tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא הרשות הממשלתית האחראית על מודיעין אותות, ביטחון לאומי, ביטחון תקשורת, כולל צוות חירום לאומי לטיפול באירועי מחשב (NorCERT), איתור אובייקטים לאומיים בעלי עניין מיוחד וצמצום פגיעותם לאיומים פנימיים וחיצוניים.
הסוכנות מבצעת ניתוח איומים ברמה הלאומית, והיא ידועה גם כעובדת עם מומחים לאבטחת מחשבים ומומחים לקידוד נתונים.
זהו הארגון המרכזי לפענוח צפנים ואבטחת התקשורת הממשלתית.
משתפת פעולה עם סוכנות הביטחון המשטרתית (PST) ושירות הביון הנורווגי כחלק ממערכת הביטחון הנורווגית.
משתפת פעולה גם עם המינהל להגנה אזרחית ותכנון חירום (DSB), למניעת אובדן חיים ושמירה על בריאות הציבור, סביבה, תפקידי חברה חשובים ונכסים מהותיים שנפגעו בתאונות, אסונות, טרור ואירועים לא רצויים אחרים בעת שלום, במשבר ובמלחמה.
הרשות מנוהלת וממומנת על ידי משרד ההגנה, אך גם מדווחת למשרד המשפטים בעניינים אזרחיים.
הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן היא רשות ממשלתית ישראלית, המשמשת כזרוע אכיפה המרכזת בלעדית את התחומים הבאים:
מתן הנחיות של הממונה על הרשות להתנהגות נורמטיבית בקשר בבין העוסק (מידע לעוסקים) והצרכן (מידע לצרכנים)
כל תהליכי האכיפה של הוראות חוק הגנת הצרכן (אכיפה)
מקור הקמת הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן
החלטת ממשלה מספר 4167 מאוגוסט 2005.
חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת 2006, התשס"ו-2006 תיקון מס' 20 בחוק הגנת הצרכן.
מקור הסמכות של הממונה ושל הרשות נקבע בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981:
לרשות תקציב עצמאי הנקבע בחוק התקציב השנתי בסעיף תקציבי נפרד.
בעבר, עלתה הצעת חוק הליכות מסחר, שמטרתה לפרט את הרגלי המסחר הראויים.
עם זאת, הצעת החוק סבלה מביקורת על חוסר הפירוט שבה, ועל היותה מקלה יחסית למשפט העברי ולמציאות המסחרית הקיימת בישראל דאז, ולא התקבלה.
בשנת 2007 אימץ שר התעשייה, המסחר והתעסוקה (התמ"ת) אלי ישי את המלצות הצוות הבינמשרדי שבחן את הנושא, והתניע את הקמת הרשות, שאז נקראה "הרשות לסחר הוגן".
הרשות הוקמה בסופו של דבר באוגוסט 2011 במתכונת מצומצמת.
הממונה הראשונה על הרשות הייתה עו"ד תמר פינקוס, שכיהנה מהקמת הרשות כרשות עצמאית באוגוסט 2011 ועד יוני 2016.
הממונה השני היה עו"ד מיכאל אטלן, אשר מונה על ידי הממשלה ביום 2 באפריל 2017 וכיהן עד מרץ 2023.
אחרי שעזב את התפקיד אניטה יצחק שימשה כממלאת מקום למשך כ-3 חודשים.
היא הוחלפה על ידי ציפי שיינקמן, ששימשה ממלאת מקום מה- 18.7.2023 עד ה-18.1.2024. הממונה הנוכחי הוא קובי זריהן, אשר מונה על ידי הממשלה ביום 16 ביוני 2024.
לפקח על ביצוע הוראות חוק הגנת הצרכן.
לטפל בתלונות שראה בהן ממש על הפרת הוראות חוק זה או על פגיעה אחרת בצרכן.
לערוך וליזום סקרים ומחקרים בענייני צרכנות.
לטפל בהגבלות בין עוסק לצרכן, הפוגעות ביכולת הצרכן לעבור מעוסק לעוסק.
לטפל בכל עניין אחר הקשור להגנת הצרכן ואשר לא הוטל בדין על רשות אחרת.
בנוסף הוקנו לממונה סמכויות נוספות מכוח החוקים הבאים:
חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958.
טיפול באמצעות הליכים מנהליים ופליליים בהפרות לפי חוק הגנת הצרכן האסורות ובכלל זה הטעיה כלפי צרכנים, הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליהם וביטולי עסקאות.
פרסום הנחיות מחייבות לעוסק לגבי שיטות המסחר השונות, לרבות דרכי פרסום ודרכי שיווק – הן בין עוסק לצרכן והן בין עוסק לעוסק.
הרשות פועלת לקידום החקיקה בהתאמה לצורכי השוק והגנה על ציבור הצרכנים ועידוד הסחר ההוגן.
הכוונה נורמטיבית של הרשות על ידי החלטה מקדמית (Pre-Ruling) שתאפשר לעוסק הכוונה נורמטיבית טרם מעשה בשאלות הנוגעות לפירוש החוק על ידי הרשות.
מתן חו"ד בהסדרי פשרה בתובענות ייצוגיות צרכניות.
גיבוש ויישום אכיפה עצמית בקרב עוסקים.
הסברה והעלאת מודעות בקרב עוסקים וצרכנים.
הרשות חברה ופעילה בארגונים בינלאומיים כגון: OECD, ICPEN ועוד.
שיתוף פעולה עם גורמי פנים וחוץ.
ניתוח השוק ואיתור כשלים ומגמות.
הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן היא רשות אכיפה עצמאית, פנים ממשלתית, בעלת מומחיות המרכזת בלעדית את כל תהליכי האכיפה בתחום הגנת הצרכן במדינת ישראל.
פעילות הרשות מרוכזת תחת קורת גג אחת.
הרשות כוללת את לשכת הממונה על הרשות וארבע יחידות מקצועיות הפועלות כל אחת בתחומה תוך שיתוף פעולה ותאום ביניהן: היחידה המשפטית, היחידה לאסטרטגיה, תכנון, ניהול ידע והפחתת נטל רגולטורי, היחידה לחקירות ומודיעין, היחידה לאסדרה, מנהל ותקצוב ויחידת הכלכלן הראשי.
הרשות לאכיפת פשעים פיננסיים היא סוכנות במחלקת האוצר של ארצות הברית, האוספת ומנתחת מידע על עסקאות פיננסיות במטרה להילחם בהלבנת הון מקומית ובינלאומית, במימון טרור ופשעים פיננסיים אחרים.
הרשות לאכיפת פשעים פיננסים הציבה בנובמבר 2013 את יעדייה המרכזיים, בניהם "להגן על המערכת הפיננסית מפני שמוש בלתי חוקי, להילחם בלהבנת הון ולקדם את הביטחון הלאומי".
הרשות לאכיפת פשעים פיננסיים הוקמה בהוראתו של מזכיר האוצר של ארצות הברית ב-25 באפריל 1990. באוקטובר 1994 אוחדה הרשות עם רשות אכיפת אחרת שפעלה בארצות הברית.
ב-2002 לאחר העברת חוק הפטריוט הוכפפה הרשות באופן רשמי למחלקת האוצר של ארצות הברית.
מאז 1995, מפעילה הרשות מערכת בינה מלאכותית בשם ה-FAIS.
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה פועלת מכוח ה.
ב-1 בינואר 2017 שונה מעמדה של היחידה מ"מרכז ההשקעות" ל"רשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה".
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה מציעה מגוון מסלולי סיוע:
מסלול מענקים מכוח החוק לעידוד השקעות הון, אשר כולל בין היתר שני מתווים המיועדים למפעלים פורצי דרך בעלי חדשנות טכנולוגית גבוהה ובנוסף מסלול הטבות מס לבנייה להשכרה למגורים.
מסלולים מנהליים, לרבות: מסלולי תעסוקה, מסלול להטמעת ייצור מתקדם, מסלול להגדלת הפריון בתעשייה, מסלול למשיכת מפעלים תעשייתיים ליישובי הבדואים בנגב, מסלול למשיכת מפעלים תעשייתיים לדימונה, ערד וירוחם, מסלולי איכות הסביבה (כלכלה ירוקה), מסלולי תחרות/יוקר מחיה, מסלולי תיעוש הבנייה ועוד.
המסלולים המנהליים פועלים מכוח החלטות ממשלה וסיכומים בין-משרדיים במסגרת הוראות מנכ"ל.
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה מטפלת בכ-1700 תוכניות, אשר כוללות השקעות בהיקף של כ-60 מיליארד ₪ ומענקים בהיקף של כ-5 מיליארד ₪.
מנהל הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה ממונה על ידי הממשלה וכפוף לשר.
מתוקף תפקידו משמש כיו"ר מנהלת הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה ויו"ר ועדות ההקצאה השונות במסגרת הוראות מנכ"ל.
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה פועלת באופן אוטונומי על-פי החוק לעידוד השקעות הון.
חזון הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה הוא לקדם את הצמיחה בכלכלת ישראל באמצעות חלוקת תמריצים מושכלת להעלאת פריון העבודה בקרב חברות עסקיות בענפי התעשייה, השירותים והמסחר בישראל, סיוע ליצירת מקומות עבודה איכותיים, קידום חדשנות בתעשייה ובעסקים תוך מתן דגש לפיתוח הפריפריה.
כל זאת במטרה להעלות את הפריון בישראל לרמה הקיימת במדינות המפותחות בעולם.
לשם מימוש החזון, הרשות עובדת בשותפות עם החברות העסקיות במטרה לסייע להן להטמיע טכנולוגיות ייצור וניהול מתקדמות, כמו גם להתאים את כישורי העובדים לטכנולוגיות אלו, כך שיעלו את הפריון של החברה.
הרשות להשקעות משתפת פעולה עם רשויות מקומיות וגופים נוספים במטרה לקדם את העלאת הפריון באזורים בעלי עדיפות לאומית.
רשות להשקעות רואה בקידום הפריון והצמיחה בכלכלת ישראל כמשימתה העיקרית.
באמצעות עידוד השקעות וחלוקת תמריצים להעלאת פריון העבודה, הרשות מסייעת ביצירת מקומות עבודה איכותיים, קידום חדשנות בתעשייה ובעסקים תוך מתן דגש לפיתוח הפריפריה.
הרשות מתחייבת לפעות למען מטרות אלה תוך הקפדה על ערכים הבאים:
התאמה למציאות העסקית: הרשות מתחייבת להתאים את מסלולי ההשקעה מתוך הבנת הצרכים והאתגרים של התעשיינים והיזמים בישראל, ובכך להאיץ את הפריון וקצב צמיחת המשק הישראלי.
מקצועיות: ברשות מאמינים כי מקצועיות היא ערך בלתי מתפשר לאיכות השירות.
לפיכך אנו מעסיקים מומחים בתחומי המקצוע שבקיאים במסלולים, בנהלים, בחוקים ובתקנות, תוך הקפדה על מצוינות ארגונית ומתן מענה מלא, מקיף, איכותי ומקצועי לפונים לקבלת שירות.
שירותיות: הרשות פועלת במסירות לתת שירות יעיל, אדיב ואכפתי תוך שימוש בשפה שירותית וגישה חיובית ובחיוך, לשיפור מתמיד בחוויית הלקוחות.
אנו חותרים לתת שירות ברוח חדשנית, דיגיטלית ומתקדמת.
שקיפות: ברשות מודעים לערך הרב שיש לשקיפות ולהנגשת המידע באופן מלא, פשוט וזמין.
אנו נשאף לעמוד לשירות כל לקוחותינו, להעניק להם את כל המדע הדרוש ונפעל לשקף את תהליכי העבודה ללקוחותינו.
חדשנות: ברשות פועלים לקידום חדשנות בתעשייה, ומסייעים להטמיע טכנולוגיות ייצור וניהול מתקדמות, כמו גם להתאים את כישורי העובדים, כך שיעלו את הפריון של החברה.
הרשות להשקעות מאשרת מדי שנה מאות תוכניות ומפעילה מנגנון רחב אשר עוסק בהליכי הטיפול הנגזרים מן החוק וההוראות המנהליות, כדוגמת הבודקים המקצועיים אשר מספקים לרשות חוות דעת עבור הבקשות השונות, החברה הממשלתית ענבל המספקת לרשות שירותי חשבות ומיכון, והגופים המלווים הנוטלים חלק במסלול המענקים, רואי חשבון ושמאים.
בשנים האחרונות פעלה הרשות להשקעות לחידוש ועדכון של עשרות נהלים וביטולם של נהלים ישנים.
כמו כן, נערכו ימי עיון והסברה, כנסים, סדנאות, פרסום דיגיטלי באינטרנט, הפקת אמנת השירות וקשר ישיר עם התעשייה והתעשיינים.
כל זאת במטרה להנגיש את הרשות ללקוחותיה.
בנוסף, בוצעו תשעה תיקוני חקיקה שיזמה הרשות, על מנת להתאים את החוק ולהנגישו לתעשייה.
החוק לעידוד השקעות הון מהווה אמצעי מרכזי במדיניות עידוד והגברת הצמיחה הכלכלית בישראל בכלל ובפריפריה בפרט.
בחוק ובתקנות שהותקנו מכוחו נקבעו שני סוגי תמריצים והם הטבות מס ומענקי הון:
תמריצי הטבות מס ומענקי הון, שמטרתם העיקרית היא הגברת הצמיחה במשק: תמריצים אלו מכוונים לעודד השקעות במשק כולו לשם הגברת הצמיחה הכלכלית, במרכז ובפריפריה.
תמריצים לפריפריה: תמריצים (מענקים ומס חברות מופחת של 7.5% בפריפריה לעומת 16% במרכז הארץ) שנועדו להשפיע על פיזור התעשייה ברחבי הארץ והגברת פעילות והשקעות בפריפריה, במטרה לצמצם את אי–השוויון האזורי ולעודד צמיחה בת–קיימא.
ההטבות לעידוד התעשייה ניתנות בהקמה ובהרחבה של מפעל תעשייתי, בשני מסלולים מרכזיים: מסלול מענקים ומסלול הטבות במס.
כל מסלול פועל בנפרד מהמסלול האחר וללא תלות באחר.
מפעל ששוכן באזור פיתוח א' יכול לקבל גם הטבות מס וגם מענקים.
• מסלול מענקים הוא מסלול הסיוע העיקרי ברשות להשקעות.
מסלול זה פועל מכוח החוק לעידוד השקעות הון, תשי"ט–1959 ומהווה אמצעי מרכזי במדיניות עידוד והגברת הצמיחה הכלכלית בישראל בכלל ובפריפריה בפרט.
חוק זה נועד לעודד השקעות הון ויוזמה כלכלית, באופן שבו תינתן עדיפות לחדשנות ולפעילות באזורי פיתוח, לשם השגת המטרות הבאות:
(1) פיתוח כושר הייצור של משק המדינה;
(2) שיפור יכולתו של המגזר העסקי להתמודד בתנאי תחרות בשווקים בין-לאומיים;
(3) יצירת תשתית למקומות עבודה חדשים ובני-קיימא.
במסלול זה ניתן מעמד של "מפעל מאושר" לתאגיד העומד בתנאי הסף כלהלן:
המפעל בגינו מוגשת הבקשה הוא מפעל תעשייתי.
מיקומו של המפעל הוא באזור המוגדר אזור פיתוח א' (כהגדרתו בתוספת השנייה לחוק).
המפעל הוא מפעל בר-תחרות, בהתאם למפורט בחוק (עיקר פעילות המפעל היא בתחום ביוטכנולוגיה או ננוטכנולוגיה או לחלופין ביצוע יצוא בשיעור של 25% ביחס להכנסות מכלל מכירות המפעל או ביחס לתוספת ההכנסות המיוחסות לחלק המפעל שנוסף בעקבות התוכנית).
בחוק ובתקנות שהותקנו לפיו נקבעו שני סוגי תמריצים והם הטבות מס ומענקי הון (ללא צורך לבחור באחד מבין השניים בלבד):
1. מענקים בשיעור של 20% בגין השקעות מוכרות ברכוש קבוע (ציוד יצרני, מבנים) במסגרת תוכנית מאושרת.
בנוסף ניתן לקבל, בתנאים מסוימים, עד 10% מענק נוסף בנגב, בפריפריה בצפון וביישובי עוטף עזה.
שיעור מס מופחת - מסלול ההטבות במס מופעל ברשות המיסים.
מתווים משותפים עם רשות החדשנות: מסלול זה נועד לסייע ולתמרץ, במסגרת מסלול מענקים מכח החוק לעידוד השקעות הון, חברות סטארט-אפ לעבור ממו"פ לייצור מתקדם בישראל.
לצורך כך גובשו שני מתווים:
מתווה "ממחקר ופיתוח לייצור מתקדם" - נועד לעודד חברות המפתחות/מטמיעות (על ידי רכש) קניין רוחני, טכנולוגיות ייצור ומוצרים חדשניים ומתקדמים, להקים מפעל תעשייתי בישראל.
מתווה "מפעל תעשייתי ראשוני" - נועד לעודד חברות שפיתחו מוצר חדשני ונדרשות לעמוד ברגולציות בין-לאומיות, כדי שבכפוף לאישור הרגולציה יעבור המפעל לייצור חרושתי.
מסלול בניה להשכרה למגורים: מסלול זה פועל מכוח הפרק השביעי לחוק לעידוד השקעות הון.
זכאי להטבה מי שבונה בניין אשר לפחות מחציתו מיועד להשכרה למגורים, כאשר הדירות להשכרה מושכרות במשך 5 שנים מתוך 7 השנים הראשונות.
ההטבה הניתנת במסגרת מסלול זה היא פחת מואץ בשיעור 20% לשנה ומס מופחת על הכנסה חייבת מהשכרה או מכירה של דירה בבניין חדש להשכרה בשיעור של 20% ליחיד ו-11% לחברה.
הוראת מנכ"ל 4.44 - תוכנית להגדלת הפריון בתעשייה: תוכנית זו מעודדת מפעלים להעלאת פריון העבודה ומיועדת עבור מפעלים תעשייתיים או קווי ייצור במפעלים תעשייתיים זעירים, קטנים או בינוניים שאינם עומדים בתנאי החוק לעידוד השקעות הון (כלומר אינם עומדים בתנאי הסף לאישור תוכנית במסלול מענקים).
התוכנית להעלאת פריון העבודה נותנת הזדמנות למפעלים להגביר את קצב צמיחת הפריון בעבודה ומאפשרת למשק הישראלי להקטין חסמים ולשפר את התחרות מול יתר מדינות ה-OECD.
במסגרת הוראה זו, על מבקש הסיוע לגבש "תוכנית להעלאת פריון בעבודה".
הוראת מנכ"ל 4.54 - מסלול להטמעת טכנולוגיות ייצור מתקדם: מסלול זה נועד לעודד מפעלים תעשייתיים להטמיע טכנולוגיות ייצור מתקדם במפעלים או בקווי ייצור במפעלים (בכל רחבי הארץ), לצורך שיפור התוצאות העסקיות של המפעל, זאת באמצעות השתתפות בסיכון הכרוך בהטמעה של טכנולוגיות חדשניות.
פעולות ההטמעה המוכרות במסגרת הוראה זו:
הטמעה של שיטות ייצור חדשניות המבוססות על הטמעת אמצעי ייצור מתקדמים.
הטמעה של חומרים מתקדמים בתהליכי ייצור או ייצור עצמי של חומרים מתקדמים להשבחת מוצר ביניים או מוצר סופי.
הטמעה של טכנולוגיות מידע מתקדמות המאפשרות זרימת מידע, או קישוריות ו/או ניטור ו/או איסוף, ניתוח וחישוב מתקדמים של נתוני ייצור בין חלקים שונים בתהליכי הייצור או שרשרת האספקה.
הוראת מנכ"ל 4.49 - מסלול למשיכת מפעלים תעשייתיים ליישובי הבדואים בנגב: מסלול זה נועד להביא לחיזוק חוסנה הכלכלי והחברתי של האוכלוסייה הבדואית בנגב ומעודד הקמת מפעלים תעשייתיים באזור תעשייה צמוד דופן או באזור תעשייה משותף באחד מיישובי הבדואים בנגב.
הוראת מנכ"ל 4.57 - הקמת מבנים להשכרה לתעשייה עתירת הידע ביישובי המיעוטים: מסלול חדש וראשון מסוגו להקמת שני מבנים להשכרה לתעשייה עתירת הידע ביישובי המיעוטים.
הוראת מנכ"ל 4.46 - מסלול למשיכת מפעלים תעשייתיים לדימונה, ערד וירוחם: במסגרת מסלול זה ניתן סיוע לרשויות המקומיות ערד, דימונה וירוחם בשל היותן, בין היתר, רשויות גדולות ומרכזיות בדרום, אשר פיתוחן הכלכלי יעניק להן ולסביבתן חוסן כלכלי-חברתי ויהפוך אותן למוקדי משיכה עבור משקיעים ומעסיקים.
הוראת מנכ"ל 4.3 - מסלול סיוע להקמת מפעלים מחוללי שינוי בפריפריה בישראל: נוכח המשבר הכלכלי העולמי והשלכותיו על הכלכלה במדינת ישראל בכלל, ועל הפריפריה הגאוגרפית בפרט, גובש בשנת 2009 מסלול זה שמטרתו לעודד הקמת מפעלים מחוללי שינוי בפריפריה.
מאחר שההיצע והמגוון של מקומות העבודה בפריפריה נמוכים באופן ניכר מאלו שבמרכז הארץ, עובדים המפוטרים מעסקים בפריפריה מתקשים למצוא מקום עבודה אחר וחלקם אף נפלטים לצמיתות משוק העבודה.
מטרת מסלול זה היא ליצור היקף ומגוון רחב של מקומות עבודה יציבים באזור הפריפריה באמצעות הקמה של מפעלים באזור זה (עכו, אשקלון, כנרת, הגולן, הנגב) או העתקה של פעילות תעשייתית לאזור זה.
החלטת ממשלה מס' 604 וסעיף 70(ב) לחוק יישום תוכנית ההתנתקות - מסלול מפונים: מסלול זה נועד לסייע למפעלי תעשייה שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות והקימו את מפעלם מחדש באזור פיתוח א'.
במסגרת מסלולי ההשקעה בהון האנושי ניתנות הטבות למעסיקים ע"פ מתווה של השתתפות בעלות העסקת עובדים חדשים באזורי הפריפריה, וכן השתתפות בעלות העסקת עובדים חדשים של אוכלוסיות ששיעור השתתפותן בשוק התעסוקה נמוך בכל רחבי הארץ.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.18) – תוכנית שכר גבוה: מטרת המסלול היא עידוד ליצירת משרות בשכר גבוה והעלאת שיעור הצמיחה באזורי עדיפות לאומית.
לאחרונה בוצעו בהוראה תיקונים שמהותם הסרת חסמים, שינוי המבנה וקהלי היעד של ההוראה, כך שההוראה במתכונתה החדשה מאפשרת תמהיל של חברות (קטנות, בינוניות וגדולות) אשר יעסיקו עובדים ברמות שכר שונות.
תיקונים חדשים למקצה 2019 - מתן עדיפות לחיילי מילואים, הרחבת הגדרת "מיזם" אשר תנגיש את המסלול ליותר מעסיקים, הכנסת ומתן עדיפות לענף הפוד-טק בצפון, הרחבת ענפים ועוד.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.17) – קליטת עובדים נוספים ששיעור השתתפותם בשוק העבודה בישראל נמוך.
מסלול זה נועד לסייע בקליטת עובדים ששיעור השתתפותם בשוק העבודה בישראל נמוך, קרי: חרדים, האוכלוסייה הערבית, לרבות דרוזים, בדואים וצ'רקסים, עובדים עם מוגבלויות והורים יחידים.
הסיוע ניתן לחברות בכל הארץ שעיסוקן העיקרי הוא באחד מענפי התעשייה או השירותים המפורטים בהוראה.
שינוי עיקרי משנת 2017- החלת תנאי סף לגובה שכר העובדים אשר יעמוד על לא פחות מ-70% מהשכר הממוצע במשק.
שינוי נוסף למקצה 2019 - בנוסף לענפי התעשייה המסורתית נוספו גם ענפים מתגמלים ורווחיים יותר כגון: עיבוד יהלומים, ביטוח ושירותים פיננסיים, התואמים לדרישות הסף החדשות.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.28) - מסלול סיוע לקליטת עובדים עם מוגבלות בעסקים בישראל: מסלול זה נועד לסייע בקליטת עובדים עם מוגבלויות בעסקים בישראל תוך השתתפות בעלות השכר של העובד.
ניתן להגיש בקשות במקביל למסלולים אחרים.
עלות השכר החודשית לעובד לא תפחת משכר מינימום מותאם.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.20) - תוכנית לשילוב מתמחים מהאוכלוסייה הערבית בתעשייה עתירת הידע: מסלול זה מבקש לסייע בהגברת שילוב סטודנטים מהאוכלוסייה הערבית, לרבות דרוזים, בדואים וצ'רקסים, הלומדים מקצועות טכנולוגיים בתעשייה עתירת ידע.
קהל היעד הם תאגידים העוסקים בטכנולוגיות עלית או בטכנולוגיה המעורבת עלית או שירותי מחשב.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.32) - מסלול סיוע להעסקת סטודנטים המשתתפים בתוכנית "הטובים לתעשייה": מטרתו של המסלול היא לחזק את מפעלי התעשייה ולקדם את כושר ייצורם יד ביד עם השבחת ההון האנושי, על ידי חיזוק הקשר בין האקדמיה לתעשייה והשארת אוכלוסייה חזקה באזורי עדיפות לאומית ובירושלים.
מסלול זה, המנוהל בשיתוף מנהל תעשיות, מיועד לסטודנטים.
בקשות לתוכנית זו מוגשות בשנת הלימודים האחרונה של הסטודנט.
כבר בעת הגשת הבקשה על הסטודנט לציין באיזה מפעל תעשייתי הוא מתכוון לבצע את פרויקט הגמר / ההתמחות שלו (ולעמוד ביתר התנאים של מבחן התמיכות).
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.42) - תוכנית "תנופה בתעסוקה" - התוכנית לקידום ושדרוג תעסוקתי של יוצאי אתיופיה: תוכנית זו שמה לה למטרה לקדם תעסוקה איכותית בקרב עובדים יוצאי אתיופיה ולמצב אותם כמועמדים איכותיים ומובילים להשתלבות בשוק התעסוקה.
עלות השכר החודשית לעובד לכל תקופת התוכנית לא תפחת מעלות שכר של 10,500 ש"ח.
מסלול תעסוקה (הוראת מנכ"ל 4.43) – תוכנית לשילוב מתמחים יוצאי אתיופיה בתעשייה עתירת הידע: מסלול זה מבקש לסייע בהגברת שילוב סטודנטים יוצאי אתיופיה הלומדים מקצועות טכנולוגיים בתעשייה עתירת ידע.
קהל היעד הוא תאגיד העוסק בטכנולוגיות עלית או בטכנולוגיה המעורבת עלית או שירותי מחשב.
הוראת מנכ"ל 4.1 - תוכנית להגדלת תעסוקה - אזור תעשייה נע"מ: ההוראה באה לעודד מפעלים לעבור ממרכז הארץ או להקים מפעלים חדשים באזור התעשייה נע"ם ליד נתיבות.
המפעלים מקבלים מענקים עבור עלות ההעתקה או ההקמה, השתתפות בארנונה, כיסוי עלות הקרקע ונסיעות לעובדים.
במסגרת התוכנית הועתקו או הוקמו בפועל יותר מ-10 מפעלים.
מסלול סיוע במימון חיבור למערכת חלוקת גז טבעי (הוראת מנכ"ל 4.5): המסלול מיועד לעודד ולתמרץ צרכני גז גדולים להתחבר לרשת הגז הטבעי.
התמרוץ יהיה באמצעות השתתפות בעלויות חיבור למערכת החלוקה של הגז הטבעי ובעלויות הסבת מערכות פנימיות של מתקני הלקוח לשימוש בגז טבעי.
המסלול בוצע בשיתוף הרשות לגז טבעי במשרד האנרגיה.
מסלול זה אינו פעיל בשנת 2019 בשל החלטת אגף התקציבים שלא לתקצבו בטרם תיבחן יעילותו ומידת השפעתו על קידום חיבורי המפעלים לגז טבעי.
מסלול לעידוד תחרות והורדת יוקר המחיה: במסגרת מסלול זה הופעלו מסלולים לעידוד תחרות בענף החלב, בשוק בשר בקר טרי כשר מפורק ובשוק המזון ללא גלוטן.
מסלול לעידוד תיעוש הבנייה: תיעוש הבניה הוא שם כולל לבנייה שבה נעשה שימוש בטכנולוגיות מתקדמות, בשיטות עבודה, בציוד בניה משוכלל ובמוצרי חרושת המיוצרים מחוץ לאתר, בהשוואה לבניה הקונבנציונלית, שבה נעשה שימוש בטכנולוגיות עתירות עבודה המבוצעות ברובן באופן ידני באתר הבניה עצמו.
המסלול משותף לרשות להשקעות ולמשרד השיכון והבינוי.
מסלול סייבר: לאור הגידול בהיקפים ובעוצמות של התקפות סייבר על ארגונים במשק הישראלי, נדרש להגן על מרחב הסייבר ולהעלות את רמת המוכנות לאיומים, תוך שמירה על חיוניותו כמנוע צמיחה וכמאפשר זרימה חופשית של מידע, שירותים ומסחר.
לאור האמור יצא מסלול בשיתוף עם המטה הקיברנטי במשרד ראש הממשלה, להעלאת רמת ההגנה של מפעלים תעשייתיים חיוניים.
מנהלי מרכז ההשקעות והרשות להשקעות
שם תקופת כהונה הארולד (הארי) גולדנברג דוד שטרן 1954–1958 י.
הרשות לאיכות הסביבה היא הגוף המוסמך המרכזי לכל נושאי הסביבה בשטחים הפלסטיניים.
זהו הגוף שבמסגרתו נוצרות ומיושמות כל התקנות הסביבתיות, הפרויקטים והאסטרטגיות.
המטרה העיקרית של הרשות היא שימור ושימוש בר-קיימא של הסביבה הטבעית.
הרשות שואפת לשמור ולהגן על הסביבה באמצעות תוכניות להגנה על בריאות האדם, לרסן ולהפחית את דלדול משאבי הטבע, להילחם במדבור, למנוע החמרה של זיהום אוויר ומים, לקדם מודעות סביבתית ולהבטיח השגת פיתוח עירוני בר קיימא.
ב-10 בדצמבר 1996 הקים נשיא הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, את הרשות שהייתה הארגון הראשון במדינה האחראי על הגנת הסביבה הטבעית והפחתת ההשפעות על בריאות האדם.
הרשות נוצרה במקביל להסכמי אוסלו ב', שבמסגרתם הוסכם על הקמת מספר משרדים ורשויות שמטרתן תכנון, ניהול ויישום של משימות מועילות לסביבה בתוך הרשות הפלסטינית.
עד סוף 1997, מוזגו לרשות גם אגף התכנון הסביבתי וחלק ממשרד התכנון.
באוגוסט 1998 מינה הנשיא ערפאת שר לאיכות הסביבה.
הרשות למלחמה בהלבנת הון היא הגוף המרכזי של האיחוד האירופי לענייני מודיעין פיננסי, גיבוש תמונת המודיעין הפיננסי, הפקה וכריית המידע הרלוונטי במאבק בעבירות הלבנת הון.
הסוכנות נוצרה ביוני 2024. מטה הרשות ימוקם בפרנקפורט, גרמניה.
הרשות נועדה לסייע לסוכנות הממשלתיות השונות ב במאבקן בהלבנת הון ומניעת פעילויות למימון טרור.
מטרת הרשות היא לקדם שיתופי פעולה עם יחידות מודיעין פיננסי באירופה באיתור חשודים המעורבים בפעילות הלבנת הון ומימון טרור, התחקות אחר היקפי העבירה והטלת סנקציות בעת הצורך.
הרשל'ה מאוסטרופולי (או הרשלה מאוסטרופוליה, וכן הרשלה מאוסטרופוליא; בכתיב יידיש: הערשעלע אָסטראָפּאָלער או הרשלה מאוסטרופלי) היה בדחן חסידי שחי באוקראינה, בפלך ווהלין, במחצית השנייה של המאה ה-18. על בסיס דמותו ההיסטורית של הרשל'ה מאוסטרופולי נבנתה דמות בעלת מוטיבים בדיוניים ולה מיוחסות בדיחות רבות.
הרשל'ה הוא מקבילם של גיבורי בדיחות בדיוניים באזורים אחרים, כגון ג'וחא בארצות המזרח, טיל אוילנשפיגל במרכז אירופה ופקאלה ברומניה.
הרשל'ה מאוסטרופולי () נמנה עם חוג חסידיו של רבי ברוך ממז'יבוז', נכדו של הבעל שם טוב, והוא היה "ליצן החצר" שלו.
רבי ברוך והחסידים היו משתעשעים מהלצותיו, שבהן היה מלגלג עליהם ומוכיח אותם על מעשיהם.
בניגוד לבדיחות על חכמי חלם הלועגות לטיפשותם, דמותו של הרשל'ה אינה דמות שוטה, אלא דמות גיבור אנדרדוג עני, המצליח בסיוע חוש ההומור להתמודד עם עשירים גבירים ופריצים, עם סמכות בחצר החסידית, ואף עם נכרים המנסים לפגוע בעם ישראל.
ככל הנראה שמו האמיתי של הרשל'ה היה צבי (משמעות המילה "הירש" ביידיש).
רבי ברוך ממז'יבוז' שהרשל'ה היה חסידו, נהג את חצרו בפאר והדר, וכיוון שלעיתים הייתה תוקפת אותו עצבות חיפשו עבורו חסידיו בדחן-חצר.
הרשל'ה השמיע בדיחות וביצע מעשי קונדס מבדחים, אשר השכיחו מהרבי את עצבותו.
לדברי ההיסטוריון דוד אסף, המקור לכך שהרשל'ה היה חסידו של הרבי ממז'יבוז הוא מתוך כתבי אברהם בר גוטלובר, שהיה משכיל אנטי חסידי, ויצא כנגד הממסד הרבני.
על פי טענתו של גוטלובר, הרשל'ה סיים את חייו לאחר שנזרק מגג על ידי חסידי רבי ברוך ממז'יבוז' לאחר שהאחרון כעס על בדיחה שסיפר הרשל'ה על חשבון הרב והורה לחסידיו להשליך את הרשל'ה מהגג, אולם לגרסה זו אין סימוכין במקומות אחרים, פרט לכתביו של גוטלובר.
בשנות ה-2000 נטען כי קברו של הרשל'ה אותר בבית העלמין במז'יבוז', בסמוך לקבר הבעל שם טוב, והוצבה עליו מצבה.
לפי דוד אסף אין לטענה ביסוס היסטורי (למעט מקור יחיד מ-1912 המציין את מקום הקבורה כסמוך לבעש"ט).
רבות מן הבדיחות המיוחסות להרשל'ה הן חידודי לשון שמקורן ביידיש ויוחסו לו.
אולם ישנן בדיחות במתכונת תלמודית, ובהן מעין "מדרש" על פסוקים ותפילות.
מעשיות אלו פחות נפוצות כיום, כאשר ההיכרות עם המקורות פחות חזקה.
הסיפור הבא דומה מאוד לסיפור התלמודי של גביהא בן פסיסא, אלא שבסיפור של הרשל'ה ההתמודדות היא עם ההשכלה:
הפריץ שמע שבעיירה מז'יבוז' יש יהודי – רבי ברוך, אשר מעז ללבוש בגדי פריץ, כובע שיער (שטריימל) ואף נוהג בגינוני מלכות.
אך החיילים שהגיעו לעיירה מצאו שהרבי עזב את המקום לזמן מה.
הם השאירו הודעה שעליו להתייצב תוך זמן נקוב.
התלבטו החסידים מה לעשות, כדי לא למסור את רבם לשלטונות.
הרשל'ה הציע את עצמו ואמר: "אם אצליח – מוטב, ואם לא – יהיה זה רק הרשל'ה שייתפס, ולא רבי ברוך".
הרשל'ה התייצב אצל הפריץ, ששאל אותו ארבע שאלות.
אם ידע לענות עליהן יוכיח שאכן הוא ראוי ללבוש את הבגדים ולנהוג את מנהגי המלוכה.
האם מכיר אתה את מקום השלטון שלי?
אם כן – מה בדיוק מידת האחוזה שלי?
אם כן – מהו משקלה של הלבנה?
האם אתה מבין איך שליט מתנהג?
אם כן – כמה אני חשוב?
האם אתה יכול להבין את רחשי הלב של אחרים?
אם כן – מה אני חושב עתה?
מידת האחוזה שלך כמעט ידועה לי, אלא שעליך לתת לי פרט קטן, כי המים – האגמים והנהרות לעיתים נוגסים באחוזותיך.
אמור לי בדיוק מה מידת המים ואומר לך את מידת האחוזה.
– טוב יהודי עונה בשאלה לשאלה, צחק הפריץ.
בתשובותיך הבאות לא אסכים לכך.
המשיך הרשל'ה: משקל הירח – בדיוק ליטרא ומחצה (פחות מ-700 גרם).
ואם אינך מאמין, תמדוד בעצמך!
– ניצחתני בזאת, אמר הפריץ.
אתה חשוב יותר מאברהם אבינו, ואין לנו בעמנו גדול ממנו – המשיך הרשל'ה.
אמר הפריץ, איך הגעת לזה?
אתה הרי הפריץ החשוב הלבוש בבגדי המלוכה, והרי אברהם אבינו אמר על עצמו "ואנוכי עפר ואפר" – ומי לנו בעמנו גדול מאברהם אבינו.
– טוב ענית לשלש השאלות, אך לאחרונה לא תוכל: מה אני חושב כרגע?
אתה חושב שעומד לפניך רבי ברוך ממז'יבוז', אבל לפניך עומד רק הרשל'ה מאוסטרופוליא – אחד מתלמידיו הפשוטים והנקלים ביותר!
סיפורים רבים מראים את ההתמודדות שלו עם הנשים (השתלטניות לטעמו): לדוגמה אשת הרבי, ואשתו שלו:
פעם כשהרבנית צעקה עליו וסילקה אותו מהחצר שלהם, התחנן בפניה ואמר שאשתו רוצה לפגוש אותה, אלא שאשתו מתביישת לבוא כי היא כבדת שמיעה.
לאשתו, שצעקה עליו וכעסה על כך שאינו מתפרנס, סיפר ששוחח עם הרבנית, וזו רוצה לפגוש אותה ולברך אותה, אלא שהרבנית כבדת שמיעה.
בפגישה התחבא והקשיב כיצד שתי הנשים צועקות אחת לשנייה, עד שהרבי שאל לפשר הצעקות, ואז נגלה קלונן.
סיפור אחר מראה את הסכנות בהן היה נתון:
שבת אחת ביקש הרשל'ה לברך 'הגומל'.
כשנשאל מדוע, הסביר שאשתו תלתה את מעילו לייבוש לאחר הכביסה, המעיל נפל לארץ, ואילו היה הוא בתוך מעילו היה עלול להיפגע קשות.
על פגישתם הראשונה של הרשל'ה ורבי ברוך ממז'יבוז' מסופר כי הרשל'ה נכנס לחדרו של הרבי כשנר דלוק בידו והחל מחפש אחר דבר-מה תחת השולחנות והכיסאות.
פנה ר' ברוך להרשלה ושאל – איד, מה אתה מחפש?
ענה לו הרשל'ה בשובבות – שמעתי את החסידים מספרים כי פניו של הרבי נפלו; גמרתי אומר ללכת לחפש את הפנים האבודות ולקיים מצוות "השבת אבדה"!
צחק רבי ברוך והבין מה חיפש הרשל'ה בחדרו, ומאז, הפך הרשל'ה לדמות מוכרת בביתו של רבי ברוך.
בכל פעם שהיה הרבי שרוי בנמיכות-רוח, היה 'מוזעק' הרשל'ה שכבר הראה את כוחו בהצהלת פניו של הרבי.
פעם נתקל בעיר אחת בהלך ששאל אותו אם הוא יכול, לפי מצב הלבנה באותו לילה, לקבוע אם מותר לומר את ברכת קידוש לבנה או לא?
"אינני מקומי!", ענה לו הרשל'ה בקול מתנצל.
כשהיה בעיירה אחת לפני כניסת השבת, לאחר שמספר ימים לא אכל ארוחה של ממש, התהלך בקרבת בית הכנסת ומלמל לעצמו: "אם אף אחד לא יזמין אותי לארוחת שבת איאלץ לעשות מה שאבא שלי עשה".
כששאלו אחד מה אביו עשה חזר על המשפט בקול רם ומאיים.
תחושת אי-נוחות ירדה על השומעים וכמה מהם החליטו לפנות לגביר שיושיעם.
"במטותא ממך, עשה נא משהו," הם עתרו, "אם הוא לא יוזמן לארוחת השבת הוא עשוי חס וחלילה להביא עלינו אסון." התרצה הגביר ועל מנת שלא להעמיד בסכנה את כל העיירה, הוא הזמין את הרשל'ה לביתו לסעודת השבת.
בתום הארוחה, כשכרסו מלאה, התמתח הרשל'ה על מושבו כשהוא מוכן ומזומן לקחת חלק בזמירות השבת.
והנה באה שאלה מפיו של הגביר "סקרן אני לדעת מה עשה אבא שלך?" על כך השיב לו הרשל'ה "הוא הלך לישון רעב."
שבת אחת עבר אחד מהמשכילים בשעת הסעודה השלישית ליד בית המדרש שבו התפלל הרשל'ה והשתתף בסעודה.
החסידים קראו לו "בוא, פטם את הנשמה היתרה שלך!" ענה המשכיל "לי יש נשמה אחת בלבד!" השיב לו הרשל'ה "כן, אבל היא יתרה!".
כאשר הרבי היה עצוב ניסו תלמידיו לעודד את רוחו אך לא הצליחו.
לבסוף קראו להרשל'ה להתארח בבית הרבי.
הרבי קיבל אותו בסבר פנים יפות והסכים לארחו לכמה ימים, אך ניכר היה שהוא עדיין שרוי בעצבות.
בארוחת הצהריים הגדולה הכניס הרשל'ה כף אחת לכיסו.
כעבור חצי שעה הכניס עוד כף לכיסו.
שאל אותו הרבי "הרשל'ה, מדוע אתה מכניס כפות לכיסך?" והרשל'ה השיב "אדוני, אני קצת חולה והרופא רשם לי תרופה: לקחת כל חצי שעה כף".
העלה הרבי חיוך על פניו ורוחו הטובה שבה אליו.
הסופר יצחק הרצברג כינס רבים מסיפורי תעלוליו ובדיחותיו של הרשל'ה, בשני כרכים, שהוצאו לאור בהוצאת י.
המחזאי הקלסיקן היידי משה גרשנזון חיבר מחזה בשם "הרשל'ה אָסטראָפּאָלעֶר", אשר הוצג בעיבודים שונים בכל התיאטראות האמנותיים היהודים בעולם.
בשנת 1951 נתן וולפוביץ' ממייסדי תיאטרון היידיש "תיאטרון גולדפאדן" בתל אביב, העלה את ההצגה, והועמד על כך לדין.
ידועה גם גרסה תיאטרונית מאת משה ליפשיץ.
ב-1966 הועלה בתיאטרון העירוני חיפה המחזה "הרשלי מאוסטרופולי" מאת יעקב אורלנד, בבימויו של יעקב רוטבאום.
ב-2012 הועלה המחזה על ידי תיאטרון יידישפיל, בכיכובו של יעקב בודו.
ב-1977 יצא לאקרנים הסרט "הרשלה" בסרט הרשלה הוא מוזיקאי צעיר, נגן קלרינט שמגיע לישראל מברית המועצות בתקווה גדולה לייסד בה תזמורת, הרשלה הוא נינו של הבדחן הידוע הרשל'ה אוסטרופולר.
בשנת 2016 החלה להתפרסם סדרת ספרי קומיקס מאת הקומיקסאית החרדית בת שבע הבלין המספרת את קורותיו של הרשלה.
מרבית הסיפורים והשנינויות בספרים אלו לא באמת מיוחסים להרשלה, אלא הם פרי דמיונה של הבלין.
כמו כן הצייר והכותב החרדי דוד גולדשמיט כתב מספר ספרי קומיקס על כך.
דמותו של הרשל'ה הופיעה במערכון של הסדרה היהודים באים.
הסדרה מאזכרת את סיפורו של אברהם בר גוטלובר, לפיו סיים הרשל'ה את חייו לאחר שנזרק מגג על ידי חסידי רבי ברוך ממז'יבוז'.
הרשימה הערבית המאוחדת (רע"מ; בערבית: القائمة العربية الموحدة, אל-קַאאִמַה אל-עַרַבִּיַּה אל-מֻוַחַּדַה) היא מפלגה ערבית-ישראלית המתוארת לעיתים כאסלאמיסטית.
הוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-14 בשנת 1996, ונחשבה לזרוע הפוליטית-מדינית של הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית.
לקראת הבחירות לכנסת ה-15 (מאי 1999) התמזגה מד"ע בתוך רע"מ, ולאחריהן הפכה רע"מ לסיעה הערבית הגדולה בכנסת עם 5 מנדטים.
במהלך הקדנציה חל פילוג ברע"מ ופרשו ממנה 3 ח"כים.
בבחירות לכנסת ה-16 (ינואר 2003) זכתה רע"מ ב-2 מנדטים בלבד.
לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה (מרץ 2006) התאחדה עם תע"ל ברשימה משותפת בהנהגת השייח אברהים צרצור.
צרצור החליף את עבד אל-מאלכ דהאמשה שהיה יו"ר המפלגה מאז הקמתה ועד לכנסת ה-16. הוא אמר ש"אנו מאמינים באסלאם, אנו מאמינים במשטר הח'ליפות ואיננו תומכים בהפרדת הדת מהפוליטיקה" תוך ששלל את הציונות.
בעקבות דברים אלה עתרו בליכוד ובאיחוד הלאומי-מפד"ל לפסול את הרשימה מאחר שהיא שוללת את אופייה יהודי והדמוקרטי של מדינת ישראל.
למחרת הדיווח התראיין צרצור לתוכנית "לונדון את קירשנבאום" בערוץ ישראל 10, הכחיש את ההאשמות וטען כי הדברים לא נאמרו.
ב-28 בפברואר דחתה ועדת הבחירות המרכזית את הדרישה לפוסלם, ברוב שהסתמך על חברי מפלגת קדימה, שינוי, העבודה, מרצ והמפלגות הערביות.
בבחירות זכתה רע"מ ל-3 מנדטים, מתוך 4 לרשימה המשותפת.
רשימת המפלגה לכנסת נבחרה על ידי מועצת השורא של הפלג הדרומי בתנועה האסלאמית.
המפלגה זוכה לאהדה רבה בקרב הציבור הבדואי.
ניתוח שערכה אוניברסיטת בן-גוריון העלה כי רוב קולות הבדואים בבחירות לכנסת ה-16 ניתנו לרשימה (41.3% ביישובים המוכרים ו-46.8% ביישובים הלא-מוכרים), וקולות אלה מהווים 15.9% מסך הקולות שקיבלה המפלגה (הבדואים בנגב מהווים כ-10% מערביי ישראל).
לקראת הבחירות לכנסת העשרים (מרץ 2015) ועקב העלאת אחוז החסימה, רצה רע"מ עם שאר המפלגות הערביות בכנסת: (חד"ש, בל"ד ותע"ל, אך ללא מד"ע), במסגרת אחת – הרשימה המשותפת.
הרשימה המשותפת השיגה בבחירות 13 מושבים וכוחה של רע"מ נשמר – 3 מושבים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת (אפריל 2019) התפצלה הרשימה המשותפת, כשחד"ש ותע"ל רצו ברשימה נפרדת ורע"מ רצה ברשימה אחת יחד עם בל"ד, שם הרשימה היה: רע"מ-בל"ד.
יו"ר המפלגה מסעוד גנאים פרש מהפוליטיקה והוחלף במנסור עבאס.
ועדת הבחירות פסלה את הרשימה אך בית המשפט העליון הפך את ההחלטה ואישר לרשימת רע"מ - בל"ד להתמודד בבחירות לכנסת.
בבחירות אלו קיבלה הרשימה כולה 4 מנדטים, ביניהם שני נציגים של רע"מ שנכנסו לכנסת העשרים ואחת.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע (מרץ 2021) החליט היו"ר מנסור עבאס להוביל את המפלגה לפרוש מהרשימה המשותפת.
בתקופה שלפני בחירות 2021 התקיימו מגעים בין רע"מ לליכוד שהובילו לכך שרע"מ סייעה לליכוד בכמה הצבעות, למשל בבחירתו של מבקר המדינה, מתניהו אנגלמן.
מנהיג רע"מ, מנסור עבאס, הקפיד שלא לפסול בפומבי אפשרות של שותפות עם בנימין נתניהו, מנהיג הליכוד, והקואליציה שלו.
בראיון לעמית סגל בסוף 2020 אף אמר בפירוש: "אם אני מקבל תקציבים וחקיקה – לא אכפת לי לתת לנתניהו מה שצריך", ופירט על נכונות לעזור לנתניהו בחקיקת חוק המונע משפט נגד ראש ממשלה (חוק צרפתי): "יש באסלאם איסורים של 'חראם' (מעין יהרג ולא יעבור).
התקבע פה נוהג: הח"כים הערבים רוצים להפיל כל ממשלה.
ישבנו השבוע, אמרתי להם 'עצור.
לאחר היוודע תוצאות הבחירות לכנסת העשרים וארבע החל עבאס לנהל מגעים עם מפלגת הליכוד במטרה להקמת ממשלה יחד עם מפלגת רע"מ, אך המגעים נכשלו מאחר שבצלאל סמוטריץ' סירב לשותפות קואליציונית עם רע"מ.
לאחר שיאיר לפיד קיבל את המנדט להרכבת הממשלה, ניהלה המפלגה משא ומתן קואליציוני גם איתו.
בשל מבצע שומר החומות, הופסק המשא ומתן.
לאחר המבצע, חודשו המגעים הקואליציוניים בין רע"מ ויאיר לפיד.
המגעים הסתיימו בהסכם קואליציוני בין רע"מ ליש עתיד ותמיכת רע"מ בהקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.
בנימין נתניהו ותומכיו הוקיעו את השותפות בין הממשלה לרע"מ, וניסו להתנער מהטענות שהליכוד עצמו ניהל משא ומתן קואליציוני עם רע"מ.
בין היתר אמר נתניהו על הממשלה: "הם עשו ברית, תאמיני או לא, עם האחים המוסלמים, שהם מחוץ לחוק ברחבי המזרח התיכון פרט אולי לטורקיה ולקטר, ומאמינים ביסודו של דבר בפירוק המדינה היהודית.
בזמן מלחמת חרבות ברזל חשף העיתונאי קלמן ליבסקינד קשרים ארוכי טווח בין ארגונים הקשורים במפלגת רע"מ לבין ארגונים הקשורים לחמאס.
חודש לאחר מכן, ראש המפלגה מנסור עבאס קרא בפומבי ברשת CNN לחמאס ולכל הארגונים הפלסטיניים "להניח את נשקם" והצהיר שאלימות תמיד כשלה.
הוא קרא להנהגה הפלסטינית לקבל אחריות מוסרית ולשאוף לשלום עם ישראל.
בחודש מאי 2024 פרסמה המפלגה הצהרה פומבית שמעשי ישראל בעזה הם "פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות".
המפלגה נחשבת לזרוע פוליטית של הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית, ורשימתה לכנסת נקבעת על ידי מועצת השורא של תנועת האחים המוסלמים בישראל.
בדצמבר 2025 יו"ר רע"מ, מנסור עבאס, הכריז כי מפלגתו תתנתק מועצת השורא, אך המהלך עוד לא קרה.
אמנת התנועה האסלאמית שאושרה בוועידה הכללית של התנועה האסלאמית, מגדירה את חזון התנועה, מטרותיה, מפרטת את ההיסטוריה של הקמת התנועה האסלאמית ואת היעדים שאליהם היא שואפת.
האמנה מגדירה את ישראל כ"פרויקט קולוניאליסטי של גזל ועוול", דורשת הקמת מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים ואת זכות השיבה לפליטים.
בדצמבר 2025, יו"ר רע"מ מנסור עבאס הודיע כי מפלגתו תנתק את מוסדותיה מן התנועה האסלאמית וממועצת השורא.
כנסת חברי כנסת הערותהכנסת ה-14 (1996) במסגרת מד"ע-רע"מ2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה):
התנועה האסלאמית (2): עבד אל-מאלכ דהאמשה, תאופיק ח'טיב ב-16 ביולי 1996 שינתה הסיעה המאוחדת את שמה מ"המפלגה הדמוקרטית הערבית - הרשימה הערבית המאוחדת לשינוי" ל"מד"ע-רע"מ - המפלגה הדמוקרטית הערבית - הרשימה הערבית המאוחדת".הכנסת ה-15 (1999)5 מנדטים:
מד"ע (2): טלב א-סאנע, מוחמד כנעאן
התנועה האסלאמית (2): עבד אל-מאלכ דהאמשה, תאופיק ח'טיב
עצמאי: האשם מחאמידרשימת מועמדים מלאה ראו כאן.
ח'טיב וכנעאן פרשו מהסיעה ב-19 בפברואר 2001 והקימו את המפלגה הלאומית הערבית.
מחאמיד פרש מהסיעה ב-10 בדצמבר 2002 והקים את סיעת היחיד "האחדות הלאומית – הברית הלאומית המתקדמת".הכנסת ה-16 (2003) 2 מנדטים:
התנועה האסלאמית: עבד אל-מאלכ דהאמשה רשימת מועמדים מלאה ראו כאן.הכנסת ה-17 (2006) במסגרת רע"מ-תע"ל 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה):
התנועה האסלאמית (2): עבאס זכור, אבראהים צרצור רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי תע"ל, ראו כאן.הכנסת ה-18 (2009) במסגרת רע"מ-תע"ל 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה):
התנועה האסלאמית (2): מסעוד גנאים, אבראהים צרצור רשימת מועמדים מלאה הכוללת גם את מועמדי תע"ל, ראו כאןהכנסת ה-19 (2013) במסגרת רע"מ-תע"ל-מד"ע 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה):
התנועה האסלאמית (3): טלב אבו עראר, מסעוד גנאים, אבראהים צרצור רשימת מועמדים מלאה הכוללת גם את מועמדי תע"ל ומד"ע, ראו כאןהכנסת ה-20 (2015) במסגרת הרשימה המשותפת3 מנדטים (מתוך 13 לרשימה כולה): מסעוד גנאים, טלב אבו עראר, עבד אל-חכים חאג' יחיא
סעיד אלחרומיב-11 באוגוסט 2017 פרש מהכנסת עבדאללה אבו מערוף נציג חד"ש במסגרת הסכם רוטציה.
אימאן ח'טיב-יאסיןב-25 באוגוסט 2021 מת סעיד אלחרומי.
החליפה אותו אימאן ח'טיב-יאסין.הכנסת ה-25 (2022)5 מנדטים: מנסור עבאס, ווליד טאהא, וליד אל-הואשלה, אימאן ח'טיב-יאסין, יאסר חוג'יראת
הרשימה הממלכתית היא מפלגה שהקימו פורשים מרפ"י לקראת הבחירות לכנסת השביעית ב-1969 ובראשה עמד דוד בן-גוריון.
בשנת 1970 התפטר בן-גוריון מהכנסת וב-1971 הודיע על התנתקותו ממנה.
בעקבות זאת פרשו ממנה חלק מהפעילים והשאר חברו לגח"ל (לימים מפלגת הליכוד).
בשנת 1976 התאחדה הרשימה הממלכתית עם המרכז העצמאי להקמת מפלגת לע"ם.
בשנת 1981 פרשו יוצאי הרשימה הממלכתית מהליכוד והקימו את "רפ"י - הרשימה הממלכתית".
לאחר הפרישה מהליכוד התמודדו בבחירות 1981 מטעם תל"ם ולאחר שזו התפרקה התמודדו מטעם מפלגת אומץ בבחירות 1984. בבחירות 1988 חזרה הרשימה הממלכתית לליכוד והתמזגה לתוכו.
הרשימה הממלכתית הוקמה לאחר שבן-גוריון וכמה מתומכיו לא הצטרפו עם רפ"י למפא"י ולאחדות העבודה - פועלי ציון בהקמת מפלגת העבודה.
הרשימה הוקמה עוד לפני הבחירות להסתדרות בספטמבר 1969, השתתפה בהן וזכתה ב-3.85% מהקולות.
התוצאה הוצגה על ידי ראשיה כסימן מעודד לקראת הבחירות לכנסת.
בבחירות לכנסת בסוף 1969 זכתה הרשימה לארבעה מנדטים, וחברי הכנסת שנבחרו מטעמה (מלבד בן-גוריון) היו, לפי סדר הרשימה, מאיר אביזוהר, יגאל הורביץ ואיסר הראל.
בן-גוריון התפטר מן הכנסת כבר ב-1970 ובמקומו נכנס זלמן שובל.
כעבור חודשים ספורים הודיע בן-גוריון במכתב ליואב לביא, מצעירי הרשימה, שאיננו קשור יותר לרשימה הממלכתית, וכי לו היה בוחר בפעילות פוליטית, היה מצטרף למפלגת העבודה.
מכתב בן-גוריון האיץ פילוג ברשימה, ומאיר אביזוהר פרש מן הסיעה בראש קבוצת פעילים מרכזיים שטענו, שללא בן-גוריון אין טעם והצדקה לרשימה הממלכתית.
אביזוהר פעל כחבר כנסת יחיד אך למעשה תמך בממשלת המערך (בראשות מפלגת העבודה).
לקראת סוף הקדנציה הצטרפה קבוצת המיעוט למפלגת העבודה.
בשנת 1973 הצטרפה הרשימה הממלכתית לגח"ל (גוש חירות-ליברלים), המרכז החופשי והתנועה למען ארץ ישראל השלמה והופיעה אתן ברשימה משותפת (הליכוד) בבחירות לכנסת השמינית.
ב-1976 לקראת הבחירות לכנסת התשיעית, הוביל מנהיג הרשימה הממלכתית הורביץ את המאמצים לאיחוד עם המרכז העצמאי והתנועה למען ארץ ישראל השלמה (שהיו גם הן חברות בליכוד), מאמצים שהובילו להקמת מפלגת לע"ם בהנהגתו, כמפלגה בתוך סיעת הליכוד.
לאחר המהפך נבחר ראש לע"ם יגאל הורביץ לשר המסחר והתעשייה מטעם הליכוד.
הוא התנגד להסכמי קמפ דייוויד שנחתמו בשנת 1978, הצביע נגדם בכנסת והתפטר מהממשלה.
לאחר התפטרותו של שמחה ארליך ב-1979, חזר הורביץ לממשלה כשר אוצר.
הוא נקט מדיניות כלכלית עצמאית מרסנת בניסיונותיו להילחם באינפלציה אך לא זכה לגיבוי.
לכן התפטר מן הממשלה בראשית 1981 ובמקומו נכנס יורם ארידור.
בשנת 1981, במהלך כהונת הכנסת התשיעית, פרשו חברי הכנסת, יוצאי הרשימה הממלכתית, יגאל הורביץ, זלמן שובל ויצחק פרץ מן הליכוד וקראו לסיעתם החדשה בשם "רפ"י - הרשימה הממלכתית".
סיעה זו החזיקה מעמד כארבעה חודשים, שלאחריהם הצטרפו חברי הכנסת הורביץ ושובל למשה דיין והקימו את "התנועה להתחדשות ממלכתית" (תל"ם), ואילו חבר הכנסת פרץ הקים סיעת יחיד בשם "הרשימה הממלכתית", ושב לליכוד.
במהלך כהונת הכנסת העשירית פרש, יחד עם חבר הכנסת אמנון לין, מהליכוד והצטרף למערך.
תל"ם זכתה בשני מושבים בבחירות לכנסת העשירית, ואחרי פטירת משה דיין באוקטובר 1981, נכנס לכנסת במקומו יגאל הורביץ.
ב-1983, עם פיצול תל"ם, הקים הורביץ סיעת יחיד בשם "רפ"י - הרשימה הממלכתית" וב-1984 החליף את שמה ל"אומץ", והרשימה הממלכתית נעלמה, להלכה ולמעשה, מהמפה הפוליטית.
מפלגת אומץ (שנקראה גם רפ"י-אומץ) השיגה נציג אחד (יגאל הורביץ) בבחירות לכנסת האחת עשרה, והצטרפה לממשלת האחדות הלאומית.
לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה הצטרפה רפ"י-אומץ לליכוד.
4 מנדטים: דוד בן-גוריון, מאיר אביזוהר, יגאל הורביץ, איסר הראל, זלמן שובל
4 מנדטים (מתוך 39 לרשימה כולה): יגאל הורביץ, יגאל כהן, אמנון לין, יצחק פרץ, זלמן שובל
3 מנדטים: יגאל הורביץ, יצחק פרץ, זלמן שובל
הכנסת האחת עשרה (1984) במסגרת אומץ
הכנסת השתים עשרה (1988) במסגרת הליכוד
המפלגה דגלה בזכות ההגדרה העצמית של שני העמים, שוויון אזרחי מלא לערביי ישראל, נסיגה של צה"ל מדרום לבנון, והכרה באש"ף כנציג הפלסטינים.
ערב הבחירות לכנסת ה-11, נפסלה הרשימה מלרוץ לכנסת על ידי ועדת הבחירות המרכזית, יחד עם רשימת כך של מאיר כהנא, בטענה כי "רשימה זו דוגלת בעקרונות המסכנים את שלמותה וקיומה של מדינת ישראל, ושמירת יחודה כמדינה יהודית".
העניין הובא בפני בית המשפט העליון.
הרכב מורחב של חמישה שופטים: הנשיא מאיר שמגר, אהרן ברק, מרים בן-פורת, מנחם אלון ומשה בייסקי, הפך את החלטת ועדת הבחירות על פיה, והתיר לרשימה לרוץ לכנסת.
הרשימה זכתה בשני מנדטים, וכיהנו מטעמה בכנסת חברי הכנסת מוחמד מיעארי (שהיה ממקימי ופעילי תנועת אל ארד, שעניינה נדון בפסק דין ירדור בשנת 1965) והאלוף (מיל') מתי פלד.
בשנת 1988, ערב הבחירות לכנסת השתים עשרה, שוב עלה עניינה של הרשימה לדיון בפס"ד בן שלום, אך גם שם התיר בית המשפט את השתתפות הרשימה בבחירות.
הרשימה קיבלה 33,695 קולות והפעם זכתה רק במנדט אחד, וכיהן מטעמה בכנסת מוחמד מיעארי.
במלחמת המפרץ תמכה המפלגה בעיראק, מה שהביא לפרישת החברים היהודים ממנה ולהפיכתה למפלגה לאומית ערבית.
בבחירות לכנסת ה-13 בשנת 1992 רצה הרשימה בשלישית, אך הפעם כרשימה עם נציגים ערבים בלבד.
הרשימה לא עברה את אחוז החסימה ובחרה שלא להתמודד בבחירות לכנסת ה-14 בשנת 1996. באותה שנה פרש פלג בראשות מוחמד מיעארי והצטרף למפלגת בל"ד.
הרשימה הדמוקרטית של נצרת הייתה סיעת מיעוטים בכנסת הראשונה.
הנהגתה של הסיעה, הייתה ממוקמת באזור נצרת.
המפלגה זכתה בשני מנדטים בבחירות לכנסת הראשונה, וחברי הכנסת מטעמה היו סיף א-דין א-זועבי ואמין-סלים ג'רג'ורה.
בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה שימשה המפלגה מפלגת לוויין של מפא"י וככזו הייתה חברה בקואליציה, אך לא בממשלה הראשונה או השנייה.
לאחר הכנסת הראשונה לא הוסיפה המפלגה להתמודד בבחירות, אולם נציגה אל-זועבי נבחר לכנסת השנייה מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל.
הרשות לשיקום האסיר (רש"א) היא גוף ממשלתי טיפולי-שיקומי, בעל עצמאות סטטוטורית הכפוף לשר הרווחה, שתפקידו שיקום אסירים כלואים ומשוחררים.
בשירות מועסקים עובדים סוציאליים וכן גם מדריכים ומתנדבים שעברו הכשרה ייחודית.
הרשות לשיקום האסיר מפעילה שלושה סוגים של מוקדים:
נציגים המגיעים לבתי הסוהר ומסייעים לשירות בתי הסוהר במתן שירותי חינוך והכוונה אישית ותעסוקתית, שתסייע בשיקום האסירים.
נציגים היושבים ברשויות המקומיות, בסמוך ללשכות הרווחה, ומסייעים בליווי פרטני למשפחות וילדי אסירים, סינגור ותיווך.
הוסטלים של הרשות לשיקום האסיר, בהם משתכנים אסירים משוחררים למשך זמן קצוב, שבו מתאפשר בהדרגה שיקומם התעסוקתי והחברתי.
פעילותה של הרשות, פרושה לאורך כל הארץ לפי החלוקה למחוזות: צפון, מרכז, נתניה, דרום וירושלים.
הכנת תוכניות שיקום לקראת שחרור
יצירת מודעות חברתית בנושא שיקום האסיר
סיוע למשפחת האסיר בעת המאסר ואחריו, ופיתוח פרויקטים למען נשות האסירים וילדיהם
ביצוע תוכניות שיקום בפיקוח, כדוגמת שיקום תורני בישיבות ובמדרשות, שיקום וליווי תעסוקתי
הרשות אחראית על שיקום אסירים לאחר השחרור, ועד שנתיים מיום השחרור.
הרשות מעניקה מענה שיקומי הוליסטי רחב המותאם למגוון אוכלוסיות, ביניהן: נשים, נוער וצעירים, שיקום תורני החברה הערבית והחברה הבדואית.
כל תוכניות השיקום שנכתבות ברשות מבוססות על שלוש הנחות יסוד:
רצף טיפולי בין הכלא לקהילה משפר את סיכויי האסירים להשתלב בקהילה
תעסוקה כנדבך מרכזי והכרחי בתהליך שיקומם של אסירים משוחררים
השנה הראשונה לשחרור היא הקריטית ביותר מבחינת שיעורי מועדות.
כאשר מתקיים דיון בעניינו של אסיר בוועדת השחרורים, קיים משקל לשאלה האם הוכנה עבורו תוכנית שיקום לתקופת השחרור המוקדם.
האסיר יכול להציג לוועדה תוכנית שיקום מטעם הרשות לשיקום האסיר (רש"א) ובעקבות כך, לוועדת השחרורים תהיה נטייה לשחרר את האסיר (בכפוף לתנאי התוכנית).
במקרה שהאסיר אכן נמצא מתאים לתוכנית רש"א, תיבנה עבורו תוכנית שיקום באופן פרטני המותאמת לנסיבותיו ולצרכיו, אשר יכולה לכלול את הפנייתו להוסטל של רש"א, טיפול בקהילה בעיר מגוריו, טיפול פרטני ו/או קבוצתי, תוכנית עבודה ופיקוח תעסוקתי, תוכנית הכוללת רכיב של איזוק אלקטרוני ועוד בהתאם לסוג העבירה ומאפייניו הקרימינוגניים של המטופל.
תוכנית הטיפול כוללת התחייבות מצד האסיר המשוחרר להתמיד בתעסוקה, לעמוד בזמנים, להגיע לטיפול פרטני, משפחתי וקבוצתי ולשתף פעולה עם טיפולים אלה.
בתקופת המקארתיזם, הרשימה השחורה של הוליווד הייתה רשימה שמית של גברים ונשים מתעשיית הקולנוע האמריקאית (שמרכזה בהוליווד), שנכללו בה בשל נאמנותם המשוערת או המוכחת לרעיונות פוליטיים או אידאולוגיים בעלי זיקה לקומוניזם.
מהנכללים ברשימה נמנעה תעסוקה בתחומם ונמנע מהם פרסום ציבורי.
הרשימה החלה בעשרה תסריטאים ובמאים שזומנו בשנת 1947 לעדות על ידי ועדת בית הנבחרים והחליטו לא לשתף פעולה.
הם כונו "העשרה של הוליווד" וביניהם נכללו דלטון טרמבו ואדוארד דמיטריק.
בחקירותיהם ציטטו את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית המבטיח את חופש הביטוי וחופש ההתארגנות, שלדעתם מגן עליהם חוקית מפני הצורך לענות על שאלות הוועדה.
ועדת הקונגרס לא קיבלה את דעתם, והם נידונו לעונשי מאסר על בזיון הקונגרס.
שניים נידונו לחצי שנת מאסר, והאחרים לשנה.
בשנות החמישים הרשימה הורחבה לכלל תעשיית הבידור האמריקאית, וכללה תסריטאים, במאי קולנוע, שחקנים, מלחינים ומוזיקאים, כתבים ומגישי תוכניות, וכן עובדים נוספים בתעשיית הבידור שהואשמו שהם חברים במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית או משתתפים בפעולותיה ובפרט בריגול לטובת ברית המועצות או הפצת תעמולה קומוניסטית.
הרשימה השחורה ניזונה מהאווירה שסבבה את ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקנית, וראתה בעיקר בקומוניזם אידאולוגיה מסוכנת הנוגדת את הרוח האמריקאית.
הרשות לרדיו וטלוויזיה בטורקיה (טורקית Türkiye Radyo Televizyon Kurumu או TRT) הוקמה מכוח חוק ב-1964 והיא רשות השידור הממלכתית בטורקיה.
הרשות ירשה את מקומו של "רדיו טורקיה" (Türkiye Radyoları), והחלה בשידורי טלוויזיה ב-1 במאי 1967. תחנות הרדיו והטלוויזיה של הרשות היו היחידים במדינה עד כניסתן של תחנות רדיו מסחריות לפעולה ב-1990, ותחנות טלוויזיה מסחריות החלו לפעול ב-1992. הנהלת הרשות שוכנת באנקרה ויש לה שמונה סניפים נוספים ברחבי המדינה.
רוב תקציבה של הרשות מגיע מגביית אגרות וממס קנייה (70%), והיתר ממימון ממשלתי (20%) ומפרסום (10%).
הרשות מפעילה חמישה ערוצי טלוויזיה בטורקיה עצמה:
TRT1 - מ-1967: ערוץ לשידורים כלליים וחדשות.
TRT2 - מ-1986: בעיקר תוכניות תרבות, אמנות ותוכניות דוקומנטריות.
TRT3 - מ-1989: ספורט ושידורים מהפרלמנט.
TRT GAP - מ-1989: פונה לצופים בדרום-מזרח אנטוליה, קרי, בעיקר לאוכלוסייה הכורדית (אך לא בשפה הכורדית).
TRT6 - מה-1 בינואר 2009: ערוץ בשפה הכורדית.
בהמשך מתוכנן גם תוכן בערבית ופרסית.
במישור הבינלאומי מפעילה הרשות שני ערוצים:
TRT-TÜRK הפונה למדינות דוברות שפות טורקיות.
הרשות מפעילה הרשות 5 ערוצי רדיו ששידוריהם נקלטים ברחבי המדינה, ואת "רדיו קול טורקיה" ("Türkiye'nin Sesi Radyosu" או TSR, מילולית "רדיו קולה של טורקיה"), המשדר ב-27 שפות שונות.
הרשימה הערבית המאוחדת, מפלגה ערבית ישראלית שנוסדה במהלך הכנסת השמינית.
המפלגה נוצרה במרץ 1977 כאיחוד בין המפלגות קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים.
בה היו שלושה חברים, חמאד אבו רביעה, סיף-אלדין אל-זועבי וג'בר מועדי.
בבחירות לכנסת התשיעית, במאי 1977, זכתה הרשימה הערבית המאוחדת רק במנדט אחד והוחלט לקיים רוטציה על מנת לאפשר לכל שלושת הנציגים לכהן בכנסת.
תחילה כיהן סיף-אלדין אל-זועבי, אחר כך אבו רביעה נכנס לכנסת במקומו, לאחר שאל-זועבי התפטר באפריל 1979.
במרץ 1980, דרש ג'בר מועדי מאבו רביעה להתפטר על מנת שיוכל להיכנס לכנסת במקומו, על פי הסכם הרוטציה.
אבו רביעה סירב בטענה שעליו לטפל בחוק לפיצוי בעלי האדמות משבטו, ולא יוכל לעשות זאת אם יתפטר.
נעשו ניסיונות לשכנעו להתפטר מתפקידו לאחר שלא התפטר, פנה מועדי לבית המשפט, אך תביעתו נדחתה מאחר שעל פי החוק התפטרות מהכנסת צריכה להיעשות מרצון חופשי, ובית המשפט לא יכול לאכוף הסכמי רוטציה.
ב-12 בינואר 1981 נרצח אבו רביעה, בעת שישב במכוניתו בכניסה למלון הולילנד בירושלים.
בניו של מועדי נתפסו והודו ברצח.
למרות הרצח, נתמנה מועדי לכנסת, והמשיך לכהן בה עד לפיזורה כעבור כארבעה חודשים.
בבחירות לכנסת העשירית קיבלה המפלגה 11,590 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולא שבה עוד אל המפה הפוליטית.
כנסת חברי כנסת הערות הכנסת השמינית (1973) 3 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, חמאד אבו רביעה, ג'בר מועדי הסיעה נוצרה ב-8 במרץ 1977 כאיחוד בין המפלגות קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים.
הכנסת התשיעית (1977)מנדט אחד: סיף א-דין א-זועבי, חמאד אבו רביעה, ג'בר מועדי ב-3 באפריל 1979 פרש מהכנסת סיף-אלדין אל-זועבי במסגרת הסכם רוטציה.
החליף אותו חמאד אבו רביעה.
ב-12 בינואר 1981 נרצח חמאד אבו רביעה.
הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י) היא תאגיד סטטוטורי העוסק בקידום פרויקטים לפיתוח ירושלים, ביצור מעמדה כעיר בירה, עידוד יזמות והרחבת היצע התעסוקה ומגוון תוכניות להשכלה גבוהה בעיר.
בין תפקידיה של הרשות: ליזום, לתכנן ולעודד פעולות לפיתוח הכלכלי של ירושלים; לתאם בין משרדי הממשלה, הרשויות והגופים העושים לפיתוח ירושלים; לייעץ ולספק מידע הקשור ליוזמות, לתוכניות ולמפעלים כלכליים בירושלים.
התקציב למרבית פעילות הרשות לפיתוח ירושלים מגיע ישירות מממשלת ישראל.
הרשות הוקמה על פי חוק הרשות לפיתוח ירושלים שנחקק בשנת 1988 כתאגיד סטטוטורי שהוקם ופועל שלא למטרות רווח, והחלה לפעול ב-1989. מהקמתה ועד שנת 1993 ניהל אותה עוזי וכסלר, שהמשיך להיות יו"ר הרשות עד 2003. אחריו שימש בתפקיד ישראל גולדשטיין.
ב-2008 מונה משה ליאון (לימים, ראש עיריית ירושלים) ליו"ר הרשות עד לפרישתו ב-2013.
מועצת הרשות מונה 37 חברים, מרביתם נציגי ממשלה (עובדי ציבור) ועירייה (נבחרים ועובדים) ונציגי ציבור.
תפקיד הרשות ליזום, לעודד, לתכנן, לתאם ולספק מידע הקשור ליזמות ומפעלים כלכליים בעיר.
בין הפרויקטים, שקודמו על ידי הרשות לפיתוח ירושלים:
הפארקים הטכנולוגיים במלחה, הר חוצבים וגבעת רם (עתידי), אצטדיון טדי וקריית הלאום ואזור תעשייה עטרות, התוכנית להחייאת מרכז העיר ירושלים, העתקת האקדמיה לאמנות בצלאל אל מגרש הרוסים, פארקים מטרופוליניים (העוטפים את העיר), פארק המסילה ומסלול אופניים, שאורכו 42 קילומטר.
פרויקטי מגורים ברחבי העיר: מגורים בשכונת רמות, שכונת מגורים במתחם שנלר, שכונות מגורים בתלפיות מזרח, מגורים במורדות משואה (כ-450 יחידות דיור), מתחם רשות השידור (310 יחידות דיור) ועוד.
בשנים האחרונות, כחלק מתוכנית הצמיחה של העיר ירושלים, שאושרה בממשלה בשנת 2005, מעניקה הרשות מלגות, הטבות ותמריצים לחברות, מפעלים, יזמים, עובדי היי טק וסטודנטים, במטרה לתמרץ הגירה חיובית של עסקים ואוכלוסייה אל העיר ירושלים.
בנוסף, פועלת הרשות לפיתוח ירושלים לשיקום, לשימור לפיתוח ולאחזקת העיר העתיקה ואגן העיר העתיקה, ובכלל זה: שדרוג ויצירת תשתיות ציבוריות המשביחות את הפוטנציאל הכלכלי והתיירותי, שיפור איכות החיים ואיכות הסביבה לטובת תושבי העיר העתיקה והמבקרים בה, הבטחת שימור מורשת התרבות הבנויה בעיר העתיקה ובאגן העיר העתיקה ופיתוח השטחים הירוקים.
הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין שנקראה בעבר אגף רישום והסדר מקרקעין היא רשות במשרד המשפטים המנהלת את מרשם המקרקעין בישראל.
הרשות פועלת באמצעות תשע לשכות רישום מקרקעין אזוריות אשר במקביל אליהן מתקיימות לשכות מפקחי מקרקעין בעלי סמכויות שיפוטיות בנושאים הנוגעים לרישום מקרקעין ולסכסוכים בבתים משותפים.
סמכויות המפקחים מקבילות לסמכויות שופטים בבית משפט השלום.
כן מפעילה הרשות חמש לשכות הסדר מחוזיות העוסקות בהסדרת קרקעות שטרם הוסדרו, בהתאם לשיטת טורנס.
בראש הרשות עומד הממונה על המרשם, האחראי, יחד עם צוות העובדים בהנהלת הרשות, להפעלתן התקינה של כל לשכות הרשות בכל תחומי אחריותן המנהלית והמשפטית.
כ-95% מהקרקעות בישראל עברו מדידה, מיפוי והסדר פומבי של זכויות בהתאם לשיטת טורנס ועבורם לשכות המקרקעין מנהלות פנקסי זכויות הקובעים כראייה חותכת את הבעלות בכל חלקה.
עבור קרקעות שטרם עברו הסדר, הלשכות מנהלות פנקסי שטרות בהם נרשמים עסקות במקרקעין.
רישום כזה מהווה רק ראיה לכאורה של הבעלות.
לשכות ההסדר עוסקות במדידה, מיפוי והסדרת זכויות בעלות בקרקעות שטרם הוסדרו, ועם תום תהליך ההסדרה מתבטל פנקס השטרות שלהם ומופעל עבורם פנקס זכויות.
עבור בתים משותפים, לשכות המקרקעין מנהלות פנקסי בתים משותפים בהם נרשמת החלוקה של הבניין המשותף בין הדיירים.
תשע לשכות רישום מקרקעין, בירושלים, תל אביב, חיפה, פתח-תקווה, נצרת, נתניה, באר-שבע, חולון ורחובות.
שלוש שלוחות בחדרה, אשדוד ועכו.
לשכת רישום מקרקעין אחראית על ניהול פנקסי המקרקעין ותיקי הפעולה המכילים את אוסף התעודות והמסמכים ששימשו יסוד לרישום.
בלשכות הרישום מבוצעות עסקאות ופעולות הנרשמות בפנקסי המקרקעין, ביניהן מכר, חכירות, הערות אזהרה, ירושות, משכנתאות, פעולות תכנון, זיקות הנאה, זכות קדימה, צווים של בתי משפט ורשויות אחרות ועוד.
פעולות נוספות הנמצאות באחריות הלשכות הן הנפקת נסחי רישום מפנקסי המקרקעין ומתן עיונים באוסף התעודות.
פנקסי המקרקעין נגישים כיום באמצעות מחשוב ולכן מתבצעות כל הפעולות בלשכות הרישום באמצעות מערכת ממוחשבת.
תשע לשכות מפקחים על רישום המקרקעין: בירושלים, תל אביב, חיפה, פתח-תקווה, נצרת, נתניה, באר-שבע, חולון ורחובות.
כמו כן, דיונים שיפוטיים הנוגעים לבתים משותפים שבתחום אילת, מתקיימים על פי קביעת לשכת המפקח על רישום המקרקעין באר-שבע, באילת.
חוק המקרקעין, התשכ"ט-1969, מקנה למפקחים על רישום מקרקעין סמכויות שיפוטיות ומנהליות גם יחד.
במסגרת סמכויותיהם המנהליות כלולים בין השאר הנושאים הבאים: מתן צווים לרישום בפנקס הבתים המשותפים, תיקון צווים והכרעה בהתנגדויות לתיקונים, ביטול רישומו של בית משותף.
מתן החלטות על פי חוק המקרקעין ותקנותיו, כגון: תיקוני טעויות סופר, ביטול זכויות ועוד.
בסמכותם השיפוטית של המפקחים על רישום המקרקעין לדון ולפסוק בסכסוכים בין בעלי דירות בבתים משותפים ובדיונים בסכסוך.
מוקנות להם על פי החוק, כל הסמכויות שיש לשופט בית משפט השלום הדן בתביעה אזרחית.
סמכויות נוספות של המפקח על רישום מקרקעין שניתן לכנותן מעין שיפוטיות, הן להורות על רישום ראשון, תיקון רישום שטח וחידוש רישום מקרקעין שרישומם הושמד או טושטש.
ערעורים על פסקי הדין הניתנים על ידי המפקחים מוגשים לבית המשפט המחוזי.
חמש לשכות הסדר מקרקעין, בירושלים, תל אביב, חיפה, נצרת ובאר-שבע.