tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אדוקסבאן נכלל בסל הבריאות מתאריך 30 בינואר 2020.
אדזארד יאקוב ואן הולטה (בהולנדית: Edzard Jacob van Holthe; 29 בינואר 1896 – 17 ביולי 1967) היה ויצה-אדמירל בצי המלכותי ההולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) בין 1951–1953.
הולטה נולד בהאג ב-29 בינואר 1896. ב-1913 הוא התגייס לצי המלכותי ההולנדי ובין 1916–1920 הוצב באיי הודו המזרחיים ההולנדיים.
ב-1921 הוא הועבר לכוח הצוללות של הצי ההולנדי, וב-1922 הוא הוצב כסגן מפקד הצוללת KII שנשלחה שוב לאיי הודו המזרחיים.
ב-1923 הוא סיים את תפקידו וב-1925 חזר להולנד.
ב-1929 הוא חזר לאיי הודו המזרחיים ומונה למפקד הצוללת Hr.Ms.
ב-1930 הוא הועבר לפקד על הצוללת Hr.
KII ונשלח עמה לבניוואנגי .
לאחר הקרב על הולנד ב-1940 הוא ליווה את וילהלמינה, מלכת הולנד לגלותה בבריטניה.
הוא הצטרף לכוחות ההולנדיים החופשיים ומונה למפקד הסיירת Jacob van Heemskerck.
ב-1943 הוא מונה למפקד הצי ההולנדי בגלות.
לאחר שחרור הולנד ב-1945 הוא המשיך לפקד על הצי ההולנדי עד 1951. לאחר מכן מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) עד 1953. לאחר פרישתו מהצבא פנה למגזר העסקי ושימש בתפקידים בכירים בכמה חברות גדולות.
הוא נפטר בהילברסום ב-17 ביולי 1967.
אדונם של חיילי הצעצוע הוא סיפור מאת הסופר הקנדי איאן לורנס המתרחש באנגליה במהלך השנה הראשונה של מלחמת העולם הראשונה.
הספר פורסם לראשונה באוקטובר 2001 על ידי הוצאת "דלקורטה פרס", ולאחר מכן הודפס מחדש במאי 2003 על ידי הוצאת דל לאורל-ליף, חותם של חטיבה של רנדום האוס.
הספר הפך לרב מכר, ונכלל ברשימות קריאה נדרשות של בתי ספר תיכוניים אמריקאים רבים.
החלק בסיפור המתרחש באנגליה אליו התגייס אביו של ג'וני מסופר בעיקר באמצעות מכתבים שנשלחים חזרה הביתה למשפחתו.
באמצעות המכתבים ניתן לומר כי הסיפור מ-25 בנובמבר עד 26 בדצמבר 1914. בתחילת הספר ג'וני ומשפחתו גרים בלונדון, אולם ג'וני נשלח לגור עם דודתו איבי בעיירה קליף זמן קצר לאחר שאביו מתגייס.
אמו עוברת לעיר וולוויץ', גם שולחת מכתבים לג'וני בכל פרק, כדי לעזור לתמוך במלחמה על ידי קבלת עבודה בייצור נשק במפעל.
נושא מרכזי של הספר הוא חוסר התכלית וחוסר ההיגיון של מלחמה.
לאחר שהגיבור, ג'וני בריגס, לא מגיע לבית הספר למשך יומיים כדי שיהיה לו יותר זמן לבנות את הגיא פוקס שלו, הוא נאלץ לבלות כל רביעי ושבת אחר הצהריים בבית המורה שלו.
שם, המורה שלו, מר טאטל, מלמד אותו ספרות, בעיקר "האיליאדה".
אירועי מלחמת העולם הראשונה מאוד דומים לאירועים של הומרוס.
בתחילת הספר מציקים לג'וני, אבל כששרה רוצה להתחבר עמו, הוא כפוי תודה לחלוטין ואומר "חברה היא כמו לא חבר בכלל".
זו הסיבה שהוא עוזב את בית הספר.
כשהיא מצילה אותו בכך שרצו להשליך אותו לאש הוא מתחיל לראות בה חברה.
בתחילת הסיפור, אבא של ג'וני מתוסכל מכך שחסר לו חצי סנטימטר של גובה הנדרש כדי להתגייס.
לאחר הורדת הגובה הנדרש, הוא מצטרף למלחמה ומועבר לאחר מכן לקו החזית.
ככל שהמלחמה נמשכת, היא גובה מחיר מבריאותו, מבנה גופו ונפשו של אביו של ג'וני.
אביו של ג'וני שולח לבנו חייל מגולף ומצויר בכל מכתב מכתב, אך יצירותיו נראות יותר ויותר גרועות לאורך הספר.
זה בא לידי ביטוי בדגם של עצמו שהוא שלח: הצבע החום של בגדיו הופך לירוק עם בוץ, החיוך הרחב על פניו דוהה להבעה עגומה וסדק יורד על החזה שלו.
ג'וני בריגס: הגיבור והדובר של הסיפור, שחושב שהקרבות של מלחמת העולם הראשונה משקפים את אלו שהוא משחזר עם חיילי מפצח האגוזים שלו.
גברת בריגס: אמו של הגיבור, שעוברת לוולוויץ' כדי לעבוד בנשקייה
ג'יימס בריגס: אביו של ג'וני, יצרן צעצועים עליז ודי חכם, ששולח לבנו חיילי עץ שהוא מגלף ומצייר בשוחות
דודה איבי: לאחר שאביו של ג'וני מתגייס, אמו שולחת אותו לגור עם דודתו, אישה בודדה אכפתית וצעקנית.
הוברט טאטל: המורה של ג'וני, איש אינטליגנטי, מוסרי שמאיים לעזוב את קליף לאחר שהוורדים שלו יושמדו אם מישהו לא יתוודע שהשמיד אותם.
אדורים, המכונה גם בית דרור, היא התנחלות בהר חברון, בסמיכות לדורא.
שמה לקוח מהעיר המקראית אדורים, והיא שוכנת בשטח בו היה בעבר בסיס אדוריים.
המבנה הראשון במקום, בן שתי קומות, הוקם בשנות ה-40, בתקופת המנדט הבריטי.
תחת השלטון הירדני בגדה המערבית שימש משכן לבית דין, ובשנות ה-70 היה למשכן בית הספר להנדסה צבאית של צה"ל.
ב־1995 עבר בית הספר לבקעת עובדה, והבסיס ננטש ונהרס ברובו ב־2009.
בשנת 2010 הוקם במבנה מרכז חירום אזורי.
בשנים הראשונות לפעולת המרכז ניהל אותו אלחנן קלמנזון, ואכלסו ושמרו עליו בוגרי ישיבת עתניאל.
המרכז נקרא "בית דרור" לזכר אל"ם דרור וינברג, מפקד חטיבת יהודה, ששירת באזור ונהרג בפיגוע בציר המתפללים בחברון בשנת 2002.
בעקבות פיגוע ירי בצומת אדוריים ב־2016, בו נרצח מנהל ישיבת עתניאל מיכאל מרק, עלו לבסיס שלוש משפחות והקימו את המאחז אדוריים.
באפריל 2021 הוצבו במאחז מספר מבנים יבילים.
ביולי 2021 פונו שבעה מבנים עם משפחות.
ב־28 ביוני 2024 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני את החלטת השר במשרד הביטחון בצלאל סמוטריץ' להסדיר את המאחז, ב-13 בפברואר 2025 חתם אלוף פיקוד מרכז אבי בלוט על צו המסדיר את היישוב.
ב־2024 הוקם ליד היישוב מצפה ראובן לזכרו של ראובן שישפורטיש, תושב היישוב שלומית שנפל בהגנה על פרי גן ויישובי חבל שלום בטבח שבעה באוקטובר.
בספטמבר 2025 צומצמו צווי סגירת שטחים מדרום ליישוב.
בלגנדריום של טולקין, אֵדוֹרָס היא בירת ממלכת רוֹהָן ומקום ישיבתם של מלכי רוֹהָן.
לא ידוע מתי הוקמה אֵדוֹרָס.
בהתחשב בכך ששמה הוא ברוֹהִירִית, כנראה שמה הוענק לה לאחר ביאת הרוֹהִירִים לרוֹהָן, שבאותם ימים נקראה קָלֵנַרְד'וֹן.
מלך רוֹהָן השני, בְּרֵגוֹ, העביר את הבירה מפוֹלְד לאֵדוֹרָס וציווה לבנות בשטחה את מֶדוּסֶלְד, מקום משכנם של מלכי רוֹהָן.
המלאכה הסתיימה בשנת 2569. בשנים 2758-2759 אֵדוֹרָס, יחד עם כל רוֹהָן, נכבשה על ידי בני דוּן ומנהיגם, וּוּלְף, ישב בה וכינה את עצמו "מלך רוֹהָן".
בסופו של דבר בשנת 2759 הגיעה עזרה מגוֹנְדוֹר ובני דוּן נהדפו מרוֹהָן.
באותה השנה נערכה ההמלכה של פְרֵאָלָף באֵדוֹרָס.
אֵדוֹרָס ממוקמת למרגלות ההרים הלבנים.
אדם פבלובצ'ין (בסלובקית: Adam Pavlovčin; נולד ב-13 בספטמבר 1995), הידוע בשם הבמה אדוניס (מעוצב כ-ADONXS), הוא זמר-יוצר, דוגמן ורקדן סלובקי.
בעבר היה סולן הלהקה האלטרנטיבית פייס, שנוסדה בלונדון.
בשנת 2022 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Age of Adonxs, וזכה בסלובקיה בשלל פרסים, כולל "אלבום השנה", "האמן הטוב ביותר" ו-"האמן החדש הטוב ביותר".
הוא ייצג את באירוויזיון 2025.
אדוניס נולד במייאבה וגדל בסניצה.
הוא גילה עניין בריקוד ושירה מגיל צעיר, בהשראת אחותו הגדולה.
בעקבותיה, הצטרף לקבוצת ריקוד לנוער והחל ללמוד שיעורי פיתוח קול ונגינה בפסנתר.
עם זאת, במהלך גיל ההתבגרות חווה שינוי משמעותי בקולו, דבר שצמצם את מנעד קולו, שירד מטנור לבס פרופונדו, הנמוך ביותר מבין הקולות.
במקום להתמקד בשירה, עבר לתחום הריקוד, בו הופיע עם קבוצות ריקוד מקצועיות וזכה חמש פעמים באליפות סלובקיה בדיסציפלינות ריקוד רחוב של ארגון IDO, הן בקטגוריית נוער והן בקטגוריית בוגרים.
בגיל חמש עשרה עבר מבית משפחתו לברטיסלאבה כדי ללמוד בתיכון הדו-לשוני על שם ק.ס.
במקביל למד שיעורי משחק באקדמיה "New Scene".
בגיל שש עשרה חתם על חוזה עם סוכנות דוגמנות.
לאחר מכן גילה מחדש את אהבתו לשירה ועבר לפראג כדי ללמוד שירה קלאסית אצל זמרת האופרה האנה פצקובה.
הוא עבד כאמן פרילנסר בפראג במשך שנה לפני שעבר ללונדון כדי לפתח קריירה במוזיקה.
הוא השלים תואר ראשון בכתיבת שירים ומוזיקליות יצירתית במכון המוזיקה המודרנית הבריטי-אירי בלונדון.
כשהתקשה לשלם שכר לימוד והוצאות מחיה תוך כדי לימודיו, עבד בעבודות שונות כמו בריסטה, בייביסיטר, הוראת מוזיקה, דוגמנות, ומלצרות בגיי בר.
בראיון למגזין Cosmopolitan סיפר: .
אדוניס, שיצא מהארון כהומוסקסואל בפני הוריו בגיל 18, תיאר את שנותיו בלונדון כתקופה של "שחרור מוחלט" ו"גילוי עצמי", שהשפיעה עמוקות על כתיבת השירים שלו, על עיצוב הסגנון האישי ועל דמותו הבימתית.
בגיל 18 כתב אדוניס כתב את שירו הראשון, "Speechless Boy", שלווה בווידאו קליפ מוזיקלי בתקציב נמוך, ששימש כהצהרה פומבית על יציאתו מהארון.
כשהיה עדיין בתיכון, הקים אדוניס הקים את להקת "פייס" יחד עם חברו לכיתה, אדריאן צ'רמאק, מלחין מוזיקה לסרטים.
לאחר שעבר ללונדון הצטרפו לצמד שני מוזיקאים נוספים: גיטריסט ממונקו ומתופף מיוון.
בתחילת 2018 הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה בשם Keeper, אלבום בארוק פופ בעיבודים תזמורתיים.
שנה לאחר מכן הוציאה פייס לאור את הסינגל "Hunt Me Down", ואחריו את השיר "Fallen" בשנת 2020. הלהקה הופיעה במועדונים בלונדון, פסטיבלים ב, מצעדי גאווה, ואף הופיעה כחימום לסיבוב ההופעות של גרייס קרטר.
בעקבות מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת בוטלו מספר הופעות עתידיות שתכננה הלהקה.
בעקבות המגבלות שהוטלו על מקומות הופעות בממלכה במהלך המגפה, חזר אדוניס ב-2021 לצ'כיה, כדי להתחיל קריירת סולו.
ב-2021 התפרסם אדוניס במדינתו ובצ'כיה לאחר שזכה בעונה השביעית של התוכנית SuperStar, הגרסה הצ'כית-סלובקית של התוכנית אמריקן איידול.
אדוניס, שאליו פנו המפיקים להשתתף בתוכנית, מיאן להשתתף בתוכנית מספר פעמים בעבר.
הוא עורר עניין ציבורי עם הופעותיו בתלבושות שאינן תואמות את מגדרו (כולל שמלה שקופה).
הוא היה המנצח ההומוסקסואל הראשון של תוכנית השירה, ותיאר את ניצחונו כ"צעד ענק קדימה" עבור החברה הצ'כית והסלובקית.
בראיון למגזין Elle, שהתייחס לפופולריות שלו כאמן גאה בחברה שמרנית, אדוניס שיקף את השפעת הצלחתו: .
לאחר הניצחון חתפ אדוניס על חוזה הקלטות עם חברת וורנר מיוזיק גרופ, והחל לכתוב ולהקליט את אלבום הבכורה שלו בסטודיו לאבאגיינס בשיתוף עם המפיקים אוליבר פילנר, מרק ראקוביצקי ותום לוב.
בינואר 2022 הועמד לפרס עבור "פריצת השנה" בטקס פרסי Ruka Hore לשנת 2021. בסלובקיה, נכלל ברשימת פורבס 30Under30.
ב-20 במאי הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו כסוליסט, "Moving On", תחת שם הבמה אדוניס (ה-"x" נהגת כ-/ɪ/, כפי שנשמע באדוניס).
דמות האלטר-אגו אדוניס מתייחסת לדמות מיתולוגית יוונית, אל היופי והחשק, שעל-אף היותו סמל לגבריות, הופיע ביצירות ספרותיות יווניות עתיקות כפורטרט נייטרלי במגדרו ואנדרוגיני.
אדוניס המציא את הקונספט לדמותו במהלך לימודיו בלונדון, במטרה לשחרר את עצמו על הבמה ולהתמודד עם פחדיו העזים מהופעה מול קהל.
השיר עוסק בסיומה של מערכת יחסים רעילה ומבולבלת מהעבר, ומחווה לתקופה חדשה, משוחררת ומרוממת.
לפני יציאתו לאור ביצע אדוניס אותו לראשונה בשידור חי ב-Let's Dance ב-24 באפריל.
בקליפ ל-"Moving On", אדוניס עוטה בגד מותאם אישית צמוד לגוף, מעוטר באבני קריסטל.
הוא הגיע למקום ה-15 במצעד 100 שירי הרדיו של איגוד תעשיית ההקלטות הצ'כי-סלובקי.
ב-4 ביוני פרסם גרסת דואט ל-"Moving On" בשיתוף עם סלסטה בוקינגהאם.
ב-11 ביוני הופיע בפסטיבל "לאבסטרים" בהפקת דואה ליפה.
הוא ביצע שם את הסינגלים "Game" ו-"Cold Summer", שטרם פורסמו..
הראשון מבניהם יצא לאור ב-19 באוגוסט.
הוא הגיע למקום התשיעי במצעד הפזמונים הצ'כו-סלובקי.
הווידאו קליפ שלה, בו מופיעה בובת ברבי של אדוניס, תואר כ"מפחיד".
אדוניס הסביר כי האנלוגיה של משחק בבובה בקליפ מייצגת את ההשוואה בין מניפולציות במערכות יחסים רומנטיות לבין הדרך שבה תעשיית המוזיקה מתייחסת לאמן חדש.
הוא הועמד לפרס "הווידאו קליפ הטוב יותר" בטקס פרסי הווידאו קליפים של ברלין לשנת 2023. "Cold Summer" פורסם ב-18 באוקטובר.
אלבום הבכורה שלו, Age of Adonxs, יצא לאור בנובמבר 2022. הוא זכה בשני פרסים של איגוד "אירופה 2 מיוזיק" עבור "האמן הטוב ביותר" ו"פריצת השנה".
ביולי 2023 הודיע אדוניס כי יופיע בפסטיבל סיגט שבבודפשט ב-13 באוגוסט.
ב-28 ביולי פרסם את הסינגל הרביעי שלו, "No Common Measure".
ב-22 בנובמבר הוציא לאור את "Overthinker".
בקליפ לשיר, אדוניס מעלה מודעות לקומפלקס אדוניס, מונח בפסיכולוגיה המתאר את "החרדה והחוסר ביטחון שחווים גברים לגבי המראה או דימוי הגוף שלהם".
ב-2024, אדוניס הועמד לפרס קריסטל וינג בקטגוריית המוזיקה הפופולרית לשנת 2023. ב-15 במרץ פרסם את שירו הראשון בשפה הסלובקית, "Sám".
בדצמבר 2024 הודיע תאגיד השידור הצ'כי כי אדוניס עתיד לייצג את באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ.
הוא השתתף בחצי הגמר השני שהתקיים ב-15 במאי ולא העפיל לשלב הגמר.
מלבד הקריירה המוזיקלית שלו, אדוניס הוא רקדן מקצועי המתמחה בריקודי רחוב, ג'אז וריקודים לטיניים.
הוא זכה חמש פעמים בתואר "אלוף סלובקיה" חמש פעמים בתחומי ריקודי הרחוב של ארגון IDO, הן בקטגוריית הנוער והן בקטגוריית המבוגרים.
הוא היה חבר בקבוצת הריקוד RDS קומפאני, הופיע לצד אמנים ידועי-שם, דוגמת רובי ויליאמס, ניקול שרזינגר וליאונה לואיס, והתאמן אצל כוריאוגרפים מוכרים, כמו קיאון מדריד, קמילו לוריצ'לה ואיאן איסטווד.
אדוניס החל את קריירת הדוגמנות שלו בגיל 16. במרוצת השנים צעד בתצוגות האופנה של אלכסנדר מקווין במילאנו וכן בשבוע האופנה בלונדון.
הוא הופיע בקמפיינים של מעצבי אופנה אנדרוגינית, והתפרסם בזכות תמיכתו באופנה בת קיימא.
בשנת 2022 עמד בראש מסע הפרסום של Adidas Originals בצ'כיה.
באוגוסט הנחה את גמר תחרות הדוגמנות מראה השנה של עלית לשנת 2022.
אדוניס כיכב בקליפ לשיר "Euphoria" של נובאדיליסן, והופיע גם בקליפים לשירים "The Riddle" של הזמרת הצרפתייה סילי בוי בלו ו-"24/7" של האמנית הגרמנייה מלינה.
הוא מגלם את בובי, אחד מבני מועדון ה"קיט קאט", במחזמר הג'אז "קברט" מאת ג'ו מסטרוף.
אדוניס הוא השתתף בקמפיין Every Love Is Love, הכולל סצנות שבהן הוא מנשק גבר, ולאחר מכן פונה למצלמה ומצטט את האיגרת הראשונה אל הקורינתים, טקסט שנכתב על ידי פאולוס על אהבה.
לאחר פרסום הסרטון אמר: .
בראיון שנערך שלהי 2021 אמר אדוניס כי מעולם לא ראה בעצמו אקטיביסט.
בנוסף לקמפיין, קרא אדוניס לשינוי רשמי של ההגדרה למילה "אהבה" ("láska") במילון הסלובקי, כך שתכלול את כל הזהויות המיניות והמגדריות.
המהדורה הנוכחית של המילון מגדירה אהבה כ"רגש חיבה של אדם ממגדר אחד לאדם ממגדר אחר".
במרץ 2022 השתתף אדוניס במיזם Artists for Ukraine, שנועד לגייס כספים עבור ארגונים לא ממשלתיים המספקים סיוע הומניטרי ומקלט לפליטים שנמלטו ממלחמת אוקראינה–רוסיה.
אדוניס הופיע במצעדי הגאווה בברייטון, ברטיסלאבה ופראג.
ב-14 באוקטובר הופיע במצעד מחאה לזכרם של שני קורבנות להט"בים שנרצחו בפיגוע טרור בגיי בר מקומי.
המפגע היה נער "שחווה רדיקליזציה" והחזיק בדעות אנטי-להט"ביות ואנטישמיות.
בנאומו בפני הקהל, קרא אדוניס לציבור "לזרוע אהבה, אמפתיה וענווה".
קולו של אדוניס הוא בס פרופונדו – קול הבס הנמוך ביותר.
אולם מנעד קולו מגיע עד לטנור.
הוא מפתח את קולו אצל זמרת אופרה במשך למעלה מעשור.
קולו תואר כ"מרטיט", "עמוק ומלא נשמה" ו"קורע לב".
סגנון הכתיבה של אדוניס הוא נרטיבי, ועוסק בנושאים כמו אהבה עצמית, תשוקה, בלבול, כאב לב, התקדמות מהעבר ובדידות.
את כל שיריו הוא מלחין על הפסנתר, והוא רואה בתהליך הכתיבה כלי תרפויטי ו"תרופה" ללב שבור.
בצעירותו העריץ אדוניס את קווין, דפש מוד, אלטון ג'ון, סיל ופרינס, והצהיר כי אמנים רבים, כמו אורורה, סוודליזה, ג'וזף סלווט, סופיאן סטיבנס, לונדון גראמר, לורד, דואה ליפה, בירדי ופלורנס אנד דה משין, השפיעו עליו מבחינה מוזיקלית.
הוא ציין לטובה את יואן למואן כהשראה מרכזית בתחילת דרכו.
מגזין Elle תיאר אותו כ"מלך קווירי", בעוד ש-Musicserver השווה אותו לג'יימס בלייק וללמואן.
אדוניס התפרסם בזכות סגנון האופנה שלו, שמתואר לעיתים קרובות בתקשורת כ"אקסצנטרי".
לפני כל הופעה צובע את ציפורניו למזל טוב.
אחותו של אדוניס, רדקה, היא שחקנית וזמרת המתגוררת בפראג.
אמו היא מוניקה סאבו, אמנית חזותית ידועת-שם.
אביו החורג, מריאן סאבו, הוא פרמדיק.
אדוניס אינו שומר על קשר עם אביו הביולוגי.
2018: Keeper (תחת להקת פייס)
אדונייג'ה סטרונג ולש היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פלורידה, ונשיאה הראשון של המכללה החקלאית של מדינת איווה (כיום אוניברסיטת המדינה של איווה).
ולש כיהן גם כמנהל הראשון של בית הספר להכשרת מורים של מדינת מישיגן (כיום אוניברסיטת מישיגן המזרחית).
ולש נולד ב-12 באפריל 1821 בעיר איסט המפטון שבקונטיקט.
בשנת 1839 עבר לעיר ג'ונסוויל שבמישיגן, וב־1846 השלים את לימודיו באוניברסיטת מישיגן.
שנה לאחר מכן, ב־1847, התקבל ללשכת עורכי הדין, וב־1849 הפך למנהל בית ספר תיכון.
באותה שנה הצטרף לתקופה קצרה למשתתפים בהבהלה לזהב בקליפורניה.
ולש כיהן כמנהל הראשון של בית הספר להכשרת מורים של מדינת מישיגן (כיום אוניברסיטת מזרח מישיגן) בין השנים 1851–1865. בשנת 1859 נישא ליוניס פ.
בקינגהאם, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1865 עבר ולש לעיר פנסקולה שבפלורידה, ובהמשך עבר לג'קסונוויל, מסיבות בריאותיות.
שם הקים מנסרה לעיבוד עצים ועסק גם בגידול תפוזים.
אשתו יוניס נפטרה בשנת 1867, וב־1868 נישא בשנית למרי בומונט דאדלי, עמה הביא לעולם שני ילדים נוספים.
לאחר מלחמת האזרחים, כשפלורידה התקבלה מחדש לאיחוד בשנת 1868, נבחר ולש לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית.
הוא כיהן בסנאט פחות מתשעה חודשים וסירב להתמודד לתקופת כהונה נוספת.
במקום זאת, קיבל על עצמו את תפקיד הנשיא הראשון של המכללה החקלאית של מדינת איווה (כיום אוניברסיטת המדינה של איווה).
הוא עמד בראש המוסד בשנים 1869–1883, ולאחר מכן התפטר.
ולש ראה במכללה מוסד מתקדם, והתגאה בכך שהייתה בין הראשונים שאפשרו לנשים ללמוד לצד גברים.
משנת 1885 ועד מותו שימש כפרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת המדינה של איווה.
ב-14 במרץ 1889 נפטר ולש בבית הקיץ שלו בעיר פסדינה שבקליפורניה, ונטמן בבית העלמין של אוניברסיטת המדינה של איווה שבעיר איימס, איווה.
אולם ולש (Welch Hall), הקרוי על שמו, נבנה בשנת 1895 בקמפוס של בית הספר להכשרת מורים של מדינת מישיגן (כיום אוניברסיטת מזרח מישיגן).
זהו המבנה השני הוותיק ביותר בקמפוס, והוא נבנה בסגנון התחייה הג'ורג'יאנית.
שמו המקורי של המבנה היה "בית הספר להכשרה" ("Training School"), והוא שימש להכשרת מורים משנת 1896 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20. במשך השנים שימש המבנה לכיתות לימוד ולמשרדי מחלקות שונות.
בשל תחזוקה לקויה, הוא נסגר בשנות ה־80 ואף כמעט נהרס.
בשנת 1984 הוכנס לרשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים של ארצות הברית.
כיום המבנה שוקם ומשמש את משרדי ההנהלה של האוניברסיטה, כולל משרד הנשיא.
אדי ודר הוא זמר אמריקאי, הידוע כסולן וכותב המילים הראשי של להקת הגראנג' "פרל ג'אם".
ודר נולד באוונסטון, פרבר ליד שיקגו, לקארן לי ודר ולאדוארד לואיס סיוורסון הבן.
ב-1965 התגרשו הוריו, ועד גיל מאוחר לא ידע מי אביו הביולוגי, וחשב כי זהו אביו המאמץ.
ודר הוא שם משפחתה של אמו, אותו אימץ לאחר מכן.
במשך שנים נפוצה שמועה (שהופרכה לבסוף) שאביו האמיתי הוא ג'ים מוריסון.
באמצע שנות ה-70 עברה המשפחה למחוז סן דייגו, קליפורניה.
ביום הולדתו ה-12 קיבל ודר גיטרה כמתנה מאמו.
בסוף שנות נעוריו התגרשו אמו ואביו המאמץ, ואמו ואחיו הצעירים חזרו לאזור שיקגו כאשר ודר נשאר עם אביו בקליפורניה כדי שלא יצטרך לעבור לתיכון אחר.
לבסוף, נשר מהתיכון וחזר למשפחתו בשיקגו.
ב-1984, חזר ודר לסן דייגו עם חברתו בט ליבלינג.
הוא הקליט קלטות דמו בביתו ועבד במספר עבודות שונות ביניהן, עובד בתחנת דלק מקומית ושומר ביטחון במלון.
הוא גם מנגן בגיטרה בחלק משירי הלהקה.
הוא גם יודע לנגן על כלים אחרים, כגון היוקללה, תופים ומפוחית פה.
ודר עד היום נחשב לכותב השירים המרכזי בלהקה ועד אלבומה הרביעי של פרל ג'אם No Code היה אחראי באופן בלעדי על כתיבת המלים לשירים.
ודר נחשב לאחד מהזמרים הבולטים בסצנת הגראנג' וברוק בכלל.
מבקרי מוזיקה רבים שיבחו את יכולותיו הווקליות, וטענו כי קולו האותנטי הוא אחד הייחודיים בימינו.
לווירד אל ינקוביץ' יש שיר בשם "My Baby's In Love With Eddie Vedder" (הבחורה שלי מאוהבת באדי ודר) באלבומו Running With Scissors.
ודר נישא לחברת נעוריו בט ליבלינג ב-1994. הזוג התגרש בשנת 2000. ודר יוצא כיום עם הדוגמנית ג'יל מק'קורמיק.
יש לו בת אחת בשם אוליביה אשר נולדה ב-11 ביוני 2004.
בשנת 2007 כתב ודר את אלבום הסולו המלא הראשון שלו, שהיווה פסקול לסרט הקולנוע של שון פן - "Into the Wild".
ודר כתב, הלחין, ניגן ושר את כל שירי הפסקול.
באלבום זה ודר מתרחק מעט מהצליל הרוקיסטי המאפיין את שיריו בפרל ג'אם, והולך לכיוון של פולק אמריקאי עם דגש על גיטרות אקוסטיות.
על כתיבת וביצוע השיר "Guaranteed" מתוך האלבום והסרט זכה ודר בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.
בשנת 2009 הקליט ביחד עם להקת פרל ג'אם את אלבומם התשיעי "Backspacer".
בשנת 2010 כתב וביצע שיר פסקול לסרט "לאכול, להתפלל, לאהוב" בשם "better days".
בשנת 2011 הוציא לאור ודר את אלבום הסולו הראשון שלו שאינו מהווה פסקול לסרט.
האלבום נקרא "שירי יוקללי" (Ukulele Songs), ובו שר ודר שירים מקוריים וגרסאות כיסוי, ומלווה את עצמו בנגינת יוקללי.
"20/4/02" הוא שיר שכתב ודר ב-2002. שם השיר מציין את התאריך שבו שמע אדי ודר על מותו של ליין סטאלי ובו ברגע כתב את השיר ("אז כל הטפשים שמביניכם שמסוגלים לשיר בדיוק כמוהו, הרגישו חופשיים לעשות זאת כעת, בגלל שהוא מת...
זה לא יעליב אותו, רק אותי.
השיר כלול באלבום אוסף השירים הנדירים הכפול של פרל ג'אם, "Lost Dogs" מ-2004, כאשר שמו אינו כלול ברשימת השירים, והוא מתחיל להתנגן בדקה השישית של הרצועה האחרונה של התקליטור השני.
ודר הקליט את השיר לבדו כאשר הוא מלווה את עצמו בגיטרה אקוסטית.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025שיר הרוק הטוב ביותר"Dark Matter"
אדי בטלר (נולד ב-2 באוקטובר 1971) הוא זמר ישראלי שיצג את ישראל פעמיים באירוויזיון.
הוריו של בטלר היגרו לישראל משיקגו, נדדו לליבריה ולאחר חזרתם ארצה השתקעו בדימונה.
בטלר משתייך לקהילת העבריים מדימונה.
בגיל 8 החל להופיע עם אחיו גבריאל בתוך הקהילה ומחוצה לה.
ב-1990 בגיל 19 עבר לתל אביב והחל להופיע באירועים וגם כזמר ליווי.
בטלר הופיע באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים כחבר להקת "עדן", שהתמודדה עם השיר "יום הולדת" שהגיע למקום ה-5. הלהקה התפרקה בשנת 2001, אך בטלר המשיך להופיע לאחר מכן בהופעות מזדמנות בארץ ובעולם.
בטלר ייצג את ישראל באירוויזיון 2006, לאחר שניצח בקדם-אירוויזיון עם שירו, "זה הזמן" (ללחן שלו, את המילים כתב יחד עם אורלי בורג ואסנת צבאג).
השיר העפיל אוטומטית לגמר האירוויזיון בזכות הישגה של שירי מימון בשנה שלפני כן (מקום רביעי באירוויזיון 2005), אך בגמר הוא סיים במקום ה-23 מתוך 24 משתתפים עם 4 נקודות בלבד, שניתנו על ידי צרפת.
במאי 2006 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "את החלום".
לבטלר יש בת ובן – שחקן הכדורסל איתן בורג-בטלר מאשתו, אורלי בורג, אחותה של גלית בורג, בנוסף יש לו בת עדן, שעל שמה נקראה להקתו, ממערכת יחסים קודמת.
אדי ואן היילן (בהולנדית: Eddie Van Halen; 26 בינואר 1955 – 6 באוקטובר 2020) היה מלחין השירים הראשי והגיטריסט הראשי של להקת הרוק האמריקנית "ואן היילן".
ואן היילן הקים בשנות ה-70, ביחד עם אחיו, את להקת "ואן היילן", להקת הארד רוק פורצת דרך שנשמעה שונה מכל להקות הרוק הכבד באותה תקופה, שהתבססו מאוד על נגינה בסגנון הבלוז.
אדי ואן היילן נחשב לאחד הגיטריסטים הטובים ביותר בכל הזמנים, לאחר שפיתח סגנון נגינה ייחודי שכולל בין היתר את טכניקת הטאפינג, שימוש באפקטים שונים, הרמוניקס, ושימוש נרחב בידית הטרמולו.
אתר האינטרנט AllMusic מכנה אותו "ללא ספק אחד הגיטריסטים המשפיעים, המוכשרים והמקוריים ביותר במאה ה-20" וגם "שני רק לג'ימי הנדריקס", ומגזין הרולינג סטון דירג אותו במקום ה-8 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים".
אדי ואן היילן נולד באמסטרדם שבהולנד, אביו יאן היה מוזיקאי מקומי ואמו של אדי הייתה ממוצא אינדונזי.
בגיל שמונה היגר עם משפחתו לארצות הברית.
בילדותו החל ללמוד לנגן על פסנתר ולאחר מכן על גיטרה.
ואן היילן מעולם לא לקח שיעורי נגינה מסודרים, שנים לאחר מכן אמר בראיון:
אחת הלהקות המשפיעות והאהובות ביותר על ואן היילן היא להקת קרים, בצעירותו למד בעל פה את כל קטעי הסולו של גיטריסט הלהקה, אריק קלפטון.
בשנת 1996 בריאיון למגזין "Guitar World", כנשאל על השלבים בכתיבת "Eruption" הוא ענה:
בשנת 1974 הקים את להקת ואן היילן, עם אחיו אלכס, הבסיסט מייקל אנתוני, והסולן דייוויד לי רות'.
את הלהקה גילה בסיסט להקת קיס, ג'ין סימונס, והוא סייע לה להשיג עסקת הקלטה עם האחים וורנר.
בשנת 1978 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שהצליח בצורה מטאורית, והזניק אותם אל התודעה.
אלבום זה, ששמו זהה לשם הלהקה, נחשב לאחד מאלבומי הבכורה הגדולים בהיסטוריה, ונמכר בארצות הברית במעל ל-10 מיליון עותקים.
בשנת 1982, לאחר חמישה אלבומי אולפן מצליחים עם ואן היילן, בעקבות התנגשויות רבות עם סולן הלהקה דייוויד לי רות', ביקש ואן היילן מג'ין סימונס להצטרף לקיס במקום הגיטריסט המקורי שלה, אייס פרהלי, שעזב באותה תקופה.
אחיו של אדי, אלכס, יחד עם סימונס, שכנע אותו להישאר בלהקה.
באותה שנה השתתף בלהיט הפופולרי של מייקל ג'קסון "Beat It", וביצע את סולו הגיטרה המפורסם.
בשנת 1984 המשיכה להקת ואן היילן להצליח ושחררה את אלבומה השישי, "1984", ונחשבה באותו זמן ללהקת הרוק הכבד הפופולרית בארצות הברית.
כעבור שנה עזב דייוויד לי רות' את ואן היילן, ואת מקומו החליף הזמר סמי הייגר מלהקת מונטרוס שגם היה ידוע בפרויקט סולו מצליח.
בשנת 2007 חזר דייוויד לי רות' אל הלהקה.
יחד הם יצאו לסיבוב הופעות שגרף 55 מיליון דולר, ובו החליף בנו של אדי, וולפגנג, את מייקל אנתוני כבסיסט הלהקה.
ב-2012 יצא אלבומם הראשון של הלהקה עם דייוויד לי רות' מאז 1984.
ב-6 באוקטובר 2020, מת ואן היילן ממחלת סרטן הגרון כתוצאה מנזקי העישון, הרגל שרכש כבר בגיל 12. הוא נפטר בבית החולים סיינט ג'ון שבסנטה מוניקה, קליפורניה.
ואן היילן לקה גם בסרטן הלשון בשנים 2000–2002, וטען שחלה כתוצאה מהרגלו להחזיק מפרטי מתכת בפה, באותו האזור בו חלה.
אדי ואן היילן נחשב לאחד הגיטריסטים המשפיעים והמקוריים ביותר בתולדות הרוק הכבד.
כשואן היילן הוציאה את אלבומה הראשון ב-1978, אדי ואן היילן הציג על הגיטרה יכולות טכניות שהעולם עוד לא הכיר.
ביניהם הטאפינג (אותה למד לאחר שצפה בסטיב האקט מפתח הטכניקה בסגנון הרוק מנגן בהופעה של ג'נסיס), ההרמוניקס למיניהם, ופריטת טרמולו (Tremolo picking).
יצירתו "Eruption", שיצאה באלבום הבכורה של הלהקה, מציגה את יכולותיו הוורטואוזיות.
כמו כן נחשבת "Eruption" לאחד מהיצירות האינסטרומנטליות המשפיעות ביותר בתולדות הרוק הכבד.
בשנת 1983, השפעתו גדלה וצמחה גם מעבר לעולם הרוק הכבד כשהקליט את הגיטרות עבור השיר "Beat It" של מייקל ג'קסון, וגם ביצע את אחד הסולואים המשמעותיים בתולדות מוזיקת הפופ.
ואן היילן אומנם לא השתתף בקליפ לשיר עקב בעיות חוזים.
אך, הופיע עם ג'קסון באחת מהופעותיו.
יש לציין, שהופעת אורח זו בשיר כה מפורסם נתנה לאדי תרומה עולמית גדולה מעבר לעולם הרוק הכבד.
אדוארדו גורי גררו יאנייס (בספרדית: Eduardo Gory Guerrero Yañez; 9 באוקטובר 1967 - 13 בנובמבר 2005) היה מתאבק אמריקאי ממוצא מקסיקני, בן למשפחה בעלת מורשת בהיאבקות מקצועית.
גררו נולד וגדל באל פאסו, טקסס, שם סיים את לימודיו בתיכון תומאס ג'פרסון (לה ג'ף) בשנת 1985. הוא למד באוניברסיטת ניו מקסיקו, ולאחר מכן באוניברסיטת ניו מקסיקו היילנדס על מלגת אתלטיקה.
שם נכנס גררו להיאבקות קולג'ים לפני שעבר למקסיקו כדי להתאמן כמתאבק מקצועי.
הוא הלך בעקבות אחיו ואביו, שהתאבקו גם הם במקסיקו.
כילד, הוא היה משתתף במבצעי ההיאבקות שערך אביו בקולוסיאום של מחוז אל פאסו.
אביו של גררו הרשה לו ולאחיינו להיאבק זה בזה בהפסקות.
גררו הופיע לראשונה בשנת 1986. ב-1989 הוא הופיע בארגון ההיאבקות WCW בתור ג'ובר.
ב-1991 הוא חזר ל-, נאבק בקרב אפל, וחבר לאולטרמן כדי להביס את הויצ'ול ורודי בוי גונזלס.
למרות שהגימיק של Máscara Mágica היה פופולרי, CMLL הייתה הבעלים של הזכויות על הדמות.
גררו הופיע אז בתוכנית טלוויזיה של AAA בתור מסקרה מג'יקה, רק כדי לחשוף את עצמו יחד עם עזרתו של שותפו לצוות התג באותו לילה, אוקטגון.
במקסיקו, גררו נאבק בעיקר עבור Asistencia Asesoría y Administración (AAA), וחבר לאל היג'ו דל סנטו כגרסה החדשה של La Pareja Atómica (הצמד האטומי), צוות התג של גורי גררו ואל סנטו.
לאחר שגררו פנה לסנטו וכרת ברית עם ארט בר כ"זוג הטרור" (la Pareja del Terror), הצמד הפך ללא ספק לצוות התיוג השנוא ביותר בהיסטוריה של לוצ'ה ליברה.
יחד עם בר, קונאן, צ'יקאנו פאוור והחבר של מדונה, גררו הקים את לוס גרינגוס לוקוס ("האמריקאים המשוגעים").
גררו אמר מאוחר יותר שלא משנה כמה אנשים הצטרפו ללוס גרינגוס לוקוס, הקבוצה הייתה כולה סביב בר.
לוקוס הסתכסך בעיקר עם אל היג'ו דל סנטו ושותפו אוקטגון, ובסופו של דבר הסתיים בדו-קרב "שיער נגד מסכה" במשחק הראשון של לוצ'ה באמריקה, When Worlds Collide, בו הם הפסידו.
הפריצה הראשונה של גררו ובר הגיעה כשהבחין בהם בסוף 1994 הבעלים של ארגון ההיאבקות ECW, פול היימן, ופנו אליהם בנוגע להיאבקות עבורו ב-1995. בר, לעומת זאת, מת לפני שהספיק להצטרף ל-ECW עם גררו.
בשנת 1992 החל גררו להיאבק ביפן עבור ארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling (NJPW), שם נודע כגלגול השני של Black Tiger.
הוא זכה להצלחה רבה יותר עם שובו כאשר זכה בשנת 1996 בטורניר Best of the Super Juniors לנוער במשקל כבד.
הוא קיבל זריקה באלוף IWGP לנוער במשקל כבד The Great Sasuke בצניחה חופשית J, אך הפסיד את המשחק.
גררו זכה באליפות הטלוויזיה העולמית של ECW מ-2 Cold Scorpio בקרב הבכורה שלו עבור Extreme Championship Wrestling (ECW) ב-8 באפריל 1995, ב-Three Way Dance הוא המשיך לסדרה של קרבות עטורי שבחים עם דין מלנקו לפני ששניהם חתמו עם World Championship Wrestling (WCW) מאוחר יותר באותה שנה.
גררו הפסיד את אליפות הטלוויזיה של ECW למלנקו ב-21 ביולי של אותה שנה, אך גררו זכה שוב בתואר ב-28 ביולי.
גררו הפסיד את אליפות הטלוויזיה של ECW בחזרה ל-2 Cold Scorpio ב-25 באוגוסט.
למחרת, היה להם את הקרב האחרון שלהם שהסתיים בתיקו בשניים מתוך שלושה משחקי נפילות ב-ECW ארנה.
לאחר הקרב, חדר ההלבשה התרוקן והשניים נישאו סביב הזירה על ידי חבריהם המתאבקים בזמן שהקהל קרא "בבקשה אל תלכו".
גררו חזר ל-WCW בסוף 1995 יחד עם דין מלנקו וכריס בנואה איתם עבד ב-NJPW וב-ECW.
גררו התחרה בקרב הראשון שלו ב-30 באוגוסט, והפסיד למלנקו, ששודר ב-7 באוקטובר בפרק של סאטרדיי נייט.
גררו ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו ב-WCW ב-17 בספטמבר בפרק של האירוע המרכזי נגד אלכס רייט בקרב שהסתיים ללא תחרות לאחר שגררו נפצע בברכו.
גררו ניצח בקרב חוזר נגד רייט ב-21 באוקטובר בפרק של סאטרדיי נייט.
הופעתו הטלוויזיונית הראשונה בתשלום לפי צפייה הייתה במלחמת העולם ה-3, שם התחרה בקרב באטל רויאל בן 3 זירות ו-60 איש במלחמת העולם ה-3 על אליפות העולם במשקל כבד של WCW.
גררו היה אחד מתשעת הגברים האחרונים בבאטל רויאל עד שהושלך מהזירה על ידי ארבעת הפרשים.
בתחרות Starrcade: World Cup of Wrestling בדצמבר 1995, גררו ייצג את WCW בטורניר גביע העולם של WCW נגד NJPW, בו הפסיד לשינג'ירו אוטאני במשחק, אך WCW המשיך וניצח את הסדרה בתוצאה 4-3.
בשנת 1996, גררו קיבל מספר זריקות באליפות ארצות הברית במשקל כבד נגד קונאן ב-Uncensored וריק פלייר בהוג ווילד.
הוא הסתכסך עם ריק פלייר וארבעת הפרשים במהלך 1996 לאחר ששותפו של גררו, ארן אנדרסון, הדליק אותו במהלך משחק קבוצתי נגד ריק פלייר ורנדי סאבאג'.
בסוף 1996, הוא הסתכסך עם דיאמונד דאלאס פייג' לאחר שניצח אותו בדו-קרב בהתנגשות האלופות XXXIII.
הוא החל לריב עם DDP כדי לגנוב את הכינוי שלו "שר הטבעת", אך הפסיד.
גררו השתתף בטורניר עבור אליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW וניצח את DDP בסיבוב האחרון בסטארקייד כדי לזכות באליפות ארצות הברית בדצמבר 1996.
בשנת 1997, גררו הגן על אליפות ארצות הברית במשקל כבד נגד סקוט נורטון בהתנגשות האלופים XXXIV, סיקס בקרב סולם בסולד אאוט, וכריס ג'ריקו בסופר-קטטה VII.
שלטונו הגיע לסיומו ב-Uncensored כאשר דין מלנקו ניצח אותו על התואר.
בעקבות ההפסד בתואר, גררו ניצח את מלנקו בקרב חוזר ללא תואר ביום שני בלילה שלמחרת לפני שלקח פסק זמן.
הוא חזר ל-WCW לאחר הפסקה של חודשיים ב-9 ביוני בפרק של Monday Nitro ונקם את אובדן התואר על ידי התערבות בהגנה על התואר של מלנקו נגד ג'ף ג'ארט ותקף את מלנקו, מה שעלה לו בתואר וסובב עקב תוך כדי.
זמן קצר לאחר חזרתו, גררו הסתכסך עם ג'ריקן והתמקד באליפות השייט של ג'ריקו.
הוא התמודד מול ג'ריקו על התואר בהתנגשות האלופות XXXV, אך הפסיד.
גררו דרש קרב חוזר על התואר.
בקרב הפתיחה של קטטת הסתיו, גררו ניצח את ג'ריקו וזכה באליפות העולם במשקל שייט של WCW.
הוא הפסיד את התואר לריי מיסטריו בליל כל הקדושים במשחק על תואר נגד מסכה שבו המסכה של מיסטריו הייתה גם על הקו.
ב-10 בנובמבר בפרק של Monday Nitro, הוא זכה מחדש באליפות השייט במשקל סיירת ממיסטריו, והגן בהצלחה על התואר נגד מיסטריו במלחמת העולם ה-3. לאחר ששמר על התואר מול דין מלנקו בקרב הפתיחה של סטארקייד בדצמבר 1997, גררו הפסיד את התואר לאולטימו דרגון למחרת ב-29 בדצמבר בפרק של Nitro.
ב-9 במרץ 1998 בפרק של התוכנית Nitro, אחיינו של גררו, צ'אבו גררו, הפסיד לבוקר טי בדו-קרב.
לאחר המשחק, גררו העביר סופלקס לצ'אבו במטרה העיקרית ללמד אותו לקח.
ב-12 במרץ בפרק של "רעם", הוא הביס את אחיינו צ'אבו בדו-קרב ואילץ אותו להפוך ל"עבד" שלו.
ב-Uncensored צ'אבו נאלץ לתמוך בגררו כאשר התמודד מול בוקר טי על אליפות הטלוויזיה העולמית של בוקר ב-WCW.
גררו הפסיד את הקרב לאחר שקיבל טיל דרופ-קיק.
גררו וצ'אבו הסתכסכו עם אולטימו דרגון.
צ'אבו הפסיד לדרגון בספרינג סטמפיד.
באירוע סלמבורי, גררו ניצח את דרגון למרות התערבות של צ'אבו.
לאחר הקרב, צ'אבו נישק את אדי והחל להפגין התנהגות מטורפת.
בבש האמריקאי הגדול, צ'אבו השיג ניצחון נסער על גררו.
הם התמודדו זה מול זה בדו-קרב שיער מול שיער בבש בחוף הים, בו ניצח גררו.
כשהוא ממשיך להראות את התנהגותו המטורפת, צ'אבו היה מגלח את ראשו בזמן שגררו הביט בו בחוסר אמון.
גררו הציל את צ'אבו ממכות של סטיבי ריי, ונראה היה שהוא יישר קו עם צ'אבו, אבל הוא רצה את שחרורו.
למרות הצלחתו והפופולריות שלו, גררו היה אחד ממתאבקים רבים שהיו מתוסכלים מכך שלא ניתנה להם הזדמנות להיות כוכבי אירועים מרכזיים ב-WCW.
תסכולים אלה הגיעו לשיאם כאשר גררו ביקש מנשיא WCW, אריק בישוף לדחוף את דמותו או לתת לו העלאה מסיבות משפחתיות.
בישוף הגיב בכך שלכאורה זרק קפה על גררו (עם זאת, באוטוביוגרפיה שלו, גררו מציין כי בישוף הפיל בטעות את הקפה שלו מהשולחן וכי זו הייתה תאונה מוחלטת שהוא נפגע).
בזעם, גררו דרש מבישוף לשחרר אותו מהחוזה שלו בפרק חי של Nitro.
גררו עזב את החברה למשך חודשים מתוך כעס על בישוף על מה שעשה.
מאוחר יותר חזר גררו ל-WCW, מה שהוביל לאמונה שאולי נאומיו הזועמים של גררו נגד בישוף היו יצירה (גררו אישר מאוחר יותר שמדובר בצילומים שעובדו).
גררו סתר את עצמו מאוחר יותר ב-DVD של ה-WWE "Monday Night War" וטען כי ניסה לשים את חילוקי הדעות האישיים בצד לטובת החברה, אך מצא את עצמו כועס וזועם פעם נוספת בגלל סירובו המתמשך לכאורה של בישוף להעלות את גררו ומתאבקים דומים אחרים.
הוא נתן לבריאן אדמס לנעוץ אותו ולהשיג ניצחון מרגיז במשחק.
על המסך, גררו הגיב למעשיו של בישוף על ידי יצירת הסדר העולמי הלטיני (LWO), שהיה המראה של הסדר העולמי החדש של בישוף.
הקבוצה הייתה תשובה ל"סירוב" של בישוף לדחוף מתאבקים לטינים בדרכים שהם הרגישו שמגיעות להם.
ה-LWO הוקמה באוקטובר כאשר גררו חזר ל-WCW, יחד עם הקטור גרזה ודמיאן.
הקבוצה גדלה בסופו של דבר והקיפה כמעט את כל המתאבקים המקסיקנים שעבדו עבור WCW באותה תקופה.
הם הסתכסכו בעיקר עם ריי מיסטריו ג'וניור ובילי קידמן כי הם רצו שמיסטריו יצטרף לקבוצה.
הוא התמודד מול קידמן בקרב על אליפות השייט של WCW, אך מיסטריו התערב ועזר לקידמן לנצח בקרב ולשמור על התואר.
עם זאת, גררו היה מעורב בתאונת דרכים ביום השנה החדשה 1999 שקטעה את העלילה של LWO.
לאחר חזרתו ב-31 במאי 1999 בפרק של Monday Nitro, גררו הפך לחבר מייסד של Filthy Animals לצד ריי מיסטריו וקונאן.
הם הסתכסכו עם בריכת המתים (פוזת הליצן המטורפת והאמפירו).
הם השיגו שני ניצחונות רצופים על בריכת המתים ב-Road Wild וב-Fall Brawl.
לאחר מכן הם הסתכסכו עם המהפכה (שיין דאגלס, כריס בנואה, דין מלנקו ופרי סאטורן).
גררו ניצח את שבתאי בפסילה במשחק יחידים בליל כל הקדושים.
ב-Mayhem, החיות הפסידו ל-Revolution בקרב הדחה של קבוצת תגיות מעורבות.
כאשר וינס רוסו פוטר מתפקידו והוחלף על ידי קווין סאליבן, גררו ביקש וקיבל שחרור מהחוזה שלו ב-19 בינואר 2000. הוא חתם בפדרציית ההיאבקות העולמית (WWF) בשנת 2000 יחד עם כוכבי WCW אחרים כמו בנואה, מלנקו וסאטורן.
גררו, כריס בנואה, דין מלנקו ופרי סאטורן הופיעו לראשונה ב-WWF ב-31 בינואר 2000 בפרק של Raw בתור The Radicalz, התערבו בדו-קרב בו היו מעורבים פורעי החוק של העידן החדש, וביססו את עצמם כפרצופים.
במהלך הדו-קרב הראשון שלו עם ה-WWF, קרב קבוצתי עם פרי סאטורן נגד פורעי החוק של העידן החדש, גררו ביצע את מהלך הפרוג ספלאש מהחבל העליון ונקע את המרפק שלו, כשהנחית מהלך זה; כתוצאה מכך, הוא נדחק הצידה למספר שבועות.
גררו וסאטורן הוזמנו במקור להביס את פורעי החוק של העידן החדש, אך בשל פציעתו, גררו נבהל ואמר לרוד דוג, שהיה במשחק הקבוצתי עם בילי גאן נגד גררו וסאטורן, להצמיד אותו מיד.
לאחר שהפסידו את "קרבות הניסיון" שלהם עם כניסתם, הרדיקלז יישרו קו עם אלוף ה-WWF, טריפל H והפכו לסיעת עקב.
בחודש מרץ, גררו, שהתאבק כעקב, החל לרדוף אחר חיבתה של צ'ינה, אותה כינה ה"מאמסיטה" שלו.
באותה תקופה, צ'יינה הייתה בעלת ברית של כריס ג'ריקו ובתחילה דחתה את התקדמותו.
ב-3 באפריל בפרק של Raw, גררו התמודד מול ג'ריקו על אליפות אירופה של ה-WWF.
במהלך המשחק, צ'יינה הדליקה את ג'ריקו וסייעה לגררו לנצח, ומאוחר יותר הסבירה את מעשיה בכך שהכריזה שהיא לא יכולה לעמוד בפני "החום הלטיני" שלו.
לאחר שגררו נטש את ליטה כדי להיות מותקף על ידי הדאדלי בויז, הוא וצ'יינה החלו בריב עם אסה ריוס וליטה, שהסתיים בהגנה על תואר אירופי ב-30 באפריל, שהוגדר גם כליל הנשף של גררו.
גררו ניצח את ריוס לאחר שהגיע לזירה בשברולט 1957, ואפילו התאבק במכנסי הטוקסידו שלו ובעניבת פרפר.
גררו הפך את פניו ושמר בהצלחה על התואר מול חבריו לשעבר בקבוצת הרדיקלז, סטורן ומלנקו בקרב משולש ביום הדין ב-21 במאי, לפני שהפסיד את התואר לסטורן ב-Fully Loaded ב-23 ביולי.
השניים החלו אט אט להיות פופולריים בקרב האוהדים, אך במהלך החודשים הבאים החלו להיבנות חיכוכים בין גררו לצ'ינה.
צ'יינה כעסה כשגררו הצמיד אותה להתקדם בטורניר מלך הטבעת.
לאחר מכן, בסאמרסלאם ב-27 באוגוסט, גררו וצ'יינה נאבקו בקרב קבוצתי בין-מגדרי נגד טריש סטרטוס וואל וניס, שהיה באותה עת האלוף הבין-יבשתי של ה-WWF.
האליפות הבין-יבשתית הייתה על הקו בקרב זה, ומי שיבקיע את הסיכה יזכה בתואר.
קבוצתו של גררו ניצחה במשחק, אך צ'יינה הבקיע את הסיכה על טריש והפך פעמיים לאלוף הבין-יבשתי.
אף על פי שגררו אמר שלא אכפת לו שצ'יינה היא אלופה, ב-4 בספטמבר בפרק של Raw, הוא פנה לקומישינר ה-WWF, מיק פולי וביקש שיכניסו אותו להגנת התואר של צ'יינה נגד קורט אנגל בטענה שהוא לא רוצה שאנגל יפגע ב"מאמאסיטה" שלו.
במהלך המשחק, אנגל הפיל את צ'יינה עם חגורת הכותרת וגררו נשכב עליה כדי לנסות להחיות אותה.
עם זאת, הדבר גרם לכך שגררו הצמיד "בטעות" את צ'יינה כשכתפיה עדיין היו על המזרן, וכך גררו זכה בדו-קרב ובאליפות הבין-יבשתית הראשונה שלו.
צ'יינה חש אי נוחות כאשר גררו החל לרמות כדי לשמור על תוארו, בעוד גררו כעס על כך שצ'יינה הצטלמה למגזין פלייבוי, ואף ניסה לפלוש אחוזת פלייבוי כדי לעצור את הצילומים.[54] בדיוק כשנראה היה שצ'יינה תעזוב את גררו, הוא הציע לה נישואין והיא הסכימה.
באירוע Unforgiven ב-24 בספטמבר סייע צ'יינה לגררו לשמור על תוארו מול ריקישי.
האירוסין בוטלו כאשר גררו נתפס מתקלח עם שניים מההוסים של הסנדק (שאחד מהם ייאבק מאוחר יותר בשם ויקטוריה) בטענה ש"שני מאמסיטים טובים מאחד".
גררו סובב שוב עקב כתוצאה מהתקרית.
לאחר מכן, The Radicalz התאחדו מחדש והסתכסכו עם D-Generation X (צ'ינה, בילי גאן, רוד דוג וקיי-קוויק) (DX).
הם ניצחו את DX בסדרת הישרדות ב-19 בנובמבר בקרב קבוצתי של תג אלימינציה וסייעו לטריפל H בדו-קרב שלו עם "סטון קולד" סטיב אוסטין.
גררו נוצח מאוחר יותר על ידי גאן באליפות הבין-יבשתית ב-23 בנובמבר בפרק של SmackDown.
במרד ב-2 בדצמבר הפסידו גררו ומלנקו לגאן וצ'ינה.
בנואה עזב את הקבוצה כדי להתמקד בקריירת יחידים בזמן ששאר חברי הקבוצה הסתכסכו עם ליטה וההארדי בויז (מאט וג'ף).
בארמגדון ב-10 בדצמבר, הרדיקלז ניצחו את הארדי בויז וליטה בקרב קבוצתי על תג חיסול.
בתחילת 2001, גררו הסתכסך עם כריס ג'ריקו, בנואה ואקס-פאק על האליפות הבין-יבשתית של ג'ריקו.
באירוע No Way Out ב-25 בפברואר, ארבעת הגברים התמודדו זה מול זה בקרב גורלי בן ארבע מערכות, בו ניצח ג'ריקו.
גררו התמקד באליפות אירופה, והתקוטט עם האלוף טסט, כשניצח אותו ברסלמניה 17 ב-1 באפריל כדי לזכות באליפות אירופה השנייה והאחרונה שלו בעזרת סטורן ומלנקו.
ב-26 באפריל בפרק של SmackDown!, גררו הפסיד את התואר למאט הארדי.
ב-29 באפריל, גררו התחרה בקרב משולש על אליפות אירופה של ה-WWF, אך לא הצליח לזכות בתואר.
באפריל, הרדיקלז הסתכסכו עם טסט ושותפיו.
גררו עזב בסופו של דבר את הרדיקלז, וצידד בהרדי בויז ובליטה.
באירוע Insurrextion ב-5 במאי, גררו ניצח את גראנד מאסטר סקסיי.
בערך בשלב זה, גררו פיתח התמכרות למשככי כאבים שנבעה מתאונת הדרכים שלו בשנת 1999 ובמאי 2001 נשלח לגמילה, כשהוא מחמיץ את כל עלילת הפלישה שהציגה את חבריו לשעבר ל-WCW (ומאוחר יותר ECW).
כדי להסביר את היעדרותו, נוצר קו עלילה שבו גררו "נפצע" על ידי אלברט במשחק.
ב-9 בנובמבר 2001 הוא נעצר בגין נהיגה בשכרות ושוחרר על ידי ה-WWF שלושה ימים לאחר מכן.
גררו החל להיאבק בארגוני ההיאבקות העצמאיים לאחר שחרורו מה-WWF.
ב-23 בפברואר 2002, הוא התמודד מול Super Crazy בתוכנית הבכורה של Ring of Honor הידועה בשם The Era of Honor Starts כדי להכתיר את האלוף הבין-יבשתי הראשון אי פעם של IWA.
ב-24 בפברואר הוא הופיע לראשונה באליפות אוסטרליה בהיאבקות World Wrestling All-Stars (WWA) במשחק The Revolution בו ניצח את אלופת חובנטוד גררה ופסייכוסיס בקרב משולש על אליפות השייט הבינלאומית של ה-WWA.
ב-1 במרץ, הוא ניצח את האלוף CM פאנק וריי מיסטריו בקרב משולש על אליפות IWA Mid-South במשקל כבד.
הוא החזיר את התואר לפאנק יום אחד לאחר מכן.
באפריל 2002 הוא ויתר על תואר ה-WWA Cruiserweight לאחר שחזר ל-WWF.
גררו גם חזר לניו ג'פאן פרו-היאבקות (NJPW) לתקופה קצרה במרץ 2002, הפעם ללא מסכות.
הוא יישר קו עם צוות 2000 הנבל, וחבר בעיקר לבלאק טייגר.
שיתוף פעולה עם כריס בנואה (2002)
גררו חזר ל-WWF ב-1 באפריל 2002 בפרק של התוכנית Raw, ותקף את רוב ואן דאם.
הוא הסתכסך עם ואן דאם, וניצח אותו באליפות הבין-יבשתית השנייה שלו ב-21 באפריל.
לאחר ששמר על התואר נגד ואן דאם ב-Insurrextion ב-4 במאי וביום הדין ב-19 במאי, הוא הפסיד לבסוף את התואר לואן דאם ב-27 במאי בפרק של Raw בקרב סולם בו אוהד בגופייה של אדמונטון אוילרס דחף אותו מסולם.
גררו הסתכסך אז עם "סטון קולד" סטיב אוסטין, אך אוסטין עזב את ה-WWE לפני שהקרב התקיים.
כריס בנואה חזר ל-WWE בלילה שבו גררו איבד את התואר והתאחד איתו.
גררו ובנואה הסתכסכו עם ריק פלייר במשך זמן מה, וגררו הפסיד דו-קרב לפלייר בתחרות מלך הזירה ב-23 ביוני.
ב-1 באוגוסט בפרק של Smackdown, גררו ובנואה עברו למותג סמאקדאון.
גררו הסתכסך עם אדג', לו הפסיד בסאמרסלאם ב-25 באוגוסט.
גררו המשיך את הסכסוך שלו עם אדג', אותו ניצח בקרב באירוע בלתי נסלח ב-22 בספטמבר; לאחר מכן היה להם קרב ללא פסילה ב-26 בספטמבר בפרק של סמאקדאון אשר אדג' ניצח ובכך סיים את היריבות.
כאשר בנואה התמקד בקורט אנגל, גררו יישר קו עם אחיינו צ'אבו, והקים את הצמד לוס גררוס.
בניגוד לעלילה קודמת של WCW עם אחיינו, צ'אבו הסכים לחלוטין עם דודו כפי שסיסמתם הצהירה: "אנחנו משקרים, אנחנו מרמים ואנחנו גונבים, אבל לפחות אנחנו כנים לגבי זה".
כדי לדחוף את הצמד החדש, הופקו קטעים שכללו דברים כמו השניים שעושים את דרכם לביתה של גברת עשירה ועורכים מסיבת בריכה.
קטעים אלה סימנו את תחילת עליית הפופולריות של הקבוצה, במיוחד אדי, שהמשיך להשתמש בגינונים.
הצמד נכנס לטורניר בן שמונה הצמדים לאליפות הזוגות של ה-WWE, כשהוא חולף על פני ריקישי ומארק הנרי בקרב הפתיחה, לפני שהחל בריב עם הצמד החדש שהוקם של קורט אנגל וכריס בנואה.
באחד מרגעי ההכרעה של הקבוצה, צ'אבו סיפר לבנואה שחברו לשעבר גררו הותקף על ידי שותפו לקבוצה אנגל.
בנואה רץ להציל, רק כדי לנעול את עצמו בחדר.
גררו הופיע אז בחדר ותקף את בנואה עם כיסא פלדה.
בנואה ואנגל הצליחו להתגבר על חילוקי הדעות ביניהם ובסופו של דבר ניצחו את לוס גררוס בחצי גמר הטורניר.
מאוחר יותר, בנואה ואנגל זכו בתואר.
בנואה ואנגל נלחמו אז על גביע על היותם אלופי הזוגות של ה-WWE הראשונים.
להפתעתו הרבה של בנואה, לוס גררוס עזרו לו לנצח את המשחק.
בסדרת הישרדות ב-17 בנובמבר, לוס גררוס התמודדו מול האלופים החדשים אדג' וריי מיסטריו והצמד של קורט אנגל וכריס בנואה על התארים.
גררו גרם למיסטריו להיכנע ללאסו מאל פאסו כדי לזכות באליפות הזוגות של ה-WWE הראשונה שלהם.
הם הפכו את פניהם בשל הפופולריות שלהם.
הם הפסידו את התארים ל-Team Angle (צ'ארלי האס ושלטון בנג'מין) ב-6 בפברואר 2003 בפרק של סמאקדאון, לוס גררוס וצוות אנגל החלו לריב זה עם זה.
לוס גררוס השתתפו ברסלמניה 19 ב-30 במרץ כמתמודדים על אליפות הזוגות של ה-WWE, יחד עם הצוות של כריס בנואה וריינו.
שתי הקבוצות הפסידו לקבוצת אנגל בקרב משולש.
ב-27 באפריל הפסידה לוס גררוס לקבוצת אנגל בקרב חוזר.
צ'אבו גררו קרע באופן לגיטימי את שרירי הזרוע שלו, ואילץ את גררו לחפש שותף אחר.
הוא בחר בטג'ירי, והם זכו באליפות הזוגות של ה-WWE, השנייה של גררו והראשונה של טג'ירי ביום הדין ב-18 במאי לאחר שניצחו את צוות אנגל בקרב סולם.
בשבוע שלאחר מכן, גררו וטג'ירי הצליחו לשמור על תוארם נגד נבחרת אנגל על ידי רמאות.
הם גם הביסו את רודי פייפר ואת בן חסותו שון או'הייר במדיסון סקוור גארדן ב-26 ביוני בפרק של SmackDown!.
לאחר שגררו וטג'ירי הפסידו את אליפות הזוגות של ה-WWE ל-The World's Greatest Tag Team (לשעבר צוות אנגל) ב-3 ביולי בפרק של SmackDown!, גררו הפעיל את טאג'ירי, הטיח את שותפו דרך השמשה הקדמית של משאית הרוכב הנמוך שלו, וסובב שוב את העקב.
ביולי 2003 התחרה גררו בטורניר במסגרת אליפות ארצות הברית של ה-WWE.
הוא הצליח להתקדם לסיבוב האחרון, בו ניצח את אולטימו דרגון ובילי גאן, שם יפגוש את כריס בנואה.
באירוע נקמה ב-27 ביולי, גררו השתמש בטקטיקות הרמאות שלו, והכה את בנואה עם החגורה בשלב מסוים של המשחק.
גררו ניסה לסבך את בנואה על ידי הנחת חגורת הכותרת על בנואה חסר ההכרה.
אבל זה לא עבד, כי הוא הפיל את השופט מוקדם יותר עם חגורת אליפות שנורתה לכליות.
הקרב הסתיים בהתערבות ובעקיצה של רינו, שותפו של בנואה, שזעם על כישלון הקבוצה.
גררו הצמיד את בנואה וזכה באליפות ארצות הברית.
בסאמרסלאם שנערך ב-24 באוגוסט שמר גררו על תוארו לאחר שניצח את רינו, בנואה וטג'ירי בקרב גורלי בן ארבע מערכות.
מאוחר יותר הוא החל בריב עם ג'ון סינה, והפנה שוב את פניו.
ב-11 בספטמבר בפרק של SmackDown!, גררו איתגר את סינה לקרב קטטה בחניון "Latino Heat" על אליפות ארצות הברית, בו גררו ניצח בעזרת אחיינו החוזר, צ'אבו.
שבוע לאחר מכן, ב-SmackDown!, לוס גררוס ניצחה את קבוצת התגים הגדולה בעולם וזכתה באליפות ה-WWE Tag Team, מה שהפך את גררו לאלוף כפול (החל מתקופת שלטונו השלישית של גררו).
גררו היה מעורב בריב עם ביג שואו, שבמסגרתו גררו נתן לביג שואו כמה בוריטוס שרוכים משלשלים ולאחר מכן ריסס את ביג שואו ממשאית ביוב.
הסכסוך הסתיים כאשר גררו הפסיד את אליפות ארצות הברית לביג שואו ללא רחמים ב-19 באוקטובר.
ארבעה ימים לאחר מכן, לוס גררוס הפסידה את אליפות ה-WWE Tag Team לאחים בשאם (דני ודאג).
הם החלו לריב עם האחים בשאם, אך לא הצליחו להחזיר את האליפות בסדרת הישרדות ב-16 בנובמבר.
כאשר לוס גררוס ניסתה להחזיר לעצמה את תואר הנבחרת, העניינים החלו להתדרדר בין צ'אבו לאדי, כשהאיבה החלה להצטבר.
לאחר מכן צ'אבו תקף והפעיל את גררו לאחר שספג מכות מהאחים בשאם ב-8 בינואר 2004 בפרק של SmackDown!
גררו הסתכסך עם צ'אבו והביס אותו ברויאל ראמבל ב-25 בינואר כדי ליישב את הסכסוך ביניהם.
לאחר המשחק אדי תקף את צ'אבו וגרם לו לדמם.
לאחר שניצח בקרב רויאל ראמבל, והשתמש בזריקת התואר שלו כדי ללכת על אליפות העולם במשקל כבד של טריפל H, גררו ניצח בקרב רויאל ראמבל של 15 איש ב-29 בינואר בפרק של SmackDown!
כדי להרוויח הזדמנות באליפות ה-WWE.
לאחר שהפך למתמודד מספר אחת, גררו העלה את עצמו למעמד האירוע המרכזי והחל לריב עם האלוף ברוק לסנר, אותו ניצח כדי לזכות באליפות ה-WWE באירוע המרכזי של No Way Out ב-15 בפברואר, הזכייה הראשונה שלו באליפות העולם ב-WWE.
הניצחון הפך אותו לטריפל קראון ואלוף גראנד סלאם.
הריב הבא שלו היה עם קורט אנגל, אותו ניצח ברסלמניה XX ב-14 במרץ כדי לשמור על תוארו במשחק ההגנה הגדול הראשון שלו.
בסיום רסלמניה, גררו חגג בזירה עם חברו הוותיק כריס בנואה, שזה עתה זכה באליפות העולם במשקל כבד.
ב-25 במרץ בפרק של SmackDown!, הוא פתח בריב עם עמיתו הטקסני ג'ון "בראדשו" לייפילד (JBL) לאחר ש-JBL הפריע למשחק האליפות של גררו עם בוקר טי.
היריבות הפכה במהרה לאישית כאשר באירוע חי שלא שודר בטלוויזיה, JBL גרם לאמו של גררו לסבול מהתקף לב בזמן שנכחה בזירה.
ביום הדין ב-16 במאי, גררו הגן על תואר ה-WWE שלו נגד JBL, ושמר על התואר לאחר שנפסל ופגע ב-JBL עם תואר האליפות.
במהלך המשחק גררו דימם בכבדות באמצע המשחק כתוצאה מכך שגררו ביצע עבודת להב לאחר יריית ראש נוקשה עם כיסא מ-JBL.
מאוחר יותר הוסבר כי הוא חתך עמוק מדי, ובכך פגע בעורק.
לאחר סיום המשחק, שוכנע גררו ללכת לבית החולים על ידי מפיק ה-WWE ברוס פריצ'רד, שם נתפר הפצע שלו והוא קיבל עירוי נוזלים.
בתחרות The Great American Bash ב-27 ביוני, גררו הגן על התואר נגד JBL בקרב על חבל השוורים בטקסס.
JBL ניצחה לאחר שקורט אנגל (שהיה הג'נרל מנג'ר של SmackDown!
באותה תקופה) הפך את ההחלטה לאחר שנראה היה כי גררו שמר על התואר.
ב-8 ביולי בפרק של SmackDown!, גררו שלף סוויץ' עם שאנון מור, שהתאבקה בשם "El Gran Luchadore" ולבשה את התחפושת.
ב-15 ביולי בפרק של SmackDown!, גררו התמודד מול JBL בקרב כלוב פלדה על תואר ה-WWE, שם אל גראן לוצ'דור הופיע שוב ועלה לגררו בדו-קרב; מאוחר יותר הוא חשף את עצמו כקורט אנגל.
גררו המשיך את הריב שלו עם אנגל.
בסאמרסלאם ב-15 באוגוסט הפסיד גררו לאנגל לאחר שננעל בקרסול.
גררו כרת ברית עם ביג שואו.
בכל שבוע אנגל ובעלי בריתו החדשים לותר ריינס ומארק ג'ינדראק החלו לתקוף את גררו ואת ביג שואו.
גררו ניצח את ריינס בקרב יחידים ב-No Mercy ב-3 באוקטובר.
הג'נרל מנג'ר תיאודור לונג הזמין משחק הדחה מסדרת הישרדות בין קבוצה בראשות גררו לקבוצה בראשות אנגל.
הצוות של גררו כלל את עצמו, ביג שואו, ג'ון סינה (שהחליף את ריי מיסטריו שנבחר במקור) ורוב ואן דאם.
בסדרת הישרדות ב-14 בנובמבר, הקבוצה של גררו ניצחה את הקבוצה של אנגל.
גררו, יחד עם בוקר טי והאנדרטייקר, התמודדו מול JBL לקרב חוזר על אליפות ה-WWE.
על הדרך, גררו מצא שותף בבוקר טי.
בארמגדון ב-12 בדצמבר, עבודת הצוות הראשונית של גררו ובוקר טי התנתקה, והמשחק הסתיים בכך ש-JBL הצמיד את בוקר טי בעקבות קו הכביסה מהגיהנום.
לאחר מכן, גררו ובוקר טי ניסו לזמן קצר וללא הצלחה לזכות באליפות ה-WWE Tag Team.
ברויאל ראמבל ב-30 בינואר 2005, גררו נכנס למשחק הנושא את שמו ב-#1 והחזיק מעמד 28:11 לפני שהודח על ידי אדג'.
במערכון לפני המשחק ברויאל ראמבל, הוא צייר את המספר שלו באותו הזמן שריק פלייר צייר את שלו.
בניסיון להשיג הגרלה טובה יותר, גררו החליף את המספר שלו במספר של פלייר (ותוך כדי כך גנב את ארנקו של פלייר).
תיאודור לונג הכריח אותו להחזיר את שני הפריטים לפני המשחק.
ב-No Way Out ב-20 בפברואר, גררו חבר לחברו הוותיק ולעיתים יריבו, ריי מיסטריו וניצח את האחים בשאם כדי לזכות בתואר האחרון שלו, אליפות ה-WWE Tag Team בפעם הרביעית, כאשר זו הייתה תקופת שלטונו השלישית של מיסטריו.
רבים ציפו שהאלופים החדשים יגנו על תוארם ברסלמניה 21 ב-3 באפריל, אך לאחר עידודו של צ'אבו, גררו אתגר את מיסטריו לקרב אחד על אחד במקום זאת כדי שיוכלו "להפיל את הבית".
השניים ניהלו קרב ברסלמניה כאשר מיסטריו השיג את הניצחון.
למרות שהיה מתוסכל בעליל, גררו בירך את בת זוגו.
לאחר מספר תקלות בשבועות שלאחר רסלמניה, המתח הגובר בין גררו ומיסטריו פרץ לבסוף כאשר הם הפסידו את אליפות ה-WWE Tag Team לקבוצה החדשה MNM (ג'וני ניטרו וג'ואי מרקורי) ב-21 באפריל בפרק של SmackDown!.
למרות שבשבוע שלאחר מכן הם קיבלו קרב חוזר כדי להחזיר לעצמם את התארים, גררו נטש את מיסטריו, אותה החשיב ל"משפחתו" מוקדם יותר בסדרה, מה שעלה להם במשחק.
בסוף הפרק של SmackDown!, ב-5 במאי, הוא הציל את מיסטריו מהתקפה של צ'אבו ו-MNM, לפני שתקף את מיסטריו, והותיר אותו חבול ומדמם לאחר שהעלה אותו על גרם מדרגות פלדה, תוך שהוא מסובב את העקב תוך כדי.
גררו אימץ אז גימיק חדש ומהורהר.
במהלך הזמן הזה, הוא גם הפסיק להסיע את הרוכבים הנמוכים שלו במורד הזירה והלך לזירה באיטיות עם זעף על פניו, זכה לנושא חדש שהיה רמיקס אפל יותר של "Lie, Cheat, And Steal" והחל להשתמש במהלך הסיום השני שלו, הלאסו מאל פאסו, לעיתים קרובות יותר.
ביום הדין ב-22 במאי, גררו הפסיד למיסטריו בפסילה לאחר שהכה את מיסטריו עם כיסא.
ב-30 ביוני בפרק של SmackDown!, גררו איים לחשוף סוד על מיסטריו ובנו דומיניק.
העלילה התפתחה וכללה את משפחותיהם של שני הגברים, כששני הצדדים מתחננים בפני גררו שלא יגלה את הסוד.
מיסטריו ניצח את גררו שוב בתחרות The Great American Bash ב-24 ביולי, דו-קרב עם תנאי שאם גררו יפסיד, הוא לא יספר את הסוד.
עם זאת, גררו חשף את הסוד בכל זאת בפרק הבא של SmackDown!
– וסיפר לדומיניק ולקהל שגררו הוא אביו האמיתי.
בשבועות שלאחר מכן, גררו חשף את פרטי הסוד בסדרה של מה שהוא כינה "סיפורי השינה של אדי".
באותה תקופה היה לו גימיק קומי אפל.
הוא טען שיש לו ילד מחוץ לנישואין (דומיניק) בזמן שנישואיו עברו זמנים קשים.
לטענתו, הוא איפשר למיסטריו ואשתו, ש"התקשו להרות", לאמץ את הילד כשלהם.
בסאמרסלאם ב-21 באוגוסט, גררו הפסיד בקרב סולם על משמורת דומיניק למיסטריו.
ב-9 בספטמבר בפרק של SmackDown!, הריב ביניהם הסתיים כאשר גררו ניצח את מיסטריו בקרב בכלוב פלדה.
בעקבות הריב שלו עם מיסטריו, גררו נבחר למתמודד מספר אחת באליפות העולם במשקל כבד וקיבל דו-קרב על התואר עם בטיסטה.
למרות זאת, גררו מיהר להכריז על עצמו כחברו של בטיסטה.
בטיסטה היה מודע היטב למוניטין הערמומי של גררו, ולמרות שבסופו של דבר קיבל את ידידותו (בתחילה כדי לפקוח עליו עין), בטיסטה המשיך לשחק משחקי חשיבה עם גררו כדי לחשוף את כוונותיו האמיתיות.
סדרת משחקים עם MNM רק חיזקה את חשדותיו של בטיסטה שגררו לא הועיל, שכן נראה היה שגררו חזר לדרכי הרמאות שלו.
בתגובה לחשדות של בטיסטה, גררו עזר לבטיסטה לנצח בדו-קרב נגד שותפיו לקבוצה, JBL וכריסטיאן.
בטיסטה ניצח את גררו בתחרות No Mercy ב-9 באוקטובר כדי לשמור על אליפות העולם במשקל כבד, במה שיהיה המשחק האחרון של גררו בתשלום לפי צפייה.
במהלך המשחק, גררו התלבט אם להשתמש בכיסא פלדה כדי להבטיח את הניצחון, ובסופו של דבר בחר שלא להשתמש בו והפסיד כתוצאה מכך.
הוא היה עושה את הכניסה שלו ל-SmackDown הבא!
באמצעות נושא הרוכב הנמוך האופייני לו ונושא הכניסה הישן שלו עם בטיסטה, ומסובב את פניו שוב.
גררו נאבק בקרב האחרון שלו ב-11 בנובמבר בפרק של SmackDown!, והביס את מר קנדי על ידי פסילה תוך שימוש בטקטיקות השקר, הרמאות והגניבה האופייניות לו, שאפשרו לו להתקדם ל-SmackDown!
לאחר המשחק, קנדי הכה אותו עם כיסא פלדה.
ביום מותו, קרב איום משולש בינו לבין בטיסטה ורנדי אורטון היה אמור להתקיים בפרק הבא של SmackDown!
לאליפות העולם במשקל כבד, בה הוזמן גררו לזכות בתואר כדי שבטיסטה יוכל לקחת פסק זמן כדי להחלים מפציעה בגב.אך הדבר הוכחש מאוחר יותר על ידי בטיסטה בספרו שלו., עם זאת, סטפני מקמהון הייתה נחושה בדעתה, שאדי אמור לזכות באליפות העולם במשקל כבד, ובכך להתחיל את שלטונו השני בתואר הראשי.
אורטון קיבל את מקומו של גררו בדו-קרב ההדחה המסורתי של סדרת הישרדות בין Raw ל-SmackDown!
מותגים בסדרת הישרדות ב-27 בנובמבר, אשר SmackDown!
ינצח, כשאורטון הוא השורד היחיד.
משנת 1990 ועד מותו בשנת 2005 היה גררו נשוי לוויקי גררו, איתה נולדו לו שתי בנות: שאול מארי גררו ושרילין אמבר גררו, שתיהן הפכו למתאבקות.
הייתה לו בת נוספת בשם קיילי מארי גררו במהלך הפרידה בת השנתיים שלו מויקי.
בעקבות מספר פציעות בקריירה שלו במהלך שנות ה-90, גררו התמכר לאלכוהול ולסמים, כולל משככי כאבים וחומרים משפרי ביצועים; הוא סבל מ-3 מנות יתר של סמים לפני ששוחרר מה-WWE ב-2001, ולאחר מכן עבד כדי להתפכח.
גררו היה חבר קרוב של המתאבקים ארט בר, כריס בנואה, קורט אנגל, דין מלנקו, ריי מיסטריו, כריס ג'ריקו, ג'ון לייפילד ובטיסטה.
ב-13 בנובמבר 2005, אחיינו של גררו, צ'אבו, מצא אותו מחוסר הכרה בבית מלון.