tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נישואים של זוגות מאותו המין – נישואיהם של שני אנשים מאותו המין, שנחתמו בטקס אזרחי או דתי.
תנועות להט"ב – תנועות חברתיות הפועלות למען להט"ב בחברה, בין השאר בקידום שוויון זכויות, נישואים חד-מיניים, חופש מיני ועזרה ללהט"ב הנמצאים במצוקה.
– היבטים חברתיים ביחס ללהט"ב בהיסטוריה ובדתות השונות.
מבטא הומוסקסואלי – מאפיינים פונטיים המושמעים לעיתים קרובות על ידי גברים הומוסקסואלים.
– חקר השפה כפי שמשתמשים בה בקהילות להט"ב.
– זיהוי הנטייה המינית של אדם על סמך אופן דיבורו.
סלנג להט"בי – סלנג השגור בפי חלק מחברי קהילת הלהט"ב דוברי העברית בישראל.
– מונחים ששימשו לאורך השנים לתיאור הומוסקסואליות.
תרבות להט"ב – תרבות המשותפת ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים וקווירים.
הקהילה הגאה – קבוצת האוכלוסייה המאגדת להט"ב, אינטרסקס, א-מיניים, ג'נדרקווירים וקבוצות נוספות החורגות מהתפיסה החברתית הכללית של מגדר ומיניות.
הקהילה הביסקסואלית – חברים מהקהילה הגאה אשר מזדהים כביסקסואלים, פאנסקסואלים, או נזילים מינית.
הקהילה הטרנסית – חברים מהקהילה הגאה אשר מזדהים כטרנסג'נדרים.
התנועה לשחרור הגייז – תנועה חברתית ופוליטית להט"בית שפעלה להפסקת הדיכוי החברתי והחוקי נגד להט"בים.
– תנועות סטודנטים התומכות בפעילות התנועה לזכויות האזרח והגל השני של הפמיניזם, וכחלק מפעילותן מקדמות גם שוויון זכויות ללהט"ב.
סמלי להט"ב – סמלים שאומצו על ידי קהילת הלהט"ב המייצגים אחדות, גאווה, ערכים משותפים וערבות הדדית.
הסמלים המוכרים ביותר הם המשולש הוורוד ודגל הגאווה.
גיי בר – בר גיי המשרת בעיקר את קהילת הלהט"ב ומשמש כמרכז של תרבות להט"בית.
גיי אייקון – איש ציבור הנחשב לאייקון תרבותי של קהילת הלהט"ב.
– כלי תקשורת המיועדים בעיקר לצרכנים להט"בים.
הקולנוע הקווירי החדש – הקולנוע ההומו-לסבי העצמאי שהתפתח בתחילת שנות ה-90.
מצעד הגאווה – מצעד מחאה שנתי, המתקיים בערים שונות ברחבי העולם, בו מציינים את המאבק למען זכויות להט"ב ולמען קבלה חברתית בקרב הציבור.
גיי וילג' – אזור גאוגרפי המאוכלס בתושבים ששיעור גדול יחסית מתוכם משתייך בגלוי לקהילה הלהט"בית.
גיידאר – מונח המתאר יכולת אינטואיטיבית של אדם כלשהו לזהות להט"בים על סמך לבוש, התנהגות או שפת גוף.
– אמנות חזותית המתארת נושאים להט"ביים.
מוזיקת להט"ב – מוזיקה העוסקת בחוויותיהם של חברי הקהילה הגאה.
לאומיות קווירית – גישה לפיה הקהילה הגאה היא עם מובחן, בזכות תרבותם ומנהגיהם הייחודיים.
פינקוושינג (להט"ב) – שיטות שיווקיות ופוליטיות שמטרתן לקדם מוצרים, מדינות, אנשים או ישויות באמצעות הצגתם כגיי פרנדלי, על מנת להיתפש כמתקדמים, מודרניים וסובלניים.
– תולדות תרבויות להט"ב ודמויות להט"ב ברחבי העולם מהעת העתיקה ועד היום.
– תולדות הביסקסואליות בארצות הברית, משנת 1892 שבה נטבע המושג, ועד היום.
– תנועה למען זכויות להט"ב שפעלה בגרמניה משנת 1897 עד 1933.
– התנודות ביחס לגברים הומוסקסואלים ברחבי העולם מהעת העתיקה ועד היום.
– התנודות ביחס לגברים הומוסקסואלים בארצות הברית במשך השנים.
– התנודות ביחס לנשים לסביות ברחבי העולם מהעת העתיקה ועד היום.
– תולדות נישואים של זוגות מאותו המין ברחבי העולם מהעת העתיקה ועד היום.
– התנודות ביחס לנשים לסביות בארצות הברית במשך השנים.
מהומות סטונוול – סדרת הפגנות של חברי הקהילה הגאה בתגובה לפשיטה משטרתית בניו יורק בשנת 1969.
– תולדות הקהילה הגאה בעולם לאורך ציר הזמן.
– תולדות הקהילה הגאה בבריטניה לאורך ציר הזמן.
– תולדות הטרנסג'נדרים ברחבי העולם מהעת העתיקה ועד היום.
– תולדות הטרנסג'נדרים בארצות הברית מהמאה ה-17 ועד היום.
– תולדות הטרנסג'נדרים ברחבי העולם לאורך ציר הזמן.
– תולדות הא-מיניות מהמאה ה-19 ועד היום.
– תאוריה קווירית בהיבטים תאולוגיים.
– יחס הדתות השונות ללהט"ב.
– יחס הנצרות לנטייה מינית ולא-מיניות.
להט"ב ונצרות – יחס הנצרות ללהט"ב.
להט"ב ואסלאם – יחס האסלאם ללהט"ב.
להט"ב ויהדות – יחס היהדות ללהט"ב.
איסור משכב זכר – איסור מהתורה על קיום יחסי מין בין גברים.
נשים המסוללות זו בזו – הכינוי ההלכתי לקיום יחסי מין בין נשים.
להט"ב והינדואיזם – יחס ההינדואיזם ללהט"ב.
– יחס הבודהיזם לנטייה מינית.
להט"ב וסיקיזם – יחס הסיקיזם ללהט"ב.
הומוסקסואליות ודת – הקשר בין דת והומוסקסואליות במהלך ההיסטוריה, במקומות שונים בעולם.
– אזכורים הקשורים ללהט"ב בתנ"ך ובברית החדשה.
– יחס הטאואיזם, ותפיסות דתיות אחרות בסין, ללהט"ב.
טרנסג'נדריות ודת – הקשר בין אנשים טרנסג'נדרים ודת ברחבי העולם.
– הקשר בין אנשי אינטרסקס ודת ברחבי העולם.
– סיפורי מיתולוגיה אודות משיכה רומנטית או מינית בין דמויות בנות אותו מין, ואודות שינויי מגדר.
נושאים להט"בים באפוסים הינדים – דמויות של גיבורים הינדים, שמתכונותיהם או התנהגותם ניתן להסיק שהם שייכים לקשת הלהט"בית, או שהם מוצגים כבעלי אלמנטים של שונות מגדרית ומיניות לא-הטרוסקסואלית.
– נושאים הקשורים ללהט"ב במיתולוגיות אפריקאיות, בעיקר בעלי קשר לוודו.
– ייצוגים הומוסקסואליים במיתולוגיה היוונית והרומית, וכן תיאורים של קרוס-דרסינג ואנדרוגיניות.
– ייצוגים להט"ביים באגדות עם סיניות הקשורות לטאואיזם, קונפוציאניזם ובודהיזם.
זכויות להט"ב לפי מדינה או טריטוריה – פירוט זכויות להט"ב לפי מדינות או תחומי שיפוט.
– רשימת ארגונים הפועלים למען זכויות להט"ב ברחבי העולם.
הצהרת מונטריאול – מסמך משנת 2006 העוסק בזכויותיה של הקהילה הגאה, שאומץ במספר ערים בעולם.
– הצעה משנת 2006 שגובשה בוועידת האו"ם ביוגיאקרטה (אינדונזיה), שלא התקבלה.
ההצהרה המוצעת כוללת זכויות אדם אוניברסליות ללהט"ב, בהן ביטחון אישי, זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, חופש ביטוי, חופש התאגדות, וחופש תנועה ומקלט.
הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית – הצעה משנת 2008 ביוזמת צרפת ובתמיכת האיחוד האירופי, שלא התקבלה.
ההצהרה המוצעת כוללת גינוי של אלימות, הטרדה, אפליה, הדרה, סטיגמטיזציה ורדיפה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, וכן גינוי על הרג והוצאה להורג, עינויים, מעצרים שרירותיים וקיפוח כלכלי, חברתי ותרבותי על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
– תיעוד אפליה כלפי אינטרסקס ברחבי העולם, ומקרים בהם הם הוכרו כזכאים לזכויות אדם.
– זכותו של אדם לבטא את מיניותו ולהיות חופשי מאפליה על רקע נטייה מינית.
– הקשר בין אידאולוגיה סוציאליסטית לזכויות להט"ב, ודמויות להט"ביות בולטות בתולדות הסוציאליזם.
– מגוון ההתייחסויות של תנועות קומוניסטיות לזכויות להט"ב.
– גישות שונות של תנועות ליברטריאניות לזכויות להט"ב.
– ספרות העוסקת בנושאים לסביים, הכוללת שירה, מחזות וסיפורת המתייחסים לדמויות לסביות, וספרות עיון על נושאים הקשורים ללסביות.
– ספרות העוסקת בנושאים הומוסקסואליים, הכוללת שירה, מחזות וסיפורת המתייחסים לדמויות הומוסקסואליות, וספרות עיון על נושאים הקשורים להומוסקסואליות.
– ספרות העוסקת בביסקסואליות ובבירומנטיות.
– ספרות שנכתבה על ידי טרנסג'נדרים, או שהם קהל היעד שלה.
– התפתחות הייצוג הלהט"בי בקומיקס.
– סיפורי מדע בדיוני, פנטזיה ואימה, הכוללים דמויות להט"ב כדמות מרכזית, או דנים בנושאים הקשורים לנטייה מינית.
– תת-סוגות של אנימה ומנגה המתמקדות בנושאי להט"ב.
– הסתה נגד להט"ב באמצעות סיסמאות והפצת תאוריות קונספירציה.
– תעמולה נגד הומוסקסואלים המביעה תמיכה באלימות, סטיגמטיזציה ואפליה חברתית כלפיהם.
– מגוון עמדות אנטי-הומוסקסואליות, בהן דחייה חברתית, סטיגמטיזציה כהפרעה נפשית, האשמה במחלות ואסונות, האשמה בהטרדה מינית של ילדים ופדופיליה ותמיכה באלימות כלפי להט"ב.
– דעות קדומות, שנאה ואפליה כלפי הומוסקסואלים.
– דעות קדומות, שנאה ואפליה כלפי ג'נדרקווירים.
– דעות קדומות, פחד, דחייה וסטיגמטיזציה כלפי חולי איידס.
– תנועות חברתיות שפעלו מ-1973 עד 2013, שמטרתן הייתה למנוע היווצרות מערכות יחסים חד-מיניות, וצמצום ביטויי הומוסקסואליות.
הטרונורמטיביות – מערכת של נורמות חברתיות המגדירות את ההטרוסקסואליות כנטייה המינית הנורמלית והמועדפת.
הטרוסקסיזם – פעולות והשקפות המבוססות על ההנחה שכל בני האדם הטרוסקסואלים או שרק נטייה מינית הטרוסקסואלית היא נורמלית.
הטרוסקסואליות כפויה – הנחת יסוד, אשר נאכפת על ידי חברה הטרונורמטיבית, לפיה ניתן לכפות הטרוסקסואליות על בני אדם ללא קשר לנטיות המיניות שלהם.
טיפול המרה – שם כולל למספר טכניקות פסאודו-מדעיות, שנועדו לשנות נטייה מינית הומוסקסואלית להטרוסקסואלית.
הומופוביה – פחד, רתיעה או סלידה מחברי קהילת הלהט"ב, וביטויי אפליה, דחייה, שנאה, זלזול, או תוקפנות כלפי נטייתם המינית.
לסבופוביה – פחד, רתיעה או סלידה מלסביות, וביטויי אפליה, דחייה, שנאה, זלזול, או תוקפנות כלפיהן.
ביפוביה – פחד, רתיעה, ביטול או אפליה נגד ביסקסואלים.
– גישות, התנהגויות ותחושות שליליות כלפי א-מיניים, הכוללים דה-הומניזציה, הגדרת א-מיניות כהפרעה נפשית וסירוב לקבל א-מיניות כנטייה מינית אמיתית.
התנגדות לזכויות להט"ב – תנועות, גישות ואידאולוגיות המביעים התנגדות לזכויות להט"ב.
אזור חופשי מלהט"ב – עיריות ואזורים בפולין אשר הכריזו כי הם מתנגדים לזכויות להט"ב, מצעדי גאווה והצגת תכנים להט"ביים.
סטריאוטיפים על להט"בים – הכללות, דעות או דימויים קונבנציונליים המבוססים על נטיות מיניות או זהויות מגדריות של להט"בים.
טרנספוביה – עמדות ורגשות שליליים כלפי טרנסג'נדרים.
– תנועה המתנגדת למה שהיא מכנה אידאולוגיה מגדרית או תאוריית מגדר.
– פעולות והשקפות המבוססות על ההנחה שכל בני האדם הם סיסג'נדרים או שרק נטייה מינית סיסג'נדרית היא נורמלית.
TERF – אנשים התומכים בהדרת טרנסיות.
טרנסמיזוגניה – עמדות שליליות, שנאה ואפליה כלפי טרנסג'נדריות על הטווח הנשי.
Gay panic defense – אסטרטגיה משפטית שבה נאשם בעבירת תקיפה או רצח טוען לחפותו מאחר שביצע את העבירה עקב התנהגות מינית הומוסקסואלית לא-רצויה מצד הקורבן.
אלימות נגד להט"ב – אלימות המכוונת כלפי מיניותם או זהותם המגדרית של להט"בים.
בריונות והטרדות נגד להט"ב – פגיעה, התעללות, או תקיפה שבוצעה נגד מי שנתפס על ידי התוקף כהומוסקסואל, לסבית, ביסקסואל או טרנסג'נדר.
– תקיפה רגשית, פיזית, מינית או מילולית כלפי טרנסג'נדרים.
– הנטייה להתעלם, להסיר, לזייף או להסביר מחדש עדויות על להט"בים או מערכות יחסים להט"ביות בהיסטוריה, באקדמיה, באמצעי התקשורת, ובמקורות ראשוניים אחרים.
מחיקה לסבית – הנטייה להתעלם, להסיר, לזייף או להסביר מחדש עדויות על נשים לסביות או מערכות יחסים לסביות בהיסטוריה, באקדמיה, באמצעי התקשורת, ובמקורות ראשוניים אחרים.
מחיקה ביסקסואלית – הנטייה להתעלם, להסיר, לזייף או להסביר מחדש עדויות על ביסקסואילם או מערכות יחסים ביסקסואליות בהיסטוריה, באקדמיה, באמצעי התקשורת, ובמקורות ראשוניים אחרים.
סטרייטוושינג – תיאור דמויות ספרותיות להט"ביות כהטרוסקסואלים או התעלמות ממידע היסטורי על נטייתם המינית של אישים היסטוריים על מנת להתאימם לאידיאלים הטרונורמטיביים.
גיי פרנדלי – מונח המשמש לתיאור פתיחוּת וסובלנות כלפי להט"בים ותמיכה באווירה וגישה התומכת בקהילת הלהט"ב.
רפואת להט"ב – תת-מקצוע בעולם הרפואה המוקדש לטיפול בקהילה הגאה.
הרמאפרודיט – יצור חי המייצר גם תאי מין נקביים וגם תאי מין זכריים, ומתרבה ברבייה מינית.
– מחקר מדעי וספרות קלינית מתחום הפסיכולוגיה המתארים משיכה מינית ורגשית של להט"ב כאחד הסוגים הנורמליים של מיניות אצל בני אדם.
– פגיעות חברתית מוגברת אליה חשופים בני נוער להט"ב, ביחס לבני גילם ההטרוסקסואליים.
לפגיעות זו נלווים סיכונים לבריאות הנפשית והפיזית, וחשש מאלימות.
– תת-תחום של פסיכולוגיה העוסק בהיבטים שונים בחייהם של להט"בים, בהם התפתחות הזהות המינית, תהליך היציאה מהארון, תמיכת ההורים והמשפחה בלהט"ב והתמודדות עם דעות קדומות ואפליה כלפי קהילת הלהט"ב.
– הפרעות נפשיות שכיחות בקרב להט"ב, בהן דיכאון, חרדה והפרעות סומטופורמיות.
התאבדויות בני נוער להט"בים – סקירת שיעורי התאבדות, נטיות אובדניות וניסיונות התאבדות בקרב בני נוער להט"בים.
נוער טרנסג'נדר – ילדים ובני נוער שאינם מזדהים עם המין שנקבע להם בלידה, והם תלויים בהוריהם לצורכי טיפול, מגורים, תמיכה כלכלית ותמיכה נפשית.
"להגיע הביתה" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הצמד דולי ופן ויצא לאור ב-12 בפברואר 2024.
השיר נכתב והולחן על-ידי עילי בוטנר ודולי ופן שגם הפיקו אותו מוזיקלית.
השיר הוא שיתוף הפעולה הראשון בין השלושה, וכן הפעם הראשונה בה הצמד גם מבצעים את השיר.
השניים סיפרו כי תחילה כלל לא חשבו לשיר את השיר בעצמם וכי זוהי למעשה יוזמתו של בוטנר.
עם צאתו זכה השיר לאהדה ולחיבוק חם מהקהל, נכנס לפלייליסט של כאן גימל, והיה בשיאו לשיר הרביעי המושמע ביותר במצעד השבועי של מדיה פורסט.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על-ידי עמית מימוני ודורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של דולי ופן ב-12 בפברואר 2024. בקליפ ניתן לראות את השלישייה מופיעים אל מול חיילים, וכן מפגשים מרגשים של חיילי סדיר ומילואים עם משפחותיהם.
היחס של דת ההינדו ללהט"ב הוא מגוון וישנם הבדלים משמעותיים בין קבוצות המאמינים השונות.
כאשר הודו נשלטה על ידי דת ההינדו לא היו איסורים חברתיים או חוקיים על הומוסקסואליות או טרנסקסואליות בקרב האוכלוסייה הכללית טרם התקופה המודרנית המוקדמת.
עם זאת, היו איסורים דהרמטיים על התנהגות מינית פסולה (הטרוסקסואלית והומוסקסואלית כאחד) בקרב נזירים ואנשי דת.
ההינדו אף מתאר את קיומו של מגדר שלישי אשר שווה במעמדו לזה של המגדרים האחרים, כפי שמתבטא במסמכים רפואיים הינדואיסטיים עתיקים.
מספר טקסטים הינדואיסטיים הציגו יחסים הומוסקסואליים כחוויה טבעית וחיובית.
לדוגמה, הקאמה סוטרה מאשר ומכיר ביחסים אלו.
בנוסף, ישנם מספר מקדשים הינדואיסטיים אשר מכילים פסלים בהם מוצגים יחסים חד מיניים, בין אם של נשים ובין אם של גברים.
ישנם מספר אלים הינדיים אשר מציגים מיניות נזילה ומשתייכים לספקטרום הלהט"בי.
יחסים חד מיניים וגיוון מגדרי יוצגו בקרב ההינדואיזם כבר מהעת העתיקה במנהגים, ציורים, מיתולוגיות, פסלים, עדויות ועוד.
ישנן ישויות בספר המהאבהארטה אשר יכולות לשנות מגדר, כגון שיח'אנדי, אשר נטען שנולד כנקבה אבל מזדהה כגבר ואף מתחתן עם אישה.
עם זאת, הארט'אשאסטרה גורס שקיום יחסי מין הומוסקסואליים הוא עבירה ומעודד צניעות (אם כי דבר זה נכון גם לקיום יחסי מין הטרוסקסואליים).
בדומה לכך, הדרמשאסטרה מכיר בקיומה של הומוסקסואליות, ומגנה את כלל צורות יחסי המין אשר אינן וגינליות.
ישנן עדויות מחקריות לכך שאנשי דת הינדיים חיתנו זוגות חד מיניים במקדשים מאז קבלת העצמאות מבריטניה.
ישנם אף גופי דת הינדואיסטיים אשר הביעו תמיכה בהפיכת נישואים חד מיניים לחוקיים.
עם זאת, רוב אנשי הדת מתנגדים לכך.
להגנת ההפלות הוא חיבור של פילוסופיה מוסרית מאת ג'ודית ג'רוויס תומסון שפורסם לראשונה בירחון Philosophy & Public Affairs בשנת 1971. בהינתן שלעובר יש זכות לחיים, תומסון משתמשת בניסויים מחשבתיים כדי לטעון שהזכות לחיים אינה כוללת, רומזת או מובילה לזכות להשתמש בגוף של מישהו אחר כדי לשרוד.
לכן היא מסיקה שהפלה יזומה היא מותרת מבחינה מוסרית.
לטיעון של תומסון יש מבקרים משני הצדדים של הדיון על הפלות, אך הוא ממשיך לקבל הגנה.
למרות הביקורת, החיבור "להגנת ההפלות" נותר בעל השפעה רבה.
כנר - "השימוש בגוף של מישהו אחר"
ב"להגנת ההפלות", תומסון מסכימה לצורך הטענה כי לעובר יש זכות לחיים.
היא מגנה על הזכות המוסרית של הפלה באמצעות ניסוי מחשבתי.
היא כותבת:אתה מתעורר בבוקר ומוצא את עצמך גב אל גב במיטה עם כנר מחוסר הכרה.
נמצא שהוא סובל ממחלת כליות קטלנית, והאגודה לאוהבי המוזיקה בדקה את כל הרשומות הרפואיות הזמינות ומצאה שרק לך יש את סוג הדם המתאים לעזור לכנר זה.
לכן הם חטפו אותך, ואמש התחברה מערכת הדם של הכנר למערכת שלך, כדי שניתן יהיה להשתמש בכליות שלך כדי לחלץ רעלים מהדם שלו וגם משלך.
[אם ינותק הכנר ממך עכשיו,הוא ימות; אבל] בעוד תשעה חודשים הוא יחלים ממחלתו, וניתן יהיה לנתק אותו בבטחה ממך.תומסון טוענת שאדם יכול לנתק את עצמו מהכנר באופן סביר למרות שזה יגרום למות הכנר.
הדבר נובע מהגבלות על הזכות לחיים, שאינן כוללות את הזכות להשתמש בגופו של אדם אחר, ולכן בניתוק הכנר מהחשמל לא מפרים את זכותו לחיים אלא רק מונעים מהכנר את השימוש בגופו של מישהו אחר, שאין לו זכות עליו.
לפיכך, בבחירה להפסיק את הריונה, תומסון מגיעה למסקנה שאישה הרה אינה מפרה בדרך כלל את זכותו של העובר לחיים אלא רק חוזרת בה מהשימוש של העובר בגופה שלה, מה שבדרך כלל גורם למות העובר.
השתתפות של צד שלישי – "הילד המתרחב"
תומסון מבקרת את השיטה המקובלת לגזור את זכותה של אישה להפיל מהיתר של צד שלישי לבצע את ההפלה.
ברוב המקרים, זכותה של אישה להפלה עשויה להיות תלויה בנכונות הרופא לבצע אותה.
אם הרופא מסרב, אזי נשללת זכות מהאישה ההרה.
תומסון טוענת שביסוס זכותה של האישה ההרה על הסכמה או סירוב של רופא, מוביל להתעלמות מאנושיותה המלאה של האישה ההרה ובעקבות כך מזכותה על גופה שלה.
תומסון מציגה את הדוגמה ההיפותטית של הילד המתרחב.
היא כותבת:נניח שאתה מוצא את עצמך לכוד בבית קטנטן עם ילד שגדל.
אני מתכוונת לבית קטנטן במיוחד וילד שגדל במהירות - אתה כבר צמוד לקיר הבית ותוך כמה דקות אתה תמחץ למוות.
כדי לדמות זאת להריון, אפשר לחשוב שהאם היא האדם בתוך הבית והעובר הוא הילד הגדל.
במקרה כזה מאיימים על חיי האם, והעובר הוא זה שמאיים עליה.
משום שאין סיבה לאיים על חייה של האישה ההרה וגם אין סיבה לאיין על חיי העובר.
לכן אף צד שלישי אינו יכול להתערב.
תומסון טוענת שהאדם המאוים יכול להתערב, ובאמצעות הצדקה זו, יכולה גם אם הרה להפיל בצדק.
בחזרה לדוגמת הילד המתרחב, היא טוענת:שהרי יש לזכור שהאם והילד שטרם נולד הם כשני דיירים בבית קטן, שבטעות מצערת הושכר לשניהם: האם היא בעלת הבית.
העובדה שהיא כן מוסיפה את הפוגעניות שבמסקנה שהאם אינה יכולה לעשות דבר מתוך הנחה שצדדים שלישיים אינם יכולים לעשות דבר.
אבל זה עושה יותר מזה: הוא מאיר אור בהיר על ההנחה שצדדים שלישיים לא יכולים לעשות דבר.אם אומרים שאף אחד לא יכול לעזור לאם לבצע הפלה, זהו אי הכרה בזכותה של אישה על גופה או רכושה.
תומסון אומרת שאין חובה אישית לעזור לאישה ההרה, אם כי זה לא שולל את האפשרות שמישהו אחר עשוי לפעול.
תומסון מזכירה שהבית שייך לאישה ההרה; באופן דומה, הגוף המחזיק את העובר שייך גם לה.
הריון כתוצאה מקיום יחסי מין מרצון - "זרעים של אנשים"
כדי להמחיש דוגמה של הריון עקב קיום יחסי מין מרצון, תומסון מציגה את מצב זרעי-האנשים.
היא כותבת:שוב, נניח שזה היה כך: זרעי-אנשים נסחפים באוויר כמו אבקה, ואם תפתח חלון, אחד עלול להיסחף פנימה ולהשתרש בשטיחים או בריפוד שלך.
אתה לא רוצה ילדים, אז אתה מתקן את החלונות שלך עם מסכי רשת עדינים, הכי טוב שאתה יכול לקנות.
אולם כפי שיכול לקרות, ובמקרים מאוד מאוד נדירים אכן קורים, אחד המסכים פגום; וזרע נסחף פנימה ומשתרש.בדוגמה זו, זרעי-האנשים המתעופפים דרך החלון מייצגים התעברות, למרות מסך הרשת הזהירות, שמתפקד כאמצעי מניעה.
האישה המדוברת אינה רוצה שזרע-האנשים ישתרש בביתה, ולכן היא נוקטת באמצעי הזהירות והאמצעים הנדרשים כדי להגן על עצמה במסכי הרשת הטובים ביותר ולאחר מכן פותחת מרצונה את החלונות.
במקרה שזרע-אנשים בודד מוצא את דרכו דרך מסכי החלונות, לא רצוי ככל שיהיה, תומסון שואלת האם העובדה הפשוטה שהאישה סיכנה ביודעין התרחשות כזו בעת פתיחת חלונה מונעת ממנה את היכולת להפטר מהפורץ לביתה.
תומסון מגיעה למסקנה שלמרות שייתכנו מקרים שבהם לעובר יש זכות על גופה של האישה ההרה, אין לו זכות על גופה ברוב המקרים.
אנלוגיה זו מעלה את השאלה האם כל ההפלות הן הרג בלתי צודק.
להט במים הוא סרט קולנוע ישראלי שעלה לאקרנים בשנת 1969 עם זאב רווח ועירית שילה בתפקידים הראשיים.
זהו הסרט העלילתי הראשון והאחרון שכתב וביים יעקב המאירי.
ירדן הדייג (זאב רווח) נקרע בין שתי אהבות, אהבת הכנרת ואהבתו לענת, צעירה תל אביבית.
ירדן הופקר כילד קטן על ידי אמו ליד קבר המשוררת רחל, סמוך למושבה כנרת.
דייג זקן (יעקב בנאי) דואג לו, מעניק לו את השם "ירדן" ומכשיר אותו להמשיך בדרכו, כדייג.
יום אחד הוא פוגש בענת (עירית שילה), תל אביבית, בתו של ארכאולוג מוכר (אבנר חזקיהו), המבלה
ירדן מתאהב בענת, מביא אותה לביתו ושם הוא לומד ממנה על סודות המין והאהבה.
הסרט כולל מספר סצנות אירוטיות (נועזות לאותה עת בישראל).
הצילומים החלו באפריל 1968. חלקו של הסרט צולם על גדות הכנרת, ובחוף לידו בים המלח, וגם בחופי טבריה.
הסרט הוקרן לראשונה בקולנוע סמדר בירושלים.
אבנר חזקיהו – אבא של כנרת
יעקב בנאי – הדייג הזקן
יעקב אלפרין – הדייג המוזר
לילי קלאס – אשתו של הדייג הזקן
שחר קול – ירדן הילד
מאז שנת 1969 הסרט לא הוקרן בשום מקום.
ב-11 בדצמבר 2024 הסרט הוקרן מחדש בהקרנה מיוחדת ביוזמתה של נכדתו של הבמאי ענבל כהן אור בקולנוע סמדר בירושלים אותו המקום בו הסרט הוקרן לראשונה.
ההקרנה הראשונה של הסרט בקולנוע מאז שיצא לאולמות בשנת 1969 וסמוך לאחר מכן צונזר.
לאחר הסרט התקיימה שיחה עם חוקר הקולנוע שמוליק דובדבני על הייחודיות של "להט במים" אז והיום.
להוציא את העז הוא ביטוי עממי בעברית שמקורו בסיפור חסידי, בו פרדוקסלית של רב מובילה להקלה על מצוקה.
הביטוי נובע מסיפור עממי יהודי נפוץ, שבו אדם בא אל הרב ומתלונן על צפיפות ביתו.
הרב מורה לו להכניס עז לתוך הבית למשך שבוע.
לאחר שהבית נעשה בלתי נסבל, מצווה עליו הרב להוציא את העז, ואז פתאום הבית נראה מרווח יותר, והבעיה נראית פחות חמורה.
הביטוי משמש לתיאור פתרון שמגיע לאחר הוצאת גורם מכביד או מיותר, ולעיתים גם כהמחשה לכך שהבעיה במקור לא הייתה קשה כל כך, אלא שהוספת "עז" חיצונית רק החריפה אותה לזמן מה.
זהו גם משל לראייה פרופורציונלית של קשיים בחיים.
הוצג עיבוד לסיפור בסדרה "חלם בהלם" בצורת מחזמר.
בימינו נהוג לומר "להוציא את העז" במשמעות של הסרת מכשול מלאכותי, או הקלת העומס על ידי ביטול גורם מכביד.
להט אלפא הוא טיל נגד טנקים מונחה לייזר ישראלי, שמיוצר על ידי התעשייה האווירית לישראל (IAI).
הוא הדור הבא במשפחת טילי הלהט, המיועד ללחימה מנגד (Stand-Off) מטווחים ארוכים של מעל 20 ק"מ, ללא צורך בקו ראייה ישיר למטרה.
הטיל נועד לפגיעה מדויקת במטרות בעלות ערך גבוה, כגון טנקים, מבנים ומטרות חופיות, ומצויד בראש קרב מתקדם בגרסאות נגד טנקים ורסס.
חשיפת הטיל התבצעה ב-21 באוקטובר 2025, כחלק ממגמה של פיתוח יכולות נשק מדויקות בשוק הגלובלי.
פיתוחו של להט אלפא מבוסס על ניסיון של IAI בתחום טילי הנ"ט וטכנולוגיות ההנחיה בלייזר, כולל משפחת הטילים הוותיקה להט.
הטיל תוכנן כמענה לביקוש הגובר בשוק הבינלאומי לטילים מדויקים, אפקטיביים ומשתלמים במחיר, תוך התמודדות עם אתגרי שדה הקרב המודרני כמו חסימות GPS ומגבלות קו ראייה.
הטיל מיועד להתחרות במערכות כמו ספייק NLOS של רפא"ל, עם טווח דומה אך דגש על אמינות ההנחיה בלייזר.
להט אלפא הוא טיל קל משקל וקומפקטי, באורך של 2 מטרים ובמשקל של 25 ק"ג, המאפשר שיגור מגוון פלטפורמות.
הוא מצויד במערכת הנחיה מבוססת ביות לייזר, המאפשרת ציון מטרה על ידי כוחות קרקעיים או אוויריים, ופגיעה גם ללא קו ראייה ישיר (Beyond Line of Sight).
הטיל תומך בלחימה מנגד, המגנה על הכוחות המפעילים מפני אש נגדית.
לַהֲטוּטָנוּת או גָ'אגְלִינְג (מאנגלית: juggling), במובן הצר של המילה, היא האומנות של הטלת מספר חפצים באוויר בו זמנית, כך שלפחות חפץ אחד תמיד נמצא באוויר.
אביזרים מקובלים לשימוש בלהטוטנות הם: כדורים, מקלות, טבעות, לפידים, קלאבים וכל דבר אחר שאפשר לזרוק לאוויר.
במובן הרחב של המילה, היא מתארת רבות מאומנויות הקרקס, בעיקר: מקל פרח, דיאבולו, פוי, סטאף, כדורים, קונטקט יו-יו וקנדמה.
המילה האנגלית Juggling – ג'אגלינג, באה מכמה מילים בשפות שונות.
המילה ג'וגלן (jogelen) באנגלית עתיקה, פירושה הוא לבדר דרך ביצוע תרגילים או תעלולים.
המילה התגלגלה לצרפתית עתיקה בצורת המילה ג'וגלר (jogler) בעלת משמעות דומה.
המילים הלטיניות איוקולר (ioculr) - לבדר דרך הומור ואיוקוס (iocus) - בדיחה.
הלהטוטנות נפוצה זה אלפי שנים, ונתגלו רמזים לכך בתרבויות שונות בכל רחבי העולם.
בקברים מצריים נתגלו ציורים מהאלף השני לפנה"ס, המתארים להטוטנות בכדורים.
הלהטוטנות הייתה נפוצה באירופה עד לדעיכתה של האימפריה הרומית, ובימי הביניים נחשבה על ידי מנהיגי הדת הנוצריים כצורת בידור נלוזה, ולכן אין תיעוד היסטורי רב של הנושא מתקופה זו.
בשנת 1768 נפתח קרקס הלהטוטנים הראשון באנגליה.
במאה ה-19 נפוצו באירופה הופעות להטוטנות של אומנים מהמזרח.
זו מתיחה של תושיית האדם לקצה גבולה".
כתוצאה מבולטותם, באנגליה הוויקטוריאנית זוהתה אומנות זו עם המזרח.
ב-1899 נכתב בכתב העת Strand Magazine, "שאל את האדם הממוצע במה ידועה הודו, והסיכויים הם עשר לאחת שהוא יתעלם מהתהילה של הטאג' מהאל, מהחסדים של השלטון הבריטי, אפילו ממר קיפלינג, וללא היסוס יענה, במילה אחת, 'להטוטנים'".
התרגיל הבסיסי ביותר הוא ה-Cascade עם שלושה כדורים.
Cascade זה מצב בו הכדורים זזים בצורת הסיפרה שמונה על צידה.
תרגיל בסיסי נוסף הוא ה-Shower, זה מצב בו כל הכדורים זזים לכיוון אחד ו'עוקבים' אחד אחרי השני.
להלן מספר שיאים רשמיים עם עדות מצולמת - בשתי תפיסות לפחות של כל חפץ: 11 כדורים, 10 טבעות ו-8 אלות (קלאבים).
בתפיסה אחת לפחות של כל חפץ: 14 כדורים, 13 טבעות, ו-9 אלות.
בגלל מורכבות התרגילים בלהטוטנות, הומצאה שיטה לתיאור תרגילים.
שיטה זו נקראת SiteSwap, בגרסה הבסיסית של שיטה זו ניתן לתאר כל תרגיל על ידי שורה של מספרים, לדוגמה: 444633. ניתן להזין את שורת המספרים לתוכנות מחשב מסוימות ולראות יציר מחשב אשר מבצע את התרגיל.
האומנויות ששייכות ללהטוטנות הן בדרך כלל, אך לא רק:
מקל פרח (או פלאוור סטיק)
צלחת סינית (או צלחות סיניות)
אביזרים הקשורים לשיווי משקל (כגון רולה בולה, קביים, מקל פוגו, חד אופן וכו'.)
התרגום הרשמי של המילה האנגלית juggling לעברית הוא להטוטנות, אך מילה זו טרם הוטמעה על ידי העוסקים בתחום זה, והם משתמשים במילה ג'אגלינג והטיותיה השונות, כגון:
מג'אגלר, ג'אגלר - אדם העוסק בג'אגלינג, כאשר המקבילה בעברית תקינה היא להטוטן.
ג'ינגוּלים - תיאור כללי של המונח ג'אגלינג.
התעסקות בלהטוטנות הפכה פופולרית ביותר לקראת סוף המאה ה-20 בקרב קהילת המטיילים הצעירים בעולם (בעיקר בתאילנד), ובקרב קהילת הטראנס.
סוג נוסף של להטוטנות היא אמנות הפליירינג, שם מלהטטים עם כלים הקשורים לעולם הברים והאלכוהול כגון: בקבוקים, שייקרים, כוסות ועוד.
בפליירינג קיים גם אלמנט של הכנת קוקטיילים תוך כדי הטלת הבקבוקים באוויר.
פעם בשנה עורך איגוד הפליירינג הבינלאומי תחרות שתקבע מיהו הפלייריסט הטוב ביותר בעולם.
כנס הג'אגלינג הראשון בישראל נערך ב-1988 באילת, אשר נכחו בו עשרות בודדות של אנשים.
מאז נערכים כנסי להטוטנות בהובלת העמותה הישראלית ללהטוטנות ואמנות הקרקס, בהם מופעים של אמנים מחו"ל ומהארץ, תחרויות וסדנאות למידה.
הכנס המרכזי נערך מדי שנה בגן השלושה בחול המועד פסח במשך חמישה ימים.
הכנס מותאם בעיקר למשפחות ולחובבי התחום.
מאז 2013 מתקיים מפגש שבועי של קהילת הג'אגלינג בישראל בימי שני בקומה הרביעית של התחנה המרכזית החדשה של תל אביב.
בשנים האחרונות, פורסמו מספר מחקרים המראים כי להטוטנות משפרת כישורים מוחיים, בעיקר אלו הקשורים בקליפת המוח, אשר אחראית על חשיבה וזיכרון; הדבר מוסבר עקב התרגול של חלוקת קשב וריכוז רבה הנדרשת לביצוע הלהטוטנות, אשר יכול לעזור לשיפור כישורי ריבוי משימות הנדרשות בעולם המודרני.
שיאןחפץמספר פריטיםשיאאנתוני גאטואלות (קלאבים)74:24 דקותאלות (קלאבים)67:38 דקותטבעות715:06 דקותכדורים954 שניותתום וויטפילדכדורים1051 תפיסותכדורים1134 תפיסותאלכס בארוןכדורים1220 תפיסותכדורים1315 תפיסותכדורים1414 תפיסות (פלאש)בנצ'ה אנודיכדורים53:44:46 שעותדייוויד ראשכדורים313:10:05 שעותעדן זקכדורים קופצים1112 תפיסותדייוויד נאיירכדורים קופצים72:15 דקותלוקה פרדמנגסאלות (קלאבים)401:21 שעות
להטוטנות עם אש היא שימוש באביזרי להטוטנות בוערים באש.
החלק הבוער נעטף בקוולר (חומר מרוכב) ונטבל בחומר דליקה.
חומרי דליקה שונים ידלקו לאורך זמן שונה ובצבעי אש שונים.
חומר זה מיוצר לשימוש במטוסים ואינו נגיש לציבור הרחב.
נפט - נוח לשימוש ולא דליק מדי, אך מפיץ עשן סמיך וריח.
גז בוטאן נוזלי (נוזל מצתים) - חסר ריח הלוואי של הנפט, דליק.
שמן מנורות - ללא עשן, כמעט ללא ריח, נדלק מצוין ומתאים במיוחד לשימוש להטוטנות.
להיות ג'ון מלקוביץ' הוא סרט קומדיה-פנטזיה אמריקאי משנת 1999.
במאי הסרט הוא ספייק ג'ונז, התסריטאי הוא צ'ארלי קאופמן (שהתפרסם בזכותו), והשתתפו בו השחקנים ג'ון קיוזק, קמרון דיאז, קתרין קינר וג'ון מלקוביץ' בתפקיד עצמו.
אחד ממפיקי הסרט הוא מייקל סטייפ, סולן להקת .R.E.M.
הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בשלוש קטגוריות בשנת 2000.
קרייג שוורץ (ג'ון קיוזק) הוא בונה ומפעיל תיאטרון בובות מובטל.
אשתו, לוטי (קמרון דיאז) עובדת בחנות לחיות מחמד ומביאה את החיות בהן היא מטפלת לביתה.
בעקבות לחצה של לוטי, קרייג מוצא עבודה בחברה המציעה פתרונות תיוק הנמצאת בקומה ה-7 וחצי של בניין משרדים בעיר.
במהלך עבודתו הוא מכיר את מקסין (קתרין קינר).
קרייג מתאהב קשות במקסין והחל מחזר אחריה למרות נישואיו, אולם מקסין דוחה אותו ומתייחסת אליו בזלזול.
באחד מימי העבודה מגלה קרייג באקראי פתח קטן בקיר המשרד הנחבא מאחורי מגירות מתכת.
הכניסה אליו מובילה למחילה אשר מובילה אותו אל תוך תודעתו של השחקן ג'ון מלקוביץ' למשך רבע שעה.
בזמן הזה הוא רואה, שומע וחש את כל מה שמלקוביץ' מרגיש.
בתום הזמן הוא מושלך בשוליו של כביש בין-עירוני.
קרייג פונה למקסין ומגלה לה על דבר קיומו של הפתח.
מקסין יוזמת את מכירת האירוח בתודעתו של ג'ון מלקוביץ' תמורת 200 דולר לביקור.
העניינים מסתבכים לאחר שלוטי משתמשת בדלת ובעקבות החוויה בתוך ג'ון מלקוביץ' היא מחליטה שברצונה להפוך לגבר.
לוטי וקרייג מזמינים את מקסין לארוחת ערב שבסופה שניהם מתנפלים עליה בתשוקה.
מקסין דוחה את קרייג ואומרת ללוטי שהיא מוכנה להיות איתה כאשר היא בתוך ג'ון מלקוביץ'.
מקסין יוצרת קשר עם מלקוביץ' ונפגשת איתו כדי להיפגש עם לוטי בתוך מלקוביץ' ומקסין שוכבת איתו ותוך כדי כך עם לוטי.
ג'ון מלקוביץ' מחליט לעקוב אחרי מקסין אל הבניין בו היא עובדת וכאשר הוא מגלה שקיימת דלת שמובילה לתודעה שלו הוא נכנס לשם בעצמו כדי לבדוק את החוויה, אולם מגיע להזיה פסיכוטית רוויית זיכרונות רעים ומכוננים בה כולם הם ג'ון מלקוביץ'.
הוא דורש מקרייג לחסום את המנהרה ומנתק את הקשר עם מקסין.
קרייג מסרב לדרישתו של מלקוביץ' ומתוודה על אהבתו למקסין.
מקסין דוחה אותו שוב ואומרת לו שהיא רוצה את תשוקתה של לוטי בתוך מלקוביץ'.
קרייג מתוסכל ואכול קנאה בלוטי ועורג למקסין, כולא את לוטי בתוך הכלוב של הקוף של לוטי, ונכנס לתוך מלקוביץ' כדי להיות עם מקסין ברמייה.
קרייג מגלה כי הוא יכול לשלוט במלקוביץ' ואינו חייב לצאת בתום רבע השעה.
לוטי משתחררת מן הכלוב ומגלה למקסין כי קרייג שוכן בגופו של מלקוביץ', אך מקסין מתרשמת מקרייג ומסכימה להיות עמו כאשר הוא בתוך מלקוביץ'.
מקסין וקרייג/מלקוביץ' מתחתנים וקרייג מנצל את מלקוביץ', קשריו ופרסומו הרב כדי להפוך לאמן בובות מפורסם.
לאחר התחלה מוצלחת ביחסים, מקסין ההרה שוב מתגעגעת ללוטי.
העניינים הולכים ומסתבכים כאשר מתברר שד"ר לסטר - בעל המשרד שבו נמצאת הדלת מתכוון להשתמש בה כדי לחמוק מהמוות, והוא לא מוכן לתת לקרייג לגנוב ממנו את גופו של מלקוביץ' בו הוא יכול לשלוט בעזרתם של חבריו המזדקנים.
למלקוביץ' עצמו יש מעט מאוד מה לומר בעניין הפלישות לתודעתו.
ד"ר לסטר תופס את מקסין ומאיים על קרייג כי יהרוג אותה אם לא יפנה את מלקוביץ'.
קרייג חושש לחייה ומפנה את מקומו וחוזר אל מקסין בתור עצמו, אך היא חוזרת לזרועותיה של לוטי ודוחה את קרייג שוב.
קרייג מתכנן לפלוש אל מלקוביץ' מחדש, להעיף משם את לסטר וחבריו ולזכות שוב במקסין, אך יום הולדתו ה-44 של ג'ון מלקוביץ' חולף והמנהרה שאליה מובילה הדלת עוברת לתודעה של העוברית שברחמה של מקסין, שמלקוביץ'/לוטי הוא אביה.
קרייג כעת נעול בתודעתה של העוברית ואינו יכול להימלט או לשלוט בה.
לאחר היעלמותו של קרייג ותפיסתו של מלקוביץ' בידי ד"ר לסטר וחבריו, לוטי ומקסין הופכות להיות בנות זוג.
קרייג נטמע בתוך תודעתה של בתם של מקסין ומלקוביץ' ללא יכולת להימלט, אלא רק להסתכל ולהמשיך לערוג למקסין.
ערוץ הספורט שידר מערכון בשם "להיות רוי קין", בו השדר אבי מלר מוצא דלת לתוך תודעתו של קין, ומבקיע שער עצמי.
בסדרה הפיג'מות בערוץ הילדים שודר פרק בשם "להיות טל מוסרי", בו כוכבי הסדרה משתלטים על מוסרי.
להטוטני הכדורסל היא סדרת אנימציה בת 13 פרקים שהופקה לטלוויזיה על ידי האנה-ברברה במקור בשביל רשת NBC ב-1979. בישראל הסדרה שודרה בערוץ המזרח התיכון בשנות ה-80 של המאה ה-20 ובערוץ הילדים בתחילת שנות ה-90. הסדרה היא סדרת בת לסדרה "הארלם גלובטרוטרס" אשר הופקה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של קבוצת כדורסל אמיתית בשם הארלם גלובטרוטרס כקבוצת סופר גיבורים אשר במקביל למשחקי הכדורסל נלחמים ברשע בזמנם החופשי.
בסדרה הם היו הופכים לסופר גיבורים כאשר הם נכנסו לתאי מלתחות הקסם הניידים שלהם אותם הם לקחו במיניבוס שלהם.
כל חבר בקבוצה הייתה בעל כוחות-על ייחודיים וכל חברי הקבוצה היו מסוגלים לעוף.
הגלובטרוטרס קיבלו את משימותיהם מלוויין-כדורסל מדבר (בעברית הוא נקרא "כדור-רדאר").
נייט בראנש בתור "ליקוויד-מן" (בעברית "איש המים") - בעל יכולת להפוך לגל מים.
פרדי ניל בתור "סופר-ספיר" (בעברית "סופר-כדור") - בעל יכולת להפוך לכדורסל בעצמו.
ג'יימס סאנדרס בתור "ספגטי-מן" (בעברית "איש הספגטי") - בעל יכולת להפוך את גופו לסולם או לחבל.
לואיס דונבאר בתור "גיזמו" - בעל שיער אפרו ממש גדול ממנו יכל להוציא אביזרים בכמות בלתי מוגבלת.
יוברט אוסבי בתור "מולטי-מן" (בעברית "רב-איש") - בעל כוחות שיבוט.
להיות שם הוא ספר, שכתב הסופר הפולני יז'י קושינסקי, ויצא לאור בשנת 1970. הספר תורגם לעברית על ידי אהרן בר ויצא בהוצאת מודן בשנת 1970.
הספר מגולל את סיפורו של שאנס גרדינר, אדם מוגבל שכלית, אשר מתגורר בביתו של אדם אמיד.
תפקידו של שאנס הוא לטפל בגן הנוי של פטרונו.
אין לשאנס כל קשר עם העולם החיצון מלבד צפייה בטלוויזיה.
כאשר נפטר בעל הבית, לא נותרת לשאנס ברירה אלא לצאת לראשונה בחייו אל העולם הגדול.
שאנס, לבוש בבגדיו היפים ביותר של פטרונו, יוצא מן הבית ונדרס על ידי מכונית מפוארת.
כאן מתחיל סיפורו של אדם מוגבל שכלית, שאת כל ידיעותיו על העולם שאב מגינון ומן הטלוויזיה, ובכל זאת מטפס אט אט במעמדו החברתי, ובסופו של דבר הופך ליועץ לנשיא ארצות הברית.
ספר זה הוא למעשה ביקורת על החברה המודרנית בה צריך לדעת לדבר נכון, לדבר כפי שנהוג בטלוויזיה, כאשר למעשה אין צורך שיהיו דברים מאחורי המילים.
ב-1979 יצא סרט קולנוע, המבוסס על הספר, בבימויו של האל אשבי ובכיכובם של פיטר סלרס ושירלי מקליין.
עבור הסרט עובד הספר לכדי סאטירה קומית.
בסרט, שאנס אינו מוצג כאדם עם לקות משכל, אלא כאנאלפבית עם לקות נוירולוגית חריפה ולא מוגדרת, שמזכירה מאפיינים אוטיסטים.
שאנס חסר עוררות מינית, חסר תסכול, חסר הומור וכל הבנה לרמזים.
לקותו גורמת לו לדבר תמיד בסגנון יבש, חף מגינונים וקר רוח.
צירוף סגנון דיבור זה ללבושו המהודר גורם לו להיתפס כאדם משכיל ומכובד.
בכל פעם, שהוא אינו מבין מה עליו לומר, הוא עובר לדבר על הנושא היחידי שלמד לעומק בכל חייו - עבודת הגינה.
הציבור וכמוהו גם הנשיא, תופס את דבריו על אודות עבודת הגינה כמטפורות פוליטיות מעמיקות.
הספר הפולני "הקריירה של ניקודם דיזמה" מאת טדיאוש דולנגה-מוסטוביץ' שימש השראה לספרו של יז'י קושינסקי "להיות שם", שיצא לאור באנגלית בשנת 1971. קושינסקי לא הזכיר את "הקריירה של ניקודם דיזמה" (שלא תורגם לאנגלית ולא היה מוכר לקוראים בארצות הברית).
תחקיר שפרסם העיתון "וילג' ווייס" ב-1982 האשים את קושינסקי בגניבה ספרותית של עלילת הספר "להיות שם".
קוראים ישראליים מוסיפים שהספר מועתק, כמעט מילה במילה.
הוא העתיק פסקאות שלמות, כולל את הבדיחות.
להיטון היה שבועון ישראלי בתחום המוזיקה והבידור הקל, שיצא לאור מ-1969 ועד 1989.
הגיליון האחרון (1028), הופיע ביום ג, 28 בנובמבר 1989, מבלי אינדיקציה כי זהו הגיליון האחרון.
ביום שני, 4 בדצמבר 1989, יום לפני המועד האמור לפרסום הגיליון הבא, פורסמה בעיתון "חדשות" ידיעה (מאת רונן טל ואפי לנדאו) בה עורך העיתון, דודו אורן, מאשר כי הוא עוזב את השבועון, כי הגיליון העתידי שאמור להופיע מחר לא יופיע, וכי עתיד השבועון לא ידוע.
"להיטון" החל את דרכו כדו-שבועון ב-26 בספטמבר 1969, מייסודם ובעריכתם של אורי אלוני ודוד פז.
הגיליון הראשון הודפס ב-5,000 עותקים שכולם אזלו תוך זמן קצר, והגיליון הבא כבר הודפס ב-10,0000 עותקים כעבור שנה בדיוק, בספטמבר 1970, הפך לשבועון.
"להיטון", שהיה נפוץ בעיקר בקרב הדור הצעיר, יצר ז'אנר עיתונאי מהסוג שלא היה מוכר או נגיש בישראל.
הוא הביא מידע נרחב על כוכבי מוזיקה ובידור של הימים ההם, דירוגים של מצעדי הפזמונים, רכילויות, ביקורת תקליטים, חדשות וכתבות על כוכבי פופ בישראל ומחוצה לה, מילים לשירים, תמונות ופוסטרים.
הגיליונות הצבעוניים שימשו במה כמעט יחידה, ולבטח מרכזית, לפרסומם של כוכבי התקופה.
הפוסטרים הגדולים שהפיץ, בכלל זה פוסטרים בגודל טבעי, קישטו את קירות חדרי הילדים והנוער ברחבי הארץ.
כשבועון ייחודי בתחומו, יצר "להיטון" דירוג שנתי ללהיטי התקופה, ואף יזם את מופע "תקליט הזהב של להיטון".
בתחילת שנות ה-70 הביא "להיטון" לישראל, להופעות מיוחדות, את כוכבי סדרות הטלוויזיה "המלאך" (רוג'ר מור), "איירונסייד" ו"האחים" וכן את אליל-הזמר מייק בראנט (שנחשף לראשונה למעריצים בישראל מעל דפי השבועון).
בספטמבר 1976 התמזג להיטון עם השבועון "עולם הקולנוע", ונוספו לו תכנים מתחום הקולנוע והטלוויזיה, שהחל לצבור תאוצה ועניין באותם ימים.
אז הצטרף לעיתון כתב הבידור והקולנוע המקושר ג.
בסוף שנות ה-70 הגיע השבועון לשיא תפוצתו עם כ-30,000 עותקים לגיליון;.
אחר כך נקלע לחובות והוא החליף בעלים.
החל מ-1982 עד סגירת העיתון המעצבת גרפית הראשית שלו הייתה מרים קנדיוטי.
ב־1987 החל לערוך דודו אורן את השבועון "להיטון".
את הרכילות כתב שלומי בוצ'צ'ו - שם מדור הרכילות נקרא "בINיינים".
בוצ'צ'ו ערך את מדור הרכילות עד 1989.
"להיטון" נסגר סופית בדצמבר 1989.
"להיטון" יזם את תחרות היופי לצעירות "נערת היופי", והקפיד להביא לתחרות כוכבים נערצים באותן שנים, דוגמת השחקן ומפתח הגוף ארנולד שוורצנגר, דייוויד סול ופול-מייקל גלזר (כוכבי הסדרה "סטארסקי והאץ'") ופיטר שטראוס (כוכב הסדרה "עשיר ועני").
הזוכה בתואר נשלחה לייצג את ישראל בתחרות-היופי הבינלאומית לצעירות "Miss Teenage International".
לָהִיט הוא יצירה מוזיקלית, בדרך כלל שיר או נעימה, הזוכה להצלחה רבה.
הגורמים העיקריים להפיכת שיר ללהיט הם היותו קליט לאוזן וקל לשירה, קצבי לריקוד, או נסיבות כתיבתו – לרגל אירוע חריג כמו מלחמה.
במקרים רבים די בעובדה שהשיר מושר בפי זמר או להקה ידועים כדי שהוא יהפוך להיט.
המילה "להיט" מבוססת על שילוב המילה האנגלית "Hit" עם המילה העברית "להט" (תרגום שומר משמעות וצליל).
היא הומצאה ב-1960 על ידי שדרני הרדיו רבקה מיכאלי ומשה חובב, ואומצה על ידי האקדמיה ללשון העברית במקום תחדישה המקורי "כפתור".
לפני כן הרבו להשתמש במילה שְלָאגֶר (מילה שאולה מגרמנית: Schlager).
מאז חדר הביטוי ללשון העברית נעשה בו שימוש גם בתחומים אחרים, בעיקר מסחריים; כך למשל אומרים על מוצר הזוכה לפופולריות כי הוא "להיט".
הצעתו של דב סדן לתרגום המילה הלועזית "Hit" הייתה לתרגמה ל"יהלום", הן במשמעות של המינרל הנושא את אותו השם והן כתרגום בבואה של השורש האנגלי "Hit", שמשמעותו היא "להלום".
המדד המדויק לפופולריות אינו מוחלט, אך מקובל לראות שיר כלהיט על פי הצלחתו במספר קריטריונים:
מספר הפעמים שהוא מושמע ברדיו או בערוצי המוזיקה בטלוויזיה.
היקף המכירות של הסינגל או האלבום בו הוא מוקלט.
השימוש שעושים בשיר במסגרות שונות כמו: מועדונים, מסיבות, ערבי שירה בציבור וכדומה.
מיקומו ברשימות דירוג שונות, כמו: מצעדי פזמונים.
מספר הצפיות שקיבל השיר באתרי אינטרנט כדוגמת יוטיוב או שירותי מוזיקה דיגיטליים כגון ספוטיפיי, Apple Music ו-Deezer.
שיר או נעימה יכולים להיות להיט בקרב קבוצות אוכלוסייה מסוימות – על פי חלוקה של גיל, ארץ מוצא, או אזור גאוגרפי.
וכן בהקשר לסוג מסוים של פעילות, כמו ריקודי עם.
בתעשיית המוזיקה מייחסים חשיבות רבה ללהיט, בהיותו מקור הכנסה מובהק.
כותבים, מלחינים ומעבדים מוזיקליים אשר יודעים לקלוע לטעמו של ציבור רחב יותר - מבוקשים ומתוגמלים בהתאם.
גם זמרים אשר יש להם את הכישורים המתאימים לבצע להיטים, יזכו בקידום הקריירה שלהם.
בדרך כלל תהילתו של זמר נמדדת בכמות הלהיטים שהוא יכול לנפק.
מנגד, היות הלהיט פופולרי בקרב המונים, יכול במקרים מסוימים ליצור לו תדמית שלילית.
כך למשל יוצרים או חובבי מוזיקה הרואים עצמם אניני טעם מוזיקלי, יכולים לראות בלהיט יצירה בלתי אומנותית המיועדת להמונים.
גם חובבים אדוקים של ז'אנר מוזיקלי מסוים, יכולים לראות בלהיט מז'אנר אחר - סוג של מוזיקה זולה וממוסחרת.
להיט קיץ הוא מונח מתעשיית הבידור, המתייחס לשיר שמפורסם במהלך הקיץ, מגיע לשיא הפופולריות שלו במהלכו ודועך אחריו.
שיר פופ יכול לצבור פופולריות בין לאומית במהלך חופשת הקיץ ועל ידי כך להפוך ללהיט הקיץ המובהק בארצות רבות.
זמר של להיט אחד, או להקה של להיט אחד, הוא כינוי לתופעה בעולם המוזיקה המסחרית, בה שיר אחד של זמר או להקה הפך ללהיט, בעוד שאר השירים שביצעו אינם מוכרים.
בישראל עונים להגדרה זו רבים מהזמרים ומהלהקות שנבחרו לייצג את המדינה באירוויזיון.
"להיט בראש" הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ הראשון, בין השנים 1984–1992. בשלוש השנים הראשונות התוכנית שודרה בתדירות של פעם בחודש, ומדצמבר 1987 שודרה פעמיים בחודש.
את התוכנית הראשונה של "להיט בראש" ששודרה ב-9 בדצמבר 1984, הנחו משה מורד ומגישת תוכניות הספורט באותן שנים אורלי יניב.
לאחר מכן הנחו את התוכנית ביחד ולחוד - משה מורד, שרי צוריאל, אברי גלעד, דנה פיינרו, עירית ענבי, נועם גילאור, ענת דולב, גיל קומר, יואב גינאי ודורון אורן.
התוכנית הייתה למעשה המשך ישיר לתוכנית הווידאו קליפים הקודמת בערוץ הראשון: "עוד להיט".
בניגוד לקודמתה, בכל תוכנית הוצג מצעד הלהיטים הישראלי, וזאת לפי המצעדים המקבילים ששודרו בתוכניות הרדיו "מקום בצמרת" של "רשת ג'" ומצעד הפזמונים של גלי צה"ל, ודירוגו נקבע על-סמך בחירתם של מאזיני התוכניות.
בתוכנית נכללו "הופעות חיות" באולפן וקטעי מעבר עם מנחים בסגנון התוכנית הבריטית "Top of the Pops".
למעשה רוב הווידאו-קליפים בוצעו על ידי הזמרים והלהקות בלייב מלא והשירים הוקלטו באולפן להיט בראש כהקלטת מאסטר אור-קולית מקורית ולאחר מכאן נגזרה הקלטת השמע בלבד לשימוש בהשמעות רדיו ופרסומות, הדפסה על דיסקים ושימוש ברשתות החברתיות.
בין השנים 1984 ועד 1990 מנגינת הפתיחה של התוכנית הייתה "The Moons of Jupiter" של המוזיקאי הצ'כי אלכסנדר גולדשיידר.
ב-1986 נערכה לראשונה במסגרת התוכנית תחרות בחירת "זמר השנה", "זמרת השנה" ו"להקת השנה", כחלק מהמצעד השנתי.
עד לשנת 1987 הוצגו בכל תוכנית שני קליפים מחו"ל.
בחלק מהתוכניות שולבו ראיונות קצרים עם אמנים לפני שהוצג שירם.
התוכנית האחרונה של "להיט בראש" הייתה תוכנית הסיכום השנתי של שנת ה'תשנ"ב 1992.
"להיות או לא להיות" הוא סרט קומדיה אשר בוים על ידי אלן ג'ונסון ועלה לאקרנים ב-16 בדצמבר 1983. זוהי הגרסה החדשה לסרטו של הבמאי ארנסט לוביטש בעל אותו השם משנת 1942. צ'ארלס דרנינג היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1983 על משחקו בסרט זה.
שיר ידוע בעל אותו השם מהסרט הוא להיות או לא להיות, הידוע גם בשם "The Hitler Rap".
להיות קצין הוא סרט תיעודי של הבמאי איתן אורן, שהוקרן בערוץ 1 ב-1991.
צילומי הסרט נערכו בבית הספר לקצינים של צה"ל - בה"ד 1, ועקבו אחר מספר צוערים מתחילת קורס קציני חי"ר במהלך חורף 1990 (תחת פיקודם של מפקד בית הספר לקצינים גיורא איילנד ומפקד הפלוגה טל רז) ועד להצבתם בתפקידי פיקוד בשטח.
לאחר ההקרנה הראשונית בטלוויזיה הוקרן הסרט פעמים רבות בכנסים ובסמינרים וזכה להצלחה רבה.
חלק גדול מהצלחת הסרט היה תודות לבחירה מוצלחת של הצוערים שעליהם מתבסס הסרט, ולכנות ולתמימות של הדיאלוגים.
בסוף הסרט אפילוג קצר שמציג את הצוערים חצי שנה לאחר הקורס, ובו נזכר לראשונה "נוהל חניבעל" כאשר הקצין הצעיר ארז אשל מסביר לחייליו כיצד לפעול בשעת חטיפה.
את הסרט ליווה שיר הנושא "בדרך הזאת לבד" בביצוע סימה עמיאל ללחן ומילים של איתן אורן.
להיות, או לא להיות הוא משפט הפותח מונולוג המהווה אחד משיאי המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר.
משמעות המשפט, שהגיבור שואל האם להישאר לחיות או להתאבד, ומשקף את הסתכלותו על המציאות, שהיא חסרת משמעות ועל כן אין שווה להישאר בייסורים.
המונולוג נכלל בתמונה הראשונה של המערכה השלישית.
המלט אינו לבדו על הבמה כאשר הוא נושא את המונולוג: על הבמה נוכחים המלך קלאודיוס ועמו שר החצר פולוניוס, וכן אופליה.
השאלה אם המלט רואה את אופליה, או את המלך ואת פולוניוס, כאשר הוא נושא את המונולוג, נתונה לפרשנות.
תחילת המונולוג מפי המלט, בנוסחו המקורי:
בתרגומו הנודע בעברית של אברהם שלונסקי:
קדם לתרגומו של שלונסקי תרגומו של יהודה ליב גורדון:
במאי הסרט "המלט" משנת 1948 נותן לנסיך המלט זמן שונה ובמה אחרת לשאת את המונולוג.
הוא לא נישא לקראת מפגשו עם אופליה ובכך לייצור אווירה מתאימה לקראת המפגש.
רק בהמשך המחזה הוא מעלה את המלט לרחבת השמירה של המבצר, מיישר את מבטו מול גלי הים המתנפצים על יסודות המבצר, ובכך הוא מבטא את המשפט מתוך המונולוג: "לצאת מול ים התלאות, וקץ לשים להן תוך מאבק".
בפני העולם והצופים בסרט הוא הציג את לבטיו של האדם: האם עליו ללחום נגד הגורל או לנסות לשים קץ לחייו.
בשני המקרים הוא יגיע לקיצו, אם כן למה עליו גם לשאת את גורלו ואפילו לשאת בסבל עקב זאת.
השאלה היא רק אם כאשר ימות, מרצונו, האם בכך יסתיימו הייסורים.
יש לו חרדה ממה שיקרה אחרי המוות - ולכן המוות המוקדם עלול להתגלות כפתרון נוח רק להתלבטות ההווה.
הוא מתנסח בביטוי: "לסגור חשבון באיבחת פגיון", המחזיר אותנו לסיפור המעשה.
בסרט "המלט" משנת 2000 נעשה שימוש במונולוג פעמים אחדות:
על מסך המחשב בחדרו של המלט היא נשמעת מפי הוגה דעות מהמזרח הרחוק כחכמת חיים.
הוא המסביר "למה כדאי להיות" - על משקל המונולוג הוא קובע כי להיות פירושו להיות עם משפחה, עם חברים, עם הטבע ועם העולם.
מיד אחרי התפרצות השגעון, כמו במחזה, המלט מכוון אקדח לרקתו ולכל הכיוונים ואפילו נכנס לחדרו של המנכ"ל - "המלך" (הריק), תוך השמעת הזעקה: "להיות או לא להיות" - פעמים אחדות.
את כל המונולוג הוא משמיע בחנות להשכרת סרטי וידאו על רקע המדפים הנושאים את השלט: "סרטי פעולה" (action).
לאורך השנים, היו אזכורים רבים לציטוט זה בתרבות הפופולרית.
בבית האחרון של השיר Suicide Is Painless (שיר הנושא של סרט הקולנוע מ*א*ש ושל סדרת הטלוויזיה באותו השם) נאמר: "איש אמיץ ביקש ממני פעם לענות על שאלות מפתח: האם להיות או לא להיות?"
להיות ג'יין הוא סרט קולנוע בריטי משנת 2007 שביים ג'וליאן ג'רולד.
הסרט מתאר פרשת אהבים של הסופרת האנגליה ג'יין אוסטן עם טום לפרוי, צעיר אירי שפגשה בהיותה כבת עשרים.
הסרט מבוסס על ספרו של הביוגרף ג'ון ספנס "להיות ג'יין אוסטן", שמתעד את מערכת היחסים שנוצרה בין ג'יין אוסטן לטום לפרוי על פי מכתבים שכתבה אוסטן לאחותה קסנדרה.
חלק מהדמויות בסרט לקוחות מחייה של אוסטן, אבל רוב סיפור העלילה הוא בדיוני, ואינו נאמן למציאות.
פרטים אחדים בעלילה לקוחים מתוך ספרה של אוסטן "גאווה ודעה קדומה".
ג'יין היא בתו הצעירה של הכומר אוסטן ואשתו, שטרם מצאה לעצמה בעל מתאים.
היא שואפת להיות סופרת למורת רוחה של אמה ולשמחתו של אביה.
תומאס לפרוי הוא עורך דין צעיר ומבטיח אך עם מוניטין גרוע, שלדבריו טיפוסי לבני מעמדו.
בפגישתם הראשונה ג'יין מתרשמת ממנו לרעה, ואינה יכולה לסבול את הצעיר השחצן.
היא דוחה את חיזוריהם של גברים רבים, לרבות מר ויזלי אחיינה של ליידי גרשם העשירה.
ג'יין מסרבת להצעת נישואים ממר ויזלי, כיוון שאינה אוהבת אותו.
טום מנסה להתקרב לג'יין, ומתחיל לחשוב ברצינות על נישואים.
השניים מתחילים להכיר זה את זה בהדרגה, ובסופו של דבר הם מתאהבים.
טום, ג'יין, אחיה הנרי ובת-דודתה האלמנה של ג'יין הרוזנת אלייזה, מקבלים הזמנה מאת דודו ופטרונו של טום.
השופט, לורד לנגלוי, מזמין את הרוזנת העשירה ואת חבריה להתארח בביתו בלונדון.
הביקור נועד להפגיש את ג'יין עם השופט כדי שיתן את ברכתו לנישואים.
אולם השופט מקבל מכתב שממנו מתברר עוניה היחסי של משפחת אוסטן, והוא מתנגד בתוקף לנישואים.
טום אומר לג'יין שהוא אינו יכול להתחתן איתה, והיא נותרת עם לב שבור.
אך היא אינה יודעת שיש לו סיבה טובה לרצות להתחתן עם אישה עשירה, כל בני משפחתו תלויה בו לפרנסתה.
ג'יין חוזרת לביתה ומסכימה להנשא למר ויזלי, שאותו דחתה לפני כן.
טום מבין שהוא אינו יכול לחיות בלעדיה, חוזר ומציע לה לברוח איתו ולהתחתן.
ג'יין מסכימה והם עוזבים את הבית כאשר היחידה שמודעת לתוכניתם היא אחותה של ג'יין קסנדרה.
בדרך ג'יין נתקלת במכתב מאימו של טום ומבינה את מצבו.
היא אומרת לטום שהם אינם יכולים לעשות זאת, בגלל כל האנשים התלויים בו.
הוא מתעקש שהם חייבים להתחתן ואומר לה "לעולם לא אוותר עליך".
עוד הוא אומר שהוא ירוויח מספיק כסף, אך ג'יין יודעת שזה בלתי אפשרי, כאשר שופט בית המשפט העליון מתנגד לו, והם חסרי פרוטה.
כשהוא שואל אותה אם היא אוהבת אותו, היא עונה: "כן, אך אם אהבתינו תהרוס את משפחתך, עד מהרה היא תהרוס את עצמה, בתהליך איטי של השפלה ושל אשמה ושל חרטה".
אחר כך היא קמה ויוצאת לשוב לביתה.
בסוף רואים את ג'יין מסתכלת דרך חלון הכרכרה, ורואה אותו הולך אחריה ואז נעמד.
הסרט "להיות ג'יין" צולם בעיר דבלין ובאזורים הכפריים של אירלנד, בין השאר במחוז ויקלו, במקום בהמפשייר שבאנגליה, מקום הולדתה של ג'יין אוסטן.
סצנות רבות צולמו בטירת צ'ארלְוויל.
לדברי ג'וליאן ג'רולד ההחלטה לצלם את הסרט באירלנד נבעה ממספר סיבות.
האחת הייתה קבלת כספים עבור הסרט ממועצת הקולנוע האירית.
השנייה, שבאירלנד הם הצליחו למצוא תחושה של כפר שנותר ללא שינוי, ואת התחושה של הנוף שבו ג'יין אוסטן גדלה.
כמו כן באירלנד יש מגוון גדול של בתים ישנים מהתקופה הג'ורג'יאנית.
הצילומים של בית הכומר של סטיבנטון נעשו ב"היגינסברוק האוס" השוכן ליד טרים שבמחוז מית', אירלנד.
הבית נבנה באמצע המאה ה-18. אותו בית שימש בסתיו 2006 לצילומי הסרט "מנזר נורת'אנגר" כבית משפחת מורלנד.
אן האת'וויי - ג'יין אוסטן
ג'יימס מקאבוי - טום לפרוי
ג'ולי וולטרס - מרת אוסטן
ג'יימס קרומוול - מר אוסטן
מגי סמית' - ליידי גרשם
ג'ו אנדרסן - הנרי אוסטן
לוסי קוהו - אלייזה דה פוייד
לורנס פוקס - מר ויזלי
אנה מקסוול מרטין - קסנדרה אוסטן
לאו ביל - ג'ון וורן
ג'סיקה אשוורת' - לוסי לפרוי
כריסטופר מקהלם - מר קרטיס
איאן ריצ'רדסון - השופט לנגלוי
להיות אדם הוא האלבום השביעי של הזמר זוהר ארגוב, אשר הוקלט ויצא לאור בספטמבר 1986. בזמן ההקלטות, עקב התמכרותו הקשה לסמים, ארגוב היה שר משפט או שניים, עוצר, ורק לאחר זמן מה היה ממשיך להקליט משפט נוסף.
לבקשתו של ארגוב לא צולמה תמונה שלו על עטיפת האלבום, אלא צויר פורטרט שלו על ידי רשם הפורטרטים משה פאיאנס.
השיר "אבי" נכתב והולחן על ידי אביהו מדינה לזכרו של אביו של חברם המשותף בצלאל מזרחי, שהיה בזמנו הבעלים של מלון "גני שולמית" באילת.
קלידים - דריו מלכי, רביב גזית
גיטרה בס - יוסי מנחם
גיטרה קצב - שמוליק בודגוב
תופים וכלי הקשה - איקי לוי
גיטרה סולו - משה בן משה ('בן-מוש'), יהודה קיסר
כלי קשת - רביעיית נגנים מתוך הפילהרמונית
קולות רקע - מזי כהן, פנינה בריק, חני בודגוב
טכנאי הקלטה ומיקסים - מוני ארנון, יהודה קיסר, דודי רוזנטל, ישי בן-צור, וראובן מנשרוב
להיות איתה היא סדרת דרמה וקומדיה רומנטית של חברת "קשת".
הסדרה עלתה לשידור ב-25 בנובמבר 2013 בערוץ 2. אסי עזר יצר וכתב את הסדרה, ועודד רסקין ביים אותה.
העלילה מביאה את סיפורם של עמוס דָּהַרִי, אופה מבת ים, ונועה הוֹלַנדֶר, דוגמנית וידוענית, הפוגשים זה בזו במקרה ומתאהבים.
העונה השנייה הסתיימה בקליף האנגר, ו"קשת" הזמינה לסדרה עונה שלישית.
במקביל לכתיבתה, עזר עסק גם בהפקת האדפטציה האמריקאית "האופה והיפה".
בנוסף, עזר השתתף במקביל כמנחה בתוכניות המציאות "הכוכב הבא" ו"נינג'ה ישראל".
עבודה אינטנסיבית זו גרמה לעזר לסבול מהתקפי חרדה רבים והתמכרות לציפרלקס, ולאחר שכבר נעשו הליהוקים לעונה השלישית ובסמוך לתחילת שלב הצילומים הוא הודיע על הקפאת ההפקה.
עזר הצהיר כי אין בכוונתו להמשיך עם הסדרה, אך ציין כי "קשת" תוכל לעשות בעתיד שימוש בחומרים שכבר נכתבו.
עם זאת, הוא שב לעבוד עליה בסופו של דבר, ובדצמבר 2020 החלו הצילומים.
ב-12 באוקטובר 2021, עלתה לשידור העונה השלישית והאחרונה של הסדרה, בקשת 12, והסתיימה ב-3 בנובמבר באותה שנה.
עמוס דהרי הוא אופה מבת ים, והוא עובד במאפייה והמרכול של משפחתו.
הוא מנהל מערכת יחסים רומנטית עם ונסה מימון במשך 9 שנים, עד שהיא מציעה לו נישואים במסעדה יוקרתית.
הוא מסרב לה, והיא שופכת עליו מרק בזעם ועוזבת.
עוד לפני כן הוא פגש בשירותים של המסעדה את נועה הולנדר, דוגמנית וידוענית.
אחר כך ברחוב היא מציעה לו טרמפ בטענה שהיא מרגישה אשמה כי היא הציעה לו להזמין את המרק.
במקום לשוב לביתו הוא מתלווה אליה ואל חברותיה למסיבה.
צביקה גרנות, הסוכן שלה, תוקף את עמוס ומפנה אותו נגד נועה במטרה להפריד ביניהם, ויחסיהם החבריים הטריים של עמוס ונועה עולים על שרטון.
התנהגותו התוקפנית של עמוס מושכת את נועה, והשניים דווקא מתקרבים למורת רוחו של צביקה.
בני משפחתו של עמוס, ובמיוחד אחיו הצעיר אסף, מתלהבים מהקשר שנוצר בין עמוס לנועה.
נועה עורכת מסיבת בריכה בבית הוריה, ומזמינה גם את עמוס, שעקב תאונה נתלה לשעות ארוכות על מתקן בנג'י שהוקם כדי לשעשע את באי המסיבה.
נועה מזמינה את עמוס להצטרף אליה לנסיעה ללונדון, שבה היא מקבלת תפקיד בסרט הוליוודי.
עמוס מסייע לה להיפטר מבנו של מפיק הסרט, המצפה ממנה לשכב עמו בתמורה לזכייתה בתפקיד.
עמוס נשאר לישון בחדר המלון של נועה, והיא מנשקת אותו.
בשיחה בטלפון עם אמו של עמוס, נועה מזמינה עצמה לארוחת יום שישי אצל הוריו של עמוס.
הדבר מביך את עמוס, שסיפר לנועה שהוא גר בתל אביב, ומבין שכעת יאלץ לגלות לה שהוא גר בבת ים בבית הוריו.
אסף, אחיו של עמוס, מעריץ את נועה.
צביקה, הסוכן של נועה, חושב שעמוס לא מתאים לנועה מבחינת תדמיתית ורוצה שנועה תיפרד ממנו ותחזור לפיט, בן זוגה לשעבר.
הוא מנסה לשכנע את עמוס להתרחק מנועה בכך שהוא טוען בפניו כי היא רק רוצה להשתעשע בו, כחלק ממשבר הפרידה.
עמוס מתגנב למסעדה בה נמצאים נועה ופיט, נועה מבינה שהיא כבר לא אוהבת את פיט אלא את עמוס, והיא ועמוס חוזרים ובאים לביתו של עמוס ומספרים זאת למשפחתו.
עמוס עזב את בית הוריו ועבר לגור בווילה של נועה.
למרות זאת, הוא ממשיך לעבוד במאפייה.
במהלך מסיבת הפתעה שארגנה לעמוס, נועה מציעה לו נישואין מול כל המוזמנים, הצעה לה השיב בחיוב.
אביה של נועה, טייקון המלונאות גדעון הולנדר, שב לחייה לאחר עשר שנים של נתק.
חברתו לשעבר של עמוס, ונסה, מתארסת לפקח חנייה בשם פיש, ומנסה לפתח קריירה בתור סוכנת שחקנים.
היא מייצגת את בת דודתה, דפנה.
אחיו של עמוס, אסף, חוזר מטיול בספרד עם בת זוג ספרדייה בשם בלנקה.
משפחת דהרי מתקשה לקבל אותה מכיוון שהיא אינה יהודייה.
אסף משתכר ושוכב עם ונסה.
בלנקה מגלה שאסף שכב עם ונסה ומתעמתת איתה.
בזמן שנועה מתכננת את חתונתה עם חברותיה, נועה בלי שים לב אומרת דברים גזעניים על תימנים, ומישהו מצלם אותה בטלפון הנייד שלו.
במהלך ראיון בטלוויזיה, מפתיע המנחה את נועה ומקרין את הסרטון הגזעני.
עמוס עוזב אותה באמצע הראיון, וגם בני המשפחה שלו נפגעים ממנה עד עמקי נשמתם.
אחרי שנועה מתנצלת בפניהם הם סולחים לה.
במקביל מתקרב גדעון לעמוס ומשכנע אותו שהוא רק לטובתו ולטובת נועה, ואין לו שום כוונה להרוס להם את החתונה.
במקום זאת, היא נהרסת על ידי יאיר ועדן שמצליחים לפתות את בני הזוג כל אחד כשהם בארצות נפרדות.
נועה ועמוס חוזרים מחוץ לישראל וצביקה, שראה שעמוס נענה לניסיון הפיתוי של עדן בחיוב, אומר לעמוס שאם לא יספר לנועה ששכב עם עדן, הוא יספר לה.
גדעון מפטר את עדן לאחר שפיתתה את עמוס, מפני שביקש ממנה לא להתערב בזוגיותם של עמוס ונועה.
נועה מגלה מעדן שעמוס היה איתה, וזורקת אותו מביתה.
נועה אומרת לעדן שהיא מוכרת לה, ולאחר מכן מעדכן גילי הגנן את צביקה על כך שאין מידע קודם על עדן.
נועה מפטרת את צביקה, הסוכן שלה, אחרי שלא נקט פעולה כשעמוס ועדן היו יחד.
עדן מתארחת אצל יאיר ובהמשך מתגלה כי היא בעצם אחותו העונה לשם דניאלה אלטמן.
בנוסף מתגלה כי הם תכננו זמן רב לפגוע בגדעון ולגרום לנועה לשכב עם יאיר.
נועה מודיעה לעמוס כי יש לו זמן קצוב לאסוף את דבריו, ועמוס מתעמת עם צביקה האוסף את דבריו גם כן.
עמוס, גילי וצביקה מגלים כי דניאלה (עדן) ויאיר הם אחים.
נועה נמצאת עם יאיר בווילה בצפון, שבה בילה גדעון עם אימו של יאיר, והם מתנשקים וישנים יחד.
כשעמוס מתקשר לנועה כדי לעדכן אותה, יאיר מקבל את השיחה.
כשנועה שואלת את יאיר מי התקשר, הוא עונה לה שזאת הייתה אחותו, והיא שואלת אותו מתי תפגוש אותה.
עדן (דניאלה) חושפת בפני גדעון את הקשר שלה עם יאיר, וגדעון מתמוטט.
בסופו של דבר מספר יאיר את האמת לנועה, והיא עוזבת אותו בזעם.
שרשרת אירועים במרכזה חתונה בהפתעה שארגן עמוס במטרה להפתיע את נועה ולהינשא לה, נגמרת בכך שנועה ועמוס מתחתנים, וככל הנראה נדרסים בידי דניאלה.
העונה השלישית מתרחשת שלוש שנים לאחר חתונתם של נועה ועמוס.