tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 2.8 שניות לדגם הקופה ו-2.9 שניות לדגם הרודסטר ומהירות מרבית של 355 קמ"ש.
למבורגיני וננו היא מכונית-על אשר יוצרה בשנים 2013–2014, המבוססת על האוונטאדור ממנה יוצרו 5 יחידות מדגם הקופה 3 למכירה וה-2 הנותרים הם אחד אב טיפוס והשני לתצוגה ועוד 9 יחידות מדגם הרודסטר.
השלדה והרכב יוצרו מסיבי פחמן.
השם וננו נלקח משמו של שור מפורסם ממלחמות השוורים.
וננו תומחרה בכ-4.5 מיליון דולר והייתה למכונית היקרה בהיסטוריה.
לדגם 770 כוחות סוס, הוא מאיץ מאפס למאה קמ"ש ב-2.9 שניות ומהירותה המרבית עומדת על 356 קמ"ש.
גרסת הרודסטר של למבורגיני וננו הוצגה על נושאת המטוסים האיטלקית "קאבור", שעגנה בנמל מינה זייד באבו דאבי בשנת 2014,ולאחר מכן בתערוכת CES בשנת 2014 ביצועי הרודסטר נותרים זהים לזו של הקופה כשהרודסטר הוא כבד ב-50 ק"ג יותר מהקופה בגלל רכיבי חיזוק השלדה.
הרודסטר יצא למכירה תמורת 3,300,000 אירו (לא כולל מס).
מגרסת הרודסטר נמכרו 9 יחידות.
הוצגה בתערוכת הרכב בז'נבה במרץ 2016 לציון יום הולדתו ה-100 של מייסד למבורגיני פרוציו למבורגיני.
היא כוללת מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 770 כ"ס ב-8,600 סל"ד.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות והמהירות המרבית עומדת על 350 קמ"ש (217 מייל לשעה).
מבוססת על האוונטאדור SVJ ונבנתה על פי בקשה מיוחדת של לקוח.
היא כוללת כנף אחורית גדולה והעלאת כוח המנוע ל-759 כ"ס.
למבורגיני סיאן FKP 37 היא מכונית הספורט היברידית הראשונה שנבנתה על ידי למבורגיני, לכבוד פרדיננד קרל פיך יו"ר קבוצת פולקסווגן לשעבר, חברת האם של למבורגיני שראשי התיבות שלו מדגישים את שם המכונית "FKP", ואת שנת הלידה שלו "1937".
מנוע הבעירה פנימית הוא מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטרים המספק כ-785 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה, עם מנוע חשמלי הנטען באמצעות סוללת יוני ליתיום המספק כ-34 כוחות סוס.
שני המנועים מפיקים במשותף 819 כ"ס.
תיבת הילוכים חצי אוטומטית בעלת שבעה הילוכים.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 350 קמ"ש.
היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיועדת למרוצים בלבד, שמיוצרת על ידי למבורגיני בייצור מוגבל (40 יחידות) משנת 2020. היא נחשפה ב-29 ביולי 2020. היא כוללת מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 830 כ"ס ב-8,500 סל"ד.
תיבת הילוכים ידנית רציפה בעלת שישה הילוכים.
המהירות המרבית עומדת על 305 קמ"ש.
המכונית אינה מותרת לנסיעה בכבישים ומיועדת לימי מסלול בלבד, למבורגיני לא מאפשרת לקונים להחזיק את המכונית בביתם אלא בהאנגר מיוחד באחד ממתקני למבורגיני.
למבורגיני מאפשרת שליטה על מצלמות האבטחה של האנגר לכל בעל מכונית, בנוסף למבורגיני אחראית לכל תקלה שתהיה למכונית ולא הבעלים.
בזמנים של מרוצים שבו אחד הבעלים מעוניין להשתתף במרוץ למבורגיני תביא את המכונית לאתר המרוץ.
הקונים יקבלו גם אימון בחינם מנהגי המרוץ של היצרן.
יוצרה על פי בקשה מיוחדת של לקוח לא כוללת שינויים רבים למעט הסרת השמשה הקדמית.
היא מכונית היברידית שמבוססת על הלמבורגיני קונטאש.
העיצוב החיצוני מעוצב בעיצוב רטרו עם אלמנטים מהקונטאש הישנה, הפגוש הקדמי בעיצוב דומה לקונטאש, פנסיים מרובעים ושמשה קדמית בצורת משושה כמו של הקונטאש, כונסי האוויר בצד עם דלתות הנפתחות כלפי מעלה הופכים את המכונית לכמעט הקונטאש הישנה אך יותר מודרנית.
העיצוב הפנימי יותר מעוצב בסגנון של הלמבורגיני אוונטאדור והלמבורגיני סיאן.
היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי (ללא מגדש טורבו) המספק 780 כ"ס עם מנוע חשמלי המספק 34 כ"ס, יחד שני המנועים מספקים 814 כ"ס.
אנדרו למאר אלכסנדר הבן הוא פוליטיקאי אמריקאי מטנסי איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל טנסי ה-45 בשנים 1979–1987, כמזכיר החינוך של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש בשנים 1991–1993, וכסנאטור מטעם טנסי בשנים 2003–2021.
אלכסנדר נולד במריוויל שבטנסי, דור שביעי לתושבי המדינה.
ב-1962 סיים תואר ראשון בהיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת ואנדרבילט, ב-1965 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר הלימודים עבד כרשם בבית המשפט לערעורים ובהמשך שימש יועץ משפטי במטהו של הסנאטור הווארד בייקר ועבד במטהו של ברייס הרלו שהיה איש הקשר של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון עם הקונגרס.
ב-1972 הקים משרד עורכי דין פרטי.
בשנים 1979 עד 1987 כיהן כמושל טנסי, כשבשנים 1985–1986 כיהן כיושב ראש אגודת המושלים הלאומית.
ב-1987 ייסד יחד עם שותפים חברה בתחום טיפול בילדים שב-1997 הונפקה בנאסד"ק.
ב-1988 מונה לנשיא אוניברסיטת טנסי.
במרץ 1991 מונה למזכיר מחלקת החינוך של ארצות הברית וחבר הקבינט של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש הוא כיהן בתפקיד עד ינואר 1993. בשנים 1996 ו-2000 התמודד ללא ההצלחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית.
בעקבות החלטתו של פרד תומפסון לא להתמודד פעם נוספת לכהונה בסנאט של ארצות הברית, החליט אלכסנדר להתמודד לתפקיד שהתפנה.
הוא נבחר ב-2002 והושבע לסנאטור בינואר 2003. הוא ניצח גם במערכות הבחירות ב-2008 וב-2014. מאז תחילת 2015 ועד תום שירותו בסנאט הוא כיהן כיושב ראש ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט.
ב-17 בדצמבר 2018 הכריז אלכסנדר כי אין בכוונתו להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2020. בנובמבר 2020 נבחר ביל הגרטי, לשעבר שגריר ארצות הברית ביפן, לייצג את טנסי בסנאט במקומו של אלכסנדר.
כהונתו של אלכסנדר הגיעה לידי תום עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
אלכסנדר בוגר תנועת הצופים בארצות הברית ואף קיבל את אות "צופה הנשר", האות הגבוה ביותר שניתן לקבל בצופי אמריקה.
למאר אלכסנדר נולד וגדל במריוויל שבטנסי, כבנם של ג'נברה פלורין (לבית רנקין), גננת במקצועה, ושל אנדרו למאר אלכסנדר, מנהל בית ספר תיכון.
הוא למד בבית הספר התיכון מריוויל, שם הוא היה נשיא הכיתה ונבחר כמושל "נערי המדינה" .
ב-1962 סיים אלכסנדר את לימודיו לתואר בוגר אוניברסיטה בלימודי אמריקה הלטינית באוניברסיטת ואנדרבילט, הוא היה חבר באחוות סיגמא-כי.
הוא היה עורך עיתון הסטודנטים המרכזי של קמפוס האוניברסיטה, "ואנדרבליט האסלר" , וקידם קבלה חופשית של אפרו-אמריקאים למוסד.
בעת לימודיו הוא היה חבר בנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה.
ב-1965 הא קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר סיום לימודי המשפטים, שימש אלכסנדר כפקיד של השופט ג'ון מינור ויזדום מבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית בניו אורלינס בשנים 1965–1966.
ב-1967 עבד אלכסנדר כעוזר פרלמנטרי לסנאטור הווארד בייקר.
בעת ששימש בתפקיד זה, הוא היה לזמן קצר שותף לחדר עם מי שיכהן לימים גם כסנאטור טרנט לוט, ושם הכיר את רעייתו לעתיד במסגרת משחק סופטבול לעובדי הסגל.
ב-1969 הוא עבד עבור ברייס הארלו, עוזרו המנהלי של הנשיא ריצ'רד ניקסון.
ב-1970 הוא שב לטנסי, ושימש כמנהל מסע הבחירות של רופא השיניים מממפיס, וינפילד דאן, שהתמודד בהצלחה על משרת מושל טנסי.
דאן היה המושל הרפובליקני הראשון במדינה לאחר 50 שנה.
לאחר מערכת בחירות זו, היה אלכסנדר שותף מייסד במשרד עורכי הדין בנאשוויל דירבורן ויואינג.
באותה תקופה הייתה בחוקת טנסי הגבלת כהונה על פיה לא התאפשר למושלי המדינה לכהן ביותר מתקופת כהונה רצופה אחת, כך שדאן לא היה יכול להתמודד במערכת הבחירות של 1974. אלכסנדר ביקש להתמודד על מועמדות הרפובליקנים לתפקיד, והביס את שני יריביו המרכזיים, נציב בריאות הנפש נאט ט.
בבחירות הכלליות הוא ניצב מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ריי בלנטון, לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית שב-1972 התמודד ללא הצלחה על מושב בסנאט של ארצות הברית.
בלנטון תקף את אלכסנדר על שירותו תחת הנשיא ניקסון, שהתפטר בחרפה כמה חודשים לפני כן בשל פרשת ווטרגייט, ובבחירות הכלליות הביס את אלכסנדר ביחס קולות של 576,833 מול 455,467.
לאחר הבחירות של 1974 שב אלכסנדר לעיסוקו בעריכת דין.
באותה שנה הכניס ההמגזין טיים את אלכסנדר לרשימת "200 הפנים של העתיד".
ב-1977 הוא עבד שוב במשרדו של בייקר בוושינגטון לאחר בחירתו של זה האחרון כמנהיג המיעוט בסנאט.
אף על פי שבראשית 1978 תוקנה חוקת טנסי כך שהתאפשר למושלי המדינה לכהן ביותר מתקופת כהונה אחת רצופה, בחר בלנטון שלא להתמודד על כהונה שנייה, זאת בשל שערוריות שנקשרו בשמו.
אלכסנדר התמודד פעם נוספת על תפקיד המושל, ובמסגרת מסע הבחירות צעד ממאונטיין סיטי שבקצה הצפון-מזרחי של המדינה ועד ממפיס שבקצה הדרום-מערבי שלה, מרחק של 1,022 מילים (1,645 ק"מ), כשהוא לבוש בחולצת פלנל אדומה-שחורה, שהייתה לסמל המסחרי שלו.
לאחר שניצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנים בכמעט 86 אחוזים מהקולות, הוא הביס בבחירות הכלליות את הבנקאי מנוקסוויל ג'ייק בוטשר ביחס קולות של 665,847 מול 523,013.
בראשית 1979, לאחר ניצחונו של אלכסנדר בבחירות, ולפני השבעתו, התעוררה שערורייה בנוגע לחנינות שהעניק המושל היוצא בלנטון, שממשלו כבר נמצא אז תחת חקירה בנוגע אליהן.
מאוחר יותר כינה ויילדר את המהלך "הדחה בסגנון טנסי".
בפברואר, זמן קצר לאחר השבעתו, יצר אלכסנדר את תפקיד נציב תלונות הציבור, שנועד לדאוג הבירוקרטיה הממשלתית.
הוא גם דאג להעלאה בשיעור של 7 אחוזים בשכר עובדי המדינה, והחליף את אסירי בתי הכלא של המדינה שעבדו במעון המושל בעובדים בשכר.
אחד ההישגים הגדולים של אלכסנדר כמושל היו היחסים שהוא יצר עם הקהילה העסקית ביפן, שכתוצאה מהם הוקם ב-1980 מפעל הרכבה בשווי של 660 מיליון דולר של ניסאן בסמירנה, ההשקעה היחידה הגדולה ביותר עד אז בטנסי.
אלכסנדר גם קידם את הבאתו של המפעל של ג'נרל מוטורס לספרינג היל, שהחל את פעולתו ב-1990.
ב-1982 ניצל אלכסנדר את זכותו על פי התיקון לחוקת טנסי מ-1978 שאפשר לו להיבחר לתקופת כהונה שנייה.
הוא התמודד שוב והביס את ראש עיריית נוקסוויל רנדי טיירי ביחס קולות של 737,963 מול 500,937. במהלך תקופת כהונתו השנייה שימש אלכסנדר כיושב ראש אגודת המושלים הלאומית בשנים 1985–1986.
ב-1983 יישם אלכסנדר את מיזם "בתי ספר טובים יותר", שקבע סטנדרטיזציה של המיומנויות הבסיסיות עבור כל התלמידים, והרחיב את לימודי המתמטיקה, המדעים והמחשבים.
חלק מתוכנית זו, שנודעה בשם "מורים ראשיים" או "סולם לקריירה", קראה לתוספות בשכר למורים הטובים ביותר של המדינה.
בשל התנגדות עיקשת מצד איגוד החינוך של טנסי, שלעג לשיטות הערכת המורים של התוכנית, התעכבה בתחילה חקיקת החוק בבית המחוקקים המדינתי.
מאוחר יותר אותה שנה, שכנע אלכסנדר את יושב ראש בית הנבחרים נד מקוורטר לתמוך בגרסה המתוקנת של החוק, אשר עבר בסופו של דבר.
ב-1986 הציע אלכסנדר את "תוכנית הכבישים הטובים" כדי לממן הצטברות של מיזמי כבישים שהיו נחוצים.
המיזם הגדיל את המס על הדלק למכוניות בשלושה סנטים, ומימן 15 מיזמים בעדיפות ו-6 מיזמי כבישים בין-מדינתיים, כולל כביש 840, שהיה כביש הטבעת הדרומי סביב לנאשוויל, וההארכה המזרחית של כביש 140 ליד נוקסוויל.
לאחר שב-1984 דחה אלכסנדר הצעה להתמודד על המושב של הווארד בייקר שפרש מהסנאט, היה אלכסנדר מנוע על פי הגבלת הכהונה בחוקת טנסי מלהתמודד על תקופת כהונה שלישית רצופה כמושל, וב-17 בינואר 1987 סיים את כהונתו, ובמקומו נבחר נד מקוורטר.
בסוף שנות ה-80 עבר אלכסנדר יחד עם משפחתו לאוסטרליה לזמן קצר.
בעת שהותו שם הוא כתב את ספרו "חופשה של שישה חודשים" (Six Months Off).
עם שובו לטנסי, הוא שימש כנשיא אוניברסיטת טנסי בשנים 1988–1991.
מזכיר החינוך של ארצות הברית
בשנים 1991–1993 כיהן אלכסנדר כמזכיר החינוך של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
בתקופת כהונתו בתפקיד הוא עורר מחלוקת לאחר שאישר הכרה במוסד אקדמי לאגודה הכלל לאומית של קולג'ים ובתי ספר נוצריים , זאת על אף המלצותיו הנגדיות של פאנל יועצים בשנים 1991 ו-1987. ב-1993 פרסם סטיב לוויקוף דיון ביקורתי באורך של ספר בנוגע להחלטתו של אלכסנדר.
ליסה שיפרן, לשעבר עובדת מחלקת החינוך של ארצות הברית, ציינה ש"הונו מבוסס על עסקאות פרטיות בלתי רשמיות שהמידע אודותן לא זמין לציבור הרחב, ועל סדרה של הטבות נוחות שסופקו על ידי אנשי עסקים מקומיים.
עסקאות כאלו הן לא בלתי חוקיות...".
שיפרן ציינה שב-1987 סייע אלכסנדר להקים את החברה "ניהול הטיפול בילדים" (Corporate Child Care Management), כיום "פתרונות משפחתיים אופקים בהירים" , חברה שלאחר מיזוג, היא כיום הספק הגדול ביותר בארצות הברית של מעונות יום במקומות העבודה.
בעוד שאיש העסקים ג'ק מאסי השקיע 2 מיליון דולר במיזם, אלכסנדר היה שותף מייסד של החברה בהשקעה של 5,000 דולר בלבד במניות שערכן עלה תוך ארבע שנים ל-800,000 דולר.
באותה שנה רשם אלכסנדר המחאה שמעולם לא נפדתה בסכום של 10,000 דולר לכריס וייטל עבור מניות בחברת התקשורת שלו שערכן עלה ל-330,000 דולר.
רעייתו של אלכסנדר קיבלה רווח של 133,000 מהשקעתה בסכום של 8,900 דולר בחברה שהקימה בתי סוהר פרטיים.
אלכסנדר העביר לעיתים קרובות נכסים על שם אשתו, ועדיין העברות כאלו לא חוקיות על פי חוקי האתיקה הפדרליים.
למאר לימד בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד.
אלכסנדר התמודד ללא הצלחה במערכת הבחירות לנשיאות של 1996 ובזו של 2000. ב-1996 הוא הגיע למקום השלישי באספות הבחירה באיווה ובבחירות המקדימות בניו המפשייר, ופרש מהמרוץ לפני יום שלישי הגדול.
לאחר מכן היא שימש כיועץ במסע הבחירות של בוב דול וג'ק קמפ.
ב-2000, במהלך ניסינו השני להיבחר לנשיאות, הוא סייר ברחבי ארצות הברית ברכב פורד אקספלורר, כדי להימנע משימוש באוטובוס בחירות או מטוס.
מסע זה ארך פחות משישה חודשים, מהכרזתו על ההתמודדות ב-9 במרץ 1999, ועד פרישתו ב-16 באוגוסט אותה שנה, לאחר הישגים נמוכים בסקר המבחן של איווה .
את שני מסעות הבחירות שלו הוא סיים בנאשוויל.
עם זאת, לרשותו של אלכסנדר עמדו מימון ותמיכה טובים יותר, ובבחירות המקדימות הוא ניצח את בראיינט ביחס קולות של 295,052 מול 233,678. לדמוקרטים היו תקוות גדולות להשיב לעצמם את המושב שאבד להם ב-1994 באמצעות בחירתו של המועמד שלהם בוב קלמנט .
עם זאת, מסע הבחירות של קלמנט לא תפס תאוצה, ואלכסנדר הביס אותו בבחירות הכלליות לאחר שזכה ב-54 אחוזים מהקולות.
עם בחירתו לסנאט, היה אלכסנדר לראשון מתושבי טנסי שנבחר הן כסנאטור והן כמושל.
בגיל 62, הוא גם היה לאדם המבוגר ביותר בעת בחירתו לסנאט מטעם טנסי מאז בחירתו של הדמוקרט לורנס טייסון ב-1924.
באפריל 2007 הכריז אלכסנדר על כוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת לסנאט ב-2008.
במשך כל מסע הבחירות היה אלכסנדר מועמד מועדף בשל עברו הארוך בפוליטיקה של טנסי ובשל חוסר הארגון בקרב הדמוקרטים.
יריביו היו יושב הראש המדינתי לשעבר של הדמוקרטים, בוב טוק, שניצח במערכת בחירות מקדימות סוערת במפלגתו, ומועמד המפלגה הליברטריאנית דניאל ט.
בבחירות הכלליות נבחר אלכסנדר לאחר שזכה ב-65 אחוזים מהקולות מול 32 האחוזים של טוק.
הוא ניצח בכל 95 מחוזות טנסי למעט אחד, מחוז הייווד שבו ניצח טוק.
הוא ניצח במעוזים הדמוקרטים של מחוזות דייווידסון ושלבי, שבהם שוכנות הערים נאשוויל וממפיס, בהתאמה.
הוא גם הפיק תועלת מתוצאות הבחירות של המועמד הרפובליקני לנשיאות ג'ון מקיין, שבאותה שנה ניצח בטנסי ברוב מוצק.
בדצמבר 2012 הכריז אלכסנדר על כוונתו להתמודד על תקופת כהונה שלישית בסנאט ב-2014. לרשות מסע הבחירות שלו עמדו כספי גיוסי תרומות מוקדמים בהיקף של 3.1 מיליון דולר.
במכתב שנחתם באוגוסט 2013 על ידי יותר מעשרים קבוצות של תנועת מסיבת התה מטנסי, הם קראו לו לפרוש מהמרוץ או שבבחירות המקדימות יוצב מולו יריב.
במכתב נאמר: "אין לנו ספק שבמהלך כהונתך בסנאט הצבעת באופן שנראה לך ראוי.
לרוע המזל, האומה הגדולה שלנו לא יכולה להרשות לעצמה פשרנות ודו-מפלגתיות, מאפיינים שבזכותם זכית לפרסום.
אמריקה ניצבת מול אתגרים רציניים וזקוקה לקובעי מדיניות שיגנו על הערכים השמרנים, לא כאלו שיעבדו עם אלו שבאופן פעיל חותרים תחת ערכים אלו".
אף על פי שבתחילה סבר אלכסנדר שהוא יפגע מניסיונות מימין להתמודד מולו בבחירות המקדימות, הוא פעל כדי למנוע זאת, ובסופו של דבר לא ניצב מולו יריב משמעותי.
הכרזתו על ההתמודדות באה בשלב מוקדם של מערכת הבחירות, ועד מהרה הוא זכה לתמיכתם של המושל ביל האזלם, של כל יושבי הראש לשעבר של הרפובליקנים בטנסי, ושל כל חברי הנציגות של טנסי מטעם הרפובליקנים לבית הנבחרים של ארצות הברית, למעט סקוט דז'רליי, חבר תנועת מסיבת התה.
הוא גם גייס סכומי כספים גדולים בתרומות ופעל להימנע משגיאותיהם של הסנאטורים לשעבר בוב בנט וריצ'רד לוגאר, כשניסה לשמור על קשר עם קהל בוחריו, בעיקר במזרח טנסי.
יתרה מכך, ארגוני שמרנים מחוץ לטנסי, כמו קרן השמרנים לסנאט , עשו מאמצים מועטים להביס את אלכסנדר.
בבחירות המקדימות של הרפובליקנים ניצח אלכס נדר לאחר שהביס את המועמד מטעם תנועת מסיבת התה ג'ו קאר.
עם זאת, הוא השיג את אחוז התמיכה הנמוך ביותר, 49.7 אחוזים, ואת הפרש הקולות הנמוך ביותר, 9.2 אחוזים, שנרשם אי פעם לזכות מועמד לסנאט מטעם הרפובליקנים בטנסי.
קאר זכה ב-40.5 אחוזים, ההישג הגבוה ביותר מכל 11 המתמודדים הקודמים מול סנאטורים רפובליקנים מכהנים בטנסי.
בבחירות הכלליות ניצח אלכסנדר לאחר שזכה ב-62 אחוזים מקולות הבוחרים.
ב-2006 התגלה מין חדש של קפזנבאים בפארק הלאומי גרייט סמוקי מאונטיינז שנקרא Cosberella lamaralexanderi לכבודו של אלכסנדר.
זאת בשל תמיכתו במימון המחקר המדעי בפארק ובשל המראה של הקפזנבאים שהזכיר את עיצוב הטארטן של החולצות שנהג אלכסנדר ללבוש במסעות הבחירות שלו.
ב-6 באוקטובר 2018 היה אלכסנדר אחד מ-50 הסנאטורים (49 רפובליקנים ודמוקרט אחד) שהצביעו בעד אישור המינוי של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית.
שנה לאחר מכן קיבל אלכסנדר הזדמנות שנייה להיבחר לתפקיד בהנהגת מפלגתו כאשר הודיע לוט על כוונתו לפרוש מהסנאט עד סוף 2007. סנאטור ג'ון קייל מאריזונה, אז יושב ראש הוועידה הרפובליקנית בסנאט, התמודד על תפקיד המצליף ונבחר ללא יריבים שניצבו מולו.
כשתפקיד יושב ראש הוועידה הרפובליקנית התפנה, הודיע אלכסנדר על כוונתו להתמודד עליו.
בבחירות לתפקיד הוא ניצח את הסנאטור ריצ'רד בר מקרוליינה הצפונית ביחס קולות של 31 מול 16.
בינואר 2012 פרש אלכסנדר מתפקיד יושב ראש ועידת הרפובליקנים, בציינו את רצונו ליצור קונצנזוס.
הוא אמר, "אני רוצה לעשות יותר כדי להפוך את הסנאט למוסד משפיע יותר כך שהוא יוכל לטפל טוב יותר בנושאים רציניים".
הוא הוסיף, "בשל סיבות אלו, אין בכוונתי להתמודד על תפקיד מנהיג הסיעה בקונגרס הבא", ובכך שם קץ להשערות שהוא יתמודד על תפקיד המצליף לאחר פרישתו של קייל ב-2013.
ב-17 בדצמבר 2018 הודיע אלכסנדר שלא יתמודד על תקופת כהונה נוספות כסנאטור ב-2020. בראיון לפוליטיקו הוא הודיע שלהחלטה זו הוא הגיע באוגוסט אותה שנה.
כיושב הראש השותף של הוועדה המשותפת של הקונגרס להשבעה לנשיאות, היה אלכסנדר אחד הנואמים בטקס ההשבעה השני של ברק אובמה ב-21 בינואר 2013, לצד יושב ראש הוועדה, הסנאטור צ'אק שומר.
במהלך כהונתו בסנאט היה אלכסנדר חבר בוועדת ההקצבות של הסנאט, ובמסגרת זו הוא היה יושב ראש תת-הוועדה לפיתוח אנרגיה ומים.
הוא היה גם חבר ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע וועדת הכללים והניהול של הסנאט, ויושב ראש ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט.
הוא גם היה חבר בשדולה לשימור בין לאומי, השדולה לספורטאים, ויושב ראש שותף של שדולת רשות עמק טנסי.
בין הצעות החוק שהגיש אלכסנדר במהלך כהונתו בסנאט היו החוק לאישור מוקדם מחדש של הרחבת מחקר פגים והדרכה לאימהות , חוק שאישר מחדש את תוכניות המחקר על לידות מוקדמות שמנוהל על ידי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן.
החוק גם אישר מענקים ותוכניות הדגמה שינוהלו על ידי שינסה לצמצם את היקף הלידות המוקדמות.
החוק עבר בסנאט ב-25 בספטמבר 2013.
חוק נוסף שהוגש על ידי אלכסנדר היה חוק גילוי המידע (Exchange Information Disclosure Act), שדרש מהממשלה לדווח על מספר המבקרים והנרשמים במרכזי הטיפול הרפואיים הממשלתיים הפדרליים, וכן איזו רמת כיסוי ביטוחי אנשים רוכשים במרכזים.
החוק נגע רק למרכזי בריאות המנוהלים על ידי הממשלה הפדרלית, שפעילים ב-36 מדינות, לא לתוכניות שמנוהלות על ידי המדינה.
ב-16 בינואר 2014 עבר החוק בבית הנבחרים.
לפני פרוץ מלחמת עיראק, תמך אלכסנדר בשליחת כוחות לעיראק והביע את הסכמתו עם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש שיש לטפל בעיראק באופן מידי.
שנה לאחר פרוץ המלחמה, ציין אלכסנדר שמלחמת עיראק סיפקה "שיעורים" לאומה, אך המשיך ואמר שהכוחות האמריקאים לא צריכים לסגת, באומרו, "זה יהיה אף יותר גרוע אם נעזוב לפני שהמשימה תושלם".
ב-2007 דחף אלכסנדר ליישום ההמלצות של קבוצת המחקר לעיראק , בציינו שהוא מאמין שהנשיא בוש יראה כדמות "בסגנון טרומן" אם הוא יישם את המלצות הקבוצה.
ב-15 ביולי 2009 הצביע אלכסנדר נגד רפורמת הבריאות של הנשיא ברק אובמה בוועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט.
הוא ציין שהוא התנגד לחוק בשל העובדה שהוא יוביל למיסים מדינתיים גבוהים יותר, להגדלת החוב הפדרלי, לשירות רפואי בניהול הממשלה, ולקיצוצים בשירות הרפואי.
תחת זאת הוא תמך בגישה שונה לרפורמה.
בדצמבר אותה שנה הוא הצביע נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, והצביע נגד חוק ההשלמה של שירותי הבריאות והחינוך של 2010. אלכסנדר היה חלק מקבוצה של 13 סנאטורים שניסחו את "נוסח הסנאט" של חוק הבריאות האמריקאי של 2017, שכשל, מאחורי דלתיים סגורות.
על פי מחקר ההצבעות השנתי של 2009 של כתב העת Congressional Quarterly, אלכסנדר היה אחד הרפובליקנים בסנאט שבלטו בגישה הדו-מפלגתית שלהם.
על פי הדוח של חברת הייעוץ National Journal שיצא באותה שנה, הוא דורג במקום ה-32 ברשימת הסנאטורים השמרנים.
אלכסנדר התנתק מהרפובליקנים השמרנים בסנאט כאשר הוא הודיע על תמיכתו במינוי לבית המשפט העליון של ארצות הברית של סוניה סוטומיור.
אלכסנדר, יחד עם הסנאטור הדמוקרטי מווירג'יניה מארק וורנר וחברי בית הנבחרים הרפובליקני מוויסקונסין טום פטרי והדמוקרטי מקרוליינה הצפונית דייוויד פרייס, ביקשו שהאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים תיצור את הוועדה למדעי הרוח והחברה אשר התכנסה ב-2010.
באפריל 2013 היה אלכסנדר אחד מ-46 סנאטורים (41 רפובליקנים ו-5 דמוקרטים) שהצביעו נגד העברת החוק שהיה אמור להרחיב את בדיקות הרקע עבור כל רוכשי כלי הנשק.
אלכסנדר מתח ביקורת על הצו הנשיאותי של הנשיא דונלד טראמפ מ-2017 שבאופן זמני צמצם את ההגירה משבע מדינות בעלות רוב מוסלמי שנטען שהם הגדילו הסיכון לטרור עד שיופעלו שיטות בדיקה טובות יותר.
הוא ציין שהצו הנשיאותי "לא עלה בקנה אחד עם האופי האמריקאי שלנו".
אלכסנדר הביע את תמיכתו באנרגיה גרעינית בהזדמנויות רבות, ומתח ביקורת על אנרגיית רוח, בהאמינו שטורבינות רוח מכערות את הסביבה ומסוכנות לאוכלוסיית הציפורים.
לאחר יציאתו לאקרנים של סרטו של סגן הנשיא לשעבר אל גור על ההתחממות עולמית, "אמת מטרידה" ב-2006, מתח אלכסנדר ביקורת על השמטת האנרגיה הגרעינית בסרט כהצעה כאמצעי המקל על שינויי האקלים.
הוא ציין, "אולי יש צורך בעלילת המשך: 'אמת מטרידה 2: אנרגיה גרעינית'".
אלכסנדר גם ציין ש"משום ש[גור] היה סגן נשיא לשעבר ומועמד לנשיאות, הוא יוצר הרבה נראות [לסוגיה].
מצד שני, יש הרואים בסוגיה כפוליטית, והם עשויים להיות להוטים להיות חלק ממנה".
אלכסנדר התנגד לניו דיל הירוק, באומרו שזהו לא פתרון ראוי לשינויי האקלים, וכינה אותו "מתקפה על מכוניות, פרות ועל שריפות", ובתגובה הציע שהוא ייקרא "פרויקט מנהטן החדש לאנרגיה נקייה".
התוכנית המוצעת כוללת עשר נקודות מרכזיות לפיתוח של אנרגיה גרעינית מתקדמת, גז טבעי יעיל יותר, לכידת פחמן, מחשוב מתקדם, והכפלת המימון של משרד המדע של מחלקת האנרגיה.
ב-2008 הציע אלכסנדר תוכנית דומה תחת אותו שם.
במרץ 2016, כשבעה חודשים לפני הבחירות לנשיאות המתקרבות, הכריז אלכסנדר על התנגדותו לכך שהסנאט ישקול את מועמדו של הנשיא ברק אובמה לבית המשפט העליון של ארצות הברית.
הוא אמר: "אני מאמין שזה הגיוני לתת לעם האמריקאי קול באמצעות מתן אפשרות לנשיא הבא לאייש מינוי לכל החיים לבית המשפט העליון".
בספטמבר 2020, כשנותרו חודשיים בלבד עד לבחירות לנשיאות המתקרבות, תמך אלכסנדר בהצבעה מיידית על המועמדת של הנשיא טראמפ לאיוש המושב בבית המשפט העליון שהתפנה עקב מותה של השופטת רות ביידר גינסבורג.
אלכסנדר הכריז אז ש"גם במהלך שנת בחירות לנשיאות", "אף אחד לא צריך להיות מופתע שסנאט עם רוב רפובליקני יצביע בעד מינוי של נשיא רפובליקני לבית המשפט העליון".
הליך ההדחה של דונלד טראמפ
בהליך ההדחה הראשון של דונלד טראמפ, נחשב אלכסנדר כלשון המאזניים בהצבעה לאפשר הצגת עדויות במשפט.
בחצות 30 בינואר 2020 הוא הודיע שהוא יצביע נגד הצגת העדויות.
למחרת, ב-31 בינואר, הצביע אלכסנדר נגד דיון כל מהלך של זימון עדים או מסמכים.
ב-1969 נשא אלכסנדר לאישה את לסלי "האני" ביולר, שגדלה בוויקטוריה שבטקסס ולמדה במכללת סמית' שבמסצ'וסטס.
השניים הכירו במהלך משחק סופטבול לעובדי סגל הסנאט, ונולדו להם ארבעה ילדים: דרו (שנפטר ב-2021), לסלי, קתרין וויל.
אלכסנדר הוא פסנתרן המנגן מוזיקה קלאסית ומוזיקת קאנטרי.
הוא החל לקבל שיעורי נגינה בגיל שלוש, וכילד זכה בפרסים בכמה תחרויות.
באפריל 2007 הוא ניגן בפסנתר בהקלטה מחדש של הזמרת פטי פייג' של הלהיט שלה מ-1950 "ואלס טנסי" .
הוא השתתף בהקלטה בהזמנתו של מנהל ההקלטה, סגן מושל קליפורניה מייקל קרב.
אלכסנדר ופייג' ביצעו את השיר בהופעה חיה באירוע גיוס הכספים למסע הבחירות לבחירתו מחדש לסנאט ב-4 באפריל במרכז הסימפוני שרמרהורן בנאשוויל.
בעת שעבד כפקיד המשפטי של השופט ויזדום, ניגן אלכסנדר בטרומבון, בטובה ובקרש כביסה במועדון לילה ברחוב בורבון שברובע הצרפתי של ניו אורלינס.
אלכסנדר חבר ב"בני המהפכה" .
הוא חבר וחבר מועצה בכנסיית וסטמיניסטר הפרסביטריאנית בנאשוויל.
את עברו בתנועת הצופים הוא ניצל בסנאט ב-2010 כאשר יזם את החוק על פיו הוכר 8 בפברואר כ"יום הצופים של אמריקה".
למבורגיני אגואיסטה (באיטלקית: Lamborghini Egoista) היא מכונית קונספט, שתוכננה ויוצרה על ידי חברת למבורגיני לרגל יובל שנים לחברה.
היא מבוססת על הלמבורגיני גאיארדו.
ללמבורגיני אגואיסטה יש תא נהג ייחודי - תא הנהג הוא גם תא הנוסעים שכן רק אדם אחד יכול להיכנס למכונית.
תא הנהג מזכיר תא טייס של מטוס קרב, יש לו חופה מיוחדת שניתן להסיר ולהרכיב מחדש וכן יש צורך להוציא ולהרכיב את ההגה כל פעם מחדש כאשר רוצים לנהוג במכונית.
למכונית עיצוב חיצוני מרשים ויוצא דופן.
גוף המכונית והגלגלים עשויים מחומרים נוגדי קרינה.
חופת תא הנהג היא בעלת צבע אדום עז וכן ישנים פסים וסימונים אדומים נוספים באחורי ובקדמת המכונית, כולם נועדו לשוות לה מראה של מטוס קרב מודרני.
היא כוללת מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספק .
באיטלקית פירוש המילה "אגואיסטה" הוא אנוכי.
לפי דבריו של מעצב המכונית, וולטר דה סילבה, האגואיסטה מייצגת "הדוניזם שנלקח לקיצוניות".
כיום המכונית מוצגת במוזיאון למבורגיני באיטליה.
למבורגיני ג'רמה (באיטלקית: Lamborghini Jarama) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1970 – 1976 בעיירה "Sant'Agata Bolognese" במטרופולין "Metropolitan City of Bologna" במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
"Jarama" (קרוי גם כדגם "GT") - יוצרו 176 יחידות.
מנוע קדמי, מונובלוק וראש סגסוגת קל, גל ארכובה על 7 תומכות.
6 מאיידים במבנה גוף כפול מתוצרת "וובר" דגם "Weber 40 DCOE 20-21".
מתלים: מלפנים: גלגלים עצמאיים, זרועות טרפז רוחביות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים הידראוליים טלסקופיים, מייצב / מוטות.
אחוריים: גלגלים עצמאיים, זרועות משולשות, קפיצים סליליים, בולמי זעזועים טלסקופיים, מוט מייצב.
בלמים: דיסק יחיד יבש עם שליטה הידראולית.
קבולת מכל דלק - 100 ליטר
למבורגיני LM002 (באיטלקית: Lamborghini LM002) הוא טנדר מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצר בין השנים 1986 – 1993 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
דגם הייצור של "למבורגיני LM002" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בבריסל בשנת 1986.
דגם "למבורגיני LM002" זכה לכינוי "רמבו-למבו".
קיבולת מכל דלק - 169 ליטר.
דגמים אזרחיים היו מצוידים בחבילת יוקרה מלאה, הכוללת מושבי עור מלאים, חלונות חשמל כהים, מיזוג אוויר וסטריאו פרימיום המותקן בקונסולת גג.
דגם "למבורגיני LM002" צולם לסרט צעצועים (1992) ולסדרת הסרטים מהיר ועצבני (2009).
5 דלתות - סטיישן - יוצרה יחידה אחת עבור חסן אל-בולקיה הסולטאן של ברוניי.
ב-18 ביולי 2004 בבסיס צבאי של ארצות הברית סמוך לעיר בעקובה השתמשו אנשי הצבא האמריקני בדגם "למבורגיני LM002" שהיה שייך לעודאי חוסיין כדי לדמות את ההשפעות של מכוניות תופת.
למבורגיני אורוס היא מכונית ספורט במרכב קרוסאובר, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי למבורגיני משנת 2018. היא נחשפה ב-4 בדצמבר 2017. ב-23 באפריל 2012 בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג הציגה למבורגיני את דגם הקונספט המקדים.
הייצור החל בפברואר 2018. באותה שנה יוצרו 1,000 יחידות, ובמהלך 2019 תוכננו לייצור 3,500 יחידות.
לצורך כך הורחב המפעל בסנטאגה בולוניה.
ביולי 2020 הכריזה החברה על היחידה ה-10,000 של האורוס.
האורוס משווקת עם יחידת הנעה אחת.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 305 קמ"ש.
פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 279.0 גרם לק"מ בתקן NEDC.
למבורגיני אורוס פרפורמנטה היא גרסת הביצועים הגבוהים לאורוס הרגילה שנחשפה ב-20 באוגוסט 2022. גרסה זו כוללת עיצוב ספורטיבי ואגרסיבי, הנמכת מרכב ב-20 מ"מ, תא הנוסעים עשוי ברובו מאלקנטרה כהה במקום עור לצד גימור בקרבון מט חשוף.
גלגל ההגה מחובר למערכת היגוי אחורית עם תגובה מהירה יותר לשיפור חדות הניהוג.
בתחום ההנעה מותקן אותו מנוע 4.0 ליטר V8 טוויו-טורבו כמו בשאר גרסאות האורוס אך בגרסה משופרת במעט עם הספק מרבי של 666 כ"ס ומומנט מרבי של 86.6 קג"מ, תוספת של 16 כ"ס לעומת האורוס הרגילה כאשר המומנט המרבי נותר ללא שינוי.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש של 3.3 שניות ומהירות מרבית של 306 קמ"ש, זאת לעומת 3.6 שניות באורוס הרגילה.
למבורגיני אורראקו (באיטלקית: Lamborghini Urraco) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1972 – 1979 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
בדגם מכונית-על Cizeta-Moroder V16T מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקי Cizeta Automobili הורכבו 2 מנועים של "למבורגיני אורראקו" (כל מנוע V8 צילינדרים, סך הכל V16 ב-90°, 5,995 סמ"ק המפיקים 548 כ"ס).
מבורגיני 350 GT (באיטלקית: Lamborghini 350 GT) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני בשיתוף Carrozzeria Touring Superleggera אשר יוצרה בין השנים 1964 – 1966 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
דגם "למבורגיני 350 GT" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה במרץ 1964.
מספר נוסעים: 2+2 (מאחור מושב צר מאד).
6 מאיידים מתוצרת ""וובר" מסוג "Weber 40 DCOE 2".
קיבולת מכל דלק - 87 ליטר.
למבורגיני 400 GT (באיטלקית: Lamborghini 400 GT) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1966 – 1968 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
זמן נסיעה 400 מטר ראשונים - 15 שניות.
זמן הנסיעה של הקילומטר הראשון - 25.9 שניות.
למבורגיני איסלרו (באיטלקית: Lamborghini Islero) היא מכונית ספורט בתצורת קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1968 – 1969 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
"Lamborghini Islero S" - יוצרו 100 יחידות (יוצר בשנת 1969).
קיבולת מכל דלק - 80 ליטר.
צמיגים: 205VR15 מתוצרת פירלי מסוג מבנה צמיגי רדיאלי עוטף .
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.2 שניות (דגם "למבורגיני איסלרו").
תאוצה בין 0–160 קמ"ש היא 13.7 שניות (דגם "למבורגיני איסלרו").
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.4 שניות (דגם למבורגיני איסלרו S).
למבורגיני אספאדה (באיטלקית: Lamborghini Espada) היא מכונית ספורט בתצורת קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1968 – 1978 בעיירה Sant'Agata Bolognese במטרופולין של בולוניה במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
"Espada S2 Frua Faena" - אב טיפוס, 4 דלתות, יוצר בשנת 1978.
קיבולת מכל דלק - 93 ליטר.
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 5.9 שניות (דור שני, דור שלישי).
למאר ג'קסון הוא שחקן פוטבול אמריקאי בעמדת הקוורטרבק, המשחק בבולטימור רייבנס מליגת ה-NFL.
ג'קסון זכה ב-2016 בגביע הייזמן לאור הישגיו בשורות אוניברסיטת לואיוויל מליגת המכללות.
הוא נבחר בסיבוב הראשון (בחירה 32) בדראפט ה-NFL בשנת 2018 על ידי בולטימור רייבנס.
הוא שיחק פוטבול בליגת המכללות במסגרת אוניברסיטת לואיוויל.
בעונת 2015, שנתו הראשונה, פתח ב-8 משחקים, בהם רשם 12 טאצ'דאונים במסירה ו-11 בריצה.
בעונת 2016 היה לקוורטרבק הפותח הבלעדי של הקבוצה, הוא מסר ל-3,543 יארד ו-31 טאצ'דאונים והוסיף עוד 1,571 יארד בריצה עם 21 טאצ'דאונים.
הצטיינותו הובילה לבחירתו לזוכה גביע הייזמן לשחקן המכללות המצטיין וכן לזכייה בפרס מקסוול, פרס וולטר קמפ, ובחירה לשחקן השנה במכללות.
בעונתו השלישית רשם 3,660 יארד ו-27 טאצ'דאונים במסירה ו-1,601 יארד ו-18 טאצ'דאונים בריצה.
אחרי העונה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NFL.
בדראפט 2018 נבחר כבחירה האחרונה בסיבוב הראשון, מס' 32, על ידי בולטימור רייבנס.
הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בעונה הסדירה בליגה במחזור הראשון של 2018, כשנכנס כמחליף לקראת תום המשחק.
במחזור העשירי שימש לראשונה כקוורטרבק הפותח של הקבוצה שרשמה ניצחון 24–21 על סינסינטי בנגלס.
ג'קסון השיג במהלך העונה מאזן של 7 ניצחונות והפסד אחד כפותח.
הוא מסר ל-1,201 יארד, 6 טאצ'דאונים ו-3 חטיפות וכן 695 יארד ו-5 טאצ'דאונים בריצה.
בפלייאוף הודחה בולטימור לאחר הפסד 17–23 לאינדיאנפוליס קולטס.
בעונת 2019 חלה קפיצה ביכולתו של ג'קסון.
במחזור הראשון רשם שיאים אישים של 324 יארד וחמישה טאצ'דאונים במסירה בניצחון 59–10 על מיאמי דולפינס.
במהלך העונה הוא רשם עוד שני משחקים עם חמישה טאצ'דאונים במסירה, בניצחון על לוס אנג'לס ראמס ובניצחון על ניו יורק ג'טס.
כמו כן שבר את שיאו של מייקל ויק לכמות היארדים בריצה מצד קוורטרבק במהלך העונה הסדירה.
את העונה סיים עם 3127 יארד ו-36 טאצ'דאונים במסירה, ו-1,206 יארדים עם 7 טאצ'דאונים בריצה.
הוא הוביל את בולטימור למאזן הטוב בליגה של 14–2. על הישגיו נבחר פה אחד ל-MVP של ה-NFL.
בפלייאוף הודחה בולטימור לאחר הפסד לטנסי טייטאנס 12–28. ג'קסון מסר במשחק ל-365 יארד וטאצ'דאון אחד ורץ ל-143 יארד, אך איבד שלושה כדורים (שני אינטרספשנים והשמטה).
בעונת 2020 סיימה בולטימור במאזן 11–5, ג'קסון החמיץ משחק אחד לאחר שאובחן שנדבק בקורונה.
את העונה סיים עם מסירה ל-2757 יארד ו-26 טאצ'דאונים ורץ ל-1005 יארד ו-7 טאצדאונים.
בפלייאוף הפסידה הקבוצה בסיבוב השני לבאפלו בילס.
בעונת 2023 זכה בפעם השנייה בתואר ה-MVP של הליגה, לאחר שהוביל את בולטימור למאזן הטוב בליגה.
הוא רשם 24 טאצ'דאונים ו-3,678 יארד במסירה, וכן 5 טאצ'דאונים ו-821 יארד בריצה.
בעונת 2024 סיים שני בבחירה ל-MVP לאחר ג'וש אלן.
הוא השיג באותה עונה 41 טאצ'דאונים ו-4,172 יארד במסירה וכן 4 טאצ'דאונים ו-915 יארד בריצה.
מאזן ניצחונות: 76 ניצחונות לעומת 31 הפסדים
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 187 טאצ'דאונים לעומת 56 אינטרספשנים
סך הכול יארדים במסירה: 22,608
סך הכל יארדים בריצה: 6,522
מאזן ניצחונות: 3 ניצחונות לעומת 5 הפסדים
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 10 טאצ'דאונים לעומת 7 חטיפות
סך הכול יארדים במסירה: 1,753
סך הכל יארדים בריצה: 641
למבדותריום (שם מדעי: Lambdotherium; משמעות השם: "בהמת גלים") הוא סוג יונק פרהיסטורי מסדרת מפריטי הפרסה, שחי בתקופת האאוקן לפני 48 מיליון שנה.
המאובנים שלו התגלו באמריקה הצפונית, רבים מהם בקולורדו ובויומינג, בידי חוקר המאובנים אדוארד דרינקר קופ שתיאר אותם ב-1880. סוג זה כלל מין יחיד - Lambdotherium popoagicum.
מינים נוספים שהוצעו בסוג התאחדו עם מין זה.
הלמבדותריום היה מפריט פרסה קדום בעל דמיון להירקותריום ולאאוהיפוס, מראשוני הסוסיים והיה כנראה בעל אב קדמון משותף איתם.
הוא דמה גם לראשון הברונתותריומים, האאוטיטאנופס שהיה קטן בהרבה מקרוביו המגושמים המשוריינים.
יונק זה לא עלה בגודלו על 50 ס"מ והיה בעל רגליים דקות בעלות 4 אצבעות מכוסות פרסה.
הוא היה בעל מבנה גוף שהזכיר מעט את ראשוני הקרנפיים והברונתותריומיים, כך שהוא היה קרוב גנטית לקרנפים.
כיום משייכים אותו למשפחה - Lambdotheriidae שאין לה קרובים מודרניים.
ליונק זה הייתה גולגולת צרה שמעל 65% ממנה כלל החוטם.
הלסתות היו בעלות שיניים חותכות ישרות בקצה הלסת ולצידם זוג ניבים גדולות מכל לסת.
מאחוריהם היו שיניים טוחנות, קצרות וקטנות יותר שהותאמו ללעיסת עלים.
הוא חי סביב גדות אגמים ונהרות רדודים ובאזורים לחים נוספים וניזון מעלים וצמחייה רכה.
עם זאת הוא נכחד במהירות עקב היעלמות התייבשות שאירעה לקראת סוף האאוקן.
למבדה גרסיה (בספרדית: Lambda Germán García González; נולד ב-7 בינואר 1987) הוא שחקן מקסיקני.
למבדה גרסיה נולד במקסיקו סיטי במקסיקו.
הוא למד משחק במרכז ללימודי תיאטרון של TV Azteca ובהמשך נסע לניו יורק ללימודי תיאטרון מוזיקלי.
הוא התחיל את הקריירה הקולנועית בשנת 2007 בטלנובלה Se busca un hombre.
בהמשך הוא שיחק במספר סדרות טלוויזיה נוספות.
בשנת 2009 גילם את גוסטבו סירניו בטלנובלה "Pasión morena" לצדה של פאולה נונייס.
בשנת 2011 גילם את סבסטיאן בטלנובלה "תחת שמיים אדומים".
בשנים 2012–2013 שיחק בטלנובלה "אלמה" - "La otra cara del alma" בדמותו של מרכוס פיגיירה.
החל משנת 2013 הוא מנחה תוכניות טלוויזיה בערוצים שונים במקסיקו ומופיע על במת התיאטרון.
בשנים 2017–2018 הוא שיחק תפקיד ראש בטלנובלה "Sangre de mi tierra".
בשנת 2019 הוא החל לשחק בטלנובלה "La reina soy yo" לצד פולו מורין.
בשנת 2022 החל לשחק בטלנובלה "Amor dividido" בדמותו של דנילו מדינה.
בשנת 2024 גילם את פקונדו בטלנובלה "Papás por conveniencia" בערוץ לס אסטרלס (אנ').
בשנת 2025 גילם את פטריסיו פרר אוונדניו בטלנובלה "Juegos de amor y poder" המבוססת על טלנובלה צ'יליאנית באותו שם משנת 2019.
בשנת 2016 נחשף קשר רומנטי שלו עם פולו מורין, אך הם הכחישו את הידיעה.
רק בשנת 2019 הם הוציאו הודעה רשמית, אך תוך זמן קצר הודיעו על הפסקת הקשר.
למבורגיני אסטריון LPI 910-4 (באיטלקית: Lamborghini Asterion LPI 910-4) היא מכונית קונספט במרכב קופה, שהוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2014.
מנכ"ל למבורגיני סטפן וינקלמן אמר על האסטריון כי "מדובר יותר במכונית שיוט יוקרתית ליום יום יותר מאשר מכונית המחוות להציע ביצועי מסלול אולטימטיביים".
היא כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר המספק 610 כ"ס ומומנט מרבי של 57.0 קג"מ עם שלושה מנועים חשמליים המספקים 300 כ"ס, יחד ארבעת המנועים יוצרים מערכת הנעה המספקת 910 כ"ס.
סוללת ליתיום-יון המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ עד למהירות של 125 קמ"ש.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.0 שניות והמהירות המרבית עומדת על 320 קמ"ש.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 23.8 ק"מ לליטר.
למבורגיני אסטוק (באיטלקית: Lamborghini Estoque) היא מכונית קונספט במרכב סדאן, שפותחה והוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2008.
האסטוק יועדה להציג את התכנון של פיתוח מכוניות העתיד של למבורגיני.
היא יועדה לייצור, אך בשנת 2009 התכנית להביא אותה לייצור בוטלה.
היא הייתה אמורה להגיע לייצור עם מנוע בנזין V10 בנפח 5.2 ליטר המשותף ללמבורגיני גאיארדו, אך היו ספקות האם לייצר אותה עם מנוע V8 או V12 או מנוע דיזל טורבו.
למבורגיני אסנצה SCV12 (באיטלקית: Lamborghini Essenza SCV12) היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיועדת למרוצים בלבד, שמיוצרת על ידי למבורגיני בייצור מוגבל (40 יחידות) משנת 2020. היא נחשפה ב-29 ביולי 2020.
היא מופיעה כמכונית שאפשר לשחק בה באספלט 9.
העיצוב החיצוני שואב השראה מדגמים חד פעמיים שיועדו למרוץ של למבורגיני, העיצוב החיצוני מעוצב בבעיצוב מיוחד המשפר את האווירודינמיות, בחלק האחורי של המכונית היא ארוכת יותר ומשופעת עם כנף אחורית גדולה, בחלק הקדמי, האחורי והצדדי ישנו ספויילר אחורי.
מסירות הרכב לקונים החלו בדצמבר 2020.
למבורגיני בראבו (באיטלקית: Lamborghini Bravo) היא מכונית קונספט שתוכננה על ידי מרצ'לו גנדיני בברטון עבור למבורגיני.
היא הוצגה לראשונה בשנת 1974 בתערוכת הרכב של טורינו.
הבראבו תוכננה כדי להציג רעיונות להחלפה של האורראקו.
אב הטיפוס הופעל על ידי מנוע בנזין V8 בנפח 3.0 ליטר שסיפק כ- בתצורת הנעה אחורית היא מעולם לא הוכנסה לייצור, אבל מאפייני סטיילינג רבים נלקחו ממנה לעיצוב הקונטאש.
הבראבו נמכר במכירה פומבית תמורת 588,000 אירו ב-21 במאי 2011. לבראבו היו כמה צבעים שונים, תחילה צהוב, אחר כך ירוק ולבסוף לבן.
הלמבדה (בפורטוגזית: Lambada) הוא סגנון ריקוד זוגות שהתפתח בברזיל בסוף שנות ה-80. זהו ריקוד תוסס ואנרגטי המתאפיין בתנועותיו החושניות והסוגסטיות.
הריקוד כרוך במגע פיזי הדוק בין בני הזוג, והוא מבטא את התרבות והמיניות הברזילאית.
מקורו של הריקוד אינו ברור לחלוטין, אך מאמינים כי מקורו הוא במדינת פארה שבאזור האמזונאס בברזיל.
הריקוד התפתח משילוב של סגנונות ריקוד אפריקאים, קריביים וברזילאים שונים, כולל סגנון הריקוד האפרו-ברזילאי המכונה "פורו".
משמעות המילה למבדה היא "סטירה חזקה" או "מכה" בפורטוגזית.
הלמבדה זכה לראשונה לפופולריות בסוף שנות ה-80, אז החל להופיע בסדרה של שירים וקליפים, כולל בלהיט "למבדה" משנת 1989, בביצועה של להקת הפופ "קאומה".
הוא עוסק בגעגועים לאהבה ישנה, והריקוד נתפס כמבטא את הסמל של ברזיל ותרבותה.
את הלמבדה רוקדים בדרך כלל לצלילי מוזיקה בקצב מהיר ואופטימי עם קו בס חזק וכלי הקשה.
הריקוד כולל סדרה של עבודת רגליים ותנועות גוף מורכבות, והוא דורש רמה גבוהה של קואורדינציה וסיבולת פיזית.
הריקוד מתבצע לרוב בזוגות, כאשר בני הזוג עומדים צמודים זה לזה ומניעים את גופם בסנכרון עם המוזיקה.
אחד המאפיינים המובהקים ביותר של הלמבדה הוא האופן שבו בני הזוג מניעים את הירכיים ואת פלג גופם התחתון בצורה חושנית וסוגסטיבית.
הריקוד ידוע בשל גווניו המיניים, ולעיתים הוא ספג ביקורת על היותו סוגסטיטיבי מדי או פרוץ מבחינה מינית.
עם זאת, בברזיל לרוב רואים בלמבדה צורת ריקוד משמחת ואקספרסיבית המהווה חלק מהתרבות הברזילאית.
בנוסף להיותו סגנון ריקוד פופולרי, ללמבדה היה גם השפעה משמעותית על התרבות הפופולרית.
הריקוד הוצג במספר רב של סרטים, תוכניות טלוויזיה וסרטוני מוזיקה, והוא שימש השראה למגוון מגמות לבוש ואופנה.
הלמבדה הייתה גם נושא למספר רב של ספרים, מאמרים ומחקרים אקדמיים, והוא סגנון ריקוד פופולרי ברחבי העולם.
למרות הפופולריות שלה, הלמבדה התמודדה עם כמה אתגרים ומחלוקות במהלך השנים.
הריקוד נאסר או הוגבל במדינות מסוימות בשל אופיו הסוגסטי, והוא ספג ביקורת מכמה כיוונים על קידום סטריאוטיפים שליליים על התרבות הברזילאית.
למאר ברנדון סטיבנס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
סטיבנס נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 2016–2020 למד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט").
לאורך ארבע עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 16.3 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
סיים את קריירת המכללות שלו במקום השני בטבלת קלעי האוניברסיטה בכל הזמנים, עם 2,207 נקודות - 7 נקודות פחות מהמחזיק בשיא טיילור באטל.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2020 חתם סטיבנס על "חוזה דו-כיווני" בקליבלנד קאבלירס, ובאפריל 2021 חתם בקבוצה על חוזה NBA סטנדרטי.
ב-12 בינואר 2022 קלע שיא קריירה של 23 נקודות, במשחק מול יוטה ג'אז.
ביולי 2023, לאחר שלוש עונות בקליבלנד, הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס אשר שחררה אותו.
בספטמבר 2023 חתם סטיבנס על חוזה בבוסטון סלטיקס.
בפברואר 2024 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, לצד שתי בחירות דראפט, תמורת אקסבייר טילמן.
לֶמְבֶּה הוא אי באינדונזיה, השוכן למול החוף הצפון מזרחי של סולאווסי בקרבת העיר ביטונג .
שטח האי למבה הוא 50 קמ"ר, ומבנהו ארוך וצר, כאשר אורכו הוא 25 ק"מ.
האי נפרד מן האי המרכזי הקרוב אליו, סולאווסי, בידי רצועה צרה של מים הידועה בשם "מצר למבה".
מצר למבה ידוע בשל צפיפות גבוהה של חיות ימיות משונות, ובעיקר פיתיונאיים, זנים נדירים של תמנונאים, סוסוני-ים וחשופיות ים.
המצר הוא יעד פופולרי מאוד לצוללנים מומחים וצלמים מכל העולם.
הודות למאפייני הטבע המגנים על המצר, האתר פתוח לצלילה בכל עונות השנה, ונדיר ביותר שתאסר כניסה בשל מזג אוויר רעוע.
למביק (הולנדית: Lambiek) היא חנות קומיקס וגלריה לאמנות הממוקמת באמסטרדם שבהולנד.
למביק נוסדה בשנת 1968 בידי קיס קאוסמקר והיא חנות הקומיקס הוותיקה ביותר בהולנד והמפורסמת ביותר בעולם.
החנות מארחת תערוכות של אומני קומיקס מפורסמים מרחבי העולם.
אתר למביק נחשב לאתר הקומיקס המקיף בעולם.
האתר מציג תערוכות קומיקס, מאמרים בנושאים שונים, בין השאר על תולדות הקומיקס בהולנד.
הפרויקט החשוב ביותר של האתר הוא הקומיקלופדיה, אנציקלופדיה העוסקת באומני קומיקס מכל רחבי העולם.
מקור השם למביק הוא בשגיאה בשמו של LAMBIK דמות מתוך סדרת הקומיקס הפופולרית בוב ובובט של האומן הפלמי וילי ונדרסטין.
למבורגיני מורצ'יילאגו (איטלקית: Lamborghini Murciélago; מורצ'יילאגו – עטלף) היא מכונית-על שייצרה חברת למבורגיני האיטלקית.
המכונית תוכננה על ידי לוק דונקרוולקה.
למורצ'יילאגו מנוע מרכזי בתצורת V-12 ובנפח 6.2 ליטר המנוע מניע את הסרן האחורי ובעת החלקה מועבר הכח גם לגלגלים הקדמיים באמצעות דיפרנציאל מרכזי מסוג ויסקוזי.
תיבת ההילוכים ידנית בת שישה הילוכים, עם אופציה למערכת תפעול אוטומטי, נשלט מההגה שנקראת E-GEAR.
המורצ'יילאגו מצוידת בספוילר אחורי שיכול להתרומם לזווית של 70 מעלות, מראות צד עם אפשרות קיפול לשיפור האווירודינמיקה, וכונסים מאחור שנפתחים אוטומטית לגודל המתאים כדי לאפשר לכמות אוויר מסוימת להיכנס ולקרר את המנוע.
כאשר המורצ'יילאגו יצאה לשוק ב-2001 כמחליפתה של הלמבורגיני דיאבלו, היא הייתה בין המכוניות המהירות בעולם כאשר רק הפרארי אנזו והמקלארן F1 היו מהירות יותר.
היא תרמה למכירותיה של למבורגיני והוציאה אותה מן השפל הכלכלי שפקד אותה.
בשנת 2006 הוחלף המנוע של המרצ'יאלגו למנוע חזק יותר בעל נפח מנוע של 6.5 ליטר אשר נתן למכונית 640 כוחות סוס ב-8,000 סל"ד, האצה ל-100 קמ"ש ב-3.4 שניות (0.8 שניות יותר מהיר מהמרצ'יאלגו הרגילה) מהירות של 340 קמ"ש במקום 330 ומומנט מרבי של 660 ניוטון-מטר.
ב-2006 יצאה גרסת ה-LP640, ולה ניתן להוסיף בין היתר מכסה מנוע עם תריסי זכוכית שמאפשרים הצצה למנוע.
ב-23 בדצמבר 2007 הצהירה חברת למבורגיני על ייצור המורצ'יילאגו ה-3,000. ב-2010 נודע שייצור ושיווק המורצ'יילאגו יופסק ובמקומה יוצג דגם חדש.
הדגם שהחליף את המורצ'יילאגו הוא למבורגיני אוונטאדור.
רובע לֶמְבֶת' של העיר לונדון הוא אחד מרובעי העיר לונדון.
הרובע נמצא בדרום מרכז העיר.
רובע למבת' הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של למבת' וחלק מהרובע המטרופוליני של וונדסוורת' (הכולל את סטריטהאם וקלפהאם).
צורתו של רובע למבת' ארוכה וצרה.
אין ברובע מרכז עירוני, וחלקי הרובע שונים מאוד זה מזה.
אזורי המסחר העיקריים של הרובע נמצאים (לפי גודלם) בסטריטהאם, בבריקסטון, בווקסהול ובקלפהאם.
חלקו הצפוני של הרובע נמצא בלונדון המרכזית וכולל את המחוזות למבת' וסאות' בנק המהווים אתרי תיירות פופולריים.
בחלקיו הדרומיים של הרובע מצויים אזורי מגורים פרווריים הכוללים את המחוזות העירוניים ג'יפסי היל (Gipsy Hill), טולס היל (Tulse Hill), מערב דליץ' (West Dulwich) ומערב נורווד (West Norwood).
במרכז הרובע מצויים הרבעים העירוניים בריקסטון (Brixton) וגבעת בריקסטון (Brixton Hill), קלפהאם (Clapham) ופארק קלפהאם (Clapham Park), גבעת הרן (Herne Hill), סטוקוול (Stockwell), קנינגטון (Kennington), ווקסהול (Vauxhall) ואזור דרום למבת'.
על פי המפקד שנערך בשנת 2001, ברובע 266,169 תושבים מהם 62% לבנים, 12% שחורים ממוצא קריבית ו-12% שחורים ממוצא אפריקאי.
37% מתושבי הרובע מתגוררים בבתים שבבעלותם.
ברובע למבת' צפיפות האוכלוסין הגבוהה ביותר מבין רבעי מרכז לונדון.
ברובע שיעור אבטלה גבוה וכן שיעור פשיעה גבוה.
ראש עיריית הרובע לשנים 2007–2008 הוא חבר המועצה אנדרו גיבסון (ממחוז בחירה ג'יפסי היל).
מאז שנת 1994 נבחר ראש העירייה פה אחד מבין חברי המועצה, כאשר בכל בחירות מציעה מפלגה אחרת מועמד (ברוטציה).
בראש מועצת הרובע עומדת מנהלה של חברי מועצה נבחרים (כיום כולם חברי מפלגת הלייבור ובראשם חבר המועצה סיב ריד) המנהלת את הרובע.
הרובע מחולק לשלושה אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: אזור הבחירה של דליץ' ומערב נורווד (Dulwich and West Norwood) שחלקו נופל בשטח רובע סאת'ק, אזור הבחירה סטריהאם (Streatham) ואזור הבחירה ווקסהול (Vauxhall).
סמל הרובע הוא סמל הרובע המטרופוליני של למבת' אשר קדם לרובע, בתוספת שני כוכבים מוזהבים המסמלים את אזורי קלפהאם וסטריטהאם שנוספו לרובע.
מספר גשרים מקשרים בין הרובע לרובע וסטמינסטר המצוי מעברו השני של נהר התמזה: גשר ווטרלו, גשר הנגרפורד, גשר למבת', גשר וסטמינסטר וגשר ווקסהול.
ברובע פועלים התיאטרון המלכותי הלאומי של בריטניה ותיאטרון אולד ויק.
בדרום הרובע פועל תיאטרון דרום לונדון.
אזור הסאות' בנק שברובע הוא אתר תיירות פופולרי הכולל את בניין מועצת לונדון רבתי (בניין המחוז), התיאטרון הלאומי המלכותי, אולם הפסטיבלים המלכותי, וכן את הלונדון איי וגלריית היווארד.
ברובע מצויים מגדל אוקסו, בית החולים סנט תומאס, ארמון למבת', שוק בריקסטון, המוזיאון להיסטוריה של הגנים ומוזיאון פלורנס נייטינגייל.
לרובע המטרופוליני של למבת' שקדם לרובע הנוכחי, וכן לרובע הנוכחי ערים תאומות ובהן:
למברטו גארדלי (באיטלקית: Lamberto Gardelli; 8 בנובמבר 1915, ונציה - 17 ביולי 1998, מינכן) היה מנצח איטלקי.
גארדלי נחשב למומחה ביצירותיו של ורדי והקליט כמה מן האופרות שלו בשנות ה-60' וה-70', בייחוד רבות מן האופרות המוקדמות, הנשכחות, שקדמו לריגולטו ב-1852. אופרות אלה הן "אלזירה", ,אטילה", "סטיפליו", "אי מזנאדיירי", "ארנאני", "אוברטו" ו"Un giorno di regno" וכן יצירות מאוחרות יותר ונודעות מהן, כמו "כוחו של גורל".
כמו כן הקליט גארדלי את "פדורה" של ג'ורדאנו עם מגדה אוליברו והדריך כמה זמרות סופרן נודעות, בהן לוצ'יה אליברטי וסילביה סאס, עמה הקליט את "סטיפליו".
גארדלי כיהן כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של מינכן והתזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק.
למבצ'ופ היא להקה אמריקאית מנשוויל, טנסי המנגנת מוזיקת קאנטרי אלטרנטיבי עם השפעות של פוסט רוק ומוזיקת נשמה.
הלהקה מונה 9 נגנים ובראשה עומד הסולן והיוצר העיקרי קורט וגנר אשר הקים את הלהקה ב-1986 והוא היחיד אשר חבר בה מהקמתה.
עד כה הוציאה הלהקה 16 אלבומים ו-6 מיני אלבומים.
למברט סימנל , טוען לכתר האנגלי שהוכתר באירלנד ופלש לאנגליה ב-1487.
למברט סימנל היה ילד אנגלי, סטודנט מאוניברסיטת אוקספורד, שטען להיותו אדוארד, בן אחיו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה, המלך האחרון מבית יורק.
אדוארד האמיתי היה כלוא באותה תקופה בכלא לונדון.
מתנגדי הנרי השביעי, מלך אנגליה באירלנד הכתירו ב-1487 את סימנל בשם אדוארד השישי ופלשו איתו לאנגליה.
המלך הנרי ניצח את הפולשים, שבה את למברט סימנל, אך חס עליו וחנן אותו.
סימנל הפך למשרת במטבח המלך.
למברוסקו (באיטלקית: Lambrusco) הוא שמו של זן ענבים המשמש להכנת יין אדום, וכמו כן, שמו של היין המבעבע האיטלקי המיוצר מאותו זן ענבים.
מקורם של הענבים והיין בארבעה אזורים שונים במחוז אמיליה-רומאניה, ובאזור אחד במחוז לומברדיה, בעיקר בסביבת מרכזן של הערים מודנה, פארמה, רג'ו אמיליה ומנטובה.
לזן הענבים היסטוריה ארוכה כמשמש לצורך הכנת יין, כאשר ישנן עדויות ארכאולוגיות כי עוד האטרוסקים השתמשו בגפניו.
בתקופה הרומית הייתה הערכה רבה ללמברוסקו, בשל התשואה הגבוהה מגידולו - כך למשל, קאטו הזקן ציין כי התפוקה משני שלישים דונם של גפני למברוסקו יכולה להספיק להכנת יין שימלא לא פחות מ-300 אמפורות.
מבין יינות הלמברוסקו, אלו הזוכים לדירוג הגבוה ביותר הם היינות המבעבעים האדומים הצעירים, מחמשת אזורי הכרמים המפוקחים לפי תו התקן האיטלקי למוצרי מזון (DOC): למברוסקו גראספרוסה די קסטלוטרו, למברוסקו די סורבארה, למברוסקו סאלמינו די סנטה קרוצ'ה, למברוסקו רג'יאנו ולמברוסקו מנטובנו.
במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה ה-20 היה הלמברוסקו היין המיובא הנמכר ביותר בארצות הברית.
באותה תקופה היין נמכר גם בסגנונות של יין לבן ושל יין רוזה.
הלמברוסקו מוזכר על ידי רבי נתן מרומי בעל הערוך (המאה ה-11) בפירושו למילה "גפנן" המופיעה במשנה:
עינב הלמברוסקו פיתח מספר שיבוטים ותתי זנים מעצמו, כך שלא ניתן עוד להתייחס אל ענבי הלמברוסקו ככאלו שמוצאם מזן יחיד.
לרוב נוטעים את גפני הלמברוסקו בגובה מסוים הרחק מהאדמה, כדי שלא יצמח עליהם עובש.
בעבר הרחוק, היה מקובל לנטוע את גפני הלמברוסקו כך שיטפסו על עצי צפצפה.
ענב הלמברוסקו אינו מתוק במיוחד בפני עצמו, ומשקאות הלמברוסקו המתוקים מקבלים את מתיקותם באמצעות תהליך של התססה, או באמצעות תוספת של ענבי האנצ'לוטה (Ancellotta) המתוקים, בשיעור שנע בין 10% ועד ל-15% מסך המשקה.
כאשר ענבי הלמברוסקו לא מותססים עד לשלב בו הם מתוקים, ניתן להפיק מהם גם יין יבש, המתאפיין בנגיעות של טעמי תות ומרירות עדינה.
נכון לסוף המאה ה-20, בוטניקאים אבחנו 60 זנים שונים של ענבי למברוסקו המפוזרים ברחבי איטליה, לרבות אזורי פיימונטה, סיציליה וונטו.
הזן הנפוץ מכל זני הלמברוסקו הוא שיבוט הסלמינו.
למבורגיני ססטו אלמנטו (באיטלקית: Lamborghini Sesto Elemento; תרגום: "האלמנט השישי") היא מכונית על מתוצרת למבורגיני שיוצרה בייצור מוגבל של 20 יחידות.
הססטו אלמנטו הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של פריז 2010 ויצורה החל בשנת 2011.
העיצוב של הסטטו אלמנטו פנימית הוא עם פחות אופציות לנוחות אפילו השטיחים הם סוג של קצף הדבוק על סיבי הפחמן, חיצונית העיצוב שלו תפס קצת רושם בעולם.
המכונית בעלת מנוע V10 מרכזי בנפח 5200 סמ"ק והספק מרבי של 570 כ"ס שבו היה שימוש גם בלמבורגיני גאיארדו.
במכסה המנוע, האוויר משתחרר דרך 10 חורי משושה ייחודיים כדי לצנן את המנוע.
לססטו אלמנטו תיבת הילוכים רובוטית עם מצמד יחיד בת 6 הילוכים.
הלמבורגיני סטטו אלמנטו הופיע בסרט "Need for Speed" והוא מופיע במשחקי וידאו רבים כגון: אספלט 7, אספלט 8, אספלט 9, וגם במשחקי ה-Xbox של Forza.
למבורגיני הורקאן (באיטלקית: Lamborghini Huracán), מכונית-על מתוצרת החברה האיטלקית למבורגיני.
היא בעלת שתי דלתות ושני מקומות ומחליפה את שיאנית המכירות של למבורגיני, הגאיארדו.
ההורקאן הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה במרץ 2014, והוצעה למכירה החל מהרבעון השני של שנת 2014.
שמה של ההורקאן (הורקאן היא המילה הספרדית להוריקן) ניתן לה בהשראה משמו של שור לחימה ספרדי, בדומה לדגמי מכוניות אחרים מבית למבורגיני.
הורקאן היה שור שנודע באומץ ליבו בשנת 1879. כמו כן הורקאן הוא אל הסערה, הרוח והאש של בני המאיה.
השינויים מדגם הגאיארדו כוללים תאורת לד מלאה, TFT LCD צבעוני בגודל 12.3 אינץ', עור נאפה וריפוד אלקנטרה.
ההורקאן נחשפה בתערוכה המוטורית בז'נבה במרץ 2014 והחלה להימכר החל מהרבעון השני של שנת 2014. היא מתחרה ישירה של המקלארן 650S ופרארי 458 (כמו גם יורשה, פרארי 488 GTB).
מחיר הבסיס של ההורקאן בארצות הברית הוא 241,945 דולר, ומגיע אף ל-320,000 בעבור תוספות שונות.
אפשרויות נוספות אשר מגדילות את המחיר כוללות שיפורי פנים, מתכונות צבע מיוחדות, מתלים משופרים, מערכת עילוי, כמו גם מספר רכיבים אופציונליים מסיבי פחמן במקום אלומיניום.
בתחילת שנת 2015, ההורקאן הופיעה בתוכנית המוטורית טופ גיר.
היא קיבלה סקירה נייטרלית מריצ'רד האמונד אשר אמר שהיא "מאולפת מדי כדי להיות למבורגיני ראויה".
בכל אופן, היא הקיפה את מסלול המבחן של טופ גיר ב-1:15.8, התוצאה המהירה יותר מכל למבורגיני אחרת נכון לאותו תאריך, כולל למבורגיני אוונטאדור.
ההורקאן פרפורמנטה היא גרסה מיוחדת אך סדרתית להורקאן.
אשר שברה את שיאה של הפורשה 918 בהקפת הנורבורגרינג (6:57) לשש דקות וחמישים ושתיים שניות.
ההורקאן פרפורמנטה מציגה יכולות יותר גבוהים מההורקאן הרגילה.
ההבדל החיצוני מההורקאן הרגילה הוא הספויילר (כנף) האווירודינמי.
בסוף 2017 נחשפה גרסת הרודסטר.
ההורקאן Evo הוא תת-דגם של ההורקאן שנחשף בתחילת 2019.ה-Evo מבוסס על ההורקאן הבסיסי אך בעל טכנולוגיות נוספות ועיצוב שונה מעט.
ההורקאן LP 610-4 Polizia היא ניידת משטרתית רשמית של למבורגיני אשר יוצרה במיוחד למשטרת איטליה, זאת לאחר ששני דגמי למבורגיני גאייראדו שניתנו לה נהרסו בתאונות דרכים.
ההורקאן שומרת על מנוע ה-5.2 ליטרים שהועבר באופן טבעי מהמנוע V10 של למבורגיני גאיארדו ואאודי R8 אשר מספק 610 כוח סוס.
כדי להבטיח איזון וביצועים, המנוע ממוקם באמצע הרכב, בין הסרנים הקדמיים לאחוריים.
למנוע יש גם הזרקת דלק ישירה וגם הזרקת דלק רב נקודתית ומשלבת בין היתרונות של שתי המערכות.
זו הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בשילוב זה במנוע V10. כדי להגביר את יעילות המנוע, ההורקאן כוללת גם מערכת Stop & Start.