tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שותפי-על של פרמיונים נקראים כמו הפרמיונים בתוספת האות S בהתחלה: סלקטרון, סקווארק, סנייטרינו וכדומה.
שותפי-על של בוזונים נקראים כמו הבוזונים בתוספת "_ינו": ווינו (השותף של החלקיק W), זינו (השותף של החלקיק Z), פוטינו, גלואינו וכדומה.
אפשרות אחת בכמה מודלים של סופר-סימטריה היא קיומם של חלקיקים הידועים בשם WIMP (Weakly Interacting Massive Particles) - חלקיקים חלשי תגובה מסיביים), למשל חלקיקי נייטרילנו המגיבים בצורה חלשה מאוד עם החומר.
אלה מועמדים אפשריים בתור החומר האפל.
חיפושים ניסיוניים אחר חלקיקים סופר-סימטריים כשלו עד כה, ואין אף הוכחה ניסויית שסופר-סימטריה אכן קיימת במציאות.
שיקולים תאורטיים מתמטיים רומזים שסופר-סימטריה עשויה להימצא באנרגיות שאינן גבוהות בהרבה מאלה אותן ניתן להשיג במאיצי חלקיקים.
החיפוש אחר סופר-סימטריה הוא אחד המטרות העיקריות של מאיץ LHC שבמעבדות CERN שהחל לעבוד בספטמבר 2008, ואמור לייצר חלקיקים בעלי מסה קרובה למסה שצופות תאוריות על-סימטריה מסוימות.
המאיץ טרם הצליח למצוא עדויות לקיום תיאורית הסופר-סימטריה, ולכן למרות שהתאוריה כנראה איננה נכונה בצורתה הפשוטה לא ניתן לשלול עדיין את כל ההיבטים שלה.
הבנת ההשלכות של סופר-סימטריה מבחינה מתמטית היא דבר מסובך, ופיתוח תאוריות שיסבירו את שבירת הסימטריה, כלומר, החוסר הנראה לעין של שותפי-על בעלי מסה שווה הוא דבר קשה באותה מידה.
כדי להתקדם בבעיות אלו, פיתחו הפיזיקאים מכניקת קוונטים על-סימטרית, יישום של האלגברה של סימטריית העל במכניקת הקוונטים כנגד תורת השדות הקוונטיים.
הייתה תקוה שחקר השלכות של סימטריית-העל בהסדר פשוט יותר זה יוביל להבנות חדשות; מאמץ זה יצר אזורי מחקר חדשים במכניקת הקוונטים עצמה.
מודל סטנדרטי מינימלי של סופר-סימטריה (MSSM) מחייב ארבעה שדות מרוכבים של בוזון היגס - שניים טעונים ושניים נייטרליים, כלומר הוא מחייב הרחבה גם של תמונת חלקיקי המודל הסטנדרטי, ולא רק מוסיף חלקיקים חדשים (שותפי-העל).
פעולת המנגנון של שבירת סימטריה ספונטנית על שדות היגס אלו נותן בסופו של דבר חמישה חלקיקי היגס (ספין 0) שיכולים להתקיים בטבע, מהם שלושה נייטרליים, אחד בעל מטען חיובי והאחרון בעל מטען שלילי.
תכונה ייחודית של סופר-סימטריה היא ששותפי-העל אינם בעלי אותו ספין, כך שהשותפים של פרמיונים הם בוזונים, ולהפך.
הסלפטונים - שותפי-העל של הלפטונים.
הסקווארקים - שותפי-העל של הקווארקים.
שותפי-העל של בוזוני הכיול נקראים גאוג'ינים.
ברמה הבסיסית (לפני ערבוב מצבים קוונטיים) מקבלים:
8 חלקיקי גלואינו (ספין 1/2) - שותפי-העל של שמונת הגלואונים.
גרביטינו (ספין 3/2) - שותף-העל של הגרביטון.
3 חלקיקי ווינו (ספין 1/2) - שותפי-העל של שלושת שדות בוזוני W (שניים טעונים ואחד נייטרלי).
בינו (ספין 1/2) - שותף-העל של שדה בוזון B.
4 חלקיקי היגסינו (ספין 1/2) - שותפי-העל של ארבעת השדות של בוזון היגס.
במודל הסטנדרטי בוזון Z ופוטון מתוארים כערבוב של בוזון W נייטרלי ובוזון B.
באופן דומה, אם סופר-סימטריה הייתה סימטריה מדויקת, היינו מקבלים את הזינו והפוטינו כערבוב של הווינו הנייטרלי עם הבינו.
היות שסופר-סימטריה היא סימטריה שבורה, הפרמיונים הבאים הם חלקיקים חדשים שצפויים להתקיים בטבע (בהנחה שהתאוריה נכונה):
2 חלקיקי ההיגסינו הנייטרלים מתערבבים עם הבינו והווינו הנייטרלי לקבלת ארבעה חלקיקי נייטרלינו (ספין 1/2).
הנייטרלינו הפחות מסיבי ביניהם הוא מועמד להרכיב את החומר האפל ביקום.
2 חלקיקי ההיגסינו הטעונים מתערבבים עם 2 חלקיקי הווינו הטעונים ונותנים 4 חלקיקי צ'רג'ינו (ספין 1/2) - שניים נושאים מטען חיובי ושניים נושאים מטען שלילי.
8 חלקיקי גלואינו (ספין 1/2).
סוּפית מצויה (שם מדעי: Gallinula chloropus) היא מין עוף מים החי באגמים ונחלים מתוקים.
הסופית ניזונה מצמחים, אצות, זרעים וחלזונות.
נחשבת למומחית בהסוואה ומסתתרת במהלך מרבית שעות היום בין קני סוף וסבך צומח שעל גדות נחלים.
צבעה העיקרי הוא שחור, אך מקרוב ניתן לראות שהוא לא מוחלט, אלא בעל גוונים של אפור וחום כהים.
מעל המקור ישנו פס אדום, ובקצה הכנף פס לבן קטן, מקורה הוא כשל תרנגולת.
זכר הסופית גדול במקצת מן הנקבה, ואין הבדל בצבעים.
תקופת ההזדווגות של הסופית היא בקיץ, ובכל פעם הנקבה מטילה כ8-5 ביצים.
כאשר האפרוח בוקע הוא עם עיניים פקוחות לחלוטין
ופלומה קטנה, אך לא על ראשו וכנפיו.
בפארקים באנגליה נצפתה תופעה מעניינת של "טפילות תוך מינית" במין זה, כאשר כ-10% מקיני הסופיות מכילים גם ביצים שהוטלו שם על ידי פרטים אחרים כאשר הזוג המקנן לא היה במקום.
סופר חומצה (superacid) היא חומצה עם חומציות גדולה מזו של חומצה גופרתית טהורה.
במקרים רבים, הסופר-חומצה איננה תרכובת אחת אלא מספר תרכובות שיחדיו מייצרות תערובת עם חומציות גבוהה.
דוגמאות לסופר חומצות פשוטות הן:
החומצה הטריפלואורומתאנגופריתית (CF3SO3H), הידוע גם בשם חומצה טריפלית
שתי החומצות הללו הן בערך פי אלף יותר חזקות מאשר החומצה הגופרתית.
הסופר-חומצה החזקה ביותר שידועה היא חומצה פלואורואנטימונית, שהיא תערובת של חומצה הידרופלואורית ושל אנטימון פנטאפלואוריד.
בתערובת זו החומצה ההידרופלואורית משחררת פרוטון (H+), והבסיס הצמוד (F-) ממנו השתחרר הפרוטון נסתר במהירות על ידי יצירת קשר קואורדינטיבי חזק עם האנטימון הפנטאפלואורי.
כך נשאר הפרוטון חופשי, דבר שיוצר את החומציות החזקה של התערובת.
הקשר בין האנטימון הפנטאפלואורי והבסיס הצמוד של החומצה הידרופלואורית יוצרת אניון אוקטאהדרי גדול (SbF6-), שהוא בעצם נוקלאופיל חלש וגם בסיס חלש מאוד, אשר אינו מקהה את החומציות של הפרוטון החופשי.
החומצה הפלואורואנטימונית היא חזקה פי 2x1019 מאשר 100% חומצה גופרתית.
המושג "סופר-חומצה" הומצא על ידי ג'יימס בריאנט קוננט בשנת 1927 כדי לסווג חומצות אשר היו חזקות יותר מחומצות מינרליות קונבנציונליות.
ג'ורג' אנדרו אולה זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1994 בעקבות מחקרו על סופר-חומצות ושימושן במחקר על תהליך הקרבוקציה.
סופר-חומצות מגיבות עם בסיסים ואף עם בסיסים חלשים בתגובת סתירה אלימה ואקסותרמית ביותר.
סוּפְלֶה הוא מאפה קל ואוורירי המכיל בעיקרו חלבוני ביצים מוקצפים.
הסופלה מוגש הן כמנה עיקרית של הארוחה (כאשר היא מלוחה או חריפה) והן כקינוח מתוק.
מקור שם המאכל בפועל הצרפתי souffler שמשמעו "להתנפח" או "להתפוצץ".
הסופלה בנוי משני מרכיבים -
בלילה או קרם הנותנים לסופלה את טעמו.
הבלילה יכולה להיות מתוקה או מלוחה, ויכולה להכיל גם גבינה ותבלינים כאשר מדובר בסופלה מתובל, או שוקולד, לימון או וניל בתוספת סוכר כאשר מדובר בקינוח.
קצף ביצים - הנותן לסופלה את אווריריותו ונפחו.
הסופלה תופח בתנור במהלך אפייתו, ונשאר במצבו התפוח כ-20–30 דקות, אלא אם הוא נמצא בקרבת שינוי לחצים או שינוי טמפרטורות מהיר, הגורמים ל"נפילתו".
עם צאתו מהתנור, הסופלה יחל לקרוס כבר בתוך כ-5–10 דקות.
מסיבות אלו, מנות סופלה יוכנו לרוב "אה-לה-מינוט" (כלומר זמן קצר לפני הגשתן) ויוגשו מיידית לאחר אפייתן.
הסופלה נאפה לרוב בתבניות אישיות עגולות, ובשל העובדה שהסופלה שברירי ואוורירי ביותר, הוא מוגש לרוב בתבנית בה נאפה.
במסעדות רבות בישראל מכונה עוגת שוקולד מותך בטעות בשם "סופלה שוקולד".
בניגוד לסופלה, המסה העיקרית של העוגה מכילה כמות גדולה של קמח ולכן היא יציבה יותר.
לרוב, כאשר מאפה שוקולד תפוח מוגש מחוץ לכלי בו נאפה, מדובר בפונדנט ולא בסופלה.
סופלה קר הוא מוס או פרפה שבעת הכנתם נוצקה התערובת שלהם לכלי שעל דפנותיו הולבש גליל נייר כסף כך שיבלוט מעל הדפנות.
תערובת המוס נוצקת כך שתעבור את דפנות הכלי אך תישאר בתחומי הגליל וכך בזמן ההגשה, לאחר הסרת גליל נייר הכסף נראה המוס כמו סופלה שתפח מעל דפנות הכלי.
בשל הקושי הרב בהכנתו ובעיקר בשל נטייתו להצטמק מהר מחוץ לתנור, הסופלה משמש לעיתים בתרבות הפופולרית כבדיחה על שבריריות האפייה.
הטבח עמל במשך שעות על הסופלה המושלם, אך כל רעש קל, משב רוח או לחיצה הפוגעת בפאר יצירתו גורמת לה לשקוע ולאבד את ערכה.
סופר-פארם (ישראל) בע"מ היא רשת בתי מרקחת הכוללת כ-300 סניפים ברחבי ישראל (נכון לאפריל 2025), בהם מוצע מגוון רחב של תרופות, תוספי תזונה, ויטמינים, מוצרי קוסמטיקה, טואלטיקה ומוצרי תינוקות.
הרשת מפעילה פלטפורמת סחר מקוון הכוללת אתר ואפליקציה להזמנת תרופות, קוסמטיקה ומוצרי טואלטיקה, לצד זירת מסחר שבה מוכרי צד שלישי מציעים מגוון מוצרים שאינם קיימים בסניפים.
בנוסף, הרשת מציעה שירותי אופטיקה בסניפי סופר-פארם ובסניפי רשת אירוקה שרכשה ומפעילה את רשת מרפאות האסתטיקה הרפואית "ביוטי קליניק".
מחזור הרשת לשנת 2019 עמד על מעל 5.35 מיליארד שקל.
בנוסף הרשת פועלת גם בפולין.
רשת "סופר-פארם" נוסדה בשנת 1978 על ידי משפחת קופלר.
על פי הדגם של רשת Shoppers Drug Mart, רשת בתי המרקחת בקנדה שייסד איש העסקים הקנדי-יהודי מורי קופלר בשנת 1962. בשנות ה-70 ביקר מורי קופלר בישראל והחליט להקים בארץ רשת דומה לזו שהקים בקנדה.
באותן השנים רק לרוקחים היה מותר לפתוח בתי מרקחת, ולכן הסניף הראשון נפתח בשותפות עם אלי הולצמן, רוקח צעיר שסיים את לימודיו בארצות הברית.
הסניף הראשון נפתח בשכונת נווה אמירים שבהרצליה במאי 1978, ויצר חידוש בקמעונאות בישראל על ידי שילוב בין בית מרקחת, מחלקת קוסמטיקה, טואלטיקה ותינוקות אשר זמינים בכל יום לרבות בשבת.
כל המוצרים בחנות, מלבד התרופות, נמכרו בקופות הרגילות ללא מעורבות של רוקח.
שנתיים לאחר מכן נפתח הסניף השני בשכונת ניות בירושלים, והסניף השלישי נפתח ב-1980 בבאר שבע.
בשנת 1982 נפתחו שני סניפים בפתח תקווה והרשת מנתה 5 סניפים.
פתיחת סניפים נוספים הוגבלה בגלל הגבלות של פקודת הרוקחות, שקבעה, בין היתר, כי לא יוקם בית מרקחת נוסף במרחק קטן מ-500 מטר מבית מרקחת קיים.
בנוסף הייתה הגבלה על מכירת תרופות ללא מרשם רופא בשירות עצמי.
מגבלה נוספת הייתה שקופות החולים מכרו כ-80% מהתרופות בבתי המרקחת שבבעלותם ובתי המרקחת הפרטיים החזיקו רק 20% מהשוק.
בשנת 1985 חתמה סופר-פארם על הסכם בלעדי למכירת תרופות למבוטחי קופת חולים מכבי.
בשנת 1987 בוטלה הבלעדיות של קופת חולים מאוחדת במרשם תרופות בבתי מרקחת בירושלים.
בסוף שנות ה-80 נאבקה סופר-פארם בבתי המרקחת הפרטיים, במטרה לפתוח סניפים במיקומים אטרקטיביים, למרות מגבלת 500 המטר מבתי מרקחת קיימים.
במרץ 1988 נאלצה לפתוח סניף במרכז חורב ללא בית מרקחת בגלל התנגדות של בתי מרקחת סמוכים, אך במרץ 1989 זכתה בעתירה שהגישה לבג"ץ לאפשר לה לפתוח בית מרקחת במקום.
בנובמבר 1990 הוציא בג"ץ צו ביניים שאסר על פתיחת סופר-פארם בקניון השרון.
בתחילת 1990 מנתה הרשת 15 סניפים, והיא פתחה לראשונה סניף בתל אביב.
במאי 1990 פתחה סניף בדיזנגוף סנטר, שוב תחילה ללא פעילות של בית מרקחת, בגלל התנגדות בתי המרקחת שבסביבה.
ביוני 1990 מונה אהוד אולמרט לשר הבריאות ומינה ועדת בדיקה שהמליצה להסיר את כל המגבלות, כולל הסרת המגבלות על מכירת תרופות ללא מרשם, מתן אישור למכור תרופות ללא מרשם בכל חנות והסרת המגבלה שחייבה בעל בית מרקחת להיות רוקח מוסמך.
זאת למרות מאבק של הסתדרות הרוקחים בישראל נגד השינויים עקב חשש מפגיעה בבתי המרקחת הפרטיים.
אחרי הסרת המגבלות סופר-פארם החלה להתרחב במהירות, ופתחה סניפים במיקומים אטרקטיביים, בעיקר בקניונים.
הרשת גם נכנסה לתחומי פעילות חדשים, החלה למכור טלפונים סלולריים ולהציע שירות פיתוח סרטי צילום.
בשנת 2000 מנתה הרשת כבר 87 סניפים ומחזור המכירות שלה הגיע ל-1.6 מיליארד שקל.
בקיץ 2000 הייתה סופר-פארם שותפה להקמת אתר המסחר האלקטרוני P1000. בשנת 2004 רכשה חברת אינטרנט זהב את מלוא הבעלות באתר.
במאי 2007, רכשה לאומי פרטנרס, זרוע ההשקעות של בנק לאומי, 18% ממניות סופר-פארם תמורת 180 מיליון שקל, לפי שווי חברה של מיליארד שקל.
העסקה עם לאומי כללה גם את ההחזקות בפעילות אופיס דיפו, טויס אר אס ובלוקבסטר בישראל.
בשנת 2006 נכנסה הרשת לתחום ההכנות הרוקחיות, ורכשה את פרופשונל, מרכז להכנות רוקחיות העוסק בפיתוח וייצור מוצרי מדף, תרופות גנריות ורקיחת תרופות המותאמות באופן אישי למטופל.
בשנת 2008 הגיע מחזור המכירות של הרשת בישראל לראשונה למעל 3 מיליארד שקל.
בשנת 2010 מנתה הרשת למעלה מ-190 סניפים בישראל.
באפריל 2013, רכשה דיסקונט שוקי הון, זרוע ההשקעות בנק דיסקונט 10.4% ממניות הרשת תמורת 150 מיליון שקל.
המוכרים בעסקה היו לאומי פרטנרס (5%) ומנכ"ל סופר-פארם, ליאור רייטבלט (5.4%).
ביולי 2013 מונה רייטבלט ליושב ראש במקום קופלר, לאחר ששימש כמנכ"ל מאז 1993. את תפקיד מנכ"ל החברה קיבל ניצן לביא.
בסוף 2015 עזב רייטבלט את תפקידו, וקופלר חזר לתפקיד יושב-הראש.
בפברואר 2019 נבחנה האפשרות להנפקה בבורסה לפי שווי שוק של כ-2 מיליארד שקל, אך באפריל 2019 הבנקים לאומי ודיסקונט וכן בעל השליטה קופלר מכרו כ-33% מסופר-פארם לאיש העסקים ג'ורג' חורש לפי שווי של כ-1.7 מיליארד שקל, כלומר תמורת כ-560 מיליון שקל.
בספטמבר 2019, רכשה מחברת טבע 50% מפעילות שירות טבע ביתי והמרכז להכנות רוקחיות של טבע באשדוד, תמורת סכום מוערך של 30 מיליון שקל.
מרכז ההכנות הרוקחיות של טבע עוסק בהכנת תרופות סטריליות, שמיוצרות באופן ייחודי משום שאין כדאיות כלכלית לייצרן כמוצר מדף.
הכנסותיו של המרכז נאמדות ב–100 מיליון שקל בשנה.
בעקבות המחסור החריף ברוקחים והניסיון להפחית את העומסים הכבדים בתורים לבתי המרקחת, בשנת 2019 השיקה סופר-פארם שירות ייעוץ מקצועי בצ'אט, במסגרתו רוקחי הרשת מעניקים ייעוץ ללא עלות לכלל הציבור ללא צורך להגיע לסניף.
באותה השנה השיקה הרשת רובוט-רוקח שנועד לקצר את זמני ההמתנה.
הרובוט קורא את המרשם שסורק הרוקח ומבצע את ליקוט התרופה, בצורה שמקצרת באופן משמעותי את תהלך הליקוט ומאפשרת לרוקח להתמקד בייעוץ רוקחי.
בדצמבר 2019 הודיעה הרשת שהיא נכנסת לתחום המזון ותפתח רשת חנויות בשם "דיילי".
באפריל 2021 הושקו שישה סניפים של דיילי'ס - במתחם הבורסה ברמת גן, במגדלי אלון בתל אביב, במגדל עזריאלי שרונה בתל אביב, בהרצליה פיתוח, בירושלים ובלוד.
בחלק מהסניפים מדובר בשדרוג של סניף קיים, ואילו בבורסה ברמת גן מדובר בחנות חדשה של הרשת.
הרשת פועלת בשיטת זכיינות ייחודית שהגה מורי קופלר: כל חנות היא בבעלותו ובניהולו של זכיין עצמאי, המשמש עמית של החברה ומקבל ממנה שירותים.
העמית, בדרך כלל רוקח, הוא בעל החברה המפעילה את הסניף, והרכוש הקבוע, הרישיונות והאשראי הכספי מגיעים מהמשרד המרכזי.
העמית מתפקד כאחראי על התוצאות התפעוליות והחברה מספקת מומחיות תאגידית, הסכמי סחר, קמפיינים שיווקיים והסדרי מימון.
שיטה זו ממריצה את העמית להצליח ומשיגה את התוצאות הרווחיות ביותר עבור הרשת ועבור עמיתיה.
50% מעמיתי סופר-פארם הן נשים.
המותג הפרטי Life ומועדון הלקוחות LifeStyle
סופר-פארם הייתה החברה הראשונה בישראל שהשיקה מותג פרטי בשנת 1995 בשם Life (לייף).
המותג פעיל בתחומי הבריאות והיופי ומציע אלפי מוצרים: החל בתרופות, ויטמינים וציוד פארא-רפואי עבור במוצרי קוסמטיקה, בקבוקים, מוצצים ודייסות לתינוקות וכלה במוצרי טואלטיקה.
2013 נתח המותג מסך מכירות סופר-פארם עמד על 12.5%.
בשנת 2014 נכנסה סופר-פארם לתחום החיתולים עם השקת חיתולי Life Baby's
– חיתולי פרימיום במחיר אטרקטיבי.
סופר-פארם הקימה בשנת 1997 את מועדון ההטבות "לייף סטייל" שהקנה לחברים בו הטבות בסופר-פארם, מקדונלד'ס ואופיס דיפו באמצעות שימוש בכרטיס אשראי ייעודי.
בסוף 2009 החלה החברה לשווק את כרטיס האשראי LifeStyle לשימוש בכל בית עסק, שהושק בשיתוף עם חברת ישראכרט.
כיום המועדון מונה מעל ל-500 אלף לקוחות.
בשנת 1996 החלה הרשת למכור טלפונים סלולריים של רשת פלאפון תקשורת מסוג "מנגו" (טלפונים שהיו מוגבלים בשיחות ליעדים מסוימים ונמכרו במחיר מוזל).
בסוף 1998 חתמה על הסכם למכירת מכשירי טלפון של פרטנר תקשורת שהוקמה באותה עת, במקום מכשירים של רשת פלאפון.
בשנת 2000, הודיעה על הקמת תת-הרשת "סופר לינק", למכירת טלפונים וציוד תקשורת, במסגרת שיתוף פעולה עם חברת פרטנר.
בשנת 2006 נכנסה לרשת כשותפה שווה חברת סולגוד, יבואנית מוצרי תקשורת.
בתחילת 2010 פורקה השותפת והרשת נסגרה לאחר שלא עמדה בציפיות מבחינת הרווחיות.
בשנת 2008 הקימה סופר-פארם את "סופר-פארם אופטיק" – רשת אופטיקה בקונספט של חנות בתוך חנות בסניפי הרשת.
הסניף הראשון שנפתח תחת קונספט זה היה בקניון ערים בכפר סבא, והושקעו בו 600 אלף שקל.
ועד שנת 2010 הצטרפו 24 סניפים נוספים לקונספט זה.
בין השאר מציעה הרשת שירות של "שכפול משקפי ראייה" ללא בדיקה אופטמטריסטית, תוך התאמת העדשות המשוכפלות למסגרת חדשה.
אסטרטגית החדרת המותג לשוק הייתה באמצעות מחירים מוזלים תוך כדי ניצול היתרון עלויות התפעול של הפעלת הרשת בתוך הסניפים הקיימים.
בשנת 2018 הופעלו 44 סניפי "סופר-פארם אופטיק" מחזור המכירות של הרשת הוערך בכ-120 מיליון שקל.
בפברואר 2020 הודיעה הרשת כי תשקיע 20 מיליון שקל בהרחבת מחלקות האופטיקה ומגוון המוצרים, במטרה להיות רשת האופטיקה הגדולה בישראל תוך שלוש שנים.
בקיץ 2020 נפתח לראשונה סניף של אופטיקה בלבד באילת, כחנות עצמאית, ולא כזו שבתוך סניף של הרשת.
בנובמבר 2022 חתמה סופר-פארם על הסכם לרכישת פעילות רשת אירוקה – רשת משקפי שמש שכללה כ-60 סניפים, תמורת כ-75 מיליון ש"ח.
ארבעה חודשים לאחר הרכישה השיקה סופר-פארם מחדש את רשת המשקפיים ומיתגה אותה בשם ERROCA BY SUPER-PHARM.
גם מחלקות האופטיקה של סופר-פארם הוסבו לשם החדש.
פעילותם של סניפי אירוקה הורחבה לתחום משקפי הראייה: סניפי הרשת מציעים בדיקות ראייה שמבוצעות במקום על-ידי אופטומטריסטים, לצד היצע של משקפי ראייה.
ביוני 2024 הושק מותג משקפיים ומשקפי שמש פרטי תחת השם אירוקה.
בשנת 2013 נכנסה סופר פארם לעסקי הביטוח, תחת המותג " Life Direct" בשותפות עם חברת ביטוח ישיר, והחלה בשיווק פוליסות ביטוח רכב, דירה, נסיעות לחו"ל ותאונות אישיות.
אחר כך הרחיבה את פעילותה גם לביטוחי בריאות וביטוחי משכנתאות.
בשנת 2020 הופסקה השותפות עם ביטוח ישיר והרשת החלה לעבוד עם חברת AIG תחת המותג סופר-פארם ביטוח.
במרץ 2021 השיקה סופר-פארם את סניף הקונספט הראשון של תת-הרשת "סופר-פארם גאלרי" בראשון לציון, בהשקעה של 10 מיליון ש"ח.
החנות מזכירה גם בשם וגם בנראות את מתחמי הקוסמטיקה בדיוטי פרי או בבתי כלבו אירופים.
הסניף משתרע על פני שתי קומות, בשטח של 800 מ"ר.
קומת הקרקע כולה מוקדשת למוצרי קוסמטיקה וטיפוח.
הקומה העליונה של הסניף כוללת מתחם דרמו-קוסמטיקה רחב, עם מחלקת אופטיקה.
בהמשך נפתחו סניפים נוספים של סופר-פארם גאלרי בבת ים, בירושלים, בקריית ביאליק ובאילת.
במרץ 2025 נפתח סניף נוסף בביג פאשן גלילות, שבו הושקה מחלקת K-Beauty ראשונה בישראל.
המחלקה מאגדת את המותגים המובילים בעולם הטיפוח הקוריאני במקום אחד, והיא צפויה להתרחב בהמשך לסניפים נוספים.
בשנת 2021 הקימה סופר-פארם את רשת מרפאות האסתטיקה ביוטי קליניק, המציעה טיפולי אסתטיקה לנשים ולגברים.
נכון לשנת 2025 הרשת כוללת 11 מרפאות בפריסה ארצית בתל אביב, אשדוד, נתניה, קריית באיליק, ירושלים, בת ים, רעננה, קריית אונו, נוף הגליל, באר שבע ומודיעין.
בשנת 2000 נכנסה הרשת לפעילות בפולין, אך פתיחת החנות הראשונה של הרשת התעכבה זמן רב, לאחר שהרשויות בפולין עיכבו את האישור לפעילת הרשת במדינה.
החנות הראשונה נפתחה לבסוף בסוף שנת 2001 בוורשה.
על פי תוכניתה העסקית, הייתה החברה אמורה להפעיל בפולין 50 סניפים עד סוף 2004 ו-400 סניפים עד 2008. אך במדינה עבר חוק המגביל את האפשרות של חברות מסחריות לפתוח בתי מרקחת והמשך פיתוח הרשת במדינה הואט, עד שבוטלה התקנה.
בסוף 2002 הציגה תוכנית עסקית חדשה להקמת 50 סניפים בפולין בהשקעה של 30 מיליון דולר, תוך 4 שנים ו-150 בטווח הארוך.
עד שנת 2010 פתחה הרשת 33 סניפים, מחזור המכירות השנתי בפולין הגיעה ל-160 מיליון דולר ו-30% מרווחיה של הרשת כולה הגיעו מהפעילות בפולין.
בנוסף הרווחיות בפולין הייתה גבוהה ב-50% מזו הנובעת מהפעילות בישראל.
בשנת 2017 הפעילה הרשת 68 סניפים בפולין, אך חוק חדש שעבר בפרלמנט הפולני הגביל את פתיחתם של סניפים חדשים.
לסופר-פארם הותר להמשיך להפעיל את הסניפים הקיימים אך נאסר עליה לפתוח סניפים נוספים.
בשנת 2001, לאור העיכובים בפתיחת סניפי הרשת בפולין החלה סופר-פארם לבדוק את האפשרות להיכנס לשוק הסיני.
בשנת 2004 הציגה תוכנית להקמת רשת עם 5,000 סניפים בסין.
אולם רק בסוף 2005 החלה לפעול במדינה לאחר שרכשה רשת מקומית המונה 37 סניפים בדרום-מערב המדינה.
בשנת 2011 מכרה את הרשת, תמורת פי ארבעה מהסכום שבו נרכשה, לאחר שהרחיבה את פעילותה ל-87 סניפים.
בשנת 2012 רכשה את השליטה ברשת מקומית אחרת של בתי מרקחת הפועלת בשנחאי ומונה 17 סניפים, תמורת כ-4 מיליון דולר.
ב-2019 נמכרה רשת זו לשותפים המקומיים.
בשנת 2004 פתחו קופאי וקופאיות הרשת במאבק נגד תנאי ההעסקה הפוגעניים שאסרו עליהם לשבת במהלך משמרת של 8 שעות, החשש המתמיד מבדיקות של לקוח סמוי, והתקנת מצלמות שעוקבות אחרי העובדים במהלך כל המשמרת.
אף על פי שהמאבק קיבל הד ציבורי ותמיכה מארגונים חברתיים, דוגמת "קו לעובד", ו"חברה צודקת", סופר-פארם התעקשה שלא לשנות את תנאי העבודה.
בעקבות המאבק נחקק בשנת 2007 חוק הזכות לעבודה בישיבה, שקיבל את הכינוי 'חוק הקופאיות'.
יוזמי החוק, חברי הכנסת שלי יחימוביץ' (עבודה), גדעון סער (ליכוד), זבולון אורלב (מפד"ל) ומרינה סולודקין (קדימה), ערכו ביקור בסניף של הרשת לבדוק אם הוא מיושם.
בדצמבר 2007 נתבעה הרשת בגין הפרת חוק הזכות לעבודה בישיבה.
במסגרת בדיקת גלובס בחלוף שלוש שנים לחקיקת החוק, דווח שמתוך כלל הרשתות שנבדקו רק ברשתות סופר-פארם והמשביר לצרכן הקופאים והמוכרים ישבו.
בשנת 1995 פתחה סופר-פארם במאבק נגד הסדר "פטור ושמור" של חנויות הדיוטי פרי בנתב"ג.
לטענת הרשת ההסדר אינו חוקי מאחר שהמוצרים נמכרים ללא מס ונשארים בישראל, ומהווים תחרות לא הוגנת בשוק הקוסמטיקה והטואלטיקה.
הרשת הגישה עתירה לבג"ץ שנדחתה, בנימוק שההסדר החדש משרת את טובת הציבור, תורם לכלכלת המדינה ולרווחת הציבור.
בשנת 2017 שוב הגישה עתירה לבג"ץ נגד שירות הזמנת המוצרים הקיים באתרי האינטרנט של חברות הדיוטי פרי (שירות "Pre Order"), ודרשה לחייבו במיסים החלים על כל עסקה מקוונת שמתבצעת בישראל.
בשנת 2009 הרשיע בית משפט השלום בחיפה את חברת סופר-פארם בגין עבירות צרכנות שעניינן הטעיית הצרכן ואי הודעת פרטים במכירה מיוחדת, בניגוד לחוק הגנת הצרכן.
בית המשפט הטיל על החברה קנס כספי בסך 35,000 ש"ח ועוד 35,000 ש"ח התחייבות ל-3 שנים.
במשך תקופה ארוכה החזיקה סופר פארם בהסכמי בלעדיות רבים מול קניונים ומרכזים מסחריים, שהפכו את הרשת לבית המרקחת הנגיש והנפוץ במרכזים מסחריים רבים, וחיזקו את מעמדה של הרשת כרשת בתי המרקחת השנייה בגדולה בישראל אחרי קופת חולים כללית.
בשנת 2016 פתחה מיכל הלפרין, הממונה על התחרות, בבדיקה של הסדרי הבלעדיות של סופר-פארם בקניונים, וסברה שהסדרי הבלעדיות מונעים פתיחה של בתי מרקחת מתחרים.
הבדיקה התמקדה באזור יקנעם עילית, שבו קיימים שני קניונים בלבד.
בעקבות הבדיקה הגיעה רשות התחרות להסכמה עם סופר-פארם כי היא תבטל את הסדרי הבלעדיות לבתי המרקחת שלה בכל הקניונים בארץ.
בעקבות ההסדר אכן נפתחו בתי מרקחת של מכבי פארם ושל BE בקניונים.
רשות התחרות הותירה לרשת הגנה שלוש שנים לכל סניף שתפתח, בעקבות הטענה להשקעה הכספית הגבוהה הנדרשת בהקמת חנות חדשה.
ניצול כוחה וגודלה של הרשת
במהלך השנים 2015–2017 עלו טענות נגד הרשת שהיא מנצלת את גודלה וכוחה בשוק לגבות מחירים הגבוהים במאות אחוזים בהשוואה למוצרים מקבילים הנמכרים בסניפי הרשת בפולין, שם יש לרשת מתחרים רבים.
גם בהשוואה למחירי מוצרים דומים באירופה, יש פערים של עד פי ארבעה במחיר.
פער המחירים בלט בעיקר במוצרי הטיפוח והטואלטיקה.
בשנות ה-2000 נסגרו יותר ממאה בתי מרקחת פרטיים בישראל על רקע התחרות מול סופר-פארם והתחזקות בתי המרקחת של קופות החולים.
בשנים שבהן התרחב השימוש במרשמים דיגיטליים, שהצריכו חיבור ממוחשב לקופות החולים, חתמו קופות החולים על הסכמי בלעדיות שונים עם רשתות בתי מרקחת, ובהן גם סופר פארם.
על מנת להגדיל את חופש הבחירה של המטופלים, בנובמבר 2018 אושר "חוק המרשמים", הקובע כי כל אדם רשאי לממש את המרשם שקיבל מהרופא בכל בית מרקחת ברחבי ישראל.
בפברואר 2020 התלוננה הסתדרות הרוקחים שמשרד הבריאות מפלה בין בתי מרקחת לטובת אלו של סופר-פארם, במתן אישורי הנפקת קנאביס רפואי.
על פי נתוני מרכז המחקר והמידע של הכנסת משנת 2024, סופר־פארם מפעילה 292 בתי מרקחת, המהווים כ־14% מכלל בתי המרקחת הפועלים בישראל, לרבות בתי המרקחת שבבעלות קופות החולים.
בקשת התאגדות של רוקחי סופר-פארם
ביוני 2020 כאלף רוקחים של סופר-פארם ביקשו להתאגד בהסתדרות, על רקע "רצונם להסדיר בהסכם קיבוצי ראשון את תנאי העסקתם, ולנוכח דאגתם הכנה לעתיד מקצוע הרוקחות".
לאחר מכן ההסתדרות הודיעה להנהלת סופר-פארם כי היא הארגון היציג בקרב רוקחי החברה ושלחה מכתב בו נקראת הנהלת החברה להיכנס להליך הידברות עם נציגות העובדים לצורך הגעה להסכמות אשר יוסדרו בהסכם קיבוצי ראשון בין הצדדים.
סופר-פארם סירבה להכיר בנציגות, בטענה כי הרוקחים מועסקים דרך זכייני הסניפים, "העמיתים", ואין היא המעסיקה שלהם.
בית הדין דחה את בקשת ההסתדרות לחייב את סופר-פארם לנהל משא ומתן קיבוצי, וקיבל את עמדת הרשת שלפיה הרוקחים מועסקים בידי הזכיינים ולא בידי סופר-פארם, ועל כן תנאי העסקתם נקבעים על־ידי הזכיינים.
סופר קאפ היא תחרות ספורט הנערכת לפני פתיחת עונת הספורט.
התחרות נערכת בדרך כלל בענף הכדורגל, אך גם בענפי ספורט נוספים.
התחרות מפגישה את אלופת הליגה ומחזיקת הגביע של העונה הקודמת במדינה מסוימת למשחק ביניהן.
נהוג שאם קבוצה זוכה בדאבל (גם באליפות וגם בגביע), מתמודדת מולה הקבוצה שסיימה כסגנית האלופה.
ישנם גם משחקי סופר קאפ בין-לאומיים, למשל הסופר קאפ האירופי שמפגיש בין זוכת ליגת האלופות לבין זוכת הליגה האירופית.
בישראל, מתקיים טורניר הסופר-קאפ בשם "אלוף האלופים".
בכדורגל, ישנן מדינות רבות בהן נערכת תחרות סופר קאפ:
"מגן הקהילה" האנגלי – הסופר קאפ האנגלי (נקרא בעבר גם "מגן הצדקה")
"מגן יוהאן קרויף" ההולנדי – הסופר קאפ ההולנדי
"אלוף האלופים" המקסיקני – הסופר קאפ המקסיקני
"גביע האלופות" הצרפתי – הסופר קאפ הצרפתי
אלוף האלופים הישראלי – הסופר קאפ הישראלי
ישנן התאחדויות כדורגל של יבשות, המקיימות תחרויות סופר-קאפ בין המועדונים המובילים שלהן, בינן לבין עצמן:
CONMEBOL: רקופה סודאמריקאנה (דרום אמריקה)
כמה תחרויות סופר קאפ התקיימו בעבר, ולאחר מכן הפסיקו:
הסופר קאפ הסובייטי חדלה להתקיים לאור התפרקות ברית המועצות.
הסופר קאפ האוסטרי חדל מלהתקיים בשנת 2004.
הסופרקאפן השוודי חדל מלהתקיים בשנת 2015.
הסופר קאפ היווני התקיים לסירוגין באופן רשמי ולא רשמי, האחרון בשנת 2007.
בספטמבר 2021, סיכמו אופ"א והקונמבול על ייסוד 'סופר קאפ נבחרות', אשר יפגיש בין אלופת אירופה (היורו) לבין אלופת דרום אמריקה (הקופה אמריקה).
המפגש התקיים לראשונה ב-1 ביוני 2022, ובו ניצחה אלופת דרום אמריקה, ארגנטינה, את אלופת אירופה, איטליה, וחנכה את המפעל עם התואר הראשון.
בכדורסל נערך בספרד טורניר סופר קאפ מלבד הסופר קאפ הספרדי בכדורגל.
בישראל התקיים ב-2025 הסופרקאפ הראשון בכדורסל.
ברוגבי נערכת תחרות שנתית הנקראת סופר קאפ, אשר מפגישה את נבחרות קנדה, יפן, רומניה, וארצות הברית.
בספורט המוטורי מתקיימת תחרות מרוצי מכוניות בשם פורשה סופרקאפ.
כמו כן, בין השנים 1986–1989 נערכה במערב גרמניה תחרות שנקראה סופרקאפ.
בהוקי קרח התקיים בעבר הסופרקאפ האירופי בהוקי קרח.
סופר 8 הוא סרט מדע בדיוני משנת 2011, שנכתב ובוים על ידי ג'יי ג'יי אברמס והופק על ידי סטיבן ספילברג.
הסרט יצא לאקרנים לראשונה ב-10 ביוני 2011.
עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנות ה-70 המאוחרות, מתמקדת באירועים שמתרחשים בעקבות תאונת רכבת מסתורית בלב עיירה קטנה באוהיו.
קבוצה של בני נוער מהעיירה הבדיונית ליליאן שבאוהיו, אשר צילמו סרט קולנוע באמצעות מצלמת סופר 8 מ"מ, נקלעים במקרה לזירת התאונה.
בעקבות אירועים בלתי מוסברים ברחבי העיירה, ולאחר שתושבים מקומיים מתחילים להיעלם, התושבים מתחילים לחשוד כי התאונה לא הייתה מקרית.
בהמשך, מתגלה כי יצור לא אנושי אשר נמלט מן הריסות הרכבת עומד מאחורי האירועים הבלתי מוסברים.
ב-25 במאי 2021, לרגל מלאת עשר שנים ליציאתו, הפיצה חטיבת הצפייה הביתית של "סרטי פרמאונט" את הסרט על גבי תקליטור ברזולוציית Ultra HD 4K.
בין היתר, המארז כולל התייחסויות ופרשנויות של אברמס, הצלם לארי פונג, המפיק בראיין ברק והשחקן ג'ואל קורטני, ניתוח של סצנת תאונת הרכבת, וסצנות שנמחקו מהגרסה הקולנועית.
סוּפּסַה (בגאורגית: სუფსა) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה.
סופסה נובע במדרון הצפוני של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,800 מטרים, 50 מטרים מתחת לפסגת מפיסצקארו.
אחרי שסופסה יורד מרכס מסחתי, הוא זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לים השחור ליד הכפר צקאלצמינדה שבנפת לנצ'חותי.
סופסה הוא הנהר היחיד, שזורם בכל שלוש הנפות של חבל גוריה; על שפת הנהר סופסה נמצאת העיירה צ'וחטאורי - המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה המזרחית ביותר בחבל.
יובליו העיקריים של סופסה הם הנהרות גובזאולי, בחוויסצקאלי, ברמידזיסצקאלי ושותי.
סוֹפּיקוֹ צ'יַאוּרֵלי (בגאורגית: სოფიკო ჭიაურელი; 21 במאי 1937 – 2 במרץ 2008) הייתה שחקנית גאורגית.
סופיקו צ'יאורלי נולדה בשנת 1937 בטביליסי, בירת גאורגיה; היא הייתה בתם של במאי הקולנוע מיכאיל צ'יאורלי והשחקנית וריקו אנג'פרידזה.
בשנת 1960 צ'יאורלי סיימה את לימודיה במכון הכלל-סובייטי הממלכתי לאמנות הקולנוע שבמוסקבה; היא למדה לשחק מהשחקן, הבמאי ומורה המשחק בוריס ביביקוב.
עם סיום לימודיה, סופיקו צ'יאורלי חזרה לטביליסי.
בשנים 1964-1960 סופיקו צ'יאורלי הייתה שחקנית בתיאטרון מרג'נישווילי.
בשנת 1964 צ'יאורלי עברה לתיאטרון רוסתוולי; בשנת 1968 היא חזרה לתיאטרון מרג'נישווילי ונשארה בה כשחקנית עד מותה בשנת 2008. בשנים 2008-1997 צ'יאורלי שיחקה גם בתיאטרון להצגות יחיד ע"ש וריקו אנג'פרידזה, שנוסד בשנת 1997 על ידי בעלה השני, השחקן קוטה מחרדזה.
סופיקו צ'יאורלי הייתה נשואה פעמיים.
בעלה הראשון היה במאי הקולנוע גיורגי שנגלאיה; מנישואים אלה, שהסתיימו בגירושים, נולדו שני ילדים.
בעלה השני היה השחקן ושדר הספורט קוטה מחרדזה, שמת בשנת 2002.
בשנת 1965 סופיקו צ'יאורלי הוכתרה לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של לוקרנו.
צ'יאורלי זכתה בשלושה פרסי משחק שונים בפסטיבלי הקולנוע הכלל-סובייטי (בשנים 1966, 1972 ו-1974), בתואר אמן העם של גאורגיה הסובייטית (1976), בתואר האמנית העממית של ארמניה הסובייטית (1979) ובפרס ברית המועצות (1980).
בשנים 1979-1974 סופיקו צ'יאורלי הייתה חברת המועצה העליונה (הפרלמנט) של ברית המועצות (במושב התשיעי של המוסד).
סופיקו צ'יאורלי מתה בשנת 2008 בטביליסי ונקברה בפנתאון דידובה שבעיר לצד בעלה השני, קוטה מחרדזה.
תפקידים על בימת תיאטרון מרג'נישווילי
חַטיַה במחזה "אני יכולה לראות את השמש" על-פי הרומן מאת נודר דומבדזה (במאי: גיגה לורתכיפאנידזה)
הנערה במחזה "הנערה עם הסרט" מאת ניקולס פריאליס (במאי: אנזור כותתלדזה)
קיצי במחזה "ימים רוגשים" מאת א' אר'לדזה (במאית: וריקו אנג'פרידזה)
יוליה במחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר (במאי: וחטנג טבליאשווילי)
ז'אן ד'ארק במחזה "ז'אן ד'ארק" מאת ז'אן אנוי (במאי: לוואן מירצחולווה)
יאנוֹ במחזה "בֵּריקוֹני" מאת מראב אליוזישווילי (במאי: לוואן מירצחולווה)
אנטיגונה במחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס (במאי: דימיטרי אלכסידזה)
אגפיה טיחונובנה במחזה "שידוכין" מאת ניקולאי גוגול (במאי: דימיטרי אלכסידזה)
יהודית במחזה "אוריאל אקוסטה" מאת קארל גוצקוב (במאית: וריקו אנג'פרידזה)
נגינה במחזה "כישרונות ומעריצים" מאת אלכסנדר אוסטרובסקי (במאי: דימיטרי אלכסידזה)
רודה במחזה "אולי הילדים דומים לציפורים" מאת וינא דלמאר (במאית: וריקו אנג'פרידזה)
מריקה מונדוקובה במחזה "עד קריאת התרנגול" מאת איוואן בוקובצ'אן (במאי: נוגזר גצ'ווה)
בטי במחזה "חיננית" מאת פול זינדל (במאית: סופיקו צ'יאורלי)
אנה קארנינה במחזה "אנה קארנינה" על-פי הרומן מאת לב טולסטוי (במאית: מדאה קוצ'וחידזה)
מקסין במחזה "ליל האיגואנה" מאת טנסי ויליאמס (במאית: מדאה קוצ'וחידזה)
מַתיקוֹ במחזה "המציאון" מאת ר' קלדיאשווילי (במאית: מדאה קוצ'וחידזה)
רג'ינה אנגסטרנד במחזה "רוחות" מאת הנריק איבסן (במאי: תמור צ'חיידזה)
ליידי מילפורד במחזה "אהבה ומזימה" מאת פרידריך שילר (במאי: תמור צ'חיידזה)
דַרֵג'אן במחזה "האם הוא אדם?" על-פי הנובלה מאת איליה צ'בצ'בדזה (במאי: תמור צ'חיידזה)
אמליה במחזה "המיליונרית מנאפולי" מאת אדוארדו דה פיליפו (במאי: גוגי תודדזה)
כלב נושך" מאת קיטה בואצ'ידזה (במאי: גוגי תודדזה)
אסתר במחזה "אוריאל אקוסטה" מאת קארל גוצקוב (במאית: סופיקו צ'יאורלי)
יאדוֹנַה במחזה "התיאטרון של יאדונה" מאת ר' קלדיאשווילי (במאי: גוגי תודדזה)
דַרֵג'אן במחזה "המלכה האחרונה של גאורגיה" מאת ג'בה יוסליאני (במאית: מדאה קוצ'וחידזה)
קלייר זאחנסיאן במחזה "ביקור המיליארדרית" מאת פרידריך דירנמאט (במאי: מיכאיל תומנישווילי)
תפקידים על בימת תיאטרון רוסתוולי
הרמיה במחזה "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר (במאי: מיכאיל תומנישווילי)
אנאיס במחזה "כובע הקש" מאת א' לביש (במאי: רוברט סטורואה)
שן טה/שואי טה במחזה "הנפש הטובה מסצ'ואן" מאת ברטולט ברכט (במאי: רוברט סטורואה)
ילנה ניקולאייבנה במחזה "הבורגנים" מאת מקסים גורקי (במאי: גאורגי טובסטונוגוב)
אנטיגונה במחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס על-פי גרסתו של ז'אן אנוי (במאי: מיכאיל תומנישווילי)
תפקידים על בימת התיאטרון להצגות יחיד ע"ש וריקו אנג'פרידזה
רג'ינה במחזה "המלכה האם" מאת מנליו סנטנלי (במאי: ת' קושקדזה)
אֵקַה במחזה "שוכנת הבדידות" מאת ר' קלדיאשווילי (במאית: ננה מצ'דלידזה)
ליצנית במחזה "לידתם של כוכבי לכת" מאת אינגה גרוצ'ווה ופטרה חוטיאנובסקי
ציצינוֹ בסרט "החצר שלנו" (יצא להקרנה כלל-ארצית סובייטית בשנת 1957, במאי: רוואז צ'חיידזה)
לַלי בסרט "סיפורה של עלמה אחת" (1961, במאי: מיכאיל צ'יאורלי)
תמר בסרט "על גדות האנגורי" (1961, במאי: דווית רונדלי)
זוסיה בסרט "הגנרל והחינניוֹת" (1964, במאי: מיכאיל צ'יארולי)
טסיה בסרט "מה שראית, חלף לבלי שוב" (1966, במאי: מיכאיל צ'יאורלי)
אֵלֵנֵה בסרט "מישהי מאחרת לאוטובוס" (1967, במאית: ננה מצ'דלידזה)
סוֹפּיקוֹ בסרט "דמדומים" (1968, במאית: לנה ר'ור'וברידזה)
המשורר סאיאת נוֹבַה בנעוריו/אהובתו של המשורר/המוזה של המשורר/פנטומימאית/נזירה/מלאכית (שישה תפקידים) בסרט הארמני "צבע הרימון" (1968, במאי: סרגיי פרג'נוב)
סוֹפּיקוֹ בסרט הגאורגי-רוסי "אל דאגה!" (1969, במאי: גיורגי דנליה)
סידוֹניַה בסרט "החיים כהרף עין" (1972, במאים: שותא מנגדזה ונודר מנגדזה)
וַרדוֹ בסרט "המנגינות של שכונת וֵרַה" (1973, במאי: גיורגי שנגלאיה)
תַמרוֹ בסרט "מהומה בעיר השמחות" (1975, במאית: לנה ר'ור'וברדיזה)
פּוּפַּלַה בסרט "עץ המשאלות" (1976, במאי: תנגיז אבולדזה)
אַרֵוויק בסרט הטלוויזיה הארמני "ארוויק" (1978, במאים: ארנולד אגבבוב וארקדי היירפטיאן)
סוֹפּיקוֹ בסרט "מספר ראיונות בשאלות אישיות" (1978, במאית: לנה ר'ור'וברידזה)
נַנוֹ בסדרת הטלוויזיה הגאורגית "דַתא תוּתַשחיַה" על-פי הרומן מאת צ'בואה אמירג'יבי (1978, במאים: גיגה לורתכיפאנידזה וגיזו גבסקיריה)
האם בסרט "אשוּר'-קַריבּי" (1988, במאים: דודו אבשידזה וסרגיי פרג'נוב)
סופית שמש (שם מדעי: Eurypyga helias) הוא מין של עוף טרופי, קרוב רחוק של העגוראים והרליות, אך שייך לסדרה שונה – סופיות שמש, בה חברים רק הוא והעוף קגו.
הסופית היא עוף קטן יחסית ונוצותיה מנומרות ובעלות צבעי הסוואה בגווני אפור, שחור וחום.
אך חלקם העליון של נוצות כנפיה אדומות, שחורות וצהובות בוהקות והיא פורשת אותם בעת חיזור או מריבות או להבהיל טורף פוטנציאלי.
היא נפוצה ביערות גשם טרופיים בדרך כלל גם ליד נהרות מגואטמלה לברזיל וייתכן שגם בדרום מקסיקו.
מזונה כולל בעיקר יצורים קטנים כמו תולעים וחרקים שונים שהיא מלקטת מקרקע היער.
helias - מצוי בשפלות הטרופיות שבמזרח הרי האנדים, מאגן אורינוקו ועד אמזוניה.
major - מצוי בגבהים שונים מדרום גואטמלה עד אקוודור.
meridionalis - מצוי בדרום מזרח פרו בחלקים הסובטרופיים הנמוכים.
סוּפְלַקִי הוא מאכל יווני ידוע, המורכב בעיקרו מחתיכות קטנות של בשר הצלויות על שיפוד, ולעיתים כולל גם חתיכות של ירקות.
לצדו נהוג להגיש לחם, צ'יפס וסלט.
הסופלקי היווני לרוב עשוי מבשר חזיר, אם כי לעיתים מכינים אותו גם מבשר בקר, כבש או בשר עוף.
המילה סופלקי נגזרת מהמילה היוונית "סוּבלַה" (σούβλα), שפירושה "שיפוד".
על פי ממצאים שנחשפו באזור סנטוריני, עוד לפני המאה ה-17 לפני הספירה החלו תושבי האזור לצלות בשר בעזרת שיפודים, שנתמכו על ידי שתי אבנים.
ככל הנראה, הסופלקי התפתח מהמאכל היווני הקדום קַנְדַאוּלוׂס (κάνδαυλος), שהוכן מבשר צלוי, פיתה, גבינה ושמיר.
עם זאת, רק ב-1951 בכפר ליבאדיה ביוון הופיעה חנות הסופלקי הראשונה, שמכרה סופלקי וגירוס (gyros), מאכל יווני נוסף שמכינים בדרך כלל מבשר חזיר .
כיום, חנויות ומסעדות רבות מוכרות סופלקי בכל רחבי יוון וגם מחוץ לה.
סופקה סקיפווית הייתה אריסטוקרטית רוסיה, קומוניסטית בבריטניה, זוכת אות גיבור השואה הבריטי וחסידת אומות העולם.
סקיפווית נולדה בשם "הנסיכה סופיה דולגורוקי" (Sophia Dolgorouky, וברוסית Софья Петровна Долгорукий), בת למשפחת אצולה רוסית.
הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע והיא גדלה במשפחה של סבה אלכסנדר דולגורוקי עם אומנת אנגליה.
היא גדלה בבאת', לונדון, רומא, בודפשט, ניס, פריז ודייפ, מקומות בהם היה בעלה של אמה שליח הצאר הרוסי.
בלונדון יצרה סקיפווית קשר עם משפחת האצולה של ג'ורג' דגלס-המילטון .
בעת מהפכת אוקטובר הייתה בחצי האי קרים ושם הייתה עוזרת אישית של דאגמאר, נסיכת דנמרק (מריה פיודורובנה).
אחרי המהפכה היגרה סקיפווית לסקוטלנד.
היא העמידה פנים שאיבדה את דרכון ננסן שלה וכך השיגה דרכון בריטי.
היא חידשה את הקשר עם משפחת המילטון וזו פרשה עליה חסות והעסיקה אותה בין היתר בחברה הבריטית להגנת חיות ונגד ניסויים בבעלי חיים .
כמו כן הייתה מזכירתו של לורנס אוליבייה.
בדעותיה האישיות הייתה אוהדת של הקומוניזם.
בשנת 1932 נישאה ללאו זינובייף (Zinovieff) ולזוג נולדו שני ילדים, אחד מהם הוא הממציא הבריטי פטר זינובייף .
היא נפרדה מבעלה ובשנת 1937 נישאה לגריי סקיפווית ולזוג נולד בן.
בשנת 1942 נהרג סקיפווית בעת שירותו בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה,
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, שהתה סקיפווית בפריז.
בנובמבר 1940 עצרו אותה הגרמנים עם אזרחים בריטים אחרים, כיוון שאלה היו בעת ההיא אזרחי אויב.
היא נכלאה במחנה מעצר בבזנסון ובמאי 1941 נשלחה למחנה ויטל.
בתחילת 1943 נכלאו בוויטל 280 פליטים יהודים פולנים מוורשה ולהם דרכונים של מדינות בדרום אמריקה.
חלקם היו דרכונים מזויפים וחלקם ניתנו לפליטים העצורים על ידי דיפלומטים שלא הורשו לעשות זאת על ידי מדינותיהם.
סקיפווית יצרה קשר עם המחתרת הצרפתית וקיבלה מהמחתרת מסמכים מזויפים אותם חילקה ליהודים העצורים בוויטל.
היא הצליחה להגניב אל מחוץ למחנה, בשפופרת של משחת שיניים, רשימה של שמות יהודים הכלואים במחנה, במטרה להעביר רשימה זו לדיפלומטים בליסבון כדי שאלה יפעלו להגנת אותם יהודים.
בינואר 1944 החלו הגרמנים לבדוק את תוקפן של התעודות הדרום אמריקאיות של היהודים בוויטל.
הם החליטו שהתעודות אינן תקפות והרוב מבין 280 היהודים גורשו במספר גירושים, עד קיץ 1944, למחנה הריכוז דראנסי ומשם לאושוויץ.
לאחר הגירוש הראשון ניסו סופקה וחברתה לפעילות ההצלה, מדלן וייט, להבריח ילדים יהודים מהמחנה.
הן הצליחו להבריח תינוק אחד.
ביולי 1944 שוחררה סקיפווית בעסקת חילופי אסירים בין גרמניה לבריטניה.
לאחר המלחמה עבדה סקיפווית עבור ארגוני צדקה והייתה פעילה במפלגה הקומוניסטית של בריטניה.
בשנת 1998 הכיר יד ושם בסקיפווית בתור חסידת אומות העולם.
סוּפית מוכתמת (שם מדעי: Porphyriops melanops) היא מין של רלית קטנה הקרובה לסוג סופית ובעבר הייתה חלק ממנו, אך הופרדה לסוג ומין יחיד.
סופית זו דומה לשאר הסופיות אבל בעלת מקור ירוק, קטן ומעוגל מעט.
עיניה אדומות, ראשה שחור וכנפיה חומות.
פלג הגוף האחורי שלה מנוקד בחום-לבן.
ניזונה בעיקר מצמחים וחרקי מים שונים.
סופית זו חיה בחבורות קטנות.
הזכרים קוראים לנקבות בעונת הרבייה אך אינם עוזרים בגידול הצאצאים.
הנקבה צריכה לגדל ולשמור על הקן, הנבנה בין צמחי מים, מטורפים כמו שחפים, תנינים, נחשים, חוטמנים וכו'.
רוב הזמן היא נמצאת במים.
היא חיה באמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, צ'ילה, קולומביה, פרגוואי, פרו ואורוגוואי.
כמו רוב הסופיות היא נפוצה בביצות ואגמים חמימים.
סוּפית כהה (שם מדעי: Gallinula tenebrosa) היא מין של סופית גדולה החיה מהודו עד אוסטרליה באזורי ביצות.
היא מזכירה בצורתה מינים החיים באותו אזור כמו הפורפיריה או האגמייה.
הסופית היא עוף בינוני, קטן מעט מהפורפיריה ששוקל 570 גרם בזכרים ו43 גרם בנקבות ואורכו 25–32 ס"מ ואצל האוכלוסייה האוסטרלית 34–38 ס"מ.
צבעם שחור ונתן להם את שמם והמקור אדום עם קצה צהוב.
הרגליים כתומות ולא צהובות כמו אצל שאר הסופיות.
הסופית חיה בביצות ואגמים ולעיתים גם בסכרים וגדות נהרו, בהודו, אינדונזיה, בורנאו וגינאה החדשה.
הם נפוצים באוסטרליה במזרח עד לצפון קווינסלנד, ויקטוריה וניו סאות' ויילס ונפוצים גם במזרח אוסטרליה.
הם יותר נדירות בטסמניה ובדרום אוסטרליה.
הסופיות הם יצורים חברתיים, חוץ מעונת הרבייה בה הפרטים טריטוריאליים ונלחמים על נקבות.
עונת הרבייה היא בדרך כלל מאוגוסט - ינואר בצופן וינואר - יוני בצפון ואז הסופיות קוראות בקולות אחרי בני מינם.
הנקבות בונות קיני עשבים לא הרחק מהמים ובתוכו מטילות 5–11 ביצים.
סוּפית גוף (שם מדעי: Gallinula comeri) היא מין של סופית החיה אך ורק באי גוף, שהיא קטנה מרוב הסופיות ואיננה יכולה לעוף.
אורכה של הסופית עד 27 סנטימטרים והיא בעלת נוצות כחולות מעט, מקור קצר אדום עם בליטה על המקור וקצה צהוב וכנפיים חומות.
הרגליים אדומות וארוכות ועוזרות לסופית לנוע מהר.
הסופית נתגלתה בטבע על ידי החוקר ג'ורג' כומר (1858 – 1937) ב-1888 על האי גוף שבדרום האוקיינוס האטלנטי, באמצע האוקיינוס בין אפריקה לאמריקה הדרומית.
כמו כן היא נמצאה בארכיפלג טריסטן דה קונה, בה חיה עד לזמן האחרון סופית טריסטרן (Gallinula nesiotis), אשר כמה חוקרים טוענים שהיא הייתה תת-מין של סופית גוף.
האי גוף נחשב לאי מוגן ומבודד, בו חיים מגוון של עופות ים ומינים מוגנים והוא אתר מורשת עולמית חשוב ושם המין מוגן.
עם זאת בטריסטרן דה קונה הם לא מוגנים.
האוכלוסייה העולמית כוללת בערך 2,500 פרטים.
סוּפִית (שם מדעי: Gallinula) היא סוג של עוף מים ממשפחת הרליתיים החיה באגמים ובביצות בעולם הישן והחדש וכן באיים ברחבי האוקיינוסים.
הסופיות ניזונות מצמחים ובעלי חיים קטנים, הן בעלי מקור אדום עם קצה צהוב וכנפיים חומות.
הסופית מזכירה את הפורפיריה בצורתה, אך היא כהה יותר, קטנה יותר וחיה בקרבה גדולה יותר למים.
בדומה לברווז, נוצותיה של הסופית משוחות בשמן העוזר לה לצוף ומונע ממנה להירטב.
סופית מצויה (Gallinula chloropus) - נפוצה בישראל
בעבר היו בסוג עוד 3 מינים: סופית מכותמת (Porphyriops melanops) שעברה לסוג יחיד ושני מינים: סופית שחורת זנב (Tribonyx ventralis) וסופית טסמניה (Tribonyx mortierii) שעברו לסוג Tribonyx.
סוּפְּלִי (Supplì) (איטלקיזציה של המילה הצרפתית surprise, שפירושה בעברית "הפתעות") הוא חטיף איטלקי מטוגן האופייני למטבח הרומאי.
המנה עשויה כדור ריזוטו ברוטב עגבניות ובמילוי מוצרלה המטוגן בציפוי פירורי לחם.
במקור, הם היו ממולאים באיברי פנים של עוף, בשר טחון או פרובאטורה (סוג של גבינה מאזור מחוז לאציו).
הסופלי דומה לארנצ'יני ולקרוקט הסיציליאניים.
כמו כן, ניתן להכין סופלי גם ללא רוטב עגבניות.
הם נאכלים בדרך כלל בידיים כאשר אחד נשבר לשני חלקים, והמוצרלה המותכת נמתחת בדומה לחוט המחבר מכשיר טלפון.
זה הוביל לכך שמנות אלה ידועות בשם "סופלי בסגנון טלפון" (supplì al telefono).
הסופלי מוגש בדרך כלל בפיצריות ברחבי איטליה כאנטיפסטו.
סופנאט מואנטה (בתאית: ศุภณัฏฐ์ เหมือนตา; נולד ב-2 באוגוסט 2002 בסיסאקט שבתאילנד) הוא כדורגלן תאילנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בורי ראם יונייטד מליגת העל התאילנדית ובנבחרת תאילנד.
מואנטה גדל במחלקת הנוער של בורי ראם יונייטד.
בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל התאילנדית.
ב-5 ביוני 2019 ערך מואנטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תאילנד, בהפסד 0–1 לנבחרת וייטנאם במשחק ידידות.
ב-29 במאי 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בתיקו 2-2 נגד נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות.
סופנגלה (בטורקית: Supangle) הוא קינוח שוקולד מסורתי ומתוק הנפוץ בטורקיה.
הקינוח מורכב משכבה תחתונה העשויה מעוגיות, ביסקוויטים או חתיכות עוגה ומעליה מוסיפים פודינג שוקולד העשוי מחלב, אבקת קקאו, סוכר, וניל ועמילן תירס.
נהוג להגיש את הקינוח כשהוא קר ובליווי שוקולד צ'יפס, קוקוס או פיסטוקים מרוסקים.
למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית, קיימות גרסאות כתוספת למלבי, או קדאיף.
השם של הקינוח נגזר מהמילה האיטלקית זופה אינגלזה (Zuppa Inglese) שפירושה מרק אנגלי.
סופיסטי-פופ הוא תת-ז'אנר של מוזיקת פופ שהתפתח מתוך הגל החדש הבריטי במהלך אמצע שנות ה-80. מקורו באקטים ששילבו אלמנטים של ג'אז, מוזיקת נשמה ופופ.
המונח "סופיסטי-פופ" נטבע רק לאחר שיאו של הסגנון באמצע שנות ה-80 המאוחרות.
סופיסטי-פופ מתאפיין בשימוש הנרחב שלו במקלדות אלקטרוניות וסינתיסייזרים.
אמנים השתמשו גם בטכנולוגיית אולפן חדשנית.
הז'אנר תואר כרך, רומנטי ואטמוספירי.
זה גם מאופיין עבור חברי הלהקות שכולם בעלי מראה מטופח ולבוש היטב.
הפופולריות של הסגנון ירדה לאחר שנות ה-90.
סופר/מן: סיפורו של כריסטופר ריב הוא סרט דוקומנטרי על חייו של השחקן האמריקאי כריסטופר ריב, שתאונת רכיבה הותירה אותו משותק, ופועלו המתמשך כאקטיביסט לאנשים עם מוגבלויות.
הסרט הדוקומנטרי בוים על ידי איאן בונהוט ופיטר אטדגי, שכתבו את התסריט יחד עם אוטו בורנהם.
כותרת הסרט מתייחסת לתפקידו של ריב כסופרמן בסרטי הקולנוע סופרמן משנים 1987-1978. בסרט מופיעים גם בניו של ריב - אלכסנדרה ריב גיבנס, מתיו ריב, ו-וויל ריב.
הסרט הוא קופרודוקציה בין חברת ההפקה האמריקאית Words + Pictures לבין Passion Pictures ו-Misfits Entertainment הבריטיות, שהופצה בידי אולפני האחים וורנר, אולפני די.סי, חטיבת הסרטים הדוקומנטריים של רשת HBO, סרטי CNN ושירות הסטרימינג Max.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל סאנדנס ב-19 בינואר 2024, והיא קיבלה הפצה מוגבלת בתיאטראות בשיתוף עם חברת Fathom Events.
הסרט יצא בהפצה רחבה באמריקה הצפונית ב-11 באוקטובר 2024, קיבל ביקורות מהללות ממבקרים ומהקהל כאחד, ונחשב לאחד מחמשת הסרטים הדוקומנטריים הטובים ביותר לפי National Board of Review (מלכ"ר).
סיפור הסרט מובא בנרטיב לא-ליניארי, ומתחלף בין התקופות שלפני תאונת הרכיבה של ריב ולאחריה.
לריב הייתה ילדות קשה, כשהוריו התגרשו כשהיה בגיל צעיר.
העץ המשפחתי שלו היה מורכב בשל הנישואים החוזרים של הוריו, ולריב היו יחסים מתוחים עם אביו פרנקלין.
ריב התחנך בבית הספר ג'וליארד ונעשה לחברו הטוב של רובין ויליאמס.
הסרט "סופרמן" התחיל בתהליכי ליהוק לגיבור הראשי, ולמרות הצעות ממספר סלבריטאים שמעוניינים בתפקיד, הבמאי ריצ'רד דונר רצה שילוהק לתפקיד שחקן לא מוכר.
ריב זכה בתפקיד אחרי אודישן, וזאת למורת רוחם של אביו ושל בכירים בתעשייה.
במהלך שלב הצילומים, ריב פגש בסוכנת הדוגמנים גיי אקסטון, עמה התחיל במערכת יחסים.
הסרט "סופרמן" יצא לאקרנים בשנת 1978 וזכה להצלחה מסחרית גדולה.
תפקידו של ריב זכה לשבחים, וביסס את מעמדו ככוכב קולנוע.
ההצלחה המשיכה עם הסרט "סופרמן 2" (1980).
אולם, ההכרה אותה קיבל ריב מתפקידו כסופרמן הפחיתה מהקריירה שלו מחוץ לזיכיון גיבורי-העל.
ריב התגורר בלונדון עם אקסטון, ולהם נולדו שני ילדים - מתיו ואלכסנדרה.
הוא לא היה מרוצה מהקריירה שלו, והסכים להשתתף בסרטים "סופרמן 3" (1983) ו"סופרמן 4: השאיפה לשלום" (1987) רק מתוך מחויבות.
מתיו הודה שאביו נעדר ברוב שנות ילדותו, ולא היה שותף בגידול הילד.
ריב ואקסטון נפרדו בשנת 1987.
כחמישה חודשים לאחר שנפרד מאקסטון, ריב פגש את הזמרת והשחקנית דיינה מוריסי.
השניים התחילו מערכת יחסים, וריב התגבר על הססנותו לגבי נישואים והציע לה.
הם נישאים באפריל 1992, ובנם וויל נולד ביוני של אותה שנה.
דיינה שימשה כדמות אם למתיו ואלכסנדרה.
ב-27 במאי 1995, ריב נפל מסוסו, וסבל מפגיעה בחוט השדרה ששיתקה אותו מהצוואר ומטה.
הוא התבדח שהרס את חיי משפחתו, אך דיינה הבטיחה לו "אתה עדיין אתה, ואני אוהבת אותך".
הוא קיבל תמיכה מחבריו ומבני משפחתו, במיוחד מויליאמס, שעזר לגרום לו לחייך ולצחוק לראשונה מאז התאונה.
ריב עבר את השיקום שלו במכון השיקומי ע"ש הנרי קסלר בווסט אורנג' ניו ג'רזי, שם הוא התיידד עם בעלי מוגבלויות אחרים.
בבית, דיינה וצוות אחיות טיפלו בו מסביב לשעון.
בעזרת מסחרית שנרכשה בידי ויליאמס ואשתו לשעבר מרשה, ריב ערך את הנסיעה ללוס אנג'לס כדי להשתתף בטקס פרסי אוסקר ה-68, בה זכה למחיאת כפיים בעמידה בת שתי דקות.
מכיוון שהיה אקטיביסט לנושאים חברתיים במרבית חייו, ריב השתמש במעמדו כדי לתמוך באנשים בעלי מוגבלויות ובמחקר לפגיעה בחוט השדרה.
הוא השתתף במספר אירועים מרכזיים כמו ועידת המפלגה הדמוקרטית והקים את "קרן כריסטופר ריב", אשר פתחה מספר מוקדים ברחבי המדינה וגייסה מימון למחקר בתאי גזע עובריים.
ריב החזיר את היכולת לבצע מספר תנועות גוף קטנות, אך עדיין אין ביכולתו לוותר על השימוש במכונת הנשמה.
בני משפחת ויליאמס אירחו בביתו חגיגות שנתיות כדי לחגוג את החיים.
ריב ערך את הבכורה שלו כבמאי קולנוע עם הסרט "In the Gloaming" של שנת 1997, וגם עם הסרט "סיפורה של ברוק אליסון", שעסק באקטיביסטית משותקת גוף כמותו.
ריב ומשפחתו נזכרו עד כמה מערכת היחסים ביניהם התקרבה מאז התאונה.
ב-9 באוקטובר 2004, שעות ספורות אחרי משחק ההוקי של וויל, ריב נכנס לתרדמת והובהל לבית החולים, שם נפטר בגיל 52. אלכסנדרה ו-וויל נזכרו בדמעות כיצד חזו במות אביהם, בעוד מתיו היה במונית בדרכו לבית החולים כששמע על מות אביו.
על מותו של ריב התאבלו מעריצים מרחבי העולם ואלה להם עזר במהלך האקטיביזם שלו.
דיינה החליפה את בעלה כיו"ר הקרן והמשיכה לעסוק בזמרה, עד אשר אובחנה כחולה בסרטן הריאה.
דיינה נפטרה ב-6 במרץ 2006 בגיל 44, והותירה את וויל יתום בגיל 13.
מתיו, וויל ואלכסנדרה הצטרפו מעט לאחר מכן לחבר המנהלים של הקרן, מתוך כוונה להמשיך את מורשתם של כריסטופר ודיינה ריב.
הקרן נקראת מחדש בתור "הקרן של כריסטופר ודיינה ריב", וכמה מפריצות הדרך ואבני הדרך שקשורים במחקר על שיתוק מיוחסים לאקטיביזם של כריסטופר ודיינה.
בנוסף לצילומי ארכיון של כריסטופר ריב ודיינה ריב, הסרט מציג גם את ילדיו של ריב, אלכסנדרה ריב גיבנס, מתיו ריב, ו-וויל ריב.
בסרט כלולים סרטוני ארכיב לראיונות עם במאי הסרט "סופרמן" ריצ'רד דונר וחברו הטוב של ריב רובין ויליאמס.
כמו כן, ריב מקריין מתוך הספרים המוקלטים שלו Still Me ו-Nothing Is Impossible''.
הסרט "סופר/מן: סיפורו של כריסטופר ריב" ערך את הצגת הבכורה שלו ב-19 בינואר 2024 בפסטיבל סאנדנס, שנערך במרכז לאמנויות הבמה רוז ווגנר שבסולט לייק סיטי, יוטה.
אחרי הסרט נערך סבב שאלות ותשובות עם במאי הסרט, איאן בונהוט ופיטר אטדגי, ועם ילדיו של ריב.
בחודש לאחר מכן, חברת האם של DC קומיקס, Warner Bros.
Discovery, רכשה את זכויות ההפצה העולמיות והביתיות של הסרט התיעודי עבור 15 מיליון דולרים, ועבדה במשותף עם מנהלי חברת אולפני די.סי ג'יימס גאן ופיטר ספרן, אולפני האחים וורנר, חטיבת הסרטים התיעודיים של HBO, CNN Films ועם שירות הזרמת המדיה Max לשם כך.
מכירות הסרט יוצגו על ידי חברת המימון הפיננסי Cinetic Media.
בכנס החובבים CinemaCon, שנערך באפריל 2024, ספרן הודיע שהסרט התיעודי ייצא לאקרנים בספטמבר 2024, עם הפצה מוגבלת ב-21 וב-25 בספטמבר.
התאריך השני מביניהם נקבע בתור פרזנטציית הדרן, שכן בתאריך זה צוין יום הולדתו ה-72 של השחקן המנוח.
ב-11 באוקטובר, הסרט יצא לאקרנים באמריקה הצפונית, ב-1 בנובמבר בממלכה המאוחדת, ובשאר מדינות העולם לקראת סוף השנה.
ב-26 בנובמבר 2024 הוכרז שהסרט התיעודי ישודר ברשת HBO ב-7 בדצמבר, ויהיה גם זמין ברשת הזרמת המדיה Max.
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט התיעודי קיבל ממוצע משוקלל של כ-8.2 מתוך עשר, לפי 98% מתוך 105 ביקורות.
הביקורת מציינת שמדובר ב"רטרוספקטיבה מחממת לב על האומץ וההרואיזם של כריסטופר ריב בחייו האישיים, והסרט מעופף לשמיים בהתרוממות רוח מעוררת השראה".
באתר הביקורות Metacritic, הסרט קיבל ממוצע משוקלל של כ-76 מתוך 100 בהתבסס על 21 מבקרים.
בסקר דעת הקהל שנערך בידי CinemaScore, הסרט התיעודי קיבל ציון +A.
מבקרת הסרטים אמבר וילקינסון מציינת ש"חייו ועבודתו של הכוכב הראשי של סרטי סופרמן, כריסטופר ריב, ממוסגרים ומסופרים בידי משפחתו וחבריו בסרט התיעודי המושך של איאן בונהוט ופיטר אטדגי".
מוניקה קסטילו מ-RogerEbert.com תיארה את הסרט בתור "גורם הבכי הגדול ביותר שלה בפסטיבל, משהו שמושך אותך בצורה כה עמוקה, ובגלל השילוב בין מחסור בשינה, ההתייחסות ונושא הסרט, קשה מאוד שלא להפוך לרגשניים".
סופר-סריג הוא מבנה מחזורי או כומו-מחזורי מהונדס כך שמבנה הפסים שלו שונה משל הגביש האטומי הרגיל.
דוגמה נפוצה ליצירת סופר-סריג היא הסופר-סריג הראשון שיצרו משכבות של שני חומרים (או יותר).
בדרך כלל, עובי שכבה אחת הוא כמה ננומטרים.
המונח יכול להתייחס גם למבנה בעל ממדי נמוך יותר כמו מערך של נקודות קוונטיות או בורות קוונטיים.
עקב ההצלחה הגדולה של הסופר-סריגים בשינוי המאפיינים והתכונות הפיזיקאליות של החומרים, בעשרות השנים האחרונות גילו סופר-סריגים נוספים, כגון: סריגים אופטיים, גביש פוטוני, סופר-גביש אקוסטי ועוד.
בעשור האחרון, גילה הפיזיקאי הישראלי והאמריקאי, רפי ביסטריצר והלן מקדונלד, סופר-סריג חדש ומרתק, בעל תכונות פיזיקאליות ייחודיות ביותר, שנוצר משתי שכבות גרפן המסובבות אחת ביחס לשנייה, היוצרות תבנית מוארה בסקאלה של עשרה ננומטרים.
גילוי של סופר-סריג זה, הקים תחום חדש בפיזיקה המודרנית בשם: "Twistronics".
עד לשנת 2025 היה קיים פער גדול במחזוריות של הסופר סריגים הקיימים, מצד אחד מערכות המוארה הן בסקאלה ננומטרית ומצד שני הסריגים האופטיים הן בסקלה של מיקרון (אורך גל הלייזר).
בשנת 2025, חוקרים מאוניברסיטת תל אביב הציעו מערכת סופר-סריג חדשה בשם סופר-סריג אקוסטו-אלקטרי שממלאת בדיוק את הפער בסקאלות האורך שבין עשרות ננומטרים אל מיקרון בהן לא היו קיימים סופר סריגים.
סופר סריג זה הראה תכונות מעניינות במיוחד וגמישות מרשימה בפרמטרים הפיזיקאלים הניתנים לשליטה.
סופר-סריגים התגלו בתחילת 1925 על ידי יוהנסון ולינדה לאחר מחקרים על מערכות של זהב - נחושת ופלדיום -נחושת באמצעות דפוסי דיפרקציית קרני רנטגן מיוחדים.
המחקר על סופר גבישים הפתח וממשיך עד עתה בייחוד בפיזיקת המצב מוצק ושכבות דו־ממדיות.
אם הסופר-סריג עשוי משני חומרי מוליכים למחצה עם פערי פס שונים, כל בור קוונטי קובע כללי ברירה חדשים המשפיעים על התנאים לזרימת מטענים דרך המבנה.
שני חומרי המוליכים למחצה השונים מושקעים לסירוגין זה על זה כדי ליצור מבנה מחזורי בכיוון הצמיחה.
סוג נוסף של סריגי-על קוואזי-מחזוריים נקרא על שם פיבונאצ'י.
ניתן לראות סריג-על פיבונאצ'י כקוואזי-גביש חד-ממדי, שבו העברת קפיצות אלקטרונים או אנרגיה באתר מקבלים שני ערכים המסודרים בסדרת פיבונאצ'י .
חומרי מוליכים למחצה, המשמשים לייצור מבני סופר-סריג, ניתנים לחלוקה לפי קבוצות היסודות IV, III-V ו-II-VI.
בעוד שמוליכים למחצה מקבוצה III-V (במיוחד GaAs/Al x Ga 1-x As) נחקרו בהרחבה, הטרו-מבנים מקבוצה IV כמו מערכת Si x Ge 1-x קשים הרבה יותר למימוש בגלל אי-ההתאמה הגדולה בסריג.
אף על פי כן, שינוי המאמץ של מבני תת-הפס מעניין במבנים קוונטיים אלה ומשך תשומת לב רבה.
מערכת גרפן / בורון ניטריד יוצרת מוליך למחצה סופר-סריג ברגע ששני הגבישים מיושרים.
נושאי המטען שלו נעים בניצב לשדה החשמלי, עם פיזור אנרגיה מועט.
ל-h-BN מבנה משושה הדומה לזה של גרפן.
לסופר-סריג יש סימטריית היפוך שבורה.
באופן מקומי, זרמים טופולוגיים דומים בעוצמתם לזרם המופעל, דבר המצביע על זוויות עמק-הול גדולות.
ישנן מערכות נוספות (ואף חדשניות מאוד) שהן סופר-סריגים כדוגמת Twistronics, וסופר-גביש אקוסטי.
גראן, "סריגי-על של מוליכים למחצה", וורלד סיינטיפיק (1995).
מורטן ג'אגד כריסטנסן, "אפיטה, סרטים דקים וסריג-על", המעבדה הלאומית של ריסו, (1997).
Hamaguchi, "פיזיקה בסיסית של מוליכים למחצה", הוצאת ספרינגר (2001).
סופר בוי הוא סרט ישראלי קומי בבימויו של חנוך רוזן משנת 1998 עם תום אבני ומיטל סגל בתפקידים הראשיים.
הסרט מספר על תום בן ה-12 (תום אבני), ילד חולמני ולא מקובל בחברה, שהסובבים אותו הם אביגיל (מיטל סגל), חברתו לכיתה; ופרופסור גנץ (עודד תאומי), חוקר מוח בעל תוכי וחיבה לנוזלים צבעוניים.
בעקבות תאונת דרכים הפרופסור הופך את תום מילד חולמני וכלומניק, לילד בעל חוכמה על אנושית וחיבה למתוקים.
במציאות חדשה זאת, הופך תום לילד מקובל ואהוד על חבריו, ומסתבך בפרשיית פלילים משעשעת, בה הוא הופך להיות "סופר בוי".
זהו רומן ילדות רגיש והתמודדות מול מציאות ודמיון, כאשר סיפור דוד וגוליית משמש תפאורה לגבורתו של תום.
פרופסור גנץ – עודד תאומי
ביל רושדה – אשר צרפתי
האחים קול – ערן שדר, אלון דהן
אמא של תום – צופית גרנט (אלישיב)
אבא של תום – נתן סגן כהן
אבא של אביגיל – עמית ליאור
כתב פלילים – אבי יפה
אודליה המורה ־ זוהר זמיר