tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מפוספסת גב (Myrmorchilus strigilatus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מנוקדת כנף (Microrhopias quixensis)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים שחורה-לבנה (Myrmochanes hemileucus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מכוכב חזה (Rhopias gularis)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים אוצלוטית (Phaenostictus mcleannani)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים כסופה (Sclateria naevia)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים חשופת כיפה (Gymnocichla nudiceps)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים דקה (Rhopornis ardesiacus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים לבנת כנף (Biatas nigropectus)
ציפורים מתות בסתר היא מיני סדרת-טלוויזיה אמריקאית של רשת ABC.
מככבים בה ריצ'רד צ'מברלין, רייצ'ל וורד, ברברה סטנוויק, כריסטופר פלאמר, ג'ין סימונס, ריצ'רד קיל, בריאן בראון, מייר וינינגהם ופיליפ אנגלים.
הסדרה בוימה על ידי דריל דיוק, והיא מבוססת על רומן מאת קולין מקאלוג בעל אותו שם.
הסדרה הצליחה מאוד, והפכה למיני סדרה השנייה הנצפית ביותר, לאחר שורשים.
שתי הסדרות הופקו על ידי דייוויד ל.
הסדרה שודרה מ-27 במרץ עד 30 במרץ 1983 ובעקבותיה הפכו שניים מהגיבורים הראשיים רייצ'ל וורד ובריאן בראון לזוג גם בחיים.
הסדרה מתרחשת בדְרוֹהְדָה, חוות כבשים בערבות אוסטרליה, בקרב המהגרים האירים החיים במקום.
הסיפור עוסק בשלושה דורות של משפחת קלירי, בין דצמבר 1920
הרומן מתמקד במשפחת קלירי ובחייה באחוזת דרוהדה המבודדת, מקום דמיוני באוסטרליה ובו נחלה לעדרי כבשים.
העלילה מתפרשת על פני יבשות ונמתחת לאורך כ-42 שנים, החל משנת 1920 ועד 1962.
קיימים הבדלים בין הסדרה לספר, חלקם משמעותיים יותר וחלקם פחות.
לדוגמה, הספר מתחיל בניו זילנד ב-8 בדצמבר 1915, יום הולדתה של מגי, ואילו הסדרה מתחילה באוסטרליה, חמש שנים מאוחר יותר.
בספר, שיערה האדמוני ("טיציאני") של מגי מוזכר לעיתים קרובות, והסופרת משתמשת בו לצורכי עלילה פעמים רבות.
לרייצ'ל וורד, מי ששיחקה את מגי בסדרה, היה שיער ערמוני או חום-אדמדם.
ברומן יש למגי שמונה אחים.
בעוד במיני סדרה, ישנם רק חמישה.
בסדרה מגי וסטיוארט מבקרים את פרנק בכלא, בו פרנק מת בסופו של דבר.
בספר, המשפחה לא רואה את פרנק עד שהוא משתחרר מהכלא לאחר 30 שנה.
הסדרה מסתיימת במותו של ראלף, ואילו הספר ממשיך עם סיפורים של ג'סטין וריינר.
ברנס ג'ק קלירי בארי קורבין פיט הולי פאלאנס גברת קרמייקל ג'ון דה לנסי אליסטר מק'קווין אלין אן מק'לרי גברת סמית ריצ'רד ונצ'ור הארי גו סטפני פרסי ג'ודי אנטואנט באוור שרה מק'קווין
ציפורי שיחים (שם מדעי: Atrichornithidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיה באוסטרליה וכוללת סוג יחיד - ציפור שיחים (Atrichornis) - ובו שני מינים.
ציפורים אלה דומות לזרזיר מצוי ובעלות גוף חום-שחור עם בטן זהובה וכתם לבן על החזה ועל הבטן.
רגליהן גדולות ומאפשרות תנועה מהירה וזנבן ארוך.
כפי ששמן מרמז הן שוכנות בעיקר בערבות השיחים של אוסטרליה.
הן רצות מהר אבל חלשות בתעופה.
הזכרים נוטשים את הנקבות מיד אחרי ההזדווגות ואינם שותפים לגידול הצאצאים.
ציפורים אלה מצויות בסכנת הכחדה בטבע, והיו כמעט על סף הכחדה ב-1962. משנת 2002 נרשמה התאוששות באוכלוסיותן.
משפחה זו קרובה למשפחות הנבליים, הסוכיים והסלילניים.
כל אלה הם קרובים רחוקים של העורביים שחיים רק באזור האינדו-אוסטרלי.
מין ציפור שיחים קולנית (Atrichornis clamosus)
ציפורי זיפים (שם מדעי: Dasyornithidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות רק ביבשת אוסטרליה.
במשפחה ישנו סוג יחיד - ציפור זיפים (Dasyornis) ובו 3 מינים.
בעבר הן שויכו למשפחת אכנתיזיים או לפרדלוטיים, אך הועברו למשפחה נפרדת.
מינים אלה בינוניים באורך 17–27 סנטימטרים והם בעלי זנב ארוך ורגליים ארוכות והם מותאמים להליכה על הקרקע ולריצה.
הנוצות חומות מחום אדמוני ועד לחום זית, והבטן והצוואר אפורים.
המקור מחודד ומכוסה בתחילתו בזיפים קצרים, מהם קיבלה הציפור את שמה.
ציפורים אלה חיות בשיחים וביערות שבאזורי האקלים הים-תיכוני בדרומה של אוסטרליה, בדרום-מזרחה ובדרום-מערבה.
הן חיות רוב הזמן בצמחייה הסבוכה ויוצאות ביום כשאין סכנה.
רוב הזמן הן נמצאות על הקרקע ויעופו רק כאמצעי הימלטות אחרון.
הן מנפנפות בזנבותיהם הגדולים בזמן שהן נעות ומחפשות זרעים, חרקים, עכבישים ותולעים.
ציפורי סאטין (שם מדעי: Cnemophilidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות ביערות גינאה החדשה וסביבותיה והן קרובות משפחתם של העדניים ושל המלנוכריים.
לציפורים אלה דו-צורתיות זוויגית בה הזכר גדול ומפואר יותר מהנקבה וצבעו צהוב או כתום, עם בטן שחורה וראשו עד המקור גם שחור.
הזנב וקצוות הכנפיים אדמוניים והכנפיים מעוגלות.
הזכרים בולטים בעיקר בגלל הכתר המזדקר האדמוני שלהם.
אלו עופות קרקע הרריים החיים בגובה 2,000-4,000 מטר מעל הים ביערות וסבכים ומחפשים פירות, זרעים וחרקים ביערות.
עקב מיקומן הגאוגרפי הקשה להגעה ועקב נדירותן בטבע, אין הרבה מידע אודותן.
המשפחה כוללת ארבעה מינים בשני סוגים.
ציפורי סוכר (שם מדעי: Promeropidae) היא משפחה של ציפורי שיר המצויה בדרום אפריקה ובה סוג יחיד - ציפור סוכר (Promerops).
עופות אלו נחשבו בעבר כקרובים לדבשניים האוסטרליים אך היום הם נחשבים לקרובים יותר לטימליים לקיכליים ולצופיות המתנהגות כמותם, כשמספר חלוקות עדיין מחשיבים אותם לצופיתיים.
תפוצתם באזור אפריקה הדרומית ומצפינים עד לזימבבואה.
הם חיים באזורים עשבוניים ואזורי שיחים בהם יש הרבה פרחים.
אורכם של ציפורי הסוכר 15–40 ס"מ והם בעלי נוצות זנב ארוכות מאוד ומקור ארוך ומכופף מטה.
הזכרים בעלי זנב ארוך יותר מהנקבות וגם מקושטים מהם.
צבע נוצות הגוף אפור אך הראש כתום עד צהוב והלחיים לבנות.
כמו כן רגליהם ארוכות ולעיתים הם מהלכים מעל הפרחים.
ציפורי הסוכר הם יונקי צוף הניזונים בעיקר מצוף המכיל בתוכו סוכר.
ואולם ממחקר שנעשה התברר כי הם ניזונים גם מחרקים ניזוני צף כמו דבורים ממשפחת Apidae וכן מזבובים שונים.
הם ניזונים מהם כשהם מגיעים לפרחים ואז חוטפים אותם באוויר.
ציפורי עלים (שם מדעי: Chloropseidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיה בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה.
במשפחה סוג אחד - ציפור עלים (Chloropsis) ובו 11 מינים.
ציפורים אלה הן קרובות משפחה של משפחת האגיתיניות ושל התכלתיים וקרובות רחוקות יותר של הבולבוליים.
ציפורים עלים חיות בין העצים ביער וצבען ירוק בהיר עד צהוב עם פנים כהות ולעיתים גרונות כחולים.
מקורן צר וכהה ועיניהם כהות.
הזנב ארוך והכנפיים בעלות נוצות כחולות בשוליים.
הרגליים חזקות ועוזרות לציפורים לטפס.
נוצותיהן הצבעוניות מרשימות את בני הזוג, מרתיעות יריבים ומבלבלות את טורפיהן, בעיקר נחשים טורפים.
הן חיות ביערות הגשם הטרופיים ויכולות להימצא עד גובה 2,500 מטר מעל הים.
הן חיות בצמרות העצים ומחפשות שם חרקים, פירות וצוף.
לעיתים הן פועלות כלהקת ציד, המחפשת ועטה על חרקים, שאחת מחברות הלהקה מוצאת.
ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת (נקרא בשלב הפרסומים: : "ציפורי הטרף (ושחרורה המדהים של הארלי קווין אחת)") הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המופץ על ידי אולפני האחים וורנר ומבוסס על קומיקס באותו השם בהוצאת DC קומיקס.
רובי, שגם משמשת כמפיקה בפועל של הסרט, הציעה לאולפני האחים וורנר את הרעיון לסרט בשנת 2015. במאי 2016, זמן קצר לפני יציאת הסרט "יחידת המתאבדים" לקולנוע, האולפנים הכריזו על הפקת הסרט.
בנובמבר שבא לאחר מכן, התסריטאית כריסטינה הודסון נשכרה למלאכת כתיבת התסריט ובאפריל 2018, הבמאית קאת'י יאן נשכרה למלאכת הבימוי.
צילומי הסרט החלו בינואר 2019 והם התקיימו בלוס אנג'לס, אטלנטה ובסוואנה שבג'ורג'יה ונמשכו עד אמצע אפריל 2019.
הסרט יצא לאקרנים ב-7 בפברואר 2020 בהפצת אולפני האחים וורנר ובטכנולוגיית RealD 3D, ScreenX, 4DX, Dolby Cinema ו-IMAX 3D.
זה הסרט הראשון והאחרון ביקום הקולנועי של DC שמדורג R בקולנוע.
הארלי קווין מספרת את סיפור המקור שלה לקהל הצופים ומיד לאחר מכן הסרט עובר לזמן מה לאחר תבוסתה של המכשפה ובזמן הזה, לפי סיפורה של קווין; הג'וקר נפרד ממנה, וזורק אותה לרחובות גות'אם סיטי.
היא נלקחת על ידי דוק, הבעלים הקשיש של מסעדה טייוואנית ומתאוששת ממערכת היחסים שלה על ידי גזירת שיערה, אימוץ צבוע מנומר לו היא קוראת על שמו של ברוס ויין ומנצחת באלימות רבה במשחק רולר דרבי.
לילה אחד, הארלי משתכרת במועדון לילה בבעלות הגנגסטר רומן סיוניס, וגורמת לנהג של רומן להיות נכה לאחר שהוא מעליב אותה.
לאחר מכן היא פוגשת את הזמרת הבורלסקית דינה לאנס, שמצילה מאוחר יותר את הארלי השיכורה מניסיון חטיפה.
רומן צופה במתרחש מחדר השינה שלו ומתרשם מכישוריה של דינה וממנה אותה כנהגת החדשה שלו.
למחרת בלילה, הארלי מפוצצת את מפעל אייס כימיקלים, שם התחייבה להשתנות פיזית ונפשית עבור הג'וקר לפני כן כדרך להכריז בפומבי על פרידתם.
בינתיים, בלשית משטרת גות'אם, רנה מונטויה, חוקרת סדרה של רציחות אספסוף שנערכה על ידי פורע חוק שמשתמש בחץ וקשת.
כשהיא מוצאת את השרשרת של הארלי בזירת הפיצוץ של אייס כימיקלים, מונטויה מציינת שהארלי בסכנה ללא הגנת הג'וקר.
היא ניגשת לדינה להציע לה להיות מודיעה של המשטרה ולדווח על רומן עבורם, אך דינה דוחה את ההצעה.
רומן שולח את דינה ואת יד ימינו הסדיסטי והרצחני ויקטור זאז להחזיר יהלום משובץ עם מספרי החשבון להונה של משפחת הפשע ברטינלי, שנרצחו לפני שנים.
הכייסת הצעירה קסנדרה "קאס" קיין גונבת את היהלום מזאז, אך בולעת אותו לאחר שהיא נעצרת.
הארלי, שמצליחה לברוח ממונטויה ומכמה אנשים אחרים שלכדו אותה בעבר, נתפסת על ידי אנשיו של רומן.
זאז מודיע לרומן שקסנדרה מחזיקה ביהלום ודינה מזהירה את מונטויה מהמצב.
בזמן שרומן מענה את הארלי ומתכונן להרוג אותה, היא מציעה להחזיר לו את היהלום.
רומן מסכים אבל גם מציב על "קאס" שובר כסף כדי להגביר את התחרות.
כשהיא פורצת למשטרת גות'אם סיטי עם מגוון של מטול רימונים מסתובבים בהשראת זיקוקים, הארלי משחררת את קסנדרה והשתיים בורחות למחסן הראיות.
הן נתקלות במארב של מספר בריונים, אך מצליחות להרוג את כולם.
לאחר שנמלטו ממחסן הראיות, הארלי וקסנדרה מתאגדות ומסתתרות בדירתה של הארלי.
דוק מופנה לקבלת מידע על ידי "רוצחת הקשת", שמתגלה כי היא הלנה ברטינלי ששרדה את הטבח במשפחתה והוכשרה כמתנקשת, שאחוזת אובססיה להרוג את כל אחד מהגנגסטרים האחראים לרציחות של משפחתה.
מאוחר יותר מופצצת הדירה של קווין על ידי פושעים המחפשים את קסנדרה והיא מגלה בצער שדוק הסגיר אותה תמורת כסף.
הארלי מתקשרת לרומן ומציעה להחליף את קסנדרה בתמורה להגנתו, והם מסכימים להיפגש בפארק השעשועים הנטוש.
דינה מודיעה למונטויה על המפגש, בעוד זאז מבחין בהודעת הטקסט של דינה בדרך לפארק ומודיעה לרומן.
רומן פגוע מהבגידה של דינה ועוטה על פניו את המסכה הטקסית שנתנה לו את הכינוי שלו, "המסכה השחורה".
בפארק, מונטויה מתעמתת עם הארלי, אך הארלי בועטת אותה מהחלון.
זאז מגיע ומאיים על דינה באקדח, אך הוא נהרג על ידי הלנה, שמגלה שזאז היה מאחרון הרוצחים של משפחתה.
מונטויה חוזרת ובמקביל מתברר שרומן הגיע עם צבא קטן של פושעים רעולי פנים, המכונים "אגודת פני השקר".
בעזרת הציוד הישן של קווין הן מצליחות להדוף את ההתקפה.
במהלך הקרב, "קאס" נלכדת על ידי רומן, ואילו דינה חושפת את יכולתה המטא-אנושית לצעוק ברמה על-קולית, מה שמביס מאפיונרים נוספים של רומן.
הארלי והלנה, רודפות אחר רומן.
במזח הסמוך מתרחש העימות הסופי.
כשהיא מכוונת לדמות מוצלת במרחקים שהיא מאמינה שהיא רומן, מבזבזת הארלי את הכדור האחרון שלה.
רומן מופיע מאחורי הדמות, שמתגלה כפסל, כשהוא מחזיק את קסנדרה כבת ערובה ומתכונן להרוג אותה.
קסנדרה מושכת את הטבעת מרימון יד שלקחה מהארלי קודם לכן.
היא מחליקה את הרימון בז'קט של רומן, כשהארלי זורקת את רומן מהמזח רגע לפני שהרימון מתפוצץ והורג אותו.
בעקבות השמדת האימפריה של רומן, מונטויה פורשת מהמשטרה.
עם הכסף בחשבונות המוסתרים בתוך היהלום, היא מצטרפת לדינה והלנה בהקמת צוות של לוחמי פשע - "ציפורי הטרף".
הארלי וקסנדרה נמלטות, מוכרות את היהלום ופותחות עסק פשיעה.
ברצף שמע שלאחר הכתוביות, הארלי פונה אל הצופים ומצהירה כי עומדת לחשוף סוד על באטמן, אך הסרט מסתיים באמצע המשפט.
מרגו רובי - הארלין קווינזל/הארלי קווין: פושעת מטורפת שהייתה בעברה פסיכיאטרית וחלק מיחידת המתאבדים.
התסריטאית כריסטינה הודסון ביקשה להמציא מחדש את דמותה של הארלי בעקבות הופעתה בסרט הקודם, ועל הדמות.
הודסון ציינה שהארלי היא הדמות שהיא הכי נהנתה לפתח בעיקר בשל אישיותה הבלתי צפויה.
ג'ורני סמולט-בל - דיינה לאנס/הקנרית השחורה
מרי אליזבת' וינסטד - הלנה בריטני/הציידת
רוזי פרז - רנה מונטויה: בלשית במחלק הרצח במשטרת גות'אם ולסבית מוצהרת.
אלי וונג - בת הזוג לשעבר של השוטרת מונטויה, שמלשינה עליה לממונה שלה.
אלה ג'יי באסקו - קסנדרה קין: נערה צעירה שנרדפת על ידי המסכה השחורה.
יואן מקגרגור - רומן סיוניס/המסכה השחורה
כריס מסינה - ויקטור זאס
בנוסף, טאלון ריד עתיד לגלם את אחד מאנשיו של המסכה השחורה, וסטיבן ויליאמס, דרק וילסון, דנה לי, פרנסואה צ'או, ומאט ויליג לוהקו לתפקידים לא ידועים.
במאי 2016, לקראת יציאת הסרט "יחידת המתאבדים", אולפני האחים וורנר הכריזו על סרט ספין-אוף שיתמקד בדמותה של הארלי קווין ובכמה גיבורות ונבלות אחרות מהיקום של DC, כמו באטגירל וציפורי הטרף.
מרגו רובי התעתדה לחזור לגילום דמותה של הארלי קווין, ובמקביל לשמש כמפיקה.
בנובמבר, הוכרז שהתסריטאית הבריטית כריסטינה הודסון תכתוב את התסריט עבור הסרט.
רובי הציגה את הרעיון לסרט באוזני האולפני של האחים וורנר בשנת 2015 כ"סרט כנופיית בנות מדורג-R שכולל את הארלי, כי חשבתי לעצמי, 'הארלי צריכה חברים'.
הארלי אוהבת לתקשר עם אנשים, אז אל תעשו לה לעשות סרט סולו".
רובי הרגיש שחשוב לה שהסרט יבוים על ידי במאית.
באפריל 2018, אולפני האחים וורנר ו-DC Films סגרו חוזה עם הבמאית קאת'י יאן על בימוי הסרט, מה שהופך אותה לבמאית הראשונה ממוצא אסייתי שתביים סרט גיבורי-על.
בנוסף, אושר שרובי תשתתף בהפקת הסרט תחת חברת ההפקות שלה "LuckyChap Entertainment", במסגרת העסקה הראשונה שהיא סגרה עם האולפנים.
במאי 2018, נודע שתהליכי ההפקה צפויים להתחיל בינואר 2019. בנוסף, נודע שדמויותיהן של הציידת והקנרית השחורה יופיעו בסרט.
ביולי 2018, הסרט נכנס לשלב קדם ההפקה.
רובי אישרה שהסרט ייקרא "ציפורי הטרף", ותיארה אותו כ"שונה" מסרטי ה-DC האחרים שהציגו את דמותה של הארלי קווין ואמרה שהסרט יופק בתקציב קטן יחסית בהשוואה לסרטי גיבורי-על אחרים.
רובי גם ציינה שדמותה של הארלי קווין תקבל תלבושת חדשה, ושהליהוק יכלול שחקנים מגוונים.
נוסף לכך, נודע שקבוצת "ציפורי הטרף" תכלול את הקנרית השחורה, הציידת, קסנדרה קין, רנה מונטויה, שהנבל בסרט יהיה נבל מגלריית הנבלים של באטמן שעדיין לא נראה במדיה הקולנועית.
תהליך הליהוק החל באוגוסט, ואולפני האחים וורנר שקלו מספר שחקניות לדמויותיהן של הציידת ושל הקנרית השחורה.
השחקניות אלכסנדרה דדריו, ג'ודי קומר, בלייק לייבלי וונסה קירבי הביעו עניין בגילום הדמויות האלו.
בנוסף, נחשף שדמותו רומן סיוניס/המסכה השחורה תהיה האנטגוניסטית הראשית של הסרט.
מאוחר יותר באותו חודש, אולפני האחים וורנר גילה כי הוא מעוניין בליהוק של שחקנית בירקיאלית לגילום דמותה של הקנרית השחורה.
ג'אנל מונה, גוגו אמבתה-רו וג'ורני סמולט-בל היו הבחירות המובילות עבור גילום דמותה של הקנרית השחורה, בעוד שסופיה בוטלה, מרגרט קואלי, מרי אליזבת' וינסטד וכריסטין מיליאוטי היו הבחירות המובילות של האולפנים עבור גילום דמותה של הציידת.
ג'סטינה מאצ'אדו ורוברטה קולינדרז נבחנו לדמותה של רנה מונטויה, ואילו האחים וורנר החלו לחפש שחקנית אסייתית בת 12 לגילום דמותה של קסנדרה קין.
בסוף ספטמבר, סמולט-בל ווינסטד לוהקו בהתאמה לדמויותיהן של הקנרית השחורה והציידת ונודע שהאולפנים מתכננים להוציא את הסרט לאקרנים ב-7 בפברואר 2020, ושיואן מקגרגור ושרלטו קופליי הם הבחירות המובילות עבור גילום דמותו של המסכה השחורה.
במהלך מפגש פסגת הבידור של ארצות הברית-סין באוקטובר, יאן אישרה את רשימת צוות השחקנים ושהסרט יהיה מדורג בדירוג R.
יאן אמרה שהיא "לא הייתה יכולה לאכזב את התסריט, היה לו כל כך הרבה חוש הומור אפל...
וישנם נושאים של העצמה נשית שהם כל כך חזקים וחייבים לקבל התייחסות".
הצלם מת'יו ליבטיק הצטרף להפקת הסרט באותו חודש, וכך גם רוזי פרז שלוהקה לדמותה של רנה מונטויה.
רכז הפעלולים ג'ונתן אסביו וכוריאוגרף הלחימה ג'ון ואלרה הצטרפו לצוות ההפקה בנובמבר יחד עם יואן מקגרגור שלוהק לדמותו של המסכה השחורה ואלה ג'יי באסקו שלוהקה לדמותה של קסנדרה קין.
בנוסף, רובי חשפה שכותרת הסרט המלאה היא "(Birds of Prey (and the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn" ("ציפורי הטרף (ושחרורה המדהים של הארלי קווין אחת)"), ושכותרת המשנה משקפת את הטון ההומוריסטי והלא מתוחכם של הסרט.
מעצב ההפקה קית בארט הצטרף לצוות ההפקה בדצמבר, וכך גם כריס מסינה בתפקיד ויקטור זאס.
סטיבן ויליאמס, דרק וילסון, דנה לי, פרנסואה צ'או, מאט ויליג ואלי וונג הצטרפו גם הם לסרט בתפקידים לא ידועים.
צילומי הסרט החלו ב-14 בינואר 2019 בלוס אנג'לס, קליפורניה תחת הכותרת "Fox Force Five".
צילומי הסרט התקיימו גם באטלנטה ובסוואנה ונמשכו עד לאמצע חודש אפריל 2019.
בספטמבר 2019, נודע כי דניאל פמברטון יהיה המלחין של פסקול הסרט.
השיר "Diamonds" של מייגן די סטליון ונורמני יצא לאור ב-10 בינואר 2020, כסינגל הראשון מתוך הפסקול.
בהמשך, יצא השיר "Joke's on You", של שרלוט לורנס כסינגל השני מתוך הפסקול ולאחר מכן יצא השיר "Boss Bitch" של דוג'ה קאט כסינגל השלישי מתוך הפסקול.
ב-31 בינואר 2020, יצא הסינגל הרביעי מהפסקול "Sway with Me", בביצוען של סוויטי וגלקסרה.
לבסוף, יצא השיר "Experiment on Me", בביצוע הלסי כסינגל החמישי והאחרון מהפסקול.
ב-28 בינואר 2019 פורסם הטיזר טריילר הראשון של הסרט.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאה2020Hollywood Critics Association Midseason Awardsשחקן משנהאוון מקגרגורבמאיתקתי יאןAmerican Music AwardsמוזיקהBirds of Prey: The Albumפרסי IGNסרט אקשןציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת2021פרסי הסופר של בחירת המבקריםשחקן בסרט קומיקסאוון מקגרגורשחקנית בסרט קומיקסמרגו רוביאיגוד המבקרים של הוליוודסרט אקשןציפורי הטרף: והארלי קווין המהממתסרט בלוקבאסטרציפורי הטרף: והארלי קווין המהממתפעלולנותMake-Up Artists and Hair Stylists Guildאיפורעיצוב שיער
הסרט עתיד להיות הראשון בטרילוגיית סרטים שתתמקד בדמותה של הארלי קווין, ויש המאמינים שהסרט השני יתמקד בקבוצת "הסירנות של גות'אם סיטי".
נוסף על כן, אולפני DC והאחים וורנר כבר שוקדים על פיתוח סרטים נוספים בכיכובה של הארלי קווין, כמו "יחידת המתאבדים 2" וסרט שיתמקד ביחסיה עם הג'וקר.
ציפורי חול הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2015 בבימויו של אמיר וולף, עם עודד תאומי, מרים זוהר, דבורה קידר, גילה אלמגור ואמנון וולף בתפקידים הראשיים.
הסרט עוסק בניצולי שואה ומתנהל בשני מישורים: פרשת רצח וחקירת המשטרה.
דבורה קידר זכתה בפרס אופיר לשחקנית משנה.
זהו סרטם האחרון של עודד תאומי, שמואל וולף ויהודה אפרוני.
הסרט הוקדש לזכרו של הקולנוען אברהם הפנר.
הסרט היה מועמד ל-9 פרסים נוספים: בימוי - אמיר י.
וולף, שחקן ראשי - עודד תאומי, שחקנית ראשית - מרים זוהר, צילום - אמנון זלאייט, עריכה - יצחק צחייק, ליהוק - דידי לובצקי, תלבושות - דני בר שי ואתיה חודק לביא, איפור - רונית דוגו ארביב, פסקול - גיל תורן ואיתי אלוהב).
גופת גבר, לבוש בחליפה הדורה מתגלה בנחל הירקון.
על ידו חקוק מספר כמו של ניצול אושוויץ.
על החקירה ממונה פקד אמנון טמנסקי (אמנון וולף), בן לניצולי שואה.
הוא מבקש לצאת מהחקירה אבל הממונה עליו, רב פקד דניאלה ברדוגו (שרית וינו אלעד) כופה עליו.
אמנון חזר זה עתה מהשעייה בגלל התנגדות בלתי הולמת.
הוא זקוק לעבודה כי עליו לשלם מזונות לגרושתו עירית (מלי לוי גרשון) ומחוסר ברירה הוא ממשיך בחקירת הרצח.
עירית עובדת במוזיאון בית התפוצות ובעזרת קשריה עם יד ושם היא מגלה כי המספר החקוק הוא של עציר שנספה באושוויץ ב-1942 וכי המספר על הנרצח הוא מזויף.
הוא מגלה שהמספר הוא בעצם תאריך ובבדיקה מתברר שבתאריך הזה התאבדה אשתו של אחד בשם עמיקם אבן ששקע בחובות.
מבדיקת הפתולוג (גלעד קלטר) מתברר שהמוות נגרם על ידי דקירות סכין בחזה.
לאחר חקירה הוא מגיע לכתובת מקעקע הרמן (רמי הויברגר) והוא מתאר לו את האדם שביקש ממנו לקעקע את המספר על ידו.
עמיקם אבן (עודד תאומי) הוא גבר נאה בגיל העמידה.
הוא נולד בפולין בשם רומק שטיין אך עלה ארצה לפני מלחמת העולם השנייה.
כל משפחתו נספתה בשואה חוץ מאחיו ריבק (יהודה אפרוני) וגיסתו שרה (דינה דורון).
עמיקם היה פעם איש עשיר אך איבד את כל כספו ואשתו חנה קפצה אל מותה מהקומה ה-14.
עמיקם הוא כעת איש בודד וחסר כל.
הוא שואף להיכנס לחוג של ניצולי שואה שבו יש אלמנות עשירות.
הוא עוקב אחרי מודעות אבל של ניצולי שואה, מגיע לאלמנות ומציג עצמו כניצול שואה שהכיר את המנוח במחנות.
עם הזמן הוא מצליח למצוא חן בעיניהן ולמשוך כספים מהרנטה שלהן.
תחילה הוא גונב מגב' פלדמן (מירי פביאן).
אחר כך הוא מתוודע לאלמנה זיסי גליק (מרים זוהר) שהייתה שחקנית תיאטרון מפורסמת.
הוא אומר לה שהכיר את בעלה המנוח במחנות ומחמיא לה על יופייה והיא נענית לו, נותנת לו כספים וקונה לו חליפה מהודרת למרות אזהרותיה של העוזרת ובת ליוויתה גב' הלפרין (דבורה קידר).
באותו זה הוא מתוודע לאלמנה אולגה (גילה אלמגור), רופאה מנתחת בפנסיה שהוא "הכיר" את בעלה המנוח לולק במחנות.
היא נענית לו אך בהמשך, האלמנות מגלות את התרמית.
עמיקם מתבייש בעצמו, שולח לאולגה מכתב התאבדות וכששלושתן מגיעות אליו הוא שוב שותת דם במיטתו ומבקש מהן לסיים את המלאכה.
הן עושות כרצונו וזורקות את גופתו לירקון.
אמנון מגלה את שלושתן בלווייה של עמיקם.
הוא מזמין את זיסי למסדר זיהוי, אך הזקן שהיה נוכח במקום נכשל בזיהוי.
אמנון מתעמת עם שלוש הנשים אך לא יכול להוכיח דבר לאחר שהן מציגות לו את מכתב ההתאבדות.
עופות לאומיים מצוינים בסמלי מדינות ארצות הברית וכן בחמש טריטוריות המיושבות של ארצות הברית, למעט בסמואה האמריקנית.
בנוסף לאלה העיטם לבן-הראש הוא העוף הלאומי של ארצות הברית עצמה.
כל המדינות החליטו לאמץ עוף או ציפור לאומית החל מ-1927, בו 7 מדינות בחרו בציפור לאומית.
בפנסילבניה קטגוריה זו החליפה את העוף הלאומי.
במיסיסיפי נוצרה גם קטגוריה של עוף המים הלאומי.
הקרדינל הצפוני הוא העוף הלאומי של הכי הרבה מדינות – שבע סך הכול.
אחריו המין סטורנלה נגלקטה – המופיע כסמל של שש מדינות.
רשימת עופות לאומיים לפי מדינות
מדינה/מחוזשםשם מדעיתמונהשנה אלבמהמין של נקר (העוף הלאומי)Colaptes auratus1927תרנגול הודו מצוי (עוף הציד הלאומי)Meleagris gallopavo1980אלסקהשכווי אירופיLagopus lagopus1955אריזונהגדרון הקקטוסCampylorhynchus
brunneicapillus1973ארקנסומין של חקייןMimus polyglottos1929קליפורניהשליו קליפורניCallipepla californica1931קולורדוציפור ממשפחת הפסרליים/גיבתונייםCalamospiza melanocorys1931קונטיקטקיכלי אדום-חזהTurdus migratorius1943דלאוורתרנגול מהגזע "Delaware Blue Hen"Gallus gallus1939וושינגטון די.
ציפורי שלג לא עפות היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס גרין לנטרן ביקום DC על ידי חברת ההוצאה לאור DC קומיקס, ונמשכה לאורך שתי חוברות בין אוגוסט/ספטמבר לאוקטובר/נובמבר 1971. את הסיפור כתב דניס או'ניל, בעוד ניל אדמס אייר אותו.
העלילה מציגה את ההתמכרות לסמים של רוי הרפר, עוזרו של גיבור-העל החץ הירוק, והמאבק של החץ והאל ג'ורדן בסחר בסמים.
זו התצוגה השנייה במדיום הקומיקס של סמים, לאחר קשת הסיפור "הגובלין הירוק נולד מחדש" בחוברות דמותו של ספיידרמן בחברה המתחרה מארוול קומיקס.
"ציפורי שלג לא עפות" נחשבת לאחד הסיפורים הידועים ביותר של החץ הירוק, והיא זכתה מלבד שבחי המבקרים ופרס שהאזאם גם למכתב הוקרה אישי של ראש עיריית ניו יורק ג'ון לינדזי.
קשת הסיפור התפרסמה בחוברות Green Lantern Vol.
2 #85-86, כשתאריך היציאה המוטבע על שעריהן הוא אוגוסט ונובמבר 1971 בעוד בתוך החוברת עצמה תאריכי היציאה הכתובים הם ספטמבר ואוקטובר 1971 – ועל כן השימוש בלוכסן בנוגע ליציאה לאור.
במהלך שנות ה-60, כותר הקומיקס "Green Lantern" עמד על סף ביטול.
לאחר ריצה מוצלחת עם דמויות ליגת הצדק, הכותב דניס או'ניל המתנה לכותר אודות הדמות גרין לנטרן בהרפתקאות משותפות עם החץ הירוק.
או'ניל, שהוביל קו של יצירות שמאלניות בעלות מודעות חברתית, המשיך את המהפך של אוליבר קווין, האלטר-אגו של החץ הירוק, מפלייבוי מיליארד אל גיבור-על עירוני, אותו התחילו בוב האני והמאייר ניל אדמס בשנים קודם לכן.
לאור החופש היצירתי אותו או'ניל קיבל, היות שהכותר ממילא כמעט והתבטל, הוא החליט לשלב בו באופן ניכר יותר אקטיביזם ופן מסוים של עיתונאות.
בהתייחסו לזה, או'ניל אמר כי "זה היה מצב שבו לאף אחד לא היה מה להפסיד, ואני חושב שכתיבה על דברים שהדאיגו אותי באמת הוציאה ממני רמה גבוהה יותר של אומנות.
כמו כן, זה נתן לי לפתור בעיות אמיתיות שלא התמודדתי איתן לפני כן".
אל העבודה על הכותר היה אמור להצטרף במקור גיל קיין, אך לבסוף היה זה המאייר אדמס ששב אל הדמות.
הריצה של או'ניל ואדמס זכתה לתשומת לב תקשורתית גבוהה ולשבחים מן המבקרים.
כמו כן, השניים זכו במאי 1971 בחמישה פרסי שהאזאם על עבודתם.
עם זאת, הם התחילו להרגיש מיצוי וראו בסיפוריהם חסרי רלוונטיות אמיתית.
אדמס דחף לכתיבת סיפור שיעסוק בהתמכרות לסמים, תמה בה גם או'ניל רצה לעסוק.
עבור השניים היה זה דבר אישי, שכן אדמס התנדב במרכז השכונתי שלו לגמילה מסמים ואו'ניל התגורר בשכונה עם מספר רב של מכורים לסמים.
כאשר אדמס אייר, יחד עם דיק ג'ורדנו, את עטיפת החוברת בה נראית דמותו של רוי הרפר מזריק הרואין, העורך יוליוס שוורץ דחה את הסיפור, מאחר שרשות הקומיקס הייתה מתנגדת לפרסום בגלל קוד האתיקה של הקומיקס שאסר בתכלית האיסור את השימוש בסמים ללא קשר לתוכן הסיפור.
שוורץ תמך באופן עקרוני בפרסום קשת הסיפור, אך הוא מצא בקוד האתיקה של הקומיקס כמגבלה הגדולה ביותר להתמודדות עם סוגיות חברתיות בקומיקס.
אז, חברת ההוצאה לאור המתחרה מארוול קומיקס פרסמה את קשת הסיפור "הגובלין הירוק נולד מחדש" בחוברות דמותו של ספיידרמן.
בסיפור זה, הארי אוסבורן מתמכר לסמים מדיכאון על כך שאהובתו מרי ג'יין ווטסון מראה סימני חיבה לאדם אחר.
רשות הקומיקס אסרה את פרסום שלוש החוברות של אותו הסיפור, ואלו היו למעשה גיליונות הקומיקס הראשונים מאז היווסדות רשות הקומיקס ב-1954 שפורסמו ללא גושפנקה שלה.
אדמס ציין במורת רוח כי "יכולנו לעשות את זה קודם ולהיות אלה שיעשו מהלך גדול", והקניט את סיפורו של סטן לי בטענה כי "לקחת כדור וללכת על הגג זה לא מסוג הדברים שבאמת קורים".
מיד לאחר פרסום הסיפור של מארוול, כלל המוציאים לאור נפגשו כדי לשכתב לחלוטין את קוד האתיקה של הקומיקס – ובכך אפשרו את פרסום הסיפור של או'ניל ואדמס.
לדברי או'ניל, דמותו של רוי הרפר נבחרה להמחיש בסיפור את השימוש בסמים "בשביל השפעה רגשית מקסימלית.
חשבנו שבחור טוב ומבוסס בעיצומה של התמכרות יהיה חזק יותר מ...
איזו דמות שהיינו ממציאים בשביל האירוע...
רצינו להראות שהתמכרות איננה מוגבלת לילדים "רעים" או "מוטעים"".
הסוף המקורי של קשת הסיפור הראה את הרפר מתגבר על ההתמכרות ומשלים בפיוס עם קווין, אך אדמס מחה על כך שהסוף הזה הוא אנטי-קליימקסי מידי.
או'ניל סירב לשנות את הסוף, ואדמס כתב ואייר מחדש את הסוף מאחורי גבו והגיש את השינויים אל שוורץ.
בסופו של דבר, הפרסום כלל את השינויים של אדמס למורת רוחו של או'ניל.
במאמר שכתב כמה שנים אחר כך, ב-1975, או'ניל הצהיר כי הוא עדיין חש שהסיום של אדמס עשה עוול לסיפור, שכן "מה שמשתמע בסוף הוא שאגרוף בפנים פותר את הכל".
במהלך הליכה תמימה ברחובות העיר סטאר סיטי, אוליבר קווין מותקף בפתאומיות על ידי חבורת פושעים.
לאחר קרב קצר בו ידו של קווין על העליונה, הוא נורה לפתע בחץ ונפצע.
כשעוברי אורח מסרבים לסייע לו בשעת לילה כל כך מאוחרת, קווין גורר את עצמו באפיסת כוחות עד לבית החולים הקרוב ושם מתמוטט בעמדת הקבלה.
בתום הטיפול הרפואי, קווין קורא לחברו האל ג'ורדן בבקשה לעזרה.
השניים מעלים חשש כי החץ, שזהה לחיציו של קווין עצמו, נגנב מעוזרו רוי הרפר, אותו קווין הזניח בתקופה האחרונה כשיצא להרפתקאות חובקות עולם יחד עם ג'ורדן.
קווין וג'ורדן עוטים את חליפותיהם כחץ הירוק וכגרין לנטרן, בהתאמה, ויוצאים לברר את המאורע.
במרתף הסמוך למקום בו קווין הותקף, הם מוצאים נרקומן נואש המתחנן למנת סמים.
הנרקומן מוביל את השניים אל דירה נטושה, שם השניים נלחמים בנרקומנים זועמים התוקפים אותם בדרישה לקבלת מנות סמים.
בין הנרקומנים נמצא גם הרפר, בו קווין רואה סוכן כפול הנמצא במסווה על מנת לעצור את השימוש לרעה בסמים.
עם מידע מטעם הנרקומנים, קווין וג'ורדן מגיעים אל מחבוא סוחרי הסמים ומתעמתים איתם.
הסוחרים מזריקים בכוח לשניים סמים על מנת להכפיש אותם בפני המשטרה שבדרכה למקום, אך הרפר מגיע בדיוק בזמן על מנת לחלץ אותם.
במקום מסתור, קווין משוחח עם הרפר על התמכרות לסמים והסכנות הכרוכות בכך, כשהרפר מצדיק את הנרקומנים בטענה כי ללא דמות אב ניתן למצוא מעין נחמה בשימוש בסמים.
אחר כך, קווין מוצא את הרפר מזריק הרואין בסתר.
זעום מן הגילוי כי עוזרו התמכר לסמים בזמן היעדרותו, קווין מכה את הרפר ומסלק אותו.
במקביל, חבריו הנרקומנים החדשים של הרפר משתכרים ומשתמשים בכמות סמים גדולה, עד שגופו של אחד מהם קורס והוא מת ממנת יתר.
ג'ורדן מוצא את הרפר מתאבל על חברו המת בסמטה נידחת, שם הרפר מודה בהתמכרותו ומביע נכונות להיגמל בשיטת "קולד טרקי" ללא שום עזרת רופאים, וג'ורדן לוקח אותו אל דיינה לאנס כדי שתסייע לו להתמודד עם בעיותיו.
בדרישה ל"צדק", קווין רודף אחר שרשרת הייצור, האספקה והמכירה של הסמים – ולוכד את כל העוסקים במלאכה.
מאוחר יותר, קווין, ג'ורדן, הרפר ולאנס משתתפים בהלוויה של הנרקומן המת.
בעימות בין השניים, הרפר מכה את קווין בפניו ומאשים אותו, המנטור שלו, בכך שנטש אותו לטובת הרפתקאות עם ג'ורדן ולמעשה הביא להתמכרותו.
הרפר עוזב את בית הקברות בזעם, כשקווין נשאר דומע מאחור בגאווה על חניכו שהתבגר ויוצא לדרך עצמאית.
"ציפורי שבת" הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי גדעון אונה.
את האלבום הוציאה לאור ב-30 במאי 2012 חברת התקליטים הליקון.
הוא יצא כשנה לאחר חזרתו בתשובה של אונה בהפקתם של יותם ועילי בוטנר, יובל גרשטיין ואלון פנר.
ציפורי נוצה הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי, ה-16 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
הסרט בוים על ידי ברט ג'ילט.
ברבורים שוחים, טווס מציג את נוצותיו בשחור-לבן מפואר, ברווז חולף צוחק, ציפורי שיר מגוונות מצייצות, נקר רודף אחרי זחל ומקהלת ינשופים קורנת.
תרנגולת רודפת אחרי תולעים תוך שהיא מתעלמת מהגזע שלה עד שנץ מסתובב.
כאשר הנץ לוכד אפרוח, העורבים יוצרים טייסת תקיפה.
פלורנס גיל: תרנגולת ומגוון צווחים ושריקות.
הקצבים (כולל מיי קוסטל ובוני פו): יונקי דבש וינשופים האחיות ברוק.
רצועת הקומיקס של סימפוניות טיפשיות יום ראשון הרצה עיבוד בן שלושה חודשים של ציפורי נוצה מ-11 במרץ עד 17 ביוני 1934.
וראייטי (15 באפריל 1931): "הנושא הזה סובל מדמיון רב מדי לסרטי הנפשה קודמים של סדרה זו ואחרים...
החולשה הזו הופכת אותו לחומר מילוי עבור תוכניות הביניים ונקודות פחותות בלבד.
זו תערובת של תנועות קצביות של עופות שונים."
הסרט הקצר הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: סימפונית טיפשיות - קלאסיקות האנימציה המוזיקליות ההיסטוריות.
ציפורים באביב הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1933 מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
בסרט נראות ציפורים שונות בונות קנים ומטפלות בביציהם.
זוג אחד ממתין בכיליון עיניים לבקיעה של שלושה ביצים, ואז מזמן בשמחה את כל הציפורים האחרות לראות את הבקיעה החדשה שלהן.
הזמן מזנק קדימה עד שהאבקוע יהיה מלא, הם לומדים לשיר ולעוף.
אחד הולך לאיבוד וחוקר את האדמה, נתקל בחגבים, ציפורי דבש ואז נחש רעשן שמנסה לאכול את הציפור התינוקת.
הציפור מצליחה להוביל את הנחש לקשור את עצמו לקשר, אבל האפרוח תופס מחסה בקן של צרעות.
ההורים מחלצים אותו מהצרעות הזועמות, והסרט מסתיים בכך שהציפור האב מכה את האפרוח.
ב-21 במרץ 1933, מגזין הסרט היומי אמר: "אחד הסרטים הקטנים והטובים מסוגו שהגיעו.
הביצוע הוא שיא האמנות המצוירת בצבע, והרעיון מאחורי הפעולה הוא גם חכם וגם משעשע מאוד.
זה מראה ציפורים מקננות באביב, כשהאם בוקעת בסופו של דבר שלישיית צעירים, שלאחר מכן מלמדים אותם לשיר, לעוף וכו'.
לילדים או למבוגרים, זה מצחיק."
פורב פולן, מריון דרלינגטון: ציפורים
לפני כן, הסרט הופיע גם בוולט דיסני: סרטים מצוירים קלאסיים, מהדורת זהב מוגבלת: סימפוניות טיפשיות VHS בשנות ה-80.
ציפורים בניוטרל הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996 בכתיבה, הפקה ובימוי של אייל שיראי וגלית אשכול, עם אייל שיראי ודנה מודן בתפקידים הראשיים.
סרט זה הוא פרויקט שהחל כסרט גמר בקמרה אובסקורה וצולם בשכונת פלורנטין בתל אביב ובניו יורק.
הסרט מתאר את חייהם של קבוצת צעירים בשנות ה-90 מה שמכונה דור האיקס.
לצעירים יש תוכניות להצליח ולפרוח מעלה כציפורים אבל הם למעשה "עובדים על ריק" ומכאן השם "ציפורים בניוטרל".
בפסקול הסרט יש שירים בביצוע כפיר בן ליש, סמיר שוקרי, זקני צפת ועוד.
מהפסקול התפרסמו השירים "אמרת שאין לך קשר" (מילים גלית אשכול, לחן מיכל ברושי) בביצועו של כפיר בן ליש שכיכב כמה שבועות בראש רשימת ההשמעות בגלי צה"ל והשיר "על מי את עובדת" שמושר בסוף הסרט על ידי סמיר שוקרי ושאר השחקנים.
אריק (אייל שיראי) הוא זמר שוליים שמנסה לשווא לפרוץ ולהתפרסם.
בינתיים הוא מופיע בלהקה קטנה בשכונת פלורנטין כשהוא נעזר בחברו הקרוב צחי (צחי בוצ'לין).
חברתו איה (דנה ברגר) עוזבת אותו והוא מחליט לחפש את מזלו בניו יורק לשם הוא טס עם צחי.
דנה (דנה מודן) היא ציירת מתוסכלת.
כשהיא מציירת ציור קיר בשכונת פלורנטין מאיימת עליה פקחית העירייה (אסי לוי) להסיר את הציור אחרת תיקנס.
דנה גרה בדירה עם מאור (מאור כהן) שמחפש את עצמו ומיידה ביצים באנשים בשכונה, וחברתו (קארין אופיר) שגם היא מחפשת את עצמה.
הבריון בשכונה הוא ניסו (דורון צברי).
דנה מחליטה לנסות את מזלה בניו יורק ומבקשת תמיכה כספית מניסו אותה היא מקבלת רק לאחר שהיא מסכימה לשכב איתו.
גם דנה וגם אריק מקווים לפתור את בעיותיהם בניו יורק אבל המציאות טופחת על פניהם.
אריק מקים דוכן לא חוקי ומוכר בו "נרות ירושלים".
דנה עובדת כ"מארחת" במועדון חשפנות.
היא מתקיימת בקושי מהלוואות של חבר שלה דייוויד (טרוור לונג) שמכור לסמים ואלכוהול.
אריק נפגש עם דנה ועובר לגור בדירתה ביחד עם צחי.
הוא עומד להתחיל להופיע במועדון אך דנה מסתבכת עם דייוויד שנוהג כלפיה באלימות.
אריק וצחי גונבים את רכבו של דייוויד, מוכרים אותו ובכסף מסתלקים כולם בחזרה למקום ממנו ברחו, שכונת פלורנטין.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותדנה מודןדנהציירתאייל שיראיאריקזמרדנה ברגראיהחברה של אריקקארין אופירחברה של מאור ושותפה לדירה של דנהמאור כהןמאור, שותף לדירה של דנהדורון צבריניסואסי לויפקחית עירוניתצחי בוצ'ליןצחיחבר של אריקטרוור לונגדייווידידיד של דנהסמיר שוקריבתפקיד עצמוזמר
ציפורו הוא ברנדי לא מיושן מיוון ובפרט מתסליה, אפירוס, מקדוניה היוונית והאי כרתים (שם מכנים אותו אנשי כרתים בשם ציקודיה).
ציפורו הוא אלכוהול מזוקק חזק המכיל 45-40% אלכוהול בנפח, והוא מופק מפומאס ענבים (באופן כללי, פומאס הוא שאריות מוצקות של ענבים מהגת, זיתים, או פרי אחר לאחר כבישה למיץ או לשמן) או מהיין לאחר הפרדת קליפות הענבים והגרעינים מהמיץ.
הוא מגיע בשני סוגים, בטעם טהור ובטעם אניס, ובדרך כלל אינו מיושן בחביות, אם כי קיימות גם גרסאות מיושנות בחבית.
על פי המסורת, הייצור הראשון של ציפורו היה פרי עבודתם של נזירים יוונים אורתודוקסים במאה ה-14 על הר אתוס במקדוניה, יוון.
ענבים כהים בשלים מועברים דרך מגרסה/כתישה.
המסה נשארת להתייצב כמה ימים, מספיק כדי להתחיל את התסיסה.
בעבר, היין נאסף ורק השאריות המוצקות שימשו לציפורו בניסיון להפיק את המרב מהפרי.
כיום יש יצרנים שמשתמשים בכל העיסה, מבלי להוציא את התירוש לייצור יין.
כתוצאה מכך נוצר מוצר מעולה, הנקרא "אפוסטגמה" (apostagma), הנמכר בערך פי שניים ממחירו של ציפורו.
בשלב הבא, המסה מוזנת ליחידות זיקוק, כאשר הטמפרטורה והלחץ מנוטרים מקרוב.
הקבוצות המזוקקות הנפרדות הראשונות והאחרונות (ה"ראש" וה"זנב") נזרקות.
רק אצוות הביניים (המכונה "הלב") נשמרת להכנת ציפורו.
תהליך זה חוזר על עצמו כדי להשיג ציפורו מזוקק כפול, שעשוי להיות איכותי יותר.
לבסוף, התזקיק נשאר לשקוע ולהתיישן במכלי נירוסטה.
ניתן ליישן אותו גם בחביות עץ כדי לתת לו כינוי "ציפורו מיושן", משקה חדש יחסית שניתן להשוות לוויסקי.
בהתאם לתקופת השנה, ציפורו משמש ככיבוד או כמשקה חם, ובהתאם לשעה ביום, הוא מחליף את שתיית הקפה או היין.
ציפורו וציקודיה, כמו כל המשקאות האלכוהוליים ביוון, נצרכים בדרך כלל במפגשים חברתיים.
לדברי היצרנים היוונים, הדרך הטובה ביותר ליהנות מציפורו היא ישר מהמקרר.
יש אנשים שמעדיפים לדלל במים או להוסיף קרח.
ציפורו מוגש בדרך כלל בכוסות שוט עם מזה כגון אגוזים, פירות יבשים, צימוקים, גבינה, זיתים, פירות ים, בשר, חלווה או פקיסמתיה.
ב-2006 הגישה יוון בקשה להכרה בציפורו כמוצר עם הסמכת PDO (כינוי מקור מוגן), שניתן מאוחר יותר באותה שנה.
ניתן להשיג גם ציפורו בטעם אניס, המיוצר במיוחד במקדוניה ובתסליה.
לציפורו כזה ולאוזו בטעם אניס יש טעם כמעט זהה, אך הם שונים מאוד בשיטת הייצור שלהם.
האלכוהול המשמש לייצור אוזו הוא 96% אלכוהול ABV (אלכוהול אתילי ממקור חקלאי) ולכן אינו שומר על הטעמים של המוצרים המזוקקים העיקריים, בעוד שדרגת הזיקוק הנמוכה יותר של ציפורו מאפשרת לו לשמור על הארומה של הפומאס.
ציפורן הוא אביזר המולבש על קצה של עט דיו ומאפשר כתיבה עם דיו על חומר כתיבה, בדרך כלל נייר.
הציפורן עשוי ממתכת והיא מעוצבת עם קצה מחודד ומפוצל.
את עט הדיו עם הציפורן בקצה טובלים בקסת דיו וכותבים עם הדיו, שנצמד לציפורן וכשהדיו אוזל, טובלים שוב את הציפורן בקסת.
מבנה הציפורן נועד לנתב את נוזל הכתיבה לקצה המפוצל.
הפיצול של הקצה מאפשר לשלוט ברוחב קצה הציפורן על ידי לחיצה על כלי הכתיבה, ככל שנלחץ יותר, נפתח הסדק וזורם יותר נוזל לכתיבה.
הציפורן הומצאה במצרים העתיקה והולבשה על הקנים.
את הציפורנים יצרו ממתכות רכות, כמו נחושת.
עם הזמן שוכללו עטי דיו רגילים לעט נובע, שגם קצהו הסתיים בציפורן.
עטים נובעים היו שכלול יוקרתי, לכן נהגו לצפות חלק מהצפורנים בזהב ומחירם עלה בהתאם.
לא ייצרו את כל הציפורן מזהב בגלל רכות המתכת, לכן הסתפקו בציפוי זהב.
הציפורן איבדה את מקומה, כשהופיעו העטים הכדוריים, שלא נזקקו לה, אך עדיין יש הרואים בעט עם ציפורן סמל סטטוס וממשיכים להשתמש בהם.
ציפורן אפשר להחליף אם הקצה התכהה או שמעדיפים ציפורן אחרת.
כיום עושים שימוש בציפורן כטכקה אמנותית ובעיקר לקליגרפיה.
ציפורים משונות הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2024 שבוים על ידי שקד אורבך.
יצירת הסרט נתמכה על ידי תאגיד השידור הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן מקור לקולנוע וטלוויזיה.
הסרט עוסקת במשפחתה של אורבך, ועל האבחון המאוחר של אחיה כאוטיסט.
הסרט עלה לשידור ב-9 בנובמבר 2024 בכאן 11 ונכון ל-17 בנובמבר זכה לכ-24,000 צפיות באתר יוטיוב
באוגוסט 2024 זכה "ציפורים משונות" בפרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע בירושלים.
אורבך אף זכתה בפרס דיאמונד לבימוי לסרט תיעודי.
הסרט מועמד בקטגוריית סרט הביכורים הטוב ביותר במסגרת פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי של הפורום הדוקומנטרי בישראל.
דניאל סלומון (שבעת יצירת הסרט היה בן זוגה של אורבך) יצר את המוזיקה לסרט.
"ציפורים נודדות" הוא שיר בביצוע צמד "הפרברים".
יורם טהרלב כתב את מילות השיר, ואפי נצר הלחין אותו.
השיר נכלל באלבום הצמד "יש לי אהבה", שיצא לאור ב־1968.
יורם טהרלב כתב את "ציפורים נודדות" בכוונה שיישמע כזמר עממי, כפי שהשתדל ברבים משיריו.
השיר הוצע בתחילה לשלישיית "החלונות הגבוהים".
בני אמדורסקי הכיר בין יורם טהרלב לשלישייה.
ב־1967 הלך אמדורסקי עם טהרלב לביתו של שמוליק קראוס, שם נכחו גם אריק איינשטיין וג'וזי כץ.
אמדורסקי דרש מטהרלב לשמור על סודיות מכיוון שאריק איינשטיין היה קשור בחוזה עם אברהם דשא (פשנל), אמרגן ומפיק עתיר כוח והשפעה באותה התקופה.
"החלונות הגבוהים" לא הוקמה בידיעתו של פשנל, וחברי השלישייה חששו מפניו.
קראוס מסר שני לחנים לטהרלב, שהתאים להם שני פזמונים שלו.
כעבור כמה ימים הציע טהרלב ללהקה את פזמוניו "אינך יכולה" ו"ציפורים נודדות".
השלושה בחרו להקליט את "אינך יכולה" ודחו את "ציפורים נודדות" בעל הסגנון העממי, שלא התאים לסגנונם הרוקיסטי.
בהמשך מסר טהרלב את המילים לאפי נצר, שהלחין את השיר ומסר אותו לצמד "הפרברים", שהקליטו אותו לאלבומם "יש לי אהבה" (1968).
אילנית הקליטה את השיר לאלבומה "ארבעה צדדים", שיצא לאור ב־1980.
יפה ירקוני הקליטה את השיר לאלבומה "במשעולי הזמר ישן וגם חדש", שיצא לאור ב־2000 .
רונית אופיר הקליטה את השיר לאלבומה "את תחכי בשדה – עוד שירים לנגה", שיצא לאור ב־2002.
ליאורה הקליטה את השיר לאלבומה "ארצי מולדתי", שיצא לאור ב־2002.
ציפורן חודרנית היא תופעה של גדילת ציפורן אצבע של כף היד או כף הרגל אל תוך מצע הציפורן.
בין הסיבות לתופעה: גזירה לא נכונה של הציפורן, נעליים הדוקות מדי, פטרת, מכה ועוד.
הבשר גדל אל מעל הציפורן ולעיתים קרובות נוצר בשר פראי, וזיהום.
ציפורן חודרנית מובילה לכאבים עזים באצבע.
טיפול רפואי לציפורן חודרנית ניתן על ידי פדיקור, פודיאטריה, ורופא מומחה למחלות ציפורניים .
ציפורן חודרנית היא אחת הבעיות השכיחות בכף הרגל.
היא מתועדת בעיקר בבוהן הגדולה, ולעיתים נדירות יותר באצבעות אחרות.
השכיחות באוכלוסייה הכללית מוערכת בכ־2–5%, והיא גבוהה יותר בקרב מתבגרים ומבוגרים צעירים, בין היתר בשל פעילות ספורטיבית ונעילת נעליים הדוקות.
בקרב מבוגרים, ובעיקר נשים, שכיחותה עולה עקב שינויים במבנה הציפורן והתקמרותה עם השנים.
מחקרים הדגימו שיעורי הופעה גבוהים יותר בחיילים, ספורטאים ורקדנים, הנמצאים בסיכון עקב טראומה חוזרת ולחץ מתמשך על הציפורן.
ניתן לטפל בציפורן חודרנית על ידי הסרה כירורגית של הבשר הפגוע והחלק החודרני בהרדמה מקומית.
ישנן דרכים שונות לנתח ציפורן חודרנית, בהן: ניתוח בעזרת כלי ניתוח סטנדרטים וצריבת השורש על ידי חומצה, או ניתוח בעזרת לייזר דו־תחמוצת הפחמן.
הסכנה הכרוכה בחוסר טיפול ממושך בציפורן חודרנית היא התפשטות הזיהום והיווצרות נמק.
טיפול ועיבוד לא נכון של ציפורניים (גזירת קצוות ציפורניים בקו לא ישר)
עיוות כף הרגל (הידוע כ-"עצם", רגל שטוחה, רגל קלוטה, טראומות)
שינוי עצמות על רקע דלקת מפרקים
אורך מופרז של בוהן או אצבע שלישית, אצבעות מצטלבות
צורה תורשתית של ציפורניים וכריות צדדיות
הפרעת מחזור דם (במיוחד מחלות ורידים, המלוות בנפיחות רגליים, כפות רגליים, אצבעות וציפורן חודרנית כתוצאה מכך).
דלקות ומחלות זיהומיות, כולל פטרת
הפרעות חילוף החומרים, נטילת תרופות מסוימות (טטרציקלין, דוקסיציקלין וכו')
גרביים/גרביונים מושכים עם תפר ברמת האצבעות (לחץ מכוון וממושך מופעל על אצבעות)
הנעלה לא נכונה: נעליים שטוחות, ללא חלקים אחוריים (בכל צעד האצבעות נלחצות לתוך הסוליה), נעלי פלטפורמה (אין ריכוך בעת ההליכה), נעליים קטנות (לחיצת רגל), נעליים גדולות (אצבעות אינן מיוצבות ולוחצות אחת על השנייה), נעלי ספורט, נעלי אופנה עם חלק קדמי צר ועקבים גבוהים, נעליים מדימוי עור, נעלי בלט).
בשלב הראשוני של הופעת ציפורן חודרנית, כאשר הכאבים והדלקת אינם בולטים, ניתן להיעזר בטיפול שמרני.
ראשית, יש להשתמש בנעליים נוחות עם חלק קדמי רחב – מה שיפחית באופן משמעותי את הלחץ על הבוהן.
שנית, יש לוותר לחלוטין על גזירה קצרה של הציפורן, שגורמת לחדירתה ולעיקומה.
יש לגזור ציפורן חודרנית בקו ישר, לא מתחת לקצה האצבע, ותוך שימוש במספריים חדים בעלי להבים ישרים.
אם קצה הציפורן נגזר באופן קצר מדי, יש לשייף אותה בקפדנות בצדדים כדי לא להשאיר קצוות חדים הפוגעים בעור.
כמו כן, יש להקפיד על ניקיון הרגל מזיעה וגורמים אחרים המשפיעים על איכות העור ועמידותו מפני הציפורן הסמוכה לו.
במידה והטיפול השמרני אינו פותר את הבעיה, קיימת פרוצדורה כירורגית קלה ומהירה המתבצעת בהרדמה מקומית, ובה מוסרת רקמת ה-Nail matrix מבבסיס הציפורן בצד הציפורן הבעייתי.
רקמה זו מייצרת את הציפורן, והסרתה מונעת גדילה של ציפורן בצדדים.
צִפָּרְנֵי-הֶחָתוּל (שם מדעי: .Calendula L; לעיתים נקרא קָלֶנְדּוּלָה) הוא סוג של צמחים ממשפחת המורכבים, בעל פרחים צהובים או כתומים.
הסוג מכיל 12 מינים ו-14 תת-מינים של צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים.
הם גדלים מאירופה עד מערב ההימלאיה, ממקרונזיה (Macaronesia), עד המזרח התיכון, חצי האי ערב וסהרה.
בארץ ישראל גדלים בבר 4 מינים כשהמין הנפוץ ביותר הוא ציפורני-חתול מצויות, ומין נוי תרבותי שמוצאו מספרד - ציפורני-חתול תרבותיות (Calendula officinalis).
מספר לרוות ("זחלים") של פרפראים ניזונים מציפורני-חתול.
פרחיו של ציפורני-החתול נמצאים, לפי מומחי גינון רבים, בין הפרחים הרב-תכליתיים ביותר, בעיקר משום שהם עמידים לקור ומשום שקל לגדל אותם.
הזרעים נזרעים באביב, בכל סוג אדמה, והם ינבטו בחופשיות באזור מואר או מואר-למחצה.
עם זאת, הם יגדלו באופן הטוב ביותר כאשר יישתלו במקום בעל עוצמת הארה גדולה ואדמה מנוקזת היטב.
העלים מסודרים על הגבעול בצורה לוליינית (מסורגים), אורכם נע בין 5 ל-18 סנטימטרים.
הם פשוטים, והם מכוסים במעט שערות.
פרחי התפרחת הם צהובים - כתומים; קוטרה של התפרחת נע בין שלושה לשבעה סנטימטרים.
היא מכילה הן פרחים צינוריים במרכז, והן פרחים לשוניים בהיקף.
יש להם ניחוח פיקנטי, והם צומחים בין האביב לסתיו באזורים בעלי אקלים ממוזג.
מקור שמו העברי של הצמח, "ציפורני-החתול", נובע מהעובדה שפירותיו של ציפורני-החתול, הנוצרים רק בפרחים הלשוניים, כפופים כלפי המרכז ודומים בצורתם זו לציפורניים שלופות של חתול.
שמו המדעי של הצמח, Calendula, נגזר מהמילה הלטינית "kalendae", שמשמעותה "היום הראשון בחודש".
שם זה ניתן לצמח כנראה בשל העובדה שהוא פורח בתחילתם של מרבית חודשי השנה.
סברה אחרת מייחסת את השם המדעי, הקשור למושג הזמן, לנטייתו של הצמח לסגור או לפתוח את הקרקפת בהתאם לשעת היום.
בישראל גדלים בבר ארבעה מינים מהסוג ציפורני-החתול:
המינים דומים מאוד ויזואלית זה לזה וניתן להבחין ביניהם רק באמצעות בחינת הפרי.
המין הנפוץ ביותר בישראל הוא ציפורני-חתול מצויות ושאר המינים נדירים יחסית.
הם פורחים החל מתחילת החורף ועד אמצע האביב (חודשי דצמבר-אפריל).
ברפואה עממית פרחיהם של צמחי ציפורני-החתול נחשבים לבעלי סגולות מרפאות כגון חידוש עור ואיחוי פצעים.
ותכונות אנטי-דלקתיות, המגנות מפני חיידקים ופטריות.
נעשה בו שימוש גם לטיפול באי-סדירות של הווסת אצל נשים.
הוא מכונה "צמח עזרה ראשונה" בשל סגולות נוספות רבות המיוחסות לו.
השימוש בצמח יכול להיעשות בעזרת מיצוי אלכוהולי, במהלכו משרים את הפרח במשך שלושה שבועות באלכוהול 70% כאשר החומרים הפעילים של הפרח עוברים לתמצית.
בחג המקסיקני "יום המתים" נוהגת המשפחה לעלות לקברי אבותיה, לנקותם ולשים עליהם פרחים ונרות.
הפרחים הם בעיקר פרחי ציפורני חתול (המכונים בספרדית: Flor de Muerto - פרחי המוות), אשר על פי האמונה קוראים אליהם את רוחות המתים.
ציפורה (ציפי) אובזילר (נולדה ב-19 באפריל 1973 בתל אביב) היא טניסאית עבר ופוליטיקאית ישראלית.
בשיאה דורגה במקום ה-75 בעולם בדירוג ה-WTA (ב-9 ביולי 2007).
אובזילר זכתה ב-14 תארים בסבב ה-ITF ליחידות וב-14 תוארי זוגות באותו הסבב.
הישג השיא שלה בסבב ה-WTA היה גמר טורניר גואנגג'ואו שבסין בשנת 2007. אובזילר הייתה אלופת ישראל בשנים 2000, 2004 ו-2005.
אובזילר הייתה שחקנית בנבחרת טניס הנשים של ישראל ושותפה בכירה לניצחונותיה הרבים של הנבחרת בגביע הפדרציה.
בנוסף, אובזילר החזיקה בעבר בשיא העולמי של מספר התמודדויות שונות בגביע הפדרציה (61) בצוותא עם ישראלית אחרת - אנה סמשנובה.
אובזילר מתגוררת בגבעתיים עם בת-זוגה ובנותיהן.
לצד הקריירה המקצוענית בטניס היא החלה בשנת 2008 גם בפעילות פוליטית.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בנובמבר 2008 נבחרה לכהן כחברת מועצת עיריית גבעתיים מטעם הרשימה העצמאית "גבעתיים הירוקה" ושימשה בתפקיד יו"ר הסיעה.
בנובמבר 2009 מונתה ליועצת לענייני ספורט של שרת התרבות והספורט לימור לבנת.
בשנת 2011 אובזילר החלה לנהל את מועדון הטניס בכפר מעש ואת פרויקט אתנה באיגוד הטניס.
אובזילר לומדת ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
אובזילר החלה לשחק טניס כשהייתה בת 10. בשנת 1997 היא הפכה למקצוענית.
במרבית שנותיה הראשונות כשחקנית טניס מקצוענית לא בלטה אובזילר ברמות הגבוהות של טניס הנשים.
לאחר מספר שנים פרשה, ועברה ללמוד בקולג' בארצות הברית כטניסאית.
לאורך השנים שמרה על כושר כדי לשחק בנבחרת ישראל בגביע הפדרציה.
בשנת 2002 שיחקה במסגרת הנבחרת מול נבחרת ארצות הברית.
במהלך המפגש שיחקה מול לינדזי דבנפורט, והפסידה לה בתום משחק צמוד.
לאחר המשחק ניגשה אליה בילי ג'ין קינג, קפטנית הנבחרת האמריקאית, ועודדה אותה לחזור ולשחק בסבב.
עד שנת 2006 הישג השיא של אובזילר בסבב ה-WTA היה הגעה לשלב רבע הגמר בטורנירי טשקנט (2000) והיידראבאד (2003 ו-2005).
כמו כן היא העפילה לסיבוב השני בטורנירי הגראנד סלאם של ארצות הברית (2004) ואוסטרליה (2004, 2005).
בשנת 2006 הגיעה אובזילר לראשונה למעמד של חצי גמר טורניר WTA בגואנגג'ואו, תוך כדי שהיא מנצחת את השחקנית נה לי שדורגה אז במקום ה-20 בעולם.
באותה שנה הגיעה אובזילר לרבע גמר טורניר WTA נוסף, באוקלנד.
כמו כן היא עמדה ב-2006 על סף כניסה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כשהגיעה לדירוג השיא שלה - 105 בעולם.
2007 הייתה שנת השיא של אובזילר.
הפריצה שלה אל מרכז הבמה אירעה כשהיא בת 34, המהווה גיל מאוחר יחסית לטניסאית מקצוענית לפרוץ בו.
באותה השנה הגיעה אובזילר בפעם הראשונה לגמר טורניר WTA (גואנגג'ואו), לחצי גמר (בנגלורו) ולשני רבעי גמר (פאטאיה וקולקטה).
לאחר הטורניר בבאנגלור נכנסה אובזילר לראשונה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כאשר היא מזנקת מהמקום ה-117 אל המקום ה-96. בנוסף, היא שיחקה לראשונה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם, ואף העפילה לסיבוב השני ברולאן גרוס.
ביולי 2007 הגיעה אובזילר לדירוג השיא שלה: מקום 75 בעולם.
בריאיון לעיתון "מעריב" ביולי 2007 יצאה אובזילר מהארון וסיפרה כי היא לסבית, וכי היא ובת זוגה מצפות ללידת תינוקן.
היא גם אפשרה לעיתונים לסקר את מערכת היחסים שלה עם בת זוגה.
לאחר חופשה קצרה לרגל לידת ילדתה הביולוגית של בת זוגה חזרה אובזילר לסבב המקצועני.
בעקבות פתיחה לא טובה של שנת 2008, איבדה אובזילר את מקומה ברשימת 100 הטניסאיות הטובות בעולם, ובמטרה לחזור לרשימה זו חזרה להתחרות בטורנירי ITF.
לאחר שזכתה בסוף מרץ 2008 בטורניר ה-14 בקריירה שלה (טורניר מסבב ה-ITF בטנריפה, ספרד, על סך פרסים של 25,000 $) חזרה אל רשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם.
בטורניר הרולאן גרוס של אותה השנה התמודדה אובזילר בסיבוב הראשון מול ונוס ויליאמס, המדורגת שביעית בעולם.
אובזילר הפסידה בשלוש מערכות במשחק ששוחק במגרש הראשי של הטורניר ושודר בשידור חי ביורוספורט.
בעקבות ההפסד צנחה אובזילר עד למקום ה-120 בעולם.
באותה שנה התמודדה והפסידה גם נגד סרינה ויליאמס בסיבוב השני בטורניר בנגלור.
ביולי 2008 אישר ארגון ה-ITF את הבקשה של איגוד הטניס הישראלי לאפשר לאובזילר לשחק באולימפיאדת בייג'ינג במשחקי זוגות הנשים בצוותא עם שחר פאר.
בכך עלה מספר הטניסאים הישראליים באולימפיאדה לארבעה (השניים האחרים הם אנדי רם ויוני ארליך).
בעקבות פרישת מספר טניסאיות מן הטורניר האולימפי, נכנסה אובזילר גם למשחקי היחידות באולימפיאדה.
היא הודחה בסיבוב הראשון על ידי מריה קוריצבה האוקראינית.
בסיבוב הראשון בזוגות הודחו אובזילר ופאר בידי צמד הארגנטינאיות חיסלה דולקו ובטינה חוזאמי.
לאחר האולימפיאדה לא הצליחה אובזילר לשחזר את הישגיה מהשנה הקודמת, ובסוף שנת 2008 צנחה אל המקום ה-176 בעולם.
ב-13 באוגוסט 2009 הודיעה אובזילר על פרישה מטניס פעיל בגיל 36.
המאזן של אובזילר בגביע הפדרציה עומד על 50 ניצחונות (22 במשחקי יחידים ו-28 במשחקי זוגות) מול 37 הפסדים (15 במשחקי יחידים ו-22 בזוגות), הנפרשים על השנים 1994 עד 2009.
מס'תאריךטורנירמשטחיריבה בגמרתוצאה 1.30 בספטמבר 2007 גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין קשה וירז'יני רזאנו6-0, 6-3
טורניר200020042005200620072008 אוסטרליה סיבוב ראשון סיבוב שני סיבוב שני סיבוב ראשון סיבוב ראשון סיבוב ראשון צרפת - סיבוב ראשון - - סיבוב שני סיבוב ראשון וימבלדון - - - - סיבוב ראשון סיבוב ראשון ארצות הברית - סיבוב שני - - סיבוב ראשון -מאזן ניצחונות\הפסדים בגראנד סלאמים1-03-21-11-04-13-0
צִיפּוֹרֶן הוא תבלין העשוי מכפתורי פרחים מיובשים של עץ תבלין טרופי ירוק עד בשם אוגניית הציפורן (שם מדעי: Syzygium aromaticum) ממשפחת ההדסיים.
מוצאו של העץ הוא באיי מלוקו, המכונים "איי התבלין", שבמזרח אינדונזיה.
ארצות הייצור של התבלין הן זנזיבר שבטנזניה, מאוריציוס וארצות דרום מזרח אסיה.
גובהה של אוגניית הציפורן הוא 10–12 מטרים.
עליה דמויי ביצה מוארכת ואורכם 5 עד 12 סנטימטרים.
על פני העלים פזורות נקודות - בלוטות שמן.
העץ פורח בגיל 5 וממשיך להניב עד גיל 80 פעמיים בשנה.
עץ ממוצע מניב 3 עד 20 ק"ג ניצני ציפורן.
תבלין הציפורן הוא ניצן הפרח הסגור.
צבע הניצן ורוד לפני הייבוש וחום אדמדם אחריו.
הם משווקים בשלמותם או טחונים ומשמשים לתיבול דברי מאפה, נקניקים, ממרחים ועוד.
כ-20 אחוז ממשקל הניצן מהווה שמן ציפורן - חומר חיטוי חריף המכיל חומצת ציפורן (Eugenol), אצטט וברזל.
שמן הציפורן מופק מזיקוק הניצנים, הגבעולים והעלים של הצמח.
הוא משמש בתעשיית הווניל הסינתטי, חומרי טעם, בשמים, סבונים, סיגריות, תרופות, וממתקים.
בימי הביניים שימש התבלין מרכיב בתרופות שטיפלו בבעיות עיניים, במחלת הנפילה, בפעמת ובאין-אונות.
כמו כן שימש הציפורן מרכיב בגלולה המעוררת חשק מיני.
בימינו, ברפואה העממית, משמש הציפורן כמרכיב בתרופות רבות וכסם להרדמה מקומית, בעיקר בטיפולי שיניים וחניכיים.
שמן הציפורן משמש גם הוא להקלת כאבי שיניים כאבי שרירים וכאבי ראש, לסילוק פצעונים מהפנים ולריפוי יבלות וכתמים בעור.
בתרבות היהודית הציפורן משמש לברכה על בשמים בהבדלה.
לעיתים מאחסנים אותו במכל "צריח" מתאים או נועצים אותו באתרוג.
במקורות מוזכר הציפורן כאחד ממרכיבי הקטורת: "פיטום הקטורת, הצרי והציפורן החלבנה והלבונה".
אך אין הכוונה לתבלין ציפורן (קרנפל בערבית) שכן ה'ציפורן' כתיאור תבלין חדר לעברית משפות אירופיות, אלא הכוונה למכסה קרני של חלזונות בפתח הקונכיה לפי זיהוי פרופ' זהר עמר.
צפורה (ציפי) פרושן-פינס (נולדה ב-12 באוגוסט 1944 בסיביר, שבברית המועצות בשם פייגה יוזפוביץ') היא במאית, מנהלת ומפיקה ישראלית.
מאז שנת 1993, משמשת המנכ"לית והמנהלת האמנותית של תיאטרון בית ליסין.
פינס נולדה בסיביר להוריה שברחו מפולין בזמן השואה.
לפני שהוריה נישאו, נספו באושוויץ פייגה אשתו הראשונה של אביה (פינס קרויה על שמה) ובתם-אחותה מלכה בת ה-11. אחותה למחצה השנייה גניה, נשארה בחיים ומתגוררת בישראל.
ציפי עלתה לישראל בשנת 1949 עם הוריה וגדלה בכפר סבא.
בגיל 20 סיימה סמינר למורים בבית ברל.
מאוחר יותר למדה תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שם סיימה תואר שני בשנת 1974. במחזור שלה למדו, בין השאר, הלל מיטלפונקט, יונה אליאן וששון גבאי, שלימים הפכו לשותפיה בתחום התיאטרון.
בשנת 1976 התקבלה לצוות התיאטרון לילדים ונוער בניהולם של אורנה פורת וגרי בילו.
בשנת 1981 מונתה למנהלת תיאטרון באר שבע, בהמלצת בילו, לאחר שביימה מספר הצגות בתיאטרון החל מ-1975. שימשה כמנהלת התיאטרון במשך 12 שנים והרימה תרומה חשובה לפריחתו.
משנת 1993 מנהלת את תיאטרון בית ליסין בתל אביב.
תחת ניהולה של פינס הפך בית ליסין מתיאטרון הניזון מכספי ההסתדרות לתיאטרון השלישי בגודלו בארץ.
ההשקפה האמנותית אותה קבעה לתיאטרון בית ליסין היא טיפול בחומרים מודרניים ועכשוויים, ודגש מיוחד על יצירות ישראליות, ובכך נהפכה לדמות מפתח בתיאטרון הישראלי.
בשנת 2007 התקיים קמפיין מחאה להחלפתה של ציפי פינס כמנהלת בית לסין לאחר שניהלה את התיאטרון 14 שנים ברציפות ושהגיע הזמן לפנים חדשות, אך ציפי פינס לא פינתה את מקומה והמשיכה בתפקידה כמנהלת בית לסין כללית ואומנותית עד היום.
בין ההצגות שביימה פינס בבית ליסין היו: "המלאך" מאת אפרים סידון (2009), "רוחל'ה מתחתנת" מאת סביון ליברכט (2010), שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית "הצגת המקור של השנה", "אלה גרוסמן" מאת דפנה אנגל-מחרז (2015), ו"האורחת" מאת סביון ליברכט (2016).
בשנת 2007 התארחה כשופטת בתוכנית "כוכב נולד 5".
בשנת 2008 שפטה בתוכנית "גריז", ששודרה בערוץ 2 ("רשת") הבוחרת את השחקנים לתפקידים של דני זוקו וסנדי להפקת המחזמר העולה בישראל.
ב-2018 לקחה חלק בתוכנית "אף פעם לא מאוחר" ברשת 13.
בגיל 18 נישאה פינס לדן פינס, ולהם בן משותף יחיד השדר גיא פינס, אותו גידלה לבד בתל אביב לאחר גירושיה.
ב-1981, עברה להתגורר בבאר שבע עם המינוי למנהלת התיאטרון שם, וגיא עבר לחיות עם אביו.
נשואה בשנית לעמוס פרושן, רואה חשבון במקצועו.
2008 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון.
ציפי זרנקין (מוכרת מחוץ לישראל כציפי; נולדה ב-7 בדצמבר 1954) היא זמרת ישראלית.
ציפי נולדה בחיפה וגדלה במושב שורש שליד ירושלים.
את שירותה הצבאי עשתה בצוות הווי הנח"ל לצדם של יזהר כהן, נאוה ברוכין וחני מולדבין.
לאחר השירות הופיעה עם המלחין משה וילנסקי בביצועים לשיריו, ואף הקליטה כמה מהם, כמו "תני לו פרח" (שהתפרסם מאוחר יותר בביצוע גלי עטרי), "נערי בים ביתו" (ששרה במקור דורית ראובני) ועוד.
לאחר שהות של 5 שנים בארצות הברית, שם הופיעה לפני הקהילה היהודית, שבה לישראל ומאז היא מופיעה ברחבי הארץ ובעיקר באילת, בה היא מתגוררת.