tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סלברג צמצם את כמות מנועי החיפוש ל-6 מנועים בלבד, ועל אף שהתקבלו תוצאות מדויקות יותר, המנוע לא נחשב למדויק כמו חיפוש שאילתות במנועים בודדים או פרטיים.
מנוע על נוסף בשם HotBot נוצר ב-1996. תוצאות החיפוש של המנוע שבזמנו היה בבעלות Wired הגיעו מ-Inktomi וממסד הנתונים של Direct Hit.
החיפוש היה מהיר ובנוסף המנוי היה מסוגל לבצע חיפוש בתוך תוצאות החיפוש שכבר נעשו בו.
Lycos קנו את המנוע בשנת 1998 אך פיתוח המנוע נכשל ונתח השוק שלו ירד בצורה דרסטית.
לאחר שעבר כמה שינויים עוצב HotBot מחדש, עם ממשק חיפוש פשוט, כשהתכונות שלו שולבו מחדש בתוך האתר של lycos.
lxquick הוא מנוע חיפוש הידוע עקב מדיניות הפרטיות שלו.
המנוע פותח ושוחרר בשנת 1998 על ידי דויד בודניק.
החל משנת 2000 עבר המנוע לידי בעלותה של Surfboard Holdin BV .
ב-2006 החל המנוע למחוק את נתוני הפרטיות של משתמשיו, בדומה לתהליך שבוצע ב-Scroogle (תוסף פרטיות לחיפוש בגוגל שנסגר ב-2012).
מדיניות הפרטיות של lxquick כוללת חוסר תיעוד של כתובות ה-IP של משתמשיו, אי שימוש ב-cookies אשר מזהים את המשתמשים, והימנעות מאיסוף ושיתוף המידע האישי עם גורמי צד שלישי.
במנוע זה צורת דירוג האתרים נעשית בשיטת הכוכבים, כלומר המשתמשים מדרגים את האתרים, ככל שאתר מקבל מספר כוכבים גבוה יותר זה מראה שהגולשים מצאו אותו כאמין ואיכותי יותר, ובגלל זה הדירוג שלו גבוה יותר.
התרבות מקורות המידע מרשתות חברתיות הביא להתפתחות מנועי חיפוש ייעודיים המאפשרים חיפוש בהם.
אחד ממנועי חיפוש אלה הוא Social Searcher שמחפש בו-זמנית בכמה וכמה רשתות חברתיות ומציג את הממצאים בלוח תצוגה מאוחד.
המידע שהמנועים האלו מקבלים ממשתמשים נעשים תוך כדי זה שהם שולחים שאילתות שונות לצד שלישי, בשביל לקבל תוצאות מספקים שונים.
בהתחשב בכך שאין מנוע חיפוש שמסוגל לקטלג את כל האתרים ברשת האינטרנט, יתרונו של מנוע העל הוא ביכולתו להחזיר תוצאות רבות יותר מאשר מנוע חיפוש יחיד.
על ידי שליחת שאילתות למספר מנועי חיפוש, אפשר להרחיב את פריסת החיפוש, דבר התורם במציאת מידע רב יותר.
המנוע משתמש במדדים שפותחו על ידי מנועי חיפוש אחרים.
הוא מכנס, ולעיתים קרובות גם מעבד תוצאות בדרכים ייחודיות.
מנוע העל מאחזר יותר תוצאות עם אותה כמות של מאמץ ביחס למנוע חיפוש יחיד.
נוסף על כך, המנוע חוסך את המאמץ של חיפוש במנועים שונים ואחרים כדי לאחזר מקורות שונים וכך מפחית את העבודה של המשתמש.
אם המטרה של המשתמש היא לקבל סקירה כללית של הנושא או לאחזר תשובות במהירות, אז הרב-מנוע עונה על גישה זאת.
במקום להשתמש במנועי חיפוש מרובים כמו יאהו או גוגל ולהשוות תוצאות, מנועי העל מסוגלים לאסוף את כל המידע ולשלב תוצאות במהירות.
הם יכולים לעשות את זה גם על ידי רישום תוצאות של כל שאילתה של המנוע ללא עיבוד נוסף, או על ידי ניתוח תוצאות ודירוגם לפי הכללים שלהם (IxQuick, Metacrawler, ו-Vivismo).
חסרונם העיקרי של מנועי-העל הוא במספר הגדול של תוצאות לא-רלוונטיות שהם מחזירים לעומת מנוע חיפוש בודד.
ניתן להתמודד עם בעיה זו על ידי ניסוח של שאילתות ממוקדות ושימוש באלגוריתם שיסנן את התוצאות הלא-רלוונטיות או ידחק אותן לסוף רשימת התוצאות.
מנועי העל אינם מסוגלים לפענח טופסי שאילתה או לתרגם תחביר שאילתה מלא.
מספר הקישורים שנוצרו על ידי מנועי העל מוגבלים, ולכן הם אינם מספקים למשתמש את התוצאות המלאות של השאילתה.
חיסרון נוסף הוא שרוב מנועי העל אינם מספקים יותר מעשרה קבצים מקושרים ממנוע חיפוש אחד, ואינם נעזרים במנועי חיפוש גדולים יותר לקבלת תוצאות.
בנוסף, ניתנת קדימות לדפי אינטרנט ממומנים המוצגים ראשונים.
חיפוש ברב-מנוע יוצר אשליה של כיסוי רב יותר של נושא השאילתה, בייחוד אם המידע אותו מחפש המשתמש הוא מידע פופולרי.
ישנה שכיחות בקבלת תוצאות זהות רבות ממנועי השאילתה.
בנוסף, למשתמשים יש קושי וחוסר ידע בביצוע חיפוש מתקדם, כך שלרוב יתבצע \חיפוש ברב-מנוע, וכתוצאה מכך התוצאות שמתקבלות הן לא מדויקות כמו בחיפוש מתקדם שנעשה במנוע חיפוש יחיד.
הרב-מנוע מקבל בקשת חיפוש יחידה מהמשתמש.
בקשת החיפוש עוברת אל מאגרי מידע של מנועי חיפוש נוספים.
הרב-מנוע אינו יוצר מסד נתונים לדפי אינטרנט, כי אם מסד נתונים וירטואלי כדי לשלב נתונים ממספר מקורות.
מאחר שכל מנוע חיפוש הוא ייחודי ובעל אלגוריתמים שונים המאפשרים לו ליצור מידע מדורג ייווצרו ערכים כפולים.
וכדי להסיר כפילויות "מנוע העל" מעבד את המידע ומפתח אלגוריתם משלו, כך בעצם נוצרת רשימה מעודכנת נטולת כפילויות עבור המשתמש.
מנועי החיפוש יגיבו בשלוש דרכים, כאשר "מנוע על" יוצר קשר עם מנועי חיפוש אחרים:
הם ישמשו כממשק ל"מנוע העל" וישתפו פעולה ביניהם, כמו גם גישה פרטית אל מסד הנתונים של האינדקס ושליחת עדכונים אל "מנוע העל" אם יבוצעו שינויים כלשהם באותו מסד נתונים.
מנועי החיפוש עשויים לעבוד ללא שיתוף פעולה, הם לא ימנעו גישה או יספקו גישה כלשהי לממשקים.
מנועי החיפוש יכולים להיות עוינים לחלוטין ולמנוע מ"מנוע העל" את הגישה למסד הנתונים שלהם.
בנסיבות חמורות יעשו זאת על ידי שימוש בשיטות משפטיות.
כאשר דף אינטרנט מקבל דירוג גבוה ממשתתפים במנועי חיפוש רבים, כך המידע שנמצא בו יותר רלוונטי ומשמעותי למשתמש.
אולם, לכל מנוע חיפוש יש שיטה שונה לדירוג האתרים האחד מהשני, לכן אתר מסוים עשוי לקבל דירוג גבוה במנוע חיפוש אחד ודירוג נמוך באחר.
בנוסף לכך, מכיוון שלכל מנוע חיפוש יש שיטה שונה בשביל לנסח שאילתות, האלגוריתם של מנוע-העל צריך 'לתרגם' את השאילתה של המשתמש כך שיצליח להתאים לכל אחד ממנועי החיפוש.
כתוצאה מכך, מנוע-העל לא יכול לנצל את כל אפשרויות החיפוש של המנועים השונים (לדוגמה, כאשר במנוע חיפוש אחד יש אפשרות שלא קיימת בשאר המנועים.
בנוסף, כל מנוע חיפוש אוסף מקורות דירוג שונים לכל אתר וברוב הפעמים מקורות המידע אינם זהים.
מדובר בבעיה משום ש"מנועי העל" מסתמכים על עקביות המידע של הדירוג על מנת ליצור חשבונות אמינים.
ספאמדקסינג היא מניפולציה מכוונת המתבצעת על ידי המפתח (האינדקס) של מנועי החיפוש, המשתמשת בכמה שיטות בשביל לתמרן את התוצאות הרלוונטיות או התוצאות הבולטות ביותר מקישורי המפתח, והתוצאות אינן מסודרות על פי הנוסח הרצוי.
ספאמדקסינג יכול להיות מאוד מתסכל עבור המשתמשים ובעייתי למנועי החיפוש והסיבה היא שהתוכן המאוחזר של החיפוש מספק תוצאות לא מדויקות או לא רלוונטיות לחלוטין.
בסופו של דבר מנוע חיפוש כזה יהיה חסר תועלת ולא אמין למשתמש.
על מנת לטפל בבעיה הופכים את האלגוריתמים של מנועי החיפוש למורכבים יותר ודואגים לשנות אותם בתדירות יומית.
מדובר באחת הבעיות המרכזיות עבור "מנועי על" מכיוון שהמניפולציה מחבלת במילות המפתח העיקריות של מנועי החיפוש השונים, אשר מסתמכים על פורמט רשימות דירוג.
ספאמדקסינג מתמרן את מערכת הדירוג הטבעית של מנועי החיפוש, כך שאתרים מסוימים מקבלים דירוג גבוה יותר מהדירוג האמיתי שלהם בפועל.
רב-חנק האמזונאס (שם מדעי: Corallus batesii) הוא מין נחש ממשפחת החנקיים ומהסוג בואה עצים המצוי ביערות האמזונאס.
הוא דומה מאוד למין רב-חנק אזמרגדי ושניהם שייכים לאותו הסוג.
מין זה התגלה ב-2009 וקיבל את שמו של החוקר הנרי בייטס שגילה את החקיינות הבטסיאנית.
אורכו יכול להגיע לאורך 1.8 מ' והוא מזכיר מאוד את הרב-חנק האזמרגדי אך בעל רצועות לבנות על גופו ועל שפתיו.
הוא ירוק ובעל עיניים גדולות וירוקות שלוכדות אור.
הוא פעיל בלילה ומטפס על העצים, שם הוא אורב לטרף הכולל מיני מכרסמים, לטאות, צפרדעים ועופות אותם הוא תופס מהאוויר.
הוא נכרך על החיה שתפס עד למותה.
הוא מצוי רק בג'ונגלים של אגן האמזונאס בדרום סורינאם, דרום ונצואלה, קולומביה, פרו וברזיל.
רב-חובל יורד עם ספינתו הוא ביטוי למסורת ימית ולפיה רב-חובל נושא באחריות המוחלטת לספינתו ולכל הנמצא עליה ובשעת חירום הוא יצילם, או יקריב חייו שעה שהוא מנסה לעשות זאת.
אף שהביטוי נקשר לעיתים קרובות לטביעת הטיטניק בשנת 1912, כשעל סיפונה רב-חובלה אדוארד סמית', הביטוי היה ידוע כבר 11 שנה לפחות בטרם טביעת הספינה.
ברוב המקרים רב-חובל אינו נוטש את ספינתו שעה שהיא במצוקה ומתרכז בהצלת אנשיו.
כך נותר רב-חובל הספינה אחרון הנוטשים את סיפונה, או שהוא טובע יחד עם ספינתו.
הרעיון ולפיו רב-חובל יורד עם ספינתו קשור לרעיון אחר מן המאה ה-19 ולפיו "נשים וילדים תחילה".
שניהם משקפים אידיאלים ויקטוריאניים של התנהגות אבירית ולפיה מצופה כי בני המעמדות הגבוהים יתנהגו בהתאם לערכים כמו שירות אלה שמעמדם פחות.
התנהגותם של רב-חובל אנית הוד מלכותה בירקנהד ואנשי צוותו, בעת טביעתה בשנת 1852, זכו לשבחים מרבים בציבור כיוון שהם הקריבו עצמם כדי להציל תחילה נשים וילדים.
שירו של רודיארד קיפלינג "Soldier an' Sailor Too" וספרו של סמואל סמיילס "Self help" מדגישים את אומץ לבם של האנשים שעמדו בהקשב וניגנו בתזמורת שעה שספינתם שקעה במצולות.
משמעותו המילולית של הביטוי היא שרב-חובל יהיה אחרון האנשים לעזוב ספינה בעודו בחיים, קודם לטביעתה או להריסתה.
אם רב-חובל אינו מסוגל לפנות אנשי צוות ונוסעים חיים מספינתו הנמצאת במצוקה, הוא לא יציל את עצמו, אפילו אם יש בידו אפשרות כזו.
בהקשר חברתי, באופן מיוחד בין יורדי-ים, רב-חובל יחוש חובה ליטול על עצמו אחריות זו כביטוי לנורמה חברתית.
התחמקות ממילוי חובה זו יעמוד בניגוד לנהוג בתרבות יורדי הים ויבטא היעדר ערכים אצל הנוהג כך.
במשפט ימי אחריותו של "אדונה של הספינה", הוא רב החובל, היא אבן יסוד להבנת תפקידו וזאת ללא קשר למצבה הפיזי של הספינה.
מכאן שהתנהגות רב-חובל הנוטש את ספינתו היא בעלת משמעות משפטית, בין היתר בכללי זכויות הקמות בהצלת כלי שיט.
לכן, גם אם רב-חובל נוטש את ספינתו הנמצאת במצוקה, הוא בדרך כלל נותר אחראי מבחינה משפטית לספינה גם בהיעדרו ממנה והוא חייב לשוב אליה עד חלוף הסכנה לספינה.
בכלי שיט צבאיים, רב-חובל הנוטש את ספינתו בשעת מלחמה עלול להידון למוות ומעשהו זהה לעריקה, אלא אם כן הוא שב לספינתו בהזדמנות הראשונה הנקרית בפניו וזאת כדי למנוע נפילתה בידי אויב ולהציל את אנשי צוותו.
נטישת רב-חובל את ספינתו עשויה להיות עבירה פלילית מסוג פשע ועלולה להביא לעונש מאסר.
נטישת ספינה היא בגדר מעשה פלילי בדין הימי בספרד, באיטליה וביוון, מזה מאות שנים.
החוק בקוריאה הדרומית אף הוא מחייב רב-חובל להציל עצמו אחרון.
המשפט הימי בפינלנד קובע כי רב חובל חייב בשעת מצוקה לעשות הכל שלאל יכולתו להציל את כל מי שנמצא על סיפון ספינתו ואלא אם כן חייו בסכנה מיידית, הוא לא ינטוש את ספינתו כל עוד קיים סיכוי סביר להצלתה.
בארצות הברית אין איסור מפורש על נטישת ספינה בידי רב-חובלה, בטרם עזב אחרון נוסעיה, אולם התרחשות כזו עלולה להוביל לאישומים פלילים אחרים, כגון הריגה, הקבועים במשפט המקובל מזה מאות בשנים.
אף במשפט הימי הבינלאומי אין איסור מפורש על רב-חובל לנטוש ספינה בטרם ירד אחרון נוסעיה.
27 בספטמבר 1854: ג'יימס לוס היה רב-חובל ספינת הקיטור "ארקטיק" כאשר התנגשה בספינה "וסטה" מול חופי ניופאונדלנד.
רב-חובל לוס נותר על הספינה הטובעת, אשר תחילה נראה כי תרד למצולות, אולם היא שבה וצפה.
הוא נמצא על שרידי הספינה יומיים אחרי התאונה.
13 באפריל 1904: סטפאן מקארוב אדמירל בצי הרוסי, נותר על ספינתו פטרופבלובסק לאחר שזו נפגעה ממוקש ימי.
15 באפריל 1912: רב-חובל הטיטניק, אדוארד סמית', פיקד על הספינה שעה שפגעה בקרחון.
הוא טבע בעומדו בגשר של ספינתו הטובעת.
30 במאי 1918: ספינת הקיטור האיטלקית "פייטרו מרונצ'לי" נפגעה מטורפדו על ידי צוללת גרמנית והחלה לטבוע.
תת-אדמירל הצי האיטלקי ג'ובאני ויליונה (Giovanni Viglione), אשר היה מפקד השיירה בה הייתה הספינה, הורה לכל הנוסעים על נטישתה, בעוד שהוא נותר על הספינה הטובעת וטבע יחד איתה.
29 באוקטובר 2012: רב-חובל רובין וולברידג', היה מפקדה של ספינת מפרש שנבנתה בשנת 1960, כהעתק לספינה הבריטית הידועה באונטי, שעה שנקלעה לסופת הוריקן סנדי.
הוא נותר על סיפון הספינה אף לאחר שהורה לאנשיו לנטוש.
ידועים מקרים לאורך ההיסטוריה בהם רבי חובלים בחרו להציל את עורם, בעודם נוטשים את משימתם, ספינתם ואנשי צוותם.
התנהגות כזו העומדת בסתירה לאחריותו של רב-חובל, מביאה בדרך כלל לנקיטה בהליכים פליליים ולגינוי חברתי, בנסיבות של פיקוד צבאי על ספינה, ההתנהגות זו אף עלולה להוביל לשלילת דרגות ופיקוד.
13 בינואר 2012: רב-חובל פרנצ'סקו סקטינו נטש את ספינתו, קוסטה קונקורדיה, לאחר שעלתה על שרטון, בעוד מאות מן הנוסעים עדיין על הסיפון.
32 מן הנוסעים על הספינה טבעו בתאונה.
הוא נידון ל-16 שנות מאסר על התנהגותו.
16 באפריל 2014: רב-חובל לי ג'ון-סוק נטש מעבורת דרום קוריאנית עליה פיקד, יחד עם רוב אנשי צוותו, בעודו מותיר מאות נוסעים בספינה ומבלי שנתן הוראות לנוסעים לנטוש את הספינה.
הוא נידון למאסר עולם וכן ל-36 שנות מאסר על אחריותו למותם של 306 נוסעים.
הרעיון ולפיו רב-חובל נושא באחריות העליונה לגורל נוסעיו הורחב בחוק אף לתחום התעופה בארצות הברית טייס מפקד במטוס הוא "בעל הסמכות והאחריות העליונה לניהול ולבטיחות הטיסה." בישראל, "טייס מפקד אחראי לעניינים המפורטים להלן, והוא הסמכות המקצועית, המכרעת והסופית לגביהם:...
בטיחותם של אנשי הצוות, הנוסעים והמטען שבכלי הטיס...".
עיון בפסיקה הדנה באחריותו של טייס מפקד מראה הקבלה ברורה בין סמכויותיו לאלה של רב-חובל.
דוגמה בולטת להתנהגות על פי אמת מידה זו הייתה בטיסה 1549 של יו אס איירווייז, אשר ב-15 בינואר 2009 נחתה נחיתת חירום בנהר ההדסון.
מיד לאחר נחיתת החירום דאג הטייס המפקד צ'סלי סלנברגר לפנות את הנוסעים מתוך המטוס ורק לאחר שווידא כי כולם יצאו, היה האחרון לצאת מן המטוס.
מישל בקוס, היה קברניט מטוס איירבוס A300 של חברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, בטיסה 139 מנתב"ג לפריז.
כשנחטף המטוס על ידי מחבלים, התעקש להישאר עם נוסעיו החטופים מתוך אחריותו לשלומם.
יחד איתו נשאר כל צוות המטוס (עד לשחרור כולם במבצע יונתן).
בעקבות מעשה זה, קיבל הקברניט אות הוקרה מראש ממשלת ישראל, יצחק רבין.
רב-חומט קצר-זנב (שם מדעי: Tiliqua rugosa) הוא מין של זוחל ממשפחת החומטיים החי באוסטרליה.
רב-חומט זה מגיע לאורך 260–320 מ"מ והוא כבד מאוד ביחס למשפחתו.
הוא בעל קשקשים עבים בעלי צבעים שונים מחום-כהה עד שמנת.
מראהו מגושם והוא נראה כאילו יש לו 2 ראשים, עקב זנבו הגדול והעגלגל וראשו הגדול.
מראה הזנב יכול להוליך שולל טורפים בחושבם על ראש החיה וכן להיות מאגר שומן.
הרגליים קטנות ולחומט ישנה לשון גדולה וכחולה שיכולה להישלף כדי להבהיל טורפים.
החומט יכול לחיות עד 50 שנה.
לטאה זו חיה באוסטרליה ממפרץ הכרישים, דרך דרום-מערב אוסטרליה עד למזרח וצפונה למזרח קווינסלנד וכן בוויקטוריה ובניו סאות' ויילס, הרחק מהחופים.
מרבית התת-מינים חיים במערב אוסטרליה וכן על האי רוטנסט, למעט תת-המין Tiliqua rugosa asper המצוי במזרח אוסטרליה.
מקום מחיתה הוא באזורים צחיחים שונים וחולות וגם באזורי אחו וערבות עשב או שיחיות.
באזורים רבים חומטים אלה נראים נחים ליד כבישים רחבים, עליהם הם מתחממים וחלקם נדרסים כך.
החומט הוא אוכל-כול הניזון מחלזונות, חרקים, נבלות, פירות, פרחים וצמחייה.
בשבי הם יגוונו גם בנקניקיות ועוף וכן בפירות כמו בננה ופסיפלורה.
אויבי החומט בטבע הם הדינגו, נחשים גדולים כמו פיתון השטיחים והאבוריג'ינים שצדו אותו למאכל.
כיום הוא בסיכון גם מצד כלבים וחתולים.
לטאות אלו יוצרות בדרך כלל קשרים זוגיים ארוכי טווח, והזכר והנקבה מבלים יחד בעונת הרבייה מדי שנה.
רב חומט ננסי (שם מדעי: Tiliqua adelaidensis) הוא מין של זוחל מהסוג רב חומט שבמשפחת החומטיים החי בדרום אוסטרליה.
מין זה נחשב לנכחד, אך התגלה מחדש ב-1992 וכיום הוא מצוי בסכנת הכחדה.
משמעות שמו המדעי: "חי ליד אדלייד" (עיר באוסטרליה).
זוחל זה מגיע לאורך 20 ס"מ והוא הקטן בבני סוגו.
הוא בעל קשקשים זהובים עם גוון ירקרק-חום והוא בעל רגליים קטנות וזנב גדול.
מין זה מתחפר במחילות של משפכנים אוסטרלים באדמה, שם הוא נח וגם אורב לטרף קטן כמו חיפושיות, מקקים, צרצרים ועכבישים והם מגוונים בכמה זרעים ופרחים.
המחילות בנויות בצורה אנכית והחומט מתרבה במאורתו ובה הם משריצים צאצאים.
מחילות מלאכותיות נמצאו מושכות יותר את החומט ופרטים רבים החלו להשתמש במחילות כאלה.
כמו כן נקבות שהשתמשו בהם גידלו צאצאים במצב יותר טוב.
חומט זה נמצא לראשונה ב-1863, אך נחשב למין נכחד במשך זמן רב.
לבסוף נמצא פרט אחד ב-1992 בתוך בטנו של פגר פתן חום (Pseudonaja) שנמצא ליד כביש בעיר בורה באוסטרליה הדרומית.
החומט חי בערבות עשב פתוחות, אשר נכרתו לטובת גידול דגניים ופיתוח חקלאי.
מעריכים שכיום ישנם בין 5,000 ל-7,000 פרטים כאלה.
רב חנק מלכותי (שם מדעי: Boa imperator) הוא מין של נחש גדול ולא ארסי ממשפחת החנקיים המצוי במקסיקו, אמריקה המרכזית ובצפון קולומביה למורדות הרי האנדים.
בעבר סווג מין זה כתת-מין של רב-חנק מצוי (Boa constrictor), אך הופרד לאחר בדיקות טקסונומיות.
אורכו של נחש גדול זה יכול להגיע ל-1.3 עד 2.5 מטר ותועדו פרטים באורך 3.7 מטר.
עם זאת הוא אחד מהקטנים שבחנקים.
המשקל הממוצע הוא 13 ק"ג, כשהנקבות גדולות וכבדות מהזכרים.
תוחלת חיי הנחש 20–30 שנה אך חלק מהנחשים הגיעו לגיל 40 שנה.
הפרטים הגדולים ביותר חיים בקולומביה, והקטנים ביותר חיים בקריביים ובמדבר סונורה, מקסיקו.
צבע החנק דומה לזה של קרובו המצוי, אך הוא בעל פחות פסים.
הגוף אפור-חום מגושם עם רצועות שחורות אופקיות.
הרצועות בהירות מעט יותר מאלה של המצוי.
נחש זה יכול לשרוד במגוון סביבות לרבות יערות, מדבריות צחיחים וסוואנות, אך הוא מעדיף בעיקר יערות גשם בהם ישנה צמחייה רבה המסתירה אותו משמש, מטורפים ומטרפו, וכן תנאים לחים וטמפרטורה יציבה.
הנחש הוא צייד לילי הניזון בעיקר מיונקים קטנים עד בינוניים ומעופות.
הוא אורב לטרף מעמדה בין העצים ומשתמש בחיישני אינפרה-אדום לצד הראש כדי לקלוט חיות בעלות דם חם.
הנחש תוקף במהירות וחונק את הטרף למוות .
הוא יכול לתקוף גם אנשים לצורך הגנה, אך מדובר במין רגוע יחסית.
לפעמים מגדלים נחש זה כחיית מחמד.
בין הנחשים הגדלים בשבי ישנם לא מעט נחשים לבקנים.
רב־חנק הידוע גם בשם בואה (שם מדעי: Boa) הוא סוג של נחשים גדולים ממשפחת החנקיים ממוצא נאוטרופי.
בעבר היה בסוג מין יחיד - רב-חנק מצוי (Boa constrictor).
בדיקות טקסונומיות הובילו להפרדה של תת-מין שלו למין עצמאי - רב-חנק מלכותי (Boa imperator).
שני המינים הם שוכני עצים בעלי חוליות חזקות שעימם הם יכולים למעוך ולחנוק למוות את קורבנותיהם הכוללים יונקים קטנים עד בינוניים ועופות שונים.
הם מאתרים את טרפם באמצעות לשונם המפוצלת וגם בידי חיישן אינפרא אדום המצוי לצד ראשם וקולט חיות בעלי דם חם.
תפוצתם היא ביערות גשם לאורך מקסיקו, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.
רב-חנק מלכותי (Boa imperator), הופרד לאחר בדיקות טקסונומיות.
רב-חובל בן חמש־עשרה הוא רומן מאת ז'ול ורן, שיצא לאור בשנת 1878. הוא עוסק בעיקר בנושא העבדות, ובסחר העבדים האפריקאים בידי אפריקאים אחרים בפרט.
נעשו כמה עיבודים, שניים סובייטים ואחד צרפתי-ספרדי.
הרומן הוא חלק מהסדרה "מסעות יוצאי דופן" והוא מגולל את סיפורו של הנער הבריטי דיק שנוטל פיקוד על ספינת־סוחר, הנטרפת ליד חופי אפריקה בתקופת סחר העבדים האטלנטי.
הספר תורגם לעברית לראשונה בשם הקברניט הצעיר על ידי יהושכר כרכי בשנת 1947. הספר הודפס שוב על ידי מ.
מזרחי בשנת 1993 בתרגומו של מיכה פרנקל.
הלמידה הכואבת של חיי הבוגרים - הגיבור, דיק סנד, חייב לקבל פיקוד על ספינה לאחר מותו של רב החובל שלו.
דיק סנד הוא ילד בן חמש עשרה המשרת את סקונר "פילגרים", המשמשת כאוניית ציד לווייתנים שנוסעת בדרך כלל דרך האוקיינוס השקט במאמציה למצוא לווייתן.
הפעם, עונת הציד לא הצליחה וכיוון שהם מתכוונים לחזור הביתה שלושה אנשים מבקשים לעבור בוולפראיסו: גברת ולדון, אשתו של בעל חברת הציד, בנה ג'ק בן החמש, אומנתו הזקנה נאן ובן דודה בנדיקט, אנטומולוג.
בלית ברירה, רב החובל מסכים.
לאחר כמה ימים במסעם לצפון מזרח, האונייה נתקלת בספינה טרופה, עם חמישה ניצולים אפרו-אמריקאים (טום, אקטון, אוסטין, בת והרקול) יחד עם כלב (דינגו), כולם מובאים לספינה ומציעים להם מעבר לאמריקה.
כאשר הם מתקרבים מזרחה הם נתקלים בלוויתן והקברניט והצוות מחליטים לצוד אותו, בניסיון להרוויח קצת מהעונה.
קפטן האל משאיר את דיק בחוסר רצון כאחראי לספינה בהיעדרו בזמן ששאר הצוות מתקרב ללוויתן על סירה קטנה יותר.
עם זאת, הלוויתן, אף שהוא מתגונן, הורס את הסירה והורג את הצוות ומשאיר את דיק אחראי על ספינה ללא מלחים מנוסים שיעזרו לו: רק ניצולי הספינה ההרוסה נותרו לעזור לו.
ברם, לטבח האוניה, נגורו, יש תוכניות מרושעות לספינה: לאחר ששבר את אחד מאגרי המצפנים של הספינה והשאיר אותם ללא מכשיר מדידה, הוא מניח אבן שואבת על המצפן השני כדי להערים על הצוות הלא מנוסה לשנות את מסלולם.
למרות הנסיעות הארוכות מהצפוי, החבורה מתמידה ולבסוף מגיעה לאדמה, אף על פי שהאונייה עולה על שרטון.
נגורו בורח עם כספה של גברת וולדון.
אדם בשם האריס פוגש את החבורה ומבטיח להם שהם נמצאים בחוף בוליביה ומעודד אותם ללכת אחריו לג'ונגל, באומרו שהוא יכול להוביל אותם לעיר סמוכה.
דיק מתחיל לחשוד שמשקרים להם כשהם נתקלים בכמה בעלי חיים שהאריס מתעקש שהם מקומיים, אבל לא נראה כמו בעל חיים שהוא מכיר.
כאשר הם שומעים שאגת אריה וטום (שהיה משועבד בצעירותו) מוצא באימה כמה מכשירים, דיק מבין שהם נמצאים באפריקה: דיק עוד לומד, מהאזנה להאריס, שהם באנגולה, שהאריס הוא השותף של נגורו לפשע ושהוא הוביל אותם כדי להחליש אותם ולהקל עליו לקחת את טום והאחרים לעבדות.
החבורה של דיק וטום מחליטה לשמור את האמת מגברת וולדון ובני משפחתה, בידיעה שזה יגרום להם לחץ מוגזם: במקום זאת הם אומרים לגברת וולדון שהאריס שיקר להם, ודיק מנסה להוביל את החבורה לנהר, שם הוא מקווה שיתאפשר להם להגיע לחוף.
סערה גדולה מובילה אותם למקלט בקן נמלים גדול, אך הקן מוצף והם בקושי מצליחים להימלט בחיים.
אולם הפעם הם נתקלים בקבוצת סוחרי עבדים בראשות האריס, שלוקחת אותם כשבויים: רק הרקולס ודינגו מצליחים להימלט, הורגים כמה סוחרים ונכנסים לסבך היער כדי להימנע מגילוי.
דיק, יחד עם טום, בת, אקטון ואוסטין, נפרדים ממשפחתה של גברת וולדון, בעוד נאן מתה עקב תלאות המסע.
שתי החבורות נלקחות לארצותיו של מלך קאזונדה, מלך זקן וקטנוני הסוחר עם סוחרי עבדים (ביניהם האריס, נגורו וראשם, חוסה אנטוניו אלבז) עבור סחורות אירופיות.
בזמן שאקטון, אוסטין, בת וטום נמכרים לעבדות, האריס מחליט להתגרות בדיק בכך שהוא אומר לו שגברת וולדון, ג'ק ובנדיקט מתו גם הם: דיק עונה בקפיצה על האריס והורג אותו עם הסכין שלו.
דיק נכלא בשבי, כדי לחכות למותו.
באותו לילה, לעומת זאת, המלך (ששותה הרבה אלכוהול, המסופק על ידי אלבז) מת לאחר שנשרף חיים, כשהוא מנסה לשתות אלכוהול בוער.
אשתו הראשונה של המלך משתלטת על הממלכה ובטקס ההלוויה שלאחר מכן, כמעט כל נשות המלך, יחד עם דיק סנד, מועמדים להוצאה להורג כקורבנות.
עם זאת, גברת וולדון, ג'ק ובנדיקט בחיים, כלואים במפעל של אלבס: נגורו מתכוון להשתמש בהם כדי לסחוט את בעלה של גברת וולדון לשלם לו מאה אלף דולר.
גברת ולדון דוחה את דרישת נגורו לכתוב מכתב לבעלה.
עם זאת, תקוותה שדייוויד ליווינגסטון, שצפוי לעבור ליד קזונדה בקרוב, יוכל לשחרר אותה ואת משפחתה, אלא שהחוקר מת: מובסת, היא כותבת את המכתב אותו נגורו ייקח לסן פרנסיסקו.
בינתיים, בנדיקט (שמורשה לצאת מהמפעל להמשיך בתשוקתו לאנטומולוגיה) מוסח מחרק מסתורי (שאינו יכול לראות טוב מכיוון שמלך קזונדה גנב את משקפיו): שתוך כדי מעקב אחריו הוא יוצא בלא לשים לב מחוץ לעיר לתוך הג'ונגל, שבו אדם גדול לוכד אותו ולוקח אותו משם.
בנקודה זו מזג האוויר משתנה לפתע: גשמים שוטפים מציפים את הקציר, מה שמסכן את העיר ברעב.
למלכה ולשריה אין מושג כיצד להיאבק בצרה הזו, ואף אחד מהשאמאנים המקומיים אינו מסוגל לבלום את מזג האוויר הגרוע, מה שמוביל את המלכה לשכור מגאנגה מפורסמת המתגוררת בצפון אנגולה.
המגאנגה הזו מגיעה כמה ימים לאחר מכן ובטקס מחליטה להקריב את ג'ק הצעיר לפני שהיא לוקחת אותם ואת גברת וולדון...
לדיק; המגאנגה היא הרקולס, שהיה גם זה שלקח את בנדיקט משם, וגם הציל את דיק מטביעה.
כעת, לאחר שהתאחדה, החבורה פונה אל נהר קאנו, ומתמודדת עם כמה סכנות בניסיון להגיע לחוף.
בדרך מוביל אותם דינגו לבקתה, שמתוכה מסומן עץ באותיות SV (זהה לזה שעל הצווארון של דינגו), הם מוצאים שם גופה ותיבה עם אות קטנה החושפת את הגופה כסמואל ורנון, חוקר צרפתי, שנבגד ונרצח על ידי המדריך שלו, נגורו (מה שמסביר מדוע דינגו כל הזמן נהם על הטבח).
נגורו מופיע בדיוק אז ודינגו הורג אותו, אם כי תוך כדי גם הכלב נפצע אנושות ומיד מת ליד גופת בעליו.
אולם מייד אחרי כן מתנפלת עליהם קבוצת ילידים קניבלים, ודיק מחליט להילחם בהם בזמן שהרקולס מוריד את שאר החבורה: בקרב על סיפון הקאנו, שמתרחש קרוב למפל גדול, דיק מצליח להשמיד את משוט הקאנו ומציל את עצמו מהמפל באמצעות הקאנו כדי להגן על עצמו בזמן שהילידים מתים.
כשהם שוב מתאחדים עם חבריו, החבורה נפגשת ומצטרפת לשיירה של סוחרים פורטוגלים שנוסעים לחוף, שם הם לוקחים ספינה שתביא אותם לסן פרנסיסקו.
דיק מאומץ על ידי בני וולדון, שלוקחים גם את הרקולס, אסירי תודה על כל מה שעשה.
בסופו של דבר דיק מצליח לסיים את לימודיו, להיות רב-חובל תחת מר וולדון, שמוצא גם בזכות אנשי הקשר שלו, את טום, אקטון, אוסטין ובת.
הוא משחרר אותם ומביא אותם לסן פרנסיסקו והחבורה מתאחדת לאחר כל כך הרבה זמן לאחר מאבק כה ממושך.
רב חובל בן חמש עשרה (סרט סובייטי, 1945)
קפטן "הפילגרים" (סרט סובייטי, 1986)
העיבודים הסובייטים נבדלים מהמקור בכך שיש להם כמה מאפיינים, כמו סוף טוב עם יותר דמויות ששרדו מאשר בסיפור המקורי.
רב-אמן הוא סרט סובייטי בבימויו של סרגיי מיקאליאן משנת 1972 על פי תסריט מאת ליאוניד זורין.
הסרט חושף את בעיות הקריירה והחיים האישיים של שחמטאי מפורסם.
הסרט מתחיל במשחק שחמט, המשודר לצופים, כולל סריוז'ה קלבניקוב הקטן עם אביו.
בשובו, האב נפגע ממכונית והילד, שנותר עם אמו, נעול במשחק שח.
לאחר שהפך לאיש צעיר, הוא לא זונח את התחביב שלו ופוגש גם ילדה בשם ילנה.
רגשות רומנטיים מתעוררים בין אלנה לצעיר, אך מעברה של ילנה מפריד ביניהם.
הם נפגשים כמבוגרים - המתרגמת ילנה אנדרייבנה דונצובה והשחמטאי סרגיי אלכסנדרוביץ' חלבניקוב.
מאוחר יותר הם מתחתנים, בעוד ילנה רוצה לשנות את סרגיי.
אבל בסוף היא רואה את הגאונות של בעלה ומסכימה לחכות.
בסרט מככבים רבי האמן מיכאיל טל, יורי אברבך, מארק טיימנוב, ויקטור קורצ'נוי.
אנדריי מייגקוב – סרגיי אלכסנדרוביץ' חלבניקוב, רב-אמן
ויקטור קורצ'נוי – מאמנו של חלבניקוב
לריסה מאלוואניה – ילנה אנדרייבנה דונצובה, אשתו של חלבניקוב, מתורגמנית
ליודמילה קסטקינה – אמו של סרגיי
אנטולי סולוניצין – אביו של סרגיי
יפים קופליאן – פאבל מקסימוביץ', מורה
ניקולאי וולקוב – הזקן מביתן השחמט בפארק
ולדימיר טאטוסוב – סרגיי אלכסנדרוביץ', מארגן מושב המשחק באתר הנופש
פיוטר שלוחונוב – פיודור מאטווייביץ', בעלה השני של אמו של סרגיי
איגור ורפה – שחמטאי זר, יריבו של חלבניקוב במשחק הגמר
רומן פיליפוב – אוהד שחמט
פרס הוועדה לתרבות פיזית וספורט תחת מועצת השרים של ברית המועצות ופדרציית קולנוע ספורטיבי של ברית המועצות.
אנשים רב-גזעיים הם אנשים בעלי רקע גזעי מעורב.
בנוסף ליחידים רבים, קיימות קבוצות אתניות שהן רב-גזעיות, בהן קריאולים, מולאטים, צבעוניים, מסטיסים וקפוזו.
אנשים ממוצא רב-גזעי מהווים חלק ניכר מהאוכלוסייה באזורים רבים בעולם.
באמריקה הצפונית, מחקרים מצאו כי האוכלוסייה הרב-גזעית גדלה בכל שנה.
המסטיסים מהווים את רוב האוכלוסייה במדינות רבות באמריקה הלטינית.
אנשים רב-גזעיים מהווים רשמית את רוב האוכלוסייה ברפובליקה הדומיניקנית (73%) ובקובה (51%).
מדינות החתומות על האמנה בדבר ביעור כל צורות האפליה הגזעית מחויבות לעודד ארגונים ותנועות רב-גזעיים, כחלק מהתהליך לביעור מחיצות בין הגזעים, ולמנוע כל פעולה הנוטה לחזק אפליה גזעית.
המונח גזע, כאשר הוא מיוחס לבני אדם, הוא מונח מסַווג שנעשה בו שימוש לחלוקת האנושות לקבוצות בעלות זיקה של מוצא משותף, על בסיס תפיסה שמקורה בהבניה חברתית ללא בסיס מדעי.
הגדרת המונח גזע שונה בין תרבויות שונות, לכן המונח "רב-גזעיות" הוא באופן טבעי מונח סובייקטיבי.
השימוש במאפיינים חיצוניים להגדרת גזע עלול להיות מוטעה.
הסוציולוג האמריקאי טרוי דאסטר מצא, למשל, שיש אנשים ממוצא אפריקאי שנראים לבנים, ואנשים ממוצא אירופאי בעלי מראה שחור.
במפקדי אוכלוסין בארצות הברית אחת השאלות היא שיוך גזעי, מתוך שבעה גזעים מוגדרים מראש.
בשנת 2000 בוצע שינוי בשאלון המאפשר לנסקרים לבחור יותר מגזע אחד, וכך לציין שהם רב-גזעיים.
שינויים דומים נעשו גם במדינות נוספות.
מונח הקשור לרב-גזעיות הוא נישואים בין-גזעיים, המציינים בדרך כלל בני זוג שאחד מהם לבן והשני אינו לבן, וצאצאיהם הם רב-גזעיים.
המונח "מסטיסים" משמש באמריקה הלטינית לתיאור אנשים רב-גזעיים.
מסטיסים מהווים חלק גדול מהאוכלוסייה באמריקה הלטינית, ואף מהווים רוב במדינות רבות.
במקסיקו, למשל, כ-80% מהאוכלוסייה הם מסטיסים.
האיים הקריביים אוכלסו במאה ה-18 בעבדים שהובאו ממערב אפריקה וממזרח הודו.
החל מהמאה ה-19 נדדו לאיים אוכלוסיות מגוונות נוספות.
בברזיל, המונח "פרדו" משמש לתיאור ברזילאים ממוצא אתני מעורב, והם בעלי מגוון של צבעי עור וגזעים.
בדרך כלל הם צאצאים של אירופאים, אפריקאים שמדרום לסהרה וילידי ברזיל.
כ-13% מתושבי ברזיל מזדהים כפרדו.
אוכלוסיות רבות החיות במרכז אסיה כיום הן רב-גזעיות, כתוצאה של נדודים של עמים רבים, בהם המונגולים, הטורקים והפרסים.
בדיקות דנ"א אצל תושבי מרכז אסיה מצאו ערב-רב של אבות היסטוריים.
בהודו חיים אנגלו-הודים רבים, גזע מעורב שמקורו בתקופה הקולוניאלית בהודו.
בתחילה שלטו בהודו צרפתים, הולנדים, פורטוגלים ואירופאים נוספים, והשלטון הזר נמשך בתקופת הראג' הבריטי.
בגואה, בה שלטו הפורטוגלים בתקופות ממושכות, תושבים רב-גזעיים רבים הם צאצאים של הודים ופורטוגלים.
מיאנמר הייתה מושבה בריטית בשם בורמה משנת 1826 ועד 1948. צאצאים של אנגלים ותושבים מקומיים מכונים אנגלו-בורמזים.
לאחר עצמאות מיאנמר היגרו רובם לאוסטרליה, ניו זילנד והממלכה המאוחדת.
הפיליפינים נשלטו בידי ספרד במשך כארבע מאות שנה, ולאחר מכן נשלטו על ידי ארצות הברית במשך 46 שנה.
בתקופות אלה נוצרו בפיליפינים שכבות אוכלוסייה רבות שהן רב-גזעיות.
בסינגפור ומלזיה נפוצים נישואי תערובת של אנשים ממוצא הודי וסיני, וצאצאיהם מכונים .
כמו כן נפוצים במלזיה נישואי תערובת בין אנשים ממוצא סיני לבין שבטי העמים הילידיים במדינה, בהם מורוט, דושון ואיבאן.
צאצאיהם מכונים בדרך כלל "סינו + שם השבט", למשל סינו-דושון.
האי סרי לנקה, בשל מיקומו האסטרטגי באוקיינוס ההודי, היווה מפגש של מתיישבים מאזורים שונים בעולם, מה שהביא להיווצרותן של מספר אוכלוסיות רב-גזעיות.
הקבוצה הבולטת ביותר היא המורים, צאצאיהם של סוחרים ערבים שהתיישבו באי והתחתנו עם נשים מקומיות.
שתי קבוצות רב-גזעיות נוספות בולטות הן הבורגרים, צאצאים של מתיישבים אירופאים ונשים מקומיות, והקפירים, צאצאי נישואי תערובת של שחורים ונשים מקומיות.
לאחר , נישואים בין-גזעיים נחשבו לטאבו בסין והיו נדירים ביותר.
לאחר ביקור ניקסון בסין, בשנת 1972, חודשו הקשרים הדיפלומטיים בין סין לארצות הברית ונרשמו מספר בקשות בבתי המשפט בסין לאישור נישואים בין-גזעיים.
עם השנים התרבו נישואים מסוג זה, ומשנת 1994 נרשמים אלפי זוגות מעורבים לנישואין בסין, בעיקר בשאנגחאי.
שינוי תרבותי זה הביא לרב-גזעיות בקרב ילדי סין.
בין הידוענים שהם רב-גזעיים ממוצא סיני נמנים ברוס לי וקלואי בנט.
טאיוואן נכבשה על ידי ההולנדים במאה ה-17, וקיימים כיום בטאיוואן מיעוטים שהם צאצאים של סינים והולנדים.
בווייטנאם חיים כ-100,000 אירו-אסייתים, צאצאים של צרפתים ושבטים מקומיים.
במדינות הקהילייה המזרח-אפריקנית, במיוחד באוגנדה, קניה וטנזניה, אנשים רב-גזעיים מכונים צ'וטארה.
בצפון אפריקה קיימות אוכלוסיות רב-גזעיות רבות המורכבות מצאצאים של ברברים ותושבי אפריקה שמדרום לסהרה.
במדגסקר כמעט כל התושבים הם מלגשים, שהם צאצאים של אינדונזים ומהגרים מבורנאו.
המלגשים דוברים מלגשית, שפה אוסטרונזית עם השפעות של שפת בנטו.
בדרום אפריקה צאצאים של לבנים ושחורים נקראים צבעוניים, והם מהווים כ-8% מהאוכלוסייה.
במפקדי אוכלוסין בממלכה המאוחדת אחת השאלות היא שיוך גזעי.
בשנת 2001 בוצע שינוי בשאלון המאפשר לנסקרים לבחור יותר מגזע אחד, וכך לציין שהם רב-גזעיים.
על פי המפקד משנת 2020 חיים במדינה כ-1.3 מיליון רב-גזעיים.
על פי מפקדי אוכלוסין בקנדה, בשנת 2001 הזדהו 1.2% מהאוכלוסייה כרב-גזעיים, ובשנת 2006 מניינם עלה ל-1.5%.
חלק מהם הם צאצאים של עבדים שברחו מארצות הברית לקנדה במאה ה-19 באמצעות מסילת הרכבת המחתרתית.
כמו כן, חלקם הם בני נישואי תערובת של מהגרים אירופאיים ובני שבט ה.
בארצות הברית בוצע בשנת 2000 שינוי בשאלון מפקדי האוכלוסין המאפשר לנסקרים לבחור יותר מגזע אחד, וכך לציין שהם רב-גזעיים.
בשנת 2010 כ-2.4% מהאוכלוסייה הזדהו כרב-גזעיים.
אמריקאים רבים משתמשים במונח biracial ("דו-גזעי").
נישואים בין-גזעיים, בעיקר בין לבנים ושחורים, נחשבו ללא-מוסריים ולא-חוקיים ברוב מדינות ארצות הברית עד אמצע המאה ה-20. בקליפורניה ומדינות נוספות במערב ארצות הברית נאסרו גם הנישואים עם אסייתיים, כחלק מהגישה השלילית כלפי יפנים וסינים.
במהלך המאה ה-20 בוטלו מרבית החוקים מסוג זה, ובשנת 1967, בפסק דין לאבינג נגד וירג'יניה, פסל בית המשפט העליון של ארצות הברית את כלל החוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים בארצות הברית.
ארצות הברית היא אחת המדינות בעלות הגיוון הגזעי הרב ביותר בעולם.
חלק ניכר מהאמריקאים הם צאצאים של קבוצות אתניות ולאומיות רבות שהיגרו לארצות הברית במהלך השנים.
ב-20 בינואר 2009 הושבע ברק אובמה כנשיא הרב-גזעי הראשון בארצות הברית, בן לאם אמריקאית ממוצא אירופי ואב משבט הלואו בקניה.
הביוגרפיה הרשמית של אובמה באתר הבית הלבן מתארת אותו כאפרו-אמריקאי, אך בהוואי, שם נולד, הוא יכונה "האפה", הכינוי המקומי לרב-גזעיים.
באיי פיג'י האוכלוסייה היא מעורבת מאוד.
ילידי האי הם תערובת של פולינזים ומלנזים, כתוצאה מההגירה המקורית לדרום האוקיינוס השקט לאורך ההיסטוריה.
מהמאה ה-19 נוספו אליהם מהגרים מאסיה (שנקראו בפיג'י "גירמיטים"), שהשתלבו באוכלוסייה.
מהגרים אלו הגיעו מהאזורים בהם נמצאות כיום הודו, פקיסטן, בנגלדש ומיאנמר.
רב־סוכר (Polysaccharides, glycans) הוא ביופולימר המורכב ממונומרים של חד סוכרים, בתחום התזונה נקראים רב סוכרים גם פחמימות מורכבות.
מולקולות רב סוכר בנויות משרשראות ארוכות של חד סוכרים המחוברים זה לזה, השרשראות יכולות להיות מסועפות או ישרות.
מבנם הגדול הלא-קוטבי הופך את הרב סוכרים לבלתי מסיסים במים.
רב סוכרים הם חסרי טעם מתוק בניגוד לאוליגו-סוכרים ולדו-סוכרים
ניתן לחלק את הרב-סוכרים לשתי קבוצות עיקריות: הומופוליסכרידים והטרופוליסכרידים.
בקבוצה הראשונה כל הפולימר מורכב ממונומרים של חד סוכרים הזהים זה לזה, בקבוצה השנייה הפולימר מורכב מיחידות שונות של חד סוכרים.
בכול קבוצה השרשרת יכולה להכיל הסתעפויות רבות, או כלל לא להיות מסועפת.
הקשר המחבר כל שני מונומרים הוא קשר גליקוזידי, ולכן רב סוכרים מכילים המון קבוצות פונקציונליות מסוג אצטל וקטאל, כמו כן חלק מרב הסוכרים מכילים קצה מחזר.
כפועל יוצא מהקשר הגליקוזידי, על המבנה המרחבי של הפוליסכריד נוצרים אילוצים זוויתיים מה שמקנה לחלק מן הפוליסכרידים צורות מובחנות.
לדוגמה העמילן והגליקוגן בנויים מגלוקוזים המקושרים ביניהם בקשר של , כלומר הפחמן האנומרי בקשר מחובר אל החמצן היושב על פחמן 4 של הגלוקוז הבא בתור.
כתוצאה מכך כל חד סוכר נמצא בזווית של 60 מעלות לסוכר הבא, מה שיוצר מבנה פולימר בעל מבנה סלילי המשלים סיבוב כל שישה מונומרים.
מלבד המבנה הסלילי מכילים חלק מהעמילנים ומהגליקוגנים הסתעפויות המתפצלות לאחר כל מספר קבוע של מונומרים המשתנה בין סוגים שונים.
פיצול זה קורה באמצעות קישור של , ויוצר מבנה מסועף ודחוס.פרמטרים נוספים המשפיעים על התכונות של הפולימר הם למשל יכולתו ליצור קשרי מימן או יכולתו למשוך מולקולות מים מהתמיסה בה הוא נמצא.
רב סוכרים יכולים לעבור פירוק ליחידות קטנות באמצעות עמילאז, זרז חלבוני, בתגובת הידרוליזה.
מולקולות בעלות סוכרים מצומדים (glycoconjugates)
מלבד מבנים הבנויים מסוכרים בלבד, בטבע ישנם גם מבנים הבנויים מסוכרים המצומדים למולקולות אורגניות נוספות כמו ליפידים וחלבונים.
למבנים אלה תפקידים חשובים בביולוגיה.
רב סוכרים נמצאים בשימוש נרחב בעולם החי, והם חלק מתהליכי החיים הבסיסיים ביותר.
עמילנים וגליקוגנים, שתי משפחות של הומופוליסכרידים נפוצים משמשים כמאגרי גלוקוז בתא בזכות נטייתם ליצור צורה במרחב מאוד קומפקטית כתוצאה מקשרים זוויתיים.
הגלוקוז משמש חומר מוצר להליך הגליקוליזה, החלק הראשון בנשימה התאית ועמילן וגליקוגן תאית הומופולסכריד נפוץ בצמחים, מרכיבה את דופן התא בצמחים והיא המרכיב העיקרי בעץ ובכותנה.
התאית בנויה משרשראות ליניאריות ארוכות של חד-סוכרים המייוצבות ביניהם ובתוכן בקשרי מימן, דבר היוצר סיבים עמידים.
כיטין בדומה לתאית גם הוא פולימר ליניארי המיוצב על ידי קשרי מימן, עם זאת המונומרים שלו מכילים מתמיר חנקני.
שרשרת המונומרים עם המתמיר החנקני וקשרי המימן יוצרת מבנה קשיח מאוד.
מבנה זה משמש כחומר הבסיס של השלד החיצון של חסרי חוליות רבים - חרקים, לובסטרים, עקרבים וכדומה.
דופן תא החיידקים מכילה פולימר ליניארי של סוכרים שונים, פולימרים אלו מחוברים זה לזה באמצעות שרשראות חלבוניות קצרות.
אנטיביוטיקות רבות משבשות את הקישור הזה באמצעות מניעת הקישור של הסוכרים לשרשראות החלבוניות ובכך מחלישה משמעותית את מנגנוני ההגנה של החיידק.
מטבוליזם של רב סוכרים בגוף האדם
רב-רגל שחור (שם מדעי: Archispirostreptus syriacus) הוא מין של רב-רגל בצבע שחור או חום כהה, נפוץ בארץ ישראל באזורי הרים וגבעות.
הוא הגדול מבין רבי-הרגליים בארץ, ואף שייך לאותו סוג של הרב-רגל האפריקאי הענק (Archispirostreptus gigas) שהוא אחד ממיני רבי-הרגליים הגדולים בעולם.
הרב-רגל השחור פעיל בעיקר בלילה, ומתגורר מתחת לאבנים ובמקומות לחים אחרים, אולם מין זה הוא ייחודי בכך שאפשר למצאו גם באזורים יבשים ומדבריים למחצה כמו בקעת הירדן וספר המדבר.
באזורים עירוניים ניתן למצוא את הרב-רגל על קירות ובחצר.
בעת מנוחה וסכנה נוהג רב הרגל לגלגל את גופו לצורת ספירלה המזכירה קונכיית שבלול.
בעת פגיעה בגופו הוא מפריש חומר רעיל, בעל ריח דוחה, המכיל בתוכו חומצה ציאנית.
תזונתו היא מן הצומח, בעיקר רקב צמחי.
אורך חייו בטבע הוא כ-9-11 שנים.
רבי רגליים דומים במבנה רגליהם לשל הנדלים.
רב רגל שחור ניזון מן הצומח, וגם מרקבובית (חומרי מזון זעירים שנמצאים בקרקע) ואדמה.
עונת החיזור חלה בתחילת הקיץ, ולאחר הליכה בשניים בעשרות ידיים-רגליים, מעביר הזכר מקדמת גופו אל הנקבה גוש זרע קטן.
כשמגיעה שעתה של הנקבה להטיל, היא מתכנסת לתוך נקיק שבסלע או בגומה שחפרה בקרקע.
ושם היא מטילה עשרות ביצים זעירות.
מתוכן יבקעו רבי רגל זעירים הדומים מאוד לבוגרים, אלא שגופם עשוי מספר מועט יותר של פרקים ורגליים.
עם גידולם הולכים ומתרבים פרקי הגוף, ואיתם גם מספר הרגליים.
רב-נגן (בלועזית: סופר-אינסטרומנטליסט או מולטי-אינסטרומנטליסט) הוא מוזיקאי או מלחין המפגין יכולת על מספר כלים.
יכולת זו עשויה להתבטא בניגון או הלחנה עבור כלים מסוגים שונים או אף בניגון בו-זמנית במספר כלים.
לדוגמה, מוזיקאי המנגן על כלי קשת (לדוגמה כינור), כלי פריטה (לדוגמה גיטרה), כלי הקשה (לדוגמה תופים) וכלי מקלדת ייחשב לרב-נגן.
פול מקרטני (1942–הווה) מנגן על גיטרה בס, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, פסנתר, חצוצרה, חלילית, יוקולילי, מנדולינה ותופים.
דייוויד גילמור (1946–הווה) מנגן על גיטרה חשמלית, גיטרת בס, קלידים, סינתיסייזר, סקסופון, בנג'ו, מנדולינה, מפוחית פה ותופים.
סטיבן טיילר (1948–הווה) מנגן על פסנתר, מפוחית פה, תופים, גיטרה בס, כינור, מנדולינה, חליל צד, סקסופון, חצוצרה.
אנדראה בוצ'לי (1958–הווה) מנגן על כלי מקלדת, חליל צד, סקסופון, חצוצרה, טרומבון, נבל, מפוחית פה, גיטרה, תופים, מלודיקה.
יהודה גלאנץ (1958–הווה) מנגן על צ'רנגו, פסנתר, אקורדיון, סיקו, פינקויו, כינור, חליל פאן, כלי הקשה, גיטרות, מפוחית פה וקוואטרו.
לס קלייפול (1963–הווה) מנגן על גיטרה בס, קונטרבס, תופים, גיטרה, וומולה, בנג'ו, בנג'ו בס ומנדולינה.
אלאניס מוריסט (1974–הווה) מנגנת על גיטרה, חליל צד, מפוחית פה ופסנתר.
שאקירה (1977–הווה) מנגנת על גיטרה, מפוחית פה, תופים, קחון, דוגם צלילים וכלי מקלדת.
מורטן ולנד (1977–הווה) מנגן על גיטרה חשמלית, גיטרה בס, גיטרה אקוסטית וקלידים, ובנוסף מלחין ומעבד וזמר גרואלינג.
שרית חדד מנגנת בין היתר על גיטרה, פסנתר, קסילופון, אורגן חשמלי, עוגב, דרבוקה, צ'לו, אקורדיון וטרומבון.
מתי כספי (1949–2026) ניגן על פסנתר, גיטרה, גיטרה בס, תופים, מפוחית.
קיאן איגן (1980–הווה) מנגן על גיטרה, פסנתר, תופים, גיטרה בס.
טיילור סוויפט (1989–הווה) מנגנת על גיטרה, בנג'ו, פסנתר ויוקולילי.
ג'ייקוב קולייר (1994–הווה) מנגן על פסנתר, קלידים, קונטרבס, גיטרה בס, גיטרה, יוקולילי, הרפג'י, מנדולינה, מלודיקה, תופים, כלי הקשה, הרמוניזר.
רב-קומות הוא בניין גבוה בעל קומות רבות.
לרבי-קומות שימושים מגוונים: מגורים, משרדים, בתי חולים, בתי מלון ועוד.
בישראל, בתקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) מופיעה ההגדרה:
"בניין רב–קומות" - בניין שבו הפרש הגובה בין מפלס הכניסה הקובעת לבניין לבין מפלס הכניסה לקומה הגבוהה ביותר המיועדת לאכלוס, שהכניסה אליה דרך חדר מדרגות משותף, עולה על 29 מטרים.
הגדרה זו, המשקפת בניין שבו כעשר קומות, יפה לתקנות שבהן היא מופיעה.
בלשון הדיבור, גם בניין שבו חמש קומות נחשב לרב-קומות (בתקנות מוגדר בניין שגובהו פחות מאשר בהגדרה הנ"ל אך יותר מ-13 מטרים כ"בניין גבוה").
הבחנה של הרשות הארצית לכבאות והצלה בין הגדרת "רב-קומות" לגורד שחקים הוצגה על ידי חיים תמם, סגן מפקח כבאות ראשי, בריאיון לאתר "רב-קומות: הארגון הבין-תחומי" באוגוסט 2007: "מכבי אש נוטים להתייחס למבנה כאל "גורד שחקים" כאשר גובה המבנה הוא מעל גובה המנוף שקיים ברשותם, קרי מבנה שגובהו מעל 42 מטר."
במקומות רבים בארץ ניתן לראות רצף של רבי-קומות.
על מנת לחסוך שטחים, עלויות בנייה ואחזקה, חלק מן המערכות עבור צרכים של שני מבנים או יותר ממוקמות בשטח המשותף למבנים, כגון: מפוחים בחניונים, מאגרי מים ותוספות כגון חניונים, חדרי כושר, סאונה וג'קוזי.
מספר מבנים הבנויים באופן זה כונו בעבר 'קומפלקס' ובימינו 'מבנן' - שפירושו על פי האקדמיה ללשון העברית הוא "צביר/אשכול בניינים".
רב-פתן מלכותי או קוברה מלכותית וכן רב-פתן (שם מדעי: Ophiophagus hannah) הוא הנחש הארסי הארוך בעולם, עם אורך מרבי של , מה שהעניק לו את שמו.
מין זה שניזון בעיקר מנחשים אחרים נפוץ ביערות של דרום-מזרח אסיה ובהודו בפרט.
הפתן המלכותי למרות מראהו כקבוצת נחשי הקוברה, אינו שייך לסוג קוברה (Naja), אלא לסוג משל עצמו.
הנחש נחשב למסוכן מאוד בעת מפגש עם בני אדם, אך לרוב יעדיף להימנע מעימות.
לנחש זה משמעות תרבותית רבה, הרבה אמונות טפלות נוצרו סביבו והוא מהווה את הזוחל הלאומי של הודו.
אורכו הממוצע של רב-פתן מלכותי הוא ומשקלו הטיפוסי הוא כ-.
הנחש הגדול ביותר שתועד בטבע היה באורך בתאילנד.
הנחש הגדול ביותר שתועד בשבי היה באורך בגן החיות של לונדון.
המשקל הגדול ביותר המתועד של פרט שנתפס בטבע היה ובאורך 4.8 מטר, למרות שבגן חיות בניו יורק היה פרט כבד עוד יותר שהגיע למשקל 12.7 ק"ג ולאורך של 4.4 מטר.
חרף הממדים הגדולים שלו, הרב-פתן המלכותי הוא נחש זריז.
הוא אמנם הנחש הארסי הארוך ביותר, אך מספר סוגי צפע כדוגמת ביטיס גבוני ועכסן ענק, שקצרים ממנו, עבים יותר, ומשקלם גדול יותר.
צבעו של רב-פתן מלכותי הוא ירוק-זית, חום-צהבהב או שחור עם פסים בצהוב חיוור לאורך גופו.
הגחון בצבע קרם או צהבהב חיוור והקשקשים חלקים.
הפרטים הצעירים הם בצבע שחור בוהק עם פסים צהובים.
הראש של נחש בוגר יכול להיות מסיבי ובעל מראה מגושם, למרות שכמו כל הנחשים, הוא מסוגל להרחיב את הלסת שלו לצורך בליעת הטרף שלו.
הזכר גדול ועבה מן הנקבה.
תוחלת החיים הממוצעת שלהם בטבע היא כ-20 שנה.
הרב-פתן מלכותי נפוץ ברחבי תת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה והאזורים הדרומיים של מזרח אסיה.
הוא חי ביערות צפופים, ליד נהרות ואגמים.
אוכלוסיית הנחש הצטמצמה בחלק מהאזורים עקב בירוא היערות בהם הוא חי.
מין זה, בדומה לנחשים אחרים, מקבל מידע כימי מהסביבה דרך הלשון המפוצלת שלו, שקולטת את החלקיקים הכימיים ומעבירה אותם לקולטן מיוחד, איבר יעקובסון, המצוי בחלק העליון של הפה.
כאשר טרף נקלט, הנחש בודק עם הלשון ומאתר את המיקום של הטרף.
כמו כן הוא משתמש בחוש הראייה המפותח שלו (המגיע למרחק של 100 מטר), באינטליגנציה שלו ויכולת לקלוט רעידות מהאדמה על מנת לאתר את הטרף.
הרב-פתן המלכותי צד ביום, ולעיתים רחוקות בלבד נראה בלילה.
לאחר שהוא מכיש את טרפו הוא מתחיל לבלוע אותו בעוד הטרף גוסס מהארס.
בדומה לשאר הנחשים, יש לו לסת גמישה המאפשרת לחלק התחתון להיפתח ולנוע עצמאית.
הדבר מאפשר לו לבלוע את הטרף בשלמותו, כמו גם לאכול טרף הגדול מגודל ראשו.
נחש זה מכונה "אוכל נחשים" מכיוון שמזונו העיקרי הוא נחשים אחרים, בהם נחשים ארסיים כגון קוברות וקרייטים, פיתונים קטנים ואף רב-פתנים מלכותיים צעירים.
כאשר יש מחסור במזון הם יצודו גם מכרסמים, ציפורים ולטאות.
לאחר ארוחה גדולה הוא יכול לחיות מספר חודשים מבלי לאכול כלל.
כאשר הוא חש סכנה, הוא יעדיף להימלט ולהימנע מעימות.
אולם, אם ההתגרות תימשך, הוא עשוי להיות אגרסיבי למדי.
בזמן סכנה, הוא מותח ומנפח את צווארו ומרים עד כדי שליש מאורכו למעלה, חושף את ניביו ומשמיע קול שריקה מאיים.
גם עם פלג גוף עליון מורם, הנחש מסוגל להתקדם ולהכיש למרחק רב ממנו.
אנשים רבים עלולים שלא להעריך נכון את המרחק שאליו הוא מסוגל להגיע ובכך להיפגע.
הוא מסוגל להכיש מספר פעמים במתקפה אחת, אך ידוע שהבוגרים מעדיפים לנשוך ולא לשחרר.
הוא נוטה להימצא בג'ונגלים ואזורים לא מאוכלסים, ומרבית הנפגעים מהכשתו הם דווקא מהפנטי נחשים.
אם הרב-פתן מלכותי נתקל בטורף טבעי, כדוגמת הנמייה, שחסינה לארס שלו, הוא ינסה להימלט כמוצא ראשוני.
אם הדבר לא מתאפשר לו, הוא ינפח את צווארו, כמו שאר הקוברות וישמיע קול שריקה, לפעמים אף יתקוף עם פה סגור.
המאמץ לרוב אפקטיבי למדי שכן הוא טרף מסוכן הרבה יותר ממרבית הטרף של הנמייה, כמו גם שלהרוג חיה בגודלו מהווה מאמץ לא קטן.
הרב-פתן מלכותי שונה מרוב הנחשים בכך שהנקבה היא הורה מאוד מסור.
היא מכינה קן עבור ביציה ונשארת שם עד לבקיעת הביצים.
נקבה בדרך כלל מטילה בין 20–40 ביצים.
היא נשארת לשמור בקנאות על הקן ומרחיקה כל טורף אפשרי למשך 60 עד 90 יום.
כאשר הנחשים הצעירים בוקעים הם באורך 45 עד 55 ס"מ ובעלי ארס המסוגל להרוג אדם בוגר.
ארסו של רב-פתן מלכותי הוא חזק ומסוגל להרוג אדם.
לרוב, במפגשים עם בני אדם יעדיף לברוח מאשר לתקוף, אך כאשר לא נותרת לו ברירה הוא עלול להכיש ואף להרוג.
ארסו של רב-פתן מלכותי מורכב בעיקר מחלבון ופוליפפטידים.
הארס הוא נוירו-טוקסי (רעל עצבים) המיוצר בבלוטה מיוחדת מאחורי העין.
הארס שלו מסוגל להרוג פיל אסייתי תוך 3 שעות אם יכיש אותו במקום רגיש כמו החדק.
במקרה שהנחש נתקל בנמייה שעמידה לארסו, הוא ינסה להימלט.
במקרה שלא יוכל להימלט, ירים חלק מגופו וירחיב את צלעותיו כדי להיראות גדול יותר ומאיים.
לאחר מכן ישמיע שריקה בקול רם כדי לתת אזהרה אחרונה לטורף שלו.
ישנם מקרים בהם הדבר עוזר, מכיוון שהקוברה מסוכנת יותר מכל טרף אחר שהנמייה יכולה לצוד, אך ברוב הקרבות אלה הנמייה יוצאת חיה.
כאשר הוא בוגר הוא משיל את עורו 4–6 פעמים בשנה, וכאשר הוא צעיר הוא משיל את עורו כל חודש.
בבורמה רבי-פתן מלכותיים משמשים לעיתים קרובות מהפנטי נחשים.
המהפנט מקועקע בדרך כלל בחומר שמעורב בו דיו עם ארס הנחש.
האמונה שלהם אומרת שכך הם מוגנים בפני הנחש.
בסיום המופע המהפנט מנשק את הנחש בראשו.
בתת-היבשת ההודית, מאמינים שלנחש זיכרון יוצא דופן.
לפי המיתולוגיה, התמונה של הורג הנחש נשמרת בעיני הנחש, שאחר כך מועבר לחברו הנחש, המשתמש בתמונה על מנת לצוד את הורג חברו כנקמה.
בגלל האמונה הזו, היכן שהרב-פתן מומת, בייחוד בהודו, הראש נכרת ונמחץ או נשרף כדי להרוס את העיניים לחלוטין.
הכרטיס הונהג לראשונה בשנת 2008. כרטיס זה החליף את השימוש בכרטיס נסיעה שהיה נהוג קודם לכן.
כרטיס רב-קו הוא כרטיס חכם בעל שבב מעבד, רכיב זיכרון בגודל KB2, מערכת הפעלה וממשק ללא מגע, המשתמש בתקן קליפסו, תקן שנבחר לשימוש על ידי משרד התחבורה.
קיימים ארבעה סוגים של כרטיסי רב-קו:
כרטיס אישי שבו מוטבעים שמו ותמונתו של בעל הכרטיס.
בכרטיס זה ניתן לממש הנחות לזכאים (נוער, אזרח ותיק, סטודנט, נכה, זכאי) וכן חופשי חודשי.
הכרטיס מבטיח החזר היתרות במקרה שבו הוא נפגם או אבד.
כרטיס אנונימי – ללא שם ותמונה.
הכרטיס אינו מאפשר קבלת הנחות לזכאים, אלא רק הנחות כלליות: ערך צבור, נסיעת המשך, חופשי יומי או שבועי.
הכרטיס האנונימי אינו מבוטח מפני אובדן או תקלה של הכרטיס.
כרטיס חצי אנונימי עם תמונה ושם ללא שמירה במאגר הנתונים.
כרטיס זה מאפשר קבלת הנחות לזכאים.
המידע נשמר רק על גבי הכרטיס, ולכן אינו ניתן לשחזור במקרה אובדן או גנבה.
זהב קו – בו מוטבעים שמו ותמונתו של בעל הכרטיס – מיועד לכל האנשים בני 67 ומעלה במדינת ישראל.
מ-1 באוגוסט 2022 החליטה שרת התחבורה מרב מיכאלי כי כרטיס חדש זה, זהב קו, מאפשר נסיעה חינם בכל סוגי התחבורה הציבורית, בכל הארץ.
הזהב קו, בשונה משאר הרב-קו, מגיע בצבע זהב לעומת ירוק זית של שאר כרטיסי הרב-קו, דבר האמור לשמש להדגשה כי כרטיס זה מאפשר נסיעה חינם.
הטמעת הכרטיס באמצעי התחבורה השונים
הנפקת כרטיסי הרב-קו החלה ב-2007 ושימושים באוטובוסים של חברת קווים.
בשנת 2008 חברת דן הכניסה את הרב-קו לשימוש בקווי אוטובוס נבחרים.
בחברת אגד החל השימוש בכרטיס הרב-קו בקווים עירוניים ופרבריים באזור רחובות, החל מקיץ 2011 בגוש דן (במקביל לרפורמה שבוצעה במערך הקווים), והחל מסתיו 2011 באזור חיפה וירושלים.
לאחר מכן נמשכה פריסת הכרטיס באזורים נוספים, לרבות בקווים בין עירוניים.
בכל האזורים מתאפשרת נסיעת מעבר אך ורק באמצעות כרטיס הרב-קו.
רכבת ישראל הודיעה על מעבר להפעלה מלאה של הרב-קו החל מספטמבר 2012. החל מיולי 2015 גם הכרמלית שבחיפה מאפשרת שימוש בכרטיס הרב-קו.
באוגוסט 2019 הודיע משרד התחבורה על הפעלת קווי מונית שירות אשר יאפשרו תשלום ברב-קו.
החל מ-2015 החלה לפעול מסלקה משותפת של כל מפעילי התחבורה הציבורית.
הקמתה איפשרה שימוש בערך כספי צבור או בכרטיסיית נסיעה הטעונה בכרטיס החכם בחברות תחבורה שונות, בלי תלות במפעיל.
הפעלתה איפשרה גם שחזור של חוזי נסיעה מכרטיסים אבודים בכל עמדה מתאימה.
ב-1 בינואר 2017 החל שילוב זה בהסדרי הנסיעה גם ברכבת הקלה בירושלים.
מינואר 2020 החל השימוש בערך צבור ביהודה ושומרון.
קודם לכן הנסיעה בתחבורה הציבורית באזור זה התאפשרה אך ורק באמצעות כרטיסיות, מזומן וחוזים תקופתיים.
נוסעים בקווי יהודה ושומרון הקונים כרטיס בודד במזומן נהנים ממילא מהנחה, בסובסידיה ממשלתית, בגובה חצי ממחיר הנסיעה המלא ("הנחת מיגון").
ההנחה גבוהה מזו המגולמת במחיר ערך צבור, מה שהופך את השימוש בהסדר בקווים אלה לבלתי כדאי.
חברת דן הפסיקה למכור כרטיסי נסיעה מנייר במרץ 2010. אגד הפסיקה למכור כרטיסיות ניקוב מנייר ביולי 2012, ורכבת ישראל הודיעה על מעבר להפעלה מלאה של הרב-קו החל מספטמבר 2012. עם זאת, נכון ל-2026 ניתן לרכוש כרטיסי נסיעה מנייר לרכבת ישראל.
חברות התחבורה הציבורית טענו כי המעבר לשימוש בכרטיס הרב-קו במקום כרטיסי נסיעה מנייר תורם לאיכות הסביבה.
רכבת ישראל הדפיסה מדי שנה כרטיסי נסיעה במשקל של כ-400 טון עד לתחילת השימוש בכרטיס החכם.
עם זאת, השימוש בנייר לא הופסק לחלוטין במסגרת התחבורה הציבורית.
גם לאחר הפסקת השימוש בכרטיסי נסיעה מנייר, בעת טעינת הכרטיס החכם מונפקת קבלה, וכן מונפק "אישור נסיעה" בכל נסיעה בה מופחת הסכום הצבור או מבוצע ניקוב בכרטיסייה.
חברת "אגד" הפסיקה ביולי 2012 להנפיק "אישורי נסיעה" על ניקוב בכרטיסייה, אך חזרה להנפיקם החל מיולי 2013.
ב-8 במרץ 2018 החל השלב האחרון בהטמעת הרב-קו - הטענה עצמית מראש ותיקוף באוטובוס.
באוטובוסים הותקנו מכשירי תיקוף בשירות עצמי ובאוטובוס אין אפשרות לטעון אצל הנהג.
החל מתאריך זה לא התאפשרה רכישת כרטיסי נסיעה או טעינת רב-קו אצל נהגי האוטובוסים בירושלים.
החל מינואר 2019 בגוש דן.
אבל באוטובוסים של חברת מטרופולין בתל אביב יש מכשירי טעינת רב-קו.
במכשירים אלה אפשר גם לשלם על נסיעה אחת.
תהליך זה זכה לתרומה משמעותית בתקופת משבר הקורונה בישראל שבה נאסר במסגרת התקנות לשעת חירום על תשלום מזומן אצל הנהגים.
החל מ-15 בדצמבר 2020 הציבור היה יכול לשלם גם דרך אפליקציות פרטיות.
לצד האפליקציות, הותר להמשיך להשתמש בכרטיס החכם.
ב-26 במאי 2022 הכריז משרד התחבורה על הפסקת התשלומים באפליקציות ANY WAY והתחנה.
טעינת רב-קו באמצעות יישומון למחשב ולטלפון סלולרי
ניתן להטעין את הכרטיס באופן ביתי באמצעות קורא כרטיסים אשר מתחבר למחשב ומסוגל להטעין ולקרוא את כרטיס הרב־קו.
כמו כן, ניתן לטעון את הכרטיס באמצעות יישומון לטלפון סלולרי ופרטי כרטיס אשראי, זאת בתנאי שהטלפון תומך בתקשורת ה-NFC המתאימה.
בירור יתרת הנסיעות בכרטיס הרב־קו מתאפשרת דרך מכשירי הכירטוס של נהגי האוטובוסים, בקופות ובעמדות מכירת הכרטיסים בתחנות רכבת ישראל, בקופות האוטומטיות של הרכבת הקלה בירושלים וגוש דן, וגם בעמדות המכירה האוטומטיות בתחנות ה"מטרונית" בחיפה והקריות.
כמו כן, קריאת נתוני הכרטיס באופן ביתי מתאפשרת באמצעות קורא כרטיסים שאותו ניתן לרכוש בעמדות "על הקו", דרך אתרי אינטרנט ייעודיים ויישומון ייעודי הזמין לחלק ממכשירי טלפון חכם עם רכיב NFC.
את זה יהיה ניתן לעשות דרך אפליקציות חדשות שיפתחו ויפעילו בנק דיסקונט (בשיתוף חברות סלופארק ו־HopOn), ישראכרט, וחברה חדשה בשם תסת"צ - שיתוף פעולה של Moovit, פנגו ו־Bit של בנק הפועלים (שדרכה יתבצע התשלום).
חברות אלו נבחרו במכרז של הרשות הארצית לתחבורה ציבורית.
שלוש החברות יהיו חייבות גם להעמיד מרכז שירות לפניות הציבור.
שימוש בכרטיסי רב־קו בתחבורה הציבורית יהיה אפשרי גם אחרי השקת האפשרות הזו, זאת כדי לאפשר לאנשים שאין להם טלפון חכם (כמו קשישים, ילדים, חרדים וכו') לשלם עבור נסיעות.
בינואר 2020, נודע כי אפליקציות התשלומים תחל לפעול באפריל, בזמן שהקבוצה של Moovit ופנגו תהיה הראשונה בפיילוט שהתחיל אז.
אחרי עיכובים, אפליקציות התשלומים החלו לפעול בדצמבר 2020. בנוסף אליה, הופעלה אפליקציות התחנה של משרד התחבורה שנסגרה בשנת 2022. בתחילה, התשלום התאפשר רק באוטובוסים ובמטרונית בחיפה.
ההבדל בין האפליקציות אינו בתעריף אלא בכלים נוספים שיש בהן, בחוויית המשתמש ובמידת הנגישות ופשטות ההפעלה.
בכל האפליקציות יוענקו כל ההנחות הנהוגות - לנוער, אזרחים ותיקים וסטודנטים.
האפליקציות אמורות לחשב את מסלול התשלום המשתלם ביותר עבור הנוסע.
ב-3 האפליקציות הפרטיות החיוב יתבצע על פי חישוב נסיעות חודשי בתאריך ה-25 בכל חודש.
החיוב בפועל יתבצע במועד חיוב כרטיס האשראי שיוזן אליהן.
עלות הנסיעה באמצעות האפליקציה מחושבת על פי מרחקי הנסיעה שבוצעו בפועל על פי "שיטת הטבעות", המחלקת את המדינה ל-6 טבעות חיוב.
הלקוח יימצא "במרכז הטבעת", כך שהמרחק שהוא עובר בין "טבעות החיוב" יהיה הבסיס לחישוב החיוב תמורת הנסיעה.
זאת, בשונה משיטת התעריפים הוותיקה יותר המחשבת תעריפי נסיעה לפי טבעות גאוגרפיות קבועות ומוגדרות מראש, מבלי להתחשב בנקודת המוצא של הנוסע.
מאפשר טעינה של כסף מזומן על הכרטיס, כאשר במעמד הטעינה מתווסף בונוס כספי המגלם הנחה במחיר הנסיעה (לזכאים).
בכל נסיעה שתבוצע מחויב הערך הצבור בעלות המלאה של כרטיס הנסיעה.
לכסף הנטען בכרטיס אין תאריך תפוגה, ולא ניתן לרכוש בעזרת הערך הצבור כרטיסי מנוי.
בכל הטענה מזוכה הכרטיס בכסף, בהתאם לפרופיל האישי שברב-קו, בערך כספי גבוה יותר מזה ששולם בפועל, על פי הפרופיל המוטען בכרטיס.
לדוגמה: בעת הטענת 30 ש"ח:
בפרופיל רגיל נטענים 30 ש"ח.
בפרופיל סטודנט רגיל נטענים 45 ש"ח, המגלמים הנחה של 33%.
בפרופיל סטודנט מורחב וזכאי ביטוח לאומי, נטענים 60 ש"ח, המגלמים הנחה של 50%.
בפרופיל נוער נטענים 60 ש"ח, המגלמים הנחה של 50%.
מנוי המקנה אפשרות לנסיעה חופשית בין כלל אמצעי התחבורה הציבורית באזור הנבחר: אוטובוסים, רכבת, רכבת קלה ומטרונית.
המנוי תקף מהשעה 4:00 בבוקר בתחילת היום / חודש קלנדרי ועד לסיומו בשעה 4:00.
ניתן לרכוש גם מנוי חודשי גמיש התקף מיום הטעינה לשלושים יום (חודשי).
לראשונה בישראל אפשר לנסוע עם כרטיס חופשי בכלל אמצעי התחבורה מהצפון ועד הערבה.
בנסיעה של כ-15 ק"מ (טבעת צהובה, 8 ש"ח) מקנה הנסיעה גם זכות מעבר במשך 90 דקות לאמצעי תחבורה עירוניים אחרים.
חובת התיקוף קיימת גם בנסיעות אלה, אך במהלך 90 הדקות לא יגרעו נסיעה נוספת או חיוב נוסף.
השוואה לכרטיסים דומים במדינות העולם
בהונג קונג קיים כרטיס דומה הנקרא "אוקטפוס".
כרטיס זה היה הראשון בעולם מסוגו.
הוא הושק לראשונה בשנת 1997, והתפתח עד כדי כך שהערך הצבור שנטען בכרטיס יכול לשמש גם כארנק אלקטרוני לשימושים רבים אחרים ללא קשר לתחבורה ציבורית, כגון קנייה במכונות שתייה וחנויות מכולת.
Oyster, כרטיס דומה המופעל בלונדון, מאפשר חיסכון בדיעבד אוטומטית.
לדוגמה, כאשר כרטיס יומי עולה 11 ש"ח, וכרטיס רגיל עולה 5 ש"ח, ניתן להתחיל בקנייה של שני כרטיסי נסיעה רגילים, וקנייה של כרטיס נוסף תחליף את קניית הכרטיסים הקודמים בכרטיס יומי, וסכום ההוצאות לכל היום יסתכם במחיר יומי, הזול יותר.
הרב־קו לעומת זאת, לא מבצע החלטות שכאלו, ועל בעל הכרטיס לקנות בעצמו את הכרטיס הזול מראש (למשל חופשי יומי).