tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפולוניום הוא תוצר ביקוע רדיואקטיבי של רדון, ושהוא בעצמו תוצר ביקוע רדיואקטיבי של רדיום.
הרדיום נמצא בדשן המשמש להגברת קצב הצמיחה של הטבק, מה שהופך את הסיגריות למסרטנות.
הרדיוס האטומי של יסוד כימי הוא ביטוי לגודל אופייני של האטום.
הרדיוס נמדד כמרחק בין גרעין האטום לבין הגבול ברמת האנרגיה האחרונה של האלקטרונים המקיפים את הגרעין.
משום שהגבול אינו יכול להיות מוגדר בצורה מדויקת מבחינה פיזית, ישנם מספר מדדים לרדיוסו של האטום.
בהתאם להגדרה, התנאים עשויים לחול על אטום בודד בלבד, או להתאים גם לאטומים באורביטל אלקטרונים ובקשרים קוולנטים במולקולות או ביינון.
את הרדיוס האטומי ניתן לקבל דרך ניסויים או להעריך ממודל תאורטי.
את המושג עצמו קשה להגדיר מפני שלאלקטרונים אין מסלול הקפה מוגדר או טווח הקפה מדויק.
בנוסף לכך, כאשר מדובר על ריכוז מולקולות (ולא על מולקולה בודדת) ענן האלקטרונים באטומים בדרך-כלל חופף בחלקים מסוימים, וחלק מהאלקטרונים עלולים לשוטט לאזור חופף בין שני אטומים או יותר.
למרות קשיים אלו, יודעים היום שרדיוס אטום מבודד נע בין 30 ל-300 פיקומטר, או בין 0.3 ל-3 אנגסטרום.
לפי כן, רדיוסו של אטום יהיה יותר גדול מפי 10,000 רדיוס הגרעין שלו, ופחות מאלפית של אורך גל באור הנראה.
מודל של אטום יכול להיות מוצג ככדור למטרות רבות.
זה אומנם רק אומדן גס אבל יכול לספק הסבר כמותי או הסבר לתופעה מסוימת כמו צפיפות בנוזלים ומוצקים, דיפוזיה בנוזלים, סידור האוטמים והיונים בגביש ועוד.
ההבדל ברדיוס האטומי מאטום אחד לאחר זו תופעה שניתן להסביר בעזרת הטבלה המחזורית.
הרדיוס האטומי הולך וקטן ככל שמתקדמים בשורה, ממתכות אלקליות לכיוון גזים אצילים; אך הולך וגדל ככל שיורדים בטור.
הרדיוס גדל בצורה חדה בין גז אציל בסוף השורה לבין מתכת אלקלית בראש השורה הקודמת.
המגמה הזו בטבלה המחזורית (כמו אלמנטים כימים ופיזיקליים נוספים) יכולה לקבל הסבר דרך מודל VSEPR של האטום, שמהווה ראייה חשובה לפיתוח ולאמיתות מכניקת הקוונטים.
רדיוביולוגיה (Radiobiology) היא המדע העוסק בחקר ההשפעות הביולוגיות של קרינה מייננת ובלתי מייננת בכל הספקטרום האלקטרומגנטי, ובכלל זאת: קרינה רדיואקטיבית, קרני רנטגן, קרינת על-סגול, אור נראה, גלי מיקרו וגלי רדיו.
השפעות של קרינה על יצורים חיים נחקרות בתחומים שונים כגון: כימיה של קרינה, ביולוגיה מולקולרית וביולוגיה של התא, גנטיקה מולקולרית, תגובת רקמות לקרינה ועוד.
רדיואקולוגיה (Radioecology) הוא מדע, העוסק בחקר השפעת הקרינה הרדיואקטיבית על יחסי הגומלין בין היצורים לבין סביבתם.
רדיואקולוגיה היא ענף באקולוגיה הנוגע לנוכחות רדיואקטיביות במערכות האקולוגיות של כדור הארץ.
חקירות ברדיואקולוגיה כוללות דגימת שטח, נוהלי שדה ומעבדה ניסויים, ופיתוח מודלים של סימולצית חיזוי סביבתי בניסיון להבין את שיטות ההגירה של חומר רדיואקטיבי ברחבי הסביבה.
רדיואקולוגים מזהים ומעריכים את ההשפעות של קרינה מייננת ורדיונוקלידים על מערכות אקולוגיות, ולאחר מכן מעריכים את הסיכונים והסכנות שלהם.
העניין והמחקרים בתחום הרדיואקולוגיה עלו באופן משמעותי על מנת לברר ולנהל את הסיכונים הכרוכים כתוצאה מאסון צ'רנוביל.
העניין ברדיואקולוגיה עלה בהתאם לפעילות הגרעינית הגוברת, במיוחד בעקבות מלחמת העולם השנייה בתגובה לניסויי נשק אטומי גרעיני ולשימוש בכורים גרעיניים לייצור חשמל.
רדיוהד היא להקת רוק בריטית אשר הוקמה בשנת 1985 על ידי תום יורק, פיל סלוואי, ג'וני גרינווד, קולין גרינווד, ואד או'בריאן.
בשנת 2001 דורגה הלהקה בעשירייה העליונה ברשימת "הלהקות הטובות בעולם" של מגזין טיים, ודורגה במקום ה-73 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
בשנת 2019 נכנסה רדיוהד להיכל התהילה של הרוק אנד רול, וזכתה עד כה ב-42 פרסים מ-6 תחרויות מוזיקה שונות.
הפופולריות הרבה של הלהקה הגיעה בעקבות יציאת אלבומה השלישי משנת 1997, OK Computer, אשר זכה בפרסים רבים, נמכר בלמעלה מ-7 מיליון עותקים, והוכרז במקומות רבים כאלבום הטוב ביותר של שנות ה-90, אף על פי שהלהקה הייתה במעמד מוזיקלי ופופולרי מבוסס גם לפני כן.
אלבומי הלהקה נמכרו בלמעלה מ-30 מיליון עותקים ברחבי העולם (נכון לשנת 2011), וגרפו שישה פרסי גראמי וארבעה פרסי אייבור נובלו.
1985-1992: הקמת הלהקה והשנים הראשונות
חברי הלהקה הכירו במהלך לימודיהם בבית הספר באבינגדון, אוקספורדשייר, אנגליה.
תום יורק (סולן וגיטריסט) וקולין גרינווד (בסיסט) היו באותה שכבת גיל בבית הספר, אד או'בריאן (גיטריסט) ופיל סלוואי (מתופף) היו בשכבה מעליהם, ואחיו של קולין, ג'וני גרינווד (רב-נגן), היה שתי שכבות מתחת.
בשנת 1985 הם הקימו להקה בשם "On a Friday" (ביום שישי), כאשר הכוונה היא ליום החזרות הקבוע שלהם בחדר המוזיקה בבית הספר.
כבר במהלך הלימודים בבית הספר הלהקה קיבלה הצעה לחתום על חוזה הקלטות בחברת התקליטים איילנד רקורדס, אבל חברי הלהקה דחו את ההצעה מאחר שרצו לסיים לימודים אקדמיים קודם.
עד שנת 1987 כל חברי הלהקה (חוץ מג'וני) עזבו את אבינגדון לטובת לימודים באוניברסיטאות שונות, והמשיכו לעשות חזרות בסופי שבוע ובחגים.
במהלך לימודיו של יורק באוניברסיטת אקסטר הוא ניגן עם להקת "Headless Chickens", איתה ביצע שירים שבעתיד יהיו חלק משירי רדיוהד, והכיר את סטנלי דונווד, אמן שבעתיד יעצב את עטיפות האלבומים של הלהקה.
בשנת 1991 הלהקה התאחדה וכל חברי הלהקה שכרו דירה יחד באוקספורד, אוקספורדשייר.
כריס האפורד, שנכח באחד המופעים של הלהקה בעיר והתרשם מהם, ושותפו ברייס אדג' החליטו להפיק ללהקה קלטת-דמו ולהפוך למנהלים שלה (שניהם נשארו המנהלים של הלהקה עד היום).
הלהקה חתמה בסוף על חוזה הקלטות בחברת EMI הכולל הפקה של שישה אלבומים.
לבקשת החברה, שינתה הלהקה את שמה לרדיוהד (Radiohead) בהשראת השיר "Radio Head" מהאלבום True Stories של להקת Talking Heads.
1992-1994: Pablo Honey והצלחה ראשונית
בין סוף שנת 1991 לתחילת שנת 1992 רדיוהד הקליטה את האלבום הקצר הראשון שלה Drill, אך זה נכשל במצעדים.
הלהקה המשיכה לעבוד על האלבום הבא שלה, וב-22 בפברואר 1993, הוציאה את אלבום האולפן המלא הראשון שלה Pablo Honey.
האלבום קיבל ביקורות ממוצעות, והגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-32 במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
האלבום מסווג בתור רוק אלטרנטיבי וגראנג'.
הלהקה הוציאה שלושה סינגלים לקידום האלבום כאשר הבולט מהם הוא השיר "Creep", שנכנס למצעד הסינגלים הבריטי והגיע בשיאו למקום השביעי במצעד.
בתחילת שנת 1993 האלבום (ובעיקר הסינגל הראשון מתוכו "Creep") התחילו לצבור פופולריות בישראל בעזרתו של יואב קוטנר, שדרן רדיו ישראלי שנהג להשמיע את השיר בתוכנית שלו.
הלהקה הוזמנה להופיע במועדון הרוקסן בתל אביב, מה שהפך להיות הופעתיהן הראשונות של הלהקה מחוץ לבריטניה.
במהלך אחת ההופעות ג'וני גרינווד הכיר את אשתו לעתיד, האמנית הישראלית שרונה קטן.
במהלך ההופעות רדיוהד הקדישה שירים לצוות הישראלי, גלי צה"ל, מעריצים ישראלים ועוד.
באותו הזמן, תחנות רדיו בחוף המערבי של ארצות הברית התחילו להכניס את השיר "Creep" לרשימות ההשמעה שלהן.
באמצע שנת 1993, זמן קצר לאחר ביקורה בישראל, רדיוהד התחילה את סיבוב ההופעות הראשון שלה בצפון אמריקה, והוידאו קליפ של השיר נכנס לרשימת השידור של ערוץ MTV.
1994-1995: The Bends והכרה ביקורתית
ב-1 ביוני 1994 רדיוהד הוציאה את האלבום הקצר השני שלה, Itch, וב-26 בספטמבר 1994 הוציאה את האלבום הקצר השלישי, My Iron Lung.
במהלך העבודה על האלבום הקצר השלישי נייג'ל גודריץ', אז טכנאי קול, השתתף לראשונה בהפקת האלבום בשיר "Permanent Daylight".
גודריץ' גם עזר בהפקת האלבום הבא, The Bends, באחד השירים באלבום, ואחר כך הפך למפיק היחיד שהלהקה עובדת איתו בכל האלבומים שיצאו מאז.
בנובמבר 1994 הלהקה סיימה את ההקלטות של אלבום האולפן הבא, The Bends, וב-13 במרץ 1995 האלבום יצא לאור.
האלבום זכה לביקורות טובות יותר מאלבומם הקודם.
במצעד האלבומים הבריטי האלבום הגיע למקום הרביעי, ובמצעד בילבורד 200 האמריקאי הגיע למקום ה-88. האלבום סווג כרוק אלטרנטיבי, בריטפופ, אינדי רוק ופוסט-גראנג', והכיל חומר מגוון ומגובש יותר מן האלבום הראשון.
שבעה מתוך 12 שירי האלבום יצאו כסינגלים ואחד, "Street Spirit (Fade Out)", הצליח להגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
אחד משירי האלבום, "Fake Plastic Trees", דורג במקום ה-385 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
ג'וני גרינווד אמר בראיון כי התקופה הזאת, כאשר האלבום והשירים התחילו להצליח, הייתה נקודת מפנה עבור חברי הלהקה, והם התחילו להרגיש שעשו את הבחירה הנכונה כשהפכו ללהקה.
The Bends הוא אחד מתוך חמישה אלבומים של הלהקה שנבחרו להיות מדורגים ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, כאשר זה דורג במקום ה-111. האלבומים האחרים הם: Kid A (דורג במקום ה-67), OK Computer (דורג במקום ה-162), Amnesiac (דורג במקום ה-320) ו-In Rainbows (דורג במקום ה-336).
1995-1998: OK Computer ופריצה לתודעה העולמית
עד סוף שנת 1995 רדיוהד כבר הקליטה שיר אחד, "Lucky", יחד עם המפיק נייג'ל גודריץ' לאלבום האולפן הבא שלה.
השיר יצא כסינגל בצרפת בדצמבר 1995, במטרה לתמוך ב-The Help Album, אלבום של ארגון הצדקה War Child.
הלהקה קיבלה החלטה שאת האלבום הבא שלה תפיק לבד עם גודריץ', והתחילה לעבוד עליו בתחילת שנת 1996.
ב-21 במאי 1997 הלהקה הוציאה את OK Computer, אלבום האולפן השלישי שלה.
האלבום הגיע בפעם הראשונה למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-21 במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
בנוסף, האלבום זכה בפרס גראמי על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" של שנת 1997, פרס גראמי הראשון של הלהקה.
האלבום, ששילב בין מוזיקת רוק למוזיקה אלקטרונית, היה שונה משני אלבומיה הקודמים של הלהקה וסווג כאלבום רוק אלטרנטיבי, ארט רוק ורוק מתקדם.
הביקורות לאלבום היו מאוד טובות ואוהדות, ומבקרים רבים השוו את חשיבותו והשפעתו של האלבום לאלבומם של להקת הביטלס, Sgt.
כמו כן הוא השפיע על להקות בריטיות כמו קולדפליי, קין, ג'יימס בלאנט, טראוויס וDoves.
ארבעה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים.
שלושה מתוך ארבעת הסינגלים הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד הסינגלים הבריטי, והסינגל שהגיע למקום הגבוה ביותר היה "Paranoid Android", שהגיע למקום השלישי במצעד.
נוסף לכך, השיר "Paranoid Android" דורג במקום ה-257 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
זמן קצר לאחר יציאתו של האלבום לאור הלהקה הוציאה שני אלבומים קצרים המבוססים עליו (עם שירים וביצועים חדשים): No Surprises/Running from Demons ו-Airbag/How Am I Driving?.
בשנת 1998, בעיצומו של סיבוב הופעות, חברי הלהקה הוזמנו לאולפני אבי רוד במטרה להקליט את השיר "Man of War" לסרט הנוקמים משנת 1998. אחרי עבודה באולפן, חברי הלהקה לא היו מרוצים מהתוצאה שהשיגו ובחרו לוותר על ההזדמנות.
באותה תקופה המתח בין חברי הלהקה, שראו עתיד שונה ללהקה, התחיל לעלות והלהקה הייתה מאוד קרובה לפירוק.
כמו כן, תום יורק החל לפתח דיכאון וסבל ממחסום כתיבה, והגדיר את התקופה הזאת כאחת הנקודות הנמוכות בחייו.
אלבום האולפן הרביעי, Kid A, יצא לאור ב-2 באוקטובר 2000. לראשונה האלבום הגיע למקום הראשון הן במצעד האלבומים הבריטי, והן במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
בנוסף, האלבום זכה בפרס גראמי על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" של שנת 2000, פרס גראמי השני של הלהקה.
באלבום הלהקה התרחקה אפילו יותר מהסגנון שאפיין אותה באלבומיה האחרונים, והאלבום סווג כאלקטרוני, רוק ניסיוני ופוסט-רוק.
הביקורות היו מצוינות, על פי אתר Metacritic לאלבום יש ממוצע ציונים של 80 מתוך 100 (על פי 24 ביקורות).
את אלבום האולפן החמישי, Amnesiac, הלהקה הוציאה לאור פחות משנה אחרי, ב-5 ביוני 2001. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השני במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
גם אלבום זה זכה בפרס גראמי, אם כי הפעם על "אריזת האלבום הטובה ביותר" של שנת 2001. את הפרס קיבל סטנלי דונווד.
האלבום קיבל ביקורות דומות יחסית לאלבום Kid A, וממוצע הציונים על פי אתר Metacritic הוא 75 מתוך 100 (על פי 25 ביקורות).
האלבום סווג כאלקטרוני, רוק ניסיוני ורוק אלטרנטיבי.
יצאו שלושה סינגלים מהאלבום כאשר הבולט מתוכם, "Pyramid Song", הצליח להגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
בסוף שנת 2001 הלהקה הוציאה את I Might Be Wrong: Live Recordings, אלבום ההופעה היחיד של הלהקה.
את אלבום האולפן השישי, Hail to the Thief, הלהקה הוציאה ב-9 ביוני 2003. חברי רדיוהד תיארו את ההקלטות של האלבום כרגועות יותר משני האלבומים הקודמים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השלישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
כמו כן, המפיק נייג'ל גודריץ' וטכנאי הקול דארל ת'ורפ קיבלו פרס גראמי בשל עבודתם על האלבום, על "עיבוד האלבום הטוב ביותר" של שנת 2003.
הביקורות לאלבום היו מאוד טובות, והוא היווה מעין חזרה לסגנון של הלהקה בשנות ה-90. האלבום קיבל ממוצע ציונים באתר Metacritic של 85 מתוך 100 (על פי 26 ביקורות).
האלבום סווג כיצירת רוק אלטרנטיבי, ארט רוק, רוק ניסיוני ורוק אלקטרוני.
מהאלבום יצאו שלושה סינגלים, "There There" נחשב לסינגל המצליח ביותר והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
בנוסף, שנה לאחר שחרור האלבום, בשנת 2004, הוציאה הלהקה את האלבום הקצר השישי שלה, Com Lag (2plus2isfive).
אחרי יציאת אלבום האולפן והאלבום הקצר הלהקה החליטה לצאת להפסקה זמנית במטרה לאפשר לחבריה להיות עם המשפחות ולעבוד על פרויקטי סולו.
ג'וני גרינווד יצר את הפסקול לסרטים "זה ייגמר בדם" ו-"Bodysong".
תום יורק, הוציא באמצע שנת 2006 את אלבום הסולו הראשון שלו, The Eraser.
לאחר יציאתו לאור של Hail to the Thief הסתיים חוזה ההקלטות של הלהקה.
הלהקה הייתה חשובה מאוד לחברה בה הייתה חתומה כל השנים האלה, EMI, והחברה ניסתה להחתים את הלהקה אצלה שוב (ניסיונות שנכשלו כאשר הלהקה הייתה מבקשת סכומי כסף מופרזים).
לבסוף, חברי הלהקה החליטו לנסות להוציא לאור בעצמם את האלבום הבא שלהם.
ב-10 באוקטובר 2007 יצא In Rainbows, אלבום האולפן השביעי של הלהקה, שהיא הקליטה מאז שנת 2005. הלהקה הוציאה את האלבום דרך אתר האינטרנט שלה ללא תג מחיר, ואפשרה לכל אדם לקבוע כמה הוא רוצה לשלם עבור אפשרות להוריד את האלבום (גם לא לשלם בכלל הייתה אפשרות).
המהלך של הלהקה זיכה אותם בחשיפה עולמית ועיתונים רבים כתבו על העניין.
בימים שלאחר יציאת האלבום לאור הוא הורד מהאתר של הלהקה למעלה ממיליון פעמים, והמחיר הממוצע ששילם משתמש היה כ-4 אירו.
הלהקה הייתה צריכה גם לחתום עם חברת תקליטים, שכן הפצה דיגיטלית באותן שנים הייתה בעייתית.
לכן, הלהקה חתמה בחברת אקס-אל רקורדינגס לצורך הפצת האלבום בבריטניה (בסוף שנת 2007) ובחברת TBD רקורדס לצורך הפצת האלבום בצפון אמריקה (בתחילת שנת 2008).
האלבום הגיע למקום הראשון בשני מצעדי האלבומים העיקריים: מצעד האלבומים הבריטי ומצעד בילבורד 200 האמריקאי.
האלבום הצליח לזכות בשני פרסי גראמי: אחד על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" ואחד על "אריזת האלבום הטובה ביותר" של שנת 2008. גם בביקורות האלבום הצליח מאוד, ובאתר Metacritic מחזיק בממוצע של 88 מתוך 100 (על פי 42 ביקורות).
האלבום מסווג כארט רוק, רוק ניסיוני, ארט פופ ואלקטרוני.
שישה שירים יצאו כסינגלים, ואף אחד מהם לא הגיע למקום גבוה במצעד הבריטי והאמריקאי.
הסינגל "Nude", המצליח ביותר מהאלבום, הגיע למקום גבוה במצעדים אחרים, כמו המצעד האיטלקי, הפורטוגלי והנורווגי.
2009-2012: פרויקטים צדדיים ו-The King of Limbs
בשנת 2009 תום יורק הקים להקה נוספת, אטומס פור פיס, יחד עם נייג'ל גודריץ', פלי (בסיסט להקת רד הוט צ'ילי פפרז), ג'ואי וורנקר (מתופף שעבד עם אר.אי.אם.
ובק) ומאורו רפוסקו (נגן כלי הקשה).
הלהקה שהקים יצאה לסיבוב הופעות בשנת 2010 וביצעה בעיקר שירים מאלבום הסולו של יורק, The Eraser.
בנוסף, באותה שנה יצא גם אלבום הסולו הראשון של פיל סלוואי, Familial.
אלבום האולפן השמיני של להקת רדיוהד, The King of Limbs, יצא ב-18 בפברואר 2011. גם הפעם הלהקה הוציאה את האלבום קודם דרך האתר שלה (אם כי הפעם עם תג מחיר, ולא סכום שהוא לבחירת המשתמש), ולאחר כשבועיים, דרך חברת התקליטים אקס-אל רקורדינגס.
למרות הצלחתם של האלבומים הקודמים, במצעד האלבומים הבריטי הוא הגיע למקום השביעי, ובמצעד בילבורד 200 האמריקאי למקום השלישי.
גם מבחינת סינגלים יצא רק אחד, "Lotus Flower", שלא הגיע למקומות גבוהים במצעדים.
למרות הנתונים האלה, על פי מנהל הלהקה מדובר באלבום הרווחי ביותר של הלהקה עד לאותה שנה.
האלבום מכר דרך האתר כ-400,000 עותקים, וחסך ללהקה את העמלה הגבוהה שהיו משלמים לחברת תקליטים על אותן מכירות.
גם הביקורות שהאלבום קיבל הן מאוד טובות, עם ציון ממוצע בביקורות של 80 מתוך 100 באתר Metacritic (על פי 40 ביקורות).
האלבום מסווג כרוק ניסיוני ואלקטרוני.
האלבום היה מסובך מדי לביצוע בסיבובי הופעות עבור חברי הלהקה והם החליטו לצרף מתופף נוסף ללהקה, קלייב דימר, שמנגן איתם בהופעות.
ב-12 ביוני 2012, רדיוהד עמדה להופיע בפארק דאונסוויו, טורונטו, קנדה.
כשעה לפני פתיחת השערים הבמה קרסה, מה שגרם למותו של סקוט ג'ונסון, טכנאי תופים, ולפציעתם של שלושה אנשים.
בשנים שלאחר מכן המקרה הגיע לבית המשפט הקנדי, שהאשים את חברת לייב ניישן אנטרטיינמנט, מהנדס ועוד שתי חברות, אך האשמות בוטלו לאחר שעברו מספר שנים ללא החלטה בתיק.
לאחר יציאתו של The King of Limbs, ולאחר שחברי הלהקה סיימו את סיבוב ההופעות של האלבום, הם נכנסו לתקופה נוספת של הפסקה.
הלהקה הנוספת של תום יורק, אטומס פור פיס, הוציאה בשנת 2013 את אלבום הבכורה שלה, Amok, ובשנת 2014 יורק הוציא אלבום סולו שני, Tomorrow's Modern Boxes.
ג'וני גרינווד יצר בשנים אלו פסקול לסרטים נוספים: "יער נורווגי" (עוד לפני ההפסקה), "המאסטר" ו"מידות רעות".
פיל סלוואי הוציא בשנת 2014 את אלבום הסולו השני שלו, Weatherhouse.
בשנת 2014 הלהקה התחילה לעבוד על אלבום האולפן התשיעי.
A Moon Shaped Pool יצא לאור ב-8 במאי 2016, גם הפעם דרך אתר האינטרנט של הלהקה, אבל גם דרך חנויות אינטרנטיות.
ביוני 2016 האלבום הופץ גם דרך חברת תקליטים.
האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השלישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
שני הסינגלים שיצאו לא הצליחו כלל, אך בביקורות האלבום הצליח מאוד והגיע לממוצע של 88 מתוך 100 בציוני הביקורות, לפי אתר Metacritic (על פי 43 ביקורות).
בשנת 2017, לרגל ציון 20 שנים ליציאתו של OK Computer, הלהקה הוציאה גרסה חדשה של האלבום בשם OK Computer OKNOTOK 1997 2017. האלבום כולל, בנוסף לכל השירים מהאלבום המקורי, גם שלושה שירים חדשים שהושמטו מהאלבום בשנת 1997, וגרסאות כיסוי של שירים מהאלבום המקורי.
האלבום בגרסה החדשה הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-23 במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
באתר Metacritic הגיע האלבום לממוצע ציונים מושלם של 100.
2017 ועד היום: עבודות סולו נוספות
בשנת 2018 ג'וני גרינווד יצר פסקול לשני סרטים נוספים, "חוטים נסתרים" ו"יום נפלא".
בשנת 2019 תום יורק הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Anima.
ביוני 2019 הודלפו לרשת מספר שעות הקלטה מהאלבום OK Computer.
הלהקה, בתגובה, הוציאה באתר שלה את האלבום MiniDiscs (Hacked) לרכישה, הכולל את 16 שעות ההקלטה שהודלפו.
בדצמבר 2019 הלהקה העלתה את כל הדיסקוגרפיה שלה לאתר יוטיוב.
ב-19 בינואר 2020 הלהקה הקימה את "Radiohead Public Library", ארכיון אינטרנטי הכולל הופעות מלאות (כולל מישראל), סרטוני מוזיקה, הופעות בטלוויזיה, כתבות מעיתונים, גרסאות ישנות של האתר שלהם, והסרט התיעודי על הלהקה Meeting People Is Easy.
בנוסף, בשנת 2019 הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
באוגוסט 2021, הוציאה הלהקה את הסינגל "If You Say the Word" מתוך אלבום אוסף בשם Kid A Mnesia.
בשנת 2023 השיר Creep שימש כשיר הנושא של הסרט שומרי הגלקסיה: חלק 3 בהיותו מייצג את דמותו של רוקט ראקון, הדמות המרכזית בסרט.
בספטמבר 2025 הלהקה הודיעה על קאמבק עם סיבוב הופעות ראשון מאז 2018. הלהקה רמזה על ההופעות באמצעות פליירים מסתוריים שחולקו בערים בהן ייערכו המופעים.
סיבוב ההופעות יכלול 20 הופעות באירופה ובבריטניה במהלך נובמבר ודצמבר 2025. סלוואי הסביר כי הלהקה התאחדה לחזרות ב-2024 לאחר שבע שנות הפסקה, מה שהוביל לרצון לשוב להופיע.
עד היום, הלהקה זכתה במספר כולל של 42 פרסים מתחרויות מוזיקה שונות.
עד שנת 2011, הלהקה מכרה למעלה מ-30 מיליון עותקים של האלבומים שלה.
כמו כן, אלבומי הלהקה זכו בארבעה פרסי אייבור נובלו ושישה פרסי גראמי: שלושה מהפרסים ניתנו ללהקה על הישגיה המוזיקליים, שניים מהפרסים ניתנו על עיצוב עטיפות האלבומים לסטנלי דונווד, ופרס אחד ניתן על עיבוד מוזיקלי של אלבום למפיק המוזיקלי נייג'ל גודריץ' וטכנאי הקול דארל ת'ורפ.
בנוסף, חמישה אלבומים של הלהקה היו מועמדים לפרס מרקיורי, הכי הרבה מועמדויות ללהקה אחת בהיסטוריה של הפרס.
מגזין הרולינג סטון דירג את הלהקה במקום ה-73 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים, דירג חמישה אלבומים של הלהקה ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, ודירג שני שירים של הלהקה ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
הלהקה דורגה על ידי מגזין טיים בין 10 הלהקות הטובות בעולם בשנת 2001, יחד עם U2, פורטיסהד ופאטו פו.
ערוץ הטלוויזיה האמריקאי VH1 דירג את הלהקה במקום ה-29 ברשימת "100 האמנים הגדולים בכל הזמנים".
בעיתון הבריטי "איבנינג סטנדרד" דירגו את הלהקה במקום השלישי ברשימת "20 הלהקות הבריטיות הטובות ביותר בכל הזמנים".
בשנת 2019 הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
ג'וני גרינווד, גיטריסט הלהקה, נשוי לאמנית הישראלית שרונה קטן.
הזוג הכיר בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה בישראל, באפריל 1993, ולהם שלושה ילדים משותפים.
רדיוהד ביקרה בישראל ב-1993 לשלוש הופעות במועדון הרוקסן, תל אביב, סיבוב ההופעות הראשון שלהם מחוץ לבריטניה, ואף השתתפה בתוכנית הטלוויזיה לנוער, "תוססס".
בשנת 1995, הופיעה הלהקה באצטדיון רמת גן כלהקת החימום של אר.אי.אם, ובנוסף- הופיעה בתחנת הרדיו הישראלית גלי צה"ל.
בשנת 2000, הופיעו רדיוהד בישראל במסגרת סיבוב ההופעות שבין שני אלבומיה האייקונים של הלהקה, OK Computer ו-Kid A.
שתיים מההופעות התקיימו בסינרמה, תל אביב, והשלישית באמפיתיאטרון, קיסריה.
רדיוהד הופיעה בישראל פעם נוספת ב-19 ביולי 2017 בפארק הירקון, במופע שמנה כ-47,000 צופים, כך ציין תום יורק במהלך המופע.
הופעה זו התרחשה חרף לחצים שהופעלו מצד רוג'ר ווטרס, בסיסט להקת פינק פלויד, ואמנים אחרים החברים בארגון ה-BDS (תנועת החרם נגד ישראל) שניסו לשכנע את חברי להקת רדיוהד לבטל את הופעתם בישראל.
ההופעה הייתה ארוכה במיוחד ונמשכה קרוב לשעתיים וחצי.
במהלכה בוצע השיר "Creep" שהלהקה נמנעת בדרך כלל לבצע.
ג'וני גרינווד סלד מהשיר מלכתחילה וניסה לחבל בו, מה שהוביל ל"נביחות" הגיטרה שלפני הפזמון החוזר.
טום יורק אמר בריאיון שהם מנגנים את השיר רק לפעמים, וגם אז מתחשק לו לפעמים לעצור באמצע.
בין השנים 2009 ל-2016 הלהקה לא ניגנה את השיר בהופעותיה כלל.
לסיבוב ההופעות האמריקאי ב-2017, נבחרו האמנים הישראלים דודו טסה והכוויתים להיות מופע החימום של הלהקה.
גרינווד אף ניגן באלבומו של טסה בסוף מתרגלים להכל בשיר "איזה יום" את תפקיד הגיטרה החשמלית.
תום יורק, סולן הלהקה, הוציא שלושה אלבומי סולו: The Eraser (בשנת 2006), Tomorrow's Modern Boxes (בשנת 2014) ו-Anima (בשנת 2019).
כמו כן, יורק הקים את הלהקה אטומס פור פיס יחד עם נייג'ל גודריץ' (המפיק מוזיקלי של רדיוהד), פלי (בסיסט להקת רד הוט צ'ילי פפרז), ג'ואי וורנקר (מתופף שעבד עם אר.אי.אם.
עם הלהקה יורק מבצע, בין היתר, גם שירים של רדיוהד וגם שירים מאלבומי הסולו שלו.
ג'וני גרינווד, הגיטריסט המוביל בלהקה, הוציא אלבום סולו אחד, Junun, בשנת 2015. בנוסף, יצר פסקול למספר סרטים, ביניהם: "זה ייגמר בדם", "יער נורווגי", "המאסטר" ו"חוטים נסתרים".
פיל סלוואי, מתופף הלהקה, הוציא שני אלבומי סולו: Familial (בשנת 2010) ו-Weatherhouse (בשנת 2014).
אד או'בריאן הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Earth" בשנת 2020.
קולין גרינווד, בסיסט הלהקה לא הוציא אלבומי סולו.
חברי הלהקה מהקמתה עד היום הם:
תום יורק - שירה, כתיבה, גיטרה, קלידים, גיטרה אקוסטית, פסנתר.
ג'וני גרינווד - גיטרה חשמלית, קלידים, כלי הקשה, פסנתר, גלוקנשפיל, עיבודי מיתרים.
אד או'בריאן - גיטרה, קולות רקע.
קולין גרינווד - גיטרה בס, קלידים.
פיל סלוואי - תופים, כלי הקשה.
קלייב דימר - תופים, כלי הקשה (מ-2011 ועד היום)
102 תל אביב (בעבר "102FM רדיו תל אביב") היא תחנת רדיו אזורית שמרכזה בתל אביב ואולפניה ממוקמים ברמת החייל.
התחנה בעברה שילבה תוכניות מלל העוסקות בתחומי האקטואליה הרכה, וכיום מתמקדת במוזיקת להיטים המשודרים ברצף.
התחנה משדרת בתדר 102FM, המהווה חלק מהמיתוג שלה.
רדיו תל אביב נמצא בשליטתם של אנשי העסקים צבי שלום, יוסי סבן ודני נישליס.
התחנה הוקמה ב-1 בספטמבר 1996, במסגרת הגל השני של זכיינות לתחנות רדיו אזוריות, על פי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שנה לאחר הגל הראשון.
בשנת 2000 הוארך הזיכיון לתקופה של 4 שנים נוספות.
מקים התחנה והמנכ"ל הראשון שלה היה ראודור בנזימן שהוחלף ב-1998 על ידי יהלומה לוי ששימשה כמנכ"לית עד 2004. אוה מדז'יבוז' הייתה מנהלת התחנה בשנים 2006-2004.
בשנת 1997 התחנה הפעילה מכללה ללימוד מקצועות הרדיו שאושרה על ידי משרד התמ"ת.
סגל המרצים כלל גם את מנחי התחנה.
המכללה סיימה את דרכה באמצע-סוף העשור הראשון של שנות ה-2000.
מאביב 2007 עד סוף יולי 2011 שודרה מידי ערב בתחנה תוכנית הספורט, בשיתוף עם ערוץ הספורט ובהגשת כוכבי הערוץ: מירי נבו, רון קופמן, נדב יעקבי, דני ענבר, שלמה שרף, איציק זוהר ואלי אוחנה.
לאחר מכן ועד תחילת שנות ה-2020 שודרה תכנית הספורט בהגשת אופירה אסייג, אייל ברקוביץ' ופיני גרשון בשיתוף עם אתר האינטרנט ONE.
ב-2025 הורדה תוכנית הספורט משידור.
בינואר 2008 הצטרף לתחנה יואב קוטנר, בתפקיד מנהל מחלקת המוזיקה.
הוא שידר מדי יום בשעות 14:00-16:00 את "האיש הקטן מהרדיו", תוכנית מוזיקה בעריכתו והגשתו, עם אירוחים שבועיים של הופעות באולפן, כגון: ברי סחרוף עם אהוד בנאי, ריטה, ארקדי דוכין, הדג נחש, אריקה באדו, מריאן פיית'פול, כנסיית השכל ועשרות רבים נוספים.
באפריל 2008 עלתה לאוויר בתחנה תוכנית המערכונים והנונסנס "ץ סופית", המשודרת מדי שבת ב-17:00, וממשיכה את דרכן של תוכניות קומיות קודמות בסגנון דומה, כגון "מה יש?", ו"היפופוטם" - ששודרה ברדיו תל אביב בתחילת דרכה.
ביולי 2009 העלתה התחנה אתר זמני חדש לקראת השקת המיתוג החדש של רדיו תל אביב כ"רדיו תל אביב החדש".
באוקטובר 2009 הודיע מנכ"ל התחנה שי בן מאור על פרישתו ובאותה תקופה עזבו שדרנים רבים את התחנה וביניהם: דן תורן, שרון מולדאבי, רינה מצליח, דן שילון, טל ברמן ואביעד קיסוס.
בפברואר 2010 מונה דני נישליס, מבעלי המניות של התחנה, למנכ"ל שלה.
קודם לכן שימש נישליס כמנכ"ל תחנת רדיו חיפה, אשר עדיין נמצאת בבעלותו.
כמו כן הצטרפו לתחנה צמד המגישים "סלוצקי ודומינגז" (הראל סלוצקי ועופר דומינגז) אשר הגישו בה את "תוכנית הבוקר של ישראל" עד לשנת 2014, אך בעקבות הפרת חוזה עם התחנה, הם נאלצו לפרוש.
לאחר פרישתם, התוכנית התפצלה בין תוכנית בוקר מוקדמת של אקטואליה והורות בשעה 7 בבוקר לבין תוכנית של צמד השדרנים אסי עזר ודפנה לוסטיג אשר היו גם מחליפים אותם בעבר בעת היעדרותם.
בהמשך החלה מיה דגן להגיש את התוכנית לצד לוסטיג, במקום אסי עזר.
התוכנית ירדה משידור לבסוף בפברואר 2019. גורי אלפי וגלית חוגי הם המגישים של תוכנית הבוקר נכון ל-2024.
בסוף דצמבר 2009 שידרו שרון טייכר וערן זרחוביץ' את התוכנית האחרונה של תוכנית הערב במועדון "שבלול", לאחר שהודיעו על פרישתם שבועיים לפני כן.
בהתחלה תפסה את מקומם השדרנית רוני אבן, ולאחר מכן תפסו את המקום שלישיית מה קשור, בתוכניתם "היום שעכשיו", המשודר גם בערוץ 24 וגם ברדיו ירושלים החדש.
במרץ 2010 הפסיקה ערוץ 24 לשדר ברדיו תל אביב את תוכניתם של השלישייה.
בתור מעבר, תפסה את מקומם השדרנית רוני אבן, ובמאי, התוכנית "משהו משהו" ששודרה בין 8 ל-10 בערב, הוקדמה לשעה 4.
באפריל 2010 הוחלט כי האולפנים יועתקו מנמל תל אביב לרחוב ראול וולנברג ברמת החייל.
העברת האולפן למשכנה החדש הסתיימה בחודש יולי של אותה השנה.
בראשית 2011 מונה רועי דלמדיגו לעורך מוזיקה ראשי בתחנה.
מ-2012 התחנה הפסיקה לשדר את החדשות על ידי חדשות 10 והעבירה את האחריות על החדשות ל-ynet, שנקראת "חדשות ynet".
ביולי 2012 מונה אבי משולם למנכ"ל התחנה, במקומו של המנכ"ל הזמני דני נישליס, אשר אף נמנה עם בעלי המניות של התחנה.
לאחר מינויו של משולם, נישליס שכיהן בתפקיד המנכ"ל הזמני במשך כשנתיים, חזר לתפקידו המקורי כמנכ"ל רדיו חיפה.
בשנים 2011–2013 שודרה בתחנה תוכנית ההכרויות המצליחה "לאב מי בלילה", בהגשת שמוליק טיאר.
ביולי 2015 שבו שרון טייכר וערן זרחוביץ' לשדר בתחנה את התוכנית היומית "טייכר וזרחוביץ'", אשר תחילה שודרה מדי יום במשך שעה ובעקבות הצלחתה הוארכה לשעתיים, ומשודרת מדי יום בשעות 16:00-18:00.
בספטמבר 2016, לרגל חגיגות 20 שנה להקמת התחנה, שב אליה גם ארז טל, אחד ממקימיה, והחל להגיש את התוכנית "פרס ישראל" לצד עידית הרשקוביץ וטל פרידמן (לסירוגין).
התוכנית שודרה תחילה במתכונת יומית, ובהמשך עברה למתכונת שבועית.
מ-26 בנובמבר 2017 הפרופ' יריב יוגב ביחד עם הד"ר רונית אלמוג הגישו תוכנית שבועית קבועה "נשי אישי" בנושאי פריון, היריון, לידה ורפואת נשים
באוקטובר 2018 עלתה תוכנית בוקר שבועית בהגשת גורי אלפי וגלית חוגי, אותה אלפי שידר לרוב מלוס אנג'לס, בה התגורר באותה עת.
במרץ 2019 עברה התוכנית למתכונת יומית.
זאת במסגרת רצועת בוקר חדשה בתחנה, הכוללת גם תוכנית יומית בהגשת עינב גלילי ואור ישראלי.
באותה עת החלה התחנה לשדר בסינדיקציה גם את תוכניתו של צביקה הדר "לצבי בא רדיו" מ"רדיו דרום".
בשנת 2023 נבחרו מיקי חיימוביץ' ודניאלה לונדון דקל לרשימת אנשי הסביבה של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה.
הבחירה נעשתה בשל הגשתן את התכנית "ירוקות" ברדיו.
במרץ 2024 פורסם כי שדרן הרדיו הוותיק, דידי הררי, ישמש מנכ"ל התחנה.
ב-26 בדצמבר 2024 התפטר הררי מתפקידו.
ב-2025 הורדו מרבית תכניות המלל של רדיו תל אביב משידור (למעט טייכר וזרחוביץ', אופירה אסייג ודליק ווליניץ שצומצמו משמעותית), חלקן אחרי יותר מ-20 שנים, בשל מדרוג נמוך ועלויות כלכליות גבוהות.
שירותיו של אלדד קובלנץ נשכרו לאור הצלחתו אצל המתחרות - גלגלצ, כאן 88 ואקו 99 FM, ובוצע שינוי משמעותי בתוכני התחנה, כאשר מרבית רצועות השידור משדרות אך ורק מוסיקה ברצף, במטרה להוות תחרות ישירה לאקו 99 FM.
בשונה מהאחרונה, "102 תל אביב" משבץ שדרנית המבוססת בינה מלאכותית ברצועת הצהריים.
בדומה לגלגלצ ("סופשבוע רגוע"), אקו 99FM ("סופשבוע") וכאן גימל ("סופשבוע געגוע"), גם "102 תל אביב" מכנה את רצועת סוף השבוע שלה בשם הגנרי "סופשבוע לג'נדס".
קריין הבית של 102 הוא אילן ברמן, שבמשך שנים שימש קריין הבית של המתחרה אקו 99FM.
התחנה מתאפיינת בקו מוזיקלי של רוק לועזי ועברי, לרבות אמנים ישראליים צעירים.
אוה מדז'יבוז' מנהלת התחנה בשנים 2004–2006, מספרת:
התחנה התבלטה בכך שהייתה בין הראשונות שהנהיגו חזרה מהירה יחסית למתכונות שידורים רגילה לאחר פיגועים (מה שהוביל גם להאשמתה באסקפיזם), ובכך ששילבה גם שירים לועזיים ועדכניים בימי זיכרון.
תוכנית נודעת ששודרה בעבר בתחנה, היא תוכנית המערכונים הלילית היפופוטם, שממשיכה להתקיים עד היום באתר האינטרנט Flix.
ברשימת השדרנים של רדיו תל אביב, בעבר אפשר למצוא את שמוליק טיאר, מיכל ניב, רפי רשף, דנה ספקטור, עמנואל רוזן, רשף לוי, עודד קטש, שי ודרור, עינב גלילי, דורי בן זאב, טל ברמן, אביעד קיסוס, ארז טל, בעז גורן, מרב מיכאלי ממקימי התחנה, יחד עם המנכ"ל הראשון, ראודור בנזימן.
רדיוגרפיה היא שיטת צילום באמצעות קרינה מייננת - קרני רנטגן, קרני גמא או קרינת נייטרונים.
זוהי אחת משיטות הבדיקה הלא הרסניות, והיא משמשת בתחומים רבים - החל מאיבחון שברים ברפואה, דרך איתור סדקים במכלולים מכניים שונים בתעשייה, ועד אימות מקוריות של יצירות אמנות.
על מנת לבצע צילום רדיוגרפי יש צורך במקור קרינה - שפופרת רנטגן (קרני X) או איזוטופ רדיואקטיבי הפולט קרינת גמא.
הקרינה הנפלטת עוברת דרך האובייקט הבדיקה ומשקפת אותו על גבי סרט צילום ייעודי או נקלטת על ידי חיישנים המציגים את התמונה על צג.
חלק מהקרינה נבלע בזמן המעבר דרך האובייקט הנבדק, בתלות בצפיפות החומר ועוביו.
הקרניים העוברות דרך החומר משחירות את גרעיני ברומיד הכסף שבסרט הצילום, כאשר צפיפות ההשחרה נמצאת ביחס הפוך לצפיפות החלק המצולם: ככל שהחלק צפוף יותר כך יושחרו פחות גרעינים, וסרט הצילום יציג דמות בהירה יותר, ואילו חלק בעל צפיפות נמוכה ייצור דמות כהה יותר.
לצורך קבלת הדמות על סרט הצילום יש להעביר אותו בתהליך פיתוח, שמקבע את מצב סרט הצילום לאחר החשיפה.
השיקוף המתקבל בסוף התהליך נקרא רדיוגרמה.
להבדיל מסרטי צילום שבהם משתמשים בצילום רגיל, הרדיוגרמות המתקבלות אינן מתקבלות כתשליל (נגטיב), אלא כפוזיטיב, ואין צורך להדפיסן לצורך קבלת תמונה "ישרה".
עם השנים חלו התפתחויות טכנולוגיות, וכיום קיימות בשוק מצלמות רנטגן וידאו זמן אמת, ולוחות צילום דיגיטליים מסוגים שונים המאפשרים צילום מהיר ללא תהליך פיתוח.
CR-Computed Radiography היא שיטת צילום רנטגן דיגיטלית המשתמשת לשמירת הדמות הלטנטית במסך מצופה פוספור (IP: image plate).
בדרך כלל מדובר עדיין בקסטות מיוחדות המכילות במקום סרטים את ה IP והדמות הלטנטית השמורה בו לאחר הצילום מעובדת אוטומטית במכשיר הנקרא קורא reader אליו מוכנסות הקסטות של ה CR.
מערכת דיגיטלית חדישה יותר היא מערכת ה DR-Direct Radiography שבה החיישנים הקולטים את התמונה הדיגיטלית עשויים מסלניום אמורפי, סיליקון אמורפי או מחיישן CCD.
במערכת זו אין צורך בהליך "פיתוח" דיגיטלי דרך קורא, והצילומים בה מופיעים מיד על המסך.
זה כמובן מייעל את שטף העבודה ומגדיל את ההספק.
מכשירי ה DR עדיין יקרים, והחלטה לרכוש חדר DR מחייבת להחליף את כל מרכיבי החדר, כולל השפופרת, המצלמה וכמובן אמצעי החישה והתקשורת.
למרות זאת כמות מכשירי ה DR הנמכרים בעולם הולכת וגדלה והמחירים יורדים בהתאם.
קיים גם הבדל באיכות הצילומים בין CR ל DR הן בחדות הצילום והן בכמויות הקרינה הנדרשות לביצועו.
מרבית הלוחות הדיגיטליים (DR) הם חסרי גמישות, שהיא אחת מהדרישות הבסיסיות לצילום רנטגן תעשייתי).
במקביל, משתמשים כיום באמצעי עיבוד תמונה ממוחשבים על מנת להגיע לנצילות מלאה של סרט הצילום.
בזמן המעבר של הקרינה דרך החומר, מתרחשות אינטראקציות שונות בין הקרינה לבין מרכיבי החומר, בתלות בצפיפות החומר ובעוצמת האנרגיה של הקרינה.
בעוצמות שבין 10 ל-500 קילו אלקטרון וולט מתרחש האפקט הפוטואלקטרי, המתבטא בבליעת הקרינה בחומר ושחרור אלקטרונים.
בעוצמות שבין 0.1 ל-0.3 מגה אלקטרון וולט מתרחש אפקט קומפטון, שהוא תופעה של פיזור קרינה.
באנרגיות גבוהות ביותר - מעל 1.02 מגה אלקטרון וולט - מתרחש אפקט יצירת זוגות, שגורם לפיצול של חלקיקי הקרינה ולשינוי מסלולם.
בנוסף לאפקטים האלו, מתרחש גם אפקט המכונה "קרינת בלימה", שהוא למעשה הסטה של פוטון קרינה ממסלולו בזמן מעבר קרוב לגרעין האטום; ואינטראקציות נוספות נובעות מגאומטריית החלק.
ההשפעה של אינטראקציות אלו הן בליעת הקרינה (ומכאן עצם יצירת הדמות ברדיוגרמה) וטשטוש של הרדיוגרמה, מכיוון שכאשר פוטון מוסט ממסלולו הוא משחיר גרעין שלא במקום המדויק.
רגישות הצילום היא למעשה יכולת ההפרדה שמתקבלת ברדיוגרמה הסופית.
כלל אצבע אומר שיכולת ההפרדה ברדיוגרפיה עומדת על כ-2% מעובי החלק המצולם.
כך למשל, בחלק שעוביו הוא 10 סנטימטר יתגלו - בעזרת חשיפה נאותה - סדקים שעוביים הוא מעל 2 מילימטר.
את מידת הרגישות ניתן למדוד בעזרת מדי טיב תמונה (פנטרמטרים) ייעודיים, הישימים בעיקר בצילום תעשייתי.
קרינת הגמא היא בעלת אורך גל קצר (מעשרה נאנומטר ומטה) ותדירות גבוהה יותר מקרינת רנטגן, ועקב כך היא חודרת עמוק יותר דרך מוצק, גז או נוזל.
מכאן שניתן להגיע בעזרתה לתוצאות שבצילום רנטגן יהיה מן הנמנע להשיגן.
ברפואה משתמשים בצילום רנטגן לצורך איתור וזיהוי שברים בעצמות, איתור גופים זרים בחללי הגוף.
(כדוגמת מקרים בהם נשכחו במהלך טיפול פולשני, או במקרה דקירה, בליעת גוף זר וכדומה) כמו כן, לשם איבחון רפואי: צילום בית החזה, איתור חורים בשיניים ועוד.
שימוש מתקדם יותר של צילום הרנטגן נעשה בשיטת הטומוגרפיה הממוחשבת (CT), המשתמשת בצילום רנטגן ממספר זוויות ליצירת מבט תלת־ממדי על האובייקט המצולם.
הדמיה נוספת מתקדמת נעשית באמצעות תהודה מגנטית (MRI), שימוש בשדה מגנטי עוצמתי בשילוב גלי רדיו.
בדרך כלל, בתלת מימד של האובייקט נשוא הבדיקה.
האנרגיה שבה משתמשים בצילום רפואי היא נמוכה, על מנת להימנע מגרימת נזקי קרינה גבוהים לגוף האדם הרגיש.
התחום הרחב יותר של שימוש בקרינה מייננת לצורכי הדמיה רפואית נקרא רדיולוגיה.
הרופאים העוסקים בתחום מכונים רדיולוגים ואילו המבצעים את הצילומים במכשירים השונים נקראים טכנאי רנטגן.
עיקר השימוש בצילום בעזרת קרינת רדיואיזוטופ (גמא) הוא בתעשייה, וזאת בנוסף לשימוש בצילום רנטגן, הנפוץ בתעשייה כברפואה (גם ברפואה נעשה לעיתים שימוש במצלמות גמא, אך לעיתים נדירות בלבד).
השימוש העיקרי בתעשייה הוא איתור פגמים בחלקים.
פגם או אי רציפות בחלקי מכונות, מטוסים, מכוניות, צינורות, מכלולים אלקטרוניים ועוד, עלולים לגרום לנזקים בעת השימוש, סיכון חיים והפסדים כספיים כבדים.
בתעופה נפוץ גם שימוש לצורך איתור גופים זרים במכלולי המטוס השונים, ואיתור חדירת נוזלים לחומרים מרוכבים.
מבין כלל שיטות הבדיקות הלא הורסות, רדיוגרפיה היא כמעט היחידה המאפשרת בדיקה של מכלולים שלמים ללא פירוקם, דבר המקצר משמעותית את זמן ההשבתה של מכונות, מטוסים וכדומה.
בעזרת צילום רדיוגרפי בעוצמות מסוימות, תוך שימוש בסרטי צילום רגישים במיוחד, ניתן לזהות הבדלים בין שכבות שונות בציור, וכך לגלות זיופים בציור או ציורים שכוסו עם השנים בציורים אחרים (דבר נפוץ בתקופת הרנסאנס היה שימוש חוזר בקנבס שכבר צויר עליו בעבר).
הקרינה המשמשת בשיטות בדיקה רדיוגרפיות עלולה להיות מסוכנת למפעיל הציוד, לפיכך מפעילי הציוד נדרשים, פרט לנקיטת אמצעי זהירות מרביים, גם לשאת עליהם התקנים לבדיקת כמות הקרינה אותה הם סופגים במהלך עבודתם.
מלבד כמות הקרינה בחשיפה חד פעמית, שבמנות גדולות עלולה לגרום למחלת קרינה, יש חשיבות גם לכמות הקרינה המצטברת - בהעלאת הסיכוי להתפתחות מחלת הסרטן ולנזקים גנטיים.
בנוסף, לחלקים שונים בגוף האדם סף רגישות משתנה - האשכים, לדוגמה, רגישים לקרינה עשרות מונים מכף רגל.
במקרה שכמות הקרינה שספג המפעיל גבוהה מהתקן - עליו לפנות לטיפול מתאים, ועל פי רוב יושבת מהמשך עבודה ברדיוגרפיה לזמן מה.
על פי החוק הישראלי, עובדי קרינה זכאים לשבוע בשנה של חופשה בתשלום, על מנת להמעיט את חשיפתם לקרינה ככל הניתן.
רדיוס (נקרא בהתחלה "רדיוס השרון") היא תחנת רדיו אזורית שהוקמה ב-1995, לאחר קבלת זיכיון על אזור השרון.
אולפני התחנה ממוקמים בראש העין.
התחנה הוקמה בשנת 1995 והחלה לשדר ב-1 בספטמבר 1995, לאחר שזכתה בזיכיון ממשרד התקשורת לשידורי רדיו אזורי באזור השרון.
בעת הקמתה הייתה התחנה בבעלות חברת יורוקום של איש העסקים שאול אלוביץ' שהחזיקה 39%, קבוצת ח.מר תעשיות שהחזיקה שיעור זהה, דוד בן בסט שהחזיק ב-%15 ואיש העסקים צבי אלדרוטי %5. ב-1999 רכשו אלוביץ' ובן בסט את חלקם של השותפים האחרים.
בעבר שידרה בתדר זה תחנת הרדיו הפיראטית "קול השלום".
ג'ינגלים מתחנת קול השלום עדיין מושמעים מעת לעת ברדיוס כחלק מתוכניות יומית מדי ערב, המוגשת על ידי שדרנים ששידרו מספינת השלום המקורית, ושומרת על הזיקה לתחנה ההיסטורית.
ב-29 באפריל 2007 ציינה רדיוס יום הולדת 80 לאייבי נתן ביום שידורים מיוחד ששיחזר את השידורים של קול השלום והוגש כולו על ידי שדרנים מהתחנה המקורית, ביניהם טים שפארד, ג'ימי ג'ונסון, גד ביטון, ראובן לוי, גיל קציר, סטיב וויליאמס, יקיר אביב ועופר נחשון.
בשנת 2000 חתמה התחנה על הסכם ל-5 שנים עם רשת הטלוויזיה MTV שהייתה מעוניינת בתחילה לפתוח תחנת רדיו בישראל בנוסף לתחנות הרדיו שלה בעולם, אך נקלעה לקשיים.
שידורי רדיוס בערב הפכו לרדיו MTV אשר התמקדו במוזיקת להיטים חדשה ותוכניות בידור.
ב-2006 הופסק שיתוף הפעולה בין התחנה ובין רשת MTV, עם זאת עדיין קיימת מתכונת פלייליסטים של שירי להיטים התואמים את ערוץ MTV בסגנונם.
ניתן להגיע אל הרצועות הללו באמצעות אתר האינטרנט של התחנה.
באמצעות האתר ניתן להגיע לפלייליסטים רבים של שירים המסודרים לפי נושאים, תקופות, סגנונות מוזיקליים ועוד.
במרץ 2008, לאחר שזיכיון התחנה פג, זכתה שוב קבוצת "רדיוס", בבעלות דוד בן-בסט ושאול אלוביץ, במכרז הרדיו באזור השרון.
הקבוצה שהפסידה במכרז עתרה נגד זכיית קבוצת "רדיוס" בטענה שחברי ועדת המכרזים היו בניגוד עניינים, אך עתירתה נדחתה.
קבוצת רדיוס היא גם בעלת התחנות רדיו לב המדינה ופירוויה רדיו.
בשנת 2013 זכתה תוכנית הצהריים בהנחיים ירון אשבל, "מנהרת הזמן", לתוכנית המוזיקה הטובה בישראל מטעם איגוד העיתונאים.
לתחנה תחנת בת בשם רדיוס נוסטלגי בתדר 96.3fm המשדרת מוזיקה לועזית ועברית ישנה.
התחנה משדרת תוכניות מוזיקה מגוונות במהלך השבוע כשרוב היום משודרים בתחנה שירים מכל הזמנים ובערב שירים חדשים ומהשנים האחרונות.
עם שדריה הבולטים נמנים שירה זהבי, ג'ני בלום, ירון אשבל, מושיקו שטרן, יקיר אביב, מומי לוי, רויטל עמית, דור דקל ועוד.
בנוסף, משודרות בתחנה תוכניות תוכן שונות בהנחיית דוד בן בסט, שי ורועי, דב קליין, איריס בר און, צחי קומה ועורך הדין ליאור טומשין.
בעבר שידרו בתחנה גם הדר תדמור, גיל ססובר, עדן הראל, סיג'י הורן, שרון טייכר, שמואל פלאטו-שרון ועוד.
בחודשי השידור הראשונים של התחנה שידרה בה גם הזמרת עפרה חזה שתי תוכניות (האחת, "החוש השישי", שודרה בימי שישי בשעה 12.00; האחרת, "אהבה פלוס", שודרה בימי שלישי בשעה 23.00).
בעבר שודרה בתחנה התוכנית "סינדרלה", תוכנית לילית עם יקיר אביב, ובהמשך בהנחיה לצידם של רונית בר והסטנדאפיסטים שחר חסון ויוסי טרבלוס.
התוכניות עוררו פרובוקציות רבות, ובעקבות תלונות רבות קנסה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו את התחנה בדקות פרסומות ארוכות ובהשעיות רבות לשדרנים.
התוכנית עלתה והורדה כמה פעמים.
רדיו רמאללה היה כינוי לתחנת רדיו ירדנית שמשדריה שידרו מרמאללה משנת 1948 עד 1967.
שמה הרשמי של התחנה היה "תחנת השידור של ירושלים הערבית" .
התחנה המשיכה למעשה את השידורים של "קול ירושלים", תחנת הרדיו של המנדט הבריטי שהפסיקה לשדר בתום המנדט.
התחנה שידרה באמצעות מתקני השידור המנדטוריים שנשארו ברמאללה וכן באותו התדר של רשת השידורים באנגלית וערבית (PBS 1).
רדיו רמאללה המשיך לשדר בשפות הערבית והאנגלית, התוכניות היו חדשות, מוזיקה, תרבות, אמנות, תסכיתים ושידורי תעמולה.
בשידורים בשפה האנגלית בלטה במיוחד העדכניות במוזיקה פופולרית ושידורם של הלהיטים האחרונים.
השם "רדיו רמאללה" הוא המצאה ישראלית והתחנה לא הציגה עצמה בשם זה.
על הסקאלה של מקלטי הרדיו הישראליים היה כתוב Ramallah, והשידור נקלט בתדר 677 קילוהרץ, באורך גל 443 מטר.
התחנה ומשדריה היו חלק ממערך שידור שהוקם על ידי הבריטים במרץ 1936. הגוף המנדטורי שניהל את השידורים נקרא "שירות השידור של פלשתינה (א"י)" - The Palestine Broadcasting Service - PBS.
בשנת 1942 פוצל השידור לשתי רשתות, אחת שידרה באנגלית ובערבית (PBS 1) והאחרת בעברית ובאנגלית (PBS 2).
עם סיומו של המנדט הבריטי השתלט הלגיון הירדני על אזור רמאללה, המשדרים עברו לידי הירדנים, שחידשו את השידורים במקום בתדר 677 קילוהרץ של רשת (PBS 1), וכעבור זמן קצר קול ישראל חידש את השידורים בעברית מתחומי מדינת ישראל בתדר 575 קילוהרץ של רשת (PBS 2) והפעם מעיר הבירה ירושלים.
התחנה ברמאללה שימשה כרדיו הירדני הרשמי.
כך, למשל, הודיע המלך חוסיין בשידור ברדיו רמאללה על הדחתו של מפקד הלגיון, ג'ון באגוט גלאב בשנת 1956.
מחמוד תופיק א-שאהד (محمود توفيق الشاهد), אחד השדרנים בתחנה, תיאר אותה כך:
בשידורי החדשות והאקטואליה דיווח רדיו רמאללה באופן שוטף על תקריות הגבול בין ישראל וירדן.
גורמי הביטחון בישראל, וכן גם אמצעי התקשורת הישראליים, נהגו להאזין לדיווחים אלה.
כך, למשל, הסתמך שר הביטחון פנחס לבון על דיווחי התחנה כמקור מידע, בהודעה רשמית שמסר לכנסת בעקבות חילופי אש כבדים בירושלים בשנת 1954. באותה שנה, אסרה הצנזורה הצבאית על אמצעי התקשורת בישראל לצטט דיווח ברדיו רמאללה בקשר לעסקת חילופי שבויים שהתגבשה בין שתי המדינות .
ב-1959, עם בניית מתקני שידור חדשים של שירות השידור של ירדן בעמאן, עבר החלק האולפני בשידור לבירה הירדנית (המשדר המשיך לשדר מרמאללה).
במקביל הוקמו אולפנים בירושלים הירדנית, מהם שודרו תוכניות באנגלית.
השידורים באנגלית נמשכו כחמש שעות ביום.
בתחילת שנות השישים, היו בין בני הנוער בישראל כאלה שמצאו בשידורי תחנת רדיו רמאללה רוח אחרת, שונה לגמרי מזו ששררה בשידורי קול ישראל באותה תקופה.
בקול ישראל שודרו בעיקר שירי הלהקות הצבאיות וממשיכי דרכן כמו בצל ירוק, התרנגולים ושלישיית גשר הירקון;.
לעומתם, החלה להתפתח במדינות המערב בתקופה זו מוזיקת הפופ במקביל למהפכת הרוק'נרול שהחלה בשנות החמישים, ובתחנות הרדיו בישראל היה הד חלש מאוד למהפכות אלו במוזיקה.
בישראל של שנות השישים היו ניסיונות של הממסד לעמוד כחומה בצורה נגד אותה "רוח מסוכנת" העלולה לקלקל את בני הנוער, ביטוי לכך היה ביטול הביקור המתוכנן של הביטלס בארץ ב-1965 (יש גרסאות שונות על נסיבות ביטול הביקור, אך סגן שר החינוך, אהרן ידלין, נימק זאת במליאת הכנסת: ).
הפופולריות של רדיו רמאללה הייתה בין הגורמים לשינוי תוכני השידור בקול ישראל ובמיוחד בגל הקל (רשת ב'), שהחלו להשמיע יותר ויותר מוזיקה קלה.
התחנה פעלה עד כיבוש העיר רמאללה בידי צה"ל במלחמת ששת הימים.
אז חדלה התחנה לפעול והמשדרים הועברו לשימוש קול ישראל.
חלק ניכר מהציוד של התחנה הועבר לשימוש גלי צה"ל.
רדיו רמאללה התפרסם בקרב תושבי ישראל בזכות תוכניות הבידור שלו, שהקדישו מקום נרחב לשירים לועזיים שהחלו להיות פופולריים באותה תקופה, ובוצעו בידי האלילים המוזיקליים כמו הביטלס, אלביס פרסלי, קליף ריצ'רד, אדאמו, בובי סולו, ג'יליולה צ'ינקווטי, ואחרים.
באותם ימים מיעטו תחנות הרדיו הישראליות לשדר מוזיקה קלה מתוצרת מדינות זרות, למרות הדרישה המוגברת של בני הנוער דווקא למוזיקה זו.
בין התוכניות המוכרות של רדיו רמאללה היו תוכניות המוזיקה "כבקשתך" של ימי שלישי, ומצעד הפזמונים הלועזי ששודר בשבת.
אך ככל הנראה שיעור ההאזנה הגבוה ביותר נרשם בלילה שבין חמישי לשישי (המקביל לערב שבת של היהודים) בין השעות 21.00 עד 23.00 שודר תסכית שהיה פופולרי בקרב עולים דוברי השפה הערבית.
אחריו הגישה הקריינית איידה חדאר תוכנית מוזיקה אשר כללה להיטים לועזיים פופולריים ביותר, בעיקר שירי אהבה, ובקולה המיוחד שנשמע לוחש, נהגה להציג כל שיר ואף להקריא תרגום בערבית לשורות מהשיר.
תוכנית זו הייתה פופולרית בקרב רבים מתושבי הארץ, והיא זו המוזכרת בשירו של יהודה פוליקר "רדיו רמאללה" .
בסיפורת הישראלית העוסקת בשנות ה-50 וה-60, יש אזכורים לרדיו רמאללה כחלק מעולמם התרבותי של צעירי ישראל, וכן של ערביי ישראל באותה תקופה.
כך, למשל, בסיפור "קודם זמנו" מתוך ספרו של עמוס עוז, "ארצות התן":
בספרו של חיים באר, "עת הזמיר":
בספרו של יהושע קנז, "התגנבות יחידים":
ובספרו של אמנון דנקנר, "ימיו ולילותיו של הדודה אווה":
המוזיקאי רמי פורטיס סיפר על שנות נעוריו:
השיר "רדיו רמאללה" שהולחן ובוצע על ידי יהודה פוליקר בשנת 1988 נפתח במנגינה אוריינטלית וממשיך במקצב של רוק, מתאר פצוע כשהוא הוזה בבית החולים ונזכר בליילה הקריינית האהובה.
יש בשיר געגועים לימים של אמצע שנות השישים, לקולה המלחשש והמנחם של ליילה וכן לשידורי רדיו רמאללה שנקטעו בבת אחת עם כיבושה של רמאללה במלחמת ששת הימים.
את המילים לשיר כתב יעקב גלעד בהשראת מנגינה חדשה שהשמיע לו יהודה פוליקר, במנגינה היה שילוב של מוזיקה ערבית ומערבית שהחזירה אותו אל הרוח והתקופה של רדיו רמאללה.
בשיר משלב יעקב גלעד שהיה חניך בתנועת הנוער בנק"י, זכרונות משנות השישים וכן את סיפורו של מדריך בתנועת הנוער ששמו היה אברהם ג'ורי, חייל בגרעין הנח"ל של בנק"י, שנהרג בתקרית גבול ב-8 בדצמבר 1964 בשדות קיבוץ יד חנה על ידי חיילים ירדניים.
השיר מופיע באלבום "אפר ואבק" ובגרסה מחודשת בביצוע פוליקר וברי סחרוף בפרויקט "עבודה עברית - מחווה לשישים שנות יצירה מקורית".
כארבעים שנה לאחר שנפסקו שידורי התחנה הירדנית, נתנו חלק מאמצעי התקשורת בישראל את הכינוי "רדיו רמאללה" לתחנת הרדיו "Ram FM" ששידרה באנגלית מאולפנים ברמאללה ובירושלים.
התחנה, שנפתחה ב-2007 ביוזמת איש העסקים הדרום אפריקני איזי קירש, שידרה בעיקר מוזיקה ופנתה לקהל מאזינים בישראל וברשות הפלסטינית.
תחנת Ram FM נסגרה ב-2008 מחוסר תקציב.
בגאומטריה, רדיוס (או מחוג בעברית) הוא הקטע המחבר את מרכזו של מעגל עם נקודה על היקפו, או את מרכזו של כדור עם כל נקודה על פניו.
השם רדיוס משמש גם כשם של קטע זה.
הרדיוס במעגל ובכדור הוא מחצית הקוטר.
הגדרת המעגל (או שפתו של כדור) היא: המקום הגאומטרי של כל הנקודות במישור (או במרחב) שמרחקן מנקודה מסוימת, המרכז, שווה לרדיוס.
ניתן להכליל הגדרה זו גם לממדים גבוהים יותר.
נוסחאות אחדות המבוססות על הרדיוס:
היקף של מעגל בעל רדיוס הוא ,
שטח הפנים של כדור בעל רדיוס r הוא ,
בגאומטריה וטריגונומטריה יש שימוש נרחב למדי בהגדרת הרדיוס.
לדוגמה זווית מרכזית מוגדרת כזווית בין שני רדיוסים.
הרדיאן מוגדר כזווית היוצאת ממרכז מעגל ונוצרת על ידי קשת שאורכה שווה לאורך של רדיוס המעגל.
מערכות קרדיואידות מקובלות מוגדרות לפי הרדיוס.
כך ניתן לציין את הקואורדינטות קוטביות במישור דו־ממדי וקואורדינטות כדוריות והקואורדינטות גליליות במרחב תלת־ממדי.
רדיולוגיה הוא ענף ברפואה העוסק באמצעי דימות רפואיים.
במקור עסק ענף זה רק בשימוש בקרינה אלקטרומגנטית, לרבות קרינה מייננת (רנטגן) לאיסוף מידע רפואי לצורכי אבחון וטיפול.
תת-התחום ברדיולוגיה העוסק בשימוש ברנטגן, נקרא רנטגנולוגיה.
בימינו רופאים רדיולוגים, לאחר שהם משלימים תקופת התמחות ארוכה, עושים שימוש בשורה ארוכה של אמצעי דימות (כגון אולטרה סאונד, טומוגרפיה ממוחשבת (CT) טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים -MRI) ו-אנגיוגרפיות כדי לאבחן ולטפל במחלות.
רדיולוגיה פולשנית אף היא תת-תחום ברדיולוגיה העוסק בטיפולים רפואיים בהנחיית אמצעי דימות.
הביצוע הטכני של בדיקות הדימות נעשה בדרך כלל על ידי רנטגנאי/דימותן (טכנאי רנטגן).
בתחום הרדיולוגיה תהליך זרימת מידע ייחודי, והוא כדלקמן: ביצוע טכני של בדיקת האזור הרצוי ("רכישת" התמונות), העברה למערכת הממוחשבת, ולאחריה הרדיולוג מפענח את התמונות תוך עיון במידע הרפואי של המטופל, רושם פענוח הכולל את פירוט הממצאים והאבחנות האפשריות.
פענוח זה מועבר לאחר מכן לרופא מומחה להמשך מעקב, בירור או טיפול, באופן שיגרתי או בדחיפות.
הרנטגן התגלה לראשונה ופורסם ב-8 בנובמבר 1895 על ידי וילהלם רנטגן, רופא ומדען גרמני.
כעבור ימים ספורים ב-14 בנובמבר 1895 בוצע הניתוח הראשון בסיוע מכשיר הרנטגן הראשון.
בשנת 1903, הוקמה המעבדה הפרטית הראשונה על ידי הרופא היהודי ד"ר אבא לפין.
בהמשך הטכנולוגיה החדשה "כובשת" את עולם הרפואה.
1947 מפותח האולטרסאונד בארצות הברית.
מערכת ההדמיה-הדיגיטלית הראשונה לאבחון רפואי פותחה בישראל בחברת אלסינט בחיפה בשנת 1970 על ידי המהנדסים יורם צוקרמן, בצלאל הלוי, והמנחה הרפואי ד"ר משה בן-פורת.
הצוות פיתח מערכת הדמיה דיגיטלית חדשנית לתצוגה של נתוני הסריקה שהתקבלו מסורק-איזוטופים בבדיקת מיפוי-איברים במחלקה לרפואה-גרעינית של בית-החולים רמב"ם בחיפה.
נתוני הסריקה (רמות של קרינה גרעינית) שהתקבלו מהסורק הומרו לראשונה לתמונות דיגיטליות והוצגו לרופא בזמן-אמת על גבי צג טלוויזיוני צבעוני ללא צורך בהמתנה לפיתוח הפילם כפי שהיה לפני כן.
פיתוח המערכת היווה פריצת דרך עולמית במעבר מצילום על פילמים לצילום בהדמיה-דיגיטלית, שכללה גם עיבוד תמונות ממוחשב, אחסון תמונות על גבי דיסקים מגנטיים, ובהמשך - העברה של צילומים רפואיים בין מחשבים ומחלקות בבתי-החולים.
ההדמיה CT משתמשת בקרן רנטגן בשילוב עם אלגוריתמי מחשוב.
סריקת CT נועדה לאבחון עבור תנאים דחופים ומתהווים, כגון דימום מוחי, תסחיף ריאתי, בתירת אבי העורקים, דלקת התוספתן ועוד רבים.
שיפורים מתמשכים בטכנולוגיית ה-CT, כוללים פעמים סריקה מהירה יותר ורזולוציה משופרת, שהעלו באופן משמעותי את הדיוק ואת התועלת של סריקת CT, אשר עשוי בחלקו להסביר את השימוש המוגבר באבחון רפואי זה.
בבדיקת CT המטופל נחשף לכמות גדולה בהרבה של קרינה ביחס לתצלום רנטגן.
בדיקת האולטרסאונד, או בשמה העברי, "בדיקת על-שמע", מבוססת על הדמיה באמצעות גלי קול בתדר גבוה.
מהלך הבדיקה, נעשה באמצעות מתמר המונח על גוף הנבדק אשר שולח גלי קול בתדר גבוה, שאינו נשמע לאוזן האנושית, וקולט את גלי הקול המוחזרים.
בעזרת גלי הקול המוחזרים, בונה מהם המכשיר תמונה של האיברים שנסרקו.
הבודק מניח ג'ל שקוף על עורו של הנבדק במקום הסריקה, אשר בלעדין לא תתקבל האבחנה הנדרשת.
בדיקת האולטרסאונד אינה משתמשת בכלל בקרינה אלקטרומגנטית.
לבדיקה זו יתרונות רבים אולם גם מספר חסרונות.
מבחינת היתרונות, עקב העובדה שאין הבדיקה כרוכה בקרינה מייננת, היא בטוחה לשימוש בקרב נשים בהריון וילדים.
כמו כן, מכשיר הבדיקה יכול להיות נייד וקומפקטי וכך ניתן לבצע את הבדיקה בתנאים שונים ולא רק במכונים ספציפיים.
יתרון נוסף הוא היות הבדיקה זולה ואיננה מסובכת לביצוע.
ראשית, איכות התמונות תלויה בטכנאי האולטרסאונד ובמיומנותו.
מעבר לכך, מטופלים בעלי עודף משקל או עור פגוע, יכולים לקבל תוצאות בדיקה לא טובות.
MRI משתמש בשדות מגנטיים חזקים כדי ליישר את גרעיני האטומים (בדרך כלל פרוטוני מימן) בתוך רקמות גוף.
אותות הרדיו נאספים על ידי אנטנות קטנות, הנקראות סלילים.
עם התקדמות במהירות סריקה ורזולוציה מרחבית, ושיפורים באלגוריתמי מחשב וחומרה, MRI הפך לכלי חשוב ברדיולוגיה עבור השלד והשרירים.
PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים היא טכנולוגיית דימות רפואי ברפואה גרעינית המבוססת על פליטת פוזיטרונים.
לצורך הדמיית PET מזריקים לגוף מולקולות המשתתפות בפעילויות ביולוגיות בגוף שבהן החליפו את אחד האטומים באיזוטופ רדיואקטיבי המתפרק בהתפרקות בטא פלוס ופולט פוזיטרון.
בשל רדיואקטיביות זו פולטים החומרים פוזיטרונים בעודם בגוף האדם.
מיד לאחר פליטתם מתנגשים הפוזיטרונים באלקטרונים והזוג מתאיין תוך כדי פליטת שני פוטונים של קרינת גמא בכיוונים כמעט מנוגדים.
המתקן שבתוכו מצוי הנבדק רגיש לקרני גמא כפולות, וחיישניו מחוברים למחשב, המעבד את המידע שהעבירו ויודע לזהות על פיו את האזור שבו נפלטו הקרניים.
רדיוניקס היא שיטה פסבדו מדעית המתיימרת לאבחן ולהשפיע מרחוק על ה"אנרגיות האלקטרומגנטיות" ואחרות המוכלות ומקיפות, כביכול כל דבר חי, צומח ודומם.
לרוב המילה מקושרת למצבים בריאותיים של אבחון ו"טיפול גוף ונפש" באמצעות דגימה של המטופל כגון: שיער, דם, רוק ואפילו תצלום או כתב יד.
אין עדות מדעית כלשהי ליעילות השיטה, ועקרונותיה אינם עומדים בקנה אחד עם הפיזיקה והביולוגיה המודרניים.
השיטה פותחה בתחילת המאה ה-20 בידי אלברט אברהמס (1864–1924), על בסיס הטענה שבגוף אדם בריא "תדרים" מסוימים, ואילו בגוף אדם חולה "תדרים" אחרים.
המשמעות של המילה "תדרים" בקרב העוסקים ברדיוניקס שונה מהמשמעות המדעית של המילה תדר, ואינה תואמת רעיון ידוע כלשהו בפיזיקה.
העוסקים ברדיוניקס משתמשים במכשירים שונים שנועדו לאתר את הבעיה, כביכול ב"תדריו" של המטופל, ולתקן אותה.
ה-FDA האמריקני אינו מכיר שימוש רפואי ליגיטימי כלשהו למכשירים אלו.
רדיומטריה היא תחום באופטיקה, העוסק במדידה של עוצמת אור.
קיימות יחידות מידה רדיומטריות רבות, אשר מודדות תכונות שונות של האור.
בנוסף למדידה עצמה, רדיומטריה עוסקת גם בחישוב של מעבר קרינה במרחב, שכן גלאי אור מודד רק את העוצמה הכוללת של האור שפגעה בו, שקשורה באופן עקיף לגודל הרצוי.
להשגת הגודל הרצוי תמיד נדרש חישוב, שהוא לעיתים מורכב ומכיל אי-ודאות רבה עקב תנאי הסביבה ומערכת המדידה.
מכשיר המודד עוצמת אור נקרא רדיומטר.
פוטומטריה היא תחום מקביל לרדיומטריה, שבו נמדדת עוצמת האור כפי שהיא נקלטת בעין אנושית.
לכל יחידת מידה רדיומטרית קיימת יחידת מידה פוטומטרית מקבילה, אשר מודדת את אותו הגודל כאשר העוצמה משוקללת לפי העקומה הפוטופית, שהיא מכמתת את תגובת עין האדם.
למעשה, מדידה פוטומטרית בהגדרתה מתייחסת רק לאור נראה ואינה מתייחסת כלל יתר הספקטרום האלקטרומגנטי.
מנקודת מבט רדיומטרית, מדידה פוטומטרית היא מדידה רדיומטרית מנוונת, שכן אין מידע על תלות העוצמה באורך הגל.
יחידות המידה הרדיומטריות הן רבות מאוד, עובדה המשקפת את הקושי במדידת אור.
ישנם כמה מינוחים כלליים שעוזרים במיון היחידות: יחידות "ספקטרליות" הן יחידות המודדות את הגודל ליחידת אורך גל; יחידות "פוטוניות" נמדדות במספר פוטונים (במקום אנרגיה).
היחידות גם מתחלקות ליחידות המודדות פליטה ממשטח וליחידות המודדות קרינה הפוגעת במשטח - מידות אלו זהות ביחידות, אך כאמור מייצגות גדלים שונים לחלוטין.
קיימות גם יחידות שמוגדרות עבור נפח, במקרה של עצמים שקופים.
את היחידות נרשום כאן במערכת היחידות הבין-לאומית (SI).
הערה: הגדלים בטבלה שלהלן קשורים לקרינה הנפלטת ממשטח.
הראדיאנס הוא יחידת המידה הרדיומטרית הבסיסית, במובן זה שאפשר לחשב ממנה את כל שאר הגדלים.
הראדיאנס הוא ההספק ליחידת שטח ליחידת זווית מרחבית: