tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסרט מבוסס על הרומן "Freaky Friday" של מרי רוג'רס.
הסרט הוא גרסה חדשה לקלאסיקה "אמא ליום אחד" (1976) בכיכובה של ג'ודי פוסטר.
סרט המשך בשם "שישי הפוך יותר" יצא לאקרנים ב-7 באוגוסט 2025 בישראל ובארצות הברית ב-8 באוגוסט 2025.
הסרט מספר על משפחת קולמן, משפחה חד הורית, שכוללת את האם - טס קולמן (ג'יימי לי קרטיס), פסיכולוגית במקצועה, נערה פריקית מתבגרת בת 15, אנה (לינדזי לוהן), וילד בשם הארי.
טס, שהיא אלמנה, עומדת להנשא לחברה ריאן ועסוקה בתכנון החתונה.
אנה, שהיא חברה בלהקה, מתכתשת רבות עם אמה, בגלל הלהקה ודברים אחרים.
כמה ימים לפני חזרה לחתונה, הלהקה מקבלת הזמנה למבחן במה, שיאפשר להן להפוך את הלהקה למקצועית, אך אנה מגלה שמבחן הבמה ייערך באותו יום ושעה בה נערכת החזרה לחתונה.
אנה מבקשת מאמה לאפשר לה לוותר על החזרה, אך היא לא מסכימה, מכיוון שלדעתה החתונה חשובה יותר, וסירוב זה מחריף עוד יותר את הריב בין השתיים.
יום לפני החזרה המשפחה סועדת במסעדה סינית, שבה מתלקח ויכוח בין האם לבת, שעל מנת להרגיעו מלצרית במקום מציעה לכל אחת עוגיית מזל.
עוגיית המזל מכילה אמרה לא מובנת, וביום למחרת השתיים מחליפות גוף, ומבינות שעוגיית המזל היא שגרמה לכך.
השתיים בהתחלה נבהלות, אך מבינות שכל אחת תצטרך לחיות את חיי השנייה, עד שהכל יחזור לקדמותו - האמא כמתבגרת בבית הספר, והנערה כאמא שצריכה לדאוג לאחיה הקטן, ולתכנון החתונה.
אחיה הקטן של אנה לבסוף מגלה את מה שקרה, והשתיים, שתמיד רבו, לומדות אחת על השנייה דברים חדשים ונהיות חברות.
בנוסף, עקב כך שהאמא והבת נאלצות לחיות אחת את חיי השנייה, הן מבינות כמה קשים חייהן, ומתחילות לראות את העולם אחת מנקודת מבטה של השנייה.
שתיהן עוברות שינויים במהלך הסרט ובעקבות זאת האם והבת מתקרבות אחת לשנייה, ומפסיקות לריב.
בסוף הסרט אנה הולכת למבחן הבמה של להקתה, אך אמה מנגנת במקומה.
בחזרה של החתונה האם והבת חוזרות למצבן הרגיל.
ג'יימי לי קרטיס – טס קולמן
לינדזי לוהן – אנה קולמן
צ'אד מייקל מארי – ג'ייק
סטפן טובולווסקי – מר בייטס
ריאן מלגריני – הארי קולמן
ג'ולי גונזלו – סטייסי הינקאוס
סרט המשך בשם "שישי הפוך יותר" יצא לאקרנים בשנת 2025, רוב הקאסט המקורי מככב גם בסרט זה.
שישיות הוא משחק קלפים פשוט המיועד לשני שחקנים או יותר הנפוץ בקרב תרמילאים.
המשחק הוא ככל הנראה גרסה שונה למשחק "נסיך שבע".
את המשחק משחקים עם כל הקלפים בחפיסה רגילה ללא קשר למיונם לפי צורות (לב, יהלום, תלתן או עלה) מלבד "קלפי פרסומות" למיניהם.
לכל קלף יש ערך נקודותי בהתאם למספרו: הקלף "אס" [A] שווה לנקודה אחת, הקלף "2" לשתי נקודות, הקלף "3" לשלוש נקודות וכך הלאה.
כל קלפי ה"מלך" [K] וה"ג'וקר" [JOKER] שווים ל - 0 נקודות (במשחק צריכים להשתתף רק שני קלפי ג'וקר) מה שהופך את קלף המלכה לקלף בעל הערך הגבוה ביותר (ולכן הגרוע ביותר ברוב המקרים).
כל זוג, שלישייה או רביעייה של קלפים זהים הנמצאים ברשות שחקן מסוים, נחשבים, כולם, ל - 0 נקודות.
המנצח במשחק הוא מי שבסוף המשחק סכום הערכים שמייצגים את קלפיו יהיה בעל הערך הנמוך ביותר (כל שאר השחקנים נחשבים כ"מפסידים").
לאחר טריפת החפיסה, כל שחקן מקבל שישה קלפים שאותם הוא מניח כשפניהם כלפי מטה בצורה של שלושה קלפים בשורה מעל עוד שלושה קלפים בשורה (השחקן אינו יודע מה הקלפים שקיבל בהתחלה).
שאר הקלפים נמצאים במרכז כשפניהם מטה והם משמשים כ"קופה".
בתחילת המשחק, כל שחקן רשאי להסתכל בשלושת הקלפים אותם בחר לשים בשורה התחתונה ועליו לזכור אותם.
לאחר מכן על השחקנים להחזיר את שלושת הקלפים שאותם ראו לשורה התחתונה אותה קבעו קודם (השחקן יכול לשנות את הסדר של שלושת הקלפים בשורה התחתונה בהתאם לראות עיניו אך אסור לו להסתכל בהם שוב בצורה הזו).
קובעים מי מהשחקנים יהיה הראשון והוא מתחיל את המשחק שמתנהל לפי כיוון השעון.
בדרך כלל, השחקן המתחיל הוא זה שניצח בסיבוב המשחק הקודם (אם היה מצב של "תיקו" [מצב בו למספר שחקנים היה ניקוד זהה] במקום הראשון בסיבוב הקודם, אז השחקן המתחיל יהיה זה שניצח בסיבוב שקדם לו).
השחקן הראשון שולף קלף מהקופה (מבלי ששאר השחקנים האחרים יראו מהו) ועליו להחליט האם להשתמש בו או לא.
אם בחר השחקן לא להשתמש בקלף (על פי שיקוליו), עליו להניחו כשפניו כלפי מעלה בערמה נפרדת מהקופה הנקראת ה"קופה הגלויה".
אם בחר השחקן להשתמש בקלף, עליו להחליפו עם כל אחד משלושת קלפיו בשורה התחתונה או שלושת קלפיו בשורה העליונה שירצה (כל עוד מותר לו, פרטים בהמשך).
האפשרות הראשונה היא לקחת את הקלף העליון מהקופה של הקלפים הגלויים (אותו זרק השחקן שלפניו), ולהחליפו באחד מקלפיו ההפוכים, כאשר הקלף ההפוך שיוחלף יונח בראש הקופה הגלויה (לשחקן אסור לשנות את דעתו לגבי ביצוע ההחלפה או לגבי הקלף אותו בחר להחליף לאחר שההחלפה כבר התבצעה).
האפשרות השנייה היא לקחת את הקלף העליון מהקופה (בה הקלפים הפוכים) ואז השחקן יכול לבחור האם להחליף את הקלף ששלף באחד מקלפיו ההפוכים ולהניח את הקלף שהוחלף (שהיה קודם אצלו) בראש הקופה הגלויה, או להניח בראש הקופה הגלויה את הקלף ששלף (במידה והוא לא חפץ בו).
המשחק ממשיך להתנהל בצורה הזו עד סופו.
חשוב: כאשר שחקן מרוצה עם שלושת הקלפים התחתונים שברשותו עליו להודיע על כך שהוא "סיים" איתם בכך שהוא מכריז "עליתי" לשאר השחקנים.
כאשר השחקן אמר "עליתי" עליו לשחק עם שלושת קלפיו העליונים בהתאם לחוקים הרגילים רק שהפעם הוא אינו יודע אילו קלפים הוא זורק מהשורה העליונה (כזכור, השחקן לא הסתכל עליהם).
בשלב הזה השחקן אינו יכול לשוב ולשחק עם שלושת קלפיו התחתונים.
השחקן יכול להגיד "עליתי" בכל שלב שהוא של המשחק (גם אם לא תורו ואפילו אם זהו מהלכו הראשון).
דרך ראשונה: כאשר שחקן חושב שבאפשרותו לגבור על שאר השחקנים מבחינת הניקוד שברשותו (כמה שפחות כנאמר), עליו להכריז "סיימתי" לשחקנים האחרים ובכך מוביל לסיום המשחק.
לשחקן מותר להכריז "סיימתי" רק בתורו ורק לאחר ששיחק.
לאחר ההכרזה, על השחקן להפוך מיד את כל ששת קלפיו כך שפניהם כלפי מעלה וכך ששאר השחקנים יוכלו לראות אותם.
לאחר מכן לכל שחקן, לפי הסדר, ניתנת הזכות לשחק עוד מהלך אחד ואז להפוך את קלפיו גם הוא עד אשר כל השחקנים הפכו את קלפיהם לפי סדר המשחק.
דרך שנייה: ברגע שנגמרו כל הקלפים בקופה הרגילה, המשחק נגמר אוטומטית ועל כל השחקנים להפוך את קלפיהם.
לאחר אחת משתי סיומות אלו, מסכמים את מספר הנקודות של כולם, השחקן בעל מספר הנקודות הנמוך ביותר מנצח והשאר מפסידים (כאמור: כל המלכים, הג'וקרים הזוגות, השלישיות והרבעיות הזהות שווים ל - 0 נקודות ואת כל שאר הקלפים מנקדים לפי צורתם.
זה לא משנה אם ה"סריות" הזהות של הקלפים, ששוות ל - 0 נקודות, נמצאות בשורות שונות).
שישיות כפול או "דאבל שישיות" היא גרסה מתקדמת למשחק השישיות.
המשחק משוחק ומתנהל כמו משחק שישיות רגיל אך עם כמה שינויים ותוספות:
כל שחקן מקבל 12 קלפים שאותם הוא מניח כשפניהם כלפי מטה כשתי חבילות נפרדות שבכל אחת יש שלושה קלפים בשורה מעל עוד שלושה קלפים בשורה (כמו שני שחקנים נפרדים).
במצב "עליה" בו השחקן מעוניין לשחק עם קלפיו בשורות העליונות, על השחקן להכריז "עליתי שמאל" או "עליתי ימין" (בהתאם לערמת הקלפים בה הוא מעוניין "לעלות" הנמצאת באחד משני צדדיו).
העלייה בערמת קלפים אחת אינה משפיעה על המשחק בערמת הקלפים השנייה של השחקן.
אם שחקן רוצה להוביל לסיום המשחק, עליו לעשות זאת בשני שלבים:
שלב ראשון: על השחקן להכריז "סיימתי שמאל" או "סיימתי ימין" לשחקנים האחרים (בהתאם לערמת הקלפים שהוא חפץ "לסיים" איתה הנמצאת באחד משני צדדיו).
לשחקן מותר להכריז "סיימתי שמאל" או "סיימתי ימין"רק בתורו ורק לאחר ששיחק (השחקן לא חייב לשחק עם ערמה זו באותו התור).
לאחר ההכרזה, על השחקן להפוך מיד את כל ששת הקלפים בערמה שהכריז עליה, כך שפניהם כלפי מעלה וכך ששאר השחקנים יוכלו לראות אותם.
לאחר ששיחק, התור עובר לשחקן הבא אחריו לפני הסדר והמשחק ממשיך להתנהל כרגיל.
שחקן יכול לבצע שלב זה בכל סיום תור שלו שירצה אך רק פעם אחת במשחק.
שלב שני: על השחקן להכריז "סיימתי שמאל" או "סיימתי ימין" לשחקנים האחרים (בהתאם לערמת הקלפים שלו אשר עדיין עם פניהם מטה).
לאחר ההכרזה, על השחקן להפוך מיד את כל ששת קלפיו הנותרים כך שפניהם כלפי מעלה וכך ששאר השחקנים יוכלו לראות אותם.
לאחר מכן לכל שחקן, לפי הסדר, ניתנת הזכות לשחק עוד מהלך אחד ואז להפוך את כל קלפיו עד אשר כל השחקנים הפכו את קלפיהם לפי סדר המשחק.
שחקן אשר ביצע את שלב סיום המשחק הראשון, יוכל לבצע את השלב השני בכל תור אחר שלו ולא חייב לסיים את המשחק בשני מהלכים צמודים אחד לשני.
ניקוד השחקן נקבע על פי סיכום של נקודות שתי ערמותיו באופן נפרד.
אין קשר בין שתי ערמות הקלפים של השחקן - כפי שנאמר, השחקן משחק כמו שני אנשים שונים ואין קשר בין שתי ערימותיו מבחינת הניקוד.
לדוגמה: אם בערמה הימנית של שחקן מסוים יש קלף 8 וגם בערמה השמאלית שלו יש קלף 8, שני קלפים אלו ביחד נחשבים ל-16 נקודות שיתווספו בשכלול הכללי של השחקן בסוף המשחק (במידה ואין קלפי שמונה אחרים באמתחתו).
שאר חוקי המשחק הם כבמשחק השישיות הרגיל.
בגלל שכל שחקן משחק עם מספר רב של קלפים, המשחק מתנהל בדרך כלל בין 2 שחקנים בלבד במצב "ראש בראש" (כדי שהמשחק לא יהיה קצר מידי).
שיתוף אופניים הוא שירות השכרת אופניים לקהל הרחב, באמצעות תחנות אופניים הממוקמות במקומות ציבוריים.
מערכות אלו עשויות להיות יוזמה אישית של חברות פרטיות, או יוזמה ציבורית של רשויות מקומיות.
השימוש העיקרי במערכות אלו הוא לנסיעה למרחקים קצרים באזורים עירוניים.
בניגוד לאופניים פרטיים, המשתמשים בשירות אינם צריכים לדאוג לתחזוקה, חניה ואבטחה של האופניים.
זמינות השירות התרחבה מתחילת המאה ה-21 והוא מוצע כיום על ידי למעלה מ-200 עיריות וחברות ברחבי העולם, במיוחד בצרפת, כאמצעי לקידום רכיבה על האופניים.
מערכת השיתוף הגדולה ביותר פועלת כיום בהאנגג'ואו שבסין, המספקת כ-60,000 זוגות אופניים.
שיתוף אופניים החל כיוזמה א-ממשלתית על ידי קבוצות וארגונים עצמאיים, בניסיון להגדיל את השימוש באמצעי תחבורה לא מזהמים, וכדי לספק יותר אפשרויות ניידות עבור אלה שאינם יכולים להרשות לעצמם אמצעי תחבורה אחרים.
מאז 1974 החלו גם רשויות מקומיות להציע שירות זה.
המצדדים בשירות טוענים כי שיתוף אופניים עשוי להפחית את פליטות גזי החממה ואת זיהום האוויר, וכן לשפר את בריאות הציבור, באמצעות פעילות גופנית.
על אף שמשתמשים של מערכות שיתוף אופניים נוהגים בדרך כלל לשלם עבור השימוש באופניים אשר לא בבעלותם, מערכות שיתוף האופניים נבדלות מעסקים מסורתיים של השכרת אופניים תמורת רווח.
מערכות שיתוף האופניים הראשונים הוקמו בעיקר על ידי ארגונים קהילתיים מקומיים, כמו גם מפעלי צדקה אשר ייעדו את השירות לאוכלוסיות מעוטות יכולת או כדי לקדם את השימוש באופניים בשל היותם כלי תחבורה שאינו מזהם את הסביבה.
במאמץ להפחית את ההפסדים הכספיים הנובעים מגנבות של אופניים ומוונדליזם, חברות שיתוף אופניים רבות החלו לדרוש שהמשתמשים ישאירו פיקדון כספי או שיהפכו למנויים בתשלום.
רוב חברות שיתוף האופניים העירוניות הגדולות מפעילות תחנות רבות, ופועלות למעשה במידה רבה באופן הדומה למערכות תחבורה ציבוריות, ומשרתות בעיקר את התיירים והמבקרים בערים, בנוסף לתושבים המקומיים.
נכון ל-2010, אף מיזם שיתוף אופנים ציבורי לא הצליח לפעול בעקביות על בסיס ההכנסות בלבד.
כתוצאה מכך, רוב מיזמי שיתוף האופניים הציבוריים מנוהלים באמצעות מימון ממשלתי ו/או מתרומות.
מיזמי שיתוף אופניים לעיתים גם מנוהלים על ידי גופים ממשלתיים, ארגונים פרטיים ללא כוונות רווח, או דרך שותפות ציבורית-פרטית.
רבים ממיזמי שיתוף האופנים פותחו על ידי ארגונים שונים לאורך השנים אשר מבוססים על אחד או יותר של מהמערכות הבאות:
בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים מאפשרים לכל אחד להשתמש באופניים באזור נתון.
במקרים מסוימים, כגון בקמפוס של אוניברסיטה, האופניים מיועדים רק לשימוש בתוך גבולות מסוימים.
המשתמשים מתבקשים שלא לנעול את האופניים כאשר הם מגיעים ליעדם ולהשאיר אותם במקום ציבורי על מנת שאחרים יוכלו להשתמש בהם באותו האזור.
בשל העובדה שבסוף היום המשתמשים אינם נדרשים להחזיר את האופניים לתחנה מרכזית אחת, זמינותם של שירותי שיתוף אופניים מסוג זה הוא נדיר, ומשום שכל עובר אורח יכול לקחת את האופניים אשר אינם נעולים לשימושו בכל עת, הרוכב המקורי לעיתים רבות נאלץ למצוא כלי תחבורה חלופי כאשר הוא צריך לנסוע חזרה.
כמו כן, מיזמי שיתוף אופניים בהם האופניים לא נעולים במקומות ציבוריים, ושבהם המשתמשים אינם מתבקשים להזדהות בפני המערכת או להשאיר פיקדונות, סבלו משיעורים גבוהים של גנבות וונדליזם.
מערכות המתבססות על השארות פיקדונות
בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים המשתמשים נדרשים להשאיר פיקדונות כספיים נמוכים יחסית כדי לשחרר את האופניים מהמסוף.
פיקדונות אלה מוחזרים ללקוחות רק לאחר החזרת האופניים למסוף.
משום שהפיקדון נמוך ומכסה רק חלק קטן יחסית מהשווי האמיתי של האופניים, מערכות אלו אינן יעילות בהתרעה נגד גנבים פוטנציאלים של אופניים.
מסיבה זו, בין השאר, מערכות שיתוף אופניים רבות מאפשרות למשתמשים לשחרר את האופניים מן המסוף רק לאחר שהמשתמשים מספקים כרטיסי אשראי בתוקף, בנוסף לפיקדונות כספיים בשיעור גבוה יחסית.
מערכות המתבססות על חברים מנויים
בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים, האופניים נשמרים לרוב במרכזים המנוהלים על ידי מתנדבים או במסופי שירות עצמי הפזורים ברחבי העיר.
אנשים הרשומים לתוכנית מזדהים באמצעות כרטיס החבר שלהם (או על ידי כרטיס חכם, באמצעות הטלפון הסלולרי ובשיטות נוספות אחרות) בכל אחד ממרכזי שיתוף האופניים כדי להשתמש באופניים למשך זמן קצר יחסית - לרוב, שלוש שעות או פחות.
בתוכניות רבות מהסוג הזה חצי השעה הראשונה היא חינם.
בסוג זה מערכות שיתוף האופניים המשתמשים נושאים באחריות לכל נזק שייגרם לאופניים או לגנבתם.
מספר ערים באירופה, בהם הערים הצרפתיות ליון ופריז, כמו גם לונדון, ברצלונה, סטוקהולם ואוסלו, חתמו על חוזים עם סוכנויות פרסום פרטיות ("JCDecaux" בבריסל, ליון, פריז, דבלין וסביליה; "Clear Channel" בסטוקהולם, אוסלו, ברצלונה, פרפיניאן וסרגוסה) אשר מספקים את אלפי זוגות האופניים בחינם (או תמורת תשלום מזערי).
בתמורה, הסוכנויות רשאיות להציב פרסומות הן על האופניים כמו גם במיקומים נבחרים בעיר.
תוכניות אלה מנסים לצמצם את הפסדים מפני גנבות על ידי דרישה שהמשתמשים ירכשו מנויים באמצעות כרטיסי אשראי ועל ידי התקנת מערכות מתקדמות למניעת גנבות.
במידה והאופניים לא מוחזרים לתחנה בזמן הנקוב, או שהוחזרו עם נזק משמעותי, מפעיל מרכז שיתוף האופניים מחייב את כרטיס האשראי של המנוי בעלות הנזק.
ישנן גם מערכות שיתוף אופניים דומות אשר אינן מסתמכות על שיתוף פעולה עם סוכנויות פרסום ובמקום זאת מתבססות על מימון ממשלתי או תרומות.
מערכת השיתוף אופניים המוקדמת או לפחות הידועה ביותר, החלה לפעול באמסטרדם בשנת 1960 על ידי "Luud Schimmelpenninck", בשיתוף עם הקבוצה האנרכיסטית "Provo".
תוכנית זו שכותנה "האופניים הלבנות" סיפקה אופניים בחינם, שהיו אמורים לשמש לנסיעה אחת ולהימסר לאחר מכן למישהו אחר.
הניסוי הופסק לאחר כחודש שבו נגנבו מרבית האופניים והיתר נמצאו בסמוך לתעלות בעיר.
התוכנית עדיין פעילה באזורים מסוימים בהולנד (הפארק הלאומי הוכה פלוהה (Hoge Veluwe); האופניים אמורים להישאר בתוך הפארק).
בשנת 1974 הושקה בעיר הצרפתית לה-רושל תוכנית לשיתוף אופניים בחינם בשם "אופניים צהובות".
התוכנית התקבלה בהצלחה בקרב הציבור ונמשכת גם כיום, אם כי במתכונת שונה הכוללת חיוב בדמי שכירות.
בשנת 1993 יצאה לדרך יוזמת שיתוף אופניים בקיימברידג' שבבריטניה, שסיפקה צי של כ-300 זוגות אופניים.
אך התוכנית ננטשה לאחר שרובם המכריע של האופניים נגנבו תוך שנה.
בשנת 2001 העמיד הארגון ללא מטרת רווח BiCyBa "אופניים לבנים" ("White Bicycles") לשימוש הציבור בברטיסלבה, סלובקיה.
במהלך שלושת החודשים מהשקת השירות נגנבו או נהרסו כל האופניים והפרויקט בוטל.
בניסיון להתגבר על ההפסדים והגנבות אימצו יוזמי התוכניות את השימוש בטכנולוגיה חכמה.
אחת התוכניות הראשונות שעשו שימוש במערכת שפעלה באופן אוטומטית לחלוטין עם כרטיס חכם, הייתה תוכנית "Bikeabout".
תוכנית זו הושקה על ידי אוניברסיטת פורטסמות' באוקטובר 1995, במסגרת תוכנית לתחבורה ירוקה ומומנה בחלקה על ידי האיחוד האירופי.
באופניים הותקנו מצלמות CCT למעקב אחרי האופניים במאמץ להגביל ונדליזם.
"תל-אופן" הוא שירות שיתוף האופניים אותו מספקת עיריית עיריית תל אביב-יפו באמצעות החברה הפרטית FSM שירותי קרקע.
השירות הושק ב-28 באפריל 2011 ונכון לאוקטובר 2011 ישנם 125 תחנות פעילות ברחבי העיר המספקות מעל ל-1,000 זוגות אופניים.
בשנת 2021 החל לפעול בעיר הבירה של ישראל ירושלים מיזם "ירופאן" אותו מפעילה עיריית ירושלים בשיתוף חברת עדן.
מדינה עיר שם מערכת תאריך השקה תחנות אופניים אתר אינטרנט מקורות אוסטרליה מלבורן Bike Share Bixi יוני 2010 50 600 אוסטרליה בריסביין CityCycle Vélib' 30 בספטמבר 2010 92 אוסטרליה Fremantle 0 0
מדינה עיר שם מערכת תאריך השקה תחנות אופניים אתר אינטרנט מקורות אלבניה טירנה Ecovolis אפריל 2011 4 40 אוסטריה וינה Citybike Cyclocity יוני 2003 78 700 בלגיה אנטוורפן Velo 9 ביוני 2011 85 1000 בלגיה בריסל Villo!
שיתוף בהוצאות הוא חוזה בו מסכימים צדדים קשורים לחלוק את העלויות ואת הסיכונים הכרוכים בפיתוח, ייצור או רכישת נכסים, שירותים או זכויות, תוך קביעה מוקדמת של מהות והיקף הזכויות של כל משתתף בנכסים, בשירותים או בזכויות פרי שיתוף הפעולה.
הסדרי שיתוף בהוצאות צברו פופולריות במהלך השנים בקרב קבוצות רב-לאומיות, בעיקר בהתייחס לשיתוף בהוצאות מחקר ופיתוח.
ישנם מגוון יתרונות להסדרי שיתוף בהוצאות, החל בהיבטים עסקיים ותפעוליים, כגון יצירת התמחויות, חיסכון בעלויות קבועות וחלוקת סיכונים בין יחידות כלכליות שונות, וכלה ביתרונות משמעותיים בתחום תכנון המס של קבוצות רב-לאומיות.
יתרון המס הבולט הנמצא בהסדרי שיתוף בהוצאות נובע ממזעור הצורך לשלם תמלוגים בין חברות הקבוצה המשתתפות בהסדר.
הקטנת החשיפה לתשלום תמלוגים בין חברות הקבוצה מקטינה את החשיפה לניכויי מס במקור.
יתרון נוסף של הסדר שיתוף בהוצאות הוא האי צורך בקביעת גובה תמלוגים שלעיתים כרוכה בהערכות שווי מורכבות.
הסדר שיתוף בהוצאות אינו שיטת מחיר העברה אלא הסכם משפטי.
לרוב על מנת להגיע לחלוקת רווח שתשקף תנאי שוק, על הצדדים לנצל את חלקם ברווחי או הפסדי המיזם.
חלקו של כל צד נמדד על פי תרומתו.
אתרי שיתוף וידאו באינטרנט הם אתרי אינטרנט המאפשרים לגולשים להעלות קובצי וידאו לאינטרנט ולשתף בהם אחרים ואף לבצע שידור חי או להקליטו לטובת שימוש במועד מאוחר יותר.
עם התרחבות רוחב הפס, אינטרנט מהיר ופיתוח טכנולוגיות שונות לעריכה, העלאת קטעי וידאו לרשת האינטרנט, אתרי שיתוף קבצים ווידאו שונים זוכים לפופולריות רבה וככל שגדלה הנגישות, כך גדל הביקוש.
שיתוף וידאו באינטרנט והזרמת מדיה התאפשרו הודות להתקדמות בטכנולוגיית קידוד וידאו על ידי דחיסה מאבדת נתונים, שנועדה להקטין את נפחם של קובצי וידאו, תוך פגיעה מינימלית באיכותם, על מנת שידרשו פחות נפח אחסון או שיהיה ניתן לשדר אותם באמצעות רוחב פס נמוך יותר.
בשל דרישות רוחב הפס הגבוהות באופן מעשי של וידאו לא דחוס, שהן 168 מגה ביט לשנייה עבור וידאו באיכות SD ומעל ג'יגה ביט עבור באיכות HD.
אלגוריתם דחיסת הנתונים החשוב ביותר שאפשר אירוח והזרמת וידאו מעשיים הוא טרנספורמציה של קוסינוס בדידה (DCT), טכניקת דחיסה שהוצעה לראשונה ב-1973. אלגוריתם DCT הוא הבסיס לפורמט קידוד הווידאו המעשי הראשון, H.261, בשנת 1988. אחריו הגיעו פורמטי קידוד וידאו פופולריים יותר מבוססי DCT, בעיקר תקני הווידאו MPEG ו-H.26x משנת 1991 ואילך.
כולל תקן Modified discrete cosine transform שהוא גם הבסיס לפורמט דחיסת האודיו MP3 שהושק ב-1994, ומאוחר יותר פורמט MPEG-4.
החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 טכנולוגיית קידוד וידאו הפכה נפוצה תעשיית הקולנוע והשידור הטלוויזיוני החלה עוברת לפורמט דיגיטלי.
בין השאר פורמט ה-DVD החליף את VHS.
מספר חברות ישראליות היו בין הראשונות לפתח ולשווק פתרונות לדחיסת וידאו בהם "גיאו אינטראקטיב" (שאחר כך פעלה בשם "אמבלייז").
בתחילת המאה ה-21 תוכנות לשיתוף קבצים, אפשרו למשתמשים לשתף קובצי וידאו באינטרנט בקלות, בשיטת שיתוף קבצים ברשתות עמית לעמית.
הפופולרית ביותר הייתה קאזה, שהושקה במרץ 2001 ובמאי 2003, הוכרזה כתוכנה הפופולרית ברשת לפי אתר ההורדות Download.com, לאחר שהורידו אותה יותר מ-227 מיליון פעמים.
בשלב הבא החלו להופיע אתרים שסיפקו שירות של הזרמת מדיה, כך שלא היה צורך בהורדת הקבצים למחשב.
האתר הראשון אשר התחיל בהזרמת וידאו היה מטהקפה.
אתר זה הוקם בשנת 2003 על ידי אייל הרצוג ואריק צ'רניאק והוא עלה לרשת בסוף 2004, לאחר תקופת פיתוח של כשנה.
מיד אחריו עלה לאוויר אתר גוגל וידאו, וחודשיים אחריו, במרץ 2005, עלה לרשת אתר יוטיוב, שהוקם על ידי שלושה עובדים של חברת PayPal: צ'אד הארלי, סטיב צ'ן וג'אווד קארים, שמטרתם הייתה להעביר קובצי וידאו ושמע גדולים בקלות דרך האינטרנט.
הסרטון הראשון עלה על ידי קארים, ובו רואים אותו בביקור בגן החיות.
בנובמבר אותה שנה זכתה להשקעה מקרן הון הסיכון Sequoia Capital.
באוקטובר 2006 נרכש האתר על ידי חברת גוגל, בעסקת חילופי מניות בסך 1.65 מיליארד דולר.
שני אתרים נוספים שעלו לרשת באותה תקופה היו Dailymotion הצרפתי, ואתר Vimeo שנתפס כאלטרנטיבה איכותית יותר ליוטיוב, ומשך בעיקר יוצרים ואמנים והקפיד מיום הקמתו על שמירה על זכויות יוצרים.
כל האתרים באותה עת ייצרו הכנסות זניחות ופעלו בהפסד, כולל יוטיוב שגוגל שילמה עבורו מחיר המשקף מכפיל הכנסות של 100.
במהלך 2007 חלה ירידה חדה במספר הגולשים במטהקפה, הוא הידרדר למקום השמיני בין אתרי הווידאו בעולם.
באותה תקופה הפך אתר Dailymotion לשני בגודלו בעולם אחרי יוטיוב.
במשך השנים הראשונות פעל אתר יוטיוב בהפסד, הכנסותיו מפרסום לא כיסו את הוצאות הפעלתו.
ב-2013 רשם האתר לראשונה רווח קטן על הכנסות של 3.5 מיליארד דולר.
רוב האתרים המתחרים המשיכו לפעול בהפסדים, רבים נסגרו, דוגמת מטהקפה ו-Flix הישראלים.
ב-2012 סגרה גוגל את שירות שיתוף וידאו באינטרנט המקורי שלה גוגל וידאו.
במקביל נכנסו לפעילות בתחום גם רשתות חברתיות, בראשם פייסבוק, וב-2013 גם אינסטגרם.
החל מ-2018 הפך טיקטוק, שהוא יישומון המשלב שיתוף וידאו ורשת חברתית מקוונת, לאחד הפופולריים בעולם.
יוטיוב (youtube): הוא אתר אינטראקטיבי של תוכן גולשים, הגדול והנישתי בעולם, המאפשר העלאה, צפייה ושיתוף סרטוני וידאו.
האתר נוסד בשנת 2005 ונרכש באוקטובר 2006 על ידי חברת גוגל.
יוטיוב הפך לאחד מאתרי המדיה החברתית הפופולריים ביותר.
באתר מנוע חיפוש עצום והיצע גדול של קטעי וידאו, שאפשר להגיב עליהם ולדרג אותם.
בנוסף, אין הגבלה לכמות הסרטונים אשר ניתן להעלות לאתר.
יוטיוב שינתה את הרגלי הצפייה של הציבור.
Flix (פליקס): היה אתר שיתוף וידאו של אתר תפוז אנשים, האתר עלה לרשת ביולי 2006 כמעין גרסה ישראלית ליוטיוב, ולאחר מכן התפתח ונוצרו בו פינות, ערוצים, מצעדים ותחרויות עם מאפיינים של רשת חברתית.
הגולשים היו רשאים לדרג את הסרטונים ולכתוב תגובות בכינוי שלהם מהפורומים או מהבלוגים של תפוז.
חלק גדול מהסרטונים הם לא תוכן של גולשים, אלא סרטונים של יוצרים מקצועיים שתפוז מסייעת בהפקתם.
Vimeo: אתר שיתוף וידאו אשר נותן קצת מעבר לשטח אחסון, אפשרויות דירוג ומנוע חיפוש.
התפתח למעין רשת חברתית שנותנת בית חם לאמנים שונים בתחום הווידאו עם דגש על יצירתיות.
לאתר זה ניתן להעלות אך ורק קטעי וידאו ואנימציה מקוריים ולא מסחריים, בשונה מיוטיוב למשל, אינו מאפשר העלאת סרטוני וידאו של קליפים טלוויזיוניים.
החשבון הבסיסי באתר הוא בחינם, הכולל 500 מגהבייט בשבוע.
חשבון זה מאפשר לשלב ולשתף את הסרטונים וגם לקבוע הגבלות פרטיות.
Metacafe (מטהקפה): היה אתר שיתוף וידאו ישראלי אשר הוקם בשנת 2003 על ידי אייל הרצוג ואריק צ'רניאק, אליהם הצטרפו בהמשך ניסים רומנו, טל יניב, עמי אברהמי ונועם קופל.
בתחילת דרכה שימשה מטהקפה אתר לאחסון ולשיתוף של קובצי וידאו.
האתר החל אחר כך להעניק תמלוגים לגולשים המצטיינים.
5Min Media: חברת סטארט-אפ שניהלה אתר בו הפיצו משתמשים סרטוני הדרכה שאורכם אינו עולה על חמש דקות, ומכאן היה שמה.
באתר שלה רוכזו כ-200 אלף סרטוני וידאו שנצפו על ידי כ-30 מיליון גולשים מדי חודש.
בספטמבר 2010 רכשה אותה חברת AOL, תמורת 65 מיליון דולר, רן הר נבו, המנכ"ל ואחד היזמים של 5min, מונה למנהל כל פעילות הווידאו של AOL, בתואר סגן נשיא בכיר לתחום הווידאו.
באוגוסט 2013 רכשה AOL גם את חברת Adap.tv תמורת 405 מיליון, חברה שהוקמה על ידי היזם הישראלי אמיר אשכנזי ופיתחה פתרון המאפשר להתאים פרסומות בקטעי וידאו לפי עניין הצופים, שבהמשך הפך לפלטפורמה אחודה לניהול פרסום בווידאו, שמאפשרת תכנון, רכישה ומעקב אחר הפרסומות.
היא ממשיכה לפעול בצורה מצומצמת תחת השם "AOL Video".
RapidShare (רפידשר): שירות מקוון המספק שירותי העלאות ואחסון קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה.
השירות מאפשר לאחסן קבצים דיגיטליים בשרתי החברה בחינם או בתשלום, לצורך גיבוי או על מנת לאפשר הפצה של קבצים דיגיטליים למשתמשים אחרים באינטרנט.
האינטרנט פתח דלתות וערוצי תקשורת רבים.
סרטים, מוזיקה, תוכנה, משחקי וידאו ותוכן נוסף נגישים בחינם באמצעות רשתות ואתרים שונים לשיתוף קבצים ולשיתוף וידאו.
עם זאת רובו של התוכן השיתופי מוגן תחת זכויות יוצרים, והפצה בלתי מאושרת שלו, היא בלתי חוקית.
למרות זאת, קיימים קשיים במניעה של העלאת חומר המוגן בזכויות יוצרים ומציאתו.
הפרות זכויות יוצרים רבות ברשת גרמו לתעשיות התקליטים, הסרטים ותכנים נוספים לנקוט בפעולה נגד שיתוף בחומרים בלתי חוקיים.
בפברואר 2007, חברת ויאקום (Viacom) פנתה לגוגל, ודרשה הסרת מאה אלף סרטונים מיוטיוב הלקוחים מתוך תוכניות ששודרו בערוציה.
לדברי ויאקום, גולשים ביו-טיוב צפו בסרטונים הפיראטיים כ-1.2 מיליארד פעמים.
עוד קודם לכך נאלץ האתר להסיר שורה ארוכה של קבצים מחשש לתביעות, בהם גם סרטונים של קטעים מהסדרות "דיילי שואו" ו"סאות'פארק" של ערוץ קומדי סנטרל, וכן סרטונים של שערים שהובקעו במשחקי הפרמייר ליג באנגליה ועשרות אלפי סרטונים אחרים.
ביולי 2008 פסק שופט אמריקאי שעל גוגל למסור לוויאקום מידע אודות הצפייה בסרטונים באתר יוטיוב שבבעלותה, כולל פרטי הגולשים, ולשלם תמלוגים לבעלים החוקיים של התכנים שבהם צפו הגולשים, בהתאם למספר הצפיות.
בהמשך חתמה יוטיוב על הסכמים גופי התוכן שיתוף הכנסות והסדרת זכויות יוצרים.
בנוסף חתמה במשך השנים על הסכמים שונים ברחבי העולם על תשלום תמלוגים על מוזיקה.
שישליק הוא שיפוד בשר צלוי.
השיפוד יכול לכלול בשר, שומן או שילוב של בשר, שומן וירקות כגון פלפל, בצל ועגבניות.
השישליק הוא סוג של שישקבב פופולרי ברחבי ברית המועצות לשעבר, חלקים של מזרח אירופה, מונגוליה, איראן וישראל.
במקור, שישליק נעשה מבשר כבש, אולם במקומות מסוימים הוא עשוי גם מבשר חזיר, מבשר עוף או מבשר בקר, בהתאם להעדפות המקומיות, חקיקה דתית וכדומה.
בשר שישליק (בניגוד לצורות אחרות של שישקבב) לרוב מושרה למשך לילה במרינדה חומצית, כמו יין יבש וחומץ, או מיץ חמצמץ של פירות או ירקות, עם תוספת של עשבי תיבול ותבלינים.
תוספת מקובלת בכמה מדינות היא לחם, אורז או ירקות.
מאכל זה נפוץ יותר בדרום-מערב אסיה ונמכר על ידי רוכלי-רחוב אשר צולים את השיפודים מעל לעץ בוער או פחמים.
שישליק נצלה בדרך כלל על מנגל.
שישי עם טל ברמן הייתה תוכנית הבידור והאירוח המרכזית של הטלוויזיה הישראלית בשנת 2012. התוכנית שודרה בכל שישי אחרי היומן.
מנחה התוכנית הוא טל ברמן.
במסגרת תוכניתו, מארח ברמן את אנשים מתחום הבידור, האקטואליה, הפוליטיקה והמוזיקה.
במהלך התוכנית מוצגות פינות אישיות הנשענות בין היתר על תוכן וירטואלי ברשת וכן מחוות לאמנים ויוצרים שעיצבו את חיי התרבות בישראל.
בנוסף, בין הפינות הקבועות: פינה סאטירית המופקת באמצעות סרטון ויראלי שמתייחס בכל פעם לפרשייה אקטואלית שהייתה בכותרות באותו השבוע.
פינה נוספת היא פינת סיכום שבועית המתכתבת עם עולם הרשת.
לאחר עלייתה זכתה התוכנית לביקורות שליליות.
ברשות השידור ניסו לנצל תקופה בה בערבי שישי, בערוצים המסחריים משודרות תוכניות בידור, שרובן מורכבות משידורים חוזרים.
במצב זה, הכוונה היא להעלות תוכנית בידור ואירוח חדשה ולהוות אלטרנטיבה לתכני הערוצים המסחריים.
בכך, החזיר הערוץ הראשון את "מסורת" תוכניות הבידור בערבי שישי (כמו "סיבה למסיבה", שהגישה רבקה מיכאלי ו"ממני", של מני פאר).
שֵׁישָׁן מְסֻרְטָט (שם מדעי: Lithognathus mormyrus), המוכר בשמו העממי מרמיר הוא דג-ים ממשפחת הספרוסיים החי במים הסובטרופיים, כמו גם לחופי הים התיכון של ישראל.
גופו מאורך וסגלגל וחוטמו מחודד, העיניים קטנות וממוקמות גבוה, בכל לסת 3 שיניים קדמיות.
צבעו כסוף מבריק ולגופו 10–20 קווים חומים שחורים אנכיים, בטנו כסופה.
אורכו המקסימלי של הדג 55 ס"מ אולם האורך השכיח הוא 20–30 ס"מ.
השישן מסורטט נמצא סמוך לקרקעית בסביבה חולית או בוצית ובסמוך למדפי סלעים, כמו גם בסביבת צמחייה ימית ובקרבת שפכי נהרות.
מעדיף מים רדודים של עד 20 מטר ונפוץ בקרבת החוף, אולם נמצא גם בעומק מקסימלי של 150 מטר.
לעיתים הדג נע בלהקות גדולות של פרטים צעירים אולם ככל שהדג מתבגר נוטה להתבודד.
ניזון מתולעי-ים, חסרי חוליות וסרטנאים קטנים תוך כדי גישוש ונבירה בקרקע החולית.
דגיגוני השישן מסורטט יתחילו את חייהם כזכרים ויש להם את היכולת לשנות את מינם לאחר הבגרות המינית לנקבות, בתהליך הנקרא דיכוגמיה.
מגיעים לבגרות באורך של 17 ס"מ בערך.
עונת הרבייה מתרחשת באביב ובקיץ.
דווח כי השישן מסורטט עשוי לחיות עד 12 שנה.
כדג מאכל בשרו ערב, אולם ערכו המסחרי אינו גבוה.
בישראל נפוץ לאורך החופים וחביב על דייגי-חוף חובבים אשר דגים אותו באמצעות פיתיון בשרי שיותקן בקרסי החכה כגון תולעי-ים, חסילונים או דיונונים הנמכרים בחנויות הדיג כפיתיונות.
השם העממי הנפוץ לדג בפי הדייגים; מרמיר, אינו כל כך עממי מאחר שהוא נגזר מהגיית שמו המדעי של המין; מורמירוס - mormyrus.
שישים ושש היא דרמה קומית ביוגרפית בריטית משנת 2006.
הסרט מספר את סיפורו של ברני רובנס, נער בריטי מופנם שמתכנן לעצמו בשאפתנות את מסיבת בר המצווה המושלמת ביותר, בניסיון להאפיל על הצלחת מסיבת הבר מצווה של אחיו הגדול והמציק.
שרשרת של אירועים של חוסר מזל מאפילים על כך, והמשפחה נקלעת לקשיים פיננסים שמאלצים אותו להנמיך את ציפיותיו, ולקיים את מסיבת הבר מצווה בבית דודיו, ואם לא די בכך, תאריך מסיבת בר המצווה של ברני חל בדיוק בגמר מונדיאל 1966 (שהתרחש באנגליה) ואורחים רבים מבטלים את הגעתם למסיבה.
הרקע לכתיבת התסריט הוא סיפורו של במאי הסרט פול ווילנד שחגג את מסיבת הבר מצווה ביום גמר מונדיאל 1966.
שם השחקן/ית שם הדמות ברני רובנס גרג סולקין אסתר רובנס הלנה בונהם קרטר מני רובנס אדי מארסן דודה לילה רובנס קתרין טייט דוד ג'ימי רובנס פיטר סרפינוביץ' ד"ר ברי סטיבן ריאה אליס ברי ג'רלדין סאמרוויל
שישי בבוקר הייתה תוכנית בוקר בערוץ 10 בימי שישי אשר שודרה בימי שישי.
שידור התוכנית הופסק לאחר שהוחלפה בתוכנית בוקר אור.
התוכנית שודרה בשידור חי ביום שישי בשעות 09:00-06:20 במסגרת "חדשות 10" ובהפקת אולפני הרצליה.
בעקבות התוכנית "אורלי וגיא" הוחלט שביום שישי תוגש תוכנית מופרת באותה מתכונת על ידי מגישים אחרים.
בהתחלה הגישו בדרך כלל את התוכנית רומי נוימרק ודב גיל הר.
לפעמים הוחלפו במגישים אלי ראכלין וסיוון כהן.
משנת 2015 התחילו להגיש עודד מנשה ועדן הראל יחדיו את התוכנית.
בינואר 2016 עלתה לאוויר התוכנית "בוקר אור" אשר החליפה את התוכנית "אורלי וגיא" בימים בהם לא מגישים.
בעקבות כך ירדה התוכנית מהאוויר.
שישי הפוך הוא סרט טלוויזיה מקורי מוזיקלי של ערוץ דיסני שעלה לשידור ב-10 באוגוסט 2018. בסרט מככבות היידי בליקנסטף וקוזי זולסדורף.
זהו הסרט הרביעי אשר מבוסס על הרומן "Freaky Friday" מאת מרי רוג'רס, לאחר שלושה סרטים מהשנים 1976, 1996 ו-2003.
הסרט מבוסס על המחזמר באותו השם שהועלה בשנת 2016.
קת'רין ואלי הן אמא ובת שלא תמיד מסתדרות אחת עם השנייה.
לאחר ששעון חול קסום גורם להם להחליף גופים, הן נכנסות לנעליים אחת של השנייה ורואות את העולם מנקודות מבט חדשות.
קאהיום קים – טורי מין
היידי בלינקסטף מגלמת את האם, קתרין בלייק, עוד מגרסת המחזמר מ-2016, וקוזי זואלסדורף משחקת את הבת, אלי בלייק.
סטיב קר עובד כבמאי ומפיק בפועל, ברידג'ט קרפנטר כתסריריטאית, טום קית ובריאן יורקי כמלחינים, סוזן קרטסוניס ות'ומס סצ'ומצ'ר כמפיקים בפועל וג'ון קרפה ככוריאוגרף.
הסרט עלה לשידור בכורה בערוץ דיסני ב-10 באוגוסט 2018. בישראל הסרט שודר בערוץ דיסני ישראל ב-30 באוגוסט 2018.
"שישי שבת" (ידוע גם בשם "יום הבוחר") הוא שיר שביצעה להקת זקני צפת ויצא לאור בשנת 1994.
השיר נכלל באלבום השני של "זקני צפת" שנקרא "זקני צפת 2".
את השיר כתב מאור כהן והלחין אותו עם אורן לוטנברג, שהיה האחרון לעזוב את ההרכב המקורי זמן קצר לפני הוצאת השיר.
עוד לפני עזיבתו עבד לוטנברג עם כהן על סקיצות לאלבום החדש, ובשישי שבת הלחין את מנגינת הפתיח המזרחית.
מאוחר יותר בהקלטות האולפן השתתפו בעיבוד שאר חברי ההרכב יחד עם המפיק חיים רומנו.
לדברי מאור כהן, שירי האלבום "זקני צפת 2" היו בהשפעת "הביטלס", אך הוא רצה שיהיה באלבום שיר עם גוון מזרחי.
לאחר שצפה בזמר מיכאל פטישי שר בתוכנית טלוויזיה את השיר "מאמי", הוא ניסה לעקוב אחר האקורדים שניגן פטישי ולנגן בסגנון זה.
כשהחל לנגן הטקסט שעלה לו לראש היה "לא תבואי שישי שבת, זהו יום הבוחר".
כהן הסביר: "יום שבת זה היום של אלוהים שבחר בנו מכל העמים.
עם השנים נוספו כל מיני פירושים רומנטיים לטקסט, אבל כשכתבתי את המילים היה בהם משהו דתי ומיסטי".
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ד (1994) של רשת ג' הגיע השיר למקום השביעי.
באלבומה הבא של זקני צפת, "תן לי שלאגר", נכלל שיר בשם "זה נכון" ובו השורות "שיר אחד עם שני מילים (כך במקור) מכר עשרים אלף עותקים" ו"שיחקו אותה NMC", שאותן נהוג לייחס להצלחתו של השיר "שישי שבת".
בשנת 1998 חידש דני סנדרסון את השיר במסגרת פרויקט עבודה עברית.
באותה שנה חידש גם מאור כהן את השיר.
שיתוף במשרה (באנגלית, "Job sharing") הוא הסדר העסקה שבו שני עובדים או עובדות מחלקים ביניהם משרה אחת.
העובדים חולקים את הפעילות והחובות הכרוכים במשרה, ואת השכר וההטבות הניתנים בגינה.
הסדר זה נוח לעובדים המעוניינים בעבודה במשרה חלקית, כגון סטודנטים ואמהות, משום שהוא מאפשר להם להשתלב גם בתקנים שבהם נדרשת משרה מלאה.
בישראל, הסדר זה אינו נפוץ.
שיתוף במשרה קיים בבריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד ובארצות הברית לכל הפחות משנות השבעים והשמונים.
בשנות האלפיים, שיתוף במשרה הפך לשכיח יותר, בעקבות ההצלחה המקצועית הגוברת של נשים, וניסיונן למצוא הסדרי עבודה אלטרנטיביים.
לידתו של האינטרנט הקלה על שיתוף המידע בקרב משתפי משרה.
בשנת 2007, סקר בריטי מצא ש-12% מהנשאלים ניצלו הזדמנות של שיתוף במשרה.
בסוף המאה ה-20, כ-60% מהאוניברסיטאות בבריטניה השתמשו בשיתוף משרה.
סקר של מנהלי משאבי-אנוש ב-78 אוניברסיטאות הסיק שכדי לכסות את ההוצאות הנלוות של הסדר זה, הפרודוקטיביות של העובדים צריכה לעלות רק בשליש אחוז.
שיתוף במשרה מסייע גם למטפלות סיעודיות ממזרח אירופה, לעבוד במשמרות של 3–4 חודשים במערב אירופה, וכך לשמור על קשר עם משפחתן.
ניתן להפעיל שיתוף במשרה גם בקרב מנהלים בכירים.
בשנת 2007, שני מהנדסים בחברת פורד הורשו לשתף משרה בתכנון מחדש של דגם האקספלורר קרוסאובר 2011. דוגמה לשיתוף במשרה נעשתה בבית הספר לרוקחות באוניברסיטת טנסי שבארצות הברית.
צעד זה נעשה על מנת להרחיב את תעסוקת הנשים, והצליח ביעד זה.
אחד היתרונות הבולטים של שיתוף במשרה הוא הפחתת הלחץ בקרב העובדים והעובדות.
שיתוף במשרה מאפשר לעובדים להגיע לרמה טובה יותר של איזון עבודה-חיים, וזו אחת הסיבות לרצון של עובדים להשתמש בו.
שיתוף במשרה נוח במיוחד לנשים ולאלה המחפשים יותר זמן פנוי לעצמם.
עבור המעסיק, היתרון בשיתוף במשרה הוא בשמירה על עובדים והגדלת ההון האינטלקטואלי והניסיון.
בנוסף לכך, הסדר זה מאפשר למשוך עובדים חדשים.
סקר בריטי משנת 2011 מצא ש-61% מהנשים מעוניינות באפשרות לשיתוף במשרה.
87% מהעונים לסקר אמרו שהאפשרות לשיתוף משרה יכולה להכריע אם הם יישארו במקום העבודה.
אף על פי ששיתוף במשרה הוא סוג של עבודה במשרה חלקית, הוא יוצר אתגרים ייחודיים.
אחד הקשיים שעלול להיווצר בשיתוף במשרה הוא כאשר שני העובדים המשתפים את המשרה לא מצליחים להגיע להסכמים ביניהם לגבי דרך העבודה, השכר, העומס והחופשות.
שיתוף במשרה עלול גם לגרום לעובד להרגיש פחות חיוני וכך לפגוע בפרודוקטיביות שלו לאורך זמן.
בנוסף, יכולה להיות סטיגמה שלילית על עובדים הבוחרים לעבוד בשיתוף משרה, והם עלולים להיתפס כעובדים בלתי מחויבים.
הקושי עבור המעסיק יכול להיווצר כאשר נדרשים מאמצים וזמן לייצר הסכמות בין השותפים למשרה.
בנוסף, הכשרת שני עובדים לעבודה שיכולה להתבצע על ידי עובד אחד, עלולה להגדיל את העלויות הניהוליות.
מעסיקים עלולים גם להתקשות במציאת עובדים ועובדות המעוניינים לעבוד בהסדר שכזה.
כדי לנהל היטב את ההסדר של שיתוף במשרה, מומלץ לעקוב אחר מספר המלצות.
בבחירת השותף, כדאי לבחור שותף שאיתו קל לתקשר, לשתף פעולה וגם להתווכח.
עם זאת, מומלץ לבחור שותף בעל כישורים, ניסיון וגישה משלימים, כדי להעשיר את התפקיד.
עובדים בשיתוף משרה צריכים להיות גמישים ובעלי מחויבות ארגונית גבוהה.
לאחר בחירת השותף, יש להחליט איך לפצל את העבודה.
מודל אחד, הנקרא "מודל האיים" דוגל בחלוקת האחריות כך שכל שותף מבצע משימות אחרות.
המודל השני נקרא "מודל התאומים", ובו שני השותפים מבצעים את אותם התפקידים, אך בימים אחרים.
על מנת שההסדר יצליח, יש לוודא שקיימת תמיכה מצד ההנהלה, במיוחד אם הרצון להסדר מגיע מהעובדים.
בנוסף לכך, יש ליידע את כל האנשים שיהיו בקשר עם העובדים - לקוחות, עמיתים וספקים - כדי שלא תהיינה תקלות.
לבסוף, מומלץ להחליט על תקופת ניסיון ואחריה לנסות ולתקן את הדרוש תיקון.
עובדי שיתוף במשרה עובדים ללא תלות זה בזה, במשימות שונות.
אלו שני עובדים החולקים משרה אחת אך לא את עומס העבודה שלה.
העובדים מתמחים בתחומים שונים של חובות התפקיד דבר המאפשר להם מיקוד טוב יותר בעת ביצוע התפקיד.
לרוב מעסיקים אינם מאפשרים לעבוד פחות שעות מכיוון שזה מפחית בפרודוקטיביות ועל כן היתרון למעסיקים במודל זה, היא האפשרות להעסיק שני עובדים עם שתי התמחויות שונות ללא הגדלת העלויות הניהוליות
נקרא גם מודל שיתוף משרות שני העובדים חולקים משרה אחת עם עומס העבודה שלה.
הם עובדים על אותם הפרויקטים, בימים שונים בשבוע.
יש להם אחריות משותפת כצוות מה שדורש תקשורת יעילה בין השניים.
שעות העבודה השבועיות של שני העובדים מתפצלים בדרך כלל לשתי דרכים:
ימים מפוצלים- כלומר, אדם אחד עובד בימי ראשון ושלישי בעוד שהעובד האחר תופס את אותו התפקיד בימי שני ורביעי.
ושניהם עשוים לעבוד ביום חמישי עבור עדכונים קלים ובניית יחסי עבודה טובים.
שבועות מפוצלים- כלומר, אדם אחד עובד שבוע אחד, בעוד שהעובד האחר עובד שבוע אחרי זה.
השוני בין שיתוף במשרה למשרה חלקית
שיתוף במשרה בשונה ממשרה חלקית, יכול להיות גם משרת ניהול.
היא מתחלקת בין שניים ומאפשרת לכל אחד מהשותפים יותר גמישות.
היא הפכה לשיטה פופולרית בקרב מדינות רבות בעולם ,ומאפשרת להורים עובדים איזון טוב יותר בין עבודה לחיים.
זוהי דרך עיקרית להתמודד עם האי שוויון בין המינים בשוק העבודה.
במשרה משותפת שעות העבודה והמשכורת מחולקת בהתאם לתחומי האחריות ואופי העבודה: יש בעולם מי שמחלקים שעות או ימי עבודה, עובדים שבוע־שבוע או כל פתרון מתאים אחר.
משרה חלקית ברוב מקומות העבודה דורשת פחות הכשרה מקצועית, אחריות ומעורבות.
משרה זו משולמות לפי מספר השעות שאתה יכול לבצע ביום שכר נתון.
שיתוף הפעולה הביטחוני של מרכז אירופה שהוקם בשנת 2010 בפראונקירכן שבאוסטריה, מהווה את הפורום הגדול ביותר בענייני ביטחון והגנה במרכז אירופה.
הוא משמש כפלטפורמה לשיתוף פעולה לשש מדינות האזור: אוסטריה, קרואטיה, צ'כיה, הונגריה, סלובקיה וסלובניה ולצידן מדינה משקיפה אחת – פולין.
הפורום מפגיש את משרדי ההגנה של המדינות החברות, ומאפשר להם לחזק את הביטחון האזורי במסגרת האיחוד האירופי ונאט"ו תוך שיתוף פעולה בתוכנית השותפות לשלום (Partnership for Peace - PfP), יוזמה של נאט"ו לשיתוף פעולה עם מדינות שאינן חברות בו.
שיתוף הפעולה מתבסס על קידום אינטרסים אזוריים ייחודיים, בהתאם לסדרי העדיפויות, האחריות והאינטרסים של כל מדינה משתתפת.
המדינות החברות בפורום (להוציא פולין) היו בעבר חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, מה שיוצר ביניהן זיקה היסטורית, תרבותית ולעיתים גם לשונית.
רקע משותף זה תורם לבסיס של אמון ושיתוף פעולה במסגרת היוזמה הביטחונית הנוכחית.
נשיאות הפורום נמשכת שנה קלנדרית אחת, והיא מורכבת מישיבות של שרי הגנה, מנהלי מדיניות הגנה וישיבות מבצעיות אחרות.
החל מ-1 בינואר 2025, סלובקיה היא המדינה המחזיקה בנשיאות הארגון.
ה-CEDC מתמקד בתיאום מדיניות האיחוד האירופי, התמודדות עם אתגרים ואיומים אזוריים משותפים, ייזום פרויקטים בקרב כוחות מזוינים ובניית יכולות.
מתוך מודעות לכך שביטחון אזורי קשור באופן מהותי לביטחון של אזורים שכנים, נוצר גם שיתוף פעולה עם שותפים במערב הבלקן.
העבודה על היוזמות השונות מתואמת על ידי המדינה המשמשת כנשיאת הפורום.
בעבר התממשו פרויקטים צבאיים בתחומים שונים, לרבות כוחות מבצעים מיוחדים, טיפול במטעני חבלה מאולתרים, תמיכה רפואית, הכשרת טייסים והגנה מפני נשק להשמדה המונית (CBRN ; כימית, ביולוגית, רדיולוגית וגרעינית).
לאחר משבר ההגירה באירופה במהלך השנים 2015–2016, פרויקטים צבאיים נותרו תחום עניין עבור ה-CEDC, אך המיקוד שלו הורחב גם לשיתוף פעולה אזרחי-צבאי, לפיתוח וחיזוק סינרגיות ברמה אזורית, הבנה משותפת של אתגרי ההגירה והגברת שיתוף הפעולה הבין-אזורי.
פרויקט אזרחי-צבאי נוסף הוא פלטפורמת כישורי השפה, שמטרתו לקדם מדיניות שפה אזורית משותפת, לשיפור ולהעמקת שיתוף הפעולה הרב-צדדי באמצעות תכנון קונקרטי והצבת יעדים בתחום השפה.
באמצעות תיאום מתאים בתחומים מרכזיים כגון חינוך לשוני, בדיקות שפה, עבודת מינוח ותרגום, נעשה שימוש מיטבי במשאבי השפה הן ברמה הדו-צדדית והן ברמה הרב-צדדית לעת טיפול במצבי חירום ואסון לאומיים, שמצריכים סיוע רב לאומי.
שיתוף מהיר הוא תכונה שפותחה על ידי גוגל ומאז 2024, נעשה שיתוף פעולה עם סמסונג.
שיתוף מהיר מאפשר העברת נתונים בין מכשירים באמצעות Bluetooth ו-Wi-Fi.
הוא זמין באנדרואיד, ו- ChromeOS, כמו גם Windows של מיקרוסופט (ניתן להתקנה בנפרד) כדי לאפשר למשתמשים לשתף קבצים וקישורים בין מכשירים.
הוא שוחרר לראשונה ב-4 באוגוסט 2020.
אין לבלבל את Nearby Share עם תכונת "שיתוף בקרבת מקום" של מיקרוסופט בשם הדומה, שזמינה רק עבור מחשבים אישיים עם Windows 10 ואילך ומשתמשת בפרוטוקול הקנייני של מיקרוסופט.
לפני שיתוף בקרבת מקום, גוגל השיקה את Android Beam ב-2011 אך הוא לא עבד טוב ולא השתמשו בו.
Nearby Share שוחרר רשמית עבור מכשירים עם אנדרואיד מרשמלו (גרסה 6).
התכונה עובדת בדומה ל־AirDrop של אפל, ומאפשרת למשתמשים לשתף קבצים עם מכשירים שקרובים למכשיר שלך.
ביוני 2021 עם השקת ChromeOS 91, התכונה שוחררה למחשב.
במהלך CES 2022, גוגל הכריזה על Nearby Share עבור Windows.
ב-31 במרץ 2023 שוחררה גרסת הבטא של אפליקציית Nearby Share למחשבי Windows המאפשרים העברת קבצים בין פלטפורמות.
בינואר 2024, גוגל וסמסונג הודיעו כי שם Nearby Share ישונה ל-Quick Share, זאת על ידי מיזוג תכונת ה-quick share של סמסונג שעשתה אותו הדבר.
כדי לקבל קבצים באנדרואיד ובכרום OS יש להיכנס למרכז הבקרה ולהפעיל "שיתוף בקרבת מקום".
ניתן לבחור אם רוצים רק ממכשירים שלך (דרך חשבון גוגל), אנשי קשר או כולם.
כדי לשלוח קבצים לוחצים על שיתוף, nearby share ואז על איש הקשר שרוצים.
כדי להשתמש דרך windows יש להתקין דרך האתר של גוגל.
בעת שיתוף קובץ באמצעות Nearby Share, תוצג למשתמש רשימה של מכשירים זמינים לשיתוף איתם.
בחירת מכשיר מהרשימה שולחת הנחיה לנמען המחייבת אותו לאשר את ההעברה.
בעת שיתוף בין מכשירים המקושרים לאותו חשבון גוגל, אין צורך להעיר את המכשירים המקבלים או לאשר את שידור הקובץ.
שיתוף בקרבת מקום מאפשר שיתוף של קבצים וקישורים, כגון תמונות, סרטונים, טקסט, מידע ליצירת קשר, הוראות הגעה, סרטוני יוטיוב ונתונים אחרים.
ניתן להגדיר אותו לשתף תוכן במצב לא מקוון בלבד, ולהגביל אותו לפעולת Bluetooth בלבד.
שיתוף בקרבת מקום זמין ב-Android 6 ומעלה, ChromeOS 91 ומעלה, ו-Windows 10 ומעלה.
ב-Windows, Nearby Share חייב להיות מותקן באופן ידני, בניגוד להטמעתו ב-Android וב-ChromeOS, שם הוא חלק ממערכת ההפעלה ואין צורך להתקין אותו בנפרד.
מכשירי Windows חייבים להיות בעלי Bluetooth ו-Wi-Fi כדי להפעיל את Nearby Share.
windows במכשירי ARM אינם נתמכים.
שישי הפוך יותר הוא סרט קומדיה אמריקאי, בכיכובן של לינדזי לוהן וג'יימי לי קרטיס, בהפקת סרטי וולט דיסני.
זהו המשכון לסרט "שישי הפוך" משנת 2003, והשביעי בזיכיון בעל אותו שם שמבוסס על הרומן "Freaky Friday" מאת מרי רוג'רס, כשהראשון בו הוא "אמא ליום אחד" (1976) בכיכובה של ג'ודי פוסטר.
בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-7 באוגוסט 2025 ובארצות הברית ב-8 באוגוסט 2025 על ידי סרטי אולפני וולט דיסני
22 שנה לאחר תקרית חילופי הגופות, אנה קולמן, שכעת היא מבוגרת, עובדת כמפיקה מוזיקלית ומגדלת את בתה המתבגרת הארפר כאמא חד הורית, בעזרתה מדי פעם של אמה טס.
בבית הספר, הארפר מוטרדת ללא הרף מחברתה לכיתה החדשה, המהגרת הבריטית לילי רייס, בשל אישיותה הסנובית.
כאשר הארפר ולילי גורמות לתקרית בשיעור כימיה, אנה נקראת למשרד המנהל.
כשהיא פוגשת את אביה של לילי, אריק, השניים מתאהבים ומתארסים שישה חודשים לאחר מכן.
האחיות החורגות לעתיד אינן מרוצות ממצבן; הארפר מודאגת שאמה תעביר אותן ללונדון, בעוד לילי מתעקשת לחזור לשם כדי שתוכל ללמוד באקדמיה לאופנה לכבוד אמה המנוחה.
במהלך מסיבת הרווקות של אנה, אנה וטס, ומאוחר יותר הארפר ולילי, עורכות קריאות בכף היד נפרדות מהמדיום לכאורה, מאדאם ג'ן, אשר מספרת להארפר ולילי הון תועפות על חייהן השבורים.
לאחר מכן מתרחשת רעידת אדמה, אותה רק הארבע חשות.
למחרת בבוקר, הן מגלות שהן החליפו גופות: אנה עם הארפר, וטס עם לילי.
אנה וטס המנוסות מייעצות להארפר ולילי להעמיד פנים שהן אחת מהשנייה במקום לספר למישהו על המעבר עד שיוכלו לחזור.
הארפר ולילי, שמבינים שזהויותיהן החדשות עשויות לעזור להן להפריד בין הוריהן, משקרות לגבי הקריאה של מאדאם ג'ן להן כדי לעכב את ההיפוך.
אנה וטס הולכות לבית הספר ומבלות זמן בריתוק בגלל מלחמת אוכל שהארפר ולילי גרמו במכירת מאפים, בעוד הארפר ולילי נהנות מהיתרונות של היותן בוגרות וממצות תוכנית לחבל בחתונה.
בצילומים של הלקוחה של אנה, הארפר ולילי עוזרות לזמרת הצעירה אלה להתגבר על הפרידה האחרונה שלה.
הן לומדות על חלומותיה של אנה להיות כוכבת רוק לשעבר ומוצאות שיר אהבה, אותו הן מניחות שאנה כתבה על החבר לשעבר שלה מהתיכון, ג'ייק אוסטין.
הן מצליחות למצוא את ג'ייק, אבל הארפר מביכה את עצמה כשהיא מנסה ללא הצלחה לפתות אותו בגופה של אנה.
לאחר שהן נמלטות מריתוק, אנה וטס מוצאות את מאדאם ג'ן, שחושפת בפני הארפר ולילי את מזלן אך מזהירה אותן שכל ארבעתן צריכות "לשנות את ליבן" כדי להשתנות בחזרה.
הארפר, שמגיעה לראיון ההגירה עם אריק בגופה של אנה, מבינה כמה אריק אוהב אותה ודואג לה.
הארפר מגלה שגם אריק חושב שזה יהיה הכי טוב למשפחותיהם להישאר בלוס אנג'לס, מה שגורם להארפר לחשוב פעמיים לגבי הרס החתונה שלהם.
לילי, לעומת זאת, נשארת נחושה ומזמינה את ג'ייק לארוחת החזרה.
לילי עושה סצנה בגופה של טס, מה שמוביל לוויכוח ציבורי סוער ובעקבות זאת אריק מבטל את החתונה.
לאחר שיחה נוגעת ללב עם טס על געגועיה הביתה ואובדן אמה, לילי מתחילה להבין את טעותה.
כטס, היא מנסה לשכנע את אביה לא לוותר על אנה.
במקביל, אנה, ואחריה הארפר, נקראת להופעה של אלה, ומגלה שאלה הזמינה את הלהקה הישנה שלה, הפינק סליפ, כדי שיוכלו להופיע שוב יחד.
למרות שהיא שמחה על האיחוד, אנה מספרת להארפר שמעולם לא הצטערה על ויתור על שאיפותיה המוזיקליות, משום שהארפר היא ההחלטה הטובה ביותר שקיבלה אי פעם, וחושפת ששיר האהבה נכתב למעשה עליה.
טס ולילי מגיעות בזמן כדי לראות את השיר, ולילי מצהירה בשמחה שהיא רוצה להיות חלק מהמשפחה הזו.
לאחר ששינוי ליבן של הארפר ולילי הושלם, כולן חוזרות לגופן המקורי.
אריק מגיע להופעה, והוא ואנה מחדשים את מערכת היחסים ביניהם.
החתונה נערכת למחרת ואנה ואריק נישאו.
זמן מה לאחר מכן, המשפחה משתתפת באירוע השקת ספרה האחרון של טס.
טס נדהמת לגלות שלילי, בזמן שהייתה בגופה של טס, צילמה תמונה לא מחמיאה שלה לכריכת הספר לאחר שמרחה שפתון מלא יותר .
ג'יימי לי קרטיס – טס קולמן, אמה של אנה וסבתה של הארפר.
לינדזי לוהן – אנה קולמן, בתה של טס ואמה של הארפר.
ג'וליה באטרס - הארפר קולמן, בתה של אנה ונכדתה של טס.
מארק הארמון – ריאן, בעלה החורג של טס ואביה החורג של אנה.
מאני ג'סינטו - אריק, ארוסה של אנה ואבא של לילי.
סופיה האמונס - לילי, בתו של אריק.
מאיטריי רמקרישנן - אלה, זמרת שעובדת עם אנה.
לוסיל סונג – אמא של פיי-פיי
במאי 2023 דיסני הכריזה על סרט המשך לסרט הפנטזיה-קומי "שישי הפוך" שנכתב על ידי אליזה הולנדר, כאשר ג'יימי לי קרטיס ולינדזי לוהן צפויות לחזור על תפקידן כטס קולמן ואנה קולמן, בהתאמה.
במרץ 2024 לוהן אישרה שסרט ההמשך נמצא בפיתוח פעיל, ונישה גנאטרה נשכרה לביים את הסרט, כאשר ג'ורדן וייס שכתב את התסריט.
ביוני 2024 ג'וליה באטרס, מני ג'סינטו, סופיה האמונס ומאיטריי רמקרישנן הצטרפו לצוות השחקנים, כאשר מארק הארמון, צ'אד מייקל מארי, כריסטינה וידאל, היילי הדסון, לוסיל סונג, סטפן טובולוסקי ורוזלינד צ'או יחזרו לגלם את התפקידים שלהם מהסרט המקורי.
הצילומים החלו בלוס אנג'לס ב-24 ביוני 2024.
"שישי בלילה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל.
את השיר הוציאה ביוני 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני של אלאל, "פירות אסורים".
"שישי בלילה" נכתב והולחן על ידי שמוליק קלוסקי ואלאל, והופק על ידי דורון פיקר.
מני בגר שר בו קולות רקע.
השיר מתאר את האווירה והתחושות בעיר תל אביב-יפו בלילה של יום שישי לתוך השבת.
בחלקו הראשון של השיר מתוארת העיר כלב פועם ושוקק חיים, כאשר אנשים רבים מסתובבים ברחובות ומנצלים את האווירה החמה והחיונית של סוף השבוע לחופש.
תל אביב מוצגת כמרכז חברתי תוסס שבו מתרחשים מפגשים מקריים ואירועים בלתי צפויים.
השיר מדגיש תחושת מתח באוויר, תחושה שלא ברורה לחלוטין אך מורגשת היטב על ידי הדמויות השונות המוזכרות בו, כגון זונה שעוזבת בית או חתול המחפש שאריות מזון.
בהמשך השיר משתנה האווירה ככל שהלילה מתקדם.
האנשים ברחובות מתחילים להתפזר, והקסם של ליל שישי מתחיל להתפוגג.
הדמויות המוזכרות בשיר מייצגות את החוויה האורבנית הקסומה אך גם המתוחה והמלאה באי-ודאות.
בסופו של השיר מתגברת תחושת האכזבה והבדידות, כאשר הקסם של הלילה מתפוגג והאווירה הופכת לקרירה וריקה.
השיר מציג ניגוד בין הקסם והתשוקה של ליל שישי בתל אביב לבין התחושות המורכבות של בדידות ואכזבה שמגיעות כשהלילה מסתיים.
בניגוד לסינגלים הקודמים של האלבום, לא הוכנה עטיפה ייחודית ל"שישי בלילה".
ב-20 ביוני 1987 הוצג "שישי בלילה" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל.
בשבוע שלאחר מכן דורג במקום העשירי.
ב-11 ביולי עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע.
לבסוף, ב-8 באוגוסט יצא מהדירוג השבועי לאחר שישה שבועות צעידה רצופה.
שישיית אטלס הוא רומן פנטזיה שנכתב על ידי אוליבי בלייק .
זהו הספר הראשון מתוך שלושה ספרים.
הספר עוסקעוקב אחר שישה אנשים העוסקים במאגיה, שמנסים להתקבל לחברה האלכסנדרונית, חברה סודית מורכבת מבעלי כוחות מאגיים ומדענים, כולם בעלי כישורים מיוחדים, החוקרים יחד את תורת המאגיה תוך שימוש בחומרים הנמצאים בספריית אלכסנדריה.
הספר התפרסם לראשונה בתחילת שנת 2020 בפרסום עצמאי באמצעות קינדל.
הוצאת "ספרי טור" (אנ') האמריקאית זכתה במכרז על זכויות הפרסום והוציאה מהדורה מחודשת של הספר בשנת 2021 ומהדורה נוספת במרץ 2022.
הספר תורגם ויצא לאור בעברית ביולי 2024.
הספר השני בטרילוגיה, "פרדוקס אטלס" , יצא לאור באוקטובר 2022, והספר השלישי, "קומפלקס אטלס" , יצא לאור בינואר 2024. ספרים אלו עוד לא תורגמו לעברית.
בעולם שבו לחלק מהאנשים יש כוחות מאגיים מסוגים שונים, פונה אגודה סודית אחת לכמה שנים ל"עילויים" מוכשרים במיוחד.
היא מציעה להם שנת הכשרה, שבסופה חמישה מתוכם יוכלו להתקבל לאגודה הסודית – האגודה האלכסנדרונית.
בשנת ההכשרה המתמודדים ניצבים מול מבחנים, יש ביניהם תחרות רבה ויריבות גדולה.
ובסופו של דבר מתחרים על הסיכוי לקבל כסף, יוקרה, מעמד וכמובן מקום באגודה האלכסנדרונית.
אטלס בלייקלי: חבר באגודה האלכסנדרונית שגייס את חברי השישייה.
היכולת המאגית שלו היא טלפתיה.
ליבי, אליזבת "ליבי" רודס, היכולת המאגית שלה היא יסודאות, כלומר, כוחות פיזיקליים, מבנים מולקולרים ועוד.
ניקו, ניקולאס פרר דה ורונה.
כמו ליבי היכולת המאגית שלו היא יסודאות.
ריינה, ריינה מורי, היכולת המאגית שלה היא עשבונאות, היכולת לתמרן ולשלוט בצמחים.
טריסטן, טריסטן קיין, היכולת שלו היא ראייה מבעד לאשליות (משולבת עם מרכיבים ומניעים).
קאלום, קאלום נובה, היכולת המאגית שלו היא אמפתיה והיכולת לתמרן רגשות כרצונו.
פאריסה, פאריסה קמלי, היכולת המאגית שלה היא טלפתיה (היכולת לקרוא מחשבות).
הספר זכה להיכנס למקום השלישי ברשימת רבי המכר של מגזין ניו יורק טיימס וקיבל ביקורות חיוביות בטיקטוק בקהילת ה"בוקטוק" עם קהילת מעריצים נרחבת.
שיתוף הפעולה האוקראיני עם גרמניה הנאצית התרחש במהלך הכיבוש הנאצי בפולין, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית ובברית המועצות, על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
בספטמבר 1941 חולק השטח שנכבש על ידי הגרמנים בין שתי יחידות מנהליות גרמניות חדשות, של הגנרלגוברנמן הנאצי ונציבות הרייך אוקראינה.
חלק מהאוקראינים בחרו להתנגד ולהילחם בכוחות הכיבוש הגרמניים והם הצטרפו לצבא האדום או ליחידות הפרטיזנים הבלתי סדירות שניהלו לוחמת גרילה נגד הגרמנים, ואילו חלק מהאוקראינים עבדו עם הנאצים או למענם נגד כוחות בעלות הברית.
הלאומנים האוקראינים קיוו ששיתוף פעולה עם הנאצים יאפשר להם להקים מחדש מדינה עצמאית.
רבים מהם היו מעורבים בשורה של פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, כולל השואה באוקראינה ומעשי הטבח בפולנים בווהלין ובגליציה המזרחית.
אוקראינים, כמו גם מיעוטים אתניים כמו בלארוסים, רוסים, טטרים ואחרים ששיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית, עשו זאת בדרכים שונות, כולל השתתפות בממשלות מקומיות, במשטרת העזר האוקראינית בפיקוח גרמני, בשוצמאנשאפט, בצבא הגרמני או כשומרים במחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית.
האוקראינים נתפסו על ידי הנאצים כתת-אדם במסגרת תוכנית-האב למזרח, אך בפועל, בעיות כוח אדם בחזית המזרחית חייבו את גרמניה הנאצית להשתמש במקומיים למשימות שונות.
בעוד שהיטלר שיער שמספר קטן של אוקראינים בעלי עיניים כחולות הם צאצאים של גרמנים אתניים שהתיישבו באזור, האוקראינים בכללם מעולם לא נחשבו לא-סלאביים, כמו סלאבים אחרים בהיררכיה הגזעית של גרמניה הנאצית, למשל בולגרים וקרואטים.
רוב המנהיגים הלאומנים האוקראינים ששיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית שימשו לפעילות אנטישמית ואנטי-פולנית, אך נעצרו מאוחר יותר בשל דעותיהם הפרו-אוקראיניות.
סטלין והיטלר דרשו שניהם טריטוריה מהרפובליקה הפולנית השנייה.
פלישת ברית המועצות לפולין ב-1939 איחדה את האוקראינים של ברית המועצות והאוקראינים של מה שהיה אז מזרח פולין (קרסי) תחת דגל סובייטי אחד.
בשטחי פולין שפלשה אליהם גרמניה הנאצית, גודלו של המיעוט האוקראיני היה זניח.
פחות משנתיים לאחר מכן, ביוני 1941, גרמניה הנאצית תקפה את ברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה.
בספטמבר חולק השטח הכבוש בין שתי יחידות מנהליות גרמניות חדשות: מדרום-מערב, מחוז גליציה של הגנרלגוברנמן הנאצי, ומצפון-מזרח, נציבות הרייך אוקראינה, שהשתרעה עד דונבאס עד 1943.
מנהיג הפרטיזנים הלאומן האוקראיני אסף כוח של 3,000 חיילים בקיץ 1941 כדי לסייע לוורמאכט להילחם בצבא האדום.
בספטמבר 1942 ניהל בורובץ משא ומתן עם הפרטיזנים הסובייטים של אך הצדדים לא הצליחו להגיע להסכם.
בורובץ סירבה לציית למבנה הפיקוד הסובייטי וחשש מנקמה גרמנית נגד אזרחים אוקראינים.
במקביל למשא ומתן עם הסובייטים המשיך בורובץ לנסות להגיע להסכם עם הגרמנים.
בנובמבר 1942 הוא נפגש עם אובר-שטורמבאנפיהרר פוטס, ראש האס דה של המחוז הכללי של ווהלין ופודוליה.
בנובמבר 1943, במהלך משא ומתן עם הגרמנים, נעצר בורובץ על ידי הגסטפו בוורשה ונכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן.
בסתיו 1944 שחררו אותו הנאצים, כדי להשיג תמיכה אוקראינית במלחמה שהם כבר עמדו על סף ההפסד בה.
הוא הוביל את הקמתה של פלוגת כוחות מיוחדים אוקראינית של כ-50 איש תחת הוואפן אס אס.
יחידה זו הייתה אמורה להיות מוצנחת בעורף הצבא האדום ולנהל לוחמת גרילה, אבל התוכניות הללו מעולם לא יצאו לפועל.
הלאומנים במערב אוקראינה קיוו שמאמציהם יאפשרו להם להקים מחדש מדינה עצמאית בהמשך.
כך לדוגמה, ערב מבצע ברברוסה, כ-4,000 אוקראינים, שפעלו בהוראת הוורמאכט, התגייסו לפעול מאחורי הקווים הסובייטיים.
לאחר כיבוש לבוב, בה היה מיעוט אוקראיני משמעותי, הכריזו מנהיגי ה- על ב-30 ביוני 1941, ועודדו נאמנות למשטר החדש בתקווה שהגרמנים יתמכו בו.
ב-1939, במהלך מלחמת גרמניה-פולין, היה ה-OUN "עזר גרמני נאמן".
למרות התגובה החמה הראשונית לרעיון של אוקראינה עצמאית, לממשל הנאצי היו תוכנית אחרות, בדגש על השגת לבנסראום ועל אריזציה של האוכלוסייה.