tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונה זו כבש 9 שערים.
ב-9 ביולי 2012 חתם בשורות מכבי יבנה.
בעונה זו כבש 15 שערים בכל המסגרות.
באוקטובר 2013 חזר נסים לקדנציה שנייה בהפועל כפר סבא מליגה א', וחתם בשורותיה לשלוש שנים.
בעונת העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, ואף כבש את שער העלייה.
בעונת 2014/2015 סייע לקבוצה להשלים שתי עליות רצופות תוך שנתיים ולחזור לליגת העל.
ב-22 במאי 2015 ערך את הופעתו האחרונה בקריירה, כשעלה מהספסל בדקה ה-81 במשחק העלייה של הקבוצה מול הפועל רמת גן במסגרת המחזור האחרון של הליגה הלאומית, ולאחריו הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38.
לאחר הפרישה החל נסים לשמש בתור מאמן חלוצים במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא.כיום מאמן את קבוצת הילדים של עירוני בית דגן.
אורן קפלן (נולד ב-13 בדצמבר 1965) הוא פסיכולוג קליני וכלכלן ישראלי, פרופסור לפסיכולוגיה, מתמחה בפסיכולוגיה חיובית וחוסן.
נמנה עם הסגל האקדמי של המסלול האקדמי המכללה למנהל בין השנים 1990–2020. בשיאן, כיהן כדיקן בית הספר למנהל עסקים ובהמשך כנשיא המכללה.
מנהל התכנית לפסיכולוגיה חיובית וחוסן בלהב פיתוח מנהלים באוניברסיטת תל אביב משנת 2008.
פרסם ספרים ומאמרים בתחומי הפסיכולוגיה והשילוב בין פסיכולוגיה למינהל עסקים.
אורן קפלן נולד בתל אביב ב-1965 לאלון ותמר קפלן.
לקפלן תארים אקדמיים בכלכלה, מנהל עסקים ופסיכולוגיה קלינית ותואר דוקטור בפסיכולוגיה קוגניטיבית מאוניברסיטת תל אביב.
הוא פסיכולוג קליני ומורשה לטיפול ומחקר מדעי בהיפנוזה.
בשנת 2007 מונה לפרופסור חבר במסלול האקדמי המכללה למנהל על ידי הוועדה העליונה למינוי פרופסורים במועצה להשכלה גבוהה.
פרסומיו המדעיים בפסיכולוגיה עוסקים בעיקר בנושאי קשב ולמידה.
מחקריו בחנו דפוסי עכבה סמויה אצל ילדים ומבוגרים הסובלים מהפרעות חרדה, ADHD, סכיזופרניה, פרקינסון, ועוד.
בפסיכולוגיה עסקית עוסקים מאמריו בעיקר בתחום התנהגות צרכנים, התנהגות ארגונית ופיתוח מנהלים.
מתחילת המאה ה-21 קפלן חוקר ומרצה בתחום הפסיכולוגיה החיובית, בהשראת כתיבתו ומחקריו של הפסיכולוג האמריקאי מרטין סליגמן.
מחקריו מתמקדים במדידה וטיפוח של עמידות וחוסן נפשי בקרב פרטים וקבוצות, קפלן הקים בשנת 2014 קתדרת מחקר לפסיכולוגיה חיובית וחוסן בשיתוף רשת אורט ישראל, במסגרתה ערך מחקר מקיף בקרב תושבי דרום ישראל בתקופות של מתיחות ביטחונית.
בתחומים אלה גם פרסם והתראיין רבות לתקשורת הישראלית
קפלן פרסם ספר ערוך בעברית על מחקרי שוק בהוצאת גלובס.
בשנת 2008 פתח את התכנית הראשונה בעולם לפסיכולוגיה חיובית בתחום הניהול בלהב פיתוח מנהלים באוניברסיטת תל אביב אותה מנהל מאז.
השתתף בפורום למנהלי תוכניות בינלאומיות עם פרופ' מרטין סליגמן בקונגרס הבינלאומי הראשון לפסיכולוגיה חיובית בפילדלפיה ב-2009, והקים עם חוקרים ישראלים נוספים את פורום החוקרים לפסיכולוגיה חיובית בישראל לאחר הקונגרס הבינלאומי השני בשנת 2011.
קפלן משמש כחבר הנהלה ב-PCCA -(Partners in Confronting Collective Atrocities)- ארגון חברתי שבסיסו בגרמניה שהחל ממפגש פסיכואנליטיקאים גרמנים וישראלים על רקע השואה ועורך סדנאות ייעודיות סביב נושא זה באירופה.
בתחום הקליני קפלן מתמחה בטיפול בהפרעות חרדה ובטיפול בהיפנוזה.
בין השנים 1990–2020 כיהן קפלן כחבר סגל בכיר במסלול האקדמי המכללה למינהל.
בשיאן כיהן כדיקן בית הספר למינהל עסקים ובהמשך כנשיא המכללה.
במסגרת תפקידו, הקים קפלן עם תא"ל (מיל') ח"כ עמירה דותן מרכז אקדמי לאחריות תאגידית, גייס תרומה מקרן אדמונד דה רוטשילד למרכז אקדמי להשקעות ויזמות אימפקט ועמד בראשו, היה שותף לכתיבת ופרסום הספר "הכלכלה החברתית החדשה בישראל", ופיתח קורסים רבים בתחום האחריות התאגידית.
כמו כן, הקים מערך תמיכה לסטודנטים בשם HUB-למידה והקים ערוץ יוטיוב אקדמי.
קפלן הקים ב-2003 תוכנית MBA המתמחה בפסיכולוגיה עסקית וניהולית, והוביל אותה במשך 15 שנה עד פרישתו מהמכללה.
במהלך כהונתו כנשיא המכללה בשנת 2019, נוצר משבר ביחסיו עם גורמים שונים בהנהלת המכללה והדירקטוריון.
טענתם הייתה כי אינם שבעי רצון מהחלטתו של קפלן שלא להתערב במאבק על הקיצוצים שההנהלה רוצה להטיל על תנאי הפנסיה של חלק מהסגל האקדמי הבכיר, הוא מאידך טען כי הדבר נובע משורת אי־סדרים שחשף במכללה.
ביולי 2019 חבר הנאמנים של המכללה החליט להדיח את קפלן, שעתר נגד ההחלטה לבית הדין לעבודה בתל אביב, בדיון הגיעו הצדדים להסדר פרישה, ובינואר 2020 פרש קפלן מהמכללה למינהל לאחר 30 שנה בארגון.
בשנים האחרונות למד קפלן אוצרות ומוזיאולוגיה בבית לאמנות ישראלית וסיים מסלול הכשרה מוכר לאוצרות בהתאם לחוק המוזיאונים.
התמחה במוזיאון יד מרדכי לשואה ולתקומה ועסק בביטויים של חוסן ופוסט טראומה מלחמתית באמנות והנצחה.
חוקרים מדברים: מחקרי שוק ויישומם בשוק הישראלי, הוצאת גלובס, 2003; 2008
הכלכלה החברתית החדשה בישראל, הוצאת רסלינג, 2018
אורן ציבְלין (נולד ב-12 ביוני 1969) הוא עיתונאי, סופר, תסריטאי ופרסומאי ישראלי.
ציבלין גדל והתחנך ברמת גן, בוגר בתי הספר "הגפן" ו"אוהל שם" בעיר.
החל את דרכו העיתונאית כבר בגיל 9 ככתב צעיר של העיתון "משמר לילדים".
בין השאר ראיין בתקופה זו את נשיא המדינה, יצחק נבון.
כנער עבר לעיתון "מעריב לנוער", שם שימש ככתב נוער במשך חמש שנים, ערך טור אישי ופרסם מאות כתבות.
ציבלין כתב ופרסם את ספרו הראשון, "סחבק מדבר", בקיץ 1987 בגיל 18. ספר סלנג שזכה להצלחה והיה לרב מכר.
אף על פי שקיבל ביקורות שליליות, נתן זך כתב עליו ביקורת בשבועון 'העולם הזה' בה הציע לתת אותו במתנה לבן של חברים שאינך סובל.
וכתב ש"מדובר בהתבהמות נוספת באקלים התרבותי, ובפריצת של כל הנורמות התרבותיות, בהתנוונות.
מי שהיום סחתבקים שלך יקראו לך מחר 'מניאק'".
מיד עם גיוסו לצבא כתב את ספרו השני "36 בפנים!
בסך הכל כתב ציבלין למעלה מ-30 ספרי ילדים ונוער, במקביל, ערך ציבלין עשרות ספרי ילדים לידיעות אחרונות והוצאת מודן.
את שירותו הצבאי עשה ככתב צבאי של העיתון "במחנה", והיה החייל הראשון בצבא הסדיר שערך עיתון צבאי – "במחנה גדנ"ע".
לאחר שחרורו שימש כרכז כתבים וכעורך של עיתון הנוער "ראש 1".
מגיל 22 ערך במשך חמש שנים את קבוצת עיתוני "כולנו" ("כולנו", "פילון", "זומביט", ו"ניצני מדע").
בשנות התשעים נכנס ציבלין גם לתחום הטלוויזיה, ערך והגיש את תוכנית האירוח לנוער "מוקש" בערוץ 2, בטלוויזיה החינוכית - "מתגלגלים" וב"פיספוסים" השתתף כיועץ ומחבר השאלות בסדרת תוכניות בנושא "סלנג".
תוכניות החג של קשת, שידורי הילדים של ערוץ 1 לאחר רצח רבין ועוד.
בנוסף גיבש רעיונות לתוכניות טלוויזיה מצליחות כגון "הקרנבל של מיכל" בהנחיית מיכל ינאי, וכן עסק בתסריטאות ילדים.
בשנת 1997 החל לערוך תוכניות בערוץ הילדים, ובמשך שלוש שנים ניהל את המו"לות והיזמות של ערוץ 6 וערוץ 8.
ב-2001 יזם את הקמת תחנת רדיו באינטרנט לבני נוער בשיתוף קבוצת התקשורת מעריב החזקות.
בשנת 2000 נכנס לתחום הפרסום, הוא הקים יחד עם אייל גרינברג, בנה של ג.
יפית, את חברת הפרסום לילדים ונוער "ג.
בין השאר ניהלו מסעות פרסום עבור חברת עלית ורשת מסעדות ברגר קינג.
אחר כך הקים את קבוצת הפרסום "ציבלין".
בה ציבלין משמש כמנכ"ל ומנהל קריאייטיב.
בין לקוחות החברה היו רשת האופנה לילדים "סקאל קידס" מקבוצת סקאל, יבואנית הממתקים חברת סידס.
ב-2004 הקים במסגרת קבוצת "ציבלין" את "ציבלין הוצאה לאור" המתמחה בהוצאת לאור של מגזינים וספרים לצעירים ומשפחה, אשר מנסה להוות חממה לדור הבא של סופרי ומאיירי הילדים והנוער ומעודדת יצירה ישראלית מקורית בצד תרגומים ועיבודים חדשים של ספרי איכות מהארץ ומהעולם.
בין הסופרים בהוצאה לאור ניתן למנות את יהודה אטלס, חיים נחמן ביאליק, עודד בורלא, אורי לברון, כרמי כץ, שרון חסקל ועוד.
ב-2010 החלה "ציבלין הוצאה לאור" את "פוד-קיפוד", עיתון מצויר לילדים.
בספטמבר 2015, רכשה את מגזין הנוער "מעריב לנוער", בדצמבר 2015 רכשה את מלוא המניות במגזין "הורים וילדים", וב-2017 את מגזין הטיולים והתיירות מסע אחר.
בספטמבר 2016 רכש ציבלין את רשת הצעצועים אימג'ינריום לאחר שזו נקלעה לקשיים.
אורן ציבלין גרוש ואב לשניים, צמחוני מגיל צעיר ומתגורר ביפו.
"סחבק מדבר" – ספר סלנג שפורסם בסוף שנות ה-80
"בגוף ראשון" (עם הילה טימור)
חמישיית ספרי "הקרנבל של מיכל"
"החיוך העצוב של דובי הפנדה"
"אבל אמא – זה לא אני"
"להיות כאן ילד" (אלבום, 50 שנות ילדות ישראלית)
אורן נהרי (נולד ב-25 באוקטובר 1955) הוא עיתונאי, עורך ומגיש תוכניות טלוויזיה ורדיו ישראלי, היה עורך חדשות החוץ בערוץ הראשון ובוואלה!.
אורן נהרי נולד וגדל בחיפה, בנם של דוד נהרי (טייך), קצין בצבא הקבע ולימים איש המוסד ושל תמר, מורה לפסנתר.
הוא בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה, שירת בצבא בתפקידי מודיעין.
למד באוניברסיטה העברית מדע המדינה ויחסים בינלאומיים.
הוא חלק ממחזור שאופיין באקטיביזם פוליטי שכלל בין היתר צחי הנגבי, אביגדור ליברמן, ישראל כץ, אילן גילאון, אמנון ברקאי, דן מרגלית וטלי בשן.
בזמן לימודיו עבד כקצין ביטחון בטלוויזיה, וירין קימור, חברו מנוער, גייס אותו לטלוויזיה למחלקת הספורט, שהייתה אז בניהולו של אלכס גלעדי.
נהרי החל לעבוד במחלקת הספורט בתפקידים שונים.
כתבתו הראשונה הייתה על דורון ג'מצ'י, שהיה אז שחקן כדורסל צעיר ומבטיח במכבי רמת גן, ולימים נעשה כוכב מכבי תל אביב ונבחרת ישראל.
ב-1985 עבר למחלקת החדשות, אז בניהולו של יאיר שטרן, ככתב חדשות חוץ.
משנת 1993 שימש עורך חדשות החוץ בערוץ הראשון.
בשנת 1988 היה ממייסדי התוכנית "רואים עולם" עם דוד ויצטום (העורך והמגיש הראשון), עמנואל הלפרין ומיכאל דורון.
בשנת 2000 ייסד עם דוד ויצטום את התוכנית "גלובוס" והיה עורך התוכנית.
היה ממגישי תוכנית חדשות הלילה "מהיום למחר", וכן הגיש משדרים מיוחדים בנושאים שונים.
במהלך עבודתו סיקר מהשטח את הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בדרום אפריקה, את רצח העם ברואנדה, את הטיהור האתני בקוסובו, את פיגועי 11 בספטמבר ועוד.
נהרי ראיין, בין השאר, את נלסון מנדלה, את הדלאי לאמה, את ואצלב האוול, ואת ג'ורג' בוש.
משנת 2007 עד 2013 הגיש את התוכנית "השעה הבינלאומית" ברשת ב' כשלצידו הגיש את התוכנית יצחק נוי ואחר כך ערן סיקורל.
נהרי מוזמן כפרשן מומחה לערוצי הטלוויזיה והרדיו השונים, וכן לאוניברסיטאות ומכוני מחקר, בישראל ובעולם.
הוא כותב טורים בעיתונים ובכתבי עת שונים ("הארץ", "גלובס", "מטרופוליס" ועוד).
הוא הרצה באוניברסיטת תל אביב, ומרצה כיום בתחומים שונים ובמסגרות שונות.
הוא כתב וערך מספר ספרי עיון שהיו לרבי-מכר, וערך במשך מספר שנים את סדרת המתח "עקבות" בהוצאת כתר.
ביוני 2013 הוכרז כזוכה פרס סמולר ג'וינט לשנת 2013 בנימוק: "עשייתו רבת השנים של מר נהרי בתחום ראויה ביותר להערכה והוקרה".
בתום שנת 2016 סיים את עבודתו ברשות השידור, בה שימש כפרשן ועורך חדשות החוץ, ועבר לשמש פרשן באתר האינטרנט "וואלה!
החל מחודש מאי 2023 הוא מגיש בשבתות תוכנית שבועית בת שעתיים בכאן ב המוקלטת מראש, במקומו של המגיש הוותיק יצחק נוי.
התוכנית בהגשתו מתחלקת לשני חלקים: שעה ראשונה על נושאים אקטואליים ושעה שנייה העוקבת אחר אירועים היסטוריים החל משנת 1900 ומכונה "שנה בשעה".
נהרי נשוי בשנית, למשוררת וחוקרת השירה ורד אריאל-נהרי, מנכ"לית עמותת בשער.
הוא אב לבן ולבת ומתגורר ברמת גן.
אטלס אנציקלופדי של העולם: גאוגרפיה, היסטוריה, כלכלה, פוליטיקה, דת, תרבות, תקשורת, עורך - אורן נהרי, תל אביב: הוצאת מפה - מיפוי והוצאה לאור, תשס"ב 2001.
אטלס היסטורי של העולם: כרונולוגיה של המין האנושי: פוליטיקה, חברה, דת, מדע, תרבות, חיי יומיום, אורן נהרי; (עורך - יובל אלעזרי).
ישראל - 60 שנים וטיולים, עורך - אורן נהרי; תחקיר אירועים - נדב מולצ'דסקי; כתיבת מסלולים - עומר יגאל.
אוכל, קדימה אוכל!: ספר האוכל של ישראל, אורן נהרי, שלמה פפירבלט; (עורכת ראשית - רחל הלוי).
האישים – לקסיקון האישים החשובים, המעניינים, המשפיעים, מאת יובל אלעזרי ואורן נהרי, הוצאת מפה, 2008.
רוזלינד הורטון וסלי סימונס, נאומים ששינו את העולם: הנאומים, הסיפורים והאנשים מאחורי הרגעים שעשו היסטוריה; הקדמה מאת סיימון סבאג מונטיפיורי; תרגמה מאנגלית ענבל שגיב-נקדימון; עורך המהדורה העברית - אורן נהרי ; אחרית דבר - תמר ברוש.
רוזלינד הורטון וסלי סימונס, נשים ששינו את העולם: סיפוריהן מעוררי ההשראה של יותר מחמישים נשים משפיעות בארץ ובעולם; תרגמה מאנגלית ענבל שגיב-נקדימון; עורך המהדורה העברית - אורן נהרי; מטר, 2009.
פיטר אוטון, מסעות ששינו את העולם: המסעות וההפלגות של מגלי עולם, חוקרי תרבויות וכובשים; תרגמה מאנגלית ענבל שגיב-נקדימון ; עורך המהדורה העברית - אורן נהרי; מטר, 2009.
אורן לביא (נולד ב-1976 בתל אביב) הוא זמר, במאי תיאטרון, סופר, מחזאי, פזמונאי ומלחין ישראלי, בעל מוניטין בינלאומי.
בשנת 1997 העלה את ההצגה "מקלות בגלגלים" שכתב וביים בפסטיבל עכו וזכה עליה בפרס הבימוי, ההצגה המשיכה ורצה בבית ציוני אמריקה.
ב-1998 עבר ללונדון כדי ללמוד בימוי תיאטרון, והיה במאי של מספר הצגות.
ב-2001 עבר לניו יורק והחל לעסוק בכתיבת שירים, וב-2003 נסע לברלין, שם הקליט והפיק אותם בעצמו.
האלבום הראשון שלו, "The Opposite Side of the Sea", הושלם בשנת 2006 ויצא לאור באירופה בשנת 2007.
בשנת 2009 צבר קליפ הסטופ מושן של השיר שלו "Her Morning Elegance" פופולריות רבה באתרים יוטיוב ואייטיונז.
נכון ליוני 2016 הקליפ זכה למעלה מ-30 מיליון צפיות ביוטיוב.
השיר שימש כפסקול לפרסומת לשברולט בארצות הברית.
לביא ביצע את השיר בתוכנית האירוח הלילית הפופולרית של ג'ימי קימל.
השיר היה מועמד לפרס גראמי 2009 בקטגוריית הקליפ הטוב ביותר.
ב-2008 נכלל שירו "A Dance 'Round the Memory Tree" בפסקול הסרט סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן.
בשנת 2012 השתתף בפרויקט עבודה עברית "לילה של כוכבים" - שירי ילדים מאת שלום חנוך בו ביצע את השיר "בלדה בין כוכבים".
בשנת 2017 הוציא לביא את השיר Did You Really Say No, כדואט עם הזמרת הצרפתייה הנודעת ונסה פאראדי.
בינואר 2018 הוציא את הסינגל "Second Hand Lovers", שלקוח מתוך אלבומו השני "Bedroom Crimes".
בנוסף לעיסוקיו האחרים, לביא הנו סופר ילדים אשר ספריו יצאו בתפוצה רחבה ובשפות רבות.
ספרו The Bear Who Wasn't There, אשר אוייר על ידי המאייר הנודע וולף ארלברוך, תורגם ל-12 שפות.
בשנת 2018 הוציא לביא את "ספר השתיקות הממש חשובות", בהוצאת כתר.
הספר זכה בציון לשבח במסגרת פרס מוזיאון ישראל לאיור.
בשנת 2023 יצא בגרמניה ספרו "חיבוקו המושלם של פון קרקר הקרפד", אשר היה מועמד לפרס ספרות הילדים הגרמני.
בהמשך יצא הספר בארץ, בהוצאת כנרת.
ספר השתיקות הממש חשובות, הוצאת כתר, 2018
חיבוקו המושלם של פון קרקר הקרפד, הוצאת כנרת, 2023
1997, פרס הבימוי בפסטיבל עכו להצגה "מקלות בגלגלים"
2009, מועמדות לפרס גראמי 2009 בקטגוריית הקליפ הטוב ביותר, לשיר Her Morning Elagence
2023, פרס ספרות הילדים הגרמני לספר "חיבוקו המושלם של פון קרקר הקרפד"
אורן פלי (נולד ב-1971) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
בגיל 19 ירד לארצות הברית, שם עסק כמעצב גרפי ואנימטור, על אף שמעולם לא למד קולנוע.
ביים, כתב והפיק את הסרט הראשון בסדרת סרטי "פעילות על-טבעית".
בשנת 2007 יצא סרטו ההוליוודי הראשון, "פעילות על-טבעית", אותו ביים, כתב והפיק.
הסרט, שהופק באופן פרטי ובתקציב מזערי של 15,000 דולר, זכה להצלחה חסרת תקדים וגרף יותר מ-190 מיליון דולר.
בשנת 2010, היה לאחד ממפיקי הסרט "הרוע שבפנים".
בשנת 2012 יצר, הפיק וכתב את סדרת הטלוויזיה "הנהר" לרשת ABC, בכיכובם של ברוס גרינווד ולזלי הופ.
בשנת 2015 ביים את סרטו השני "אזור 51", שילוב של אימה ומדע בדיוני.
אורן מיילי (מכונה אורן הקטן; נולד בשנת 1978) הוא קוסם ואמן טלפתיה ישראלי, שהתפרסם בישראל בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
מיילי נולד וגדל בשכונת פרדס כץ בבני ברק.
הוא החל את דרכו בפינה שהוקצתה לו אצל הבדרן מאיר רמז.
את הופעותיו הראשונות החל בגיל שבע, ומכאן כינויו "אורן הקטן".
בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיע במופעים ובתוכניות טלוויזיה יחד עם אביו, רוני מיילי.
בדצמבר 1991 הופיע בתוכנית הטלוויזיה "בין הכיסאות", בערוץ הראשון, וזכה לחשיפה תקשורתית גדולה.
באמצע שנות התשעים עזב את עולם הבידור והחל לסייע לאביו בעסק לייצור שלטי פרסום.
כיום הוא מופיע לפני ועדי עובדים בהנחיית אביו.
ב-2006 זומן למשטרה, בגלל בלבול שהיה בינו לבין אורן זריף שגם כונה בתקשורת באותה עת "אורן הקטן", בחשד שהונה אנשים שבאו לטיפול אצלו.
ב-2013 השתתפו בתוכנית "האח הגדול" אביו של אורן, רוני מיילי, ואחיו גילי, שמופיעים לעיתים לצדו בהופעותיו.
מיילי נשוי ואב לשלושה ילדים.
אורן מוברמן (נולד ב-4 ביולי 1966) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע ישראלי אמריקאי הפועל בארצות הברית.
מוברמן נולד בישראל וגדל בגבעתיים.
בגיל 12 עזבה משפחתו את ישראל בעקבות אביו שעבד כמנהל בשלוחה האמריקאית של בנק לאומי.
מוברמן למד בתיכון יהודי במנהטן והיה פעיל בשבט צופי צבר בקווינס.
הוא חזר לארץ כדי לשרת בצבא, ואת שירותו עשה בנח"ל המוצנח.
אחרי השחרור חזר לניו יורק, והחל בלימודי קולנוע בברוקלין קולג'.
בזמן הלימודים החל לכתוב ביקורות קולנוע בעיתון ישראלי מקומי בניו יורק ולאחר מכן כתב גם במגזין האמריקאי Interview, טור שכלל ראיונות עם אנשים בתחום הקולנוע.
תפקידו הראשון בעסקי הקולנוע היו כעוזר הפקה בסרט "Vanya on 42nd Street", של הבמאי לואי מאל.
לאחר מכן כתב את התסריט לסרט "" שזכה בשני פרסים בפסטיבל ונציה.
בנוסף, כתב ביחד עם טוד היינס את התסריט לסרטו הביוגרפי על בוב דילן, אני לא שם.
סרטו הראשון כבמאי, "השליח", זכה להצלחה רבה והוקרן לראשונה בשנת 2009 בפסטיבל סאנדנס, זכה בפרס דוב הכסף לתסריט בפסטיבל ברלין.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי אוסקר, בהם לתסריט הטוב ביותר.
סרטו השני "" מ-2011, אותו כתב בשיתוף עם ג'יימס אלרוי.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, ורוב השבחים הלכו לוודי הרלסון, כשחקן הראשי בסרט.
בשנת 2015 ביים וכתב את הסרט "", בכיכובם של ריצ'רד גיר, סטיב בושמי וג'נה מאלון.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-7 בספטמבר 2014.
בשנת 2017 ביים וכתב את הסרט , המבוסס על מ-2009 מאת הסופר הרמן קוך.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-10 בפברואר, ובבתי הקולנוע בארצות הברית הופץ ב-5 במאי 2017.
ב-2018 כתב את התסריט לסרט "פאזל.
בשנת 2019 כתב את התסריט לסרט האמריקאי-איטלקי "החשוד העיקרי" (אנ').
בשנת 2021 החל לעבוד על סרטו החמישי כבמאי, "Raised Eyebrows", המבוסס על ספרו של סטיב סטוליאר באותו שם משנת 1996; ועוקב אחר ימיו האחרונים של הקומיקאי והשחקן היהודי-האמריקאי גראוצ'ו מרקס בגילומו של ג'פרי ראש.
בשנת 2022 לקח חלק הבהפקת הסרט "The Listener" בבימויו של סטיב בושמי.
מוברמן מיוצג על ידי סוכנות הכישרונות Creative Artists Agency (CAA) מלוס אנג'לס.
אורן קפריסאי (שם מדעי: Pinus brutia) הוא מין עץ מחטני ממשפחת האורניים, הקרוב למינים אורן ירושלים ואורן קנרי.
העץ גדל בגבהים נמוכים של עד 600 מטר אם כי בדרום תפוצתו ניתן למצוא אותו בגבהים של עד 1,200 מטר.
מרבית תפוצתו של האורן היא בטורקיה, אם כי ניתן למצוא אותו גם באיים האגאיים המזרחיים, בקפריסין, בחצי האי קרים, באיראן, בגאורגיה ובאזורים במערב סוריה, לבנון ובישראל.
שמו העברי הוא אורן קפריסאי, אף כי השם המקובל בשפות רבות בעולם הוא אורן טורקי.
זהו עץ בינוני בגובהו המגיע לגובה של 20–35 מטרים, וקוטר גזעו אינו עולה בדרך כלל על מטר אחד, במקרים יוצאי דופן מגיע הקוטר ל-2 מטרים.
העלים המחטניים מופיעים בזוגות, אורכם 10–16 סנטימטר וצבעם ירוק בהיר.
האצטרובלים כבדים וקשים, אורכם 6–11 סנטימטר ורוחבם 4–5 סנטימטר כאשר האצטרובל סגור.
זמן ההבשלה של האצטרובל הוא 24 חודשים, והוא נפתח בהדרגה במשך כשנה-שנתיים.
הזרעים מופצים על ידי הרוח.
האורן משמש עץ לבנייה ונגרות הן באזור הגידול הטבעי והן באזורים החורגים מאזור תפוצתו הטבעי, כגון פקיסטן.
כמו כן, הוא משמש כצמח נוי במיוחד באזורים בעלי אקלים יבש כגון קליפורניה ואריזונה.
בישראל מגדלים אותו כעץ נוי בגנים ובמיוחד בחורשות הקרן הקיימת, מאז התגלה כי הוא עמיד יותר מאורן ירושלים לפגעי טוואי התהלוכה.
אורן כהן (נולד ב-25 באפריל 1980) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי.
זוכה פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המבטיח לשנת 2011. בעל בית ספר למשחק בנתיבות.חבר בוועדת התרבות בעיר באר שבע.
כהן נולד וגדל בשדרות, למעט תקופה של מספר שנים בילדותו שהתגורר עם משפחתו בקנדה.
הוריו, אסתר ושמואל כהן, הם ממוצא מרוקאי.
כהן הוא בן הזקונים במשפחתו, לו שני אחים מבוגרים ממנו, עמיר וקובי.
בצה"ל שירת בבסיס חיל האוויר בחצרים.
בתום שירותו הצבאי למד כהן לתואר ראשון בכלכלה וניהול ובמקביל עבד כמנהל צוות בחברת בזק און ליין ואחר-כך היה מנהל מוקד, בתקופה זו החל ללמוד בסדנה למשחק עם הבמאי רמי דנון בשעות הפנאי, ולאחר שלוש שנים החליט לזנוח את לימודיו באוניברסיטה וללמוד משחק בצורה רצינית.
כהן הוא בוגר המחזור הראשון של גודמן - בית ספר למשחק בנגב, השוכן בבאר שבע, בראשותם של שמוליק יפרח ורפי ניב (2005–2008).
במהלך לימודיו זכה כהן במלגת הצטיינות על שם מרק חסמן בשנים 2006/5 ו-2007/6, במלגת תחרת מונולוגים בשנים 2006/7 ו-2007/8 ובמלגת מצטיין המחזור התלת-שנתית 2007–2008. במהלך סדנה הוא כתב יחד עם צביקה הדר ושלושה חברים מופע קומי בשם "החצר של סרוסי", אותו הציגו כמופע עצמאי במהלך השנה השנייה ללימודיו.
בתום לימודיו גייס אותו נתן דטנר, מנהל תיאטרון באר שבע דאז, לתיאטרון באר שבע והוא משחק בו מאז.
בנוסף כהן השתתף בקומדיות הילדים "בלאגן", "בלאגן ועד אילת", ו"תה עם לימונה" שם גילם את דמותו של פניסטים, העוזר של המורה לימונה (אילן פלד).
אורן כהן שיחק בין היתר בתיאטרון באר שבע בהצגה "קן הקוקייה" בתפקיד בילי ביביט, עליו זכה בפרס התיאטרון בקטגוריית השחקן המבטיח לשנת 2011. ההצגה הועלתה בהתחלה בבית הספר למשחק, כחלק מעבודת התחקיר לתפקיד הלך אורן יחד עם קאסט השחקנים למרכז לבריאות הנפש בבאר-שבע וערך סדנאות תיאטרון עם המטופלים.
באחד מביקוריו במקום פגש כהן ילד מהמטופלים שמאוד הזכיר לו את דמותו של בילי ביביט במחזה, הוא השתמש בלבושו של הילד ולמד את שפת גופו, בהם הופיע בהצגה.
כהן שיחק בתפקיד הראשי בהצגה "תרנגול כפרות" בתיאטרון הקיבוץ בה גילם את דמותו של נורי, לפי ספרו של אלי עמיר.
שיחק בסרטי קולנוע שונים ביניהם: "וסרמיל" בבימויו של מושון סלמונה.
בסרט "כביש 40 דרום" בבימויו של אלדד בוגנים.
ב-2011 הצטלם למיני-סדרה "שביתה" בבימויו של רני בלייר, ששודרה ב-yes.
כהן מלמד במגמות תיאטרון בבתי ספר שונים בבאר-שבע ומביים הפקות נוער.
בשנת 2007 החל כהן לשחק בטלנובלה המוזיקלית השיר שלנו את עתניאל נבון אחיו הגדול של הראל לצידם של אושרי כהן, רן דנקר, נינט טייב, רן בכור, ליאור אשכנזי, רונה לי שמעון, אלי אלטוניו, עידו מוסרי ועוד.
החל מאוגוסט 2012 הוא שידר ברדיו ביחד עם השחקן ירמי רייך את "שותפים לתשע" תוכנית סאטירה מדי בוקר ברדיו דרום.
בשנת 2012 שיחק כהן בתפקיד הראשי בהצגה "משחיז הסכינים הסיני", בתיאטרון באר שבע.
ההצגה מבוססת על סיפורי ילדותו של נסים אלוני; כהן גילם את דמותו של אדירנה, בן דמותו של אלוני.
אורן כהן נשוי ללילך, להם שלושה בנים, והם מתגוררים בבאר שבע.
מחזה תפקיד מחזאי במאי אביבה אהובתי אריה ארז דריגס משה קפטן הגברת הראשונהאברםמוטי לרנרמשה קפטן
מחזה תפקיד מחזאי במאי היירספריי לינק מרגו ליון, מארק שהימון ותומס מיהן יואב מיכאלי
שם ההצגה תפקיד סוגה מחזאי במאי הערות תרנגול כפרות נורי דרמה סמי מיכאל רפי ניבתפקיד ראשי
שנה שם הסרט תפקיד במאי 2007 וסרמיל אייל מושון סלמונה 2012 כביש 40 דרום שלומי אלדד בוגנים
שנים שם התוכנית תפקיד במאי / יוצר הערות2006בלאגן ועד אילתפניסטיםרני סער 2010–2011 מה בכריש?
השף גדי ריזוטו חנן סביון וגיא עמיר 2012 שביתה רני בליירתפקיד אורח 2017 כיפת ברזל אביגדור אלון זינגמן2021בני אוררוניגיא בלילה, אלעד ביטון, שי כנותעממיות בובןנאור ציון צומת מילראביתר (תג נכה) אדיר מילר בני מצווה מיכאל אבא של הילל
חיש גד משק צוריאלמיצובישי אאוטלנדרכלמובילמחסני תאורה רשת מרפאות we careדושוטק בנק פועלים bosh שואבי אבקחומוס צבר ניקול תיירות ירושלים energy
אורן נאמן (נולד ב-1963) הוא מחזאי, תסריטאי, במאי ומנהל תוכן.
אורן נאמן, אב לבת, מיקה.
נולד וגדל בקיבוץ בית זרע שבעמק הירדן.
בצבא שירת בתיאטרון צה"ל, שם כתב, ביים ושיחק.
הוא כתב שירים ללהקות הצבאיות, ביניהם "האי אפשר" ללהקת חיל החינוך בלחנו של שלמה יידוב.
אחרי הצבא למד בשלוחת תל אביב של הסטודיו למשחק ניסן נתיב (1989-1986).
בתום לימודיו החל לכתוב ולביים בתיאטרון.
הוא הגיע להבימה בתקופה בה גרי בילו ודוד אלכסנדר ניהלו את התיאטרון.
עבודתו הראשונה הייתה עיבוד המחזה "תעלולי סקפן" מאת מולייר, לו כתב גם את הפזמונים.
את ההפקה ביים רוני פינקוביץ'; וכיכבו בה יוסי טולדו בתפקיד סקפן, ליאור אשכנזי, נתי רביץ, ושרית וינו-אלעד.
נאמן כתב את המחזה "יהודי בחושך", המבוסס על הספר "וידוי" מאת יונתן בן-נחום.
המחזה הוצג כמונודרמה בכיכובו של שמואל וילוז'ני, וזכה בפרס הראשון בפסטיבל התיאטרונטו.
ההצגה רצה כחלק מרפרטואר הבימה מאות הצגות.
בהמשך הועלתה שוב בתיאטרון הקאמרי.
המחזה תורגם לאנגלית בידי עמי דיין ומארק ויליאמס, והוצג בגרסה לשלושה שחקנים בשם Conviction; תחילה בפסטיבל רוביקון בקליפורניה ומאוחר יותר בתיאטרון 59E59 באוף ברודוויי, בבימויו של ג'רמי קול.
לאחר שהוחתם כמחזאי בית, נשלח נאמן על ידי הבימה להשתלם בסדנת מחזאים ובמאים במסגרת תיאטרון רויאל קורט בלונדון, בתמיכתה של המועצה הבריטית.
כששב לישראל, עבד בהדרכת שחקנים והיגוי בתיאטרון גשר.
נאמן כתב את השירים למחזה "עיר", עיבוד לסיפורי איסאק באבל, שעלה בגשר.
מאוחר יותר כתב עיבוד ל"מהומות קיוג'ה" של קרלו גולדוני, שעלה בשם "ים" בתיאטרון גשר, בכיכובו של ישראל (סשה) דמידוב, ובבימויו של יבגני אריה.
עלה גם בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ובקבוצת הצעירים של תיאטרון באר שבע.
נאמן כתב לתיאטרון בית ליסין מונודרמה בכיכובה של חוה אורטמן בשם "מה בעניין שמחה יחזקאל?", מחזה העוסק בחייה של הומלסית תל אביבית.
ההצגה עלתה בפסטיבל התיאטרונטו ב-1994, בבימויה של דניאלה מיכאלי.
בתיאטרון חיפה כתב את "מרחב מוגן", עיבוד למחזה Chimps מאת סיימון בלוק.
את ההצגה ביים סיני פתר, וכיכבו בה אמיר קריאף, נורמן עיסא, רותי גולדברג-רוזן ואלכס פלג.
בתיאטרון החאן הירושלמי כתב וביים את המחזה "תמונות מחיי מולייר", בכיכובם של ניר רון ויהויכין פרידלנדר.
כמו כן כתב לחאן מחזה בשם "נחמן ביאליק – חיים", אותו ביים אודי בן-משה.
בתיאטרון באר שבע כתב עיבוד לקומדיה של אלן אייקבורן "בוא תכיר את אבא" בבימויו של מולי שולמן ובכיכובם של: אמיר קריאף, אדווה עדני, אורן כהן, וענבר דנון.
נאמן כתב את המחזה "הני" שהוצג בתיאטרון הבימה בשיתוף תיאטרון אלמינא, ובבימויו של נורמן עיסא.
כמו כן כתב יחד עם נעמה תורן את הקומדיה: "רוצי איילה" בהפקת עינת בסר.
את ההצגה ביים ארז שפריר ומככבים בה: שירי גדני, יואב בר-לב, פזית ירון-מינקובסבקי, ירדן לויתן, יוגב יפת ועופר רוטנברג.
בתיאטרון החאן הירושלמי הועלה עיבוד פרי עטו: 'רומיאו ויוליה בכיכר' בו כתב גם את שירי ההצגה.
נאמן כתב לתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער את המחזה "אגדת אוצר המילים", אותו ביים חנוך רעים, וכיכבו בו יוסי טולדו וארז שפריר.
לתיאטרון הקיבוץ כתב מחזה לילדים בשם "נעמה והרוח".
הוא כתב מחזות נוספים לילדים, בהם: "זבובים בחופשה" שגם ביים.
ההצגה הועלתה במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים, זכתה בפרסים רבים, והפכה להצגת הבית במוזיאון תל אביב.
הוא כתב את "מנטנטירולירולה", עיבוד לשירי עם דרום אמריקאיים, בכיכובה של עפרה ויינגרטן, שעלה בתיאטרון הקיבוץ, וכן כתב וביים את "מפתח הלב" בכיכובו של ניר רון.
ההצגה הועלתה מאות פעמים, והתארחה בין היתר במדיטק חולון, ובחאן הירושלמי.
בהמשך תורגמה לערבית והוצגה בתיאטרון הערבי ביפו.
נאמן עיבד את המחזה "רשומון", שהוצג בתיאטרון הספרייה ובסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין.
הוא עיבד וביים את המחזה "השגחה עליונה" מאת ז'אן ז'נה שהועלה בבית צבי ב-1997, וכן עיבד עבור בית צבי את המחזה "המצודה" מאת אלכסנדר דיומא האב, שבוים בידי דייוויד בריידל.
נאמן כתב שירים (ביניהם: "בשלו התנאים למותי בפיגוע") לסאטירה "קברט בחירות 2006" בהנחייתו של דורי בן זאב.
את שיריו הלחין רפי קדישזון, והקברט הוצג במשכן לאמנויות הבמה.
הוא כתב את המחזה הקומי "הגליל והתחתון" בהפקת מילשטיין הפקות, בכיכובם של אוולין הגואל, עמוס תמם, וארז שפריר.
לטלוויזיה הישראלית כתב את התסריט "מחול בלבן", מופע יום העצמאות, בכיכובם של דרור קרן וערן בן זאב; וכן כתב עשרות תסריטים עבור תוכניות בידור שונות וספיישלים בערוץ 2.
נאמן כתב תמלילים לזמרים: לרמי קלינשטיין כתב את השיר "זמן גשום" מתוך אלבומו הראשון "ביום של הפצצה" (1986), ואת השיר "דמעות באפלה", מתוך אלבומו של קלינשטיין "על הגשר הישן" (1989).
הוא כתב לשלמה יידוב את השירים "צעיפים בלבן", "מוכרים", ו"מכאן אנחנו", שיצאו באלבומו "חלק ממני" (1993).
כמו כן כתב למירון מינסטר את השיר "מדינה חמה", שנכנס לאלבום הסולו היחיד שלו, הנקרא בשם זה (1993).
ארקדי דוכין ביצע את שירו "תן מעצמך", ולזמרת חני דינור כתב את "סירת נייר" (2012).
ב-2017 כתב מופע אור-קולי לילי במצדה שאת המוזיקה עבורו כתב שלמה גרוניך.
כמו כן ניהל קריאטיבית וכתב את תסריטי "מרכז החושים" - מרכז המבקרים של קוקה-קולה בבני ברק, תסריטי מוזיאון היהלומים ברמת גן, מוזיאון המים בכפר סבא, ומרכז המבקרים בשדה בוקר.
כתב את 'יומנו של אילן רמון' - תסריט מרכז המבקרים במצפה רמון, ו'מסע אברהם' במרכז המבקרים באר אברהם בבאר שבע.
נאמן כתב את תסריטי "שומר אחי אנוכי" ב-מוזיאון יד ושם.
חמשת תסריטי תערוכת המולטימדיה העוסקת בפועלם של חסידי אומות העולם.
כמו כן כתב את תסריטי מוזיאון הטבע באוניברסיטת תל אביב, ואת 'מכתבים במלחמה' - תסריט מרכז המבקרים בכפר עציון.
תסריט תערוכת ה"ביטלס" במוזיאון הילדים בחולון, ותסריט מרכז המבקרים בפארק אריאל שרון.
נאמן כתב גם את תסריטי מרכז מורשת מבקיעי הדרך לירושלים, בחאן שער הגיא.
כמו כן כתב את תסריטי מרכז ההדרכה של יד ושם בעיר הבה'דים, ואת תסריטי מוזיאון הספורט היהודי העולמי בכפר המכביה.
כתב את תסריטי מרכז המבקרים סוסיא למוזיקה של יונתן רזאל ובימוי של עודד אברהם.
כתב את תסריטי בית אהרנסון, זכרון יעקב.
בתיאטרון שיחק נאמן בהצגה "המוזג", מאת אברהם שושנר, בבימויו של רוני פינקוביץ' שהציגה בפסטיבל עכו 1990. הוא שיחק בהצגה "קריסטובל הנבל וסניוריטה רוסיטה", מאת פדריקו גארסיה לורקה, שהציגה בתיאטרון לילדים ולנוער בבימויו של ישראל גוריון, למוזיקה מאת סשה ארגוב.
בקולנוע נאמן שיחק בסרטו של שמואל אימברמן "לא שם זין" (1987), על-פי הספר בשם זה מאת דן בן אמוץ.
הוא שיחק בסרטו של איתן גרין "אזרח אמריקאי" (1992), וכן איש מרינס בסרט "מזימות אפלות" (1991) בכיכובם של דולף לונדגרן ולואיס גוסט ג'וניור.
1996 – ההצגה "יהודי בחושך" זכתה בפרס הראשון בפסטיבל התיאטרונטו.
1993 – ההצגה "זבובים בחופשה" פרי עטו ובבימויו זכתה בכמה פרסים בפסטיבל חיפה להצגות ילדים:
פרס השחקנית המצטיינת לרותי שמואלוב;
פרס עיצוב התאורה לנועה לב.
ההצגה "נעמה והרוח" זכתה בפרס חביבת הקהל בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
עיבוד לספר "וידוי" מאת יונתן בן-נחום.
העלילה מתרחשת בשנת 1485, שבע שנים לפני גירוש יהודי ספרד.
אנדרס גונסאלס, כומר בן 36, יושב בתא הווידוי בכנסיית סן מרטין בעיר טלאוורה שבספרד, ומתוודה בפני חואן, מורו מהסמינר לכמרים.
הוא מספר לו שפגש אישה, התאהב בה, ויחד עמה גילה את שורשיו היהודיים.
הם אף נישאו בסתר, ונולד להם בן.
אנדרס אינו יודע שמורו מכר את נשמתו לאינקוויזיציה, וכי מאחורי הפרגוד יושב אינקוויזיטור ורושם את דבריו מילה במילה.
המחזה עוסק בסכסוכים רומנטיים סוערים בכפר דייגים קטן, אותם מנסה לפתור שליח שהגיע במיוחד לשם כך מוונציה.
(המחזה "ים" הועלה בתיאטרון "גשר", בכיכובו של סשה דמידוב כשליח, ובבימויו של יבגני אריה; מוזיקה של אבי בנימין וכוריאוגרפיה של מרינה בלטוב).
המחזה הועלה בשם "מהומות קיוג'ה" בסטודיו למשחק ניסן נתיב בבימויו של מישה לוריה.
פלישת שני סוכני מכירות אל חייו השלווים של זוג צעיר, וניסיונותיהם המניפולטיביים לשכנע את בני הזוג לקנות ציפוי הגנה לביתם.
מה בעניין שמחה יחזקאל ?
סיפור חייה של חסרת-בית תל אביבית, האוספת סמרטוטים וחולמת להתחתן יום אחד.
בכיכובה של חוה אורטמן, ובבימויה של דניאלה מיכאלי.
תככים, תשוקות ורציחות בפריז של המאה ה-18. הילולה אפלה בניהולה של מלכת צרפת.
חייו של המחזאי ז'אן בפטיסט פוקלן, הידוע בשם מולייר, דרך סצנות ממחזותיו.
המחזה נפתח במותו על הבמה, בעת ששיחק את "החולה המדומה", ומשם רק הולך ומסתבך.
חייו של המשורר הלאומי, מסופרים דרך תולה כרזות של העירייה, המנסה להדביק כרזות "שירה על הדרך" בתחנות אוטובוסים בחוצות העיר.
הרוח מפזרת כרזותיו, ולעזרתו נחלצת בחורה צעירה המאוהבת בשירי ביאליק.
חבורת קדמונים חיה בעולם של נהמות וחרחורים, ומנסה לתקשר בינה לבין עצמה, ועם העולם שסביב.
זהו תיאטרון של דממה ותנועה, רצוף טעויות קומיות, עד שמופיע שד ועמו – אוצר המילים, המבלבל את כולם לא פחות.
נעמה, ילדה מקיבוץ בצפון הארץ, רוצה לברוח מבית הילדים בו היא חיה.
לעזרתה נחלצת רוח מזרחית הנקראת שרקיה.
הרוח הבאה מן הכנרת סוחפת את נעמה לריחוף, ומסייעת לה להתגבר על קשייה ופחדיה.
עיבוד מודרני וסוער לקומדיה 'באופן יחסי' מאת אלן אייקבורן.
זוג צעירים מגיע אל ביתם של זוג מבוגרים, כשהמארח הוא המאהב של הצעירה אך מוצג כאביה.
ההצגה עלתה בתיאטרון באר שבע בשנת 2017.
יששכר איבד מפתח, ואז – כל העולם נעלם.
המחזה עוקב אחר מסעו, עד שהוא מוצא את מפתח הלב.
המחזה תורגם לערבית והועלה בתיאטרון הערבי-עברי ביפו.
בשנת 2002 ראה אור בהוצאת עם עובד המחזה, שעובד לספר בשם "סיפורו של מפתח הלב".
בשנת 2019 התפרסם בכתב העת לספרות "המוסך" קטע ממחזה חדש של אורן נאמן, "צבע העצב", שעל פי הגדרת המחזאי הוא: "מחזה שירִי בשתי מערכות.
מככבות בו שלוש ילדות שהיו כאן ואינן: אבודה, מתלבטת וכמהה.
הן נפגשות לאחר מותן, ומתחבטות אם לשוב אל החיים, אל כאבי הלב, אל הגוף, ואם יש סיכוי לחיות את החיים מחדש, אחרת."
ההצגה זכתה בפרס חביבת הקהל בפסטיבל חיפה להצגות ילדים זבובים בחופשה אורן נאמן אורן נאמן
אורן כהן (נולד ב-14 בינואר 1973) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה.
שימש מפקד המכללה לפיקוד טקטי, מפקד חטיבת החרמון, מפקד גדס"ר גולני ומפקד גדוד 13.
כהן נולד וגדל בפתח תקווה.
התגייס לצה"ל בנובמבר 1991, ושובץ בגדוד 12 בחטיבת גולני.
לאחר הקורס חזר לגדוד 12 ושימש כמפקד מחלקה.
בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדוד, בין היתר במהלך מבצע ענבי זעם.
לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד, במהלך התפקיד נאלץ להתמודד עם מרד שביצעו לוחמיו, על אף הקשיים הצליח לשקם את הפלוגה.
בספטמבר 2000 מונה לסגן מפקד גדוד 51. בגמר תפקידו יצא ללימודים.
לאחר פרוץ מבצע חומת מגן, הפסיק את לימודיו, חזר לחטיבה, והצטרף למבצע כמפקד פלוגה זמני, לאחר פציעתם של שני מפקדי פלוגות.
לאחר מכן שימש קצין אג"ם של חטיבת גולני.
באוגוסט 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13, והוביל אותו בין היתר בלחימה במבצע עופרת יצוקה, במהלכו אף נפצע קשה בתקרית ירי דו צדדי, לאחר המבצע חזר ושימש מפקד הגדוד עד 25 במרץ 2009. בחגיגות יום העצמאות ה-61 של מדינת ישראל, נבחר כנציג צה"ל להדליק משואה.
לאחר שיקום, מונה ב-12 באוקטובר 2009 למפקד גדס"ר גולני, ושימש בתפקיד עד יוני 2011. לאחר לימודים, הועלה לדרגת אל"ם, ומונה ב-8 באוגוסט 2012 למפקד חטיבת החרמון, וכיהן בתפקידו עד 9 בספטמבר 2014. במהלך שנת 2014 מונה למפקד המכללה לפיקוד טקטי, ושימש בתפקיד עד 31 באוגוסט 2017.
ב-31 באוקטובר 2016 הוחלט על מינויו לנספח צה"ל בצ'ילה.
במלחמת חרבות ברזל שימש כעוזר מפקד חטיבת יפתח ולאחר מכן כראש המטה של החטיבה.
אורן צוֹר (נולד ב-כ"ה בתשרי תשל"ד, 21 באוקטובר 1973 בגינוסר) הוא כנר, מוזיקאי, מפיק ומעבד מוזיקלי ישראלי.
נולד בקיבוץ גינוסר וגדל שם ובדימונה.
דודו, יעקב ז'אק אמיר, היה ראש עיריית דימונה.
בגיל 6 החל ללמוד נגינה על כינור, והתמקד בעיקר במוזיקה קלאסית.
בתיכון למד בבית הספר תלמה ילין.
בשנה האחרונה של שירותו הצבאי הקים עם חברים את להקת "עשב בר" שיצרה מוזיקה אתנית ומוזיקת עולם רכה.
רק אז זנח צור את המוזיקה הקלאסית והחל לאלתר ולנגן גם ללא תווים כתובים.
הלהקה הצליחה, הופיעה והוציאה אלבומים במשך כ-12 שנים, וכשהיא התפרקה זמנית טס לבוסטון ובין השנים 1999–2001 שהה בארצות הברית ולמד במכללת ברקלי למוזיקה במשך שני סמסטרים.
לאחר מכן חזר לישראל, ניגן עם "עשב בר" וניגן מוזיקה אירית וקלטית עם הלהקה "קטיפה שחורה", גר בפרדס חנה, התחתן והחל תהליך של חזרה בתשובה בעקבות לימודי שיטת ימימה אצל איתמר פרלמן.
היה חבר בלהקת "א גרוייסע מציאה".
מ-2009 שותף בהרכב המחדש ניגונים חסידיים "הלב והמעיין" ככנר ומעבד מוזיקלי.
הוא מופיע על במות ובהקלטות לצד זמרים רבים ומגוונים.
כמו כן צור משמש מעבד מוזיקלי של כלי מיתר.
בט"ו באב התשע"ה יצא אלבום הבכורה שלו, "מקום אישי", ממנו יצאו 4 סינגלים: "אור חוזר", "דברים שלא רואים", "ירדה השבת" ו"קדוש".
נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בחריש.
ב-1999 ניגן באלבום "נפלי" של ניצה טרמין.
ב-2006 ניגן באלבום "כמו הרוח" של דוד ד'אור.
ב-2003 ניגן באלבום "מבריח מכס" של דן תורן.
ב-2004 ניגן באלבום "זהבה בן" של זהבה בן.
ב-2005 ניגן באלבום "הראל מויאל" של הראל מויאל.
ב-2006: ניגן באלבום "גג" של ג'ירפות; באלבום "האלבום" של הגיים בויז; באלבום "magma" של אמיר יעקובי; באלבום "1440" של אורן שפר ובאלבום "המכנה המשותף" של גלעד ויטל.
ב-2007 ניגן באלבום "חמארה" של יובל לוי, באלבום "שמחת הפרטים הקטנים" של ארז לב ארי.
ב-2008 ניגן באלבום הבכורה של נעמה פנחסוב; ניגן ועיבד באלבום הבכורה של אברהם טל; ניגן באלבום "יאיא" של יאיא כהן אהרונוב וניגן באלבום "שבת" של משפחת ואך.
ב-2009 ניגן באלבום "מה אעשה עכשיו?" של קרולינה, ובאלבום "ראשון ואחרון" של גילי שושן.
ב-2010 ניגן בסינגל "חזון יחזקאל" מתוך האלבום "לדעת הכל" של עמיר בניון.
ב-2011 ניגן ועשה קולות בשיר "צמאה לך נפשי" באלבום "אתה נמצא כאן" של ברי סחרוף.
ב-2012 ניגן באלבום "הניגון שלך" של אתי אנקרי, וניגן בכינור וויולה באלבום "שמע" של קובי אפללו.
ב-2014 ניגן בכינור, מנדולינה וויולה בסינגל "תודה על החיים" של גד אלבז ועובדיה חממה.
להקתו "קטיפה שחורה" (בין השנים 2003–2004) מוזיקה אירית וקלטית
בלהקה היו חברים גם עופר אשד, אייל ניסנבוים ונדב בכר
להקת "א גרוייסע מציאה" (2006–2012) להקת גרוב ופאנק
הרכב "פשיטא" לצד נדב בכר
"הלב והמעיין" (2009–2014) - הרכב המבצע ניגונים חסידיים בעיבודים חדשים
אורן צור הוציא לצד נדב בכר את האלבום "יישוב הדעת" המאגד ניגוני חב"ד, ואת האלבום "דלתי תשובה" מתוכו יצא הסינגל "קול ביער" המבוסס על ניגון חסידי עתיק ונכנס לפלייליסט של גלגלצ.
משמש גם כמפיק מוזיקלי, לצד נדב בכר.
ב-2013 הפיקו השניים את האלבום "שמחת עולם" - המאגד מניגוני הרב יצחק גינזבורג.
ב-2014 הפיקו את האלבום "צל האור" של רן שריד.
אורן מפותל (שם מדעי: Pinus contorta, באנגלית: Lodgepole pine) הוא מין אורן נפוץ בשטח נרחב במערב אמריקה הצפונית.
בית הגידול הטבעי של העץ הוא בחוף האוקיינוס השקט או ביערות ההררים היבשים, עד גובה האזור התת-אלפיני.
כמו כל מיני האורן הוא עץ מחטני ירוק-עד.
אורן מפותל הוא העץ הרשמי של פרובינציית אלברטה של קנדה.
הבוטנאי הסקוטי דייוויד דאגלס (David Douglas; 1799–1834) נתקל בתת-מין של אורן זה בחוף המערבי של ארצות הברית שם הרוחות העזות גרמו לגזעי עצים להתפתל והוא כינה מין זה בשם המדעי Pinus contorta (אורן מפותל בלטינית).
השם אורן מפותל (twisted pine) הוא גם אחד השמות הפחות נפוצים למין עץ זה באנגלית והוא גם שמו של העץ בצרפתית (Pin tordu).
כיום מכונה תת-מין זה (כמקובל עבור תת-המין הראשון שנתגלה) Pinus contorta contorta, ובאנגלית shore pine (אורן החוף), שהוא גם שם המין בגרמנית (Küsten-Kiefer).
תת-מין זה נפוץ פחות מתת המין latifolia שבית הגידול העיקרי שלו בהרים (זהו מין העץ הנפוץ ביותר בפארק הלאומי ילוסטון), שגזעו ישר ושימש כמה משבטי האינדיאנים כמוטות לבניית המסגרת של טיפי או לבניית בקתות ומכאן שמו הנפוץ של מין אורן זה באנגלית lodgepole pine (אורן מוט הבקתה).
אורן מפותל גדל במערב אמריקה הצפונית והוא מין האורן בעל תחום התפוצה הגדול ביותר מבין מיני האורן באמריקה הצפונית.
הוא משתרע בצפון מקו רוחב 64° בטריטוריה של יוקון בקנדה ועד קו הרוחב 31° בצפון באחה קליפורניה במקסיקו בדרום.
במערב אפשר למצוא את העץ בחוף האוקיינוס השקט של מדינת אלסקה ובמזרח מגיע תחום התפוצה של העץ עד הגבעות השחורות של דקוטה הדרומית.
סך כל השטח שבו גדל העץ הוא 260,000 קילומטרים מרובעים, שמתוכם 60,000 קילומטרים מרובעים בתשע ממדינות ארצות הברית ו-200,000 קילומטרים מרובעים בפרובינציות קולומביה הבריטית, אלברטה וססקצ'ואן ובטריטוריית יוקון בקנדה.
העץ גדל גם בסקנדינביה, בבריטניה ובאירלנד למטרת יערנות.
מכיוון שאורן מפותל מסתגל לכל סוגי הסביבות, הוא גדל לעיתים קרובות באתרים שאינם מתאימים למיני עצים אחרים.
בשל תחום התפוצה הגדול המין התיישב בסוגים שונים של אתרים.
בסמוך לחוף הוא גדל בעיקר על קרקעות יבשות, חוליות ועניות בחומרי מזון, ופחות על קרקעות ביצה.
באזורים ההרריים הוא גדל בעיקר על קרקעות חומציות, מנוקזות היטב שעומקן בינוני ומעלה, לעיתים נדירות על קרקעות לחות מאוד.
בדרך כלל נמנע מין זה מקרקעות שנוצרו מאבן גיר.
בקנדה יש חורשות של האורן הגדלות בקרקע גירנית טילית.
תת-המין contorta גדל באזור הצפוני של תחום התפוצה בעיקר באזורי ביצה, ובדרום לעיתים קרובות על שכבות סלע ודיונות חול.
תת-המין הנדיר bolanderi גדל בקרקעות עניות במיוחד בחומרי מזון, פודזוליות מאוד וחומציות מאוד (pH שבין 2.8 ל-3.9).
בהרים של קליפורניה, מאכלס האורן המפותל בעיקר אתרים בקרבה למים זמינים כדוגמת אגמים ונהרות.
בוושינגטון ובאורגון הוא גדל בקרקעות געשיות נקבוביות קלות.
במרכז יוקון הוא גדל בטייגה על קפאת-עד.
המין גדל בגבהים שבין פני הים ועד לגובה 3,660 מטרים.
האורן משגשג במגוון סוגי טופוגרפיה.
הוא גדל היטב על מדרונות מתונים ובאגנים, אבל גם על מדרונות תלולים וסלעיים, כולל על חצץ.
הוא מעדיף מדרונות צפוניים ומזרחיים על פני מדרונות דרומיים ומערביים.
המין עמיד לקרה עד לטמפרטורה של 57°C-.
כמות המשקעים השנתית משתנה מאוד בהתאם לאזור ונעה מ-250 מילימטרים ועד 2,000 מילימטרים.
העץ אינו סובל צל וגדל בצורה הטובה ביותר באור שמש מלא.
הוא גדל בחברת מיני עצים ושיחים רבים.
אורן מפותל מגיע לבגרות סביב גיל 200 שנים, ומשך חייו המקסימלי הוא בין 500 ל-600 שנים.
אורן מפותל מוגדר ברשימה האדומה של IUCN כ"ללא חשש" ("Lower Risk / Least Concern").
התיאור להלן הוא כללי, לתיאור ההבדלים בין תת-המינים ראו בהמשך.
אורן מפותל גדל, כתלות בתת-המין, כשיח או כעץ ירוק-עד.
השיח הוא בדרך כלל רחב ומפותל בגובה שבין מטר לשלושה מטרים.
צורת העץ היא של גזע דק בעל נוף צר המגיע לגובה שבין 40 ל-50 מטרים ולקוטר של 60–80 סנטימטרים בגובה חזה, לעיתים רחוקות עד שני מטרים.
תת-המין latifolia הוא הגבוה ביותר.
נוף העץ מעוגל וצמרת העץ שטוחה.
ביערות צפופים, יש לעץ נוף חרוטי צר.
עצים בעלי גזע כפול נפוצים בכמה אוכלוסיות בקולומביה הבריטית.
הענפים הגמישים צומחים אנכית או אופקית וקשה לשבור אותם.
הענפים מכוסים בנצרים קצרים שקל לנתק.
בתנאי קרקע אופטימליים מייצר האורן המפותל מערכת שורשים בצורת לב עם שורש שיפודי מרכזי ויונקות.
אם הצמיחה לעומק אינה אפשרית מערכת השורשים גדלה לרוחב, והעץ אז רגיש מאוד לרוחות.
כשהשורשים האנכיים מגיעים לשכבת מי תהום או לשכבה בלתי חדירה הם מתחילים להתפשט בצורה אופקית.
בסביבתם הטבעית בדרום מערב קנדה וארצות הברית מקיימים השורשים אקסומיקוריזה עם מין הפטרייה Tricholoma magnivelare ועם מין הפטרייה Suillus tomentosus במטרה להבטיח אספקה של מינרלים לשורשים.
הוכח כי מבנים אלו הם משכן לריכוזים של חיידקים מקבעי חנקן התורמים כמות משמעותית של חנקן לצמיחת האורן ומאפשרים לו ליישב קרקעות עניות בחומרי מזון.
באירופה, לשם יובא העץ לצורכי נוי, הצליחו ליצור מיקוריזה בין האורן לכמה מיני פטריות ובהם אורנייה מצויה.
הקליפה חלקה או מחוספסת, עובייה עד 20 מילימטרים וגונה חום-אדמדם עד חום כהה.
בעצים זקנים היא מתפוררת ללוחיות וקשקשים קטנים.
הקליפה של ענפים צעירים חלקה בגוון ירוק עד צהוב-חום, ואחר כך צהוב.
בשנה השנייה הצבע מתחלף לכתום ולחום.
הגוון של ניצני הצמיחה הוא חום-אדמדם ואורכם בין 20 ל-30 מילימטרים.
קצה הניצן מחודד, ומסובב במקצת, ועשיר בשרף.
הצמיחה באביב מתחילה בתחילת אפריל והגידול השנתי מסתיים בתחילת יולי.
העלים הם מחטים קשיחות בגוון ירוק כהה עד ירוק צהוב מבריק, באורך בין 4 ל-8 סנטימטרים ובעובי בין 0.9 ל-2 מילימטרים.
קצה המחט קהה עד משונן.
המחטים גדלות באגדים, כשבכל אגד יש שתי מחטים, תכונה הייחודית למין אורן זה ולאורן בנקס (Pinus banksiana).
האגדים מסודרים חליפות על הענף בכיוון הגדילה, כשהמקבצים הצפופים ביותר נמצאים לקראת סוף הענפים.
אורך החיים של המחטים בין ארבע לשמונה שנים בממוצע, כשהמקסימום הוא 13 שנים.
Critchfield, Lodgepole Pine]}} צבע האצטרובל הזכרי המכיל את האבקה הוא צהבהב עד כתום-אדום וצורתו, גלילית עד סגלגלה.
אורכו בין 5 ל-15 מילימטרים, והוא צומח במקבצים צפופים בבסיס של ענפים בני שנה בתחתית הנוף של העץ.
הגודל הממוצע של גרגירי האבקה הוא 42.5 מיקרון ותקופת הפריחה משתנה בהתאם לאקלים המקומי, בין אמצע מאי לאמצע יולי.
צבעם של האצטרובלים הנקביים תחילה ירוק ולאחר ההבשלה חום-אדום בהיר מבריק, וצורתם סגלגלה.
אורכם בין 3 ל-6 סנטימטרים, ורוחבם בין 2 ל-3 סנטימטרים.
צורת הקשקשים אינה סימטרית מכיוון שהפטוטרת של האצטרובל מתכופפת לאחר ההפריה והקשקשים של האצטרובל מתפתחים יותר בצד המואר.
הקשקשים קוצניים, דקים באורך 12 עד 18 מילימטרים וברוחב 6 עד 9 מילימטרים.
האצטרובלים צומחים בזוגות או בדור, ומשקלם משתנה בהתאם לתת-המין.
האצטרובלים מבשילים 16 עד 20 חודשים אחרי ההפריה בין אוגוסט לאוקטובר בשנה שלאחר ההפריה.
חלק מהאצטרובלים נפתחים, חלקם נופל לארץ וחלק מהאצטרובלים הם אפילים (סרוטוניים serotinous), שנשארים סגורים על העץ במשך שנים רבות, עד שפורצת שרפת יער.
זרעים נובטים בבת אחת עם רדת הגשמים הראשונים לאחר השרפה.
אחוז האצטרובלים מסוג זה משתנה תלוי בתת-המין והוכח מתאם בינו לבין כמות השריפות ותקיפת העץ על ידי חיפושיות באזור.
בכל אצטרובל יש בין זרע אחד ל-50 זרעים מכונפים ברי קיימא.
גונם של הזרעים חום-אדמדם מנומר בכתמים כהים, ואורכם בין 3 ל-5 מילימטרים, בין זרעי האורן הקטנים ביותר.
לכל זרע צמודה כנף באורך 8–14 מילימטרים וברוחב 4.5 מילימטרים.
משקלם של אלף זרעים הוא בין 2 ל-11.4 גרם, כשהזרעים הכבדים ביותר הם של תת-המין murrayana.
ככל שעולים צפונה הזרעים נעשים קטנים יותר וקלים יותר.
לאחר שהאצטרובל נפתח הזרעים נושרים במהירות בין 60 ל-80 סנטימטרים לשנייה לקרקע ומתפשטים ברדיוס של כ-60 מטרים, ובמקרים יוצאי דופן עד 300 מטרים מעץ האם.
כתלות בתת-המין צומחים מהנבט בין שלושה לשישה פסיגים.
לאורן מפותל יש שלושה תת-מינים מוכרים, כשאחד מהם נחלק לשני זנים, ולעיתים מתייחסים אל תת-המינים כזנים.Pinus contorta contorta – מכונה באנגלית "אורן חוף" (Shore pine).
תת-מין זה נתן את השם למין כולו כשנתגלה לבוטנאי דייוויד דאגלס ב-1838. גדל לאורך חוף האוקיינוס השקט מאלסקה ועד צפון-מערב קליפורניה.
עץ בגובה בין 3 ל-10 מטרים וקוטר גזע בגובה חזה שבין 60 ל-80 סנטימטרים.
המחטים ירוקות כהות ונוקשות ונשארות על העץ בין 3 ל-8 שנים.
האצטרובלים נפתחים מיד לאחר ההבשלה אבל לעיתים קרובות נשארים סגורים על העץ.Pinus contorta bolanderi – מכונה באנגלית "אורן בולנדר" (Bolander pine), "אורן החוף של בולנדר" (Bolander's beach pine).
או זן "מנדוסינו וייט פליינס" (Mendocino-White Plains).
תת-מין זה אנדמי לקטע חוף במחוז מנדוסינו בצפון מערב קליפורניה ולכן הוא מכונה גם "אורן החוף חולות מנדוסינו" (Mendocino Sands shore pine).
תואר לראשונה על ידי פיליפו פרלטורה (Filippo Parlatore) ב-1868. בבית הגידול הטבעי שלו (קרקע חומצית) צומח כשיח עד גובה שני מטרים, ולכן הוא גם מכונה "אורן ננסי" (pygmy pine), אבל במשתלות מגיע לגובה של 10 מטרים.
הנוף של העץ רחב, וקוטר הגזע בגובה החזה בין 2.5 ל-10 סנטימטרים.
למחטים אין תעלת שרף והן נשארות על העץ בין שנתיים ל-4 שנים.
האצטרובלים חתומים על ידי שרף ונשארים זמן רב על העץ.
מדענים רבים חולקים על הגדרתו כתת-מין ומגדירים אותו כזן של אורן החוף שעבר שינויים מורפולוגיים בגלל בית הגידול המיוחד.Pinus contorta murrayana – מכונה באנגלית "אורן טמארק" (Tamarack pine) או "אורן מוט הבקתה של הרי הסיירה" (Sierra lodgepole pine).
תחום התפוצה של תת-המין משתרע ברכס קסקייד ממדינת וושינגטון ועד צפון קליפורניה, הרי קלאמת, רכס סיירה נבדה, רכסי טרנסוורס (Transverse Ranges) של דרום קליפורניה (כולל הרי סן ברנרדינו, רכסי חצי האי (Peninsular Ranges) לתוך צפון באחה קליפורניה, והרי ספרינג (Spring Mountains) של דרום נבדה).
המין תואר לראשונה על ידי הבוטנאי הסקוטי ג'ון האטון בלפור (John Hutton Balfour 1884-1808).
העץ גדל לגובה בין 20 ל-30 מטרים, וקוטר הגזע בגובה החזה הוא בין 30 ל-50 סנטימטרים.
המחטים הירוקות צהבהבות מכילות שני ערוצי שרף ונשארות על העץ בין שנתיים ל-11 שנים.
האצטרובלים החום-צהובים בדרך נפתחים ונופלים כשהאצטרובל מבשיל.Pinus contorta latifolia – מכונה באנגלית "אורן מוט הבקתה" (Lodgepole pine).
זהו אחד ממיני העצים הנפוצים ביותר באמריקה הצפונית.
תחום התפוצה של תת-המין משתרע בהרי הרוקי מהטריטוריה של יוקון והפרובינציה ססקצ'ואן בקנדה בצפון ועד מדינת קולורדו בארצות הברית בדרום, בטייגה בקנדה ובאזור המעבר בין ערבות העשב לטייגה המכונה "אספן פארקלנד" (Aspen parkland), בפרובינציות אלברטה, קולומביה הבריטית, מניטובה וססקצ'ואן בקנדה.
תואר לראשונה על ידי הרופא והבוטנאי האמריקני ממוצא גרמני גאורג אנגלמן (George Engelmann; 1884-1809) ב-1871. תת-מין זה מגיע לגובה בין 30 ל-40 מטרים וקוטר הגזע בגובה החזה הוא בין 50 ל-70 סנטימטרים.
המחטים בגוון צהוב-ירוק ויש בהן בין אפס לאחד ערוצי שרף.
הן שוהות על העץ בין 6 ל-13 שנים.
האצטרובלים החומים בהירים נפתחים חלקית לאחר הבשלה, אבל לעיתים נשארים חתומים בשרף על העץ.
הם נפתחים רק בהשפעת אש.
אורן מפותל הוא חלק מחבורות צמחים שונות רבות.
במערב אמריקה הצפונית הוא מיוצג ב-27 מתוך 55 סוגי יערות שונים בתדירות משתנה.
בנוסף, לעיתים קרובות הוא גדל בחורשות הכוללות אותו בלבד משום שהוא אינו סובל מיני עצים מתחרים והוא שייך לחברת החלוץ לאחר שריפות יער.
תת-המין Bolanderi יוצר יערות ננסיים יחד עם מין הברוש Cupressus pygmaea ועם מין האורן Pinus muricata.
תת-המין Latifolia יוצר יערות מחטניים הרריים עם אשוח תת-אלפיני (Abies lasiocarpa), אשוחית אנגלמן (Picea engelmannii), אורן לבן-קליפה (Pinus albicaulis) ומיני אורן אחרים.
תת-המין Murrayana יוצר יערות אשוח הררי עם אשוח אדום (Abies magnifica) ויערות אורן תת-אלפיניים עם מיני אורן אחרים.
אבל הוא גם צומח בשטחים פתוחים או בחורשות של תת-מין זה בלבד.
בגבהים בינוניים יוצר האורן המפותל חורשות מעורבות עם אשוח ענק (Abies grandis), ארזית מערבית (Larix occidentalis), אורן הסוכר (Pinus lambertiana), אורן לבן מערבי (Pinus monticola) ואשוח דאגלס (Pseudotsuga menziesii).
ביוקון הוא יוצר חורשות מעורבות על אזורי שרפה לשעבר יחד עם אשוחית לבנה (Picea glauca) ואשוחית שחורה (Picea mariana).
באתרים ביצתיים למחצה הוא יוצר חורשות מעורבות עם ארזית מזרחית (Larix laricina), צפצפה בלסמית (Populus balsamifera) וצפצפה רעדנית (Populus tremuloides).
אורן מפותל הוא מין התלוי בהתפרצות שריפות ושרפות יער חיוניות על מנת לשמר אוכלוסיות בריאות של העץ בגילאים שונים.
קליפת הגזע של האורן המפותל דקה למדי, ואינה מגינה על העץ מאש, אבל האש גורמת לאצטרובלים האפילים להיפתח ולשחרר את הזרעים, ובכך מאפשרת למין להתחדש ולשמר את מקומו בבית הגידול של היער.
אמצעים שנועדו לדכא אש פוגעים באקולוגיה מבוססת שריפות זו.
החורשות מאוכלסות בצפיפות גדולה שהעצים מתחרים ביניהם, וחלקם מת כשהוא עדיין זקוף.
עצים מתים עומדים יכולים לשמש כסולם עבור האש לטפס לצמרת של עצים חיים.
כשאש מגיעה לצמרות העצים היא מסוגלת לקפץ מעץ לעץ והופכת לבלתי ניתנת לעצירה.
משטר האש הטבעי עבור מין זה נקבע על ידי האקלים.
שריפות מתרחשות בדרך כלל אחרי תקופות של בצורת.
אורן מפותל גדל בחלק העליון של ההרים עד האזור התת-אלפיני.
סוגי יערות אלו זוכים למשקעים רבים בצורת שלג בחורף בשל הגובה בו הם גדלים.
הצפיפות גם מונעת יצירת תת-יער, כך שבסך הכול הסיכוי לשרפה בפני השטח בלבד נמוך למדי.
לכן, במין זה השריפות נדירות אבל עזות במיוחד.
הנבטים רגישים לבצורת ולטמפרטורות קרקע גבוהות.
בשנתם השנייה פוחת סיכון זה בשל התפתחות מערכת השורשים והיכולת לסגור את הפיוניות במחטים והקטנת ההתאיידות במצבים של מחסור במים.
במדרונות המזרחיים של הרי הרוקי הקנדיים בגבהים שבין 1,000 ל-1,500 מטרים מתרחשת לעיתים תופעה המכונה "חגורה אדומה" (Red belt).
היא מתרחשת כשרוחות צ'ינוק חמות מתחלפות ברוחות ארקטיות קרות.
שינוי פתאומי זה גורם למחטים להיצבע באדום ולמות.
באזורים שבהם מערכת השורשים מתפתחת לרוחב בגלל שכבת קרקע בלתי חדירה או מי תהום גבוהים המין מצוי בסכנה של נפילה בשל רוחות עזות.
בחורשות צפופות עלולים עצים להישבר במקרים שמצטבר שלג רב עליהם.
מחקר שנחשף בשנת 2011 הגיע למסקנה שתפוצת המין אורן מפותל תצטמצם בצורה משמעותית בשלהי המאה ה-21 בגלל שינוי האקלים.
הפתוגן החשוב ביותר הוא דבקון אמריקני ננסי (Arceuthobium americanum), מין דבקון שחי כטפיל על ענפי העץ.
דבקון זה תוקף בעיקר את תת-המין Latifolia ומשמעותית פחות את תת-המין Contorta.
מידת ההידבקות תלויה גם בשריפות יער.
ככל ששכיחות השריפות גדולה יותר כך נדבקים פחות עצים בדבקון הננסי.
מין פטריית השק Atropellis piniphila תוקפת את קליפת הגזע של האורן גורמת לזליגה מוגברת של שרף ובסופו של דבר למותו האיטי של המארח.
כשהעץ נדבק בפטרייה העצה מקבלת גוון כחול-שחור.
פטריית החלודה Endocronartium harknessii גורמת נזק גדול על עצים חלשים.
מבין כ-240 מינים של חרקים שנתגלו על אורן מפותל גורמת חיפושית האורן ההררית (Dendroctonus ponderosae) את הנזק הגדול ביותר.
החיפושית מדביקה את העץ בפטריית הכתם הכחול (Grosmannia clavigera) החוסמת את יצירת השרף ומונעת מהעץ להתגונן בפני החיפושית.
הפטרייה הורגת את העץ, אבל יש לה חשיבות בשימור האורן.
העצים המתים מהתקפת הפטרייה מזינים שריפות יער החשובות להתחדשות הטבעית של העץ.
על מידת הנזק שגורמים עופות או יונקים לאורן המפותל יש מעט מידע.
סנאים יכולים להזיק משום שהם אוכלים את זרעי העץ.
סנאי אדום אמריקני (Tamiasciurus hudsonicus) מסוגל לפתוח את האצטרובלים הסגורים של תת-המין latifolia, בעוד שסנאי דאגלס (Tamiasciurus douglasii) מותאם לאוכלוסיות של העץ שבהם האצטרובלים נפתחים לאחר ההבשלה.
בניו זילנד האורן המפותל הוא מין פולש של עץ מחטני פראי (wilding conifer), יחד עם כמה מינים נוספים של מיני אורנים מצפון מערב אמריקה הצפונית.
העץ מופיע ברשימת הצמחים המזיקים של ניו זילנד (National Pest Plant Accord) ואסור למכור אותו, להפיץ אותו מסחרית או לחלק אותו.
שימוש מסורתי על ידי אינדיאנים
הכינוי האנגלי הנפוץ של אורן מפותל הוא Lodgepole pine, כלומר "אורן מוט הבקתה".
כינוי זה ניתן לעץ בשם השימוש הנפוץ בגזע העץ כמוטות לבנייה מחסה הטיפי של האינדיאנים בארצות הברית.
טיפי טיפוסי בנוי תוך שימוש ב-15 עד 18 אורנים.
הגזע הארוך, הישר וקל המשקל של האורן אידיאלי לשינוע באמצעות סוסים עבור שבטי האינדיאנים הנוודים של המישורים הגדולים.
השבטים נהגו לערוך מסעות ארוכים לרוחב המישורים הגדולים על מנת להשיג אורנים מפותלים שצמחו רק באזורים ההרריים.
במינסוטה נעשה שימוש במיני אורנים אחרים כדוגמת אורן אדום (Pinus resinosa) לבניית טיפי, אם כי מינים אלו בדרך כלל עבים יותר, כבדים יותר וקשה לכן יותר לשנע אותם בהשוואה לאורן מפותל.
גם כיום משתמשים רבים עדיין באורן מפותל לבניית טיפי בשמורות אינדיאנים, בפאו ואו, ובבתים פרטיים.
מותר לכרות עצים אלו עבור מוטות לטיפי ביערות לאומיים בארצות הברית, ובתנאי שחוטב העצים השיג רישיון לכרות עצים חיים למטרות טקסיות או מסורתיות.
האזורים הפופולריים לכריתת עצים עבור אינדיאנים החיים בשמורות בדקוטה הדרומית ובדקוטה הצפונית, לבניית טיפי הם הרי ביגהורן (Bighorn Mountains), הגבעות השחורות, והרי מדיסן באו (Medicine Bow Mountains).
השבטים הילידים של אזור הפסיפיק נורת' ווסט והשבטים הילידים של קליפורניה השתמשו בחלקים שונים של הצמח להכנת תרופות מסורתיות הן לשימוש חיצוני והן לבליעה לשם טיפול במחלות שונות.
העניין בעץ של האורן מפותל החל רק משנות ה-90 של המאה ה-20 ועד אז הוא שימש בעיקר כעץ להסקה, בייחוד בקולומביה הבריטית שם הוא מקור חשוב למטרה זו.
עם זאת, אין קריטריונים תקניים לסיווג העצה בסיווגי איכות, שהוא בסיס חשוב למסחר ולשימוש.
העץ משמש לעיצוב פנים, לייצור מוטות למטרות בנייה, לאדני רכבות, לייצור עיסה להכנת נייר ולכרייה.
בתהליך סולפיט אפשר ליצור מהעץ נייר עיתון משובח ונייר לספרים.