tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רשומה היא טיפוס הנתונים הגמיש ביותר בשפה, והיא מאפשרת למתכנת להגדיר טיפוס נתונים חדש המורכב מכמה טיפוסי נתונים שונים בתוך הרשומה בעזרת "שדות." שדות גם יכולים להכיל בהם רשומות באופן מקונן.
בעזרת רשומות ניתן לתאר בשפה טיפוסי נתונים מגוונים הן לשימוש רב־תכליתי ומופשט כגון עץ בינארי, והן לשימוש מסוים כגון פרטי לקוחות.
לדוגמה, רשומה פשוטה המתארת ייצוג צבע תוגדר בעזרת רשומה המורכבת משלושה שדות, שכל אחד מהם מכיל ערך מטיפוס טווח משנה של מספר שלם:
בנוסף, במודולה־2 ניתן להגדיר זמינות של שדות על פי הערכים שנמצאים בשאר השדות.
לדוגמה, לכל אדם קיים תאריך לידה, אך רק לאדם שנפטר קיים תאריך פטירה:
מהיותה שפת תכנות פרוצדורלית, מודולים במודולה־2 עשויים להגדיר תת־תוכניות ולייצא אותם כפקודות עם שמות ייחודיים ופרמטרים.
פקודות כאלה נקראות שִגְרוֹת והן מוגדרות בעזרת המילה PROCEDURE.
שגרה היא בגדר "" אם היא מחזירה ערך כלשהו, אחרת היא בגדר "." פונקציות מחזירת ערך בעזרת הפקודה RETURN.
לכן, ביטויים מתייחסים אליהן כאל ערכים שטרם חושבו.
שגרות יודעות להכריז על משתנים מקומיים בקטע הפנימי שנמצא בין ה־PROCEDURE וה־BEGIN.
דוגמה לפונקציה ריבועית פשוטה כך ש־ (כלומר, פונקציה שמקבלת ומחזירה מספרים ממשיים):
במודולה־2, הפעלת פונקציות מחייבת שימוש בסוגריים עגולים אפילו בהיעדר פרמטרים.
לעומת זאת, אין צורך בכתיב עם סוגריים עגולים בציווים שלא מקבלים פרמטרים.
בנוסף, שגרות יודעות לקבל שני סוגים של פרמטרים: "," ו"." פרמטר מסוג "משתנה" מוכרז בעזרת המילה VAR לפניו, והוא בפועל מצביע למשתנה שנמצא מחוץ לתחום השגרה.
לפיכך, פרמטר כזה גורם ל"תופעות לוואי" במשתנה המקורי שנשלח אל השגרה.
דוגמה לשגרת ציווי שמבצעת העלאה בריבוע בעזרת פרמטר מסוג "משתנה":
במודולה־2 קיימות 19 שגרות בסיסיות שהן זמינות בכל חלקי הקוד.
מתוכן 12 הן פונקציות ו־7 הן ציווים.
בשונה מכתיב מתמטי, במודולה־2 שני סימוני פעולות לא יכולים לבוא זה מיד אחר זה באופן רציף, ובמקרה כזה חובה להשתמש בסוגריים כדי לבודד את סדר הפעולות.
לדוגמה, x * -1 נחשב ביטוי לא חוקי במודולה־2. במקום זאת, יש לכתוב x * (-1).
בנוסף, לא ניתן לרמוז על פעולת כפל בין משתנים וערכים.
לדוגמה, 2n () נחשב ביטוי לא חוקי.
במקום זאת, חובה לכתוב את הביטוי במלואו.
+סימני פעולות במודולה־2סיווגאופרנדיםפעולהסימןבינאריהקצאה (קלט)קליטת ערך למשתנה:=יוחסה (פלט)מספריםשווה ל־==לא שווה ל־#או <>גדול מ־>קטן מ־<גדול או שווה ל־>=קטן או שווה ל־<=קבוצותמוכל ב־מכיל את>=ערך וקבוצהשייך ל־INלוגיקה (פלט)אמת או שקרוגם& או ANDאוORחשבון (פלט)מספריםחיבור+חיסור-כפל*חילוק/חשבון קבוצות (פלט)קבוצותאיחוד+חיתוך*הפרש-הפרש סימטרי/אונארילוגיקה (פלט)אמת או שקרלא~ או NOTחשבון (פלט)מספרסימן שלילי-
תוכניות במודולה־2 בנויות מרכיבים שעוברים הידור נפרד זה אחר זה לפי קשר התלות בינם.
כל רכיב כזה נכתב בקובץ נפרד, ובמונחי השפה הוא מכונה "מודול." לפיכך, מבנה המודול הוא גם השלד הבסיסי של כל קובץ קוד מקור בשפה.
הקטע הבא מתאר את מבנה המודול במודולה־2. בסוף מודול תמיד מופיעה נקודה.
במשך השנים מאז הופעתה בשנת 1983 פותחו עשרות מהדרים ומימושים שונים לשפה.
נכון לשנת 2021, קיימים שני מימושים מרכזיים שזמינים לציבור הרחב ונמצאים תחת פיתוח ותחזוקה מתמדת: המימוש של מיזם גנו והמימוש של ADW.
כמו כן, גם מעצב השפה, ניקלאוס וירת, פיתח מימוש משלו עבור השפה בין השנים 1983–1985.
GNU Modula-2 הוא מימוש חופשי ומקיף עבור מודולה־2 עם המהדר GCC מטעם מיזם גנו.
הגרסה הראשונה של המימוש שוחררה לציבור בשנת 2010. המהדר מצטיין במיוחד בממשק בין מודולה־2 לשפת C.
בנוסף, המימוש חוצה פלטפורמות ותומך גם בארכיטקטורות מחשבים פחות מוכרות כמו ARM ו־AVR לתכנות משובצות.
ADW Modula-2 הוא מהדר חינמי עבור מודולה־2. הגרסה הראשונה של המהדר שחוררה בשנת 2011 אחרי שירש את הפיתוח של מימוש קודם, Stony Brook Modula-2. המהדר תומך אך ורק בחלונות (32 או 64 סיביות).
כמו כן, באתר הבית של ADW Modula-2 ניתן למצוא מדריך מקיף לשפה, דוגמאות והסברים לשימוש במהדר.
נכון לשנת 2021 הוא נמצא תחת פיתוח פעיל, ויוצאת לו גרסה חדשה כאחת לשנתיים.
מוֹדוּלה היא שפת תכנות מערכות מובנת ופרוצדורלית עם טיפוסיות חזקה וסטטית שפותחה על ידי ניקלאוס וירת בין השנים 1973–1976 במכון הטכנולוגי של ציריך.
מודולה הורחבה במקור מפסקל, וממנה נולד הפיתוח של מודולה־2. מודולה היא שפת תכנות ניסיונית והפיתוח שלה הופסק לטובת הפיתוח של מודולה־2.
בשנת 1973 וירת התחיל את הפיתוח של מודולה.
המימוש הראשון שלה הושלם על מחשב PDP-11.
בשנת 1976 וירת פרסם את האפיון של השפה במכון הטכנולוגי של ציריך.
וירת תכנן שמודולה תהיה היורשת של פסקל.
אך בנוסף לכך, מודולה תוכננה להיות שפת תכנות מערכות.
וירת זיהה שבשפות תכנות מערכות יש תלות רבה בין התוכנה לחומרה, וכמעט תמיד הקוד נכתב באופן מותאם לחומרה מסוימת, מה שלא אפשר שימוש חוזר בקוד על מחשבים עם חומרה שונה באותו הזמן.
על רקע מצב זה, וירת תכנן את מודולה כך שתאפשר הידור נפרד של יחידות קוד מקור על מנת לבודד את הקוד שתלוי במערכת מן הקוד המופשט שאינו תלוי במערכת.
וירת ויתר על חלק מהמאפיינים של פסקל כשתכנן את מודולה.
בנוסף, וירת תכנן שמודולה תהיה חוצת ארכיטקטורות וחוצת פלטפורמות ככל הניתן.
כפי שמסתמן במודולה־2, חידושיה המרכזיים של מודולה על פני פסקל היו:
מודול כיחידת קוד מקור שעוברת הידור נפרד משאר הקוד.
ריבוי וניהול תהליכים על ידי בתוך הקוד.
מודולה הכירה רק בארבע טיפוסי נתונים בסיסיים: מספר שלם, ערך בוליאני (אמת או שקר), תו, ומערך סיביות.
לא אופיין מספר ממשי ולא אופיין טיפוס נפרד למחרוזות בשפה, אך היה ניתן ליצור מחרוזת באמצעות מערך תווים.
כשפת תכנות מערכות, מודולה הציעה דרך ליישם בצורה נוחה.
להכרזת תהליכים בשפה היה תחביר דומה לתחביר של שגרות, אם כי היה ניתן להגדיר תהליכים אך ורק ברמת הקובץ ולא באופן מקונן בתוך רכיבים אחרים.
בשונה משגרות, תהליכים לא היו עוצרים את שאר התוכנה בזמן ריצה, אלא רצים באופן מקביל.
היה ניתן להריץ תהליכים אך ורק מגוף , ולא בשום מקום אחר בקוד.
בנוסף, מודולים ששיתפו נתונים בין התהליכים הוגדרו בעזרת המילה INTERFACE.
מודולים מסוג זה יצרו תור לכל משתנה בתוכם כדי למנוע מצב שבו שני תהליכים או יותר היו ניגשים לקרוא או לכתוב באותו משתנה באותו הזמן.
וירת המליץ נגד השימוש במשתנים כדי לסנכרן בין תהליכים, במקום זאת הוא עיצב בשפה אותות מיוחדים לניהול תהליכים מכל מקום בקוד.
לאותות היה תחביר דומה לזה של קריאת שגרה.
היו שני סוגי אותות: לעצירת תהליכים, ולהמשך תהליכים.
התחביר של מודולה מורכב מפקודות אימפרטיביות.
+סימני פעולות במודולהסיווגאופרנדיםפעולהסימןבינאריהקצאה (קלט)קליטת ערך למשתנה:=יוחסהמספריםשווה ל־=לא שווה ל־<>גדול מ־>קטן מ־<גדול או שווה ל־>=קטן או שווה ל־<=לוגיקהאמת או שקרוגםANDאוORחשבוןמספריםחיבור+חיסור-כפל*חילוק שלמים ללא שארית/אונארילוגיקהאמת או שקרלאNOTחשבוןמספרסימן שלילי-
בדומה לשפות תכנות אחרות, פקודות במודולה אפשרו תכנות אימפרטיבי בכך שהן הורו בקרת זרימה והקצאת ביטויים לתוך משתנים, בעוד שהביטויים עצמם היו רצפים של פעולות ואופרנדים שעוברים חישוב לפי סדר פעולות מתמטי, או סדר פעולות שהמתכנת היה מגדיר בעזרת סוגריים עגולים.
מודולה הכירה בתשעה סוגי פקודות:
כניסה לתוך תחום ההכרזה של השדות ברשומה באמצעות הפקודה WITH
יציאה ידנית מלולאת LOOP באמצעות הפקודה EXIT
מודולה אפשרה למתכנת להכריז ערכים קבועים.
ערכים אלה אינם משתנים במהלך התוכנית.
קבועים הוגדרו בשפה באמצעות מזהה והסימן = ולאחריו הערך (הערך יכול להיות גם מבנה נתונים ולא רק ערך בסיסי).ON = 1
הכרזה של משתנה נעשתה בעזרת הסימן : כשמשמאל שם המשתנה, ומימין טיפוס המשתנה.i, j, k: INTEGER
מהיותה שפת תכנות מבנית, חלק מסוגי הפקודות היו יכולות להכיל בתוכן תת-פקודות.
לדוגמה, תנאי IF היה יכול להיות מוכל בתוך תנאי IF אחר, שגם הוא היה יכול להיות מוכל בתוך לולאת WHILE, וכך בעצם הייתה נוצרת בקרת זרימה.
במודולה, הסימן נקודה ופסיק ; הפריד בין פקודות והגדיר את סדר הביצוע בתוכנית.
מודולה הציעה שלושה סוגי לולאות: WHILE, REPEAT, ו־LOOP.
כמו בשפות אחרות, הלולאות WHILE ו־REPEAT היו תלויות בתנאי כלשהו.
לעומת זאת, בלולאת LOOP נדרשה יציאה ידנית באמצעות הפקודה EXIT בתוכה.LOOP
ENDבלולאת WHILE, כל עוד התנאי מתקיים, הלולאה תמשיך לחזור על עצמה.
ENDבלולאת REPEAT, הבדיקה נעשית בסוף המחזור, והמחזור הראשון מתקיים ללא תנאי.
הפקודה IF אפשרה בקרת זרימה לפי תנאים.
תחביר של תנאי מלא היה נראה כך:IF n = 0 THEN
הפקודה CASE הייתה מחשבת ביטוי כלשהו ואז מבצעת קטע פקודות בהתאם לתוצאה.
הקטעים סומנו בעזרת ערך קבוע או ערך מפורש.CASE N OF
הפקודה WITH מקבלת רשומה והופכת את השדות שלה לזמינים בתוך הבלוק שלה בלי הצורך להקליד בכל פעם את הכתובת המלאה של השדה עם השם של הרשומה.WITH Account DO
מודולה הכירה בשני מבני נתונים יסודיים: מערך ורשומה.
מערך הוגדר בשפה בעזרת המילה השמורה ARRAY, לאחריו טווח האינדקסים, ולאחר מכן טיפוסיות המערך.
לדוגמה, מחרוזת באורך 80 תווים הוגדר כך:Line = ARRAY 0:79 OF CHARבנוסף, מערך רב ממדים הוגדר באמצעות רשימה של טווחים.
לדוגמה, עמוד באורך 256 שורות שבכל אחת מהן יש 80 תווים הוגדר כך:Buffer = ARRAY 0:255, 0:79 OF CHARגישה לתוך מערך הייתה מתבצעת בעזרת זוג סוגריים מרובעים [] ובינם האינדקסים מסודרים ברשימה לכל ממד.B: Buffer
רשומה הוגדרה בשפה בעזרת המילה השמורה RECORD ואז רשימת השדות והטיפוסיות שלהם (הסימן נקודה ופסיק ; הפריד בין השדות).
ENDגישה לתוך שדות ברשומה הייתה מתבצעת באמצעות נקודה ..A: Account
מהיותה שפת תכנות פרוצדורלית, פירקנים במודולה היו עשויים להגדיר תת-תוכניות ולייצא אותם כפקודות עם שמות ייחודיים ופרמטרים.
פקודות כאלה נקראות שגרות והן היו מוגדרות בעזרת המילה השמורה PROCEDURE.
שגרה היא בגדר אם היא מחזירה ערך כלשהו, אחרת היא בגדר .
פונקציה תחזיר את הערך שהוקצה למזהה שלה.
הגדרת קבועים ומשתנים מקומיים התאפשרה לפני המילה BEGIN.
המילה CONST הגדירה את הקבועים, בעוד המילה VAR הגדירה את המשתנים.
דוגמה לפונקציה ריבועית פשוטה של מספרים שלמים כך ש־:PROCEDURE f(n: INTEGER): INTEGER;
קריאה לשגרה נעשתה בעזרת רשימת ערכים מתאימים לפרמטרים בתוך סוגריים עגולים () מיד אחרי שם השגרה.k := Factorial(4)
טיפוסי נמנים () הוגדרו בשפה בעזרת זוג סוגריים עגולים () ובתוכם רשימת מזהים מופרדים עם פסיק ,.weekdays = (Sunday, Monday, Tuesday, Wednesday, Thursday, Friday, Saturday)
תוכניות במודולה היו בנויות מרכיבים שעברו הידור נפרד זה אחר זה לפי קשר התלות בינם, רכיבים אלו כונו "מודולים" או בעברית "פירקנים." מבנה המודול הוא גם השלד הבסיסי של כל קובץ קוד מקור בשפה.
הקטע הבא מתאר את מבנה המודול במודולה.
בסוף מודול תמיד מופיעה נקודה.MODULE MyModule
מודול ירח הוא נחתת ירח שנועדה לאפשר לאסטרונאוטים לנוע בין חללית במסלול ירח לבין פני הירח.
נכון לשנת 2021, מודול הירח של אפולו הוא מודול הירח היחיד שאי פעם נעשה בו שימוש בטיסות אנושיות בחלל, והשלים שש נחיתות ירח מ-1969 עד 1972 במהלך תוכנית אפולו של ארצות הברית .
מודול הירח LK פותח על ידי ברית המועצות בשנות ה-60 כחלק ממספר תוכניות ירח בצוות סובייטי.
אלטאיר (חללית), מודול ירח מוצע עבור תוכנית Constellation הידועה בעבר בשם Lunar Surface Access Module
מערכת נחיתה אנושית, מחלקה של מודולי ירח מוצעים עבור תוכנית ארטמיס של נאס"א
בואינג Lunar Lander, שהוצע על ידי בואינג
לוקהיד מרטין Lunar Lander, שהוצע על ידי לוקהיד מרטין
ספינת הכוכבים HLS, שהוצעה על ידי SpaceX
לונה-גלוב, תוכנית לחקר הירח של סוכנות החלל הפדרלית הרוסית
נחתת ירח סינית, מודול ירח המפותח על ידי האקדמיה הסינית לטכנולוגיית החלל .
מודול לוגיסטי רב תכליתי הוא יחידה שנבנתה להעברת מטען לתחנת החלל הבין-לאומית והעברה ממנה לכדור הארץ ציודים שכבר אין בהם צורך.
היחידות נבנו על ידי סוכנות החלל האיטלקית והועברו לבעלות של נאס"א.
תכנון המודולים החל בבואינג לצורכי תחנת חלל פרידום.
בהמשך הפרויקט הועבר לסוכנות החלל האיטלקית שהיה בעל ניסיון בתחום.
בתמורה לבניית היחידות איטלקים קיבלו גישה למשאבים של תחנת החלל וזמן לביצוע מחקרים.
בשנת 1993 בעקבות שינויים מהותיים בתכנון תחנת החלל הבין-לאומית אורך המודול הוגדל פי 2.
תכנון ובנייה בוצעו על ידי אלניה איירמאקי בהתאם להנחיות של מרכז החלל מרשל.
בניית המודול הראשון הסתיימה בשנת 1998 ובשנת 2001 הוא שוגר לחלל.
בסך הכול נבנו שלוש יחידות "רפאלו", "לאונרדו" ו"דונטלו" שנקראו על שם ציירים איטלקים ידועים.
מכיוון ששמות היו זהות לשמות של צבי הנינג'ה הצבים הם חלק של לוגו של הפרויקט.
מודול "לאונרדו" שוגר לחלל שמונה פעמים.
לקראת הטיסה האחרונה בשנת 2011 הוא הותאם לחיבור קבוע לתחנת החלל.
כיום הוא מהווה חלק בלתי נפרד ממנה.
מודול "רפאל" שוגר לחלל ארבע פעמים.
הוא נמצא כיום במתקני אקסיום ספייס ומתוכנן להיות חלק של תחנת החלל שבבנייתה.
מודול "דונטלו" לא שוגר לחלל.
הוא הועבר ללוקהיד מרטין ומהווה מתקן בדיקות ליחידה שתוצב בירח כחלק של תחנת החלל חדשה.
המודול מהווה גליל באורך של 6.6 מ' וקוטר 4.57 מ'.
משקל המודול הוא 4,082 ק"ג והוא יכול להביא לחלל כ-9,000 ק"ג מטען.
הנפח הפנימי הוא כ-31 מ"ק.
מודול יכול לשמש כמגורי צוות תחנת החלל כאשר הוא מחובר לתחנת החלל.
מחוץ למודול הותקנו התקנים מאפשרים לאמצעי קצה רובוטי של תחנת החלל קנדארם2 לשלוף אותה ממעבורת החלל ולחבר למודול Unity.
לאחר פירוק המטען, לקראת ניתוק מתחנת החלל מודול הועבר בחזרה לתא מטען של המעברות.
מודה במקצת הוא סרט דרמה ישראלי, מסוגת קולנוע חרדי, משנת 2019, בבימויו של שניאור אנטבי ובכיכובם של מיכאל וייגל, שולי רנד ותומר קאפון.
הסרט מגולל את סיפורם של ארבעה תלמידי ישיבה החשודים בגניבת שעון יקר שקיבל רבם בירושה.
עם התפתחות העלילה, מתחדדת המתיחות בין הדמויות סביב שאלות של אמון, חינוך, אשמה ומוסר.
הסרט עוסק גם בהתמודדות עם הפרעת קשב וריכוז, דחיית סיפוקים וחינוך לערכים, מנקודת מבט ישיבתית חרדית.
הסרט בוים והופק על ידי שניאור אנטבי, ונכתב על ידי רענן זיו.
את יצירת הסרט יזם הרב אברהם מרדכי סגל - איש חינוך חרדי, חסיד גור ומרצה בתחום החינוך והטיפול.
הסרט מוקרן במסגרת הרצאות של סגל בקהילות חרדיות בארץ ובעולם.
מיכאל וייגל - הרב פנחס
שולי רנד - ראש הישיבה
מודוסים הם וריאציות טונאליות של הסולמות המוזיקליים עליהם הושתתה המוזיקה של ימי הביניים והרנסאנס (מודוס משמעו מודל/תבנית ביוונית).
בעידן הטונאלי (החל מהמאה ה־17) השימוש בהם במוזיקה מערבית פחת.
כיום משתמשים במודוסים בעיקר במוזיקה ערבית, בפלמנקו, בג'אז, בחזנות ובמוזיקה קלאסית מודרנית.
מודוסים שונים שימשו בזמר העברי המוקדם.
מודוסים משמשים גם במוזיקה לסרטים ויוצרים מצבי אווירה ייחודיים שלא קיימים בסולם מז'ורי או מינורי הרגילים.
פירוט רשימת המודוסים (ה"טבעיים" או הכנסייתיים)
כדי להבין את המודוסים, נתבונן לדוגמה בתווים דו, רה, מי, פה, סול, לה וסי המרכיבים את סולם דו מז'ור, שצליל הטוניקה שלו הוא דו.
אם משתמשים באותם הצלילים של דו מז'ור אך מתייחסים לטוניקה שונה, יתקבל מודוס אחר.
לדוגמה, אם מתייחסים לרה כאל הטוניקה במקום דו יתקבל מודוס בשם רה דורי (פירוש המילה דורי הוא שהסולם מורכב מ-7 צלילי היסוד – הקלידים הלבנים בפסנתר, ללא שימוש בסימני היתק).
רה דורי הוא בעצם סולם מינורי שהדרגה השישית בו שונתה וכעת היא סקסטה גדולה מן השורש, ולא סקסטה קטנה כמו בסולם מינור טבעי.
את המודוסים מחלקים לשתי קבוצות: מודוסים מז'וריים ומודוסים מינוריים.
כך אפשר לאמוד את השינויים בהם לעומת הסולם המז'ורי והמינורי ביתר קלות.
המודוסים המז'וריים הם יוני, לידי ומיקסולידי; המודוסים המינוריים הם דורי, פריגי ואאולי.
מודוס יוצא דופן הוא המודוס הלוקרי, הוא נקרא "סולם חצי מוקטן", משום שהדרגה הראשונה, השלישית, החמישית והשביעית שלו יוצרות אקורד חצי מוקטן (המדרגה החמישית בלוקרי מונמכת).
קיימים 7 מודוסים כמספר צלילי הסולם הדיאטוני.
להלן הגדרה כללית של המודוסים:
המודוס הראשון הוא מודוס יוני – הסולם המז'ורי הבסיסי שממנו נגזרים כל שאר המודוסים ושאליו מושווים שאר המודוסים המז'וריים.
במוזיקה הערבית הוא נקרא מקאם עג'ם.
מרווחי הצלילים בסולם הם טון–טון–חצי טון–טון–טון–טון–חצי טון (כשהשורש לסולם הוא דו, אז הצלילים הם דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי ודו).
דוגמה: הקנון של פכלבל של פכלבל.
המודוס השני הוא מודוס דורי – סולם מינורי עם דרגה שישית מוגבהת (סקסטה גדולה, במקום קטנה).
מרווחי צליליו הם טון–חצי טון–טון–טון–טון–חצי טון–טון (כשהשורש לסולם הוא רה, אז הצלילים הם רה, מי, פה, סול, לה, סי, דו, רה).
דוגמאות: "האריה" מתוך "קרנבל החיות" מאת סן סנס, "שיר העמק" בלחן דניאל סמבורסקי, "כד קטן" בהלחנת יואל ולבה ו"ארץ צבי" בהלחנת דובי זלצר.
המודוס השלישי הוא מודוס פריגי – סולם מינורי עם דרגה שנייה מונמכת (סקונדה קטנה במקום גדולה).
במוזיקה הערבית הוא נקרא מקאם כורד.
מרווחי צליליו הם חצי טון–טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון (כשהשורש לסולם הוא מי, אז הצלילים הם מי, פה, סול, לה, סי, דו, רה, מי).
דוגמאות: "דרור יקרא" בלחן התימני, "החיים שלנו תותים" של חנן בן ארי ו-"white rabbit" של Jefferson Airplane.
המודוס הרביעי הוא מודוס לידי – סולם מז'ורי עם דרגה רביעית מוגבהת (קוורטה מוגדלת במקום קוורטה זכה).
מרווחי צליליו הם טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון (כשהשורש לסולם הוא פה, אז הצלילים הם פה, סול, לה, סי, דו, רה, מי, פה).
במוזיקה האנדלוסית הוא נקרא מקאם מָזְ'מוּם.
מרווחי צליליו הם טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון (כשהשורש לסולם הוא דו, אז הצלילים הם דו, רה, מי, פה דיאז, סול, לה, סי, דו).
דוגמאות: נעימת הפתיחה של הסדרה "הסימפסונס", פרק שישי (אחרון) מתוך "ריקודים רומניים" מאת בלה ברטוק.
מודוס זה נמצא בשימוש מועט בשל הקוורטה המוגדלת (טריטון) פה־סי.
המודוס החמישי הוא מודוס מיקסולידי – סולם מז'ורי עם דרגה שביעית מונמכת (ספטימה קטנה במקום גדולה).
מרווחי צליליו הם טון–טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון (כשהשורש לסולם הוא סול, אז הצלילים הם סול, לה, סי, דו, רה, מי, פה, סול).
במוזיקה האנדלוסית הוא נקרא מקאם זָרְקָא.
מרווחי צליליו הם טון–טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון (כשהשורש לסולם הוא דו, אז הצלילים הם דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי בְּמול, דו).
דוגמאות: פרק רביעי מתוך "כוכבי הלכת" מאת גוסטב הולסט, "סלינו על כתפינו" בלחן ידידיה אדמון.
המודוס השישי הוא מודוס אאולי – הסולם מינור טבעי (אליו מושווים שאר הסולמות המינורים).
מרווחי צליליו הם טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון (כשהשורש לסולם הוא לה, אז הצלילים הם לה, סי, דו, רה, מי, פה, סול, לה).
במוזיקה הערבית הוא נקרא מקאם נהוונד.
מרווחי צליליו הם טון–חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון (כשהשורש לסולם הוא דו, אז הצלילים הם דו, רה, מי בְּמוֹל, פה, סול, לה בְּמוֹל, סי בְּמוֹל, דו.
ובמוזיקה האנדלוסית הוא נקרא מקאם סָחְלִי (לפעמים סולמו הוא מינור טבעי, ולפעמים סולמו מינור הרמוני).
דוגמה: "על שפת ים כנרת" בלחן חנינא קרצ'בסקי.
המודוס השביעי הוא מודוס לוקרי, הדומה לסולם המינורי, עם דרגה שנייה וחמישית מונמכות.
מודוס זה נקרא גם מודוס "חצי מוקטן".
מרווחי צליליו הם חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון–טון (כשהשורש לסולם הוא סי, אז הצלילים הם סי, דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי).
במוזיקה הערבית ובטורקית הוא נקרא מקאם לאמי (משום שהתו לה הוא בְּמוֹל, וגם התו מי הוא בְּמוֹל).
מרווחי צליליו הם חצי טון–טון–טון–חצי טון–טון–טון–טון (כשהשורש לסולם הוא רה, אז הצלילים הם רה, מי בְּמוֹל, פה, סול, לה בְּמוֹל, סי בְּמוֹל, דו, רה).
דוגמה: "שלושה ריקודים פנטסטיים" מאת דמיטרי שוסטקוביץ'.
מודוס זה אינו משמש בפועל במוזיקה המערבית הקלאסית בשל הקווינטה המוקטנת סי־פה, לעומת מוזיקת ג'אז ומטאל, שבהן דווקא רוצים ליצור דיסוננס במקרים רבים, ולא להימנע ממנו כמו ברוב המוזיקה המערבית.
מודוסים הנגזרים מסולם מינור מלודי ומינור הרמוני
בדומה לאופן בו ניתן לגזור מודוסים מהסולם המז'ורי, ניתן לגזור מודוסים גם מסולם מינור מלודי.
המודוסים הללו נמצאים בשימוש בעיקר במוזיקת ג'אז, ונקראים בדרך כלל על שם המודוס המקביל להם הנגזר מהסולם המז'ורי בתוספת השינוי היחסי (לעיתים, מטעמי דמיון, השם נגזר דווקא תוך התייחסות למודוס שאינו מקביל.
בכל מקרה לחלק מהמודוסים הללו יש יותר משם מקובל אחד).
כמו כן, ניתן לגזור מודוסים מסולם מינור הרמוני, דהיינו מינור עם דרגה שביעית מוגבהת.
מודוסים אלו נמצאים בשימוש בעיקר במוזיקה הערבית ומוזיקת כליזמר.
לדוגמה, אם מתחילים מהדרגה החמישית של הסולם המינור הרמוני, יתקבל סולם פריגיש, או "אהבה רבה", הנפוץ מאוד במוזיקה יהודית ובמוזיקת כליזמר.
סולם זה דומה לסולם מינור פריגי, אך עם דרגה שלישית מוגבהת.
המקאם המקביל למודוס זה נקרא מקאם חיג'אז, מקאם נפוץ במוזיקה הערבית ובמזוקיה האנדולסית.
סולם נוסף, הנפוץ גם הוא במוזיקה יהודית ובמוזיקת כליזמר, הוא סולם מי שברך, או לחלופין מקאם נגריז, שנגזר מסולם מינור הרמוני כאשר מתחילים מהדרגה הרביעית.
דרך נוספת לתאר מודוס זה היא כמודוס דורי עם דרגה רביעית מוגבהת.
עם זאת, מבחינה מוזיקלית הוא בנוי ממינור הרמוני.
מודוסים נוספים שאינם ניתנים לגזירה מתוך סולמות המז'ור או המינור ההרמוני נמצאים לעיתים קרובות בשימוש במוזיקת הג'אז.
המודוס הסימטרי (הנקרא לעיתים קרובות גם: סולם מוקטן) הוא סולם בן שמונה צלילים (אוקטטוני) הבנוי מתבנית של טון, חצי טון, טון, חצי טון לכל אורכו.
לדוגמה: דו, רה, מי במול, פה, סול במול, לה במול, לה, סי, דו.
או בצורתו השנייה: חצי טון, טון, חצי טון, טון (לדוגמה: דו, רה במול, רה דיאז, מי, פה דיאז, סול, לה, סי במול, דו).
בצורה הראשונה משמש המודוס כסולם לאלתור ובנייה על אקורד מוקטן ובצורתו השנייה משמש לעיתים קרובות באלתור ובנייה על גבי אקורד דומיננטי מסוג שבע תשע מונמך.
סולם טונים שלמים הוא מודוס בן שישה צלילים הבנוי כולו מרווחים של טונים שלמים.
לדוגמה: דו, רה, מי, פה דיאז, סול דיאז, סי במול, דו.
לעיתים קרובות משמש גם מודוס זה לאלתור על אקורד דומיננטי.
בלוגיקה, מודוס פוננס (Modus Ponens; ובעברית: כלל הניתוק, לפעמים נקרא כלל היסק MP) הוא כלל ההיסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:
(אם מתקיים A אז מתקיים B).
במילים פשוטות, אם תנאי מסוים גורר טענה, והתנאי מתמלא, הרי שהטענה מתקיימת.
לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות:
אם יעקב עורב, אז יעקב שחור.
חשוב להדגיש שההנחות לא בהכרח נכונות, אך אם הן נכונות, המסקנה "יעקב שחור" נובעת מהן.
הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן.
אם לא B אז לא A.
פעמים רבות נעשית השגיאה הבאה: הסקה שמ"אם A אז B" נובע "אם לא A אז לא B".
מודוס ויוונדי הוא ביטוי בלטינית המשמש לתיאור מצב פוליטי ודיפלומטי שבו שני הצדדים של עימות מסוים חולקים הסכמה ארעית ולא רשמית על הפסקה של עימות זה, מתוך נכונותם להגיע או לציית להסדרים מסוימים שיבטיחו את מסלולם התקין של חייהם.
כאשר שני צדדים מגיעים למצב של "מודוס ויוונדי" ביחס למחלוקת מסוימת, פירוש הדבר שלמרות המחלוקת, אומצה דרך שתאפשר לשני הצדדים לחיות איתה.
במובן הדיפלומטי והבין-לאומי של המושג, "מודוס ויוונדי" הוא כלי המשמש לביטוי טבעם של הסדרים בין מדינות בסיום מלחמה, הסדרים בעלי אופי זמני כללי וארעי, המיועדים להיות מוחלפים בהסכמים קבועים ומפורטים, לרוב בצורה של חוזה שלום או אמנה.
שביתת נשק והסכמי כניעה נחשבים בדרך כלל למצבים של "מודוס ויוונדי".
במדינת ישראל היה קיים למעשה מצב של "מודוס ויוונדי" עם מדינות ערב, עם חתימת הסכמי שביתת הנשק לאחר מלחמת העצמאות.
כיום, במובן מסוים, שרויה מדינת ישראל במצב של "מודוס ויוונדי" עם מספר מדינות ערביות.
בתולדות מדינת ישראל, מושג זה קיבל ביטוי מוחשי עם חתימת הסכמי שביתת הנשק ב-1949, שביססו מצב של "לא שלום ולא מלחמה" ועיצבו את "הקו הירוק" כגבול דה-פקטו.
דוגמה בולטת לכך היא הסכם ה"מודוס ויוונדי" שנחתם ב-1950 כנספח להסכם שביתת הנשק עם מצרים, ונועד להסדיר אזורי חיץ והחלפת שטחים מצומצמת סביב רצועת עזה כדי להפחית את המתיחות הביטחונית.
גם בעת הנוכחית, ישראל מקיימת מצב דומה של מודוס ויוונדי עם מספר מדינות ערביות, חלקן ללא יחסים דיפלומטיים, המבוסס על שיתוף פעולה אסטרטגי וביטחוני שקט ועל אינטרסים משותפים, המאפשרים יציבות אזורית גם ללא פתרון סופי למחלוקות האידיאולוגיות.
מָרְדְּכַי (מוֹדִי) בַּר-אוֹן (20 בספטמבר 1962, כ"א באלול ה'תשכ"ב – 30 במאי 2022, כ"ט באייר ה'תשפ"ב) היה מנחה טלוויזיה, שדרן רדיו, במאי תיאטרון, תסריטאי, סאטיריקן, עיתונאי, מחזאי, שחקן, קומיקאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.
מרדכי בר-און נולד בקריית טבעון.
אביו יהודה, עלה מרומניה, היה פועל במפעל המלט "מפעל נשר חיפה" בנשר.
משפחתו גרה בצריף בנשר מ-1949 ועד אמצע שנות החמישים ואז עברה לגור בקריית עמל.
אמו נחמה, הייתה ניצולת שואה שעלתה מפולין ועבדה כמורה.
בילדותו עברה המשפחה לשכונת "אחוזה" בחיפה והוא למד בתיכון עירוני ה'.
התגייס לנח"ל ושירת בגדוד 906 במסגרת חטיבת בית ספר למ"כים במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
לאחר מכן השלים תואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בר-און החל את דרכו המקצועית כסטנדאפיסט בשנות השמונים, והיה חבר בצוות הסטנד-אפ "איך זה עובד באמת" עם גדי פור ויוסי פרץ.
בשנת 1990 ביים את המחזה "התכווצות שרירים" מאת רועי רשקס בתיאטרון הסימטה.
בשנת 1992 שיחק בסרט "סיפורי תל אביב", בתפקיד מורה לנהיגה המנהל רומן עם שרונה (יעל אבקסיס).
בשנת 1992 ביים את "הפותחן", מחזה מאת ויקטור לאנו, המגולל את סיפורם של שני הניצולים היחידים שנותרו על־פני האדמה לאחר הפצצה אטומית.
האחד סטודנט אינטלקטואל, והשני יתום מוכה.
הם נקלעים למקלט, כשברשותם עשרות קופסאות שימורים, אבל אף לא פותחן אחד.
במחזה שיחקו גיל אלון וגבי שושן.
בשנת 1993 הצטרף בר-און לצוות הכותבים של תוכנית הטלוויזיה "החמישייה הקאמרית" ובשנת 1995 כתב מחזה לתיאטרון הבימה בשם "הרקוויזיטור" (יחד עם אילן אלדד).
כתב טור במקומון "זמן תל אביב".
בשנים 1993–1994 כתב טור הומוריסטי-סאטירי שבועי, בשם "סוגרים חשבון", ב"מגאזין" של העיתון "גלובס".
בשנת 2003 שיחק את עצמו בעונה השנייה של הסדרה "שוטטות" בפרק "מילואים".
בשנים 2003–2015 היה הפרזנטור של בנק דיסקונט.
בשנת 2015 שיחק גם בתפקיד אורח בסדרה "רון" ששודרה ב-yes.
בנוסף לעבודתו בטלוויזיה, לימד קולנוע ב, וקודם לכן לימד קולנוע גם בבית הספר הדמוקרטי בחדרה.
בר-און החל את דרכו בערוץ הספורט בשנת 1994 בהם הנחה לצידה של יעל אלמוג את תוכנית הספורט "סל בסלון".
בין השנים 1997–2021 הנחה את "אולפן ליגת האלופות" (טורניר המועדונים היוקרתי ביותר בקרב מועדוני כדורגל אירופאיים), התוכנית המזוהה ביותר עם בר-און, לאורך כל הקריירה שלו כמגיש בטלוויזיה.
מלבד שידורי המשחקים, כתב והשתתף במערכונים הסובבים את משחקי ליגת האלופות לצידם של אבי מלר וספי ריבלין, וכלל את התוכניות "אמפריית דשא" ו"מסע הקסם המסתורי", וכן את התוכנית "הגעתם ליעד", בה יצא יחד עם שחקן או פרשן מתחום הספורט למסע בערים שונות ברחבי תבל, המהוות מוקד עניין בעולם הספורט.
בר-און הנחה תוכניות נוספות בערוץ הספורט: בין היתר ב-1999 החל להנחות את תוכנית המגזין לסיכום משחקי ליגת העל בכדורגל, "שער חמש" ומאוחר יותר תוכנית דומה בשם "חי משבת"; כן הנחה את מגזין הכדורגל העולמי "עולם הכדורגל", ובשנותיו האחרונות את התוכנית שמלווה את שידורי "המשחק המרכזי" בליגת העל הישראלית.
בשנת 2014 החל להגיש בערוץ הספורט את התוכנית "יציע העיתונות".
ובשנים 2020 ו-2021 היה חלק מצוות המנחים של התוכנית "אולפן הלילה".
מלבד ערוץ הספורט, בר און היה חלק גם מתוכנית הספורט הדקה ה-91 ששודרה בערוץ 2 בשנות ה-90, והגיש אותה לתקופה קצרה לצד יורם ארבל.
בר און אף הגיש את שידורי מונדיאל 2006 בערוץ 2, שהופקו על ידי ערוץ הספורט.
הופעתו המצולמת האחרונה ב"אולפן ליגת האלופות", ולמעשה על מסך ערוצי הספורט, הייתה בדצמבר 2021, עם סיום שלב הבתים של ליגת האלופות, בעונת 2021/2022 של המפעל.
בר-און היה פעיל בעמותת "שער שוויון" לקידום קבוצות חברתיות דרך הספורט.
כשבוע טרם פטירתו של בר-און, הכין וקריין מביתו כתבה לשידור גמר ליגת האלופות 2022, שנערך כיומיים טרם פטירתו והייתה הכתבה האחרונה שיצר בחייו.
בשנת 2011 הגיש אחת לשבוע את אחת מתוכניות רצועת "הינשופים" בערוץ 8. בינואר 2015 הגיש בערוץ 2 את תוכנית האירוח "כאן ועכשיו", שעסקה ב.
בשנים 2016–2017 הגיש את התוכנית "לונדון את קירשנבאום", בימי חמישי.
בר-און היה שותף בעשייתן של יצירות דוקומנטריות אחדות, לרוב בשיתוף פעולה עם ענת זלצר או עם יוצרים ויוצרות נוספים, כגון:
התוכנית "הכל פתוח" (הטלוויזיה החינוכית, 1996-1995), שעסקה בנושאים חברתיים והיסטוריים וכללה ראיונות שערך בר-און באולפן ותיעוד של יציאותיו אל השטח.
הסדרה "הכל אנשים" (הטלוויזיה החינוכית, 1997), שעסקה בדמויות מרכזיות בעברו של היישוב ושל מדינת ישראל, תוך דגש על הצד האנושי והאישי.
התוכנית הדוקומנטרית "במדינת היהודים" (הערוץ הראשון, 2003), שעסקה בתולדות ההומור הישראלי.
הסרט "האריה שאג פעמיים" (שודר ב-2007 - שם הכותר הוא פרפרזה לאנדרטת האריה השואג), שחיפש את ההקבלה בין מאורעות תל חי (פוגרומי 1919–1920) כחלק מחלקו המוקדם של תחילת הסכסוך הערבי-ישראלי, לתקרית שבה נהרגו חיילי צה"ל בסמוך לבית הקברות של כפר גלעדי, הסמוך לתל חי, במהלך מלחמת לבנון השנייה.
ב-2008, לכבוד חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, הגיש את התוכנית "נשף עצמאות", רצף תוכניות ששודר בערוץ 8, ועסק בניגודים שמרכיבים את הזהות הישראלית.
הסרט "מסעות הברווז" (2009, הופק בשיתוף עם גבי ביבליוביץ), על אמן הקומיקס הישראלי דודו גבע.
"תל אביב-יפו" סדרה תיעודית, על-פי תסריט מאת מודי בר-און ומאת ענת זלצר, העוסקת בתולדות העיר תל אביב-יפו, שודרה בחודש מאי 2009 בערוץ 8 ובקיץ 2009 בערוץ 10.
"הקיבוץ" (ערוץ 8, 2011), סדרה תיעודית נוספת של בר-און וזלצר הבוחנת את ההיסטוריה של הקיבוצים בישראל.
בסדרה זו מתעד בר-און מסע בן כשבועיים לאורך כביש 90, הכביש היחיד החוצה את מדינת ישראל לכל אורכה
"שיעור מולדת", מיני-סדרה דוקומנטרית של בר-און ושל זלצר, בת 6 פרקים, הסוקרת את תולדות הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ששודרה ב-HOT ב-2019.
התוכנית התיעודית "חילוניות" שיצר ביחד עם עמיתתו ענת זלצר, כשבר-און נפטר בטרם החלו לשדר את התוכנית, ועל-כן היא מוקדשת לזכרו.
בר-און היה נשוי למיקה ולהם שתי בנות.
במשך שנים התגורר בפרדס חנה, ובשנותיו האחרונות התגורר בשכונת שפירא שבתל אביב-יפו.
היה ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל הפועל חיפה.
בינואר 2022 פורסם כי בר-און מתמודד עם מחלת הסרטן.
בר-און, מעשן כבד, נפטר ב-30 במאי 2022 לאחר מאבק בסרטן הריאות.
עם ההודעה בתקשורת על פטירתו, הוארו האצטדיונים הישראליים ברחבי המדינה: בלומפילד, טדי, טרנר וסמי עופר לזכרו של בר-און.
בנוסף, הואר בצבע אדום בניין עיריית חיפה כמחווה לזכרו ולאהדתו לקבוצת הכדורגל של הפועל חיפה.
בשנת 2024 יצא האלבום "מודי" כמחווה לבר-און, ובו קטעי מונולוג שכתב והגיש ושירים שהוקלטו בביצועים חיים בשידורי אולפן ליגת האלופות שהנחה במרוצת השנים.
מרדכי (מוֹדי) אלון (17 בינואר 1921, ה' בשבט ה'תרפ"א – 16 באוקטובר 1948) היה טייס בחיל האוויר המלכותי (R.A.F), ומפקד טייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי בתקופת מלחמת העצמאות.
אלון נולד בצפת לנעמי ויעקב אושפיז (קליבנסקי), אנשי העלייה השנייה.
בהיותו בן שנה עברה משפחתו לגור בסג'רה ומשם עברה לרחובות, שם למד בבית הספר היסודי.
לאחר מספר שנים עברה המשפחה לתל אביב ואלון למד בבית הספר "גאולה" בתל אביב, משם עבר לגימנסיה הרצליה ולמד במגמה חקלאית.
היה חבר בתנועת הצופים וכבר בגיל 15 הצטרף ל והיה פעיל ביותר במאורעות 1939-1936. יסד בגימנסיה, יחד עם חבריו בתל אביב ובנחלת יהודה, ארגון להכשרה חקלאית ולהתיישבות.
לאחר שעמד בבחינות הבגרות יצא עם חבריו להכשרה בדגניה א', ומשם, לשימרון שליד נהלל.
הקבוצה השימרונית הוזמנה להצטרף לחניתה, לגרעין הקטן שבה, כדי לחזק את הנקודה.
בחניתה עסק בפלחה, מרעה ושמירה.
באחת ההתקפות על חניתה נפצע, והובא לבית החולים בחיפה.
בסוף 1940 נענה לקריאת הסוכנות היהודית והתנדב לצבא הבריטי.
אלון שאף להיות מוכשר כטייס, אך באותה עת ה-RAF לא קיבל לשורותיו נתינים זרים ואלון הועבר למצרים, שם הוכשר כאלחוטאי.
בהמשך מלחמת העולם השנייה והחוסר הגדול שנוצר בטייסים ב-RAF, התקבל אלון לבית ספר לטיס של ה-RAF ברודזיה (יחד עם עזר ויצמן).
הוא הוכשר כטייס קרב וסיים את הקורס בתחילת 1945 ונשלח לשרת בצפון איטליה.
בזמן שירותו שם, בסמוך לסיום המלחמה, טס כמספר 4 ברביעייה שטסה בתוך עמק.
עקב שגיאה של מוביל הרביעייה ותנאי מזג אוויר גרועים פגעו שלושת המטוסים הראשונים בהר ורק אלון הצליח לנסוק בזמן ולהינצל.
אחרי מלחמת העולם השנייה החל ללמוד אדריכלות ב בחיפה וחילק את זמנו בין לימודים לפעילות בהגנה.
בסוף פברואר 1947 היה מעורב בתקרית בחוף בת גלים עם נחיתת אוניית המעפילים "חיים ארלוזורוב", שבה הציע לחייל בריטי שעצר את המעפילים להיאבק עמו ללא נשק.
לאחר שאלון הכניע את החייל הוא הושם במעצר ונתבע על תקיפת חייל.
הוא זוכה במשפטו לאחר שהשופט קבע כי מסירת הנשק על ידי החייל הבריטי היא הוכחה להתגוששות ספורטיבית.
היה מראשוני הטייסים שהתגייסו לשירות האוויר, הזרוע האווירית של ההגנה.
ב-9 במאי 1948 נשלח לצ'כוסלובקיה יחד עם עזר ויצמן כישראלים היחידים עם עוד מספר טייסי מח"ל, כדי ללמוד להטיס את מטוסי הקרב הראשונים ששירתו בחיל האוויר הישראלי.
מטוסים אלו היו מטוסי אוויה S-199, גרסה צ'כית של מטוס הקרב הגרמני מסרשמיט Bf 109. אלון חזר ארצה במטוס תובלה במסגרת מבצע "בלק-5", שהגיע ב-20 במאי 1948 ובמטענו מטוס קרב אוויה S-199 מפורק, תחמושת, חלקי חילוף וחמישה טייסי קרב שסיימו את הכשרתם המקוצרת בצ'כוסלובקיה, בהם עזר ויצמן.
ב-29 במאי 1948 מונה למפקד טייסת 101, שהייתה טייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי.
עוד באותו יום, לפנות ערב, יצא מודי לתקיפה אווירית על הטור המצרי סמוך לגשר עד הלום.
בתקיפה זו השתתפו ארבעת המטוסים הראשונים של טייסת הקרב הצעירה.
תקיפה אווירית זו הפתיעה והרתיעה את המצרים ועצרה את הטור המצרי מלהתקדם הלאה אל תל אביב.
ב-3 ביוני המריא אלון ממחנה עקרון (תל נוף) והפיל באמצעות ה"מסרשמיט" שלו זוג מטוסי DC-3 דקוטה מצריים שהפציצו את תל אביב.
ב-8 ביולי המריא אלון כדי לתקוף טור משוריין מצרי בביר עסלוג' שבנגב.
אלון השתתף במבצע ולוטה 1 להבאת מטוסי ספיטפייר מצ'כוסלובקיה לישראל.
במהלך המבצע נאלצו אלון ובוריס סניור לנחות נחיתת חרום ברודוס שביוון בגלל מחסור בדלק.
ברודוס התחוללה אז מלחמת אזרחים ולכן השניים נעצרו ונחקרו בחשד שהם מורדים.
הם שוחררו ושבו ארצה ב-12 באוקטובר אותה שנה.
ב-16 באוקטובר 1948, לפני גיחה עם עזר ויצמן, התעקש אלון לטוס דווקא במסרשמיט מס' 114 (שהיה המטוס האהוב על ויצמן).
כאשר חזרו השניים מגיחת תקיפה על הכוח המצרי שהחל לסגת מאיסדוד, אירעה תקלת מנוע במטוסו של אלון והוא התרסק עם מטוסו במהלך הגישה לנחיתה בשדה התעופה הרצליה ונהרג.
אלון הובא למנוחות בחלקה הצבאית של בית הקברות נחלת יצחק.
הוא השאיר אחריו את אשתו מינה (לבית אברמסון) בהריון.
מספר חודשים לאחר מותו, נולדה בתו מיכל.
לימים נישאה מינה מחדש, ליעקב פרנק, חבר הכנסת.
בפברואר 2019 הוחלט לקרוא לשדה התעופה הרצליה על שם מודי אלון.
ב-15 בנובמבר 2019, התקיים טקס חגיגי בהשתתפות מאות אנשים, לכבוד קריאת "שדה התעופה הרצליה על שם סא"ל מודי אלון", ביוזמת עמותת חיל האוויר ובשיתוף עיריית הרצליה, רשות שדות התעופה, המועצה לשימור אתרים ובהשתתפות חיל האוויר.
על שמו נקרא "כנף 12 – בסיס אלון" (מחנה סירקין).
הבסיס נקרא כך מ-1950 עד 1955, בתקופה בה שימש כבסיס חיל האוויר בלבד.
אנדרטה לזכרם של הטייסים מודי אלון, מתתיהו סוקניק ואהרן דוד שפרינצק, ניצבת בשכונת רמת הטייסים בתל אביב .
מודי (Mudi, Hungarian Mudi) הוא כלב רועים הונגרי שמשמש הן לרעיית צאן והן לשמירה עליו.
המודי הוא כלב קטן/בינוני, דינמי, אינטֶליגנטי מאוד ופעיל.
על אף תכונותיו הטובות הרבות ומיעוט החסרונות שלו המודי הוא כלב נדיר, קשה למצוא פריטים מחוץ להונגריה וגם בהונגריה הוא לא נפוץ במיוחד.
המודי הופיע לראשונה במאה ה-19. נראה שהתפתחותו הייתה לא מתוכננת וכללה הזדווגות ספונטנית של כלבים מסוג פולי ופומי, וייתכן שגם כלבים אחרים.
רק ב-1930 כאשר שלושת הגזעים הללו הופרדו וסווגו המודי הוכר רשמית כגזע נפרד.
על אף שהמודי מסווג ככלב רועים הרי שתפקידיו היו רבים ומגוונים וכללו שמירה, צייד עכברים, סיוע בצייד חיות בר ועוד.
למודי אף ארוך ומחודד ואזניים זקופות, מראה שעשוי להזכיר במידת מה כלב "שפיץ".
יש לו חזה עמוק, גב ארוך ורגליים ולסתות שריריות.
הפרווה עבה ומקורזלת (למעט על האף שם היא קצרה) ועשויה להגיע לאורך של 5 ס"מ, אולם היא לא יוצרת "ראסטות" כמו אצל קרוב משפחתו, הפולי.
הצבע השחור הוא הנפוץ אולם קיימים גם כלבים בעלי צבע פרווה לבן, וכן שילוב של שני הצבעים אף הוא קיים ותואם את תקן הגזע.
המודי הוא כלב אינטֶליגנטי מאוד, בין הכלבים האינטליגנטים ביותר.
הוא לומד פקודות במהירות מפתיעה, לא פחות מהבורדר קולי ואולי אף יותר.
המודי הוא כלב רגוע מאוד, עצמאי מאוד ואמיץ.
כאשר הוא משמש ככלב שמירה הוא לא יהסס ללחום בבעלי חיים גדולים ממנו משמעותית כדי להגן על בעליו.
הוא נאמן למשפחתו אם כי בדרך כלל הוא יצור קשר חזק יותר עם אחד מבני המשפחה.
הוא יגן בחירוף נפש על בעליו, אולם בחברתם הוא ינהג בעדינות ולכן הוא יכול לשמש כחיית מחמד מצוינת.
המודי יסתדר עם ילדים, אם ישהה במחיצתם מגיל צעיר.
הוא גם יסתדר מצוין עם בעלי חיים שאינם כלבים אם חונך לכך מגיל צעיר.
המודי חשדן כלפי זרים אולם לא יתקוף.
זרים שרוצים להתקרב אל המודי צריכים לרכוש את אמונו קודם לכן.
הודות להתפתחותו הספונטנית אין לגזע בעיות גנטיות אופייניות.
בעיות של היפ דיספלזיה עלולות להופיע אך הן נדירות.
המודי משאיר רושם רב על בעליו כך שרוב האנשים שמגדלים מודי מצהירים שגם הכלבים הבאים שלהם יהיו מסוג זה.
בפינלנד המודי משמש ככלב חילוץ והצלה בצפון.
ללא מספר מצומצם של חובבי הגזע, המודי היה היום בסכנת הכחדה.
מודינג הוא שם כולל לשינוי מוצרים באופן מקורי וייחודי.
עיבודים נפוצים כוללים חיתוך וכיפוף של מעטפת המוצר, צביעה של חלקים שונים בתוכו, שילוב גופי תאורה, שימוש בחומרים מגוונים, או הטמעה של חומרת המכשיר במארז שונה לגמרי (כגון כדורגל, מצנם, אקווריום, ועוד).
מקור השם מודינג הוא במילה האנגלית modification, שפירושה התאמה או שינוי.
המודינג נפוץ במיוחד במארזי מחשב, אך מתקיים גם בעבור מכשירים אחרים, כדוגמת טלפונים סלולריים, מכוניות, צעצועים, אופנועים, ועוד.
בין המניעים להשקעה במודינג ניתן לזהות את הרצון להטביע חותם אישי במוצר צריכה המוני, שיהפוך אותו ליחיד מסוגו; הנאה מהאתגר הטכני הכרוך בשינוי המוצר; וכן את המשיכה להיבטים האמנותיים והאסתטיים של תהליך היצירה.
מוֹדוּס או דרך הוא מונח בבלשנות שמתייחס למעמדו של מצב או אירוע בתודעתו של הדובר, כפי שהוא מביע אותו במשפט בשפה.
המודוס מסומן באמצעות נטיית הפועל או באמצעות תואר הפועל.
באמצעות סימון המודוס קובע הדובר האם המצב או האירוע התרחשו במציאות או שמדובר ברצון או במשאלה, האם הוא מעוניין שהאירוע או המצב יתרחשו או מקווה שלא יתרחשו, האם הם התרחשו במציאות לדעתו או לדעת אחרים, האם הוא מעוניין שהנמען יפעל כדי שיתרחשו וכיוצא באלה.
רוב השפות מסמנות רק חלק קטן מהמודוסים האפשריים.
סימוני המודוס הנפוצים ביותר הם ציווי, איסור וזירוז, המבטאים רצון של הדובר כי הנמען יפעל להתרחשותו של אירוע או להיווצרותו של מצב.
לדוגמה, בעברית קיים מודוס הציווי.
לדוגמה, הצורה "לֵךְ" היא נטייה מיוחדת של הפועל "הָלַךְ", המביעה אירוע שלא התרחש במציאות, אך הדובר מעוניין שיתרחש, ושהאדם שאתו הוא מדבר יפעל כדי שיתרחש.
הצורה "אַל תֵּלֵךְ" מביעה אירוע שלא התרחש במציאות, ואשר הדובר אינו מעוניין שיתרחש, ומעוניין כי האדם שאתו הוא מדבר ימנע את התרחשותו.
המודוסים הבסיסיים מכונים "דקלרטיבי" (declarative) ו"אינדיקטיבי" (indicative), או בעברית "חִיוּוּי".
רוב השפות אינן מבחינות בין שני המודוסים האלה, ומסמנות את שניהם באמצעות הנטייה הבסיסית של הפועל.
המודוסים האלה מתייחסים לאירועים או למצבים שהדובר בטוח שהם מציאותיים.
משפטים כגון "אתמול ירד גשם", "עכשיו יורד גשם" ו"מחר ירד גשם" הם בעלי מודוס חיווי, אם כי כל אחד מהם מתייחס לזמן אחר (הראשון לעבר, השני להווה והאחרון לעתיד).
בעברית מודרנית קיימת רק נטיית פועל אחת שיכולה להיחשב כסימון של מודוס - נטיית הציווי.
בכל יתר המקרים, נטיית הפועל אינה משתנה במעבר בין המודוסים השונים.
לדוגמה, במשפטים: "אני בטוח שמחר ירד גשם" ו"אני רוצה שמחר ירד גשם" נטיית הפועל במשפט המשועבד אינה משתנה, אף שהמודוס שלו משתנה.
במשפטים המקבילים בשפות כגון צרפתית, ספרדית וגרמנית, נטיית הפועל משתנה על-פי המודוס.
המודוס שמתייחס לרצון או משאלה מכונה תִּילוּי (subjunctive או conjunctive).
בעברית מקראית נטיית הפועל סימנה יותר מודוסים מאשר בעברית מודרנית.
צורות ה"עתיד המקוצר", למשל בביטוי "יהי אור" (), מסמנות מודוס המכונה "אִוּוּי" (jussive), המבטא רצון כללי שאירוע או מצב יתרחשו, אף כי הם עדיין אינם מציאותיים.
בעברית מקראית קיימת גם נטיית פועל המכונה "עתיד מוארך", למשל (), המבטאת מודוס המכונה זירוז (cohortative), כלומר זירוז עצמי או הבעת כוונה אישית לבצע פעולה שעדיין אין לה קיום במציאות.
ביוונית עתיקה קיימים ארבעה מודוסים: חיווי, תילוי, אִוּוּי וציווי.
מודוס האיווי, הנקרא גם מודוס משאלה, מביע רצון של הדובר.
רוב הניבים של השפה הערבית, גם הערבית הספרותית וגם הניבים השונים של הערבית המדוברת, כוללים מערכת עשירה יחסית של סימון מודוסים.
בערבית פלסטינית, למשל, הצורה "בְתִשְרַב" מסמנת זמן עתיד דקלרטיבי - אתה תשתה (בוודאות); הצורה "תִשְרַב" מסמנת הצעה או משאלה - הואל לשתות, מוטב שתשתה; ואילו הצורה "אִשְרַב" מסמנת ציווי - שְתֵה.
באנגלית נטיית הפועל אינה משתנה בדרך-כלל על-פי המודוס, אולם יש שרידים לקיומן של נטיות כאלה בעבר.
לדוגמה, בחלק מהניבים של השפה האנגלית מקובל לומר:
במשפט הראשון נטיית הפועל be משתנה מ-was ל-were כביטוי לכך שמדובר במשאלה ולא במצב מציאותי.
במשפטים משועבדים שבאים אחרי פעלים כגון suggest, order, demand וכו', מופיעה נטיית הפועל בצורת המקור שלה (base form).
גם זה שריד לנטיית מודוס, שמסמנת כי מדובר באפשרות ולא באירוע מציאותי.
על כל פנים, אלמנט זה מאפיין בעיקר לשון ספרותית יותר, ואינו נפוץ בשפה המדוברת.
הרשימה שלהלן היא חלקית, וכוללת רק את המודוסים שסימונם בשפות השונות נפוץ יחסית.
מקובל לחלק את המודוסים לשתי קבוצות עיקריות:
Realis (ריאליס) - מודוסים שמביעים אירועים או מצבים מציאותיים.
Irrealis (איריאליס) - מודוסים שמביעים אירועים או מצבים שאין להם קיום במציאות.
שם בעברית שם באנגלית תפקיד הצהרתי, דקלרטיבי Declarative חיווי, אינדיקטיבי Indicative חיזוק Energetic מבטא אירוע או מצב שהדובר אינו מטיל כל ספק בקיומו במציאות.
למשל, בערבית קלאסית הצורה המוארכת يَكتُبُنَّ "יַכְּתֻבֻנַּ" – "הם אכן יכתבו".
ציווי Imperative איסור, ציווי שלילי Prohibitive שלילת הציווי, למשל: "אל תלך".
תילוי Subjunctive, Conjunctive איווי, פיקוד, יוסיב Jussive הבעת רצון או משאלה כללית, למשל: "יהי אור", "תחי צרפת".
זירוז (עצמי), קוהורטטיבי Cohortative זירוז עצמי, הבעת כוונה אישית לבצע פעולה.
למשל בעברית מקראית: "אלכה-נא" (רות ב' ב')זירוז, הורטטיבHortatoryזירוז אחרים.
למשל, בעברית מקראית: "נלכה-נא"; בעברית מודרנית: "בואו נלך".
תנאי Conditional ספק Dubitative מבטא התרחשות או מצב שהדובר אינו בטוח בקיומם במציאות (למשל בטורקית).
היפותטי Hypothetical מבטא התרחשות או מצב שיכולים להתקיים במציאות אם ישתנו התנאים הקיימים.
שאלה Interrogative בשפות מסוימות יש נטייה מיוחדת לפועל במשפט שאלה (למשל, בוולשית).
ייתכן שבעברית מקראית ה' השאלה שימשה מודוס זה: הֲתֵלֵךְ "האם/הלוא תלך?" היקשי, אינפרנציאלי Inferential מבטא התרחשות או מצב שקיומם לא נצפה ישירות, אלא הוא הוסק באופן עקיף (למשל, בטורקית).הצעה, פְּרֵקָטיביPrecativeהצעה לפעולה.
למשל, בעברית מודרנית: "שנלך?"; בעברית מקראית: "הֲתֵלֵךְ?"אופטטיבי, משאלהOptative
מודוס אופרנדי (מלטינית: Modus operandi) הוא מונח לטיני שמשמעותו שיטת פעולה, ובהקשר צבאי - תורת לחימה.
המונח משמש במיוחד בהקשר של חקירות פליליות או עסקיות.
אצל גורמי אכיפת החוק וקרימינולוגים הוא משמש לתיאור דפוס ביצוע, ומאפיינים של פשעים שנעשו על ידי עבריינים.
קביעת מודוס אופרנדי חשובה ביותר שכן הדבר מסייע לסיווג הפשעים שבוצעו על ידי אותו העבריין.
הדבר משמש גם קרימינולוגים, פסיכולוגים ופסיכיאטרים פליליים בניתוח מצבו הנפשי של העבריין.
(בארצות הברית רווח המונח בראשי תיבות .M.O).
אין להתבלבל בין מודוס אופרנדי לבין חתימה שפושעים רבים בוחרים להשאיר בזירת הפשע.
בעוד שלחתימה אין תכלית מעשית, לפעולות שמבוצעות על ידי עבריינים כחלק מהמודוס אופרנדי יש תכלית שיכולה להיות אחת מאלה:
להסתיר את זהותו של העבריין.
כשאחת מהפעולות שבוצעו על ידי העבריין נופלת לאחת מההגדרות הללו, הדבר יכול להיכלל במודוס אופרנדי של העבריין.
בעולם העסקים, מודוס אופרנדי מתאר את שיטת הפעולה של תאגידים: הדרך בה הם מנהלים את עסקיהם, והדרך בה הם מתקשרים עם תאגידים אחרים.
מודי כידון (נולד ב-17 בספטמבר 1954) הוא איש עסקים הפועל בתחומי הנדל"ן בישראל ומחוצה לה ועוסק גם בהון סיכון ובפרסום.
כידון, בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, שירת כטייס בחיל האוויר, והמשיך לטוס עד גיל 45, במסגרת שירות מילואים, אותו סיים בדרגת רב-סרן.
הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב, ולימודי ניהול מתקדמים (AMP) בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד.
כידון מתגורר בתל אביב, ואב לארבעה ילדים.
את דרכו בעולם העסקים, החל ב-1981, עם שחרורו משירות קבע, כאשר הצטרף לחברת הפרסום גיתם מערכות תדמית, שנוסדה על ידי אביו יוחנן (דובז'ה) גולדברג-כידון, ובן דודו משה תאומים.
הצלחת החברה בשוק הישראלי הובילה בשנת 1994 את ענקית הפרסום אומניקום להיות לחברת הפרסום הבינלאומית הראשונה המשקיעה בישראל, באמצעות רכישת 49% מגיתם על ידי BBDO Worldwide, והקמת Gitam/BBDO.
החברה הישראלית מחזיקה כיום בשמונה עשרה חברות בתחומי הפרסום, יחסי ציבור, תוכן שיווקי, ייעוץ אסטרטגי, דיגיטל, הפקה, ניהול משברי סייבר ורכש מדיה.
מזה 25 שנים ברציפות, נמנית גיתם בין ארבע קבוצות הפרסום המובילות בישראל.
באוגוסט 1997 יזמה גיתם והפיקה את הפרסומת הראשונה שצולמה בחלל.
הפרסומת הייתה עבור החלב העמיד של תנובה, שתדמיתו נפגעה בעקבות פרשת הסיליקון בחלב.
הפרסומת אף נרשמה בספר השיאים של גינס.
כידון כיהן כיו"ר איגוד חברת הפרסום במשך ארבע קדנציות: בשנים 1994-1990 ו-2013-2009. בשנים 1990 - 1994 הוביל מאבק לפלורליזם של מכירת פרסום בטלוויזיה המסחרית, יזם את הקמת חברת הרייטינג לטלוויזיה והיה יו"ר ועדת המחקר אשר קבעה את שיטת המדידה.
בכהונתו הרביעית, החל מ-2009, היה מעורב בשינוי שיטת התגמול בענף הפרסום.
האיגוד בראשותו היו הגוף שיזם את גוף מדידת הרייטינג באינטרנט בישראל.
כידון נמנה עם מייסדי חברת ויתניה בשנת 1995. ויתניה היא חברה יזמית בתחום הנדל"ן המניב, נסחרת בבורסה בת-אביב ומחזיקה נכסים בהיקף של כ-230,000 מטר מרובע ובפיתוח של עוד כ- 350,000 מטר מרובע.
בשנת 2021 מכרה החברה את אחד המגדלים בפרויקט ויתניה תל אביב לבנק הפועלים תמורת 970 מיליון ש"ח.
בשנת 2010 הקים כידון יחד עם יניב מלמוד את חברת אלטו (Alto), כידון מכהן כ- co-founder & Executive Chairman.
החברה מנהלת קרנות נדל"ן בארצות הברית בתחומי הלוגיסטיקה והמרכזים המסחריים.
אלטו השקיעה עד כה 2024 ב-76 נכסים בהיקף של 1.5 מיליארד דולר ושווי נכסיה עומד על 1.4 מיליארד דולר.
מוֹדוּלַרִיוּת (בעברית: פִּרְקָנִיּוּת) היא תכונה של מערכת המתארת את מידת הפריקות שלה, בין אם לצורך הרכבה גמישה, תובלה, או כדי לאפשר החלפה של חלקים.
מערכת מודולרית היא מערכת הבנויה מיחידות משנה.
יחידות המשנה יכולות להיות זהות או שונות.
ניתן להרכיב אותן באופנים שונים, ובכך ליצור גופים שונים במראה, או בתפקוד.
המונח מקבל משמעויות שונות במקצת לפי ההקשר ותחום הידע בו הוא מוזכר.
בנייה בעיקרון מודולרי מאפשר ייצור המוני וזול יותר גם אם התוצרים הסופיים שמרכיבים מהיחידות המודולריות שונים זה מזה.
היא יכולה לאפשר למשל תכנון של מבנה ובו דירות שניתן לנתקן מהבניין ולהעביר לבניין אחר.
משחק הלגו פועל על פי עיקרון מודולרי.
יש בו חתיכות שונות בגודלן וצורתן אך אופן החיבור הזהה בין כולן מאפשר לחבר אותן לצורות רבות.
המדפים של המעצב רון ארד, המוכרים בכינוי "תולעת ספרים" מדגימים עיקרון זה בכך שאפשר לנתק ולחבר חלקים שונים של המדף לשינוי אורכו.
קיימים פתרונות מגוונים של אחסון מודולרי הבנוי על הרעיון שניתן לקחת מספר כלי אחסון, על פי צורכי הלקוח ולחברם לכדי יחידה אחת.
מחלקות הנדלים ורבי הרגליים של מערכת פרוקי-רגליים בנויים יחידות חוזרניות של פרקים עם זוגות רגליים.
זנב לטאות שונות כגון שממית הבתים צומח מחדש לאחר ניתוקו מגוף הלטאה.
כוכבי ים מגדלים זרועות חדשות לאחר כריתה שלהן.
מכונות מודרניות רבות בנויות ממודולים פריקים, הניתנים להחלפה פשוטה לצורכי תיקונים, תחזוקה או שדרוג.
בתחום מדעי המחשב, הצורך במודולריות הוא מרכזי, הן בתוכנה והן בחומרה.
תוכנת מחשב בנויה מסדרה של הוראות לביצוע בעלת מבנה לוגי מסוים.
הבחנה ברורה בין חלקים שונים בתוכנה, באופן שתפקיד כל חלק מוגדר וברור היטב, מאפשרת מודולריות.
אפיון ברור של תפקיד כל חלק ואופן השימוש בו מאפשרים שימוש בחלקים אלה גם בתוכנה אחרת, בצירוף עם חלקים אחרים.
שפות תכנות רבות תומכות בצורות שונות של חלוקת התוכנה ליחידות בעלות תפקיד מוגדר, לדוגמה, פרוצדורה (או פונקציה), אובייקט וחבילה (package או module).
יש חשיבות גדולה להגדרת נקודת התפר בין יחידת תוכנה לשאר החלקים.
מלבד האפשרות ליצור תוכנה על ידי צירוף של יחידות תוכנה מוגדרות, מודולריות בתוכנה מאפשרת גם גמישות בפיתוח התוכנה.
כאשר קוד בנוי בצורה מודולרית, ניתן להחליף חלקים בו, בלי צורך לשנות את שאר חלקי התוכנה.
לעיתים משתמשים באפשרות זאת בזמן הפיתוח, כאשר משלבים חלקי תוכנה מנוונים או מדומים (mock).
שילוב חלק מדומה מאפשר לפתח את שאר חלקי תוכנה ולדחות את פיתוח החלק המדומה לשלב מאוחר יותר.
דוגמאות נוספות לשימוש במודולריות בתוכנה הן ההרחבות של דפדפנים, עדכוני תוכנה והרכבות של משחקי מחשב.
בחומרה, כמו בתחומים הנדסיים רבים אחרים, מודולריות מאפשרת הרכבה של מערכות מצירוף רכיבים שונים.
מחשב מודרני מורכב ממעבד מרכזי, לוח אם, זיכרון, דיסק קשיח, מסך, עכבר, מקלדת ורכיבים אפשריים נוספים.
ניתן לבחור כל אחד מרכיבים אלה מתוך שורה של יצרנים ומאפיינים אפשריים.
המפתח למודלוריות הוא הגדרת ממשק ברור לכל אחד מרכיבי החומרה.
במדע הרשתות, מודולריות (לרוב מסומנת באות Q) היא המדד למידה שבה הרשת מתקהלת לקהילות.
ככל שהמדד גבוה יותר, כך הקהילות ברשת מוגדרות יותר, כלומר, הקשרים של הצמתים בתוך הקהילות יהיו צפופים יותר מהקשרים שלהם לצמתים מחוץ לקהילה.
מודולריות משמשת ככלי לאופטימיזציה של חלוקת רשת לקהילות, כשהיישום הנפוץ ביותר שלה הוא באלגוריתם לובאין (Louvain, על שם האוניברסיטה בה פותח).
מודוס טוֹלֶנְס (Modus tollens), בלוגיקה, הוא כלל היסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:
(כלומר: אם מתקיים A אז מתקיים B).
במילים פשוטות, אם קיים תנאי מסוים כדי שדבר מה יהיה נכון, וידוע שהדבר שגוי, הרי שהתנאי לא מתקיים (כי אילו היה התנאי מתקיים אזי הדבר היה נכון).
חשוב להדגיש שאף אחד מהמשפטים לא בהכרח נכון, אך במידה שהם נכונים, המסקנה "יעקב אינו עורב" תנבע מהם.
עיקרון זה מוכח על ידי עקרון הקונטרה פוזיטיב (), ומעקרון מודוס פוננס, שקובע שמרגע שקיימת גרירה , והרישא אמת, אז גם הסיפא אמת:
היות שנתון ועל פי הקונטרה פוזיטיב, מתקיים , ובתוספת ועל פי עקרון המודוס פוננס, הסיפא מתקיימת – כך שעקרון המודוס טולנס מתקיים.
תאגיד מודי'ס היא חברת ההחזקות של מודי'ס אנליטיקס ומודי'ס אינווסטורס סרוויס, סוכנות דירוג אשראי אשר מבצעת מחקר פיננסי בינלאומי ואנליזות על ישויות מסחריות וממשלתיות.
כמו כן, החברה מדרגת את שווי האשראי של לווים באמצעות השימוש בסולם דירוג מתוקנן.
היא אחת משלוש חברות דירוג האשראי הגדולות ומחזיקה ב-40% מנתח השוק העולמי בתחום זה, ממש כמו יריבתה העיקרית סטנדרד אנד פורס; לחברה השלישית, פיץ', נתח שוק קטן יותר.
מודי'ס הוקמה בשנת 1909 על ידי ג'ון מודי.
המחזיקה המוסדית המובילה בחברה ובעלת המניות היחידה אשר מחזיקה בה מעל 5% מכלל המניות היא החברה שבבעלות וורן באפט ברקשייר האת'וויי, באמצעות החזקות של כ־13% ממניות החברה.
חברת John Moody & Company הוקמה בשנת 1900. המוצר הראשון של החברה היה 'מדריך מודי'ס לניירות ערך תעשייתיים ואחרים'.
החברה לא שרדה את התרסקות הבורסה של 1907. בשנת 1909, חברה מחודשת, הידועה היום כמודי'ס, הוקמה על ידי ג'ון מודי, ופרסמה אנליזות של השקעות במסילות רכבת, מה שתואר כ"ספר על ניירות ערך של מסילות רכבת, המשתמש בדירוגי אותיות כדי להעריך את הסיכון בהם".
שירות המשקיעים של מודי'ס התאגד מאוחר יותר, ב-1 ביולי 1914, ובמהרה ביקר גם איגרות חוב מוניציפליות של ארצות הברית.
עד לשנת 1924, הדירוג של מודי'ס כיסה בקירוב 100 אחוז משוק האג"ח של ארצות הברית.
בשנות השבעים, הרחיבה מודי'ס את הדירוג שלה גם לחוב מסחרי, וכמו כן החלה בדומה לחברות דירוג אחרות באותה התקופה, לגבות תשלום ממנפיקי אג"ח בתמורה למתן הדירוג, כמו גם גביית תשלום מהמשקיעים.
מספר המדינות שמבקרת מודי'ס צמח מ-3 בלבד בשנת 1975, ל-33 בשנת 1990, ועד למעל 100 בשנת 2000. הכרזות שמבצעת מודי'ס על הורדות דירוג אשראי אפשריות או ממשיות של איגרות החוב של מדינה מסוימת עלולות לעורר השפעות פוליטיות וכלכליות משמעותיות, כמו שקרה למשל בקנדה בשנת 1995 ובארצות הברית בשנת 2011.
חברות דירוג אשראי כגון מודי'ס היו קורבן לביקורת בתגובה להפסדים גדולים בשוק התחייבויות הנערבות על ניירות ערך מגובי נכסים (ABS CDO), אשר אירעו אף על פי שהוצמדו להם דירוגים מהסוג הגבוה ביותר על ידי חברות הדירוג.
למשל, הפסדים על התחייבויות בגין ערבויות על ניירות ערך מגובי נכסים בשווי של 340.7 מיליון דולר, שהנפיקה קבוצת קרדיט סוויס שהגיעו לסכום של 125 מיליון דולר, אף על פי שדורגו AAA על ידי מודי'ס.
באופן דומה, חברות גדולות כמו AIG וליהמן ברדרס היו בעלות דירוג AAA ו-AA עד אשר הגיעו לפשיטת רגל בשנת 2008.
להלן דירוג האשראי של מודי'ס יחד עם ההבדלים משיטת הדירוג של סטנדרד אנד פורס (S&P).
Aaa: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Aaa כאיכותיים ביותר, ובעלי הסיכון הנמוך ביותר.
(Aa (Aa1, Aa2, Aa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Aa ככאלו בעלי איכות גבוהה ובעלי סיכון אשראי נמוך מאוד, אך ככאלו שהסיכון בהם לטווח ארוך הוא במידה מסוימת גדול יותר.
(A (A1, A2, A3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג A ככאלו בעלי איכות מתונה-גבוהה ובעלי סיכון אשראי נמוך מאוד, אך ככאלו שהסיכון בהם לטווח ארוך הוא במידה מסוימת גדול יותר.
Baa1, Baa2, Baa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג BAA ככאלו בעלי סיכון אשראי מתון.
הם נחשבים בעלי דירוג בינוני וככאלו שבהם חלק מהאלמנטים של היציבות חסרים או שלא ניתן לסמוך עליהם.
דירוג ספקולטיבי (ידוע גם כאג"ח זבל)
Ba1, Ba2, Ba3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Ba ככאלו בעלי "איכות אשראי מפוקפקת".
B1, B2, B3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג B כספקולטיביים ו"נתונים לסיכון אשראי גבוה", וכאלו ש"ככלל בעלי איכות אשראי נמוכה".
Caa1, Caa2, Caa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג CAA ככאלו בעלי "יציבות נמוכה ונתונים לסיכון אשראי גבוה מאד", ובעלי "איכות אשראי נמוכה באופן קיצוני.
קופות שכאלו עלולות להיות כבר במצב של אי עמידה בחובות...".
Ca: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Ca כ"ספקולטיביים במיוחד" וכאלו "שלרוב אינם מסוגלים עוד לשלם את חובותיהם".
C: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג C כ"איגרות החוב בעלות הדירוג הנמוך ביותר שלרוב אינן מסוגלות לשלם את חובותיהן", וש"סיכויי ההתאוששות הפוטנציאליים שלהן הם נמוכים".
משנת 2003 פועלת בישראל חברת בת של מודי'ס, מידרוג בע"מ, מכוח רישיון שניתן לה על ידי הממונה על שוק ההון ביטוח וחיסכון.
ב-30 במרץ 2016 נרשמה מידרוג כחברת דירוג בהתאם לחוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי.
מודי'ס מחזיקה ב-51% בעלות במידרוג ו-49% מוחזקים על ידי מידרוג החזקות בע"מ.
מידרוג מדרגת איגרות חוב ומכשירים פיננסיים, המונפקים בשוק ההון המקומי על ידי תאגידי תעשייה, מסחר ושירותים, חברות אחזקה, בנקים ומוסדות פיננסיים, חברות ממשלתיות וחברות נדל"ן ותשתית.
כמו כן מדרגת החברה מימון פרויקטים כמו תחנות כוח, שדות סולאריים, אגירה שאובה, טורבינות רוח, כבישי אגרה ושדות גז.
בתחום המימון המובנה, מדרגת מידרוג תיקי משכנתאות, תיק הלוואות לרכב ותיקי הלוואות אחרים.
מודים דרבנן (='מודים של חכמים') הוא קטע תפילה הנאמר על ידי הקהל בעת חזרת הש"ץ בשעה ששליח הציבור מגיע לברכת ההודאה ("מודים").
הוא כולל קטע של בקשה להמשך ההגנה והגאולה עליהם מודים בברכה ובחלק הראשון של מודים דרבנן.
כיום המנהג ברוב הקהילות שלא לחתום בשם ומלכות בסיום הברכה ("ברוך אתה ה'...").
החל מימות הראשונים מכונה הנוסח בשם 'מודים דרבנן'.