tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
בהמשך שיחק בקבוצת מייטי ג'טס בניגריה.
ב-21 באוגוסט 2017 חתם טאנקו בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.
ב-31 באוגוסט 2018 הושאל טאנקו למשך עונת לבז'אנייה מליגת המשנה הסרבית, במדיה ערך 20 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
בתום עונת שוחרר טאנקו מהכוכב האדום בלגרד, וחתם על חוזה לשלוש שנים במלאדוסט לוצ'אני מליגת העל הסרבית.
הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-2 ביולי 2020 חתם טאנקו ביאבור איוואניצה מליגת העל הסרבית.
איברהים אבו מחארב היה שייח' בדואי וראש המועצה הראשון של מועצה מקומית לקייה בשנים 2000–2004. אבו מחארב היה איש הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, אימאם ומטיף במסגד היישוב.
לאחר מספר שנים בהם התנהל היישוב באמצעות ועדה קרואה, בבחירות הראשונות לראשות המועצה בספטמבר 2000, זכה ב-54.57% מהקולות וניצח את המתמודד ח'אלד אלסאנע.
כיהן בתפקיד עד שנת 2004.
בבחירות שנערכו ביישוב בשנת 2004, קיבל 35.85% מהקולות בסיבוב הראשון, והפסיד בסיבוב השני לאחמד אלאסד שקיבל 51.61% מהקולות.
התמודד בבחירות 2008 אך זכה בסיבוב הראשון ל-19.02% מהקולות בלבד, ולא עלה לסיבוב השני בו נבחר ח'אלד אלסאנע.
בבחירות 2018, היה מיוזמי החתימה על 'קוד כבוד' בין המועמדים לראשות המועצה, וקרא לשמר את המרקם החברתי ביישוב.
נפטר בגיל 62 ביוני 2019 בבית החולים סורוקה לאחר מחלה חשוכת מרפא.
נקבר בבית העלמין נבי סאלח ביישוב.
איברהים עבדול ראזאק (נולד ב-18 באפריל 1983) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר.
עבדול ראזאק החל את הקריירה שלו בקבוצת מייטי ג'.ק.
מגאנה בעונת 1998/99 וכן שיחק במדי נבחרת גאנה.
בעונת 1999/00 שיחק במדי קבוצת אולבורג מדנמרק.
בעונת 2000/01 שיחק במדי קבוצת אמפולי מאיטליה.
בעונת 2001/02 וכן בעונה נוספת לאחר מכן שיחק בקבוצת איי אס סנט אטיין בצרפת.
בעונת 2003/04 חזר לשחק בקבוצת אמפולי ובמהלך העונה עבר לקבוצת מליט בגאנה.
בשנה זו אף שיחק במדי הנבחרת באולימפיאדת אתונה 2004.
בעונת 2004/05 עבר לשחק במדי מכבי נתניה.
בכל הקבוצות בהן שיחק עבדול ראזאק הוא סבל מבעיית פציעות כאשר החמורה שבהן אירעה בסוף עונת 2005/06, אז נוטרל למספר חודשים ממשחק עד שנותח בספטמבר 2006 על חשבונו של הבעלים החדש דניאל יאמר.
בסוף השנה הושאל ראזאק להפועל רעננה מן הליגה הלאומית כדי לתת לו חצי שנה של חזרה לכושר משחק.
בתום העונה ברעננה הוא חזר לליברטי פרופשיונאלס מגאנה, ולאחר מכן חתם באל-אתחאד מליגת העל המצרית, אותה עזב כעבור שנה וחצי בגלל תום חוזהו.
בשנת 2010 עבר השחקן להפועל עכו ובינואר 2011 חתם ל 4 וחצי עונות בהפועל באר שבע.
לאחר חצי עונה בלבד שוחרר מהמועדון, ועבר לשחק בווייטנאם.
A) היא חברת התעופה הלאומית של ספרד.
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה מדריד-בראחס שבמדריד.
שם החברה נגזר משם חצי האי האיברי בו שוכנות ספרד ופורטוגל.
החברה נוסדה ב-28 ביוני 1927 וטיסותיה החלו ב-14 בדצמבר של אותה שנה בקו בין מדריד לברצלונה.
בשנת 1946 החברה הייתה לחברה הראשונה המפעילה טיסות בין אירופה לבין דרום אמריקה בקו מדריד - בואנוס איירס כשהיא משתמשת במטוס מדגם דאגלס DC-4.
ב-8 באפריל 2010 הודיעו איבריה ובריטיש איירווייז על מיזוגן תחת חברה חדשה שייסדו בשם International Airlines Group.
שתי החברות ממשיכות לפעול בצורה נפרדת ובמותגים נפרדים גם לאחר המיזוג.
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2024:
עד תחילת מלחמת חרבות ברזל החברה הפעילה 2 טיסות יומיות בין נמל התעופה מדריד-בראחס לנמל התעופה בן-גוריון.
הטיסות מתבצעות במטוסים מדגם איירבוס A321neo.
החברה הפסיקה לטוס לישראל במלחמת חרבות ברזל וחזרה לבצע טיסה יומית בין תל אביב למדריד באוקטובר 2025. הטיסות מבוצעות במטוסי האירבס A321NEO של החברה.
בנוסף, לחברה הסכם קוד שייר עם חברת אל על בקווים שזו מפעילה בתדירות של שתי טיסות יומיות למדריד וברצלונה.
איבריה הקווקזית (בגאורגית: იბერია, איבֶּריה), או ממלכת איבריה, הוא השם שניתן על ידי היוונים הקדמונים והרומאים לממלכה העתיקה של כארתלי (המאה ה-4 לפנה"ס – המאה ה-5 לספירה), המקבילה בערך לשטח גאורגיה של ימינו.
המונח "איבריה הקווקזית" (או איבריה המזרחית) נועד להבחין אותה מחצי האי האיברי (ספרד ופורטוגל של ימינו).
ממלכת איבריה שימשה בסיס לממלכה הגאורגית המאוחרת והבסיס לגאורגים (כרתוולים) של ימינו.
מידת היחסים האפשריים עם האיברים המערביים, או הסיבה לכך שלשני העמים יש אותו שם יווני, אינה ידועה בימינו.
ישנה גישה אטימולוגית הטוענת לקרבה בין העמים.
בעת העתיקה היה האזור מיושב במספר שבטים בעלי קרבה משפחתית, שנקראו באופן קולקטיבי, איברים (האיברים המזרחיים) במקורות מאותה תקופה.
המקומיים קראו לארצם כארתלי על שם המנהיג המיתולוגי, כרתלוס.
ייתכן כי המוסצ'ים (מושקים – Muški או המסחתים), הנזכרים על ידי מספר רב של היסטוריונים קלאסיים, וה"סספרים" (הנזכרים על ידי הרודוטוס), שיחקו תפקיד מכריע בגיבוש של השבטים שישבו באזור.
המוסצ'ים נעו באיטיות צפונה והתיישבו שם.
על פי כרוניקה מימי הביניים, שנכתבה על ידי לאונטי מרובלי בן המאה ה-11, כרתליס צחוברבה (חיי כארתלי), נמנה "מסחתוס" על בניו של כרתלוס, ולאחר מותו של האחרון מונה על ידי אימו לאב המייסד של מצחתה.
עם הזמן השתנה שם העיר מ"מֶסחתה" ל"מצחֶתה", בירתה העתידית של הממלכה האיברית.
השבט של מצחתה הונהג מאוחר יותר ונקרא "מַמַסַחליסי" ("בית האב") של מצחתה.
המקור הגאורגי מימי הביניים, "ניצורה של כארתלי", מספר על אזו ואנשיו, שהגיעו מאריאן-כארתלי, ביתם הראשון של הפרוטו-איברים, שהיו תחת שלטון הממלכה האחמנית עד לנפילת האימפריה הפרסית להתיישב במקום בו נוסדה מצחתה.
על פי הכרתליס צחוברבה, אזו היה מפקד יווני, שליוה את אלכסנדר הגדול במערכה נגד איבריה הקווקזית.
אזו הרג מנהיג של שבט מקומי בשם סאמארה, וניהל את האזור עד שאחיין של סאמארה, פרנוואז הראשון, עלה נגדו.
האחרון ניצח בקרב והפך, בסוף המאה ה-4 לפנה"ס, להיות המלך הראשון של גאורגיה.
פרנוואז, המנצח במאבק הכוחות, הפך למלך הראשון של ממלכת איבריה (302 לפנה"ס לערך – 237 לפנה"ס לערך).
הוא פלש לאזורים השכנים ושעבד אותן, כולל חלקים משמעותיים של הממלכה הגאורגית המערבית, קולכיס (אגריסי באותם זמנים), ונדמה היה כי קיבלה הכרה מובטחת מהממלכה החדשה שנוסדה על ידי בית סלאוקוס, הממלכה הסלאוקית, באזור סוריה.
לאחר מכן התמקד פרנוואז בתוכניות סוציאליות, כולל בניית מצודת ארמאזי, ופסל של ארמז.
הוא גם קבע את הכתב הגאורגי ככתב הרשמי.
יש הסבורים כי הוא המציא את הכתב הגאורגי.
על פי סברות אחרות, הוחדר האלפבית האסומטברולי (האלפבית הגאורגי הראשון) בשנת 412 לפנה"ס על ידי כומר גאורגי מכת ה"מטרה" (מיטרה הפרסי), ועברה רפורמה בשנת 284 לפנה"ס על ידי פרנוואז הראשון.
כמו כן הוא יצר שיטה מינהלית חדשה לחלוקת מחוזות של הממלכה.
בחלק מהמחוזות זה נקרא "סאֶריסתַווֹ".
היורש שלו הצליח להשיג שליטה על המעבר ההררי, מעבר דריאל, שידוע גם בשמו "שערי איבריה".
התקופה שבאה לאחר ימי השגשוג הייתה מלווה במלחמות בלתי פוסקות.
האיברים הוכרחו להתגונן מול מספר רב של פולשים.
איבריה איבדה חלק משטחיה בדרום לארמניה, והעמים ששכנו על אדמות הקולכיות התנתקו כדי להקים לעצמם את נסיכות "סקפטוצ'אוי" ("sceptuchoi").
בסוף המאה ה-2 לפנה"ס, המלך פארנאג'ום, משושלת פרנוואז הודח על ידי נתיניו, והכתר ניתן לנסיך הארמני ארשק, שתפס את כס המלוכה בשנת 93 לפנה"ס, וייסד את שושלת ארטאשס.
ההתקשרות הקרובה לארמניה הביאה עימה פלישה של המצביא הרומי פומפיוס, בשנת 65 לפנה"ס.
שהיה אז במלחמה מול מיתרידטס השישי, מלך פונטוס.
האחרון, לאחר שהובס במלחמת מיתרידטס השלישית, ברח לארמניה, ממלכת חתנו.
פומפיוס מונה לנציב הפרובינציה האסיאתית ופתח במלחמה כנגד פונטוס וארמניה.
פומפיוס הביס את מיתרידטס ליד העיר ניקופוליס, ומלך פונטוס המובס ברח לקרים.
רומא לא לקחה שליטה קבועה על איבריה.
תשע עשרה שנה לאחר מכן, בשנת 36 לפנה"ס, הרומאים צעדו שוב לעבר איבריה, והכריחו את המלך פרנוואז השני להצטרף אליהם למערכה מול אלבניה (אזרבייג'ן של ימינו).
בעוד ממלכה גאורגית אחרת, קולכיס, התנהלה כפרובינציה רומית בשם קפדוקיה, הייתה איבריה חופשייה, וקיבלה את הגנתה של רומי.
הקדשה מאבן, שנתגלתה במצחתה, מדברת על השליט של המאה הראשונה מיהדרט הראשון (58–106), כ"חברים של הקווקזים" ומלך "הרומאים אוהב את האיברים".
בשנת 75, ביצר הקיסר אספסיאנוס את המבצר שליד מצחתה, ארמאזי, עבור המלכים הגאורגים.
בשתי המאות הבאות נמשכה השליטה הרומית על האזור, אבל שלטונו של פארסמן השני (116–132) זכתה מחדש בחלק מעוצמתה הקודמת.
מערכת היחסים בין קיסר האימפריה הרומית, אדריאנוס, לבין פארסמן השני הייתה מתוחה, כאשר אדריאנוס רצה לפייס את פארסמן.
מכל מקום, היה זה יורשו של אדריאנוס, אנטונינוס פיוס, ששיפר את יחסיו עם פארסמן, במידה רבה כל כך שהאחרון ביקר ברומא, כאשר ההיסטוריון, דיו קסיוס, מדווח כי הוקם פסל לכבודו, וניתן האישור להעלות לו קורבנות.
התקופה לוותה בשינויים גדולים במעמד הפוליטי של איבריה עם ההכרה של רומא באיבריה כבעלת ברית, שיפור ממעמדה הקודם כמדינת חסות.
מצב פוליטי זה המשיך להתקיים גם בתקופת העוינות של רומא מול האימפריה הפרתית.
היווסדותה של האימפריה הסאסאנית, בשנת 226, הייתה גורלית להיסטוריה של איבריה.
החלפת האימפריה הפרתית החלשה במדינה ריכוזית חזקה, הביאה לשינוי באוריינטציה הפוליטית של איבריה, ודחקה אותה מרומא.
בתקופת שלטונו של שאפור הראשון (241–272), הפכה איבריה למדינה שמשלמת מס לפרסים.
מערכת היחסים בין שתי הממלכות הייתה ידידותית בתחילה, כאשר איבריה שיתפה פעולה במערכה הפרסית מול הרומאים, והמלך האיברי, אמאזספ השלישי (260–265), צוין כשליט מכובד בעיני שלטון הסאסאני, ולא כוואסל שדוכא בכוח הזרוע.
אבל הנטיות התוקפניות של האימפריה הסאסאנית, בהפצת הזורואסטריות, שכנראה נוסדה באיבריה בין שנות השישים לבין שנות התשעים של המאה ה-3, היו ברורות.
מכל מקום, בשלום ניסיביס (298), החלה האימפריה הסאסאנית את שליטתה על האזור, אבל הכירה במיריאן השלישי, הראשון מהשושלת הצ'וסרוידית, כמלך איבריה.
השלטון הביזנטי היה הפך למכריע, מתקופת שלטונו של המלך מיריאן השני, ואצילים מובילים המירו את דתם לנצרות בסביבות 317. ניצורם של האיברים מיוחס למיסיונרית, נינו הקדושה, שנשלחה לקפדוקיה, שהטיפה, עוד משנת 303, התנצרותה של הממלכה, המזרח גאורגית, איבריה.
הדת חיזקה את הקשר בין איבריה לבין האימפריה הרומית (מאוחר יותר האימפריה הביזנטית), והייתה לה השפעה חזקה על התרבות והחברה של הממלכה.
פרס גברה, והמלכים הסאסאנים החלו למנות משנה למלך (Pitiaxae/Bidaxae) כדי להשגיח מקרוב על הואסל שלהם.
לבסוף עבר התפקיד בירושה בבית השליטים של כארתלי תחתית, וכך נחנך הפיטיאך של כארתלי, שחלשה על אזור נרחב.
על אף שהיא נותרה חלק מממלכת כארתלי, הפך המשנה למלך את שליטתו למרכז ההשפעה הפרסית.
השליטים הסאסאנים העמידו את הנצרות של הגאורגים במבחן רציני.
הם קידמו את לימודי זרתוסטרה, ובאמצע המאה ה-5 הפכה הזורואסטריות לדת הרשמית השנייה במזרח גאורגיה לצד הנצרות.
על אף זאת, מאמצים להמרת דת של הגאורגים לא עלו יפה בדרך כלל.
תחייה יחסית מחודשת של הממלכה, חלה בתחילת תקופת מלכותו של המלך וחטנג גורגסלי (447–502).
באופן רשמי ואסל של פרסים, הוא איבטח את הגבולות הצפוניים, על ידי כך ששיעבד את ההרריים הקווקזיים, והשתלט על שטחי גאורגיה ממערב ומדרום.
הוא ייסד אוטוכפליה (כנסייה היררכית לעיתים בראשות בישוף מטרופוליטני) במצחתה, והופך את טביליסי לבירת הממלכה.
בשנת 482, הוא הוביל מרד כללי כנגד פרס.
ובמשך עשרים שנה לאחר מכן, מלחמה נואשת לעצמאות, אבל הוא לא הצליח להשיג את תמיכתה של האימפריה הביזנטית, הובס ונהרג בקרב בשנת 502.
התמשכות היריבות בין האימפריה הביזנטית לבין האימפריה הסאסאנית, על העליונות בקווקז, והתקוממות הנפל הבאה (523) של הגאורגים תחת שלטונו של גרגאן, הביאה לתוצאה טרגית לממלכה.
למלך האיברי נותר רק כח בסיסי, כאשר הממלכה נשלטה למעשה על ידי הפרסים.
בשנת 580 ייסד הורמיזד הרביעי (هرمز الرابع), מלך פרס, (שלט בשנים 579–590), מונרכיה, לאחר מותו של המלך באקור השלישי, ואיבריה הפכה לפרובינציה פרסית שנשלטה על ידי מארזפן (مرزبان, שליט).
בשנת 582 האיצו אצילים גאורגים בקיסר הביזנטי, מאוריצה, להחיות את הממלכה האיברית.
אבל בשנת 591, סיכמו ביניהם האימפריה הביזנטית והאימפריה הסאסאנית לחלק את איבריה ביניהם, כאשר טביליסי נשארת לפרסים, ואילו מצחתה עוברת לשליטת האימפריה הביזנטית.
בתחילת המאה ה-7 התמוטטה הפסקת האש בין הביזנטים לפרסים.
הנסיך האיברי, סטפנוז הראשון (בסביבות 590-627), החליט בשנת 607 להצטרף לכוחות הפרסים, מתוך מטרה לאחד את כל שטחי איבריה.
בתחילה נראה כי הצליח, אך מתקפת הנגד של קיסר ביזנטיון, הרקליוס, בשנים 627–628, שמה קץ לכוונות סטפנוז.
הביזנטים גברו על הגאורגים, והבטיחו את עליונותם במערב ובמזרח גאורגיה עד לפלישה הערבית לקווקז.
הערבים הגיעו לאיבריה בשנת 645 לערך, והכריחו את האריסתווי (הנסיך), סטפנוז השני (637 לערך – 650), לנטוש את נאמנותו לביזנטים והכירו בו כח'ליף.
כך הפכה איבריה למדינת חסות שמשלמת מס ונוסדה אמירות בטביליסי, בסביבות שנת 653. בתחילת המאה ה-9, האריסתווי אשוט הראשון (813–830) משושלת בגרטיוני, מבסיסו בדרום-מזרח גאורגיה, ניצל את חולשת השלטון הערבי, לאחר חורבן בגדאד בשנת 813, ומינה את עצמו לקואורופלט של איבריה (אחד מתוארי האצולה הביזנטיים).
בשנת 888, יורשו אדרנסה השני, באופן רשמי הווסאל של הביזנטים, הוכתר כ"מלך הגאורגים".
הצאצא שלו בגרט השלישי (975–1014), איחד מספר נסיכויות לממלכה המאוחדת של גאורגיה.
בהתאם לעדויות היסטוריות בשטח הממלכה התגוררו גם חברי קהילה של צאדים שהיו ככל הנראה ממוצא ארמני.
הדמיון בין השמות של תושבי חצי האי האיברי, האיברים המערביים לבין האיברים המזרחיים, אבות הגאורגים, הוביל לרעיון של קרבה אתנוגנטית (קרבת דם) ביניהם.
טענה זו נתמכה על ידי היסטוריונים עתיקים והיסטוריונים מימי הביניים, אף על פי שנבדלו בגישה לבעיית מיקום היישוב המקורי.
התאוריה הייתה פופולרית בגאורגיה של ימי הביניים.
המחבר הגאורגי הדתי החשוב, גיורגי מתאטזמינדלי (גיורגי מהר אתוס; 1009–1065), כתב על שאיפתם של אצילים גאורגים מסוימים לטייל בחצי האי האיברי, ולבקר את מה שהוא מכנה "הגאורגים של המערב".
איברהים רוגובה (באלבנית: Ibrahim Rugova; 2 בדצמבר 1944 - 21 בינואר 2006) היה פוליטיקאי אלבני והנשיא הראשון של קוסובו.
הוא שימש בתפקיד זה לאחר פירוק יוגוסלביה, מ-24 במאי 1992 ועד ליום מותו.
רוגובה עמד בראש מפלגת הליגה הדמוקרטית של קוסובו (LDK) וזכה במספר פרסים ובהם בפרס סחרוב לחופש המחשבה.
בעיני אלבנים רבים בקוסובו, רוגובה נחשב לאבי האומה.
איברי-סיר-סן היא קומונה במחוז הצרפתי עמק המארן, הגובלת בפרברים הדרומיים של פריז (כ-5 ק"מ ממרכז פריז), על גדות נהר הסן.
אוכלוסייתה מונה כ-55 אלף תושבים.
בתחילה נקרא היישוב "איברי" בלבד.
מקור השם בשם הלטיני Ivriacum או Ibriacum, אשר התייחס כנראה לבעל הקרקע באזור בתקופה הרומית, Eburius.
בשנת 1897 שונה שם היישוב באופן רשמי ל"איברי-סיר-סן" ("איברי על הסן") כדי לבדל בינו לבין יישובים בעלי שם זהה בצרפת.
העדויות המוקדמות ביותר לנוכחות של בני אדם באזור הן מלפני כ-4000 שנים.
בשנת 52 לפנה"ס התרחש באיברי-סיר-סן קרב בין שבט הפריזים הגאלי שהתגוררו באזור לבין כוחותיו של טיטוס לאביינוס, סגנו של יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה, שניצח אותם בקרב.
העדות הכתובה הראשונה המזכירה את שמה של איברי היא כתב זכויות משנת 936 לספירה החתום על ידי לואי הרביעי, מלך צרפת.
במאה ה-9 היה אזור איברי בבעלות ראשי קתדרלת נוטרדאם, אולם החל מהמאה ה-13 האזור חולק לחלקים קטנים יותר בבעלותם של מנזרים ואדונים שונים.
במאה ה-17 האדמה נרכשה על ידי האדון קלוד בוסק דובואה שבנה עליה טירה מרהיבה.
הטירה נהרסה כליל במהלך המהפכה הצרפתית.
בתחילת המאה ה-18 הפך האזור לאזור נופש עבור האצולה והבורגנות הפריזאית.
במהלך המאה ה-19 הוקטנה הקומונה כאשר חלקיה הצפוניים סופחו לפריז כדי ליצור את הרובע השלושה-עשר של פריז.
מבחינה פוליטית ידועה איברי-סיר-סן כאזור קומוניסטי.
מוריס תורז, שהנהיג את המפלגה במשך שנים רבות, כיהן כנציג האזור בפרלמנט במשך 32 שנים.
מאז שנות ה-20 כיהנו שלושה ראשי עיר בלבד, כולם מהמפלגה הקומוניסטית.
ניתן להגיע אל איברי באמצעות קו 7 של המטרו הפריזאי וכן באמצעות קו C של רכבת הפרברים RER.
איברהימה טראורה הוא כדורגלן עבר גינאי-צרפתי ששיחק בעמדת הקשר.
טראורה נולד בוילפאנט שבצרפת להורים מגינאה.
בנעוריו שיחק בקבוצות מפרברי פריז, ובשנת 2005 החל לשחק בבוגרים של מועדון החובבים לבלואה.
בשנת 2006 התגלה על ידי הרטה ברלין מהבונדסליגה, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון.
בדצמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה, במשחק מול נירנברג, אך לא קיבל הזדמנויות נוספות בקבוצה הבכירה, והמשיך לשחק בקבוצת המילואים.
ביולי 2009 חתם טראורה באאוגסבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה.
בעונת 2009/10 היה טראורה שחקן הרכב קבוע באאוגסבורג, וסייע לקבוצה לסיים במקום השלישי, אך הקבוצה כשלה במבחני העלייה מול נירנברג, כאשר טראורה הורחק בכרטיס אדום במשחק הגומלין.
בעונת 2010/11 סיימו אאוגסבורג וטראורה במקום השני בבונדסליגה השנייה, והעפילו אל הבונדסליגה.
בתום עונה זו עזב טראורה את אאוגסבורג וחתם בשטוטגרט.
בעונתו הראשונה בשטוטגרט, טראורה לא הצליח לבוא לידי ביטוי והופיע ב-12 משחקים בלבד.
בעונת 2012/13 הפך טראורה לשחקן הרכב קבוע, וחלק מחוליית קישור שכללה את מרטין הרניק, כריסטיאן גנטנר ושינג'י אוקזאקי.
טראורה ושטוטגרט סיימו עונה זו רק במקום ה-12, אך הגיעו לגמר הגביע הגרמני מול באיירן מינכן, שניצחה במשחק 2–3 וזכתה בטרבל.
טראורה פתח בהרכב במשחק זה, והוחלף בדקה ה-75 על ידי קאקאו.
בעונת 2013/14 טראורה ושטוטגרט הסתבכו במאבקי תחתית בבונדסליגה, וסיימו במקום ה-15, שהקנה לקבוצה הישארות בליגה.
בתום עונה זו, עזב טראורה את שטוטגרט לאחר שהבקיע שישה שערי ליגה ב-75 הופעות, ועבר לבורוסיה מנשנגלדבך.
בעונת הבכורה של טראורה בבורוסיה מנשנגלדבך, הוא סיים עם הקבוצה במקום השלישי בבונדסליגה, כאשר הוא תרם לקבוצה ממהירותו ומחוכמת המשחק שלו.
טראורה שיתף פעולה בקישור של גלדבאך עם פטריק הרמן, אנדרה האן, תורגן הזאר וכריסטוף קראמר, שהציגו קבוצה התקפית ומהירה.
המקום השלישי הקנה לגלדבאך השתתפות בליגת האלופות בעונת 2015/16, בה ערך טראורה את הופעות הבכורה שלו במפעל זה, אך הקבוצה סיימה במקום האחרון בשלב הבתים והודחה מהמפעל.
טראורה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה באוגוסט 2011 במשחק מול נבחרת מאלי.
גינאה ניצחה במשחק בתוצאה 0–2, וטראורה הבקיע את השער השני.
במוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012 הבקיע טראורה את השער הדרמטי ביותר בקריירה שלו, כאשר נבחרתו הייתה זקוקה לנקודה אחת במשחק ההכרעה על ההעפלה לטורניר מול נבחרת ניגריה, שהובילה בתוצאה 1–2. בדקה ה-91 הבקיע טראורה את שער השוויון, שהעלה את גינאה לאליפות, והשאיר את ניגריה בחוץ.
בטורניר עצמו, הודחה גינאה בשלב הבתים, על אף ניצחון 1–6 על נבחרת בוצוואנה, בו טראורה הבקיע שער אחד.
בנובמבר 2014, חששה בורוסיה מנשנגלדבך לשחרר את טראורה למשחקי הנבחרת, עקב התפרצות נגיף האבולה במערב אפריקה, אך טראורה התעקש לשחק עם הנבחרת.
בשנת 2015 השתתף טראורה עם גינאה בגביע אפריקה לאומות 2015, והבקיע שער שוויון בשלב הבתים מול נבחרת קמרון, שהתברר בהמשך כשער מכריע שסייע לגינאה להעפיל לרבע הגמר, לאחר שסיימה את שלושת משחקיה בתוצאה 1-1. ברבע הגמר הובסו טראורה וגינאה על ידי נבחרת גאנה בתוצאה 0–3 והודחו.
לאחר טורניר זה, לקח טראורה הפסקה קצרה מהקריירה הבינלאומית, וחזר לנבחרת במרץ 2016.
בשנת 2019 זומן טראורה לסגל גינאה לגביע אפריקה לאומות 2019, ושימש קפטן בטורניר זה.
טראורה וגינאה צלחו את שלב הבתים של הטורניר, אך הודחו בשמינית הגמר לאחר תבוסה 0–3 לאלג'יריה.
איברהים פרר (בספרדית: Ibrahim Ferrer; 20 בפברואר 1928 – 6 באוגוסט 2005) היה מוזיקאי וזמר אפרו-קובני מפורסם בקובה.
הוא הופיע עם להקות רבות, ביניהן קונחונטו סופרסה, אורקסטה שפין-שובן והאפרו קובן אול-סטארס.
בשלב מאוחר יותר בחייו נעשה פרר לחבר ב"בואנה ויסטה סושיאל קלאב" שקצר הצלחה בינלאומית.
פרר נולד במועדון ריקודים במועדון בסאן לואיס, ליד סנטיאגו דה קובה, במהלך בילוי של אימו ההרה.
אמו נפטרה כאשר היה בן 12, והוא נותר יתום ונאלץ לשיר ברחובות לפרנסתו.
שנה לאחר מכן הצטרף פרר ללהקה לראשונה בחייו.
היה זה צמד שהרכיב עם בן דודו שנקרא "חובנס דל סון" ("נערי הקצב").
הם הופיעו באירועים פרטיים והצליחו להרוויח מספיק כסף כדי להתקיים.
במהלך השנים הבאות הופיע פרר עם להקות רבות, ביניהן "קונחונטו סופרסה" ("להקת הפתעה") ו"אורקסטה שפין-שובן".
מוביל אורקסטה שופין-שובן גם הלחין את אחד הלהיטים הגדולים ביותר של פרר, "אל פלאטאנאל דה בארטולו" (El Platanal de Bartolo.
ב-1953 החל פרר להופיע עם הלהקה של פאצ'ו אלונסו בסנטיאגו דה קובה.
ב-1959 הלהקה עברה למשכן קבע בהוואנה, ושינתה את שמה ל"לוס בוקוקוס", על שם סוג של תוף שנמצא בשימוש נרחב בסנטיאגו דה קובה.
בלהקה של אלונסו פרר ביצע בעיקר סון, וואראצ'ה ומקצבים מהירים אחרים.
ואולם הוא השתוקק לשיר בולרו.
ב-1996 השתתף פרר בהופעות הקרקס העולמי של ניק גולד, כאשר הכריזו בקרקס שדרוש זמר בולרו בסגנון ישן.
בתחילה השתתף בהקלטת האלבום A toda cuba le gusta עם האפרו-קובן אול סטארס, שהיה מועמד לפרס גראמי.
ומיד לאחר מכן הגיעה ההקלטה זוכת גראמי של רי קודר לאלבום הבואנה ויסטה סושיאל קלאב, שהציג את כישרונו של פרר כזמר בולרו והפך אותו למפורסם מחוץ לקובה.
ב-1998 הקליט פרר אלבום למותג הקובני EGREM בשם Tierra Caliente: Ibrahim Ferrer con Los Bocucos ("אדמה חמה: איברהים פרר והלוס בוקוקוס") שכללה שירה של פרר, עיבוד וחצוצרה של מוביל הלהקה רוברטו קוררה, וליווי של הבוקוקוס.
האלבום שייך לסגנון הפיוז'ן של סון-ג'אז עם ביג בנד.
ב-1999 רי קודר הקליט את אלבום הסולו הראשון של פרר.
ב-2000 קיבל פרר בגיל 72 את פרס גראמי הלטיני לאמן החדש הטוב ביותר.
ב-2001 הופיע פרר בשיר "Latin Simone (¿Qué Pasa Contigo?)" ("סימון הלטיני (מה קורה איתך?)") באלבום העצמאי של הלהקה הווירטואלית הגורילז.
בעקבות מותו של פרר, ניגנו הגורילז את השיר בהופעה חיה כמחווה בהופעות שלהם ב-2005 וב-2006.
ב-2004 זכה פרר בגראמי, אך הממשל בארצות הברית סירב לאפשר לו להיכנס למדינה כדי לקבל את הפרס.
זאת עקב חוקי מתן ויזה מגבילים במיוחד שנכנסו לתוקף לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
פרר הוציא לאור הקלטת סולו שנייה בשם "Buenos hermanos" ("אחים טובים") ב-2003, והמשיך לסבב באירופה עד 2005. פרר גם תרם ב-2005 לאלבום Rhythms Del Mundo: Cuba ("מקצבי העולם: קובה") של Artists' Project Earth, בו שיתף פעולה עם קולדפליי, U2, דיידו, פיית'לס, ג'ק ג'ונסון, מארון 5 ואחרים.
ההקלטה האחרונה של פרר הייתה "Mi Sueño", אלבום שמוקדש לסגנון הבולרו.
האלבום יצא לאור לאחר מותו ב-2006.
פרר היה מאמין של דת הסנטריה , עירוב בין דתות אפריקאיות מסורתיות לבין אמונה קתולית.
איברהים פרר נפטר בגיל 78 מקריסת מערכות ב-6 באוגוסט 2005 בבית החולים CIMEQ בהוואנה, קובה, לאחר שחזר מסיבוב הופעות באירופה.
הוא נקבר בבית הקברות קולון בהוואנה.
איברומסורניס (שם מדעי: Iberomesornis; מילולית: עוף ביניים ספרדי) הוא סוג נכחד של עוף קדום שחי בתור הקרטיקון לפני 125 מיליון שנה באזור ספרד.
הוא היה שונה מרוב העופות המודרניים ובעל מספר תכונות של זוחלים.
הוא היה מקרוביו של העוף הראשון - הארכאופטריקס.
האיברומסורניס הגיע לאורך של דרור, כ-10 סנטימטרים, ומוטת כנפיים קצרה באורך 20 סנטימטרים.
הוא היה בעל נוצות פשוטות.
לא נמצאה ליצור גולגולת, אך נראה שהיא הכילה מקור קצר ובו שיניים זעירות.
הזנב שלו היה קצר מזנב הארכאופטריקס אך עדיין הכיל עצמות ארוכות יותר מהעופות הקיימים.
הוא הכיל טפרים ארוכים שעזרו לו לעוט על טרף.
העוף שהתגלה ב-1992 נחשב לממצא העוף הקדום המתקדם ביותר, אך לאחר מכן התגלו בסין מאובנים של סינואורניס (Sinornis) ושל קונפוציוסאורניס (Confuciusornis) שהכילו התאמות דומות יותר לעופות הקיימים.
עוף זה היה יכול כנראה לעוף בצורה פרימיטיבית, והוא כנראה דאה ביערות ספרד הקדומים במרדף אחרי חרקים ויצורים קטנים שונים.
בעזרת כפות רגליו הוא חטף את טרפו ואכל מעל העצים.
לעיתים הוא עופף מעל אגמים וגם נפל, שקע והשתמר בתוכם.
עוף זה הופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים.
איברהים קומה הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה צרפתי.
קומה נולד ברובע ה-20 של פריז להורים שהיגרו מבמקו שבמאלי מספר שנים לפני לידתו.
הוא גדל באטוני שברמות הסן (בפרברים המערביים של פריז).
אחיו הבוגר הוא שחקן הקולנוע והטלוויזיה דיוק קומה .
בגיל 10 הופיע לראשונה בטלוויזיה, בפרק שבסדרה הבלשית המצליחה, "נאווארו" בכיכובו של רוג'ר חנין.
בגיל 14 כיכב בקומדיה "Fais-moi des vacances" (עשה לי חופשות) – סרט הבכורה של הבמאי דידייה ביוול המתאר את הרפתקאות צמד נערים בניסיונם לצאת מחוץ לעיר לחופשת קיץ כמו מרבית בני גילם.
את פרסומו המשמעותי עשה כשהשתתף ב-57 פרקים בשבע עונות (2008-2002) של אופרת הסבון, Sous le soleil , ששודרה במקור בערוץ TF1 ובמקביל במדינות רבות ברחבי העולם, בתפקיד זאכרי – יתום המאומץ על ידי אחת מגיבורות הסדרה ובן זוגה.
קומה פרש מלימודיו בבית הספר התיכון בגיל 16 כדי להתמסר לעיסוקו הקולנועי.
החל ללמוד בבית ספר למשחק מיסודם של קלוד ודומיניק וירו .
כמו כן למד ב-2011 ב"מעבדה ליצירת שחקנים" של הלן זידי .
באותן שנים המשיך להשתתף בתפקידים זעירים בקולנוע ובתפקידי אורח בסדרות שונות בטלוויזיה הצרפתית.
תפקידו המשמעותי הבא בסרט באורך מלא היה ב-2013 בסרטו של הבמאי ז'וליין אברהם, La Cité rose (העיר בוורוד) , בו שיחק לצד אחיו דיוק, שעבור משחקו בו, נכלל ברשימת המועמדים לפרס סזאר של 2014 בקטגוריה "השחקן המבטיח ביותר"..
ב-2014 השתתף בסרט הקומי שזכה לפרסום רב יותר, "הקרוקודיל מבוטסוואנה" , בו גילם כדורגלן צעיר הזוכה לחוזה ממועדון ספרדי גדול אך לפני כן נוסע למולדת הוריו, בוטסוואנה, שם מעוניין השליט הרודן לצרף אותו לנבחרתו הלאומית.
ב-2016 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הצרפתי-סנגלי, "וולו", בבימויו של דאודה קוליבאלי, העוסק בסחר הסמים במאלי.
קומה גילם את דמותו של צעיר המאוכזב מאי יכולתו להתקדם בעבודתו ופונה לסחר בסמים בו הוא מצליח ומטפס בסולם הארגוני של הסחר הנרחב בסמים במדבר סהרה ובאזור שמדרום לו.
הסרט זכה לביקורות חיוביות בפסטיבלים בהם הוצג וקומה אף זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל FESPACO ב-2017, אך בהקרנות המסחריות נכשל הסרט.
ב-2017 שיחק בסרטו של הבמאי ברני גולדבלט , "Wallay", המספר את סיפורו של ילד צרפתי עירוני בן 13 אשר נשלח על ידי אביו לכפר מולדתו בבורקינה פאסו ונאלץ ללמוד לחיות בסביבה שונה לגמרי מזו שבה גדל.
קומה גילם את בן דודו הכפרי של הילד.
בשנת 2021 שיחק בסדרה של רשת BBC "מסביב לעולם בשמונים יום" המבוסס על הספר באותו שם מאת ז'ול ורן.
באותה שנה שיחק בסרט הבינלאומי "As Far as I Can Walk"; אשר הוקרן בבכורה בפסטיבל קרלובי וארי שם קטף חמישה פרסים בין היתר בגלובוס הבדולח.
איברהים לאלה שואייבו הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ.
שואייבו התחיל את הקריירה שלו באקדמית הכדורגל "גולדן בוט".
בעונת הצטרף לקבוצת גיווה מליגת העל הניגרית.
ב-30 בינואר 2016 שואייבו חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית לשלוש עונות.
ב-13 במרץ 2016 שואייבו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סרפסבורג 08. ב-16 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ואלרנגה.
ב-5 באפריל 2018 שואייבו הושאל לקונסווינגר מהליגה הנורווגית השנייה עד לסיום העונה.
שואייבו סיים את העונה עם 15 שערים ב-29 משחקי ליגה.
ב-3 בפברואר 2019 שואייבו חתם בבני סכנין עד לתום העונה בישראל.
בסיום העונה, ירדה סכנין לליגה הלאומית ושואייבו חזר להוגסונד.
בינואר , שואייבו חתם במיונדלן.
מועדון הכדורגל איבריה 1999, לשעבר סַבּוּרְתָּלוֹ טביליסי () הוא מועדון כדורגל גאורגי מהעיר טביליסי.
המועדון נוסד ב-20 באוגוסט 1999, והוא משחק בליגת העל הגאורגית.
המועדון זכה בשלוש אליפויות מאז היווסדו.
המועדון נוסד ב-1999. ב-2005 נקנה המועדון על ידי חברת "Iberia Business Group" שבבעלות טריאל צ'כיקשווילי, שהפך מאוחר יותר לשר הספורט וענייני הנוער של גאורגיה.
עונתו הראשונה של המועדון בליגת העל הייתה בעונת 2015/2016.
במרץ 2016 מונה מנואל היירו, אחיו של פרננדו היירו, למנהל הספורטיבי של המועדון.
למועדון יש את אחת מאקדמיות הנוער המובילות במדינה, והאצטדיון בו משחקת קבוצת הנוער הוא אצטדיון בגודל מלא, עם 1,800 מקומות.
איברהימה קאסורי פופאנה (נולד ב-1954) הוא פוליטיקאי גינאי שכיהן כראש ממשלת גינאה מ-21 במאי 2018 עד 5 בספטמבר 2021.
פופאנה הוא מומחה למדיניות כלכלית, מילא בעבר מספר תפקידים אסטרטגיים בממשל גינאה, בהם שר המדינה להשקעות ושותפויות ציבוריות-פרטיות תחת ממשל אלפא קונדה ושר הכלכלה והפיננסים תחת ממשל לנסנה קונטה.
כמו כן, הוא היה מועמד לנשיאות בשנת 2010.
איברהימה קאסורי פופאנה נולד בפורכריה (גינאה התחתונה) למשפחה של איכרים מוסלמים.
בשנת 2000 עזב את הממשלה והחליט לנסוע לחו"ל.
תחילה טס לסנגל ואחר כך לארצות הברית.
בשנת 2002 השיג דוקטורט בפיתוח, מימון ובנקאות כשלמד באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון והיה יועץ בינלאומי.
ב-21 במאי 2018 מונה איברהימה קאסורי פופאנה לראש ממשלת גיאנה בידי הנשיא אלפא קונדה.
הוא הודיע על תוכנית שאפתנית להפחתת עוני במדינה שמטרתה לעזור ל-40% מהגינאים ולהצילם מעוני קיצוני עד 2025.
ב-2021 במהלך ההפיכה הצבאית בגינאה הודח פופאנה מתפקידו.
איברו-אמריקה (בספרדית: Iberoamérica; בפורטוגזית: Ibero-América) או אמריקה האיברית הוא אזור ביבשת אמריקה הכולל מדינות או שטחים שבהם ספרדית או פורטוגזית, הן השפות השולטות גם כיום - לרוב טריטוריות שהיו שייכות בעבר לספרד או לפורטוגל, בהתאמה.
פורטוגל וספרד כלולות בעצמן בכמה הגדרות, כמו זו של הפסגה האיברית-אמריקאית וארגון המדינות האיברו-אמריקניות.
ארגון מדינות איברו-אמריקה כולל גם את גינאה המשוונית דוברת הספרדית, במרכז אפריקה, אך לא את מדינות אפריקה דוברות הפורטוגזית.
הקידומת איברו Ibero- והתואר איבריאן Iberian מתייחסים לחצי האי האיברי שביבשת אירופה, הכולל את פורטוגל וספרד.
איברו-אמריקה כוללת את כל מדינות הספנו-אמריקה בצפון אמריקה, מרכז ואמריקה הדרומית בתוספת האיים הקריביים ההיספנופיים, וכן את המדינה דוברת הפורטוגזית ברזיל.
איברו-אמריקה מובחנת מאמריקה הלטינית על ידי הדרת המדינה הדוברת צרפתית האיטי, המחלקות הצרפתיות שמעבר לים, גיאנה הצרפתית, מרטיניק וגוואדלופ, והקולקציות הצרפתיות סן מרטן וסנט ברתלמי.
בנוסף, מדינות בליז, גיאנה וסורינאם, ששפותיה הרשמיות הן אנגלית והולנדית, בהתאמה, אינן נחשבות לאיברו-אמריקאיות ואף לא אמריקאיות לטיניות.
מאז 1991 ארגנה קהילת הלאומים האיברית-אמריקאית מפגש פסגה איברי-אמריקני שנתי של ראשי המדינה והממשלות של מדינות איברו-אמריקה, כולל ספרד, פורטוגל ואנדורה,
איברהימה קונטה הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת צרפת.
קונטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סושו מהליגה השנייה בצרפת בהפסד 0–1 לאוסר ב-7 בפברואר 2017, כשהיה אז בן 17.
ב-28 במאי 2021 חתם בליברפול מהפרמייר ליג והצטרף למועדון ב-1 ביולי בפתיחת חלון ההעברות.
ב-18 בספטמבר ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג בניצחון 0–3 על קריסטל פאלאס.
ב-5 באפריל 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על בנפיקה ליסבון בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות.
קונטה נולד בצרפת והוא ממוצא מאלי.
שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת ונכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 21. ב-10 ביוני 2022 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד .
איברהימה סורי קונטה הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת החלוץ.
קונטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של גנט.
ב-23 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 0-0 מול וסטרלו.
ב-20 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 4-4 נגד וסטרלו.
ב-31 בינואר 2013 חתם בזולטה ורכם, ממנה עבר לאנדרכט בספטמבר .
בקיץ חתם באוסטנדה ובפברואר הושאל לוואסלנד-בוורן.
בקיץ עזב לראשונה את בלגיה וחתם בברואה סטארה זאגורה מליגת העל הבולגרית.
בעונתו הראשונה במועדון רשם את עונת השיא שלו בקריירה כאשר כבש שבעה שערים ב-24 משחקים.
ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה בהפסד 1–2 ל.
ב-15 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד בורקינה פאסו.
השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2015.
איברוחימחליל יולדושב (נולד ב-14 בפברואר 2001 ביאנגייר שבאוזבקיסטן) הוא כדורגלן אוזבקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת נפטצ'י פרגנה ובנבחרת אוזבקיסטן.
יולדושב גדל במחלקת הנוער של פחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
ב-1 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על סוגדיאנה דז'יזק במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2019. זו הייתה הופעתו היחידה במועדון בעונה זו, בסופה זכה המועדון באליפות אוזבקיסטן.
בעונת 2020 הושאל יולדושב לבוניודקור מליגת העל האוזבקית למשך עונה אחת.
ב-25 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על לוקומוטיב טשקנט במסגרת הליגה.
ב-22 באוקטובר הבקיע יולדושב את שער הבכורה שלו במועדון ובקריירה, בניצחון 2–6 על אנדיז'ן במסגרת המחזור ה-20 בליגה.
בסך הכל ערך יולדושב 21 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, והבקיע שער אחד.
לקראת תחילת עונת 2021 חזר יולדושב לפחטקור טשקנט.
ב-10 במרץ 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער הניצחון 2–3 על נסאף קארצ'י במסגרת המחזור הראשון בליגה.
יולדושב ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון בעונה זו לפני שעזב, והבקיע שני שערים.
הוא זכה עם המועדון בסופר קאפ האוזבקי.
ב-26 באוגוסט 2021 חתם יולדושב בניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית.
יום לאחר מכן, ב-27 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד חימקי במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022.
ב-3 בספטמבר 2020 ערך יולדושב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בניצחון 1–2 על נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות.
איברהימה קונה הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אלמריה מהלה ליגה ובנבחרת מאלי.
קונה גדל במחלקת הנוער של CO במקו.
ב-9 בפברואר 2018 חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית.
ב-14 בינואר 2020 הושאל למשך חצי עונה לאדנה דמירספור מהליגה הטורקית השנייה.
ב-10 בינואר 2021 חתם קונה על חוזה לשלוש עונות בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית.
ב-31 בינואר 2022 חתם לארבע וחצי שנים בלוריאן מליגת העל הצרפתית.
ב-16 באוגוסט 2023 חתם קונה על חוזה ל-5 שנים באלמריה מהלה ליגה.
ב-22 ביולי 2017 ערך קונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 0–4 על נבחרת גמביה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2018. הוא הבקיע שלושער במשחק זה.
הוא נכלל בסגל נבחרת מאלי לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
איברוספינוס (שם מדעי: Iberospinus; מילולית: "קוץ איברי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הספינוזאוריים שהתקיים בתחילת הקרטיקון של פורטוגל לפני 129.4 עד 125 מיליון שנה מזמננו.
מאובני הדינוזאור התגלו ב-1999 בתצורות בפורטוגל לצד משלחות שיצאו ב-2004 ו-2008. ב-2011 החליטו רוב החוקרים לסווג את העצמות לסוג בריוניקס שחי באירופה בתקופתו, אך ב-2022 החליטו החוקרים אוקטביו מתאוס ודריו אסטרביס-לופז (Darío Estravis-López) לסווג אותו לסוג נפרד.
הסוג כולל מין יחיד - Iberospinus natarioi, לכבוד קרלוס נטאריו, מגלה הממצאים.
החוקים רואים באיברוספינוס דינוזאור קדום למשפחות הנמצא בין הספינוזאורים דמויי-הספינוזאורוס הענקי בעל המפרש לבין הבריוניקיים דמויי-הבריוניקס הקטן וחסר המפרש, כשהוא נחשב לסוג ללא מקור במשפחתו.
האיברוספינוס הגיע לאורך של 7 עד 8 מטרים, לפי הנחה מהממצאים והיה בעל גפיים גדולות ולסת תחתונה בעלת חיישנים רגישים לתנודות במים, כל עוד הלסתות או השיניים הונחו במים וישנה מחלוקת אם היה לו מפרש בדומה לספינוזאורוס, בהתאם לחיבור חוליות הגב.
מבנה העצמות מרמז שחי באופן אמפיבי וכנראה שניזון מדגים וטרף דומה.
איברהימה סיסה הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר בדיבה אל-חסין.
סיסה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סטנדרד לייז'.
ב-29 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לזולטה ורכם.
ב-21 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 למונס.
בקיץ סיסה חתם במכלן במדיה שיחק שנתיים, שאחריהם חזר לסטנדרד לייז'.
ב-7 ביולי 2017 חתם בפולהאם מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-1 בספטמבר 2020 הצטרף לסראינג מליגת המשנה הבלגית.
בקיץ סיסה חתם באורל מליגת העל הרוסית.
בקיץ חתם בדיבה אל-חסין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
סיסה נולד בבלגיה להורים ממוצא גינאי ולכן היה יכול לייצג את שתי המדינות בזירה הבינלאומית.
ב-25 באפריל 2018 זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה.
ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–0 נגד .
ב-12 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–0 נגד .
איברהים קונה הוא כדורגלן גינאי-איווארי המשחק בעמדת השוער בפאולה היברניאנס.
קונה שנולד באביג'אן, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער אקסלנס המקומית ובגיל 18 הצטרף לדנגלה.
קונה שיחק לרוב בקבוצת המילואים של המועדון וב-23 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לפריז סן-ז'רמן במסגרת גביע הליגה הצרפתי.
בהמשך הקריירה שלו שיחק בקבוצות מהליגות הנמוכות בצרפת טארב, פאו, סטאד בורדו.
ב-16 בספטמבר 2020 חתם בזיתון קורינתיאנס מליגת העל המלטזית במדיה שיחק רק שלושה משחקים בליגה.
ב-15 ביולי 2021 חתם בפאולה היברניאנס, עמה זכה באליפות המדינה בעונתו הראשונה במועדון.
בצעירותו, קונה בנבחרת הנוער של חוף השנהב.
בשנת החליט לנצל את שורשיו הגינאים והחליט לייצג את גינאה.
ב-25 באפריל 2018 זומן לראשונה לסגל הנבחרת וב-9 בספטמבר של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד .
הגנרל איברהים מוחמד מחמוד רמדאן הוא איש כוחות הביטחון ופוליטיקאי פלסטיני מבכירי הרשות הפלסטינית, המכהן בתפקיד מושל נפת שכם מאז 2018. בעבר היה מושל נפת ג'נין.
איברהים רמדאן הצטרף לתנועת הפת"ח בשנת 1975. במהלך שירותו השתתף בהקמת הביטחון המסכל, ועמד בראש היחידה ליחסי חוץ של הארגון.
ב-2001 מונה למנהל האגף לביטחון מונע במרחב טובאס, וב-2003 פיקד על משטרת נפת אל-קודס, במשך 6 חודשים.
לאחמר מכן עד 2008 מנהל נפת טול-כרם, ועד מרץ 2010 שימש כמנהל נפת ג'נין.
במרץ 2010 מונה לעוזר המנהל הכללי לענייני מינהל ופיננסים בסוכנות.
ב-31 במאי 2014, הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למושל נפת ג'נין.
בנובמבר 2018 מונה למושל נפת שכם.
איברהים עבד אלחלים הוא פרופסור מן המניין ביחידה להנדסת אלקטרואופטיקה ופוטוניקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והיה ראש היחידה בשנים 2007–2015. עבד אל חלים הוא ראש קבוצת מחקר המתרכזת בגבישים נוזליים, הדמיה אופטית קוהרנטית, הדמיה ספקטרו-פולארימטרית, חיישנים מבוססי ננו-פלסמוניקה, ועוד.
במהלך עבודתו באוניברסיטה, הנחה עבד אלחלים עשרות תלמיד מחקר ותלמידי מוסמך ואירח משתלמים רבים מרחבי העולם.
פרופסור איברהים עבד אלחלים נולד בכפר מנדא להוריו סאלח ומרים.
עבד אלחלים השלים לימודי תיכון בנצרת, ולמד לימודי תואר ראשון בפיזיקה בטכניון בשנים 1977-1981. בשנים 1981–1988 השלים בטכניון תעודת הוראה, תואר שני בפיזיקה ותואר שלישי בפיזיקה.
בשנים 1988–1993 השתלם עבד אלחלים באוניברסיטאות בארצות הברית ובבריטניה.
בשנים 1993–2005 היה עבד אלחלים חוקר בכיר בכמה חברות תעשייה אלקטרו-אופטית מובילות בישראל.
החל מ-2005 הוא פרופסור באב"ג.
איברהים עבד אלחלים מתגורר בנווה שלום (ואחאת אל סלאם) מאז 2001. הוא נשוי לפאתן ואב להישאם ואדהם.
בשנים 1982–1985 למד עבד אלחלים לימודי מוסמך במחלקה לפיזיקה של הטכניון, וחקר את התכונות האופטיות של גבישים נוזליים כירליים בהנחית ראול וויל ולוסיאן בן-גיגי.
בשנים 1985 - 1988 היה עבד אלחלים תלמיד מחקר בטכניון וחקר אי-יציבויות מבניות של חומרים אמורפיים תחת קרינת לייזר רציפה, בהנחית ראול וויל ורוברט בסרמן.
לאחר סיום הדוקטורט, השתלם עבד אלחלים בשנים 1988–1991 באוניברסיטת קולורדו בדנבר, ארצות הברית, וחקר גבישים נוזליים אלקטרוקליניים.
בשנים 1991–1993 השתלם עבד אלחלים באוניברסיטת סאותהמפטון, בריטניה, וחקר אפנון אור אקוסטו-אופטי בסיבים אופטיים או בהתאמה אליהם.
בשנים 2000–2001 נטל עבד אלחלים הפוגה מעבודתו בתעשייה, ועבד כמרצה וחוקר במרכז לשכבות דקות של אוניברסיטת מערב סקוטלנד, פייזלי, בריטניה, בתחומי המיקרוסקופיה, אינטרפרומטריה והאפנון על ידי גבישים פוטוניים.
בשנים 1993–2005 פעל עבד אלחלים כחוקר בכיר בכמה חברות תעשייה אלקטרו-אופטית מובילות בישראל.
בשנים 1993–2000 היה עבד אלחלים פיזיקאי בכיר בקבוצה האופטית של קיי.אל.אי.-טנקור, חברה בתחום בקרת הייצור בתעשיית המיקרואלקטרוניקה.
בשנים 2001–2004 ניהל עבד אלחלים את קבוצת הגבישים הנוזליים בחברת ג'י,דבליו.אס - פוטוניקה.
בשנת 2005 היה המדען הראשי של חברת נובה מכשירי מדידה, הפועלת אף היא בתחום בקרת הייצור בתעשיית המיקרואלקטרוניקה.
בשנת 2014 הקים איברהים עבד אלחלים יחד עם בנו הישאם עבד אלחלים את חברת ההזנק פוטוניקסיס המתמחה בהתקנים אופטיים וחיישנים מבוססי פלסמוניקה.
בשנת 2019 יסד עבד אלחלים את חברת ההזנק פוטוליקסיס המתמחה בהתקנים של גבישים נוזליים בתחום הספקטרלי והפולרימטרי וביישומיהם.
לאור ניסיונו האקדמי והתעשייתי העשיר החל עבד אלחלים את דרכו האקדמית ב-2005 כפרופסור חבר ב יחידה להנדסת אלקטרואופטיקה ופוטוניקה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והקים בה קבוצת מחקר שהתפתחה במהירות.
בנוסף לניהול קבוצת המחקר כיהן עבד אלחלים בשנים 2007–2015 כראש היחידה.
מחקרי קבוצת המחקר התרכזו בגבישים נוזליים, הדמיה אופטית קוהרנטית, הדמיה ספקטרו-פולארימטרית לגילוי סרטן עור, פיתוח חיישנים מבוססי ננו-פלסמוניקה, ועוד.
עבד אלחלים וקבוצתו זכו במהלך השנים ב-28 מענקי מחקר מגופים וקרנות בישראל, מקרנות דו-לאומיות עם מגוון מדינות, ומהאיחוד האירופי.
במקביל לעבודתו באוניברסיטת בן-גוריון, החל מ-2011 עבד אלחלים הוא מדען בכיר אורח באוניברסיטה הטכנולוגית ננינג אשר בסינגפור.
פרופסור איברהים עבד אלחלים הנחה 27 תלמידי תואר שני, ו-15 תלמידי תואר שלישי, כמו-כן אירח עבד אלחלים בקבוצתו 17 משתלמים מרחבי העולם.
רשימת תלמידי המחקר שהנחה כוללת את אופיר אהרון, אלינה קרבצ'בסקי, עאטף שלאבנה, אבנר ספרני, מיכאל ניי, מירי גילבאואר, אסי סולודר, יגאל בלין, מרוואן אבולייל, סיוון אייזיקס, מוחמד אבו טועמה, איברהים וותד, אמיר אייזן, אנדריי נזרוב ואאבה בג'ג'.
חלק מתלמידיו מכהנים כמרצים או פרופסורים במוסדות אקדמיים בארץ ובחו"ל.
איברהים עבד אלחלים הוא מחבר שותף של שני ספרים, מחבר פרק ב-8 ספרים, פרסם עם שותפיו 199 מאמרים שהתפרסמו בכתבי-עת לאחר בקורת עמיתים, הציג 43 עבודות בכנסים, הרצה 70 הרצאות מוזמנות בכנסים, ותרם 85 פוסטרים או מאמרים לספרי כנסים.
בנוסף, עבד אלחלים הוא הממציא או אחד הממציאים על 20 בקשות פטנטים שהוגשו ברחבי העולם וחלקם נרשמו כפטנטים, ועל יותר מ-17 בקשות פרוביזוריות.
בין השאר, ב-2010 מונה עבד אלחלים לעמית החברה הבינלאומית להנדסה אופטית, ב-2004 מונה לעמית במוסד הבריטי לפיזיקה, וב-2015 מונה לחבר בכיר באופטיקה, לשעבר החברה האופטית של אמריקה(OSA).
בשנת 2016 מונה איברהים עבד אלחלים לפרופסור מן המניין ולחבר בסנאט אוניברסיטת בן-גוריון.
איברהימה קאדר אריאל במבה (באיטלקית: Ibrahima Kader Ariel Bamba; נולד ב-22 באפריל 2002 בורצ'לי שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א-דוחייל מליגת העל הקטרית.
במבה גדל במחלקת הנוער של פרו ורצ'לי.
בשנת 2020 עבר לוויטוריה דה גימארייש, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-27 בפברואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 3-0 לבנפיקה ליסבון במסגרת המחזור ה-24 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2021/2022.
ב-13 ביולי 2023 חתם בא-דוחייל הקטרית.
איברהימה קמארה הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בואבישטה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת גינאה.
קמארה גדל באקדמיית הכדורגל אוניברסל ובמחלקת הנוער של בראגה.
בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של בראגה.
ב-31 בינואר 2019 חתם קמארה במוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית.
הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-30 באוגוסט 2022 חתם קמארה על חוזה לארבע שנים בבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית.
ב-15 באוקטובר 2019 ערך קמארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 2–3 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות.
איברהים קוטלואי (בטורקית: İbrahim Kutluay; נולד ב-7 בינואר 1974) הוא שחקן כדורסל טורקי לשעבר, שלאחר פרישתו היה למנהל ופרשן ספורט.
הוא שיחק בעמדת הקלע, ובשיאו, היה אחד מקלעי השלשות הטובים בעולם.
הוא קלע שיא של 50 נקודות באליפות אירופה עד גיל 20 של פיב"א 1996 נגד איטליה, וגם 41 נקודות במשחק היורוליג נגד ציבונה זאגרב בעונת 1998-1999. הוא היה הכדורסלן הטורקי הראשון שזכה באליפות היורוליג, כשזכה בפיינל פור 2002 עם המועדון היווני פנאתינייקוס.
קוטלואי היה הטורקי הרביעי ששיחק ב-NBA.
בנוסף לקריירה המקצועית שלו, הוא גם משך עניין כדמות חברה גבוהה בשל תהילתו ועושרו וחייו האישיים אשר היו נתונים ללא הרף לביקורת תקשורתית.
איברהים קוטלואי גדל במחלקת הנוער של פנרבחצ'ה.
בתחילה תכנן להפוך לשחקן כדורגל, אבל בגיל 13, הוא עשה הסבה לכדורסל בהשפעת מאמניו ומשפחתו, מכיוון שהיה ברור שגובהו הגדול, התכונות הפיזיות והכישורים שלו יגרמו לו להצליח בתור כדורסלן.
הוא התקדם בכל שלב בודד של במחלקת הנוער, ובשנת 1992 הוצג לצוות של פנרבחצ'ה על ידי צ'טין ילמאז.
בעונת 1994–1995 הוא עשה פריצת דרך תחת מאמנו מוראט דידין וביסס את עצמו כקלע הטוב ביותר של הקבוצה.
הוא היה מלך הסלים של פיב"א ביורוליג בעונת 1998-1999, עם ממוצע של 21.4 נקודות למשחק.
לקוטלואי הייתה קריירה מוצלחת בקבוצה אפס פילזן (היום אנדולו אפס) עם ממוצע כולל של 15.1 נקודות, 1.7 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
בתקופתו ביוון הגיע קוטלואי לשיא של הקריירה שלו.
המעבר ל-א.א.ק אתונה היה מסוכן מאוד בגלל היחסים הבעייתיים מבחינה היסטורית בין טורקיה ליוון וגם בזמן העברתו של קוטלואי למועדון היווני היחסים היו מתוחים במיוחד.
למרות הכול איברהים אכן הוכיח את שוויו וזכה ב-MVP של הגביע היווני, ב-2001. ושנה לאחר מכן הוא עבר לפנאתינייקוס איתה גם זכה ביורוליג ב-2002.
מאוחר יותר הוא ייצג את Ülkerspor, ואת İTÜ, ב-BSL של טורקיה ו-PAOK בליגה היוונית.
הוא גם הגיע לשחק ב-NBA, עם סיאטל סופרסוניקס.
קוטלואי היה חלק מהנבחרת הבכירה של טורקיה בכדורסל.
עם נבחרת טורקיה, הוא זכה במדליית כסף ביורובאסקט 2001. וגם שיחק במדיה בטורנירים הבאים: יורובאסקט 1995, יורובאסקט 1997 אליפות אירופה בכדורסל 1999, יורובאסקט 1999, יורובאסקט 2003, יורובאסקט 2005, יורובאסקט 2007, אליפות העולם בכדורסל 2002 וגם באליפות העולם בכדורסל 2006.
כגארד בגובה 1.98 מטר, קוטלואי היה נחשב כאחד מקלעי החצי מרחק הטובים ביותר.
יחד עם הארון ארדנאי, קוטלואי מדורג בין הסקוררים הטובים ביותר שטורקיה ייצרה אי פעם.
קוטלואי הפך לשחקן הטורקי הרביעי ששיחק ב-NBA, אך הוא לא הצליח להצליח בקריירה שלו בארצות הברית.
קוטלואי זכה לשבחים על המנטליות, המנהיגות והצניעות שלו לאורך הקריירה שלו.
לאחר שפרש ממשחק כדורסל קוטלואי החל בקריירה כפרשן ספורט, ובשנת 2015, הוא הצטרף למועדון הטורקי דרושפאקה, ועבד כמנהל המועדון.
איברהים פקניון קונה הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת הקשר האחורי באאודה.
בספטמבר קונה חתם במכבי פתח תקווה והושאל מיידית להפועל אשדוד מהליגה הלאומית.
ב-2 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל עכו.
בקיץ חתם באקריטאס חלורקאס מליגת העל הקפריסאית.
ב-12 באפריל 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד אנורתוסיס פמגוסטה.
בקיץ חתם באאודה מליגת העל הלטבית.
ב-10 ביולי 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–2 נגד B36 טורסהאבן.
איברוטיניב היא תרופה לטיפול בסרטן.
היא מעכב בלתי הפיך ועוצמתי של האנזים ברוטון טירוזין קינאז , והוכיחה פעילות מבטיחה בניסויים קליניים בטיפול בממאירות של תאי B.
התרופה משווקת תחת השם המסחרי אימברוביקה (Imbruvica).
איברוטיניב פותחה על ידי חברת Pharmacyclics Pharmacyclics Inc ואושרה לראשונה על ידי (מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA)) בנובמבר 2013 לטיפול בלימפומת תאי גלימה באישור מואץ.
עם זאת, באפריל 2023, היצרנית הסירה את האישורים המואצים לאיברוטיניב בארצות הברית.
באוקטובר 2014, התרופה אושרה על ידי הסוכנות האירופית לתרופות, ועל ידי משרד הבריאות הקנדי בנובמבר 2014.
התרופה מאושרת לטיפול במגוון מצבים, בהם:
מאקרוגלובולינמיה על שם ולדנשטורם (Waldenström's Macroglobulinemia)
מחלת שתל נגד מאכסן כרונית (cGVHD).
איברוטיניב נחשבת לתרופה הראשונה שאושרה על ידי ה-FDA לטיפול ב-cGVHD בילדים.
לעיתים, תופעות לוואי אלו עשויות להיות קלות ולדרוש טיפול מינימלי, אך במקרים אחרים הן עלולות להחמיר ולדרוש טיפול רפואי נוסף.
ישנן תופעות לוואי נפוצות יחסית, כמו שלשולים, עייפות, חולשה וסחרחורת, שיכולות להיגרם בשל השפעת התרופה על מערכות שונות בגוף.
שלשולים למשל, ניתנים לטיפול באמצעות תרופות מתאימות, אך חשוב להקפיד על שתיית מים מרובה כדי למנוע התייבשות.
תופעות נוספות כוללות כאבי שרירים ועצמות, אשר עשויים להיגרם עקב השפעת התרופה על מערכת השרירים והשלד, ומומלץ להיעזר בתרופות להקלה על הכאבים.
תופעה נוספת היא נפיחות בגפיים, שהיא תסמין שיש לדווח עליו מיד לרופא.
לעיתים, התרופה עלולה לגרום לשינויים בעור, כמו פריחה או גרד, שגם אותם ניתן לטפל בהם באמצעות משחות או תרופות מתאימות.
תופעות לוואי חמורות יותר עשויות לכלול ירידה ברמות תאי הדם הלבנים והטסיות, דבר שמגביר את הסיכון לזיהומים ודימומים.
במקרים אלו, יש להיות ערניים ולדווח לרופא מיד על כל סימני זיהום, כמו חום, כאבי גרון או שיעול.
כמו כן, יש לשים לב לתסמינים של אנמיה, כמו עייפות או קוצר נשימה, שיכולים להיגרם עקב ירידה בכמות כדוריות הדם האדומות.
בנוסף, חלק מהמטופלים עשויים לחוות תופעות כמו בעיות במערכת העיכול, כולל בחילות והקאות, שיכולות להיות מטופלות בתרופות מתאימות.
גם כאבי בטן עשויים להתרחש, ויש להיעזר בטיפול רפואי להקל עליהם.
במקרים מסוימים, עשויות להתרחש תופעות בחלל הפה, כגון יובש או כיבים, שיכולות להיות מקלות על ידי שמירה על היגיינת הפה ושתיית מים.
כמו כן, יש להיות מודעים להשפעות פוטנציאליות על תפקוד הלב, ולכן יש לבצע בדיקות לב שגרתיות במהלך הטיפול.
סיכון נוסף הוא סיכון מוגבר לזיהומים נשימתיים, דימומים או שינויים בתפקודים הכלייתיים, שיכולים להצריך מעקב רפואי הדוק.
יש להימנע ממאמץ יתר ולהתייעץ עם הרופא לגבי פעילות גופנית, במיוחד אם המטופל מרגיש עייף או סובל מעצירות או כאבים.
איברוטיניב אינו מומלץ לשימוש במקרים של אלרגיה ידועה לאיברוטיניב או לכל אחד מהמרכיבים האחרים בתרופה.
כמו כן, יש להימנע משימוש במטופלים עם בעיות דימום חמורות, שכן התרופה עלולה להפחית את תפקוד טסיות הדם ולהגביר את הסיכון לדימומים בלתי נשלטים.
בנוסף, יש להימנע משימוש בתרופה בשילוב עם מעכבי CYP3A חזקים, כיוון שאלו עלולים להוביל לרמות גבוהות ומסוכנות של איברוטיניב בדם.
זהירות נדרשת גם במטופלים עם מחלת כבד חמורה, שכן תרופה זו עשויה לגרום להצטברות של איברוטיניב עקב ירידה בפירוק התרופה בכבד.
איברוטיניב אינו מומלץ לשימוש במהלך הריון, בשל הסיכון לפגיעה בעובר, ואינו מומלץ במהלך הנקה מאחר שאין מידע בטיחותי לגבי השימוש במצב זה.
כמו כן, יש להפעיל זהירות או לשקול הימנעות משימוש באיברוטיניב במטופלים עם מחלות לב חמורות, מחלות כליה מתקדמות או נטייה לזיהומים חמורים.
איברוטיניב מעכבת חזקה ובלתי הפיכה של האנזים ברוטון טירוזין קינאז - Bruton's Tyrosine Kinase (BTK).
האנזים משתתף במסלול הסיגנלינג של קולטני האנטיגן בתאי B (BCR), שהוא מסלול קריטי להישרדות תאים ולתהליכים ממאירים בתאי B.
על ידי עיכוב BTK, איברוטיניב מונע את המשך הסיגנלינג בתאים אלו, מפחית את הישרדותם, ומונע את התפשטותם של תאים ממאירים בתנאים כמו לימפומה, וגם מחלות אוטואימוניות.
איברוטיניב נמצא יעיל במיוחד בטיפול במחלות כמו לימפומה ממנטל (MCL), Large Cell Lymphoma, לימפומה פוליקולרית ולוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL).
איברוטיניב יוצרת קשר קוולנטי בין קבוצת האקרילמיד שבתרופה לבין שייר ציסטאין C481 שבאתר הפעיל של BTK.
קשר זה מביא לעיכוב ממושך של פעילות האנזים, ומעכב את כל הסיגנלינג הנעזר ב-BTK בתוך תאי B.
כתוצאה מכך, פעולתו של BTK, שהיא חיונית להעברת אותות בתא, נפסקת וההישרדות של תאים ממאירים נפגעת.
BTK משתתף במסלול סיגנלינג של BCR, אשר גורם להפעלת מסלולים נוספים שמעודדים את הישרדות התאים ואת התפשטותם.
איברוטיניב עוצר את פעילותו של BTK, ומונע את המשך הסיגנלינג של מסלולים כמו ERK1/2, PI3K ו-NF-κB, אשר מעודדים את הישרדותם של התאים הממאירים ומפחיתים את יכולת האפופטוזיס.
התרופה הראתה שהיא מעכבת את ההגירה של תאי CLL לעבר כימוקינים כמו CXCL12 ו-CXCL13, ומפחיתה את יכולת התאים להדבק לתשתית של סיבי פיברונקטין או לתקשר עם תאים סטרומליים.
מעבר לכך, איברוטיניב מפחית את הביטוי של מולקולות משטח כמו CD20, אשר משמשות מטרה לנוגדנים מונוקלונליים בטיפול במחלות ממאירות של תאי B.
איברוטיניב נספג היטב במערכת העיכול, ומגיע לרמות מקסימליות בדם תוך כ-1–2 שעות לאחר נטילה אוראלית.
התרופה מתפשטת בצורה טובה ברקמות הגוף, במיוחד ברקמות מח העצם והלימפה, ויכולה להגיע לריכוזים גבוהים בתאים ממאירים.
איברוטיניב מתפנה בעיקר בכבד על ידי האנזים CYP3A, ומפולק למטבוליטים שונים.
תוחלת החיים של התרופה בדם משתנה, אך בדרך כלל נמשכת מספר שעות.
הסילוק שלה מהגוף מתבצע בעיקר דרך המרה ומעט מן השתן.
התרופה איברוטיניב יכולה להפעיל תגובות בין תרופתיות עם תרופות שמעכבות את האנזים CYP3A, כמו קטוקונזול, פלוקונאזול וריטונביר.
תרופות אלו עשויות להעלות את רמות איברוטיניב בדם ולגרום לתגובה רעילה.
בנוסף, יש להימנע משימוש משולב עם תרופות העלולות להשפיע על המערכת הקרישתית או עם תרופות שמפחיתות את תפקוד טסיות הדם.
איברוטיניב נמצא בשימוש נרחב במחקר קליני, במיוחד לטיפול במחלות המערבות את המערכת החיסונית כגון לימפומות, לוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL) ולימפומה של תאי מנטל (MCL).
התרופה נבחנה במספר ניסויים קליניים בהם הוערכה יעילותה בהפחתת תסמינים ובשיפור תוצאות החולים.
מחקרים נוספים בודקים את השפעתה בשילוב עם טיפולים אחרים, כולל במצבים של עמידות לטיפולים מסורתיים, והן את פרופיל הבטיחות שלה לאורך זמן.
ישנם מחקרים המעידים על נזק בחיות בהריון, ואין ליטול את התרופה ללא התייעצות רופא.
קטגוריית הבטיחות בהריון היא D.
אִיבְּרַהִים שִׁינַאסִי (בטורקית: İbrahim Şinasi, בטורקית עות'מאנית: ابراهيم شناسى أفندی; ) היה אינטלקטואל עות'מאני חלוצי, מייסד הדרמטורגיה הטורקית, סופר, עיתונאי, מתרגם, מחזאי, בלשן ועורך עיתון.
הוא היה חדשן במספר תחומים: הוא כתב את אחד מהדוגמאות המוקדמות ביותר למחזה עות'מאני, עודד את מגמת תרגום השירה מצרפתית לטורקית, פישט את ה ששימש לכתיבת השפה הטורקית העות'מאנית, והיה אחד הסופרים העות'מאנים הראשונים שכתבו במיוחד עבור הציבור הרחב.
שינאסי השתמש בעיתוניו, "" (Tercüman-ı Ahvâl – "מפרש האירועים") ו"" (Tasvîr-i Efkâr "מבשר הרעיונות"), כדי לקדם את הפצת אידיאלי הנאורות האירופית בתקופת הטנזימאט, והוא הפך את חינוך הציבור העות'מאני המשכיל לייעודו האישי.
אף שרבים מהפרויקטים של שינאסי נותרו בלתי גמורים בעת מותו, "הוא היה בחזית מספר תחומים והטביע את חותמו על התפתחות כל תחום כל עוד הוא הכיל בעיות לא פתורות".
שינאסי היה תומך מוקדם בחוקה עבור האימפריה.
יחד עם עמיתו וחברו , שינאסי היה אחד המנהיגים הבולטים של , אגודה חשאית של אינטלקטואלים טורקים עות'מאנים שדחפו לרפורמות נוספות באימפריה העות'מאנית לאחר הטנזימאט, במטרה לחדש ולרענן אותה על ידי יישור קו עם שאר אירופה.
אף ששינאסי מת לפני שהרפורמות שלהם הגיעו לידי מימוש, מאמצי העות'מאנים הצעירים הובילו ישירות לניסיון הראשון למונרכיה חוקתית באימפריה בשנת 1876, כאשר "" קצרת הימים בישרה על כתיבת ויצירת פרלמנט דו-ביתי.
באמצעות עבודתו כפעיל פוליטי ואחת הדמויות הספרותיות הבולטות בתקופתו, שינאסי הניח את היסודות בתודעת הציבור לרפורמות עכשוויות ומאוחרות יותר באימפריה העות'מאנית, ומאוחר יותר, ברפובליקה הטורקית המודרנית.
איברהים שינאסי נולד בקונסטנטינופול (איסטנבול המודרנית) בשנת 1826 בתקופה של אי-ודאות באימפריה העות'מאנית.
אביו של שינאסי שירת כקפטן ארטילריה בצבא העות'מאני ומת במהלך אחת מהמלחמות העות'מאניות-רוסיות.
הוא גודל על ידי אימו וקרובי משפחתו והחל את לימודיו בבית ספר שכונתי.
שינאסי למד בבית ספר יסודי במטרה להפוך לפקיד צבאי.
הוא קיבל משרה בנשקיית ה"מושירייט", תוך כדי לקיחת שיעורים בערבית, פרסית וצרפתית.
בגיל צעיר, הוא יצר קשר הדוק עם הרפורמטור המפורסם , שעזר לו לזכות במלגה ממשלתית ללימודי מימון בפריז.
בזמן שהותו בפריז, שינאסי למד גם מתמטיקה, מדע והיסטוריה, אך הוא החל לפתח את מה שיהפוך לחיבה לכל החיים לספרות.
שם, שינאסי בא במגע עם ספרות ואינטלקטואלים צרפתים; הוא התרשם מרעיונות נאורות וטיפח קשרים עם למרטין, ארנסט רנן ואינטלקטואלים צרפתים אחרים.
בין היתר, הוא היה חבר ב"" (Société Asiatique).
במהלך שהותו בפריז, הוא תרגם מספר יצירות מצרפתית לטורקית עות'מאנית.