tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחצי הגמר השני, ג'מאלה הייתה במקום ה-14 בהופעתה, זכתה במקום השני (בחצי הגמר).
היא צלחה את חצי הגמר והופיעה גם בגמר.
השופטים דירגו את השיר במקום השני למעשה, עם 211 נקודות, אך הצבעת הצופים זיכתה אותה ב-323 נקודות נוספות (שגם הן היו הסכום השני בגובהו), והובילה לזכייתה בתחרות הגמר שנערכה ב-14 במאי 2016 עם 534 נקודות.
בכך, הפכה ג'מאלה להיות מחזיקת שיא הנקודות של האירוויזיון (שיא שהיה שייך עד אז, אם כי בשיטת ניקוד שונה, לזוכה אירוויזיון 2009, אלכסנדר ריבאק).
שירה של ג'מאלה ספג ביקורת שלילית מצד המדיה והמחוקקים ברוסיה, שראו בשיר רמיזה פוליטית לסיפוח חצי האי קרים.
עם חזרתה לאוקראינה היא זכתה בפרס לאומי לאמנים שהוענק לה על ידי הנשיא פטרו פורושנקו.
ב-17 במאי, הצהיר פורושנקו שמשרד החוץ האוקראיני ביקש שג'מאלה תהיה שגרירה של רצון טוב של יוניסף.
ביוני 2016 הוציאה ג'מאלה את האלבום "1944", שכלל 12 שירים, בהם שיר הנושא איתו זכתה באירוויזיון.
בפברואר 2017 שימשה כשופטת בתחרות לבחירת השיר שייצג את אוקראינה באירוויזיון בשנה זו, לצד המפיק קונסטנטין מלדזה והזמר והבדרן אנדריי דנילקו, שייצג את אוקראינה באירוויזיון 2007 בדמותה של ורקה סרדוצ'קה.
ג'מה צ'אן היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטית, והייתה בעבר דוגמנית.
צ'אן גילמה את שארלוט בעונה הרביעית של הסדרה "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" של שואוטיים ו-ITV2 ; שיחקה בתפקיד רות' בסדרה "Fresh Meat" של ערוץ 4; מיה בנט בפרק "מי המאדים" בסדרה "דוקטור הו".
עוד השתתפה במותחן "Exam" ובסרט "ג'ק ראיין: גיוס הצללים".
צ'אן כיכבה בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" של AMC.
אביה גדל בהונג קונג והיה מהנדס.
הורי אמהּ היגרו מסין אל בריטניה, בתקופה של טרום מהפכת התרבות בסין דרך הונג קונג.
צ'אן גדלה בעיר סבנאוקס שבמערב קנט בדרום-מזרח אנגליה.
היא למדה בבית הספר לבנות ניוסטיד ווד באורפינגטון שברובע ברומלי בלונדון.
בהמשך למדה משפטים בוורסטר קולג' באוניברסיטת אוקספורד.
אחר סיום הלימודים הוצע לה חוזה התמחות במשרד עורכי דין "סלוטר ומאי" , אבל היא העדיפה לפנות לקריירת משחק ולמדה בבית הספר למשחק "דרמה סנטר לונדון" .
היא צדה את עינו של דמיאן ג'ונס, מפיק קולנוע בריטי, וחתמה עם סוכנות שחקנים ניקי ואן גלדר.
ב-2006 השתתפה צ'אן בתוכנית המציאות "Project Catwalk", הגרסה הבריטית לתוכנית "פרויקט מסלול" האמריקאית.
היא צולמה על ידי רנקין למסע פרסום של Nivea Visage, ולפני כן עבדה כדוגמנית כדי לממן את לימודיה בבית הספר למשחק.
היא השתתפה בקמפיינים של נוקיה ושל סלפרידג'.
עוד הופיעה במגזינים רבים בהם "Elle", "קוסמופוליטן" ו-"The Sunday Times Style".
בסתיו 2009 הופיעה צ'אן בפרק ספיישל של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" ("מי המאדים") לצדם של דייוויד טננט ולינדזי דאנקן בתפקיד הגאולוגית מיה בנט.
היא לוהקה לתפקיד קבוע בסדרה "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" בעונה הרביעית והאחרונה ששודרה ב-2011 ב-ITV2 בבריטניה ובשואוטיים בארצות הברית.
עוד שיחקה בסדרת הדרמה קומית "Fresh Meat", בפרק בסדרה "שרלוק" של BBC One, ובעונה הרביעית של הסדרה הקומית "צוות איי טי" של ערוץ 4.
ב-2012 השתתפה צ'אן בעונה השנייה של סדרת העל טבעי "בדלאם" של ערוץ Sky Living, ובסדרה בחמישה חלקים "True Love", המאולתרת בחלקה בהפקת "Working Title" עבור ערוץ BBC One.
ב-2013 כיכבה צ'אן בדרמת פשע של ערוץ BBC One בשם "שטלנד" לצדם של דאגלס הנשל וסטיבן רוברטסון.
עוד באותה שנה כיכבה בתפקיד אורח בסדרה "Death In Paradise" של ה-BBC.
היא לוהקה לדרמה הרומנטית "Dates" של ערוץ 4.
ב-2014 החלה צ'אן להופיע בתפקיד אניטה הסינתטית בסדרה "אנושיים" של AMC וערוץ 4, הצילומים החלו בסתיו 2014 ושידור הבכורה היה ביוני 2015. העונה השנייה של הסדרה עלתה לשידור ב-30 באוקטובר 2016. על הופעתה בדמות אניטה זכתה צ'אן במספר רב של פרסים.
ביולי 2016 דיבבה צ'אן את הדמות אגל טל בסדרת האנימציה "גבעת ווטרשיפ" של BBC One.
ב-2010 הופיעה צ'אן בדרמה "שנחאי" על מלחמת העולם השנייה, ובמותחן הפסיכולוגי "Exam".
ב-2011 שיחקה בדרמה הקומית "Submarine".
כתומכת בזכויות אדם, יצרה צ'אן סרט עבור אמנסטי אינטרנשיונל לחגיגות ציון שישים שנה של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.
עוד בקולנוע שיחקה צ'אן במותחן הפעולה "ג'ק ראיין: גיוס הצללים", בסרט "The Double" וב-"London Fields".
צ'אן כיכבה בסרט "Belles Familles" של הבמאי התסריטאי הצרפתי ז'אן-פול ראפנו, שיצא לאקרנים ב-2015.
בשנת 2019 שיחקה צ'אן את דמותה של מין ארווה בסרט "קפטן מארוול".
בשנת 2021 דיבבה בסרט ה-59 "ריה והדרקון האחרון" ושיחקה את סרסי בעוד סרט של מארוול "נצחיים" .
הופעת הבכורה של צ'אן בתיאטרון הייתה במחזה "טורנדוט" מאת ברטולט ברכט בתיאטרון המפסטד בלונדון בבימויו של אנתוני קלארק.
בנובמבר 2012 שיחקה במחזה "The Sugar-Coated Bullets of the Bourgeoisie" מאת אנדרס לוסטגרטן בתיאטרון פינבורו.
ביוני 2013 הופיע בהצגת הבכורה בבריטניה של המחזה "Yellow Face" מאת המחזאי האמריקאי דייוויד הנרי הוואנג בתיאטרון הפארק בלונדון, בבימויו של אלכס סימס.
המחזה הועלה מחדש ב-2014 בתיאטרון המלכותי הלאומי עם צוות השחקנים המקורי.
בנובמבר 2013 הופיעה צ'אן בהצגת הבכורה העולמית "Our Ajax" מאת טימברלייק ורטנבייקר בתיאטרון סאות'רק פלייהאוס בלונדון.
ורטנבייקר בחר בה לגלם את דמות אלת המלחמה אתנה אחרי שראה אותה משחקת במחזה "Yellow Face".
ב-6 באוגוסט 2013 הופיעה צ'אן בתוכנית "Cultural Exchange" בסדרה "Front Row" ברדיו 4 של ה-BBC.
בתוכנית בחרה את הסרט "הנסיכה הקסומה" כיצירת האמנות האהובה עליה.
בין השנים 2011–2017 יצאה עם השחקן והקומיקאי ג'ק וייטהול .
החל מסוף 2018, היא בזוגיות עם דומיניק קופר.
בספטמבר 2013 העידה צ'אן באולד ביילי על דקירה קטלנית שהתרחשה בתחנת הרכבת של גשר פוטני.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2006 Project Catwalk בתפקיד עצמה When Evil Calls מולי נלסון 2 פרקים 2009 דוקטור הו Doctor Who מיה בנט בפרק "מי המאדים" ספיישל סתיו 2009 2010 צוות איי.טי.
האנה פרק: "I Am Hannah" 2023 אקסטרפולציות (אנ') Extrapolations נטשה אלפר פרק: "2066: Lola"
שנה שם שם באנגלית תפקיד תיאטרון 2008 טורנדוט Turandot תיאטרון המפסטד 2012 The Sugar-Coated Bullets of the Bourgeoisie תיאטרון פינבורו 2013 Yellow Face תיאטרון הפארק 2013 Our Ajax אתנה סאות'רק פלייהאוס 2014 Yellow Face התיאטרון המלכותי הלאומי 2015 The Homecoming רות' טרפלגר סטודיוס
ג'מה אליזבת וילן היא שחקנית וקומיקאית אנגלייה, הידועה בעיקר מהופעתה בדמות יארה גרייג'וי בסדרת הפנטזיה האמריקאית "משחקי הכס".
בנוסף להיות שחקנית וקומיקאית היא גם רקדנית מקצוענית המתמחה בסגנונות ריקוד של סטפס וג'אז וילאן היא חברה בלהקת המחול Beaux Belles שבסיסה בלונדון.
היא למדה גם בבית ספר לתיאטרון מוזיקלי ולה קול מצו-סופרן.
ב-2010 זכתה וילן בפרס "האישה המצחיקה" (Funny Women) על הופעת סטנד-אפ.
היא מרבה לגלם בהופעות סטנד-אפ דמות שנקראת צ'סטיטי באטרוורת'.
ב-2014 הקליטה פיילוט של תוכנית אירוח ברדיו 4 של ה-BBC בשם "המופע של צ'סטיטי באטרוורת'".
על המסך שיחקה וילן בתפקיד משנה במספר סרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה.
ב-2010 הופיעה בסרט "מסעות גוליבר" ובסרט "איש הזאב".
היא השתתפה בסדרות קומיות כגון "Upstart Crow", "הדוד", ו-"The Agency".
באוגוסט 2011 לוהקה וילן לתפקיד יארה גרייג'וי בסדרת הפנטזיה של HBO "משחקי הכס" והופיעה בתפקיד קבוע החל מהעונה השנייה והלאה.
בשנת 2018 גילמה את הבלשית יוניס בסדרת הטלוויזיה סוף הפאקינג עולם.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2006 The Enforcers הולי 2009 10 Minute Tales אחות יפה סדרת טלוויזיה (פרק אחד) 2010 The Persuasionists ג'וזפין סדרת טלוויזיה (2 פרקים)2011 שלישייה Threesome ונדי סדרת טלוויזיה (פרק אחד) Living Doll מונה הנאנחת For the Win תפקידים שונים פרק פיילוט2012 Ruddy Hell!
שנה פרס קטגוריה עבור תוצאה 2010 פרס Funny Women ג'מה וילן 2016 פרס גילדת שחקני המסך אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרת דרמה משחקי הכס
ג'מאלא הוא כפר פלסטיני בשומרון המשתייך לנפת רמאללה ואל-בירה, וממוקם 18 ק"מ צפונית-מערבית לרמאללה.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה 1,453 תושבים נכון לאמצע שנת 2006. ג'מאלא, יחד עם ביתילו ודיר עמאר, מהווה חלק מהמועצה המקומית החדשה אל-איתיחאד.
על פי הערכות מסוימות משמר הכפר את שמו ומיקומו הקדום של הכפר בית- גמלה, וייתכן שמצביע על מקום קבורתו של רבן גמליאל הזקן.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בג'מאלא הייתה אוכלוסייה של 119 מוסלמים, אשר גדלה במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל ל-164 מוסלמים שהתגוררו ב-53 בתים.
ב-1945 הוערכה אוכלוסיית ג'מאלא ב-200 תושבים, כולם מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל היה 7,170 דונם, אשר מתוכם 1,946 היו מטעים ואדמות להשקיה, 1,032 היו של גידולי דגנים, ואילו 19 דונם סווגו כשטח בנוי.
בעקבות מלחמת העצמאות ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949 עברה ג'מאלא לשלטון ירדני.
בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה במקום 322 נפש.
מאז מלחמת ששת הימים נמצא הכפר תחת שליטה ישראלית.
האוכלוסייה במפקד 1967 שנערכה על ידי הרשויות הישראליות הייתה 268, מהם 15 שמקורם היה בשטח ישראל.
בעקבות הסכמי אוסלו, 41.2% מאדמות אל-איתיחאד מוגדרות כאדמות שטח B, ואילו 58.8 הנותרים מוגדרים כשטח C.
ישראל הפקיעה 858 דונם מאל-איתיחאד לבניית 4 התנחלויות ישראליות: נחליאל, נעלה, טלמון וחלמיש.
ג'מבורי הצופים העולמי באינטרנט הוא ג'מבורי בינלאומי המתקיים מדי שנה בסוף השבוע השלישי של חודש אוקטובר, במקביל לג'מבורי הצופים העולמי באוויר.
דרכי התקשורת הבולטות ביותר כוללות את ה-ScoutLink (המתבסס על רשת ה-IRC), דואר אלקטרוני ו-VoIP, כאשר בשנים האחרונות יותר ויותר משתתפים עוברים לשימוש בשיחות וידאו ולשימוש ברשתות החברתיות השונות.
הג'מבורי באינטרנט התחיל בשנת 1995 על ידי שבט צופים בשם Queanbeyan Rovers באוסטרליה, כאשר אחד מחברי השבט, צופה בשם Norvan Vogt, יצא לחילופי סטודנטים בהולנד, וביחד עם צוות של הצופים האוסטרלים, יצרו את התקשורת על שרתי ה-IRC.
ניתן לארגן אירועי ג'מבורי אינטרנט מיוחדים גם יחד עם אירועי צופים מקומיים, לאומיים ובינלאומיים המתקיימים בתקופות אחרות של השנה.
ההצטרפות לא תמיד מצריכה נוכחות פיזית.
בשנת 1957 הושק הרעיון של ג'מבורי הצופים העולמי באוויר (JOTA), והאירוע הפך כל כך פופולרי כך שהיום יותר מחצי מיליון צופים וצופות מתקשרים זה עם זה בסוף השבוע השלישי בכל אוקטובר דרך אמצעי רדיו וטכנולוגיה.
באמצע שנות ה-90 האמצעים לתקשורת אלקטרונית בינלאומית הפכו זמינים כמעט לכל מי שיש לו מחשב.
הצופים היו בין הראשונים שהשתמשו בכל התפתחות טכנולוגית כדי "להיפגש" אלקטרונית.
המעורבות הספונטנית וההתלהבות של הצופים באינטרנט היא הוכחה לכך שמדובר בדרך בת-קיימא להפגיש בין צופים בדרכים שבאדן-פאוול כנראה היה רוצה להשתמש בהן עד תום.
באתר JOTI.org דווח כי באירוע של שנת 2005 היו מעל 4,000 משתתפים ברשת בו זמנית.
בשנת 2014 כמעט 80% מהמשתתפים השתמשו בפלטפורמה בשם "צופים יכולים לדבר", בעוד 60% השתמשו בפלטפורמת ה- IRC המסופקת על ידי ScoutLink, בעוד 30% נוספים השתמשו בשרת ScoutLink TeamSpeak.
בשנת 2015 המשתתפים המשתמשים ב-IRC עלו ל-80%, בעוד השימוש ב-TeamSpeak ירד ל-28% ו-80% מהמשתתפים השתמשו בפלטפורמת "צופים יכולים לדבר".
בשנת 2020, לאור מגפת הקורונה, ארגון הצופים העולמי הכריז על אירוע מיוחד של ג'מבורי הצופים העולמי באינטרנט.
ScoutLink הוא ארגון עולמי ללא מטרות רווח שמטרתו לחבר בין צופים ומדריכים מכל העולם.
החיבור מתבצע בדרכים רבות, אך שלושת השירותים העיקריים הם IRC / Webchat (צ'אט טקסט), TeamSpeak (צ'אט קולי), ו-Minecraft.
למרות שהזמן העמוס ביותר בשנה הוא במהלך JOTI, צופים מחוברים למערכות של ScoutLink בכל ימות השנה.
ScoutLink הוקם רשמית בשנת 1995. הרבה חניכי צופים השתמשו בערוץ #Scouting ברשת Undernet במשך כשנה לפני כן, אך הודעות חיצוניות החלו להיות טרחה, והוחלט להקים רשת נפרדת עבור תנועת הצופים.
צופי גרמניה וצופי שווייץ הפעילו ערוץ משלהם בשם #Scouting ברשת Efnet ומיזגו אותו לרשת החדשה לאחר שנתיים.
בשנת 2011 הוקמה תחנת 'רדיו JOTI' הראשונה אי פעם, תחנת רדיו אינטרנטית ששודרה בבריטניה שסיפקה בידור לסוף השבוע של JOTI, בה היו ראיונות חיים של חניכי צופים בכל רחבי העולם.
הצוות שמוביל את רדיו JOTI מורכב מצוות 'רדיו צופי אבון', המהווים שבט צופים פעיל במחוז צופי אבון ומספקים שירותי רדיו משודרים בתוך תנועת הצופים ברחבי העולם.
רדיו JOTI הוא כעת חלק מסוף השבוע השנתי של JOTA-JOTI.
בשנת 2014, יותר מ-2,300 מחשבים שונים שימשו להאזנה לרדיו JOTI במהלך סוף השבוע.
ג'מבורי הצופים העולמי ה-25 היה אירוע ג'מבורי עולמי הנערך בדרום קוריאה בשנת 2023. האירוע, שהיה האירוע העולמי הגדול ביותר לנוער באותה שנה, התקיים בין 1 ל-12 באוגוסט 2023 באזור סאמאנגאום (Saemangeum) שבמחוז צפון ג'ולה (North Jeolla) בקוריאה הדרומית.
את האירוע אירחה התאחדות הצופים של קוריאה, תחת הסיסמה "צייר את חלומך".
כ-43,000 חניכים מ-158 מדינות השתתפו בג'מבורי.
מטרת האירוע היא לאפשר לחניכים להשתתף בפעילויות של חילופי תרבויות עם צופים מארצות שונות, כמו בישול, מחנאות, פעילויות פנאי, עשייה חברתית, רוחניות ועוד – והכל מונחה על ידי תוכנית חינוכית מובנית.
תקלות בתכנון ובביצוע, בשילוב עם מזג אוויר קשה שכלל שיטפונות וגל חום, גרמו לבעיות בריאותיות בקרב המשתתפים.
ממשלת קוריאה הדרומית, בשיתוף עם ארגון הצופים העולמי, החליטו לפנות את המשתתפים מהמחנה ב-8 באוגוסט בשל פגיעת הטייפון קאנון באזור.
לאחר הפינוי, אורגנה למשתתפים תוכנית ביקורים באתרים תרבותיים והיסטוריים והתקיימו קונצרטים של מוזיקת פופ ברחבי המדינה.
טקס הסיום נערך באצטדיון כדורגל בעיר סיאול.
שתי המדינות המועמדות לארח את הג'מבורי העולמי בשנת 2023 היו פולין ודרום קוריאה .
ארגון הצופים העולמי אמור היה לבחור במדינה המארחת בשנת 2014 בוועידת הצופים העולמית ה-40 בלובליאנה, סלובניה, אולם ההחלטה נדחתה לוועידת הצופים העולמית הבאה כדי לעבור את ג'מבורי הצופים העולמי ה-23.
ב־16 באוגוסט 2017, במהלך ועידת הצופים העולמית ה-41 בבאקו, אזרבייג'ן, הודיע הארגון העולמי של תנועת הצופים כי ג'מבורי הצופים העולמי ה-25 יתקיים בדרום קוריאה.
גם תנועת הצופים בפולין וגם ארגון צופי קוריאה הגישו מועמדות לארח את הג'מבורי העולמי.
הנושא המוצע של צופי פולין היה "Be the Spark" .
הם קיבלו תמיכה מהעיר גדנסק לארח את הג'מבורי שם וראש העיר פאוול אדמוביץ' כתב מאמר ל"הפינגטון פוסט" על הסיבה שגדנסק היא העיר המארחת האידיאלית.
ארגון צופי קוריאה ביקש לארח את הג'מבורי לחגיגת מאה שנים לתנועת הצופים בקוריאה, אשר חלה בשנת 2022. המיקום המוצע לג'מבורי הוא סמנג'אום (Saemangeum).
שנת 2023 היא גם שנת המאה של תנועת הצופים בקוריאה, סיבה נוספת לכך שהקוריאנים ביקשו לארח את הג'מבורי העולמי.
נשיא קוריאה מון ג'יאה-אין ומזכ"ל האו"ם לשעבר באן קי-מון קידמו באופן פעיל ופומבי את מועמדותה של דרום קוריאה.
בתגובה להפסד של צופי פולין בהצבעה, נציגים בכירים של צופים מכמעט 30 מדינות אירופאיות, ביניהן ישראל, ביקשו מתנועת הצופים בפולין לשקול לארגן את ג'מבורי צופי אירופה 2020, בגדנסק, פולין, בשנת 2020, אולם האירוע נדחה לשנת 2021 ולאחר מכן בוטל סופית בגלל מגפת הקורונה 2019.
טקס הפתיחה נערך בסמנג'אום בערב יום רביעי ה-2 באוגוסט.
הדובר הראשי היה נשיא דרום קוריאה, יון סוק יאול עם הגברת הראשונה שלו, קים קיאון-הי, כאשר שניהם לבשו מדי צופים.
כמו כן דיבר בר גרילס, השגריר הראשי של הצופים העולמיים.
האירוע כלל מוזיקה ומופע אורות של מזל"טים.
במהלך טקס הפתיחה, 108 צופים סבלו ממחלות חום ותשישות עקב גל החום הקיצוני ופונו לבית החולים.
חלק מההורים של הצופים הצביעו על הניהול הלקוי ועל היעדר תשתיות מספיקות נגד גל החום.
בג'מבורי הצופים העולמי משתתפים בני נוער (צופים וצופות בגילאי 14-17 בזמן הג'מבורי) ומתנדבים מבוגרים, המשרתים בתפקידים של מדריכים בוגרים (AL), חברי צוות ניהול מתנדבים (CMT) וצוות שירות בינלאומי (IST).
היחידות הקטנות ביותר הן "פטרולים".
פטרול אחד מורכב מתשעה בני ובנות נוער (YP) ומדריך מבוגר אחד (AL).
ארבעה פטרולים, או 36 YP ו-4 AL, מהווים גדוד.
תוכנית הג'מבורי מורכבת מחמישה עמודי תווך: צופים לחיים, חכמה ומדע, ביטחון אישי, קיימות ו-ACT (הרפתקאות, תרבות ומסורת).
צופים לחיים: הכוונה לפעילויות המאפשרות למשתתפים לפתח מנהיגות וכישורי חיים באמצעות פעילויות צופיות, לאתגר את תפיסתם לגבי נושאים גלובליים ולעודד אותם להפוך לאזרחים פעילים.
פעילויות אלו משלבות את הערכים, השיטות והדגשים הנוכחיים של תנועת הצופים בנוגע לחינוך לאזרחות גלובלית וחינוך לפיתוח בר קיימא.
חכמה ומדע: פעילויות הכוללות את הטכנולוגיה העדכנית ביותר, מרובוטיקה ועד מציאות מדומה, כולל תוכניות מדע, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה (STEM).
ביטחון אישי: פעילויות המחנכות להעלאת המודעות למניעה ולתגובה למחלות מידבקות, אסונות טבע ומצבי חירום אחרים.
ארגון צופי קוריאה הציגו תוכניות חינוך מתוך הפעילות השוטפת של הארגון, עם הכוונה לשיפור יכולתם של המשתתפים להגיב לסכנה ולתרום כמגיבים במצבי חירום.
קיימות: פעילויות המחנכות ומעלות מודעות לגבי יעדי הפיתוח בר קיימא של האו"ם, ושיטות המאפשרות למשתתפים לפעול כשליחי שלום.
בג'מבורי הוצגו Better World Tent ו-Global Development Village, שם למדו המשתתפים על תפקידם והקשר שלהם עם הטבע, נהלים ליצירת תרבות של שלום ודיאלוג, קידום גיוון והכלה ועוד.
ACT (הרפתקאות, תרבות, מסורת): פעילויות הרפתקניות שונות הכוללות את הסביבה ואת השטח המגוונים סביב Saemangeum, כולל ההרים והנהרות, חילופי תרבות, מיטב התרבות והמסורת הקוריאנית, החל ממוזיקת K-Pop דרך מאכלים קוריאנים ועד לאלפבית הקוריאני הנגול.
המשלחת הישראלית יצאה מטעם התאחדות הצופים והצופות בישראל וכללה 53 חניכות וחניכים, 6 מדריכים בוגרים, 5 אנשי צוות ניהולי, ראש משלחת, 3 ראשי גדודים ואחראי על הביתן הישראלי.
המשלחת הייתה מגוונת עם נציגים מארגוני הצופים השונים בישראל: הצופים העבריים, תנועת הצופים הערבים בישראל, והצופים הדרוזים.
ראשת המשלחת הייתה עירית תמרי.
מעט לאחר הגעת הצופים, התברר כי צורכי התברואה, התחבורה, התשתיות וצרכים בסיסיים אחרים של המשתתפים לא ייענו כהלכה.
תכנון וביצוע לקויים הובילו לבעיות חמורות, שהחמירו מאוחר יותר עקב הטמפרטורה הגבוהה מהצפוי.
אתר הג'מבורי היה בעבר שטח של גאות ושפל, והגשם העז שירד לפני טקס הפתיחה רק החמיר את הבעיות באתר.
לפי חדשות SBS, משרד שוויון המגדר והמשפחה, שהיה אחראי להכנות לאירוע, קיבל תקציב משוער של כ-200 מיליארד וון (כ-153 מיליון דולר), כולל עלויות בנייה.
לא היה מתקן ניקוז תקין באתר האירוע, ולכן האתר חווה הצפות לפני טקס הפתיחה.
פתיחת הג'מבורי התעכבה כאשר גשם עז במיוחד גרם להצפות של חלק מהאתר, וגרם לבעיות באספקת מים וחשמל.
נושאים נוספים שעלו היו מחסור במזון ובעיות היגיינה, כולל מזון לא מספק ומתקנים לא מנוהלים.
התשתיות הבסיסיות, כגון מתקני מקלחת תפעוליים, שירותים ופחי אשפה, לא סופקו במידה מספקת על ידי המארגנים כדי להכיל 43,000 הצופים.
הג'מבורי גם הושפע משמעותית מגל חום, עם טמפרטורות של עד 35 מעלות צלזיוס.
ב-4 באוגוסט, 1,486 איש ביקרו בבית החולים באתר, שמזכ"ל הוועדה המארגנת צ'וי צ'אנג-האנג ייחס למאמץ אנרגטי גבוה במהלך קונצרט הקיי-פופ של טקס הפתיחה.
הנשיא יון סוק-יול הנחה את הממשלה לספק אוטובוסים ממוזגים ומשאיות קירור כדי להגן על משתתפים הסובלים מגל החום.
קריאות להתפטרות הממשלה המשיכו עד ספטמבר, כאשר חברי מועצת מחוז צפון ג'ולה קראו לשרת השוויון המגדרי והמשפחה, קים היון-סוק, להתפטר.
השרה הוחלפה מאוחר יותר על ידי ראש הממשלה יון עם קים האנג.
ג'מבורי הצופים העולמי הראשון התקיים בקנסינגטון אולימפיה שבלונדון בין ה-30 ביולי ל-8 באוגוסט 1920, ביוזמת הממלכה המאוחדת.
באירוע השתתפו כ-8,000 צופים מ-34 מדינות, שהתכנסו באולם מקורה בעל גג זכוכית ששטחו כ- 24,000 מטרים רבועים.
במהלך הג'מבורי הוענק למייסד תנועת הצופים, רוברט באדן פאוול, התואר "הצופה הראשי של העולם".
והאירוע נוהל על ידי א.
זירת אולימפיה בלונדון כוסתה בשכבת אדמה בעומק של כ-30 ס"מ, שאפשרה להקים בתוך האולם שורות של אוהלי צופים מתחת לגג הזכוכית.
בשל מגבלות המקום, כ-5,000 מן המשתתפים לנו במחנה חיצוני בפארק הצבאים הישן שבריצ'מונד, והגיעו לאולם אולימפיה במשמרות כדי שלכולם תינתן הזדמנות לקחת חלק באירועים שנערכו שם.
באחד הלילות עלה נהר התמזה על גדותיו והציף חלקים משטח המחנה בריצ'מונד, והצופים נאלצו להתפנות לאזור יבש ובטוח יותר.
באולם אולימפיה התקיימו במהלך ימי הג'מבורי תערוכות, תחרויות ושלל פעילויות שהציגו את חיי הצופים ומסורותיהם מרחבי העולם.
התואר "הצופה הראשי של העולם"
במהלך ימי הג'מבורי התקיימו טקסים ואירועים רשמיים שבהם הודגש תפקידו המרכזי של רוברט באדן פאוול בתנועת הצופים העולמית.
בטקס שנערך באולם אולימפיה הוכרז באדן פאוול כ"הצופה הראשי של העולם", תואר סמלי שביטא את מעמדו כמנהיג ומקור השראה לצופים במדינות רבות.
ווסט, מנכ"ל הצופים הראשי של צופי אמריקה, הציע להעניק לו את התואר Great Indian Chief אך במהלך הטקס הרשמי, צעק אחד הצופים הצעירים "יחי הצופה הראשי של העולם", וכך הוא הפך לתואר הרשמי של באדן-פאוול במסגרת הצופים עד יום מותו.
אף צופה אחר לא החזיק בתואר מאז באדן-פאוול.
ביום האחרון של הג'מבורי נשא באדן פאוול נאום סיום שבו הדגיש את האחווה בין הצופים מכל רחבי העולם ואת תקוותו כי קשרים אלה יתרמו לשלום בין העמים.
הוא קרא לצופים לשוב למדינותיהם כ"שגרירים של ידידות" ולהמשיך לקדם סובלנות, שיתוף פעולה ורוח שירות בקהילות שבהן הם חיים.
ההבדלים קיימים בין עמי העולם במחשבה וברגש, בדיוק כפי שהם קיימים בשפה ובגוף.
הג'מבורי לימד אותנו שאם אנו מגלים סובלנות הדדית ומשא ומתן, יש אהדה והרמוניה.
אם זה יהיה רצונכם, הבה נלך נחושים לגמרי ונפתח בינינו את אותה חברות, דרך הרוח העולמית של אחוות הצופים, כדי שנעזור לפתח שלום ואושר בעולם ורצון טוב בקרב אנשים".
לקחים רבים נלמדו מהג'מבורי העולמי הראשון של הצופים, כולל ההכרה כי מקום סגור היה מגביל מדי עבור פעילויות ומספר הצופים שהשתתפו בו.
כמו כן, הובן כי מעל לכל דבר אחר, ג'מבורי הוא אמצעי לפיתוח רוח של חברות בקרב אומות רבות וככל שניתן להדגיש את ההיבט ההוא, כך הופך הג'מבורי למוצלח יותר.
בקרב אלפי הצופים היה גם מבחר של חיות בר בג'מבורי:
לא היה תג רשמי לאירוע זה; התג הראשון הוכן עבור ג'מבורי הצופים העולמי השני.
מאוחר יותר נוצר תג מציין מיקום כדי להשלים את ערכת התגים של אירועי הג'מבורי לאורך השנים.
Jumbo Societe Anonyme (בעברית: ג'מבו, ביוונית: τζαμπο) היא חברת קמעונאות יוונית של צעצועים, פריטי תינוקות, פריטים עונתיים, פריטי קישוט ופריטים בחנויות ספרים.
חנות ג'מבו הראשונה הוקמה בשנת 1986 בגליפאדה.
רשת ג'מבו הוקמה בשנת 1986, תחילה כחנות צעצועים, ולאחר מכן כחנות כולבו שמכילה אלפי פרטים, עם הצלחתה הוקמו עשרות סניפים לרשת.
כיום מונה הרשת יותר מ-80 חנויות, מתוכם 52 ביוון, 5 בקפריסין, 9 בבולגריה, 13 ברומניה, ו-3 בישראל.
בנוסף יש לרשת גם חנות מקוונת.
לקבוצה, באמצעות שותפויות, נוכחות עם חנויות הנושאות את המותג ג'מבו, בשש מדינות נוספות: אלבניה, קוסובו, סרביה, צפון מקדוניה, מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה.
ב־19 ביולי 1997 הונפקה בבורסה לניירות ערך באתונה.
מאז יוני 2010 היא משתתפת במדד FTSE / ATHEX.
בספטמבר 2020 הוכרז כי קבוצת פוקס רכשה את הזכות להקים ולתפעל חנויות של הרשת ג'מבו בישראל.
לאחר ההכרזה רשת ג'מבו סטוק הגישה הודעת התנגדות לבקשת Jumbo Societe Anonyme לרשום בישראל את סימן המסחר Jumbo, בטענה כי הוא מזוהה עמה וכי הדבר יגרום להטעיית צרכנים.
ביולי 2021 הגיעו שני הצדדים להסכם פשרה לפיו יצורף ללוגו של הרשת היוונית הכיתוב Greece וכן דגל יוון, וכי הרשת תיקרא בישראל "Jumbo Greece" או "ג'מבו יוון".
במרץ 2023 נפתחה החנות הראשונה במקום בו פעל פארק השעשועים "עיר המלכים" באילת.
בשנת 2024 נפתח הסניף השני של הרשת בישראל, במתחם הקניות "חוצות המפרץ" בחיפה.
ב-2025 נפתח הסניף השלישי בבאר שבע.
בשנת 2025 נפתח הסניף הרביעי של הרשת בישראל, במתחם הקניות "מול היהלום בנתניה.
חברות הבת של JUMBO הן:
Jumbo Trading LTD, חברה הממוקמת בניקוסיה, קפריסין.
LTD, חברה הממוקמת בסופיה, בולגריה.
S.R.L, חברה הממוקמת בבוקרשט, רומניה.
Aspetto Ltd, מבוסס בניקוסיה, קפריסין.
Westlook SRL, חברת בת של ASPETTO Ltd, שבסיסה בקרדנטיה, מחוז דיבוביצה.
Geoform limited, חברת בת של ג'מבו סחר בע"מ, הממוקמת בניקוסיה, קפריסין.
ג'מה ג'יין רדמונד הייתה ביולוגית אירית.
עסקה בפיתוח מדפסות תלת-ממדיות ביולוגיות להדפסת רקמות.
רדמונד הקימה בשותפות עם סטפן גריי את הסטארט-אפ "Ourobotics" ושימשה כמנכ"לית החברה עד למותה, באוגוסט 2016.
ג'מה רדמונד נולדה בטלאט, בדרום דבלין, אירלנד, לאביה, כריסטי, פועל בניין, ולאמה, לוריין, עובדת משרד.
היו לה שני אחים, בריאן ופיליפ.
מגיל צעיר, התעניינה רדמונד בבניית ויצירת דברים, כמו גם ללמוד ולהבין כיצד הם עובדים.
בשנת 2002 רדמונד סיימה תואר ראשון בפיזיקה שימושית באוניברסיטת רוברט גורדון (Robert Gordon University) באברדין שבסקוטלנד, ובשנת 2012 השלימה את התואר השני במדעים ביו ננומטרים (Nano-bio-science) באוניברסיטת קולג' דבלין.
במסגרת עבודת המאסטר שלה היא הדפיסה עצמות של אצבעות אדם, תוך שימוש בתאי גזע (Stem Cells) של עכברים.
רדמונד נולדה כבעלת סימנים זכריים ונקביים כאחד (אינטרסקס) וכתוצאה מכך הייתה עקרה.
עובדה זו העסיקה את רדמונד רבות והיא כתבה רבות על רצונה להדפיס רחם מתפקד ברשתות החברתיות.
שאיפה זו הייתה סיבה מרכזית לעבודתה בתחום ההדפסה הביולוגית.
בשנת 2008 הקימה רדמונד את החברה הראשונה שלה – "Avende", שפיתחה מכונות אוטומטיות למכירת מזון (Vending Machines).
בשנת 2012 רדמונד החלה להתנסות בהדפסה ביולוגית באופן חובבני.
המטבח הביתי שלה שימש כמעבדת מחקר בו היא עבדה על מדפסות תלת-ממדיות קיימות.
היא שינתה ושיפרה את חלקיהן, והשתמשה בכיריים של המטבח בתור אינקובטרים למדפסות.
כעבור שלושה חודשים בלבד הרכיבה רדמונד את המדפסת הביולוגית הראשונה שלה, אותה כינתה "Revolution".
הפרויקט הראשון שהדפיסה באמצעות אותה מדפסת ביולוגית היה אצבע אמצעית (אמה), כתגובה סרקסטית לאנשים שפיקפקו בה וביכולתה וטענו שהדפסת איברים מורכבים היא בלתי אפשרית.
בהמשך שיפרה רדמונד ושכללה את המדפסת, כמו גם פיתחה מדפסות נוספות, ויצרה את המדפסת הביולוגית הראשונה שיכולה להשתמש ב-10 חומרים שונים במקביל.
פיתוח זה מאפשר הדפסת רקמות מורכבות, כמו כלי דם בתוך איברים.
רדמונד הייתה הראשונה לפתח מדפסת ביולוגית תלת-ממדית, שמאפשרת לשמר את התאים (ה"דיו הביולוגי") בחיים, במהלך ההדפסה.
על פיתוחה פורץ הדרך ביצירת מדפסות מורכבות אלו הגישה רדמונד בקשות לרישום חמישה פטנטים.
רדמונד בנתה את המדפסות הביולוגיות מחומרים זולים, ותכנתה אותן בשיטת קוד פתוח (open source).
כך הצליחה להוזיל את מחיר המדפסת מ-€175,000 ל-€12,500 ולהפוך אותה לזמינה ונגישה לקהל רחב יותר.
העלות הזולה אף תרמה להפצת השימוש במדפסות אלו במעבדות מחקר.
בינואר 2015 הקימה רדמונד בשותפות עם סטפן גריי, דוקטור להנדסה ביולוגית, חברת סטארט-אפ בשם "Ourobotics", שפיתחה מדפסות תלת-ממדיות להדפסת רקמות ואיברים ושאפה להפוך אותן זולות ונגישות.
רדמונד כהנה כמנכ"לית החברה עד למותה.
כעבור שנה בלבד, בינואר 2016, זכתה רדמונד עם חברת הסטארט-אפ שלה במקום הראשון בתחרות ה-SVOD (Silicon Valley Open Doors) האירופאית שנערכה באותה שנה באירלנד.
רדמונד נפטרה באופן פתאומי בגיל 38.
חלק מהמדפסות שפיתחה רדמונד ממשיכות לשמש במחקרים רפואיים באוניברסיטאות ברחבי בריטניה.
ג'מאריו רמאן מוּן הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2001–2018. שיחק במשך 5 עונות ליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.
מון נולד בעיר גודווטר שבאלבמה, וגדל ברוקפורד הסמוכה.
בשנת 1999 החל ללמוד ב"מכללת מרידיאן" הצנועה שבמדינת מיסיסיפי, ולאחר שנה אחת בלבד עזב את המכללה לטובת קריירה ככדורסלן.
בין השנים 2001–2007 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות שונות מליגת הפיתוח של ה-NBA, מליגת ה-CBA, מליגת ה-USBL, מליגת ה-ABA החדשה ומהליגה המקסיקנית.
לאורך התקופה שיחק ב-59 משחקים עבור שלוש קבוצות שונות בליגת הפיתוח, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם מון על חוזה בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA.
במהלך סוף-שבוע האולסטאר 2008 השתתף הן במשחק הכוכבים העולים, בו קלע 13 נקודות, והן בתחרות ההטבעות, אותה סיים במקום השלישי.
לאורך אותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע בטורונטו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 8.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
בפברואר 2009, לאחר כשנה וחצי בטורונטו, הועבר עם ג'רמיין אוניל בטרייד למיאמי היט, תמורת שון מריון ומרכוס בנקס.
ב-26 משחקיו עם ההיט קלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2009 חתם על חוזה ל-3 עונות בקליבלנד קאבלירס.
בעונת העפיל עם הקאבלירס לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף, כמחליפו מהספסל של לברון ג'יימס.
בפברואר 2011, לאחר כשנה וחצי בקליבלנד, הועבר לצד מו ויליאמס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת בארון דייוויס ובחירת דראפט עתידית (בה נבחר קיירי אירווינג).
עד לסיום אותה עונה מיעט לשחק בקליפרס, וקלע 3.5 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
במרץ 2012 חתם מון על חוזה בקבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
כחודש לאחר מכן חזר לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בשארלוט בובקאטס.
עד לסיום עונת שותף בשמונה משחקים עם הבובקאטס, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
בין נובמבר 2012 לינואר 2014 חזר מון לשחק בלוס אנג'לס די-פנדרס.
בינואר 2014 חתם על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס אשר השתתפה בליגת העל היוונית וביורוליג.
בחמשת משחקיו עם אולימפיאקוס בליגה היוונית קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, בטרם שוחרר מהקבוצה במרץ 2014.
בין השנים 2014–2018 שיחק עבור קבוצות שונות בוונצואלה, בדובאי, בפוארטו ריקו, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת ה-CBA.
לאחר פרישתו ממשחק מקצועי, בשנת 2018, שיחק בליגת ה-BIG3.
ג'מבטיסטָה בַּזִילֶה (באיטלקית: Giambattista Basile; 15 בפברואר 1566 – 23 בפברואר 1632) היה סופר, משורר, איש חצר ואספן מעשיות ואגדות איטלקי.
נודע בעיקר הודות לספרו "סיפור הסיפורים" או "פנטאמרון", מקובצי האגדות הראשונים באירופה, הכתוב בשפה הנפוליטנית ואשר ראה אור לאחר מותו בשנים 1634-1636. הקובץ כולל חמישים אגדות ומעשיות, בהן כמה מן הגרסאות הכתובות הראשונות לאגדות נודעות כגון "היפהפייה הנרדמת", "סינדרלה", "רפונזל" ו"עמי ותמי".
אנדרו סוונסון הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'מבה ג'מבה (Djemba Djemba), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקאי מסוגת הפופ וה-EDM.
בשנת 2013 כתב את הלהיט "Elastic Heart" של הזמרת האוסטרלית סיה.
בהמשך, הוא כתב והפיק שירים ואלבומים עבור מוזיקאים ולהקות כדוגמת מייג'ור לייזר, אליסון וונדרלנד , אליהו בלייק , ג'סטין ביבר, לו האן , בריטני ספירס, סיה, מדונה וקלאני.
הוא גם יוצר מוזיקה בתור Magic in the Rain.
בתחילת הקריירה שלו עבד עם הזמר ג'סטין ביבר על "Memphis", ו-"Don't Sell Out" של הראפר טייני טמפה.
באותה העת, עבד על "Passenger" של הזמרת בריטני ספירס.
בשנת 2013 כתב לזמרת סיה את הלהיט "Elastic Heart" שזכה להצלחה בין-לאומית.
בשנת 2015 כתב לזמרת-יוצרת מדונה את "Best Night" שנכלל ב-Rebel Heart.
בהמשך לכך, כתב והפיק את "Gangsta" לזמרת קלאני, עבור פסקול הסרט "יחידת המתאבדים".
ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד היה ארגון טרור סלפי-ג'יהאדיסטי.
הוא נוסד בירדן בשנת 1999, והונהג לכל אורך קיומו על ידי אבו מוסעב א-זרקאווי.
הארגון התפתח לכדי "אל-קאעדה בעיראק" שהתגלגל לכדי ארגון "המדינה האסלאמית" (דאעש).
הקבוצה נוסדה בירדן בשנת 1999 על ידי הג'יהאדיסט הסלפי הירדני אבו מוסעב א-זרקאווי תחת השם "ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד".
במכתב שפורסם על ידי הרשות הזמנית של הקואליציה בפברואר 2004, כתב זרקאווי כי הג'יהאדיסטים צריכים להשתמש בפיצוצים כדי להתחיל מלחמה סקטוריאלית גלויה, כך שסונים מהעולם האסלאמי יגויסו נגד ההתנקשויות שביצעו שיעים, במיוחד בריגדת בדר, נגד בעת'יסטים וסונים.
ג'מעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד, שהוקמה על ידי אבו מוסעב א-זרקאווי, הייתה הגרעין הראשוני של אל-קאעדה בעיראק.
במהלך המרד העיראקי (2003–2011), הפכה הקבוצה לרשת מבוזרת של לוחמים זרים, עם חברות נרחבת מצד עיראקים.
באוקטובר 2004, זרקאווי נשבע אמונים לארגון אל-קאעדה של אוסאמה בן לאדן, והארגון שינה את שמו ל"אל-קאעדה בעיראק".
בשנת 2006, לאחר חיסול א-זרקאווי הובילה אל-קאעדה בעיראק את הקמת "מועצת השורא של המוג'אהדין" — ארגון גג של קבוצות סלפיות-ג'יהאדיסטיות בעיראק.
בסוף 2006 הוכרזה "המדינה האסלאמית בעיראק", כהתפתחות של מועצת השורא, כשהובלת הארגון כבר עברה לידיים חדשות, ביניהן אבו עומר אל-בגדאדי ואבו איוב אל-מסרי.
אבו מוסעב א-זרקאווי היה ג'יהאדיסט ירדני שנסע לאפגניסטן כדי להילחם במלחמת אפגניסטן–ברית המועצות, אך הגיע רק לאחר נסיגת הסובייטים ולכן חזר במהרה לירדן.
מאוחר יותר עבר לאפגניסטן, שם ניהל מחנה אימונים צבאי ליד העיר הראת.
דו"ח של מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון מ-2014 מתאר כיצד זרקאווי, יחד עם ג'יהאדיסטים סונים נוספים מירדן, ייסדו את הארגון "ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד" בשנת 1999, עם מחנה אימונים בהראת ומימון התחלתי מצומצם מאוסאמה בן לאדן, שהמשיך עד לפיגועי 11 בספטמבר.
זרקאווי הקים את ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד במטרה להפיל את ממלכת ירדן ה"כופרת", שלדבריו אינה אסלאמית.
לאחר הפלת המלוכה, תכנן ככל הנראה להמשיך לשאר המזרח התיכון.
לשם כך פיתח רשת קשרים במדינות שונות, וייתכן שהיה מעורב בתכנון "פיגועי המילניום" נגד ארצות הברית וירדן.
לאחר הפלישה האמריקאית לאפגניסטן ב-2001, עבר זרקאווי לעיראק, שם קיבל טיפול רפואי בבגדד.
הוא שהה שם ממאי עד נובמבר 2002, אז עבר לאיראן ולכורדיסטן העיראקית.
על פי דו"ח של הסנאט האמריקאי מ-2006, סדאם חוסיין ניסה לתפוס את זרקאווי אך לא הצליח.
זרקאווי נחשב אחראי לרצח לורנס פולי, נציג סוכנות אמריקנית לפיתוח בינלאומי בעמאן, באוקטובר 2002. לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק, הפכה ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד לרשת לוחמה מבוזרת שנאבקה בכוחות הקואליציה בעיראק ובבני בריתם העיראקיים.
היא כללה לוחמים זרים רבים וגם חברים עיראקים, כולל שאריות "אנצאר אל-אסלאם".
שיטות הפעולה כללו פיגועי התאבדות, חטיפות, מטעני חבלה, ירי, פצצות מרגמה, ועריפת ראש השבויים והפצת הסרטונים באינטרנט.
ב-17 באוקטובר 2004 נשבע זרקאווי אמונים לאוסאמה בן לאדן.
הארגון נקרא מאז "תנזים קאעדת אל-ג'יהאד פי בלד אל-ראפדין", אך למעשה היה ידוע כ"אל-קאעדה בעיראק".
זרקאווי נהרג בתקיפה אווירית אמריקאית ביוני 2006 בדירת מסתור צפונית לבגדד.בשנת 2004 הכריז א-זרקאווי על נאמנות לאוסאמה בן לאדן ואל-קאעדה, והארגון שינה את שמו לאל-קאעדה בעיראק.
צעד זה סימן את תחילתה של התלכדות בין גופים סלפיים-ג'יהאדיסטיים בעיראק, אשר לבסוף התגלגלה להקמת המדינה האסלאמית בעיראק ולאחר מכן בסוריה – הידועה יותר כדאעש.
הקבוצה קושרה גם לפתח אל-אסלאם בלבנון ולארגונים כמו תוחיד וג'יהאד בסוריה ובריגדות תוחיד וג'יהאד בעזה.
לאחר שבועת האמונים, שינתה הקבוצה את שמה לאל-קאעדה בעיראק והייתה ליעד עיקרי של מבצע זעם הרפאים ("Phantom Fury") של צבא ארצות הברית בפלוג'ה.
ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד עסקה בפעילות טרור ענפה בעיראק ובסביבותיה לאחר פלישת ארצות הברית לעיראק בשנת 2003. הארגון, שהוקם על ידי הטרוריסט הירדני אבו מוסעב א-זרקאווי, התמקד בתקיפת מטרות של הצבא האמריקני, כוחות הקואליציה בעיראק, וגורמים עיראקיים שנתפסו בעיניו כמשתפי פעולה עם הממשל העיראקי הזמני.
אחת הפעולות הידועות ביותר של הארגון הייתה סדרת פיגועי התאבדות בשוק המרכזי בעיר בגדאד בשנת 2005, שגבתה את חייהם של מאות אזרחים.
בנוסף, הארגון חטף ורצח אזרחים זרים, בהם עיתונאים ודיפלומטים, במטרה להפיץ תעמולה ג'יהאדיסטית וליצור לחץ בינלאומי לנסיגת הכוחות הזרים מהאזור.
במהלך שנות פעילותו, חרת הארגון על דגלו את המאבק המזוין נגד השיעים, אותם ראה ככופרים.
בעקבות אידאולוגיה זו, ביצע הארגון שורת מתקפות נגד אזרחים שיעים, מסגדים ובתי קבורה, במטרה להחריף את המתיחות העדתית בעיראק ולהוביל לכאוס אזורי.
פיגועים עיקריים: פיגועי עשורא 2004, פיגוע במטה האו"ם בבגדד, פיגועים בכנסיות בעיראק
הסתה לאלימות עדתית: הקבוצה תקפה מטרות שיעיות רבות, כמו מסגד האימאם עלי ופיגועי העשורא בשנת 2004. לאחר המעבר לאל-קאעדה בעיראק, הכריז זרקאווי על מלחמה עדתית כוללת בשיעים.
עריפות של בני ערובה זרים כמו: ניק ברג, קים סון-איל, יוג'ין ארמסטרונג, ג'ק הנסלי ושוסיי קודה.
בספטמבר 2004, פתחה ארצות הברית במתקפות נרחבות נגד זרקאווי והארגון.
זרקאווי אימץ פרשנות קיצונית של עקרון התכפיר – האשמת מוסלמים אחרים בכפירה, מה שלדבריו מצדיק את הריגתם.
קיצוניות זו גרמה לחיכוכים בינו לבין בן לאדן.
מבחינה פוליטית, זרקאווי ראה את המנדט הבריטי על פלשתינה כ"מתנה ליהודים כדי לאנוס את הארץ ולהשפיל את עמנו", את תמיכת האו"ם ב"הכיבוש האמריקאי בעיראק", ואת "השפלת אומת האסלאם".
זרקאווי הדגיש שני עקרונות באסלאם: ג'יהאד ותוחיד.
המונח "תוחיד" פירושו ייחוד האל (מונותאיזם), והוא העיקר המרכזי והיסודי ביותר באסלאם המייחד את אללה בכך שהוא הבורא היחיד, הריבון היחיד של כל דבר, שמותר לעבוד ולהתפלל רק לאללה, וכל פולחן אחר הוא כפירה.
עקרון הג'יהאד הוא מלחמת קודש, הנחשב לחובה דתית כדי להגן על האסלאם, להשיב את שלטון השריעה, ולחסל את ה"כופרים" ו"משתפי הפעולה".
זרקאווי, כמו ג'יהאדיסטים אחרים, מדגיש את הג'יהאד כפעולה אקטיבית, לא רק כמאבק פנימי רוחני כפי שמודגש בזרמים מתונים יותר.
"ג'מאעת אל-תוחיד ואל-ג'יהאד" רואים את הג'יהאד כאמצעי להחלת תוחיד בפועל – כלומר, להשליט את שלטון אללה על פני האדמה, ולהילחם בכל משטר או חברה שנתפסת כמפרה את עקרון התוחיד כמו ממשלות מוסלמיות חילוניות, מדינות מערביות ואף מוסלמים "כופרים".
מועצת השורא של המוג'אהדין (2006)
דאעש – המדינה האסלאמית בעיראק ואל-שאם (2013) 9Islamic State of Iraq and Ash Sham)
המדינה האסלאמית – ח'ליפות (2014)
התפוררות הח'ליפות והמעבר לארגון טרור גלובלי (2019–)
ג'מבורי הצופים העולמי ה-26 הוא ג'מבורי צופים עולמי עתידי המתוכנן להתקיים בשנת 2027 בגדנסק, מחוז פומרניה, צפון פולין.
המשתתפים יהיו בגילאי 14 עד 17. אנשים מעל גיל 18 יכולים להשתתף כחברים מתנדבים בצוות השירות הבינלאומי (IST).
האירוע יציין 120 שנה לייסוד תנועת הצופים ברחבי העולם, ונושא זה יהווה חלק חשוב מהתוכנית.
ההחלטה כי פולין תארח את ג'מבורי הצופים העולמי ה-26 הוכרעה באוגוסט 2021, במהלך ועידת הצופים העולמית ה-42, שהתקיימה באופן וירטואלי.
האירוע מתוכנן להתקיים בין ה-30 ביולי ל-8 באוגוסט 2027. ב-1 באוגוסט יצוין יום החברות המיוחד לציון 120 שנה לתנועת הצופים.
נושא הג'מבורי הוא "אומץ לב".
התוכנית החינוכית של הג'מבורי נועדה לחזק את תחושת ה"אומץ לב" (הנושא המרכזי) באמצעות ארבע מטרות עיקריות:
אומץ לב פיזי: עידוד הצופים לבחון את גבולותיהם הפיזיים והנפשיים ולגלות את כוחם הפנימי.
אומץ לב מול חוסר ודאות: מתן כלים להתמודדות עם שינויים, כישלונות ואירועים בלתי צפויים, ופיתוח חוסן נפשי.
אומץ לב חברתי: עידוד הצופים להביע את עמדתם ולהגן על הערכים המוסריים שלהם ושל אחרים, גם מול התנגדות חברתית.
אומץ לב לשירות: השראה לצופים לקחת אחריות על סביבתם ולפעול למען קהילותיהם ולמען העולם.
תוכנית הג'מבורי נבנתה במבנה מודולרי ומקיף, המאפשר גמישות ושילוב בין חוויות חינוכיות שונות:
מודול התוכנית המרכזי: פעילויות המתמקדות בפיתוח מיומנויות, מנהיגות וקיימות.
תוכנית תת-המחנות (Subcamp Programme): פעילויות המתקיימות בתוך תתי-המחנות הקטנים יותר, המעודדות גיבוש ושיתוף פעולה בינלאומי.
תוכנית הכיכרות (Plaza Programme): אירועים ופעילויות המתקיימים בכיכרות מרכזיים, המיועדים לקידום אינטראקציה תרבותית.
אירועים נלווים (Supporting Events): אירועים מיוחדים כמו טקסים גדולים ופעילויות לציון 120 שנה לתנועת הצופים.
גם צופי פולין וגם ארגון צופי קוריאה הגישו כל אחת מהן הצעות לאירוח ג'מבורי הצופים העולמי ה-25.
צופי פולין הציעו את הנושא "היה הניצוץ" (Be the Spark).
הם קיבלו תמיכה מהעיר גדנסק לארח את הג'מבורי שם, וראש עיריית העיר, פאבל אדמוביץ', כתב מאמר עבור ה"האף-פוסט" על הסיבה שגדנסק הייתה העיר האידיאלית לארח את האירוע.
גם ארגון צופי קוריאה ביקש לארח את הג'מבורי כדי לחגוג מאה שנים לתנועת הצופים בקוריאה, שצוינו בשנת 2022. המיקום המוצע של צופי קוריאה לג'מבורי היה סאמנגאום והנושא שלהם היה "צייר את החלום שלך" (Draw Your Dream).
ארגון הצופים של קוריאה זכה בסופו של דבר במכרז, והפך לעיר המארחת של ג'מבורי הצופים העולמי ה-25.
בעקבות הצעה כושלת זו לארח את ג'מבורי הצופים העולמי ה-25, הגישה פולין התמודדות לארח את הג'מבורי בשנת 2027. באוגוסט 2022 הוכרז כי פולין תארח את ג'מבורי הצופים העולמי ה-26.
בתגובה לכישלון ההצעה הראשונית לאירוח ג'מבורי הצופים העולמי ה-25, ביקשו צופים מכמעט 30 מדינות אירופאיות, כולל התאחדות הצופים והצופות בישראל, מתנועת הצופים של פולין לשקול את ארגון ג'מבורי הצופים האירופי, שהיה אמור להתקיים בגדנסק, פולין, בשנת 2020. באפריל 2020, הג'מבורי נדחה ותוכנן מחדש להתקיים באוגוסט 2021 עקב מגפת הקורונה המתמשכת.
בנובמבר 2020, צוות הניהול של הג'מבורי וצוות התכנון של הג'מבורי קיבלו את ההחלטה לבטל את הג'מבורי גם בשנת 2021. ההחלטה התקבלה לאחר שמספר המשתתפים הרשומים ירד מתחת למינימום הנדרש של 10,000, וכן צצו סיכונים נוספים הקשורים לקורונה.
כתוצאה מכך, לא היה כדאי מבחינה כלכלית לקיים את הג'מבורי, מה שבסופו של דבר הוביל לביטולו המלא.
ג'מבורי הצופים העולמי ה-24 (בספרדית: 24º Jamboree Scout Mondial, בצרפתית: 24e Jamboree Scout Mondial) היה ג'מבורי שנערך בשמורת הצופים הלאומית של משפחת סאמיט בכטל במערב וירג'יניה בין 22 ביולי ל-2 באוגוסט 2019. באירוח האירוע שיתפו פעולה צופי אמריקה, צופי קנדה וארגון הצופים של מקסיקו.
נושא הג'מבורי היה "פתחו עולם חדש".
מעל 40,000 צופים ומדריכים מ-152 מדינות השתתפו באירוע.
מרכז הקיימות (שכונה "בית העץ לקיימות") היה מרכז חינוכי פעיל למבקרים בשמורת הטבע, אשר סיפק מידע וכן חיבר את המשתתפים לרעיון הקיימות.
העץ המקומי ששימש לבניית המבנה, מערכת איסוף מי הגשמים וניצול אנרגיית הרוח והשמש, שיקום הנחלים באזור, מיחזור וחום גיאותרמי היו רק כמה דוגמאות למאמצי הקיימות הנוספים שבוצעו בשטח המחנה.
בכפר הפיתוח הגלובלי, ניתנה לצופים הזדמנות ללמוד על סוגיות עולמיות וכיצד תנועת הצופים יכולה לסייע במתן פתרונות.
ארגונים רבים מכל רחבי העולם נכחו במקום כדי להציג כיצד צופים יכולים לקחת את שלמדו בג'מבורי ולתרגם זאת לעזרה במדינות המוצא שלהם.
אזור הדתות והאמונות (Faith and Beliefs) היה מתחם שבו הצופים יכלו ללמוד על הדתות השונות בעולם, על ההיסטוריה שלהן ועל תמיכתן בתנועת צופים.
למשתתפי הג'מבורי הייתה גם הזדמנות להשתתף בטקסי דת בהתאם לאמונותיהם ולמסורותיהם האישיות.
לתוכנית שליחי השלום (Messengers of Peace) היה גם דוכן במתחם זה.
לצופים הייתה הזדמנות לחלוק את תרבותם עם צופים אחרים בעולם באמצעות מוזיקה, ריקוד, משחקים, אוכל ועוד.
בערבים התקיימו מופעי אחדות באצטדיון ה-Summit.
במהלך הג'מבורי, הייתה לצופים הזדמנות לחזות ולהשתתף בפעילויות מיוחדות רבות, אשר החלו בכל בוקר בטקס הנפת הדגלים.
אירועים נוספים כללו מפגשים עם אורחים מיוחדים, הופעות מוזיקליות, מטסים מעל המחנה ומדורות.
טקסי הפתיחה והסיום התקיימו באצטדיון AT&T Summit, שהציג את המיטב של עולם הצופיות.
תוכנית Season of Service, אשר מומנה על ידי ארגון הצופים העולמי (WOSM), העניקה לכל צופה את ההזדמנות להיות מעורב בשירות קהילתי ולשתף את חוויותיו עם אחרים לפני תחילת ג'מבורי הצופים העולמי ה-24.
מסחר בתגי צופים (פאטצ'ים) היה פופולרי מאוד בג'מבורי הצופים העולמי.
צופים מכל רחבי העולם סחרו בתגים מאירועים מקומיים ובתגים מיוחדים שהונפקו על ידי הג'מבורי.
כמו כן, הג'מבורי הנפיק עניבת צופים מותאמת אישית לכל מדינה, אשר גם בהן סחרו המשתתפים.
הג והפכה במהרה למשחק פופולרי בין הצופים.
הנובוס שימש גם לאיסוף "תגים וירטואליים" על ידי השלמת פעילויות שונות, אשר זיכו את המשתתף בנקודות.
נקודות אלו יצרו תחרות נוספת בין הצופים, עם לוח תוצאות שדירג את המשתתפים.
מכשירי הנובוס הופעלו גם מרחוק, והפתיעו את העונדים כאשר תרמו לאפקטים של תאורה במהלך טקס הסיום והמופעים באצטדיון.
בתי אוכל רבים נפתחו במהלך הג'מבורי, עם עשרה דוכנים שהגישו מאכלים אופייניים למדינות המוצא שלהם.
המדינות שהקימו בתי אוכל במחנה היו, בין היתר, ארצות הברית, קנדה, בריטניה, איטליה, ברזיל, צ'ילה, קולומביה, הולנד, פורטוגל וגרמניה.
ג'מבורי הצופים העולמי ה-24 בתחום האמנויות
במהלך ג'מבורי הצופים העולמי ה-24, הצלמת הגרמנייה ג'וליאן הרמן פיתחה חלק מפרויקט " Attitude ", צילום תיעודי של חניכי הצופים.
היא צילמה סדרת דיוקנאות של משתתפי הג'מבורי, כולל נציגים מ-113 מדינות.
התמונות היו חלק מתערוכות בקלן, דורטמונד, ואולדנבורג שבגרמניה.
עבודה זו זכתה בפרס Photoszene בשנת 2021.
ג'מייקה היא מדינת אי השוכנת בים הקריבי, בסמוך למרכז אמריקה.
מצפון למדינה מעבר לים נמצאת קובה, וממזרח האי היספניולה, שבמערבו האיטי ובמזרחו הרפובליקה הדומיניקנית.
המדינה היא מונרכיה חוקתית והיא מדינה-חברה בחבר העמים הבריטי.
שם האי ג'מייקה - מקורו בשמו הקודם של האי ש'אי-מאקה (Xaymaka) בשפת שבט הארוואק.
המתיישבים הראשונים באי היו שבטי הארוואק והטאינו, שהתיישבו בו בין שנת 4000 לפנה"ס לשנת 1000 לפנה"ס.
אף על פי שיש הטוענים כי השבטים נכחדו עם בואם של האירופים, אחרים טוענים כי הם שרדו למשך זמן קצר.
ישנן מעט מאוד עקבות מהתרבות הארווקית, ומועצת המורשת הלאומית הג'מייקנית מנסה לאתר כל עדות מהשבט.
כריסטופר קולומבוס היה האירופאי הראשון שגילה את ג'מייקה ותבע את האי עבור האימפריה הספרדית לאחר שנחת שם ב-1494, במסעו השני אל יבשת אמריקה.
אל האי ג'מייקה הוא הגיע אחרי שנחת בדומיניקה, עבר בהיספניולה ובקובה.
נקודת הנחיתה שלו הייתה במפרץ דיסקברי.
למפרץ סנט אנה נתן קולומבוס את השם "סנט גלוריה", וזו הייתה נקודת התצפית הראשונה שלו על האי, אולם הוא עזב את האי וחזר להיספניולה ומשם חזר לספרד.
קולומבוס חזר לג'מייקה במהלך מסעו הרביעי ב-1503; העץ של ספינתו נאכל על ידי תולעים וסערה הביאה את הספינה למצב שלא יכלה להפליג יותר, ולכן נאלצו הוא וצוותו לחיות בג'מייקה במשך שנה בזמן שהמתינו לחילוץ.
דייגו מנדז וכמה ילידים חתרו בקאנו כדי לקבל עזרה מהיספניולה.
מושל האי היספניולה, ניקולס דה אובנדו אי קאסרס, תיעב את קולומבוס ועיכב את המאמצים להציל אותו ואת אנשיו, ולכן הם חולצו רק ב-1504.
ב-1509 הוחל השלטון הספרדי הרשמי על ג'מייקה.
באותה שנה, כקילומטר וחצי מערבית למפרץ סנט אנה, הוקמה סביליה לה נובה (סביליה החדשה), המושבה הספרדית הראשונה על האי.
סביליה ננטשה בשנת 1544, בשל מספר פשיטות פיראטיות עליה, והמתיישבים עברו לאתר חדש ובריא יותר, אשר קראו לו וילה דה לה וגה, ומאוחר יותר סנט ג'אגו דה לה וגה.
זו הייתה עיר הבירה של ג'מייקה.
האנגלים שינו את שמה של העיר ל-ספניש טאון כאשר כבשו את האי ב-1655. בעיר נמצאת הקתדרלה העתיקה ביותר בקריביים.
בשנת 1518 הוקם נמל הסחר - פורט רויאל.
יורשי קולומבוס תבעו את ג'מייקה, כמו גם איים אחרים, בהסתמך על הקפיטולציות של סנטה-פה.
ב-1537 הגיעו היורשים, שיוצגו על ידי אלמנתו של אחד מבניו של קלומבוס, להסדר עם בית המלוכה הספרדי, וויתרו על כל תביעותיהם בתמורה לג'מיקה.
הספרדים גורשו מן האי על ידי האנגלים בקרב סנט אן.
למרות זאת, האי לא נפל סופית לידי האנגלים עד קרב מגדל האי ב-1655. דון ארנולדו דה יאסי הגן על המגדל מפני האנגלים במשך חמש שנים, עד שברח לקובה.
במהלך מאתיים השנים הראשונות של השלטון הבריטי, הפכה ג'מייקה לאחת מיצואניות הסוכר הגדולות בעולם.
היא ייצאה כ-77,000 טון סוכר בין שנת 1820 לשנת 1824, תוך שימוש נרחב בעבדים אפריקאים.
לאחר ביטול העבדות, בתחילת המאה ה-19, החלו הבריטים להביא פועלים זולים מסין ומהודו.
צאצאיהם של פועלים אלו עדיין חיים בג'מייקה כיום.
בתחילת המאה ה-19, גרמה תלותה הכבדה של הממלכה המאוחדת בעבדותם של האפריקאים השחורים לכך שמספר השחורים באי עבר את מספר הלבנים בו ביחס של 20 ל-1, דבר שהוביל להזדמנויות רבות למהפכות מצד התושבים השחורים.
לאחר סדרת מהפכות, בוטלה לחלוטין העבדות ב-1834, תוך מתן שוויון זכויות מלא לשחורים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלה תנועה למען עצמאות לאי.
את התנועה הנהיגו ראשי האיגודים המקצועיים נורמן מנלי ואלכסנדר בוסטמנטה.
בעקבות מאמציהם הונהגו לראשונה ב-1944 בחירות למועצה מחוקקת שסימלה ממשל עצמי מסוים.
ב-1953 יצרה ממשלת בריטניה באי את משרת ראש השרים.
הראשון שכיהן בתפקיד זה היה בוסטמנטה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה ג'מייקה חברה בפדרציה של איי הודו המערבית.
לקראת סוף שנות ה-50 חל קרע בין בוסטמנטה ומפלגת הלייבור של ג'מייקה בראשותו, שביקשו להיתנתק מן האיחוד ולהגיע לעצמאות מלאה לבין מנלי ומפלגת העם הלאומית בראשותו שביקשו להישאר באיחוד.
באוגוסט 1962 קיבלה ג'מייקה את עצמאותה המלאה ובוסטמנטה היה לראש ממשלתה הראשון.
ג'מייקה היא אחת מממלכות חבר העמים הבריטי.
ככזו, המדינה חברה בחבר העמים הבריטי ובראשה עומד המונרך הבריטי אשר מחזיק סמכויות סמליות במסגרת היותה של ג'מייקה מונרכיה חוקתית.
מאז עצמאותה של ג'מייקה ב-1962, התחלף השלטון פעמים אחדות, בבחירות, בין מפלגת הלייבור של ג'מייקה (JLP) התומכת בכלכלת שוק ובמדיניות חוץ בעלת זיקה לארצות הברית לבין מפלגת העם הלאומית (PNP) הסוציאל-דמוקרטית שביקשה לעצב כלכלה סוציאליסטית ומדיניות חוץ עצמאית (בכללה למשל שיתופי פעולה אזוריים עם קובה).
מערכות הבחירות בשנות השבעים (1972, 1976, 1980) היו מקוטבות ואלימות במיוחד, כאשר הלבנים ורוב האסייתים (ובכלל זה מהגרים מדרום-מזרח אסיה והמזרח התיכון) בני המעמד הבינוני-גבוה תומכים ב-JLP, והעניים והשחורים צאצאי העבדים תומכים ב-PNP.
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 ומ-1989 בפרט, חלה התמתנות רבה בקיטוב ובאלימות, יחד עם נסיגתה של PNP מעקרונות סוציאליסטיים רדיקליים והתקרבותה למודלים של כלכלת שוק מרוסנת.
יותר מ־90% מאוכלוסיית ג'מייקה מזדהים כשחורים או שחורים-מעורבים, ועל כן הקונפליקטים במדינה נחשבים לרוב כקשורים למעמד ולא לשיוך אתני או גזעי.
נשים יכלו להצביע בבחירות החל מ־1919, אך בשני העשורים לאחר מכן הייתה זכות ההצבעה מוגבלת לנשות האליטה בלבד, בגלל דרישות סף הקשורות להכנסה ורכוש.
בעשורים אלה פעלו באי נשים פמיניסטיות, כגון אידית' קלארק ומרי מוריס ניב , והן דרשו שוויון לנשים בזכות להצבעה.
זכות הצבעה אוניברסלית, לכלל האזרחים הבוגרים כולל נשים, ניתנה בשנת 1944, עם כינונה של חוקה חדשה.
בשנים 2012–2016 כיהנה אישה בראשות ממשלת ג'מייקה, פורשיה סימפסון-מילר.
כמה אזורים בג'מייקה הם בעלי רמות גבוהות של פשיעה.
ברוב השנים הגיעה ג'מייקה לטבלת המדינות שהכי הרבה נרצחים בהן ביחס למספר התושבים וממוקמת על פי הערכת האו"ם במקום השלישי אחרי קולומביה ודרום אפריקה.
באותה השנה היא הייתה המדינה עם שיעור מקרי הרצח הגבוה בעולם.
צבא ההגנה לג'מייקה (JDF) הוא צבא קטן אבל כוח צבאי מקצועי של ג'מייקה.
הצבא הג'מייקני מבוסס על המודל הבריטי עם ארגון, הכשרה, נשק ויישור קו הדוק עם ממלכות חבר העמים הבריטי.
כשנבחרים מועמדים לקצונה הם נשלחים לאחד מבסיסי ההדרכה לקצינים בקנדה או בבריטניה בתלוי לאיזו זרוע הם נבחרו.
החיילים המגויסים מקבלים הכשרה בסיסית בבסיס ההדרכה של צבא ג'מייקה, בניוקאסל או באפ פארק-קאמפ, שניהם בסנט אנדרו.
בדומה למודל הבריטי, המש"קים מקבלים רמות שונות של הכשרה מקצועית ככל שהם עולים בסולם הדרגות.
בתי ספר צבאיים נוספים זמינים עבור אימונים מיוחדים בקנדה, ארצות הברית ובריטניה.
צבא ההגנה לג'מייקה הוא צאצא ישר של גדוד איי הודו המערבית של בריטניה במהלך התקופה קולוניאלית, בו נעשה שימוש נרחב בגדוד איי הודו המערבית בפיקוח על ידי האימפריה הבריטית בין השנים 1795–1926. יחידות אחרות בצבא ההגנה לג'מייקה נכללו במורשת של צבא ג'מייקה המוקדם בתור מושבה.
"חיל הרגלים המתנדב של קינגסטון" השתתף במלחמת העולם הראשונה, והתארגן מחדש תחת השם "חיל הרגלים המתנדב של ג'מייקה" במלחמת העולם השנייה.
גדוד איי הודו המערבית נוסד מחדש בשנת 1958 כחלק מפדרציה איי הודו המערבית.
לאחר פירוק הפדרציה, הוקם "צבא ההגנה לג'מייקה", הכולל בתוכו חיל רגלים, כוחות מילואים, חיל אוויר, משמר חופים וחיל הנדסה.
ענף תעשייתי עיקרי בכלכלת ג'מייקה הוא כריית ועיבוד בוקסיט, הסלע הסדימנטרי ממנו מופקת אלומינה, ממנה מופק אלומיניום.
ענפי תעשייה נוספים הם טקסטיל ועיבוד מזון.
הבעיות העיקריות בג'מייקה כיום הן הכלכלה הנחשלת שנחלשה יותר לאחרונה עם ירידת מחירי הבוקסיט בעולם והפער הכלכלי בין שכבות האוכלוסייה.
יותר משליש מכח העבודה של ג'מייקה עוסק בחקלאות ובגידול משק חי ומוצרים מן החי - הפעילות הכלכלית המסורתית בג'מייקה.
קנה סוכר ובננות הם הגידולים החשובים, מאחר שבאיחוד האירופי אלו הגדלים בג'מייקה מועדפים על פני הגדלים במדינות אחרות.
תיירות היא אחד מענפי הכלכלה המרכזיים במדינה.
האקלים הטרופי הממוזג מעט ברוחות האוקיינוס, יחד עם ההיסטוריה של המדינה, הופכים אותה ליעד תיירותי מבוקש.
יותר מ-3 מיליון תיירים המגיעים בכל שנה מסייעים לכיסוי חלק מהגירעון במאזן המסחרי.
ג'מייקה היא מדינת אי בים הקריבי, כ-150 ק"מ מדרום לקובה.
האי מורכב משפלת חוף, שבה מרוכזת רוב האוכלוסייה ומרכסי הרים שהגבוה שבהם הוא רכס ההרים הכחולים.
הנקודה הגבוהה ביותר בג'מייקה היא פסגת ההר הכחול המגיעה לגובה של 2,256 מ'.
החופים המתוירים ביותר מבין חופי ג'מייקה ממוקמים בחלק הצפון מזרחי של רצועת החוף המפורסמת של ג'מייקה.
חוף מונטיגו ביי (Montego Bay): החוף הוא אחד מחופי ג'מייקה המפורסמים ביותר ובו מסעדות יוקרתיות.
החוף מפורסם גם בשל פעילויות המים הרחבות שהוא מציע, כולל צלילה, וגלישה.
החוף ממוקם בקרבת העיר מונטיגו ביי, בחלקו הצפוני המערבי של האי ג'מייקה.
חוף נגריל (Negril): החוף מוכר בעיקר בשל אורכו של שבעה מיילים (11 ק"מ) ולכן מכונה גם "Seven Mile Beach".
בחוף ישנם מקומות מפגש לתיירים ומסעדות חוף מקומיות.
ממוקם ליד עיירת נופש קטנה באותו שם הנמצאת בחלקו המערבי ביותר של האי ג'מייקה.
פורט אנטוניו (Port Antonio): פורט אנטוניו היא עיר ויעד חופי במזרח ג'מייקה.
באזור העיר חופים פרטיים, מערות טבעיות, ומסלולי טיול ימיים לאיים סמוכים.
דיסקברי ביי (Discovery Bay): חוף דיסקברי ביי ממוקם בצפון ג'מייקה.
על פי מסורת שלא הוכחה באופן חד משמעי, זהו החוף בו כריסטופר קולומבוס עגן בהגיעו לדרום אמריקה.
אוכלוסיית ג'מייקה מונה כ-2.8 מיליון תושבים (נכון ל-2024).
תוחלת החיים הממוצעת היא 75.7 שנים.
שיעור הפריון עומד על 1.3 צאצאים לאישה.
אוכלוסיית ג'מייקה מורכבת בעיקר מאנשים ממוצא אפריקאי המהווים כ-90.9% מהאוכלוסייה הכללית של המדינה.
האוכלוסייה הכללית של ג'מייקה מורכבת בנוסף גם מכמה מיעוטים שביחד מהווים 9.1% מהאוכלוסייה.
שיעור ההגירה לג'מייקה מצוי בעלייה מתמדת והמהגרים מגיעים בדרך כלל מסין, קולומביה, דרום אסיה ומקומות נוספים בקריביים.
הפרוטסטנטים מהווים 56% מכלל האוכלוסייה בג'מייקה, והקתולים 5%.
5% נוספים מהווים הדת ראסטפארי שמוצאה בג'מייקה.
34% הן דתות אחרות והעיקריות שבהן הן הכתות: כנסיית האלוהים, אדוונטיסטים של היום השביעי, בפטיזם, פנטקוסטיזם ואנגליקניזם.
הדתות האחרות בג'מייקה הן הדת הבהאית, הינדואיזם, בודהיזם והאסלאם.
בבירה פועל מרכז דעוה פרוזליטי.
יהודים התיישבו בג'מייקה מאז 1537, בחסות משפחת קולומבוס ששלטה על האי באותה תקופה והגנה עליהם מהאינקוויזיציה.
בתקופת השלטון האנגלי היגרו יהודים נוספים, והקהילה מנתה אלפי משפחות.
כיום מונה הקהילה היהודית בג'מייקה כ-250 יהודים.
נכון ל-2009 מתגוררות באי בנוסף לקהילת יהודים המקומית כ-20 משפחות ישראליות.
השפה הרשמית של ג'מייקה היא אנגלית.
אך השפה הלא רשמית שמדוברת אצל אחוז גדול יותר באוכלוסייה היא שפת הפטואה.
שפות נוספות מדוברות בקרב האוכלוסייה אף על פי שאלו אינן השפות הרשמיות.
קרוב לשני מיליון ג'מייקנים היגרו במשך השנים למדינות שונות ובמיוחד לארצות הברית, הממלכה המאוחדת וקנדה וחלקם אפילו לקובה.
הערים שהג'מייקנים מהגרים אליהן בארצות הברית הן: ניו יורק, באפלו, מיאמי, אטלנטה, אורלנדו, טמפה, וושינגטון הבירה, פילדלפיה, הרטפורד ולוס אנג'לס.
רוב אוכלוסיית המהגרים הג'מייקנית בקנדה מתגוררת בטורונטו, מונטריאול ואוטווה.
בממלכה המאוחדת המהגרים מתגוררים בערים גדולות ומצורפים לקהילה הקריבית-בריטית.
החל מסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60, התפתחו בג'מייקה מספר סגנונות מוזיקליים אשר זכו להצלחה בינלאומית ובראשם הרגאיי והסקא.
הרגאיי, שהתפתח מהסקא, הפך במהרה לסגנון מוכר ונפוץ ברחבי העולם, והפך תוך מספר עשורים למזוהה עם אלמנטים תרבותיים רבים מחוץ לג'מייקה, וזכות ההשפעה הרבה שלו והחשיבות התרבותית שלו הוכר בשנת 2018 כמורשת תרבותית בלתי מוחשית על ידי אונסק"ו.
הסקא התפשט והגיע לתרבות המערבית במספר גלים, ובשנות ה-90 נכנס למיינסטרים למספר שנים.
לג'מייקנים יש עניין רב בספורט.