tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כנסייה סרבית אורתודוקסית (גותית, הבנייה הושלמה בשנת 1487. שתי הקפלות הצדדיות הרנסאנסיות, מגדל פעמונים עם פרטים נפרדים מימי הביניים הושלם בשנת 1758. ציור הקיר מתוארך למאה ה-18.
הכנסייה הרומית - קתולית של יוחנן המטביל (בניין מונומנטלי).
כנסייה קלוויניסטית (נבנתה בשנת 1913 בסגנון נאו-גותי),
טירת סבויאי (בארוק) נבנתה על ידי הנסיך אויגן מסבויה בין 1702 ל-1750 על פי תוכניותיו של יוהאן לוקאס פון הילדברנדט.
בכיכר סנט יאנוש (יוחנן בן זבדי) מוצב פסלו שלהפסל של יאן מנפומוק מהמאה ה-18
גלריית העיר (רחוב קושוט 26)
תערוכות זמניות של גלריית קווה (רחוב קושוט 49)
בכל שבוע בימי רביעי ושבת יש שוק ביישוב משחר, כקילומטר לאורך גדת הדנובה.
מועדון ספורט העובדים ראקוב צ'נסטוחובה (בפולנית: Robotniczy Klub Sportowy Raków Częstochowa Spółka Akcyjna), המכונה בדרך כלל ראקוב צ'נסטוחובה או פשוט ראקוב, הוא מועדון כדורגל פולני מהעיר צ'נסטוחובה, שבמחוז שלזיה המשחק בליגת העל הפולנית.
מועדון הספורט "רקוביה" הוקם בשנת 1921 בכפר ראקוב.
בשנת 1927, המועדון הוקם מחדש תחת השם Robotniczy Klub Sportowy (מועדון ספורט הפועלים) Raków.
המועדון פעל בחסות המפלגה הסוציאליסטית הפולנית ונתמך כלכלית על ידי מפעל הפלדה צ'נסטוחובה.
בשנת 1937 עלה המועדון לדרגה A.
במהלך הכיבוש הגרמני, פעילות המועדון הופסקה.
בשנים 1962–1966 קבוצת הכדורגל שיחקה בליגה השנייה.
ב-9 ביולי 1967 הפסידה רקוב 0–2 לויסלה קרקוב בגמר הגביע הפולני הראשון בתולדותיה.
בשנת 1972, הגיעה ראקוב לחצי גמר הגביע הפולני, שם הפסידה ללגיה ורשה.
בשנת 1994, לראשונה בתולדות המועדון, עלתה רקוב לליגה הראשונה.
היא שיחקה בליגה הבכירה במשך ארבע עונות עד שירדה שוב בסיום עונת 1997/1998.
המועדון החל את התחזקותו עם מינוי מארק פאפשון למאמן.
הוא התחיל לעלות לליגות גבוהות יותר ובעונת 2019/2020 לראשונה מזה 21 שנים, שבה הקבוצה לליגה הבכירה בפולין.
באותה עונה, הם הרשימו גם בגביע הפולני והגיעו לחצי גמר התחרות.
בעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה.
היה זה המיקום הגבוה ביותר שלהם בליגה אי פעם, דבר אשר הבטיח את מקומה במוקדמות הקונפרנס ליג לעונת 2021/2022 הופעת הבכורה שלהם בכדורגל האירופי.
הצלחה נוספת הגיעה כאשר ראקוב זכתה בגביע הגדול הראשון שלה ב-2 במאי 2021, כשניצחה את ארקה גדיניה מהליגה הראשונה בגמר הגביע הפולני בתוצאה 2–1. ב-17 ביולי 2021, ראקוב צ'נסטוחובה ניצחה את אלופת הליגה הפולנית המכהנת לגיה ורשה בפנדלים בסופר קאפ הפולני, וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
ההופעה הראשונה אי פעם בכדורגל האירופי של המועדון הייתה בסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג, מול הקבוצה הליטאית סודובה מריאמפולה.
שני המשחקים הסתיימו ב-0-0, וראקוב גברה 2–4 בדו-קרב פנדלים.
לאחר מכן הקבוצה התמודדה נגד רובין קאזאן מהליגה הרוסית בסיבוב המוקדמות השלישי, כשהיא גוברת עליה 0–1 בתוצאה המצטברת.
בסיבוב המוקדמות האחרון, הם התמודדו מול גנט הבלגית, אותה ניצחו 0–1 במשחק הראשון, אך הפסידו 0–3 במשחק השני, והפסידו 1–3 במצטבר, והקבוצה הודחה מהתחרות.
באותה העונה בליגה הפולנית, הובילה ראקוב צ'נסטוחובה את הליגה במשך רוב העונה, אך איבדה את האליפות לקראת סיום העונה ללך פוזנן, וסיימה שוב במקום השני בלבד.
ב-9 ביולי 2022 זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות בסופר קאפ הפולני, לאחר שניצחה 0–2 את האלופה לך פוזנן.
בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה.
הקבוצה הגיעה עד לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות אך הודחה על ידי פ.צ.
קופנהגן ונשרה לשלב הבתים בליגה האירופית, בו השתתפה לראשונה בתולדות המועדון.
רארש אנדריי איליה (ברומנית: Rareș Andrei Ilie; נולד ב-19 באפריל 2003 בבוקרשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף באמפולי מהסרייה ב', בהשאלה מניס.
איליה גדל במחלקת הנוער של ראפיד בוקרשט.
ב-5 בספטמבר 2020 ערך איליה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-1 על פאנדורי טרגו ז'יו במסגרת המחזור השני בליגת העל הרומנית לעונת .
ב-19 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז' במסגרת המחזור העשירי בליגה.
בסך הכל ערך איליה 58 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-14 ביולי 2022 חתם איליה בניס מליגת העל הצרפתית.
ב-1 בפברואר 2023 הושאל לחצי עונה למכבי תל אביב.
ב-20 ביוני 2023 הושאל ללוזאן השווייצרית לעונה אחת.
ב-24 בינואר 2025 הושאל לקטנזארו האיטלקית מהליגה השנייה עד לסוף העונה.
ב-9 ביולי 2025 הושאל לאמפולי.
ראקוטיס (במצרית: r-ꜥ-qd(y)t, ביוונית: Ῥακῶτις) היה שמה של עיר בחוף הצפוני של מצרים על יד אלכסנדריה.
מקורות קלאסיים מהתקופה היוונית-רומית הן ביוונית עתיקה והן בשפה המצרית מציעים את ראקוטיס כשם עתיק יותר לאלכסנדריה לפני בואו של אלכסנדר מוקדון.
ראקוטיס הייתה ממוקמת ממערב לזרוע הקנופית הסתומה כעת, של הנילוס.
בניגוד לנמלים בתוך הדלתא של הנילוס, היא הייתה נגישה באופן בטוח לספינות גדולות, וניתן היה לספק ממנה מספיק מים לעיר באמצעות תעלה.
העיר מתוארת גם כביתם של זקיפים שהגנו על הממלכה המצרית מפני זרים.
שורש השם, qd, פירושו "קונסטרוקציה, מבנה".
הקידומת r-ꜥ יכולה לשמש כמורפמה נגזרת היוצרת שם פעולה משם הפועל, כך שסבירות שפירוש השם בכללותו הוא "אתר בנייה" או "בנייה בתהליך".
מישל שאבו מה - אקול פראטיק דה אוטז אטיד טוען שייתכן שראקוטיס פשוט היה השם המצרי של אתר הבנייה של אלכסנדריה; בעוד ג'ון ביינס טוען שסגנון השם והקשרו הלשוני מעידים על כך שהשם ישן יותר.
ייתכן שהעיר המקורית כללה גם את האי פארוס, נמל המוזכר באודיסאה של הומרוס כממלכת פרוטאוס.
פלוטארכוס כותב כי התייחסות זו השפיעה על אלכסנדר בהחלטתו לייסד בירה חדשה בנמל פארוס.
"לפיכך, הוא קם בבת אחת והלך לפארוס, שבאותה תקופה היה עדיין אי, קצת מעל הפה הקנובי של הנילוס, אבל עכשיו הוא הצטרף ליבשת על ידי דרך.
הוא מתייחס ל-r-ꜥ-qd כשם הקודם של העיר.
סטראבון, בתיאורו של אלכסנדריה, מתאר את ראקוטיס כביתם של זקיפים מצריים השומרים על הנילוס.
"מלכי מצרים לשעבר, שהיו מרוצים ממה שהיה להם, ולא רצו בסחר חוץ, הביעו סלידה מכל יורדי הים, ובמיוחד מהיוונים (שבגלל העוני של ארצם הרסו וחשקו ברכושם של עמים אחרים), והציבו כאן שומר, שהיו לו פקודות להרחיק את כל האנשים שהתקרבו.
לשומר הוקצה כמקום מגורים המקום שנקרא ראקוטיס, שהוא כיום חלק מהעיר אלכסנדריה, הממוקם מעל ארסנל.
באותה תקופה, לעומת זאת, זה היה כפר.
הכפר הקטן הקיים ראקוטיס, שהיה אז נמל דייגים, הפך לרובע המצרי של העיר, הממוקם בצד המערבי.
ייתכן שהמצרים המשיכו להתייחס לכל העיר כאל ראקוטיס, ובמקרים מסוימים התרעמו על קיומה.
טקיטוס מספר סיפור על הכוהנים המצריים שבעקבות בקשתו של תלמי הראשון סוטר, שביקש ברכה לבניית אלכסנדריה, קיבלו הוראות להשיג פסל מסוים ממקדש "התופת של יופיטר "(פלוטו) שבפונטוס (בחוף הצפוני של טורקיה המודרנית, לחופי הים השחור).
תחילה הם ביקרו את האורקל פיתיה בדלפי, שאישרה שהם צריכים להסיר את הפסל ממקומו, אך לא את בת לווייתו הנשית (פרספונה).
כשהם מגיעים למלך סקידרוטמיס בסינופה, הם מוצאים אותו לא שש להיפרד מהפסל.
לאחר מכן האל עזב את המקדש מרצונו והחבורה חזרה לאלכסנדריה, שם הוקם מקדש חדש בראקוטיס, באתר ההיסטורי של מקדש סראפיס ואיזיס.
מקדש, מתאים לפאר העיר, הוקם במקום שנקרא ראקוטיס, שם עמדה קפלה שהוקדשה בימים עברו לסראפיס ואיסיס.
בנמל אלכסנדריה קיים מיזם הארכאולוגיה הימית מתמשך.
נחשפו פרטים על ראקוטיס לפני הגעתו של אלכסנדר.
בשנת 1916, בזמן הכנות לבניית נמל חדש, מצא המהנדס הצרפתי גסטון ג'ונדט, התקן של נמל עתיק ומתוחכם ממערב לפארוס.
כמאל אבו אל-סעדאת, המשיך במחקר בשנות ה-60 עם צוללת ארכאולוגית חלוצית.
הוא מצא עוד חורבות ושבר פסל של 25 טון.
מערך חיפוש נוסף החל בשנות ה-90 בפיקוחו של .
הוא מצא חפצים רבים כולל שנים עשר ספינקסים, חלקם ככל הנראה הוסרו מהליופוליס על ידי התלמיים.
בנמל המזרחי של אלכסנדריה, נמצאו כלונסאות וקרשים מעץ מתוארכים כימית וסטרטיגרפית לשנת 400 לפנה"ס וחרסים המתוארכים לשנת 1000 לפנה"ס.
ניתוח כימי עדכני של חפצים שנמצאו בנמל גילה רמות גבוהות של עופרת מהאלף ה-3 לפנה"ס, שהגיעו לשיא בסביבות תחילת המאה ה-23 לפנה"ס (הממלכה הקדומה), ושוב סמוך לתחילת האלף הראשון לפנה"ס (השושלות התשע עשרה והעשרים) וגם בעידן ההלניסטי שלאחר כיבוש אלכסנדר.
הם מרמזים על רשת סחר נרחבת הכוללת יבוא מתכות מקפריסין וטורקיה.
חלק מהשרידים של ראקוטיס או כולם עשויים להיות מתחת לעיר המודרנית המאוכלסת בצפיפות, אלכסנדריה, ובכך להישאר מחוץ לתחום לארכאולוגים.
ניסיונות חיפוש בשכונת אלכסנדרין בעלת אותו השם, לא גילו שרידים של עיר קדומה.
חשיבותה של ראקוטיס נותרה עניין לדיון.
אם ראקוטיס אכן היה לא יותר מחצר בניין, ייתכן שהוא היה חלק חסר משמעות מהציוויליזציה המצרית לפני הגעתם של פולשים הלניים שבסופו של דבר הקימו את הממלכה התלמיית.
ראקיה (בבולגרית: Pакия; באלבנית: Rakia; במקדונית: Pакија) הוא משקה אלכוהולי מסורתי הנפוץ בבולגריה ובמדינות חבל הבלקן.
המשקה עשוי מאלכוהול מזוקק העשוי מענבים ושזיפים, אך ניתן להכינו גם ממשמשים, אגסים, אפרסקים, תפוחים, תאנים, דובדבנים, פטל ואוסנה.
אחוז האלכוהול במשקה נע בין 40 אחוזים בייצור מסחרי ל-50 אחוזים בייצור ביתי.
ברוב המקרים, המשקה חסר צבע ולעיתים נוטים להוסיף עשבי תיבול, אניס, אגוזי מלך או דבש שעלולים לשנות מעט את צבעו.
נהוג להגיש את המשקה יחד עם מתאבנים וסלטים, אך גם בארוחה העיקרית.
ראקי (בטורקית: Rakı) הוא משקה אלכוהולי העשוי מענבים מזוקקים פעמיים ואניס.
זהו המשקה הלאומי של טורקיה.
הוא פופולרי גם במדינות בלקניות אחרות כאפריטיף וגם בקזחסטן.
הוא מוגש לעיתים קרובות עם פירות ים או מזה.
הוא מזכיר בטעמו משקאות אחרים הזמינים ברחבי המזרח התיכון ואגן הים התיכון למשל: פאסטיס, אוזו, סמבוקה, ערק ואגוארדיינטה.
בכרתים, טסיקודיה הוא ברנדי שאריות שנקרא לפעמים ראקי.
הוא משמש להכנת רקומלו , המתובל בדבש וקינמון.
רקומלו מוגש חמים במהלך חודשי החורף.
ראקי כרתי אינו מכיל אניס, בכך נבדל מהגרסה הטורקית.
המילה הערבית ערק, פירושה "מזוקק", נגזרות נוספות הן ערקה, ערקי, עריקי.
הטלאוטים, שהם קבוצה אתנית טורקית המתגוררת בסיביר, משתמשים במונח אראקי עבור יין ומשקאות אלכוהוליים אחרים.
בנוסף, ביוונית עתיקה נקרא העינב (המרכיב העיקרי ביין) ראקס (ῥάξ).
היכן ומתי הראקי הופק לראשונה אינו ידוע.
הוא מוזכר לראשונה על ידי החוקר העות'מאני אווליה צ'לבי במהלך מסעותיו ב-1630. בספר המסעות שלו הוא מדווח על כך שבעבר אנשים ייצרו את הראקי שלהם בעיירות קטנות.
עד לעשורים האחרונים של המאה ה-19, ייצור הראקי נעשה אך ורק "בבית", כלומר לא היה ייצור תעשייתי המוני.
משקאות אלכוהוליים חסרי צבע נצרכו זה מכבר ברחבי הים התיכון, הידועים בשמות שונים: ציפורו, ראקי, ערק, גראפה.
משקאות אלו מזוקקים מתוצרי הלוואי של היין, תוך ניצול הכרם ככל האפשר.
באימפריה העות'מאנית, עד המאה ה-19, מיהאנים , מעין פאבים טורקים, המנוהלים על ידי רומים (יוונים) ואלבנים היו מגישים בעיקר יין יחד עם מזה, עקב מגבלות דתיות שהטילו סולטאנים שונים.
עם האווירה הליברלית יחסית של תקופת הטנזימאט (1839–1876), נוכחות המיהאן בקרב המוסלמים עלתה במידה ניכרת, והראקי הפך לחביב על לקוחות המיהאנים.
עד סוף המאה, ראקי קיבל את צורתו הסטנדרטית הנוכחית וצריכתו עלתה על זו של יין.
במהלך תקופה זו, ראקי הופק על ידי זיקוק משקעי ענבים שהתקבלו במהלך תסיסת היין.
כאשר כמות המשקעים לא הייתה מספקת, התווסף אלכוהול שיובא מאירופה.
אם לא הוספו זרעי אניס, הוא יקבל את השם דוז ראקי ('ראקי ישר'), ואילו ראקי שהוכן בתוספת מסטיקא נקרא סאקיז ראקיסי ('ראקי מסטיק') או פשוט מסטיקא .
עם התמוטטות האימפריה העות'מאנית והקמת הרפובליקה המודרנית של טורקיה, ראקי על בסיס ענבים החל להיות מזוקק על ידי מונופול המשקאות החריפים תקל שהיה בבעלות המדינה, כשהייצור התעשייתי הראשון החל ב-1944 באיזמיר.
עם הגדלת ייצור סלק הסוכר, תקל החלה לזקק גם אלכוהול מדבשה, והוצג מותג חדש של ראקי העשוי מאלכוהול סלק סוכר תחת השם יני ראקי ('ראקי חדש').
דבשה העניקה ליני ראקי טעם מר ייחודי ועזרה להגביר את הפופולריות של המשקה.
החל משנות ה-2000, עם התגברות התחרות במגזר הפרטי, והפרטת תקל ב-2004, צצו מספר מותגים וסוגים חדשים של ראקי, לכל אחד מהם הרכב ושיטת ייצור ייחודיים משלו, אם כי המאפיינים הכלליים של המשקה נשמרו בעקביות.
ראקי מיוצר באופן מסורתי מכוהל העשוי מצימוקים/ענבים הנקרא סומה המזוקק עד למקסימום של 94.55% כוהל.
יצרני ראקי סבורים כי לסומה יש תפקיד חשוב בטעמו של הראקי.
הסומה, או סומה המעורבבת עם תזקיק אלכוהולי חזק אחר, מדוללת במים המזוקקים מחדש עם זרעי אניס ונאסף בסביבות 79-80% כוהל.
התזקיק עשיר הטעמים מדולל וממותק ונשמר לפחות כ-30 יום לפני המכירה על מנת לאפשר לטעמים להתפתח.
ראקי הוא המשקה הלאומי של טורקיה, שם הוא נצרך באופן מסורתי עם מים קרים בצד או מדולל חלקית עם מים קרים, לפי העדפה אישית.
ראקי נצרך לעיתים רחוקות ללא תוספת מים.
בדרך כלל מוסיפים קוביות קרח.
דילול במים מעניק לראקי צבע לבן-חלבי, זאת עקב אפקט אוזו , המרחש במשקאות מבוססי אניס.
תופעה זו הביאה לכך שהמשקה מכונה בדרך כלל אסלן סוטו ('חלב אריות').
מכיוון שאסלן ('אריה') בשפה הטורקית היא מטאפורה לאדם חזק ואמיץ, בכך הראקי מכונה בעצם 'חלב לחזקים'.
ראקי נצרך לצד מֶזֶה, מבחר של מתאבנים חמים וקרים, כמו גם ראקי סופרסי ('שולחן ראקי') שהם מבחר מתאבנים המתלווים לשתיית הראקי, לפני ארוחת ערב מלאה או במקומה.
המשקה פופולרי במיוחד עם פירות ים, יחד עם ארוגולה טרייה, ביאז פייניר (גבינה טורקית מלוחה) ומלון.
משקה זה פופולרי גם כליווי למנות בשר אדום שונות כמו קבב, שם הוא מוגש לפעמים עם כוס סלגם (משקה מי לפת הנפוץ בטורקיה).
המייסד והנשיא הראשון של הרפובליקה של טורקיה, מוסטפא כמאל אטאטורק, אהב מאוד את המשקה והיה שותה כחצי ליטר ממנו ביום (הוא מת משחמת הכבד) וארוחות הראקי סופרסי שלו בשעות הלילה המאוחרות היו המקום המועדף עליו לדיונים עם חבריו ויועציו הקרובים ביותר.
ראקי סטנדרטי הוא תוצר ענבים, אם כי ניתן להפיק אותו גם מתאנים.
ראקי המופק מתאנים, פופולרי במיוחד במחוזות הדרומיים של טורקיה, ונקרא אינסיר בוגמס ואינסיר ראקיסי, ("ראקי תאנה").
חברת תקל הפסיקה לייצר ראקי תאנים ב-1947.
ישנן שתי שיטות להפקת ראקי טורקי.
שיטה אחת משתמשת בצימוקים ובענבים אחרים.
יני ראקי מופק מצימוקים וטקירדג ראקיסי מופק מענבים.
ראקי מענבים טריים הוא דומה לאוזו אך מכיל אחוז אלכוהול גבוה יותר.
סומה ראקי, כלומר ראקי מזוקק לפני הוספת זרעי האניס, מופק בדרך כלל מצימוקים, אך מפעלי ראקי באזורים העשירים בייצור יין כמו טקירדא, נוושהיר ואיזמיר עשויים להשתמש גם בענבים טריים לקבלת תוצר באיכות גבוהה יותר.
לאחרונה, יאש אוזום ראקיסי ("ראקי ענבים טריים") הפך לפופולרי יותר בטורקיה.
היצרנית של המותג, Efe Rakı, הייתה החברה הראשונה שייצרה ראקי אך ורק מסומה ענבים טריים, בשם Efe Yaş Üzüm Rakısı (ראקי אפה ענבים טריים).
חברת ראקי טקירדא הצטרפה למגמה במותג חדש משלה Tekirdağ Altın Seri (טקירדא מהדורת זהב) וחברות נוספות החלו להפיק ראקי דומה.
המותגים הידועים והפופולריים ביותר של ראקי, הם יני ראקי, שיוצר במקור על ידי תקל, שהעבירה את זכויות הייצור לחברת מיי אלקול עם הפרטת תקל ב-2004, וטקירדא ראקיסיא מאזור טקירדא, המפורסם במאפיינים שלו.
טעמו, נובע ככל הנראה מהמים הארטזיים מהעיר צ'ורשו המשמשים להפקתו.
ליני ראקי תכולת אלכוהול של 45% ו-1.5 גרם אניס לליטר; טקירדא ראקיסי בעל תכולת אלכוהול של 45% ויש בו 1.7 גרם אניס לליטר.
ישנם גם שני מותגי פרימיום בשם קולופ ראקיסי ואלטינבאש, שבעלי תכולת אלכוהול של 50%.
דיפ ראקיסי ("ראקי תחתון") הוא הראקי שנשאר בתחתית המכלים במהלך הייצור.
ראקי תחתון נחשב לראקי המקבל בצורה הטובה ביותר את הארומה והטעם של הכוהל, והוא נקרא גם אוזל ראקי ("ראקי מיוחד").
הוא לא זמין באופן מסחרי באופן כללי; במקום זאת, מפעלי ראקי שומרים אותו כמתנה יוקרתית עבור לקוחות גדולים.
באדנה ובצפון קפריסין נחגגים פסטיבלים של ראקי בטעם אניס מאז 2010. פסטביל ראקי העולמי מצוין באדנה ונוצר ממסורת בת מאה שנים של אכילת קבב אדנה , עם כבד, משקה סלגם וראקי.
האירוע הפך לפסטיבל רחוב פופולרי בפריסה ארצית, נגני רחוב מנגנים בתופים וזורנה, מבדרים את המבקרים במהלך כל הלילה בליל השבת השני של כל חודש דצמבר.
פסטיבל הראקי של צפון קפריסין הוא פסטיבל בן שבוע המתקיים בקירניה, ניקוסיה ובפמגוסטה.
בכרתים טסיקודיה הוא ברנדי שאריות שנקרא לפעמים ראקי אך עשוי מענבים וללא אניס.
הוא משמש להכנת רקומולו, המתובל בדבש וקינמון ומוגש חם במהלך חודשי החורף.
ראש גדול היא סדרת דרמה קומית ישראלית, המיועדת לילדים ונוער, אשר שודרה בערוץ הילדים ב-yes הטלוויזיה בלוויין.
הסדרה עלתה לשידור ב-7 בנובמבר 2004 ושודרה במשך שש עונות.
שיר הנושא של הסדרה, "ראש גדול", נכתב והולחן על ידי מיקי גבריאלוב ובוצע על ידי שירה גבריאלוב ואמיר פז.
לאחר שידורים חוזרים מוצלחים של הסדרה, והפעם גם לצופי HOT בערוץ זום, הודיעה חברת yes ב-17 במאי 2016 שהסדרה תשוב לעונה נוספת שתהיה ספין-אוף, כ-7 שנים לאחר הפקת העונה החמישית.
ב-1 בינואר 2017 הסדרה שבה לעונתה השישית בשם "ראש גדול - ראש חדש" בערוץ KidZ, ולא בערוץ הילדים, כפי שתוכנן, עקב הסרת הערוץ מערוצי yes.
העונה יצאה להפסקה ב-8 בפברואר 2017, והסתיימה ב-22 במאי 2017. באפריל 2018 עלתה הסדרה ב-yesVOD kids (שוב) ובערוץ ג'וניור בשידורים חוזרים.
בשנת 2024 עלו שלוש העונות הראשונות ל-VOD של סלקום TV.
הרשת העלתה לאחר מכן את עונות 4 ו-5 ומתכננת להעלות את עונה 6.
הפתיח מתאר את התלמידים של בית הספר שמופיעים זה אחר זה בלוקר האישי שלהם בבית הספר עם שם הדמות ושם השחקן.
אלחנן ברדוגו (איציק כהן) מופיע אחרון בכותרות הפתיחה, כאשר אחת מהדמויות (ריקרדו בעונה 1, דניאל בעונה 2, זרח בעונה 3, תותי ויונתן בעונה 4 ומירון בעונה 5) משאירה לו "הפתעה" לא נעימה בארון.
בעונה השישית לא מופיע ארון בית הספר בפתיח.
שודרה מ-7 בנובמבר 2004 עד 10 ביולי 2005 בערוץ יסבבה ובשידורים החוזרים בערוץ הילדים ב-yes.
העונה הראשונה מגוללת את סיפורם של נערים ונערות בבית הספר "אביבים" בו ישנו פרויקט חדשני מסוגו: פרויקט יזמים צעירים.
בתחילה תומר, נער מקובל ובעל חשיבות בקרב חבריו לכיתה, מנהיג את הקבוצה ויחד הם מפתחים טיל, שהניסוי איתו נכשל.
לאחר וידוי האהבה של מור, תומר ומור לא חברים והוא מתאהב בטלי, חברתה הטובה של מור שבדיוק חזרה לארץ מארצות הברית לאחר שהנהיגה פרסומת למסטיק.
מור מחליטה להיות ראש קבוצת פרויקט היזמים, וברוב קולות היא נבחרת להיות ראש הקבוצה החדשה.
יש לה המצאה חדשנית: מגבת מחוממת.
בסוף העונה מור זוכה בפרויקט היזמים הצעירים והיא ותומר הופכים לזוג.
לאחר שהמנהל צביקה עובר לנהל בית ספר בסידני, אוסטרליה, משרת מנהל בית הספר מועברת אל אלחנן, ה'מנהל בפועל'.
לאחר אירועי פרויקט היזמים הצעירים, עוזבים מספר תלמידים את בית הספר: טלי חוזרת לאמריקה, ריקרדו ואיריס עוזבים לארגנטינה כדי לחיות עם משפחתו של ריקרדו, ואורי עובר לבית ספר למחוננים באילת.
במהלך העונה תומר ואיתי בונים מכונית קארטינג על מנת להשתתף בתחרות קארטינג ולהשיג פרס כספי.
מור ויעל עוברות לגור ביחד, לאחר שנורית ואביב הפכו לבני זוג.
הדבר יוצר מריבות בין מור ליעל לאורך העונה - יעל טוענת שיש לה כוחות מיוחדים, אך מור טוענת שיעל עושה זאת על מנת לקבל תשומת לב ולהפריד בין הוריהם.
איילה, אחותה של יעל, עוברת לגור לבד ובמהלך העונה מתאהבת באסף אך בסוף נפרדת ממנו כי אסף חזר לדרך הפשע.
איילה ואיתי הופכים לזוג לזמן קצר לאחר שאיתי הצליח להציל את איילה מאסף ומשותפו דוד, שחטף אותה.
בעקבות ביקורת של הסביבה על הפרשי הגילאים ביניהם, איילה ואיתי נפרדים.
דניאל ואלכס, שני תלמידים חדשים בבית הספר, משתלבים בחבורה.
דניאל רוצה להיות ראפר, הוא מתאהב ביעל אך לא יודע איך לבטא את אהבתו כלפיה אך בסוף נהיה החבר של יעל.
אלכס היא בת הזוג של איתי, אך לבסוף הם נפרדים, כי אלכס ניצלה את איתי, אך בסוף העונה היא אומרת לו שהיא אוהבת אותו באמת.
אלכס חולמת להיות דוגמנית, כאשר דייב סוכן הדוגמניות שפוגש אותה מבטיח להפיק לה בוק.
תלמיד נוסף שמגיע לבית הספר הוא רוי.
במהרה הוא ותומר הופכים ליריבים עקב מלחמה על לבה של מור.
בסוף העונה תומר ומור חוזרים להיות זוג, על אף שתומר כבר היה בדרך לנסוע עם גילי למחנה קיץ בחו"ל.
מעט לפני סוף העונה רוי שבר את הרגל ולכן לא היה יכול להשתתף בתחרות הקארטינג, תומר השתתף במקומו ואף זכה.
עוד במהלך העונה השנייה, דורון דדון גונב למור את הציורים ושם בקומיקס שלו בטענה שהציורים הם שלו ולא של מור.
בסוף העונה, החברים מתגייסים לעזרת מור, ומוכיחים שהציורים אכן שלה.
הסדרה ממשיכה בעונה זו לעקוב אחר דילמות בהתבגרותם של בני הנוער, החיפוש אחר אהבה והלחצים המופעלים עליהם בגיל זה.
עלילת עונה זו נסובה סביב סכסוך בין שתי קבוצות נערים על רקע מאבקי שליטה בצריף נטוש.
שודרה מ-7 בינואר 2007 עד 11 בפברואר 2007 בערוץ הילדים ב-yes.
העונה השלישית נפתחת ביום הראשון ללימודים בבית הספר אביבים.
מספר תלמידים עזבו את בית הספר: אלכס לאחר שאיתי שבר את ליבה, גילי לאמריקה, ורוי בחזרה לפנימיה הצבאית.
אל בית הספר הצטרפו תלמידים חדשים מבית הספר "המקיף": סיוון, שרונה ולירון.
כמו כן, גם גיא ונעמה הצטרפו לעונה.
הסדרה עוסקת בעונה זו בהשתלבותם של התלמידים, בסיטואציות שונות מהווי בית הספר, במערכות יחסים בין התלמידים, ובמרובע יחסים רומנטי בין תומר, מור, סיוון ולירון.
לאלחנן מצטרף מנהל המקיף, זרח, אשר הופך ליריבו מהרגע הראשון.
העונה מסתיימת בבר המצווה של יונתן בחוות הסוסים של תומר וסיוון.
בנוסף, אלחנן מחליט שבתי הספר אביבים והמקיף לא ייפרדו.
אל צוות השחקנים הוותיק, הכולל בין היתר את איציק כהן, אדם הירש, נבו קמחי, לימור גולדשטיין ונטע הבר, הצטרפו בעונה זו רוני דואני, אורנה פיטוסי, תמר שם אור, סיוון מסט, אייל שכטר, משה פרסטר ומייקל לואיס.
שודרה מ-5 באוגוסט 2007 עד 11 בספטמבר 2007 בערוץ הילדים ב-yes.
מספר תלמידים עוזבים: מור לחו"ל בשל ציורה, תומר ללימודים באמריקה, שרונה עברה לדירה בצפון, וסיוון עברה לירושלים.
מספר תלמידים הצטרפו כמו: דבש וקשת, ומגלים על תלמידים חדשים שלמדו בבית ספר אך לא הופיעו עד כה כמו קוזו (עודד),שחר וגורי.
עונה זו עוסקת במפעל תרופות הפועל בעירם של גיבורי הסדרה; אנשי המפעל מפתחים גלולה לשיפור תפקוד המוח, ולצורך כך מבצעים ניסויים בבעלי חיים ומרעילים אותם.
יעל מגלה את פעילות המפעל וחוקרת את הנושא עם לירון, שחושד שכלבו נחטף על ידי אנשי המפעל.
רחלי אחותו של לירון אומרת לו להפסיק להתעסק בשטויות שמסביב כמו מוזיקה ולהשקיע בבית הספר ובעיתונות, ויעל מתחילה גם להתעניין בעיתונות ולעזור לה.
במהלך העונה יעל ולירון לא מפסיקים לחקור את המפעל וכל פעם מגלים פרטים חדשים ומפתיעים.
עד שבסוף העונה הם מצליחים לפרוץ למפעל ולהפליל את אחיקם צוקר.
בסוף העונה לירון ודבש הופכים להיות זוג לאחר שבמהלך השנה הם שנאו אחד את השנייה.
עוד במהלך העונה דניאל נפרד מיעל ומתחבר לקשת.
איתי מתאהב בדבש שזורקת אותו ולכן איתי מחליט לנקום בה.
יעל הופכת להיות בת הזוג של שחר וקוזו הופך לחבר של נעמה, לאחר שנפרדה מלירון.
העונה מסתיימת במסיבת האירוסין של אלחנן ונאורה, בהשתתפות תלמידי בית הספר.
אלמה בן זאב, תמר שם אור וסיוון מסט השתתפו בעונה זו בתפקיד אורח.
אל צוות השחקנים הצטרפו מירב פלדמן, דליק ווליניץ, אביגיל אריאלי, דן תורן, אליענה בקייר, מיטל מיכאלי, ארז בן הרוש, גיא כהן, תומר אופנר ויובל שבח.
העונה שודרה לראשונה בערוץ yes stars ישראלי ובערוץ הילדים במקביל.
במהלך העונה גיבורי הסדרה לומדים בכיתה י"ב בבית הספר, ועוסקים בתחומי אנרגיה, אקולוגיה ואיכות הסביבה.
מספר רב של תלמידים עזבו את בית הספר: קוזו לבית ספר למחשבים.
יעל לא מופיעה בעונה זו, אולם נרמז על דניאל שעברה בית ספר לאחר ששבר את ליבה, נעמה טסה לצרפת, תותי ויונתן גורשו מבית הספר.
מצטרפים אל בית הספר כמה ילדים כמו: יהלומית, אור, לילך, אלירן ויואב.
בהמשך גילו יהלומית, איתי, דניאל ולירון דרך שבה מכונית תיסע 1000 קילומטר עם ליטר דלק אחד.
הם חותמים על חוזה שיתוף פעולה עם "מלצר קידוחים בע"מ", החברה של נוביצקי והראל ברק שניסו לעכב אותם במטרה לקבל את הכסף של הפטנט שלהם.
במהלך העונה, כאשר מתגלים אי-סדרים בחברה, דבש, קשת, לירון ואור הבריחו את גדעון סלע מהמחלקה הסגורה כדי שיחשוף מידע נוסף על החברה ובכך יעזור להפליל את החברה על ידי פרסום כתבה בעיתונות.
אכן, דבש פרסמה את הכתבה על שחיתות החברה.
בעקבות פרסום הכתבה נוביצקי חטף את דבש ואיים לברוח איתה מהארץ, אך איתי, לירון, אור, דניאל, קשת ויהלומית משתפים פעולה ומצליחים לשחרר אותה, בעוד המשטרה עצרה את נוביצקי.
ראש גדול - ראש חדש (עונה שישית)
העונה עלתה לשידור ב-1 בינואר 2017 והסתיימה ב-22 במאי 2017.
הפעם הסדרה עלתה בערוץ KidZ בשם "ראש גדול - ראש חדש".
העונה מתרחשת כ-7 שנים לאחר סיום העונה החמישית.
בעונה זו השתתפו מספר דמויות מוכרות כמו איתי, דניאל, יעל ושחר.
מסופר על חייהם לאחר שסיימו את לימודיהם.
גם אלחנן משתתף בעונה זו וחוזר לנהל את בית ספר אביבים לאחר הפסקה של מספר שנים.
בתחילת העונה איתי מחפש רעיון לשיווק מוצר לחברת "נבטים".
יעל מגיעה והם רואים בטלוויזיה שפרץ מרד בבית ספר אביבים.
בינתיים חניתה, המנהלת הנוכחית, מפוטרת ובמקומה נכנס אלחנן אך אלחנן משכנע את חניתה לעבוד לצדו.
מספר תלמידים עוזבים: דבש, קשת, לירון, יהלומית ואור סיימו בית ספר, לילך עזבה לחו"ל לאחר שגורי ואלירן שברו את ליבה ורצתה להיות לבד, יואב עזב לבית ספר לחינוך מיוחד, גורי ואלירן גורשו מבית הספר.
העונה מצטרפים אל בית הספר כמה תלמידים כמו: עידו ברגר, מנהיג המרד, מאוהב בתכלת חברתו, ילדה עם קשיי קשב וריכוז.
אך לא מצליח להגיד לה זאת.
וכשהוא אומר לתכלת שהוא אוהב אותה היא חושבת שהוא צחק.
לאחר מכן הוא מנשק אותה והיא מתרגזת אך הופכת לבת זוגו לזמן קצר, לאחר שגילתה שצילם סרטון התנצלות על המרד.
מוריה מוסקט, ילדה עשירה ומפונקת שאביה מנהל חברת "מוסקט".
אמילי, בת דודה של יעל, מנסה להתקרב לשמר כשהיא לא יודעת שגילי מאוהב בה.
גילי, נער חזק וביישן שמאוהב באמילי אך מתבייש להגיד לה זאת.
ושמר, ילד מצחיק שמנסה לעזור לחבריו בבעיותיהם.
איתי שותף בחברת פרסום יחד עם דניאל, יחד הם מנסים לקדם רעיון פרסומי ב"נבטים".
הם מקימים מחתרת סודית שפועלת נגד תאגיד המזון "מוסקט".
הם מגייסים את עידו ולאחר מכן גם את תכלת ואת מוריה, עד שהם מצליחים להפליל את אילן מוסקט ולנקות מאשמה את מוטי מוסקט.
בעונה זו מצטרפות שלוש דמויות חדשות: יוליה - המטפלת של תכלת, חברה מהצבא של איתי דניאל ויעל, מפתחת קשר רומנטי עם אלמוג.
אלמוג - אחיו הגדול של גילי, מתאמן במכון כושר שמנהל חברו שחר, מאוהב ביוליה, בהתחלה לא מנסה לפתח קשר רומנטי עם יוליה וחושב שהוא "לא לרמה שלה" כיוון שהיא מדענית מוח בעלת תארים באוניברסיטה.
ולכן הוא נהייה חבר של יעל אפילו שאינו אוהב אותה.
למעשה גם יעל בעצמה משלה את עצמה שהיא מאוהבת באלמוג, כאשר היא בעצם אוהבת את דניאל.
בסוף העונה יעל ושחר עוזרים לאלמוג וליוליה להפוך לחברים.
דיתי - חברתו של דניאל מהודו, עוזרת לאיתי בעסק של נבטים.
דניאל מציע לה נישואין והיא מסכימה אך לבסוף הוא נפרד מדיתי לאחר שיעל התוודתה בפניו על אהבתה אליו.
בסוף הפרק האחרון אלחנן, חניתה ושאר התלמידים שרים שירים שונים ובסוף את שיר הפתיחה "לך עם החלום" בגרסה מיוחדת שכוללת גם שירים ישראליים מוכרים.
ראש היא להקת רוק קנדית שהוקמה באוגוסט 1968 בטורונטו, קנדה.
כמעט בכל שנותיה ההרכב כלל את הבסיסט, הקלידן והסולן גדי לי, את הגיטריסט אלכס לייפסון ואת המתופף וכותב המילים ניל פירט.
בין השנים 1968–1974 השתתף בלהקה גם ג'ון ראטסי, אך ההצלחה הגיעה רק לאחר שהוחלף ראטסי במתופף ניל פירט ביולי 1974, שבועיים לפני שפתחה הלהקה בסיבוב ההופעות הראשון שלה בארצות הברית.
לאחר צאת אלבומה הראשון, אשר נקרא "Rush", על שם הלהקה, התפרסמה ראש ברחבי קנדה בעיקר בזכות וירטואזיות חברי הלהקה, והיצירות המסובכות אשר כתבו.
שירי הלהקה באותה התקופה נכתבו בעיקר על ידי המתופף, ניל פירט, אשר כתיבתו עסקה בעיקר במדע בדיוני, בפנטזיה ובפילוסופיה ליברטריאנית.
פירט גם כתב על נושאים הומניטריים ואמוציונליים.
מוזיקלית, סגנונה של ראש התפתח במהלך השנים.
אלבומם הראשון היה מושפע ממוזיקת בלוז והבי מטאל, מאוחר יותר החלה הלהקה לשלב בין מוזיקת הארד רוק, לרוק מתקדם.
בתקופה מסוימת אופיינה המוזיקה של ראש בנגינת סינתיסייזרים, ומאוחר יותר גם ברוק מודרני.
ראש השפיעו על מגוון אמנים, ביניהם מטאליקה, הסמאשינג פאמפקינס ופרימוס.
בז'אנר הפרוגרסיב מטאל, השפיעה ראש על הלהקות דרים ת'יאטר וסימפוני אקס.
ראש זכתה במספר פרסי ג'ונו, ונכנסה להיכל התהילה של המוזיקה הקנדית בשנת 1994.
במהלך הקריירות שלהם, נחשבו חברי ראש לנגנים וירטואזים בתחומם, וזכו בפרסים ממשאלים אשר נערכו על ידי מגזיני מוזיקה שונים.
כלהקה, זכתה ראש ב-24 אלבומי זהב, ב-14 אלבומי פלטינה (3 מולטי-פלטינות).
נתונים סטטיסטיים אלו העמידו את ראש במקום החמישי, מאחורי הביטלס, הרולינג סטונז, קיס ואירוסמית' כלהקת הרוק אשר מכרה הכי הרבה אלבומי זהב ופלטינה.
ראש גם מדורגת במקום ה-78 בארצות הברית, במכירת אלבומים לפי ה-RIAA, כאשר מכרה 25 מיליון עותקים.
על אף שבתוצאות הכלל-עולמיות, לא הוחשבה ראש על ידי גופי דירוג מקצועיים.
ההשערה היא, שראש מכרה כ-40 מיליון עותקים.
ב-2008, קידמה הלהקה את אלבומה ה-19, "Snakes & Arrows", בסיבוב הופעות עולמי, אשר התחיל בפוארטו ריקו ב-11 באפריל, והסתיים באטלנטה, ב-22 ביולי.
ב-7 בספטמבר 2012 יצאה הלהקה לקדם את אלבומה האחרון, "Clockwork Angels", בסיבוב הופעות עולמי.
רשימת השירים בסיבוב הופעות זה כוללת 8 שירים מתוך "Clockwork Angels" החדש ושירים מתקופת הסינטיסייזרים (שנות ה-80) של הלהקה.
בשנת 2015 הודיעה הלהקה על הפסקת פעילותה.
ב-2025 הודיעו גדי לי ואלכס לייפסן על יציאה למסע הופעות במהלך 2026 עם המתופפת אניקה ניילס.
לאחר שההרכב התייצב, והלהקה כבר הופיעה מספר פעמים בברים המקומיים, פנתה הלהקה בשנת 1973 להקליט את הסינגל הראשון שלה, "Not Fade Away", קאבר לשירו של באדי הולי.
הצד השני של הסינגל, הכיל בתוכו את השיר המקורי "You Can't Fight It", אשר נכתב והולחן על ידי לי וראטסי.
ראש זכתה להצלחה מקומית בלבד, עד שהאלבום אומץ על ידי ה-WMMS, תחנת רדיו בקליבלנד, אוהיו.
ב-Civic Arena, אשר נמצא בפיטסבורג, פנסילבניה, אל מול 11 אלף איש.
בשנת 1975 יצא אלבומה הראשון של הלהקה יחד עם פירט, אשר נקרא "Fly By Night", והראה התקדמות ביכולות חברי הלהקה, אשר הציגו באלבום יכולות וירטואזיות מסובכות.
גם התמלילים עברו שינוי דרמטי, בעיקר שתמליליו של פירט, שבתקופה זו היה הכותבה העיקרי בלהקה, התמקדו במדע בדיוני ופנטזיה.
למרות ההשפעות הרבות מהסגנונות השונים אותן ספגה הלהקה, ראש מצאה לעצמה כיוון מוזיקלי חדש ויחודי, אשר הושפע מאוד ממוזיקת הבלוז.
זמן מועט לאחר יציאת "Fly By Night", הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, "Caress Of Steel", אלבום הארד
רוק המונה בתוכו 5 רצועות, כאשר שתיים מהן הם שירים ארוכים במיוחד לעומת שאר השירים של ראש עד לאותו הרגע, השיר "The Necromancer" והשיר "The Fountain of Lamneth".
מבקרים שונים תארו את האלבום כאלבום נועז, בעיקר מהסיבה שהכיל בתוכו שני שירים ארוכים מיד אחד לאחר השני.
האלבום גרר ציפיות מסחריות רבות, וממש את חלקן.
לאחר צאת האלבום פתחה הלהקה בסיבוב הופעות לקידומו, אשר זכה בכינוי "Down the Tubes Tour".
באור האירועים הללו, לחצה חברת התקליטים על הלהקה להמשיך את ההצלחה, ולהוציא עוד אלבום, אך הפעם
למרות הלחץ, התעלמה הלהקה מבקשת חברת התקליטים, המשיכה הלהקה בכיוון אליו נמשכה על ידי שתי הרצועות הארוכות באלבום הקודם, והוציאה את אלבומה הבא, "2112".
לראשונה זכתה הלהקה לטעום מטעמה של הצלחה מסחרית גדולה, ומאלבום הפלטינה הראשון שלהם בקנדה.
סיבוב ההופעות לקידום האלבום, הגיעה לשיאו ב-3 הופעות ב-Massey Hall בטורונטו, בו הקליטה הלהקה את אלבום ההופעה הראשון שלה, "All World's A Stage".
לאחר צאת "2112", עברו ראש אל הממלכה המאוחדת כדי להקליט את האלבומים "A Farewall to Kings", אשר יצא בשנת 1977, ואת האלבום "Hemispheres", אשר יצא בשנת 1978 ב-Rockfield Studios, ווילס.
האלבומים הללו דחפו את ראש עוד יותר אל ז'אנר הפרוגרסיב רוק, והכילו בהם יותר מוטיבים מתקדמים מאשר קודמיהם.
באלבומים אלו היו מוטיבים חדשניים נוספים; שימוש נרחב בסינתסיזיירים, ויצירות קונספט ארוכות.
כדי לקדם את המוטיבים הפרוגרסיביים באלבום, עבר לייפסן לנגן על גיטרת 12 מיתרים, ולי התחיל לנגן גם על פדאלי-בס ומינימוג סינתיסייזר.
בנוסף לכך, גיוון גם פירט בתפקידי התיפוף בכך שהחל לתופף גם על משולש הקשה, גלוקנשפיל, קרשים, קאמפנה, טימפני, גונג ופעמון צינורי.
מעבר לשדרוג כלי הנגינה, הקפידה הלהקה להמשיך ולהתקדם אל הז'אנר הפרוגרסיבי, בכך שהמשיכה עם היצירות הארוכות, אשר לרוב עסקו במדע בדיוני ופנטזיה.
למרות זאת, עם התקרבות העשור החדש, בהדרגה נפטרה ראש מהתדמית הפרוגרסיבית, והיצירות הפכו קצרות יותר, ולעיתים, רכות יותר.
התמלילים, אותם כתב פירט, הושפעו בצורה משמעותית מפיוטים, מדע בדיוני, פנטזיה, ומרומניה של איין ראנד.
ניתן לראות בבירור השפעה זו בשיר "Anthem", מהאלבום "Fly By Night".
"Permanent Waves" (1980), משך את הלהקה בפתאומיות אל ז'אנרי הרגאיי והגל החדש.
על אף שההארד רוק היה עדיין בולט בשיריהם, יותר ויותר סינתיסייזרים הופיעו בשירי הלהקה.
בינתיים, עברה כתיבתו של פירט להתמקד בנושאים כמו פנטזיה, אלגוריה, אמונה ומזלות.
בנוסף, כתב פירט גם על תחומים פילוסופיים כמו מטאפיזיקה.
הפופולריות של ראש הגיעה לשיאה עם הוצאתו של "Moving Pictures" בשנת 1981.
בעקרון, המשיך "Moving Pictures" את מה שהחל ב-"Permanent Waves", והכיל גם הוא מוזיקה קליטה יותר, מסחרית יותר, ושילב בו מוזיקת פופ עם רוק מתקדם, וגרר הצלחה רבה.
השיר הפותח, "Tom Sawyer", הוא קרוב לוודאי השיר המוכר ביותר של ראש.
השיר, יחד עם השיר "Limelight" זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו ולביקורות אוהדות מהמעריצים ומהמבקרים כאחד.
"Moving Pictures" היה האלבום האחרון של ראש אשר הכיל בו שיר ארוך מהנורמה, "The Camera Eye" (באורך של 10:30 דקות), כאשר חלקו העיקרי הורכב מנגינת הסינתיסייזרים, מה שרמז על המוזיקה של ראש בהמשך.
"Moving Pictures" הגיע למקום השלישי ברשימת המכירות Billboard 200. האלבום גם זכה לפלטינה מרובעת על ידי ארגון ה-RIAA.
בעקבות ההצלחה מאלבומיה הקודמים, הוציאה ראש את אלבום ההופעה השני שלה, "Exit...
Stage Left", ב-1981. האלבום היווה את קצה היצירה הפרוגרסיבית אליה הגיעה ראש במהלך השנים.
Stage Left" הלהקה התנסתה בסאונד חדש ומסחרי יותר באלבום "Signals".
בזמן שנגינת הסינתיסייזרים של גדי לי "שלטה" על צליל הלהקה, הוזזו הקלידים מקדמת הבמה והושמעו כצלילים חלשים ברקע.
מהפך זה ניתן לשמוע בבירור בשירים כמו "Countdown" ו-"Subdivisions " מהאלבום "Signals".
שניהם אופיינו בנגינת סינתיסייזרים מהירה, בהם הגיטרות נדחקו לפינה, והצטמצמו לאקורדים ברקע, וסולואים מועטים.
כלי נוסף אשר לא נשמע עד לאותה התקופה בשירי הלהקה, גם ניתן היה לשמוע באלבום, הוא כינור חשמלי בשיר "Losing It", אשר בו שיתפה הלהקה פעולה עם הנגן בן מינק.
"Signals" הכיל את השיר היחיד של ראש אשר העפיל לרשימת הטופ 40 של להיטי הפופ בממלכה המאוחדת, עם הלהיט "New World Man".
באלבום זה ניסתה הלהקה לשלב אלמנטי סקא, רגאיי ופאנק בשיריה, ניסיון זה ניתן לשמוע בשירים "Digital Man", "The Weapon" ו-"Chemistry".
ניתן לשים לב כי ב-"Singals", סגנון הנגינה של לייפסן השתנה לכיוון מודרני יותר.
על אף שקיוו חברי הלהקה להימנע מזאת, לאחר זמן רב כל כך, הם התאכזבו מהפקת Terry Brown's Studio ודרכיהם נפרדו לאחר יציאת "Signals" ב-1983.
המפיק סטיב ליליוויט, אשר הפיק את הלהקות המצליחות U2 ו-Simple Minds גויס להפקת "Grace Under Pressure".
למרות זאת, הוא חזר בו ברגע האחרון כיוון שקיבל הצעה מפתה מ-Simple Minds.
לבסוף שכרו ראש את המפיק פטר אנדרסון להפיק את האלבום.
מוזיקלית, על אף שהסינתיסייזרים החדשניים נשארו הכלי המרכזי, ההתחדשות הטכנולוגית במקרה זה נרשמה לטובת פירט, אשר עבר לנגן על סימונ'ס, תופים אלקטרוניים.
על אף שתרומת לייפסן לאלבום הייתה קטנה יחסית, בגלל השתלטות הסינתיסייזרים על צליל הלהקה, עדיין ניתן לראות בשירים כמו "Distant Early Warning", "Red Lenses", "Red Sector A", "The Enemy Within" את אלמנטי הפאנק/הגל החדש אשר תרם לייפסן.
עם המפיק החדש פיטר קולינס, הלהקה הוציאה ב-1985 את האלבום "Power Windows", וב-1987 את האלבום "Hold Your Fire".
באלבומים אלו הודגשה והתבלטה עבודת ה-Multi-Layered Synthesizer של גדי לי.
על אף שמעריצים ומבקרים שונים ציינו את זה שהגיטרה של לייפסן כמעט לא נשמעת באלבומים אלו, נוכחותו באלבום הייתה עדיין ברורה ומוחשית, ניתן לשמוע זאת בשיר "The Big Money", ובאופן בולט יותר בשירים "Grand Designs", "Middletown Dreams" ובשיר "Marathon".
לייפסן, כמו גיטריסטים רבים אחרים בסיום שנות ה-80, ניסה את כוחו בצלילים עדינים יותר.
"Hold Your Fire" הכיל את שני סגנונות הנגינה של לייפסן, העדין והחזק יותר.
ו-"Power Windows" הוגדר לפי מבקר Allmusic אד ריבאדיאה, כשיא היצירה של ראש במהלך השנים.
בעוד שחמשת האלבומים הקודמים של ראש מכרו פלטינה או יותר, "Hold Your Fire" הגיע רק לאלבום זהב בנובמבר 1987, על אף שהגיע למקום ה-13 ב-Billboard 200.
אלבום ההופעה השלישי של ראש, "A Show of Hands", יצא בשנת 1989 על ידי חברת התקליטים Mercury, והציג בו בעיקר את שירי שנות ה-80 של הלהקה.
"A Show Of Hands" זכה גם הוא באהדה רבה מצד המעריצים, אבל מבקר מגזין הרולינג סטון מיכאל אזרד ביקר את האלבום בצורה חריפה, ונתן לו דירוג של רק 1.5 כוכבים, וטען כי מעריצי ראש רואים בהם "טריו קדוש".
למרות זאת, "A Show of Hands" הגיע גם הוא למעמד של אלבום זהב, וזכה במקום ה-21 ב-Billaboard 200.
בנקודה זו החליטה הלהקה לעבור מחברת התקליטים Mercury לחברת התקליטים Atlantic.
לאחר עזיבת ראש ב-1989, הוציאה חברת התקליטים Mercury אלבום אוסף כפול בשם "Chronicles" בשנת 1990.
ראש החלה לסטות מסגנונה בשנות ה-80 באלבומים "Presto" ו-"Roll The Bones" אשר הופקו על ידי המפיק והיוצר רופרט היין.
שני האלבומים הראו את הוצאת הסינתיסייזרים ממרכז הבמה, ומדומיננטיות הגיטרה בסאונד הלהקה.
כבר ב-"Presto" שיצא ב-1989 החליטה הלהקה להחזיר את הגיטרה לאחר הבמה, לאחר שנדחקה לפינה בשני אלבומי האולפן הקודמים של הלהקה.
על אף שהסינתיסייזרים עדיין נשמעו בשירים רבים, הם כבר לא היו דומיננטיים כמו בעבר.
"Roll The Bones" שיצא ב-1991 המשיך את הרעיון של הוצאת הסינתיסייזרים ממרכז הצליל, ובאלבום זה הם כמעט ולא נשמעו.
על אף שאלבומים אלו לא סטו בצורה חד-משמעית מסאונד הפופ/רוק, ראש התקרבו יותר ויותר למוזיקה אקזוטית יותר.
"Roll The Bones", לדוגמה, מציג אלמנטי פאנק והיפ הופ, והאינסטרומנטל ב-"Where' My Thing" מאופיין ב"רכיבי ג'אז" אחדים.
חזרה זו לנגינת שלושת הכלים [בס, גיטרה, תופים], עזרה לייצב את הצליל באלבומים הבאים באמצע שנות ה-90, אשר אימצו את נוסחה זו גם הם.
מעבר זה משימוש נרחב בסינתיסזיירים להבלטת נגינת הגיטרה, וחזרה לשימוש בכלים המקוריים בהם השתמשה הלהקה התפתח באלבום "Counterparts" אשר יצא ב-1993, ובלט במיוחד באלבום "Test For Echo" משנת 1996. את שני האלבומים הללו הפיק המפיק פטר קולינס.
על אף שהמוזיקה באלבומים אלו מוגדרת כ"פרוגרסיב רוק", כמה מהשירים מורכבים יותר ממה שמצופה מלהקת רוק סטנדרטית.
לצורך הדוגמה, "Time and Motion", שיר מורכב אשר מתפתח רבות מהתחלתו ועד סופו, וגם מכיל שימוש נרחב באורגן, בעוד שהאינסטורמנטל ב- "Limbo" מכיל בו קטעים ומעברים מסובכים הרבה יותר ממה שמצופה מלהקת רוק סטנדרטית.
מוזיקלית, "Text For Echo" עדיין שימר את סגנון ההארד רוק/פרוגרסיב של הלהקה, אשר התקיים גם באלבום הקודם.
נגינתם של לייפסן ולי נשארה ללא שינוי; למרות זאת, טכניקת התיפוף של פירט השתפרה, וסגנון התיפוף שלו הושפע רבות ממתופפי ג'אז וסווינג כמו פרדי גרובר .
באוקטובר 1996, יצאה הלהקה למסע הופעות מצליח בצפון אמריקה לקידום האלבום, אשר כונה "An Evening with Rush".
הסיבוב התקיים בין אוקטובר לדצמבר 1996, ובין מאי ליולי 1997, ובסיומו לקחה הלהקה הפסקה קצרה מהמוזיקה.
לאחר סיום סיבוב ההופעות לקידום "Test For Echo" ב-1997, לקחה הלהקה הפסקה של 5 שנים עד להתחדשות פעילותה, בעיקר בגלל הטרגדיות בחייו האישיים של ניל פירט.
בתו סלנה מתה בתאונת דרכים באוגוסט 1997, ושנה לאחר מכן מתה אשתו ג'קולין מסרטן.
פירט לקח הפסקה מהמוזיקה עקב הטרגדיות במשפחתו, ויצא למסע בצפון אמריקה עם אופנועו ונסע כ-88,000 קילומטרים.
בנקודה מסוימת במסעו החליט פירט לחזור ולחדש את פעילות הלהקה.
פירט כתב ספר בשם "Ghost Rider: Travels on the Healing Road" אשר מתאר את המסע הגאוגרפי והרגשי שעבר.
בספר זה הוא גם מתאר את איך שסיפר לחברי הלהקה על הלווייתה של סלנה, ועל כך שייתכן כי יפרוש מהלהקה "consider me retired".
ב-10 בנובמבר 1998, אלבום משולש בהופעה חיה אשר נקרא "Different Stages" יצא לאור, והוקדש לזכרן של סלנה וג'קולין.
האלבום הופק על ידי המפיקים פול נורתפילד וטרי בראון, ומכיל שלושה דיסקים עם הקלטות חיות מסיבובי ההופעות של האלבומים "Counterparts", "Test For Echo" ו-"A Farewall To Kings".
האלבום הוא אלבום ההופעה הרביעי של הלהקה.
לאחר זמן מה של אבל והתרפות, ביקר פירט את צלם הלהקה אנדרו נאקנאף, אשר עתיד להפגיש בין פירט לאשתו העתידית, קארי נוטאל.
פירט התחתן עם נוטאל ב-9 ספטמבר 2000. בתחילת 2001 הוא הודיע לחבריו ללהקה כי הוא מוכן לסיבוב חדש ולחזרה לעסקי המוזיקה.
עם עזרת מפיק הלהקה פול נורתפילד, חזרה הלהקה במאי 2002 עם האלבום "Vapor Trails", אשר נכתב והוקלט בטורונטו.
מה שבישר את חזרת הלהקה, היה הסינגל "One Little Victory", אשר כדי למשוך את תשומת לב המאזינים, הכיל בו נגינת גיטרה מהירה וסולו תופים.
"Vapor Tralils" הוא האלבום הראשון של ראש אשר לא הכיל אפילו סינתיסייזר בודד, אורגן או קלידים מאז שנות ה-70 המוקדמות של הלהקה.
העבודה על "Vapor Trails" הייתה תובענית ומפרכת, ונמשכה כ-14 חודשים, הזמן הממושך ביותר אשר נלקח ללהקה כדי לכתוב ולהקליט אלבום.
קידום האלבום לווה בסיבוב ההופעות הראשונה מזה 6 שנים של הלהקה, וכלל הופעות בפעם הראשונה במקסיקו סיטי ובברזיל, בהופעות אלו הופיעה הלהקה מול הקהל הגדול ביותר אשר היה בהופעותיה מעולם.
אלבום הופעה משולש, ו-DVD כפול בשם "Rush In Rio" יצא באוקטובר 2003, ובו הוקלטה בריו ההופעה האחרונה של סיבוב ההופעות לקידום האלבום "Vapor Trails", ב-23 בנובמבר 2002. ההופעה הוקלטה באצטדיון המרקנה, ריו דה ז'ניירו, ברזיל.
כדי לחגוג את שנת ה-30 להרכב, יצא לאור ביוני 2004 ה-"EP Feedback" והכיל בתוכו 8 קאברים לאמנים כמו: קרים, המי, והיארדבירדס.
לפי דברי חברי הלהקה, הם הושפעו מאוד מלהקות אלו וניתן לשמוע זאת לאורח כל הקריירה שלהם.
באותו קיץ ב-2004, הוציאה הלהקה עוד אלבום הופעה מצליח בשם "R30: 30th Anniversary Tour".
ב-24 בספטמבר 2004, הוקלטה הופעת הלהקה בפרנקפורט, גרמניה, לצורך DVD אשר נקרא "R30: Live In Frankfurt", אשר יצא לאור ב-22 בנובמבר 2005.
בראיונות שונים לקידום ה-R30: Live In Frankfurt" ,DVD", חשפו חברי הלהקה את רצונם לכתוב חומרים חדשים בתחילת 2006. בינואר 2006 אכן התחילו לייפסן ולי בתהליך כתיבת השירים.
גם פירט החל לכתוב, אך באותה תקופה לא התגורר בטורונטו כמו לייפסן ולי, אלא במזרח קליפורניה.
בספטמבר, החליטה הלהקה לשכור את המפיק ניק רסקולינסז להפקת האלבום, והקלטות האלבום הסתיימו בדצמבר.
ב-14 בפברואר 2007, הודיעה הלהקה באתרה הרשמי כי שם האלבום החדש יהיה "Snakes & Arrows".
הסינגל הראשון מהאלבום, "Far Cry" נשלח לתחנות הרדיו של צפון אמריקה ב-12 במרץ 2007, והגיע למקום השני במצעד ה-Mediabase Mainstream and Radio and Records Charts.
אתרה הרשמי של הלהקה, עוצב מחדש ב-12 במרץ למען קידום האלבום ונכתב שם גם כי הלהקה תפתח בסיבוב הופעות חדש בקיץ.
"Snakes & Arrows" יצא לאור רשמית ב-1 במאי 2007 בצפון אמריקה, וזכה במקום ה3 ב-Billabord 200, כאשר מכר בקירוב 93,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
הסינגל השני מהאלבום, "Spindrift" ב-1 ביוני 2007, ו-"The Larger Bowl (A Pantoum)" יצא ב-25 באותו חודש.
סיבוב ההופעות המתוכנן לקידום "Snakes & Arrows" התחיל ב-13 ביוני 2007, באטלנטה, ג'ורג'יה, והועד להסתיים ב-29 באוקטובר בהלסינקי, פינלנד.
ב-3 באוקטובר 2007, הודיע לייפסן כי סיבוב ההופעות לקידום "Snakes & Arrows" יימשך גם בקיץ 2008, עם 45 מועדי הופעות חדשים.
מועדי ההופעות החדשים ילוו ביציאת אלבום הופעה כפול חדש, אשר מתעד את סיבוב ההופעות של "Snakes & Arrows" (ללא המועדים החדשים), אשר ייקרא "Snakes & Arrows Live", ומועד לצאת ב-15 באפריל.
בהתאם למה שנכתב באתר האינטרנט של ראש ושל ניל פירט, ההופעות צולמו ב-16 וב-17 באוקטובר באצטדיון ה-Ahoy ברוטרדם, הולנד ואלבום ההופעה יצא בפורמט DVD.
ב-2010 יצאו ראש לסיבוב הופעות לחגיגות ה-30 של אלבומם מ-1981 "Moving Pictures", בסיבוב הופעות זה ביצעה הלהקה את האלבום במלואו, וכן שני שירים "Caravan" ו-"BU2B" מאלבומם העתיד לצאת.
הסיבוב זכה להצלחה רבה בעקבות יציאת הסרט הדוקומנטרי "Rush : Beyond the lighted stage" כשנה לפני.
סיבוב הופעות זה מתועד ב-DVD ותקליט הנקרא "Time Machine: Live In Cleveland" אשר צולם והוקלט ב-15 באפריל 2011, בהופעה שהתקיימה בקליבלנד, אוהיו.
אלבום הופעה זה יצא לאור ב-8 בנובמבר 2011.
לאחר שהסתיים סיבוב ההופעות "Time Machine" בקיץ 2011, חזרה הלהקה לעבוד על שירים לאלבומה העתידי, "Clockwork Angels", ובתחילת החורף של אותה שנה החלה להקליט את השירים החדשים באולפני הקלטות בטורונטו.
"Headlong Flight", הסינגל השני מתוך האלבום, יצא לאור ב-19 באפריל 2012. ב-12 ביוני 2012 יצא לאור האלבום החדש כולו.
"Clockwork Angels" הוא אלבום האולפן ה-20 של הלהקה, והוא האלבום המצליח ביותר של הלהקה מאז "Counterparts" שיצא ב־93'.
"Clockwork Angels" נכנס למקום השני במצעד המכירות האמריקאי ה-Billboard עם יותר מ-100,000 עותקים.
בשנת 2015 הודיע ניל פירט כי הוא מסיים להיות מתופף פעיל, אך הלהקה המשיכה להתקיים באופן רשמי.
בשנת 2018 הודיעו אלכס לייפסן וגדי לי, בראיונות נפרדים, כי הלהקה הגיעה לסוף דרכה.
סגנונה המוזיקלי של ראש השתנה משמעותית במשך השנים.
אלבומם הראשון הושפע ישירות מהבלוז-רוק הבריטי, הלהקה הושפעה בתקופה זו מלהקות בלוז והארד רוק, המשפיעות ביותר היו הלהקות קרים, לד זפלין ודיפ פרפל.
במהלך אלבומיהם הראשונים השפיעו להקות ההארד רוק, וגם מספר להקות הבי מטאל, ביניהן המי ולד זפלין, אך במקביל הושפעה הלהקה יותר ויותר מלהקות הרוק המתקדם הבריטיות.
כנהוג ברוק המתקדם, כתבה ראש שירים ארוכים בהם אלמנטי חתימת זמן משולבים עם תמלילים על פנטזיה/מדע בדיוני; למרות זאת, הם לא רככו את הסאונד שלהם.
שילוב זה של רוק כבד ומתקדם נשאר בסאונד הלהקה עד לסיום שנות ה-70. מצד שני, בשנות ה-80 שילבה הלהקה בהצלחה בין הסאונד שלה לבין המיינסטרים באותה התקופה; גל חדש, רגאי ופופ רוק.
תקופה זו הכילה בה את השימוש הנרחב ביותר בכלים כמו סינתיסייזרים, סקוונסר ותופים אלקטרונים.
ידוע כי ההצלחה הגדולה ביותר לה זכתה ראש במהלך תקופה זו הייתה בשנת 1987 לאחר הוצאת "Hold Your Fire".
בסיום שנות ה-80, הסאונד של ראש השתנה שוב בצורה משמעותית והכיל אלמנטי רוק אלטרנטיבי.
עם המילניום החדש חזרה הלהקה לסגנון הרוק נ' רול, אך עדיין עם השפעות מודרניות.
גדי לי – גיטרה בס, שירה, קלידים, מלוטרון, פדאלי בס וסינתיסייזרים, גיטרה אלקטרונית (ספטמבר 1968 – 2015)
אלכס לייפסן – גיטרה חשמלית, גיטרה קלאסית, מנדולינה, מנדולה, בוזוקי, גיטרת שנים עשר מיתרים, קולות רקע, פדאלי בס וסינתיסייזרים (קיץ 1968 – 2015)
למעלה מ-40 שנות פעילות הוכיחו גיוון רב במוזיקה של ראש.
כמו להקות אחרות רבות באותה התקופה, ניסו ראש דברים שונים בסגנונם המוזיקלי, ולשינויים אלה היו השפעות על המעריצים והמבקרים, לטובה ולרעה.
חברי הלהקה בעצמם הודו כי "או לאהוב את ראש או לשנוא אותה" כתוצאה מזלזול מצד אחד, וממעריצים רבים.
כתוצאה מאכזבת המעריצים, לא הגישה ראש מועמדות לכניסה להיכל התהילה של הרוק'נ'רול, עד שהרגישו כשרים לכך בשנת 1998. סירוב ההיכל להכנסת ראש לתוכו נבע ככל הנראה מהתעקשות הלהקה להישאר מחוץ
למיינסטרים-רוק כשזה מגיע למכירות אלבומים, בהעדפה לשמירת המעמד העצמאי.
באותו יום ערכו המעריצים המולה רבה כאשר הוכללה סוף סוף ראש בהיכל התהילה בזכות השפעה, מיומנות וותק.
ראש זכתה בהכרה רבה מצד המעריצים, בכך שהתייחסה באדישות לכניסתה להיכל.
נולד וגדל בטורונטו, בן למשפחה יהודית, ובשמו המלא, גארי לי ויינריב.
שמו כיום (גדי) כתוצאה מכך, שאמו, הייתה קוראת לו בקיצור "גרי", שבמבטא הפולני הכבד שלה, נשמע "גדי".
במהלך שנותיו, אימצו חבריו ומכריו את השם "גדי", וכך אימץ זאת, עד היום, באופן רשמי.
סגנון הקול הגבוה של גדי לי תמיד היווה את סמל הלהקה – ולפעמים, כחסרון בעיני המבקרים, בעיקר במשך השנים המוקדמות של הלהקה, בהן סגנון שירתו דמה מאוד לסגנונו של רוברט פלאנט מלד זפלין.
אך בעצם, קולו מתואר כ"יללה".
למרות זאת, קולו התרכך בצורה משמעותית במהלך השנים.
כישרונו האינסטרומנטלי קיבל ביקורת לעיתים נדירות מאוד.
לי זכה במשאלים שונים על נגני בס, בזכות וירטואזיותו, ובעיקר בגלל השפעתו, אשר ניכרת גם על נגנים ידועים כמו; סטיב האריס מאיירון מיידן, ג'ון מיונג מדרים ת'יאטר, לס קלייפול מפרימוס, קליף ברטון ממטאליקה ורבים אחרים.
לי מוערך בזכות כישרונו לנגן על כלים רבים בו זמנית.
דבר זה ניכר בעיקר במשך הופעות חיות, בהן לי שר, מנגן על גיטרה בס, קלידים, ופדאלי בס וסינתיסייזרים בחלק מהשירים.
בגלל זה נדרש לי להישאר במקום אחד במהלך שירים בהם מנוגנים כלים רבים.
גם לייפסן ופירט מוגבלים בתנועתם במשך ההופעות, גם כתוצאה מנגינה על כלים רבים.
אינסטרומנטלית, אלכס לייפסן הוא אחד הגיטריסטים המוערכים ביותר, בעיקר בזכות כישרונו ביצירה וניגון של ריפים מסובכים, שימוש מושכל באפקטים אלקטרוניים, וכדומה.
למרות ההערכה לה זכה וזוכה לייפסן עד היום, תמיד נשאר לייפסן בצל הבמה.
גדי לי תפס את רוב תשומת הלב באמצעות נגינתו על כלים רבים בו זמנית ופירט משך גם הוא תשומת לב רבה בזכות הוירטואזיות הבלתי רגילה שלו על התופים.
במשך שנות גיל ההתבגרות שלו, הוא הושפע רבות מגיטריסטים כמו ג'ימי הנדריקס, פיט טאונסנד, ג'ף בק, אריק קלפטון וג'ימי פייג'.
לצורך הגיוון, שילב נגיעות של מוזיקה ספרדית ומוזיקה קלאסית בנגינת הגיטרה בסאונד של ראש.
בשנות ה-70 פינו הגיטרות של לייפסן את קדמת הבמה אל הסינתיסייזרים של לי, ובשנות ה-90, במיוחד בשנת 2002, חזרו להוות את עיקר הצליל בסאונד של הלהקה.
כמו לי, גם לייפסן עושה דברים רבים בו זמנית במהלך הופעות רבות; משתמש באפקטי גיטרה רבים, בפדלי-בס סינתיסייזר ועושה קולות רקע.
פירט מוערך על ידי מעריצים ומבקרים שונים כאחד ממתופפי הרוק הגדולים ביותר בכל הזמנים.
הוא גם מוחשב כאחד מהטובים ביותר בסולו תופים בהופעות.
בתחילת דרכו הושפע מאוד פירט מקית' מון, המתופף של להקת המי, אך הושפע גם ממתופפים אחרים של שנות ה-60 וה-70 כמו קרמין אפיס, ג'ינג'ר בייקר וג'ון בונהם.
בתחילת הקריירה שלו ניגן פירט על כלים יוצאי דופן באותה התקופה, כמו גלוקנשפיל, פעמון צינורי, בנוסף לאלמנטים סטנדרטיים אחדים, באמצעות כל אלה תרם פירט לתדמית ה"גיוון" של הלהקה.
תרומת פירט ללהקה הייתה רבה, בעיקר כאשר היא ניסתה להרחיב את סגנונה אל ז'אנרים רבים והגיוון ביכולת התיפוף של פירט תרמה רבות ליישום אלמנטי הז'אנרים החדשים.
בשנות ה-90, המציא פירט את סגנון התיפוף שלו מחדש בעזרת מורה התופים פרדי גרובר.
בנקודה זו סגנונו של פירט התקרב יותר לסגנונם של מתופפי הג'אז השונים, וביניהם המתופף המוערך באדי ריץ'.
פירט שימש גם כן ככותב השירים העיקר של ראש, ומשך תשומת לב רבה באמצעות סגנון הכתיבה האקלקטי שלו.
ידוע ככותב מילים המושפע מספרות, ובעל תובנות יומרניות, ויש המוצאים בכתיבתו אופי הטפתי.
במהלך השנים המוקדמות של הלהקה, עסקו התמלילים של פירט בעיקר בפנטזיה, מדע בדיוני ולא משכו את כל המעריצים.
עד היום סגנון הכתיבה של פירט שרוי במחלוקת.
לדוגמה, בשנת 2007 דירג מגזין המוזיקה בלנדר את פירט במקום השני ברשימת התמלילנים הגרועים ביותר בהיסטוריית הרוק.
במהלך שנות הקריירה שלה, זכתה ראש ב-24 אלבומי זהב ו-14 אלבומי פלטינה (3 אלבומי מולטי-פלטינה), ומוקמה במקום החמישי בדירוג "להקת הרוק אשר זכתה בהכי הרבה אלבומי זהב".
לפי ה־RIAA, ראש מדורגת במקום ה-78 בכמות מכירות האלבומים בארצות הברית, לאחר שמכרה בארצות הברית כ-25 מיליון עותקים.
אם מחשבים את המכירות הכלל-עולמיות, ראש מכרה בקירוב כ-40 מיליון עותקים לאלבומיה.
למרות היציאה מעולם המוזיקה למשך חמש שנים לאחר יציאת אלבום הזהב "Test For Echo" (אשר זכה במקום החמישי במצעד ה-Billaboard 200), וזאת שהלהקה הושמעה אך ורק בתחנות רוק קלאסי בארצות הברית, "Vapor Trails" זכה במקום השישי במצעד ה-Billaboard 200 ומכר כבר בשבוע הראשון שלו כ-108,000 עותקים.
עד היום, האלבום מכר בקירוב 343,000 עותקים.
סיבוב ההופעות בו פתחה הלהקה מיד לאחר יציאת "Vapor Trails" השיג כ-24 מיליון דולר.
ובאחת ההופעות בו כמות הקהל הייתה הגדולה ביותר לה זכתה ראש במשך כל שנות פעילותה – 60,000 מעריצים בסאו פאולו, ברזיל.
אף על פי כן, "Vapor Trails" נשאר האלבום היחיד של הלהקה אשר לא הגיע למעמד אלבום זהב.
למרות זאת, אלבום ההופעה המשולש של ראש, "Rush In Rio" משנת 2003, הגיע למעמד אלבום זהב על פי ה-RIAA, וסימל את אלבום העשור הרביעי של הלהקה אשר הגיע למעמד זה.
מלבד זאת, "EP Feedback" מ-2004, הגיע לטופ 20 ב-Billaboard 200 ברשימת השידור ברדיו.
האלבום החדש ביותר של הלהקה, "Snakes & Arrows" מ-2007, הגיע למקום השלישי ב-Billaboard 200 לאחר שמכר 93,000 עותקים בקירוב בשבוע הראשון ליציאתו.
האלבום גם זכה במקום הראשון במצעד ה-Billboard's Top Rock Albums, ובמקום הראשון במצעד ה-Top Internet Albums כאשר האלבום הושק בפורמט MVI חודש לאחר יציאתו הרשמית.
עדיין, "Snakes & Arrows" לא עבר בכמות מכירותיו את כמות המכירות של "Rush In Rio" או "Vapor Trails".
חברי ראש שידרו בהופעות התנהגות "מוסרית", כאשר ביצעו שיר כלשהו בהופעה חיה, הם מעולם לא שינו אותו וביצעו אותו בדיוק כפי שהוא נשמע באלבום, כלומר לפי גרסת האולפן.
ניסיון הגשמת יעד זה החל בשנות ה-80, כאשר כללה ראש בציוד ההופעות שלה דוגם צלילים וירטואלי, בו השתמשו חברי הלהקה ב"זמן האמת" כדי לשחזר את הסאונד האולפני.
כלומר, בהרמוניות הקוליות, בנגינת הכלים, ודברים אחרים כדי לשמר את הסאונד באולפן.
בהופעות חיות, חברי הלהקה מופיעים עם בדיוק אותם הכלים בהם ניגנו באלבום (כלומר, כלים מאותו דגם), גם זאת כדי לדמות את הסאונד בהופעות לסאונד האולפני.
לכל אחד מחברי הלהקה יש Midi Controller המאפשר לו להשתמש בידיו החופשיות לשליטה בדוגם הצלילים האלקטרוני, מה שמאפשר למעריצים בזמן ההופעות ליהנות מאפקטים וממוזיקה שנשמעת כמו באלבום ללא צורך בפלייבק.
חברי הלהקה משתמשים לרוב בפדלי סינתיסייזרים וכלים אלקטרוניים אחרים, וניתן לראות ולשמוע זאת בבירור ב-R30: 30th Anniversary World Tour" ,DVD" של הלהקה משנת 2005.
מרכיב מרכזי בהופעות של ראש הוא סולו תופים של פירט.
סולואי התופים של פירט מכילים מצד אחד מקצבים בסיסיים, אך פירט גם נוהג לאלתר בסולואים שלו, ויוצר מופע ייחודי.
מאז אמצע שנות ה-80, החל פירט להשתמש ב־MIDI Sound module, וכך היה יכול לשלב במקצבי התופים גם מקצבים אקוסטיים, ודגימות של מרימבה, נבל, משולש הקשה, פעמונים ורבים אחרים.
ב-20 ביוני 2007 חגג השבועון את גיליונו האלף.
ב-28 בנובמבר 2018 האתר נסגר רשמית.
בין עורכיו של המגזין היו דורי בן זאב, אורן ציבלין, אילן יצחייק, ענת לב-אדלר, נירית וייס, דן פאר, גל בלייברג ואייל גיבלי.
בשנת 2003, עת כיהן דן פאר כעורך השבועון, עקף "ראש אחד" על פי סקר TGI לראשונה את "מעריב לנוער" ברמת החשיפה.
בשנת 2006, גבר "ראש אחד" על פי סקר TGI על "מעריב לנוער" כעיתון המוביל בתפוצתו בישראל לבני-נוער בהפרש קוראים זניח.
העיתון כלל כתבות בנושאים שונים הפונים לבני הנוער, כמו גם כתבות ומדורים בנושאי בידור ואופנה, סיפורים, מכתבי קוראים ועוד.
בפברואר 2017 פורסם כי העיתון יפסיק להוציא מהדורות נייר והוא יהיה במהדורת דיגיטל בלבד.
ב-10 במאי 2017 הופיע הגיליון המודפס האחרון.
שנה וחצי לאחר הפסקת הדפסת המהדורה הכתובה, פורסם באוקטובר 2018 כי גם מערכת האתר ואתר אינטרנט של ראש אחד ייסגרו, זה לאחר 30 שנות פעילות.
ב-28 בנובמבר 2018 האתר נסגר רשמית עם הפנייה אוטומטית לאתר הנוער הנוסף של קבוצת "ידיעות אחרונות", "פרוגי", למעט עמודי הכתבות שיישארו כארכיון אינטרנטי.
המגזין המשיך את פעילותו ברשתות החברתיות, בעיקר באינסטגרם, פעילות שאף היא הופסקה ב-2020.
בדומה לשיטה בה מתפרסם "מעריב לנוער", את הכתבות בעיתון כתבו נערים (כת"צים – כתבים צעירים) לצד כתבים בוגרים וסלבריטאים שפרסמו טורים אישים.
בין הכתבים הבולטים לאורך השנים נמנים אורי גלר, גבי גזית, גלילה רון־פדר-עמית, ארז טל, אלירן טל, אברי גלעד, יואב קוטנר, נחום מוכיח, מרב מיכאלי, בועז כהן (שכתב מלונדון והביא כתבות וידיעות מ-MTV), ענת דולב, גבי ניצן, אורן ציבלין, עומר ברק, דנה קסלר, ליטל שמש, מירב ארלוזורוב וסיון רהב-מאיר.