tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אפקטים מיוחדים רבים במוזיקה ובסרטים נובעים מ-LFO המעוות צליל מקור באופן כה חזק, עד כי כל המאפיינים המקוריים של הצליל נעלמו, ומה שנותר הוא אפקט מלאכותי.
מאחר שה-LFO ניתן לתכנות, ומאחר וישנם אינספור צלילי בסיס לנתב אותו אליהם, השימושים ב-LFO מגוונים ורבים.
כאשר בסינטיסייזר ישנם 2 LFO או יותר, ניתן אף לנתב LFO אחד כך שישלוט בתדר של האחר, ובתוך כך להתגבר על אחת מהמגבלות הבסיסיות של LFO בודד, היא מגבלת החזרתיות הקבועה שלו (אם נמשיך בדוגמת האזעקה - האזעקה תמיד עולה ויורדת באופן מחזורי, בלי שינוי במהירות העלייה והירידה).
הפרמטרים אותם ניתן לקבוע עבור כל LFO הם:
צורת הגל (Shape): סינוס, מרובע, משולש, שן מסור, טרפז וצורות גל נוספות (בסינטיסייזרים מתקדמים).
תדירות הגל (Rate): מספר חזרות בשנייה (הרץ) או על בסיס סולם אורדינלי.
סנכרון (Sync): עם תחילת הצליל ה"אמיתי" (כלומר, עם הלחיצה על הקליד), חופשי, חיצוני.
עיכוב (Delay): מתחיל מיד או לאחר מספר מוגדר מראש של מילי-שניות.
הדרגתיות (Fade): כניסה מיידית, כניסה הדרגתית, יציאה מיידית או יציאה הדרגתית.
עוצמת הניתוב (Modulation Value): עוצמת ההשפעה של הפרמטרים לעיל על הצליל;
יעד הניתוב (Modulation Assign/Target/Destination): עוצמה, באלאנס, פילטר, גובה הצליל ועוד.
LCROSS שוגרה יחד עם המקפת לסקר הירח (LRO), שתי המשימות הראשונות של נאס"א לירח מאז שיגור לונר פרוספקטור ב-1998. משימות אלו היוו את הסנונית הראשונה של נאס"א לחקר הירח לקראת נחיתה מאוישת על פניו.
LCROSS הייתה משימה בעלות זולה שעברה הליך פיתוח מזורז, שהתלוותה למשימת LRO.
לאחר שבנאס"א החליטו להחליף את משגר הדלתא 2 שיועד לשאת את LRO במשגר גדול יותר - האטלס 5, התאפשר שיגורה של משימה נוספת על גבי אותו משגר.
19 משימות הוצעו ומתוכם נבחרה LCROSS.
LCROSS שוגרה יחד עם LRO על גבי משגר אטלס 5 מנמל החלל קייפ קנוורל ב-18 ביוני 2009, 21:32 UTC.
ב-23 ביוני, ארבעה וחצי ימים לאחר השיגור, LCROSS ושלב הקנטאור שחובר אליה השלימו בהצלחה יעף על פני הירח ונכנסו למסלול קוטבי ארצי עם מחזור של 37 ימים, כך ש-LCROSS תתנגש באחד מקטבי הירח.
בבוקר ה-22 באוגוסט 2009, גילו במרכז הבקרה אנומליה שנגרמה מבעיה בחיישן כלשהו, שגרמה לגשושית לשרוף 140 ק"ג דלק - יותר ממחצית הדלק שנותר באותו זמן.
בגישתם האחרונה לירח, ב-9 באוקטובר 2009, 01:50 UTC, נפרדו LCROSS ושלב הקנטאור.
כ-10 שעות לאחר מכן, ב-11:31 UTC, התרסק שלב הקנטאור על הירח במטרה ליצור ענן אבק שיעלה גבוה מעל לפני הקרקע.
4 דקות לאחר התרסקות שלב הקנטאור, עברה LCROSS בתוך ענן האבק בעודה אוספת ומשדרת נתונים על הרכב האבק לכדור-הארץ, ומתרסקת בסופו של דבר בעצמה ב-11:37 UTC.
מהירות ההתרסקות הוערכה בתחילה בכ-9,000 קמ"ש, אך מחישובים שבוצעו לאחר מכן התברר כי המהירות קרבה ל-10,000 קמ"ש.
לפי הערכות נאס"א, התרסקות שלב הקנטאור אמורה הייתה להעיף יותר מ-350 טונות אבק ירחי, וליצור מכתש בקוטר כ-20 מטרים ובעומק 4 מטרים.
התרסקות LCROSS אמורה הייתה להעיף כ-150 טונות אבק, וליצור מכתש בקוטר 14 מטרים ובעומק 2 מטרים.
רוב החומר שהועף מהתרסקות שלב הקנטאור אמור היה להישאר בגובה 10 ק"מ מעל פני הירח.
בנאס"א קיוו כי ניתוח ענן האבק שייצר שלב הקנטאור יעזור באימות ממצאים קודמים של המשימות קלמנטיין ולונר פרוספקטור, שהעלו את ההשערה כי ייתכן וישנם מים במצב קרח באזורים חשוכי עד על פני הירח.
מדעני המשימה ציפו כי ענן האבק שייצור שלב הקנטאור יהיה ניתן לצפייה מטלסקופים חובבניים אך אף טלסקופ שכזה לא ראה את הענן.
אפילו טלסקופי ענק ברמה עולמית, כדוגמת טלסקופ הייל, לא ראו את הענן.
ההתרסקויות ככל הנראה אכן התרחשו, אך לא בעוצמה שהוערכה.
שתי ההתרסקויות נוטרו ממצפים בכדור הארץ וכן מטלסקופ החלל האבל.
על תוצאות משימת LCROSS נאמר כי ישפיעו רבות על התכנונים האמריקניים להקים מושבת ירח.
ב-13 בנובמבר 2009 אישרה נאס"א כי אותרו חלקיקי מים בעקבות התרסקות שלב הקנטאור.
בבניית LCROSS נוצל מבנה טבעת החיבור שחיברה את LRO לשלב הקנטאור.
על צידה החיצוני של הטבעת חוברו שישה לוחות שנשאו את הכלים המדעיים, את מערכות השליטה והבקרה, מערכות התקשורת, סוללות ולוחות סולאריים.
בתוך הטבעת הורכב מנוע רקטי קטן.
הטבעת נשאה גם שתי אנטנות רב כיווניות ושתי אנטנות לטווח בינוני.
לוח הזמנים הקפדני של המשימה, מסת החללית ואילוצי התקציב הציבו אתגרים לצוותי המהנדסים ממרכז המחקר איימס וחברת נורת'רופ גראמן.
יצירתיות הצוותים הובילה לשימוש היצירתי בטבעת החיבור כבסיס החללית, כאשר בדרך כלל היא שימשה פלטפורמה לשיגור שישה לוויינים "טרמפיסטים" קטנים.
LCROSS נוהלה על ידי מרכז המחקר איימס (ARC) ונבנתה בחברת נורת'רופ גראמן.
סקירה ראשונה של מבנה הלוויין הושלמה בספטמבר 2006 ועברה אישור בפברואר 2007. אחרי הרכבת ובחינת המערכות המדעיות במרכז איימס, נשלחו המערכות לנורת'רופ גראמן שהרכיבו אותם על החללית עצמה בינואר 2008. LCROSS עברה אישור אחרון בפברואר 2009.
המערכות המדעיות של LCROSS כללו 9 כלים: מצלמה בתחום הנראה, 4 מצלמות בתחומים שונים של אינפרה אדום, ספקטרומטר בתחום הנראה, שניים בתחום ה-אינפרה אדום, ופוטומטר.
מערכת ניהול מידע אספה את המידע מהכלים המדעיים ושידרה אותם לכדור הארץ.
התרסקויות שלב הקנטאור ו-LCROSS לא בלטו כפי שצופה.
בגלל מגבלות רוחב פס בשידור המידע מהחללית, מצלמות החללית נחשפו לענן האבק רק לזמן קצר, ולכן היה קשה לצפות בענן האבק בתצלומי התחום הנראה.
דבר זה העלה את הצורך בעיבוד התמונות במטרה להגדיל את בהירותם.
מצלמות האינפרה אדום לכדו את החום שנוצר בעקבות התרסקות שלב הקנטאור.
ב-13 בנובמבר 2009 דיווחה נאס"א כי נמצאו ראיות להימצאות מים בענן האבק שעלה מהתרסקות שלב הקנטאור.
בעקבות ניתוח ממצאי LCROSS הודיעה נאס"א כי על הירח יש מים בכמויות גדולות.
LFSR (ראשי תיבות של: Linear Feedback Shift Register, בתרגום חופשי: "אוגר הזזה בעל משוב ליניארי") הוא מונח במדעי המחשב המתאר אוגר זיזה שהקלט שלו הוא פונקציה ליניארית של סיביות המצב שלו.
LFSR הוא אוטומט סופי דטרמיניסטי.
הערך ההתחלתי של LFSR נקרא גרעין ומתוכו נקבעת שרשרת המצבים האפשרית של האוטומט לאורך זמן ריצתו.
מכיוון ש־LFSR הוא פונקציה מחזורית בעלת קלט בגודל סופי הוא אוצר בתוכו מחזור מצבים שתדירותו תלויה בכמות הסיביות המרכיבות את הרכיב ובפונקציית ההיזון שלו.
בקריפטוגרפיה, מימושים של LFSR בחומרה ובתוכנה משמשים כרכיבים במחוללי מספרים פסאודו־אקראיים, אלגוריתמים להרחבת מפתח, פונקציות גיבוב ועוד.
בכל מחזור התייחסות, ה־LFSR מזיז את כל סיביות המצב שלו מקום אחד הצידה, הסיבית שנדחקה החוצה משמשת כפלט.
למקום המתפנה כתוצאה מההזזה מוכנסת סיבית המחושבת על ידי פונקציית ההיזון הליניארית (לרוב, XOR) המופעלת על ערכים במקומות ידועים (Taps) ועל הפלט.
LFSR שפונקציית ההיזון הליניארית שלו נבחרה בצורה טובה יעבור דרך כל המצבים האפשריים שלו LFSR כזה נקרא LFSR מקסימלי.
פוקנציית ההיזון ב־LFSR (או פולינום הבסיס) ניתנת לביטוי כפולינום בבסיס בינארי כך שכל אחד מהמקדמים בפולינום הוא 0 או 1. בדוגמה המופיעה משמאל למעלה, הסיביות המשתתפות בחישוב הפונקציה נמצאות במקומות 16,14,13 ו־11 ופונקציית ההיזון היא .
ה בפולינום איננו Tap, אלא מייצג את הסיבית הראשונה, סיבית הקלט.
המצב המיוצג בציור, 0xACE1, מתחלף ב 0x5670 (סיבית הקלט החדשה היא 0).
LCD Soundsystem (אל.סי.די סאונדסיסטם) הוא הרכב דאנס אלטרנטיבי אמריקאי, בראשות הזמר, המפיק המוזיקלי וכותב השירים ג'יימס מרפי.
תחילת הדרך, הסינגלים המוקדמים ואלבום הבכורה
בסוף שנות התשעים נחשף מרפי, שעבד כטכנאי הקלטות ומפיק מוזיקלי, לסצנת המועדונים בניו יורק ולמוזיקת האוס והתנסה לראשונה באקסטזי.
מרפי החל ליצור מוזיקה אלקטרונית יחד עם המתופף פאט מאהוני ולתקלט במסיבות, וב-2001 הקים, יחד עם טים גולדסוורתי, את חברת התקליטים העצמאית DFA.
ביולי 2002 יצא הסינגל הראשון של אל.סי.די סאונדסיסטם, "Losing My Edge".
בעקבותיו יצאו הסינגלים "Give It Up" ב-2003 ו-"Yeah" ב-2004. בפברואר 2005 יצא אלבום הבכורה של ההרכב, LCD Soundsystem, כאלבום כפול, כאשר הדיסק הראשון כלל את האלבום עצמו, ואילו הדיסק השני איגד את הסינגלים המוקדמים של ההרכב.
מתוך האלבום בלט הסינגל שיר הפותח "Daft Punk Is Playing at My House", שנכנס למצעד הבריטי והיה מועמד לפרס הגראמי ב-2006 בקטגוריית שיר הדאנס.
האלבום עצמו היה מועמד באותה שנה לפרס האלבום האלקטרוני.
סינגלים נוספים מתוך האלבום היו "Movement" ו-"Tribulations".
באוקטובר 2006 הוציא ההרכב, בשיתוף עם חברת נייקי, יצירה אינסטרומנטלית שנקראה 45:33 (אף שלמעשה אורכה היה 45 דקות ו-58 שניות), ותוארה כפסקול לאימוני ריצה.
כשנה לאחר מכן יצאה היצירה, שעד אז ניתנה לקנייה רק ב-iTunes, על גבי דיסק.
בספטמבר 2009 יצא האלבום 45:33 Remixes, שכלל גרסאות רמיקס של מפיקים שונים לקטעים מתוך היצירה.
במרץ 2007 יצא האלבום Sound of Silver, בו נעשה שימוש בקטעים מתוך 45:33. את האלבום קידמו הסינגלים "North American Scum", "All My Friends" ו-"Someone Great".
האלבום זכה לביקורות אוהדות, וכקודמו היה מועמד לפרס גראמי לאלבום האלקטרוני הטוב של השנה.
בנוסף נבחר Sound of Silver לאלבום השנה על ידי הגארדיאן וירחון המוזיקה אנקאט.
האלבום הגיע למקום ה-28 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה-46 במצעד האמריקאי.
אלבום האולפן האחרון של הלהקה, This Is Happening, יצא במאי 2010. את האלבום הקדים הסינגל "Drunk Girls", שלווה בקליפ שביים מרפי יחד עם הבמאי ספייק ג'ונז, ומאוחר יותר יצא כסינגל נוסף השיר "I Can Change".
האלבום הגיע למקום העשירי במצעד האמריקאי, והוביל את מצעד אלבומי הדאנס.
במסגרת סיבוב ההופעות שליווה את האלבום הופיע ההרכב בגני התערוכה בתל אביב.
ביוני אותה שנה הקליט ההרכב ביצועים לשירים משלושת האלבומים בהופעה חיה ללא קהל.
הביצועים נכללו באלבום The London Sessions, שיצא דיגיטלית בנובמבר 2010 והגיע לחנויות בינואר 2011.
בפברואר 2011, לאחר רמיזות חוזרות ונשנות מצד מרפי לגבי סיום דרכו של ההרכב, הודיע אתר האינטרנט הרשמי של אל.סי.די סאונדסיסטם כי "אנחנו פורשים מהמשחק", וכי ההרכב יקיים הופעה אחרונה ב-2 באפריל 2011, במדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
השיר הראשון שנוגן בהופעה היה סינגל הבכורה של הלהקה, "Losing My Edge", והשיר האחרון שנוגן בהופעה היה "New York I Love You But You're Bringing Me Down".
ב-14 בפברואר ערך ההרכב הופעה טלוויזיונית אחרונה בתוכניתו של סטיבן קולבר.
השיר האחרון ששחרר ההרכב הוא "Live Alone", גרסת כיסוי ללהקת פרנץ פרדיננד, שיצא ב-12 באפריל 2011.
באוקטובר 2024, פורסם כי הלהקה תוציא אלבום חדש בשנת 2025. ההכרזה הגיעה לאחר שהלהקה שחררה בהפתעה את השיר "X-Ray Eyes".
בנוסף, הלהקה תופיע בפסטיבל פרימוורה סאונד בברצלונה ביוני 2025. השיר "All My Friends" של הלהקה הוכרז כהמנון הרשמי של הפסטיבל.
2006 - Introns (בי-סיידים ורמיקסים לשירי האלבום הראשון)
2007 - A Bunch of Stuff (אי.פי, יצא בארצות הברית בלבד.
כולל רמיקסים, גרסת כיסוי של פרנץ פרדיננד לשיר "All My Friends" וביצוע חי לשיר "Us V Them")
הפסד כספי בהינתן פשיטת רגל הוא פרמטר מקובל במודלים של סיכון ופרמטר בו נעשה שימוש בחישוב של הון סיכון (בבנקים), הפסד צפוי או הון רגולטורי על פי הגדרות ועדת בזל 2 למוסדות בנקאיים.
זהו אחד מהמאפיינים של חשיפה של לקוח של הבנק.
החשיפה היא סכום הכסף שהבנק צפוי להפסיד מההשקעה בלקוח, קרי מהלוואות שניתנו ללקוח.
LGD הוא אחוז ההפסד מהחשיפה הכללית כאשר הלקוח של הבנק פושט רגל.
ההפסדים מושפעים ממאפייני העסקה שנעשתה עם הלקוח כדוגמת קיום ביטחונות ודרגת השעבוד.
לדוגמה, אם הלקוח של הבנק פושט רגל, ויש לו חשיפה של 200,000 (EAD – exposure at default) והבנק מסוגל למכור את ביטחונות הלקוח במחיר של 160,000 אזי 40,000 או 20% מה-EAD הן הפסד, דהיינו LGD הוא 20%.
ניתן לחשב את ה-LGD במספר דרכים, אך הדרך המקובלת ביותר היא שיטת "ברוטו" - חלוקת סך ההפסדים ב-EAD.
דרך נוספת היא חלוקת ההפסדים בחלק הלא מובטח של קו האשראי של הלקוח, כאשר הביטחונות מבטיחים רק חלק מה-EAD.
הסיבה לשימוש בשיטת הברוטו היא שלרוב יש מידע בדוק רק לגבי ערכן של הבטוחות הסחירות (ני"ע סחירים) בשעה שערכן של רוב הביטחונות המטריאליים איננו ידוע או אינו רלוונטי.
ישנם בנקים המחזיקים במידע נוסף לגבי ערכן של הביטחונות המטריאליים ויכולים להשתמש בשיטות חישוב אחרות.
חישוב LGD לפי הוראות ועדת בזל II מחייב מוסד בנקאי לחשב את שווי הנכסים משוקללי הסיכון.
נדרשת הערכה של LGD עבור כל לקוח ולקוח וכן לכל חשיפה.
ישנן שתי גישות איך לחשב הערכה זו: הגישה המוסדית והגישה המתקדמת.
בגישה המוסדית מגדירים אחוזי LGD קבועים עבור משפחות של חשיפות לא מובטחות (לגבי חשיפה ללא ביטחונות).
במידה ויש חשיפה במטבע מסוים והביטחונות במטבע אחר (לגבי חשיפה עם ביטחונות), מנכה הבנק מהביטחונות כ-8% לאור אי ההתאמה המטבעית.
הבנק המרכזי מפרסם הנחיות מפורטות בעניין זה.
לעניין חישוב LGD בשיטה המתקדמת, הבנק עצמו קובע את ההפסד שייגרם בהינתן פשיטת רגל מכל אחת מהחשיפות, על בסיס מידע מוצק וניתוח הנתונים.
הניתוח מבוסס הן על ידי בדיקות פנים-בנקאיות והן על ידי גורמים מפקחים ומייעצים.
הבנק שמשתמש ב-LGD פנימי מסוגל להבחין בין ערכי LGD לפי מגוון רחב של מאפייני עסקה: סוג המוצר הבנקאי, סוגים שונים של בטוחות, וכן להבחין בין מאפייני הלווה.
ערכים אלו משקפים בדרך כלל נקודת מבט שמרנית של ממוצעים משנים רבות.
בנק אשר מעוניין להשתמש בהערכותיו לחישוב ה-LGD, צריך להוכיח לגורמי הפיקוח שהוא עומד בדרישות מינימום הרלוונטיות למהימנות ואמינות האומדנים שעליהם הוא מתבסס.
מודל LGD אומד את ערך הבטוחה ואיכותה, לעניין בטוחות מטריאליות (כלי רכב, ציוד, נדל"ן וכדומה), ערבויות צד ג' או ערבויות אישיות, משכנתאות וכדומה.
ככל שערכה של הבטוחה יהיה גבוה יותר, ה-LGD יהיה נמוך יותר וכתוצאה מכך ההפסד הפוטנציאלי לבנק יהיה נמוך יותר במקרה של פשיטת רגל של לקוח.
ועדת בזל II המליצה לבנקים לחשב LGD בתקופת נסיגה כלכלית, שישקף את ההפסדים במחזור עסקים של ירידה.
הגדרה מקובלת לנסיגה כלכלית היא שני רבעונים רצופים של ירידה ריאלית ב-GDP.
ישנן בעיות בחישוב זה שכן פשיטת רגל סופית אורכת שנים רבות, ורק אז מתברר ההפסד הסופי וה-LGD הסופי.
בנוסף לחלק מהגופים הבנקאיים אין את כל הנתונים הנדרשים לחישוב ה-LGD.
אתגר נוסף נובע מהעובדה שההגדרה של פשיטת רגל משתנה מגוף בנקאי אחד למשנהו.
כתוצאה מכך יש הבדלים בין אחוזי פשיטת הרגל ללא הפסד.
חישוב של LGD ממוצע מורכב מפשיטות רגל עם הפסד לבנק ופשיטות רגל ללא הפסד לבנק.
ככל שישנם יותר פשיטות רגל ללא הפסד ה-LGD, הממוצע יורד.
מצב זה אופייני כאשר ההגדרות הופכות ליותר רגישות להתדרדרות האשראי או לסימנים ראשוניים המעידים פשיטת רגל פוטנציאלית.
כאשר ארגונים משתמשים בהגדרות שונות, אין אפשרות להשוות פרמטרים של LGD.
אחד הפתרונות לאומדן LGD בתקופת נסיגה כלכלית הוא תוספת ל-LGD, תוספת שאמורה לשקף גידול פוטנציאלי ב-LGD כאשר מחזור העסקים יהיה בנסיגה.
מעבר לכך, ייתכן גם שה-LGD ירד משום שבתקופת נסיגה כלכלית הממשלות והבנקים המרכזיים מחלצים את הגופים הפיננסיים כדי לשמור על יציבות פיננסית.
LCCN (ראשי תיבות של Library of Congress Control Number) היא שיטת מיספור של רשומות בקטלוג ספריית הקונגרס בארצות הברית.
לשיטה זו אין קשר לתוכן הספרים, ואין לבלבל בינה לבין שיטת ספריית הקונגרס.
שיטת LCCN נמצאת בשימוש מאז 1898, כשבמקור שימשו ראשי התיבות לקיצור "Library of Congress Card Number".
בפברואר 2008 הוקם מאגר מידע רשתי שהכיל את כלל המידע.
בצורתו הבסיסית ביותר, כולל המספר את השנה (שנת ההוצאה לאור) ו.
במספרים המתחילים בספרה 7, ישנה מוזרות בעקבות ניסוי קצר להוספת ספרת ביקורת שאירע בין השנים 1969 ל-1972.
המספרים כוללים 6 ספרות וחייבים להכיל ספרת 0 מובילה.
לעיתים מפריד מקף בין השנה למספר המזהה, אך ההמלצה המעודכנת היא לא להוסיף אחד כזה.
LBV 1806-20 הוא כוכב על ענק כחול מסוג משתנה כחול ובהיר, משתנה כפול בקבוצת הכוכבים קשת אשר ממוקם במרחק 38,700 שנות אור מכדור הארץ, יחסית במרכז הגלקסיה.
LBV 1806-20 בעל מסה מוערכת של 130 מסות שמש ועוצמת הארה אשר גדולה פי 2 מיליון מעוצמת ההארה של השמש.
למרות בהירות נראיתו הרבה הוא בלתי ניתן לראייה בגלים בתחום הנראה מכדור הארץ מכיוון שפחות ממיליארדרית מאורו שמגיע אלינו הוא בתחום הנראה כיוון שחלק רב ממנו נספג בגז ואבק בתווך הבין כוכבי.
כאשר LBV 1806-20 התגלה הוא נקבע ככוכב בעל עוצמת הארה הגבוהה ביותר והמסה הגבוהה ביותר.
הערכות אחרונות ממקמות אותו קרוב יותר לכדור הארץ מכפי ששוער תחילה, דבר שמשאיר אותו עדיין ברשימת הכוכבים הבהירים ביותר בגלקסיה.
הסיווג הספקטרלי של LBV 1806-20 הוא בין O9 ל-B2, הספקטרום מראה פליטה חזקה וסדרתית של מימן בנוסף לפליטה רבה של הליום.
LBV 1806-20 ממוקם בליבת ערפילית הרדיו והוא רכיב בצביר הכוכבים Cl* 1806-20 אשר מכיל בתוכו כמה מהכוכבים החריגים ביותר וביניהם שני כוכבי וולף-ראיה, שני על ענקים כחולים (למעט LBV 1806-20), ומגנטר אחד (SGR 1806-20).
הסברה שהכוכב הוא כוכב כפול עולה בקנה אחד עם הספקטרום, המסה, הצפיפות, והגיל של הכוכב אשר נחשב צעיר מאוד (3.5-4 מיליון שנים).
LEA (ראשי תיבות של: Lightweight Encryption Algorithm) הוא צופן בלוקים קל משקל במבנה ARX הממוטב למעבדי 32 ו-64 ביט ונועד לפטלפורמות מחשוב זעירות.
הצופן פועל על בלוק באורך 128 סיביות, מקבל מפתח הצפנה באורך 128, 192 או 256 סיביות ומחזיר בלוק מוצפן באורך 128 סיביות.
קוד האלגוריתם זעיר, הוא מהיר מ-AES ומציג ביצועים טובים בתוכנה על מעבדים נפוצים כמו אינטל ו-AMD.
בחומרה הוא מגיע לתפוקה טובה ביחס לאלגוריתמים מתחרים.
לדעת המפתחים הצופן בטוח נגד כל ההתקפות הידועות נגד צופן בלוקים.
ב-2013 הוכנס LEA לתקן הצפנה עבור IoT על ידי TTA (דרום קוראה) החבר ב-3GPP.
מטרת הפיתוח שלו היא להגן על פרטיות המידע במחשבים וטלפונים ניידים, שהשימוש בהם נעשה תכוף יותר ויותר ומשמשים בין היתר לתקשורת ברשתות החברתיות ומחשוב ענן.
שימוש נוסף הוא בהגנה על תקשורת של סנסורים אלחוטיים, התקני תיוג זעירים ומדים חכמים כמו מונה חשמל הפועל מרחוק.
מכשירים אלו מצוידים בדרך כלל במעבד קטן, רכיב תקשורת ולרוב פועלים על סוללה.
הם מסוגלים לבצע חישובים בתוכנה ברמה מוגבלת ועם מעט זיכרון.
לדעת המפתחים המעבר למעבדים חזקים יותר, 32 או 64 ביט בלתי נמנע כך שהצורך באלגוריתמים קלי משקל המותאמים למעבדים אלו רק ילך ויגדל.
צופן בלוקים הוא פרימיטיב קריפטוגרפי מהחשובים ביותר.
הוא משמש כמרכיב עיקרי בהצפנה סימטרית, אימות מסרים, מחולל אקראי ופונקציית גיבוב.
צופן הבלוקים התקני והנפוץ בעולם כיום AES, משיג ביצועים טובים הן בתוכנה והן בחומרה ונחשב בטוח אחרי ששרד חמש עשרה שנות קריפטואנליזה מעמיקה.
אך מאז המצאתו ההתקדמות הטכנולוגית הולידה צורך חדש ותקנים בינלאומיים הוסיפו קטגוריה הנקראת צופן קל משקל כמו תקן איזו ISO/IEC 29192-2 כשהמטרה שלהם היא יישום יעיל בחומרה עם צריכת אנרגיה נמוכה ביותר.
הצופן LEA עונה על ההגדרה בכמה היבטים:
הוא מכיל רק שלוש פעולות אריתמטיות בסיסיות: חיבור מודולרי, הזזה מעגלית ו-XOR שהן פעולות הנתמכות בכל המעבדים והן בדרך כלל מהירות, במיוחד על מעבדי 32 ו-64 סיביות.
מבנה ARX הוא מבנה קריפטוגרפי בטוח שנחקר רבות ונמצא בשימוש צפנים רבים כמו Salsa20. אין בו תיבות החלפה והוא המאפשר הפעלה מקבילית.
בניגוד ל-AES כל סבבי צופן LEA זהים.
צופן LEA הוא צופן חדש יחסית, הוא נחשב לדעת מפתחיו לצופן בטוח נגד כל ההתקפות הקריפטוגרפיות הידועות נגד צופן בלוקים ומכיל שולי ביטחון גבוהים כהכנה להתקפות לא ידועות.
בין ההתקפות שנבדקו על ידי המפתחים הן: קריפטואנליזה דיפרנציאלית וליניארית כולל וריאציות שלהן כמו "דיפרנציאלים חתוכים" ו"דיפרנציאלים בלתי אפשריים" והתקפת מתאם אפס ליניארית, התקפת בומרנג והתקפה אינטגרלית.
הצופן אמור להיות מהיר ויעיל במימוש בתוכנה על פלטפורמות רבות עם תקורה נמוכה במיוחד המועילה בחסכון באנרגיה.
במדידות שעשו המפתחים LEA מהיר יותר מ-AES וניתן ליישום באופן מקבילי תוך שימוש בפקודות SIMD ועם קוד מקור מינימלי שהוא אטרקטיבי במיוחד בסביבה מוגבלת זיכרון.
LEA ייושם בתוכנה עם פחות מ-750 בתים (בעוד ש-AES לפי הפרסומים צורך 2400 בתים לפחות).
צופן LEA נמצא יעיל בהשוואה לצפנים קלי משקל אחרים כמו TEA ,HEIGHT ,RC5, הצפנים SPECK ו-SIMON שפותחו על ידי NSA וכן PRESENT ו-CLEFIA שתוקננו על ידי ISO.
LEA הוא צופן בלוקים סימטרי איטרטיבי עם בלוק באורך 128 סיביות.
המפתח הסודי יכול להגיע בשלושה אורכים אפשריים: 128, 192 או 256 סיביות.
הפונקציה הפנימית של הצופן מבוצעת במספר הסבבים משתנה בהתאם לאורך המפתח: עבור מפתח 128 סיביות 24 סבבים, עבור מפתח 192 סיביות 28 סבבים ועבור מפתח 256 סיביות 32 סבבים.
בתיאור האלגוריתם לא הובאה פונקציית פענוח, בגלל שהיא פשוט הפעולה ההופכית של ההצפנה.
כל הפעולות בצופן הן ברמת מילים באורך 32 סיביות.
קלט האלגוריתם הוא המסר המחולק לארבע מילים: באופן דומה מוצג פלט האלגוריתם .
הזיכרון הפנימי של האלגוריתם מכיל גם הוא ארבע מילים: כאשר מתייחס למספר הסבב.
באותה הדרך, המפתח מחולק ל-4, 6 או 8 מילים בהתאם לאורכו: כאשר הוא אורך המפתח במילים (במפתח 256 מסיביות ).
התרשים משמאל מתאר את פונקציית ההצפנה של LEA.
ההמרה ממחרוזת בתים למילים וההפך היא לפי סדר בתים קטן (הערך הימני ביותר הוא ההערך הכי פחות משמעותי, במילים אחרות אם מתייחסים לבתים כאל ספרות בטווח 0-255 אז הבית בכתובת אפס מכיל את הספרה הכי פחות משמעותית).
למשל נתון הקלט שמתקבל כמערך של 16 בתים: , הבית מכיל את הסיביות .
הטבלה הבאה מסכמת את קידוד הקלט, הפלט והמפתח בצופן LEA:
הפרוצדורה להכנת המפתח מייצרת ממפתח המאסטר המסופק על ידי המשתמש רצף של תת-מפתחות כדלהלן:
תחילה מגדירים את הקבועים הבאים בבסיס הקסדצימלי:
ערכים אלו הם תוצאה של חישוב השורש הריבועי של המספר 766965 כאשר הספרות 76, 69 ו-65 הן קידוד אסקי של השם LEA.
(זהו מנהג מקובל בצופן בלוקים כדי להראות שבחירתם אינה נובעת מהרצון להחדיר דלת סתרים).
אם המשתמש בחר במפתח 128 סיביות, תחילה מכינים שני מערכים זמניים: המערך המכיל 4 מילים לתוכו טוענים את מילות המפתח של המשתמש לפי הסדר () והמערך המכיל 6 מילים בו מאחסנים את תת-המפתחות עבור כל הסבבים כאשר מתייחס למספר הסבב.
הסימן מייצג כאן חיבור מודולו .
הסימן מייצג הזזה מעגלית ברמת סיביות בגבולות מילה באורך 32 סיביות פוזיציות.
עבור מפתח באורך 192 סיביות טוענים ב- את ששת המילים של המפתח שסופק על ידי המשתמש ו- מכיל בסך הכול 28 סטים אפשריים כך:
הכנת המפתח במקרה של 256 סיביות מתבצעת בסגנון דומה.
שמונה מילות המפתח נטענות ב- ו- מכיל 8 מילים כפול 32 סבבים כדלקמן:
פונקציית ההצפנה מקבלת את בלוק ואת תת-המפתחות עבור כל הסבבים בהתאם לגודל המפתח ומחזירה את הבלוק המוצפן .
תחילה מעתיקים את בלוק הקלט למערך מקומי כאשר אפס מייצג את מצב הזיכרון הפנימי של האלגוריתם לפי תחילת ההצפנה.
מכינים תת-המפתחות לפי התיאור לעיל.
הוא XOR, הסמל מייצג כאן חיבור מודולו , הסמל הוא הזזה מעגלית לימין בגבולות מילה באורך 32 סיביות במספר פוזיציות המצוין אחריו.
תוצאת ההצפנה היא המצב הפנימי לאחר הסבבים:
כל הצעדים המתוארים משוחזרים על ידי הצעדים ההפכיים (חיסור במקום חיבור והזזה לימין במקום הזזה לשמאל וההפך) למעט XOR שהוא הופכי של עצמו.
צפני בלוקים בדרך כלל רגישים לסוגים שונים של התקפת ערוץ צדדי ולכן במקרים שהצופן עלול להיות חשוף להתקפת ערוץ צדדי מיישמים אותו בשינויים אחדים לעיתים אף מרחיקי לכת מההצעה המקורית.
למשל טבלאות האחזור של AES עלולות להדליף מידע בהתקפת ערוץ צדדי המודדת את גרף צריכת האנרגיה של הצופן בעת פעולתו, לכן ממליצים לא להשתמש בטבלאות החלפה אלא לחשב אותן בזמן ריצה.
באופן כללי ביישום בפועל מנצלים טכניקות כמו bitslice ומיסוך (masking) על מנת למנוע דליפת מידע כתוצאה מאופן פעולת האלגוריתם.
החסרון הוא שהאלגוריתם במקרה זה אינו מציג ביצועים זהים לזה שהוצהרו על ידי המפתחים, ברוב המקרים ההרעה בביצועים משמעותית.
במקרה של LEA הרעה גדולה בקצב ההצפנה אינה מקובלת כי עיקר יתרונו הוא במהירות, לכן קיימת הצעה ליישום LEA בשיטת מיסוך שאינה פוגעת בתפוקתו באופן משמעותי.
הרעיון הוא לפרמט את הקלט במקום למסך את הפעולות האריתמטיות.
השינוי פועל כך שבמקום לעבד 16 בתי מידע בכל פעם, מעבדים רק 12 בתים, ובארבעה הנותרים מכניסים מידע דמי שתפקידו למסך את דפוס גל צריכת האנרגיה של הצופן.
כאמור צופן LEA הוא צופן חדש יחסית וקיימת מעט קריפטואנליזה שלו (לא כולל המחקר שעשו המפתחים).
להלן שני מחקרים שמעידים שהצופן בטוח.
קריפטואנליזה ליניארית חדשה הנקראת התקפת מתאם אפס וקריפטואנליזה דיפרנציאלית חדשה הנקראת "Automatic Differential Analysis".
LA to the Moon Tour הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, אשר התקיים ב צפון אמריקה, אירופה, דרום אמריקה, אוקיאניה.
סיבוב ההופעות כלל בתוכו כ-38 הופעות בסך הכול, והוא החל ב-5 בינואר 2018, והסתיים, ב-10 באוגוסט 2018.
מכונית היברידית (מנוע בנזין + מנוע חשמלי).
ניתן לפתוח את הדלתות האחוריות כנגד הרוח, נבנתה מסגרת צד נשלפת חשמלית לכניסה לכיסא גלגלים לתא הנוסעים.
6 מושבים (נהג + חמישה נוסעים).
דגם ה-"LEVC TX" בנוי על פלטפורמה ייחודית, המבוססת על ידי שלדת אלומיניום מלוכדת שנבנתה בבריטניה.
טווח נסיעה משולב כאשר הגנרטור מתחיל לפעול - 607 ק"מ.
טווח סוללה חשמלית מסוג סוללת ליתיום-יון - 129.7 ק"מ.
דגם "LEVC TX" מצויד בחבילת סוללות של 33 קילוואט המסופקת על ידי חברת הכימיה התעשייתית מ-קוריאה הדרומית "LG Chem" , ומפעילה מנוע חשמלי בנוי של 110 קילוואט של התאגיד הגרמני סימנס.
ביוני 2019 הוצג הוואן של הגרסאות המסחריות, הנקרא "LEVC LCV" שיש לו רצפה מוארכת וגג מורם עם דלתות הזזה אחוריות.
LEGO Dimensions (לגו דיימנשנז; בעברית: לגו ממדים) הוא משחק וידאו פעולה והרפתקאות בנוסח לגו שפותח על ידי TT משחקים והופץ על ידי Warner Bros.
Interactive Entertainment, עבור פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 3, Wii U, Xbox One ו-Xbox 360. מכאן הצעצועים אל החיים, באותה השחקן דמוי לגו צעצוע שבו ניתן לשחק בתוך המשחק עצמו וגם במציאות הוא כולל דמויות ועולמות מיותר מ -30 ממדים שונים.
Starter pack, המכילה את המשחק, USB, שלוש דמויות ופוסטר, שוחררה בספטמבר 2015, ומאז הורחבה עם חבילות רמה נוספות ותווים.
המשחק כולל (ועתיד לכלול) דמויות מלמעלה מ-30 יקומים בדיוניים של מגוון מותגים וזיכיונות בתרבות הפופולרית, לרבות:
גיבורי על של מארוול הברק
חיות הפלא והיכן למצוא אותן
אביר על גלגלים משפחת סימפסון
LDRA Testbed הוא מוצר תוכנה המכיל מנועי ניתוח קוד סטטי ודינמי הן לשרתים או מחשבי תחנות קצה, והן למערכות משובצות.
LDRA Testbed מאפשר לאכוף תאימות עם נוהלי קידוד תקניים, כגון MISRA, JSF++ AV, CERT-C, CWE ומספק נראות של פגמים בתוכנת שעשויים לעבור בדרך כלל לעבור דרך בניית תוכנה ותהליכי בדיקה סטנדרטיים, ולהפוך לבעיות סמויות מתמשכות.
בנוסף, הכלי משערך את אפקטיביות הבדיקה באמצעות דיווח ניתוח כיסוי אשר תומך בדרישות של הסטנדרט המחמיר DO-178C, כולל רמה-A.
LFE (קיצור של Lisp Flavored Erlang) היא שפת תכנות פונקציונלית בעלת מערכת איסוף זבל ממשפחת שפות Lisp, שתוכננה ופותחה על ידי רוברט וירדינג (Robert Virding) ושוחררה לראשונה בשנת 2008. היא בנויה על Core Erlang ועל BEAM, המכונה הווירטואלית של שפת התכנות Erlang.
LFE פותחה באמצעות Erlang כדי ליצור ניב Lisp שיתמוך ב-Fault Tolerance ( היכולת של מערכת לתפקד גם כאשר אחד מרכיביה כושל ) ובמערכות זמן אמת.
בנוסף, היא תומכת בחישוב מבוזר.
אחד היתרונות המשמעותיים ביותר בכתיבת קוד ב-LFE הוא שניתן לגשת לספריות ה-OTP של Erlang לצורך הפיתוח.
LFE היא שפה מרובת פרדיגמות, כלומר, היא תומכת במספר עקרונות תכנותיים:
Concurrent Computing - חישובים מסוימים מתרחשים במקביל, במקום באופן סדרתי (זה אחר זה).
ל-LFE ישנה מערכת איסוף זבל, כלומר, מערכת שבה סביבת הריצה של תוכנית מחשב משחררת באופן אוטומטי זיכרון שהוקצה דינאמית, ואין בו עוד צורך.
פיתוח LFE החל בשנת 2007, כאשר רוברט וירדניג החל ליצור אב טיפוס של שפת Lisp שרצה ב-Erlang.
וירדינג הכריז על שחרור הגרסה הראשונה של LFE במרץ 2008. הגרסה הראשונה הייתה מוגבלת ולא היה מעטפת ( Shell ) של Lisp .
רוברט וירדינג הצהיר שיצר את LFE ממספר סיבות:
היה לו ניסיון מוקדם של תכנות עם Lisp.
הוא היה מעוניין לבצע מימוש של Lisp משלו בשפת התכנות Erlang.
הוא היה סקרן לראות כיצד מימוש זה יבוצע ויראה.
מאז שסייע בפיתוח Erlang, רצה וירדינג ליצור ניב Lisp אשר יוכל לרוץ על BEAM ( המכונה הווירטואלית של Erlang ) ויוכל לבצע אינטראקציה מלאה עם Erlang וספריות ה-OTP שלה.
הוא רצה להתנסות בלבצע הידור של שפה אחרת ב-Erlang.
כמו ניבי Lisp רבים, LFE היא שפה שבה כל הקוד והמידע נכתבים כביטויים, וישנה הפרדה מועטה עד לא קיימת בתחביר של הצהרה לעומת של ביטוי.
כל ביטוי נכתב בתוך סוגריים, ונקראים Symbolic Expression, או בקיצור- S Expression.
ב-LFE, האיברים במבנה הנתונים רשימה (list) מופרדים על ידי רווח.
רשימה מוגדרת על ידי המילה השמורה list בתחילת הביטוי ( כחלק מהכתיב התחילי של ניבי Lisp ), לדוגמה:(list 1 2 'foo)רשימה זו מורכבת מהמספרים 1 ו-2 ומה- symbol .
ניתן לתכנת ב- LFE באמצעות שורת פקודה (המכונה REPL-Read Evaluate Print Loop) או בקובץ (פרויקט).
דוגמה ליצירת משתנה מסוג רשימה בשורת הפקודה של LFE : > (set my-list (lists:seq 1 6))
דוגמה לפונקציה בפרויקט שהפלט שלה הוא hello-world' - מסוג symbol:(defmodule my-test-lib
המילה השמורה defmodule ( קיצור של define module ) יוצרת מודול, והמילה השמורה defun ( קיצור של define function ) יוצרת פעולה.
על מנת לייצא את הפעולה, משתמשים בפעולה המובנית export אשר לוקחת כפרטמטר את שם הפעולה ( my-fun ) וכן את מספר הפרמטרים ( 0 ).
LGBT+ Labour, ובשמו המלא Labour Campaign for Lesbian, Gay, Bisexual and Transgender Rights (בעברית: קמפיין הלייבור למען זכויות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים), הוא ארגון סוציאליסטי המזוהה עם מפלגת הלייבור הבריטית.
מטרת הארגון, שבמקור נקרא Gay Labour Group, היא קידום זכויות להט"ב בתוך מפלגת הלייבור ותנועת הפועלים הרחבה יותר, וכן קידום תמיכה במפלגת הלייבור בקרב חברי הקהילה הגאה.
אנשי הארגון הם בעיקר חברי מפלגת הלייבור ואיגודים מקצועיים.
החברות פתוחה גם לאנשים שאינם חברים במפלגת הלייבור, כל עוד הם אינם חברים במפלגה פוליטית אחרת.
LGBT+ Labour מנוהל על ידי ועדה לאומית נבחרת, אשר נבחרת מדי שנה באספה הכללית השנתית שלה.
לארגון יש גם מספר קבוצות אזוריות לביצוע עבודתן באזורים אלה, שלהן יש ועדות ניהול קטנות משלהן, שנבחרו גם באופן דמוקרטי.
בארגון אין אנשי צוות, וכל חברי הוועדה הם מתנדבים.
בנוסף, באספה השנתית מאושרות עמדות הארגון וכן מוגדרת תוכנית העבודה לוועדה הלאומית.
לארגון קבוצות אזוריות בצפון-מערב אנגליה, לונדון ודרום-מזרח אנגליה, מערב המידלנדס, יורקשייר והאמבר, מזרח המידלנדס ודרום-מערב אנגליה.
אחראי הוועדות נבחרים לנהל את הקמפיין הסקוטי והוולשי.
הוועדות הקטנות של הקבוצות האזוריות נבחרות באספה מקומית משלהן.
קבוצות אלה מבצעות את פעילות הארגון באופן מקומי וגם עוסקות בקמפיין שלהן בנושאים מקומיים.
LGBT+ Labour עובד גם עם תנועת הפועלים הרחבה יותר ומשויך לאיגודים מקצועיים, קואופרטיבים, מפלגות לייבור מקומיות, קבוצות לייבור אוניברסיטאיות וסניפי איגודים מקצועיים.
הארגון חבר ב-Rainbow Rose, קבוצת הלהט"ב של הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים שמכנסת את ארגוני הלהט"ב של מפלגות השמאל-מרכז במדינות האיחוד האירופי.
הארגון מקושר גם עם ILGA-Europe .
LGBT+ Labour מזמין פוליטיקאים להט"בים מהפרלמנט בווסטמינסטר, מהפרלמנט האירופי, מהגופים המפוזרים בבריטניה וראשי עיר נבחרים לפעול כפטרונים של הקמפיין.
הארגון הוא ממשיך דרכה של הקבוצה Gay Labour Group.
הקבוצה, המכונה לעיתים גם Gay Labour Caucus, הוקמה בשנת 1975, ואחת הכרזות הראשונות שלה מוצגת כיום במוזיאון ההיסטוריה העממית במנצ'סטר.
בשנת 2002 הקמפיין הפך לארגון סוציאליסטי הקשור למפלגת הלייבור , וככזה יש לו הזכות להגיש עתירות ולשלוח נציג לוועידת מפלגת הלייבור, להשתתף במבני המפלגה, כולל בחירת שלושה חברים בפורום המדיניות הלאומית ונציג לוועדה המנהלת הארצית (NEC).
מאז שנת 2012, הארגון זכאי לבחור באופן ישיר נציג לפורום המדיניות הלאומית בפני עצמו.
חברים שאינם חברים במפלגת הלייבור באופן מלא יכולים להצביע בחלק מהבחירות של המפלגה על ידי הרשמה כתומך משויך.
בשנת 2006 פרסם הארגון את ספרו של פיטר פרטון, "Sodom, Gomorrah and the New Jerusalem: Labour and Lesbian and Gay Rights from Edward Carpenter to today", המתעד את השדלנות, התעמולה ובניית הבריתות שהובילו לרפורמות החוקתיות של 1997.
לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2010, הקים LGBT+ Labour קרן קמפיין בשם "Dorothy's List" לתמיכה במועמדים להט"בים לפרלמנט מטעם מפלגת הלייבור.
קרן זו פעלה גם בבחירות שלאחר מכן, ומאז הוחלף שמה ל-"Chris Smith" List" (על שם כריס סמית', חבר הפרלמנט הבריטי הראשון שיצא מהארון כהומוסקסואל, בעת כהונתו בשנת 1984) ועבורה נערכת ארוחת ערב שנתית לגיוס תרומות.
הקרן שואבת את השראתה מהקרן "Emily's List" בארצות הברית.
יעד גיוס התרומות הראשוני שנקבע עמד על 2,000 ליש"ט, ולאחר מכן הועלה ל-5,000 ליש"ט.
הסכום הסופי שגויס עמד על מעל ל-12,000 ליש"ט, והכסף חולק בין 28 המועמדים הלהט"בים לפרלמנט, ובמיוחד למועמדים במקומות נמוכים יותר.
עם הכסף העודף ניתנה תמיכה נוספת למועמדות, תוך ההכרה בכך שבכל המפלגות הפוליטיות יש מחסור בייצוג של נשים לסביות וביסקסואליות.
הקרן המשיכה לפעול גם בבחירות הכלליות בשנת 2015. סכום כולל של 25,000 ליש"ט גויס לבחירות הכלליות באותה שנה, והוא חולק בין 27 מתוך 36 המועמדים הלהט"בים לפרלמנט מטעם מפלגת הלייבור, כאשר 9 חברי פרלמנט המשמשים כפטרונים לא זכו לסיוע כספי.
הארגון הפיק "מצע גאה" לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2010, ומפלגת הלייבור השיקה את המסמך בשכונת סוהו שבלונדון יחד עם סגנית מנהיג המפלגה הארייט הרמן ושר החוץ דאז, דייוויד מיליבנד.
גם לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2015 הופק המצע הגאה, יחד עם מפלגת הלייבור.
הוא הושק בעיירה ברייטון על ידי אנג'לה איגל ואיימי לאמה זמן קצר לאחר המצע הראשי של מפלגת הלייבור, שזכה בהמשך לתמיכתו של איאן מקלן.
לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2017, פורסמה סדרה של הצעות מדיניות, והארגון פעל יחד עם הספסלים הקדמיים של המפלגה ועם הוועדה הלאומית של המפלגה כדי להבטיח את קיומן של ההתחייבויות במצע המפלגה.
כמו כן, בשנת 2010 נערך קמפיין עלונים שהתמקד בגיי ברים ברחבי המדינה וכן קמפיין במקומות מפתח; במיוחד אלה בהם מתגוררים חברי פרלמנט הומוסקסואליים ולסביות.
מאז 2010 נמשך פורמט זה, לצד קמפיין תמיכה במועמדים להט"בים בבחירות למועצה ובבחירות באירופה.
קמפיין בחירות נערך גם לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2015, עם ימי קמפיין מקומיים וכן שיחות טלפוניות.
במהלך מסע המנהיגות קיבל הארגון הבטחות במספר נושאי להט"ב, בעיקר על תמיכה בנישואים גאים.
במהלך הבחירות לראשות מפלגת הלייבור בשנת 2020, קיר סטארמר, שהיה אז מועמד למנהיגות, אישר את ההתחייבות של 10 נקודות מהקבוצה על תוכנית שנויה במחלוקת בת 12 נקודות של קמפיין הלייבור למען זכויות טרנסים .
הארגון הצליח, בעבודה עם איגודים ומפלגות הלייבור בבחירות, להבטיח את הגשתן של מספר עתירות לוועידת מפלגת הלייבור.
אחת מהעתירות שהוגשו הייתה למשל בדבר החלטה עכשווית בוועידת המפלגה בשנת 2005 על כלילת נטייה מינית בחוקי הגנה מפני אפליה במסחר, במוסדות ובשירותים בהצעת החוק לשוויון, שעברה אז בפרלמנט (לימים חוק השוויון 2006 ).
בשנת 2008 הגיש הארגון הצעה לשינוי חוק המבקשת לכלול זהות מגדרית במדיניות האפליה של חוקת מפלגת הלייבור.
היא הועברה ברוב מוחץ של 98.43%.
הארגון וחבריו משתתפים במצעדי גאווה מדי קיץ, בין היתר באלו המתקיימים בלונדון, ברייטון ומנצ'סטר, שם הם נוהגים להשתמש בסיסמה "Never kissed a Tory".
במהלך השנה נערכים אירועים קבועים, מגיוסי כספים ועד לילות חברתיים.
הארגון פעיל גם בכנס השנתי של מפלגת הלייבור מדי סתיו, ומפעיל דוכן באזור תצוגת הכנסים.
חברי הארגון עורכים מפגש חברתי בשבת בערב בתחילת כנס מפלגת הלייבור מדי שנה, שהושק במקור בשנת 2006 בשם 'המפלגה היחידה בכפר' (The Only Party in the Village), ופגישה שולית שנתית עם ארגון הצדקה Stonewall.
LDLC ארנה היא זירה מקורה רב-תכליתית במטרופולין ליון, צרפת.
הזירה נמצאת בבעלות OL Groupe, חברת ההחזקות שבבעלותה נמצאת קבוצת הכדורגל אולימפיק ליון.
האולם נפתח בנובמבר 2023 ומשמש לאירועי ספורט והופעות, בעיקר משחקי היורוליג של קבוצת הכדורסל אסוול ליון-וילרבאן.
הזירה ממוקמת בסמוך לאצטדיון פארק אולימפיק ליון.
ב-7 בדצמבר 2018 הכריזה קבוצת הכדורסל אסוול ליון-וילרבאן על פרויקט זירה רב-תכליתית שתארח בעיקר את משחקיה ביורוליג.
בפברואר 2019 הודיע ז'אן-מישל אולס, הבעלים והנשיא של אולימפיק ליון, על תוכניות לבנות אולם ספורט רב-תכליתי ליד האצטדיון שיכיל בין 10,000 ל-15,000. אולס אף הצהיר שמתקיים משא ומתן עם כדורסלן ה-NBA לשעבר טוני פארקר, בעלי ליון-וילרבאן, על מעבר של הקבוצה מהאסטרובל לזירה החדשה.
ביוני 2019 נכנסו אולס ופארקר לשותפות, כשמועדון הכדורגל רכש 25% ממניותיה של אסוול, וזו התחייבה לשחק את משחקיה באולם החדש לכשיוקם.
באמצע יוני 2021 התקבלה אסוול ליון-וילרבאן כבעלת מניות ביורוליג, וקיבלה רישיון A להשתתפות קבועה בתחרות.
לשם כך הזדקקה הקבוצה לאולם שעומד בדרישות היורוליג למשחקים בין-לאומיים, שכן לאסטרובל היו רק 5,556 מושבים.
ביולי 2021 העניקה אולימפיק ליון למשרדי האדריכלות פופולוס וסיטיניה את החוזה לתכנון ובניית האולם הרב-תכליתי בדסאן-שרפיו , קומונה במטרופולין ליון.
שתי החברות היו מעורבות בתכנון והקמת פארק אולימפיק ליון שנפתח ב-2016. לפי הדיווחים מאז, האולם היה אמור לכלול 12,000 עד 16,000 מושבים ולהיות האולם הגדול ביותר בצרפת מחוץ לפריז.
בזירה היו אמורים להתקיים 80 עד 120 אירועים בשנה, ביניהם הופעות, תחרויות ספורט וספורט אלקטרוני, סמינרים וירידים.
על פי התוכניות, הבנייה תתחיל בסוף 2021 ותסתיים שנתיים מאוחר יותר, בסוף 2023, ועלותה המתוכננת 141 אירו.
באמצע אוקטובר אותה שנה חתמה קבוצת אולימפיק ליון על חוזה רב שנתי עם חברת הבידור האמריקאית לייב ניישן אנטרטיינמנט.
ההסכם החל עם תחילת הבנייה בתחילת 2022.
בתחילת דצמבר 2021 פורסם שמו של האולם.
Groupe LDLC , קבוצת חנויות מחשבים וטכנולוגיה המשמשת כנותנת החסות של אסוול ליון-וילרבאן וקבוצת הספורט האלקטרוני של אולימפיק ליון, תהיה נותנת החסות הראשית של הזירה למשך שמונה שנים, ושמה יהיה LDLC ארנה.
בתחילת פברואר 2022 הושלמו עבודות הקרקע שהחלו בינואר והחלה הבנייה.
במאי אותה שנה הציגה OL Groupe תוכנית מימון לבניית האולם.
העלויות המתוכננות בסך 141 מיליון אירו היו אמורות להיות ממומנות באמצעות הון עצמי של 51 מיליון אירו והשכרת נדל"ן בסך 90 מיליון אירו.
המושבים הראשונים באולם החדש הוצגו בטקס ב-6 בספטמבר 2022.
בניית מעטפת האולם הסתיימה בפברואר 2023, ולאחר מכן החל קירויו.
מבנה התמיכה שנבנה שקל 1,200 טונות והשתרע על פני 70 מטרים, ועל מנת להגיע לפליטת פחמן מאוזנת הצטמצם שיעור הבטון ב-25% והוחלף בבטון דל פחמן.
פתיחת האולם תוכננה ל-15 בדצמבר 2023, ואסוול ליון-וילרבאן הייתה אמורה לשחק בו בין 13 ל-17 משחקים בשנה.
ב-12 בספטמבר 2023, במהלך ביקור של קסבייה פיירו (סמנכ"ל קבוצת OL האחראי על LDLC ארנה) וטוני פארקר, הוכרזו האירועים הראשונים בזירה החדשה.
האולם תוכנן להיפתח ב-23 בנובמבר 2023 במשחקה של וילרבאן מול באיירן מינכן ביורוליג, ובמסגרת זו הוכרזו 11 משחקים בסך הכל בעונת .
ההופעה הראשונה בזירה הייתה של הקומיקאית והשחקנית הצרפתייה פלורנס פורסטי ב-28 בנובמבר.
בדצמבר אותה שנה תוכננה הופעה של המוזיקאי סטינג, ול-2024 הוכרזו, בין היתר, הופעות של פטריק ברואל ומישל סרדו.
בספטמבר 2023 דווח כי אולימפיק ליון התכוונה לוותר על שליטה חלקית או מלאה בזירה, מפני שהיזם האמריקאי ג'ון טקסטור, בעלי הקבוצה החדש, רצה למחוק את חובותיה של הקבוצה שאינם קשורים ישירות אליה.
ב-23 בנובמבר 2023 נערך משחק הכדורסל הראשון בזירה, שהסתיים בהפסד 100–101 של אסוול ליון-וילרבאן לבאיירן מינכן לאחר שתי הארכות, במסגרת המחזור העשירי של עונת 2023/2024 ביורוליג.
חברת ההיאבקות המקצועית האמריקנית WWE תקיים אירוע בזירה במאי 2024 בשם Backlash France , שיהיה אירוע השלם וצפה והסטרימינג בשידור חי הראשון של החברה בצרפת.
LBJ הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2016, בבימויו של רוב ריינר ובכיכובו של וודי הרלסון בתפקיד לינדון ג'ונסון, נשיאה ה-36 של ארצות הברית.
הסרט מתאר את עלייתו של ג'ונסון לכס הנשיאות בעקבות ההתנקשות בנשיא ג'ון פ.
קנדי ואת התמודדותו עם נושאים פוליטיים מרכזיים במהלך כהונתו, כולל העברת חוק זכויות האזרח ותפקידו במלחמת וייטנאם.
הסרט מתמקד במעבר הדרמטי של לינדון ג'ונסון מתפקיד סגן הנשיא לנשיא בעקבות רצח ג'ון קנדי.
הוא מציג את האתגרים הפוליטיים שעמדו בפני ג'ונסון, כולל עימותים עם חברי ממשל קנדי וניסיונו להעביר את חוק זכויות האזרח.
הסרט מתאר את הקונפליקטים האישיים והפוליטיים של ג'ונסון, תוך התמקדות במאבקיו לשמור על כוחו הפוליטי בזמן קריטי בהיסטוריה האמריקאית.
וודי הרלסון בתפקיד לינדון ב.
ג'ניפר ג'ייסון לי בתפקיד ליידי בירד ג'ונסון
ביל פולמן בתפקיד הסנאטור ראלף יארבורו
ריצ'רד ג'נקינס בתפקיד ריצ'רד ראסל
ג'פרי דונובן בתפקיד ג'ון פ.
הסרט "LBJ" קיבל ביקורות מעורבות.
הופעתו של וודי הרלסון בתפקיד ג'ונסון זכתה לשבחים רבים, במיוחד על יכולתו לגלם את דמותו המורכבת של ג'ונסון, אך הביקורות היו פחות נלהבות בנוגע לבימוי ולתסריט.
הסרט מתואר כעוסק בעיקר במאבק הפוליטי של ג'ונסון, אך חלק מהמבקרים ציינו שהוא לא מצליח לעומק בחקר האישיות והמורשת של הדמות.
LINQ (ראשי תיבות של: Language Integrated Query) היא שפה הצהרתית דמוית SQL לביצוע שאילתות, שמיקרוסופט שילבה והיבנתה בשפות האימפרטיביות של הדוט נט כ-#C ו-VB.NET.
שפה זו מיועדת לספק שפת שאילתות אחידה ואינטגרטיבית על מקור נתונים, ולתווך בין המשתמש בה לבין ביצוע הפעולה הנדרשת.
השפה נועדה להפוך קוד מורכב של שאילתות לפשוט להבנה תוך הכמסה (החבאה) של כיצד הדבר בוצע.
המתכנת כותב באנגלית ברורה את הדבר אותו הוא רוצה לבצע - נניח מיון - ואינו כותב כיצד יש לממש את המיון (אין צורך בקוד מורכב הכולל מעבר בעזרת לולאה על המידע).
לשפה יש גם מימוש פונקציונלי, ניתן להשתמש בה גם באופן הצהרתי וגם באופן פונקציונלי ואף לערבב בין שתי הדרכים.
שפה זו, מוטמעת בשורות הקוד עצמו, לביצוע שאילתות על מבני נתונים כמערך (array), אוסף (collection), רשימה (list), וכל המשתנים המוגדרים בדוט נט כטיפוסי IEnumerable.
יעודה של השפה לאפשר למתכנת להתמקד במהות הפעולה המבוקשת ולא בטכניקה התכנותית ליצירת הפעולה.
יתרונה בדומה לשפת SQL שהיא מאפשרת לתמצת קוד לשורות בודדות, לזרז את מהירות הפיתוח, להביא את הקוד לקריאות גבוהה, ולהפחית את רמת השגיאות בו.
לפני ההטמעה של שפה זו בדוט נט, אמנם התאפשרה כתיבת שאילתת SQL בדוט נט, אבל לא כחלק מובנה מהשפה, אלא כפקודה שנשלחה אל בסיסי נתונים, ופוענחה על ידיהם, והתייחסה אך ורק לטבלאות בבסיסי הנתונים גופם, ולא אל נתונים בזיכרון כמו מערכים או DataSet.
שפה זו בנוסף מאפשרת לעבוד גם עם בסיסי נתונים וקובצי XML.
הרחבה זו קיימת בדוט נט החל מגרסת 3.5. בגרסה 4 של הדוט נט שפה זו שודרגה והוספה בה אפשרות לבצע שאילתות מקביליות בריבוי תהליכונים (PLINQ).
תיאורי האופרטורים מבוססים על היישום של עבודה עם אוספים.
רבים מהאופרטורים לוקחים פונקציות אחרות כארגומנטים.
פונקציות אלה עשויות להיות מסופקות בצורה של שיטה בעלת שם או פונקציה אנונימית.
קבוצת אופרטורי השאילתה שהוגדרה על ידי LINQ חשופה למשתמש כממשק תכנות היישומים של אופרטורי השאילתה הסטנדרטיים (אנ' Standard Query Operator API).
אופרטורי השאילתה הנתמכים על ידי ה-API הם:
האופרטור Select מבצע הטלה על האוסף כדי לבחור היבטים מעניינים של האלמנטים.
המשתמש מספק פונקציה שרירותית, בצורה של ביטוי פונקציונלי או ביטוי למדא, המקרינה את קבוצת המידע הרצויה.
הפונקציה מועברת לאופרטור כנציג (טיפוס המצביע על פונקציה).
האופרטור Where מאפשר הגדרה של קבוצה של כללי מיפוי המוערכים עבור כל אובייקט באוסף, בעוד שאובייקטים שאינם תואמים לכלל מסוננים החוצה.
במילים אחרות, where יציין קריטריוני שדה שכל רשומה שעומדת בהם תוצג בתוצאות.
הסרת ערכים כפולים ומיון ברשימה
בדוגמה הבאה בשפת #C מתבצעת פעולה של הסרת ערכים כפולים מתוך משתנה רשימה המכיל מחרוזות ומיונם לאחר הסרת תווי רווח מקדימים.
לתוך משתנה t (שהוא במקרה הזה System.Linq.Enumerable.WhereSelectEnumerableIterator) מוכנסים הערכים המחרוזתיים לאחר שבוצע בהם קיבוץ לפי תוכן.
לאחר מכן לולאה עוברת על האיברים ומכניסה אותם למשתנה list2.
באמצעות שפה זו ניתן לסכום ערכי מערך בפקודה אחת.
באמצעות הפעלת פונקציית Sum על מערך מתבצע סיכום של כל איברי המערך.
פונקציה זו חוסכת את יצירת הלולאה שצריך ליצור בתכנות מסורתי.
שליפת ערכים העונים לתנאי מסוים
דוגמה נוספת היא שליפת איברים הגדולים מהערך 5, ומיונם על פי גודלם.
פעולה זו חוסכת לולאה וכן פעולת מיון של איברים בתוך המערך החדש.
הדוגמה ממומשת באמצעות הדרך הפונקציונלית ותחשיב למדא.
LG G2 הוא טלפון חכם המשמש כמכשיר הדגל השני של חברת LG אלקטרוניקה, בתחום הסלולר.
המכשיר כולל את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת Jelly Bean 4.2.2 עם ממשק המשתמש המותאם של חברת LG.
המכשיר הוכרז במסיבת עיתונאים של LG בניו יורק ב-8 באוגוסט 2013. המכשיר הושק לראשונה בכמה מדינות בעולם, ביניהן גם ישראל (בישראל גרסת ה-16GB הושקה ב-1 בספטמבר, אך גרסת ה-32GB הייתה זמינה החל מתאריך ה-15 בספטמבר 2013) בתאריך ה-1 בספטמבר 2013.
עיצוב המכשיר כולל גב מפוליקרבונט, בניגוד לקודמו שהיה עשוי זכוכית.
בגב המכשיר ממוקמים כפתורי כיוון עוצמת השמע וכפתור הכיבוי וההדלקה.
הכפתורים משמשים גם לקיצורי דרך במכשיר.
המכשיר כולל מצלמה אחורית 13MP עם פלאש LED הכולל מייצב תמונה אופטי לשיפור הצילום בתנאי תאורה קשים והסרטה יציבה.
בקדמת המכשיר מצלמה נוספת, פשוטה יותר, המשמשת לשיחות וידאו ולצידה חיישני קרבה ותאורה.
המסך, בגודל 5.2 אינץ' LCD IPS ברזולוציית 1080x1920 ובצפיפות פיקסלים (ppi) של 424 פיקסלים לאינץ'.
המכשיר כולל את פלטפורמת הסנאפדרגון 800 מבית קוואלקום, בשילוב מעבד מרובע ליבות במהירות שעון של 2.26 GHz ובנוסף, 2GB RAM.
למכשיר קיבולת סוללה של 3000mAh.
בנוסף, המכשיר כולל את תמיכת הדור הרביעי LTE.
בנוסף, ישנה תמיכת תקשורת טווח אפס, Wi-Fi, Bluetooth 4.0 ו-GPS.
המכשיר כולל חיישן אינפרא אדום, המאפשר לשלוט במכשירים שונים כגון טלוויזיה, ממיר אינטראקטיבי ומזגן.
ה-LG G2 רץ במקור על אנדרואיד 4.2.2, ועודכן לאחר מכן למערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 וקיבל בהמשך גם את אנדרואיד לוליפופ 5.0.
המכשיר כולל את ממשק האופטימוס של LG אלקטרוניקה שמוסיף לו את הפיצ'רים האלו בנוסף לפיצ'רים של מערכת האנדרואיד:
Guest Mode - מצב המאפשר להתאים אישית חוויית משתמש עבור כל משתמש, תוך שליטה באפליקציות שיהיו זמינות למשתמש.
תכונה זו מאפשרת לבחור את מסך הבית עבור הבעלים ועבור האורח, כגון ילד או חבר, וליצור מנעולים שונים לכל משתמש.
בדרך זו, ניתן לחלוק את הטלפון עם אנשים, והתוכן וההגדרות הרגילות יישארו בדיוק כמו שהיו לפני כן.
Plug & Pop: כאשר מזוהות אוזניות במכשיר אז המכשיר מציג שורת אפליקציות בהן ניתן לשמוע באוזניות.
Knok On: נקישה כפולה על מסך המכשיר תפעיל את המסך.
Knok Code: מאפשר למשתמש להגדיר תבנית של הקשות כדי לפתוח את המכשיר.
הרצף האישי צריך להיות מורכב מ-2 עד 8 הקשות, אשר המשתמש מקיש בסדר מסוים ובמיקומים יחסיים מוגדרים מראש.
QSlide: חלונות הניתנים להזזה ולשנות את שקיפותם בזמן ביצוע משימה אחרת ברקע.
VoiceMate: תכונת עוזרת קולית הדומה לסירי של אפל
QuickRemote: משתמש בעינית אינפרא אדום ומאפשר לשלוט על מכשירים מסוימים.
QuickMemo: יישום ציור וכתיבה, המאפשר צילום מסך וכתיבה עליו.
LG G PAD 8.3 הוא מחשב לוח המיוצר על ידי חברת LG אלקטרוניקה.
המכשיר שייך לסדרת הדגל של LG, ה-G הכוללת את ה-G2. המכשיר הושק במהלך הרבעון האחרון בשנת 2013. למכשיר מסך בגודל 8.3 אינץ' ברזולוציית 1080X1920, לעומת קודמו, ה-LG Optimus Pad שכלל מסך בגודל 8.9 אינץ'.
זהו מחשב הלוח השני של LG.
מערכת ההפעלה היא אנדרואיד 4.2.2 אך בדצמבר 2013 ניתן היה לעדכן את מערכת ההפעלה ל-4.4 kitkat.
למכשיר יש מסך בגודל 8.3 אינץ' ברזולוציית HD מלאה 1080X1920 עם צפיפות פיקסלים (PPI) של 273 פיקסלים לאינץ'.
המכשיר כולל את פלטפורמת ה-Snapdragon 600 מבית קוואלקום הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 1.7GHz ובנוסף, 2GB של זיכרון RAM.
למכשיר זיכרון פנימי 16GB הניתן להרחבה.
למכשיר יש מצלמה אחורית 5MP ומצלמה קדמית 1.2MP.
המכשיר מגיע בשני צבעים: שחור ולבן.
שתי הגרסאות כוללות wifi בלבד, ללא קישוריות סלולרית.
למכשיר מספר תכונות, חלקן לקוחות ממכשיר ה-G2 והן:
Qslide: ריבוי משימות - חלונות אשר ניתן לשנות את שקיפותם וגודלם, במקביל לביצוע משימה אחרת.
Slide Aside: מעבר מהיר עד שלושה יישומים.
QuickRemote: שלט רחוק באמצעות אינפרא אדום.
ריבוי משתמשים: מספר חשבונות בטאבלט ומצב אורח, כפי שניתן במכשיר ה-G2.
LG G3 (בתעתיק לעברית: אל-ג'י ג'י 3) הוא סמארטפון פרימיום שהיה מכשיר הדגל השלישי בסדרת G של LG אלקטרוניקה.
במכשיר מסך מגע IPS LCD בגודל 5.5 אינץ' וברזולוציה Quad HD 1440X2560, מצלמת 13 מגה פיקסל אחורית ומיקוד בלייזר, מצלמה 2.1 מגה פיקסל קדמית, מעבד סנאפדרגון 801 של קוואלקום במהירות 2.5 ג'יגה-הרץ, וסוללת 3,000 מילי אמפר-שעה.
המכשיר הושק במהלך יוני ויולי 2014 ברוב המדינות, עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 (קיטקט), ובמהלך השנים שודרגו גרסאות האנדרואיד.
ה-LG G3 רץ על מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 המכונה קיטקט, עם הממשק המותאם של LG.
KnockON המפעילה את המכשיר כאשר האצבע מקישה על המסך פעמיים,
Knock Code המפעילה אותו ופותחת אותו מנעילה לפי הקשה מותאמת אישית על מספר אזורים במסך (ישנן מעל 80,000 התאמות כאלו).
Smart Notice - עוזרת וירטואלית שלמעשה "לומדת" את המשתמש ויודעת להתנהג בהתאם למצב.
לדוגמה, אם נכנסת שיחה והמכשיר נכנס למצב שקט כי הוא יודע שאתה בקולנוע, הוא יזכיר לך מאוחר יותר לחזור לאותו אדם ואף יציע להוסיף אותו לאנשי הקשר אם הוא לא שמור כאיש קשר.
המכשיר יציע לשחרר זיכרון על ידי מחיקת אפליקציות שלא בשימוש ויודע מתי יש להכניס את המכשיר למצב חיסכון בסוללה.
המכשיר יזהיר מפני שינויים קיצוניים במזג האוויר, וידע להציע לנו פרטי לבוש מתאימים בהתאם למזג האוויר ולמיקום,
Smart Keyboard, ששמה דגש על כך שהמשתמש לא ירים את העין או האצבע מעל המקלדת, כך שמעתה בחירת המילה לתיקון האוטומטי תתבצע על ידי מחוות החלקה למעלה על המקלדת או באמצעות לחיצה ארוכה על מקש הרווח.
ניתן גם לשנות את גובה המקלדת, ולבחור תווים לשימוש מהיר.
המכשיר בעל מסך 5.5 אינץ' מסוג IPS+ LCD ברזולוציית 1440X2560 Quad HD, המספק צפיפות פיקסלים של 538 ppi, החדות הגבוהה בעולם בזמן השקת המכשיר.
מצלמת המכשיר האחורית היא ברזולוציית 13 מגה פיקסל עם צילום ווידאו 4K, עם פלאש כפול וחיישן מיקוד אוטומטי השולח קרן לייזר אל עבר האובייקט המצולם וכך מחשב את המרחק בזמן המיקוד הקצר בעולם - 276 אלפיות השנייה, יותר מהיר ממצמוץ עין אנושית.
המכשיר תומך מלבד רשתות דור 2 ודור 3.5 גם ברשת דור 4 LTE.
המכשיר כולל את כל הקישוריות: Wi-Fi עד תקן ac, בלוטות' 4.0, NFC (תקשורת טווח-אפס), GPS ועינית IR המשמשת כשלט למכשירים תומכי אינפרא-אדום כגון מזגן, טלוויזיה ומסך מחשב.
למכשיר סוללת יוני ליתיום בנפח 3,000 מילי אמפר-שעה, ויכולת הטענה אלחוטית.
המכשיר נמכר בצבעים שחור, לבן, זהב, ורוד וסגול, כשגוף המכשיר עשוי פלסטיק בגימור מטאלי.
LGM-30 מיניטמן הוא טיל בליסטי בין-יבשתי המתופעל על ידי פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית.
נכון לשנת 2014 זהו הטיל הבליסטי הבין-יבשתי הקרקעי היחידי שנמצא בשירות מבצעי ובתור שכזה - הוא מרכיב מרכזי בהרתעה האסטרטגית של ארצות הברית, ביחד עם הטילים המשוגרים מצוללות וביחד עם נשק גרעיני שנישא על ידי מטוסים.
המיניטמן נושא ראש קרבי בעוצמה של 300–500 קילוטון, והראשון לשאת ראשי נפץ מרובים.
הטיל נקרא על שמם של אנשי המיליציה האמריקאים מימי מלחמת העצמאות של ארצות הברית (בתרגום חופשי: "נכון לפעולה תוך רגע").
הטיל מתוכנן להישאר בשירות, לכל הפחות, עד 2030. נכון ל-2016 מתפעל חיל האוויר האמריקאי כ-400 טילים מסוג זה המאוחסנים בתוך מבנים ייעודיים מסוג סילו לצורך זה.
שני הדגמים הראשונים של הטיל, "מיניטמן I" ו"מיניטמן II", שירתו בין השנים 1962–1997, 35 שנים בסך הכול.
שירות מבצעי מוצלח זה מיוחס לשתי טכנולוגיות חדשניות ששולבו בטיל.
ראשית, השילוב המוצלח של מאיץ דלק מוצק ושנית, ה"מיניטמן" היה הטיל הבין-יבשתי הראשון ששולבה בו מערכת אינרציאלית ממוחשבת ולמעשה הוא נחשב למערכת המבצעית הגדולה, הראשונה שהייתה "מערכת משובצת מחשב".
שיגור ראשון בוצע בפברואר 1961. עד יוני 1965 סופקו 800 טילים.
טיל זה היה הטיל בליסטי בין-יבשתי הראשון שעשה שימוש בשלב ראשון שהוא מאיץ דלק מוצק.
טיל זה הוא גם הטיל הראשון שעשה שימוש במחשב בקרה שכלל סוג של "דיסק קשיח" ו"מעגלים משולבים".
נושאים אלו היו פורצי דרך בתקופתם.
דגם זה כלל מספר פריצות דרך ובכללן יכולת נשיאה של ראש קרבי בעוצמה של 1.2 מגה-טון, אמצעים לשיבוש מערכות הגנה אקטיבית, ואמצעי ניהוג של השלב השני, שהיה מונע בדלק נוזלי - מבלי להיזדקק לנחיר פליטה מתכוונן.
השליטה בכיוון הדחף של השלב המונע בדלק נוזלי הושגה תוך הישענות על מזרקים שפועלים באמצעות הזרקת נוזל לתוך זרם הפליטה של המנוע, מבלי שיש צורך בחלקים מכניים נעים גדולים (באנגלית, טכנולוגיה זו מכונה:
טיל זה היה הטיל הראשון שהוא טיל מרובה ראשי נפץ.
הטיל יכול לשאת עד שלושה ראשים קרביים בעוצמה של 150 קילו-טון (W62ׁׁׁׂׂׂ) (לעומת ראש קרבי אחד של 1.2 מגה-טון בדגם הקודם) אך קיימת אופציה לשלושה ראשי נפץ עם תפוקה של 350 קילו-טון כל אחד (W78).
כדי לאפשר "לשחרר" כל ראש נפץ לעבר מטרה משלו, התווספו מנועי דחף ל"מנשא" הרש"קים שאפשרו לו שינויים קטנים במצבו המרחבי, במסלולו ובמהירות שלו, כך שניתן לכוון כל ראש נפץ בנפרד.
בעשורים האחרונים, 450 הטילים עברו שדרוגים שונים ובימינו הם מותאמים לנשיאת ראש קרבי אחד(W87).
תוכנית טילי ה-PEACEKEEPER שתוכננו להחליף את טילי המיניטמן, בוטלה במסגרת הסכמי START-II.
חיל-האוויר האמריקאי מתכנן להמשיך ולתפעל את טילי המיניטמן לפחות עד 2030. טילי המינטמן יוחלפו בטילי ה-LGM-35 סנטינל בסביבות 2030.
חלק גדול מהניסויים מפורטים בקישור של חיל האוויר האמריקאי (ראה להלן, קישורים חיצוניים)
מיניטמן נייד על קרונות רכבת
בשנת 1959 פורסמה תוכנית להקמת "טייסות" מיניטמן שיישענו על שיגור מתוך רכבת כשהרעיון הוא שניידות הרכבת תביא למצב בו האויב לא יכול לשגר כנגד טילים אלה "מכה מקדימה".
הרעיון הבשיל לידי ניסוי הדגמה ואולם לבסוף, ביטל הנשיא קנדי את התוכנית.
תוכנית לאפשר שיגור טילי מיניטמן מתוך מטוסי "גלקסי", כולל ביצוע ניסוי הדגמת היתכנות.
התוכנית לא הבשילה להצטיידות, ככל הידוע על רקע של קשיים הנדסיים ובטיחותיים.
היכולת העקרונית, אבל, היוותה נושא לדיון במסגרת הסכמי START.
אחד הנושאים שנדונו בהרחבה, במסגרת תפיסת ההרתעה של ארצות הברית, הייתה השאלה איך מבטיחים את רציפות היכולת להעביר פקודה אל הכוחות הגרעיניים האמריקאים, גם לאחר שארצות הברית נתקפה.
במסגרת זו, יצורו טילי "מיניטמן" שמטרתם הייתה לשדר פקודת הפעלה, תוך כדי מעוף הטיל ובכך להבטיח שניתן יהיה להעביר פקודות גם לאחר היפגעות.
תוכנית להשתמש בטילי ה"מיניטמן, כמשגר לוויינים "לפי צורך", בהתראה קצרה, נהגתה ונזנחה על רקע חוסר עניין.
שימוש בשלבי המנוע השונים כטילי מטרה
מנועי ה"מיניטמן" משמשים את מערך ה THAAD, (טיל נגד טילים) ואת מכ"מי ההגנה האקטיבית האמריקאיים - לדימוי מטרות.
LG G4 (בתעתיק לעברית: אל ג'י ג'י-4) הוא סמארטפון מבוסס מסך מגע, המהווה את מכשיר הדגל הרביעי בסדרת G של חברת LG.
המכשיר נחשף ב-29 באפריל 2015 והושק יום לאחר מכן בדרום קוריאה.
ב-26 במאי 2015 הושק המכשיר בישראל.
החל מספטמבר 2015 התגלתה במכשיר בעיה עולמית: המכשיר נכנס ל"לופ" של אתחולים ולבסוף כבה.
במרוצת 2016 הודתה חברת LG בקיומה של בעיית חומרה בדגם הזה והפנתה את בעלי המכשירים התקולים למעבדות כדי לתקנו על פי תנאי האחריות.
למכשיר מסך 5.5 אינץ' ברזולוציית QHD בטכנולוגיית IPS Quantum, מעבד סנאפדרגון 808 בעל 6 ליבות מתוצרת קוואלקום במהירות שׁל 1.82 GHZ, זיכרון RAM 3GB, מצלמת 16 מגה-פיקסל, מצלמה קדמית 8 מגה פיקסל.
ורץ על מערכת אנדרואיד 5.1 (עם אפשרות שדרוג ל-6.0), בתוספת ממשק LG UX4.
הדגם תומך ברשת דור רביעי.
למכשיר דגם מצופה עור, שעורר את זעמם של ארגונים לזכויות בעלי חיים.
LIGO (ראשי תיבות של Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) הוא ניסוי בפיזיקה ומצפה גלי כבידה בארצות הברית, אשר מנסים לגלות גלי כבידה באופן ישיר.
מטרת LIGO היא לחזות ישירות בגלי כבידה שמקורם ביקום.