tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונת 2013/2014 כבש שבעה שערים ב-45 משחקי ליגה, הוא סייע ללסטר להעפיל לפרמייר ליג ונבחר לנבחרת העונה של הליגה השנייה.
בעונתו הראשונה בפרמייר ליג שותף ב-24 משחקים מהם פתח ב-16 וסייע ללסטר שסיימה במקום ה-14 להישאר בליגה.
בעונת 2015/2016 היה חלק משמעותי בזכייה המפתיעה של לסטר באליפות הפרמייר ליג הראשונה בתולדותיה.
ב-31 באוגוסט 2017 ביום האחרון של חלון ההעברות חתם דרינקווטר בצ'לסי תמורת 33 מיליון ליש"ט.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לברנלי עד ל-6 בינואר 2020. ב-7 בינואר 2020 הושאל לאסטון וילה עד לסוף העונה.
ב-18 בינואר 2021 הושאל לקסימפאשה הטורקית עד לסיום העונה.
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל לרדינג מהצ'מפיונשיפ לעונה אחת.
ב-30 באוקטובר 2023 הודיע השחקן על פרישתו מכדורגל.
דרינקווטר היה חבר בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 18 ובנבחרת אנגליה עד גיל 19 שסיימה שנייה באליפות אירופה ב-2009. במרץ 2016 זומן לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת ורשם את הופעת הבכורה שלו ב-29 במרץ במשחק ידידות מול נבחרת הולנד שהסתיים בהפסד 2-1. דרינקווטר נבחר לשחקן המצטיין של המשחק.
למרות הזכייה באליפות במדי לסטר סיטי, נופה דרינקווטר מסגל נבחרת אנגליה ליורו 2016 בצרפת.
דני (דניאל) גימשי (נולד ב-1950) הוא קרימינולוג ישראלי המכהן כפרופסור וראש החטיבה לקרימינולוגיה ואכיפת החוק במסלול האקדמי המכללה למינהל.
גימשי הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת תת-ניצב, שירת כקצין חינוך ראשי, ראש היחידה לשיטור קהילתי ומנכ"ל המועצה הציבורית למניעת פשיעה בישראל.
גימשי נולד ביבנה ב-1950, למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה.
ב-1971 התגייס למשמר הגבול, שימש מפקד מחלקה במג"ב עזה, מפקד מחלקת סיור בשכם, מפקד מחלקת טירונים, מפקד פלוגת טירונים, קצין אג"ם והדרכה מרחבי ומפקד פלוגה במג"ב ירושלים.
ב-1978 מונה למפקד משטרת עזה, ב-1980 מונה למפקד משטרת רמלה וב-1982 למפקד משטרת ראשון לציון.
ב-1986 מונה לקצין אגף החקירות והמודיעין במרחב שפלה.
ב-1987 מונה לראש מחלקת המתנדבים של משטרת ישראל.
בשנים 1988 עד 1990 שהה בבריטניה בשליחות מטעם הסוכנות היהודית.
ב-1991 מונה לקצין חינוך ראשי של המשטרה ובמקביל פיקד על הקורס לפיקוד ומטה של הארגון.
ב-1994 מונה למפקדה הראשון של היחידה לשיטור קהילתי ושירת בתפקיד עד 1998. שימש מדריך במכללה לביטחון לאומי.
ב-1999 מונה לראש אגף למניעת פשיעה ומנכ"ל המועצה הציבורית למניעת פשיעה בישראל (מציל"ה) במשרד לביטחון הפנים.
ב-2003 פרש ממשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב.
גימשי שימש מרצה מן החוץ בבית הספר למנהיגות ציבורית של אוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית.
ב-1999 מונה לראש החטיבה לקרימינולוגיה ואכיפת החוק בחוג למדעי ההתנהגות שבמסלול האקדמי המכללה למינהל.
הוא הקים ב-2004 את המכון לחקר ביטחון הקהילה ועומד בראשו.
ב-1976 סיים תואר ראשון בסוציולוגיה ויחסים בין לאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-1979 סיים תואר שני בסוציולוגיה וקבלת דיפלומה בקרימינולוגיה מהאוניברסיטה העברית.
ב-1994 סיים תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד.
ב-1997 קיבל תואר דוקטור בקרימינולוגיה מהפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, עבודת הדוקטורט שלו עסקה במנהיגות במשטרה.
"פיתוח מנהיגות במשטרת ישראל" (ספר יסוד), משטרת ישראל, 1992
"פיתוח מנהיגות קהילתית", משטרת ישראל, 1996
"שיטור קהילתי בישראל ובעולם" הוצאת משטרת ישראל, 1999
"משטרה בדמוקרטיה", הוצאת משטרת ישראל, 2003.
"פחד מפשיעה בישראל" המכון לחקר ביטחון הקהילה, המסלול האקדמי המכללה למנהל, 2007.
"מערכת הצדק בפלילים, אכיפת החוק בחברה דמוקרטית", הוצאת פלס, המסלול האקדמי המכללה למנהל, 2007
קרימינולוגיה ירוקה, מאבק בפשיעה נגד הסביבה", הוצאת פלס, המסלול האקדמי המכללה למנהל, 2010
"ביטחון עירוני, מניעת פשיעה ועבריינות", הוצאת פלס, המסלול האקדמי המכללה למנהל, 2012
דני (דניאל) גולדשטיין הוא מנכ"ל ישראלי, המשמש החל מחודש מרץ 2015 כמנכ"ל דואר ישראל.
גולדשטיין גדל בשכונת יד אליהו בתל אביב.
הוא בן יחיד להורים ניצולי השואה, אינקה (אילנה) וד"ר שמחה גולדשטיין, פרקליט מחוז תל אביב לשעבר.
הוא מהנדס תעשייה וניהול במקצועו.
גולדשטיין עבד במשך 17 שנים בתעשייה הצבאית, שם ניהל שבעה מפעלי תחמושת ובהמשך שימש כסמנכ"ל בחברה.
לאחר מכן שימש כמנהל מחוז דן פ"ת בשירותי בריאות כללית וכמנכ"ל חברת הייעוץ אשד מהנדסים.
בין השנים 2000–2010 שימש כמנכ"ל חברת תדיראן מוצרי צריכה וכחבר מועצת המנהלים בחברה.
בין השנים 2010–2015 שימש כמנכ"ל מכון התקנים.
גולדשטיין מונה למנכ"ל דואר ישראל במרץ 2015. במסגרת תפקידו כמנכ"ל דואר ישראל הוביל גולדשטיין רפורמה שבמסגרתה ננקטו צעדים שמטרתם לייעל את השירות שמספק דואר ישראל.
במהלך כהונתו הוביל גולדשטיין תהליכי ייעול, ובהם מעבר הקריה הדוארית למודיעין והקמת מרכז סחר מקוון.
גולדשטיין שינה את המבנה הארגוני של החברה והוביל מהפך בתפיסת החברה בנושא שירות הלקוחות ויעילות השירות.
כמו כן הוביל להקמת שירות "תור בקליק".
בפברואר 2022 הודיע גולדשטיין כי יפרוש מהתפקיד בחודשים שלאחר מכן, לאחר שישלים קדנציה של שבע שנים בתפקיד המנכ"ל.
גולדשטיין נשוי לאסתי ואב לשתי בנות.
דניס ג'ררד סטפן דוהרטי היה זמר, פזמונאי, מוזיקאי ושחקן קנדי.
הוא ידוע במיוחד כאחד מהחברים המייסדים של להקת The Mamas & the Papas ("האמהות והאבות")' שהייתה להקה ווקלית מובילה בשנות ה-60 של המאה ה-20.
דני דוהרטי נולד בהליפקס, נובה סקוטיה, קנדה.
הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1956 במסגרת להקה שנקראה "הפסטרס" (Hepsters) יחד עם שלושת חבריו ריצ'רד שיהן, אדי תיבודאו ומייק או'קונל.
הלהקה הופיעה ממספר מועדונים באזור הליפקס ועל פי שיהן הם משכו קהל בכל מקום בו הם הופיעו הודות לקולו היוצא דופן של דני.
שנתיים לאחר מכן הם התפרקו וב-1960 הקים דוהרטי, אז בן 19, יחד עם פט לקרואה וריצ'רד בירן, להקת פולק שנקראה "הקולוניאליים" (The Colonials).
בצירוף מקרים הם נפרדו בלוס אנג'לס במלון שנקרא The Colonial.
ב-1963 הכיר דוהרטי את קאס אליוט כאשר היא שרה בלהקה שנקראה The Big 3. עוד בהיותו בסיבוב הופעות עם The Halifax III הכיר דוהרטי את ג'ון פיליפס ואת אשתו הטרייה, הדוגמנית מישל פיליפס.
כמה חודשים לאחר מכן התפרקה להקת The Halifax III וזמר הליווי שלהם, זל ינובסקי ודוהרטי נותרו בהוליווד כשהם מרוששים.
הידיעה על כך הגיע לאוזניה של קאס אליוט והיא שכנעה את המנהל שלה להעסיק אותם.
כך, הצטרפו דוהרטי וינובסקי ל- Big 3. זמן קצר לאחר שהצטרפו ללהקה חברים נוספים היא שינתה את שמה ל- The Mugwumps שגם היא התפרקה עד מהרה עקב פשיטת רגל וינובסקי עזב כדי להקים את להקת הכפיות המאוהבות (Lovin' Spoonful) עם ג'ון סבסטיאן.
בערך באותה תקופה, נזקקה להקתו החדשה של ג'ון פיליפס, The New Journeymen, באופן דחוף להשלמת מסע ההופעות שלה, לזמר טנור במקום מרשל בריקמן שעזב לטובת קריירה בתסריטאות לטלוויזיה.
דוהרטי היה אז מובטל והוא מילא את החסר.
בראשית 1965, לאחר שגם להקה זו התפרקה, הוזמנה אליוט להצטרף ללהקה חדשה שנקראה "מעגל הקסמים" (The Magic Cyrcle).
בספטמבר אותה שנה חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת דנהיל.
הם שינו את שמם ל- The Mamas & the Papas ("האמהות והאבות") ועד מהרה הם החלו להקליט את אלבום הביכורים שלהם, If You Can Believe Your Eyes and Ears.
שירם Creeque Alley מספר בקצרה על כך.
בסוף שנת 1965 החל רומן בין דוהרטי לבין מישל פיליפס.
בראשית תקופת ההצלחה של הלהקה עלה בידם לשמור על מערכת היחסים שלהם בסוד.
כאשר התגלה הרומן, עברו ג'ון ומישל פיליפס לבית משלהם (קודם לכן הם חלקו בית עם דוהרטי) והלהקה המשיכה להקליט יחדיו.
בסופו של דבר הוציאה הלהקה ביוני 1966 מכתב, בתמיכתה המלאה של חברת ההקלטות, בו הם הודיעו למישל על הדחתה מהלהקה.
עד מהרה היא הוחלפה על ידי ג'יל גיבסון, חברתו של מפיק הלהקה, לו אדלר.
חברותה של גיבסון בלהקה ארכה לא יותר מחודשיים וחצי.
באוגוסט אותה שנה, עקב דרישת הקהל, הורשתה פיליפס לשוב ללהקה, ולגיבסון שולם סכום חד-פעמי עבור מאמציה.
הלהקה השלימה את הקלטת אלבומה השני (שנקרא בפשטות The Mamas and the Papas) באמצעות הקלטות מחדש והחלפת את קטעי השירה של גיבסון באלו של פיליפס.
קאס אליוט פרשה לאחר שספגה עלבון מג'ון פיליפס (אף על פי שהיא שבה כדי להשלים את חלקה בהקלטת האלבום הרביעי שיצא באיחור בסופו של דבר במאי 1968).
באותה עת ילדה מישל פיליפס את בתה שיינה פיליפס ופורסמה הודעה רשמית על פירוק הלהקה.
לאחר פירוק הלהקה נשארו דוהרטי ואליוט חברים, וזאת במקביל לתחילת קריירת הסולו המזהירה של אליוט.
בסופו של דבר היא הציעה לו נישואים, אך הוא דחה את ההצעה.
באותן שנים הוא הוציא כמה אריכי-נגן וסינגלים סולו, כשהשניים הבולטים מבניהם הם "מה תעשה?" (?Watcha Gonna Do) שיצא ב-1971 ו"מחכה לשיר" (Waiting for a Song) שיצא ב-1974. כשקאס ומישל שרות את קולות הרקע היו אלו ההקלטות האחרונות של קאס שנפטרה זמן קצר לאחר מכן.
דוהרטי היה המום ונעצב אל ליבו כאשר שמע על מותה של קאס אליוט ב-1974 בגיל 32. הוא נכח בהלווייתה כמה ימים לאחר מכן בתחילת אוגוסט יחד עם ג'ון ומישל פיליפס.
ב-1982 הצטרף דוהרטי למסע האיחוד של האמהות והאבות שבו השתתפו גם ג'ון פיליפס, בתו מקנזי פיליפס ואיליין "ספנקי" מקפרלן ובו בוצעו להיטים ישנים ושירים חדשים פרי עטו של ג'ון עצמו.
דוהרטי הפיק הופעה באוף ברודוויי שנקראה " Dream a Little Dream" ושבה נפרש סיפורה של להקת האבות והאמהות מנקודת מבטו של דוהרטי.
בהופעה הושרו שירים של הלהקה והיא התמקדה ביחסיו של דוהרטי עם קאס אליוט.
לדבריו של דוהרטי מטרת ההופעה הייתה "להעמיד דברים על דיוקם".
ב-1993 גילם דוהרטי את מנהל הנמל ודיבב דמויות בסדרת הטלוויזיה לילדים "" של רשת CBC הקנדית.
בשנת 1997 שיחק בסרט הטלוויזיה המוקומנטרי "Elvis Meets Nixon" של רשת שואוטיים; בו גילם את ורנון פרסלי, אביו של אלביס פרסלי.
ב-1999 גילם דוהרטי את צ'רלי מק'גיניס ב-22 פרקים של סדרת הטלוויזיה של רשת CBC "פיט פוני" (Pit Pony).
ב-2004 הופיע בקונצרט חצי היובל של "שרון, לויס ובראם" (Sharon, Lois & Bram) ששודר ברשת CBC ב-1 בינואר אותה שנה.
אחת מהופעותיו האחרונות של דוהרטי היו בפרק העשירי של העונה השביעית של סדרת הטלוויזיה הקנדית Trailer Park Boys כסוכן ה-FBI המיוחד ריאן צ'לקנק.
צילומי הפרק הסתיימו זמן קצר לפני מותו של דוהרטי בראשית 2007 ושידור הפרק הסתיים בהודעה: "פרק זה מוקדש לזכרו של דני דוהרטי".
דני דוהרטי מת ב-19 בינואר 2007 בביתו במיסיסוגה, אונטריו עקב אי-ספיקת כליות שסבל ממנו לאחר ניתוח מפרצת באבי העורקים.
סרט תיעודי על חייו שנקרא Here I Am, על שם השיר שכתב יחד עם הגיטריסט ג'יימס אנתוני, יצא לאקרנים זמן קצר לאחר מכן.
דוהרטי נקבר בבית הקברות "שער גן עדן" שבהליפקס.
דני (דניאל) גוט (נולד ב-31 ביולי 1965) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל המאמן את קבוצת עירוני אילת מהליגה הלאומית.
דני גוט נולד במונטווידאו בירת אורוגוואי.
גוט שגובהו 1.94 מטר, שיחק בעמדות הגארד והפורוורד.
בעונת 1984/5 החל לשחק בהפועל גן שמואל.
בעונת 1988/9 שיחק באליצור נתניה.
לאחר מכן שיחק שלוש עונות במכבי חיפה ושתי עונות בהפועל ירושלים ושתי עונות במכבי ראשון לציון.
גוט שיחק גם באליצור גבעת שמואל, עונה נוספת בהפועל ירושלים ועונה אחת בהפועל חולון.
לאחר שסיים לשחק בליגת העל, שיחק בליגות הכדורסל הנמוכות בישראל: במכבי חדרה מן הליגה השנייה, אליצור חולון והפועל פרדסיה.
גוט היה חבר בנבחרת הנוער ובנבחרת העתודה.
גוט היה לעוזרו של המאמן צביקה שרף בעונת 2004/05, בדינמו מוסקבה הרוסית.
בעונה שאחרי שימש כעוזר מאמן בי.סי.
קייב האוקראינית, בה שימש רני כהנא כמנהל המקצועי.
בהמשך שימש גוט במשך מספר שנים בתפקיד הסקאוט במכבי תל אביב.
בקיץ 2006 מונה כאחד משני עוזריו של מאמן נבחרת רוסיה דייוויד בלאט וכסקאוט של הנבחרת.
עימה הוא זכה באליפות אירופה לשנת 2007.
בעונת 2006/07 היה עוזר המאמן של נבן ספאחיה במכבי תל אביב.
בקיץ 2007 מונה לתפקיד המנהל המקצועי של הפועל חולון.
אך כבר בתחילת העונה עזב לתפקיד של עוזר המאמן דייוויד בלאט באפס פילזן.
בטרם הסתיימה העונה עזבו גוט ומאמן הקבוצה את המועדון.
בשנת 2008 מונה לתפקיד מנהל מחלקת הסקאוט במכבי תל אביב, אך פוטר מתפקידו כעבור חצי שנה.
בעונת 2009/10 החל לאמן בעירוני רמת גן מליגת העל, אך פוטר לאחר 12 משחקים.
בעונה שאחרי היה לעוזר המאמן אלי רבי באליצור אשקלון, ובאוקטובר 2011 שב לאמן בעירוני רמת גן, ששיחקה בעונה זו בליגה השנייה.
משנת 2012 שימש כמאמן באקדמיה לכדורסל של איגוד הכדורסל במכון וינגייט.
בסוף שנת 2015 מונה למאמן נבחרת הקדטים.
באוקטובר 2016 מונה לתפקיד מאמן נבחרת הנוער שהשתתפה באליפות אירופה.
משנת 2017 משמש גוט כעוזר המאמן בראד גרינברג במכבי אשדוד.
בעונת 2020/21 חתם גוט בבנות הרצליה.
ב-19 במאי 2023 חתם גוט באלופת המדינה בכדורסל נשים אליצור רמלה כמאמן ראשי, תחתיו הדריך את בתו ירדן אשר שיחקה בקבוצה.
גוט הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות המדינה בעונת 2023/2024.
ב- 23 במאי 2023 מונה גוט להיות עוזר מאמן של אריק שיבק בנבחרת הולנד.
ב-3 ביולי 2024, חתם גוט כמאמן בהפועל אילת מהליגה הלאומית.
גוט בעלים של חברת Scouting4U העוסקת בניתוח מידע סטטיסטי על שחקני כדורסל.
את החברה הקים בשנת 2010 בשותפות עם מיקי גורקה.
דני גוט נישא לכדורסלנית העבר פנינה גוט והוא אביו של הכדורסלן גולן גוט ושל הכדורסלנית ירדן גוט.
הוא אחיו של אוסקר גוט ששיחק עונה אחת בליגה הלאומית הראשונה במדי הפועל גבת ובליגות נמוכות.
דני גוט הוא גיסו של דייוויד בלאט, ודודו של תמיר בלאט.
דני דוידי (נולד ב-20 בספטמבר 1965) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, אשר פיקד על עוצבת נתיבי האש ועל המכללה לפיקוד טקטי.
לאחר קורס קצינים שימש במגון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה וגדוד.
בשנים 2000–2004 פיקד על עוצבת נתיבי האש, בין היתר במבצע חומת מגן.
בשנים 2001–2005 פיקד על המכללה לפיקוד טקטי.
גרנט ברקלנד הידוע יותר בשם הבמה שלו, דני האבוק היה מתאבק אמריקאי.
האבוק ערך מספר הופעות עבור ארגון ההיאבקות Game Changer Wrestling (GCW), אך הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling (CZW), שבו היה ידוע בעיקר בשל סגנון היאבקות ההארדקור שלו, כשזכה פעמיים בטורניר המוות של הארגון.
בטורניר המוות מספר 16, הוא הודיע על פרישה וב-9 בספטמבר 2017, הוא התמודד מול אלכס קולון בקרב האחרון שלו בקריירה.
שנתיים לאחר מכן, הוא חזר מפרישה והתאבק עבור מופע התרמה של ארגון ההיאבקות H2O Wrestling.
בפברואר של אותה השנה, הוא חזר ל-GCW (שבו הופיע מספר פעמים בין השנים 2015 ל-2017) ולקח חלק במסע ההופעות של הארגון לטוקיו.
ב-4 באפריל 2020, אשתו של האבוק, בריאנה, נפטרה כתוצאה מאי-ספיקת לב.
פחות מחודשיים לאחר מכן, ב-31 במאי, דני נפטר.
אליפות אולטרה ויולנט אנדרגראונד של CZW (פעמיים)
אליפות הזוגות של CZW (פעמיים) - עם דיבון מור (1) ולאקי 13 (1)
טורניר המוות VII של CZW (2008)
טורניר המוות XII של CZW (2013)
הישגים בארגון ההיאבקות H2O Wrestling
אליפות הזוגות של H2O (פעם אחת, האלופים הראשונים) - עם קונור קלקסטון
אליפות דת'מאצ' של IWA Mid-South (פעם אחת)
דני דאוברסן הייתה זמרת ושחקנית צרפתייה.
בשנת 1956, רשות השידור הצרפתית (RTF), הכריזה כי דאוברסן נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 1956, ביחד עם הזמרת מטה אלטרי.
ב-24 במאי באותה השנה, דאוברסן הופיעה על בימת התחרות עם השיר "Il est là".
מיקומה הסופי של דאוברסן אינו ידועה היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
לאחר התחרות, דאוברסן המשיכה את קריירתה כשחקנית, ושיחקה במספר סרטים בצרפתית.
באפריל 1967, כשנסעה לכיוון העיר דורנוויל, מכוניתה החליקה מהכביש המהיר והתרסקה בעץ.
דאוברסן, ובת זוגה, השחקנית, ניקול ברגר, שישבה לצידה ברכב, הובהלו לבית החלום שם התגלה כי ברגר נפגעה קשות בגולגולת הראש ובצלעות.
ברגר נפטרה מפצעיה בבית החולים ודאוברסן שקעה בקומה.
דאוברסן נפטרה בשנת 1979, בגיל 54.
לפני מותה היא הייתה בזוגיות עם השחקנית ניקול ברגר.
דני גרופר (נולד ב-16 במרץ 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
גרופר נולד בשכונת ורדיה בחיפה.
הוא החל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של מכבי והפועל חיפה.
בגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של עירוני נשר וכעבור שנה חתם בהפועל עפולה.
ב-17 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד הפועל מרמורק במסגרת הליגה הלאומית, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה.
גרופר רשם 35 הופעות במדי עפולה וכבש חמישה שערים בעונה זו בכל המסגרות.
ב-27 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 להפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו.
ב-23 ביוני 2020 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 למכבי חיפה.
הוא העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה 2021, בו פתח בהרכב בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה.
ב-28 בפברואר 2022 חתם בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית.
ב-26 ביוני 2025 חתם לשלוש עונות במכבי תל אביב.
לזכותו שמונה הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21, עמה שיחק בשנים 2019–2020.
ב-15 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן הלאומי אלון חזן.
ב-24 בספטמבר 2022 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת במסגרת ליגת האומות, כשנכנס כמחליף בניצחון הביתי 1–2 על אלבניה.
אביו הוא כדורגלן העבר אורי גרופר ודודו הוא כדורגלן העבר ושחקן נבחרת ישראל, רוני רוזנטל.
דייוויס הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת אילינוי, ברציפות מאז 1997. דייוויס, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג את רוב מערב שיקגו, כולל את אזור הלופ.
בעבר היה חבר תנועת הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה.
דייוויס נולד בפארקדייל שבדרום ארקנסו, והתחנך באוניברסיטת ארקנסו בפיין בלאף, שם השלים בשנת 1961 לימודי תואר ראשון.
ב-1968 קיבל תואר שני באוניברסיטת המדינה של שיקגו, וב-1977 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה במנהל ציבורי מ"מכון ואוניברסיטת יוניון" שבסינסינטי באוהיו.
טרם כניסתו לפוליטיקה של ארצות הברית היה דייוויס פקיד ממשלתי, מורה בבית ספר תיכון, ומנהל בארגונים שונים.
בשנים 1979–1990 ייצג את הרובע ה-29 של שיקגו במועצה העירונית.
תחילת דרכו הפוליטית הייתה רצופות מפחי נפש: במערכות הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-1984 וב-1986 התמודד נגד חברת הקונגרס המכהנת קארדיס קולינס , אך הפסיד בשתי ההתמודדויות.
ב-1990 התמודד ללא הצלחה נגד אדוארד ג'.
רוזוול על המועמדות הדמוקרטית לתפקיד גזבר מחוז קוק.
באותה השנה נבחר דייוויס למועצת הנציבים של מחוז קוק, שם כיהן עד להיבחרו אל הקונגרס ב-1996. ב-1991 הוסיף להתמודד בפריימריז הדמוקרטי נגד ראש עיריית שיקגו רצ'רד מ.
דיילי, אך ניסיון זה לא הניב פרי.
ב-6 בדצמבר 1995 הכריז דייוויס על התמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס השביעי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית.
כניסתו לבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית הייתה מאוחרת, ובאותה העת כבר טענו לכתר שורה של אישים דמוקרטים במחוז, בהם חבר מועצת הנציבים של מחוז קוק פרסי ז.
דייוויס ביסס את התמודדותו על מצע פרוגרסיבי שכלל תמיכה בהפלות ובזכויות להט"ב, סבסוד פדרלי לתזונה וטיפול בילדים.
בראשית ינואר 1996 חשפה לשכת החקירות הפדרלית את "מבצע את אפור", במסגרתו נפתחה חקירה פלילית נגד חבר המועצה ג'יילס, שזכה לתמיכתם של דמויות משמעותיות בשיקגו.
חקירת ה-FBI כפתה על ג'יילס לפרוש מהמירוץ, ורוב תומכיו הסבו את תמיכתם לדייוויס.
ב-20 במרץ 1996 נבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית, וביום הבחירות הכלליות נבחר לראשונה אל הקונגרס של ארצות הברית.
דייוויס הושבע לתפקידו בראשית ינואר 1997. ב-2004 נמנה בין 31 חברי בית הנבחרים שהצביעו נגד ספירת קולות חבר האלקטורים מאוהיו בבחירות לנשיאות באותה השנה.
בתור הנוסע ה-15 הכי פורה בקונגרס, עורר דייוויס מחלוקת כשערך ב-2005 ביקור בסרי לנקה במימון הנמרים הטאמילים, שהוגדרו כארגון טרור בידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית.
ב-2011 התמודד בשנית לראשות עיריית שיקגו, אך פרש טרם הבחירות והביע את תמיכתו בקרול מוזלי בראון.
במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 תמך דייוויס בסגן נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ו ביידן.
ב-31 ביולי 2025 הודיע דייוויס כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2026. כהונתו עתידה להסתיים עם התפזרות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2027.
דניאל פטריק גריפין , ובשמו המוכר דני גריפין (Danny Griffin), הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ודוגמן בריטי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו כסקאי בסדרה "גורל: סאגת ווינX".
גריפין נולד ברובע קנזינגטון וצ'לסי שבלונדון, אנגליה, וגדל במחוז קורנוול הממוקם בדרום-מערב אנגליה, בחווה נידחת עם הוריו וארבע אחיותיו.
בגיל 17 חזר ללונדון כדי ללמוד משחק.
בשנת 2014 החל גריפין את קריירת המשחק שלו על הבמה, כשהשתתף בהצגה "The Railway Children" בתיאטרון קינגס קרוס בלונדון.
בהמשך עבר להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, כשבשנת 2017 גילם תפקיד אורח בפרק בסדרה "זואי ורייבן" המשודרת בנטפליקס.
בשנת 2019 הופיע בסרט הדרמה "הג'נטלמנים" בבימויו של גאי ריצ'י, בו גילם את דמותו של אסלן.
בשנת 2020 הופיע במותחן הנעורים "סוגרות חשבונות" של רשת BBC, המשודרת בנטפליקס, בו גילם את דמותו של שיין.
בשנת 2021 גילם את דמותו של סקאי, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "גורל: סאגת ווינX" מבית נטפליקס, עיבוד לייב-אקשן לסדרה המונפשת "מועדון ווינX".
במהלך צילומי הסדרה "ווינקס" הכיר את השחקנית אביגיל קוון, הם נהפכו לזוג ולאחר כשנה וחצי נפרדו.
שנהסדרהתפקידהערות2017זואי ורייבןדניהופעת אורח2019So Awkward האנטר פיליפס2020סוגרות חשבונות שייןתפקיד משנה2021–2022גורל: סאגת ווינXסקאיתפקיד ראשי (2 עונות); 13 פרקים2025 שושלת פורסייטג'וליון פורסייט
דני געתון (נולד ב-30 במאי 1958) הוא פרופסור לרפואה, רופא מומחה לרפואת עיניים עם תת-התמחות בגלאוקומה, עצבי ראיה, שדות ראיה ולחץ תוך עיני.
נולד בבוקרשט שברומניה, ועלה לישראל כילד.
אמו, פרופסור אדית געתון, הייתה ראש החוג לפתולוגיה באוניברסיטת תל אביב ואביו, אינג' ראדו געתון, היה מהנדס בתעשייה האווירית.
לאחר שהוריו החליטו לעלות לישראל, על רקע ציוני, הם פוטרו מעבודותיהם ובשנת 1961 עלו לארץ.
עם עלייתם שינו בני המשפחה את שמם מהשם גיטניק לגעתון ושמו המלא הפך לדינו דן געתון.
כעבור 5 שנים נשלח אביו, שעבד כמהנדס בתעשייה האווירית, יחד עם כל המשפחה לשליחות לפריז, צרפת, בשנים 1966–1970. שם למד געתון בבית הספר היסודי הישראלי שפעל בחסות משרד החינוך הישראלי.
לאחר 4 שנים בצרפת חזרה המשפחה לתל אביב.
את לימודי התיכון סיים בשנת 1976 בתיכון עירוני ה' שבתל אביב, ומיד לאחר שירותו הצבאי החל בשנת 1980 את לימודי הרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר השנה הראשונה ללימודים, עבר ללמוד בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, שם למד מהשנה השנייה ועד לשישית (1981–1986).
ב־1987 עבד כסטאז'ר ברפואה בבית החולים הלל יפה בחדרה ועם סיום הסטאז' החל מיד את חמש שנות ההתמחות ברפואת עיניים בבית החולים בילינסון (1988-1992).
במקביל להתמחות בבית החולים סיים בהצטיינות תואר שני נוסף ברפואת עיניים (MO) באוניברסיטת תל אביב.
עם קבלת תואר המומחה עבד שנה במרכז הרפואי שיבא אך חזר לבילינסון והחל לנהל את מרפאות החוץ של בית החולים שהפך למרכז הרפואי רבין וכלל הן את בילינסון והן את בית החולים השרון הסמוך, כל זאת כחלק ממערך העיניים הגדול שנוהל על ידי פרופסור יובל יסעור.
בשנת 1997 עבר געתון עם משפחתו לסן דייגו שבקליפורניה, ארצות הברית, למרכז לרפואת עיניים "שיילי" (Shiley Eye Center) באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו (UCSD) שם עבר השתלמות עמיתים ("פלושיפ") בתחום הגלאוקומה.
את תת-ההתמחות הזו עבר אצל פרופסור רוברט (בוב) ויינרב.
מיד עם חזרתו פתח געתון את מדור "הפלושיפ" בעיתון "העין", לימים עיתון איגוד רופאי העיניים בישראל, אשר בו תיארו רופאים שחזרו מפלושיפ את חוויית השהות שלהם מבחינה מקצועית, אקדמית ומחקרית אך גם משפחתית.
את המדור הזה ערך געתון במשך כ-25 שנים ובו פורסמו כ-50 כתבות על פלושיפ ברחבי העולם.
לאחר מספר שנים כמומחה גלאוקומה החליט געתון לעבור לניהול ולמנהל רפואי.
בשנת 2001 מונה לסגן מנהל בית החולים בילינסון.
במקביל סיים בהצטיינות תואר שני נוסף במנהל מערכות בריאות (MHA) באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע.
בשנת 2006 חזר פרופסור געתון לתחום הקליני ברפואת עיניים ופתח מכון ייחודי לגלאוקומה, של שירותי בריאות כללית, בתל אביב.
בנוסף לניהול מכון זה געתון גם מרכז את רפואת העיניים במחוז תל אביב של הכללית ומשמש כיועץ שנים רבות להנהלה הראשית בתחום רפואת העיניים וממשיך כרופא בכיר בגלאוקומה במערך העיניים בבילינסון.
ב-2007 מונה לפרופסור חבר קליני בחוג לרפואת עיניים באוניברסיטת תל אביב ובהמשך מונה לפרופסור מן המניין קליני באוניברסיטת תל אביב.
באותה שנה ייצג את חברי החוג הישראלי לגלאוקומה בכנס העולמי לגלאוקומה שהתקיים בסינגפור.
מזה שני עשורים הוא חבר בוועדות מכון התקנים הישראלי בנושאי עדשות מגע, עדשות משקפי ראיה ומשקפי שמש.
הוא משמש בוחן קבוע, מטעם המועצה המדעית, במבחנים הסופיים למתמחים לקראת קבלת תואר מומחה ברפואת עיניים בישראל.
געתון חבר באיגודים מקצועיים מהארץ ומהעולם, בהם הסתדרות הרופאים בישראל (הר"י), החוג הישראלי לגלאוקומה, איגוד רופאי העיניים בישראל ואיגוד הגלאוקומה העולמי.
געתון מנהל מזה שנים רבות את מכון הגלאוקומה של שירותי בריאות כללית בתל אביב, הוא רופא עיניים בכיר בבית החולים בילינסון ומונה לפרופסור מן המניין קליני לאופתלמולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2004–2008 כיהן כראש החוג הישראלי לגלאוקומה באיגוד העיניים.
בתחילת תפקידו קבע געתון לוגו חדש לחוג והקים את האתר הישראלי הראשון למומחי גלאוקומה בישראל.
פרופסור געתון כיהן בשנים 2014–2018 כראש החוג לרפואת עיניים בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
במסגרת שתי הקדנציות שלו שידרג את הוראת רפואת העיניים לסטודנטים, את המפגשים הקליניים החודשיים ואת לימודי ההמשך ברפואת עיניים.
בחסותו נערך אירוע ייחודי לציון 50 שנה להקמת חוג זה בהשתתפות דורות של מרצים ופרופסורים.
החל משנת 2018 מונה געתון לנהל את המכון לקשרי מדע בינלאומיים ברפואה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2016–2020 כיהן כיו"ר איגוד רופאי העיניים בישראל.
במסגרת תפקידו הקים והוביל את האתר האינטרנטי של האיגוד, הוביל להקמת החוג לרפואת עיניים בקהילה והגה את הפרס השנתי של השירות המיוחד לרופא עיניים בקהילה.
בשלהי כהונתו השנייה פרצה מגפת הקורונה שאילצה את האיגוד בראשותו להתארגן ולפרסם ניירות עמדה ובהם נקבעו נוהלי עבודה והתנהגות במהלך המגפה ואחריה בכל מפגש שבין רופא העיניים למטופליו במסגרות השונות.
משנת 2020, עם סיום תפקידו כיו"ר איגוד רופאי העיניים, נתבקש לעמוד בראש ועדת הביקורת של האיגוד.
מחקריו עוסקים, ברובם הגדול, בתחום הגלאוקומה והם מחקרים קליניים, אך לעיתים גם מערבים טכניקות של פתולוגיה והיסטופתולוגיה.
בתחומי המחקר הללו הוביל געתון מספר מחקרים ופרסם מעל 150 מאמרים מקצועיים.
בנוסף, געתון שותף בכתיבת חמישה ספרים המשמשים ספרי לימוד לסטודנטים לרפואה.
געתון נשוי לדנה, עורכת דין וציירת, ולהם שני ילדים.
גולן היה בצעירותו כדורגלן ושיחק בתפקיד הבלם, אך פרש בגיל צעיר, היגר לברצלונה ושימש כבעלים של מסעדה.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 חזר לישראל, עשה קורס מאמנים, ובשנת מונה לעוזרו של ניר קלינגר בבית"ר באר שבע.
בשנת מונה למאמן הפועל מגדל העמק, שהייתה קבוצת הבוגרים הראשונה שלו, אך כעבור זמן קצר סיים את תפקידו.
במהלך עונת מונה למאמן מכבי צור שלום בה אימן שנה.
לאחר מכן אימן את מכבי עירוני קריית אתא, ולאחר מכן אימן בשני קדנציות את הפועל נצרת עילית.
בין שני הקדנציות התאחד עם קלינגר, כאשר האחרון שימש כעוזר מאמן בנאה סלמיס פמגוסטה הקפריסאית.
בקיץ חתם בהפועל אשקלון, אותה אימן עד ינואר של אותה שנה.
כעבור שנה מונה למאמן הפועל רמת גן, שהייתה אז במקום הלפני האחרון בליגה, אולם לאחר שגולן לקח את המושכות, סיימה הקבוצה במקום ה-6, והמשיך לאמן את הקבוצה גם בעונה שאחריה.
במרץ עבר לאמן את מכבי פתח תקווה מליגת העל עד לסיום העונה.
בדצמבר התאחד בשלישית עם קלינגר, כאשר שניהם חתמו בהפועל חיפה, אולם הפעם גולן כמאמן ראשי וקלינגר כמנהל מקצועי.
משחק השיא שלו היה הניצחון 3–0 בדרבי, שהיה הראשון של הפועל, אחרי שלוש שנים ומאז המעבר לאצטדיון סמי עופר.
במרץ סיים את תפקידו במועדון.
בנובמבר מונה למאמן הפועל פתח תקווה, אותה אימן 3 חודשים בלבד, וכעבור ימים אחדים חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן.
בנו הוא הכדורגלן עידן גולן, אותו ליווה דני בשנותיו האחרונות כאשר האחרון שיחק ברומניה.
ב-18 בפברואר 2024 הלך לעולמו לאחר שלקה בדום לב.
דני גל (נולד ב־24 ביוני 1969) הוא יועץ ארגוני, יזם חברתי ומנהל ישראלי.
בין השנים 2015–2020 שימש כמנכ"ל עמותת "קו משווה", הפועלת לקידום השתלבות אקדמאים ערבים בשוק העבודה.
קודם לכן נמנה עם מקימי חממת היזמות החברתית Hub TLV והיה פעיל במיזמים לשינוי חברתי.
לאורך השנים ליווה ארגונים ממשלתיים, עסקיים וציבוריים בהובלת אסטרטגיה, תהליכי גיוון ושינוי תרבות ארגונית, וכן פרסם מאמרי דעה ואף כתב ספר בנושא.
דני גל (גלז'בסקי) נולד בפתח תקווה להורים ניצולי שואה שעלו מפולין.
למד בבית הספר התיכון "הנדסאים" ברמת אביב.
בשנת 1987 החל את לימודיו באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית.
הוא ייסד ההאב בתל אביב.
בשנת 1990 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה, בשנת 1999 סיים תואר שני בפסיכולוגיה ארגונית מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1990–2000 שימש כפסיכולוג צבאי במסגרת מחלקת מדעי ההתנהגות בצה"ל (ממד"ה).
לאחר שירותו הצבאי החל גל בפעילות חברתית במסגרתה הקים יחד עם שני שותפים (פלסטיני ואמריקאי) עמותה לקידום קשרים בין ישראלים לפלסטינים.
במסגרת זו הנחה עשרות סמינרים.
בשנת 2015 השלים גל תואר שני נוסף במנהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד כעמית תוכנית גלייטסמן למנהיגות ציבורית.
עם חזרתו לישראל מהלימודים בהרווארד, התמנה למנכ"ל עמותת קו משווה וכיהן בתפקידו כ-6 שנים.
במהלך הקריירה שלו עסק גל בייעוץ ארגוני ואסטרטגי ובליווי ארגונים בתחומי פיתוח מנהיגות, בניית הנהלות אפקטיביות ועיצוב תרבות ארגונית.
גל מתגורר בקיבוץ בצפון, נשוי ואב ל-4 ילדים.
זמן קצר לאחר שירותו הצבאי הקים גל, יחד עם שני שותפים (פלסטיני ואמריקאי), עמותה בשם Center for Emerging Futures.
העמותה שמה לה למטרה קידום מפגשים ויזמויות בין ישראלים לפלסטינים.
במסגרת זו הנחה גל עשרות סמינרים בהם נבנו גשרים ונרקמו יחסים, אשר הפכו אויבים לידידים.
גל מכהן עד היום כחבר בוועד המנהל של העמותה.
בשנת 2009 הקים גל את חממת היזמות החברתית Hub TLV, שפעלה בתל אביב ועסקה בקידום מיזמים חברתיים.
באוגוסט 2015 מונה למנכ"ל עמותת "קו משווה".
לאחר מינויו, יזם גל שתי תוכניות לפיתוח מנהלים מהחברה הערבית, בשיתוף עם בית הספר לניהול באוניברסיטת תל אביב - תוכנית חוץ אקדמית בשם Lead Forward ותוכנית אקדמית במסגרת MBA, שנקראת AL-MADA.
בנוסף, פעל ליצירת סביבות עבודה מכילות ורב-תרבותיות בארגונים עסקיים וממשלתיים.
באוקטובר של אותה השנה יזם הקמת מוקד ייעוץ פנים-ארגוני המסייע לארגונים המשלבים עובדים יהודים וערבים, במטרה להתמודד עם חסמים תרבותיים ולחזק שיתופי פעולה בין-מגזריים.בדצמבר 2020 סיים גל את כהונתו כמנכ"ל.
בשנת 2025 פרסם את ספרו באנגלית, "The Belonging Paradox: How to Solve the Global Empathy Crisis", העוסק בקידום תחושת שייכות כבסיס להתמודדות עם משברים חברתיים עולמיים.
לספר צורפו המלצות מפרופסור אוטו שרמר מאוניברסיטת MIT ופרופסור דניאל שפירו מאוניברסיטת הרווארד.
דני ויי הוא גולש סקייטבורד שזכה בפרסים רבים וערך גלישות הרפתקניות במקומות שונים בעולם.
הוא נולד בפורטלנד, אורגון, אשר בארצות הברית.
דני ויי החל לגלוש בסקייטבורד בגיל שש.
הוא זכה פעמיים בתואר גולש הסקייטבורד של השנה מטעם כתב העת "טראשר", וכן הוכתר כגולש "רמפות הוורט" הטוב ביותר על ידי כתב העת "טראנסוורלד סקייטבורדינג".
ויי זכה במדליות זהב במשחקי ה"איקס גימס" והתפרסם בקפיצות ממסוק, בקפיצות מעל החומה הסינית ומעל ה"גיטרה" בלאס וגאס.
1991 - דני ווי נבחר לתואר סקייטר השנה על ידי כתב העת טראשר
1997 - דני ווי קפץ לרמפת סקייטבורד ממסוק (בומב דרופ - נפילת פצצה)
1999 - דני ווי חוזר על תרגיל הקפיצה ממסוק, נוקע את עצם הכתף בפסטיבל מוזיקה וספורט של האם טי וי ובכל זאת מנצח בתחרות הקפיצה הגבוהה ( ביג איר)
2002 - דני ווי יוזם ומקים רמפות ענק - מגה רמפות.
מקפצה בה קפץ למרחק 65 פיט ורמפה בה קפץ לגובה 18 פיט.
2003 - דני ווי זוכה לתואר גולש רמפות וורט הטוב ביותר על ידי כתב העת טראנסוורלד סקייטבורדינג
2003 - דני ווי מקים גרסה חדשה למגה רמפות וקופץ למרחק 75 פיט ולגובה 23.5 פיט
2003 - דני ווי זוכה על ידי טראנסוורלד סקיטבורדינג כסקייטר הנבחר ברמפות וורט ובתואר הווידאו הנבחר לסרט הווידאו שלו עם הקבוצה של די סי
2003 - דני ווי מוסיף קפיצות ממגה רמפות בסרטון הווידאו של די סי ומוסיף מימד חדש לביצועי הסקייטבורדינג
2004 - בפעם הראשונה במשחקי האיקס גיימס מתקיימת תחרות קפיצה לגובה עם סקייטבורד (ביג אייר), ודני ווי קובע שיא של 79 פיט בקפיצה לרוחק וזכה במדליית זהב
2004 - דני ווי מתכבד בתואר סקייטר השנה של כתב העת טראשר, היחיד שזכה בתואר פעמיים
2005 - דני ווי קופץ מעל החומה הגדולה של סין בעזרת רמפה מיוחדת שבנה.
2005 - דני ווי זוכה במדליית זהב בשנית בביג אייר במשחקי האיקס גיימס ה-11
2006 - דני ויי קפץ מהגיטרה המפורסמת של HARD ROCK קפה בלאס וגאס לתוך רמפה.
דני הוליווד היא סדרת דרמה קומית מוזיקלית ישראלית עם אלמנטים של מדע בדיוני, שהופקה על ידי טדי יזמות והפקות.
שתי עונותיה של הסדרה שודרו בשנים 2009-2008. העונה הראשונה כללה 100 פרקים כולל פרק פספוסים ופרק מאחורי הקלעים.
העונה השנייה כללה 100 פרקים כולל פרק פספוסים, ופרק סיכום עונה.
במרכז עונתה הראשונה של הסדרה ניצבות עלילותיו של הזמר דני (ברגר) הוליווד בשנות ה-60, וסיפור אהבתו לבמאית צעירה מהעשור הראשון של המאה ה-21 (דניאלה לוין), ואילו עונתה השנייה של הסדרה מתמקדת בשנות ה-80 של המאה ה-20 ובמפגשו של הזמר עם בנו הצעיר (מושיקו שטראוס).
העלילה שואבת השראה מודעת מעלילות סרטי מדע בדיוני שונים, ובהם טרילוגיית סרטי בחזרה לעתיד, קייט וליאופולד וגולשים בזמן, אף כי היא מתעלמת לרוב מפרדוקסים הקשורים במסע בזמן.
בקיץ 2011 רשת הטלוויזיה האמריקאית The CW רכשה את הפורמט.
בפברואר 2012 הזמינה הרשת פיילוט לסדרה שתוכננה להיקרא בשם "Joey Dakota".
מספרת על במאית בשם דניאלה לוין (גאיה טראוב) שעושה סרט תיעודי על חייו של כוכב שנות השישים דניאל ברגר הוליווד (רן דנקר) ועל מותו המסתורי.
דניאלה נוסעת בזמן הישר אל שנת 1968 בעזרת מזוודה ישנה שמתגלה כמכונת זמן במטרה לגלות איך דני מת, ומוצאת עצמה בביתו, שם היא מכירה את חברי "הקומונה" שלו רינגו (ארתור פרי), בוקי (גיל דסיאנו ביטון) ואחותו של בוקי, איה (טל טלמון), שידועה גם כבת זוגו הנוכחית של דני.
חברתה הטובה של דניאלה, מיה (שירה קצנלנבוגן), מלווה בעופר (שי פלד), חבר של דניאלה, ונועה, חברה נוספת של דניאלה (שני כהן) נוסעים בעקבותיה בזמן.
עופר, מיה ודניאלה שבים לעתיד בלי נועה שהחליטה להישאר בעבר בעקבות מערכת יחסים עם רינגו, אך מגלים כי נועה עתידה למות בשנת 1968, ושבים לעבר כדי להצילה ונותרים כלואים בו, בגלל שריפת המזוודה שאפשרה להם לנסוע בזמן.
לאחר תיקון המזוודה היא חוזרת לפעול.
אך אז החבורה מגלה כי המזוודה קבורה עמוק בחירייה.
כאשר מיה ועופר רצו לחזור לעתיד, הם מגלים כי המזוודה תקועה ולא ניתן לחזור.
לקראת סוף העונה המזוודה חוזרת לעבוד ובעזרת דמויות נוספת בסדרה, דני נוסע לעתיד (2008) ובכך ניצל ממוות.
אך כמה רגעים אחרי שדני נוסע לעתיד, לולה באום (הזקנה בת ה־90) יורה שני כדורים בדני כנקמה.
לא ברור מי נפגע מהכדור – דני או דניאלה.
דני מתייסר בגלל מותה של דניאלה ומדמיין אותה בזמן שהיא מתה.
הוא מגלה כי בנו, מושיקו (דורון עמית), עתיד למות בשנת 1986 ונוסע בזמן כדי להושיעו.
דני מתחזה לאחיו הגדול של מושיקו, העונה לשם "בוקי ברגר".
הוא מתאהב בזמרת הליווי בלהקתו של מושיקו, רננה פרידמן, בתה של איה באום (רומי אבולעפיה), שהייתה בת זוגו של מושיקו, דבר הגורם לריב גדול בין דני ומושיקו, ואילו מושיקו משלים עם המציאות ומתאהב בעופרה הראל, אמא של דניאלה.
לולה באום מגלה על המזוודה ומצליחה בעזרתה להחזיר לעצמה את הראייה, לשנות את המציאות ולגרום למושיקו להתאהב באוסי ברנס (גאלה קוגן), כך שתתאפשר לידתה של דניאלה.
בסוף העונה מושיקו ואוסי מתחתנים וכך גם דני ורננה.
לאחר החתונה אוסי יורה במושיקו ודני נוסע בזמן כדי להצילו ובסוף מצליח.
מייד לאחר שנועה יורה באוסי לולה דופקת בדלת וכולם נוסעים בזמן להווה.
לולה מגיעה ומנסה לירות בדני ומושיקו אך דניאלה חוזרת לחיים במפתיע ויורה בלולה באום ומצילה את דני ואת מושיקו.
לולה כעת נהרגת לאחר שדניאלה ירתה בה, עופרה מגלה שדניאלה היא בעצם בתה ולא בת דודה של הוריה.
הסוף לא ברור ונגמר בכך שדניאלה ודני מתחבקים, ודני נקלע לסיטואציה בין דניאלה לרננה.
דניאלה לוין (גאיה טראוב): במאית מתחילה שעשתה סרט על דני הוליווד.
מעריצה את דני הוליווד, סבא שלה היה הסוכן שלו.
ילדה מקסימה, רגישה, יפה, קולנועית, חכמה ונחושה לגלות מי רצח את דני הוליווד ואף מתאהבת בדני ונהיית בת זוגו.
בהמשך נפרדה מדני בתירוץ שיש לו ילד, מושיקו, ובסוף העונה הם חוזרים להיות ביחד והיא אף מגנה עליו מהיריות של לולה באום המבוגרת.
מיה כץ (שירה קצנלנבוגן): יפהפייה, מצחיקה ושנונה.
שחקנית וחברתן הטובה של דניאלה ונועה.
בסוף העונה הופכת לבת זוגו של עופר.
נועה דיין (שני כהן): חברתן הטובה ביותר של דניאלה ומיה ונוטה לפתוח את הפה ולהסתבך בצרות, היא חכמה, גמלונית, עבדה ככתבת רכילות, אך פיטרו אותה לאחר זמן קצר.
בהמשך העונה הופכת לבת זוגו של רינגו.
עופר רוטשילד (שי פלד): בן זוגה של דניאלה בתחילת העונה ובן זוגה של מיה בסיום העונה.
חיים הראל (אלברט כהן): סבא של דניאלה ב-2008. ידע את סוד המזוודה, לכן שלח אליה את דניאלה.
אהובה הראל (עליזה רוזן): סבתא של דניאלה ב-2008.
איה באום (דפנה ארמוני): גילתה לעופר שימות בעתיד ומאוחר יותר התגלה שהוא ימות מכיוון שגנב את גורלו של דני.
החלום שלה היה לשיר, ומצטערת שלא עשתה עם זה משהו כשהייתה צעירה יותר.
תומר "תום - תום" (מייקל לואיס): יום אחרי ההקרנה של סרטה של דניאלה על דני הוליווד הוא התחתן עם מיה.
לקראת סוף העונה מיה מגלה שתום-תום בוגד בה לילה לפני החתונה.
אודי שניר (דליק ווליניץ): מנהל ערוץ 2 בשנת 2008 ובנו של נחמיה שניר, קודמו בתפקיד.
עוזרו האישי הוא רם שגב בו הוא אוהב להתעלל.
רם שגב (יואב צפיר): עוזרו של אודי בשנת 2008.
דניאל "דני הוליווד" ברגר (רן דנקר): כוכב בשנות ה-60, יליד 1946. חי בקומונה בתל אביב ומת ביום חתונתו עם איה בשנת 1968. בן זוגה של איה באום.
בתחילת העונה התאהב בדניאל פלאטו שרון (דניאלה) ובהמשך נהפך לבן זוגה של דניאלה, אך ללולה ואיה תוכנית משלהן.
בשידור כוכב נולד, איה טוענת שמושיקו הוא הבן שלה ושל דני ושהיא הסתירה את זה ממנו על מנת "להתחשב בקריירה שלו".
דני מאמין לאיה ודניאלה נפרדת ממנו.
בעקבות פרשת מושיקו, דני מציע נישואין לאיה והם מתחתנים, אך באמצע החתונה מתפרצת לידיה, אמא של עמליה, ומגלה לדני שעמליה היא אמו של מושיקו.
דני בורח ונוסע לעתיד ובכך ניצל ממוות, אך כמה רגעים לאחר שדני מגיע לעתיד מגיעה לולה באום ומכוונת אקדח אל דני, אך דניאלה קופצת להצילו.
לולה באום (גילה אלמגור): אמם של איה ובוקי.
ילידת 1918. דיווה וכוכבת תיאטרון בסיקסטיז.
אשתו של מפיק הסרטים הגדול עזריאל באום, המציאה תוכנית שלפיה איה היא אמא של מושיקו כדי שדני ואיה יתחתנו.
בסוף העונה מתגלה בשנת 2008, יורה בדני אך דניאלה מצילה אותו.
ברוך "בוקי" באום (גיל דסיאנו ביטון): חבר של דני ורינגו, יליד 1946 בנם של לולה ועזריאל ואחיה התאום של איה.
הוא תמיד חלם להיות כמו דני ואפילו ניסה להכשיל אותו כאשר במאי צרפתי הגיע לארץ לבחון אותם לסרט קזבלן בצרפתית.
חברו של מוטי עברי, רב-סרן בצבא.
שרגא "רינגו" גילדנשטרן (ארתור פרי): "היפי" של התקופה.
בחור חינני, יוצר מורד ומשתמט.
חבר טוב של דני ובוקי.
דודו הוא גילדנשטרן מוכר המזוודות.
רינגו טייל בזמן מאז גיל 15, כאשר עבד בחנות של דודו וגילה את המזוודה בטעות.
חיים הראל (תומר שרון): סבא של דניאלה מצד אמה בשנות ה-60. הוא האמרגן (סוכן) של דני הוליווד.
בהמשך העונה מתאהב באהובה, מזכירתו, והיא נכנסת ממנו להריון.
אהובה אברמסון (מיכל שטמלר): סבתא של דניאלה מצד אמה בשנות ה-60. הייתה מזכירתו חסרת הביטחון של חיים.
לבסוף הופכת לבת זוגו של חיים ונכנסת להריון.
איה באום (טל טלמון): חברתו של דני.
ילידת 1946, בתם של לולה ועזריאל והתאומה של בוקי.
עזריאל באום (אריה מוסקונה): מפיק סרטים דגול, אביהם של איה ובוקי ובעלה של לולה.
מלי לוי / עמליה שטראוס (אפרת בוימולד): שחקנית תיאטרון צעירה ומצליחה.
יחד עם חברתה גלי, הייתה גרופית (מעריצה) של דני מתחילת דרכו, נכנסה ממנו להריון וילדה את מושיקו שטראוס.
הסתירה מדני שיש להם בן וסחטה את לולה על כך.
אודליה כנפו (ליאת ביין): המשרתת של עמליה.
עמליה נהנית להתעלל בה בכל הזדמנות אפשרית.
לידיה שטראוס / שיינרמן (חנה לסלאו): מתמחה בייעוץ זוגי.
אמה של עמליה שנטשה אותה בילדותה.
חברתה הוותיקה של לולה מימי הפלמ"ח.
במהלך הסדרה עזרה לבתה עמליה להשיב אליה את בנה מושיקו.
מושיקו שטראוס (אדם גרוס): בנם של דני ועמליה בן השנה וחצי.
נועה היא שמרטפיתו, ובמהלך הסדרה נחטף על ידי לולה ואיה, כאשר הוא מרכז הדרמה בעונה הראשונה.
נחמיה שניר (דליק ווליניץ): מנהל ערוץ 1 בשנת 1968. מכור לעבודתו ואביו של אודי שניר יורש תפקידו.
אודי שניר (גד שצברג): בנו של נחמיה.
אוהב לצייר ואף לעשות תוכניות טלוויזיה על אף גילו הצעיר.
ברברה ברגר (ענת עצמון): אימו של דני, נטשה אותו בילדותו וכשנפגשה איתו בסיני עודדה את הקשר שלו עם דניאלה.
מוטי עברי (נאור זילברמן): רס"ן בצבא.
הומוסקסואל ובן זוגו של בוקי.
בסוף הסדרה בוקי הציע לו נישואים.
שוקה קוזלובסקי (טוביה צפיר): הומוסקסואל וחברה הטוב של לולה.
דבורה גילדנשטרן (מירי אלוני): אמם של רינגו ודינה וחולה במחלת נפש.
במהלך העונה נהייתה ידידה קרובה של נועה דיין.
דינה גילדנשטרן (חגי רובינשטיין): אחותו של רינגו ובתה של דבורה.
במהלך הסדרה התחברה עם נועה.
קלוד נושנוש (ז'אק כהן): במאי צרפתי מוכר ומוכשר.
פנחס פליישר (פיני טבגר): היה נאהב על ידי אהובה כשהיו צעירים, אך בשנת 1968, כשהחזיר לה אהבה, נדחה על ידה בטענה שהיא מאוהבת בחיים.
גלי קליסקי (אליענה בקייר): יחד עם חברתה מלי לוי, היא הייתה גרופית של דני מתחילת דרכו.
פרידה פרויד (נינה קוטלר): פסיכיאטרית משטרתית.
במהלך הסדרה היא נפגשת עם עמליה בגלל טענות שהיא איבדה את שפיותה.
אניטה (אליאור בן אוריה): מנהלת סלון, ספרית, והבוסית של מיה.
מומו (דור וינצקי): עובד במונטנה ביחד עם רינגו.
עוזי נבו (אמנון וולף): קצין בגבול סיני העונה לכינוי "חתולי".
דניאלה לוין (גאיה טראוב): בתם של עופרה ודודי לוין, שמתה בפרק הראשון של העונה השנייה על ידי לולה באום אולם בסוף העונה חוזרת לחיים במפתיע ויורה בלולה ובכך מצילה את דני ומושיקו.
דני הוליווד (רן דנקר): הדמות המרכזית בעלילה.
מאוהב בדניאלה שנהרגה על ידי לולה באום.
הוא מגלה שבנו מושיקו שטראוס נרצח בשנת 1986 וחוזר לשנה זו בשביל להציל אותו.
מציג את עצמו כאח של מושיקו שטראוס וקורא לעצמו "בוקי" בשנות ה-80. מתאהב בחברתו של מושיקו, רננה, אבל לא אומר לה זאת כדי לא לפגוע בבנו ובסוף העונה התחתן עם רננה וכמעט נרצח על ידי אוסי.
אך בסוף העונה נועה של 1968 חוזרת ויורה באוסי וכך דני מצליח להציל את מושיקו.
נעה דיין (שני כהן): בת זוגו של רינגו.
מקימה איתו את הצמד "גוגו ונונו", במהלך העונה מגלה שלולה ואוסי רוצות לרצוח את דני ומושיקו בכדי להשיג את הירושה של דני לאחר שיכריזו עליו כמת, אבל הן תופסות אותה ומרעילות אותה לפני שהיא מצליחה לספר לכולם את מה שהיא גילתה ועקב כך מוצאת את מותה.
לקראת סוף הסדרה עופרה מביאה את נועה של שנות ה-60 לעולם של שנות ה-80 בסוף הסדרה נועה יורה באוסי כדי שלא תירה במושיקו ודני.
היא חוזרת עם שאר החבורה ל-2009 והיא מתחילה את הקשר עם רינגו מחדש.
מיה כץ (שירה קצנלנבוגן): בת זוגו של עופר.
הצמיחה קריירה מפותחת וחזרה לככב בתקשורת ובמדורי הרכילות.
בתחילת העונה נודע כי התגרשה מתום-תום.
עופר רוטשילד (שי פלד): בן זוגה של מיה שהיה בן זוגה של דניאלה בתחילתה של העונה הראשונה עד שדניאלה פגשה את דני הוליווד.
חיים הראל (אלברט כהן): סבה של דניאלה, ובעלה של אהובה.
מארח בביתו את חיים ואהובה הצעירים.
חיים נחשב גם ל"תופס כישרונות"
אהובה הראל (עליזה רוזן): סבתה של דניאלה, ואשתו של חיים.מארחת בביתה את חיים ואהובה הצעירים.
קורין גילברון (מיכל גבריאלוב): חברתה של תאי, עוזרת ללולה כשהיא מגיעה לשנת 2009.
תאי אלטמן (ענת מגן-שבו): חברתה של קורין, עוזרת ללולה כשהיא מגיעה לשנת 2009.
דניאלה שטראוס (רוני מרחבי): הילדה שהייתה נולדת לעופרה אם מושיקו היה אביה.
בתחילת העונה השנייה רצחה את דניאלה אהובתו של דני, אולם בסוף העונה דניאלה רצחה אותה כדי להגן על דני ומושיקו.
מושיקו שטראוס (דורון עמית): בנם של דני ועמליה.
יליד 1967. לאחר שאביו נעלם ביום חתונתו ואמו נהרגה בתאונת מסוק, הוא עבר להתגורר בקומונה הנטושה של אביו.
לאחר שנהיה לזמר הראשי של להקת "החתולות", הוא הפך לכוכב בשנות ה-80, אך מת בשנת 1986. חברתו היא רננה אך הוא בוגד בה עם אוסי.
בסוף העונה נהיה בן זוגה של עופרה.
רננה פרידמן (רומי אבולעפיה): בתה של איה שהגיעה מאמריקה לישראל כדי לחפש אחר סבתה, לולה.
רננה הופכת לזמרת הליווי של להקת "החתולות" ולחברה של מושיקו.
מגלה בהמשך שמושיקו בגד בה עם אוסי.
בהמשך העונה נהיית חברה של דני (בוקי).
אבנר ברנר (איתי שור): הקלידן והבסיסט של להקת "החתולות".
במהלך הסדרה התאהב באוסי, מיה, פזית, ומייקל.
בסוף העונה הופך להיות הבן זוג של מייקל.
מיכאלה "מייקל" בן-יעקב (נטע פלוטניק): המתופפת של להקת "החתולות".
בסוף העונה הופכת להיות בת זוגו של ברנר.
אוסנת "אוסי" ברנס (גאלה קוגן): האמרגנית של להקת "החתולות".
ילידת 1960.בת דודה של רננה, ואחיינית של לולה באום.
מנהלת רומן סודי עם מושיקו וכדי להסתיר זאת מרננה משקרת לה שהרומן שלה הוא עם ברנר.
נורית על ידי נועה בסוף העונה.
עופרה הראל (גאיה טראוב): בתם של חיים ואהובה, ואמא של דניאלה בעתיד .בחורה חסרת ביטחון עצמי שנראית בדיוק כמו ביתה העתידית, דניאלה.כתבה למושיקו את רוב שיריו, מאוהבת במושיקו, בסוף העונה נהפכים לזוג.
לולה באום (גילה אלמגור) אמם של איה ובוקי, סבתה של רננה ודודתה של אוסי.
רוקמת מזימה לנקום בדני דרך בנו מושיקו ומקבלת עזרה מאוסי אחייניתה ורננה נכדתה.
עזריאל באום (אריה מוסקונה): בעלה של לולה חולה הלב.
במהלך העונה לולה מנסה לרצוח אותו, לבסוף אוסי מרעילה אותו למוות.
אודליה כנפו (ליאת ביין): המשרתת לשעבר של עמליה.
הלכה למנזר, נשבעה אמונים לדלהי לאמה ושינתה את שמה לשאנטי.
חיים הראל (תומר שרון): אביה של עופרה, ובעלה של אהובה.
אהובה הראל (מיכל שטמלר): אמה של עופרה, ואשתו של חיים.
חיים בלוף (דוד קיגלר): דמות המבוססת על דמותו של איש המתיחות יהודה ברקן.
מותח אנשים בשיתוף פעולה עם מושון.
מוש דיין (בועז מעודה): אביה הגרוש של נעה.
ניהל מערכת יחסים קצרה עם מיה.
נעה דיין (שירה צפיר): נעה כשהייתה ילדה.
אהרל'ה וונג (שלמה גולדברג): מנהל ספריית וידאו.
פזית בן-לולו (רעות מלכין): מועמדת לטקס מלכת היופי.
דין בורנובסקי (איציק קסאפו): החבר של פזית.
ברוך "בוקי" באום (גיל דסיאנו ביטון) בנם של לולה ועזריאל ואחיה התאום של איה והדוד של רננה.
במהלך חופשתו בארץ מתברר כי מוטי, בעלו, נפטר מאיידס, ועם זאת מתברר כי בוקי נדבק גם הוא במחלה.
אודי שניר (דליק ווליניץ): בשנות ה-2000 הוא היה המנהל של ערוץ 2. בעונה הראשונה הוא נתקע בשנות ה-60, ונכנס לכלא בגלל עוזרו רם.
בהמשך העונה מצליח להשתחרר מהכלא.
ניקי טרודל (גילי סער): זמרת בלהקת טרי פויזן שמתנשקת עם רינגו, ובכך גורמת לפרידתו מנעה.
מיקי ברוש (אייל שכטר): זמר, שמנסה לאנוס את מאיה, והיא ניצלת על ידי אבנר.
דודי לוין (אייל שפירא): ברמן שמתאהב בעופרה ומתגלה כאביה של דניאלה בעתיד.
ישראלה גולן (סופי טייב): מועמדת לטקס מלכת היופי 1986.
דניאלה שטראוס (רוני מרחבי): הבת של עופרה ומושיקו שהייתה נולדת להם אם מושיקו היה אביה.
דני לי האריס הוא אצן אמריקאי בעבר, זוכה מדליות כסף באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984) ובאליפות העולם (רומא 1987) בריצת 400 מטר משוכות.
הוא בוגר תיכון פריס בפריס, קליפורניה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה האריס במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.13 שניות אחרי אדווין מוזס האגדי שקבע 47.75 שניות.
הרגע הגדול בחייו הספורטיביים של האריס היה ב-4 ביוני 1987 במדריד שם הוא ניצח את מוזס "הבלתי מנוצח" לאחר 122 תחרויות ללא הפסד מאז 1977.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 האריס כמעט וניצח את מוזס בשנית אך הפסיד לו בשתי מאיות השנייה בלבד (מוזס קבע תוצאה של 47.46 שניות).
הרלד שמיד ממערב גרמניה קבע תוצאה זהה 47.48 שניות.
במבחנים האמריקאים שנערכו באינדיאנפוליס לאולימפיאדת סיאול (1988) סיים האריס רק במקום חמישי ולא זכה להשתתף במשחקים האולימפיים (רק שלושה אצנים מכל מדינה יכולים להשתתף).
לאחר שפרש האריס מתחרויות, הוא החל לאמן בתיכון בו למד.
בשנת 2001 הוא הוביל את קבוצת הנערים באתלטיקה לזכייה ראשונה באליפות הליגה לאחר 20 שנה מאז רץ עבור בית ספרו.
דני ז'ק (נכתב לעיתים גם דני זק; כ"ב בסיוון ה'תרצ"ד, 5 ביוני 1934 – ט"ז באלול ה'תשס"ט, 5 בספטמבר 2009) היה פוליטיקאי ואיש חינוך ישראלי.
כיהן כראש עיריית קריית ביאליק במשך 18 שנים.
ז'ק נולד בעפולה לדבורה וחיים ז'ק והתגורר בילדותו במושב עין עירון.
למד בבית הספר התיכון "אורט נעורים" שבכפר הנוער הדסה נעורים.
לאחר שחרורו מחיל השריון נישא לאורה, חברתו עוד מבית הספר היסודי בכרכור.
שני בני הזוג סיימו לימודים בסמינר למורים בהדסים.
ז'ק נבחר כבר בשנתו הראשונה בהוראה לכהן כמנהלו של בית ספר חדש.
הוא המשיך לנהל בתי ספר במקומות שונים במשך 27 שנים.
בשנת 1962 פתח ז'ק את בית הספר "צור שלום" בקריית ביאליק ועבר לגור בקריית ביאליק.
ב-1970, כאשר בית שאן הופגזה בקטיושות, נבחר ז'ק לעמוד בראש צוות חינוכי, שתפקידו היה לשקם את מערכת החינוך בבית שאן.
כעבור שלוש שנים חזר לקריית ביאליק ולניהול בית הספר בצור שלום.
בניהולו, זכה בית הספר בפרס החינוך, אשר הוענק על ידי הנשיא יצחק נבון.
ב-11 באוגוסט 1981 נהרג בנו, במהלך מילוי תפקידו ומאז היה ז'ק פעיל בארגון "יד לבנים".
הוא היה מיוזמי הקמת "בית יד לבנים" בקריית ביאליק.
במקביל לניהול בית הספר, נכנס לפעילות פוליטית בסיעת "למד" האל-מפלגתית של צבי קרלינר, ראש המועצה המקומית.
במהלך השנים הפך ז'ק למזכיר הסיעה ומאוחר יותר, לעוזרו של ראש העירייה.
עם פטירתו של קרלינר ב-1985, מונה ז'ק, על דעת סיעת "ל" לראשות העיר של קריית ביאליק, תפקיד אותו מילא ברציפות במשך 18 שנים - חלקן במינוי וחלקן לאחר היבחרו בבחירות.
בתקופת כהונו, נקשרו קשרים עם קהילת בוקה רטון מפלורידה, ארצות הברית, במסגרת שותפות 2000. בזכות תמיכתם של הקהילה היהודית, החלו לפעול בקריה מספר פרויקטים חינוכיים וקהילתיים.
במהלך כהונתו כראש העירייה, הוקמו בעיר הקריון, מרכז רפואי "זבולון", מרכז ספורט ע"ש צבי קרלינר, בית המשפט בקריות וכן היה מעורב בהקמת בית הספר אורט קריית ביאליק.
ב-2003 הפסיד בבחירות לד"ר רפי ורטהיים.
בט"ז באלול תשס"ט, נפטר דני ז'ק לאחר מאבק במחלת הסרטן, והוא בן 75. הותיר אלמנה, שלוש בנות ובן.
בתו לירון נשואה לנח גל גנדלר, דיפלומט ישראלי ששימש כשגריר ישראל בבולגריה, אוזבקיסטן, ומדינות נוספות.
נכדו הוא רוכב האופניים גיא ניב, הישראלי הראשון שהשתתף בטור דה פראנס (בשנת 2020).
רעייתו אורה התמודדה ב-2008 על ראשות עיריית קריית ביאליק.
נטען כי ז'ק היה מנהל ריכוזי, שלא ידע להאציל סמכויות ולא השכיל להכשיר יורשים או ממשיכי דרך במפלגתו העירונית ("למד").
ז'ק הותיר אחריו גירעונות כבדים בקופת העירייה.
משרד הפנים גילה שהוצאו כספים שלא על פי הנהלים ושקל לחייבו באופן אישי על כספים אלו.
זמן קצר לפני פטירתו הוחלט שלא לחייבו לשלם סכומים אלו.
ז'ק גם ספג ביקורת על כך שבמהלך כהונתו כראש עירייה יזם נטיעת עצים רבים בקריית ביאליק, אשר יש שטענו שהיו רבים מדי.
מבקר העירייה אף חקר והוציא דו"ח ביקורת בנושא.
חלק מהעצים נעקרו כעבור מספר שנים בשל צפיפות יתר.
דני הירשברג (נולד ב-8 בספטמבר 1966) הוא מזכ"ל בני עקיבא לשעבר.
דני הירשברג נולד ב-1966 ליהודית וליחיאל ולו ארבעה אחים ושתי אחיות.
הוא בוגר ישיבת בני עקיבא נחלים, שירת בחיל החינוך במסגרת מסלול ישיבות ההסדר.
אחיו השני, , נפל במבצע שלום הגליל בט"ו באב תשמ"ב (1982).
הירשברג כיהן כסמזכ"ל תנועת בני עקיבא ושימש בשלל תפקידים נוספים, ביניהם רכז מחוז ירושלים וראש מחלקת כוח אדם.
חבר ההנהלה הארצית של בני עקיבא משנת 1990 ועד היום.
הירשברג בעל תואר ראשון בחינוך במקצועות תנ"ך ומחשבת ישראל ותואר שני בתולדות ישראל מטעם אוניברסיטת חיפה.
כמו כן משמש הירשברג כמדריך משלחות נוער לפולין.
בשנת 2011 נבחר לכהן כמזכ"ל בני עקיבא.
במרץ 2016 נבחר סגנו יאיר שחל להחליף אותו עם תום תקופת כהונתו.
ב-1 בספטמבר 2016 סיים את תפקידו.
בוגר תוכנית ההכשרה של 'מעוז' במסלול אדוות.
מאז ספטמבר 2016 משמש הירשברג כמנכ"ל 'דעת', רשת לחינוך והכשרה מקצועית.
הירשברג מתגורר ביישוב טלמון, ואב לחמישה ילדים.
דני וקסמן (נולד ב-יולי 1936 בבית אלפא) הוא מבכירי המורים לאמנות לחימה בישראל ומורה זן מאסכולת הסוטו.
וקסמן הוא בעל דרגת דאן 7 בג'ודו, והוא הלא-יפני השני בהיסטוריה שהגיע לדרגה זו.
בנוסף, הוא בעל דרגת דאן 15 (ודאי-שיאהן) בנין ג'וטסו מטעם ארגון בוג'ינקאן, הארגון הגדול ביותר העוסק בנינג'יטסו.
וקסמן נסע ליפן לראשונה בשנת 1958 בעקבות המלצתו של משה פלדנקרייז.
פלדנקרייז, שהיה מחלוצי הג'ודו בישראל, ומראשוני המפיצים אותו במערב, היה ידיד של משפחת וקסמן ועורר את עניינו של דני באמנות הלחימה.
וקסמן שהה כ-13 שנה ביפן במהלך שני העשורים הבאים ובהם הקדיש את כל זמנו ללימוד זן ואמנויות לחימה.
תחילת דרכו של דני ביפן הייתה בקודוקאן, בית הספר המרכזי של הג'ודו, שם הוא פגש את דון דרייגר, מומחה לאמנויות לחימה אסיאתיות שהפך לחברו הקרוב והפגיש אותו עם האצומי והנינג'וצו.
יחד עם דורון נבון היה לאחד מראשוני המערביים אשר זכו ללמוד נין ג'וטסו.
הם למדו אמנות זו תחת המורה מאסאקי האצומי ואף תחת ראש השיטה הקודם, המורה טושיצוגו טאקמאצו.
בין מורי הג'ודו של וקסמן נמנים גדולי המורים של אמנות זו, בהם קוטאני סנסאיי (דאן 10), אוסוואה סנסאיי (דאן 10) ודייגו סנסאיי (דאן 10).
וקסמן מיעט להתחרות באופן מקצועי, אך בשנת 1969, בעת ביקור בישראל, השתתף באליפות ישראל לג'ודו וזכה במקום הראשון במשקל הפתוח.
וקסמן היה תלמיד שאינו נזיר של מורה הזן הפרופסור מסונאגה רייהו, שהיה גם סגן נשיא אוניברסיטת קומאזוואה ביפן.
הוא מתרגל זן למעלה מחמישים שנה ומלמד זן באזור תל אביב מאז 1994.
ספרו זן: שאלות ותשובות יצא לאור בשנת 2000 בהוצאת גל כולל מבוא לזן ותרגום של היצירה "פוקאנזהזנגי" של מייסד הסוטו ביפן איהיי דוגן.
בשנת 2006 הוציא לאור את הדרך הישירה לאני האמיתי ולתפקוד מלא בחיי היומיום ובו תרגומים של שלושה מספריו של רייהו, וכן מבחר מתרגומיו של זה, לפרקים המרכזיים ביצירת היסוד של הסוטו זן "שובוגנזו" של דוגן.
הוא תרגם וערך ספר זה יחד עם עופר כהן.
הספר יצא בהוצאת הצוק הכחול.
דניאל ני טאקי מנסה "דני" ולבק הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בברייטון אנד הוב אלביון.
ולבק נולד בעיר מנצ'סטר להורים ממוצא גנאי, ואותר על ידי מנצ'סטר יונייטד כבר כשהיה בן שש.
לאחר ששיחק בקבוצות הנוער של המועדון, החל ולבק להשתלב בשורות הקבוצה הבוגרת מעט לפני שהיה בן 18. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ערך ולבק בספטמבר 2008, בניצחון הביתי 1–3 על מידלסברו בסיבוב השלישי של גביע הליגה.
בסיבוב הרביעי מול קווינס פארק ריינג'רס שותף ולבק שנית, ואף סחט בעיטת עונשין שנכבשה על ידי קרלוס טבס והכריעה את המשחק בניצחון 0-1. מספר ימים לאחר מכן, עלה ולבק לשחק בפרמייר ליג לראשונה.
הוא עלה כמחליף מול סטוק סיטי ולאחר מספר דקות כבש את שער הבכורה שלו בליגה, שנבחר לאחד השערים היפים של העונה באנגליה.
בפתיחת עונת טרם קנה ולבק את מעמדו בקבוצה וקיבל קרדיט מועט מהמאמן אלכס פרגוסון.
הוא שותף בחמישה משחקי ליגה, בהם לא כבש, ובשלושה משחקים בגביע הליגה בהם כבש שני שערים.
בינואר 2010 עבר ולבק בהשאלה לקבוצת פרסטון נורת' אנד אותה אימן דארן פרגוסון, בנו של מאמן מנצ'סטר יונייטד.
לאחר חודשיים במועדון, בהם שותף בשמונה משחקים וכבש שני שערים, נפצע ולבק בברכו, נאלץ לעבור ניתוח וחזר ליונייטד.
לקראת עונת עבר ולבק בהשאלה לסנדרלנד, אותה אימן סטיב ברוס.
את הופעת הבכורה במועדון ערך ולבק כבר במחזור הראשון, כשעלה כמחליף לקראת סיום המשחק הביתי מול ברמינגהאם סיטי, ואת שערו הראשון במדי המועדון הבקיע בניצחון החוץ 0–3 מול צ'לסי.
לאחר 28 הופעות במדי הקבוצה, בהן כבש שישה שערים, סיים ולבק את השאלתו שנית בשל פציעה.
עם חזרתו למנצ'סטר יונייטד בעונת החל ולבק לקבל קרדיט רב יותר.
הוא עלה בהרכב הפותח בניצחון 2–3 על מנצ'סטר סיטי במגן הקהילה, והיה לחלוץ הפותח לצידו של ויין רוני גם במשחקי הליגה.
הוא כבש את שערו הראשון לעונה במשחק הביתי מול טוטנהאם הוטספר במחזור השני, והבקיע שער נוסף במחזור השלישי מול ארסנל.