tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לרוב, בעת קבלת הזכויות, היו פונים פרנסי העיר שקיבלה את הזכויות אל פרנסי מגדבורג ומבקשים מהם עותק של החוקים הנוכחיים שלהם.
לעיתים קרובות היו פונים השופטים של העיר מקבלת הזכויות אל שופטי מגדבורג בבקשה לפסוק בתיק מסוים.
חוקי מגדבורג היו חוקי הערים שאומצו באופן הרווח ביותר ברחבי מרכז ומזרח אירופה, אך לא היו היחידים.
גם חוקי פרנקפורט, המבורג, פרייבורג וליבק אומצו כל אחת על ידי עשרות ערים אחרות.
זיגמונט השלישי, מלך פולין ושוודיה, קבע שהיהודים כפופים ישירות למלך ואינם כפופים לשלטונות ערים שנקבעו על פי זכויות מגדבורג.
היהודים נהנו מזכויות מגדבורג רק בעיר טרקאי שבליטא, וכן בקז'ימייז'.
בשאר המקומות היו נהוגים חוקים אחרים ביחס אליהם, שבהם הייתה אפליה מסוימת.
זכויות עובדים הן זכויות הניתנות לעובדים באמצעות דיני העבודה, בהסכמים קיבוציים ובכלים נוספים להסדרת יחסי העבודה.
זכויות העובדים הושגו בעיקר עקב מאבקיהן של תנועות סוציאליסטיות החל מהמאה ה-19, מאבקים שנועדו למנוע העסקת קטינים, להגביל את שעות העבודה היומיות, לקבוע שכר מינימום ועוד.
היקף הזכויות שיש להעניק לעובדים, אל מול זכויות המעסיק הכוללות את זכות הקניין של המעסיק והזכות של אדם לנהל את עסקו כראות עיניו, הם חלק מהמחלוקת הפוליטית בין השמאל לימין.
דוגמה לפולמוס זה היא הדיון אודות שכר המינימום.
בישראל, מערכת יחסי העבודה בין עובד ומעביד כפופה לרגולציה אשר מחייבת כל מעסיק לתת זכויות מינימליות לעובדיו, חוקי מגן מונעים ממנו לפגוע בזכויות אלה אפילו אם ויתר עליהן העובד בכתב.
כך למשל חייב מעסיק בתשלום שכר שלא יפחת משכר המינימום ולשלם גמול שעות נוספות, דמי מחלה וחופשה שנתית.
קיימת חובה על כל מעסיק לספק לכל עובד הודעה בכתב המפרטת את זכויותיו.
הודעת פיטורים או התפטרות חייבת גם היא להיעשות בכתב.
על העובדים במגזרים השונים במשק חלות גם הוראות צווי הרחבה של משרד העבודה והרווחה, אשר מוסיפות על הזכויות המוקנות בהתאם לחוקי העבודה.
עובד שזכויותיו נפגעו יכול להגיש תביעה לבית הדין לעבודה או להגיש תלונה ליחידת האכיפה של חוקי העבודה שבמשרד הכלכלה.
זכות ההתאגדות היא זכות דמוקרטית בסיסית והיא מגובה באמנות בינלאומיות שישראל חתומה עליהם.
על פי חוק הסכמים קיבוציים אסור למעביד להפלות עובד, לפטרו או להרע את תנאיו מכיוון שהוא החל במהלך של התארגנות עובדים.
בעקבות מהלך התאגדות עובדי חברת "פלאפון תקשורת", בית המשפט בישראל אף קבע בפסק דין פלאפון כי אסור למעסיק להתערב בדרך כלשהי במהלך ההתארגנות של עובדיו.
הרציונל העומד בבסיס ההתארגנות עובדים הוא שכוחו של המעסיק מול השכיר רב יותר והדרך שבה העובדים יכולים לשמור על זכויותיהם מולו ולהיאבק עבור שיפור בתנאי העבודה ובשכרם הוא דרך התארגנות עובדים.
בישראל פועלים מספר ארגונים המסייעים לעובדים להתאגד ולהגן על זכויותיהם, כגון ההסתדרות הכללית, הסתדרות העובדים הלאומית והקליניקה המשפטית באוניברסיטת תל אביב, כוח לעובדים ארגון עובדים דמוקרטי, מען ותנועת הנוער העובד והלומד.
זכותו של העובד לקבל את שכרו במועד, ללא הלנת שכר, נקבעה בתורה במצוות עשה - , ובמצוות לא תעשה - .
זכוכית אקרילית (Acrylic glass), או בשמה המדעי פולימתיל מתאקרילט (Polymethyl methacrylate או בקיצור PMMA), היא פולימר סינתטי של המונומר מתיל מתאקרילט .
לזכוכית האקרילית שמות מסחריים רבים כגון פלקסיגלס (Plexiglas), פרספקס, אקריליט, אקריפלסט וגם אקריליק.
החומצה האקרילית הראשונה נוצרה בשנת 1843. חומצה מתאקרילית, שמקורה בחומצה אקרילית, נוצרה בשנת 1865. התגובה בין חומצה מתאקרילית ומתנול גורמת לאסטר מתיל מתאקרילט.
החומר פותח החל משנת 1928 במספר מעבדות שונות על ידי כימאים רבים, כגון: ויליאם ר.
קון, וולטר באואר ואוטו רואם.
הוא שווק לראשונה בשנת 1933 על ידי חברת Röhm & Haas AG הגרמנית וחברת הבת שלה בארצות הברית תחת השם המסחרי "פלקסיגלס".
החומר נוצר לאחר שהכימאי והתעשיין אוטו רואם (Otto Röhm) ניסה לייצר זכוכית בטיחותית על ידי פילמור מתיל מתאקרילט בין שתי שכבות זכוכית.
הפולימר נפרד מהזכוכית כיריעת פלסטיק שקופה, אשר רואם חשב לשווק כמוצר בפני עצמו.
במקביל הכימאים הבריטים רולנד היל וג'ון קרופורד שעבדו בתאגיד "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (Imperial Chemical - ICI Industries) בבריטניה פיתחו גם פולימתיל מתאקרילט והחברה רשמה את המוצר תחת השם המסחרי "פרספקס".
זמן קצר אחר כך, תאגיד "דופונט" בארצות הברית השיק מוצר משלו תחת השם המסחרי Lucite.
בשנת 1936 החלה חברת ICI Acrylics (חברת בת של "אימפריאל כמיקל אינדסטריז") את הייצור המסחרי הראשון של זכוכית בטיחותית אקרילית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, גם כוחות בעלות הברית וגם כוחות מדינות הציר השתמשו בזכוכית אקרילית עבור פריסקופים לצוללות, שמשות מטוסים, חופות וצריחי נשק.
כדי להפיק קילוגרם אחד של זכוכית אקרילית, צריך לזקק שני ק"ג של נפט.
בסביבה עתירת אוויר, הזכוכית האקרילית ניצתת בטמפרטורה של 460 מעלות צלזיוס בשריפה מלאה ליצירת רק פחמן דו-חמצני ומים.
מספר ה-CAS של הזכוכית האקרילית הוא 9011-14-7.
טמפרטורת ההתכה של הזכוכית האקרילית היא 130–140 צלזיוס.
שיחול (אקסטרוזיה -Extrusion) – שיטה בה הלוח מתהווה ממעבר חומר במצב מותך דרך גלגלות המעצבות את עובי הלוח וגודלו תוך כדי קירורו והתגבשותו חזרה לחומר מוצק.
לוח פרספקס שנוצר בשיטה זו נקרא לעיתים בתעשייה "אקסטרודר".
יציקה (Cast) – בשיטה זו יוצקים את החומר המותך לתבנית (בין לוחות זכוכית).
סוג התבנית קובע את עובי החומר (קיימות סטיות בעובי בחלקים שונים בלוח).
ההבדלים העיקריים בין הזכוכית המוכרת והזכוכית האקרילית הם:
PMMA הוא יותר קל: הצפיפות של ה-PMMA (כ-1190 ק"ג למטר מעוקב) היא בערך חצי מצפיפות הזכוכית.
PMMA איננו מתנפץ כמו הזכוכית.
PMMA רך וגמיש יותר מזכוכית רגילה, לכן, ציפויים אשר עמידים למתיחה נוצרים מה-PMMA.
PMMA מתגבש ביתר קלות, על ידי חימומו לטמפרטורה של מאה מעלות צלזיוס.
PMMA מעביר יותר אור (92% מתוך אור נראה מועברים) מאשר זכוכית רגילה.
כמו זכוכית, ה-PMMA מסנן קרינה על סגולה באורך גל של פחות מ-300 ננומטר מתוך אור השמש.
PMMA מעביר גם קרינה תת-אדומה באורכי גל של עד 2800 ננומטר.
אורכי גל גדולים יותר של עד 25000 ננומטר נחסמים ביעילות.
"משחק" עם PMMA בצבעים שונים יכול לתת תוצאות של העברה של אורך גל מסוים בעוד שנשארת חסימה של אורכי גל לא רצויים (לוויסות החום ותאורה מיוחדת).
פיסות של זכוכית אקרילית יכולות להתחבר בקלות על ידי הוספת דבק ציאנואקרילי ("דבק שלוש שניות") או על ידי המסת חלק מהזכוכית בטריכלורומתאן ולחבר את שני החלקים המומסים שמתקשים בחזרה לפיסה אחת.
הזכוכית היא מסורבלת ושבירה ועיסוק בצורתה הוא עיסוק מסובך.
הזכוכית האקרילית נמצאת במגוון מקומות והיא נכנסה לחיי היום יום בזכות שימושיה הרבים בגלל עליונותה של הזכוכית האקרילית על הזכוכית הרגילה במרחב גדול של תחומים.
הזכוכית האקרילית נמצאת בתא הטייס של מטוסים אזרחיים, ומשמשת כחופה במטוסי קרב, באקווריומים ענקיים.
מהזכוכית האקרילית מייצרים דיסקים של DVD, CD - ROM.
הקירות המקיפים את הזירה בענף הספורט- הוקי קרח, עשויים מזכוכית אקרילית.
מהזכוכית האקרילית מייצרים עדשות למשקפיים, מכיוון שהיא לא שבירה ומעבירה יותר אור מזכוכית רגילה.
בשנות ה-60 וה-70, יוצרו רהיטים העשויים מהזכוכית האקרילית כדי להעניק למוצרים דמיון למראה רהיטים ב"עידן החלל".
בעקבות מגפת הקורונה עלה הביקוש למחיצות זכוכית אקרילית במוסדות המספקים שירות פנים מול פנים: בתי חולים, בתי מרקחת, בנקים ועוד.
לזכוכית האקרילית, שימושים רבים נוספים ממספר תחומי חיים.
זכוכית משוריינת היא זכוכית מחוסמת המיועדת לבלום קליעים של תחמושת קלה שנורית לעברה.
היא נראית זהה לזכוכית רגילה, אך בעוד שכדור בודד חודר בקלות דרך זכוכית רגילה, זכוכית משוריינת מסוגלת לעצור מספר רב של כדורים, כשהכמות נקבעת על פי עוביה ועל פי עוצמת הנשק שיורה לעברה.
ייצור זכוכית משוריינת נעשית בתהליך ריבוד (למינציה), שעקרונו הוא הנחת שכבה של חומר תרמופלסטי מסוים (לרוב – פוליקרבונט) בין שתי שכבות של זכוכית רגילה.
תהליך זה יוצר חומר עבה דמוי זכוכית, בעל גמישות גבוהה יותר מזאת של זכוכית רגילה.
החומר התרמופלסטי שמשמש לכך הוא חומר שקוף וקשיח ולעיתים מכונה Tuffak או Cyrolon.
עובייה של זכוכית משוריינת הוא בין 7 מילימטרים ל-75 מילימטרים.
כאשר כדור נורה על זכוכית משוריינת הוא מנקב את השכבה החיצונית של הזכוכית אך השכבה התרמופלסטית סופגת את אנרגיית הכדור ומונעת ממנו לחדור אותה דרך צידה השני.
היכולת של זכוכית משוריינת לעצור כדורים תלויה בעובייה, ומכיוון שכדור של רובה פוגע בזכוכית בעוצמה גדולה יותר מזו של כדור אקדח-יד פשוט, דרושה זכוכית עבה יותר כדי לעצור כדור של רובה.
זכוכית משוריינת חד-כיוונית קיימת גם היא, ובה צד אחד עוצר את הכדורים והצד השני מאפשר להם לעבור דרך הזכוכית.
דבר זה מאפשר לאדם הנמצא תחת מתקפה לתקוף בחזרה.
סוג זה זכוכית משוריינת מיוצר על ידי ריבוד חומר שביר בחומר גמיש.
שמשות אלו מתאימות לרמות איום נמוכות במיוחד (אקדחים וכדומה) ובאיומים גדולים יותר אינן יעילות כלל.
ירי הגנתי דרך השמשה הורס אותה ומפחית את עמידותה בפני ירי התקפי מבחוץ.
כדי להבין טוב יותר את הצורך בזכוכית משוריינת חד-כיוונית, ניתן לדמיין מכונית מצוידת בזכוכיות משוריינות חד-כיווניות.
אם אדם מחוץ למכונית יִירֶה כדור על המכונית, הכדור יפגע בזכוכית השבירה קודם, והזכוכית תתנפץ סביב נקודת הפגיעה ותספוג את רוב האנרגיה ברדיוס גדול, והחומר הגמיש יספוג את שאר האנרגיה של הכדור ויעצור אותו.
לעומת זאת, כדור שנורה מתוך המכונית יוכל בקלות לעבור דרך הזכוכית מכיוון שהכוח שהכדור מפעיל ממוקד בנקודה אחת, דבר שגורם לחומר הגמיש להתגמש וכתוצאה מכך, הזכוכית תישבר בכיוון הירייה.
כתוצאה מכך החומר הגמיש יימתח כלפי חוץ עד למצב של ניקובו על ידי הכדור.
חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים ברכבי שרד ממוגנים שבהם נוסעים אח"מים (אישיות חשובה מאוד) כגון נשיאים, ראשי ממשלות ושרים.
מטרת הזכוכית המשוריינת היא למנוע התנקשות באמצעות ירי באח"ם.
חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים על אוטובוסים ממוגני ירי.
אוטובוסים כאלה נפוצים ביהודה ושומרון, שם הדרכים חשופות לטרור.
חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים על כלי צמ"ה (ציוד מכני הנדסי) ממוגנים של הצבא, מאחר שבכלים אלה נדרש המפעיל לראות גבוהה על מנת לתפעל את הכלי כהלכה.
רכב קרבי משוריין, רכבי שטח וכלי צמ"ה של צה"ל ממוגנים בין השאר בזכוכית משוריינת על הרכיבים האופטיים והחלונות.
בפרט, החלונות המותקנים על דחפור משוריין מדגם D9R של צה"ל משלבים בין ראות גבוהה לבין חסינות לנשק קל ועמידות כנגד נשק כבד, וכן יכולת לעמוד בפגיעות רקטות נגד טנקים.
חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים בעמדות פילבוקס של צה"ל ובצריחונים של רק"מ ישראלי כמו הנגמחון וה"קונכייה" ("אקווריום") באכזרית.
זכוכיות בורוסיליקטיות הן זכוכיות המכילות בורון ומשמשות לייצור כלי בית, כלי מעבדה ורכיבים אופטיים (כדוגמת עדשות).
יתרונן של זכוכיות אלו הוא ביציבותן לחום ובעמידותן המכנית והכימית.
הידועה שבהן נקראת פיירקס (Corning 7740) ומיוצרת על ידי חברת "קורנינג".
זכוכית בורו-סיליקאט פותחה בסוף המאה ה-19 על ידי היצרן הגרמני ושווקה בשם במסחרי Duran.
ב-1915 החלה חברת קורנינג לייצר זכוכיות בורוסילקאט בשם המסחרי פיירקס שהפך למילה נרדפת לזכוכיות אלו בארצות דוברות אנגלית.
בהמשך, יצור כלי המטבח עברו לחברה נפרדת, אינסטנט ברנדס.
זו הגישה בקשה לפשיטת רגל ב-12 ביוני 2023.
בנוסף לצורן דו-חמצני ולתחמוצות נתרן, אשלגן וסידן (המרכיבים של זכוכיות Soda Lime רגילות) מכילה הזכוכית גם תחמוצת בורון, B2O3.
טווח הריכוזים המשקליים בזכוכיות בורוסיליקט
4-8% תחמוצות מתכות אלקליות: Na2O ו-K2O
עד 5% תחמוצת מתכת אלקלית עפרורית CaO או MgO
פיירקס היא זכוכית הבורוסיליקט הידועה ביותר.
הכנסת בורון כ-network former לרשת הטטראדרות היוצרות את הזכוכית גורמת לירידה במקדם ההתפשטות התרמי
מקדם ההתפשטות התרמי בפיירקס הוא ביחידות של [ 1 חלקי c° ] בלבד בהשוואה ל- ביחידות של [ 1 חלקי c° ] בזכוכיות רגילות, תכונה זו הופכת זכוכית בורוסיליקטית מתאימה לכלי בישול, לגופי תאורה וכן לייצור מראות טלסקופ ועדשות, שצורתן צריכה להישאר קבועה למרות טמפרטורת סביבה משתנה.
תכולה נמוכה של מתכות אלקליות מעניקה לזכוכית בורוסיליקט יציבות כימית מוגברת בהשוואה לזכוכיות Soda Lime (המכילות כ-15% תחמוצות של מתכות אלקליות).
קטיונים של נתרן ואשלגן הם network modifiers - אינם קשורים קוולנטית לרשת הטטראדרות היוצרת את הזכוכית אלא קשורים יונית לחמצנים בלתי מגשרים ויכולים לעבור דיפוזיה או לדלוף מהזכוכית (חילוף יונים) לתמיסות.
מבחינה אופטית, זכוכיות בורוסיליקט הן זכוכיות crown: בעלות מקדם שבירה נמוך, 1.51-1.54 בתחום הנראה ובעלות נפיצה נמוכה - מספר אבה בסביבות 65. אחת מזכוכיות הבורוסיליקט שנפוצה מאוד ביישומים אופטיים היא BK7, שבאורך גל 587.6nm מקדם השבירה שלה nd = 1.5168 ומספר אבה הוא Vd = 64.17 .
Annealing point, כלומר הטמפרטורה בה משתחררים במהירות מאמצים ש"הוקפאו" בזכוכית עבור פיירקס היא 565°C לעומת 545°C בזכוכית רגילה (Soda Lime) וה Softening point כלומר הטמפרטורה בה הזכוכית תזרום בהשפעת מאמץ חיצוני היא 820°C בהשוואה ל-735°C בזכוכית רגילה.
ציפוי גופי חימום לאקווריום (נדרשת עמידות תרמית בשל הפרשי הטמפרטורות בין גוף החימום הפנימי למי האקווריום)
מעטפת חיצונית של נורות להט, כספית, נתרן ומתכת הליד בהספקים גבוהים
זכוכית ספין הוא מונח המתאר חומר בעל מבנה לא סדיר המראה רמה גבוהה של תסכול מגנטי (תסכול מגנטי הוא ביטוי המתייחס לחוסר היכולת של המערכת להישאר במצב אנרגיה נמוך יחיד הנקרא מצב היסוד).
מקורה של התנהגות זו עשוי לנבוע מהמבנה הלא סדיר (כמו בזכוכית רגילה) או מגנטיות לא מסודרת הנמצאת בחומר בעל מבנה מסודר.
התלות בזמן היא הגורם המבדיל בין זכוכיות ספין לבין מערכות מגנטיות אחרות.
אם מתחילים ניסוי בטמפרטורה הגבוהה מטמפרטורת המעבר של זכוכית הספין, טמפרטורת קירי, הזכוכית מראה התנהגות מגנטית טיפוסית (כגון פאראמגנטיות או צורות אחרות של מגנטיות).
אם מופעל שדה מגנטי חיצוני והמגנטיזציה מתוארת בגרף כנגד הטמפרטורה, ההתנהגות של הזכוכית היא בהתאם לחוק קירי (שלפיו המגנטיזציה נמצאת ביחס הפוך לטמפרטורה) עד שמגיעים לטמפרטורת קירי.
בנקודה זו המגנטיזציה הופכת לקבועה (ערך זה נקרא המגנטיזציה של שדה קר).
כאשר מבטלים את השדה החיצוני, מתרחשת ירידה מהירה במגנטיזציה של זכוכית הספין עד לערך שנקרא המגנטיזציה השיורית, ומנקודה זו מתרחשת דעיכה איטית ככל שהמגנטיזציה מתקרבת לאפס (או שבריר קטן מהערך המקורי – דבר זה עדיין לא ידוע).
דעיכה זו היא לא דעיכה מעריכית ואין פונקציה כלשהי המתאימה לעקומת המגנטיזציה כנגד הזמן בצורה ראויה.
דעיכה איטית זו ייחודית לזכוכית ספין.
מדידות ניסוייות בסדר גודל של מספר ימים הראו כי מתרחשים שינויים מתמשכים מעל לרמת רעש הרקע של המכשירים.
אולם, אם היה מתבצע תהליך דומה עבור חומר פרומגנטי, וכאשר השדה החיצוני היה מוסר, היה מתרחש שינוי מהיר עד לערך השיורי, כאשר ערך זה יישאר קבוע במשך הזמן.
במקרה של חומר פאראמגנטי, כאשר השדה החיצוני מוסר, תתרחש ירידה מהירה עד שהמגנטיזציה תשתווה לאפס.
בשני המקרים, השינוי הוא מהיר ביותר, ואם בודקים זאת בזהירות, רואים שיש דעיכה מעריכית עם קבוע זמן קטן מאוד.
אם במקום מה שתואר לעיל זכוכית ספין מקוררת אל מתחת לטמפרטורת קירי בהיעדר שדה חיצוני, וכאשר מפעילים את השדה, תתרחשת עלייה מהירה עד לערך הנקרא מגנטיזציה של שדה אפס מקורר.
ערך זה קטן מערך המגנטיזיה של שדה מקורר, ובעקבותיו מגיעה עלייה איטית לעבר הערך של שדה מקורר.
באופן מפתיע, הסכום של שתי מערכות מורכבות של משוואות המתארות את הזמן (המגנטיזציה השיורית ושדה האפס המקורר) הוא קבוע.
ערך זה נקרא השדה המקורר.
באופן זה, שני הערכים חולקים צורה זהה של פונקציה עם הזמן, לכל הפחות בגבולות של שדות חיצוניים קטנים מאוד.
בנוסף לתכונות ניסוייות חריגות, זכוכיות ספין הן הנושא של חקירות תאורטיות וממוחשבות נרחבות.
בחלק גדול מאוד מהעבודה המוקדמת על זכוכיות ספין נעשה שימוש בתאוריית השדה הממוצע שהתבססה על סדרת שכפולים של פונקציית החלוקה של המערכת.
ד.שרינגטון וס.קירקפטריק הציגו מודל בעל פתרון מדויק של זכוכית ספין, והם הביאו להרחבות תאורטיות רבות של תאוריית השדה המרכזי על מנת לשקף את הדינאמיקות האיטיות של המגנטיזציה, ומצב שיווי המשקל המורכב הלא-ארגודי.
הפורמליזציה של העתקת תאוריית השדה המרכזי יושמה גם במחקר של רשתות עצבים.
היא אפשרה במסגרת המחקר לחשב תכונות מסוימות כגון תכולת המידע של ארכיטקטורה מסוימת של רשת עצבית פשוטה מבלי להזדקק לתכנון או שתילה של אלגוריתם אימון.
זכוכית סוכר (נקראת גם זכוכית פריצה או זכוכית אכילה) היא ערבוב של סוכר, סירופ תירס ומים.
זכוכית הסוכר נראית כמו זכוכית אמיתית לפרק זמן קצר מרגע שהתקשתה, ולאחר פרק זמן זה היא מתעקמת ונמסה מכיוון שהיא היגרוסקופית.
היא משמשת לביצוע פעלולים בקולנוע ובטלוויזיה במקום זכוכית אמיתית היות שהיא נשברת בקלות ופחות מסוכנת ממנה.
בשל איבוד מראה הזכוכית האמיתי פרק זמן קצר לאחר ההתקשות, יש להשתמש בזכוכית סוכר בסמיכות ליציקתה.
זכוכית שעון היא כלי מעבדה המשמש לכיסוי כלים המכילים נוזלים חמים.
צורתה של הזכוכית עגולה, והיא קמורה כלפי מרכזה.
הצורה העגולה נועדה להתאים לכלים כגון כוסות ששפתיהם עגולות, ואילו הקמר כלפי המרכז נועד לנקז את טיפות האדים המתעבים על פני הזכוכית חזרה אל הכוס.
שְמהּ ניתן לה עקב זהותה לזכוכית ששימשה לכיסוי שעוני כיס.
השימוש בזכוכית נפוץ בניסויים בהם מניחים לנוזל להתקרר.
כדי לצמצמם אובדן הנוזל מניחים את זכוכית השעון שכאמור מנקזת את הטיפות פנימה.
שימוש נוסף הוא בתהליך של שְׁפִיָּה (דקנטציה), בה צורת הזכוכית מקלה מאוד על מזעור אובדן מוצקים בניסוי.
שימוש טריוויאלי אחר הוא ככיסוי שגרתי לכוסות, כדי שלא יפול עליהם דבר מה בטעות, או לעיבוי של חומרים נדיפים הנמצאים בכוסות (האדים פוגעים בזכוכית השעון הקרה ומתעבים).
בתחום החשבונאות, זכויות שאינן מקנות שליטה או זכויות מיעוט, הוא סעיף מאזני בדוחות הכספיים המאוחדים של קבוצת חברות בהן קיימת חברה אם השולטת בחברת בת, אחת או יותר.
סעיף זה מייצג את חלקם של בעלי מניות חיצוניים, המחזיקים במניות של חברה בת, בנכסים ובהתחייבויות של החברה בת.
הואיל ומבחינה חשבונאית, השליטה בחברה בת אינה חייבת להיות מוחלטת (החזקה של 100% ממניות חברה הבת), ייתכן שחלק ממניות החברה בת מוחזקות על ידי בעלי מניות חיצוניים (המכונים "מיעוט").
התפיסה של התקינה החשבונאית הבינלאומית במקרים אלו היא לראות בחברה בת כאילו נרכשה על ידי החברה אם ועל ידי בעלי המניות החיצוניים יחדיו.
לפיכך, הנכסים וההתחייבויות של החברה בת מוצגים בערכם המלא בדוחותיה הכספיים של החברה אם, כאילו נרכשו כל מניותיה על ידי החברה אם.
ואולם, הואיל ולא כל הנכסים וההתחייבויות של החברה בת מיוחסות לחברה אם (שכן היא אינה מחזיקה ב-100% ממניותיה), על החברה להציג את "התחייבויותיה" לבעלי זכויות המיעוט בגין נכסים והתחייבויות אלו.
סעיף זה מוצג במסגרת ההון העצמי של החברה אם, ובהתאם הוא בא לידי ביטוי הן במאזן המאוחד (או בביאור מתאים) והן בדוח על השינויים בהון העצמי המאוחד.
יש לציין כי שיתוף בעלי מניות המיעוט בהחזקת החברה נעשה בדוחות הכספיים המאוחדים בלבד ולא בדוחות הסולו (דוחות של כל חברה בנפרד מתוך התאגיד המוחזק).
לפיכך, בדוחות הסולו של חברת האם תוצג ההשקעה בחברת הבת לפי שיטת המדידה הנהוגה על ידי הנהלת חברת האם, כלומר בשיטת העלות או לפי IFRS 9, ולא יינתן ביטוי לזכויות שאינן מקנות שליטה.
חברה אם המחזיקה 100% ממניות החברה בת, לא תציג סעיף זכויות שאינן מקנות שליטה בדוחותיה הכספיים, אלא במקרים חריגים.
במקרים הפשוטים, הסעיף מחושב על ידי הכפלת ההון העצמי של החברה בת בשיעור ההחזקה של המיעוט.
במקרים אחרים, יתרת הסעיף עשויה לכלול פריטים נוספים, כדלהלן:
התקינה הבינלאומית מאפשרת לחברה לשתף את המיעוט במוניטין החברה בת.
לכן, אם מדיניות החברה היא שיתוף במוניטין, יש להוסיף את חלקה.
עסקאות בין-חברתיות בין החברה אם לחברה בת עשויות להשפיע על הרווח המאוחד ועל חלקם של בעלי זכויות המיעוט.
יש להתחשב בחלקם של המיעוט בהפחתת עודפי עלות בגין נכסים והתחייבויות שערכם בספרי החברה אם שונה מערכם בספרי החברה בת, נכון ליום השגת השליטה.
זכויות מטפחים הן סוג של קניין רוחני המקנות מונופול לניצול תת-מין של צמחים למי שטיפח אותו.
הזכות כוללת מונופול למספר שנים על החומר המשמש לריבוי או רביית הצמח (למשל זרעים) ועל החומר שנקצר (למשל פירות או פרחים).
בעל הזכות יכול לבחור אם להפוך למשווק הבלעדי של הזן, או לתת רישיון לאחרים.
על מנת שהזן יזכה את המטפח בזכות עליו להיות חדש; נבדל מהזנים הידועים; אחיד כך שמאפייני הצמח עקביים מצמח לצמח בתוך הזן; יציב כך שמאפייני הצמח ותכונותיו נשמרים לאחר ריבוי חוזר.
בישראל קיימת המועצה לזכויות מטפחים המסדירה את תהליך רישום הזנים.
החוק הרלוונטי הוא , המבוסס על האמנה הבינלאומית בדבר הגנה על זני צמחים חדשים, 1961.
זכוכית דרווין הוא השם שניתן לסוג של זכוכית ממקור טבעי, אשר אותרה בחלקו המערבי של האי טסמניה שבאוסטרליה.
סוג זה של זכוכית נוצר ככל הנראה כתוצאה מהתכת סלעים עקב פגיעת מטאוריט בכדור הארץ באותו אזור.
פגיעת המטאור, שאירעה (על פי תיארוך רדיומטרי של הזכוכית) לפני כ-816 אלף שנים (קרי בתקופת הפליסטוקן), הותירה באדמת טסמניה את מכתש דרווין, שקוטרו 1.2 קילומטרים, אשר הזכוכית נמצאה בקרבתו.
זהו מכתש פגיעה, שנוצר על פי ההערכה עקב פגיעת מטאוריט בקוטר של 20 עד 50 מטר, שפגיעתו בכדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה לפיצוץ 20 מגטון של TNT.
שם הזכוכית ניתן לה על שם הר דרווין שבאי, ששם נתגלתה לראשונה, והיא העניקה את שמה למכתש.
חלקיקי הזכוכית נתגלו על פני שטח של כ-410 קילומטרים מרובעים מצפון, מדרום וממערב למכתש.
בחפירות מחקר שנערכו בשטח של 50 קילומטרים מרובעים בסמוך למכתש נתגלתה הזכוכית בריכוז ממוצע של 3.4 קילוגרם למטר מרובע, וההערכה היא שבאותו שטח נמצאים כ-25 אלף טון של הזכוכית.
כמות זו היא גדולה ומצביעה על כך שעקב פגיעת המטאוריט באתר זה נוצרה כמות זכוכית גדולה יותר מאשר עקב פגיעות מטאוריטים אחרים בעלי ממדים דומים בכדור הארץ.
הזכוכית שנתגלתה הייתה בצורת גושים או רסיסים בממדים של עד 10 סנטימטרים.
המבנה הפנימי שלה מתאפיין בקווים של בועות אליפטיות.
ניתן להבחין בשני סוגים עיקריים של הזכוכית: צבעו של סוג 1 הוא לבן או ירוק, ואילו צבעו של סוג 2 הוא ירוק כהה עד שחור.
הזכוכית הכהה מכילה פחות סיליקה ויותר מגנזיום וברזל מאשר סוג הזכוכית האחר.
היא גם עשירה בכרום, ניקל וקובלט.
הסבר אפשרי להבדל בהרכבים הכימיים של שני הסוגים הוא שסוג 2 מכיל בנוסף לחומר של סלע מותמר מקומי גם חומר מן המטאוריט, שפגיעתו הביאה להיווצרות הזכוכית.
זכוכית מדבר לובית היא זכוכית עשויה חול ים הנמצאת באזור מדבר לוב.
את רסיסי הזכוכית ניתן למצוא על פני שטחים נרחבים של עד עשרות קילומטרים.
מקור הזכוכית הוא נושא שנוי במחלוקת עבור הקהילה המדעית, עם תאוריות התפתחות רבות.
קיימים חשדות למקורות מטאורואידיים, ומחקר שנעשה לאחרונה מקשר בין הזכוכית לתכונות התנגשות ופגיעה.
כגון; התפרקות של זירקון, התאדות של קוורץ ומתכות מטאוריטיות, והשפעת מכתש פגיעה.
ישנם גאולוגים המקשרים בין הזכוכית להיתוך וקרינה מטאורית עם פרצי אוויר גדולים.
במצב כזה, הזכוכית תהיה מקבילה לטריניטיט, אשר נוצר מחול ונחשף לקרינה תרמית ולהשפעות של פיצוץ גרעיני.
מתוארך כי זכוכית מדבר לובית נוצרה כבר לפני כ-26 מיליון שנה.
היא עוצבה, שויפה ושימשה ככלי בתקופת הפליסטוקן.
זכויות שמש היא הזכות לגישה ישירה לשמש והזכות לשימוש באנרגיית השמש הן בעלות חשיבות מרובה.
זכויות אלו קובעות כיצד ניתן לנצל את אנרגיית השמש למאור, חימום, ולהפקת אנרגיה, והן בעלות חשיבות כלכלית מרובה.
כדי לנצל את אנרגיית השמש בתוך מרחב עירוני דרושה חשיפה מספקת לשמש עבור המערכות הסולארית של המבנים ועבור השטחים הפתוחים שביניהם לשיפור תנאי הנוחות בהם.
יש למנוע מצב שהשגת גישה לשמש (solar access) תהיה תוצאה מקרית התלויה במציאות משתנה.
גישה לשמש צריכה להיות מובנת כזכות לשמש (solar rights).
תכנון סביבתי נכון חייב להבטיח מספר מינימלי של שעות חשיפה לקרני השמש של השטחים הפתוחים, של חלונות הבניין, ושל המשטחים עליהם ממוקמות מערכות סולאריות, על מנת שהן תהיינה יעילות.
כדי לשפר את יעילותן שעות אלו חייבות להיות בזמן שבו קרני השמש ניצבות למישור הקולט ככל האפשר.
עבור מערכות סולאריות רצוי לקחת חלון סולארי של 6 שעות שמש ישירה ליממה כתקופת חשיפה שימושית, בין השעות 9 בבוקר ועד שעה 3 אחה"צ.
שעות מחוץ לטווח זה, בחודשי החורף, אינן נחשבות כיעילות לניצול על ידי המערכות הסולריות, מכיוון שקרני השמש בשעות הסמוכות לזריחה ולשקיעה הן בזווית נמוכה ועוצמתן קטנה מאוד כתוצאה מכך.
דוגמאות של תכנון מגורי האדם המשקפות הבנה של תנועת ועוצמת השמש לשיפור תנאי הנוחות בנוסף לשימושה המובן מאליו כתאורה טבעית קיים במסורת של הארכיטקטורה בתרבויות רבות.
הדוגמאות הקדומות ביותר מגיעות עד המאה ה-7 לפנה"ס בסין וביוון, שם נבנו הבתים כאשר החזית או החצר המשותפת פונה לדרום כדי להגדיל את החשיפה לאור וחום השמש.
במאות 1-4 לספירה נבנו בתי מרחץ רומיים רבים כאשר פתחיהם פונים לדרום, ועד המאה ה-6 לספירה הפכה הבניה של חדר שמש (sun room) לנפוצה עד כדי כך שהקיסר יוסטיניאנוס הראשון חוקק חוק להבטחת זכויות שמש (solar rights) לתושבי הערים.
גם הספרדים שכבשו את אמריקה אימצו את "החוקים האינדיאנים" (Leyes de Indias) שהכתיבו את כיווני הבניה של מבנים ואוריינטציית הרחובות בעיירות כדי לאפשר גישה ישירה לקרינת שמש.
בבריטניה של המאה ה-19 הגנו חוקים קדומים (Doctrine of Ancient light) על זכויות הגישה לשמש של בעלי הבתים.
זכוכית בעלת יכולת ניקוי עצמית היא סוג של זכוכית בעלת פני שטח השומרים עליה נקייה מלכלוך.
תחום הציפויים בעלי יכולת ניקוי עצמית בזכוכית מחולק לשתי קטגוריות: ציפויים הידרופוביים וציפויים הידרופיליים.
שני סוגי ציפויים אלו הם בעלי יכולת ניקוי עצמית הנעזרים במים.
בעוד הראשון נעזר בתנועת רסיסי מים על פניו השני מכוסה במים השוטפים את הלכלוך מפניו.
ציפויים הידרופיליים מבוססים על טיטניה ומסוגלים בנוסף לפרק באופן כימי את הלכלוך שנצבר עליהם בעזרת אור השמש.
הדרישות בפני שטח הידרופוביים המנקים את עצמם הן כמות מים סטטית מספקת ונטיית הזכוכית בזווית העולה על 160°.
פני שטח המנקים את עצמם
כיום, ידועות מספר טכניקות ליצירת פני שטח הידרופוביים הנעזרות בשעווה ובפולימרים המיוצרים במיוחד למטרה זו.
שיטות ייצור פיזיקליות כמו: איכול יוני ודחיסה של שרשראות פולימריים ושיטות ייצור כימיות כמו חספוס כימי בעזרת פלזמה.
בעוד פני שטח אלו מצטיינים ביכולת ניקוי עצמית הם סובלים ממספר חסרונות המעכבים עד כה את השימוש הנרחב בהם.
כל תהליכי הייצור לפני שטח הידרופוביים, הידועים כיום, יקרים, עורכים זמן רב והתוצר המתקבל, בדרך כלל, לא מדויק דיו ואינו ניתן לשימוש בעדשות, חלונות וחומרים עדינים אחרים.
פני שטח הידרופיליים, שאינם נסמכים רק על שטף המים המנקה אותם, יודעים לפרק מבחינה כימית את הלכלוך מפניהם כאשר הם נחשפים לאור השמש, תהליך המוכר בשם פוטוקטליטיקה (Photocatalysis).
למרות המסחור (שבא לידי ביטוי במספר מוצרים הנמכרים כיום) של ציפויים הידרופיליים בעלי יכולת ניקוי עצמית, התחום עדיין נמצא בחיתוליו ורחוק מלהבשיל.
מחקרים במנגנונים יסודיים של ניקוי עצמי ואפיון של ציפויים חדשים מפורסמים דרך קבע בספרות המסורתית.
הזכוכית הראשונה שנוצרה והייתה בעלת יכולת ניקוי עצמית התבססה על שכבה דקה זכוכיתית המצופה טיטניה.
השכבה הדקה נוצרה בזכות פרקורסור ליגנד טיטנאט אורגני (organo-titanate chelated precursor) שהרכיב גם את הציפוי לאחר טיפול בחום, ששורף את השאריות האורגניות בחומר.
בתהליך זה, נתרן עלול לצאת מהזכוכית ולהיכנס לציפוי הטיטניה, דבר המפחית את כושר ההידרופיליות של הציפוי.
הזכוכית שנוצרה מהתהליך ניקתה את עצמה בשני שלבים.
בשלב הראשון, השלב הפוטוקטליטי, מפרק באופן כימי את הלכלוך האורגני על פני השטח באמצעות אור על-סגול המגיע מהשמש והופך את הזכוכית לסופר-הידרופילית.
בשלב השני, השלב סופר-הידרופילי, גשם או כל מקור מים אחר שוטף את הלכלוך ולא משאיר אחריו סימנים על פני הזכוכית, מפני שהמים מתפזרים באופן אחיד על הזכוכית.
בשנת 2001, חברת Pilkington Group Limited, הכריזה לראשונה על פיתוחם של חלונות בעלי יכולת ניקוי עצמית, Pilkington Activ™.
בחודשים שלאחר ההכרזה, החלו מספר חברות גדולות המתמחות בתחום הזכוכית לשווק מוצרים דומים.
כתוצאה מכך, נכון ל-2013, תחום הזיגוג לחלונות הוא היישום המסחרי הגדול ביותר של ציפויים מסוג זה אך עדיין השימוש בזכוכיות המצופות בשכבה דקה ושקופה של טיטניה נמוך יחסית.
השימוש בטיטניה למוצרים בעלי יכולת ניקוי עצמית
טיטניה, המוכרת גם בשם טיטניום דיאוקסיד, הפכה לחומר המוביל בתחום הציפויים בעלי יכולת ניקוי עצמית בכלל, וציפויים הידרופיליים בפרט, בזכות תכונותיה הפיזיקליות והכימיות.
שימושים נוספים עתידיים הם מסכי מחשב ומסכי מחשב כף יד, מקומות בהם טביעות אצבע לא רצויות.
זכוכית חכמה היא שם כולל לזכוכית אשר תכונות העברת האור שלה משתנות בעת הפעלת מתח חשמלי, חשיפה לאור או לחשיפה לחום (להבדיל מזכוכית חלבית, העושה זאת כל הזמן).
הזכוכית מאפשרת, חוסמת או מפזרת מעבר של גלי אור ולפיכך מתאימה ליישומים של פרטיות או התייעלות אנרגטית.
הזכוכית החכמה מגיעה בפורמט של זכוכית רבודה (טריפלקס) על ידי הדבקת פילם חכם (למינציה) בין שתי זכוכיות או בפורמט בידודית (IGU), זכוכית חכמה רבודה + אויר + זכוכית Low-e.
פורמט אפשרי אחר הוא פילם אשר מצמידים על זכוכית קיימת המאפשר הן להשגת פרטיות בדוגמת מדבקה חכמה והן יעילות אנרגטית על ידי פילם מתכהה פוטוכרומי אשר גוון שלו מתכהה על ידי חשיפה לאור שמש.
כאשר הזכוכית מותקנת במעטפת הבניין, קרי זכוכית חוץ (Façade), בדרך כלל הזכוכית מגיעה במבנה IGU: זכוכית טריפלקס + אוויר + זכוכית נוספת.
ישנן מספר טכנולוגיות עיקריות של זכוכית חכמה:
זכוכית חכמה לפרטיות - PDLC
זכוכית מתכהה אלקטרוכרומית - Electrochromic Glass
פילם מתכהה פוטוכרומי - Photochromic Film
זכוכית מתכהה תרמוכרומית - Thermochromic Glass
המושג זכוכית חכמה או זכוכית חשמלית מקורו במושג - Smart Glass.
הזכוכית החכמה מהווה חלק מחלון, מחיצת זכוכית או אפילו קיר חיצוני FACADE.
הזכוכית החכמה נהפכת מאטומה לשקופה בלחיצת כפתור.
זכוכית חכמה בדרך כלל מורכבת מהדבקה של פילם חכם מבוסס גביש נוזלי בין 2 זכוכיות.
המוצר הסופי נקרא זכוכית רבודה או טריפלקס, קרי 3 שכבות: זכוכית + פילם + זכוכית.
טכנולוגיית NCAP PDLC מבוססת על גביש נוזלי (LC - LIQUID CRYSTAL) במטריצה פולימרית על בסיס מים.
ייצור תמיסת גביש נוזלי על ידי ערבוב מרכיבים כימיים שונים במינון ותהליך מאוד מסוים.
מריחת גביש נוזלי על יריעת פלסטיק שקופה עם שכבה מוליכה שקופה (PET ITO) באופן אחיד בעובי של 20 מיקרון.
הצמדת שכבת PET ITO זהה על התמיסה כך שנוצר מעין "סנדוויץ'".
הזכוכית החכמה משמשת בעיקר לפרטיות, היא מפזרת את כמות האור העובר דרכה.
בעת הפעלתה היא הופכת מאטומה ("חלבית") לשקופה.
כמות אור העוברת דרך הזכוכית החכמה דומה הן במצב מופעל (שקוף) והן במצב כבוי (אטום).
היא מייתרת שימוש ותחזוקת תריסים ווילונות.
היא מאוד נפוצה בבתי מלון, בתי חולים, משרדים, חדרי ישיבות ואף כמחיצת זכוכית בין חדרי שינה לחדר אמבטיה.
חומר אלקטרוכרומי נרשם כפטנט לראשונה כבר בשנת 1843 על ידי המהנדס הסקוטי אלכסנדר ביין.
עקרון הפעולה הבסיסי כולל יוני ליתיום טעונים במטען חיובי עם אלקטרונים חסרים הנודדים הלוך ושוב בין שתי אלקטרודות דרך תווך המפריד ביניהן.
כאשר יוני הליתיום שוכנים באלקטרודה הפנימית (הקרובה אל תוך המבנה) הם שקופים ומעבירים את אור השמש.
כאשר מפעילים מתח של 5V, היונים "נודדים" דרך התווך לאלקטרודה החיצונית, בשכבה זו הם כהים ובולעים את אור וחום השמש.
בדרך כלל, כאשר החלון שקוף בהיר, יוני הליתיום שוכנים באלקטרודה הפנימית ביותר.
כאשר מפעילים מתח נמוך מאוד של 5 וולט על האלקטרודות, היונים "נודדים" דרך התווך לאלקטרודה החיצונית ביותר, בשכבה זו הם כהים ובולעים את האור והחום.
טכנולוגיה אלקטרוכרומית היא טכנולוגיה "ירוקה" מכיוון שצריכת האנרגיה מתבצעת רק במעבר מדרגת כהות אחת לדרגת כהות אחרת.
אין צורך בצריכת אנרגיה על מנת להחזיק את הזכוכית במצב מסוים.
החומרים האלקטרוכרומיים מתאפיינים משמשים לבידוד תרמי בשונה מטכנולוגיית ה-PDLC וה-SPD אשר השימוש בהן הוא עבור השגת פרטיות.
על ידי טעינת יוני ליתיום במתח חשמלי של 5 וולט, הם מתכהים ובולעים את חום השמש.
כאן, יש לנו שליטה מלאה ולמגוון יישומים.
פתרון זה, אשר יכול להגיע אף לחסימת 99% מאור השמש, נחשב לאחד מהיעילים ביותר מבחינה אנרגטית ותורם משמעותית לניקוד LEED במתחמים.
פעולת ההתכהות לוקחת רק מספר דקות ומאפשרת שליטה בכניסת האור והחום בלחיצת כפתור.
יתרון משמעותי נוסף של שיטה זו, היא כי ניתן הגדיר שליטה בחלקי החלון השונים ולחלקו לעד שלושה אזורים שונים ולשלוט בכל אחד מהם בנפרד.
על ידי שימוש בחיישנים ואפליקציות ייעודיות, נוכל לבצע התאמה מדויקת של מעבר האור האופטימלי ובאמצעים מקוונים.
עם זאת, פתרון זה לא יספק פרטיות וכמו כן, לא ניתן ליישם את החומר על חלונות קיימים.
שינוי צבע על ידי פוטונים הומצא בשנת 1842 על ידי סר ג'ון פרדריק וויליאם הרשל באנגליה.
יריעה פוטוכרומית משנה את הרכב הצבעים שלה בחשיפה לקרינת אולטרה סגול (UV) של אור השמש.
כאשר חומר פוטוכרומי נחשף לאור אולטרה סגול המבנה המולקולרי משתנה כתוצאה מהפחתת חמצון, במהלך תגובה כימית זו מתחמצן כלור ליצירת אטומים ואלקטרונים ואילו אלקטרון חופשי מועבר ליוני כסף.
כתוצאה מכך החומר הפוטו-כרומי מתכהה וסופג את האור והחום הנוצרים מקרני השמש.
התפתחויות אחרונות משלבות ננו חומרים קרמיים על מנת להתאים את טווח דחיית קרני השמש ליישומים של זכוכית חכמה לבידוד תרמי.
בשילוב ננו חומרים מבוססי כסף ניתן לשלב גם חסימת קרני אינפרא אדום (IR) על ידי החזר קרני השמש.
משטחים אלו משנים את הרכבם הכימי בתגובה לאור או חום השמש וכתוצאה מכך את צבעם.
גוון הזכוכית יתכהה ככל שאור השמש מתעצם.
העובדה כי מדובר בפתרון שאינו צורך חשמל כלל, הופך אותו לחסכוני וירוק במיוחד ומייתר שימוש במיזוג.
טכנולוגיה זו מיושמת במגוון רחב של פתרונות – מחלונות רכב (פוטו כרומי) ועד למחיצות חוץ במרחבים פרטיים ומסחריים כאחד (פוטו כרומי).
על אף שמדובר בפתרון שיכול לחסוך משמעותית בהוצאות האנרגיה במרחבים מסחריים, גם כאן העובדה כי מדובר בפתרון פאסיבי פוגעת ביכולת השליטה שלנו בקרינת השמש ומאחר והוא מגיב אך ורק לאור או חום, בנוסף טכנולוגיות אלו אינן מגיעות לחסימה מלאה של אור מסנוור.
זכוכית מתכהה תרמוכרומית עבור התייעלות אנרגטית מתייחסת לזכוכית חוץ רבודה / טריפלקס אשר בתווך נמצאת שכבת PVB הכוללת פילם תרמוכימי.
הזכוכית משנה את דרגת הכהות שלה באופן ליניארי בהתאם לדרגת חום השמש.
במהלך היום כאשר אור השמש מחמם את הזכוכית, שכבת ה־PVB אשר נמצאת בין הזכוכיות מתחממת ומתכהה, תופעה אשר יוצרת בזכוכית אפקט של גוון אפור טבעי אשר מתכהה ככל שהחום גדל.
כשחום השמש יורד, הזכוכית ושכבות הביניים מתקררות ומחזירות את צבע הזכוכית למצב שקיפות מרבית.
העברת אור גלוי (VLT) - הזכוכית מסתגלת כל הזמן לתנאי אור השמש המשתנים.
לאורך כל השנה הטכנולוגיה אדפטיבית ומשנה באופן אוטומטי את כמות האור הנראה אשר נכנס לבניין על ידי שינוי גוון הזכוכית.
חום השמש (SHGC) - מכיוון שהטכנולוגיה התרמוכרומית מתכווננת לאור שמש ישיר לאורך היום, היא מייעלת את שליטה ובקרה על אור השמש וממזערת את עליית החום בבניין כתוצאה מחום השמש.
ערכי U - הזכוכית שומרת על היתרונות של זכוכית בידודית (IGU) קונבנציונלית בעלת יעילות גבוהה על ידי ערכי U נמוכים למניעת איבוד חום.
חיסכון באנרגיה - שימוש בזכוכית דינמית תרמוכרומית מפחיתה את עומס החום על הבניין ויכולה לחסוך חלק ניכר בהוצאות האנרגיה לקירור הבניין.
הפחתת רעש ובטיחות - זכוכית מתכהה באה במבנה רב שכבתי ולכן מציעה הפחתת רעש ויתרונות בטיחותיים נוספים.
זכוכית חוץ מתכהה מותקנת כקיר מסך במבני ציבור רבים.
על פי רוב הזכוכית אינה יעילה במגדלים ומבנים גבוהים בשל משטר הרוחות השורר במקומות הגבוהים.
תופעת אלקטרופורזה (הפרדת חומרים כימית) נצפתה לראשונה בשנת 1807 על ידי הפרופסור הרוסי פיטר איונוביץ.
עיקרון הפעולה מבוסס על פעפוע (נדידת חלקיקים) בתוך תמיסת ג'ל אורגנית.
מיליוני חלקיקים קטנים (כל חלקיק קטן ממיקרון) מושהים בתוך תמיסת ג'ל אשר שומרת על יציבות החלקיקים.
ללא שדה חשמלי החלקיקים המושהים מפזרים את האור ובהפעלת שדה חשמלי הם מסתדרים באופן שמעביר את האור.
תהליך הייצור של זכוכית חכמה בטכנולוגיית ה-SPD מתחיל בייצור תמיסה עם חלקיקים בגודל ננו, יישום בין שתי יריעות פלסטיק כאשר על כל יריעת פלסטיק יש שכבה מוליכה שקופה מבוססת תחמוצת אינדיום (ITO).
לטכנולוגיית SPD גוון כחול כהה ובמתח של כ-100 וולט הגוון יתבהר.
על מנת לשמור על הזכוכית במצב שקוף נדרשת צריכת אנרגיה זהה במשך זמן השימוש.
בשונה מחומרים אלקטרוכרומיים, המתאפיינים בבידוד חום, לחלקיקי ה-SPD כמו גם לטכנולוגיית PDLC אין איכויות בידוד חום אלא רק פרטיות.
כדי לקבל פרטיות, מיליוני החלקיקים המיושמים בתמיסת ג'ל מסננים את האור ויוצרים כתוצאה מכך גוון תמיסה כהה ואטומה.
המתח החשמלי, גורם לחלקיקים להסתדר במבנה ישר ומאפשר מעבר אור.
כך נעשית הזכוכית בהירה יותר ומתאפשרת שליטה בדרגת כהות הזכוכית.
טכנולוגיה המאפשרת התכהות מיידית של גוון הזכוכית ללא כל צורך באמצעי הצללה אחרים.
טכנולוגיה זו מאופיינת בזכוכית בעלת גוון כחול, מיושמת בזכוכיות בגודל קטן (בדרך כלל עד 1 מ"ר) ומשמשת בעיקר בתעשיית הרכב כחלונות גג לרכבי יוקרה ולשמשות רכב חכמות.
פתרון זה צורך מתח גבוה וקבוע של 100 וולט, ולכן בעייתי ליישום במשטחים בעלי שטח גדול.
לרכבים נדרש Inverter כדי לקבל את המתח הנדרש.
מחיר זכוכית מבוססת SPD גבוה במיוחד הואיל והטכנולוגיה אינה מבוססת ונפוצה.
זכוכית גורילה הוא השם המסחרי של זכוכית מחוזקת המיוצרת מאלומינוסיליקאט אלקלי על ידי חברת הטכנולוגיה האמריקאית קורנינג .
זכוכית זו משמשת בעיקר ככיסוי למכשירים אלקטרונים ניידים כגון טלפונים סלולריים, מחשבים ניידים ומסכי טלוויזיה, בעיקר בשל היותה דקה, קלילה ועמידה בפני פגיעות ונזקים.
הזכוכית מיוצרת בעזרת שקיעת מלחים אלקליים, על ידי חילוף יונים.
כך נוצר לחץ שארית דחוס על המשטח, שמונע היווצרות סדקים.
קורנינג עבדה עם הנדסה כימית של זכוכיות מחוזקות בשנת 1960. תוך כמה שנים החברה פיתחה זכוכית מחוזקת בשם זכוכית "כמקור".
המוצר היה בשימוש עד תחילת שנות התשעים במספר שימושים מסחריים ותעשייתיים, ובעיקר במכוניות מרוץ, בהן משקל כלי הרכב הוא קריטי.
קורנינג המשיכה בפיתוח חומרים למגוון טלפונים חכמים ומכשירים אלקטרוניים נוספים למגוון רחב של חברות.
לטענתם, תכונותיו העיקריות של החומר ממנו מורכבת זכוכית הגורילה הן עמידות גבוהה לשריטות (כיסוי מגן), וקשיחות גבוהה (לפי שיטת ויקרס קיבלה ציון של 622 מתוך 701), המאפשרת יצירת זכוכית דקה אך לא שבירה.
כמו כן, החומר עצמו ניתן למיחזור.
עד שנת 2010 זכוכית גורילה הייתה בשימוש בכ-20% ממכשירים ניידים ברחבי העולם, כלומר כ-200 מיליון יחידות.
זכוכית גורילה 2 יצאה לשוק בשנת 2012. זכוכית זו דקה ב-20% מזכוכית הגורילה המקורית שיוצרה.
ב-2012 הודיעה קורנינג שמעל מיליארד מכשירים ניידים משתמשים בזכוכית גורילה.
באותה שנה הציגה קורנינג את זכוכית ערבה (Willow Glass), זכוכית גמישה המתבססת על זכוכית בורוסיליקט.
זכוכית גורילה 3 יצאה לשוק בשנת 2013. היא עמידה לנזק פי 3 יותר מזכוכית גורילה 2, כיוון שהיא עמידה בפני שריטות עמוקות שמחלישות את הזכוכית.
היא גמישה יותר ועמידה ב-40% יותר לשריטות.
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) ברשות הפלסטינית, ישות אוטונומית למחצה, השולטת על 90% מהאוכלוסייה הפלסטינית בשטחי יהודה ושומרון מאז 1996, כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית.
פעילות הומוסקסואלית גברית מוגדרת כחוקית בשטחי ביהודה ושומרון מאז 1951 (כחלק מירדן) אך מוגדרת כפלילית ונושאת עונש מאסר של כ-10 שנים דה יורה ברצועת עזה.
דה פקטו, הומוסקסואלים וביסקסואלים מוצאים להורג ללא משפט בשטחי הרצועה.
אזרחי להט"ב מהרשות הפלסטינית מחפשים לעיתים קרובות מקלט מדיני כפליטים בישראל מחשש לחייהם על רקע רצח על חילול כבוד המשפחה על ידי בני משפחותיהם המוגדר כנושא בולט בתרבות המקומית אם תתגלה נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית בקרב האוכלוסייה.
זכויות להט"ב ברשות הפלסטינית נידונות לעיתים בהקשר גאופוליטי ותרבותי לסכסוך הישראלי-פלסטיני בהם באזכורי המונח "פינקוושינג" מול השוואתן של זכויות להט"ב בישראל אל מול המצב ברשות.
עבור תמיכה בזכויות להט"ב של אזרחים ברשות הפלסטינית, הוקמו לאורך השנים שתי קבוצות שפועלות בנושא: אלקאוס, שנוסד בשנת 2001 כפרויקט קהילתי של העמותה הישראלית הבית הפתוח בירושלים ועמותת אסוואת שנוסדה שנה לאחר מכן כפרויקט של עמותת הנשים כייאן בחיפה עבור תמיכה באופן ספציפי על צרכיהן של נשים לסביות ברחבי הרשות.
לפי אוגדן החוקים נגד פעילות הומוסקסואלית בהסכמה ברחבי העולם שהופץ על ידי האיגוד הבין-לאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס (ILGA) בשנת 2010, מעמדה החוקי של פעילות הומוסקסואלית ברשות הפלסטינית אינו אחיד.
בשני המקרים, החקיקה הפלסטינית לא קבעה חוקים חדשים אלא ירשה חוקים קודמים שחלו בשטחיה.
ביהודה ושומרון בשטחי A ו-B פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין גברים הפכה לחוקית בשנת 1951 (כחלק מירדן)
ב-20 במאי 1994 הוציא ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת צו שמשאיר על כנו כל חוק שנחקק לפני 5 ביוני 1967 ברחבי הרשות.
בפועל, מצב זכויותיהם של אזרחי להט"ב ברשות הפלסטינית נקבעו לאורך השנים על ידי מערכות חוקים שונות ואף סותרות בהן: החוק העות'מאני, החוק המנדטורי, החוק הירדני, החוק המצרי, החוק הפלסטיני וצווים צבאיים של צה"ל.
מקרה ידוע של הוצאה להורג על רקע הומוסקסואליות התרחש בשנת 2016 נגד מחמוד אשתיווי ברצועת עזה, אחד ממנהיגי גדודי עז א-דין אל-קסאם, על רקע אשמת "הומוסקסואליות וגנבה".
הרשות הפלסטינית אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית ברשות הפלסטינית.
באוגוסט 2019 פורסם כי התקיים בשכם אירוע גאווה שאורגן על ידי הארגון אלקאוס.
לאחר סיום האירוע, המשטרה המקומית איימה לעצור את כל מי שהשתתף באירועים הנוגעים לסוגיות להט"ב בשטחי הרשות בטענה כי האירוע "עודד לפעול בצורה שמתנגדת לערכים ולמסורת הפלסטינית".
בעקבות הודעת האיום של המשטרה, נאלץ הארגון לבטל אירוע נוסף מסוג זה שתוכנן ברמאללה.
בעקבות האירוע פורסמו ברשתות החברתיות פוסטים של צעירים מהרשות שתמכו בחקיקת זכויות להט"ב ופעילות הארגון וגינו את רדיפתן על ידי המשטרה.
באותו חודש אסרה המשטרה הפלסטינית על פעילות ארגוני להט"ב בשטחי A ו-B ביהודה ושומרון בתגובה לקיום האירוע.
חברת הקונגרס האמריקאי אילהאן עומאר קראה לתמיכה בארגונים בחשבונה בטוויטר.
האיסור בוטל בסוף החודש בעקבות תגובות שליליות רבות.
במאי 2020 דווח כי לפחות כ-150 אזרחי להט"ב מהרשות נאלצים לברוח ממקום מגורם (לרוב ביהודה ושומרון) לשטחי מדינת ישראל כתוצאה מרדיפות חברתיות מדי שנה.
במרבית המקרים הנמלטים נאלצים להיכנס לשטחי ישראל בצורות לא חוקיות ולאחר כניסתם נעזרים בארגונים שמסייעים להם להגיש בקשת מקלט שתוכל לתת להם היתר שהייה אם כי הוא מוגדר לחצי שנה בלבד.
אם אכן מקבלים אחד כזה, הוא מונפק ומנומק על רקע "שהייה לצורכי רווחה".
לדברי עורך הדין שאול גאנון, מארגון האגודה למען הלהט"ב בישראל, "כ-2,000 הומוסקסואלים מהרשות הפלסטינית חיים בתל אביב בכל תקופה".
בשנת 2022 פרסם ארגון זכויות האדם "UN WATCH" כי קיימות עדויות רבות של הפרת זכויות אדם והפעלת עינויים כלפי אזרחי להט"ב בשטחי A ו-B ביהודה ושומרון וברצועת עזה שמפעילים שלטונות פת"ח וחמאס, שבעקבותיהן פעמים רבות אזרחי להט"ב באזורים הללו ניצבים בפני סכנת מוות ונאלצים לברוח ממקום מגוריהם.
בעקבות הדו"ח נקבע דיון בוועדת האו"ם בשאלה האם להוציא את הרשות הפלסטינית מהמדינות החתומות על האמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות שנכנסה לתוקף בשטחה מאז 2 ביולי 2014 בשל ההפרות החמורות.
באוקטובר 2022 נחטף ונרצח אחמד חכם חמדי אבו מרח'יה, הומוסקסואל בן 25 מהרשות הפלסטינית שנעזר בעמותה הישראלית "הבית השונה" להומוסקסואלים ערבים עבור מציאת מקלט, בעריפת ראשו והשחתה קשה של הגופה שלו בחברון לאחר שנטייתו המינית נחשפה ברחבי הרשות.
האגודה למען הלהט"ב בישראל הגיבה לרצח באומרה "זו תזכורת מדממת וכואבת על מצבם הקשה של מבקשי המקלט מקהילת הלהט"ב הנרדפים בשטח הרשות, שבמקרים רבים חשופים לאיומים ממשיים ברצח ומבקשים להגיע לישראל ולמצוא בה מקלט.
יהי זכרו של אחמד מהפכה".
המשטרה והפרקליטות הפלסטינית פתחו בחקירה לאחר מכן.
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 הוקמו שתי קבוצות מבוססות המספקות תמיכה לאזרחי להט"ב מהרשות הפלסטינית המתגוררים בגבולות ישראל, רצועת עזה ויהודה ושומרון.
אלקאוס , נוסד ב-2001 כפרויקט קהילתי של העמותה הישראלית הבית הפתוח בירושלים במטרה לענות באופן ספציפי על צורכיהם של להט"ב ערבים החיים בעיר.
אלקאוס התרחב מאז הקמתו ומארח פעילויות חברתיות בירושלים, חיפה, יפו ויהודה ושומרון.
הארגון מעניק גם כן קו תמיכה טלפוני.
בשנת 2002 הוקמה העמותה אסוואת במטרה לענות באופן ספציפי על צרכיהן של נשים לסביות מהרשות הפלסטינית, אשר נוסדה כפרויקט של עמותת הנשים כייאן בחיפה.
אסוואת החלה כרשימת דוא"ל אנונימית המספקת תמיכה לנשים לסביות ערביות, והתפתחה לקבוצת עבודה המארחת מפגשים חודשיים עבור כ-60 מחבריה ומארגנת הרצאות ואירועים חינוכיים בתחום.
העמותה מתרגמת ומפרסמת טקסטים מקוריים הקשורים למיניות וזהות מגדרית שלא היו זמינים בעבר בשפה הערבית, ומארחת באתר האינטרנט שלה את האוסף הגדול ביותר של טקסטים בשפה הערבית הקשורים להומוסקסואליות.
בשנת 2015 צייר אמן מהרשות הפלסטינית בשם חאלד ג'אראר את דגל הגאווה על קטע מקיר באחד מהשטחים שנשלטים על ידי הרשות ביהודה ושומרון.
לאחר זמן קצר, קבוצה של מקומיים קשקשה מעליו בתגובה.
ג'אראר מתח ביקורת לאחר מכן על תגובת המקומיים לציורו ואמר כי היא "משקפת את היעדר הסובלנות והחירויות בחברה הפלסטינית".
מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה ישראליות עסקו בנושא חברי קהילת הלהט"ב ברשות הפלסטינית, ולעיתים קרובות קיימו יחסים עם אזרחי להט"ב בישראל.
עם זאת, אף אחד מהסרטים לא כלל אזרחי להט"ב מהרשות הפלסטינית בפועל.
נגוע (1984) - סרט ישראלי הדן בנושאי להט"ב, בו מופיעים שני גברים מהרשות שאיתם נפגש גיבור הסרט בחיפוש אחר אהבת אמת.
הבועה (2006) - סרט ישראלי המתאר מערכת יחסים בין שני גברים, ישראלי וערבי המתמודדים עם דעות קדומות ואתגרים שונים בחייהם בתל אביב.
אפס דרגות של הפרדה - סרט העוקב אחרי שני זוגות חד-מיניים מעורבים: יהודים וערבים, המתמודדים עם הקונפליקט והמכשולים הקיימים.
גברים בלתי נראים (2012) - מאת הבמאי הישראלי יריב מוזר.
תיעודי אינפורמטיבי על מאבקים של גברים הומוסקסואלים על איזה אורח חיים מטילה עליהם נטייתם המינית ברשות הפלסטינית.
הוא עוקב אחר חייהם של גברים שנמלטו בגלל נטייתם החד-מינית כשהם מסתתרים בתל אביב, לצד התמודדותם עם מערך אתגרים נוסף.
עלטה (2012) - סיפור אנושי קיומי המתקיים בסיטואציה חברתית מורכבת של שתי חברות, הישראלית והפלסטינית, שבה קו ההפרדה בין הבערות והנאורות, אינו בהכרח קו ההפרדה הלאומי.
בהמשך, מדבר על רומנטיקה בין שני גברים הומוסקסואליים, ישראלי וערבי, שמשקעים מאמצים רבים ככל האפשר כדי להישאר יחד.
פעילות הומוסקסואלית חוקית שטחי A ו-B ביהודה ושומרון: (חוקי מאז 1951 כחלק מירדן בקרב גברים, חוקי בקרב נשים מאז ומעולם)
רצועת עזה: / (פלילי בקרב גברים, עונש: 10 שנות מאסר דה יורה, הוצאה להורג ללא משפט דה פקטו, חוקי בקרב נשים).גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (16) שטחי A ו-B ביהודה ושומרון:
כאשר מצבו הבריאותי של אדם אינו תקין, בעקבות מחלה או פציעה, או משום שנולד עם מום מולד, הוא זכאי לשלל זכויות רפואיות, שנועדו לשפר את מצבו הבריאותי או לפצותו על הנזק שנגרם לו.
בדומה למרכיבים אחרים של הביטחון הסוציאלי, גם הזכויות הרפואיות ניתנות בשלושה רבדים:
הרובד הממלכתי: זכויות הניתנות לכל תושבי המדינה, בעיקר במסגרת הביטוח הלאומי.
הרובד הקבוצתי: זכויות הניתנות לאדם בזכות השתייכותו לקבוצה מסוימת, ובעיקר השתייכות למקום עבודה, המקנה לעובדים זכויות בהסכמים קיבוציים ובהסדרים קיבוציים.
הרובד האישי: זכויות הניתנות רק למי שבחר לרכוש ביטוח המקנה זכויות אלה.
היקף הזכויות הניתנות על ידי המדינה הוא חלק ממדיניות הרווחה שלה, ועשוי להשתנות עם הזמן.
בישראל, למשל, ניתן טיפול רפואי על ידי קופות החולים רק לחבריהן של קופות אלה, אך מאז חקיקתו של חוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא ניתן לכל תושבי המדינה.
ענף ביטוח נכות של המוסד לביטוח לאומי מעניק קצבת נכות לתושב ישראל שמצבו הבריאותי פוגע ביכולתו להתפרנס.
ענף ביטוח נפגעי עבודה של המוסד לביטוח לאומי משלם דמי פגיעה למי שנפגע מעבודה, וכאשר הפגיעה גורמת לנכות, משלם קצבת נכות מעבודה.
ענף ביטוח תאונות של המוסד לביטוח לאומי מזכה בתשלום את מי שנפגע בתאונה ועקב כך איבד את כושרו לתפקד, ואין מקור אחר המשלם לו בתקופה זו.
מי שליקויים ברגליו מגבילים אותו בניידות זכאי להטבות ניידות מהמוסד לביטוח לאומי, ובהן קצבת ניידות חודשית וסיוע ברכישת רכב ואבזרים מיוחדים לרכב.
תושב ישראל הזקוק לעזרת אדם אחר בביצוע פעולות היום-יום (להתלבש, להתרחץ, לאכול, להתהלך בבית וכיוצא בזה), או שהוא זקוק להשגחה בבית למען בטיחותו, זכאי לגמלת סיעוד מהמוסד לביטוח לאומי.
תושב ישראל שלקה בישראל במחלת שיתוק ילדים זכאי לפיצוי מהמוסד לביטוח לאומי.
תושב ישראל הזקוק לטיפול רפואי הנכלל בסל הבריאות זכאי לקבלו באמצעות קופת חולים שבה הוא חבר, בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
לחייל ניתן טיפול רפואי באמצעות מערכת הרפואה של צה"ל.
ביטוח משלים (שב"ן - שירותי בריאות נוספים), בקופת חולים, מקנה זכויות לטיפולים שאינם נכללים בסל הבריאות.
עובד שנעדר מעבודתו עקב מחלה זכאי לדמי מחלה ממעסיקו, בהתאם לחוק דמי מחלה או בהתאם למקור אחר, כגון צו הרחבה או הסכם קיבוצי.
זכות לדמי מחלה ניתנת גם בעת מחלה של קרוב משפחה (בן זוג, הורה או ילד).
חוק עבודת נשים מקנה לעובדת ההרה זכות להיעדר בתשלום מעבודתה לשם בדיקות רפואיות הקשורות בהיריון.
טיפול פוריות מקנה אף הוא זכות להיעדרות בתשלום מהעבודה, וכן מקנה הגנה מפני פיטורים.
בן זוג של אישה הרה זכאי להיעדר בתשלום על מנת ללוותה בבדיקות אלה או בעת הלידה.
בהתאם לחוק עובדים זרים חייב מעסיקו של עובד זר לבטחו בביטוח רפואי.
ביטוח בריאות בחברת ביטוח מקנה זכויות לטיפולים שאינם נכללים בסל הבריאות ובביוח המשלים של קופות החולים, וכולל לעיתים גם זכות לפיצוי כספי.
ענף נפרד של ביטוחי הבריאות הפרטיים הוא ביטוח ריפוי שיניים.
אדם שנפגע בתאונת דרכים זכאי לפיצוי בהתאם לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (פלת"ד).
ביטוח מפני אובדן כושר עבודה וביטוח פנסיוני מקנים תשלום חודשי למבוטח שכושר עבודתו נפגע.
ביטוח תאונות אישיות מקנה פיצוי כספי למבוטח בנפגע בתאונה.
ביטוח סיעוד, הנרכש במסגרת קופות החולים וחברות הביטוח, מעניק גמלה חודשית למבוטח הזקוק לעזרת אדם אחר בביצוע פעולות היום-יום.
מרכיב עיקרי בביטוח נסיעות לחו"ל הוא הזכות לטיפול רפואי במימון חברת הביטוח במקרה של מחלה או פציעה הפוקדים מבוטח בעת שהייתו בחו"ל.
נכה צה"ל, שהוא אדם שבריאותו נפגעה עקב שירותו בצה"ל או בגוף אחר של מערכת הביטחון הישראלית, זכאי לפיצוי כספי או לקצבה חודשית מהמדינה ולסיוע בשיקום, בהתאם לחוק הנכים (תגמולים ושיקום).
נפגע פעולת איבה זכאי לזכויות דומות בהתאם לחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה.
סעיף 9(5) לפקודת מס הכנסה מקנה פטור גבוה ממס הכנסה למי שנקבעה לו נכות של 100%.
סעיף 44 לפקודה מעניק זיכוי בעד הוצאות רפואיות מיוחדות.
סעיף 45 לפקודה מעניק שתי נקודות זיכוי לתושב ישראל שהיה לו בשנת המס ילד משותק, עיוור או מפגר או שהיה לבן זוגו ילד כאמור.
בכל הזכויות הללו, הזכות נובעת רק ממצבו הרפואי של האדם וממעמדו (כתושב ישראל, כעובד, כחייל).
שונה המצב בתביעות עקב רשלנות רפואית, שבהן בנוסף להוכחת המצב הרפואי יש להראות שמצב זה נגרם עקב התנהגות הנתבע (רופא, בית חולים וכדומה), גם אם למזיק לא הייתה כוונה לפגוע.
לעיתים אירוע מסוים עשוי להקנות יותר מאשר זכות אחת, ועל האדם לבחור איזה זכות לממש (או לשלב בין הזכויות, כאשר הדבר אפשרי).
דוגמה: אדם שנפגע בתאונת דרכים בדרכו לעבודתו זכאי לפיצוי מענף נפגעי עבודה של המוסד לביטוח לאומי ומחברת הביטוח בהתאם לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים.
בנוסף לזכויות הללו, שמרכיב עיקרי בהן הוא זכות לכסף או לשווה כסף (טיפול רפואי, שיקום וכדומה), ישנן גם זכויות לא כספיות:
חוק זכויות החולה הוא חוק שמטרתו לקבוע את זכויות האדם המבקש טיפול רפואי או המקבל טיפול רפואי ולהגן על כבודו ועל פרטיותו.
חוק החולה הנוטה למות נועד לאפשר לאדם לצוות שלא יאריכו באופן מלאכותי את חייו כאשר יהיה נוטה למות.
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אוסר להפלות אדם עקב מוגבלותו, מעניק העדפה מתקנת לנכים, ודורש מהמעסיק לפעול למען מתן ייצוג הולם בקרב עובדיו לאנשים עם מוגבלות.
למתגייס לצה"ל נקבע פרופיל רפואי, המשפיע על התפקידים הצבאיים שבהם ניתן לשבצו.
יש המעוניינים בהעלאת הפרופיל שנקבע להם, על מנת שיוכלו להתגייס ליחידה שהפרופיל מונע מהם להתגייס אליה, ויש המעוניינים בהורדת הפרופיל, כדרך להימנעות מגיוס.
לכל אחת מהזכויות נקבעו תנאים שרק בהתקיימם ניתן לממשה.
בחלק מהמקרים מימוש הזכות הרפואית פשוט, והאדם הזקוק לכך יכול לעשות זאת בעצמו ללא קושי.
במקרים אחרים מימוש הזכות כרוך בביורוקרטיה מורכבת ולעיתים אף במאבק משפטי, המצריכים הסתייעות במומחים, כגון עורך דין המייצג מול הרשויות ובבית המשפט, רופא הנותן חוות דעת רפואית ועוד.
דוגמה למורכבות היא תהליך קביעת הזכויות לנכה צה"ל: נדרשת עמידה בשלושה תנאים בסיסיים להכרה בנכות:
שייכות התובע לקבוצת האוכלוסייה הרשאית לתבוע הכרה לפי החוק.
התובע לקה ב"נכות" כפי שהוא מוגדרת בחוק.
קיים "קשר סיבתי" בין נכותו של התובע לבין שירותו הצבאי והנכות ארעה "תוך ועקב השירות" הצבאי.
לאחר עמידה בתנאים אלה קובעת ועדה רפואית את שיעור הנכות.
בשנת 2015 חוקק תיקון מס' 161 לחוק הביטוח הלאומי, שנועד להגביל את שכר הטרחה שגובות חברות המסייעות במימוש זכויות רפואיות מול המוסד לביטוח לאומי.
זכויות מים מתייחסות לזכות של משתמש לעשות שימוש במים ממקורות מים, כדוגמת נהר, נחל, פלג, מעיין, אגם או מי תהום.
באזורים בהם יש שפע מים ומעט משתמשים מערכת החקיקה בנושא אינה מורכבת או שנויה במחלוקת.
באזורים אחרים, בייחוד באזורים של אקלים צחיח שבו נהוג להשקות, זכות השימוש במים היא מקור לעימותים, הן משפטיים והן פיזיים.
חלק ממערכות החקיקה מתייחסות למים הזורמים על פני השטח ולמי תהום באותה צורה, בעוד שמערכות אחרות מיישמות עקרונות שונים ביחס לשניהם.
קיימים הבדלים יסודיים בין אופי והמקור לזכויות מים בארצות שונות.
בדרך כלל מבוססות זכויות המים על חוק המים המיושם באותה ארץ, ובצורה הבסיסית הן מסווגות כזכויות מבוססות קרקע או זכויות מבוססות שימוש.
חלק מהמדינות מרשות ליחידות מנהליות לקבוע חוקי מים עצמאיים.
לדוגמה לכל מדינה וטריטוריה בארצות הברית יש מערך חוקי מים משל עצמן הקובע את זכויות המים שעשויות להיות מבוססות קרקע או מבוססות שימוש או שניהם.
כמה מזכויות המים מבוססות על בעלות על הקרקע.
לדוגמה, מערכות שיפוט רבות של המשפט המקובל מכירות בזכות המים לבעלי הגדות, המוגנת על פי דיני הקניין.
זכות המים לבעלי הגדות קובעת רק שלבעלים של גדות של מקור מים יש זכות ל"זרם מים שלא הוקטן או שונה".
בפינלנד הבעלות על גופי המים היא בדרך כלל פרטית, מצב שונה מאשר במרבית מדינות האיחוד האירופי, אבל פינלנד גם מיישמת את העיקרון במשפט הרומי של aqua profluens (מים זורמים), שעל פיו אין זכות בעלות או קניין על מים הזורמים בחופשיות בגופי מים.
משמעות עיקרון זה שעל פי הוראות חוק המים הפיני בעלים של גופי מים אינם יכולים למנוע הטיה של המים לחקלאות, לתעשייה, לשימושים עירוניים או לצריכה ביתית ואינם יכולים לאסור על שימוש בגופי מים למטרות נופש.
בכמה תחומי שיפוט מוענקות זכויות המים ישירות לקהילות והמים נשמרים על מנת להבטיח קיבולת מספקת לצמיחה עתידית של אותה קהילה.
לדוגמה קליפורניה מעניקה לקהילות ומשתמשים אחרים במים בתחומי אגני ניקוז מעמד מועדף על פני זכויות מים לפי שימוש, רק משום שהם שוכנים היכן שהמים בוקעים וזורמים בטבעיות.
דוגמה נוספת של זכויות מים מבוססות קהילה היא זכויות המים של פואבלו.
כפי שמוכר בקליפורניה, מוענקות זכויות מים של פואבלו ליישובים בודדים (למשל פואבלו) לכל הנחלים והנהרות הזורמים דרך היישוב ולכל האקוויפרים של מי התהום השוכנים מתחת לאותו יישוב.
זכותו של הפואבלו מתרחבת על פי צורכי היישוב ועשויה לספק את צורכיהם של יישובים המסופחים אחר-כך ליישוב.
אף שקליפורניה מכירה בזכות המים של הפואבלו, הן שנויות במחלוקת.
כמה מלומדים וערכאות שיפוטיות מודרניים טוענים כי דוקטרינת זכויות מי הפואבלו חסרת בסיס היסטורי בחוק המים הספרדי או המקסיקני.