tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסינגל השני מהאלבום, קאבר של להקת הפופ האמריקאית קוק רובין, "The Promise You Made", זכה להצלחה אפילו גדולה יותר.
לשיר הוקלטה גם גרסה בשפה הצרפתית בשם "La Promesse".
הסינגל השלישי מהאלבום, בלדת הפופ "Goodbye", זכה להצלחה רבה.
בשנת 2005 ראיין התפרסמה בצפון אמריקה דרך חברת Water Music Records.
ב-9 במרץ 2006 ראיין השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון של בלגיה, Eurosong, על-מנת לנסות ולייצג את בלגיה באירוויזיון 2006 שנערך באתונה שביוון.
היא נבחרה לייצג את המדינה עם השיר "Je t'adore", איתו התמודדה בשלב חצי הגמר ב-18 במאי 2006. על-אף כל ההערכות, ראיין לא העפילה לשלב הגמר, והיא סיימה בשלב חצי הגמר כשהיא ממוקמת במקום ה-12 עם 69 נקודות.
לאחר האירוויזיון נבחרה ראיין כנציגה שהתלבשה הכי יפה על ידי אתר האירוויזיון esctoday.
הבגדים שסך עלותם היא כ-14,000 אירו, נמכרו וכל הרווחים נתרמו לצדקה.
לאחר האירוויזיון הוציאה סינגל נוסף בשם "Alive", הקרוי על שם האלבום השלישי שלה.
האלבום הכיל מספר גרסאות בצרפתית לשירים כמו "Je t'adore", "Alive" והסינגל השלישי "All for You".
למרות שהאלבום זכה לביקורות חיוביות, הוא לא זכה לאותה הצלחה כמו שני האלבומים הקודמים של ראיין.
בשנת 2007 זכתה ראיין להצלחה נוספת כאשר הוציאה את הסינגל עם האיי-סייד ובי-סייד שנקרא "Voyage Voyage / We All Belong".
השיר "Voyage, voyage" הוא גרסת כיסוי לשיר דיזיירלס משנת 1986, והשיר "We All Belong" נבחר בתור שיר הנושא של המשחקים הגאים של אירופה לשנת 2007 שנערכו באנטוורפן.
בשנת 2008 ראיין הוציאה שני סינגלים נוספים: ו-"Ella, elle l'a" שהוא גרסת כיסוי לשיר של פראנס גל.
כל הסינגלים האלו נכללו באלבום שלה Free, שיצא באמצע שנת 2008. בנוסף, האלבום הכיל בתוכו דואט עם הזמרת הספרדיה סוראיה ארנלס.
ביולי 2008 הוציאה ראיין את האלבום Essential שזכה להצלחה.
באוגוסט היא השתתפה בתחרות המוזיקה הפולנית Sopot Hit Festiwal.
בהופעה היא קיבלה פרס זהב על אלבומה Free.
ב-9 בנובמבר 2008 היא זכתה בטקס פרסי המוזיקה העולמיים שנערך במונקו בקטגוריית "הזמרת עם הכי הרבה מכירות".
בשנת 2009 היא הוציאה את אלבום הקונספט French Connection.
האלבום כלל שירים רק בשפה הצרפתית והוא הכיל להיטים קודמים של ראיין לצד שירים חדשים.
השירים "Évidemment" ו-"Babacar" של פראנס גל יצאו כסינגלים מהאלבום שלה, אולם הם לא זכו להצלחה רבה כמו האלבום עצמו.
ראיין ציינה שהאלבום הזה מציין סוף של עידן, ושמעתה והלאה היא מתכננת להוציא שירים שהיא כתבה בעצמה.
היא קיבלה פרס מולטי פלטינום בספרד לאחר שמכרה למעלה מ-300,000 שירים דיגיטליים.
ראיין דיווחה דרך הרשת החברתית פייסבוק, שהאלבום הבא שלה Electroshock, יצא במהלך שנת 2011, אולם הוא צפוי לצאת במרץ 2012. הסינגל הראשון מהאלבום הרביעי הוא Lovelife.
האלבום יכיל שירים באנגלית ובצרפתית והוא לא יכלול גרסאות כיסוי.
לדקי היא אלופת העולם המעוטרת ביותר בהיסטוריה מבין השחייניות, בעלת 30 מדליות, מהן 23 זהב, ומתוכן 18 אישיות.
היא השחיינית המצטיינת מבין הנשים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, לאחר שזכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, תוך קביעת שני שיאי עולם חדשים.
כמו כן, היא בעלת התוצאות הטובות בעולם לנשים גם במשחים ל-400 יארד מעורב אישי, 500 יארד חופשי, 1000 יארד חופשי ו-1650 יארד חופשי.
וגדלה בבת'סדה, מרילנד למשפחה נוצרית-קתולית, בתם של מרי ג'ן (הגן), ממוצא אירי ודייוויד לדקי, יהודי ממוצא צ'כי.
היא החלה להתאמן בגיל 6. היא מתאמנת במועדון השחייה קרל בורק, בהדרכתו של יורי סוגוויאמה.
היא למדה ושחתה באוניברסיטת סטנפורד בהדרכתם של גרג מיהן וברוס גמל.
לאחר המשחקים האולימפיים עברה להתאמן בפלורידה בהדרכתו של האלוף האולימפי אנתוני נסטי.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון שנערכו באומהה, נברסקה סיימה לדקי במקום ראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:19.78 דקות, לפני קייט זיגלר (8:21.87 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שלישי במשחה ל-400 מטר בשיא ארצות הברית חדש לנערות גיל 15 ו-16 בתוצאה של 4:05.00 דקות, שיפור לשיאה בן ה-24 שנים של ג'נט אוונס (4:05.45 דקות) ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 1:58.66 דקות.
במשחקים האולימפיים עצמם זכתה במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אמריקאי חדש של 8:14.63 דקות, לפני מיריה בלמונטה מספרד שזכתה במדליית כסף שנייה בשיא ספרד חדש (8:18.76 דקות) ולפני שיאנית העולם והאלופה האולימפית היוצאת רבקה אדלינגטון מבריטניה (8:20.32 דקות).
במהלך המשחה היא קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש של 4:04.34 דקות, תוצאה שהייתה מדרגת אותה במקום החמישי בתחרות ל-400 מטר חופשי.
היא שיפרה את שיאה של ג'נט אוונס בן ה-23 שנים, שעמד על 8:16.22 דקות.
התוצאה שקבעה היא השנייה בטיבה בכל הזמנים, אחרי שיא העולם של אדלינגטון, 8:14.10 דקות.
היא הייתה הספורטאית הצעירה ביותר במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2013 הייתה לדקי לאחת מכוכבות האליפות, לאחר שזכתה ב-4 מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם חדשים.
מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:59.82 דקות, שיפור לשיא בן השנה של אליסון שמיט (4:01.77 דקות), לפני מלני קוסטה מספרד שקבעה שיא אישי חדש של 4:02.47 דקות ולוריין בויל מניו זילנד (4:03.89 דקות).
כשחיינית ראשונה, היא קבעה שיא אישי חדש של 1:56.32 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באוגוסט 2014, קבעה לדקי במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:58.86 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של פדריקה פלגריני מאיטליה (3:59.15 דקות).
בכך, הפכה לראשונה מאז ג'נט אוונס שמחזיקה בשיא העולם בו-זמנית במשחים ל-400 מטר, ל-800 מטר ול-1,500 מטר חופשי.
שבועיים לאחר מכן, אליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט קווינסלנד, היא זכתה ב-5 מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם חדשים.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 הייתה לדקי הכוכבת של האליפות, לאחר שזכתה ב-5 מדליות זהב, בכל חמשת המשחים בהם השתתפה, יותר מכל ספורטאי אחר באליפות וקבעה שלושה שיאי עולם אישיים חדשים.
כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את שיאה העולמי במשחה זה והעמידה אותו על תוצאה של 15:27.71 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.37 דקות, לפני איטליה (7:48.41 דקות) וסין (7:49.10 דקות).
בתחרות גרנד פרי שנערכה באוסטין, טקסס ב-18 בינואר 2016 קבעה במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:06.68 דקות, שיא העולם הראשון בשחייה לשנה זו.
השחיינית המצטיינת והמעוטרת ביותר באולימפיאדה
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה ב-6 מדליות, 5 זהב ו-1 כסף.
על אף שצברה את מרב מדליות הזהב מבין השחייניות באליפות היא סיימה שנייה בקביעת השחיינית המצטיינת של האליפות.
היא צברה 18 נקודות, אחרי שרה שסטרם משוודיה 22 נקודות שזכתה בתואר השחיינית המצטיינת של האליפות, ולפני לילי קינג (15 נקודות).
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי ביחד עם אמה מקיאן בתוצאה של 1:55.18 דקות, אחרי פדריקה פלגריני (1:54.73 דקות).
בשלב חצי הגמר כחצי שעה לאחר שניצחה את המשחה ל-1500 מטר חופשי היא קבעה את התוצאה המהירה באליפות (1:54.69 דקות).
בתחרות שנערכה בפדרל ווי, וושינגטון ב-23 בפברואר 2018 קבעה במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא עולם חדש של 3:56.53 דקות.
בתחרות שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-16 במאי היא קבעה במשחה ל-1500 מטר שיא עולם חדש של 15:20.48 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.97 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:58.76 דקות ולפני ליה סמית' (4:01.29 דקות).
למחרת בבוקר היא שחתה בשלב המוקדמות את המשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:48.90 דקות ופרשה מהמשך התחרות, בטענה שהיא חולה.
אולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.21 דקות.
המשחה ל-1500 מטר חופשי נערך כשעה לאחר המשחה ל-200 מטר חופשי.
יריבתה הגדולה אריארן טיטמוס שיפרה ב-22 במאי 2022 במשחה ל-400 מטר חופשי את שיא עולם של לדקי ב-6 מאיות השנייה והעמידה אותו על 3:56.40 דקות ובכך הייתה לשחיינית הראשונה ששיפרה שיא עולם של לדקי.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני זכתה ב-4 מדליות זהב, יותר מכל שחיינית אחרת באליפות.
בתחרות גביע העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בטורונטו, קנדה ב-29 באוקטובר אותה שנה קבעה במשחה ל-1500 מטר שיא עולם חדש של 15:08.24 דקות, שיפור לשיא בן 3 השנים של שרה קלר מגרמניה (15:18.01 דקות), היה זה שיא העולם הראשון שקבעה בבריכת 25 מטר.
שבוע לאחר מכן, בתחרות גביע העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-6 בנובמבר היא קבעה במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 7:57.42 דקות, שיפור לשיא בן תשע השנים של מיריה בלמונטה מספרד (7:59.34 דקות).
6 פעמים ברציפות אלופת עולם במשחה ל-800 מטר חופשי
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף.
4 פעמים אלופה אולימפית במשחה ל-800 מטר חופשי
באוליפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף, ו-1 ארד.
מדליות זהב, בפעם הרביעית ברציפות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:11.04 דקות, לפני אריארן טיטמוס (8:12.29 דקות) ובת ארצה פייג' מאדן (8:13.00 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 15:30.02 דקות, לפני אנסטסיה קירפיצ'ניקובה מצרפת (15:40.35 דקות) ואיזבל מארי גוזה מגרמניה (15:41.16 דקות) ובכך הגנה על תוארה.
בתחרות שנערכה בפורט לודרדייל, פלורידה ב-3 במאי 2025 קבעה במשחה ל-800 מטר שיא עולם חדש של 8:04.12 דקות, 9 שנים לאחר השיא שקבעה.
נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי את התוצאה השנייה בטיבה שלה 3:56.81 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי את התוצאה השנייה בטיבה בעולם של 15:24.51 דקות.
באליפות העולם שנערכה בסינגפור בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה ב-4 מדליות, מהן 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 7:40.01 דקות, אחרי אוסטרליה (7:39.35 דקות) ולפני הרפובליקה העממית של סין (7:42.99 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.71 דקות.
ב-2024 העניק לה נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן את מדליית החירות הנשיאותית.
בשנים 2013–2016 ו-2018 זכתה לדקי בתואר שחיינית השנה בעולם, יותר מכל שחיינית אחרת בהיסטוריה.
בשנים 2013–2018, 2021 ו-2022 זכתה לדקי בתואר שחיינית השנה באמריקה, יותר מכל שחיינית אחרת בהיסטוריה.
לדקי קבעה 16 שיאי עולם חדשים אישיים, 14 בבריכה אולימפית (3 במשחה ל-400 מטר חופשי, 5 במשחה ל-800 מטר חופשי ו-6 במשחה ל-1500 מטר חופשי) ו-2 בבריכת 25 מטר במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-1500 מטר.
קייטי מלואה היא זמרת פופ-ג'אז, פזמונאית ומוזיקאית בריטית.
במהלך חייה קייטי עברה במקומות רבים, היא נולדה בכותאיסי, גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה).
עד גיל שנה, גרה קייטי עם סבה וסבתה בטביליסי ולאחר מכן עברה עם הוריה לבתומי (אג'ריה).
בגיל 9, עקב מלחמת האזרחים בגאורגיה משפחתה נדדה לבלפסט, בירת צפון אירלנד, לאחר מספר שנים עברו לסוטון בלונדון, ועברו שוב פעם לרד היל אשר במחוז סאריי באנגליה.
בשנת 2005 קיבלה אזרחות בריטית יחד עם הוריה ואחיה.
ב-2008 עזבה את בית הוריה ושכרה דירה בנוטינג היל, שם הפכה את אחד החדרים לסטודיו הקלטות.
קייטי דוברת גאורגית, רוסית ואנגלית בצורה שוטפת.
מלואה נחשבת לחובבת אקסטרים ומכורה לאדרנלין עקב אהבתה לסוגים שונים של ספורט אתגרי כגון צניחה חופשית, מצנחי רחיפה, גלשני אוויר ועוד, ואף לקחה מספר שיעורי טיסה.
בנובמבר 2009 כמעט טבעה במהלך צלילה בנהר ליד נמל התעופה הית'רו.
באוקטובר 2006, נכנסה מלואה לספר השיאים של גינס, כאשר ביצעה קונצרט במקום העמוק ביותר, 303 מטרים מתחת לפני המים, בתחנת קידוח נפט נורווגית בים הצפוני.
בשנת 2007 הופיעה בסרט חסין מוות של קוונטין טרנטינו, הסרט הוא אחד מתוך שני סרטי הקולנוע שבפרויקט .
בספטמבר 2012 נישאה לג'יימס טוסלנד, רוכב אופנועים ואלוף העולם במרוצי אופנועים לשנת 2007 בתחרות Superbike World Championship.
הזוג התגרש בשנת 2020 לאחר 8 שנות נישואין.
בתשעה בדצמבר 2022 ילדה קייטי מלואה את בנה סנדרו.
קייט רוברטס (Kate Roberts; 13 בפברואר 1891 — 4 באפריל 1985) הייתה מהחשובות שבסופרים שכתבו בשפה הוולשית במאה העשרים.
ידועה בעיקר בזכות הסיפורים הקצרים שכתבה, ומכונה בוולשית Brenhines ein llên "מלכת הספרות שלנו" ו־Brenhines y stori fer "מלכת הסיפור הקצר".
רוברטס נולדה בכפר רוסגדבן שבמחוז קרנארבונשייר (כיום בגוויניד') בוויילס בבקתה משפחתית בשם Cae'r Gors.
אביה, אוון רוברטס (Owen Roberts), עבד ככורה במחצבות הלווחה שבאזור.
לאחר סיום לימודיה בתחום השפה הוולשית במכללה האוניברסיטאית של צפון וויילס שבבנגור השתלמה כמורה ולימדה בכמה בתי־ספר בדרום ויילס.
ויליאמס, אותו פגשה במסגרת מפגשים של מפלגת פלאיד קמרי הלאומנית.
יחד עם ויליאמס קנו את בית הדפוס וההוצאה־לאור גווסג ג'י (Gwasg Gee) שבעיירה דינביך, אליה עברו לגור ב־1935. בית־הדפוס פרסם ספרים, חוברות ואת השבועון "אי ואנר" (Y Faner, "הדגל"), בו כתבה רוברטס דרך קבע.
אחרי מותו של ויליאמס ב־1946, המשיכה לעבוד בבית־הדפוס למשך עשר שנים נוספות.
לאחר פרישתה נשארה לגור בדינביך עד למותה ב־1985. בשנת 2011 פרסם אלן ל'ויד (Alan Llwyd) ביוגרפיה אודותיה בשפה הוולשית, תוך שהוא נעזר ביומנים ובמכתבים כדי לשפוך אור חדש על חייה האישיים ויחסיה עם ויליאמס.
לאחר מותה Cae'r Gors, הבקתה בה נולדה וגדלה, שוקמה לאחר מאבק ממושך להשגת התקציב לכך והפכה למוזיאון אודותיה.
היה זה מותו של אחיה במלחמת העולם הראשונה שהניע אותה לכתוב.
בכתיבה השתמשה כדרך להתמודד עם האובדן.
קובץ הסיפורים הקצרים הראשון שפרסמה היה O Gors y Bryniau (מביצת הגבעות), בשנת 1925. קובץ הסיפורים הקצרים המצליח ביותר שפרסמה נקרא Te yn y Grug (תה בין שיחי־האברש, 1959), והוא מהווה אסופה של סיפורים אודות ילדותה של ילדה במחוז קרנארבונשייר.
בנוסף לסיפורים קצרים, כתבה רוברטס גם רומנים, שמפורסם שבהם נקרא Traed mewn Cyffion (כפות־רגליים בשלשלאות, 1936), ומתאר את חייה הקשים של משפחת כורים.
בשנת 1960 פרסמה את האוטוביוגרפיה Y Lôn Wen (השביל הלבן).
מרבית סיפוריה וספריה מתרחשים על רקע אזור מחצבות הלווחה בו גרה בצפון וויילס.
היא עצמה העידה שהמקור לחומרים שביצירתה היה "מהחברה בה גדלתי, חברה עניה בתקופה עניה … מאבק תמידי כנגד העוני.
אך הדמויות לא הגיעו עד לתחתיתו של עוני זה: הן נאבקות בו, מפחדות מפניו".
יצירתה עוסקת בחייהם השגרתיים של אנשים צנועים ובדרך בה הם מתמודדים עם קשיים והתפכחות מאשליות.
לאחר שעברה לגור בדינביך ונישאה, החלה לכתוב רומנים וסיפורים העוסקים באופן מובהק יותר בבדידות.
יצירתה מיוחדת בעשירותה הן בתחום הלשוני והן בדקות ההבחנה.
תפקידן של נשים בחברה ורעיונות מתקדמים לגבי החיים ואהבה מהווים נושאים מרכזיים ביצירתה.
בנוסף, רוברטס קיימה גם קשר ספרותי קרוב עם סונדרס לואיס (Saunders Lewis) במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים.
רבות מיצירותיה תורגמו לשפות אחרות, אך עברית איננה ביניהן.
קייטי (באיטלקית: Chieti) היא עיר הבירה של נפת קייטי שבמחוז אברוצו שבאיטליה.
העיר ממוקמת במרחק של 200 ק"מ מצפון-מזרח לרומא, על קו רכס המשתרע לאורך נהר פסקארה, במרחק ק"מ ספורים מחוף הים האדריאטי וכשממערב לה מתנשאים ההרים מאילה (Maiella) וגראן-סאסו (Gran Sasso).
קייטי היא מבין הערים העתיקות ביותר באיטליה.
על פי המיתולוגיה, העיר נוסדה בשנת 1181 לפנה"ס על ידי הגיבור היווני אכילס שקרא לה על שם אמו תטיס וכך העיר נקראה תאטה .
מאוחר יותר נקרא העיר תאטה מרוקינורום (Theate Marrucinorum) והייתה לעיר הראשית של השבט הלוחם מרוקיני (Marrucini).
על פי כתביו של ההיסטוריון והגאוגרף סטראבון, העיר נוסדה על ידי הארקאדים ונקראה על ידם תאגאטה (Θηγεάτη).
לאחר שהובסו על ידי הרומאים, נעשו אנשי שבט מרוקיני בעלי ברית נאמנים של כובשיהם והטריטוריה שלהם הוכפפה לשלטון מוניציפלי רומי לאחר מלחמת בעלות הברית.
בתקופת האימפריה מנתה אוכלוסייתה של קייטי 60,000 תושבים, אך לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית, נהרסה העיר על ידי שבטי הויזיגותים וההרולי (Heruli).
מאוחר יותר הייתה העיר מקום מושבו של המושל הלומברדי.
לאחר חורבן העיר היא הייתה לחלק מדוכסות בנוונטו.
קייטי התאוששה מבחינה פוליטית וכלכלית תחת השלטון הנורמני ותחת השליטים שבאו אחריו.
לאחר פריחה תרבותית ואדריכלית במהלך המאה ה-17, בחסות הקונטרה-רפורמציה, הוכתה העיר שוב על ידי מגפת דבר ב-1656. במאה ה-18 הוקמו בה בתי ספר ומוסדות להשכלה גבוהה שהרחיבו את המורשת האומנותית שלה.
ב-1806 קייטי הפכה לעיר מבוצרת על ידי כוחות צרפת של נפוליאון.
העיר הפכה לחלק של ממלכת איטליה ב-1860.
במהלך מלחמת העולם השנייה נמנעו בנות הברית מלהפגיז את קייטי.
בתקופה זו שיכנה העיר בתחומיה פליטים רבים שהגיעו מהעיירות והכפרים הסמוכים.
העיר שוחררה ב-9 ביוני 1944, יום לאחר שהגרמנים עזבו אותה.
הקתדרלה הגותית של קייטי נבנתה מחדש ב-1069. מבין חלקיה של הקתדרלה נותרו רק חלקים מתוך הקריפטה הרומנסקית.
הכנסייה עוצבה מחדש במאה ה-14 כאשר מגדל הפעמונים הוגדל.
לאחר כמה רעידות אדמה, הכנסייה נבנתה מחדש בסוף המאה ה-17 ובמאה ה-18 בסגנון הבארוק.
קייטי חוראדו הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה מקסיקנית אמריקאית.
חוארדו הייתה לשחקנית המקסיקנית הראשונה שזכתה בפרס גלובוס הזהב על הופעתה בסרט "בצהרי היום" בשנת 1953 והראשונה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר בשנת 1954 על תפקידה בסרט "רמח שבור".
חוראדו נולדה בשם מריה כריסטינה אסטלה מרסלה חוארדו גרסיה בעיר גוודלחרה שבמקסיקו.
בתם של לואיס חוראדו אוצ'ואה, ברון בקר וזמרת האופרה ויסנטה אסטלה גרסיה דה לה גרזה.
חוארדו גדלה במשפחה אמידה שנפגעה כתוצאה מהמהפכה המקסיקנית.
חוראדו הייתה אחייניתו של נשיא מקסיקו ה-41 אמיליו פורטס חיל.
חוראדו התגלתה בגיל 16 על ידי במאי העל המקסיקני אמיליו פרננדז שרצה להציב אותה בסרטיו, אולם משפחתה של חוראדו התנגדה לרעיון ולא תמכה בקריירת המשחק שלה.
לפני שפנתה למשחק למדה חוראדו עיתונות.
חוראדו החלה את הקריירה שלה במולדתה בסרטים זניחים כמו "אנחנו העניים" של ישמעל רודריגז.
היא התגלתה על ידי הבמאי באד בוטיצ'ר וכוכב הקולנוע ג'ון ויין בעת מופע של מלחמת שוורים.
בוטצ'ר שהיה בעצמו לוחם שוורים ליהק אותה לתפקיד ההוליוודי הראשונה שלה בשנת 1951 בדרמה "לוחם השוורים והגברת" בתור צ'לו אשתו של המטאדור מנולו אסטרדה (גילברט רולנד).
על אף השפה האנגלית הדלה שלה הצליחה חוראדו להרשים בהופעתה את הבמאי ומפיק המפורסם סטנלי קריימר שליהק אותה בשנה שלאחר מכן למערבון הקלאסי של פרד זינמן "בצהרי היום" לתפקיד בעלת הסלון הלן רמירז.
חוראדו למדה אנגלית לצורך התפקיד, שעתיים בכל יום במשך חודשיים ונתנה הופעה עוצמתית בעבורה היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובהכרה עולמית.
חוראדו הייתה לשחקנית הראשונה ממקסיקו שזוכה בפרס גלובוס הזהב.
ב-1953 חוראדו חזרה למקסיקו במיוחד כדי לעבוד עם הבמאי לואיס בוניואל בסרטו המצליח "הבהמה" ולצידו של השחקן המצליח פדרו ארמנדריז ושיחקה במערבון "ראש חץ" לצידו של צ'ארלטון הסטון.
בשנת 1954 הופיעה חוראדו במערבון של אדוארד דמיטריק "רמח שבור" בתפקיד סניורה דברו אשתו של בעל החוה מאט דברו (ספנסר טרייסי).
חוראדו שהחליפה בתפקיד כוכבת מקסיקנית אחרת דולורס דל ריו, הייתה מועמדת על הופעה זו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
היא הייתה לשחקנית המקסיקנית הראשונה בהיסטוריה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר, כשלאחריה נוספו שתיים נוספות, סלמה הייק ואדריאנה בראסה.
בשנות ה-50 הצליחה לשמר את ההצלחה המטאורית שלה עם תפקידים במערבון "The Badlanders" ובסרטים "משפט" של מארק רובסון בתור גברת צ'אבז ו"טרפז" של קרול ריד.
בשנות ה-60 שיחקה חוראדו במערבונים "כשגברים קוראים" בבימויו ובכיכובו של מרלון ברנדו בתפקיד מריה אשתו של דאד לונגוורת' (קארל מולדן), "תתרחק, ג'ו" בתפקיד אנני אמו החורגת של רוכב הרודאו ג'ו לייטקלאוד (אלביס פרסלי) ובדרמה התקופתית של ריצ'רד פליישר "בר אבא".
חוראדו שיחקה בשנותיה המאוחרות כשחקנית במערבון של סם פקינפה "פאט גארט ובילי הנער" בתפקיד גברת בייקר ובדרמות "למרגלות הר הגעש" של ג'ון יוסטון בתפקיד סניורה גרגוריה, "ארץ גדולה קטנה" של סטיבן פרירס ו"הילדים של סאנצ'ז".
חוראדו נישאה בצעירותה לשחקן ויקטור ולאזקז, ממנו נולדו לה בת ובן.
חוראדו התגרשה מולאזקז לאחר מספר שנים וילדיה נשארו לגדול אצל משפחתה בשעה שחוארדו נסעה לעבוד בארצות הברית.
בנה של חוראדו ויקטור נהרג בנסיבות טרגיות בתאונת דרכים, דבר שהשפיע רבות על המשך הקריירה שלה.
היא שקעה בדיכאון עמוק והפסיקה לשחק למשך מספר שנים.
בתחילת הקריירה שלה בהוליווד שמה נקשר לרומנים עם כוכבי הקולנוע ג'ון ויין, מרלון ברנדו.
בשנת 1954 על סט הסרט "ורה קרוז" הכירה חוראדו את בעלה השני כוכב הקולנוע ארנסט בורגניין לו היא נישאה בשנת 1959. ביחד הקימו את חברת ההפקה "SANVIO CORP".
חוארדו ובורגנין התגרשו בשנת 1964.
בשנותיה האחרונות סבלה חוראדו ממחלות לב וריאה, היא נפטרה מכשל אי-ספיקת כליות ב-5 ביולי 2002 בביתה שבקוארנבקה, מקסיקו כשהיא בת 78.
על שמה של חוראדו הונצח כוכב קולנוע בשדרת הכוכבים של הוליווד.
קתרין מישל "קייטי" מיילי היא שחיינית אמריקאית, היא אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלופת עולם (בודפשט 2017) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
בעלת מדליית ארד אולימפית, סגנית אלופת העולם (בודפשט 2017) אלופת ארצות הברית ואלופת המשחקים הפאן אמריקאיים (טורונטו 2015) במשחה ל-100 מטר חזה ושיאנית העולם הנוכחית (2017) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (בריכת 25 מטר).
מיילי נולדה בקרולטון, טקסס ומתגוררת בקוליוויל טקסס.
היא למדה והתאמנה באוניברסיטת קולומביה.
כיום, היא מתאמנת בהדרכתו של דייוויד מארש בשארלוט.
באליפות ארצות הברית (בריכת 25 יארד) שנערכה בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית בדצמבר 2014 זכתה מיילי ב-4 מדליות אישיות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-100 יארד חופשי (48.18 שניות) ובמשחה ל-200 יארד מעורב אישי.
מדליית כסף, במשחה ל-100 יארד חזה ומדליית ארד במשחה ל-200 יארד חזה.
אלופת ארצות הברית ואלופת הפאן אמריקה
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכה בטורונטו, קנדה ביולי 2015 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.26 דקות, לפני אליה אטקינסון מג'מייקה (1:06.59 דקות).
כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי ושיא משחקים חדש של 1:05.64 דקות.
שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בסן אנטוניו, טקסס באוגוסט אותה שנה היא זכתה לראשונה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.55 דקות, לפני לילי קינג (1:06.69 דקות).
בתחרות בין נבחרת ארצות הברית לנבחרת אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בדצמבר אותה שנה קבעה מיילי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם קורטני ברת'ולומיו, קלסי וורל וסימון מנואל שיא עולם חדש של 3:45.20 דקות.
היא שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:02.88 דקות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה מיילי במקום שני, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.07 דקות, אחרי לילי קינג (1:05.20 דקות) ונכללה בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
במשחקים עצמם, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד.
באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי היא זכתה ב-3 מדליות אחת מכל סוג.
מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
קתרין וילסון "קייט" שפרד הייתה פעילה בולטת בתנועה למען זכות הבחירה לנשים בניו זילנד והביאה לכך שניו זילנד הייתה המדינה הראשונה בעולם שנתנה זכות הצבעה כללית בשנת 1893. שפרד הייתה גם הסופרג'יסטית הבולטת במדינה.
לאור פועלה, היא מופיעה על שטר בן עשרה דולרים של ניו זילנד.
קייט שפרד נולדה כקתרין וילסון מלקולם בליברפול, אנגליה להוריה הסקוטים ימימה קרופורד סאוטר ואנדרו וילסון מלקולם.
היא העדיפה לקרוא לעצמה "קייט".
היא קיבלה חינוך טוב, והתבלטה בשל ידיעותיה הנרחבות.
תקופה מסוימת היא חיה עם הדוד שלה שהיה כהן דת בכנסייה החופשית של סקוטלנד, בעיר ניירן.
בשנת 1869, מספר שנים לאחר מותו של אביה, עברה שפרד ביחד עם אמה והאחים שלה לקרייסטצ 'רץ', ניו זילנד.
שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1872, היא נישאה לוולטר אלן שפרד.
ב-8 בדצמבר 1880 נולד בנם יחידם, דאגלס.
בשנת 1885, בהשפעת החינוך הנוצרי שספגה מדודה, לקחה שפרד חלק בהקמת איחוד נשים נוצרי שעודד להתנזרות מאלכוהול.
התנועה למען זכות הבחירה לנשים
המעורבות הגדולה של נשים בארגון ההתנזרות מאלכוהול הביא לכך שהארגון, ובתוך כך גם שפרד, החלו לפעול למען נשים בכלל ומתן זכות הצבעה לנשים בפרט.
עד מהרה הפכה שפרד לוחמת למען שוויון ונודעה בכך ש"כל מה שמפריד, בין גזע, מעמד, אמונה או מין, הוא בלתי אנושי, ויש להתגבר עליו".
שפרד התגלתה כדוברת רבת עוצמה ובנתה במהירות את התמיכה בנושאים אותם קידמה.
שפרד עזרה לשכנע את ראש הממשלה לשעבר וחבר הפרלמנט ג'וליוס ווגל להעלות בפרלמנט הצעת חוק להענקת זכות הצבעה לנשים בשנת 1887, אולם ההצעה נפלה על חודו של קול בקריאה שלישית.
בשנת 1888 פרסמה חוברת בשם "עשר סיבות למה הנשים של ניו זילנד צריכות להצביע", ושלחה עותקים לכל חברי הפרלמנט.
באותה שנה פנתה לראש הממשלה לשעבר וחבר הפרלמנט ג'ון הול, שהיה ידוע בתמיכתו בנושא, והשניים החלו לעבוד ביחד.
שפרד ארגנה סדרה של עצומות עליהן חתמה כמות הולכת וגדלה של נשים שהגיעה ב-1893 לכמעט 32 אלף.
הול הגיש אותן לפרלמנט, והשתמש בהן בשביל לגייס תמיכה בהצעות החוק שלו בנושא.
לאחר שכמה הצעות חוק נפלו, הצעת החוק שעברה בבית התחתון באוגוסט 1893 עברה גם בבית העליון ב-8 בספטמבר.
כדי להתקבל כחוק ההצעה הייתה צריכה את חתימתו של המושל הכללי דייוויד בויל שהתנגד לרעיון.
לבסוף הוא חתם על החוק ב-19 בספטמבר.
ניו זילנד הפכה למדינה המודרנית הראשונה שמעניקה זכות בחירה לנשים, ושפרד זכתה להכרה כמנהיגת המאבק.
מיד לאחר קבלת החוק, החלה שפרד לפעול במרץ לשכנע נשים להירשם להצבעה בבחירות שהתקיימו רק עשרה שבועות מאוחר יותר.
למרות ההתראה הקצרה שנדרשה כדי להירשם, כמעט שני-שלישים מהנשים נרשמו והצביעו.
שנה לאחר ההישג בניו זילנד, חזרה שפרד לאנגליה לזמן קצר.
באנגליה היא נפגשה עם ראשי התנועה הבריטית למתן זכויות הצבעה לנשים ואף נשאה מספר נאומים.
עם חזרתה לניו זילנד, היא נבחרה להיות נשיאת המועצה הלאומית של הנשים בניו זילנד.
שפרד ניהלה קמפיין לזכויות נשים בתחומים רבים ובניהם מתן זכות הצבעה לנשים, השוואת חוקי הגירושין בין המינים, השוואת הזכות לחינוך נשים ועוד.
בשנת 1903 חלתה שפרד ועברה ללונדון, וגם שם לחמה להשגת שוויון לנשים עד שנאלצה לפרוש עקב מחלתה.
ב-1915 נפטר בעלה וולטר שפרד.
בשנת 1925 נישאה לבעלה השני, ויליאם לבל-סמית', אשר נפטר ב-1929. שפרד הלכה לעולמה בשנת 1934, ונקברה בחלקת קבר משפחתית בבית הקברות "אדינגטון".
קייטלין מארי לוץ היא שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית שידועה בעיקר בתפקידה בתור הקנרית הלבנה / שרה לאנס (אנ') ביקום החץ בסדרות "החץ" (2013 - 2020) ו"אגדות המחר" (2016 - 2022).
קייטלין מארי לוץ נולדה ב-30 בדצמבר 1986 בסן דייגו, קליפורניה.
בשנת 2009 לוץ הופיעה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" בעונה 8, בתור רקדנית הגיבוי של ליידי גאגא לשיר "LoveGame".
הופעתה בסיבוב ההופעות של אבריל לאבין התפרסמה באלבום הווידאו The Best Damn Tour: Live in Toronto.
לוץ הופיעה בפרסומות לרשת המסעדות האמריקאית "ג'ק אין דה בוקס", לחברת ההנעלה "ריבוק" ולחברת הסלולר "טי - מובייל".
בשנת 2010 הייתה כפילת פעלולים בסרט "סטפ אפ 3D".
ב-2005 הצטרפה לוץ לקבוצת הבנות Soccx.
ב-2006 הוציאה הלהקה את סינגל הבכורה שלה "From Dusk Till Dawn (Get the Party Started)", אחריו הם הובילו ב-2007 עם הסינגל "Scream Out Loud", ששניהם הגיעו לטופ 10 בגרמניה.
אלבום הבכורה שלהם, "Hold On", יצא גם הוא ב-2007, והסינגל השלישי שלהם, "Can't Take My Eyes Off You", יצא ב-2008.
לוץ למדה משחק בבית ספר "סיינפורד מייסנר" על שמו של המורה למשחק האגדי והתחילה את קריירת המשחק בשנת 2006 עם תפקיד קטן בסרט המעודדות "שחקי אותה: הכל או כלום".
בשנת 2010 המשיכה בקריירת המשחק ולקחה חלק בפרק השלישי של הסדרה "חוק וסדר: לוס אנג'לס" ובתפקיד חוזר בעונה הרביעית של הדרמה "מד מן" של רשת הטלוויזיה AMC.
בשנת 2011 כיכבה בסדרה הקומית השחורה "עמק המוות" של רשת MTV וגילמה את אחת מהדמויות הראשיות "קירסטן לנדרי", בסדרה הזו לוץ הפגינה את כל כישוריה האמנותיים.
בשנת 2012 שיחקה בסרטים "לחיות בפוקסאס דאן", "קרב השנה: קבוצת החלומות" ובמותחן העל טבעי "הסכם" לצד שחקני הקולנוע "ג'וש הוולוי", "קספר ואן דיין", "אגנס ברוקנר".
הסרט "הסכם" הופיע בפסטיבל הסרטים בשנת 2012 והקנה ללוץ פרסום.
בהמשך גילמה את שרה לאנס בסדרת האקשן "החץ", דמות שחזרה מן המתים ואימצה את זהותה החדשה "הקנרית", (ובהמשך: "הקנרית הלבנה") דמות שמככבת גם בסדרה "אגדות המחר" - סדרת בת של "החץ".
בשנת 2014 קיבלה תפקיד ראשי בסרט "המכונה" ובאותה שנה גילמה שוב את סטפני בעונה השביעית של סדרת הדרמה "מד מן".
לוץ היא אומנית לחימה ומתאמנת באופן קבוע בטאקוונדו, וו-שו, קרב מגע, קאלי, אגרוף תאילנדי, פארקור וטריקינג.
במאי 2021 החלה לצאת עם השחקן הקנדי קייל שמיד; והשניים התארסו ב-6 במאי 2022.
+שנהסרטתפקידהערות2006מעודדות צמודות 3: הכל או כלוםמעודדת2012The Pactאנני בארלו2013The Machineאווההקרב על הרחבהסטייסי Live at the Foxes Denסוזן הדסון 2014The Pact 2אנני בארלו2015400 Days ד"ר אמילי מק'תיר2017פשע בעיירה קטנההיידי2019Twin Turboסרט קצר; במאית, תסריטאית ומפיקה
הופעת אורח (עונות 8-5); 38 פרקים2014Stalkerמליסה בארנספרק: Love Is a Battlefield"2016רובוט צ'יקן"טאף לאק"דיבוב; פרק: "Fridge Smell"2016 - 2022אגדות המחרהקנרית הלבנה / שרה לאנס (אנ')תפקיד ראשי (7 עונות); 110 פרקים
(2022)2017, 2019סופרגירל2 פרקים2019באטוומןפרק: "המשבר בעולמות האינסופיים 2"
קייטי בויל הייתה מנחת טלוויזיה ושחקנית בריטית.
קייטי בויל נולדה בפירנצה למרקיז איטלקי ואשתו האנגליה.
היא עברה לאנגליה ב-1946 והחלה שם בקריירת דוגמנות שכללה גם עבודות למגזין ווג.
בשנות החמישים החלה להופיע בסרטי קולנוע ובהם "האמת אודות נשים" לצד דיאן סילנטו, "יומנו של גנרל תומסון" ו"כוונה להרוג".
באותן שנים החלה לעבוד כקריינית עבור ה-BBC, לאחר מכן החלה להנחות בערוץ תוכניות כגון "מה השורה שלי" ו"Juke Box Jury".
ב-1968 השתתפה בחידון טלוויזיוני העוסק בידע ברפואה אך התוכנית בוטלה לאחר שלושה פרקים בלבד.
במהלך שנות השישים השתתפה בסדרת פרסומות טלוויזיה עבור מותג הסבון "Camay".
היא הנחתה ארבע פעמים את תחרות האירוויזיון, אותה אירחה הממלכה המאוחדת בשנים 1960, 1963, 1968 ו-1974. בנוסף הנחתה ב-1961 את התחרות לבחירת השיר שייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון, "שיר עבור אירופה".
ב-2004 השתתפה בתוכנית "החוליה החלשה" בפרק ספיישל שעסק באירוויזיון.
בויל פרסמה שלושה ספרים שכתבה ובהם אוטוביוגרפיה הנקראת "מה עשתה קייטי" ופורסמה ב-1980.
ב-1947 היא נישאה לריצ'רד בויל, הרוזן התשיעי של שאנון, ב-1955 הם התגרשו אך עדיין שמרה על שם משפחתו.
מאוחר יותר באותה שנה התחתנה עם גרוויל בייליס, ממנו התאלמנה ב-1976. ב-1979 התחתנה עם מפיק התיאטרון פיטר סונדרס וגם ממנו התאלמנה ב-2003.
קייטאנו ריפול (1778, כנראה סולסונה – 26 ביולי 1826, ולנסיה) היה מנהל בית ספר בוולנסיה, ספרד, והיה הקורבן האחרון של האוטו דה פה - האחרון שהוצא להורג על ידי הכנסייה הקתולית בשל הפצת רעיונות הדאיזם.
ריפול היה חייל בצבא ספרד במהלך מלחמת חצי האי (1807-1814).
הוא נתפס על ידי כוחות צרפת והיה שבוי מלחמה.
בזמן שהוחזק בצרפת נחשף לדאיזם והפך לדאיסט בעצמו.
בשובו לספרד, הוא ניצל את תפקידו כמנהל בית ספר ללמד על דאיזם.
במהרה הואשם על ידי האינקוויזיציה הספרדית, נעצר באשמת כפירה, והוחזק בכלא קרוב לשנתיים עד הוצאתו להורג.
יושב ראש הבישופות של ולנסיה, האינקוויזיטור מיגל טורנזו, שלח דו"ח לארכיבישוף של ולנסיה בוותיקן שריפול לא מאמין בישו, בשילוש הקדוש, באינקרנציה, ועוד.
ריפול לא מילא חובות נוצריות כגון חג הפסחא, ולא עודד את ילדי בית הספר לדקלם את אווה מריה או להצטלב.
בעוון האשמות אלו אנשי האינקוויזיציה הספרדית דרשו שריפול יורשע ויעלה על המוקד .
עם זאת, מאחר שביצוע גזר הדין הוטל מסורתית על הנציגות האזרחית החילונית של המלוכה, בחרה זו לתלות אותו במקום העלאה על המוקד.
על פי הסיפור אך ללא מקור מבוסס, שלטונות הכנסייה לא אהבו את העונש ולכן הניחו את גופתו של ריפול בחבית, העלו אותה באש וקברו את השרידים באדמה מחוץ לבית קברות.
דיווחים אחרים גרסו כי האפר נזרק לנהר.
מילותיו המפורסמות האחרונות של ריפול היו :"אני מת בהשלימי עם אלוהים ואדם."
קייטי הופקינס היא אשת מדיה בריטית, מגישת תוכניות רדיו ומנחת טלוויזיה, זוכת פרס ארגון הנשים הבריטי בקולנוע ובטלוויזיה.
בעלת טור בעיתון הבריטי סאן והחל מ-2015 גם באתר האינטרנט של הדיילי מייל.
הואשמה בגזענות על ידי עיתונאים, קבוצת אינטרס ופוליטיקאים על דעותיה בנושא מהגרים.
תפקידה כפרזנטורית של תחנת הרדיו LBC הופסק ב-2017 בשל "ציוצים" בטוויטר בנוגע לפיגועים שאירעו במנצ'סטר.
ב-2018 הצטרפה לאתר המדיה הקנדי The Rebel Media.
הופקינס התבטאה מספר פעמים על רצח עם של אנשים לבנים.
ידועה כאוהדת ישראל, אף על פי שהיו גם מי שהאשימוה באנטישמיות.
בינואר 2020 חברת טוויטר השעתה את פעילותה של הופקינס ברשת החברתית, לה היו מעל למיליון עוקבים, בטיעון שהיא מפיצה שנאה.
הופקינס נולדה ב-13 בפברואר 1975 בברנסטייפל, דבון - מחוז בדרום-מערב אנגליה.
אביה היה מהנדס חשמל ואמה כספרית בבנק.
בילדותה גדלה בבידפורד ולמדה בבית ספר קתולי.
הופקינס המשיכה ללמוד כלכלה באוניברסיטת אקסטר ואת סופי השבוע שלה בילתה באקדמיה לקצינים של חיל המודיעין של הצבא הבריטי.
היא השלימה את הכשרתה הצבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, אך סבלה מאפילפסיה במהלך קורס הסיום, ולכן לא זכתה למינוי.
במקום, היא הצטרפה לחברה לייעוץ עסקי במנהטן עד 2005, ובספטמבר 2006 הצטרפה למשרד המטאורולוגיה הבריטי בתור יועצת מיתוג עולמי.
בזמן שהייתה בתקופת הניסיון במשרד המטאורולוגיה, הופקינס השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "המתמחה" של דונלד טראמפ בגרסה הבריטית בשנת 2006. באותה העונה, הפרס היה משרה תחת איש העסקים אלאן שוגר בשכר של 100,000 פאונד.
להופקינס הוצעה התמודדות בתוכנית הגמר, אך היא סרבה.
הפרק זכה לרייטינג של 6.2 מיליון איש.
הופקינס השתתפה בתוכניות מציאות נוספות כגון: אני סלבריטי, תוציאו אותי מכאן והאח הגדול - סלבריטי, שם סיימה במקום השני.
ב-2015 הנחתה תוכנית אירוח בטלוויזיה "If Katie Hopkins Ruled the World" ברשת TLC.
במסגרת התוכנית צולמו שבעה פרקים ולאחריהם היא בוטלה עקב נתוני מדרג נמוכים.
הופקינס נישאה לראשונה בספטמבר 2004 לדמיאן מק'קיני - נחת בריטי, להם נולדו שתי בנות.
נישאה בשנית למארק קרוס ב-2010, חתונתם צולמה לתוכנית המציאות ארבע חתונות.
הופקינס סבלה מאפילפסיה חריפה שהתפרצה בשנות העשרה המאוחרות שלה.
ב-2016 עברה ניתוח בו הוסרו חלקים ממוחה כדי למנוע את התקפי האפילפסיה.
קייטי מקגראת' היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אירית, שזכתה להכרה על גילום מורגן פנדרגון בסדרה "מרלין" (2008–2012), בתור לוסי וסטנרה בסדרה הבריטית-אמריקאית מבית רשת NBC, "דרקולה" (2013–2014), בתור שרה בנט בסדרת אנתולוגיית האימה "סלאשר" (אנ') (2016), ובשל תפקידה בתור לינה לות'ר (אנ') בסדרת גיבורי העל "סופרגירל" (2016–2021).
תפקידיה הקולנועיים כוללים את ליידי תלמה פורנס (אנ') בסרט הדרמה "וואליס ואדוארד" (2011), בתור זארה יאנג בסרט ההרפתקאות המדע הבדיוני "עולם היורה" (2015), ובתור אלזה בסרט הפנטזיה האפי "קינג ארתור: אגדת החרב" (2017).
מקגראת' נולדה ב-3 בינואר 1983 בכפר אשפורד (אנ') שבמחוז ויקלו, אירלנד, בתם של פול, מתכנת מחשבים ושל מרי, מעצבת אופנה; יש לה שני אחים גדולים, שון, מנהל מדיה מקוונת, ורורי, שהוא מפיק קולנוע.
היא למדה בבית הספר סנט אנדרו קולג' (אנ') בדבלין ולאחר מכן המשיכה את לימודיה בטריניטי קולג', שם למדה לתואר ראשון בהיסטוריה עם התמקדות בהיסטוריה של רוסיה.
בשנת 2007, החלה לשחק לראשונה כאשר קיבלה תפקיד בסרט הטלוויזיה האירי "Damage", והיא הופיעה ב"פסטיבל דבלין" באותה שנה בהצגה "La Marea".
בשנה שלאחר מכן שיחקה בסרט טלוויזיה נוסף, "Eden" וגם בסדרה "שושלת טיודור" בתפקיד אורח של בס.
בשנת 2008 החלה לשחק בסדרה "מרלין", בה שיחקה את המכשפה מורגנה למשך חמש עונות וזהו תפקידה הידוע ביותר, עליו הייתה מועמדת לפרסים בפסטיבל מונטה קרלו בשתי קטגוריות.
ב-2011 הופיעה בתור תלמה פורנס בסרט הדרמה הרומנטית "ווליס ואדוארד" שביימה מדונה, המבוסס על חיי המלך אדוארד השמיני בכיכובם של אבי קורניש, אנדראה רייסבורו ואוסקר אייזק.
ב-2013 הופיעה בסדרת הדרמה "Dates" בתור קייט פוסטר ובסדרת הדרמה "דרקולה", בה היא גילמה את לוסי וסטנרה.
ב-2015 שיחקה בשובר הקופות של קולין טרוורו "עולם היורה", בתפקיד זארה יאנג, העוזרת של קלייר דירינג (ברייס דאלאס הווארד) הנאלצת לשמור על שני אחייניה (ניק רובינסון וטיי סימפקינס).
ב-2016 הופיעה בסדרה "פרונטיר" למשך שתי עונות בתור אליזבת קארות'רס.
באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת האנתולוגיה הקנדית "סלאשר", בתור שרה בנט.
החל מאותה השנה הצטרפה לקאסט העונה השנייה של סדרת גיבורי העל "סופרגירל", בתור לינה לות'ר, אחותו למחצה של לקס לות'ר.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הפנטזיה "קינג ארתור: אגדת החרב" בתור אלסה.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי במיני-סדרה האוסטרלית "Secret Bridesmaids' Business" בדמותה של ססקיה דה מרינדול.
בשנת 2020, מקגראת' קריינה את הספר Islands of Mercy מאת רוז טרמיין.
+שנהסרטתפקידהערות2008Freakdogהארייט צ'אמברס2011וואליס ואדוארדתלמה פורנס (אנ')2014Leading Ladyג'ודי רתרפורד2015עולם היורהזארה יאנגThe Throwawaysגלוריה מילר2017קינג ארתור: אגדת החרבאלסה2018Buttons: A Christmas Taleמיס וונטוורת'
תפקיד ראשי (עונות 3–6); 96 פרקים2019Secret Bridesmaids' Businessססקיה דה מרינדולמיני-סדרה2023הקונטיננטלהפוסקתמיני-סדרה2025אשתו לשעבר (אנ')ג'ן4 פרקים
קייטה באלדה דיאו (בספרדית: Keita Baldé Diao; נולד ב-8 במרץ 1995) הוא כדורגלן סנגלי המשחק במונצה מהסרייה ב.
באלדה נולד בעיירה ארבוקייס הנמצאת בקטלוניה, שבספרד, להורים שהיגרו לספרד מסנגל.
בגיל 9 באלדה הצטרף לאקדמיה של ברצלונה הקבוצה הגדולה בקטלוניה.
באלדה שיחק באקדמיה של ברצלונה תשע שנים ונחשב לאחד השחקנים המוכשרים באקדמיה של ברצלונה.
בשנת 2011 כשקבוצת הנוער הייתה בטורניר בקטר באלדה מתח את אחד מחבריו לקבוצה כשהוא שם על מיטתו של חברו קוביות קרח.
כתוצאה מהמתיחה ברצלונה הענישה את באלדה והעבירה אותו למחלקת הנוער של המועדון קורנייה מהליגה הרביעית בספרד.
בעונתו הראשונה בקורנייה הוא כבש 47 שערים ולאחר עונתו השנייה באלדה סירב לחזור לברצלונה אליה הוא היה שייך ועבר לקבוצת לאציו האיטלקית תמורת 300 אלף דולר ששולמו לברצלונה.
בשנתו הראשונה באקדמיה של לאציו באלדה נמנע להשתתף במשחקים רשמיים של קבוצת הנוער משום שאין לו אזרחות ספרדית אירופאית, לבסוף בשנת 2012 הוא קיבל את האזרחות הספרדית ובעונת 2012/2013 הוא הצטיין בקבוצת הנוער של לאציו בליגת הפרימוורה.
ואף זומן מספר פעמים באותה עונה לסגל הקבוצה הבוגרת של לאציו המשחקת בסרייה א'.
בעונת 2013/2014 המאמן ולדימיר פטקוביץ' הפך את קייטה לשחקן סגל קבוע.
ב--10 בנובמבר 2013 כבש קייטה את שער הבכורה שלו במדי לאציו בתיקו 1-1 של הקבוצה מול פארמה במסגרת הסרייה א'.
באותה עונה הוא ערך 35 הופעות וכבש שישה שערים.
בעונת 2016/2017 קייטה סיפק את עונת השיא שלו במדי לאציו, הוא כבש שישה עשר שערים בסרייה א' ועזר לקבוצה לסיים במקום החמישי.
ב-29 באוגוסט 2017 חתם באלדה במונקו אלופת הליגה הצרפתית תמורת 30 מיליון אירו.
בעונתו במונקו הוא כבש 8 שערים בליגה הצרפתית ושיחק עם הקבוצה בליגת האלופות.
ב-13 באוגוסט 2018 חזר באלדה לסרייה א' כשמונקו שלחה אותו בהשאלה לאינטר מילאנו.
בעונתו באינטר מילאנו הוא כבש חמישה שערים, כולל שער בניצחון 1–2 על אמפולי במחזור האחרון של העונה, שער שעזר לאינטר מילאנו להשיג כרטיס לליגת האלופות.
קייטה מייצג את הנבחרת הבוגרת של סנגל מולדת הוריו.
על אף שהוא גדל בספרד והוא מחזיק באזרחות ספרדית שאפשרה לו לשחק בנבחרת ספרד.
קייטה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סנגל במשחק נגד נבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה לאומות 2017. קייטה כבש את שער הבכורה שלו במדי נבחרת סנגל בניצחון 2–0 של סנגל על נבחרת נמיביה במסגרת אותו קמפיין מוקדמות.
הוא שותף עם נבחרתו בגביע אפריקה לאומות 2017 והגיע עד לחצי הגמר, במונדיאל 2018 וכן בגביע אפריקה לאומות 2019 בו הגיעו לגמר.
קתרין לואיז באומן היא מדענית מחשבים יהודייה-אמריקאית, המתמחה בתחומי ראייה ממוחשבת, למידת מכונה והפקת תמונה על ידי מחשב, ומשמשת מרצה בכירה במחלקת המחשוב ומדעי המתמטיקה של המכון הטכנולוגי של קליפורניה.
באומן נולדה בשנת 1989 בארצות הברית למשפחה יהודית.
אביה, צ'ארלס באומן הוא פרופסור להנדסת חשמל, הנדסת מחשבים והנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת פרדו.
באומן גדלה בווסט לפאייט, אינדיאנה, שם סיימה ב-2007 את לימודי התיכון.
בין השנים 2007–2011 למדה הנדסת חשמל באוניברסיטת מישיגן באן ארבור, וסיימה את תארה הראשון בכבוד רב ביותר.
בשנת 2013 הצטרפה באומן לפרויקט EHT , והופקדה על כתיבת האלגוריתם שיאפשר לתרגם את כמויות המידע המגיעות מהטלסקופים לכדי תמונה.
באומן וצוותה עבדו במשך שלוש שנים כדי לפתח את קוד הדימות CHIRP, שהוצג ביוני 2016. לאחר כתיבת הקוד נדרשו שנתיים לבחון את הקוד ואת עיצובו.
ב-10 באפריל 2019 הוצגה לראשונה תמונה של חור שחור, שנוצרה, בין השאר, באמצעות האלגוריתם שפיתחו באומן וצוותה.
לאחר פרסום התמונה, התפרסמה תמונה של באומן מגיבה בשמחה למראה תמונת החור השחור.
במהרה, מספר גורמים פרסמו את תמונתה מתוך חשש שערך ההישג יופחת בשל היותה אישה.
הפרסום גרם למצג שווא שהציג את באומן כאחראית היחידה להישג, אף על פי שבאומן הייתה חברה בצוות בן 200 מדענים שפעלו יחד למען יצירת התמונה.
במכון הטכנולוגי של קליפורניה מתמקד מחקרה של באומן בפיתוח מערכות דימות ממוחשב חדשות באמצעות עיבוד אותות, ראייה ממוחשבת, למידת מכונה ופיזיקה.
קייטי היל היא פוליטיקאית אמריקאית, כיהנה כחברת הקונגרס של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית ונציגת קליפורניה בבית הנבחרים מינואר עד נובמבר 2019.
היל נולדה באבילין, טקסס, ארצות הברית, לרייצ'ל סטיבנסון ומייק היל.
היל יצאה מהארון כביסקסואלית אחרי התיכון.
בשנת 2010 נישאה היל לאמן קני הסלפ.
התפטרה מחברותה בקונגרס לאחר פרסום תמונות עירום שלה עם עוזריה, שלטענתה פורסמו כפורנוגרפיית נקם.
קייטי אדית גלידון הייתה אמנית צבעי מים ולוחמת לזכויות נשים בריטית.
היא הייתה חברה באיגוד הנשים החברתי והפוליטי עבורו היא נלחמה ונכלאה בכלא הולוואי בשנת 1912. התמחתה בציור פרחים, בשנותיה האחרונות הייתה מורה לציור ורישום.
גלידון נולדה בטוויקנהאם שבמידלסקס בשנת 1883, בתם של מרגרט מרתה לבית ללין (1860–1941) ואורליוס ג'יימס לואי גלידון (1857–1929), איש הכנסייה הרפורמית המאוחדת (1882–1884) והומאופת.
מפקד האוכלוסין בשנת 1911 מונה אותו כסוחר כללי ומשווק השקעות ואת קייטי אדית כאמנית, לאחר שלמדה בבית הספר לאמנות של סלייד בין השנים 1900–1904 אצל פרידריק בראון והנרי טונקס.
אחותה הצעירה גלדיס אוולין גלידון (1886–1969) נרשמה גם כאמנית.
אחיה הצעיר סגן מוריס גלידון (1892–1917) נהרג בפעולה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
גלידון הצטרפה לסניף קרוידון של האיגוד החברתי והפוליטי לנשים (WSPU) בשנת 1910 בערך באותה תקופה בה אחיה קוטברט פול גלידון פעל כמארגן האיגוד הפוליטי לגברים למען זכויות נשים.
הוא ערך את הקמפיין בשם 'צ'ארלס גריי' כדי לא להביא למבוכה את הוריו ואילו קייטי אדית נכנסה בשם בדוי 'קתרין סוזן גריי' מאותה סיבה.
ב־1911 פרסמה מאמרים בנושא זכות בחירה לנשים בכמה עיתונים.
חברת "דייוויס ולנגדייל" שבניו יורק הציגה ציור דיו ומכחול שכותרתו "גלידון" מאת האמן וולטר סיקרט משנת 1912, אשר כמעט בוודאות מתעד את קייטי גלידון שכן היא הכירה את אחותו של סיקרט הלנה סוונוויק, שהייתה גם היא פעילה למען זכות הבחירה לנשים.
בנוסף, גם גלידון וגם סיקרט היו חברים במועדון האמנות האנגלי החדש.
במרץ 1912 היא ניפצה את חלון סניף הדואר ברחוב ווימפול ונעצרה ונידונה לחודשיים מאסר בעבודות פרך בכלא הולוואי אותם עשתה במהלך חודשי מרץ ואפריל 1912. כשהיא מצפה להיכלא על מעשיה תפרה גלידון עפרונות בצווארון המעיל שלה והשתמשה בהם כדי לכתוב ולהמחיש יומן כלא סודי בשולי עותק של ספר קריאה.
גזר הדין של עבודת פרך של גלידון היה לבצע תפירה והיא כתבה ביומן הכלא שלה שהיא תפרה בכוונה בצורה גרועה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גלידון הפכה לאמנית מצליחה בצבעי מים המתמחה בציור פרחים, והציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות, במועדון האמנות האנגלי החדש, באגודת האמניות ובחברה המלכותית לציירים בצבעי מים בין גלריות אחרות.
בשנת 1927 היא איירה שירה צרפתית לילדים מאת ארצ'יבלד ווטסון ביין.
בשנת 1939 היא התגוררה בווקינג שבסורי שם עבדה כמורה לציור.
לאחר קריירה כמורה לאמנות פרשה למערב סאסקס ונפטרה בוורטינג בשנת 1967 בגיל 84.
ידידה וקרובת משפחה הייתה הלור מרגרט ספנטון.
ניירותיה, רישומיה ויומן הכלא המקורי שלה נמצאים בספריית הנשים, לאחר שנתרמו על ידי אחייניה.
בשנת 2019 ערך מוזיאון קרוידון תערוכה להנצחת חייה וקשריה לעיירה.
קת'רין (קייטי) מון נאג'וט Nageotte; נולדה ב-13 ביוני 1991) היא אתלטית אמריקאית.
אלופה אולימפית (טוקיו 2020), סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) ו-3 פעמים ברציפות אלופת העולם (יוג'ין 2022, בודפשט 2023 וטוקיו 2025) בקפיצה במוט.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה מון במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר לפני אלופת העולם אנג'ליקה סידורובה הוועד האולימפי הרוסי (4.85 מטר) והולי בראדשו מהממלכה המאוחדת (4.85 מטר).
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי בת ארצה סנדי מוריס (4.80 מטר) ולפני טינה שוטיי מסלובניה (4.75 מטר).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4.85 מטר, לפני סנדי מוריס (4.85 מטר) ונינה קנדי מאוסטרליה (4.80 מטר)
אלופת העולם בפעם השנייה ברציפות
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר בצוותא עם נינה קנדי מאוסטרליה, לפני וילמה מורטו מפינלנד (4.80 מטר) שזכתה במדליית ארד.
קייטו נטוורקס בע"מ היא חברה פרטית ישראלית, הפועלת בתחום מרחב תקשורתי מאובטח בענן (SASE) .
החברה נוסדה בינואר 2015 על ידי שלמה קרמר (מנכ"ל) וגור שץ (נשיא וסמנכ"ל תפעול).
מטה החברה שוכן בתל אביב, ולה סניפים בארצות הברית, בריטניה, הולנד, סינגפור, יפן ואוסטרליה.
באוקטובר 2021 העסיקה החברה 400 עובדים.
שירות ראשון של החברה, Cato Cloud, הושק בתחילת 2016, ושדרוג שלו לסביבת SD-WAN הושק בתחילת 2017. במהלך 2019 השיקה החברה מוצרי SASE.
בספטמבר 2025 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית AIM Security, העוסקת באבטחת יישומי בינה מלאכותית, תמורת כ-300 עד 350 מיליון דולר.
באוקטובר 2015 גייסה החברה 20 מיליון דולר.
בספטמבר 2016 גייסה החברה 30 מיליון דולר.
בינואר 2019 גייסה החברה 55 מיליון דולר.
באפריל 2020 גייסה החברה 77 מיליון דולר.
בנובמבר 2020 השלימה החברה גיוס של 130 מיליון דולר לפי שווי של מיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
באוקטובר 2021 השלימה החברה גיוס של 200 מיליון דולר לפי שווי של 2.5 מיליארד דולר.
בדצמבר 2021 גייסה החברה עשרות מיליוני דולרים מ-Swisscom Ventures, קרן ההשקעות של חברת התקשורת השווייצרית .
בספטמבר 2023 גייסה החברה 238 מיליון דולר לפי שווי של יותר מ-3 מיליארד דולר.
ביוני 2025 גייסה החברה 359 מיליון דולר לפי שווי של 4.8 מיליארד דולר, ובהמשך הגדילה גיוס זה ל-409 מיליון דולר.
120 מיליון דולר היו עסקת סקנדרי, שבה 1,400 עובדים מכרו ממניותיהם.
קייטי גריימס היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) ופעמיים ברציפות סגנית אלופת העולם (בודפשט 2022 ופוקואוקה 2023) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
סגנית אלופת עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-1500 מטר חופשי וזוכת מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים.
גריימס נולדה וגדלה בלאס וגאס שבמדינת נבדה, ארצות הברית.
מתאמנת בקבוצת סנדפייפרס בלאס וגאס, נבדה בהדרכתו של רון אייקן, לצדם של אלופים אולימפיים, קודי מילר, בואי בקר, אריקה סאליבן, בלה סימס וקלייר ויינסטין.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה, בחודש יוני 2021, סיימה גריימס במקום השני אחרי קייטי לדקי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:20.36 דקות, בהיותה בת 15, הייתה לספורטאית הצעירה ביותר במשלחת האמריקאית.
במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 8:19.38 דקות.
בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:17.05 דקות ועלתה שנייה למשחה הגמר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:37.2 שעות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה ביולי 2023 זכתה במדליית ארד במשחה למים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:42.3 דקות, אחרי לאוני בק מגרמניה (2:02:34.0 שעות) וצ'לסי גובקה מאוסטרליה (2:02:38.1 דקות).
חמישה ימים לאחר מכן, היא סיימה במקום תשיעי במשחה שליחים משולב 4x1.25 ק"מ, חמישה ימים לאחר מכן, בתחרות בבריכה היא סיימה במקום שמיני מבשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:04.21 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 16:01.47 דקות ועלתה שביעית למשחה הגמר.
חמישה ימים לאחר מכן, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:31.41 דקות, אחרי סאמר מקינטוש שקבעה שיא אליפות חדש של 4:27.11 דקות ולפני ג'נה פורסטר מאוסטרליה (4:32.30 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר 2024 סיימה במקום רביעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 57:38.4 דקות, 1.6 שניות אחרי זוכת מדליית הארד ובמקום 15 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:39.4 שעות.
באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט 2024 זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:33.40 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה (4:27.71 דקות) ולפני בת ארצה אמה ואיינט (4:34.93 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:12.11 דקות ובמקום 15 במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 2:06:29.6 דקות.
קייטי בריט היא פוליטיקאית ומשפטנית אמריקאית, המכהנת בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה.
היא האישה הראשונה שנבחרה כהלכה לתקופת כהונה מלאה בסנאט האמריקאי כנציגת אלבמה.
בעברה הייתה עורכת דין, נשיאת מועצת העסקים של אלבמה בשנים 2018–2021 וראשת הסגל של הסנאטור ריצ'רד שלבי בין השנים 2016–2018.
בריט נולדה בעיר אנטרפרייז (Enterprise) שבדרום אלבמה, בתם של ג'וליאן ודברה בויד.
היא גדלה בסמוך לפורט ראקר במחוז דייל ועבדה בעסק הקטן של משפחתה בשנות נעוריה.
בשנת 2000 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון אנטרפרייז, שם הייתה מעודדת.
לאחר מכן נרשמה בריט לאוניברסיטת אלבמה, שם למדה מדע המדינה ונבחרה לנשיאת התאחדות הסטודנטים בה הייתה חברה.
ב-2004 קיבלה תואר ראשון במדע המדינה, וב-2013 השלימה לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת אלבמה.
בתום לימודיה הגבוהים במאי 2004 הצטרפה בריט לסגל של הסנאטור ריצ'רד שלבי כסגנית מזכיר העיתונות של שלבי.
מאוחר יותר היא קודמה לתפקיד מזכירת עיתונות וכיהנה בתפקיד זה עד 2007. לאחר שעזבה את לשכתו של לשבי עבדה בריט כעוזרתו המיוחדת של רוברט ויט, נשיא אוניברסיטת אלבמה.
בנוסף, ייצגה את בית הספר למשפט של האוניברסיטה בבית משפט-דמה לענייני מיסוי.
לאחר לימודי משפטים החלה בריט את עבודתה במשרד עורכי הדין "Johnston Barton Proctor & Rose LLP" בבירמינגהאם.
משנסגר המשרד במרץ 2014 הצטרפה בריט לסניף של משרד עורכי דין אחר בשם "Butler Snow LLP" בבירמינגהאם, לצד 17 עורכי דין אחרים מהמשרד שנסגר.
בזמן שעסקה בעריכת דין ב"באטלר סנואו" ייסדה בריט את הענף לענייני ממשל של המשרד.
בנובמבר 2015 נטלה חופשה מעבודתה המשפטית כדי לשוב לצוותו של הסנאטור ריצ'רד שלבי, והתמקדה במסע הבחירות שלו לכהונה נוספת בבחירות 2016 כסגנית יו"ר מטה הבחירות וכדוברת המטה.
בעקבות עבודתה במטה הבחירות של שלבי בבחירות 2016, מונתה בריט לראשת הסגל שלו עם היבחרו מחדש לסנאט.
חיש מהר הפכה ליועצת הבכירה של שלבי ועמדה בראש כוח המשימה שלו למינוי שופטים אל בית המשפט העליון של ארצות הברית.
כבר במאי 2016 הוגדרה בריט בידי אתר החדשות השמרני "Yellowhammer News" כאחת "האנשים שינהלו את אלבמה בעוד כמה שנים".
בדצמבר 2018 נבחרה בריט למנכ"לית ונשיאת מועצת העסקים של אלבמה, והייתה לאישה הראשונה המנהלת את הארגון.
באפריל 2021 נבחרה בריט נבחרה למועצת המנהלים של פדרציית חיות הבר של אלבמה.
בריט התפטרה מתפקידיה במועצת העסקים של אלבמה ביוני 2021 על רקע השערות בעיתונות בדבר התמודדותה אל הסנאט האמריקאי.
ב-8 ביוני 2021 הכריזה בריט על התמודדותה לסנאט של ארצות הברית באלבמה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ב-2022. במהלך הפריימריז קשרה בריט קשר הדוק עם נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ.
למשל, היא תמכה בטענותיו של טראמפ בדבר הונאת בחירות נרחבת במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, אם כי סירבה להצהיר שהבחירות "נגנבו".
בריט עלתה לסיבוב השני בפריימריז הרפובליקני מול חבר הקונגרס מו ברוקס.
ב-10 ביוני 2022 זכתה לתמיכתו הרשמית של טראמפ, שהסיר את תמיכתו הראשונית בבעל בריתו ברוקס.
ביולי אותה שנה הביעה תמיכה ביוזמה של מושלת אלבמה קיי אייבי לאסור על הוראת תאוריה ביקורתית של גזע בבתי ספר ציבוריים באלבמה.
בריט ניצחה את ברוקס בסיבוב השני ב-21 ביוני 2022, עם 63% מקולות הבוחרים.
ב-8 בנובמבר 2022, יום הבחירות הכלליות, ניצחה בריט בבחירות לסנאט כצפוי במדינה אדומה ושמרנית זו, והפכה לאישה הראשונה שנבחרה לתקופת כהונה מלאה בסנאט מטעם אלבמה.
היא נשבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2023.
במרץ 2024, נבחרה לשאת את התגובה הרפובליקנית לנאום מצב האומה של הנשיא ג'ו ביידן.
נאומה זכה לביקורת רבה, גם מצד חבריה למפלגה, בין היתר בגלל שבחרה להעבירו מתוך מטבח ביתה.
השחקנית סקרלט ג'והנסון חיקתה את בריט במערכון של התוכנית סאטרדיי נייט לייב באותה שבוע והציגה אותה כפארודיה של אמא מפוחדת.
בריט נשואה לוסלי בריט, שחקן NFL לשעבר.
הם נפגשו כשהיו סטודנטים באוניברסיטת אלבמה ונישאו ב-2008. לזוג 2 ילדים והם מתגוררים במונטגומרי.
קת'לין מרי "קייטי" הובס היא פוליטיקאית ועובדת סוציאלית אמריקאית, המכהנת כמושלת אריזונה ה-24. בעבר שירתה כמזכירת המדינה של אריזונה בשנים 2018–2023. בבחירות 2022 שימשה הובס כמועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד המושל.
טרם שירותה בממשלת אריזונה הייתה הובס חברה בבית המחוקקים המדינתי, תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.
הובס נולדה בפיניקס שבאריזונה בשנת 1969. את התואר הראשון בעבודה סוציאלית שלה קיבלה מאוניברסיטת צפון אריזונה ולאחר מכן קיבלה תואר שני באותו התחום מאוניברסיטת המדינה של אריזונה.
מאז 1992 מקצועה הוא עבודה סוציאלית.
בבחירות 2010 נבחרה הובס לבית הנבחרים של אריזונה, וייחסה את התעניינותה בפוליטיקה לארגון "Emerge Arizona".
לימים סיפרה כי קיבלה השראה להתמודד אל בית הנבחרים המדינתי בידי האנשים להם סייעה כעובדת סוציאלית, מתוך אמונה שנפלו על אוזניים ערלות בממשלת המדינה.
במהלך כהונתה הקצרה התמקדה במיגור אלימות במשפחה.
לאחר כהונה אחת בבית הנבחרים המדינתי נבחרה ב-2012 לסנאט של אריזונה כנציגת מחוז הבחירה ה-24, שם כהונתה החלה ב-7 בינואר 2013. במשך שתי כהונות הייתה מנהיגת המיעוט הדמוקרטי בסנאט.
בשנת 2015, במהלך כהונתה הראשונה כמנהיגה הדמוקרטית בסנאט, התלוננה עובדת הסנאט טלוניה אדמס בפני הובס על חששותיה מפני אפליה ולאחר מכן פוטרה מעבודתה, בין היתר בידי הובס.
בנובמבר 2021 זכתה אדמס בתובענה ייצוגית שקבעה כי פוטרה בשל אפליה ונפסקו לטובתה פיצויים בסך 2.75 מיליון דולר אמריקאי.
ב-8 במרץ 2017 הודיעה הובס כי תתמודד על תפקיד מזכיר המדינה של אריזונה.
בבחירות 2018 ניצבה בפני איש העסקים סטיב גיינור.
ב-6 בנובמבר 2018, יום הבחירות הכלליות, סוכנות הידיעות "AP" חזתה בטרם עת כי גיינור הוא המנצח בבחירות, אך בשל התוצאות הצמודות מדי גם גיינור וגם הובס לא טענו לניצחון.
בימים שלאחר מכן הצטמצם יתרונו של גיינור עוד ועוד ככל שנספרו יותר פתקי הצבעה.
ב-16 בנובמבר הוכרזה הובס באורח רשמי כמנצחת, בהפרש בן 20 אלף קולות.
היא הייתה לדמוקרטית הראשונה שמילאה את התפקיד מאז 1995 וכיהנה בתפקיד תחת המושל הרפובליקני דאג דוסי.
כמזכירת המדינה הייתה ראשונה בסדר הירושה לתפקיד המושל משום שבאריזונה לא קיים תפקיד של סגן המושל.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 מילאה הובס תפקיד משמעותי בספירת הקולות באריזונה.