tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2012, הוא הביע תמיכה בניסיונות להגן על החוק בבתי המשפט הפדרליים.
בנימוקיו, הוא לא התייחס לנושא עצמו אלא "לרעיון שהממשלה...
איזה חוק להשאיר ואיזה לא".
כשעתירות נגד החוק הגיעו לבית המשפט העליון, הוא הגיש יחד עם ג'ון ביינר ואריק קנטור תצהיר כידידי בית המשפט, בו הם הפצירו בשופטים לא לבטל את החוק.
מקארתי הצביע בשנת 2022 נגד "חוק הכבוד לנישואים", שביטל רשמית את חוק הגנת הנישואים ומחייב את הממשל הפדרלי להכיר בנישואים בין בני זוג מאותו המין, (39 נציגים אחרים ממפלגתו הצביעו בעד החוק ו-169 הצביעו נגדו).
בשנת 2019 ביקר מקארתי בישראל, ואמר כי תוכנית ההתנתקות רק הגבירה את הסכנה בשטח וכי "פתרון שתי המדינות כבר מזמן אינו רלוונטי".
מקארתי אף הצהיר כי "תפקידנו אינו לספק פתרון לסכסוך, אלא להבטיח את שלומה וביטחונה של ישראל כידידיה".
בשנת 2022 עמד מקארתי בראש משלחת של 30 חברי קונגרס שבקרו בישראל ביוזמת איפא"ק, נפגש עם נפתלי בנט ועם בנימין נתניהו, ובראיון לעיתון ישראלי הביע התנגדות חריפה להסכם הגרעין עם איראן, המסכן לתפיסתו את ישראל, את ארצות הברית ואת העולם כולו.
מקארתי הבטיח לפעול נגד האנטישמיות.
בנובמבר 2022, עם בחירתו לתפקיד יו"ר בית הנבחרים, התחייב שבמסגרת תפקידו יפעל לסלק את אילהן עומאר מוועדת החוץ של בית הנבחרים, בשל התבטאויותיה האנטישמיות לדבריו, ואכן בפברואר 2023 הוביל את הדחתה בפועל.
קווין טְרַאפ הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בפריז מליג 1 ובנבחרת גרמניה.
טראפ נולד במרציג שבגרמניה המערבית.
הוא החל לשחק כדורגל במועדון מקומי בשם FC ברוטדורף, ובשנת 2000 עבר ל-SSV באכם.
בשנת 2003 החל לשחק ב-SV מטלאך, ובשנת 2005, בגיל 15, עבר לאקדמית הנוער של פ.צ.
בעונת החל טראפ לשחק בפ.צ.
קייזרסלאוטרן II, קבוצת המילואים של פ.צ.
קייזרסלאוטרן, ושיחק בה לסירוגין עד לשנת 2011. ב-12 במרץ 2011 ערך טראפ את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על פרייבורג במסגרת המחזור ה-26 בבונדסליגה.
עד לסוף עונת ערך טראפ 8 הופעות נוספות, ובעונת ערך 23 הופעות ליגה.
בסוף העונה, שהסתיימה בירידת המועדון לבונדסליגה השנייה, עזב טראפ את המועדון.
ב-1 ביולי 2012 חתם טראפ באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה, שרכשה אותו מפ.צ.
קייזרסלאוטרן תמורת 1.5 מיליון אירו.
ב-19 באוגוסט 2012 ערך טראפ את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב והורחק בדקה ה-19 בהפסד 0–3 לארצגבירגה אוה במסגרת הסיבוב הראשון בגביע הגרמני.
ב-25 באוגוסט 2013 ערך טראפ את הופעת הבכורה שלו במועדון בבונדסליגה, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על באייר לברקוזן במסגרת המחזור הראשון.
הוא שיחק במועדון במשך 3 עונות, כאשר בעונתו השנייה, עונת , שיחק בכל 34 מחזורי הליגה.
ב-8 ביולי 2015 חתם טראפ בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית, שרכשה אותו מאיינטרכט פרנקפורט תמורת 9.5 מיליון אירו.
טראפ שיחק במספר משחקי ידידות, וב-1 באוגוסט 2015 ערך טראפ את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אולימפיק ליון במסגרת גביע האלופות הצרפתי.
ב-7 באוגוסט 2015 ערך טראפ את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–1 על ליל במסגרת המחזור הראשון.
ב-15 בספטמבר 2015 ערך טראפ את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על מאלמה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים.
טראפ שיחק בכל ששת משחקיה של פריז סן-ז'רמן בשלב הבתים, וספג שער אחד בלבד, מריאל מדריד.
הוא נבחר לשוער המצטיין בשלב הבתים.
בקיץ 2018, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב פריז סן ז'רמן לאלפונס אראולה, עבר טראפ בהשאלה לעונה אחת לקבוצתו הקודמת איינטרכט פרנקפורט.
בתום העונה חתם בפרנקפורט רשמית לחמש שנים תמורת 7 מיליון אירו.
ב-19 באוגוסט 2025 חתם בפריז מליגת העל הצרפתית.
טראפ שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה.
ב-13 בנובמבר 2015 ישב לראשונה על ספסל הנבחרת הבוגרת במשחק הידידות נגד נבחרת צרפת, אך לא זכה לדקות משחק.
במאי 2017 זומן טראפ לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 2017. ביוני 2017 טראפ ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה, בתיקו 1-1 מול נבחרת דנמרק במשחק ידידות.
טראפ זומן לסגל הגרמני למונדיאל 2018 כשוער השלישי בהייררכייה לאחר מנואל נוייר ומארק אנדרה טר שטגן.
טראפ לא שיחק דקה בטורניר זה, בסיומו הודחה גרמניה במפתיע כבר בשלב הבתים.
קווין מאייר הוא אתלט צרפתי, פעמיים אלוף העולם (לונדון 2017 ויוג'ין 2022), פעמיים ברציפות סגן האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) ושיאן העולם הנוכחי בקרב 10. אלוף העולם (ברמינגהאם 2018) בקרב 7.
מאייר החל להתאמן באתלטיקה כילד, ורשם הישגים גבוהים בתחרויות בינלאומיות בגילאי נוער.
באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בברסנונה שבאיטליה בשנת 2009 הוא זכה במדליית הזהב בקרב שמונה.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה במונקטון שבקנדה ב-2010 הוא זכה במדליית הזהב בקרב עשר.
באליפות אירופה עד גיל 19 שנערכה בטאלין ב-2011 זכה מאייר במדליית הזהב, עם שיא אליפות חדש (8124 נקודות).
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי בשנת 2012, הוא שבר את שיאו האישי בריצת 100 מטר, אך פסל בשלושה ניסיונות בקפיצה לרוחק ופרש מהתחרות.
שלושה ימים לאחר כישלונו בהלסינקי, השתתף בתחרות בבריסל, בה שבר את השיא הצרפתי בן 27 השנים בקרב עשר, והעמידו על 8415 נקודות.
עם קביעת תוצאה זו, השיג את הקריטריון האולימפי להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012).
במשחקים עצמם היה רחוק מהתוצאה שהשיג בבריסל, וסיים במקום ה-15.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג ב-2013 זכה מאייר במדליית כסף בקרב שבע.
באליפות העולם שנערכה באותה שנה במוסקבה הוא סיים במקום רביעי בשיא אישי חדש של 8446 נקודות, 66 נקודות פחות מדמיאן וורנר מקנדה שזכה במדליית ארד.
באליפות אירופה שנערכה בציריך באוגוסט 2014 הוא זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 8521 נקודות, אחרי אנדריי קראוצ'נקה מבלארוס (8616 נקודות) ולפני איליה שקורניוב מרוסיה (8498 נקודות).
הוא נעדר מאליפות העולם שנערכה בבייג'ינג ב-2015, עקב פציעה בשרירי מיתר הברך.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה מאייר במדליית כסף בשיא אישי חדש של 8834 נקודות, אחרי אשטון איטון מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 8893 נקודות ולפני דמיאן וורנר (8666 נקודות).
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 הוא זכה במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8768 נקודות, לפני ריקו פריימוט (8564 נקודות) וקאי קצמירק (8488 נקודות), שניהם מגרמניה.
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם בתחילת מרץ 2018 זכה מאייר במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6348 נקודות, לפני דמיאן וורנר (6343 נקודות) ומייקל אויבו מאסטוניה (6265 נקודות).
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט אותה שנה הוא קבע במסגרת קרב העשר שיא אישי חדש בריצת 100 מטר, המקצוע הראשון, של 10.64 שניות, אך פסל בשלושת הניסיונות בקפיצה לרוחק, המקצוע השני, ופרש מהתחרות.
בתחרות שנערכה בבורדו ב-16 בספטמבר הוא קבע שיא עולם חדש בקרב 10 של 9126 נקודות, ושבר את שיאו בן 3 השנים של אשטון איטון (9045 נקודות).
בדרך לשיא העולם הוא קבע מספר שיאים אישיים: בריצת 100 מטר הוא קבע 10.55 שניות, בקפיצה לרוחק הוא שיפר ב-20 ס"מ את שיאו האישי וקבע תוצאה של 7.80 מטר, בקפיצה במוט הוא קפץ 5.45 מטר ובהטלת הכידון הוא שיפר בכמטר וחצי את שיאו האישי והעמידו על 71.90 מטר.
בנוסף לכך, הדף את כדור הברזל למרחק של 16.00 מטר, בקפיצה לגובה עבר 2.05 מטר, בריצת 400 מטר קבע תוצאה של 48.42 שניות, בריצת 110 מטר משוכות קבע תוצאה של 13.75 שניות, זרק את הדיסקוס למרחק של 50.54 מטר ובריצת 1500 המטרים קבע תוצאה של 4:36.11 דקות.
קווין טפיל-קטרין הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן בדינמו זאגרב.
טפיל-קטרין החל את דרכו במחלקת הנוער של סטאד בריוקין מהעיר סן-בריו בה נולד.
לאחר ארבע שנים עבר השחקן למחלקת הנוער של ראן.
לאחר חמש שנים בנוער, חתם טפיל-קטרין לחמש שנים בקבוצת הבוגרים של המועדון מליגת העל הצרפתית.
בשנתיים הראשונות לא קיבל המגן דקות משחק רבות, אך בשנתיים שלאחר מכן, הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה ורשם 117 הופעות ליגה ו-3 שערים.
ב-31 באוגוסט 2013 חתם טפיל-קטרין לארבע שנים בקארדיף סיטי מהפרמייר ליג תמורת 2.4 מיליון אירו.
ב-14 בספטמבר 2013 ערך טפיל-קטרין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד האל סיטי.
בעונת 2014/2015 הושאל לסנט אטיין לעונה אחת, עם אופציה לרכישה.
ב-15 ביוני 2015 לאחר שהרשים השחקן בעונתו כשחקן מושאל מומשה האופציה והוא נמכר לסנט אטיין תמורת 2.5 מיליון אירו.
בשנת 2008 זומן טפיל-קטרין לנבחרת צרפת עד גיל 20 ורשם בה 4 הופעות.
בשנת 2010 זומן השחקן לנבחרת צרפת עד גיל 21 בה שיחק משחק אחד כ-90 דקות.
קווין ויין מנגום (נולד ב-6 באוקטובר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל ששירת כסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
מנגום סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
הוכשר כטייס מסוקי UH-60 בלק הוק, שירת תחילה בקוריאה הדרומית ונבחר להצטרף לרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160. שימש מפקד כיתה בחטיבה, קצין מבצעים גדודי ומפקד פלוגה.
כמו כן שירת כמפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט האווירי ה-101, וברגימנט האווירי השני בקוריאה הדרומית.
בשנים 2000–2002 פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160.
תפקידים נוספים אותם מילא היו במרכז ללוחמה אלקטרונית בבסיס חיל האוויר קלי בטקסס, ובפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים בפורט בראג.
במאי 2005 מונה למפקד הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 ושירת בתפקיד במשך שלוש שנים.
במאי 2008 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית.
שירת כסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעת שהוצבה בעיראק ושימש כראש צוות הכשרת כוחות הלוחמה בטרור העיראקיים.
במרץ 2011 מונה למפקדו הראשון של פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2012 מונה למפקד המרכז למצוינות בתעופה של הצבא.
במרץ 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
שירת בתפקיד עד אפריל 2017.
לאחר פרישתו מונה לסגן נשיא לפיתוח עסקי בתחום תוכניות צבאיות למערכות מסוקים בחברת לוקהיד מרטין.
הוא משמש גם חבר הוועדה המייעצת למחלקת ההגנה של ארצות הברית בנושא שירות צבאי של נשים.
מנגום בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.
קווין יאן מגנוסן (בדנית: Kevin Jan Magnussen; נולד ב-5 באוקטובר 1992) הוא נהג מרוצים דני המתחרה עבור קבוצת המפעל של ב.מ.וו.
התחרה במשך 9 עונות באליפות הפורמולה 1. קווין הוא בנו של יאן מגנוסן, נהג עבר בפורמולה 1, שזכה 4 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן.
מגנוסן נולד ברוסקלייד, דנמרק ובילדותו התחרה במרוצי קארטינג.
בשנת 2008 החל להתחרות באליפות הפורמולה פורד הדנית ואף זכה באליפות.
במקביל, השתתף במספר מרוצים בסבב הפורמולה 3 הגרמני.
בשנת 2009 עבר להתחרות בפורמולה רנו.
הוא סיים במקום השני בסבב הצפון אירופאי ובמקום השביעי בסבב הכלל אירופאי.
בשנת 2010 התחרה באליפות גרמניה בפורמולה 3. הוא סיים את העונה במקום השלישי וזכה בתואר רוקי העונה.
בשנת 2011 עבר להתחרות באליפות הפורמולה 3 הבריטית.
בשנת 2012 עבר להתחרות בפורמולה רנו 3.5, בה התחרה במשך 2 עונות.
בסיום עונת 2013 זכה בתואר האליפות.
התנסותו הראשונה בנהיגה ברכב פורמולה 1 הייתה בנובמבר 2012 בנהיגת מבחן שערך על המסלול באבו דאבי עבור קבוצת מקלארן.
במהלך שלושת ימי המבחן שהתקיימו הוא קבע את הזמן הטוב ביותר וקיבל זכאות לרישיון מרוצים.
שנה לאחר כן הודיעה הקבוצה על החתמתו של מגנוסן כמחליפו של סרחיו פרס לקראת עונת 2014. באותה עונה נקבע כי נהגים יוכלו לבחור את מספר הרכב בו יתחרו, מספר שילווה אותם לאורך כל הקריירה.
מגנוסן בחר את המספר 20, המספר עמו זכה באליפות שנה קודם לכן.
במבחני טרום העונה שהתקיימו בחרז ובחריין קבע את הזמנים הטובים ביותר.
לקראת מרוץ פתיחת העונה דורג במקום הרביעי.
בתחילת המרוץ סבל מהיגוי יתר, אך במהלך המרוץ הצליח לעקוף את לואיס המילטון וסיים במקום השלישי אחרי דניאל ריקארדו.
לאחר המרוץ נשללה מריקארדו התוצאה עקב עברה על התקנות ומגנוסן קודם למקום השני.
למרות שצבר נקודות ב-11 מרוצים נוספים במהלך העונה, בסיומה הודיעה מקלארן על חזרתו של פרננדו אלונסו לקבוצה לצידו של ג'נסון באטן.
מגנוסן הושאר בקבוצה כנהג מחליף.
פציעה של אלונסו במהלך ההכנות לעונה מנעה ממנו לקחת חלק במרוץ פתיחת העונה ומגנוסן נקרא להחליפו.
בעיה במנוע במהלך הקפת החימום מנעה ממנו להשתתף במרוץ בסופו של דבר.
לקראת סיום העונה שוחרר מהקבוצה, הודעה שנשלחה אליו ביום הולדתו.
לאחר ששוחרר ממקלארן בחן הצעות מקבוצות האס ומאנור.
בנוסף בחן אפשרויות מחוץ לפורמולה 1 כנהג בקבוצת מרצדס באליפות ה-DTM ובפורשה בקטגוריית ה-LMP1. לבסוף חתם בקבוצת רנו כמחליפו של פסטור מלדונדו.
במהלך העונה צבר רק 7 נקודות ולקראת סיומה חתם על חוזה בקבוצת האס.
קווין הוא בנו של יאן, נהג עבר בפורמולה 1, שזכה 4 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן.
באוגוסט 2019 נישא ללואיז גיורפ.
בשנת 2018 עבר להתגורר בדובאי.
קווין וינסנט מוסקט (; נולד ב-7 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת שאנגחאי פורט.
מוסקט ניהל קריירת משחק שנויה במחלוקת, שהייתה רצופה באירועים אלימים ובעימותים רבים עם שחקנים ומאמנים יריבים.
לאורך הקריירה, בייחוד בתקופתו כשחקן בממלכה הבריטית, זכה לכינויי גנאי רבים מצד חבריו למקצוע, והוגדר לא פעם כ"כדורגלן השנוא ביותר בעולם".
מוסקט החל את הקריירה בליגה האוסטרלית, בטרם יצא לתקופה של שמונה עונות לשחק באנגליה ובסקוטלנד, שם זכה בטרבל המקומי עם גלאזגו ריינג'רס.
הוא שב לאוסטרליה, לעונת הבכורה של ה-A-League, וכקפטן קבוצת מלבורן ויקטורי זכה בשתי אליפויות אוסטרליה.
לזכותו 46 הופעות ועשרה שערים במדי נבחרת אוסטרליה, אותה ייצג בשלושה גביעי קונפדרציות, ועמה זכה בגביע אוקיאניה לאומות.
לאחר פרישתו, הצטרף לצוות המקצועי של מלבורן ויקטורי כעוזר מאמן.
לזכותו זכייה בדאבל כמאמן הקבוצה.
מוסקט נולד בקראולי שבמערב סאסקס, אנגליה, למשפחה ממוצא מלטזי.
הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער של סאנשיין ג'ורג' קרוס, אז מועדון בליגה הבכירה באוסטרליה.
במהלך עונת כבר הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון, על אף היותו בן 17 בלבד, ועד לתום העונה ערך תשע הופעות ליגה.
עונה אחר כך הצטרף לקבוצת הנוער של המכון האוסטרלי לספורט, במדיה זכה להכרה עם קבלת מדליית ויינשטיין לכדורגלן הצעיר המצטיין של מדינת ויקטוריה.
בעונת שב מוסקט לליגה האוסטרלית הבכירה, והצטרף לקבוצת היידלברג יונייטד.
באותה עונה ערך 18 הופעות ליגה מתוך 26 של קבוצתו, ובתום העונה עבר לסאות' מלבורן.
בעונת הבכורה שלו במועדון הגיע מוסקט עם קבוצתו למקום הראשון בליגה בתום העונה הסדירה, אך יכולת חלשה ושלושה הפסדים בשלושה משחקים בפלייאוף, מנעו ממנה להגיע לגמר ולהתמודד על התואר.
מוסקט שיחק ארבע עונות במדיה של סאות' מלבורן, במהלכן זכה להתעניינות מצידו של מאמן שפילד יונייטד האנגלית, דייב באסט.
במהלך עונת , הרביעית והאחרונה של מוסקט במלבורן, נבחן מוסקט בשפילד אך נותר לבסוף במלבורן.
בסך הכול בארבע עונות בסאות' מלבורן כבש מוסקט שישה שערי ליגה ב-73 הופעות.
לקראת עונת עזב מוסקט לראשונה את אוסטרליה, והצטרף לקריסטל פאלאס מליגת המשנה.
מאמן קריסטל פאלאס היה דייב באסט, שעונה קודם לכן רצה להחתימו בשפילד.
מוסקט הפך מיידית לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה, מעמד שנותר על כנו גם עם החלפתו של באסט בסטיב קופל במהלך העונה.
קריסטל פאלאס הצליחה להקדים את פורטסמות' ולהתמקם במקום השישי בטבלה, האחרון שמוביל לפלייאוף, ושם לגבור על וולברהמפטון וונדררס ועל שפילד יונייטד בדרכה לפרמייר ליג.
מוסקט פתח את עונת עם קריסטל פאלאס בפרמייר ליג, ואף רשם תשע הופעות ליגה, בטרם ירד חזרה לליגת המשנה וחתם במדי וולברהמפטון וונדררס באוקטובר 1997. הוא נותר בקבוצה במשך חמש עונות בליגת המשנה, באחרונה שבהן אף העפיל עמה לפלייאוף מהמקום השלישי בטבלה.
במקביל להיותו שחקן הרכב קבוע ומשמעותי לאורך עונותיו בקבוצה, התגברה גם תדמיתו כשחקן קשוח, לעיתים אף אלים וברוטלי, שהיה מעורב בתקריות קשות ולא פעם גרם נזק פיזי לשחקני היריבות.
לקראת עונת , לאחר חמש עונות ו-180 הופעות במדי וולבס, עבר מוסקט בהעברה חופשית לגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.
מוסקט רשם עונה מוצלחת עם 22 הופעות ליגה וזכייה בטרבל המקומי תחת המאמן אלכס מקליש.
בליגה, הכריעה ריינג'רס את סלטיק בסיומה של העונה הצמודה בהיסטוריה, בהפרש שערים עדיף באחד בלבד.
בגביע הסקוטי ניצלה ריינג'רס את הדחתה המוקדמת של סלטיק, כבר ברבע הגמר, ושייטה לזכייה בתואר לאחר ניצחון 0–1 בגמר על דנדי, בו עלה מוסקט מהספסל בדקה ה-68, שתי דקות לאחר שער הניצחון.
מוסקט לא שותף בהדרבי של גלאזגו בגמר גביע הליגה הסקוטית, בו ניצחה ריינג'רס 1–2. למעשה, מוסקט לא שותף כלל במשחקי הדרבי לאורך העונה כולה, ונטען כי הסיבה היא אופן משחקו הקשוח, והחשש כי יגרום למהומות במשחק נפיץ מסוג זה.
מוסקט סיים את העונה עם 22 הופעות ליגה, ונפרד מהמועדון בתום עונה אחת.
לאחר ההצלחה בריינג'רס, שב מוסקט לליגת המשנה האנגלית והצטרף למילוול כקפטן, תחת המאמן-שחקן דניס וייז ולצידו של בן ארצו טים קייהיל.
בעוד בליגת המשנה לא נחלה הקבוצה הצלחה מרובה וסיימה עשירית בלבד, בגביע ה-FA נחלה הקבוצה הצלחה מפתיעה והעפילה עד לגמר הגביע, לראשונה בתולדותיה.
מוסקט, יחד עם 15 שחקנים נוספים, נאלץ להחמיץ את גמר הגביע בגלל פציעה, ולא נכלל בסגל שהובס 0–3 על ידי מנצ'סטר יונייטד.
לאחר עונה נוספת, סיים מוסקט את דרכו בקבוצה ובאי הבריטי, ושב לאוסטרליה.
מוסקט חתם כקפטן קבוצת מלבורן ויקטורי לעונת , עונת הבכורה של ה-A-League, ליגת העל האוסטרלית החדשה.
לאחר שהקבוצה סיימה את העונה במקום השביעי, בחר המאמן ארני מריק להסיט את מוסקט לקישור.
המהלך המוצלח הביא את מוסקט לשיא הכיבושים האישי שלו לעונה אחת, עם שבעה שערי ליגה בעשרים הופעות, ולזכייה באליפות אוסטרליה.
בעונת , שתי עונות אחר כך, זכה מוסקט עם קבוצתו באליפות נוספת, שנייה כקפטן הקבוצה.
בסך הכול בשש עונות במדי הקבוצה כבש מוסקט 34 שערי ליגה, יותר מבכל קבוצה אחרת בקריירה, ב-138 הופעות.
הוא נפרד מהקבוצה בתום עונת , ולאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו, סאנשיין ג'ורג' קרוס, בליגה השלישית.
לאחר שלוש הופעות ליגה ושער בודד, פרש ממשחק פעיל בגיל 38.
מוסקט החל את דרכו בנבחרות הצעירות של אוסטרליה, וייצג את הנבחרת פעמיים בגביע העולם עד גיל 20. בשני הטורנירים בהם השתתף, בפורטוגל 1991 ובטורניר הביתי ב-1993, סיימה נבחרתו במקום הרביעי.
מוסקט אף ייצג את נבחרתו באולימפיאדת אטלנטה (1996), שם לא הצליחה אוסטרליה לצלוח את שלב הבתים.
את הופעתו הראשונה במדי נבחרת אוסטרליה ב-1994, מול .
מוסקט נכלל בסגל של המאמן טרי ונבלס לגביע הקונפדרציות 1997, שם הפתיעו האוסטרלים והעפילו עד לגמר.
במשחק הגמר הובסה אוסטרליה 0–6 על ידי , במשחק בו עלה מוסקט מהספסל בדקה ה-31.
מוסקט זומן לסגל אוסטרליה לגביע אוקיאניה לאומות 2000 על ידי המאמן פרנק פארינה.
במשחק הראשון של בית הגמר הביסה אוסטרליה 0–17 את , עם צמד של מוסקט.
במשחק הבא הסתפקה אוסטרליה בניצחון 0–6 על , במשחק בו כבש מוסקט את שערו השלישי בטורניר.
אוסטרליה המשיכה עד לגמר, שם גברה 0–2 על , וזכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה.
שנה אחר כך זימן פארינה את מוסקט לסגל לקראת גביע הקונפדרציות 2001. אוסטרליה צלחה את שלב הבתים לפני שנכנעה ברבע הגמר 0–1 ל.
במשחק על המקום השלישי הפתיעה אוסטרליה וגברה 0–1 על ברזיל.
פארינה זימן את מוסקט גם לגביע הקונפדרציות 2005, שם כשלה אוסטרליה עם שלושה הפסדים בשלושה משחקים, מה שהביא לסיום דרכו של פארינה כמאמן הנבחרת.
מחליפו של פארינה, חוס הידינק, לא זימן את מוסקט לסגל נבחרתו, וכך החמיץ מוסקט את ההעפלה ואת ההשתתפות במונדיאל 2006. גרהאם ארנולד, שהחליף את הידינק, שיתף את מוסקט בניצחון 0–2 על כווית ב-2006, מה שהיה למשחקו ה-46 והאחרון במדי אוסטרליה.
לזכותו עשרה שערים במדי הנבחרת.
לאורך הקריירה ספג מוסקט ביקורות רבות על סגנון משחקו הקשוח, שנתפס לא פעם באלימות ובברוטליות.
לאורך הקריירה היה מעורב מוסקט בתקריות רבות, בהן תקריות שהשביתו שחקני יריב עקב תיקולים חריפים.
ב-1996, בעונת הבכורה שלו בקריסטל פאלאס ובאנגליה בכלל, היה מעורב בתקרית ראשונה, שהייתה סימן לבאות.
מוסקט הורחק לאחר עבירה גסה על דארן אידל מנוריץ' סיטי, שבעקבותיה התחוללה מהומה בה היו מעורבים כעשרים שחקנים.
מלבד מוסקט שהורחק בכרטיס אדום, הורחקו שני שחקנים נוספים.
בספטמבר 1999 כינה איאן רייט, אז חלוצה של נוטינגהאם פורסט, את מוסקט "עלוב נפש", ותיאר תקרית בה היה מעורב מוסקט.
לטענתו, בעת שנמסר אליו כדור, שמע את דאגי פרידמן, שותפו להתקפה, קורא לו לעזוב את הכדור.
רייט קפץ מעל הכדור, וכשהסתובב גילה כי מוסקט היה זה שקרא לו וחיקה את פרידמן כדי להרחיק את הכדור בבטחה.
בשנת 2000 כינה כדורגלנה של בירמינגהאם סיטי, מרטין גריינג'ר, את מוסקט "האיש השנוא בעולם הכדורגל", וזאת בעקבות גלישה אלימה לעברו של בן ארצו, סטן לזארידיס.
באותן השנים סבלו שחקני היריבות של קבוצותיו של מוסקט מתיקוליו האלימים של הבלם האוסטרלי, ובין היתר קרייג בלאמי מנוריץ' נאלץ לעבור עשרה תפרים ברגלו ולהיעדר חודשיים מהמגרשים בברכו, ומאטי הולמס מצ'רלטון אתלטיק תוקל באופן חמור כך שרופא קבוצתו טען שבשלב מסוים שקל לכרות את רגלו של הולמס.
הולמס, אז בן 28, עבר סדרת ניתוחים, שיחק מאז עשרים דקות משחק בלבד בשנתיים וחצי, עד שפרש ממשחק פעיל.
הולמס הגיש תביעה כנגד מוסקט, ולאחר הסדר הוחלט על פיצוי של כ-750 אלף ליש"ט (כולל הוצאות משפט).
בנובמבר 2001, במשחק ידידות בין אוסטרליה ל לקראת מונדיאל 2002, הביא מוסקט את הכדורגל האלים שהציג גם לרמה הבינלאומית.
תיקול גס של מוסקט על כריסטוף דוגארי גרם לצרפתי לפציעה שהשביתה אותו לשלושה חודשים מהמגרשים.
רוז'ה למר, מאמן צרפת דאז, כינה את התיקול "מעשה ברוטלי".
בשלהי תקופתו בוולבס, במרץ 2002, הורחק כבר לאחר תשע דקות במשחק מול גרימסבי טאון, לאחר ששלח מרפק לכיוון חלוץ היריבה.
הפסדה של וולבס בסיום הביא להרחקתו של מוסקט משלושה משחקים נוספים.
כשעבר לגלאזגו ריינג'רס, לא שותף כלל במשחקי הדרבי של גלאזגו, ויש שטוענים כי מדובר בהחלטה של המאמן אלכס מקליש שלא לגרור אירועים אלימים במהלך המשחקים הרגישים.
תקופתו במילוול אף היא הייתה רצופה באירועים לא ספורטיביים.
ב-2003, שלושה שבועות בלבד לאחר שחתם בקבוצה, נקנס מוסקט לאחר משחק מול ווטפורד, לאחר שהורחק בכרטיס אדום וגרם לפנדל לזכות היריבה, לאחר שדרך על דני ובר.
ב-2004, במשחק גביע הפוטבול ליג מול ליברפול, תפס מוסקט את מילאן בארוש בגרונו.
עוד באותה השנה, נקנס שחקנה של נוריץ, איוואן רוברטס, לאחר שהודה כי דרך בכוונה על מוסקט, כדי לנקום בו על פציעתו של קרייג בלאמי חמש שנים קודם לכן.
בנוסף לקנס, הושעה רוברטס על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית.
עוד ב-2004, במשחק מול שפילד יונייטד, תיקל מוסקט את אשלי וורד מאחור, הורחק וגרם לקטטה בה היו מעורבים רוב שחקני שתי הקבוצות.
הוא הושעה מחמישה משחקים נוספים.
בדצמבר 2005 היה הראשון שעמד בפני ועדת משמעת בליגה האוסטרלית החדשה, והורחק לשני משחקים בעקבות התנהגות אלימה.
באוקטובר 2006, במשחק מול אדלייד יונייטד, הפיל מוסקט את מאמן היריבה ג'ון קוסמינה מכסאו, בניסיון להגיע לכדור.
בתגובה אחז קוסמינה בגרונו של מוסקט והורחק לארבעה משחקים.
באוקטובר 2010 חשף אשלי יאנג, כי מוסקט איים עליו טרם משחקו הראשון בבוגרים במדי ווטפורד, בגיל 18 בלבד.
לטענתו של יאנג, אמר לו מוסקט כי ישבור את רגליו אם ינסה לעבור אותו, בזמן שהשניים ערכו חימום.
היה זו אותו המשחק בו הורחק מוסקט לאחר שדרך על דני ובר, כך שהשניים לא נפגשו באותו היום על המגרש.
גם בשלהי הקריירה באוסטרליה, היה מעורב מוסקט באירועים אלימים במגרשים שהביאו שוב ושוב לוועדות משמעת ולהרחקות ממושכות.
בלטה הרחקתו בכרטיס אדום בינואר 2011, לאחר מרפק לפניו של אדם יוז מאדלייד יונייטד.
במשחק החזרה שלו מהרחקה, הושעה לשמונה משחקים מהמגרשים לאחר תיקול גס ואלים על שחקנה של מלבורן הארט, אדריאן זאהרה.
התיקול החריף גרר גינויים רבים בעולם הכדורגל האוסטרלי.
שוער העבר מארק בוסניץ' כינה אותו "בושה", ועיתון הסאן הבריטי תיאר אותו כאחד הגרועים בתולדות הכדורגל העולמי.
ב-19 שנות קריירה ספג מוסקט 12 כרטיסים אדומים ו-123 כרטיסים צהובים.
ב-2009, שנתיים טרם פרישתו, החל מוסקט לשמש כעוזר מאמן במקביל לתקופתו כשחקן במלבורן ויקטורי, לצידו של המאמן ארני מריק.
בעקבות סעיף בחוזהו, נותר מוסקט בתפקידו גם לאחר פרישתו.
ב-2012 זכה להוביל את מלבורן ויקטורי כמאמן זמני, עם פיטוריו של מהמט דוראקוביץ', ובמשחק אחד על הקווים הוביל את הקבוצה לניצחון 1–2 על ניוקאסל ג'טס.
לאחר ששירת כעוזר מאמן תחת ארבעה מאמנים שונים, זכה מוסקט לקבל לידיו את הקבוצה כמאמן ראשי ב-31 באוקטובר 2013, שלושה משחקים מפתיחת עונת .
עונה אחר כך הוביל את הקבוצה לזכייה בפרמיירשיפ (אליפות הליגה הסדירה) ובצ'מפיונשיפ (אליפות אוסטרליה, מוענקת לזוכה בפלייאוף האליפות).
היה זה התואר הכפול השלישי של הקבוצה, כאשר בשניים הראשונים זכה מוסקט כקפטן.
באותה העונה זכה עם קבוצתו גם בגביע האוסטרלי, לאחר ניצחון 0–2 על פרת' גלורי.
קווין נוקס השני (באנגלית Kevin Knox II; נולד ב-11 באוגוסט 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
נוקס נולד וגדל בפיניקס שבאריזונה.
אביו היה שחקן פוטבול מקצועי, אשר שיחק באריזונה קרדינלס מליגת ה-NFL בעונת 1994. נוקס למד ב'תיכון הקתולי של טמפה', ובשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון זכה בפרס שחקן התיכונים המצטיין בפלורידה ('Florida Mr.
Basketball') ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
עם סיום לימודיו בתיכון עבר נוקס לשחק באוניברסיטת קנטקי שם השיג ממוצעים של 15.6 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
בסיום עונתו היחידה באוניברסיטה נבחר לחמישיית העונה במחוז הדרום-מזרחי (SEC), וכן נבחר לפרשמן השנה של המחוז.
בשנת 2018 נרשם נוקס לדראפט ה-NBA, ונבחר בבחירה התשיעית על ידי ניו יורק ניקס.
לאחר עונת רוקי מרשימה, במהלכה קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק, הציג יכולת מאכזבת בעונתו השנייה, עם ממוצע של 6.4 נקודות למשחק ב-35.9% קליעה מהשדה בלבד.
ב-13 בינואר 2022 הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס תמורת קאם רדיש וסולומון היל.
ב-1 באוגוסט 2022 חתם בדטרויט פיסטונס.
בפברואר 2023 נשלח בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, אך באוקטובר 2023 שוחרר ממנה.
בנובמבר 2023 חתם על חוזה לעונה אחת בדטרויט פיסטונס.
קווין טאפוקו הוא כדורגלן צרפתי המשחק בפנצ'איקי בעמדת הקשר האחורי.
טאפוקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לאוואל ובגיל 15 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אולימפיק ליון.
בשנת הצטרף לקבוצת הנוער של לה מאן.
באוגוסט חתם בלוזאן מליגת העל השווייצרית.
ב-16 במרץ 2013 טאפוקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לסנט גאלן.
בקיץ נבחן בווטפורד אך בסופו של דבר חתם בדסל ספורט הבלגית.
בשנת טאפוקו חתם בלוון מליגת העל הבלגית.
בהמשך שיחק גם במוסקרון ו-RWS בריסל.
ב-19 בדצמבר 2016 חתם בפאניוניוס מליגת העל היוונית.
בינואר טאפוקו חתם באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית.
ב-12 ביוני 2018 חתם באפולון סמירני, אך שוחרר כעבור זמן קצר.
ב-20 באוגוסט 2018 טאפוקו חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-13 בינואר 2019 חתם טאפוקו בהפועל באר שבע לשלוש וחצי שנים.
טאפוקו שיחק במדי הקבוצה 8 משחקים רשמיים בלבד, בהם ספג שישה כרטיסים צהובים.
ב-26 ביוני 2019 חתם בהפועל חיפה לעונה אחת.
ב-21 ביולי 2020 הושאל טאפוקו לגרנובל מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-3 בספטמבר 2021 חזר טאפוקו להפועל חיפה.
במרץ חתם בויטה קלאב מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
בפברואר 2025 חזר ליוון וחתם בפנצ'איקי מהליגה השנייה.
קווין יוֹרק סִיסטרוֹם הוא מתכנת ויזם אמריקאי.
הקים את אינסטגרם, אתר שיתוף תמונות הגדול בעולם יחד עם מייק קריגר.
אינסטגרם מדורגת במקום ה-14 בעולם ברשימת האתרים הנצפים ביותר על ידי דירוג אלכסה.
תחת ניהולו של סיסטרום גדלה אינסטגרם במהירות, עם 800 מיליון משתמשים מדי חודש נכון לספטמבר 2017.סיסטרום התפטר מתפקידו כמנכ"ל אינסטגרם ב-24 בספטמבר 2018.
סיסטורם נולד בשנת 1983 בהליסטון, שבמסצ'וסטס.
הוא בנם של דיאן, אשר עבדה בחברת Monster.com בתקופת בועת הדוט קום וכיום היא בכירה בחברת זיפקאר ודאגלס סיסטורם, סגן נשיא למשאבי אנוש ב-TJX Companies.סיסטורם התוודע לעולם התכנות כשלמד בחטיבת הביניים בקונקוד, מסצ'וסטס.
ההתעניינות שלו גברה בעקבות יצירת שלבים משלו במשחק דום II.
כתלמיד תיכון הוא עבד בחנות לתקליטי ויניל בבוסטון.
סיסטורם למד באוניברסיטת סטנפורד וסיים את לימודיו ב-2006 עם תואר ראשון בתחום מדעי הניהול והנדסה.
בסטנפורד, הוא היה חבר באחוות סיגמא נו.
את סמסטר חורף של השנה השלישית ללימודיו הוא בילה בפירנצה, שם הוא למד צילום.
הוא טעם לראשונה את טעמו של עולם הסטארט-אפ, כשנבחר לאחד משנים עשר סטודנטים שהשתתפו בתוכנית עמיתי מייפילד באוניברסיטת סטנפורד.
ההשתלמות הובילה אותו להתמחות ב-Odeo, החברה שבסופו של דבר הולידה את טוויטר.
לאחר שסיים את לימודיו בסטנפורד, הוא הצטרף לגוגל שם עבד על Gmail, יומן גוגל, גוגל דוקס, גיליונות אלקטרוניים ומוצרים אחרים.
הוא עבד שנתיים ב-Google בתור משווק מוצר; סיסטרום עזב את גוגל משום שלא קודם להיות מנהל עמית בתוכנית המוצר.
לאחר שעזב את גוגל הוא הצטרף ל-Nextstop, חברת סטרטאפ המפרסמת המלצות מבוססות מיקום.
החברה נוסדה על ידי עובדי גוגל לשעבר וב-2010 נרכשה על ידי פייסבוק.
סיסטורם חשב על שילוב משחקיים חברתיים ורישומי צ'ק אין.
הוא יצר את האב-טיפוס של מה שמאוחר יותר הפך ל-Burbn.
הוא חשב על הרעיון בזמן חופשה במקסיקו כאשר החברה שלו לא הייתה מוכנה לפרסם את התמונות שלה כי הן לא נראו טוב מספיק לדעתה כאשר צולמו על ידי מצלמת האייפון 4 שלה.
הפתרון לבעיה היה להשתמש בפילטרים, שהסתירו ביעילות את הנחיתות באיכות התמונות.
לאחר מכן, סיסטורם פיתח את X-Pro II פילטר אשר עדיין בשימוש באינסטגרם.
לאחר הפגישה הראשונה, הוא החליט להתפטר כדי לבדוק האם Burbn יכולה להיות חברה רווחית.
בתוך שבועיים מיום התפטרותו הוא קיבל הון ראשוני של חצי מיליון דולר מקרנות ההון Baseline Ventures ו-Andreessen Horowitz.
במקביל בנו סיסטורם וקריגר בסן פרנסיסקו שירות צ'ק אין מבוסס HTML 5. השירות הציע פעולות רבות, בהן: בדיקת מיקומים, רישום תוכניות (צ'ק-אין עתידיים), צבירת נקודות על בילוי עם חברים וכן פרסום תמונות.
עם זאת, קריגר וסיסטורם זיהו כי ב-Burbn קיימות אפשרויות רבות מדי והמשתמשים לא ירצו מוצר מסובך.
הם החליטו להתמקד בתכונה ספציפית, שיתוף תמונות.
התפתחות Burbn הוביל ליצירה של אינסטגרם.
חודש לאחר ההשקה, אינסטגרם גדל למיליון משתמשים.
שנה מאוחר יותר, אינסטגרם הגיעה ליותר מ-10 מיליון משתמשים.
אינסטגרם הואשמה פעמים רבות בהעתקה של פונקציות חדשות מהמתחרה סנאפצ'ט.
בתגובה, סיסטורם טען כי כל השירותים הללו הם "רמיקסים" של מוצרים קיימים, וכי "כל אלה הם רעיונות מקוריים, כאשר אתה יוצר אותם מחדש לפי טעמך".
סיסטורם גם טען, כי ניתן למצוא את השורשים של כל תכונה בכל אפליקציה איפשהו בהיסטוריה של הטכנולוגיה וכי זו הדרך שבה עובד עמק הסיליקון.
על פי הגארדיאן, סיסטורם נהנה מ"אוכל משובח, גולף, סקי וחופשות באגם טאהו בקליפורניה".
בפברואר 2016, סיסטורם נפגש עם האפיפיור פרנציסקוס בוותיקן, במפגש הם דנו בכוח של תמונות לאחד אנשים ו"לחצות גבולות, תרבויות ודורות".
ג'ון קווין סטיט הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר מכהן כמושל אוקלהומה ה-28 מאז ינואר 2019. איש עסקים בעברו.
כבן לשבט הצ'רוקי, סטיט הוא האינדיאני הראשון המכהן כמושל בארצות הברית.
סטיט נולד ב-28 בדצמבר 1972 בצפון מערב פלורידה.
גדל בנורמן שמדרום לאוקלהומה סיטי, שם אביו עבד ככומר.
סטיט למד חשבונאות באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה.
התחתן בשנת 1998 ונולדו לו שישה ילדים.
בשנת 2000 החל לעבוד בשירותים פיננסיים.
הפריימריז הרפובליקניים לתפקיד מושל אוקלהומה נערכו בקיץ 2018. סטיט הגיע למקום השני עם כ-24.4% מהקולות, וניצח בסיבוב השני עם כ-54.5% מקולות הבוחרים.
הוא ניצח באחוז דומה בבחירות הארציות וסטיט נכנס לתפקידו כמושל ב-14 בינואר 2019.
בעמדותיו, סטיט מתנגד להפלות ולהגבלת הזכות לשאת נשק.
קווין סקוט נאש הוא שחקן קולנוע ומתאבק עבר אמריקאי.
לאחר קריירת כדורסל מכללות באוניברסיטת טנסי שיחק נאש לשחק באופן מקצועי בליגת העל הגרמנית למשך זמן קצר, עד שפציעה בברך גרמה לו לסיים את הקריירה.
נאש התאבק תחת מספר שמות במה, אך את חותמו העיקרי השאיר תחת שמו האמיתי בארגון World Championship Wrestling (WCW) ובארגון Total Nonstop Action Wrestling (TNA).
נאש נחל הצלחה גם בארגון World Wrestling Federation (דאז, WWF; כיום WWE), שם התאבק תחת שם הבמה דיזל.
בשנת 1994 זכה בכל שלוש האליפויות של הארגון והפך לאלוף הטריפל קראון השלישי בהיסטוריה.
באותה שנה זכה בתואר ה-MVP (כיום התואר נקרא מתאבק השנה) במסגרת פרסי הסלאמי ובתואר צמד השנה (עם שון מייקלס).
בזמן שהותו בארגונים WWE, WCW ו-TNA זכה נאש ב-21 אליפויות בסך הכול, חמש מהן אליפויות העולם (ארבע פעמים אליפות העולם במשקל כבד של WCW ופעם אחת אליפות ה-WWF), ו-12 פעם זכה באליפות הזוגות בשלושת הארגונים יחד.
תקופת הכהונה של נאש כאלוף ה-WWF, שנמשכה 358 ימים, הייתה הארוכה ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20. כשהתאבק ב-WCW היה לראשון שהצליח לנצח את גולדברג, כשקטע את רצף 173 הניצחונות שלו באירוע סטארקייד בשנת 1998.
נאש היה חבר ב"קליק" (The Kliq), קבוצה רבת השפעה מאחורי הקלעים אשר כללה מלבדו את שון מייקלס, את טריפל H, את סקוט הול ואת שון וולטמן.
נוסף לכך הוא נמנה עם שלושת המייסדים של קבוצת New World Order (nWo), לצד האלק הוגאן וסקוט הול.
בשנת 2015 הכניס מייקלס את נאש להיכל התהילה של ה-WWE.
נאש נולד ב-9 ביולי 1959 למשפחה נוצרית אדוקה בדרום מערב דטרויט, מישיגן.
אביו של נאש, רוברט, נפטר מהתקף לב ב-4 באפריל 1968, בגיל 36, כשהיה קווין בן שמונה.
ב-27 בדצמבר 1994 מתה אימו של נאש, ואנדה, לאחר מאבק של ארבע שנים נגד סרטן השד.
הוא למד באוניברסיטת טנסי וסיים תואר ראשון בפסיכולוגיה.
באוניברסיטה זו שימש נאש סנטר של קבוצת הכדורסל.
הוא שיחק בקבוצה בשנים 1977–1980, כשבזמן זה הקבוצה הצליחה להגיע לטורניר אליפות המכללות של ה-NCAA.
בשנה הרביעית לא שיחק בקבוצה, לאחר עימות פיזי עם המאמן וכמה מקרים נוספים.
הוא ניסה לעבור לאוניברסיטת באולינג גרין בבאולינג גרין, אוהיו.
נאש שקל מחדש את האפשרויות שלו ועבר לאירופה, שבה שיחק באופן מקצועי בכמה קבוצות.
הקריירה שלו הסתיימה בשנת 1981 בגרמניה, כשקרע את הרצועה הצולבת הקדמית בברך בזמן ששיחק בקבוצת Gießen 46ers.
כשתמה קריירת הכדורסל שלו, התגייס נאש לכוחות פיקוד חקירות פליליות של ארצות הברית בגיסן, גרמניה, ושירת במתקן נאט"ו במשך שנתיים.
לאחר שעבד בפס ייצור של חברת הרכב פורד וכמנהל במה במועדון חשפנות באטלנטה, ג'ורג'יה, הוא החליט לנסות את מזלו כמתאבק מקצועי.
במאי 2025 הוכרז כי נאש הצטרף לקאסט של הסרט העצמאי Caroline, שהוא סרט הביכורים של השחקנית מורנינגסטאר אנג'לין כבמאית ויגלם את מרקוס.
נאש ואשתו תמרה התחתנו בשנת 1988 אך נפרדו בשנת 2000. לאחר מכן התפייסו.
יחד יש להם ילד, טריסטן, שנולד ב-12 ביוני 1996.
לנאש שורשים בקהילת הילידים האמריקאים, בין היתר.
הוא חבר במציאות של שון מייקלס, סקוט הול, שון וולטמן וטריפל H.
בשנות ה-90 הקימו החמישה את קבוצת "הקליק".
ב-24 בדצמבר 2014 נעצר נאש בחשד שתקף את בנו, שהיה אז בן 18. שעתיים לאחר מכן חזרה המשטרה למקום האירוע ועצרה את טריסטן בגין תקיפת אשתו של נאש, תמרה.
ב-15 בינואר 2015 הודיעה התביעה שנאש ינוקה מכל האישומים נגדו.
עורך הדין של נאש טען שמרשהו הגן על אשתו בלילה שנעצר.
ב-2 במרץ 2016 הודיע נאש שיתרום את מוחו ל-CTE סנטר באוניברסיטת בוסטון לאחר מותו.
ההודעה הגיעה באותו היום שהכדורגלנית האמריקאית, ברנדי צ'סטיין, הודיעה שתעשה את אותו הדבר.
אליפות במשקל כבד של Big Time Wrestling (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של Covey Promotions (פעם אחת)
קרב השנה (1995) – נגד שון מייקלס ברסלמניה 11
המתאבק המשתפר של השנה (1994)
PWI דירג אותו במקום הראשון מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1995
אליפות האגדות של TNA (פעמיים)
אליפות הזוגות העולמית של TNA (פעם אחת) – עם אריק יאנג וסקוט הול
Feast or Fired (2009 – חוזה על אליפות הזוגות)
אליפות העולם במשקל כבד של WCW (ארבע פעמים)
אליפות הזוגות העולמית של WCW (תשע פעמים) – עם סקוט הול (6), סטינג (1) ודיימונד דאלאס פייג' (2)
האליפות הבין-יבשתית של ה-WWF (פעם אחת)
אליפות הזוגות העולמית של ה-WWF (פעמיים) – עם שון מייקלס
חבר היכל התהילה (2015) – כיחיד
חבר היכל התהילה (2020) – כחלק מקבוצת nWo
הצמד הגרוע של השנה (1994) – עם שון מייקלס
הרגע הצפוי של השנה (2010) – כשביצע את מהלך הפאוורבומב על סנטינו מארלה
הגימיק הטוב ביותר (1996) – כחלק מקבוצת New World Order
המתאבק האהוב פחות על הקוראים (2000)
הפיוד הגרוע של השנה (2011) – נגד טריפל H
הגימיק הגרוע של השנה (1991) – בתור אוז
"קווין מרי" היא אוניית תענוגות בריטית שהושקה בשנת 1934. כיום היא מתפקדת כ"בית מלון צף" בלונג ביץ'.
ה"קווין מרי" נבנתה כאוניית נוסעים לחברת "קונארד" הבריטית.
הבנייה החלה בדצמבר 1930, אך נפסקה בשנת 1931 בגלל המשבר הכלכלי העולמי.
העבודות על האונייה חודשו הודות להלוואה מהממשלה הבריטית, לאחר שחברת "קונארד" התמזגה עם "הכוכב הלבן".
האונייה הושקה ב-26 בספטמבר 1934 בגלאזגו בטקס בנוכחות המלך והמלכה ששודר בשידור ישיר ברדיו.
באפריל 1936 הוצאה האונייה להפלגת ניסיון בים וב-27 במאי 1936 יצאה להפלגת הנוסעים הראשונה שלה.
עוד באוקטובר 1938 פורסם שבמקרה של מלחמה תוסב הקווין מרי לנושאת גייסות.
בסוף אוגוסט 1939 הייתה הקווין מרי בדרכה מארצות הברית לאנגליה.
בגלל המתיחות באירופה הוא לוותה אל הנמל על ידי ספינת קרב.
היא יצאה חזרה לניו יורק ב-1 בספטמבר 1939. בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה היא נשארה בניו יורק.
במרץ 1940 הפליגה הקווין מרי מניו יורק לאוסטרליה לצורך הסבה לנושאת גייסות.
היא הגיעה לקייפטאון באפריל 1940. בנובמבר 1943 פורסם ששנה קודם לכן סוכל ניסיון של הגרמנים להטביע את הקווין מרי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הובילה הקווין מרי חיילים רבים מארצות הברית לאירופה, כאשר בכל הפלגה היא נושאת עליה יותר מ-14 אלף חיילים.
בשנת 1943 בזמן הפלגה באוקיינוס בזמן סערה, כשעליה מעל 15 אלף חיילים, נפגעה הקווין מרי על ידי גל עצום בגובה של 28 מטרים אשר גרם לה לנטות על צידה לזווית של 52 מעלות.
החיילים חשבו שמכיוון שהכובד שלה היה כפול משל ה"טיטניק" הסיכוי שהיא תטבע גדול יותר.
אולם האונייה הצליחה ליישר את עצמה והגיעה ליעדה כמתוכנן.
ב-1 בינואר 1949 עלתה האונייה על שרטון בצאתה מנמל שרבור.
היא הצליחה לרדת חזרה למים עם הגאות ולאחר בדיקות המשיכה בדרכה.
העיכוב שנגרם בגלל העלייה על השרטון עכבה דיון של מועצת הביטחון שכן רבים מהמשתתפים בדיון היו על האונייה בדרכם לניו יורק.
באוגוסט 1966 לאחר שהאונייה סבלה מהפלגה איטית מדי, נוקתה תחתית האונייה והיא שבה להשיג מהירויות גבוהות יותר.
במאי 1967 הודיעה חברת "קונארד" שהקווין מרי יוצא משירות בסוף הקיץ של שנת 1967. במקומה רכשה חברת קונארד את ה"קווין אליזבת 2".
בספטמבר 1967 יצאה האונייה להפלגת הנוסעים האחרונה לניו יורק.
האונייה הועברה ללונג ביץ' בקליפורניה שם עברה שיפוצים שהפכו אותה למוזיאון ומלון צף.
בפברואר 1971 היא הועברה לנקודת הקבע שלה במזח של לונג ביץ' שם היא עוגנת עד היום.
האונייה השתתפה בכמה סרטים, היא מוצגת בצורה הטובה ביותר בסרט "הרפתקה בפוסידון" שיצא בשנת 1972, בסרט מוצגת ה"קווין מרי" בשם אחר, "פוסידון".
בסרט האונייה מתהפכת לאחר פגיעת גל עצום בזמן סערה בים ויוצרת מרוץ הישרדות נגד הזמן בין השורדים בהתהפכות.
בתוך ה"קווין מרי" נבנה "בית כנסת" עם מקום לכ-50 איש.
האונייה יכלה לאכלס מספר נוסעים גבוה יותר מכל האוניות של החברות המתחרות בתקופתה.
ה"קווין מרי" הייתה היחידה בתקופתה ששברה שיא והצליחה לחצות את האוקיינוס האטלנטי בתוך 5 ימים בלבד.
יש האומרים שה"קווין מרי" רדופת רוחות רפאים.
במהלך השנים אורחים שהתארחו באונייה סיפרו כי נתקלו במאורעות על טבעיים ושמעו רעשים מוזרים שאין להם הסבר הגיוני.
סיפור מפורסם על האונייה מספר על נוסע שמצאו את גופתו בחדרו ללא רוח חיים, מדוח הפתולוג נכתב שהוא נרצח וכי זו לא הייתה יכולה להיות התאבדות.
הבעיה במסקנה הזאת היא שהנוסע שהה לגמרי לבדו בחדר, מה שמוסיף לחיזוק תאוריית הקונספירציה שתומכת בכך שה"קווין מרי" רדופת רוחות.
עוד תאוריה שתומכת בכך שהאנייה אכן רדופת רוחות, אנשים ששהו ב"קווין מרי" דיווחו שראו רוחות רפאים בדמויות אישה בשמלה לבנה, שני ילדים קטנים ליד הבריכה ואיש זקן בעל זקן ארוך במחלקה הראשונה.
הוכחה נוספת היא חדר B340 שאנשים רבים מחשיבים אותו ל"חדר המקולל" בחדר צולם שהסדין איננו נשאר במקומו, המיטה זזה ללא כל אדם שיזיז אותה והשטיחים שבחדר נקרעו בשעה שאף אדם לא היה נוכח בחדר.
לאחר כל המקרים האלו, בעל האנייה נעל את החדר ולא השכיר אותו שוב.
קווין מקלאוד הוא מלחין ומוזיקאי אמריקאי.
מקלאוד חיבר למעלה מ-2,000 יצירות של מוזיקה להפקות ללא תמלוגים והפך אותם לזמינים תחת רישיון זכויות יוצרים של Creative Commons.
שיטת הרישוי שלו מאפשרת לכל אחד להשתמש במוזיקה שלו בחינם כל עוד הוא מקבל ייחוס (קרדיט), מה שהביא לכך שהמוזיקה שלו משמשת באלפי סרטים.
המוזיקה שלו שימשה גם בכמה משחקי וידאו מסחריים כמו Kerbal Space Program.
מקלאוד החליט לשחרר את המוזיקה שלו ברישיונות Creative Commons על מנת למקסם את מספר האנשים שיכולים להאזין למוזיקה ולהשתמש בה.
לדבריו, חלק מהסיבה שלו לאפשר לאנשים להשתמש במוזיקה שלו בחינם היא האמונה שלו שמערכת זכויות היוצרים הנוכחית מקולקלת; הוא מרגיש חסר אונים לשנות את המערכת כולה בכוחות עצמו, אך מקווה ליצור "גוף חלופי של יצירות המסוגל להתחרות בהן".
הרישיון הפופולרי ביותר של מקלאוד הוא CC BY; כל עוד הוא מקבל קרדיט בתיאור הווידאו או השיר, המוזיקה שלו חינמית לשימוש.
רישיון ללא ייחוס זמין גם לאנשים שאינם מוכנים או אינם מסוגלים לספק למקלאוד קרדיט; רישיון זה עולה 30 $ לשיר אחד, 50 $ לשני שירים ו 20 $ לכל שיר בעבור כמות המונה שלושה שירים או יותר.
מקלאוד יצר גם את FreePD.com, האוסף הקלטות קול חדשות של אמנים שונים אשר שוחררו לנחלת הכלל.
במקום לחכות לזכויות יוצרים ישנות שיפקעו, הוא מקווה לספק ספרייה איכותית של יצירות מוקלטות מודרניות של אמנים שמשחררים במפורש את המוזיקה שלהם לרשות הרבים.
חלק מהמוזיקה של מקלאוד זמינה גם באתר; הוא מסביר שהשירים האלה "אינם ברי קיימא מבחינה מסחרית במובן המסורתי, ופשוט מוסיפים עומס [באתר הראשי שלו] שמפריע לאנשים למצוא את היצירות שהם עשויים לרצות."
הוא תוזמן לצאת בשנת 2019. ריאן קמארדה, במאי ומפיק הסרט, ניהל קמפיין התרמה בקיקסטארטר עם יעד של 30 אלף דולר; בסוף הקמפיין, 524 תומכים התחייבו בסך הכל ל-30,608 דולר.
על פי עמוד Kickstarter, הסכום היה נחוץ להובלה כדי לקיים ראיונות באופן אישי עם הנושאים השונים שהופיעו בסרט.
בשנת 2015, קיבל מקלאוד את הפרס הבינלאומי לשם כבוד לווידאו ברשת, בטקס הפרסים הגרמני לווידאו ברשת לשנת 2015 מידי האקדמיה האירופית לווידאו ברשת על הישג חייו בהשפעה על קהילת הווידאו הגרמנית ברשת.
קווין מייקל לוגרי הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1962–1973, ואימן ב-NBA ובליגת ה-ABA בין השנים 1972–1995.
לאורך 11 עונותיו כשחקן ב-NBA רשם ממוצעים כוללים של 15.3 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
לאורך קריירת האימון שימש כמאמן הראשי של 6 קבוצות שונות ב-NBA וב-ABA, והוביל את קבוצותיו למאזן כולל של 642 ניצחונות לעומת 746 הפסדים (41.7%) בעונה הסדירה, ו-27 ניצחונות לעומת 32 הפסדים (45.8%) בשלב הפלייאוף.
בעונות 1974 ו-1976 זכה באליפות ה-ABA כמאמן קבוצת ניו יורק נטס.
לוגרי נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, וגדל ברובע הברונקס.
בשנת 1958 החל ללמוד בבוסטון קולג', ושנה לאחר מכן עבר ללמוד ולשחק באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ו לאפצ'יק.
בשתי עונותיו בקבוצת האוניברסיטה שיחק לצד הסנטר לירוי אליס, וקלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1962 נבחר לוגרי בבחירה ה-11, על ידי דטרויט פיסטונס.
לאורך עונת הרוקי שלו בדטרויט קלע 6.4 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
באוקטובר 1963, לאחר עונה אחת בלבד עם הפיסטונס, הועבר בטרייד לבולטימור בולטס.
לאורך תקופתו בבולטימור הציג שיפור הדרגתי, עד עונות – בהן רשם ממוצעי שיא של 22.3 נקודות ו-5.0 אסיסטים למשחק.
בעונת השלים חמישייה פותחת חזקה, לצדם של וס אנסלד, גאס ג'ונסון, ג'ק מארין וארל מונרו, אשר הובילה את הקבוצה עד מעמד גמר ה-NBA, לראשונה בתולדות המועדון.
בסדרת הגמר עצמה הובסה בולטימור בתוצאה 0–4 מול מילווקי באקס.
בתחילת עונת , לאחר 8 עונות בבולטימור, הועבר יחד עם פרד קרטר בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לארצ'י קלארק.
בשתי עונותיו בקבוצה רשם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-3.2 אסיסטים למשחק, ובקיץ 1973 פרש ממשחק, בגיל 33.
במהלך עונתו האחרונה כשחקן בפילדלפיה, , מונה לוגרי למאמן הראשי של הקבוצה במקומו של רוי רובין, ועד לסיום אותה עונה שימש במקביל כמאמן וכשחקן.
ב-31 משחקי הקבוצה תחתיו רשמה הקבוצה מאזן שלילי 5–26, ובכך סיימה את העונה עם מאזן הניצחונות הנמוך בתולדות הליגה; 9–73. לקראת העונה הבאה הוחלף לוגרי כמאמן הקבוצה על ידי ג'ין שו.
בשנת 1973 מונה למאמן קבוצת ניו יורק נטס מליגת ה-ABA, וכבר בעונתו הראשונה בתפקיד זכה עם הקבוצה באליפות הליגה.
בסדרת הגמר גברו הנטס על יוטה סטארס בתוצאה 4–1, בהובלת כוכבי הקבוצה ג'וליוס ארווינג, לארי קינון ובילי פולץ.
בעונת 1975/1976 זכה לוגרי עם הנטס באליפות ABA נוספת, הודות ליכולת טובה של ארווינג וג'ון ויליאמסון בסדרת הגמר מול דנוור נאגטס (4–2).
לקראת עונת עברה הקבוצה לשחק ב-NBA, ושנה לאחר מכן עברה לניו ג'רזי ושינתה את שמה ל"ניו ג'רזי נטס".
בשל קשיים כלכליים של המועדון נמכר ארווינג לפילדלפיה 76', ובלעדיו היו הנטס אחת הקבוצות החלשות בליגה.
במהלך עונת פוטר לוגרי מאימון הקבוצה לאחר כ-7 עונות וחצי, והוחלף על ידי בוב מקינון.
בשנים 1981–1983 שימש כמאמן הראשי של קבוצת אטלנטה הוקס, ובשתי העונות הודחה אטלנטה בסיבוב הפלייאוף הראשון.
לקראת עונת מונה למאמן שיקגו בולס.
בעונתו השנייה בתפקיד הדריך את הרוקי מייקל ג'ורדן, אשר זכה בתואר רוקי העונה והוביל את הבולס לשלב הפלייאוף לאחר היעדרות של 3 שנים.
בקיץ 1985 פוטר מתפקידו בשיקגו, אשר מינתה במקומו את סטן אלבק.
בתחילת עונת מונה לעוזר מאמן וושינגטון בולטס ג'ין שו, ובמרץ 1986, לקראת סיום העונה, החליף אותו כמאמן הראשי של הקבוצה.
באותה עונה, כמו גם בעונה העוקבת, הודחו הבולטס מהפלייאוף בסיבוב הראשון.
במהלך עונת , כאשר עמד מאזן הקבוצה על 8–19, פוטר לוגרי והוחלף על ידי עוזרו וס אנסלד.
בשנת 1991 הפך למאמן השני בתולדות מיאמי היט, כאשר מונה לתפקיד במקומו של רון רות'סטין.
בעונות ו- העפילו ההיט לשלב הפלייאוף, בהובלתם של השחקנים גלן רייס, רוני סייקלי, סטיב סמית' וגרנט לונג, אך בשתי העונות הודחה מיאמי כבר בסיבוב הראשון.
קווין לזניה (באיטלקית: Kevin Lasagna; נולד ב-10 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בפדובה.
לזניה החל את הקריירה שלו בשנת 2010 במועדון הכדורגל גוברנואלסה, סמוך לעיר הולדתו, סן בנדטו פו.
שנתיים לאחר מכן, הוא חתם בשורות סיראה מהסרייה ד'.
לאחר עונה אחת בקבוצה שבה כבש 7 שערים ב-35 משחקים, הוא חתם במועדון הכדורגל אסטה.
ביולי 2014, לזניה חתם בקארפי מהסרייה ב'.
הופעת הבכורה שלו בליגה הגיעה ב-13 בספטמבר, כאשר נכנס כמחליף בתיקו אחת נגד קרוטונה.
ב-15 בנובמבר, הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–5 על סיטאדלה.
בינואר 2017, נודע שלזניה חתם על חוזה באודינזה מהסרייה א'.
לעומת זאת, הוא זכה לסיים את עונת 17–2016 בקארפי בהשאלה.
סכום העברה המשוער בין המועדנים היה כארבעה וחצי מיליון אירו כולל בונוסים אפשריים הקשורים לביצועים.
שערו הראשון בליגה במדי אודינזה הגיע ב-17 בספטמבר 2017 בהפסד 2–1 למילאן בסן סירו.
בינואר 2021 הושאל לשנה וחצי להלאס ורונה.
ב-9 באוקטובר 2018, לזניה זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני כמחליף לסימונה זאזה הפצוע לקראת המשחק חמישה ימים לאחר מכן מול נבחרת פולין במסגרת ליגת האומות.
את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים הוא ערך באותו המשחק מול פולין, שהסתיים בניצחון חוץ 0–1, כאשר נכנס מהספסל ואף בישל את אותו שער הניצחון לכריסטיאנו ביראגי.
הוא הופיע לראשונה בהרכב הפותח ב-20 בנובמבר בניצחון 0–1 במשחק ידידות על נבחרת ארצות הברית.
קווין מק אליסטר (בספרדית: Kevin Mac Allister; נולד ב-7 בנובמבר 1997 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית ובנבחרת ארגנטינה.
מק אליסטר גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס.
הוא ערך 136 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית וליגת המשנה הארגנטינאית, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-28 בינואר 2019 הושאל מק אליסטר לבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך שתי הופעות.
ב-12 ביולי 2023 חתם מק אליסטר על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
ב-14 בנובמבר 2025 ערך מק אליסטר הופעת בכורה בנבחרת ארגנטינה בניצחון 2–0 על נבחרת אנגולה במסגרת משחק ידידות.
מק אליסטר הוא ממוצא סקוטי ואירי.
אחיו אלכסיס מק אליסטר ופרנסיס מק אליסטר הם כדורגלנים מקצוענים, וכך היו גם אביו קרלוס מק אליסטר ודודו פטריסיו מק אליסטר .
קווין מולין הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז ינואר 2023 מטעם המחוז ה-15 של קליפורניה.
הוא חבר במפלגה הדמוקרטית, וכיהן כחבר באספה המדינתית של קליפורניה מהמחוז ה-22, הכולל את רוב אזור חצי האי סן פרנסיסקו, מ-2012 עד 2022.
לפני שנכנס לפוליטיקה, היה מולין בעל עסק מקומי ומנהל מחוז של הסנאטורית ג'קי ספיר.
הוא גם שימש כמנהל פוליטי של אביו, חבר אספת המדינה דאז, ג'ין מאלין.
כיזם, הקים את KM2 Communications, עסק לייצור מולטימדיה בדרום סן פרנסיסקו.
הוא הפיק תוכניות לענייני ציבור בטלוויזיה המקומית והנחה תוכניות שונות בערוץ חצי האי-טלוויזיה 26.
מולין נבחר למועצת העיר דרום סן פרנסיסקו בשנת 2007. הוא כיהן קדנציה אחת במועצה, כולל תפקיד של שנה כראש העיר.
בתקופתו במועצה, ייצג מולין גם את הערים של מחוז סן מטאו בוועדת התחבורה המטרופולינית.
מולין נבחר לראשונה לאספה של קליפורניה ב-2012. הוא עזב את תפקידו ב-5 בדצמבר 2022, את מקומו תפסה דיאן פאפן.
לאחר פרישתה של ג'קי ספיר, מולין הכריז על מועמדותו לרשת אותה בבחירות 2022. הוא ניצח את המפקח של מחוז סן מטאו דייוויד קאנפה עם 55.8% מהקולות, והושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023.
בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדה למשאבי טבע ובוועדה למדע, חלל וטכנולוגיה.
קוקטייל בירה קווין מרי הוא תערובת של גרנדין ובירה, אשר מקושטת בדרך כלל בדובדבני מרסקינו.
הוא מוגש על פי רוב בכלי זכוכית כוס בירה, מה שמשאיר מקום לכמות נדיבה של קצף בירה שיכול לקבל גוון ורוד או דמוי דובדבן.
משקה זה יכול להיות מתוק למדי, ועדיף ליהנות ממנו מצונן היטב.
מקורה של קוקטייל המלכה מרי בקנדה בתחילת שנות ה-2000, ומאז הפכה פופולרית באמריקה הצפונית, אירופה ואוסטרליה כחלופה לשנדי.
המשקה נקרא על שם מרי מטק, המלכה רעיה לג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והדומיניונים הבריטיים.
קוקטייל קווין מרי נעשה על ידי מזיגת גרנדין לכוס בירה, לפי הטעם, ואחריו בירה, ומותירים מקום בחלק העליון לשכבה עבה של קצף בירה בגוון ורוד.
דובדבני Maraschino מתווספים לעיתים קרובות כקישוט, תוך כדי זילוף סירופ מהדובדבנים על קצף הבירה לתוספת מתיקות וצבע, כרצון השותה.
קווין אנדרס מנטייה קמרגו (בספרדית: Kevin Andrés Mantilla Camargo; נולד ב-22 במאי 2003 בבוגוטה שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת טאז'רס מליגת העל הארגנטינאית.
מנטייה גדל במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה סנטה פה.
הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקולומביאנית.
ב-27 ביולי 2023 חתם מנטייה על חוזה לארבע שנים בטאז'רס מליגת העל הארגנטינאית.
מנטייה נכלל בסגל נבחרת קולומביה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023, וערך חמש הופעות בטורניר.
קווין אוליבייה סוני הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בבני סכנין.
סוני נולד בדואלה שבקמרון, ובגיל צעיר עבר להתגורר בצרפת.
הוא גדל במחלקות הנוער של פריז סן-ז'רמן וז'ירונדן דה בורדו.
ב-21 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ז'ירונדן דה בורדו, בהפסד 2-1 לפריז סן-ז'רמן במסגרת שלב 32 הגדולות של הגביע הצרפתי לעונת .
ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד ליל במסגרת המחזור השלישי לעונת 2015/2016. בסך הכל ערך שתי הופעות במסגרת ליגת העל הצרפתית.
ב-8 בספטמבר 2016 הושאל סוני לפו מהליגה הצרפתית השלישית, במדיה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-21 ביולי 2017 חתם סוני בז'ירונה מלה ליגה, והחל לשחק בפרלאדה, קבוצת המילואים של המועדון, במסגרת הליגה הספרדית השלישית.
ב-8 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בז'ירונה, בהפסד 5-0 לריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-31 בלה ליגה לעונת 2017/2018. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-31 באוגוסט 2019, לאחר נשירתה של ז'ירונה לליגה הספרדית השנייה, הושאל סוני לקבוצת המילואים של אספניול למשך עונת .
ב-24 בנובמבר 2019 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד חטאפה במסגרת המחזור ה-14 בלה ליגה לעונת 2019/2020. ב-27 באוגוסט 2020 הושאל סוני לקבוצת המילואים של ויאריאל, וב-2 בפברואר 2021 הושאל לקבוצת המילואים של סלטה ויגו.
ב-12 ביוני 2021 חתם סוני על חוזה לשלוש שנים באסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית.
ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד OFI כרתים במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת .
ב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לוולוס במסגרת המחזור החמישי בליגה.
הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-8 בספטמבר 2022 הושאל סוני להטאייספור מליגת העל הטורקית.
ב-16 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-0 לקייסריספור במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת .
הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, וב-5 במרץ 2023, בעקבות רעידת האדמה שפקדה את טורקיה והובילה לפרישתה של הטאייספור מליגת העל הטורקית לאותה עונה, הושאל סוני לאדנה דמירספור מליגת העל הטורקית, במדיה לא זכה לדקות משחק.
בתום עונת שוחרר סוני מאסטרס טריפוליס.
ב-12 בספטמבר 2023 חתם סוני על חוזה לשנתיים בראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית.
ב-27 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 למועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז' במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת .
ב-3 בפברואר 2024 הושאל להפועל ירושלים מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2023/2024. ב-15 באפריל 2024 שוחרר מהקבוצה.ב-9 באוקטובר 2024 חתם בבני סכנין.
ב-25 במרץ 2022 ערך סוני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בהפסד 1-0 לנבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
קווין מוריס סונדרסון הוא תקליטן ומפיק תקליטים אמריקאי של מוזיקת דאנס אלקטרונית.
נחשב לאחד מחלוצי מוזיקת הטכנו בשנות ה-80 יחד עם חואן אטקינס ודריק מיי, חבריו ל"שלישיית בלוויל", להם מיוחס במיוחד הז'אנר של דטרויט טכנו, הסגנון המוקדם של מוזיקת הטכנו.
קווין מוריס סונדרסון נולד ב-5 בספטמבר 1964 בברוקלין, ניו יורק.
את שנות חייו הראשונות הוא בילה בברוקלין לפני שעבר בסביבות גיל 12 לבלוויל, מישיגן, עיירה כפרית במרחק 30 מייל מדטרויט.
סונדרסון פגש לראשונה את דריק מיי כשהשניים היו בני ארבע עשרה.
במהלך התיכון, סונדרסון וחברו לכיתה חואן אטקינס היו מעריצים של התקליטן DJ Charles " The Electrifying Mojo" Johnson.
אטקינס ומיי היו רציניים לגבי עריכת מיקסים של מוזיקה של אחרים ויצירת מוזיקה משלהם, אבל לסונדרסון היו תוכניות אחרות והוא הלך ללמוד טלקומוניקציה ולשחק פוטבול באוניברסיטת מזרח מישיגן.
אטקינס החל להקליט עם Cybotron ב-1981; מיי וסונדרסון התרכזו תחילה בתיקלוט.
ב-1986 סונדרסון הקים את הלייבל שלו בשם KMS.
Inner City הוא שיתוף פעולה של סונדרסון שנוצר "במקרה".
ב-1987 סונדרסון הקליט רצועה באולפן הביתי שלו, אבל היה זקוק למילים ולסולנית.
חברו, טרי 'האוסמאסטר' בולדווין, מפיק האוס משיקגו, הציע את פאריס גריי.
"פאריס הסכימה, טסה לדטרויט, המציאה מילים וכך נולד השיר 'Big Fun'".
סונדרסון תחילה שכח מההקלטה, עד שחודשים לאחר מכן, ניל רשטון מהלייבל הבריטי וירג'ין רקורדס הגיע לדטרויט בחיפוש אחר מוזיקה לאלבום אוסף בשם "Techno - The New Dance Sound Of Detroit".
"Big Fun" נכלל באלבום, וזמן קצר לאחר מכן יצא כסינגל והפך ללהיט עולמי.
הסינגל הבא של Inner City בשם "Good Life" הצליח אף יותר.
אחריו יצא לאור אלבום בכורה, "Paradise".
במהלך השנים, ואחרי שלושה אלבומים, היו ל-Inner City היו תשעה להיטי טופ 40 בבריטניה ושני אלבומים שהגיעו לפחות למקום ה-20, עם מכירות משולבות של יותר משישה מיליון.
בפרויקט E-Dancer יצר סונדרסון מוזיקה יותר מחתרתית.
האלבום הראשון "Heavenly", יצא ב-1998 וזכה לשבחי המבקרים; המגזין ספין כינה אותו "אחד מעשרת האלבומים הטובים ביותר שמעולם לא שמעתם".