tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1914, בחן פישברג את האף של 4,000 יהודים בניו יורק ומצא כי ניתן לתאר רק 14% מהנבדקים כבעלי אף קמור.
בשנת 1906, הציע פליקס פון לושן כי האף הקמור אצל יהודים אינו קשור למוצא כזה או אחר אלא הוא תוצאה של התערובת החתים באסיה הקטנה, וציין כי לגזעים אחרים עם דם חתי, כמו הארמנים, יש אף דומה.
את אותה התיאוריה החזיק ההוגה והסופר הגזעני יוסטון סטיוארט צ'מברלין בשנת 1910.
פסל רומי המתאר דמות אף-נץ באוסף של ני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן, ונרכש בשנת 1891 מבית בורגזה, היה חסר כתובת אך הוצג על ידי המוזיאון בשנת 1925 כפסלו של יוסף בן מתתיהו, זיהוי שזוהה על ידי רוברט אייזלר.
בעוד שהאף הקמור נקשר ליהודים במאה ה-13, סטריאוטיפ האף היהודי התבסס היטב בדמיון האירופי כמה מאות שנים מאוחר יותר.
פרנסיסקו דה קוויבדו, פוליטיקאי ומשורר ספרדי השתמש בביטוי זה כנגד יהודים, המטרה שלו הייתה ללעוג ליריביו בכך שטען כי אפם הגדול הוא הוכחה לכך שהם לא 'ספרדים בדם טהור', אלא צאצאיו של יהודים אשר המירו את דתם או התאלסמו על מנת למנוע את גירושם על ידי האינקוויזיציה.
האף הקמור הפך למאפיין מרכזי בתעמולה הנאצית האנטישמית.
"אפשר בקלות לומר מי יהודי לפי אפו", כתב התעמולן הנאצי יוליוס שטרייכר בסיפור ילדים.
"האף היהודי מכופף בנקודה שלו.
הוא נראה כמו המספר שש.
אנחנו מכנים אותו 'השישה היהודית'.
גם לגויים רבים יש אף מכופף.
אבל האף שלהם מתכופף כלפי מעלה, לא כלפי מטה.
אף כזה הוא אף וו או אף נשר.
זה בכלל לא כמו אף יהודי".
לדברי הסופרת נעמי זבלוף, "בברלין לפני המלחמה, שם פותחה לראשונה עבודת האף המודרנית, יהודים חיפשו את ההליך להסתרת זהותם האתנית." לממציא ניתוח אף, ז'אק ג'וזף, היה קהל לקוחות יהודי גדול אשר חיפשו לנתח ולשנות את צורת אפם על מנת שיאפשרו להם להתקיים כגויים ללא אנטישמיות בברלין", כתבה זבלוף.
אהרן ליב ביסקו כתב בשנת 1888 בספרו חכמת הפרצוף כי ליהודים יש "אף נשר".
לעומת זאת, "אף מעוקל למטה עם גיבנת קטנה באמצע מעיד על דמות המבקשת לגלות את סודות החוכמה, אשר ישלטו בהגינות, יהיו רחמנים מטבעם, שמחים, חכמים ובעלי תובנות."
בין המבקשים לעבור ניתוח אף היו שחקניות קולנוע אמריקאיות יהודיות רבות משנות העשרים עד החמישים.
אחת השחקניות שעברו ניתוח הייתה פאני ברייס.
דורותי פארקר אמרה על כך כי היא "חתכה את האף על אף גזעיה".
אופנה זו הסתיימה אצל ברברה סטרייסנד, שאפה מאופיין מאוד כאף יהודי.
אבל אני אוהבת את הבליטה שלי, לא הייתי מיישרת את הבליטה שלי."
בספר הסצנה האמריקאית מאת הנרי ג'יימס נרמז הסטריאוטיפ בתיאור של שכונת העוני היהודית של ניו יורק לואר איסט סייד.
סטריאוטיפ האף היהודי היה מוטיב מקובל ביצירותיו של תומאס מאן, שתיאר אותו כ"שטוח מדי, בשרני ולחוץ למטה".
ברומן שלו, Königliche Hoheit (המלכות המלכותית) משנת 1909 מתאר מאן רופא יהודי, סאמט, שאפו מתואר כמי שמסגיר את מוצאו, כשהוא "רחב מדי בתחתיתו".
בספר גטסבי הגדול מאת פרנסיס סקוט פיצג'רלד, תיאר את דמותו של מאיר וולפשיאם כדמות עם אף בולט.
ארנסט המינגוויי בספרו וזרח השמש תיאר את דמותו של רוברט עם אף מקומר כשהציג את ספרו באוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטה עם אווירה אנטישמית חזקה בשעתו.
בספרות ובקולנוע היהודיים האמריקניים האף היהודי היה מאפיין מכריע של הזהות היהודית האמריקאית.
"האף הוא סמל פיזי של שונות, בהחלט עבור היהודים", כותב מבקר הספרות רוי גולדבלט.
אף גדול ליהודים, אף קטן למי שאינו יהודי והמראה התכוף של ניתוח אף, מופיעים כולם בספרות היהודית כמראים "את המשמעות המיוחדת המוצמדת לאף כסימן גורם השונות של היהודים - מבחינה היסטורית, בדפוס, על הבמה ועל המסך", כותב גולדבלט.
ג'ושוע לואי מוס הביא את סרטו של וודי אלן "ישנוני" כדוגמה נוספת לאף היהודי כמרכיב בזהות היהודית האמריקאית.
הנוף השנוי במחלוקת של האף היהודי, בדיחות אף חוזרות על עצמן במהלך הסרט.
"למשל, בסצנה אחת שני רובוטים עם אפים גדולים להפליא מדברים במבטא יידיש כבד.
אף שאף גדול הוא סימן ליהדות, סופרים יהודים לוקחים אף קטן כאות לגויים.
"לא דרך הדיבור של שרה ולא האופן שלה היה של בת ישראל.
לפתע נזכרו שהיא לא נראית יהודייה, שיש לה אף קטן, עצמות לחיים גבוהות, שיניים שהיו לבנות באופן מוזר שלא כמו אלו שנמצאו בקרב יהודים", כותב יצחק בשביס זינגר ברומן שלו העבד.
"אתה לא יודע מה הבחורה ההיא שישנה לידך?
רק תסתכל על האף הזה, 'איזה אף?' אף קטן?
ברניס שרנק מציין כי עמדות היהודים כלפי האף היהודי השתנו משליליות בשנות החמישים לחיוביות כיום.
אף אחד לא בא לי הוא פזמון שכתבו קרולינה (קרן אברץ), קותימן (אופיר קותיאל), רונן סאבו ואלרן דקל, הלחינו אברץ, קותיאל וסאבו וביצעה קרולינה.
השיר יצא לאור בשנת 2009.
השיר נכלל באלבום הבכורה של קרולינה "מה אעשה עכשיו?", שיצא לאור בדצמבר 2009. הוא שיר אהבה עצוב ומריר.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התש"ע (2010) של רשת ג' וערוץ 24 דורג השיר במקום החמישי.
במצעד המקביל של גלגלצ ו־ynet דורג השיר במקום ה־17.
בשנת 2021 היה השיר לשיר הנושא של הסדרה "עלומים".
ביצע אותו יניב אלמנך, שחקן בסדרה.
אף אחד משנינו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עברי לידר.
הוא יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים הליקון, בנובמבר 1997, ונכלל באלבום הבכורה של הזמר, מלטף ומשקר, כרצועה השנייה.
את מילות השיר חיבר לידר, לצד יועד נבו שגם הפיק את השיר.
השיר נכנס למצעד הסינגלים השבועי של רשת ג' ב-11 בינואר 1998, במקום ה-15. "אף אחד משנינו" הגיע לשיאו במצעד ב-15 בפברואר אותה השנה, כשדורג במקום השני.
הוא שהה בעשרים השירים הפותחים של המצעד תשעה שבועות רצופים.
כמו כן, הוא ניצב במקום ה-38 במצעד השירים לשנת ה'תשנ"ח.
"אף אחד לא יירדם ביער" (בפולנית: W lesie dziś nie zaśnie nikt) הוא סרט אימה וסלאשר פולני.
קובלסקי, לפי תסריט שנכתב על ידי מ.
קובלסקי, יאן קוויצ'ינסקי ומירלה זרדקביץ' ולפי הפקה שנעשתה על ידי קוויצ'ינסקי.
בסרט מככבים יוליה ויניאווה-נרקביץ', ויקטוריה גאשיבסקה ומיכל לופה.
את "אף אחד לא יירדם ביער" העלו לנטפליקס ב-28 באוקטובר 2020. סרט ההמשך, "אף אחד לא יירדם ביער 2", הועלה לנטפליקס בשנת 2021.
הסרט מתחיל כאשר ניתן לראות אישה שוטפת בגדים ספוגים בדם בגיגית מלאה במים.
דוור שזה עתה הגיע מבחין בקולות משונים ממרתף הבית.
לאחר שהוא חושד שמישהו לכוד שם למטה, הדוור עושה את טעותו כשהוא קורע לוח שחוסם את הכניסה ונכנס למרתף.
לאחר מכן, הוא נגרר על ידי כוח בלתי נראה לתוך המרתף ונעלם.
שלושים שנה לאחר מכן, מוקם באזור מחנה ללא טלפון לבני נוער כאשר כל בני הנוער מגיעים ומוסרים את הטלפונים שלהם לראשי המחנה.
זושיה, נערה שקטה ומופנמת משובצת עם יולק, אניאלה, ברטק ודניאל.
מדריכת הקבוצה, איזה, לוקחת אותם לטיול של שלושה ימים בלב היער.
כבר אז זושיה מרגישה קצת מוזר כאשר היא רואה יד לא אנושית מסתתרת מאחורי אחד העצים, אבל חושבת שהיא דמיינה.
מאוחר יותר הקבוצה מוצאים גווייה של צבי במצב מוזר.
באותו הזמן, האישה מתחילת הסרט, מנסה לגרור גופת זאב בביתה, ואז היא נופלת בטעות למרתף.
שם דמות מוסתרת לוקחת ממנה את השרשרת והורגת אותה.
בערב הקבוצה מקימה מחנה ליד האגם וכל אחד מספר על ההתמכרות שלו למסכים.
באמצע הלילה דניאל הולך לכיוון של האגם יחד עם סיגריה וטלפון שהוא הגניב.
הוא פוגש באניאלה והשניים מקיימים יחסי מין.
לאחר שהם מסיימים אניאלה חוזרת לאוהל שלה ודניאל נשאר לבד.
ואז דמות של איש מעוות וענק, שעורו מכוסה ביבלות, מגיע, ומכה למוות את דניאל.
בבוקר שאחרי דניאל לא נמצא בשום מקום.
איזה מחליטה לפצל את הקבוצה.
היא לוקחת איתה את יולק וזושיה ומשאירה את ברטק ואניאלה במחנה במידה ודניאל יחזור.
זושיה, איזה ויולק מגיעים לבקתה מתחילת הסרט והם נכנסים לשם לבקש עזרה.
הם נכנסים למרתף ומוצאים שם את גופתו המושחתת של דניאל.
הרוצח נכנס למרתף ותוקף את החבורה.
זושיה ויולק בורחים מהחלון בעוד איזה נשארת מאחור על מנת להשיג את הטלפון של דניאל כדי להתקשר לעזרה.
אבל היא נכשלת ונרצחת על ידי הרוצח.
זושיה ויולק בורחים אל תוך היער.
בינתיים, בעוד ברטק ואניאלה מדברים על חייהם האישיים והבעיות שלהם, אניאלה נרצחת על ידי רוצח אחר, הדומה במראהו לרוצח הראשון (אבל עם ראש מגולח).
ברטק בורח ומגיעה לכנסייה קטנה ומבקש עזרה מהכומר.
במקום לעזור לו הכומר תוקף את ברטק עד לאובדן הכרה.
כאשר הוא מתעורר הוא מוצא את עצמו קשור והכומר מטיף לו מוסר ואומר עד כמה אנשים כמוהו (הומוסקסואלים), הם חוטאים.
רעש מוזר מבחוץ נשמע והכומר יוצא.
שם הוא מותקף ונרצח על ידי הרוצח השני שדוחף אותו אל מגרסת עצים.
ברטק משתחרר מהקשר שלו ומתחבא בתוך תא הווידוי.
הרוצח השני מוצא אותו בפנים ומסתער עליו.
זושיה ויולק מוצאים בקתה בה גר איש זקן שמסכים להחביא אותם.
הוא מספר להם שהרוצחים היו שני ילדים קטנים שגרו ביער עם אמא שלהם.
הילדים מצאו מטאור והביאו אותו לביתם והחביאו אותו מתחת למיטה שלהם.
בלילה נוזל שחור שדלף מתוך המטאור דולף החוצה ונכנס לגוף של האחים, מעוות את גופם והופך אותם לטורפים אלימים.
בבוקר אימם גלתה שהם אכלו את הכלב במרתף ונועלת אותם שם.
ומאז היא צדה חיות ומביאה להם אותם לאכול.
זושיה ויולק מחליטים לחזור למרתף של האחים לקחת את הטלפון של דניאל ולהתקשר לעזרה.
יולק יוצר הסחת דעת בדלת הכניסה בעוד זושיה נכנסת למרתף דרך החלון.
היא מוצאת את הטלפון של דניאל אבל לפני שהיא מספיקה להשתמש בו נגמרת הבטריה.
הרוצח נכנס למרתף ותוקף את זושיה עד שמאבדת הכרה.
יולק מנסה להיאבק בו אבל הרוצח עוקר את לשונו ודוקר אותו בבטן.
זושיה מתעוררת קשורה לקיר לצד יולק הגוסס.
הוא מבקש ממנה שתהרוג אותו ותסיים את הסבל שלו.
בלב כבד זושיה משתמשת בסכין כדי להרוג אותו.
לאחר מכן היא משתמשת בסכין כדי לפתוח את המנעול של השרשרת, לוקחת מצ'טה שהייתה על השולחן לצד גופתו של דניאל ועולה למעלה.
שם היא רואה את אחד הרוצחים ישנים.
היא דוקרת אותו למוות עם מצ'טה ובורחת מהבקתה.
בינתיים האיש הזקן שומע רעשים חזקים מבחוץ.
הוא יורה לכיוון הדלת שלו אבל כאשר פותח אותה מסתבר שהוא ירה למוות בברטק.
בעוד זושיה בורחת היא פוגשת בשוטר שמסכים לקחת אותה לעיר.
בזמן הנסיעה שלהם השוטר בטעות דורס את התאום השני.
הוא אינו מקשיב לאזהרות של זושיה ויוצא מהניידת להגיש עזרה.
ואז הוא נרצח על ידי התאום השני.
זושיה, נעולה במושב האחורי, שוברת את החלון, יוצאת מהניידת ונכנסת למושב הנהג ומתחילה לסעור בעוד התאום תוקף אותה מגג הניידת.
זושיה מצליחה להפיל אותו לכביש ודורסת אותו כמה פעמים עד שזה מת.
אחרי וידוא הריגה זושיה נוסעת לכיוון העיירה.
בלילה, הרוצח שזושיה לכאורה דקרה למוות מתעורר וצופה במשטרה מגיעים אל ביתו.
יוליה ויניאווה-נרקביץ' – זושיה ולסקה (זוכתה כיוליה ויניאווה)
מיכל לופה – יולק רוזייקה
ויקטוריה גאשיבסקה – אניאלה טורק
סטניסלב ציווקה – ברטק סוקולובסקי
סבסטיאן דלה – דניאל צ'ייקה
מירוסלב זברוייביץ' – דוור – טרמן
וויצ'ך מצוולדובסקי – מנהל המחנה אוליוויר
ברטלומיי קוטשדוף – שומר מהמחנה
ברטלומיי פירלט – עוזרו של השומר
מאלגורז'טה שצ'רבובסקה – אמם של התאומים
איזבלה דוברובסקה – יאנצ'קה, היצאנית
"אף אחד לא יירדם ביער" היה אחד מהסרטים המושכרים ביותר בנטפליקס האמריקאי זמן קצר לאחר הקרנת הבכורה שלו.
בנוסף לכך, הוא היה לאחד מעשרת הסרטים הנצפים ביותר בפלטפורמה כאשר יצא.
במרץ 2021, נטפליקס אישרה שקובלסקי וצוותו החלו רשמית בהפקה של סרט ההמשך, "אף אחד לא יירדם ביער 2".
הוא יצא לאור באוקטובר 2021.
"אף אחד לא יירדם ביער 2" (בפולנית: W lesie dziś nie zaśnie nikt 2) הוא סרט אימה וסלאשר פולני.
בסרט מככבים זופיה ויחואץ' , ויצ'ך מקוולדובסקי ויוליה ויניאווה-נרקביץ'.
את "אף אחד לא יירדם ביער 2" העלו לנטפליקס ב-27 באוקטובר 2021. הסרט הקודם, "אף אחד לא יירדם ביער", הועלה לנטפליקס בשנת 2020.
הסרט מתחיל כאשר ניתן לראות את אדם אדמייץ (מתאוש וייצלאבק) חולם על כך שהוא מציל עלמה במצוקה, שלכודה במבנה דמוי ארמון, בו לבושים האנשים בשמלות וחליפות מפוארות.
בהמשך לכך, הוא אוחז בשוטגאן ויורה בכל הנוכחים בחדר, פרט לאותה העלמה.
מיד לאחר מכן, הוא מתעורר ומגלה שמדובר בחלום בלבד.
עלילתו של הסרט מתמקדת באותו מחנה הקיץ שהוצג בסרט הראשון, "אף אחד לא יירדם ביער".
כמו כן, מככבת ב"אף אחד לא יירדם ביער 2" השחקנית יוליה ויניאווה-נרקביץ' (זושיה ולסקה) שהייתה לניצולה היחידה מהסרט הראשון.
לאורכו של הסרט, היא הופכת למפלצת וטוענת שזה קרה כתוצאה מרעל שהגיע מהירח ונספג בגוף שלה.
בסוף הסרט, ניידת מכוחותיה המיוחדים של פולין דורסת את זושיה שבורחת מאדם, שזה עתה שבר את לבה בעקבות כך שסירב לרצוח את ונסה קובלצ'יק (זופיה ויחואץ').
הסרט מסתיים כאשר כל השחקנים מתים, מתאבדים או נרצחים פרט לאדם, שמובל על ידי השוטרים לוורשה, במטרה לחקור אותו ואת כל מה שאירע במחנה הקיץ.
מתאוש וייצלאבק – אדם אדמייץ
זופיה ויחואץ' – ונסה קובלצ'יק
יוליה ויניאווה-נרקביץ' – זושיה ולסקה
וויצ'ך מצוולדובסקי (פול') – אוליוויר
אנדז'יי גרבובסקי – סמל ולדק גוויזדלה
איזבלה דוברובסקה (פול') – יאנצ'קה
"אף לא מילה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דין דין אביב.
את השיר הוציאה לאור בשנת 2008 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השמינית באלבומה השני של הזמרת, חופשיה בין עולמות.
השיר נכתב על ידי הדר גלרון והולחן והופק על ידי אלון יופה.
ב-4 בספטמבר 2008 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-15. ב-6 בנובמבר עלה למקום השביעי – המיקום הגבוה ביותר שהגיע אליו.
ב-18 בדצמבר, לאחר אחד-עשר שבועות צעידה, יצא מהמצעד השבועי.
אף ברי הוא מונח המוזכר בספר איוב, לפי פרשנות אחת הוא מלאך הממונה על הגשמים, אך לפי פרשנים אחרים אין זה שם עצם כלל, אלא מילת הסבר – "אפילו כשיהיה האוויר ברור".
בספר איוב (פרק לז) מתוארות פעולות ה' בבריאה, בפסוק יא נכתב:
לפי רש"י הוא "שם מלאך הממונה על העננים והוא יפיץ ענן מטרו של המקום".
לעומתו האבן עזרא מפרש ש"אף כשיהיה האוויר ברור, יטריח המקום עב" כך שלדבריו אין זה מלאך.
רבי אליעזר הקליר כתב שבעתת-גשם המיועדת לתפילת מוסף של שמיני עצרת בשם אף ברי אותת ושם הפייטן מבקש מה' שיפקוד על המלאך להוריד גשמים בעיתם.
יש שכתבו שהמלאך נקרא "אף" כשמדובר בגשמי קללה ו"ברי" כשמדובר בגשמי ברכה.
בפירוש המיוחס לרש"י נכתב ששם המלאך הוא רידיא, בתיקוני זוהר נכתב שהמלאך האחראי על הגשם הוא מטטרון.
אף אחד לא יציל אותך הוא סרט אימה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 2023 שנכתב, בוים והופק על ידי בריאן דאפילד.
בסרט מככבת קייטלין דיוור כאישה צעירה שחיה לבדה אשר נאלצת להילחם בחייזרים שפולשים לביתה.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-19 בספטמבר 2023. ב-22 בספטמבר 2023 הפך הסרט זמין לצפייה בשירותי הסטרימינג של Hulu בארצות הברית וב- Disney+ Star ביתר מדינות העולם.
ברין היא אישה צעירה שחיה לבדה בבית ילדותה בלב יער הנמצא בפאתי עיירה קטנה.
ברין, אשר מתאבלת על אובדן חברתה הטובה מוד ואימה שרה, עוסקת בזמנה הפנוי בבניית בתים מיניאטורים בסלון ביתה.
היא נוהגת להתבודד מיתר תושבי העיירה.
בלילה אחד, היא מתעוררת לגלות שמישהו פלש לביתה ומהר מאוד היא מבינה שהופלש הוא חייזר.
ברין מנסה להימלט ממנו אך החייזר רודף אחריה ומשתמש בטלקינזיס על מנת לנסות להכניע אותה.
ברין מצליחה להרוג את החייזר במקרה כאשר היא דוקרת אותו בראשו באמצעות בית מינאטורי שנשבר בעת שהחייזר הרס את ביתה.
לפנות בוקר ברין מחליטה להשאיר את גופת החייזר בביתה והיא יוצאת למרכז העיירה.
בדרכה למרכז העיירה היא מגלה שבמהלך הלילה חייזרים פלשו גם לבתיהם של יתר תושבי העיירה.
אף על פי כן, במרכז העיירה נדמה כי רוב התושבים לא מודעים למה שאירע במהלך הלילה.
ברחם הולכת לבניין המשטרה ושם היא נתקלת בכניסה למבנה בהוריה של חברתה המנוחה מוד, שהם מפקד המשטרה ואשתו.
אמה הממורמרת של מוד יורקת בפניה של ברין.
ברין מנסה לברוח מהעיירה באמצעות אוטובוס, אף על פי כן, לאחר שהאוטובוס יוצא לדרך מספר נוסעים, אשר נשלטים לכאורה על ידי טפילים חוצניים שהושתלו בגרונם, תוקפים אותה בתוך האוטובוס ולאחר מכן מתחילים לרודף אחריה אחרי שהיא מצליחה להימלט מהאוטובוס.
ברין מגלה בהמשך שמרבית תושבי העיירה נשלטים כעת על ידי טפילים חוצניים שהושתלו בגרונם.
ברין מחליטה לחזור לביתה ולהתבצר בו.
באותה הערב חללית נוספת מגיעה לביתה והיא שיגרה לתוך הבית קרן אור בוהקת בצבע כחלחל אשר משכה החוצה מהבית את גופת החייזר אותו ברין הרגה בלילה הקודם.
לאחר מכן ברין נאלצת להילחם בשני חייזרים נוספים אותם היא מצליחה לבסוף להביס בקושי רב – את הקטן יותר היא משפדת באמצעות ידית מגב שבורה ואת הגדול יותר היא מבעירה כאשר רגלו נתקעת במכוניתה והיא מציתה את הדלק שנשפך החוצה מהמכונית.
לאחר מכן היא שבה לביתה ושם חייזר מצליח לרסן אותה ולדחוף לתוך פיה טפיל חוצני שגרום לה לחוות הזיה בה חייה חזרו לשגרה ומוד עדיין בחיים.
היא מתנצלת בפני מוד לפני שהיא מצליחה להשתחרר מההזיה בעודה שולפת מגרונה את הטפיל החוצני.
בעקבות כך עב"ם מגיע והופך את הטפיל החוצני לדופלגנגר של ברין, אשר רודפת אחריה לתוך היער.
הדופלגנגר של ברין תופסת אותה ודוקרת אותה, אך ברין מצליחה במקביל לרצוח את הדופלגנגר באמצעות סכין יפנית ולאחר מכן היא נמלטת מהמקום לכביש נטוש.
בהמשך היא נתפסת על ידי החייזרים אשר לוקחים אותך לתוך עב"ם ובו קבוצת חייזרים בוחנת אותה ומציגה בפניה את האירוע המכונן של חייה בו ברין גרמה למותה של מוד כאשר הכתה אותה באמצעות אבן במהלך ויכוח שהתנהל ביניהן כאשר הן היו ילדות.
החייזרים משוחחים זה עם זה ומחליטים לאחר מכן להחזיר את ברין לכביש הנטוש ללא פגע.
בסוף הסרט נדמה שברין התגברה על טראומת הילדות והיא חוזרת למרכז העיירה במהלך שעות הבוקר, בה כל תושבי העיירה לכאורה מאושרים, על אף שהם כולם נשלטים כעת על ידי טפילים חוצניים שהושתלו בגרונם, בעוד שמספר עב"מים מרחפים בשמי העיירה.
קייטלין דיוור – בתפקיד ברין
אליזבת קאלוב – בתפקיד ברין הצעירה
זאק דוהאם – בתפקיד הדוור
לורן מאריי – בתפקיד אמה של ברין
ג'רלדין סינגר – בתפקיד גברת קולינס
דיין רודס – בתפקיד מפקד המשטרה קולינס
דניאל ריגמר – בתפקיד מר מקרירי
דארי לין גריפין – בתפקיד מוד
שנהפרסקטגוריהמועמדיםתוצאהמקור2024פרס גילדת הכותבים של אמריקהסרטי טלוויזיה ומדיה חדשהבריאן דאפילד
אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו היא סדרת דרמת מתח ישראלית המבוססת על ספר בעל אותו שם מאת יניב איצקוביץ', שיצר גם את הסדרה.
הסדרה כוללת 7 פרקים והיא שודרה בקשת 12 בחודשים מאי ויוני 2024.
הסדרה תוכננה להיות משודרת עוד בשנת 2023, אך עלייתה לאוויר נדחתה בשל פריצתה של מלחמת חרבות ברזל.
גיבורת הסדרה היא פקד איריס אברמוב (בגילום מגי אזרזר), חוקרת משטרה במשבר אישי, המגיעה לזירת פשע.
בתחילה היא סבורה שמדובר בחקירה פשוטה, אך בהמשך מתבהר שמדובר בפרשיית רצח סבוכה שמערבת את משפחות הפשע של חיפה ומעוררת מלחמות ומאבקים אלימים על טריטוריה ונדל"ן.
בנוסף ברקע סיפורם של שני אחים שאביהם הוא איש נדל"ן עשיר וחזק, שבונה מגדלים ב ועומד להרוס את שכונת ילדותה של איריס.
פקד איריס אברמוב (מגי אזרזר) שוטרת שמתמקדת בעבודתה ועקב כך לא מעורבת מספיק בגידול ילדיה.
נמצאת בהליך גירושים מעופר ומנהלת רומן עם שיבלי.
אסיה סאמט (ריף נאמן) שוטרת צעירה, בת חסותה של איריס.
סנ"צ מוטי סנדלר (יניב סוויסה) מפקד התחנה.
רפ"ק שלום אלדר (גולן אזולאי) שוטר שעובד עם איריס ונקלע לצרות בעקבות התמכרות להימורים
קובי שפירא (שון סופטי) שוטר בתחנה שאינו מחבב את איריס ובעל אופי מזלזל ואלים.
ניצב דוידי (אריה צ'רנר) ראש המחוז.
שיבלי (הישאם סלימאן) בלש במשטרה שניהל רומן עם איריס.
מישורי (אלכסנדר סנדרוביץ') חוקר מז"פ.
ספיבק (לנה פרייפלד) שוטרת בתחנה שמאופיינת כאלימה מאוד.
בז'ה (מתיאס נייבלט) מיחידת הכלבנים של המשטרה.
מנו (אסף סלומון) שוטר מהימ"ר שמצטרף לחקירה.
יקותיאל צ'ופק (דורון תבורי) מנהל המעבדה לאנטומיה בטכניון.
עידן לוריא (אופק פסח) סטודנט לרפואה.
טניה אסולין (אלכס זילברג) מדריכה במעבדה לאנטומיה.
לב דוידוביץ (פיליפ שאולוב) מדריך במעבדה לאנטומיה.
רקפת טלמון (מוריה אקונס) זוגתו של עידן לוריא.
ניסן (גברי בנאי) אביה של איריס וסבם של תומר ושירי.
עופר (שלומי שבן) נשוי לאיריס, ממנה הוא נמצא בהליך גירושים.
תומר (גור עדן) בנם של איריס ועופר ונכדו של ניסן.
נחטף יחד עם אחותו שירי.
שירי (בר ברזילי) בתם של איריס ועופר ונכדתו של ניסן.
נחטפה יחד עם אחיה תומר.
ג'רמי (פרנסיס נזרת) העובד הזר של ניסן.
איריס מסדרת לו אישור שהייה.
נעצר על ידי משטרת ההגירה וחוזר לביתו.
אשר ברוכיאן (משה פולקנפליק) ראש משפחת הפשע.
מירו (מאיר) ברוכיאן (אלעד סננס) אחיין של אשר ויד ימינו.
לירז (יונתן ווקס) בנו של אשר, אינו מעורב בארגון.
מקס (אלון רז) חייל בארגון הפשע.
טארק חיג'אזי (ג'וני ערביד) ראש משפחת הפשע.
אדהם חג'אזי (שאדי מרעי) בנו של טארק.
נוח קני (שרון אלכסנדר) הבעלים של חברת קני אחזקות.
יותם קני (אדם גבאי) בנו של נוח קני ואחיו של גלעד.
גלעד קני (נדב נייטס) בנו של נוח קני ואחיו של יותם.
עו"ד דן (אלון נוימן) השותף של נוח קני ועורך הדין של קני אחזקות.
דוד לוגסי (נבו קמחי) בעל בית דפוס, בעלה של לינדה לוגסי ואביו של שחר לוגסי.
לינדה לוגסי (רותי בורנשטיין) רעייתו של דוד לוגסי ואימו של שחר לוגסי.
שרית (ריטה שוקרון) תושבת ואדי סאליב, שכנתה של איריס מילדותה.
טובה (סיגלית פוקס) מנהלת הדיור המוגן בו מתגורר ניסן.
הדס (יעל איתן) העו"ד של איריס
(נילי רוגל) בוחנת את איריס בפגישת מסוגלות הורית.
(איה שבא) מנהלת בית הספר של תומר ושירי.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי11החקירה19 במאי 202422ההסתבכות25 במאי 202433הגבול נחצה28 במאי 202444ההזדמנות6 ביוני 202455הבגידה?10 ביוני 202466פריצת דרך18 ביוני 202477הסוף24 ביוני 2024
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024שחקנית ראשית בסדרת דרמהמגי אזרזר סבג
"אף אחד לא מזיל דמעה" הוא שיר שכתב והלחין שמוליק צ'יזיק, ויצא בתקליטון "אף אחד לא מזיל דמעה/מישהו אוהב אותך", שעיבד והפיק יהודה עדר, ויצא לאור באוקטובר 1984.
בהפקת התקליטון השתתפו כמה מהמוזיקאים הגדולים של התקופה: אלון הלל, איתן גדרון.
נגני הליווי היו אלון אולארצ'יק ומשה לוי, וקולות הרקע היו של יהודית רביץ ומזי כהן.
צ'יזיק היה ידוע ככותב מילים מצליח, אך מעולם לא הוציא אלבום משיריו.
למרות זאת, "אף אחד לא מזיל דמעה" הצליח להפוך ללהיט, ואף זכה לגרסאות כיסוי.
השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעדי רשת ג' ב־2 באוקטובר 1984, זכה להצלחה והגיע לשבוע אחד לראש המצעד ב-18 בדצמבר 1984. בסך הכול צעד השיר 15 שבועות, עד 29 בינואר 1985. במצעד השנתי תשמ"ה (1985) של התחנה הוא דורג במקום ה־40. זהו שיר הסולו היחיד של צ'יזיק שצעד במצעדי הפזמונים.
במצעד הפזמונים העברי השבועי של רשת ג' הגיע השיר בדצמבר 1984 למקום הראשון, ובמצעד השנתי לסיכום תשמ"ה, הגיע אל המקום ה-40.
בשנת 2006 ביצע הזמר אריק איינשטיין גרסת כיסוי לשיר, באלבומו "רגעים", שיצר בשיתוף עם המוזיקאי פיטר רוט.
רועי זילבר, בנו של אריאל זילבר, חברו ושותפו המוזיקלי של צ'יזיק, עיבד והפיק גרסה מחודשת לשיר בשנת 2020.
אָפַאזְיָה (או: אפזיה, באנגלית: Aphasia; בעברית תקנית: שַׁתֶּקֶת או אִימְלוּת) היא לקות של פגיעה בכישורי השפה, לדוגמה אובדן כושר דיבור, הבנה, קריאה או כתיבה.
זהו תסמין שנובע מפגיעה נוירולוגית במוח.
מקור המונח מן היוונית: ἀ- א-, שפירושה "חַסַר-" והמילה φάσις פאזיס - "שפה", כלומר 'היעדר דיבור' (בדומה למקור המונחים העבריים שתקת או אימלות - מחסור במילים).
המונח אפזיה משמש כיום במקצועות הטיפול לתיאור הפרעות שפה ברמות חומרה שונות, בעוד שדיספאזיה ('ליקוי דיבור') נעלמה מהשימוש.
אפזיה היא ביטוי של נזק מוחי באזורי הדיבור שבמוח, הנמצאים בקליפת המוח שבפלג המוח השולט.
אצל רוב בני האדם זהו פלג המוח השמאלי.
אפזיה מתבטאת בפגיעה ביכולת הדיבור והתקשורת, ומתאפיינת במספר סימנים אופייניים, שלא כולם בהכרח נוכחים באדם המאובחן עם אפזיה.
קיימים שני סוגי פגיעה מוחית בכישורי השפה במסגרת האפזיה:
פגיעה במוטוריקה של השפה - פגיעה ביכולת הפקת הדיבור והגיית המילים.
עם השנים התברר שהבעיה אינה בהכרח בעיה שרירית אלא שיבוש תהליכי הפקת התחביר ורכיבי המשפט, בקצב ובדרך הנדרשים ליצירת דיבור הנשמע שוטף.
פגיעה סנסורית (תחושתית) בשפה – פגיעה ביכולת ההבנה וביכולת תכנון והפקת משפטים רציפים בעלי משמעות.
- וכך הנפגע יכול להפיק שטף של מלל חסר פשר או לשמוע את הנאמר אליו ככזה.
ניתן לאבחן אפאזיה באמצעים שונים, החל מסקירה לשונית קלינית מהירה, ועד בדיקות מעבדת לשון האורכות מספר שעות, וכוללות משימות לבחינת יכולות השפה והתקשורת.
אפזיה נגרמת מנזק מוחי למרכזי השפה שבקליפת המוח בפֶלֶג המוח השולט, שאצל רוב בני האדם הוא פלג המוח השמאלי.
פגיעות באזורי שפה שונים יוצרים תסמינים שונים במהותם, כמו ההבדלים בין פגיעה באזור ברוקה שבאונה המצחית, לפגיעה באזור ורניקה באונה הרקתית.
הנזק לאזורים אלו יכול להתרחש כתוצאה משבץ מוחי, פגיעה גופנית פיזית במוח, פגיעה נפשית-גופנית (פסיכופיזית) של הלם וטראומה, מחלות ניווניות (דגנרטיביות) של המוח כמו טרשת נפוצה, וכן בסוגים מסוימים של התקפי מחלת הנפילה (אפילפסיה).
אפאזיה עלולה גם להתפתח בהדרגה ובאיטיות, במקרים של גידול סרטני במוח.
כאמור, המחלה תתבטא באופן שונה בהתאם לאזור הנפגע, ועל פי חומרת הפגיעה.
ייתכן שחולה אפאזיה יוכל לדבר אך לא לכתוב, או להפך, להבין משפטים מורכבים יותר מאלו שיהיה מסוגל ליצור בעצמו וכן הלאה, כך שאין בהכרח קשר בין הפגיעה בקלט לפגיעה בפלט הלשוני, או בין הפגיעה בסוג אחד של תקשורת לפגיעה בסוג תקשורת אחר.
ישנו מנעד רחב של תסמינים שחלקם עלול להופיע או להיעדר אצל המאובחן באפאזיה, וכל מקרה לגופו, אך ככלל, המאפיין המשותף בין התופעות הוא של בעיות לשוניות שכליות, שאינן נובעות מפגיעה באיברי הדיבור, השמיעה או הכתיבה עצמם.
ביטויי תסמינים האופייניים לאפאזיה הם:
משפטים קצרים או חסרים: הסובלים מאפאזיה נוטים לדבר במשפטים קצרים יותר משנהגו לומר בטרם הפגיעה.
לעיתים המשפטים הנאמרים מקוטעים, אינם תקינים מבחינה דקדוקית, או נשמעים לא תקינים לפי שיפוט השומעים.
מבעים משובשים ומשפטים חסרי הגיון – חולה האפאזיה עלול לבחור מילים, ביטויים וחלקי משפט, שאינם קשורים למבע ולשיחה; ביטויים אשר יוצרים רצף דיבור שנשמע על פניו כדיבור תקין, אך הוא חסר משמעות.
השיבוש יכול להיות גם בהמצאת מילים, בהמצאת ביטויים ובהלחם מילים שאינן שייכות זו לזו, בבניית משפטים בעלי תחביר משובש, ובבחירת מילות יחס שאינן קשורות למבע הנדרש.
בסוג פגיעה מסוים קיים גם שיבוש "קו המחשבה" הנודד עם הופעת מילה או ביטוי ועובר לרצף שמקורו אחר.
המבעים מלווים לעיתים גם בתנועות ידיים, הבעות פנים, ופעולות גופניות השייכים למשהו אחר מן הנאמר, לעיתים בכיוון שלישי, המנותק הן מנושא השיחה המקורי, והן מהמבע המופק באותה עת.
קשיי הבנה – המאובחנים באפאזיה עלולים גם לא להבין את הנאמר להם בשפה תקינה וברורה, או להגיב באופן המורה שהם הבינו את הדברים בצורה משובשת.
אפזיה יכולה להתרחש במשולב עם הפרעות דיבור נוספות, כגון דיסארתיה (קואורדינציה לקויה של שרירי הדיבור), או אפרקסיה של הדיבור (ליקוי בתכנון המוטורי של הדיבור), שנגרמות גם הן כתוצאה מנזק מוחי.
בארצות הברית היחס זהה – 1 לכל 250, כלומר יש כמליון מאובחנים באפזיה.
בעולם, כ-21% מהחולים מצליחים לתפקד באופן לשוני תקין, והשאר מתמודדים עם קשיי אבדן כושר דיבור והבנה, כתיבה וקריאה חמורים.
אפזיה מוטורית בלתי-שוטפת או אפזיית ברוקה: היא אפזיה שבה יכולת הדיבור וההבנה נותרים על כנם, אך שטף הדיבור נפגע.
פגוע אפזיה זו מדבר בדיבור "כבד" איטי ומקוצר, עם עצירות בניסיונות לברור מלים ולהיזכר, תוך מחוות ואמירה של מילים וביטויים מקורבים, והשמטת צורות לשוניות ומילות קישור, באופן שאינו נשמע שוטף, ועם זאת אפשר להבין את הנאמר, שהוא בעל משמעות ובתוך ההקשר של השיחה.
דיבור זה נקרא "טלגרפי" על שם המברקים שכל מילה עלתה בהם כסף רב, ועל כן נכתבו תוך קימוץ במילים.
אפזיה זו נקראת על שם הפגיעה באזור ברוקה, אזור הדיבור באונה המצחית בפלג המוח השולט, שהוא בדרך כלל השמאלי, אזור שגילה חוקר המוח הצרפתי השנוי במחלוקת פול ברוקה.
הדובר משמיט מילים קצרות פחות עיקריות, אינו מטה את המילים, אינו מוצא את המילה המדויקת ומחליף אותה בתיאור או במילה אחרת קרובה, או במחווה וקולות הקשורים למילה.
אך המשפטים הנוצרים הם בעלי משמעות.
הלוקה באפזיה מסוגל להבין את הנאמר לו, ולכן הוא גם מודע לבעיות הדיבור שלו עצמו, ואף מתוסכל מהם.
פעמים רבות הפגיעה באזור ברוקה הנמצא באונה המצחית, מלווה גם בשיתוק או חולשה של צד הגוף מול פלג המוח השולט (כלומר בדרך כלל מלווה בשיתוק או חולשה של צד ימין בגוף), עקב שליטת האונה המצחית בתנועת הגוף בצד שכנגדו.
לדוגמה במלחמת יום הכיפורים נפגע גיבור ישראל שמוליק אסקרוב במוחו.
בעת שחזור פציעתו סיפר כך:
(טופח לעצמו על הכתף ומחייך) אני מסתכל (מצביע) יוסי בן חנן (מסמן עצירה) אה...
יוסי בן חנן (תנועת אגרוף) נמרץ, ו...
(מניע אגרוף, פותח יד מנפנפף בה ומניח על הלב) רבע שעה אחרי זה (תנועת סיבוב) אספנו...
[יוסי בן חנן: את כל החיילים]...קצינים ו...
(תנועת יד יוצאת מהפה) ספיץ' אה...
(יד על הלב) יוסי בן חנן מאוד איך מ...?
(מראה תנועת דפיקות באגרוף) טה טה טה טה?...
תשע טנקים ב..., ויחד זה היה אחת עשרה טנקים...
שתי דקות אחרי זה התחיל דו-קרב.
אני ואללה אני עשרים מטר.
קלשניקוב פה (מצביע על מצח של עצמו).
(מסמן ירידה לרצפה) ירד, איך אומ...
אפזיית ורניקה – רצפטיבית (אימלות שוטפת)
אפזיה רצפטיבית, ובעברית אימלות שוטפת, היא תופעה של דיבור חסר פשר הנשמע כדיבור שוטף.
הדובר חושב שהוא מדבר לעניין, אך עונה על שאלות אחרות לחלוטין ולתוך דבריו חודרים מילים וביטויים מומצאים, מילים המגיעות מתחום אחר שאינו שייך לשיחה, ולעיתים גם חלקי משפט שאינם תקינים מבחינה דקדוקית, הטיות דקדוקיות שגויות או מיותרות.
הפגיעה נקראת "רצפטיבית" על שם בעיות התפישה הלשונית (הרצפציה) של הדובר שאינו מצליח להבין את הנאמר אליו, ואין מבינים את מה שהוא אומר.
אבדן כושר דיבור זה נובע מפגיעה באזור ורניקה בקליפת המוח, באונה הרקתית (הטמפורלית), שבפלג המוח השליט (בדרך כלל פלג המוח השמאלי).
חוקר המוח קרל ורניקה זיהה את המיוחד בדיבור של פגועי אזור מוחי הזה.
כאמור, הלוקה בתסמונת זו בונה משפטים הנשמעים כשטף דיבור, אך אלו לעיתים אינם מורכבים ממילים הקשורות ישירות לנושא שבו מדובר ואל דבריו נלווים מחוות גופניות היכולות להיות קשורות לנושא שלישי, שאינו הנושא שבו השיחה עוסקת, ואף אינם שייכים למילים בשטף המלל שהדובר מפיק.
סרט המדגים פגוע מוח מסוג זה ונקרא "סלט מילים" מציג איש מחייך ועונה לשאלות מראיינת צעירה.
הסרט פותח בהגדרת תופעת האפזיה השוטפת.
ראשית מוגדרת אפזיה כלקות לשונית המגיעה לאחר שבץ מוחי.
האימלות השוטפת מוגדרת כבעיית תפישה לשונית לקויה (poor comprehension).
הדיבור נוצר ללא מאמץ אך פשר הדברים לקוי.
המראיינת: שלום ויירן, מה שלומך?
האיש: (מחייך) אני שמח, האם את יפה?
לרוב, הלוקים בתסמונת זו סובלים גם מקשיים בהבנת הדיבור, ולעיתים אף אינם מודעים לטעויות שלהם, ובטוחים שהם ענו לעניין, או הבינו את הנאמר להם כראוי.
האזור הפגוע אינו קשור לתנועות הגוף והשרירים, ולכן נפגעי לקות זו לעיתים אינם סובלים משיתוק.
אפזיית איבוד מלים זו נקראת אנומיה על שם השמות שבאופן טיפוסי הלוקה בה אינו יכול להיזכר בהם.
לקות זו מתאפיינת בקושי לזהות מלים מסוג מסוים, למשל קושי לומר ולהבין כשהוא שומע פעלים, אך בה בעת אין לו קושי לזהות ולהפיק שמות-עצם.
או בדוגמה אחרת, הדובר מתקשה להפיק מילים בתחום מסוים, או בזיהוי המילים האלו, בעוד בתחומים אחרים אין להם כל בעיה.
ברוב המקרים הלוקים בזה מודעים לבעיה שלהם, והתחושתם מתוארת כמו חיפוש מילה "העומדת על קצה הלשון".
במקרים חמורים הבעיה היא ברמת המושג ולא ברמת המילה, כפי שתיאר רופא העצבים וחוקר המוח הנודע אוליבר סאקס בספרו האיש שחשב שאשתו היא כובע.
אפזיה כוללת היא אימלות חמורה הנובעת מפגיעה נרחבת ובו זמנית בחלקים שונים של אזורי הדיבור שבפלג המוח השליט.
כ-10-30% מנפגעי האפזיה מוגדרים כבעלי אפזיה כוללת חמורה עם קשיי דיבור שהם לרוב בלתי ניתנים לריפוי.
ארבעת סוגי האפזיה שתוארו לעיל נתגלו בעבר הרחוק ואף סווגו אז על פי התופעה הכללית הנצפית בדיבור.
החל משנות השמונים של המאה ה-20 התקבל מידע על פיו בחלק ניכר מהמקרים אין מיפוי אחד לאחד של תופעות אובדן כושר הבנה ודיבור לאזורי מוח פגועים מסוימים, שכן המוח ומערכותיו העצביות משלימים ומרפאים את עצמם בתופעה הנקראת גמישות עצבית (נוירופלסטיציות), וחלק מהבעיות קשורים לפגיעה קטנה רק בחלק מסוים מהאזורים שנתגלו.
למשל התברר שפגועי אפזיית ורניקה כוללים פגיעה פנימית באזורי דיבור שברוקה וגם ורניקה לא הכירו המוסתרים באונת האי (האינסולרית) שבעומק החריץ הצידי (המענית).
כך גם התברר שתופעות אימלות מילולית (אנומיה - איבוד מילים) יכולה להיות בכל אחד מהחולים לתחום מלים שונה לחלוטין, המיוצגות באזורים שונים של המוח לעיתים גם לא באופן קבוע מאדם לאדם.
כך האחד עלול לאבד יכולת לומר שמות של מאכלים, בעוד השני לא יצליח לומר פעלים הקשורים בהתרגשות.
משום כך התקבעו שתי שיטות מיון וסיווג לתופעות אפזיה:
שיטת בוסטון הנאו-קלאסית - המשמרת את החלוקה לאפזיית ברוקה או ורניקה.
דגם המיקום – שיטת בוסטון הניאוקלאסית
בעקבות הביקורת הנפרדת של הרולד גודגלס ואדית קפלן, התקבעה שיטת הסיווג הנקראת כיום "שיטת בוסטון הניאוקלאסית" על פיה נשמרת החלוקה לאפזיה שוטפת או לא שוטפת, אך יחד עימה מנסים לזהות בצורה מדויקת את אזור הפגיעה.
דגם הסיווג על פי חקר ההבנה (פסיכולגיה קוגניטיבית)
כיום מקובל לצורך המחקר והטיפול לסווג בצורה שונה על פי שלבי העיבוד הלשוני שנפגעו.
הנבדק עובר סדרת מבחני הבנה מענף הפסיכולוגיה קוגניטיבית, ומבדקים עצביים על סמך החקר הנפשי-עצבי (קוגניטיבי נוירופסיכולוגי), המבוסס על החלקים בשלבי עיבוד השפה שנפגעו.
בתחילת המאה העשרים החוקר היהודי-גרמני לודוויג ליכטהיים הציע עוד שישה סוגים אפשריים של פגועי אזור וורניקה, אך בימיו לא הייתה דרך לאשש שאכן אלו קיימים:
פגועי חרשות למילים - בה הנפגע אינו מסוגל להבין שפה דבורה - המתוארת כאילו מדברים אליהם בשפה זרה, אך משתמרת היכולת לדבר מאליהם ללא קשר לתקשורת עימם, ולעיתים גם יכולת לקרוא ולכתוב.
אפזיית השראה - שבה מאבדים את הרצף המילולי מדי פעם תוך כדי ובעקבות שמיעת דבריהם עצמם.
נובע מפגיעה בצרור המקושת, תעלה עצבית של סיבי קישור בתוך פלג המוח השליט, המובילה מאחורי האונה הרקתית שליד האוזן, ובו אזור ורניקה, אל הפיתול התחתון באונה הקדמית, שם אזור ברוקה.
אפרקסיית דיבור - חוסר יכולת הנעת אברי הדיבור.
כיום זו מקובלת כמחלה נפרדת ולא כסוג של אפזיה.
אפזיה מוטורית בין-אונתית (נקראת גם אפזיית רעש לבן ) - בעקבות פגיעה בפיתול המצחי העליון של האונה הקודקודית.
אזורי הדיבור שנותרו שלמים אינם מופעלים, וכאילו "נותקו" מהמערכת, וכך האדם מתעלם מדיבור בסביבתו ומתקשה ליזום את תהליכי הדיבור הנדרשים, החל מניתוח הצלילים, שליפת המלים הנדרשות והטייתן, וכלה ביצירת משפטים בעלי משמעות.
אפזיה חיישנית בין-אונתית דומה לאפזייה רצפטיבית (ורניקה) אך בניגוד אליהם הם יכולים לחזור על מילים, ואף יש להם "אקולליה" - הצורך הטורדני הכפייתי לחזור על מילים שוב ושוב.
אימלות הנעה בינאונתית ברוקה מקוטע הגיוני מוכרח לחזור יודע שיש בעיה אנחנו נרד למרתף אנו ירד זהו.
אימלות כוללת (גלובלית) ברוקה וגם ורניקה מקוטע חסר פשר לא חוזר לא מודע לבעיה אנחנו נרד למרתף בואו נחש גימל אימלות מעורבת בינאונתית ברוקה וגם ורניקה מקוטע חסר פשר חוזר לא מודע לבעיה אנחנו נרד למרתף בואו נחש גימל אימלות תת-אונתית במקומות רבים במוח תלוי תלוי תלוי תלוי תלוי תלוי
ישנם מספר דרכי טיפול מקובלות כיום:
סיוע חיצוני: התאמת הסביבה ליכולת ולצורכי החולה.
טיפול מרפאתי: תרגול עם קלינאי תקשורת.
שיטת האילוץ המותנה לטיפול באפזיה - בו עובדים בעיקר על הנעת שרירי הפנים ואיברי הדיבור.
טיפול חברתי שילובי (או: הגישה הסוציאלית לטיפול באפזיה - הלכה למעשה.
ראה הרחבה בפרק: השתלבות פגועי אפזיה בחברה): יצירת קהילה, חברה, ומשפחה תומכת.
מחקרים שונים בספרות מציינים כי החלמה ספונטנית של נזק מוחי מתחילה בשבועות הראשונים לאחר הפגיעה אך נעצרת עם סוף השנה הראשונה.
יחד עם זאת, מחקר שהתפרסם בשנת 2008 מצא שטיפול ארוך טווח יעיל לשיפור יכולות לשוניות ותקשורתיות, אף שהמוח הפסיק להחלים מעצמו.
גיוס כח עזר: אם רק אזור קטן במוח נפגע: גיוס אזורים עצביים נוספים באותו פלג מוח פגוע (כאמור, בדרך כלל השמאלי) יחד עם גיוס אזורים עצביים מפלג המוח שכנגד, זה שלא נפגע.
גיוס מקבילה - הומולוגית: כאשר הפגיעה הייתה נרחבת, המוח יכול באמצעות גמישות עצבית (נוירו-פלסטיציות) לגייס חלקים מפלג המוח שלא נפגע (בדרך כלל פלג המוח הימני) שיבצעו את הפעילות העצבית-מוחית במקום האזור הפגוע.
חיי הנפגע באפזיה משתנים ללא הכר, ונלווים אליה לעיתים גם תחושות של בדידות, ניתוק מהסביבה, וצמצום משמעותי של הפעילות החברתית.
תפקידיו, משרתו ומעמדו בעבודה לעיתים נפגעים ואחוז האבטלה מבין לוקי אפזיה לסוגיו גבוה.
כך גם נפגמת יכולתו ללמוד באופן רשמי ולא רשמי, ולהתקדם לתחומים חדשים.
כדי לתת מענה לקשיים ולצרכים התקשורתיים של האדם הנפגע באפזיה התפתחה בשנים האחרונות הגישה הסוציאלית, ששמה במרכז את ההשתתפות ואת האינטגרציה של האדם בתוך החברה והיא מרחיבה את ההסתכלות של הגישה המסורתית-רפואית יותר של שיקום, המתמקדת ב"תיקון" הפגיעה השפתית של המטופל
יישום גישה הסוציאלית נעשה ע"י:
הרחבת המטרות הטיפוליות והרחבת ההתערבות הטיפולית.
הדרכת המשפחה והסביבה המתקשרת עם האדם האפזי.
פתיחת מרכזי יום הנותנים מענה ספציפי לאוכלוסייה של אנשים עם אפזיה ובני משפחותיהם.
בשנים האחרונות קמו מספר מרכזים לאנשים עם אפזיה בעולם, שמישמים הלכה למעשה את עקרונות הגישה הסוציאלית.
בשנת 2007 נפתח בארץ מרכז אדלר לאפזיה, שהוא הסניף הבינלאומי הראשון של מרכז אדלר לאפזיה בניו ג'רזי.
פעילות המרכז אינה מתמקדת בלקות השפתית אלא במתן דגש להרחבה וניצול השימוש ביכולות השפתיות הקיימות.
הלוקה באפזיה יכול להיעזר באמצעים טכנולוגיים כמו משיבון, בודקי איות ואמצעים ממוחשבים אחרים.
אפאצ'י הוא שם קיבוצי למספר תרבויות מקושרות בקרב שבטים אינדיאנים המתגוררים באזור דרום-מערב ארצות הברית, בעיקר באזורי אריזונה, ניו מקסיקו, אוקלהומה ואזורים אחרים בסביבה.
העם האפאצ'י, לפי ספירת השבטים המובילים, מנה ב-1990 כ-50,000 ילידים.
ישנם אמריקאים רבים ממוצא אפאצ'י שמתערבבים באוכלוסייה הכללית, והם לא נכללים בספירה זו.
נכון למפקד האוכלוסין של 2010 חיים בארצות הברית כ-111,000 בני אפאצ'י.
באוכלוסייה המסורתית מדוברות בעיקר שפות אינדיאניות, כגון: צ'יריקואה, חיקרייה, ליפאן, מסקלרו ואפאצ'ית מערבית.
לבני האפאצ'י מספר דתות, כולל הכנסייה הילידית, נצרות, ושמאניזם מסורתי.
השם "אפאצ'י" הגיע לאנגלית ממקור ספרדי, אך מקורו המדויק אינו ידוע.
השם כנראה בא מן המילה הספרדית לדביבון "Mapache".
לפי עדויות ארכאולוגיות, נראה כי האפאצ'י הגיעו לצפון אמריקה בסביבות שנת 1000 לספירה.
רובם היו נוודים ולא הקימו יישובי קבע כמו קבוצות דרום-מערביות אחרות.
ראיות אחרות מצביעות על כך שהיו נוודים שעברו מן הצפון לדרום, וצדו ביזונים במישורים הגדולים.
בתחילת 1500 גרו באוהלים (טיפי) עד שעברו לאזור הקניונים.
באפריל 1541, הכובש הספרדי פרנסיסקו וסקס דה קורונדו אשר נדד במישורי המזרח של אזור פואבלו, קרא להם "נוודי הכלבים".
כל בני השבט חיו במשפחות מורחבות, שחיו באזור מסוים אך בנפרד.
המשפחה המורחבת הכילה בדרך כלל בעל, אישה, ילדים לא-נשואים וילדות הנשואות יחד עם בעליהן וילדיהן.
משפחה יכלה לעבוד עם משפחה אחרת עמה הייתה מתחלקת בכסף והייתה שותפה לה.
בני שבט האפאצ'י היו ידועים כלוחמים נאמנים למולדתם.
במשך המאה ה-19 נלחמו בכוחות האמריקאיים בדרום-מערב ארצות הברית.
האדם הלבן או החוקים הפדרליים הכעיסו אותם.
מנהיגם הידוע והעיקרי של לוחמי האפאצ'י היה ג'רונימו (Geronimo) אשר התנגד לכוחות האמריקאיים עד אשר נתפסו לוחמי השבט ב-1886 ונכנעו.
אִפּ ליי צ'אוּ (במנדרינית תקנית: 鴨脷洲) או האי אברדין, הוא אי בתחומי הונג קונג, השוכן דרומית-מערבית לאי הונג קונג, בסמוך לנמל אברדין ותעלת אברדין ששטחו 1.32 קילומטר רבוע.
האי שייך לתחום המנהלי של דרום הונג קונג.
האי באִפּ ליי צ'או הוא האי השני בעולם בצפיפות אוכלוסייתו.
האי מופיע על מפה המתוארכת לשושלת מינג.
במפה זו מסומן הכפר הונג קונג (香港村).
זהו כנראה מקור השם הונג קונג.
אִפּ ליי צ'או מהווה מקלט מעולה בפני טייפונים, ושכן בה כפר דייגים לפני מלחמת האופיום הראשונה.
כתוצאה מחוזה נאנקינג הוא נמסר לבריטים יחד עם האי הונג קונג ב-1841. מאז ניתנה תשומת לב מועטה לאי קטן זה.
ב-1968 החלה ממשלת המושבה לבנות תחנת כוח על האי על מנת לספק חשמל לכל האי הונג קונג.
ב-1980 נבנה גשר אִפּ ליי צ'או שחיבר את האי לאי הונג קונג והוא גרם לתנופה בהתפתחות הכלכלה.
בנייני דירות ציבוריים נבנו על מנת לתת פתרון לדיירים שסבלו מהאש במקלט של נמל אברדין.
ב-1989 הועתקה תחנת הכוח לאי למה (南丫島).
תחנת הכוח הישנה נהרסה עד היסוד ובמקומה הוקמו מיזם דירות למגורים הקרוי "אופקים דרומיים" (South Horizons) בעזרת תוכנית הגדלת שטחי האי באמצעות יבוש שטחים מהים.
השם אִפּ ליי צ'או ניתן לאי בשל צורתו, שנראה כמו לשון של ברווז.
הנקודה הגבוהה ביתר על האי הוא "יוק קוואי שאן", הידועה גם בשמה האנגלי "הר ג'ונסטון".
האי נתן את שמו ל"תצורת אִפּ ליי צ'או", תצורה גאולוגית המכסה את מרבית חלקו הדרומי של האי הונג קונג.
האי מיושב בצפיפות – חלקו הצפוני מאוכלס בצפיפות הרבה ביותר.
יש באי ארבעה אזורי מגורים, אחוזת ליי טונג, הרחוב הראשי של אִפּ ליי צ'או, אחוזת אִפּ ליי צ'או ו"אופקים דרומיים" (海怡半島 או גם South Horizons), ובכל אחד מהם יש כמה מגדלי מגורים רבי-קומות.
בקצה הדרומי של האי יש אזור תעשייה.
שטח האי הוא 1.3 קמ"ר בלבד ולכן צפיפות האוכלוסייה באי ל-66,755 איש לקמ"ר - האי המיושב בצפיפות הגדולה ביותר בעולם.
מקדש הונג שינג שוכן ברחוב הראשי והוא אחד העתיקים מסוגו.
המקדש הוקם מול האתר בו שכנה פעם תחנת המשטרה של אברדין.
מטעמים הקשורים בפנג שווי הוקם מבנה המקדש כך שאינו מול בניין המשטרה והוצבו עליו פסלי הדרקונים שנועדו להגן על הבניין מ"מלתעות הטיגריס" שייצג בניין המשטרה.
יקב האחוזה ה-8 המצוי באי היה היקב הראשון בהונג קונג
הקשר העיקרי בין אִפּ ליי צ'או והונג קונג הוא גשר אִפּ ליי צ'או, אשר נפתח בשנת 1983 והורחב בשנת 1994, משני מסלולים לארבעה.
אמצעי התחבורה העיקרי של התושבים הם אוטובוסים, העוצרים בחמש תחנות הפזורות ברחבי האי.
בנוסף, פועלים באי גם מוניות ושרות סמפנים (סירות סיניות ממונעות) בין הרחוב הראשי של אִפּ ליי צ'או לאברדין.
יש תכנון להרחיב את הקו הדרומי של הרכבת הקלה של הונג קונג שתגיע עד לאי.
אף פעם לא מאוחר מדי הוא סרט קולנוע ישראלי עצמאי מאת ובבימויו של עדו פלוק, שיצא לבתי הקולנוע בישראל בשנת 2012.
הרצל (נוני גפן), בחור ישראלי שהתגורר 8 שנים בדרום אמריקה ובגיל 28 שב לישראל.
הוא מוצא עבודה כמדביק פוסטרים, לוקח את הוולוו הישנה של אביו (עמי ויינברג) ויוצא למסע חוצה ישראל, במהלכו הוא מדביק פוסטרים על לוחות מודעות, פוגש אנשים שונים.
עדו פלוק, שב לישראל מניו יורק ב-2001, שם עשה תואר ראשון בהפקת סרטים וטלוויזיה בבית הספר טיש לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק.
הוא כתב תסריט והגיש בקשה לקרן הקולנוע הישראלי לתמיכה בסרט.
הקרן הציעה לו למנות עורך תסריט שיעבוד איתו, אבל לפלוק אצה הדרך והוא החליט לעבוד לבדו.
המפיקים היו עדו פלוק, גל גרינשפן ורועי קורלנד, לתפקיד הראשי נבחר נוני גפן, שאחר-כך ביים את הסרט "לא בתל אביב".
מישהו תרם לסרט את המצלמה שלו, חלק גדול מהצוות עבד בהתנדבות.
קרן הקולנוע העניקה 50 אלף דולר לעשיית הסרט, 50 אלף דולר נוספים גויסו באמצעות הפייסבוק, ממאות משקיעים.
בתום הצילומים קיבלו סכומים נוספים ממפעל הפיס, קרן הקולנוע.
הם זכו גם בפרס מה"סינמרקט" בפסטיבל חיפה, להשלמת העבודה בברלין.
בכורת הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, לאחריו הוקרן בפסטיבל פרייבורג, שם זכה בפרס הראשון, בפסטיבל אדינבורו ובפסטיבל בהמבורג.
בנובמבר 2011 נכתבה בעיתון "וראייטי" ביקורת משבחת לסרט.
בעקבותיה פנו אליו אנשים שונים בחו"ל בהצעות עבודה.
אחת מהן הייתה מוונדי ג'אפט, המפיקה בפועל של הסרטים "הג'וב האיטלקי" ו"אני לא שם זין".
היא קראה תסריט באנגלית שפלוק כתב ואמרה לו שהיא מעוניינת לביים אותו.
פלוק מתגורר בניו יורק ועובד על סרטו החדש "הכרטיס" (The Ticket).
שם שחקן שם דמות נוני גפן הרצל קרן ברגר דליה עמי ויינברג אביו של הרצלך דינה בליי-שור נורית אלי מנשה גדי אברהים עדאסי אוריה מלכה איריס פירה קנטור אייל רוזלס זאב שמשוני
אנתוני פיקס , ידוע גם בשם הבמה אפאצ'י (Apache), היה ראפר אמריקאי.
בסוף שנות ה-80 אפאצ'י הצטרף ללהקת ההיפ הופ, Flavor Unit.
הוא התארח בשירים של הראפרים טופאק שאקור, פאט ג'ו וNaughty By Nature.
אפאצ'י חתם בלייבל טומי בוי רקורדס והוציא לאור ב-1992 את אלבומו הראשון, Apache Ain't Shit, שהגיע למקום 66 במצעד בילבורד 200 ולמקום ה15 במצעד מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
הסינגל "Gangsta Bitch" מהאלבום הגיע למקום ה67 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה11 במצעד Hot Rap Singles.
אפאצ'י הוציא לאור גם את הסינגל "Do Fa Self" ב-1993.
ב-22 בינואר 2010 אפאצ'י נפטר מסיבות שלא פורסמו .
שנה שם האלבום מקום במצעדים U.S.
הר אפאדג'אטו הוא ההר הגבוה ביותר בגאנה.
ההר ממוקם ברכס אגומסטה, שבמחוז וולטה, ליד הכפרים ליאטי ווט וג'יביאלדי, ומתנשא לגובה של 885 מטר (2,904 רגל).
אָפָּאטִין (בסרבית קירילית: Апатин) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדות הדנובה, במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.
היישוב נוסד ככל הנראה בשלהי המאה ה-14 או ראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה.
ב-1541 נכבשה אפאטין על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה אפאטין לחזרת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה.
במהלך המאה ה-18 חלה בעיירה גאות כלכלית, הוקמו מפעלי טקסטיל, מבשלות בירה, הורחב הנמל ומוסדו נתיבי מסחר דרך הדנובה.
במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים.
יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור אפאטין נמסר לחזקת הונגריה.
באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אפאטין בשטחי סרביה.
יהודים הגיעו לאפאטין ככל הנראה בשלהי המאה ה-18 והוקצתה להם חלקת בית עלמין.
המצבה הקדומה ביותר במקום מתוארכת ל-1780. קהילה יהודית מאורגנת, נוסדה באפאטין ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי.
ב-1880 התגוררו באפאטין 169 יהודים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאפאטין פליטים יהודים ואוכלוסיית העיירה גדלה לכדי 251 נפשות ב-1921. בני הקהילה עסקו ברובם במסחר.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר סוֹנְטָה.
קהילה נוסדה שם בשלהי המאה ה-19. ב-1900 הוקם בית כנסת.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר 58 יהודים.
ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת שם.
כן השתייכו יהודי הכפר פּרִיגְרֶבִיצָה.
קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 נחנך בית כנסת.
בית העלמין נהרס ולא ניתן לאתרו.
ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
במהלך שנות ה-30 חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה באפאטין.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באפאטין 60 יהודים ובשנת 1944 התגוררו שם 40 יהודים
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה.
מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה.
לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה בפטיסטית ובהמשך נעזב.
שרידיהם של בית הכנסת ובית העלמין היהודי עדיין מצויים במקום.
בית הכנסת מעורר עניין רב בקרב חוקרים משום שתקרתו מעוטרת בציור של לוחות הברית בתוך ענן כאשר עשרת הדיברות כתובות באופן נדיר בכתב ראי.
אפאמה או אפאמי הייתה נסיכה סלאוקית אשר נישאה למאגס, שליט קירנה.
ככל הנראה הייתה אמה של ברניקי הראשונה מלכת מצרים.
אפאמה הייתה בתו של אנטיוכוס הראשון ("המושיע") מלך הממלכה הסלאוקית וסטרטוניקה מסוריה.
מצד אביה, סבה וסבתה היו סלאוקוס הראשון ("המנצח") ואפאמה הראשונה (שעל שמה ככל הנראה נקראה).
מצד אמה, סבה וסבתה היו דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון ופילה בת אנטיפטרוס.
סביר להניח שהיא נולדה אחרי שנת 292 לפנה"ס.
בשנת 275 או 274 לפנה"ס, השיא אותה אביה למאגס שליט קירנאיקה, באזור לוב של ימינו.
הנישואים נועדו לחזק את היחסים בין אנטיוכוס למאגס, שהכריזו שניהם מלחמה על תלמי השני מלך מצרים, שהיה אחיו החורג של מאגס.
יוסטינוס טוען שמאגס היה נשוי לאשה בשם "ארסינואי", אולם כיום מקובל להניח שהוא התבלבל בשמות וכי ארסינואי היא למעשה אפאמה.
היא ילדה למאגס בת אחת, ברניקי השנייה.
בשנת 250 לפנה"ס מת מאגס, ועל ערש דווי ציווה להשיא את ברניקי לתלמי השלישי ("גומל החסד"), יורש העצר של מצרים, וזאת כדי לסיים את הסכסוך הקירני-מצרי.
עם זאת, אפאמה, שאביה היה אויב מושבע של מצרים, לא יכלה להסכים לנישואים כאלו, שלמעשה יגבירו את כוחה של מצרים.
לפיכך, היא הזמינה את הנסיך המוקדוני דמטריוס הנאה, בנו של דמטריוס פוליורקטס, לבוא לקירנה ולהינשא לברניקי.
יוסטינוס מוסיף לסיפור נופך רומנטי כאשר הוא טוען שלמעשה אפאמה הייתה מאוהבת בדמטריוס והזמינה אותו לקירנה רק כדי שתוכל לקיים אתו רומן.
כך או כך, ברניקי עצמה לא יכלה לסבול את המצב המשפיל, וגם סביר להניח שהיא תמיד רצתה להיות מלכת מצרים.
היא הנהיגה קשר, במהלכו רצחה במו ידיה את דמטריוס בחדר המיטות של אפאמה.
עם זאת, היא חסה על אמה והותירה אותה בחיים.
גורלה של אפאמה לאחר מכן לא ידוע.
ברניקי נישאה לתלמי השלישי, וכך אוחדו מצרים וקירנה סופית.
אפאצ'י הייב (תרגום: כוורת; באנגלית: Apache Hive) הוא פרויקט תוכנה של מחסן נתונים שנבנה על גבי האדופ ומאפשר שירותי סיכום נתונים, שאילתות, וניתוחים.
הייב נותן ממשק מדמה SQL החושף ממשק לשאילתות על נתונים מאוחסנים על גבי בסיסי נתונים שונים ומערכות קבצים הנמצאים באינטגרציה עם האדופ.
שאילתות SQL מסורתית חייבות להיות מיושמות בעזרת ממשק ה JAVA של MapReduce עבור יישומים הדורשים שאילתות על נתונים מבוזרים.
הייב מספק אבסטרקציה של SQL לאינטגרציה של שאילתות עם מאפייני SQL, הנקרא HiveQL לתוך שכבת הקוד (Java) ללא צורך למימוש השאילתות בממשק Java.
מכיוון שמרבית ממחסני הנתונים משתמשים בשאילתות SQL הייב מאפשר הגירה של אפליקציות לשימוש בהאדופ.
הפיתוח הראשוני היה על ידי פייסבוק, אולם מאוחר יותר נכנס לשימוש ופיתוח על ידי חברות אחרות כגון נטפליקס ו FINRA.
אמזון מתחזקת ענף של עץ הפיתוח של הייב הכלול בשירותי הרשת שלה, AWS.
תוכנית "ספירת מילים" ב HiveQL
תוכנית "ספירת מילים", מחשבת את מספר הפעמים שכל מילה מופיעה בקלט נתון.
בדוק אם טבלתdocs קיימת ומחק אותה אם כן.
צור טבלה חדשה בשם docs עם עמודה אחת מסוג STRING בשם line.
טען את הקובץ המפורט או הספרייה (במקרה שלנו "input") לתוך הטבלה.
OVERWRITE מציין שטבלת היעד שאליה הנתונים נטענים תיכתב מחדש, אחרת הנתונים יהיה "מתווספים" (appended).
שאילתה זו משמשת כדי לפצל את מילות הקלט לטבלה זמנית המכונה temp.
כאשר GROUP BY WORD מקבץ את התוצאות בהתבסס על המפתחות שלהם.
התוצאות של עמודת count מחזיקה את מספר המופעים של כל מילה בעמודת word.
לבסוף, ORDER BY WORDS ממיין את המילים לפי סדר האלף-בית.
אוזי היא תוכנה של מערכת תזמונים צד שרת המתוחזקת על ידי קרן התוכנה אפאצ'י לניהול עבודות (jobs) בהאדופ.
זרימות עבודה באוזי מוגדרות כאוסף של זרימת בקרה וצמתי פעולה בגרף מכוון נטול לולאות.
אוזי תומך בסוגים שונים של פעולות כולל פעולות MapReduce של האדופ מערכת הקבצים המבוזרת של האדופ ופעולות מעל מערכת הקבצים ב: פיג, SSH, דוא"ל.
אוזי גם ניתן להרחבה כדי לתמוך בסוגים נוספים של פעולות.
אפאנטריאס (שם מדעי: Epanterias) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האלוזאוריים שחי בסוף היורה 148.6 מיליון שנה לפני זמננו.
מאובניו נמצאו בתצורת מוריסון בקולורדו.
היצור התגלה ב-1878 על ידי החוקר אדוארד דרינקר קופ מכמה חוליות.
החוקרים חושבים שהמאובנים שנמצאו שייכים למעשה לאלוזאורוס גדול ולא בטוח שישנו סוג עצמאי של אפאנטריאס.
בהנחה שהיה סוג אחר מהאלוזאורוס, הוא היה גדול ממנו בהרבה ודמה לטירנוזאורוס.
אורכו של השלד הגיע ל-.
היו לו גפיים קצרות, טפרים חזקים בקצוות הרגליים ולסתות חזקות מלאות שיניים חדות.
הוא חי במערב אמריקה הצפונית של היורה וטרף זאורופודים גדולים ויצורים חלשים יותר.
אף פעם לא מאוחר היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המבוססת על הפורמט הדרום קוריאני "꽃보다 할배", העוקבת אחר ידוענים ב שיוצאים יחד למסע תרמילאים במדינות המזרח הרחוק.
התוכנית שודרה במשך שתי עונות בין ה-16 באפריל ל-2 בספטמבר 2018 ברשת 13.
ארבעה ידוענים בגיל מתקדם, אחרי קריירה ארוכה וענפה, יוצאים יחד למסע תרמילאים מתועד בווייטנאם, בתאילנד ובמדינות נוספות במזרח.
שלמה בראבא – שחקן וקומיקאי זוכה פרס אופיר
איתן בן-אליהו – אלוף בצה"ל, טייס הקרב ומפקד חיל האוויר לשעבר
פיני גרשון – מאמן וזוכה באליפות ליגת היורוליג בכדורסל
רפי קרסו – נוירולוג ומגיש תוכניות בריאות בטלוויזיה
רבקה מיכאלי – שחקנית וקומיקאית
ציפי פינס – מנהלת תיאטרון בית ליסין
שרה'לה שרון – זמרת הידועה בהיותה מנחת ערבי שירה בציבור
נורית גפן – מפיקה ואשת טלוויזיה, אשתו לשעבר של יהונתן גפן ואמם של אביב ושירה גפן
אפאנאסי פרוקופיוביץ' רזמריצין היה צייר ז'אנר רוסי-אוקראיני וצייר היסטורי.
הוא נולד למשפחת אצולה, כנראה באוקראינה.
הוא הועסק באודסה בבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית.
הוא אהב לעשות רישומי עיפרון של חבריו, שאמרו לו שעליו לעסוק באמנות באופן מקצועי.
בשנת 1874, הוא עזב את שירות המדינה ונסע לדיסלדורף, שם הראה את עבודתו לפרופסור אדוארד פון גבהרדט, צייר בלטי-גרמני שלמד בסנקט פטרבורג.
על בסיס זה, הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות.
ככל הנראה הוא הקדיש מעט זמן ללימודיו ולעיתים קרובות היה חולה.
לאחר שבילה שם שלוש שנים, הוא יצא לנסיעות בצרפת ובאיטליה וחזר לאודסה ב-1877. הוא התגורר בבית מלון ופרנס את עצמו בשיעורי ציור.
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-1882, עם ציור בשם "רקוויאם", בתערוכה של הנוודים.
הציור נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב עבור הגלריה שלו.
תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה ב-1884 והוא ערך תערוכה משותפת גדולה עם ניקולאי בודארבסקי ב-1889. הוא השתתף בתערוכה העולמית ב־1900, הפך לחבר מן המניין בנוודים ב-1903, זכה בתואר "אקדמי" של כבוד, על ידי האקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנת 1910 והיה אחד ממייסדי "איגוד האמנים הדרום רוסיים".
אפאם באליק (במנדרינית: 曼煎粿; באנגלית: Apam Balik) הוא מאכל מהמטבח הסיני, המבוסס על קמח, ביצים, סוכר, סודה לשתייה ואבקת אפייה.
האפאם באליק נחשב למאכל רחוב, בדרך כלל אוכלים אותו עם חמאת בוטנים והוא מוכר גם בשם "אור הירח" (Terang Bulan).
האפאם באליק הופיע לראשונה במאה ה-19 בשושלת צ'ינג, בעת הפלישה של צבא סין והמנהיג הצבאי צו צונטנג (Zuo Zongtang) לאזור פוג'יין.
הוא הכיל סוכר ובוטנים טחונים והומצא על מנת לספק מזון לחיילי הצבא מתוצר מקומי, בייצור המוני.
האפאם באליק עבר מספר גלגולים כאשר סוחרים ומהגרים הפיצו אותו לדרום־מזרח סין ולסינגפור.
"אף פעם לא לבד" הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה הזמרת הישראלית ענבל ביבי.
השיר התפרסם ב־20 ביוני 2023 כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של ביבי, "רוקדת בשקיעה", שיצא לאור ביולי 2024.
השיר נכתב על רקע תקופה מורכבת שעברה ביבי לפני שנתיים, כשהרגישה מבחינה מסוימת בודדה, לא שייכת ולא מובנת, גם כשהייתה מוקפת באנשים.
"לקחו לי שמונה שנים של עבודה כדי להרוויח בעיני עצמי את הטייטל של שייכת", סיפרה.
בשיחה עם איריס קול ב־103fm סיפרה ביבי על תהליך ארוך שעברה תהליך עם עצמה, תהליך שכלל הליכה לטיפול, בחירה מחדש של האנשים שסובבים אותה וכן .
היא הוסיפה על הקשר לאלוהים, שגם הוא נוכח ברקע של "לא להיות לבד": .
מארק גוֹזמן ("מארקי סטייל"), שמתגורר בארצות הברית, הפיק את השיר ועבד עם ביבי דרך ה"זום".
ביבי תיארה את ההפקה במילים "קולית כזאת, אלקטרונית" ועם זאת טבעית ומינימליסטית כמו שרצתה.
"כמו שעשינו שהקליפ יהיה פשוט, רצינו שההפקה תהיה פשוטה", סיפרה.
במשדר מיוחד שנערך בתחנת גלגלצ ב־27 באוקטובר 2023 ביצעה ביבי את השיר, והתייחסה למשמעות נוספת שנוספה לו בעקבות טבח שבעה באוקטובר: "שגם אם העולם כולו לא איתנו, יש לנו את עצמנו ואחד את השני".
"אף פעם לא לבד" לווה בווידאו קליפ מינימליסטי במופגן.
ביבי סיפרה שבקליפ הזה היא השתמשה בבגדים מהמלתחה הפרטית שלה, ושלראשונה לא השתמשה כלל באיפור (היא סיפרה שגם בעבר ביקשה לא להתאפר לקליפים, אך חברת התקליטים לא הסכימה לכך).
היא הוסיפה שאין לה משהו עקרוני נגד איפור, אבל לדעתה היא יפה יותר בלעדיו.
הקליפ המינימליסטי הוא חלק מהתפיסה של ביבי שפופולריות לא נובעת מחיקוי ומשימוש בטרנדים אלא דווקא מנאמנות של האומן לעצמו: