tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בטורניר זכאיות להשתתף 8 הטניסאיות ו-4 הזוגות הראשונים בדירוג העולמי השנתי (כלומר, הטניסאיות והזוגות שצברו את מספר הנקודות הרב ביותר בשנה החולפת), אם כי ל-WTA יש במקרים מיוחדים את האפשרות לשתף שחקנית אחרת במקום זו שדורגה במקום ה-8.
בכל הנוגע למשחקי היחידות מבנה הטורניר זהה לזה של גביע המאסטרס.
בשלב הראשון שמונה הטניסאיות מוגרלות לשני בתים.
כל טניסאית משחקת מול שלוש הטניסאיות האחרות שהוגרלו איתה לאותו הבית.
שתי הראשונות מכל בית עולות לשלב חצי הגמר, ובו הטניסאית שסיימה ראשונה בכל בית מתמודדת עם הטניסאית שסיימה שנייה בבית המקביל.
שתי המנצחות עולות למשחק הגמר.
תחרות הזוגות, לעומת זאת, מתחילה הישר משלב חצי הגמר, זאת בניגוד לגביע המאסטרס, שם מתחרים 8 זוגות באותה המתכונת של משחקי היחידים.
האליפות נערכה לראשונה בעיר יוסטון שבמדינת טקסס, ארצות הברית באוקטובר 1972 כחלק מסדרת טורנירים בחסות מותג הסיגריות וירג'יניה סלימס.
באוקטובר 1973 האליפות נערכה בעיר בוקה רטון שבמדינת פלורידה.
בין השנים 1974–1976 נערכה האליפות בעיר לוס אנג'לס ולאחר מכן נערכה עד שנת 2000 באצטדיון מדיסון סקוור גארדן שבניו יורק (למעט שנת 1978, אז נערכה האליפות בעיר אוקלנד).
ב-2001 האליפות נערכה במינכן ובין השנים 2002–2005 חזרה ללוס אנג'לס.
בין 2008 ל-2010 נערכה התחרות בעיר דוחה שבקטר ובין 2011 ל-2013 תיערך באיסטנבול.
בין השנים 1972–1974 האליפות נערכה בחודש אוקטובר, ומ-1975 עד לשנת 1986 היא נערכה בחודש אפריל.
כאשר הוחלט בשנת 1986 שעונת המשחקים בסבב ה-WTA תיערך בין החודשים ינואר לנובמבר הועברה אליפות הסבב לנובמבר, ומאז האליפות היא האירוע האחרון בסבב בכל עונה.
כתוצאה מההעברה לסוף העונה נערכו בשנת 1986 שתי אליפויות סבב.
כמו כן, בין השנים 1984–1988 נערך משחק הגמר האליפות בשיטה של "הטובה מחמש מערכות", ובכך היה למשחק הטניס היחידי בסבב הנשים שמשוחקות בו חמש מערכות לכל היותר (במקום שלוש לכל היותר, כמקובל).
כספי הפרסים לזוגות הם לכל קבוצה.
מאז 2014, הזוכים ביחידים ובזוגות בטורניר מקבלים את גביע בילי ג'ין קינג, ואת גביע מרטינה נברטילובה, בהתאמה.
בילי ג'ין קינג פרנסואז דיר
אן קיומורה3-6, 2-6 1977 מרטינה נברטילובה
אן קיומורה3-6, 1-6 1985 מרטינה נברטילובה
הלנה סוקובה1-6, 1-6 1988 מרטינה נברטילובה
נטליה זברבה3-6, 4-6 1989 מרטינה נברטילובה
ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו ג'יג'י פרנאנדס
מרי ג'ו פרננדז יאנה נובוטנה
ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו3-6, 2-6 1997 לינדזי דבנפורט
אנה קורניקובה ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו
מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס קארה בלאק
קטרינה סרבוטניק4-6, 4-6 2012 מריה קירילנקו
פנג שוואי מריה קירילנקו נדיה פטרובה4-6, 5-7 2014 קארה בלאק
קרלה סוארס נבארו0-6, 3-6 2016 יקטרינה מקארובה
קטרינה סיניאקובה4-6, 5-7 2019 טימאה בבוש
ברבורה סטריצובה1-6, 3-62020לא התקיימה התמודדות מפאת מגפת הקורונה העולמית2021 ברבורה קרייצ'יקובה
אליס מרטנס3-6, 4-62022 ורוניקה קודרמטובה
כתיב מודגש מסמן שחקניות פעילות
גמר ליגת האלופות 1999 היה משחק כדורגל שנערך בקאמפ נואו שבברצלונה ב-26 במאי 1999, שתוצאתו קבעה את זוכת ליגת האלופות 1998/99. המשחק נערך בין הקבוצה האנגלית מנצ'סטר יונייטד והקבוצה הגרמנית באיירן מינכן.
משחק הגמר זכור בשל שני השערים שמנצ'סטר יונייטד הבקיעה בתוספת הזמן של המשחק ושעזרו לה לנצח 1–2 לאחר שהייתה בפיגור לאורך מרבית המשחק.
ניצחון זה של יונייטד היווה את החלק האחרון בעונת הטרבל של המועדון, לאחר שכבר זכה באליפות הפרמייר ליג ובגביע ה-FA מוקדם יותר באותו חודש.
שחקני מנצ'סטר יונייטד לבשו את המדים האדומים המסורתיים של המועדון, בעוד שחקני באיירן מינכן לבשו את המדים המיוחדים שלה לליגת האלופות, בצבעי אפור ובורדו.
השופט פיירלואיג'י קולינה טען כי זה היה אחד המשחקים הבלתי נשכחים ששפט בקריירה שלו, בזכות שאגת הקהל בתום המשחק.
שש דקות מפתיחת המשחק, תיקל רוני ג'ונסן ברשלנות את חלוץ באיירן קארסטן יאנקר קרוב לקצה הרחבה.
השופט שרק לעבירה, ומריו באסלר בעט את הבעיטה החופשית נמוך, מסביב לחומת יונייטד, ובכך קבוצתו הובילה 0–1. בניגוד לאמונה הפופולרית, הכדור לא פגע באף שחקן, אלא תנועתו התעקמה באלגנטיות לצידו השמאלי של פטר שמייכל.
על אף פתיחה רעה זו, יונייטד החלה להשתלט על הכדור, אך כשלה ליצור מצבים למרות מאמציו הרבים של דייוויד בקהאם.
נראה כי יונייטד זקוקה לקשרים פול סקולס ורוי קין, אשר הושעו למשחק הגמר.
ההגנה הגרמנית הייתה חזקה ומאורגנת היטב.
ניסיון בעיטה של אנדי קול מטווח קרוב נבלמה על ידי שלושה שחקני הגנה.
כאשר באיירן נראתה מסוכנת יותר מיריבתה, בעזרת מתפרצותיה, יאנקר בחן מספר פעמים את רביעיית ההגנה של יונייטד עם ריצות מתוחכמות, שחלקן נשרקו לנבדל.
קול הגיע להזדמנות נוספת מתוך הרחבה של באיירן, אך השוער אוליבר קאן היה עירני והדף את הכדור באגרופו החוצה.
באסלר הגיע להזדמנות נוספת בבעיטה חופשית, ומאוחר יותר אלכסנדר ציקלר בעט מקצה הרחבה קרוב לקורה.
לקראת תום המחצית, הקיצוני ראיין גיגס הגיח מצד ימין ונגח כדור חלש מהרמה של קול.
זו הייתה ההזדמנות הטובה ביותר של מנצ'סטר יונייטד לשער במחצית הראשונה.
הקבוצה הגרמנית פתחה את המחצית השנייה היטב.
יאנקר סחט הצלה משמייכל כבר בדקה הראשונה לאחר ההפסקה.
באסלר היה השחקן המסוכן ביותר של באיירן - הוא בעט בעוצמה ממרחק של כשלושים מטרים, ולאחר מכן הרים כדור למרקוס באבל, שהחמיץ את הכדור לחלוטין.
ההתקפה הטובה ביותר של יונייטד במשחק הייתה בדקה ה-55. לאחר החזקה בכדור במשך כמה דקות, גיגס שלח כדור לרחבה אל עבר יספר בלומקויסט, שהצליח לבעוט את הכדור מעל המשקוף בלבד.
לאחר הזדמנות נוספת של בסלר, מאמן יונייטד אלכס פרגוסון הכניס את החלוץ טדי שרינגהאם במטרה להחזיר את השליטה במשחק.
מאמן באיירן, אוטמאר היצפלד, הגיב בחילוף משלו - מהמט שול הוכנס, ותוך זמן קצר מסר לשטפן אפנברג, שבעט כדור חזק שהיה קרוב לפגיעה במסגרת.
לאחר מכן, שול כמעט והבקיע מהקשתה מעל השוער, אך הכדור פגע בקורה והגיע היישר לידיו של שמייכל.
פרגוסון הכניס את החלוץ אולה גונאר סולשיאר עשר דקות לפני תום המשחק.
המחליף אילץ את קאן להציל את הכדור בזינוק בעזרת נגיחה; זו הייתה ההזדמנות הקרובה ביותר של יונייטד להבקיע במשך כל המשחק.
דקה לאחר מכן, באיירן החמיצה הזדמנות להבטיח את הגביע כאשר בעיטת מספרת של יאנקר פגעה במשקוף; שמייכל נותר חסר אונים פעם נוספת.
בתוך חמש הדקות האחרונות, שני מחליפיה של יונייטד אילצו את קאן להציל בעיטות נוספות.
ההזדמנות הראשונה הייתה של שרינגהאם, שבעט כדור מהאוויר, והשנייה של סולשיאר מנגיחה נוספת.
יונייטד ניגשה לבעיטת קרן בזמן שהשופט הרביעי הציג במסכו על 3 דקות תוספת זמן.
בניסיון נואש לשער שוויון, פטר שמייכל נכנס לרחבה של באיירן.
בקהאם הגביה את הכדור מעל ראשו של שמייכל, דווייט יורק נגח את הכדור חזרה לאזור הצפוף, ולאחר שטורסטן פינק לא הצליח להרחיק, הגיע הכדור לרגליו של ראיין גיגס בקצה הרחבה.
הבעיטה שלו הייתה חלשה ולא מכוונת, אך הכדור הגיע לרגליו של שרינגהאם.
שרינגהאם בעט את הכדור ברגלו הימנית לתוך הרשת של באיירן.
נראה כי שחקני יונייטד הצליחו להעביר את המשחק להארכה, לאחר שפיגרו במשך רוב שלבי המשחק.
לאחר לא יותר מ-2 דקות, ניגשה יונייטד לבעיטת קרן נוספת, אך הפעם שמייכל נשאר ברחבתו.
בקהאם בעט בשנית את כדור הקרן, ששפשף את ראשו של שרינגהאם.
סולשיאר דחק את רגלו, פגע בכדור שהועף לתוך הגג של הרשת של באיירן, ובכך יונייטד השיגה יתרון מדהים.
סולשיאר חגג בגלישה על ברכיו, חיקוי של החגיגה של באסלר בתחילת המשחק.
אחד הרגעים המפורסמים במשחק היה החגיגה של שמייכל שחגג בגלגלון בשמחה רבה.
המשחק חודש, אך שחקני באיירן רבים לא יכלו להמשיך והזדקקו לעזרתו של השופט פיירלואיג'י קולינה בשביל לצאת מהמגרש.
השחקנים היו המומים שהפסידו משחק שהיה בידיהם מספר דקות קודם לכן.
מספר חזיזים הודלקו על ידי אוהדי באיירן לפני השוויון של יונייטד, ואף הוצמדו סרטים של באיירן מינכן לגביע עצמו כהכנה לטקס הגשתו למנצחת.
יונייטד זכתה בגביע האירופי השני שלה.
סמואל קופור פרץ בדמעות בתום המשחק וכרע על ברכיו.
מצלמות הטלוויזיה הראו את הבעת פניו של לותר מתאוס לאחר השער השני שיונייטד הבקיעה.
מתאוס הוחלף עשר דקות לפני סיום המשחק, והגביע האירופי היה התואר היחיד בו לא זכה בקריירה שלו.
כאשר הגביע הוענק למנצ'סטר יונייטד, הניפו קפטן הקבוצה, פטר שמייכל, ששיחק את משחקו האחרון במועדון, והמאמן אלכס פרגוסון, את הגביע יחדיו.
גמר ליגת האלופות 2002 התקיים בהאמפדן פארק בגלאזגו, סקוטלנד ב-15 במאי 2002, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא קבוצת ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את באייר לברקוזן מגרמניה בתוצאה 1–2.
ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם התשיעית בתולדותיה, ובכך שימרה את מיקומה כשיאנית הזכיות במפעל.
היה זה משחק גמר ליגת האלופות ה-12 בהיסטוריה של הקבוצה, יותר מכל קבוצה אחרת, והשלישי בתוך חמש עונות, כשבכל השלושה היא זכתה בתואר (ניצחה את ולנסיה ב-2000 ואת יובנטוס ב-1998).
עבור באייר לברקוזן היה זה משחק הגמר הראשון בתולדותיה, והיא הייתה לקבוצה השישית מגרמניה שהשתתפה במשחק גמר ליגת אלופות (קדמו לה באיירן מינכן, בורוסיה מנשנגלדבך, בורוסיה דורטמונד, המבורג ואיינטרכט פרנקפורט).
ריאל מדריד העפילה למפעל הישר לשלב הבתים הראשון, לאחר שזכתה באליפות הליגה הספרדית.
לברקוזן נאלצה להתמודד בסיבוב המוקדמות השלישי, לאחר שסיימה במקום הרביעי בבונדסליגה.
לאחר שעברו שני שלבי בתים, הדיחו שתי הקבוצות בשלבי הנוק-אאוט שתי אלופות אירופה לשעבר, כשריאל מדריד הדיחה את באיירן מינכן ואת ברצלונה, ולברקוזן הדיחה את צמד האנגליות, ליברפול ומנצ'סטר יונייטד.
לפני המשחק, נערכה דקת דומייה לזכר המאמן האוקראיני ולרי לובנובסקי, שנפטר יומיים לפני המשחק.
במשחק עצמו, ריאל הפייבוריטית עלתה ליתרון מוקדם משער של ראול גונזלס, אך כמה דקות אחר כך כבש לוסיו את שער השוויון.
לפני הירידה למחצית כבש זינדין זידאן שער בבעיטת יעף שהכריע את גורל המשחק.
ללברקוזן, היה המשחק לחלק מסיום עונה אכזרי מבחינתה, שכלל גם אובדן אליפות הבונדסליגה במחזורי הסיום והפסד בגמר הגביע הגרמני.
מאמן ריאל, ויסנטה דל בוסקה, השלים זכייה שנייה עם המועדון כמאמן, לאחר שהוביל את הקבוצה גם לזכייה בשנת 2000.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ריאל בבית א', יחד עם רומא, לוקומוטיב מוסקבה ואנדרלכט.
ריאל הפגינה יכולת משכנעת כשניצחה בארבעת משחקי הפתיחה בפער שערים של 2–12. לאחר שהבטיחה את עלייתה, סיימה הקבוצה בתיקו ביתי מול רומא (1-1), והפסידה במשחק חסר חשיבות במוסקבה (0–2).
שלב הבתים הראשון - ריאל מדרידקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ריאל מדריד64111358+13 רומא6231651+9 לוקומוטיב מוסקבה62139907 אנדרלכט60334139-3
בשלב הבתים השני שובצה ריאל בבית ג' לצידן של פנאתינאיקוס, ספרטה פראג ופורטו.
גם הפעם ריאל סיימה בראשות הבית, לאחר שהשיגה חמישה ניצחונות בחמשת המשחקים הראשונים.
ריאל, שסיימה את השלב בתוצאת תיקו ביוון מול פנאתינייקוס (2-2), רשמה מאזן נקי מהפסדים בשלב הבתים השני והעפילה לשלב הנוק-אאוט הראשון, רבע הגמר.
שלב הבתים השני - ריאל מדרידקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ריאל מדריד65101459+16 פנאתינאיקוס6222781-8 ספרטה פראג62046104-6 פורטו6114374-4
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אלופת אירופה המכהנת, באיירן מינכן.
הגרמנים, שניצחו במשחק הגמר של העונה שעברה קבוצה ספרדית, ולנסיה, ניצחה במשחק הראשון באצטדיון האולימפי במינכן, לאחר שריאל הובילה החל מהדקה ה-11 וברוב שלבי המשחק.
שערים של שטפן אפנברג בדקה ה-82 ושל קלאודיו פיסארו שתי דקות בלבד לסיום, העניקו לבאיירן את היתרון לקראת הגומלין.
למרות זאת, במשחק שהתקיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, גברה ריאל על יריבתה בתוצאה 0–2, כשאיוואן הלגרה מעניק לריאל את היתרון, גם במשחק וגם בשערי החוץ, אחרי 69 דקות, וגוטי קובע את תוצאת המשחק חמש דקות לסיומו.
בשלב חצי הגמר פגשה ריאל את יריבתה ברצלונה, במשחק המכונה הקלאסיקו.
המשחק הראשון נערך בקאמפ נואו בברצלונה, ובו זינדין זידאן העניק לריאל את היתרון בדקה ה-50. סטיב מקמנמן קבע את תוצאת הסיום בתוך תוספת הזמן של המשחק.
במשחק הגומלין כבש ראול גונזלס את שער היתרון של ריאל.
גם שער עצמי של הלגרה לא הספיק לברצלונה, וריאל עברה את יריבתה המרה בדרך לגמר ה-12 בתולדותיה.
לברקוזן התקדמה לשלב הבתים בסיומו של מפגש כפול מול הכוכב האדום בלגרד.
לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון בבלגרד, ניצחה לברקוזן בבאיי ארנה, אצטדיונה הביתי, בתוצאה 0–3, עם צמד שערים של אוליבר נויביל.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה לברקוזן לבית ו', לצידן של ברצלונה, אולימפיק ליון ופנרבחצ'ה.
לברקוזן הרשימה עם שלושה ניצחונות בסיבוב הראשון, כולל 1–2 ביתי מול ברצלונה, לאחר שהספרדים כבר הובילו 0–1 במחצית.
עם פתיחת הסיבוב השני הפסידה לברקוזן באותה תוצאה לברצלונה בספרד, בדרך לניצחון נוסף (1–2 בחוץ מול פנרבחצ'ה) והפסד נוסף (2–4 ביתי לליון).
לברקוזן העפילה לשלב הבתים השני מהמקום השני בבית.
שלב הבתים הראשון - באייר לברקוזןקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ברצלונה65011257+15 באייר לברקוזן64021091+12 אולימפיק ליון63031091+9 פנרבחצ'ה60063129-0
בשלב הבתים השני, הוגרלה לבית ד' יחד עם ארסנל, יובנטוס ודפורטיבו לה קורוניה, נציגה אחת לכל אחת מארבע הליגות ביבשת.
לברקוזן פתחה את הבית בתבוסה בטורינו, 0-4 ליובנטוס, אך התעשתה עם ניצחון ביתי 0–3 על לה קורוניה.
במשחק ביתי נוסף היא נפרדה בשוויון 1-1 מול ארסנל.
עם פתיחת הסיבוב השני שוב ספגה תבוסה, 1-4 בחוץ לארסנל, בדרך לצמד ניצחונות 1–3, על יובנטוס בבית ועל לה קורוניה בחוץ.
הניצחון הכפול על הספרדים הקנה לקבוצה את המקום הראשון בבית לאחר שהקבוצות סיימו בשוויון נקודות, למרות פער השערים הנחות של הגרמנים.
שלב הבתים השני - באייר לברקוזןקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות באייר לברקוזן63121111010 דפורטיבו לה קורוניה6312761+10 ארסנל62138807 יובנטוס6213781-7
ברבע הגמר פגשה לברקוזן את ליברפול מאנגליה.
במשחק הראשון באצטדיון אנפילד, גברה ליברפול על לברקוזן משער ניצחון של סמי הופייה על סף סיום המחצית.
הגומלין בלברקוזן היה מלא תהפוכות.
לברקוזן עלתה ליתרון ראשונה, אך ליברפול השיגה את השוויון שלוש דקות להפסקה, ובכך קבעה שלברקוזן תצטרך להשיג ניצחון בהפרש של שני שערים על מנת להעפיל.
שני שערים בתוך ארבע דקות קבעו 1–3 ללברקוזן בדקה ה-68, שהיה מספיק לה כדי להעפיל, אך שער שוויון בדקה ה-79 החזיר את יתרון שערי החוץ לליברפול.
שש דקות לסיום קבע לוסיו את תוצאת המשחק, 2-4 שמעלה את לברקוזן לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה לברקוזן קבוצה נוספת מהפרמייר ליג, מנצ'סטר יונייטד.
המשחק החל בקצב טוב מצידה של ריאל מדריד, שגם עלתה ראשונה על לוח התוצאות עם שער מהיר.
בדקה ה-9, רוברטו קרלוס, מגן ריאל מדריד, הוציא כדור חוץ ארוך מאזור קו האמצע.
מי שהשתלט על הכדור היה חלוץ ריאל, ראול גונזלס, שמצא את הרשת בבעיטה שטוחה מצד שמאל של הרחבה.
לאחר השער, נסוגה ריאל לאחור ולברקוזן החלה ליזום.
כעבור שש דקות, הלחץ נשא פרי, כשכדור חופשי של מיכאל באלאק מצא את ראשו של לוסיו, שנגח פנימה וקבע שוויון 1-1. בדקת הסיום של המחצית נכבש אחד השערים היפים בהיסטוריית משחקי הגמר.
רוברטו קרלוס הגביה כדור מאגף שמאל אל תוך הרחבה.
מי שהמתין לכדור היה זינדין זידאן, שבבעיטת יעף מצא את הרשת העליונה של שוער לברקוזן, האנס-יורג בוט, וקבע את תוצאת המחצית, 1-2 לריאל מדריד.
האירוע המשמעותי הראשון במחצית השנייה התרחש בדקה ה-68. ססאר סנצ'ס, שוערה של ריאל, נפצע בכף רגלו והוחלף על ידי השוער הצעיר בן ה-21, שלימים הפך לקפטן הקבוצה, איקר קסיאס.
קצב המשחק הואט, גם בעקבות גשם שהחל לרדת באצטדיון, אך דקות הסיום התאפיינו בלחץ מצד הגרמנים, כולל הצטרפות להתקפה של בוט בכדורי הקרן של קבוצתו, והדיפה של קסיאס מקו השער ממש בדקות הסיום.
למרות דקות הלחץ, ריאל ושוערה הצעיר השכילו לשמור על התוצאה ולהביא למועדון את התואר בפעם התשיעית בתולדותיו.
ריאל מדריד באייר לברקוזןשערים 2 1בעיטות לשער 7 13בעיטות למסגרת 4 6החזקת כדור 48% 52%קרנות 0 6עבירות 31 17נבדלים 2 3כרטיסים צהובים 2 0כרטיסים אדומים 0 0
גמר ליגת האלופות 2001 התקיים בסן סירו במילאנו, איטליה ב-23 במאי 2001, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא באיירן מינכן מגרמניה, שניצחה במשחק את ולנסיה הספרדית בתוצאה 4-5 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר 1-1 בתום ההארכה.
המשחק הפגיש את שתי המפסידות בשני משחקי הגמר הקודמים, כשולנסיה הפסידה לריאל מדריד במשחק הגמר הקודם, ובאיירן הפסידה ב-1999 למנצ'סטר יונייטד.
באיירן זכתה בתואר בפעם הרביעית בתולדותיה, ובכך השוויתה את הישגן של ליברפול ואייאקס אמסטרדם, עם המקום השלישי בטבלת הזכיות במפעל.
באיירן זכתה בתואר בפעם הראשונה בעידן ליגת האלופות, ולראשונה מזה 25 שנים, אז השלימה רצף של שלוש זכיות רצופות בגביע אירופה.
היה זה משחק גמר ליגת האלופות השביעי בהיסטוריה של הקבוצה.
עבור ולנסיה, משחק הגמר השני ברציפות בו היא משתתפת היה לשני בסך הכל בתולדותיה.
בעקבות ההפסד, הייתה ולנסיה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שמפסידה שני משחקי גמר רצופים, אחרי יובנטוס (1997, 1998).
בנוסף, ולנסיה הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה ששיחקה ביותר ממשחק גמר אחד ולא זכתה בתואר מעולם, אחרי סטאד ריימס.
עוד לפני שהמשחק הוכרע בדו-קרב פנדלים, שלושה פנדלים כבר נבעטו במהלך המשחק עצמו.
ולנסיה ניצלה כדור עונשין כדי לעלות ליתרון כבר לאחר שלוש דקות, לפני שבאיירן החמיצה פנדל בעצמה במהלך המחצית הראשונה, והבקיעה מפנדל חמש דקות בתוך המחצית השנייה.
מאמן באיירן, אוטמאר היצפלד, היה למאמן השני בהיסטוריה, אחרי ארנסט האפל, שזוכה בתואר עם שתי קבוצות שונות.
זכייתו עם באיירן התווספה לזכייה עם בורוסיה דורטמונד ב-1997. מצד שני, מאמנה הארגנטינאי של ולנסיה, הקטור קופר, השלים שלושה הפסדים רצופים בשלוש עונות במשחקי גמר אירופים, אחרי ההפסד עם ולנסיה בגמר ליגת האלופות שנה קודם לכן, והפסד עם מיורקה בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע שנתיים קודם לכן.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה באיירן בבית ו', יחד עם פריז סן-ז'רמן, רוזנבורג והלסינגבורג.
באיירן פתחה את משחקיה עם שני ניצחונות רצופים, אך אז רשמה את הפסדה היחיד בשלב הבתים, בחוץ מול פריז סן-ז'רמן (0-1).
במשחק הרביעי באיירן ניצחה 0-2 את הצרפתים בביתה, לפני שרשמה שתי תוצאות תיקו שהספיקו לה כדי לסיים במקום הראשון בבית.
שלב הבתים הראשון - באיירן מינכןקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות באיירן מינכן6321945+11 פריז סן-ז'רמן63121495+10 רוזנבורג621313152-7 הלסינגבורג61236148-5
בשלב הבתים השני שובצה באיירן לבית ג' לצידן של ארסנל, אולימפיק ליון וספרטק מוסקבה.
לאחר ניצחון ביתי של 0-1 על ליון, הפגינה באיירן אופי רב כשחזרה מפיגור של שני שערים מול ארסנל בהייבורי, בדרך לשוויון 2-2 בסיום.
באיירן הבטיחה את ראשות הבית כבר לאחר המשחק הרביעי, בו הביסה במשחק החוץ שלה במוסקבה 0-3 את ספרטק.
באיירן שמרה על רשת נקייה בארבעה מששת המשחקים בשלב זה.
שלב הבתים השני - באיירן מינכןקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות באיירן מינכן6411853+13 ארסנל6222682-8 אולימפיק ליון6222844+8 ספרטק מוסקבה61145105-4
בשלב רבע הגמר פגשה באיירן את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, בשחזור גמר ליגת האלופות 1999. באותו גמר ניצחה מנצ'סטר בצורה דרמטית עם שני שערים בתוספת הזמן של המשחק, והפעם במשחק הראשון באולד טראפורד, הייתה זו באיירן שהשיגה ניצחון דרמטי, בזכות שער של פאולו סרג'יו ארבע דקות לסיום.
במשחק הגומלין באצטדיון האולימפי במינכן, השלימה באיירן ניצחון כפול במפגש, הפעם בתוצאה 1-2, לאחר שכבר הובילה 0-2 במחצית המשחק, והעפילה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר התמודדה באיירן מול אלופת אירופה המכהנת, ריאל מדריד.
התוצאות בצמד המשחקים היו זהות לתוצאות אותן השיגה שלב קודם לכן, כשבמשחק באצטדיון סנטיאגו ברנבאו שבמדריד, כבש ג'ובאני אלבר את השער היחיד במשחק, ובאיירן ניצחה 0-1, ובגומלין השלימה הקבוצה ניצחון כפול, כשגברה על ריאל בתוצאה 1-2. באיירן מעפילה לגמר לאחר ארבעה ניצחונות רצופים מול שתי אלופות אירופה הקודמות.
ולנסיה העפילה לשלב הבתים דרך שלב הפלייאוף של המוקדמות, בו פגשה את טירול אינסברוק האוסטרית.
לאחר שוויון 0-0 בחוץ, ניצחה ולנסיה בתוצאה 1-4 במסטאייה, אצטדיונה הביתי, מצמדים של גאיסקה מנדייטה ודייגו אלונסו.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ולנסיה לבית ג', לצידן של אולימפיק ליון, אולימפיאקוס והירנביין.
בארבעת המשחקים הראשונים השיגה ולנסיה ארבעה ניצחונות, כולל צמד ניצחונות על ליון.
כבר בשלב זה הבטיחה הקבוצה את ראשות הבית ואת העפלתה לשלב הבא.
שלב הבתים הראשון - ולנסיהקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ולנסיה6411743+13 אולימפיק ליון6303862+9 אולימפיאקוס6303651+9 הירנביין6114396-4
בשלב הבתים השני, ולנסיה הוגרלה לבית א' יחד עם מנצ'סטר יונייטד, שטורם גראץ ופנאתינאיקוס.
ולנסיה רשמה מאזן נקי מהפסדים בשלב זה, כשרשמה שלושה ניצחונות ושלוש תוצאות תיקו, ביניהן שוויון 0-0 בבית ושוויון 1-1 בחוץ מול מנצ'סטר יונייטד, מה שנתן לה את המקום הראשון בבית בזכות יתרון בשערי חוץ מול האנגלים, שסיימו עם מספר נקודות זהה.
שלב הבתים השני - ולנסיהקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ולנסיה63301028+12 מנצ'סטר יונייטד63301037+12 שטורם גראץ62044139-6 פנאתינאיקוס60244106-2
ברבע הגמר פגשה ולנסיה את ארסנל.
במשחק הראשון בהייבורי, ולנסיה כבר הובילה במחצית משער של רוברטו אז'אלה, אך הפסידה בסיום בתוצאה 1-2. בגומלין במסטאייה, חלוץ הקבוצה ג'ון קארו מצא את הרשת בדקה ה-75, והעלה את ולנסיה לשלב חצי גמר בזכות יתרון בשערי חוץ.
בחצי הגמר ולנסיה פגשה קבוצה אנגלית שלישית במספר במהלך הטורניר, הפעם הייתה זו לידס יונייטד.
לשתי הקבוצות היה מאזן גמרים זהה, הפסד אחד בהופעה אחת, ושתיהן רצו את הכרטיס לגמר.
לאחר משחק ראשון שקול באלנד רואד שהסתיים בשוויון 0-0, ולנסיה לא הותירה לאנגלים שום סיכוי בגומלין.
חואן סנצ'ס כבש ראשון בדקה ה-16 וקבע את תוצאת המחצית.
שתי דקות מפתיחת המחצית השנייה הוסיף סנצ'ז את השני שלו, ומנדייטה קבע את תוצאת המשחק חמש דקות אחר כך, 0-3 לוולנסיה והופעה שנייה ברציפות בגמר המפעל.
למשחק הגיעה באיירן ללא אחד משחקני ההרכב הפותח הקבועים שלה במרכז המגרש, ינס ירמיס הפצוע.
מנגד, ולנסיה פתחה בהרכב עם חמישה שחקנים שפתחו גם בגמר הקודם, במטרה להשיג הפעם את המטרה ולזכות בגביע.
המשחק החל בסערה כשכבר בדקה השלישית בסן סירו, השופט ההולנדי, דיק יול הצביע על הנקודה הלבנה וקבע פנדל לוולנסיה.
לאחר שנוצרה ערבוביה ברחבה, בלם באיירן, פטריק אנדרסון, נגע בכדור בידו כשהוא שרוע על הדשא.
קפטן ולנסיה, גאיסקה מנדייטה, לקח את האחריות והכניע את אוליבר קאן, 0-1 לוולנסיה.
מנגד, רק שבע דקות חלפו ובאיירן קיבלה פנדל גם היא, לאחר עבירה של ז'וסלין אנגלומה על שטפן אפנברג בתוך הרחבה.
קשר באיירן, מהמט שול, היה זה שלקח את הבעיטה, אך סנטיאגו קניסארס עצר את הבעיטה ושמר על יתרון קבוצתו.
עד לסיום המחצית באיירן שלטה יותר בכדור וניסתה לשלוח כדורים קדימה אל עבר ג'ובאני אלבר, אך הגנת ולנסיה החזיקה מעמד ושמרה על היתרון, 0-1 בהפסקה.
עם פתיחת המחצית השנייה, שתי הקבוצות ערכו חילוף אחד.
בוולנסיה דויד אלבלדה החליף את פאבלו איימר, בעוד ערכה באיירן חילוף התקפי, כשהמגן וילי סניול יצא, ובמקומו נכנס החלוץ קארסטן יאנקר.
חמש דקות מפתיחת המחצית, אמדאו קרבוני נגע בכדור בידו בתוך הרחבה, ובאיירן קיבלה פנדל שני לזכותה ושלישי במשחק.
הפעם הבועט היה אפנברג, שהטעה את קניסארס והשווה את התוצאה.
באיירן הוסיפה לשלוט גם אחרי השער, אך ולנסיה נראיתה מעט יותר התקפית ויוזמת, הקצב ירד ובסיום הזמן החוקי התוצאה הייתה 1-1, והמשחק הלך להארכה.
באיירן הוסיפה להחזיק יותר בכדור גם בדקות ההארכה, אך שתי הקבוצות מיעטו לסכן את השער.
בסיום ההארכה התוצאה נשארה 1-1, והקבוצות עברו להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין.
בפעם השישית בהיסטוריה של המפעל, ולראשונה מאז 1996, ההכרעה נופלת בפנדלים.
באיירן הוגרלה לבעוט ראשונה, והבועט היה פאולו סרג'יו, שנכנס כמחליף שלישי רק בדקה ה-108, והבעיטה שלו הלכה מעל השער.
לאחר רצף של ארבע בעיטות מוצלחות, הגיע תורו של הבועט השלישי של ולנסיה, זלאטקו זחוביץ'.
הסלובני נהדף על ידי קאן, ולאחר שלוש בעיטות לכל קבוצה, התוצאה עמדה על 2-2. הבאים בתור לבעוט היו שני שחקנים שגרמו לפנדל במהלך המשחק, פטריק אנדרסון ואמדאו קרבוני.
שני השחקנים החמיצו את הבעיטה, כשהבעיטה של אנדרסון נעצרה על ידי קניסארס, וקרבוני בעט למשקוף.
לאחר שערים בבעיטה החמישית של אפנברג ורובן בראחה, התוצאה עמדה על 3-3 אחרי חמש בעיטות, והדו-קרב המשיך.
ביצ'נטה ליזארזו וקילי גונסאלס עמדו בלחץ וכבשו.
בלמה של באיירן תומאס לינקה כבש אף הוא, וברגע המכריע של המשחק אוליבר קאן עצר את הבעיטה של מאוריסיו פלגרינו, ובאיירן זכתה בתואר הרביעי בתולדותיה.
באיירן מינכן ולנסיהשערים 1 1בעיטות לשער 19 9בעיטות למסגרת 5 4החזקת כדור 64% 36%קרנות 10 3עבירות 24 23נבדלים 2 6כרטיסים צהובים 2 2כרטיסים אדומים 0 0
גמר ליגת האלופות 2000 התקיים בסטאד דה פראנס בסן דני, צרפת ב-24 במאי 2000, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את בת ארצה ולנסיה בתוצאה 0-3. לראשונה בהיסטוריה, נערך משחק גמר ליגת אלופות או גביע אירופה לאלופות בהשתתפות שתי קבוצות מאותה מדינה.
ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם השמינית בתולדותיה, בהופעתה ה-11 במשחק הגמר.
בכך, שיפרה את מעמדה כשיאנית הזכיות במפעל וכשיאנית ההופעות בגמר.
היא השלימה זכייה שנייה בתואר בתוך שלוש עונות.
עבור ולנסיה, הייתה זו ההופעה הראשונה בהיסטוריה שלה במשחק גמר ליגת האלופות.
היא הייתה הקבוצה הספרדית הרביעית בהיסטוריה שמגיעה למעמד זה, אחרי ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד וברצלונה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בליגה הספרדית בעונת .
ריאל מדריד סיימה כסגנית האלופה אחרי ברצלונה, ויריבתה ולנסיה סיימה במקום הרביעי בליגה ונאלצה לעבור סיבוב מוקדמות אחד.
למשחק עצמו הגיעה ריאל מדריד כפייבוריטית, ושלטה בו לאורך רוב שלביו.
פרננדו מוריינטס קבע את תוצאת המחצית הראשונה, ובמהלך המחצית השנייה כבשו סטיב מקמנמן וראול גונזלס כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 0-3 בסיום הזמן החוקי.
בנוסף למשחק הגמר, שתי הקבוצות נפגשו פעמיים נוספות בליגה במהלך העונה, בהן ריאל לא הצליחה לגבור על יריבתה.
ולנסיה ניצחה בסנטיאגו ברנבאו שבמדריד בתוצאה 2-3, והמשחק שנערך במסטאייה שבולנסיה הסתיים בשוויון 1-1. עבור מאמן ריאל מדריד, ויסנטה דל בוסקה, היה זה התואר הראשון בקריירה כמאמן, לאחר שהגיע לקבוצה רק בחודש נובמבר במהלך העונה.
כובש השער השני סטיב מקמנמן היה לכדורגלן האנגלי הראשון בהיסטוריה שזוכה בטורניר עם קבוצה שאינה אנגלית.
איקר קסיאס, שהיה בן 19 וארבעה ימים, היה לשוער הצעיר ביותר בהיסטוריה של משחקי גמר ליגת האלופות.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ריאל בבית ה', יחד עם פורטו, אולימפיאקוס ומולדה.
לאחר חמישה משחקים ריאל ניצבה מקום השני בבית עם 10 נקודות, שתיים פחות מפורטו שהוליכה את טבלת הבית.
למרות זאת, ניצחון חוץ 0-1 על מולדה והפסד של פורטו בתוצאה זהה לאולימפיאקוס בחוץ, העלו את ריאל למקום הראשון בבית, עם ארבעה ניצחונות, תיקו והפסד.
שלב הבתים הראשון - ריאל מדרידקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ריאל מדריד64111578+13 פורטו6402963+12 אולימפיאקוס62139123-7 מולדה61056148-3
בשלב הבתים השני שובצה ריאל לבית ג' לצידן של באיירן מינכן, דינמו קייב ורוזנבורג.
ריאל הצליחה לנצח בשני משחקיה הראשונים בבית, ניצחון חוץ בקייב וניצחון ביתי על רוזנבורג.
לאחר מכן, הגיעו צמד משחקים מול באיירן מינכן, וריאל הובסה בשניהם, 2-4 במדריד ו-1-4 במינכן.
תיקו מול דינמו קייב וניצחון חוץ על רוזנבורג הציבו את ריאל במקום השני בבית, עם מספר נקודות זהה לזה של דינמו קייב.
אף על פי שלריאל היה פער שערים נחות מזה של דינמו, המאזן הפנימי בין שתי הקבוצות נטה לטובת ריאל (ניצחון ותיקו) והיא העפילה לשלב הבא.
שלב הבתים השני - ריאל מדרידקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות באיירן מינכן64111385+13 ריאל מדריד631211121-10 דינמו קייב63121082+10 רוזנבורג60155116-1
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אלופת אירופה המכהנת, מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, שזכתה בטורניר שנה קודם לאחר ניצחון דרמטי במשחק הגמר.
המשחק הראשון בסנטיאגו ברנבאו הסתיים בשוויון 0-0. במשחק הגומלין באולד טראפורד ריאל הצליחה לעלות ליתרון של 0-3, כולל צמד שערים של ראול בתוך שתי דקות, זמן קצר לאחר תחילת המחצית השנייה.
מנצ'סטר הצליחה להגיב עם שני שערים, אך נזקקה לשניים נוספים כדי להעפיל.
בסיום המשחק, ניצחון 2-3 לריאל שהעלה אותה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר התמודדה ריאל מול באיירן מינכן, שהביסה אותה פעמיים בשלב הבתים השני.
הפעם הייתה זו ריאל שניצחה במשחק הראשון במדריד.
היא גברה על יריבתה בתוצאה 0-2, והשכילה לכבוש שער גם במשחק החוץ שהסתיים בניצחון 1-2 לבאיירן מינכן, שהספיק לה כדי להעפיל בפעם ה-11 בתולדותיה לגמר ליגת האלופות.
ולנסיה העפילה לשלב הבתים דרך שלב הפלייאוף של המוקדמות, בו פגשה את הפועל חיפה הישראלית.
הפועל חיפה זכתה באליפות המדינה עונה קודם לכן, והדיחה בשלב המוקדמות הקודם את בשיקטש.
בצמד המשחקים ולנסיה ניצחה את חיפה פעמיים באותה תוצאה, 0-2, והעפילה לשלב הבתים הראשון של ליגת האלופות.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ולנסיה לבית ו', לצידן של באיירן מינכן, גלאזגו ריינג'רס ופ.ס.וו.
ולנסיה סיימה את הבית במקום הראשון עם שלושה ניצחונות וללא הפסד, כשהיא סופגת ארבעה שערים בלבד בששת משחקיה.
במפגשים מול באיירן היא סיימה פעמיים בשוויון 1-1, השיגה צמד ניצחונות על ריינג'רס וניצחון נוסף על פ.ס.וו.
שלב הבתים הראשון - ולנסיהקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות ולנסיה6330844+12 באיירן מינכן6231761+9 גלאזגו ריינג'רס62137707 פ.ס.וו.
בשלב הבתים השני, ולנסיה הוגרלה לבית ב' יחד עם אלופת אירופה המכהנת מנצ'סטר יונייטד, פיורנטינה ובורדו.
לאחר ניצחון במשחק הפתיחה שלה בבית מול בורדו, הגיעו שני הפסדי חוץ רצופים, האחד למנצ'סטר בתוצאה 0-3, והשני לפיורנטינה בתוצאה 0-1. אמנם, בשלושת משחקיה הבאים ולנסיה לא הפסידה, רשמה ניצחון על פיורנטינה ותיקו מאופס מול מנצ'סטר יונייטד, והעפילה לשלב הבא מהמקום השני בבית.
שלב הבתים השני - ולנסיהקבוצהמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות מנצ'סטר יונייטד64111046+13 ולנסיה6312954+10 פיורנטינה6222781-8 בורדו60245149-2
ברבע הגמר פגשה ולנסיה את לאציו.
במשחק הראשון במסטאייה, ולנסיה הציגה יכולת התקפית מצוינת, כשכבר לאחר ארבע דקות הובילה במשחק 0-2. הקשר ג'רארד כבש את השער השני במשחק בדרך לשלושער, והמשחק הסתיים בתוצאה 2-5 לוולנסיה, תוצאה שנתנה לה יתרון גדול בדרך למפגש הגומלין בסטאדיו אולימפיקו ברומא.
לאציו אמנם הצליחה לנצח 0-1 בגומלין, אך ולנסיה היא זו שהתקדמה לשלב חצי הגמר.
בשלב חצי הגמר, בו שלוש מתוך ארבע המשתתפות הגיעו מספרד, פגשה ולנסיה את אלופת ספרד ברצלונה.
במשחק הראשון במסטאייה ולנסיה הוליכה כבר אחרי עשר דקות, אך ברצלונה הצליחה לאזן לשוויון 1-1. לפני המחצית ולנסיה חזרה להוביל, בדרך לניצחון מרשים בתוצאה 1-4 .
במפגש הגומלין נפל השער הראשון רק בדקה ה-69, והייתה זו ולנסיה שעלתה ליתרון 0-1. בשלב זה ברצלונה הייתה צריכה ארבעה שערים כדי לכפות הארכה, אך בדקות שנותרו הצליחה לכבוש רק פעמיים, כולל שער אחד בתוך תוספת הזמן, בדרך לניצחון 1-2 שלא הספיק לה על מנת להעפיל לגמר.
ולנסיה חגגה העפלה ראשונה בתולדותיה לגמר ליגת האלופות.
ריאל מדריד הגיעה למשחק לאחר שמספר ימים קודם לכן סיימה את העונה בספרד במקום החמישי, ובידיעה כי אם לא תנצח במשחק ותבטיח את השתתפותה בטורניר הבא, היא לא תשחק בליגת האלופות בעונה הבאה.
ולנסיה לעומתה סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה.
מאחר ששתי הקבוצות משחקות באופן מסורתי בתלבושת לבנה, הוחלט כי שתיהן ילבשו במשחק את מדי החוץ שלהן, וכך ריאל הופיעה במדים שחורים, ואילו ולנסיה הופיעה בכתום.
המחצית הראשונה התנהלה בשליטה של ריאל, אך השער הגיע רק בדקה ה-39. כדור חופשי עוצמתי של רוברטו קרלוס נבלם בחומה, וההתקפה המשיכה מאגף ימין.
ניסיון הכנסת כדור של ניקולא אנלקה הגיע על סף תיבת החמש למיצ'ל סלגאדו, שהגביה לעבר הצד השני של תיבת החמש תוך כדי נפילה.
לנגיחה הגיע פרננדו מוריינטס, שהכניע את שוער ולנסיה סנטיאגו קניסארס.
השער קבע את תוצאת המחצית, 0-1 לריאל מדריד.
במהלך המחצית השנייה הוסיפה ריאל להיות מסוכנת יותר ולהגיע למצבי הבקעה.
בדקה ה-67 השיגה ריאל את השער השני במשחק.
כדור חוץ ארוך של רוברטו קרלוס הורחק בנגיחה על ידי הגנת ולנסיה, ולכדור המורחק הגיע סטיב מקמנמן, שבעט מספרת קדמית עוצמתית לפינה הימנית וקבע 0-2 לריאל.
שמונה דקות אחר כך, בדקה ה-75, ולנסיה התקיפה עם כל שחקני השדה שלה במטרה להשיג שער מצמק, אך הרחקת כדור מתוך הרחבה של ריאל הגיעה לראול גונזלס, שהיה מעבר לקו ההגנה אך לא בעמדת נבדל, מכיוון שהיה לפני קו החצי.
ראול רץ לאורך חצי מגרש ריק לחלוטין, עד שעבר את קניסארס ובעט אל הרשת כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 0-3 לריאל מדריד שזוכה בתואר בפעם השמינית בתולדותיה.
ריאל מדריד ולנסיהשערים 3 0בעיטות לשער 14 6בעיטות למסגרת 11 1החזקת כדור 53% 47%קרנות 10 8עבירות 9 20נבדלים 1 1כרטיסים צהובים 2 4כרטיסים אדומים 0 0
גמר ליגת האלופות 1998 התקיים באמסטרדם ארנה באמסטרדם, הולנד ב-20 במאי 1998, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את יובנטוס מאיטליה בתוצאה 1–0.
ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם השביעית בתולדותיה, בהופעתה העשירית במשחק הגמר.
בכך, שיפרה את מעמדה כשיאנית הזכיות במפעל וההופעות בגמר.
זכייה זו הייתה הראשונה של המועדון מאז , 32 שנים קודם לכן.
בנוסף, הייתה זו הופעה ראשונה בגמר מאז 1981, 17 שנים קודם לכן, אז הפסידה לליברפול, והופעה ראשונה בגמר בעידן ליגת האלופות.
עבור יובנטוס, הייתה זו ההופעה השלישית ברציפות שלה במשחק גמר ליגת האלופות.
היא הייתה הקבוצה האיטלקית השנייה בהיסטוריה שמגיעה לרצף כזה, אחרי מילאן (1993–1995).
היה זה לאחר הניצחון בגמר 1996 וההפסד בגמר 1997. היה זה משחק גמר שביעי ברציפות בו משחקת קבוצה איטלקית (סמפדוריה 1992, מילאן 1993–1995, יובנטוס 1996–1998).
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב זכייתן באליפות בליגות המקומיות בעונת 1996/1997. ריאל מדריד סיימה כאלופת ספרד אחרי שצברה שתי נקודות יותר מיריבתה ברצלונה.
יובנטוס זכתה באליפות איטליה אחרי שצברה שתי נקודות יותר מסגניתה פארמה.
המשחק, שהיה שקול והתאפיין במצבים טובים לשתי הקבוצות, הוכרע משער של פרדראג מיאטוביץ' בדקה ה־66.
אצטדיון אמסטרדם ארנה היה מגרשה הביתי של אייאקס מאז 1996. ביתה הקודם של אייאקס, האצטדיון האולימפי, אירח בעבר מספר גמרים אירופיים: גמר גביע אירופה לאלופות 1962, בו ניצחה בנפיקה ליסבון 5–3 את ריאל מדריד נערך בו, וכמו כן גמר גביע המחזיקות 1977 בו ניצחה המבורג 2–0 את אנדרלכט.
בנוסף הוא אירח משחקי גמר שנערכו בשיטת בית-חוץ: הסיבוב השני של גמר גביע אופ"א 1981 בו ניצחה א.ז.
אלקמאר 4–2 את איפסוויץ' טאון (אך הפסידה 5–4 בסיכום שני המשחקים), והסיבוב השני של גמר גביע אופ"א 1992 שהסתיים בתיקו מאופס בין אייאקס לטורינו (אייאקס זכתה בגביע בזכות חוק שערי חוץ).
יובנטוססיבוב ריאל מדרידיריבהתוצאהשלב הבתיםיריבהתוצאה פיינורד5–1 (בית)מחזור 1 רוזנבורג5–1 (בית) מנצ'סטר יונייטד2–3 (חוץ)מחזור 2 פורטו2–0 (חוץ) מ.פ.ק.
קושיצה1–0 (חוץ)מחזור 3 אולימפיאקוס5–1 (בית) מ.פ.ק.
קושיצה3–2 (בית)מחזור 4 אולימפיאקוס0–0 (חוץ) פיינורד0–2 (חוץ)מחזור 5 רוזנבורג0–2 (חוץ) מנצ'סטר יונייטד1–0 (בית)מחזור 6 פורטו4–0 (בית)+ סגנית בית ב'קבוצהמשחקיםנקודות מנצ'סטר יונייטד615 יובנטוס612 פיינורד69 מ.פ.ק.
קושיצה60דירוג+ אלופת בית ד'קבוצהמשחקיםנקודות ריאל מדריד613 רוזנבורג611 אולימפיאקוס65 פורטו64יריבהתוצאהסיבוב ראשוןסיבוב שנישלב הנוקאאוטיריבהתוצאהסיבוב ראשוןסיבוב שני דינמו קייב5–21–1 (בית)4–1 (חוץ)רבע הגמר בורוסיה דורטמונד4–11–1 (חוץ)3–0 (בית) מונקו6–44–1 (בית)2–3 (חוץ)חצי הגמר באייר לברקוזן2–02–0 (בית)0–0 (חוץ)
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ריאל בבית ד', יחד עם רוזנבורג, אולימפיאקוס ופורטו.
ריאל ניצחה בכל שלושת משחקי הפתיחה, תוך שהיא כובשת 11 שערים.
לאחר תיקו מול אולימפיאקוס והפסד לרוזנבורג, שניהם במשחקי חוץ, הביסה ריאל את פורטו 4–0 וסיימה בראש הבית.
מלך שעריה בשלב הבתים היה דאבור שוקר, שכבש ארבעה שערים, שלושה מתוכם בבעיטת עונשין.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את באייר לברקוזן הגרמנית.
במשחק הראשון בגרמניה ריאל נקלעה לפיגור במחצית הראשונה, אך כריסטיאן קארמבו השווה כרבע שעה לסיום וקבע שוויון 1–1. במשחק הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד הסתיימה המחצית בשוויון 0–0, אך במחצית השנייה כבשה ריאל שלוש פעמים בדרך לניצחון 3–0 והעפלה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה ריאל נציגה נוספת מגרמניה, אלופת אירופה המכהנת בורוסיה דורטמונד.
במשחק הראשון במדריד פרננדו מוריינטס כבש במחצית הראשונה, וכריסטיאן קארמבו כבש במחצית השנייה כדי לקבוע את תוצאת המשחק הראשון, 2–0 לריאל.
לאחר שהגומלין בדורטמונד הסתיים ללא שערים, העפילה ריאל לגמר ליגת האלופות העשירי בתולדותיה.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה יובנטוס בבית ב', לצידן של מנצ'סטר יונייטד, פיינורד ומ.פ.ק.
יובנטוס הפגינה יכולת טובה במשחק הראשון, בו הביסה 5–1 את פיינורד, אך לאחריו הפסידה במנצ'סטר.
יובנטוס המשיכה לשני ניצחונות רצופים על קושיצה, הקבוצה הראשונה בהיסטוריה שמסיימת בית בליגת האלופות ללא נקודה, אך נחלה הפסד קריטי, 2–0 לפיינורד, שמנע ממנה את המקום הראשון בבית למרות ניצחון על מנצ'סטר יונייטד במשחק הסיום.
יובנטוס העפילה לשלב הבא בזכות היותה הסגנית השנייה הטובה ביותר.
אלסנדרו דל פיירו כבש חמש פעמים בשלב הבתים והיה מלך שערי הקבוצה בשלב זה.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את דינמו קייב.
במשחק הראשון בסטאדיו דלה אלפי בטורינו, נקלעה יובנטוס לפיגור בדקה ה־56, אך פיליפו אינזאגי השווה תוך פחות מרבע שעה, וקבע 1–1 בסיום המשחק הראשון.
במשחק הגומלין באוקראינה הובילה יובנטוס 1–0 בהפסקה משער של אינזאגי, ולמרות שער שוויון בפתיחת המחצית השנייה, המשיכה לניצחון כשאינזאגי משלים שלושער, ודל פיירו קובע את תוצאת המשחק, 4–1 ליובנטוס.
בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את מונקו.
במשחק הראשון בטורינו הביסה יובנטוס את הקבוצה מצרפת 4–1, עם שלושער של דל פיירו, מתוכם שניים בבעיטת עונשין.
במשחק הגומלין, למרות יתרון בדקה ה־15, הפסידה יובנטוס 3–2, אך התוצאה בסיום שני המפגשים הייתה 6–4 ליובנטוס, שהעפילה לגמר ליגת האלופות השישי בתולדותיה והשלישי ברציפות.
ריאל מדריד הגיעה למשחק לאחר שסיימה את העונה בספרד במקום הרביעי.
יובנטוס לעומתה הגיעה כאלופת איטליה, לאחר שזכתה בסרייה א' מספר ימים קודם לכן בפעם השנייה ברציפות.
המחצית הראשונה, כמו המשחק כולו, הייתה שקולה ומאוזנת והתאפיינה במצבים לשני הצדדים.
בעיטה מרחוק של דידייה דשאן נקלטה על ידי השוער בודו אילגנר.
ניסיון נוסף של זינדין זידאן מתוך הרחבה לא מצא את המסגרת.
מהצד השני, בעיטה חזקה של פרננדו היירו לאחר תרגיל בעיטה חופשית נהדפה לקרן על ידי אנג'לו פרוצי.
כמה דקות אחר כך, כדור רוחב שטוח משמאל של פרדראג מיאטוביץ' הגיע לראול, שמקרוב בעט בנגיעה אחת החוצה.
בסיום המחצית, 0–0 שקול בין ריאל מדריד ויובנטוס.
המחצית השנייה המשיכה במגמה השקולה מהמחצית הראשונה.
המצב המסוכן הראשון היה לטובת יובנטוס, לאחר שאדגר דווידס הגביה מאגף שמאל, ופיליפו אינזאגי עצר על החזה ובעט מהאוויר, ואילגנר הדף לקרן.
בדקה ה־66 נכבש השער הראשון במשחק.
ניסיון בעיטה של רוברטו קרלוס מאגף שמאל פגע בשחקן יובנטוס בתוך הרחבה והגיע למיאטוביץ', שמקרוב עבר את פרוצי ובעט לרשת הגבוהה, 1–0 לריאל מדריד.
לאחר השער החלה יובנטוס ללחוץ כדי למצוא את שער השוויון.
אינזאגי בעט בנגיעה סמוך לתיבת החמש כדור רוחב שהגיע לעברו מאגף שמאל, אך לא מצא את המסגרת.
כמה דקות אחר כך, דווידס השתלט על כדור שהורחק מתוך הרחבה, והצליח לעבור ארבעה שחקני הגנה בדרך אל השער, אך הכדור שלו נקלט על ידי אילגנר.
ריאל הצליחה לשמור על היתרון עד הסיום, והקפטן מנואל סנצ'יס הניף את גביע האלופות השביעי בתולדותיה של ריאל מדריד, והראשון מאז .
יובנטוס ריאל מדרידשערים 0 1 בעיטות לשער 9 8 בעיטות למסגרת 4 3 החזקת כדור 49% 51% קרנות 3 3 עבירות 29 22 נבדלים 3 1 כרטיסים צהובים 2 4 כרטיסים אדומים 0 0
גמר ליגת האלופות 1997 התקיים באצטדיון האולימפי במינכן שבגרמניה ב-28 במאי 1997, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא בורוסיה דורטמונד הגרמנית, שניצחה במשחק את יובנטוס האיטלקית בתוצאה 3–1.
דורטמונד זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה והיחידה עד כה, במשחק הגמר הראשון מבין שניים בו השתתפה.
בכך היא הייתה לקבוצה ה־21 שזוכה בתואר, ולקבוצה הגרמנית השלישית לאחר באיירן מינכן והמבורג.
עבור יובנטוס, הייתה זו הופעה שנייה ברציפות באירוע הגמר, והיא הגיעה כאלופת אירופה המכהנת לאחר הניצחון במשחק הגמר הקודם על אייאקס.
שנה אחר כך הופיעה יובנטוס שוב בגמר בפעם השלישית ברציפות, ורשמה הפסד נוסף, הפעם לריאל מדריד.
היה זה משחק גמר שישי ברציפות בו משחקת קבוצה איטלקית (סמפדוריה 1992, מילאן 1993–1995, ויובנטוס עצמה).
דורטמונד העפילה לטורניר עקב זכייתה באליפות גרמניה בעונת .
יובנטוס סיימה כסגניתה של מילאן בעונת בסרייה א', אך העפילה אוטומטית לשלב הבתים בעקבות זכייתה בליגת האלופות בעונת .
השערים הראשונים במשחק נכבשו בהפרש של חמש דקות על ידי חלוצה הגרמני של דורטמונד קרלהיינץ רידלה.
במחצית השנייה כבש אלסנדרו דל פיירו את השער המצמק לזכות יובנטוס, אך שער של לארס ריקן 16 שניות בלבד לאחר שנכנס כמחליף קבע את תוצאת המשחק, 3–1 לדורטמונד.
היה זה השער המהיר ביותר של שחקן מחליף בהיסטוריה של גמר ליגת האלופות.
מועדוןהופעות קודמות בגמר (בכתב מודגש: זכיות) בורוסיה דורטמונד0 (הופעה ראשונה) יובנטוס4 (1973, 1983, 1985, 1996)
הגמר היה שחזור של גמר גביע אופ"א 1993, בו הביסה יובנטוס בסיכום שני מפגשים 6–1 את דורטמונד.
שני שחקניה הגרמנים של יובנטוס ב־1993, יורגן קוהלר ואנדראס מולר, שיחקו כעת בדורטמונד, יחד עם ז'וליו סזאר הברזילאי (שלא הופיע בגמר 1997).
שני שחקני דורטמונד נוספים – שטפן רויטר ופאולו סוזה – שיחקו בעבר ביובנטוס, ושניים נוספים – מתיאס זאמר וקרלהיינץ רידלה – שיחקו בעבר בסרייה א'.
השוערים אנג'לו פרוצי ומיכלאנג'לו רמפולה היו שני השחקנים היחידים שנותרו מיובנטוס של 1993 (מורנו טוריצ'לי ואנטוניו קונטה נותרו גם הם, אך לא היו בסגל של יובנטוס בגמר 1997).
מדורטמונד של 1994 נותרו השוער שטפן קלוס, החלוץ סטפן שפויזאט, הקשרים רנה טרטשוק, שטפן רויטר והקפטן מיכאל צורק.
מלבד המפגש ב־1993, שני המועדונים נפגשו גם בחצי הגמר של גביע אופ"א בעונת , כאשר יובנטוס עלתה לגמר לאחר ניצחון 4–3 בסיכום שני המשחקים, אך הפסידה בו לפארמה.
בעונה שלאחר מכן שתי הקבוצות נפגשו שוב, הפעם בשלב הבתים של ליגת האלופות, כאשר כל קבוצה ניצחה את יריבתה בחוץ.
דורטמונד סיימה במקום השני לאחר יובנטוס, שבהמשך העפילה לגמר וזכתה בגביע.
לאחר הגמר, הקבוצות ייפגשו רק בשמינית גמר ליגת האלופות בעונת .
יובנטוס ניצחה פעמיים ועברה לשלב הבא, מה שמותיר את מאזנה בוסטפאלנשטדיון על ארבעה ניצחונות מתוך ארבעה משחקים, כאשר הפסדה היחיד לדורטמונד על אדמת גרמניה היה בגמר זה.
בהגרלת שלב הבתים שובצה דורטמונד בבית ב', יחד עם אתלטיקו מדריד, סטיאווה בוקרשט ווידזב לודז' בהופעתה הראשונה בשלב הבתים.
דורטמונד ניצחה בכל שלושת משחקי הפתיחה, כולל ניצחון חוץ 1–0 במדריד.
במשחק הבית הפסידה דורטמונד לאתלטיקו 2–1 והפסידה את המקום הראשון בבית ליריבתה.
לאחר תיקו 2–2 בלודז', חתמה דורטמונד את שלב הבתים עם ניצחון 5–3 ביתי מול סטיאווה, והעפילה לשלב הבא מהמקום השני בבית.
בשלב רבע הגמר פגשה דורטמונד את אוסר הצרפתית.
במשחק הראשון בוסטפאלנשטדיון בדורטמונד, גברה בורוסיה על יריבתה בתוצאה 3–1. שער בודד של לארס ריקן במשחק הגומלין השלים ניצחון כפול לדורטמונד, שהעפילה לחצי הגמר עם ניצחון 4–1 בסיכום שני המפגשים, העפלה ראשונה לחצי גמר אירופי מאז .
בשלב חצי הגמר פגשה דורטמונד את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, שבעצמה הופיעה במעמד לראשונה מאז .
במשחק הראשון, שנערך בדורטמונד, כבש רנה טרטצ'וק כרבע שעה לסיום וקבע את תוצאת המשחק, 1–0 לדורטמונד.
בגומלין באולד טראפורד כבש לארס ריקן כבר בדקה השמינית, והשלים ניצחון כפול של דורטמונד באותה תוצאה, 1–0 בסיום ו־2–0 בסיכום שני המפגשים.
דורטמונד העפילה לגמר ליגת האלופות הראשון בתולדותיה.
בהגרלת שלב הבתים שובצה יובנטוס, האלופה המכהנת, בבית ג', לצידן של מנצ'סטר יונייטד ושתי קבוצות בהופעת בכורה בשלב הבתים, פנרבחצ'ה וראפיד וינה.
יובנטוס הפגינה יכולת מצוינת לכל אורך שלב הבתים.
אובדן הנקודות היחיד שלה בבית היה במשחק החוץ בווינה, בו סיימה בשוויון 1–1 למרות יתרון מוקדם משער של כריסטיאן ויירי.
שער השוויון של האוסטרים היה שער החובה היחיד של יובנטוס בשלב הבתים, כשאת שער המשחקים ניצחה יובנטוס מבלי שספגה שער.
היא רשמה ניצחון כפול על מנצ'סטר יונייטד, פעמיים בתוצאה 1–0, ניצחונות 1–0 ו־2–0 על פנרבחצ'ה, וניצחון ביתי מוחץ של 5–0 על ראפיד וינה.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את רוזנבורג מנורווגיה.
במשחק הראשון בטרונדהיים, נקלעה יובנטוס לפיגור בדקה ה־51, אך כריסטיאן ויירי השווה תוך שתי דקות בלבד, וקבע 1–1 בסיום המשחק הראשון.
במשחק הגומלין בסטאדיו דלה אלפי בטורינו הובילה יובנטוס 1–0 בהפסקה משער של זינדין זידאן, ודקה לסיום הכפילה את התוצאה בפנדל שקבע 2–0 בסיום, ושלח את יובנטוס לחצי הגמר עם 3–1 בסיכום שני המשחקים.
בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את סגניתה אייאקס, בשחזור משחק הגמר שנה קודם לכן בו ניצחה יובנטוס בדו־קרב פנדלים.
במשחק הראשון באמסטרדם ארנה ניצחה יובנטוס את אייאקס 2–1. במשחק הגומלין כבשו אטילו לומבארדו וכריסטיאן ויירי בתוך המחצית הראשונה בהפרש של שתי דקות, וקבעו את תוצאת המחצית.
מריו מלכיוט כבש את השער המצמק בדקה ה־75, אך ניקולה אמורוסו כבש מהעבר השני ארבע דקות אחר כך, ודקה אחריו קבע זידאן את תוצאת המשחק, 4–1 ליובנטוס ו־6–2 בסיכום שני המשחקים, ששלחו את יובנטוס לגמר ליגת האלופות השני ברציפות שלה.
השופט סאנדור פול ההונגרי, שופט גמר מונדיאל 1994, היה זה שניהל את המשחק.
ההזדמנות הראשונה במשחק הייתה של יובנטוס.
כריסטיאן ויירי השתלט על כדור ארוך של שוער קבוצתו, אנג'לו פרוצי, ומתוך הרחבה בעט לרשת החיצונית.
השער הראשון במשחק נכבש בדקה ה־29, לאחר שכדור קרן לזכות דורטמונד הורחק על ידי הגנת יובנטוס אל האגף הימני.
פול למברט הגביה את הכדור בחזרה לרחבה, והחלוץ קרלהיינץ רידלה השתלט עליו עם החזה והקדים את פרוצי כדי לקבוע 1–0 לדורטמונד.
יובנטוס כמעט והשוותה את התוצאה מיד.
זינדין זידאן הצליח לעבור בין שלושה מגני דורטמונד ולהרים כדור שעבר על סף השער.
אמנם, מהעבר השני הצליחה דורטמונד לכבוש את השער השני במשחק בדקה ה־34, חמש דקות לאחר שערה הראשון.
שוב היה זה רידלה, הפעם בנגיחה ממרכז הרחבה לאחר הגבהת קרן מאגף ימין.
דקות ספורות לסיום המחצית זינדין זידאן שוב התקרב לכיבוש שער, לאחר שבעיטה חזקה ושטוחה שלו מ־16 מטרים הכניעה את שוער דורטמונד שטפן קלוס אך פגשה בקורת השער.
גם ויירי ניסה כוחו מרחוק, אך הבעיטה שלו עלתה מעל לשער.
המחצית הראשונה הסתיימה בתוצאה 2–0 לדורטמונד.
עם פתיחת המחצית השנייה ביצעה יובנטוס את החילוף הראשון שלה, כשאלסנדרו דל פיירו החליף את סרג'יו פוריני.
כריסטיאן ויירי היה קרוב להחזיר את יובנטוס למשחק, אך בעיטה שלו מהאוויר שפגעה ברגל של מגן יריב נעצרה במשקוף.
בדקה ה־65 הצליחה יובנטוס לחזור למשחק, לאחר שאלן בוקסיץ' פרץ לתוך הרחבה מאגף שמאל והעביר כדור רוחב, אותו כבש דל פיירו בעקב, ויובנטוס צימקה את התוצאה ל־2–1.
בדקה ה־70 נכנס לארס ריקן, קשרה בן ה־20 של דורטמונד, בוגר האקדמיה ויליד העיר, במקומו של סטפן שפויזאט.
לאחר 16 שניות בלבד על המגרש קיבל ריקן כדור עומק מאנדראס מולר, ובנגיעה אחת מ־18 מטר הקשית מעל השוער פרוצי וקבע את תוצאת המשחק, 3–1 לדורטמונד, שזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
גמר ליגת האלופות 1996 התקיים בסטאדיו אולימפיקו ברומא, איטליה ב-22 במאי 1996, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא יובנטוס האיטלקית, שניצחה במשחק את אייאקס אמסטרדם ההולנדית בתוצאה 4–2 בדו־קרב בעיטות עונשין, לאחר 1–1 בתום ההארכה.
היה זה הגמר הראשון במתכונת ליגת האלופות שנגרר להארכה והראשון שהוכרע בדו־קרב בעיטות עונשין.
יובנטוס חזרה לגמר המפעל בפעם הרביעית ולראשונה מזה 11 שנים, כשבפעם הקודמת בה שיחקה בגמר היא ניצחה את ליברפול בתוצאה 1–0, במשחק שזכור עקב אסון הייזל שהתרחש לפניו.
עבור אייאקס הייתה זו הופעה שישית, ושנייה ברציפות, והיא הגיעה למשחק כאלופה המכהנת, לאחר שניצחה במשחק הגמר הקודם יריבה איטלקית אחרת, מילאן.
היה זה משחק גמר חמישי ברציפות (מתוך שבעה) בו משחקת קבוצה איטלקית, לאחר סמפדוריה (1992) ומילאן (1993–1995).
היה זה הגמר הראשון במתכונת ליגת האלופות ללא מילאן.
הגמר היה שחזור של גמר 1973, בו ניצחה אייאקס 1–0 את יובנטוס.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב זכייתן באליפות בארצן בעונת 1994/1995. יובנטוס זכתה באליפות איטליה בפער של עשר נקודות מיריבתה לאציו, בעוד אייאקס רשמה עונה שלמה ללא הפסד ליגה וזכתה באליפות הולנד בפער שבע נקודות מיריבתה רודה.
במשחק עצמו הובילה יובנטוס משער של פבריציו ראבנלי, אך יארי ליטמאנן כבש לזכות אייאקס עוד במחצית הראשונה שהסתיימה בשוויון 1–1. התוצאה נשמרה עד לסיום ההארכה, ובדו־קרב בעיטות העונשין עצר שוער יובנטוס, אנג'לו פרוצי, שתיים מארבע הבעיטות של אייאקס וסייע לקבוצתו לנצח 4–2.
בהגרלת שלב הבתים, אליו הגיעה יובנטוס לראשונה מאז הקמת ליגת האלופות, שובצה יובנטוס בבית ג', יחד עם בורוסיה דורטמונד, סטיאווה בוקרשט וגלאזגו ריינג'רס.
יובנטוס ניצחה בכל ארבעת משחקיה הראשונים, תוך שהיא כובשת שתי שלישיות ושתי רביעיות, ולמעשה כבר לאחר משחקים אלו הבטיחה את עלייתה לשלב הבא.
בשני המשחקים האחרונים רשמה יובנטוס הפסד ביתי לדורטמונד ותיקו בבוקרשט, אך העפילה מראש הבית לשלב הבא.
אלסנדרו דל פיירו סיים את שלב הבתים כמלך שערי קבוצתו עם חמישה שערים, ואחריו ראבנלי שכבש ארבע פעמים.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את ריאל מדריד מספרד.
במשחק הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו גברה ריאל על יובנטוס בתוצאה 1–0, משער של ראול גונזלס בדקה ה־21. יובנטוס הצליחה להפוך את ההפסד במשחק הראשון להעפלה, לאחר שערים של דל פיירו במחצית הראשונה ושל מישל פדובאנו במחצית השנייה.
בסיכום שני המשחקים, העפילה יובנטוס בפער שערים של 2–1. בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את נאנט מצרפת.
יובנטוס אירחה את המשחק הראשון, וניצחה 2–0 משני שערים במחצית השנייה מרגלי ג'אנלוקה ויאלי וולדימיר יוגוביץ'.
בגומלין בצרפת הובילה יובנטוס פעמיים, משערים של ויאלי ופאולו סוזה, אך לאחר שהשוויתה פעמיים הצליחה נאנט לנצח לבסוף בתוצאה 3–2, שלא הספיקה לה על מנת להעפיל, ויובנטוס התקדמה שלב נוסף לגמר הרביעי בתולדותיה.
אייאקס, אלופת אירופה המכהנת, הוגרלה בשלב הבתים הראשון לבית ד', לצידן של ריאל מדריד, פרנצווארוש וגראסהופרס ציריך.
אייאקס הפגינה יכולת מרהיבה בשלב הבתים, אותו סיימה ללא הפסד ועם 15 שערי זכות לעומת שער חובה אחד בלבד.
היא גברה פעמיים על ריאל מדריד, 1–0 ביתי ו–2–0 בחוץ, וכבשה תשעה שערים בשני משחקים מול פרנצווארוש, אותה ניצחה 5–1 בחוץ ו־4–0 בבית.
איבוד הנקודות היחיד של אייאקס בשלב זה היה בציריך במחזור הרביעי של שלב הבתים, במשחק שהסתיים בשוויון 0–0. ליטמאנן כבש בשלב הבתים שישה שערים, חמישה מתוכם מול פרנצווארוש, והיה מלך שערי אייאקס בשלב זה.
פטריק קלויברט כבש ארבעה שערים בשלב זה.
ברבע הגמר פגשה אייאקס את בורוסיה דורטמונד.
במשחק הראשון ניצחה אייאקס בחוץ בתוצאה 2–0, משערים של אדגר דווידס וקלויברט.
אייאקס השלימה את ההעפלה עם ניצחון חלק נוסף במגרשה הביתי, 1–0 משער של קיקי מוסאמפה, והעפילה לחצי הגמר עם ניצחון כולל של 3–0. בחצי הגמר פגשה אייאקס את פנאתינאיקוס היוונית.
במשחק הראשון באמסטרדם רשמה אייאקס את הפסדה הראשון בטורניר באותה עונה, 1–0 משער של כריסטוף וארז'יחה שלוש דקות לסיום המשחק.
בגומלין באתונה כבש ליטמאנן כבר לאחר ארבע דקות והשלים צמד בדקה ה־77. ארבע דקות לסיום קבע נורדין ווטר את תוצאת הסיום, 3–0 לאייאקס במשחק ו־3–1 בסיכום שני המפגשים, ששלחו את אייאקס לגמר שני ברציפות ושישי בתולדותיה.
יובנטוס הגיעה למשחק ללא מאסימו קאררה המושעה.
מנגד, הציב לואי ואן חאל שבעה שחקנים שפתחו גם במשחק הגמר הקודם, אך חסר את מארק אוברמארס הפצוע ואת מיכאל רייזיחר המושעה, שספג כרטיס צהוב בשני משחקי חצי הגמר מול פנאתינאיקוס.
לאחר שבעיטה ממרחק נהדפה על ידי שוער אייאקס, אדווין ואן דר סאר, נכשלה ההגנה בהרחקת הכדור, ופבריציו ראבנלי הגיע מאחור ובעט בנגיעה לרשת החיצונית.
השער הראשון במשחק הגיע בדקה ה־13. כדור קשתי נשלח לכיוון הרחבה של אייאקס, וננגח לאחור על ידי פרנק דה בור.
ראבנלי הקדים בנגיעה את ואן דר סאר שיצא משערו, ומזווית קשה גלגל כדור למסגרת.
סוני סילוי לא הצליח להדביק את הכדור, ויובנטוס עלתה ליתרון 1–0.
אייאקס כמעט והשיגה את השוויון לאחר שכדור קרן נהדף על ידי שוער יובנטוס, אנג'לו פרוצי אל מחוץ לרחבה.
קיקי מוסאמפה בעט מהאוויר, וינסטון בוחארדה המשיך בנגיעה ונוואנקו קאנו נגח לעבר השער, אך פרוצי בזינוק לאחור הציל מקו השער.
בדקה ה־41 הגיע שער השוויון של אייאקס, לאחר שכדור חופשי של פרנק דה בור נהדף על ידי פרוצי למרכז הרחבה, שם השתלט על הכדור יארי ליטמאנן שכבש מקרוב, שוויון 1–1 בסיום המחצית הראשונה.
יובנטוס שלטה במחצית השנייה והגיעה למספר מצבים מסוכנים.
המצב המסוכן הראשון במחצית השנייה הגיע לאחר שראבנלי מצא את אלסנדרו דל פיירו בתוך הרחבה, והאחרון בעט ברגל שמאל כדור גבוה לכיוון מרכז השער, אותו הדף ואן דר סאר.
ההזדמנות הטובה ביותר במחצית השנייה הייתה של חלוץ יובנטוס, ג'אנלוקה ויאלי, שהשתלט על ניסיון בעיטה שנבלם בתוך הרחבה, עבר את ואן דר סאר ובעט לרשת החיצונית.
בסיום 90 הדקות נשמרה תוצאת המחצית, והקבוצות הלכו להארכה.
בפעם הראשונה מאז הונהגה שיטת ליגת האלופות בעונת הגיע משחק הגמר להארכה בתום 90 דקות.
יובנטוס הוסיפה לשלוט גם בדקות ההארכה, והגיעה למצב מסוכן בחציה השני של ההארכה, כשולדימיר יוגוביץ' פרץ לרחבה ועבר את בוחארדה שנפל עליו וספק הכשיל אותו.
יוגוביץ' שנפל הצליח להעביר את הכדור לדל פיירו שהיה חופשי ובעט בנגיעה ברגל ימין, אך ואן דר סאר קלט את הכדור.
בסיום ההארכה התוצאה נשארה 1–1, והקבוצות עברו להכרעה בדו־קרב בעיטות עונשין.
אייאקס הוגרלה לבעוט ראשונה, והבועט היה אדגר דווידס, שבעט נמוך למרכז השער, ופרוצי הצליח להדוף.
יובנטוס ניצלה את ההזדמנות ועלתה ליתרון לאחר שצ'ירו פרארה כבש את הפנדל שלו.
לאחר הבעיטה של פרארה הגיע רצף של ארבע בעיטות מוצלחות, שתיים לכל קבוצה, ובמצב של 3–2 ליובנטוס ניגש סוני סילוי לבעוט עבור אייאקס.
סילוי בעט בחצי גובה לפינה הימנית, אך פרוצי זינק לכיוון הנכון והדף את הפנדל.
יוגוביץ' ניגש לבעוט את הפנדל הרביעי של יובנטוס.
הבעיטה שלו הלכה נמוך לפינה השמאלית והכניעה את ואן דר סאר, יובנטוס ניצחה 4–2 וזכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה.
לאחר ניצחונה של יובנטוס הועלו כלפיה האשמות בשימוש בסמים באופן ממושך ועקבי בין השנים 1994–1998. לפי ההאשמות, יובנטוס השתמשה באריתרופויאטין, על מנת לתמרץ את שחקניה, והעניין הגיע לבית המשפט ב־2002. מספר שחקנים העידו נגדו כי נתן להם סמים בניגוד לידיעתם, וביניהם זינדין זידאן, רוברטו באג'ו, פיליפו אינזאגי וג'אנלוקה ויאלי.
ב־2004 רופא המועדון, ריקרדו אגריקולה, קיבל עונש מאסר על תנאי וקנס של 2000 אירו בעוון מתן תרופות לשיפור הביצועים לשחקנים, ובמיוחד אריתרופויאטין, אך הוא זוכה בערעור שהגיש שנה לאחר מכן.
ההמטולוג המוביל ג'וזפה ד'אונופריו טען כי "כמעט בטוח" שהקשרים אנטוניו קונטה ואלסיו טקינארדי נטלו אריתרופויאטין על מנת להתגבר על התקפי אנמיה קצרים, וכי זה "סביר מאוד" ששבעה שחקנים נוספים – אלסנדרו בירינדלי, אלסנדרו דל פיירו, דידייה דשאן, דימאס, פאולו מונטרו, ג'אנלוקה פסוטו ומורנו טוריצ'לי – נטלו אריתרופויאטין במינונים קטנים.
גמר ליגת האלופות 1995 התקיים באצטדיון ארנסט האפל בווינה, אוסטריה ב-24 במאי 1995, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא אייאקס אמסטרדם ההולנדית, שניצחה במשחק את האלופה המכהנת מילאן האיטלקית בתוצאה 1–0.
הגמר היה שחזור של גמר 1969 בו ניצחה מילאן 4–1 את אייאקס.
היה זה גמר שמיני עבור מילאן ושלישי ברציפות, הישג שטרם נשבר (בעידן ליגת האלופות) והושג פעמיים נוספות בלבד (יובנטוס 1996–1998, ריאל מדריד 2016–2018).
כמו כן, היה זה גמר רביעי מתוך שבעה גמרים רצופים בו שיחקה קבוצה איטלקית.
עבור אייאקס היה זה גמר חמישי, וראשון מזה 22 שנים.
אייאקס העפילה לגמר לאחר שלא הפסידה אף לא פעם אחת בטורניר.
בגמר עצמו, מילאן שאפה להשוות את שיא הזכיות של ריאל מדריד עם שש זכיות, אך לאחר 85 דקות נטולות שערים כבש פטריק קלויברט בן ה־19 שער לזכות אייאקס, שזכתה בגביע הרביעי בתולדותיה.
קלויברט הוא השחקן הצעיר ביותר שכבש בגמר ליגת האלופות.