tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשיטות אלו יש צורך לבצע חיזוי סטטיסטי של מיקום העצם מהתמונה הקודמת בתמונה הבאה, למשל בעזרת במסנן קלמן.
שיטות גילוי תנועה מאפשרות שימוש במידע זמני על העצם ובכך יכולות להגיע לרמת סמך גבוהה בזיהוי העצם בתמונה.
בנוסף, לא נדרשת כמות גדולה של פיקסלים המאפיינים את העצם על מנת לזהות את מיקומו.
החיסרון של שיטות גילוי תנועה הוא שהן מאפשרות למצוא עצמים נעים בלבד.
זיהוי עצמים במודלים מבוססי רשתות נוירונים
רשת נוירונים היא אלגוריתם בינה מלאכותית, המבוסס על יכולת למידה של המידע ואופטימיזציה עבור משימה מסוימת.
תהליך הפיתוח של רשת נוירונים מבוסס על שלב אימון, בו המודל לומד את המידע הרלוונטי ומבצע התאמה של הערכים שלו עבור הצלחה במשימה, ולאחריו שלב מבחן בו המודל מקבל מידע שלא ראה באימון ועליו להצליח במשימה.
על מנת לאמן רשת עצבית על המשימה של זיהוי עצמים בתמונה, נדרש מאגר מידע מתוייג.
התיוג הוא סימון, ידני או באוטומציה, של מלבן חוסם סביב העצמים בתמונה וכן הגדרת מחלקת סיווג לכל עצם.
כאשר המידע בקלט של הרשת הוא מטריצה של תמונה, נהוג להשתמש ברשתות קונבולוציה, כלומר רשתות נוירונים שהשכבות שלהן מכילות פעולות מתמטיות של קונבולוציה על פיקסלים בתמונה.
החל משנת 1980 יצאו מספר מודלים של רשתות קונבולוציות לזיהוי עצמים בתמונה.
תחילה היו אלו מודלים שיכלו לזהות את הסיווג של עצמים מסוימים בתמונה קטנה המכילה עצם יחיד, כדוגמת זיהוי ספרות שנכתבו בכתב יד.
לאורך השנים התחום התקדם והתפתח בשני מישורים שאִפשרו לרשתות הקונבולוציה להגיע לביצועים פורצי דרך:
איסוף תמונות ויצירת מאגרי מידע גדולים ומפותחים על מנת לאמן בינה מלאכותית מסוג זה.
מאגר מידע משמעותי עבור זיהוי עצמים הוא MS COCO, של חברת מיקרוסופט, המכיל 1.5 מיליון עצמים המחולקים ל-80 מחלקות סיווג שונות.
פיתוח יכולות חומרה חזקות על מנת לאמן רשתות קונבולוציה.
כיום מרבית רשתות הנוירונים מתבססות על מעבדים גרפים.
רשתות קונבולוציה לזיהוי עצמים מתחלקות לשתי ארכיטקטורות עיקריות.
הסוג הראשון הוא רשתות מבוססות שני שלבים.
בשלב הראשון הרשת מבצעת זיהוי מיקומים בעלי פוטנציאל להיות עצמים בתמונה (לוקאליזציה) ובשלב השני הרשת עוברת על המיקומים ועבור כל אחד מהם מבצעת סיווג למחלקת עצמים.
רשת נפוצה בארכיטקטורת שני שלבים היא רשת Faster R-CNN.
הסוג השני של ארכיטקטורת רשתות לזיהוי עצמים הוא מבוסס שלב אחד בלבד ובו מתבצע גם זיהוי המיקום וגם הסיווג למחלקה.
הרשת שסללה את הדרך לארכיטקטורה זו היא רשת YOLO (You Only Look Once).
זיהוי ישויות הוא תהליך מתחום עיבוד השפה הטבעית, שמטרתו לחלץ שמות של ישויות מתוך טקסט, ולסווגם לקטגוריות.
הישויות האמורות הן לרוב אנשים, ארגונים, מיקומים, תאריכים, כמויות, ערכים כספיים, אחוזים ועוד.
כך למשל, מתוך המשפט "יוסף רכש 300 מניות של חברת טבע בשנת 2006", התהליך יזהה את המילה "יוסף" כשם של אדם, "טבע" כשם של ארגון, ואת "2006" כשנה.
כיום, קיימות מערכות המבצעות את תהליך ה-NER באמצעות טכניקות למידת מכונה ברמות דיוק גבוהות למדי (מערכות מסוימות הצליחו לזהות שמות ישויות עם ציון F-score של 93.39%, כאשר מעריכים אנושיים קיבלו ציונים של כ-97.30%).
SpaCy - ספריית פייתון פופולרית המאופיינת בביצועים מהירים וכוללת, בנוסף לזיהוי שמות סטטיסטי, אפשרות ויזואליזציה מותאמות במיוחד לNER.
GATE - כלי לשימוש בשפת Java.
OpenNLP - כולל זיהוי שמות סטטיסטי על בסיס סט של חוקים.
הליך הזיהוי כולל למעשה שתי משימות עיקריות: האחת, זיהוי הישות - מציאת שם של ישות בגוף הטקסט.
השנייה, סיווג הישות שזוהתה ושיוכה לקטגוריה מסוימת.
במקרים פשוטים, המשימה השנייה אינה מורכבת, ומודל לא יתקשה להסיק ש"מיקרוסופט" הוא שם של חברה.
עם זאת, קיימים מקרים קשים יותר, כמו למשל להבין האם "רמי לוי" במקרה נתון, הוא שם תאגיד או שם אדם.
לשם כך, המודל נדרש להיעזר בקונטקסט, וכפי שאדם יבין שבמשפט "רמי לוי הונפקה בבורסה לניירות ערך" מדובר בתאגיד ולא באדם, כך גם יזהה זאת המודל.
בעיות נוספות נובעות כאשר שם של ישות אחת כולל בתוכו שם של ישויות אחרות, למשל "אפריקה ישראל להשקעות".
יצוין, כי נהוג לכלול בתהליך זיהוי שם הישות גם ישויות כמו תאריך או מספר.
עם זאת, מודל NER יזהה את "חודש יוני" כתאריך במשפט "אני נוהג לטייל בחודש יוני", על אף שאין בהכרח מדובר בחודש יוני ספציפי.
הערכת איכות התפוקה של מערכת NER, נמדדת בעיקר באמצעות המדדים Recall, Percision וציון F1, הממוצע ההרמוני של האחרונים.
ציונים אלו לוקחים בחשבון את כמות זיהוי חיובי-כוזב, חיובי-אמת, שלילי-כוזב ושלילי-אמת (המוצגים לרוב במטריצת בלבול).
עם זאת, קיים קושי בהערכה זו שכן לעיתים מודל NER יכול לסווג ישות באופן נכון חלקית.
זיהוי רק חלק משם הישות, למשל זיהוי "כהן" מתוך "דוקטור כהן".
זיהוי חלקים מיותרים, למשל זיהוי "של האוניברסיטה העברית", על אף שהמילה "של" אינה חלק משם הישות.
חלוקה שגויה של ישויות סמוכות, למשל, התייחסות ל"סמית', ג'ונס רובינסון" כאל שתי ישויות על אף שמדובר בשלוש.
שגיאה רק בזיהוי הקטגוריה הנכונה (למשל, זיהוי השם של חברת "פורד" כשמו של אדם).
סיווג דומה אך לא מדויק (לדוגמה, "חומר" לעומת "סם", או "בית ספר" לעומת "ארגון").
השימושים המוקדמים במערכות NER החלו בשנות ה-90 והתמקדו בחילוץ שמות ישות בעיקר ממאמרים עיתונאיים ומסמכים צבאיים.
מאוחר יותר, התרחב התחום לחילוץ מתוך סוגים שונים של טקסט לא פורמלי, כמו בלוגים או תמלולי טקסט משיחות טלפון.
מאז סוף שנות ה-90, קיים עניין רב ב-NER בתחומי ביולוגיה מולקולרית, ביואינפורמטיקה ועיבוד שפה טבעית רפואית.
ה"ישויות" אותן התבקש המודל לחלץ בתחומים אלו, היו בעיקר שמות של גנים, תרופות וישויות כימיות.
כיום, אתגרים מרכזיים בפיתוח הענף הם בניית מודלים להתמודדות עם הקשרים מורכבים מבחינה לשונית, כמו טוויטר ושאילתות חיפוש (אשר פעמים רבות אינן נכתבות כמו משפט תקני לשונית).
מאמצים נוספים נוגעים להפחתת התלות במאמן אנושי כדי להביא את המודל לתוצאות טובות.
זיהוי גופות הוא תת-תחום של מקצוע הזיהוי הפלילי העושה שימוש במגוון שיטות מדעיות ולא מדעיות לזיהוי גופה.
זיהוי גופות פורמלי נעשה בדרך כלל על ידי בקשה מבן משפחה או חבר של הקורבן לזהות חזותית את הגופה.
אם גופה לא מפורקת או פגומה בצורה קשה, אדם אחד או יותר שהכיר היטב את הנפטר יכול לאשר חזותית את זהותו.
במקרים רבים משווים החוקרים בין מאפייני הגופה למסמכים תומכים כגון רישיון נהיגה, דרכון או תעודה מזהה עם תמונה.
שיטות מדעיות משמשות במקרים בהם זיהוי רגיל אינו אפשרי.
טכניקות זיהוי מדעיות אלו, כולל אנתרופומטריה, ניתוח עור, רישומים של מבנה השיניים והגנטיקה, מסתמכות על ייחודיותו של כל גוף.
גורמים כמו גודל גוף, משקל, טביעות אצבע וסוג דם פועלים כולם כאינדיקטורים לזיהוי.
מומחי זיהוי פלילי מנתחים את המאפיינים הללו בתהליך הזיהוי של הגופה.
תהליך זה כולל בדרך כלל השוואה בין מידע לפני המוות, מאנשים חיים, או קרובי משפחה או מידע מאדם נעדר עם מידע שלאחר המוות שהושג מהפרט הלא מזוהה המת.
שיטות זיהוי מדעיות מסורתיות פותחו בסוף המאה ה-18 וה-19 אשר אפשרו לחוקרים משפטיים לזהות גופה ללא זיהוי פורמלי.
שיטות אלו כללו ניתוח שיניים, אנתרופומטריה וטביעות אצבע.
רפואת שיניים משפטית שימשה לראשונה בשנת 1776 את פול רוויר, שזיהה את החייל שנהרג ג'וזף וורן על פי שיניו.
האנתרופומטריה הוצגה לראשונה בשנת 1879 על ידי אלפונס ברטיון, שפיתח את מערכת ברטיון המבוססת על מדידות פיזיקליות.
טכניקות זיהוי מדעיות מודרניות החלו להתפתח החל מסוף המאה ה-20 בעקבות התקדמות הטכנולוגיה והמחקר בתחומים אחרים.
שיטות אלו כללו ניתוח של הדפסים שונים של העור ופרופיל DNA.
מדעני זיהוי פלילי הבינו שיש יותר בעור מסתם טביעות אצבע, ושהשימוש בטביעות כף היד והאוזניים יכול אף הוא לסייע בתהליך הזיהוי.
אלק ג'פריס היה החוקר המשפטי הראשון שהשתמש בניתוח DNA למטרת זיהוי גופה בשנת 1984. מאז, בדיקת DNA הפכה פופולרית בתחום הזיהוי הפלילי.
במקרים רבים, אנשים שמתו בזמן שירות בצבא נותרו בלתי מזוהים ובמקרים רבים אף נקברו כאלמונים.
דבר זה נובע מצורות המוות ומקומות המוות הלא שגרתיים בסביבה הצבאית.
גופות של חיילים לא מזוהים מוחזרים לארצם שם נעשות בדיקות מחודשות לזיהויים.
בצה"ל, זיהוי חללים הוא באחריות הרבנות הצבאית.
פקודות מטכ"ל קובעות כי במקרים בהם לא ניתן לבצע זיהוי על פי היכרות אישית, תפנה הרבנות לקבלת חוות דעת מומחים כגון מומחי מז"פ או למפקדת קצין הרפואה הראשי, שבאחריותה פעולות הזיהוי הרפואי.
במלחמת חרבות ברזל, היה עומס רב על המרכז לזיהוי גופות במחנה שורה שליד רמלה, המשמש לרוב לזיהוי גופות חיילים, ואליו הועברו גם גופות אזרחים שזיהוין באחריות משטרת ישראל.
בשל העומס, נוצרו עיכובים בזיהוי חללים, קביעת מותם והודעה למשפחות.
אנתרופומטריה כוללת בחינה של גודל, משקל וממדים של גוף.
ניתוח של ההיבטים הפיזיים יכול להקל על זיהוי אפשרי לפני כל הליכים מדעיים נוספים שיתרחשו.
זה יכול להפחית הוצאות מיותרות שיושקעו בטכנולוגיה מדעית.
אם התוצאות מבדיקות אנתרופומטריות אינן מספיקות, השיטות המדעיות הללו מופעלות על מנת להגביר את דיוק תהליך הזיהוי.
העור מספק לחוקרים משפטיים דרכים לזהות גופה.
לעור מגוון הדפסים ייחודיים לכל אדם.
טביעות אצבע הן הצורה הנפוצה והמוכרת ביותר בתהליך זיהוי הגוף.
הניתוח של טביעות כף היד דומה לזה של טביעות אצבע.
עם זאת, הם גם מספקים מידע על היד הדומיננטית והגיל של הפרט, ששניהם אינדיקטורים מרכזיים לזהות.
היד בעלת ההדפסים הפגועים יותר מוצעת להיות היד הדומיננטית של אדם בגלל השימוש התכוף יותר בה.
גודל היד של אדם יכול להצביע על טווח הגילאים האפשרי של אדם.
ניתן להעריך טביעות אוזניים גם בתהליך זיהוי הגוף.
הדפסת אוזניים היא השיטה הפחות נפוצה לניתוח הדפסה בשל אופייה הגמיש של האוזן.
הדיוק של הדפסי עור יכול להיות מושפע ממגוון גורמים חיצוניים, כגון טמפרטורה, לחות, זמן ו"נשירה טבעית של העור".
רכיבים אלו נחשבים כאשר משתמשים בהדפסי עור כצורה של זיהוי.
אם יש ספק, יתקיים מחקר מדעי נוסף.
בעור יכולים להיות פגמים שעוזרים לזהות גוף, כולל צלקות, כתמי לידה, קעקועים, שומות ואקנה.
טבעם ומיקומם של פגמים אלו הם ייחודיים אצל כל אדם.
הידרדרות העור לאורך זמן ברורה פיזית לעין.
לאדם צעיר ובכושר יש בדרך כלל עור מוצק ועבה.
עם זאת, כאשר אנשים מזדקנים, במיוחד בשנות ה-60 וה-70 לחייהם, העור שלהם מתחיל להידלדל.
מראה העור של האדם יכול להוות אינדיקטור לגילו, שהוא מאפיין משמעותי של זהותו של אדם.
חשיפה לשמש ובחירות אורח חיים הם גורמים נוספים שחוקרים משפטיים לוקחים בחשבון לצד הגיל בעת ניתוח מראה עורו של אדם.
המין משפיע גם על תפיסת העור של האדם.
מבנים תרבותיים וחברתיים נפוצים יכולים להשפיע על קביעת המין של חוקר משפטי.
אלה כוללים את הציפיות משיער הפנים והגוף ואת אורך הציפורניים.
גורמים אלו משמשים יחד עם שיטות זיהוי מדעיות אחרות.
הגזע של אדם יכול לשמש גם כאינדיקטור לזהות.
צבע העור של האדם הוא מזהה ויזואלי של הגזע שלהם.
הנחות אלו מתחזקות על ידי מסמכי זיהוי תומכים ושיטות מדעיות אחרות.
בדיקת שיניים היא שיטה לזיהוי גוף הכוללת השוואה בין רישומי שיניים לפני המוות לאחר המוות, כגון צילומי רנטגן.
הלסת מנותחת כדי לזהות חריגות בשיניים או מחלות כלשהן.
בתרחיש שבו טביעות עור אינן מסוגלות לסייע בתהליך הזיהוי, ניתן להיעזר בבדיקת שיניים.
פעמים רבות משמש זיהוי השיניים לזיהוי גופות שרופות.
הצלחת הזיהוי הדנטלי יכולה להיות מוכתמת אם הפרט עבר חוויה טראומטית פיזית שגרמה לנזק לשיניים וללסתו.
בתרחיש זה, זיהוי DNA משמש בתהליך זיהוי הגוף.
אלק ג'פריס ידוע בתור "האב המייסד של זיהוי ה-DNA".
הוא המציא את פרופיל ה-DNA בשנות ה-80 כדי לסייע בתהליך זיהוי הגוף.
מאז התקדמה שיטת הקלדת ה-DNA במדעי המשפט והתפתחו טכניקות רבות לזיהוי סמני מיקרו-RNA בנוזלי הגוף.
ניתוח DNA כולל השוואה של פרופילי DNA ודגימות DNA.
חוקרים משפטיים מנתחים את השפעת הזמן והרגישות על הופעת המיקרו-RNA כאשר הם קובעים עד כמה ניתן לזהות אותם בנוזלי גוף שונים.
הנוזלים המשמשים לרוב בתהליך זיהוי ה-DNA הם דם וסת, דם ורידי, זרע, רוק והפרשת נרתיק.
תהליך פרופיל ה-DNA כולל מיצוי DNA, כימות DNA ושימוש בטכנולוגיית PCR.
ניתן להפיק DNA ממגוון דגימות, אך במקרים של זיהוי גוף הם נתקלים בעיקר בשרידים ובשיניים של בני אדם, העמידות בפני נזקים ופירוק יותר מאשר שיער, דם ורקמות גוף.
יש לכמת את ה-DNA המופק כדי "להבטיח שהכמות האופטימלית של תבנית DNA מתווספת ל-PCR".
PCR, Polymerase שרשרת, היא הטכנולוגיה המשמשת לצורך העתקת DNA מסוים במבחנה.
שיטה זו כוללת שלושה שלבים; דנטורציה, חישול, הרחבה.
סמני DNA משמשים לזיהוי מאפייני DNA ספציפיים המאפשרים את ההבחנה בין פרטים שונים.
סמנים אלה מנותחים על ידי מדעני זיהוי פלילי בעת זיהוי גופה לא ידועה.
סמני DNA הם גנוטיפ או פנוטיפ.
רצף הדור הבא (NGS) היא שיטת זיהוי הגוף העדכנית ביותר בתחום הגנטיקה.
הצלחת התהליך נובעת מהיכולת שלו "למקד למספר גדול יותר של אמפליקונים של PCR בבדיקה אחת".
גנאלוגיה גנטית שימשה לזיהוי אנשים שנפטרו, חשודים לא ידועים וכן פרטים חיים.
שיטה זו משתמשת ב-Genomics, בטכנולוגיות של מסד נתונים ממוחשב, בגנאלוגיה ולבסוף בפרופיל DNA פורנזי כדי לזהות אדם לא ידוע.
הם מתחילים בקביעת פרופיל ה-DNA של הפרט באמצעות Single Nucleotide Polymorphisms (SNPs) אשר מועלים לאחר מכן למסד נתונים אחד או יותר של DNA המסוגלים להתאים קרובי משפחה.
כמה מסדי נתונים נפוצים כוללים מסדי נתונים GEDmatch, FamilyTreeDNA (FTDNA) ו-D2C.
ברגע שקרוב משפחה מזוהה, קרובי משפחה קרובים יותר טובים יותר (בן דוד שלישי או קרוב יותר), לאחר מכן יכולים גנאלוגים לקבוע את אילן היוחסין באמצעות מידע זמין לציבור, כגון תעודות לידה, תעודות פטירה, תעודות נישואין ועוד.
במקרים של אנשים שנפטרו, הדבר נעשה בדרך כלל באמצעות בדיקת קרבה עם קרוב משפחה חי.
זידאן כעביה הוא פוליטיקאי בדואי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית כעביה-טבאש-חג'אג'רה.
נולד לנהאר וסבחה וגדל בכפר כעביה שב.
למד בבית ספר יסודי בכעביה ובתיכון עירוני נצרת.
לאחר התיכון למד לתואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
בהמשך עבד כמנהל מחלקה להבטחת הכנסה בהמוסד לביטוח לאומי בסניף נצרת.
בספטמבר 2000 התמודד בבחירות לראשות המועצה כעביה-טבאש-חג'אג'רה מול מחמד כעביה ואברהים סלאמנה וניצח עם 51.27% מהקולות לעומת 48.57% לסלאמנה.
ביולי 2004 התמודד לכהונה נוספת אך הפסיד ליאסר טבאש לאחר שקיבל 36.83% מהקולות לעומת 62.73% לטבאש.
בפברואר 2005 כאשר יצחק הרצוג כיהן כשר הבינוי והשיכון מונה ליועץ השר לענייני המגזר הלא יהודי.
ושר הרווחה והשירותים החברתיים, המשיך כעביה בתפקיד זה.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות המועצה מול יאסר טבאש ונבחר לתפקיד לאחר שזכה ב-56.15% מקולות הבוחרים, לעומת 43.85% לטבאש.
בשנים 2008–2013 כיהן כחבר דירקטוריון מפעל הפיס, כנציג החברה הערבית מטעם הוועד הארצי לראשי הרשויות המקומיות הערביות בישראל.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לכהונה נוספת מול מוחמד כעביה, חסן כעביה, ראפע חג'אג'רה ויאסר טבאש.
בסיבוב הראשון של הבחירות קיבל 29.33% מהקולות והעפיל לסיבוב השני מול יאסר טבאש אשר קיבל
עם בחירתו לראשות המועצה, שימש גם כיו"ר פורום ראשי הרשויות הבדואיות בצפון.
כמו כן, היה מיוזמי תוכנית 1480, תוכנית ממשלתית להעצמה ולחיזוק כלכלי-חברתי של היישובים הבדואים בצפון לשנים 2016–2020.
מכהן כחבר הנהלה בארגון "קרן מסירה" הפועל למען אנשים עם מוגבלויות בחברה הערבית בישראל.
הוא נשוי לסאלחה ואב לשישה.
זיהום תרמי הוא שינוי מלאכותי או טבעי של טמפרטורת הסביבה, הגורם להפרת האיזון האקולוגי במערכות אקולוגיות.
שינוי זה נגרם בדרך כלל כתוצאה מפעילות אנושית, כגון הפעלת תחנת כוח המשתמשת במים לקירור ומחזירה אותם כשהם חמים יותר, אך עשוי להיגרם גם מתהליכים טבעיים כמו זרימת לבה.
לזיהום תרמי עלולות להיות השלכות נרחבות על דגים, חרקים, מיקרואורגניזמים ובעלי חיים אחרים, וכן על מארג המזון כולו.
זיהום תרמי נפוץ נגרם על ידי הפעלת תחנת כוח (לדוגמה תחנת כוח גרעינית) בסמיכות למקורות מים.
תחנות אלו משתמשות במי אגמים, נהרות או ימים לצורך קירור מערכותיהן, ולאחר מכן משיבות את המים כשהם חמים יותר.
שינוי זה בטמפרטורת המים משפיע על האיזון האקולוגי ועלול לפגוע במגוון יצורים חיים.
עלייה בטמפרטורת המים עלולה לשבש את מחזורי הרבייה של דגים.
מינים המטילים ביצים בטמפרטורה קרירה עשויים לאבד את יכולת הרבייה בסביבת מים מחוממים.
כאשר מדובר במין שתפוצתו אנדמית, הזיהום התרמי עלול להביא להכחדתו המקומית.
שינוי מלאכותי בטמפרטורה עלול לגרום להופעה מוקדמת של חרקים ביחס לעונות השנה.
במקרים כאלה ייתכן שעדיין אין להם מקורות מזון זמינים, וכתוצאה מכך הם עלולים למות.
בעלי חיים הניזונים מאותם חרקים עלולים גם הם לסבול ממחסור במזון, דבר המשפיע על כלל מארג המזון באזור.
חימום יתר של מים יוצר תנאים נוחים להתרבות מיקרואורגניזמים, שחלקם עלולים להיות מזיקים ואף קטלניים ליצורים החיים במים.
מעבר להשפעה התרמית, תחנות כוח עלולות לפגוע במערכת האקולוגית גם בדרכים נוספות.
במהלך שאיבת המים למערכות הקירור נגרמת לעיתים פגיעה בזואופלנקטון – יצורים מיקרוסקופיים המשמשים חוליה מקשרת בין הפלנקטון הצמחי לבין חסרי חוליות ודגים הניזונים מהם.
מותם של הזואופלנקטונים עלול לגרום להפרת האיזון בכל מערכת אקולוגית ימית או אגמית.
זיהוי תווים אופטי היא טכנולוגיה להמרת תמונה, טקסט מודפס וכתב יד שנסרקו על ידי סורק, למסמך תמליל ממוחשב.
תוכנות לזיהוי תווים אופטי, מתמודדות על פי רוב בהצלחה עם המרה של תמונה בה מצולם או סרוק מסמך מודפס אך רק לעיתים נדירות גם בכתב יד.
התהליך כרוך בזיהוי תו אחרי תו מבין התווים השונים המרכיבים את הטקסט.
שיטות של זיהוי תווים אופטי
את הזיהוי ניתן לבצע בצורות שונות:
התאמה תבניתית – בשיטה זו שומרים על תבניות שונות של האותיות, ומנסים לבדוק איזו מהאותיות היא הדומה ביותר לתבנית.
תיאור מבני – בשיטה זו מחלקים את האות לחלקים שונים ויוצרים תיאור של חלקיה השונים של האות והיחסים שביניהם.
שימוש בלמידת מכונה או רשת עצבית מלאכותית – החל מ־2016 לערך, פתרונות ה־OCR המובילים בעולם נשענים על רשתות נוירונים מלאכותיות או למידה עמוקה.
בגישה זו המכונה לומדת לזהות את התווים על ידי "לימוד" על בסיס התבוננות במיליוני תווים.
יתרונה הגדול של השיטה הוא ביכולת להתאים אותה לכל שפה ולכל "סגנון כתב", כולל כתב יד.
הביצועים של מערכות OCR הפועלות בגישה זו עולים על כל דרך פתרון מסורתית.
כדי למזער את כמות התווים השגויים שנוצרים בתהליך, מפעילה התוכנה לפעמים בדיקה מול מילון.
במקרה זה התוכנה מכילה רובד נוסף שמרכיב את התווים המזוהים למילים שלמות, מחפש כל מילה במילון, ובמקרה שאינו מוצא אותה, מנסה לשנות תווים מסוימים (אלה שבהם ודאות הזיהוי נמוכה) עד שהמילה המזוהה נמצאת באוצר המילים של המילון.
שימוש בטכנולוגיה של זיהוי תווים אופטי, והמרת קובץ גרפי טקסטואלי לקובץ המורכב מתווים, נעשים בדרך כלל לשם המטרות הבאות:
עיבוד מחדש וסידור של התמליל, שילובו בתמליל מודפס עתידי, או הדפסתו מחדש בעיצוב אחר
אחסון נתונים טקסטואליים במחשב, תוך הנגשת האפשרות של חיפוש תוכנם לחיפוש, למשל בתוכנת החיפוש הפנימית או במנועי חיפוש כדוגמת גוגל
הפצת תוכן טקסטואלי עם תוכנה לאחזור מידע
העלאת הטקסט לאתרי אינטרנט, או שליחתו בדואר אלקטרוני
שינוי עיצוב התמליל לשם הפיכתו לנגיש עבור אנשים עם לקויות:
הדפסת התמליל או הצגתו על מרקע המחשב עבור אנשים עם לקות ראייה באותיות גדולות על דף צר, בצבעים בעלי ניגודיות חזקה (למשל צהוב על שחור), תוך הגדלת הרווחים בין המילים או בין השורות ביחס לגודל המילים, תוך ניקוי כתמים מהדף המקורי וכיוצא בזה.
הקראת התמליל על ידי המחשב בעזרת תוכנת הקראה (Text To Speech) עבור עיוורים ודיסלקטים קשים
הזנה למחשב של טופסי נייר באופן ממוכן
זיהוי מספר רישוי של מכוניות בחניונים ובכבישי אגרה
דגימת התמונה כדי למצוא איזה גוון מבדיל בין הטקסט לרקע התמונה.
חיפוש כל הצורות הכהות (או הבהירות) בתמונה ושמירתן במבנה נתונים נניח: רשימה מקושרת.
צורה הנשמרת ברשימה היא רשימה מקושרת המכילה מיקום נקודות מגבול הצורה שנמצאה בתמונה.
זיהוי שורות הטקסט ויישור השורה כך שהאותיות יהיו אופקיות.
שלב זה פותר בעיות של דפים שסריקתם נעשתה בזווית, מה שמקשה על התוכנה לזהות את צורת האותיות בצורה נכונה.
במקרה של טקסט עברי מנוקד מאותר גם הניקוד ונמחק, כדי להקל על זיהוי האותיות עצמן.
הפרדת השורות השלמות לאותיות ומילים על פי מרווחים.
זיהוי הגופן (פונט) שבו הודפס הטקסט, על ידי הפעלת אלגוריתם (איטי) המזהה מאפיינים של גופנים שונים, ובוחר את הגופן הקרוב ביותר.
זיהוי האותיות הבודדות לפי המאפיינים המפרידים בין האותיות בהתאם לגופן הנבחר (זהו שלב מהיר).
חיפוש המילים המזוהות במילון (אופציונלי).
בכל מקרה של מילה שאיננה במילון, מבוצע ניסיון להחליף אותיות באותיות קרובות מבחינת מאפיינים, עד הגעה למילה שנמצאת במילון.
במקרה של מקור שמכיל גם תמונות, יצירת קובץ שבו משולב הטקסט עם התמונות הסרוקות.
חלק ממאפייני האותיות הם פשוטים, כדוגמת מיקומי קווים אופקיים ואנכיים, או משקל השחור בתתי האזורים השונים בתוך הריבוע המכיל את האות, רוחב האות וגובהה, חריגה מעל או מתחת לקו השורה וכדומה.
במקרים בהם המרחק בין מאפייני אותיות דומות הוא גדול יחסית, ההפרדה היא אופטימלית.
במקרים בהם התוכנה היא כזו שמזהה מילים, ניתן להקטין את כמות השגיאות בתהליך אם ניתן לבדוק האם המילה הנבחרת מתאימה לתוכן, כלומר האם במיקום בו היא זוהתה, היא בהקשר סביר לטקסט.
הבנת ההקשר היא מורכבת ונעשית על ידי בדיקה האם המילה ממלאת תפקיד חיבורי הגיוני במשפט, או בשיטות סטטיסטיות – האם המילים בקרבתה מופיעות במקום אחר או במסמכים אחרים ובאיזו הסתברות.
תוכנות זיהוי מתוחכמות בנויות כרשת עצבית, שהיא תהליך תכנותי המבוסס על התנסות ולמידה.
תוכנה כזו מציגה את הטקסט המזוהה למשתמש, שמתקן שגיאות בזיהוי, והתוכנה לומדת את השגיאות ומנסה להקטין את הסיכוי שתחזורנה בעתיד.
ליכולת זו שימוש רק אם סוג הטקסטים שעוברים זיהוי הם דומים מבחינות שונות – גופן הדפסה, גודל אות, אוצר מילים ועוד.
זיהוי כתב יד בשיטות המסורתיות
בזיהוי כתב יד אי אפשר להשתמש באלגוריתם המשווה את מאפייני האות לגופן ולכן משתמשים בשיטות זיהוי אחרות.
אחת מהשיטות היא יצירת תמונה בצורת מלבן (בשחור לבן) של מופעים שונים של אותה אות כתב, לדוגמה: כל שורה מכילה 10 מופעים שונים (תמונות) של אותה אות, וכל שורה מתאימה לאות שונה.
כל מופע של אות חסום במלבן (או במעגל),ומתוח לגובה ולרוחב כך שהוא יתאים בדיוק לגודל מלבן המופע.
כל המלבנים בשורה גודלם קבוע, והם נמצאים במקום קבוע בתמונה.
צבע מופע האות במלבן: שחור, צבע המלבן: לבן, וצבע הרקע: שחור.
כדי למצוא מה מאפיין כל אות, התוכנה מחשבת בזמן הלימוד (השלב האיטי), כמה פעמים נחתכת האות על ידי קו ישר העובר בין שתי נקודות על מלבן החוסם את האות.
התוכנה בונה קובץ של מספרים שלמים, המכיל את התכונות הטובות ביותר להבדלה בין אות אחת לשנייה.
לדוגמה: תכונה מספר 1234 הוא קו החותך את כל מופעי האות שמספרה 15, 3 פעמים, ואת מופעי האות שמספרה 7, 0 פעמים.
בזמן הזיהוי (השלב המהיר) התוכנה יוצרת מלבן חוסם סביב תמונת אות המיועדת לזיהוי, קוראת את קובץ התכונות הטובות ביותר, טוענת את תוכנו במערך, ובודקת כמה פעמים נחתכת האות על ידי הקווים המגדירים את התכונות הטובות ביותר, ולפי הנתונים הללו בודקת לאיזו אות התמונה הזאת מתאימה ביותר.
מיקום נקודה מוגדר על ידי זוג מספרים: אחד מהם קובע היכן היא נמצאת ביחס לרוחב תמונת המופעים, והשני קובע היכן היא נמצאת ביחס לאורכה.
טעינת הקובץ למערך לכאורה היא מיותרת, ומבזבזת זמן ומקום בזיכרון המחשב.
אבל תהליך החיפוש, מהיר במערך מאשר בקובץ.
המערך הוא רב ממדי, בעל 4 ממדים: 2 הממדים הראשונים היא מטריצה ריבועית באורך ורוחב של מספר האותיות, בה כל אות מושוות לאות אחרת.
הממד הבא הוא מספר התכונות החשובות ביותר (נניח: עד 3 תכונות מבדילות באופן מוחלט בין 2 אותיות).
הממד הבא אורכו 3 מספרים: מספר התכונה לדוגמה: ישר מספר 1234, הציון שניתן לאות נניח: 2 שמשמעותו חותך את האות 2 פעמים, והמספר השלישי הציון שניתן לאות המושוות, נניח: 0, שמשמעותו: חותך את האות 0 פעמים.
כשנותנים לתוכנה לחשב באופן אוטומטי מה הן 3 התכונות עם הציון הטוב ביותר, היא נוטה למצוא 3 ישרים הקרובים זה לזה, ובדרך כלל מיצגים את אותה התכונה, ולכן כדי למצוא את 3 התכונות הטובות ביותר נהוג לכתוב שגרה, הבוחרת 3 ישרים המחברים נקודות רחוקות יחסית.
לכל אות נותנים 10 מופעים כמה שאפשר שונים יותר, כדי שהתוכנה תלמד את התכונות המשותפות, ולא תגדיר אות על ידי תכונה מטעה.
לדוגמה: נניח שבכל 10 המופעים של האות 'ג' בכתב, האות נכתבה כשהחלק העליון שלה נוטה ימינה.
בשלב הלימוד התוכנה תיצור קו המקשר שתי נקודות: נקודה על הצלע העליונה של המלבן החוסם את האות, קרוב לפינה הימנית עליונה, ונקודה על אמצע הצלע הימנית של המלבן.
בכל המופעים האות 'ג' לא תיחתך, כתוצאה מכך התוכנה תלמד שהאות 'ג' חלקה העליון נוטה ימינה.
ולכן התוכנה לא תצליח לזהות 'ג' שחלקה העליון קו אנך (אות 'ג' רגילה).
אם אחד ממופעי האות הוא כל כך שונה, שהוא נראה כאילו הוא אות אחרת, הוא לא יאפשר לתוכנה ללמוד את התכונות המאפיינות את האות.
במקרה כזה צריך ליצור בתמונת המופעים, שתי שורות המגדירות את אותה אות: שורה של המופעים הרגילים של אותה אות, ושורה של מופעים הדומים למופע השונה.
בצג המחשב, קו אלכסוני דק, מוצג לפעמים כסדרה של מלבנים הנוגעים זה בזה בפינות.
סביר שאם ננסה לחתוך קו כזה בקו אלכסוני דק אחר, התוצאה תהייה שהקווים לא נחתכו.
כי חיתוך שני קווים, פירושו שבנקודה מסוימת קו אחד עלה על קו אחר, אבל במקרה שלנו לא חייב להיות שבנקודת החיתוך, מלבן מקו אחד עלה על מלבן מקו שני.
לכן בתוכנה כותבים שגרה להרחבת הקו בצורה כזו: עוברים על כל הנקודות בתמונה (שהן בעצם מלבנים קטנים) ואם מוצאים 4 מלבנים צמודים (2 למעלה ו־2 למטה) שמתוכם 2 לבנים ו־2 שחורים, כאשר 2 השחורים נוגעים זה בזה רק בפינה אחת (כלומר עומדים באלכסון), משנים אחד מהמלבנים הלבנים לצבע שחור.
תכונה המתקבלת מקו חיתוך העובר ליד מרכז המלבן החוסם את האות, מקבלת ציון גבוה מתכונה המתקבלת על ידי קו המחבר שתי נקודות בקרבת פינת המלבן.
כי עיקר תכונות האות מוגדרות על ידי מרכזה.
לדוגמה: בין האותיות 'ב', 'ה', 'כ' ו־'פ' בכתב, אפשר להבדיל, בעיקר על פי מרכזם.
כדי לחסוך בזיכרון ולהאיץ את החישוב, מחשבים את טיב התכונה בעזרת חישוב במספרים שלמים ועיגול התוצאה.
לדוגמה: נניח שאות אחת נחתכה בעזרת קו של תכונה מסוימת ב־9 מתוך 10 המופעים.
התוכנה תבצע ממוצע במספרים שלמים:
אבל להגיד שאם במקרה אחד האות לא נחתכה היא לא תיחתך אף פעם זו שגיאה משמעותית.
לכן במקרה זה מעגלים למעלה והתוצאה יוצאת:
התוצאה מלמדת שלא מתחשבים במקרה אחד חריג.
אבל בכל זאת זה לא טוב, כי נראה שהתוכנה תיכשל בזיהוי של אחד מתוך עשרה מקרים!
במציאות הזיהוי הרבה יותר מדויק ממה שנדמה.
כי יש עוד תכונות המגבות במקרה שגוי.
ובנוסף לכך החישוב מדמה את הקריאה של האדם,
כי כשאנו קוראים אנו בהכרתנו מעגלים.
הזיהוי הצורני לא עובד על כל האותיות, למשל הוא לא עוזר להבחין בין האותיות במילה "יון".
לכן יוצרים תמונת מופעי אותיות נוספת, כמו בתמונת מופעי האותיות לזיהוי צורת האות.
בשונה מתמונת המופעים לזיהוי צורה, כל מופע הוא מילה בת 3 אותיות.
כדי שהמחשב יוכל להבחין בין 3 האותיות, האות הנלמדת מוקפת בקו עקום צהוב, ושתי האותיות הנלוות, כל אחת בנפרד, מוקפת בקו עקום כחול.
שלוש האותיות נמתחות בתוך מלבן המופע, כך שהוא יתחלק ל־3 חלקים מבחינת גובהו: בשליש העליון ימצאו חלקי האותיות מעל השורה, באמצע ימצאו חלקי האותיות שבתוך השורה, ובחלק התחתון חלקי האותיות שמתחת השורה.
בשלב הלימוד המחשב יוצר קובץ התכונות הטובות ביותר ביחס לשורה.
האם האות נחתכה על ידי קו מקביל לשורה (האם קו צהוב נחתך?, 16 תכונות בגבהים שונים).
יחס גובה האות לגובה השורה באחוזים (באחוזים, כדי שבקובץ התכונות ישמרו מספרים שלמים.
גובה האות הוא גובה המלבן החוסם אותה).
יחס אורך האות לגובה השורה באחוזים (רוחב האות הוא רוחב המלבן החוסם אותה).
מספר החלקים של האות (באות 'ה' שני חלקים, הספרה '8' מוקפת בקו אחד רציף, ולכן מכילה רק חלק אחד).
האם האות מחוברת לאות שלפניה.
האם האות מחוברת לאות שאחריה.
האם האות נמצאת תמיד (בכל 10 המופעים) בסוף המילה.
האם האות נמצאת תמיד בתחילת המילה.
זיהום נפט נובע משפיכה של כמות נפט רבה אל הסביבה.
המונח מתייחס לרוב להתבקעות מכלית נפט, אך יכול לנבוע מסיבות נוספות, כגון דליפה מאסדת קידוח, באר נפט או מצינור נפט.
לזיהום נפט השלכות סביבתיות חמורות, כגון הרס בתי גידול, הרעלת מזון של אדם ובעלי חיים, הכתמה פיזית של דגים ובעלי כנף ובכך מניעת יכולתם לנשום או לנוע, ועוד.
ניתן לחשב את נפח הנפט הנשפך לים על ידי הכפלת עובי שכבת כתם הנפט בשטחו.
כתם נפט ימי על בעלי חיים
הרוב המכריע של בעלי החיים הנספגים בנפט ימות בסופו של דבר מהשפעותיו השונות.
מחקרים מראים שפחות מאחוז אחד מבעלי החיים שנספגו בנפט ישרוד, אפילו אם נוקה בידי בני אדם.
עם זאת, תועדו מקרים של הצלחה יתרה בהצלת חייהם של בעלי חיים שנפגעו מזיהום נפט.
עיקרי ההשפעות הנפט על בעלי חיים, על הצומח ועל האדם הם כדלקמן:
נפט חודר לתוך סיבי נוצות ולסיבי פרוות בעלי חיים יבשתיים וימיים כאחד.
תפקיד עיקרי של פרווה ושל נוצות הוא בידוד מפני חום וקור.
הנפט פוגע מאוד בבידוד, והופך את בעל החיים פגיע ביותר לפגעי מזג האוויר.
בנוסף, נפט פוגע מאוד ביכולת התנועה של בעלי חיים.
כך, למשל, עוף המכוסה בנפט מאבד את יכולתו לעוף.
בכך הוא מתקשה למצוא מזון או להתחמק מטורפים.
נפט פוגע ביכולת של בעלי חיים לצוף על-פני המים.
לנפט ריח חזק, מה שמטשטש את ריחות הסביבה.
התופעה פוגעת בבעלי חיים שמשתמשים בחוש הריח על-מנת למצוא את צאצאיהם, או בצאצאים למצוא את הוריהם.
צאצא שאבד בגין תופעה זו בסופו של דבר יגווע למוות.
אותה התופעה פוגעת גם בבעלי חיים המשתמשים בחוש הריח על-מנת לחפש מזון.
נפט שנבלע בטעות בידי יצורים ימיים ועופות גורם לנזקים חמורים למערכת העיכול - הכבד והכליות הם אברי הגוף הפגיעים ביותר מבליעת נפט.
הפגיעה ביכולת למצוא מזון, בשילוב עם פגיעה בכבד ובכליות גורמים להתייבשות בעל החיים.
עופות מסוימים חווים שינויים הורמונליים כתוצאה מחשיפה לנפט.
נמצא שנוי בהורמון מחלמן בגוף של עופות.
יצורים דו-חיים רבים נושמים באמצעות עורם, ולא באמצעות אפם.
יצור כזה המכוסה בנפט מאבד את יכולתו לנשום ומת.
נפט עלול לעוור בעלי חיים, ולהותירם חסרי יכולת הגנה עצמית מפני טורפים וכן חסרי יכולת למצוא טרף.
ישנן מספר בקטריות הניזונות מנפט.
שחרור כמות רבה של נפט לים תגרום לריבוי מינים אלה של חד תאיים, על חשבון יצורים אחרים.
תופעה זו מוכרת כחדירת מין פולש.
כתם הנפט שנוצר בים מגיע עם זרמי הים והגלים אל היבשה.
שם הוא מזהם את החופים וסוחף אליהם המוני דגים וציפורים מתים.
הזיהום שנוצר שם מהווה בעיה לא רק לטבע אלא ממיט אסון על משאבי תיירות של עיירות שלמות ונזקיו הכלכליים לעיתים לא ניתנים לאומדן בשל ההפסד הכספי הרב.
נפט החודר אל מי תהום עלול לגרום לזיהום מים ולהופכם לבלתי ראויים לשתייה.
היחס הכמותי בהיבט זה הוא עשר למיליון.
משמע, עשרה ליטרים של נפט מספיקים בשביל לזהם מיליון ליטרים של מים נקיים, ודי בעשר טיפות נפט על מנת לזהם אמבטיה מלאה במי שתייה.
כל הגורמים להרג יצורים ימיים כמפורט בתת-הפרק הקודם, תקפים גם לגבי יצורים יבשתיים.
דליקותו של הנפט עשויה לגרום לשרפה או לפיצוץ שגורמים לנזק נוסף ועשויים להביא לפגיעה קשה בחיי אדם וברכוש כאשר האירוע מתרחש במקום מיושב.
אסון הנפט של אקסון ואלדז: בשנת 1989 עלתה על שרטון מכלית הנפט אקסון ואלדז, שהובילה נפט מאלסקה לקליפורניה, והנפט שהיא הובילה דרומה נשפך לים וגרם לאחד האסונות הסביבתיים הכבדים בתולדות ארצות הברית.
דליפת הנפט במפרץ מקסיקו: דליפת נפט מסיבית ומתמשכת באזור מפרץ מקסיקו בשנת 2010, נחשבת לאסון הסביבתי הגדול ביותר בהיסטוריה.
אסון הרכבת בלק-מגנטיק: ביולי 2013, גרמה תאונת רכבת שבקנדה לדליפת עשרות מיליוני ליטרים של נפט גולמי שהתלקחו, והביאה למותם של עשרות בני אדם ולנזק כבד לבתי העיירה.
דליפת הנפט בשמורת עברונה: בדצמבר 2014 התפוצץ צינור נפט בקו אילת אשקלון של חברת קצא"א, דליפה של 5 מיליון ליטרים נפט אל שמורת ערבת עברונה.
הנפט גרם לנזק סביבתי רב אשר הוא אחד האסונות הגדולים ביותר בתולדות הטבע בישראל.
דליפת הנפט התקיימה בתקופת החורף, למרות האזור המדברי היה קיים החשש ששיטפונות ישטפו את הנפט אל מפרץ אילת ויפגעו בשונית האלמוגים ובמפרץ עצמו.
סיכול השיטפונות התבצע על ידי הנחת מחסומי נפט אשר חסמו את הנפט מלזרום הלאה בנתיב אל אילת.
דליפת הנפט בנורילסק: במאי 2020 דלף סולר ממכל של תחנת הכוח במחוז קרסנויארסק, דליפה של 21 אלף טון נפט אל הנהרות הסמוכים, גרם לנזק סביבתי רב אשר הוא האסון הגדול ביותר בתולדות הטבע ברוסיה.
בפברואר 2019 דלפו כ-80 טון נפט מספינה שעלתה על שרטון באיי שלמה ליד שונית אלמוגים, באזור שהוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
הרשויות חוששות שעוד מאות טונות של נפט יזרמו לים.
ניקוי נפט היא פעולה מסובכת.
בעת ניקוי נפט ישנם מכשולים רבים, בהם סוג הנפט שנשפך, טמפרטורת המים, סוג החוף הפגוע ועוד.
תכונה אחת של נפט היא שהוא קל מן המים ולכן צף על פניהם.
תכונה נוספת של כלל השמנים, ובהם נפט, היא שהם אינם מתערבבים עם מים.
תכונות אלו מקלות מאוד בעת התמודדות עם כתם נפט בים.
להלן מספר טכניקות לניקוי כתם נפט:
שיקום ביולוגי: שימוש במיקרואורגניזמים או בצורות חיים זעירות אחרות לשם פירוק כימי של הנפט.
הקשיה כימית: שימוש בכימיקלים הידרופוביים שגורמים להקשיה של הנפט לחומר דמוי גומי או מוצק למחצה, הצף על פני המים.
כך ניתן בנקל לאסוף אותו באמצעים מכניים כגון רשתות.
שימוש בסקימר: זהו מכשיר מיוחד שייעודו הפרדת שמן ממים.
השימוש בסקימר דורש מים שקטים בכל אורך הניקוי.
שרפה: שריפת הנפט הצף על פני המים היא שיטה יעילה לפירוק מהיר של כתם הנפט.
עם-זאת, ניתן לשרוף נפט הצף על-פני המים רק בתנאי רוח חלשה.
כמו כן, שריפת נפט גורמת לזיהום אוויר.
פיזור כימי: על ידי הוספת פולימר מתאים, ניתן לפזר את כתם השמן.
בכך הנפט נהיה מהול ביותר מים, וריכוזו כחומר רעיל יורד.
עם זאת, ניסויים בתנאי מעבדה מראים כי תהליך זה מעלה ריכוז פחמימנים רעילים בדגים, ועלול לגרום למוות ביצי דגים.
אי-עשיית דבר: במקרים מסוימים, שיטות אגרסיביות לטיפול במפגע הנפט עלולות להיות כה הרסניות, עד כי האפשרות הטובה ביותר היא המתנה עד יעבור זעם.
גרירה: באמצעות רשת ניתן לגרור נפט הצפוף יותר ממים.
שאיבה וצנטריפוגה: ניתן לשאוב את הנפט יחד עם מים אל תוך מכל ייעודי, ולשים את התערובת בתוך צנטריפוגה.
זו מפרידה בין המים לשמן, ולרוב ניתן להשיב את המים העודפים בחזרה לים, אך עדיין עם כמויות מזעריות של שמן.
את השמן ניתן לאסוף כאשר הוא כמעט נקי ממים.
בארצות הברית ישנו תקן המגביל את כמות הנפט שיכול להישפך בחזרה לים בשימוש בשיטה זו.
רמת פגיעות הסביבה לזיהום הנפט
פרט לכמות הנפט שנפלט לסביבה, גם גורמים אחרים משפיעים על רמת הפגיעה הסביבתית.
חשוב מאוד למפות אזורים הרגישים במיוחד לזיהום נפט, על מנת לקבוע סדר עדיפויות בעת ניקוי החוף והן לתכנן את אופן הטיפול במפגע, כמפורט בפרק ניקוי ושיקום בערך זה.
בין הגורמים המשפיעים על רמת הרגישות:
הגורמים הרלוונטיים הם רמת הקושי בניקיון החוף, משך הזמן שהנפט צפוי להישאר בחוף לולא ינוקה, וכמה עולם החי והצומח על החוף רגיש לזיהום.
אזור אשר תלויים בניקיונו בעלי חיים או צמחים בסכנת הכחדה יקבל עדיפות על פני אזור אחר.
כמו כן, בעלי חיים וצמחים הרגישים במיוחד לזיהום נפט יקבלו עדיפות בהצלתם על-פני בעלי חיים אחרים.
שימוש האדם במשאבי הטבע באזור הפגוע
אם לאזור הפגוע חשיבות רבה לאדם, הוא יקבל עדיפות על-פני אזור פחות חשיבות.
כאן ניתן לחלק את סוגי החשיבות לחשיבות היסטורית או תרבותית; חופים הפופולריים לרחצה או פעילות פנאי אחרת; אזורים מסחריים או בשימוש אחר בידי האדם (למשל צבאיים וכדומה); ואזור כרייה של משאבי טבע.
זיהום אוויר הוא שם כולל למצב שבו לאוויר נוספים חומרים כימיים וביולוגיים, שאינם נכללים בהרכבו הטבעי, או שכמותו של מרכיב הנכלל בהרכבו הטבעי עולה יתר על המידה.
המילה "זיהום" משקפת את העובדה שחומרים אלה מזיקים, במידה זו או אחרת, לחי ולצומח.
בשנת 2019, הגדיר ארגון הבריאות העולמי את זיהום האוויר, כאיום הסביבתי הגדול ביותר על בריאות הציבור.
חברת מנתחת ומפרסמת מדי שנה את רשימת הערים בהם נמצאה רמת זיהום האוויר הגבוהה בעולם.
מבין 100 הערים עם זיהום האוויר הרב ביותר בסוף שנת 2020, 88 נמצאות בהודו או בסין, וכל 130 הערים הראשונות ברשימה נמצאות גם הן בין המזרח הרחוק לדרום אסיה.
בהמשך פורסמה באותו אתר מפת העולם לפי זיהום בשנת 2023. כמו כן פורסמה השוואה לשנים 2017-2023
זיהום אוויר נגרם משני סוגים של מקורות: זיהום שמקורו בתופעות טבע (התפרצויות הר געש, שריפות טבעיות ועוד), וזיהום אנתרופוגני - מעשה ידי אדם, הנגרם מתיעוש, מתחבורה ועוד.
אבק ממקורות טבעיים, כדוגמה של אבק חול המגיע ממדבר הסהרה גם לישראל, בעזרת הרוח.
גזים, כגון מתאן, הנפלטים במהלך פעולת העיכול של בעלי חיים (בעיקר בקר וצאן).
עשן שמקורו בשריפות חורש ועשביה טבעיות.
זיהום מעשה ידי אדם (אנתרופוגני)
זיהום כתוצאה משריפת כמויות גדולות של חומרי דלק מזהמים בתחנות כוח – פחם, מזוט וגז טבעי.
זיהום ממתקני תעשייה שונים, מפעלי מתכת, מפעלי פלסטיקה, מפעלים פטרוכימיים, מפעלים לייצור חומרי הדברה ועוד.
הרכב הזיהום משתנה בהתאם לתהליך בכל מפעל.
זיהום משימוש בפחם, בעצים ובדלק להסקה ביתית ולהסקת מבני ציבור (בתי חולים, בנייני משרדים וכו').
זיהום משריפת פסולת חקלאית, והיווצרות גזים ואירוסולים שמקורם בחקלאות, כתוצאה לדוגמה, מריסוס חומרי הדברה.
זיהום משריפת פסולת לרבות זבל עירוני, מוצרי פלסטיקה ומחשבים ישנים, ניילונים, כבלים ואחרים.
זיהום משימוש בדלק באמצעי תחבורה שונים באוויר, בים וביבשה.
זיהום משימוש בחומרים המייצרים אדים רעילים, כמו אדי צבע, רעלנים בעת הכנת אספלט, ועוד.
אינוורסיה היא תופעה מטאורולוגית, שמקצינה את זיהום האוויר שהאדם מייצר.
זוהי תופעה אקלימית בה הטמפרטורה עולה עם הגובה, וזו מהווה קרקע פורייה להצטברות מזהמי אוויר בבסיס האינוורסיה, כלומר קרוב לקרקע.
התופעה משמעותית כשהרוח חלשה, ובתקופות כמו הסתיו, והאביב, בבוקר המוקדם ובערב המאוחר.
על פי הספרות, מזהמי האוויר המזיקים ביותר לבריאות, הם החלקיקים (אלו שקוטרם מגיע עד 2.5 מיקרון, PM2.5) והתרכובות האורגניות הנדיפות.
באשר למזהמים אחרים, קיים דיון נרחב בספרות, כשהתובנות מהשנים האחרונות, הן שהמזהמים האחרים מהווים סימנים עבור מזהמים מזיקים יותר שאינם נמדדים (NOX הם למשל סימנים לחומרים שנפלטים מהתחבורה, אך אינם מנוטרים).
מזהמי אוויר נחלקים לשני סוגים: גזים וחומר חלקיקי.
פחמימנים - תרכובות אורגניות שונות, כדוגמת בנזן, PAH's, 1,3,butadiene,
חלקיקים מסוג PM2.5 (שקוטרם אינו עולה על 2.5 מיקרון)
חלקיקים מסוג PM10 (שקוטרם אינו עולה על 10 מיקרון)
TSP - סה"כ החלקיקים באוויר
אבק (בדרך כלל מתואר על ידי מדד החלקיקים PM10)
תוצרי פליטות משריפת דלקים ייצור החשמל
תוצרי שרפה בלתי מושלמת כפיח ומתכות כגון עופרת, קדמיום, ארסן ומנגן
מחקר על נזקי בריאות מחשיפה לזיהום אוויר
בשנות ה-70 של המאה ה-20, החלה סדרת מחקרי אורך, אשר ניסו להתחקות אחרי הנזקים הנגרמים עקב חשיפה לזיהום האוויר, כדוגמת מחקר "שש הערים" נעשה תקנון למשתנים שעשויים לבלבל, כגון עישון, גיל, מצב סוציואקונומי, ומחקר שהראה את הקשר בין חשיפה לזיהום אוויר בהריון ובין אוטיזם (דצמבר 2014).
על-פי ארגון הבריאות העולמי, נכון לשנת 2019, זיהום האוויר גורם ל-7 מיליון מקרי מוות בשנה, כ-90% מהילדים בעולם חשופים לזיהום אוויר, וכ-80% מבין תושבי הערים שמודדות זיהום אוויר, חשופים לזיהום אשר חורג מעבר לרף אשר נקבע על ידי ארגון הבריאות כמסוכן.
המצב חמור במיוחד בקרב מדינות עניות אשר סובלות ממקרים קיצוניים יותר של זיהום אוויר חמור.
מחקרים רבים הוכיחו את הקשרים הבאים:
קשר בין זיהום אוויר לבין תחלואה לבבית
קשר בין זיהום אוויר וסרטן הריאה.
קשר בין זיהום האוויר וסוגי סרטן אחרים
קשר בין זיהום האוויר ותחלואת ילדים לרבות החמרת אסתמה, יותר ברונכיטיס, יותר דלקות בדרכי הנשימה העליונות (אוזניים וגרון) והתחתונות (דלקות ריאות).
עם זאת, לאורך המחקרים השונים, קבוצות החוקרים שבו והדגישו כי אפקטים אלו נצפו גם מתחת לרמות של התקנים, וכי אין באמת סף בטוח עבור זיהום האוויר.
מחקרים מהעשור השני של המאה ה-21 מרמזים על קשר בין זיהום אוויר לדמנציה.
ביוני 2024 פורסם דו"ח מקיף אודות מצב זיהום האוויר בעולם, המופק מדי שנה על ידי הסוכנות הגנת הסביבה, המכון להשפעות הבריאות והמכון למדדי בריאות והערכה בארצות הברית (State of Global Air Report 2024) .
בדו"ח פורסם ניתוח מקיף של נתונים על איכות האוויר והשפעות הבריאות עבור מדינות ברחבי העולם נכון לשנת 2021.
ניתוח הדו"ח מגלה כי זיהום אוויר היווה 8.1 מיליון מקרי מוות ברחבי העולם בשנת 2021, והפך לגורם הסיכון השני המוביל למוות, כולל לילדים מתחת לגיל חמש.
מכלל מקרי המוות, מחלות לא מדבקות כולל מחלות לב, שבץ מוחי, סוכרת, סרטן ריאות ומחלת ריאות חסימתית כרונית (COPD) מהוות כמעט 90% מנטל המחלה מזיהום אוויר.
אחוז מקרי מוות (לפי סיבה) עקב זיהום אוויר: 43% של מקרי מוות משבץ, 20% ממקרי מוות מסוכרת, 42% של מקרי מוות ממחלות לב איסכמיות, 70% ממקרי מוות COPD, 42% של מקרי מוות מסרטן ריאות, 48% של מקרי מוות מזיהום בדרכי הנשימה התחתונה, 33% של מקרי מוות של יילודים.
בשנת 2021, יותר מ-700,000 מקרי מוות בילדים מתחת לגיל 5 נקשרו לזיהום אוויר.
מה שהופך אותה לגורם הסיכון השני המוביל למוות בעולם עבור קבוצת גיל זו, לאחר תת-תזונה.
500,000 ממקרי המוות של ילדים אלה, היו קשורים לזיהום אוויר ביתי עקב בישול בפנים הבית עם דלקים מזהמים, בעיקר באפריקה ובאסיה.
מחקר חדש בפורסם בפברואר 2025, בכתב העת מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, על ידי מדענים מהמכון הלאומי לסרטן בארצות הברית, פרסם נתונים חדשים על מוטציות חדשות שהתגלו בחולי סרטן שכלל לא עישנו, אך נחשפו לזיהום אוויר בסביבתם.
במחקר מצאו כי בגידולים של חולים באזורים מזוהמים בזיהו אוויר גבוה, היו הרבה יותר מוטציות גנטיות מאשר בגידולים באזורים עם אוויר נקי יותר, והציגו מגוון של מוטציות, כולל דפוסים הנמצאים בדרך כלל אצל מעשנים.
הם ניתחו את גידולי הריאה של 871 איש לא מעשנים מ-28 מוקדים בארבע יבשות שונות בעולם.
המחקר הוא חלק מפרויקט גדול יותר שמוביל לנדי בנושא סרטן ריאות בקרב לא מעשנים, הנקרא מחקר שרלוק-לונג.
זיהום אוויר הוא סכנה חמורה לבריאות הציבור, ההולכת ונעשית חמורה יותר ככל ששינויי האקלים מביאים לעלייה בשריפות יער, בצורת וחום קיצוני.
איגוד הריאות האמריקאי מצא מוקדם יותר השנה שכמעט מחצית מהמדינה חיה ברמות זיהום מסוכנות, עלייה דרסטית לעומת נתוני השנה שעברה.
זיהום אוויר קשור למגוון נזקים בריאותיים וכבר נחשב לגורם השני לסרטן ריאות.
ראוי לציין כי המחקר מצא עלייה חזקה יותר במוטציות עקב זיהום אוויר, מאשר מחשיפה לעישון פסיבי.
המחברים ציינו כי פער זה עשוי להחמיר עקב חוסר האמינות של נתוני הסקר שנאספו על ידי חולים, אשר מדווחים בעצמם על חשיפתם לעישון פסיבי בדיוק משתנה.
המחקר מתווסף למחקר שנערך לאחרונה על השפעות סביבתיות ואקלימיות על בריאות הריאות.
מאמר שפורסם בכתב העת Nature במרץ, מצא כי התחממות כדור הארץ עשויה לתרום להתייבשות ודלקת בדרכי הנשימה האנושיות, דבר שעלול להחריף מחלות ריאה, והציע כי רוב האמריקאים יתמודדו עם סיכון מוגבר לדלקת בדרכי הנשימה עד המחצית השנייה של המאה הנוכחית.
מלבד מדידה ישירה, ניתן להעריך את מידת זיהום האוויר במקום מסוים על בסיס חישוב.
ניתן למדוד את קצב יצירת מזהמי האוויר במקור הפליטה ישירות באמצעות דיגום או להעריך אותו באמצעות מקדמי פליטה ואז להשתמש במודל פיזור מזהמים כדי לחשב את התפלגות המזהמים במרחק, לאחר הסעתם ממקור הפליטה בתנאים המטאורולוגיים השונים.
חישוב פיזור המזהמים על פי מודלים
בשיטה זו ממפים את מקורות הזיהום, שיכולים להיות אנתרופוגנים (מפעלים, תחבורה ועוד) ומקורות טבעיים כמו אבק מדברי.
מקורות הזיהום מוסעים לפי כיווני הרוחות ומצב היציבות אשר נלקחים ממודלי מזג אוויר או מדידות.
שיטה זו יוצרת למעשה, גם תחזית של זיהום האוויר.
חלק מהמזהמים עוברים גם אינטראקציות כימיות שמחושבות במודלים, כמו חלק מתחמוצות החנקן ההופכות לאוזון בנוכחות קרינת שמש.
חישוב פיזור המזהמים על פי תחנות מדידה
תחנות למדידת זיהום אוויר הפזורות ברחבי המדינה, מספקות ערכי מדידה, אותם ניתן להציג במפת ערכים.
כמו-כן, ניתן לעבד את המידע ולהציג באמצעות אינטרפולציה גם את הערכים בין תחנות המדידה.
בשיטה זו מציגים רק את זיהום הרקע באטמוספירה, ללא התייחסות למקורות הזיהום, כי לא ממקמים תחנות מדידה בקרבת מקורות הזיהום.
גורמים המשפיעים על ריכוז המזהמים
משך זמן הפיזור, פיזור רגעי או מתמשך
קצב הריאקציה עם חומרים אחרים ועם קרינת השמש
צורת תכסית השטח, הכולל הן את הטופוגרפיה והן את צורת הבניינים
בגלל השונות הגדולה של ריכוזי המזהמים מציגים את הערכים הממוצעים שלהם, המיצוע יכול להיות מיצוע בזמן, למשל, מה הריכוז הממוצע בשעה מסוימת, או ביום מסוים והמיצוע יכול להיות במרחב, ממוצע של 1 ק"מ רבוע או של 9 ק"מ רבוע.
ככל שיחידת המיצוע יותר קטנה, ניתן לקבל ערכים יותר גבוהים.
קיימות מספר מערכות תקנים למניעת זיהום אוויר: בכל תקן מוגדרת שיטת המדידה והיחידות בהן נמדדת רמת הזיהום.
רמת ריכוזי מזהמים בסביבה רגילה: כמות המזהם המקסימלית ליחידת נפח - ייחודית לכל סוג מזהם.
הרמה שממנה אסור לחרוג רוב הזמן וכן, כמה מהזמן מותר לחרוג מהתקן (בדרך כלל 1%) ולאיזו רמה.
רמת ריכוזי מזהמים בסביבת עבודה: בהנחה שהמצויים בסביבה זו הם אנשים בוגרים, צעירים ובריאים.
רמות פליטה: רמת תכולת המזהם בגזי הפליטה הנמדדת במוצא הפליטה.
למשל, רמות פחמימנים ופחמן החד-חמצני במפלט המכונית.
בדיקה שעוברים מדי שנה במבחן השנתי של הרכב.
כמות הזיהום: גישה חדשה המבוססת על העקרונות: "המזהם - ישלם" ו"האטמוספירה אינה משאב בלתי-מוגבל".
לכל מפעל יש רשות לזהם עד כמות מסוימת.
מצד שני אם רמת הזיהום לא מגיעה לתקן, אפשר למכור את כמות הזיהום השייורית למפעל שמזהם.
גישה זו מעודדת הפחתת זיהומים, ומענישה את המזהמים החמורים.
צו אישי: כאשר מפעל מהווה מפגע סביבתי, ניתן להוציא צו נגד מנהל המפעל, המחייב אותו אישית לנקוט באמצעי מניעה מתאימים, ואם המפעל יחרוג - ייענש אותו מנהל אישית.
ביולי 2021, נמדדו ערכי זיהום גבוהים במנהטן - 157, כאשר 100 הוא הגבול, שמעליו האוויר נחשב כמסוכן לבריאות.
נכון לתקופה זו רק בכלכותה שבהודו ובלימה שבפרו איכות האוויר גרועה יותר.
הזיהום שאפף את ניו יורק, נוצר משריפות גדולות במערב ארצות הברית, שיצרו כמויות עשן אדירות, אשר נעו למרחק אלפי קילומטרים ועטפו את המזרח באובך כבד.
העשן גרם לשמיים מעורפלים ולצניחת איכות האוויר בערים נוספות, בפילדלפיה, בוושינגטון הבירה, בפיטסבורג ובטורונטו, ואף גרם לירח להיראות אדום.
ביוני 2023 דווח כי ניו יורק הגיעה לרמת "מסוכנות" ועקפה את דהלי בדירוג הערים בעלות הזיהום הגבוה בעולם, זאת בעקבות שריפות שפרצו בקנדה.
לפי סקר מדדי איכות החיים של הלמ"ס לשנת 2022, כ-2,500 איש מתים מזיהום אוויר בישראל מדי שנה.
בינואר שנת 2025 פורסם דו"ח מטעם משרד הבריאות ומשרד להגנה הסביבה, הנקרא "השפעות בריאותיות של זיהום אוויר בישראל - תמותה מוקדמת ואובדן שנות חיים".
הדו"ח נערך על ידי הד"ר אילן לוי, מרכז בכיר באגף מניעת זיהום אוויר ואסבסט במשרד להגנת הסביבה, והד"ר איזבלה קרקיס, מנהלת המחלקה לאפידמיולוגיה סביבתית באגף לאפידמיולוגיה, חטיבת בריאות הציבור במשרד הבריאות.
הניתוח נעשה עבור כל שנה בנפרד, עבור השנים 2015- 2023, ומציג נתונים לפיהם בשנת 2023 מצאו את מותם כתוצאה מחשיפה לשלושה מזהמי אוויר נפוצים בלבד, 5,510 ישראלים.
שלושת מזהמי אוויר שנחקרו הם: חלקיקים נשימים עדינים (PM2.5), חנקן דו-חמצני (NO2) ואוזון (O3).
הדו"ח לא כולל תמותה כתוצאה מחשיפה למזהמי אוויר אחרים (כמו חומרים מסרטנים).
בשנת 2023, מספר מקרי המוות המוקדם כתוצאה מחשיפה לחלקיקים נשימים הוא 4,699 (לעומת חומר חלקיקי של כ-2,000 בשנה עד כה) ובשילוב עם חנקן דו-חמצני ואוזון, המספר הוא 5,510 מקרי מוות מוקדם.
באותה השנה, 2023, מקרי התמותה המוקדמת משמעותם אובדן של 66,576 שנות חיים משלושת המזהמים יחדיו.
הניתוח מתעלם מהשפעות מזיקות נוספות, כמו תחלואה קשה מסוגים שונים, עומס על מערכת הבריאות ואובדן ימי עובדה למשק.
בפרסום נפרד של חוקרים ממשרד הבריאות לשנת 2015, הוערך מספר מקרי המוות המוקדם כתוצאה מחשיפה לחלקיקים בין 2,253-1,609 מקרי מוות מוקדם, בעוד שעל פי הדוח הנוכחי מספר מקרי המוות לאותה השנה הוא 5,375. כאמור, בעקבות השינוי במתודולוגיה.
מספר מקרי המוות המוקדם המוסברים על ידי חשיפה למזהמי האוויר מעל ערך הסף הנקבע נע בטווח של 5,375-3,931 מקרי מוות בשנה כתוצאה מחשיפה לחלקיקים נשימים עדינים PM2.5, 628-346 מקרים כתוצאה מחשיפה לחנקן דו-חמצני ו-348-575 מקרים כתוצאה מחשיפה לאוזון.
סך כל מקרי התמותה המשולבת משלושת המזהמים נעה בין 4,641 ל-6,166 מקרי מוות מוקדם מדי שנה בשנה בישראל בשנים 2015–2023.
בשל מיקומה הגאוגרפי של מדינת ישראל, האוכלוסייה בה חשופה להסעת אבק מדברי ולריכוזים גבוהים של חלקיקים לאורך מרבית ימות השנה.
נוסף על כך, קרינת השמש החזקה והטמפרטורות הגבוהות בישראל תורמות לריכוזים גבוהים של אוזון.
תנאים אלו מוסיפים אתגרים באמצעים שעל המדינה לנקוט ביחס למדינות אחרות, על מנת לצמצם ככל האפשר את ההשפעות השליליות של זיהום האוויר על בריאות האוכלוסייה.
הרשות הממלכתית אשר פועלת בנושא בישראל היא אגף איכות האוויר שבמשרד להגנת הסביבה.
המשרד להגנת הסביבה מפעיל את מערך הניטור האוויר הארצי, פורטל אינטרנטי בו ניתן ללמוד על זיהום האוויר בתחנות רבות בישראל.
בפברואר 2019, החל המשרד להגנת הסביבה לחפש טכנולוגיות חדשות לניטור האוויר, תוך התמקדות בסביבתם של מתחמים תעשייתיים.
המשרד טען כי צעד זה בא על מנת לשפר את יכולת הזיהוי והניטור של פליטות עשן שחור וחומרים מזהמי אוויר ממקורות לא מוקדיים, ומתוך אי הסתפקות בטכנולוגיות, שנמצאות בשימוש בחו"ל.
זיהום האוויר בולט במיוחד בערים גדולות, עקב ריבוי כלי הרכב ומפעלי התעשייה בהן.
ערים הנודעות בערפיח המכסה אותן הן לוס אנג'לס, סנטיאגו דה צ'ילה ובואנוס איירס.
בישראל בולט זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה, אך דווקא שם עיקר הזיהום נובע מהפעילות התעשייתית הענפה לרבות זיקוק נפט ויצירת חשמל.
מתקני תעשייה ויצור חשמל בולטים נוספים, הם הפארק התעשייתי ברמת חובב, ליד באר שבע.
מלבד אלו, קיימים גם בית הזיקוק באשדוד, שם גם מזקקים גז טבעי, וכן גם תחנות כוח כגון בחדרה, באליקים, באלון תבור, ובאשקלון.
מתקן נוסף הוא מפעל נשר רמלה בשל זיהום האוויר חריג ומטרדי האבק והריח.
בדצמבר 2023 אושרה התכנית תמ"א 75 (שער המפרץ) להפיכת יעוד הקרקע של מפרץ חיפה מאזור תעשייה למגורים, ובכך למנוע הקמת מפעלים מזהמים נוספים.
ביום כיפור, כאשר מכוניות ומשאיות חדלות לנסוע, אכן יורדות כמויות הזיהום מה-NOX, שהם המזהמים המזוהים יותר עם תחבורה.
במהלך יום הכיפורים לקראת צאת הצום ניכרת ירידה משמעותית בריכוזי הנוקסים, כך למשל, ביום הכיפורים תשע"ג (ספטמבר 2012) ריכוזי תחמוצות החנקן, שנמדדו בתחנת הניטור התחבורתית הצמודה לכביש בעיר התחתית בחיפה, עמדו על ערכים שבין 1 ל-4 חלקיקים לביליון (חל"ב) ובגוש דן עמדו ריכוזי החלקיקים על 1–9 חל"ב.
ביום המחרת, יום עבודה רגיל במשק, הניטור הראה 203 חל"ב בעיר התחתית של חיפה ו-188 בגוש דן.
תופעה דומה, אם כי בשיעורים נמוכים יותר, נצפית בהשוואת הזיהום בסוף השבוע מול הנתונים מימי החול.
חקיקה בישראל - חוק אוויר נקי 2008
במדינות העולם נהוגה חקיקה במטרה להגן מפני זיהום האוויר.
בשנת 2008. נחקק בישראל, חוק אוויר נקי, שקודם על ידי מספר חברי כנסת ועמותת אדם טבע ודין.
יחד עם הצדדים הטובים בחוק, המסדירים את הרמות הסביבתיות המותרות ל-28 חומרים, קיימים גם חסרונות לחוק הישראלי: נעדרים בו חומרים רבים אחרים, שנחשבים למסרטנים וודאיים לאדם, על פי מדד הארגון הבריאות העולמי.
אלה הוזכרו במסמך מקדים המכונה "דו"ח אלמוג", המוכר בשמו המלא: "דין וחשבון הוועדה לקביעת ערכי ייחוס סביבתיים למזהמים כימיים באוויר", שהווה בסיס לתקנות חוק אוויר נקי.
יש לזכור, כי תקנות הסביבה, שנקבעו לפי "תקני אלמוג", מדברות על כך שחשיפה למזהמים, כל אחד לחוד, ברמת התקן שהם קבעו תביא על כל 100,000 איש חשופים לאורך 70 שנה, מקרה סרטן אחד.
במציאות, אין אנשים נחשפים למזהמים לחוד, אלא לכמה מזהמים יחד, וחשיפות אלו מצטרפות לחשיפותיהם התעסוקתיות והאישיות האחרות.
בנוסף, תקני האוויר מבוססים על מחקרי עובדים, ואלו לא תמיד כללו בהם נשים.
בנוסף, מחקרים רבים משני העשורים האחרונים מלמדים כי אין באמת רמות בטוחות למזהמים, כך שהתקנים הקיימים בישראל הם פשרה טובה יותר או פחות בין הרצוי למצוי, ולאו דווקא חומת מגן אמיתית בפני תחלואה.
מלבד זאת, היישום של החוק לוקה בחסר.
עם זאת, אושרה בישראל "התוכנית הלאומית למניעת זיהום אוויר", וזהו צעד חיובי בכיוון הלוחמה בזיהום האוויר.
ב-14 במאי 2014 פורסם דוח מבקר המדינה על מצב זיהום האוויר בישראל.
מהדוח עולה כי חוק אוויר נקי מיושם באופן חלקי בלבד.
אמצעים לניטור זיהום אוויר ישראל
תחנות הניטור (AQM - Air Quality Monitor) מודדות סוגים של מזהמי אוויר באופן רציף.
התחנות מודדות את סוגי המזהמים העיקריים, שנקבעו ברגולציה של ארגוני איכות הסביבה המובילים בעולם, ושאומצה על ידי מדינת ישראל.
אולם, יש מזהמי אוויר, שאינם מנוטרים בתחנות הניטור.
תחנות הניטור ממוקמות בתוך מבנים שגודלם 2.5x3.0x2.5 מטר.
מיקום המבנים נקבע על ידי מומחים בנושאים איכות הסביבה וזיהום אוויר, ומשיקולים נוספים, כגון: פיזור אוכלוסין, מקורות זיהום, פיזור אוויר מסביב לתחנה ועוד.
דגימת האוויר נאספת דרך מערכת הדגימה, באמצעות סעפת היניקה השואבת אותה לתוכה.
דוגמת האוויר מנותבת למדידה במכשירי ניטור מזהמי אוויר שונים בצינורות טפלון.
מאגר הנתונים הממוחשב של ממוצעי הזיהום כל 5 דקות, נשלח למאגר נתונים של גוף מנטר הכפוף להנחיות מערך הניטור הארצי, כך שלאחר שמתבצעות כל המדידות, מתקבלת תמונה רחבה של זיהום האוויר באזור.
ישנם שלושה סוגים של תחנות ניטור זיהום אוויר: כלליות, תחבורתיות ותעשייתיות.
תחנות כלליות - ממוקמות באזורים עירוניים או בשטחים פתוחים, בגובה קרקע או על גגות מבני ציבור, בהתאם להוראות הדירקטיבה האירופאית ומטרתן למדוד את ריכוז מזהמי האוויר בסביבתן.
תחנות אלו מייצגות את זיהום הרקע באוויר ואינן יכולות תמיד למדוד זיהום ממקור קרוב בגלל כיווני הרוחות המשתנות.
תחנות תחבורתיות - ממוקמות בקרבה לכבישים ראשיים ועמוסים בגובה הכביש.
מטרתן למדוד את כמות הזיהום הנפלט מרכבים, ולרמת החשיפה של אנשים אליו.
תחנות תעשייתית - ממוקמות בשטח המפעל, ומיועדות לניטור ריכוזים של מזהמים ספציפיים הנפלטים ממקורות פליטה נייחים.
בעשור השני של המאה ה-21, מאפשרת התקדמות הטכנולוגיה ייצור חיישנים קטנים, זולים ומגוונים, המסוגלים לבצע מדידות של זיהום אוויר.
הם קטנים יותר, ולכן ניתן להשתמש בהם במבחר אפשרויות, מצבים ומחקרים.
ניתן לכייל אותם, ובכך להתגבר על מכשול איכות המידע במידה מסוימת.
הם זולים יותר, ולכן כל אחד יכול לקנות חיישן כזה ולהשתמש בו למטרותיו (לשימושים ביתיים לדוגמה).
מכיוון שניתן לקנות כמות גדולה של חיישנים, ניתן גם להשתמש בהם בתור רשת (WDESN) של חיישנים.
ובתור רשת ניתן להפיק מהם מידע רב הרבה יותר, ואפילו לכייל אותם בעזרת שיטות מתמטיות מסוימות.
חסרונם באי דיוק, ביחס לתחנות הניטור (AQM) הגדולות, היקרות, הלא מגוונות והמאוד מדויקות, ששימושן נפוץ על מנת לנטר זיהום אוויר בערים למטרות רגולציה.
קיימת אפשרות לדגום את האוויר בשקיות מיוחדות ואותן להביא אחר כך למעבדה בה מתבצעות אנליזות כימיות של האוויר, יתרונותיה של שיטה זו היא ביכולתה למדוד סוגי מזהמים רבים והן ביכולתה למדוד ריכוזים נמוכים אולם שיטה זו היא יקרה ולכן השימוש בה הוא באופן חד פעמי ולא רציף.
ארגונים הפועלים לצמצום זיהום האוויר בישראל
ארגונים ציבוריים שונים פועלים לצמצום זיהום האוויר.
בין הארגונים הישראליים המובילים שפועלים בנושא נמנים: "הקואליציה לבריאות הציבור", "מגמה ירוקה", "אדם טבע ודין" ואחרים.
פעיל בולט במיוחד בתחום זיהום האוויר בישראל, היה ד"ר ג'אמס קריקון, שניהל מאבק עיקש למען תושבי מפרץ חיפה והקריות.
בנוסף פעילי סביבה רבים פועלים בתחומים של חינוך ואמנות לצמצום נזקי זיהום האוויר.
בנוסף לכך נערכות תערוכות אמנות בארץ, במטרה להעלות את המודעות לבעיית זיהום האוויר ושינויי האקלים.
צעדים להגברת המודעות ולצמצום זיהום האוויר בישראל
הגידול בזיהום האוויר בחברה המודרנית המתועשת, הביא להגברת המודעות לבעיה זו, ולנקיטת צעדים לצמצומה.
חקיקת חוק אוויר נקי, התשס"ח-2008.
העלאת המודעות הציבורית: למשל, הצגת מפות במקומות ציבוריים בהן מוצגות בזמן אמת רמות זיהום האוויר באזורים שונים.
שיתופי פעולה של המשרד להגנת הסביבה, באמצעות "חוק אוויר נקי" עם חברות פרטיות כדוגמת בריזומיטר (Breezometer) שפיתחה אלגוריתם מתקדם כדי להציג לאזרחים זיהום אוויר ברמת הרחוב ובזמן אמת באפליקציה סלולרית נוחה
קידום מדיניות בריאות סביבה מניעתית.
עמותת "הקואליציה לבריאות הציבור", עסקה רבות בכתיבת דו"חות רלוונטיים לזיהום אוויר בישראל בכלל ובמפרץ חיפה בפרט.