tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קנורה ממוקמת כ-200 ק"מ מזרחית לוויניפג, כ-1,300 ק"מ מבירת הפרוביציה, טורונטו וכ-1,429 ק"מ מבירת קנדה, אוטווה.
קנורה נמצאת ליד הכבישים 17, 17A ו-658. בנוסף, שדה התעופה קנורה נמצא בסמוך לעיר.
קנזאי (בלדינית: Cianacéi) היא קומונה בנפת טרנטו במחוז טרנטינו-אלטו אדיג'ה, שבצפון איטליה, בחלק העליון של עמק ואל די פאסה, כ-110 קילומטר צפונית-מזרחית לעיר טרנטו.
קנזאי היא תחנת בסיס לטיולים וטיפוס הרים בקבוצת סלה, הר מרמולדה ורכס ססולונגו.
העיירה היא בסיסה של קבוצת HC Fassa המשחקת בליגת ההוקי קרח האיטלקית העליונה, שאולמה הביתה הוא del Ghiaccio Gianmario Scola.
ב-1994 אירחה העיירה יחד עם בולצאנו ומילאנו את אליפות העולם בהוקי קרח.
קנזאי היא גם עיירת סקי עם היקף מסלולי סקי של 42 קילומטר.
קנור הוא מותג גרמני של חברת יוניליוור המייצר אבקות מיובשות להכנת מרק וארוחות, קוביות מרק, וקונדימנטים.
מאז שנת 2000, המותג בבעלות יוניליוור לאחר שרכשה את חברת Best Foods והוא המותג הגדול ביותר בחברה עם 3 מיליארד מכירות שנתיות.
המותג נקרא "Royco" באינדונזיה ובהולנד ו"Continental" באוסטרליה.
המותג מיוצר גם בהודו ופקיסטן.
קנור נוסדה ב-1838 בידי קארל היינריך תאודור קנור ומאז מקום הנהלתה בהיילברון בגרמניה.
לקנור מפעל בחיפה תחת יוניליוור ישראל, המייצר מוצרים בכשרות הנמכרים בישראל ובקהילות יהודיות בארצות הברית.
ב-1912, הוצגה קוביית המרק הראשונה מתוצרת קנור לאחר שקארל היינריך קנור ערך מחקרים בייבוש ירקות ותבלינים לשמירת הערך התזונתי.
ב-1873, המרקים המיובשים הראשונים של קנור שווקו באופן מסחרי.
הקובייה מיוצרת מירקות, בשרים ודגים.
ב-1957, נמכרו מוצרי החברה, מרקים וצירים מיובשים, בשמונה מדינות ובשנת 2000 נמכרו בכמעט 90 מדינות.
ביפן מוחזק המותג בשליטת חברת Ajinomoto.
בבריטניה, מקושר המותג עם השף מרקו פייר וייט לאחר שפרסם את המותג והציג מתכונים רבים בתוספת קוביות המרק.
קנז הוא דמות מקראית, בנו של אליפז ונכדם של עשו ועדה.
לקנז היו ארבעה אחים: תימן, אומר, צפו וגעתם ואח חורג אחד, מפילגשו של אביו, תמנע: עמלק, שהיה אבי העם הראשון שנלחם בעם ישראל.
קנז, ככל הנראה, התגורר בצפון ארץ אדום.
קנז היה עם עוד מימי אברהם אבינו, ועם זה התערבב באדום וביהודה, ולכן נקרא קנז בשם זה.
העם הקנזי נחשב לפעמים לחלק מיהודה ולפעמים חלק מאדום בגלל התערבבותו בהם.
ננאד קנז'ביץ' (במונטונגרית: Ненад Кнежевић; באנגלית: Nenad Knežević; נולד ב-5 בדצמבר 1967), הידוע בשם קנז, , הוא זמר מונטנגרי.
רנז התפרסם הודות ללהיט שלו "Dal 'si ikada mene voljela" (האם אהבת אותי אי פעם) משנת 1994, והתפרסם כזמר דאנס-פופ לאורך שנות התשעים.
קנז ייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2015 עם השיר "Adio", עמו סיים במקום ה-13.
קנז נולד וגדל בטיטוגרד (כיום פודגוריצה) במשפחה של מוזיקאים.
בגיל שש, שר קנז את "Bio jednom jedan lav" בפסטיבל Naša Radost בטיטוגרד.
הוא למד בבית ספר באותה עיר.
במהלך לימודיו בתיכון, הקים את להקתו הראשונה, ויסוקה פרקוונצ'יה , עם הגיטריסט ליאו סוקאג'.
עם הלהקה כתב את השירים "Da l 'si ikada mene voljela" ו-"Kao magija" שלימים יהפכו ללהיטיו הגדולים ביותר.
מאוחר יותר הקים את להקת הירח שניגנה על חוף מונטנגרו, ובהמשך את "להקת מונטנגרו" יחד עם אביו, מיליה קנז'ביץ'.
בשנת 1992 החל קנז את קריירת הסולו שלו והופיע בפסטיבל הפופ בבלגרד, MESAM, עם השיר "Da l 'si ikada mene voljela".
באותה שנה הקליט קנז את אלבומו הראשון, Kao magija, בעזרת חבר הלהקה לשעבר, הגיטריסט ליאו סוקאג' וכותבי השירים, Ljubo Jovović ו-Zlatko Jovović.
בשנת 1994 הקליט קנז את אלבומו השני, Iz dana u dan.
בשנת 1996 הקליט קנז את אלבומו השלישי, Automatic.
אלבום זה היה האלבום הנמכר ביותר שלו.
בשנת 1999 יצא אוסף בשם "הטוב מקנז", שכלל 18 שירים ישנים, 2 שירים חדשים, "Nijedna žena na svijetu" ו-"Ti ne znaš ko sam ja", ורמיקס של "Kao magija".
בשנת 2000 הוא התחרה בפסטיבל בודווה 2000 עם השיר Vjeruj שזכה במקום הראשון.
בשנת 2001 הקליט קנז את אלבומו הרביעי, Daleko, visoko.
בשנת 2003 הקליט קנז את אלבומו החמישי, Ti me znaš.
הוא זכה במקום השלישי בפסטיבל המוזיקה בודווה 2006. בשנת 2005 הקליט קנז את אלבומו השישי, וניל.
ב-31 באוקטובר 2014 הוכרז כי קנז ייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2015 בווינה, אוסטריה.
בהופעתו עם שירו "Adio" הגיע קנז למקום התשיעי בחצי הגמר השני, ודורג במקום ה-13 בגמר עם 44 נקודות.
היה זה המיקום הגבוה ביותר של מונטנגרו אי פעם בתחרות.
לשיר אדיו שתי גרסאות נוספות בצרפתית ובאנגלית.
קנז השתתף בתוכנית המציאות הישרדות VIP סרביצ'ה שהתקיימה בפיליפינים בשנת 2010.
בין השנים 1995–2013 היה נשוי לנינוסלבה קנז'ביץ', איתה יש לו שתי בנות, אחת מהן היא קסניה קנז'ביץ' מלהקת הבנות הוריקן, אשר יצגו את סרביה באירוויזיון 2021.
אוניית המערכה קנזס (BB-21) הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט מסדרת קונטיקט, הרביעית מתוך שש אוניות בסדרה.
היא הייתה הספינה השנייה של צי ארצות הברית בשם קנזס, אך היחידה שנקראה לכבוד מדינת קנזס.
האונייה הושקה באוגוסט 1905 והוכנסה לשירות בצי באפריל 1907. קנזס הייתה חמושה בחימוש התקפי שהורכב מארבעה תותחי 12 אינץ' (305 מילימטרים) הנתמכים על ידי סוללה משנית מעורבת של תותחי 7 אינץ' (178 מילימטרים) ותותחי 8 אינץ' (203 מילימטרים) והייתה מסוגלת למהירות מרבית של 18 קשרים (33 קמ"ש).
זמן קצר לאחר שנכנסה לשירות, הצטרפה קנזס לצי הלבן הגדול להקפת כדור הארץ בשנים 1908–1909. היא ערכה הפלגות לאירופה בשנים 1910 ו-1911 ואחרי 1912, הפכה מעורבת בדיכוי התסיסה במספר מדינות במרכז אמריקה, כולל הכיבוש האמריקאי של וראקרוס במהלך המהפכה המקסיקנית.
לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, קנזס הועסקה כספינת אימונים לצוותים חדשים.
בספטמבר 1918 החלה ללוות שיירות לאירופה.
לאחר שהמלחמה הסתיימה בנובמבר, היא החלה בסדרה של הפלגות לצרפת כדי להחזיר חיילים אמריקאים הביתה.
הקריירה של האונייה לאחר המלחמה הייתה קצרה.
היא ערכה הפלגות הכשרה עבור צוערי האקדמיה הימית של ארצות הברית בשנים 1920 ו-1921, הראשון לאוקיינוס השקט והשני לאירופה.
במהלך תקופה זו היא שימשה לזמן קצר כאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה הרביעית.
לאחר שחזרה מהשיוט השני, קנזס הושבתה ונמכרה לגרוטאות באוגוסט 1923 על פי תנאי הסכם הצי של וושינגטון.
חגורת השריון הראשית של קנזס הייתה בעובי 11 אינץ' (279 מילימטרים) מעל מחסני התחמושת וחללי מכונות ההנעה ובעובי 6 אינץ' (152 מילימטרים) בשאר האזורים.
השדרית של קנזס הונחה בתאגיד בניית הספינות של ניו יורק בקמדן, ניו ג'רזי.
היא הושקה ב-12 באוגוסט 1905. לאחר השלמת עבודות האבזור, האונייה הוכנסה לצי ב-18 באפריל 1907 בפילדלפיה.
ורילנד היה המפקד הראשון של האונייה.
היא החלה בשיוט ניסויים ב-17 באוגוסט ליד פרובינסטאון, מסצ'וסטס, שחשפה את הצורך בשינויים, שהחלה בפילדלפיה ב-24 בספטמבר.
ב-9 בדצמבר היא הצטרפה לאוניות שיוקצו לצי הלבן הגדול בהמפטון רודס.
קנזס הצטרפה לצי הלבן הגדול ב-16 בדצמבר 1907, כאשר הם עזבו את המפטון רודס כדי להתחיל בהקפת כדור הארץ.
שבוע לאחר שחזרה מהמסע, קנזס יצאה למספנה הימית של פילדלפיה לשיפוץ לאחר התקופה הארוכה בים.
העבודה הסתיימה ב-17 ביוני, ולאחר מכן החלה קנזס בשגרה בזמן שלום של תמרונים ותרגילי אימונים שונים שנמשכו לאורך השנה שלאחר מכן.
ב-15 בנובמבר 1910, היא הצטרפה לפלגת אוניות המערכה השנייה לשייט לאירופה, ועצרה בשרבור, צרפת, ופורטלנד, אנגליה.
לאחר מכן חצו האוניות מחדש את האוקיינוס האטלנטי, עצרו בסנטו דומינגו וקובה לפני שהמשיכו להמפטון רודס.
מסע שני לאירופה התקיים באמצע 1911; הפעם לים הבלטי.
האוניות חזרו לפרובינסטאון ב-13 ביולי ולאחר מכן הצטרפו לאימוני צי ליד הכף של וירג'יניה.
קנזס יצאה למספנת הצי של נורפוק ב-3 בנובמבר לשיפוץ נוסף.
קנזס החלה בסדרה של תמרונים נרחבים בתחילת 1912, והתבססה במפרץ גואנטנמו, קובה.
היא חזרה להמפטון רודס לברך את פני שייטת של ספינות מלחמה גרמניות - סיירת המערכה מולטקה והסיירות הסיירות הקלות ברמן ושטטין - שביקרו בנמל מ-28 במאי עד 8 ביוני.
לאחר מכן, קנזס יצאה לשייט אימונים לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית עבור צוערים מהאקדמיה הימית של ארצות הברית ב-21 ביוני.
היא החזירה את הצוערים לאנאפוליס ב-30 באוגוסט.
ב-15 בנובמבר, היא החלה בשייט אימונים למפרץ מקסיקו, כשהיא חזרה לפילדלפיה לשיפוץ ב-21 בדצמבר.
היא חזרה לתפקיד ב-5 במאי 1913 ושייטה בחוף המזרחי במשך החודשים הבאים.
ב-25 באוקטובר היא חצתה את האוקיינוס האטלנטי ושייטה בים התיכון, ואף כללה עצירה בג'נובה, איטליה.
לאחר שחזרה למפרץ גואנטנמו, היא נשלחה לחוף מקסיקו כדי להגן על האינטרסים של ארצות הברית במהלך המהפכה המקסיקנית.
האונייה חזרה לנורפוק ב-14 במרץ 1914, ושיפוץ נוסף בפילדלפיה התרחש לאחר מכן ב-11 באפריל.
ב-1 ביולי יצאה קנזס מנורפוק כדי לשאת את שרידיו של שגריר ונצואלה שנפטר לאחרונה בארצות הברית בחזרה לארצו.
היא הגיעה ללה גואירה ב-14 ביולי לפני שחזרה לחוף המקסיקני כדי לתמוך בכוחות הכובשים את וראקרוס.
היא עזבה את האזור ב-29 באוקטובר כדי להגיב לתסיסה בפורט או פרינס, האיטי, שהגיעה ב-3 בנובמבר.
היא נשארה שם חודש לפני שעזבה ב-1 בדצמבר לפילדלפיה.
לאחר מכן חידשה הספינה את שגרת האימונים הרגילה בזמן שלום מול החוף המזרחי ומול קובה עד ל-30 בספטמבר 1916, אז עברה שיפוץ נוסף בפילדלפיה.
היא עדיין הייתה במבדוק יבש כאשר ארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה ב-6 באפריל 1917. ב-10 ביולי, היא שובצה לפלגת אוניות המערכה הרביעית והוטלה עליה משימה בעיקר להכשיר את אנשי הצי במפרץ צ'ספיק.
האונייה יצאה עם אוניית האחות שלה USS ניו המפשייר והדרדנוט USS קרוליינה הדרומית כדי להגן על שיירת כוחות HX מהירה.
לאחר סיום המלחמה בנובמבר 1918, היא הצטרפה למאמץ להחזיר חיילים אמריקאים מצרפת, תוך חמש הפלגות לברסט, צרפת.
הראשון שבהם התרחש בדצמבר; קנזס ואוניית המערכה ג'ורג'יה יצאו ב-10 בדצמבר והגיעו לברסט ב- .
שתי האוניות העלו על סיפונן בסך הכל 2,732 חיילים במהלך ארבעה ימים לפני היציאה לחזרה.
שיפוץ גדול בפילדלפיה התרחש לאחר מכן מ-29 ביוני 1919 עד 17 במאי 1920. לאחר מכן היא המשיכה לאנאפוליס, הגיעה ב-20 במאי ויצאה עם צוערים לשייט אימונים נוסף, הפעם לאוקיינוס השקט.
היא עברה דרך תעלת פנמה וביקרה במספר נמלים בחוף המערבי, כולל הונולולו, סיאטל, סן פרנסיסקו וסן פדרו.
היא עזבה את סן פדרו ב-11 באוגוסט לכיוון תעלת פנמה וחצתה לאיים הקריביים לעצירה במפרץ גואנטנמו.
קנזס חזרה לאנאפוליס ב-2 בספטמבר, שם הורידה את הצוערים.
אדמירל משנה צ'ארלס פרדריק יוז הניף את דגלו על סיפון קנזס בפילדלפיה כאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה הרביעית.
האונייה יצאה ב-27 בספטמבר לשייט לאיים הקריביים.
בהיותה בגרסי ביי, ברמודה ב-2 באוקטובר, אדוארד, נסיך ויילס, ביקר באונייה.
ב-4 באוקטובר היא עברה דרך תעלת פנמה והפליגה לסמואה האמריקנית, ועצרה בפאגו פאגו, סמואה ב-11 בנובמבר.
לאחר מכן ביקרה קנזס בהוואי לפני שחצתה חזרה דרך תעלת פנמה ובסופו של דבר חזרה לפילדלפיה ב-7 במרץ 1921. הפלגת הכשרה נוספת של צוערים התבצעה ב-4 ביוני; שלוש אוניות מערכה נוספות הצטרפו אליה לביקור במימי אירופה.
התחנות כללו את אוסלו, נורווגיה, ליסבון, פורטוגל וגיברלטר.
הן עברו דרך מפרץ גואנטנמו לפני שחזרו לאנאפוליס ב-28 באוגוסט.
ביקור בניו יורק נערך לאחר מכן בין 3 ל-19 בספטמבר.
היא חזרה לפילדלפיה למחרת, שם הושבתה ב-16 בדצמבר.
קנזס נמחקה מרשימות הצי ב-24 באוגוסט 1923 בהתאם לתנאי הסכם הצי של וושינגטון ולאחר מכן פורקה לגרוטאות.
קנסי ג'ונס הבן היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הפדרליסטית ומאוחר יותר חבר המפלגה הוויגית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מועם דלאוור.
ג'ונס נולד ב-10 בדצמבר 1791 בניו קאסל שבדלאוור, והיה בנו של המשפטן והקנצלר של דלאוור קנזי ג'ונס.
כשהתבגר, למד לימודים קלאסיים וב-1810 השלים את לימודיו במכללת פרינסטון.
הוא למד משפטים אצל דודו, ניקולס ואן דייק, ובבית הספר למשפטים של ליצ'פילד, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1813 והחל לעסוק בעריכת דין בניו קאסל.
ג'ונס נבחר לקונגרס ה-20 כדי למלא את המושב שהתפנה עקב מינויו של לואיס מקליין לסנאט של ארצות הברית והתפטרותו של מקליין בעקבות כך.
הוא נבחר מחדש לקונגרס ה-21 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-2 באוקטובר 1827 עד 3 במרץ 1831.
לאחר מות אביו, מונה לתפוס את מקומו כקנצלר דלאוור ב-1832. הוא כיהן בתפקיד זה 25 שנים, עד מותו ב-1857. הוא גם כיהן כנשיא בית המשפט ליתומים ובית המשפט לטעויות וערעורים.
אשתו הייתה מריה ג'ונס ואמו הייתה ננסי אן ואן דייק ג'ונס, בתו של נשיא דלאוור לשעבר ניקולס ואן דייק.
הם היו חברים בכנסייה הפרסביטריאנית בניו קאסל.
ג'ונס מת ב-28 במרץ 1857 במפתיע בניו קאסל שבדלאוור, בזמן כהונתו, ונקבר בבית הקברות הפרסביטריאני בניו קאסל.
נאמר עליו שהיה "קפדן ועמל במידה מסוימת בבחינתו המדוקדקת של שאלות, אך גם היה מהיר במיוחד בקבלת החלטותיו".
הוא היה עורך דין ש"יפנה כל תיק לאיזה עיקרון משפטי מסודר, במקום לחפש לתמוך בו על רקע סמכות מקרה בלבד.
הוא לא רק בעמל, אלא במצפונית, ביקש לשפוט כל תיק שהוגש כך, אלא גם להסתמך על עקרונות וכללי שוויון מוגדרים היטב." אף על פי כן, הוא "היה מהיר במיוחד בקבלת החלטותיו, ורק לעיתים רחוקות הרשה לקדנציה לעבור בקבלת קביעתו".
נהר קנזס, הידוע גם בשם קאו, הוא נהר מתפתל בצפון-מזרח קנזס שבארצות הברית.
הוא מהווה, באופן פוטנציאלי, את החלק הדרום-מערבי ביותר של אגן הניקוז של נהר המיזורי, אשר לעיתים נחשב כחלק הצפון-מערבי ביותר של אגן הניקוז הנרחב של נהר המיסיסיפי.
שני שמותיו של הנהר מקורם בשבט קאנזה (קאו), שהתגורר בעבר באזור זה; העיר קנזס סיטי נקראה על שם הנהר וכך גם המדינה קנזס.
עמק הנהר משתרע ברוחב ממוצע של 4.2 קילומטרים, כאשר הנקודות הרחבות ביותר נמצאות בין ואמגו לרוסוויל, שם הוא מגיע עד לרוחב של , ולאחר מכן מצטמצם לרוחב של 1.6 קילומטרים או פחות במקומות שמתחת ליודורה ודה סוטו.
חלק ניכר מאגן הניקוז של הנהר מוסדר על ידי סכרים לשליטה בשיטפונות, אך נהר קנזס זורם באופן כללי בחופשיות ויש בו מכשולים מינוריים בלבד, כולל סכרים להסטת מים וסכר הידרואלקטרי בעל השפעה נמוכה.
נהר קנזס נוצר במפגש בין נהר סמוקי היל ונהר רפבליקן ליד העיר ג'נקשן סיטי שבמדינת קנזס, בגובה של כ־317 מטר מעל פני הים.
משם הוא זורם בכיוון כללי מזרחה לאורך כ־238 קילומטרים, עד לשפכו לנהר המיזורי בעיר קנזס סיטי, בגובה של כ־219 מטר.
הנהר חוצה את אזור המישורים הגבוהים של מרכז קנזס, ונכנס בהדרגה לאזורים נמוכים יותר בצפון־מזרח המדינה.
הוא עובר דרך כמה ערים מרכזיות, בהן:
מנהטן – סמוך לאוניברסיטת מדינת קנזס.
וואמגו – עיירה קטנה בעלת חשיבות חקלאית.
טופיקה – עיר הבירה של מדינת קנזס, שבה מתרחבת תשתית הסכרים.
לורנס – מרכז אקדמי ותרבותי, ובו תחנת הכוח ההידרואלקטרית היחידה על הנהר.
דה־סוטו, בונר ספרינגס וקנזס סיטי – קצהו המזרחי של הנהר, בו הוא נשפך לנהר המיזורי.
במהלך זרימתו, הנהר עובר דרך אזורים מגוונים מבחינת שימושי קרקע: מישורים חקלאיים, אזורים מיוערים, אזורים עירוניים וכפריים.
אפיק הנהר מתאפיין בשינויי כיוון רבים ובאיים חוליים זמניים, הנוצרים ונעלמים בהתאם לעונות השנה ולעוצמת הזרימה.
נהר קנזס מקבל זרימה משורה של יובלים חשובים, בהם:
נהר סליין – דרך סמוקי היל
לאורך המסלול קיימים מספר סכרים והטיות מים לצורכי חקלאות, תעשייה ואספקת מים עירונית.
במקטעים מסוימים קיימת פגיעה במורפולוגיה של הנהר כתוצאה מהתערבות האדם, ובשנים האחרונות נעשים מאמצים לשיקום חלקים אלו, בדגש על שימור בתי גידול טבעיים ושיפור איכות המים.
הנהר חותר בתוך סלעים סדימנטריים (פחמתי ושלי), שגילם נע בין 300 ל־250 מיליון שנים, וחשוף מתחתיו להצטברויות קוווטרניות – חול, חרסית ולס.
הקנטאורים הידועים בעברית גם בשם צנטאורים או הסילנים, היו במיתולוגיה היוונית גזע של יצורים בעלי פלג גוף עליון של אדם ופלג גוף תחתון של סוס.
הקנטאורים תוארו לרוב כפראיים ואכזריים וסימלו הפקרות, תאווה חייתית והשתכרות.
הקנטאורים היו בניהם או נכדיהם של איקסיון , הרוצח הראשון, ושל נפלה , האישה שהאלים בראו מענן.
לפי גרסאות אחרות הקנטאורים היו צאצאים של הזדווגות איקסיון, או בנו קנטאורוס, עם סוסות.
הקנטאורים היו קשתים מעולים, ולכן דמותם מסמלת את מזל קשת בגלגל המזלות.
ברבות מאגדות המיתולוגיה הם נהגו לרדוף אחרי נערות חסרות מגן כדי לאנוס אותן.
כחלק מ-12 משימותיו של הרקולס לכפר על רצח אשתו וילדיו, הוא נשלח להביא את חזיר הבר ששכן בהר ארימנתוס - חזיר אשר היה פושט על אזור פסופיס וזורע הרג והרס.
לריח היין נזעקו הקנטאורים, חמושים בסלעים ועצי אשוח.
הרקולס עצמו נהרג מאוחר יותר בשל נקמתו של הקנטאור נסוס, שגרם לאשתו דיאנירה בעורמה למשוח את גלימתו ברעל.
הקנטאור כירון היה שונה מחבריו.
הוא היה חכם ונדיב וניהל מעין בית ספר, בו חונכו רבים מגיבורי המיתולגיה היוונית, בין השאר הרקולס, הרופא אסקלפיוס והגיבורים יאסון ואכילס.
על כירון סיפרו שהוא גילה והורה את תורת הרפואה, בצד מדעים אחרים.
כירון הוא בנו של קרונוס.
הקנטאורים מופיעים בסיפורי פנטזיה רבים, כגון דברי ימי נרניה, ארטמיס פאול, הרקולס, פרסי ג'קסון והאולימפיים והארי פוטר, וכן במשחקי תפקידים רבים.
הקנטאור מופיע בספרו של דויד גרוסמן, "נופל מחוץ לזמן" (הקיבוץ המאוחד, 2011), בו הקנטאור מגלם את בן דמותו של גרוסמן שחווה אובדן ילד.
רומן הביכורים של תמיר מנדובסקי, "קנטאור" (ידיעות ספרים, 2022), מתאר את מציאות חייו של לוחם בשב"כ המנסה לחלק את חייו בין לחימה לבין חיי זוגיות ולימודים באוניברסיטה.
ברנט קנט אנדרסון (בשוודית: Bernt Kennet Andersson; נולד ב-6 באוקטובר 1967) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.
אנדרסון היה שחקן מפתח בנבחרת שוודיה בעת שזו הגיעה למקום השלישי במונדיאל 1994.
אנדרסון החל את הקריירה בקבוצת אסקילסטונה מעיר הולדתו.
בשנת 1989 נרכש על ידי גטבורג, במדיה שיחק שלוש עונות.
בעונתו האחרונה בקבוצה, עונת , כבש אנדרסון 13 שערי ליגה ב-16 משחקים בלבד, שהקנו לו את תואר מלך השערים של ליגת העל השוודית.
במדי גטבורג זכה אנדרסון בשתי אליפויות וגביע אחד.
בסיום העונה נרכש אנדרסון על ידי מכלן הבלגית.
הוא לא הצליח לשחזר את הצלחתו גם בבלגיה, ובאמצע עונתו השנייה בקבוצה חזר לליגה השוודית, כשחתם בקבוצת נורשפין.
בחצי עונה בלבד, בה רשם 13 הופעות ליגה, כבש אנדרסון שמונה שערים.
לאחר סיום העונה עבר לצרפת, שם שיחק שתי עונות, במדי ליל וקאן.
לאחר שכבש 20 שערים ב-63 הופעות בליגה הצרפתית, עבר אנדרסון לאיטליה, שהייתה לתחנה המשמעותית בקריירה שלו.
תחילה שיחק במדי בארי, ממנה עבר לבולוניה 1909 לאחר עונה אחת בלבד.
בשנת 1998, במדי בולוניה, זכה אנדרסון בתואר האירופי הראשון בקריירה שלו, גביע האינטרטוטו.
שנה אחר כך, לאחר שלוש עונות במדי בולוניה, עבר אנדרסון ללאציו, אותה אימן אז בן ארצו סוון גוראן אריקסון.
הוא זכה עם הקבוצה בתואר הסופר קאפ האירופי, למרות שישב על הספסל ולא שותף בניצחון 1-0 על מנצ'סטר יונייטד.
הוא לא הצליח להתבלט במדי לאציו, ולאחר חצי עונה בה רשם שתי הופעות ליגה בלבד, ללא שערים, חזר לבולוניה לעונה וחצי נוספות.
לקראת עונת עבר אנדרסון לפנרבחצ'ה הטורקית, שם שיתף פעולה עם מלך שערי הקבוצה חיים רביבו הישראלי, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה השלים זכייה באליפות טורקיה.
לאחר עונה אחת נוספת, פרש אנדרסון ממשחק פעיל בגיל 35. שנתיים אחר כך, הוא שב לשחק לעונה אחת נוספת, במדי גרדה מהליגות הנמוכות בארצו.
אנדרסון שיחק במדי נבחרת שוודיה לראשונה בשנת 1990. שנה אחר כך הוא כבש את השלושער היחיד שלו במדי הנבחרת, כשכבש את שני השערים הראשונים ואת השער האחרון בניצחון 6-0 על במשחק ידידות.
הוא ייצג את נבחרתו בטורניר יורו 1992 שאותו אירחה שוודיה, והעפיל עימה עד לשלב חצי הגמר, בו הפסידה 3-2 ל.
שערו היחיד בטורניר נכבש באותו משחק, דקה לסיומו.
במונדיאל 1994, אותו סיימה שוודיה במקום השלישי, היה אנדרסון למלך שערי הנבחרת בטורניר, כשכבש חמישה שערים.
הוא היה השוודי הראשון, והיחיד עד כה בהיסטוריה שכובש חמישה שערים בטורניר מונדיאל.
הוא סיים עם שער אחד בלבד פחות ממלכי השערים של הטורניר, חריסטו סטויצ'קוב ואולג סלנקו.
בשלב הבתים כבש אנדרסון את שער היתרון של הנבחרת מול , במשחק שהסתיים בשוויון 1-1. הוא כבש צמד בשמינית הגמר בניצחון 3-1 על , ואת שער השוויון לזכות נבחרתו בדקה ה-115 בתוך ההארכה, במשחק רבע הגמר מול .
שערו של אנדרסון השווה את התוצאה ל-2-2, ושלח את המשחק להכרעה בפנדלים.
אנדרסון עצמו כבש את הפנדל השני לזכות נבחרתו, בדרך לניצחון ולהעפלה לחצי הגמר.
הוא חתם את הופעותיו המוצלחות עם שערה האחרון של נבחרתו בניצחון 4-0 על במשחק על המקום השלישי.
אנדרסון ייצג את נבחרתו בטורניר יורו 2000 בו לא כבש, ולאחריו סיים את דרכו הבינלאומית עם 83 הופעות, בהן כבש 31 שערים.
הוא ממוקם שישי בטבלת גדולי הכובשים של נבחרת שוודיה בכל הזמנים.
גביע העולם: 1994 (מקום שלישי)
מלך השערים של ליגת העל השוודית: (13 שערים)
קנטאור או קנטאורוס הוא שמה של קבוצת כוכבים דרומית, מהגדולות שבקבוצות הכוכבים, הכוללת את הכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש.
קבוצות קנטאור היא גם אחת מקבוצות הכוכבים המודרניות וגם אחת מאלו של תלמי.
קבוצת קנטאור מכילה את פרוקסימה קנטאורי, ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש.
ה"כוכב" המוכר ביותר בה הוא המערכת המשולשת של אלפא קנטאורי, שפרוקסימה קנטאורי כנראה כבול גרוויטציונית אליה.
עוד כוכב בהיר בקבוצת כוכבים זו הוא הדר (β בקנטאור), הבהיר פי 4,000 מהשמש.
מנקנט (θ בקנטאור) הוא ענק כתום במרחק של כ-60 שנות אור ממערכת השמש.
מוליפיין (γ בקנטאור) הוא כוכב כפול בעל מחזור הקפה של 84.5 שנות ארץ.
η בקנטאור ו-κ בקנטאור הם כוכבים כפולים.
ω בקנטאור (NGC 5139) הוא הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.
ערפילית הבומרנג היא המקום הקר ביותר המוכר למדע: 272 מעלות מתחת לאפס, מעלה אחת בלבד מעל האפס המוחלט.
קנטאור A (NGC 5128) היא גלקסיית הרדיו הקרובה ביותר אל שביל החלב ונמצאת במרכזה של קבוצת קנטאור A שהיא קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה.
אאודוקסוס ואראטוס במאות הרביעית והשלישית לפנה"ס ציינו את קבוצת קנטאור.
תלמי זיהה 37 כוכבים בקבוצה זו.
כאשר מתבוננים גם בכוכבים החיוורים יותר בקבוצה, היא מזכירה אדם שאחוריו אחורי סוס.
לפי המיתולוגיה היוונית קבוצת הכוכבים היא כיירון, הקנטאור (חצי-אדם וחצי-סוס) שחינך את יאסון והרקולס.
קנטאור לפעמים מקושר עם קבוצת הכוכבים חץ, שנראית כאילו נורתה מקנטאור לעבר נשר.
יחד עם קבוצת זאב והעובדה שקנטאור נמצא תחת מישור המילקה ייתכן שקנטאור הניחה את הבסיס לאגדה של קטילת החזיר הארימנתי, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס.
כשהשמש במזל בתולה, היא נמצאת בדיוק מעל קבוצת הכוכבים קנטאור.
היוונים האמינו שהקנטאור כירון, שהורעל בטעות למוות על ידי הרקולס כשזה ניסה לצוד את החזיר הארימנתי, הושם בכיפת השמיים כאות לחמלה.
קבוצת הכוכבים זאב היא הבאה אחרי קנטאור במסלול השמש, ובעוד היוונים חשבוה לחיה ניצודה סתמית, הרומאים הפכוה לזאב.
קנטאור נראה כיורה חץ לעבר הנשר, שמענה את פרומתאוס, וכך גואל אותו מייסוריו.
קנטאור נמצא תחת מישור המילקה ולכן נחשב כמצוי בשאול.
קנטבריה (בספרדית: Cantabria) היא קהילה אוטונומית בצפון ספרד.
שטחה הוא בסביבות 5,000 קמ"ר, מה שהופך אותה לאחת משלוש הקהילות האוטונומיות הקטנות ביותר בשטחן (השתיים האחרות הן לה ריוחה והאיים הבלאריים).
הפארק הלאומי פיקוס דה אירופה נמצא בחלק משטחה של קנטבריה.
קנטבריה נתחמת מצפון על ידי הים הקנטברי, ממזרח על ידי חבל הבסקים, ממערב על ידי אסטוריאס ומדרום על ידי קסטיליה ולאון.
קנטבריה כוללת מחוז (פרובינציה) אחד בלבד, הנקרא גם הוא קנטבריה.
בירתה של קנטבריה היא סנטנדר, בה מתגוררים כ-185,000 תושבים.
העיר השנייה בגודלה בקנטבריה היא טורלבגה (Torrelavega) (כ-56,000 תושבים).
עוד לפני הכיבוש הרומי של ספרד כונו תושבי אזור קנטבריה בשם "קנטבריאנים".
לגבי מקור השם הועלו מספר השערות.
יש המשערים שמקור השם במילה cant שמשמעותה "אבן" בקלטית ומשמעות "קנטבריה" היא "שוכני ההרים".
הקנטבריאנים היו ידועים כשכירי חרב ובין השאר שרתו בצבאו של חניבעל במלחמה הפונית השנייה.
בשל המאפיינים הלשוניים והתרבותיים הקלטים ששרדו בקנטבריה, היא נחשבת לאחת מהאומות הקלטיות.
במאה הראשונה לפני הספירה, בין השנים 29–19 לפני הספירה, איחד קורוקוטה את הקנטברים ללחימה עיקשת נגד הפולשים הרומאים.
הרומאים, אשר היו מעוניינים בזהב באזור אסטוריאס ובנחושת שנמצאת בקנטבריה, ביקשו לכבוש את קנטבריה, אולם נתקלו בהתנגדות של הקנטבריאנים.
בשנת 26 לפני הספירה הגיע הקיסר אוגוסטוס לאזור לנהל את הקרבות בעצמו.
בתחילה הצליח למשוך את האסטוריאנים לצדו, אולם בהמשך הם העדיפו להילחם ביחד עם הקנטבריאנים.
על פי דיו קסיוס, השתמשו הקנטבריאנים והאסטוריאנים בלוחמת גרילה בגלל נחיתותם המספרית לעומת הצבא הרומאי, שכלל מעל שמונה לגיונות ואת הצי הרומאי.
הרומאים לא לקחו שבויים מהקנטבריאנים, בין השאר בגלל שהקנטבריאנים העדיפו להתאבד ולא ליפול בשבי, ועל כן תוצאות הלחימה היו חיסול הגברים בגילאי הלחימה בקרב הקנטבריאנים.
הלחימה העיקרית נסתיימה בשנת 19 לפני הספירה, אך כיסי התנגדות קנטבריאנים המשיכו להתקיים עד שנת 16 לפני הספירה.
גם לאחר הניצחון לא הצליחו הרומאים להשליט את חוקיהם בקנטבריה באופן מלא, ושני לגיונות הוצבו בקנטבריה דרך קבע למשך למעלה מ-70 שנה.
בשנת 1981 הוכרזה כקהילה אוטונומית.
קנט נגאנו הוא מנצח אמריקאי.
נגאנו נולד בברקלי, קליפורניה כשהוריו היו סטודנטים לתואר שני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
הוא גדל במורו ביי ולמד סוציולוגיה ומוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, אבל בשנת 1976 עבר לאוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו ללמוד משפטים.
בתקופת לימודיו שם למד קומפוזיציה אצל גרוסוונור קופר ורוג'ר ניקסון.
את קריירת הניצוח שלו החל עם להקת האופרה של בוסטון, שם היה עוזר מנצח לשרה קולדוול.
הוא היה מנצח התזמורת הסימפונית של ברקלי במשך 26 שנים והתמנה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין עוד בתקופת עבותו עם תזמורת ברקלי.
אחר כך התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת האלה במנצ'סטר ושל האופרה של ליון.
בשנים 1986–1989 היה מנצח אורח ראשי של אנסמבל אנטרקונטמפורן.
קנט נגאנו התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של מונטריאול ושל האופרה הממלכתית של בוואריה בשנת 2006. בספטמבר 2006 ויתר על משרתו בתזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין.
האי קנטון (Kanton או Canton) הקרוי גם אברירינגה (Abariringa), "האי מרי" או "אי מרי בלקוט" (Mary Balcout Island) או אי השחפים, הוא הגדול ביותר, ונכון ל-2005, גם היחיד המיושב, באיי פניקס, המהווים חלק מקיריבטי.
האטול הוא הצפוני ביותר באיי פניקס, בדרום האוקיינוס השקט, בערך בחצי הדרך בין הוואי לבין פיג'י.
אורכו של האי 33 ק"מ והנקודה הדרום-מערבית ביותר שבו נקראת "פירמיד פוינט".
63 ק"מ מעבר לים דרומית לקנטון נמצא האי אנדרבורי.
המרחק מבירת קיריבטי, דרום טאראווה, הוא 1,765 ק"מ.
בשנת 2005, אוכלוסיית האי, המתגוררת בכפר טברונגה מנתה 41 איש, ירידה מ-61 במפקד האוכלוסין של שנת 2000. בשנת 2010 דווח על 24 תושבים, 14 בוגרים ו-10 ילדים.
האירופאים הראשונים הגיעו לקנטון ב-5 באוגוסט 1824, על גבי ספינה לציד לווייתנים, ה"פניקס".
אנשי הספינה קראו לאי "האי מרי" או "אי מרי בלקוט" על שם אשתו של בעל הספינה.
ב-4 במרץ 1854 הגיעו אירופאים נוספים לאי, הפעם בספינת ציד לווייתנים אשר עלתה על שרטון.
הם קראו לאי "קנטון" על שם הספינה.
המלחים הצליחו להגיע לטיניאן שבאיי מריאנה לאחר 45 יום ללא נפגעים.
קֶנְט בק הוא מהנדס תוכנה אמריקאי, היוצר של מתודולוגיית הפיתוח הזריזה Extreme Programming, ואחד מהיוזמים ומהמחברים של המנשר לפיתוח תוכנה זריז שפורסם בשנת 2001.
בק כתב וכותב בנושאי תבניות עיצוב ותכנות מונחה-עצמים.
בימי השיא של Smalltalk, היה בק אחד החברים הבולטים בקהילת המפתחים בה.
בעבודתו המשותפת עם וורד קנינגהם, תרם בק רבות לביסוס תחום הפיתוח הזריז בהנדסת התוכנה, והוא נחשב לאחד החלוצים בו.
יחד עם אריך גמא, פיתח בק את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java.
בק היה בין הראשונים שעשו שימוש שיטתי במתודולוגיה זריזה לפיתוח תוכנה.
המתודולוגיה שגיבש, Extreme Programming, היא תוצאה ישירה של ניסיונו בתחום זה.
שמה של המתודולוגיה ניתן לה בשל העבודה שהשיטות המשמשות אותה הן מחמירות מאוד, ובעת פרסומה נחשבו כקיצוניות יחסית לשיטות הקיימות בתעשייה.
לבק תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת אורגון שבארצות הברית.
הקנטאורים הם קבוצה של גופים שמימיים קפואים אשר מקיפים את השמש באזור הנמצא בין כוכב הלכת צדק לכוכב הלכת נפטון.
לעיתים מסלוליהם חוצים את מסלולי ההקפה של ענקי הגז סביב השמש.
הקנטאור הראשון שהתגלה היה כיירון בשנת 1977. הגוף הגדול ביותר מקבוצה זו הידוע היום הוא צ'ריקלו, שהתגלה ב-1997. ייתכן שחלק מהירחים של ענקי הגז הם קנטאורים במקורם.
הקנטאורים קיבלו את שמם מגזע הקנטאורים המיתי, הנפוץ במיתולוגיה היוונית.
נכון לשנת 2024, מוכרים כ-800 קנטאורים.
אין עדיין צילומים קרובים של קנטאורים על ידי גשושיות.
אף על פי כן, יש עדויות שירחו של שבתאי, פובה, שצולם על ידי הגשושית קאסיני ב-2004 הוא קנטאור לכוד.
בנוסף טלסקופ החלל האבל ליקט מידע על תנאי השטח של אסבולוס.
לשלושה קנטאורים, כיירון, אקלוס ו-166P/NEAT 2001 T4 זנב שביטי.
כיירון ואקלוס מוגדרים כיום הן כאסטרואידים הן כשביטים.
ייתכן שקיימים עוד קנטאורים בעלי מאפיינים אלו.
צ'ריקלו הוא הקנטאור המוכר הגדול ביותר, והאסטרואיד הראשון שסביבו התגלתה מערכת טבעות.
הוא קנטאור חריג שנצפה לראשונה ב-1927. בדרך כלל הבהירות שלו היא בסביבות 16, אך בתדירות של כ-7.3 פעמים בשנה הוא מתפרץ, ובהירות עולה ב-1 עד 5 יחידות
הדיאגרמה מדגימה את מסלולי ההקפה של כל הקנטאורים הידועים בהשוואה למסלולי ההקפה של כוכבי הלכת.
לאובייקטים נבחרים האקסצנטריות ההיקפית מודגמת בעזרת הקטעים האדומים (הנמשכים מאפהליון לפריהליון).
נטיית המסלול מוצגת על ציר ה Y.
כדי להדגים את טווח המסלולים המאופיינים כאן שלושה אובייקטים בעלי מסלול יוצא דופן מודגשים בצהוב על הדיאגרמה:
ל-VB123 יש זווית נטיית המסלול הגבוהה ביותר (>390).
למרבה ההפתעה יש במסלול זה גם אקסצנטריות נמוכה במיוחד (קטנה מ 0.01).
לאסבולוס יש האקסצנטריות הגבוהה ביותר - 0.62.
ל-2001 XZ25 יש זווית נטיית המסלול הקטנה ביותר.
מאחר שהקנטאורים חוצים את מסלולם של ענקי הגז ואינם מוגנים על ידי תהודה מסלולית המסלולים שלהם סביב השמש אינם יציבים על פני סקלת זמן של 106 - 107 שנים.
מחקרים דינמיים של מסלולי הקפה של קנטאורים מראים שגופים אלה הם כנראה בעלי מסלולי ביניים שהם בעצם חלק ממעברם מחגורת קויפר למשפחת צדק כשביטים קצרי טווח.
אובייקטים יכולים לעזוב את חגורת קויפר לכיוון פנים מערכת השמש והם הופכים לחוצי-נפטון, ומושפעים מכבידתו, ולהפך .
הם מסווגים כקנטאורים אבל המסלולים שלהם נשארים כאוטיים, מתפתחים במהירות יחסית רבה כשהקנטאור מתקרב שוב ושוב לאחד או יותר מכוכבי הלכת החיצוניים.
קנטאורים מסוימים יהפכו לבעלי מסלול חוצה-צדק, ובמקרים אחרים הם גולשים אל תוך פנים מערכת השמש ויכולים להסתווג כשביטים פעילים אם הם יציגו מאפיינים של פעילות האופיינית לשביטים.
קנטאורים גם עלולים להתנגש בשמש, בכוכב לכת, או לחלופין להיפלט לחלל אל מחוץ למערכת השמש, בעיקר אחרי התקרבות משמעותית לאחד מכוכבי הלכת, ובעיקר צדק (בגלל גודלו או כוח המשיכה שלו).
הגודל הקטן יחסית של קנטאורים מונע תצפית על פני השטח אבל אינדקס צבעים והספקטרום יכולים לאפשר לנו לגלות את הרכב פני השטח ויכולים לספק מידע על מקורם של הגופים.
קנטאורים מציגים חידה בפנינו מבחינת שוני הצבעים שלהם שמאתגרת את המושגים הקיימים היום לגבי הרכב פני השטח על גוף שמימי קפוא אופייני.
בדיאגרמה המוצגת כאן אינדקס הצבעים מוגדר לפי בהירות נראית של אובייקט על פי - כחול (B) נראה (V) ואדום (R).
הדיאגרמה מדגימה את ההבדלים האלו על ידי השוואה (בצבע משופר) של כל הקנטאורים שיש להם אינדקס צבעים ידוע.
לדוגמה: שני ירחים, פובוס וטריטון, וכוכב הלכת מאדים מודגשים (כתב צהוב וגודל לא לפי קנה מידה).
קנטאורים כנראה מתחלקים לשתי קבוצות:
אדומים במיוחד - כמו פולוס.
כחולים (או כחולים-אפורים) - כמו כיירון.
יש תאוריות רבות לגבי הבדלי הצבעים ויש שתי תאוריות עיקריות המקיפות את כל השאר:
הבדל הצבעים נגרם בגלל הבדל ברור בין מקור שתי הקבוצות ו/או הבדל בהרכב הקנטאור .
הגורם להבדל הצבעים הוא מזג אוויר חללי הנגרם מקרינה ו/או פעילות שביטית.
בהתאם לתאוריה השנייה מנסים להסביר את צבעו האדום של פולוס בעזרת חומרים אורגניים שנחשפו לקרינה, ואילו כיירון קיבל את צבעו בגלל קרח שנחשף בגלל פעילות שביטית וכך התקבל צבע בטווח הכחול-אפור.
הקשר בין פעילות לצבע אינו מוכח ולא וודאי בגלל הטווח הנרחב של צבעי הקנטאורים בין אדום לכחול.
מצד שני קיימת האפשרות שפולוס נפלט לאחרונה מחגורת קויפר ובמצב כזה שינוי אפשרי של פני השטח עוד לא התרחש.
פרשנות לשימוש במושג ספקטרום היא לעיתים קרובות דו-משמעית ומתקשר לגודל החלקיקים ומאפיינים אחרים אבל הספקטרום מאפשר לנו מבט פנימי יותר אל הרכב פני השטח.
כמו במקרה של הצבעים הספקטרום הנראה יכול לאפשר כמה מודלים שונים של פני שטח.
נוכחות של קרח המורכב ממים (בניגוד לגזים קפואים שניתן למצוא על גופים שמימיים שונים) אושרה על כמה קנטאורים (כולל כיירון, צ'ריקלו ופולוס).
בנוסף לקרח על בסיס מים כמה מודלים נוספים התגלו:
משערים שעל פני השטח של צ'ריקלו תרכובת של טאולינים (כמו אלה שכבר נמצאו על טיטאן וטריטון) עם פחמן אמורפי.
משערים שפולוס מכוסה בתרכובת של טאולין בדומה לטיטאן, פחם שחור, אוליבין ומתנול קפוא.
משערים שפני השטח של אוקירו מורכבים מקירוגנים, אוליבינים, ואחוז קטן של קרח על בסיס מים.
משערים שלאסבולוס יש תרכובת של 15% טאולינים דמויי טריטון, 8% טאולינים דמויי טיטאן, 37% פחם אמורפי ו־40% פחם קפוא.
נראה שכיירון, הקנטאור היחיד שידוע בפעילות השביטית שלו, הוא המורכב ביותר.
הספקטרה המוצגת בכל תצפית משתנה בהתאם למועד התצפית.
חתימות של קרח המורכב ממים נמצאו בתקופות של פעילות שביטית נמוכה ולא נמצאו בתקופות של פעילות גבוהה.
תצפיות על כיירון בשנים 1988 ו-1989 מראות שליד הפריהליון שלו נמצאו ראיות לזנב שביט (ענן גז ואבק שהתאדו מפני השטח).
בעקבות תצפיות אלה סווג כיירון כשביט וכאסטרואיד, אך הוא גדול מאוד בהשוואה לשביט אופייני, והגדרה זו עדיין נותרת שנויה במחלוקת.
גם באקלוס וב 166P/NEAT 2001 T4 נמצאו ראיות לפעילות שביטית.
166P/NEAT 2001 T4 התגלה כאשר פיתח זנב שביט וקיבל סיווג של שביט, הגם שמסלולו הוא אופייני לקנטאור.
אקלוס התגלה ללא זנב שביט.
אך לאחרונה הפך לפעיל וקיבל סיווג של שביט בנוסף לסיווג האסטרואיד שלו.
מחקר הקנטאורים התפתח לאחרונה מאוד, אך הוא עדיין בחיתוליו בגלל מידע פיזיקלי דל על הגופים הללו.
מודלים שונים הוצגו בתור אפשרויות למקורם.
סימולציות מראות שחלק מהאובייקטים בחגורת קויפר סוטים ממסלולם, מתנתקים ממקומם בחגורה והופכים לקנטאורים.
אובייקטים מהדיסק המפוזר יהיו המועמדים הדינמיים הטובים ביותר להתנתק ממקומם, אבל צבעם לא מתאים לטבע הדו-צבעי של הקנטאורים.
פלוטינים (גופים טרנס-נפטוניים הכלואים במסלול סביב פלוטו) הם אובייקטים מחגורת קויפר שמראים מאפייני צבע דומים לקנטאורים ויש השערות שמסלולם אינו יציב בגלל השפעה כבידתית של פלוטו.
ההתפתחות הבאה צפויה לכשימצא מידע פיזיקלי נוסף על הגופים.
אלה הם הקנטאורים המוכרים ביותר מבין אלה שהתגלו עד עתה:
שם שנה גילוי צ'ריקלו 1997 Spacewatch 8405 אסבולוס 1995 גיימס ו.
רבינוביץ' (Spacewatch) 5145 פולוס 1992 דויד ל.
רבינוביץ' (Spacewatch) 2060 כיירון 1977 צ'ארלס ט.
קנט הוא אחד ממחוזות אנגליה.
המחוז, אשר נמצא בדרום-מזרח אנגליה אשר בממלכה המאוחדת, גובל בסאסקס מזרח, סארי ולונדון רבתי.
בנוסף, לקנט גבול עם צרפת אשר עובר במחצית מנהרת התעלה.
בירת מחוז קנט היא מיידסטון, וערים בולטות נוספות הן קנטרברי, דובר ומרגייט.
מיקומה של קנט כחיץ בין הממלכה המאוחדת ליבשת האירופית הוביל להיות המחוז "קו החזית" במספר מערכות, בהן הקרב על בריטניה במלחמת העולם השנייה.
בשל ריבוי המטעים והפרדסים במחוז קנט, הוא מכונה בחיבה "הגינה של אנגליה".
אזור קנט מאוכלס החל מהתקופה הפלאוליתית.
השם "קנט" נוצר מהמילה הבריטונית "קנטוס" אשר משמעותה קצה או גבול.
המחוז החל להיקרא קנט בשנת 835 לספירה ובאותה תקופה תושבי האזור התייחסו לקנטרברי כעיר בירתם.
בין המאה החמישית למאה השמינית הייתה ממלכת קנט ממלכה עצמאית, והיוותה את אחת משבע הממלכות שהתגבשו בסופו של דבר לממלכת אנגליה.
בשנת 1873 טבעה מול חופי קנט האונייה נורת'פליט, ורק 86 מתוך 379 נוסעיה נותרו בחיים.
בזמן מלחמת העולם השנייה חלק ניכר מהקרב על בריטניה התרחש מעל לאדמות המחוז.
בין יוני 1944 למרץ 1945 יותר מ-10,000 טילי V-1 נורו לעבר לונדון מבסיסים בצפון צרפת, מתוכם כ-2,500 פגעו בקנט ובלונדון והשאר יורטו בידי מטוסים, אש נ"מ ובלוני הגנה.
מתום המלחמה שונו גבולות המחוז מספר פעמים וב-1965 נוצרו בלונדון רובעי ברומלי ובקסלי מאיחוד תשע ערים אשר היוו בעבר חלק מקנט.
התעשיות הגדולות בצפון-מערב קנט עוסקות בבטון, נייר ותעשייה אווירית, בעוד שדרום-מזרח קנט נשען בעיקר על תעשיות התיירות וחקלאות.
במחוז מגדלים בין השאר, ענבי יין, המשמשים לייצור יינות לבנים ויין נתזים.
העיר נמצאת במזרח קנט ומפורסמת בשל היותה מקום מושבו של הארכיבישוף מקנטרברי, ראש הכנסייה האנגליקנית וכן בשל הקתדרלה של קנטרברי.
דובר היא עיר-נמל מבין החשובות אשר בממלכה המאוחדת, ממוקמת במזרח קנט על גדות תעלת למאנש.
דובר היא העיר הבריטית הקרובה ביותר לאירופה, מרחק של 34 קילומטרים מנמל קאלה שבצרפת.
מרגייט היא עיר תיירותית אשר בקצה הצפוני של מזרח קנט ומאופיינת על ידי רצועות החוף הרחבות אשר מושכות תיירים (בעיקר בריטים) לעיר מזה יותר מ-250 שנים.
קנזס סיטי רויאלס היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר קנזס סיטי, שבמיזורי.
בתגובה, אכן קבעה הליגה כי ב-1971 יצורפו ארבע קבוצות חדשות, ביניהן אחת מקנזס סיטי.
לחץ נוסף הביא להקדמת מועד כניסתה של הקבוצה לליגה ל-1969.
מאז 1973 הקבוצה משחקת באצטדיון קאופמן שנקרא על שם מייסדה.
קנטה היא עיר מהתקופה הרומאית שהיוותה חלק מהדקאפוליס.
שרידי העיר נמצאים בדרום סוריה, כשבעה ק"מ צפונית מזרחית לא-סווידא.
כיום יש במקום כפר דרוזי בשם קנוואת .
העיר ממוקמת בגובה של 1,200 מטרים מעל פני הים.
במקרא מוזכרת עיר בשם קנת, ששכנה באותו אזור בנחלת שבט מנשה.
חוות יאיר שכנו בחבל ארגב המקראי, באזור הבשן:
יוסף בן-מתתיהו הזכיר את העיר כזירת קרבות בין כוחותיו של המלך הורדוס לבין הערבים.
העיר הייתה חלק מהקבוצה של ערי הדקאפוליס, ערים לא יהודיות שקיבלו אוטונומיה יחסית בתוך פרובינקיית יהודה הרומאית.
במאה ה-1 לספירה סופחה העיר לפרובינקיה הרומית של סוריה.
עם צמיחת הנצרות באזור, סופחה קנטה לפרובינקיה ערביה הרומית.
קנטה נכבשה על ידי כוחות מוסלמיים ב-637, לאחר שהייתה מרכז נוצרי חשוב.
העיר הדרדרה במהלך השנים עד שבמאה ה-9 הייתה לא יותר מכפר קטן ועני.
הריסות העיר משתרעות על שטח שאורכו 1500 מטרים ורוחבו 750 מטרים.
בין העתיקות ניתן למצוא גשר רומאי ותיאטרון חצוב בסלע עם תשעה נדבכים של מושבים, ותזמורת בקוטר של תשעה עשר מטרים.
בנוסף, ניתן למצוא בעתיקות העיר נימפאום, אקוודוקט, מקדש גדול עם סטיו ושורות עמודים, ומקדש לאל השמש (הליוס) שבחזיתו שורת עמודים כפולה.
האתר, הידוע בשמו סאראי או סאראיה ("ארמון" בערבית), מתוארך לסביבות המאה ה-2 והיה בתחילה מקדש.
במאה הרביעית או החמישית לספירה, הפך האתר לבזיליקה נוצרית.
אורכו של המבנה 22 מטרים, והוא כולל סטיו עמודים ועוד אטריום עם שמונה עשר עמודים.
הקנטאור הוא שלב רקטי שנבנה כדי להיות שלב עליון במשגר לוויינים וחלליות.
הקנטאור משמש לשיגור מטענים למסלול גאוסטציונרי או למהירות קרובה למהירות מילוט מכדור הארץ במקרים של שיגור גשושיות אל טיסות בין-פלנטריות.
הקנטאור היה שלב המשגר הראשון בעולם בעל אנרגיה גבוהה שפעל על חמצן נוזלי ומימן נוזלי.
השלב מונע על ידי שני מנועי RL10.
הגרסה הראשונה פותחה בשנת 1962. מאז פותחו מספר גרסאות למשגרים שונים.
לטובת משגר וולקן קנטאור פותחה גרסה חדשה של שלב רקטי זה.
השיגור הראשון בוצע בשנת 2024.
קַנטוֹ (באיטלקית: Canneto, או לעיתים גם Canneto di Caronia) הוא כפר קטן בן פחות מ-200 תושבים (נכון ל-2017) הנמצא ליד העיירה קרוניה (Caronia) שבמחוז מסינה, בצפון סיציליה.
פירוש השם "קנטו" באיטלקית הוא "סבך קנים".
הכפר התפרסם בשל שורת בעירות ספונטניות מסתוריות שאירעו בו החל מדצמבר 2003.
הכפר ממוקם בצפונה של סיציליה, לחוף הים הטירני, על הכביש המהיר 113, מסינה - פלרמו - טרפאני.
הוא מרוחק כ-10 ק"מ מן העיירה קרוניה, כ-105 ק"מ מפלרמו וכ-125 ק"מ ממסינה.
מסילת הברזל מסינה - פלרמו חוצה את הכפר, אך הרכבת אינה עוצרת בו.
הכפר התפרסם לראשונה בשל סדרה של כ-400 בעירות ספונטניות לכאורה, שהתרחשו בו ללא הסבר נראה לעין, במהלך מספר חודשים, מסוף דצמבר 2003 עד מרץ 2004. בין השאר דווח על 92 התלקחויות של מכשירי חשמל ביתיים, שגרמו לשריפות בבתים, כאשר חלק מהמכשירים התלקחו למרות שלא היו מחוברים לרשת החשמל.
לאחר מכן, החלו לעלות באש גם מזרנים שהיו בהם קפיצי מתכת, כיסאות, מעטה הבידוד של צנרת החשמל, צנרת המים, מכוניות, ושורה ארוכה של חפצים נוספים, בדרך כלל, אף כי לא תמיד, כאלה שחלק לפחות ממרכיביהם, מתכתי.
ב-5 בפברואר 2004 הורה ראש עיריית קארוניה, בתיאום עם גופי ההגנה האזרחית על פינוי תושבי הכפר למלון בסמוך לעיירה.
במשך כחודש לא נרשם דיווח על אירועים, אך ב-16 במרץ הם החלו שוב.
הפעם נוספו דיווחים גם על תופעות כמו "השתוללות" פתאומית של מצפנים, התרוקנות פתאומית של מצברים וסוללות, הפעלה פתאומית ספונטנית של מערכת הנעילה המרכזית של כלי רכב, צלצולי טלפון נייד ללא שיחה, ועוד.
חלק מהתופעות אירעו לנגד עיני הכבאים, השוטרים ושאר הגורמים הרשמיים, כמו גם עיתונאים ומדענים שהגיעו לכפר לצורך בדיקת וסיקור האירועים.
חלקן צולמו ממש בעת התרחשותן.
אירועי השריפות שככו שוב והפעם למשך מספר חודשים, עד כדי כך, שביוני 2004 שבו התושבים לבתיהם.
אלא שאז, באוקטובר 2004 החלו שוב אירועי שריפות, שהיו מלווים גם בפיצוצי צינורות מים ביתיים.
התושבים פונו שוב מבתיהם, והפעם נמשכה היעדרותם עד יוני 2005.
קנטו נמצאת במרחק של 55 קילומטרים ממערב להר הגעש אטנה, השוכן במזרח סיציליה, וכן מדרום מערב להרי הגעש סטרומבולי ווולקנו באיים הליפאריים.
סיציליה כולה חוותה רעידת אדמה במגניטודה של 5.6 בשנת 2002 שגרמה לנזק כבד בפלרמו.
עובדות אלה העלו את החשד שמקורן של השריפות בפעילות געשית או סייסמית כלשהי.
באופן ספציפי יותר היה מי שהציע שמקור התופעות ב"סתימה" בהר הגעש אטנה, הגורמת לזעזועים ולתופעות שאירעו בקנטו.
על פי ההסבר, ייתכן שבאותה רעידת אדמה שפגעה בפלרמו כשנה לפני האירועים בכפר, או אולי בלי קשר אליה נסתם לוע הר הגעש בגוש לבה מוצק, דבר שגרם ללבה שבתוכו לזרום לכיוונים שונים, קילומטרים רבים מתחת לפני האדמה, לרבות מתחת לכפר.
הלבה שזרמה מתחת לכפר פלטה מן הסתם גזים בעירים שונים, או אולי "ענן חשמלי", אשר גרמו לבעירות הספונטניות של חומרים דליקים בכפר.
השערה אחרת, דומה במקצת תלתה את הסיבה לאירועים בהצטלבות של קווי שבר גאולוגיים המצויה מתחת לכפר.
הוכחה אפשרית לכך הוצעה מהימצאותן של בועות מים המשתחררות על קרקע הים סמוך לכפר, לדברי צוללים באזור.
טכנאים של חברת האנרגיה "אנל" (ENEL), המספקת את החשמל לכפר, יחד עם טכנאי תקשורת בחנו את כבלי החשמל והתקשורת בכפר, אך לא מצאו משהו שיסביר את ההתלקחויות.
כן התגלה, שהכבלים נחרכו מן החוץ פנימה, ולא מבפנים החוצה כפי שהיה קורה אילו מקור ההתלקחות היה הכבלים עצמם.
מכל מקום, בשל החשש כי השריפות אירעו כתוצאה מבעיות ברשת החשמל נותק הכפר מן הרשת, אך השריפות לא פסקו וגם ההסבר הזה נשלל.
עם זאת, ההסבר התולה את התרחשותן של השריפות באירועים אלקטרומגנטיים הביא לכך שהומלץ להרחיק מסביבת הכפר את פסי הרכבת, להחליף את מיקומם של כבלי החשמל ולתקן את כל המערכות החשמליות מעל ומתחת לקרקע באזור הכפר.
כל ההמלצות בוצעו, אך התופעה נמשכה.
הסבר בהקשר דומה, כי סערות שמש גרמו להתפרקויות חשמליות שהביאו לשריפות נשלל אף הוא.
הסבר אחר ניסה להיתלות ולקשור את התופעות הללו בכדורי אש, שתושבים בכפר טענו שראו עולים כביכול מהים, סמוך לתחילת האירועים בכפר עצמו.
ניסיון הסבר נוסף הגיע מויצ'נצה, ליד ונציה, שם אירעו ב-1989 אירועים דומים, כמו התלקחויות של לוחות חשמל והבהובים של אורות מכוניות.
הטענה הייתה שמקורן של התופעות שם היה במחנה צבאי של נאט"ו, הנמצא ליד העיר.
הטענה הזו המשיכה וגרסה שנעשה על ידי נאט"ו שימוש בתדר שהשפיע על הסביבה.
אחרים טענו שמקור השריפות הוא בניסויים סודיים של צבאות באזור, מכיוון שאוניות של ברית נאט"ו ושל צי ארצות הברית נוהגות לקיים אימונים נרחבים בים הטירני.
לפי טענה זו, ממשלת איטליה טייחה את הפרשה, ומכיוון שהדו"ח המלא לא נחשף לא ניתן לגלות את האמת.
אחת מן הראיות לכאורה לכך שמקורן של השריפות הוא בפעילות צבאית, נסמכה על תקרית שבה התרסק מטוס נוסעים אל הים הטירני ביוני 1980 וכל נוסעיו נהרגו.
בית המשפט העליון באיטליה פסק שסיבת ההתרסקות הייתה טיל שנורה ממטוס צרפתי, כלומר פעילות צבאית, ומכאן לפי השערה זו, שגם מקורן של השריפות בקנטו בפעילות צבאית.
עוד השערה הזכירה מאמר שהתפרסם ב-1932 בכתב עת מדעי איטלקי, ובו ראיה לכאורה לקשר בין האירועים בקנטו לישויות חוצניות.
למעשה, המאמר מזכיר תופעות של שדות מגנטיים וגיאומגנטיים באיטליה ותו לא.
ולבסוף, כרגיל במקרים מעין אלה, היו מי שטענו שמדובר במעשי שטן והסברים מיסטיים נוספים.
ב-11 בפברואר 2004 הורה התובע המחוזי על פתיחת חקירה פלילית סביב אירועי השריפות.
זו בחנה כיוונים שונים אך לא גילתה דבר.
ב-29 באפריל 2005 מינתה ממשלת איטליה צוות מחקר רב תחומי חדש לבחינת התופעות בקנטו.
הצוות כלל כימאים, פיזיקאים ומומחים לגיאומגנטיקה, ופעל בשיתוף פעולה עם חיל האוויר האיטלקי, הצי האיטלקי, המשטרה האיטלקית, חברת האנרגיה ENEL, משרד התקשורת האיטלקי, חברות הרכבת והמוסד הלאומי לגיאופיזיקה ווולקנולוגיה של איטליה.
את פעולת הוועדה ריכז נציג של גוף ההגנה האזרחית של סיציליה.
הצוות בחן לא רק את קנטו אלא את כל האזור, במטרה לגלות גורמים טבעיים או מלאכותיים שעלולים להשפיע על האזור.
הופעלו טיסות צילום במטוסים צבאיים מעל האזור, וכן טיסות מסוקים שנשאו ציוד לגילוי שדות אלקטרומגנטיים, מכשירי מכ"ם לסריקת האזור, ומיכשור לגילוי אותות רדיו.
ספינת מחקר הפליגה לאורך החוף, ונשאה ציוד לבדיקת ההרכב הכימי של מי הים והשדה המגנטי.
במהלך עבודת הצוות לא התרחשו שריפות בעיירה, אך מחוץ לכפר, על ההרים הסמוכים, נמצאו שתי חלקות עשב שרופות, שנראו בצילום אווירי כאילו הן מחוברות בקו ישר מהים, דרך הכפר אל ההרים.
השערת החוקרים הייתה כי פרץ של גלים אלקטרומגנטיים עבר דרך הים, אחריו דרך העיירה ואז המשיך אל ההרים הסמוכים.
תופעות מוזרות אחרות בהן נתקל הצוות: להבי רוטור שנפגעו מסיבה לא ברורה; גופים לא מזוהים שנראו בשמיים; אורות מעל הים ואורות שנעו במבנה מן הים ליבשה.
שלל תצפיות אלה זכה לכיסוי נרחב בכלי התקשורת והיו שכינו אותן עב"מים.
על פי דיווח בגרדיאן כל האירועים התמקדו בשטח מלבני של 350 מטר על 70 מטר, המשתרע בתוך הכפר, בין קו החוף לבין מסילת הברזל ממסינה לפלרמו, העוברת במרכז הכפר (בכפר עצמו כאמור לעיל, אין תחנה).
באביב 2007 הופסקה עבודת הצוות, מסיבות ביורוקרטיות ותקציביות.
היא חודשה למשך זמן קצר בחורף שלאחר מכן, לצורך גיבוש המסקנות והעיקרית שבהן הייתה שאין סיבות טבעיות שניתן לייחס להן את השריפות, וכי מקורן כנראה מלאכותי.
הן נגרמו לפי המסקנות הללו על ידי פעימות אלקטרומגנטיות רבות עוצמה, שהגיעו מהים, כאשר הגורם לפעימות הללו הייתה מערכת טכנולוגית תעשייתית כלשהי, אין להוציא מכלל אפשרות מערכת נשק אלקטרומגנטי.
הדו"ח לא פירט מה מקורה של מערכת זו ומי עומד מאחוריה.
אנשי אקדמיה שהגיבו למסקנה זו אמרו שהיא חסרת משמעות, שכן ישנם מקורות רבים לקרינה אלקטרומגנטית, אך קרינה בעוצמה שתוכל ליצור שריפות יכולה לנבוע רק מקרינת לייזר רבת עוצמה.
גם במקרה כזה, טענו המבקרים, היה הגיוני יותר שהשריפות תהיינה מחוץ לבתים ולא בתוכם, כפי שאירע.
הצוות לא פרסם את הדו"ח שלו, לטענתם כדי למנוע ספקולציות ומניפולציות בתקשורת, אך ב-2007 פרסם עיתון באיטליה חלק מהדו"ח שהודלף.
על פי פרסום זה הייתה מסקנת הוועדה כי ההסבר הסביר היחיד הוא שהשריפות נגרמו על ידי חוצנים, משום שמדובר בפליטות אלקטרומגנטיות רבות עוצמה שלא נגרמו בידי אדם והגיעו לרמה של 12 עד 15 ג'יגה ואט מסקנה לכאורה זו זכתה לפרסום רב.
ב-2008 החליט התובע המחוזי על סגירת התיק בנושא השריפות, וסיבתן יוחסה באופן סתמי ל"קרינה אלקטרומגנטית לא ידועה".
קרוב לעשר שנים לא התרחשו בכפר אירועים חריגים עד שביולי 2014 התחדשו לכאורה השריפות.
עוצמתן הפעם הייתה רבה יותר ובתוך 18 שעות אירעו 48 התלקחויות בתוך הבתים, והתושבים נאלצו לישון בחוץ.
חשד שמדובר באירועים של קצר חשמלי, נראה לא סביר, מכיוון שלאחר האירועים ב-2004 הוחלפה כל תשתית החשמל בכפר.
בסוף אוגוסט שוב פונו התושבים ואילו אירועי השריפה נמשכו עד כדי 50 שריפות בכל לילה.
הקרביניירי, כוח המשטרה הצבאית האיטלקי (המבצע גם תפקידי שיטור אזרחיים) החל לבחון את העניין והציב ארבע מצלמות זעירות ברחבי הכפר, שצילמו את הרחוב היחיד בו, לרבות הבתים שסביבו 24 שעות ביממה, למשך שמונה חודשים.
הצילומים הראו בבירור שניים מתושבי הכפר, אב ובנו, המבצעים מעשי הצתה.
בסך הכל תיעדו המצלמות יותר מ-40 אירועים כאלה.
לדעת חוקרי הקרביניירי מטרת ההצתות הייתה פרסום: למשוך תשומת לב תקשורתית לכפר.
חוקרי המשטרה גם הקליטו בסתר שיחות טלפון בין המציתים, שבהן שוחחו על ניסיון לקבל פיצוי על השריפות ולהעלות את העניין התקשורתי, כמו גם על דרכים להצית את השריפות.
פענוחם של אירועי 2014 בניגוד לאירועים עשר שנים קודם לכן הותיר את הדעות חלוקות: האם המציתים מ-2014 אחראים גם לגל השריפות הראשון, או שמא מדובר בחיקוי בלבד, שכלל אינו מעיד על המקור.
קנת' למונט "קנט" בייזמור הבן הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע עבור סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA.
בייזמור נרשם לאוניברסיטת אולד דומיניון, ושיחק עבור קבוצת הבית ה"אולד דומיניון מונרכ'ס".
בייזמור קלע בממוצע 8.4 נקודות, 3.4 אסיסטים, 4.2 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק.
בהמשך בייזמור נבחר לנבחרת ההגנה הטובה ביותר של העונה.
בשנתו השלישית באוניברסיטה הגיע לממוצעים של 12.3 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-2.2 חטיפות למשחק ונבחר לשחקן ההגנה של השנה של ליגת המכללות, ואף זכה להכרה ארצית בזכות זכייתו בגביע "לפטי דריזל" לשחקן ההגנה הטוב ביותר של השנה.
בשנתו האחרונה במונרכ'ס, השיג ממוצעים של 15.4 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2012, שיחק בייזמור עבור אוקלהומה סיטי ת'אנדר בליגת הקיץ של ה-NBA באורלנדו, ועבור גולדן סטייט ווריורס בליגת הקיץ של לאס וגאס.
ב-26 ביולי חתם בגולדן סטייט.
במהלך עונת הרוקי שלו, וכן במהלך עונתו השנייה בליגה, הועבר מספר פעמים לסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-19 בפברואר 2014 הועבר בייזמור, לצד מרשון ברוקס, בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, תמורת סטיב בלייק.
ב-7 באפריל הושבת לשארית העונה לאחר שקרע את גיד רגלו הימנית.
ב-23 בספטמבר 2014 חתם בייזמור באטלנטה הוקס.
הוא קלע שיא קריירה של 28 נקודות ב-14 בדצמבר 2015 בהפסד קבוצתו למיאמי היט.
ב-7 ביולי 2016 חתם על חוזה נוסף בהוקס.
ביוני 2019 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה לאוון טרנר.
בינואר 2020, לאחר 43 משחקים בלבד בפורטלנד, הועבר יחד עם אנתוני טוליבר בטרייד לסקרמנטו קינגס, בתמורה לטרבור אריזה, וניין גבריאל וקיילב סווניגן.
בנובמבר 2020 חתם בייזמור על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, בה החל את קריירת המשחק.
באוגוסט 2021 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק בעבר בשנת 2014.
בספטמבר 2022 חזר בייזמור לסקרמנטו קינגס.
קנטביוס טאנל קולדוול-פופ הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA בעמדת הקלע.
קולדוול-פופ נולד בעיר תומאסטון שבג'ורג'יה, וגדל בגרינוויל הסמוכה.
בשנתו האחרונה ב"תיכון גרינוויל" הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לחצי גמר אליפות התיכונים של ג'ורג'יה, לאחר שרשם ממוצעים של 31 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק.
בסיום אותה שנה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו קלע 6 נקודות.
את קריירת המכללות שלו בחר להעביר באוניברסיטת ג'ורג'יה שהעניקה לו מלגת כדורסל.
בעונת ה שלו קלע קולדוול-פופ 13.2 נקודות למשחק ונבחר ל"חמישיית הפרשמנים של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC All-Freshman Team).
בעונה הבאה שיפר את ממוצעים ל-18.5 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק וזכה בתואר "שחקן השנה של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC Player of the Year).
בסיום שנתו השנייה בחר לוותר על המשך לימודיו במכללה ולהתמודד בדראפט ה-NBA.
קולדוול-פופ נבחר בבחירה השמינית בדראפט 2013 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס.
מאמן הקבוצה מוריס צ'יקס בחר להעלות את קולדוול-פופ בחמישייה הפותחת כבר בעונת הרוקי שלו, לצד ברנדון ג'נינגס, ג'וש סמית', גרג מונרו ואנדרה דראמונד, אך במהלך העונה פוטר צ'יקס והוחלף בג'ון לוייר, שהציב את קייל סינגלר בחמישייה במקומו של קולדוול-פופ.
בעונה הבאה מונה סטן ואן גנדי למאמן הקבוצה, וקולדוול-פופ תפס באופן קבוע את עמדת הקלע הפותח של הקבוצה בזכות יכולותיו ההגנתיות וקליעתו הטובה מטווח השלוש.
בעונת המשיך קולדוול-פופ במגמת השיפור כשהעמיד ממוצעי שיא של 14.5 נקודות למשחק, והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצה המאוזנת לצד דראמונד, רג'י ג'קסון, טוביאס האריס ומרכוס מוריס.
ב-16 בדצמבר 2015 קלע שיא קריירה של 31 נקודות בניצחון קבוצתו על בוסטון סלטיקס בתוצאה 119–116. את העונה הסדירה סיימה דטרויט עם המאזן השמיני בטיבו במזרח, 44–38, שהחזיר אותה למעמד הפלייאוף לראשונה מזה שבע עונות.
ב-13 ביולי 2017 חתם קולדוול-פופ על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס לעונה אחת, עבור כ-18 מיליון דולר.
בדצמבר 2017 נגזר על קולדוול-פופ מאסר של 25 ימים בשל נהיגה תחת השפעת אלכוהול.
לקראת עונת חתם על חוזה בלייקרס לעונה נוספת, עבור כ-12 מיליון דולר.
ביולי 2019 חתם בקבוצה על חוזה נוסף לשנתיים נוספות.
בעונת זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על מיאמי היט בסדרת הגמר; קולדוול-פופ פתח בכל 21 משחקי קבוצתו בפלייאוף, וקלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק.
במהלך דראפט 2021 הועבר קולדוול-פופ יחד עם קייל קוזמה ומונטרז הארל לוושינגטון ויזארדס, כחלק מטרייד בין 5 קבוצות, במסגרתו צירפו הלייקרס את ראסל וסטברוק.
ב-29 ביוני 2022 עבר קולדוול-פופ ביחד עם איש סמית' בטרייד לדנבר נאגטס בעוד שמונטיי מוריס ווויל ברטון עשו את המעבר ההפוך לוויזארדס.
קנטאורו היא משפחת משחיתי טנקים מתוצרת איטליה בעלי מרכב אופני.
תכנונו של הקנטאורו החל בשנת 1980 והוא פותח על ידי חברת המכוניות האיטלקית פיאט ויצרנית אמצעי הלחימה האיטלקית אוטו מלרה.
הפיתוח התחלק בין שתי החברות: על פיאט הוטלה המשימה לפתח את מרכב הכלי, המיגון, ומערכות ההנעה.
ואילו על חברת אוטו מלרה הוטל לפתח את הצריח ומערכות הנשק.
במהלך השנים, השתמשו בפלטפורמה של הכלי למגוון שימושים.
בין היתר, נוצרה גרסה של נגמ"ש לחימה המבוססת על הכלי וגם תותח מתנייע.
מרכב הקנטאורו הוא אופני, בעל הנעה של 8x8 במטרה לאפשר עבירות גבוהה, והכלי מונע בידי מנוע דיזל בעל 6 צילינדרים, בהספק של כ-520 כוחות סוס.
תיבת ההילוכים של הכלי כוללת כחמישה הילוכים קדימה ושני הילוכים לנסיעה אחורה (רוורס).
משקלו הקל של הכלי, שעומד על כ-24 טון, בשילוב עם הספק המנוע והמרכב האופני, מאפשרים נסיעה במהירות גבוהה במיוחד של 108 קמ"ש.
כמו כן, לכלי מכל דלק גדול, המאפשר טווח פעולה נרחב, שעומד על 800 ק"מ.
הקנאטורו יכול לצלוח נהרות בעומק של 1.5 מטרים ללא הכנה, ולטפס עליות תלולות בשיפוע של 60 מעלות.
המרכב האופני מספק אפשרות לניוד אסטרטגי בין גזרות בקלות, חוסך את הצורך במובילי טנקים איטיים, מאפשר נסיעה במהירות גבוהה ואינו גורם נזק לדרכים סלולות.
את הקנטאורו עוטף שריון משופע העשוי מפלדה מרותכת, המיועד להגן על הכלי מפני תחמושת בקוטר 14.5 מ"מ וכמו גם רסיסים.
בקדמת הכלי יש שריון עבה המיועד להגן גם מפני תחמושת 25 מ"מ, תוספת בולטת מגבירה את ההגנה גם נגד תחמושת תותחי 30 מ"מ.
לקנטאורו גם בארבעה מדוכות עשן בשני צידי הצריח, למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה לייזר ומערכת התרעת לייזר מפני איומי נ"ט.
כמו כן, הוא מצויד גם במערכת להגנה מפני איומי אב"כ (אטומי ביולוגי כימי) ומערכת כיבוי אש המופעלת באופן אוטומטי.
בגרסה הראשונה הקנטאורו חומש בתותח 105 מ"מ בקליבר 52, ובגרסאות המאוחרות הוא הוחלף בתותח 120 מ"מ.
החימוש המשני של המשחית הם שני מקלעי 7.62 מ"מ שאחד מהם הוא מקלע מקביל והשני הוא מקלע נ"מ החמוש בכ-4000 כדורים.
מערכת בקרת האש של הקנטאורו שודרגה במהלך השנים וגרסתה המתקדמת זהה לזו של טנק האריאטה.
היא מאפשרת לכלי לרכוש מטרות נעות באופן עצמאי, שהמשחית נמצא בעמדה או בתנועה.
טבילת האש הראשונה של הקנטאורו הייתה במהלך מלחמת עיראק, שכחלק מהכוח האיטלקי שהצטרף לקואליציה בראשות ארצות הברית, נשלחו גם משחיתי טנקים כדי להתמודד מול השריון העיראקי.
הקנטאורו שימש את האיטלקים בקרבות על גשרים בעיר נסריה, וכמו כן הקנטאורו הפגיז מבנים בהם הסתתרו חוליות נ"ט או צלפים.