tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר זכייתה בגביע העולמי פרש איימה ז'אקה מאימון נבחרת צרפת והוחלף על ידי רוג'ר למר, שהוביל את צרפת לזכייה ביורו 2000, ובכך הפכה צרפת לנבחרת הראשונה מאז גרמניה המערבית בשנת 1974 שמחזיקה בגביע העולמי ובאליפות אירופה בו זמנית.
צרפת הבטיחה את עלייתה לרבע הגמר לאחר שניצחה בבית המוקדם 0–3 את דנמרק ו-1–2 את צ'כיה.
היא סיימה את משחקיה בבית המוקדם בהפסד 2–3 להולנד שבעקבותיו סיימה במקום השני בבית.
ברבע הגמר ניצחה צרפת את ספרד 1-2 ובחצי הגמר ניצחה את פורטוגל 1-2 משער זהב של זינדין זידאן בבעיטת עונשין.
במשחק הגמר פיגרה צרפת מול איטליה 1-0, אך הצליחה להפוך באופן דרמטי את התוצאה משער שוויון כופה הארכה של סילבן וילטור ארבע דקות בתוספת הזמן ומשער זהב של דויד טרזגה בדקה ה-103.
בכך זכתה צרפת באליפות אירופה בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה זכתה בטורניר חשוב מחוץ לגבולות ארצה.
זינדין זידאן נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
לצידו נבחרו לנבחרת הטורניר פביאן בארטז, לורן בלאן, ליליאן תוראם, מרסל דסאי, פטריק ויירה ותיירי הנרי.
כעבור שנה השתתפה צרפת לראשונה בגביע הקונפדרציות, וזכתה בו לאחר ניצחון 1–2 על ברזיל בחצי הגמר וניצחון 0–1 במשחק הגמר על יפן משער של פטריק ויירה.
רובר פירס נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
במונדיאל 2002, ללא זידאן הפצוע, רשמה צרפת את ההופעה הגרועה ביותר בהיסטוריה של אלופת עולם מכהנת בגביע העולם, כאשר לא הבקיעה שער בשלושת משחקי הבית המוקדם וסיימה במקום האחרון.
צרפת הפסידה במשחק הפתיחה של הטורניר 0–1 לסנגל המפתיעה, סיימה בתיקו 0-0 עם אורוגוואי והפסידה 0–2 לדנמרק.
כעבור שנה אירחה צרפת לראשונה את גביע הקונפדרציות, וזכתה בו בפעם השנייה ברציפות לאחר שניצחה במשחק הגמר את קמרון 0-1 משער זהב של תיירי הנרי, שנבחר גם לשחקן המצטיין בטורניר וסיים כמלך השערים עם ארבעה כיבושים.
ביורו 2004 נפרדה צרפת מהתואר האירופי לאחר שהפסידה במפתיע לאלופה שבדרך יוון 1-0 ברבע הגמר.
מונדיאל 2006 סימן את תום עידן זידאן בנבחרת צרפת.
צרפת סיימה במקום השני בבית המוקדם לאחר שתי תוצאות תיקו מול שווייץ וקוריאה הדרומית וניצחון על טוגו החלשה והעפילה לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר הפכה צרפת פיגור 0–1 מול ספרד לניצחון 1–3 וברבע הגמר הדיחה צרפת את ברזיל כשניצחה 0–1 משער של תיירי הנרי.
בחצי הגמר ניצחה צרפת את פורטוגל 0-1 משער של זינדין זידאן בבעיטת עונשין והעפילה למשחק הגמר נגד איטליה.
צרפת הובילה 0–1 במשחק הגמר משער בדקה השביעית של זינדין זידאן בבעיטת עונשין, אולם איטליה השוותה ל-1-1 וניצחה 3–5 בבעיטות הכרעה לאחר שדויד טרזגה החמיץ את הבעיטה השנייה לצרפת.
במהלך ההארכה רשם זידאן אקורד סיום צורם לקריירה הספורטיבית שלו, כאשר הורחק בעקבות נגיחה בחזהו של מרקו מטראצי.
משחק הגמר היה משחק הפרישה של זידאן מקריירה מקצוענית ולמרות ההרחקה וההפסד במשחק הגמר, הוא נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
יורו 2008 היה טורניר היורו הכושל בתולדות צרפת.
הצרפתים שובצו לבית קשה, יחד עם אלופת העולם איטליה, הולנד ורומניה.
צרפת סיימה אחרונה בבית לאחר שסיימה בתיקו 0-0 עם רומניה, הובסה 1–4 על ידי הולנד והפסידה 0–2 לאיטליה.
במהלך הקמפיין להעפלה למונדיאל 2010 כשלה הנבחרת להשיג את המקום הראשון בבית המוקדמות ונאלצה לשחק משחק פלייאוף מול נבחרת אירלנד.
לבסוף עלתה צרפת בעקבות שער מכריע שהובקע בעזרת ידו של החלוץ תיירי הנרי, בניגוד לחוקי הכדורגל, אך אושר בכל אופן.
על אף ערעורים מצידה של אירלנד ותרעומת ברחבי העולם צרפת עלתה לטורניר במקומה של אירלנד.
עוד לפני הטורניר הלך והתערער מעמדו של המאמן דומנק, וכבר לפני משחק הפתיחה הובהר כי לאחרי המונדיאל - זה יסיים את תפקידו.
הישגיה הכושלים של הנבחרת הצרפתית בטורניר רק חיזקו את דעת הציבור השלילית על המאמן והנבחרת עצמה, לאחר שסיימה במקום האחרון בביתה, עם נקודה אחת, ללא ניצחון ושער זכות בודד.
על אלו המשיכו להעיב סכסוכים רבים בנבחרת, ובראשם פרשה שהחלה בקללה שסינן ניקולה אנלקה לעברו של דומנק במחצית המשחק מול נבחרת מקסיקו בכדורגל, שהיה משחקה השני של צרפת בטורניר.
אנלקה הורחק במהירות מהנבחרת ונשלח לביתו, אך הדבר דלף לעיתונות.
בעקבות כך קפטן הנבחרת פטריס אברה התעמת עם המאמן והוחלפו האשמות כי ישנו "בוגד" בנבחרת אשר הדליף הדברים.
לסכסוך נגררו אנשי צוות נוספים ושחקני הנבחרת אף החרימו אימון.
התקשורת סערה סביב הפרשה ואף נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, התייחס אליה באומרו כי התנהגות זו של אנלקה חמורה מאוד, וההתנהלות במחנה הצרפתי אומללה.
לאחר הטורניר הוחלף כצפוי דומנק בלורן בלאן.
עם כניסתו של בלאן לתפקיד בלאן החליט להדיח מהסגל את פרנק ריברי, פטריס אברה וג'רמי טוללאן שהורחקו מכמה משחקים לאחר המונדיאל.
בלאן התחיל את תפקידו בצורה רעה כאשר הפסיד במשחק הידידות נגד נורווגיה 1–2 ואת משחק הראשון של שלב הבתים ב־1-0 סנסציוני לבלארוס בסטאד דה פראנס.
אולם לאחר מכן באה שורה של חמישה ניצחונות רצופים (2-0 על בוסניה והרצגובינה, על רומניה ועל לוקסמבורג במוקדמות יורו 2012. לאחר מכן באו ניצחונות במשחקי ידידות נגד אנגליה וברזיל).
צרפת של בלאן בולטת בעיקר בגלל זימוני הנבחרת המרעננים שלו שכללו את פליפ מקסס, קארים בנזמה, יוהאן גורקוף, מתיו ולבואנה וסמיר נאסרי שהצטיין נגד אנגליה.
את יורו 2012 פתחה צרפת בתיקו מול נבחרת וניצחון על נבחרת .
במשחק השלישי בשלב הבתים פגשה צרפת את נבחרת , שלמעשה איבדה סיכוי להעפיל לרבע הגמר.
צרפת הייתה זקוקה לניצחון על מנת לסיים במקום הראשון בבית, אך הפסידה 0–2 וסיימה את שלב הבתים במקום השני.
כתוצאה מכך פגשה בשלב רבע הגמר את נבחרת , שסיימה במקום הראשון בבית שלה, והפסידה לה בתוצאה 0–2.
במוקדמות מונדיאל 2014 שובצה צרפת לבית קשה עם ספרד, שהייתה אלופת העולם ואלופת אירופה.
צרפת סיימה כצפוי במקום השני והתמודדה במשחקי הפלייאוף על העלייה מול נבחרת אוקראינה.
צרפת הפסידה במשחק הראשון שנערך באוקראינה 0–2 אך ניצחה בגומלין 0–3 והעפילה למונדיאל.
צרפת שובצה לבית המוקדם עם נבחרות שווייץ, הונדורס ואקוודור.
צרפת פתחה בצורה מצוינת את הטורניר כאשר הביסה 0–3 את הונדורס ואחר כך הביסה גם את ראש הבית שווייץ בתוצאה 2–5. צרפת סיימה את משחקיה בשלב הבתים בתיקו 0-0 מול אקוודור שהבטיח לה את המקום הראשון בבית והעפלה לשמינית הגמר.
בשלב זה ניצחה צרפת את ניגריה 0–2 והעפילה לרבע הגמר מול גרמניה במשחק בו הפסידה 0–1. כרים בנזמה היה הכובש המצטיין של הנבחרת בטורניר עם שלושה שערים.
את יורו 2016 המכיל 24 קבוצות במבנהו החדש, אירחה צרפת במדינתה.
לאחר המשחק הרחוב הצרפתי שהיה בטוח בזכיית הנבחרת הלאומית, השתתק וכאב את הפסדה של נבחרתו, שלא זכתה ביורו בפעם השלישית בהיסטוריה.
2018 עד 2024: זכייה שנייה בגביע העולם וזכייה בגביע האומות
צרפת זכתה באליפות העולם במונדיאל 2018, בפעם השנייה בתולדותיה.
כובשי השערים המצטיינים של הנבחרת היו קיליאן אמבפה, שנבחר לשחקן הצעיר המצטיין (בן 19), ואנטואן גריזמן, שכבשו כל אחד 4 שערים במהלך הטורניר.
עוד בלטו השחקנים רפאל וראן ולוקאס הרננדס, כל אחד מהם עם 7 הופעות בטורניר.
צרפת העפילה לטורניר כזוכת בית א' במוקדמות אירופה, ושובצה לבית עם דנמרק, אוסטרליה ופרו.
צרפת ניצחה את אוסטרליה 2–1, ואת פרו 1–0, וסיימה בתיקו 0–0 מול דנמרק.
במשחק שמינית הגמר הדיחה את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 4–3, וברבע הגמר גברה על אורוגוואי בתוצאה 2–0. במשחק חצי הגמר מול בלגיה, סיימה בתוצאה 1–0.
בגמר הטורניר התמודדה מול נבחרת קרואטיה, וגברה עליה בתוצאה 4–2.
ב-28 ביוני 2021 הודחה נבחרת צרפת בשמינית גמר יורו 2020 עם הפסד בבעיטות עונשין נגד נבחרת שווייץ, כשקיליאן אמבפה מחמיץ את הפנדל המכריע.
ב-10 באוקטובר 2021 זכתה נבחרת צרפת בליגת האומות 2020/2021 אחרי שניצחה בחצי הגמר את בלגיה ובגמר את ספרד.
צרפת העפילה למונדיאל 2022. בשלב הבתים הביסה צרפת את אוסטרליה 1-4 וגברה על דנמרק 1-2. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה צרפת לתוניסיה 1-0 ועלתה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית.
בשמינית הגמר גברה צרפת 1-3 על פולין וברבע הגמר גברה על אנגליה 1-2. בחצי הגמר גברה צרפת על מרוקו 0-2 ובמשחק הגמר סיימה בתיקו 3-3 עם ארגנטינה.
צרפת הפסידה 4-2 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים וסיימה במקום השני.
קיליאן אמבפה סיים כמלך השערים במונדיאל עם 8 שערים.
מונדיאל 2022 סימן את המשך ההצלחה של שחקנים כמו קיליאן אמבפה, אנטואן גריזמן ואוליבייה ז'ירו, שבמשחק הראשון מול אוסטרליה כבש צמד, ב-4 בדצמבר 2022 במשחק מול נבחרת פולין במסגרת שמינית גמר מונדיאל 2022 כבש שער נוסף, בכך עבר את תיירי הנרי והיה למלך השערים של נבחרת צרפת.
בנוסף השוער הוגו לוריס הפך בטורניר לשיאן ההופעות בנבחרת.
צרפת העפילה ליורו 2024. היא פתחה את משחקיה בשלב הבתים בניצחון 0-1 על אוסטריה, אך בהמשך סיימה בתיקו 0-0 עם הולנד ובתיקו 1-1 עם פולין, בעקבותיו העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית.
בשמינית הגמר גברה צרפת על בלגיה 0-1. ברבע גמר סיימה צרפת בתיקו 0-0 עם פורטוגל, אך ניצחה 3-5 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר.
בחצי הגמר הפסידה צרפת לספרד 2-1 והודחה.
הנתונים מעודכנים נכון ל-5 ביוני 2024.
נבחרת קולומביה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת קולומביה.
נבחרת קולומביה שיחקה שש פעמים בגביע העולם בכדורגל.
הפעם הראשונה בה שיחקה בגביע העולם הייתה ב-1962. הפעם הראשונה בה הצליחה קולומביה לעבור את שלב הסיבוב הראשון במונדיאל הייתה במונדיאל 1990. במוקדמות למונדיאל זה פגשה קולומביה את ישראל במשחקי הפלייאוף ועברה אותה.
הנבחרת הגיעה למקום הראשון בטורניר הקופה אמריקה שנערך ב-2001 בקולומביה.
קולומביה ניצחה במשחק הגמר את מקסיקו בתוצאה 1:0 וזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר.
הזכייה בתואר יצרה ציפיות במדינה להופעות מוצלחות יותר בעתיד בטורניר בגביע העולם בכדורגל.
במונדיאל 1994 הבקיע בטעות בלם הנבחרת, אנדרס אסקובר, שער עצמי במשחק נגד ארצות הברית, שגרם להפסד הנבחרת בתוצאה 2:1 ולהדחה מוקדמת מהטורניר.
בשנת 2003 בזמן משחק חצי הגמר של גביע הקונפדרציות, בין קולומביה לקמרון, קשר נבחרת קמרון, מארק ויוויאן פואה, התמוטט על כר הדשא לאחר שלקה בליבו.
הטורניר הראשון בו השתתפה קולומביה היה קופה אמריקה 1945. קולומביה סיימה בו במקום החמישי מתוך שבע נבחרות.
קולומביה החלה להשתתף במוקדמות גביע העולם בכדורגל החל ממונדיאל 1958, אולם היא סיימה אחרונה בבית המוקדמות ללא ניצחון אחרי פרגוואי ואורוגוואי.
קולומביה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר הגמר של מונדיאל 1962, לאחר שבטורניר המוקדמות ניצחה בביתה את פרו 0-1 וסיימה בתיקו 1-1 במשחק הגומלין.
בשלב הבתים של טורניר הגמר הפסידה קולומביה לאורוגוואי 1–2. במשחקה השני, סיימה קולומביה בתיקו 4-4 עם ברית המועצות, לאחר שנקלעה לפיגור מוקדם של 0–3 כבר בדקה ה-11 ומאוחר יותר הפסידה בתוצאה 1–4. במשחק זה כבש מרקוס קול לזכות קולומביה את השער האולימפי היחיד בתולדות המונדיאלים עד היום.
קולומביה סיימה את שלב הבתים בתבוסה 0–5 ליוגוסלביה וסיימה אחרונה בבית.
לאחר מונדיאל 1962, קולומביה לא הצליחה להעפיל למונדיאל במשך שישה טורנירי מוקדמות רצופים.
במקביל, היא החלה להשתתף בקביעות בטורנירי הקופה אמריקה משנת 1975 (עד אז לא התמודדה בטורניר באופן קבוע).
בקופה אמריקה 1975 הגיעה קולומביה להישג השיא שלה בטורניר עד אז.
בשלב הבתים היא ניצחה בכל משחקיה, בבית ובחוץ, את פרגוואי ואקוודור והעפילה לחצי הגמר מהמקום הראשון בבית.
בחצי הגמר הביסה קולומביה בביתה את אורוגוואי 0–3, אף על פי ששיחקה ב-10 שחקנים לאורך רוב המשחק עקב הרחקת אחד משחקניה.
במשחק הגומלין הפסידה קולומביה באורוגוואי 0–1 והעפילה למשחקי הגמר מול פרו.
קולומביה ניצחה בביתה במשחק הראשון 0–1, אולם הפסידה במשחק הגומלין בפרו 0–2. במשחק הפלייאוף המכריע, שנערך בקראקס, ונצואלה, הפסידה קולומביה 0–1 ובכך סיימה במקום השני בקופה אמריקה, הישג השיא שלה עד לאותו טורניר.
דור הזהב של מאטוראנה וגומס
עלייתו של הכדורגל הקולומביאני החלה בסוף שנות ה-80, כאשר לנבחרת מונו פרנסיסקו מטוראנה ועוזרו הרנן דריו גומס.
השניים עבדו במקביל גם באתלטיקו נאסיונל והוליכו את המועדון להישג השיא, זכייה בטורניר הקופה ליברטדורס בשנת 1989. הם ביססו את הנבחרת על שחקני נאסיונל בתוספת של הקפטן ואלדרמה, רדין ואיגוארן.
הנבחרת שמרה על הבסיס שלה לאורך שנות ה-90 המוצלחות ודור זה זכה לכינוי "דור הזהב" של הכדורגל הקולומביאני.
את טורניר המוקדמות של מונדיאל 1990, סיימה קולומביה ראשונה בבית המוקדמות לפני פרגוואי ואקוואדור, כאשר היא מנצחת בבית במשחק המכריע את פרגוואי בדקות הסיום.
מכיוון שקולומביה סיימה במאזן הגרוע ביותר מבין מנצחות הבתים בדרום אמריקה, היא לא העפילה ישירות לטורניר הגמר, אלא נאלצה להעפיל לצמד משחקי פלייאוף על העלייה נגד ישראל.
קולומביה ניצחה בביתה את ישראל 0–1 משער של המחליף, אלביירו אוסוריאגה, וסיימה בתיקו 0-0 עימה בגומלין, תוצאה שהספיקה לה על מנת להעפיל לטורניר הגמר, 28 שנים לאחר הפעם הקודמת שעשתה זאת.
בשלב הבתים בטורניר הגמר השיגה קולומביה ניצחון ראשון בתולדותיה במסגרת המונדיאל, 0-2 על איחוד האמירויות הערביות, משערים של רדין וקרלוס ואלדראמה.
בהמשך שוב הפסידה קולומביה ליוגוסלביה 0–1 ובמשחקה האחרון התמודדה מול אלופת העולם שבדרך, מערב גרמניה.
דקה לסיום המשחק נקלעה קולומביה לפיגור 0–1, אולם שער של פרדי רינקון שלוש דקות בתוספת הזמן לאחר בישול קבע שוויון 1-1. קולומביה סיימה במקום השלישי בבית, כאשר היא מדורגת במקום השני בין הקבוצות שסיימו במקום השלישי בבתים השונים והעפילה לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר הפסידה קולומביה לקמרון 1–2 אחרי הארכה, לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 0-0 בתום הזמן החוקי.
הרגע הזכור מהמשחק היה כששוערה של קולומביה, רנה היגיטה, כידרר במחצית המגרש ואיבד את הכדור לרוז'ה מילה, שהעלה את קמרון ליתרון.
בשנות ה-90 הייתה קולומביה אחת מנבחרות הכדורגל החזקות בדרום אמריקה.
במוקדמות מונדיאל 1994 שובצה קולומביה לבית עם ארגנטינה, פרגוואי ופרו.
קולומביה הייתה לנבחרת הראשונה שניצחה את ארגנטינה לאחר 33 משחקים ללא הפסד, כאשר גברה עליה 1–2 בבאראנקייה משערים של אדולפו ואלנסיה ואיבן ולנסיאנו.
במחזור הסיום של שלב הבתים הגיעה קולומביה למשחק חוץ באצטדיון המונומנטל כשהיא ראשונה בבית עם יתרון נקודה על ארגנטינה.
ארגנטינה הייתה חייבת לנצח במשחק על מנת לסיים ראשונה בבית ולהעפיל למונדיאל ישירות ללא משחק פלייאוף נוסף, בעוד לקולומביה הספיקה תוצאת תיקו.
אולם קולומביה הדהימה את ארגנטינה ואוהדיה כאשר הביסה אותה 0–5 מצמדים של פרדי רינקון ופאוסטינו אספרייה ושער נוסף של אדולפו ולנסיה באחד ממשחקיה הגדולים בכל הזמנים.
עדות נוספת להיסטוריה שהתחוללה באותו לילה היה אפשר לקבל כאשר 70 אלף אוהדים ארגנטינאים עמדו בסיום והריעו לשחקני קולומביה.
בעקבות ניצחונה הגדול, קולומביה הגיעה לטורניר הגמר של מונדיאל 1994, כאשר היא מועמדת להגיע רחוק.
פלה אפילו הכריז עליה כמועמדת העיקרית לזכות בטורניר.
אולם היא אכזבה כאשר בשלב הבתים הפסידה לרומניה 3-1 ובמשחקה השני הפסידה למארחת ארצות הברית 2-1. במהלך המשחק כבש בלם הנבחרת, אנדראס אסקובר, שער עצמי..
במשחקה האחרון בטורניר ניצחה קולומביה את שווייץ 0–2, אך בעקבות ניצחונה של רומניה על ארצות הברית במשחק המקביל, סיימה קולומביה במקום האחרון בבית והודחה באופן מאכזב מהטורניר.
במהלך הטורניר היו השחקנים נתונים ללחצים ואיומים מצד מהמרים בקולומביה, שאף איימו לפגוע במשפחותיהם של המאמנים מאטוראנה וגומס, אם אלו יכללו בהרכב את גבריאל גומס, אחיו של העוזר הרנאן.
המימד הטרגי שליווה את הנבחרת לאורך שהותה בארצות הברית הפך למציאות כאשר ב-2 ביולי נרצח בלם הנבחרת, אנדרס אסקובר.
לאחר המונדיאל בארצות הברית התפטר מאטוראנה מאימון הנבחרת ומי שהחליף אותו היה הרנאן דאריו גומס.
קולומביה העפילה בפעם השלישית ברציפות, לאחר שסיימה במקום השלישי בטבלה.
בטורניר הגמר שוב פתחה קולומביה את שלב הבתים בהפסד לרומניה 0–1. לאחר המשחק, ביקר אספרייה בפומבי את החלטותיו הטקטיות של המאמן גומס ובתגובה זרק אותו האחרון מהסגל.
בעוד שאספרייה עשה דרכו חזרה לקולומביה, התמודדו השחקנים ההמומים במשחק השני מול תוניסיה וניצחו 0–1 משער שכבש ליידר פרסיאדו.
במשחקה השלישי התמודדה קולומביה מול אנגליה על ההעפלה לשמינית הגמר, כאשר קולומביה חייבת ניצחון בעוד לאנגלים מספיקה תוצאת תיקו.
קולומביה הפסידה 0–2 וסיימה במקום השלישי בבית.
בכך לא העפילה לשמינית הגמר בפעם השנייה ברציפות.
זו הייתה בעצם גם הופעתו האחרונה בנבחרת של הקפטן, קרלוס ואלדרמה, שהודיע מיד על פרישה לאחר 13 שנים בה.
דור הזהב החדש של חוסה נסטור פקרמן
לפיכך הוחלט להחזיר למשרת האימון את המאמן גומס ומעליו את מאטוראנה כאחראי על כל הנבחרות.
גם הפעם קיבלו השניים לידיהם דור שנחשב לדור הזהב הנוכחי וסומן עוד בגילאים הצעירים ככזה שייתן עתיד ורוד לנבחרת, שחקנים כגון רדאמל פלקאו, דויד אוספינה וחואן קאמילו סונייגה.
לקראת פתיחת המוקדמות, נתקלו בהתאחדות בפני סקנדל נוסף: המאמן גומס נתפס מצולם בפאב בבוגוטה, כאשר הוא מתווכח עם אשה ומכה אותה.
הפרשה עוררה הדים במדינה וארגוני הנשים דרשו את פיטוריו מיידית.
להתאחדות לא נותרה ברירה וחודשיים לפני פתיחת המוקדמות, נאלצו להחליפו.
מי שתפס את מקומו היה עוזרו, לאונל אלברס, שאומנם היה מאמן צעיר ומבטיח אבל חסר כל ניסיון ברמה הבינלאומית.
הדבר הטוב שעשה הוא הכללתו בהרכב הפותח של הכישרון העולה, חאמס רודריגס בן ה-21, כבר במשחק הראשון מול בוליביה באצטדיון הרננדו סילס, בגבהים של לה פאס.
קולומביה השיגה ניצחון חשוב 1–2 משער בדקה האחרונה של פלקאו, אבל מיד אחר כך הגיעו תיקו ביתי והפסד ביתי לנבחרות ונצואלה וארגנטינה בהתאמה.
מחשש לאיבוד מונדיאל נוסף, פוטר לאונל אלברס לאחר פחות מחצי שנה בתפקיד.
בהתאחדות הבינו שעליהם למנות מאמן בעל שיעור קומה והאיש שנבחר לבסוף בינואר 2012 היה המאמן היהודי-ארגנטינאי, חוסה נסטור פקרמן, שהפך למאמן המשתכר ביותר ביבשת.
פקרמן היה ידוע בעבודתו עם שחקנים צעירים מוכשרים, כאשר הוביל את נבחרת ארגנטינה הצעירה למספר זכיות בגביע העולם וכן הוליך את נבחרת ארגנטינה הבוגרת לרבע גמר מונדיאל 2006.
תחת פקרמן, חזרה קולומביה להציג את היכולת הגבוהה בעבר.
ארבעה ניצחונות רצופים על אורוגוואי, צ'ילה, פראגוואי ובוליביה, הכניסו את קולומביה למקומות שמהם מעפילים למונדיאל, משם לא ירדו עד לסיום הטורניר.
בהנהגתם של פלקאו, הכובש המצטיין, חאמס רודריגס והקפטן, מריו ייפס, שברה קולומביה את שיאה האישי לנקודות במסגרת טורניר מוקדמות, כאשר השיגה 33 נקודות לוכן הבטיחה לראשונה בהיסטוריה שלה את מיקומה כראש בית בהגרלת המונדיאל.
הציפיות הגבוהות שהיו מהנבחרת קיבלו מהלומה חזקה, כאשר פלקאו נפצע כארבעה חודשים לפני תחילת הטורניר ולמרות הניסיונות להכשיר אותו בזמן, נאלץ השחקן להפסיד את הטורניר.
קולומביה שובצה בבית שכלל את יוון, חוף השנהב ויפן.
עם תמיכה מאסיבית של אוהדים ועם מנהיג צעיר כחאמס רודריגס, שכיפר על חסרונו של פלקאו, קולומביה ניצחה במשחק הראשון את יוון 0–3 משערים של פאבלו ארמרו, טאופילו גוטיירס וחאמס עצמו.
במשחק הבא הבטיחה קולומביה את עלייתה לשמינית הגמר, כאשר גברה על חוף השנהב 1–2, טאופילו גוטיירס וחואן פרננדו קינטרו כבשו לזכותה.
לראשונה בתולדותיה השלימה קולומביה מאזן מושלם בבית המוקדם כאשר גם את המשחק השלישי בתוצאה 1–4 מול נבחרתה של יפן.
חואן גיז'רמו קואדראדו בפנדל, צמד של ג'קסון מרטינס ושער בדקה ה-90 של חאמס רודריגס, קבעו את התוצאה הסופית.
זה גם היה המשחק שבו נכנס השוער המחליף, פאריד מונדראגון, לספרי ההיסטוריה של גביע העולם, כאשר נכנס לשחק בדקה ה-84 ובכך הפך לשחקן המבוגר ביותר ששיחק במונדיאל, בגיל 43.
בשמינית הגמר פגשה קולומביה יריבה דרום אמריקאית נוספת, אורוגוואי, שחסרה את חלוצה המצטיין, לואיס סוארס, בשל השעיה.
קולומביה הייתה הטובה יותר לאורך כל המשחק וניצחה 0–2 מצמד של חאמס רודריגס.
השער הראשון שכבש גם נבחר לבסוף לשער היפה של שנת 2014. קולומביה העפילה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר הטורניר, אך עתה הייתה צריכה להתמודד מול המארחת ברזיל.
הנבחרות נפגשו בפורטלזה למשחק קשוח מאוד שגם גלש לעיתים לפסים אלימים ולבסוף ניצחו הברזילאים 1–2 והדיחו את קולומביה מהטורניר.
את השער לקולומביה כבש שוב חאמס רודריגס, שגם סיים לבסוף ככובש המצטיין של הטורניר עם שישה שערים.
האירוע החריג במשחק התרחש לקראת הסיום כאשר המגן של קולומביה, סונייגה, גרם לפגיעה לא פשוטה בגבו של ניימאר, אם כי לא בכוונה, וגרם לו להפסיד את המשך הטורניר.
בימים שאחרי המשחק ולאור העובדה שברזיל איבדה את שחקנה המצטיין, קיבל סונייגה איומים רבים על חייו מצד אוהדים ברזילאים זועמים.
קולומביה חזרה הביתה לאחר שרשמה את הטורניר הטוב בתולדותיה והשחקנים התקבלו בכבוד רב על ידי רבבות של אוהדים שמילאו את פארק סימון בוליבר בבוגוטה.
המאמן פקרמן החליט להמשיך קדנציה נוספת כמאמן הנבחרת, והמסע להופעה שנייה ברציפות בגביע העולם החל.
בניגוד למשחקי המוקדמות הקודמים, היכולת שהציגו הפעם הקולומביאנים הייתה פחות טובה ולא יציבה.
גם העובדה כי ברזיל הצטרפה למשחקי המוקדמות לאחר שלא הייתה באלו של ארבע שנים קודם לכן, לא תרמה.
קולומביה החלה עם ניצחון ביתי על אבל הפסידה ל ו וסיימה בתיקו עם .
שני ניצחונות רצופים על ו החזירו אותם לתמונת הסיכויים.
בסיבוב השני איבדה קולומביה נקודות חשובות בביתה, כשסיימה בתיקו עם אורוגוואי וצ'ילה והובסה בחוץ על ידי ארגנטינה, אבל שוב חזרה לתמונה עם ניצחונות על בוליביה בבית וניצחון יקר על אקוודור בחוץ.
דווקא אז, כשהמונדיאל היה בהישג יד, איבדה קולומביה נקודות מול ו, ובאופן מפתיע הפסידה גם בבית ל.
קולומביה הגיע למחזור האחרון, כשהיא צריכה להימנע מהפסד בלימה, ואכן סיימה בתיקו 1-1 מול פרו, ששלח אותה למונדיאל שני ברציפות תחת המאמן פקרמן.
במשחקי המונדיאל שנערכו ברוסיה, הוגרלה קולומביה לבית 8 יחד עם , ו.
במשחקה הראשון הפסידה קולומביה במפתיע ליפן 1–2, כאשר חואן קינטרו הישווה זמנית בבעיטה חופשית.
בהמשך הביסה 0–3 את פולין משערים של יירי מינה, רדאמל פלקאו וחואן קוואדראדו ובמחזור האחרון ניצחה 0–1 את סנגל משער נגיחה של מינה בדקה ה-75. בכך סיימה קולומביה במקום הראשון בבית והעפילה לשמינית הגמר מול .
לאחר שפיגרו 0–1 בדקה ה-54, הצליחו הקולומביאנים לכבוש שער שוויון בתוספת הזמן של המשחק, כאשר שוב היה זה יירי מינה שנגח את השער השלישי שלו בטורניר.
קולומביה כפתה הארכה שבה לא נכבשו שערים נוספים ובדו-קרב הפנדלים ניצחה אנגליה 3–4 והדיחה את קולומביה מהטורניר.
הטורניר נקבע להיערך לראשונה על אדמת קולומביה וזו הייתה הזדמנות מצוינת לנבחרת המקומית לזכות בתואר בינ"ל ראשון.
אבל בסופו של דבר הטורניר הפך לטורניר הכי שנוי במחלוקת.
המצב הביטחוני במדינה כחודשיים בלבד לפני פתיחת הטורניר היה רע.
בעקבות התפוצצות מכוניות תופת וחטיפתו של סגן יו"ר ההתאחדות הקולומביאנית לכדורגל, הוחלט תחילה לדחות את הטורניר בשנה.
לאחר שהקולומביאנים הפעילו לחץ על הקונפדרציה הדרום אמריקאית, הוחזר הטורניר לתאריכו המקורי.
כאות מחאה החליטו נבחרות ארגנטינה וקנדה שהן לא מסכנות את שחקניהן ופרשו מהטורניר ממש ברגע האחרון.
במקומן זומנו נבחרות קוסטה ריקה והונדורס.
הקולומביאנים, שאומנו על ידי פרנסיסקו מאטוראנה, שובצו לבית שכלל את ונצואלה, אקוואדור וצ'ילה.
במשחק הראשון גברו על ונצואלה 0–2 משערים של פרדי גריסאלס וויקטור אריסטיסאבאל.
היריבה הבאה הייתה אקוואדור וגם אותה הם ניצחו 0–1 משער של אריסטיסאבאל.
את העפלתם לרבע הגמר הם חתמו בניצחון 0–2 על צ'ילה, שוב אריסטיסאבאל ואאודאליו אריאגה כבשו את השערים.
ברבע הגמר פגשה קולומביה את פרו וגם אותה לא התקשתה להביס 0–3, כשאריסטיסאבאל כובש צמד וג'יובאני הרננדס משלים את השלישי.
הונדורס שהפתיעה את ברזיל, הייתה היריבה בחצי הגמר, אך גם היא לא הצליחה לעצור את אריסטיסאבאל וחרארדו בדויה, שהעלו את קולומביה לגמר קופה אמריקה שני בתולדותיה.
לעיני 47 אלף צופים באצטדיון אל קמפין שבבוגוטה, נפגשו קולומביה ומקסיקו לגמר הגדול.
את השער היחיד במשחק כבש הבלם איוואן קורדובה בדקה ה-65, שער שהספיק לניצחון קולומביה ולזכייה ראשונה בתואר בינלאומי.
קולומביה לא רק זכתה בטורניר, היא גם ניצחה את כל ששת משחקיה ושוערה, אוסקר קורדובה, לא ספג ולו שער אחד בטורניר.
לפני הזכייה ב-2001, רק פעם אחת הגיעה קולומביה לגמר, ב-1975. באותה שנה, שונה שמו של הטורניר מאליפות דרום אמריקה לקופה אמריקה.
זו גם הייתה הפעם הראשונה שלא הייתה מדינה מארחת לטורניר והוא נפרש על פני כל היבשת.
הנבחרות חולקו לשלושה בתים של שלוש נבחרות, כאשר מנצחת כל פעם העפילה לחצי הגמר, שם המתינה אורוגוואי מתוקף היותה האלופה המכהנת.
קולומביה שובצה בבית שכלל את פראגוואי ואקוואדור וניצחה את כל משחקיה בניצוחם של וילינגטון אורטיס וארנסטו דיאס.
בחצי הגמר פגשה את אורוגוואי והביסה אותה במשחק הראשון בבוגוטה, 0-3 משערים של אורטיס, דיאס ואדגר אנגולו.
בגומלין במונטבידאו, הפסידו הקולומביאנים 0–1 אבל ניצחו 1–3 בסיכום והעפילו למשחק הגמר מול פרו.
במשחק הראשון בבוגוטה ניצחה קולומביה 0–1 משער של קאסטרו, אבל פרו גמלה בניצחון 0–2 בגומלין בלימה.
מאחר שהיה זה משחק הגמר, ההפרשים לא קבעו ושתי הנבחרות נגשו למשחק שלישי ומכריע במגרש נייטרלי, בקארקאס.
פרו שוב ניצחה את קולומביה בתוצאה 0–1 וזכתה בפעם השנייה בתולדותיה.
חמש פעמים זוכת מדליית הארד
לאורך כל ההיסטוריה שלה, קולומביה סיימה חמש פעמים את הטורניר במקום השלישי שהיקנה לה את מדליית הארד.
הפעם הראשונה הייתה ב-1987, עם ואלדרמה כקפטן הנבחרת, אותה שנה שבסופה גם נבחר לכדורגלן השנה ביבשת.
קולומביה עלתה בקלות מהבית המוקדם שכלל גם את בוליביה ופראגוואי אחרי ניצחונות 0–2 ו-0–3 בהתאמה.
השלב הבא היה חצי הגמר, אך שם לא יכלו הקולומביאנים לנבחרת צ'ילה והפסידו 1–2 לאחר הארכה.
במשחק על המקום השלישי מול המארחת ארגנטינה של מראדונה, שוב הפגינו הקולומביאנים את יכולתם הגבוהה וניצחו 1–2, לראשונה על אדמת ארגנטינה.
ארנולדו איגוארן הוכתר למלך שערי הטורניר וקרלוס ולדרמה נבחר למצטיין.
שש שנים מאוחר יותר, קולומביה כבר ביססה את מעמדה כאחת מהנבחרות החזקות ביבשת.
הטורניר נערך באקוואדור וקולומביה סיימה במקום הראשון בבית המוקדם אחרי ניצחון על מקסיקו ותוצאת תיקו 1-1 מול בוליביה וארגנטינה.
ברבע הגמר פיגרה מול נבחרת אורוגוואי, עד שהבלם לואיס קרלוס פראה הישווה בדקה ה-87 וקולומביה ניצחה בבעיטות ההכרעה.
בחצי הגמר שוב פגשו הקולומביאנים את ארגנטינה ושוב הגיעו לבעיטות הכרעה אחרי תיקו 0-0, אבל הפעם המזל לא היה איתם והם הודחו.
במשחק על המקום השלישי הם שוב פגשו נבחרת מארחת וגברו על האקוואדוריאנים 0–1 משער של אדולפו ואלנסיה.
לקופה אמריקה באורוגוואי 1995 הגיעה קולומביה שנה לאחר המונדיאל בארצות הברית והטרגדיה של אסקובאר.
לשערה של קולומביה חזר רנה היגיטה, שסיים לרצות תקופת מאסר בכלא.
קולומביה פתחה את הבית המוקדם בתיקו 1-1 מול פרו משער של אספרייה, ניצחה את אקוואדור 0–1 משער של רינקון והובסה 0–3 על ידי ברזיל.
זה הספיק לה כדי להעפיל לרבע הגמר ולפגוש שם את פראגוואי.
אף על פי שפיגרה בתום המחצית הראשונה, הצליחה קולומביה להשוות במחצית השנייה משער של רינקון ובעיטות ההכרעה היה זה היגיטה שהדף את הפנדל האחרון של קרלוס גמארה ושלח את קולומביה לחצי הגמר.
שם פגשו את המארחת אורוגוואי ושוב לא הצליחו לעבור שלב אחד מעבר לאחר הפסד 0–2. במשחק על המקום השלישי מול ארצות הברית, קולומביה הייתה דומיננטית יותר וניצחה ללא קושי 1–4 כשהשערים מתחלקים בין לואיס קיניונס, ואלדרמה, אספרייה ורינקון.
ב-2016 חגגה הקונפדרציה הדרום אמריקאית 100 שנים לטורניר הוותיק בעולם בקיום טורניר ה-100 בארצות הברית.
קולומביה שובצה עם המארחת, פראגוואי וקוסטה ריקה.
ניצחונות 0–2 על ארצות הברית ו-1–2 על פראגוואי, העפילה קולומביה לרבע הגמר, לא לפני שהפסידה במשחק האחרון בבית 2–3 לקוסטה ריקה.
ברבע הגמר פגשה הנבחרת את פרו ולאחר תיקו 0-0 בתום 90 הדקות, היו אלו הקולומביאנים שחגגו את ניצחונם בבעיטות הכרעה.
אבל פעם נוספת כשלו להגיע לחצי הגמר כאשר פגשו נבחרת צ'ילאנית חזקה שגברה עליהם 0–2 ושלחה אותם להתמודד מול ארצות הברית על המקום השלישי.
שער של קרלוס באקה בדקה ה-30 קבע את תוצאת המשחק ואת מדליית הארד לקולומביה.
בקופה אמריקה 2019 קולומביה הגיעה כאחת הפייבוריטיות לזכות בטורניר וכך גם היה בשלב הבתים כשסיימו בצורה מושלמת עם תשע נק' כולל ניצחון 0–2 על נבחרת ארגנטינה.
לרבע הגיעו פייבוריטים נגד צ'ילה אך הפסידו להם 4–5 בפנדלים לאחר 0-0, תום 90 דקות.
קולומביה סיימה את הטורניר ברבע אף על פי שלא ספגה אף שער חובה.
ב-2020 הייתה קולומביה אמורה לארח את טורניר הקופה אמריקה ביחד עם ארגנטינה, אבל עקב נגיף הקורונה, נדחה הטורניר ל-2021 ובעקבות מהומות אזרחים בנוגע להחלטת הממשל להעלות מיסים, הוחלט ב־CONMEBOL לקחת לקולומביה את האירוח ולהעבירה לברזיל שאירחה לבדה את האירוע בסופו של דבר.
קולומביה שובצה בבית B ופתחה עם ניצחון 0–1 על משער של אדווין קרדונה.
במשחק השני סיימה בתיקו 0-0 מול כאשר וילקר פרינייס מציג יכולת מעולה בשער של ונצואלה ומונע ניצחון קולומביני.
במשחק השלישי הפסידה הנבחרת ל 1-2, כשמיגל בורחה הישווה זמנית בפנדל ובמשחק האחרון בבית המוקדם הפסידה קולומביה למארחת 2-1 בתוספת הזמן, לאחר שכבר הובילה 0–1 משער יפהפה שכבש לואיס דיאס.
קולומביה סיימה שלישית ופגשה ברבע הגמר את שסיימה שנייה בבית המקביל.
לאחר תיקו 0-0 בתום 90 הדקות, היה זה דויד אוספינה שהצטיין בדו-קרב הפנדלים ונתן לקולומביה את הניצחון והעלייה לחצי הגמר.
היריבה הייתה והמשחק הסתיים בתיקו 1-1, כאשר שוב היה זה לואיס דיאס שהישווה עבור הקולומביאנים.
הפעם בדו-קרב הפנדלים כשלו דווינסון סאנצ'ס ויירי מינה וקולומביה כשלה להעפיל לגמר.
במשחק על המקום השלישי פגשה קולומביה את וניצחה 2–3 משערים של חואן קוואדראדו וצמד של לואיס דיאס, כולל שער ניצחון בשניות האחרונות.
לואיס דיאס גם סיים כמלך שערי הטורניר בצוותא עם ליונל מסי, ארבעה שערים לכל אחד.
קולומביה הוזמנה מספר פעמים להשתתף באליפות צפון ומרכז אמריקה הקרויה גביע הזהב.
השתתפותה הטובה ביותר הייתה בטורניר שנערך בשנת 2000. קולומביה ניצחה את ג'מייקה 1-0 והפסידה להונדורס 0–2, אך עשתה מספיק בשביל להעפיל לרבע הגמר.
שם סיימה בתיקו 2-2 מול המארחת ארצות הברית והדיחה אותה לאחר בעיטות הכרעה.
היריבה הבאה הייתה פרו בחצי הגמר וגם אותה קולומביה ניצחה בתוצאה 1–2 בדרך למשחק הגמר מול נבחרת קנדה המפתיעה.
אף על פי שהייתה הנבחרת הפייבוריטית, הפסידה קולומביה במפתיע לקנדים 0–2 ופיספסה הזדמנות לזכות בתואר בינ"ל ראשון בתולדותיה.
זכייתה של הנבחרת בקופה אמריקה 2001 הבטיח לה השתתפות ראשונה ויחידה בגביע הקונפדרציות.
הטורניר נערך בצרפת וקולומביה שובצה לבית א' יחד עם המארחת, ניו זילנד ויפן.
לאחר הפסד במשחק הפתיחה 0–1 לצרפתים, הצליחו הקולומביאנים לגבור על ניו זילנד 1–3 ועל יפן 0–1, מה שנתן להם את הכרטיס לשלב חצי הגמר.
את המשחק מול קמרון לא ישכחו לעולם ולא מהסיבות הטובות.
קמרון אומנם ניצחה 0–1 והעפילה לגמר, אבל בדקה ה-73 צנח לפתע במרכז המגרש שחקנה מארק ויויאן פו לאחר שלקה בליבו.
שחקני קולומביה היו הראשונים להתעשת ולהזעיק את הצוות הרפואי.
פו פונה מהמגרש כשהוא מחוסר הכרה.
קולומביה נאלצה להתמודד מול טורקיה על המקום השלישי, אך גם הפעם הפסידה 1–2 וסיימה את הטורניר במקום הרביעי.
סגל הנבחרת לקופה אמריקה 2021:
מספר ההופעות והשערים נכון ל-8 באוגוסט 2021
תחילת הדרך עד שנות ה-70
הנבחרת זכתה שלוש פעמים בתואר אלופת דרום אמריקה והעפילה תשע פעמים לטורניר גביע העולם לקטגוריה זו.
הישגה הטוב ביותר היה המקום השלישי, אותו השיגה בטורניר של 2003 באיחוד האמירויות הערביות.
קולומביה הציגה במהלך התחרויות חלק משחקניה המפורסמים שהפכו אחר כך לשחקנים חשובים בנבחרת הבוגרת כמו קרלוס ולדרמה, לאונל אלברס, רנה היגיטה, רדאמל פלקאו, הוגו רודאייגה וחאמס רודריגס.
הנבחרת זכתה פעם אחת בתואר אלופת דרום אמריקה, בטורניר הבודד אותו היא אירחה בשנת 1993. בנוסף, העפילה שש פעמים לטורניר גביע העולם לקטגוריה זו והשיגה פעמיים את המקום הרביעי בשנים 2003 ו-2009, הישג השיא שלה.
היא גם הנבחרת השנייה שכבשה הכי הרבה שערים במשחק רשמי במונדיאל, כשניצחה את נבחרת פינלנד לקטגוריית גיל זו בתוצאה 1:9 בשנת 2003.
הישגה הטוב ביותר: רבע גמר (2014)
סגנית אלופת דרום אמריקה (1975)
סגנית אלופת צפון-מרכז אמריקה (2000)
הנבחרת ההוגנת של פיפ"א (2014)
נבחרת קוסטה ריקה בכדורגל (בספרדית: Selección de fútbol de Costa Rica) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קוסטה ריקה.
מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של קוסטה ריקה.
כינויה של הנבחרת הוא "לוס טיקוס" (בספרדית: Los Ticos).
תושבי מרכז אמריקה מכנים את תושבי קוסטה ריקה "Ticos".
הכינוי דבק בהם כיוון שבתרבות המקומית נוהגים לסיים מילים רבות בסיומת Tico.
לזכותה של נבחרת קוסטה ריקה חמש הופעות בגביע העולם בכדורגל.
הראשונה במונדיאל 1990 בה הפתיעה הנבחרת האלמונית, כשסיימה במקום השני בשלב הבתים, לאחר ניצחונות על נבחרות שוודיה וסקוטלנד והפסד לברזיל.
קוסטה ריקה נעצרה בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסידה לצ'כוסלובקיה בתוצאה 4:1.
ההופעה השנייה של הנבחרת הייתה במונדיאל 2002. קוסטה ריקה הוגרלה לבית יחד עם נבחרת ברזיל שזכתה בתואר, וטורקיה שסיימה במקום השלישי.
קוסטה ריקה ניצחה את סין, סיימה בתיקו עם טורקיה והפסידה לברזיל.
היא הפסידה את העלייה לשלב שמינית הגמר לאחר שסיימה את שלב הבתים עם מספר נקודות זהה לזה של טורקיה, אך עם הפרש שערים פחות טוב.
קוסטה ריקה העפילה למונדיאל בפעם השלישית ב-2006. היא הופיעה במשחק הפתיחה בו הפסידה לגרמניה המארחת 2:4. במשחק השני הפסידה נבחרת קוסטה ריקה לנבחרת אקוודור 0:3 ובכך איבדה סיכוי להעפיל לשמינית הגמר.
בהופעתה הרביעית במונדיאל 2014 שובצה נבחרת קוסטה ריקה עם אנגליה, איטליה ואורוגוואי בבית שכונה "בית המוות".
לאחר שני מחזורים קוסטה ריקה הבטיחה את מקומה בשמינית הגמר לאחר ניצחונות 3:1 על אורוגוואי ו-1:0 על איטליה.
במשחק השלישי סיימה בתיקו 0:0 מול אנגליה והעפילה מהמקום הראשון.
בשמינית הגמר פגשה קוסטה ריקה את נבחרת יוון.
לאחר 1:1 בתום 120 דקות, קוסטה ריקה ניצחה בבעיטות הכרעה 5:3 והעפילה לרבע הגמר מול נבחרת הולנד.
המשחק נגמר בתיקו מאופס ובבעיטות ההכרעה הולנד ניצחה 3:4.
בהופעתה החמישית במונדיאל 2018 קוסטה ריקה הפסידה בשלב הבתים לסרביה וברזיל ובכך איבדה סיכוי להעפיל לשמינית הגמר.
במשחקה האחרון סיימה בתיקו 2-2 עם שווייץ.
בהופעתה השישית במונדיאל 2022, קוסטה ריקה פתחה את משחקיה בתבוסה 7-0 לספרד, תוצאה המהווה את הפסדה הגדול ביותר במסגרת המונדיאל ותוצאה זהה לתבוסתה הגדולה בכל הזמנים.
בהמשך גברה קוסטה ריקה על יפן 0-1 ואף הייתה קרובה להפתיע את גרמניה ולהעפיל לשמינית הגמר, אולם היא איבדה יתרון 1-2, הפסידה 4-2 וסיימה אחרונה בבית.
ההישג הטוב ביותר של נבחרת קוסטה ריקה בגביע הזהב של CONCACAF היה בשנת 2002, כשסיימה במקום השני, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת ארצות הברית בתוצאה 2:0.
בשנים האחרונות מוזמנת קוסטה ריקה להשתתף בטורניר הקופה אמריקה.
עד כה השתתפה הנבחרת חמש פעמים בטורניר, והצליחה להעפיל פעמיים לשלב רבע הגמר.
קוסטה ריקה היא שיאנית הזכיות בקופה סנטרואמריקנה (לשעבר גביע UNCAF לאומות), עם 8 תארים.
סגל הנבחרת לקראת משחקי מונדיאל 2022
הנתונים מעודכנים ל-9 בנובמבר 2022
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קוריאה הדרומית.
מבחינה היסטורית נחשבת נבחרת קוריאה הדרומית לנבחרת המצליחה ביותר באסיה, ולזכותה 10 הופעות בטורניר גביע העולם בכדורגל, יותר מכל נבחרת אסייתית אחרת.
הישג השיא של הנבחרת במפעל היה במונדיאל 2002, שאותו אירחה יחד עם יפן.
הנבחרת הודחה במונדיאל זה בשלב חצי הגמר, לאחר הפסד לגרמניה בתוצאה 1:0.
כמו כן, לזכותה של הנבחרת שתי זכיות בטורניר גביע אסיה, בשנים 1956 ו-1960.
היכרותה הראשונה של קוריאה עם משחק הכדורגל נערכה בשנת 1882, כאשר אנשי צוות אונייה בריטיים שיחקו בעת ביקור בנמל אינצ'ון.
בשנת 1921, נערך לראשונה טורניר כדורגל קוריאני ובשנת 1928 הוקמה התאחדות הכדורגל הקוריאנית שהקימה את הבסיס להפצת ופיתוח הכדורגל בקוריאה.
אולם בשנת 1940 המושל של קוריאה ביטל את ההתאחדות.
בעקבות הקמתה של רפובליקת קוריאה, ההתאחדות הורכבה מחדש בשנת 1948 והצטרפה לפיפ"א.
באותה שנה, נבחרת קוריאה ערכה את הופעתה הבינלאומית הראשונה כאשר השתתפה באולימפיאדת לונדון.
ההתאחדות הקוריאנית הצטרפה להתאחדות הכדורגל האסייתית בשנת 1954.
קוריאה הדרומית השתתפה לראשונה במונדיאל 1954, כנציגה האסייתית השנייה אי פעם שמתמודדת בגביע העולם, אחרי נבחרת הודו המזרחית ההולנדית שעשתה זאת ב-1938. היא הובסה בשלב הבתים 9-0 על ידי הונגריה ו-7-0 על ידי טורקיה.
מאוחר יותר השתתפה קוריאה הדרומית בגביע אסיה הראשון שנערך בשנת 1956. קוריאה הדרומית זכתה בטורניר לאחר שסיימה בתיקו עם הונג קונג וניצחה את ישראל ודרום וייטנאם.
שנתיים לאחר מכן, אירחה קוריאה הדרומית את גביע אסיה השני וזכתה גם בו, כשהיא מנצחת בכל משחקיה בטורניר.
בטורנירים הבאים, לא הצליחה קוריאה הדרומית לשחזר את הצלחתה.
בגביע אסיה שנערך בשנת 1964 הפסידה קוריאה הדרומית בכל משחקיה ולטורניר שנערך בשנת 1968 קוריאה הדרומית לא הצליחה להעפיל.
קוריאה הדרומית התאוששה בטורניר שנערך בשנת 1972 וסימה במקום השני.
קוריאה הדרומית שוב לא הצליחה להעפיל לטורניר בשנת 1976, אך סיימו במקום השני פעם נוספת בשנת 1980.
קוריאה הדרומית העפילה בפעם השנייה למונדיאל 1986, לראשונה מזה 32 שנים.
טורניר זה היה מוצלח יותר מקודמו, אולם גם בו לא הצליחה קוריאה הדרומית לנצח אף משחק.
זאת למרות שבנבחרת שיחק צ'ה בום-קון, אחד השחקנים האסייתים הטובים בזמנו.
קוריאה הדרומית הפסידה 3-1 לארגנטינה, סיימה בתיקו 1-1 עם בולגריה והפסידה 3-2 לאיטליה.
החל מטורניר זה החלה קוריאה הדרומית להעפיל בקביעות לטורנירי גמר גביע העולם.
כעבור שנתיים העפילה קוריאה הדרומית לגמר גביע אסיה, אך הפסידה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לערב הסעודית.
קוריאה הדרומית העפילה למונדיאל 1990, בו הפסידה בכל משחקיה לספרד 3-1, אורוגוואי 1-0 ובלגיה 2-0. כעבור שנתיים לא הצליחה קוריאה הדרומית להעפיל לגביע אסיה.
במונדיאל 1994 הצליחה קוריאה הדרומית להפתיע את ספרד, כאשר סיימה עימה בתיקו 2-2. הספרדים הובילו במשחק 2-0, אולם הונג מיונג-בו צמצם ל־2-1 כשנותרו 5 דקות לסיום המשחק וסאו יונג וון השווה בדקה ה־90 ל־2-2. בהמשך סיימה קוריאה הדרומית בתיקו נוסף, 0-0 עם בוליביה.
במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה קוריאה הדרומית לגרמניה 3-2 לאחר שכבר פיגרה במשחק 3-0. כעבור שנתיים הודחה קוריאה הדרומית ברבע הגמר של גביע אסיה.
לאחר מכן, מונה צ'ה בום-קון למאמן קוריאה הדרומית לקראת מוקדמות מונדיאל 1998. קוריאה הדרומית העפילה לטורניר הגמר, אך הפסידה במונדיאל למקסיקו 3-1 והובסה 5-0 על ידי הולנד.
בעקבות התבוסה להולנדים, פוטר צ'ה בום-קון מאימון הנבחרת.
במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם בלגיה.
כעבור שנתיים הפסידה קוריאה הדרומית בחצי גמר גביע אסיה לערב הסעודית וסיימה במקום השלישי לאחר ניצחון על סין.
קוריאה הדרומית נבחרה לארח את מונדיאל 2002 ביחד עם יפן.
מכיוון שקוריאה הדרומית מעולם לא ניצחה משחק במסגרת המונדיאל, הציפיות מהנבחרת לא היו גבוהות.
שנה לפני הטורניר, אירחו קוריאה הדרומית ויפן את טורניר גביע הקונפדרציות וקוריאה הדרומית השתתפה בו לראשונה.
במשחקה הראשון הובסה קוריאה הדרומית 5-0 על ידי צרפת, אך בהמשך ניצחה 1-2 את מקסיקו ו־0-1 את אוסטרליה.
למרות זאת, קוריאה הדרומית סיימה רק במקום השלישי בבית בגלל הפרש שערים נחות לעומת צרפת ואוסטרליה שסיימו מעליה עם אותו מספר נקודות.
קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל בניצחון ראשון בתולדותיה במסגרת גביע העולם, 0-2 על פולין.
במשחקה השני סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם ארצות הברית.
במשחקה האחרון בשלב הבתים התמודדה קוריאה הדרומית מול פורטוגל.
במהלך המשחק נותרה פורטוגל ב-9 שחקנים, לאחר ששניים משחקניה הורחקו.
פארק ג'י-סונג הבקיע בהמשך את שער הניצחון לקוריאה הדרומית שניצחה 0-1 ולראשונה בתולדותיה עברה שלב במסגרת המונדיאל.
קוריאה הדרומית העפילה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית.
בשמינית הגמר התמודדה קוריאה הדרומית מול איטליה במשחק שנוי במחלוקת.
בשלב מוקדם במשחק, קיבלה קוריאה הדרומית, בהחלטה מפוקפקת של השופט, כדור עונשין מ-11 מטרים, אותו הדף השוער האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון.
בהמשך עלו האיטלקים ליתרון 1-0, אולם שתי דקות לסיום השווה סאול קי יון את התוצאה ל־1-1 והמשחק עבר להארכה.
במהלך ההארכה, נפסל שער זהב חוקי למהדרין של נבחרת איטליה ושחקן נבחרת איטליה, פרנצ'סקו טוטי, הורחק בכרטיס אדום על התחזות, למרות שהילוכים חוזרים הראו בבירור כי הוא רק מעד.
3 דקות לסיום ההארכה הבקיע אהן יונג הוואן שער זהב לקוריאנים שקבע 1-2 והעלה אותם לרבע הגמר.
גם משחקה של קוריאה הדרומית ברבע הגמר מול ספרד היה שנוי במחלוקת ובמהלכו נפסלו שני שערים חוקיים של ספרד.
המשחק הסתיים בתיקו 0-0 וקוריאה הדרומית ניצחה 3-5 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים והפכה לנבחרת האסייתית הראשונה שמעפילה לחצי גמר המונדיאל.
בחצי הגמר הפסידה קוריאה הדרומית 1-0 לגרמניה ובמשחק על המקום השלישי הפסידה קוריאה הדרומית 3-2 לטורקיה.
בכך סיימה קוריאה הדרומית במקום הרביעי.
קפטן הנבחרת, הונג מיונג-בו, קיבל את כדור הברונזה כשחקן השלישי בטיבו במונדיאל והפך בכך לשחקן האסייתי הראשון הזוכה בפרס זה.
בנוסף נבחר הונג, יחד עם יו סאנג צ'ול לנבחרת הטורניר.
זו הייתה הפעם הראשונה בה כדורגלנים אסייתים נבחרים לנבחרת הטורניר.
הטורניר המוצלח של קוריאה הדרומית גרם לעלייה בפופולריות המשחק במדינה.
מאמן הנבחרת, חוס הידינק, הפך לגיבור לאומי בקוריאה הדרומית והיה לאדם הראשון שקיבל אזרחות כבוד בקוריאה הדרומית.
לאחר מונדיאל 2002, התפטר חוס הידינק מאימון הנבחרת, למרות הפצרות נרחבות שיישאר.
לאחר עזיבתו הושם דגש על מינוי מאמנים זרים לנבחרת.
קוריאה הדרומית העפילה למונדיאל 2006 והשיגה ניצחון ראשון במסגרת המונדיאל מחוץ ליבשת אסיה, 1-2 על טוגו משערים של לי צ'ון סו ואהן יונג הוואן.
במשחקה השני סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם צרפת, כאשר פארק ג'י-סונג מבקיע את שער השוויון 9 דקות לסיום המשחק.
במשחקה האחרון הפסידה קוריאה הדרומית לשווייץ 2-0 וסיימה במקום השלישי בבית, לאחר שצרפת ניצחה במשחק המקביל את טוגו.
שנה לאחר מכן סיימה קוריאה הדרומית במקום השלישי בגביע אסיה.
קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2010 בניצחון 0-2 על יוון.
בהמשך הובסה קוריאה הדרומית על ידי ארגנטינה 4-1. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 2-2 עם ניגריה והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית הודות לניצחונה של ארגנטינה על יוון במשחק המקביל.
הייתה זו הפעם הראשונה שקוריאה הדרומית עוברת את שלב הבתים בטורניר המתקיים מחוץ לאסיה.
בשמינית הגמר הפסידה קוריאה הדרומית לאורוגוואי 2-1. שנה לאחר מכן, סיימה קוריאה הדרומית במקום השלישי בגביע אסיה לאחר שהפסידה בחצי הגמר ליפן בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים וניצחה את אוזבקיסטן במשחק על המקום השלישי.
קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2014 בתיקו 1-1 עם רוסיה.
בהמשך הפסידה קוריאה הדרומית לאלג'יריה 4-2 ולבלגיה 1-0 וסיימה אחרונה בבית.
בכך, לראשונה מאז מונדיאל 1998,קוריאה הדרומית סיימה את משחקיה במונדיאל ללא ניצחון.
שנה לאחר מכן הגיעה קוריאה הדרומית לגמר גביע אסיה אך הפסידה בו 2-1 לאוסטרליה אחרי הארכה.
קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2018 בהפסד 1-0 לשוודיה.
בהמשך הפסידה קוריאה הדרומית למקסיקו 2-1, אולם במשחקה האחרון ניצחה את אלופת העולם גרמניה 0-2 ובכך הודחה גרמניה מהמונדיאל לראשונה בשלב הבתים.
למרות הניצחון המפתיע, קוריאה הדרומית סיימה במקום השלישי בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
קוריאה הדרומית פתחה את משחקיה במונדיאל 2022 בתיקו 0-0 עם אורוגוואי ולאחר מכן הפסידה 3-2 לגאנה.
במשחקה האחרון בשלב הבתים העפילה באופן דרמטי לשמינית הגמר לאחר שגברה על פורטוגל במשחק בו פיגרה 1-0 וניצחה 1-2 משער בתוספת הזמן של וואנג הי-צ'אן.
בעקבות הניצחון של קוריאה הדרומית והתוצאה במשחק המקביל בבית, 0-2 לאורוגוואי על גאנה, העפילה קוריאה הדרומית מהמקום השני בבית בזכות כמות שערי זכות גבוהה יותר מאורוגוואי שסיימה עימה באותו מספר נקודות ובאותו הפרש שערים.
בשמינית הגמר הובסה קוריאה הדרומית 4-1 על ידי ברזיל והודחה.
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 2000סיבוב ראשון202022 2002מקום רביעי502337סה"כ2 הופעות704359
סגל הנבחרת לקראת משחקי מונדיאל 2022.
הנתונים מעודכנים ל-11 בנובמבר 2022.
נבחרת קומורו בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קומורו.
הנבחרת הוקמה בשנת 1979 אך הצטרפה ל-CAF בשנת 2003 והצטרפה לפיפ"א בשנת 2005.
חלק משמעותי של שחקני הנבחרת (למשל רפידין עבדאללה) נולדו מחוץ למדינה להורים ממוצא קומורי.
לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה Macron 2021–הווה
נבחרת קובה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קובה.
נבחרת קובה הייתה הנבחרת הראשונה מהאיים הקריביים שהצליחה להעפיל לגביע העולם בכדורגל וזה היה במונדיאל 1938. בשלב הראשון פגשה הנבחרת את נבחרת רומניה שאותה ניצחה בתוצאה 1-2 במשחק חוזר לאחר תיקו 3-3 במשחק הראשון.
בשלב רבע הגמר פגשה קובה את נבחרת שוודיה שהביסה אותה בתוצאה 8-0. הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל מאז.
הכדורגל הוא ספורט מוגבל יחסית, בגלל חשיבות ספורט הבייסבול וגם חולשתה של הנבחרת לא תורמת למעמדה.
קובה סיימה שנייה בגביע הקריבי בשנים 1996, 1999 ו-2005 וסיימה במקום הראשון ביחד עם עוד נבחרת בשנת 2003 כאשר לא הייתה הכרעה באשר לזוכה.
לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה Joma 2023–הווה
נבחרת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של צפון קפריסין הנמצאת בשליטת טורקיה ונפרדת מנבחרתה של מדינת קפריסין.
מאחר שאינה מייצגת מדינה, נבחרת זו חברה בקוניפ"א אך לא חברה באופ"א או בפיפ"א ולכן לא משתתפת בגביע העולם בכדורגל או באליפות אירופה בכדורגל.
הנבחרת החלה את משחקיה הראשונים רק בשנת 1962, כאשר לאורך השנים שיחקה מול נבחרות כגון , , ו.
נכון ל-2008, לפי דירוג ELO לנבחרות (הדירוג המקביל לדירוג פיפ"א והמכיל גם נבחרות שאינן חברות באף ארגון), ממוקמת צפון קפריסין במקום ה-100, ובכך מקדימה לא מעט נבחרות החברות בפיפ"א וכן היא הנבחרת המדורגת בכירה ביותר, מבין הנבחרות שאינן חברות בפיפ"א.
התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין הוקמה בשנת 1955 בתוצאה מפרישת קבוצות בעלות זיקה לאומית טורקית מתחרויות וטורנירים כלל-קפריסאיים.
בשנת 1962 שיחקה הנבחרת של צפון קפריסין את משחקה הבינלאומי הראשון, מול נבחרת המדינה היחידה שהכירה בקיומה של הישות הצפון-קפריסאית - (משחק שנגמר בניצחון טורקי 5-0).
באותה שנה, קיבלה הנבחרת אישור מפיפ"א המאשר לה להתחרות נגד נבחרות של מדינות קיימות החברות בפיפ"א, אך לא במסגרת טורניר תחרותי בהנהלת פיפ"א או המוכר על ידי הארגון, אישור התקף גם כיום.
צפון קפריסין השתתפה במשחקים האיסלמיים בשנת 1980 באיזמיר, הטורניר הראשון בתולדות הנבחרת.
השתתפותה במונדיאל הנבחרות הלא-חברות בפיפ"א
בשנת 2006 השתתפה הנבחרת במונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א וזכתה בטורניר, בעונתו הראשונה מאז הקמתו.
בדרך גברה הנבחרת על נבחרות , ו.
ניצחון השיא של כל הזמנים
ב-21 בנובמבר 2006 בגביע אל"ף (גביע בו מתחרות מספר נבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א וכן נבחרות הקטרגל של קירגיזסטן וטג'יקיסטן) שיחקה הקבוצה נגד נבחרת טיבט, כאשר במשחק ניצחה צפון טורקיה בתוצאה 10-0, ובכך שברה את שיא הניצחון הגדול ביותר בתולדותיה, שעמד על ניצחון 6-2 על .
נבחרת צרפת בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של צרפת.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הצרפתית.
נבחרת צרפת נחשבת לאחת נבחרות הכדורסל הטובות באירופה ובעולם.
נבחרת צרפת הגיעה שלוש פעמים לגמר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 1949 בשנת 2011 ובשנת 2022. הנבחרת זכתה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון (1948), באולימפיאדת סידני (2000), באולימפיאדת טוקיו 2020 ובאולימפיאדת פריז (2024).
באליפות אירופה בכדורסל שנערכה בסלובניה בשנת 2013 זכתה נבחרת צרפת לראשונה בתולדותיה בתואר האליפות, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ליטא 66-80. בשנת 2022 זכתה במדליית הכסף באליפות שהתקיימה בברלין, גרמניה לאחר הפסד בגמר לנבחרת ספרד 88-76.
בגביע העולם בכדורסל שנערך בספרד בשנת 2014 זכתה נבחרת צרפת לראשונה בתולדותיה במדליית ארד, לאחר ניצחון על נבחרת ליטא 93-95.בגביע העולם בכדורסל שנערך בסין בשנת 2019 זכתה נבחרת צרפת בפעם השנייה בתולדותיה במדליית הארד, לאחר שגברה 67:59 על נבחרת אוסטרליה.
נבחרת הגברים של קובה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קובה.
מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של קובה.
הישג השיא של הנבחרת הוא המקום השלישי במשחקים האולימפיים שאליו הגיעה בשנת 1972.
הנבחרת השתתפה גם באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה בטורניר זה הוא המקום הרביעי אותו השיגה בשנת 1974.
נבחרת קובה השתתפה גם באליפות אמריקה בכדורסל והישג השיא שלה בטורניר הוא המקום החמישי שבו סיימה פעמיים בשנים 1993 ו-1995.
נבחרת הגברים של קולומביה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קולומביה.
היא נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביבשת אמריקה ובעולם.
בשנת 1982 אירחה קולומביה את אליפות העולם בכדורסל ולכן השתתפה בטורניר כמארחת.
כמו כן, עקב היותה המארחת היא העפילה אוטומטית לשלב בית הגמר.
בשלב זה היא הובסה בכל ששת משחקיה בהפרש ממוצע של 30.5 נקודות למשחק וסיימה במקום השביעי.
נבחרת קולומביה מעולם לא השתתפה במשחקים האולימפיים.
קולומביה השתתפה 3 פעמים באליפות אמריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום השמיני בשנת 2025
נבחרת צרפת בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של צרפת.
הנבחרת השתתפה ב-10 אליפויות עולם בהן זכתה פעם אחת במדליית הארד (1953).
הנבחרת זכתה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל נשים בשנים 2001 ו-2009.
הנבחרת השתתפה 5 פעמים וזכתה ב-2 מדליות כסף ובמדליית ארד.
הנבחרת השתתפה ב-11 אליפויות עולם, בהן זכתה במדליית ארד (1953).
הנבחרת השתתפה ב-35 אליפויות אירופה, בהן זכתה שלוש פעמים במדליית זהב (2001 ו-2009), במדליית כסף שמונה פעמים במדליית ארד.
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קוריאה הדרומית.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של קוריאה הדרומית.
קוריאה הדרומית היא מנבחרות הכדורסל החזקות והיציבות ביותר באסיה.
היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל אליפויות אסיה בכדורסל.
קוריאה הדרומית זכתה פעמיים באליפות אסיה בשנים 1969 ו-1997. 11 פעמים נוספות היא סיימה במקום השני ו-12 פעמים סיימה במקום השלישי.
נבחרת קוריאה היא הנבחרת האסייתית שזכתה בכמות הגדולה ביותר של מדליות (25) באליפויות אסיה, כאשר במקום השני נמצאת נבחרת סין עם 18 מדליות.
נבחרת קוריאה הדרומית השתתפה 6 פעמים במשחקים האולימפיים והישג השיא שלה הוא המקום השמיני בשנת 1948.
נבחרת קוריאה הדרומית השתתפה 8 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1970.
נבחרת צרפת בכדורגל נשים מייצגת את צרפת בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית.
כיום נחשבת הנבחרת לאחת מנבחרות הנשים הטובות בעולם, והישג השיא שלה הוא ההגעה למקום הרביעי במונדיאל 2011.
למרות עליונותה כיום, בעבר נחשבה הנבחרת לבינונית וחסרת יכולת השפעה על הנבחרות הגדולות בעולם.
הוכחה לכך היא הכישלון בהעפלה לשלושת גביעי העולם הראשונים ולשש אליפויות אירופה הראשונות.
השינוי הגיע עם תחילת המאה החדשה, כשבתחילתה צרפת זכתה להעפיל בפעם הראשונה לגביע העולם.
בנוסף, מאז שנת 2000, צרפת העפילה לרבע גמר אליפות אירופה בשניים משלושת הטורנירים האחרונים.
בשנים 2012 ו-2014, זכתה צרפת בגביע קפריסין - אחד מטורנירי הנשים הנחשבים בעולם.
הקפטנית הנוכחית של הנבחרת היא הקשרית, סנדרין סובריינד.
ב-29 באוקטובר 2009, ערכה סובריינד את הופעתה ה-143 בנבחרת, ובכך שברה את שיאו של ליליאן תוראם כשחקן הצרפתי בעל מספר ההופעות הרב ביותר בנבחרת הלאומית.
ב-1919, החליטה התאחדות כדורגל הנשים הצרפתית (ה-FSFSF) על ייסוד אליפות כדורגל בינלאומית ראשונה מסוגה.
ב-29 באפריל 1920, הנבחרת הצרפתית בהנהגתה של אליס מיליאט נסעה לאנגליה, על מנת לקיים את משחק כדורגל הנשים הבינלאומי הראשון אי פעם.
המשחק נערך בפרסטון אל מול קהל של 25,000 צופים, והפגיש את הצרפתיות עם קבוצת דיק, קר'ס ליידיס ששימשה כמעין "נבחרת אנגליה".
צרפת ניצחה במשחק 0-2, וסיימה את הטורניר עם שני ניצחונות, תיקו אחד והפסד אחד.
בשנה שאחריה, קיימה נבחרת צרפת מספר משחקים עם קבוצות אנגליות, כשהיריבה העיקרית הייתה דיק, קר'ס ליידיס.
המשחקים נערכו בשתי המדינות, והיוו נקודת ציון חדשה ביחסי צרפת-אנגליה.
למרות החרם שהטילה התאחדות הכדורגל האנגלית בדצמבר 1921 על משחקי הנשים, המשיכה הנבחרת הצרפתית לנסוע לאנגליה למשחקי ידידות עם הקבוצות המקומיות.
ב-1932, משחקי הנשים בוטלו גם בצרפת, וליגת הכדורגל שהוקמה ב-1919 על ידי ה-FSFSF, פורקה.
המשחק הבינלאומי האחרון שנערך באותה תקופה היה ב-3 באפריל 1932, בו סיימה הנבחרת הצרפתית בתיקו מול נבחרת .
לקראת סוף שנות ה-60, בעיקר בעיר ריימס, החלו מספר קבוצות מקומיות במאבק להחזרת כדורגל הנשים לתודעה הציבורית.
ב-1970, החליטה התאחדות הכדורגל הצרפתית להחזיר את כדורגל הנשים למצב בו היה שרוי בשנות ה-20, ובאפריל 1971, ערכה צרפת את המשחק הבינלאומי הרשמי הראשון שלה.
באותה שנה השתתפה צרפת בגביע העולם הלא-רשמי שנערך במקסיקו, והמשיכה לשחק בטורנירים הלא-רשמיים עד 1991 - השנה בה ייסדה פיפ"א את טורניר גביע העולם הרשמי הראשון.
ב-1975, הוקמה מחדש ליגת הכדורגל לנשים, הפעם בתמיכה של ההתאחדות הצרפתית.
סטאד ריימס נחשבה לקבוצה הטובה במדינה במהלך שנות ה-70 וה-80, ושחקניות הקבוצה היוו את הרוב בנבחרת צרפת.
לגביע העולם הלא-רשמי שנערך ב-1978 בטאיוואן, הוזמנו לסגל הנבחרת כל שחקניות הקבוצה.
בשנות ה-80, נכשלה הנבחרת בהעפלה לאליפויות אירופה שנערכו ב-1984 וב-1987, בעקבות הפסדים כבר בסיבוב הראשון.
במוקדמות אליפות אירופה 1989, הצליחה הנבחרת לעבור את הסיבוב הראשון, אך הפסידה לנבחרת ברבע הגמר ולא העפילה לטורניר הגמר שנערך במערב גרמניה.
ב-1997, אחרי כמעט עשור של כישלונות וחוסר הגעה לטורניר גדול, החליט מאמן הנבחרת, איימה מיגנו להתפטר, ובמקומו מונתה שחקנית הנבחרת בעבר, אליזבט לוייזל.
בהנהגתה של לוייזל, ובעזרתו של מאמן נבחרת הגברים - איימה ז'אקה, עברה נבחרת הנשים למתקן האימונים קליירפונטיין, שם זכו השחקניות למתקני אימון ברמה הגבוהה ביותר.
בעקבות המעבר לקליירפונטיין, עוד ועוד נשים החלו לשחק ולהתעניין בכדורגל, והתוצאות לא איחרו לבוא.
ב-2003, העפילה הנבחרת בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם, אחרי ניצחון כפול על נבחרת במשחקי המוקדמות.
בגביע העולם עצמו, הודחה צרפת כבר בשלב הבתים, כשבמאזנה ניצחון אחד, תיקו אחד והפסד אחד.
שנתיים לאחר מכן, העפילה הנבחרת לאליפות אירופה שנערכה באנגליה, אך גם שם הודחה בשלב הבתים.
ב-2007, התפטרה לוייזל בעקבות חוסר העפלת הנבחרת לגביע העולם.
את משרת מאמן הנבחרת תפס שחקן העבר, ברונו ביני.
לפני שהחל לאמן את הנבחרת הבוגרת, אימן ביני את נבחרות הנשים של צרפת לגילאי 16, 18, 19 ו-20. שנתיים לאחר הגעתו, העפילה צרפת לאליפות אירופה, כשבשלב המוקדמות היא ספגה רק שני שערים.
משימתו הבאה של ביני הייתה העפלה לגביע העולם 2011 שנערך בגרמניה.
בבית המוקדמות הראשון כבשה הנבחרת 50 שערים ולא ספגה אפילו שער אחד.
בפלייאוף ההעפלה, ניצחה צרפת 2-3 את , והעפילה לגביע העולם בפעם השנייה בתולדותיה.
ברבע הגמר ניצחה צרפת את יריבתה הנצחית, אנגליה, אך נעצרה בחצי הגמר על ידי .
שלוש משחקניות הנבחרת נבחרו לקבוצה המצטיינת של הטורניר: סוניה בומפסטור, לורה ג'ורג' ולואיזה נסיב.
בעקבות תוצאותיה הגבוהות בגביע העולם, העפילה הנבחרת אוטומטית לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון 2012.
נבחרת צרפת בכדוריד מייצגת את צרפת בטורנירים בינלאומיים שונים, בהם המשחקים האולימפיים, אליפות העולם בכדוריד ואליפות אירופה בכדוריד.
נבחרת צרפת בכדוריד היא נבחרת הגברים הראשונה שהחזיקה בוזמנית בכל 3 התארים האפשריים (המשחקים האולימפיים, אליפות העולם ואליפות אירופה) והיא גם הנבחרת היחידה כולל לנשים שהשיגה הישג זה 3 פעמים.
בהתאם לדירוג של האיגוד העולמי פדרציה הצרפתית מדורגת במקום ה-6.
נבחרת צרפת השתתפה לראשונה באליפות העולם שנערכה בשוודיה ב-1954, אך סיימה במקום השישי והאחרון.
היא השתתפה בכל האליפויות שנערכו עד 1970, אך לא הרשימה בהן.
בשנות ה-70 ושנות ה-80 נעדרה מאליפויות העולם, למעט זו שנערכה בדנמרק ב-1978, בה סיימה במקום ה-16 והאחרון.
מאז 1990 חזרה צרפת להשתתף באליפויות העולם, ומאז שנות ה-90 השתלבה בצמרת הכדוריד העולמית.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה הנבחרת במדליית הארד, ובאליפות העולם שנערכה בשוודיה ב-1993 זכתה במדליית הכסף, לאחר הפסד לנבחרת רוסיה במשחק הגמר.
באליפות אירופה הראשונה שנערכה בפורטוגל ב-1994 לא הצליחה לשחזר את הישגה, וסיימה במקום השישי.
באליפות העולם שנערכה באיסלנד ב-1995 זכתה לראשונה בתואר העולמי, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת קרואטיה.
גם באליפות אירופה שנערכה בשנה שלאחר מכן בספרד לא הבריקה, וסיימה במקום השביעי.
באותה שנה סיימה במקום הרביעי באולימפיאדת אטלנטה (1996).
באליפות העולם שנערכה ביפן ב-1997 סיימה במקום השלישי, ובזו שנערכה במצרים ב-1999 סיימה במקום השישי.
בין לבין, סיימה שוב במקום השביעי באליפות אירופה שנערכה באיטליה.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה צרפת לבסס את עצמה כאחת הנבחרות המובילות.