tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רוב המתנדבים האמריקאים חזרו לארצות הברית בין דצמבר 1938 לינואר 1939. שבויי מלחמה אמריקאים שוחררו לאחר נפילת הממשלה הרפובליקנית, שבויים אחרונים הגיעו לארצות הברית רק בספטמבר 1939.
לאורך מלחמת האזרחים 3,015 אמריקאים איישו את גדוד לינקולן ואת ממשיכו, גדוד לינקולן-וושינגטון.
בעוד שלכמה מן המתנדבים הייתה אזרחות כפולה, הם הזדהו בעיקר כאמריקאים.
כ-1,681 מהגברים הללו שירתו גם בגדוד מקנזי-פפינו ("מק-פאפ") שכן אבדות כבדות בשני הגדודים הובילו למיזוגים והעברות של לוחמים ביניהם.
רבים מן המתנדבים היו דור ראשון או שני למהגרים, והגדוד היה ממוצא אירופי ברובו.
הגיל הממוצע של האמריקאים ששירתו בחטיבת לינקולן היה 27. אולם היו לוחמים מגיל 16. המתנדבים לגדוד הגיעו מ-46 מתוך 48 מדינות בארצות הברית, כאשר מן העיר ניו יורק הגיע המספר הגדול ביותר של מתנדבים, בין חמישית לשליש מן המתנדבים היו מהעיר.
רוב המתנדבים דוברי ספרדית היו מניו יורק או משכונת איבור (Ybor) בטמפה, פלורידה.
אמריקאים שהגישו מועמדות לגדוד נדרשו לראיון אישי על ידי ועדה מיוחדת מטעם המפלגה הקומוניסטית ארצות הברית.
הראיון נועד לדחות מועמדים אשר "...חסרו הבנה פוליטית של המאבק האנטי-פשיסטי" ומחפשי הרפתקאות.
לא הייתה חובת גיוס לגדוד בין חברי המפלגה הקומוניסטית.
מטרת המשימה נשמרה בסודיות ומתנדבים קיבלו מידע מינימלי על הצפוי להם.
לאלה שעברו את הראיון, הוועדה המליצה לספק מידע כוזב לגבי יעד נסיעתם.
אמריקאים בדרך כלל נכנסו לספרד דרך צרפת כיוון שממשלת ארצות הברית לא הנפיקה אשרות נסיעה לספרד כחלק ממדיניות אי ההתערבות שלה.
מתנדבים אמריקאים מעטים הגיעו לאחר ספטמבר 1937.
מניעיהם של מתנדבי גדוד לינקון היו שונים ורבים.
עבור 85 המתנדבים האפרו-אמריקאים בגדוד, הכוחות הלאומנים של פרנקו ייצגו חלק מהעוולות שאיתם התמודדו בארצות הברית.
צבא פרנקו כלל חיילים קולוניאליים מהמושבות האפריקאיות של ספרד, או מאפריקאים מגויסים שקיוו להיחלץ מעוני.
יתר על כן, פרנקו נתמך על ידי הצבא וחיל האוויר האיטלקי, זמן קצר לאחר שכבשו את אתיופיה.
כמה מנהיגים אפיינו את המלחמה כמסע צלב נגד ה"אפריקניזציה" של ספרד, אף על פי שהלאומנים הם שסמכו על לוחמים אפריקאים.
לנגסטון יוז, עיתונאי בעיתון בולטימור האפרו-אמריקאי באותה תקופה, כתב, "תן לפרנקו ברדס, והוא יהיה חבר בקו קלוקס קלאן ".
אף על פי שגדוד לינקולן היה לבן ברובו, הוא היה משולב.
רוב המתנדבים המקוריים בגדוד היו קומוניסטים, או אוהדי ברית המועצות.
אין נתונים מדויקים כמה ממתנדבי הגדוד היו קומוניסטים כיוון שאידאולוגיה פוליטית מסוימת לא הייתה להתגייסות לגדוד.
היסטוריונים ותיקי הגדוד מעריכים כי בין 50 ל-80 אחוז מהגדוד היו קומוניסטים.
בין המפקדים בגדוד הרוב המכריע היו קומוניסטים.
בניגוד לרוב מקביליהם האירופים, רבים מן האמריקאים בבריגדה הבינלאומית היו סטודנטים ולא התנסו בשירות צבאי לפני המלחמה.
לא כל הלוחמים בגדוד הונעו משיקולים אידאולוגיים או פוליטיים.
בשנת 2006 סיפר מו פישמן, מוותיקי הגדוד: "כמה מן החיילים מצאו בגדוד מפלט ממצבי זוגיות או אהבה לא מוצלחים, אבל מה שאיחד את כולנו זה השנאה לפשיזם".
אנטי-פשיזם, יותר מכל גורם אחר, הוא שהניע ואיחד את מתנדבי גדוד לינקולן.
על פי הערכות היסטוריות, כשליש מכלל מתנדבי גדוד לינקולן היו יהודים.
הלשכה אורגנה על ידי ד"ר אדוארד ק.
ברסקיוגייסה רופאים, רופאי שיניים, אחיות, אנשי מינהל ונהגי אמבולנס כדי לתמוך ברפובליקה הספרדית.
באירועי גיוס התרומות שלה לעיתים כונתה גם בשמות "הלשכה הרפואית האמריקנית להצלת הדמוקרטיה הספרדית" ו"הלשכה הרפואית והוועדה הצפון אמריקאית לסיוע לדמוקרטיה הספרדית".
בארצות הברית, הלשכה ערכה אירועים כדי לשכנע את דעת הקהל שלא לתמוך בחרם על סיוע לרפובליקה הספרדית אותו הטילה ממשלת ארצות הברית בעקבות הסכמי הוועדה לאי-התערבות.
בספרד, מתנדבי הלשכה הופנו לבתי חולים ולמרכזים רפואיים של שירותי הרפואה הצבאית הספרדית (Cuerpo de Sanidad), כמו בית החולים הצבאי Gómez Ulla במדריד, וגם לאתרים בקו החזית.
חברי הלשכה, שכללו גם נשים, טיפלו בלוחמים בינלאומיים וספרדים כאחד.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד ואחריה, חברי הבריגדה נתפסו בדרך כלל בציבור האמריקאי כתומכי ברית המועצות.
לאחר ששבו לארצות הברית, רבים הצטרפו לארגון וותיקי חטיבת אברהם לינקולן (VALB).
עם זאת, הסכם מולוטוב-ריבנטרופ גרם לפילוג בין ותיקי בריגדת לינקולן.
כמה מהם, שאימצו את הטיעון הקומוניסטי הרשמי, הצטרפו לתנועת השלום האמריקאית שיצאה במחאה על תמיכת ארצות הברית בבריטניה ובצרפת נגד גרמניה הנאצית.
אחרים, לעומת זאת, התמידו בקו האנטי-פשיסטי שבו הלכו לספרד.
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, ה-VALB שינה את עמדתו ותמך באופן מלא במלחמה.
מפקד לינקולן-וושינגטון לשעבר, מילטון וולף, התנדב בשנת 1940 למנהלת המבצעים המיוחדים של הצבא הבריטי וניהל אספקת נשק לארגוני התנגדות אירופים במלחמת העולם השנייה .
במהלך מלחמת העולם השנייה, ממשלת ארצות הברית ראתה בחברים לשעבר בחטיבה סיכון ביטחוני.
מנהל ה-FBI, ג'יי אדגר הובר, ביקש מהנשיא רוזוולט להבטיח שחברי גדוד לינקולן לשעבר, שנלחמו בכוחות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה לא יהיו מועמדים לקצונה או שיינתן להם כל ציון לשבח.
בשנת 1947 הוכנסו ותיקי חטיבת אברהם לינקולן לרשימת הארגונים החתרניים של התובע הכללי של ארצות הברית.
ארגון ותיקי הבריגדה הבינלאומית יהיו רק אחד מחמישה ארגונים שנכללו ברשימה ואשר המשיכו לפעול עד 1970.
לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, המליץ ה-FBI לשלול מכל ותיקי גדוד לינקולן קידום צבאי כדי למנוע מקומוניסטים להגיע לדרגות פיקוד בכוחות המזוינים.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, שוחררו ותיקי גדוד לינקולן מהצבא ונמנעה קבלתם למשרות ממשלתיות.
ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית צירפה לרשימה השחורה שערכה את כל שמות ותיקי גדוד לינקולן.
חיילים משוחררים שהיו בגדוד פוטרו ממקומות עבודה, נערכו עליהם מעקבים, הם הוטרדו, תויגו כקומוניסטים בפני מעסיקים פוטנציאלים, נמנעה מהם זכות לדיור וסירבו להנפיק להם דרכונים במשך עשרות שנים.
ה-FBI הכחיש כי הוא שמר תיקים על ותיקי גדוד לינקולן, אך קבוצות ותיקים טוענות שהממשלה הפדרלית רק מחפה על פשעיה.
בראיון לעורכי סקריפס-הווארד, בשנת 1985, אמר הנשיא רונלד רייגן שרוב האמריקנים מאמינים שחבריהם האמריקאים שלחמו לצד הכוחות הנאמנים לרפובליקה הצטרפו לצד הלא נכון.
החבר האחרון הידוע בגדוד לינקולן, דלמר ברג, מת ב-28 בפברואר 2016, בגיל 100.
גדוד טולכרם היא קבוצת טרור פלסטינית חמושה המזוהה עם פלגים פוליטיים פלסטיניים שונים ופועלת מטולכרם ומנור שמס.
הוא נחשב לאחת מקבוצות הטרור הגדולות מבין גדודי הטרור ביהודה ושומרון.
ארגון הטרור הוקם בסוף 2021 כקבוצה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי.
במרץ 2022 הפך עצמאי בהחלטת מייסדו, סייף אבו לבדה.
מאז הארגון לא משתייך לפלג טרור מסוים, ומחבלים רבים מארגוני טרור שונים מצטרפים לשורותיו, והוא מגייס מחבלים בין היתר מגדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס, ומגדודי חללי אל-אקצא, שהצטרפו ככוח מיוחד הנושא את השם "קבוצת תגובה מהירה" שייסד המחבל אמיר אבו חדיג'ה.
ישראל נאלצה לבצע פעולות רבות ב, במלחמת חרבות ברזל ולפניה, כדי לפעול צבאית נגד ארגון הטרור, המייצר טרור נגד מדינת ישראל ואזרחיה.
ארגון הטרור חותר למודל הכולל תשתית טרור, פיקוד מטה ושליטה היררכית ברורה.
בארגון הטרור מחבלים שמבצעים פיגועים, וכאלה שדואגים לקשר עם גורמים מחוץ אליו כמו גדודי טרור הפועלים ממחנות פליטים אחרים.
כחלק מפעילות הגדוד המחבלים בונים את המחנה כמבצר, מתעמתים עם צה"ל, מקימים דירות מסתור ומפקדות, ומקפידים על מידור.
ארגון הטרור יושב על הקו הירוק ובצמידות לכביש 6, משכך כוללת פעילותו פיגועי ירי על היישובים היהודיים הסמוכים לטולכרם (בשומרון ובשרון), ובהתעצמות, כאשר ארגוני טרור גדולים יותר נותנים חסות לפעילותו ומממנים אותו.
לארגון היו שלושה מפקדים: סייף אבו לבדה, ואבו שוג'אע.
שלושתם חוסלו על ידי ישראל.
ארגון הטרור נוסד על ידי סייף אבו לבדה יחד עם שותפים אחרים ובסיוע גדוד ג'נין בשלהי 2021, והיה בתחילה יחידה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי.
לאחר השלמת ההכנות של ארגון הטרור הוא הוכרז רשמית על ידי אבו לבדה במרץ 2022, בכיכר מרכזית בטולכרם, עת התפצל מהג'יהאד האסלאמי וגייס מחבלים גם מחמאס.
תיעוד ראשון שלו בתקשורת הישראלית מופיע רק בנובמבר אותה שנה.
עיקר הפעילות של גדוד טולכרם כיום הוא בהתעצמות ובביצוע פיגועי ירי לעבר היישובים הסמוכים: יישובי מזרח עמק חפר היושבים על כביש 6, אבני חפץ וכלפי מעבר תאנים הסמוך.
פיגועי טרור נוספים שמבצע הגדוד הם יידוי אבנים ומטעני חבלה, וטרור פסיכולוגי של פרסום סרטוני הפחדה כלפי התושבים היהודיים של האזור.
ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי לוקחים אחריות על הגדוד, שבאופן רשמי משייך עצמו למחנה הפליטים.
אותם ארגוני טרור מתגמלים את המחבלים עד אלפי שקלים עבור ירי על יישובי עמק חפר וצילום הירי עם סממנים המזוהים עם הארגונים, כמו סרטי ראש ודגלים של חמאס, על מנת שיוכלו להבהיר כי מדובר בפעולה של אנשיהם.
פרט לפיגועים שמבצע ארגון הטרור נגד אזרחי מדינת ישראל, עיקר פעילותו היא בביצוע ירי, פיגועי תופת ולחימה נגד חיילי צבא הגנה לישראל בטולכרם עצמה ובסביבתה, כאשר החיילים נכנסים אליה לפעילות צבאית לביעור טרור.
למרות פעילות צה"ל וחיסוליו הרבים באזור טולכרם ונור שמס במלחמת חרבות ברזל ולפניה באמצעות חטמ"ר מנשה, וחטיבות מתגברות, הטרור באזור לא נפסק.
צה"ל לא מצליח לסכל את המחבלים המתארגנים לפיגועים כל העת, ובאזור יש כמות עצומה של נשקים וחומרי נפץ, ותושבי האזור בשומרון ובשרון חוששים שפעילויותיו הבאות של ארגון הטרור יהיו ממוקדות ועוצמתיות יותר, ואף יכללו מתקפה הדומה באופיה לטבח שבעה באוקטובר.
גדוד טולכרם כולל בתוכו מחבלים מפלגי טרור שונים, ואינו משתייך לאחד מהם, אלא פועל כארגון טרור עצמאי.
להלן יחידות הבת של ארגון הטרור:
יחידת פלוגות אל-קודס (נקראת גם סייף אבו לבדה על שם מייסד ארגון הטרור.
בערבית: مجموعة سيف أبو لبدة) – פועלת מאז סוף 2021 ומורכבת ממחבלי פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי.
יחידה זו הייתה ארגון הטרור בתחילתו, עד להפיכתו לעצמאי.
יחידת אל-קסאם – הצטרפה לארגון הטרור לאחר הפיכתו לעצמאי, במרץ 2022. מורכבת ממחבלי גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס.
יחידת חללי אל-אקצא (נקראת גם יחידת התגובה המהירה, בערבית: مجموعة الرد السريع) – הצטרפה לארגון הטרור ב-22 בפברואר 2023. היא יוסדה על ידי המחבל , ומורכבת ממחבלי גדודי חללי אל-אקצא.
מהווה את הכוחות המיוחדים של ארגון הטרור.
יחידת גוב הבזים – הוקמה ב-18 באוקטובר 2022, והצטרפה בפברואר 2023 ליחידת התגובה המהירה.
במקרים רבים היחידות מתפקדות בנפרד אחת מהשנייה, בין היתר בנושאים של לקיחת אחריות על פיגועים והתנהלות כלפי התקשורת.
מאז התפצלות ארגון הטרור מפלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי, מחבלים רבים מגדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס בחרו להצטרף אליו, ובספטמבר 2022 הוא מנה כ-40 מחבלים.
בתחילת 2023 הצטרפו לגדוד גם מחבלים רבים מגדודי חללי אל-אקצא, תחת הכוח המיוחד "חוליית התגובה המהירה".
ב-22 בפברואר קרא , מפקד היחידה, את ההצהרה הראשונה שלה במסיבת עיתונאים בטולכרם.
בהמשך מונה אבו ח'דיג'ה למפקד הגדוד.
צה"ל חיסל את מפקד הארגון, אבו ח'דיג'ה, ב-23 במרץ 2023, ביומו הראשון של חודש ניסן והרמדאן, לאחר שהוגדר "פצצה מתקתקת" כי תכנן להוציא פיגוע בטווח הקצר.
באותה תקופה פורסם גם כי ארגון הטרור מפולג, כאשר נור שמס ומחנה הפליטים טולכרם פועלים כל אחד באופן עצמאי, ללא שיתוף פעולה ביניהם, כאשר כוח המחבלים בנור שמס זוכה לתמיכה ציבורית רחבה.
ב-2 במאי ביצעו מחבלים מחוליית התגובה המהירה פיגוע ירי סמוך לאבני חפץ, ופצעו אדם באורח קל.
המחבלים שביצעו את הפיגוע חוסלו בטולכרם כעבור שלושה ימים.
בפעולה נעצרו שני מחבלים נוספים ונתפסו כלי נשק.
ארגון הטרור ביצע את פיגוע הירי בחרמש ב-30 במאי בו נרצח מאיר תמרי, תושב חרמש.
"חוליית התגובה המהירה" לקחה אחריות על הפיגוע.
בלילה בין 4 ל-5 באוקטובר עצרו כוחות צה"ל ומג"ב מבוקש בטולכרם תחת חילופי אש.
בפעילות נפצעו חמישה לוחמי מג"ב, בהם שלושה באורח קשה.
הפעילות קרתה אחרי פעילות נוספת בעיר כשבועיים לפני כן.
ב-19 באוקטובר התעמת הגדוד עם כוחות משמר הגבול וחטיבת מנשה שפשטו על מחנה טולכרם ומחנה הפליטים נור שמס, הרגו קצין מג"ב ופצעו עשרה חיילים ושוטרים.
ארגון הטרור ביצע ירי לעבר יישובי עמק חפר, אבני חפץ ומחסום ניצני עוז לפחות מדי לילה באופן תדיר בחודש נובמבר ובחודשים שאחריו.
ב-3 באפריל 2024 תועדו מחבלי הארגון נוסעים בעיר טולכרם על טנדר של הרשות הפלסטינית ש"החרימו".
ב-18 באפריל פתחו כוחות צה"ל במבצע צבאי רחב היקף של יומיים במחנה הפליטים נור שמס בטולכרם.
ארגון הטרור ניהל קרבות באמצעות מטעני חבלה ורובים תוצרת בית.
תשעה חיילי צה"ל נפצעו בקרבות ולפחות עשרה מחבלים נהרגו במהלך הפשיטה.
מחבלי גדודי חללי אל-אקצא, "חוליית התגובה המהירה" של הגדוד, פרסמו ב-26 באפריל 2024 סרטון בו הם נראים יורים בלילה שלפני צרורות לעבר היישוב בת חפר.
ב-30 באפריל מחבלים נוספים מהחולייה ביצעו פיגוע ירי מאסיבי על מחסום ניצני עוז שבדרך לכביש 6.
ב-1 במאי, לפי מקורות ערביים, נורה ונהרג אחמד אל-פול, מחבל מרכזי בארגון הטרור, בידי המנגנונים של הרשות הפלסטינית במרכז העיר טולכרם, במהלך מארב שביצעו המנגנונים לחוליית מחבלים חמושה.
סרטון שפורסם ב-27 במאי, בו נראים שב"חים חוצים את גדר ההפרדה ונתפסים, גרר בהלה רבתי בשרון.
ב-29 במאי הוביל הגדוד שורה של פיגועי ירי על היישוב בת חפר שגרמה נזק לרכוש.
המחבלים פרסמו סרטון מהפיגוע, בו הם נראים עם סרטי חמאס על ראשם.
ארגון הטרור טען בנוסף שחדרה ליישוב ופשט על בית, תוך שהוא תפס מקלע ואקדח.
צה"ל פתח בסריקות לאיתור המחבלים.
בעקבות פיגוע זה וחציית השב"חים את גדר ההפרדה יומיים קודם לכן, הפגינו עשרות תושבים מבת חפר בשער היישוב, וראש מועצה אזורית עמק חפר, גלית שאול, פנתה במכתב לשר הביטחון יואב גלנט בבקשה לקיים דיון חירום בעניין הביטחוני.
מחבלים מארגון הטרור רצחו את אמנון מוכתר בקלקיליה ב-22 ביוני.
ב-24 ביוני ארגון הטרור פוצץ מרחוק שני מטעני חבלה לעבר היישוב בת חפר.
ב-1 ביולי ארגון הטרור התעמת עם כוחות ישראליים במחנה הפליטים נור שמס.
בעזרת חומר נפץ תוצרת בית הצליח הארגון להשבית רכב משוריין פנתר ישראלי, להרוג חייל צה"ל ולפצוע קשה חייל נוסף.
ב-16 ביולי קיבל ארגון הטרור אחריות על פיגוע מטען חבלה ליד הכפר רמין, שבו נפצעו שלושה יהודים תושבי האזור.
יום אחר כך, פוצץ ארגון הטרור מטען חבלה סמוך להתנחלות חרמש, ופצע ארבעה ישראלים, בהם שני חיילים שאינם בתפקיד ושני אזרחים.
ב-20 בפברואר 2025 לקח הגדוד אחריות על פיגוע המטענים באוטובוסים בבת ים ובחולון, ניסיון פיגוע ענק שבוצע באמצעות פיצוץ מטעני חבלה באוטובוסים בגוש דן במרחקי זמן זעומים אחד מהשני.
צבא הגנה לישראל ביצע מספר מבצעים צבאיים וסיכולים ממוקד במחנות במהלך המלחמה.
בעזרת מודיעין של שב"כ חוסלו מספר מחבלים מהאזור כשהיו בדרכם לבצע פיגועים, בעזרת אוגדת איו"ש.
מספר חיסולים ופעולות שביצעה מערכת הביטחון הישראלית נגד הגדוד מפורטות כאן.
צה"ל חיסל ב-6 בנובמבר 2023 ארבעה מחבלים בכירים בארגון הטרור בטולכרם, שהיו אחראים לעשרות פיגועי ירי ביהודה ובשומרון ותכננו פיגועים נוספים, ביניהם פיגועי תופת, ירי תלול מסלול ושליחת מחבלים לעורף ישראל.
שניים מהמחבלים שחוסלו הם עז א-דין עוואד, מפקד יחידת אל-קסאם של חמאס בגדוד, וג'יהאד שחאדה, ששימש כמפקד "גדוד התגובה המהירה".
שני המחבלים היו תושבי מחנה הפליטים טולכרם ומבכירי תשתית הטרור באזור.
בפעילות צה"ל בטולכרם במחנה הפליטים טולכרם ב-14 בנובמבר חוסלו שבעה מחבלים, הושמדה מעבדת מטענים, נחשפו עשרות מטענים שהוסתרו בכבישי המחנה ונהרסה אנדרטה לזכר רב המחבלים יאסר ערפאת במקום.
ב-17 בדצמבר נהרג מחמוד ג'אבר, אחיו של מוחמד ג'אבר יחד עם מחבלים נוספים.
ב-18 עד 20 באפריל 2024 ביצע צה"ל, מג"ב ושב"כ מבצע צבאי בנור שמס, בו חוסלו ונעצרו מחבלים, נסרקו מבנים, נחשפו מטעני חבלה, הוחרמו כלי נשק, והושמדה מעבדת מטענים במקום.
מקורות ערביים טענו כי מוחמד ג'אבר, מפקד הגדוד, חוסל במבצע.
בצה"ל הביעו ספקות לגבי הטענה, ואכן, המחבל הופיע בפומבי במחנה ביום שלאחר יציאת כוחות צה"ל ממנו.
המבצע ערך כ-50 שעות, ונהרגו בו לפחות 13 מחבלים, אחד מהם לפחות היה ערבי בעל תעודת זהות ישראלית.
מספר ההרוגים שפורסם על ידי הסהר האדום היה גבוה יותר, אך חלק מאלו שהוגדרו על ידם כהרוגים התבררו בהמשך כחיים.
לצד הישראלי נפצעו שמונה חיילים ושוטר מג"ב אחד.
מתחילת מלחמת חרבות ברזל עד 30 במאי 2024 נעצרו במחנה טולכרם נעצרו כ-40 מחבלים, בעוד מספר דומה של מחבלים חוסלו.
בנור שמס חוסלו 50 מחבלים נוספים ונתפסו 70 כלי נשק.
ב-4 באוגוסט חוסלו בטולכרם מבצעי רצח אמנון מוכתר, מחבלי ארגון הטרור.
במהלך מבצע מחנות קיץ, שהחל בסוף אוגוסט 2024, דחפורי D9 משוריינים ושופלים מסוג לביא"ה פינו מטענים רבים במרחב טולכרם.
בערב היום הראשון למבצע נהרג מחבל בירי צלף, ובלילה השני למבצע לוחמי הימ"מ הרגו חמישה מחבלים, אבו שוג'אע, מנהיג גדודי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במקום, שהפך לסמל אחרי שניצל מכמה ניסיונות חיסול.
ב-4 בספטמבר איתרו לוחמי צק"ח כפיר מטען חבלה שהוסווה בתוך עגלת תינוקות.
בנוגע לפגיעה בתשתיות, דובר צה"ל מסר כי "במהלך פעילות לחישוף מטענים המוטמנים תחת צירים בנור שמס, נגרם שלא במכוון נזק לצינור מים".
תושבים שחזרו למחנה הפליטים תיארו הרס נרחב לתשתיות, כולל לכבישים שהצבא חפר ולחלק מהבתים.
לפי "שיחה מקומית", כל הכיכרות המרכזיות שבתוך טולכרם נהרסו על ידי דחפורי הצבא.
ב-11 בספטמבר חיסל צה"ל מחבל חמוש ופגע במחבלים נוספים.
ב-3 באוקטובר, בהכוונת צה"ל ושב"כ, חיסלו מטוסי קרב את ראש תשתית הטרור של חמאס בטולכרם, זאהי יאסר עבד א-ראזק עופי, אשר תכנן פיגוע בטווח זמן המיידי.
הסהר האדום הפלסטיני דיווח כי 20 בני אדם נהרגו בתקיפה, רובם מחבלים שהיו לצידו.
ב-10 באוקטובר חוסל מוחמד עבדאללה, ראש התארגנות הטרור של הג'יהאד האיסלאמי בארגון הטרור, בתקיפה אווירית בנור שמס, יחד עם מחבל נוסף.
ב-26 באוקטובר, כוחות ימ"מ, סיירת חרוב ושב"כ ביצעו נוהל "סיר לחץ" בטולכרם והרגו את המחבל אסלאם עודה, פעיל חמאס שהיה פצצה מתקתקת ותכנן פיגוע בטווח המיידי.
ברכבו נמצאו אמצעי לחימה בהם רובה M16 וחומרים להרכבת מטעני חבלה.
בלילה שבין 30 באוקטובר ל-31 באוקטובר חיסלו לוחמי הימ"מ והשב"כ בטולכרם מחבל של חמאס שעמד להוציא פיגוע בטווח הזמן המיידי.
בלילה למחרת, סיירת חרוב בסיוע כלי טיס חיסלה שלושה מחבלים בנור שמס שהשתמשו בבית חולים למטרות טרור.
ב-27 בינואר 2025 דווח כי עשרות מחבלים מהמיליציה התחילו בהתארגנות עם המטרה לבצע מתקפת פתע ממחנה נור-א שמס בהשראת טבח שבעה באוקטובר.
בתגובה לכך הרחיב צה"ל את מבצע חומת ברזל לטולכרם.
באותו יום צה"ל חיסל מהאוויר את מפקד חמאס בנור א-שמס וראש התארגנות הטרור של חמאס בטולכרם.
בפתיחת המבצע צה"ל הרג בסיכול ממוקד מהאוויר את מפקד חמאס בנור שמס וראש היחידה של חמאס בטולכרם, איהאב אבו עטיווי.
מיד לאחר מכן כוחות רבים של צה"ל בהובלת יחידת דובדבן נכנסו אל מחנה הפליטים.
ב-29 בינואר הכריזה ישראל מלחמה על המיליציה, ובאותו היום נלכדו בטולכרם 2 עזתים.
בנוסף צה"ל הודיע שעד כה נהרגו 18 מחבלים, נפצעו 40 ונעצרו כ-60 מבוקשים.
בנוסף אותרו והושמדו למעלה מ-150 מטעני חבלה, מתוכם כ-100 בג'נין ו-30 בטולכרם.
ב-3 בפברואר דווח כי עד כה נהרגו 3 מחבלים בעיירה במהלך קרבות ונעצרו 50 מחבלים.
ב-11 בפברואר פורסם שצה"ל שוקל ליצור גדוד לעיירה שידאג למגר את הטרור בטולכרם ולעצור ניסיונות לבצע טבח בדומה לטבח שבעה באוקטובר.
לאחר פיגוע המטענים באוטובוסים בחולון ובבת ים שביצע ארגון הטרור הורה שר הביטחון ישראל כ"ץ להגביר את עוצמת הפעילות בטולכרם.
ב-23 בפברואר שר הביטחון ישראל כ"ץ אמר כי צה"ל השתלט על טולכרם ויישאר באזור.
+שםפרטיםהסיכולמפקדי ארגון הטרורסייף חפי מוחמד אבו לבדהנולד ב-4 במאי 1993.
היה זה שהכריז במרץ 2022 על הקמת יחידת פלוגות אל-קודס בארגון הטרור, בשיתוף עם גדוד ג'נין ובתמיכה ישירה של פלוגות אל-קודסחוסל על ידי ישראל ב-2 באפריל 2022, סמוך לצומת עראבה.
גופתו מוחזקת על ידי ישראל.נולד ב-13 בינואר 1999.
בתחילת 2023 הקים את "יחידת התגובה המהירה" בגדוד טולכרם וקיבל את הנהגתה.
בהמשך הנהיג את כלל ארגון הטרור.
היה מעורב במספר פיגועים נגד ישראלים ומטרות ישראליותלאחר מרדף ממושך אחריו על ידי ישראל הצליחו כוחות מיוחדים ישראלים להתנקש בחייו בשימוש ביחידות מסתערבים, שב"כ, צה"ל ומשמר הגבול.
הסיכול בוצע במבצע צבאי בו כיתרו את הבית בו שהה ב, פרוור של טולכרם, בבוקר ה-23 במרץ 2023. אז אבו חדיג'ה פתח בקרב נגד הכוחות הישראליים, ונהרג.אבו שוג'אענולד ב-1998.
נעצר מספר פעמים, ונאסר לתקופה של חמש שנים.
קיבל את הפיקוד על ארגון הטרור לאחר סיכול קודמו בתפקיד.
היה אחראי לשורה של פיגועים, ביניהם רצח אמנון מוכתר בקלקיליה.חוסל במסגרת מבצע מחנות קיץ, בעקבות מידע שהגיע לצה"ל על מחבלים בכירים המסתתרים במסגד בטולכרם.
צה"ל כיתר את המסגד והפעיל עליו נוהל סיר לחץ בשעה 4:00, 29 באוגוסט 2024. במסגרת הנוהל, ירו החיילים לעבר המבנה רקטות כתף.
על פי הודעת צה"ל, אבו שוג'אע ומחבל נוסף נהרגו מיד.
כוחות צה"ל השיבו באש, והרגו שלושה מחבלים.
הרביעי יצא עם ידיים למעלה והסגיר את עצמו.
לאחר החיסול צה"ל פוצץ את בית משפחתו.מפקדי יחידות הבתג'יהאד מהרג' איברהים שחאדהנולד בטולכרם ב-18 בפברואר 1999.
הוא היה מפקד יחידת התגובה המהירה עד שחוסל, וירש את עאמר אבו ח'דיג'ה.כוחות מיוחדים ישראלים חיסלו אותם בעיר טולכרם ביום ה-31 למלחמת חרבות ברזל, 6 בנובמבר 2023, בירי של כ-100 כדורים לעבר רכב בו היו.
שני מחבלים נוספים נהרגו ברכב יחד איתם.עז א-דין ראאד חוסיין עוואדנולד בטול כרם ב-31 במרץ 1995.
קיבל את הפיקוד על יחידת אל-קסאם של הגדוד עד לחיסולו.קיבל את הנהגת יחידת חללי אל-אקצא בגדוד עד לחיסולו, ממייסדי הגדוד.צה"ל הרג אותו במהלך מבצע צבאי בנור שמס ב-7 בפברואר 2024, לאחר שצר על הבית בו התחבא.
צה"ל הפציץ את הבית והרס אותו עם דחפורים, והוא נהרג יחד עם בן דודו.מוחמד עבדאללהראש היחידה של הג'יהאד האסלאמי בגדוד הטרור עד לחיסולו.
במסגרת תפקידו היה מעורב בפיגועים רבים, ופעל בתחום פיגועי מטעני החבלה לעבר כוחות צה"ל בטולכרם.חוסל מהאוויר בנור שמס ב-10 באוקטובר, יחד עם מחבל נוסף.איהאב אבו עטיוויראש יחידת הטרור של חמאס בגדוד הטרורחוסל בסיכול ממוקד ב-27 בינואר 2025, כחלק ממכת הפתיחה על טולכרם במבצע חומת ברזל.
גדוד עיט 595 הוא יחידת חשיפת תקיפה אשר אחראית על חזיתות סוריה ולבנון ופועלת בשגרה ברמת הגולן, חרמון והר דוב וכפופה פיקודית לאוגדת הבשן ולמערך האיסוף הקרבי בחיל הגנת הגבולות.
הגדוד הוקם ב-2013 בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה וחשש לחדירת מחבלים מהגבול לרמת הגולן.
הגדוד מתמחה בהכרת השטח בחזיתות סוריה ולבנון ואחראי על איסוף מודיעין בשטח האויב בזמן אמת, זיהוי והפללת מטרות, והכוונת כוחות מיוחדים כל זאת תוך שימוש באמצעים טכנולוגיים ומסווגים המאפשרים עליונות מודיעינית ומבצעית על האויב.
הגדוד מורכב משתי פלוגות לוחמים ולוחמות, שתי פלוגות תצפית גזרתיות, פלוגת אחזקה, פלוגת סיוע מנהלתי ופלוגת לוחמים ולוחמות במילואים.
הפלוגות הלוחמות של הגדוד הן פלוגה ב' (יחמ"מ) ופלוגה ד' (יחמ"מ) בהן משרתים לוחמי ולוחמות איסוף.
הפלוגות עוסקות באיסוף מודיעין קרבי, סיכול מחבלים והכוונת אש למטרות.
הפלוגות משתפות פעולה עם יחידות מיוחדות ומבצעות איסוף מידע מודיעיני בשטח, תצפיות ותקיפה בעזרת רחפנים מתקדמים ומארבי תצפית.
פלוגה ב' יחמ"מ (יחידת מודיעין מטרות)
בעלת יכולות איסוף אנכי ואופקי ומתמחה באיסוף חשאי במבצעים מיוחדים בגזרת הצפון.
פלוגה ד' יחמ"מ (יחידת מודיעין מטרות)
בעלת יכולות איסוף אנכי ואופקי ומתמקצעת באיסוף האנכי בעזרת רחפנים עם יכולות הגנה והתקפה בעזרתם הפלוגה מפלילה מטרות ומכווינה כוחות אש.
שתי פלוגות איסוף גזרתיות בהן משרתות תצפיתניות (בקריות איסוף יבשתי) והן כפופות לחטיבות המרחביות של אוגדת הבשן, וכן בקא"סיות רחפנים וממ"חיות (מנתחות מודיעין חזותי) הכפופות לאוגדה 210.
על פלוגת האיסוף מפקדות קצינות בוגרות קורס מפקדי פלוגות ביבשה והן בנויות מחמ"לי האיסוף שמופעלים על ידי מערכת.
"מר"ס" מתוצרת אלביט מערכות, כאשר אמצעי האיסוף משדרים לחמ"ל את גזרת האויב.
הפלוגה יושבת תחת חטיבה 474 במחנה סער ואחראית על ההגנה במרחב רמת הגולן (חזית סוריה).
תפקידה לייצר תמונת מצב למִפקדת החטיבה ולאפשר שיתוף פעולה עם כוחות החטיבה זאת בעזרת אמצעי תצפית ומכ"מים הפרוסים בגזרת החטיבה.
במבצע "חץ הבשן" הפלוגה הכווינה כוחות, הפלילה תשתיות אויב וסגרה מעגלים עם הכוחות המתמרנים.
הפלוגה יושבת תחת חטיבה 810 במחנה ערער ואחראית על ההגנה בגזרת החרמון והר דוב.
תפקידה לייצר תמונת מצב למִפקדת החטיבה ולאפשר שיתוף פעולה עם כוחות החטיבה הפרושים בשטח זאת בעזרת אמצעי תצפית ומכ"מים הפרוסים בגזרת החטיבה.
כחלק ממלחמת חרבות ברזל והמתיחות הביטחונית בגבולה הצפוני של מדינת ישראל הגדוד לקח חלק בפעילות ההגנה של אוגדה 210.
עם תחילת הלחימה אוגדה 210 קיבלה אחריות על מרחב הר דוב והגדוד הפך ליחידת איסוף מודיעין על שתי גזרות: גזרת סוריה ומרחב לבנון.
באמצעות מגוון יכולות איסוף מודיעין חיילי הגדוד בסדיר ובמילואים חשפו אויב, הפלילו תשתיות טרור, הכווינו כוחות אש ולקחו חלק במבצעים מיוחדים בשטח האויב.
במסגרת מבצע חיצי הצפון, שהחל ב-19 בספטמבר 2024 במסגרת החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, פעל הגדוד בתמרון הקרקעי על ידי צוותי האיסוף הנייד וביצע משימות איסוף בשטח האויב הכווין כוחות, הפליל תשתיות אויב וסגר מעגלים עם הכוחות המתמרנים.
צוות לוחמות מהגדוד לקח חלק בתמרון וביצע משימת מארב ותצפיות במהלכה סיפקו מודיעין על מטרות חזבאללה, הכווינו ירי והשמידו עמדות נ"ט וטרור.
מבצע חץ הבשן החל בעקבות נפילת משטר אל-אסד בסוריה על ידי קבוצות מורדים ובמהלכו תפס צה"ל עמדות אסטרטגיות בחרמון ובאזור החיץ בגבול ישראל–סוריה.
הגדוד לקח חלק מרכזי במבצע בבניית תמונת מצב על הצבא הסורי בעת נפילתו, לקח חלק בתמרון הכוחות באמצעות צוותי לוחמים ולוחמות, הכווין ואיבטח כוחות מתמרנים.
שםתקופההערותאיתי דינור2013–2015מקים היחידה ומפקדה הראשוןניר מגידיש2015–2018מפקד הגדוד במהלך מלחמת האזרחים בסוריהיובל ליטוין2018–2020בתקופתו הקים את פלוגה ד' ונקלטו לגדוד לראשונה צוותי לוחמות איסוףענאן חמדאן2020–2022אוריין חן2022–2024מפקדת היחידה במהלך מלחמת חרבות ברזלגיא ריבנפלד2024–הווהמפקד היחידה במהלך מלחמת חרבות ברזל
גדוד טובאס הוא ארגון טרור ויחידה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי.
ארגון הטרור פועל מטובאס, והוא אחד מגדודי הטרור ביהודה ושומרון.
ארגון הטרור הכריז על הקמתו ב-17 ביולי 2022, וממשיך לפעול מאז.
שניים ממפקדי ארגון הטרור, אחמד דראג'מה ומוחמד דראגמה, חוסלו על ידי ישראל בהפרש זמן זעום.
ארגון הטרור נוסד ב-2022 על ידי אחמד דראג'מה והוכרז רשמית ב-17 ביולי אותה שנה.
פרט לפיגועים שמבצע ארגון הטרור נגד אזרחי מדינת ישראל, עיקר פעילותו היא בביצוע ירי, פיגועי תופת ולחימה נגד חיילי צבא הגנה לישראל בטובאס עצמה וסביבתה, כאשר החיילים נכנסים אליו לפעילות צבאית לביעור טרור.
למרות פעילות צה"ל נגד ארגון הטרור במלחמת חרבות ברזל באמצעות חטמ"ר הבקעה, הטרור לא נפסק.
גדוד טובאס עדיין פעיל, ובטובאס עדיין מצויים אמצעי לחימה רבים.
גדוד טובאס הוקם ב-17 ביולי 2022, במהלך מבצע שובר גלים, לאחר פרסום תיעוד שבו נראה ג'יפ בוער של צה"ל בעקבות קרב שהתפתח במבצע מעצרים של צה"ל בטובאס.
בקרב יושבי הג'יפ לא היו נפגעים, ובקרב המחבלים נפצעו שלושה לפחות.
ארגון הטרור הוא הרביעי מבין גדודי הטרור ביהודה ושומרון שקם, לאחר גדוד ג'נין, גדוד שכם וגדוד טולכרם.
מייסד הארגון הוא אחמד דראג'מה.
מחבלים ארגון הטרור ביצעו פיגוע ירי באזור טמון ב-14 בדצמבר אותה שנה.
ב-5 באפריל תקפו מחבלים מארגון הטרור מחסום צה"לי.
לאחר ההתנקשות בסאלח אל-עארורי ב-2 בינואר 2024 קיימו כלל גדודי הטרור בצפון השומרון צעדות צבאיות.
בין היתר, ביצע גדוד טובאס צעדה בטובאס.
ארגון הטרור ביצע צעדה צבאית נוספת ב-10 באפריל, יום עיד אל-פיטר.
במהלך הצעדה צעדו מחבלי הארגון ברחובות טובאס בחופשיות, עלו לקברי מחבלים וערכו בהם טקסי תפילות והסתה.
צעדות דומות בוצעו על ידי גדודי טרור רבים אחרים ביהודה ובשומרון, והועברה ביקורת אזרחית על צה"ל על כך שלא חיסל את הצעדות מהאוויר.
ארגון הטרור פוצץ מטען חבלה על כוחות של צה"ל ודחפור צה"לי בטובאס ב-21 במאי.
הפיצוץ, ככל הנראה, היה מתוכנן מראש, והיכולת של ארגון הטרור לבצע פיגוע בעזרת מטען חבלה מהווה עליית מדרגה בטרור בגזרה זו.
בסוף אוגוסט נערך מבצע של צה"ל נגד ארגון הטרור בטובאס שנמשך כיממה.
ברם, לפני המבצע ופחות מארבעה שעות אחריו, קיים הארגון צעדות צבאיות גלויות ברחבי טובאס, שזכו להתעלמות מצד צבא הגנה לישראל.
מחבל מארגון הטרור ביצע את פיגוע הירי בתיאסיר ב-4 בפברואר 2025, שבו נרצחו שני חיילי צה"ל ונפצעו שמונה נוספים.
המחבל היה אחיו של מייסד ארגון הטרור.
ב-27 בפברואר 2024 חוסל בטובאס מפקד ומייסד ארגון הטרור, אחמד דראג'מה במבצע לילי של חטיבת הבקעה, שהתרחש במקביל גם בפארעה.
ב-12 באפריל 2024 חוסל בפארעה מפקד ארגון הטרור, מוחמד רסול עומר דראגמה, על ידי יחידת דובדבן, לאחר חילופי אש.
לאחר החיסול נאספו אמצעי לחימה רבים מרכבו.
במהלך המבצע התפתחו חילופי אש נוספים עם מחבלים מארגון הטרור.
כוחות צה"ל חיסלו מחבל נוסף ועצרו שניים נוספים.
לוחם צה"ל נפצע קל בקרבות ופונה לבית חולים.
מחבלים מארגון הטרור ירו לעבר היישוב בקעות, השוכנת על ציר אלון, באוגוסט.
ב-5 בספטמבר 2024, במהלך מבצע מחנות קיץ חוסל ברכבו אחמד אבו דוואס, ממפקדי ארגון הטרור, בטובאס, תוך קרבות בעיר ובפארעה הסמוכה, בהם חוסלו ארבעה מחבלים נוספים.
בהמשך המבצע, במהלך 11 בספטמבר, פשטו כוחות צה"ל, שב"כ ושב"ס בטובאס ובטמון, בעוד כלי טיס בלתי מאויש של הצבא חיסל חמישה מחבלים מהאוויר.
באמצע אוקטובר ביצעה הרשות הפלסטינית (עליה שולט פת"ח) מבצע צבאי נגד ארגון הטרור (המשויך לג'יהאד האסלאמי).
במהלך המצע עצרה הרשות את מפקד ארגון הטרור, אחמד אבו אלעאידה.
ב-3 בדצמבר חיסל צה"ל מהאוויר שלושה מחבלים של ארגון הטרור בבקעת הירדן, שהיו בדרכם לבצע פיגוע.
מספר שעות אחרי כן, פשטו כוחות צה"ל על בית החולים הטורקי בעיר, ששימש למטרות טרור.
כוח מסוערב של יחידת דובדבן נכנס לטובאס ב-9 בדצמבר לפעילות של ביצוע מעצר.
לאחר שהכוח נכנס, נכנסו אחריו כוחות גדולים של צה"ל.
זוהו שני מחבלים נוספים במרחב, וכלי טיס בלתי מאויש של חיל האוויר חיסל אותם.
בהמשך, הגיעו כוחות מחטיבת כפיר לאתר התקיפה והחרימו רובה M16, שני אקדחים ורימון יד שהיו על המחוסלים.
צה"ל פועל נגד ארגון הטרור במסגרת מבצע חומת ברזל, שנפתח בינואר 2025, כחלק מפעילותו נגד הטרור במחומש הכפרים.
+שםתקופת פיקודפרטיםהסיכולאחמד דראג'מה17 ביולי 2022 – 27 בפברואר 2024 (שנה ו-7 חודשים)מייסד ארגון הטרור ומפקדו הראשון.
אח למחבל שביצע את פיגוע הירי בתיאסיר שנה לאחר סיכולו.חוסל במהלך מבצע לילי של חטיבת הבקעה בטובאס ב-27 בפברואר 2024.מוחמד דראגמה27 בפברואר – 12 באפריל 2024 (חודש וחצי)בנו של מחבל בכיר בחמאס שמת בכלא מגידו.
היה חבר גם הוא בחמאס ושימש כמפקד גדוד טובאס בארגון.
הצליח להתחמק מניסיונות צה"ל לתופסו מספר שנים.חוסל ברכבו בפארעה על ידי יחידת דובדבן.
לאחר חיסולו נמצאו ברכב אמצעי לחימה, חוסל מחבל נוסף ונעצרו שניים נוספים.
בתיעוד מהזירה ניתן לראות נגמ"שים צה"ליים עוצרים סמוך לרכבו ומחסלים אותו מטווח קרוב.אחמד אבו אלעאידה12 באפריל – 12 באוקטובר 2024
(שישה חודשים)היה כלוא בעברו בישראל.
באוגוסט שלפני תפיסתו שרד התנקשות ישראלית.נעצר על ידי הרשות הפלסטינית במבצע שלה בטובאס ב-12 באוקטובר 2024.
גדוד שומריה, גדוד עבודה ב' והקיבוץ השומרי הראשון, המקביל לקבוצת ביתניה עילית, שהתמזגה בו מאוחר יותר, אשר פעל בתקופת העלייה השלישית ואנשיו בין סוללי כביש חיפה-ג'דה, ממקימי קיבוץ בית אלפא, קיבוץ משמר העמק בעמק יזרעאל, וקיבוץ רמת יוחנן.
סלילת הכביש הייתה חלק ממיזם סלילת הכבישים של הנציב העליון הראשון הרברט סמואל לשיפור התעבורה בארץ ישראל המנדטורית.
היה זה הכביש השני בחשיבותו, לאחר כביש טבריה-צמח וכביש טבריה-טבחה, שנסללו על ידי גדוד העבודה במסגרת המיזם.
המיזם פתר באופן חלקי את מצוקת התעסוקה בקרב אנשי העלייה השלישית, שרק חלקם מצאו עם בואם לארץ עבודה בחקלאות, ורשם פרק חשוב בספר הזכרונות של העלייה השלישית.
מחנה גדוד שומריה בחר להתבדל מהמחנה הכללי ונטה את אוהליו בקילומטר החמישי מחיפה בפאתי בלד א-שיח', בסמיכות לתחנה של רכבת העמק.
אחרי שהמחנה הוצף בחורף, אירוע שזכה להתכנות 'ליל ונציה', הוא הועתק לקילומטר השישי, היכן שהיום חדר האוכל של קיבוץ יגור.
שטח המחצבה בה חצבו אנשי הגדוד משמש כיום כבית הקברות של הקיבוץ.
גרעין הגדוד התלכד סביב מרדכי שנהבי (אלפנביין).
שנהבי הקדים ועלה ארצה יחד עם חברו אפרים טרטקובר ומשם העביר מסר לוועידת השומר הצעיר בלבוב בעד עלייה ארצה של השכבה הבוגרת של חניכי הקינים שבגליציה, בלי להתחשב במדיניות הנהלת התנועה הציונית שהעדיפה לעכב את העלייה עד הקמת תשתיות מתאימות בארץ ישראל.
סמוך לשובו של שנהבי מלבוב הוא נשלח למחנה חיפה-ג'דה והחלו להאסף סביבו 'שומרים' שנדדו בארץ וכמהו לחברותה השומרית.
ביולי 1920 החפו (עגנו בחוף) בנמל יפו אבא חושי (שנלר) בראש חברי 'השומר הצעיר' מטורקה והצטרפו לקבוצת שנהבי.
עד מהרה העדיפו 'השומרים' סידור עבודה משלהם והבדלות ארגונית מן המחנה הכללי של העובדים.
חודשיים וחצי מיום הגעתה של קבוצת עולי טורקה לארץ, ב-6 בספטמבר 1920 הגיעה לחוף יפו קבוצת השומרים מבוצ'אץ' בראשותו של זאב און/איסרזון, לימים חבר משק תל יוסף ומנהל חברת העובדים, וגדוד שומריה החל לפעול בצורה עצמאית מהמחנה שבקילומטר השישי.
את הנהלת הגדוד הרכיבו, אבא חושי (שנלר) איש טורקה, שנהבי, יהושע הניג וזאב און (איסרזון) אנשי בוצ'אץ', יוסף רוט ומשה וייס מבולוחוב, עמנואל בלאט מלבוב ויוסף ציפר.
שנהבי, שנלר ובלאט ניסחו תקנון לחברי הגדוד.
לאומיות וסוציאליזם נקבעו כערכי היסוד.
המצטרפים התחייבו לעבור בדיקה רפואית ולהסכים לתקנון.
חברים נתקבלו לאחר תקופת ניסיון.
רישול ועצלנות היו עילה להרחקה מן הגדוד.
לצד ההנהלה פעלה מועצה עליונה שהורכבה מראשי קבוצות העבודה.
התקיים בית דין שבראשו עמד עמנואל בלאט, ובין תחומי שיפוטו: הענקת רישיונות יציאה אל מחוץ למחנה.
לכל חבר ניתנה הזכות לחופשה בת שבועיים אחת לשנה.
את תום סלילתו של הקילומטר הראשון לכביש חגג 'גדוד שומריה' בליל נאומים, שירה, ריקודים ושתיית יין.
לפנות בוקר התכנסו במעגל והאזינו לשיחתו של א"ד גורדון.
בדצמבר 1920 הפגין הגדוד את עצמאותו (בתחילת דרכם בארץ היו חברי 'השומר הצעיר' תחת חסות מפלגת הפועל הצעיר) ושלח שני צירים מטעם 'השומר הצעיר', שייצגו למעלה ממחצית חברי הגדוד, לוועידה הכללית הראשונה של פועלי ארץ ישראל.
בפברואר 1921 הגיעה מצבת החברים בגדוד 'שומריה' לכדי 120 חברים וחברות.
הסתגלותם לעבודה הייתה טובה יחסית, הם עמדו במיכסות, וזאת חרף התנאים הקשים ששררו במחנה בתקופת החורף.
אבא חושי, ששמו יצא לפניו כמנהל המשק, לא התקשה למצוא עבורם תעסוקה נוספת בפריקת פחמים בנמל חיפה.
הגדוד המשיך להתנהל כמערכת יעילה, אסתטית ומאוזנת תקציבית.
סביבתו האסתטית בידלה אותו לטובה לעומת מחנות סוללים אחרים.
האווירה הייתה טובה ואופטימית, ונקלטו חברים חדשים מקרב אנשי 'השומר הצעיר'.
וכך תיאר זאת מאיר יערי, מנהיג 'השומר הצעיר', במכתב ששלח מהארץ באביב 1921 להנהגת התנועה בגולה: "העבודה מתנהלת שם כראוי, אך שוררים שם קיפאון רוחני ובינוניות".
הקרע בין קבוצת גדוד שומריה לקבוצת ביתניה עילית
באפריל 1921 עמדה להסתיים עונת העבודה בהכשרת הקרקע לנטיעות בביתניה עילית.
מאיר יערי, שעמד בראש קבוצת ביתניה המליץ לקבוצתו לעבור למחנה גדוד שומריה ולהצטרף לעבודת סלילת כביש חיפה-ג'דה.
בחג הפסח, בעת שאנשי גדוד שומריה עלו לרגל, ברגל, לירושלים, הגיעו למחנה שומריה אנשי ביתניה.
משחזרו אנשי הגדוד ומצאו את האורחים שכבר התמקמו בשטח המחנה, ברכו אותם בברכה השומרית: "חזק ואמץ".
האידיליה לא שררה זמן רב.
אנשי ביתניה ואוהדיהם מקרב אנשי הגדוד, כ-50 במספר, מתוך תחושה של עליונות רוחנית, החלו להנכיח את רוח ביתניה באוהלי גדוד שומריה בן כ-150 החברים.
שיחותיהם הליליות הידועות הגדושות בהשתפכויות הנפש לעילוי נפשם במדרגות הקיום האנושי, שבו והתחדשו באוהלי מחנה גדוד שומריה.
הגדיל לעשות מאיר יערי מנהיגם, כאשר תכנן למיין את חברי הגדוד, את חלקם לצרף לקבוצת ביתניה ואת חלקם להותיר בחוץ.
לכך לא היו יכולים אנשי שומריה להסכים.
בוויכוח לילי מר ונוקב, שלימים זכה לכינוי 'ליל השימורים', ו' בטבת תרפ"ב, הואשם מנהיג 'השומר הצעיר' מאיר יערי, בהפצת דעות הרסניות, והוא נאלץ לעזוב בחברת אשתו, אנדה.
עד כמה מר היה הוויכוח תעיד התאבדותו של חבר הגדוד, שמואל (מילא) הלר, בן בוצ'אץ', באותו 'ליל השימורים'.
הדיבוק בביצועה של להקת הגדוד
הפעם הראשונה בה הועלתה הצגת הדיבוק על במה ארץ ישראלית הייתה בפברואר 1922 במחנה הגדוד בוואדי שומריה.
לידיו של יהודה יערי מייסדה והרוח החיה בלהקת הגדוד, ובמאי ההצגה, הגיע הכרך הראשון של התקופה ובו תרגומו העברי של חיים נחמן ביאליק ל'הדיבוק'.
הטקסט עורר ביערי התלהבות והוא הדביק בה את חבריו והוחלט להפוך את הטקסט הכתוב להצגה.
יערי ליהק את עצמו לתפקיד 'חנן', את 'לאה' שיחקה, רחל שינדלר, 'הרבי ממירופול' גולם על ידי אבא חושי, את 'סנדרקה' שיחק משה הלנברג, ואת 'חברתה של לאה', חנה מן (מונטג) - תפקיד שלא קיים במחזה המקורי ויערי יצר אותו כיוון שלא הצליח לאייש את תפקיד ה'סבתא של לאה'.
'להקת יודקה' כפי שנתכנתה להקת הגדוד בפי עצמה, העלתה את ההצגה פעמיים נוספות בנהלל ועין חרוד, ואף את הצגת הגולם מפראג.
בסוף 1921 הסתיימה סלילת כביש חיפה-ג'דה.
חברי גדוד שומריה עברו לאזור נהלל, שם סללו את כביש הגישה לכפר, ניקזו ויבשו את האדמות.
ב-1922 נענתה דרישתם להכלל בין הגופים העולים להתיישבות בעמק יזרעאל והם הקימו את קיבוץ בית אלפא.
קובע חוקר תנועת 'השומר הצעיר', פרופ' מתתיהו מינץ:
למרות שבקבוצת ביתניה התרכזה העילית האינטלקטואלית השומרית של העלייה השלישית הרי שגדוד שומריה היה בגדר בשורה חדשה.
הוא צבר עוצמה מכוח ארגון העבודה, המשק והמוסדות שידע לארגן.
גדוד שומריה הוא האב טיפוס והשורש של הקיבוץ השומרי לעתיד, ולא ביתניה.
ביתניה הייתה אפיזודה שחלפה ללא טביעת עקב.
גדוד קשר 533 (שמו הקודם: יחידת קשר 533) או יחידת הקש"ב (קשר ומחשוב) היא יחידת הקשר הטקטית הניידת של חיל האוויר שיעודה לספק יכולות תקשורת והעברת נתונים בין גופים שונים הפועלים בחיל-האוויר.
היחידה מוצבת בבית הספר להגנה אווירית.
היחידה הוקמה בשנת 1969 כחלק מלקחי מלחמת ששת הימים.
היחידה פועלת היחידה בכל המתארים: היא נמצאת בשטח במשימות שב"ה (שדה ביצוע הטסות) של מטוסי ה"קרנף", שש"ה (שלוחת שדה הליקופטרים), פריסות הגנ"א לסוגיהן, נותנת שירותים בשטח ליחידות הל"א (לוחמה אלקטרונית), הכטמ"ם (כלי-טיס מאויש מרחוק) ועוד.
היחידה פועלת במגוון רחב של מקומות ותרחישים ומחברת אל מטה השליטה את כל מי שעוזב את בסיסי חיל-האוויר ולפעמים גם בתוך הבסיסים עצמם.
בנוסף להקניית אמצעי-קשר ניידים לדרגים הנפרסים בחיל, אמונה היחידה גם על הרחבת כיסוי הקשר האווירי של חיל-האוויר במשימותיו השונות והרחוקות.
לצורך התקנת, הפעלת ותחזוקת מערכות קשר בשטח, באתרי פעילות חיל האוויר שאינם קבועים, מפעילה היחידה תאי קשר (סלעים) או ממסרים מוטסים, על מטוסי צופית.
חלק מהחיילים שמגיעים ליחידה עוברים הכשרה לתפקיד "מפעיל קשר מוטס" (המוגדר כצוות עזר-אווירי) לצורך ביצוע ותפעול ממסרים מוטסים כלומר: הרחבת טווח קליטה באמצעות מקמ"ש (משדר-מקלט) מוטס.
ב־1989 החליט מפקד חיל האוויר אביהו בן-נון על הגדרת מפעילי הגדוד כצוות עזר אווירי.
ב־4 בפברואר 2009 עברה היחידה לפיקודו של מערך הנ"מ.
בעקבות מעבר הפיקוד, שונה שמה ל"גדוד הקשר 533".
עד תחילת ינואר 2010 שכנה היחידה בבח"א 27, עת בה נסגר הבסיס סופית, בסמוך לכך עברה היחידה לבית הספר לנ"מ.
בבוקר יום הכיפורים 1973 פרסו אנשי 533 לתל-פארס, ועם פרוץ הלחימה בשעה 14:00 נאלצו לדלג מערבה לפיקוד הצפון בהר כנען, לאחר שמצאו עצמם בטווח ארטילריה סורית.
מפקדת החזית המצרית הוקמה על ידי היחידה באום חשיבה.
בסוף המלחמה, היחידה מיקמה ממסר קשר על ג'בל עתקה.
המקום היה עדיין בשליטה חלקית של כוח מצרי, ושני המפעילים פעלו תחת הגנה של כוח צנחנים ששהה במקום.
במהלך מלחמת יום הכיפורים הוקמו שלושה מרכזי שליטה: באום-חשיבה, בהר כנען ובפיקוד המרכז, נוסף על כ-100 פריסות ברחבי הארץ שנתנו שירותי קשר לחטיבות, אוגדות, כוחות נ"מ, שדה פאיד ועוד.
במבצע יונתן פעלו קצינים ומפעילים של היחידה בחפ"ק המוטס, שהותקן במטוס בואינג ובמרכז השליטה של אל על.
במבצע אופרה פעל צוות של היחידה במטוס הפיקוד של חיל האוויר ששהה באוויר בזמן תקיפת הכור הגרעיני בעיראק.
סמל היחידה מורכב מהפריטים הבאים:
שני ברקים-מייצגים את תחום הקשר.
זוג כנפיים-כמייצגות את הרחבת גבולות הקשר (נייח, נייד, ומוטס).
הגדוד פועל בצוותים קטנים, מינימום ארבעה חיילים בצוות, החוברים בכל פעם ליחידה אחרת, מחיל-האוויר או מזרוע אחרת בהתאם למשימה, והם האחראים על הקמת קשר ותחזוקתו השוטפת.
אופי פעילות היחידה גורם לכך שיש צורך במפקדים רבים ואכן, אופי הפיקוד בגדוד שונה מאוד מהפיקוד ביחידות אחרות בחיל-האוויר.
על כל מספר קטן של חיילים היוצאים לבצע משימה, מפקד ומנהל חייל או חיילת שעברו הכשרת מפקד-מת"ק (מפקד תא קשר), המפקד אחראי על ביצוע המשימה בשטח, ללא קצינים ובלי מסגרת אליה הם שייכים בשטח.
ביחידה כ-330 חיילים בשירות סדיר ומספר רב של אנשי מילואים.
בשונה מכל שאר היחידות המבצעיות בחיל-האוויר, בנויה היחידה במתכונת גדוד.
בראש היחידה עומד מפקד בדרגת סא"ל וסגן בדרגת רס"ן.
ביחידה קיימים שלושה גפים לוגיסטיים - טכני, מנהלה ומבצעים; שלושה גפי הפעלה - גף חנית (בעבר רד"ט - רדיו-טלפון), גף רומח (בעבר רומ"ם - רדיו ומערכות משולבות) ובית-ספר להכשרת החיילים.
צרכני גף חנית הם לרוב סוללות הנ"מ, יחידות הל"א, תעשיות ביטחוניות וטייסות הכטב"ם, ואילו צרכני גף רומח הם בעיקר היחידה לשיתוף פעולה (יחשת"פ).
עם כניסת כיפת ברזל לפעילות מבצעית בשנת 2011 התווסף גף הפעלה נוסף, גף מגן - האמון על כל ענייני הקשר בכיפת ברזל.
לאחר בעיות בתפעול גף מגן הוחלט בספטמבר 2021 לפרקו ולשלוח את חייליו לגדודי סוללות כיפת ברזל שהם: גדוד 137 וגדוד 947.
קיבל את הפיקוד על היחידה לקראת המעבר לביסנ"מסא"ל אמיר פסטרנק סא"ל שרון פרץ סא"ל ליאור איובי סא"ל נח חרשוק
בצה"ל גדוד תקשוב (בעבר גדחי"ק; קרי: גדוד חיל קשר) הוא גדוד האחראי על מערך התקשוב של היחידה שבמסגרתה הוא פועל.
גדודי תקשוב פועלים ברמה האוגדתית, הפיקודית והמטכ"לית.
התפתחותם של גדודי התקשוב מקבילה להתפתחותו של חיל הקשר והתקשוב.
עד שלהי המאה ה-20 נקרא החיל חיל הקשר והאלקטרוניקה וגדודיו נקראו גדודי קשר.
עם הרחבת תחומי האחריות של החיל במסגרת המעבר לצבא יבשה דיגיטלי, שונה שם החיל, ובהתאם שונו שמות הגדודים הפועלים בו לגדודי תקשוב.
משימות הגדוד כוללות היערכות ושימור מוכנות מערכות התקשוב למצב חירום או הסלמה, הפעלה ואחזקה שוטפת של אמצעי התקשוב, מחשוב, מערכות הטלפוניה, הרדיו והשו"ב, פיתוח כוח אדם.
חיילי הגדוד עוסקים בהקמה, הפעלה ואחזקת מערכות קשר, תקשורת ומחשוב.
גדוד תקשוב מונה 5 פלוגות:
הפת"ק (הפעלה ותקשורת) - הקמה וסלילת תשתיות, טלפוניה ומכשירי קשר ואחראית על כלל החל"קים במרחב האוגדה.
שו"ב וסייבר - הקמה, תמיכה והפעלת מערכות מחשוב, אחזקה ותפעול של החמ"לים ותפעול מרכז בנו"ב האוגדתי.
מרחב - כיסוי קשר במרחב ההפעלה של מפקדת היחידה.
כמו כן, אחראית על תחום התשתיות הפיזיות.
אמת"ק (אמצעי תקשוב) - אחסון ואחזקה של אמצעי לוגיסטיקת תקשוב.
מפקדה (פלס"ם/מפג"ד) - המעטפת המנהלתית של הגדוד - משאבי אנוש, לוגיסטיקה, רכב וחימוש.
פלוגות שקיימות רק בפיקוד הצפון
מצפ"פ (מוצב פיקוד פיקודי) - אמונה על הבור של פיקוד הצפון.
אמי"ת (אנליזה, מידע, ידע ותכנות) - אינפוגרפיקה, מידע ותכנות.
תגי יחידה של גדודי התקשוב בזרוע היבשה
במאי 2018, קיבלו החיילים מגדודי תקשוב פיקודים בפיקוד הצפון, המרכז והדרום, תגי יחידה חדשים בעיצוב אחיד שמאפיינים את השיוך המקצועי והשיוך הפיקודי שלהם.
גדוד צמרת - אחד מתוך שלושה גדודי תקשוב מטכ"ליים באגף התקשוב תחת מרכז חושן.
1. הקמה, תפעול, תמיכה והטמעה של מערכות:
זאת על מנת לאפשר שליטה ופיקוד למטה הכללי וסיוע לזרועות ברגיעה, במבצעים ובחירום.
2. הגדוד מהווה את הגורם התקשובי המרכזי המקשר בין המטה הכללי לזרועות צה"ל ולגופי ביטחון.
3. הגדוד מפעיל מגוון גדול של מערכות תקשוב בדגש על מערכות מבצעיות.
4. הגדוד אחראי על מתקני תקשורת במחנה רבין.
5. אחראי על הפצת חוזי בצה"ל.
פלוגת הקשר המוטסת היא פלוגה בגדוד צמרת, האחראית לסייע ליחידות העילית של צה"ל, בפעילות שמתבצעת באזורים מרוחקים.
חיילי היחידה מתגייסים לאגף התקשוב, לקורס מערכות קשר ותקשוב.
המצטיינים בקורס נשלחים לפלוגת הקשר המוטסת בגדוד "צמרת" ומשרתים בה בתפקיד מפעיל קשר מוטס.
בדצמבר 2018 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל כיחידה מצטיינת באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
גדודי אל-אשתר היא קבוצה מיליטנטית שיעית בבחריין שהוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין, מצרים, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, ארצות הברית, קנדה ומדינות נוספות.
הוא בניהול אחמד יוסף סרחאן, הידוע גם בשם אבו מונטזר, וקאסים אחמד עבדאללה, הידוע גם בשם זולפיקאר וקאסים אל-מואמין.
ב-22 בדצמבר 2014, גדודי אל-אשתר הוגדרה כארגון טרור על ידי הממלכה המאוחדת.
ביוני 2017, גדודי אל-אשתר הוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין, מצרים, איחוד האמירויות וערב הסעודית.
משרד החוץ של ארצות הברית הגדיר את הקבוצה כארגון טרור, החל מיולי 2018.
גדודי אל-אשתר הצהירו כי הם נאמנים לממשלת איראן, ושהם שותפים של משמרות המהפכה האסלאמית.
על פי הדיווחים, הקבוצה לקחה אחריות על יותר מ-20 פיגועים בבחריין, פיגועים אלו היו מכוונים בעיקר כלפי המשטרה וכוחות הביטחון של המדינה.
הקבוצה הוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין בעקבות הפצצה באל-דיח, שבה נהרגו שלושה שוטרים.
גדודי אבו עלי מוסטפא הוא הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין הפועלת באזורי יהודה ושומרון, עזה ומזרח ירושלים.
הארגון נחשב לארגון הטרור החמישי בגודלו ברצועת עזה נכון ל-2024.
במקור הזרוע נקראה "גדודי הנשרים האדומים", ושמה שונה בשנת 2001 לשמו של מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין, אבו עלי מוסטפא, לאחר שנהרג בסיכול ממוקד.
הם התקיפו מטרות ישראליות צבאיות ואזרחיות במהלך האינתיפאדה השנייה.
ב-16 ביולי 2007, ביקש נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן מכל ארגוני הטרור הערבי (מלבד שלו), לוותר על נשקם.
אף על פי שכמה מחברי הזרוע החמושה של פת"ח נענו לבקשתו והניחו את נשקם, גדודי אבו עלי מוסטפא דחו את בקשתו, והודיעו כי לא יפסיקו את פעולות ההתנגדות כנגד הישראלים, עד שישראל תיסוג מכל חלקי יהודה ושומרון.
גדודי אבו עלי מוסטפא לחמו במבצע שומר החומות, במהומות הישראליות ב-2021 ובמבצע עלות השחר, והיו אחראים למספר פיגועי טרור פלסטיני, ביניהן הפיגוע בשוק הכרמל והפיגוע בשוק בנתניה.
פיגועים וניסיונות פיגועים שבוצעו על ידי הגדוד
החזית העממית לשחרור פלסטין בכלל וגדודי אבו עלי מוסטפא בפרט היו אחראים למספר פיגועים כנגד ישראלים החל משנות ה-90 ועד היום.
כשנקראו "גדודי הנשרים האדומים" (עד 2001):
רצח יהודייה בפיגוע דקירה בח'אן יונס – 12 במרץ 1993
בפיגוע משולב בנחל פרת שבמדבר יהודה נרצחו 2 יהודים – דרור פורר ואורן בחר.
החזית העממית לשחרור פלסטין וחוליות אל-אקצא של הג'יהאד האיסלאמי לקחו במשותף אחריות בפומבי על הפיגוע – 9 באוקטובר 1993
בפיגוע ברמלה נרצחו 2 יהודים לאחר שמחבלים פלסטינים פשטו על דירה בעיר.
בדירה נמצאו תעודות זהות של שני תושבי עזה, יחד עם עלון של קבוצת 'הנשר האדום' של החזית העממית, שלקחו אחריות לרצח – 31 בדצמבר 1993
בפיגוע דקירה בפרדס בראשון לציון נרצח ישראלי על ידי שלושה עובדים פלסטינים בעת שעבד בפרדס שלו.
החזית העממית לקחה אחריות על הרצח – 22 בינואר 1994
בפיגוע ירי בשער שכם נרצח ישראלי.
החזית העממית לקחה אחריות לפיגוע – 23 במרץ 1994.
לאחר שינוי השם לגדודי אבו עלי מוסטפא (החל מ-2001):
פיגוע סמוך למעבר קרני – 17 באוקטובר 2001
רצח רחבעם זאבי – 17 באוקטובר 2001
פיגוע בסמוך לפיצריה במרכז מסחרי בקרני שומרון – 16 בפברואר 2002
הפיגוע במלון אשל השומרון – 7 במרץ 2002
הפיגוע בשוק בנתניה – 19 במאי 2002
הפיגוע בקו 189 לעמנואל – 16 ביולי 2002 (4 ארגונים שונים לקחו אחריות על פיגוע זה, ככל הנראה מחשש לפגיעה בארגון האחראי)
הפיגוע בתחנת האוטובוס במחלף גהה – 25 בדצמבר 2003
הפיגוע במחסום בקעות בבקעת הירדן – 22 במאי 2004
פיגוע בשוק הכרמל – 1 בנובמבר 2004
תכנון התנקשות בחייו של הרב עובדיה יוסף, שסוכל על ידי השב"כ – אפריל 2005
הפיגוע במרכז המסחרי בדימונה – 4 בפברואר 2008
פצצת צד של החזית העממית לכיוון קיבוץ כיסופים, חייל נפצע קשה – 23 באוקטובר 2012
שיגור טיל נגד טנקים לכיוון נחל עוז, מה שפצע 4 חיילים בג'יפ – 10 בנובמבר 2012
הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה – 18 בנובמבר 2014
ירי לעבר מכונית עם נהגים יהודים, שביניהם 3 נפצעו ואחד מת – 29 ביוני 2015
הפיגוע בירושלים – 16 ביוני 2017
שליחת רקטה לכיוון מועצה אזורית שער הנגב – 26 ביוני 2017
הפיגוע המשולב בצומת אריאל – 17 במרץ 2019
שיגור רקטות במהלך מבצע שומר החומות – 10–21 במאי 2021
שיגור רקטות במהלך מבצע עלות השחר – 5–7 באוגוסט 2022
השתתפות במעשי הטבח בעוטף עזה – אוקטובר 2023
החזית העממית לשחרור פלסטין בכלל וגדודי אבו עלי מוסטפא בפרט, זוכים לתמיכה צבאית וכספית מאיראן.
מערכת יחסים זו החלה ככל הנראה בסביבות 2013, ואף על פי שהיקף התמיכה בפועל אינו ברור, גדודי אבו עלי מוסטפא והחזית הכריזו על עצמם שוב ושוב כבעלי ברית של איראן ושל "ציר ההתנגדות".
גדודי ההתנגדות הלאומית הוא הזרוע הצבאית של ארגון הטרור החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, הפועל ברצועת עזה ומתנהל בלוחמת גרילה.
אבו ח'אלד הוא אחד המפקדים של הארגון.
ארגון הטרור נוצר בשנת 1969, אך התבסס רק בסוף ספטמבר בשנת 2000.
הארגון נודע בתחילתו כ"גדודי הכוכב האדום", עד ששונה לשמו הנוכחי במהלך האינתיפאדה השנייה.
הארגון נשאר מחויב למדיניות אי-התערבות בענייני הפנים של מדינות ערב.
באוגוסט 2001 חדרו אמין אבו חתב, בן 26, והישאם אבו ג'אמוס, בן 24, אנשי מנגנוני הביטחון הפלסטינים לשעבר, למוצב מרגנית בגוש קטיף והרגו קצין ושני חיילים.
במאי 2005, מעט לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הארגון ביצע ארגון מחדש, ולקח חלק בשיגורי הרקטות והפצמ"רים לעבר יישובי חבל עזה הישראלים.
באוקטובר 2007 הם חתמו על הסכם עם גדודי חללי אל-אקצא של פת"ח, אחרי שב-26 בספטמבר אותה שנה הם הפגיזו את העיר שדרות יחד, כתגובה למה שהיה, לטענתם, פשע ישראלי נגד ערבים ביהודה, שומרון ורצועת עזה.
בשנים 2010 ו-2011 הם ביצעו פיגועים יחד עם הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
במאי 2017 הם ניהלו תרגיל צבאי משותף עם גדודי אבדל קאדר אל-חוסייני באתר אימונים צבאי ברצועת עזה להצגת טקטיקות ארטילריות ורקטיות חדשות.
ב-30 במרץ 2018 נהרגו שניים מחברי הארגון במהלך העימותים בגבול בין ישראל לרצועה.
בשנת 2020 הם הרחיבו את הנוכחות המקוונת שלהם, וקידמו את פעילותם הצבאית בטלגרם.
במאי 2021 במהלך מבצע שומר החומות הם תקפו את קיבוץ סופה בירי רקטות.
בפברואר 2023 הארגון הודיע כי הוא הפציץ יישובים הקרובים לרצועת עזה בעוטף עזה כתגובה לתקיפות ישראליות, ובאפריל הם הפציצו את אשקלון.
הארגון השתתף במתקפת הפתע על ישראל, וכוחותיו תקפו כחלק מחדר המבצעים המשותף.
ב-יום המתקפה טען הארגון ששלושה ממחבליו נהרגו בקרב נגד צה"ל, ו-יום למחרת עם נלחמו נגד צה"ל בכפר עזה, בארי וכיסופים.
דובר הארגון מכונה "אבו ח'אלד".
זהותו האמיתית אינה ידוע, אף על פי שהוא מכהן בתפקיד למעלה מעשור.
הוא אף היה פעיל בטוויטר עד שחשבונו הוסר.
גדודי ג'יהאד ג'יבריל הוא ארגון טרור, המהווה את הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית.
הארגון קרוי על שם ג'יהאד אחמד ג'יבריל שנהרג בפיצוץ מכונית תופת בביירות בירת לבנון ב-2002, והוא בנו של אחמד ג'יבריל, מייסד ארגון הטרור האם של זרוע צבאית זו וראש הגדודים הראשון.
הסמל שלהם הוא דגל ארגון האם שלהם בצבעים שחור ולבן.
במקור, הארגון הוקם כזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית, ארגון טרור שנוסד ב-1969 בהתפצלות מהחזית העממית לשחרור פלסטין, בעקבות סירובו של אחמד ג'יבריל למרקסיזציה של הארגון.
הגדודים השתתפו בסכסוך בדרום לבנון לצד חזבאללה, חזית ההתנגדות הלאומית הלבנונית ותנועת אמל נגד צבא הגנה לישראל וצבא דרום לבנון, כאשר ארגון האם של הגדודים, החזית העממית - המפקדה הכללית, הייתה בברית בגלוי עם חזבאללה.
בשנת 2008 הגדודים שיגרו רקטות לעבר העיר נתיבות בישראל.
הגדודים מייצרים את הנשק שלהם, ויש להן יצרני חומרי נפץ ורקטות.
הגדודים אמנם התקרבו לחמאס בשנות ה-2000, אך התרחקו ממנו בעשור השני של המאה ה -21 בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה.
עם זאת, פעילים ברצועת עזה, תחת שלטון חמאס.
הם השתתפו באופן פעיל במלחמת האזרחים בסוריה לצד ממשלת הבעת' הסורית, ובמיוחד התעמתו עם הצבא הסורי החופשי, הארגון האסלאמיסטי שתמך במורדים אקנאף בית אל-מקדס והמדינה האסלאמית במהלך הקרב על מחנה ירמוך.
על פי ההערכות, כ-400 מחבלים בחזית העממית - המפקדה הכללית נהרגו במהלך המלחמה.
הגדודים השתתפו באופן פעיל באימונים משותפים ברצועת עזה עם ארגוני טרור נוספים, במסגרת חדר המבצעים המשותף, ושיתפו פעולה עם הג'יהאד האסלאמי למרות חילוקי הדעות האידאולוגיים ביניהם.
כוחותיהם השתתפו, במסגרת זו, במתקפת הפתע על ישראל, שפתחה את מלחמת חרבות ברזל.
גדודי האימאם עלי הוא ארגון פוליטי וצבאי המשמש כזרוע החמושה של התנועה האסלאמית של עיראק (حركة العراق الإسلامية תעתיק: חַרַכּת אל-עיראק אל-אסלאמיה) והם חלק מארגון הגג "אל-חשד א-שעבי".
הארגון מעורב במלחמה בעיראק, נלחם נגד דאעש והיה מעורב במלחמת האזרחים בסוריה.
ארגון גדודי האימאם עלי נוסד ב-2013 כזרוע מזוינת של התנועה האסלאמית של עיראק, כחלק מהתגייסות שיעית רחבת היקף לאחר הסלמה הקרבות מול הסונים בעיראק.
הארגון קשור באופן הדוק לארגונים, ומיליציות שיעיות עיראקיות, ותיקות יותר.
מזכ"ל הקבוצה פעל במסגרות עיראקיות אנטי-אמריקאיות ואף נכלא למשך כמה שנים.
הארגון קשור לכוח קודס האיראני ואף כי אין פרטים מלאים על הקשר בין הארגונים, א-זיידי נראה מצולם עם קאסם סולימאני.
בנוסף, ארגון גדודי האימאם עלי קשור לאבו מהדי אל-מוהנדס, מנהיג אל-חשד אל-שעבי, שלעיתים אף הוביל, באופן אישי את חיילי הארגון בקרבות.
הודות לקשרים אלו, לוחמי הארגון חמושים ומצוידים היטב.
מאז הקמתו ניסה ארגון גדודי האימאם עלי לגייס את תמיכתם של האשורים הנוצרים בסוריה, בהתבסס על זיקה כביכול בין האסלאם השיעי לנוצרים, ולאור ה"בגידה" כביכול של כורדיסטן העיראקית בנוצרים העיראקים, במהלך הקרבות על מוסול.
כחלק ממאמצים אלה, בשלב מסוים הוקמה בארגון יחידה נוצרית, אומנם קטנה ביותר, שנקראה: "גדודי רוח האל ישו בן מרי" ("Spirit of God Jesus Son of Mary Battalions").
בשנת 2015 החלה הארגון לשלוח את לוחמיו לסוריה, לכאורה כדי להגן על מסגד א-סיידה זיינב, והם השתתפו במספר קרבות.
בתחילת 2016, הארגון היה מעורב במתקפה של ממשלת סוריה לכיבוש מחדש של תדמור מידי דאעש וכן בחַלַבּ ובמקביל גם בקרב על מוסול.
קיימות אינדיקציות לפשעי מלחמה המבוצעים על ידי לוחמי הארגון, כמו:
בקרבות שונים נראו לוחמי הארגון בסרטונים עם ראשים כרותים של אויביהם ההרוגים.
באוגוסט 2015, אבו עזראיל עצמו הופיע בסרטון כשהוא שורף אדם תלוי וחותך את בשרו בסכין.
ב-31 במאי 2015 התפרסם סרטון באינטרנט ובו צילומים של חמושים שנשאו את הלוגו של גדודי האימאם עלי, צוחקים תוך כדי שהם שורפים אדם, לאחר שתלו אותו.
לפי כמה מקורות, הקורבן היה מורה עיראקי, בן 23. חברי פרלמנט עיראקיים מחו על המעשה וביקשו לנקוט אמצעים כנגד הארגון.
גדודי א-נאסר סלאח א-דין הוא הזרוע הצבאית של ארגון הטרור ועדות ההתנגדות העממית, הפועל ברצועת עזה.
הארגון נחשב לארגון הטרור השלישי בגודלו ברצועת עזה.
הוא מונה לפי ההערכות כ-5,000 פעילים, ויש ברשותו כמה מאות כטב"מים ורקטות.
הארגון אחראי על פיגועי טרור רבים, הידועים שבהם חטיפת גלעד שליט, רצח אליהו אשרי ורצח טלי חטואל ובנותיה.
הארגון נלחם כנגד ישראל ביחד עם ארגוני הטרור ברצועה במבצע עופרת יצוקה.
בקיץ 2014, במהלך מבצע צוק איתן, קיבל הארגון אחריות לירי חמש רקטות קסאם לעבר העיר שדרות וכן חמש רקטות קסאם לעבר קיבוץ יד מרדכי; עוד במהלך המבצע פעל הארגון לצד חמאס בלחימה נגד כוחות צה"ל בשכונת א-תופאח בעיר עזה, וקיבל אחריות לירי שתי רקטות יאסין 107 לעבר הכוחות.
במהלך העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה, במהלך מבצע פירות טרופיים, קיבל הארגון אחריות לירי רקטות לשדרות בתגובה לחיסול פעיל בארגון.
במהלך דצמבר 2023 הודיע הארגון כי הוא נלחם נגד צה"ל בלחימה בח'אן יונס במלחמת חרבות ברזל.
גדודי אל-מוג'אהדין הם הזרוע הצבאית של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, הפועלת ברצועת עזה וביהודה ושומרון, בדגש על אזור ג'נין.
הארגון הוקם בשנת 2006 על ידי עומר אבו שריעה, או לפי גרסאות מסוימות כבר בתחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2001. מקורם של הגדודים הוא בפרישה מתנועת פת"ח.
טרם הפילוג, הם פעלו תחת גדודי חללי אל-אקצא ונודעו בשם "חטיבת השהיד ג'מאל אל-עמארי".