tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוריה נפרדו כשהייתה בת עשר, ולאחר מכן אביה גידל אותה.
סבא רבא מצד אמה היה תומאס מונטגומרי גרגורי, שחקן תיאטרון ומחנך, וסבה רבא שלה היה פרופסור ג'יימס מונרו גרגורי מאוניברסיטת הווארד.
היא החלה להתעניין בקומדיה בבית הספר התיכון מקאטיר בסן פרנסיסקו, שהייתה בו תוכנית מיוחדת לאמנויות.
טיילר למדה בתיכון עם סם רוקוול ומרגרט צ'ו.
היא הייתה מאוהבת ברוקוול והלכה אחריו לשיעור משחק יום אחד, מה שהוביל לעניין שלה באלתור ובמערכונים.
היא סיימה את לימודיה בדארטמות' קולג' בשנת 1992. בדארטמות', היא ייסדה ושרה ב-Dartmouth Rockapellas, קבוצת א-קפלה הכוללת נשים שהוקדשה להפצת מודעות חברתית באמצעות שירה.
לאחר שעבדה לזמן קצר בחברת פרסום בסן פרנסיסקו, היא טיילה ברחבי ארצות הברית בניסיון לבנות קריירה קומית.
הקריירה של טיילר בטלוויזיה יצאה לדרך בשנת 2001 עם משרות כמנחה של התוכנית Talk Soup וסדרת ההיכרויות הריאליטי The Fifth Wheel, אף על פי ש-Talk Soup בוטלה תוך שנה וגם את The Fifth Wheel היא עזבה בשנת 2002 כדי לעסוק בתחומי עניין אחרים.
ב-2001 הופיעה גם בתפקיד אורח בפרק בסדרה "תרגיע" של לארי דייוויד, בתפקיד חברתו של הכדורסלן שאקיל אוניל.
טיילר הקדישה חלק ניכר מזמנה לפרויקטים עצמאיים, כולל תפקיד במחזה Moose Mating, שעליו קיבלה פרס NAACP Image.
היא גם כתבה, ביימה וכיכבה בסרט הקצר העצמאי The Whipper.
ב-2003 היא הופיעה בסדרה הפופולרית "חברים" בתור ד"ר צ'רלי ווילר, חברתו של ג'ואי טריביאני ולאחר מכן חברתו של רוס גלר, בעונות התשיעית והעשירית.
בעקבות תפקידה בחברים בשנים 2004–2005 היא קיבלה תפקידים נוספים בסדרות CSI: מיאמי ו-ניפ/טאק, כמו גם תפקידים חוזרים לאורך העונה ב-CSI וב -24.
ב-2005 הופיעה בתפקיד קבוע בסדרה הלוחשת לרוחות של CBS במהלך עונתה הראשונה, בעקבות זאת היא הופיעה במספר סרטים, כולל The Santa Clause 2, The Santa Clause 3: The Escape Clause,.45, והקומדיה Balls of Fury.
ב-2007 היא צילמה את סרט המתח גזר דין מוות ואת דרמת הפשע Black Water Transit.
היא גם המשיכה להופיע בטלוויזיה, עם הופעות ב-Boston Legal, רינו 911, The Boondocks, וכמבקרת קולנוע אורחת במספר פרקים של At the Movies with Ebert &amp; Roeper, כאשר מילאה את מקומו של רוג'ר אברט בזמן שזה החלים מניתוח.
טיילר עברה למדיה המודפסת ככותבת קבועה למגזינים גלאמור, ג'יין ואנטרטיינמנט ויקלי.
ספרה הראשון, Swerve: A Guide to the Sweet Life for Postmodern Girls, יצא לאור בינואר 2004. טיילר שיחקה בסבב הפוקר העולמי במשחקי בית הוליווד למען עתיד ללא אלימות.
היא גם הופיעה בהופעת אורח בסינגל " Slow Jamz " של קניה ווסט, בו הופיעו טוויסטה וג'יימי פוקס.
עבודת פילנתרופיה וצדקה חשובות מאוד לטיילר, והיא עושה באופן קבוע עבודת התנדבות עבור הצלב האדום האמריקני, The Trust for Public Land, הורות מתוכננת וועדת ההצלה הבינלאומית.
ב-2010 היא החלה לככב בסדרה ארצ'ר בתפקיד קולי של לאנה קיין.
הסדרה רצה בסך הכל 13 עונות נכון ל-2022.
ב-2011, הצטרפה טיילר לתוכנית The Talk כמנחה שותפה קבועה, במקום הולי רובינסון פיט.
לטיילר יצא שם של כזו שמתבטאת ובולטת מאוד בתוכנית.
נושאי השיחה הנוגעים לה הם בעיקר סביב תרבות וסטריאוטיפים אפרו-אמריקאים, זכויות להט"ב וזכויות נשים.
ב-2012 טיילר הציגה את מסיבת העיתונאים של יוביסופט E3 ועשתה זאת שוב ב-2013.
ספרה השני של טיילר, Self-Inflicted Wounds: Heartwarming Tales of Epic Huiliation, יצא לאור ביולי 2013, והפך לרב מכר של הניו יורק טיימס ; הוא נוצר בהשראת שאלות שנשאלו אורחים בתוכנית Girl on Guy.
במרץ 2013, טיילר התחילה לעבוד כמנחה החדש של הגרסה האמריקאית של של מי השורה הזאת בכלל?.
היא גם מופיעה לזמן קצר בתור עצמה במשחק הווידאו Watch Dogs ומופיעה בקליפ לשיר טאקי של וירד אל ינקוביק.
ב-2015 הצטרפה לעונה האחת עשרה של מחשבות פליליות בתור ד"ר טארה לואיס.
אף על פי שהיא שימשה כמחליפה זמנית של ג'ניפר לאב יואיט, שהייתה בחופשת לידה, היא הצטרפה לתפקיד קבוע בעונה ה-12. היא השתתפה בסדרה עד שירדה בעונה ה-15.
בשנת 2023 חזרה לעונה ה-16 של הסדרה "מחשבות פליליות" בתור ד"ר טארה לואיס.
באותה שנה שיחקה במיני-סדרה "הדבר האחרון שהוא אמר לי" ברשת אפל TV פלוס.
טיילר התחתנה עם עורך הדין ג'ף טייטנס בשנת 1992 או 1994 (המקורות שונים).
הזוג נפרד בינואר 2015 וטייטנס הגיש בקשה לגירושין באפריל 2016. הגירושין הסתיימו במאי 2017.
טיילר היא צאצאית של חבר הקונגרס הלבן בטקסס מהמאה ה-19, ג'ון הנקוק, דרך בנו, יו הנקוק.
יו, בוגר מכללת אוברלין, היה פעיל בולט בקהילה האפרו-אמריקאית של אוסטין, טקסס ומנהיג המפלגה הרפובליקנית.
טיילר היא תומכת ציבורית למען זכויות הקהילה הלהט"בית.
איך התאהבתי בגנגסטר (בפולנית: Jak pokochałam gangstera) הוא סרט קומדיה היסטורית פולני משנת 2022. הסרט מספר את סיפורו של ניקודם סקוטארצ'ק ("ניקוש"), גנגסטר שהיה ראש העולם התחתון של אזור החוף הפולני.
הסרט מספר את סיפור עלייתו ונפילתו של ניקודם סקוטארצ'ק ("ניקוש").
ניקוש נולד בפרושץ' גדנסקי, עיירה קטנה בפומרניה, לאב שהתעלל בו והכה אותו.
כאשר הוא מתבגר, הוא מקבץ סביבו חבורת עבריינים, ובראשם ידידו הטוב "קומו".
בתחילה, ניקוש וחבורתו עוסקים בפשיעה קטנה, אולם בהמשך מתחילים לגנוב מכוניות מגרמניה ולמכור אותן בפולין.
עסק זה מניב להם רווחים אדירים והופך את ניקוש לשליט העולם התחתון של אזור החוף הפולני.
סיפורו של ניקוש מסופר מנקודת מבטם של האנשים הסובבים את ניקוש, חבריו, בני משפחתו ונשותיו.
"איך את נראית", היא הגרסה העברית לשיר הצרפתי "Tu t'laisses aller", שנכתב, הולחן ובוצע בשנת 1960 על ידי שארל אזנבור.
בשיר, אזנבור מספר על בעל שמשתכר כדי לאזור אומץ להטיח באשתו ביקורת על הופעתה החיצונית המוזנחת ועל התנהגותה התוקפנית כלפיו.
הוא מציע לה דרכים לשיפור המצב מתוך תקווה שהיא תחזור להיות האישה בה הוא התאהב לפני חמש שנים.
השיר הצרפתי בביצוע שרל אזנבור הוביל את מצעדי הפזמונים בצרפת ובבלגיה במשך כשנתיים.
הגרסה האנגלית לשיר נכתבה על ידי של מרסל סטלמן ובוצעה בין היתר גם על ידי שרל אזנבור.
בשנת 1968, השיר תורגם לעברית על ידי נעמי שמר ובוצע על ידי יוסי בנאי כחלק ממופע הבידור "חכמים בלילה", שהעלה יחד עם אילי גורליצקי באותה השנה.
בשנת 1988, לכבוד חגיגות 40 שנה למדינת ישראל, כתב דן אלמגור פרודיה לשיר בה הוא מפנה את הביקורת כלפי מדינת ישראל.
השיר Tu t'laisses aller זכה לגרסאות "נשיות" בשלוש שפות.
בשנת 1972, כתב דן אלמגור גרסה מיוחדת לשיר עבור מופע התיאטרון הסאטירי "איך אנחנו נראים", שעלה בתיאטרון "בימות".
בגרסה זאת האישה מסתכלת בעיניים ביקורתיות על הזוגיות שהולכת ונשחקת ומאשימה בכך את בעלה.
בשנת 1975, הופיעה על בימת אולימפיה בפריז הזמרת הבלגית אני קורדי עם גרסה נשית בצרפתית לפי המילים של ז'אק דסרוזייר (Jacques Desrosiers).
גרסה זאת שומרת על נאמנות גדולה למקור תוך הפיכת המבוקרת למבקרת.
את הגרסה הנשית באנגלית, לפי מילים של שרל אזנבור ומרסל סטלמן, ביצעו בשנת 1995 שרל אזנבור והזמרת לייזה מינלי בהופעה חייה בפריז.
בגרסה זו, התהפכו היוצרות והאישה היא ששרה לבעלה ופורטת את מגרעותיו.
איך לבשל בארץ ישראל הוא ספר בישול יהודי-עברי שפורסם בארץ ישראל.
הספר נכתב על ידי דוקטור אָרְנה מאיר ובהשתתפות מלכה ספיר ויצא לאור ב-1936 (וישנן טענות כי הוא פורסם ב-1934 או ב-1937) בשלוש שפות שונות: עברית, אנגלית וגרמנית.
הספר הודפס בתל אביב בידי ויצו.
הספר בעיקר כולל מתכוני בישול, אך פונה באופן כללי לעקרת הבית הארצישראלית וכולל גם טבלת המרת מידות, כמויות הגשה, הוראות לשטיפת כלים ולשימוש נכון בחשמל ואף מילון קצר גרמני-אנגלי-עברי.
המחברת, ארנה מאיר נחשבה בגרמניה (טרם עלייתה לארץ בעלייה החמישית ב-1933) למומחית במשק הבית, ועסקה רבות בבישול.
הספר מנסה לקדם שימוש במוצרים המיוצרים בארץ (ואף הופיעו בספר מודעות פרסומיות) ובהתאמת המטבח האירופאי לזה הארצישראלי ולמוצריו.
למשל, כמעט ואין בספר מתכונים הכוללים בשר ודגים, כי מאיר טענה שהמטבח המקומי יתבסס על ירקות, סלטים ופירות וכי צריכת הבשר הרחבה לא בהכרח מתאימה ליישוב העברי.
הספר נחשב כיום לפריט אספנות נדיר.
איישה ג'מילה היינדס היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע אפרו-אמריקאית.
היו לה תפקידי משנה במספר סדרות טלוויזיה, ביניהן המגן, פלישה, דם אמיתי, דטרויט 1-8-7 ובתוך הבועה.
ב-2016 היא גילמה את פאני לו היימר בסרט הדרמה הביוגרפי "עד הסוף".
היא גם הופיעה בתפקיד הארייט טאבמן בדרמה התקופתית "Underground".
החל משנת 2018, היא מככבת בסדרת הדרמה "מוקד 911".
היינדס נולדה בניו יורק, ניו יורק.
היא החלה את הקריירה שלה בטלוויזיה בשנת 2003, ב-"NYPD Blue".
בשנת 2004 היה לה תפקיד חוזר בסדרה "המגן" בתור אנני פרייס.
לאחר מכן שיחקה בתפקידי אורח ב- Crossing Jordan", "בוסטון ליגל", "פילדלפיה זורחת", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "סטארגייט SG-1", "פשע מן העבר", ו-"עקרות בית נואשות".
להיינדס היה תפקיד קבוע בשתי סדרות של ABC, "פלישה" בשנים 2005 עד 2006, ו"דטרויט 1-8-7"בשנים 2010 עד 2011. היו לה תפקידים חוזרים ב"בית הבובות" וב"דם אמיתי".
בקולנוע, היינדס הופיעה ב"מיסטר ברוקס", "מדיאה הולכת לכלא", "לא ניתנת לעצירה" ו"האויב בתוכנו - סטארטרק".
על הבמה, היא גילמה את התפקיד הראשי של The Best of Enemies בתיאטרון ג'ורג' סטריט בשנת 2011.
בשנת 2013 הופיעה היינדס בסדרה "קאלט", בתור רוזלינד סקליק המרושעת.
מיד לאחר ביטול הסדרה, היא לוהקה לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "בתוך הבועה", המבוססת על ספר של סטיבן קינג באותו שם.
ב-2014 היו לה תפקידי משנה בסרטים "אם אשאר" ו"Beyond the Lights".
כמו כן, באותה שנה, שיחקה בתור החוקרת הראשית אווה וואלאס בסדרה "NCIS: לוס אנג'לס".
בשנת 2015, היינדס לוהקה כשחקן קבועה בפיילוט הדרמה "Breed".
בשנת 2016, היינדס קיבלה ביקורות חיוביות על גילומה של פעילת זכויות האזרח פאני לו האמר בסרט הדרמה הביוגרפי של HBO "עד הסוף".
מאוחר יותר היא לוהקה לסדרת הדרמה של פוקס Shots Fired, ובדרמה התקופתית "Underground", כשגילמה את הארייט טובמן.
היא מככבת כחובשת הנרייטה "הן" וילסון בסדרת הטלוויזיה "מוקד 911" המתמקדת במגיבים הראשונים של לוס אנג'לס, כולל מוקדנים, שוטרים, כבאים וחובשים כשהם מתמודדים לא רק עם הצלת חיים אלא גם עם מאבקים בחייהם.
ב-21 במאי 2022 התחתנה עם סילקי ולנטה ווקר, עובד רפואי.
שנה פרס קטגוריה תפקיד תוצאה 2015 פרסי Black Reel פרס Black Reel לשחקנית המשנה הטובה ביותר: סרט טלוויזיה/כבלים גאן היל
איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית, עלמה גוב.
האלבום יצא ב-12 במאי 2023 בהוצאה עצמית.
עלמה גוב הוציאה את אלבום הבכורה שלה "מאוחר מידי" בסוף שנת 2021. סגנון המוזיקה של גוב משלב פולק ישראלי, נגיעות ג'אז קלות ופופ ישראלי.
ב-12 במאי 2023, גוב הוציאה את אלבומה השני "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות" הכולל 8 שירים וקטע דמו אחד.
האלבום נכתב והולחן ברובו על ידי גוב, עם שני שירים בהפקה משותפת עם איתמר שדות, ניר קליינר וטל איפרגן.
היא עבדה על האלבום במשך כשנה, במהלכה הופיעה ברחבי הארץ.
גוב סיפרה כי רבים משירי האלבום כתובים כפנייה בגוף שני ל"אתה", דמות שאינה בהכרח אדם מסוים, אלא כתובת מופשטת למחשבות ורגשות.
לדבריה, הפנייה הזו מבטאת הן מרחק בינה לבין אחרים והן רצון לקרבה ולשייכות.
חלק משירי האלבום נכתבו בהשראת מערכת היחסים של גוב עם בן זוגה, בהם השיר "מה לעשות עם הזאב", המדבר על יחסי כוחות בתוך קשר.
השיר הפך לאחד משיריה המצליחים ביותר של גוב וצבר למעלה מ-6 מיליון האזנות בספוטיפיי.
את השיר "אל תמהר" מתארת גוב כשיר שנכתב על רגע טוב, ושזה שיר האהבה הכי חמוד שכתבה, שנוצר ממש ברגע.
"איך זה שכוכב" הוא שיר שנכתב על ידי נתן זך והלחין מתי כספי.
בשיר מציג המשורר שאלה המביעה פליאה מכך שכוכב אחד מעז למרות שהוא לבד.
בניגוד לכוכב, המשורר לעומתו לא היה מעז על אף שאינו לבד.
השיר בוצע לראשונה בשנת 1972 על ידי תיקי דיין במופע בליווי להקת "הפלטינה", להקת ג'אז-רוקיסטית.
במופע ביצעה דיין לראשונה שירים שהולחנו על ידי כספי, בהם שיר זה שהלחין למילים שכתב זך.
השיר פורסם גם בספר "12 להיטים לוהטים", שיצא באותה שנה.
ב-1974 השיר בוצע בגרסה נוספת על ידי כספי עצמו, ונכלל באלבומו הראשון, הנושא את שמו.
בשנת 2003 ביצעו הזמרים לירז רחמין, שי רביזדה, מורן גמליאל, גיא שרפי ונינט טייב את השיר במסגרת חצי הגמר השני של התכנית כוכב נולד.
בשנת 2011 הזמר סגיב כהן, הוציא גרסה חדשה לשיר.
השיר בביצועו צעד במצעד הפזמונים של רשת ג' 7 שבועות, כשבשיא הגיע למקום הרביעי.
איך דמוקרטיות מתות הוא ספר פוליטי השוואתי משנת 2018 מאת המדענים הפוליטיים באוניברסיטת הרווארד, סטיבן לויצקי ודניאל זיבלט הספר עוסק בנסיגה הדמוקרטית ובאופן בו מנהיגים שנבחרו יכולים לערער בהדרגה את התהליך הדמוקרטי בכדי להגביר את כוחם.
הספר גם מציג אזהרות חריפות בנוגע להשפעת המפלגה הרפובליקנית ונשיאות דונלד טראמפ על הדמוקרטיה בארצות הברית.
הספר תורגם ל־25 שפות, נמצא שבועות רבים ברשימת רבי־המכר של "הניו יורק טיימס", זכה בפרס גולדסמית והוכתר אחד מספרי השנה של "הוושינגטון פוסט", "טיים" ו"Foreign Affairs".
האקונומיסט שיבח אותו כספר החשוב ביותר בעידן טראמפ.
הספר מזהיר מפני התמוטטותה של "סובלנות הדדית" ושל כיבוד הלגיטימציה הפוליטית של האופוזיציה.
סובלנות זו כרוכה בקבלת תוצאותיהן של בחירות חופשיות והוגנות שבהן ניצחה האופוזיציה-לשעבר.
זאת בניגוד לטענה לזיוף מנגנון הבחירות.
המחברים גם מדגישים את החשיבות של כיבוד דעותיהם של מי שמגיעים לדעות פוליטיות שונות באופן לגיטימי.
זאת בניגוד לתקיפה של בעלי דעה שונה והגדרתם כלא פטריוטים, או אזהרה שאם יעלו לשלטון הם יהרסו את המדינה.
המחברים מתארים את זרועות הממשל השונות במערכת עם הפרדת רשויות ואת הפעולות העומדות לרשותם ושעלולות לערער לחלוטין את הזרועות האחרות או את האופוזיציה.
הם מתארים כי התהליך לא קורה בהפיכות צבאיות באישון לילה, אלא לאור יום ועל ידי מנהיגים שנבחרים בבחירות חופשיות ודמוקרטיות.
מאחר שאין רגע אחד בו המשטר 'חוצה את הקווים' בצורה ברורה לעבר דיקטטורה, כמו הפיכה, הכרזה על משטר צבאי או השעייה של החוקה, דבר אינו מדליק את נורות האזהרה של החברה.
הכותבים מזהירים מפני דריסת אג'נדה פוליטית או צבירת כוח על ידי משחק " הארד-בול חוקתי "- ניצול של נהלים, חוקים ומוסדות על ידי שחקנים פוליטיים בדרכים המפרות נורמות שנקבעו מראש ופורצות את גבולות החוקיות.
זאת על ידי שימוש בטקטיקות כמו הוספת שופטים מוטים, חסימת מועמדויות או ניצול לרעה של כוח הארנק (היכולת של קבוצה אחת לשלוט בפעולות של קבוצה אחרת על ידי מניעת מימון, או הצבת תנאים לגבי השימוש בכספים).
והמחברים ממליצים על "סובלנות" ומידה מסוימת של שיתוף פעולה כדי לשמור על תפקוד הממשלה באופן מאוזן.
איומים נוספים על היציבות הדמוקרטית שצוטטו על ידי המחברים כוללים אי-שוויון כלכלי והפרדה בין המפלגות הפוליטיות לפי גזע, דת וגאוגרפיה.
המחברים מקדישים פרקים רבים לחקר ארצות הברית, דונלד טראמפ והבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, אך מיישמים את התיאוריה שלהם גם על אמריקה הלטינית ואירופה, ובמיוחד על ונצואלה ורוסיה.
לטענתם, עד 2016 התנגדה ארצות הברית לניסיונות לערער את הדמוקרטיה הודות לשתי נורמות: סובלנות הדדית ואורך רוח, כשהאחרונה מוגדרת כריסון מכוון של כוחו של הפרט, על מנת לכבד לפחות את רוח החוק אם לא את החוק הכתוב עצמו.
לבסוף הם חוזים שלושה תרחישים פוטנציאליים עבור ארצות הברית שלאחר טראמפ.
סטיבן לויצקי ודניאל זיבלט, פרופסורים ומדעני מדינה בהרווארד, חוקרים את הסיכוי של השיטה הדמוקרטית בגישה הוליסטית, ונוקטים עמדה ביקורתית כלפי נשיאותו של טראמפ.
הם מתארים את עבודתם כמחקר העוסק באופן בו דמוקרטיות מתות.
המחברים טוענים שבתקופתנו, דמוקרטיות עדיין מתות אך באמצעים שונים מאשר בעבר, "פחות בידי אנשים עם רובים ויותר בידי מנהיגים נבחרים".
המתודולוגיה בה נעשה שימוש במחקר המוצג, מבוססת בעיקרה על שיטה השוואתית.
הספר מנסה לחזות את העתיד על סמך השוואות היסטוריות (מציאת דינמיקה דומה, הצגת מודלים של "שומרי סף" ו"הקבלות" מההיסטוריה).
מוקד המחקר הוא הנשיא טראמפ כ"אוטוקרט בהתהוות" וכן השוואה לכישלונות מדינתיים ואוטוקרטים.
המחקר עוסק בהערכת הסיכון הקיים בנשיאות שלו ומנסה לזהות את דפוס הנטיות האוטוקרטיות.
המחברים ממליצים לרפובליקנים, "לפתח אזור בחירה מגוון יותר, ושעליהם למצוא דרכים לנצח בבחירות מבלי לפנות ללאומיות לבנה, לפופוליזם, לעדתיות ולדמגוגיה", וכי הם צריכים " להבין שהנשיא יכול להסב נזק אמיתי למוסדות המדינה בטווח הארוך".
על הדמוקרטים הם כותבים: "למרות שהמפלגה הדמוקרטית לא הייתה המניע העיקרי של העמקת הקיטוב באמריקה, היא יכולה למלא תפקיד בהפחתתו".
הם אומרים ש"הדמוקרטים יכולים לשקול מדיניות מקיפה יותר של שוק העבודה...
וכי הכרחי שהדמוקרטים יטפלו בסוגיית אי השוויון".
בראיון בו השתתף מתייחס לויצקי לשתי מטרות של הספר.
האחת היא לנצח את טראמפ והשנייה היא לחזק את הדמוקרטיה.
לבסוף, מציעים המחברים כי ההשפעה של כהונתו של טראמפ יכולה להיות קיום צורה מתונה של סמכותיות תחרותית.
בשנת 2021, האקונומיסט תיאר את הספר כספר החשוב ביותר בעידן טראמפ.
הניו יורק טיימס כינה אותו מדריך חיוני למה שיכול לקרות בארצות הברית.
בוושינגטון פוסט נכתב שהספר מציע מבט מפוכח על מצב העניינים הנוכחי.
ג'ייסון וויליק ב"וול סטריט ג'ורנל" כינה זאת שיעור הבהרה שנעשה באופן לא מכוון.
דייוויד רנצ'ימן ב"גרדיאן " כינה אותו פרובוקטיבי אבל שם דגש רב מדי על לקחים מההיסטוריה במקום על כוחות כמו מדיה חברתית ואי שוויון.
ג'ון איקנברי ב-Foreign Affairs כינה אותו קריאת השכמה רבת עוצמה.
צופה הוגן כתב עליו תרומה מקורית בעלת ערך לחוקרים, לקובעי מדיניות ולאזרחים.
ההיסטוריון של אוניברסיטת קולומביה, אדם טוז, תיאר את הספר כ"ספר מעורר המחשבה ביותר המשווה משברים דמוקרטיים במדינות שונות".
ברק אובמה הכניס את הספר לרשימת "הספרים האהובים של 2018" שלו.
בסקירה אקדמית, התאורטיקן הפוליטי רוסולינו א.
קנדלה שיבח את המחקר והגיע למסקנה שאקדמאים ימצאו "הרבה מה ללמוד, לפרק ולפתח".ג'ו ביידן קרא את הספר ב-2018, ובאותה שנה נשא אותו איתו מדי פעם כדי לשתף בקטעים ממנו.
הספר היה ברשימת רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
"איך יודעים שבא אביב" הוא שיר ילדים ישראלי פופולרי, שנכתב והולחן על ידי דתיה בן דור.
השיר מתאר את הסימנים להגעתו של האביב בישראל, הוא נמנה עם שירי פסח, והפך לחלק בלתי נפרד מהתרבות והחוויה הישראלית.
השיר בוצע במקור על ידי נירה רבינוביץ' מתוך האלבום "עוד שירי משחק ושירים לכל השנה" בעיבוד מוזיקלי של בני נגרי.
השיר זכה לחידושים בין היתר על ידי ערוץ ערוץ הופ, חני נחמיאס וג'יין בורדו.
"איך האב דיך צו פיל ליב" (בעברית:"אני אוהבת אותך יותר מדי") הוא אחד משירי האהבה הפופולריים ביותר שנכתבו ביידיש.
היצירה המוזיקלית "איך האב דיך צו פיל ליב" נכתבה על ידי המלחין הרוסי-אמריקאי אלכסנדר אולשנצקי והפזמונאי חיים טויבר עבור הקומדיה המוזיקלית "דער קאטערינצ'יק" ("נגן תיבת הנגינה").
המחזה הוצג לראשונה בין 1933 ל-1934 בתיאטרון השדרה השנייה של דייוויד קסלר.
התיאטרון התמודד עם קשיים כלכליים, והמפיקים ניסו ליצור מופע בידור קליל ופופולרי יותר במקום דרמה רצינית וכבדה, בכדי להקטין את הסיכוי לכישלון בקופות.
המחזמר נפתח עם צוות שחקנים מפורסמים שכלל את יוליוס נתנסון, אני טומאשבסקי (אחותו של בוריס טומשבסקי) ולובה קדיסון, שביצעה את השיר במחזה.
קדיסון הייתה ידועה בהופעותיה בהפקות יידיש קלאסיות רציניות, וזו הייתה הפעם הראשונה שלה בהופעה מוזיקלית.
עלילת המחזה סובבת סביב צירלה, בתה של אלמנה ובעל פונדק מעיירה קטנה בפולין, ואברשה, נגן רחוב צועני, מקבץ נדבות וכייס, שכל משפחתו הם נגני רחוב צוענים.
צירלה ואברשה מאוהבים ומתכוונים להתחתן, למרות ההתנגדויות החריפות של משפחתה של צירלה ושל רב העיירה.
אמה של צירלה, רבקה, פונה למגדת עתידות צוענייה בשם מאשה, כדי לחזות את עתידה של בתה.
מאשה מחבבת מאוד את אברשה ותוהה על גורלה שלה וכשהיא מגלה שאברשה עומדת להתחתן עם צירלה, היא שופכת את ליבה בשיר "איך האב דיך צו פיל ליב".
מאשה מביעה את צערה, תוך שהיא מאחלת לו אושר: "אני אוהבת אותך יותר מדי כדי לכעוס עליך." עם דמעות בעיניה.
השחקנית לובה קדיסון, ששיחקה את מאשה במחזה, והייתה קשורה לשיר במשך שנים רבות, כינתה את השיר "מנגינה של לבבות ופרחים" והתנגדה לכך שהשיר אינו חושף את דמותה של מאשה ואינו תורם לפיתוח העלילה.
לפי קדיסון, היא זו שהתעקשה שהשיר ייכתב מחדש כך שיופיע באופן טבעי במהלך חיזוי עתידות בקלפים, וטענה שהיא זו שהציעה שהשיר יכיל צער וקבלה כואבת של הגורל.
בעוד צ'ירלה ואברשה עומדים לפסוע בחופה ללא הסכמת אמה, מגיעים שליחים מעיר אחרת ומגלים כי נגני הרחוב הצוענים אינם הוריו האמיתיים של אברשה, ואברשה אינו צועני, אלא יהודי שנחטף כשהיה תינוק וגדל כבנם במחנה צוענים.
התברר כי לאברשה יש מוצא יהודי עשיר, והוא נכדו של רב העיירה .
בעקבות התפנית בעלילה, האם רבקה והרב נותנים את הסכמתם לחתונה, מברכים את הזוג הצעיר, והמחזה מסתיים כשכולם מאושרים.
בשנת 1940, נגן הג'אז האמריקאי, בוב זורקה ותזמורתו הקליטו את הגרסה באנגלית, "I Love You Much Too Much", שגרם להכרה בשיר גם מחוץ לעולם היהודי.
השיר באנגלית שנכתב על ידי דון ריי, שידוע בלהיטים שכתב עבור האחיות אנדרוז, הוקלט על ידי מבצעים רבים בסגנונות שונים, ביניהם ג'ין קרופה, אלה פיצג'רלד, האחיות אנדרוז, האחיות ברי, קוני פרנסיס, דין מרטין, ותמרה גוורדציטלי.
בשנת 1981, הגרסה האינסטרומנטלית של קרלוס סנטנה לשיר נכנסה למצעד American Top 40.
השיר בוצע בסדרת הטלוויזיה הרוסית משנת 2011, "חייו והרפתקאותיו של מישקה יאפונצ'יק" (מחוץ לברית המועצות נקרא בשם "Once Upon a Time in Odessa").
איך פגשתי את אמא היא קומדיית מצבים אמריקאית זוכת פרס אמי של רשת CBS.
הסדרה עוקבת אחרי טד מוסבי וארבעת חבריו בניו יורק.
כסיפור מסגרת, טד, בשנת 2030, מספר לילדיו על האירועים שהובילו אותו לפגוש את אמם.
הסדרה, שנחשבת לאחת מסדרות הטלוויזיה הפופולריות ביותר, עלתה לאוויר בשנת 2005 ופרק הסיום שלה שודר בארצות הברית ב-31 במרץ 2014. הסדרה נוצרה והופקה על ידי קרייג תומאס וקרטר בייס.
השלישייה טד, מרשל ולילי מבוססת על יוצרי הסדרה, ואשתו של קרייג, רבקה אלסון-מילקמן.
בישראל שודרה הסדרה מתחילתה בערוץ Yes stars 1 (שהוחלף ב-yes Comedy) במסגרת שידורי yes, אשר רכשה את כל עונותיה.
הסדרה שודרה גם בערוץ סטאר וורלד עד ששידורי הערוץ הסתיימו בישראל, ב-4 בינואר 2009. הסדרה הייתה ניתנת לצפייה דרך נטפליקס עד סוף 2021.
כיום ניתן לראות את הסדרה בשירות הסטרימינג דיסני+.
העלילה ברובה מתרחשת באזור מנהטן של ניו יורק, וכמו קומדיות מצבים נוספות בניו יורק ("חברים" ו"סיינפלד") עוקבת אחרי מספר חברים וחייהם בעיר.
המאפיין הבולט ביותר בסדרה הוא שהסיפור מסופר מנקודת מבטו של טד המבוגר בשנת 2030, שמספר לילדיו כל צעד ואירוע בסיפור שהוביל אותו לפגישת אמם, ובהתאם לכך העלילה מוצגת לעיתים קרובות בצורה סובייקטיבית ולא אמינה, מה שמשמש בסיס לחלק גדול מההומור.
לעיתים קרובות ניתנים רמזים לעתיד להתרחש, כשבדרך כלל מתחיל טד המבוגר להיסחף בסיפור על אירועים בסדר לא כרונולוגי (ואז נזכר שהוא מקדים את זמנו ומוסיף "אבל על זה אני אספר אחר כך", או באנגלית "More On That Later").
לפעמים טד "מעדן" חלקים בסיפור שיתאימו לילדיו או משנה אותם כדי להעביר מוסר השכל (לדוגמה, הוא מזכיר פעמים רבות כיצד "אכל סנדוויץ'" בקולג' כשהוא מתכוון לכך שעישן מריחואנה).
ככל שהסדרה מתקדמת מתגלים עוד ועוד פרטים על אשתו של טד (האמא) ובפרק הסיום של העונה השמינית אף רואים את פניה.
הסיפור מתחיל כשמרשל, חברו הטוב, מציע נישואים ללילי.
בעקבות הצעת הנישואים, טד מבין שיכול להיות שהוא יישאר לבד, או לפי הגדרתו בפרק הראשון: "הרווק המלחיץ בגיל העמידה שהילדים קוראים לו 'דוד טד'", והוא פוצח בחיפוש אחרי אהבת אמת.
הוא נעזר בבארני, חברו ההולל בעל הדעות יוצאות הדופן, שאומנם מתנגד לרצונו של טד להתמסד אך עדיין עוזר לו.
באמצעות המשחק "האם כבר פגשת את טד?" (?Have you met Ted), שהמציא בארני סטינסון, טד פוגש את רובין, וחושב שהוא מתאהב ממבט ראשון, אך לרובין אין את אותם רצונות להתמסד, וחלק ניכר מהסדרה סובב סביב מערכת היחסים בין השניים.
חלק ניכר מהפרקים פותחים בכך שטד העתידי (שאינו נראה בפועל עד לפרק האחרון, אך מדובב על ידי שחקן אחר – בוב סאגט), מתחיל לספר לילדיו סיפור ולאחר מכן הסיפור עובר לחייו של טד הצעיר.
הסיפור של טד מתחיל בשנת 2005, אז הוא היה רווק בן 27 שהתפרנס כאדריכל צעיר.
הוא גר בדירה ביחד עם שני השותפים שלו – מרשל אריקסון (ג'ייסון סגל), סטודנט למשפטים ובאופן לא רשמי גם חברתו של מרשל, לילי אולדרין (אליסון הניגן), גננת.
בפרק הראשון בסדרה, מרשל מציע ללילי נישואים והיא מסכימה.
טד מבין שעליו להתחיל לחפש את הנפש התאומה שלו ולהתמסד, בניגוד לחברו בארני סטינסון (ניל פטריק האריס), רודף-נשים ידוע המביע התנגדות נחרצת למוסד הנישואין.
מסע החיפושים מתחיל לאחר שטד פוגש כתבת צעירה בשם רובין שרבטסקי (קובי סמולדרס) בה הוא מתאהב ואף אומר לה את זה בפגישה הראשונה.
רובין לעומת זאת, לא ממהרת להיכנס לתוך מערכת יחסים ולכן טד ורובין נשארים ידידים בלבד.
טד העתידי מגלה שרובין היא לא אמם של הילדים שלו לאחר שהוא אומר בסוף הפרק הראשון "זהו הסיפור של איך פגשתי את דודתכם [כינוי בסלנג] רובין".
במהלך העונה ישנם ניסיונות רבים של טד ורובין להיות ביחד (פעם טד מחליט שהוא רוצה לחזור לרובין ופעם רובין מחליטה שהיא אוהבת את טד), אך הדבר לא עולה יפה.
בפרק האחרון של העונה הראשונה טד ורובין מחליטים להיות ביחד למרות חילוקי הדעות שלהם בנושא ההתמסדות.
ללילי יש במהלך העונה ספקות לגבי נישואיה למרשל ובסוף העונה לילי מחליטה שהיא רוצה לנסוע לבית הספר לאומנות בסן פרנסיסקו, והחתונה מתבטלת.
העונה השנייה נפתחת כאשר טד ורובין הם זוג, וליבו של מרשל שבור עקב עזיבתה של לילי לסן פרנסיסקו, לאחר שהבינה שהיא לא אמנית מחליטה לילי לחזור לניו יורק, ולאחר מספר פרקים חוזרים היא ומרשל להיות ביחד.
באחד הפרקים מתערבים מרשל ובארני על סטירות בנוגע לשאלה – למה רובין מסרבת להיכנס לקניונים?
מרשל טוען שהיא התחתנה בקניון, בעוד שבארני טוען כי יש לה "קלטת לוהטת" שצולמה בקניון.
הסיבה האמיתית היא שרובין הייתה בתחילת שנות ה-90 כוכבת פופ קנדית והקליפ הוא להיט שנקרא "Let's Go To The Mall" ("בואו נלך לקניון").
מרשל זוכה בהתערבות, והוא רשאי לתת לבארני חמש סטירות בכל מקום ובכל זמן שהוא יבחר (וכבר במהלך העונה מרשל נותן לבארני 2 סטירות מתוך ה-5).
עוד מתגלה במהלך העונה שלבארני יש אח-למחצה אפרו-אמריקאי והומוסקסואל והוא ובן זוגו, טום, מאמצים ילד.
בפרק סיום העונה מרשל ולילי מתחתנים, וטד מגלה לברני שהוא ורובין נפרדו עקב חילוקי הדעות בעניין הנישואין.
העונה מסתיימת במשפט המפורסם של בארני "זה הולך להיות אג – חכה לזה" ("This is going to be legen - wait for it"), לאחר שטד אומר לו שהם חוזרים "לקרוע את העיר" פעם נוספת כרווקים.
ברני פותח את העונה כשהוא אומר "dary!" ("דִי!") כסיום למשפט שאמר בסוף העונה השנייה.
רובין חוזרת מטיול בארגנטינה ביחד עם החבר החדש שלה, גייאל (אנריקה איגלסיאס).
מרשל ולילי עוברים לגור בדירה משלהם, שמתגלה כבעלת רצפה עקומה.
ברני מקבל ממרשל את הסטירה השלישית בחג הסטירה ("Slapsgiving", על משקל שמו של חג ההודיה באנגלית – "Thanksgiving") ואפילו מקים אתר ספירה לאחור עד לקבלת הסטירה (slapcountdown.org).
טד העתידי מספר לילדיו את הסיפור עם המטרייה הצהובה (ששייכת לאמם) אותה מצא במסיבה, אף על פי שהוא לא פגש עדיין את אמם.
טד פוגש בסטלה, רופאה נחמדה איתה הוא יוצא במהלך העונה.
רובין שוכבת עם ברני לאחר שהחבר שלה עזב אותה, וכאשר טד שומע על כך הוא מנתק את הקשר שלו עם ברני.
באותו זמן, מחבלת אישה מסתורית בניסיונותיו של ברני להתחיל עם נשים.
לאחר פרק שלם של "פלייאוף הנשים שיצאו עם בארני", האישה המסתורית מתגלה לבסוף כאַבִּי (בריטני ספירס), המזכירה של סטלה (הרופאה איתה טד יוצא), אשר רוצה לנקום בברני על כך שהוא לא התקשר אליה לאחר שהם שכבו.
בפרק הסיום של העונה טד וברני נפגעים בתאונת דרכים ומחליטים לחדש את הקשר ביניהם.
ברני מבין שיש לו רגשות עמוקים כלפי רובין וטד מציע נישואים לסטלה.
סטלה מסכימה להתחתן עם טד.
רובין מקבלת הצעת עבודה ביפן ועונה לה בחיוב, אך מתפטרת וחוזרת לניו יורק כדי להיות בחתונתו של טד.
לאחר שסטלה מסרבת להגעתה של רובין לחתונתם מפאת היותה האקסית של טד, מתעוררת בעיה כי טוני, בעלה לשעבר ואבי ילדתה של סטלה, מסרב להביא את הילדה המשותפת לחתונה.
טד נשלח להביא את הילדה ובסופו של דבר מזמין גם את טוני לחתונה.
לאחר שסטלה פוגשת את טוני, היא נוטשת את טד תחת החופה וחוזרת לזרועותיו של טוני.
ברני נאבק ומנסה להדחיק את הרגשות שיש לו כלפי רובין.
טד ורובין הופכים להיות שותפים לאחר שמרשל ולילי עוברים לביתם החדש (ומתלבטים בשאלה האם להביא תינוק לעולם).
רובין מקבלת עבודה כמגישת תוכנית בוקר שמשודרת ב-4 לפנות בוקר.
לקראת סיום העונה טד פוגש את סטלה ואת טוני, פגישה שלדברי טד העתידי "שינתה את חייו".
טד מגלה שלברני יש רגשות כלפי רובין, ומרשה לו להציע לה לצאת איתו.
בפרק סיום העונה רובין מגלה שברני אוהב אותה, ואילו טד משתכנע לקבל הצעה להיות מרצה לארכיטקטורה באוניברסיטה במקום להמשיך לעבוד כארכיטקט.
טד העתידי מגלה לנו שאשתו של טד (האמא), הייתה באותה כיתה אליה נכנס טד בתור מרצה.
בפרק הראשון מסתבר שטד נכנס בטעות לכיתת כלכלה ולא לכיתת הארכיטקטורה, ואף עושה מעצמו צחוק כשהוא מתחיל להרצות בעודו משוכנע שהוא בכיתה הנכונה.
רובין וברני מנהלים מערכת יחסים אך לבסוף מחליטים להיפרד.
במהלך העונה גם ברני וגם רובין מראים רגשות חרטה על אובדן מערכת היחסים ביניהם.
מרשל נותן סטירה נוספת לברני (הרביעית מתוך חמש), בחג ה-"Slapsgiving" פרי המצאתו.
טד יוצא עם דוקטורנטית בשם סינדי (רייצ'ל בילסון) שמסתבר שהיא השותפה לדירה של אשתו העתידית (ובעת שהותו בדירתה טד אומנם אינו פוגש את אשתו לעתיד אך זוכה לראות את קרסולה).
טד קונה בית למרות מחאת החברים כי הבית ישן, מוזנח ואף מסוכן, ומחליט לשפצו.
טד העתידי מגלה לנו שזהו אותו הבית בו מתגוררת המשפחה העתידית ובו יושבים הילדים שמקשיבים לסיפורו.
לילי ומרשל עדיין לא בטוחים האם הם רוצים להביא תינוק לעולם ומשאירים את ההחלטה בידי הגורל.
בתחילת העונה מתגלה כי החבורה פגשה "כפילים" של עצמם: גרסה לסבית של רובין, גרסה משופמת של מרשל, חשפנית שנראית בדיוק כמו לילי, ומאוחר יותר הם רואים מתאבק שנראה בדיוק כמו טד.
בעקבות כך לילי ומרשל מחליטים שברגע שיפגשו את הכפיל של ברני יהיה זה הסימן של היקום להודיע להם שעליהם להיכנס להיריון.
בסוף העונה לילי ומרשל רואים נהג מונית ואומן רחוב זהים לברני (כשבפועל זה היה ברני האמיתי בתחפושות).
לילי ומרשל אומנם מגלים את ההונאה, אך בהמשך לילי מדמיינת שמוכר בדוכן נראה כמו ברני והם מחליטים להביא תינוק לעולם.
רובין פוגשת את דון, אשר עובד איתה בהנחיית תוכנית הבוקר, ומחליטה לצאת איתו ובהמשך אף לעבור לגור איתו.
בפרק הסיום מקבלת רובין הצעת עבודה בשיקגו, אך מחליטה שמשום אהבתה לדון, תוותר על ההצעה המפתה ותישאר בניו יורק, רק כדי לגלות שדון עצמו קיבל את ההצעה הנ"ל ומשום כך הוא עובר לשיקגו ונפרד מרובין.
בעקבות הפרידה, רובין חוזרת לגור עם טד.
העונה נפתחת במה שנראה כיום חתונתם של טד והאמא, אך בסיום הפרק הראשון טד העתידי מגלה שזהו היום בו הם נפגשו.
רובין מנסה להתאושש מהפרידה מדון, טד פוגש שוב את סינדי (השותפה של אשתו לעתיד) ומרשל ולילי מנסים להיכנס להיריון.
כחלק מהניסיון להיכנס להיריון פוגשים מרשל ולילי את הכפיל האמיתי של ברני, כרופא בענייני פוריות.
טד חוזר לעבוד על הבניין החדש של GNB, היכן שברני ומרשל עובדים.
ברני מתאהב בנורה – חברתה של רובין, אך הורס את הקשר בכך שהוא משקר לה על ציפיותיו ממנה.
אביו של מרשל מת ומרשל מנסה להתמודד עם מותו.
טד פוגש את זואי (ג'ניפר מוריסון), שמנסה למנוע את הקמת הבניין החדש של GNB שכדי לבנותו צריך להרוס בניין היסטורי שהיא מנסה לשמר.
בתחילה טד עוזר לה כי ברצונו לצאת איתה, אולם כאשר הוא מגלה שהיא נשואה ל"קפטן", מפסיק לעזור לה והם הופכים לאויבים.
בהמשך זואי מתחברת לחבורה, מתחילה לבלות איתם בבר ואף חוגגת איתם את חג ההודיה, חרף אי רצונו של טד.
בהמשך מתגלה שבין זואי לבעלה "הקפטן" יש בעיות בנישואים ושהם נפרדו.
באותו הפרק מתגלה שטד מאוהב בזואי ושזואי מאוהבת בו, ובעזרתו של מרשל הם מגלים זאת.
מרשל בתורו נשאר בבית אמו לאחר מות אביו כדי לעזור לה ולאחיו להתמודד עם האובדן, ומנהל קשר רציף עם החבורה בטלפון.
בעקבות האובדן של מרשל, ברני מחליט לגלות מי אביו האמיתי ואפילו מחזק איתו את הקשר.
מרשל ולילי מצליחים להיכנס להיריון.
זואי וטד נפרדים והבניין הישן שזואי פעלה לשימורו נהרס.
העונה נחתמת בסצנה מהחתונה איתה נפתחה, ומגלים שברני הוא החתן.
העונה מתחילה בסצנה מהחתונה של ברני, אך לא יודעים מי הכלה.
משם חוזרים אחורה אל חתונתו של פאנצ'י, חברו של טד מקליבלנד.
ברני רוצה לחזור לנורה, רובין רוצה לחזור לברני וטד בכלל איבד את האופטימיות של ההתאהבות, עד שהוא פוגש בדמות מוכרת, ויקטוריה (הבחורה איתה יצא טד במהלך העונה הראשונה ונפרד ממנה משום שהיה מאוהב ברובין).
ויקטוריה מספרת לטד שהיא מאורסת, וכשהם מדברים על הזוגיות של טד היא מוסיפה פרט קטן: טד לעולם לא יצליח להיות במערכת יחסים נורמלית מכיוון שטד עדיין בקשר עם רובין.
ברני מפסיד למרשל בהתערבות נוספת וכך עליו ללבוש עניבה עם ציור של ברווזים במשך שנה ורובין מנסה להתמודד עם רגשותיה כלפי ברני, בעוד הוא עושה דבר אשר מעולם לא עשה – מחזר אחרי בחורה אחת בלבד: נורה.
רובין נאלצת ללכת לפסיכולוג, קווין (קאל פן), כיוון שכתוצאה מההתאהבות בברני היא תקפה בחורה, אולם היא מפתחת רגשות כלפי קווין והם מתחילים לצאת.
ברני צריך לפגוש את ההורים של נורה ומפחד שהם יצחקו עליו בגלל העניבה עם ציור הברווזים, לכן מרשל מרשה לו להוריד אותה בתמורה לעוד 3 סטירות (כאשר נותרה למרשל עוד סטירה אחת בלבד).
מרשל מיד נותן לו שתי סטירות אולם שומר עוד שתיים נוספות לעתיד.
באחד הלילות שהתחוללה הסופה איירין בניו יורק, רובין וברני כמעט והתנשקו, אך שיחה מאביה של רובין קטעה אותם.
כששניהם נזכרו ברגע זה, החלו להתנשק וסיימו את הערב ביחד.
הם החליטו לספר לקווין ולנורה על התקרית, על מנת לנסות לחזור להיות זוג – אך לבסוף רק ברני עושה זאת, ומסיים בזאת את הקשר עם נורה.
מרשל ולילי עוברים ללונג איילנד, לדירה שסבא וסבתא של לילי נתנו להם במתנה.
בחג ההודיה בביתם החדש, רובין חושפת לברני שהיא בהיריון, וזה דווקא משמח את ברני שרוצה מאוד להיות אב.
אך לאחר מכן מתגלה שלא רק שהיא לא בהיריון, אלא שהיא בעצם עקרה, והדבר גורם לה לרצות ילדים משלה לתקופה מאוד קצרה.
בהמשך הרצון הזה פג וטד מספר לילדיו שרובין ויתרה על העניין והצליחה לעשות דברים רבים בחייה, ומעולם לא הייתה בודדה.
במהלך חופשה משותפת עם מרשל ולילי, קווין מציע לרובין נישואים, היא נעתרת להצעתו של קווין, ומתוודה בפניו על כך שהיא עקרה.
כשהוא מציע אימוץ היא מודיעה לו שהיא לא רוצה ילדים כלל.
הם נפרדים לאחר שרובין אומרת לו שהיא לעולם לא תרצה ילדים.
כשרובין באה לספר לטד על הפרידה, ותוהה בפניו אם היא תצליח למצוא מישהו שיאהב אותה כמו שהיא, טד אומר לרובין שהוא אוהב אותה והם מתנשקים.
לבסוף רובין מבינה שהיא לא אוהבת את טד, ושזה לא ילך ביניהם, ומרשל אומר לרובין שעליה לעזוב את הדירה, כדי שטד יצליח להתגבר עליה.
וכך הם מפסיקים לדבר לתקופה ארוכה.
רובין עוברת לגור אצל מרשל ולילי וחווה אורח חיים שונה משהכירה.
היא מחליטה שחיי הפרוורים הם לא לטעמה.
לילי ומרשל מודים בפני רובין שגם הם לא אוהבים לגור בפרוורים.
טד לכאורה רדוף על ידי "הרוח" של רובין, שעזבה את הדירה, אך הוא מבין שזו בעצם הרוח שלו שצריכה שינוי ומחליט לתת את הדירה – למרשל ולילי.
ברני פוגש בחורה בשם קווין, ומגלה שהיא מוצאת חן בעיניו, אך עד מהרה הוא מגלה שהיא עובדת כחשפנית במועדון החשפנות האהוב עליו.
בסופו של דבר הם מתחילים לצאת, וברני שוב מתמסד לקשר עם בחורה אחת בלבד, ומאוהב בה עד כדי כך שבתחילה היא מנצלת אותו, אך הוא מתפכח והם מחליטים להיות זוג.
עם זאת עניין החשפנות מפריע לו מאוד.
טד לא מצליח להתגבר על רובין, וברני מסייע לו באמצעות מציאת שלושה בליינד דייטים באינטרנט.
שתי הבחורות הראשונות מזכירות לו את רובין, אך עם השלישית הוא מצליח לסיים את הלילה במיטה.
מרשל משתגע ולחוץ לקראת הולדת התינוק ולילי, שזקוקה למנוחה, משטה בו ושולחת אותו עם בארני לאטלנטיק סיטי.
טד הוזה את רובין, שאומרת לו שגם היא וגם הוא זקוקים לקשר המשותף שלהם, כידידים שבאמת אוהבים זה את זה.
טד פוגש את רובין וחוזר לדבר איתה בתזמון לא טוב, משום שלילי קיבלה צירי לידה בזמן שמרשל עם ברני באטלנטיק סיטי כשהוא שיכור כלוט.
במרוץ נגד הזמן ברני מנסה להביא את מרשל לבית החולים ובינתיים טד ורובין מסייעים ללילי ומסיחים את דעתה מצירי לידה במגוון סיפורים משעשעים על החבורה מכל הזמנים.
לבסוף לילי מגיעה לבית החולים ויולדת בן זכר.
הם בוחרים לקרוא לו מארווין, על שם אביו המנוח של מרשל ובוחרים בשם אמצעי שברני ביקש מהם שיקראו לו: "חכה לזה" (Wait For It), בתמורה לעזרתו להבאת מרשל לבית החולים במהרה.
רובין מנסה לצלם תמונה מוצלחת של ההורים הטריים עם בנם, אך בכל פעם משהו משתבש.
היא מדברת עם טד ומציגה בפניו את העובדה שעל אף רצונו להתמסד, הוא תמיד בוחר בבחורות שאין לו עתיד איתן.
כדוגמתה, כמו סטלה שעזבה אותו לטובת בעלה לשעבר וכזואי ששנאה את עבודתו.
טד מבין שרק עם ויקטוריה היה לו סיכוי ורק רובין הפריעה לו להמשיך להיות איתה.
הוא יוצר איתה קשר מחדש והיא נעתרת לבקשתו לפגוש אותה.
היא מגיעה לבר בשמלת כלה לאחר שברחה מחתונתה, והיא מציעה לטד לנסוע ביחד איתה אל השקיעה ולהיות ביחד.
טד נזכר בחתונתו עם סטלה ולא מסוגל לעשות זאת, ונוסע להחזיר אותה לחתונה.
בהגיעם לשם הוא משנה את דעתו, והוא וויקטוריה נוסעים יחדיו אל השקיעה.
בינתיים ברני וקווין נוסעים לחופשה אך הם מתעכבים בשדה התעופה כשחפץ מוזר במזוודתו של ברני נחשב כחשוד.
הוא טוען שזהו קסם ושאסור לו לגלות את הטריק.
לבסוף הוא מחליט לבצע את הטריק בפניהם משום שקווין החליטה לספר שהיא התפטרה מעבודתה כחשפנית והטריק מתגלה כהצעת נישואים, לה קווין מסכימה.
הסצנה האחרונה לעונה שבה לחתונתו של ברני, לילי אומרת לטד שהכלה רוצה לראות אותו, הוא נכנס לחדרה ומתגלה שהכלה היא לא אחרת מאשר רובין.
העונה השמינית נפתחת בחתונתם של ברני ורובין.
שניהם נראים לחוצים מאוד (שניהם מנסים לברוח מהחתונה).
לאחר מכן, הסיפור חוזר מספר חודשים לאחור – טד בורח עם ויקטוריה, שנטשה את ארוסה קלאוס בחתונתם.
בסוף הפרק הראשון מסביר קלאוס לטד שהוא מחפש את "האחת" וזאת לא ויקטוריה, ולכן גם הוא בורח.
רובין מתחילה לצאת עם האהבה הסודית שלה, ניק, שאותו פגשה מספר שנים קודם לכן.
ברני מנסה להסתיר מקווין ללא הצלחה את העובדה שרובין והוא יצאו, ומרשל ולילי ממשיכים בגידול תינוקם מארווין.
בסוף הפרק הראשון טד יושב בתחנת רכבת אחרי שחזר מחתונתם של ברני ורובין, והאמא יוצאת ממונית ממש באותה תחנה, מוסתרת על ידי אותה מטרייה צהובה.
הסיפור מתקדם בחודש, לתקופה שטד מכנה "סתיו הפרידות".
ברני מנסה להחתים את קווין על הסכם ממון מפורט, מה שגורם לערעור בכל ארבע מערכות היחסים.
לאחר ריבים ממושכים השלימו כל הזוגות, למעט ברני וקווין שמבינים שזה לא יצליח ביניהם, והם נפרדים.
טד אינו מבין רמזים שוויקטוריה שולחת לו על כוונתה למסד את הקשר.
לבסוף הוא מבין ומציע לה נישואין, אך היא מבקשת ממנו לסיים את קשריו עם רובין.
טד מסרב וויקטוריה בתגובה עוזבת והם נפרדים.
טד מבקש ממרשל ולילי שלא לספר לרובין שהוא וויקטוריה נפרדו בגללה, אך טד העתידי מספר שהיא גילתה זאת בשלב מסוים.
רובין מחליטה להיפרד מניק, אך היא לא מצליחה לומר לו זאת.
ברני מספר לניק בפני רובין שהוא עדיין אוהב אותה והוא רוצה שניק ייפרד ממנה.
לאחר שניק עוזב, ברני מכחיש את אהבתו לרובין וטוען ששיקר לניק כדי לסיים את הקשר.
כך נגמר סתיו הפרידות (התקופה בה ברני, טד ורובין נפרדו מבני זוגם).
מרשל מציע את מועמדותו להיות שופט.
ברני מנסה להציע לרובין לחזור אך היא מסרבת ולכן ברני מחליט להפסיק לרדוף אחריה.
רובין משתגעת מכך ומנסה לחזור לברני, אבל הוא יוצא עם שותפתה לעבודה פטריס.
רובין מנסה להפריד ביניהם בכוח.
ברני מספר לטד שהוא מתכוון להציע לפטריס נישואים אבל אסור לו לספר על כך לאף אחד, אך טד לא מצליח להתאפק ומספר לרובין, שמנסה לעצור את ברני.
הסיפור מתגלה כמהלך ארוך ומורכב של ברני לזכות באהבתה של רובין.
רובין וברני מתכוננים לחתונה וטד עוזר בהכנות, אך מגלה שקשה לו עם זה שרובין מתחתנת עם מישהו אחר.
בקפיצה לעתיד אנו מגלים שהלהקה שטד שכר לחתונה שלהם הבריזה, והוא נאלץ להזמין ברגע האחרון להקת חתונות אחרת, בה מנגנת הבסיסטית שלימים תהיה אשתו של טד.
לילי מתוודה שקשה לה עם היותה אמא משום שהיא ויתרה על קריירת האומנות שלה, וכשהיא מקבלת הצעה לעבור לרומא לשנה היא מסכימה.
מתגלה כי לפני שנים רובין קברה תליון בו היא תכננה להשתמש כחפץ הישן בטקס בחתונתה.
לאחר שהיא מחפשת אותו היא מגלה שהקופסה בו הוא הוחבא ריקה ומפרשת זאת כסימן שהיא לא צריכה להתחתן, טד משכנע אותה שזאת טעות ושעליה להמשיך בחתונתה.
בפרק האחרון בעונה טד מגלה ללילי שהוא עובר לשיקגו כי קשה לו עם העובדה שרובין תתחתן עם ברני.
לילי מגלה לטד שרובין העבירה את התליון לקופסת העפרונות של טד כשהוא עמד להינשא לסטלה.
טד מחליט להביא את התליון לרובין בתור מתנת חתונה.
מרשל מתקבל לעבודה בתור שופט ועליו לבחור בין נסיעה לרומא עם משפחתו לשנה לבין עבודת חלומותיו.
העונה מסתיימת בסצנה בה נחשפים לראשונה פניה של האמא, (השחקנית כריסטין מיליאוטי) במגפיים, אוחזת גיטרה בס ומטרייה צהובה, שלושתם סימנים שטד העתידי תיאר בעבר ככאלה שקשורים למי שתהיה אשתו ואם ילדיו, קונה כרטיס רכבת לתחנת פארהמפטון, שבה ידוע שהיא וטד נפגשו לראשונה.
העונה התשיעית עוסקת ב-55 השעות שלפני החתונה של ברני ושל רובין, במהלכן כל הדמויות הראשיות פוגשות באמא (אשתו העתידית של טד) למעט טד.
לילי היא הראשונה שפגשה אותה לאחר שהשתעממה בנסיעה עם טד, והחליטה לקחת רכבת כדי להגיע לחתונה.
ברני הוא השני שמוצגת פגישתו עם האמא, בפלשבק בו הוא מנסה להתחיל איתה, והיא עוזרת לו להבין שהוא רוצה להתחתן עם רובין.
מרשל הוא השלישי שפוגש את אשתו של טד, לאחר שהיא נותנת לו טרמפ לחתונה והוא עוזר לה לעמוד על שלה ולהופיע בחתונה.
מרשל נאלץ לרדת מהטיסה שלו חזרה ממינסוטה מכיוון שהוא ובחורה בשם דפני (שרי שפרד) התנהגו בצורה לא הולמת, וצריך להגיע לפארהמפטון איתה בנסיעה במכונית.
לאחר הרבה דיבורים וריבים עם דפני, הוא מבין שיוכל לספר ללילי שהוא התקבל להיות שופט רק כשיגיע, מה שיכול לקחת הרבה זמן, אז הוא מחליט להודיע לה בטלפון, והיא אומרת לו שברגע שהוא יגיע, יהיה ריב גדול מאוד.
בזריחת יום החתונה טד ורובין מחפשים את ברני, אחרי שזה השתכר כלוט בלילה שלפני החתונה.
במהלך החיפושים בחוף הים טד מתוודה בפני רובין שהוא תמיד אהב אותה, וכי הוא מתכוון לעבור לשיקגו על מנת להתחיל חיים חדשים.
לילי ומרשל מתפייסים ומחליטים להישאר בניו יורק, בעוד לילי מוותרת על חלומה לטובת חלומו של מרשל, אך לאחר שהיא מגלה שהיא בהיריון שני הם מחליטים לעבור לרומא בכל זאת.
בסצנה עתידית אנו מגלים כי לבתם השנייה קוראים דייזי וכי היא גדלה באיטליה.
מועד החתונה, שנקבע לשש בערב, מתקרב, ולאחר שהחבורה פוגשת את גארי בלאומן, קולגה של ברני, טד מסביר לילדים שלו כמה קל לאבד קשר עם מכרים ותיקים ולכן חשוב לשמור על קשר איתם.
בסיום הפרק מספרים מה עלה בגורל כל אחת מדמויות המשנה בסדרה.
רגע לפני החתונה ברני ורובין מקבלים "רגליים קרות" כל אחד בחדרו.
לילי ומרשל מרגיעים את ברני ועוזרים לו לכתוב את נדר החתונה שלו.
טד מנסה להרגיע את רובין, אף על פי שהיא מתעקשת שהיא הייתה רוצה שברני ימצא את התליון שלה.
טד, שמצא את התליון, נותן אותו לברני ומסביר לו שהוא צריך להעניק אותו לרובין.
ברני נותן את התליון לרובין, אך היא מצליחה לחלץ את האמת מטד.
כשהיא מבינה שטד התאמץ להשיג לה את התליון, היא חושבת שאולי היא צריכה להתחתן עם טד, והיא מציעה לברוח איתו מהחתונה ולעבור לשיקגו.
טד מסרב, ומסביר שהוא כבר לא מרגיש ככה כלפיה, והוא לא יכול להיות שותף לבריחת כלה ביום כלולותיה בפעם השלישית (לאחר סטלה וויקטוריה).
רובין מחליטה לברוח לבדה ובמנוסתה נתקלת בנגנית הבס של להקת החתונה – האמא, ומתנגשת בה.
האמא מבינה שרובין רוצה לבטל את החתונה ומציעה לה לקחת שלוש נשימות עמוקות.
לאחר שהיא עושה כך, רואה רובין את ברני, שנודר נדר להיות תמיד כן איתה, מה שמרגיע את חששותיה לגבי החתונה.
על מזבח החתונה ברני מקבל שוב "רגליים קרות" ומרשל סוטר לו, בפעם החמישית, ובכך מסיים את התערבות הסטירות.
במסיבה לאחר מכן, טד רואה את האמא, טרייסי, ומתאהב בה.
במהלך הפרק האחרון שזורים קטעים מעתיד החבורה: טד מבטל את המעבר לשיקגו, ללילי ולמרשל יש שלושה ילדים, ברני ורובין מתגרשים בעקבות הקפיצה בקריירה של רובין.
ברני חוזר לדרכיו הישנות ולרדיפת שמלות, אך לאחר שהוא מכניס אישה להיריון, ברני הופך לאב לילדה שהוא אוהב ומשנה את דרכיו.
רובין הופכת למגישה מפורסמת, אבל מתגעגעת לטד ורוצה לחזור אליו.
בעקבות האירוסין של טד עם טרייסי היא מנתקת את הקשר עם החבורה.
בסוף הפרק מבינים שטרייסי נפטרה, ושטד סעד את מיטתה עד למותה.
הסיפור חוזר לזמן החתונה, כאשר גשום בחוץ והאמא עומדת בתחנת הרכבת עם המטרייה הצהובה.
טד ניגש אליה, היא מזהה אותו מעברה והם מבינים שהמטרייה הזו היא סימן לייעודם.
ראשי התיבות הכתובים על המטרייה הם ט"מ, טד מוסבי או טרייסי מק'קונל, שם האמא.
לאחר תיאור ההיכרות תחת המטרייה, חוזרים לחדר העבודה של טד בשנת 2030, בחלוף שש שנים ממות האמא, שם טד מסכם את סיפור ההיכרות לילדיו לוק ופני.
אך אז, הילדים מבינים שהסיפור אינו למעשה סיפור ההיכרות שלו עם אמם, אלא סיפור על כמה הוא אוהב את רובין, ומטרתו היא לבקש את אישורם לצאת איתה.
הילדים מסכימים, ואומרים שהם אוהבים אותה מאוד.
בסצנת הסיום, רובין נכנסת לדירתה עם כלבים חדשים כאשר מישהו מצלצל בפעמון הכניסה.
היא מנסה להפעיל קולית את הטלוויזיה כך שתראה לה את תמונת המצלצל, אך הפקודה הקולית לא עובדת, לכן היא פותחת את החלון.
היא רואה את טד מחזיק את קרן היער הכחולה (בדומה למה שהתרחש בפרק הראשון, 25 שנים מוקדם יותר) ומחייכת.
אליסון הניגן, השחקנית שמשחקת את דמותה של לילי, חשפה כי הסצנה האחרונה של הסדרה הייתה אמורה להיות החתונה של טד ורובין בה לילי משלמת חזרה למרשל חמישה דולרים בגין התערבותם על השאלה האם טד ורובין יתחתנו.
בדיסק ה-DVD של הסדרה ששוחרר לאחר סיומה, נוסף סוף אלטרנטיבי בו האמא לא מתה וטד חי איתה באושר.
שחקנים ראשיים ג'וש רדנור ג'ייסון סיגל קובי סמולדרס ניל פטריק האריס אליסון הניגן טד מוסבי מרשל אריקסוןרובין שרבטסקי בארני סטינסון לילי אולדרין
במרץ 2014, פורסם כי לאור הצלחתה של הסדרה וסיומה בעונה הקרובה, החלה רשת CBS לפתח סדרת ספין אוף בשם "איך פגשתי את אבא".
אולם אחרי שקרייג תומאס וקארטר בייס הפיקו פרק פיילוט שכתבה אמילי ספייווי, לא נמצא אולפן שירכוש את הסדרה, והיא בוטלה.
כשנתיים וחצי אחר כך, יצרו אייזיק אפטייקר ואליזבת ברגר גרסה חדשה של סדרת הספין אוף, אולם השניים קודמו לתפקידי מפיקים שותפים בסדרה "החיים עצמם" של NBC, ולא התפנו להפקת הסדרה שהם עצמם יצרו.
בעונת 2017–2018 ניסתה רשת "20th Television" לפתח בשנית עונה של הסדרה שיצרו אפטייקר וברגר, עם התסריטאית אליסון בנט, אך גם אז הפרויקט לא התקדם.
באפריל 2021 פורסם ששירות הסטרימינג "הולו" הזמין מאפטייקר וברגר עונה בת 10 פרקים, כאשר השניים, אשר יצרו את "איך פגשתי את אבא", ישמשו גם כתסריטאים ומפיקים ראשיים.
השחקנית הראשית תהיה הילרי דאף בתפקיד סופי, אשר תספר לבנה כיצד פגשה את אביו.
הסדרה תתרחש בשנת 2021, בתקופה שבה סופי וחבריה הקרובים נמצאים בעיצומו של ניסיון להבין מי הם בעצם, מה הם רוצים מחייהם, וכיצד להתאהב בעידן של אפליקציות היכרות ואפשרויות בלתי מוגבלות.
לסדרה היו שתי עונות, ובשנת 2024 הוחלט על ביטול המשך הסדרה.
מדרש איכה רבה (מכונה גם איכה רבתי, ובספרות הראשונים גם מדרש איכה או מדרש קינות), הוא חיבור דרשני המציג פירושים ודרשות סביב פרקיה ופסוקיה של מגילת איכה המקראית, ועניינו קינות על חורבנות בתי המקדש והאסונות שהתלוו להם.
כמו מדרש בראשית רבה וכמו הפסיקתא דרב כהנא, אף איכה רבה שייך לשכבה המוקדמת ביותר של ספרות המדרשים.
יש הטוענים כי נכתבה בסוף תקופת הסבוראים בשל העובדה כי מוזכרת בה "ממלכת ישמעאל" וזיהויה עם הכיבוש הערבי של ארץ ישראל.
אחרים הטוענים כי נכתבה בתחילתה (סביבות המאה החמישית).
המדרש מתחיל ב-36 פתיחתאות, (כגימטריה של "איכה") המיוחסות לחכמים מתקופת המשנה והתלמוד.
הפתיחות נפתחות בפסוק מהמקרא ורובן מסתיימות במשפט "כיון שחטאו - גלו.
וכיון שגלו, התחיל ירמיה מקונן עליהם, איכה".
פתיחתאות אלו, שבוודאות חוברו בידי מחבר המדרש, כוללות יותר מרבע מן החיבור כולו (עמודים מז:-נב: בדפוס ונציה 1545).
פתיחתאות אלו, וכנראה גם רוב הפירושים המדרשיים באיכה רבה הנסמכים על פסוקי מגילת איכה לפי הסדר (עמודים נב, ג - סו: בדפוס ונציה), נוצרו דרך דיונים שהתמקדו מראש בלימודה הישיר של מגילת איכה עצמה.
יש הנוהגים לעסוק ולעיין בפסוקיה של מגילת איכה במהלך תשעה באב.
דרשות שאינן פירוש ישיר לפסוקי איכה
חטיבת המדרש המוקדשת לפירוש רץ על פי סדר הפסוקים של מגילת איכה, ודומה במובנים רבים לחטיבה המדרשית של בראשית רבה.
לצד פירוש בסיסי של מילים ומשפטים מן המגילה, מופיעים בצמוד זה לזה הסברים מדרשיים שונים בשמם של מחברים ודרשנים שונים, מתקופות שונות.
אולם לצד אלה מופיעות גם דרשות שאינן נובעות ישירות מן העיון במגילת איכה דווקא, והקשר אל הפסוק באיכה הוא עקיף או שולי בדרשה.
לכמה פסוקים נוספו סיפורים שעל הסיטואציה שעלתה מהן שבו נדרש הפסוק או הקינה של איכה.
סיפורים אלה מפרטים אפיזודות שונות בסבלן של ישראל – הן בימי בית ראשון הן בימי בית שני והן בעקבות מרד בר כוכבא – והם מן החלקים המרשימים ביותר של מדרש איכה רבה.
כאלה הם למשל הסיפורים המוצמדים לפסוק הראשון של מגילת איכה אודות גדולתה ותפארתה של ירושלים וחכמת תושביה.
עשרה סיפורים מעמידים השוואה בין ירושלים לאתונה.
מהדורת הדפוס הראשון, נדפסה לראשונה בפזארו או בקושטא במאה ה-16, והיא המהדורה שעליה התבסס מאוחר יותר דפוס וילנא.
שלמה בובר, מצא כתב יד בספריית הקנזטנזה ברומא, הכולל שינויים משמעותיים מנוסח הדפוס הראשון, וכן ליקט כתבי יד מספריות נוספות, והדפיס על פיהם את מהדורתו, שאותה החשיב לקדומה ולמקורית יותר.
כיום מקובלת בקרב החוקרים ההשערה שלחיבור היו מהדורות שונות כבר בעת כתיבתו.
איך להיפטר מבחור בעשרה ימים הוא קומדיה רומנטית על עיתונאית "שעושה מחקר" עבור כתבה אותה היא הולכת לפרסם.
הכתבה "איך להיפטר מבחור בעשרה ימים" צריכה לחשוף בפני הקוראות הנשיות את כל אותן טעויות עליהן הן חוזרות כאשר הן יוצאות עם בחור ובעקבותיהן הן נזרקות.
אנדי אנדרסון (קייט הדסון) היא עיתונאית ובעלת טור במגזין הנשים "קומפוסייר" בניו יורק.
ככותבת סדרת מאמרים בנושא "איך לעשות", היא אינה מרוצה מעבודתה ומבקשת לכתוב על נושאים רציניים יותר.
כאשר חברתה מישל (קתרין האן) חווה פרידה נוספת, אנדי מקבלת השראה לכתוב מאמר בנושא "איך להיפטר מגבר ב-10 ימים".
היא מתחילה לצאת עם גבר ותנסה להרחיק אותו "רק באמצעות הטעויות הקלאסיות שנשים עושות".
במקביל, מנהל הפרסום בנג'מין "בן" בארי (מתיו מקונוהיי) מחפש להתרחק מתחום הבירה והספורט הרגיל שלו על ידי הובלת קמפיין פרסום יוקרתי עבור חברת יהלומים.
בן פוגש את הבוס שלו פיליפ וורן (רוברט קליין), ואת עמיתיו המתחרים ג'ודי ספירס (מישל ויליאמס) וג'ודי גרין (שלום הארלו) בבר.
כדי להוכיח שהוא מסוגל לשכנע נשים, בן מהמר שהוא יכול לגרום לכל אישה להתאהב בו.
פיליפ מסכים שאם יוכל להשיג זאת בנשף החברה ב-10 ימים, הוא יוביל את קמפיין היהלומים.
ספירס וגרין, שהיו במשרדי מגזין "קומפוסייר" מוקדם יותר באותו יום וידעו על הכתבה של אנדי, בוחרים בה כאישה להימור.
בן ואנדי מתחילים את מערכת היחסים שלהם, מבלי לחשוף את כוונותיהם האמיתיות.
עד מהרה, אנדי מתחילה בסדרה של פעולות כדי להרחיק את בן, כולל לגרום לו להחמיץ את הרגעים האחרונים של משחק של הניקס, יצירת אלבום תמונות של ילדיהם העתידיים, ומילוי דירתו במוצרי היגיינה נשית.
במהלך ערב משחקי פוקר של בן וחבריו, אנדי מתנהגת בצורה שערורייתית וגורמת לבן להיפרד ממנה סופית, להקלתה.
עם זאת, חבריו של בן, טוני (אדם גולדברג) ות'אייר (תומאס לנון), דוחפים אותו להישאר בדרך, ומציעים טיפול זוגי.
בן רודף אחרי אנדי והיא מסכימה בחוסר רצון להמשיך את מערכת היחסים.
אנדי גורמת לחברתה הטובה, מישל, להתחזות למטפלת זוגית ויחד הם מבקרים את בן, שמפייס אותם בכך שמציע להכיר לאנדי את משפחתו בסטטן איילנד באותו סוף שבוע.
במהלך הטיול, אנדי מגלה שהיא באמת אוהבת את משפחתו, ומתרגשת כשאמו של בן מבקשת ממנה לא לשבור את ליבו.
בן ואנדי מתחילים ליצור קשר אמיתי.
אנדי ובן הולכים יחד לנשף החברה.
פיליפ פוגש את אנדי, ומאוחר יותר אומר לבן שהוא "פגש אותה, היא אוהבת אותך, אתה מנצח".
כדי לחבל בבן, ג'ודי ספירס וג'ודי גרין מספרות לטוני ולת'אייר שאנדי ידעה על ההימור כל הזמן ושיחקה יחד כדי לעזור לבן לנצח.
טוני ות'אייר מבקשים מאנדי לשמור על שתיקה.
במקביל, הבוסית של אנדי, לאנה (ביבי ניווירת'), שלא מודעת לתפקידו של בן, מספרת לו על המאמר של אנדי.
לאחר שאנדי מנסה להשפיל את בן מול כל הנוכחים במסיבה, הוא מגיב באותו אופן.
השניים רבים על הבמה ונפרדים.
טוני מראה לבן את המאמר הבא של אנדי, שבו היא כותבת כיצד "איבדה את הבחור היחיד שאי פעם התאהבתי בו".
כשהוא הולך לראות אותה, הוא מגלה שהיא התפטרה מעבודתה ב'קומפוסייר', מכיוון שלאנה עדיין מסרבת לתת לה לכתוב על נושאים רציניים, והיא בדרכה לוושינגטון לראיון עבודה.
בן רודף אחרי המונית שלה ומבקש מאנדי לעצור בצד.
הוא שואל אותה אם מה שכתבה בכתבה היה נכון, וכשהיא אומרת שכן, הוא מתעמת איתה וכועס עליה.
אך בכל זאת הם חושפים את רגשותיהם האמיתיים אחד כלפי השני ומתנשקים.
קייט הדסון – אנדי אנדרסון
מתיו מקונוהיי – בנג'מין (בן) בארי
קתרין האן – מישל רובין
ביבי ניווירת' – לאנה ג'אנג'
מישל ויליאמס – ג'ודי ספירס
שלום הארלו – ג'ודי גרין
רוברט קליין – פיליפ וורן
גווינת' פאלטרו במקור הייתה אמורה לשחק את אנדי אנדרסון במקום קייט הדסון, אך פאלטרו עבדה על תפקידה הראשי בסרט קומדיה רומנטית אחר "דיילת בעננים".
קייט הדסון אמרה שהתעקשה ללהק את מתיו מקונוהיי למאהב שלה בסרט כי הרגישה שהמלהקים שקלו את השחקן הלא נכון לפני כן, ורצתה מישהו עם כימיה מצוינת ואיכות דומה של "כוכב קולנוע", וכשהיא פגשה את מקונוהיי, היא ידעה שהוא הבחירה הנכונה, מה שהוביל לדינמיקה האייקונית שלהם.
היא לא רצתה מישהו אחר.
היא רצתה רק את מקונוהיי, מתוך תחושה שיש להם אנרגיה טובה וכימיה מיידית וטבעית יחד.
השמלה הצהובה שקייט הדסון לבשה בסרט נוצרה ועוצבה על ידי קרולינה הררה יחד עם מעצבת התלבושות של הסרט.
השרשרת שהיא עונדת עם השמלה הצהובה נקראת, בסרט, "יהלום איזדורה", על שם איזדורה דאנקן.
היהלום הצהוב במשקל 80 קראט בשרשרת עוצב על ידי הארי ווינסטון ושוויו 6 מיליון דולר.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע לראשונה ב-7 בפברואר 2003 וגרף הכנסות של כ-23 מיליון דולר בשבוע הראשון בלבד, ובסופו של דבר הסרט גרף הכנסות של כ-177.5 מיליון דולר ברחבי העולם.
גרסת ה-DVD יצאה ביולי 2003.
איכהורניה (שם מדעי: Eichornia) היה סוג פוליפילטי שכלל שבעה מינים של יקינתוני המים, שמאוחר יותר פוצל למספר סוגים.
יקינתון המים הוא השם העממי של הפרח.
יקינתון המים הוא צמח מים צף ירוק עד המקומי לדרום אמריקה הטרופית.
עם עלים אובליים רחבים, עבים ומבריקים.
יקינתון המים עשוי לצוף מעל פני המים עד לגובה מטר.
זהו מין פולש במקומות רבים בעולם.
לישראל פלש המין Pontederia crassipes - פונטדריה עבת-רגל (נקרא בעבר איכהורניה עבת-רגל), ואף השתלט על אתר הטבע העירוני אגמון הסופרלנד בראשון לציון.
העלים באורך 10–20 ס"מ וצפים מעל פני המים.
הם בעלי גבעולים נפוחים, ספוגיים וארוכים.
השורשים הנוצתיים נתלים בחופשיות ובעלי צבע סגול-שחור.
גבעול זקוף תומך בתפרחת יחידה של 8–15 פרחים מושכים במיוחד, לרוב בעלי צבע לוונדר עד ורדרד עם שישה עלי כותרת.
כאשר אינו פורח ניתן לבלבל את יקינתון המים עם לימנוביום ספוגי.
אחד מצמחי המים מהירי הצמיחה הידועים, יקינתון המים מתרבה בעיקר על ידי 'ראנרים' או שלוחות אשר בסופו של דבר יוצרות צמחי בת חדשים.
בנוסף הצמח מפתח כמויות גדולות של זרעים ואורך חייהם מגיע לשלושים שנה.
יקינתון המים הנפוץ, פונטדריה עבת-רגל, הוא בעל צימוח נמרץ ומסוגל להכפיל את אוכלוסייתו בשבועיים.
יקינתוני המים הופצו באופן נרחב ברחבי צפון אמריקה, אסיה, אוסטרליה ואפריקה.
לדוגמה ניתן למצוא אותם באזורי מים נרחבים בלואיזיאנה ובביצות קראלה בהודו.
באזורים רבים הם מינים פולשים חמורים, במיוחד איכהורניה עבת רגל.
לאחר שהופיעו לראשונה בצפון אמריקה ב-1984, יקינתונים בסדר גודל של 50 ק"ג למטר מרובע נשלפו מערוצי המים של פלורידה.
אמנם מאז הבעיה התמתנה, אבל ללא שליטה יקינתוני המים יכסו אגמים ובריכות באופן מוחלט, דבר זה משפיע מאוד על זרימת המים, מונע מקרני השמש להגיע לצמחי מים מקומיים, ומרוקן את המים מחמצן, ולעיתים גורם לתמותת דגים וצבים.