tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2012 הופיעה לראשונה בתפקיד משמעותי בסרט הוליוודי, "אנה קארנינה", לצד קירה נייטלי.
בנוסף כיכבה באותה שנה לצד מאדס מיקלסן בסרט "סיפור מלכותי", שייצג את שוודיה בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר באותה שנה.
בשנת 2014 שיחקה בסרט "הבן השביעי", בתפקיד אליס.
שנת 2015 הייתה שנת הפריצה של ויקנדר, כאשר כיכבה בשני סרטים מצליחים שבהם משחקה זכה לשבחים - "אקס מכינה", עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א, ו"הנערה הדנית", עליו זכתה בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
באותה שנה היא השתתפה בסרט "שם קוד מ.ל.א.ך".
ב-6 במאי 2016 הוכרז כי ויקנדר הקימה חברת הפקה בשם Vikarious יחד עם הסוכן שלה צ'ארלס קולייר.
סרטה הראשון של החברה, "אופוריה", בשיתוף עם חברת ההפקות השוודית B-Reel, החלו את הצילומים בהרי האלפים באוגוסט 2016. הסרט הוא סרטה הראשון בשפה האנגלית של הבמאית השוודית ליסה לנגסת', והיה זה לשיתוף הפעולה השלישי של ויקנדר ולנגסת'.
ויקנדר כיכבה בסרט לצד אווה גרין ושארלוט רמפלינג כאחיות בסכסוך שנוסעות ליעד מסתורי באירופה.
בכורת הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בספטמבר 2017.
בשנת 2016 שיחקה לצד מאט דיימון בסרט "ג'ייסון בורן" בבימויו של פול גרינגראס, והוא שוחרר לאקרנים ב-29 ביולי 2016 על ידי סרטי יוניברסל.
לאחר מכן, היא הופיעה בעיבוד הקולנועי לרומן "אור בין האוקיינוסים" בבימויו של דרק סיאנפרנס ובכיכובו של בן זוגה, מייקל פסבנדר ושל רייצ'ל וייס.
הסרט שוחרר לאקרנים ב-2 בספטמבר 2016 על ידי סרטי טאצ'סטון.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה העצמאי "קדחת הצבעונים", לצד קארה דלווין.
בשנת 2018 גילמה את דמותה של לארה קרופט בחידוש לסרט "טומב ריידר".
בשנת 2019 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "ציפור רעידת האדמה" לצדה של ריילי קיאו שביים ווש וסטמורלנד לשירות הסטרימינג של נטפליקס.
בהמשך השנה השתתפה בפרק מתוך סדרת הפנטזיה "הקריסטל האפל: עידן המרד" בשירות של נטפליקס.
בשנת 2020 גילמה ויקנדר את הפעילה הפוליטית גלוריה סטיינם בצעירותה בדרמה הביוגרפית "The Glorias" בבימויה של ג'ולי טיימור, שהוקרנה בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס בינואר 2020.
במהלך המחצית השנייה של שנת 2021, שיחקה ויקנדר במספר סרטים, בין היתר שיחקה לצד דב פאטל בפנטזיה של ימי הביניים אודות המלך ארתור, "האביר הירוק" בבימויו של דייוויד לאורי.
היא גם כיכבה במותחן מקורי של שירות נטפליקס; "בקט" לצד ג'ון דייוויד וושינגטון ובבימויו של הבמאי האיטלקי פרדיננדו סיטו פילומרינו.
היא גם שיחקה בסרטו של ג'סטין צ'ון "המפרץ הכחול".
2015 פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
2023 פרס פרס נשיא הפסטיבל לקולנוע קרלובי וארי
ויקנדר התגוררה בעבר בצפון לונדון ומאז שנת 2014 היא נמצאת בזוגיות עם השחקן הגרמני-אירי מייקל פסבנדר, והשניים נישאו בטקס פרטי ב-14 באוקטובר 2017 באיביזה, ספרד.
לאחר שנישאו עבר הזוג להתגורר בליסבון, פורטוגל.
+שנהסדרהתפקידהערות2002Min balsamerade morאבהסרט טלוויזיה2003The Befallenדראבד מורקרפרק: "Slutet"2005En decemberdrömטוני13 פרקים2007Levande födaלינדה3 פרקים2008-2007Andra Avenynג'וסן טגאברנדט ביורן39 פרקים2008Höökקתרינה2 פרקים2019הקריסטל האפל: עידן המרדמירהדיבוב; פרק: "End.
All the Same." 2022 אירמה ופ מירה הרברג מיני-סדרה Dial M for Murder בשלבי הפקה; גם מפיקה בפועל
אליסון קלי היא דיפלומטית אירית אשר כיהנה כשגרירה האירית לצ'כיה, לאוקראינה ולישראל.
ב-2019, לאחר סיום כהונתה בישראל, יצאה לגמלאות.
למדה באוניברסיטת קולג' בדבלין וקולג' אירופה.
אליסון ריצ'מן (נולדה ב-19 במאי 1972) היא סופרת אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בשל ספרה אהבה אבודה, סיפור על בעל ואישה אשר הופרדו בראשית מלחמת העולם השנייה, מיד לאחר נישואיהם.
משפחתו של הבעל הצליחה לקבל אשרות כניסה לארצות הברית, גם לאשתו, אבל היא סירבה לעזוב את משפחתה ונשארה בפראג עד למשלוח לגטו טרזין ומשם לאושוויץ.
הקשר ביניהם ניתק עד לאיחודם 60 שנה מאוחר יותר בחתונת נכדיהם.
ספריה תורגמו ליותר מ-15 שפות וזכו להכרה בארצה ובעולם.
ריצ'מן סיימה את לימודיה במכללת ולסלי בשנת 1994 וזכתה במלגת לימודים ע"ש תומאס ווטסון.
ריצ'מן מתגוררת עם בעלה בלונג איילנד, ניו יורק.
2021: "מועדון שישי בערב" (The Friday Night Club), במשותף עם סופיה לונדברג ומ.ג'.
אליסיה מצ'אדו פז'ארדו (בספרדית: Alicia Machado Fajardo; נולדה ב-6 בדצמבר 1976) היא שחקנית, דוגמנית וזמרת ונצואלית.
מצ'אדו נולדה ב-6 בדצמבר 1976 בעיר מרקאי שבארגואה בצפונה של ונצואלה.
אביה היה בעל חנות צעצועים שהיגר בגיל צעיר מספרד ומשפחת אמה היגרה מקובה מעט לפני המהפכה הקובנית.
מצ'אדו החלה לרקוד בגיל ארבע ולשחק בגיל שתים עשרה.
היא למדה בקולג' במשך שנה וחצי אבל עזבה כדי להמשיך לדגמן ולהופיע בפרסומות.
ב-1995 מצ'אדו זכתה בתחרות יופי מקומית שבעקבותיה נשלחה להתמודד בתחרות הארצית - מיס ונצואלה , שם זכתה במקום הראשון.
שנה לאחר מכן הוכתרה כמיס תבל לשנת 1996. במהלך שנת כהונתה התעוררה שערורייה סביב העלייה הניכרת במשקלה, ובין מותחי הביקורת עליה היה דונלד טראמפ, מבעלי השליטה בארגון מיס תבל.
נפוצה שמועה שארגון מיס תבל שקל להדיח אותה מתוארה ולמנות את סגניתה כמיס תבל, אך נשיאת ארגון מיס תבל הכחישה שמועה זו.
ב-1998 החלה להופיע בתפקיד הראשי באופרת הסבון הפופולרית "סמנתה", ועל תפקידה זכתה בפרס בספרד ובניו יורק.
ב-1999 כיכבה בטלנובלה המקסיקנית "Infierno en el paraíso" בדמותה של מריאן אורדיילס.
בשנים 2004–2005 הופיעה בפרסומות רבות לטלוויזיה וקידמה מוצרי דיאטה שונים.
ב-2005 השתתפה בגרסה הספרדית של תוכנית המציאות "החווה".
באותה שנה הופיעה בגיליון של הגרסה המקסיקנית של מגזין "פלייבוי", ובכך נהייתה מיס תבל הראשונה שהצטלמה בעירום לפלייבוי.
בשנת 2007 גילמה את דיאנה בסדרת הפשע המקסיקנית "הפנתר", אודות איש צעיר אשר נלחם בפשע במקסיקו סיטי.
בשנת 2021 השתתפה בגרסת ה-VIP של תוכנית המציאות המקסיקנית "MasterChef" המבוססת על התכנית הבריטית "מאסטר שף"; היא הייתה למודחת השישית.
באותה שנה הספיקה מצ'אדו להשתתף בתוכנית המציאות האמריקאית "La casa de los famosos" של ערוץ טלמונדו; המבוססת על התכנית "האח הגדול VIP", שם נבחרה לזוכה לאחר ששהתה 84 ימים בתוך הבית.
בשנת 2023 הופיעה בפרק של סדרת האנתולוגיה המקסיקנית "Amores que engañan"של ערוץ לייפטיים הלטיני.
במאי 2016 קיבלה אזרחות אמריקאית.
במהלך מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הזכירה המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון כיצד בייש המועמד הרפובליקני, דונלד טראמפ, את מצ'אדו, וכינה אותה "מיס פיגי" (בעקבות עלייתה במשקל) ו"מיס עוזרת בית" (בעקבות מוצאה מדרום אמריקה).
אליסטר פטרי הוא שחקן אנגלי.
פטרי נולד בקטריק שבצפון יורקשייר.
ב-2007 הופיע פטרי בסרט הטלוויזיה "The Mark of Cain", בסדרה "The Whistleblowers" ובדרמה התקופתית "קרנפורד".
הוא שיחק בתפקיד רוברט מרטין בסרט הטלוויזיה "אמה", ובדמות ג'ורג' פורסייט בסדרה "Forsyte Saga: To Let".
בינואר 2004 הופיע בקליפ וידאו לשיר "Bellissimo" של הצמד "איליה" .
פטרי שיחק בתפקיד ג'ורג' פורסייט בהפקה של ה-BBC ל"ההגדה לבית פורסייט".
ב-2009 השתתף בסרט הקולנוע "הדוכסית".
ב-2010 שיחק בסרט האימה "Devil's Playground", וב-2012 הופיע בסרט "ענן אטלס".
הוא גילם את מייג'ור ג'יימס שולטו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "שרלוק" של ה-BBC ששודרה ב-5 בינואר 2014.
ב-2016 השתתף פטרי בסדרת הטלוויזיה "מנהל הלילה" בתפקיד לורד סנדי לנגבורן.
פטרי נשוי לשחקנית לוסי סקוט ולהם שלושה ילדים.
טום באדג'ן , הידוע יותר בשם הבמה שלו, אליסטר בלאק הוא מתאבק הולנדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
באדג'ן בעל רקע נרחב באמנויות לחימה ואף התחרה במספר קרבות קיקבוקסינג בין הגילאים 9 ל-15. הוא עדיין מתאמן בקיקבוקסינג ואימץ הרבה מרקע זה לסגנון הלחימה שלו בזירה, מה שהעניק לו יכולת תקיפה מיוחדת ואף התרגיל המסיים שלו הנקרא מיסה שחורה הוא תרגיל קיקבוקסינג שנועד לסיים את קרבותיו.
באדג'ן התאבק לרוב בארגוני ההיאבקות העצמאיים בבריטניה ובאירופה תחת השם טומי אנד.
בנוסף לכך התאבק בארגוני היאבקות בינלאומיים כמו CZW, Evolve, PWG ובארגון היאבקות היפני BJW.
בחודש יוני 2016 דווח שבאדג'ן חתם על חוזה עם ה-WWE ונשלח למחלקת הפיתוח של הארגון ב-19 באוקטובר.
ב-11 בנובמבר ערך באדג'ן את הופעת הבכורה שלו (הלא הטלוויזיונית) בזירה בניצחון בקרב נגד לינסה דוראדו הפורטוריקני.
ב-7 בינואר 2017 באדג'ן הכריז שהוא יתאבק להבא תחת השם אליסטר בלאק.
ב-15 בינואר ערך הופעה מפתיעה במסגרת טורניר אליפות בריטניה בקרב נגד נוויל.
פרומואים על בואו של בלאק החלו להיות משודרים ב-8 במרץ לקראת הופעת הבכורה שלו בזירה באירוע NXT TakeOver: Orlando.
באירוע זה התאבק בלאק נגד אנדרדה "סיין" אלמאס וניצח.
ב-10 במאי ניצח את סזאר בונוני הברזילאי.
ב-2 באוגוסט בפרק של NXT לפני הקרב של בלאק נגד קייל אוריילי, בלאק התפרץ לנאומו של הידאו איטמי אשר דרש כבוד, התפרצות זו גרמה למפגש בין השניים בזירה ולאחר מכן ביצע על איטמי את תרגיל הסיום שלו.
בקרב של בלאק נגד אוריילי באותה תוכנית, בלאק ניצח.
בלאק החל בריב נגד ולווטין דרים, אשר הטריד את בלאק באופן קבוע שיגיד את שמו של דרים.
מהלך זה הוביל לקרב בין השניים באירוע NXT TakeOver: WarGames, שבו בלאק ניצח.
לאחר הקרב בלאק התיישב בזירה לצד דרים המותש ובסופו של דבר בלאק אמר את שמו של הדרים.
ב-13 בדצמבר ניצח בלאק את אדם קול בקרב העפלה לקרב המרובע אשר יקבע את זהות המועמד מספר אחד לתואר אליפות NXT.
ב-27 בדצמבר בלאק כשל בניסיונו להיות הטוען לכתר והוצמד על ידי ג'וני גרגאנו.
ב-10 בינואר 2018 בלאק חבר לרודריק סטרונג בקרב האליפות נגד בובי פיש וקייל אוריילי מקבוצת The Undisputed Era, זאת לאחר שהקבוצה תקפה את אריק יאנג ואלכסנדר וולף מאחורי הקלעים לפני הקרב החוזר המתוכנן ביניהם, בקרב זה כשלו בלאק וסטרונג לזכות בתארים.
לאחר הקרב ותקיפת חברי קבוצת Undisputed Era (אדם קול, בובי פיש וקייל אוריילי) את בלאק, הג'נרל מנג'ר, ויליאם ריגל קבע קרב שסוגו יהיה "חוקי אקסטרים" בין אותו קול לבלאק שייערך באירוע NXT TakeOver: Philadelphia.
באירוע זה בלאק ניצח את אדם קול ונשאר כבלתי מנוצח בקרבות יחידים.
ב-28 בפברואר בלאק הפריע במהלך נאומו של אלוף NXT, אנדרדה "סיין" אלמאס, אך הותקף שניות לאחר מכן על ידי "החיה מבלפסט" קיליאן דיין.
בלאק התאבק נגד קיליאן דיין בקרב שהתקיים ב-7 במרץ, ובו ניצח את דיין.
לאחר מכן קיבל קרב על אליפות NXT נגד האלוף, אנדרדה "סיין" אלמאס, שייערך ב-7 באפריל באירוע NXT TakeOver: New Orleans.
ב-28 במרץ, בלאק הותקף על ידי האלוף אלמאס, לאחר שבלאק לעג למנג'רית של אלמאס, זלינה וגה, כמה תוכניות קודם לכן.
ב-7 באפריל, למרות סדרת תחבולות מצד המנג'רית שלו, זלינה וגה, בלאק ניצל טעות של השניים, גבר על אלמאס עם מכת ה"מיסה השחורה" והפך בפעם הראשונה לאלוף ה-NXT.
ב-25 באפריל, בלאק היה אמור להילחם על התואר נגד ג'וני גרגאנו, אך הודות לתקיפה של תומאסו צ'אמפה על גרגאנו בעת הכניסה שלו לקרב ופינויו באמבולנס לבית החולים הסמוך, בלאק נשאר ללא מתחרה.
בלאק החל לדבר במיקרופון על המעשה שצ'אמפה עשה, אך לפני שהספיק לסיים את המשפט, קבוצת SAnitY (אריק יאנג, אלכסנדר וולף וקיליאן דיין) קטעו אותו והחלו לצעוד אל הזירה.
יאנג אמר שברצונו להיות המחליף של גרגאנו ולהילחם נגד בלאק על תואר האליפות, בקרב זה יאנג הפסיד לאחר מהלך הסיום של בלאק ולאחר הקרב וולף ודיין ספגו גם כן את אותו מהלך הסיום.
ב-30 במאי בפרק של התוכנית NXT, נודע שהמתאבק לארס סאליבן יהיה המועמד החדש לאליפות ה-NXT וקרב בין השניים נקבע לאירוע NXT TakeOver: Chicago II.
באירוע זה, בלאק גבר על סאליבן ושמר בהצלחה על חגורת האליפות, במה שנחשב להפסד הבכורה של סאליבן ב-NXT.
ב-19 ביוני במסגרת האירוע טורניר אליפות בריטניה, בלאק וריקושט ניצחו בקרב זוגות את EC3 וולווטין דרים.
ב-18 ביולי (בתוכנית ששודרה ב-25 ביולי) בלאק הפסיד לתומאסו צ'אמפה ואיבד את חגורת האליפות, ובכך סיים תקופה כהונה של 102 ימים כאלוף ה-NXT.
ההפסד נבע בעיקר בגלל התערבותו של ג'וני גרגאנו, שפגע בעזרת חגורת האליפות בבלאק לא במכוון.
שבוע לאחר מכן, בלאק הגיע להתעמת עם צ'אמפה, אך לפני שהספיק להגיע לזירה, גרגאנו רץ, עקף אותו והחל לתקוף את צ'אמפה.
בתגובה, בלאק תקף את גרגאנו בעזרת מכת ה"מיסה השחורה", כשציין שאיבוד התואר שלו היה באשמתו של גרגאנו.
ב-8 באוגוסט, בלאק התחרה נגד גרגאנו בקרב יחידים, אך צ'אמפה הגיע והפריע בקרב.
השלושה החלו להכות אחד את האחר, עד שהג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, החליט להפוך את קרב האליפות באירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4 לקרב משולש, שיכלול בנוסף את גרגאנו.
לעומת זאת, בסיום התוכנית, בלאק נמצא מחוסר הכרה על ידי השופטים וריגל בחניה שמחוץ לאולם, כשזהות התוקף לא הייתה ידועה.
לאחר מכן, נודע שהצוות הרפואי לא הכשיר את בלאק לקחת חלק בקרב המשולש (כחלק מהעלילה), אך במציאות, בלאק סבל מפציעה שספג במפשעה במופע NXT, שהתקיים בלאס וגאס ואינו שודר לטלוויזיה.
לאחר חודשיים של היעדרות, בלאק חזר ב-17 באוקטובר, כשהוא התעמת עם ניקי קרוס, שחשפה שהיא יודעת מי התוקף של בלאק, שהתברר לאחר מכן שהיה לא אחר מאשר ג'וני גרגאנו.
קרב בין בלאק לבין גרגאנו נקבע לאירוע NXT TakeOver: WarGames II.
באירוע זה, שנערך ב-17 בנובמבר, בלאק גבר על ג'וני גרגאנו.
ב-19 בדצמבר, בלאק הפסיד לג'וני גרגאנו בקרב כלוב.
באירוע NXT TakeOver: Phoenix, שנערך ב-26 בינואר 2019, בלאק כשל בניסיונו לזכות באליפות ה-NXT בחזרה לאחר שהפסיד לתומאסו צ'אמפה.
בעקבות הפסד זה, רצף הניצחונות של בלאק באירועי NXT TakeOver הגיע לסיומו, כשמאזנו עמד על 7-1. לילה לאחר מכן, באירוע הרויאל ראמבל, בלאק התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס לקרב כמספר ה-21, הספיק להדיח את דין אמברוז, אך הודח על ידי ברון קורבין.
ב-20 בפברואר, בלאק גבר על רודריק סטרונג.
ב-6 במרץ בתוכנית NXT, בלאק וריקושט גברו על פביאן אייכנר ומרסל ברטל במסגרת טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, וכתוצאה מכך העפילו לשלב חצי הגמר.
בשלב חצי הגמר של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, שנערך ב-13 במרץ, בלאק וריקושט ניצחו את DIY# (תומאסו צ'אמפה וג'וני גרגאנו), וכתוצאה מכך העפילו לגמר.
ב-27 במרץ בפרק של התוכנית NXT, בלאק וריקושט ניצחו את The Forgotten Sons במסגרת הגמר וזכו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס.
באירוע NXT TakeOver: New York, שנערך ב-5 באפריל, בלאק וריקושט כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של NXT לאחר שהפסידו ל-War Raiders (הנסון ורואו).
ב-18 בפברואר בתוכנית Raw, בלאק הוצג כאחד מארבעת המתאבקים אשר יערכו את הבכורה שלהם במהלך התוכנית; בתוכנית זו, הוא ניצח את אליאס.
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, בלאק ערך את הבכורה שלו בתוכנית, כשרשם ניצחון בקרב יחידים על אנדרדה.
ב-25 בפברואר בתוכנית Raw, בלאק וריקושט ניצחו את אלופי הזוגות של Raw, הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון).
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, השניים ניצחו את רוסב ושינסקה נקאמורה.
ב-4 במרץ בתוכנית Raw, בלאק וריקושט התחרו על אליפות הזוגות של Raw נגד הריבייבל בקרב שבסופו בובי רוד וצ'אד גייבל הגיעו ותקפו את הריבייבל כדי להעניק לריבייבל את הניצחון כתוצאה מפסילה.
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, בלאק וריקושט ניצחו את הבר (סזארו ושיימוס).
באירוע פאסטליין, שנערך ב-10 במרץ, בלאק וריקושט נטלו חלק בקרב הזוגות המשולש על אליפות הזוגות של Raw, נגד האלופים, הריבייבל, ונגד בובי רוד וצ'אד גייבל, אך לבסוף בקרב זה הריבייבל שמרו על חגורות האליפות בהצלחה.
ב-25 במרץ, בלאק וריקושט ניצחו את הריבייבל בקרב שאינו היה על תואר אליפות הזוגות.
ב-1 באפריל, בלאק וריקושט הפסידו לריבייבל כתוצאה מספירת חוץ וכשלו בניסיונם לזכות בחגורות אליפות הזוגות של Raw.
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, בלאק, ריקושט והאוסוס ניצחו את רוסב, נקאמורה והבר.
באירוע רסלמניה 35, שנערך ב-7 באפריל, בלאק וריקושט השתתפו בקרב זוגות מרובע על אליפות הזוגות של סמאקדאון אשר כלל את אלופי הזוגות, האוסוס, הבר (סזארו ושיימוס) ורוסב ושינסקה נקאמורה; קרב שבסופו השניים כשלו בניסיונם לזכות בחגורות האליפות, כשהאוסוס הגנו על התארים בהצלחה.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בלאק וריקושט ניצחו את בובי רוד וצ'אד גייבל.
ב-9 באפריל בתוכנית סמאקדאון, בלאק, ריקושט ועלי ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את אנדרדה, רוסב ושינסקה נקאמורה.
ב-15 באפריל, בלאק הועבר לתוכנית Raw כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ.
לעומת זאת, ב-22 באפריל, בלאק הועבר לסמאקדאון, וכתוצאה מכך הופרד משותפו, ריקושט.
מאז שעבר לסמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ, בלאק הופיע מספר פעמים בחדר חשוך, שבו הוא התלונן על כך שהוא מחפש יריב שיאתגר אותו לקרב.
ב-25 ביוני, הייתה דפיקה בדלתו של בלאק, שסימלה שאכן יש מישהו שרוצה להיענות לאתגר.
לעומת זאת, שבוע לאחר מכן, בלאק אמר שאף אחד לא היה מעבר לדלת והוא יחכה ליריבו באירוע חוקי אקסטרים.
ב-7 ביולי, זהות היריב נחשפה כאשר מתאבק Raw, סזארו, הוא זה שנענה לאתגר יתחרה נגד בלאק באירוע חוקי אקסטרים.
באירוע זה, שנערך ב-14 ביולי, בלאק ניצח את סזארו.
יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, בלאק גבר פעם נוספת על סזארו.
ב-6 באוגוסט בתוכנית סמאקדאון, בלאק ניצח את סמי זיין.
ב-3 בספטמבר, בלאק גבר על שלטון בנג'מין.
ב-7 באוקטובר בתוכנית Raw, בלאק גבר על האחים סינג בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. ב-14 באוקטובר, בלאק הועבר לתוכנית Raw כחלק מהדראפט לשנת 2019, באותה התוכנית הוא ניצח את אריק יאנג.
ב-2 בדצמבר, בלאק גבר על טוני ניס ובשבוע לאחר מכן גבר על אקירה טוזאווה.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-15 בדצמבר, בלאק ניצח את באדי מרפי.
בלאק רשם ניצחון נוסף על מרפי בתוכנית Raw של ה-30 בדצמבר.
ב-6 בינואר 2020, בלאק ניצח את שלטון בנג'מין; לאחר הקרב, הוא הותקף על ידי באדי מרפי.
שבוע לאחר מכן, בלאק רשם ניצחון נוסף על באדי מרפי.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, בלאק התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס כמספר ה-23, אך הודח על ידי סת' רולינס.
במהלך חודש פברואר, בלאק רשם ניצחונות על אריק יאנג, אקירה טוזאווה ואריק רואן.
ב-24 בפברואר, בלאק רשם ניצחון נוסף על אריק רואן כאשר לפני הקרב מאחורי הקלעים הוא הותקף על ידי חברי קבוצת ה-O.C.
(AJ סטיילס, לוק גאלוס וקארל אנדרסון).
בשבוע לאחר מכן, בלאק איתגר את סטיילס לקרב; לעומת זאת, כשהכל היה נראה ערוך ומוכן לקיום הקרב, סטיילס אמר שבשביל לקבל את הקרב מולו, הוא יצטרך להתמודד תחילה נגד אנדרסון וגאלוס ולנצח אותם.
בלאק גבר על אנדרסון וגאלוס בקרבות נפרדים, כשלאחר מכן, סטיילס ניצח את בלאק.
באירוע תא ההדחות, שנערך ב-8 במרץ, בלאק גבר על AJ סטיילס במסגרת קרב ללא פסילות.
בלילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), בלאק ניצח את בובי לאשלי.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בלאק גבר על אפולו קרוז.
ב-20 באפריל, בלאק העפיל לקרב הכסף בבנק במסגרת האירוע כסף בבנק לאחר שגבר על אוסטין ת'יאורי.
שבוע לאחר מכן, בלאק, אפולו קרוז וריי מיסטריו ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את אנדרדה, אנג'ל גרזה ואוסטין ת'יאורי.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-10 במאי, בלאק לא הצליח לזכות בקרב הכסף בבנק, שבסופו אוטיס הוא זה שזכה.
בחודש יוני, בלאק החל בפיוד עם סת' רולינס ומרפי, זאת לאחר שרולינס פצע את ריי מיסטריו בעינו.
ב-20 ביולי בפרק של התוכנית Raw, בלאק הפסיד לסת' רולינס ולאחר הקרב הוא הותקף על ידו ועל ידי מרפי.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, רולינס ומרפי פגעו בעינו של בלאק לאחר שהטיחו אותה בפינת מדרגות הזירה.
ב-24 באוגוסט, בלאק, שעתה חבש רטייה על עינו, שימש כאורח בפינה The Kevin Owens Show של קווין אואנס ואף תקף את האחרון; בכך, בלאק ביסס את מעמדו כדמות הרעה בפעם הראשונה בקריירה שלו ב-WWE.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, הוא תקף פעם נוספת את אואנס עם מהלך הסיום שלו, המיסה השחורה, לפני הקרב של אואנס מול רנדי אורטון, שכתוצאה ממעשיו גרם לאואנס להפסיד.
ב-14 וב-28 בספטמבר, הוא נחל הפסדים בקרבות יחידים לאואנס.
ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, בלאק הפסיד לאואנס פעם נוספת הפעם במסגרת קרב ללא פסילות; באותו הפרק של Raw כחלק מהדראפט, בלאק הועבר למותג סמאקדאון.
לעומת זאת, הוא נעדר מהופעות מן המרקע במשך כשישה חודשים.
הוא חזר להופיע ב-23 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון במסגרת סרטון חזרה שלו לפעילות.
לאחר מספר שבועות של סרטונים דומים, בלאק חזר באופן רשמי ב-21 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, כשתקף את ביג אי בעזרת מהלך המיסה השחורה, שעזר לאפולו קרוז להגן על האליפות הבין יבשתית במסגרת קרב מרובע אשר כלל בנוסף את קווין אואנס וסמי זיין.
למרות זאת, הוא שוחרר מחוזהו ב-2 ביוני.
בספיישל Road Rager, שנערך ב-7 ביולי 2021, ביצע באדג'ן את הבכורה שלו בארגון ההיאבקות AEW תחת השם מלאקאי בלאק, כאשר תקף את קודי רודס ומאמנו, ארן אנדרסון, בעזרת מהלך המיסה השחורה.
בספיישל Homecoming, שנערך ב-4 באוגוסט, בלאק גבר על קודי רודס.
ב-25 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, בלאק גבר על ברון אנדרסון, בנו של ארן אנדרסון; לאחר הקרב, הוא התקיף את האחרון בעזרת מכה מתחת לחגורה ומהלך הסיום שלו.
ב-3 בספטמבר בפרק של התוכנית Rampage, בלאק גבר על לי ג'ונסון.
ב-8 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, בלאק רשם ניצחון נוסף, הפעם על דאסטין רודס.
ב-16 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, בלאק ניצח את דאנטה מרטין.
שבוע לאחר מכן, הוא נחל הפסד לקודי רודס.
באירוע Full Gear, שנערך ב-13 בנובמבר, בלאק ואנדרדה אל אידולו הפסידו בקרב זוגות לקודי רודס ופאק.
בלילה הראשון של פרק הספיישל Holiday Bash, שנערך ב-22 בדצמבר, בלאק גבר על גריף גאריסון.
ב-5 בינואר בפרק של התוכנית Dynamite, בלאק ניצח בקרב יחידים את בריאן פילמן ג'וניור.
במופע המקדים לאירוע Revolution, שנערך ב-6 במרץ 2022, קבוצת House of Black גברה על Death Triangle (פאק ופנטה אוסקורו) ואריק רדבירד.
באדג'ן נישא למתאבקת זלינה וגה בשנת 2018. הוא אתאיסט.
אליפות השלשות של AEW (פעם אחת) - ביחד עם ברודי קינג ובאדי מת'יוס
אליפות הזוגות של ICW (פעם אחת) - ביחד עם מייקל דאנטה
PWI דירג אותו במקום ה-23 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020
אליפות הזוגות של PWG (פעם אחת, נוכחי) - ביחד עם ברודי קינג
אליפות הזוגות של Progress (פעם אחת) - ביחד עם מייקל דאנטה
אליפות משקל קל של wXw (פעמיים)
אליפות הזוגות של wXw (פעמיים) - ביחד עם מייקל דאנטה
טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס (2019) - ביחד עם ריקושט
פרסי סוף השנה של NXT (שלוש פעמים)
יריבות השנה (2017) - נגד ולווטין דרים
אליסון פירסון (נולדה כ-ג'ודית אליסון לובט, ב-22 ביולי 1960) היא סופרת ופובליציסטית וולשית.
הרומן שלה "אין לי מושג איך היא עושה את זה", שפורסם בשנת 2002, עובד לסרט בעל אותו שם בכיכובה של שרה ג'סיקה פארקר.
"אני חושב שאני אוהב אותך", ספרה השני, פורסם ב-2010. ספרה "כמה קשה זה כבר יכול להיות" יצא לאור בשנת 2017.
פירסון נולדה ב-קרמרת'ן, ועברה ל-Burry Port, קרמרת'נשייר בילדותה.
היא גרה בלסטרשייר שם למדה בתיכון.
משפחתה עברה לוואשדייק ליין בנטלהאם.
היא למדה אנגלית בקלייר קולג', קיימברידג' וסיימה את לימודיה עם תואר שני.
פירסון היא המחברת של הספר "אין לי מושג איך היא עושה את זה" (2002), הבוחן את הלחצים של האימהות המודרנית.
הספר היה רב-מכר בבריטניה ובארצות הברית, מכר ארבעה מיליון עותקים, ועובד לסרט בכיכובה של שרה ג'סיקה פארקר.
פירסון נתבעה על ידי מיראמקס על כך שלא מסרה את הספר השני, "אני חושב שאני אוהב אותך", שעבורו קיבלה מקדמה של $700,000 מראש ב-2003. המסירה אמורה הייתה להתבצע ב-2005. מאז כבר פורסם הרומן "אני חושב שאני אוהב אותך".
מאז כתבה פירסון את "אני חושב שאני אוהב אותך" (2010), רומן על תשוקתה של נערה אל דייוויד קסידי בשנת 1970, ועל האדם אשר אחראי על כתיבת התגובות-לכאורה מקסידי אל מעריצותיו בנות העשרה.
שתי הדמויות נפגשות עשרים שנה מאוחר יותר, אחרי שחוו נישואין, גירושין וילדים.
"הטלגרף" שיבח את הרומן על חומו וכנותו; לעומת זאת הגרדיאן הכריז עליו כעל "רומן לא מציאותי ומטופש".
ספר ההמשך ל"אין לי מושג איך היא עושה את זה" הוכרז בשנת 2015 ופורסם בספטמבר 2017. הרומן, "כמה קשה זה כבר יכול להיות", ממשיך את סיפורה של הגיבורה, קייט ראדי, אשר כעת מתקרבת לגיל 50 ומתמודדת עם האפליה כנגד נשים מבוגרות בשוק העבודה.
הספר, אשר משך פרסום ניכר, לא הצליח להגיע למעמד של רב-מכר.
הוא פורסם על ידי הוצאת בורו בבריטניה ועל ידי הוצאת סט.
זמן קצר לאחר הפיגוע בבריסל ב-22 במרץ 2016, פירסון טענה שההתקפות הן עוד סיבה לעניין הברקזיט במשאל העם.
היא כתבה בטוויטר ש"בריסל, בירת האיחוד האירופי בפועל, היא גם בירת הג'יהאד של אירופה.
והתנועה להישארות של בריטניה באיחוד האירופי מעיזה לטעון כי יותר בטוח למדינה להיות חלק מהאיחוד האירופי!"
היא כינתה את נושאי הדגל "שונאי יהודים".
בעקבות ביקורת היא מחקה את הציוץ.
פירסון נישאה לעמיתה העיתונאי סיימון פירסון בחודש מאי 1988 בלינקולן.
לאחר גירושיה היא גרה עם אנתוני ליין, מבקר קולנוע ב"ניו יורקר".
אליסון פרננדז היא מדבבת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
מוכרת מתפקידיה בסדרות הטלוויזיה "עד עצם היום הזה" ברשת ABC ו"אני עם קיילי" בשירות נטפליקס.
אליסון פרננדז נולדה ב-20 ביולי 2005 בברוקלין, ניו יורק.
אביה, מנואל פרננדז משמש כסוכן שלה מאז שהחלה לשחק בגיל 5 בתיאטרון מקומי בניו-יורק.
אחותה הגדולה סברינה, גם היא שחקנית.
בשנת 2011 החלה פרננדז לגלם את זארה אמארו, בתו של ניק אמארו בעונה ה-13 של הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", תפקיד אותו שבה לגלם מדי פעם בעונות 14–16.
בשנת 2013 גילמה את אווה, בתה הקטנה של האסירה אליידה דיאז בסדרה הדרמה-קומית "כתום זה השחור החדש" שיצרה ג'נג'י כהן לשירות הסטרימינג של נטפליקס.
את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע עשתה בשנת 2014 בסרט "צבי הנינג'ה" בתפקיד רוזה מנדז.
בשנת 2016 היא קיבלה תפקידים אורחים במספר סדרות טלוויזיה, ביניהם "חמוץ מתוק", "פרק זמן אחר" ו"ג'יין הבתולה".
בשנת 2017 היא התארחה בעונה השישית של סדרת הפנטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה" כלוסי, בתו של הנרי.
בעונה השביעית של הסדרה דמותה הפכה לחלק מצוות השחקנים הראשי.
בהמשך שיחקה את דמותה של דליילה בסרט גיבורי-העל "לוגאן - וולברין" המבוסס על חוברת הקומיקס "לוגאן הזקן".
בשנת 2018 פרננדז שיחקה לצדה טיירה בנקס ופרנסיה רייסה בסרט הטלוויזיה "בובה אמא 2", סרט ההמשך ל"בובה אמא", ועלה בדצמבר בערוץ Freeform.
בשנת 2019 קיבלה פרננדז את התפקיד הראשי, בתור אמבר בסדרה "אני עם קיילי" של נטפליקס.
בשנת 2020 גילמה את פפר פן בסרט המקורי של ערוץ דיסני "קסם בלתי נשלט" שמבוסס על סדרת הספרים "קסם לא נורמלי".
לפני כן, התארחה בסדרה "סידני במקסימום", גם היא של דיסני.
+שנהסרטתפקידהערות2014צבי הנינג'הרוזה מנדזללא קרדיטMost of My Memoirs Are Plagiarizedאיימי גרסיה2016רק אתמולטאיקו אוקג'ימה הצעירהדיבוב2017לוגאן - וולבריןדליילה2019Devil's Whisperאליישה
אליסון מילר היא שחקנית אמריקאית.
התפרסמה בשל תפקידה כסקיי טייט בסדרת הטלוויזיה "טרה נובה", וכמגי בלום בסדרת הטלוויזיה "מיליון דברים קטנים".
מילר נולדה ברומא שבאיטליה, למרגו וג'ון ווין מילר, זוג אמריקאי.
משפחתם נוצרית בעיקרה, אם כי סבה של אביה היה ממוצא יהודי-אשכנזי.
בילדותה נדדה בהרבה מקומות בעיקר בארצות הברית, עקב עבודתו של אביה, שהיה כתב בעיתון "The Olympian".
היא גדלה בעיקר בעיר לקסינגטון, קנטקי שבארצות הברית, אבל למדה בתיכון "State College" שבפנסילבניה, ועברה לאחר מכן ל"Maclay School" שבטלהסי שבפלורידה.
מילר למדה תקופה קצרה באוניברסיטת בוסטון, וממנה עברה ל"Rhodes College".
לאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטת פלורידה.
בשנת 2006 עזבה מילר את האוניברסיטה ועברה להוליווד כדי להתמקד בקריירת המשחק שלה.
מילר החלה את הקריירה שלה כחברה ב"תיאטרון השחקנים הצעירים" בטלהסי.
היא שיחקה שם במחזה "זכרונות מברייטון ביץ'".
ב-2006 שיחקה בסרט הטלוויזיוני הקצר "Lucy's Piano".
בשנים 2006–2008 היא שיחקה כאורחת בסדרות רבות, ביניהן "CSI: ניו יורק", "עקרות בית נואשות", "בוסטון ליגל" ו"General Hospital".
בשנת 2009 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מלכים" המבוססת על סיפורו של דוד המלך.
היא שיחקה את מיכל, אשתו של דוד וביתו הצעירה של שאול המלך.
הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
בשנה זו שיחקה בשני סרטי קולנוע: "שוב בן 17" ו"דם: הערפד האחרון".
ב-2011 שיחקה כסקיי טייט בסדרת הטלוויזיה "טרה נובה".
ב-2012 שיחקה בסדרה הקומית "תתקדם", שגם היא בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "חוב השטן".
באותה שנה שיחקה בשישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "סלפי" של ערוץ ABC.
בשנת 2016 החלה לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הון שלטון", בגילום דמותה של לאורה לרסון.
בשנת 2018 שיחקה בתור סוניה סטרוהל בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות".
משנת 2018 משחקת בסדרת הטלוויזיה "מיליון דברים קטנים" בתפקיד הפסיכולוגית מגי בלום, בת זוגו של גארי.
בשנת 2020 שיחקה בסרט הטלוויזיה "בניחוש חוקר 2: לאסי שובי הביתה", הסרט השני אשר מבוסס על הסדרה "בניחוש חוקר".
ב-2012 נישאה לקומיקאי והשחקן האמריקאי אדם ני .
השניים נפרדו והחלו בהליכי גירושין בינואר 2019. מתגוררת בלוס אנג'לס.
מלבד אנגלית, מילר דוברת איטלקית, צרפתית וספרדית.
+שנהסרטתפקידהערות2007Takeמוכרת נעליים2009שוב בן 17סקרלטבלאד: הערפד האחרוןאליס מק'י2014חוב השטןסמנת'ה מק'ואלתמיד יהיה לנו את וודסטוקקתרין בראון2020About Usקלאודיה ניומן
אליסן דאון היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה קנדית.
התפרסמה לראשונה בשל תפקידה כמירנדה בסדרת המדע הבדיוני .
מגיל צעיר התעניינה דאון במשחק, ונהגה לכתוב ולהפיק מחזות פרי עטה.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, היא למדה באקדמיה האמריקאית לאומנויות הדרמה בפסדינה שבקליפורניה.
משם עברה לאנגליה ולמדה באקדמיה הבריטית-אמריקאית באוקספורד.
דאון התפרסמה לראשונה בשל תפקידה כמירנדה בסדרת המדע הבדיוני .
השתתפותה כשחקנית אורחת בסדרה Cold Squad זיכתה אותה בפרס ליאו ובפרס ג'מיני.
היא נשואה לשחקן דייוויד ריצ'מונד-פק, אותו הכירה במהלך עבודתה על הסדרה Robson Arms.
שנהסרטדמות1999Late Night SessionsקנדיBad Moneyסילביה ביינס2000The Little Thingsצ'אט2008קונטרול-אלט-דליטאנג'להכשהעולם עמד מלכתאישה עם מחשב נייד2009תיק 39אמא של אמילי2010פרדוקסהלן
שניםסדרה/סרטדמותהערות2000–2002מירנדה פיגלסטיןשחקנית ראשית2004The Lifeקריסטלסרט2005Tripping the Wire: A Stephen Tree Mysteryלורה וינגסרט2005–2008Robson Armsסולט מארישחקנית ראשית2006This Space for Rentמישל אן סאטןסרט2006–2008בטלסטאר גלקטיקהג'ין בארוליי2008סטארגייט: תיבת האמתאלטרניתסרט2009בטלסטאר גלקטיקה: התוכניתג'ין בארוליי2010On Strike for Christmasדבי"שעה מכושפת"ג'ילפרקים: "לילי D" (חלק 1), "לילי D" (חלק 2)2011Past Obsessionsמגסרט2014גרייספוינטקאתי איטון8 פרקים2015–201812 קופיםאוליביה / העדה31 פרקים2017Perfect Citizenקארלה קופרסרט2021–2023ג'יני וג'ורג'יהבוורלי10 פרקים
שנהפרסקטגוריההפקהתוצאה2000פרסי ג'ימיניהשחקנית האורחת הטובה ביותר בסדרת דרמהDa Vinci's InquestCold Squadפרסי ליאוהשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה2002השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמהדרכים מסתוריות2005פרסי ג'ימיניהשחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה או במיני-סדרהThe Lifeפרסי ליאוהשחקנית המשנית הטובה ביותר בסדרת דרמהRobson Arms2007
אליסטר דייוויד ויליאם פותרג'יל הוא במאי ומפיק בריטי, שביים מספר סרטי טבע מצליחים.
הוא בעל תואר קצין (OBE) במסדר הבריטי.
פותרג'יל נולד באפריל 1960 בלונדון ולמד בבית הספר החקלאי אורליי ובבית ספר הארו.
בהמשך החל ללמוד זואולוגיה באוניברסיטת דרהאם שבדרהאם.
במהלך לימודיו הוא ייצר את סרטו הראשון - "On the Okavango".
ב-1983 הצטרף פותרג'יל לערוץ ההיסטוריה של ה-BBC: "BBC Natural History Unit" ושם החל לעבוד על מספר סדרות טבע חשובות כמו: "Wildlife on One", "The Really Wild Show" וסדרתו של דייוויד אטנבורו (עמו עבד על עוד הרבה סדרות) מעגל החיים.
ב-1992 מונה לעמוד בראש הערוץ ושם עבד יחד עם אטנבורו על הסדרה עטורת השבחים "החיים במקפיא" (Life in the Freezer).
ב-1996 קיבל את מדליית הפרס על שם שרי קירטון מהחברה הגאוגרפית המלכותית.
ב-1998 עזב את עבודתו בערוץ ההיסטוריה של ה-BBC כדי לעבוד על הסדרה עטורת השבחים: הכוכב הכחול ולאחריהם עבד על הסדרה המשובחת מ-2006, עולם מופלא.
שתי הסדרות שודרו בקריינותו של אטנבורו.
סדרות אלה הובילו ליציאת סרטי טבע: ב-2003, "כחול מופלא" ("Deep Blue") וב-2007 "עולם גדול מופלא", גם הם בבימויו.
ב-2008 הוענק לו "פרס האנרגיה הירוקה" מטעם ארגון "הקולנוע לשלום" ("Cinema for Peace"), במהלכה זכה ב-BMW.
באותה שנה חתם על עבודה עם החברה "Disneynature", בה הוא מפיק תוכניות כל שנת שבתון מה-BBC, כמפיק עצמאי.
הוא הפיק לחברה זו את הסרטים: "Penguins" ,"Bears" ,"Chimpanzee" ,"African Cats" ו-"Dolphin Reef", אותם ערך לצד מארק לינפילד וקית' שולי.
בשנת 2011 עבד על הסדרה "עולם קפוא" וב-2015 על סדרה על טורפים, "המצוד:.
בנוסף הוא עסק בהכנת על כמה סדרות קצרות וכתב כמה ספרים.
בשנת 2016 מונה להפיק סדרות היסטוריה באגודת הטלוויזיה המלכותית.
בנוסף הוא קיבל תואר "קצין" (OBE) במסדר הבריטי.
הוא נשוי למרילדה ואב לשניים.
אליסיה מרקובה (דיים מפקדת מסדר האימפריה הבריטית, DBE) הייתה בלרינה וכוריאוגרפית, מנהלת ומורה בריטית לבלט קלאסי.
היא נודעה בעיקר בקריירה שלה עם בלט רוס של סרגיי דיאגילב והודות להופעותיה ברחבי העולם, הייתה בעיני רבים אחת מרקדניות הבלט הקלאסי הגדולות ביותר במאה ה-20. מרקובה הייתה הרקדנית הבריטית הראשונה שהייתה לרקדנית ראשית בלהקת בלט ויחד עם דיים מרגוט פונטיין, אחת משתי הרקדניות האנגליות היחידות שהוכרו כפרימה בלרינה אסולוטה.
מרקובה הייתה רקדנית מייסדת של בלט ראמבר, הבלט המלכותי ותיאטרון הבלט האמריקאי, וחברה מייסדת ומנהלת של הבלט האנגלי הלאומי.
מרקובה נולדה כ"ליליאן אלישה מרקס" ב-1 בדצמבר 1910. אביה, ארתור, היה יהודי; אמה, איילין, התגיירה.
מרקובה החלה לרקוד בעצת הרופא לחיזוק גפיה החלשות.
הופעתה הראשונה על במה הייתה בגיל 10, בתפקיד סאלומה בהצגת "דיק' ויטינגטון וחתולו".
במודעת ההצגה כונתה "אלישה הקטנה, פבלובה הילדה".
היא החלה ללמוד בלט אצל הנסיכה סראפינה אסטאפייבה, בלרינה רוסייה שהתגוררה בלונדון.
אסטאפייבה פרשה מן הריקוד בבלט רוס, להקת בלט מפורסמת, שייסד האמרגן סרגיי דיאגילב.
אסטאפייבה ייסדה את האקדמיה הרוסית למחול" בצ'לסי, לונדון, ולזכותה הוראת מספר ניכר של רקדנים בריטיים ידועי-שם, בהם מרגוט פונטיין ואנטון דולין.
שלט זיכרון מציין כיום את הסטודיו הקודם שלה.
בגיל 13, הייתה מרקובה מטרה לתצפית של דיאגילב, שביקר בלונדון בחיפוש אחר כישרון חדש ללהקת הבלט שלו.
הוא הזמין אותה להצטרף לבלט רוס במונטה קרלו, וזאת עשתה בשנת 1925, חודש לאחר יום הולדתה ה-14. עקב גילה, רקדה מספר רב של תפקידים שהכוריאוגרפיה להם נוצרה במיוחד בשבילה, וכמו כן הופיעה ברפרטואר מגוון של בלטים חדשים ומוכרים.
לצד רקדנים רבים ידועי שם, פגשה במהלך תקופה זו מספר רב של דמויות בולטות במאה ה-20, שהיו שותפים ליצירת בלטים ללהקה, בהם פבלו פיקאסו, אנרי מאטיס, איגור סטרווינסקי, סרגיי פרוקופייב, ליאוניד מאסין, ז'ורז' בלנשין וברוניסלבה ניז'ינסקה.
לאחר מות דיאגילב בשנת 1929, חזרה מרקובה לאנגליה, שם הייתה לבלרינה הראשית המייסדת של "מועדון הבלט", להקה שיסדה דיין מארי ראמבר.
בתקופה זו נודעה בייחוד בביצוע יצירות מאת פרדריק אשטון, שלא היה ידוע אז, אבל עם השנים היה לאחד הכוריאוגרפים המהוללים ביותר של בריטניה.
"מועדון הבלט" היה ללהקת הבלט המקצועית הראשונה בממלכה המאוחדת, שנודעה בהמשך כ"בלט ראמבר".
הלהקה, הנודעת כיום כלהקת הריקוד ראמבר עודנה להקת הריקוד הוותיקה ביותר בממלכה המאוחדת.
בשנת 1931 ייסדה נינט דה ולואה את "בלט ויק-וולס" בתחומי תיאטרון סדלר'ס וולס בלונדון.
כחברה לשעבר בלהקת דיאגילב, הזמינה את מרקובה להצטרף ללהקה כאחת הרקדניות המייסדות.
מרקובה נענתה להזמנה, ויצרה שותפות מפורסמת עם אנטון דולין.
דה ולואה שכרה את פרדריק אשטון, שהיה לכוריאוגרף הביתה ובהמשך למנהל אמנותי של הלהקה.
ב-1933 מינתה דה ולואה את מרקובה לפרימה בלרינה הראשונה של הלהקה, הנודעת כיום ברחבי העולם בשם הבלט המלכותי.
כאשר ראתה את ז'יזל בביצוע "אגודת קאמארגו" בשנת 1932, עם אולגה ספסיבצבה ודולין, עמדה מרקובה לראשונה על האפשרויות הצפונות בבלט זה, שהיה אז נשכח מלב.
עם הזמן היה זה לתפקידה הנחשק בותר וזה, שאת אפשרויות המבע הגלומות בו המשיכה לפתח בשנות הקריירה שלה.
הופעת הבכורה שלה בתפקיד "ז'יזל" הייתה ביום השנה החדשה 1934 בתיאטרון ויק.
בשנת 1935 עזבו מרקובה ודולין את בלט ויק-וולס ליצור להקה נודדת משלהם, שנודעה בשם "להקת מרקוב-דולין".
הלהקה הרבתה בסיורי הופעות במשך שתי עונות וב-1936 הצטרף סרגיי וולקונסקי ללהקה כמנהל בלט.
ב-1938 הצטרפה מרקובה לבלט רוס דה מונטה קרלו, וסיירה בעולם כבלרינה הכוכבת של הלהקה.
הלהקה הייתה הראשונה שהציגה הופעות בלט ברחבי ארצות הברית והביאה את צורת האמנות הזו לקהלים, שלא ראו בלט מעודם.
במהלך תקופה זו, הייתה למרקובה חשיבות עליונה בגיבוש תיאטרון הבלט האמריקאי, והיא רקדה עם הלהקה בשנותיה הראשונות.
מרקובה הופיעה בבלטים ברחבי העולם, אבל זכורה בעיקר בז'יזל שלה, כמו גם ב|ברבור הגווע"
בתקופת מלחמת העולם השנייה גיבשה מחדש את בלט רוס בארצות הברית והופיעה כרקדנית עם דולין בסרט ההוליוודי "שיר למיס ג'ולי".
בשנת 1950 היו מרקובה ודולין למייסדים-שותפים של "פסטיבל בלט", להקה שהוקמה לחגוג את "פסטיבל בריטניה" הממשמש ובא, בתמיכת איש העסקים הפולני יוליאן ברונשווג.
דולין הנועד להיות המנהל האמנותי הראשון של הלהקה, עם מרקובה כפרימה בלרינה.
ייעודה של הלהקה היה לצאת לסיורי בלט כדי להביא את הבלט לקהלים, שזה היה הסיכוי היחיד שלהם להתוודע לצורת אמנות זו, ובהמשך הרחיבה את סיוריה אל אתרים מקובלים פחות, הן בממלכה המאוחדת והן מחוצה לה.
הלהקה אף ייסדה מספר תוכניות חינוכיות, שנועדו לקרב את הבלט לקהלים חדשים.
מרקובה המשיכה כפרימה בלרינה של הלהקה עד 1952, ולאחר מכן המשיכה להופיע בקביעות כרקדנית אורחת עד לפרישתה מריקוד מקצועי.
ב-1960 עבדה מרקובה בשיתוף פעולה עם הרקדן הקלאסי ההודי ראם גופאל ליצירת דואט "רדהא קרישנה", המבוסס על המיתולוגיה ההינדית, שבו רקדה בתפקיד רדהא, והוא רקד כקרישנה.
שיתוף הפעולה ביניהם מונצח כגלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון), שם ניצב פסל הארד שלה לצד הדיוקן שלו.
ב-1989 שונה שמו של ה"פסטיבל בלט" ל"בלט האנגלי הלאומי", לשקף את תפקיד הלהקה, כלהקת הבלט הקלאסי היחידה בבריטניה, המקדישה את כל-כולה לסיורי בלט ברחבי אנגליה, במחיר שווה לכל נפש.
מרקובה פרשה מן הריקוד כמקצוע בינואר 1963, בת 52. לאחר פרישתה המשיכה למלא תפקיד פעיל בתעשיית הבלט והתיאטרון כמורה, מנהלת וכוריאוגרפית.
היא הייתה אחראית לבימוי מספר בלטים שרקדה עם הבלט רוס, וכן אימנה רקדנים לתפקידים שיצרה לכוריאוגרפים כגון סר פרדריק אשטון.
כמורה הגישה כיתות אמן בטלוויזיה ואף התמנתה לפרופסור לבלט ואמנויות הבמה באוניברסיטת סינסינטי בארצות הברית.
בשלהי חייה, המשיכה לכהן כחברה קבועה בסגל ההוראה בקורסי בלט קבועים כגון הסמינרים של יורקשייר בלט ושל אבינגדון בלט, והייתה נשיאה ומורה אורחת קבועה בבתי הספר לחינוך לאמנות של לונדון ובבית ספר טרינג פארק לאמנויות הבמה.
כמו כן הייתה מורה אורחת קבועה בבית הספר המלכותי לבלט.
מרקובה הייתה פעמיים אורחת התוכנית "אלה הם חייך" בטלוויזיה הבריטית, בינואר 1960 כשאמון אנדרוז הפ תיע אותה ברויאל פסטיבל הול, ובאוקטובר 1995, כשמייקל אספל הפתיע אותה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
מרקובה הייתה פטרונית/נשיאה של ארגוני מחול רבים; היא כיהנה כנשיאת ההבלט האנגלי הלאומי, חברה בהנהלת הבלט המלכותי וסגן נשיאה של האקדמיה המלכותית למחול.
ב-2 בדצמבר 2004, זמן קצר לאחר שעברה אירוע מוחי, מתה אליסיה מרקובה בבית חולים בבאת', יום לאחר יום הולדתה ה-94. היא לא נישאה מעולם.
טקס זיכרון לציון חייה ועבודתה התקיים בווסטמינסטר אבי ב-8 במרץ 2005.
כחלק מן הטקס, ביצעו רקדנים מלהקת הבלט האנגלי הלאומי קטעים מן הבלט ז'יזל.
אליסיה מורטון (נולדה ב-29 באפריל 1987) היא שחקנית לשעבר, זמרת, רקדנית, מורה לדרמה וטכנאית ווטרינרית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאנני בנט וורבקס בסרט אנני.
זה היה הגרסה המחודשת הראשונה של אנני (הסרט של 1982).
מורטון נולדה בלואיזיאנה ובגיל צעיר החלה לעסוק בשירה, בגיל שתים עשרה שיחקה את תפקיד אנני במחזמר שהועלה בבית ספרה.
ב-1998 נבחרה לשחק את התפקיד הראשי בגרסה של דיסני למחזמר אנני והביסה 3,000 בנות שהתמודדו על התפקיד.
ב-2005 לאחר שסיימה תיכון היא הלכה ללמוד מוזיקה באוניברסיטת טוליין שבלואיזיאנה.
ב-2006 שיחקה בתפקיד משנה בסרט האימה "The Thirst" לצד סרינה סקוט תומאס.
ב-2011 הופיעה במחזמר "Greenwood" שהועלה בפסטיבל בניו יורק.
כיום, היא עובדת כטכנאית לווטרינר.
אליסיה שחף (נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה ב-25 בנובמבר 1959) היא אמנית, צלמת, ופעילה חברתית שצילמה ויצרה תערוכות אמנות בנושאים אישיים וגם עם מסרים חברתיים של נפגעי אלימות מינית, שורדי שואה ומהגרים.
אליסיה שחף היא בתם של שושנה שקליאר מוניס (Susana Schkliar Monis), שהייתה מנהלת חשבונות ילידת ארגנטינה, ומריו מוניס (Mario Monis) שהיה מנהל חשבונות יליד ארגנטינה.
המשפחה עלתה לישראל בשנת 1971 והתגוררה בבת ים.
בשנת 1975 שבו לארגנטינה ובשנת 1980 עלו לישראל בפעם השנייה וגרו ברמת השרון.
שחף התגוררה בקיבוץ מצר בין השנים 1981–1996, שם התחתנה עם נסטור סקלוביץ (שחף).
בשנת 1994 סיימה את מגמת הצילום בית הספר לאמנות קמרה אובסקורה.
בשנת 2003 הפכה לבוגרת הסמינר לאוצרות ותרבות בבית הספר.
בשנת 2018 סיימה מסלול "פוטותרפיה בשילוב אמנויות" באוניברסיטה הפתוחה.
שחף עוסקת בנושאים שקשורים להיסטוריה המשפחתית שלה, להיותה אישה, מהגרת.
צילמה והציגה תערוכות על אנשים שנפגעו בצורות שונות, דוגמת בעיות הגירה או בעיות מקומיות, מתוך תחושה שבצילום אין רק תיעוד, אלא שההתבוננות באמצעות הצילום מאפשרת הבנה של אירועים, פרטים ומצבים.
שחף הושפעה מאמנותם של צלמים שקדמו לה, ואימצה את הגישה לפיה צילום יכול לעלות מודעות לנושאים חברתיים.
בהרצאה במוזיאון על התפר בשנת 2018 סיפרה שהושפעה מצלמים כמו לואיס היין האמריקאי, שנכנס להיכל התהילה של הצילום הבינלאומי, שצילומיו עוררו מודעות ציבורית לבעיות של מעמד הפועלים ובפרט למצבם הנואש והקשה של ילדים עובדים בכל רחבי ארצות הברית.
צלמת נוספת שמאוד השפיעה על שחף הייתה הארגנטינאית, אדריאנה לסטידו, שבצילומיה הראתה את קשיי חייהן של אמהות בגיל העשרה, אסירות, ויחסי אמהות ובנות.
לדבריה ההשפעה הכי גדולה על דרכה האמנותית הייתה מהצלם רוברט מייפלתורפ, שצילם גברים אפרו-אמריקאים בעירום, בקומפוזיציה שמציגה אותם כמעין אלים.
צילומים אלו השפיעו על מעמדם של הגברים הללו בחברה.
כמו כן הושפעה מפרנצסקה וודמן (Francesca Woodman), צלמת אמריקאית שהתפרסמה בצילומי שחור-לבן שלה או של דוגמניות, שזכו לתשומת לב חיובית.
בהרבה מצילומיה נראות נשים עירומות או לבושות במטושטש.
באותה הרצאה היא מדגישה שהיא אינה מטפלת בנשים שעברו אלימות מינית, אלא שבעזרת חשיפת הדיוקן שלהן הן מעבירות מסר שאין להן סיבה להסתתר או להתבייש.
מכיוון שבישראל אסור להראות תמונות של נפגעות אלימות מינית (עד לשנת 2018) ללא אישור שופט.
כך, נפגעות מרגישות גם פגועות וגם "שקופות".
הדיוקן הגדול בפנים גלויות בא להראות שהן גיבורות ולא קורבנות שצריך להסתירן מעיני הציבור.
לאחר מכן יצירה שחף תערוכה נוספת של גברים שעברו אלימות מינית, מתוך רצון להדגיש גם את חשיבותו של הנושא.
2012: "גיבורות" – דיוקנאות של נשים נפגעות אלימות מינית.
מרכז ענב לתרבות, תל אביב; הספרייה למדעי החברה, אוניברסיטת תל אביב, כנסת ישראל; הספרייה למדעי החברה באוניברסיטה העברית ירושלים; עיריית ראשון לציון ועוד.
2016: "נראים" – דיוקנאות של גברים נפגעי אלימות מינית, מרכז ענב לתרבות, תל אביב.
2018: "מביטים קדימה" – דיוקנאות של ניצולי שואה, אוניברסיטת חיפה.
אוצרת: פרופ' שרון פוליאקין, ליווי פרופ' יוחאי רוזן.
2020: "בית מלאכתה" – אמניות במרחבי העבודה שלהן, גלריה ויטרינה, המכון הטכנולוגי חולון, אוצרת דר טל דקל.
2021: "כריסטינה" - תערוכה והשקה של ספר אמנית, גלריה מקום לאמנות, תל אביב, אוצר: ניר הרמט.
2022: כלוב הצלעות - תערוכה והשקה של ספר אמנית, הגלריה בבארי, אוצרת: סופי ברזון מקאי.
2024: התפוחים המוזהבים של השמש.
אוצרות: אורית בולגרו ולאה אביר.
2008: "נשים במרכז התמונה" – אוניברסיטת בן-גוריון.
2011: "טקסט, טקסט" – האנגר לאמנות עכשווית, כפר ויתקין.
Links" :2012" – האנגר לאמנות עכשווית, כפר ויתקין.
2012: "דיוקנאות קין" – אוניברסיטת בן-גוריון.
2012: "קופסת אוכל" – הגלריה העירונית גבעתיים.
2013: "באתי, התגעגעתי, באתי"- הגלריה החדשה של המכון לאמנות בת ים.
2015: "מראות מקום: מבטים על מגדר והגירה בישראל" - רדליין, באר שבע.
אוצרות: אור תשובה וטל דקל.
2015: "#sellfee" – אמני הסטודיו מתחם אלפרד, גלריה אלפרד, תל אביב.
2017: "sellfie" – מוזיאון העיר קרלובץ, קרואטיה.
2017: "אמנות מסוכנת" – מוזיאון חיפה.
2018: "כלואות" – מוזיאון על התפר, אוצר: רפי אתגר.
2019: "קליפת נגה וסוד האגוז" – בית הספר לאמנות מוסררה, במסגרת הביאנלה לאמנות ירושלים, אוצר: אייל בן דב.
2020: "נשים יוצרות מציאות" – גלריה מירווח בהרדוף, אוצרות: דבורה מורג וענת מנדיל.
2021: "הופכות את היוצרות" - תאו, הרצליה, אוצרת: ביני שריד ושירה גפן.
2022: "תוגת יומולדת" - בית האמנים תל אביב, אוצרת: ענת גורל רורברגר.
2022: "דרך" - גלריה שתיים עין הוד, אוצר: ניר הרמט.
Translucent - פוטו רומן מאת אליסיה שחף, רוני גלבפיש ותמר צירינסקי.
בשנת 2011 צילמה וכתבה שחף בסלונה את "אל עצמך תשוקתך" - פרויקט צילומי נשים ומושא תשוקתן, להבדיל מצילומי האשה הנחשקת בפרסומות, בפרויקט זה נשים המצולמות מספרות מהו מושא תשוקתן, ומביעות בין היתר תשוקה לשמחה, למשש מילים, ביטוי שלם, שירה, שינוי העולם לטובה, ידע, יופי, כתיבה, צדק/שלמות.
בשנת 2017 ארגנה סלונה במסגרת יום המאבק באלימות נגד נשים פרויקט של צילומים ששחף יצרה מהם מיצג צילומי.
אליסון סטפני קורט היא שחקנית ומדבבת קנדית.
ב-1984 הופיעה בסדרת הילדים "Mr.
Dressup", וב-1985 הופיעה בסרט "רחוב סומסום מציגים: בעקבות הציפור" המבוסס על הסדרה "רחוב סומסום".
ב-1988 הופיעה בפרק הראשון של הסדרה "הזהות הסודית שלי" כשכנה של דמותו של ג'רי אוקונל.
ב-1997 גילמה את פריסילה פרסלי בסרט הטלוויזיה המוקומנטרי "Elvis Meets Nixon".
כמו כן היא שיחקה את לונט הליצנית (לולי בגרסת העברית) בסדרת הילדים "הספה הגדולה" ששודרה בישראל בערוץ הופ!.
היא לקחה חלק בדיבוב הסרט "דובוני אכפת לי: דור חדש", דיבבה אריה ים בסדרה "לשחרר את ווילי" המבוססת על סרט בעל אותו שם, את ורוניקה לודג' בסדרה "החברים של ארצ'י" המבוססת על ארצ'י קומיקס, את ג'ובילי ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" ואת נורה בסדרה "טימותי הולך לבית הספר".
אליסטר אוברים (בהולנדית: Alistair Overeem; נולד ב-17 במאי 1980) הוא לוחם אמנויות לחימה משולבות וקיקבוקסר הולנדי.
אוברים הוא אלוף Strikeforce במשקל כבד לשעבר, DREAM ו-K-1, והספורטאי הראשון שהצליח להחחזיק בחגורות אליפות ב-MMA וקיקבוקסינג בו זמנית.
לאוברים יש ניצחונות על לוחמים מפורסמים כמו:פטר ארטס, באדר הארי, ג'יימס תומפסון, פבריציו ורדום, ג'וניור דוס סנטוס, ברוק לסנר.
אוברים הוא אלוף הגרנד פרי העולמי K-1 לשנת 2010.
אליסיה קיללי הייתה ציירת צבעי מים קנדית.
קיללי נולדה בלונדון, אונטריו בשנת 1836. התגוררה בקוויבק סיטי, מונטריאול וטורונטו בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-19. בשנת 1871 נישאה לכריסטופר טרנר, חייל בריטי לשעבר, ועברה לגור באנגליה.
לא ידוע שהפיקה יצירות אמנות כלשהן לאחר נישואיה.
עבודתה מתארת סצנות בנופים בקנדה, כמו שייט בקאנו, נהרות קפואים ומפלי הניאגרה.
ייתכן שהיא הייתה תלמידתו של קורנליוס קריגהוף.
יצירתה בצבעי מים משנת 1867 לערך, "קוויבק מעבר לנהר הסנט לורנס", נמצאת באוסף המוזיאון המלכותי של אונטריו.
סדרת משנת 1868, בנושא "פיקניק חורפי" היה המיזם המסחרי הידוע היחיד שלה.
עותקים של ליטוגרפיות אלה מוחזקים ב, ובמוזיאון המלכותי של אונטריו, שם הם היו חלק מהתערוכה ב־2013, Brushing It in the Rough: Women, Art - קנדה של המאה התשע-עשרה.
אליסיה דיקנשטיין היא מתמטיקאית ארגנטינאית, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בואנוס איירס, מתמחה בגאומטריה אלגברית, גאומטריה טורית, גאומטריה טרופית וקומבינטוריקה.
מחקריה עוסקים בשימושים של כלים אלו במערכות ביולוגיות.
דיקנשטיין היא חברה באגודה האמריקאית למתמטיקה (2019), בעבר כיהנה כסגנית נשיא האיחוד המתמטי הבינלאומי (2015–2018) ובשנת 2015 זכתה בפרס מטעם האקדמיה העולמית למדעים.
דיקנשטיין נולדה בבואנוס איירס בירת ארגנטינה.
מגיל קטן היא התעניינה במתמטיקה, אבל היא חשבה שמתמטיקה זה לא מקצוע.
כמה חודשים לפני תחילת הלימודים, היא עדיין לא ידעה מה היא רוצה ללמוד ולכן לקחה מבחן התאמה מהתיכון בו למדה.
רצה הגורל, ומי שהעבירה את המבחן ניסתה ללמוד מתמטיקה ללא הצלחה ועודדה אותה ללמוד את הנושא.
דינקשטיין סיימה את תואר ראשון בשנת 1977 באוניברסיטת בואנוס איירס.
ובשנת 1982 סיימה את הדוקטורט שלה גם כן באוניברסיטת בואנוס איירס במהלך הפוסט-דוק, דיקנשטיין חוותה מספר קשיים אשר האטו את קצב התקדמותה וגרמו לה תהיות על עזיבת המתמטיקה.
קשיים אלו היו: פטירתו המוקדמת של מיגל הררה שהשפיעה על כל קבוצת המחקר שלו, והמצב הכלכלי בארגנטינה גרם למשכורת נמוכות וחוסר במשאבים אשר גרמו לקושי בטיפול בילדה השני שנולד באותו הזמן.
במהלך עבודתה כתבה ספרים רבים על מחקריה בנוסף, היא כתבה ספר ילדים הכולל שאלות מתמטיות ומטרתו לעודד ילדים חשיבה מתמטית וחיבה לנושא.
מחקרה של דיקנשטיין העושה שימוש בכלים של גאומטריה אלגברית, עוסק בחיזוי התנהגות של מערכות ביולוגיות כאשר חלק מהפרמטרים אינם ידועים וללא צורך בעריכת סימולציה.
מערכת זו מאפשרת הוכחת תוצאות של שינוי במבנה המתמטי המתאר תגובות כימיות שונות (הקרוי גם רשת).
במחחקר זה, דיקנשטיין ושותפה פיתחו את התאוריה הבסיסית של מערכות אלו בהקשר של גאומטיה אלגברית וקוממבינטוריקה.
מערכות אלו מקיימות את חוק פעולת המסות.
מחקר זה מספק הוכחה לכך שמרחב מודולי הוא יריעה טורית בהנחה שהפוליהדרון הבלתי משתנה במערכות האיזון הוא דו-ממדי ותוחם.
ספר זה מתאר את הבסיס, אלגוריתמים ושימושים לפתרון של משוואות פולינומיות.
החלק שדיקנשטיין כתבה עוסק במבוא לשאריות ותוצאות במשוואות אלו.
בשנת 2015 זכתה בפרס TWAS מהאקדמיה העולמית למדעים.
בשנת 2018 נבחרה לאגודה האמריקאית למתמטיקה ובאותה שנה נבחרה לאקדמיה למדעים הארגנטינאית.
בשנת 2021 זכתה בפרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע.
אליסון פיל היא שחקנית קנדית שזכתה להצלחה בין-לאומית כאשר השתתפה בעשרות פרויקטים שונים.
כשחקנית ילדה בעברה החלה פיל את הקריירה שלה בגיל שתים-עשרה, והשתתפה בפרויקטים רבים לפני שעברה לתפקידים בתור שחקנית בוגרת.
תפקידה פורץ-הדרך הראשון היה בסדרת הטלוויזיה "ספר דניאל" (2006).
באותה שנה, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בסרט "הסגן מאינישמור" (2006) וזכתה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
היא ידועה גם בתפקידה בתור קים פיין בסרט "האקסים של החברה שלי" (2010) ובסדרת האנימציה של נטפליקס "סקוט פילגרים הולך על זה" (2023).
אליסטר ג'ונסטון הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת המגן הימני בסלטיק ובנבחרת קנדה.
ג'ונסטון נולד בוונקובר לאב קנדי ולאם צפון אירית ובגיל ארבע עברה משפחתו למונטריאול.
הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל בקבוצת הילדים המקומית לייקשור.
כשהיה בן 7 עברה משפחתו לאורורה ושיחק בקבוצות המקומיות.
בשנת החל ללמוד באוניברסיטת סנט ג'ון ושיחק בקבוצת הכדורגל שלה במשך שנתיים.
בשנת הצטרף לאוניברסיטת ווייק פורסט ובה הועבר לעמדת המגן הימני.
במהלך החופשים בתקופתו בקולג', שיחק בקבוצת הכדורגל ווהן אזורי מליגת העל של אונטריו.
ב-9 בינואר 2020 ג'ונסטון נבחר במקום ה-11 בדראפט ה-MLS על ידי נאשוויל.
ב-25 בפברואר חתם על חוזה בקבוצה.
ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד דאלאס.
ב-22 בספטמבר 2021 ג'ונסטון כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1-5 נגד אינטר מיאמי.
ב-23 בדצמבר 2021 נרכש על ידי מונטריאול תמורת כמיליון דולר ואחוזים על מכירה עתידית.
ב-23 בפברואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד סנטוס לגונה במסגרת ליגת האלופות של אמריקה הצפונית.
ב-14 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד שארלוט.
בדצמבר חתם לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית והצטרף אליה ב-1 בינואר 2023. יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד גלאזגו ריינג'רס.
ב-5 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-5 נגד סנט מירן.
בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בטריבל.
בינואר ג'ונסטון זומן לראשונה לסגל נבחרת קנדה.
ב-25 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. 4 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד .
נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2021, מונדיאל 2022 וקופה אמריקה 2024, בה נכלל בהרכב מצטייני הטורניר והיה לשחקן היחיד מצפון אמריקה שנכלל בהרכב זה.
נבחרת הטורניר בקופה אמריקה 2024
אליסון דוראנט סמית' היה בעל מטעי כותנה אמריקאי, לוביסט ופוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שייצג את קרוליינה הדרומית בסנאט של ארצות הברית מ-1909 עד 1944.
סמית' נודע ברבים בשל דעותיו הגזעניות וההפרדות האכזריות, התמיכה שלו בעליונות לבנה ותמיכתו בתעשיית הכותנה הדרומית, מה שהקנה לו את הכינוי "כותנה אד".
סמית' נולד ב-1 באוגוסט 1864 ליד לינצ'בורג שבקרוליינה הדרומית, והיה בנם הצעיר של ויליאם הנקין סמית' ומרי איזבלה סמית' (לבית מקלאוד), בבית אבותיו, טנגלווד פלנטיישן (קודם לכן סמית'ס גרוב).
במשך כל חייו, הוא התגורר בטנגלווד.
סמית' למד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית, והשלים את לימודיו ב־Wofford College ב-1889.
סמית' קיבל את הכינוי "כותנה אד" לאחר שהכריז: "כותנה היא המלך והלבן הוא העליון".
סמית' נבחר לסנאט של ארצות הברית בשנת 1908 ונבחר מחדש חמש פעמים.
עם זאת, מ-1920 ועד 1944, התמודד בארבע מערכות בחירות צמודות, שלוש מהן הסתיימו בסיבובי בחירות מכריעים לאחר שנכשל בהשגת רוב מוחלט.
בתקופה זו, מעולם לא זכה ביותר מ-61 אחוזים מהקולות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית.
במהלך כהונתו בקונגרס, הצהיר סמית' כי מטרתו היא "להשפיל את השחורים ולהעלות את מחיר הכותנה." סמית', שנודע כאדם שהיו לו יכולות הצגה מרשימות, קידם בפומבי מטרה זו על ידי נסיעה לוושינגטון בעגלת כותנה כאשר הוא מניף את דגל העליונות הלבנה.
בנוסף, פיתח מוניטין של אדם עם מזג חם במיוחד, כאשר היה מדבר בקונגרס והיה עומד על רגליו ומנסה למשוך את תשומת הלב של יושב ראש המושב על ידי חיתוך מושבו בסכין חדה כשהיה כועס.
סמית' לא חיבב את הסנאטורים האחרים ותיאר את חדר הסנאט כ"מאורת הרוחות".
בין 1909 ל-1933, נחשב סמית' כסנאטור יעיל למדי, אם כי לא בדרגה הראשונה.
הוא תמך ללא ליאות בחקלאות, ותמך בכמה מהיוזמות מהעידן הפרוגרסיבי, לאחר שניסח חלק קטן מהם.
הוא העניק חסות לפרויקט Muscle Shoals, שקדם לרשות עמק טנסי.
במהלך תקופה זו מדיניותו של סמית' הייתה "תערובת מוזרה של שמרנות וליברליזם".
עם זאת, סמית' לא תמך בחקיקה שראה בה ככזו שתשפיע על גיוון הכלכלה הדרומית, תצמצם את הצורך במערכת המטעים הגדולה בדרום או תסכן את אורח החיים הדרומי הישן.
הוא גם תמך בחוק קלייטון (Clayton Act), בוועדת הסחר הפדרלית (Federal Trade Commission), במכסי אדרווד (Underwood tariff) ובחוק אדמסון (Adamson Act).
הוא התנגד לחוק קיטינג–אווין (Keating–Owen Act) שאסר על עבודת ילדים.
סמית', ששיקף את הדעות הזונופוביות של בוחריו, יזם מספר הצעות חוק המגבילות הגירה, ובסופו של דבר חוק ההגירה של 1917 עבר למרות הווטו של הנשיא וילסון.
סמית' דיבר בעד חוק ההגירה של 1924, שהגביל את ההגירה מדרום ומזרח אירופה וכתוצאה מכך לכד את יהודי אירופה באטמוספירה הלוהטת של הפשיזם המתהווה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא תמך ברוב פעולותיו של הנשיא וילסון בזמן המלחמה אך מנע ניסיונות של הנשיא להטיל פיקוח על מחירים על כותנה.
לאחר המלחמה תמך בחבר הלאומים ובחוזה ורסאי.
סמית' התנגד לתנועת זכות הבחירה לנשים, ובמיוחד לתיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית.
הוא קשר את התיקון לזכות הצבעה של אפרו-אמריקאים, והזהיר במליאת הסנאט,
בשנות ה-30, סמית' מונה ליושב ראש ועדת החקלאות, התזונה והיערנות של הסנאט של ארצות הברית, וזימן בכובד ראש את חבריו הסנאטורים בוועדה באומרו.
המגזין טיים כינה את סמית' "סרבן מצפוני של המאה ה-20".
משקיף אחד טען שהוא "הוא לא העמיס לא על מוחו ולא על הבוחרים סוגיה חדשה כלשהי".
בתחילה קיבל בברכה את נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט אך עד מהרה הפך ליריב ל"ניו דיל", שאותו כינה "עידן החמורים" כאשר הבחין כי התוכניות של רוזוולט מובילות את כלכלת הדרום לכיוון חדש.
אף על פי שהצביע בעד חלק מהטיוטה של חוק ההכנסות של 1935, התנגד להצעת החוק הסופית בשל מדרגות המס הפרוגרסיביות הגבוהות שלה.
באותה שנה, קבוצה של פקידים רפורמיסטיים במשרד החקלאות הציעה הוראה שמטרתה להבטיח שבעלי האדמות בדרום ישלמו בפועל לחקלאים השכירים שלהם, דבר שרובם לא עשו.