tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1927, כאשר החל לסבול מהזיות, חש כי הוא עצמו עומד להשתגע, והתאבד בנטילת מנת יתר של כדורי הרגעה כשהוא בן 35, והותיר אחריו יותר ממאה וחמישים סיפורים קצרים, אישה ושלושה ילדים.
במכתב שהותיר כתב כי שם קץ לחייו בגלל "חרדה סתומה": "נשים שונות היו מוכנות למות אתי, אך לא הצלחתי להגיע אתן להסכמה לגבי הפרטים.
היה עלי גם להתחשב באשתי...
את הלילה האחרון ביליתי עם זונה ושוחחנו על שכרה הזעום.
השיחה אתה המחישה לי פעם נוספת את עליבותם של בני האדם הנאבקים אך ורק כדי לשרוד".
ב-1935 יסד קיקוצ'י קאן (Kikuchi Kan), עורך המגזין Bungei Shunjū, את פרס אקוטגווה, על שמו של אקוטגאווה ריונוסוקה.
זהו הפרס הספרותי החשוב ביפן לספרי ביכורים של כותבים יפנים.
"רשומון", כשם סיפורו הראשון, הפך למושג המציין תיאור של אירוע מנקודות מבט שונות, כאשר האמת היא יחסית ומשתנה ממְסַפֵּר לִמְסַפֵּר.
ראשומון (קובץ סיפורים מכיל את "ראשומון" ו"בחורש"), תרגמה מיפנית ציפי עברי.
חייו של שוטה ועוד סיפורים, תרגמה מיפנית אירית ויינברג.
אָקוּופָאבָּה , הידועים גם כמֵי חומוס, מי חלבונים או מי קטניות, הם מי הבישול של קטניות כגון חומוס או שעועית, או נוזל מקופסאות שימורים של קטניות אלה.
אקוופאבה משמש באפייה ליצירת "קצף ביצים" צמחי להכנת מרנג, עוגות תופין, עוגיות מקרון, גלידות, קרמבו ומרשמלו.
הוא טוב גם להכנת מיונז, ומשמש גם להדבקה ולשיפור המרקם.
בתזונה הטבעונית אין שימוש בביצים, והתחליפים המקובלים לביצים באפייה הם עמילנים, קמח קטניות, רסק פירות כגון תפוחי עץ או בננות, ומשרה של זרעי פשתן או צ'יה.
בעוד שחומרים אלה יכולים לשמש להדבקה ולהעשרת המאפה, אין אפשרות להשתמש בהם ליצירת תחליף לקצף ביצים.
מאחר שקצף ביצים מהווה את המרכיב בעיקרי במוצרי מזון ומאפים כגון מרנג, עוגיות מקרון צרפתי, עוגות תופין וכולי, הרי שלא ניתן היה להכין מאכלים אלו במטבח הטבעוני.
בחיפוש אחר תחליף לקצף ביצים נעשו ניסיונות להקציף ג'ל מזרעי פשתן או צ'יה במקום חלבון ביצה להכנת מרנג.
באוגוסט 2012 הוגש פטנט לתערובת להכנת מרנג מצמח הבורית, שממנו אפשר לייצר גם סבון.
המרנג הוא פשוט להכנה ומכיל ספונין שממוצה מהצמח, בתוספת מים וסוכר בלבד.
חסרונו הוא שספונין אינו זמין בקלות, וככל הנראה יש לו טעם לוואי.
ב-2014, מוזיקאי צרפתי חובב בישול בשם ז'ואל רוסל (Joël Roessel) תר אחרי תחליף טבעוני לקצף ביצים.
רוסל התנסה בשימוש בנוזלים שונים כדוגמת מי שימורים של לבבות דקלים, אך ללא הצלחה, לנוזלים היה טעם לוואי או שהקצף היה חלש מדי.
רוסל הבחין בצמיגות של נוזל הבישול של גרעיני חומוס והחליט לבדוק אם ניתן להקציפם לכדי קצף יציב.
ההקצפה דרשה זמן רב, אך הקצף שנוצר היה עשיר ויציב.
רוסל ערבב את הקצף עם חומר מייצב ויצר ממנו "נשיקות", ושיתף את ממצאיו בבלוג.
זמן מה לאחר מכן המשיכו שני בשלנים צרפתים את הניסיון של רוסל, הקציפו מי חומוס, והכינו מוס שוקולד.
הם צילמו את התהליך ופרסמו באתר "YouTube" קליפ המתאר אותו.
גוס וולט (Goose Wohlt), מהנדס תוכנה מארצות הברית, שאב את השראתו מקליפ הווידאו, ואפה נשיקות ממי חומוס וסוכר בלבד.
ב-6 במרץ 2015 הוא העלה את התמונות לקבוצת פייסבוק גדולה בשם "מה שטבעונים שמנים אוכלים" ("What Fat Vegans Eat").
הפוסט הכה גלים, והשמועה על "פלא מי החומוס" התפשטה ברשתות החברתיות.
במהרה השימוש באקוופאבה קנה אחיזה בעולם הבישול הטבעוני, ופותחו מתכונים שעד כה לא היו אפשריים ללא ביצים.
אחרי הגילוי הוקמה קהילה בינלאומית של משתמשים ומפתחים שמרכזה בקבוצת הפייסבוק "מרנג טבעוני – הצלחות וכישלונות" (Vegan Meringues - Hits and Misses!).
הקבוצה מאפשרת למשתתפים בה לפתח את השימוש באקוופאבה בצורה שיתופית, בהשאלה מפיתוח תוכנה ב"קוד פתוח", ולעודד בכך את המשתתפים להגות ולנסות בעצמם מתכונים ושימושים חדשים לחומר.
הקהילה הרחיבה את השימוש באקוופאבה על ידי יצירת תערובות עם חומרים נוספים כגון אגר וחומרים מתחלבים, ויצירת מתכונים למאכלים מגוונים, חלק מהם פחות צפויים כגון קרמבו, ותערובת סוכר ליצירת קישוטים פיסוליים לעוגות.
הקהילה גם מימנה את חקר ההרכב הכימי של אקוופאבה .
מאחר שאקוופאבה היא למעשה מי הבישול של קטניות (מי הבישול משמשים כנוזל שבקופסאות השימורים המבושלות) היא זמינה כחומר גלם בעלות נמוכה.
הודות למרקם הקצף, המזכיר קצף ביצים, אפשר להשתמש בנוזל לצורך הכנה ביתית של דברי מאכל המצריכים ביצים נאות, כגון גלידות או מיונז.
בכך מהווה הנוזל תחליף טבעוני לביצים נאות, שרצוי שלא לאכול אותן מבלי שעברו פיסטור, מחשש להימצאות חיידקים.
אפשר להשתמש באקוופאבה במצבו הנוזלי הטבעי כתחליף ביצים להדבקה ולשיפור המרקם, למשל בעוגות בחושות, בפשטידות ובפנקייקס.
במצב מוקצף מתפיח האקוופאבה מאפים ומעניק להם אווריריות, בדומה לקצף ביצים.
ניתן להחליף חלבון ביצה בגודל בינוני ב-30 מיליליטר (2 כפות) של אקוופאבה, או להחליף ביצה שלמה בגודל בינוני ב-45 מיליליטר (3 כפות).
דרך הקלה היא להשתמש במי שימורים של חומוס או קטניות אחרות.
באקוופאבה יש כעשירית מכמות החלבון שבאלבומין הביצה.
פירוש הדבר הוא שאקוופאבה אינו מהווה תחליף לביצה כמקור כמותי לחלבון וכן כתחליף לביצה במאכלים שתלויים במבנה החלבון של הביצה, כגון עוגות טורט.
האקוופאבה המוצלחת ביותר היא מגרגרי חומוס ושעועית לבנה.
קטניות אחרות, כגון אפונה, פולי סויה, עדשים ושעועית שחורה, עשויים לשמש במידת מה לייצור אקוופאבה, אבל ההרכב שלהם שונה במקצת וצריך לרכז את האקוופאבה כדי שתפעל היטב.
מאכלים מתוקים שבהם אפשר לעשות שימוש באקוופאבה הם מרנג, מקרון, נוגט, ציפוי עוגות, גלידה, פאדג ומרשמלו.
דוגמאות למאכלים לא מתוקים הם מאפים, תחליפי חלב, מיונז, תחליפי גבינה צהובה, רביכות, קוקטיילים, ותחליפי בשר.
זרעי קטניות או עדשים מורכבים בעיקר מפחמימות (עמילנים, סוכרים וסיבים), חלבונים (אלבומינים וגלובולינים), ומים.
אחוז הפחמימות גבוה הרבה יותר מאחוז החלבונים, והעמילנים הם בעיקר עמילוז ועמילופקטין.
הרכב תזונתי אופייני של גרגרי חומוס טריים, למשל, הוא 19% חלבון, 61% פחמימות, 6% שומנים, ו-14% מים.
האחוזים האלה משתנים בין מיני חומוס שונים.
בעת בישול זרעי קטניות העמילנים שבהם עוברים ג'לטיניזציה, ויוצרים תנאים שמאפשרים לחלק המסיס שבזרעים להתפזר בתוך מי הבישול.
ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר, הלחץ גבוה יותר ומשך הבישול ארוך יותר, כך יותר חומרים ייצאו מהזרעים לתוך המים.
לאחר שהקטניות התבשלו וסוננו, מי הבישול נשמרים ומהווים את האקוופאבה.
אקוופאבה שנוצרה בבישול רגיל מכילה בערך 95% מים וכ-5% אחוז חומרים תזונתיים שמקורם בחומר היבש (כלומר, בקטניות הלא מבושלות) ושהתמוססו בנוזל.
על-פי אתר העוסק באקוופאבה, באנליזה של דוגמת אקוופאבה מגרגרי חומוס נמצא שכ-5% ממנה הוא החומר היבש והשאר מים.
כפועל יוצא מכך שתמיסת האקוופאבה דלילה למדי הרי שעל-פי האנליזה המובאת באתר, ריכוז החומרים המזינים באקוופאבה נמוך גם-כן (פירוט חלקי): 1% חלבון, 18 קלוריות ל-100 גרם, 2.9% פחממות, 3.2 מיליגרם נתרן ל-100 גרם, 0.2% שומן ולא זוהו כלל חומרים כגון ויטמין C, ויטמין A וסיבים תזונתיים.
אנליזה שנעשתה באמצעות ספקטרוסקופיית פורייה אישרה שההרכב הסופי של אקוואפבה כולל את כל חלקי המרכיבים של הגרגרים, עמילנים, סוכרים, וחלבונים.
ריכוז של 5% חומר יבש במים הוא ריכוז אופייני לאקוופאבה.
ניתן להרתיח את התמיסה, כדי לאדות חלק מהמים שבה, כדי להעלות את הריכוז ל-10% או יותר.
ריכוז גבוה שימושי במיוחד למתכונים שדורשים צמיגות ואמולסיה יותר מאשר הקצפה.
ב-2015 עלתה השערה שאקוופאבה מקציף בגלל מרכיב הספונין שיש בו.
בדיקות נוספות הראו שאף שיש בגרגרי חומוס כמות קטנה של ספונין, רק חלק זעיר ממנה עובר למים.
פירוש הדבר שההקצפה היא תוצאה של העמילנים והחלבונים בלבד.
המונח אקוופאבה נטבע ב-13 במרץ 2015 על ידי גוס וולט, במטרה לספק לקהילה שם משותף לנוזל.
המילה היא הלחם של המילים הלטיניות aqua שפירושה מים, ו-fabaceae שהיא כינוי למשפחת הקטניות.
לדברי וולט המילה נועדה גם לרמוז על fabulous – נפלא.
המילה נקלטה בקלות ואומצה ברשתות החברתיות ובתקשורת, וב-2016 היא הוגשה רשמית בבקשה להיכלל במילון אוקספורד.
אקוט הוא הרכב מוזיקלי ירושלמי בהובלת בני הזוג ענבל ג'משיד וגלעד ואקנין.
ואקנין וג'משיד, ילדי ירושלים, הכירו כשהיו בני 16, בפרויקט הרכבים של להקות נוער במרכז המוזיקה הצוללת הצהובה.
בהמשך למדו יחד תואר ראשון בקומפוזיציה ב, וג'משיד למדה תואר שני במחלקה הרב־תחומית בביצוע של מוזיקה מצרית.
שתי אחיותיה של ענבל ג'משיד פועלות גם הן כהרכב מוזיקלי תחת השם האחיות ג'משיד.
אקוט פועל כהרכב מאז שנת 2011 ומבצע לחנים מקוריים, בעיקר לשירי משוררים כדוגמת אלמוג בהר, מירי בן-שמחון, עמיחי חסון, איתי עקירב, יוסף עוזר ונועה שקרג'י.
בשנת 2015 יצרו את המופע "מספיק דיברנו על אהבה" - יצירה מוזיקלית מקורית המבוססת על שירו של אלמוג בהר.
האי.פי "שירי קטמונים" ובהמשך אותה שנה ראה אור האי.פי "שירי קטמונים" שנוצר בעקבות עבודה ואמנותית בשכונת הקטמונים בירושלים.
אקווריום ישראל על שם משפחת גוטסמן (בשלב ההקמה נקרא: ים לי-ם ובאנגלית: Sea Israel) הוא אקווריום ציבורי הממוקם בירושלים, סמוך לגן החיות התנ"כי, שנחנך ב-19 ביוני 2017. זהו האקווריום היבשתי היחיד במזרח התיכון שבמרכזו בעלי חיים ימיים, שמקורם בים סוף והים התיכון.
האקווריום מתמקד בסביבה הימית של ישראל - בכנרת, בים המלח, בים סוף ובים התיכון.
האקווריום נבנה על ידי גן החיות התנ"כי וממוקם בסמוך לגן, אך עומד כאטרקציה תיירותית נפרדת.
האקווריום נפתח לקהל הרחב בספטמבר 2017.
בשנת 2008, עם סיום תהליכי התכנון והעברת שטח ההרחבה אל גן החיות התנ"כי, החל תהליך של תכנון עתיד גן החיות, כולל שטח ההרחבה.
בתהליך לימודי ארוך ומשותף, ששיאו היה כינוס הוועדה הזואולוגית הבין לאומית של גן החיות הוחלט שפרויקט "העוגן" הראשון בשטח ההרחבה של גן החיות התנ"כי יהיה - האקווריום.
ההחלטה על פיתוח האקווריום נבעה מכמה סיבות - במקביל לדיון על הפיתוח העתידי של גן החיות, הושלמה ואושרה התוכנית הלאומית לשמירת המגוון הביולוגי בישראל.
המלצה בולטת בתוכנית זו הייתה להקים את האקווריום הראשון בישראל, לטובת קידום המודעות הציבורית לשימור בתי הגידול והסביבה הימית בארץ.
במקביל, השאיפה הייתה שהאקווריום יקדם גם את הקמת גרעיני הרבייה ונושאי החינוך, הלימוד והמחקר בתחום זה.
המלצות תוכנית זו, שנכתבה על ידי המשרד להגנת הסביבה, אומצו על ידי ממשלת ישראל.
כדי להקים את האקווריום בירושלים.
הוחלט כי האקווריום יתמקד בהצגת בתי הגידול והסביבה הימית של ישראל.
למיזם הוענק השם הזמני "Sea Israel" או "ים לי-ם" לאחר השלמת תהליך התכנון הראשוני, בשיתוף עם חברת אוקלהומה ביי (OK Bay), למיזם חברו יחדיו משפחת גוטסמן מניו יורק שתרמה 11 מיליון דולר ותורמים נוספים מישראל ומהעולם.
יחד עם השקעת משאבים מהקרן הזמינה של גן החיות ובסיוע עיריית ירושלים ומשרד התיירות וסך הכול עלות ההקמה נאמדת בכ-100 מיליון ש"ח.
המיזם כולו תוכנן על ידי האדריכל לני רביב ממשרד "רביב – טל", יחד עם חברת OK Bay.
התצוגות באקווריום נבנו במחשבה גם על הבילוי עבור הגיל הרך, בחלק מהתצוגות יש חלונות צפייה המותאמים לגובה של ילדים, בחלק מהתצוגות ניתן להיכנס לאמצע התצוגה ולצפות בה מבפנים ועוד.
האקווריום בנוי על שטח של כ-6,500 מ"ר.
הוא כולל כניסה ומשרדים, מרכז חינוכי הכולל אודיטוריום וכיתת לימוד.
אולם הכניסה כולל עמדת מידע וחדר תאי אחסנה.
באולם זה התצוגה הראשונה באקווריום - תצוגת התלהקות (Schooling) ובה מאות דגים השוחים לכיוון ימין ומסמנים את התחלת המסלול.
גלריית ארבעת הימים היא מתחם המוקדש לארבעת הימים של ישראל, והוא מחולק לתצוגות המאפיינות כל ים בנפרד:
תצוגת ים הכנרת בה מוצגים מיני הדגים אמנון הירדן (Oreochromis aureus) ובינית ארוכת ראש (Luciobarbus longiceps).
בנוסף, תפאורת התצוגה עוצבה בהשראת סלעי הבזלת השחורים של סביבת הכנרת, וזוהי תצוגת המים המתוקים היחידה באקווריום ישראל.
תצוגת הים התיכון בה נמצאים שני כרישי גלדן כלבי ודגי ספרוס זהוב.
בנוסף, התצוגה עוצבה בהשראת קיסריה שחלקים ממנה שקועים תחת מימיי הים התיכון.
תצוגת הים האדום העגולה בה שוחים עשרות דגי זהרון הדור וזהרון מקרין האופייניים לים האדום.
תצוגת ים המלח היא תצוגה יבשה (חסרת בעלי חיים), בה ניתן ללמוד על ים המלח הייחודי ועל הבעיות הנובעות מהתייבשות הים.
תצוגת חוף הים התיכון מציגה את חוף הים הישראלי המחולק לשני בתי גידול - חוף הים הסלעי וחוף הים החולי, ומאפשרת להציץ "מעל ומתחת" למים.
בנוסף, זוהי התצוגה היחידה באקווריום, המכילה גם חלק מעל המים בה ניתן לראות את הגלים המתנפצים על החוף.
בתצוגה ניתן לראות מספר מינים בהם הדגים: סיכן משויש (Siganus rivulatus), טווסון ים תיכוני (Thalassoma pavo), אפוגון ים-תיכוני (Apogon imberbis), שישן מסורטט וסרגוס מסורטט.
בגלריית התגליות ניתן לראות תצוגות שונות המבקשות להציג תופעות ייחודיות של בתי הגידול הימיים:
הבריכה הפתוחה - שנמצאת במרכז המתחם היא בריכה פתוחה ורדודה שבה ניתן להאכיל טריגון חד-אף וגיטרנים צעירים, צאצאי נקבות מתצוגת הים התיכון.
כל שאר התצוגות סובבות את הבריכה הפתוחה:
התצוגה הראשונה - שבה ניתן לראות ספינה טרופה ושרביטית להקנית (Heniochus diphreutes).
התצוגה השנייה - שבה ניתן לראות סוסוני ים.
התצוגה השלישית - שבה ניתן לראות אבנון מגושם.
בתצוגות האחרות ניתן למצוא חשמלן משויש, פיתיונאיים ומורנת אף-עלה.
מתחם גלריית הים התיכון מתחלק לשלוש תצוגות:
בתצוגה הראשונה ניתן לראות דגי מאכל של הים התיכון כמו הבורי.
בתצוגה השנייה ניתן לראות דגי ים שונים כמו: דקר המכמורת, טריגוניים ומורנה ים תיכונית (Muraena helena).
תצוגת הים התיכון היא תצוגת הים הפתוח ובה האקווריום הגדול ביותר בפארק (1,500,000 ליטר מים) ובו ניתן לראות עשרות דגים, צבי ים וכרישים מהים התיכון.
לאקווריום יש שתי נקודות תצפית; מנהרה תת-מימית ואולם גדול עם חלון ענק באורך של 17 מטרים ובגובה של חמישה מטרים.
בין מיני בעלי החיים שנמצאים באקווריום נמצאים נכון ל-2018:
גיטרן מובהק (Rhinobatos rhinobatos) - 2 נקבות, ולהן כשישה צאצאים הנמצאים בתצוגת הבריכה הפתוחה.
טריגון נקוד - 2 פרטים.
כריש חול נמרי - 2 זכרים.
אחד מהם הוא בוניטו שאורכו הוא מטר וחצי ועתיד לגדול עד לאורך של שלושה מטרים.
בעבר חשבו שבוניטו הוא נקבה שקראו לה לוליטה, עד שגדלה ואחד המטפלים גילה את הזוויג האמיתי של הכריש.
צב ים ירוק - 4 פרטים - "ים", "נס", "אורי" ו"ניק", אשר הובאו מהמרכז הארצי להצלת צבי ים שבמבואות ים.
הצבים עתידים להצטרף לגרעין רבייה, עקב פציעתם שאינה מאפשרת את השבתם חזרה לים.
בחיבור שבין תצוגת הים התיכון לתצוגת הים האדום מוקרן סרט על בניית תעלת סואץ, על ההשפעות הסביבתיות שלה וכן על הגירה לספסית של מינים מים סוף לים התיכון.
גלריה זו מאפיינת את הים האדום ומציגה דגים שונים.
תצוגת השושנונים - ובה מאות פרטים של דגי שושנון כתום מזויף, שהובאו מחוות גידול מהערבה.
בנוסף לחלון הזכוכית, ישנו חרוט תצפית הנמצאת בתוך האקווריום.
לצידם ישנו אקווריום של דגי קרנפון ססגוני (Naso lituratus).
תצוגת האלמוגים - ובה אלמוגים חיים המגיעים מאילת, שם נאספו בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, על מנת להגן עליהם מפני עבודות פיתוח הנעשות במפרץ אילת.
גלריה זו מציגה מינים שונים של מדוזות כמו אורליה כחולה וקסיופאה (Cassiopea), ארנבות ים, קיפודי ים, כוכבי ים ותמנונאים.
במתחם זה ישנם גם מספר תצוגות:
תצוגת הענק של הים האדום שעומקה 2 מ' ואורכה 25 מ' המציגה את שוניות האלמוגים של הים האדום ובה זנבתן מנומר, כריש שחור-סנפירים, יולית ים סוף, דפדוף הפסים, טווסון אילתי, פזית ים סוף, פיקסון ים-סופי, רבנצרן אדום שן (Odonus niger), דו-שן קוצני (Diodon holacanthus), אלמוגית שחורה (Dascyllus trimaculatus), נפוחיתיים ועוד.
תצוגת הלובסטרים - בה ניתן לראות מספר מחושתנים.
תצוגת המורנות - בה ניתן לראות מיני מורנות כמו ניבן ענקי, ניבן מנומר (Gymnothorax undulatus) וניבן היערה (Gymnothorax favagineus).
תצוגת המים העמוקים - בה ניתן לראות שתי נקבות של טריגון כד אף ושני פרטים של דקרי ענק.
בתצוגה מוצג אוסף של 1,000 קונכיות וצדפות מכל העולם.
האוסף כולל קונכיות בגודל של מילימטרים בודדים ועד קונכיות בגודל של כ-60 ס"מ.
תצוגת המגוון הביולוגי ובית הפרפרים ע"ש הילרי טיש
תצוגה זו מציגה בעלי חיים שונים מסביבות יערות גשם טרופיים, ובה בעיקר פרפראים ופרוקי-רגליים נוספים.
בתצוגה נמצאים כ-15 מיני פרפרים טרופיים, כאשר במרכזה שני ארונות הגחה ייעודיים מהם ניתן לצפות בהגחת פרפרים מהגלמים.
זנב סנונית בלוס (Battus belus)
אקווריום ישראל צולם במהלך העונה השלישית של הסדרה מנאייכ, במהלכה החוקרים והנחקרים הגיעו אל מאחורי הכלובים כדי לתחקר את תיקי פרשת רוה"מ בסודיות.
אקויטל בע"מ היא חברה ציבורית, הפועלת כחברת החזקות ומהווה את השכבה העליונה בפירמידת השליטה של אנשי העסקים קובי מימון וחיים צוף החברה כלולה במדד תל אביב 125.
אקויטל הוקמה בשנת 1977 בשם "חיפושי נפט של פז בע"מ" על ידי חברת פז לשם ביצוע חיפושי נפט וגז בישראל.
החברה ביצע קידוחי נפט בגן־יבנה, ניר עם וצפון סיני.בשנת 1978 נרשמו לראשונה ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1979, הייתה שותפה החברה במציאת "מאגר הגז שקמה" על חוך הים התיכון באזור שפך נחל שקמה.
בקידוח "שיקמה 1" נמצא גז ודווח שהוא מכיל מיליארד מטר מעוקב בשווי 2.2 מיליארד דולרי.
בהמשך נערכו 3 קידוחים נוספים אך לא נמצא בהם גז.
בשנת 1980, הייתה שותפה במציאת מאגר הגז נוטרה בעמק החולה.
בשנת 1981 מצא נפט בכמויות קטנות בקידוחים ליד אשדוד וים המלח.
בשנת 1992 רכש את השליטה בחברה איש העסקים הישראלי-אמריקאי ג'ו אלמליח ובשנת 1993 שינתה החברה את שמה ל"פס-פורט בע"מ".
אלמליח היה גם בעל השליטה בחברת יואל (ובאמצעותה גם בישראמקו) שאותה הקים בשנת 1982 יחד ארמנד האמר כחברת החזקות ציבורית שעיקר עיסוקה בחיפושי נפט וגז.
שלוש החברות, פס-פורט ישראמקו ויואל החזיקו ביניהן, באותה עת, במרבית הזיכיונות לחיפושי נפט וגז בישראל.
הם היו חברות ציבוריות בעלי החזקות צולבות אחת אצל רעותה.
בסך הכל בין השנים 1982–1994, גייסו החברות כחצי מיליארד שקל מהציבור בבורסה ובסדרה של עסקאות, ביצעו עשרות קידוחי נפט ללא הצלחה.
בתקופת אלמליח השקיעה החברה גם במספר מיזמים שנכשלו ביניהם: רשת מסעדות נרגילה, חברת שואבי האבק האמריקאית רג'ינה וחיפושי נפט בקזחסטן
רכישת השליטה על ידי מימון ולבנת
בשנת 1995, ביקש אלמליח לחסל את עסקיו בארץ, ולמכור את השליטה באשכול שלוש חברות הנפט שבבעלותו, פס-פורט, יואל וישראמקו.
בחודש אוגוסט 1995 רכשה מאלמליח חברת קווי אשראי לישראל את גרעין השליטה בחברת פס-פורט, אשר החזיקה בשרשור גם את חברות ישראמקו ויואל.
לאחר שבהתחלה ניסה קובי מימון למנוע מקווי אשראי לרכוש את פס-פורט באמצעות מאבק משפטי, בחודש נובמבר 1995 הצטרף מימון בעצמו לגרעין השליטה של פס-פורט ורכש 50% ממניות החברה.
בחודש פברואר 1996 הצטרפה לגרעין השליטה של פס-פורט משפחת לבנת, בעלת השליטה בקבוצת תעבורה.
בחודש יולי 1996 רכשה יואל את השליטה גם בנפטא, החברה הממשלתית לחיפושי נפט.
ובשנת 1997 רכשה גם את חנ"ל "חברת הנפט הלאומית לישראל בע"מ", שהייתה בעלת הזכויות בשדה הגז ראש זוהר.
בחודש יולי 1997 כשלה חברת קווי אשראי לישראל בהחזר התשלום הראשון של הלוואה שניתנה לה בחודש ינואר על ידי קובי מימון וקבוצת תעבורה.
כתוצאה מכך, קיבלו קובי מימון ומשפחת לבנת את מניותיה של קווי אשראי בחברת פס-פורט.
בשנת 1997 שינתה פס-פורט את שמה לשמה הנוכחי אקויטל.
בשנת 2010, התפטר קובי מימון מתפקידו כיו"ר אקויטל והוחלף על ידי שותפו חיים צוף.
פרשת חיים כץ ומוטי בן ארי
ביולי 2011 הגישה תנועת אומ"ץ - אזרחים למען מנהל תקין וצדק חברתי ומשפטי, קובלנה לוועדת האתיקה של הכנסת נגד חבר הכנסת חיים כץ, בגין העברת חוק המיטיב עם קבוצת אקויטל-ישראמקו, שהוא מחזיק באורח אישי במניותיה.
כץ קידם "תיקון 44 לחוק ניירות ערך" בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שבראשותו.
התיקון קובע כי כאשר חברה מסחרית נקלעת לקשיים, עליה לפרוע תחילה את חובה למחזיקי איגרות החוב שלה.
התיקון היה מטיב עם חברת ישראמקו שניהלה באותה עת תיק השקעות כ-350 מיליון שקל שרובו, יותר מ-200 מיליון שקל, היה מושקע באג"ח של חברות ישראליות.
במאי 2018 פורסם שהיועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, שוקל להעמיד לדין את כץ, בכפוף לשימוע, בעבירות שוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ומרמה והפרת אמונים, בעקבות קידום הצעת החוק של מוטי בן ארי.
ב-14 באוגוסט 2019 הודיע מנדלבליט על החלטתו להגיש כתב אישום נגד כץ בעבירות של מרמה והפרת אמונים, לאחר שהחשד לשוחד בוטל בשימוע.
ועדת הכנסת, שדנה בבקשתו לחסינות, החליטה להיענות לבקשתו.
חברת אקויטל היא מקרה מובהק של פירמידת שליטה שנוצרת במטרה להשיג שליטה על חברות בצורה עקיפה ותוך כדי מינוף.
כך אקויטל שולטת למעשה בשותפות ישראמקו, בעלת 28.5% מהזכויות בשדה גז תמר, אף על פי שהשכבה הרביעית בפירמידה - חנ"ל-חברת הנפט לישראל מחזיקה רק 8% מישראמקו.
בשנת 2013 חוקק חוק הריכוזיות המחייב לצמצם את הפירמידות בבורסה למבנה של עד שתי שכבות של חברות ציבוריות עד לסוף 2019.
בשנת 2016, אקויטל והחברות הבנות החלו בההיערכות לעמידה בהוראות חוק הריכוזיות.
יחידות ההשתתפות של "חנ"ל ים המלח" ו"נפטא חיפושים" מוזגו לתוך שותפות הבת ישראמקו.
כל נכסיהן והתחייבויותיהן עברו לישראמקו ויחידות ההשתתפות שלהם נמחקו מהמסחר בבורסה.
לאחר המיזוג, קבוצת אקויטל, באמצעות חברת נפטא (ולא השותפויות) מחזיקה בכ-18.5% מיחידות ישראמקו.
בינואר 2017, הודיעה אקויטל כי כדי לעקוף את דרישות חוק הריכוזיות, תפעל לרישום מניותיה למסחר בבורסת נאסד"ק בניו יורק, ולאחר מכן תבקש למחוק את מניותיה מהמסחר בבורסה בתל אביב.
רישום חלקי של מבנה ההחזקות של אקויטל לפני יישום חוק הריכוזיות (בפועל המבנה מורכב יותר מאחר שיש בו החזקות צולבות רבות, לדוגמה: לחברת הבת יואל החזקה של 8% בחברת האם אקויטל):
ירושלים אויל אקספלוריישין בע"מ (37%)
נפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ (65.07%)
חנ"ל-חברת הנפט לישראל בע"מ (100%)
ישראמקו אויל אנד גז בע"מ (100%)
ישראמקו נגב 2 שותפות מוגבלת (8%)
חנ"ל - ים המלח שותפות מוגבלת (33%)
התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
בעלת השליטה באקויטל היא "י.ח.ק להשקעות שותפות מוגבלת" המחזיקה בכ-44.50% מההון המונפק ובכ־48.66% מזכויות ההצבעה בחברה.
השותפים המוגבלים ב"י.ח.ק להשקעות" הם "יונייטד קינגסוויי", חברה זרה הרשומה באיי בהאמה (לפי הדיווחים לבורסה היא בשליטת חיים צוף) ו"כרמן ניהול", חברה פרטית המוחזקת על ידי בני משפחת לבנת.
שאר המניות מוחזקות בידי משקיעים מוסדיים והציבור.
אקווריה הוא שם דמות הדראג של ג'יואבני פלנדראני .
אקווריה זכתה בתואר "הדראג הבאה של אמריקה" בעונה העשירית של תוכנית הריאליטי המירוץ לדראג של רופול.
פלנדראני נולד בווסט צ'סטר, פנסילבניה ומוצאו איטלקי.
הוא למד ארבע שנים ריקוד והחל להתנסות בדראג בתיכון.
הוא למד אופנת נשים במכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק.
אקווריה היא בת הדראג של מנצחת העונה הרביעית של המירוץ לדראג, שרון נידלס.
היא התחילה להופיע ב-2014 וב-2016 הופיע בגרסה האיטלקית למגזין ווג.
ב-2018 הוכרזה כאחת המשתתפות בעונה העשירית של המרוץ לדראג.
היא ניצחה בשלושה אתגרים והראשונה לנצח את שני האתגרים המרכזיים: הנשף ו-Snatch Game.
אקווריה הוכתרה למנצחת ב-28 ביוני 2018 והיא המנצחת הצעירה ביותר בהיסטוריית התוכנית עד לשנת 2021 בה קריסטל ורסצ'ה זוכת המירוץ לדראג של רופול בריטניה עונה 3 זכתה בעודה בת 19 בלבד.
פלנדראני הוא הומוסקסואל המתגורר בברוקלין, ניו יורק.
אקווריום ציבורי הוא אקווריום גדול-ממדים המיועד להחזקה ולהצגה של בעלי חיים מימיים וצמחי מים לראווה, מעין גן חיות מימי.
אקווריומים יכולים להיות חלק ממבנה גדול יותר כמו מוזיאון, גן חיות או מרכז תיירות.
הגדול שבאקווריומים כיום הוא "Chimelong Ocean Kingdom" שבסין ובו 48,750 מטר מעוקב של מים ומבקרים בו מעל 9.7 מיליון תיירים בשנה.
ישנם סוגים שונים של אקווריומים: בעלי מים מתוקים, מים מליחים או מים מלוחים, קטנים או ענקיים, פתוחים לים הפתוח או מוקפי קירות.
חלקם מיועדים למין אחד ואחרים למכלול של בעלי חיים, רובם דגים פופולריים.
כמה אקווריומים מיועדים ליונקים מימיים כמו אריות ים, לוטרות או היפופוטמים וכן לפינגוויניים והם בעלי מכלאה רגילה הפתוחה לאקווריום.
אקווריום המיועד לתצוגות של דולפינים וחיות דומות קרויים דולפינריום.
האקווריום הציבורי הראשון נבנה ב-1853 בגן החיות של לונדון ובמראהו דמה לחממה והיה מיועד לדגי נוי ויצורים קטנים שונים.
לאורך השנים האקווריומים היו מפותחים יותר והכילו יצורים גדולים יותר לרבות יצורי ים שהיו צריכים התאמה באקווריום וכן הכילו חומרי ניקוי וצמחייה מימית או אצות גדולות.
בשנים האחרונות ישנם אקווריומים בעלי קירות חזקים מאוד המסוגלים להכיל מאות ליטרים של מים ולהכיל דולפינים, לווייתנים נוספים, בטאים, כרישים גדולים ויצורים גדולים אחרים, תודות לציפוי של זכוכית אקרילית.
מרבית האקווריומים כיום שייכים לגני חיות והם בעלי חלון ראווה לראייה של החיות השוכנות בהם.
באקווריום של דרום קרוליינה אפשר להאכיל את בעלי החיים וישנם גם אקווריומים המיועדים לילדים קטנים.
אקווריומים גדולים אחרים מיועדים לחוקרי ביולוגיה ימית ובאמצעותם הם מבצעים מחקרים.
הימים החיים - בדיסנילנד, פלורידה
אקווריום ג'ורג'יה (Georgia Aquarium) - בג'ורג'יה
Marine Life Park - בסינגפור, האקווריום השני בגודלו בעולם
אקווריום שני האוקיינוסים - בקייפטאון שבדרום אפריקה
פארק המצפה התת-ימי באילת - באילת
אקוטירמוס (שם מדעי: Acutiramus; משמעות שמו: "מחודד ענף", על שם הטופר המחודד בקצה צבתותיו שהיה שונה משאר הטפרים לאורכם) הוא סוג של עקרב ימי גדול אשר חי ברחבי הימים הרדודים במשך תקופת הסילור והדבון שבעידן הפלאוזואיקון לפני 422-409 מיליון שנה.
יצור מיימי זה היה קרובם הרחוק של העכבישים והעקרבים החיים והוא נחשב לאחד מהגדולים שבפרוקי הרגליים מעולם, דמה לפטריגוטוס והיה קטן מעט מהיקלופטרוס ומהרב-רגל ארתרופלאורה.
הוא הגיע לאורך מרבי של מעל 2 מטרים, אך חלק המינים הגיעו רק לאורך 20 ס"מ.
היו לו זוג צבתות מוארכות בעלות קצוות מחודדים שאיתם הוא תפס במהירות טרף קטן ממנו.
הוא יכל לרחף במים בעזרת זנבו שדמה לסנפיר ובעזרת "משוטים" מצידי גופו, בדומה לאלה של השחייניתיים.
לא בטוח שהיה טורף אקטיבי ואולי היה ניזון ממארב או אוכל נבלות.
אקוורליטורניטס (שם מדעי: Aequorlitornithes) היא קבוצה של עופות בתראים, הכוללת מינים רבים של עופות מים ודומיהם.
בקבוצה זו נכללים מינים בעלי קרבה לחופמאים ולעופות ימיים שונים.
קבוצה זו נחלקת לשתי קבוצות: Ardeae, המחולקת לקבוצה Eurypygimorphae בה סופיות השמש והפתונאים ולקבוצה דמויי שקנאים.
הקבוצה השנייה כוללת את החופמאים ואת הקבוצה מירנדורניטס (Mirandornithes), בה הפלמינגואים והטבלנים, אשר במקור נחשבו למקורבים ליונאים.
קבוצה זו הוגדרה ב-2015 על פי שיטות מיפוי גנומיות מקיפות חדשניות, אך הקבוצות הפנימיות בה הוגדרו הרבה לפני.
סדרה סולתאים (Suliformes) – ייתכן ששייכת לסדרת השקנאים
נורה לאם , המוכרת בשם הבמה אקוופינה (Awkwafina), היא שחקנית, קומיקאית, ראפרית, מדבבת, סופרת, ומנחת טלוויזיה אמריקאית.
היא שיחקה בסרטים "אושן 8", "עשיר בהפתעה", "ג'ומנג'י: השלב הבא".
בשנת 2019 שיחקה בסרט "הפרידה", עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הקומית הטובה ביותר, מה שהפך אותה לאישה הראשונה ממוצא אסייתי שזוכה בפרס בקטגוריה זו.
נורה לאם נולדה בשכונת קווינס, ניו יורק שבארצות הברית.
אביה ממוצא סיני, ואמה מהגרת מקוריאה הדרומית.
אימה מתה כשהייתה בת 4, והיא גודלה על ידי אביה, וסבה וסבתה מצד אביה.
בתיכון היא למדה לנגן בחצוצרה ובסגנון הג'אז.
בגיל 16 היא החליטה לאמץ את שם הבמה אקוופינה (שיבוש אותיות של חברת בקבוקי המים האמריקאית, Aquafina).
היא בוגרת אוניברסיטת הציבורית שבאולבני בהתמחות ללימודי נשים ולעיתונאות, והיא אף נסעה ללמוד מנדרינית במשך שנתיים בבייג'ינג, סין.
ב-2014 השתתפה אקוופינה בשישה פרקים בעונה השלישית של הסדרה "Girl Code".
שנה לאחר מכן, היא אף השתתפה בסדרת הספין אוף בשם "Girl Code Live" ששודרה ב-MTV.
בשנת 2016 היא הופיעה בסרט הדוקומנטרי "Bad Rap" שהוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
באותה שנה היא שיחקה בתפקיד משני בסרט הקומדיה "שכנים 2" ודיבבה דמות בסרט האנימציה "חסידודס".
ב-2017 היא שיחקה בתפקיד משנה בסדרה הקומדיה של רשת הולו, "Future Man".
כראפרית היא הוציאה שני אלבומים; "Yellow Ranger" ו-"In Fina We Trust" בשנים 2014 ו-2018 בהתאמה.
ב-2018 שיחקה אקוופינה בסרט הקומדיה "סוף התיכון" ובתפקיד משנה בסרטים "אושן 8" מטרילוגיית סרטי אושן לצד סנדרה בולוק, קייט בלאנשט ואן האת'וויי.
באותה שנה היא שיחקה לצד קונסטנס וו בסרט "עשיר בהפתעה" בבימויו של ג'ון מ.
באוקטובר באותה שנה, היא הנחתה את התוכנית "סאטרדיי נייט לייב", והפכה לאישה האמריקאית-אסייתית השנייה אחרי לוסי לו שמנחה את התוכנית.
בתוכנית אקוופינה ציינה את לו ואת סנדרה או כמקור השראה עבורה.
ב-2019 היא שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של לולו ואנג "הפרידה".
בסרט היא מגלמת את בילי, נכדה שבאה לבקר את סבתה הגוססת בסין.
הסרט זכה לביקורות מהללות, ובפרט הופעתה של אקוופינה.
על תפקידה בסרט הזה היא קיבלה מועמדויות לפרסים רבים וביניהם פרס גלובוס הזהב, פרס סטלייט ופרס מבקרי הקולנוע.
באותה שנה היא דיבבה בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2", שיחקה בסרט הספרדי "אי השקרים" ובסרט "ג'ומנג'י: השלב הבא".
ב-2020 דיבבה בסרט "בובספוג הסרט: מבצע הצלה".
החל מ-2020 מככבת בסדרה הקומית "Awkwafina Is Nora from Queens", שהייתה גם שותפה ליצירתה.
בקומיק-קון באותה שנה הוכרז שאקוופינה תשתתף בסרט של אולפני מארוול "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" שעתיד לצאת ב-2021. היא תשחק לצדו של סימו ליו שיגלם את שאנג-צ'י.
בשנת 2020 לוהקה לסרט הדרמה של בנג'מין קלירי "שירת הברבור" שישודר במהלך 2021 באפל TV פלוס.
בשנת 2021 שיחקה בסרט "חדשות חמות במחוז יובה", ודיבבה בסרט "ריה והדרקון האחרון" את סיסו, דרקונית המים.
היא עתידה להופיע בסרט "הנשף", ובעיבוד המחודש לסרט הלייב אקשן "בת הים הקטנה" של הבמאי רוב מרשל, ולדבב בסרט "לא רעים בכלל".
ב-2024, דיבבה אקוופינה בסרט "קונג פו פנדה 4" בתפקיד זן.
בספטמבר 2024, פורסם כי אקוופינה לוהקה לעונה השביעית של הסדרה "מראה שחורה".
בנובמבר 2024, פורסם כי אקוופינה תצטרף ככוכבת אורחת לעונה השנייה של הסדרה "פוקר פייס" ב-Peacock.
שנהסרטתפקידהערות2016שכנים 2כריסטיןחסידודסשליודיבוב2018סוף התיכוןרבקהאושן 8קונסטנסעשיר בהפתעהפייק לין גו2019הפרידהבילי וונגפרדייס הילס (אנ')יואנגרי בירדס - הסרטקורטנידיבובבין שני שרכים: הסרטעצמהג'ומנג'י: השלב הבאמינג פליטפוט2020בובספוג הסרט: מבצע הצלהאוטודיבוב2021חדשות חמות במחוז יובהמינהריה והדרקון האחרוןסיסודיבובשאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעותקייטי באשירשירת הברבורקייט2022לא רעים בכללמיס טרנטולהדיבוב2023בת הים הקטנהסקאטלדיבובסיפור הברווזיםצ'אמפדיבוברנפילדרבקה קווינסיגברת החידוניםאנני יאםגם מפיקה2024חברים דמיונייםחתולת תמנוןדיבובהפרס הגדול!
(אנ')קייטי2025לא רעים בכלל 2מיס טרנטולהדיבובWildwoodמיס מק'קילדיבובTBAThe Baccarat Machine
שנהסדרהתפקידהערות2015רגולר שואואפלדיבוב; פרק: "Hello China"2016מרי וג'ייןג'ינהפרק: "Noachella"2017איש העתידאישה בחנות משחקי וידאו3 פרקים2018אנימלסאננידיבוב; פרק: "Roachella"2019Weird Cityשרלוטפרק: "Below"משפחת סימפסוןכרמן / ד"ר צ'אנגדיבוב; 2 פרקיםטוקה וברטיהכנף השמאלית של ברטידיבוב; פרק: "The Promotion"הקריסטל האפל: עידן המרדסקקלאך / האספןדיבוב; 7 פרקים2020-הווהAwkwafina Is Nora from Queensנורה ליןתפקיד ראשי; 10 פרקים
גם יוצרת, תסריטאית ומפיקה בפועל2022הבנים מציגים: שטניסקיידיבוב; פרק: "BFFs"2025מראה שחורהפוקר פייסכוכבת אורחת, עונה 2
אקוילולמנה (שם מדעי: Aquilolamna) הוא סוג של כריש נכחד הקרוב לכרישים מהסדרה דמויי עמלץ שהתקיים במימי הקרטיקון שלפני 93 מיליון שנה.
הסוג תואר בשנת 2021 ובו מין אחד - Aquilolamna milarcae.
המאובנים שלו התגלו בתצורת אגואה נוובה שבסן לואיס פוטוסי במקסיקו.
סוג כריש זה מכונה "כריש הנשר", עקב מבנה סנפירי החזה הרחבים שלו שהזכירו מיני בטאים.
מבנה שיניו ומבנה הזנב שלו מרמז שהיה קרוב לכרישים האמיתיים ובעיקר לדמויי העמלץ כמו העמלץ הלבן.
עם זאת הוא לא היה טורף אלא מסנן פלנקטון שהתקיים כנראה בדומה למנטה ענקית.
מבנה הגוף הדומה נוצר כתוצאה מאבולוציה מתכנסת בעוד גודלו הגיע רק לאורך 166 סנטימטרים.
חוקרים אחרים סוברים שהוא לא היה כריש אמיתי אלא דג סחוס חסר מקור.
הכריש הקדום כנראה סינן פלנקטון לאורך המדף היבשתי של אמריקה הצפונית בימים הפתוחים ושם סינן פלנקטון לצד בטאים שונים וכן לצד מיני דגי גרם, כרישים נוספים וזוחלים ימיים טורפים.
הוא נכחד לפני 66 מיליון שנה עם הכחדת הקרטיקון שגרמה להחמצת אוקיינוסים רחבה שגרמה לקריסת הפלנקטון, מה שגרם להכחדתו.
במתמטיקה, אקוטוטיאנט הוא מספר טבעי n שלא ניתן לבטא אותו כהפרש בין מספר טבעי m לבין כמות המספרים הקטנים מ-m שזרים ל-m.
בניסוח פורמלי יותר: מספר טבעי כלשהו הוא מספר אקוטוטאינטי אם ורק אם למשוואה , כאשר מייצג את פונקציית אוילר, אין פתרון מעל המספרים הטבעיים.
הקוטוטיאנט של m מוגדר כהפרש , כלומר, כמות המספרים הקטנים מ-m שאינם זרים לו.
ולכן הגדרה נוספת היא: מספר טבעי כלשהו הוא מספר אקוטוטאינטי אם ורק אם הוא אינו קוטוטיאנט של אף מספר טבעי.
תחילתה של סדרת המספרים האקוטוטיאנטים היא:
משוער כי כל המספרים האקוטוטיאנטים הם זוגיים.
ההשערה מתבססת על השערת גולדבך: אם ניתן לייצג את המספר הזוגי n כסכום של שני ראשוניים שונים p ו-q, אזי
כלומר, המספר האי זוגי הוא הקוטוטיאנט של , ולכן אינו אקוטונטיאנט.
לפי השערת גולדבך, כל מספר זוגי גדול מ-6 הוא סכום של שני מספרים ראשוניים נפרדים, כך שככל הנראה, אף מספר אי-זוגי שגדול מ-5 אינו אקוטוטיאנט.
שאר המספרים האי-זוגיים אינם אקוטוטיאנטים כי: ו .
עבור מספרים זוגיים, ניתן להראות כי
לפיכך, כל המספרים הזוגיים n שעבורם מתקיים: (כש מספרים ראשוניים כלשהם) הם קוטוטיאנטים.
ארדש (1913-1996) ו-שרפינסקי (1882-1969) חקרו האם קיימים אינסוף מספרים אקוטוטיאנטים.
לבסוף הוכח על ידי Browkin and Schinzel (1995) כי אכן קיימים אינסוף מספרים אקוטוטיאנטים, השניים הראו כי כל אחד מהאיברים בסדרה האינסופית הוא מספר אקוטוטיאנטי.
מאז התגלו סדרות אינסופיות נוספות, מצורה דומה, שגם עבורן כל איבריהן הם מספרים אקוטוטיאנטים.
Aquarius (בתרגום חופשי לעברית: מזל בתולה) הוא אלבום האולפן הראשון של להקת המטאל המתקדם Haken.
למרות שהלהקה הוציאה שני דמואים קודמים, אף אחד מהשירים המרובים שכבר הוקלטו לא שוחרר מחדש באלבום זה.
מחרוזת של 22 דקות של כל האלבום, מלבד השיר "Sun", נכללה באלבום ההופעה שלהם L-1VE.
Aquarius נכתב בעיקר על הפסנתר על ידי הגיטריסט והקלידן ריצ'רד הנשל, ולאחר מכן פותח עם שאר חברי הלהקה.
אורכי הרצועה שלו אופייניים לרוק מתקדם ולמטאל מתקדם, כאשר אורך הרצועה הקצרה ביותר הוא קצת פחות מ-7 דקות וארכה של הארוכה ביותר הוא כמעט 17. זהו אלבום קונספט על בתולת ים, שהתגלתה על ידי דייג ונמכרה לקרקס.
דמה של בתולת הים הוא הדבר היחיד שמסוגל להציל את המין האנושי משיטפון הנובע מבעיות התחממות כדור הארץ, ובסופו של דבר היא מתה למען האנושות.
הגרפיקה של האלבום נוצרה על ידי דניס סיביין, שעבד בין היתר גם עם 3, Job for a Cowboy ו-See You Next Tuesday.
"אקווריום: הופעות במפעל הפיס" הוא המיני-אלבום הראשון של זמרת הרוק הישראלית קורין אלאל והארבעים ושבעה שיצא לאור במסגרת הפרויקט המוזיקלי אקווריום.
את המיני-אלבום הוציאה ב-30 ביולי 2023 לאור חברת התקליטים PIL לשירותי הסטרימינג, דוגמת אפל מיוזיק וספוטיפיי, וזו ביצעה בו שלושה משיריה: "שפת אימי", "מעיין" ו"שיר בכיף".
העיבודים מבוססים על המופע והאלבום לתמונה נוספו המון צבעים בהפקת מיכאל גוטליב.
עטיפת האלבום מציגה את הזמרת מחייכת, לבושה בשחור, ועומדת מול מדף ספרים רחב המלא בספרים וחפצי נוי שונים.
בחלקה העליון של התמונה ניתן לראות מספר צינורות תעשייתיים.
באותו אזור מופיעה הכותרת "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" בכיתוב צהוב.
שם הזמרת, קורין אלאל, מופיע במרכז העטיפה באותיות גדולות ולבנות.
בפינה התחתונה הימנית מופיע הלוגו של מפעל הפיס.
מיכאל גוטליב – פסנתר, קולות רקע
יונית אמיתי כהן – כינור
אקווריום שד הוא אקווריום ציבורי מקורה השוכן בעיר שיקגו, אילינוי.
האקווריום, שנפתח ב-30 במאי 1930, מכיל כ-19 מיליון ליטר של מים ומאכלס כ-32,000 בעלי חיים.
זהו האקווריום השלישי בגודלו בחצי הכדור המערבי, אחרי אקווריום ג'ורג'יה ואקווריום מפרץ מונטריי.
אקווריום שד מדורג כאחד מהאקווריומים המובילים בעולם, והוא היה האקווריום המקורה הגדול ביותר בעולם בזמן פתיחתו.
זהו האקווריום הראשון הפנימי הכולל אוסף קבוע של דגים מים מלוחים.
האקווריום ממוקם על שפת אגם מישיגן, בקמפוס המוזיאונים של שיקגו, שבו נמצאים גם פלנטריום אדלר ומוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע.
בשנת 2015, ביקרו באקווריום שד 2.02 מיליון מבקרים.
בשנת 2005 היה זה האקווריום המתוייר ביותר בחצי הכדור המערבי, ובשנת 2007 הפך לאטרקציה התרבותית המתויירת ביותר בשיקגו.
באקווריום שד ישנם כ-1,500 מינים שונים, כולל דגים, יונקים ימיים, עופות, נחשים, דו-חיים וחרקים.
האקווריום זכה במספר פרסים על תצוגותיו, כגון "הטובה ביותר" מאגודת גני החיות והאקווריומים (AZA) על תצוגת Seahorse Symphony בשנת 1999, על תצוגת Amazon Rising בשנת 2001, ועל תצוגת Wild Reef בשנת 2004. בשנת 1987 הוכרז האקווריום כאתר לאומי לשימור היסטורי.
אקווריום שד היה מתנה של איש העסקים ג'ון ג.
שד, תלמידו של מרשל פילד (תורם מוזיאון פילד הסמוך), לעיר שיקגו.
אף על פי ששד נפטר לפני שהספיק לראות את בניית האקווריום, רעייתו מרי ר.
שד גזרה את הסרט בטקס הפתיחה הרשמי.
בניית האקווריום עלתה כ-3 מיליון דולר (שווי מקביל לכ-54.7 מיליון דולר בשנת 2023) וכללה 132 מכלי תצוגה.
הנחת היסודות התקיימה ב-2 בנובמבר 1927, והבנייה הושלמה ב-19 בדצמבר 1929; התצוגות הראשונות נפתחו לציבור ב-30 במאי 1930. כאחד מהאקווריומים הראשונים בעולם שאין להם גישה ישירה לים, נאלץ האקווריום להסתמך על קרון רכבת מותאם אישית בשם Nautilus להובלת דגים ומי ים.
הקרון שירת את האקווריום עד שנת 1959.
בשנת 1930, 20 קרונות טנקים עשו שמונה נסיעות הלוך ושוב בין קי ווסט לשיקגו כדי להעביר של מי ים לתערוכות המים המלוחים של שד.
בשנת 1933, שיקגו אירחה את היריד העולמי השני שלה, המאה של הקידמה.
האקווריום היה ממוקם מיד צפונית למתחם הירידים, והמוזיאון זכה לחשיפה לקהל בינלאומי גדול.
בשנת 1930, 20 קרונות רכבת הובילו כ-3.8 מיליון ליטר של מי ים מחוף בקי וסט לשיקגו עבור התצוגות הימיות של האקווריום.
בשנת 1933, כאשר שיקגו אירחה את התערוכה העולמית של שיקגו, זכה האקווריום לחשיפה רבה בקרב קהל בינלאומי רחב.
בשנת 1971, נוספה לאקווריום תצוגת שונית האלמוגים הקריבית, אחת מהתצוגות הפופולריות ביותר, המכילה 340,000 ליטר של מים.
באותה שנה, האקווריום רכש את אוניית המחקר הראשון שלו, כלי שיט באורך 23 מטרים ששימש לחקר הקריביים ולאיסוף דגימות.
בשנת 1985, הוחלף כלי שיט זה בכלי המחקר הנוכחי של האקווריום, ה-Coral Reef II.
בשנת 1987, נרשם אקווריום שד במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
נכדו של ג'ון שד, ג'ון שד ריד, שכיהן כנשיא חברת הרכבות Atchison, Topeka and Santa Fe Railroad בין השנים 1967 ל-1986, שימש כנשיא מועצת המנהלים של האקווריום בין השנים 1984 ל-1994, והיה נאמן לכל חייו עד פטירתו בשנת 2008. טד א.
בייטי שימש כנשיא ומנכ"ל האקווריום בין השנים 1994 ל-2016, וברידג'ט ס.
קוגלין נכנסה לתפקיד באביב 2016.
אקווריום: הופעות חיות במפעל הפיס הוא המיני-אלבום הראשון של להקת הרוק הישראלית כנסיית השכל, והחמישי שיצא לאור במסגרת הפרויקט המוזיקלי אקווריום.
המיני-אלבום הוקלט במהלך הופעה של הלהקה באקווריום, וזה יצא לאור ב-20 באפריל 2022.
יורם חזן – זמרה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
דוד רז – גיטרה חשמלית
עמי רייס – קלידים, מלודיקה
אקווריום: הופעות חיות במפעל הפיס הוא המיני-אלבום החמישי של הזמר הישראלי עמיר בניון, והעשירי שיצא לאור במסגרת הפרויקט המוזיקלי אקווריום.
המיני-אלבום הוקלט במהלך הופעה שקיים בניון באקווריום, וזה יצא לאור ב-2 ביוני 2022.
עמיר בניון – זמרה, בנג'ו
הלל אמסלם – כלי הקשה
מתן כספי – כלי הקשה
"אקווריום: הופעות חיות במפעל הפיס" הוא המיני-אלבום השני של הזמר-יוצר הישראלי אהוד בנאי, והשלושים וחמישה שיצא לאור במסגרת הפרויקט המוזיקלי אקווריום מבית מפעל הפיס.
המיני-אלבום הוקלט במהלך הופעה של בנאי באקווריום, וזה יצא לאור ב-26 בינואר 2023.
אהוד בנאי – זמרה, גיטרה מובילה, גיטרת קצב
נושי פז – גיטרת קצב, גיטרה מובילה, קולות רקע
עדי גיגי – קונטרבס, קולות רקע
"אקווריום: הופעות חיות במפעל הפיס" הוא המיני-אלבום השני של להקת הרגאיי הישראלית התקווה 6, והעשרים ושניים שיצא לאור במסגרת הפרויקט המוזיקלי אקווריום מבית מפעל הפיס.
המיני-אלבום הוקלט במהלך הופעה של הלהקה באקווריום, וזה יצא לאור ב-1 בספטמבר 2022.
עמרי גליקמן – זמרה, גיטרה אקוסטית (בשיר "לחזור הביתה")
שי פרץ – גיטרה חשמלית
אקווריום: הופעות במפעל הפיס הוא פרויקט מוזיקלי של מפעל הפיס, בו מתארחים מוזיקאים ישראלים ידועי-שם, לצד כאלו בתחילת דרכם, ושרים כמה מלהיטיהם.
לבסוף ההופעה יוצאת לשירותי הסטרימינג כמיני-אלבום ומפורסמת ביוטיוב.
על פי מפעל הפיס, הפרויקט נולד מתוך חזון של הארגון לתמוך באמנים וביצירותיהם, ולהנגישם לקהלים רבים.
"אקווריום" מנוהל אמנותית על ידי גלעד כהנא.
יובל שפריר אחראי על תהליך המיקסינג והמאסטרינג.
המופעים הם קצרים, ומתקיימים בחלל קבוע.
משך כל מופע הוא כעשרים דקות (שלושה או ארבעה שירים בכל פעם).
בשנה השנייה לפעילות הפרויקט, החליט מפעל הפיס להרחיב את פעילותו בקידום מוזיקאים ומוזיקאיות בתחילת דרכם באמצעות יצירת מסלול נוסף "הקול החדש".
העומדים בתנאים של הארגון ייכללו במאגר האמנים למסלול '"הקול החדש".
האמנים שיבחרו מתוך המאגר, יוזמנו ליום הקלטה וצילום של שיר אחד פרי עטם, שיעלה לערוץ היוטיוב של אקווריום ויקודם בדיגיטל וברשתות חברתיות כסינגל מסחרי.
רשימת המיני-אלבומים שיצאו מתוך הפרויקט, לפי סדר כרונולוגי
רשימת הסינגלים שיצאו מתוך הפרויקט, לפי סדר כרונולוגי
"הופעות במפעל הפיס" הוא מיני-אלבום הופעה של הזמרת הישראלית מירי מסיקה, שיצא לאור ב-13 ביולי 2023 במסגרת פרויקט "אקווריום" של מפעל הפיס.
האלבום כולל שלושה ביצועים חיים לשירים מוכרים מהרפרטואר של מסיקה, אשר הוקלטו במסגרת סדרת הופעות במתחם "אקווריום".
פרויקט "אקווריום" הוא יוזמה של מפעל הפיס לקידום תרבות ומוזיקה ישראלית, במסגרתה מוזיקאים מבצעים גרסאות חיות לשיריהם באולפן, תוך דגש על עיבודים ייחודיים והפקה מוקפדת.
המופעים מצולמים ומופצים בפלטפורמות דיגיטליות שונות, במטרה לחשוף את הקהל הרחב לאמנים וליצירתם.
אורי זך – קלידים, כלי הקשה וניהול מוזיקלי
מיקי ורשאי – גיטרה בס
ערן מיטלמן – קלידים ומחשב
אֵקוֹלוֹגְיָה (מיוונית: οἶκος – "בית"; λογία – "תורת"; בעברית: תורת הסביבה) היא ענף בביולוגיה החוקר את יחסי הגומלין בין האורגניזמים השונים ואת יחסי הגומלין בין האורגניזמים לסביבה הדוממת.
המונח "אקולוגיה" הוצע על ידי ארנסט הקל בשנת 1866. האקולוגים חוקרים את בית הגידול על כל היבטיו: מצד אחד את התכונות הפיזיות של בית הגידול: האקלים (משקעים, טמפרטורה, רוחות ולחות), הקרקע, המים, האור, החמצן והמינרלים.
אלו הם גורמים א-ביוטיים, כלומר הגורמים שאינם אורגניזמים חיים.
מצד שני עוסקים האקולוגים בגורמים הביוטיים שהם כלל האורגניזמים החיים בבית הגידול.
בשפת היומיום, משתמשים לעיתים קרובות במונח "אקולוגיה" ונגזרותיו במשמעות של הסביבה הטבעית, איכות הסביבה והגנת הטבע (כמו כלכלה אקולוגית וכפר אקולוגי).
כמו כן, בפסיכולוגיה של התפיסה ישנה גישה "אקולוגית" שבוחנת את תפיסת הגירויים בהקשרם בסביבתו הטבעית של האורגניזם.
הערך שלהלן אינו עוסק במשמעויות אלו אלא אך ורק במשמעות הביולוגית-מדעית.
האקולוגיה נחשבת לאחד המדעים הצעירים ביותר.
המונח אקולוגיה נטבע לראשונה על ידי ארנסט הקל רק בשנת 1866, זמן בו רוב תחומי הביולוגיה כבר נחקרו ביסודיות.
הקל הגדיר את האקולוגיה כ"תחום מדע העוסק ביחסי גומלין בין יצורים לסביבתם".
הוא ראה באקולוגיה תחום הקשור במיוחד לבוטניקה ולזואולוגיה, והוא התייחס לתורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין כבסיס לפיתוח התחום.
"אקולוגיה משמעותה אותו גוף של ידע המתייחס לכלכלה של הטבע – החקירה של כלל היחסים בין החיה לסביבתה האורגאנית ולסביבתה האנאורגאנית; כולל, מעל הכל, יחסיה הידידותיים והעוינים עם החיות והצמחים איתם היא באה במגע ישירות או בעקיפין.
בקצרה, אקולוגיה היא הלימוד של כל אותם הקשרים ההדדיים שדרווין תיאר כתנאים למאבק הקיומי".
המחקר של הקל היה הפעם הראשונה שבה חקר הסביבה, הרמה הכוללנית ביותר של הביולוגיה, הוגדר כתחום מדע.
אך חלפו שנים עד שמדע זה אכן הוכר כתחום ראוי לציון.
ב-1892, הכימאית אלן סוואלו ריצ'רדס, שהדגישה גם את חשיבותם של ההיגיינה, של איכות המים ושל אוויר נקי עבור משקי הבית בארצות הברית, הייתה הראשונה להשתמש במושג באנגלית ולקשור אותו לאיכות החיים של בני האדם וליחסם אל הסביבה.
בשנת 1895 פרסם יוג'ין וורמינג מאמר בנושא האקולוגיה, שהשפיע רבות על התפיסה של הנושא, ולאחר שהופץ בארצות הברית ובאנגליה הוביל את שתי המדינות להקצות משאבים לחקר התחום.
מאז הקל, וורמינג וסוואלו, ניסו אקולוגים שונים למצוא הגדרה חד משמעית לתחום מחקרם.
האווארד תומס אודום, שחקר כיצד אנרגיה זורמת בתוך מערכת אקולוגית, וכיצד דבר זה משפיע על תפקוד המערכת, הגדיר בשנת 1971 את האקולוגיה כחקר מבנה ותפקוד הטבע.
זוהי הגדרה כוללנית, שאינה מתקשרת במישרין לביולוגיה.
לעומתו קרבס (Krebs) בשנת 1972 התייחס בהגדרתו ל"חקר יחסי הגומלין הקובעים את התפוצה והשפע של אורגניזמים".
הגדרתו של קרבס לא רק ממוקדת יותר (וקרובה יותר להגדרה הראשונה של הקל), אלא גם מקשרת במישרין את האקולוגיה לאחד התחומים הבסיסיים שאותה היא חוקרת – דגמי תפוצה של מינים, ומגוון ביולוגי.
האקולוגיה על פי תפישתו, וכן כחלק מהתפישה המודרנית, מחפשת מענה לשאלות כגון "מדוע מינים נפוצים בסביבה זו ונדירים באחרת?" או "מה קובע את הרכב המינים ואת עושרם בסביבה מסוימת?".
אלו הן השאלות העומדות בבסיס המחקר האקולוגי המודרני.
בהגדרתו קרבס לא קובע שיחסי הגומלין בין האורגניזמים לסביבתם הם הקובעים את תפוצת המינים, אלא מכנה את הגורמים לכך "יחסי גומלין" – בצורה כללית יותר; אם כי רבים סוברים שכוונתו היא בהכרח ליחסי הגומלין שבין אורגניזמים לסביבתם.
ב–1977 הגדיר Ricklefs את האקולוגיה כחקר הסביבה הטבעית, ובמיוחד יחסי הגומלין בין אורגניזמים לסביבתם.
הרחבה זו של הגדרת האקולוגיה כוללת בה תחומי חקר נוספים על יחסי הגומלין, אך לא מפרטת אותם.
ב–1992 איחד ג'ין ליקנס (Likens) את ההגדרות למה שהתקבל על ידי ה-Institute for Ecological Research בניו יורק כהגדרה הרשמית של האקולוגיה המודרנית: חקירה מדעית של התהליכים המשפיעים על תפוצה ושפע של אורגניזמים, יחסי הגומלין ביניהם, וההשפעות ההדדיות בין אורגניזמים וההמרה והנעה של אנרגיה וחומר.
למרות היותה תחום צעיר, האקולוגיה פיתחה במרוצת השנים מערכת עקרונות והגדרות ענפה, עליה מתבסס המחקר האקולוגי.
להלן מספר עקרונות הבסיסיים עליה מושתתת האקולוגיה המודרנית.
גורמי סביבה הם אותם "יחסי גומלין בין אורגניזמים לסביבתם" המוזכרים שוב ושוב בהגדרות האקולוגיה.
כל גורם אשר מקורו בסביבה ואשר משפיע בדרך כלשהי על תפוצתם של אורגניזמים עונה להגדרה האקולוגית של גורם סביבה.
טמפרטורה, עוצמת האור, רמת ה־pH, כמות המזון, פיזור אויבים טבעיים (כגון טורפים ופתוגנים) ועוד, כולם עונים להגדרה זו.
הגדרה זו רחבה מאד, לכן מקובל לחלק את גורמי הסביבה לשתי קטגוריות: גורמים ביוטים וגורמים אביוטיים.
גורם ביוטי הוא כל גורם סביבה אשר כרוך בהימצאותם של אורגניזמים בסביבה.
כך, נכלול תחת קטגוריה זו את הימצאותם של אויבים טבעיים, של אורגניזמים מתחרים, של טרף וכיוצא בזה.
גורם אביוטי הוא כל גורם סביבתי כימי או פיזיקלי, דהיינו שאינו ביוטי.
תחת קטגוריה זו כלולים טמפרטורה, pH, רמת לחות, קיומם של חומרי הזנה וכדומה.
קיימת שיטת חלוקה נוספת, גסה פחות, המחלקת בין גורמי הסביבה על פי אופן השפעתם על האורגניזמים בסביבה.
בשיטה זו מבדילים בין משאבים, תנאי סביבה, ויחסי גומלין בין אורגניזמים.
יחסי גומלין בין אורגניזמים מהווים תחום עיסוק נרחב בפני עצמו באקולוגיה וההתעסקות בהם בדרך כלל אינה כגורמים סביבתיים, ולכן עיקר החלוקה היא בין תנאים למשאבים.
תנאי סביבה הוא כל גורם אביוטי, (המשתנה במרחב ובזמן) אשר לא נצרך על ידי האורגניזם, אך האורגניזם עשוי להיות מושפע מנוכחותם.
כך טמפרטורה, המשפיעה על תפוצתם של אורגניזמים אך לא נצרכת על ידם, היא תנאי סביבה.
כך גם pH, מליחות קרקע, לחות יחסית וכיוצא בזה, כולם תנאי סביבה.
לעומת זאת, משאב הוא כל גורם סביבה שניתן למדידה באופן כמותי, ושפעולת אורגניזמים גורמת להקטנה בכמותו (במילים אחרות: הוא נצרך על ידי אורגניזמים).
תחת קטגוריה זו כלולים החומרים אותם צורך האורגניזם לבניית גופו, האנרגיה הדרושה לתפקודו, וכן המקום הנדרש למחייתו.
קיימים גורמים סביבתיים המשפיעים בצורה משמעותית הרבה יותר מגורמים אחרים על מין מסוים.
גורמים אלה מכונים גורמים מגבילים או גורמים קובעים, כיוון שהם מגבילים או קובעים את גודל אוכלוסיית אותו המין.
גורם מגביל יכול להיות משאב או תנאי.
משאב מגביל הוא כל משאב שנמצא בחוסר המספיק כדי להגביל את צפיפות אוכלוסיית המין.
כך מים למשל יכולים לשמש משאב מגביל כשהם אינם מצויים ברמה מספקת כדי לכלכל אורגניזם כלשהו.
קיימים גורמים נוספים, שאינם גורמי סביבה, אשר יכולים להשפיע על תפוצתם של מינים.
בין גורמים אלה כלולים העבר האבולוציוני של המין – הגורמים הסביבתיים שהשפיעו עליו בעבר והתמורות שחלו בסביבתו, וכן כושר הרבייה וההגירה (ההפצה) שלו.
שני מושגי יסוד שימושיים באקולוגיה הם בית גידול וגומחה אקולוגית.
המושג בית גידול החל לשמש אקולוגים כבר בתחילת דרכה של האקולוגיה, והוגדר כסביבה האופיינית לקיומו של מין מסוים.
בית הגידול כונה "כתובתו" של המין, שהרי על סמך ידיעת בית גידולו של מין מסוים נדע היכן סביר למוצאו.
בית הגידול הוא אופי המקום הפיזי בו מצוי מין זה או אחר.
ניתן להתייחס לבית הגידול ברמות מיקוד שונות לצורך מחקר, בהתאם לקביעתו של האקולוג.
כך בית גידול יכול להיות פיסת בשר, עליה מתקיימים חיים אופייניים של אורגניזמים הניזונים ממנה; והוא יכול להיות באותה מידה העולם כולו.
למרות תועלתו הרבה של מושג בית הגידול, עד מהרה נדרש מושג נוסף לתיאור מיקומו של המין.
המושג גומחה אקולוגית נטבע כדי לתאר את מיקומו של המין במערכת יחסי הגומלין המתקיימת בסביבה, וכונתה "תפקידו" של המין.
זהו מושג מופשט ולכן הגדרתו הייתה מטבעה קשה יותר מהגדרת בית הגידול.
ההגדרה המקובלת כיום נטבעה על ידי ג'ורג' הצ'ינסון ועל פיה גומחה אקולוגית היא תחומי התנאים, המשאבים, והזמנים בהם מין יכול לשרוד ולהתרבות.
לדוגמה, תחום הטמפרטורה של מין מסוים יכול להיות הטמפרטורה שבין 20 ל-40 מעלות צלזיוס: מעבר לטווח זה המין לא מסוגל לשרוד.
הגדרה מעין זו לכל התנאים והמשאבים הדרושים למין, יוצרת את הגומחה.
בנוסף, מבחינים בין גומחה בסיסית לגומחה ממומשת של מין.
גומחה בסיסית היא גומחה היפותטית, המייצגת את גומחתו של המין כשהוא לא בא במגע עם מינים אחרים.
הגומחה הממומשת של המין היא הגומחה בפועל, והיא תוצאה של צמצומה של הגומחה הבסיסית על ידי יחסי גומלין עם אורגניזמים אחרים.
הימצאותו של טורף, למשל, עשויה לגרום לכך שהמין הנטרף יצמצם את גומחתו רק לתחומים שאינם נגישים לטורף כדי לחמוק ממנו.
האקולוגיה מארגנת את הסביבה בארבע רמות ארגון היררכיות, המשמשות את המחקר האקולוגי:
פרט: פרט הוא אורגניזם יחיד.
המחקר ברמת הפרט עוסק בעיקר בהשפעות הסביבה על פרטים בודדים.
להשפעות אלה חשיבות גדולה לגבי תהליך הברירה הטבעית אשר גורמת להעדפת הישרדותם והתרבותם של הפרטים אשר מותאמים בצורה הטובה ביותר להשפעות הסביבה.
הברירה הטבעית היא הבסיס לאבולוציה – השתנותם של מינים לאורך זמן.
מספר תת-תחומי מחקר אקולוגיים קשורים לרמת הארגון של הפרט, לדוגמה, אקולוגיה התנהגותית ואקולוגיה פיזיולוגית.
אוכלוסייה: קבוצת פרטים בני אותו המין (במובן הטקסונומי – זן או סוג של אורגניזם, ולא במובן של זוויג – זכר או נקבה) אשר מתקיימים באותו בית גידול ועשויים לקיים ביניהם קשרי רבייה.
על אף שהפרטים הם בני אותו המין, ניתן למצוא באוכלוסייה פרטים השונים זה מזה בתכונות שונות כזוויג וגיל.
הגדרתה של קבוצת פרטים מסוימת כאוכלוסייה, כתחומים רבים באקולוגיה, משתנה בהתאם לסקלה שמונהגת בכל מחקר.
זאת אומרת, שמחקר אחד עשוי להגדיר את קבוצת העשבוניים הנמצאת סביב עץ מסוים כאוכלוסייה אחת ואת קבוצת העשבוניים הנמצאת תחת עץ שני כאוכלוסייה נפרדת, בעוד שמחקר שני באותו המקום יגדיר את שתי הקבוצות כאוכלוסייה אחת.
המחקר האקולוגי ברמת האוכלוסייה מתמקד בשינויים בגודלי האוכלוסיות בזמן ובמרחב ובגורמים להם.
תחום העיסוק הזה קרוי דינמיקה של אוכלוסיות או אקולוגיה של אוכלוסיות.
חברה ביולוגית: החברה הביולוגית היא אוסף אוכלוסיות המצויות בבית גידול משותף ומקיימות קשרי גומלין זו עם זו.
גם מושג החברה משתנה עם הסקלה הנהוגה במחקר.
חברה יכולה להיות מוגדרת כמכלול המינים המצויים בבית גידול מסוים; אך אם החוקר חפץ בכך, הוא יכול להגדיר למשל את 'חברת הציפורים בבית הגידול' או 'חברת העצים בבית הגידול'.
האקולוגיה ברמת החברה עוסקת בעיקר בתכונותיה של החברה, במאפיינים המבדילים אותה מחברות אחרות, וביחסי הגומלין הרקומים בה.
בנוסף, מחקר החברה כולל את חקר תהליך התפתחותה של חברה ביולוגית – תהליך הסוקצסיה.
מערכת אקולוגית: המערכת האקולוגית (קרויה לעיתים אקוסיסטמה) היא רמת הארגון הגבוהה ביותר.
היא מוגדרת כמכלול החברה הביולוגית ומרכיבי הסביבה האביוטיים שביניהם עשויים להתקיים יחסי גומלין.
יחסי גומלין אלה הם זרימת אנרגיה ומחזורי חומרים.
אלה הם למעשה מעברים של משאבים שמקורם בסביבה האביוטית דרך החברה הביולוגית.
המחקר ברמת המערכת האקולוגית עוסק במעברים אלה.
יחסי גומלין הם ההשפעות ההדדיות שמשפיעים זה על זה אורגניזמים שונים, ומהווים תיאור מנגנוני של הגורמים הביוטיים המעצבים חברות ביולוגיות.
ההתייחסות העיקרית ליחסי גומלין באקולוגיה היא ברמת האוכלוסייה, כלומר, כיצד משפיע שינוי בצפיפותו של אורגניזם א' על צפיפותו של אורגניזם ב'.
עם זאת, ניתן לנתח את המנגנונים העומדים בתשתית יחסי הגומלין ברמת הפרט, ברמה הפיזיולוגית או ברמות נמוכות יותר.
יחסי גומלין יכולים להיות ישירים או עקיפים (ההשפעה של מין א' על מין ב' דרך השפעתו על מין ג').
ניתן לחלק יחסי גומלין ליחסים תוך-מיניים ובין-מיניים:
יחסי גומלין תוך-מיניים: ההשפעות ההדדיות שמשפיעים פרטים בני אותו מין (המהווים חלק מאוכלוסייה אחת) זה על זה.
סוג יסודי של יחסי גומלין תוך-מיניים הוא תחרות תוך-מינית: פרטים בני אותו המין מתחרים זה בזה על צריכתם של משאבי סביבה מגבילים (משאבים שאינם מצויים בשפע מספיק כדי לקיים את האוכלוסייה כולה).
מכיוון שפרטים בני אותו המין הם צורכים משאבים דומים, תחרות תוך-מינית היא בלתי נמנעת, אלא אם צפיפות האוכלוסייה מוגבלת על ידי גורם חזק יותר.
יחסי גומלין תוך מיניים אחרים כוללים יחסים חברתיים כגון שיחור משותף (לדוגמה, ציד קבוצתי בלביאות), יחסי רבייה (כגון רבייה זוויגית), וכו'.
יחסי גומלין בין-מיניים: ההשפעות ההדדיות שמשפיעים בני מינים שונים זה על זה.
יחסים בין-מיניים הם בעלי סוגים רבים ומגוונים.
על כן נהוג לסווג אותם למספר קטגוריות על פי השפעתם על כל אחד מהמשתתפים בהם, אשר יכולה להיות חיובית, שלילית או נייטרלית.
כך, טריפה היא דוגמה ליחסים מסוג +/-, מכיוון שהנטרף משפיע על הטורף בצורה חיובית (+) ואילו הטורף משפיע על הנטרף בצורה שלילית (-).
בהדדיות שני המינים מושפעים באופן חיובית זה מזה (+/+).
בתחרות בין-מינית, מינים שונים מתחרים על משאב מגביל (-/-).
סימביוזה היא סוג של יחסים בין מיניים בהם המשתתפים חיים בצמידות מרחבית זה לזה, כגון האחד על גבי השני או בתוך גופו של השני.
יחסים סימביוטיים יכולים להיות הדדיים (מסוג +/+), קומנסליזם (מסוג +/0, כלומר מין אחד מפיק תועלת והאחר לא ניזוק) או טפילות (מסוג +/-).
לכל מערכת אקולוגית, מלבד המבנה שלה – חברה ביולוגית ובית גידול, יש תפקוד אופייני.
תפקוד זה הוא מעבר של אנרגיה וחומרים דרך המרכיבים הביוטים והאביוטים שלה.
בכל מערכת אקולוגית מתבצעים תהליכים בהם נצרכים אנרגיה וחומרים על ידי האורגניזמים מהסביבה, אלה מעובדים במערכת ולבסוף נפלטים חזרה לסביבה.
בכל מערכת אקולוגית דרושים אורגניזמים שיוכלו להכניס אנרגיה וחומרים אל המערכת ממקורות אביוטיים.
אורגניזמים אלה מכונים אוטוטרופים (אוטו – עצמי, טרופיות – הזנה).
האוטוטרופים מקיימים תהליכים בהם הם קולטים אנרגיה ממקורות אביוטיים, וחומרים אנאורגניים, לצורך הפקת חומרים אורגניים עתירי אנרגיה.
האוטוטרופים השכיחים ביותר, הצמחים, מקיימים את תהליך הפוטוסינתזה, בו הם צורכים אור מן השמש, וחומרים כמים ופחמן דו-חמצני, כדי ליצור גלוקוז – תרכובת אורגנית עתירת אנרגיה.
תרכובות אורגניות כגלוקוז משמשות מקור אנרגיה לאורגניזמים על ידי פירוקו חזרה למים ופחמן דו-חמצני תוך פליטת אנרגיה בתהליך הקרוי נשימה תאית.
לאחר הפירוק, האנרגיה הנוצרת משמשת את האורגניזם לבניית גופו ולתפקודו.
האוטוטרופים אמנם משתמשים בתרכובות עתירות האנרגיה אותם יצרו, אך תרכובות אלה משמשות גם אורגניזמים אחרים.