tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ויגוטסקי התייחס ל"דיבור הפנימי" כעוד אופן בו תופעות סוציולוגיות משפיעות על תפקודים מנטליים גבוהים.
הגדרותיו של ויגוטסקי את הדיבור הפנימי כוללות בין השאר: "טיוטה מנטלית", "תקשורת ללא מילים", "חשיבה במשמעויות טהורות" ו"חשיבה וורבלית".
de Guerrero ב-2005 סיכם את השימוש במונח דיבור פנימי בספרות המדעית באמצעות הגדרה הכוללת שלושה מאפיינים ייחודיים:
דיבור פנימי, בהגדרתו, מתייחס לשפה דבורה - משמע שפה בפעולה יותר מאשר שפה מופשטת.
דיבור שקט שלא יכול להישמע על ידי הנוכחים בסיטואציה.
מכוון לעצמי ולא כפנייה לאחר, ומשרת מטרות בהתאם לכך.
המרכיבים הללו הם הבסיס לרוב, אם לא לכל, ההגדרות למונח דיבור פנימי מהפילוסופים היוונים ועד ימינו.
למרות ההגדרה הברורה והאופי האינטואיטיבי שלה, קשה לצמצם את המושג לכדי הסבר פשוט (de Guerrero, 2005).
בהתאם לכך, נמצא בספרות מגוון של תיאורים וגישות להבנת מהות הדיבור הפנימי, התפתחותו, הקשר בינו לחשיבה, התיהלוך השפתי המעורב בו והפונקציות התפקודיות הרבות שבהם הוא בא לידי ביטוי.
דיבור חדיש הוא שמה של תוכנית טלוויזיה ישראלית מסוג מגזין תרבות, בהגשת השחקן והקומיקאי אסף הראל והסופרת והעיתונאית מירי חנוך.
העונה הראשונה והיחידה של התוכנית שודרה ב-2010 בערוץ 8 ב-HOT ובהמשך ירדה מהשידור ולא חזרה לעונה נוספת.
הרעיון לתוכנית הגיע ממנכ"ל ערוץ 8, אייל אופנהיים, שביקש ליצור תוכנית יומית בערוץ שתעסוק בתרבות.
התוכנית מתבססת בעיקרה על אייטמים קצרים ומתחלפים, בדומה לתוכנית אחרת שיצר אופנהיים, "יציע העיתונות" בערוץ הספורט.
האייטם הראשון עוסק בדרך כלל בנושא החם של אותו יום או אותה תקופה (כגון הצלחתה של המוזיקה המזרחית, ההומור העברי וגסיסתה של השפה העברית), פינות קבועות של אחד הפאנליסטים, ומסתיימת בריאיון מרכזי עם אורח, שעומד במרכז תשומת הלב; לעיתים קרובות מדובר בריאיון עם זמר, שגם מסיים את התוכנית בביצוע שיר.
בין האורחים בעונה הראשונה היו אורי גוטליב, מיקי רוזנטל, יורם קניוק, גיל קופטש, אסי כהן, מוני מושונוב, רון קופמן, נתן זהבי, מילי אביטל; וכן זמרים כגון רונה קינן, תמר אייזנמן, יוני רכטר, אריאל זילבר, שי גבסו, משה פרץ, שלמה גרוניך ולהקת הבלקן ביט בוקס.
דיבור מתוך שינה (סוֹמְנִילוֹקיה somniloquy) הוא תופעה פאראסומנית שבה אדם מדבר במהלך השינה מבלי להיות מודע לכך.
התופעה יכולה להתרחש בכל שלבי השינה ונחשבת כתופעה נפוצה בקרב כלל האוכלוסייה.
דיבור מתוך שינה משלב היבטים רפואיים וקוגניטיביים, ועשוי לשקף תהליכים קוגניטיביים המתרחשים במהלך השינה, תוך שהוא מהווה חלון לפעילות המנטלית שמתחרשת בזמן זה.
דיבור מתוך שינה הוא אחת מהתופעות הפאראסומניות הנפוצות ביותר, עם שכיחות של כ-66% באוכלוסייה הכללית.
התופעה מופיעה בעיקר בשלבי שינה שאינה שנת REM, אך התכנים הלשוניים עשויים להיות מדויקים יותר במהלך שנת REM.
מחקרים מצביעים על כך שקיימים הבדלים במאפיינים הפיזיולוגיים של אלו שמדברים מתוך שינה, כגון יעילות שינה נמוכה יותר, אחוז נמוך יותר של שנת REM, ואחוז גבוה יותר של שנת NREM.
דיבור מתוך שינה נפוץ במיוחד בקרב ילדים, עם הערכה שכ-18% מהילדים הבריאים בגילאי 7–15 מדברים מתוך שינה לפחות שלוש פעמים בשבוע.
למרות שהתופעה נחשבת לרוב כבלתי מזיקה, מחקרים מסוימים קושרים אותה לבריאות נפשית ירודה.
למשל, במחקר על ילדים בעלי התפתחות תקינה נמצא כי דיבור מתוך שינה קשור במידה מסוימת לתסמינים רגשיים חמורים יותר, בעיות התנהגות ובעיות בקשרים עם בני גילם.
עם זאת, בקרב ילדים עם בעיות התפתחותיות, דיבור מתוך שינה לא נמצא כמנבא בעיות בריאות נפשיות, למעט קשר חיובי בלתי צפוי להתנהגות חברתית טובה יותר.
בקרב מבוגרים, דיבור מתוך שינה יכול לכלול דיאלוגים או מונולוגים מורכבים, ג'יבריש או מלמולים.
התכנים המדוברים עשויים לשקף תהליכים קוגניטיביים פעילים במהלך השינה, כולל עיבוד שפה וגיבוש זיכרונות.
מחקרים מראים כי לעיתים קרובות תוכני דיבור מתוך שינה תואמים את תוכן החלומות, במיוחד במהלך שנת REM, ולכן הוא נחשב להתנהגות דמוית חלום (Dream-enactment behavior, DEB).
הקשר לבריאות הנפשית ולתפקוד יומיומי
למרות שדיבור מתוך שינה נחשב לתופעה נפוצה, במקרים מסוימים הוא עשוי להצביע על בעיות רפואיות או נפשיות חמורות יותר.
למשל, בקרב חולי פרקינסון עם דיבור מתוך שינה תכוף, נמצא כי תופעה זו מהווה גורם סיכון עצמאי לתמותה, כמו גם לקשר להזיות וישנוניות יתר ביום.
דיבור מתוך שינה עשוי להופיע גם יחד עם הפרעות שינה אחרות כמו הליכת לילה, סיוטים, הרטבת לילה, והפרעות התנהגות שנת REM (RBD).
אין טיפול ספציפי לדיבור מתוך שינה, בעיקר מכיוון שהסיבות לתופעה אינן ברורות לחלוטין.
עם זאת, ישנן מספר גישות להפחתת התופעה:
שיפור היגיינת השינה: שמירה על זמני שינה קבועים, הימנעות מתנומות מאוחרות ביום, והפחתת צריכת קפאין ואלכוהול לפני השינה.
הפחתת מתח: כיוון שלחץ נפשי נחשב לגורם מרכזי, חיפוש דרכים להפחתת מתח עשוי לסייע.
טיפול בהפרעות שינה נלוות: במקרים בהם דיבור מתוך שינה מלווה בהפרעות שינה אחרות, טיפול בהן עשוי להפחית גם את הדיבור.
התייעצות עם איש מקצוע: במקרים של תדירות גבוהה או חשש לבעיה רפואית, מומלץ לפנות לרופא או מומחה שינה.
במקרים מסוימים ייתכן שיומלץ על טיפול פסיכופתי או תרופתי.
ברוב המקרים דיבור מתוך שינה אינו מזיק ואינו דורש טיפול מיוחד.
עם זאת, אם התופעה משבשת את השינה או גורמת למצוקה, התייעצות עם איש מקצוע עשויה לסייע באיתור הגורמים ובהתאמת טיפול מתאים.
דיבור המתחיל (בראשי תיבות: ד"ה) הוא ביטוי המשמש כאמצעי הפניה, הנפוץ בספרות הפרשנות היהודית למקרא, למשנה, למדרש, לתלמוד, ועוד.
הביטוי דיבור המתחיל מופיע לפני ציטוט שהפרשן מצטט מן המקור, כדי לפרשו.
כוונת הביטוי היא שהפרשן מתייחס לקטע במקור (דיבור), הפותח (מתחיל) במילים מסוימות.
לאחר הביטוי "דיבור המתחיל" מצטט הפרשן את המילים שבהן פותח הקטע המדובר.
אם הפרשן עוסק במספר מקורות (כמו מפרשי התלמוד האחרונים), הוא פותח בשם המקור ולאחר מכן ציון דיבור המתחיל.
לדוגמה, על הפסוק: , פרשן המקרא רש"י כותב: פרשנים המתייחסים לפירושו זה של רש"י ישתמשו בביטוי: רש"י ד"ה לך לך.
צורתו המקורית של המושג היא כאשר הוא מחובר למושא: "דיבור המתחיל: ...".
זהו בעצם קיצור ל"דיבור המתחיל במילים...".
אולם כיום שכיחה צורת שימוש שגויה של הביטוי, ללא מושא, כגון: "באיזה דיבור המתחיל זה?".
במקרה שהפרשן מפרש קטע נוסף באותו "דיבור המתחיל", הוא לעיתים משתמש בסימן בא"ד, ראשי תיבות של באותו דיבור.
כמו כן, שכיחים ראשי תיבות של צירופים כגון "תוד"ה" – תוספות דיבור המתחיל, ועוד רבים.
דִיבוֹק אוריגי (בסוואהילי: Divock Origi; נולד ב-18 באפריל 1995 באוסטנדה, בלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ במילאן.
הכדורגלן ארנולד אוריגי הוא בן דודו.
דיבוׂק אוריגי הוא בנו של שחקן העבר הקנייתי מייק אוקוט אוריגי ששיחק בראסינג גנק.
באותה קבוצה שיחק בנו דיבוק בקבוצות הנוער 9 שנים ובשנת 2010 עבר לקבוצת הנוער של ליל.
בעונת 2012/13 שיחק בקבוצה הבוגרת של ליל.
ב-2 בפברואר 2013, במשחקו הראשון בליגה הצרפתית הוא נכנס כמחליף בדקה ה-69 והבקיע 7 דקות מאוחר יותר ועזר לקבוצתו לנצח 1-0 את טרואה.
אוריגי היה שחקן מחליף בקבוצת ליל והיה השחקן שנכנס הכי הרבה פעמים כמחליף בעונת 2012/2013.
ב-29 ביולי 2014 חתם בקבוצה האנגלית ליברפול, ששילמה עבורו 10 מיליון לירות שטרלינג.
מיד לאחר החתמתו הושאל לקבוצתו הקודמת, ליל.
בעונת 2015/2016 החל לשחק בליברפול, לאחר שמאמן ליברפול יורגן קלופ החליט לקצר את תקופת ההשאלה לליל.
את הופעת הבכורה במשחק תחרותי במועדון ערך ב-12 בספטמבר כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 מול מנצ'סטר יונייטד.
ב-2 בדצמבר כבש את שער הבכורה במועדון במסגרת רבע גמר גביע הליגה ועזר לקבוצתו לנצח 6-1 את סאות' המפטון.
עשרה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה בפרמייר ליג בתיקו 2-2 מול וסט ברומיץ' אלביון.
בתום אותה העונה העפיל עם קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2016, ועלה כמחליף בדקה ה-70 בהפסד 1–3 לסביליה.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל שוב, הפעם לעונה אחת לוולפסבורג.
ב-19 בספטמבר כבש שער בכורה במועדון מול ורדר ברמן.
אוריגי כבש 6 שערים במועדון במשך תקופת ההלוואה.
ב־7 במאי 2019 במסגרת המשחק השני בחצי גמר ליגת האלופות, הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות וסיים את המשחק עם שני שערים שסייעו לקבוצתו לנצח 4–0 את ברצלונה ולהעפיל לגמר ליגת האלופות.
במשחק גמר ליגת האלופות 2019 מול טוטנהאם הוטספר, כבש אוריגי את השער השני לזכות קבוצתו, שהסתיים בתוצאה 2–0 ובזכייה בתואר.
בעונת 2019/2020, זכה עם הקבוצה באליפות, אוריגי כבש באותה העונה ארבעה שערים ב-28 הופעות והוסיף שלושה בישולים.
ב-5 ביולי 2022 חתם אוריגי במילאן לארבע שנים.
ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בניצחון 2-4 על אודינזה.
ב-1 בספטמבר 2023 חזר לפרמייר ליג בהשאלה לנוטינגהאם פורסט.
לדיבוק שתי אזרחויות, קנייתית ובלגית, והוא החליט לשחק במדי בלגיה.
על אף גילו הצעיר, זומן אוריגי לסגל נבחרת בלגיה לקראת מונדיאל 2014. הוא שותף בשלושה משחקי אימון של הנבחרת לקראת המונדיאל במאי ויוני 2014, כאשר המשחק הראשון נגד לוקסמבורג אינו מוכר על ידי פיפ"א משום שבלגיה ביצעה 7 חילופים במהלך המשחק.
במונדיאל 2014 כבש אוריגי את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון נבחרת בלגיה על בשלב הבתים, והפך לשחקן הצעיר ביותר שהבקיע שער במדי הנבחרת במסגרת משחקי גביע העולם, בגיל 19, חודשיים ו-4 ימים בלבד.
אוריגי שותף במספר משחקים במוקדמות יורו 2016 והיה בסגל הנבחרת בטורניר יורו 2016, אך לא שותף בשום משחק בטורניר.
אוריגי לא היה בסגל בלגיה במונדיאל 2018. בשנת 2019 הוא שיחק במספר משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2020.
הדיבוב בישראל בשפה העברית, מיועד בעיקר עבור סרטים ותוכניות טלוויזיה לילדים, לעומת מדינות רבות בעולם בהן עיקר ההפקות מדובבות גם לקהל בוגר.
ב-3 ביולי 1965 נעשתה הפקת הדיבוב הראשונה בישראל לשפה העברית, כאשר בה דובבו רק קטעי הקריינות בסרט הקולנוע "המסע המופלא" על ידי אורי זוהר.
לאחר סרט זה, בשנת 1970 דובב במלואו לעברית הסרט "ניקי כלב הפרא".
סדרת הטלוויזיה הראשונה שדובבה לעברית היא "דוקטור דוליטל", ששודרה בשנת 1971 ב.
סרטי אנימציה קלאסיים של וולט דיסני והאחים וורנר, זכו לדיבוב בעברית רק בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
לעיתים יותר מ-50 שנה לאחר שיצאו לראשונה.
חלוצת הדיבוב העברי היא שפרירה זכאי, שעסקה בדיבוב מ-1971 עד 2008.
בשנת 1980 הציע הסופר וחבר הכנסת, משה שמיר, הצעת חוק לשימוש בדיבוב לשם ביסוס מעמד השפה העברית.
סונוקול ירושלים (1951–1995) - הוקם על ידי ראובן מורגן ולאחר מותו האולפנים נסגרו, הסדרות שדובבו בו הם היה היה - האדם ופינוקיו אשר שודרו בטלוויזיה החינוכית.
ב-1951-1960 הוקלטו באולפן שירים ורק ב-1970 החלו גם לדבב באולפן.
אולפני אולפנטו (1991–1995) - הוקם על ידי יוני חן ולאחר מותו האולפנים נקנו על ידי אולפני אלרום.
אולפני טריטון (1972–2004) - הוקם על ידי יצחק גליקסמן, טומי פרידמן, חנה דרורי קשי ושפרירה זכאי.
הוקלט בו האלבום הכבש השישה עשר.
אולפני קולינור (1966-הווה) - הם אולפני הקלטה אשר פעלו החל מ-1966. האולפנים הוקמו על ידי אמנון רוברמן, אמיל בר ושפרירה זכאי.
הם הקימו את רשות השידור הישראלית אשר כהיום נקרא תאגיד השידור הישראלי יחד עם עוד כמה חברים.
הם דיבבו את היפה והחיה של דיסני, להיטים מצוירים משלנו של אולפני אנימה, קלסיקלטת והד ארצי, אצבעונית אשר שודרה בהטלוויזיה החינוכית הישראלית ונסיך מצרים ויוסף נסיך החלומות של דרימוורקס.
נכון ל-11 באוגוסט 2025 "הגינה של תמרי" היא הסדרה הכי חדשה שהקליטו שם.
סדרה זו היא אתחול לסדרה הצריף של תמרי.
דיבבו בו את הסדרה של הדרדסים ששודרה בישראל ב-1983-1984 והקדירה השחורה שהוקרנה בישראל ב-1986.
אולפני קובי אשל בע"מ (1994–הווה) - הוקם על ידי קובי אשל.
אולפני נ.ל.ס (1990–הווה) - הוקם על ידי משפחת אולמן ועוזי פוקס.
הערוץ גם דיבב סדרות לפעוטות ששודרו בערוץ בייבי כגון בובה, ברייני בייבי, אובי ויוצרים קטנים.
אולפני תומיתות (1995–2013) - הוקם על ידי גיתית שובל ורון דרויאן.
דיבבו בו את הסדרה של הדרדסים ששודרה בישראל בשנים 1998-2013.
אולפני אלרום (1983–הווה) - הוקם על ידי עוזי ליבנה.
תחילה הוקם לצורך תרגום אך לאחר מותו הפתאומי של יוני חן הפך האולפן ב-1996 לאולפן דיבוב.
לאחר פרישתה של שפרירה זכאי ב-2008 הפכו למדבבים הרשמיים של סרטי דיסני.
הם מדבבים גם תכנים בגרמנית.
וידאופילם אינטרנשיונל (1981-הווה) - הוקם על ידי אמי בכר וגילי בכר ב-1981. הם מדבבים גם תכנים בשפות זרות.
התכנים שדובבו באולפן הם של החברות נטפליקס, דיסני, HOT, הרשות השנייה ועוד חברות אחרות.
נכון ל-11 באוגוסט 2025 צ'יקן מאסטר הוא הסרט הכי חדש שהקליטו שם.
שרון כהן הפקות - החברה מדבבת סרטי מייג'ור לחברות ההפקה הגדולות, ועוסקת בבימוי והקלטות להפקות מקור.
דאבי דאב (2000-הווה) - הוקם על ידי שטגר עזרא וטמירה ירדני.
הסדרות הראשונות שדובבו בדאבי דאב היו "סימסאלה גרים", "בחווה של דוד משה" ו"בייבלייד" שדובבו בשנת 2002.
VSI Tel Aviv (2000–הווה) - הוקם על ידי משפחת אולמן לאחר סגירתו של נ.ל.ס.
NDG Studios (2015-הווה) - אולפני דיבוב וכתוביות, הוקמו על ידי אופיר קלפנר, האולפנים מדבבים סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה לכל מפיצי הקולנוע בישראל ובעולם וכן ולערוצי השידור ולכל פלטפורמות הסטראמינג בעולם.
דיבוק (במקור: Dybbuk) הוא גיבור על שנוצר על ידי חברת DC קומיקס.
הוא נוצר על ידי ג'וף אישרווד, ג'ון אוסטרנדר וקים ייל, והופיע לראשונה בחוברת Suicide Squad (vol.
דיבוק הוא בינה מלאכותית שנוצר על ידי מדענים ישראליים כדי לשרת כחבר צוות ביחידת החיות.
לדיבוק היכולת לשלוט בכל מכשיר המופעל על ידי מחשבים.
הנבל קוברה השחית את דיבוק וניסה לגרום לו להצית מלחמה בין היהודים והמוסלמים.
חבר צוות אחר בחיות, רמבן, היה זה שהציל את דיבוק מהשחתה מוחלטת.
דיבוק מפתח זהות אנושית יותר בשם לני, והתחייב לעזור לאמנדה וולר ולתכנת מחדש את חברת יחידת המתאבדים לשעבר, מיינדבוגלר, שאליה הושתלה הזהות "עפרית", אשת ג'יהאד אלימה.
בסופו של דבר דיבוק ועפרית מתאהבים ומתחתנים.
דיבהי (בדיבהי: ދިވެހި; דיבהי IPA: [d̪iˈʋehi]) היא שפה הודו-ארית המדוברת באיים המלדיביים ובאיי לקשאדוויפ שבהודו.
היא השפה הרשמית של המלדיביים.
היא הושפעה בעיקר מערבית, אך גם מצרפתית, פרסית, פורטוגזית, הינדוסטנית ואנגלית.
התאאנא הוא הכתב המשמש את דיבהי.
הוא הופיע לראשונה במסמך מלדיבי בתחילת המאה ה-18. הכתב הוא מסוג אבוגידה.
דיבוב מצחיק הוא שמו של ערוץ באתר יוטיוב ועמוד פייסבוק המציג דיבובים לקטעים טלוויזיוניים לאחר הסרת הפסקול המקורי מהם והצמדת פסקול חדש.
בדצמבר 2016 עלתה לשידור בערוץ הראשון תוכנית הטלוויזיה "רשות הדיבוב", שהתבססה על "דיבוב מצחיק".
דיבוב מצחיק דיבבו סדרות ששודרו בערוצים הערוץ הראשון, כאן חינוכית, מכאן 33, כאן 11, ערוץ 2 (קשת, רשת וטלעד) ערוץ 10, ערוץ 12, ערוץ 13, ערוץ 24, ערוץ הילדים, ערוץ הופ, ערוץ ג'ים ג'אם, ערוץ המזרח התיכון, ערוץ הקניות, ערוץ ויוה, BBC ועוד.
בדיבובים משולבים שיבושי לשון רבים וטעויות דקדוקיות בעברית שהפכו לסלנג בשימוש עוקבי הערוץ.
בין הביטויים השגורים בסרטונים: "סקאר שרף את הטוסט" "סוככככררר" "תפרחת" ועוד.
השניים טוענים כי הדיבובים מאולתרים ומוקלטים תוך כדי צפייה ראשונה בסרטון שהם מדבבים, וכי מעולם לא כתבו תסריט לפני הקלטה (למעט הדיבובים לתוכנית "החוליה החלשה"), אולם לעיתים הם מקליטים דיבוב יותר מפעם אחת, בוחרים את הקטעים המוצלחים בעיניהם, ומחברים אותם לכדי סרטון אחד.
הדיבובים בערוץ אינם מהוקצעים במתכוון, וניתן לשמוע פרצי צחוק ספונטניים של השניים במהלך הדיבוב.
בשנת 2012 החלו השניים לקיים ערבי הקרנה בפאבים, ולאחר מכן גם ב"בית ציוני אמריקה", ובמהלכם נמכרים מוצרים הנושאים סמלים או ציטוטים המזוהים עם הערוץ.
בשנת 2013 השתתפו השניים במסע הפרסום של דגני בוקר של חברת נסטלה ובמסגרתו הקליטו דיבובים לקטעים מהתוכנית "האח הגדול".
בתחילת 2017 חגגו עשור לערוץ.
נכון ל-2022, יש לערוץ מעל 78 אלף משתמשים רשומים ומאות הסרטונים בערוץ נצפו יותר מ-29 מיליון פעם.
הסרטון הנצפה ביותר של האחים הוא "דיבוב מצחיק למלך האריות" (סרט של דיסני) יש יותר מ-2,000,000 צפיות.
לעמוד הפייסבוק יש קרוב ל-140,000 עוקבים.
בשנת 2019 הודיעו השניים רשמית על סיום עבודתם המשותפת תחת השם "דיבוב מצחיק" וכי ימשיכו לדבב כל אחד בנפרד, זאת לאחר תקופה ארוכה שבה עמודי היוטיוב והפייסבוק היו יחסית שוממים, וכי לקח זמן רב עד לעליית סרטון חדש.
כיום השניים פתחו ערוצי יוטיוב נפרדים שבהם כל אחד מדבב באופן עצמאי, בן מדבב בערוץ "מדובבים" ואמיר מדבב בערוץ "אמיר חכים".
כמעט עשר שנים לאחר תחילת פעילותם בדיבוב מצחיק, החלו האחים חכים לשתף פעולה עם הערוץ הראשון בהפקת 20 פרקים של התוכנית "רשות הדיבוב", במסגרת שידורי 48 שנים לערוץ הראשון בהפקת קסטינה תקשורת.
בעקבות הצלחת העונה הראשונה, במרץ 2017 עלתה לשידור העונה השנייה של התוכנית.
בעונה השנייה נקראה התוכנית "יומן רשות הדיבוב" (מכיוון שהדיבוב העיקרי שהוצג באותה עונה היה דיבוב לתוכנית "יומן", ובהתייחסות לאירועי אקטואליה).
לעונה זו המשיך בן לבד ללא אמיר ולה תוכננו 11 פרקים ותוכנית לקט, אך בעקבות הסגירה המוקדמת של רשות השידור, תוכנית הלקט נגנזה.
העונה השנייה של התוכנית לא עלתה לאתר ולערוץ היוטיוב של הערוץ הראשון, גם לאחר שזכויות השידור עברו לידי "כאן".
לאחר סגירת הערוץ הראשון והחלפתו בתאגיד השידור הישראלי "כאן" לא חודשה התוכנית לעונה נוספת.
דיבאל פטריק הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל מסצ'וסטס בשנים 2007–2015.
פטריק גדל בדרום שיקגו, בנם של אמילי ולורדין.
אביו עזב את המשפחה כשפטריק היה בן שלוש.
בגיל 14 עבר להתגורר במסצ'וסטס.
ב-1978 סיים לימודי תואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטת הרווארד.
לאחר שנה בה עבד במסגרת האומות המאוחדות באפריקה שב לארצות הברית וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד ב-1982. הוא עבר לקליפורניה ועבד כעוזר שופט בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית.
ב-1983 החל לעבוד במשרד עורכי הדין LDF ב-1986 הצטרף לפירמת עורכי הדין Hill & Barlow ולאחר ארבע שנים נהיה לשותף.
בשנים 1994–1997 שימש עוזר לתובע הכללי של ארצות הברית וראש מחלקת זכויות האזרח במחלקת המשפטים, בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון.
ב-1999 עבר לעבוד כיועץ משפטי בחברת האנרגיה טקסקו ועסק במיזוגה עם שברון.
ב-2001 מונה לסגן נשיא ויועץ משפטי של חברת קוקה-קולה ובשנים 2004–2006 עבד כיועץ משפטי בחברת ACC Capital Holdings.
ב-2005 הכריז פטריק על כוונתו להתמודד למשרת מושל מסצ'וסטס.
הוא ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ובבחירות הכלליות בנובמבר 2006 גבר על סגנית המושל המכהנת מהפלגה הרפובליקנית עם 55.64% מהקולות.
בנובמבר 2010 נבחר לתקופת כהונה נוספת.
ב-2020 התמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית, אך פרש לאחר מיעוט קולות שקיבל בבחירות בניו המפשייר.
פטריק נשוי לדיאן ואב לשתי בנות.
דיבור ארוטי, המכונה גם כדיבור אוהבים, (בלעז: Dirty Talk דיבור מלוכלך או לדבר מלוכלך), הוא נוהג בו נעשה שימוש במילים ודימויים כדי להגביר את העוררות המינית לפני, במהלך (או במקום) פעילות המינית.
דיבור ארוטי הוא בדרך כלל חלק ממשחק מקדים, והוא יכול לכלול תיאורים ארוטיים, הומור מיני, פקודות מיניות ומילים גסות.
דיבור ארוטי יכול להיות לחש לאוזן של בן/בת זוג, דיבור בטלפון, או בטקסט כתוב (לדוגמה באמצעות מסרונים).
דיבור ארוטי מפעיל אזורים היפותלמוס ומגביר את הגירוי הגופני.
הגברת הגירוי הגופי מתרחשת לרחוב אצל שני השותפים באינטראקציה המינית.
בניסויים שנערכו ביקשו מהמשתתפים לומר מילים המשמשות בשיחות ארוטיות והן הדוברים והן המקשבים דיווחו על תחושות מיניות.
כאשר אין אפשרות לאינטימיות גופנית דיבור ארוטי יכול להיות היבט חשוב של סקס וירטואלי, במיוחד סקס טלפוני וסייברסקס.
יש להבדיל בין דיבור ארוטי/מלוכלך לבין "שיחה ארוטית בתשלום (Phone Sex) שהוא סוג של זנות.
המרקיז דה סאד, ראה את עצמו מומחה בנושאים מיניים.
כתב בהקדמה ל-120 ימים של סדום כי "בין הליברטינים (הוללים, תאוותניים) מקובל לחשוב שהכי הרבה תחושות חושניות מועברות על ידי איברי שמיעה"- היינו, שהדיבור הארוטי הוא הצורה הכי מעוררת של סקס.
"דיבור נגוע" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים סטפן לגר ומרגי.
השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music ויוניסל.
השיר הגיע למקום ה-2 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
השיר נכתב והולחן על ידי סטפן לגר, יהונתן מרגי, רון ביטון וג'וני גולדשטיין והופק על ידי גולדשטיין.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.7 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי סיוון שריקי ומורן מורדי והועלה לערוץ היוטיוב של סטפן לגר ב-3 בדצמבר 2019, בקליפ ניתן לראות את מרגי ולגר בתוך ג'ונגל.
נכון לאפריל 2020, פורסמו עשרות אלפי סרטונים ברשת החברתית טיקטוק בהם נכלל השיר.
אתר פרוגי סקר את השיר באופן חיובי באומרו כי השיר הוא "דוגמה מעולה לאיך שני זמרים מעולים אך שונים בסגנון יכולים ליצור סינגל משותף שמראה את הסגנון והיכולות של כל אחד בלי שזה יהיה אחד על חשבון השני".
דיבור בפני קהל הוא ביצוע נאום בפני קהל חי.
דיבור בפני קהל מתייחס לרוב באירוע פורמלי, פנים אל פנים, כאשר היחיד מדבר לקבוצת מאזינים.
עם זאת, עקב התפתחות התחום, דיבור בפני קהל נחשב בעת המודרנית לכל סוג של דיבור (פורמלי או לא פורמלי) בין דובר לקהל.
דיבור בפני קהל הוא סוג של תקשורת שמוסיפה לידע ולחוכמה של המאזינים, או שמשפיעה על עמדותיהם או התנהגותם.
דיבור בפני קהל יכול להשיג מטרות מסוימות לרבות ליידע, לשכנע ולבדר.
בנוסף, דיבור בפני קהל יכול להועיל לדובר באופנים שונים.
דיבור בפני קהל מאפשר לדובר לייצר הזדהות של הקהל עם הדובר שבתורה יכולה להצית התלהבות בקרבו וליצור חיבור וקשר בין אנשים.
בנוסף, באמצעות דיבור בפני קהל ניתן להנגיש מושגים מסובכים לקהל ולשכנע אותו.
דיבור בפני קהל, הנעשה בצורה טובה, מגביר את הרצון לצרוך את הידע של הדובר ובכך מעניק לדובר חשיפה רבה יותר.
בנוסף, דיבור בפני קהל עשוי לחייב את הדובר לדייק בעמדות שהוא מציג ולתרום לביטחונו העצמי.
כאשר עורכים דיבייט, הצורך להתעמת עם משתתפים אחרים מחייב את הדובר לבסס את הטענות שהוא מציג.
וישנם שיטות, מבנים וכללים שונים בהתאם לסיטואציה.
ספר הלימוד הראשון בנושא דיבור בפני קהל נכתב לפני קרוב ל-2,400 שנה, והעקרונות שפורטו בו נלקחו מהפרקטיקות שפותחו ביוון העתיקה.
הפחד מדיבור בפני קהל נקרא גלוסופוביה.
על פי ההערכה, מדובר בפוביה הנפוצה ביותר, אשר קיימת בקרב קרוב ל-75% מכלל האוכלוסייה.
במשך אלפי שנים הזכות לעמוד מול קהל, הייתה שמורה למעמדות גבוהים בחברה או לאמנים.
הנואמים בחברה היו בעיקר בני המעמד השליט - גברים, בעיקר ממוצא אצולה.
נשים לא הורשו לנאום, וכך גם בני מעמד נמוך ועבדים.
סיבות אחרות לפחד לנאום היו רדיפה על רקע הומופוביה.
גם הופעות פומביות אחרות כמו שירה או הופעה בתיאטרון הוגבלה לעיתים על רקע דתי או מסורתי.
במשך מאות שנים לא היה מקובל כי נשים ישאו דברים באופן ציבורי, הן בכתב (כתיבה בעיתון, הוצאת ספר) והן בעל פה - נשיאת נאומים בציבור או אפילו דיבור בפורום שיש בו מספר גברים.
דבורה סמסון הייתה אישה שנלחמה במסגרת הצבא הקונטיננטלי במלחמת העצמאות האמריקאית, כשהיא מחופשת לגבר.
היא התגייסה ב-1782, ולאחר שהשתתפה במלחמה במשך 17 חודשים וזהותה האמיתית נודעה למפקדה, היא שוחררה בכבוד.
ביוני שנת 1802 יצאה סמסון לבדה למסע הרצאות במסצ'וסטס, רוד איילנד וניו יורק, מסע שארך כשנה, שבו דיברה על שירותה בזמן המלחמה, דבר שהופך אותה לאישה הראשונה שיצאה למסע הרצאות שכזה לדבר בפני קהל.
ההערכה היא שכ-1500 איש קנו כרטיסים על מנת לראות אותה ולהקשיב לה מספרת על מעלליה כחייל, בתקופה בה "אישה ישבה בבית ותפרה, טוותה או חבצה חמאה".
במסע זה חתרה הן לרווח כלכלי ממכירת הכרטיסים ולהעלאת המודעות לתרומתה כדי לעזור לה במאבקה להשגת קצבה מהמדינה, והן כדי להצדיק את גיוסה לצבא כפטריוטית.
אחד המאבקים הראשונים של הפמיניסטיות בארצות הברית הייתה הזכות לשאת דברים בציבור.
כמה מן הפמיניסטיות הראשונות היו מעורבות בתנועה לצמצום צריכת אלכוהול באמצע המאה ה-19, שכן נשים היו חסרות זכויות גם מול בעל אלכוהוליסט.
אולם גם במסגרת תנועה זו, דרשו מהן רק לשמוע וללמוד, והן הקימו בשל כך ארגון אחר.
ב-1853, בעת הכינוס הבינלאומי למאבק במשקאות משכרים בניו יורק, דרשה סוזן ב.
אנתוני שיתנו לנשים את הזכות לדבר, אולם לאחר דיון של שלושה ימים בסוגיה זו, הדבר נאסר.
במשך שנים נשים גם לא הורשו להופיע לפני קהל בהקשרים אחרים כמו הופעות מוזיקה, הצגות תיאטרון ועוד.
בימי שייקספיר לדוגמה היה מקובל כי תפקידי נשים במחזות הוצגו על ידי גברים צעירים.
עד היום גורמים דתיים מתנגדים לכך שגברים ישמעו שירת נשים - באופן חי או לפעמים אפילו מוקלט על רקע טענה כי קול באישה ערווה.
היכולת לדבר בפומבי היא מיומנות חיונית והכרחית בעולם המודרני אשר נדרשת אצל אנשים ממעמד ומתחומים שונים כגון עולמות ההוראה והניהול.
על מנת לדבר בפני קהל, נדרש תהליך למידה שכולל עקרונות דיבור בפני קהל מוסכמים אוניברסליות.
אלה הם עקרונות שונים אותם כדאי לאמץ בדיבור בפני קהל אשר מסייעים בהעברת המסר לקהל בצורה נכונה וברורה.
יש הטוענים כי בשלב הראשוני רצוי להכין נאום מסודר שמציג את נושא הנאום ואת מטרתו (הרעיון המרכזי) ולאתר טיעונים חזקים אשר מבוססים על עובדות.
לאחר מכן יש לשאוף למשוך את תשומת ליבו של הקהל ולעקוב אחרי תגובתו (תוך שמירת קשר עין).
בנוסף, יש לנהל את הקול והבעות הפנים במהלך הנאום ולשמור על מצב רוח חיובי ואופטימי ולשדר התלהבות מהנושא, להיות תמיד בתנועה (להתקרב לקהל תוך הדגשת דברים דרך תנועת ידיים) ובכך לשמור על ריכוז הקהל.
בנוסף, יש המייעצים להתאים את הניסוח (השפה) לקהל היעד.
כמו כן, קיימת חשיבות של הפגנת אמפתיה וטאקט כלפי הקהל.
לבסוף, יש המציינים גם את חשיבותו של ביטחון עצמי בעת הדיבור.
אנשים הסובלים מפחד קהל (מצב בו אינטראקציות חברתיות מעוררים פחד לא פרופורציונלי) או אנשים אשר מעוניינים לדבר בפני קהל יכולים להיעזר במה שנרשם לעיל לצורך דיבור יותר יעיל ומקצועי מול הקהל.
תופעת הפחד מדיברות בפני קהל מתבטאת בסימפטומים פיזיים, כמו דופק מואץ, ברכיים רועדות ורמת ריכוז נמוכה.
הפחד הזה משפיע על היכולת של האדם להתמודד ולבצע דיבור בפני קהל.
יש כמה גורמים שונים שמסבירים את מוצאו של הפחד מדיבור בפני קהל, כולל גורמים פסיכולוגיים (חשש מהערכת אחרים וחשש מאי-יכולת להתמודד עם הסיטואציה) גורמים תרבותיים (למשל, מסורת תרבותית של חרדה מול דיבור פומבי).נמצא שדיבור פומבי במרחב פיזי מעורר תגובות פיזיולוגיות יותר אינטנסיביות מאשר דיבור מדומה במרחב וירטואלי.
פחד מדיבור בפני קהל הוא תופעה נפוצה מאוד בקרב אנשים.
זהו מצב שיכול להשפיע על כל אדם ללא קשר לכישוריו האישיים או ליכולותיו המקצועיות.
כדי להתמודד עם הפחד מדיבור בפני קהל, קיימות שיטות טיפוליות ואסטרטגיות המכוונות להפחית את רמת החרדה ולשפר את הביצועים.
שיטות אלו כוללות שליטה בנשימה, תרגול מול מאזינים חברים או בעזרת מומחה, ושיטות התמודדות קוגניטיביות כמו תרגול חשיבה חיובית ושחרור מחששות ותהיות שליליות.
דיבוקים היא מיני-סדרה ישראלית-צרפתית מסוגת דרמת-מתח פסיכולוגית על-טבעית, שנוצרה על ידי היוצר והתסריטאי שחר מגן, שכתב את התסריט יחד עם התסריטאית הצרפתית ואלרי זאנתי; והופקה עבור "Yes" בשיתוף פעולה עם הערוץ הצרפתי "CANAL+".
מיני-הסדרה כוללת 6 פרקים, והיא עלתה לשידור ב-2 בדצמבר 2020. בצרפת, הסדרה עלתה לשידור ב-2 בנובמבר 2020.
במהלכה של חתונה בין ערן, יליד הארץ, לבין נטלי, עולה חדשה מצרפת, ערן נמצא דקור בזמן שהסכין נמצא בידי כלתו הטרייה, נטלי.
קארים, פקיד מהקונסוליה הצרפתית, שנקרא לסייע לנאשמת ולמשפחתה, מוצא את עצמו נקשר באופן אובססיבי למקרה.
נועה קולר – אסתי, חוקרת משטרה ושותפתו של רפי, שמתמנה לפתור את מקרה הרצח.
צחי גראד – רפי, חוקר משטרה ושותפה של אסתי, שמתמנה לפתור את מקרה הרצח.
נדיה טרסקוביץ' – נטלי, עולה חדשה מצרפת וכלה טרייה, שנחשדת ברצח חתנה.
אימרי ביטון – ערן, חתנה של נטלי, שרציחתו פותחת את העלילה
ראדה קטב – קארים, פקיד מהקונסוליה הצרפתית, שנקרא לסייע לנטלי ומשפחתה.
חנה אזולאי-הספרי – אמו של ערן
ששת פרקיה של מיני-הסדרה עלו לשידור לראשונה בצרפת בערוץ "CANAL+" ב-2 בנובמבר 2020. בישראל, מיני-הסדרה עלתה לשידור ב-"Yes" ב-2 בדצמבר 2020.
ב-14 באוקטובר 2020, נודע שזכויות השידור של מיני-הסדרה בארצות הברית נרכשו על ידי HBO Max.
דיאתרמיה היא תהליך שבו חום מושרה, באמצעות זרם חשמלי או זרמים אלקטרומגנטיים בתדירות גבוהה, לשם טיפולים פיזיותרפיים או הליכים כירורגיים.
המונח "דִיאָתֶרמִיָּה" הוא הלחם של המילים היווניות "דיה" (δια, שפירושה "דרך") ו"תרמיה" (θερμία, כלומר "חום"), כלומר "חימום באמצעות, דרך".
התיאורים הראשונים הנוגעים בהשפעת זרמים אלקטרומגנטיים על גוף האדם פורסמו על ידי ז'אק ארסן ד'ארסונבל.
הרופא הגרמני קארל פרנץ נייגלשמידט נחשב לאחד מאבות התחום ולאבי השימוש בביטוי "דיאתרמיה".
דוקטור נייגלשמידט כתב את הספר המרכזי שייסד את התחום; "Lehrbuch der Diathermie", שיצא לאור בשנת 1926.
דיאתרמיה משמשת בדרך כלל להרפיית שרירים ולחימום רקמות עמוקות בפיזיותרפיה, לחימום והרס גידולים באונקולוגיה, ולחיתוך רקמות וצריבת כלי דם (לשם הפסקת דימום מהם) בעת ניתוחים כירורגים.
ישנן שלוש טכניקות מרכזיות להפקת דיאתרמיה.
שימוש באולטרסאונד, שימוש בתדרי רדיו קצרי טווח (תדרים בטווח 1–100 MHz), או שימוש בגלי מיקרו (תדרים בטווח 915MHz או 2.45GHz).
ההבדל העיקרי בין השיטות הוא בעומק החדירה שלהן לרקמות.
הרעיון שלזרמים אלקטרומגנטיים בתדירות גבוהה עשויות להיות השפעות רפואיות נחקר במקביל ובצורה עצמאית בשנים 1890–1891 על ידי הרופא והביופיזיקאי הצרפתי ז'אק ארסן ד'ארסונבל והמהנדס האמריקני הסרבי ניקולה טסלה.
ד'ארסונבאל חקר יישומים רפואיים לחשמל וביצע את המחקרים השיטתיים הראשונים על השפעת זרם חילופין על גוף האדם.
במהלך מחקר זה הוא גילה שתדרים מעל 10 kHz לא גורמים להתחשמלות, אלא דווקא לחימום.
הוא גם פיתח את שלוש השיטות המשמשות להעברת זרם בתדר גבוה לגוף: אלקטרודות מגע, לוחות קיבוליים וסלילי אינדוקציה.
ניקולה טסלה הבחין לראשונה בסביבות 1891 שזרמים בתדירות גבוהה מסוגלים לייצר חום בעת מעבר בגוף חי, והציע להשתמש בהם ברפואה.
בשנת 1899 כימאי אוסטרי בשם פון זיינק תיאר את קצב ייצור החום ברקמה כפונקציה של תדר וצפיפות הזרם, והציע לראשונה להשתמש בזרמים בתדירות גבוהה לטיפול בחימום עמוק.
עד שנת 1900 כבר נעשה שימוש ניסיוני בהזרמת זרם בתדירות גבוהה לגוף לשם טיפול במגוון רחב של מצבים רפואיים במסגרת התחום הרפואי החדש "אלקטרותרפיה".
בשנת 1908 טבע הרופא הגרמני קרל פרנץ נגלשמידט את המונח "דיאתרמיה" וביצע ניסויים מקיפים ראשונים בחולים.
בשנת 1926 יצא לאור ספר הלימוד הראשון בתחום, "Lehrbuch der Diathermie".
שנכתב על ידי דוקטור נגלשמידט, וחולל מהפכה בתחום.
עד שנות העשרים של המאה העשרים התבסס התחום על שימוש במכונות סליל טסלה וסליל אודין, אך אלה הוגבלו לתדרים של 0.1-2 MHz בלבד, ונקראו דיאתרמית "גל ארוך".
הזרם הוחל ישירות על הגוף באמצעות אלקטרודות מגע שלעיתים גרמו לכוויות בעור המטופל.
בשנות העשרים של המאה העשרים פיתוח שפופרת הריק אפשרה להגדיל את התדרים ל-10–300 MHz, ולשימוש בדיאתרמיית "גל קצר".
האנרגיה הוחלה על הגוף באמצעות סלילי אינדוקציה המבוססים על חוט או לוחות קיבוליים מבודדים, מה שהפחית את הסיכון לכוויות.
בשנות הארבעים כבר נעשה שימוש ניסיוני בגלי מיקרו.
שלוש הצורות של דיאתרמיה בהן משתמשים פיזיותרפיסטים הן אולטרסאונד, גל קצר ומיקרוגל.
החום הנוצר על ידי הדיאתרמיה מגביר את זרימת הדם, חילוף החומרים וקצב התפשטות היונים על פני קרום התא באזורים החשים את הזרם.
תחת השפעת חום זה רקמות סיביות בגידים, במפרקים ובצלקות נמתחות ביתר קלות, ובכך מאפשרות הקלה על נוקשות המפרקים וקידום הרפיית השרירים וירידה בעוויתות השרירים.
דיאתרמיה באמצעות אולטרסאונד מתבססת על גלי קול בתדר גבוה שהופכים לחום כאשר הם נעים דרך רקמה.
סוג זה של דיאתרמיה שימושי במיוחד בהעברת חום למבנים מסוימים כגון שרירים מכיוון שישנו הבדל ברגישות של סיבים שונים לתנודות הנוצרות על ידי גלי הקול, כאשר סיבים מסוימים סופגים יותר גלים וסיבים אחרים בעיקר מחזירים את הגלים.
לדוגמה, בשומן תת עורי יחסית מעט אנרגיה מומרת לחום, בעוד שברקמות שריר חלק גדול יותר מגלי הקול מומרים לחום.
בעקבות הבדלים אלו גלי העל-קול עוברים דרך השומן התת-עורי ללא השפעה רבה עליו, אך מצליחים לחמם ביעילות ובצורה ממוקדת את השרירים שמתחתיו.
מכונות דיאתרמיה של גל קצר משתמשות בשני משטחים המונחים משני צידי חלק הגוף המטופל.
שיטה אחרת מבוססת על סלילי אינדוקציה גמישים.
סלילים אלו ניתנים לעיצוב כך שיתאימו לחלק הגוף המטופל.
כאשר הגלים עוברים ברקמות הגוף השונות בין המשטחים או הסלילים הם הופכים לחום.
מידת החום ועומק החדירה תלויים בהגדרות המכשיר ובתכונות הספיגה וההתנגדות של הרקמות דרכן עוברים הגלים.
פעולות דיאתרמיה בגלים קצרים משתמשות בתדרי ISM באורך גל 13.56, 27.12 ו-40.68 מגה-הרץ כאשר מרבית המכונות המסחריות פועלות בתדר 27.12 MHz.
דיאתרמיה של גל קצר משמשת בדרך כלל לטיפול בשרירים ומפרקים עמוקים המכוסים ברקמות רכות רבות, כגון שרירי ומפרקי הירך.
במקרים מסוימים ניתן להשתמש בדיאתרמיית גל קצר כלטיפול בתהליכים דלקתיים עמוקים, כגון במחלות דלקתיות באגן.
דיאתרמיית גל קצר יכולה לשמש גם לטיפול בהיפרתרמיה, המשמשת כטיפול מסייע לטיפול קרינתי בסרטן.
דיאתרמיה באמצעות גלי מיקרו משתמשת בגלי רדיו בעלי תדר גבוה ואורך גל קצר יותר מאשר בדיאתרמיה של גלים קצרים.
למיקרוגל תדר של מעל 300 MHz ואורך גל נמוך ממטר אחד.
מרבית ההשפעות הטיפוליות של הטיפול במיקרוגל מבוססות על המרת אנרגיית הגלים הפוגעת בגוף לחום והתפלגותה ברקמות.
סוג זה של דיאתרמיה נחשב לקל ביותר לשימוש, אך חסרונו הוא עומק חדירה ירוד יחסית.
מגבלות הדיאתרמיה על-בסיס גלי מיקרוגל הן שלא ניתן להשתמש במיקרוגל במינונים גבוהים על רקמת בצקת, מעל חבישה רטובה או ליד שתלים מתכתיים בגוף עקב סכנת כוויות.
היפרתרמיה למטרות רפואיות על ידי דיאתרמיה במיקרוגל מעלה את הטמפרטורה של רקמות עמוקות לטווח הנע מ־41C° עד 45C°.
המנגנון הביולוגי המווסת את הקשר בין המינון התרמי לתהליך ההחלמה עדיין נמצא במחקר.
טיפול במיקרוגל בתדרים של 434 ו- 915 MHz יכול להיות יעיל לטווח זמן קצר בעת פציעות שריר ושלד.
בנוסף, היפרתרמיה על ידי דיאתרמיה עם גלי מיקרו יכולה לשמש גם להפגת כאב בעקבות מחלות גיד הכתף.
דיאתרמיה במיקרוגל משמשת גם לטיפול בגידולים שטחיים בנוסף לרדיותרפיה וכימותרפיה קונבנציונליות.
דִיאַתֶרמִיָה כירורגית כוללת שימוש בזרם חילופין בתדר גבוה בניתוח לשם חיתוך רקמה או לשם צריבת כלי דם קטנים כדי לעצור דימום.
טכניקה זו גורמת לשרפה ונזק מקומי של רקמות, כאשר גודל אזור הנזק נשלט על ידי המנתח דרך שינוי תדירות ועוצמת הזרם.
השימוש בדיאתרמיה לביצוע פעולות כירורגיות נקרא ניתוח בעזרת חשמל.
חד-קוטבי - כאשר זרם חשמלי עובר מאלקטרודה הממוקמת ליד הרקמה המטופלת לכיוון אלקטרודה קבועה אחרת הממוקמת באזור מרוחק בגוף המטופל ("אלקטרודה אדישה").
אלקטרודה זו ממוקמת בדרך-כלל באזור הישבן או סביב הרגל.
דו-קוטבי - כאשר שתי האלקטרודות מותקנות יחדיו על מכשיר דמוי עט, וזרם חשמלי עובר רק דרך הרקמה המטופלת.
יתרון מרכזי בשימוש במכשירים דו-קוטביים הוא מניעה של תנועת הזרם החשמלי דרך רקמות אחרות בגוף, מה שמקטין את האזור הנפגע (שימושי בעת ניתוחים מיקרוכירורגים) ומונע השפעה על מכשירים מוליכים המושתלים בגוף המטופל המנותח (כגון קוצבי לב).
מכשיר דיאתרמיה דו-קוטבי מכונה על ידי כירורגים רבים "בובי", על-שם ויליאם בובי, הרופא האחראי לפיתוח המכשיר המסחרי הראשון לניתוח באמצעות חשמל.
מכשירים דיאתרמיים לשימוש כירורגי נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית.
השימוש המתועד הראשון נעשה בבית החולים בריגהם אנד ווימנס שבבוסטון, מסצ'וסטס ב-1 באוקטובר בשנת 1926. הניתוח בוצע על ידי אחד דוקטור הארווי קושינג, אחד מאבות הנוירוכירורגיה, לשם הסרת גידול מראשו של מטופל.
המכשיר ששימש לניתוח פותח על ידי דוקטור ויליאם בובי במסגרת עבודתו באוניברסיטת הרווארד.
כוויות עקב שימוש בדיאתרמיה נובעות בדרך כלל ממשטח הארקה פגום או מהתפרצות שרפה.
דיאתרמיה כירורגית חד-קוטבית פועלת מכיוון שאנרגיית תדרי הרדיו מתרכזת בשטח הקטן של מכשיר הניתוח.
המעגל החשמלי מושלם על ידי העברת הזרם בגוף המטופל לכיוון משטח מוליך המחובר למחולל תדרי הרדיו.
מכיוון ששטח הפנים של המשטח גדול ביחס לקצה המכשיר, צפיפות האנרגיה על פני המשטח נמוכה מספיק כדי שלא תתרחש פגיעה ברקמות באתר המשטח.
עם זאת, התחשמלויות וכוויות אפשריות אם המעגל נקטע או האנרגיה מרוכזת בדרך כלשהי.
זה יכול לקרות אם שטח המשטח המוליך שבמגע עם גוף המטופל קטן, למשל אם הג'ל האלקטרוליטי שעל המשטח יבש, אם המשטח מנותק ממחולל תדרי הרדיו, או אם הזרם עובר דרך שתל מתכתי המושתל במטופל.
מערכות אלקטרוקאוטריה מודרניות מצוידות בחיישנים לזיהוי התנגדות גבוהה במעגל המסייעים למנוע חלק מהפגיעות.
כמו בכל סוגי יישומי החום, יש לנקוט בזהירות כדי להימנע מכוויות במהלך הטיפולים, במיוחד בחולים עם רגישות מופחתת לחום וקור.
בניתוחים המשתמשים בדיאתרמיה כירורגית דווחו מקרים של שריפות בחדר הניתוח הקשורות לייצור חום שהתנגש עם נקודות הבזק כימיות, במיוחד בנוכחות ריכוזי חמצן מוגברים הקשורים להרדמה.
בנוסף לכך, מספר ממצאים מדאיגים נמצאו בנוגע לרעילות העשן המופק על ידי דיאתרמיה בעת ניתוח.
עשן זה מכיל כימיקלים העלולים לגרום נזק למטופלים, למנתחים או לצוותי חדר הניתוח.
מכשירי דיאתרמיה רפואיים שימשו בידי בעלות הברית על מנת להפריע לקרני רדיו גרמניות בעת מלחמת העולם ה-2. קרני רדיו אלו שימשו למיקוד ההפצות הליליות של הגרמנים, בעיקר במהלך קרב הקרניים (Battle of the Beams) .
דיאתמה (או דתמה, דתימה) הייתה עיר מבצר בגלעד, אליה נמלטו היהודים מפני טימותיאוס, נציב גלעד הסלאוקי, במרד החשמונאים.
הם התבצרו בעיר, התכוננו למצור, ושלחו ליהודה המכבי בקשה לעזרה.
מתואר שהביצורים של העיר היו כה חזקים עד שנדרשו אין ספור נושאי סולמות ומכונות מלחמה בשביל לכובשו.
במקום לתקוף ישירות את דיאתמה ממערב, ניצלו יהודה המכבי ואחיו, יונתן הוופסי, את יחסיהם הטובים עם הנבטים, חצו את המדבר וכבשו את בצרה.
משם הם חזרו מערבה ותקפו את צבא טימותיאוס בשלשה ראשים, בשעה שהחל להסתער על המבצר.
יהודה גירש את טימותאוס, הרג שמונה אלפים מחיילי האויב והציל את העיר.
בפשיטתא נכתב "רמתה", ממנו פירש שמדובר ברמת גלעד.
עם זאת, לא ניתן לזהות את המקום באופן ודאי.
דיבאן , היא עיירה בירדן הממוקמת במחוז מידבא, כ-20 ק"מ מזרחית לים המלח וכ-70 ק"מ דרומית לעמאן.
העיר משמרת את שמה של דיבון המקראית, ושרידים ארכאולוגיים שלה נמצאו בקרבתה של העיירה המודרנית.
כמו כן נמצאה שם מצבת מישע.
העיירה מהווה את מרכזה של נפת דיבאן.
ההתיישבות בעיירה החלה בשנות ה-50 של המאה ה-20, לאחר שבעבר הייתה מאוכלסת על ידי נוודים.
אוכלוסייתה מוערכת בכ-15,000 איש, רבים מהם עובדים בצבא ירדן, בסוכנויות ממשלתיות או בייצור חקלאי עונתי, בעוד שחלק מהצעירים לומדים באוניברסיטאות סמוכות בכרכ, מידבא ועמאן.
העיירה משמרת את שמה של העיר המקראית דיבון (מואבית: 𐤃𐤉𐤁𐤍), וליד ממצאיה הארכאולוגיים של דיבון נמצאה מצבת מישע.
חפירות ארכאולוגיות הראו כי האתר בו התקיימה העיר העתיקה של דיבון, היה מאוכלס לסירוגין במהלך חמשת אלפים השנים האחרונות, כאשר ההתיישבות הראשונה החלה במהלך האלף השלישי לפני הספירה בתקופת הברונזה הקדומה.
התרחבות האתר נובעת בין היתר ממיקומו האסטרטגי על דרך המלך, נתיב סחר מרכזי בעת העתיקה.
רוב העדויות הארכאולוגיות ליישובים אלה מרוכזות באזור מוגבה של 15 דונם.
גילוי מצבת משע בשנת 1868 משך אליו מספר הולך וגדל של מבקרים, כולל תיירים וחוקרים, בשל אישורה לכאורה לקטעים מקראיים.
האתר היה מיושב בתקופת הברונזה הקדומה על סמך ממצאי להבים כנעניים .
שרידי ההתיישבות הארכאולוגית הקדומים ביותר מתוארכים לתקופת הברזל.
בתורה מכנה העיר לעיתים בשם דיבון ולעיתים בשם דיבון גד, בשל היותה שייכת לשבט גד, למרות שמיקומה בדרום נחלת ראובן.
על פי המתואר בספר במדבר, העיר נכבשה על ידי סיחון מלך האמורי מידי מואב.
מאוחר יותר היא נפלה לידי בני ישראל ונכללה בערי שבט גד.
על פי מצבת מישע שנמצאה באתר, מישע מלך מואב שלט מדיבון במאה ה-9 לפנה"ס, לאחר שאביו שלט בה במשך 30 שנה.
על פי זה משערים כי דיבון הייתה עיר מואבית לפחות מסוף המאה ה-10 לפנה"ס.
טקסטים מקראיים מצביעים על כך שדיבון נותרה תחת שליטת מואב עד סוף תקופת הברזל הלבנטינית הדרומית.
חפירות ארכאולוגיות שנערכו בשנות ה-50 חשפו יישובים המתוארכים לתקופה הכלקוליתית (תחילת האלף ה-5 לפנה"ס), כמו גם מבנים מאוחרים יותר.
עם זאת, בתחילת המאה השישית לפנה"ס, האימפריה הנאו-בבלית החריבה את דיבון לצד יהודה וירושלים והאזור נותר בלתי מיושב עד התקופה הרומית.
דאנקן מקנזי החל את מחקר פני השטח הראשון בדיבון בשנת 1910, בעוד חפירות מדעיות החלו באמצע המאה ה-20 עם פרויקט בתי הספר האמריקאיים למחקר מזרחי בין השנים 1950 ו-1953, בראשות פ.
הפרויקט נמשך תחת ניהולו של ויליאם מורטון, עם עונות חפירה נוספות בשנים 1955, 1956 ו-1965.
פרויקט החפירה והשיקום הנוכחי הוא פרויקט החפירה והפיתוח של דיבאן, בפיקוח חוקרים מאוניברסיטת ליברפול, מכללת נוקס ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
דיבובה (באוקראינית: Дубове, דובובה; בהונגרית: Dombó, דומבו; ברומנית: Delureni, דלורני; ברוסית: Дубовое, דובובויה; בסלובקית: Dubové, דובובה; ביידיש: דיבעווע או דובאָווע) הוא יישוב כפרי הממוקם בהרי הקרפטים במחוז משנה טיאצ'יב במחוז זקרפטיה שבמערב אוקראינה.
למרות שהוא מוגדר רשמית כיישוב עירוני, אופיו והרכבו של דיבובה דומים יותר לאלה של כפר.
אזור זקרפטיה היה חלק מממלכת הונגריה החל מהמאה ה-10 ועד לשנת 1919. דומבו, שמו המקורי ההונגרי של היישוב ששכן בחבל מרמורש, זכה לחשיבות בשנת 1755, כאשר הפך למקום מושבו של משרד היערות של המחוז, שמשך אליו חוטבי עצים מיומנים ומשפחותיהם מבוהמיה.
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1919, זקרפטיה סופחה לרפובליקה הצ'כוסלובקית שזה עתה נוצרה וקיבלה את שמה הנוכחי, דיבובה, נגזרת של המילה הסלאבית לעץ אלון.
במהלך מלחמת העולם השנייה, דיבובה נכבשה על ידי הונגריה הפרו-נאצית.
בשנת 1930, 706 (או כמעט 16%) מתוך 4,416 תושבי דיבובה היו יהודים אך עד סוף המלחמה, כמעט כל יהודי העיירה נרצחו.
הצבא האדום כבש את דיבובה בשנת 1945 ובשנה שלאחר מכן סופח הכפר רשמית לברית המועצות.
בשנת 1969, הפכה דיבובה למקום מושבו של מפעל סובייטי גדול, מפעל ייצור המסוקים זקרפטיה (Zakarpattia), מה שגרם לגל התיישבות חדש והעלה בסופו של דבר את אוכלוסיית הכפר ליותר מ-10,000 תושבים.
המפעל, שהיה המעסיק הגדול ביותר באזור, מימן שורת פרויקטים בכפר, כולל אצטדיון ובית ספר טכני.
אך לאחר נפילת ברית המועצות בשנת 1991, פיטר המפעל כ-5,000 עובדים, והעיירה נקלעה לתקופה קשה.
למרות שהמפעל עדיין מייצר מסוקים, רוב משאביו מוקדשים כיום לייצור מושבים למטוסים מסחריים, אנטנות לוויין וומזחלות שלג לילדים.
רוב תושבי דיבובה הם אוקראינים, אך ישנם גם מיעוטים של רוסים, הונגרים וצוענים.
בדיבובה יש בית ספר טכני אחד, בית ספר תיכון אחד, שלושה בתי ספר יסודיים ובית ספר למוזיקה.
עד ל־26 בינואר 2024 הייתה דיבובה מוגדרת כעיירה.
בתאריך זה נכנס לתוקף חוק חדש שביטל את המעמד הזה, ומאז מוגדרת דיבובה כיישוב כפרי.
דיבובה שוכנת לאורכו של נהר טֶרֶסְוָוה החוצה אותה לשתיים ונשפך לנהר טיסה.
היא נחשבת למרכז הכלכלי של אזור הכולל שלושה כפרים, בהם גם גאניטש וקאלין, השוכנים מדרומה.
בסמוך לה, מצפון, שוכנים הכפרים קרסנה ואוסט'-צ'ורנה, מדרום־מערב שוכן הכפר נרסניציה והעיירות טיאצ'יב, מוקצ'בו וחוסט.
היהודים הראשונים הגיעו לעיירה, כך לפי ההשערות, בראשית שנות ה־20 של המאה התשע־עשרה.
לפי זיכרונותיו של בן העיירה ר' מנחם אדלר (1886–1943), ראשוני היהודים שהתיישבו בה היו האחים למשפחת שטיינמץ, שנמנו עם חסידיו של האדמו"ר מוויז'ניץ, הרב מנחם מנדל מקוסוב.
בשנת 1850 (תר"י) נבנה בית הכנסת הראשון בעיירה, שהיה עשוי מעץ, ועמד על תלו למעלה משמונים שנה.
בשנת 1937 נהרס ובמקומו נבנה בית כנסת חדש מלבנים.
כנראה בשנות ה־60–70 של המאה התשע עשרה כיהן הרב משה הלוי, אביו של הרב נפתלי הירצקא מראצפרט, כרב העיירה.
לאחר פטירתו לא מונה רב במקומו, ויהודי העיירה היו מתייעצים בענייני הלכה עם כמה מתלמידי החכמים שחיו בה, כגון הרבנים מנדל הירש, גדליה דוד גליק וחתנו יעקב גרינברגר.
אחת הדמויות החשובות שחיו בעיירה באותם הימים היה הרב ישעיה אלטר כהנא אדלר (1890–1921), תלמידו של הרב יהודה גרינוולד, שכיהן כרבה הראשי של סאטו מארה.
לאחר מותו יצאו לאור שני חיבורים שכתב.
בדיבובה היה מוקד ומרכז חשוב של חסידי ויז'ניץ לכל הסביבה.
מכאן היו מתארגנים מסעות העלייה לרגל לצדיקי בית ויז'ניץ עוד בתקופת הרב מנחם מנדל הגר (צמח צדיק).
חלק ניכר מיהודי העיירה היו עשירים ובעלי ממון, בעלי נחלות ובהמות, סוחרי עצים ובעלי חנויות גדולות שעסקו ביבוא סחורות של תבואות וטקסטיל.
בין יהודי דיבובה הידועים ניתן למנות גם את הרב הערשל פריד, שפתח בעיירה בית מדרש לחסידי דולינה ושימש בו כמשפיע רוחני.
מרבית יהודי דיבובה היו חסידי קוסוב־ויז'ניץ, והדבר הוביל למתח מסוים ביניהם.
באותן השנים חי בעיירה הרב שאול לייב שטיינמץ, בנו של אחד מראשוני העיירה, שהיה יהודי בעל אמצעים.
הרב אייזיק פוגל, בעל נכסים נודע, היה גם הוא מחשובי העיירה באותו הדור.
ב־15 באפריל 1944 החל ריכוזם של יהודי העיירה.
הנאצים הטילו על אחד מיהודי המקום לרשום את כל יהודי הכפר בעצם החג שחל בשבת.
ניסיונות להערים על השלטונות כדי להינצל מכניסה לגטו עלו בתוהו.
בשל כך רוכזו היהודים בבית הכנסת ונלקח מהם כל רכוש בעל ערך.
לאחר מכן הועברו לגטו של טיאצ'יב ומשם גורשו לאושוויץ.
היו כמה ניסיונות בריחה של יהודי העיירה אך ככל הידוע רק מעטים הצליחו במשימה זו.
הגויים השתתפו במרדף ובמעקב אחר יהודים שהסתתרו ביערות והסגירו אותם לז'אנדרמים.
בישראל, העונה הראשונה של הסדרה החלה את שידוריה בשנת 2000, בערוץ הראשון.
העונה השלישית והרביעית שודרו בישראל בערוץ ג'טיקס במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. לאחר סיום העונה הרביעית שודרה הסדרה בשידורים חוזרים מהעונה הראשונה עד הרביעית.
אף שודר בארץ בטלוויזיה אחד מסרטי האנימה שלה.
מאז, משודרות בערוץ זום כל העונות, כולל החמישית והשישית, שדובבו במיוחד לכבוד החייאת השידור של הסדרה בישראל.
בשנת 2023 שודרו עונות 1 ו-2 ב-VOD של הוט עם הפתיח היפני המקורי של כל עונה.
בהמשך שודרו ב־VOD גם עונות 3 ו-4. בשנת 2025 שודרה העונה התשיעית בערוץ הילדים.
במרץ 2020 עלתה ביפן מהדורה מחודשת שהיא אתחול של העונה הראשונה, Digimon Adventures, עם כל הדמויות הישנות בשינויים והתאמות לעידן הנוכחי ובשינויי עלילה מהותיים.
הסדרה הראשונה - מפלצות דיגיטליות
בטוקיו שביפן, ביצה מסתורית משוגרת ממסך המחשב בביתם של טאי וקארי קאמיה הישר לעולם האמיתי.
הביצה מתגלה כ"דיג'יביצה", וממנה בוקע דיג'ימון בשם קורומון, שנקשר במהירות לטאי וקארי הצעירים.
לאחר ששני האחים מאכילים את קורומון, הוא מתפתח (בתהליך שנקרא "דיג'י-גדל") לדיג'ימון דמוי דינוזאור צהוב בשם אגומון.
אגומון הופך לפראי, בורח מביתם של האחים ומשוטט ברחובות טוקיו.
בזמן הזה, ביצה שנייה מופיעה מעל שמי העיר וממנה בוקע דיג'ימון דמוי תוכי בשם פארוטמון.
אגומון פוגש את פארוטמון, והשניים נלחמים וזורעים הרס ברחבי העיר.
בזמן שילדים נוספים בעיר צופים במחזה, אגומון מתפתח בשנית לדיג'ימון בשם גריימון, ובעידודו של טאי הוא מצליח לנצח את פארוטמון.
לאחר הקרב, שני הדיג'ימונים נעלמים מהעולם האנושי והסרט מסתיים.
כמה שנים לאחר אירועי הסרט, שבעה ילדים בשם טאי, מאט, סורה, מימי, ג'ו, טי.
קיי (אחיו הצעיר של מאט) ואיזי יוצאים למחנה קיץ.
במהלך שהותם במחנה, שלג מתחיל לרדת ומכשירים קטנים בשם "דיג'יכלים" נופלים מהשמיים הישר אל זרועות הילדים.
לפתע, הילדים מועברים מהעולם האמיתי לעולם הדיגיטלי.
בעולם הדיג'יטלי, הילדים מצתוותים לדיג'ימונים משלהם ומחפשים אחר הדרך חזרה הביתה.
במהרה, הילדים מגלים שהדיג'ימונים שלהם מסוגלים לגדול לצורות חזקות יותר.
במהלך הסדרה, הדיג'ימונים מתפתחים ליצורים חזקים יותר ומביסים אויבים שונים.
העונה מחולקת לסאגות, כאשר בכל סאגה יש אויב ראשי אחד שבו הילדים נלחמים ולאחר מכן מופיע אויב ראשי חדש וחזק יותר.
הילדים, שהגיעו לעולם הדיגיטלי לומדים להכיר את הדיג'ימונים שלהם ומחפשים אחר הדרך הביתה.
במהרה, מתברר להם שדיג'ימונים שונים הופכים למרושעים בגלל מכשיר דמוי גלגל שיניים שחור שננעץ בגופם וגורם להם להשתולל.
הדיג'ימונים של הילדים גדלים לצורת האלוף (Champion) שלהם ומצליחים לנצח את הדיג'ימונים ולהסיר מהם את גלגלי השיניים בבטחה.
מתברר שדיג'ימון מרושע בשם דווימון הוא זה שמזמן את גלגלי השיניים במטרה להפוך את הדיג'ימונים למרושעים.
לאחר שהילדים מנסים להתעמת עם דווימון, אך ללא הצלחה, פטמון, הדיג'ימון של טי.
קיי מתפתח לאנג'מון ומצליח לנצח את דווימון תוך הקרבת חיוו שלו.
לאחר הקרב, אנג'מון מושמד וחוזר לצורת הביצה שלו, וטי.
קיי שומר עליו עד שיבקע.
מתברר לילדים שהמקום בו הם נמצאים נקרא "אי הקבצים" ושהוא רק חלק קטן מהעולם הדיגיטלי.
לאחר הניצחון על דווימון, הילדים לומדים על תגים מיוחדים ובתוכם סמלים המייצגים תכונות אנושיות שבזכותם הדיג'ימונים יכולים לגדול אף יותר לדרגת על (Ultimate).
סאגה זו מתרכזת סביב מציאת התג והסמל של כל ילד, כאשר האויב הראשי בסאגה זו הוא אטמון, דיג'ימון דמוי קוף בעל התנהגות כשל אלביס פרסלי, שאף הוא בדרגת על.
בקרב האחרון, גריימון של טאי מתפתח לגריימון מתכתי ומצליח להביס את אטמון.
לאחר הקרב, טאי משוגר בחזרה לעולם האמיתי ביחד עם קורומון (צורת התינוק של אגומון לאחר הקרב) בזמן ששאר הילדים נשארים בעולם הדיגיטלי.
בעולם האמיתי, טאי מציג את קורומון לאחותו הקטנה, קארי, שמשום מה מזהה אותו כמעט באופן מידי.
טאי מקבל שדר מאיזי ולומד ששאר החבורה צריכה את עזרתו ולכן הוא חוזר לעולם הדיגיטלי ביחד עם קורומון.
מתברר שדיג'יכלי נוסף נשאר בעולם האמיתי וקיומו מרמז על דיג'יגורל (השם שניתן לילדים שהגיעו לעולם הדיגיטלי) נוסף.
במקביל, החבורה שנשארה בעולם הדיגיטלי מתפצלת וכל אחד מהם מקבל את התג ואת הסמל שלו.
הסאגה מסתיימת כאשר הדיג'יגורלים מכירים דמות בשם ג'נאי שמספר להם שדיג'ימון מרושע בשם מיוטיסמון מתכנן לפלוש לעולם האמיתי במטרה ללכוד את הדיג'יגורל השמיני.
הילדים מצליחים לחזור לעולם האמיתי ביחד עם הדיג'ימונים שלהם ומנסים לגלות את זהותו של הדיג'יגורל השמיני לפני שמיוטיסמון ימצא אותו.
החבורה נזכרת באירוע שהתרחש בטוקיו לפני שנים רבות ובו שני דיג'ימונים נלחמו בעולם האמיתי וזרעו הרס בעיר (אירועי הסרט הראשון).
מתברר לצופים שהילדים בעונה זו נבחרו להיות דיג'יגורלים כיוון שהם צפו בקרב בין גריימון לפארוטמון.
לבסוף, מתברר שקארי, אחותו של טאי היא הדיג'יגורלית השמינית והשותפה שלה היא דיג'ימונית בדרגת אלוף בשם גאטומון, אשר בתחילה עבדה בשביל מיוטיסמון.
מיוטיסמון מגיע לעולם האמיתי ומתחיל לזרוע הרס בטוקיו ולחטוף ילדים עד אשר הוא ימצא את הנבחר השמיני.
כדי להביסו, טאי ומאט מוצאים את הכוח לגרום לדיג'ימונים שלהם, אגומון וגאבומון בהתאמה לגדול לצורת המגה שלהם (גריימון מלחמתי וגארורומון מתכתי).
לאחר שהביסו את מיוטיסמון (אשר הפך לצורת המגה שלו, ונום-מיוטיסמון), השער לעולם הדיגיטלי נפתח מחדש והילדים לומדים שארבעה דיג'ימונים בשם "שליטי האופל" מאיימים להרוס את העולם הדיגיטלי.
הילדים (ביחד עם קארי שמצטרפת אליהם) נפרדים ממשפחותיהם וחוזרים בחזרה לעולם הדיגיטלי.
הילדים חוזרים בחזרה לעולם הדיגיטלי ונאלצים להתעמת עם ארבעת שליטי האופל: סידרמון מתכתי, פאפטמון, משינדרמון ופיידמון.
בסאגה זו, מתברר לילדים שהם אינם הדיג'יגורלים הראשונים שהגיעו לעולם הדיגיטלי וקבוצת ילדים נוספת הגיעה לפניהם והצליחה לכלוא את האופל שאיים על העולם הדיגיטלי.
לאחר שהביסו את ארבעת שליטי האופל, הילדים נאלצים להתעמת עם היוצר שלהם, דיג'ימון אכזרי בשם אפוקליפמון שמאיים להשמיד את שני העולמות.
בסופו של דבר, החבורה מנצחת והילדים נפרדים מהדיג'ימונים שלהם וחוזרים לעולם האמיתי.
משחקי המלחמה שלנו - חלק 1
מספר שנים לאחר סיום העונה, איזי מגלה שווירוס מחשב מאיים להשמיד את העולם באמצעות האינטרנט.
איזי יוצר קשר עם טאי, עם ג'נאיי ועם הדיג'ימונים של החבורה במטרה לעצור את הווירוס.
הווירוס מתגלה להיות דיג'ימון בשם דיאבורומון שמנסה להשתלט על נשק גרעיני בעולם האמיתי במטרה להשמיד אותו.
טאי ומאט מצליחים להיכנס דרך המחשב הישר אל רשת האינטרנט ולהילחם בדיאבורומון ביחד עם גריימון מלחמתי וגארורומון מתכתי.
בדיוק כשהכל נראה אבוד, הכוח של טאי ומאט גורם לגריימון מלחמתי ולגארורומון מתכתי להתמזג לדיג'ימון בשם אומנימון.
לאחר קרב קשה, טאי ומאט מנצחים את דיאבורומון ומצילים את העולם מהשמדה.
העונה השנייה - מפלצות דיגיטליות 2
שלוש שנים עברו מאז העונה הראשונה והדיג'יגורלים לומדים בבית ספר תיכון.
קיי וקארי לומדים כעת בחטיבת הביניים (באותו הגיל שבו היו הדיג'יגורלים בעונה הראשונה).
לעונה זו מצטרפים דיג'יגורלים חדשים: דייוויס, יולי, קודי וקן.
עונה זו מתרחשת במקביל גם בעולם האמיתי וגם בעולם הדיגיטלי, כאשר הילדים מסוגלים לעבור בחופשיות בין שני העולמות דרך מחשב שנמצא בבית הספר.
אף על פי שהדיג'יגורלים הקודמים הם לא הפוקוס בעונה זו, הם מופיעים מידיי פעם ומסייעים לדיג'יגורלים החדשים.
איזי הוא יוצא דופן כיוון שהוא משמש כיועץ טכני עבור החבורה.
כמו כן, מתברר בעונה זו שהדיג'יגורלים נבחרו מכיוון שחלקם נלכדו על ידי מיוטיסמון בעונה הקודמת או צפו בקרב של טאי ומאט נגד דיאבורומון ברשת האינטרנט.
העונה נפתחת כאשר העולם הדיגיטלי מוצג במצב מחפיר ודיג'ימונים הפכו לעבדים תחת הנהגתו של שליט דיג'ימון, דיקטטור חסר רחמים.
טאי מקבל הודעה מאגומון שצריך את עזרתו וטאי מבקש את עזרתם של טי.
בבואם להשתגר לעולם הדיגיטלי דרך מסך המחשב, טי.
קיי וקארי מגלים ששלושה ילדים נוספים בשם דייוויס, יולי וקודי השתגרו ביחד איתם.
בעולם הדיגיטלי, החבורה מגלה שהדיג'ימונים לא מסוגלים יותר לגדול לצורת האלוף שלהם מכיוון ששליט דיג'ימון הקים מגדלים אפלים ברחבי העולם הדיגיטלי שמונעים מהדיג'ימונים להתפתח.
שלושת הילדים החדשים מקבלים דיג'יגלים משלהם ומצתוותים גם הם לדיג'ימון שותף.
בגלל המגדלים האפלים שמונעים מהדיג'ימון להתפתח, הילדים מוצאים דיג'יביצים שמייצגות תכונות אנושיות בעזרתן הדיג'ימונים שלהם מסוגלים להתפתח לצורות "שריון" (Armor Digivolution).
סאגה זו מתרכזת במאמציהם של הדיג'יגורלים החדשים (ביחד עם טי.
קיי וקארי) לנצח את שליט דיג'ימון ולשחרר את הדיג'ימונים המשועבדים.
בסופו של דבר, מתברר ששליט דיג'ימון הוא ילד אנושי בשם קן.
קן, שנחשב לילד פלא מאמין שהדיג'ימונים הם רק תוכנות מחשב ותו לא, חווה התמוטטות נפשית לאחר שהבין שהוא התעלל ושיעבד יצורים בשר ודם.
הסאגה מסתיימת כאשר קן חוזר אל העולם האמיתי ונכנס למצב של תרדמת, כשבידו סמל טוב הלב.
משחקי המלחמה שלנו - חלק 2
חלק זה מתרחש מיד לאחר סאגת "שליט דיג'ימון" בעונה השנייה.
קיי וקארי מטיילים יחדיו בקולורדו ופוגשים בילד בשם וויליס, שיחד עם הדיג'ימון שלו טריירמון בורח מדיג'ימון מרושע בשם קוקומון (אשר הפך לוונדיגומון).
קיי וקארי קוראים לדייוויס, יולי וקודי ואלו מגיעים לקולורדו ומסייעים לוויליס לנצח את קוקומון.
בחלק זה מתברר שדיאבורומון, אותו וירוס שטאי ומאט נלחמו בו קודם לכן (משחקי המלחמה שלנו - חלק 1), הוא דיג'ימון שנוצר בטעות על ידי וויליס.
כמו כן, דמותו של קן לא מופיעה בחלק זה.
הדיג'יגורלים חוזרים לעולם הדיגיטלי ומתחילים בשיקומו.
במקביל, קן שהתעורר מהתרדמת גם הוא מגיע אל העולם הדיגיטלי ומסייע לדיג'יגורלים בהשמדת המגדלים האפלים.
הדיג'יגורלים מגלים שמאחורי הקלעים עמדו צמד דיג'ימונים בשם ארוקנימון ומומימון שהם אלו שהשתלטו על נפשו של קן והפכו אותו לשליט דיג'ימון, וכעת הם הופכים את המגדלים האפלים שנותרו לדיג'ימונים מסוכנים שמנסים להרוג את הדיג'יגורלים.
במקביל, קן, עדיין כואב ממעשיו מחפש כפרה ולאט לאט זוכה באמון החבורה ובאמון הדיג'ימונים בעולם הדיגיטלי.
ארוקנימון מייצרת דיג'ימון בשם גריימון מלחמתי שחור, שבמקום לזרוע הרס, מנסה לחפש אחר הסיבות ללידתו ולקיומו בעולם.
בזמן הקרב נגד גריימון מלחמתי שחור, הילדים לומדים על התפתחות מיוחדת לפיה שני דיג'ימונים בדרגת אלוף מסוגלים להתמזג לדיג'ימון אחד.
דייוויס וקן מצליחים למזג את הדיג'ימונים שלהם, אקס-וימון וסטינגמון לדיג'ימון אחד בשם פאילדרמון ולנצח את גריימון מלחמתי שחור.
בסוף הסאגה, החבורה פוגשת בדיג'ימון חזק בשם אזולונגמון, שמזהיר אותם מפני האחד שאחראי ליצירתם של ארוקנימון ושל מומימון.
בחג המולד, מגדלים אפלים מופיעים לפתע ברחבי העולם האמיתי והדיג'יגורלים (ביחד עם דיג'יגורלים נוספים מארצות אחרות) משתפים פעולה במטרה להרוס את המגדלים.
במקביל, ארוקנימון מתחילה לחטוף ילדים ולהשחית את נפשם תחת פקודתו של יוקיו אויקאווה, אדם שמנסה נואשות לפתוח פתח לעולם הדיגיטלי ולהגיע אליו.