tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יתרה מזאת, ברגע צאת האלבום, כל 26 משירי האלבום הצליחו להתברג במצעד הבילבורד הוט 100. ב-2 בספטמבר 2022, האלבום חצה את רף 2 מיליארד ההשמעות בספוטיפיי, ונהפך לפרויקט השביעי של סוויפט אשר חוצה רף זה, וסוויפט נהפכת לאמן עם מספר הרב ביותר של אלבומים אשר חוצים רף זה של השמעות.
בטקס פרסי גראמי ה-56, Red היה מועמד לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר, המועמדות השלישית ברציפות של סוויפט בקטגוריה זו, ומועמד לאלבום השנה, המועמדות השנייה של סוויפט בקטגוריה זו לאחר שזכתה בה עם אלבומה השני, Fearless (2008).Red נחת היישר בפסגת מצעד 200 האלבומים של הבילבורד, האלבום השלישי ברציפות של סוויפט שעשה זאת.
בתגובה, מנכ"ל ביג משין לשעבר סקוט בורצ'טה, הצהיר כי לסוויפט הייתה הזדמנות לקנות את המאסטרס, אך "בחרה לעזוב", תוך שערער על טענותיה העובדתיות.
סוויפט וביג משין חוו סדרה של סכסוכים: היא טענה כי נאסר עליה לבצע את שיריה במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי, Miss Americana (2020).
הופק על ידי סוויפט, כריסטופר רו, ג'ק אנטונוף וארון דסנר, כאשר השניים הראשונים הפיקו את רובו.
לפני יציאת האלבום, הופצו שלושה סינגלים; "" שיצא ב־12 בפברואר 2021, "You All Over Me" בהשתתפות מוריס שיצא ב-26 במרץ 2021, ו-"Mr.
Perfectly Fine" שיצא ב-7 באפריל 2021. עם יציאתו, Fearless (Taylor's Version) זכה לשבחים עולמיים מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הרגש הנוסטלגי של האלבום, את השירה החזקה של סוויפט ואת ההפקה שלו, שלטענתם "נשארה נאמנה למקור".
האלבום הוא ההוצאה החוזרת הראשונה בהיסטוריה שהגיעה לראש מצעד בילבורד 200. חברת התקליטים ריפבליק רקורדס דיווחה כי ב-19 השעות הראשונות לצאתו, נמכר האלבום בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם, דבר שהרחיב את שיאה של סוויפט כאמן היחיד שהצליח לעשות זאת עם תשעה אלבומים רצופים.
תואר כאלבום פופ, בו נעשה שימוש בכלי נגינה שונים שמותאמים לסוגה המוזיקלית של כל אחד משיריו, לצד אלמנטים אלקטרוניים וזאת, בנוסף לכך שהוא כולל שירי קאנטרי, סינת'פופ ושירי ארנה רוק.
כל רצועות האלבום, למעט רצועות "מהכספת" ("from the Vault"), זהים מבחינה מוזיקלית להקלטות המקוריות שלהם משנת 2012, מלבד "Girl at Home", שמופק באופן שונה; לטענת המבקרים, תוארה כהפקת אלקטרופופ וסינת'פופ.
רצועות 22–30 כונו כרצועות "מהכספת" ("from the Vault"), ונחשבות לשירים החדשים שנוספו ל-.
"" היא בלדת קאנטרי בה נעשה שימוש בבנג'ו.
השיר עוסק בסוויפט, שמתארת את הכאב הכרוך בפרידה שאירעה כתוצאה ממערכת יחסים שהתפרקה.
את השיר כתבה סוויפט בשנת 2016, עבור ליטל ביג טאון.
"Babe (Taylor's Version)" הוא שיר סקא-פופ, בו נעשה שימוש בגיטרה, כלי מקלדת וכלי הקשה.
המילים שלו מתארות את השלבים המוטעים במערכת יחסים מתפרקת.
"Message in a Bottle" היא רצועת דאנס קצבית, המאופיינת בסוגת הדאנס-פופ.
"Nothing New" הוא דואט לו-פיי בהשתתפות פיבי ברידג'רס, עם מילים העוסקות בחוסר ביטחון סביב גילנות, הזדקנות, ו"ציפיות חברתיות לא הוגנות מנשים צעירות".
"I Bet You Think About Me" הוא שיר קאנטרי מחוץ לחוק עם קולות רקע שבוצעו בידי כריס סטייפלטון, ובו יש שימוש במפוחית.
השיר עוסק במושא אהבה של מישהו.
"Forever Winter" הוא שיר פאוור פופ הנפתח עם צלילי כלי נשיפה ממתכת.
השירה של סוויפט בשיר מאופיינת ב"ניואנסים, רחבי טווח", תוך שימוש בקרנות, חלילים וגיטרות.
מבחינה לירית, "Forever Winter" נכתב על אדם שסוויפט לא יכולה להבין, אך מנסה להבין בכל זאת.
"Run" הוא דואט אקוסטי, אינדי פולק בהשתתפות אד שירן.
הוא מאופיין בצלילי גיטרה דומינטיים, בעוד שמילותיו מורכבות ממחוות רומנטיות.
"The Very First Night" הוא שיר קאנטרי פופ ודאנס, שבו סוויפט מייחלת שתוכל לחזור אחורה בזמן כדי להפוך את הרגע למושלם.
"" היא בלדה איטית המאופיינת בגיטרה בס.
המילים שלו בעלות נושאים פמיניסטיים יותר בהשוואה לגרסה הערוכה, ומשלבות את הציטוט הפופולרי של ויליאם שייקספיר "סוף טוב הכול טוב".
ב-18 ביוני 2021 חשפה סוויפט ש-, ההוצאה החוזרת של Red (2012), תצא לאור ב-19 בנובמבר (ב-30 בספטמבר 2021 הודיעה סוויפט שהאלבום ייצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, שבוע מוקדם מהמתוכנן).
בעקבות כך, פורסמו מאמרים שונים בהם נכתב שהדבר קרה בעקבות כך שהזמרת-יוצרת הבריטית, אדל, צריכה להוציא את אלבום האולפן הרביעי שלה (הראשון מזה שש שנים), ב-19 בנובמבר 2021; מה שהוביל את סוויפט לכאורה, להקדים את צאתו של האלבום בשבוע).
לצד ההכרזה, האלבום היה זמין לרכישה דיגיטלית מוקדמת.
ב-27 ביוני 2021 הופיע אד שירן ב-The Official Big Top 40, שם אישר את מעורבותו ב- ואמר שכבר הקליט מחדש את "Everything Has Changed".
סינגל הצדקה משנת 2012, "Ronan", אושר גם כרצועה באלבום ב-30 ביולי 2021 על ידי מאיה תומפסון, אמו של רונאן אשר עליו נכתב השיר.
ב-5 באוגוסט 2021 פרסמה סוויפט סרטון ברשתות החברתיות שלה, בו הציגה חידון עם מילים מבולבלות.
לאחר מכן, נמצאו בין המילים: "כריס סטייפלטון", "פיבי ברידג'רס", "Babe", "Better Man" ו-"All Too Well Ten Minute Version".
במקביל, הזמנות מוקדמות לתקליטורי האלבום הוצעו למכירה בחנות האינטרנט של סוויפט.
היא פרסמה את רשימת השירים הרשמית של האלבום ב-6 באוגוסט 2021. לפני שהוציאה שיר כלשהו מ-, הוציאה סוויפט את "", ב-17 בספטמבר 2021; רצועה שתיכלל בהקלטה החוזרת של 1989 (2014), שתאריך יציאתה טרם נחשף.
סוויפט אמרה באמצעות חשבונות המדיה החברתית שלה שהיא ראתה את "Wildest Dreams" מצליח בטיקטוק בצורה חסרת תקדים ובעקבות כך, חשבה שהמעריצים שלה צריכים לקבל את הגרסה החוזרת שלה לשיר.
ב-30 בספטמבר, הודיעה סוויפט ש- ייצא לאור ב-12 בנובמבר, שבוע מוקדם מהמתוכנן.
היא אישרה שגם תקליטי הוויניל של האלבום יופצו באותו השבוע.
קטע משיר הנושא, "", הושמע בסרטון טיזר שפרסמה סוויפט ב-24 באוקטובר, עם שמלה אדומה, הטבעת האדומה מעטיפת האלבום, לצד מגוון בגדים ואביזרים אדומים.
ב-5 בנובמבר, חשפה סוויפט דרך "בוקר טוב אמריקה", את הטיזר ל-All Too Well: The Short Film, סרט קצר המבוסס על שיר בעל אותו השם.
הסרט יצא לאור ב-12 בנובמבר לצד האלבום.
בטיזר הוצגה מכונית חולפת על פני כביש תחום ביערות סתוויים וזאת, בנוסף לכך שצוין שהוא הוסרט ובוים על ידי סוויפט, בכיכובה ובכיכובם של סיידי סינק ודילן או'בריאן.
באותו היום, נחשף טיזר קצר של הרצועה ה-24 באלבום, "", בטאמבלר.
סוויפט קידמה את האלבום בכל שלוש תוכניות הלילה המאוחרות של רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC (כולן מוקלטות בבניין קומקאסט); היא הופיעה בשתי תוכניות אירוח אמריקאיות, The Tonight Show Starring Jimmy Fallon ו-Late Night with Seth Meyers, ב-11 בנובמבר, ערב לפני יציאת האלבום.
היא הופיעה כאורחת מוזיקלית בסאטרדיי נייט לייב ב-13 בנובמבר, הופעתה החמישית בתוכנית, שם היא ביצעה את "".
סוויפט שיתפה פעולה עם סטארבקס כדי להנציח את יציאתו של .
יציאתו של האלבום חפפה עם ה-"red cup holiday season" של החברה; לקוחות יכלו להזמין את משקה הקפה האהוב על סוויפט על ידי הזמנת "Taylor's Latte" ("הקפה של טיילור"), בעוד שהמוזיקה שלה, כולל האלבום עצמו, הושמעו בסניפים של סטארבקס ברחבי העולם.
הרצועה ה-26 מהאלבום, "I Bet You Think About Me", שהיא שיתוף הפעולה עם סטייפלטון ואחת מרצועות "מתוך הכספת", נשלחה לתחנות הרדיו הקאנטרי בארצות הברית ב-15 בנובמבר 2021, כסינגל המוביל מהאלבום.
עטיפת האלבום של מציגה את טיילור סוויפט כשעל שפתיה שפתון אדום וזאת, בנוסף לכך שהיא לובשת מעיל מלחים בצבע בז' ולראשה כובע דייג מקטיפה בצבע בורדו.
כמו כן, ניתן לראותה יושבת בקבריולה מדגם שברולט משנת 1932, על רקע סתווי.
המעצבת ג'נסה ליאונה עיצבה את הכובע, שהוצע למכירה באתר האינטרנט שלה.
סוויפט עונדת גם טבעת אדומה מותאמת אישית בעטיפה, שעוצבה על ידי התכשיטנית קת'י ווטרמן; היא ענדה את טבעת החותם של ווטרמן, שהוענקה לה על ידי בתה, קלייר וינטר קיסלינגר, ב-2011, בזמן הקלטת Red המקורי (2012).
בשנת 2025, מגזין בילבורד דירג את עטיפות האלבומים של טיילור סוויפט ומיקם את עטיפת האלבום במקום העשירי.
הרצועה ה-26 מהאלבום, "I Bet You Think About Me", שהיא שיתוף הפעולה עם סטייפלטון ואחת מרצועות "מתוך הכספת", נשלחה לתחנות הרדיו הקאנטרי בארצות הברית ב-15 בנובמבר 2021, כסינגל מתוך האלבום.
זכה לשבחים רבים מטעם מבקרי המוזיקה ברחבי העולם.
ב-Metacritic, קיבל האלבום ציון משוקלל של 94, על סמך 13 ביקורות, מה שהצביע על "שבחיים עולמיים" – כמו גם, היותו אחד מאלבומי הקאנטרי פופ המוערכים ביותר בשנות ה-20 של המאה ה-21.
בביקורת חיובית, מבקר מוזיקה מרולינג סטון, רוב שפילד, כתב "האלבום החדש הוא אפילו יותר גדול, מבריק, עמוק יותר, אכזרי יותר כלאחר יד", וציין שהוא מונע על בסיס קולה הבוגר של סוויפט.
הלן בראון מאינדפנדנט הצהירה ש- היא "גרסה טובה יותר ומוארת יותר של אלבום פופ מעולה".
האנה מלריאה מ-NME שיבחה את הרצועות החדשות באלבום, והדגישה את איכות ההפקה החדה יותר ואת "ההדגשה של כלי הנגינה".
בת' קירקברייד, מ-Clash, אמרה שעם התוספות החדשות, הוא "תערובת של סוגות מוזיקליות" המשתעשע בסגנונות שונים.
היא תיארה את נושאו כ"תרגיל בקתרזיס" המתחדש כמו ספר סיפורים על שנותיה המעצבות של סוויפט.
קייט סולומון מ-i טענה שהקול של סוויפט "טוב יותר עכשיו" ו"הצלילים הווקאליים שהיא מוסיפה לשירים החדשים מבטאים את אותם באופן שונה מאלו המקוריים".
כריס וילמן מווראייטי החמיא לרצועות "מתוך הכספת" באלבום.
בביקורת מ-The Line of Best Fit, פול ברידג'ווטר סבר ש- "מאזן סיפוק מעריצים לצד תיעוד מלא תובנות של אחת מכותבות השירים הטובות ביותר של הפופ המודרני בנקודת מפתח בקריירה שלה", והוסיף שסוויפט בחרה בקפידה את רשימת הרצועות המורחבת מבלי להתרחק מה"קסם" המקורי של האלבום.
ג'ונתן קיף מ-Slant Magazine טען ש- הוא עדות לצמיחת המוזיקליות של סוויפט, ושיבח את האיכות האינסטרומנטלית של האלבום.
בובי אוליבייה מ-Spin שיבח את הביצועים הווקאליים, כתיבת השירים וההפקה של האלבום, כשהוא מכנה את "האזנה מתגמלת מאוד" הן למעריצים והן למאזינים סיבתיים.
מרי סירוקי מ-Consequence חשה שהאלבום המורחב מתפקד כסגירה לאלבום המקורי, ומאפשר לסוויפט "לסיים את הסיפור בתנאים שלה".
לצד קבלת התואר "המוזיקה החדשה הטובה ביותר" מפיצ'פורק, המבקרת אוליביה הורן אמרה כי מכיל את החתימה של סוויפט והוסיפה שהוא מכיל "שירה אקסטטית, אקספרסיבית, הומוריסטית, תוך שימוש בדימויים ומתן תשומת לב עדינה לניואנסים של אהבה ואובדן", ומקיימת באמצעותו ביקור מחדש בעבר, "גם בקטעים המחמיאים וגם בפחות מחמיאים".
מליסה רגוארי, מ-USA Today, החמיאה על המוזיקליות הרב-תכליתית, השירה החזקה ואיכות ההפקה המשופרת ב-, וציינה שהליריקה שלו היא מעין "מחקר מסקרן".
צוות המבקרים ב-Sputnikmusic כינו את האלבום "ניצחון מוחלט" בשל הגישה המוזיקלית והלירית שלו, וביקרו את הביקורת ה"בוסרית" שלהם על האלבום שפורסמה ב-2012. בהמשך, טענו ש"התצפיות של סוויפט על אהבה וחיים בגיל עשרים ושתיים היו פשוט מדהימות".
לידיה בורגהם מניו זילנד הראלד טענה ש-"Red היה תמיד רשת סבוכה של צלילים ורגשות", אך ההקלטה החוזרת שלו והכללת שירים שלא נשמעו קודם לכן, מוסיפים עוד רבדים לאלבום.
לורה סנייפס מגרדיאן הצהירה שקולה של סוויפט עשיר ובוגר יותר באלבום שהוקלט מחדש, אבל היעדר הצליל החד שלו "מקהה מעט את המהות הנקמנית והמטורפת שלו, שהניעה את זה המקורי".
כאשר יצא, הפכה סוויפט לאישה הראשונה בכל הזמנים שהצליחה לצבור למעלה מ-100 מיליון השמעות בספוטיפיי ביממה אחת (צברה למעלה מ-122.9 מיליון השמעות), תוך שהצליחה לשבור שורה של שיאים בספוטיפיי במדינות שונות, ביניהן ארצות הברית והפיליפינים.
האלבום נמכר בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים ברחבי העולם בשבוע הראשון שלו.
לפי חברה המייבאת נתוני מכירות מוזיקה נילסאן, נודע כי האלבום נהפך לאלבום הויניל השני בהיסטוריית הנילסאן עם הפתיחה השבועי הגדול ביותר עם 114 אלף מכירות עותקים, לאחר שהזמר האנגלי הארי סטיילס שבר את שיאה עם אלבומו Harry's House עם 182 אלף עותקים.
יתרה מזאת, ברגע צאת האלבום, כל 26 משירי האלבום הצליחו להתברג במצעד הבילבורד הוט 100. בפלטפורמת הזרמת המדיה ספוטיפיי, האלבום נהפך לאלבום הנשי המושמע ביותר ביממה אחת עם 90.8 מיליון השמעות, ושבר את שיאה הקודם של סוויפט יחד עם אלבומה Folklore, שעשת זאת עם 80.6 מיליון השמעות, בשנת 2020.
עם יציאתו, שבר מספר שיאי סטרימינג.
הוא צבר 90.8 מיליון השמעות בספוטיפיי בארצות הברית ביום הראשון לצאתו ובכך שבר את השיא של Folklore של סוויפט עצמה, שצבר 80.6 מיליון השמעות ביום הראשון להוצאתו.
כל שירי האלבום הצליחו להיכנס למצעד היומי של ספוטיפיי ואפל מיוזיק.
תוך חמישה ימים מיציאתו, נמכר בלמעלה מ-500,000 יחידות שקולות לאלבומים, כולל 325,000 מכירות עותקים פיזיים, מה שסימן אותו לשבוע המכירות הגדול ביותר של אלבום ב-2021, כשהקודם שהחזיק בתואר היה Evermore של סוויפט (2020).
מתוך המכירות הללו, 105,000 עותקים היו תקליטים; שיא של הכל הזמנים לשבוע מכירות התקליטים הגדול ביותר על פי נתוני MRC (השיא הוא החזיק בעבר על ידי Evermore).
במקביל, סוויפט החזיקה בשלושת שבועות מכירות האלבומים הגדולים ביותר של 2021, עם , Evermore ו-.
בממלכה המאוחדת, הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ונמכר בלמעלה מ-72,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
הוא הפך לאלבום השמיני ברציפות של סוויפט שעשה זאת; דבר שהפך אותה ביחד עם קיילי מינוג בתור האמניות השניות עם מרבית האלבומים במקומות הראשונים במצעד, אחרי מדונה (12).
השיג את שבוע הבכורה הגדול ביותר לאמנית בשנת 2021, כשהוא מאפיל על Sour של אוליביה רודריגו (51,000 עותקים).
הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האירי והיה לשביעי של סוויפט שעשה זאת – מרבית הפעמים לאמנית במילניום הנוכחי.
האלבום הופיע לראשונה בראש המצעד לצד "" בראש מצעד הסינגלים האירי.
באוסטרליה, סוויפט הגיעה למקום הראשון בשני מצעדי ה-ARIA, לאלבומים ושירים; הפך לאלבום התשיעי שלה שהגיע למקום הראשון במצעד ולשני שלה ב-2021 שעשה זאת, אחרי .
סוויפט הפכה לאמן הראשון בהיסטוריה של מצעדי ה-ARIA שיש לו ארבעה אלבומים במקום הראשון בפרק זמן של שנתיים.
בנוסף לכך, היא הפכה ביחד עם אמינם לאמן עם מספר האלבומים הגבוה ביותר שהגיעו ברציפות למקום הראשון במצעד (9).
"" הופיע לראשונה בראש מצעד הסינגלים האוסטרלי והפך לשירה השמיני של סוויפט שעשה זאת.
זו הייתה הפעם הרביעית שבה היא הגיעה למקומות הראשונים בשני המצעדים בו-זמנים; הפעמים הקודמות היו 1989 ו-"Blank Space" ב-2014, Folklore ו-"Cardigan" באוגוסט 2020, ו-Evermore ו-"Willow" בדצמבר 2020. 11 רצועות אחרות מ- נכנסו גם הן למצעד הסינגלים האוסטרלי באותו השבוע.
האלבום הגיע למקום הראשון בניו זילנד והפך לאלבום העשירי של סוויפט שעשה זאת; שיא של כל הזמנים לאמנית במדינה (10).
ביפן, האלבום הופיע לראשונה במקום ה-15 במצעד האלבומים של Oricon, עם 3,301 עותקים שנמכרו, והופיע לראשונה במקום ה-16 במצעד האלבומים של בילבורד יפן.
בנוסף להשמעות הגבוהות של , הפכה סוויפט גם לאישה המושמעת ביותר בכל הזמנים ביממה אחת – עם יותר מ-122.9 מיליון השמעות ברחבי העולם בספוטיפיי.
סכום ההשמעות הורכב מנתוני ההשמעות של כל הדיסקוגרפיה שלה.
כמן כן, הפכה לאישה הראשונה בהיסטוריה של ספוטיפיי שצברה למעלה מ-100 מיליון השמעות ביממה אחת בלבד.
בוול סטריט ג'ורנל הצהירו ש- "מעצב מחדש את תעשיית המוזיקה", והדגישו כיצד השירים שהוקלטו מחדש מתעלמים על מקביליהם המקוריים בשירותי סטרימינג, הופכים לוויראליים בטיקטוק, וגורמים לכך שחותמים עם סוויפט על חוזים "משתלמים" בתעשיית הקולנוע.
בנוסף לכך, קבעו שההצלחה המסחרית והביקורתית של מיזם ההקלטות החוזרות של סוויפט אילצה את יוניברסל מיוזיק גרופ, חברת התקליטים שלה, להכפיל את כמות הזמן המגבילה לאמנים להקליט מחדש את יצירותיהם, מה שגרם ל"שינוי דינמיקת הכוח בעסקי המוזיקה".
בווראייטי כינו את סוויפט בשם "מלכת הסטרימינג" כאות הוקרה על קביעת שיאי סטרימינג מרובים עם יציאתו של .
עקב העניין שאלבום זה הוא אלבום הקלטה מחודשת, האלבום גרף ביקורות רבות על עצם העובדה האם האלבום יכול להתמודד בטקס הגראמי.
מגזין בילבורד קבע כי "בשל הרצועות החדשות שנוספו לאלבום from The Vault, האלבום יכול להתמודד בטקס זה".
עיתוןתוארדירוגמקורבילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות25פיפל10 האלבומים הטובים ביותר של 20214The Alternative50 התקליטים הטובים ביותר של 202147Consequence50 האלבומים המובילים של 202131The Line of Best Fitהאלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 (לפי דירוג)26RIFF108 האלבומים הטובים ביותר לשנת 202155The Young Folks50 האלבומים הטובים ביותר של 202118Slant50 האלבומים הטובים ביותר של 202112
רצועות 1–21 נקראו עם תוספת של "".
רצועות 22–30 נקראו עם תוספת של "From the Vault", במהדורות הפיזיות ו-"" במהדורות הדיגיטליות של האלבום.
בניגוד לרצועה המקורית, "I Knew You Were Trouble" אינו מסוגנן עם נקודה בסוף שם הרצועה.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Red (Taylor's Version)אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם12 בנובמבר 2021תקליט • תקליטור • הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתריפבליקיפן13 בנובמבר 2021תקליטוריוניברסל יפןברזיל31 בדצמבר 2021יוניברסל ברזיל
Red Moon in Venus (בעברית: "ירח אדום בנוגה") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית-אמריקאית קאלי אוצ'יס.
האלבום יצא לאור ב-3 במרץ 2023, על ידי חברת התקליטים גפן רקורדס.
ב-11 בינואר 2022, הודיעה אוצ'יס שהיא סיימה את הקלטות אלבום האולפן השלישי שלה.
ב-21 באפריל 2022, סיפרה אוצ'יס בריאיון למגזין בילבורד שיש לה שני אלבומים מוכנים בשפות שונות, אחד באנגלית ואחד בספרדית.
ב-2 בספטמבר 2022, הוציאה אוצ'יס את השיר "No Hay Ley", הוצאת הסולו הראשונה שלה מזה כמעט שנתיים.
ב-9 בדצמבר 2022, הודיעה אוצ'יס שהציגה את האלבום החדש לחברת התקליטים שלה, ותיארה אותו כ"תרומתה האחרונה לעולם הזה".
ב-19 בינואר 2023, יצא לאור הסינגל "I Wish You Roses", יחד עם הווידאו קליפ שלו.
השיר הופק על ידי דילן ויגינס וג'וש קרוקר.
לפי אוצ'יס, השיר עוסק ב"יכולת לשחרר אנשים באהבה".
ב-23 בינואר, הכריזה אוצ'יס על צאת אלבומה באנגלית הנקרא Red Moon in Venus.
באותו הפרסום חשפה את תאריך יציאתו והעטיפות.
אוצ'יס חשפה שהאלבום הוא בהשראת האסטרולוגיה, ורצתה לשקף את ירח הדם כטריגר "לשלוח את הרגשות שלך לסיבוב".
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 202329
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Red Moon in Venusאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם3 במרץ 2023הורדה דיגיטלית • סטרימינג • תקליטור • תקליט • מארז תקליטוריםגפן רקורדס
Red Eye (בעברית: עין אדומה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר בהשתתפות המוזיקאי הבריטי TroyBoi .
השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, TroyBoi, דומיניק ג'ורדן, ג'ימי יאנוס, Poo Bear וסשה סירוטה , הופק בידי ג'וש גודווין ויצא לאור ב-8 באוקטובר 2021 כחלק מהמהדורה המורחבת של אלבום האולפן השישי שלו, Justice.
ב-5 באוקטובר 2021, כשבעה חודשים לאחר צאת אלבום האולפן השישי שלו, Justice, חשף הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר כי קיימים עוד שלושה שירים שעתידים לצאת כחלק מהאלבום.
ב-8 באוקטובר יצאו לאור שלושת השירים, "Hailey", "Angels Speak" ו-"Red Eye".
ובעוד שהראשונים הופיעו במהדורה היפנית של Justice, "Red Eye" הופץ כרצועת בונוס בחנות האינטרנט האירופית.
השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, TroyBoi, דומיניק ג'ורדן, ג'ימי יאנוס, Poo Bear וסשה סירוטה , והופק בידי ג'וש גודווין.
Red Evils הוא שמה של קבוצת האקרים אנונימיים הפועלת בעיקר באפליקציית המסרים טלגרם.
לטענת הקבוצה, היא מורכבת מישראלים בוגרי יחידות טכנולוגיות בצה"ל ואנשי הייטק שהצטרפו בזכות מיומנותם.
היא הוקמה אחרי תחילת מלחמת חרבות ברזל ומתמקדת בעיקר במטרות אנטי ישראליות כגון פעילים אנטי ישראליים וארגונים הקשורים לאיראן.
הקבוצה מודיעה על הישגיה בטלגרם.
יש המפקפקים בטענה כי מדובר בישראלים, וטוענים כי מדובר בגורמים איראנים.
Trustwave Holdings , חברת סייבר אמריקאית, הגדירו את Red Evils כ-"קבוצה מאוד מרוכזת ופעילה.
הם תקפו מספר אתרים של החמאס ומספר עסקים במגזרי הגרעין, הנפט והאנרגיה של איראן".
ב-Trustwave טענו כי מדובר בקבוצה ישראלית ופרו-ישראלית.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, ב-10 באוקטובר 2023 הצליחו הקבוצה לפרוץ לוואטסאפים ולטלפונים של מחבלי חמאס להפיל אתר חדשות של חמאס.
ב-18 באוקטובר טענה הקבוצה שפגעה במערכת החשמל בטהראן וניתקה עשרות אלפי תושבים למשך שעות מאספקת החשמל, אולם גורמים אחרים פקפקו בכך, בטענה שמדובר בפעולה קשה ואין לכך ראיות.
ב-24 באוקטובר טענה הקבוצה שחדרה למערכות מידע של משמרות המהפכה האסלאמית, וחשפה לכאורה את שמות הקבלנים שמספקים להם שירותי בנייה של כורים גרעיניים.
ידיעה זו לא אומתה על ידי גורמים רשמיים המקושרים למשמרות המהפכה, ושמות הקבלנים לא אומתו גם הם על ידי גורם רשמי מה שגרם לגורמים אחרים לפקפק באמיתות המקרה.
ביממה לאחר מכן, טענה הקבוצה כי חדרה למערכות של ארגון הטרור השיעי חזבאללה, וחיבלה במגוון מערכות שבידיהם, כולל במערכות הנשק המתקדמות ביותר שברשותם המתבססות AI.
הקבוצה אף שלחה איומים ישירים לחסן נסראללה, גם כאן אין אימות מגורמים מקורבים לחזבאללה, והמקור לידיעה זו הוא רק מהתקשורת הישראלית מה שגם תורם לפקפוק לגבי נכונות הידיעות מטעם הקבוצה.
ב-26 באוקטובר, טענה הקבוצה כי חדרה למערכות ISP של ספקי אינטרנט בלבנון ושיש לה גישה לניתוק 250,000 אזרחים מרשת האינטרנט.
בליל 29 באוקטובר, טענה הקבוצה כי ניתקה כמיליון לבנונים מהאינטרנט, אולם אין ראיות לכך.
בנובמבר 2023, אנונימוס סודאן, קבוצה אנטי-מערבית אשר הייתה מעורבת במספר תקיפות נגד ישראל וגורמים מערביים, טענו כי הם מחזיקים בזהותו של "Red Evils".
בנוסף, טענו כי אותו בנאדם קנתה מהם שירותי התקפת מניעת שירות.
ב-27 בנובמבר טענה הקבוצה שהצליחה לחדור למערכות בית החולים האימאם חוסיין באיראן המשרת גורמים בכירים במשמרות המהפכה, והצליחה לקחת מאות אלפי מסמכים, פרטיים אישים, ולהרוס להם את המערכות הפנימיות ולהצפין אותם יחד עם הגיבויים.
לאחר מכן ביקשו כופר של 5 BTC בתמורה למפתחות לשחרור ההצפנה ושלא נענו אחרי 6 שעות העלו ל־15 BTC ולאחר שבית החולים לא נענה לבקשה טענו שמחקו לחלוטין את המפתחות.
ב-29 בנובמבר טענה הקבוצה שפרצה למערכות הממוחשבות של מערכת המשפט והפרלמנט האיראניים והצליחה להשיג אלפי מסמכים מסווגים של מקבלי ההחלטות מטעם משמרות המהפכה.
לאחר מכן טענה שחדרה למערכת ניהול (Kara) של מערכות הנפט באיראן, הצפינה ושיבשה שרתים רבים והדליפה מסמכים מסווגים ממספר חברות נפט איראניות.
יממה לאחר מכן הקבוצה פרסמה 4 ג'יגה בייט נוספים של נתונים מחברות הנפט וטענה כי הצליחה לחדור לחברה אחזקת חשמל באיראן שאחראית על תחזוקה של מעל ל-15% מאספקת החשמל באיראן.
הקבוצה טוענת כי היא פורצת באופן תדיר לערוצי חדשות ערביים, ערוצי טיקטוק, וחשבונות ברשתות חברתיות של עיתונאים, אנשים פרטיים, ארגונים או מדינות שלטענתם מוטים נגד ישראל ומשחיתה אותם.
יש מי שמפקפק בהיותם ישראלים ותוהה האם מדובר ברשת האקרים איראנים לאור ניסוחים שלהם לגבי איראן שתואמים לדוברי פרסית, וגם קשיים טכניים בכתיבתם בעברית.
מספר העוקבים בערוץ הטלגרם של הקבוצה נכון לחודש דצמבר 2023 עומד על כ-60,000.
"Red Lights" (בעברית: "אורות אדומים") הוא סינגל של טייסטו, בשיתוף פעולה (ללא קרדיט) של מישל זיטרון , שיצא ב-13 בדצמבר 2013 בהוצאת חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ וקזבלנקה רקורדס.
השיר נכתב על ידי טייסטו, קרל פאלק, רמי יעקב, מאנס ורדנברג, ויין הקטור ומישל זיטרון, והופק על ידי טייסטו, קרל פאלק ורמי יעקב.
השיר מופיע באלבום האולפן החמישי של טייסטו, A Town Called Paradise, כסינגל השני של האלבום.
נכון לאוקטובר 2025, השיר הושמע למעלה מ-208 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-351 מיליון פעמים בספוטיפיי.
ה-Referer (או דף מפנה) הוא כתובת ה-URL של דף האינטרנט הקודם שבו לחצו על קישור.
יותר בכלליות, זו כתובת ה-URL של פריט קודם שהוביל לבקשה הנוכחית - ה-referer של תמונה, למשל, הוא בדרך-כלל עמוד ה-HTML המציג אותה.
ה-referer הוא שדה כותרת בבקשת ה-HTTP שנשלחת על ידי הדפדפן לשרת האינטרנט.
"Referer" הוא טעות נפוצה של איות המילה "referrer", שהופיעה בהצעה המקורית לשדה הכותרת בתקן .
ישנם אתרים המרכזים referers, לצורכי פרסום או צרכים אחרים: ייתכן שאתר מפנה מקבל תשלום סמלי עבור אנשים הלוחצים על פרסומות.
ישנם דפדפנים ותוכנות אבטחה שניתן להגדיר כך שמידע ה-referer לעולם לא יישלח, כדי להגן על פרטיות המשתמש.
דבר זה יכול לגרום לבעיות: ישנם שרתים החוסמים חלקים מאתריהם לבקשות דפדפנים שלא מכילות את מידע ה-referer המבוקש, למשל כדי להבטיח שמשתמשים תמיד יכנסו לאתר דרך הדף הראשי ולא דרך קישור ישיר.
כדי לעקוף מגבלה זו ניתן להשתמש בהונאת Referer: שליחת בקשת ה-HTTP כאשר שדה ה-Referer בה נקבע מראש כך שיתקבל על ידי השרת ולא ייחסם.
הונאת Referer היא שליחה של בקשת HTTP לשרת כך שהשדה Referer נקבע לפי רצון המשתמש ולא לפי הגדרת פרוטוקול ה-HTTP, לפיו הוא אמור להכיל את כתובת ה-URL של העמוד המפנה.
השימוש בהונאת Referer נעשית בדרך כלל לצורך אחת מהמטרות הבאות:
על מנת לעקוף מנגנוני אבטחה של האתר המסננים פניות לפי כתובת ה-Referer שהן מכילות.
על מנת לשמור על פרטיות הגולש, שאינו מעוניין שהאתר אליו הוא פונה יידע עליו פרטים נוספים, בדרך כלל במקום Referer ריק שמשמעותו שהכתובת הוקלדה ישירות לתיבת הכתובות (Address bar).
ישנם אתרים כמו http://anonym.to שמאפשרים לגולש להישאר אנונימי (לא ידעו מאין הוא נכנס לקישור).
הרחבות שונות מאפשרות לבצע הונאת Referer מתוך הדפדפן עצמו:
עבור מוזילה פיירפוקס מגוון הרחבות להורדה באתר מוזילה.
עבור גוגל כרום - הרחבות באתר ההרחבות
Redemption (בעברית: גאולה) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הפופ פאנק הישראלית יוסלס איי.די, אשר הוקלט באולפני The Blasting Room שבקולורדו, ארצות הברית.
האלבום זכה לתפוצה והצלחה רבה ברחבי העולם - במיוחד בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ויפן, שם הגיע האלבום למקום החמישי במצעד המכירות.
עם צאתו לא זכה האלבום להצלחה משמעותית בארץ, אולם ככל שחולף הזמן הופכים הלהקה האלבום ליותר ויותר מוכרים גם בישראל.
האלבום הופק על ידי ביל סטיבנסון, חבר להקת Descendents, ALL, Black Flag.
יותם בן חורין - גיטרה בס ושירה
גיא כרמל - גיטרה חשמלית
"Reflection" (בעברית: "השתקפות") הוא שיר שנכתב והופק על ידי מתיו וילדר ודייוויד זיפל לסרט האנימציה של דיסני "מולאן" שיצא לאקרנים בשנת 1998. השיר משולב בעלילת הסרט ומושר על ידי הדמות הראשית, פא מולאן, בביצועה של הזמרת ליאה סלונגה.
בגרסה המדובבת לעברית, מבצעת השיר היא רינת גבאי.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים23
הזמרת כריסטינה אגילרה נבחרה לבצע את השיר כשיר הנושא של הסרט.
לאחר מספר רב של אודישנים שערכו וילדר וזיפל, עדיין לא מצאו זמר שישיר באוקטבה E באופן שרצו.
את קלטת האודישן שלה הקליטה אגילרה על רשמקול ישן בחדר מקלחת, ובה היא ביצעה את השיר של ויטני יוסטון "Run to You".
זהו גם סינגל הבכורה של כריסטינה אגילרה והסינגל היחיד שיצא מפסקול הסרט "מולאן".
הסינגל יצא ב־1998 ומאוחר יותר נכלל באלבום הבכורה של אגילרה, "Christina Aguilera", ובאלבום "Disneymania".
הקליפ לסינגל צולם בביתן סין בפארק וולט דיסני אפקוט שבפלורידה, בהשראת סרט האנימציה.
השיר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב עבור השיר המקורי הטוב ביותר מסרט אנימציה.
ארגון הקוד מחדש (נקרא גם Refactoring) הוא תהליך של שיפור קוד קיים על ידי שימוש בטכניקות שמשנות את המבנה הפנימי של הקוד מבלי לשנות את ההתנהגות החיצונית שלו.
שיפור הקוד הקיים בא לידי ביטוי בקריאות הקוד, יעילות הקוד מבחינת סיבוכיות ריצה ומקום, והפיכת הקוד למודולרי הניתן להרחבה בקלות.
Refactoring יכול להיעשות במספר טכניקות:
מחיקת שכפולים בקוד ומעבר לפונקציות המבצעות פעולות סדרתיות החוזרות על עצמן.
מתן שמות משמעותיים למשתנים או פונקציות.
שינוי ייצוג המשתנים - לדוגמה: בשפת python ניתן לחסוך פי 2 במקום על ידי מעבר מייצוג int64 לint32 כאשר מזהים שאין צורך ב64 סיביות לתוכן הספציפי של הנתונים.
ישנן סביבות עבודה, כגון ויז'ואל סטודיו, המספקות כלים לביצוע refactoring באופן אוטומטי או אוטומטי-למחצה.
תהליך ה-Refactoring מורכב משלושה שלבים:
החלת טכניקת ה-Refactoring הרלוונטית לאותה נקודה.
בדיקה שההתנהגות החיצונית של הקוד לא השתנתה.
יתרונות Refactoring לעומת בניית הקוד מחדש:
Refactoring אורך פחות זמן באופן משמעותי מתכנות מחדש, בהנחה שהאדם שמבצע את השינוי מכיר היטב את הקוד ואת הפונקציונליות שלו.
לו"ז צפוי (לאחר הערכה על פי קטע קוד קטן).
השימוש הידוע הראשון במושג "Refactoring" בספרות היה בספטמבר 1990, במאמר של ויליאם פ.
בתזה של אופדיק שפורסמה ב-1992, הוא השתמש שנית במונח זה.
המונח "Refactoring" היה בשימוש בשפת התכנות Forth מאז שנות השמונים המאוחרות של המאה ה-20. פרק שש בספרו של ליאו ברודי מוקדש לנושא זה.
"Refrain" (בעברית: "פזמון חוזר") היה השיר המנצח של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 1956, אשר נכתב על ידי אמיל גרדז וג'ו וומארד, שבוצע על ידי ליס אסיה אשר ייצגה את שווייץ.
שיר זה היה השיר הראשון שניצח בתחרות האירוויזיון בתולדותיה, אך שיר זה לא היה הביצוע הראשון של שווייץ.
הסיבה לכך היא שכללי התחרות ב-1956 אפשרו (בפעם הראשונה והיחידה) שכל מדינה תופיע עם שני שירים.
אסיה שרה שני שירים בתחרות זו: האחד הוא "Das alte Karussell" ("הקרוסלה הישנה") בגרמנית, והשני הוא "פזמון חוזר" אשר הושר בצרפתית.
הוא מתאר את האהבה האבודה של "גיל ההתבגרות" של הזמרת ומקונן על סיפור זה.
השיר הושר תשיעי בסדר ההופעות בליל התחרות, לאחר שקורי ברוקן ייצגה את הולנד עם השיר "Voorgoed voorbij" ("עבר-חלף לתמיד") ולפני שמוני מארק ייצגה את בלגיה עם השיר "Le plus beau jour de ma vie" ("היום היפה בחיי").
שיר זה הגיע למקום הראשון, למרות שמספר הנקודות שניתנו לשיר לעולם לא נחשפו.
במדעי המחשב, reflection (ריפלקשן; מילולית מאנגלית: השתקפות או התבוננות) היא היכולת של תוכנת מחשב לבחון אובייקטים או לשנות את התנהגותם בזמן ריצה.
בחינת האובייקטים מבוצעת באמצעות תהליך הנקרא type introspection - "הסתכלות פנימה על טיפוסים", ושינוי ההתנהגות של אובייקטים כוללת את היכולת לשנות ערכים, metadata, תכונות (properties) ופונקציות.
השימוש הנפוץ ביותר ב-reflection הוא בשפות עילית הרצות על גבי מכונה וירטואלית, כדוגמת Smalltalk.
כמו כן השימוש ב-reflection נפוץ בשפות תסריט ובשפות בעלות טיפוסיות סטטית כגון: ML, Java, ו-Haskell.
לשפות תכנות התומכות ב-reflection קוראים "שפות רפלקטיביות" (reflective languages).
התכנות של מחשבים מוקדמים בוצע בשפת הסף הטבעית שלהם.
שפות סף כאלה הן רפלקטיביות מטבען, מכיוון שהן פועלות על ידי הגדרת ההוראות בצורה של נתונים.
פונקציונליות רפלקטיבית כגון שינוי ההוראות או ניתוח שלהן הייתה דבר שבשגרה.
כאשר התכנות התקדם לשפות תכנות עיליות יותר כדוגמת שפת C, השימוש ב-reflection נעלם, עד שהופיעו שפות תכנות שמערכת הטיפוסים שלהן כוללת תמיכה ב-reflection.
ניתן להשתמש ב-reflection כדי לבחון את ביצוע התוכנית ולהשפיע עליה בזמן ריצה.
רכיב בתוכנה מונחית-reflection יכול לפקח אחר הביצוע של יחידת קוד, ולשנות את עצמו בהתאם למטרה שרוצים להשיג בהקשר ליחידת קוד זו.
בדרך כלל זה נעשה על ידי הקצאת קוד בזמן ריצה.
בשפות תכנות מונחות-עצמים כמו Java, שימוש ב-reflection מאפשר בדיקה בזמן ריצה של מחלקות, ממשקים, שדות ומתודות, מבלי לדעת את השמות שלהם בזמן הידור.
כמו כן זה מאפשר יצירת מופעים חדשים של אובייקטים וקריאה למתודות.
בנוסף לכך, ניתן להשתמש ב-reflection על מנת לסגל תוכניות למצבים שונים בצורה דינאמית.
לדוגמה, נחשוב על יישום המשתמש לסירוגין בשתי מחלקות שונות, X ו-Y, לצורך ביצוע של משימות דומות.
בלי תכנות מונחה-reflection, יכול להיות שהיישום יהיה מתוכנת בצורה קשיחה (hard-coded) לקרוא לשמות של מתודות של מחלקה X ומחלקה Y.
לעומת זאת, על ידי שימוש בפרדיגמת התכנות מונחה-reflection, ניתן לממש את היישום כך שישתמש ב-reflection כדי לקרוא למתודות במחלקות X ו-Y, מבלי לקודד מראש בצורה קשיחה את שמות המתודות.
על מנת לנצל את היתרונות שבכתיבת קוד גנרי יותר באמצעות תכנות מונחה-reflection, כמעט תמיד נדרשות מומחיות ותשתיות תוכנה נוספות.
מידת השימוש ב-reflection קובעת עד כמה ניתן יהיה להימנע משימוש ב-hard coding (קידוד קשיח).
לעיתים קרובות משתמשים ב-reflection בבדיקות תוכנה, כאשר רוצים ליצור מופעים של "אובייקטי דמה" (mock objects) בזמן ריצה.
כמו כן, reflection היא האסטרטגיה הראשית ב-metaprogramming – כתיבת תוכנות מחשב שכותבות או משנות תוכנות אחרות.
שפת תכנות הכוללת תמיכה ב-reflection, מספקת מספר שירותים ייעודיים הזמינים בזמן ריצה, שאחרת היו קשים מאוד למימוש בשפה שהיא low-level יותר.
בין היתר, שירותים אלו מאפשרים:
לגלות ולשנות יחידות קוד (כדוגמת בלוקים של קוד, מתודות, פרוטוקולים, וכדומה) בזמן ריצה, כ"אובייקטים מן השורה" (first-class objects).
להמיר מחרוזת המתאימה לשם הסימבולי של מחלקה או פונקציה, לקישור (reference) או קריאה לאותה מחלקה או פונקציה.
להעריך מחרוזת בזמן ריצה, כאילו הייתה הצהרה בקוד מקור.
ליצור מפרש חדש עבור ה-bytecode של השפה, על מנת לתת משמעות או שימוש חדשים עבור מבנה תכנותי מסוים.
שירותים אלה ניתנים למימוש בדרכים שונות.
שפות העוברות הידור מסתמכות על מערכת סביבת ההרצה (runtime) שלהן כדי לקבל מידע אודות קוד המקור.
לדוגמה, קובץ הרצה מהודר בשפת Objective-C, שומר את שמות כל המתודות בבלוק בתוך הקובץ, ובכך מספק טבלה להתאמה בין שמות המתודות למתודות עצמן בתוכנית המהודרת.
בשפה מהודרת התומכת ביצירת פונקציות בזמן ריצה, כדוגמת Common Lisp, סביבת ההרצה חייבת לכלול מהדר או מפרש.
כמו כן, ניתן לממש reflection גם בשפות שאינן כוללות מנגנונים מובנים לתמיכה ב-reflection, על ידי שימוש במערכת ל-program transformation, כדי להגדיר שינויים אוטומטיים בקוד המקור.
קטעי הקוד הבאים יוצרים מופע foo של המחלקה Foo, ואז קוראים למתודה hello.
עבור כל שפת תכנות, מוצגות הקריאות הרגילות וגם הקריאות שעושות שימוש ב-reflection.
Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad הוא משחק וידאו מסוג יריות בגוף ראשון שמתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה, המשחק פותח על ידי Tripwire Interactive, הוצא לאור על ידי Tripwire Interactive ו-1C Company והופץ על ידי Valve לסטים.
המשחק Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad הוא מסוג יריות ריאליסטי מגוף ראשון.
הרובים מתנהגים בצורה ריאליסטית, עם יציאת כדורים ורתע של הרובה נלקחו בחשבון.
המשחק גם משלב את האלמנט של ה-HUD המסורתי כמו שבקטע של הטענת הרובה, השחקנים צריכים ללחוץ עוד פעם על מקש הטעינה לאחר שהחליפו מחסנים, כדי לדרוך את הנשק.
אחד האלמנטים הם שלא רואים כמה כדורים יש במחסנית הרובה, כך שהשחקן צריך לוודא עם המחסנית שלו כמעט ריקה או מלאה.
מערכת חדשה של המשחק היא לשחקן יש אפשרות להסתתר בצורה מציאותית מאחורה קירות, מכוניות וכו', ותוך כדי הסתתרות לירות מעל הקיר כדי לוודא שאין מול הקיר אף אחד.
כאשר השחקן מקבל פציעות בקרב, הבריאות לא מתחדשת, אלא נשארת כפי שהיא, ובמקרה של פציעה קטלנית מכדור, השחקן כבר מת מאובדן דם.
במשחק Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad גם יש אפשרות לעלות על טנקים (בדיוק כמו במשחק הקודם Red Orchestra: Ostfront 41-45), ועוד כלי רכב שנוספו לאחר יציאת המשחק, לשחקן יש אפשרות לשבת בכל מקום פנוי בטנק (נהג, תותחן או מקלען).
בגלל העבודה הרבה שנדרשה למפתחים בשביל לשחזר את מראה הטנקים בדיוק כמו שהיו פעם במאה אחוזים, לקח למפתחים שלושה חודשים לעצב כל טנק.
לגרמנים יש את הטנק Panzer IV, ולרוסים את הטנק T-34. עוד טנקים ונגמ"שים נוספים נוספו למשחק זמן קצר לאחר יציאתו.
בחודש יוני של שנת 2011, החברה Tripwire Interactive הודיעה שלמשחק תהיה הגנה ממש גבוהה נגד האקים וצ'יטים למיניהם, למשחק יש הגנת Valve Anti-Cheat והגנת Punkbuster שקשורים בשם PBBans.
המפתחים אישרו כי תהיה חבילת הרחבה למשחק בשם Rising Storm, שתצא במהלך 2013. המשחק יתרחש במערכה באוקיינוס השקט כאשר יהיה ניתן לשלוט על היפנים או על האמריקאים.
החבילה תכיל 4 מפות חדשות בהם איוו ג'ימה, אי אשר בו התרחש קרב איוו ג'ימה.
כמו במשחק המקורי גם בחבילה יהיו מספר של תפקידים בהם השחקן יכול לשלוט.
לכל תפקיד יש נשק שונה.
כדי שהאמריקאים יוכלו לנקותם יהיה להם להביור.
מלבד זאת ליפנים יש מוקשים וחרבות שבעזרתם היפנים יוכלו לשים מוקשים ולהסתער עם חרב חזקה מאוד.
Refractor הוא מנוע גרפי שתוכנן על ידי אולפן בשם Refraction Games, המשחק הראשון שפותחו עם המנוע היו Codename Eagle שיצר בנובמבר 1999. המנוע נרכש מאוחר יותר על ידי EA Digital Illusions CE, והמנוע היה בשימוש סדרת משחקי היריות הגדולה ביותר שלהם Battlefield.
לאחר מכן המשחק Battlefield 2 גרם לפתיחת הגרסה החדשה של המנוע Refractor 2.0.
משחקים שפותחו עם מנוע זה
|סוגה=משחק יריות טקטי, משחק ירי בגוף ראשון
|הוצאה לאור=Bold Games (הקמעוני) סטים (אונליין)
|שם בשפת המקור=Red Orchestra: Ostfront 41-45}}Red Orchestra: Ostfront 41-45''' הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Tripwire Interactive והופץ על ידי Bold Games לגרסה הקמעונית והופץ על ידי סטים לגרסה באונליין.
המשחק יצא לפלטפורמות ה-Linux וה-Microsoft Windows בתאריך ה-14 במרץ 2006 ולפלטפורמת ה-OS X בתאריך ה-5 באפריל 2013.
המשחק החל בתור מוד למשחק Unreal Tournament 2004 שפותח עבור תחרות פיתוח מודים למשחק בחסות אפיק ו-NVIDIA, ושמו אז היה Red Orchestra: Combined Arms.
עקב זכייתו של המוד בתחרות המודים ניתן למפתחי המשחק רישיון מלא ל-Unreal Engine 2.5 והוחלט לפתח את המשחק כמשחק עצמאי לחלוטין.
המשחק מתרכז בהיבט מרובה המשתתפים של המשחק, על אף שיש מצב שחקן יחיד ("עיסוק") זמין.
המשחק כולל דימוי של מערכות שריון וירי פגזי טנקים (חדירה וסטייה ביחס לזוויות השיגור).
התנועות של הדמויות במשחק מאפשרות להן לרוץ ספרינט, לכרוע, לזחול, לפרוס מקלעים ועוד.
Reflektor (מילולית: שיבוש של המילה Reflector שפירושה מחזיר אור) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת האינדי-רוק הקנדית ארקייד פייר.
האלבום יצא ב-28 באוקטובר 2013. זהו אלבום כפול בהפקתו של ג'יימס מרפי (סולן ומייסד להקת LCD Soundsystem) ושל מרקוס דראבס.
אלבום זה סימן תפנית בצליל הלהקה והביא ניסיון ללכת בכיוונים מוזיקליים חדשים ביחס לאלבומים הקודמים.
בעקבות כך, בין השאר, מצא את המבקרים חצויים בין ההתלהבות משבירת הנוסחה והכיוון לאלו שחשו שמדובר בניסיון גדול מדי ואף מצאו רגעים משעמים באלבום.
ב-12 ביולי 2013, צייץ מעריץ תוך תיוג חשבון הטוויטר של הלהקה שהם הלהקה האהובה ביותר עליו.
הלהקה, בתגובה לציוץ, כתבה לו: "תודה, האלבום החדש שלנו יצא ב-29 באוקטובר".
במהלך חודשי הקיץ, אייקון הנושא את הכיתוב 'reflektor' החל מופיע בכתובות רחוב בערים שונות בעולם כמו גם בשלטים (ללא כל אזכור של הלהקה).
בסוף אוגוסט 2013, לראשונה נעשה הקישור הרשמי ללהקה כשאחד מחשבונות הטוויטר שלה צייץ תמונה של כתובת גראפיטי כזו.
בתחילת ספטמבר 2013 הוציאה הלהקה לאור שני קליפים מקדימים שאורכם פחות מדקה שהבהירו שנית שמי שעומדת מאחורי האייקונים, היא לא אחרת מארקייד פייר.
הקליפים המקדימים סימנו את התאריך תשעה בספטמבר בשעה תשע כזמן שבו יתרחש משהו שקשור באלבום החדש.
בסמוך לשחרור הסינגל הראשון- כחלק מקמפיין רווי ה-9 ב-9 בספטמבר 2013 בשעה 9 בערב ובעבור 9 דולר, קיימה הלהקה הופעה סודית ברגע האחרון תחת השם 'The Reflektors' במועדון סלסה במונטריאול.
רק בשעות הספורות שלפני ההופעה אישרה הלהקה שאכן זוהי הופעתה.
דברים מסוג זה כבר נעשו בעבר על ידי הלהקה (קיום מופע חינמי תחת כיפת השמיים לקראת יציאת אלבומם הקודם וכדומה).
כצפוי, בתשעה בספטמבר בשעה הנקובה, הכריזה הלהקה, רשמית על Reflektor כאלבום האולפן המלא הרביעי שלה.
עם ההכרזה הוצא לאור הסינגל הראשון הנושא את שם האלבום, בליווי שני וידאוקליפים.
האחד בבימויו של אנטון קורביין והשני וידאוקליפ אינטראקטיבי בבימויו של וינסנט מוריסט (ששיתף פעולה כבר בעבר, לא אחת, עם הלהקה).
לקראת האלבום הופיעה הלהקה בתוכנית Saturday Night Live בתאריך 28 בספטמבר.
בהופעתם בתוכנית ביצעו את השירים Reflektor וכן את Afterlife.
מיד לאחר התוכנית שודר ספיישל שארך כמחצית השעה בו ניגנו שירים נוספים מהאלבום.
את הספיישל ביים רומן קופולה ולקחו בו חלק מפורסמים כגון: מייקל סרה, בן סטילר, בונו, ג'יימס פרנקו וזאק גאליפנאקיס.
הלהקה המשיכה בהופעות אחדות בהתראה קצרה בברוקלין ובמונטריאול.
אליהם הגיעו בתור The Reflektors ובאי ההופעה נדרשו לבוא בתחפושות או בלבוש אלגנטי.
בהופעות החליטה הלהקה, בדומה להחלטות האמנותיות באלבום, להפוך את האווירה לקלה יותר, וכחלק ממגמה זו בזמן שהקהל שנכנס ראו אנשים לובשי מסיכות ראשים (כפי שהרפלקטורז מופיעים בקליפ של סינגל הבכורה מהאלבום) ומנגנים לפתע, החלה לנגן הלהקה מאחורי הקהל.
בסיום חלק מההופעות קיימה הלהקה מסיבה בה השמיעה שירים ורקדה עם הקהל.
עטיפת האלבום, שנחשפה ביום ההכרזה גם כן, מכילה תמונה של פסלו של אוגוסט רודן, 'אורפיאוס ואורידיקה'.
לקראת יציאת האלבום, מראיונות שנתקיימו עם וין באטלר הובן הקשר.
אחת מההשפעות המרכזיות לאלבום הוא הסרט אורפאו נגרו (סרט קולנוע שמבוסס על מחזה שהוא עיבוד מודרני לאורפיאוס ואורידיקה מהמיתולוגיה היוונית).
עוד מקור לאלבום הוא הביקור של וין ורז'ין בהאיטי מוצאה של משפחתה של רז'ין.
שם נחשפו גם למקצבים של מוזיקת הרחוב שם, rara.
להקלטות ולהופעות מתלווים מתופפים משם וחטיבת הקצב מאוד הורחבה במוזיקה באלבום.
עוד ראו שם את תרבות מסיבות הרחוב שם (שיכולות להימשך עד אמצע הלילה), הימצאות המיסיונרים באזור מוכה אסון בקרב חברה לא מפותחת וכן קרבתם של אנשים אלו לדת.
לאחר הביקור שם בילו חודש באולפן ג'מאייקני שממוקם בטירה יחד עם המפיק הקבוע שלהם מרקוס דראבס וכן בלואיזיאנה.
ביקורים אלו מתקשרים לסרט גם כן- הסרט שעלילתו מתרחשת במהלך הקרנבל בברזיל מקביל לפסטיבלים/מסיבות הרחוב שראו בלואיזיאנה (מרדי גרא), בהאיטי ובג'מייקה.
יצירת האלבום נמשכה יחד עם המפיק ג'יימס מרפי בניו יורק.
מרפי העיד על עצמו שבעיקר עזר כשנדרש והלהקה היא זו שכיוונה והביאה את החזון לאלבום.
הנושאים בהם עוסקות מילות השירים הם חיים ומוות, תקשורת ובידוד בזמנים המודרניים.
עוד השפעה לנושאים בהם עוסקים באלבום היא הגותו של קירקגור בדבר 'העידן הנוכחי' שאל מולה משקף וין את התלות בחיבורים הדיגיטליים של האדם לעולם ולחברים כלא יותר מאשליה ובידוד.
וין מתייחס אליו כעידן ההתבוננות (reflective age).
קירקגור מתאר את ה'עידן הנוכחי' כעידן של התבוננות/ מחשבה עמוקה.
המוזיקה באלבום, אמנם טיילה למרחבים חדשים (אלקטרוניקה, מקצבים ג'מייקאנים ורארא), אבל, החותם של הלהקה גורם להכל להישמע חדש ומוכר בו-זמנית.
המסע שלוקחת הלהקה במהלך החלק הראשון, החלק השני ובמעבר ביניהם הוא לא פחות מניסיון לבחון את הגבולות ואת ההגדרות של המוזיקה שלהם ובכלל.
עיצובה של העטיפה הופקד שוב (כמו באלבומם הקודם של הלהקה) בידי קרוליין רוברט.
צילום פסלו של אוגוסט רודן בוצע על ידי קורי ריצ'י וקרוליין רוברט.
הפסל שצולם ממוקם במוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק.
באתר הביקורות Metacritic, האלבום קיבל את הציון הממוצע 80, מבוסס על 40 ביקורות.
בזמן שחלק מהביקורות הטילו ספק בנכונות הלהקה לייצר משהו מתוך תהליך פנימי והצביעו על אורך האלבום ועל רגעים שלדעתם נשמעים משעממים כעדות לכך שהלהקה ניסתה לחדש לשם החדשנות, חלק גדול מהביקורות הילל את האלבום ושיבח את הלהקה על שבירת המוסכמות ועל עמידתה על כך שלא תעמוד במקום.
מגזין המוזיקה Clash מגדיר את האלבום כמאכזב, לא מחדש ומציין את אובדן הדרך היצירתית.
מבקר AllMusic, ג'יימס כריסטופר מונגר, יוצא נגד הניפוח של האלבום ומציין שלצד רגעים פופיים טובים יש זיהום של חוויות שמיעתיות פחות טובות.
מונגר העריך את האלבום בשלושה כוכבים וחצי מתוך חמישה.
בעוד שאלכסיס פטרידיס, טוען נגד הגרנדיוזיות שמנסה האלבום לנקוט בה ויוצא נגד הניפוח לשם הניפוח (בהתייחסו לאורך האלבום ואורך השירים).
לדידו, קיצור השירים ועריכה טובה יותר של האלבום היה יכול להביא לתוצאה טובה בהרבה.
אלכסיס מעניק שלושה כוכבים מתוך חמישה לאלבום.
מבקרת האובזרבר (ששייך לגארדיאן), קיטי אמפייר מחלקת ארבעה מתוך חמישה כוכבים לאלבום ומלינה על האורך וקמעא על השפעתו של מרפי אך מעריכה את האמירה וההתחדשות והאופן בו נידונים הנושאים באלבום.
ברוס הנדי מהמגזין ואניטי פייר, מוצא את חציו הראשון של האלבום עילאי ואילו את חציו השני יותר סטנדרטי ופחות מלהיב.
מייקל רופמן מ-Consequence of sound ו-Time ציין את מרווחי השלוש שנים בין אלבום לאלבום כמתגמלים עבורם ובמקרה זה המרווח העניק להם שיבה מושלמת שמעטים מדורם יכולים לה.
הוא המשיך ותיאר את וין כיוצר שמצליח להפיק אירוע מצליח מסחרית ובו בזמן מאתגר, חכם ואמין.
לינדזי זולדז, מבקרת האלבום בפיצ'פורק שדירגה את האלבום 9.2 (הציון השני הכי טוב שקיבל אלבום של הלהקה ממבקרי פיצ'פורק) פרטה שהלהקה הביאה לנו משהו שבימים אלו מרגיש לא באופנה, בצורה מצערת: אירוע- אלבום שמעז להיות מצוין ומצליח בכך בצורה יוצאת דופן.
הייזל שפילד שהעניקה 8 מתוך 10 לאלבום מטעם NME, הכתירה את השיר "It's Never Over" כדבר הכי טוב שהלהקה עשתה מעולם.
דייוויד פריק, עבור הרולינג סטון, כתב שההשוואה ל-Exile on Main Street של הרולינג סטונז כמעט מתבקשת (משיקולי דמיון באורך זמן הנגינה של האלבום ונטישת הצליל המוכר) אבל ההשוואה היותר מתבקשת היא לאלבומי מפנה כמו Achtung Baby של U2 ו-Kid A של Radiohead.
זוהי ההשוואה המתבקשת יותר, לפי פריק, משום שהמהלך של אלבום כזה הוא סיכון מרגש מלווה בהתחדשות על ידי להקה שכבשה את ההצלחה המסחרית ומפחדת מהממוצעות ומלהיות רק אהובה.
במילותיו של השיר Normal Person, "אם זה מה שנורמלי כיום, אני לא רוצה לדעת".
מה שאומר שאולי אפילו אלבום מוצלח שכזה, בפעם הבאה, לא יספיק, מסכם פריק.
פריק דירג את האלבום בארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה.
Redis הוא מסד נתונים מסוג NoSQL הפועל בזיכרון (In-Memory) ומבוסס קוד פתוח, והוא בין מסדי הנתונים הפופולריים ביותר בקטגוריית מסדי הנתונים הפועלים בשיטת המפתחות מקבוצת NoSQL.
Redis מאפשר פתרון בעיות מורכבות באמצעות אופטימיזציה של מבנה הנתונים והפקודות המבוצעות באופן מהיר ובפשטות.
אף על פי שכל מסד הנתונים מאוחסן ב־RAM, הוא עדיין מאפשר גיבויים ויציבות.
פיתוח מסד הנתונים החל ב-2009 על ידי סלבאדור סנפיליפו (Salvatore Sanfilippo) כפרויקט קוד פתוח.
המימון למסד הנתונים נעשה בין 2010 ל-2015 על ידי חברת Pivotal Software וחברת VMware.
החל מיוני 2015 הוא ממומן על ידי חברת רדיס הישראלית.
סנפיליפו עבד עבור רדיס עד שהודיע על עזיבתו ב-2020. ב-2018 מכר סנפיליפו את הזכויות לחברת רדיס.
רדיס גייסה עד היום סכום בהיקף של 347 מיליון דולר, מעסיקה כ-800 עובדים ברחבי העולם, ושוויה האחרון גבוה מ-2 מיליארד דולר.
לחברה יותר מ-8,000 לקוחות משלמים, והיא הודיעה כי היא מתכננת הנפקה ציבורית בקרוב.
ב-2024 החליטה החברה לעבור מרישיון BSD לרישיון פתוח מוגבל יותר שיצריך תשלום על שירות מנוהל.
הרישיון הוא דואלי RSALv2 או SSPLv1, גם עבור מאגר הליבה שלה.
כתוצאה מכך, קרן לינוקס יצרה פיצול תחת השם Valkey,
המאפשר תורמים ומשתמשים מהקהילה להמשיך לעבוד על גרסה בקוד פתוח של בסיס הנתונים רדיס.
Redis מבוסס על שליפת הנתונים על בסיס "מפתח-ערך" (key-value) המאפשר שליפת נתונים באופן מהיר ביותר מתוך מאגרי נתוני עתק (Big data).
אחת התכונות המרכזיות של Redis היא היותה מערכת שיכולה להיחשב כאחסון וכמטמון בו זמנית.
היא תוכננה כך שהנתונים תמיד נקראים מהזיכרון המרכזי במחשב, אך גם מאוחסנים על דיסק בפורמט שאינו מתאים לגישה אקראית לנתונים.
הנתונים המעוצבים שהותאמו לפורמט הרלוונטי נבנים מחדש לזיכרון רק לאחר הפעלה מחדש של המערכת.
מאז גרסה 2.6, Redis תומך בהרצת סקריפט בצד השרת בשפת Lua.
Redemption (בעברית: גאולה) הוא פרק בשני חלקים – הפרקים ה-26 בעונה ה-4 וה-1 בעונה ה-5 של סדרת המדע הבדיוני האמריקאית "מסע בין כוכבים: הדור הבא", שהם בהתאמה, הפרקים ה-100 וה-101 מתוך 178 סך כל פרקי הסדרה.
החלק הראשון שודר לראשונה ב-17 ביוני 1991 ואילו השני שודר לראשונה ב-23 בספטמבר 1991.
בציר הזמן של מסע בין כוכבים, האירועים המתוארים בשני הפרקים שהתרחשו בין תאריכי הכוכבים 44,995.3 ו-45,020.4. כשקפטן פיקארד נוסע לעולם הבית הקלינגוני כדי לפקח על מינויו של גאורון כמנהיג המועצה העליונה (הקנצלר), האנטרפרייז נתקלת בספינת חלל קלינגונית הנושאת את המנהיג העתידי עצמו.
גאורון מגלה לאנשי הפדרציה כי ישנה שמועה כי קרובי משפחתו של דוראס, זוממים לגרום למלחמת אזרחים באימפריה.
פרק זה מהווה המשך לאירועים המתוארים בפרקים קודמים:
בפרק "Sins of the Father" ("מסע בין כוכבים: הדור הבא", עונה 3, פרק 17), אחיו האובד של וורף, קורן, מוצא אותו ומבשר לו כי דוראס מאשים את אביהם, מוג, בבגידה ב, בכך שסייע לרומולאנים במתקפתם על קיטאמור.
כאשר הם וצוות האנטרפרייז, מגלים כי למעשה היה זה אביו של דוראס, ג'ארוד, אשר בגד באימפריה, וורף מבין כי הבית של דוראס – בית חזק על כוכב הבית של הקלינגונים – לא ישרוד קלון רב כל כך בפומבי מבלי שתפרוץ מלחמת אזרחים.
הוא מסכים לעבור טקס קלון קלינגוני מסורתי בפני המועצה הגבוהה.
בעוד וורף החליט להסכים לקבל על עצמו את הקלון, הוחלט לשמור בסוד את זהותו האמיתית של קורן, על מנת להגן על כבודו.
בפרק "Reunion" ("מסע בין כוכבים: הדור הבא", עונה 4, פרק 7), מודיע הקנצלר המכהן ק'מפק על פרישתו.
ק'מפק ממנה את קפטן ז'אן לוק פיקארד לשמש כבורר ולקבוע מי יהיה היורש לאחר מותו, ומגלה לו כי הוא חושד שאחד מן השניים – גאורון או דוראס – הרעיל אותו.
אולם בטרם מתחילים דיוני הבוררות, בת-זוגו לשעבר של וורף, ק'אהלייר, מוצאת ראיות המפלילות את ג'ארוד, אביו של דוראס, בשיתוף פעולה עם הרומולאנים, במהלך תקיפתם את המאחז הקלינגוני קיטאמור.
על מנת למנוע את חשיפת הראיות – דוראס רוצח אותה.
וורף דורש את "זכות הנקמה" הקלינגונית, השמורה לבני-זוג, ומזמין את דוראס לדו-קרב.
וורף הורג אותו, וכתוצאה מכך – גאורון מתמנה לתפקיד הקנצלר.
קפטן פיקארד נוסע לעולם הבית הקלינגוני כדי לפקח על מינויו של גאורון כמנהיג המועצה העליונה (הקנצלר), במסגרת תפקידו הטקסי כבורר הירושה של הקנצלר הקודם ק'מפק.
האנטרפרייז נתקלת בספינת חלל קלינגונית הנושאת את המנהיג העתידי עצמו.
קפטן פיקארד מסביר לגאורון שהוא אינו יכול מראש לתמוך בו כי הדבר יחשב להתערבות פנימית אלא למלא את תפקידו הטקסי על פי החוק הקלינגוני.
בדרכם לחדר השיגור, וורף מיידע את גאורון (שנמנע מלדבר עמו בשל אות הקלון שקיבל על משפחתו) אודות הבגידה של דוראס ואביו ומבקש להחזיר למשפחתו את כבודם האבוד.
גאורון מודה לו על המידע אך מסרב לבקשתו.
בינתיים, וורף מבקש חופשה כדי לבקר את קורן אחיו, השולט על צי קטן של ציפורי טרף קלינגוניות (ספינות חלל קרביות), ומפציר בו לתמוך בגאורון על מנת שהאחרון יגאל וישקם את כבוד משפחתם ובית אביהם אך הוא מסרב.
במקביל, טקס ההכתרה של גאורון נקטע כאשר האחיות לבית דוראס מציגות את בנו הלא חוקי של אחיהם המנוח שלהם, טוראל, כיורש אביו ובעל זכות ערעור על גאורון.
פיקארד נדרש מתוקף תפקידו הטקסי לשקול את מועמדותו של טוראל.
בהסתמך על החוק הקלינגוני, פיקארד מגיע למסקנה שטוראל הוא חסר ניסיון מכדי להיות מנהיג.
גאורון חוזר לספינתו ונפגש שוב עם וורף, שמציע את תמיכת אחיו בתמורה לגאולת בית אביו.
גאורון מסרב בתחילה, אך הם מותקפים על ידי שתי ספינות הנאמנות לבית דוראס.
בעזרת וורף וצי הספינות של קורן, הם מצליחים להדוף את התוקפים.
פיקארד משלים את הטקס ומכתיר את גאורון לקנצלר- ראש המועצה העליונה הקלינגונית.
גאורון גואל את בית מוג, אביהם של וורף וקורן ומשיב לו את כבודו האבוד.
לאחר פתיחתה הרשמית של מלחמת האזרחים על ידי האחיות לבית דוראס, גאורון מבקש את עזרת פיקארד.
הקפטן מסביר לו ולוורף כי חוקי הפדרציה אוסרים עליהם לנקוט צד בסכסוך הפנימי הקלינגוני.
בתגובה, וורף מתפטר מתפקידו כקצין בצי הכוכבים כדי שיוכל לסייע לגאורון וקורן.
הוא מסביר לקפטן את בחירתו במונולוג הבא: .
כאשר האנטרפרייז מתפנה מהאזור לפני שהסכסוך הגלוי מתחיל, טוראל והאחיות דוראס סוברים שפיקארד הוא פחדן, אך בעלת בריתם הרומולאנית, קומנדר סילה, אישה בעלת דמיון יוצא דופן לטאשה יאר, יוצאת מהצללים ומזהירה אותם שפיקארד עשוי לחזור.
פיקארד מודע לכך שבזמן שהוא כנציג הפדרציה לא יכול להיות מעורב במלחמת האזרחים הקלינגונית, הרומולאנים עשויים לנצל את ההזדמנות כדי להשיג יתרון על פני הפדרציה.
הוא מציג תוכנית פעולה לפיקוד צי הכוכבים ומקבל את האישור לפעולה.
הרעיון שלו הוא ליצור באמצעות סגר, רשת גילוי טכיונית בגבול הקלינגוני – רומולאני שתזהה מעבר ספינות רומולאניות המשתמשות בטכנולוגיית הלטה אשר משימתן היא אספקת נשק וציוד למורדים באימפריה הקלינגונית.
גילוי שכזה יהפוך את הסכסוך הקלינגוני מפנימי לחיצוני ויספק עילה להתערבות הפדרציה.
בגלל החוסר במפקדי ספינות, רבים מאנשי צוות האנטרפרייז הוקצו לפיקוד זמני על חלק מהספינות המיועדות להשתתף במצור.
בתחילה, פיקארד מסרב להקצות את דאטה לפיקוד על אחת הספינות, אך אחרי שדאטה טוען שהוא מופלה, הוא ממנה אותו לקפטן זמני של ה"סאתרלנד".
פיקארד פורש את הצי ויוצר את רשת הגילוי הטכיונית.
קומנדר סילה מורה למדעניה למצוא דרך לנטרל את הרשת, אך בה בעת היא יוצרת קשר עם פיקארד ונפגשת עמו על סיפון האנטרפרייז.
סילה מסבירה לו את הדמיון לקצינה שמתה תחת פיקודו: היא בתו של טאשה יאר, שחזרה אל העבר 24 שנים קודם בציר זמן חלופי, הנראה בפרק "Yesterday's Enterprise" ("מסע בין כוכבים: הדור הבא", עונה 3, פרק 15):
לפי ציר זמן חלופי זה, יאר שרדה והמשיכה לשרת על ספינת החלל Enterprise-D עד לשנת 2366, כאשר ה-Enterprise-C הגיעה דרך אנומליה במרחב הזמן–חלל.
לאחר שגאינן הודיעה ליאר כי היא מתה בטרם עת בציר הזמן הרגיל, היא התנדבה לשרת על ה-Enterprise-C, אשר חזרה בזמן אל שנת 2344 שבציר הזמן ה"נורמלי", כדי להשלים משימה בה מעורבים הקלינגונים.
מספר מאנשי הצוות של ה-Enterprise-C נתפסים ונשבים על ידי הרומולאנים.
על מנת להציל את חייהם של השבויים האחרים, יאר הופכת לבת-זוגו של איש-ציבור רומולאני (ככל הנראה, המפקד על מתקן הכליאה).
האיחוד ביניהם הוביל ללידתה של סילה, ככל הנראה בשנת 2345, בזמן שבו, במקום אחר בגלקסיה, טאשה יאר של ציר הזמן ה"נורמלי" הייתה בקושי בת שמונה.
סילה מספרת לפיקארד, כי יאר ניסתה להימלט עימה בשנת 2349, אבל סילה הצעירה לא רצתה ללכת ויאר התגלתה והוצאה להורג ואילו סילה גדלה להיות קצינה רומולאנית.
בינתיים, וורף נחטף על ידי האחיות דוראס, המנסות לפתות אותו להצטרף למאבקם על ידי נישואי לב'אתור.
וורף דוחה אותן, בטענות שאין להן כבוד ושתחת שלטונן האימפריה הקלינגונית הייתה נופלת במהירות לשליטת הרומולאנים.
פיקארד קורא לגאורון לתקוף את כוחות דוראס כדי שיבקשו אספקה מבעלי בריתם הרומולאנים.
זה יאלץ את האחרונים להיכנס לרשת הטכיונית ולהיתפס על ידי צי הכוכבים.
גאורון מסכים, בידיעה שגילוי הברית הסודית שלהם עם הרומלאנים תערער את תמיכת הקלינגונים בהם ותסיים את מלחמת האזרחים.
האחיות דוראס דורשות מהרומולאנים להביא אספקה.
המדענים של סילה מגלים שהם יכולים לשבש חלק מהרשת על ידי שליחת פרץ אנרגיה.
סילה יוזם התוכנית, ובוחרת את הסאתרלנד כמטרה בגלל הצבתו של אנדרואיד כקפטן הספינה.
כאשר הרשת מתערערת, פיקארד מורה לצי לסגת וליצור מחדש את הרשת, אך דאטה מסרב לפקודה ומודיע לפיקארד כי הוא יכול למצוא את המקור של ההפרעה.
הוא מורה על ירי טורפדו פוטוני בקואורדינטות מסוימות וספינות הרומולאנים נחשפות.
סילה מורה על נסיגת השיירה, והאחיות דוראס נאלצות לסיים את מלחמת האזרחים.
קורן ותומכי גאורון משחררים את וורף ותופסים את טוראל אך האחיות דוראס מצליחות לברוח.
גאורון מושבע ומוכתר לקנצלר האימפריה הקלינגונית.
גאורון נותן לוורף את האפשרות להרוג את טוראל במסגרת פולחן נקמה, אך הוא מסרב לעשות זאת וחס על חייו בטענה שהילד לא עשה לו שום רע ואין הוא אשם בחטאי אביו.
הוא מבקש מפיקארד לחזור לשירות בצי הכוכבים.
הסוגיה המוסרית המרכזית העולה בפרק זה היא האם לציית לצו העליון האוסר התערבות בענייניה הפנימיים של ציוויזילציה זרה גם אם משמעות הדבר פגיעה בביטחון פדרציית הכוכבים:
האימפריה הקלינגונית הייתה שרויה במלחמת אזרחים.
מאחר שמלחמת האזרחים נחשבה לקונפליקט פנימי, קפטן ז'אן-לוק פיקארד סירב לבקשתו של הקנצלר גאורון לסייע לו על אף שהוא היה השליט הלגיטימי של האימפריה, ואף על פי שהיה חשד סביר שהרומולאנים מספקים נשק לצד שכנגד כדי שבעתיד הדבר יביא לביטול הסכם.
אף על פי שהצו העליון לא הוזכר במפורש, ניתן להניח שעליו התבסס פיקארד כאשר סירב לגאורון.
בפרק עולות 2 סוגיות מוסריות נוספות:
אחרי שהרומולאנים חודרים את הרשת הטכיונית, דאטה מסרב לפקודה לסגת ומודיע לפיקארד כי הוא יכול למצוא את המקור של ההפרעה.
הוא מביא להצלחת המשימה בחשיפת שיירת האספקה הרומולאנית.
עולה השאלה, האם דאטה לא צריך להיענש על סירוב הפקודה אף על פי שבדיעבד החלטתו התבררה כמוצלחת?