tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הבמאים של הפקה זו היו בובי גרסיה וצ'ארי ארספאוצ'אגה, וכיכבו בה טום רודריגז כאלאדין ואייזה סגרה בתפקיד הג'יני.
המחזמר הוצג בספרדית בבוגוטה, קולומביה, בשנת 2013. גרסאות מקומיות של המחזמר הועלו גם ביפן ובגרמניה בשנת 2015, ובאוסטרליה בשנת 2016.
הג'יני מברך את הקהל אל העיר המזרח-תיכונית אגרבא ("Arabian Nights"), אשר ברחובותיה הבחור הצעיר אלאדין מבלה את ימיו בגנבת מזון מהרוכלים, יחד עם שלושת חבריו הטובים, קאסים, עומר ובבקק ("One Jump Ahead").
אלאדין מבטא את חלומותיו להראות לעולם שהוא יותר מסתם ילד רחוב, וחש בושה בהיותו גנב, לאחר שנשבע שלא לגנוב שוב לאחר מות אמו.
בינתיים, בארמון של אגרבא, הנסיכה יסמין ננזפת על ידי אביה, הסולטאן, על סירובה להינשא למחזר נוסף.
הסולטאן דורש שיסמין תתחתן עם נסיך אציל לפני יום ההולדת שלה, שחל בעוד שלושה ימים בלבד.
יסמין מקוננת על מצבה בפני המשרתות שלה ("These Palace Walls").
חדשות אלו מטרידות את ג'אפר, הוזיר הגדול של הסולטאן, שזומם לגזול את כתר המלוכה לעצמו.
יחד עם עוזרו, יאגו, הם מחפשים דרך להיכנס למערת קסמים מסתורית בלב המדבר, בה אמור להיות שמור כוח עצום.
הכניסה למערה מתאפשרת רק למי שימצא ראוי לכך - "יהלום בלתי מלוטש".
ג'אפר מגלה שאותו אחד ראוי הוא אלאדין, ויוצא לחפש אחריו.
בעודם מבדרים את המקומיים ("Babkak, Omar, Aladdin, Kassim"), אלדין מתנגש ביסמין, שהתחפשה לאדם פשוט, על מנת לחוות את החיים מחוץ לארמון.
לאלאדין אין מושג מי היא, והוא מיד מתאהב בה.
הוא לוקח את יסמין למקום המחבוא שלו, שם כל אחד מהם מגלה כי האחר אומלל בחייו ("A Million Miles Away").
יסמין מתגלה על ידי השלטונות ונלקחת בחזרה לארמון.
אלאדין נאסר, וכאשר ג'אפר מגלה זאת הוא מוביל אותו אל מערת הקסמים ("Diamond in the Rough").
אסיר תודה על שהציל את חייו, אלאדין נעתר לבקשתו של ג'אפר להיכנס אל תוך המערה, ולהביא מנורת שמן לג'אפר, ולא לגעת בשום דבר אחר.
בתוך המערה, אלאדין נדהם לגלות אוצר קבור, והוא מנסה לקחת כמה מטבעות זהב יחד עם המנורה.
בשל כך, כניסת המערה נסגרת במפתיע ולוכדת את אלאדין בפנים.
אלאדין משפשף את המנורה (על מנת להשתמש בה ולהאיר את המערה החשוכה), ולהפתעתו - הוא משחרר מתוכה ג'יני קסום המציע להגשים עבורו שלוש משאלות.
בתחילה, אלאדין מביע חוסר אמון, מה שגורם לג'יני להציג בפניו את כוחותיו ("Friend Like Me").
לאחר מכן, הג'יני מגלה את מגבלות כוחותיו: הוא איננו יכול להגשים משאלות הכוללות רצח, רומנטיקה, תחיית מתים או משאלה למשאלות נוספות.
אלאדין מערים על הג'יני, וגורם לו לחלצו מהמערה מבלי להביע משאלה.
הג'יני מבקש מאלאדין שיביע משאלה שהג'יני ישוחרר לחופשי, שכן הוא שבוי במנורת הקסמים.
אלאדין מבטיח לג'יני שישחרר אותו במשאלתו האחרונה, ועבור משאלתו הראשונה - הוא מבקש מהג'יני שיהפוך אותו לנסיך, על מנת שיוכל לחזר אחר הנסיכה יסמין ("Act One Finale").
תהלוכה גדולה עוברת ברחובות אגרבא, בראשה צועדים הג'יני, בבקק, עומר וקאסים.
הם מכריזים על בואו של "הנסיך עלי מעבאבה" ("Prince Ali").
בהגיעו לארמון, אלאדין, מחופש לנסיך עלי, מביע בפני הסולטאן את רצונו להינשא ליסמין.
יסמין שומעת את השיחה וחושבת שעלי הוא סתם עוד נסיך רדוד.
ג'אפר, שחושד בעלי, מספר לו את מיקומו של חדר השינה של יסמין, מבלי להזכיר כי בהתאם לחוק באגרבא, אסור על הנסיכה לשהות בנוכחות מחזריה ללא פיקוח.
אלאדין מחזר אחר יסמין ולוקח אותה למסע קסום על שטיח מעופף שסיפק לו הג'יני ("A Whole New World").
עם שובם, יסמין חושפת את זהותו האמיתית של אלאדין - הצעיר אותו פגשה בשוק.
אלאדין משקר לה, ואומר לה שהוא באמת נסיך, שפשוט אוהב להתלבש כאדם פשוט כדי לחמוק מהלחצים של חיי הארמון, כפי שיסמין עשתה בעצמה.
יסמין רואה שאלאדין איננו שטחי כפי שחשבה בתחילה, ומנשקת אותו ללילה טוב.
לאחר שהם נפרדים, אלאדין נעצר על ידי ג'אפר בגין כניסתו לחדר המגורים של יסמין ללא פיקוח.
כאשר הדבר נודע לחבריו, בבקק, עומאר וקאסים מסתערים על הארמון על מנת להציל את אלאדין ("High Adventure"), אך הם נלכדים ומושלכים אל הצינוק.
אלאדין משתמש במשאלתו השנייה על מנת לשחררם ("Somebody's Got Your Back").
הסולטאן מברך את אלאדין ונותן לו את ברכתו להתחתן עם יסמין, ומכאן שאלאדין עצמו יירש את כס המלוכה כסולטאן החדש יום אחד.
מחשש מהאחריות הגדולה הצפויה ליפול על כתפיו, אלאדין אומר לג'יני שהוא עומד לשמור את המשאלה השלישית שלו ליום שיצטרך אותה, במקום להשתמש בה כדי לשחרר את ג'יני כמו שהבטיח.
הג'יני הנסער חוזר אל המנורה שלו ומסרב לדבר עם אלאדין, אשר מקונן על מצבו ("Proud of Your Boy").
בינתיים, ג'אפר ויאגו מצליחים לגנוב את המנורה מאלאדין.
כאשר הסולטאן מודיע לציבור כי יסמין תינשא לנסיך עלי ("Prince Ali (Sultan Reprise)"), ג'אפר מופיע במפתיע וחושף את זהותו האמיתית של אלאדין (Prince Ali (Jafar Reprise)).
הג'יני מגיע, יחד עם יסמין אזוקה בשלשלאות, ואומר לאלאדין כי ג'אפר הוא כעת אדונו, ומשאלתו הראשונה הייתה להפוך את יסמין לאסירה שלו.
ג'אפר משתמש במשאלה השנייה שלו על מנת להכתיר עצמו לסולטאן, והג'יני מגשים את המשאלה הזו בחוסר רצון.
אלאדין נזכר במה שהג'יני סיפר לו קודם לכן - על המגבלות לכוחותיו.
אלאדין משכנע את ג'אפר לבקש להפוך בעצמו לג'יני, על מנת שיהיו לו כוחות משל עצמו.
כאשר הג'יני מגשים את משאלתו של ג'אפר - ג'אפר נשאב אל תוך מנורת קסמים משל עצמו, ונכלא בה לעד.
אלאדין משתמש במשאלה השלישית והאחרונה שלו, ומבקש לשחרר לחופשי את הג'יני מהמנורה.
אלאדין מתוודה בפני יסמין שהוא אוהב אותה, וכי אינו יכול להעמיד פנים שהוא מישהו שהוא לא.
משהוא רואה את האצילות של אלאדין, מחליט הסולטאן לבטל את החוק המחייב את יסמין לשאת נסיך, ומודיע שמעתה הנסיכה יכולה להתחתן עם מי שהיא רוצה.
בבקק, עומר וקאסים הופכים להיות יועצים מלכותיים, בעוד יאגו נעצר.
אלאדין ויסמין נישאים, והג'יני מתכונן לצאת לחופשה.
סוף טוב הכל טוב: אלאדין ויסמין עולים על השטיח המעופף ועפים יחד ("Finale Ultimo").
הג'יני מחליף את הרוכל כמספר בפרולוג של המחזמר, והרוכל אינו מופיע.
אבו הקוף וראג'ה הטיגריס אינם מופיעים במחזמר.
את ראג'ה הטיגריס מחליפות שלוש שפחות, המשרתות את יסמין ומעניקות לה .
יאגו הופך מתוכי לבן אדם.
לאחר תבוסתו של ג'אפר, יאגו נעצר, במקום להיגרר אחרי ג'אפר לתוך המנורה, לאחר שג'אפר מביע משאלה להפוך לג'יני בעצמו.
הדובר של ג'אפר, גאזים, לא מופיע במחזמר.
לאלאדין יש שלושה חברים - באבקק, עומר וקאסים.
כמו כן, הוא מופיע בסצנה נוספת בה הוא נזכר באמו ומבצע שיר שנכתב במקור עבור הסרט אך לבסוף נחתך ממנו.
הג'יני מחקה את קאב קאלוויי, במקום לעשות מחוות רבות לתרבות הפופולרית כפי שעשה רובין ויליאמס בסרט.
אלאדין משתמש במשאלתו השנייה כדי לצאת לחופשי, יחד עם חבריו, במקום להינצל מטביעה כפי שהוצג בסרט.
במחזמר, משאלותיו של ג'אפר הן: (א) להחזיק את יסמין במאסר; (ב) להפוך סולטאן.
לעומת הסרט, בו משאלותיו היו: (א) להפוך לסולטאן; (ב) להפוך למכשף רב עוצמה.
הסיקוונס, בו ג'אפר מגרש את אלאדין אל השממה, משם הוא ניצל בעזרת מרבד הקסמים, לא נכלל במחזמר.
מונטגומרי אירווין איקבל ג'ורג' הנארה יאגו דון דריל ריברה רג'י דה ליאון פיטר האווי אלג'ין אבלה
ההפקה המקורית בברודוויי זכתה לביקורות מעורבות מצד מבקרי התיאטרון.
מארק קנדי (Associated Press) העניק להפקה ביקורת נלהבת, וכתב: "זה מלא חיים ...
ומתוק כפי שהפקות התיאטרון של דיסני מצליחות להיות בצורה טובה כל כך, אגדה סכרינית לילדים, המשלבת שנינויות עבור הוריהם".
אליסה גארדנר (USA Today) העניקה למופע 3.5 כוכבים מתוך 4, וכתבה כי ההפקה האחרונה של דיסני עומדת בסטנדרטים גבוהים, כך שהיא "תפתיע את הצופים שמגיעים כמלווים [של ילדיהם] או תגרום להם לחוות מחדש את ילדותם".
תום גריאר (אנטרטיינמנט ויקלי) העניק להצגה ציון "B" וכתב כי "בסך הכל, זהו אחד ממחזות-הזמר הטובים יותר של דיסני, הכולל קטעים מוזיקליים מרהיבים, עם הכוריאוגרפיה המלהיבה של קייסי ניקולו, התפאורה המשוכללת של בוב קראולי והתלבושות הנוצצות של גרג ברנס".
טרי טחוט (וול סטריט ג'ורנל) שיבח את הופעתו של איגלהרט, בייחוד בשיר "Friend Like Me", אבל כתב :"הצרה היא ששום דבר אחר במערכה הראשונה לא יכול להשתווה לו.
אדם ג'ייקובס וקורטני ריד, שמשחקים את אלאדין ואת הנסיכה שלו, הם יפים אבל תפלים, והמחזמר לא מתחיל להתרומם שוב עד לאחר המסע על השטיח המעופף, אשר מגיע רק לאחר ההפסקה, והוא הדבר הכי מבריק שהכה את ברודוויי מאז המכונית המעופפת במחזמר "צ'יטי צ'יטי בנג בנג".
מאותו רגע, אלאדין הופך לכיף".
צ'ארלס אישרווד (ניו יורק טיימס) היה חיובי בעיקר בסקירתו, וכתב כי "העיבוד האחרון למחזמר מסרט קולנוע פופולרי של דיסני ...
לאלאדין יש רוח מדבקת ומתקתקות עדינה.
שלא לדבר על די והותר נצנצים ופאייטים שמספיקים לעונה שלמה של "המירוץ לדראג של רו פול".
מרילין סטאסיו (וראייטי) מתחה ביקורת שלילית על המופע, וכתבה כי "מסע הקסם הוא קסום, מערת הפלאים נפלאה, כן, תשמעו את המנגינות שאהבתם בסרט מ-1992. אבל הרעיון שאלאדין מחייה מחדש את רוחו של הווארד אשמן המנוח, מי שהיה ההשראה המקורית לסרט ותרם את רוב הטקסטים החכמים שלו, זו פשוט בדיחה.
שיחזור עבודתו של אדם, בלי לכבד את רגישותו האמנותית, אינו מחווה כלל".
אלאונור פביולה ויקטוריה אנה מריה היא נסיכת בלגיה.
בתם הרביעית של פיליפ, מלך הבלגים ומתילדה, מלכת בלגיה.
הנסיכה אלאונור נולדה בבית החולים ארסמוס בעיר אנדרלכט שבמחוז בריסל ב-16 באפריל 2008 בשעה 4:50. אביה הוא פיליפ, מלך הבלגים ואמה היא מתילדה, מלכת בלגיה.
היא בתם הרביעית של בני הזוג, והנכדה הצעירה ביותר של אלברט השני, מלך הבלגים ופאולה, מלכת הבלגים.
אחיה הגדולים הם אליזבת, גבריאל ועמנואל.
היא הוטבלה ב-14 ביוני בטירת סיארגנון (Château Ciergnon), המשמשת כמעונה הרשמי בקיץ של משפחת המלוכה הבלגית, על ידי הקרדינל גוטפריד דאנלס.
סנדקיה הם ויקטוריה, נסיכת שוודיה קלייר, נסיכת בלגיה והרוזן סבסטיאן פון וסטפלן צו פירסטנברג.
אלאונור לומדת כיום בבית הספר היסודי קולג' סן ז'אן-ברכמנס בבריסל, שם לומדים גם אחיה הגדולים אליזבת וגבריאל.
הלימודים בקולג' מתקיימים בשפה ההולנדית.
מצד אביה אלאונור היא צאצאית של בתי אצולה איטלקים רבים כגון אורסיני וקולונה ומספר אפיפיורים, והיא בעלת קרבה משפחתית אל בית בורבון ובית ויטלסבאך ואל משפחת המלוכה הנורווגית, השוודית, הדנית, הבריטית וההולנדית.
מצד אמה היא צאצאית של משפחות המלוכה של פולין שרבות מהן שלטו בעבר ברחבי מזרח אירופה, כגון רדזיוויל וזמויסקי והיא אף קרובת משפחה של נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי.
רשימה זו מפרטת דמויות מסרט ההנפשה "אלאדין" של חברת וולט דיסני ומסדרת הטלוויזיה המבוססת על הסרט.
גנב עני אבל טוב לב.
נאלץ תחילה לגנוב מזון מהשוק במטרה לשרוד.
התחזה לנסיך בשם "עלי אבאבווה" במטרה לזכות באהבתה של יסמין.
במהלך הסרט השני הפליל ג'אפר את אלאדין ברצח הסולטאן על מנת להוציאו להורג, אבל ג'יני הציל אותו בזכות יאגו.
במהלך הסרט השלישי גילה שקאסים הוא אביו, ובהמשך נישא ליסמין.
הנסיכה יסמין היא נסיכת אגרבה, שעייפה מהחיים בארמון המלכותי.
התאהבה באלאדין כשפגשה אותו במהלך התחזות לפשוטת עם.
בסרט הראשון דחתה את כל הנסיכים שרצו לחזר אחריה, ולבסוף שינה אביה הסולטאן את החוק על מנת לאפשר לה להתחתן מרצונה.
בסרט השני נחטפה על ידי ג'אפר, ולבסוף ניצלה בזכות יאגו.
נישאה לאלאדין בסוף הסרט השלישי.
הג'יני הוא שד המעניק שלוש משאלות לכל אדם שמשפשף את מנורתו.
הג'יני יכול לשנות את צורתו ואת קולו לכל מיני דמויות בעזרת כוחותיו.
בסרט השני נחטף על ידי ג'אפר שכלא אותו בכדור בדולח.
לבסוף שוחרר על ידי יאגו במטרה להציל את אלאדין מהוצאה להורג.
אבו הוא קוף המחמד של אלאדין.
בסדרת הטלוויזיה התברר כי אבו עבד תחילה בקרקס של עזיז לצד מינוס ופאטימה, ותפקידו היה לגנוב כסף מהקהל תוך הצפייה בקרקס, וכך הכיר את אלאדין.
הסולטאן הוא שליט אגרבה ואביה של יסמין.
ככל הנראה התאלמן עוד כשיסמין הייתה קטנה.
בסרט הראשון ניסה למצוא בעל ליסמין והפעיל עליה לחץ להתחתן עם אחד הנסיכים שחיזרו אחריה.
בסופו של דבר ביטל את החוק שקבע כי על יסמין להינשא לנסיך, דבר שאפשר לה להינשא גם לאלאדין.
ג'אפר הוא הנבל הראשי בשני הסרטים הראשונים, היה יועצו של הסולטאן עד שהתגלה כרשע, ולרוב התלווה אליו יאגו התוכי.
בסרט הראשון ניסה להשיג את מנורת הקסמים על מנת להשתלט על אגרבה ולהדיח את הסולטאן.
לאחר שנכשל להשיג את המנורה ניסה לעלות לשלטון בכך שיינשא ליסמין.
עם זאת נכשל גם כך מכיוון שיסמין התאהבה באלאדין (שהציג את עצמו כנסיך "עלי אבאבווה").
לבסוף הצליח ג'אפר להשיג את המנורה באמצעות יאגו, ובעזרת המשאלות שג'יני נאלץ להעניק לו הפך לסולטאן החדש ולמכשף החזק ביותר בעולם.
לבסוף אף הפך לג'יני בעצמו, אלא שאלאדין הצליח לכלוא אותו במנורה.
בסרט השני, לאחר שיאגו בגד בו רצה ג'אפר להתנקם באלאדין ובחבריו על כליאתו במנורה (שאותה אביס מאל מצא בתוך באר).
הוא הפך את עצמו ליסמין במטרה להפליל אותה ברצח הסולטאן.
לבסוף הצליח יאגו להביס אותו בכך שהפיל את מנורתו לתוך לַבָּה.
יאגו הוא תוכי אדום ששימש בעבר כעוזרו הסרקסטי של ג'אפר.
הנבל המשנה של הסרט הראשון.
שנא את הקרקרים בהם האכיל אותו הסולטאן.
בסרט השני בגד בג'אפר והצטרף לאלאדין ולחבריו, והרג את ג'אפר בסוף הסרט השני.
בסרט השלישי ניסה לקחת חפצי זהב מארבעים השודדים, ובהמשך עזב את אגרבה יחד עם קאסים.
מרבד הקסמים הוא שטיח מעופף.
ראג'ה טיגריס המחמד של יסמין.
ראזול הוא המפקד של המשמר המלכותי באגרבה, לא מחבב את אלאדין (אותו מכנה "כלב אשפתות") ומנסה להוציאו להורג בפקודת ג'אפר.
עם זאת הוא אוסר גם את ג'אפר כשהסולטאן מצווה עליו.
פאזאל, חכים, זגולין, נחבי - שומרי אגרבה.
הוא מתגורר באגרבה, הוא מופיע בתחילת הסרט הראשון וגם מופיע בסוף הסרט השלישי.
מפיקי הסרט אישרו את תאוריית המעריצים כי מדובר באלטר-אגו של ג'יני.
גאזים - גנב שמשתף פעולה עם ג'אפר.
אחמד - מופיע בסרט הראשון לזמן קצר, אחמד הוא נסיך שחצן שמגיע לאגרבה כדי לחזר אחרי יסמין, באחד הקטעים רב עם אלאדין.
פארוק - מוכר תפוחים בשוק של אגרבה.
בתחילה תוקף את יסמין על גנבת תפוח אבל אלאדין מצליח להציל אותה מפניו הזועמות.
עומאר - מוכר אבטיחים ממנו גונב אלאדין.
אביס מאל - הוא מנהיג של כנופיית גנבים.
במהלך הסרט הוא משתף פעולה עם ג'אפר.
הנבל המשנה של הסרט השני, במהלך הסדרה הוא מנסה לגנוב חפצי קסם.
בעבר הסולטאן קטף פרח מהגינה שלו עבור כלתו, וכנקמה בו ארבטוס חטף את ביתו - יסמין, לבסוף הוא נהרג במהלך הקרב שלו עם אלאדין.
לבסוף אלאדין הופך גם את עצמו לנחש, כדי שיוכל להיות עם יסמין, ובכך פאזיר מוכיח למיראז' שהוא צדק, והוא מחזיר את אלאדין ויסמין להיות בני אדם, ובנוסף מתגלה שהוא בעצם מאוהב במיראז'.
בהופעתו הראשונה בסדרה הוא שולח לאגרבה מפלצת, ואלאדין מצליח להביס אותה, ובעקבות כך מוזנרט מציע לו לעבוד עבורו, אך אלאדין דוחה את ההצעה, וכנקמה בו מוזנרט חוטף את ג'יני ומנסה להשתמש בכוחו.
בפרק 55 של הסדרה, סלין מופיעה שוב, והופכת את אלאדין לכריש, בעקבות כך התמנון שלה - ארמנד, מתחיל לקנא ומסייע לחבריו של אלאדין לשחרר את אלאדין מהכישוף של סלין.
ברונהילדה - אשתו של אנקודמה ואם בנו באד.
בוד - בנם של אנקודמה וברנהילדה.
מינוס ופאטימה - זוג אוהבים שעובדים בקרקס של עזיז.
רזילי פרידה ושקתה - שלוש מכשפות חול שסאדירה משחררת בטעות.
מאלצ'ו - נחש מעופף שמנסה לגנוב מטהונדרה קמע ששולט על מזג האוויר.
וואזו - נסיך שמחזר אחרי יסמין, אך היא דוחה אותו משום שהיא מאורסת לאלאדין.
עפרית - שד שיכול להפוך כל דבר לאבן.
קשקש אחד שלו יכול לרפא התאבנות.
קאסים - אבא של אלאדין, שנטש את אימו, עוד כשהייתה בהריון, וכשהוא חזר לאגרבה, לאחר כמה שנים, הוא לא מצא את משפחתו.
הוא מופיע רק בסרט השלישי, כשהוא מנהיג כנופיה, של ארבעים גנבים, ומכונה "מלך הגנבים".
הוא מופיע רק בסרט השלישי.
אינו מחבב את קאסים, ומוביל מרד נגדו.
אוראקל - רוח לבנה בדמות אישה, שיוצאת מתוך שרביט, ועונה לכל אדם, רק על שאלה אחת.
במהלך הסרט השלישי, קאסים מנסה לגנוב את השרביט שלה, כדי שהיא תספר לו איפה נמצאת ידו של מידאס.
בנוסף, האוראקל עוזרת לאלאדין, למצוא את אביו - קאסים.
במהלך המשחק היא כולאת את: יסמין, הסולטאן, ג'יני ואלאדין במקומות שונים, משטלתת על אגרבה, ומנסה להחיות את ג'אפר.
בסוף המשחק אלאדין צריך להביס אותה כדי למנוע ממנה להחיות את ג'אפר.
סהרה - הסוס של אמה המנוחה של יסמין.
חקים - סייס צעיר המשרת באורוות של הארמון.
אניסה - משרתת של יסמין העובדת בארמון.
שארמה - בת דודה של יסמין.
דליה - משרתת של יסמין שעובדת בארמון.
עומאר - הבן של ג'יני ודליה.
ליאן - הבת של ג'יני ודליה.
חכים- ראש המשמר במקום רזול מהסרט המצויר.
ג'מאל: מוכר בשוק שאלדין גונב ממנו.
אלאונורה, נסיכת סקסוניה-אייזנך , הייתה אמה של קרוליין, מלכת בריטניה.
אלאונורה נולדה ב-13 באפריל 1662 בפרידוואלדה, ליוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך וליוהאנטה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין, בתם של ארנסט, רוזן זיין-ויטגנשטיין ולואיזה יוליאנה, רוזנת ארבאך.
ב-4 בנובמבר 1681 התחתנה אלאונורה עם יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
בשנת 1686 מת בעלה יוהאן פרידריך, ובנו כריסטיאן אלברכט, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך ירש את נחלותיו ותאריו.
לאחר מות בעלה עברה אלאונורה עם ילדיה לקריילסהיים, שם חיה בעוני ובדחקות.
זמן קצר לאחר מכן עברה אלאונורה להתגורר באייזנך, בעוד ילדיה נשלחו לברלין, שם שהו תחת חסותו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
ב-17 באפריל 1692 התחתנה אלאונורה בשנית עם יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ועברה יחד עם ילדיה להתגורר בדרזדן.
החתונה נערכה על פי דרישת אמו של יוהאן גאורג, כביכול על מנת להביא יורש לגיטימי לעולם, אולם כוונתה הייתה לסיים את הקשר בין יוהאן גאורג למגדלנה זיבילה מניידשוץ, שהייתה לכאורה בתו של יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מפילגשו.
מיד לאחר החתונה עזב יוהאן גאורג את אלאונורה, ועבר לגור עם פילגשו שאף ילדה לו את וילהלמינה מריה פרדריקה מרכליץ.
יוהאן גאורג שרצה להתחתן רשמית עם פילגשו, ניסה לרצוח את אלאונורה, אולם נחסם על ידי אחיו פרידריך אוגוסט, שאף נהיה נכה כתוצאה מכך.
בעקבות כך עברה אלאונורה להתגורר בפרצש, מחשש לחייה וחיי ילדיה.
בשנת 1694 חלתה פילגשו במחלת האבעבועות השחורות ומתה כתוצאה מכך, וזמן קצר לאחר מכן חלה בכך אף יוהאן גאורג ומת, ואחיו פרידריך אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו.
פרידריך אוגוסט התיר לאלאונורה להתגורר בפרצש עם ילדיה, ושם היא חיה עד מותה ב-9 בספטמבר 1696. לאחר מותה נשלחו ילדיה לאנסבך, שם היו תחת חסותו של אחיהם החורג גאורג פרידריך השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך.
מאוחר יותר עברה בתה קרולינה מברנדנבורג-אנסבך להתגורר בברלין, שם הייתה תחת חסותם של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואשתו סופיה שרלוטה מהנובר, שהייתה ידידה קרובה של אלאונורה, ובשנת 1705 היא התחתנה עם ג'ורג' השני, מלך בריטניה.
ב-4 בנובמבר 1681 התחתנה אלאונורה עם יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
קרולינה מברנדנבורג-אנסבך (1683–1737), התחתנה עם ג'ורג' השני, מלך בריטניה
פרידריך אוגוסט, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך (1685)
וילהלם פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך (1686–1723), התחתן עם כריסטיאנה שרלוטה מווירטמברג-ויננטל
אלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז , הייתה בת אצולה ממוצא צרפתי, שנודעה בעיקר בהיותה סבתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה.
סופיה דורותיאה נולדה ב-3 בינואר 1639 בדה-סוור, לאלכסנדר השני ד'אסמיר, אדון ד'אולברוז ולז'אקוט פוסאר דה וונדרי.
אלאונור שירתה בפריז כבת לוויה של מארי דה לה טור ד'אוברן, דוכסית טואר, ובשנת 1664 היא נפגשה עם גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג שהתאהב בה מיד.
בעקבות החלטתו של גאורג וילהלם להתחתן עם אלאונור בנישואים מורגנטיים, ויתר גאורג וילהלם על רוב נחלותיו, ואחיו יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1682 התחתנה בתו של גאורג וילהלם סופיה דורותיאה עם אחיינו גאורג לודוויג, וכך הצליח גאורג לודוויג לאחד את כל חלקי הדוכסות.
אמו של גאורג לודוויג התנגדה בהתחלה לשידוך משום שאמה של הכלה הייתה פילגש מהאצולה הנמוכה, אולם היא התרככה לבסוף כאשר הבינה את התועלת שהנישואים יביאו למשפחה.
בשנת 1705 מת בעלה גאורג וילהלם, וחתנה גאורג לודוויג, הנסיך הבוחר מהנובר איחד את כל נחלות בית הנובר.
בשנת 1714 הפך חתנה למלך בריטניה, וב-5 בפברואר 1722 מתה אלאונור בצלה.
אלאדין הוא סרט לייב אקשן מוזיקלי ודרמה קומית אמריקאי בבימוי גאי ריצ'י, בהפקת Walt Disney Pictures ובכתיבת ג'ון אוגוסט, גאי ריצ'י וונסה טיילור.
הסרט מהווה רימייק ל"אלאדין", סרט הנפשה משנת 1992 המבוסס על הסיפור "אלאדין ומנורת הקסמים" מסיפורי אלף לילה ולילה.
בסרט מככבים מנה מסעוד, נעמי סקוט, ויל סמית', מארוון קנזארי, נאוויד נאגהבאן, נאסים פדרד, בילי מגנוסן ונומן אקאר.
הסרט יצא לאקרנים ב-24 במאי 2019 וגרף מעל מיליארד דולר.
אלאדין הוא גנב עני מרחובות העיר אגרבה אשר נתקל בנסיכה יסמין המשוטטת לבדה ברחובות ומסתבכת בגנבה.
הוא מחלץ אותה ויחדיו הם בורחים למקום מסתור.
כשהצמיד שענדה נעלם היא סוברת שהוא גנב אותו ממנה ועוזבת אותו כדי לחזור לארמון.
בארמון מחזר אחריה נסיך צעיר במטרה לזכות בידה.
לאחר שאלאדין מחזיר לה את התכשיט שהקוף אבו גנב, הוא נלקח למאסר בידי הווזיר (השר הראשי) של הסולטאן, ג'פאר.
ג'פאר מעוניין שאלאדין ייכנס עבורו למערה מסוכנת כדי לחלץ ממנה מנורת קסמים בתמורה לשחרורו, ואלאדין מסכים.
אלאדין מחויב שלא לגעת בדבר אך הקוף שלו לא עומד בפיתוי ולוקח אבן אודם, מה שגורם לכל המערה לקרוס ולבעור על יושביה.
למזלם, מרבד קסמים המצוי במערה מרחף ומציל אותם ואלאדין מגיע אל ג'פאר בכניסה למערה ונותן לו את המנורה.
ואולם ג'פאר משליך אותו למטה יחד עם אבו והמערה נבלעת באדמה.
אלאדין מגלה שאבו הצליח לגנוב לג'פאר את המנורה וכך מתברר לו מה היא שווה באמצעות שפשופה.
כך הוא מעיר את הג'יני הישן בה והופך לאדונו.
הג'יני מעניק לו רק 3 משאלות, אך הוא מערים עליו והג'יני מוציא אותם החוצה מבלי לבזבז אחת מן המשאלות שלו.
לאחר שיצא אלאדין מבקש שיהפוך לנסיך כדי שיוכל להתחתן עם הנסיכה.
הג'יני הופך אותו לנסיך בשם "עלי" מן העיר הדמיונית אבבוואה ומוביל אותו בשיירה לארמון כדי לבקש את ידה של הנסיכה.
ואולם אלאדין מעליב אותה בכך שאומר שהוא בא לקנות אותה והיא מתרחקת.
בהמשך הוא מגיע לחדרה בעזרת מרבד הקסמים כדי להתנצל בפניה.
הוא שואל אם תצטרף אליו למסע והיא מסכימה ובהמשך מגלה את זהותו האמיתית.
כדי למנוע מהקשר ביניהם להיהרס אלאדין מספר שהוא נסיך שהעמיד פני גנב ויסמין מאמינה לו.
למחרת אלאדין נתקל בשומרי הארמון שמביאים אותו לג'פאר.
ג'פאר מודיע לו שהוא יודע על זהותו ודורש ממנו את המנורה או שיטביע אותו.
אלאדין מתעקש שאינו יודע על מה ג'פאר מדבר ולכן ג'פאר זורק אותו מחלון הארמון אל הים.
אבו והמרבד זורקים אליו את המנורה ולאחר שהוא משפשף אותה הג'יני מציל אותו.
יחד עם יסמין הוא חוזר לארמון ומפתיע את ג'פאר ואומר לסולטאן שג'פאר ניסה להרוג אותו.
ג'פאר משתמש במטה הנחש שלו כדי להסית את הסולטאן נגד אלאדין אך אלאדין שובר את המטה והסולטאן מבין שרומה ומצווה לכלוא את ג'פאר.
ג'פאר קולט שהמנורה בידי אלאדין, חומק מהכלא בהחבא ומצליח לקחת את המנורה, לאחר מריבה בין אלאדין לג'יני על שחרורו כמשאלה שלישית.
מהרגע שהמנורה מגיעה לג'פאר הוא נכנס לארמון ומתייצב מול הסולטאן.
הסולטאן דורש שיעצרו אותו אך ג'פאר משפשף את המנורה ומצווה על הג'יני להפוך אותו לשליט.
הוא מקבל את כוחו של הסולטאן ומצווה לאסור את יסמין.
כאשר השומר חאקים מתנגד לכך, ג'פאר מבקש מהג'יני להפוך אותו למכשף רב-עוצמה וכך לשלוט בממלכה.
הוא כולא את חאקים ומעיף את אלאדין ואבו לאזור נידח וקפוא.
המרבד מגיע לחלץ את אלאדין ואבו וחוזר איתם לאגרבה.
לאחר שג'פאר מענה את הסולטאן, יסמין מסכימה להינשא לו.
אך בטקס החופה רגע לפני שהיא מתחייבת לג'פאר היא גונבת מג'אר את המנורה, קופצת מהמרפסת ונתפסת בידי המרבד לצד אלאדין.
ג'פאר גורם לתוכי שלו יאגו להפוך לענק ויאגו רודף אחריהם בניסיון לתפוס את המנורה.
הוא מצליח בכך וג'פאר כולא את כולם בידיו, אך אלאדין רומז לו שהג'יני יותר חזק ממנו בהרבה.
ג'פאר מבקש מהג'יני להפוך אותו לג'יני חזק בעצמו אך מגלה שיחד עם הכוחות הוא נאלץ לחיות בתוך מנורה קטנה, והוא ויאגו נלכדים במנורה.
לאחר מכן אלאדין משחרר את ג'יני כבקשתו האחרונה ומתנצל בפני הסולטאן ויסמין על כך ששיטה בהם.
עם זאת לאחר שהוא עוזב לביתו הוא שומע מיסמין שהפכה לסולטאנית ושינתה את החוק המחייב אותה להינשא לנסיך.
לאחר מכן אלאדין ויסמין מתחתנים.
בסצנת הסיום מתברר שג'יני הפך לאדם רגיל, נישא לדליה המשרתת של יסמין, ולהם נולדו שני ילדים, להם הוא מספר את כל סיפור העלילה.
נוספה דמותה של המשרתת דליה, ונוסף גם הרומן בינה לבין הג'יני.
בסרט המקורי לא מוצגים עברו של ג'אפר ומניעיו.
בסרט החדש אין את המגבלה שלג'יני אין את היכולת להמית מישהו.
בסרט המקורי ג'פאר שר את "הנסיך עלי" כשהוא הופך למכשף, דבר שלא קורה בסרט החדש.
ליסמין בסרט החדש יש שיר אחד מקורי שמופיע בשני חלקים, בנוסף ל"עולם חדש" מהסרט המקורי.
בסרט החדש ג'אפר אינו משתנה לנחש ענקי.
בסוף הסרט הנוכחי הסולטאן הופך את בתו לסולטאנית ולא משתמש בסמכותו לבטל את החוק אלא בתו היא שעושה זאת כסולטאנית.
הג'יני לא הפך בסוף הסרט המקורי לאדם.
בסרט המקורי אלאדין ויסמין לא מתחתנים עד לסוף העלילה של הסרט "אלאדין ומלך הגנבים", ובחדש הם כן מתחתנים בסוף הסרט.
בסרט המקורי ראש המשמר הוא ראזול וחכים הוא שוטר פשוט.
בסרט החדש חכים הוא ראש המשמר.
המוכר עומאר חוזר מהסרט המצויר אבל המוכר פארוק מוחלף בג'מאל.
בסרט המקורי ג'אפר לא מכשף את יאגו.
שם השחקן/יתשם המדבב/ת בעבריתשם הדמותתיאורמנה מסעודגלעד שמואליאלאדיןגנב פשוט אך טוב לב שמאוהב בנסיכה יסמין.
הגיבור הראשי של הסרט.נעמי סקוטמשי קלינשטייןהנסיכה יסמיןנסיכת אגרבה שרוצה חיי חופש.
מאוהבת באלאדין הגיבורה הראשית של הסרט.ויל סמית'דדי זהרג'ינישד קסום הכלוא במנורת קסמים המסוגל להעניק שלוש משאלות לאדון המנורה וחבר של אלאדין.
הגיבור השלישי של הסרט.מרואן קנזארייובל סגלג'אפרהווזיר המלכותי הרוצה את המנורה של ג'יני כדי להדיח את הסולטאן ולשלוט באגרבה.
נאשאדם זילברמןעומארמוכר בשוק ממנו אלאדין גונב.
מופיע גם בסרט המקורי.אמיר בוטרוסמתי אטלסג'מאלמוכר תפוחים בשוק ממנו אלאדין גונב.
מחליף את פארוק מהסרט המקורי וכמוהו גם רוצה להעניש את יסמין.
"אלאדין" יצא לאקרנים ב-24 במאי 2019 והחליף את התאריך המקורי של "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר".
המפתחים עובדים על פיתוח סרט ההמשך (אושר על ידי דיסני) ככל הנראה העלילה תהיה שונה מסרט האנימציה "שובו של ג'אפר"
הסרט צפוי לצאת לקולנוע ולא לדיסני פלוס
אלן מנקן, שכתב את הפסקול לסרט המקורי, נבחר לכתוב גם את המזיקה לסרט זה.
צמד המלחינים פאסק ופול כתבו יחד עם מנקן שיר חדש עבור הסרט - "לא ישתיקו אותי" (Speechless) בביצועה של סקוט (הנסיכה יסמין).
בנוסף כולל הפסקול מספר שירים מן הפסקול המקורי שנכתבו בידי מנקן, הווארד אשמן וטים רייס.
אלאוטריים (שם מדעי: Eleotridae) הם משפחה של דגי גרם מתת-סדרת דמויי-קברנון שבסדרת הדקראים.
רובם חיים במי האזור האינדו פסיפי לאורך חופי אפריקה ואסיה הטרופיים אך חלק מהמינים חיים גם במי האוקיינוס האטלנטי שסביב חופי אמריקה ומערב אפריקה כולל במים ממוזגים.
מינים רבים מהמשפחה חיים במים מתוקים ומים מליחים בבגרותם ואחד המינים חי אף במערות.
רבים מבני המשפחה מגודלים כדגי נוי (למשל בני הסוג Hypseleotris ו-Tateurndina ocellicauda).
מיני המשפחה מזכירים את הקברנוניים ובעבר רבים מהם השתייכו למשפחה, אך הם חסרי את סנפיר האגן השטוח של הקברנוניים.
כמו כן הם קרובים לפתלתוליים.
הם משתנים בגודלם מאורך של 1 סנטימטר אצל בני הסוג Leptophilypnion עד המין Gobiomorus dormitor שאורכו 90 סנטימטר.
רבים מהם בעלי צבעים מרהיבים בסנפיריהם.
הם בעלי לסתות גדולות, עיניים גדולות וסנפירי חזה דמויי-מניפה איתם הם יכלים לשכב על הקרקעית.
דגים אלה הם אוכלי כל ואף טורפים המהווים בכמה אזורים כמו מימי גינאה החדשה או ניו זילנד את הטורפים הראשיים, במקום דגים טורפים אחרים.
כמה חוקרים משייכים חלק ממינים אלה לשתי משפחות אחרות: Butidae ו-Milyeringidae.
סוג ומין יחיד Tyson belos
אלאונורה, רוזנת שטולברג-ורניגרודה הייתה נסיכה גרמנייה ואשתו של היינריך השישים ושלושה, נסיך רויס-קסטריץ.
אלאונורה נולדה ב-26 בספטמבר 1801 באיזנבורג, שהשתייכה לנסיכות איזנבורג, להיינריך, רוזן שטולברג-ורניגרודה וליוהנה, נסיכת שנבורג-ולדנבורג, בתם של אוטו קרל פרידריך, נסיך שנבורג-ולדנבורג והנרייטה אלאונורה אליזבת, רוזנת רויס-קסטריץ.
ב-21 בפברואר 1819 התחתנה אלאונורה עם היינריך השישים ושלושה, נסיך רויס-קסטריץ, ממנו נולדו לה 6 ילדים.
ב-14 במרץ 1827 מתה אלאונורה בקליפהאוזן, ולאחר מותה התחתן בעלה עם אחותה קרולינה.
ב-21 בפברואר 1819 התחתנה אלאונורה עם היינריך השישים ושלושה, נסיך רויס-קסטריץ, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
יוהנה, נסיכת רויס-קסטריץ (נקראה בדרך כלל בשם ג'ני) (1820–1878), התחתנה עם פרדיננד, נסיך שנאייך-קארולט
היינריך הרביעי, נסיך רויס-קסטריץ (1821–1894), ירש בשנת 1878 את התואר מבן דודו, היינריך השישים ותשעה, נסיך רויס-קסטריץ
אוגוסטה, נסיכת רויס-קסטריץ (1822–1862), התחתנה עם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין
היינריך השישי, נסיך רויס (1823)
היינריך השביעי, נסיך רויס (1825–1906), היה השליש הכללי של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, והשגריר הגרמני הראשון בקונסטנטינופול
אלאדין הוא משחק פלטפורמה המבוסס על סרט האנימציה "אלאדין" משנת 1992. המשחק פותח על ידי חברת Virgin Games בשיתוף פעולה עם Disney Software (בית התוכנה של חברת וולט דיסני) ויצא ב-11 בנובמבר 1993 לקונסולת סגה מגה דרייב (ג'נסיס) של חברת סגה.
במקביל יצא משחק "אלאדין" שונה שפותח על ידי קאפקום ויצא באותו חודש לקונסולת ה-SNES של נינטנדו.
המשחק היה לאחד המשחקים הנמכרים ביותר לסגה מגה דרייב, ונמכרו ממנו ארבעה מיליון עותקים.
כמו כן הוסב למספר פלטפורמות אחרות, בהן NES, גיים בוי, אמיגה ו-DOS.
השחקן שולט בדמותו של אלאדין בסצנות בהשראת עלילת הסרט.
דמותו של אלאדין יכולה לנוע, להתכופף, להסתכל למעלה, לקפוץ ולטפס על חבלים ועל מתלי כביסה, וכן לאחוז ולקפוץ בין נקודות אחיזה שונות.
יכולות התקיפה של אלאדין כלפי אויביו במשחק הן בעזרת חרב סימיטר לתקיפה בטווח קצר, והשלכת תפוחים לתקיפה בטווח רחוק יותר.
התפוחים הם משאב מוגבל שניתן לאוספו לאורך המשחק ולצבור כמות גדולה ממנו.
מד הבריאות של אלאדין הוא שובל עשן הנפלט מן המנורה של ג'יני בפינה השמאלית העליונה של המסך.
שובל העשן מתקצר בכל פעם שאלאדין נפגע מדמות אויב או ממכשול.
מד הבריאות עולה באיסוף לבבות כחולים ("לבבות ג'יני") המפוזרים לאורך השלבים.
אם מד הבריאות של אלאדין מתאפס, מניין הפסילות שלו יירד באחד.
כדים כחולים הניצבים לאורך השלבים משמשים כנקודות שמירה (checkpoints) שמהן המשחק יתחדש לאחר אובדן פסילות.
ניתן לקבל פסילות נוספות באיסוף סמלונים זהובים בצורת ראשו של אלאדין החבויים בשלבים.
באובדן הפסילות האחרונות שנשארו יסתיים המשחק ויחזור לנקודת ההתחלה של השלב הראשון.
מניין הפסילות והתפוחים של אלאדין בתחילת המשחק נקבעים בהתאם לרמת הקושי, הניתנת להגדרה במסך הראשי.
מלבד תפוחים, ניתן לאסוף אבני חן שאותן אלאדין יכול להחליף עם סוחר בכל שלב תמורת פסילות נוספות ו"משאלות".
המשאלות מאפשרות לשחקן להמשיך במשחק מהשלב האחרון שבו היה בעת אובדן כל הפסילות, במקום להיאלץ להתחיל מחדש מהשלב הראשון.
לעיתים יופיעו לאורך השלבים "פצצות חכמות" בצורת מנורה שחורה, שבעת הפעלתן מאפשרות לשחקן לחסל את כל האויבים הנראים על המסך באותו רגע.
אם השחקן אוסף אייקונים בצורת ג'יני ("מטבעות ג'יני"), אחד או יותר, ומסיים את השלב, יחל בסופו שלב בונוס - "מכונת הבונוסים של ג'יני" ("Genie's Bonus Machine"), משחקון מבוסס מזל שבו השחקן מקבל פרס אקראי בלחיצה על מקש - אבן חן, חמישה תפוחים או פסילה נוספת.
ככל שיאסוף השחקן יותר מטבעות כאלו, כך יקבל יותר סיבובים במכונה.
המשחקון מסתיים כשהמטבעות אוזלים, או כאשר המכונה מוגרלת לתמונה של ג'אפר.
אם יאסוף השחקן מטבעות עם פניו של אבו (קוף המחמד של אלאדין) בשלושה שלבים, יחל שלב בונוס שבו השחקן שולט בדמותו של אבו לאחר שלב הבונוס של מכונת המזל.
בשלב זה, על השחקן לכוון את אבו ימינה ושמאלה כדי לאסוף אבני חן, תפוחים ופסילות נוספות.
הפריטים נופלים לאדמה, ועל אבו להתחמק ממכשולים כמו סירים, סלעים, שומרי הארמון ומכשולים אחרים.
שלב הבונוס מסתיים במידה שאבו בא במגע עם מכשול.
בסופו ישנה אפשרות לשלב בונוס עם הקוף אבו.
שלב 3: השוק של אגרבה.
מעין מבוך שבסופו אלאדין יוצא מהכלא.
שלב 5: מערת הקסמים, השלב מסתיים במציאת מנורת הקסמים.
בסופו ישנה אפשרות לשלב בונוס שני עם הקוף אבו.
שלב 6: הבריחה הרגלית מהלבה.
השלב מסתיים כשאלאדין מגיע למרבד הקסמים.
שלב 7: המנוסה על גבי המרבד.
בשלב זה השחקן אינו שולט באלאדין, אלא רק מעלה ומוריד את המרבד.
שלב 8: בתוך הג'יני (מבוסס על השיר "חבר כמותי").
שלב 10: במגדל של ג'אפר.
זהו שלב קצר יחסית, שבו השחקן נדרש רק להכות בתוכי יאגו ולהתחמק מפגיעה.
שלב 11: הארמון בשליטת ג'אפר.
זהו השלב האחרון, ובסופו אלאדין מתמודד ישירות מול ג'אפר, ולבסוף מול ג'אפר כשהוא הופך לנחש ענק.
פיתוח המשחק החל בינואר 1993, תחילה אצל צוות של עשרה אנימטורים שאיירו את שלבי ההנפשה.
בכך הפך למשחק הווידאו הראשון שנעשה בו שימוש בהנפשה ידנית.
אחר כך הועברו הפריימים לסניף קליפורניה של חברת Virgin Games לצורך דיגיטציה.
המשחק נעזר בהנפשה מסורתית שנעשתה על ידי אנימטורים של דיסני בפיקוח צוותי האנימציה של וירג'ין, שעמם נמנו מפיק ההנפשה אנדי לאקי (Andy Luckey), המנהל הטכני פול שמידק (Paul Schmiedeke) ובמאי ההנפשה מייק דיץ (Mike Dietz), שהשתמשו בתהליך ייחודי בשם "Digicel" לדחיסת המידע על מחסנית המשחק.
הדדליין שנקבע לווירג'ין לסיום פיתוח המשחק היה אוקטובר 1993, בסמוך לתאריך השקת הסרט לשוק הווידאו הביתי, ובכך נכפה עליה פיתוח המשחק בזמן העומד על כשלושת-רבעי הזמן הסטנדרטי שהיא מקדישה לפיתוח משחק.
פסקול המשחק מכיל עיבודים לחלק מן המוזיקה מהסרט, לצד קטעים מוזיקליים חדשים שהלחינו דונלד גריפין וטומי טלריקו.
המשחק הושק בכנס CES בקיץ 1993. התקציב שנקבע להשקת המשחק עמד על 250 אלף דולר שהוקצו על ידי ג'פרי קצנברג, ראש חטיבת ההנפשה של דיסני.
גרסאות המשחק למחשבי אמיגה ו-DOS התבססו על גרסת הסגה מגה דרייב וכללו איכות סאונד משופרת.
המשחק הותאם גם לפלטפורמת ה-NES (בלעדי לאירופה) שהותאמה בתורה לאחר מכן לגרסת גיים בוי, שהתאימה לאביזר הסופר גיים בוי של קונסולת ה-SNES.
לימים פותחה גרסת Game Boy Color בפיתוח Crawfish Interactive שהופצה על ידי יוביסופט בשנת 2000. גרסה נוספת תוכננה לאביזר ה-Sega CD של המגה דרייב, אך זו לא הגיעה לכדי שלבי הפיתוח המעשיים.
לימים הופץ המשחק מחדש בגרסאות המגה דרייב, הגיים בוי והסופר גיים בוי במהדורה המיוחדת Disney Classic Games: Aladdin and The Lion King לצד המשחק "מלך האריות", שהופצה ב-29 באוקטובר 2019 כמשחק לנינטנדו סוויץ', לפלייסטיישן 4, ל-Xbox One ול-Windows.
האוסף כלל גם את גרסת הדמו של המשחק לסגה מגה דרייב, ששימשה בכנסים.
בגרסת ה-SNES כל שלב מחולק ל-4 והבוס הראשון הוא פארוק, מוכר התפוחים שמאיים על יסמין בסרט.
בשנת 2014 חשף לואיס קאסל, ממייסדי Westwood Studios, שעבד על המשחק "מלך האריות" שיצא כשנה לאחר "אלאדין", כי אולפניו הכינו לדיסני הצעה ראשונית למשחק המשך ל"אלאדין" שיכיל דגמי תלת-ממד בדיגיטציה, אך דיסני החליטה לוותר על הפרויקט.
עם צאת המשחק דירג אותו מגזין המשחקים היפני Famicom Tsūshin בציון 35 מתוך 40 (בבחינת הגרסה שיצאה ל"סגה מגה דרייב").
המגזין האמריקאי Electronic Gaming Monthly הכתיר אותו למשחק הטוב ביותר שיצא לסגה מגה דרייב ב-1993. המגזין אף העניק לו את פרס האנימציה הטובה ביותר.
בשנת 1994 נכתבה במגזין Dragon ביקורת על המשחק, שבה שני המבקרים נתנו למשחק חמישה כוכבים מתוך חמישה.
המגזין Mega דירג את "אלאדין" במקום ה-12 ברשימת המשחקים הטובים בכל הזמנים למגה דרייב.
לוי בוכנן מהאתר IGN דירג את המשחק בציון 8 מתוך 10, ותיאר אותו: "משחק פלטפורמה שהוכיח כי פלטפורמת סגה ג'נסיס (מגה דרייב), בימי דעיכתה, עדיין יכולה לספק חוויית משחק נהדרת מלווה בגרפיקה אמנותית מעולה".
ארבעה מיליון מעותקי המשחק נמכרו ברחבי העולם, ובכך הפך למשחק השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים לסגה מגה דרייב, אחרי "סוניק הקיפוד" (1991) ו"סוניק הקיפוד 2" (1992).
מרים אלאהה סורור (בפרסית: الهه سرور; נולדה ב-1988) היא זמרת פופ אפגניסטנית, בת המיעוט ההזארי.
זכתה לפופולריות רבה באפגניסטן ומחוצה לה לאחר שהשתתפה בתוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד" באפגניסטן, ולאחר מכן התפרסמה בשירי המחאה שכתבה נגד שלטון הטליבאן.
בשנת 2020 זכתה בתואר "האומנית החדשה המבטיחה ביותר" של המגזין הבריטי "Songlines".
סורור נולדה באיספהן, איראן, למשפחה של פליטים הזארים שנמלטו מביתם עקב מלחמת אפגניסטן, והתגוררה באיראן במשך 14 שנה.
היא ומשפחתה חזרו לאפגניסטן בשנת 2005, לאחר נפילת שלטון הטליבאן.
במהלך לימודיה התיכוניים עבדה סורור ככתבת חדשות בתחנת רדיו מקומית בעיר קונדוז, בצפון אפגניסטן, וגם בסוכנות ידיעות מקומית.
באותה עת ארגנה קבוצות של נשים ונערות בשכונתה שלא הורשו ללמוד בבית הספר על פי חוקי הטליבאן, ולימדה אותן קרוא וכתוב ומתמטיקה.
סורור יצאה בגלוי נגד דעות שמרניות והצהירה על מטרתה להיאבק למען חברה שוויונית יותר.
עקב כך קיבלה איומים על חייה מתושבים שתמכו בטליבאן, והיא ומשפחתה נאלצו לעזוב את קונדוז.
לאחר שעברה עם משפחתה לקאבול בשנת 2007, החלה סורור לפתח קריירה מוזיקלית.
היא למדה בבית ספר למוזיקה, שם התמחתה במוזיקה עממית אפגנית מסורתית, המשלבת גם הרמוניה מערבית.
היא החלה להופיע עם להקה אפגנית, ללא הסכמה או תמיכה ממשפחתה, שהתנגדו לקריירה שלה כמוזיקאית.
כאשר נודע להם, מנעו ממנה להופיע במשך שנה.
בשנת 2009 הופיעה בטלוויזיה בתוכנית Afghan Star, גרסה מקומית של "כוכב נולד".
היא הייתה ההזארית הראשונה שהופיעה בתוכנית, וזכתה לפופולריות רבה באפגניסטן ומחוצה לה.
לאחר מכן הוציאה לאור מספר אלבומים עם שירים מקוריים, בסגנון המשלב מוזיקה אפגנית מסורתית עם פופ מודרני.
רבים משיריה הם שירי מחאה פוליטיים.
לדוגמה, בשנת 2010 הקליטה שיר בשם "Sangsar" המבקר בגלוי את חוקי השריעה המאפשרים סקילה באפגניסטן.
פעילותה של סורור גרמה לגל חדש של איומים עליה ועל משפחתה, ובשנת 2011 היא נאלצה לברוח מאפגניסטן ועברה להתגורר בהודו, ולאחר שנה היגרה ללונדון והחלה ללמוד אנימציה.
היא ממשיכה להקליט שירים ולהופיע באירופה ובאוסטרליה.
בשנת 2015 השתתפה בתחרות כישרונות ושירה בטלוויזיה האיראנית.
בשנת 2019 הוציאה את האלבום "Songs Of Our Mothers" עם מוזיקאים בריטים.
השירים באלבום הם עיבודים מודרניים לשירי עם אפגנים שבוצעו באופן מסורתי על ידי נשים.
הם מהווים, לדבריה, "מחאה נועזת נגד אי-השוויון המגדרי, הסקסיזם והמיזוגניה הקיימים בעולם." היא מנסה להיות קול עבור "נשים ברחבי העולם שדמותן נמחקה וקולן נאסר."
בשנת 2020 זכתה בתואר "האומנית החדשה המבטיחה ביותר" של המגזין הבריטי .
בשנת 2022 הופיעה בסרט תיעודי שהופק על ידי Human Rights Watch אודות השפעת החינוך על חייהן של נערות באפגניסטן, ועל הוראות הטליבאן למנוע מנערות ללמוד.
אלאוטרורניס (שם מדעי: Eleutherornis) הוא סוג נכחד של עוף נכחד ממשפחת הפורוסרקוסיים, אשר התקיים במשך האאוקן שלפני 43.5 עד 41.2 מיליון שנה מזמננו באירופה.
המאובנים שלו התגלו בצרפת, סמוך לעיר ליון ובשווייץ בזולותורן ותוארו למדע ב-1940 בידי החוקר שוואב.
הסוג הכיל מין בודד - Eleutherornis cotei, אשר בעבר נחשב שויך לסוג דיאטרימה.
עוף זה היה קטן יחסית, אך עדיין התיימר לגובה 1.5 מטר ולמשקל של 30 עד 60 ק"ג והיה פרימיטיבי יחסית לבני קבוצתו, וקרוב לפסילופטרוס.
הוא היה בעל מבנה עצם כסל דחוסה בעלת דוקרנים לאורכה ומבנה האגן היה קרוב לעמוד השדרה, מה שמנע מבעליו לרוץ במהירות כמו קרוביו המאוחרים.
ככל הנראה היה חי ביערות וניזון מטרף איטי או מנבלות.
לצד הסוג Lavocatavis מצפון אפריקה (שיש מחלוקת על שייכותו למשפחה) הוא בין הפורוסרקוסים היחידים שהתקיימו מחוץ לאמריקה.
עבדול והאב "אלאדה" אמינו הוא כדורסלן ניגרי-אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר.
אמינו למד בתיכון סטפנסון בסטון מאונטיין, ג'ורג'יה.
הוא שיחק כדורסל מכללות במדי ה"יילו ג'אקטס" של המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה.
בשנתו הראשונה בג'ורג'יה טק עלה אמינו מהספסל ב-24 משחקים, עם ממוצעים של 2.4 נקודות ו-1.8 ריבאונדים למשחק, תוך כדי קליעה של 48.9% מהשדה.
בשנת ה שלו גדל מעט מעמדו של אמינו, והוא שיחק ב-18 משחקים עם ממוצעים של 5.4 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק, כשהוא קולע ב-58.3% מהשדה (אחוז הקליעה הטוב ביותר שלו במהלך קריירת המכללות).
בשנת ה שלו הוא העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות למשחק, וקלע ב-52.2% מהשדה.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2009 הצטרף אמינו לוושינגטון ויזארדס ושיחק במדיה בליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-5 בנובמבר 2009 נבחר אמינו בבחירה ה-10 בדראפט ליגת הפיתוח על ידי פורט ויין מאד אנטס, אך הועבר בטרייד לאירי בייהוקס.
ב-2 במרץ 2010 שלחו הבייהוקס את אמינו בטרייד לבייקרספילד ג'אם.
ב-9 משחקים במדי הג'אם הוא העמיד ממוצעים של 19.3 נקודות ו-9.2 ריבאונדים למשחק.
ב-26 במרץ 2010 חתם אמינו על חוזה ל-10 ימים עם מיאמי היט מה-NBA, אך נחתך מהסגל ב-7 באפריל.
ביולי 2010 שיחק אמינו במדי שארלוט בובקאטס ואטלנטה הוקס בליגת הקיץ, וב-9 ביולי חתם באלאן שאלון מליגת העל הצרפתית לעונת 2010/11. ב-21 במאי 2011 רשם אמינו שיא קריירה של 27 נקודות, כולל 13 מ-14 מהשדה ו-6 ריבאונדים, בהפסד 85–107 לאסוול ליון-וילרבאן.
אמינו זכה עם שאלון בגביע הצרפתי 2011, וב-13 ביוני האריך את חוזהו בקבוצה בשנה.
בעונתו השנייה בקבוצה זכה אמינו עם שאלון בטרבל - גביע הליגה, הגביע הצרפתי ואליפות הליגה הצרפתית.
ב-54 משחקים ששיחק בעונת 12/2011 הוא העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 6.7 ריבאונדים וחטיפה אחת למשחק.
ב-24 באוגוסט 2012 חתם אמינו בפינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית לעונת 2012/13 והגיע עימה לגמר היורוצ'לנג', בו הפסידה לקרסניה קריליה סמרה מרוסיה.
ב-2013 שיחק אמינו במדי טורונטו ראפטורס בליגת הקיץ, וב-23 בספטמבר חתם לשנה בניו באסקט ברינדיזי מהסרייה א' האיטלקית.
ב-30 בדצמבר 2013 הוא נפרד מהקבוצה וב-6 בינואר 2014 חזר לטורקיה וחתם בבאנוויט להמשך העונה.
אמינו עזר לבאנוויט להגיע לחצי גמר הליגה הטורקית, בן הודחה על ידי גלאטסראיי.
ב-15 באוגוסט 2014 חתם אמינו חתם בטד אנקרה הטורקית לעונת 2014/15. ב-28 בפברואר 2015 הוא רשם שיא עונתי של 26 נקודות ללא החטאות (12 מ-12 מהשדה), יחד עם 11 ריבאונדים, בהפסד 85–97 לאסקישהיר.
ב-11 בספטמבר 2015 חתם אמינו לשנה בהפועל אילת מליגת העל בכדורסל לעונת .
ב-26 באוקטובר 2015 הוא רשם שיא עונתי של 25 נקודות (8 מ-13 מהשדה), 12 ריבאונדים, חמישה אסיסטים ושתי חטיפות בהפסד 84–86 לעירוני נהריה.
ב-25 במרץ 2016 השתתף אמינו במשחק האולסטאר 2016 ובתחרות ההטבעות במהלך אותו אירוע.
לאחר 37 משחקים ששיחק באילת סיים אמינו את העונה כמלך הריבאונדים של הליגה עם 9.9 ריבאונדים למשחק, במקום השני בחסימות (1.7 למשחק) ובמקום השלישי במדד יעילות (22.6 למשחק).
הוא גם העמיד ממוצעים של 14.7 נקודות ו-1.5 אסיסטים.
אמינו עזר לאילת להגיע לחצי גמר הליגה, שם הפסידה בסופו של דבר להפועל ירושלים.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם אמינו בקבוצה הלבנונית ספורטינג א-ריאדי מביירות.
ב-37 משחקים בעונת 2016/17 הוא העמיד ממוצעים של 15 נקודות, 9.3 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים.
1.3 חטיפות ו-1.1 חסימות למשחק, וזכה עם הקבוצה באליפות הליגה הלבנונית.
ב-28 ביולי 2017 חזר אמינו לצרפת, וחתם על חוזה לשנה בנאנטר.
אמינו עזר לנאנטר להגיע לשמינית גמר ליגת האלופות בכדורסל , שם הודחה על ידי קבוצתו לשעבר באנוויט.
ב-26 ביולי 2018 חתם אמינו בהפועל תל אביב מליגת העל לעונת .
ב-19 בנובמבר 2018 רשם אמינו שיא עונתי של 21 נקודות ו-13 ריבאונדים, עם 9 מ-13 מהשדה, בניצחון 85–62 על מכבי ראשון לציון.
אמינו עזר להפועל להעפיל לפלייאוף 2019, בו הודחה ברבע הגמר על ידי יריבתה העירונית מכבי תל אביב.
ב-10 בספטמבר 2019 חתם בטורון מליגת העל הפולנית בכדורסל.
בדצמבר 2020 חתם לחודשיים בבילבאו באסקט מליגת ה-ACB הספרדית, וב-2020 עבר לשהרדארי גרגאן מאיראן, עימה זכה באליפות.
ב-27 במאי 2021 חתם אמינו באתלטיקוס דה סן חרמן מליגת העל של פוארטו ריקו.
הוא שוחרר מהקבוצה ב-1 במאי 2022 ולמחרת חתם בג'יגנטס דה קרולינה.
אמינו שיחק בנבחרת ניגריה בכדורסל, והשתתף במדיה בטורנירי הכדורסל באולימפיאדת לונדון (2012) ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
ב-2015 זכה עם הנבחרת באליפות אפריקה בכדורסל.
אביו של אמינו הוא יורובה מניגריה, ואמו אפרו-אמריקאית מניו יורק.
הוא נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, וגדל בסטון מאונטיין הסמוכה.
אחיו הצעיר אל-פארוק הוא כדורסלן NBA בעבר.
אָלְאוּדִין רִיאָט שָאַה השני אִבּן אֵל-מָרְהוּם מָחְמוּד שָאַה (נפטר ב-1564) היה הסולטאן הראשון של סולטנות ג'והור, ושלט בה בין 1528 ל-1564. הוא ייסד את הסולטנות אחרי נפילתה של סולטנות מלאקה לידי פורטוגל ב-1511. הוא היה בנו השני של סולטאן מלאקה, מחמוד שאה.
לכן, סולטאני ג'והור המשיכו בשיטת המספור של מלאקה.
במהלך שלטונו נאלץ להתמודד עם איומים חוזרים ונשנים מצד פורטוגל וכן עם עליית כוחה של סולטנות אצ'ה.
ב-1529, בעקבות מותו של אביו, הקים אלאודין ריאט שאה את עיר הבירה שלו במקום הידוע כיום בשם פקאן טואה, במרחק 11 ק"מ מקוטה טינגי.
מבצר על הנהר בשם קוטה קרה הוקם גם כן.
ב-1535, 400 לוחמים פורטוגלים בפיקודו של אסטאבו דה גמה פלשו לג'והור.
המבצר הופצץ אך הצליח לעמוד בהתקפה.
לאחר מספר ימים נחתו חיילים פורטוגזים בקרבתו אך נאלצו לסגת.
כעת כשהמורל שלהם היה גבוה יותר, עזבו המלאים את המבצר ופתחו בהתקפת נגד, אולם האש העזה של הפורטוגזים פיזרה את החיילים והצליחה להביא לכיבוש המבצר ולשריפתו.
בעקבות האירוע אלאודין ריאט שאה נסוג צפונה במעלה נהר ג'והור וחזר לפקאן טואה, אותה בנה מחדש.
העיר הותקפה שוב על ידי כוחות בפיקוד אסטבו דה גמה בגלל שאחיו של דה גמה, פאולו, ו-30 חיילים נוספים נהרגו על ידי המלאים.
אחרי התקפה זו נחתם הסכם שלום בין ג'והור לפורטוגל.
בשנת 1540 העביר ריאט שאה את הבירה לג'והור לאמה, שקרובה יותר לשפך נהר ג'והור.
סולטנות ג'והור בשליטתו של אלאודין ריאט שאה נדרשה להתמודד עם איומים מצד סולטנות אצ'ה ששכנה בקצהו הצפוני של האי סומטרה.
בשנת 1539 הותקפה ארו (Aru), מדינה וסאלית של ג'והור, על ידי צי של 160 ספינות ועליהן 12 אלף לוחמים מאצ'ה ממוצא טורקי, מלאי ואצ'ני.
סולטאן ג'והור הצליח בסיוע של בעלי בריתו בפרק וסייאק לארגן צי ולצאת להתקפה בארו ב-1540. הוא כבש מחדש את המדינה והשמיד את כל הספינות של אצ'ה למעט 14, תוך שאלפי חיילים של הסולטנות נהרגו.
הקרב, שנקרא קרב סונגאי פאנה, היה הניצחון המלזי הגדול ביותר מאז הובסו במלאקה.
ב-1564 הביס סולטאן אצ'ה את ארו וגירש את אנשי ג'והור.
לאחר מכן יצא להתקפה נגד ג'והור לאמה, המבצר והעיירה שוטחו בהתקפה, ואילו אלאודין ריאט שאה נלקח בשבי לאצ'ה, שם נהרג.
ירש אותו בנו, מוצאפר שאה השני.
התחתן עם הנסיכה קסומה דואי מפהאנג, בתו של מנסור שאה, סולטאן פהאנג.
אלאונורה ד'ארבוראה (באיטלקית: Eleonora d'Arborea; 1404-1347) הייתה שליטה בתואר שופטת (מלכה) במחצית המאה ה-14 במחוז ארבוראה (Arborea) שבאי סרדיניה.
לאחר מותו של אביה השופט מריאנו ה-IV, אחיה הוגו ה-III עלה לשלטון.
לאחר הירצחו תפשה אלאונורה את מקומו.
אלאונורה נכנסה להיסטוריה כשליטה נאורה וחכמה ומגינה עזה על הריבונות והגבולות של ארבוראה נגד המעצמה האראגונית.
עיקר פרסומה של אלאונורה היה בארגון מחדש של מערכת המשפט באמצעות קובץ חוקים הקרוי קרטה דה לוגו.
בקובץ זה היו חוקים מהפכניים ביחס להשוואת זכויות ירושה של בנים ובנות, חוקים במקרה של אונס, אחריות גופים נותני שירותים וכן חוקים להגנת הטבע.
קרלו קנטאו (מאה ה-19) פילוסוף, פוליטיקאי וסופר איטלקי כתב עליה:
בשנת 710 הערבים, שכבשו את צפון-אפריקה, ספרד וחלק מצרפת, התקיפו את חופי סרדיניה.
התושבים בסרדיניה נאלצו לנטוש את עיירות החוף ואת הערים.
כתוצאה מתקיפות אלה, השליט הביזנטי חילק את כוחותיו הצבאים והאזרחיים ל-4 אזורים: קליארי, טורס, ארבוריאה וגאלורה.
אזורים אלה הפכו בשנת 900 לעצמאיות ודמוקרטיות, כשהחלטות בענייני ציבור התקבלו על-ידי נציגי הציבור באספות-עם.
לכל אחת מממלכות אלו היו גבולות גאוגרפיים ומסחריים, פרלמנט, שפה וסמלים.
בראש כל ממלכה התמנה שופט (ג'ודיקה) עצמאי.
הכינוי "שופט" היה מעין תואר מלוכה העובר בירושה בקרב אנשי האצולה, כולל לנשים.
בשנת 1353 עלה לשלטון במלכות ארבוראה, הנמצאת במערב סרדיניה, מריאנוס ה-IV המכונה "הגדול".
בתקופתו ארבוראה התחזקה מאוד ונעשו רפורמות בצבא ובחוקים.
הוא הוביל את המרד נגד הפולשים מאראגון.
עם מותו בשנת 1376, בנו הוגו ה-III עלה לשלטון.
בשנת 1383 הוא נרצח במרד של הרפובליקנים ואחותו אלאונורה תפשה את השלטון.
עוד לפני עלייתה לשלטון, נישאה אלאונורה לברנקליאונה דוריה שהיה בעל נכסים בסרדיניה.
היא ילדה שני בנים פרדריק ומריאנוס.
לאחר הירצחו של אחיה הוגו ה-III בשנת 1383 היה ויכוח בין אחיותיו של הוגו מי מהבנים שלהן ישלוט.
לאונורה סללה את הדרך להכריז על עצמה כעל שופטת בארבוראה: היא ויתרה על חובות כספיים והפחיתה מיסים.
היא נתמכה במעשייה בצוואתו של סבה הוגו ה-II, שנשים יכולות לעלות על כס המלוכה אם אין יורשים גברים.
תרומתה החוקתית - "קרטה דה לוגו"
בשנת 1392 עדכנה אלרונורה את ה"קרטה דה לוגו" (Carta de Logu) שאביה פרסם ותוקן על-ידי אחיה.
טקסט משפטי זה נכתב בשפה הסרדינית והגדיר את כללי המשפט האזרחי והפלילי עבור ממלכת ארבוראה.
קובץ חוקים מתקדם ומודרני זה נשאר בתוקף עד 1827.
ה"קרטה דה לוגו" עסק בכל היבטי החיים של הנתינים.
נאסר להמיר גרימת מוות או נזקי גוף בתשלום כספי ובכך נעשה שוויון בין עשירים ועניים.
היה בו שוויון זכויות לכל והגנה על נשים, ילדים וזרים.
השוואת זכות הירושה של בנים ובנות.
כאשר מבוצע אונס של אישה לא נשואה, היא תינשא למי שאנס אותה רק אם הגבר מוצא חן בעיניה.
האנס יחויב לשלם קנס למדינה בסך 200 לירות או שכף רגלו תיכרת.
אם האישה הסכימה להינשא לאנס הוא צריך לשלם נדוניה למשפחתה.
אם האישה אינה רוצה להינשא למי שאנס אותה, על האנס לכלכל אותה בעתיד ולשמור על מעמדה החברתי.
כאשר מבוצע אונס של אישה נשואה או מאורסת, האנס יחויב לשלם למדינה 500 לירות או שכף רגלו תיכרת.
חוקים הקובעים את אחריות נותני השירותים אם נגרם נזק כלשהו.
עונש מוות על רצח, שוד, הרעלה ושריפת בתים.
עונשים גופניים (כריתת אוזן, רגל, יד, לשון) על גניבת סוסים או שוורים.
חוקים בנושא שמירת הטבע המגנים על הציפורים.
ילדים של בוגדים לא ימכרו לעבדות.
אלאונורה נלחמה בממלכת אראגון, ששלטה בחלקים מסרדיניה, כלאה אותם במעוזיהם שהיו פזורים לאורך החוף.
היא ניצחה את אראגון, גרשה אותם והשאירה להם רק כמה מאחזים על חוף הים.
במלחמתה נגד אראגון כרתה ברית עם גנואה.
כמעט ואיחדה את סרדיניה אך לבסוף האימפריה שלה, 5 שנים לאחר מותה, נכנעה בגלל מגפה שהחזירה את סרדיניה לידי אראגון.
תקופת שלטונה של אלאונורה נחשבת לתקופת שיא בשאיפה לחרות בתולדות סרדיניה.
הוקמה אנדרטה לזכרה של אלאונורה בעיר אוריסיטאנו.
ציור משנת 1881 - של הצייר אנטוניו קבוני.(Antonio Caboni)
ציור של אלאונורה בראש צבאה - של הצייר ג'יוזפה ראווה (Guiseppe Rava)
ציפור בז הנפוצה באגן הים התיכון קיבלה את השם "בז אלאונורה", בשל חיבתה הרבה של אלאונורה לבזים.
אלאזון הוא אחד מסוגי הדמויות בקומדיה היוונית.
המושג משמש גם לתיאור דמויות בעלות אופי דומה בקומדיות מאוחרות יותר.
האלאזון מופיע בדרך כלל בתור הדמות החוסמת בקומדיה, כמו למשל אב שמפריע לאוהבים הצעירים.
האלאזון מעורר גיחוך במעשיו ובכך מצחיק את הקהל.
דמות הקמצן מתוך המחזה של מולייר היא דוגמה לאלאזון.
האלאזון מזדהה בצורה עיוורת עם תפקידו ומעמדו ועם הנורמות החברתיות.
הוא רברבן שאינו מודע לסובב אותו, וסבור שהוא ניחן בתכונות שבמציאות לא מאפיינות אותו.
האלאזון מחשיב את עצמו לגבוה ומורם, למרות שבפועל אין הדבר כך.
מבחינת התדמית החברתית האלאזון מזדהה לגמרי עם ה"מסכה" שלו ועם הנורמות החברתיות, הוא עסוק במראהו ובאופן שבו הסביבה רואה אותו, הוא שמרן השואף ליציבות תמידית, שגרה והרגלים.
אלאונורה לב (נולדה ב־1952) היא סופרת, עיתונאית, מתרגמת ומבקרת ספרות ישראלית, זוכת פרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי לשנת 1996 ופרס ברנשטיין ביקורת ספרותית בעיתונות היומית לשנת 2001.
לב נולדה בפולין בעיר שצ'צ'ין בסביבות שנת 1952. אביה היה ניצול שואה, שברח מעיר הולדתו לודז' לסיביר שם היה פועל במפעל תחמושת.
אמה ילידת ברה"מ שם נפגשה עם אביה של לב.
היא עלתה עם הוריה ושני אחיה לישראל בעליית גומולקה כשהייתה בת שש למעברת עתלית.
משם עברה המשפחה לקיבוץ בית זרע, מגדיאל, רמתיים ולבסוף התיישבה בהוד השרון.
כבר בגיל צעיר החליטה כי היא רוצה לעסוק בכתיבה.
בצבא שירתה כפקידה בחיל האוויר וכשהשתחררה עברה קורס עיתונות והחלה לעבוד ככתבת בעיתון נשים ואחר כך כעורכת בעיתון.
לב כתבה מאמרים וביקורות ספרותיות בעיתון "חדשות" ושימשה כעורכת בעיתון "מעריב".
בשנת 1989 יצא לאור בהוצאת "עם עובד" ספרה הראשון, "סוג מסוים של יתמות", בו היא מתעדת מסע לפולין אליו יצאה יחד עם קבוצה של אנשי תרבות במלאת 45 שנה למרד גטו ורשה.
הספר הופיע תחילה ככתבות בעיתון "סופשבוע" במעריב ולאחר מכן הוא עובד והורחב לכדי הספר.
בשנת 1996 יצא ספרה השני, "הבוקר הראשון בגן עדן" בהוצאת "קשת".
הספר עוסק באשה, בסוף שנות השלושים לחייה ובימי הריונה כשהיא מספרת לעובר שבבטנה את קורות חיה.
הספר זכה בפרס ברנשטיין לשנת 1996, ולב הייתה לאשה הראשונה שזוכה בפרס זה.
בשנת 1999 יצא "סוג מסוים של יתמות" בהדפסה מחודשת בהוצאת נ.ב.
בשנת 2000 יצא לאור "מוות זה דבר נגטיבי" פרי עטה של לב בסדרת "קצרים" של הוצאת "כתר".
בשנת 2015 ערכה והוסיפה אחרית דבר לספרו של יצחק לבני "קטעים מתוך חומר החיים".
לב היא בת זוגו במשך כשלושים שנה של המו"ל והעורך נתן בירק ולהם שני ילדים.
בנוסף היא אם לבת מנישואיה הראשונים.
לב היא כלת פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשנ"ט, זכתה ב"פרס הילדים" לתרגום במסגרת "מצעד הספרים" תשנ"ו ובפרס "קשת הזהב" של הוצאת קשת.
סוג מסוים של יתמות: עדות על מסע, הוצאת עם עובד, 1989
הבוקר הראשון בגן עדן, קשת הוצאה לאור, 1996
שיחות עם המאהב שלי ואשתו, נ.ב ספרים, 2011
קתרין פטרסון, ממלכת טרביתיה, סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס, 2012
לוסי מוד מונטגומרי, בית החלומות של אן, הוצאת כתר, 2011
מייסדו של זרם דתי-פילוסופי הידוע בשם "ספיריטיזם" (Spiritism) המאמין בתקשורת עם רוחות רפאים.
מכנים אותו לעיתים בכתבים: מנחה ספיריטיזם.
עבודתו משפיעה כיום על חיי התרבות בברזיל.
לאון ריוואי נולד בעיר ליון במשפחה שעסקה בתחום המשפטים.
למד בבית ספר יסודי עד גיל 10 ואז משפחתו הבורגנית העבירה אותו להמשך לימודים בעיר אחרת.
שם הוא למד בפנימייה עם עוד צעירים בני גילו מהחברה האירופאית הנבחרת.
הוא למד מספר שפות, אנגלית, גרמנית והולנדית.
זוכה להשפעה ניכרת של יוהאן היינריך פסטלוצי שלוותה אותו בהמשך חייו, ובאה לידי ביטוי בעקרונות הפדגוגיה של שיטת הספיריטיזם, של אחווה אוניברסלית ופתיחות כלפי נשים.
בתחילת דרכו היה תלמידו של פסטלוצי.
לאון ריוואי הביא לצרפת את רעיונותיו ואת שיטות בית הספר שלו.
בשנת 1820 הוא בא לגור בפריז ובשנת 1824 פותח קורס פרטי בשיטת פסטלוצי.
הוא פרסם ספרים רבים בתחום, ביניהם תוכנית מוצעת לשיפור חינוך ממלכתי שזכה בפרס "האקדמיה המלכותית של אראס" בשנת 1828.
בשנת 1832 נשא את אמלי גבריאל בודה, מורה בבית ספרו שעובדת עמו להמשכת יצירתו הפדגוגית.
כאשר מוטל עליהם לסגור את בית הספר בגלל קשיים כספיים, הוא מתרגם טקסט גרמני ומפרסם אותו כדי להתפרנס.
המשיך לתת שיעורים בחינם, בתחומי הכימיה, הפיזיקה, האנטומיה והאסטרונומיה.
הוא המשיך בתחום הפוזיטיביזם ונמשך לעל-טבעי.
הודות לנטייתו זו, הוא מוזמן להנחות ולפקח על שולחנות מתנדנדים במהלך סיאנסים בתחום הספיריטיזם.
המשתתפים מבקשים ממנו לערוך סדר, בזמן קבלת המסרים מהרוחות.
מהלכים אלה הביאו אותו לכתיבת ספרו על הרוחות.
בשנת 1855 נחשף לנושא השולחנות המתנדנדים, אופנה המגיעה מארצות הברית.
בתקופה זו שינה את שמו לאלאן קרדק, שם המקביל לזה, לפי אמונתו, שנשא בגלגולו הקודם.
הודות למספר אנשים שעבדו בתחום ביחד עמו, במשך מספר שנים, בצורה של מדיומים שקולטים מסרים, הוא מסיק מסקנות ויוצר את תורתו.
העיקר כתוב בספר הרוחות 1857 ובספר המדיומים 1861. כך הוא כותב את חמשת הספרים בבסיס הספיריטיזם, שממשיכים להדפיסם גם בימינו אלה.
הוא יוצר את כתב העת ספיריט היוצא לאור גם כיום בכמה שפות בעולם.
לדעתו: "האדם איננו עשוי רק חומר, יש בתוכו עיקרון חושב, המחובר לגופו הפיזי עד שיעזוב אותו, כמו שעוזבים בגד, כאשר גלגול הנשמה שלו מסתיים.
מרגע שהם כבר לא בגוף הפיזי, המתים יכולים לתקשר עם החיים, אם בדרך ישירה, ואם באמצעות מדיומים, בצורה נראית לעין" (מתוך ספר הרוחות)
נפטר בשנת 1869 והשאיר טקסטים רבים לא גמורים.
כמו למשל הספר: תחזיות בנושא הספיריטיזם שהיה בין דפיו.
כל הטקסטים יצאו לאור שנים מספר לאחר מותו.
בקבורתו נאמר עליו ועל פעילותו, שהספיריטיזם איננה דת, אלא מדע.