tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוכלוסייתו, מחוז נוגראד הוא הקטן ביותר מכל מחוזות הונגריה.
גם בשטחו, הוא במקום הלפני האחרון לפני מחוז קומארום-אסטרגום.
מחוז נוגראד מפורסם בארכיטקטורה היסטורית של כנסיות עתיקות הבנויות בסגנון גותי ובמצודות אבן המתוארכות למאה ה-13. רוב שטחו הוא הררי ולכן צורת ההתיישבות האופיינית למחוז היא של כפרים קטנים המפוזרים בעמקים.
מחוז נוגראד ההיסטורית נוסד עוד בממלכת הונגריה.
היא מוזכרת בפעם הראשונה ב-1303 אך הוקמה כנראה בתקופת שלטונו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה.
ב-1920, בעקבות הסכם טריאנון, הועבר חלקו הצפוני של המחוז (כ-42% משטחו) לצ'כוסלובקיה.
שטחו הנוכחי של המחוז נקבע ב-1950 במסגרת הגדרה מחודשת של המחוזות בהונגריה.
החלק הצפוני של המחוז ההיסטורי נמצא כיום בתחום סלובקיה כחלק ממחוז באנסקה ביסטריצה.
נודי שחורה (שם מדעי: Anous minutus) היא מין עוף ימי ממשפחת השחפיתיים שצבעה שחור והיא חיה באיים בלב האוקיינוס.
הנודי היא עוף ים בינוני בעל נוצות שחורות ומקור שחור, עם כיפה בהירה.
אורכה 37 ס"מ בממוצע, מוטת הכנפיים עד 70 סנטימטרים ומשקלה 98–144 גרם.
העיניים בעלי סימנים שחורים מסביבם והכנפיים צרות וארוכות מאוד.
על הרגליים קרום שחייה העוזר לשחות.
הנודיות הן עופות הדואים ברחבי האוקיינוסים ומתרבים באיים מבודדים באוקיינוסים הטרופיים.
הן צוללות לצוד דגים קטנים ודיונונים ולעיתים גורפות יחד עם עופות אחרים את הדגים למעלה.
עם זאת הן צוללות רק לכמה מטרים מתחת למים.
הנודיות מקננות באיים טרופיים ברחבי כל האוקיינוסים.
באוקיינוס האטלנטי הן נפוצות בעיקר באיים הקאריביים.
הן יכולות לעוף עד 80 ק"מ הרחק מהאיים, אך שבות אליהם כדי לנוח בלילה.
אזורי הקינון שלהן מכוסי לשלשת ומכלכלות מאות עופות ים המקננים בין העצים.
כל ציפור מטילה ביצה אחת בעונת רבייה והן משתמשות באותו קן גם לעונות הבאות.
ארואיקה נוגלס (בספרדית: Heroica Nogales, "נוגלס ההרואית"), או בקיצור נוגלס, היא עיר ומועצה אזורית במדינת סונורה במקסיקו.
העיר נמצאת בצפון סונורה, על גבול ארצות הברית–מקסיקו, מול העיר נוגלס שבאריזונה.
בתחומי המועצה האזורית מתגוררים 220,292 תושבים (נכון ל-2010).
מקור השם של הערים נוגלס הוא בחווה שהתקיימה באזור באמצע המאה ה-19 ונקראה "לוס נוגלס דה אליאס".
החווה נקראה על שם עצי אגוז מלך שגדלו באזור, אשר שמם בספרדית הוא "נוגלס".
ב-1880 החל להתפתח באזור מעבר גבול מסודר עם ארצות הברית ונשיא מקסיקו פורפיריו דיאס הורה להקים במקום בו נמצאת העיר בית מכס.
תוך שנים ספורות הגיע לאזור קו רכבת והחלה להיווצר התיישבות סביב בית המכס.
נוגלס נוסדה באופן רשמי ב-1884 בהוראת מושל סונורה והממשל של סונורה קנה את אדמות החווה כדי לאפשר לה להתרחב.
ב-13 ביולי 1889 נוגלס קיבלה מעמד של עיירה וב-1920 היא קיבלה מעמד של עיר.
נוגלס האמריקאית התפתחה במקביל ונוצרו קשרים מסחריים ענפים בין שתי הקהילות, כשלא הייתה הפרדה של ממש ביניהן בגבול, והרחוב שלאורכו נקרא בשני הצדדים "הרחוב הבינלאומי".
הקשרים האלו נפגעו במידה מסוימת בעקבות המהפכה המקסיקנית בעשור השני של המאה ה-20 והמתיחות האמריקאית-מקסיקנית בעקבות מברק צימרמן.
המתיחות באזור הגיעה לשיא ב-27 באוגוסט 1918, כשאזרח מקסיקני חצה את הגבול בחזרה למקסיקו בלי שעבר במכס האמריקאי ובעקבות כך נורה למוות על ידי חיילים אמריקאים.
המצב הסלים במהירות ותוך זמן קצר החל קרב "אמבוס נוגלס" (בספרדית: "שתי הנוגלס") בין אזרחים מקסיקנים חמושים שזעמו על המקרה עם תגבורת של מספר חיילים לבין כוח אמריקאי שהוצב בנוגלס האמריקאית.
מספר חיילים אמריקאים ועשרות מקסיקנים נהרגו בקרב עד שבשלב מסוים נורה ונהרג ראש העיר של נוגלס המקסיקנית שניסה לעצור את הקרב והמקסיקנים נכנעו.
בעקבות הקרב הוחלט לבנות גדר לאורך הרחוב הבינלאומי כדי למנוע את הישנות התקרית.
ב-1961 הקונגרס המקסיקני העניק לעיר את התואר "ארואיקה" (מילולית: "הרואית") כהוקרה לקרבנות המקסיקנים בקרב אמבוס נוגלס.
כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על מפעלי מקילדורה (maquiladora), שבעיקר מייצאים לארצות הברית.
כמו כן, בשל מעבר הגבול תיירים רבים עוברים בנוגלס בדרכם למקומות אחרים באזור סונורה ובשל כך קיימת בה גם תעשיית תיירות.
את נוגלס משרת נמל התעופה הבינלאומי נוגלס, הנמצא מדרום לעיר.
העיר היא הקצה הצפוני של הכביש הפדרלי המקסיקני 15, שעובר דרך המדינות המערביות של מקסיקו - סונורה, סינלואה, נאיאריט וחליסקו ופונה מזרחה לכיוון מקסיקו סיטי.
לאחר הגבול עם ארצות הברית הכביש מתחבר עם כביש בין-מדינתי 19 האמריקאי, הממשיך עד העיר טוסון.
נודולות מנגן , או, נודולות רב מתכתיים (Polymetallic Nodules), הן תצבירי סלע עם תכולת מתכות גבוהה מאוד, בעיקר של מנגן וברזל, הפזורים על קרקעיות כל האוקיינוסים, בעיקר בעומקים של 4 עד 6 ק"מ.
נודולות המנגן, בנויות משכבות של מינרלי מנגן וברזל אשר משוקעות סביב ליבה, בדומה לבצל.
עיקר המינרלים הם תחמוצות והידרוקסידים.
הליבה עשויה להיות מיקרוסקופית והיא על פי רוב חתיכת סלע, או שריד של בע"ח כמו חלק משלד, שן וכו'.
העובי של השכבות משתנה בהתאם לקצב ההשקעה ולשלביה.
גודל הנודולות נע בין מספר מילימטרים ועד עשרות סנטימטרים, כאשר הגודל הממוצע הוא כשל ביצה או תפוח אדמה (5 ס"מ).
הצפיפות הגושית הממוצעת של נודולות המנגן היא 1.35 גרם לסמ"ק.
נודולות המנגן הן סלעים שנוצרו בתהליכי השקעה בים, בשל כך, הן בעלי נקבוביות גבוהה (מיקרוסקופית ברובה), בסדר-גודל של כ-60%.
כמו כן, שטח הפנים של הנודולות, עשוי להגיע לכ-150 מ"ר לגרם, זאת בשל האופי המחוספס של הנודולות.
הנודולות שוכבות (בצורה חצי משוקעת, עד לעומק של כמה עשרות סנטימטרים) על קרקעית האוקיינוס ולעיתים קרובות הם מכוסות חלקית על ידי משקעים.
הנודולות עשויות להימצא כמעט בכול עומק, אך הן נמצאות בריכוזים גדולים רק בעומקים שמתחת ל-4 קילומטרים.
הפריסה העולמית של נודולות המנגן היא גבוהה ביותר, יש מקומות שבהן הנודולות מהוות כ-70 אחוזים מהכיסוי הכולל של הקרקעית.
הנודולות הן בעלי פוטנציאל כלכלי גדול מאוד שכן הן עשויות לשמש כמחצב עבור מתכות מעבר חשובות, בעיקר מנגן, ברזל, קובלט ונחושת, אך גם כמקור למתכות נדירות.
על פי רוב אזורים בעלי פוטנציאל כרייה כלכלי הם כאלה שבהן צפיפות הנודולות הן מעל ל-10 קילוגרם למטר רבוע.
נודולות המנגן התגלו לראשונה בסוף המאה ה-19 (1868) בים קארה (אוקיינוס הקרח הצפוני) לא הרחק מחופיה הצפוניים של סיביר.
משלחת המחקר צ'לנג'ר, הייתה הראשונה שביצעה עבודת מחקר מקיפה בנושא.
המשלחת מצאה שנודולות המנגן נמצאים בקרקעית של כל האוקיינוסים בעולם.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוחל במחקר מדעי אינטנסיבי אודות נודולות המנגן.
בתחילה התמקד המחקר בהיבטים הקשורים למינרלוגיה ולפריסה של הנודולות על פני האוקיינוסים.
בהמשך, ובעיקר משנות ה-80 ניתן דגש רב למחקרים גאולוגיים שעסקו בלימוד מנגנוני ההיווצרות וההשקעה של הנודולות ובדגש למחקרים שהראו שלנודולות פוטנציאל להוות ארכיון ייחודי למאורעות ולשינויים גאולוגים שהתרחשו בכדור הארץ כמו השתנות השדה המגנטי ודפוסיו, לכימיה הימית ולשטפי הקרינה הקוסמית שהגיעו לכדור הארץ.
כבר משלב גילוי הנודולות, הן עוררו מחקר פורה בדבר עצם היווצרותן.
בתחילה היו שחשבו שנודולות המנגן אינן אלא תוצרי בלייה של משטחי בזלת תת-ימיים, אך לאחר בחינה מדוקדקת של מבנה הנודולות, הנחה זו נשללה, והובן שהתאוריה ההגיונית יותר עשויה להיות קשורה לתהליכי השקעה (בשל המבנה השכבתי דמוי הבצל).
מנגנון ההיווצרות, המקובל כיום, של נודולות המנגן הוא מנגנון השקעה כימי, לפיו, על פני שטח מסוים (שמתפקד כאתר התגרענות) מתרחשת תגובת חמצון של קטיוני מנגן (Mn+2) וברזל (Fe+3) על ידי חמצן שמומס בים (O2) יחד עם אניון ההידרוקסיד (-OH).
התוצרים מתגובה זו (MnO2, FeO(OH)) הם קשי תמס, ועל כן נשארים משוקעים ומוצמדים למשטח.
תהליך זה ממשיך ללא הרף, אך בקצבים נמוכים של סנטימטרים למיליוני שנים.
קצב ההיווצרות הממוצע הוא 1.9 מילימטר במיליון שנה, וטווח הגילאים הממוצע לנודולה הוא בין 10 ל-150 מיליון שנה.
ההשקעה של המינרלים, עשויה להתרחש ישירות ממי הים על פני השטח החשופים של הנודולה (הידרוגנזה), או מאינטראקציה של מי הים עם הנודולה דרך הסדימנט (דיאוגנזה).
תהליכי ההשקעה דרך הסדימנט (דיאוגנזה) מהירים בהרבה מתהליכי ההשקעה הישירים ממי הים, על כן, החלקים של הנודולה שטמונים בתוך הבוץ האוקייני, מתפתחים מהר יותר, ולכן לנודולות מבנה דמוי אגס (או ביצה), הכולל חלק רחב (זה שהיה טמון בקרקעית), וחלק צר יותר (שהיה חשוף למי הים).
אזורים עם פעילות וולקנית הכוללים נביעות הידרותרמיות מהווים מקור גדול וחשוב מאוד לאספקתם של היסודות המתכתיים שבונים את נודולות המנגן.
עם זאת, המים היוצאים מהנביעות אינם אידיאלים להתפתחות של נודולות בגלל הטמפרטורה הגבוהה והחומציות הגבוהה, אך מתאימים בגלל תכולת מתכות.
זרמים ימיים יכולים להוביל חלק מהמומסים האלה לאתר מרוחק יותר שבו הם יושקעו ליצירת נודולות.
שפע יחסי של גרעיני נוקליאציה.
מי-עומק העשירים יחסית בחמצן - הדרוש לתהליכי החמצון ויצירת התחמוצות.
עומק - בעומקים גדולים יש התפתחות טובה ומהירה של הנודולות, בין היתר בשל כושר המסה גבוה של חמצן.
טמפרטורה- טמפרטורות נמוכות מועדפות לתהליכי השקעה (בנוסף, חמצן מתמוסס טוב יותר במים קרים).
סביבה ימית בעלת קצבי השקעה כללית נמוכים – של פחות מ-10 ס"מ ל-1000 שנה.
פעילות ביולוגית על גבי הנודולות - המזרזות את קצב ההשקעה, ומונעת את קבורתה בסדימנט.
על מנת שהנודולות יוכלו להתפתח יש צורך בסילוק של משקעים אחרים מפני השטח של הנודולה, שכן, אם קצב ההשקעה הכללי באזור יהיה מהיר מקצב ההשקעה של מינרלי המתכת על הנודולה הדבר יביא לקבורה של הנודולה ולניתוקה ובכך למניעת המשך ההתפתחות שלה.
ההנחה המקובלת היא שיצורי ים מסוימים (Benthic Creatures), אחראים על ניקיון הנודולות מהמשקעים, הם למעשה ניזונים ממיקרואורגניזמים שנמצאים בתוך הבוץ האוקייני (ומשפיעים על מהירות ההשקעה, על ידי האצת תהליכי השקעה של מתכות ממי הים כחלק מהפעילות המטבולית שלהן, כך שבמהלך תזונתם הם חושפים את הנודולות מכיסוי המשקע שהצטבר על גביהן.
פעילות ביולוגית יצרנית בינונית במים העליונים – נודולות המנגן מתפתחות בהתאמה ל-Carbonate Compensation Depth- או CCD, אשר מושפעת גם מהפעילות היצרנית במים של פני השטח.
מעל לעומק זה, היחס בין קצב ההספקה או הייצור של קלציום קרבונט, לקצב ההשקעה שלו, נוטה לכיוון ההשקעה, בעוד שבעומק שמתחת ל-CCD, שיווי-המשקל ינוע לכיוון המסה של הקלציום קרבונט.
מעל ל-CCD הקלציט יהיה המשקע הדומיננטי, מה שאומר שהתפתחות של נודולות מנגן לא תהיה מועדפת.
שני מקורות עיקריים לאספקת היסודות הבונים את הנודולות, האחד, תשטיפים של בלית מהיבשה, בעיקר דרך הנהרות הנשפכים לאוקיינוסים, מקווי החוף ומאינטראקציות של הים עם היבשה דרך מי התהום.
והשני, דרך מקורות תת-ימיים, כגון, נביעות הידרותרמיות.
הנודולות, לכן מתפתחות במלכודות ימיות, כלומר, אזורים של שקעים טופוגרפיים הממוקמים בין שני מקורות האספקה הגדולים של היסודות הבונים אותן (בין אדן היבשות, ובין אזורי פתיחה אוקייניים המכילים לרוב נביעות הידרותרמיות).
היחסים האחוזיים בין היסודות השונים המרכיבים את נודולות המנגן משתנים מאוד בין האוקיינוסים השונים ואף בתוך אזורים שונים באותו אוקיינוס.
כמו כן, לעומק בו מתפתחת הנודולה יש השפעה מכרעת על ההרכב המינרלוגי שלה.
נודולות המנגן בנויות בעיקר מתחמוצות מנגן וברזל ממוימות (הידראטים).
מצב הערכיות העיקרי של קטיוני המנגן והברזל במינרלים הוא 2+.
לעיתים קרובות מוחלפים אטומי המנגן והברזל באטומים של מתכות אחרות (על פי סדר שכיחות יורד – מבוסס על ממוצע עולמי): אלומיניום (Al), סידן (Ca), נתרן (Na), מגנזיום (Mg), אשלגן (K), טיטניום (Ti), ניקל (Ni), נחושת (Cu), קובלט (Co), בריום (Ba), אבץ (Zn), עופרת (Pb) וסטרונציום (Sr).
ההשתנות היחסית של הרכב היסודות בנודולה קשורה בעיקר לשני גורמים:
סוג המתכות המומסות במי הים:
נודולות שמתפתחות באזורים עם פעילות וולקנית ענפה, המלווה בפליטות גדולות של מתכות מומסות, יכילו כמויות גדולות של מתכות אלו.
התהליך מתחיל בחלחול של מי ים דרך מערכות סידוק בקרקעית.
המים באים במגע עם סלעים חמים מאוד או מגמה, הם מצליחים להמיס לתוכן מתכות ולהעלותן חזרה אל פני השטח, תוך העשרה מקומית של מי הים בריכוזים גדולים מאוד של מתכות.
סוג התחמוצת (מנגן או ברזל) שנמצאת בנודולה:
שני המינרלים העיקריים בנודולות המנגן הם תחמוצת מנגן (בתצורה של MnO2), ותחמוצת ברזל (בתצורה של FeOOH).
בעת ההשקעה של מינרלים אלו, נוצרת על גביהן מטען חשמלי שמאוזן בכל העת עם יונים המומסים במי הים.
תחמוצות המנגן מפתחות סביבן מטען שלילי, בעוד שתחמוצות הברזל מפתחות סביבן מטען חיובי.
תופעה זו מספקת הסבר להבדלים בהרכב היסודות המתכתיים הבונים את הנודלות.
כלומר, ככל שתכולת המנגן גבוהה יותר, אזי נצפה למצוא ריכוזים גבוהים יותר של קובלט, נחושת וניקל, ולהפך, כשריכוז הברזל בנודולה גדול יותר.
אחת ההשלכות של תופעה זו היא האפשרות לקיום חיים על כוכבי לכת אחרים, כפי שהסביר החוקר הראשי פרופ' אנדרו סוויטמן: "אנחנו כבר בשיחה עם מומחים בנאס"א המאמינים שחמצן אפל יכול לעצב מחדש את ההבנה שלנו לגבי האופן שבו חיים עשויים להתקיים על כוכבי לכת אחרים ללא אור שמש ישיר".
תארוך של משקעים ימיים, ובפרט תארוך של נודולות המנגן אינו פשוט כלל, הדבר נובע מקושי במציאת שיטת תארוך מתאימה, שכן לכל שיטה, יתרונות יחסיים, אך היא מביאה עמה בעיות הקשורות לנוחות יישום, אמינות, וטווח השגיאה, וכן את ההנחות הנדרשות לביצוע.
תיארוכים רדיומטרים משמשים מזה כמה עשורים לקביעה של גיל היצירה של נודולות המנגן ולקביעת קצבי גדילה של נודולות, זו מחושבת מתוך תארוך של כל שכבה בנפרד והשוואה ביניהן.
שיטות רדיומטריות נפוצות לתארוך נודולות:
אלומיניום 26 – בריליום 10
סטרונציום 87 – סטרונציום 86
אשלגן 40 – ארגון 40 - משמש בעיקר לתארוך ליבות המבוססות על סלע בזלת.
רצמיזציה של חומצת אמינו איזולאוצין- משמש לתארוך ליבות המבוססות על חומרים אורגנים (מדובר בשיטת תארוך כימית).
תדירות ההשתנות של כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ (הבדיקה נעשית על סמך האוריינטציה של המינרלים המגנטים בנודולה).
השיטה המבוססת על בריליום היא ככל הנראה המוצלחת ביותר.
קרינה קוסמית שמגיעה אל כדור הארץ מהחלל ומגיבה (גרעינית) עם גזי חמצן וחנקן באטמוספירה ליצירה של כמויות זעירות ביותר של איזוטופ הבריליום 10 היציב, שזמן מחצית החיים שלו הוא כ-1.4 מיליון שנה.
בריליום 10 מתפרק לאיזוטופ היציב בורן 10, בהתפרקות בטא.
הבריליום נשטף לים באמצעות משקעים ישירים או באמצעות הסעה מהיבשה על ידי נהרות.
הבריליום יוצר תרכובת בעיקר עם חמצן, סיליקה ויוני הידרוקסיד.
מ-PH נמוך מ-5.5 הבריליום מתמוסס היטב (לכן גשם חומצי במעט מסוגל לשטוף היטב את הבריליום אל הים), ברגע שהבריליום מגיע לסביבה הימית הבסיסית, הוא שוקע.
בתוך זמן קצר מאוד של פחות מ-300 שנה מרגע כניסת הבריליום לים, ניתן למצוא אותו ספוח לחרסיות של קרקעית הים העמוק או למשקעים ימיים אחרים לרבות נודולות המנגן.
קביעת קצב הגידול של נודולת המנגן בשיטת בריליום 10, מבוססת על מדידת ריכוזים של בריליום 10 כפונקציה של העומק, ויצירת גרף לוגריתמי של אקטיביות בריליום כפונקציה של העומק (של השכבה בנודולה).
השיפוע מבטא את היחס בין קבוע ההתפרקות של בריליום 10 (4.62 × 10-7 year–1) לקצב הגדילה במ"מ לשנה.
משנות ה-30 של המאה ה-20 הוחל במיפוי שיטתי מודרני של קרקעית הים.
כבר אז הופקו מפות טופוגרפיות של קרקעית הים אולם היכולות לזהות בבירור מיקרו-מאפיינים טופוגרפיים של קרקעית הים היה בלתי אפשרי עד לסוף שנות ה-70, אז נעשה שימוש לראשונה בגלאים רב אלומתיים מבוססי סונאר (Multibeam Echo Sounders), חיישנים אלה מסוגלים לייצר מפה בתימטרית ברזולוציה גבוהה במיוחד.
היא מבוססת על פליטה של שידורי סונאר בצורה של מניפה (מגוף הספינה).
גלי הקול נעים במהירות של 1500 מטרים בשנייה (עבור הטווח המימי).
כשהם פוגעים בקרקעית הם מוחזרים ממנה אל עבר הגלאי שמסוגל לחשב את זווית ההחזרה וזמן ההחזרה (ומתוך כך את המיקום המדויק של העצם מהגלאי).
גלאים מסוג זה מסוגלים לסרוק רצועה ברוחב של 20 קילומטרים בעומק של 4 קילומטרים.
כיום השימוש בטכנולוגיות מיפוי בטימטרי מבוססות סונאר עודנו קיים כשהוא עבר סדרה של שיפורים עם השנים.
השיפור העיקרי קשור לאופן הצגת המידע על המחשב שבספינה.
המכשור כיום מאפשר הצגה של תוצרי מיפוי בזמן אמת, כמו כן, עם שילוב של איכון מבוסס לוויין (GPS) ניתן להפיק מפות מדויקות להפליא.
טכנולוגיות המיפוי החדישות ביותר כוללות שימוש ברובוט ימי שעליו מותקנות מצלמות ומערכות סונאר.
הרובוט מסוגל לבצע מיפוי עצמאי של השטח תוך שידור של הנתונים אל ספינת האם ובנוסף יש ביכולתו לבצע דגימות עצמאיות של קרקעית הים.
הרובוט מסוגל לשאת עמו כמה קילוגרמים של נודולות, ולהעלותן לפני השטח.
הפריסה העולמית של נודולות המנגן היא כאמור מאוד רחבה.
נודולות המנגן נמצאות למעשה בכול גופי המים, וכמעט בכל סביבות ההשקעה הימיות.
סוגי הסביבות בהן היתכנות למציאת נודולת המנגן היא הגבוהה ביותר: רכסים ורמות תת-ימיים, בסמיכות לאזורי פתיחה, בגופי מים פנים-יבשתיים היושבים על קווי מפגש טקטוניים, בסמיכות למתלולים תת-ימיים חריפים, ועל פני קרקעית הים העמוק, בעומקים של 2 עד 6 ק"מ.
מבין האוקיינוסים השונים, האוקיינוס השקט מכיל באופן יחסית את הריכוזים הגדולים ביותר של נודולות המנגן.
נודולות המנגן הן תופעה בקנה מידה יוצא דופן בפריסה העולמית שלה ובחשיבות הכלכלית שלה כמחצב למתכות.
הערכות מדעיות ראשונות שנעשו, אודות הכמות הכללית של נודולות המנגן על פני כול האוקיינוסים, היא בסדר גודל של כ-1.5 טריליון טונות.
בשנת 1981, צומצמה ההערכה לכדי 500 מיליארד טונות.
אזור קלארין-קליפרטון (Clarion–Clipperton), בצפון האוקיינוס השקט (מדרום מערב למקסיקו), זוכה לעניין הרב ביותר, בתחום הכרייה, זאת בשל היותו אזור עם הפוטנציאל הגדול ביותר של כרייה של נודולות מנגן.
מדובר על שטח בגודל של כ-3 מיליון קילומטרים רבועים, עם צפיפות נודולות של כ-15 ק"ג למטר רבוע (הגבוהה ביותר הידועה).
כדי לקבל הבנה אמיתית אודות הפוטנציאל האדיר של אזור זה, די להתבונן בעובדה הבאה: הכמות המשקלית הטוטאלית של: מנגן, נחושת, ניקל, קובלט, מוליבדן, ליתיום, טונגסטן, תליום, טלור, איטריום, וניאוביום בנודולות המנגן באזור זה, גדולה מהכמות המשקלית הטוטאלית של כל המאגרים היבשתיים הידועים של המתכות הללו גם יחד.
אחת המדינות, הגדולות, שמגלה עניין בפוטנציאל הטמון בכרייה של נודולות המנגן (ובאוצרות ימיים נוספים) היא סין.
החל משנות ה-2000, סין היא היצרנית הגדולה והמובילה בעולם של: ברזל (39% מהייצור העולמי), מנגן (25%), מוליבדן (39%), עופרת (43%), אבץ (25%), קדמיום (23%), זהב (13%) ועוד מתכות רבות, כשהיא גם היצרנית הגדולה בעולם של קבוצת המתכות הנדירות (REE), עם כ-97% מהייצור העולמי של מתכות אלו.
רוב המתכות הללו, נכרות בשטח היבשתי של סין, דבר המביא לחיסול מתמיד של היסודות הללו במכרות.
על כן, סין מעוניינת לפתח מקורות נוספים לאספקה של המתכות הללו, שאחת המרכזיות הן נודולות המנגן.
אף על פי כן, הדרך לניצול מסחרי של נודולות המנגן אינו פשוט, מעבר להיבטים הטכנולוגים וההנדסיים הכרוכים בכך, ישנם מחסומים חוקיים לכרייה שכזו, כך ששטחי הנודולות האפשריים לכרייה מצטמצמים באופן משמעותי.
מעבר לאזור קלארין-קליפרטון, ישנם עוד מקומות שעשויים לשמש כאתרי כרייה.
תחשיבים כלכליים שבוצעו הראו שעל מנת להגדיר שטח מסוים כאזור בעל פוטנציאל כרייה כלכלי של נודולות מנגן על האתר לאפשר פעילות כרייה רציפה של 20 עד 25 שנה לפחות ולהכיל כמות נודולות בשיעור של בין 480 ל-13,500 מיליון טונות באיכות גבוהה.
על פי תחשיבים אלו, נמצא שכמות אתרי הכרייה המתאימים בעולם הם כ-225.
כרייה של נודולות המנגן היא תהליך הכרוך בקשיים טכנולוגיים והנדסיים, הקשורים לעצם הכרייה בסביבה ימית (וקורוזיבית) וללחצים הגדולים הקיימים במעמקי הים (400 אטמוספירות עבור כרייה בעומק של 4 ק"מ.
לשם השוואה עומק הירידה המרבי של צוללת גרעינית הוא כ-3 ק"מ, כאמור משיקולים בטיחותיים).
כמו כן, כרייה של נודולות המנגן מלווה בהתנגדויות חזקות מצד ארגונים סביבתיים, בשל הפגיעה האקולוגיות הקשה שלפעולות מסוג עשויות לגרום לסביבה הימית.
על אף האתגרים והקשיים הללו, ובשל האמרתן המתמדת של מחירי המתכות בעולם, עלתה האטרקטיביות הכלכלית של כרייה של נודולות המנגן.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החלו גופים שונים (חלקן מהמגזר הממשלתי וחלקן מהמגזר הפרטי) לבצע ניסויים בשיטות כרייה מסחריות של נודולות המנגן.
השיטות העיקריות שנוסו כללו הורדה של שלשלאות מתכת אל קרקעית הים וגרירה שלהן על ידי שתי ספינות השטות במקביל זה לזה (Continuous Line Bucket).
בשיטה זו, הנודולות נעקרות ממקומן ונגררות בצברים עם כיוון התנועה של הספינות.
לאחר מכן מבוצע איסוף של הצברים באמצעות כפות הידראוליות אל תוך הספינות.
שיטות אחרות כוללות הורדה של מכונות כרייה (Self-propelled collector crusher) אל קרקעית הים.
המכונות מבצעות כרייה של הנודולות וגריסה שלהן, תוך שהן מעבירות את החומר הגרוס במעלה צנרת (באמצעות שאיבה) אל ספינת האם.
נוגע בישראל היא סדרת טלוויזיה המשלבת מסעות דוקומנטריים-חוויתיים ברחבי ישראל.
את הסדרה הגיש וביים העיתונאי עמרי גלפרין.
שיר הנושא של הסדרה נכתב על ידי המשוררת בתיה נאדל והולחן על ידי המוזיקאי יובל נאדל.
הסדרה נוגע בישראל מובילה את הצופים אל מקומות ייחודיים בישראל, ובכללה נסקרים מסלולי טיול מגוונים, מסעדות ייחודיות, אטרקציות המתאימות לכל המשפחה, גני חיות, מרכזי אומנויות ועוד.
בעקבות הסדרה נוגע בישראל, הופקה גם מיני סדרה בשם "נוגע בעולם עם עמרי גלפרין".
סדרה זו התמקדה במסעות ברחבי תבל, והיא בעלת מאפיינים דומים.
הסדרה שודרה בערוץ 10 וכן בערוץ טבע הדברים החל מאוגוסט 2007. בהמשך שודרה בערוץ מכאן.
עבור הסדרה הופקו 15 פרקים:
פרק 1– חמת גדר ופרויקט אל הלב המפגיש אוכלוסייה יהודית ודרוזית בכפר עספיא: הפרק החל בביקור בחמת גדר ובמעיינות החמים, סקר את סוד מי הגופרית.
משם המשיך המסע אל הכפר הדרוזי עספיא שעל הר הכרמל.
פרק 2 – חי פארק וקיבוץ מרחביה: הפרק החל בביקור בגן חיות שבקריית מוצקין, משם המשיך המסע לקיבוץ מרחביה.
בחלק זה של הפרק נסקרה ההיסטוריה של הקיבוץ, שייסודו היה בשיטת הקואופרציה.
פרק 3 – העיר קצרין: הפרק החל בביקור בעיר קצרין ובכללו המוזיאון התנ"כי הפתוח ובמוזיאון העתיקות שבו ממצאים מהעיר גמלא.
משם המשיך המסע אל בית הבד של הגולן, מתחם מודרני העוסק בתחומים מגוונים של תעשיית הזית למאכל ולקוסמטיקה.
פרק 4 – דגניה א': הפרק מתמקד בקיבוץ דגניה א', שנחשב לקיבוץ הראשון שהוקם.
במהלך הפרק נחשפים לחצר הקיבוץ ולמוזיאון, וכן לסיפורי גבורה ומפלה.
פרק 5 – ספארי חושים: הפרק מתמקד בספארי חושים הממוקם בקיבוץ הסוללים.
פרק 6 – חוות התבלינים בעמק יזרעאל: פרק המתמקד בביקור בחוות דרך התבלינים שבעמק יזרעאל וכולל הסברים על תכונותיהם של צמחים, טעימות וטיפים רבים לצופים.
פרק 7 – טיול גלילי: מסלול טיול בגליל.
משם המשיך המסע ליישוב הערבי ג'יש (ידוע בשמו הנוסף גוש חלב) ולבית הכנסת העתיק הממוקם בו.
פרק 8 – גידול דבורים, יקב בוטיק ואתרים בנצרת: פרק זה בסימן מזון וטעם.
בפרק נערכה הכרות עם חיי הדבורים, משם המשיך המסע לכרם וליקב באלון הגליל.
המשך הפרק היה בעיר נצרת, כנסיית הבשורה ולרחובה המרכזי של העיר.
פרק 9 – בית ג'אן: ביקור ביישוב הדרוזי הגלילי.
במהלך הפרק התבצע טיול ג'יפים בהרים, וכן סקירת מנהגי הקבורה והמוות של הדרוזים.
פרק 10 – כפר חסידים ומוזיאון הכט: תחילת הפרק בכפר חסידים בו גרות אוכלוסיות מגוונות של חילונים ודתיים גם יחדיו.
בהמשך הפרק המשכנו לאוניברסיטת חיפה בה ממוקם מוזיאון הכט.
ראובן הכט היה יהודי בעל אוסף יודאיקה ועתיקות ייחודי.
פרק 11 – טנטורה, הסבון של סבתא ג'מילה ובית שטורמן: פרק שהחל בביקור בחוף דור (טנטורה).
משם המשיך המסע ליישוב פקיעין ולמפעלה של סבתא ג'מילה.
סוף הפרק בקיבוץ עין חרוד בו תצוגת פוחלצים מאזור עמק יזרעאל.
פרק 12- קסטרא: פרק שכל כולו אמנות הנגישה לכל.
בקניון קסטרא קומה שלמה המיועדת רק לאומנים ובה גלריות, תערוכות ומוזיאון עם למעלה מ – 1000 בובות.
פרק 13- ירושלים: הפרק החל בשכונת עין כרם ומשם המשיך לשכונת נחלאות ולשוק מחנה יהודה.
פרק 14- הערבה התיכונה: תחילתו של הפרק במושב צופר שבערבה ובחאן דרך הבשמים.
בהמשך הפרק התקיים ביקור במושב עין יהב, שם נסקר גידול צמח האלוורה בישראל.
פרק 15- באוויר: טיול מסע ייחודי באוויר על גבי גלשן ממונע (טרייק) וטרקטורון מעופף.
מסע עם כ – 20 כלי תעופה שהחל ממנחת הדרים שבשרון, המשיך לכיוון מצפה רמון והנגב.
הפרק מסקר את הפעילויות והחוויה על הקרקע וגם באוויר.
נודי חומה (שם מדעי: Anous stolidus) היא מין עוף ימי ממשפחת השחפיתיים שצבעה שחור.
היא בעלת נוצות חומות כהות עד שחורות ובעלת כפות עם קרומי שחייה.
המקור שחור עם לחיים בהירות מעט.
ציפור זו מוצאת את מזונה מהים והיא ניזונה מדגים ודיונונים העולים לפני המים.
הנודי עפה סביב האוקיינוסים הטרופיים ומקננת בחופים שונים: בהוואי, איי גלאפגוס ופולינזיה הצרפתית באוקיינוס השקט, איי סיישל ואיים בים סוף באוקיינוס ההודי, והקריביים וטריסטן דה קונה באוקיינוס האטלנטי.
הן מקננות במושבות ומטילות ביצה יחידה עליה דוגרים שני ההורים עד לבקיעתה.
נודי (שם מדעי: Anous) היא סוג של עופות ימיים ממשפחת השחפיתיים החיים לאורך הימים והאוקיינוסים הטרופיים.
אורכם 40-30 ס"מ והם בעלי כסות נוצות כהות.
המקור ארוך מעט ושחור והעיניים לבנות.
עופות אלה מקננים רק באיים טרופיים בכל האוקיינוסים, שם ישנם פחות טורפים.
הם מוצאים את מזונם מהים וצוללים לעבר דגים ודיונונים.
נודה לשמך הוא פיוט שנוהגים לומר במנהג אשכנז המזרחי בסעודת ברית מילה, בברכת הזימון קודם ברכת המזון.
כפי הנראה, הפיוט נכתב כהקדמה לברכת המזון, אך לא במיוחד לסעודת ברית מילה.בספר בית שמואל כתב שבסעודת שבע ברכות, כאשר מברכים רק ברכה אחת (אשר ברא) יש לומר במקום הפיוט 'דוי הסר', את הפיוט 'נודה לשמך'.
מחבר הפיוט אינו ידוע וכן זמן חיבורו אינו ברור, אמנם משערים שנתחבר בימי הביניים.
יש שהעירו על כך שעל פניו אין קשר בין הפיוט לברית מילה, ונדחקו לבאר הטעם שנהגו לאומרו בברית מילה.
ואכן יש שכתבו שהפיוט מעיקרו לא נתחבר כלל לברית מילה, רק נתקן כפיוט קודם ברכת המזון, ומאוחר יותר תיקנו לאומרו בסעודת ברית מילה.
רבי דוד לידא כתב כי נוהגים לומר את הפיוט בברית לפי שמרבים בשירות ובתשבחות לפני המקום על שהכניסנו בבריתו.
והברית היא אות חתום בבשרינו שבחר בנו לעובדו ולספר תהילתו.
יש שכתבו שאומרים פיוט זה בברית היות שהוא מסיים במילים ברוך הבא בשם ה', אותם מילים בהם התחיל סדר הברית, שכאשר נכנס התינוק אומרים ברוך הבא בשם ה', היות שהבא בגמ' שמונה, רמז לתינוק הנימול לשמונה.
בכמה מספרי הזמירות מופיע פיוט זה בהקשר לסעודת נישואין.
וכן נראה מדברי עוד אחרונים.
בחלק מהסידורים נוספו עוד כמה בתים שלא מופיעים ברוב הסידורים הנפוצים היום.
למעשה, פיוט זה נמצא רק בשני כתבי יד, ויש בלבול גדול בדפוסים הקדומים לגבי איזה בתים כלולים בפיוט, ונראה שהבתים הנוספים אינם מקוריים.
הפיוט יצא במהדורה אקדמית בתוך יונה פרנקל, גבריאל וסרמן, בהשתתפות אברהם פרנקל, פיוטי שבת חתן ושבת ברית מילה, ירושלים תשפ"ה, עמ' 962-964.
ישנו לחן מהעת האחרונה של הזמר ליפא שמעלצר.
נודוזאוריים (שם מדעי: Nodosauridae) היא משפחה של דינוזאורים צמחוניים מקבוצת האנקילוזאוריה.
משפחה זו התקיימה בתקופות יורה עליון עד קרטיקון עליון לפני 155-66 מיליון שנה.
יצורים אלה היו קרובי משפחתם של האנקילוזאוריים והיו להם שריונות גרמיים על גבם ועורפם.
הם היו אוכלי צמחים איטיים בעלי ראש קטן ולסתות חלשות.
לחלק מבני הקבוצה היו דוקרנים ארוכים על הגב, הכתפיים ואף על העורף.
יצורים אלה נעו באיטיות לאורך הערבות והיערות הקדומים של אמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ומין אחד נמצא אפילו באנטארקטיקה הקדומה (לפני שהפכה לקוטבית).
סוגים נוספים כמו הפלאוסקינקוס בוטלו.
נודוזאורוס (שם מדעי: Nodosaurus; מילולית: "לטאת כפתורים") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי בקרטיקון העליון באמריקה הצפונית וקיבל את שמו בידי החוקר הנודע עותניאל צ'ארלס מארש ב-1889. מאובניו נמצאו בין ויומינג לקנזס.
הנודוזאורוס היה נודוזאור גדול יחסית באורך ש 4 עד 6 מטרים ומשקל 680 קילוגרם שהיה בעל שריון גרמי מגובשש שכיסה את פלג גופו העליון.
הוא היה בעל בטן נמוכה ורגליים קצרות וייתכן שגם היה בעל קוצים.
במראהו הזכיר ארמדיל גדול בעל ראש קטן וזנב מוארך.
לצידי הצלעות היו קוצים ארוכים יותר שסודרו יחדיו כמו כפתורי חולצה ומהם היצור קיבל את שמו המדעי.
פלג הגוף התחתון היה רך.
לסתות הנודוזאורוס היו קצרות ובעלות שיניים קטנות.
ייתכן שהוא ניזון בעיקר מצמחייה רכה כמו עלים צעירים או פירות וייתכן שהוא בלע גסטרוליתים כדי לעזור לו לעכל את מזונו.
דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic World: Alive, עולם היורה: המשחק, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2 של פארק היורה אך לא מופיע בסרטים.
נוּגזָר טָטַאלַאשׁווִילִי (בגאורגית: ნუგზარ ტატალაშვილი; נולד ב-20 במרץ 1990) הוא ג'ודוקא גאורגי.
טטאלשווילי מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג ומחזיק בשלוש מדליות מאליפויות אירופה.
ביוני 2010 זכה טטאלשווילי במדליית ארד בטורניר World Cup Madrid.
באליפות אירופה 2013 שנערכה בבודפשט זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג לאחר שהפסיד בגמר לרוק דרקשיץ' הסלובני.
במרץ 2014 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית זהב בגרנד פרי טביליסי שבמדינת הולדתו.
באליפות אירופה 2015, שנערכה בבאקו במסגרת המשחקים האירופיים, זכה שוב במדליית הכסף לאחר שניצח בארבעה מתוך חמישה קרבות.
הוא החל להתחרות בסיבוב השני וניצח בזכות עונשים את פלורן אורני הצרפתי.
בשמינית הגמר ניצח באיפון את לובישה קובצ'ביץ' הסרבי לאחר ריתוק מוצלח, ברבע הגמר ניצח בעונשים את רוק דרקשיץ' הסלובני ובחצי הגמר גבר על דירק ואן טיכלט בווזארי.
בגמר הפסיד טטאלשווילי באיפון לשגיא מוקי הישראלי.
בטורניר המאסטרס שנערך באותה השנה ברבאט, הוא זכה במדליית כסף ובדצמבר הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו לאחר שניצח את בן-ארצו לאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי בקרב על המדליה.
באליפות אירופה 2016, שנערכה בקאזאן, זכה במדליית הארד לאחר ניצחון על דניס איארצב הרוסי.
באותה שנה זכה גם במדליית זהב בגראנד פרי טביליסי ובמדליית ארד בגראנד פרי אלמטי.
לאחר שעבר להתחרות בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג זכה בפברואר 2018 במדליית ארד בגראנד סלאם פריז, כאשר ניצח בקרב על המדליה את אנטואן ולואה-פורטי הקנדי.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2014 גראנד פרי טביליסי 2014 גראנד פרי אולן בטור 2016 גראנד פרי טביליסי
נודטיס (שם מדעי: Nuthetes) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים שאולי בוטל.
הוא חי באירופה לפני 143 מיליון שנה בתור הקרטיקון, שם צד בעלי חיים קטנים.
הוא נמצא בדורסט, בריטניה וקיבל את שמו מריצ'רד אוון ב-1854. המאובנים כללו בעיקר עצמות שיניים.
פירוש שמו הוא: "מי שנוזף", דבר המזכיר את הכינוי ללטאות הכוח, ששיניהם דמו לו.
הוא לא היה קרוב ללטאות אמיתיות.
אורך הדינוזאור הגיע ל-2 מטר והוא היה צייד בעל זנב ארוך דו-רגלי שנע במהירות ותפס טרף קטן בשיניו החדות.
במקור הוא נחשב למין של מגלוזאורוס אך התברר שאינו קרוב.
כיום מעריכים שסוג זה מבוטל ומאובניו הם של דרומזאור אחר - דרומאוזאורואידיס (Dromaeosauroides).
נודירבק אבדוסאטורוב (באוזבקית: Nodirbek Abdusattorov; נולד ב-18 בספטמבר 2004) הוא שחמטאי אוטודידקט אוזבקי מטשקנט בדרגת רב-אמן.
אלוף העולם בשחמט מהיר לשנת 2021.
נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-11 בעולם לפי מד כושר.
אבדוסאטורוב נולד וגדל בטשקנט בירת אוזבקיסטן.
בגיל 9 (בשנת 2012) החל להתפרסם לאחר שבמשחק בין-לאומי בטשקנט הביס שני רבי-אמנים כאשר ניצחונו הביא להשוואתו לרוסטם קסימג'אנוב.
מנקודה זאת החל להתפרסם במהרה ממשחקים בין בני גילו ומבוגרים ממנו בסלובניה.
באפריל 2015 קבע פיד"ה כי נודירבק קבע שיא חדש ל"מאה הצעירים" כאשר נכנס לרשימה בעודו רק בן 11.
בשנת 2019, בגיל 15 בלבד, סיים בתיקו עם מגנוס קרלסן, אלוף העולם בשחמט.
ב-29 בדצמבר 2021 זכה אבדוסאטורוב באליפות העולם בשחמט מהיר שנערכה בוורשה, פולין, בגיל 17 בלבד.
בטורניר זה הוא ניצח בין היתר את אלוף העולם המכהן מגנוס קרלסן, יאן נפומניאשצ'י, פביאנו קרואנה, בוריס גלפנד, לבון ארוניאן וויקטור מיכלבסקי.
בתחרות עצמה זכה ב־9.5 נקודות מתוך 13 יחד עם עוד 3 שחקנים.
לפי חוקי התחרות אם שני הראשונים סיימו עם אותה כמות נקודות, יערך משחק ביניהם.
במשחק המכריע ניצח אבדוסאטורוב את יאן נפומניאשצ'י 1.5–0.5 וזכה בתחרות.
הוא השתתף באולימפיאדת השחמט 2022 בלוח הראשון של נבחרת אוזבקיסטן וזכה עם קבוצתו במדליית הזהב.
תוצאותיו האישיות היו 7 ניצחונות ו-3 תיקו.
בין השנים 2022–2024 השתתף נודירבק אבדוסאטורוב ב-2 אולימפיאדות שחמט:
"נוגעת באושר" הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל.
את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים IMP רקורדס בשנת 2001. מתוך האלבום הצליחו השירים "ריגוש זמין" (עם אדי בטלר), "היי" ושיר הנושא "לגעת באושר".
באלבום שבעה שירים ורצועת בונוס אחת: גרסת רמיקס באנגלית ל"היי".
נודע ביהודה הוא ספר בו קובצו השו"ת שכתב רבי יחזקאל לנדא.
הספר המכיל למעלה מ-850 תשובות הלכתיות, הוא בעל השפעה רבה מאוד בעולם השו"ת והפסיקה ההלכתית, ונחשב לאוטוריטה הלכתית.
מאז שהודפס לראשונה חזר והודפס בעשרות מהדורות, בחלקן בתוספת הערות וציונים.
בפי רבים אף מכונה המחבר – רבי יחזקאל לנדא "נודע ביהודה" על שם ספרו זה, וגם על מצבתו ציווה רבי יחזקאל לכתוב שהוא מחבר הספר.
הספר נקרא על שם רבי יהודה אביו של רבי יחזקאל לנדא.
תוכן הספר מכיל למעלה מ-850 תשובות הלכתיות שנכתבו במשך כ-48 שנים, למאות אנשים שונים.
בהקדמתו לספר כתב המחבר כי התשובות המודפסות נכתבו על ידו מעת היותו בן 24, והוא מעיד על יגיעתו בתורה.
את שם הספר הוא קרא על שם אביו רבי יהודה.
השם גם מרמז לשם אמו, שכן המילה "נודע" במספר קטן שווה לגימטריא של שם אמו – חיה.
הספר מחולק לשתי מהדורות המהוות שני חלקים: המהדורה הראשונה הנקראת מהדורא קמא נדפסה על ידי המחבר בשנת תקל"ו, והוגהה על ידו.
המהדורה השנייה הנקראת מהדורא תניינא הודפסה רק אחרי פטירתו על ידי בנו רבי שמואל לנדא.
מהדורה זו מכילה תשובות הלכתיות שכתב רבי יחזקאל לאחר הדפסת המהדורה הראשונה, וכן תשובות הלכתיות מבניו רבי שמואל (המו"ל) ורבי יעקב (יעקבקא).
מלבד הקדמת הספר שנכתבה בידי רבי שמואל, נוספו גם "דברי ידידות" מרבי יעקב.
בתשובותיו הסתמך המחבר לרוב על התלמוד והפוסקים הראשונים, ומיעט לצטט או להסתמך על דברי האחרונים, כמו כן, הוא מיעט בפלפול.
פעמים רבות הדגיש המחבר שהוא מ"יראי הוראה".
עם זאת, הוא עמד על דעתו והגן על פסקיו בתוקף.
ולעיתים בודדות חזר בו מהכרעה שכתב במהדורה הראשונה.
בתשובותיו ובפסקיו לא התחשב כלל בקבלה והדגיש כמה פעמים "אין לי עסק בנסתרות".
כמו כן הוא הקפיד על אלו המשנים מנוסח התפילה, והגן על מנהגי אשכנז המקובלים, ובכמה מתשובותיו התנגד נחרצות לתנועת החסידות.
למרות זאת, בנוגע לתעניות וסיגופים הייתה עמדתו דומה לעמדת החסידות.
חלק נכבד מהתשובות נכתבו לתלמידי חכמים חלקם גדולי הדור.
בהם: רבי יצחק הלוי הורוביץ, רבי יוסף שטיינהרט, רבי אלעזר קאליר, רבי חיים צאנזר, רבי ישעיה פיק ברלין, רבי חיים הכהן רפפורט, רבי יצחק סג"ל לנדא, רבי נתנאל וייל, רבי מאיר ברבי, ורבי שאול מאמסטרדם.
תשובותיו של הנודע ביהודה הפכו לשם דבר בעולם הרבנות, והספר הפך לאוטוריטה בתחום הפסיקה ההלכתית.
כמה מתשובותיו התפרסמו ביותר בשל הנידון ההלכתי הרגיש או השנוי במחלוקת.
היתר הגילוח בחול המועד, היתר דג השטירל, פסילת גט שניתן על ידי שליח לאישה בעל כרחה מכיוון שאין שליח לדבר עבירה, הכשרת הגט מקליווא, שלילת אמירת לשם ייחוד.
פסיקה לאיסור במקרה של זנות באשת איש מפורסמת, שעל פי האגדה אף נאלץ לעקור מברודי בעטיה.
איסור נשיאת מטריה בשבת משום חשש אוהל.
הכשר משקה המעד שנעשה עם קרום שלפוחית האוויר של דג חידקן ענק (Huso Huso) האסור לאכילה.
המהדורה ראשונה של הספר המכונה מהדורא קמא הודפסה בפראג תקל"ו בחיי המחבר ולאחר הגהתו.
המהדורה השנייה המכונה מהדורא תניינא, הודפסה על ידי בנו רבי שמואל בפראג תקע"א.
סמוך להופעתו בדפוס, כבר הודפס הספר שהתחבב מאוד על הרבנים והלומדים, פעמים רבות בדפוסים שונים במזרח אירופה.
בשנת תקצ"ג הודפס בסדילקוב, בדפוס שמואל סג"ל, בתוספת הגהות ותשובות מבן המחבר רבי שמואל לנדא.
בשנת 1857, הודפס בלבוב בדפוס m.f.
poremba, בתוספת הגהות מאת רבי יוסף שאול נתנזון.
בשנת תר"מ, הודפס בוורשה בדפוס יצחק גולדמן, בתוספת הגהות מאת רבי ברוך פרנקל-תאומים.
בשנת תשנ"ח הודפס בבני ברק בהוצאת א.
בלום, בתוספת ליקוטים מספרי החזון איש בעריכת הרב מאיר גריינימן.
בין השנים תשנ"ד–תשס"ט על ידי מכון ירושלים, בתוספת ליקוטי הערות מספרי האחרונים שדנו בדבריו.
בשנות תש"ע-תשע"א הוציא לאור הרב דוד אברהם מנדלבוים ספרי ליקוטים מתורת רבי יחזקאל לנדא על התורה ועל המועדים בשם "נודע ביהודה".
לספר נודעה השפעה רבה, והוא התפשט במהירות; מדבריו מצוטטים כבר בחייו בספרי רבנים בולטים בדורו.
כמו בספרו של רבי פנחס הורוביץ – "גבעת פנחס", ובספרי החיד"א שאף כתב בספר הביבליוגרפיה שלו – שם הגדולים את דברי הערכה הבאים על הספר: .
כמה רבנים בולטים בדור הסמוך לו העריכו מאוד את הספר ואף כתבו עליו הגהות והערות.
בהם: רבי יוסף דוד זינצהיים, רבי ברוך פרנקל-תאומים, ורבי עקיבא איגר.
מסופר כי כשהגיע הספר לידיו של רבי ברוך פרנקל-תאומים היה שקוע בקריאתו במשך יממה בלי לשים לב לזמן שחלף.
רבי יוסף שלום אלישיב ייחס לספר כח סגולי, ואמר שקבלה בידו כסגולה לרפואה ללמוד בעיון תשובה אחת בנודע ביהודה.
גם רבי חיים מצאנז חיבב מאוד והעריץ את הספר ואף כתב .
ואחד מתלמידיו – רבי שמואל ענגיל כתב כי הנודע ביהודה הוא פוסק לדורות.
גם בחסידות חב"ד, נמסרה שמועה מפי רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), ששמע מסבו בעל התניא שאמר על הנודע ביהודה "שהיה יחיד בדורו בהוראותיו, קלע אל השערה ולא החטיא".
מנגד, יש טוענים שבדור הסמוך לו הייתה הסתייגות כלפיו בשל התנגדותו.
נודניק בלי הפסקה הוא אמריקאי קומי משנת 1996. הסרט בוים על ידי וזהו שלו בתור במאי.
תסריט הסרט נכתב על ידי פיל באומן וחלקים ממנו נערכו על ידי שון ויינס ומרלון ויינס, שגם מככבים בסרט בתפקידים ראשיים.
עלילת הסרט עוקבת אחר שני בני דודים שנחשפים לעולם הסוריאליסטי והקומי של דרום לוס אנג'לס.
הסרט מהווה פרודיה לסרטי שכונה כדוגמת "", "", "" ו-"החבר'ה מהשכונה".
חלק מהשחקנים שהופיעו בסרטים אלו מבצעים הופעות אורח בסרט זה, חלקם מגלמים את אותן הדמויות שהם גילמו בסרטי המקור.
הסרט הופק על ידי והוא הסרט השני של האחים ויינס שמשמש פרודיה לסרטי קומדיה שבמרכזן דמויות אפרו-אמריקאיות, כשהסרט הראשון היה "" משנת 1988.
הסרט הופץ באולמות הקולנוע בארצות הברית ב-12 בינואר 1996 בהפצת אולפני מירמקס.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ובחלוף השנים צבר קהל מעריצים נאמן ונחשב לסרט פולחן.
הכנסות הסרט מסתכמות ב-20 מיליון דולר.
אשטריי (או "טריי" בקיצור) נשלח על ידי אימו לחיות ביחד עם אביו, המתגורר בשכונה.
טריי לומד את רזי השכונה בעזרת בן דודו הפסיכוטי וחובב האקדחים לוק דוג, אביו (שצעיר מטריי במספר שנים), סבתו שמעשנת מריחואנה ושני חברי כנופיה בשם פריץ' ("מטיף") וקרייזי לגס ("רגליים משוגעות") המרותק לכיסא גלגלים.
בזמן בילוי אצל אחד מהתושבים, טריי פוגש אם יחידנית לשבעה ילדים בשם דאשיקי, שלפי מילותיו של לוק דוג, שכבה עם הרבה גברים בשכונה.
באותו האירוע נוכח גם טוטפיק ("קיסם שיניים"), בן זוגה לשעבר של דאשיקי שבדיוק השתחרר ממאסר.
כשלוק דוג וטריי יוצאים לקנות חטיפים, טוטפיק והכנופיה שלו מאיימים על טריי באיומי אקדח, אך לוק דוג מציל אותו בכך שהוא מפחיד אותם עם טיל גרעיני שנמצא במשאית שלו.
בתוך המכולת, לוק דוג וטריי מוטרדים תדיר על ידי הבעלים - זוג ממוצא קוריאני.
כשהאישה מעליבה את אמו של לוק דוג, הוא יורה באוויר בזעם ולפתע הגבר והאישה מוצאים את מותם על ידי "" (גבר לבן שעובד עבור הממשלה) שלאחר מכן זורק את האקדח ללוק דוג במטרה להפליל אותו ברצח.
במקביל, סבתם של טריי ולוק דוג מגיעה לכנסייה ונכנסת לעימות עם מתפללת מבוגרת אחרת.
השתיים מתעמתות אחת עם השנייה בתחרות ריקודי ברייקדאנס לצלילי מקהלת הכנסייה וסבתם של טריי ולוק דוג מנצחת.
טריי מבקר את דאשיקי והשניים שוכבים.
מיד לאחר מכן, דאשיקי מכריזה שהיא בהיריון מטריי.
לאחר ויכוח שנוצר, דאשיקי מרגישה שטריי לא בשל להפוך לאבא והיא מסלקת אותו מביתה.
באותו הערב, טוטפיק וכנופייתו מגייסים בחור חדש לכנופיה ובוחנים אותו בעזרת משחק של .
לאחר מכן, סם, אחד מאנשיו של טוטפיק תוקף את טריי כי הוא עיבר את דאשיקי, אך לוק דוג והשאר רומסים ומועכים אותו (מילולית) על הכביש.
מבינים שהם בסכנה, החבורה מחליטה לקבל הגנה מאולד סקול, גנגסטר מזדקן שחי בשכונה.
בהגיעם, אולד סקול מטיף להם על אומץ ושעליהם לשמור אחד על השני, אך מוכנע כאשר אמו מגיעה ומפצירה בו בכעס לנקות את חדרו.
רגעים לאחר מכן, טוטפיק מגיע עם רכבו ומתחיל לירות בנוכחים כנקמה על מה שהכנופיה עשתה לסם.
במהלך הירי, קרייזי לגס נפצע ונשלח לבית החולים.
טריי מחליט להתעמת עם דאשיקי ולקחת אחריות על ילדו העתידי.
דאשיקי מסכימה לתת לטריי הזדמנות נוספת והשניים מתכננים לעזוב ביחד את השכונה.
בדרכו לצאת למסיבה, טריי מקריא סיפור ארוטי לפני השינה לאביו הצעיר (שלא יכול ללכת למסיבה מפאת גילו).
במסיבה, לוק דוג פוגש את קישה, אותה הוא לוקח למשאית שלו במטרה לשתות איתה אלכוהול ולשכב איתה.
בתוך המשאית, השניים שותים וקישה מרשה לעצמה "להשתחרר מעט" והיא הופכת למפלצת שתוקפת את לוק דוג וקורעת ממנו את בגדיו בזמן שהוא מנסה לברוח.
טריי ולוק דוג מדברים על עזיבתו המתוכננת של טריי וטוטפיק מתארגן לירי נוסף.
טריי נורה על ידי טוטפיק וקרב יריות מתחולל באזור.
לפתע, סבתם של השניים יוצאת מתוך אחד מפחי האשפה עם נשק ומסייעת ללוק דוג לירות בכנופייתו של טוטפיק.
במהלך הירי, חלק מחברי כנופייתו של טוטפיק נהרגים וטוטפיק עצמו מועף ונוחת על ניידת משטרה.
פריץ' ודאשיקי מוצאים את טריי חסר ההכרה והוא מתעורר ומנשק את דאשיקי.
אישה אחרת, המתבררת להיות אמו של טוטפיק מוצאת אותו ומכה אותו כי הוא גנב ממנה כסף.
מיד לאחר מכן, טוטפיק וחברי כנופייתו נעצרים בשנית.
בסופו של דבר, כל אחת מהדמויות הולכת לדרכה: טריי ודאשיקי מתחתנים, לוק דוג הופך למנחה תוכנית טלוויזיה קומית (פרודיה על ), פריץ' ובת זוגו משתקעים ביחד וקרייזי לגס הופך לרקדן בלט.
בסצנה האחרונה מראים את סבתא יושבת ומעשנת מריחואנה לרקע הקריינות של טריי: "ובכן סבתא?
שון ויינס - אשטריי (טריי), שמנסה למצוא משמעות לחייו ונשלח על ידי אמו מהעיר לגור ביחד עם אביו בשכונה, במטרה שהאחרון ילמד את טריי מה זה להיות גבר.
הדמות מבוססת על סטיילס מהסרט "החבר'ה מהשכונה", בובי ג'ונסון מהסרט "" וקיין לוסון מהסרט "".
ויויקה איי פוקס - אמו של טריי, שמופיעה רק בסצנה אחת ובעלת מספר שורות בודדות בסרט.
כשטריי שואל אותה אם הוא יראה אותה שוב, היא עונה לו "מצטערת מתוק, אתה יודע שאין נשים שחורות חיוביות בסרטים האלו".
דמותה מבוססת על רבה דברוקס-סטיילס מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
להמרד טייט - אביו של טריי, שמשמש מודל לחיקוי עבור טריי ומלמד אותו איך להתנהג כמו גבר.
לפי טריי "הוא מבוגר ממני רק בשנתיים", למרות שבמהלך הסרט מסתבר שדווקא ההפך הוא הנכון (טריי יוצא למסיבה, אך אביו צעיר מידי כדי לבוא ביחד איתו).
דמותו מבוססת על פיוריוס סטיילס מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
מרלון ויינס - לוק דוג, בן דודו של טריי.
גנגסטר וסוחר סמים הידוע בחיבתו המוגזמת לכלי נשק.
במהלך הסרט, לוק דוג נוהג במשאית ששייכת לשירות הדואר של ארצות הברית, אליה הוא העמיס ארסנל כלי נשק (כשאחד מהם הוא טיל גרעיני).
דמותו מבוססת על או-דוג מהסרט "", לאקי מהסרט "" ודאות'רי מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
סבתם של טריי ולוק דוג, שבזמנה הפנוי נראית מעשנת מריחואנה ופוקדת את הכנסייה.
דמותה מבוססת על דליה בנסון מהסרט "".
- פריץ' (מטיף), חברם של לוק דוג וטריי.
בעברו חבר כנופיה וכיום מטיף לאחרים על תקינות פוליטית.
הופעתו מזכירה את זו של חבר באומת האסלאם, אך טריי מצהיר שהוא פשוט "סתם מבולבל".
יש לו משיכה מינית לנשים לבנות.
דמותו מבוססת על שאריף מהסרט "" ועל עלי מהסרט "".
- קרייזי לגס (רגליים משוגעות), חברם של לוק דוג, טריי ופריץ'.
הפך למשותק לאחר תקרית ירי וכעת מרותק לכיסא גלגלים.
חלומו הגדול הוא להיות רקדן בלט.
דמותו מבוססת על כריס מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
טרייסי שארט' ג'ונס - דאשיקי, מושא אהבתו של טריי במהלך הסרט.
גרסה סטריאוטיפית ל-"אמא מהשכונה" שלה יש שבעה ילדים משבעה גברים שונים.
הכתובת בה דאשיקי גרה היא "סמטת חדירה מספר 6969".
דמותה מבוססת על רוני מהסרט "", ג'אסטיס מהסרט "" וברנדי מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
אייסיה ברנס - דו רג, בנה הגדול של דאשיקי שלו יש יותר שורות בסרט מאשר שאר הילדים.
הוא מאיים על טריי באקדח לאחר שהפסיד לו במשחק וידאו.
כשהוא מגלה לטריי שהוא למד על אקדחים מסרטים מצוירים וסרטי שכונה, טריי מצהיר בפניו ששניהם "בסכנת הכחדה" - לא מכיוון שחייהם בסכנה, אלא כי ראפרים זוכים בכל התפקידים הטובים בסרטים.
דו רג מגלגל את עיניו בזמן שטריי מסביר לו על החשיבות שבחינוך.
דמותו מבוססת על אנתוני מהסרט "".
דרל היט - טוטפיק (קיסם שיניים), בן זוגה לשעבר של דאשיקי.
טוטפיק השתחרר לאחרונה מהכלא, אך עדיין מתנהג כאילו הוא עדיין במאסר.
טוטפיק שם לעצמו מטרה להרוג את טריי מכיוון שהאחרון החל לצאת עם דאשיקי.
דמותו מבוססת על פריס מהסרט "החבר'ה מהשכונה" ועל בן דודה של איליין מהסרט "".
- אולד סקול, גנגסטר מזדקן שמייעץ לטריי וחבריו.
ברני מק - השוטר שנאהעצמית, שוטר שמטריד את טריי ולוק דוג.
כשהשניים נשענים על הניידת שלו, השוטר עוצר את השניים וחושף בפניהם כמה הוא שונא אנשים שחורים וכל דבר שהוא שחור.
דמותו מבוססת על השוטר קופי מהסרט "החבר'ה מהשכונה".
- קישה, אישה אחוזה בדיבוק שלוק דוג פוגש במסיבה ולוקח למשאית שלו.
בזמן שהשניים מתכוננים לשכב, קישה משתנה לגרסה מפלצתית של עצמה וכופה על לוק דוג לשכב איתה.
לא ידוע מה עלה בגורלה מיד לאחר אותה הסצנה.
דמותה מבוססת על הסרט אודות אישה אפרו אמריקאית שנשלטת על ידי רוח רפאים.
בנג'מין אן אווריט - "", אדם לבן הלובש חליפה.
לוק דוג וטריי נתקלים בו בזמן שהוא שודד חנות מכולת בבעלות זוג קוריאנים, כל זאת בזמן שהזוג מטריד את לוק דוג וטריי בגלל מוצאם ואינם מתייחסים לאדם הלבן (בסצנה הוא שודד כסף מהקופה ובעל החנות עוזר לו).
האיש יורה בזוג הבעלים ומשליך את האקדח וכפפה יחידה אל עבר לוק דוג, בכך הוא מקווה להפליל אותו ברצח (פרודיה על או ג'יי סימפסון).
קיט' מוריס - דייב הנרקומן., קבצן שעובר בשכונה ומציע מין אוראלי לאנשים בתמורה לכסף קטן.
דמותו מבוססת על דמות זהה חסרת שם מהסרט "".
- הדוור שמופיע בסרט פעמיים וצועק "מסר!" כאשר אחת הדמויות מעבירה שיעור לחיים לדמות אחרת.
עומאר אפס מגלם את דמותו של מאליק לאחר שגילם את הדמות בסרט "".
בסרט זה, המתרחש כשנה לאחר אירועי "ללמוד מהחיים", מאליק חוזר לקולג' לשנתו השנייה ובכך הוא נותן תקווה לטריי וללוק דוג שגם אחרים מהשכונה יכולים לרכוש השכלה.
בעודו נכנס לקולג', הוא נורה למוות על ידי "האיש".
- אמו של אולד סקול.
הסרט הרוויח $8,112,884 לאחר שהוצג ב-1,010 אולמות קולנוע בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
לאחר שירד מהקרנות בקולנוע, הכנסות הסרט הסתכמו ב-$20,109,115.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 32% טריות על סמך 28 ביקורות.
למרות הביקורות, הסרט צבר עם השנים מעמד של סרט פולחן.
נודירבק יאקובוב (באוזבקית: Нодирбек Ёқуббоев; נולד ב-23 בינואר 2002) הוא שחמטאי אוזבקי בדרגת רב-אמן.
נכון לאוקטובר 2025, נמצא בשיאו ומדורג במקום 40 בעולם ושלישי באוזבקיסטן לפי מד כושר.
יאקובוב זכה באליפות השחמט של אוזבקיסטן שלוש פעמים; ב-2016, ב-2018 וב-2020. הוא הגיע למקום השני באליפות הפתוחה האזורית בשנת 2021, והעפיל לגביע העולם בשחמט 2021.
בשנת 2022 הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת השחמט ה-44 בצ'נאי עם נבחרת אוזבקיסטן, ושיחק במקום השני, שם זכה במדליית ארד אישית, עם שמונה נקודות מתוך אחת עשרה ורמת ביצועים (פרפורמנס) של 2758.
בשנת 2023 הוא זכה בטורניר האמנים של קטר בפלייאוף של שובר שוויון נגד האוזבקי נודירבק אבדוסאטורוב.
ביוני 2024, יאקובוב השתתף בטורניר גביע אובקיסטן לאמנים, וסיים במקום הראשון לפני נודירבק אבדוסאטורוב בשוברי שוויון.
הוא השיג 5.5/9 (+2-0=7), וזכה בטורניר כשחקן המדורג בתחתית.
במהלך טורניר השחמט טאטא סטיל 2025, יאקובוב סירב ללחוץ ידיים של ארבע יריבות "מסיבות דתיות".
מאוחר יותר הוא התנצל בפני וישאלי ראמשבאבו והסביר כיצד הוא מכבד אותה כשחקנית, ושני השחקנים סיימו את המחלוקת בתנאים מכובדים.
יאקובוב הפסיד בקרב שלו נגד וישאלי.
יאקובוב השתתף בספטמבר 2025 ב וסיים במקום ה-14 עם 7 נקודות מ-11 אפשריות.
ליאקובוב אחות גדולה, נילופאר יאקובאייבה, שזכתה מספר פעמים באליפות השחמט לנשים באוזבקיסטן.
נוה דקלים הייתה התנחלות ויישוב קהילתי דתי במרכז גוש קטיף והגדול ביותר בו, אשר פונה במסגרת תוכנית ההתנתקות.
כונה גם בשם "בירת גוש קטיף".
בינואר 1979 נקבע שם המקום כ"אמבר", על ידי ועדת השמות הממשלתית.
החלטה זאת בוטלה לאחר מספר שנים.
היישוב נוה דקלים נוסד בכ"א בטבת ה'תשמ"ג (1983) באופן רשמי, אך כבר באב תשמ"ב 1982 הגיעה המשפחה הראשונה שגרה בקרוואן.
לאחר 3 חודשים הגיע המשפחה השנייה ולאחר כשנה שאר המשפחות.
היישוב היה ממוקם ברצועת עזה על דיונות חול הצופות אל הים, צמוד לרצועת החוף של חבל עזה.
היישוב הוקם על שטחים לא מיושבים, שכן החולות הללו כונו דיונות המוות, דיונות שלא צמח בהן מאומה.
שמו הוא תרגום לא מדויק לעברית של שם העיירה הפלסטינית דיר אל-בלח.
עד לפינויו במסגרת תוכנית ההתנתקות, ב-19 באוגוסט 2005 התגוררו ביישוב כ־500 משפחות, והוא היה הגדול ביישובי גוש קטיף.
אוכלוסייתו מנתה כשליש מתושבי הגוש, הוא היווה מרכז עירוני לכל תושבי הגוש.
לכן נהגו לכנותו "בירת גוש קטיף".
ביישוב היו ממוקמים המוסדות המרכזיים והשירותים הניתנים לתושבי הגוש - משרדי המועצה האזורית, שירותי דת ובריאות, מרכז מסחרי, מתנ"ס, ספרייה אזורית, תחנת משטרה וכיבוי אש, בית העלמין של גוש קטיף ואזור התעשייה נוה דקלים.
ביישוב פעלו מוסדות חינוך רבים - מעונות, גני ילדים, בית ספר אזורי (בית הספר נאות קטיף), אולפנה, ישיבת ההסדר נוה דקלים), הישיבה הגבוהה תורת החיים, בית חב"ד ומדרשת טהר לבנות.
ביישוב פעלו שתי תנועות נוער - בני עקיבא ואריאל ובהן מאות חניכים, וכן גמ"חים רבים לצרכים שונים.
מאז תחילת האינתיפאדה השנייה ועד לפינויו, ספג היישוב למעלה מ-6,000 פצצות מרגמה וטילי קסאם שירו לעברו פעילי חמאס.
ביולי 2005, מעט לפני יישומה של תוכנית ההתנתקות, נפצעו שניים מפצצת מרגמה.
פינוי היישוב במסגרת תוכנית ההתנתקות
נוה דקלים פונה יחד עם שאר יישובי גוש קטיף במסגרת תוכנית ההתנתקות, עליה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2004.
בתאריך 13 ביולי 2005 נכנס לתוקפו צו אלוף המטיל סגר על גוש קטיף ומונע אליו כניסה של אזרחים ישראליים שאינם תושביו הקבועים.
בתחילת מבצע יד לאחים, ביום ב' 15 באוגוסט 2005, נמצאו ביישוב בנוסף על תושביו המקוריים כאלפיים אזרחים ישראליים שאינם מתושבי הגוש, אשר כונו "מתגברים" ו-"שוהים בלתי חוקיים".
שערי היישוב נחסמו בפני רכבי צה"ל, כך שלא היה ביכולתם להעביר מכולות לתושבים המעוניינים לארוז את חפציהם.
למחרת, 16 באוגוסט לפנות ערב, ריתכו כוחות צה"ל את השער הראשי של היישוב ואלפי חיילים צעדו ברחובותיו.
הפגנות המתגברים וחלק מהתושבים הקשו על פינוי התושבים שביקשו להימנע מפינוי בכוח, ופינוים נמשך לתוך הלילה.
עם שחר יום ד' (17 באוגוסט 2005) החל פינוי כוחני של יתר התושבים והמתגברים, שנמשך עד יום ו' לפנות בוקר (19 באוגוסט 2005).
ביום ד' אחר הצהריים פונתה ישיבת נוה דקלים וביום ה' לפנות ערב פונו בתי הכנסת האשכנזי והספרדי, בהם התבצרו כ-1500 נשים וגברים.
אירוע תפילה של כ-1000 נערות דתיות התקיים באוגוסט 2005 בבית הכנסת הספרדי בנווה דקלים.
ביום הפינוי במסגרת תוכנית ההתנתקות.
הנערות שהתכנסו שם ושרו, בכו והתפללו לגאולה, באירוע שהפך סמל לרגעי השבר של המתנגדים לפינוי.
במהלך התפילה נשא הרב שלמה אבינר דברי פרידה ואמר "ברוך דיין האמת", מה שנתפס כהשלמה עם הגזירה ועורר תחושת שבר וזעזוע בקרב הנוכחים.
עדויות חיילים ושוטרים שנכחו בבית הכנסת מתארות את ההתמודדות עם זעקות ותפילות של נערות צעירות כאחד הרגעים הקשים ביותר בתהליך הפינוי כולו.
האירוע שודר בשידור חי על ידי רינו צרור, בתוכנית "דין וחשבון" ששודרה בערוץ 2, ובהמשך עובד לסרט דוקומנטרי בשם "תפילת הנערות".
בביקורת על הסרט הודגש כי התיעוד הצליח להעביר בעוצמה את חוויית הפינוי, אך נמתחה ביקורת על מסרים פוליטיים שנלוו אליו.
במחקר ובתקשורת הודגשו עוצמתו הרוחנית של האירוע.
מאז נותרה "תפילת הנערות" כחלק מהזיכרון הקולקטיבי של ההתנתקות וכסמל לשבר שחוותה הציונות הדתית.
מנהלת סל"ע לא מצאה פתרונות דיור לקהילת היישוב המפונה, בטווח הזמן הקצר או הארוך.
כתוצאה מכך, פוזרו המשפחות בעשרות בתי מלון ואתרי קרווילות.
כיום נמצאות כ-230 משפחות באתר הקראווילות ובבתי קבע בניצן.
כ-100 ביד בנימין, ו-60 ביישוב החדש בני דקלים (גבעת חזן) שבחבל לכיש.
משפחות רבות נוספות מפוזרות ברחבי הארץ, כרבים מתושבי הגוש האחרים.
בשנת 2007 פתחה אוניברסיטת אל-אקצא קמפוס באזור שהיה המרכז המסחרי של נוה דקלים.
נְוֵה מוֹנוֹסוֹן (הידוע גם כנְוֵה אֶפְרָיִם מונוסון) הוא יישוב קהילתי בעל מעמד חוקי סטטוטורי של ועד רובע עירוני עם מנהלה מקומית, בעיר המאוחדת יהוד-מונוסון, שבבקעת אונו.
היישוב הקהילתי נקרא על שם מייסדו, פרד (אפרים) מונוסון.
היישוב עבר איחוד רשויות מקומיות עם העיר יהוד, בשנת 2003.
היישוב נווה מונוסון, נוסד בשנת 1953, כאגודה שיתופית במסגרת מועצה אזורית.
לימים היו שראו בו את היישוב הקהילתי הראשון, שנים רבות לפני שהמושג הומצא, שכן הוא נועד להתיישבות לא חקלאית באזור כפרי.
בשנת 1964, לבקשתו של המייסד והיזם של היישוב, פרד מונוסון, מראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון, הוענק ליישוב מעמד של מועצה מקומית.
נווה מונוסון מקבלת שירותים מוניציפליים בסיסיים וסטטוטוריים (טיפול אדמיניסטרטיבי של החינוך הפורמלי, רווחה, תחזוקת היישוב, מינהל הנדסה וגזברות) מעיריית יהוד-מונוסון.
בכל שאר ההיבטים, היישוב נהנה מאוטונומיה יישובית בדומה למערכת היחסים בין ועד מקומי לבין מועצה אזורית.
אימוץ מדיניות זו של שלטון מקומי דו-רובדי, בדומה למועצות האזוריות היום המכילות מספר ועדים מקומיים, קיבל ביטוי מוחשי בהצעת-חוק העיריות, התשס"ו-2005 במסגרתה הוצע להקים "עיריות אזוריות" המכילות ועדים מקומיים או ועדי רובע עירוני, תוך שמירת אופיו העצמאי של כל יישוב ויישוב.
בשנת 2006 העניק משרד הפנים מעמד סטטוטורי דומה ליישוב הקהילתי מכבים-רעות במסגרת איחודו המוניציפלי עם העיר מודיעין.
אבן הפינה של היישוב הונחה בדצמבר 1953 ביזמתו של פרד מונוסון, נדבן ציוני מבוסטון, ארצות הברית, שחפץ להקים יישוב לעובדי שדה התעופה בלוד, שיהיה להם קרוב למקום העבודה.
באותה תקופה דוד בן-גוריון התנגד לכל שם לועזי ולכן נאלץ פרד לעברת את שם היישוב לאפרים.
המשפחות הראשונות נכנסו לבתיהן בתחילת 1955. במשך השנים גדל היישוב בהתמדה עד שהגיעה אוכלוסייתו לכ-3,000 תושבים וזכה לדימוי יוקרתי.
במהלך שנות ה-70 חלה הרחבה של מאות משפחות בבתים צמודי קרקע ובתים משותפים (רחוב תמר), בין השאר משפחות של טייסים בחברת אל על.
במהלך שנות ה-80 וה-90 עברו להתגורר ביישוב משפחות רבות של עצמאים.
בשנים האחרונות ניכרת מגמה של בניית בתים פרטיים גדולים עבור משפחות אמידות חדשות במקום "בתי הסוכנות" הקטנים שאפיינו את ראשית היישוב.
לפי נתוני הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה), נכון לספטמבר 2003 היו בנווה מונוסון 2,600 תושבים.
לפי נתוני הלמ"ס, היישוב מדורג בדירוג חברתי-כלכלי גבוה (9 מתוך 10).
היישוב מתאפיין ברמת התנדבות גבוהה וייחוד קהילתי-חברתי.
בנווה מונוסון יש בית ספר יסודי קהילתי עם חטיבה צעירה (בית ספר "אורנים"), מערך גני ילדים, שבט צופים (שבט "מכבים" נווה מונוסון אשר נוסד בשנת 1964), בריכת שחייה, מועדון נופש הכולל מגרשי טניס, חדר כושר וסאונה, פרויקט קהילה תומכת לקשישים.
ספרייה קהילתית, אולם ספורט גדול לאירועים עם מאות משתתפים, אולם מחול ובית תרבות רחב-ידיים אשר תוכננו על ידי האדריכל אלי שפיר והושלמו בשנת 1994.
בשנת 1995 צוין יום השנה ה-40 ליישוב נווה מונוסון בערב מייסדים ובהוצאת חוברת.
כל הפעילות הנ"ל מנוהלת על ידי המנהלה המקומית, במישרין ובאמצעות עמותות קהילתיות ייעודיות.
אירוע מיוחד במינו ביישוב הוא ערב שירי לוחמים, המתקיים בין יום השואה ליום הזיכרון.
ערב זה הוא מסורת שהחלה בנווה מונוסון בשנת 1984, היא נחלה הצלחה גדולה והתפשטה ליישובים רבים אחרים ברחבי המדינה.
את היישוב חוצה נחל אונו, שהוא נחל אכזב.
במסגרת הבחירות המוניציפליות, בוחרים תושבי הרובע את ראש המנהלה המקומית וחברי המנהלה, וכן משתתפים, ביחד עם שאר תושבי יהוד-מונוסון, בבחירות לראשות ולמועצת העיר.
בבחירות המוניציפליות שהתקיימו בשנת 2008, הצביעו למעלה מ-90% מהבוחרים ביישוב לרשימת קולנו נוה, שמצעה דוגל בהמשך האוטונומיה הקהילתית-חברתית של נווה מונוסון ובשימור האופי הכפרי של הרובע, בתוך הסביבה העירונית של בקעת אונו.