tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מלאכה לא הצליחה להחזיק בעמדה ולהילחם באויבים.
פרמסווארה החליט לשלוח את שגרירו לבקר את קיסר סין משושלת מינג, ושניהם הסכימו להיות בעלי ברית.
מאז ההסכם בין סולטנות מלאקה לאימפריה הסינית, ממלכת איוטאיה ואימפריית מג'אפאהיט לא תקפו את מלאקה.
מאוחר יותר תיעוד כלשהו הצביע על כך שבמהלך פעילות הסחר והגעתו של האדמירל הסיני-מוסלמי ג'נג חה, המיר פרמסווארה את דתו לאסלאם ואימץ שם אסלאמי, הסולטאן איסקנדר שאה.
הדת החדשה התפשטה במהירות בשל המרת דתו והפלגתו של ג'נג חה.
שושלת מינג הסינית הזהירה את סיאם ואת המג'אפאהיט מפני ניסיון לכבוש ולתקוף את סולטנות מלאקה, והעמידה את סולטנות מלאקה תחת הגנה סינית.
הסינים חיזקו כמה מחסנים במלאקה.
הסולטנות המוסלמית פרחה בשל ההגנה הסינית נגד המעצמות התאילנדיות האחרות שרצו לתקוף את מלאכה.
סיאם הייתה גם כפופה לסין ונאלצה לציית להוראות סין לא לתקוף.
לאחר שווייטנאם (אנאם) השמידה את צ'מפה בפלישה הווייטנאמית לצ'אמפה בשנת 1471, הם המשיכו להילחם עם מלאקה בכוונה לכבוש אותה.
ממשלת סין שלחה נמיג, צ'ן צ'ון, לשאנפה בשנת 1474 כדי להכתיר את מלך צ'אמפה, אך הוא גילה כי חיילים וייטנאמים השתלטו על צ'אמפה וחסמו את כניסתו.
הוא המשיך למלאקה במקום ושליטו החזיר מחווה לסין.
מלאקה שלחה שוב שליחים לסין בשנת 1481 כדי להודיע לסינים כי בזמן ששליחי מלאקה חזרו מסין בשנת 1469, הווייטנאמים תקפו את המלאקים, והרגו את חלקם בזמן שסירסו את הצעירים ושיעבדו אותם.
המלאקים דיווחו כי וייטנאם שולטת בצ'מפה וגם ביקשה לכבוש את מלאקה, אך המלכים לא נלחמו, מכיוון שהם לא רצו להילחם נגד מדינה אחרת שהייתה כפופה לסין ללא אישור מהסינים.
הם ביקשו להתעמת עם המשלחת הווייטנאמית לסין שהייתה באותה עת בסין, אך הסינים הודיעו להם מכיוון שהאירוע היה בן כמה שנים, הם לא יכלו לעשות כלום בנדון, והקיסר שלח מכתב לשליט הווייטנאמי ונזף בו בגין התקרית.
קיסר סין הורה גם למלכים לגייס חיילים ולהילחם בחזרה בכוח אלים אם הווייטנאמים יתקפו אותם שוב.
לאחר שהפורטוגלים פלשו וכבשו את סולטנות מלאקה בשנת 1511, הם הקימו את מושבת מלאקה הפורטוגזית.
הסינים הגיבו בכעס קיצוני על פלישת פורטוגל לבת בריתם וסירבו לקבל משלחת פורטוגלית לאחר המתקפה.
הממשלה הקיסרית הסינית כלאה והוציאה להורג מספר שליחים פורטוגלים לאחר שעינתה אותם בגואנגג'ואו.
הסינים שלחו הודעה לסולטאן (מלך) מלאקה המודח בדבר גורלה של שגרירות פורטוגל, שהסינים החזיקו בשבי.
כשקיבלו את תשובתו, המשיכו הבכירים הסיניים להוציא להורג את השליחים הפורטוגלים, וחתכו את גופותיהם לחלקים רבים.
סוחרים סינים החרימו את מלאקה לאחר שנפלה לשליטת פורטוגל, כמה סינים בג'אווה סייעו בניסיונות מוסלמים לכבוש מחדש את העיר מפורטוגל באמצעות ספינות.
סוחרים סינים עשו עסקים עם מלזים וג'אווים במקום עם הפורטוגזים.
עם זאת, עם שיפור הדרגתי של היחסים והסיוע שניתנו נגד שודדי הווקאו לאורך חופי סין, בשנת 1557 הסכים קיסר מינג לבסוף לאפשר לפורטוגלים להתיישב כמקאו כמושבת סחר פורטוגלית חדשה.
גם הסולטנות המלאית של ג'והור שיפרה את היחסים עם הפורטוגלים ולחמה לצידם נגד סולטנות אצ'ה.
מכיוון שסין הייתה תחת כיבוש האימפריה המונגולית, כל מדינות הוואסלים של סין נשלטו לאחר מכן על ידי קיסרי סין המונגולים.
בתחילת 1292, נאמר כי קובלאי חאן שלח משלחת לצפון בורנאו, לפני שיצא לפלישה לג'אווה בשנת 1293. כתוצאה ממסע זה, מאמינים כי רבים מחסידיו בנוסף לסוחרים סיניים אחרים התיישבו בסופו של דבר והקימו מושבה משלהם בנהר קינבטנגאן.
במאה ה-14 הפכה ברוניי למדינת הוואסאל של מג'אפאהיט אך בשנת 1370 העבירה את נאמנותה לשושלת מינג בסין.
המהרג'ה קרנה מבורנאו ביקר אז עם משפחתו בנאנג'ינג עד מותו.
את מקומו ירש בנו הסיה וואנג שהסכים לשלוח מחווה לסין אחת לשלוש שנים.
מאז הגיעו נזירים סיניים לצפון בורנאו עם מטענים של תבלינים, קיני ציפורים, סנפירי כריש, קמפור, ראטאן ופנינים.
בסופו של דבר התיישבו סוחרים סיניים נוספים בקינבטנגאן, כאמור ברשומות ברוניי וסולו.
אחותו הצעירה של אונג סום פינג (הואנג סנפינג), מושל ההתיישבות הסינית, התחתנה אז עם הסולטאן אחמד מברוניי.
במהלך המלחמה הקרה, מדיניות החוץ של מאו דזה-דונג הייתה לתמוך בארגוני שמאל מהפכניים ברחבי העולם.
לאחר מכן הם תמכו במפלגה הקומוניסטית המלאית של צ'ין פנג ובזרוע הצבאית שלה, בצבא השחרור הלאומי של מלאיה ובמפלגה קומוניסטית נוספת בבורנאו, המפלגה הקומוניסטית הצפון קלימנטאן בפיקודו של בונג קי צ'וק.
מכיוון שרוב חברי וחיילי MCP ו-NKCP היו סינים אתניים, ממשלת מלזיה ואוכלוסייה סינית לא אתנית אחרת ראו את האוכלוסייה הסינית האתנית במלזיה כ"גיס חמישי "ועם חוסר אמון.
אך בעקבות הרפורמות שיזם דנג שיאופינג, התמיכה של ממשלת סין במרידות קומוניסטיות ברחבי העולם פחתה בהדרגה.
יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1974.
לאחר סיום המלחמה הקרה, יחסי החוץ הדיפלומטיים בין סין למלזיה השתנו באופן מיידי וחיובי.
בעקבות כך, קשרים פוליטיים ותרבותיים בין שני העמים החלו להתחזק.
שתי המדינות חברות במלואן ב-APEC, ובמלזיה יש אוכלוסייה גדולה של סינים.
פקידים מלזיים וסינים נפגשים יחד בפגישות הייעוץ האסטרטגי המתקיימות לסירוגין בין מלזיה לסין מדי שנה.
ישיבות הייעוץ האסטרטגי החלו כייעוצים דו-צדדיים בשנת 1991. פגישות הייעוץ נערכו כדי לשתף ולהחליף דעות בנושאים דו-צדדיים, אזוריים ונושאים בעלי אינטרסים הדדיים שונים וכן כדי לעקוב אחר עניינים שנדונו על ידי מנהיגי שתי המדינות.
מאוחר יותר שונה שמו של ההתייעצויות הדו-צדדיות לייעוץ אסטרטגי בשנת 2010 כדי לשקף את החשיבות ההולכת וגוברת של יחסי מלזיה–סין במסגרת המדינית-ביטחונית באזור אסיה-פסיפיק.
הראשון נערך בפוטרג'איה בשנת 2011 ואילו השני נערך בבייג'ינג בשנת 2012.
פעילויות חילופי סחר דו צדדיים שנעשו על ידי מלזיה וסין החל משנת 2012 הן הקמת פארק התעשייה סין-מלזיה צ'ינג'ואו ופארק התעשייה מלזיה-סין בקואנטן (האחרון נפתח רשמית ב-5 בפברואר 2013), ואישור מהיר.
על ידי סין להשאיל זוג פנדות ענק למלזיה.
שתי המדינות גם מחליפות דעות לגבי ההתפתחויות הקיימות בדרום-מזרח אסיה.
שתי המדינות נצמדות למכתב ההצהרה על התנהגות צדדים בחוף הים (דרום מזרח אסיה) שממשיך את השלום והיציבות המיטיבים עם סין ואזור דרום מזרח אסיה.
ב-28 באוגוסט 2012, פקידי מלזיה וסין במסגרת ההתייעצות האסטרטגית השנייה בין מלזיה לסין בבייג'ינג הסכימו להפוך את שנת 2014 ל"שנת הידידות מלזיה-סין "לציון 40 שנה להקמת היחסים הדיפלומטיים.
המשלחת המלזית בראשות מזכ"ל משרד החוץ של מלזיה, טן סרי מוהד רדזי עבדול רחמן וסגן שר החוץ של סין, פו יינג, הסכימו גם כי יתארגנו פעילויות מתאימות לרגל האירוע.
ב-16 באפריל 2014 תכננה סין לשלוח שני זוגות פנדות בשם פו ווה ופנג יי למלזיה לציון 40 שנה לקשרים דיפלומטיים, אך עם זאת נדחו בעקבות תקרית טיסה 370 של מלזיה איירליינס.
שתי הפנדות הגיעו מאוחר יותר לנמל התעופה הבינלאומי קואלה לומפור ב-21 במאי 2014 והוצבו בגן החיות הלאומי של מלזיה (גן החיות נגרה).
ב-31 במאי 2014, במהלך ביקורו של נג'יב רזאק בסין, שם התקבל בברכה על ידי ראש ממשלת סין לי קצ'יאנג, סין ומלזיה התחייבו להגדיל את הסחר הדו צדדי ל-160 מיליארד דולר עד שנת 2017. הם גם הסכימו לשדרג את שיתוף הפעולה הכלכלי והפיננסי, במיוחד בייצור מזון חלאל, עיבוד מים ובניית רכבת.
הפיכתה של סין למעצמה כלכלית עיקרית במאה ה-21 הביאה לגידול בהשקעות זרות ברשת הבמבוק, רשת של עסקים סינים מעבר לים הפועלים בשוקי דרום מזרח אסיה החולקים קשרים משפחתיים ותרבותיים משותפים.
לאחר מכן התפתחה סין כמשקיעה הגדולה במלזיה, ומימנה פרויקטים גדולים של תשתית בפריסה ארצית בהשקעה ענקית עם המדינה והפכו לפלטפורמה של חברות סין להיכנס לשוקי ASEAN.
יש גם מועצה עסקית בסין במלזיה.
בעקבות ההשפעה הכלכלית הסינית במלזיה, יש דיווח על כנופיות סיניות ביבשת שהפיצו את עסקיהם הבלתי חוקיים למלזיה.
עם זאת, קיט וויי ג'נג בסיטי טען כי מאחר שרבים מהפרויקטים הללו הובילו ליכולת יתר משמעותית, הוא האמין שפרויקטים אלה מונעים אך ורק על ידי אינטרסים גאופוליטיים סיניים.
לדוגמה, הוא האמין שהדבר יהפוך את השליטה במצרי מלאקה לפגיעים לסין.
בספטמבר 2018 ביטל לים גואן אנג שני חוזים בשווי של כ-2.795 מיליארד דולר עם לשכת צינור הנפט הסינית לצינורות נפט וגז, וקבעו כי חלק מהמימון מבנק האקסים של סין הופקע בצורה שגויה כחלק משערוריית 1MDB.
ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, אמר כי סין אינה מהווה איום על אף אחד בסכסוך בים דרום סין ומלזיה לא חוששת מהתוקפנות מסין, ואף האשים את ארצות הברית בהתגרות בסין ובניסיון להפוך את שכנות סין נגד סין.
מאהאטיר מאמין שמלזיה עשויה להרוויח מהצמיחה הכלכלית של סין באמצעות שיתוף פעולה עם סין, אם כי הטיח שוב ושוב את ההשקעה הסינית במלזיה בגלל חששו מפני הגירה גדולה של אנשים סינים חדשים למלזיה.
במרץ 2013 נתפסו הרשויות במלזיה כמי שלא מגלות שום דאגה מכך שסין עורכת תרגיל צבאי בג'יימס שואל.
ביוני 2015, הרשויות במלזיה הגישו מחאה לסין לאחר שספינה סינית זוהתה נכנסת למים הטריטוריאליים של מלזיה ועגנה בשולס לוקוניה.
סין מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור, וקונסוליות כלליות בג'ורג' טאון, קוטה קינבאלו וקוצ'ינג.
מלזיה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג, וקונסוליות בקונמינג, גואנגג'ואו, שאנגחאי, שיאן והונג קונג.
יחסי מלזיה–מרוקו הם יחסי החוץ בין מלזיה למרוקו.
מרוקו כוננה קשרים עם מלזיה מיד לאחר עצמאותה של מלזיה בשנת 1963. בשנת 2010, עבדול חאלד איברהים אשר היה Menteri Besar של סלנגור ערך ביקור עבודה במרוקו.
בעוד שר התיירות של מרוקו ערך גם הוא ביקור במלזיה באותה שנה.
בין שתי המדינות נחתמו כמה הסכמים ומזכר הבנות.
בשנת 2008, המסחר הכולל בין מלזיה למרוקו הגיע לכמעט 65 מיליון דולר.
סך היצוא המלזי למרוקו הגיע ל-50.6 מיליון דולר ואילו היצוא המרוקאי למלזיה בשווי של כ-14.4 מיליון דולר.
ייצוא מלזי כולל בעיקר מוצרי צריכה, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, פלסטיק, חומרים כימיים ומוצרים, מתכות מיוצרות, מוצרים מן החי, טקסטיל ובגדים, מוצרי גומי, ציוד תחבורה ואילו הייצוא ממרוקו כולל בעיקר נחושת, מוצרים חצי מוגמרים, מוצרים מינרליים ואחרים ומוצרים מוגמרים.
בעוד שההשקעות ממלזיה הן בעיקר בנפט וגז בהן מעורבת פטרונס.
חברות מלזיות אחרות הוזמנו להשקיע במרוקו במיוחד בתחום הדיור ובשמן דקלים.
בין השנים 2008–2009, הוענקו 15 מלגות מרוקאיות לסטודנטים מלזיים ללימודי ערבית ולימודי אסלאם באוניברסיטאות במרוקו.
השפעות אדריכלות מוריות ניתן למצוא גם בכמה מבנים בפוטרג'איה, המהווה את מרכז הממשל הפדרלי של מלזיה.
מזכר הבנות בנושא אבטחת מחשבים נחתם גם הוא כשותפות באבטחת סייבר.
מלזיה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
מרוקו מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–סוריה הם יחסי החוץ בין מלזיה לסוריה.
הפדרציה של מלאיה וסוריה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1958. סוריה הקימה את שגרירותה בקואלה לומפור בשנת 2001, ואילו שגרירות מלזיה בדמשק הוקמה בשנת 2002. הנשיא בשאר אל-אסד ביקר במלזיה בשנת 2003, ואילו יאנג די-פרטואן אגונג סיראג'ודין, הראג'ה של פרליס ביקר באותה שנה בסוריה.
בשנת 2005 היחסים בין סוריה למערב נחלשו לאחר שספגה שורה של סנקציות כלכליות ופוליטיות, כמו ארצות הברית שהחזירה את שגרירה מדמשק.
על כך סוריה הגיבה בהתמקדות מוגברת בפיתוח קשרים הן עם בעלות בריתה הקיימות איראן ורוסיה, והן עם מדינות המזרח, במיוחד סין, הודו ומלזיה.
בתור מדינה שרוב האוכלוסייה בה היא מוסלמית, מלזיה נהנתה במיוחד ממאמצים אלו.
כמה אליטות סוריות החלו לשלוח את ילדיהן ללמוד אנגלית במלזיה, ולא ביעדים מסורתיים במערב.
בעוד היחסים בין סוריה למערב השתפרו באופן חלקי החל משנת 2006, ובמיוחד לאחר כניסתו של הנשיא ברק אובמה לתפקיד בשנת 2009, סוריה המשיכה בפיתוח הקשרים עם מלזיה.
המאמצים להגביר את הסחר בין שתי המדינות כללו ביקור של ראש ממשלת מלזיה, עבדאללה בדאווי, בסוריה בשנת 2007, וחתימה על מספר הסכמים בשנת 2009 הנוגעים לטיסה אווירית ולעסקים קטנים ובינוניים.
המועצה העסקית הסורית-מלזית הוקמה בפברואר 2011 כדי לסייע בהמשך פיתוח הסחר בין שתי המדינות, חודש בלבד לפני תחילת מלחמת האזרחים בסוריה.
באוקטובר 2015 הודיע ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, כי לפחות 3,000 פליטים סורים יושבו מחדש במדינה, כאשר מלזיה תהפוך לאחת ממדינות הרוב המוסלמי הראשונה שמציעה הצעה זו.
נג'יב הצהיר כי מדינות מוסלמיות אחראיות בחלקן להבטיח את רווחתם של הסורים הגולים שנמלטים מארצם בכמות עצומה, מה שגרם ללחצים חברתיים וכלכליים באירופה, במהלך משבר המהגרים.
חבורת הפליטים הראשונה הגיעה לנמל התעופה הבינלאומי קואלה לומפור ב-11 בדצמבר 2015 בטיסה שהגיעה מאיסטנבול, טורקיה.
המנה השנייה של 68 פליטים סורים הגיעה לבסיס חיל האוויר סובנג (מחוץ לקואלה לומפור) מביירות, לבנון במאי 2016.
יחסי מלזיה–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה לסינגפור, אשר כוננו לאחר פרידת סינגפור ממלזיה בשנת 1965. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי וב-ASEAN.
הקשרים בין שתי המדינות נותרים על כנם למרות כמה סוגיות דיפלומטיות שהתעוררו.
סינגפור ומלזיה נהנות מיחסים דו-צדדיים הדוקים, ומתקיים מפגש מנהיגים שנתי של סינגפור-מלזיה לשיחות דו-צדדיות בין שתי המדינות.
נכון לשנת 2015, סינגפור היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מלזיה, כאשר היבוא והיצוא שלה מסתכמים בכ-28 מיליארד דולר.
לעומת זאת, השותפה הגדולה ביותר של סינגפור היא סין, ואחריה הונג קונג ומלזיה בהתאמה.
ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, הציע לשתי המדינות לקדם תקנות ומסחר אלקטרוני ולעודד תשלומים אלקטרוניים.
באופן ספציפי, מדינת ג'והור הדרומית ביותר במלזיה נהנתה מיחסים דו-צדדיים הדוקים עם סינגפור.
שני השטחים שכנים זה לזה וחולקים מקורות טבע כמו מים.
בנוסף, ג'והור וסינגפור, יחד עם איי ריאאו באינדונזיה, מהווים את משולש הצמיחה של SIJORI.
סינגפור היא באופן עקבי אחד המקורות המובילים להשקעות ישירות זרות באיסקנדר מלזיה, פרוזדור כלכלי המשתרע על רוב דרום ג'והור.
בינתיים, כמעט 300,000 מלזים מג'והור עוברים את שני מעברי הגבול בין ג'והור לסינגפור - הכביש המהיר והקישור השני - על בסיס יומי, לצורך הזדמנויות עבודה או חינוך.
בשנת 2018 אמר סגן ראש ממשלת סינגפור טאו צ'י הין במהלך ביקורו בסבה כי הם מעוניינים לסייע לאחרים בחינוך טכני ומקצועי במאמצים לבנות כישורים לבני נוער במדינה כדי לענות על צורכי תעשיות המדינה.
בנוסף, בשנת 2019, סארוואק פתחה את משרד המסחר והתיירות שלה בסינגפור במטרה להגביר את ההשקעה עם כמה עסקאות סחר נוספות עם סינגפור.
במהלך ביקורו של שר המדינה המסחרי והתעשייה בסינגפור צ'י הונג טאט במרכז המנהלי של סבה באוגוסט, אמר כי סבה הייתה שותפה חשובה לסינגפור לאורך השנים ומקווה להעלות את היחסים לרמות נוספות עם הקמתו של משרד סחר סבה בסינגפור.
במהלך הפגישה הוסיף צ'י כי סינגפור מעוניינת להשקיע בפיתוח מתקני אירוח תיירותיים גם בתיירות שייט.
שר החקלאות ותעשיית המזון, סבה, ג'ונגס וונג, אמר גם כי סבה נמצא בתהליך כריתת ברית אסטרטגית עם סינגפור בכדי לאפשר וליצור פלטפורמות לקהילה העסקית של השניים ולגלות סחר פוטנציאלי במוצרי מזון מתוצרת חקלאית.
רוב התיירים המגיעים למלזיה הם סינגפורים, כמעט 13 מיליון בשנת 2016. מלזיה הייתה גם השוק השלישי בגודלו בסינגפור מבחינת מבקרים נכנסים, 8.5% מכלל התיירים בסינגפור בשנת 2012; תיירים מקואלה לומפור, סראוואק, פננג, סבה ופרק היוו את עיקר כניסות התיירים המלזיות לסינגפור באותה שנה.
על פי מחקר שנערך על ידי מועצת התיירות בסינגפור, מלזים נוטים לראות בסינגפור הרחבה לאורח חייהם ולא כיעד נופש, בגלל הסמיכות הגאוגרפית הקרובה, הדמיון התרבותי והקשרים המשפחתיים בין שתי המדינות.
מלבד פנאי, 41% מהתיירים המלזיים בסינגפור ציינו פגישות, תמריצים, ועידות ותערוכות (MICE) כמטרת הביקור שלהם.
סינגפור ומלזיה הן חלק מהסדרי ההגנה של חמש המעצמות יחד עם ניו זילנד, אוסטרליה ובריטניה, בהן חמש המדינות אמורות להתייעץ זו עם זו במקרה של התקפה מזוינת על מלזיה או סינגפור.
מערכת הגנה אווירית משולבת (IADS) עבור מלזיה וסינגפור הוקמה ב-RMAF Butterworth במדינת פנאנג במלזיה בשנת 1971.
שתי המדינות, יחד עם אינדונזיה, עוזרות זו לזו בתגובה לאיומים של אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה (JI).
שתי המדינות מחוברות באמצעות גשר ג'והור–סינגפור והקישור מלזיה–סינגפור השני.
הקישור השני הוא גשר המחבר בין סינגפור וג'והור ובסינגפור הוא ידוע רשמית כקישור השני של טואס.
הגשר נבנה כדי להפחית את עומסי התנועה בגשר ג'והור–סינגפור והוא מופעל מאז 2 בינואר 1998.
ב-7 באפריל 2014, במהלך מסיבת עיתונאים משותפת עם לי שיינלונג, לאחר מפגש המנהיגים השנתי של מלזיה-סינגפור בפוטרג'איה, הציע נג'יב רזאק להקים גשר נוסף בין שתי המדינות בשם "גשר הידידות" בכדי לחזק ולהעצים את היחסים ביניהן.
קישור מערכת התחבורה המהירה (RTS), קו רכבת מהיר בין מלזיה לסינגפור, נמצא בפיתוח, אמור להיפתח בשנת 2024. פרויקט זה נדרש לפתור סכסוך בין שתי המדינות בנושא קשרי תחבורה והשקעות סינגפוריות באיסקנדר מלזיה בשנת 2010. השרים ממלזיה וסינגפור הסכימו בכך לשנות את נקודות ההסכם שנחתמו בשנת 1990.
סינגפור ומלזיה הסכימו גם להקמת הרכבת המהירה קואלה לומפור–סינגפור בשנת 2013. הפרויקט צפוי להסתיים בשנת 2026, ויחבר את קואלה לומפור וג'והור באהרו לסינגפור.
ב-1 בינואר 2021 הוכרז על ידי ראשי ממשלות שתי המדינות על ביטול הפרויקט מאחר שלא הושג הסכמה לאחר שחלף המועד האחרון הסופי של 31 בדצמבר 2020.
סינגפור מחזיקה במלזיה נציבות עליונה בקואלה לומפור וקונסוליה כללית בג'והור באהרו.
מלזיה מחזיקה נציבות עליונה בסינגפור.
יחסי מלזיה–סיישל הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה לסיישל.
לאיי סיישל הייתה נציבות עליונה בסובנג ג'איה, אך מאוחר יותר היא נסגרה והוחלפה בקונסוליית כבוד.
ניתן לאתר את ההיסטוריה של המלזים באיי סיישל בתקופה הקולוניאלית הבריטית, כאשר קבוצה של לוחמים מלאים מפרק יחד עם הסולטאן שלהם, עבדאללה מוחמד שאה השני, גורשו לאי בשנת 1877 לאחר שלכאורה היו מעורבים בניסיון התנקשות מוצלח בג'יימס בירץ'.
בשנת 1986, איי סיישל ייבאו ישירות מוצרים מלזיים בשווי 600,000 דולר, אך רכשו בשווי 7 מיליון דולר באמצעות סחר עקיף עם סינגפור, ולכן המדינה חיפשה סחר ישיר עם מלזיה כדי להשיג מוצרים מלזים מבלי להשתמש בנמלי סינגפור.
בשנת 1988 נחתם הסכם לקידום שיתוף פעולה בתחומי התרבות, החינוך, הספורט וההסברה.
היצוא העיקרי של מלזיה לאיי סיישל הוא מוצרי עץ והיא ידועה כאחד הספקים העיקריים של חומרי גלם לאיים ואילו איי סיישל מייצאת בעיקר שימורים של טונה ודגים למלזיה.
כמה חברות מלזיות השקיעו באי כמו קבוצת Berjaya שהחזיקה בשני מלונות ו-Promet Bhd.
בפרויקט פיתוח נכסים הכולל משרדי חנויות, מתחם מסחר ובלוק משרדים.
איי סיישל הודיעה על רצונה לשלוח את הסטודנטים שלה ללמוד במלזיה והזמינה משקיעים מלזים נוספים להשקיע במדינה.
בשנת 2014, מלזיה הייתה אחת משותפות הסחר עבור סיישל להישאר בתעשיית התיירות.
שתי הממשלות חתמו על הסכם לסילוק חובות, ואנשי סיישל המבקרים במלזיה אינם נדרשים לשאת את הויזה שלהם עד 30 יום.
בין מדינת קטר לבין מלזיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
מלזיה מחזיקה שגרירות בדוחה אשר בקטר, ואילו קטר מחזיקה שגרירות בקואלה לומפור.
היחסים העיקריים בין שתי המדינות הם היחסים הכלכליים.
שתי המדינות הודיעו על קרן השקעות משותפת בעלת סכום של כ-2 מיליארדים של דולר אמריקאי וחתמו על הסכמי שיתוף פעולה בתחומים התיירות וההשכלה גבוהה.
חברות מלזיות רבות משתפות פעולה עם חברות קטריות ובעלות אשרות עבודה לקטר.
יחסי מלזיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין פדרציית מלזיה בין הקונפדרציה השווייצרית.
למלזיה ישנה שגרירות בברן, ולשווייץ קיימת שגרירות בקואלה לומפור.
במאה ה-19 חברות שווייצריות החלו להגדיר פעילות במלזיה והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1963.
שווייץ שומרת על קשרים טובים בתוך השדה החינוכי המלזי ותומכת בפרויקטים לשמירה על יערות הגשם במלזיה וניהול בר קיימא שלהם.
חברות שווייצריות רבות פועלות במלזיה.
במלזיה מתגוררים כ-800 אזרחים שווייצרים ונחתמו למען תנאיהם הסכמים כגון הימנעות ממס, מניעת כפל מס ועוד.
מאכלים שווייצרים רבים כגון השוקולד המיוצר בשווייץ והיוגורטים הם מאכלים נחשבים ויקרים בשוק המלזי.
יחסי מלזיה-צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה לבין הרפובליקה הצ'כית.
למלזיה שגרירות בצ'כיה, ולצ'כיה שגרירות בקואלה לומפור.
לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים של מלזיה עם ברית המועצות ב-1968, הרחיבה מלזיה את היחסים שלה עם שלל מדינות הגוש הסובייטי ובהן צ'כוסלובקיה.
בשנת 2000, סגן ראש ממשלת צ'כיה ביקר במלזיה.
ובשנת 2006 ערכו סגן שר החוץ הצ'כי ונשיא הסנאט הצ'כי ביקור רשמי במלזיה.
היחסים בין שתי המדינות מתפתחים בהצלחה, בעיקר במסחר.
מרבית הייצוא ממלזיה כולל מכונות, גומי, קקאו וחשמל, בעוד שעיקר הייצוא מהרפובליקה הצ'כית למלזיה כולל מוצרים הנדסיים, כלי מכונות ומנועים חשמליים.
בשנת 2000 היקף הסחר בין שתי המדינות עמד על למעלה מ-7.7 מיליארד דולר, וחברות צ'כיות מחפשות כיום הזדמנויות להשקעה ובהקמת מפעלים במלזיה.
כמה אנשי עסקים מלזיים גם הגיעו לפראג כדי ליצור קשרים עם חברות צ'כיות בעיקר בנושא אנרגיה מתחדשת.
בשנת 2000 החלה ממשלת צ'כיה להציע מלגות למלזיים לתארים שניים ושלישיים בכל שנה, ובספטמבר 2006 הגיעה הקבוצה הראשונה של 70 סטודנטים מלזיים והחלו את לימודיהם בנושא תרופות.
בעקבות ההצלחה, גדל מספר המחקרים המלזיים בצ'כיה ל-200 בשנת 2008.
לרפובליקה הצ'כית שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–תימן הם היחסים הבילטרליים בין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה של תימן.
היחסים בין שתי המדינות החלו כבר במאה ה-15. אנשי החאדרמי היו בעל תפקיד חשוב בתהליך האסלאמיזציה של העם המלזי.
עד היום, התרבות המלזית דומה לתרבות הערבית.
מאז פרצה מלחמת האזרחים בתימן ב-2014, מלזיה הצטרפה לקואליציה בראשות סעודיה כנגד החות'ים, אם כי המעורבות המלזית היא מינימלית.
למרות זאת הייתה ביקורת פנים על מעורבותה של מלזיה במלחמה.
למרות זאת במהלך מלחמת חרבות ברזל והמצור הימי שהטילו החות'ים על מצר באב אל-מנדב והפגיעה הקשה בסחר הימי העולמי שיגרה מלזיה הצהרה כי הבעיה היא ישראל ולא החות'ים.
כיום, שתי המדינות עובדות על שיפור עסקאות דו-צדדיות בין שתיהן.
בשנת 2013, היקף הסחר בין שתי המדינות עמד על כ-200 מיליון דולר.
הייבוא העיקרי של מלזיה מתימן הוא: מאכלי ים, קפה,דבש, עור ופירות.
מאידך, הייצוא המלזי העיקרי לתימן הוא שמן בישול.
שתי המדינות גם הקימו ועדה משותפת, העוסקת בקידום היחסים הבילטרליים בנושא ההשכלה הגבוהה בין שתי המדינות.
היחסים דיפלומטיים בין מלזיה לתימן החלו בשנת 1984. שתי המדינות שמרו על קשרים דיפלומטיים חיוביים ותמכו זו בזו בפורומים בינלאומיים שונים.
בשנים האחרונות חיזקו שתי המדינות את שיתוף הפעולה הכלכלי והמסחרי ביניהן, כאשר חברות מלזיה משקיעות במגזרים שונים בתימן, כמו תעשיית הנפט והגז.
מלזיה גם סיפקה סיוע הומניטרי לתימן בתקופות משבר.
ב-2017 הודיעה ממשלת מלזיה על פתיחת שגרירותה בבירת תימן, צנעא, ובכך חיזקה עוד יותר את הקשרים הדיפלומטיים החזקים בין שתי המדינות.
מאידך, תימן מחזיקה בשגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה-שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין מלזיה לבין ממלכת שוודיה.
היחסים בין המדינות הם בדרך כלל טובים, המדינות מקיימות קשרים בתחומי הכלכלה, המסחר והתרבות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מלזיה לשוודיה כוננו ב-1958. ב-3 במרץ 1979, נחתם הסכם בין המדינות בדבר ההגנה ההדדית בנוגע להשקעות בין הממשלות.
ב-19 באוקטובר 1967, המדינות חתמו על הסכם בדבר שירותי האוויר.
שתי המדינות חתמו על הסכם למניעת כפל מס.
ב-2000, הצי השוודי הסכים להשאיל ארבע ספינות לשר הביטחון המלזי, נג'יב רזאק על מנת להגביר את הביטחון של מלזיה.
היחסים בין המדינות הן בדרך כלל טובים, המדינות מקיימות קשרים בתחומי התיירות, תרבות, כלכלה, מסחר וכולי.
נכון ל-2009, כ-90 חברות מלזיות פועלות בשוודיה, כ-450 אזרחים שוודים גרים במלזיה ובשנת 2011, ביקרו 44,138 אזרחים שוודים במלזיה.
בין מלזיה לשוודיה קיים שיתוף פעולה כלכלי מלא.
מלזיה מייצאת אל שוודיה סחורות בשווי מאות מיליוני דולרים.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לשוודיה הוא 389 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר טלפונים, שמן דקלים, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, ירקות ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה משוודיה למלזיה הגיעה לסך 418 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, טרקטורים, כלי רכב ועוד.
שוודיה מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
מלזיה מיוצגת בשוודיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסטוקהולם, בירת שוודיה.
יחסי מלזיה-פיג'י הם היחסים הדו-צדדיים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה של איי פיג'י.
בשנת 1971, ראש ממשלת פיג'י הראשון, רטו סר קמיססה מארה, ביקר במלזיה.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1977. בשנת 1984, הוקמה שגרירות מלזיה בסובה ובשנת 1988, הוקמה שגרירות פיג'י בקואלה לומפור.
מלזיה ופיג'י מקיימות שיתוף פעולה בתחום המסחר והכלכלה.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מפיג'י למלזיה הגיעה לסך 4.36 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט, שמנים ומים.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפיג'י הגיעה לסך 115 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן סויה, מרגרינה, מחשבים, אוניות נוסעים ונפט מזוקק.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מפיג'י למלזיה הגיעה לסך 6.66 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן קוקוס, מטוסים, מסוקים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפיג'י הגיעה לסך 55.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מזגנים, מחשבים, שמן סויה, שמן בצל, אלומיניום ועוד.
מלזיה מיוצגת בפיג'י על ידי שגרירות בסובה, בירת פיג'י.
פיג'י מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין פדרציית מלזיה.
היחסים בין המדינות החלו לאחר הכרזת העצמאות של פדרציית מלזיה ב-1957. שגריר מלזיה בצרפת ביקר בפריז בשנת 1959. במהלך כהונות ז'אק שיראק ומהתיר מוחמד, היחסים בין המדינות השתפרו משמעותית במיוחד בתחומי הכלכלה, הפוליטיקה ועוד.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 העניקה ממשלת צרפת מענקים ומלגות לסטודנטים מלזים בעיקר בתחומי המדע והטכנולוגיה.
בעוד שבמלזיה, כ-100 סטודנטים צרפתיים לומדים במלזיה מדי שנה.
צרפת היא אחת מהשותפים הצבאיים הגדולים והעיקריים של מלזיה.
צרפת מספקת מדי שנה אספקת ציוד צבאי ושירותים ביטחוניים למלזיה.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, תעשיות צרפתיות החלו לשתף פעולה עם שותפותיהן המלזיות.
בשנת 2002, צרפת בנתה שתי ספינות שנשלחו למלזיה ב-2009.
צרפת ומלזיה מקיימות שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי:
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לצרפת הגיעה לסך 2.39 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מעגלים חשמליים, טלפונים, מזגנים, מחשבים ומוצרי חשמל אחרים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצרפת למלזיה הגיעה לסך 3.62 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מטוסים, מסוקים, חלליות, גומי, מעגלים חשמליים ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לצרפת הגיעה לסך 2.22 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר טלפונים, מחשבים, מעגלים חשמליים, שמן דקלים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצרפת למלזיה הגיעה לסך 1.88 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מעגלים חשמליים, כלי רכב, מסוקים, מטוסים ועוד.
מלזיה מיוצגת בצרפת על ידי שגרירות בפריז, בירת צרפת.
צרפת מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות ומחלקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה-פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין פדרציית מלזיה לבין רפובליקת פינלנד.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-1972. השגרירות המלזית בהלסינקי נפתחה בנובמבר 2004 לעומת השגרירות הפינלנדית במלזיה שהוקמה ב-1980. ראש ממשלת מלזיה ביקר בפינלנד בשנת 1985 ושוב בשנת 2006.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפינלנד הגיעה לסך 213 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מעגלים חשמליים, טלפונים, מחשבים, גומי, בגדי גומי, מזגנים, מוצרי חשמל אחרים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מפינלנד למלזיה הגיעה לסך 195 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נייר מצופה, טלפונים, שסתומים, גופרית ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפינלנד הגיעה לסך 199 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מעגלים חשמליים, טלפונים, מזגנים, מקרנים, מחשבים, גומי ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מפינלנד למלזיה הגיעה לסך 156 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נייר מצופה, שטיחים, חלב, חלב מרוכז ועוד.
פינלנד מיוצגת במלזיה על ידי קונסוליה כללית בקוטה קינבאלו וכן על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
מלזיה מיוצגת בפינלנד על ידי שגרירות בהלסינקי, בירת פינלנד.
יחסי מלזיה-סנגל הם היחסים הדיפלומטיים בין פדרציית מלזיה לבין רפובליקת סנגל.
השגרירות המלזית בדקר נפתחה ב-1992 על מנת לקדם את הקשרים הפוליטיים, הכלכליים והחברתיים-תרבותיים בין שתי המדינות.
בשנת 2011, ממשלת סנגל רכשה קרקע על מנת לבנות את שגרירותה בקואלה לומפור.
בשנת 2013, כ-50 סנגלים סטודנטים גרו במלזיה.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסנגל הגיעה לסך 75.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, מרגרינה, חלב מרוכז, לתת ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסנגל הגיעה לסך 8.08 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר כותנה גולמית, דגים ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסנגל הגיעה לסך 46.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, מרגרינה, מעגליים חשמליים, חלב מרוכז ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסנגל הגיעה לסך 3.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר כותנה גולמית, פירות טרופים, סידן פוספטים ועוד.
מלזיה מיוצגת בסנגל על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בדקר, בירת סנגל.
סנגל מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה-סמואה הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין מדינת סמואה העצמאית.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסמואה הגיעה לסך 11 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מכשירים מוליכים למחצה, ערכות תה וקפה, בגדי גומי, שמן דקלים, סוכר גולמי ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסמואה למלזיה הגיעה לסך 935 אלף דולר אמריקאי והיא כללה שמן קוקוס, קופרה ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסמואה הגיעה לסך 13 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר בגדים, נייר טואלט, מכשירים מוליכים למחצה, טבק מעובד, ערכות קפה ותה ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסמואה למלזיה הגיעה לסך 200 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר קופרה, פחמן ועוד.
מלזיה אינה מיוצגת בסמואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סמואה אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלזיה-קיריבטי הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין קירביטי.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לקיריבטי הגיעה לסך 1.74 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר חלב, גומי, חמאה, מיץ פירות, שמן דקלים, מרגרינה, שמן קוקוס, לתת ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקיריבטי הגיעה לסך 3.54 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן קוקוס, קופרה ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לקיריבטי הגיעה לסך 860 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר חלב מרוכז, מרגרינה, חמאה, שמן דקלים, מכסי פלסטיק ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקיריבטי הגיעה לסך 51.8 אלף דולר אמריקאי והיא כללה קופרה בלבד.
מלזיה אינה מיוצגת בקיריבטי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קיריבטי אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלזיה-פלאו הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה של פלאו.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפלאו הגיעה לסך 662 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מחשבים, תה, מים, חלב, קפה, פירות טרופיים ועוד.
לעומת זאת, פלאו לא ייצאה אף סחורה באותה שנה.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפלאו הגיעה לסך 267 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר תה, מים, פירות טורפים, מוצרי איפור ויופי, מקרנים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מפלאו למלזיה הגיעה לסך 16 אלף דולר אמריקאי והיא כללה גרוטאות אלומיניום בלבד.
מלזיה אינה מיוצגת בפלאו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
פלאו אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלזיה-קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין קרואטיה לבין מלזיה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הוקמו ב-4 במאי 1992, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה מיוגוסלביה.
מלזיה פתחה את שגרירותה בזאגרב ביולי 1994, כאשר שנה לאחר מכן פתחה קרואטיה פתחה את שגרירותה בקואלה לומפור בנובמבר 1995. מלזיה אף תרמה למשימות שמירת השלום במהלך המלחמה ביוגוסלביה.
בשנת 2008, היקף הסחר בין שתי המדינות הסתכם רק ב-70 מיליון דולר.
כיום, שיתוף הפעולה מוגבל רק לחילופי תמיכה בתחומים רב-צדדיים, כגון תמיכה במועמדות של אחרים בארגונים בינלאומיים שונים, שיתוף פעולה בתחום ההשכלה הגבוהה, הכשרה וספורט.
נשיא קרואטיה לשעבר, סטייפן מסיץ' אמר כי הוא מאמין שמלזיה צריכה להיות אחת השותפות העיקריות של קרואטיה בדרום מזרח אסיה ושיתוף הפעולה בין שתי המדינות צריך להתרחב למגזרים נוספים.
בשנת 2002 נחתם הסכם בדבר מניעת מסי כפל והתחמקות פיסקלית, שנכנס לתוקפו בשנת 2005.
קרואטיה מחזיקה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין המדינות, מלזיה ורוסיה.
רוסיה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור (מאפריל 1968), ומלזיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה (מנובמבר 1968).
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוטבעה הסיירת הרוסית ז'מצ'וג על ידי הסיירת הגרמנית SMS אמדן מול פננג בקולוניה מושבות המצרים הבריטית.
כמה דייגים מלאיים סיכנו את חייהם כדי להציל את אנשי הצוות ששרדו מהסיירת.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלזיה ב-3 באפריל 1967 יחד עם חתימת הסכם סחר.
לאחר פתיחת יחסי הסחר הרשמיים בין המדינות, הוקם משרד הסחר הסובייטי בנובמבר 1967. בשנת 1970 הגיעה הקבוצה הראשונה של הסטודנטים הסובייטים ללמוד מלאית באוניברסיטת מלאיה, ביניהם טטיאנה דורופייבה, תמרה רשטובה, ויקטור א' פוגדייב ואנטולי וורונקוב.
הקשרים בין המדינות הידרדרו כאשר מלזיה הצהירה על תמיכתה באחדות האסלאמית של המוג'אהדין באפגניסטן נגד הפלישה הסובייטית שמטרתה הייתה לתמוך במשטר הקיים של אפגניסטן במהלך שנות ה-80. מלזיה הצטרפה גם לחרם בהנהגת ארצות הברית על אולימפיאדת הקיץ 1980, כחלק מהתנגדותם לפלישה למדינה האסלאמית.
לאורך המלחמה הקרה היו היחסים בין מלזיה וברית המועצות מתוחים בשל תפקידה של האחרונה במלחמת וייטנאם והתערבות סובייטית באוקיינוס ההודי, שלדעתה של מלזיה הייתה עלולה להביא להתגשמותה של תאוריית הדומינו, שכן האומה נאבקה עם שלוש התקוממויות קומוניסטיות; החירום המלאי, החירום המלאי השני וההתקוממות הקומוניסטית בסראוואק.
עם זאת, היחסים בין השתיים התאוששו לאחר תום המלחמה הסובייטית-אפגנית, ושתי המדינות פעלו לתיקון קשרים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים תחת מיכאיל גורבצ'וב ומאהאטיר מוחמד.
כמה ראשי ממשלה מלזיים ערכו ביקורים רשמיים במוסקבה לאורך המלחמה הקרה, כולל טון עבדול רזאק בשנת 1972, טון חוסין און ב-1979 ומאהאטיר מוחמד בשנים 1985 ו-1987. היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה לברית המועצות נשמרו עד לפירוק ברית המועצות ב-26 בדצמבר 1991.
בתקופה המודרנית נערכו מספר ביקורים בין מנהיגי המדינות.
טואנקו ג'עפר, היאנג די-פרטואן אגונג ("מלך מלזיה"), ערך ביקור לא רשמי בסנקט פטרבורג במאי 1997. בשנת 1999 ביקש מהאטיר ביקור עבודה באזורים הרוסיים של חברובסק קראי ובוריאטיה.
ביקור נוסף של מהאטיר במוסקבה נערך בשנת 2002. בפסגת APEC בברוניי (נובמבר 2000) ובשאנגחאי (אוקטובר 2001) ובפסגת G8 באוויאן-לה-בן (יוני 2003), נערכו פגישות לא פורמליות בין נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לראש ממשלת מלזיה השר מהאטיר.
פוטין ביקר במלזיה פעמיים בשנת 2003 (אחד כביקור רשמי באוגוסט) ובנוסף כדי להשתתף בוועידת הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) באוקטובר.
במהלך ביקורו הרשמי, העניק פוטין את מסדר הידידות למהאטיר בהכרה בתרומתו לחיזוק הקשרים הידידותיים בין המדינות ולגורם ליציבות עולמית והסכמה בין-דתית, בזמן שנחתם חוזה לאספקת חיל האוויר המלכותי המלזי (RMAF) עם 18 מטוסי קרב רוסיים סוחוי Su-30MKM, גרסה של סוחוי Su-30 שהותאמה למלזים.
בשנת 2012 פגש ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק את פוטין במהלך פסגת שיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק ברוסיה כדי להרחיב את קשרי הסחר ולגלות הזדמנויות אחרות לשותפות עסקית.
פגישה נוספת נערכה בשנת 2016 בכוונה להרחיב את הסחר, כולל הקמת טיסות ישירות ובחינת הסכם סחר חופשי (FTA) להעצמת הסחר הדו-צדדי והגעת התיירים.
בתחילת אוגוסט 2019 הייתה שגרירות רוסיה בקואלה לומפור מאלה שנפגעו משני איומים על פצצה מקוונים אשר פורסמו בטוויטר; השנייה היא KL Sentral המהווה את מרכז התחבורה של עיר הבירה.
האיומים הנ"ל הוצבו באמצעות חשבון פרוץ על ידי אדם שכינה את עצמו "limzhengyan"; כתוצאה מכך ביצעה המשטרה המלזית חיפושים במקומות אלה וקבעה כי האיומים היו מזויפים, אם כי באותו יום נמצא מטען צד באזור בוקיט דמנסרה.
בשנת 2012 ביקרו במלזיה כ-40,000 תיירים רוסים, והממשלה המלזית הביעה את כוונתה להגדיל עוד יותר את מספר התיירים הרוסים באמצעות הקמת טיסות ישירות בין המדינות.
הסחר בין שתי המדינות בשנת 2016 הסתכם בשווי של כ-2.2 מיליארד דולר.
ב-15 במרץ 2016 הוקמה מועצה עסקית רוסית-מלזית במטרה לחזק את שיתוף הפעולה בנושאים כלכליים, מדעיים, טכנולוגיים ותרבות.
יחסים ביטחוניים ושיתוף פעולה בתחום המדע
ב-19 במאי 2007 הודיע ג'מאלאדין ג'ג'יס, שר המדע, הטכנולוגיה והחדשנות של מלזיה, כי שני מועמדים מלזיים לאסטרונאוטים (פאיז ח'אלד ושייח' מוזזפר שוקר) יעברו אימונים במוסקבה במסגרת עסקה בשווי מיליארד דולר עבור 18 מטוסי קרב סוחוי Su-30MKM.
אסטרונאוטים אלו הביאו תאי סרטן, חיידקים וחלבון למחקרים בחלל.
אחד משני המועמדים, השייח' מוזזפר הצליח באימונים ונשלח לתחנת החלל הבינלאומית (ISS) כחלק מתוכנית אנגקאסוואן לסוכנות החלל הלאומית המלזית (MNSA) ולסוכנות החלל הרוסית הפדרלית (רוסקוסמוס).
המשימה זכתה להצלחה ושייח' מוזזפר הפך לאזרח המלזי הראשון שנסע לחלל.
בשנת 2016, מלזיה הכירה בחוסנה של רוסיה בתחומי הצבא והחלל וביקשה את עזרתה בהתרחבותם של אותם תחומים בכלכלת מלזיה.
בשנת 2018, רוסיה הקימה סניף של המרכז הרוסי למדע ותרבות (RCSC) בקוטה קינבאלו כדי להרחיב את שיתוף הפעולה הקיים בין מלזיה לרוסיה בתחומי הכלכלה, התרבות והמדע.
יחסי מלזיה–תאילנד הם היחסים דו-צדדיים שבין מלזיה לבין תאילנד.
למלזיה שגרירות בבנגקוק; ואילו לתאילנד שגרירות בקואלה לומפור וכן קונסוליה-כללית בג'ורג' טאון ובקוטה בהרו.
ההגנה הסינית על מלזיה מפני סיאם
במאה ה-14, הפכה סולטנות מלאקה לפרוטקטורט ומדינת חסות ששילמה מיסים לשושלת מינג שבתמורה הגנה על מלאקה מפני אויביה ואפשרה לסולטנות להמשיך ולהחזיק מעמד.
הכוח הסיני הרחיק מהסולטנות את סיאם ומג'פהיט מפני כיבוש מלאקה, וכן נכנסה למלחמה עם פורטוגל שניסתה לכבוש את הסולטנות.
עם ייסוד מלאקה, תושבי המקום הושפעו מהבודהיזם וההינדואיזם.
על פי מקורות מאותה תקופה, כשהמלך פרמסווארה ייסד את מאלאקה, המדינה הותקפה פעמים תכופות על ידי מג'פהיט וכן אויבתה מצפון ומדרום, ממלכת איותאיה.
מלאקה אכן הצליחה להחזיק מעמד מול המתקפות מצד שכנותיה.
פאראמסווארה החליט לשלוח שגריר לבייג'ינג במטרה להפוך את שושלת מינג לבעלת בריתו, ואכן כך קרה.
לאחר ההסכם בין המדינות, איותאיה ומג'פהיט לא ניסו לתקוף את מלאקה.
לפי תעודות מאוחרות יותר, בעת ביקור של האדמירל הסיני-מוסלמי ג'נג הו, פרמסווארה התאסלם, ובעקבותיו הלכה והתפשטה האסלאם בשטחי שלטונו.
שושלת מינג התריעה בפני תאילנד ומג'פהיט שלא לתקוף את הסולטנות, והעניקה לשליט מלאקה את התואר מלך.
הסולטנות פרחה בזכות ההגנה הסינית מפני הכוחות השונים שאיימו לתקוף אותה.
תאילנד, ששילמה מיסים לסין נאלצה לציית להוראתה שלא לתקוף את הסולטנות.
שתי המדינות משתתפות כיום מדי שנה בתרגיל CARAT יחד עם מדינות אחרות ממזרח אסיה, והן בנגלדש, אינדונזיה, קמבודיה, ברוניי, הפיליפינים וסינגפור.
שתי המדינות גם הכריזו על תוכנית משותפת להחלפת גדר הגבול ביניהן בחומה לפי הצעת משרד הביטחון התאילנדי.
יחסי מלזיה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין מלזיה וצ'ילה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-22 במאי 1979, ושגרירות צ'ילה נפתחה בשנת 1989.
היחסים בין שתי המדינות מתבססים בעיקר על סחר, כאשר מלזיה הפכה לשותפת המסחר העיקרית של צ'ילה בדרום-מזרח אסיה, כאשר המסחר הכולל בשנת 1990 הגיע ל-800 מיליון דולר.
באותה שנה הוצעה תוכנית מיוחדת המסייעת לאנשי עסקים זרים לבקר במלזיה על ידי סגן ראש ממשלת מלזיה, ג'פר באבא, לאחר ביקורו בצ'ילה.
המטבח הצ'יליאני החל להיות מקודם במלזיה באותה שנה.
תזכיר הבנה (MoU) לשיפור קשרי האוויר נחתם בשנת 2010, והמכס על הסחר בוטל באותה שנה.
הסכם הסחר החופשי בין המדינות נכנס לתוקף משנת 2011, וקבוצת מחקר משותפת הוקמה מאז 2006. צ'ילה פיתחה מיזמים משותפים בבניית ספינות באמצעות ASMAR עם מכלית ושתי גוררות אשר נבנו בקוצ'ינג שבמלזיה .
ב-19 באפריל 2009 ערכו יאנג די-פרטואן אגונג, מיזאן זאינאל אבידין וראג'ה פרמאסורי אגונג, טואנקו נור זהירה ביקור רשמי ראשון בצ'ילה ונפגשו עם נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט.
צ'ילה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
מלזיה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי מלזיה–פקיסטן הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין שתי המדינות, מלזיה ופקיסטן.
שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי וארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
פקיסטן ומלזיה כוננו את היחסים הדיפלומטיים שלהם בשנת 1957 לאחר עצמאותה של זו האחרונה.
בתחילה, הנציבות העליונה של מלזיה הייתה ממוקמת בקראצ'י, שהייתה אז עיר הבירה של פקיסטן.
ב-5 באוקטובר 1965 ניתקה פקיסטן את הקשרים הדיפלומטיים עם מלזיה כאשר נציג מלזיה במועצת הביטחון של האו"ם (אליה נבחרה מלזיה בשנת 1965) לקח צד במלחמת הודו–פקיסטן על קשמיר.
זמן קצר לאחר מכן האשימה מלזיה את פקיסטן במעורבות ב"דפוס מרושע של שיתוף פעולה עם סין ואינדונזיה נגד מלזיה".
ראש הממשלה המלזי, טונקו עבדול רחמן, אמר בנאומו לאחר ישיבת הממשלה: "ידעתי שזה מגיע זמן רב, ובמיוחד בגלל התנהגותו המוזרה של מר בוטו.
מר בוטו נתן תירוץ לקוי לפריצה עם מלזיה ומה שמפתיע אותי הוא שהם לא ניתקו את הקשר עם הודו, איתה הם נמצאים במלחמה".
לאחר הפסקה של 11 חודשים חודשו היחסים בעזרת איראן.
כאשר היחסים נהיו תקינים, הפכה פקיסטן לתומכת בפדרציה של מלזיה, אשר סירבה לקבל את אי הכללתה של ברוניי ואת עזיבתה של סינגפור מהפדרציה המלזית, פקיסטן רק יצרה קשרים עם אותן מדינות כאשר מלזיה עשתה זאת.
בשנת 1968 הנציבות העליונה של מלזיה עברה לאסלאמאבאד, הבירה החדשה.
ב-2 באוקטובר 2005, ראש ממשלת מלזיה, עבדאללה אחמד בדאווי, הבטיח לראש ממשלת פקיסטן, שאוקאט עזיז, במהלך פגישה בת שעה, כי מלזיה תתמוך בהצעתה של פקיסטן לשותפות מלאה באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN).
ב-21 בנובמבר 2018, מלזיה ופקיסטן הסכימו להקים התייעצויות דו-צדדיות בין שני הבכירים במשרדיהם לענייני חוץ.
בשנת 1986, מלזיה ייצאה סחורות בשווי 515.5 מיליון דולר לפקיסטן, בעיקר שמן דקלים, בעוד שהייצוא של פקיסטן למלזיה עמד על 31.1 מיליון דולר בלבד.
לפיכך, פקיסטן הצהירה כי היא רוצה לבחון מיזמים נוספים להצטרף עם חברות מלזיות.
בין שתי המדינות מתקיימת ברית סחר ותרבות, במסגרתה יבוא ויצוא של סחורות שונות נעשים בקנה מידה גדול למדי.
הנשיא וראש ממשלת פקיסטן יחד עם גורמים בכירים אחרים ביקרו פעמים רבות במלזיה, ופקידים מלזיים הגיעו לביקור רצון טוב בפקיסטן.
מלזיה ופקיסטן חתמו על אזור סחר חופשי שנקרא הסכם השותפות הכלכלית הדוקה יותר של מלזיה–פקיסטן (MPCEPA) בינואר 2008.
פקיסטן ומלזיה מקושרות באמצעות תחבורה אווירית.
חברת פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס מפעילה טיסות רבות מקראצ'י, לאהור ופשאוור לקואלה לומפור.
ב-21 במרץ 2019 הודיעה פרוטון על הקמת מפעל הרכבה וייצור רכב בפקיסטן, הראשון באזור דרום אסיה.
בהשקעה, מלזיה היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בפקיסטן לאחר סין ובריטניה לשנת הכספים 2017–2018, על פי נתונים סטטיסטיים שמסר בנק המדינה בפקיסטן.
מבחינת סחר דו-צדדי, מלזיה היא שותפת הסחר ה-16 בגודלה של פקיסטן ואילו פקיסטן היא שוק הייצוא הגדול ביותר של מלזיה בדרום אסיה והשלישי כיעד הייבוא.
ב-18 באוגוסט 2016 הגיע ראש מטה הצבא הפקיסטני, גנרל רייאל שריף, לקואלה לומפור בביקור רשמי.
הוא ערך פגישות נפרדות עם מפקד כוחות ההגנה של מלזיה, זולקיפלי מוחד צין, ומפקד צבא מלזיה, רג'א מוחמד אפנדי.
מאוחר יותר פגש הגנרל רייאל גם את שר ההגנה של מלזיה הישאמודין חוסיין.
הוועדה המשותפת למלזיה–פקיסטן לשיתוף פעולה הגנתי (JCDC)
בשנת 1997, מלזיה ופקיסטן הסכימו להקים ועדה משותפת לשיתוף פעולה הגנתי שתחקור את שיתוף הפעולה בקשריהם הצבאיים.
ב-21 במרץ 2017, ספינות חיל הים של פקיסטן PNS Nasr ו-PNS Saif הגיעו לנמל לנגקווי במלזיה כדי להשתתף בתרגיל ימי דו-צדדי MALPAK-I.
ב-17 בפברואר 2019 הגיעו ספינות הצי המלכותיות המלזיות KD KASTURI ו-KD MAHAWANGSA לקראצ'י כדי להשתתף בתרגיל MALPAK-II הדו-צדדי.
ספינות חיל הים של פקיסטן PNS Saif, PNS Azmat, מטוסים ימיים ארוכי טווח ומסוקים השתתפו בתרגיל MALPAK II.
תרגיל דו צדדי בוצע בים הערבי.
מאז 2002, כמה מוצרי נשק פקיסטנים של חברות כמו אנזה ובחטאר שיקאן נרכשו על ידי צבא מלזיה כחלק מעסקת הנשק עם פקיסטן.
ב-15 באפריל 2018 דווח עוד כי פקיסטן ומלזיה היו בדיונים ראשוניים אודות ייצוא פוטנציאלי של מטוס הקרב JF-17 של Complex Aeronautical.
מלזיה מחזיקה בפקיסטן נציבות עליונה באסלאמאבאד ו-2 קונסוליות בקראצ'י ולאהור.
פקיסטן מחזיקה במלזיה נציבות עליונה בקואלה לומפור וקונסוליה בפננג.
יחסי מלזיה–ספרד הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה לספרד.
ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלזיה ב-12 במאי 1967 ושגרירויות מלזיה וספרד נפתחו בשנת 1986. ביקור ממלכתי ראשון נערך על ידי יאנג די-פרטואן אגונג המלזי התשיעי מאזלאן שאה ביולי 1992 ואילו מלך ספרד חואן קרלוס עם המלכה סופיה ביקרו במלזיה ב-4 באפריל 1995.
בשנת 2011, סך היצוא המלזי לספרד עמד על 620 מיליון דולר ואילו היצוא הספרדי למלזיה היה בשווי כ-320 מיליון דולר.
מלזיה היא המדינה בה ההשקעה הספרדית הגדולה ביותר בדרום-מזרח אסיה מרוכזת בעיקר עם נוכחות גדולה של חברות ספרדיות ואילו נוכחותן של חברות מלזיות בספרד קטנה יחסית.
אחת החברות הספרדיות, GMV, מעורבת גם בפיתוח הרכבת המהירה המוצעת בין קואלה לומפור לסינגפור.
הייצוא הספרדי העיקרי למלזיה כולל מכונות חשמל, ברזל ופלדה, דשנים, כימיקלים וטקסטיל ואילו הייצוא העיקרי של מלזיה לספרד כולל רכיבי גומי, שמן דקלים ומכשירים חשמליים.
שתי המדינות היו גם בתהליך להגביר את קשרי הסחר במיוחד בתיירות ובתעשייה הימית.
בין שתי המדינות נחתם הסכם בדבר הימנעות ממס כפול והתחמקות פיסקלית.
קיימת גם לשכת המסחר והתעשייה הספרדית המלזית.
מלזיה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–קנדה הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין קנדה ומלזיה.
לקנדה היסטוריה ארוכה של יחסים דו-צדדיים קרובים וידידותיים עם מלזיה והייתה המדינה הראשונה שהכירה בעצמאותה של מלזיה.
לקנדה ולמלזיה קשרים מחזקים בתחומים כמו חלל, טכנולוגיה ירוקה, חקלאות, תחבורה, נפט וגז.
יחסי הסחר של קנדה עם מלזיה כוללים מסחר בכמה תחומים.
מלזיה היא גם אחת מחברות השותפות הכלכלית האסטרטגית טרנס-פסיפיק אליה הצטרפה קנדה בשנת 2012. בשנת 2018, קנדה ביקשה לשפר את יחסי הסחר עם מדינת סבה במלזיה, במיוחד בתחום התשתיות, האנרגיה, טכנולוגיית המידע והתקשורת, טיפול במים ופסולת, מכיוון שיש לה מומחיות בתחומים אלו.
קנדה מחזיקה במלזיה נציבות עליונה בקואלה לומפור וקונסוליה בפננג.
מלזיה מחזיקה בקנדה נציבות עליונה באוטווה ו-2 קונסוליות בטורונטו וונקובר.
יחסי מלזיה–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה ופורטוגל.
שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים ישירים מאז 1975.
מלאקה הייתה מושבה פורטוגזית בין השנים 1511–1641. השפה הקריאולית, המדוברת שם עד היום וידועה בשמות שונים, כולל Língua cristã, Papiá Kristáng, Crioulo de Malaca או Melakan Portuguese, מתוארכת גם היא מתקופה זו.
בשנת 2015 נרשמו בפורטוגל 59 אזרחי מלזיה, בשנת 2009 34 אזרחים פורטוגלים היו רשומים במלזיה.
בשנת 1509 דיוגו לופש דה סקיירה היה הימאי הפורטוגלי הראשון שהגיע למרכז המסחרי של מלאקה.
ב-15 באוגוסט 1511 כבשו כוחות פורטוגלים בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי את סולטנות מלאקה.
הם בנו את המבצר A Famosa והסולטאן מחמוד עזב את העיר.
מלאקה אז הפכה מסחר מרכזי ובסיס מנהלי חשוב של הודו הפורטוגזית והסחר הסיני, אשר הועבר ממקאו באמצעות מלאקה וגואה למצר הורמוז ומשם סביב אפריקה לאירופה.
מלאקה הייתה תחת שלטון פורטוגלי עד 1641, ולאחר מכן היא נפלה בידי ההולנדים, ואחריהם האנגלים במאה ה-19.
בשנת 1957 פדרציית מלאיה, הישות המרכזית שקדמה למלזיה, קיבלה עצמאות מבריטניה.
משטר אסטדו נובו הפורטוגלי החזיק בינתיים במושבותיו והתבודד יותר ויותר מבחינה בינלאומית, ובשל כך לא התקיימו יחסים דיפלומטיים ישירים עם מלזיה.
לאחר מהפכת הצפורנים בשנת 1974, פורטוגל, שחזרה לדמוקרטיה, העניקה למושבותיה עצמאות וחידשה את מדיניות החוץ שלה.
בדצמבר 1975 כוננו מלזיה ופורטוגל יחסים דיפלומטיים ישירים.
בשנת 2008 הכירה אונסק"ו בעיר העתיקה ההיסטורית של מלאקה, כולל שרידיה מהתקופה הפורטוגזית, יחד עם העיר ג'ורג' טאון כאתר מורשת עולמית.
במלאת 500 שנה ליישוב הפורטוגזי בשנת 2011, נערכו אירועים שונים במלאקה, כולל הופעות של ריקודי עם מלזיים ומוזיקה לפי המסורת הפורטוגזית.
ללשכת המסחר הפורטוגלית AICEP יש סניף בבירת מלזיה קואלה לומפור.
זה הפך את מלזיה ליבואנית ה-89 וליצואנית ה-61 בגודלה לסחר חוץ בפורטוגל.
בסחר החוץ המלזי דורגה פורטוגל במקום ה-84 כיבואנית ובמקום ה-71 כיצואנית.
מלזיה מיוצגת בפורטוגל באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בליסבון.
פורטוגל מיוצגת במלזיה באמצעות שגרירותה בבנגקוק, תאילנד, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–עומאן הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה לעומאן.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו בשנת 1983, ובעקבותיהם הוקמה שגרירות מלזיה במסקט באותה שנה.
בעוד עומאן הקימה את שגרירותה בקואלה לומפור בשנת 2011.
המסחר הכולל בין שתי המדינות צמח מ-28.1 מיליון דולר בשנת 1995 ל-1.06 מיליארד דולר בשנת 2006, כאשר הייצוא של מלזיה לעומאן גדל מ-26.4 מיליון דולר ל-108 מיליון דולר והיבוא התרחב מ-1.7 מיליון דולר ל-956 מיליון דולר.
בשנת 2009 נחתם מזכר הבנות בין מלזיה לעומאן לשיפור התיאום בתחום הסחר ועסקים קטנים ובינוניים.
היצוא העיקרי של מלזיה לעומאן הוא נפט, מכונות, מוצרי עץ, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
עומאן ומלזיה חתמו על הסכם לעומאן לייבא עוף קפוא ממלזיה בעלות 120 מיליון יואן.
עומאן מייבאת את מרבית המזון שלה, עד 80%.
שתי המדינות פועלות להגברת יחסי המסחר שלהן.
בשנת 2011, Shell Malaysia Trading Sdn Bhd (SMTSB) חתמה על הסכם מכירה ורכישה עם National Gas Co SAOG (NGC) מעומאן על עסקה של גז פחמימני מעובה (LPG) במערב מלזיה בסכום שלא פורסם.
הסכם בשיתוף פעולה בנושא אבטחת סייבר נחתם גם בין שתי המדינות בשנת 2015.
בשנת 2011, היו כ-1,300 סטודנטים עומאנים במלזיה עם 30,000 תיירים מעומאן שביקרו במלזיה, בעוד ש-1,000 מלזים עבדו בעומאן בעיקר בתחום נפט וגז, רפואה, בנייה וכאקדמאים.
מלזיה מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט.
עומאן מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–עיראק הם יחסי החוץ בין מלזיה לעיראק.
עיראק פתחה את שגרירותה בקואלה לומפור בשנות ה-70. מלזיה סגרה את שגרירותה בבגדאד במרץ 2003 במהלך מלחמת עיראק.
בשנת 2018 שלח ראש ממשלת עיראק חיידר אל-עבאדי לעמיתו המלזי מאהאטיר מוחמד מכתב ברכה ובו ביקש ממנו לפתוח מחדש את שגרירות מלזיה בבגדאד.
לדבריו, פתיחה מחודשת של השגרירות יכולה לסייע ברמות שונות של הקשרים בין עיראק ומלזיה לאנשי שתי המדינות המוסלמיות האחיות.
פטרונס, חברת הנפט הלאומית של מלזיה, נוכחת בעיראק מאז 2010. בשנת 2016 הוערך היקף הסחר הדו-צדדי הכולל ב-1.5 מיליארד דולר.
היצוא העיקרי של עיראק למלזיה הוא נפט.
עיראק מייבאת מלזיה בעיקר מוצרים וציוד רפואי, שמן דקלים ומוצרי אלקטרוניקה וחשמל.
עיראקי איירווייז, קיימה טיסות פעם בשבוע מבגדאד לקואלה לומפור מאז שנת 2013, אך מאז שנת 2017 היא הרחיבה לפעמיים בשבוע.
נכון לעכשיו, ישנם כ-3,500 סטודנטים עיראקים במלזיה.
ישנם גם כ-300 מלזים העובדים בעיראק, בעיקר בתחום הנפט, הקשורים לפעילות פטרונס בעיראק.
בשנת 2018 הוקמה לשכת המסחר והתעשייה העיראקית–מלזית במטרה לקדם את ההזדמנויות המסחריות והתעשייתיות בין עיראק ומלזיה.
מלזיה מיוצגת בעיראק באמצעות שגרירותה בעמאן, ירדן.
עיראק מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–תוניסיה הם יחסי חוץ דו-צדדיים בין מלזיה לתוניסיה.
יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-1957. היחסים הם בעיקר יחסים כלכליים עם כמה הסכמים שנחתמו.
בשנת 1993, יחסי הסחר בין שתי המדינות עמדו על 16.47 מיליון MYR עם ייצוא מלזי הגיע ל-12.49 מיליון MYR ואילו הייצוא התוניסאי הגיע לכ-3.98 מיליון MYR.
בשנת 2013 תוניסיה הזמינה השקעות של החברות המלזיות במיוחד בפיתוח עירם בספקס.
בנוסף לכך, תוניסיה מעוניינת להשקיע במלזיה במיוחד במוצרי בנקאות אסלאמית ומוצרי חלאל.
תוניסיה הציעה מקומות לסטודנטים מלזיים באוניברסיטת א-זיתונה ואילו מלזיה סיפקה מקומות לסטודנטים תוניסאים באוניברסיטה הבינלאומית לאסלאם במלזיה.
מלזיה מיוצגת בתוניסיה באמצעות שגרירותה באלג'יר, אלג'יריה.
תוניסיה מיוצגת במלזיה באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה.
יחסי מלזיה–סרביה הם יחסי החוץ בין מלזיה וסרביה.
היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה לרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה נותקו בשנת 1992 וכוננו מחדש בשנת 2003. מלזיה פתחה את שגרירותה בבלגרד בפברואר 2004. שר החוץ של מלזיה השתתף באספת שרי המדינות הבלתי מזדהות שנערך בבלגרד ב-4–7 בספטמבר 2010.
חילופי הסחר הדו-צדדיים בשנת 2011 היו בסביבות 70 מיליון דולר, שהם גידול של 9% בהשוואה לשנת 2010, למרות המשבר הכלכלי העולמי.
המוצרים הנפוצים ביותר המיוצאים והמיובאים כוללים גומי טבעי, סינתטי וממוחזר, מכונות משרדיות וציוד לעיבוד מידע, חומרי גלם, ציוד טלקומוניקציה ומוצרים למחצה חקלאיים כגון שומנים צמחיים מוצקים ושמנים.
הסחר הדו-צדדית לא נראה כה גבוה, אך יש הרבה עסקאות עסקיות שאינן כלולות בסטטיסטיקה מכיוון שרוב החילופים הדו-צדדיים בין מלזיה וסרביה נעשים דרך מדינות איחוד אחרות כמו איטליה וגרמניה.
סרביה מיוצגת במלזיה באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה.
מלזיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
יחסי מלזיה–פולין הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה לפולין.
לאחר כינון היחסים עם ברית המועצות, מלזיה הרחיבה את יחסיה למדינות מרכז אירופה כמו פולין.
עד כה היחסים בין שתי המדינות מבוססים בעיקר על כלכלה והסחר עם מלזיה הפך לאחד השותפים הכלכליים והמסחריים החשובים ביותר עבור פולין בדרום-מזרח אסיה.
בתחום הכלכלי, הוקמה מועצה עסקית מלזיה-פולין שתעצים את שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות.
פולין הייתה מעוניינת לחקור הזדמנויות בשוק הפיננסים האסלאמי במלזיה עם תחילת המוצר המבוסס על חלאל במלזיה והמדינה הייתה אחת המדינות הבודדות מהאיחוד האירופי שקיבלו אישורי חלאל מהרשויות במלזיה על מוצרי המזון שלה.
בעוד קבלנים מלזיים היו מעוניינים להתמודד על פרויקטים גדולים בפולין, במיוחד הקשורים לתשתיות ופיתוח.
חברות גרינטק בפולין חיפשו גם שותפים להקמת בסיס במלזיה.
שתי המדינות כוננו יחסים כלכליים ומסחריים בשנת 1970 לאחר חתימת הסכם סחר.
בתחילת 2013, הראג'ה מודה של פרליס, טואנקו סייד פייזודין פוטרה ג'מאלולאיל דחק בחברות פולניות לחפש הזדמנויות כדי להרחיב את העסק שלהם במלזיה.
כך ביולי 2013 נחתמה אמנה חדשה למס הכנסה שתחליף את אמנת 1977 אשר ממוקדת לחיזוק שיתוף הפעולה הדו-צדדי, כמו גם סחר והשקעות בין שתי המדינות.
מינואר עד אפריל 2013, המסחר הכולל בין מלזיה לפולין הגיע לכ-220 מיליון דולר ופולין הפכה לשותפת הסחר ה-12 בגודלה של מלזיה בין מדינות אירופה.
הייצוא העיקרי של מלזיה לפולין כלל מכונות, מכונות חשמליות, מוצרי גומי, שמן דקלים, ברזל ופלדה, ואילו הייצוא העיקרי של פולין למלזיה היה כלי רכב, כלים וגם מכונות ומכונות חשמל.
בשנת 2002, פולין הגיעה להסכם עם מלזיה על אספקת טנקי PT-91 לצבא מלזיה עם שווי הערכה של חוזה בהיקף של 250 מיליון דולר במהלך 10 השנים הבאות.
ההסכם נחתם לבסוף בשנה שלאחר מכן.
מלזיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור וקונסוליה בקוצ'ינג.
יחסי מלזיה–רומניה הם יחסי החוץ בין מלזיה לרומניה.
לאחר כינון היחסים עם ברית המועצות, מלזיה הרחיבה אותם גם עם מדינות אחרות במזרח אירופה כמו פולין, הונגריה, צ'כוסלובקיה, גרמניה המזרחית, יוגוסלביה ובכלל זה רומניה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-22 במרץ 1969.
שתי המדינות בתהליך הגברת היחסים הכלכליים וממשלת רומניה גילתה עניין לשתף פעולה עם מלזיה לפיתוח נמל כניסה לשמן דקלים בעיר השלישית בגודלה ברומניה, קונסטנצה.
בין שתי המדינות נחתמו תשעה הסכמים בתחום הכלכלי.
בשנת 2013 נחתם הסכם מסגרת בין אוניברסיטת 1 בדצמבר 1918 לאוניברסיטה הלאומית במלזיה.
נכון לשנת 2014, היו 120 סטודנטים מלזיים ברומניה, ורובם עסקו בקורסי רפואה.