tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפי הגדרה זו, עבור זוויות כלליות ייתכן שהסינוס או הקוסינוס יהיו שליליים (מה שלא אפשרי עבור זוויות שבין 00 ל-900, שם הפונקציות מייצגות יחס בין אורכים), אך סכום הריבועים שלהם הוא לעולם אחד.
מסיבה זו, ערכם המוחלט חסום על ידי 1.
ישנם שימושים רבים לטריגונומטריה ולפונקציות טריגונומטריות.
לדוגמה, טכניקת הטריאנגולציה משמשת באסטרונומיה למדידת המרחק של כוכבים סמוכים, בגאוגרפיה למדידת המרחק בין עצמים שונים במרחב ובתקשורת לזהוי מקור האות של הטלפון הסלולרי.
פונקציות הסינוס והקוסינוס הן עקרונות בסיסיים בתאוריית הפונקציה המחזורית, כגון אלו המתארות את התנהגות גלי האור והקול.
תחומים נוספים בהם עושים שימוש בטריגונומטריה כוללים פיזיקה, סייסמולוגיה, ארכיטקטורה, פונטיקה, כלכלה, קריסטלוגרפיה ופיתוח משחקי מחשב.
השימוש בטריגונומטריה נמצא ביסודה של כל מדידת שטח - ממגרש לבנייה ועד ליבשות.
זוויות קל יחסית למדוד בדייקנות, אבל יותר קשה למדוד מרחקים, במיוחד במקומות שבהם פני הקרקע הם בעייתיים.
משום כך, מודדים מתחילים בדרך כלל ממדידה מדויקת של אורך אחד, קו הבסיס, שהוא המרחק בין שתי נקודות ציון מסוימת.
אחר כך הם יוצרים רשת של משולשים ומשתמשים בזוויות שנמדדו ובטריגונומטריה לחישוב צלעותיהם של המשולשים האלה.
באופן כזה אפשר לבנות מפה מדויקת של אזור שלם.
על מנת לבדוק את הדיוק בתוצאות, אפשר לבצע מדידה שנייה של מרחק, אחרי שהטריאנגולציה הושלמה.
בשנת 1751 ערכו סקר מדידות בדרום אפריקה על ידי האסטרונום אבה ניקולה לואי דה לאקאי.
מטרתו העיקרית הייתה לערוך קטלוג על כוכבים בשמי חצי הכדור הדרומי, אבל כדי לעשות זאת בדייקנות היה עליו למדוד תחילה את הקשת של קו אורך מתאים.
לשם כך הוא פיתח טריאנגולציה של האזור עד צפונה לקייפטאון.
התוצאות שלו הצביעו על כך שהעקמומיות של כדור הארץ בקווי הרוחב הדרומיים יותר קטנה מזו שבקווי הרוחב הצפוניים - תוצאה מפתיעה שאושרה במדידות מאוחרות יותר.
כדור הארץ הוא במובן מסוים דמוי אגס.
הצלחתו בעבודת הקיטלוג הייתה רבה מאוד: הוא נתן שמות ל-15 מתוך 88 קבוצות הכוכבים המוכרות היום, צפה בלמעלה מ-10,000 כוכבים, תוך שימוש בטלסקופ שבירת אור קטן.
טריגאן (יפנית: トライガン, אנגלית: Trigun) היא סדרת מאנגה ואנימה שנכתבה על ידי יאשוהירו נאייטאו (Yasuhiro Nightow) בת 26 פרקים שהועלתה לשידור בשנת 1998 בערוץ "TV Tokyo" ביפן ובארצות הברית ב-Adult Swim (חלק מערוץ Cartoon Network).
הסדרה מעולם לא שודרה בישראל.
הסדרה מספרת על אקדוחן פורע חוק בשם וואש הרמוס (Vash the stampede) בעולם עתידני/מערבוני בכוכב בשם גאנסמוק (Gunsmoke, "עשן רובה"), שעל ראשו מונח פרס של 60,000,000,000 דולרים כפולים (המטבע בסדרה).
במהלך הסדרה נרדף וואש על ידי ציידי ראשים בשל הפרס הגבוה באשמת הרס העיר "יולי" (July), אם כי וואש סובל משיכחון למוקדם ואינו זוכר דבר מהאירוע.
במסעותיו משתדל וואש להימנע מפגיעה באנשים ומשתמש בשיטות לא קטלניות כנגד רודפיו.
את וואש מלוות שתי ידידותיו, מריל סטרייף ומילי תומפסון, העובדות עבור סוכנות הביטוח "אגודת ברנרדלי" (Bernardelli Insurance Society) ומנסות לצמצם את הנזקים שגורמת הופעתו, שנגרמים בעיקר מצד ציידי הראשים במהלך ניסיונותיהם לחסלו.
במהלך הסדרה נפגש וואש עם ניקולאס.ד וואלפווד (Nicholas.D Wolfwood), וניצוד על ידי אחיו התאום נייבס (Knives) ופקודיו.
טריג'יקון () היא חברה אמריקאית המייצרת כוונות אופטיות לכלי נשק.
חברת טריג'יקון מתמחה בכוונות זרחניות המבוססות על האיזוטופ טריטיום וסיבים אופטיים.
בין המוצרים שלהם ניתן למצוא כוונות מגדילות (Trijicon ACOG), כוונות השלכה (Trijicon Reflex) וכוונות ברזל זרחניות לאקדחים.
כוונת הטריג'יקון ACOG (ראשי תיבות של Advanced Combat Optical Gunsight) היא כוונת יום, מגדילה פי 4, שוקלת 0.5 ק"ג, מתחברת לנשק באמצעות מתאם A.R.M.S וקיימת בצה"ל בשלוש גרסאות – "צלב", "חץ" ו"רד פוינט".
"צלב" – צלב על המטרה.
"חץ" – חץ זוהר במרכז המטרה.
יש לכוון את קודקודו של החץ אל המטרה.
"רד פוינט" – טבעת זוהרת סביב המטרה וצלב מצידי הטבעת.
סיב אופטי קולט אור מהשמש ומרכז אותו בטבעת.
לשלוש הגרסאות של הטריג'יקון (או טריג', בכינוי הצה"לי) יש לו"ש (לוח שנתות) על העינית.
בלו"ש משתמשים כדי לאמוד מרחקים ולחשב את תיקון הסטייה הנדרש וכדי לייצב את הכוונת כך שהרובה יהיה מקביל לקרקע.
לכוונות הטריג'יקון מכסה־"כוורת" שנקרא "KillFlash" ומטרתו למנוע מהכוונת לנצנץ כשפוגע בה אור.
הצינורות שבכוורת מקטינים את הזווית שבה האור פוגע בעדשה, אך לא פוגעים בשדה הראייה של הכוונת.
כוונת הטריג'יקון רפלקס היא כוונת השלכה, איננה משתמשת בסוללות (בשונה מכוונת השלכה אחרות כדוגמת אלביט פלקון או כוונת MARS), מתחברת לנשק באמצעות מתאם A.R.M.S ונמצאת בעיקר ביחידות מובחרות בצה"ל.
בינואר 2010 פורסם ברשת ABC בארצות הברית כי על כל סוג של כוונת של החברה מוטבע קוד זהה שעד לאותו רגע לא הסכימה חברת טריג'יקון לגלות את משמעותו.
על פי תחקיר הרשת מדובר בהפניה לפסוקים מהברית החדשה, בצבא ארצות הברית חששו שזו הייתה עבירה על חוק האוסר עידוד להמרת דת בתוככי הצבא ודרשו מחברת טריג'יקון להסיר את ההפניה.
בתחקיר צוין שחיילי ארצות הברית מכנים את הכוונות "הנשק של ישו".
בצה"ל הודיעו כי "אין בעיה הלכתית עם הסימון אך אם ישנה בעיה רגשית למאן דהוא, נכון וראוי למוחקו, כפי שהחברה פרסמה השבוע והבטיחה להעמיד אמצעים לתיקון זה, צה"ל לא היה מודע לנושא בעת רכישת הכוונות".
טריגווה לי (בנורווגית: Trygve Halvdan Lie; 16 ביולי 1896 – 30 בדצמבר 1968) היה פוליטיקאי נורווגי.
בין השנים 1946–1952 כיהן כמזכיר הכללי הנבחר הראשון של האומות המאוחדות (לאחר שקודמו, גלאדווין ג'ב, כיהן כמזכ"ל בפועל).
לי נולד באוסלו (שנקראה אז כריסטיאניה).
אביו, מרטין, עזב את המשפחה כדי לעבוד כנגר בארצות הברית, ואמו, הולדה (Hulda), ניהלה פנסיון.
לי הצטרף למפלגת העבודה הנורווגית ב-1911, וזמן קצר לאחר שקיבל את התואר שלו במשפטים מאוניברסיטת אוסלו ב-1919 נתמנה למזכיר הארצי של המפלגה.
הוא נשא לאישה את ירדיס יריינסן (Hjørdis Jørgensen) ב-1921, ולזוג נולדו שלוש בנות: סיסל, גורי ומטה.
משנת 1922 עבד כיועץ משפטי, ולאחר מכן נבחר לסטורטינג, הפרלמנט של נורווגיה.
הוא נתמנה לשר המשפטים כאשר יוהאן ניגורסוול (Johan Nygaardsvold) הקים ממשלה של מפלגת העבודה.
מאוחר יותר מונה לשר המסחר והתעשיות ולשר האספקה והתובלה.
לי, שהיה מעריץ של מהפכת אוקטובר ברוסיה, פגש פעם את ולדימיר לנין והרשה ללאון טרוצקי להשתקע בנורווגיה לאחר שזה האחרון הוגלה מברית המועצות.
שמועות אמרו שלי נכנע לרצונו של סטלין להחזיק את טרוצקי במעצר בית, אם כי היסטוריונים אינם יכולים לא להוכיח ולא להפריך זאת.
מאוחר יותר הורה לי לטרוצקי לעזוב את נורווגיה כאשר זה האחרון הפר את הבטחתו להימנע מפעילות פוליטית.
בשנת 1940, כאשר גרמניה פלשה לנורווגיה, פקד לי על כל הספינות הנורווגיות להפליג לנמלי בעלות הברית.
באותה עת שימש כשר החוץ של הממשלה הנורווגית הגולה.
טריגווה לי עמד בראש המשלחת הנורווגית לוועידת האו"ם בסן פרנסיסקו בשנת 1946, והיה בין המובילים בניסוח סעיפי מועצת הביטחון של האו"ם.
הוא עמד בראש משלחת נורווגיה לעצרת הכללית של האו"ם בשנת 1946. ב-1 בפברואר 1946 הוא נבחר למזכיר הכללי הראשון של האו"ם, בעקבות פשרה בין המעצמות, כאשר כמעט ונבחר לנשיא העצרת הכללית הראשונה ברוב זעום.
קרדיט רב נזקף לזכותו בכך שהבטיח את האתר הנוכחי של מושב האו"ם מידי ג'ון ד.
רוקפלר הצעיר, וקבע שם את המשרדים.
כמזכ"ל האו"ם, לי תמך בעצמאותן של מדינת ישראל ושל אינדונזיה.
הוא פעל להסגתם של כוחות ברית המועצות מאיראן ולהשגת הפסקת אש בלחימה בקשמיר.
הוא משך אליו אש מצד ברית המועצות כאשר סייע להשיג תמיכה בהגנתה של קוריאה הדרומית, לאחר שפלשו אליה בשנת 1950 ומאוחר יותר פעל לשים קץ לחרם הסובייטי על ישיבות האו"ם, אם כי להתערבותו אין כמעט קשר לחזרתה של ברית המועצות לאו"ם, בסופו של דבר.
הוא התנגד לצירופה של ספרד לאו"ם בשל התנגדותו למשטרו של הגנרל פרנקו.
בין היתר, הוא פעל להשגת הכרה מצד האו"ם ברפובליקה העממית של סין לאחר שממשלת סין הלאומנית הוגלתה לטאיוואן, כאשר טען כי סין העממית הייתה הממשלה היחידה שיכולה לממש במלואן את התחייבויותיה של מדינה החברה בארגון הבינלאומי.
ביקורת נמתחה עליו בשל כך שלא הצליח לאפשר משא ומתן במצור על ברלין, וכן על כישלונו להביא לסיום מהיר יותר של מלחמת קוריאה.
מבקריו טוענים כי הוא היה נתון להשפעת מיעוט נבחר במזכירות האו"ם.
כמו כן מתחו עליו ביקורת כאדם שחצן ועקשן.
ברית המועצות סירבה להכיר בו כמזכ"ל בקדנציה השנייה שלו, ולאחר שהוא הואשם על ידי הסנטור ג'וזף מקארתי בכך שהעסיק אמריקנים "בלתי נאמנים" (האשמה שאותה הוא ייחס לקבלתם המהירה לעבודה של משרתי ציבור שהיו דרושים לאחר הקמתו של הארגון), לי התפטר ב-10 בנובמבר 1952.
הוא המשיך להיות פעיל בפוליטיקה הנורווגית גם לאחר התפטרותו משירותו באו"ם.
הוא היה מושל אוסלו ואקרסהוס, יו"ר הוועדה לאנרגיה, שר הפנים, ושר המסחר.
חרף העובדה שמעולם לא זכה לפופולריות מקיר לקיר, הוא היה לשם דבר כפוליטיקאי פרגמטי ונחוש.
טריגווה לי נפטר ב-30 בדצמבר 1968 מהתקף לב.
הוא היה בן 72 במותו.
טריגוניים (שם מדעי: Dasyatidae, בשמם העממי "חתול ים") היא משפחת יצורים ימיים סחוסיים בעלי גוף שטוח דלתוני או עגול.
הטריגוניים חיים קרוב לחוף, גם במים רדודים.
רוב המינים נפוצים במים טרופיים ברחבי העולם, אך ישנם גם מינים החיים באזורי מים מתוקים באסיה, באפריקה ובפלורידה.
רוב המינים אינם מאוימים ואף לא נמצאים בסכנת הכחדה.
קרובי משפחה של הטריגונים הם משפחת טריגוני הנהרות והם שייכים לאותה סדרה ואותה על-משפחה (יחד עם עוד שתי משפחות קטנות).
לבד מתפוצתם בנהרות ואגמים הם דומים מאוד לטריגונים הימיים וקיים קושי להבדיל ביניהם.
הטריגוניים מתניידים במים במעין תנועת "תעופה", נעים קדימה ומאיצים בעזרת סנפירי החזה הגדולים שלהם.
דרך ההגנה והעוקץ של הטריגון
העוקץ שלהם, הנמצא בבסיס הזנב, הוא ארוך וחד כתער ומצופה בארס.
לרוב אינם תוקפנים, אך כשהם בסכנה העוקץ הארוך מזדקר ופגיעתו עלולה להיות קטלנית למי שבא עמו במגע, לפעמים על ידי דריכה עליו.
כך למשל נהרג חובב הטבע האוסטרלי סטיב ארווין.
בשיא עונת הרבייה זכרי הטריגונים נעשים תוקפניים ומרחיקים בני אדם מהטריטוריה שלהם.
בניגוד למשפחת הטריגוניים, טריגוני הנהרות (Potamotrygonidae) מעולם לא הביאו לתמותה בקרב בני האדם, זאת למרות חשיפה גדולה יותר למינים אלו עקב שטחי מחיה משותפים עם הילידים הדרום אמריקאיים, אזורי הדיג וכן גידול לצורכי נוי.
הטריגוניים אינם מסוגלים לראות את טרפם, כי עיניהם נמצאות בחלק העליון של גופם, ואילו פיהם נמצא בחלקו התחתון, במקום זאת, הם משתמשים בחוש הריח שלהם ובקולטנים חשמליים, בדומה לכרישים.
תזונתם מתבססת בעיקר על רכיכות וסרטנים ומדי פעם על דגים קטנים אחרים.
הפה מכיל שיניים חזקות המסוגלות לפצח את קונכיות טרפם.
הטריגוניים משתקעים בקרקע בעת האכילה, כך שלעיתים קרובות רק עיניהם וזנבותיהם נראים לעין.
סוג ומין יחיד מטאטריגון מיקרופוס (Megatrygon microps)
סוג Pastinachus - בו טריגון כנוף-זנב
סוג Neotrygon - בו טריגון ברוד
סוג Himantura - בו טריגון נהרות ענק וטריגון נקוד
טריגנומטריה ספֵירִית היא ענף של הגאומטריה הספירית הדן במצולעים (בעיקר משולשים) המצויים על מעטפת כדורית.
הטריגונומטריה הספירית עוסקת ביחסים שבין הזוויות השונות המגדירות מצולע:
הזוויות שבין צלעות המצולע (יסומנו בהמשך באותיות A,B,C או ).
הזוויות שבין מרכז הכדור לצלעות המצולע (יסומנו בהמשך באותיות ).
(הערה: מהנוסחה לחישוב היקף מעגל מתקבל כי : ).
ניתן לפתח את התורה על בסיס הטריגנומטריה האוקלידית ובהנחה כי נתון רדיוס הכדור (למשל, רדיוס כדור הארץ הוא כ-6400 ק"מ).
המשפטים המוכרים מהגאומטריה ומהטריגונומטריה האוקלידית, אינם מתקיימים בגאומטריה הספירית, אך קיימים להם משפטים מקבילים בטריגונומטריה הספירית:
משפט פיתגורס בגאומטריה האוקלידית קובע שאם אורכי הניצבים במשולש ישר-זווית הם ו-, ואורך היתר הוא , אז .
בטריגונומטריה הספירית, כאשר רדיוס הספירה שווה ל-R, ניתן לנסח את משפט פיתגורס באופן הבא:
כדי להבין מדוע משפט זה הוא אכן המקבילה של משפט פיתגורס, מפתחים את הפונקציה לטור מקלורן:
כאשר מציבים את הפיתוח הנ"ל ב"משפט פיתגורס בגאומטריה הכדורית" מקבלים:
לאחר פתיחת סוגריים, והכפלה בגורם , מקבלים כאשר רדיוס הכדור את משפט פיתגורס בגרסתו האוקלידית: .
את הנקודות O,A,B,C נמקם במערכת קואורדינטות קרטזיות באופן הבא:
הנקודה O תהא ראשית הצירים; גזרת העיגול BOC תהא על המישור XY; הישר BO יהא על ציר ה-X.
במערכת זו שעורי הנקודות A,B,C הן:
את הזווית בין הווקטורים OA,OB ניתן להביע באמצעות מכפלה פנימית באופן הבא:
הצבת השוויונות: במשוואה האחרונה מניבה את המשפט:
הערה: ניתן לקבל את המשפט כמקרה פרטי של משפט הקוסינוסים על ידי הצבה .
משפט הסינוסים בגאומטריה האוקלידית קובע שעבור משולש שצלעותיו הן והזוויות שמולן הן בהתאמה, מתקיים: .
בטריגונומטריה הספירית, כאשר רדיוס הספירה שווה ל-R, ניתן לנסח את משפט הסינוסים באופן הבא: .
כדי להבין מדוע משפט זה הוא אכן המקבילה של משפט הסינוסים, מפתחים את הפונקציה
כאשר מציבים את הפיתוח הנ"ל ב"משפט הסינוסים בגאומטריה הספירית" מקבלים כאשר רדיוס הכדור : .
לאחר הכפלה ב-R מתקבל משפט הסינוסים בגרסתו האוקלידית:.
האנך מהנקודה A לגזרת העיגול BOC חותך אותה בנקודה D.
האנכים מהנקודה D לקטעים OB,OC חותכים את הקטעים בנקודות E,F בהתאמה.
לאחר הצבת משוואות אלו במשוואה הקודמת מקבלים:
משפט הקוסינוסים בגאומטריה האוקלידית קובע שעבור משולש שצלעותיו הן והזוויות שמולן הן בהתאמה, מתקיים:
בטריגונומטריה הספירית, כאשר רדיוס הספירה שווה ל-R, ניתן לנסח את משפט הקוסינוסים באופן הבא:
(עבור זוויות המשולש מתקיים משפט אנלוגי: ).
כדי להבין מדוע משפט זה הוא אכן המקבילה של משפט הקוסינוסים, מפתחים את הפונקציות לטור מקלורן: , .
כאשר מציבים את הפיתוחים הנ"ל ב"משפט הקוסינוסים בגאומטריה הספירית" מקבלים:
לאחר פתיחת סוגריים, והכפלה בגורם , מקבלים כאשר רדיוס הכדור את משפט הקוסינוסים בגרסתו האוקלידית: .
מכפלת סינוס וקוסינוס מכפלת סינוס וקוטנגנס משפט הטנגסים נוסחאות נייפייר נוסחאות דלאמבר חצי זווית (סימון: ).
ינס טריגווה הרמן גראן (בנורווגית: Jens Tryggve Herman Gran 20 בינואר 1888 - 8 בינואר 1980) היה טייס, מגלה ארצות וסופר נורווגי.
גראן היה המומחה לסקי במשלחת טרה נובה של סקוט בשנים 1913-1910 והיה האדם הראשון שטס מעל הים הצפוני.
טריגווה גראן נולד בברגן, נורווגיה, למשפחה אמידה בעלת עמדת בולטות בתעשיית בניית הספינות.
אבי-סבו ינס גראן ברלה (1828-1758) ייסד מספנה ברובע לאקסבוג בברגן.
אביו, בעל המספנה, מת כשטריגווה היה בן חמש.
בשנת 1900, לאחר לימודים בברגן ובלילהאמר, נשלח גראן למשך שנה לבית ספר בלוזאן, שווייץ, שם למד גרמנית וצרפתית.
כעבור שלוש שנים, פגש את וילהלם השני, קיסר גרמניה, אורח תדיר במשפחות חבריו של טריגווה.
המפגש עם הקיסר הטביע את רישומו על הנער בן ה-14, שמאותו רגע ואילך השתוקק להיעשות לקצין בצי.
הוא נכנס ללמוד בקולג' של הצי בשנת 1907 וסיים אותו באביב 1910.
גראן גילה עניין במדע ובחקר ארצות, וזה הניע את פריטיוף ננסן להמליץ עליו לפני רוברט פלקון סקוט, ששהה אותו זמן בנורווגיה ועסק בהכנות למשלחת לאנטארקטיקה ובבדיקת הטרקטור הממונע שהתכוון לקחת עמו.
סקוט התרשם מגראן, שהיה גולש סקי מומחה, ושכנע אותו להצטרף למשלחת טרה נובה כמדריך סקי לאנשיו של סקוט.
על סיפון ה"טרה נובה" פגש גראן מכר נושן ויקטור קמפבל, שאותו פגש באתר סקי בנורווגיה.
כשהגיע לאנטארקטיקה בראשית ינואר 1911, היה גראן אחד מ-13 חברי המשלחת שלקחו חלק בהנחת מצבורי הצידה, שיידרשו לקבוצה שתנסה להגיע אל הקוטב הדרומי בהמשך אותה שנה.
מנובמבר 1911 עד פברואר 1912, כשסקוט ושאר חברי הקבוצה הדרומית היו בדרכם אל הקוטב, נלווה גראן אל המשלחת הגאולוגית אל ההרים המערביים, בפיקודו של גריפית טיילור.
בנובמבר 1912 היה גראן אחד מ-11 האנשים בקבוצת החיפוש, שמצאה את האוהל ובו גופותיהם של אנשי קבוצת הקוטב.
אחרי שאספו של חפציהם האישיים של אנשי הקבוצה, כולל היומן והמכתבים שסקוט המשיך לכתוב עד מותו, הורד האוהל על גופותיהם של סקוט ואנשיו וגלעד בגובה 4 מטרים הוקם מעליו.
צמד מגלשי סקי שימש ליצירת צלב מעל קבר האחים.
גראן עשה את דרכו חזרה אל הבסיס בכף אוונס במגלשיים של סקוט, כדי שלפחות מגלשי הסקי של קפטן סקוט ישלימו את המסע.
לפני שעזב את אנטארקטיקה טיפס אל הר ארבוס עם ריימונד פריסטלי ופרדריק הופר בדצמבר 1912, פרשה שכמעט הסתיימה באסון כאשר התפרצות בלתי צפויה חוללה מטר של אבני לבה ענקיות, שנפלו על כל סביבותיו.
לאחר זמן קיבל גראן את מדליית הקוטב מידי המלך ג'ורג' החמישי.
במסעו הביתה, פגש גראן את הטייס האירי רוברט לוריין ונתפס מיד לנושא הטיסה.
גראן הוכשר כנווט בבית הספר לטייס לואי בלריו בפריז, וב-30 ביולי 1914 היה לטייס הראשון שחצה את הים הצפוני.
הוא המריא במונופלאן מדגם בלריו XI-2 שלו, "קה פלוט", ממפרץ קרודן בסקוטלנד ונחת כעבור 4 שעות ו-10 דקות ביארן, סמוך לסטוונגר, נורווגיה, לאחר טיסה של 465 ק"מ.
רק חמישה ימים לאחר זאת, נכנסה הממלכה המאוחדת למלחמת העולם הראשונה.
גראן, סגן ראשון בחיל האוויר הנורווגי, התנדב לשירות בחיל האוויר המלכותי.
הוא נדחה מחמת הנייטרליות של נורווגיה.
עם זאת, אי אפשר היה להוכיח, שהיה זה גראן שהפיל את מטוסו של גרינג.
במהלך המלחמה העלה חיל האוויר המלכותי לדרגת רב-סרן והעניק לו את צלב הצבא על הצטיינות בשירות מלחמתי.
אחרי המלחמה החל גראן להרצות על תעופה ועל מסעותיו באזורי הקוטב, ובמקביל כתב ספרים.
בשנת 1919 היה הראשון שטס מלונדון לסטוקהולם.
ב-1928 יצא בראש משלחת חיפוש לאתר את חוקר הקטבים רואלד אמונדסן, שאבד בעת טיסה בניסיון להתחקות אחר גורל משלחת הקוטב הצפוני של אומברטו נובילה על ספינת האוויר "איטליה".
בעת מלחמת העולם השנייה, דווח גראן כמי שהיה חבר ב-NS, מפלגתו הלאומנית של וידקון קוויזלינג.
ה-NS השתמש במעמד ההרואי של גראן בתעמולת המלחמה שלו וב-1944, יצא בול זיכרון לציון יובל ה-30 לטיסתו של גראן מעל הים הצפוני.
ההשערה הייתה, שגראן חשש לפעולת תגמול מצד המפלגה הפאשיסטית הפרו-גרמנית עקב קשריו עם חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם הראשונה.
אחרים גרסו, שייתכן כי ידידותו עם גרינג והמרירות שחש משום שלא הוצעה לו משרה בחיל האוויר הנורווגי הניעו את גראן לתמוך ב-NS בתקופת הכיבוש הנאצי בנורווגיה.
לאחר משפט ב-1948, נמצא גראן אשם בבגידה ונידון למאסר של 18 חודשים.
את שארית חייו הקדיש בעיקר לכתיבת ספרים.
תחילה ב-1917 עם השחקנית לילי סנט ג'ון, נישואים שהתפרקו בשנת 1921; בפעם השנייה התחתן ב-1923 עם אינגבורג מייניך (1997-1902), שילדה לו שתי בנות.
לאחר התפרקות נישואים אלה, התחתן בפעם השלישית והאחרונה עם מרגרט שנהיידר, ציירת פורטרטים ידועת-שם.
מנישואים אלה נולד ב-1944 בן, הרמן.
טריגווה גראן מת בביתו שבגרימסטד, נורווגיה, בשנת 1980, בן 91.
בשנת 1971, במפרץ קרודן שבאברדשייר שבסקוטלנד, הוסר הלוט מעל לוח, המנציח את המראתו משם לטיסה הראשונה שחצתה את הים הצפוני ביולי 1914.
הר גראן באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של טריגווה גראן.
טריגאנה אייר היא חברת תעופה אינדונזית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה בעיר הבירה ג'קרטה.
החברה החלה את פעילותה בשנת 1991 עם שני מטוסים קלים ובהמשך הרחיבה את פעילותה.
ב-16 באוגוסט 2015 התרסקה טיסה 267 של טריגאנה אייר סרוויס בהרים שלי אוקסיביל.
טריגווה מגנוס הוולמו (בנורווגית: Trygve Magnus Haavelmo; 13 בדצמבר 1911 - 28 ביולי 1999) היה כלכלן ומתמטיקאי נורווגי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1989.
הוא קיבל תואר בכלכלה מאוניברסיטת אוסלו בשנת 1930, ובסופו של דבר הצטרף למכון הכלכלה, בהמלצתו של רגנר פריש.
הוולמו היה עוזרו של פריש עד שמונה לראש החישובים של המכון.
ב-1936 למד סטטיסטיקה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, ובהמשך נסע לברלין (גרמניה), לז'נבה (שווייץ) ולאוקספורד (אנגליה) ללימודים נוספים.
הוולמו הרצה באוניברסיטת ארהוס במהלך שנת 1938, ולאחר מכן, עקב מלגה שקיבל, עבר לארצות הברית.
הוא עבד במחלקה הסטטיסטית בניו יורק.
הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1946, עבור עבודתו על גישת ההסתברות באקונומטריקה.
הוא שימש כפרופסור לכלכלה ולסטטיסטיקה באוניברסיטת אוסלו בשנים 1948–1979.
בשנת 1989 הוענק לו פרס נובל לכלכלה על הבהרת היסודות ההסתברותיים של האקונומטריקה ועל הניתוח של מבנים כלכליים בו-זמניים.
הוולמו נפטר באוסלו ב-28 ביולי 1999.
טריגווי תורהלסון (באיסלנדית: Tryggvi Þórhallsson; 9 בפברואר 1889 – 31 ביולי 1935) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1927 – 1932.
טריגווי תורהלסון היה בנו של הבישוף תורהל ביירנסון.
הוא למד תאולוגיה והוסמך ככומר ב-1913. הוא שימש ככומר בבורגרפירדי שבמערב איסלנד עד 1916, אז עבר לרייקיאוויק, שם התקבל למשרת פרופסור חבר לתאולוגיה באוניברסיטת איסלנד ובמשרה זו החזיק במשך עשר שנים.
ב-1923 הוא נבחר לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.
ב-1927 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית ולתפקיד ראש ממשלת איסלנד וכיהן בתפקיד עד 1932. ב-1931, טרם הוגשה נגד ממשלתו הצעת אי-אמון, הוא פיזר את האלת'ינגי.
בבחירות שהתקיימו לאחר מכן זכתה המפלגה הפרוגרסיבית ב-35% מהקולות בלבד, אך הרכיבה ממשלה בראשותו של אאוסגייר אאוסגיירסון.
ב-1934 פרש תורהלסון מהחיים הפוליטיים ושנה לאחר מכן מת.
טריגון קצר-זנב (שם מדעי: Dasyatis brevicaudata) הוא מין של טריגון המצוי בימים שלחופי דרום אפריקה וגם לחופי דרום אוסטרליה ודרום ניו זילנד.
הוא נפוץ עד לעומק 156 מטרים.
טריגון קצר-זנב הוא אחד המינים הגדולים ביותר במשפחת הטריגוניים.
רוחבו מגיע ל-2.1 מטרים, אורכו עולה על 4.3 מטרים ומשקלו מגיע ל-350 קילוגרם.
הוא בעל גוף משוטח ואפור עם פה המצוי מתחת הגוף, עיניים גדולות וחוטם מחודד.
הזנב קצר כשמו ומכיל קוץ בולט בעל ארס.
הטריגונים יכולים להסתוות בחולות ולהפתיע יצורים קטנים יותר אותם הם טורפים.
הוא מצוי בימים ובמפרצים שונים בחופי דרום אפריקה ואוסטרליה.
הוא מצוי בחולות, אזורי סלעים, בשוניות, בקרבה לחופים ואף במים מליחים.
הטריגון הוא טורף שניזון בעיקר מדגי גרם וכן מצדפות, דיונונים שונים, סרטנים, ויצורי סלפה.
הוא מפתיע את טרפו וקוטל אותו עם שיניו הגדולות.
הוא עצמו נטרף על ידי מעט מאוד טורפים הכוללים את כריש קופר, פטישן תמים-חרטום, עמלץ לבן וקטלן.
הוא מתגונן מטורפיו באמצעות זנבו בעל העוקץ שמצליף למעלה כמו עקרב.
ב-4 בספטמבר 2006, מין של יצור זה שהיה סמוך לחוף במזרח אוסטרליה גרם למות שדרן הטבע סטיב אירווין, כשהיה בן 44 בלבד .
טריגון נהרות ענק (שם מדעי: Urogymnus polylepis) הוא מין של טריגון ענקי החי בנהרות ושפכי נהרות בדרום-מזרח אסיה, ובייחוד בבורנאו ואינדונזיה.
זהו טריגון גדול מאוד שיכול להגיע לאורך של 5 מטרים עם הזנב, לרוחב 1.5 מטר ולמשקל של 300 ק"ג, גדול גם יותר מטריגון קצר-זנב.
הוא בעל ראש חרוטי עם חוטם מחודד ובעל "כנפיים" עצומות שטוחות השטות על הקרקעית.
הפה נמצא מתחת הגוף והעיניים מעל.
מאחורי הפה העצום נמצאים הזימים איתם הוא נושם.
ביוני 2022 נתפס הפרט הכבד ביותר שהיה גדול גם משפמנון המקונג, מה שהופך אותו לכבד שבדגי המים המתוקים.
פרט זה הגיע למשקל 300 ק"ג, לאורך 3.98 מטרים עד הזנב ולרוחב 2.2 מטרים.
הטריגון שוחה בצמוד לקרקעית הנהר ומחפש טרף קטן.
הוא אוכל דגים קטנים, רכיכות, תולעים, וסרטני מים מתוקים שונים.
הוא משתמש באמפולות לורנציני כדי לחוש בטרפו ומועך אותו עם לסתותיו הקשוחות.
טריגוני נהרות (שם מדעי: Potamotrygonidae) היא משפחת של דגי סחוס מסדרת הטחנאים.
הם מצויים ברחבי נהרות וימים באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית, מהים הקריבי והאוקיינוס האטלנטי ודרומה עד לשפך הריו דה לה פלטה בארגנטינה, אך חיים בעיקר בנהרות האמזונאס והאורינוקו השופעים.
הם דומים לטריגוניים אך עגולים יותר ובעלי כתמים כהים על גופם.
לא כל הטריגונים החיים בנהרות שייכים למשפחה זו (למשל טריגון נהרות ענק).
אורכם של הטריגונים 25-200 ס"מ והגדול ביותר, המין פוטמוטריגון ברכיורה יכול להגיע לרוחב 1.5 מ' ולמשקל 220 ק"ג.
רחב ממנו אך קטן מעט הוא הפרטריגון שמגיע לרוחב 1.6 מ' ולמשקל 100 ק"ג.
הם בעלי מבנה גוף שטוח ושוחים, בעלי זנב קצר יחסית למשפחות אחרות מסדרת הטחנאים ובסוף בסיס הזנב מצוי קוץ בעל מעטפת מוקוס המכילה ארס .
הטריגונים מוסווים בקרקעית המים על ידי הכתמים שעל גופם, וכן בעלי יכולת להתחפר מתחת לקרקע החולית.
הם טורפים דגים קטנים, סרטנים ורכיכות שהם מוצאים במים.
למרות הסטיגמה כי מדובר בדג ארסי אשר יכול לסכן האדם, הרי שטריגוני נהרות משמשים שנים רבות כדגי נוי נוחים לגידול, פופולרים מאד וידידותיים.
האמת היא, כי מעולם לא מת אדם כתוצאה מעקיצת טריגון נהרות ממשפחת ה-Potamotrygonidae זאת למרות שכן תועדו עקיצות בעיקר בקרב דייגים ונוודים באזורי המחיה של הטריגון באמריקה הדרומית.
מקרי העקיצה שתועדו היו בחלקן הארי בשל דריכה על הדג או ניסיון לחלצו מקרס הדיג.
כל העקיצות הן הגנתיות בלבד, ונובעות בשל תנועה רפלקסיבית של הזנב העולה כלפי מעלה כאשר מופעל לחץ (למשל דריכה) על גב הדג.
סוג ומין יחיד פרטריגון (Paratrygon aiereba)
Potamotrygon - בו טריגון מוטורו ופוטמוטריגון ברכיורה
טריגון שחור-נקודות או מַחְבְּטָן עָגֹל (שם מדעי: Taeniura meyeni) הוא מין של טריגון החי במזרח האוקיינוס השקט ובאזור האינדו פסיפי.
הוא מצוי בשוניות, לגונות וחופי ימים עד עומק 60 מ' והוא שוחה בקרבה לקרקעית.
רוחבו של הטריגון מגיע ל-1.8 מטר, אורכו ל-3.3 מטר ומשקלו מגיע ל-150 ק"ג.
טריגון זה בעל פלג גוף עליון אפור ומנומר בשחור והכנפיים מתפתלות ועולות והגב גבוה מהם.
ראשו של הטריגון גדול מאוד והפה נמצא מתחת לגופו.
בקצה גופו ישנו זנב ארוך ובקצהו עוקץ עם ארס קטלני.
הוא פעיל בעיקר בלילות וחופר בחולות בעזרת חוטמו בחיפוש אחרי חסרי חוליות או דגים.
פעילות זו מושכת אחריו כרישים הנמשכים לבשר.
הוא עצמו עלול להיטרף על ידי כרישים גדולים או אורקה אך האיום הגדול ביותר עליו הוא דיג אנושי.
טריגווה בראטלי (בנורווגית: Trygve Martin Bratteli; 11 בינואר 1910 - 20 בנובמבר 1984) עורך עיתון ופוליטיקאי במפלגת העבודה הנורווגית, שעמד בראש המפלגה בשנים 1965–1975, וכיהן כראש ממשלת נורווגיה במרבית התקופה שבין 1971 ל-1976. בשנת 1978 הוא עמד בראש המועצה הנורדית.
בראטלי נולד באי במחוז וסטפולד דרומית לאוסלו.
בצעירותו הוא עבד בדייג, כריית פחם ועבודות בנייה.
בין השאר הוא יצא עם ספינה של צייד לווייתנים לאזור איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
בשנת 1933 פגש את אוסקר טרופ שביקש ממנו לערוך עיתון מקורב למפלגת העבודה הנורווגית.
במקביל הוא היה פעיל במפלגת העבודה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף למאבק נגד הכיבוש הנאצי.
הוא נעצר בשנת 1942 בין עצורי לילה וערפל, ונכלא במחנות ריכוז שונים, בהם מחנה הריכוז נאצוויילר-שטרוטהוף, בו היה בשנים 1943–1945. הוא השתחרר ב-5 באפריל 1945 במבצע האוטובוסים הלבנים.
בשנות ה-60 כיהן כשר התחבורה וסגן יושב ראש מפלגת העבודה.
לאחר ההפסד של מפלגת העבודה בבחירות בשנת 1965, בהן ירדה המפלגה מ-74 ל-68 מושבים, מונה בראטלי לראש המפלגה.
בבחירות בשנת 1969 עלתה המפלגה חזרה ל-74 מנדטים, אולם חזית השמאל איבדה את שני המושבים שלה וממשלת הימין המשיכה לשלוט.
במרץ 1971 הקים ממשלת מיעוט שנשענה על 74 חברי מפלגתו.
כראש ממשלה הטיל בראטלי את מלוא כובד משקלו בעד הצטרפות נורווגיה לאיחוד האירופי ולקראת משאל עם בנושא בספטמבר 1972 הודיע שיתפטר אם עמדתו לא תתקבל.
במשאל העם נחל בראטלי תבוסה והוא התפטר.
לאחר הבחירות, בספטמבר 1973, שב בראטלי לראשות הממשלה הודות לקואליציה של מפלגתו עם מפלגות השמאל האחרות.
בראטלי ביקר את התנהגות התביעה הנורווגית בפרשת לילהאמר וטען שהיא סיבכה ללא צורך את המוסד.
הוא גם הצהיר שהפרשה לא תפגע ביחסי ישראל–נורווגיה.
בספטמבר 1975, לאחר המשך ירידתה של מפלגת העבודה שהתבטאה בבחירות המקומיות בנורווגיה, הודיע בראטלי על כוונתו להתפטר בינואר 1976, כדי להעביר את ההנהגה לדור הצעיר של המפלגה.
בינואר 1976 העביר את ראשות הממשלה לידי אודוור נורדלי.
בראטלי נחשב לידיד של ישראל ובמיוחד לידיד אישי של גולדה מאיר.
בשנת 1978 הוא הגיע לישראל כדי להשתתף בהלווייתה.
טְרִיגוֹן נָקֹד (שם מדעי: Himantura uarnak) הוא מין של טריגון ענקי החי במימי האזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה עד חופי אוסטרליה, גינאה החדשה וטאיוואן.
הוא גם היגר למי הים התיכון ונמצא גם בחופי ישראל.
טריגון זה שייך לסוג Himantura, בו גם טריגון הנהרות הענק מנהרות אינדונזיה.
אורכו של הטריגון הנקוד מעל 6 מטרים, מוטת סנפיריו 2 מ' ומשקלו 120 קילוגרם בממוצע.
זהו דג שטוח גדול בעל סנפירים גדולים דמויי-כנפיים העוזרים לו לרחף במים.
פלג הגוף העליון אפור ומכוסה נקודות, מהם קיבל את שמו.
הזנב דק וארוך ובקצהו עצם דוקרנית.
לדג עיניים בולטות לבנות מפלג גופו העליון והפה מצוי בצידו התחתון והוא מכיל שיניים רבות.
הטריגון ניזון על קרקעית הים מיצורי ים קטנים שונים כמו סרטנים, טרפידים, צדפות, חלזונות, מיני תולעים ודגי גרם קטנים.
שאר הזמן הוא מעדיף לנוח קבור בחול הימי.
הוא מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, חופים חוליים וסלעיים, עשבי ים ולעיתים יימצא גם בין מנגרובים או אף במים מתוקים לפרקים קצרים.
נקבת הטריגון נמצאת בהריון במשך שנה שלמה ואז משריצה 1–5 טריגונים קטנים.
טריגון זה נפגע בידי האדם עקב ציד ועקב פגיעה בבית גידולו והוא נמצא בסכנת הכחדה.
טריגון מגובשש (שם מדעי: Dasyatis centroura) הוא מין של טריגון החי במימי החופים של האוקיינוס האטלנטי ובימים הקשורים אליו כמו הים התיכון.
הוא מצוי ממפרץ ביסקאיה לאנגולה וכן באיים הקנרים ומדיירה במזרח האוקיינוס האטלנטי ובמערב מצוי מניו אינגלנד לפלורידה וצפון מפרץ מקסיקו ומצוי גם לחופי ונצואלה עד ארגנטינה ובמערכת שוניות המחסום בבליז.
הטריגון מצוי באזורים טרופיים של 15–20 מעלות ומצוי עד לעומק 50 מ' מתחת למים.
בדרך כלל הוא נפוץ סביב אזורי חול ואדמות בוץ ימיות וכן בשוניות אלמוגים כמו בבליז.
חלק מהטריגונים נכנסים גם למים מליחים של שפכי נהרות.
זהו טריגון גדול באורך 4.3 מטר, רוחב 2.6 מטר ומשקל 360 קילוגרם, כשהנקבות גדולות מהזכרים.
צבעו כחול-אפור ולעיתים הוא מכוסה בחול, מה שעוזר להסוואתו.
יש לו חורי עיניים גדולים ומוגבהים ופתחי זימים מאחורי העיניים.
הפה מצוי בתחתית הגוף והוא מלא שיניים חדות.
סנפירי החזה הארוכים דומים לכנפיים ונפרשים לאורך הגוף, מזכיר יהלום והזנב ארוך מאוד ובעל שוט דוקרני מאוד.
הטריגון ניזון מדגי גרם (כמו צלופחוליים וספרוסיים), סרטנים, תולעים ורכיכות ימיות שונות שהוא מוצא בחול.
הוא מותקף בידי כרישים גדולים יותר ובעיקר פטישן פגום-חרטום.
להגנתו הוא מצליף בזנבו הדוקרני.
טריגון כנוף-זנב (שם מדעי: Pastinachus sephen) הוא מין של טריגון שבסדרת הטחנאים.
הוא חי בימים הטרופיים של האזור האינדו פסיפי ממזרח אפריקה וים סוף עד לאוסטרליה וכן למלנזיה ולמיקרונזיה.
טריגונים אלה ידועים גם במנהגם להיכנס למים מתוקים בנהרות שונים למשל הגנגס שבהודו, בו נמצאו טריגונים במרחק 2,200 ק"מ מהאוקיינוס.
טריגון זה בעל צבעים חום-כתום עד ירוק-זית והבטן בהירה.
הוא בעל סנפירי חזה רחבים מאוד המתנופפים ועוזרים לו לשחות והוא בעל זנב ארוך שבקצהו מעין "דגל" שחור מתנפנף כלפי מטה ובקצה הזנב ישנו עוקץ המכיל ארס.
אורך הטריגון עד 3 מטר, רוחבו 1.5 מטר ומשקלו עד 250 קילוגרם.
הוא חי סביב קרקעית חופים חוליים ושוניות אלמוגים בימים טרופיים בעומק של עד 60 מ'.
הוא ניזון בחול מדגי גרם כמו שרבובוניים, נימיים וסוליתיים וכן מסרטנאים, תולעים טבעתיות ורכיכות שונות.
טורפיו כוללים כרישים גדולים כמו פטישניים ומיני כרישיים וכן דולפינן אנקולי.
במפרץ הכרישים הטריגונים שוחים למים רדודים מאוד בעת הגאות ומתקהלים, מפנים לאויביהם את זנבם הדוקרני כדי להתגונן.
באזורים אחרים הם מתקהלים יחד עם טחנים נקודים.
טריגון כד-אף (שם מדעי: Pteroplatytrygon violacea) הוא מין דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי בכל האוקיינוסים עד לעומק 100 מטר.
הוא נפוץ גם בימים רדודים שונים.
לטריגון כד-אף סנפירי חזה גדולים ומעוגלים הרחבים יותר מאורך כל הגוף, למעט הזנב הדק, וצבעו כחול כהה עד שחור.
הוא מגיע לאורך 1.3 מטר ולרוחב 59 ס"מ.
פרטים בשבי הגיעו לרוחב 68 ס"מ ומשקל 13 ק"ג בזכרים ולרוחב 94 ס"מ ומשקל 49 ק"ג בנקבות, הגדולות יותר.
טריגון זה "מעופף" מעל הגלים בתנועה המזכירה את הטחנים.
עם זאת הוא נמוך מהם, בעל ראשים שטוחים ועיניים קטנות.
כמו שאר הבטאים הפה מצוי בתחתית הגוף.
טריגונים אלה משריצים 4–13 צאצאים בשנה.
הטריגון שוחה בים הפתוח בכל האוקיינוסים בימים טרופיים, סובטרופיים וממוזגים והוא מין הטריגון היחיד המעדיף שחייה באוקיינוס מאשר בימים רדודים.
הוא שוחה עד לעומק 100 מטר.
לעיתים הוא יצלול מתחת לעומק 380 מטר, אך הוא ימות אם הוא יצלול למים קרים מדי (באזור 15 מעלות).
הטריגון נודד באוקיינוס בחיפוש אחרי נתיבי מזון.
מזונו כולל יצורי ים השוחים בזרם כמו קריל, זחלי סרטנים, שטצדאים, מדוזות, מסרקניות, דיונונים שונים, תמנונאים וחשופיות ים שוחות.
הוא ניזון גם מדגי גרם כמו מקרל, סרדינים, סוסוני ים וחדקוציים.
הוא עצמו צריך להסתוות כדי להימלט מטורפי אוקיינוס כמו עמלץ לבן, כריש ארך-גף ולווייתני שיניים.
טריגון אמריקאי (שם מדעי: Hypanus americana; מכונה גם טריגון דרומי) הוא מין דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי במימי החופים של האוקיינוס האטלנטי המערבי.
תפוצתו משתרעת לחופי אמריקה מניו ג'רזי לדרום ברזיל.
טריגון זה בעל סנפירי חזה רחבים היוצרים צורת יהלום ועוזרים לו "לרחף" במים.
צבעו חום-אפור עד ירוק-זית והתחתית לבנה.
לעיתים הוא מכוסה בחול ועורו הקשיח צבע בלבן.
הטריגון בעל קצר עם עיניים מוגבהות מעל שאר הראש ומאחוריהם פתחי זימים גדולים.
לאורך רכס הגב ועד הזנב ישנם קוצים קטנים והזנב הארוך מכיל דוקרן ארסי בקצה, שאיננו קטלני אך עלול להכאיב.
רוחב הטריגון יכול להגיע ל-67 ס"מ בזכרים ו-150 ס"מ בנקבות.
האורך המקסימלי הוא 2 מטרים והמשקל המקסימלי מגיע ל-135 ק"ג.
טריגון זה יכול לחיות 28 שנה.
הטריגון שוחה במי חופים טרופיים בבדידות או בקבוצות, דבר שקורה בזמן הרבייה.
הם שוחים מעל החול וצדים דגי גרם, תולעים, סרטנים, רכיכות ועוד.
הוא מחפש כל דבר אפשרי לאכילה ומנצל כל אפשרות לציד טוב.
לעיתים הטריגון צד בשיתוף עם קורמורנים.
כדי לחמוק מטורפים כמו פטישניים הוא מסתתר בחול ומנופף בסנפיר הזנב הארסי שלו.
טריגון זה ידוע בשחייה שלו באזורים מסוימים כמו גראנד קיימן שבאיי קיימן ואיי בהאמה לצד צוללנים.
בשרטונים שבאיי טרקס וקייקוס ישנו מקום מיוחד לצלילה עם טריגונים - "Stingray City" , בו הטריגונים ניזונים מידיים של אנשים, המביאים להם חתיכות דגים ומתחככים איתם.
ואולם יש כמה חוקרים הסוברים שהתנהגות זו יכולה לפתח בעיות התנהגות אצל הטריגונים ולגרום להעברת מחלות אליהם.
טריגון (שם מדעי: Dasyatis; מלטינית: "בטאי מרקד") הוא סוג של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים.
לטריגונים גוף שטוח, עיניים בולטות, וזנבות דקים, לרוב ארוכים, דמויי שוט שבקצותיהם נמצא קוץ משונן שבסופו בלוטות ארס.
סוגי דג הטריגון שונים בגודלם, לדוגמה הזן טריגון אטלנטי, שרוחבו המלא הוא בין 25 ל-75 ס"מ לעומתו הזן טריגון קצר זנב האוסטרלי אשר מגיע לרוחב מקסימלי של כשני מטרים ואורך של כארבעה מטרים.
למרות גודלו של הטריגון, עדיין נטרף על ידי חיות ים גדולות יותר בעיקר על ידי כרישים, כאשר פעמים רבות נמצאו עוקץ זנביהם של טריגונים בפיהם של כרישים.
עקיצה מזנב הטריגון היא רעילה ומתבטאת בפציעה פיזית שתחושתה כדקירת סכין ובתגובה של עור אדום וכואב.
הכאב מהפציעה יכול להיות עז ואף עלול לגרום למוות.
דגי הטריגון חיים בימים טרופיים כשכמה מינים חיים בימים ממוזגים יותר.
חלק מהמינים עולים לשפכי נהרות וחלקם אף חיים הרבה זמן במים מתוקים.
הם ניזונים בעיקר מתולעים, דגים, רכיכות וחסרי חוליות ימיים הקבורים בחול הימי.
בשנת 2016 הוחלט למיין מחדש את בני הסוג ולהעביר חלק מהמינים לסוגים: Bathytoshia, Fontitrygon, Hemitrygon, Hypanus, ו-Telatrygon.
טריגונאים (שם מדעי: Dasyatoidea) הם על-משפחה של דגי סחוס מסדרת הטחנאים החיים בימים ובאוקיינוסים השונים כשחלק מהמינים חיים גם בנהרות גדולים.
בקבוצה זו ישנם 4 משפחות, אף שכמה חוקרים מחלקים את סוגי הטחניים למשפחות קטנות יותר.
דגים אלה שטוחים ובעלי סנפירי חזה רחבים מאוד העוזרים להם "לרחף" ביעילות מעל המים או להסתוות בחולות מטרפם ומאויביהם.
הגדולה שבבני הקבוצה היא מנטה ענק, הבטאי הגדול בעולם שאורכה 7 מטרים והיא שוקלת עד 1,350 ק"ג.
דגים אלה ניזונים מדגים אחרים, חסרי חוליות ימיים ומיני המנטה והכנפתן הם מסנני פלנקטון יעילים, אך גם יתקבצו סביב השרצת ביצי דגים ויזללו את הביצים.
חלק מהמינים חיים באוקיינוס ואחרים בימים רדודים, בדרך כלל טרופיים או חמימים.
חלקם עולים בשפכי נהר למים מליחים ומינים כמו טריגון נהרות ענק או בני משפחת טריגוני הנהרות חיים גם במים מתוקים של נהרות.
משפחה אגפיתיים (Gymnurinae) - בה סוג יחיד אגפית (Gymnura)
כמה חוקרים סוברים שחלק מסוגי הטחניים צריכים להיות משפחות עצמאיות, כמו המנטה והכנפתן במשפחה כנפתניים (Mobulidae), האברתן במשפחה Rhinopteridae והטחן במשפחה Aetobatidae.
טריגונים עגולים (שם מדעי: Urolophidae) היא משפחת דגי סחוס שטוחים מסדרת הטחנאים.
הם חיים במימי האזור האינדו-פסיפי ובעיקר סמוך לחופי אוסטרליה.
בני משפחה זו חיים במים רדודים וטרופיים לאורך החופים אך גם במים עמוקים.
הם מצויים בצמוד לקרקעית הים ובה הם מסתתרים בחולות ובבוץ מסכנות.
אורכם הממוצע 15-80 סנטימטר והם בעלי סנפירי חזה רחבים הנפרשים לצורה דמוית יהלום.
חוטמם מופנה מעלה והם בעלי עיניים גדולות, סנפירי שת קטנים ומעולים וזנב קצר מאוד.
בדרך כלל הם בעלי צבעים עמומים המסייעים להם בהסוואה.
הם משריצים צאצאים חיים לתוך הים.
לחלק מהמינים אחד או שני דרבנות ארסיים בקצה גבם, אותם הם מפנים לאויב שמתקרב.
בטאים אלה הם טורפים של חסרי חוליות שונים ושל דגי גרם קטנים.
טריגונים אלה נאכלים לעיתים נדירות אך נמצאים לעיתים בתוך רשתות גדולות.
הסוגים Urobatis ו-Urotrygon עברו למשפחה דומה, טריגונים עגולים אמריקאים.
טריגונים עגולים אמריקאים (שם מדעי: Urotrygonidae) היא משפחת דגי סחוס שטוחים מסדרת הטחנאים.
הם דומים לבני המשפחה טריגונים עגולים מהאזור האינדו פסיפי ובעבר נכללו בה אך שייכים לעל-משפחה עצמאית - Urotrygonoidea.
כפי ששמם מרמז הם מצויים בעיקר סביב חופי אמריקה, הן הצפונית והן הדרומית אך חיים רק במים טרופיים או חמימים ממוזגים באוקיינוס השקט והאטלנטי.
בדומה לטריגונים העגולים הם בעלי סנפירי חזה מעוגלים ורחבים המכירים מעין יהלום והם בעלי חוטם מעט רחב, זנב דקיק ללא שום סנפיר גבי ובעלי דוקרנים בתחילת הזנב.
לרבים מהם צבעים מרהיבים הבולטים על קרקעית הים ומשמשים בעיקר לתקשורת.
אורך מינים אלו 12-76 סנטימטר.
תזונתם בדומה לרוב מיני הסדרה היא מחסרי חוליות שהם שולים מקרקעית הים וגם מדגי גרם קטנים.
מין אורובטיס ג'מייקנסיס (Urobatis jamaicensis)
טריגונוריניים (שם מדעי: Trygonorrhinidae) היא משפחת של דגי סחוס מסדרת הגיטרנאים או שאולי שייכים לסדרה רינופריסטיים (Rhinopristiformes).
במשך שנים הם היו חלק ממשפחת הגיטרניים אך שלושה סוגים ושמונה מינים הופרדו ממנה ב-2016. מינים אלה מכונים גם בטאי בנג'ו, עקב מבנה גופם המזכיר את הכלי.
אלו בטאים בינוניים בגודלם שיכולים להגיע לאורך 1.5 מטר.
גופם צר ובעל אונות כמו של דגי גרם אך פלג הגוף הקדמי רחב ומעוגל בהרבה משל רוב הגיטרנים ומזכיר את הטריגוניים.
סנפירי החזה שלהם מעוגלים אך הם בעלי קצוות חדים והחוטם מחודד אך נוקשה.
כמרבית הבטאים הם בעלי 5 חריצי זימים והם משריצים צאצאים חיים.
רוב זמנם הם נמצאים על קרקעית הים או בין סלעים ועשבי ים, בהם הם מחפשים טרף של סרטנים, רכיכות ודגי גרם שונים.
טריגון אטלנטי (שם מדעי: Dasyatis chrysonota) הוא מין של בטאי ממשפחת הטריגוניים המצוי בטבע בחופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס ההודי.
תפוצת טריגון זה בטבע היא מקוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה לאנגולה וחדר גם למימי הים התיכון עד למפרץ סידרה ולתוניסיה.
הוא מצוי גם בחופי ישראל.
הטריגון שוכך על קרקעית הים הרדודה והחולית עד לעומק 110 מטר בקירוב.
זהו טריגון היכול להגיע לרוחב 75 ס"מ כשישנם פרטים קטנים בהרבה שמגיעים רק לאורך 30 ס"מ.
טריגונים אלה מגיעים לבגרות בגיל 4 שנים ואז מתחילים להבדיל בין הזכרים לנקבות בקלות.
צבע הטריגון כחול-אפור, מה שנתן לו את שמו האנגלי.
צורת הסנפירים מזכירה יהלום ובקצה הגוף זנב מתפתל.
הטריגון חופר בחול דרך לטרפו וככל שהטריגון גדל כך הוא יכול לחפור בחול בקלות.
הוא ניזון ממיני סרטנים, מיני רכיכות ותולעים רב-זיפיות המצויות מתחת לחול, בשכיחות משתנה.
טריגונים קטנים יותר יחפשו את מזונם בצמוד לחולות החוף החולי, בו קל יותר לחפור.
הטריגון שואב החוצה את הטרף בעזרת שיניו ואיתם טוחן את הטרף.
הטריגון מתרבה בתקופת ספטמבר עד דצמבר והנקבה משריצה 1–7 צאצאים בבטנה.
הפוריות של טריגון זה נמוכה באופן יחסי, דבר העלול לפגוע בו בטווח הרחוק.
טריברקה הוא כפר במחוז המשנה קולסקי, במחוז מורמנסק, רוסיה, השוכן לחוף ים ברנץ בשפך נהר טריברקה.
טריברקה הוזכרה לראשונה בסביבות 1523. עם זאת, על פי מקורות אחרים, היא נוסדה בשנות ה-60 של המאה ה-19 - העשור בו התיישבו באופן פעיל בחופי מורמן.
בסוף המאה ה-19 היישוב החל להתפתח כשנבנו בה כנסייה, מגדלור ותחנת מזג אוויר (הראשונה בחוף מורמנסק).
שמות המאפיינים הגאוגרפיים של האזור, כמו כף דיפלרנסקוגו, זבאלישין ואחרים מתייחסים למשלחת הגדולה של פיוטר הגדול.
בתחילת המאה ה-20, טריברקה פותחו בה עסקי בקלה ודייג כרישים (שאומצו בעיקר על ידי הנורווגים אשר החזיקו בבעלותם מפעל דגה וחנות).
בסוף שנות העשרים התארגן הכפר כחווה הקיבוצית הראשונה; היא כללה משק חלב ועדר איילים בנוסף לסירות הדייג.
לפני מלחמת העולם השנייה, הדייגים ועובדי רפת החווה הקיבוצית זכו מספר פעמים על הישגיהם ונשלחו להציג את מרכולתם במרכז ודנ"ח במוסקבה.
בניית מספנות בכפר ליודייני החלה בערך באותה תקופה.
טריברקה התפתח במהירות לאחר המלחמה.
בשנות ה-40 - 60 היו שתי כפרים, שתי רפתות, עופות, עדר איילים בן 2,000 ראשים, חוות גידול חורפנים אמריקאים ושני מתקני עיבוד דגים בכפר, כמו גם חנויות ומחסנים של בסיס הצי "גוסלוב" (ארגון ממשלתי לפועלים מיומנים).
באותן שנים התרחבו המספנות ועבדו במלוא יכולתם.
בכפר פעל מרכז קהילתי, מועדון חלוצים צעירים, שני בתי ספר (יסודי ותיכוני), פנימייה לילדים מיישובי החוף, מרכז אשפוז, בית חולים ותחנת טיפול נמרץ לאמבולנסים.
טריברקה הפכה למרכז המינהלי של המחוז המקיף אותו וצומח והתפתח בקצב מהיר מאוד.
הנפילה החלה בשנות השישים, אז הועבר המחוז לתחום השיפוט של העיירה סברומורסק.
ככל שגדלה כמות הספינות וציי הדייג הצליחו לנסוע ביתר קלות באוקיינוס הפתוח, עסקי הדיג החופי הפכו פחות חשובים.
מתחם עיבוד הדגים שהוקם במורמנסק הציב את מתקני העיבוד הקטנים יותר בטריברקה.
עם השנים החווה הקולקטיבית בוטלה, בסיס הים הלבן פורק, עדר האיילים הועבר לכפר לובואוזרו והמפעל לעיבוד הדגים נסגר משום שספינות דיג גדולות לא היו מסוגלות להיכנס לנהר מהאוקיינוס.
בשנות השמונים נהרס בית הגידול של דגי הסלמון במהלך הקמת המפעלים ההידרואלקטריים על נהר טריברקה.
בשנות האלפיים הכפר שוב הוכפף למחוז במקום העיירה סוורומורסק.
בשנת 2019 מושל מחוז מורמנסק אנדריי צ'יביס הודיע כי ממשלתו מתכננת לפתח באופן מקיף את הכפר שננטש, שמהווה פנינה טבעית.
סרט הדרמה הרוסי לוויתן משנת 2014, שזכה בגלובוס הזהב בשנת 2015, צולם בטריברקה.
טריגודון (שם מדעי: Trigodon; משמעות השם: "שן בעלת שלושה חלקים") הוא סוג של יונק קדום ממוצא נאוטרופי, שהשתייך למשפחת הטוקסודוניים מסדרת הנוטונגולאטויים, אשר התקיים במהלך סוף המיוקן והפליוקן בערבות אמריקה הדרומית.
המאובנים שלו התגלו בצפון ארגנטינה ובדרום-מערב ברזיל במזרח הרי האנדים.
הטריגודון הוגדר בשנת 1887 בידי הפלאונטולוג הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו .
בסוג נכלל מין יחיד - Trigodon gaudryi, אם כי כמה חוקרים סבורים שלסוג השתייך מין נוסף - Trigodon minus.
הוא הגיע לאורך שלושה מטרים, לגובה 1.8 מטרים ולמשקל של 2,500 ק"ג בממוצע ודמה במראהו לקרוביו, הטוקסודון והנסודון.
הטריגודון דמה לקרנף - עם גולגולת קצרה, שיניים רחבות וקרן אחת רחבה במרכז מצחו, שהזכירה את קרן האלסמותריום, אך הייתה קצרה יותר, ואת קרני כמה מהצנטרוזאורים.
ככל הנראה שימשה הקרן להתגוששות בין יריבים, בדומה לקרני קרנפים.
ככל הנראה, בהסתמך על מבנה הרגליים הקצרות והרחבות שדמו לרגלי היפופוטם, היה הטריגודון חצי-מיימי וניזון מצמחי מים שונים.
הוא נכחד עם ההתייבשות של סוף הפליוקן והתקררות האזורים, והוחלף בטוקסודון.
טְרִיגוֹן בָּרֹד (שם מדעי: Neotrygon kuhlii) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי במימי האזור האינדו-פסיפי בין חופי מזרח אפריקה ומדגסקר, דרך ים סוף להודו ועד דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ולאורך האוקיינוס השקט, כשהוא מדרים עד חופי דרום אפריקה וצפונה עד לים הצהוב וים יפן.
טריגון זה מכונה באנגלית: "bluespotted stingray", אך שם זה ניתן גם למין דומה - מחבטן הספירים.
את שמו המדעי קיבל על שם החוקר הגרמני היינריך קאל שחקר אותו לראשונה בג'אווה, אינדונזיה.
טריגון זה הוא דג קטן יחסית, באורך 70 סנטימטרים לרבות הזנב ורוחב סנפירי החזה שלו עד 47 סנטימטרים.
הוא בעל גוני ירוק-כהה עד חום בהיר שעליו כתמים כחולים המזהירים טורפים, אך מרבית הגוף מתאים להסוואתו על רקע החול או הבוץ הימי.
בקצה הזנב ישנו עוקץ משונן עם ארס חזק.
הטריגון חי על קרקעית הים או בין סלעים ואלמוגים והוא נפוץ במימי חופים ושוניות אלמוגים עד עומק 90 מטרים.
לעיתים הוא יימצא בקבוצות קטנות אך לרוב הוא חי בבדידות.
הטריגון הוא טורף הניזון מחסרי חוליות ימיים כמו תולעים, צדפות וסרטנים שונים וכן דגים קטנים שהוא חופר בעזרת פיו מהחול.
שיניו השטוחות עוזרות לו לרסק גם טרף קשיח ביעילות.
הטריגון ארסי ואין לו הרבה טורפים.
הטורפים העיקריים שלו בטבע הם הפטישניים הלוכדים טרף מהקרקעית.
הוא ניצוד גם בידי אנשים למטרות סחר בחיות מחמד ומגודל באקווריומים שונים.
בנוסף משתמשים בעורו כדי לייצר תופים לאורך חופי המזרח התיכון.
תלת־מגדריות או טריג'נדר היא זהות מגדרית א-בינארית המורכבת משלושה מגדרים שונים, לרוב גבר, אישה וא-בינארי או מגדר שלישי, שעשויים להשתנות או לא.
השילוב עשוי לכלול מגדרים אחרים מלבד אלה, כגון ביג'נדר ואג'נדר.
המונח הוא הלחם של המילים Tri, "תלת" באנגלית, ו-Gender, "מגדר" באנגלית.
היוצר של המונח לא ידוע.
המונח נמצא בשימוש לפחות משנת 1999.
טריגון מוטורו (שם מדעי: Potamotrygon motoro) הוא מין של טריגון ממשפחת טריגוני נהרות, החי במימי נהרות טרופיים באמריקה הדרומית לרבות באמזונאס, האורינוקו, נהר פרנה ושפך הריו דה לה פלטה ונהר מיירין .
טריגון זה יכול להגיע לאורך 50 סנטימטרים, לרוחב של מטר בין סנפירי החזה ולמשקל 35 קילוגרם.
הוא בעל פלג גוף עליון בצבע בז' או חום ועליו נקודות כתומות או צהובות בעלות טבעות כהות.
הסנפירים רחבים ומעוגלים ושאר הסנפירים כמעט שלא נראים ביניהם.
הזנב דק וארוך ובקצהו בולט עוקץ צורב וארסי אותו הטריגון מניף על אויביו.
ארס זה יכול לצרוב מאוד אם הוא פוגע ברגל ויכול אף להרוג ילדים.
הטריגון משריץ 1 עד 12 צאצאים חיים הבוקעים בלילה, לאחר היריון של 3 עד 4 חודשים והם נאלצים להתקיים לבדם.
הוא מחטט על הקרקעית, לעיתים ביום ולעיתים בלילה, בחיפוש אחרי טרף של תולעים, דגים, חלזונות וסרטנים למאכל.
זהו דג נוי פופולרי באקווריום ואחד מטריגוני הנהרות המפורסמים ביותר.
עם זאת הוא נפגע מהאיסוף שלו מהטבע וכן מהפגיעה בנהרות בהם הוא חי.
טריגון תטידיס (שם מדעי: Dasyatis thetidis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, החי בדרום האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט בימים ממוזגים.
הוא משויך לסוג טריגון, אך חלק מהחוקרים משייכים אותו לסוג Bathytoshia.
מין טריגון זה נדיר יחסית, והוא נראה בטבע רק במימי החופים של אפריקה הדרומית, אוסטרליה וניו זילנד עד לעומק 440 מטרים מפני הים, לרוב בקרבת החוף באזורי לגונות, מפרצים, שוניות אלמוגים ושפכי נהרות.
הטריגון יכול להגיע לאורך של מעל 1.8 מטרים ולמשקל 214 קילוגרם, מה שהופך אותו לאחד מגדולי הטריגונים.
הוא בעל סנפירי חזה דמויי יהלום בצורתם בעלי שוליים מקופלים.
החוטם קצר ופונה מעט מעלה ובתוכו שורות של שיניים מחודדות.
בקצה הגוף ישנו זנב בעל עוקץ צורב המשמש להגנה.
צבעו חום כהה עד אפור כהה או שחור כשהבטן לבנה.
הוא מזכיר מעט את המין טריגון קצר-זנב החי באזור, אך בעל גוונים כהים יותר וזנב ארוך יותר.
הטריגונים מחטטים בקרקעית החולית או בין האלמוגים ומחפשים טרף של סרטנים, טרפידים, תולעים וכן דגים.
בתורם הם יכולים להיטרף בידי קטלנים המטיחים אותם בעזרת זנבם החזק למותם.
לא ברור מה מצב השימור של מין זה.
טריגון לטה (שם מדעי: Bathytoshia lata) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, החי במימי הוואי שבמערב האוקיינוס השקט.
טריגון זה מגיע בדרך כלל לאורך של 1 מטר ויכול להגיע לאורך של 1.5 מטר ולמשקל 56 קילוגרם בממוצע.
הוא בעל סנפירי חזה דמויי יהלום בצורתם עם חוטם מוארך בעל חיישני חשמלי ובעל זנב דק וארוך המכיל שורות של דוקרנים בין עמוד השדרה עד לקצה ועליהם עוקצים בעלי ארס חלש.
צבע הטריגון זית עד חום מלמעלה ולבן מלמטה.
במראהו הוא מזכיר את המין טריגון דיפטרורה (Dasyatis dipterura), שגם הוא נפוץ סמוך לחופי הוואי.
כמו רוב הטריגונים הוא משריץ צאצאים חיים.
הטריגון חי לאורך החופים הטרופיים של הוואי, לרבות במספר מפרצים במאווי ובאואהו ונטען אך לא הוכח שהוא נפוץ גם בטאיוואן.
הטריגונים חי על קרקעית הים החולית או הבוצית בעומק 2.5 עד 357 מטרים ולרוב מצוי רק מתחת עומק 15 מטרים.
הוא פעיל לרוב בלילה ומחפש בחולות טרף של סרטנים, תולעים, חלזונות וצדפות.
הטורף העיקרי של מין זה הוא פטישן כד-חרטום.
טריגון לונגה (שם מדעי: Bathytoshia longa) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, החי במערב האוקיינוס השקט בתחום שבין באחה קליפורניה שבמקסיקו לקולומביה ואקוודור ולעיתים מופיע גם בסן דייגו, קליפורניה, באיי רבייג'יגדו ובאיי גלאפגוס.
מין זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
הטריגון מגיע לאורך ממוצע של 1.5 מטר ויכול להגיע לאורך 2.58 מטרים, לרוחב 1.58 מטר בין סנפירי החזה ולמשקל של 46.4 קילוגרם.
צבעו חום-אדמדם עד אפור כהה עם בטן לבנה והוא בעל סנפירי חזה רחבים דמויי מעוין בצורתם וסנפירי שת דקים וקצרים.
הזנב ארוך ולאורכו מספר עוקצים בעלי ארס.
הטריגון משריץ 1 עד 5 צאצאים חיים לאחר היריון של 10 עד 11 חודשים.
הוא מתחפר לאורך קרקעית הים בעומק של עד 50 מטרים בקירוב במים טרופיים של שוניות אלמוגים, חופי סלעים, לגונות ומפרצים לאורך החוף וגם בשפכי נהרות וביערות מנגרובים לחופי אמריקה הפסיפית.
הוא ניזון ממינים של דגי גרם קרקעיים, טרפידים, סרטנים ורכיכות שונות שאותם הוא מנפץ עם שיניו הקשות.
טריגון זה נידוג לעיתים במערך חכות לחופי מרכז אמריקה וגם נתפס ברשתות כשלל לוואי.
כיום הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
טריגון דיפטרורה (שם מדעי: Dasyatis dipterura או Dasyatis brevis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, המצוי במימי מערב האוקיינוס השקט שלחופי אמריקה בין דרום קליפורניה לצ'ילה ובכמה איים מבודדים כמו איי גלאפגוס והוואי.
הוא מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב דיג יתר ועקב הרס בית גידולו.
טריגון זה מגיע לאורך 120 סנטימטרים והפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך 187 סנטימטרים ולמשקל 46.3 קילוגרם, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים.
הוא בעל סנפירי חזה רחבים ודמויי יהלום בעלי קפלים בקצוות ובעל זנב ארוך שלאורכו שורת עוקצים בעלי ארס, אותם הטריגון יכול לעקל מעלה כדי לפגוע בטורפיו.
צבעו זית עד חום כהה או שחור מלמעלה בעוד הבטן לבנה.
הטריגון משריץ 1 עד 4 צאצאים בשנה המגיעים לבגרות מינית כעבור 7 עד 10 שנים, כשהנקבות מאחרות יותר לגדול.
זהו אחד הטריגונים בעל קצב הרבייה הנמוך ביותר, דבר שמקשה על שימורו.
הטריגון מחפש מזון קבור בחול או בבוץ הימי, הכולל סרטנים, רכיכות, תולעים ודגי גרם שוכני קרקעית.
באמצעות שורות של שיניים קצרות אך חזקות הוא יכול לרסק טרף קשוח ושריונות ואף טרף קוצני כמו קיפודגיים.
הטריגון נידוג לעיתים ברשתות דיג מספינות, בעיקר לחופי מקסיקו וכן לדיג ספורט וגם הפרטים הצעירים נידוגים בלגונות ושפכי נהרות.
הדבר מגדיל את הסכנה של הטריגון, נוסף על היתפסות במלכודות דגים, ברשתות כשלל לוואי ואיבוד בית גידולו לחקלאות ימית.
טריגון חד-אף (שם מדעי: Dasyatis pastinaca) הוא מין של טריגון, החי בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, במי הים התיכון והים השחור סביב החופים בעומק של 60 מטרים מפני הים.
הוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.
הטריגון יכול להגיע לאורך של 2.5 מטרים ורוחב 1.4 מטר, אך נפוץ יותר באורך של 48 סנטימטרים.
הזנב דק ואורכו 35 סנטימטרים בממוצע, כשהוא מהווה חצי מאורך הגוף.
הוא בעל פתחי נשימה בולטים ועיניים קטנות הממוקמות בקרבתם.
צבעו של הטריגון אפור, חום, אדמדם או ירוק-זית והבטן בהירה כשהסנפירים כהים.
הטריגון משריץ 4 עד 9 צאצאים חיים בשנה, לאחר היריון של ארבעה חודשים.
הטריגון שוחה לבדו או בקבוצות קטנות לאורך קרקעית הים ומחפש בחול או בבוץ הימי טרף של תולעים, סרטנים ודגי גרם קטנים.
לרוב הוא פעיל יותר בלילות.
ארסו של הטריגון מיועד להגנה מטורפים והוא מצוי בתוך עוקץ בבסיס הזנב, אותו הטריגון יכול להפנות קדימה.
הוא חלש מכדי להרוג אדם אך עדיין עשוי לייסר את מי שנפגע ממנו.
הוא נידוג לאורך הים התיכון למאכל ונתפס ברשתות דיג כשלל לוואי, דבר שגרם לקריסה של אוכלוסיות שונות.
טריגון מנגרובים (שם מדעי: Urogymnus granulatus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי לאורך האזור האינדו-פסיפי שבין ים סוף למימי צפון אוסטרליה ומיקרונזיה.
טריגון מנגרובים מצוי בעומקים רדודים בקרבת המדף היבשתי לאורך קרקעית הים בשוניות כמו שוניות אלמוגים, לגונות, חופים סלעיים ומצוי גם במים מליחים של שפכי נהרות ויערות מנגרובים, מהם קיבל את שמו.
מין זה מצוי בסכנת הכחדה עקב דיג יתר וזיהום בתי גידולו ובעיקר יערות המנגרובים.
טריגון זה משתייך לסוג Urogymnus, בו גם המין הענקי טריגון נהרות ענק מנהרות אינדונזיה.
הוא קטן מקרובו בהרבה ומגיע לאורך של עד 3.5 מטרים ולרוחב של עד 141 ס"מ.
צבע העור של הבוגרים סגלגל ואפור כהה מנומר בכתמים לבנים כשהבטן לבנה.
הטריגון בעל כנפיים עגלגלות, מכסה זימים בולט וחוטם צר ומחודד.
בקצה זנבו ישנו עוקץ ארוך המכיל ארס והטריגון מנפנף בו להגנה מטורפים.
מין זה משריץ צאצאים חיים.
הטריגון ניזון על הקרקעית בעזרת החוטם החד שלו תוך שימוש באמפולות לורנציני.
הוא ניזון ממגוון דגי גרם קרקעיים, מסרטנים, חסילונים ופראונים ומרכיכות ותולעים.
הוא עצמו נטרף בידי מספר כרישים, אף שבין שורשי המנגרובים אין לו הרבה טורפים.
טריברג אים שוורצוואלד היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה, הממוקמת באזור היער השחור.
בשנת 2020 מנתה אוכלוסיית העיירה 4,656 תושבים.
העיירה ממוקמת בלב אזור היער השחור בין 500 ל-1,038 מטרים מעל פני הים.
העיירה היא אתר תיירות פופולרי הן בשל מפלי טריברג -המפלים הגבוהים ביותר בגרמניה הנמצאים בתחומה, והן בשל שעוני הקוקייה הנודעים המיוצרים בעיירה.
הסופר האמריקני המפורסם ארנסט המינגוויי הזכיר את העיירה בסיפורו הקצר "שלגי הקילימנג'רו".
מוקדי עניין בולטים בתחום העיירה:
מוזיאון היער השחור - במוזיאון מוצגים בתי מלאכה מהעבר, כלי מוזיקה מקומיים ותלבושות מסורתיות
כנסיית מריה אין דר טאן - כנסיית עלייה לרגל בארוקית מהמאה ה-18
מגדל תצפית בגובה 23 מטרים המוקדש לקורבנות העיירה במלחמת העולם הראשונה
טריגוניאס (שם מדעי: Trigonias; מיוונית: "מחזיק משולש") הוא סוג קדום של קרנף פרהיסטורי שהתקיים במשך האאוקן באמריקה הצפונית לפני 37 עד 34 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר ב-1900 בידי החוקר פרדריק א.
קרנף זה היה קטן ונמוך בהרבה מהקרנפים החיים ולמעשה כלל לא דומה לקרנף, מאחר שהיה חסר קרניים על אפו והיה גם בעל חמש אצבעות דמויות פרסה בכפות רגליו, במקום שלוש כמו הקרנפים המודרניים.
הוא הגיע לאורך של 2.1 מטרים, לגובה 1.1 מטר בכתפיים ולמשקל של 390 עד 830 ק"ג, דומה לתאו.
מבנה שיניו הותאם לאכילת עלים וצמחייה נמוכה.
הוא היה בעל טוחנות ארוכות וניבים גדולים שהשוו לו מעט מראה של היפופוטם וכמה חוקרים הציעו שהיה אמפיבי כמותו.
המאובנים של הקרנף התגלו בדקוטה הדרומית, קולורדו, נברסקה, קליפורניה ובמחוז ססקצ'ואן בקנדה.
לצידו חיו פרסתנים שוכני ערבות כמו סוסיים קדומים, גמליים, ברונתותריומיים וקרנפים נוספים כמו הסובהירקודון.
טריוויה הם פריטי מידע, לרוב לא חשובים במיוחד.
לפעמים מציין המונח ידע כללי.
מקור המילה באנגלית, כגזירה לאחור של שם התואר "טריוויאלי".
מוצאה של המילה "טריוויאלי" מן השם הלטיני "טריוויום" ("שלוש דרכים"), הקבוצה הראשונה והפחות חשובה מבין שבע האומנויות החופשיות – דקדוק, רטוריקה ולוגיקה (ארבע האחרות, אריתמטיקה, גאומטריה, מוזיקה ואסטרונומיה נקראו קוואדריוויום).
חידוני טריוויה מתקיימים באמצעי התקשורת השונים: בעיתונים, ברדיו ובטלוויזיה, ובהם נדרשים המתחרים לענות על שאלות טריוויה המוצגות להם.
טְרִיוּמְווִירָט (מלטינית: Triumviratus) הוא כינוי לממשל שבראשו עומדים שלושה אנשים (triumviri).
במקור כונו כך שני ממשלים ברומא העתיקה.
כיום משמש המונח בהשאלה לתיאור גופים אזרחיים שבראשם עומדים שלושה אנשים.
היתרונות באופן ממשל זה, הוא האיזון שנוצר (או אמור להיווצר) בין שלושת מוקדי הכוח.