tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
+שנהסרטתפקידהערות2003על נשיקה ותשוקהתיאו2004הסוחר מוונציהלורנצו2005Things to Do Before You're 30דניקזנובהג'ובאני ברוני2006Tirant lo Blancדיפביוס2007אבק כוכביםטריסטן ת'ורן2008אבן הגורלאיאן המילטון (אנ')2009Glorious 39לורנס2011הדרקונים האחרונים בספרדחוסה-מריה אסקריבה2013Hello Carterקרטר2014התאוריה של הכול ג'ונתן הלייר ג'ונס2017Eat Localsהנרי2018העוקץ הגדולבאסיל / מייקל סיד2021ספיידרמן: אין דרך הביתהמאט מורדוק / דרדוויל2026ספיידרמן: יום חדש לגמרימאט מורדוק / דרדוויל
+שנהסדרהתפקידהערות2002השופט ג'ון דידויקאר הצעירפרק: "Everyone's Child"2006לואיסדני גריפוןפרק: "Reputation"A for Andromedaדניס סרט טלוויזיה של BBC Four2010אחוזת דאונטוןדוכס קרובורופרק: "1.1"2011מובי דיק ישמעאלמיני-סדרה2011–2012אימפריית הפשעאוון סלייטרתפקיד חוזר (עונה 2)
28 בספטמבר - 22 באוקטובר 20052008המאהבג'וןתיאטרון אמבסדורס (אנ'), וסט אנד
15 בינואר - 3 במאי 20082010הנסיך מהומבורגהנסיך מהומבורגDonmar Warehouse, קובנט גארדן, לונדון
22 ביולי - 4 בספטמבר 20102016Incognitoהנרי מייסון/מייקל וולף/הנס אלברט איינשטיין
בן מרפי/פרדי מאיירס/גרג באראקלומועדון התיאטרון של מנהטן (אנ'), אוף ברודוויי
3 במאי - 10 ביולי 20162019בגידהג'ריתיאטרון הרולד פינטר (אנ'), וסט אנד
5 במרץ - 8 ביולי 2019תיאטרון ג'ון גולדן (אנ'), ברודוויי
צ'ארלס אוליבר "צ'ארלי" סאטרתווייט היה כדורגלן אנגלי.
סאטרתווייט נולד בעיירה קוקרמות' שבקאמברלנד, וכנער צעיר שיחק עבור בלק דיאמונד ווורקינגטון לפני שהצטרף לברי מהפוטבול ליג ב-1896. שנה אחת לאחר מכן הוא עבר למועדון ברטון סוויפטס.
סאטרתווייט היה חלוץ בעל בעיטות חזקות, וקנה לעצמו שם כשחקן טוב עוד לפני הצטרפותו לליברפול ב-1899.
הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק החוץ מול נוטינגהאם פורסט ב-16 בדצמבר, והוא הבקיע במשחקו הראשון באנפילד, שנערך ב-23 בדצמבר מול גלוסופ נורת' אנד.
הוא המשיך לשחק בליברפול באותה עונה, והבקיע חמישה שערים ב-18 משחקים.
בעונה שלאחר מכן (1900/1901) הוא הבקיע חמישה שערים ב-22 משחקים, וסייע לליברפול לזכות באליפות.
אולם, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב בתחילת עונת 1901/1902 הוא עבר לניו ברומפטון, ובסוף העונה של 1903 לתמזה איירונוורקס מהליגה הדרומית.
הוא שיחק באיירונוורקס במשך עונה אחת, ובסך הכל השתתף ב-36 משחקים והבקיע 18 שערים.
בקיץ 1904 הוא הצטרף למועדון וולוויץ' ארסנל שזה עתה העפיל לליגה הראשונה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק החוץ (הראשון של ארסנל בליגה) מול ניוקאסל יונייטד ב-3 בספטמבר; המשחק הסתיים בניצחון של ניוקאסל בתוצאה 3 - 0. ב-24 בספטמבר הבקיע סאטרתווייט את השער הראשון בניצחון 2 - 0 על וולבס, שהיה גם השער הראשון של ארסנל בליגה.
סאטרתווייט היה שחקן הרכב קבוע בארסנל במשך שלוש עונות נוספות; למרות שהמועדון לא הצליח להוות יריב ממשי על האליפות, הוא הפגין יכולת גבוהה בגביע ה-FA, כולל העפלה לחצי הגמר בעונת 1905/1906 ובעונת 1906/1907. סאטרתווייט היה מלך השערים של ארסנל בעונת 1904/1905 ועונת 1906/1907 עם 11 ו-19 שערים בהתאמה.
עד לפרישתו בקיץ 1910 הוא הספיק להשתתף ב-141 משחקים בכל המסגרות במדי ארסנל, והבקיע בהם 48 שערים.
ג'ו סאטרתווייט, אחיו, שיחק עבור וולוויץ' ארסנל גם כן (ובכך הפך את שניהם לזוג האחים הראשון שעושה זאת).
אולם, ג'ו היה בעיקר שחקן בקבוצת המילואים של ארסנל, והספיק להשתתף רק בחמישה משחקים במדי הסגל הבכיר.
צ'ארלס "צ'ארלי" ניקולאס הוא כדורגלן עבר סקוטי.
ניקולאס החל את הקריירה שלו בסלטיק, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-1980. בסיום עונת 1980/1981 הוא זכה בתואר כדורגלן השנה הצעיר של התאחדות שחקני הכדורגל.
הוא הצטיין בעונת 1982/1983 שבמהלכה הבקיע שערים רבים, והוביל את סלטיק לזכייה באליפות שנייה ברציפות.
הוא זכה עם המועדון בגביע הליגה הסקוטי ב-1983, ובאותה שנה נבחר לכדורגלן השנה הסקוטי.
ביוני 1983 הוא עבר לארסנל תמורת 800,000 לירות שטרלינג.
הוא לא הגשים את הציפיות הרבות שתלו בו, וסגנון חייו בלונדון העסיק את הצהובונים פעמים רבות, ואף זיכה אותו בכינוי "צ'ארלי שמפניה"; הוא הבקיע 11 שערים בלבד בעונתו הראשונה.
בעונה שלאחר מכן הוא כמעט ולא הצליח להבקיע מעל 10 שערים.
למרות זאת הוא נבחר לשחקן השנה של האוהדים ב-1984. למרות שהבקיע את שני השערים בניצחון 2 - 1 על ליברפול בגמר גביע הליגה של 1987, הוא הפסיד את מקומו בהרכב לטובת אלן סמית' בתחילת עונת 1987/1988.
הוא שיחק שם במשך עונה אחת, ובסופה הודיע על פרישתו מכדורגל.
ניקולאס ייצג את סקוטלנד בשישה משחקים של הנבחרת עד גיל 21 ובארבעה משחקים של נבחרת הנוער.
הוא השתתף ב-20 משחקים של נבחרת סקוטלנד הבוגרת, והבקיע בהם חמישה שערים.
לאחר פרישתו הוא עבד בתפקיד פרשן ספורט בתוכנית "Soccer Saturday" של סקיי ספורט ניוז, וכבעל טור במשרה חלקית.
צ'ארלי סא (בספרדית: Charlie Zaa, בשמו האמיתי קרלוס אלברטו סאנצ'ס רמירס, Carlos Alberto Sánchez Ramirez, (נולד 30 בינואר 1974) הוא זמר-יוצר קולומביאני השר שירי בולרו וסגנונות מוזיקליים אחרים.
הוא זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית ובקרב ההיספנים בארצות הברית.
צ'ארלי סא נולד ב-1974 בעיר חירארדוט, במחוז קונדינמרקה בקולומביה.
הוא בנו של המוזיקאי לואיס הומברטו סאנצ'ס.
הוא החל את צעדיו בעולם הבידור בגיל 12, אך את הופעת הבכורה שלו ערך בגיל 16 עם להקת "נפש השכונה" ("Alma de barrio").
צ'ארלי היה זמר של להקות "גרופו ניש" (Grupo Niche) במשך שלוש שנים והיה חלק מלהקת "גואיאקאן" (Guayacán) במשך שנתיים.
בשנת 1996 פצח בקריירת סולו, פנה לקצב הבולרו והוציא אלבום בכורה בשם "רגשות" (Sentimientos), הכולל יצירות ידועות של המלחין האקוודורי חוליו חאראמייו (Julio Jaramillo), של המלחינים אולימפו קארדנס (Olimpo Cárdenas) ואוסוולדו מוראלס (Osvaldo Morales).
"רגשות" נמכר בשלשה מיליון עותקים ברחבי אמריקה הלטינית וארצות הברית,
ב-1998 יצאה האלבום השני שלו בשם "רגש שני" (Un segundo sentimiento), המשך של אלבומו הקודם.
בשנת 2001 נסע לארצות הברית והשתתף בהקלטת הסינגל "הפרידה האחרונה" (El último adiós) המוקדש לקורבנות הפיגוע במגדלי התאומים בניו יורק.
בשנת 2002 הוציא דיסק בשם "רגשות גדולים" ("רגשות גדולים") שחזר על חלק מלהיטיו הקודמים.
ב-2013, אחרי משבר אישי, שב סא לעולם המוזיקלי ולסגנון המקורי שלו: הסלסה.
האלבום שהחזיר אותו לבמה נקרא "בזמנים אחרים" (En otro tiempo) וכלל שירים שזכו לפופולריות עם "גרופו ניש" (Grupo Niche), שאיתם שר סא 20 שנה קודם לכן.
ב-2015 הוא חזר לסגנון הרומנטי עם "המתנה הטובה ביותר שלי" (Mi mejor regalo), מחווה למלחין חואן סבסטיאן, והאלבום הופק עבור סוני מיוזיק על ידי סרג'יו ג'ורג'.
זה היה האלבום הראשון של סא בחברת התקליטים הזאת.
ב-26 במאי 2017, הוא הוציא את אלבומו "חגיגה" (Celebración), לכבוד עשרים שנה לאלבום הבכורה "רגשות" שמכר עד היום יותר מ-6 מיליון יחידות ברחבי העולם וזכה בתעודת יהלום והשפיע על דור שלם של מבצעים רומנטיים באמריקה הלטינית.
Celebración שהופק על ידי מריאנו פרס גרסיה, כולל גרסאות חיות חדשות של כל הלהיטים הגדולים של "רגשות", כולל "Un disco más", "Rondando tu esquina" ו-"Nuestro juramento".
לראשונה, סא ביצע בו שני שירים קלאסיים של חוליו חרמילו, "De cigarro en cigarro" ו"אני שונא אותך ואני אוהב אותך".
סא מלווה באורחים מיוחדים כמו לה סונורה סנטנרה, לזלי גרייס, יורי, כריסטיאן קסטרו, קרלוס ריברה, ריו רומא, מרגריטה לה דיוסה דה לה קומביה וקטלינה גרסיה, סולן הלהקה מסייה פרינה.
אלבום זה, בן 15 רצועות, שהוקלט בהופעה חיה באולפני Sony Music במקסיקו סיטי, הגיע גם עם DVD.
נשוי לאלסי ג'נט הויוס טמאיו (Elsy Janeth Hoyos Tamayo), לשעבר מיס קולומביה 1993, ולזוג שני ילדים.
Flor sin Retoño (פרח בלי חוטר) בולרו מאת המלחין המקסיקני רובן פואנטס (נ1926)
צ'ארלס פיט "צ'ארלי" רוז, הבן הוא עיתונאי ומנחה טלוויזיה אמריקאי.
משנת 1991 ועד 2017 הנחה את תוכנית הראיונות "צ'ארלי רוז" ברשת PBS, בתוכנית הוא ראיין שחקנים, אנשי ציבור, מעצבי דעות ורבים ממנהיגי העולם.
הוא היה כתב בתוכנית 60 דקות II מאז תחילתה בשנת 1999 ועד לשנת 2005, לאחר מכן מגיש בתוכנית 60 דקות ומגיש את תוכנית הבוקר "CBS This Morning".
בנובמבר 2017 פוטר מ-CBS ותוכניתו ב-PBS בוטלה, לאחר חשיפה בוושינגטון פוסט שהטריד מינית לאורך השנים 8 נשים.
רוז נולד בהנדרסון, קרוליינה הצפונית שבארצות הברית.
בן יחיד למרגרט פרייזר וצ'ארלס פיט רוז, בעלי חוות טבק וחנות מכולת.
בתיכון היה שחקן כדורסל והתקבל לאוניברסיטת דיוק במטרה ללמוד לתואר קדם רפואה.
הוא התקבל למשרת מתמחה אצל הסנטור הדמוקרטי בנג'מין אווט ג'ורדן וכך החל להתעניין בנושאים פוליטיים.
הוא סיים את הלימודים בשנת 1964 עם תואר בהיסטוריה.
בשנת 1968 סיים באוניברסיטת דיוק תואר במשפטים.
כמו כן הוא למד בבית הספר לעסקים באוניברסיטת ניו יורק.
את אשתו מרי פגש כשלמד בדויק.
אשתו החלה לעבוד ב-BBC ורוז החל לקבל עבודות ברשת כפרילנס.
בשנת 1972 הוא קיבל עבודה כמגיש במהדורה השבועית של רשת WPIX-TV.
בשנת 1974 הוא קיבל עבודה כמפיק של התוכנית של ביל מויירס ברשת PBS.
הוא החל לשמש גם כמראיין בתוכנית של מויירס והוא זכה להצלחה.
הוא קיבל תפקיד ברשת KXAS-TV בטקסס כמנהל תוכניות, וגם קיבל רצועה ראיונות יומית בלילה, אשר הייתה הבסיס לתוכנית הראיונות "צ'ארלי רוז".
רוז עבד בין השנים 1984 ל-1990 כמגיש ברשת החדשות של CBS בתוכנית News Nightwatch, תוכנית החדשות הלילית הראשונה של הרשת.
בשנת 1990 פרש מ-CBS כדי להגיש תוכנית ברשת פוקס, אולם כעבור שישה שבועות עזב את התוכנית מכוון שלא היה מרוצה מסגנונה.
בשנת 1991 הוא החל להגיש בתוכנית ברשת PBS בינואר 1993 החלה להיות משודרת בסינדיקציה ארצית.
בשנת 1994 עבר לרשת Bloomberg.
צ'ארלי פטון היה מוזיקאי מחלוצי הבלוז.
המוזיקה שלו היא החוליה המקשרת בין "שירי העבודה" של צאצאי העבדים האפרו-אמריקאים והדלתא בלוז, לכן נחשב ל"אבי הדלתא בלוז" ולאחד מאמני הבלוז הראשונים.
נולד וחי כל חייו בדלתא של מיסיסיפי להורים שהיו אריסים, ככל הנראה היו בין אבותיו בנוסף על אפרו-אמריקאים גם סבתא מאומת הצ'רוקי.
שנת לידתו אינה ידועה והוצעו שנים שונות בין 1887 ל-1891. הוא ניגן גיטרה מנערותו והופיע בפני קהל פועלים מזדמן.
ב-1900 לערך עברה משפחתו לחוות קטיף כותנה ליד העיירה רולוויל (Ruleville), מיסיסיפי.
שם הכירו אותו מאוחר יותר מוזיקאים כג'ון לי הוקר, רוברט ג'ונסון והאולין וולף, שיהיו למעצבי סגנון הדלתא בלוז.
המוזיקה שלו קדמה לבלוז 12 תיבות והיה לה עדיין קשר חזק למוזיקה אפריקאית, ספיריטואלס ושירי קריאה ותגובה.
הוא ניגן שירים רבים משלו ומשל אחרים, תוך ביצוע להטוטים עם הגיטרה כגון נגינה מאחורי הגב, מאחורי הראש או בין הרגליים (להטוטנות שהופגנה שנים רבות לאחר מכן על ידי ג'ימי הנדריקס) ושר בקול בעל עוצמה למרות ממדי גופו הקטנים (גובהו היה כ-165 סנטימטר).
עקב כך היה ממוזיקאי נודד למוזיקאי שקיבל הזמנות להופיע בפני קהל בירידים כפריים, בפני פועלים בשולי השדות ובברים.
בשנת 1980 נמנה עם קבוצת האמנים הראשונה שנבחרה להיכל התהילה של הבלוז.
אסופת הקלטותיו "Screamin' and Hollerin' the Blues: The Worlds of Charley Patton" מ-2003 זכתה בפרס גראמי לאסופה ההיסטורית הטובה ביותר לאותה שנה.
צ'ארלס קווינטון מרפי היה שחקן, קומיקאי וסופר אמריקאי.
מרפי היה ידוע בתור שחקן בסדרת המערכונים של "קומדי סנטרל", "המופע של שאפל" (Chappelle's Show).
הוא היה אחיו הבכור של אדי מרפי.
מרפי נולד ב-12 ביולי 1959 ברובע ברוקלין של העיר ניו יורק.
אמו, ליליאן, הייתה עובדת מרכזייה, ואביו, צ'ארלס אדוארד מרפי, היה שוטר תנועה, וכן שחקן וקומיקאי חובבן.
בתור מתבגר, צ'ארלי ישב במשך 10 חודשים בכלא.
אחיו הוא הקומיקאי הידוע אדי מרפי.
ב-1978, ביום שבו מרפי שוחרר מבית הסוהר, הוא התגייס לצי ארצות הברית, ושימש במשך שש שנים בתור טכנאי דוודים.
ב-1983, זמן קצר לפני שהשתחרר מחיל הים, היה מרפי עד לפטריית עשן מעל ביירות.
מאוחר יותר הוא למד כי מדובר בתוצאה של הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות שבהם נהרגו 307 אנשים.
אף על פי שהוא שיחק בכמה תפקידים שוליים במספר סרטים בשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-20 ובתחילת שנות ה-90, מרפי עבד בעיקר מאחורי הקלעים בקבוצת ההיפ הופ K-9 Posse, צמד היפ-הופ שהורכב מאחיו למחצה, ורנון לינץ' הבן (Vernon Lynch, Jr.), ומוורדל מאהון (Wardell Mahone).
בבכורתם מ-1988, מרפי זכה לקרדיט כמפיק הראשי, כמו גם ככותב השירים "Somebody's Brother" ו-"Say Who Say What".
הוא הופיע בסרטון של הסינגל הראשון של הצמד, "This Beat Is Military".
התפקיד המרכזי הראשון של מרפי בסרט קולנוע היה בשנת 1993, בסרט "CB4", שם הוא גילם את האנטגוניסט הראשי, גוסטו (Gusto).
מרפי השיג את תהילתו בתור שחקן קבוע בתוכנית הטלוויזיה "המופע של שאפל" (Chappelle's Show), במיוחד בסדרת מערכוני "Charlie Murphy's True Hollywood Stories" ("סיפורי הוליווד האמיתיים של צ'ארלי מרפי").
בסדרת המערכונים, מרפי מספר על מזלו הביש כחלק מהפמליה של אחיו אדי, כולל מפגשים עם מגוון סלבריטאים כגון ריק ג'יימס ופרינס.
אחרי שמנחה "המופע של שאפל", דייב שאפל, עזב את המופע, מרפי ודונל רולינגס הנחו את ה"פרקים האבודים" שנעשו ממערכונים שהופקו לפני ששאפל עזב את התוכנית.
בשנת 2005, הוא הופיע בסרט "חטיפה לא מתוכננת" (לצד אנתוני אנדרסון וג'יי מוהר).
בסרט, מרפי גילם את "הֵרְב" (Herb), הומו, אסיר לשעבר אשר נשכר על ידי קינג (אנדרסון) שיזייף את חטיפתו.
מרפי קריין עבור באדוויזר פרסומות ברדיו, וסיפק את קולו לוותיק מלחמת עיראק והפושע אד וונקלר השלישי בסדרת הטלוויזיה של רצועת השידור Adult Swim ב-Cartoon Network, "משפחת בונדוק" , וכן דיבב את קולו של סרסור בשם ג'יזי-בי (Jizzy-B) במשחק הווידאו "Grand Theft Auto: San Andreas" של Rockstar Games.
מרפי סיפק את קולו גם לספוק ב"מסע בין כוכבים" של G4, ולכלב בסרט "נורביט" (2007) בכיכובו של אחיו אדי.
תוכנית סטנד-אפ מיוחדת, "Charlie Murphy: I Will Not Apologize", עלתה בבכורה בקומדי סנטרל בסוף פברואר 2010.
מרפי עשה גם הופעות אורח ב"1000 דרכים למות" ובסיטקום "Are We There Yet?" של TBS בתור פרנק קינגסטון.
בשנים 2014–2015 שיחק מרפי את ויק בתוכנית הלייב אקשן "Black Jesus".
מרפי היה תושב טוויקסברי טאונשיפ שבניו ג'רזי.
הוא היה נשוי לטישה טיילור מרפי (Tisha Taylor Murphy) מ-1997 ועד מותה מסרטן צוואר הרחם בדצמבר 2009. לבני הזוג היו שני ילדים מנישואיהם, ולמרפי ילד נוסף מממערכת יחסים קודמת.
סדרת טלוויזיה, חמישה פרקים 2010 1000 דרכים למות סדרת טלוויזיה 2011 The Cookout 2סרט טלוויזיה 2012–2014 דינמיט שחור דיבוב
שני פרקים 2013 הוואי חמש-אפס סדרת טלוויזיה 2014–2015 ישו השחור סדרת טלוויזיה 2016 צבי הנינג'ה דיבובפרק יחיד 2017 כוח סדרת טלוויזיה
צ'ארלס (צ'ארלי) אוטו פות' ג'וניור הוא זמר, פזמונאי ומפיק אמריקאי יהודי.
הוא כתב והפיק את השיר "See You Again" עם הזמר ויז קאליפה לפסקול הסרט "מהיר ועצבני 7", כמחווה לשחקן פול ווקר שנהרג לפני פרסומו.
ב-11 ביולי 2017 השיר הדיח את "גנגנם סטייל" מראש רשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
החשיפה הראשונית של פות' הגיעה באמצעות סרטונים סרטון ויראליים שעלה ליוטיוב.
מעבר לשיר "See You Again" הוא זכה להכרה גם עבור שירים נוספים, בהם "Marvin Gaye", בו שרה גם מייגן טריינור.
השיר הגיע למקומות הראשונים בטבלאות הלהיטים בניו זילנד, באירלנד, בבריטניה וכן למקום ה-21 בבילבורד הוט 100 האמריקאי.
כמו כן בזכות הסינגלים "One Call Away" ו-"We Don't Talk Anymore" אשר בשיאם הגיעו למקומות 12 ו-9 בבילבורד הוט 100 בהתאמה.
הם אף נכללו באלבום הבכורה של פות', "Nine Track Mind", אשר שוחרר בינואר 2016.
פות' נולד ב-2 בדצמבר 1991, ברומסון שבניו ג'רזי, לדברה גולדשטיין, מורה למוזיקה שכתבה גם פרסומות ל-HBO, ולצ'ארלס פות', סוכן נדל"ן.
יש לו שני אחים צעירים תאומים, סטיבן ומיקאלה.
בגיל שנתיים ננשך על ידי כלב וגבתו הימנית מצולקת עד היום.
לפות' יש שמיעה אבסולוטית, תופעה ייחודית המאפשרת לו לזהות וליצור מוזיקה מחדש, ללא צליל התייחסות .
הוא התוודע למוזיקה קלאסית בזכות אמו, אשר החלה ללמד אותו פסנתר כשהיה בן 4, ובגיל 10 הוא החל ללמוד ג'אז.
בגיל 12 השתתף באנסמבל ג'אז לנוער ברד בנק, ניו ג'רזי.
הוא נשכר על ידי תיאטרון קאונט באסי כדי לשחק בהפקה של צ'ארלי בראון.
כשהיה בכיתה ו' מכר מדלת לדלת אלבום שירי חג המולד שנקרא "Have a Merry Charlie Christmas" אותו הוא הקליט והפיק, ומהמכירות ממנו הרוויח 600 דולר.
הוא למד בבית הספר היסודי הולי קרוס, בחטיבת הביניים פורסטדייל ובבית הספר התיכון רומסון-פייר הייבן.
כאשר היה תלמיד חטיבה ותיכון, למד במקביל בבית הספר מנהטן למוזיקה נגינת ג'אז בפסנתר וכן לימודים קלאסיים.
בשנת 2013 סיים פות' את לימודיו במכללת ברקלי למוזיקה, שם התמחה בהנדסת מוזיקה והפקתה.
ב-7 בספטמבר 2023, פות' הכריז על אירוסיו לבת זוגו, ברוק סנסונה.
בספטמבר 2009 פתח את ערוץ היוטיוב שלו, בשם Charlies Vlogs, שם פרסם קטעי וידאו קומיים וגרסאות כיסוי אקוסטיות.
בשנת 2010 הוציא פות' את השיר הראשון שלו, "These Are My Sexy Shades".
בדצמבר אותה השנה הוציא את אלבום הבכורה המורחב שלו, The Otto Tunes, בהפצה עצמאית.
בשנת 2011 זכה בתחרות וידאו אינטרנטית בחסות פרז הילטון אשר נקראה "?Can You Sing".
בתחרות הוא שר את Someone like You של אדל יחד עם אמילי לותר.
בעקבות הביצוע, החתימה אלן דג'נרס את הצמד לחברת התקליטים שלה, eleveneleven והם ביצעו אותו בתוכנית שלה, המופע של אלן דג'נרס.
ב-25 בינואר 2012 ביצעו פות' ולותר את השיר "Need You Now" של ליידי אנטבלום במופע של אלן דג'נרס.
באוקטובר 2012 הופיע פות' גם במרכז הגדול בעולם לתרומות מח עצם.
בדצמבר 2012 פרסם את הסינגל "Break Again" בו שרה גם אמילי לותר.
מספר ימים לאחר מכן הופץ הווידאו קליפ לשיר.
בסוף שנת 2012 עזב פות' את eleveneleven.
ב-23 באוקטובר 2013 הוציא פות' באופן עצמאי את המיני-אלבום השני שלו, Ego, לזרימה באינטרנט.
כמו כן הוא כתב והפיק שירים וג'ינגלים לכמה מעמיתיו היוטיוברים.
הוא כתב את שיר הנושא של פודקאסט המערכונים של שיין דוסון, "Shane and Friends", את ג'ינגל הפתיחה לסרטונים של בלוג הווידאו SHAYTARDS, את שיר הנושא המקורי לבלוג הווידאו של צ'ארלס טריפי, Internet Killed Television, ושיר לסרט של קבוצת היוטיוב Our 2nd Life, וכן כמה סינגלים לחבר הקבוצה, ריקי דילון.
בשנת 2014 הוציא את הסינגל השלישי שלו .L.U.V, הקליפ המוזיקלי הופק על ידי אנדרו ולנטין.
באותה שנה כתב את השיר "Celebrate" באלבום האולפן השמיני של פיטבול, Globalization.
בתחילת 2015 חתם בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והשירים הקודמים שלו הוסרו מ-iTunes.
בפברואר 2015, פרסם פות' את סינגל הבכורה שלו "Marvin Gaye", בו גם התארחה הזמרת מייגן טריינור.
הסינגל זכה לפלטינה כפולה באוסטרליה, והגיע לראש הטבלאות בניו זילנד, אירלנד ובריטניה והגיע לשיא במקום 21 בבילבורד הוט 100 האמריקאי.
פות' כתב, הפיק, וביצע את השיר "See You Again" עם ויז קאליפה.
השיר נכתב לסרט מהיר ועצבני 7, כמחווה לשחקן פול ווקר אשר נהרג לפני פרסומו.
קאליפה כתב את מילות הראפ, וכל שאר השיר נכתב על ידי פות'.
הוא הגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 במשך 12 שבועות לא רצופים.
השיר היה מועמד לשלושה פרסי גראמי: שיר השנה, ביצוע הפופ הטוב ביותר והשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה ויזואלית.
השיר היה מועמד גם לשיר השנה עבור פרסי המוזיקה של ה-BBC וכן לפרס גלובוס הזהב עבור השיר הנושא הטוב ביותר, בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-73.
פות' הוציא את השיר "Slow Motion" עבור טריי סונגז ועבד עם ג'ייסון דירולו וליל ויין.
בנוסף, כיכב פות' כמאהב של מייגן טריינור בווידאו קליפ של שירה "Dear Future Husband".
בקליפ, היא פוגשת את פות' באתר היכרויות, והוא מגיע לביתה של טריינור עם מגש פיצה, מה שמותיר אותה עם רושם חיובי.
בסיום הקליפ טריינור מחייכת אל פות' ומזמינה אותו להיכנס לביתה.
ב-1 במאי 2015, הפיץ פות' מיני אלבום של חמישה שירים אשר נקרא "Some Type of Love".
ביוני 2015 הפיץ פות' את הסינגל "Nothing but Trouble" עם ליל ווין, מתוך פסקול הסרט התיעודי "808: הסרט".
במהלך שנת 2015 עבד פות' על כמה אלבומים של אמנים אחרים.
הוא הפיק והשתתף בכתיבת השירים "Broke" ו-"Pull Up" לאלבום "Everything Is 4" של ג'ייסון דירולו, וכן השתתף בכתיבת השיר "Bombastic" עם בוני מקקי, לאלבום בעל אותו שם, והפיק את השיר "Working Class Heroes" לאלבום "Heart Blanche" של סי-לו גרין.
הזמנות מראש לאלבום הבכורה של פות', Nine Track Mind, החלו ב-20 באוגוסט 2015, יחד עם הסינגל השני "One Call Away".
בשיאו הגיע השיר למקום 12 בארצות הברית, 26 בבריטניה ו-4 באוסטרליה.
עד פברואר 2016, נמכרו 513,700 עותקים של האלבום בארצות הברית בלבד.
פות' פרסם רמיקס לשיר שנקרא "(One Call Away (Coast to Coast Mix", בשיתוף הראפרים טייגה וטיי דולה סיין, זמר הקאנטרי ברט אלדרדג' והזמרת המקסיקנית סופיה רייס.
אלבום הבכורה שלו, Nine Track Mind, הופץ ב-29 בינואר 2016. האלבום הגיע למקום השלישי במדרג בבריטניה, למקום 6 בבילבורד 200. פות' החל את הופעת הבכורה שלו, Nine Track Mind Tour, במרץ 2016. באותה שנה היה פות' המוזיקאי הראשון לחתום בחברת Deutsch Music.
ב-11 נובמבר 2016 הוציא גרסת דלוקס מיוחדת לאלבום ובה שלושה שירים נוספים.
בינואר 2016 הוציא את השיר "We Don't Talk Anymore" בשיתוף סלינה גומז אשר זכה ל-2.9 מיליארד צפיות ביוטיוב.
הוא הופץ לשירות הסטרימינג spotify ללא פרסום מקדים.
הוא מתאפיין בהפקה אקוסטית ומינימליסטית.
בדצמבר 2016 ביצע את השיר "Oops" בגמר האקס פקטור יחד עם הלהקה ליטל מיקס אשר אף זכתה בגמר.
ב-21 באפריל 2017 הוציא פות' את "Attention", הסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני שלו, Voicenotes.
השיר הגיע למקום החמישי בבילבורד הוט 100, והפך לסינגל הגבוה ביותר שלו במצעד כסולן החל מאפריל 2022. הסינגל השני מתוך האלבום, "How Long", יצא ב-5 באוקטובר, והגיע למקום ה-21 בבילבורד הוט 100. פות' גם שיתף פעולה עם ליאם פיין בסינגל "Bedroom Floor", אותו הפיק וסיפק קולות רקע עבורו.
בשנת 2018, הוא הופיע בסינגל של ג'י-איזי, "Sober".
ב-4 בינואר, שחרר פות' את הסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום, "If You Leave Me Now" בהשתתפות Boyz II Men.
פות' גם הודיע שהוא יעביר את תאריך היציאה של האלבום ל-11 במאי, מתאריך השחרור המקורי שלו, ה-19 בינואר.
ב-15 במרץ 2018, "Done for Me" יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר גם הגיע למקום ה-53 בבילבורד הוט 100. ב-25 במרץ הוציא פות' את הסינגל הרביעי, "Change", בהשתתפות ג'יימס טיילור.
האלבום כולל גם את השיר, "The Way I Am", הסינגל החמישי מתוך האלבום.
Voicenotes יצא ב-11 במאי לביקורות חיוביות בדרך כלל של מבקרים; הוא הגיע היישר למקום הרביעי במצעד בילבורד 200 עם 58,000 יחידות שקולה לאלבום, מתוכן 39,000 מכירות אלבום טהורות.
פות' יצא לסיבוב ההופעות Voicenotes Tour ב-2018, עם היילי סטיינפלד כאורחת מיוחדת.
באוגוסט 2019, הוציא פות את "I Warned Myself"; סינגל נוסף, "Mother", יצא בספטמבר, ושלישי, "Cheating on You", באוקטובר.
בתחילת 2020, פות' הכריז שהוא ביטל את מה שכתב עבור אלבום האולפן השלישי שלו; הוא ציין בשנת 2022 שהוא "לא ממש אהב את המוזיקה" שהוציא ב-2019, ושהוא "הרגיש כאילו [הוא] מעמיד פנים שהוא בחור מגניב".
הוא הוציא את "Girlfriend" ביוני ואת "Hard on Yourself", בהשתתפות בלאקבר, באוגוסט.
בספטמבר 2021 הוציאה פות' את "After All" עם אלטון ג'ון כחלק מאלבומו של ג'ון, The Lockdown Sessions.
באותו חודש הוא התחיל לתעד בטיקטוק תהליך של "שילוב קבוצה אקראית לכאורה של מחשבות ורעשים שנעשו עם חפצים שונים לשיר פופ", שהפך ויראלי בפלטפורמה.
ב-20 בינואר 2022, יצא הסינגל "Light Switch" כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Charlie.
אחריו הגיעו "That's Hilarious" באפריל ו-"Left and Right" בהשתתפות ג'ונגקוק ביוני.
ב-7 ביולי, פות' חשף את העטיפה של Charlie ואת תאריך היציאה שלו.
Charlie יצא ב-7 באוקטובר יחד עם קליפ לשיר "Loser".
ב-21 באוקטובר, הוא הופיע לצד שינסי בסינגל של קלווין האריס, "Obsessed", מתוך אלבומו השישי של האריס, Funk Wav Bounces Vol.
ב-18 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Lipstick".
פות' שר את המנון ארצות הברית במופע הפתיחה של משחק הסופרבול LX ב־8 בפברואר 2026.
צ'ארלי קונדו הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד מרקוס דנט באופרת הסבון הבריטית "קורוניישן סטריט".
קונדו נולד בהמרסמית' שבלונדון ב-1973. קריירת המשחק שלו החלה ב-1985 כשהיה בן 12 בסרט הטלוויזיה האמריקאי "שם הצופן: רבקה", ובסרט הקולנוע "Exploits at West Poley".
קריירת הטלוויזיה שלו נמשכה בנעוריו והוא שיחק בסדרות כגון "רובין משרווד", ו-"A Sense of Guilt".
ב-1987 כיכב בתפקיד טום בסרט הטלוויזיה "Every Breath You Take" לצדה של קוני בות', הילד שחולה בסוכרת.
בשנות העשרים לחייו שיחק במגוון תפקידים בסדרות כגון "מרטין צ'זלוויט", "Pie in the Sky", הסדרה המשטרתית "The Bill", סדרת הדרמה "Peak Practice", ובסדרת האימה "Urban Gothic".
ב-1995 שיחק ללא קרדיט בסרט המדע בדיוני "השופט דרד".
ב-2005 גילם את בסיטקום "נייתן בארלי" של ערוץ 4. לפני כן הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בריטיות בהן "עולמו של ה.
ב-2001 השתתף בסרט המתח "שארלוט גריי" בכיכובה של קייט בלאנשט.
ב-2006 גילם קונדו את דמותו של פייר-אוגוסט רנואר בסדרת הדרמה של ה-BBC "האימפרסיוניסטים".
עוד הופיע בתפקיד נינו בסדרה "תן לי, תן לי" עם קתי ברק, ובתפקיד ג'יילס בסרט "Dead Babies" לצדם של פול בטאני, אוליביה ויליאמס וקריס מרשל.
ב-2007 שיחק בתפקיד קמע כאחד האלפים בסרט הפנטזיה "פרד קלאוס" יחד עם וינס ווהן וקווין ספייסי.
בקיץ 2007 הצטרף לצוות שחקני אופרת הסבון "קורוניישן סטריט".
ב-2008 הופיע קונדו בסרט "Good" בכיכובם של ויגו מורטנסן וג'ייסון אייזקס.
באותה שנה עזב את הסדרה "קורוניישן סטריט", ורמז על צילומי סרט בחו"ל.
במרץ 2011 חזר קונדו להופיע באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" אחרי היעדרות של שלוש שנים.
הובטח לו שמרקוס יהיה דמות ראשית בתוכנית.
ב-2013 פורסם שקונדו יעזוב את "קורוניישן סטריט" באמצע 2014. בספטמבר 2014 החל להופיע במחזה "Next Fall" בווסט אנד בתפקיד אדם.
אחרי שסיים את צילומי הסדרה "בלתי נשכח" של ITV, כיכב בסיור הופעות של "מופע האימים של רוקי".
בינואר 2017 החל להשתתף בחזרות למחזה "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר.
קונדו חי באיזלינגטון יחד עם בן זוגו הקנדי קמרון לוקס, ושני ילדיו ג'ורג'יה והאל, שמחלקים את זמנים בינו לבין אמם השחקנית קתרין קנטר.
עד יולי 2012 כתב טור בעיתון הגרדיאן בנושא הורות להט"בית.
בנו האל נולד בינואר 2012, והוא הוזכר פעמים רבות בטור "The Three of Us" שכתב קודנו בגארדיאן.
ג'י סדרת טלוויזיה (פרק אחד) 2000 Urban Gothic לני בפרק "The Boy's Club" 1997, 2001 המופע של ארמסטרונג ומילר The Armstrong and Miller Show תפקידים שונים סדרת טלוויזיה 2001 עולמו של ה.
צ'ארלי דארקי פארקהרסט, נולד בשם שרלוט דארקי פארקהרסט הוא היה ידוע גם בכינויים "צ'ארלי אחת העין" או "צ'ארלי ששת הסוסים", ועבד כנהג מרכבות נוסעים במערב הישן של ארצות הברית, וכעובד חווה חקלאית בקליפורניה.
הוא נולד וגדל כבת בניו אינגלנד, בעיקר בבית יתומים, משם ברח כנער, ואז אמץ את השם צ'ארלי והחל לחיות כגבר.
צ'ארלי החל לעבוד באורווה ולמד להתנהל עם סוסים, כולל בהסעת כרכרות עם סוסים מרובים.
הוא עבד במסצ'וסטס ורוד איילנד, והגיע עד לג'ורג'יה בדרום ארצות הברית במסגרת עבודתו.
בשנות השלושים המאוחרות שלו, הפליג פארקהרסט לקליפורניה בעקבות הבהלה לזהב בשנת 1849; שם הוא נהיה נהג מרכבות ידוע.
בשנת 1868, הוא הצביע בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1868, אולי האדם הראשון שהיה אנטומית נקבה שהשתתף בבחירות לנשיאות בקליפורניה.
עם מותו, התגלה מינו האנטומי, וכן העובדה שילד תינוק בשלב מסוים, והדבר עורר תדהמה ציבורית.
צ'ארלי פארקהרסט נולד בשם שרלוט דארקי פארקהרסט בשנת 1812 בשרון, ורמונט, למרי (מורהאוס) פארקרסט ואבנעזר פארקהרסט.
לפארקהרסט היו שני אחים, צ'ארלס ד.
נולד בשנת 1811 ונפטר בשנת 1813. האם, מרי, מתה ב-1812. זמן מה לאחר מותו של שרל ד., נלקחו שרלוט ומריה לבית היתומים בלבנון, ניו המפשייר.
הם גדלו תחת חסותו של מר מילשארק.
פארקהרסט ברח מבית היתומים בגיל 12. הוא אימץ את השם צ'ארלי וכן חזות גברית יותר.
על פי מקור אחד, בתקופה זו פגש פאנקהרסט את אבנעזר בלץ', בעל אורווה בפרובידנס, רוד איילנד.
בלץ' לקח אתת מי שהכיר כנער יתום תחת חסותו וחזר לרוד איילנד.
הוא התייחס אל פארקהרסט כאל בנו, ולימד אותו לעבוד עם הסוסים ולנהוג בכרכרת נוסעים, קודם עם סוס יחיד, אבל אחר כך עם שניים ואז ארבעה ובסופו של דבר שישה סוסים.
פארקהרסט עבד עבור בלץ' למשך כמה שנים.
כשהיה בשנות ה-30 לחייו, נסע פארקהרסט לקליפורניה לנסות שם את מזלו, בעת הבהלה לזהב.
הוא עלה על הספינה R.B.
Forbes מבוסטון לפנמה; הנוסעים היו צריכים לחצות את האיזמוס היבשתי ולעלות על ספינה נוספת בחוף המערבי.
בפנמה, פגש פארקהרסט את ג'ון מורטון, בעל חברת הובלה עסקית בסן פרנסיסקו; מורטון העסיק את פארקהרסט כנהג.
זמן קצר לאחר שהגיע לקליפורניה, איבד פארקהרסט את השימוש בעין אחת בעקבות בעיטה מסוס, וכך זכה לכינוי "צ'ארלי אחת העין".
מאוחר יותר, פארקהרסט עבד עבור ג'יימס בירץ', גם הוא מרוד איילנד, ונראה שהשניים הכירה משם.
בירץ', הצעיר ביותר מעשור מפארקהרסט, פתח עסק תחבורת מרכבות, שהחל מעגלה אחת, והפך לעסק גדול ומצליח, California Stage Company.
המרכבות היו חלק מרכזי של היישוב של מערב ארצות הברית, והעבירו נוסעים, דואר, חדשות, משכורות, אספקה ועוד.
בחברה זו פיתח פארקהרסט מוניטין כאחד הנהגים המשובחים של החוף המערבי.
הוא זכה בתקופה זו בכינוי נוסף, "צ'ארלי ששת הסוסים" בשל כישוריו עם עגלות רתומות למספר גדול של סוסים.
נהגי הכרכרות ככלל זכו גם לכינוי "יהוא", בשל פסוק מקראי במלכים ב ט כ: "...והמנהג, כמנהג יהוא בן-נמשי - כי בשיגעון, ינהג."
בין המסלולים של פארקרסט בצפון קליפורניה היו סטוקטון למריפוסה, "דרך המרכבות הגדולה", ומסן חוזה לאוקלנד, וסן חואן לסנטה קרוז.
נהגי המרכבות נאלצו להתמודד עם ניסיונות שוד, מזג אוויר גרוע ומסלולים מסוכנים ופרימיטיביים.
כפי שתיאר ההיסטוריון צ'ארלס אוטלנד את התקופה, "היה זה עידן מסוכן בארץ מסוכנת, שבה התנאים המסוכנים היו הנורמה".
מכיוון שבניית מסילות הרכבת פגעה בעסקי המרכבות, פארקהרסט פרש מעבודתו מספר שנים מאוחר יותר והשתקע בווטסונוויל, קליפורניה.
במשך חמש עשרה שנים הוא עבד בחווה ובכריתת עצים בחודשי החורף.
הוא גם גידל תרנגולות באפטוס.
מאוחר יותר הוא עבר לבקתה קטנה, במרחק שישה קילומטרים מווטסונוויל, וסבל משיגרון בשנותיו המאוחרות.
פארקהרסט נפטר שם ב-18 בדצמבר 1879, בשל סרטן הלשון.
לאחר מותו של פארקהרסט בשנת 1879, שכנים הגיעו לבקתתו כדי להכין את הגופה לקבורה, וגילו כי גופו נראה להם.
בנוסף, הרופא הבודק קבע כי פארקהרסט ילד במהלך חייו.
בתיבה בבית היו שמלות של תינוק.
העיתון לוס אנג'לס טיימס דיווח כי "גילוי המין האמיתי של פארקהרסט הפך לסנסציה מקומית".
מודעת האבל של פרקהרסט מהעיתון המקומי בסן פרנסיסקו הופיע גם בניו יורק טיימס ב-9 בינואר 1880, כך שקריירת הנהיגה יוצאת הדופן והגילוי שלאחר המוות של פארקרסט קיבלו סיקור לאומי.
על פי העיתון, פארקהרסט נחשב לדמות כמעט אגדית בתחום עבודתו.
הכתבה גם הביעה תמיהה שמי שגילה אומץ לב, כישורים פיזיים, כוח נפשי וסיבולת כה גדולים חי בגוף נקבי, אך ציינה גם ש"הראיות הן רבות שזה אכן המקרה".
בשנת 1955, האגודה ההיסטורית של עמק פאג'ארו הקימה אנדרטה על קברו של פארקהרס, עליה נכתב:
בשנת 2007, סוכנות הפיתוח של מחוז סנטה קרוז קרא לשיכון על שם פארקהרסט, הממוקם כקילומטר וחצי ממקום מותו, לצד מסלול המרכבות בו נהג.
המרכז הלאומי על שם אוטריבלוס אנג'לס ערך סדרה של תוכניות ואירועים בשם Out West, בשנים 2009–2010, שכלל תערוכות, הרצאות, סרטים וחומר אחר על הומוסקסואלים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים במערב הישן.
פרקהרסט היה אחד האנשים שהופיעו בסדרה זו.
פאם מוניוז ריאן כתבה ביוגרפיה בדיונית על חייו של צ'ארלי פרקהרסט לילדים, שכותרתה Riding Freedom (1999).
הספר מאויר על ידי בריאן סלזניק.
היל כתבה אוטוביוגרפיה בדיונית המבוססת על חייו של פארקהרסט, Charley's Choice: The Life and Times of Charley Parkhurst (2008).
קרן קונדזיאן כתבה רומן היסטורי The Whip (2012), המבוסס באופן רופף על חייו של צ'ארלי פארקרסט.
(Whip, שפירושו שוט, היה כינוי לנהגי המרכבות)
ב-13 במרץ 1958 בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה " Death Valley Days, שודר הפרק "Cockeyed Charlie Parkhurst", שהיה מבוסס על חייו.
ג'אניס הולט ג'יילס כללה את צ'ארלי פרקהרסט כדמות בספר Six Horse Hitch, רומן היסטורי משנת 1969 על המרכבות בתקופה שבין השנים 1859–1869.
שארלוט מרפי היא שחקנית אירית.
מרפי נולדה ב-19 באפריל 1988 באניסקורת'י שבמחוז וקספורד למשפחה בת שישה ילדים.
הוריה, פט וברנדה, הם הבעלים של מספרה.
כשהייתה בת 12 המשפחה עברה לגור בווקספורד.
בין השנים 2006 ל-2008 למדה מרפי בבית הספר למשחק "Gaiety School of Acting" בדבלין.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד שיבון דילייני בסדרת הדרמה "Love/Hate" של רשת RTÉ, עליו זכתה ב-2013 בפרס האקדמיה האירית לקולנוע ולטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
עוד היא מוכרת מהופעתה בתפקיד אן גלאגר בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים "עמק האושר" של ערוץ BBC One.
בשנת 2017, החלה מרפי להופיע בעונה הרביעית של סדרת הפשע ההיסטורית "כנופיית ברמינגהאם".
+שנהסרטתפקידהערות2013פילומנהקתלין2014'71 בריג'ידNorthmen: A Viking Sagaאינגהאם2017נקמה זרה מגי דאן2019אימפריית השחיתותג'מה קונליDark Lies the Islandשרה2020The Winter Lakeאיליין2021Creation Storiesקייט הולמס2024הנס של ג'ויטרישהTBAMiss Pirie and Miss Woods
שנה מחזה תפקיד הערות20104.48 פסיכוזהאישהGranary Theatre, קורקאילוף הסוררתביאנקהפסטיבל שייקספיר בפארק (אנ')2011השחףנינהLoose Canonמותק של נעורים (אנ')ג'סיקהמחזאי: קנת' לונרגןגביע הכסף (אנ')ג'סי טייטיDruid Theatre Company, גולוויי
מרכז לינקולן, ניו יורקBig MaggieקייטיDruid Theatre Company, גולווייחזירי דיסקוראנטיאנג ויק (אנ'), לונדון פיגמליון אלייזה דוליטל תיאטרון אבי, דבליןפרס התיאטרון של אייריש טיימס לשחקנית הטובה ביותר2014Our Few and Evil Days byאדלתיאטרון אבי, דבלין2016Arlington איילהפסטיבל האמנויות הבינלאומי של גולוויי (אנ')2017St.
Ann's Warehouse, ברוקלין, ניו יורק2018הסגן מאינישמור (אנ')מאיריד תיאטרון נואל קאוורד (אנ'), וסט אנד
צ'ארלס תומאס "צ'ארלי" סקוט הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1970–1980. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן בוסטון סלטיקס, ולאורך קריירת המשחק ב-ABA וב-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 20.7 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק.
בשנת 1997 נבחר לאחד מ-35 חברי "קבוצת כל הזמנים של ה-ABA", ובשנת 2018 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
סקוט גדל בשכונת הארלם שבמנהטן, ניו יורק, ובשנת 1964 עבר ללמוד בלאורינבורג שבקרוליינה הצפונית.
בשנים 1967–1970 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, כספורטאי האפרו-אמריקאי הראשון בתולדותיה שקיבל בה מלגת לימודים.
בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"טאר הילס") קלע 17.6 נקודות בממוצע למשחק, והעפיל עמה לגמר טורניר אליפות המכללות.
במשחק הגמר הובסה קרוליינה הצפונית בתוצאה 55–78 מול אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA"), בה שיחק לו אלסינדור.
בעונה הבאה קלע סקוט 22.3 נקודות למשחק והעפיל עם הטאר הילס לחצי גמר טורניר המכללות, ובעונת 1969/1970 קלע 27.1 נקודות למשחק אך קבוצתו אכזבה ולא הצליחה להעפיל כלל לטורניר.
בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.
בשנת 1968 השתתף באולימפיאדת מקסיקו סיטי כחבר נבחרת ארצות הברית בכדורסל, וזכה עמה במדליית הזהב.
במהלך הטורניר קלע סקוט 8.0 נקודות בממוצע למשחק עבור נבחרתו, אשר ניצחה בכל תשעת משחקיה בהפרש ממוצע של 26 נקודות.
סקוט נלקח בבחירה ה-106 של דראפט ה-NBA 1970, על ידי בוסטון סלטיקס, אך בחר לשחק עבור קבוצת וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA.
את עונתו הראשונה עם הסקוויירס סיים במקום הרביעי ב-ABA בממוצעי נקודות (27.1) ואסיסטים למשחק (5.6), וזכה בתואר רוקי העונה במשותף עם דן איסל.
בעונת 1971/1972 קבע שיא ABA עם 34.6 נקודות בממוצע למשחק, אך כשלושה שבועות לפני תום העונה עזב את הקבוצה לטובת מעבר לליגת ה-NBA.
בשתי עונותיו ב-ABA השתתף סקוט במשחק האולסטאר ונבחר לאחת מחמישיות העונה, וב-157 משחקיו בליגה רשם ממוצעים של 30.6 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-5.2 אסיסטים למשחק.
במרץ 1972 העבירו הסלטיקס את הזכויות על סקוט לפיניקס סאנס בתמורה לפול סיילאס, ומיד לאחר מכן חתם בקבוצה.
בשלוש עונותיו בפיניקס המשיך להציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 25.0 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-5.3 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו רשמה בתקופה זו מאזן ניצחונות שלילי 100–146 ולא העפילה לפלייאוף.
לקראת עונת הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס, בתמורה לפול וסטפאל.
לאורך אותה עונה היה הקלעי השלישי בקבוצתו עם 17.6 נקודות למשחק, אחרי דייב קאונס וג'ו ג'ו וייט, וסייע לה להשיג את המאזן הטוב ביותר באזור המזרחי, 54–28. בפלייאוף 1976 גברו הסלטיקס על באפלו ברייבס (4–2), קליבלנד קאבלירס (4–2) ופיניקס סאנס (4–2) בדרך לאליפות ה-13 בתולדות המועדון, והיחידה בקריירה של סקוט.
במהלך עונת נשלח בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לדון צ'ייני וקרמיט וושינגטון, ובסיומה הועבר לדנוור נאגטס תמורת רון בון.
בתום עונת , לאחר שתי עונות בדנוור, פרש סקוט ממשחק בגיל 31.
צ'ארלי קריד-מיילס הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי.
בשנת 1993 שהיה בן 21 כיכב לראשונה בסרט הקולנוע "The Punk".
ניהל מערכת יחסים עם השחקנית סמנתה מורטון, איתה שיחק בסרט "The Last Yellow".
בשנת 2000 נולדה בתם אזמה קריד-מיילס שאף היא שחקנית.
שארלוט קובל , המוכרת בשם צ'ארלי קובל, היא שחקנית ותסריטאית בריטית, הידועה בעיקר מהעיבוד שלה לסדרת הטלוויזיה "סוף הפאקינג עולם" עבור ערוץ 4.
היא למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד.
שנה שם שם באנגלית הערות 2013 Home Guard הפקה 2015 בננה Banana 2 פרקים 2015 Burn Burn Burn 2017–2019 סוף הפאקינג עולם The End of the F***ing World 16 פרקים 2024 כאוס Kaos 10 פרקים
צ'ארלס קארבר מרטנסן (; נולד ב-31 ביולי 1988) הוא שחקן אמריקאי.
בין התפקידים המוכרים ביותר הם פורטר סקאבו בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC, "עקרות בית נואשות", איתן בסדרת הטלוויזיה של רשת MTV, "זאב צעיר".
אחיו התאום מקס קארבר משחק לעיתים קרובות את תאום הדמויות שלו.
קארבר נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ב-31 ביולי 1988. אחיו התאום הזהה מקס נולד כעבור שבע דקות ב-1 באוגוסט.
לפני שהחל לשחק באופן מקצועי, הוא היה ידוע בתור צ'רלי מרטנסן.
אביו, רוברט מרטנסן, הוא רופא, היסטוריון וסופר, ואמו, אן קארבר, היא פילנתרופית ופעילה בקהילה.
בשנת 1992, אן ובעלה הטרי דניס סוטרו עברו לקליסטוגה בעמק נאפה.
הוא למד בפנימיית סנט פול בקונקורד, ניו המפשייר, אך עזב ללמוד באקדמיה לאמנויות אינטרלוצ'ן, מישיגן, בזמן שנת הלימודים השנייה שלו.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 2012. קארבר למד משחק בתיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי בסן פרנסיסקו.
הופעת הבכורה שלו הייתה עם אחיו מקס בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC, עקרות בית נואשות.
הם שיחקו את פורטר ופרסטון סקאבו, בניהם של לינט סקאבו וטום סקאבו.
הוא ואחיו הופיעו בעונה השלישית של "זאב צעיר" כצמד זאבי אלפא תאומים - צ'רלי מגלם את איתן שטיינר, ומקס מגלם את איידן שטיינר.
צ'רלי חזר גם לעונה השישית של הסדרה.
לאחר מכן הם הופיעו בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה של רשת HBO, "הנותרים".
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה ראצ'ד.
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע הנערים שבחבורה.
בשנת 2022 שיחק יחד עם אחיו התאום בתפקיד שומרי ראש במועדון לילה בסרט באטמן.
באותה שנה, שיחק מרטנסן באימה אמריקאית: ניו יורק וגילם את דמותו של אדם קרפנטר, הומוסקסואל המתקומם נגד חוסר המעש של המשטרה כלפי אלימות נגד הקהילה הגאה.
קארבר יצא מהארון כהומוסקסואל בפוסט באינסטגרם ב-2016.
צ'רלי פוקנר פלאמר הוא שחקן אמריקאי.
פלאמר התפרסם בסדרת הטלוויזיה "אימפריית הפשע".
את הופעת הבכורה שלו הוא עשה בסרט הדרמה של דייוויד צ'ייס "Not Fade Away" משנת 2012 לפני שבשנת 2017 הוא זכה לפרסום בתפקיד המשנה במותחן הפשע "כל הכסף בעולם" של רידלי סקוט, ובתפקיד הראשי בדרמה של "להישען על פיט".
הופעתו זכתה לשבחי הביקורת והוא זכה בפרס מרצ'לו מסטרויאני לשחקן המצטיין הטוב ביותר בפסטיבל ונציה ה-74.
פלאמר נולד בפוקיפסי, ניו יורק, לשחקנית התיאטרון מאיה גסט והמפיק והסופר ג'ון כריסטיאן פלאמר.
יש לו אח צעיר יותר, ג'יימס.
משפחתו עברה לעיתים קרובות עקב עבודת הוריו, מה שהביא לכך שהוא למד בשבעה בתי ספר שונים: שלושה בלוס אנג'לס, שניים בצפון מדינת ניו יורק ושניים בעיר ניו יורק.
למרות היותו ביישן מאוד בילדותו, נחשף פלאמר למשחק כבר בגיל צעיר על ידי הוריו, ששניהם עבדו בתיאטרון.
הוא צבר ניסיון במשחק בהפקות בימתיות מקומיות של הצגות ומחזות זמר.
הוא פגש את המנהל הנוכחי שלו בגיל עשר כשחיפש לראשונה תפקידי משחק מקצועיים.
בסופו של דבר עבר ללמוד בבית הספר למשחק במנהטן בגלל לוח הצילומים התובעני שלו בסדרות טלוויזיה.
בילדותו שיחק פלאמר בסרטים קצרים כמו "פרנק" משנת 2010, "שלושה דברים" משנת 2011, ובסרט "אלן סמיתי" משנת 2012.
בשנת 2011 שיחק פלאמר בשמונה פרקים בדרמה של HBO, אימפריית הפשע.
הוא גילם את בנו של אלי תומפסון מייקל בעונה 2, 3 ו-4. בשנת 2012 ערך פלאמר את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע של דייוויד צ'ייס, "Not Fade Away", יחד עם ג'ון מגארו ובלה היתקוט.
הסרט הוקרן בבכורה ב-21 בדצמבר 2012 וזכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2013 הצטרף פלאמר לצוות השחקנים של סדרת הדרמה "Granite Flats", בה שיחק בתפקיד הראשי הוא כיכב בכל 24 הפרקים של שלוש העונות, שהוקרנו בבכורה בנטפליקס והסתיימו רשמית ב-25 ביוני 2015.
בשנת 2015 שיחק את התפקיד הראשי בסרט הבכורה של הבמאי פליקס תומפסון, "המלך ג'ק", יחד עם קורי ניקולס וכריסטיאן מדסן.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-17 באפריל 2015. הוא התמודד מול אייסה באטרפילד, צ'ארלי רואו וטום הולנד על התפקיד הראשי של ספיידרמן בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה" את התפקיד קיבל בסופו של דבר הולנד.
בשנת 2017, פלאמר השתתף בסרטו של אורן מוברמן, "ארוחת הערב", לצד ריצ'רד גיר, סטיב קוגן ולורה ליני.
הסרט יצא לאקרנים ב-5 במאי 2017 וזכה לביקורות מעורבות.
הוא שיחק את היורש החטוף ג'ון פול גטי השלישי במותחן הפשע של רידלי סקוט "כל הכסף שבעולם", לצד מישל ויליאמס, כריסטופר פלאמר (אין קשר משפחתי) ומארק וולברג.
הסרט יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2017 וזכה לביקורות חיוביות.
באותה שנה, פלאמר שיחק בסרט "להישען על פיט".
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בוונציה שם זכתה הופעתו לשבחי המבקרים.
הוא זכה בפרס מרצ'לו מסטרויאני לשחקן המצטיין הטוב ביותר.
בשנת 2018, פלאמר כיכב בדרמה "Dark Was the Night" של ג'ושוע לאונרד, לצד מריסה טומיי וטימותי אוליפנט.
הוא הופיע גם במותחן המתח "רוצח קלוהבהיץ" של דאנקן סקיילס עם דילן מקדרמוט וסמנתה מתיס.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הגברת הראשונה.
פלאמר חי בניו יורק והוא צמחוני.
לפני שעבר לקריירת משחק במשרה מלאה, פלאמר שקל להיות מנהל כללי של קבוצת כדורגל בשל התשוקה שלו לספורט.
הוא מעריץ גדול של אטלנטה פלקונס.
שנה סרט תפקיד הערות2011 We Are the Hartmans ג'ורדן הצעיר2012 לא מתפוגג אחיה הקטן של גרייס 2015 קינג ג'ק ג'ק 2017 כל הכסף שבעולם ז'אן פול גטי השלישי ארוחת הערב מייקל לוהמן להישען על פיט צ'רלי תומפסון זוכה פרס מרצ'לו מסטרויאני בפסטיבל הסרטים של ונציה
צ'ארלס ג'ון רואו הוא שחקן אנגלי.
בין תפקידיו הקולנועיים נמנים טומי הצעיר בסרט "לעולם אל תתן לי ללכת" (2010) ובתור מפיק התקליטים ריי וויליאמס (אנ') בסרט "רוקטמן" (2019); בטלוויזיה, שיחק בתור ליאו רוט בסדרת הדרמה הקומית הרפואית "רד בנד סוסייטי" (2014–2015) וגילם את ליאם רות' בסדרה "המושיעים" (2017–2018).
רואו נולד באיסלינגטון, לונדון, וגדל עם אחותו בקרוץ 'אנד.
הוא למד בבית הספר היסודי "סנט מייקל" בהייגייט.
אמו שרה היא מורה לדרמה ואביו כריס רואו הוא שחקן וסופר.
דודתו היא השחקנית האנגלייה קלייר פרייס, המוכרת מסדרת הטלוויזיה הדרמה "Rebus".
הופעתו הראשונה הייתה בסרט הרפתקאות הפנטזיה "מצפן הזהב".
בנעוריו שיחק גם בסרט, "ארץ לעולם-לא".
רואו היה בין המועמדים המובילים לתפקיד ספיידרמן בסרט קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים והתמודד מול אייסה באטרפילד, צ'ארלי פלאמר וטום הולנד, אך הוא, באטרפילד ופלאמר הפסידו בסופו של דבר את התפקיד להולנד.
רואו מתגורר בהארינגיי ולומד לימודי תיאטרון, ספרות אנגלית, מוזיקה וצילום.
שנה סרטתפקיד הערות 2007מצפן הזהב בילי קוסטה 2009רדיו רוק (אנ') ג'יימס 2010 לעולם אל תתן לי ללכת טומי הצעירמפצח האגוזים (אנ') הנסיך / ניקולס צ'ארלס 2013 ללכת בין דינוזאורים ריקי 2019 רוקטמן ריי וויליאמס (אנ')2022ג'יגי ונייט (אנ')נייט גיבסון2023The Naturalווילםסרט קצר; גם במאי, תסריטאי ומפיק2025Jay KellyTBAThe Yellow Tieמיקי
צ'ארלס מקסימיליאן סיאם (נולד ב-14 בינואר 1986) הוא כנר ודוגמן בריטי.
צ'ארלי סיאם נולד בלונדון, אנגליה, לכריסטיאן סיאם איש עסקים נורווגי, ולאם ילידת דרום אפריקה.
יש לו שלוש אחיות, כולן עוסקות באמנויות: מוזיקאית ומלחינה סשה סיאם, אמנית חזותית ומורה לאמנויות ריפוי / יוגה סופי מדלן סיאם, והאמנית והדוגמנית לואיזה טטיאנה קריסטיאן סיאם.
סיאם למד באיטון קולג' ובגירטון קולג' בקיימברידג'.
הוא המשיך את לימודי הכינור אצל יצחק רשקובסקי ושלמה מינץ.
הוא ביצע את הקונצ'רטו הראשון שלו עם תזמורת בגיל 15 וניגן עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית בגיל 18. הוא זכה להכרה בשנים האחרונות כשניגן לצד אמנים כמו The Who ומיילי סיירוס.
עם מעריציו נמנים ליידי גאגא וקייטי פרי.
סיאם הוא דוגמן מקצועי, ודגמן עבור החברות דנהיל לונדון והוגו בוס.
סיאם קרוב רחוק של הכנר והמלחין הנורווגי אול בול.
הוא מנגן בכינור תוצרת ג'וזפה גוארנרי משנת 1735, המכונה גם "ד'אגוויל".
בעבר היה הכינור בבעלות הכנר יהודי מנוחין.
צ'ארלי ראוז היה סקסופוניסט טנור וחלילן אמריקאי בסגנון הארד בופ.
הקריירה שלו מאופיינת בשיתוף הפעולה שלו עם פסנתרן הג'אז ת'לוניוס מונק, שנמשך למעלה מעשר שנים.
בשנת 1924. בתחילה ניגן על קלרינט, ובהמשך עבר לנגן על סקסופון.
הוא היה חבר ברביעייתו של ת'לוניוס מונק בין השנים 1959–1970. בשנות השמונים היה חבר מייסד בהרכב הג'אז Sphere, שהחלה כמחווה למונק.
צ'ארלי ראוז נפטר מסרטן הריאה ב־30 בנובמבר 1988 בבית החולים האוניברסיטאי בסיאטל בגיל 64.
האסטרואיד "10426 צ'ארלי-ראוז" נבחר רשמית לכבודו של ראוז על ידי האסטרונום האמריקאי ג'ו מונטני מפרויקט חקר החלל Spacewatch, שגילה אותו בשנת 1999.
צ'ארלי קופר הוא שחקן, תסריטאי ודוגמן אנגלי.
הוא ואחותו נהגו לצלם סרטים באמצעות מצלמת הווידאו של אמם.
לאחר שלמד מדעי הספורט באוניברסיטת אקסטר במשך שנתיים, הוא נשר ועבר לגור עם אחותו בלונדון, שלמדה דרמה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
שניהם חזרו לבית ילדותם, שם חלקו חדר, ועבדו במשמרות לילה בניקיון תוך כדי כתיבת התסריט לסדרת הטלוויזיה "This Country".
קופר החל את הקריירה שלו בשנות ה-20 המוקדמות לחייו כדוגמן בזמן שלמד פיזיותרפיה באוניברסיטת סאות'המפטון.
הוא הוחתם בסוכנות הדוגמנות עלית בלונדון.
הוא לא היה מרוצה מהעיסוק בדוגמנות וזמן קצר לאחר מכן וחזר הביתה לסירנססטר להתגורר עם הוריו ועבד בשורה של עבודות מזדמנות.
בשנת 2014, הוא ואחותו דייזי מיי, בתמיכת ITV ו-NBC, כתבו וצילמו פרק פיילוט בשם "Kerry" מה שיהפוך מאוחר יותר לקומדיית המצבים בשם "This Country".
עם זאת, הפרק שצולם לא התקבל.
מאוחר יותר הוא הפך לשחקן ולתסריטאי שותף של הקומדיה של ה-BBC, "This Country" עם דייזי מיי אחותו.
הסדרה מתבססת על חוויות חייהם בקוטסוולדס.
הוא היה מועמד בשלוש קטגוריות פרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה וזכה בפרס לשחקן הקומי הטוב ביותר לשנת 2021.
בשנת 2019 הוא שיחק לצד סטיב קוגן בסרט "Greed".
בשנת 2020, היה שותף לכתיבה והפקת פרק של סדרת הטלוויזיה "אווניו 5", סדרה של HBO, שבה משחקת אחותו בתפקיד חוזר.
בשנת 2021, החל לשחק בתפקיד חוזר בעונה השלישית של קומדיית המצבים של ג'יימי דמטריו, "Stath Lets Flats".
בשנת 2022 שיחק בסרט הקומדיה השחורה האמריקאי "תראו אותם רצים" שבוים על ידי טום ג'ורג' ונכתב על ידי מארק צ'אפל.
קאריק הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר בזכות שגילם את רוברט דאדלי, רוזן לסטר בסדרת הטלוויזיה "ממלכה".
קאריק נולד בניוקאסל על הטיין בצפון-מזרח אנגליה.
הוא גדל בפרוורי העיר ג'סמונד הנמצא צפונית למרכז העיר.
לאחר שסיים את לימודיו, קאריק עבד בבר מקומי במשך שישה חודשים כדי לחסוך ללימודים בבית הספר לקולנוע של ונקובר (אנ'), ושם סיים את לימודיו ב-2006. הוא קיבל השראה מסבו, שעבד זמנית בקנדה; אמו של קאריק נולדה במונטריאול לפני שהמשפחה חזרה לאנגליה.
בשנת 2010 הופיע כאורח בסדרה Tower Prep שם גילם את הסטודנט פנטון קאפוול.
בשנת 2013 הופיע בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה הבורג'ס שם גילם את פסקל, מושא האהבה של מיצ'לטו קורלה ( שון האריס ), פסקל נהרג על ידי מיצ'לטו אשר הוא מגלה שהוא עבד כמרגל עבור קתרינה ספורצה ( ג'ינה מקי ).
באותה שנה הוא הצטרף לצוות השחקנים החוזר של סדרת הטלוויזיה סידר קוב שם גילם את האמן והשף ג'ון באומן, עד 2014.
בשנת 2015 הוא הופיע בסרט "The Devout".
באותה שנה הוא החל לשחק בתפקיד ראשי בעונה השלישית של הסדרה "ממלכה שם הוא מגלם את רוברט דאדלי, רוזן לסטר.
בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה "Deep Water".
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע הדני, "דניאל" (אנ').
בשנה לאחר מכן שיחק בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה "קוברה" (אנ').
בשנת 2021 שיחק במותחן "The Power".
באותה שנה שיחק בסרט "אמה, הזאב והאריה הגדול".
שיחק גם בסדרת הטלוויזיה, "Hidden Assets" והוא גם הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת המסתורין הקנדית "Departure" בערוץ גלובל טלוויז'ן נטוורק (אנ') שם גילם את ריצ'רד ברייט.
בשנת 2022 שיחק לצד אנה קנדריק בסרט הקולנוע "אליס יקירתי" (אנ') והתארח בסדרת הטלוויזיה "הדסון ורקס".
בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "המתמחה" על חייו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, שם גילם את אחיו הגדול, פרד טראמפ ג'וניור (אנ').
שנה סרטתפקידהערות2013Molly Maxwellבן קרטר2014Ally Was Screamingנואל2015Eadweard הארי לרקינסThe Devoutדריל2017Trench 11ד"ר פריסט2018Abandoned: Angelique's Isleצ'ארלי מוט2019דניאל (אנ')מייקל פולי2021The Power פרנקליןאמה, הזאב והאריה הגדול (אנ')איליי2022אליס יקירתי (אנ')סימון2024המתמחהפרד טראמפ ג'וניור (אנ')
צ'ארלס "צ'ארלי" ג'יימס קירק היה פעיל פוליטי, סופר ומנחה תוכנית רדיו שקידם את ערכי הימין השמרני האמריקאי.
נודע בעיקר כאחד משני המייסדים של הארגון "Turning Point USA", שנועד לקדם ערכים שמרניים בקרב האוכלוסייה הצעירה בארצות הברית, ומנכ"ל של חלק מהארגונים המסונפים אליו.
כמו כן, כיהן בוועד המנהל של ארגון הימין הוותיק "Council for National Policy".
הוא נרצח במהלך דיבייט באוניברסיטת יוטה ואלי.
קירק הפיץ תאוריות קשר בנושא מגפת הקורונה, מלחמת אוקראינה–רוסיה, המרקסיזם התרבותי, רובי ציד משוכללים, ושינוי האקלים.
קירק נכלל ברשימת פורבס 30Under30 בתחום המשפט והמדיניות לשנת 2018.
קירק נולד ב, שבפאתי שיקגו, לאב אדריכל ולאם שעבדה כיועצת בתחום בריאות הנפש.
בילדותו היה פעיל בתנועת הצופים של ארצות הברית.
הוא סיפר שבכיתה ה' בבית ספר נוצרי שבו למד, מספר מורים אמרו לו להקדיש את חייו לישו כי ישו מת כדי לכפר על חטאי האדם .
זה דיבר אל ליבו ומאז בכל שנה התחזקה אמונתו, והוא מבסס את תפיסת עולמו על כתבי הקודש.
את פעילותו הפוליטית החל בעת שהיה תלמיד תיכון.
בשנת 2010, בעת שלמד בבית הספר התיכון, התנדב קירק לקמפיין של מארק קירק (אין קרבת משפחה בין השניים) בבחירות לסנאט של ארצות הברית.
בגיל 17 פרסם בחדשות ברייטברט מאמר בו טען שקיימת הטיה ליברלית בספרי לימוד.
בעקבות פרסום המאמר הוזמן להופיע בתוכנית ברשת פוקס ניוז וקיבל פרסום רב.
במאי 2012 נשא נאום באירוע יום העצמת הנוער של אוניברסיטת בנדיקטין, שם פגש לראשונה את ביל מונטגמרי, שהיה פעיל בתנועת מסיבת התה.
מונטגמרי דרבן אותו לעסוק באקטיביזם פוליטי במשרה מלאה.
חודש לאחר מכן קירק ייסד יחד עם מונטגמרי את הארגון השמרני Turning Point USA, אשר פעיל בקמפוסים של המכללות בארצות הברית.
לאורך השנים הארגון גדל והפך לתנועת נוער שמרנית גדולה אשר מארגנת אירועים ומגייסת פעילים.
הארגון מפרסם מדי שנה רשימה ארוכה של פרופסורים בשם "Professor Watchlist" אשר לטענת הארגון "מפלים נגד סטודנטים שמרנים ומקדמים אג'נדה המזוהה עם השמאל הרדיקלי" בשיעורים שהם מעבירים.
קירק למד במכללת הארפר באילינוי, אך בחר לבסוף להפסיק את לימודיו על מנת להתמקד באקטיביזם פוליטי.
הוא כתב מספר ספרים והנחה פודקאסט שעסק בפוליטיקה, בתרבות ובאירועים אקטואליים.
הפודקאסט שודר, בין השאר, ביישום Hallow והגיע למאות אלפי מאזינים.
קירק נשא דברים בוועידה הלאומית הרפובליקנית של 2016. בריאיון למגזין Wired במהלך הוועידה, אמר קירק כי אינו "המעריץ הגדול ביותר של דונלד טראמפ", אך יצביע עבורו, וכי מועמדותו של טראמפ מקשה על משימת טורנינג פוינט.
קירק שינה את עמדתו לתמיכה בטראמפ במהלך הוועידה והקדיש את שארית הקמפיין לסיוע בסידורי נסיעות ותקשורת עבור דונלד טראמפ הבן.
באוקטובר 2016 השתתף קירק באירוע של פוקס ניוז לצד טראמפ הבן, אריק טראמפ ולארה טראמפ, שהיה בעל גוון תומך טראמפ.
ביולי 2019 הפך קירק ליו"ר סטודנטים למען טראמפ, שנרכש על ידי טורנינג פוינט אקשן, והשיק קמפיין לגיוס מיליון סטודנטים לקמפיין הבחירה מחדש של טראמפ ב-2020. המאמץ לא צלח והוביל להאשמות הדדיות בין טורנינג פוינט למטה טראמפ בדבר ירידה כללית בתמיכת צעירים בטראמפ.
באוגוסט 2020, בישיבה של המועצה למדיניות לאומית, אמר קירק: "הדמוקרטים עשו דבר טיפשי מאוד כשסגרו את כל הקמפוסים הללו...
זה יבטל הזדמנויות לאיסוף קולות וכל הזיוף קולות שהם עושים בדרך כלל בקמפוסים – כך שהם למעשה מסירים חצי מיליון קולות מהשולחן.
אז בבקשה תשאירו את הקמפוסים סגורים – זה דבר נהדר.
הניו יורק טיימס טען כי קירק "הולך על הקו שבין דעה שמרנית מיינסטרימית לבין דיסאינפורמציה גלויה" וכי "עם בעל ברית רב עוצמה כבנו הבכור של הנשיא, דונלד טראמפ הבן, קירק מגביר את מסר הנשיא ועוזר לעצב אותו".
לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 ביקר קירק בכ-25 קמפוסים של מכללות במסגרת סיור שכונה "אתם עוברים שטיפת מוח".
מטרת הסיור הייתה לעודד הצבעה בקרב בני דור ה-Z באמצעות עימותים ודיונים עם סטודנטים בנושאים אקטואליים מגוונים.
על פי ארגון "טורנינג פוינט אקשן", הסיור זכה לכשני מיליארד צפיות ברשתות החברתיות וחלק מכלי התקשורת ציינו כי מילא תפקיד חשוב בהצבעתם של צעירים לטראמפ.
חופש ביטוי ודגש על ביטול צנזורה במוסדות אקדמיים
קירק הדגיש בעקביות את חשיבות חופש הביטוי, והזהיר מפני מה שלדעתו מהווה צנזורה או "סתימת פיות" נגד דעות שמרניות בפרט בקמפוסים ובמדיה.
לאורך דיונים פומביים רבים שהשתתף טען שיש להגן על היכולת להביע דעות במרחב הציבורי ללא חשש וכי דיכוי דעות חותר תחת יסודות הדמוקרטיה והחוק הראשון האמריקאי.
ערכי המשפחה כמרכיב חיוני לציוויליזציה המערבית
קירק קידם במסרים פומביים דגש על חשיבות המשפחה והנישואין כחלק מיציבות חברתית ומוסרית.
קירק ראה במשפחה ונישואין יסודות לחברה בריאה ויציבה, וקרא במיוחד לדור הצעיר לשקול נישואין והקמת משפחה כבר בגיל מוקדם.
הוא תקף את מה שתיאר כ"תרבות ה-hookup" וטען שהיא פוגעת ביציבות רומנטית ובחיי משפחה תקינים.
עמדות אלה הובלטו בנאומיו, ברשתות החברתיות ובאירועים סטודנטיאליים שבהם קרא לדחיית תרבות של סקס מזדמן בקרב צעירים לטובת מחויבות ומסגרת משפחתית.
עמדות על מדיניות ההגירה באמריקה
קירק הביע תמיכה בהגירה חוקית ובאכיפת חוקים ושמירה על שליטה בגבולות, ומתח ביקורת נוקבת על מדיניות הגירה פתוחה.
הוא יצא בחריפות נגד המהגרים הלא-חוקיים שלדבריו אינם מוכנים להסתגל ולהיטמע בתוך התרבות הקולטת אותם.
במסגרת תמיכתו במסלולי הגירה חוקיים הסביר כי כניסה בלתי חוקית נרחבת עלולה להעמיס על מערכות ציבוריות ולעכב בתהליכי אישור של מהגרים חוקיים.
קירק התנגד נחרצות למדיניות ה-DEI ("גיוון, שוויון והכלה" ;Diversity, Equity, Inclusion), שלדבריו אינה שואפת לשוויון אמיתי אלא יוצרת הבחנות מלאכותיות בין קבוצות אוכלוסייה על סמך גזע, מוצא אתני או צבע עור.
הוא טען כי מסגרות ארגוניות אלו חותרות תחת עקרון המריטוקרטיה, כלומר מיון וקידום אנשים בהתאם לכישורים, ליכולות ולהישגים האישיים שלהם.
לדבריו, מדיניות מסוג זה עלולה להביא לפגיעה ברמת המקצועיות, בצדק ההזדמנויות ובאמון הציבור במוסדות ובחברות עסקיות.
בנוסף, קירק הציג את ה-DEI כצורה של "הנדסה חברתית" ש"נכפית מלמעלה", ולטענתו היא משמשת כלי אידאולוגי לקידום אג'נדה פרוגרסיבית על חשבון חירות הפרט והשאיפה למצוינות.
במסגרת הופעותיו בתקשורת ובנאומים פומביים הוא חזר וטען כי חברה חופשית ובריאה צריכה למדוד אנשים על פי תרומתם האישית, ולא על פי קטגוריות שרירותיות זהות שנקבעות מראש.