tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מבחינה קלינית, אוטם שריר הלב מסווג לפי המאפיינים שהוא מציג בבדיקת האק"ג בשלבים שונים מתחילת הופעתו.
אם ניכרת באק"ג הרמה של מקטע ST בשלבים הראשונים של האוטם, האוטם מסווג כאוטם שריר הלב עם הרמת ST (ST elevation myocardial infarction, ובראשי תיבות: STEMI).
אם לא ניכרת הרמה, האוטם מסווג כאוטם בשריר הלב ללא הרמת ST (non-ST elevation myocardial infarction, ובראשי תיבות: NSTEMI).
בהמשך, אם ניכר גל Q פתולוגי בשלבים מאוחרים יותר של האוטם, האוטם מסווג כאוטם שריר הלב עם גל Q (Q wave myocardial infarction, ובראשי תיבות: QwMI).
אם גל כזה אינו נראה באק"ג, האוטם מסווג כאוטם שריר הלב ללא גל Q (non-Q wave myocardial infarction, ובראשי תיבות: NQMI).
STEMI מוביל ברוב הגדול של המקרים ל-QwMI, בעוד NSTEMI מוביל ברוב הגדול של המקרים ל-NQMI, לכן לעיתים מונחים אלה משמשים כמונחים נרדפים, אף שאינם תמיד כך.
מסמך קונצנזוס לשנת 2007 מסווג את אוטם שריר הלב לחמישה סוגים:
סוג תיאור 1 אוטם שריר הלב ספונטני הקשור באיסכמיה כתוצאה מאירוע כלילי ראשוני, כגון שחיקת רובד טרשתי או קרע, הופעת סדקים או בתירה.
2 אוטם שריר הלב משני לאיסכמיה בשל דרישת חמצן גבוהה או אספקת חמצן נמוכה, דוגמת עווית בעורק כלילי, תסחיף כלילי, אנמיה, הפרעות קצב, יתר לחץ דם או לחץ דם נמוך.
4 קשור בצנתור כלילי או בהצבת תומכן.4a – קשור בצנתור כלילי.4b – קשור בקריש סביב תומכן, כפי שאושר באנגיוגרפיה או בנתיחה שלאחר המוות.
מעל 3 מיליון אנשים מדי שנה חווים אוטם שריר הלב מסוג STEMI ברחבי העולם, ועוד 4 מיליון אנשים חווים אוטם מסוג NSTEMI.
בשל הגברת יעילות המניעה והטיפול ירד שיעור מקרי המוות ממחלות לב איסכמיות במדינות מפותחות, אף ששליש ממקרי המוות בארצות הברית בשנת 2008 נבעו ממחלת לב וכלי דם.
לעומת זאת, מחלת לב איסכמית הולכת ונפוצה כסיבת מוות במדינות מתפתחות.
אוטם טרנסמורלי של שריר הלב מתרחש לרוב כאשר זרימת הדם באחד מכלי הדם הכליליים המספקים את שריר הלב פוחתת באופן חד כתוצאה מחסימה של הכלי על ידי קריש דם שנבנה על פני רובד טרשתי שנקרע.
הרבדים הטרשתיים בכלי הדם, הנוצרים כחלק ממחלת טרשת העורקים, נבנים לאורך שנים, והם מורכבים מליבה שומנית שבה כולסטרול העטויה כיפה סיבית ובתוכה תאי דם לבנים, לרבות מקרופאגים.
לא כל הרבדים הטרשתיים נקרעים ומביאים לתהליך בו נוצר קריש דם באזור זה.
נמצא כי הרבדים המועדים לפורענות הם רבדים בלתי יציבים, אשר עתירים בליבה שומנית אתרוגנית ובעלי שכבה דקה ולא יציבה יחסית של כיפה סיבית, אשר אם נקרעת גורמת להגעת טסיות דם לאזור ולתחילת התהליך של יצירת קריש דם.
הטסיות מצטברות זו על גבי זו, תוך שפעול של תהליך הקרישה, במהלכו פקטור VII ופקטור X מביאים להפיכת פרותרומבין לתרומבין, אשר בתורו הופך פיברינוגן לפיברין ומייצב את קריש הדם.
התוצאה היא חסימה של כלי הדם לחלוטין במקרה של STEMI, או בחלקו במקרה של NSTEMI.
באוטם סובאנדוקרדיאלי הרובד הטרשתי אמנם יציב ולא נקרע, אך הוא חוסם שטח גדול של יותר משני שלישים מחלל העורק כך שאין די באספקת הדם ללב כדי לספק את דרישתו, שעשויה לגדול במצבים מסוימים.
כתוצאה מכך נוצר נמק בשכבת הסובאנדוקרד, המרוחקת מן העורקים ומועדת יותר לאיסכמיה.
לעיתים ייתכן אוטם סובאנדוקרדיאלי בעקבות עורק שנחסם על ידי קריש, אלא שהקריש אז מתמוסס ספונטנית בקצב מהיר מספיק כדי שלא יתפתח אוטם ביותר מחצי משכבת שריר הלב.
כמו כן, ישנם מקרים של לחץ דם נמוך או הלם הגורמים לירידה באספקת הדם ללב עד כדי אוטם סובאנדוקרדיאלי.
צורתו של האוטם הטרנסמורלי משתנה בחלוף הזמן מעת החסימה.
כ-6–12 שעות מן החסימה לא ניכרים שינויים נמקיים ברקמת שריר הלב, הגם שאירע לה כבר נזק.
כן ניכרים שינויים של איסכמיה, אשר בהסתכלות מיקרוסקופית נראים בצורתם הגלית של סיבי השריר, יחד עם ניוון הידרופי המלווה ביצירת בועיות עם נוזלים שנראות כחורים בחתך רוחב.
כיממה לאחר האוטם רואים נמק טרי ברקמה, הנראה מקרוסקופית כאזור בהיר ומיקרוסקופית כתאים חסרי גרעין.
לאחר יממה ועד שלושה ימים מן האוטם הנמק הופך למתקדם, כאשר יותר סיבים מאבדים את הגרעין שלהם ואת פִּסְפּוּס הרוחב המאפיין אותם.
נויטרופילים נכנסים אז לרקמה ומופיעים פסים חסרי צורה לרוחב הסיבים.
בין שלושה ימים לשבוע מן האוטם הנמק מתחיל להתפרק והדופן הנמקית מתרככת.
זאת, כתוצאה מפירוק של הנויטרופילים ושפיכת תכולתם, המפרקת את הסביבה וגורמת להתרככותה.
הנמק מקבל צבע צהוב ובגבולותיו מופיעים דימומים.
מיקרוסקופית כבר לא רואים מרכיבים סיביים באזור האוטם.
מתום השבוע הראשון עד תום השבוע השלישי מתפתחת רקמת גרעון, הכוללת מקרופאגים, כלי דם קטנים ופיברובלסטים.
לאחר שלושה שבועות נוצרת צלקת באזור האוטם, ורקמת השריר מוחלפת ברקמת חיבור.
לאחר חודשיים הצלקת שמתקבלת כבר לא משתנה.
אצל גברים, כאב בחזה הוא הסימן השכיח ביותר במחלת לב איסכמית בכלל ובאוטם שריר הלב בפרט.
הכאב הוא כאב עמוק ולוחץ, שמקנה תחושה של דבר היושב ולוחץ על הלב, ולעיתים הוא מתואר כתחושת "שרפה" או "דקירה".
הכאב מתרחש לרוב בשעת מנוחה והוא כאב חריף יותר וארוך יותר מאשר הכאב או חוסר הנוחות המתוארים בתעוקת לב.
לרוב, הכאב מתפתח בבית החזה המרכזי ולעיתים מקרין לזרועות.
הקרנת כאב יכולה להיות גם לרום הבטן, לגב, ללסת התחתונה ולצוואר.
הכאב מלווה לרוב בחולשה, בעייפות, בבחילות, בהזעה, בחיוורון, ולעיתים בהקאות ובחרדה.
אצל נשים, מבוגרים וחולי סוכרת הכאב איננו טיפוסי ולעיתים התסמינים פחות מורגשים.
מחקר מ-2003 מצא שהתסמינים המוקדמים (יותר מחודש לפני האירוע) הבולטים ביותר אצל נשים הם עייפות (70.7% מהנשים שנבדקו), הפרעות בשינה (47.8%) וקוצר נשימה (42.1%).
רק 29.7% מהנשים דיווחו על חוסר נוחות בחזה - הסימפטום הבולט אצל גברים.
התסמינים המיידיים הבולטים ביותר אצל נשים היו קוצר נשימה (57.9%), חולשה (54.8%) ועייפות (42.9%).
43% מהנשים לא הרגישו כאב חזה אקוטי.
חוסר מודעות לשוני בין תסמינים של נשים לאלה של גברים, עשוי להביא לבעיות באבחון ובתגובה הרפואית.
נתוני האיגוד הקרדיולוגי הישראלי מראים שגבר ממוצע מגיע לבית חולים בתוך 105 דקות מרגע זיהוי התסמינים המחשידים, בעוד שנשים מגיעות בממוצע לאחר 120 דקות.
תסמינים קליניים נוספים, אולם פחות נפוצים, כוללים אובדן הכרה פתאומי, מצב בלבולי, תחושה של עייפות קשה מאוד, התחלת הפרעת קצב וירידה בלחץ הדם.
קיימים אף מקרים של מוות לבבי פתאומי כתוצאה מאוטם שריר הלב.
עם זאת, לפחות רבע מכלל התקפי הלב מוגדרים כהתקפים "שקטים" (Silent MI), דהיינו ללא תסמינים כלל.
מצבים אלו מתגלים במקרה לאחר ביצוע אק"ג.
טיפול מיידי מסייע מאוד לקבלת פרוגנוזה טובה עקב אוטם שריר הלב, ודחייה של הפנייה לחדר מיון אצל אדם החש בתסמינים אלה, למשל עקב הפחתה בערכם של התסמינים או הבנתם כצרבת חולפת, עלולה להסתיים בנזק חמור יותר ואף במוות.
לכן, ארגון מגן דוד אדום ממליץ עם הופעת סימנים אלו לפנות מידית לטיפול רפואי.
אק"ג הוא כלי הערכה חשוב באבחנה ובסיווג של אוטם שריר הלב, וכן במיקום האוטם ובחומרתו.
שינויים פתולוגים בשריר הלב יתבטאו כשינויים בצורת תרשים האק"ג בהשוואה לתרשים אק"ג של לב בריא.
במהלך השלבים המוקדמים של האוטם, שלבים אשר לרוב אינם נמדדים בבית החולים בשל סמיכותם למועד היארעות האוטם, תהיה הרמה קלה או היעלמות של מקטע ST.
תוך שעה מתחילת האוטם ניכר גל T מחודד מאוד, בעקבות הנמק אשר יוצר היפרקלמיה מקומית.
כשעה–שעתיים מתחילת האוטם ניתן לראות, בחלק מן האוטמים, הרמה של מקטע ST, כאשר סטייה של למעלה מ-1 מ"מ מצביעה על אוטם.
הרמה זו של מקטע ST מכוונת לאבחנה של STEMI, ועל פי רוב היא תהיה קמורה.
לאחר שעתיים–שלוש שעות המקטע מגיע לגובה המרבי וב-STEMI מתפתח, על פי רוב, גל Q פתולוגי המעיד על הנזק הקבוע שנגרם לשריר הלב וההולכה החשמלית הלקויה בו.
גל Q פתולוגי מוגדר ככזה אם רוחבו לפחות משבצת אחת או שמשרעתו גדולה משליש המשרעת של גל R.
לאחר ארבע שעות מקטע ST מתחיל לרדת וגל R קטן.
כ-6–12 שעות מן האוטם, בנוסף לירידה של מקטע ST, גל T הופך להיות ביפאזי, חיובי ושלילי, וגל R קטן עוד יותר.
כיממה לאחר האוטם ST חוזר לקו האיזואלקטרי, גל T מתהפך לעומת כיוונו המקורי, גל Q מעמיק ומתרחב וגל R ממשיך להתקצר, לעיתים עד כדי היעלמותו.
במשך השבועות והחודשים הבאים גל T מתהפך חזרה בעוד גל Q נשאר, לעיתים עם גל R קטן.
ב-NSTEMI תיתכן צניחה של גל ST, הרמה חולפת של גל ST או היפוך בגל T, אך ישנם מקרים שבהם לא ניכרים שינויים במקטע ST ובגל T, עד כי האק"ג נראה תקין.
ניתן להסיק על מיקום האוטם לפי החיבורים שבהם מופיעים השינויים הפתולוגיים בגלי האק"ג.
למשל, הרמות ST וגל Q פתולוגי בחיבורים התחתונים – II, III ו-aVF – יכולים להעיד על אוטם בקיר התחתון של החדר השמאלי.
לעיתים שינויים פתולוגיים בקיר האחורי משתקפים כשינויים הופכיים, קרי גל R פתולוגי, בחיבורי החזה הקדמיים.
הופעה חדשה של חסם צרור הולכה שמאלי, או גל T המתאים בכיוונו למכלול QRS בחיבורים המעידים על חסם צרור הולכה שמאלי – V1 ו-V6, הם סימנים נוספים שיכולים להעיד על אוטם חריף בשריר הלב.
במהלך אירוע של אוטם שריר הלב משתחררים מתאי שריר הלב הנמקיים אנזימים המשמשים סמנים ביולוגיים לנזק לשריר הלב.
הבדיקה הנפוצה ביותר בשגרה לאוטם לבבי חדש היא של טרופונין.
מדובר באנזים המורכב משלושה חלבונים, ששניים מהם: T ו-I משמשים בבדיקות ביוכימיה לאוטם.
הטרופונין הנבדק שונה ברצף חומצות האמינו מחלבונים הנמצאים בתאי שריר אחרים מתאי שריר הלב.
רמותיו עולות בשעות הראשונות שלאחר האירוע הלבבי ונשארות גבוהות למשך 7–10 ימים לאחר אוטם לבבי.
משום כך, הוא אינו יעיל לאבחנה של אוטם אשר אירע עד 10 שעות לפני הבדיקה או אוטם אשר אירע תוך מספר ימים מאוטם לבבי אחר.
כמו כן, בדיקת טרופונין מאופיינת ברגישות נמוכה, כלומר היא מספקת תשובות שליליות שגויות רבות, ולכן הבדיקה מבוצעת בסדרתיות.
ערכי הייחוס של טרופונין T נמוכים פי עשרה מערכי הייחוס של טרופונין I.
לצורך תקנון הבדיקות לטרופונין קבעה המכללה האמריקנית לקרדיולוגיה כי על ערך הסף בערכת בדיקת טרופונין לעמוד בשני תנאים: האחד, דיוק עד האחוזון ה-99 באוכלוסיית הייחוס, קרי תשובה חיובית אחת על כל 100 נבדקים מאוכלוסיית הייחוס, והשני, מקדם שונות של עד 10%.
אנזים נוסף המשמש סמן ביולוגי באוטם שריר הלב הוא קראטין קינאז (בראשי תיבות CK), ובפרט האיזומר MB הייחודי כמעט לחלוטין ללב.
סמן ביולוגי זה עולה גם כן בשעות הראשונות לאחר אוטם, כמעט במקביל לטרופונין, אך רמותיו יורדות תוך יומיים–שלושה ימים, ולכן הוא סמן טוב יותר לאוטם שאירע תוך מספר ימים מאירוע אוטם לבבי אחר.
בעבר נמדד היחס של האיזומר CK-MB מתוך רמת הקראטין קינאז הכללית, אך מאז נמדד הריכוז של CK-MB ישירות.
ישנם מצבים נוספים שיכולים להביא לעלייה ב-CK-MB: ניתוח לב, דלקת שריר הלב והיפוך חשמלי של שריר הלב.
מדידה של רמות שני האנזימים אינה מביאה מספיק תועלת אל מול העלות.
מיוגלובין הוא חלבון שריר נוסף שיכול להעיד במידה מסוימת על אוטם שריר הלב.
חלבון זה מופיע בכל השרירים ואינו סגולי לשריר הלב, אולם היתרון במדידת שיעורו בכך שהוא עולה מאוד מהר, ואם בדיקתו שלילית כאשר רמות הטרופונין נמוכות, הוא יכול לסייע בשלילת האפשרות שמדובר באוטם שריר הלב.
תגובה לא סגולית נוספת של הגוף לאוטם הלבבי כוללת לויקוציטוזיס, אשר מופיע בתוך מספר שעות מהתחלת הכאב ויכול להימשך מספר ימים עד שבוע.
חזרה על הבדיקות של הסמנים הביולוגיים מאפשרת לקבוע אם מדובר ברמה בסיסית גבוהה אצל החולה, או שמדובר בשינוי מן המצב התקין.
אקוקרדיוגרפיה המתבצעת על חולה עם אוטם לבבי מציגה במרבית המקרים תנועות לא תקינות של קירות הלב.
לבדיקה עזר רב בעיקר במקרים בהם האק"ג איננו אבחנתי.
אקוקרדיוגרפיה יכולה לתת הערכה על מידת התפקוד החדר השמאלי, וכן על סיבוכים של אוטם לבבי כגון פגם במחיצה הבין-חדרית ואי-ספיקת המסתם הצניפי.
כמו כן, ניתן לבצע מיפוי לב, MRI והדמיות נוספות, אולם בתחילת המאה ה-21 הן נמצאות פחות בשימוש במהלך האבחון המידי.
הגעה לבית החולים באופן עצמאי היא מסוכנת, משום שהאדם החולה עלול לפתח את הסיבוכים מבלי שיהיה בקרבת מקום צוות עזרה ראשונה לטפל בכך, וביתר שאת אם האדם מתפנה לבדו לבית החולים ברכב.
נמצא כי העיכוב הגדול ביותר בין תחילת התסמינים לטיפול בבית החולים אינו מתרחש במהלך הניוד לבית החולים, כי אם בזמן העובר מתחילת הכאבים ועד הקריאה לעזרה.
עיכוב זה יכול להצטמצם על ידי מודעות גבוהה יותר של הציבור למאפיינים של אוטם לבבי והתסמינים הקליניים ועל ידי חינוך לקריאה מהירה לעזרה רפואית, כאשר המטרה העיקרית היא להביא למצב בו בתוך חמש דקות מתחילת התסמינים מושגת קריאה לעזרה.
הטיפול בחדר המיון נועד להקלת התסמינים, לזיהוי מהיר של חולים הנמצאים בסיכון מוגבר וכאלו אשר יכולים לעבור צנתור מידי ולטיפול בחולים המוגדרים כבעלי סיכון נמוך יותר.
אספירין, שמשמש נוגד טסיות, הוא מרכיב חיוני בטיפול אצל חולים עם חשד לאוטם לבבי.
מלבד אספירין, מתן מעכבי הקולטן p2y12 ADP, בשילוב עם אספירין הראה ירידה בסיכון למוות, אוטם מחודש או שבץ.
מתן מעכבי הקולטן לגליקופרוטאין IIB/IIIA הוא יעיל למניעת סיבוכי קרישה אצל חולים עם אוטם לבבי אשר עומדים לעבור צנתור.
אם רמת רוויית החמצן בדם נמוכה, טיפול בחמצן מומלץ למשך מספר שעות לאחר האוטם.
ניטרוגליצרין, כמו גם חנקות אחרות, מלבד פעולתו להקלת הכאבים, מביא להקטנת העומס שלפני הלב ומכאן לירידה בצריכת החמצן של הלב.
כמו כן, הוא מעלה את אספקת הדם לשריר הלב, היות שהוא מרחיב גם את העורקים הכליליים.
ישנה התוויית נגד למתן ניטרוגליצרין אצל חולים עם לחץ דם סיסטולי הנמוך מ-90 מ"מ כספית, או אצל חולים בהם יש חשד לאוטם של החדר הימני, אשר בא לידי ביטוי באק"ג כסימני אוטם תחתון, עלייה בלחץ ורידי הצוואר ולחץ דם נמוך.
כן קיימת התוויית נגד למתן ניטרוגליצרין אצל חולים אשר צרכו ויאגרה ב-24 שעות לפחות טרם האירוע הלבבי.
מורפין הוא משכך כאבים חזק ויעיל לטיפול בכאבים הנגרמים מאוטם לבבי, אולם הוא מוריד פעילות סימפתטית, וכתוצאה מכך הוא מביא לירידה בתפוקת הלב ובלחץ הדם ולהצטברות יותר דם ברגליים.
לעיתים הרמת רגליים מספיקה, אולם במקרים אחרים ישנו צורך בעירוי נוזלים בנוסף.
מתן תוך-ורידי של חוסמי בטא הוא טיפול יעיל נוסף כדרך לשלוט על הכאב במהלך התקף לב.
תרופות אלו מפחיתות את הדרישה לחמצן בשריר הלב, ומכאן שהן מפחיתות את האיסכמיה.
בנוסף לכך, עדויות מחקריות מצביעות על כך שחוסמי בטא מקטינים את הסיכון לאוטם נוסף ופרפור חדרים.
עם התוויות הנגד למתן חוסמי בטא נמנים סיכון גבוה לשוק קרדיוגני, סימנים של אי-ספיקת לב, תפוקה נמוכה של הלב וכן מצבים כגון מחלת ריאות חסימתית או אסתמה.
הטיפול במתן חוסמי בטא יעיל גם לאחר האירוע החריף עצמו אצל חלק מן החולים, היות שהוא הוכח כמפחית אוטמים חוזרים ואירועי איסכמיה חוזרים.
בשונה מחוסמי בטא, לא הוכח כי מתן חוסמי תעלות סידן משפר את הפרוגנוזה בשלב החריף אלא במקרים מסוימים, ומתן תרופות ממשפחה זו עלול להביא בשלב החריף לעלייה בסיכון לתמותה.
טיפול בנוגדי קרישה הראה ירידה בתמותה ואירועי אוטם חוזרים.
בנוסף, טיפול במעכבי ACE הוכח כמפחית תמותה לאחר אוטם לבבי, ועוזר בהפחתת השינויים במבנה ובתפקוד (remodeling) שעובר שריר הלב לאחר אוטם לבבי וכן בהפחתת הסיכון לפתח אי-ספיקת לב.
ישנה התוויית נגד למתן תרופות כגון סטרואידים ונוגדי דלקת שאינם סטרואידים למעט אספירין אצל חולים עם אוטם לבבי, מאחר שהם עלולים להביא לבעיה בריפוי הצלקת שלאחר האוטם, העלאה בסיכון לקרע בשריר הלב וכן להעלאת התנגודת הכלילית, מצב העלול להביא לירידה נוספת באספקת הדם לשריר הלב.
טיפול על ידי חידוש הזרימה לעורק
השלב העיקרי הקובע את הצורך בהתערבות על ידי צנתור או מתן תרופות ממסות קריש (טיפול פיברינוליטי) הוא הממצאים באק"ג.
כאשר נצפית עליה של מקטע ST העומדת בקריטריונים מסוימים – אלה כוללים עלייה של לפחות שני מילימטר בשני חיבורים סמוכים של החזה ועלייה של לפחות מילימטר אחד בשני חיבורים של הגפיים – החולה מועמד לטיפול של זילוח מחדש (רה-פרפוזיה).
בטיפול זה מתבצעת פתיחת החסימה בכלי הדם הכלילי, והיא יכולה להיעשות באחת משתי דרכים עיקריות: צנתור לבבי או טיפול בתרופות שמטרתן המסת קריש הדם.
בהיעדר עלייה של ST באק"ג, טיפול באמצעות תרופות ממסות קריש עלול להיות מסוכן ולכן לא מומלץ.
חלון הזמנים העומד לצורך ביצוע חידוש הזרימה בעורק משתנה בהתאם לטיפול, אך עבור כל אחת מן האפשרויות, המטרה העיקרית היא לקצר ככל האפשר את הזמן במהלכו שריר הלב נמצא באיסכמיה, כאשר היעד לזמן האיסכמיה הכללי עומד על עד שעתיים.
תחת מסגרת זמנים זו, ולאחר מחקרים שונים שבוצעו בנושא, עלה כי קיים חלון זמנים לביצוע טיפול תרופתי ממס קרישים העומד על חצי שעה מהופעת המטופל בבית החולים (מדלת עד מחט) וכי קיים חלון זמנים לביצוע צנתור טיפולי העומד על 90 דקות מהופעת המטופל בבית החולים (מדלת עד בלון).
התערבות כלילית מלעורית בצנתור היא טיפול יעיל בחידוש זרימה בעורק כלילי חסום, ושיעור ביצוע הצנתורים, כמו גם המיומנות בביצועם ומספר יחידות הצנתור הקיימות בבתי חולים, נמצאים בעלייה מתמדת.
צנתור לעיתים עדיף על טיפול ממס קרישים במקרים בהם יש חשש מדימום, כאשר התסמינים קיימים מעל כשעתיים, כאשר יש חשש מהלם לבבי וכאשר לא בטוחים באבחנה של אוטם לבבי.
עם זאת, טיפול באמצעות צנתור הוא יקר יותר מטיפול ממס קרישים ודורש היערכות, כוח אדם ומכשור בהשוואה לטיפול תרופתי.
זאת מאחר שלצנתור סיכויים נמוכים לסיבוכים לעומת ניתוח ופתיחת חזה באמצעות סכין.
טיפול באמצעות תרופות ממסות קרישים
טיפול ממס קרישים יכול להינתן לכל היותר תוך חצי שעה מרגע הגעת המטופל לבית החולים.
הטיפול כולל מתן מפעיל פלסמינוגן רקמתי (tPA), (TNK), חומרים אשר פועלים על ידי הפיכת פלסמינוגן לפלסמין, אשר בתורו מפרק פיברין ובכך גורם לפירוק הקריש.
הטיפול נועד לצורך חידוש הזרימה לחלוטין, כאשר טיפול מיטבי יכול להוריד את הסיכון למוות בתוך האשפוז בכ-50% ולשמור על תוצאות אלו למשך 10 שנים.
התוצאות הטובות ביותר מושגות אצל מטופלים שחוו תסמינים במשך שעה עד שלוש שעות בלבד, ושהטיפול בהם החל תוך חצי שעה מהגיעם לבית החולים, אולם גם מטופלים שחוו תסמינים למשך מספר ממושך יותר של שעות הפיקו תועלת מטיפול זה.
באופן כללי, טיפול ממס קרישים עדיף על טיפול בצנתור כאשר המטופל מתייצב בתוך שעה ממועד התחלת התסמינים, או למשל אם יש חשש שיחידת הצנתורים לא תספיק לבצע צנתור בתוך מסגרת זמן של שעתיים ממועד הגעת המטופל לבית החולים.
דוגמה לטיפול ממס קרישים הנה, למשל, טיפול ב-tPA הכולל מתן תוך-ורידי של 15 מ"ג ולאחריו מתן 50 מ"ג במהלך חצי השעה הראשונה, ועוד 35 מ"ג במהלך השעה שלאחר מכן.
התוויות נגד לביצוע טיפול ממס קרישים כוללות אירוע של דימום תוך-מוחי שאירע בעבר, אירוע מוחי אחר במהלך השנה האחרונה, יתר לחץ דם העולה על 180 מ"מ כספית סיסטולי או 110 מ"מ כספית דיאסטולי, חשד לדיסקציה של אבי העורקים ודימום פנימי פעיל, לרבות וסת.
קיימות גם התוויות נגד יחסיות, בהן נטילת נוגדי קרישה, טיפול ניתוחי בשבועיים הקודמים לאירוע, היריון וכיב פפטי פעיל.
הסיכונים בטיפול ממס קרישים כוללים דימומים, כשהדימום המסוכן מכולם הוא דימום המביא לשבץ (שבץ דימומי).
גורמי סיכון: כמו במחלות לב איסכמיות אחרות, ובמיוחד באלה הקשורות בטרשת עורקים, הפחתת גורמי הסיכון בני השינוי משפרת את הסיכויים למניעה של אוטם שריר הלב ולמניעת הישנותו.
ההתייחסות הטיפולית לגורמי הסיכון כוללת הן שינויים באורח החיים והן מתן תרופות.
ההמלצות לשינויים באורח החיים למניעת אוטם שריר הלב כוללות הפסקת עישון, במיוחד בצירוף גלולות למניעת היריון, תזונה מאוזנת וירידה במשקל עבור חולים בהשמנה ופעילות גופנית אירובית בעצימות בינונית במשך שלושים דקות בממוצע ביום.
נוגדי טסיות: אספירין ניתן לאנשים הנמצאים בסיכון להתפתחות קרישי דם.
אספירין מעכב את היווצרותו של חומר בטסיות, הממלא תפקיד חשוב ביצירת קרישי דם.
פעילותו מעכבת את היווצרות הקרישים והטיפול מפחית ב-25% את הסיכוי להישנות האוטם או השבץ המוחי.
טיפול חלופי לאספירין הוא קלופידוגרל, וניתן לשלב עם האספירין גם וארפרין (קומדין), אם כי הדבר מגביר את הסיכון לדימומים, ולכן התוויות הנגד לטיפול זה דומות להתוויות הנגד של טיפול ממס קרישים.
מעכבי טסיות נוספים ובהם, פרסוגרל וטיקגרלור - ניתנים לעיתים במקום או בשילוב עם אספירין.
15% מהחולים שעברו אירוע לבבי וקיבלו טיפול מניעתי, נפגעו בתוך שלוש שנים מאירוע חוזר או מוות.
נטילת ריברוקסבאן - נוגד קרישה הפועל למנוע היווצרות קרישי דם וניתן למניעה שניונית של אוטם שריר הלב בשילוב עם אספירין.
אצל חולים במחלת לב כלילית שקיבלו ריברוקסבאן בתוספת לאספירין נצפתה ירידה של 24% בתמותה קרדיווסקולרית, שבץ מוחי או אוטם שריר הלב לעומת חולים שטופלו באספירין בלבד.
טיפול תרופתי בסטטינים לסוגיהם, אשר מעכבים את האנזים HMG-CoA רדוקטאז במהלך תהליך יצירת הכולסטרול, מיועד להפחית את רמות הליפופרוטאין מסוג LDL לרמה של מתחת ל-130 מ"ג לד"ל באנשים ללא מחלות רקע לבביות, ולרמה של מתחת ל-70 מ"ג לד"ל באנשים שכבר חוו אירוע איסכמי לבבי בעבר.
השינויים במבנה ובתפקוד שמתרחשים בעקבות אוטם שריר הלב עומדים בבסיסם של סיבוכים רבים.
למיקום החסימה הכלילית, ולמיקום האוטם כפועל יוצא, וכן להיקף הנזק שנגרם כתוצאה מן האוטם, השפעה על אופי הסיבוך הבא בעקבות האוטם.
במרבית בתי החולים קיימות תוכניות לשיקום לבבי הכוללות חינוך של המטופל למחלה ולגורמי הסיכון לסיבוכים.
כחלק מהשינויים במבנה ובתפקוד מתרחב בהדרגה נפחו של החדר השמאלי, על חשבון עובי דופנו, וצורתו האליפטית משתנה לעגולה.
הדבר נובע בשלב החריף מהיחלשות סיבי השריר ומאובדן הרקמה המתכווצת באזור האוטם, ובשלבים הכרוניים, בתיווך מערכות הורמונליות ואוטונומיות, גם באזורים שלא היו נתונים תחת האוטם.
כתוצאה מכך, חלה ירידה ביכולת ההמודינמית של הלב להזרים דם לחלקי הגוף ומתפתחת אי-ספיקת לב.
חוסר יכולתו של החדר השמאלי להתכווץ, גורם גם כן בתהליך הדרגתי לעלייה בלחץ הדם בעלייה השמאלית ובעורקי הריאה.
יתר לחץ דם ריאתי זה, כמו גם אוטם המערב את החדר הימני, עלולים לגרום לאי-ספיקה של צדו הימני של הלב.
הפגיעה ביכולת ההתכווצות של הלב מביאה גם לירידה בזרימת הדם ולעלייה בסיכון להיווצרות קרישי דם, אשר יכולים להיסחף אל המערכת העורקית ולחסום כלי דם בגוף.
כמו כן, לרוב כתוצאה מחסימה של עורקים כליליים מרובים, ישנה ירידה חדה בלחץ הדם הסיסטמי ועלול להתפתח הלם לבבי.
לאחר אוטם שריר הלב יכולות להתפתח הפרעות קצב והולכה במנגנונים שונים: יציאה מאיזון של מערכת העצבים האוטונומית, הפרעות באלקטרוליטים, איסכמיה של הקשרים שמקצבים את הלב והולכה איטית דרך הרקמה הנגועה.
רוב מקרי המוות מהפרעות קצב מתרחשים בשעות הראשונות לאחר האוטם, ולכן ישנה חשיבות להבהלת החולה לטיפול רפואי.
הפרעות הקצב נעות מסינוס ברדיקרדיה וסינוס טכיקרדיה, דרך פעימה חדרית מוקדמת, פרפור עליות וטכיקרדיה חדרית וכלה בפרפור חדרים וחסם עלייתי-חדרי על דרגותיו השונות.
התרככותה של הרקמה הנמקית בשבוע הראשון למן האוטם הלבבי עלולה להסתיים בקרע של דופן החדר באזור הפגוע.
קרע בדופן החיצונית עלול לגרום לדליפת דם אל שק מסב הלב ולטמפונדה קרדיאלית, שבה הדם לוחץ על הלב ולא מאפשר לו להתכווץ.
קרע בשריר הפטמתי של המסתם הצניפי עלול לגרום לצניחה של אחד מעלי המסתם, וכתוצאה מכך לאי-ספיקה של המסתם.
קרע במחיצה הבין החדרית עלול להביא לפגם במחיצה הבין-חדרית ולדלף משמאל לימין.
בנוסף, בחוד הלב עלולה להיווצר מפרצת, אזור גמיש ולא מתכווץ שאינו מוליך היטב את האות החשמלי.
מאחר שהמפרצת גמישה ולא מתכווצת, נפח דם שאמור לצאת אל אבי העורקים בסיסטולה נאגר במפרצת ובדיאסטולה חוזר אל החדר, וכך פוחתים משמעותית תפוקת הלב ויחס הפעימה.
מלבד זאת, כישלון ההזרמה של הדם עלול ליצור במפרצת קרישי דם, שכאמור יכולים להיסחף ולחסום כלי דם בגוף.
הפגיעה בהולכה החשמלית עלולה לגרום להפרעות קצב חדריות.
תעוקת לב חוזרת ניכרת בכרבע מהחולים המאושפזים עם STEMI, והשיעור עולה בקרב החולים שמקבלים טיפול ממס קרישים מוצלח.
לרוב הסיבה היא הרחבה של תחום האוטם אל אזור שטרם נפגע.
חולים המציגים תסמינים אלה מופנים לבדיקה כדי לשלול אוטם חדש.
כאשר האוטם מערב את עלית הלב, ישנו סיכוי גבוה יותר להיווצרות של חיכוך וכאב במסב הלב כתוצאה מדלקת חריפה בו.
בניגוד לכאב הנובע מאוטם, כאב בדלקת מסב הלב מקרין על פי רוב לאזור שריר הטרפז.
לאבחון של כאב כזה חשיבות במניעת טיפול מיותר באוטם חדש לכאורה.
מאמר שפורסם בפברואר 2020 בכתב העת "Nature Metabolism" הציג את המחקר שביצעה קבוצת מדענים מאוניברסיטת טקסס על עכברים בגיל מבוגר שרקמת הלב שלהם ניזוקה משמעותית, בצורה בלתי הפיכה, לאחר התקף לב.
החוקרים הצליחו למצוא דרך הנדסה גנטית לעקוף את מנגנון התחדשות רקמות הלב, כך שישקם את הנזק והפגיעה לאחר ההתקף.
עם זאת, הודגש כי כדי למצוא פתרון דומה להתחדשות רקמת הלב בבני אדם נדרשים עוד מחקרים בסגנון זה.
אוטיס ריי רדינג, ג'וניור היה זמר נשמה אמריקאי.
נחשב לאחד מזמרי הנשמה החשובים בשנות ה-60 והשפיע על התפתחות המוזיקה השחורה בסגנונות גוספל פאנק (Funk), רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה עמוקה.
בגיל חמש עבר עם משפחתו למייקון שבג'ורג'יה, שם הוא שר במקהלת הכנסייה.
ב-1960 החל לפתח קריירה מוזיקלית מקצועית לצידו של גיטריסט הבלוז ג'וני ג'נקינס, תחת השם "Otis and The Shooters".
הוא הוחתם לחברת-בת של אטלנטיק רקורדס, סטאקס רקורדס.
ב-1965 כתב והקליט את השיר "Respect" כשיר התרברבות גברי.
ב-1967 ביקש המפיק ג'רי וקסלר מארית'ה פרנקלין לשיר את השיר כחלק מניסיונו לשנות את תדמיתה ולהפוך אותה לזמרת נשמה.
השיר בביצועה היה ללהיט של שחרור והעצמה נשית, זכה בשלושה פרסי גראמי, נכלל באוסף ספריית הקונגרס, ונבחר במקום החמישי בין "500 השירים הטובים ביותר של כל הזמנים" של המגזין "רולינג סטון".
המגזין "רולינג סטון" דירג את אוטיס במקום ה-8 ברשימת 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים.
אוטיס רדינג נהרג בהתרסקות מטוס לאגם מונונה במדיסון שבוויסקונסין, יחד עם עוד שישה אנשים, מהם ארבעה מחברי להקתו The Bar-Kays (שניים מחברי הלהקה ניצלו).
הדבר קרה יומיים לאחר שהקליט את הלהיט Sittin' on the Dock of the Bay.
מיד לאחר מותו הגיע השיר למקום הראשון במצעד הפזמונים הכללי של בילבורד.
בשנת 1991 הוזכר, לצד וילסון פיקט, בסרט "הקומיטמנטס", כאחד מאבות מוזיקת הנשמה, ושיריו "(Mr Pitiful", "Try a Little Tenderness", "Hard to Handle", "Fa Fa Fa Fa Fa (Sad Song" ו-"I've Got Dreams to Remember" זכו לביצועים חדשים ונחשפו לקהל שלא הכיר אותו בשעתו.
רדינג יקבל לאחר מותו כוכב על שדרת הכוכבים של הוליווד ב-4 באוקטובר 2024.
באוקטובר 2024, פורסם כי ג'ון בויגה ודניאל דדויילר יגלמו את רדינג ואשתו זלמה רדינג בסרט ביוגרפי בשם "Otis & Zelma".
הסרט יעסוק בחייו של רדינג, ויתמקד בסיפור האהבה והנחישות של זלמה רדינג לשמר את המורשת המוזיקלית של אוטיס ב-56 השנים שלאחר מותו.
הסרט זוכה לתמיכה מלאה מצד זלמה רדינג ועזבונו של רדינג.
1967 King & Queen (עם קרלה תומאס)
אלבומי סטודיו שיצאו לאחר מותו:
אוטילה (בספרדית: Isla de Útila) הוא האי השלישי בגודלו בקבוצת איי המפרץ שבהונדורס, אחרי רואטאן (Roatán) וגואנאחה (Guanaja).
האי נמצא כ-50 ק"מ מהחוף הצפוני של הונדורס, וידוע כאזור מומלץ לצלילה בזכות שוניות האלמוגים הרבות הנמצאות בסביבתו.
שרידים שנמצאו באיים מעידים שהיו מיושבים לפני שהאירופים גילו את איי המפרץ בשנת 1502, במסעו הרביעי של כריסטופר קולומבוס.
הקונקוויסטדורים הספרדים שבאו אחריו הפכו את התושבים לעבדים ושעבדו אותם במטעים בקובה ובמכרות הזהב והכסף של מקסיקו.
בשנת 1528 כבר חוסלה לגמרי אוכלוסיית האיים.
עד 1550 נעשה האי בסיס לפעילות של שודדי ים שניצלו את המיקום כדי לשדוד ספינות מסע שהיו חולפות באזור בדרכן לאירופה.
בין השנים 1550-1700 נשלטו האיים לסירוגין על ידי האנגלים והספרדים.
במחצית המאה התשע עשרה נאלצו האנגלים להחזיר את האיים להונדורס ששלטה כ-150 שנה באיים.
במהלך אותה תקופה נלחמו הספרדים ופיראטים אנגליים על השליטה באיים, ששימשו לאספקת מזון ועצים, לסחר בעבדים ולחניות ביניים.
עבדים שנשארו באיים לאחר שסירבו לחזור עם שוביהם יישבו את המקום ונקראים בני ה"גריפונה" (guarifuna).
תושבים אלו הושפעו פחות מהתרבות הספרדית באזור, וההשפעה האנגלית עליהם הייתה חזקה יותר.
בגלל השפעתם הרבה של האנגלים באיים שפת התושבים המדוברת היא אנגלית, יותר מספרדית, אך אנגלית זו כמעט ובלתי מובנת לתיירים (דומה מאוד לאנגלית הדרומית של ארצות הברית)
עד תחילת שנות התשעים הכלכלה באי הייתה מבוססת על חקלאות ודיג.
אוטילה עוברת תהליכים דומים לאלו שעברו על האי השכן רואטאן והופכת להיות אתר תיירות המושך צוללים רבים.
קביעת הקונגרס הלאומי כי איים אלו יהיו חופשיים ממס, המריצה הקמת בתי ספר לצלילה.
כיום ישנם באי כ-15 בתי ספר לצלילה, ועוד אתרי תיירות רבים.
ישנם למעלה מ-60 אתרי צלילה הנמצאים סביב האי.
קבוצת איי המפרץ ואוטילה בפרט נחשבת לאתר בו ניתן לצפות בכריש לוויתן במהלך השנה.
להבדיל מהאי השכן, רואטאן, אוטילה מושך אליו בעיקר תרמילאים.
אוטיס אלן גלייזברוק היה מיסיונר ודיפלומט אמריקאי אשר שירת בתור הקונסול האמריקאי בארץ ישראל בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
גלייזברוק נולד במדינת וירג'יניה, והתחנך במכללת רנדולף במייקון, ולאחר מכן במכון הצבאי של וירג'יניה.
כאשר בשנת 1861 פרשה מדינת וירג'יניה מארצות הברית והצטרפה לקונפדרציה (כחלק ממלחמת האזרחים האמריקנית) הוא נשלח לאמן טירונים, וכאשר אלו נקראו לחזית הוא הצטרף אליהם ולקח חלק בקרב ניו-מרקט (Battle of New Market), שבו שימש כתותחן.
לאחר כניעתו של הגנרל לי, שב לביתו שבריצ'מונד וירג'יניה.
לאחר המלחמה, עם שובו ללימודים במכון הצבאי של וירג'יניה, הקים גלייזברוק את האחווה אלפא טאו אומגה (Alpha Tau Omega Fraternity), מתוך מטרה להפוך אותה לארגון ארצי שישמש לאחות את השסע בין הצפון והדרום שנפער במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית.
לאחר שניסח את חוקת האחווה ואת הקוד הסודי שלה, הוא הציג את הרעיון בפני חבריו אלפרד מרשל (Alfred Marshall) וארסקין מיו רוס (Erskine Mayo Ross) אשר הצטרפו אליו.
שלושה אלו נחשבים היום למייסדים של האגודה.
האחווה זכתה להצלחה רבה, בבעלותה כיום כמאתיים וחמישים סניפים והיא נחשבת לאחת מעשר אחוות הסטודנטים הגדולות בארצות הברית.
את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה סיים בהצטיינות, והוצעה לו משרת הוראה במכון, שאותה הוא דחה בשל רצונו להתחתן עם וירג'יניה סמית, ביתו של הגנרל סמית, המפקח הכללי של המכון.
השניים נישאו ועד למותה של אשתו בשנת 1906 נולדו להם 12 ילדים אך רבים מהם מתו בגיל צעיר (רק 5 מהם נותרו בחיים בשנת 1905).
לאחר נישואיו והולדת בנו הראשון, הוא השתלם בסמינר התאולוגי של וירג'יניה (למרות שבילדותו שאיפתו הייתה להיות עורך דין), ולאחר שנתיים הוסמך לכמורה, במסגרת הכנסייה האפיסקופלית.
לאחר הסמכתו הוצב במחוז ברונסויק (Brunswick County) בווירג'יניה, שם ניהל שתי כנסיות במשך שבע השנים הבאות.
לאחר מכן כיהן כרקטור במשך ארבע שנים בבולטימור.
בשהותו שם ייסד את כנסיית השילוש הקדוש בעיר.
כהונתו הבאה הייתה בעיר מייקון שם הוא נפצע באורח קשה בתאונת רכבת.
לאחר חצי שנת הבראה באירופה, חזר לארצות הברית והתמנה בשנת 1883 ככומר של אוניברסיטת וירג'יניה.
בין השנים 1885 ו-1912 שימש כרקטור כנסיית סט.
ג'ון הפרוסטנטנית והאפיסקופלית בעיר אליזבת שבניו ג'רזי.
בתקופה זאת שימש שמונה פעמים כנציג מדינת ניו ג'רזי בכנס המרכזי של הכנסייה האפיסקופלית בארצות הברית.
הוא שימש בתור כומר הרגימנט השלישי של ניו ג'רזי במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד.
הוא גם הצטרף לתנועת הבונים החופשיים ושימש כשפלין (Chaplin) של סניף מרכזי בניו ג'רזי.
בין מכריו וידידיו הקרובים בתקופה זאת היה וודרו וילסון (לימים נשיא ארצות הברית וזוכה פרס נובל לשלום על יוזמתו ליצירת חבר הלאומים) ששימש אז כנשיא אוניברסיטת פרינסטון.
כמו גלייזברוק גם וילסון היה יליד מדינת וירג'יניה, וחבר באחוות אלפא תאו אומגה.
גלייזברוק היה מהראשונים להמליץ על וודרו כמושל מדינת ניו ג'רזי, תפקיד אליו התמנה וילסון בשנת 1911.
כאשר נבחר וילסון כנשיאה ה-34 של ארצות הברית ב-1913, הוא מילא את משאלת ליבו של גלייזברוק שרצה להתגורר בארץ הקודש.
ב-10 בפברואר 1914 מונה גלייזברוק כקונסול האמריקני בירושלים מטעם מדינת ניו ג'רזי, כשהוא בן 75 שנה.
באפריל אותה שנה הגיע לירושלים.
בספטמבר 1914 נישא בשנית לאמלין מונפרוד, אשר שימשה כאחות מטפלת לביתו של גלייזברוק, וירג'יניה, בזמן שזו לקתה במחלה קשה, ומאוחר יותר ליוותה את האב וביתו בהגיעם לישראל.
תפקידו כקונסול הפך למרכזי עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, ועם הצטרפות טורקיה למלחמה בנובמבר אותה שנה.
בעקבות הצטרפות טורקיה למלחמה נאלצו הקונסולים של מדינות ההסכמה: אנגליה צרפת ורוסיה לעזוב את ארץ ישראל, ואלו השאירו בידיו של גלייזברוק את השמירה על האינטרסים שלהם.
בסך הכל שימש גלייזברוק בתקופת המלחמה כשומר על האינטרסים של שמונה מדינות בארץ ישראל שכללו את רוסיה, צרפת, אנגליה, איטליה, סרביה, מונטנגרו ויפן.
בנוסף גלייזברוק ניהל את חלוקת הסיוע האמריקני שהגיע לארץ ישראל במהלך המלחמה וסייע לתושבים בהתמודדות עם השלטונות.
עם הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917 נאלץ גלייזברוק לעזוב את ישראל, והוצב במחלקת המדינה האמריקנית.
עם תום המלחמה, בדצמבר 1918, שב לכהן כקונסול בירושלים והמשיך בכהונה זאת עד לדצמבר 1920. לאחר מכן שירת כקונסול האמריקני בניצה, ולאחר מכן במונקו עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1929. גלייזברוק הלך לעולמו בשנת 1933, על סיפונה של אוניית שיט, יומיים לפני סיום הקפה של כדור הארץ.
פועלו בתקופת מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה השליטה על התעבורה בים התיכון הייתה בידי אנגליה וצרפת אויבותיה של טורקיה.
בעקבות כך נותקו הקשרים של ארץ ישראל עם אירופה, בכללם נפסקה הגעתם של תיירים לישראל, הפסקת הסיוע כספי ו'כספי החלוקה' עבור היישוב היהודי הישן והאפשרות לייצא לאירופה את תוצרת הארץ.
בעקבות כך הצטרפותה של טורקיה למלחמת העולם ייצרה באופן מיידי משבר כלכלי בישראל.
הקשר הימי היחיד שהמשיך להתקיים עם ארץ ישראל היה באמצעות ספינות של מדינות נייטרליות, שכללו ספינות איטלקיות (עד הצטרפותה של איטליה למלחמה במאי 1915) וספינות מלחמה אמריקניות (עד להצטרפותה של ארצות הברית למלחמה באפריל 1917).
בעקבות פניותיהם של גלייזברוק וכן של הנרי מורגנטאו, אז שגריר ארצות הברית באימפריה העות'מאנית (שישב בקושטא), התגייסו יהודי ארצות הברית להצלת היישוב היהודי בישראל, והקימו את ארגון הג'וינט אשר שלח סיוע כספי לישראל לכל אורך המלחמה, באמצעות הספינות האמריקניות.
גלייזברוק לקח חלק חשוב בארגון הסיוע וחלוקתו - דבר שהיה כרוך במאמצים דיפלומטיים רבים.
לטובת חלוקת הסיוע הוקמו ועדים רבים: 'ועד הסיוע היהודי אמריקני', 'ועד המאוחד לחלוקה' ו'ועד הציוני הזמני' - ובקרב קהילות היהודים היו חילוקי דעות רבים על הרכב הוועדים ועל אופן חלוקת הסיוע.
ורטהיים, נציג של הקונסול האמריקני באיסטנבול הנרי מורגנטאו, ציין בנושא זה ש"יותר קל לגייס מיליון דולר בארצות הברית מאשר לחלק אלף דולר בארץ ישראל".
גלייזברוק גם דרש שחלק מהסיוע, אף שגויס על ידי הקהילה היהודית, יועבר גם ללא יהודים.
כך לדוגמה, עם הגעת הספינה 'וולקן' לישראל שעל גביה כ-1,000 טון מזון, קבע גלייזברק שרק 55% מהסיוע יגיע ליהודים, 26% יופנה למוסלמים ו19% אחוז יועבר לנוצרים.
צד חשוב נוסף בפעילותו היה הגנה על כספי הסיוע מפני החרמות של הטורקים.
פעילות חשובה נוספת של הקונסול גלייזברוק הייתה בהגנה על היישוב בישראל מפני רדיפות של המשטר העות'מאני.
במהלך המלחמה בוצעו מעצרים רבים של חשודים בריגול ובפעילות ציונית, וחלק גדול מראשי היישוב (שכללו אישים כמו דוד ילין, אלברט ענתבי, ישראל שוחט, דוד בן-גוריון ויצחק בן-צבי) נעצרו על ידי השלטון הטורקי והוגלו מישראל.
גלייזברוק פעל רבות בהשתדלות אצל ג'מאל פאשה לטובת אישי ציבור שנעצרו והביא לשחרורם או הקלת מאסרם של רבים מהם.
באפריל 1917 הוציא ג'מאל פאשה פקודה לפנות את העיר תל אביב, אשר רבים ראו אותה כצעד ראשון בדרך להשמדת היישוב היהודי בארץ ישראל באופן דומה לשיטה שננקטה כנגד העם הארמני.
ואומנם קול הצעקה הגדולה שקמה כנגד מעשה זה ברחבי העולם אך בעיקר בארצות הברית ובגרמניה הביאו לכך שלא נערכו גרושים נוספים בארץ ישראל עד תום המלחמה, והשלטונות הטורקיים אף העניקו סיוע למגורשים.
פעולותיו של הקונסול גלייזברוק בנושא זה היו מהגורמים לשינוי בעמדה הטורקית.
עם כניסתה של ארצות הברית למלחמה במרץ 1917 נאלץ גלייזברוק לעזוב את ארץ ישראל, ועם עזיבתו העביר את הטיפול בסיוע ליישוב היהודי לידי הקונסול הספרדי דון אנטוניו דה ביובר, כמו גם את הפיקוח על האינטרסים של המעצמות האירופיות שהופקדו בידו.
בזכות פעילותו בתקופת מלחמת העולם הראשונה זכה גלייזברוק להערכה רבה בקרב היישוב היהודי, והמנהיגות הציונית.
דוד ילין כתב עליו שהוא "קונסול חסיד במלוא מובן המילה".
לעומת זאת גד פרומקין מציין בספרו שהקונסול 'לא שומר חינם היה' (רמז לכך שהוא עשה שימוש עצמי בכסף שעליו הוא הופקד).
אוטל דה פארי הוא מלון במונטה קרלו, מונקו, הוא נפתח ב־1863 כחלק מפיתוחה של מונטה קרלו בידי Société des Bains de Mer (SBM) בבעלות אלבר השני, נסיך מונקו.
המלון הוא ממייסדי ארגון "המלונות המובילים בעולם".
זהו מלון פאר בלב מונטה קרלו.
הוא בבעלות ומתופעל בידי "אגודת מרחצאות הים" (SBM), ביחד עם מלון הרמיטז', מלון מונטה קרלו ביץ' ומונטה קרלו ביי ביץ' ורסורט.
מלונות אחרים במונקו כוללים את מלון מטרופול ומלון פיירמונט (Fairmont, הידוע יותר כ-Loews).
הוא בדרך כלל נכלל ברשימת הזהב השנתית של קונדה נאסט טראבלר.
באוטל דה פארי שוכנות מספר מסעדות, מהן שתיים המופיעות במדריך מישלן האדום: לואי ה-15 ולה גריל, בקומה ה-8, לצד מה שהיה חדר האוכל והעישון של וינסטון צ'רצ'יל.
פרט להן מצויות בה מסעדת לה טראס דה לה סאל אמפייר ומסעדת קוטה ז'רדן.
מסעדת לואי ה-15 (Le Louis XV), של השף אלן דיקאס, השף הראשי הוא פרנק צ'רוטי, שלה שלושה כוכבים במדריך מישלן והיא נכללה מספר שנים במדריך 50 המסעדות הטובות בעולם.
תפריט האוכל הוא פרובנסאלי יצירתי והיא משלבת חומרי גלם פשוטים ועיליים.
למסעדה מטבח נפרד מהמלון ומשרתים בה 20 טבחים ו-20 מלצרים.
תפריט היין של המסעדה מכיל 1,100 סוגי כוהלים ויין ומרתף המסעדה, השייך גם ליתר המלונות והמסעדות השייכים לחברת SBM, הוא מהעשירים בעולם והוא מכיל כרבע מיליון בקבוקי יין.
המלון מכיל 106 חדרים המחולקים ל-4 קבוצות לפי סוג הנוף, העיצוב וההדר.
בנוסף לכך יש 74 סוויטות שמחולקות בצורה דומה, המציעות חדרים מפוארים יותר מהחדרים הרגילים.
יש סוויטות לבודד ולזוג כמו גם סוויטות Courtyard וסוויטות Sea/Casino.
יש גם סוויטה נשיאותית אחת.
אוטל דרואו הוא בית המכירות הפומביות הגדול ביותר בפריז וממוקם ברובע התשיעי של פריז.
מבנה האוטל תוכנן על ידי הארכיטקט הצרפתי ז'אן-ז'אק פרנייה (), והוא נפתח לציבור בשנת 1852. בשנים הבאות תפס בית המכירות את מקומו כשוק המוני לאמנות צרפתית, בתקופה בה ייצאה פריז אמנות לרחבי העולם ובפרט לארצות הברית.
בתקופה הראשונה שימש בית המכירות כבזאר המוני לחפצי אמנות, ולפי דיווח אחד נמכרו בו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19,150,000 חפצי אמנות, 45,000 ציורים, 30,000 רישומים, 30,000 כתבי יד, 120,000 הדפסים, ולפחות מיליון ספרים נדירים מדי שנה.
אוטיניה (באוקראינית: Отинія; בפולנית: Ottynia; ביידיש: אוטניא, אנטניא) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, הסמוכה לערים קולומיאה וטלומאץ', בה שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
העיירה נזכרת בתעודות משנת 1610 כעיר פרטית בבעלות האצולה.
בתיאור משנת 1786 הודגש שאוטיניה נודעת בסביבתה במסחר במלח ובטבק.
במאה ה-19 יצא לעיירה שם כמקום ייצור כלי חרס.
בשלהי המאה ה-19 הוקם בעיירה בית חרושת גדול ליציקת מתכת, והעיר חוברה לקו מסילת הברזל.
יהודים בעיירה נזכרים לראשונה בתעודות משנת 1635. בשנת 1765 מנתה הקהילה בעיירה 345 איש, וכן 51 יהודים בכפרים שסביבה.
בשנת 1765 רבה של העיירה, הרב אהרן בן אביגדור, פרש את חסותו על יהודי נדבורנה.
בשלהי המאה ה-19 גדלה הקהילה בעיירה, בין היתר, בשל קביעת חצרו של האדמו"ר חיים הגר משושלת ויז'ניץ במקום.
בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר מקצועי מיסודו של הברון הירש, וכעבור זמן מה, נפתח בעיירה בית ספר עברי מיסודה של "שפה ברורה".
בשנת 1877 נולד בעיירה המשורר היידי הרמן ווהל, שהיגר בהמשך לארצות הברית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה והכיבוש הרוסי סבלה הקהילה היהודית בעיירה.
בין היתר, נאסרו 405 יהודים, ובתוכם רב העיר, בתואנה שחיבלו בקו הטלפון של העיירה.
בשנת 1920 נזדקקו כ-1,500 נפשות מתוך 3,500 היהודים תושבי העיירה והכפרים שסביבה לסיוע מיידי במזון ובלבוש, ומשפחות רבות נתמכו על ידי הג'וינט.
בשנת 1927 נבחר לרב העיר הרב לוי יצחק קלינגהויפט.
בעיירה פעלו מספר ארגונים יהודיים וציוניים, לרבות תנועות נוער, ובהן בית"ר, הנוער הציוני, גורדוניה ובני עקיבא.
בשנות השלושים הוקם בעיירה בית ספר עברי נוסף, של רשת תרבות.
בשנות השלושים רבו גילויי האנטישמיות בעיירה, שכללו מקרים של פיטורי יהודים ממשרותיהם, הפצת תעמולה, ניפוץ שמשות בבתים והכאת יהודים.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, נכנס לעיירה הצבא האדום.
לאחר נסיגת הצבא האדום מהעיירה ביוני 1941 נערך ביהודי המקום פוגרום על ידי האוקראינים המקומיים.
פרעות אלו נמשכו מספר ימים, ומספר הנרצחים היה גדול.
מספר חודשים לאחר כניסתם של הגרמנים לעיירה, בסוכות 1941, ערכו בה אקציה ראשונה, וגירשו מאות יהודים, בעיקר מבוגרים, ליעד לא ידוע, ממנו לא שבו.
ביום 25 בספטמבר 1942, ערב סוכות, חוסל היישוב היהודי בעיירה.
אנשי הגסטאפו שהגיעו אליה, בסיוע שוטרים אוקראינים, הקיפו את העיירה והציבו מקלעים בקרנות הרחובות.
תוך מעבר מבית לבית, רוכזו 1,800 יהודי העיירה במשאיות, ושולחו ממנה למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, שם רבים מהם נורו במקום, והנותרים הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
אוטיס לי בירדסונג הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1989. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים כוללים של 18.0 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
בירדסונג נולד וגדל בעיר וינטר הייבן שבפלורידה.
בין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת יוסטון, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה קלע 24.4 נקודות בממוצע למשחק.
את עונתו האחרונה באוניברסיטה, 1976/1977, סיים בירדסונג כקלע הרביעי בטיבו בליגת המכללות כולה לאחר שקלע שיא מחוזי של 30.3 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום העונה זכה בפרס שחקן השנה של המחוז הדרום-מערבי ("Southwest Conference Player of the Year") וכן נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("First-team All-American").
בשנת 1980 נבחר בירדסונג ל"שחקן העשור" של המחוז הדרום-מערבי.
לאורך תקופתו באוניברסיטת יוסטון קלע בסך הכול 2,832 נקודות, אשר מציבים אותו במקום ה-15 בתולדות ליגת המכללות (נכון לשנת 2017).
בירדסונג נבחר על ידי קנזס סיטי קינגס בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA לשנת 1977. בעונתו הראשונה בקנזס סיטי קלע 15.8 נקודות בממוצע למשחק וקבוצתו ניצחה 31 משחקים בלבד (37.8%), אך בשלוש העונות הבאות שיפר את תפוקתו לכ-23 נקודות למשחק ועזר לקינגס להעפיל לפלייאוף ה-NBA שלוש פעמים ברציפות.
בכל שלוש עונות אלו השתתף בירדסונג במשחק האולסטאר, ובעונת השיא שלו, , אף נבחר לחמישיית העונה השנייה ב-NBA לאחר שקלע 24.6 נקודות בממוצע למשחק.
בפלייאוף 1981 הוביל את הקינגס יחד עם חבריו לקו האחורי – פיל פורד וסקוט ודמן – עד לסדרת גמר המערב בו הפסידה ליוסטון רוקטס.
לאחר שהצטיין בסיבוב הפלייאוף הראשון מול פורטלנד טרייל בלייזרס עם 27.0 נקודות למשחק, נפצע בירדסונג בכף רגלו הימנית, והוגבל בהמשך הפלייאוף לממוצע של 8.6 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס, במדיה שיחק במשך שבע העונות הבאות.
בחמש עונותיו הראשונות עם הנטס שמר בירדסונג על יכולת טובה כשרשם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-3.7 אסיסטים למשחק, ולצד באק ויליאמס, דריל דוקינס ומייקל ריי ריצ'רדסון הוביל את הקבוצה לחמש הופעות רצופות בפלייאוף ה-NBA.
בעונת סבל משבר מאמץ ברגלו אשר אילץ אותו להחמיץ 75 משחקים, ובעונתו האחרונה בניו ג'רזי קלע ממוצע של 10.9 נקודות בלבד.
בעונת השתתף בשבעה משחקים כשחקן בוסטון סלטיקס, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 33.
אוטיי הוא משקה פירות שמקורו במערב פולינזיה.
לרוב מוגש לצד מנות אוכל גדולות.
כיום המשקה מזוהה בעיקר עם המטבח של מדינת טונגה, אם כי גם באיים מסביבו מכינים וצורכים מתכונות דומות של המשקה כגון סמואה, ואליס ופוטונה, טוקלאו, האוואי ופיג'י.
על פי אירופאים שהגיעו לסמואה בשנת 1890, את המשקה מכינים מפרי אמברלה מגורד (בסאמואית שמו "וי" ואילו בהאוואית שמו "ווי"), חלב קוקוס, מי קוקוס ופרי הקוקוס עצמו.
התערובת נמזגת לתוך כוסות העשויות מקליפת קוקוס אותם משרים במאגרי מים או בריכות מים קרים.
המתכון המודרני יותר, זה שמוגש בטונגה, מכיל תערובת של מים, קרם קוקוס, חתיכות של פרי הקוקוס וכל תערובת מגורדת של פרי טרופי דוגמת מלון, מנגו, אננס או לרוב אבטיח.
כמו כן, מוסיפים סוכר כדי להמתיק את המיץ.
היסטוריונים של טונגה קבעו שמדובר במתכון מודרני למדי, שכן חלב והפירות שצוינו לא היו מוכרים בטונגה לפני הגעתם של זרים.
בעבר, המתכון הטונגי כלל שימוש ב"תפוח הרים" (פיקה).
אוטלדה הוא יישוב במחוז קוקסהאפן במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה.
נכון לנובמבר 2017 התגוררו ביישוב 1,009 איש.
היישוב השתייך בשחר ימי הביניים לארכיבישופות של ברמן , שהייתה ב-1648 לדוכסות ברמן-ורדן .
מ-1715 היה היישוב בשליטת נסיכות הבוחר מהנובר, מ-1810 בממלכת וסטפאליה והקיסרות הצרפתית.
מ-1814 נכלל בשטחי ממלכת הנובר ומ-1866 ועד אחרי מלחמת העולם השנייה בפרובינציית הנובר הפרוסית.
מבחינה מנהלית השתייך היישוב מ-1823 למחוז שטאדה בנפות שונות (האגן, גסטמינדה, וזרמינדה).
כיום הוא משתייך למחוז קוקסהאפן במדינת סקסוניה התחתונה.
באוטלדה וסביבתה: שוונוודה, מיינבורג, ורזבה והינבק, אזור כפרי שהשתרע לחופי הים הצפוני, התקיימה קהילה יהודית קטנה, שהחלה להתקיים בסוף המחצית הראשונה של המאה ה-18, ובשיאה - סביב שנת 1850 - החזיקה בית ספר יהודי עצמאי.
מספר היהודים באזור, שמעולם לא עלה על כמה עשרות, התדלדל בראשית המאה ה-20 לכדי בודדים ממש.
ב-1913 היו רשומים בה 10 נפשות, ולפי בקשת רב המדינה של הנובר, צורפה הקהילה חוקית בידי שר הפנים של פרוסיה לקהילת האגן.
היהודים האחרונים עזבו את היישוב בשנות ה-20 של המאה ה-20, ובמפקד האוכלוסין הנאצי מ-1939, נרשמה במקום תושבת יהודייה אחת, קשישה בגיל 80.
ניקולה "ניקו" בוגוז'ביץ' , הידוע יותר בשם הבמה שלו, אוטיס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
בבית הספר בוגוז'ביץ' נטל חלק בהיאבקות ונחשב למתאבק מצליח.
בוגוז'ביץ' החל את קריירת ההיאבקות שלו באקדמיה של הארגון Mercury Pro Wrestling בארבאדה, קולורדו, שם התאבק תחת שם הבמה דוזר בנוסף לארגונים עצמאיים נוספים כמו Ultra Championship Wrestling-Zero ו-New Revolution Wrestling, שבו הצליח לזכות באליפות.
ב-12 באפריל 2016 נודע שבוגוז'ביץ' הוא אחד מעשרת המגויסים החדשים להתחלת האימון שלהם במתחם האימונים, ה-Performance Center.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקרב זוגות שאינו שודר לטלוויזיה ביחד עם אדריאן ג'אוד בהפסדם ל-The Authors of Pain (אקאם ורזאר).
כבר באותו החודש, בוגוז'ביץ' חבר לשורות המתאבק טאקר נייט והשניים החלו להתחרות יחדיו בקרבות זוגות.
השניים כונו בשם "Heavy Machinery" (או בעברית: מכונות כבדות) וערכו את הקרב הטלוויזיוני הראשון שלהם ב-19 באוקטובר במסגרת התוכנית NXT, שבו הפסידו לאוסטין אריס ורודריק סטרונג כחלק מהסיבוב הראשון בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2016. בקרב זה בוגוז'ביץ' הוכר בשם הבמה החדש שלו, אוטיס דוזוביץ'.
השניים ניצחו לראשונה ב-29 במרץ 2017 זוג בשם מייק מרשל וג'ונתן אורטגון.
ב-12 ביולי דוזוביץ' ונייט איתגרו לקרב על אליפות הזוגות של NXT את אקאם ורזאר, אך השניים הפסידו ולא הצליחו לזכות בתואר הזוגות.
ב-7 באפריל (בפרק ששודר בטלוויזיה ב-11 באפריל) קרב הזוגות בין הווי משינרי לבין רידיק מוס וטינו סבטלי, נקטע על ידי ה-War Raiders (רואו והנסון) שתקפו את הארבעה.
ב-9 במאי הווי משינרי הפסידו ל-War Raiders.
ב-23 במאי הווי משינרי הפסידו ל-The Mighty (TM-61 לשעבר).
ב-4 ביולי דוזוביץ' הפסיד בקרב האנדיקאפ שתיים על אחד לצמד TM61. ב-1 באוגוסט, הווי משינרי ניצחו את The Mighty בקרב זוגות.
ב-26 בספטמבר, דוזוביץ' הפסיד לאלוף ה-NXT, תומאסו צ'אמפה, בקרב שאינו היה על התואר.
ב-7 בנובמבר, השניים ניצחו את סטיב קאטלר וווסלי בלייק מקבוצת The Forgotten Sons.
ב-26 בדצמבר, הווי משינרי כשלו בניסיונם לזכות בתואר אליפות הזוגות לאחר שהפסידו לאלופים, קייל אוריילי ורודריק סטרונג מקבוצת The Undisputed Era.
ב-17 בדצמבר בתוכנית Raw, הצמד Heavy Machinery הוכרז כשניים מששת המתאבקים שיועברו מ-NXT בין המותגים הראשיים (Raw וסמאקדאון).
דוזוביץ' ערך את הבכורה שלו ב-14 בינואר 2019, כשהתפרץ בזמן ראיון של אלכסה בליס ופול היימן במסגרת הפינה "רגע של בליס".
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, דוזוביץ' נראה ביחד עם הצמד שלו, טאקר נייט, בקטע ביחד עם הניו דיי.
ב-21 בינואר, השניים ערכו את קרב הבכורה שלהם ברוסטר הראשי ובו ניצחו את האסנשן (קונור וויקטור).
ב-29 בינואר, Heavy Machinery התחרו בקרב הדחות זוגות מרובע אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע תא ההדחות; הקרב כלל את האוסוס, הבר (סזארו ושיימוס) והניו דיי (שיוצגו על ידי ביג אי וקופי קינגסטון), שבסופו של דבר האוסוס ניצחו.
ב-4 בפברואר, Heavy Machinery התחרו בקרב זוגות מרובע אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות הזוגות של Raw; הקרב כלל את הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון), The B-Team (בו דאלאס וקורטיס אקסל) והלוצ'ה האוס פארטי (גראן מטאליק ולינסה דוראדו), שבסופו של דבר הריבייבל ניצחו.
ב-4 במרץ, Heavy Machinery גברו על The B-Team, האסנשן וקורט הוקינס וזאק ריידר בקרב גאונטלט.
ב-1 באפריל בתוכנית Raw, אוטיס וטאקר ניצחו את בובי רוד וצ'אד גייבל.
ב-16 באפריל, אוטיס וטאקר הועברו לתוכנית סמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ.
ב-18 ביוני בתוכנית סמאקדאון, Heavy Machinery ניצחו את The B-Team.
באירוע סטומפינג גראונדס, שנערך ב-23 ביוני, Heavy Machinery כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של סמאקדאון לאחר שהפסידו לדניאל בריאן ורואן.
ב-25 ביוני, Heavy Machinery והניו דיי (ביג אי ואקסבייר וודס) ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את דניאל בריאן, רואן, קווין אואנס וסמי זיין.
ב-2 ביולי בתוכנית סמאקדאון, Heavy Machinery התחרו בקרב זוגות נגד קווין אואנס ודולף זיגלר בקרב שבו הזוג המנצח יתווסף לקרב על אליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע חוקי אקסטרים.
Heavy Machinery הם אלו שיצאו עם ידם על העליונה וכתוצאה מכך הקרב בחוקי אקסטרים הפך לקרב זוגות משולש.
שבוע לאחר מכן, אוטיס ניצח בקרב משולש את דניאל בריאן ואקסבייר וודס.
באירוע חוקי אקסטרים, שנערך ב-14 ביולי, Heavy Machinery כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של סמאקדאון לאחר שהפסידו בקרב הזוגות המשולש, שבסופו הניו דיי ניצחו.
ב-28 באוגוסט, אוטיס וטאקר הפסידו בקרב זוגות לריבייבל.
ב-17 בספטמבר, אוטיס וטאקר גברו על The B-Team.
ב-30 בספטמבר בתוכנית Raw, אוטיס וטאקר כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של Raw לאחר שהפסידו לדולף זיגלר ורוברט רוד.
ב-4 באוקטובר בתוכנית הבכורה של סמאקדאון בשידור ישיר ברשת פוקס, Heavy Machinery, ברון סטרומן והמיז ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את AJ סטיילס, דולף זיגלר, רנדי אורטון ורוברט רוד.
באירוע היהלום שבכתר, שנערך ב-31 באוקטובר, Heavy Machinery השתתפו בקרב זוגות מרובה משתתפים אשר קבע את "הזוג הטוב בעולם", שבסופו ה-O.C.
(לוק גאלוס וקארל אנדרסון) ניצחו.
ב-22 בנובמבר בתוכנית סמאקדאון, Heavy Machinery והניו דיי (ביג אי ואקסבייר וודס) הפסידו בקרב ארבעה נגד ארבעה לקבוצת The Undisputed Era (אדם קול, בובי פיש, קייל אוריילי ורודריק סטרונג).
ב-6 בדצמבר, הצמד הפסיד בקרב הדחות זוגות מרובע אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות הזוגות של סמאקדאון נגד הניו דיי באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות.
שבוע לאחר מכן, הצמד הפסיד לסזארו ושינסקה נקאמורה.
ב-20 בדצמבר, הם ניצחו את הריבייבל.
בשבועות האחרונים של שנת 2019, אוטיס היה מעורב בעלילה רומנטית עם מנדי רוז.
ב-3 בינואר 2020, אוטיס ניצח בקרב יחידים את דרו גולאק.
ב-31 בינואר, Heavy Machinery השתתפו בקרב זוגות מרובע אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע סופר שואודאון, ובסופו ג'ון מוריסון והמיז ניצחו; לאחר הקרב מאחורי הקלעים בעקבות עידוד מצד חברו לצמד, טאקר, אוטיס הציע למנדי רוז לצאת עימו לדייט, כשהאחרונה הסכימה לקיומו של דייט זה ביום ולנטיין.
ב-14 בפברואר, אוטיס היה ערוך ומוכן לדייט שלו עם רוז, עד שהוא הגיע וראה את דולף זיגלר יושב עימה בשולחן, מה שגרם לו לעזוב, כשליבו שבור.
ב-6 במרץ, Heavy Machinery השתתפו בקרב גאונטלט אשר קבע איזה זוג יכנס אחרון לקרב תא ההדחות זוגות על אליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע תא ההדחות.
בקרב זה, הם הצליחו להדיח ארבעה זוגות, אך לבסוף הם הודחו על ידי המנצחים בקרב, דולף זיגלר ורוברט רוד.
יומיים לאחר מכן באירוע תא ההדחות, הצמד כשל בניסיונו לזכות באליפות הזוגות של סמאקדאון במסגרת קרב תא ההדחות זוגות, כשהודח מקרב זה על ידי אותם זיגלר ורוד.
בלילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), אוטיס ניצח את זיגלר לאחר עזרה מצידה של מנדי רוז.
ב-1 במאי, אוטיס העפיל לקרב הכסף בבנק במסגרת האירוע כסף בבנק לאחר שגבר על דולף זיגלר.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-10 במאי, אוטיס ניצח בקרב כסף בבנק וכתוצאה מכך קיבל את מזוודת כסף בבנק אשר איפשרה לו לפדות את החוזה שבתוכה על אליפות שיבחר במהלך השנה הקרובה.
ב-15 במאי, אוטיס וברון סטרומן ניצחו את המיז וג'ון מוריסון.
ב-22 במאי, אוטיס ומנדי רוז הפסידו בקרב זוגות מעורב לדולף זיגלר וסוניה דוויל.
ב-4 בספטמבר, אוטיס וטאקר ניצחו את ג'ון מוריסון והמיז.
שבוע לאחר מכן, הוא ניצח בקרב יחידים את מוריסון.
באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-25 באוקטובר, אוטיס הפסיד למיז בקרב על מזוודת כסף בבנק וכתוצאה מכך הוא הפסיד את החוזה לקרב עתידי על אליפות בכל זמן נתון בשל בגידה מצד טאקר, שהטיח את המזוודה בראשו ואיפשר למיז לנצח בקרב.
ב-6 בנובמבר, אוטיס הפסיד לסת' רולינס בקרב אשר קבע את זהות המעפיל לקבוצת סמאקדאון לקראת קרב הדחות הגברים המסורתי של אירוע סדרת ההישרדות.
באירוע זה, שנערך ב-22 בנובמבר, קבוצת סמאקדאון (קווין אואנס, ג'יי אוסו, המלך קורבין, סת' רולינס ואוטיס) הפסידה לקבוצת Raw (AJ סטיילס, קית' לי, שיימוס, ברון סטרומן ורידל) בקרב הדחות הגברים המסורתי, שהיה במעמד צד אחד; כלומר, אף חבר מקבוצת Raw לא הודח.
ב-18 בדצמבר, אוטיס גבר על שינסקה נקאמורה.
במופע המקדים לאירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-20 בדצמבר, אוטיס, ביג אי, דניאל בריאן וצ'אד גייבל ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את המלך קורבין, סמי זיין, סזארו ושינסקה נקאמורה.
ב-5 בפברואר, אוטיס וצ'אד גייבל הפסידו לאלופי הזוגות של סמאקדאון, דולף זיגלר ורוברט רוד בקרב שאינו היה על חגורות האליפות.
שבוע לאחר מכן, אוטיס וגייבל הפסידו פעם נוספת, הפעם לסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד).
ב-26 בפברואר וב-19 במרץ, אוטיס וגייבל ניצחו בקרבות זוגות את ריי מיסטריו ובנו, דומיניק.
ב-23 באפריל, ריי ודומיניק מיסטריו ניצחו את אוטיס וגייבל.
ב-2 ביולי, אוטיס גבר על אנג'לו דוקינס.
ב-13 באוגוסט, אוטיס וגייבל הפסידו לסטריט פרופיטס.
שבוע לאחר מכן, אוטיס גבר על מונטז פורד בקרב יחידים.
ב-27 בדצמבר בפרק של התוכנית Raw, אוטיס נחל הפסד לרנדי אורטון.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, אקדמיית אלפא גברו על RK-Bro (רידל ורנדי אורטון) בקרב שאינו היה על חגורות אליפות הזוגות.
הן זכו בחגורות אליפות הזוגות של Raw לאחר שניצחו את RK-Bro ב-10 בינואר.
ב-7 וב-14 בפברואר, אוטיס וגייבל ניצחו את הסטריט פרופיטס ואת המיסטריוס בקרבות שאינם היו על חגורות האליפות.
ב-21 בפברואר, השניים ניצחו פעם נוספת את הסטריט פרופיטס בקרב זוגות.
שבוע לאחר מכן, אוטיס וגייבל הפסידו לקווין אואנס וסת' "פריקין" רולינס בקרב שאינו היה על חגורות האליפות.
ב-7 במרץ, אקדמיית אלפא הפסידו את חגורות האליפות ל-RK-Bro בקרב משולש אשר כלל בנוסף את קווין אואנס וסת' "פריקין" רולינס.
במופע המקדים לאירוע Clash at the Castle, שנערך ב-3 בספטמבר, אוטיס וגייבל ביחד עם אוסטין ת'יאורי הפסידו למאדקאפ מוס והסטריט פרופיטס.
PWI דירג אותו במקום ה-69 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020
אליפות הזוגות של Raw (פעם אחת) - עם צ'אד גייבל
מחזיק מזוודת "כסף בבנק" (2020)
אוטיס הנרי ת'ורפ הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–2001. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן יוסטון רוקטס.
נודע כשחקן חזק ואתלטי שממעט להחמיץ משחקים וקולע באחוזים גבוהים מהשדה (54.6% בקריירה).
במשך 17 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים של 14.0 נקודות, 8.2 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
ת'ורפ נולד בעיר בוינטון ביץ' שבפלורידה, ולמד בתיכון בלייק וורת' הסמוכה.
בין השנים 1980–1984 למד בפרובידנס קולג', וכשחקן קבוצת הכדורסל של המכללה קלע 14.4 נקודות והוריד 8.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.