tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השיר נפתח באפקט קולי של רוח נושבת, לאחריו נכנסים הבס והקלידים של ריצ'רד רייט בשילוב צלילים אלקטרוניים דרמטיים.
לאחר הקריינות של מייסון, מגיעה מוזיקת רוק כבד אינסטרומנטלית.
השיר מסתיים כפי שהתחיל, באפקט קולי של רוח נושבת, המשמש מעבר אל השיר הבא באלבום - A Pillow of Winds.
השיר בוצע בשלושה אלבומי הופעה של הלהקה.
דייוויד גילמור - גיטרה, גיטרת סלייד, גיטרת בס (ערוץ ימני)
רוג'ר ווטרס - גיטרת בס (ערוץ שמאלי)
ניק מייסון - תופים, מצילה הפוכה, קריינות
ריצ'רד רייט - אורגן המונד, פסנתר, אפקטים
Onkyo Corporation (ביפנית: オンキヨー株式会社) היא חברת אלקטרוניקה יפנית.
החברה נוסדה בשנת 1946 בעיר אוסקה תחת השם "Osaka Denki Onkyo K.K" וכשנה מאוחר יותר שינתה את שמה ל-"Osaka Onkyo K.K".
החברה מתמחה בייצור מערכות קולנוע ביתי.
onlife (בעברית: און לייף) הוא אתר אינטרנט ישראלי, המגדיר עצמו כאתר תוכן ואקטואליה לנשים.
האתר הוקם על ידי הדס גולדשטיין (מנכ"לית Themarker לשעבר), KCS טכנולוגיות, קבוצת הארץ - Themarker ומשקיעים פרטיים (בהם ישי דוידי ויעקב בורק).
העורכת הראשית של האתר בראשית דרכו הייתה אפרת אדמון.
בשנת 2014 מונתה לתפקיד הילה ברבי-ג'קמן, החל משנת 2018 העורכת הראשית היא הדס רגולסקי.
באתר מתפרסמים מאמרים וטורי דעה בקשת רחבה של נושאים הנמצאים על סדר היום: פוליטיקה, אלימות מינית ונשים בעולם העבודה וכן כתבות בנושאי אופנה, פנאי, משפחה, צרכנות, תזונה, בריאות ועוד.
התכנים באתר מתעדכנים מדי יום.
קישורים למאמרים באתר נכללים באתר "הארץ" ובאתר "דה מרקר".
מערכת האתר כוללת 10 עיתונאיות ועורכות קבועות וצוות של 40 פרילנסרים.
עם הכותבות באתר נמנות ענת סרגוסטי, ליטל שוורץ, לינוי בר גפן, הדס שטייף, יעל שרר ומרינה קיגל.
הגישה לאתר חופשית, והכנסותיו באות מפרסומת ומתוכן שיווקי.
באפריל 2013 נטל האתר חלק, במאמר מאת הדס שטייף, במהלך לחשיפת החשדות להטרדה מינית על ידי איש התקשורת עמנואל רוזן, מהלך שהביא ליציאתו לחופשה מכל משרותיו באמצעי התקשורת, עד לבירור החשדות.
בסיומה של פרשה זו לא הועמד רוזן לדין.
"Oneiro Mou" הוא השיר שייצג את יוון באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון שבפורטוגל.
השיר בוצע על ידי הזמרת יאנה טרזי, הוקלט בחברת פאניק רקורדס, הולחן ונכתב על ידי יאנה טרזי, אריס קלימריס, דימיטריס סטאמאטיו ומיהליס פאפאדנציו, העובדים בחברה.
תרצי נרשמה עם חברת התקליטים שלה, פאניק רקורדס, אצל רשות השידור היוונית לתוכנית אליניקוס טליקוס 2018 עם השיר "Oneiro mou" ב-27 באוקטובר 2017. מאוחר יותר, ב-8 בנובמבר, היא ועוד 4 מועמדים עברו לגמר הטלוויזיוני.
בעקבות פסילה של שניים מחמשת המועמדים על כך שהשיר לא נשמע יווני, נכנס השיר "Oniero Mou" לשלב הגמר הסופי (3 מועמדים).
ב-15 בפברואר 2018 נמסר כי חברות התקליטים של שני האמנים המתחרים סירבו לשלם אגרה בסך של 20,000 יורו לרשות השידור היוונית (ERT) ונפסלו מהתחרות, כך בוטל הקדם היווני לשנה זו והשיר נבחר.
One Sweet Day (בעברית: יום אחד מתוק) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי בשיתוף עם להקת הבנים האמריקאית בויז טו מאן.
השיר יצא לאור ב-14 בנובמבר 1995, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של קארי, Daydream.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, השני במצעד המוזיקה האוסטרלי, והשישי במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר נכתב על ידי קארי ובויז טו מאן עצמם ביחד עם וולטר אפאנאסייף.
השיר מדבר על מותו של אדם אהוב, על איך הם לקחו אותו כמובן מאליו ולמעשה החמיצו אותו ועל איך הם כביכול רואים אותו בשמיים.
קארי ובויז טו מן כתבו את השיר כל אחד מהם על אדם אמיתי מחייהם וגם בהשראת מחלת האיידס.
השיר זכה לשבחים נרחבים ממבקרי המוזיקה, ששיבחו אות המילים שלו ואת התוכן הלירי שלו וכינו אותו כאחד מהשירים הבולטים באלבום.
מגזין רולינג סטון הכתיר את שיתוף הפעולה של קארי ובויז טו מן כשיתוף הפעולה הטוב ביותר בכל הזמנים.
השיר שבר שיא היסטורי בכך ששהה 16 שבועות במקום הראשון בארצות הברית מה שהפך אותו לשיר ששהה הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד אי פעם, ולימים הפך לשיר המצליח ביותר במדינה בשנות ה-90.
גם בעולם השיר זכה להצלחה גדולה כאשר הגיע למקום ה-6 במצעד האירופאי הכללי, למקום ה-2 באוסטרליה, למקום ה-1 בניו זילנד, למקום ה-6 בבריטניה ולמקום ה-2 בקנדה.
נכון להיום הוא מכר קרוב ל-7 מיליון עותקים מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר אי פעם.
הקליפ לשיר צולם בפברואר 1995 והוא כולל קטעים של קארי ובויז טו מן מקליטים את השיר באולפן ההקלטות.
לוח הזמנים הצפוף של קארי ובויז טו מן לא אפשר להם להקליט וידאו קליפ תקין אך מאוחר יותר קארי אמרה כי היא מרוצה מהקליפ מכיוון שלטענתה שום קליפ רגיל לא היה יכול ללכוד את המסר הלירי החזק של השיר.
גם מבקרי המוזיקה טענו כי הקליפ היה חכם והוא העניק כבוד למסר חסר האנוכיות של השיר, וכי הרעיון לצלמו באולפן הקלטות היה הטוב ביותר שאפשר.
על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו קארי בטקס פרסי הגראמי.
בנוסף היא גם ביצעה אותו בטקס האזכרה של הנסיכה דיאנה.
לימים השיר גם נכלל באלבומי אוסף של הזמרת ובניהם אלבום אוסף להיטי מקום הראשון שלה משנת 1998, אלבום אוסף הלהיטים שלה Greatest Hits, ואלבום אוסף הבלדות שלה The Ballads.
בנוסף הוא גם נכלל בארבעה מסיבובי ההופעות שלה.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)כסף255,000נורווגיה (IFPI Norway)זהבניו זילנד (RMNZ)פלטינה10,000צרפת (SNEP)כסף125,000
One UI היא כיסוי למערכת הפעלה שפותחה על ידי סמסונג עבור מכשירי האנדרואיד הניידים שלה הרצים על אנדרואיד פאי ומעלה.
המערכת מהווה את ההמשך ל-Samsung Experience ו-TouchWiz הקודמות, נועדה להיות יעילה יותר ומגיעה עם אופטימיזציות תוכנה ספציפיות המאפשרות שימוש נוח יותר במכשירים ניידים בעלי מסכים גדולים עם יד אחת.
המערכת הוצגה לראשונה בכנס המפתחים של סמסונג לשנת 2018, והיוותה לראשונה כחלק מעדכוני הקושחה של מכשיריה של סמסונג למערכת ההפעלה אנדרואיד 9.0 (Pie).
One UI עוצב במטרה לגרום לחומרה ולתוכנה של סמסונג "לעבוד יחד בהרמוניה מושלמת" ולספק חווית שימוש "טבעית" יותר בסמארטפונים עם מסך גדול.
One UI מציג את מרבית התכונות שהיו קיימות בממשק Samsung Experience הקודם.
דפוס עיצוב בולט במרבית אפליקציות המערכת הוא מיקום מכוון של תכונות ואלמנטים מרכזיים בממשק במרכז המסך, ולא בחלקו העליון, כדי להקל על השימוש ביד אחת באמצעות האגודל.
מסיבה דומה, אפליקציות רבות משתמשות בכותרות גדולות הדוחפות את התוכן המרכזי לכיוון מרכז המסך.
סרגל הניווט תומך גם במחוות וגם במערכת שלושת הכפתורים המסורתית, ונוסף גם מצב לילה מערכת־כולל (Night Mode) שמעניק לממשק וליישומים נתמכים ערכת צבעים כהה.
כמו בגרסת אנדרואיד פאי, מסך היישומים האחרונים (Overview) משתמש בפריסה אופקית, בניגוד לפריסה האנכית בגרסאות קודמות.
One UI Core הייתה גרסה רזה של One UI, שיועדה למכשירי סדרות A, F, J (הופסקה ב־2019) ו־M הזולים ובינוניים.
מכשירים עם One UI Core כללו סט תכונות מצומצם לעומת הגרסה המלאה של One UI במכשירי הדגל.
מאז השקת One UI 6, גרסה זו אינה זמינה עוד, ומכשירים אלו מקבלים את הגרסה המלאה של One UI עם תכונות מוגבלות.
להלן רשימת תוכנות ותכונות עיקריות הכלולות ב־One UI (נכון לגרסה 7.0):
אפליקציות ורכיבים נוספים זמינים להורדה ב־Galaxy Store.
מכשירי One UI מבוססי אנדרואיד כוללים גם את רכיבי שירותי גוגל.
One UI נכללת במכשירי אנדרואיד חדשים ששווקו על ידי סמסונג מאז תחילת 2019, כולל סדרת הגלקסי S10 והגלקסי A (2019).
סמסונג השיקה גרסת בטא ציבורית עבור עדכוני מערכת ה-One UI בנובמבר 2018.
One UI 1.0, הגרסה הראשונה של הממשק אשר מבוססת על אנדרואיד 9, הביאו לתכונות רבות שהפכו פופולריות יותר ויותר בקרב אפליקציות שונות ו-iOS.
בראש ובראשונה, נוסף מצב כהה כדי להקל על עיני המשתמש את הצפייה בחללים חשוכים.
תכונה זו נכללה באפליקציות רבות ובסופו של דבר הובאה אליה IOS 13 ואנדרואיד 10. הגרסה הראשונה הביאה גם כלי עריכה מקוריים של צילומי מסך, עיקולים מעודנים, חידודים ל-Always-On Display (הקש כדי להציג), Bixby משודרג עם תמיכה במיפוי מחדש של כפתור Bixby, ודרך חדשה לנווט במכשיר: מחוות.
בעוד ש-Android 9 Pie אכן הגיע עם תמיכה במחוות, הוא היה זמין רק במכשירי Pixel ומכשירי AOSP במלאי ונאמר שהוא "חצי אפוי" על ידי משתמשים רבים.
עם זאת, סמסונג החליטה ליצור מערכת מחוות משלהם כדי לנווט במכשירים עם OneUI מותקן.
כל מה שהיה צריך לעשות זה להחליק למעלה מתחתית המכשיר בשלושת המיקומים של ה'כפתורים' כדי לנווט.
היו הרבה ביקורות מעורבות על מערכת זו.
One UI 1.1,עדכון מינורי ל־One-UI, הביא כמה תיקוני יציבות של מצלמה, טביעות אצבע וזיהוי פנים ואופטימיזציית ביצועים.
עדכון זה אינו זמין בטלפוני הגלקסי S8, נוט 8, S9 ונוט 9, אבל היה עדכון OTA עבור הטלפונים בסדרת ה-S10.הוא הושק עם מכשירי סדרת Galaxy A, כגון A30, A50 ו-A70.
One UI 1.5, עדכון מינורי נוסף ל־One-UI, היה בעיקר עבור מכשירי ה-Galaxy Smart Watches, עם זאת, מספק תמיכה מקורית של קישור ל-Windows.
זה הושק עם סדרת מכשירי הנוט 10. היו לו גם 3 צלילי התראה שעברו שינויים קלים.
One UI 2.1, עדכון מינורי לממשק, מביא תמיכה במכשירי גלקסי התומכים בקצב טרי של 120 הרץ, שיתוף מהיר, שיתוף מוזיקה, מצבי מצלמה נוספים ותמיכה מקורית בכתוביות חיות.
הוא הושק לראשונה עם טלפוני ה־S20 והZ-Fold.
זה הגיע גם למכשירים אחרים כגון ה-S9, נוט 9, S10, נוט 10 וטלפונים נבחרים מסדרת הסמסונג גלקסי A כעדכון תוכנה.
One UI 2.5 הושק לראשונה בטלפון הנוט 20, ולאחר מכן לטלפוני ה־S20 ומכשירים ישנים נבחרים.
One UI 2.5 לא מביא שינויים קיצוניים בממשק המשתמש, אבל יש הרבה תוספות תכונות חדשות למצלמה, DeX, ניווט מחוות ושירותים אחרים.
One UI 3, המבוסס על אנדרואיד 11,שוחרר עבור טלפוני ה־S20 מדצמבר 2020. העדכון כולל כמה תיקונים ראויים לציון, כגון לוח הודעות שקוף, בקרות עוצמת קול חדשות הממוקמות בצד ימין או שמאל של המכשיר לצד מקשי עוצמת הקול הפיזיים, ווידג'טים משופרים מעט, ואנימציות ומעברים חלקים יותר בכל ממשק המשתמש.
One UI 3.1, עדכון מינורי לממשק, שהושק לראשונה בטלפוני ה־S21, החלה להתגלגל למכשירי גלקסי נתמכים אחרים, כגון ה־S20 בפברואר 2021. אין שינויים בולטים בממשק המשתמש.
הוא מכיל שיפורים רבים בתכונות המצלמה החדשות כגון מיקוד אוטומטי משופר במגע ובקר חשיפה אוטומטית ושיפור תכונת Single Take והטמעות תוכנה כגון Object Eraser, Multi Mic Recording, Eye Comfort Shield, Private Share ואחרים.
One UI 3.1.1עדכון מינורי נוסף לממשק, הושק לראשונה בטלפון ה־Z-Fold 3 באוגוסט 2021.
One UI 4, המבוסס על אנדרואיד 12, הוא הדור הרביעי לממשק המשתמש, והוא הושק לראשונה לטלפון ה־S21 בנובמבר 2021. One UI 4 מתמקד בהתאמה אישית, פרטיות וגישה למערכת האקולוגית המתרחבת של סמסונג.
One UI 4.1, עדכון מינורי לממשק הבסיס, הושק מאוחר עבוד מכשירים ביינהם, והוא מובנה כתוכנת ברירת-מחדל למכשירי מסדרת ה גלקסי S22 והגלקסי טאב 8. העדכון כלל שיפורים לתוכנות שנוספו ב־One UI 4.
One UI 4.1.1, עדכון מינורי נוסף אך הייחודי לסדרת הגלקסי טאב והגלקסי פליפ ופולד, הושק בספטמבר 2022. תוכנה זו גם מובנת אוטומטית בטלפונים של הגלקסי Z פליפ 4 והגלקסי Z פולד 4. אין שינויים גדולים בממשק זה.
One UI 5, המבוסס על אנדרואיד 13, הוא הדור החמישי לממשק של סמסונג, והוא הושק לראשונה כעדכון למכשירי סדרת הגלקסי S22 באוקטובר 2022. העדכון כולל יותר שינויים במסך הנעילה ותכונות חדשות נוספות.
העדכון הגיע למכשירי גלקסי נבחרים בהדרגה עד פברואר 2023.
One UI 6.0 מבוססת על אנדרואיד 14. הגרסה שוחררה רשמית עבור סדרת Galaxy S23 החל מ־30 באוקטובר 2023, ומכשירים נוספים קיבלו את העדכון בשבועות או בחודשים שלאחר מכן, בהתאם למדינה.
העדכון כולל עיצוב מחדש של לוח ההתראות עם פריסת כפתורים חדשה, גישה משופרת להגדרות הבהירות ופריסת התראות חדשה המאפשרת מיון לפי זמן.
תכונות נוספות כוללות גופן ברירת מחדל חדש בשם "One UI Sans", אימוג'ים חדשים וחוויית ריבוי משימות משופרת.
אפליקציות מובנות של סמסונג, כמו אפליקציית המצלמה, הגלריה, עורך התמונות, מזג האוויר ואחרות, קיבלו עדכונים להוספת פונקציונליות והתאמה אישית.
One UI 6.1 שוחררה ב־17 בינואר 2024 יחד עם סדרת Galaxy S24. גרסה זו וגרסאות מאוחרות יותר כוללות בעיקר תכונות חדשות מבוססות בינה מלאכותית, הזמינות רק במכשירי דגל שנמכרו משנת 2022 ואילך.
תכונות אלו משווקות בשם "Galaxy AI" ומבוססות על שילוב של מודלים מקומיים ומודלים מבוססי ענן.
בסין, שותפת הענן היא Baidu עם מודל Ernie, ואילו בשווקים בינלאומיים (כולל הונג קונג וטאיוואן) השותפה היא Google עם מודל Gemini Pro.
תכונות חדשות הזמינות בכל המכשירים התומכים כוללות הגנה משופרת על הסוללה למניעת התדרדרות, Super HDR לתמונות בגלריה ובאפליקציות חברתיות כמו אינסטגרם ו־סנאפצ'ט, ואפשרות להציג את טפט מסך הנעילה גם במסך Always On Display.
במקביל, אוחדו שירותי Quick Share של סמסונג ו־Nearby Share של גוגל, כך שכל משתמשי Galaxy יכולים להעביר קבצים במהירות לכל מכשירי אנדרואיד ו־Windows באמצעות פתרון אחד.
למרות שלא שוחררה יחד עם One UI 6.1, סמסונג יישמה את טכנולוגיית העדכונים הרציפים (A/B Seamless Update) של גוגל עם השקת Galaxy A55. טכנולוגיה זו מתקינה עדכונים למחיצה משנית במערכת, שממנה המכשיר מאתחל לאחר ההפעלה.
מכשירים נוספים קיבלו את העדכון בהמשך, החל מסדרת Galaxy S24. עם זאת, טלפונים שאינם מתקפלים המשיכו להציג את גרסת התוכנה כ־6.1 לאחר העדכון, בדומה לגרסאות One UI קודמות בסדרה ".1.1", שהיו זמינות רק לטלפונים מתקפלים ולטאבלטים.
One UI 7.0 שוחררה ב־22 בינואר 2025 יחד עם סדרת Galaxy S25, ומבוססת על אנדרואיד 15. העדכון שוחרר גם למכשירי Galaxy S24 ולסדרת Galaxy Z6 החל מ־11 באפריל 2025, עם מועדי שחרור משתנים בהתאם למדינה.
העדכון כולל שינוי מקיף של ממשק One UI – השינוי הגדול הראשון בתולדותיו.
האייקונים, הווידג'טים, אפליקציית המצלמה ומסך הנעילה עוצבו מחדש; לוח ההתראות פוצל כברירת מחדל לשני חלקים (פאנל ההתראות ופאנל הבקרה), אך ניתן להחזירו לפריסה הישנה.
אפליקציית Samsung Messages הוסרה מדגמים בארצות הברית לטובת Google Messages התומכת ב־RCS, אך זמינה להורדה בחנות Galaxy Store.
DeX למחשב ופאנלים להורדה בצד המסך הוסרו, ובמקומם מוצעים Link to Windows ופתרונות צד שלישי.
נוספו צלצולים וצלילי התראות חדשים לראשונה מאז סדרת Galaxy S10.
החל מגרסה זו, סמסונג הציגה את One UI כממשק ברירת המחדל גם בטלוויזיות החכמות מבוססות טייזן, מסכים, מקרנים ומוצרי חשמל ביתיים.
נכון למרץ 2025, שחרור העדכון היציב למכשירים קיימים התעכב משמעותית.
סמסונג השיקה את תוכנית הבטא ב־5 בדצמבר 2024 בארצות הברית, דרום קוריאה וגרמניה.
תחילה הבטא הייתה זמינה לסדרת Galaxy S24 (למעט S24 FE), ובהמשך הורחבה ל־Z Fold6, Z Flip6 (6 במרץ), S23 (למעט S23 FE) ו־Tab S10 (13 במרץ), ול־A55 ב־5 באפריל בהודו, דרום קוריאה, בריטניה וארצות הברית.
One UI 8.0 החלה בתוכנית בטא ב־28 במאי 2025 עבור סדרת Galaxy S25 בדרום קוריאה, ארצות הברית, בריטניה וגרמניה, ומבוססת על אנדרואיד 16.
One Night's Anger (בעברית: כעס של לילה אחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האלבנית הרסי מטמויה.
השיר יצא לאור ב-16 במרץ 2014, כסינגל שלא מתוך אלבום, וכשיר אשר ייצג את אלבניה באירוויזיון 2014.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-29 במצעד הרשמי של אלבניה.
עם השיר השתתפה הרסי מטמויה באירוויזיון 2014. בחצי הגמר הצליח השיר להגיע אל המקום ה-15 עם 22 נקודות בסך הכל.
בחצי הגמר בו נכלל היו בסך הכל שישה עשר שירים ולכן לא הגיע אל המקום האחרון.
מנגד זאת, בחצי הגמר השני היו חמישה עשר שירים.
הופעתה של מטמויה עם השיר צברה כחצי מיליון צפיות בסך הכל.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםעולם16 במרץ 2014הורדה דיגיטלית
One Night in Eden Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.
סיבוב ההופעות החל ב-13 במרץ 1999, והסתיים ב-17 באוקטובר באותה השנה.
סיבוב ההופעות נועד לקדם את האלבום, Eden.
במהלך סיבוב ההופעות נכחו למעלה מ-250,000 אנשים.
כמו כן, זכה סיבוב ההופעות לשבחים.
"Deliver Me" בוצע כהדרן ראשון במהלך החלק שאירע בדרום אפריקה בלבד.
"Don't Cry for Me Argentina" לא בוצע במהלך החלק שאירע בדרום אפריקה.
"Piano" היה החלק הסוגר המקורי של רשימת השירים, אך מעולם לא בוצע.
האם 6 ביוני 1999לוס אנג'לסאמפיתיאטרון יוניברסל 7 ביוני 1999סן פרנסיסקותיאטרון אורפיאום 8 ביוני 1999 10 ביוני 1999ונקוברקנדהג'נרל מוטורס פלייס 12 ביוני 1999וודינווילארצות הבריתשאטו סט.
תומאס הול 28 בספטמבר 1999פיטסבורגמרכז בנדום 29 בספטמבר 1999סינסינטיאולם פרוקטר & גמבל 1 באוקטובר 1999באפלותיאטרון שיאה 2 באוקטובר 1999הרטפורדהיכל מורטנסן 3 באוקטובר 1999פורטלנדהמרכז האזרחי של מחוז קמברלנד 6 באוקטובר 1999ניוארק פרודנשל הול 8 באוקטובר 1999בוסטוןתיאטרון וואנג 10 באוקטובר 1999פארק האוניברסיטהמרכז ברייס ג'ורדן 12 באוקטובר 1999וושינגטון די.
סי.אולם החוקה של DAR 13 באוקטובר 1999גרינסבורואודיטוריום זיכרון המלחמה 15 באוקטובר 1999וסט פאלם ביץ'אולם דרייפוס 16 באוקטובר 1999קלירווטררות' אקרד הול 17 באוקטובר 1999מיאמי תיאטרון ג'קי גליסון
One Night in Eden (בעברית: לַיְלָה אֶחָד בְּעֵדֶן) הוא אלבום הווידאו השלישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.
אלבום הווידאו יצא לאור ב-5 באוקטובר 1999, על ידי חברת התקליטים אנג'ל רקורדס.
אלבום הווידאו הופק על ידי שרה ברייטמן ופרנק פיטרסון והופץ כשנה לאחר צאת אלבום האולפן השישי שלה, Eden.
בארצות הברית קיבל One Night in Eden את תואר אלבום הזהב, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה.
One Wish: The Holiday Album (בעברית: משאלה אחת: אלבום החג) הוא אלבום חג מולד של הזמרת האמריקאית, ויטני יוסטון.
האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2003 על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום החמישי במצעד אלבומי החגים של בילבורד.
האלבום כולל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים כמו "Joy to the World" ו-"Who Would Imagine a King" בתוספת שיר חדש מקורי.
מתוך האלבום יצא השיר "", גרסת כיסוי לשירו של פרדי ג'קסון אשר הגיע למקום ה-20 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
האלבום שהה שישה שבועות בלבד במצעד האמריקאי אך נכון לינואר 2018, הוא זכאי למעמד זהב במדינה על מכירות של חצי מיליון עותקים.
באלבום יוסטון מבצעת דואט עם ביתה בובי קריסטינה בראון בגרסת הכיסוי לשיר "The Little Drummer Boy".
"Moscow-Pullman Daily News" כתבו כי "קולה של יוסטון מסנוור על פני האלבום כשהוא מפרש בנשמה את קלאסיקות חג המולד".
אתר AllMusic ומגזין "Slant" נתנו לאלבום דירוג של שלושה כוכבי מתוך חמישה, בעוד "Los Angeles Times" נתנו לאלבום כוכב אחד וחצי בלבד מתוך חמישה.
מגזין רולינג סטון נתן לאלבום ביקורת שלילית גם הוא.
הניו יורק טיימס נתנו לאלבום ביקורת חיובית.
OnlyFans הוא שירות מנויים לתוכן שמטהו ממוקם בלונדון.
יוצרי תוכן יכולים להרוויח כסף ממשתמשים המנויים לתוכן שלהם – ה"מעריצים" (fans באנגלית, ומכאן שם האתר).
האתר פופולרי בעיקר בענף הפורנוגרפיה, ואלפי נשים מרויחות הון תועפות מהעלאת תכנים ארוטיים, אך בחלקו האתר משמש גם יוצרי תוכן מז'אנרים אחרים כמו מומחי כושר גופני ויוצרים אחרים שמפרסמים באופן קבוע ברשת.
הוא מאפשר ליוצרי תוכן לקבל מימון ישירות מהמעריצים שלהם על בסיס חודשי כמו גם על טיפים ותכונת שלם וצפה (PPV).
מנוי (כלומר, מעריץ של – fan of) ליוצר תוכן יכול לצפות בתוכן שלו בתמורה לדמי חבר חודשיים.
החברה משלמת 80% מהעמלות שנגבו ליוצר התוכן, כאשר 20 האחוזים הנותרים מוחזקים על ידי OnlyFans.
לאחר עמלות סוחר ועיבוד, חלקה של החברה הוא בסביבות 12%.
OnlyFans הושקה בשנת 2016 כאתר לאומני רשתות חברתית על מנת לאפשר לעוקבים שלהם להירשם בתשלום חודשי כדי לראות קליפים ותמונות.
באוקטובר 2018 ליאוניד רדווינסקי, הבעלים של MyFreeCams, הפך לאדם בעל שליטה משמעותית עם מעל 75% בעלות בחברת האם, Fenix International Limited.
הוא התמנה לדירקטור בנובמבר 2018.
בסוף חודש מאי 2019, OnlyFans הציגה הגנה נוספת לתוך תהליך אימות החשבון, כך שהיוצר עכשיו צריך לספק את תצלום הפנים שלו עם תעודות הזהות שלהם בתמונה, על מנת להוכיח כי מס' תעודת הזהות שסופק אכן שייך לבעל החשבון.
באפריל 2020 פרסם BBC Three סרט תיעודי וגילה כי ביום אחד נראה כי שליש מפרופילי הטוויטר המפרסמים ברחבי העולם 'nudes4sale' ("תצלומי עירום למכירה") שייכים לקטינים בפלטפורמות שונות, ורבים מאלו השתמשו ב-OnlyFans כדי לשתף את התוכן.
נכון לחודש מאי 2020 לאתר יש 24 מיליון משתמשים רשומים וטוען כי שילם 725 מיליון דולר ל-450,000 יוצרי התוכן שלו.
במאי 2020 אמר המנכ"ל טים סטוקלי ל-Buzzfeed News, "באתר רואים כ-200,000 משתמשים חדשים בכל 24 שעות, ו-7,000 עד 8,000 יוצרים חדשים מצטרפים מדי יום."
באמצע שנת 2020 הכריזה OnlyFans על שיתוף פעולה עם תוכנית המדיה החברתית Demon Time, כדי ליצור מועדון לילה וירטואלי עם מונטיזציה, באמצעות התכונה של שידור חי של המסך הכפול.
בינואר 2020 גייסה קיילן וורד האמריקאית בת ה-20 תרומה של יותר ממיליון דולר לצדקה במהלך גל השרפות באוסטרליה.
OnlyFans חברו איתה לשותפות ראשונה למען צדקה.
הדבר הפך לטרנד ויוצרי תוכן נוספים מ-OnlyFans גייסו כך כסף דרך חשבונותיהם.
בשנת 2017, קורטני סטודן הפצירה בעוקבים להירשם לעדכוניה.
בשנת 2018, מייגן ברטון הנסון, משתתפת בסדרת הטלוויזיה הריאליטי Love Island, פרסמה סרטוני עירום של עצמה ברשת עבור מינוי חודשי.
יוצרים בולטים אחרים כוללים את בלק צ'יינה, ארון קרטר, דה-דרים, ספארי סמואלס, אריקה מנא, קריסטן הנצ'ר, טאנה מונגו, בל דלפין, טרישה פייטס.
מדיניות OnlyFans לא אוסרת על תכנים פורנוגרפיים.
למעשה, האתר משמש בעיקר דוגמני פורנוגרפיה, חובבניים ומקצועיים כאחד, אך נפוצים בו תכנים מענפים נוספים שמועלים על ידי שפים, גורואי כושר, מוזיקאים ועוד.
באוגוסט 2021 הודיעה חברת OnlyFans שמדיניות התוכן שלה צפויה להשתנות, כך שהשירות יאסור פרסום תוכן מיני מפורש, זאת לאחר בקשות מ"שותפים בנקאיים וספקי תשלומים", אולם לאחר מספר ימים החברה חזרה בה מהמהלך, לאחר שספגה ביקורת ציבורית רחבה.
One Voice (בעברית: קול אחד) הוא אלבום ההופעה חיה השלישי של הזמרת-יוצרת היהודייה-אמריקאית ברברה סטרייסנד.
אלבום ההופעה מתעד מופע צדקה שערכה ברברה סטרייסנד במאליבו, קליפורניה ב-6 בספטמבר 1986 והופץ באפריל 1987.
אלבום ההופעה זכה להצלחה מסחרית רבה בארצות הברית כאשר מכר 2 מיליון עותקים ובכך הגיע למעמד פלטינה כפולה.
בנוסף האלבום גם הגיע למעמד פלטינה בניו זילנד והולנד ולמעמד אלבום זהב באוסטרליה וקנדה.
אלבום ההופעה הופק על ידי ריצ'רד בסקין.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה x22,000,000בריטניה (BPI)כסף60,000קנדה (Music Canada)זהב50,000הולנד (NVPI)פלטינה100,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה15,000
One Night Only: Barbra Streisand and Quartet at The Village Vanguard (בעברית: לילה אחד ויחיד: ברברה סטרייסנד והקוורטט בוילג' ונגארד) הוא אלבום וידאו של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר מתעד את הופעה בוילג' ונגארד לכבוד צאת אלבומה, Love Is the Answer.
האלבום זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום הראשון במדינה וקיבל מעמד פלטינה.
בנוסף האלבום הגיע לעשירייה הפותחת ב-6 מדינות נוספות.
האלבום מחולק לשני חלקים כאשר החלק הראשון כולל את ה-DVD עצמו ואילו החלק השני כולל דיסק ובו כל ביצועי ה-DVD באודיו.
Ones (בעברית: "פעם אחת") הוא אלבום אוסף של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא לאור ב-1 באוקטובר 2002 על ידי חברת הקליטים EMI לטין וב-11 בנובמבר במדינות דוברות ספרדית במקביל למהדורה המוגבלת של האלבום, בעקבות ההצלחה שחווה הסרט הביוגרפי על הזמרת שיצא באותה השנה בכיכובה של ג'ניפר לופז.
בעקבות האלבום נוצר דור חדש למעריצי סלינה.
האלבום כולל אוסף של שירים בולטים בקריירה של הזמרת ביניהם "Amor Prohibido" ו-"Bidi Bidi Bom Bom".
האלבום זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים אם כי ב-AllMusic מתחו ביקורת על כך שאין באלבום שירים מאלבום הבכורה שלה.
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הלטינים של בילבורד ולמקום הראשון במצעד אלבומי הפופ הלטיני של בילבורד.
האלבום זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר מכר 1.08 מיליון עותקים במדינה (במכירות משולבות) ובכך היה זכאי למעמד אלבום פלטינה ול-18 פלטינות לטיניות.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 18× (לטיני)1,080,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
One Whole Day (בעברית: יום שלם אחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית דיקסי ד'אמליו, בהשתתפות הראפר ויז קאליפה.
השיר יצא לאור ב-4 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים HITCO, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב על ידי לינדי רובינס, ברוק טומלינסון, ויז קאליפה ואנדרו גולדשטיין והופק על ידי אנדרו גולדשטיין.
השיר נכלל באלבום הבכורה העתידי של ד'אמליו, בו ייכלל גם סינגל הבכורה שלה "Be Happy", שיצא לאור ב-26 ביוני 2020 ותוכנן להיות הסינגל המוביל מתוכו.
כלפי השיר הופנו מאות ביקורות חיוביות ושליליות כאחד, תוך שהוא יצר מחלוקת בעקבות כך שנטען שתוכנו הלירי טיפשי וחסר תכלית.
כמו כן, נטען כי מדובר בשיר דיס, אך מגזינים ואתרי מוזיקה שונים פרסמו שהוא אינו כזה.
באתר Vulture.com פורסמה כתבה אודות השיר.
בנוסף לכך, הופנו כלפי השיר שלל ביקורות נוספות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-4 בדצמבר 2020 בשידור חי והפך לוויראלי כאשר צבר בפחות מחמישה ימים, למעלה מ-10 מיליון צפיות.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את שמה של דיקסי ד'אמליו ואת שמו של ויז קאליפה ולאחר מכן אותה, כשהיא מאופרת ושרה את השיר.
נכון לדצמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם4 בדצמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתHITCO
Oni הוא משחק וידאו מסוגת אקשן מגוף שלישי שפותח על ידי Bungie West, אשר יצא לאור ב-26 בינואר 2001 למחשב האישי, פלייסטיישן 2 ו-macOS.
המשחק כולל יריות וקרבות פנים אל פנים בגוף שלישי.
המשחק תוכן במקור רק למחשב האישי ולmacOS, אך לבסוף פורט לפלייסטיישן 2 פותח במקביל על ידי חברת Rockstar Canada.
סגון המשחק הושפע רבות מהרוח במעטפת ו וחולק את אותו הז'אנר, כשהוא מוגדר כעולם סייברפאנק.
בOni ישנם עשרה סוגי כלי נשק הכוללים אקדחים, רובים, משגרי רקטות ונשקי אנרגיה.
ניתן למצוא פריטים משפרי כוח כמו "Hyposprays", שמרפאות חיים ומחזקות כוח, מכשירי הלטה, שהופכים את השחקן לבלתי נראה, ותחמושת שמפוזרים במפה או נופלים מאויבים.
מכיוון שהשחקן יכול לשאת נשק אחד בלבד בכל פעם ותחמושת דלה, קרבות פנים אל פנים הוא האמצעי היעיל והנפוץ ביותר להביס אויבים.
השחקן יכול לאגרף, לבעוט ולזרוק אויבים.
התקדמות לתוך שלבים מאוחרים במשחק פותחים מהלכי אגרוף ובעיטות אחרים.
ישנם מספר סוגים של אויבים, שלכל אחד מהם סגנון לחימה משלו.
כל סוג אויבים מחולק לתת-סוגים של חוזק הולך וגובר.
האויבים מסומנים בצבעים, ירוק (חלש ביותר), כחול (בינוני) ואדום (החזק ביותר).
כמו כן, סימוני הצבע מראה את כמות החיים שנותרה לאויב.
כאשר השחקן מוריד חיים לאויב נוצרים הבזקים, הבזקים ירוקים מראים שליריב נשארה כמות חיים גדולה, הבזקים אדומים מראים שהאויב קרוב למוות.
המשחק אינו מגביל את השחקן ללחימה בקבוצות אויבים קטנות באזורים קטנים.
המשחק כולל בתוכו 14 גדלים שונים, שחלקם גדולים מספיק כדי להכיל בניין שלם.
Bungie שכרו שני אדריכלים לתכנון הבניינים.
אירועי המשחק מתרחשים בשנת 2032 או אחריה.
עולם המשחק הוא דיסטופיה, כדור הארץ מזוהם כל כך שכמעט לא נשארו בו אזורי מחיה.
כדי לפתור משברים כלכליים בינלאומיים, כל מדינות העולם התאגדו למדינה אחת, "ממשלת הקואליציה העולמית".
הממשלה היא טוטליטרית ואומרת לאוכלוסייה שהאזורים הרעילים בעולם הם בעצם שמורות טבע ומשתמשת בכוחות המשטרה שלה, "כוח המשימה לפשעים טכנולוגיים" (הTCTF), כדי לדכא את האופוזיציה.
דמות השחקן, בשם הקוד "קונוקו" (שדובב על ידי אמנדה ווין-לי), ששמה האמיתי "מאי הסגאווה" נחשף רק בשלב מאוחר במשחק, מתחילה את המשחק בעבודה עבור ה-TCTF.
בשלב מסוים, היא מגלה שמעסיקיה שמרו ממנה סודות על עברה והיא פונה נגדם כאשר יוצאת למסע של גילוי עצמי.
השחקן לומד על משפחתה ועל מוצאה בזמן שהוא נאבק הן ב-TCTF והן באויב הגדול ביותר שלו, ארגון הפשע ההמרושע באותה מידה שנקרא סינדיקט.
בשיאו של המשחק, קונוקו מגלה את התוכנית של הסינדיקט לגרום ל"מרכזי המרה אטמוספיריים", מפעלי טיפול באוויר הנחוצים כדי לשמור על מרבית אוכלוסיית העולם בחיים, לתקלה קטסטרופלית.
היא מצליחה חלקית בסיכול העלילה, ומצילה חלק מהאנושות.
מהדורה המיוחדת של המשחק נוצרה על ידי אוהדים, המשפרת את המשחק, נוצרה שבע שנים לאחר צאתו של אוני, ומכאן שמו המקורי של הפרויקט, "מהדורת יום השנה השביעי".
המשחק קיבל ביקורות "ממוצעות" בשתי הפלטפורמות על פי אתר Metacritic.
חלק מהסוקרים לא התרשמו מהגרפיקה, חוסר האינטליגנציה של ה־AI במצבים מסוימים והעלילה, שלעיתים ספגה ביקורת כלא מפותחת.
הקושי של המשחק בשילוב עם היעדר אזורי שמירה קיבל ביקורות שליליות.
יתרה מזאת, אוהדים רבים הרגישו מרומים מכיוון שהמשחק לא עמד בכל הבטחותיו.
החיסרון הבולט ביותר היה ההיעדר מצב משחק מרובה משתתפים, אשר הוצג בדוכני Macworld Expos במהלך הפיתוח של Oni, אך הוסר לפני שחרורו.
גם זה תרם לכמה ציונים נמוכים יותר של הסוקרים.
חלק מתוכן המשחק נחתך גם כן.
זה כלל את "Iron Demon" המיוחל, אויב גדול שמוצג במשחק קדימון אחד.
כמו כן, רבים מכלי הנשק המופיעים בקדימון ובעטיפת המשחק לא היו במשחק.
עם זאת, המשחק זכה לשבחים רבים על אנימציית הדמויות החלקה שלו ומערך גדול של מהלכי לחימה, כמו גם, על האופן שבו הוא שילב בין ירי ולחימה.
לפיכך, הסוקרים העניקו ל־Oni בעיקר ציונים ממוצעים עד טובים מתוך הכרה בגורם ההנאה מהמשחק.
ג'ף לונדגרן ממגזין "Next Generation" אמר על גרסת הפלייסטיישן 2, "אולי הפיתוח לקח זמן רב, אבל היה שווה לחכות.
למעשה, במספר דרכים חשובות, זה היה המשחק שThe Bouncer היה צריך להיות."
בארצות הברית, המשחק מכר 50,000 עותקים עד אוקטובר 2001.
יקום המשחק מושפע מאוד מסרט האנימה של מורו אושי, הרוח במעטפת, עם השפעה נוספת מ- ויצירותיו של קניצ'י סונודה .
התכנון המקורי היה שקונוקו תהיה סייבורג כמו בסרט הרוח במעטפת, אך לבסוף הוחלט להשאיר אותה אנושית.
במקור Oni היה אמור היה לצאת לאור ברבעון הרביעי של שנת 1999. הפרסום היה ממוקד לקראת התאריך הזה, והמשחק זכה בפרסי מבקרי המשחקים של E3 כמשחק האקשן והרפתקאות הטוב ביותר בשנת 1999. עם זאת, קשיי פיתוח גרמו לדחיקת תאריך השחרור כמה פעמים.
רכישת Bungie על ידי מיקרוסופט בשנת 2000 הובילה אז להעברת זכויות היוצרים של Oni ל-Take-Two Interactive (שהחזיקה ב-20% מהאולפן לפני הרכישה של מיקרוסופט).
מאחר שעובדי Bungie עברו למשרד חדש במטה מיקרוסופט או עזבו את החברה, הם נאלצו לסיים את העבודה על Oni במהירות האפשרית.
בשל חוסר הזמן, לא ניתן היה לסיים את השלבים אשר היו מיועדים למצב משחק מרובה משתתפים והאופצייה הזאת לא הופיעה בגרסה המקורית של המשחק.
משחק המשך היה בפיתוח ב־Rockstar games (שנקראו Angel Studios באותו הזמן) במשך שנתיים ובוטל מסיבות לא ידועות.
One of a Kind (בעברית: יחיד במינו) הוא אלבום הבכורה של הזמרת השוודית פנדורה.
האלבום יצא לאור בנובמבר 1993, על ידי חברת התקליטים "וירג'ין רקורדס".
האלבום הגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים השוודי.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםשוודיהנובמבר 1992תקליטור, קלטת שמעוירג'ין רקורדס
"One Vision" (בעברית: "חזון אחד") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי להקת הרוק הבריטית קווין, שיצא לראשונה כסינגל בנובמבר 1985 ונכלל באלבום של הלהקה A Kind of Magic משנת 1986. השיר נכתב על ידי כל חברי הלהקה, והוא נכתב בהשראת חייו של מרטין לותר קינג.
השיר הפך ללהיט נוסף של קווין במדינות רבות, והגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים בבריטניה, מקום חמישי באירלנד, מקום עשירי באוסטרליה, מקום 21 בהולנד, מקום 24 בשווייץ ומקום 26 במערב גרמניה.
בארצות הברית הסינגל הגיע למקום ה-19 במצעד שירי המיינסטרים רוק ולמקום ה-61 במצעד הבילבורד הוט 100, ובמצעד הסינגלים RPM 100 בקנדה הגיע למקום ה-76.
הקליפ של "One Vision", שהוקלט בספטמבר 1985, הציג את הלהקה מקליטה את השיר באולפני Musicland במינכן והיה הראשון שבוים והופק עבור קווין על ידי צמד הבמאים האוסטרים DoRo, שכלל את רודי דולזאל והאנס רוסאכר.
"One Touch" הוא סינגל של המוזיקאים האנגלים ג'ס גלין וג'קס ג'ונס.
השיר יצא, על ידי אטלנטיק רקורדס, ב-24 במאי 2019. השיר נמצא במיני-אלבום הראשון של ג'קס ג'ונס, Snacks , ובאלבום הראשון של ג'קס ג'ונס, Snacks (Supersize).
השיר נמצא גם בגרסת הסטרימינג דלוקס באלבומה השני של ג'ס גלין, Always in Between .
הווידאו קליפ של השיר הועלה ליוטיוב ב-17 ביוני 2019, ונכון למאי 2021, יש לו יותר מ-9 מיליון צפיות.
נכון למאי 2021, לשיר יש יותר מ-123 מיליון השמעות בספוטיפיי.
גלין אישרה את שיתוף הפעולה בסרטון שפרסמה לטוויטר, שם היא שרה חלק מהשיר (), כשהיא מתייגת את ג'ונס עם הכיתוב "".
בתגובה, ג'ונס הגיב בבדיחה שהוא "מרכיב משהו", וזמן קצר לאחר מכן פרסם סרטון, כשהוא מנגן חלק מהשיר על המקלדת, יחד עם קישור לשמיעת השיר.
One Right Now הוא סינגל של הראפר והזמר האמריקאי פוסט מאלון ושל הזמר והיוצר הקנדי דה ויקנד.
הוא הופץ על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס ב-5 בנובמבר 2021.
ב-2 בנובמבר 2021, פרסמו דה ויקנד ופוסט מאלון קטע באורך 7 שניות מהשיר שכותרתו "PM&TW-ORN-Update.5.nonhyped.w1.mp3" בחשבונות האינסטגרם שלהם.
הפוסט זכה למעל 150,000 לייקים תוך שעה בלבד.
אמנם בתחילה לא היה ידוע מה עומד להיות שם השיר, המנהל של מאלון, דרה לונדון, חשף כי שיתוף הפעולה ייקרא "One Right Now".
הסינגל הוא הסינגל הראשון שבו האמנים משתפים פעולה.
הקליפ של "One Right Now" יצא לאור ב-15 בנובמבר 2021. בסרטון, פוסט מאלון ודה ויקנד מנהלים קרב יריות עם הצוותים שלהם, ומסיימים בכך שהם יורים זה בזה בו זמנית.
אזור תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים עולם 5 בנובמבר 2021הורדה דיגיטלית ריפבליק איטליה רדיו להיטים עכשוויים יוניברסל ארצות הברית 9 בנובמבר 2021 ריפבליק
One Time (בעברית: שנייה אחת או זמן אחד) הוא סינגל הבכורה של הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר.
השיר יצא לאור ב-18 במאי 2009 על ידי חברת התקליטים דה איילנד דף ג'אם מיוזיק גרופ, כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום My World.
עם יציאתו נכנס השיר לעשרים השירים הראשונים במצעדים בארצות הברית, קנדה, בריטניה, גרמניה, צרפת ומדינות נוספות.
"One Time" הגיע למעמד של כסף בבריטניה, למעמד פלטינה בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה, ולמעמד זהב בניו זילנד.
סינגל הבכורה נכתב עבור ביבר על ידי המפיק והפזמונאי האמריקאי כריסטופר סטיוארט יחד עם קוק הראל , והופק על ידי סטיוארט וצמד "The Movement".
השיר הוקלט באולפני "Triangle Sound" של חברת "RedZone Entertainment" בסוואנה, ג'ורג'יה.
חלק אחר של הרצועה הוקלט ב-"The Boom Boom Room" בברבנק שבקליפורניה, בעוד שהמיקס נעשה באטלנטה באולפני "Silent Sound" על ידי ג'ייסן-ג'ושוע פאולר ודייב פנסדו.
ב-18 במאי 2009 יצא לרדיו השיר "One Time" כשבמקביל ביבר ממשיך להקליט את אלבום הבכורה שלו.
"One Time" הוא שיר בסגנון טין פופ באורך של שלוש דקות ו-35 שניות.
השיר נכתב בסולם סי מינור והוא מתואר כ"גרוב איטי במידה בינונית" תוך כדי שנעשה בו שימוש בפסנתר ובגיטרה.
מייקל מנחם ממגזין בילבורד תיאר אותו כ"שיר פופ המתאים גם לאסתטיקת ההיפ הופ של הנוער", ואף אמר כי "קול הטנור של ביבר מזכיר את הופעת הבכורה של כריס בראון כששר את Run It!
לאה גרינבלט מאנטרטיינמנט ויקלי כינתה את השיר כאחד מהמובילים של סתיו 2009 וביל לאמב מ-About.com תיאר אותו בתור "התחלה מושלמת לקריירה של ג'סטין ביבר".
בנוסף, הוושינגטון פוסט כינה אותו יחד עם "Love Me" כ"שירי מועדונים צנועים", וכתב כי "בשלב מסוים ביבר מפסיק להידמות לילד תיכון אמיתי ואנושי ומתחיל להישמע יותר כמו הרובוט חולה האהבה מ-וול-E".
הוידאו קליפ של "One Time" אשר בוים על ידי ושתי קולה ובו מופיעים ביבר, הזמר האמריקאי אשר וריאן באטלר, מחבריו הקרובים של ג'סטין, הועלה לערוץ היוטיוב של ביבר ב-13 ביוני 2009.
ב-26 בספטמבר נפתח ערוץ ה-Vevo של ביבר וב-25 בנובמבר הקליפ עלה לערוץ המסחרי של ביבר בתור הקליפ המסחרי הראשון שלו.
ביבר אף ציין כי: "זה היה ממש מגניב לעבור ממצלמת הרשת שלי לסרטונים מקצועיים".
נכון לפברואר 2023 צבר הסרטון מעל לכ-700 מיליון צפיות ביוטיוב, הוא הסרטון ה-14 של ביבר הנצפה ביותר באתר והתשיעי מבין אלו שפורסמו בערוץ היוטיוב הרשמי שלו.
בתחילתו של הקליפ נראים ביבר ובאטלר יישובים על הספה בביתו של אשר ומשחקים יחד במשחק וידאו.
תוך כדי המשחק, מקבל ביבר שיחת טלפון מאשר, אשר שואל אותו בהומור האם הוא יוכל "להחזיק" את הבית עד שיגיע וביבר משיב בחיוב תוך כדי שחיוך עולה על פניו.
מיד לאחר מכן, מזמינים ביבר ובאלטר את חבריהם למסיבה בבית כשבמהלכה מנסה ג'סטין להתקרב לנערה מסוימת המוצאת חן בעיניו אותה מגלמת קריסטן רודהיבר.
לאחר שהשניים בילו ביחד במסיבה, הנערה מנשקת את ג'סטין בלחי ועוזבת את המקום לאכזבתו של ביבר.
בתכנון המקורי, בשלב זה ביבר ובאלטר היו אמורים לקפוץ לבריכה, אך בגלל מזג האוויר הקריר שהיה באותו יום, הוחלפה הסצנה בכך שביבר נתפס על ידי אשר לאחר שזה שמגלה על קיום המסיבה.
בביקורת על הסרטון, כתבה לאה גרינבלט מאנטרטיינמנט ויקלי: "נראה שביבר חולק הרבה מהתכונות שהפכו את האלילים שלנו לכוכבי פופ/R&B, יש לו קול צלול ונקי, מראה של פין-אפ וכישורי נגינה טובים".
+שנהארגוןפרסתוצאהביבליוגרפיה2010פרסי המוזיקה של Myx הקליפ הבינלאומי הטוב ביותרפרסי הווידאו קליפים של MuchMusic הקליפ הבינלאומי של השנה על ידי קנדי
במהלך שנת 2009 הופיע ביבר עם השיר במגוון תוכניות טלוויזיה כשביניהם, בערוץ MTV לקראת טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009, ובספטמבר, בעונה השנייה של "The Next Star" של YTV, ובתוכנית האמריקאית The Today Show.
ב-3 בנובמבר הוא ביצע את השיר בתוכנית הטלוויזיה "המופע של אלן דג'נרס", ב-15 בנובמבר ב"בוקר טוב אמריקה", ב-17 בנובמבר ב-"Lopez Tonight" וב-27 בנובמבר בתוכנית "המופע של וונדי וויליאמס" .
במהלך סבב ההופעות הראשון של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, "Fearless Tour", הופיע ג'סטין עם "One Time" כחלק ממופע החימום.
ב-23 בנובמבר 2009, במהלך המופע של סוויפט באצטדיון ומבלי שבלונדון, שבר ביבר את רגלו, אך הספיק לסיים את השיר.
הוא הופיע גם ביום למחרת בהופעה במנצ'סטר אם כי לא היה יכול לבצע את ההדרן ובהופעות הבאות ביצע את ההופעה שלו באופן מלא.
לאחר ההופעות בטלוויזיה, ולאחר שביצע את השיר במהלכו של סבב ההופעות הראשון שלו בארצות הברית, "Urban Behavior Tour" וב-"Fearless Tour", החל בסבב הופעות בינלאומי לטובת קידום אלבום הבכורה "My World" לפני שחזר לקדמו בארצות הברית.
הוא ביצע את השיר בלאס ואגס ב-31 בדצמבר 2009. ובהופעה בפלדיום הוליווד , בהוליווד שבקליפורניה.
הגרסה האקוסטית לשיר הייתה אמורה לצאת במקור ב-27 באוקטובר 2009 לפלטפורמת ההשמעה אייטונס.
עם זאת, שבוע ימים לפני תאריך היציאה פרסם ביבר בטוויטר כי במקום הגרסה האקוסטית ל-"One Time", השיר "Love Me" ישוחרר בתור סינגל.
ב-19 בדצמבר 2009, פרסם ביבר כי "גרסת חג המולד אקסקלוסיבית" של "One Time" תצא לאור ב-22 בדצמבר 2009. השיר שוחרר לבסוף יום קודם, ב-21 בדצמבר תחת השם "One Time (My Heart Edition)" (בעברית: מהדורת ליבי) באייטונס.
קייל אנדרסון מ-MTV כתב כי השיר "מסיר את הסינת'ים והטכנולוגיה של הרצועה המקורית ומשאיר רק את קולו המוכשר של ביבר".
הרצועה הופיעה באלבום האוסף Radio Disney Jams series של רדיו דיסני .
ביבר ביצע את הגרסה האקוסטית בזמן שכיכב בסדרת "טרו ג'קסון" של ניקלודיאון, במהלכו של סשן חי עם MTV, בסשן חי עם בילבורד, ב-12 בינואר 2010 בתוכנית הילדים הבריטית Blue Peter של BBC וב-"The Early Show" של CBS כחלק מתוכניות "Super Bowl XLIV" .
מדינה ארגוןפרסביבליוגרפיהאוסטרליהARIAפלטינהקנדהCRIAפלטינהניו זילנדRIANZזהבבריטניהBPIכסףארצות הבריתRIAA5× פלטינה
"One Too Many" הוא סינגל של הזמר האוסטרלי-אמריקאי, קית' אורבן, וזמרת הפופ האמריקאית, פינק, שנמצא באלבום האולפן האחד-עשר של אורבן, The Speed of Now Part 1. השיר נכתב על ידי קליאו טיגה, דניאל דייוידסן, ג'יימס נורטון, קאטפאזר ופיטר ולוויק, והופק על ידי קית' אורבן, PhD, קאטפאזר ודן מקרול.
השיר נחשף לראשונה בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-55 ב-16 בספטמבר 2020.
בטקס פרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2021, השיר היה מועמד לשיר השנה.
נכון למרץ 2022, השיר הושמע למעלה מ-137 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר, שבוים על ידי דנו סרני, יצא בערוץ היוטיוב של קית' אורבן ב-18 בספטמבר 2020. נכון למרץ 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-37 מיליון פעמים.
מדינהתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)2× פלטינה140,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000הממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותעולמי 16 בספטמבר 2020הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהקפיטול רקורדס נאשוויל, היט רדאוסטרליה 18 בספטמבר 2020 להיט רדיו עכשווייוניברסל מיוזיק גרופאיטליה 19 בספטמבר 2020 ארצות הברית 28 בספטמבר 2020 רדיו קאנטריקפיטול רקורדס נאשוויל 19 באוקטובר 2020מוזיקה עכשווית למבוגרים
"One Week" (בעברית: שבוע אחד) הוא שיר של להקת הרוק הקנדית ברנייקד ליידיז שיצא כסינגל ראשון מאלבומם מ-1998, Stunt.
השיר נכתב על ידי אד רוברטסון, ששר חלק מהשיר, יחד עם סטיבן פייג'.
השיר בולט במספר הגדול של הרפרנסים (התייחסויות) לתרבות הפופולרית, והוא נותר השיר הידוע ביותר של הלהקה בארצות הברית, שם הוא הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100. בצירוף מקרים אירוני, השיר נשאר במקום הראשון במצעד למשך שבוע אחד.
בקנדה, "One Week" הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים המובילים של RPM, בעוד שבעולם השיר הגיע לשיאו בין 10 המקומות הראשונים במצעדים שונים.
הלהקה לא השתווה לרמה זו של הצלחה במצעד האמריקאי מאז, למרות שהסינגלים "It's All Been Done" מאותו אלבום, ו-"Pinch Me", מאלבומם הבא Maroon, הגיעו בין 50 המקומות הראשונים במצעד 100 הסינגלים החמים בארצות הברית.
אפל השתמשה בשיר בתערוכת MacWorld 1999 להצגת מערכת Mac OS X Server.
אד רוברטסון כתב את הרעיונות לחלק מהפזמונים במבנה של קרב מילולי בין גבר לאישה, כשהגבר יודע שהוא טועה והוא רק מנסה להציל חלק מכבודו.
רוברטסון ניסה לכתוב בית במסנה של ראפ לשיר, אך נכשל, ופייג' הציע שהם פשוט יאלתרו אותו.
רוברטסון שמע לעצה ואילתר את השיר בקצב איטי יותר כדי להקל על החריזה והגיע לכארבע דקות של ראפ.
הוא שלח אותו לפייג', שאמר לו לא לשנות מילה ממה שכתב.
שתי דקות מהאלתור נלקחו עם מעט מאוד, אם בכלל, שינויים ישירות לתוך הבתים של השיר.
בשל היותם מאולתרים, קטעי הראפ לא קשורים לשאר הבתים הרגילים.
הערות האלבום Stunt מכילות כמה שורות ראפ נוספות שלא נכנסו לגרסה המוקלטת.
חברי הלהקה סיפרו כי ההשמעה החיה הראשונה של "One Week" לא הלכה טוב וכי לקח קצת זמן עד שהשיר נשמע טוב.
השיר נודע בכך שהופעות הלייב שלו היו שונות מעט במוזיקת הרקע, שכן מוזיקאים שונים ניגנו על הקלידים פעמים רבות.
השיר משופע בהתייחסויות לתרבות הפופ, וביניהן: אקוומן, סושי, ואסאבי, באסטה ריימס, ליאן ריימס, ברט קמפרט, תיקים באפלה, הסרט פרנטיק וכוכבו האריסון פורד, סטינג, סניקרס, הסרט ורטיגו, אקירה קורוסאווה וסרטו שבעת הסמוראים, סיילור מון ועוד.
בהופעות החל משנת 2003, הלהקה פיתחה גרסת בלוגראס אקוסטית לשיר.
עם עזיבתו של סטיבן פייג' את הלהקה בינואר 2009, קווין הרן מבצע חלק מהשירה בשיר.
הרן מרבה לשיר את הפזמונים יחד עם המתופף טיילר סטיוארט, שגם מבצע את ההרמוניות במהלך הגשר.
ליאנה ג'ונאס ממגזין AllMusic כינתה את השיר "הקלטה מעוצבת היטב, המאגדת מילים מצחיקות ומלבבות עם מוזיקה חכמה ומקפיצה.
יש לתת כבוד נוסף לרוברטסון ולסולן השותף, סטיבן פייג', על כך ששרו כל כך מהר, מבלי לדלג על מילה".
הקליפ מתחיל בכך שהלהקה מבצעת את השיר בחצר מלכותית, בדומה לסצנה מהסרט צ'יטי צ'יטי בנג בנג.
במהלך ההפסקה הלהקה בורחים ושרים תוך כדי נהיגה.
הלהקה נוסעת לפרבר, שם היא מבצעת קונצרט מול אוטובוס משנות החמישים, עם אופנוענית הלבושה כמו איוול קניוול, המבצעת פעלולים.
הסרטון מסתיים בצילום של האופנוענית תקוע על עץ.
בסרטון מופיעה כרמית בכר מלהקת הפוסיקט דולז, משחקת מלאך.
סינגל תקליטור בקנדה ובארצות הברית, סינגל תקליט בארצות הברית
סינגל 7 אינץ' בארצות הברית
תקליטור מיני אלבום באוסטרליה וביפן
"One Week" (רמיקס מורחב של דייב אודה) – 6:14
אד רוברטסון - שירה, גיטרות אקוסטיות וחשמליות
סטיבן פייג' - שירה, גיטרות אקוסטיות וחשמליות
ג'ים קריגן – בס חשמלי
אזור תאריך פורמטים מוציא לאור ארצות הברית 2 ביוני 1998רדיו טריפל A רפרייז רקורדס קנדה 9 ביוני 1998 רדיו ארצות הברית 21 ביולי 1998 רדיו להיטים עכשוויים 15 בספטמבר 1998 תקליטור הממלכה המאוחדת 8 בפברואר 1999תקליטור, תקליט
One Thing at a Time (בעברית: "דבר אחד בכל פעם") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר האמריקאי מורגן וולן.
האלבום יצא לאור ב-3 במרץ 2023, על ידי חברות התקליטים ריפבליק, מרקורי רקורדס וביג לאוד.
האלבום מכיל 36 רצועות, כולל את הסינגלים "You Proof" ו-"Thought You Should Know", והסינגל שיווקי "Don't Think Jesus", כמו גם שיתופי פעולה עם אריק צ'ורץ', הארדי וארנסט.
האלבום מכיל שלוש דגימות: שיר הנושא, "Days That End in Why" ו-"Tennessee Fan", אשר יצאו לאור בדצמבר 2022. ההכרזה על האלבום הגיעה לצד יציאתם של שלוש רצועות נוספות "Last Night", "Everything I Love" ו-"I Wrote the Book".
וולן יצא לסיבוב הופעות בשם "One Night at a Time Tour", לקידום האלבום; הוא החל באפריל 2023.
ב-30 בינואר 2023,הכריז וולן והסביר כי האלבום "מאחד את ההשפעות המוזיקליות שעיצבו [אותו] כאמן – קאנטרי, אלטרנטיבי והיפ הופ".
בהמשך, הוסיף כי הוא מכיל 36 רצועות בסך הכול, ביניהן סינגלים שכבר יצאו לאור.
בעת ההכרזה, במגזין בילבורד תיארו את האלבום כ"בעל מיזוגי סוגות מוזיקליות שונות".
עטיפת האלבום צולמה בבית סבו של וולן בסנידוויל, טנסי.
ארגוןרשימהדירוגמקורבילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2023: רשימת הצוות32
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ב-18 במרץ 2023, עם 501,000 יחידות שקולות לאלבום, כולל 111,500 מכירות אלבום טהורות.
זהו האלבום השני ברציפות של וולן שהגיע למקום הראשון במצעד.
בנוסף, הוא מסמן את השבוע הגדול ביותר בשנת 2023 עבור יחידות אלבום שנצברו, ובסך הכל השבוע הגדול ביותר עבור אלבום קאנטרי מאז Red (Taylor's Version) של טיילור סוויפט בנובמבר 2021. 36 הרצועות שלו זכו בקרוב ל-500 מיליון הזרמות על פי דרישה.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור One Thing at a Timeאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם3 במרץ 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטורביג לאוד • ריפבליק • מרקורי
"One Year of Love" (בעברית: "שנה אחת של אהבה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב בידי בסיסט הלהקה ג'ון דיקון, ונכלל במקור באלבום השנים-עשר של הלהקה A Kind of Magic בשנת 1986.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי.
השיר נכתב על ידי בסיסט להקת קווין ג'ון דיקון והושר על ידי פרדי מרקיורי עבור הסרט איש הנצח, והוא מתנגן ברדיו במהלך סצנת הבר בסרט.
גרסת האלבום כוללת את ג'ון דיקון מנגן בסינתיסייזר Yamaha DX7 ותזמורת כלי מיתר בניצוחו של לינטון נאיף.
הסקסופון בשיר נוגן על ידי סטיב ג'ורג'י, נגן אולפן שקודם לכן ניגן בלהיט מספר אחד של ג'ורג' מייקל Careless Whisper משנת 1984. השיר נכתב במפתח די.
דיקון החליט להחליף את רכיבי (קומפוננט) הגיטרה בסולו של סקסופון, אחריי דיון עם בריאן מיי, שלא ניגן ולא הופיע בשיר זה.
השיר שוחרר כסינגל בצרפת ובספרד בלבד, והופיע בסצנת הבר באיש הנצח.
הסינגל הגיע למצעדים בצרפת ובספרד.
בשנת 1992 בארצות הברית השיר שוחרר כפרומו-סינגל.
גרסה מורחבת באורך 6:41 מופיעה על גבי תקליטור בונוס עם ערכת ה-DVD של מהדורת 2002 ל־Highlander לצד השחרורים הקודמים מגרסאות האלבום לשירים "Princes of the Universe" ו-"Friends Will Be Friends".
הלהקה מעולם לא ביצעה את השיר בהופעה חיה.
לשיר בוצעה גרסת כיסוי בידי איליין פייג' באלבומה The Queen Album משנת 1988 ועל ידי הזמרת הגרמנייה סטיבי אן (Stevie Ann) בשנת 2006. הוא נבחר במקום השישי על ידי Ultimate Classic Rock בספירה של "10 שירי ג'ון דיקון קווין המובילים".
הם טענו כי דיקון "חושף את רגשותיו כאן בדרכים שחברי הלהקה (במיוחד פרדי מרקיורי) מעיזים לחשוף לעיתים נדירות", ותיארו את השיר כ"בלדה כנה" והכירו ב"הופעת הסקסופון הנדירה" ו"עיבוד המיתרים השופע" שמגבירים את המסר הרומנטי של השיר.
פרדי מרקיורי – זמרה, קולות רקע
רוג'ר טיילור – תוף מרים
ג'ון דיקון – גיטרה בס, סינתיסייזר, דוגם צלילים, מכונת תופים
לינטון נאיף – עיבוד מוזיקלי לכלי מיתר
"One of Your Girls" (בעברית: "אחת הבנות שלך") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון.
השיר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2023, על ידי חברות התקליטים EMI וקפיטול רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבומו השלישי, Something to Give Each Other (ובמקביל לאלבום).
הווידאו קליפ המלווה את השיר הוצג פומבית לראשונה באירוע האזנה של ספוטיפיי עם יציאת האלבום לאור, שנערך במועדון הלילה Outer Heaven שבמנהטן.
השיר נכתב על מפגשים מיניים של סיון עם גברים שבעבר החשיבו את עצמם כסטרייטים, אך היו להם ספקות באשר למיניותם והם "רצו להתנסות".
סיון קיבל השראה מהרגשות הסותרים שבאו בעקבות אותן חוויות, ובפרט תחושות של ריקנות ופגיעות שהיו לו לאחר המפגשים.
באירוע ההאזנה לאלבום, סיון פירט כיצד הוא מאמין שההומופוביה המופנמת שלו הובילה אותו אל הגברים האלה, בתוארו את "הסוג של הפנטזיה שבכל זה, המשיכה שבכל זה, איך שאכופף את עצמי להיות מה שאני חושב שאתה אולי רוצה"
השיר נכתב על מפגשים מיניים של סיון עם גברים שבעבר חשבו את עצמם סטרייטים אך היו שואלים ו"רצו להתנסות".
סיון קיבלה השראה מהרגשות הסותרים שהחוויות הללו הביאו, במיוחד ריקנות ופגיעות לאחר המפגשים.
במסיבת ההאזנה פירט סיון כיצד הוא מאמין שההומופוביה המופנמת שלו הובילה אותו אל הגברים האלה, ותיאר את "סוג הפנטזיה של הכל, המשיכה של כל זה, שאני מכופף את עצמי להיות מה שאני חושב שאולי תרצה".
סיון כתב את השיר עם הזמר האמריקאי לילנד והמוזיקאי השוודי אוסקר יירס, שגם שימש כמפיק.
סיון אהב את רעיון השימוש ב"קול רובוטי עצוב ואדיש" השר את פזמון השיר יחד איתו, כדי לשקף את תחושת הריקנות שהייתה לו לאחר מערכות היחסים המהוות את ההשראה הישירה לכתיבת השיר.
קולו של סיון בפזמון עוצב על ידי Vocoder.
סיון סיפר כי יום אחד המפיק מקס מרטין הגיע לאולפן ההקלטות והושמעו לו שירים שונים.
כשהוא שמע את "One of Your Girls", הוא קם וביקש שישמיעו לו אותו פעם נוספת, העניק לשיר ביקורת נלהבת ולאחר מכן ניגש אל הקלידים והחל לנגן קו סינתיסייזר לשיר.
הוא ביקש שלא לקבל קרדיט עבור תרומתו זו.
הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של גורדון פון שטיינר, פורסם ב-13 באוקטובר עם יציאת הסינגל.
הסרטון מתחיל כולו בשחור-לבן, כשסיון שר למצלמה.
עם הישמע פזמון השיר בפעם הראשונה, סיון מופיע בדמות דראג, ורוקד בחושניות בתלבושות שונות, כאשר הסרטון הוא בעיקרו בצבע.
השחקן האמריקאי רוס לינץ' מופיע בסרטון כמושא אהבתו של סיון, והשניים מבצעים ריקוד חיק.
אותו וידאו קליפ היה הפעם הראשונה בה הופיע סיון בדראג.
ג'יימס פקטורה ממגזין Them חלק על הכינוי "דראג" להופעתו של סיון, וטען כי המונח "מרמז על קאמפיות או על אלמנט של פרודיה, מה שלא קיים בסרטון".
סיון תיאר כיצד רצה ליצור "גרסת פנטזיה" מושכת – במובן המקובל – של עצמו.
דארה אלן, הסטייליסטית של הסרטון, אישרה בפוסט באינסטגרם שהתלבושת של סיון הייתה הומאז' לבריטני ספירס ולעבודתה עם מעצבי התלבושות קורט ובארט (Kurt and Bart).
באשר להופעתו של לינץ', סיון הגיב: "השיר כתוב בהערצה כה רבה כלפי החבר'ה האלה שכולם אובססיביים לגביהם – וכולם אובססיביים לגבי רוס".
שאד ד'סוזה מהגרדיאן תיאר את השיר כ"תמים, סקסי ונואש".
"One of the Girls" הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, הזמרת והראפרית הדרום קוריאנית ג'ני והשחקנית והזמרת הצרפתייה-אמריקאית לילי-רוז דפ.
הוא יצא לאור ב-8 בדצמבר 2023, באמצעות XO וריפבליק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך The Idol Episode 4 (Music from the HBO Original Series), מיני-אלבום של מוזיקה מתוך הפרק הרביעי של סדרת הטלוויזיה The Idol של HBO, בה מככבים שלושת הזמרים.
שיר ה-R&B נכתב על ידי מפיקו מייק דין, וכן דה ויקנד, לילי-רוז דפ, רמזי וסם לוינסון.
בשנת 2023, אייבל טספיי, היודע כדה ויקנד, כיכב ויצר סדרת דרמה עבור HBO בשם The Idol, בה מככבות השחקנית לילי-רוז דפ והזמרת ג'ני מלהקת הבנות הדרום קוריאנית בלאקפינק.
טספיי הכריז בתחילה על אלבום פסקול שילווה את הסדרה בשם The Idol, Vol.
1, שהפך מאוחר יותר למספר מיני-אלבומים עבור כל פרק.
שיתוף הפעולה בין דה ויקנד וג'ני עבור הפסקול הוצג לראשונה ב-10 במאי במסיבת השקה לקולקציית הקפסולה של קלווין קליין של ג'ני.
באירוע, ג'ני וצמד התקליטניות סימי והייז ח'דרה השמיעו קטע מהרצועה שטרם פורסמה, ותיארו אותה "מיוחדת".
ג'ני גם פרסמה מחדש סטורי באינסטגרם של דייזד קוראה כשהוא מקליט אותה מנגנת את הקטע והוסיפה תיוגים של The Idol ודה ויקנד.
באופן דומה, האחיות ח'דרה שיתפו קליפים של השיר באינסטגרם שלהן ותייגו את ג'ני, דה ויקנד ו-The Idol.
שיתוף הפעולה אושר על ידי טספיי ב-20 ביוני בתגובה למעריץ בטוויטר, בו הצהיר, "מוציא את השיר הזה עם ג'ני בסוף השבוע בשבילך!
ב-21 ביוני, הכריז רשמית על המיני-אלבום הרביעי הכולל מוזיקה מהסדרה, The Idol Episode 4 (Music from the HBO Original Series), שיצא בלילה שלאחר מכן.
בהודעה, חשף את העטיפה ורשימת הרצועות של המיני-אלבום, שאישר את שם השיר כ-"One of the Girls" ואת מבצעיו, דה ויקנד, ג'ני ולילי-רוז דפ.
הרצועה היא הוצאת הסולו הראשונה של ג'ני מאז "Solo" (2018) ואת השיר שני של דפ לסדרה The Idol, לאחר "World Class Sinner / I'm a Freak".
הוא יצא ב-23 ביוני 2023 להורדת מוזיקה וסטרימינג, לצד שאר המיני-אלבום.
מפיק הרצועה, מייק דין, פרסם סרטון שלו מבצע מיקס לגרסת הרדיו של הרצועה ב-7 בנובמבר.
ב-8 בדצמבר 2023, יצא השיר כסינגל באופן רשמי, לצד מספר גרסאות - מהירה, איטית, אינסטרומנטלית וא-קפלה.
הווידאו קליפ הרשמי של "One of the Girls" יצא לאור ב-6 ביולי 2023. הוא מורכב ממונטאז' של סצנות של סצנות מתוך The Idol בהשתתפות דה ויקנד, ג'ני ולילי-רוז דפ.
One of Wun הוא אלבום האולפן החמישי של הראפר האמריקאי גאנה.
הוא יצא תחת חברות התקליטים YSL רקורדס ו-300 אנטרטיינמנט ב-10 במאי 2024. הוא משמש כהמשך לאלבומו משנת 2023, A Gift & a Curse, וכולל הופעות אורח של אופסט, נורמני, לאון ברידג'רס ורודי ריץ'.
האלבום הופק על ידי מגוון מפיקי תקליטים, כולל יאנג טי, אוורגרן, טורבו, פריץ!, קני סטונטין, טייס קיייז, פלו, נאש, קיזי, דאנק רוק, בוו קאצ'יה, טדי וולטון, 254 בודי, דאנק רוק, אווינס, ספייק טראפ, הנסי, הריסון סונג, סנט לוקה, SWSHR, TheSkyeBeats, LukasBL, עומר גרנד וגייב לוקאס, בין היתר.
הסינגל הראשון, "Prada Dem", בהשתתפות אופסט, יצא ב-15 במרץ 2024, יחד עם הקליפ שלו.
באפריל 2024 הכריז גאנה על שם האלבום.
ב-3 במאי 2024, יצא לאור "WhatsApp (Wassam)", ששימש כסינגל השני.
באותו יום, גאנה הודיעה שהאלבום ייצא ב-10 במאי 2024.
האלבום הגיע הישר למקום השני בבילבורד 200 בארצות הברית ב-25 במאי 2024, עם 91,000 יחידות שקולות לאלבום.
זהו האלבום השישי של גאנה שנכנס לעשירייה הפותחת בארצות הברית.
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס המוזיקה האמריקאית26 במאי 2025אלבום היפ-הופ אהוב
"One Night in Dubai" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיראני-שוודי ארש, בהשתתפות הזמרת השוודית הלנה.
הוא יצא לאור ב-28 במרץ 2019, בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל שלא מתוך אלבום.
ברחבי העולם צבר השיר למעלה מ-125 מיליון צפיות והפך לאחד מהמצליחים ביותר של השניים.
השיר נכתב על ידי ארש לאבאף, רוברט אוהלמן, לינה דב, תומאס ג'י:סאן, סטאן ניקולאי, בייסן ראדו, רוברט כריסטיאן וחמידרזה יוספי והופק על ידי ארש, אוהלמן, אלכס פ.
ויקטורי, סטאן ניקולאי ובייסן ראדו (פינק אלפנט) וכריסטיאן.
"One Night in Dubai" היה לשיר היחיד שהוציא ארש בשנת 2019.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-6 ביוני 2019 והועלה לערוץ היוטיוב של ארש.
נכון לפברואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-125 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם28 במרץ 2019סטרימינג • הורדה דיגיטליתהאחים וורנר
"One of Us Must Know (Sooner or Later)" הוא שיר של הזמר האמריקאי בוב דילן, שיצא לאור כסינגל ב-14 בפברואר 1966, וכרצועה הרביעית באלבום האולפן השביעי שלו Blonde on Blonde ביוני של אותה שנה.
השיר הוקלט באולפני קולומביה A בניו יורק ב-25 בינואר 1966, עם דילן ומוזיקאים אחרים שפיתחו את השיר במשך יותר מעשרים טייקים במהלך הסשן.
כסינגל, השיר הגיע למקום ה-33 במצעד הסינגלים הבריטי, אך הגיע רק למקום ה-119 במצעד השירים מתחת להוט 100 של מגזין בילבורד האמריקאי.