tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תחומי המחקר שלה: שיתוף פעולה אזורי, תיאוריות של היחסים הבין-לאומיים ותרבות פופולרית ויחסים בין-לאומיים.
פרס בר-נתן מלמדת בשלושה קורסים לתואר ראשון: מבוא לחקר היחסים הבין-לאומיים, יחסים בין-לאומיים באסיה: תיאוריה ומציאות, ותרבות פופולרית ופוליטיקה עולמית; ובקורס יסוד אחד לתואר מתקדם; מוסמך ודוקטור: תיאוריות של ביטחון בינ"ל.
בשנת 2021 מונתה לראשת המכון ליחסים בינלאומיים ע"ש לאונרד דייוויס באוניברסיטה העברית בירושלים.
בנוסף, היא עורכת את כתב העת 'פוליטיקה - כתב עת למדע המדינה ויחסים בינלאומיים' (כתב עת אקדמי שפיט בשפה העברית היוצא לאור מאז 1998) בשיתוף עם פרופ' דן מיודובניק.
פרופסור פרס בר-נתן היא חוקרת ביטחון בינלאומי ותאורטיקנית של יחסים בינלאומיים.
תחומי העיסוק המרכזיים שלה הם שיתוף פעולה אזורי, תיאוריות של היחסים הבין-לאומיים ותרבות פופולרית ויחסים בין-לאומיים.
מחקריה בתחום זה נוגעים למדיניות האמריקאית בנוגע להסדרי ביטחון אזוריים (RSA) באסיה.
התפתחותם של מוסדות ביטחון אזוריים וארגוני ביטחון בין מדינתיים.
תרומתה האקדמית נוגעת לסוגיות של הסדר הבינלאומי כגון: יציבות הסדר החד-קוטבי, תפקידם של גורמים כלכליים במעבר לשלום בין אויבים לשעבר (כיצד אינטראקציה כלכלית יכולה להפחית את הסבירות לסכסוכים מזוינים), גבולות החברה הבינלאומית (International society) ורלוונטיות האסכולה האנגלית לחקר היחב"ל.
בהקשר הישראלי כותבת פרס בר-נתן על נושא השלום הכלכלי והאפקטיביות שלו בקידום יוזמה מדינית לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
על רקע התחממות היחסים בין ישראל למדינות המפרץ הפרסי (ערב הסעודית, איחוד האמירויות, בחריין ועומאן) בשנת 2019, התבטאה פרס בר-נתן על המורכבות של שימוש בתמריצים כלכליים לפתרון סכסוכים אזוריים.
בשתי ההזדמנויות הניחה כי ישראל והעולם מיישמים באופן שגוי את תאוריית השלום הכלכלי עם הפלסטינים.
בראיון לאתר גלובס, פרס בר-נתן ניתחה את אירועי ה-7 באוקטובר ואת מלחמת חרבות ברזל בראי תאוריית השלום הכלכלי והסבירה מדוע נכשל השלום הכלכלי עם רצועת עזה.
בתחום זה מהווים מחקריה של פרס בר-נתן חלק מספרות צומחת הדנה במקומה של התרבות הפופולרית בחקר היחב"ל.
בין היתר היא חוקרת האם תרבות פופולרית יכולה להוות הסבר משמעותי לנושאי ליבה בתחום היחסים הבינלאומיים (IR) וכיצד פוליטיקה של היומיום מעצבים נרטיבים פוליטיים ובפרט את התפיסות ביחס לסכסוך הישראלי-ערבי.
בנוסף, היא מהווה חוקרת מובילה בתחום של אירועי ענק (Mega events) וסנקציות תרבותיות.
מחקריה החלוציים בתחום מציגים מסגרת תאורטית לניתוח הפעלתה של עוצמה רכה ובשימוש של מדינות בכלים תרבותיים לקידום של איטנרסים פוליטיים נוסף על כך, שותפה פרס בר-נתן במחקר המבקש להציע דרכי מדידה אמפיריות לסוגיות אלו.
The political economy of transitions to peace: בספרה זה, בר-נתן חוקרת את החשיבות של אלמנטים כלכליים ביוזמות שלום ושימור יחסי שלום לאחר סכסוכים בינמדינתיים.
היא מדגימה טיעון זה באמצעות ניתוח עומק של מקרי בוחן מרכזיים מהשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה: ישראל ומצרים; ישראל וירדן; יפן, הפיליפינים ואינדונזיה; יפן ודרום קוריאה; גרמניה וצרפת; וגרמניה ופולין.
Organizing the world: the United States and regional cooperation in Asia and Europe: בספר זה מציעה גליה מסגרת מושגית שמסבירה מתי ומדוע מעצמה גדולה תבחר לשתף פעולה עם מדינות קטנות יותר באמצעות פורומים לשיתוף פעולה אזורי ולא במסגרת בילטרלית.
גלידת מוצ'י היא ממתק עשוי מוצ'י יפני (מאורז דביק) עם מילוי גלידה.
היא הומצאה על ידי אשת עסקים יפנית-אמריקאית והפעילה הקהילתית פרנסס השימוטו .
גלידת מוצ'י היא בצק קטן ועגול המורכב מכופתת אורז דביק (מוצ'י) רכה וכתושה שנוצרת סביב מילוי גלידה.
הגלידה מוסיפה טעם וקרמיות לממתק ואילו המוצ'י מוסיף מתיקות ומרקם.
טעמי הגלידה המסורתיים המשמשים לממתק הם וניל, שוקולד ותות.
טעמים אחרים, כגון קפה, קונה (Kona), אומשו (יין שזיפים), תה ירוק ואזוקי (שעועית אדומה), נמצאים גם הם בשימוש נרחב.
ניתן לטעום את המוצ'י גם כהשלמה למילוי הגלידה.
בעת הכנת מוצ'י, הוא מאובק בעמילן תפוח אדמה או עמילן תירס כדי למנוע ממנו להתגבש בזמן שהוא מעוצב ומצופה בגלידה.
דייפוקו ומנדזיו היפנים הם הממתקים שקדמו לגלידת מוצ'י, שכוללים בדרך כלל מילוי שעועית אזוקי.
בשל הטמפרטורה והצפיפות של המוצ'י והגלידה, היה צורך לשנות את שני הרכיבים - זאת כדי להשיג את הצמיגות הנכונה שתישאר קבועה ללא קשר לשינויים בטמפרטורה.
צורה קודמת של הקינוח הופקה במקור על ידי לוטה קורפוריישן, בשם Yukimi Daifuku ב-1981. החברה יצרה לראשונה את המוצר באמצעות עמילן אורז במקום אורז דביק וחלב אורז במקום גלידה אמיתית.
לפרנסס השימוטו, הנשיאה והמנכ"לית לשעבר של Mikawaya, (יצרנית ממתקים אמריקאית המתמחה במאפים יפניים, חטיפים וקינוחים) מיוחסת המצאת גלידת מוצ'י.
בעלה של השימוטו, ג'ואל פרידמן, הגה את הרעיון לקחת כדורי גלידה קטנים ולעטוף אותם בעוגת אורז מוצ'י יפנית מסורתית.
פרנסס השימוטו הרחיבה את הרעיון של בעלה, והמציאה את קינוח הפיוז'ן הפופולרי כיום בארצות הברית ובמקומות אחרים.
השימוטו הציגה שבעה טעמים בקו מוצרי המוצ'י.
Mikawaya, חברה באמריקה, החלה בייצור גלידת מוצ'י בארצות הברית בשנת 1993. למחקר ופיתוח נדרשו למעלה מעשור כדי להתפתח לצורת הייצור ההמוני המשמשת כיום, בשל האינטראקציות המורכבות של המרכיבים.
נעשה שימוש בניסוי וטעייה על מנת למשוך בהצלחה את בצק המוצ'י העדין מעל הגלידה מבלי להשאיר ערבובייה בין שני החומרים.
פרידמן הסביר שכדי לבצע את ייצור הגלידה, הובאו מומחים החל מתחום הבנייה ועד למיקרוביולוגיה, כדי לשכלל את מבנה הייצור החדיש.
Mikawaya הוציאה לראשונה את גלידת המוצ'י שלה בהוואי ב-1994. הממתק הקפוא היה כל כך פופולרי, שכבש 15% משוק הממתקים הקפואים החדשים במהלך ארבעת החודשים הראשונים להופעתו.
גלידת מוצ'י זכתה לפופולריות עצומה בבריטניה בעקבות טרנד TikTok הויראלי, שהחל בינואר 2021. הטרנד של הסרטון "לחפש ירחים קטנים בטסקו הגדול" (Looking for Little Moons in Big Tesco) הפך לסנסציה וקיבל 341.8 מיליון צפיות ועלייה במכירות של 1400% בטסקו בלבד.
קרוול הוא מותג גלידות אמריקאי בבעלות תאגיד Focus Brands.
קרוול ידועה בעיקר בזכות הגלידה הרכה ועוגות הגלידה שלה ומגוון של שלגונים וכריכי גלידה.
נכון לשנת 2020, קרוול מפעילה רשת של כ-400 חנויות גלידה, המרוכזות בעיקר צפון-מזרח ארצות הברית ובפלורידה.
יש לו מיקומים ברחבי 19 מדינות ופוארטו ריקו, באזורים עתירי תנועה כמו שדות תעופה, קניונים ואצטדיוני ספורט.
החברה מוכרת גם עוגות גלידה ביותר מ-8,500 סופרמרקטים.
החברה פעלה בישראל במשך כ-15 שנים, בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20.
קרוול השיקה במהלך השנים מוצרי גלידה חדשניים שונים, כגון: "הצלחת המעופפת", כריך גלידה עגול;, חרוט נייר של שרבט על מקל; מוצר הדגל של החברה הוא קו עוגות הגלידות המעוצבת לחגים ואירועים, דוגמת ימי הולדת.
קרוול נוסדה ונוהלה על ידי טום קרוול במשך 60 שנותיה הראשונות.
קרוול, היה יזם אמריקאי יליד יוון הידוע בהמצאה ובקידום של גלידה רכה ("גלידה אמריקאית") שבשנת 1929, לווה 15 דולר מאשתו לעתיד אגנס, כדי לקנות ולהפעיל אוטו גלידה.
במהלך סוף השבוע של יום הזיכרון של 1934, למשאית של קרוול היה תקר בגלגל בעיירה הארטסדייל, ניו יורק.
קרוול מכר כל הסחורה שלו במקום בו חנתה המשאית בתוך יומיים, שחלק גדול ממנה נמס בחלקו.
והוא הבין שמיקום קבוע וקינוחי גלידה קפואים רכים (בניגוד לקשים) הם רעיונות עסקיים טובים.
הוא הקים דוכן קבוע באותו מיקום שזכה להצלחה.
בתחילת שנות ה-40, טום קארוול נסע ומכר מוצרים באירועים, בזמן שאשתו אגנס ניהלה את הדוכן בהארטסדייל.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא ניהל דוכני גלידה בפורט ליברטי וסקרוליינה הצפונית, וצבר מומחיות בטכנולוגיית קירור.
הוא המציא ורשם פטנט על מקפיא, "מלך הרפרפת", וב-1947 מכר 71 מקפיאים ב-2,900 דולר כל אחד.
חלק מרוכשי המקפיאים לא עמדו בתשלומים על היחידות.
לאחר בדיקה, קרוול גילה שהם צריכים לנהל את העסקים שלהם בצורה יעילה יותר, לבחור במיקומים טובים יותר ולשמור על של ניקיון.
קרוול החליט שהדרך הטובה ביותר היא להשתתף בניהול הפעילות של לקוחות המקפיאים שלו.
מאוחר יותר הוא טען שהדבר הוביל אותו לפתח את הרעיון של זכיינות.
בשנת 1949 החלה קרוול למכור זכיינות תחת השם "Carvel Dari-Freez".
בתחילת שנות ה-50 היו לחברה למעלה מ-50 חנויות.
זכיינים חדשים עברו תוכנית הכשרה בת 18 יום ב"קארוול קולג' לגלידה", ונשלח להם מגזין פנימי בשם "דרך הקונים".
בנוסף, קרוול סיפקה תוכניות בנייה לזכיינים
בשנת 1955, טום קרוול החל להקליט פרסומות רדיו משלו.
בראיון ב-1982 ב- Late Night עם דייוויד לטרמן, קרוול אמר שהוא החליט להקליט פרסומות בעצמו ב-1958, לאחר שהכריין בפרסומת לפתיחה החגיגית של חנות קארוול בניו יורק לא הזכיר את מיקומה של החנות החדשה.
משוכנע שהוא יכול לעשות עבודה טובה יותר, הוא נסע לתחנת הרדיו והקליט את הפרסומת הבאה בעצמו.
מכאן ואילך, קארוול הקליט כמעט את כל הפרסומות של הרשת, ובסופו של דבר החזיק באולפן הפקה פנימי במשרדי המטה והפך לסלבריטאי אזורי.
הפרסומות של Carvel בלטו והעלו את המודעות למותג, בעיקר חוסר התחכום שלהם.
לקרוול היה קול "חצץ" ייחודי והקריינות שלו לא הייתה מנוסחת.
הניסוח שלו היה שיחתי, כשפרסומות הסתיימו לעיתים קרובות במילים "תודה".
פרסומות טלוויזיה ששודרו בעיקר במדינות ניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט, החל מ-1971. בליווי הקריינות המוכרת של טום קרוול, הפרסומות פשוט הראו את המוצרים והעובדים בחנויות; ונעשה בהם שימוש מועט גרפיקה או אפקטים.
בשנת 1956, קרוול הפכה את מיקום הארטסדייל ל"סופרמרקט הגלידה" הראשון שלה, על ידי הוספת מארזי מקפיא המכילים עוגות מוכנות מראש ופריטים חדשים שהלקוחות יכלו לרכוש ולקחת.
קרוול התנסה עם אפשרויות שונות של רכבי גלידה במשך רוב ההיסטוריה המוקדמת שלה.
מושגי הרכב כללו קטנוע (בערך 1957) ומשאית מותאמת אישית, ה"Carvehicle", עליהם הגישו בקשה למספר פטנטים (בערך 1958).
ב-1962 פרץ סכסוך עם זכיינים שניסו לקנות מוצרים מחוץ לשרשרת האספקה הארגונית של החברה (בניגוד לחוזים שלהם), בטענה שקרוול גובה מהם מחירים מופרזים.
קרוול טען שהזכיינים ניסו להשתמש במרכיבים נחותים.
בנוסף להשפעה המיידית על תזרים המזומנים של החברה, הדבר פגע בתדמית הארגונית, והקטין את הרשת ל-175 חנויות.
כאשר התאגיד ניסה לאכוף את החוזה, ועדת הסחר הפדרלית תבעה אותם על פגיעה במסחר חופשי.
ההליכים משפטיים הגיעו עד לבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1964, כאשר התאגיד ניצח בהם לבסוף.
בשנת 1967, התאגיד קנה את מוטל וסטצ'סטר טאון האוס ב-Tuckahoe Road ביונקרס, ניו יורק, ושינה את שמו ל-Carvel Inn, והמיר אותו לשימוש כמטה תאגידי תוך כדי הפעלתו כמלון, ומרכז כנסים לאירוע השנתי של כנס הזכיינים.
במהלך שנות ה-70 המאוחרות, ניסתה קרוול להבדיל את עצמה מספקים אחרים של גלידה רכה בטענה שמכונות הגלידה שלה לא החדירו למוצר אוויר, בניגוד למתחרים.
במהלך שנות ה-70, כאשר המודעות לבריאות וכושר גדלו, החלה קרוול להציע קינוח קפוא דל שומן ומוצר פרוזן יוגורט בשם Lo-Yo.
בשנת 1982 החלה הרשת לפעול מחוץ לארצות הברית תחילה בדרום אפריקה, אחר כך באוסטרליה, וב-1984 גם בישראל, שהייתה המדינה הרביעית בה פעלה.
בשנת 1985 היו לחברה 865 חנויות עם הכנסה של למעלה מ-300 מיליון דולר.
ב-1989, טום קארוול מכר את התאגיד לאינסקורפ תמורת 80 מיליון דולר.
בשנת 1991 הועבר המטה שלה לפרמינגטון, קונטיקט .
קרוול החלה לפעול בישראל בשנת 1984 באמצאות זיכיון שקיבלו שלושה יזמים עולים חדשים מארצות הברית.
הסניף הראשון של הרשת נפתח ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים, בדצמבר 1984, בקומת הקרקע של בניין רג'ואן (סמוך לבניין המשביר לצרכן).
הסניף זכה להצלחה גדולה ואף היה לזמן מה הסניף הרווחי ביותר של הרשת ברחבי העולם.
בנובמבר 1986 נפתח סניף הדגל של הרשת בתל אביב, בדיזנגוף סנטר.
בשנת 1988 היו לרשת כבר שמונה סניפים בישראל: בירושלים, תל אביב, נתניה, רמת־אביב ג', רעננה ופתח־תקוה.
בנוסף הפעילה החברה מפעל ייצור מקומי.
אולם באותה עת פרץ סכסוך בין קרוול לבעלי הזיכיון בישראל, ובניהם לבין זכיין משנה.
החברה טענה כי במהלך בדיקה וביקורת של החנויות והמתקנים של הזכיין בישראל, נמצאו מכונות ומרכיבים בלתי מורשים המשמשים לייצור הגלידה והמוצרים הנמכרים בחנויות.
הזכיין טען כי שינויים מסוימים במרכיבים וכן הקמת מפעל נפרד לייצור מוצרים לקחת הביתה היו נחוצים על מנת לעמוד בחוקים ובתקנות הישראליים, וכי כל השינויים אושרו על ידי עובדים בחטיבה הבינלאומית של קרוול, שפורקה ב-1985. מספר שנים אחר כך בוטל הזיכיון והחברה הפסיקה לפעול בישראל.
בדצמבר 2024 נפתח בקניון עזריאלי בתל אביב סניף של רשת קרוול, על ידי הזכיין ויצ'סלב סוקולין.
גליה טופול (30 באוגוסט 1935 – 3 באוגוסט 2024) הייתה זמרת ושחקנית ישראלית, שהתפרסמה בזכות תפקידיה בסרטים "רומן בהמשכים" ו"התרנגול".
גליה טופול נולדה ב-1935 בשם גליה פינקלשטיין.
התפרסמה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים, בהם "רומן בהמשכים" (1985) ו"התרנגול" (1971).
גליה טופול שירתה בלהקת הנח"ל, והשתתפה בתוכנית 6 - "העיקר שנפגשים", תוכנית 7 - "שמור על הגבול" ותוכנית 8 - "בין מגל וחרב"..
לאחר מכן הייתה חברה בלהקת בצל ירוק.
הייתה חלק מלהקת הנשים שהופיעו במועדון התיאטרון בחיפה.
גליה טופול פרסמה ספר ילדים, "יום הולדת ליוד" בכתר הוצאה לאור, שיצא גם בגרסת תקליטור, שבו השתתפו בהקראה גם בעלה חיים ובתם עדי.
ב-1956 נישאה לחיים טופול, שאותו הכירה בלהקת הנח"ל, וממנו התאלמנה במרץ 2023. היא נפטרה ב-3 באוגוסט 2024, ונטמנה לצד בעלה בבית העלמין של קבוצת שילר.
לזוג נולדו שלושה ילדים: ענת, עדי, ועומר, ונכדים, בהם יהלי מרגלית טופול.
טופול הייתה גם פעילה חברתית, בעיקר בעקבות עשייתו של בעלה חיים, אשר הקים את כפר נהר הירדן – כפר נופש לילדים חולים ובני משפחותיהם.
גליה סודרי (נולדה ב-10 בפברואר 1970) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
סודרי למדה בסמינר הקיבוצים מסלול B.E.D חינוך ותיאטרון, ומסלול הוראה לתיכונים חינוך תיאטרון ובימוי.
סודרי גם למדה בטורונטו Canadian Actor Lab Downward Dog Yoga Training Teacher, ובבית צבי אומניות הבמה בוגרת, משחק מול מצלמה אצל רות דייכס ואמיר אוריין, וגם למדה בניסן נתיב מכינה לנוער.
בשנת 1995 השתתפה בפרסומת של שפתון של הלנה רובינשטיין.
בשנים 1995–1996 השתתפה באופרת הסבון של ערוץ 2 "רמת אביב גימל" גילמה את דמותה של רונית שני.
בשנת 1997 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "כחול עמוק" בתפקיד גליה בוארון.
בשנת 1998 התארחה בעונה הראשונה של הסדרה הקומית של ערוץ 2 "שמש" גילמה את שושי.
באותה השנה גם שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "סודות משפחה" גילמה את ריבי המבוגרת.
בשנת 2000 השתתפה בסדרת דרמת הפשע של ערוץ 2 "זינזאנה" בתפקיד מימי סודרי.
באותה השנה גם שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האמריקאי "Delta Force One" בתפקיד סוניה.
בשנת 2001 התארחה בסדרה הקומית של ערוץ 2 "החיים זה לא הכל" בתפקיד מלבישה.
בשנת 2004 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "שלווה" בתור פציינטית.
באותה השנה הופיעה בסדרת הטלוויזיה "אשליות".
בשנת 2021 שיחקה בסרט האמריקאי "Halav" בתפקיד נילי.
סודרי השתתפה גם בכמה פרסומות בניהן "בית ספר לאחיות", "בזק", "רבלון", "פלאפון", "דפי זהב", ו"לשכת המסחר והתעשייה"- תעסוקה מגוונת.
בשנת 1995 שיחקה בתפקיד ראשי בתיאטרון באר שבע לצידו של זאב רווח בהצגה "אשת האופה", בתפקיד אורלי, אשת האופה.
בבית ליסין "סיפורו של זרע", במאי חנוך רוזן, בתפקיד הבלתי מושגת.
בהתיאטרון הקאמרי "קומדיה של טעויות קורטיזנה" במאי עמרי ניצן.
גליה גופר (נולדה ב-1953) היא שחקנית עבר ישראלית.
לאחר מכן עברה עם משפחתה למיאמי, שם הקים אביה סניף של חברת "צים".
סבה, אביו של אביה הוא ברוך גופר, שהיה ממקימי משטרת חיפה וממפקדי משטרת תל אביב.
הוא גם ניהל את גן החיות של תל אביב והיה אספן אמנות.
גופר עשתה תואר בפסיכולוגיה ולמדה אומנות באוניברסיטת סן דייגו.
בגיל 24 למדה עם חבריה גמולוגיה בבורסת היהלומים והקימה חברה ליבוא אבני חן עם מי שהיה ממקימי המכון הגמולוגי, מנחם סבדרמיש.
לימדה אמנות במכללה האקדמית בית ברל.
בשנת 1970 שיחקה בסרט "התרוממות" שביים אורי זוהר.
כשהייתה בתיכון הצטלמה לסרט "חסמבה ונערי ההפקר" שיצא לאקרנים בשנת 1971. היא גילמה את תמר סגניתו של ירון זהבי (שלמה ארצי), שנאבק באלימלך זורקין הרשע (זאב רווח) ובכנופייתו המסוכנת.
באותה השנה שיחקה בסרטו של אורי זוהר "התרנגול".
בשנת 1972 שיחקה בסרטו של פול סמית "ז'אקו והיצאניות" וגילמה את מירי.
בשנת 1975 גילמה את ענת בסדרת הטלוויזיה "גם אנו שופטים" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 1977 שיחקה בסרטו של מנחם גולן "מבצע יונתן" בכיכובו של יהורם גאון, וגילמה את פרנצ'סקה.
גופר נשואה למוקי זמיר ולהם 3 ילדים ונכדים.
בנם הוא הפוליטיקאי ואיש הציבור אסף זמיר.
גליה בן-ארצי (נולדה ב-1982) היא יזמת טכנולוגיה אמריקאית-ישראלית, ממייסדי פרוטוקול Bancor, המאפשר נזילות אוטומטית למסחר במטבעות דיגיטליים.
היא נחשבת לחלוצה בתחום הכלכלה המבוזרת (DeFi) ותרמה לפיתוח מנגנון Automated Market Maker (AMM), שנעשה בו שימוש נרחב בשוק הקריפטו.
בן-ארצי נולדה בפאלו אלטו, קליפורניה, להורים ישראלים.
אביה הוא אמציה בן ארצי, אחיה של אשת ראש הממשלה שרה נתניהו ואמה שושנה.
סבה הוא שמואל בן ארצי, סופר ומשורר.
לגליה אח גיא בן ארצי, איש עסקים ואחות נוספת.
כשהייתה בחטיבת הביניים חזרה עם משפחתה לישראל, אך שבה לארצות הברית במהלך לימודיה התיכוניים.
היא למדה באוניברסיטת דארטמות' וקיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית עם התמחות בעברית ופוליטיקה.
בהמשך השלימה תואר שני ביחסים בין-לאומיים ובכלכלה בין-לאומית עם התמחות במדיניות אנרגיה מבית הספר ללימודים ביו־לאומיים מתקדמים (SAIS) של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בשנת 2005 נמנתה עם מייסדי Mytopia, חברת משחקים חברתיים למובייל, שם ניהלה את תחום הפיתוח העסקי ועזרה בגיוס ההון הראשוני של החברה.
בשנת 2010 נרכשה החברה על ידי 888 החזקות תמורת 48 מיליון דולר.
לאחר מכן היא שימשה כמנכ"לית ומייסדת-שותפה של Particle Code, פלטפורמה לפיתוח אפליקציות מובייל חוצות-פלטפורמות, שנרכשה בשנת 2011 על ידי Appcelerator.
בשנת 2017 בן-ארצי הייתה שותפה, לצד אחיה גיא בן ארצי, והיזמים אייל הרצוג ויודי לוי, להקמת Bancor, פרוטוקול המאפשר נזילות אוטומטית למסחר בטוקנים ללא צורך בצד שני.
בשנת 2018, Bancor חוותה פרצת אבטחה בהיקף של 23.5 מיליון דולר, שהובילה את בן-ארצי לייסד את Crypto Defenders Alliance, ארגון להגנה על נכסים דיגיטליים ולחיזוק אבטחת מערכות בלוקצ'יין.
בן-ארצי שימשה כשותפה-משקיעה (Venture Partner) בקרן ההון סיכון Founders Fund, אחת מקרנות ההשקעה המובילות בעמק הסיליקון.
בשנת 2018 נבחרה בן-ארצי לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בטכנולוגיה באירופה על ידי Forbes.
היא הופיעה והשתתפה בכנסים מובילים כמו TEDx, TechCrunch Disrupt, Oslo Freedom Forum, Ethereal Summit, והרצתה על חדשנות פיננסית ותאוריית הכסף באו"ם ובפורומים כלכליים בינלאומיים.
בינואר 2017 בן-ארצי הרצתה ב-TEDxWhiteCity בתל אביב בהרצאה שכותרתה "The Value Revolution: How Blockchain Will Change Money and the World" ("מהפכת הערך: כיצד בלוקצ'יין ישנה את הכסף ואת העולם").
בהרצאתה בגרוזלם פוסט, היא דיברה על האפשרויות הגלומות במטבעות דיגיטליים כמו ביטקוין וכיצד בלוקצ'יין יכול לשנות את האופן שבו אנשים משתמשים בכסף ומנהלים עסקים.
גליום (Gallium) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Ga ומספרו האטומי 31. היישום העיקרי של הגליום הוא במוליכים למחצה מורכבים, ובמיוחד במוליך למחצה גליום ארסניד ובגליום ניטריד.
גליום היא מתכת כסופה הניתכת בטמפרטורה של 29.9°C, והיא אחת מחמש המתכות היציבות שניתכות מתחת או סמוך לטמפרטורת החדר (25°C), המתכות האחרות הן כספית, צסיום, פרנציום ורובידיום.
תכונה יוצאת דופן נוספת שלו היא לחץ האדים הנמוך שלה גם בטמפרטורות גבוהות (בניגוד לכספית, שבטמפרטורת החדר מתנדפת).
בדומה למים, גליום מגדיל את נפחו כאשר הוא מתמצק ולא מקטין אותו כמו מרבית החומרים האחרים (צפיפות גליום מוצק נמוכה מזו של גליום נוזלי ב־3.1 אחוז), לכן רצוי לא לשמור אותו בכלי זכוכית.
גליום הוא אחד מהיסודות שאת קיומם ניבא מנדלייב על סמך הטבלה המחזורית שיצר, מנדלייב גם חזה את רוב תכונותיו.
גליום יכול לגרום להחלדה של מתכת כשהוא מפעפע וחודר לסריג שלה.
בשיווי משקל בתנאים סטנדרטיים לגליום מבנה גבישי אורתורומבי (ראה איור) בפאזה המסומנת α.
תא היחידה מכיל 8 אטומים, ולכל אטום שכן אחד קרוב ביותר בתא היחידה, הנמצא במרחק של 224 פיקומטר.
ששת האטומים הנותרים בתא היחידה נמצאים במרחקים של 27, 30 ו-39 פיקומטר יותר מאשר השכן הקרוב הראשון, והם מחולקים לזוגות בעלי אותו המרחק.
בנוסף לצורה זו לגליום מבנים גבישיים יציבים ומטא-סטביליים נוספים רבים, כדוגמת הפאזות המסומנות β,γ, δ ו-ε אשר יכולות להתקיים בלחצים אטמוספיריים.
היישום העיקרי של גליום הוא כחלק ממוליכים למחצה מורכבים, ובמיוחד גליום ארסניד (GaAs), גליום ניטריד (GaN) וסגסוגות מהמשפחה שלהם (כגון AlxGa1-xAs, InxGa1-xAs ו-AlxGa1-xN).
גליום מרכיב גם במוליכים למחצה מורכבים נוספים כגון גליום פוספיד (GaP) וגליום אנטימוניד (GaSb).
גליום ארסניד ותרכובותיו משמשים בעיקר למעגלים בתדרי מיקרוגל, מעגלי מיתוג מהיר, מעגלי תת-אדום והתקנים אלקטרואופטיים כגון לייזרים, LED, גלאים, ותאים סולריים ביעילות גבוהה.
יישומים של גליום ניטריד הם נפוצים פחות והם כוללים נורות LED באורכי גל נמוכים (כחול וסביבתו) ולייזרי דיודה כחולים.
המוליך למחצה המורכב אינדיום גליום ארסניד (InGaAs) נחקר בשנים האחרונות במרץ עבור יישומים של טרנזיסטורי MOSFET, במיוחד בגלל ניידות אלקטרונים הגבוהה משמעותית מזו של סיליקון המאפשרת שיפור במהירות של התקנים ובביצועיהם.
האתגר המשמעותי בחומרים אלה הוא פסיבציה חשמלית מתאימה של הממשק בין המוליך למחצה לבין המבודד, אשר יוצר מלכודות לנושאי מטען.
אחד הכיוונים להתמודדות עם האתגר הוא שיקוע שכבות דקות של אלומינה בשיטת ALD אחרי ניקיון של פני השטח.
גליום משמש גם כמאלח (מסמם) במספר מוליכים למחצה.
בגרמניום למשל, משמש הגליום כאקספטור רדוד (תורם חור להולכה) בגובה של כ-11 מיליאלקטרון-וולט מעל פס הערכיות.
למרות שמוליכים למחצה היוו 98% מצריכת הגליום בארצות הברית בשנת 2007, לגליום יש מספר יישומים משניים גם בתחומים אחרים
ניתן לייצר מגליום מראות מצוינות.
גליום משתלב בקלות עם מתכות אחרות ויוצר סגסוגות אוטקטיות עם נקודות היתוך נמוכות יחסית.
מחקרים תומכים בשילוב גליום בסגסוגת אמלגם (שאיתה מבצעים סתימות ברפואת שיניים), הסגסוגת עדיין לא התקבלה.
תוספת של עד 2% גליום לחומרי הלחמה יכול לסייע לתכונותיהם.
סגסוגות של גליום ואלומיניום נבחנו עבור הפקת מימן.
הוצע שסגסוגת גליום ובדיל תהיה חומר קירור למעבדי מחשבים במקום מים.
למספר תרכובות גליום יש שימושים מגוונים בתעשיית התרופות.
לדוגמה, קומפלקס אמין-פנול של גליום המכונה MR045 נמצא כיעיל לטיפול בטפילים הגורמים מלריה.
מדחום המכיל סגסוגת של גליום, אינדיום ובדיל (סגסוגת הקרויה בשם המסחרי גלינסטאן), מהווה תחליף בטוח יותר למדחום הכספית.
מלחים של האיזוטופ גליום-67 משמשים בתחום הרפואה הגרעינית ומסייעים בפרוצדורות דימות גרעיני.
גליום משמש כמרכיב בסגסוגות מוליכים למחצה ניסיוניים עבור תאים סולריים.
הסגסוגות מכונות CIGS על שם היסודות נחושת, אינדיום, גליום וסלניום המרכיבים אותן.
בגלל מחירו דורות מתקדמים יותר של סגסוגות אלו אינן מכילות גליום אלא אבץ ובדיל או חומרים אחרים (כדוגמה הסגסוגת המכונה CTZS).
לפני גילוי הגליום רוב תכונותיו נחזו על ידי מנדלייב לפי מיקומו בטבלה המחזורית.
ב־1875 לקוק דה בואבודרן (Lecoq de Boisbaudran) זיהה את הגליום כאשר בדק את הספקטרום של דגימת אבץ מהפירנאים.
מאוחר יותר באותה שנה הוא הפיק גליום מתכתי בעזרת אלקטרוליזה של Ga(OH)3 בתמיסת אשלגן הידרוקסידי (KOH).
לקוק דה בואבודרן נתן ליסוד את שמו.
מקור השם הוא במילה הלטינית גאליה, האזור בו חיו הגאלים, שחופף לצרפת, בלגיה ואזורים נוספים במערב אירופה.
היו שטענו שהוא קרא ליסוד על שם עצמו: Le coq פירושו בצרפתית תרנגול, ובלטינית תרנגול זה gallus.
גליום טהור לא קיים בטבע.
גליום לא נמצא בריכוזים גבוהים במחצבים אלא ממוצה מחומרים שבהם נמצא בכמויות קטנות כמו בוקסיט, פחם, גרמניט ועוד.
השירות הגאולוגי של ארצות הברית (UGGS) העריך שגליום נמצא בריכוז 50 חלקים למיליון (ppm) לפי משקל בבוקסיט או מחצבי אבץ.
סוגים מסוימים של פחם מכילים גליום בכמויות קטנות.
לאחר שריפת הפחם האפר מכיל גליום בריכוז של פחות מ-1%.
ליסוד גליום עצמו אין רעילות ידועה, אבל תרכובותיו יכולות להיות רעילות; למשל חשיפה אקוטית ל יכולה לגרום לגירוי של הגרון, קשיי נשימה וכאבים בחזה, וחשיפה לאדים של התרכובת יכולה לגרום למצבים קשים עד כדי שיתוק,.
תרכובות אחרות, כמו גליום ארסניד רעילות אף הן, וזאת בעיקר בגלל הסכנות הנובעות מהארסן שהוא מכיל.
גליום ארסניד (נוסחה כימית: GaAs, לעיתים נהגה בעברית כ"גאס") הוא חומר מוליך למחצה מורכב מסדרת III-V, כלומר - חומר המורכב משני יסודות מהטורים השלישי (III) והחמישי (V) בטבלה המחזורית - מגליום ומארסן.
חומר זה הוא מוליך למחצה, בדומה לצורן ולגרמניום (השייכים לטור הרביעי).
הגליום ארסניד הוא מוליך למחצה בעל פער אנרגיה ישיר, וזאת בניגוד לצורן ולגרמניום בעלי פער האנרגיה הלא-ישיר.
תכונה זו מקנה לגליום ארסניד יתרונות במיוחד בהתקנים אלקטרואופטיים כגון לייזרים, דיודות פולטות אור (LED), תאים סולאריים ועוד.
לגליום ארסניד פער אנרגיה של 1.424 אלקטרון וולט, הגבוה מזה של סיליקון (1.12 אלקטרון וולט) ושל גרמניום (0.66 אלקטרון וולט).
ניתן להנדס את פער האנרגיה של גליום ארסניד באמצעות סגסוג.
לדוגמה ניתן להקטין את פער האנרגיה באמצעות סגסוג של אינדיום, ולהגדיל את פער האנרגיה באמצעות סגסוג של אלומיניום.
תהליך ההפקה והעיבוד של גליום ארסניד הוא תהליך יקר בהשוואה לזה של הצורן (סיליקון).
עם זאת, לגליום ארסניד מספר יתרונות חשובים על פני הצורן, ועל כן משתמשים בו ביישומי מיקרואלקטרוניקה ואלקטרואופטיקה מסוימים, יש לחומר יתרונות על צורן:
מעגלי מיתוג מהירים מאוד (בקצבי מיתוג של 10 ג'יגה הרץ ומעלה).
מעגלי הספק גבוה בתדרי רדיו ומיקרו.
מעגלי צומת מעורב (Hetero-junction) בהם נעשה שימוש בגליום ארסניד ובתרכובות אחרות של גליום-אלומיניום-ארסניד או אינדיום-אלומיניום-גליום-ארסניד.
מעגלים אלקטרו-אופטיים, בעיקר בתחום התקשורת האופטית באורך גל 1.3 מיקרון.
ההתקנים העיקריים שמיושמים בגליום ארסניד הם הטרנזיסטור הביפולרי והתקן ה-MES-FET על נגזרותיו.
התקני MOSFET, שהובילו את שבבי הסיליקון לדומיננטיות מלאה בתחום המעבדים האלקטרוניים, הם בעייתיים ליישום בגליום ארסניד עקב הקושי להצמיד לגביש הגליום-ארסניד שכבת מבודד בעלת תכונות חשמליות מתאימות, בעוד שבסיליקון התהליך הוא קל ופשוט, בעיקר בהתבסס על תחמוצת סיליקון.
לפיכך, הגליום ארסניד לא התפתח לתחום ה-VLSI ורמת האינטגרציה בו היא לרוב נמוכה.
ישנם מקרים של מוצרים מסחריים, בהם קיימת דרישה לפונקציונליוּת לוגית בנוסף לרכיב גליום ארסניד.
במקרים כאלה, משולבת פיסת גליום ארסניד לצד פיסת סיליקון המממשת את הפונקציה הלוגית.
עם זאת, בשנים האחרונות נעשים מאמצים רבים להנדסה של תחמוצות מתאימות על גבי גליום ארסניד ואינדיום גליום ארסניד, על מנת ליצור התקני MOSFET על בסיס מוליכים למחצה אלה.
עיקר המאמצים מתמקדים בהנדסה של פני השטח בין התחמוצת למוליך למחצה על מנת לצמצם את מספר מלכודות פני השטח והמצבים האלקטרוניים, אשר פוגעים בביצועים של התקני MOSFET.
בתחילת המאה ה-21 החלה מגמה של שימוש במוליך למחצה מורכב נוסף, אינדיום-פוספיד (InP), אשר לו מספר יתרונות על פני הגליום ארסניד.
ב-2005 הצליחו חוקרים לבנות התקן משולב של שני חומרים אלו כדי ליצור טרנזיסטור בעל מהירות העולה על 600 גיגה הרץ
"גִליונות" היה ירחון ספרותי עברי, בעריכת המשורר והעורך יצחק למדן.
כתב העת יצא לאור כעשרים שנה, משנת 1934 ועד לשנת 1954, שנת מותו של למדן.
החוברת האחרונה הייתה חוברת מס' קפו (186), והיא הוקדשה לזכרו של למדן.
הירחון הוצא לאור, בחלק מימי קיומו, על ידי הוצאת אמנות.
"גליונות" היה אחד מכתבי העת הספרותיים החשובים בארץ בשנות הופעתו, ועיצב דור שלם של יוצרים בתחום השירה, הסיפורת, הביקורת והמחקר הספרותי.
רוב משתתפיו בשנים הראשונות היו יוצרים עבריים שעלו לארץ מאירופה, והעברית לא הייתה לשון ילדותם.
אבל במשך השנים נשתנתה התמונה.
יוצרים מבני הארץ עשו בו את צעדיהם הראשונים בפרסום דבריהם.
יזהר למשל, פרסם ב"גליונות" את סיפורו הראשון, "אפרים חוזר לאספסת", בשנת 1938. יצחק למדן העורך הוא שנתן ליזהר סמילנסקי הצעיר את כינוי העט ס.
שושנה שרירא, בת כיתתו של ס.
יזהר ("מקדמות" עמ' 146), הוציאה לאור את שלושת ספוריה הראשונים ב"גליונות".
הקו השמרני של יצחק למדן, התנגדותו לקבוצות יוצרים צעירים שהתלכדו סביב כתבי עת ספרותיים אחרים, ובעיקר פטירתו של למדן, גרמו לירידת קרנו של "גליונות" בשנות הופעתו האחרונות.
כתב העת הוא מושא למחקר תולדות הספרות העברית בתקופת היישוב.
גליזה 229 הוא ננס אדום במרחק 19 שנות אור בקבוצת הכוכבים ארנבת.
מסתו היא 0.58 פעמים מסת שמש, רדיוסו 0.69 פעמים רדיוס שמש וסיבובו העצמי נמוך במיוחד- ק"מ לשנייה בקו המשווה.
הכוכב הוא כוכב משתנה מסוג כוכב הבזק עם פעילות נמוכה, כלומר בהירותו גדלה באופן אקראי בגלל התפרצויות שמש בשל פעילות בשדה המגנטי שלו.
הספקטרום שלו מראה ספקטרום פליטה של סידן.
פליטה של קרני X התגלתה מהעטרה של הכוכב.
בשנת 1994 המדענים , טדאשי נקג'ימה, קית' מתיוס, רבקה אופנהיימר, סם דורנס ודייוויד גולימובסקי, אסטרונומים ממצפה הכוכבים פאלומר ומג'ונס הופקינס צילמו לוויין תת-כוכבי המקיף את גליזה 229, הגילוי אושר סופית בשנת 1995 ופורסם במגזין Nature .
מסה זו אינה מספיקה להיתוך גרעיני של מימן, אך מספיקה להיתוך של דאוטוריום.
גליזה 229B הוא ננס T הראשון שהתגלה והוא משמש כאב טיפוס לסוג ספקטרלי זה, גילויו נחשב כאבן דרך במחקר הננסים החומים.
הננס מקיף את הכוכב במרחק של כ-40 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של כ-200 שנים.
גליזה 581 , הוא כוכב מסוג ננס אדום מהסדרה הראשית אשר נמצא במרחק של 22 שנות אור מכדור הארץ, בקונסטלציית מאזניים.
המסה המוערכת של כוכב זה היא כשליש מזו של השמש, וזה הוא הכוכב הידוע ה-89 שהכי קרוב לשמש.
תצפיות מראות כי לכוכב זה יש מערכת כוכבי לכת שמורכבת לפחות משלושה, ארבעה או 6 כוכבי לכת (הערכה זו עדיין שנויה במחלוקת): גליזה 581b, c ו-e אושרו ככוכבי לכת, d קרוב לוודאי כוכב לכת, f ו-g עדיין שנויים במחלוקת.
גליזה 581 משך תשומת לב גדולה בעקבות החיפוש אחר כוכב הלכת החוץ-שמשי הראשון שנמצא באזור ישיב, תחילה בזכות הגילוי של c לאחר מכן בזכות גילוי d ומאוחר יותר בזכות גילוי g.
כוכב זה משך תשומת לב לראשונה בעת גילוי גליזה 581c, כוכב הלכת החוץ שמשי הראשון בעל מסה-נמוכה אשר נמצא ליד אזור ישיב, הוא התגלה באפריל 2007. כוכב לכת זה כנראה חם מדי לקיום חיים, כמו כוכב הלכת חמה.
גליזה 581d שהוצע לאחר מכן עלול להימצא ממש בתוך או ממש מחוץ לגבול החיצוני של האזור הישיב (תלוי במאפייני האטמוספירה של כוכב הלכת, כמו במאדים).
ב-27 בנובמבר 2012 הכריזה סוכנות החלל האירופית על קיומם של חגורת שביטים במערכת זו, עם כמות של לפחות פי עשרה שביטים מזו של הכמות במערכת השמש.
דבר זה מסכן את כוכבי הלכת הפוטנציאלים אשר נמצאים מעבר למרחק של 0.75 יחידות אסטרונומיות מהכוכב גליזה 581.
השם גליזה 581 מתייחס למספר של הכוכב בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים משנת 1957. לכוכב תנועה עצמית גדולה יחסית של כ-1.2 שניות קשת בשנה ובשל כך הוא קיבל גם את השם LHS 394 שמתייחס למספרו בקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה.
גליזה 581 הוא ננס אדום והסיווג הספקטרלי שלו הוא M3V, הוא נמצא במרחק של 20.3 שנות אור מכדור הארץ.
מיקומו כשתי מעלות צפונית לכוכב β במאזניים, הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים מאזניים והמסה שלו מוערכת בקירוב כשליש מזו של השמש.
המסה הנמוכה של כוכב זה (בהשוואה לשמש) גורמת לאזור הליבה שלו להתיך מימן בכמות נמוכה יותר באופן משמעותי.
מהנתונים של הבהירות והמרחק, ניתן להעריך שהטמפרטורה של כוכב זה היא בערך 3,200 קלווין.
עם זאת, כוכב מסוג ננס אדום כמו גליזה 581 מקרין בעיקר קרינה תת-אדומה, עם פליטת שיא באורך גל של 830 נאנומטר.
בניגוד למערכת השמש, כדי לקיים חיים במערכת זו כוכב לכת יהיה צריך להיות ממוקם הרבה יותר קרוב לגליזה 581 כדי לקבל כמות אנרגיה דומה לזו של כדור הארץ מהשמש.
לדוגמה: כוכב לכת שנע במסלול ההקפה שלו מסביב לכוכב האם שלו צריך להיות במרחק לא קרוב מדי ולא רחוק מדי כדי לקבל כמות אנרגיה מתאימה לקיום חיים (כמו כדור הארץ), אזור זה נקרא אזור ישיב.
"נוסחה" זו משתנה בהתאם לסוג הכוכב, ככל שהכוכב בהיר יותר כוכבי הלכת יהיו צריכים להיות ממוקמים רחוקים יותר ממנו כדי להימצא באזור ישיב במטרה לקיום חיים.
גליזה 581 מסווג כמשתנה BY בדרקון וקיבל בשל כך ציון של כוכב משתנה "HO במאזניים".
הסיבה להשתנות הוא מספר גדול של כתמים כהים דמויי כתמי השמש שיוצרים בהירות לא אחידה שמשתנה עם הסיבוב העצמי שלו.
סבור כי קיימים שלושה עד שישה כוכבי לכת המקיפים את הכוכב גליזה 581.
כוכב הלכת גליזה 581b, גודלו הוא בערך כמו של נפטון, התגלה באוגוסט 2005 והיה לכוכב הלכת החמישי שהתגלה אשר מקיף כוכב מסוג ננס אדום.
מסתו של כוכב לכת זה היא פי 16 ממסת כדור הארץ (בדומה למסה של נפטון) ומשלים את מסלול ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך רק 5.4 ימים.
עוד כוכב לכת, גליזה 581c הוא השני שהתגלה במערכת כוכבים זו, התגלה באפריל 2007. במאמר מאותה שנה, נטען שאם לכוכב לכת זה יש הרכב דומה לכדור הארץ הרדיוס שלו יהיה 1.5 מזו של כדור הארץ, מה שהיה הופך אותו ל"כוכב הלכת החוץ-שמשי הכי דומה לכדור הארץ" באותה תקופה.
כוכב לכת זה משלים את מסלול ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך קצת פחות מ-13 ימים.
הטמפרטורה על פניו מוערכת בין מינוס 3 מעלות צלזיוס עד 40 מעלות צלזיוס ועשויה להכיל מים נוזלים, כוכב לכת זה כנראה מסוגל להכיל יצורים חיים בסגנון אקסטרמופילים.
כוכב לכת נוסף, גליזה 581d (קיומו עדיין לא אושר), התגלה מאוחר יותר באפריל 2007 עם מסה מוערכת של פי 7 מכדור הארץ (שווה לחצי ממסת אורנוס).
הוא מקיף את גליזה 581 תוך 66.8 ימים, מסלול ההקפה שלו נמצא בגבול החיצוני של האזור הישיב.
כוכב לכת זה משוער להיות כוכב לכת סלעי.
קיומו עדיין לא אושר, אך אם הוא קיים הוא יהיה כוכב הלכת הסלעי הראשון שנמצא באזור הישיב.
גילויו של כוכב הלכת הרביעי במערכת זו גליזה 581e, הוכרז באפריל 2009 וקיומו אושר בספטמבר 2012. הוא הקרוב ביותר אל גליזה 581 מבין כל כוכבי הלכת במערכת זו.
לכוכב לכת זה מסה של פי 1.9 מכדור הארץ והוא משלים את סיבוב ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך פחות מ-3.15 ימים.
כוכב הלכת, גליזה 581f (קיומו עדיין לא אושר), התגלה ב-29 בספטמבר 2010 הוא כוכב הלכת החמישי שהתגלה במערכת זו והשישי בסדר מיקומם של כוכבי הלכת מהכוכב גליזה 581. המסה שלו היא לפחות פי 7 ממסת כדור הארץ, זמן ההקפה שלו סביב גליזה 581 אורך כ-433 ימים.
כיום עוד לא ידוע אם זה כוכב לכת סלעי או ענק גזים כמו נפטון.
ובגלל מרחקו הגדול יחסית מהכוכב שלו גליזה 581 לא מסוגלים להתקיים על פני השטח שלו מים במצב נוזלי וככל הנראה אין אפשרות לקיום חיים בו.
הטמפרטורה בו היא בערך בין מינוס 12 מעלות צלזיוס לבין מינוס 37 מעלות צלזיוס.
למרות זאת, אם זה הוא כוכב לכת סלעי סביר להניח שהאטמוספירה שלו כנראה מכילה גזים דומים לאלו של אטמוספירת כדור הארץ וכך יוכלו להתקיים בו מים נוזלים.
המסה שלו היא פי 3.1 עד 4.3 מזו של כדור הארץ והוא משלים סיבוב שלם סביב גליזה 581 תוך 36.5 ימים.
ב-27 בנובמבר 2012, סוכנות החלל האירופית הכריזה שטלסקופ החלל הרשל גילה חגורת שביטים וכמות השביטים במערכת גליזה 581 היא כנראה לפחות פי 10 מהכמות במערכת השמש, זה כמובן מסכן את כוכבי הלכת הפוטנציאלים אשר נמצאים מעבר למרחק של 0.75 יחידות אסטרונומיות מהכוכב גליזה 581.
פתרון זה מציע קיומם של ארבעה כוכבי לכת במערכת זו.
בהם b, c ו-e אושרו כקיימים ו-d שעדיין לא אושר
אות רדיו שנשלחה מכדור הארץ
בתאריך 9 באוקטובר 2008 נשלח מסר מכדור הארץ, אות רדיו דיגיטלי רב עוצמה שוגרה לעבר כוכב הלכת גליזה 581c.
האות היא קפסולת זמן דיגיטלית שמכילה 501 מסרים שנבחרו דרך תחרות ברשת החברתית Bebo.
ההודעה נשלחה תוך שימוש ברדיו-טלסקופ של סוכנות החלל הלאומית של אוקראינה.
האות יגיע אל גליזה 581 בתחילת שנת 2029.
הוא היה כוכב הלכת החוץ שמשי הקטן ביותר שהתגלה שמקיף כוכב מהסדרה הראשית, אך ב־21 באפריל 2009 התגלה עוד כוכב לכת במערכת זו, Gliese 581 e ולו מסה של פי 1.9 מכדור הארץ.
גליזה 581c נחשב ייחודי מכיוון שהוא דווח ככוכב הלכת דמוי-ארץ הראשון שנמצא באזור הישיב, שוררת בו טמפרטורה מתאימה להימצאותם של מים נוזלים על פני השטח, ובהרחבה, בכוכב לכת זה מסוגלים להתקיים יצורים אקסטרמופילים (יצורים שחיים בטמפרטורה קיצונית, יצורים אלה קיימים באזורים עם טמפרטורה קיצונית גם בכדור הארץ).
גליזה 581c הוא לא היחיד במערכת זו אשר נמצא באזור ישיב, גליזה 581g (שקיומו עדיין לא אושר) גם הוא נמצא באזור הישיב ואף נחשב למועמד ראוי יותר לקיום קיים.
במונחים אסטרונומיים, מערכת גליזה 581 היא יחסית קרובה לכדור הארץ, היא במרחק של 20.3 שנות אור (192 טריליון קילומטרים) מכדור הארץ ונמצאת בקונסטלציית מאזניים.
המרחק, יחד עם הנטייה והעלייה הישרה נתן לנו את מיקומה המדויק בגלקסיה שלנו.
היא מוגדרת כ-גליזה 581 בגלל מספרה בקטלוג Gliese Catalogue of Nearby Stars, והיא מערכת הכוכבים ה־89 שהכי קרובה לשמש.
בשנת 2008 נשלח מסר מכדור הארץ אל עבר גליזה 581c והוא צפוי להגיע ליעדו בשנת 2029.
צוות האסטרונומים הוציאו מסמך שמעיד על ממצאיהם, המסמך פורסם בכתב העת Astronomy and Astrophysics.
המסה המוערכת של כוכב לכת זה מוערכת פי 5.6 ממסת כדור הארץ.
קיומו של גליזה 581c והמסה שלו נמדדו בשיטת המהירות הסיבובית.
מסה של כוכב לכת מחושבת בעזרת תנועות תקופתיות סביב מרכז משותף של מסה בין כוכב (במקרה הזה גליזה 581) לכוכבי הלכת.
שיטת המהירות הסיבובית לא יכולה לקבוע מסה של כוכב לכת במידה מדויקת, אך נותנת אומדן.
מאחר שגליזה 581c לא זוהה באופן ישיר, אין מדידות של הרדיוס שלו.
אך על פי ההשערות של צוותו של סטפן אודרי (אחד ממוצאי הכוכב), אם גליזה 581c הוא כוכב לכת סלעי עם ליבת ברזל גדולה, צריך להיות לו רדיוס שגדול יותר בערך ב־50% מרדיוס כדור הארץ.
כוח המשיכה על כוכב לכת שכזה תהיה בערך פי 2.24 חזקה יותר מבכדור הארץ.
לעומת זאת, אם גליזה 581c הוא כוכב לכת עם פני שטח קפוא או נוזלי, הרדיוס שלו יהיה פי 2 פחות מרדיוס כדור הארץ.
כוח המשיכה בכוכב לכת מסוג כזה יהיה פי לפחות 1.25 מכוח המשיכה בכדור הארץ.
מסלולו ומרחקו של גליזה 581c נמצא אחרי שני כוכבי הלכת האחרים במערכת זו (גליזה 581e וגליזה 581b).
זמן ההקפה, (שנה) של גליזה 581c סביב כוכב האם שלו גליזה 581 אורך כמעט 13 ימים (ימי כדור הארץ) ורדיוס מסלול ההקפה שלו הוא רק 7% מזו של כדור הארץ.
מרחקו מגליזה 581 הוא בערך 10 מיליון קילומטרים בעוד שהמרחק של כדור הארץ מהשמש הוא 150 מיליון קילומטרים.
לפי צוותו של סטפן אודרי, מאחר שכוכב גליזה 581 הוא קטן יותר וקר יותר מהשמש שלנו - ולכן פחות זוהר - גליזה 581c נחשב במקום חם מדי בתוך האזור הישיב הפנימי.
ניתן לציין כי באסטרופיזיקה, ה"אזור הישיב" מוגדר כטווח המרחקים מהכוכב שבו כוכב לכת עשוי להכיל מים נוזלים.
גליזה 581c נחשב לכוכב לכת שמבצע הקפה סינכרונית סביב גליזה 581. זאת אומרת, בזמן שגליזה 581c מקיף את הכוכב שלו גליזה 581 צד אחד של כוכב לכת זה תמיד פונה אל הכוכב (תמיד אור) והצד השני אף פעם לא פונה אל הכוכב (תמיד חושך).
תופעה זו מוכרת בירח של כדור הארץ, כאשר הירח מסתובב סביב כדור הארץ הוא עושה בו זמנית סיבוב עצמי וכך לא ניתן לראות את צדו הרחוק.
תופעה זו היא למעשה מוכרת ברוב הירחים הגדולים במערכת השמש.
במערכת השמש לא רק הירחים מבצעים הקפה סינכרונית אלא יש גם כוכב לכת שעושה זאת, כוכב הלכת חמה.
היו גם השערות של מדענים על הטמפרטורה בכוכב הלכת, השערות אלה היו מבוססות על החום שמתקבל מכוכב גליזה 581.
באמצעות הבהירות שנמדדה מגליזה 581 (0.013 מהבהירות של השמש שלנו), זה אפשרי לחשב את הטמפרטורה היעילה של גליזה 581c הנקראת גם הטמפרטורה היעילה של גוף שחור.
(הערה: זה כנראה של מטמפרטורת פני השטח שלו).
גליזה 581c כנראה נמצא מחוץ לאזור הישיב.
לא נמצאה הוכחה ישירה להימצאות מים, וסביר להניח שלא במצב נוזלי.
טכניקות כמו זו ששימשה למדידת כוכב הלכת החוץ-שמשי HD 209458 b עשויה לעזור בעתיד לקבוע את נוכחותם של מים במצב גז באטמוספירת כוכב הלכת.
גליזה 581g ולפעמים גם נקרא זארמינה הוא כוכב לכת חוץ-שמשי שעדיין לא אושר (ושנוי במחלוקת) אשר עשוי להקיף כוכב מסוג ננס אדום הנקרא גליזה 581, ונמצא במרחק של 20 שנות אור מכדור הארץ בקונסטלציית מאזניים.
וזה הוא לכאורה כוכב הלכת השישי שהתגלה במערכת גליזה 581. הגילוי של כוכב הלכת הוכרז בסוף ספטמבר 2010, אחרי עשור של תצפיות.
אולם, צוות המחקר עדיין לא היה יכול לאשר בוודאות את קיומו של כוכב לכת זה.
גליזה 581g משך תשומת לב רבה מכיוון שהוא נמצא ליד אמצע האזור הישיב של כוכב האם שלו, גליזה 581. זאת אומרת שכוכב לכת זה עשוי להכיל מים במצב נוזלי על פני השטח שלו ועקב כך עשוי להכיל צורות חיים בדומה לזו שבכדור הארץ.
(אולם, הטמפרטורה שכנראה שוררת בכוכב לכת זה היא בין C° 12- ל־C° 37-).
אם כוכב לכת זה הוא כוכב לכת סלעי, תנאים אטמוספיריים חיוביים יכולים לאשר נוכחותם של מים במצב נוזלי על פני השטח של גליזה 581g, וכתוצאה מכך קיום חיים על כוכב לכת זה עשוי להיות כנראה אפשרי.
המסה של גליזה 581g היא בין 3.1 ל־4.3 כפול ממסת כדור הארץ ולכן הוא נחשב לכוכב לכת מסוג סופר-ארץ (כוכב לכת חוץ-שמשי אשר מסתו גדולה מזו של כדור הארץ אבל קטנה מזו של ענקי הגזים אורנוס ונפטון) בנוסף הוא הסופר-ארץ הכי קרוב לכדור הארץ שנמצא באזור ישיב.
למעשה, כוכב לכת זה הוא בעל הסיכויים הגדולים ביותר לקיום חיים מחוץ למערכת השמש שלנו.
הזיהוי המשוער של גליזה 581g אחרי תקופה קצרה של חיפושים, והעובדה שכוכב לכת עם סיכוי כה גדול לקיום חיים נמצא ממש סמוך לכדור הארץ (מבחינה אסטרונומית) הובילה לכך שאסטרונומים משערים כי אחוז כוכבי הלכת שמקיימים תנאי מחיה וקיום ראויים עשוי להיות גדול הרבה יותר מ־10%.
כוכב הלכת נטען שזוהה על ידי אסטרונומים במצפה הכוכבים קק שנמצא בהוואי, תהליך הגילוי הובל בראשותו של החוקר הראשי בצוות, סטיבן ווגט, פרופסור לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, והשותף לצוות פול באטלר ממכון קרנגי למדע שבוושינגטון.
הגילוי נעשה בעזרת מדידות המהירות הסיבובית, כולל 122 תצפיות שנעשו במשך יותר מ־11 שנים במצפה הכוכבים קק שבהוואי ו־119 מדידות שנעשו למעלה מ־4 שנים בצ'ילה.
אחרי ניכוי האותות של 4 כוכבי הלכת הראשונים של גליזה 581 (b,c,d,e), אותות של שני כוכבי לכת נוספים הופיעו: אות של 445 יום מכוכב הלכת החיצוני ביותר במערכת זו גליזה 581f ואות של 36.5 יום של גליזה 581g.
ההסתברות שהזיהוי של שני כוכבי לכת אלה הוא שגוי נאמדה רק בכ־2.7 מיליון.
הצוות הסביר את תוצאות המחקר במאמר שפורסם בכתב העת האסטרופיזיקלי.
אף על פי שלא אושר על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, הצוות של ווגט מעדיף לקרוא לכוכב גליזה 581g "עולמה של זארמינה" על שם אשתו של ווגט, ובחלק מהמקרים פשוט זארמינה.
לגליזה 581g יש זמן הקפה של 36.5 יום סביב הכוכב שלו גליזה 581, הוא נמצא במרחק של 0.14 יחידה אסטרונומית מכוכב האם שלו (22 מיליון קילומטרים).
המסה שלו מצביעה על כך שזה הוא כנראה כוכב לכת סלעי עם פני שטח מוצקים.
כוח המשיכה בפני השטח של כוכב לכת זה צפוי להיות בטווח של 1.1 ל־1.7 פעמים מכוח המשיכה בכדור הארץ (כוח משיכה חזק יותר), וכנראה מסוגל להחזיק אטמוספירה שעשויה להיות צפופה יותר מאטמוספירת כדור הארץ.
בגלל הקרבה של גליזה 581g לכוכב האם שלו גליזה 581, הוא ככל הנראה מבצע הקפה סינכרונית סביב כוכב האם שלו.
בדיוק כמו שהירח של כדור הארץ תמיד פונה באותו הכיוון אל כדור הארץ ולכן אי אפשר לראות מכדור הארץ את צדו הרחוק.
זאת אומרת שבצד אחד של כוכב לכת זה יש תמיד אור מהשמש ובצדו השני תמיד חשוך.
כאשר צד אחד של כוכב הלכת תמיד פונה אל כוכב האם טווח הטמפרטורה תהיה חום לוהט באור ובצד השני הטמפרטורה תהיה קור מקפיא בחושך.
אטמוספירה שמכילה תרכובות כמו מים ופחמן דו-חמצני תביא לקיפאון בצד החשוך.
לעומת זאת, אטמוספירה עם הצפיפות הצפויה עלולה למתן את הקיצוניות.
אטמוספירה שהיא דחוסה "תמחזר חום", וכנראה תאפשר לכך שאזור רחב על פני השטח יהיה אזור ראוי למחיה.
למשל, לכוכב הלכת ונוס יש נטיית ציר סיבובי של פי 117 איטית יותר מזו של כדור הארץ שמפיקה ימים ולילות ממושכים.
למרות החלוקה הלא שווה של אור השמש על פרקי זמן אשר קצרים יותר ממספר חודשים, אזורים לא מוארים בונוס נשארים חמים כמעט כמו צד היום בגלל רוחות גלובליות חוזרות ונשנות.
הדמיה הראתה כי אטמוספירה שמכילה כמויות ראויות של תרכובות של פחמן דו-חמצני ומים צריכה רק עשירית מהלחץ האטמוספירי של כדור הארץ כדי להפיץ חום ביעילות לצד החשוך של כוכב הלכת.
הטכנולוגיה כיום לא מסוגלת לקבוע את ההרכב האטמוספירי או את הרכב פני השטח של כוכב לכת זה עקב האור האדיר של כוכב האם של גליזה 581g שמסתיר באורו ומקשה לבצע תצפיות מסובכות שכאלו.
אם לכוכב הלכת יש אטמוספירה עם לחץ אטמוספירי דומה מאוד לזה שבאטמוספירת כדור הארץ, הוא כנראה מכיל בערך 20% פחמן דו-חמצני ואז אפקט החממה יהיה חזק מספיק כדי לשמור על מרחב פתוח של מים עם טמפרטורות ניתנות להשוואה לאזור הטרופי של כדור הארץ.
ההערכה היא שטמפרטורת שיווי המשקל הגלובלית הממוצעת (הטמפרטורה בהיעדר השפעות אטמוספיריות) של גליזה 581g נעה בין K 209 עד K 228 (C° 45- עד C° 64-).
אך כשמוסיפים את אפקט החממה כמו שבכדור הארץ טמפרטורת פני השטח הממוצעת תנוע בין K 236 עד K 261 (C° 12- עד C° 37-).
גליזה 581g נמצא במסלול הקפה שיכול להביא להצטברות של מספיק פחמן דו-חמצני באטמוספירה כדי לאפשר התקיימות מים במצב נוזלי על פני השטח של כוכב לכת זה, הרכבו של כוכב הלכת והתנהגותו הטקטונית עשויים לתמוך באאוטגאסינג (השתחררות של גז שהיה מומס, לכוד או קפוא בחומר מסוים) מתמשך.
לשם השוואה, טמפרטורת שיווי המשקל הגלובלית בכדור הארץ כיום היא K 255 (C° 18-), שעולה אל K 288 (C° 15) על ידי אפקט החממה.
אולם, כשחיים החלו להתפתח בהיסטוריה המוקדמת של כדור הארץ, מעריכים כי תפוקת אנרגיית השמש הייתה בערך רק כ־75% מתפוקתה הנוכחית, ובמקביל הורידה את טמפרטורת שיווי המשקל של כדור הארץ אל מתחת לתנאי האלבדו.
עם זאת, כדור הארץ שמר על טמפרטורות לא משתנות באותה התקופה, כנראה בעזרת פעילות אפקט חממה אינטנסיבית יותר.
הטמפרטורות הנוכחויות על פני השטח בכוכב הלכת מאדים משתנות מ־C° 87- במשך החורף הקוטבי אל C° 5- בקיץ.
טווח הטמפרטורות הרחב מתרחש עקב האטמוספירה הדלילה של מאדים, אשר לא יכולה לאחסן כמות חום גדולה מהשמש.
בהיסטוריה המוקדמת של מאדים, סבור כי למאדים הייתה אטמוספירה דחוסה וצפופה יותר, מה שכנראה אפשר היווצרות אוקיינוסים במאדים ומן הסתם בסופו של דבר גרם להיווצרות חיים.
שני כוכבי לכת שהתגלו קודם לכן במערכת זו, גליזה 581c וגליזה 581d (הערה: גליזה 581g נמצא ביניהם) גם נחשבו ככוכבי לכת שעשויים לקיים חיים במהלך תהליך התגלותם.
לאחר מכן שניהם הוערכו שהם נמצאים מחוץ לאזור הישיב שעשוי לקיים חיים.
לאחר מכן, מחקר חוזר של זמן ההקפה של כוכב לכת d במערכת זו מצא כי זמן ההקפה שלו נע בין 67 ל־83 ימים ובעצם חיזק את ההשערות לתנאי המחיה בו, אך כדי שזה יהיה נכון דרושה בכוכב לכת זה פעילות של אפקט חממה.
בריאיון עם ליסה-ג'וי זגורסקי מהקרן הלאומית למדע (ארצות הברית), סטיבן ווגט (האסטרונום שגילה את גליזה 581g) נשאל מה דעתו על הסיכויים לקיום חיים על גליזה 581g.
ווגט היה אופטימי: "אני לא ביולוג, ואני לא רוצה לשחק אותה ביולוג בשידור בטלוויזיה, באופן אישי, בהתחשב בנוכחות התמידית ובנטייה של חיים לפרוח בכל מקום אשר אפשרי, הייתי אומר ש...
הסיכויים לחיים על כוכב הלכת הזה הם 100%.
כמעט ואין לי ספק בכך".
בראיון אחר אמר ווגט "אורך החיים הארוך של ננסים אדומים משפר את הסיכויים לקיומם של חיים נוכחיים בכוכב לכת זה, זה די קשה לעצור חיים לאחר שניתנים התנאים הנכונים".
"התקיימות של חיים בכוכבי לכת אחרים לא אומר שאלו חיים מפותחים כמו בני אדם.
אפילו יצורים חד-תאיים פשוטים נחשבים לחיים.
מדענים עקבו אחרי מספר קטן יחסית של כוכבים בחיפוש אחר כוכבי לכת חוץ-שמשיים (כוכבי לכת שנמצאים מחוץ למערכת השמש).
התגלית של כוכב לכת פוטנציאלי לקיום חיים כמו גליזה 581g בשלב מוקדם יחסית של המחקרים בחיפוש אחר כוכבי לכת (אשר כוכבי הלכת הראשונים שהתגלו היו רק בשנות התשעים) עשוי להגדיל את כמותם של כוכבי לכת פוטנציאלים לקיום חיים, כמות הרבה יותר נרחבת מהכמות שהייתה סבורה בעבר.
תגלית זו משקפת את עידן התגליות החדש, כפי שקורא לזה ווגט.
אם שבריר מהכוכבים אשר להם יש פוטנציאל לחיים (נוסחת דרייק) הוא בסדר של עשרות אחוזים כמו שמציע ווגט, התגלית של גליזה 581g אשר נמצאת באזור הישיב מצביעה על כך שיש כנראה מיליארדי כוכבי לכת דמויי כדור הארץ (בעלי פוטנציאל לחיים) וזאת רק בגלקסיית שביל החלב.
גליום ניטריד (Gallium Nitride, GaN) הוא מוליך למחצה בינארי מ המורכב מהיסודות גליום וחנקן.
לגליום ניטריד פער אנרגיה ישיר המקנה לו יתרונות ביישומים אלקטרואופטיים.
השימוש הנפוץ ביותר של הגליום ניטריד הוא בדיודות פולטות אור (LED), מאז שנות התשעים.
גליום ניטריד הוא חומר בעל קשיות גבוהה והוא בעל מבנה גבישי הקסגונלי המכונה (Wurzite).
גבישים טהורים של גליום ניטריד שקופים לאורכי הגל הנראה.
לגליום ניטריד פער אנרגיה רחב של 3.4 אלקטרון וולט, המאפשר יישומים מיוחדים באלקטרואופטיקה והתקנים להספק גבוה ולתדרים גבוהים.
גליום ניטריד הוא המצע המאפשר דיודות פולטות אור בצבע סגול (באורך גל של 405 ננומטר), מבלי הצורך להשתמש במניפולציות אופטיות.
גליום ניטריד הוא בעל קשיות גבוהה ויציבות מכנית.
כמו כן, הוא בעל מוליכות תרמית וקיבול חום גבוהים.
גליום ניטריד הוא מוליך למחצה בעל פער אנרגיה ישיר רחב של 3.4 אלקטרון וולט.
ניתן לגדל שכבות אפיטקסיאליות של גליום ניטריד על מצעים כגון ספיר או סיליקון קרביד.
החומר אינו נסדק למרות אי התאמה בפרמטר הסריג עם מצעים אלה.
ניתן לאלח (לסמם) גליום ניטריד באמצעות אטומים של חמצן או סיליקון ליצירת מוליך למחצה מסוג N, ולאלח באמצעות מגנזיום לקבלת מוליך למחצה מסוג P.
עם זאת, הוספת סיליקון ומגנזיום עלולה לגרום לחומר להיות פריך יותר.
בדומה לניטרידים אחרים של בטבלה המחזורית, לגליום ניטריד רגישות נמוכה לקרינה מייננת.
עובדה זו הופכת אותו למתאים ליישומים של תאים סולריים עבור לוויינים ויישומים נוספים בחלל.
מפני שהתקני גליום ניטריד מסוגלים לתפקד בטמפרטורות ובמתחים גבוהים יותר מאשר גליום ארסניד, הוא שימושי מאוד עבור מגברי הספק בתדרי מיקרוגל.
גליום ניטריד מהווה את אחד האבות של המוליך למחצה הטרנרי אלומיניום גליום ניטריד (AlGaN), המשמש לעיתים ביחד עם גליום ניטריד בהתקנים.
גליזה 105 (Gliese 105, נקרא גם 268 G בלווייתן) היא מערכת כוכבים בעלת שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים לווייתן.
המערכת קרובה יחסית לשמש ונמצאת במרחק של 24 שנות אור ממנה, אך אפילו הכוכב הבהיר ביותר במערכת הוא כה עמום ואי אפשר לראותו ללא אמצעי עזר מכדור הארץ.
נכון לעכשיו (2016) לא התגלה אף כוכב לכת במערכת כוכבים זו.
אחד החברים במערכת, B, נמצא בתנועה עצמית משותפת עם A במערכת, וממוקם במרחק של 1,200 יחידות אסטרונומיות ממנו.
הכוכב השלישי, C, קרוב הרבה יותר ל-A ונמצא במרחק של 24 יחידות אסטרונומיות ממנו.
שני הכוכבים (A ו-C) מקיפים את מרכז מסתם המשותפת כל 61 שנים.
הכוכב C הוא זעיר יחסית ונמנה עם הכוכבים בעלי מסה נמוכה המספיקה בקושי על מנת לקיים היתוך גרעיני.
גליזה 208 הוא כוכב הסדרה הראשית כתום (סיווג ספקטרלי של K7) בעל בהירות נראית מדרגה 8.6. הכוכב נמצא בקבוצת הכוכבים אוריון במרחק של 37.1 שנות אור (11.37 פארסק) מכדור הארץ.
לכוכב מסה של 0.47 מסות שמש, טמפרטורה פניו היא 3,750 קלווין ובהירותו המוחלטת היא מדרגה 8.6 ששקולה לעוצמת הארה של כ-3% מעוצמת ההארה של השמש.
חישובים משנת 2010 מעלים השערה שהכוכב עבר במרחק של כ-5 שנות אור (1.537 פארסק) מכדור הארץ לפני כ-500,000 שנה.
הכוכב הוא כוכב משתנה מקבוצת RS בכלבי ציד.
גליזה 445 (נקרא גם LHS 2459 וכן AC+79 3888) הוא ננס אדום בסיווג ספקטרלי M3.5V הממוקם בקבוצת הכוכבים ג'ירף, קרוב לכוכב הצפון.
הכוכב ממוקם במרחק של 17.6 שנות אור מכדור הארץ והוא בעל בהירות נראית של 10.8.
לצופים הנמצאים מצפון לחוג הסרטן הוא ניתן לצפייה לכל אורך הלילה, אך אינו נראה בעין בלתי מזוינת.
עקב היות הכוכב ננס אדום, מסתו נעה בין חמישית לשליש מסת שמש.
מדענים מאמינים שמערכת השמש שבמרכזה ממוקם הכוכב מסוגלת לתמוך בחיים.
גליזה 445 ידוע בכך שהוא מקור לקרינת רנטגן.
הגשושית וויאג'ר 1 תעבור במרחק של 1.7 שנות אור מהכוכב בעוד כ-40,000 שנים.
כאשר גשושית הוויאג'ר 1 תתקרב לגליזה 445, הכוכב יהיה בדרכו לכיוון השמש, במרחק של 1.059 פארסק (3.45 שנות אור) מהשמש, אך עדיין הוא יהיה בעל בהירות הקטנה בחצי מסף הבהירות שניתן לראות בעין בלתי מזוינת מכדור הארץ.
גם כאשר הכוכב יהיה בשיא קרבתו לשמש הוא עדיין לא יהיה הכוכב הקרוב ביותר לשמש.
גליזה 555 (נקרא גם בשם HN במאזניים או LHS 2487) הוא ננס אדום בעל סיווג ספקטרלי M4 הנמצא בקבוצת הכוכבים מאזניים במרחק של 20.2 שנות אור (6.2 פארסק) מכדור הארץ.
גליומה (בעברית: דבוקמת) היא סוג של גידול, המתחיל במוח או בחוט השדרה.
הגידול נקרא בשם זה כי מקורו בתאי גלייה.
המיקום הנפוץ ביותר להימצאותן של גליומות הוא המוח.
גליומות מהוות מעל 30% מהגידולים המופיעים במוח ובמערכת העצבים המרכזית, ו-80% מהגידולים הממאירים במוח.
גליומות מסווגים לפי סוג התא, לפי דירוג ולפי מיקום.
על פי סיווג של תא
גליומות נקראות לפי סוג מסוים של תא שעמו הן חולקות תכונות היסטולוגיות, אך לא בהכרח כזה שהן נובעות ממנו.
אפנדימומה (Ependymomas) - תאים אפנדימליים
אסטרוציטומה - האסטרוציטים (גליובלסטומה מולטיפורמה הוא גידול האסטרוציטומה הממאיר הנפוץ ביותר והוא סוג סרטן המוח העיקרי בקרב מבוגרים).
גידול בגזע המוח - גידול המתפתח בתאי בגזע המוח.
גליומה של עצב הראייה - גידול המתפתח מ/או סביב עצב הראייה
גליומה מעורבת, כגון oligoastrocytomas, מכילים תאים מסוגים שונים של גליה.
גליומות מסווגות בנוסף על פי דירוג או סיווג, אשר נקבע על פי הערכה פתולוגית של הגידול.
גליומות בדרגה נמוכה [גליומות בדרגה I או II על פי הדירוג של ארגון הבריאות העולמי] בעלות שונות גבוהה ושאינה אנפסלטית, נוטים להפגין התנהגות שפירה ולהם פרוגנוזה טובה יותר עבור המטופל.
עם זאת, יש להם נטייה להישנות ולעלייה בדירוג לאורך זמן ולכן הן מסווגות כממאירות.
גליומות בדרגה גבוהה [דרגות III–IV על פי דירוג ארגון הבריאות העולמי] גליומות אנפלסטיות; גידולים אלה הם ממאירים ולהם פרוגנוזה גרועה.
ישנן מערכות דירוג רבות בשימוש, שהנפוצה בהן היא זו של ארגון הבריאות העולמי (WHO) המשמשת לדירוג אסטרוציטומה .
הגידולים מדורגים מ-I (המחלה במצב ראשוני לה פרוגנוזה טובה ביותר) ועד IV (גידולים מתקדמים ביותר.
גליומות יכולות להיות מסווגות לפי מיקומן: אם הן מעל או מתחת קרום המוח הנקרא אוהל המוחון (tentorium) המפריד בין המוח הגדול (מעל) המוח הקטן (למטה).
גליומה מסוג supratentorial היא מעל אוהל המוחון ונמצאת בתוך המוח הגדול, ובעיקר אצל מבוגרים (70% מהחולים).
גליומה מסוג infratentorial היא מתחת אוהל המוחון, בתוך המוח הקטן, ובעיקר אצל ילדים (70%).
גליומה מסוג pontine ממוקמת באזור הפונס של גזע המוח.
הפונס שולט בפעולות קריטיות כגון הנשימה, מה שהופך את ניתוח הוצאת גידולים אלה למאוד מסוכן.
הסימפטומים של גליומות תלויים באיזה חלק של מערכת העצבים המרכזית מושפעת.
גליומה יכולה לגרום לכאבי ראש, הקאות, התקפים או פרכוסים אפילפטיים והפרעות עצבים כתוצאה של לחץ תוך-גולגולתי מוגבר.
גליומה בעצב הראייה יכולה לגרום אובדן ראייה.
גליומות בחוט השדרה יכולות לגרום כאב, חולשה או חוסר תחושה בגפיים.
גליומות לא שולחות גרורות על ידי זרם הדם, אבל הם יכולים להפיץ עצמן באמצעות נוזל מוחי שדרתי ובמקרה זה גרורות מופיעות בחוט השדרה.
הגורמים להיווצרות גליומות לא ידועים.
הפרעות גנטיות כגון נוירופיברומטוזיס (סוג 1 וסוג 2), וטרשת גבשושית מגבירות סיכון להתפתחות של גליומות.
מספר מחקרים ניסו למצוא מתאם בין התפתחות גליומות לקרינה אלקטרומגנטית מן טלפונים סלולריים, וקישור בין סרטן לבין שימוש בטלפון נייד לא מצאו מתאם כאמור.
הגליומות בדרגה גבוהה הן גידול בכלי הדם ויש להם נטייה להתפשט ולכן להן שטחים נרחבים של נמק והיפוקסיה.
לעיתים, הגידול גורם כשל במחסום הדם–מוח באזור של הגידול.
ככלל, ברמה גבוהה גליומות כמעט תמיד חוזרות לגדול ומופיעות בחזרה גם לאחר כריתה כירורגית מלאה, ולכן נקראות גידולים חוזרים ונשנים של סרטן המוח.
לעומת זאת, בדרגה נמוכה גליומות נוטות לגדול באיטיות, לעיתים קרובות במשך שנים רבות, וניתן להסתפק במעקב ללא טיפול, אלא אם כן הן מתחילות לגדול, ולגרום לסימפטומים המפורטים לעיל.
טיפול בגליומות במוח הוא תלוי מיקום, סוג התא, ודרגת הממאירות.
לעיתים קרובות, הטיפול היא גישה משולבת, באמצעות ניתוח, הקרנות וכימותרפיה.
גליומות השדרה יכולות להיות מטופלות על ידי ניתוח והקרנות.