tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דוגמה לכך היא הצגת פגיעות מזויפת כדי למשוך או להסיט את תשומת הלב של טורף: לדוגמה, ציפור המזהה סכנה לגוזליה מתנהגת כפצועה על מנת למשוך טורף הרחק מאפרוחיה חסרי ההגנה.
הונאה ברמה הרביעית: כוללת הכרה באמונות של בעלי חיים אחרים, כלומר חשיבה מסדר שני.
זו יכולה להיות הונאה כמו במקרה של שימפנזה המטעה שימפנזים אחרים כדי להסתיר מקור מזון.
ארבע הרמות קיימות בטבע, חלקן גם בחיידקים ובצמחים, כאשר הרמות השלישית והרביעית ייחודיות לבעלי חיים.
הונאה ברמה הראשונה: חיקוי והסוואה
ברמה הראשונה תגובת החיה מתוכנתת ומובנית מראש להטעיה מסוימת ורק לה.
לדוגמה, כתמי עיניים כוזבים כמו סימנים בקצה הכנפיים של פרפרים המציגים מראה של ראש ומחושים, או כתם המדמה עין בדג הפרפרון.
טורף יטעה, יתקוף מאחור ובכך עולה סיכוי ההימלטות.
חיקוי הוא מופע או התנהגות, המאפשר תצוגה של מין אחד כמין אחר.
המופע יכול להתבטא במראה חזותי, בהתנהגות, בצליל או בריח.
ישנם סוגים רבים של חיקוי כאשר לעיתים ניתן לשלב ביניהם.
חיקוי שמטרתו הגנה מאפשר לבעל החיים יתרון במפגש עם טורף, על ידי כך שהוא מציג לאויבו תדמית שונה מהמציאות.
לדוגמה, גמל שלמה פורש את גפיו הקדמיות החזקות כדי לאיים על יריב.
גמלי שלמה צעירים לאחר בקיעתם לעיתים נוהגים כך מול יריבים למרות שהשלד החיצוני שלהם עדיין רך, כך שלמעשה אינם יכולים לממש את האיום מבלי להינזק.
מכך ניתן להסיק שהתגובה מתוכנתת ולא נלמדת.
בחיקוי תוקפני, טורפים או טפילים מתחזים למינים לא מזיקים, כך שהם יכולים להתקרב או למשוך אליהם טרף.
לדג המלאך (angelfish) ממשפחת החכאים יש חוט דמוי חכה ("האיליציום") הבולט מאמצע הראש מעל העיניים ומסתיים בצמיחה של תוסף מאיר (רקמה המכילה חיידקים מאירים ("האסקה")).
הדג מניע את התוסף כדי שיראה כמו תולעת קטנה, כדי לפתות דגים הטורפים תולעים להתקרב מספיק כדי שהדג יטרוף אותם.
הונאה דומה קיימת בגחליליות: זכרים נמשכים למה שנראה כנקבה מוכנה להזדווגות אבל נופלים במלכודת של נקבות חיפושית טורפת מהמין פוטוריס (Photuris – חיפושית טורפת ממשפחת Lampyridae), המצויה בצפון אמריקה, שמייצרת אור בדומה לגחלילית.
חיפושיות אלה פולטות הבזקי אור הדומים להבזקים של גחליליות נקבות המוכנות להזדווגות מהסוג Photinus .
זכרים של גחליליות מסוגים שונים נמשכים ל"נשים קטלניות" אלו, מכיוון שהחיפושיות הטורפות יכולות לזהות את הזכר ולפלוט את האותות המתאימים לו.
בחיקוי עצמי, איבר גוף אחד של בעל חיים מדמה איבר אחר, כך עשוי הטורף לטעות ולתקוף איבר שגוי ובכך לסייע לקרבן להימלט.
וגם לעזור לטורפים להיראות תמימים.
דוגמאות לכך כוללות התנהגות והסוואה של גמל שלמה שמאפשרת לניצוד להתקרב לטווח הציד, כתמים דמויי עיניים על כנפיים של עשים, פרפרים וגם על סנפירים של דגים.
סימנים כהים וגדולים אלו מסייעים לנתקף להימלט כאשר הטורף תוקף מטרה כוזבת.
לדוגמה, תכילתן ההרנוג (lolus glaucus) מציג תדמית מזויפת של ראש בחלק האחורי של גופו וכך גדלים סיכוייו לשרוד כיוון שהתקפה על קצה הכנף מסכנת אותו פחות מאשר התקפה על הראש.
הסוואה נעזרת בשילוב של חומרים, צבעוניות או התנהגות המסייעים להטעות טורף על ידי טשטוש ראייתו (קריפסיס) או על ידי הטעייתו בחקיינות (מימזיס) כמשהו אחר.
ישנן שיטות רבות להשגת קריפסיס.
אלה כוללות התאמה לסביבה, צבע משבש, ביטול צל, שינויי צורה, התנהגות מוזרה, הסוואה בתנועה, מראה עור משתנה, הצללה נגדית, בליעת אור או תאורה נגדית, שקיפות והברקה כדי להתמזג עם הסביבה.
מינים רבים כמו זיקית מסוגלים לשנות את צבעם ולהתאים את המופע והצבע בהתאם לצבע והתכסית שבסביבה, כדי להידמות לסביבתם.
לדוגמה, שממיות מסוג שממית רחבת-זנב (Uroplatus) יכולות להיעלם לחלוטין ברקע שסביבן, אפילו לצופה קרוב.
באופן דומה, חרגוליים, ממשפחת חרקים דמויי חגבים הנפוצים ברחבי העולם, פעילים בלילה ומשתמשים בצבעי ההסוואה שלהם כדי להישאר נסתרים במהלך היום.
ביום הם נשארים דוממים לחלוטין, לעיתים קרובות בתנוחה שמגבירה את יעילות ההסוואה שלהם.
הונאה ברמה השנייה: התנהגות מתוכננת
ברמה השנייה בעל חיים מבצע התנהגות מתוכננת כאשר הוא מאתר אויב או טרף.
דוגמאות לכך כוללות התנהגות טורף המתחזה לבלתי מזיק ומאפשר התקרבות לטרפו.
צורה של הטעיה שכבר נחקרה היטב היא התחזות למת, המכונה "משחק מת" או "הצגה של אופוסום", אם כי מומחים משתמשים במונחים "שיתוק טוני" או "תנטוזיס".
מגוון רחב של בעלי חיים כמו לטאות, ציפורים, מכרסמים וכרישים, מתנהגים כמתים כדרך להתגוננות נגד טורפים, שכן טורפים בדרך כלל תוקפים רק טרף חי.
ניסויי ברירה מלאכותית בחיפושיות הראו כי קיימת שונות תורשתית למשך זמן ההתחזות למת כאשר טורף מוצג להם.
אלו שנקטו במשך זמן התחזות ארוכה יותר זכו ביתרון סלקטיבי על פני הנצפים שהגיבו בשיתוק למשך זמן קצר יותר.
ציפורים לעיתים קרובות מתחזות למתות כדי להימלט מטריפה; לדוגמה, נמצא ששיתוק טוני אצל שליו מפחית את הסבירות להתקפות של חתולים.
התחזות למת עשויה למלא תפקיד גם ברבייה.
לדוגמה, אצל עכביש מסוג Pisaura mirabilis, הזכר לפעמים מתחזה כך כדי להימנע מלהיטרף על-ידי הנקבה במהלך ההזדווגות.
מאידך, במקרים מסוימים התחזות למת משמשת את הטורף.
לדוגמה, דג הציקליד הטורף מהמין אמנון רדום ליבינגסטוני (Nimbochromis livingstonii) שוכב על צידו במשקעי קרקע הים עד שמתקרבים אליו דגים אוכלי נבלות שנמשכים למה שנראה כדג מת, ואז האמנון נוטש את העמדת הפנים, מתיישר ותוקף את אוכלי הנבלות.
נחושתן-נמלים גלילי הוא פרפר ממשפחת הכחליליים.
המין נפוץ במזרח התיכון מטורקיה ועד צפון איראן ועיראק, אך בישראל הפרפר בסכנת הכחדה.
הנקבה מטילה את ביציה על שיחים וגבעולים, בסמוך לקיני נמלים מסוג לבובית.
הנקבה מפרישה פרומונים המושכים את הנמלים שבעקבות זאת מכניסות אותן לקן, ומטפלות בזחלים לאחר התבקעותם ועד התגלמותם.
מחקרים הראו שהזחלים מפרישים "טל דבש" – נוזל מתוק המשמש לנמלים מזון.
יחסים סיביונטיים דומים קיימים בין כנימות עלים ונמלים.
הונאה של בעלי חיים על-ידי צמחים
יחסים בין צמחים לבעלי חיים בדרך כלל הם יחסים סימביונטיים.
הצמח זקוק להעברה של האבקה (הגמטה הזכרית) מהאבקנים, אל השחלה דרך עמוד העלי.
האבקה הדדית בין צמחים מקנה יתרון של רבגוניות גנטית על האבקה עצמית שאין בה שונות, ולכן פחות עמידה בתנאי סביבה משתנים.
בתמורה הצמח מעניק למאביק (חרק, ציפור, עש, וגם מכרסמים קטנים) צוף המופרש מצוּפנים שבתחתית הפרח.
אבל ישנם צמחים שפיתחו שיטות הונאה כדי לפתות מאביקים מבלי להעניק להם תמורה.
הדבורנית היא סוג של צמח במשפחת הסחלביים המונה מינים רבים.
הדבורניות נפוצות במיוחד במדינות אגן הים התיכון, אם כי אזור תפוצתה משתרע על פני כל אירופה, החל מנורווגיה בצפון, רוסיה ואיראן, ועד לצפון אפריקה.
פרח הדבורנית דומה בצורה ובצבע לנקבה של דבורת הבר, והיא אף מפיצה פרומון המושך אליו זכרים מאותו מין של דבורה.
הזכר, במאמציו להזדווג, נמשך ללשונית הפרח ונצמד לאבקנים שבפרח.
משהתאכזב הוא מנסה מזלו על פרח אחר וכך מעביר את האבקה לפרח אחר שבו השחלה מפותחת והאבקנים לא מפיקים אבקה.
בישראל ישנם מספר מינים של דבורניות, כאשר כל מין התאים עצמו בצורת הפרח והפרומון המופרש לזכרים של מין דבורה אחר.
לוף הוא סוג צמח בעל פרחים במשפחת הלופיים.
הלוף מצוי באירופה, אמריקה הצפונית ובמערב ומרכז אסיה, ורבים ממיניו נפוצים באגן הים התיכון.
למיני הלוף השונים עלה מתחל (עלה שעוטף את הפרח) רחב ובולט, בדרך כלל בצבע חום - אדום ומפריש ריח חזק של בשר מקולקל או של פרי רקוב (לכל מין ריח ומראה שונה, וכך אין הפריה בין מינים).
חרקים הנמשכים למראה ולריח, כמו זבוב הבשר וזבוב התסיסה מתקדמים לאורך המתחל שהוא לח וחלק, ומחליקים פנימה, לחלל הפנימי של הפרח, שם הם נלכדים עד שמבשילים האבקנים והמתחל מתייבש.
בדרכם החוצה הם מתכסים באבקה, ויוצאים רק כדי להמשך שוב לפרח במצב הבשלה של השחלה, ולמלכודת חדשה.
מבנה פרח הלוף מוצג באיור שמשמאל.
הונאה ברמה השלישית: התנהגות נלמדת
הרמה השלישית כוללת למידה ומבוססת על ניסוי וטעיה.
דוגמה לכך היא הצגת הסחת דעת על-ידי התחזות לפצוע כדי למשוך או להסיט את תשומת הלב: למשל התנהגות של עורבני המתחזה לפצוע כדי למשוך תשומת לב של טורף ולהרחיקו מגוזליו חסרי ההגנה.
הונאה לצורך הסחת דעת, הידועה גם כמיצג הסטה (הזזת הטורף אל מחוץ לטווח הסכנה) ומיצג הסחה, (משיכת תשומת הלב של הטורף) הן התנהגויות של ציפורים כדי להרחיק טורף מהקן או מהאפרוחים.
התנהגות זו מוכרת מזה זמן רב, תוארה לראשונה על ידי אריסטו במאה ה-4 לפני הספירה, ומתקיימת גם אצל דגים.
דוגמה מוכרת היא תצוגת כנף שבורה הנראית אצל סיקסק, חופמים וציפורים המקננות על האדמה.
בהתחזות זו, הציפור מתרחקת מהקן שלה כשכנף אחת נגררת על הקרקע, כך שלטורף נראה שהיא מטרה קלה, ובכך מסיחה את תשומת ליבו מהקן.
ברגע שהציפור רחוקה מספיק היא "מחלימה" ועפה במהירות.
הונאה של פונדקאי – תורשתית ונלמדת
הונאת פונדקאי היא הונאה שמשלבת תגובות אינסטינקטיביות ולמידה ביחסים שבין טפיל לפונדקאי.
קוקיה מצויצת (שם מדעי: Clamator glandarius) היא מין של קוקייה אירו אסייתית ממשפחת ה-Cuculidae ואחת משתי הקוקיות הנפוצות בארץ ישראל.
היא מטילה את ביציה בקנים של צפרים אחרות, כמו עורב, עורבני, וגם צפרים קטנות כמו בולבול ושחרור.
כדי להגיע לקן גם כשאחד ההורים נמצא בסמוך – ולהטיל ביצה, היא מבצעת שורה של מעשי הונאה כמו הטעיה, הסתתרות והסוואה.
הגוזל הבוקע מתחיל מייד בתנועות אינסטיקנטיביות להשליך את הביצים שבקן.
בקצה המקור הוא מצויד בשן שבהמשך נושרת ובעזרתה הוא פוצע את הגוזלים האחרים שבקן.
בדרך כלל נשאר גוזל הקוקייה יחידי בקן.
הפונדקאים, הורים מאמצים בעל כורחם, מאכילים ומטפלים בו כאילו היה צאצא שלהם.
לכל הגוזלים (להבדיל מאפרוחים) יש טבעת של עור צהוב סביב מקורם.
כאשר מתקרבים ההורים הם פוערים מקור ומשמיעים קריאות ייחודיות למין.
מתברר שהתמונה של הטבעת הצהובה סביב הלוע האדום, מעוררים את רפלקס האכלה של הפונדקאי.
גוזל קוקיה גם מבצע קריאות, תנועות גוף ופעירת מקור האופייניים לציפור הפונדקאית, ומכאן שחלק מתגובות ההונאה הן נלמדות.
ההורים המאמצים ממשיכים לטפל בו גם בשלב הפרחוני, לאחר עזיבת הקן.
בשלב מסוים של הפרחון מבקרת אותו הקוקייה, מאכילה אותו וכנראה גם מבצעת הטבעה, כך שפרחון מכיר את בני מינו.
הונאה עצמית היא תהליך של הכחשה או שכלון (רציונליזציה) של הרלוונטיות, מידת המשמעותיות או החשיבות של ראיות, אשר מנוגדות לתפיסתו או לאמונתו של המכחיש, או טיעון הגיוני הסותר את תפיסתו או אמונתו של המכחיש.
מיטשל Robert Mitchell הציע כי הונאה עצמית וגם אשליה מתרחשות כאשר ה"רמאי" ומושא ההונאה הם אותו פרט.
מדענים חלוקים בדעותיהם האם הונאה עצמית נעשית בכוונה.
לדעת מיטשל וקריסטינה קרסט ניתן לנתח התכוונות רק ברמה השלישית, שאיננה מערבת הכרה במה שהאחר מאמין לפעולה, הונאה עצמית תוארה בסרטן הדק ("Cherax dispar").
בניסוי הוא מראה תעוזה שמעבר לכוחותיו.
הפילוסופית קריסטינה שקרסט (Kristina Šekrst) משתמשת בממצאים כדי להראות שכאשר מתקיימת הונאה עצמית, אזי התגובה תהיה תואמת להונאה, כלומר לפחות ברמה השלישית של הונאה של מיטשל.
האקולוג האבולוציוני מייקל אנג'ילטה (Michael Angilletta) ועמיתיו מראים שכדי להדגים הונאה עצמית אדפטיבית החוקרים חייבים לכמת את העלות והתועלת שתיגרם מהתעלמותו מיכולתיו האמיתיות.
במקרה של הסרטן הדק ההונאה משדרת התעלמות מיכולתיו האמיתיים כאשר הסרטנים הגבירו או נמנעו מתוקפנות.
מיכאל אנג'ילטה ועמיתיו קבעו שני תנאים להונאה עצמית.
ראשית, פרטים תוקפניים חייבים להגביר את מיצג התוקפנות שלהם באמצעות אותן מחוות שמקובלות גם אצל פרטים שאינם תוקפניים.
שנית, גם פרטים תוקפניים וגם פרטים נורמטיביים חייבים להגביר את התוקפנות בהתאם לאיכות הצגת המחוות, ללא קשר לאיכותם בפועל.
אם שני התנאים מתקיימים, ברירה טבעית יכולה להוביל לגנוטיפים עם מודעות מועטה או ללא מודעות כלל להונאה העצמית שלהם.
הונאה ברמה הרביעית: הרמה הטקטית
ברמה הרביעית, ההונאה כוללת הכרה והבנה של התנהגות של בעלי חיים אחרים, כלומר, חשיבה מסדר שני.
כמו כאשר שימפנזה מטעה שימפנזים אחרים כדי למנוע מהם לגלות מקור מזון.
סוג זה של הונאה אופייני לבני אדם, אך רמה זו תואמת גם מימוש התכוונות מסדר גבוה יותר.
הונאה טקטית או פונקציונלית משתמשת באותות או מיצגים מהרפרטואר הרגיל של בעל חיים כדי להטעות או לרמות פרט אחר.
הונאת שחיטת חזירים היא הונאה מקוונת שבה מעודדים את הקורבן להשקיע סכומים הולכים וגדלים לאורך תקופה ארוכה, בדרך כלל בצורה של מטבעות קריפטוגרפיים.
הונאות כאלו נפוצות ברשתות חברתיות ובאפליקציות היכרויות, ולעיתים קרובות כוללות אלמנטים של דיג חתלתולים, הונאת השקעות והונאות רומנטיות.
בהונאה זו, בונה הנוכל אמון עם הקורבן באמצעות תקשורת מקוונת במשך תקופה ממושכת של שבועות או חודשים, ובהמשך משכנע אותו להשקיע בתוכנית של מטבעות קריפטוגרפיים.
ה"שחיטה" של הקורבן מתרחשת כאשר נכסיו או כספיו נגנבים.
מבצעי העבירות הם בדרך כלל קורבנות של מפעל הונאה שנסחטים על ידי כנופיות פשע מאורגן, לאחר שפותו לנסוע לחו"ל בתואנות שווא, ונסחרו למקום אחר.
הונאות שחיטת חזירים כוללות סדרה של צעדים מתוכננים בקפידה כדי להונות ולנצל קורבנות, בדרך כלל מתמקדים בהונאות השקעה במטבעות קריפטוגרפיים.
רכישת אמון: הונאות מתחילות לרוב בשיחות מזדמנות ביוזמת הנוכל, שעשוי להעמיד פנים שקיבל את פרטי הקשר של הקורבן בטעות או דרך מכר משותף.
אינטראקציות ראשוניות אלו נועדו לבנות אמון ועשויות לכלול שימוש בתמונות פרופיל מושכות כדי לפתות קורבנות.
הצגת ההשקעה: כאשר נוצר אמון, מציג הנוכל בפני הקורבן תוכנית השקעה, ומבטיח תשואות משמעותיות בפרק זמן קצר.
הנוכלים משתמשים בטקטיקות שכנוע ובתיקי השקעות מזויפים כדי לשכנע את הקורבנות בלגיטימיות של התוכנית.
גביית כסף: לאחר שכנוע הקורבן להשקיע, נוכלים אוספים כספים, לרוב באמצעות פלטפורמות תשלום דיגיטליות או מטבעות קריפטוגרפיים, כדי לסבך את המעקב אחר העסקאות.
היעלמות הנוכל: לאחר גנבת סכום משמעותי, או כאשר קורבנות מנסים למשוך כספים, הופכים הנוכלים לבלתי זמינים, מוחקים את הנוכחות המקוונת שלהם או יוצרים זהויות חדשות, מה שמותיר לקורבנות ללא דרך להחזיר את כספם.
בנוסף מפתחים הנוכלים אתרים מזויפים של ברוקרים ואפליקציות מובייל כדי להוסיף לגיטימציה לתוכנית שלהם, מה שמקשה על הקורבנות להבחין בינם לבין פלטפורמות אמיתיות.
הקשר מתחיל בשיחות טלפון עם קשר ממושך או חוזר, פרופילים מזויפים באפליקציות היכרויות, או עניין רומנטי מצד זרים, כולם עם בקשות למידע אישי במטרה ליצור פרופיל פיננסי של המטרה.
לאחר שרכש את אמון הקורבן, מציע הנוכל שיעורי תשואה טובים מכדי להיות אמיתיים על עסקאות או השקעות באמצעות אתרים או אפליקציות מזויפות.
הנוכל עשוי ללחוץ על הקורבן להשקיע במהירות, להציע מתנות ראוותניות הדורשות שחרור כסף, לטעון לקושי במשיכת כספים מתשואות השקעה לכאורה, ולתת פרטים לא עקביים או מעורפלים לגבי ההשקעה.
לעיתים קרובות ינסה הנוכל לבודד את קורבנו על ידי ניצול תשומת ליבו הרחק מיקיריהם, אשר אחרת עלולים להבין שזו הונאה.
ניתן לזהות הונאות באמצעות אמצעי זהירות.
כדי להימנע מהונאה, מומחים ממליצים לאנשים לבצע בדיקת נאותות ולאמת את זהות הפרסונה המזויפת, כגון על ידי בקשת חשבונות לינקדאין ופייסבוק לגיטימיים ותיקים עם משפחתם ועמיתיהם הניתנים לאימות ברשת החברתית שלהם.
נוכלים כועסים כשלוחצים עליהם למסור פרטים ניתנים לאימות עבורם או הונאות השקעות.
כדי להימנע מגילוי, נוכלים לעיתים קרובות גם נמנעים ממסירת מספר הוואטסאפ שלהם, ומעדיפים אפליקציות שבהן מספר הטלפון שלהם מוסתר כמו טלגרם או וויצ'אט.
נוכלים עשויים להשיג מספר הטלפון המקושר לוואטסאפ באמצעות טלפון פריפייד, מספר וירטואלי, או זיוף זיהוי מתקשר, ולאחר מכן נמנעים מאימות שיחות וידאו.
הזדמנויות לגיטימיות לעיתים רחוקות דורשות החלטות חפוזות.
בשנת 2024, הוערך כי שווי הונאות הקריפטו היה 12.4 מיליארד דולר, מתוכן הונאות תוכנית השקעה בתשואה גבוהה (HYIP) והונאות שחיטת חזירים תרמו 50.2% ו-33.2% בהתאמה, כאשר הונאות שחיטת חזירים גדלו בקצב מהיר של 40% לעומת השנה הקודמת.
באוקטובר 2023, 12% מהאמריקאים המשתמשים באפליקציות היכרויות חוו חשיפה לסוג זה של הונאה, לעומת 5% בשנת 2018. מקורה של ההונאה בסין בשנת 2016 או קודם לכן, והיא התפשטה בדרום מזרח אסיה במהלך מגפת הקורונה.
רבות מהקבוצות שמנהלות הונאות שחיטת חזירים הן ארגוני פשע סינים מעבר לים שבסיסם בדרום מזרח אסיה, שמשתמשים בסחר בני אדם ממוצא סיני ואחרים למפעלי הונאה וכופים על אנשים אלה לבצע את ההונאה.
הכנופיות מפרסמות מודעות עבודה לגיטימיות, ומציעות משרות בחוץ לארץ, אך העובדים נחטפים למרכזי הונאה, ונשללת מהם הגישה לדרכונים ולטלפונים שלהם.|
על פי נציב האו"ם לזכויות אדם, מאות אלפי אנשים נסחרו ונלכדו במרכזי הונאה בקמבודיה ובמיאנמר, כאשר פעולות אחרות מנוהלות מלאוס, הפיליפינים ותאילנד.
תיעודים ראשונים להונאת שחיטת חזירים הם מ-2016, כהונאה אזורית בסין, כשבמקור הרמאים נעזרו באתרי היכרויות חד-מיניים לפני שהתרחבו גם לאתרי היכרויות דו-מיניים.
המונח "שחיטת חזירים" נובע מאנלוגיה המשווה את השלב הראשוני של רכישת אמון הקורבנות לפיטום חזירים לפני שחיטתם.
בשיאה של מגפת הקורונה התפשטה שיטת הפעולה הזו ברחבי דרום מזרח אסיה.
בסיהאנוקוויל, קמבודיה - שהייתה בעבר עיר הימורים משגשגת - הפכו כנופיות הימורים בתי קזינו למרכזי הונאה שביצעו הונאות שחיטת חזירים.
סביר להניח שהדבר נבע מחוסר נוכחות בבתי קזינו עקב מגפת הקורונה והמאבק של ממשלת קמבודיה בהימורים מסחריים.
הונאות רבות מנוהלות גם מאזורים במיאנמר הנמצאים מחוץ לשליטת הממשלה המרכזית עקב מלחמת האזרחים המתמשכת, כאשר מרכז חשוב אחד הוא העיר מיוואדי במדינת קאיין, סמוך לגבול עם תאילנד .
הונאות שחיטת חזירים צברו תאוצה בינלאומית באמצעות ניצול אפליקציות היכרויות מקוונות ופלטפורמות מדיה חברתית.
נוכלים יצרו זהויות מזויפות מורכבות כדי ליצור קשרים רומנטיים או רגשיים עם קורבנות, ובכך סימנו סטייה מהונאות פיננסיות קונבנציונליות על ידי שילוב מניפולציה פסיכולוגית.
שלב מוקדם זה של הונאות אלו כיוון בעיקר לאוכלוסיות מקומיות אך התרחב במהירות ככל שהקישוריות הדיגיטלית גדלה.
ההונאות התפתחו באופן משמעותי עם שילוב של טכניקות מתוחכמות, כולל יצירת פלטפורמות השקעה מקוונות מזויפות ושימוש בהנדסה חברתית.
היבט מרכזי באבולוציה זו היה השימוש במטבעות קריפטוגרפיים לעסקאות, אשר משך נוכלים בשל הקושי לאתר אותם.
ניתן לייחס את הגלובליזציה של ההונאות לעלייה בתפוצה של אינטראקציות דיגיטליות ולפופולריות הגוברת של מטבעות קריפטוגרפיים, אשר סיפקו דרך חדשה לפעילויות הונאה כאלה בקנה מידה עולמי.
ביולי 2023 קרס בנק Heartland Tri-State בעיירה אלקהרט בטקסס לאחר שמנכ"ל הבנק נפל קורבן להונאת שחיטת חזירים.
הסרט הסיני משנת 2023 "ללא הימורים נוספים" הוא דרמת פשע המבוססת על ראיונות עם קורבנות אמיתיים של הונאות.
הסרט זכה לתשומת לב והצלחה בסין, והביא את ההונאות והסוגיות הקשורות אליהן לקדמת השיח הציבורי.
הסרט מדגיש את מצוקתם של נוכלים רבים בדרג זוטר, שהם בעצמם קורבנות של כפייה, לאחר שפותו מבתיהם על ידי הבטחות לתעסוקה יציבה, רק כדי למצוא את עצמם לכודים ונאלצים לבצע הונאות.
הוּנְגַרְיָה (בהונגרית: , , מאדיארורסאג) היא מדינה ללא מוצא לים, במרכז אירופה.
גובלת באוסטריה, בסלובקיה, באוקראינה, ברומניה, בסרביה, בקרואטיה ובסלובניה.
הבירה בודפשט היא העיר הגדולה והמרכזית במדינה, בפער ניכר מערים אחרות.
מתגוררים בה כ-20% מתושבי הונגריה.
השפה הלאומית, הונגרית (בהונגרית: Magyar, , מאדיאר), שייכת לשפות פינו-אוגריות ואינה קרובה לשפות אחרות באירופה.
האוכלוסייה אחידה יחסית מבחינה אתנית: כ-95% מתושביה הם ממוצא אתני הונגרי (מדיארי), והיקף ההגירה אל/מן המדינה מצומצם.
שטחה נכלל ב (כפרובינציית פאנוניה), והייתה יעד לפלישות של שבטי נוודים.
המדיארים השתלטו על הארץ ב והקימו את ממלכת הונגריה.
הממלכה קיבלה את הנצרות הקתולית והגיעה בימי הביניים למעמד של מעצמה אזורית.
ב-1526 נפלה לידי האימפריה העות'מאנית למשך כ-150 שנה ואז נכבשה בידי בית הבסבורג מאוסטריה.
ב השיגו ההונגרים אוטונומיה נרחבת מסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
עם קץ האימפריה במלחמת העולם הראשונה קיבלה הונגריה, בחוזה טריאנון, עצמאות.
במלחמת העולם השנייה נמנתה עם מדינות הציר כשבסופה נכבשה בידי הצבא האדום.
ברית המועצות השליטה בהונגריה דיקטטורה קומוניסטית, וסייעה לדכא ב-1956 את המרד ההונגרי.
המשטר הקומוניסטי, שהיה מתון יחסית למדינות אחרות ב, קרס ללא אלימות ב-1989. ב-1999 הצטרפה הונגריה לברית נאט"ו וב-2004 ל.
את הונגריה יסד לפי המסורת ארפאד שהוביל בסוף המאה ה-9 את שבטי המדיארים אל מישורי הפרובינקיה הרומאית לשעבר פאנוניה.
על הנסיכות ההונגרית שלט בשנת 1000 צאצאו של ארפאד אישטוון הראשון הקדוש.
ראשיתה של הונגריה נקשרה להיסטוריה של פולין ושל בוהמיה, והושפעה על ידי קיסרי האימפריה הרומית הקדושה.
ממלכת הונגריה נחרבה בחלקה בעקבות פלישת המונגולים אליה ב-1242.
הונגריה הפכה בהדרגה לממלכה גדולה ועצמאית, שפיתחה תרבות מרכז-אירופית משלה עם קשרים לציוויליזציה המערב-אירופית.
יאנוש הוניאדי, עוצר ממלכת הונגריה, הנחיל מפלות לצבא העות'מאני, ובנו מתיאש הוניאדי הומלך אחריו ושלט בהונגריה בין 1458 ל-1490. הוא חיזק את הממלכה ותחת שלטונו הפכה הונגריה, ובמיוחד אזוריה הצפוניים המהווים את סלובקיה, למרכז תרבותי ואומנותי שהיה חלק מהפריחה התרבותית בתקופת הרנסאנס.
עצמאותה של הונגריה הגיעה לקצה עם כיבושה על ידי האימפריה העות'מאנית ב-1526. מקובל כי התאריך הסמלי לכיבוש הוא קרב מוהאץ' אך הכיבוש הושלם רק ב-1541, בתום ההשתלטות על בודה.
חלקים מהונגריה שלא נכבשו, סופחו לשטחי שלטון הארכידוכס של אוסטריה או סופחו לנסיכות טרנסילבניה העצמאית למחצה, אשר שימרה אלמנטים מן העצמאות ההונגרית.
במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה, בתום 160 שנות כיבוש טורקי, שחרר הצבא האוסטרי את כל שטחי הונגריה שהיו תחת כיבוש טורקי.
ב-1686 שוחררה בודה בידי צבאות "הליגה הקדושה" וב-1714 שוחררו אחרוני השטחים שהיו תחת שלטון העות'מאנים.
בהמשך ניהלו האוסטרים, תחת שלטון בית הבסבורג, מאבקים נגד הכוחות ההונגריים ששאפו להקים ממלכה עצמאית.
בין 1704–1711 ניסו ההונגרים בהנהגת פרנץ ראקוצי להגיע לעצמאות, אך הובסו.
מרד נוסף ב-1848, בתקופת אביב העמים, בהנהגתו של לאיוש קושוט נכשל אף הוא, כשהצאר הרוסי נזעק לעזרת קיסר אוסטריה וסייע לו בדיכויו.
גם העמים הסובבים את הונגריה העדיפו בשכנותם שלטון אוסטרי על פני שלטון הונגרי, וסייעו לאוסטרים בדיכוי המהפכה.
לאחר תבוסות האימפריה האוסטרית במלחמות באיטליה וכנגד פרוסיה, בשנות השישים של המאה התשע עשרה, הצליחו ההונגרים לקבל אוטונומיה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית, והיא החזיקה מעמד עד לתבוסתה במלחמת העולם הראשונה ב-1918. בתום אותה מלחמה נפרדו אוסטריה והונגריה, ב-31 באוקטובר 1918.
בתום המלחמה עמד בראש המדינה מיהאי קארואי, שביקש לשקם את הונגריה ולהוציאה מתנאי תוהו ובוהו בלתי אפשריים.
במרץ 1919 השתלטו הקומוניסטים על הונגריה בהנהגתו של עיתונאי יהודי בשם בלה קון.
ממשלת "רפובליקת המועצות" של קון לא האריכה ימים.
ביוזמת ברית "מדינות ההסכמה", כבשו כוחות צבא רומניה את בודפשט ומסרו את המדינה לידי "הצבא הלבן" הימני בהנהגת האדמירל מיקלוש הורטי.
בינואר 1920 נערכו בחירות בעקבותיהן הוכרז הורטי כעוצר הממלכה.
ב-4 ביוני 1920 נקרעו חלקים גדולים מהונגריה בחוזה טריאנון: הונגריה איבדה כשני שלישים משטחה, ושיעור דומה מאוכלוסייתה, לטובת צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה ורומניה.
נתח קטן משטחה הועבר אף לאוסטריה.
הסכם טריאנון נחשב בעיני ההונגרים לאסון לאומי; הוא הביא לתחושת השפלה ולהתגברותם של יסודות לאומניים בחברה ההונגרית.
הורטי הזדהה במידה רבה עם מגמות אלה, אם כי לרוב התנער ממהלכים קיצוניים.
הוא שלט כדיקטטור כמעט עד לסיומה של מלחמת העולם השנייה, תוך שמירה על חירויות פוליטיות מוגדרות.
במטרה להחזיר להונגריה את השטחים שאבדו, כרת הורטי ברית עם אדולף היטלר בשנות השלושים.
היטלר סייע להונגריה לקבל חלק מן השטחים שנמסרו לשכנותיה צ'כוסלובקיה, רומניה ויוגוסלביה, אך דרש שהונגריה תצטרף למלחמה בברית המועצות לצידו.
במרץ 1944, כאשר נראה היה כי הורטי פועל להוצאתה של הונגריה מן המלחמה, כבש צבא גרמניה את הונגריה ב־19 במרץ 1944. אירוע זה הביא לשילוחם לאושוויץ ולמותם של למעלה מארבע מאות אלף יהודים בחודשים אפריל עד יולי 1944 בשואת יהודי הונגריה.
באוקטובר 1944 הדיחה גרמניה את הורטי והעלתה לשלטון בהונגריה את פרנץ סלשי, המנהיג הקיצוני של המפלגה הפרו-נאצית "צלב החץ".
סלשי המשיך במלחמת חורמה נגד הרוסים, תוך שהוא טובח ביהודים שנותרו בחיים ובצוענים, עד לכיבוש כל הונגריה בידי כוחות ברית המועצות עם הצבא הרומני באפריל 1945. לאחר המלחמה נתפס סלשי והוצא להורג לצד עוד כמה ממנהיגי 'צלב החץ'.
עם סיומה של מלחמת העולם השנייה נכנסה הונגריה לשליטת ברית המועצות, והפכה לאחת ממדינות הגוש המזרחי, תחת הנהגתו של מתיאש ראקושי ואחרים.
ב-1946 בוטלה המלוכה והונגריה הוכרזה "רפובליקה עממית".
ב-1953 התמנה אימרה נאג' לראשות הממשלה.
נאג' הוביל רפורמות שהעלו את רמת החיים ואיפשר הקמת משקים פרטיים.
הוא אולץ להתפטר מתפקידו עקב היותו מתון וליברלי ועורר מורת רוח במוסקבה.
ההמונים בהונגריה, שקיוו שהרפורמות ישימו קץ לדיכוי הפוליטי ויאפשרו משטר בעל מאפיינים דמוקרטיים יותר, לא היו מוכנים לחזור לאחור, ויצאו לרחובות כדי להתנגד לעריצות.
ההונגרים, ששנאו את צבא הכיבוש הסובייטי, ראו בכך שעת כושר, ובסוף 1956 פרץ המרד ההונגרי, אולם אז הוחזר נאג' לתפקידו והמהומות שככו.
למורת רוחו של המשטר במוסקבה, נסחף נאג' אחרי הלחץ המהפכני ברחוב והצהיר כי בכוונתו לכונן משטר רב-מפלגתי ולפרוש מברית ורשה.
בעקבות זאת שיגרה ברית המועצות כוחות צבא וכבשה את עיר הבירה.
אלפים נהרגו או נמלטו, נאג' הוצא להורג, והונגריה חזרה לחסותה המלאה של ברית המועצות.
בין 1956 ל-1988 הונהגה הונגריה בידי יאנוש קאדאר, שהכניס בסוף שלטונו רפורמות מוגבלות מסוימות בכלכלה והרחיב במידת מה את חירויות הפרט.
במדיניות החוץ המשיכה מפלגת הפועלים שבהנהגתו להיות נאמנה לקו הסובייטי.
במהלך הרפורמות שהנהיג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות בשנות השמונים הפכה הונגריה למנהיגת התנועה שקראה לפירוק ברית ורשה ועברה למשטר דמוקרטי ולכלכלת שוק.
בשנים 1989–2012 המדינה קראה לעצמה "הרפובליקה ההונגרית", ולמן שנת 2012 פשוט "הונגריה".
לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1991 הידקה הונגריה את קשריה עם אירופה המערבית, והצטרפה לברית נאט"ו בשנת 1999 ול ב-1 במאי 2004.
ב-2006 פרצו מהומות במדינה בעקבות נאום מוקלט של ראש הממשלה פרנץ ג'יורצ'אן.
בנאום התוודה כי מפלגתו שיקרה לבוחרים.
ב-2010 עלתה לשלטון מפלגת פידס בראשותו של ויקטור אורבן.
בעשור השני של המאה ה-21 ביצע ראש הממשלה ויקטור אורבן מספר מהלכים שחיזקו את המשילות ושצמצמו באופן מכוון מאפיינים של דמוקרטיה ליברלית.
אורבן העיד על שלטונו שהוא שואף לבסס בהונגריה "דמוקרטיה לא ליברלית, המבוססת על יסודות לאומיים".
ב שאפה הנהגת הונגריה בראשות ויקטור אורבן למצב עצמה כחלוצה של מודל של "דמוקרטיה לא ליברלית".
אורבן מנהיג את המדינה החל משנת 2010.
נשיא הרפובליקה נבחר על ידי הפרלמנט כל 5 שנים והוא משמש בעיקר כתפקיד טקסי אף על פי שאחד מתפקידיו הבכירים הוא מינוי ראש הממשלה.
ראש הממשלה נבחר על ידי קואליציה בפרלמנט ואחראי על בחירת השרים לקבינט.
כל מועמד לקבינט מופיע בפני ועדה פרלמנטרית (או מספר ועדות) וייעוץ וחייב לקבל אישור רשמי מהנשיא.
לאחר הבחירות ב-2010 שונה מנגנון הבחירות על ידי ביטול הסיבוב השני שהיה נהוג שם וצמצום מספר החברים בפרלמנט ב"אספה הלאומית" מ-386 ל-199. האספה הלאומית בית המחוקקים החד-ביתי (בשפה המקומית Országgyűlés).
בסמכות הפרלמנט לקבל חוקים לתקן את החוקה ברוב של שני שלישים מחברי הפרלמנט ולמנות מינויים בכירים בשירות המדינה ברוב של שני שלישים מחברי הפרלמנט.
שיטת הבחירות כוללת הצבעה בשני פתקים – הראשון לנציג שנבחר במחוז בחירה, והשני לרשימה ארצית.
מתוך 199 חברי הפרלמנט, 106 נציגים נבחרים בבחירות אזוריות ו-93 נציגים נבחרים כחלק מרשימות ארציות.
אחוז החסימה לרשימות הארציות הוא 5%.
במחוזות בחירה שונים יש מספר שונה של בעלי זכות בחירה, דבר שפוגע בייצוגיות.
יש 18 מחוזות שבהם מספר המצביעים גבוה במעל 15% מממוצע המצביעים הארצי במחוזות, ושבעה מחוזות שבהם מספר המצביעים גבוה במעל 20% מהממוצע הארצי של מצביעים במחוזות.
מצב זה גורם לגירעון דמוקרטי ופוגע בייצוגיות מכיוון שעל אף שמפלגת השלטון זכתה ב-135 נציגים בפרלמנט מתוך 199 (כשני שלישים מחברי הפרלמנט), שיעור המצביעים הכולל עבורה היה רק 54.13%.
ב-30 במרץ 2020, עקב מגפת הקורונה, הונגריה הוכרזה תחת מצב חירום, שבמהלכו שלט אורבן בהונגריה מתוקף צווים אשר יכול היה להוציא ללא צורך באישור או דיון.
החוק איפשר לאורבן להאריך את מצב החירום לפי שיקול דעתו.
גורמים שונים הטילו ספק באפקטיביות המנגנונים הדמוקרטיים בהונגריה עקב מצב החירום, והאיחוד האירופי האשים את אורבן בשחיקת שלטון החוק והאיזונים והבלמים תחת שלטונו.
על רקע נסיבות אלו ארגון זכויות האדם Freedom House שינה את הגדרת הונגריה בדו"ח השנתי שלו מדמוקרטיה ל"משטר כלאיים".
ב-16 ביוני 2020 בוטל מצב החירום, אך אושר חוק חדש שמאפשר להשיב אותו בקלות.
מצב החירום הוארך פעמים מספר מנובמבר 2020 ליוני 2022. הביקורת באיחוד האירופי נמשכה והפרלמנט האירופי הצהיר כי הונגריה לא יכולה להיחשב דמוקרטיה מלאה אלא כאוטוקרטיה אלקטורלית.
במאי 2022 הכריז אורבן על מצב חירום במדינה.
בשנת 2010 חוקקה האספה הלאומית את חוק התקשורת, שלפיו כל ערוצי השידור נדרשים לספק "סיקור חדשותי מאוזן".
החוק, שנכנס לתוקף בינואר 2011, יצר רשות חדשה לפיקוח על התקשורת וכן ועדה שששת חבריה נבחרים על ידי האספה שתפקידה לפקח על תכנים.
הרשות והועדה נשלטות פוליטית על ידי מפלגת השלטון.
קנסות כבדים למפרים את החוק וחוסר בהירות לגבי מהו "סיקור חדשותי מאוזן" סייעו לאורבן לקבל את תמיכת התקשורת המקומית.
בשנים שלאחר מכן השתמש אורבן בקשריו ובתמריצים שונים כדי למנוע פרסום ומימון מכלי התקשורת שלא שיתפו פעולה עם הממשל.
בדיקה של אתר החדשות ההונגרי אטלטזו שעקבה אחר הצלחת המהלך מבחינת אורבן מצאה שבשנת 2015 מספר כלי התקשורת הפרו-ממשלתיים היה 31, ואילו בשנת 2019 הוא הגיע ליותר מ-500. בד בבד לאורך הדרך נסגרו כלי תקשורת בולטים אשר היו מזוהים עם האופוזיציה, בהם העיתון Népszabadság, המזוהה ביותר עם האופוזיציה.
בשנת 2018 אוחדו 500 חברות התקשורת המקורבות לשלטון, תוך עקיפה של דיני התאגידים בעקבות המהלך, מרבית כלי התקשורת המרכזיים עברו לשליטה ישירה או עקיפה של השלטון.
ערוצי טלוויזיה ועיתונים ניקנו על ידי אוליגרכים המקורבים למפלגת השלטון.
באוקטובר 2025 העיתון Blikk, אחד מכלי התקשורת בעלי התפוצה הגדולה היחידים שלא היו בשליטה של אורבן, נמכר לקבוצת תקשורת פרו ממשלתית.
כלי תקשורת המשתפים פעולה עם השלטון קיבלו במקביל פריבילגיות שונות, כגון אפשרות בלעדית להשתתף במכרזים והימנעות מרגולציות שכלי תקשורת אחרים היו כפופים להן.
כמו כן הם נהנים מפרסום נדיב מטעם מוסדות ממשלתיים.
כתבים מכלי תקשורת מחוץ להונגריה מדווחים על לחצים המופעלים עליהם, וכתבים שפרשו מכלי תקשורת מקומיים מספרים על הנחיות להציג את חברי האופוזיציה באור שלילי בלבד.
גם אזרחים המביעים מעל במה ציבורית ביקורת כלפי השלטון עלולים לספוג לחצים שונים מצד גופי שלטון, לרבות חשיפת מידע פרטי.
נכון לתחילת שנת 2020 חברה המפלגה השלטת בהונגריה, הפידס, בקואליציית EEP, מפלגת העם האירופית – איחוד של מפלגות ימין-מרכז.
ב תחת הנהגת הונגריה בראשות ויקטור אורבן שאפה למצב עצמה כחלוצה של מודל של "דמוקרטיה לא ליברלית".
מודל זה, לצד ניגוד אינטרסים סביב נושא הפליטים, גרר חיכוכים בינה ובין האיחוד האירופי.
אולם חיזק שיתופי פעולה שלה בין השאר עם פולין, מקדוניה הצפונית וסלובניה.
המחלוקות בין הונגריה לאיחוד האירופי הגיעו לשיא בספטמבר 2019, כאשר הפעיל הפרלמנט האירופי את סעיף 7 באמנת האיחוד האירופי נגד הונגריה – ההליך המשמעתי התקיף ביותר נגד מדינה החברה באיחוד, ששולל מהחברה חלק מזכויותיה – בטענה שממשלת הונגריה מהווה איום שיטתי על הדמוקרטיה ושלטון החוק.
אורבן כרת ברית פוליטית עם פולין כדי לנטרל מהלך אפשרי שישלול את זכות ההצבעה שלו.
חלק מכלי התקשורת בהונגריה שמשתפים פעולה עם השלטון מפיצים גם תעמולה פרו-רוסית.
בעלי דרכון הונגרי יכולים לבקר ב-183 מדינות ללא בקשת אשרת כניסה.
את הרשות השופטת מנהל נשיא המשרד הלאומי למערכת המשפט (NOJ) אשר נבחר בפרלמנט ומועצת השופטים צריכה לפקח על עבודתו.
אחראי על ניהול מערכת המשפט.
נשיא ה-NOJ נבחר בפרלמנט ברוב של שני שלישים לתשע שנים ובהמלצת נשיא המדינה.
מועצת השופטים הלאומית של הרשות השיפוטית מורכבת מחמישה עשר שופטים מערכאות שונות.
נשיא בית המשפט העליון ממונה לראשות המועצה ואת שאר ארבעה עשר החברים בוחרים כלל השופטים בבחירות חשאיות.
תפקיד מועצת השופטים הוא לפקח על הניהול האדמיניסטרטיבי של מערכת המשפט על ידי ה-NOJ.
במאי 2023 אישר הפרלמנט ההונגרי רפורמה משפטית מתוכננת, שמטרתה לחזק את עצמאותה של מערכת המשפט.
המהלך בוצע על רקע האינפלציה הגואה במדינה וכדי לקבל 13.2 מיליארד אירו מכספי מימון האיחוד האירופי, שנמנעו מהונגריה בעקבות מחלוקות עם האיחוד, שבראשן אי-עצמאות מערכת המשפט.
הרפורמה אמורה לכלול הבטחת שמירה על עצמאות מועצת המשפט הלאומית, לאסור על הממשלה להחליט לבדה לאיזו ערכאה להקצות תביעות ומנסה לצמצם את מעורבות הממשלה בבית המשפט הגבוה.
לאחר האישור בפרלמנט הודיעו באיחוד האירופי שממתינים לקבלת מלוא המידע על הרפורמות המתוכננות, לפני שיחליטו אם ניתן להזרים להונגריה את הכסף המיועד לה.
בית הדין החוקתי הוקם בשנת 1989 בעקבות נפילת הקומוניזם בהונגריה.
יש בבית הדין החוקתי חמישה עשר חברים אשר נבחרים על ידי הפרלמנט ברוב של שני שלישים לתקופה של שתים עשרה שנים.
לפרלמנט יש ועדה שבוחרת המועמדים שמובאים לאישור הפרלמנט.
בעבר הוועדה כללה מספר נציגים שווה של כל המפלגות שיוצגו בפרלמנט.
לאחר עליית אורבן לשלטון הוא שינה את הרכב הוועדה כך שתייצג את המפלגות בפרלמנט באופן יחסי למספר המושבים שבו הם מחזיקים בפרלמנט.
עד תיקון החוקה נהנה בית הדין החוקתי מסמכות רחבה שהועצמה מזכות עמידה בלתי מוגבלת, ביקורת חוקתית מכוח "החוקה הבלתי נראית", ביקורת על היעדר חקיקה שתיישם את עקרונות החוקה והוראות לפרלמנט לחוקק בהתאם.
בית המשפט העליון (Curia of Hungary) הוא ערכאת הערעור העליונה בהונגריה.
נשיא בית המשפט העליון נבחר בפרלמנט ברוב של שני שלישים, למשך תקופה של תשע שנים.
סגן נשיא בית המשפט העליון מתמנה על ידי נשיא המדינה בהמלצת נשיא בית המשפט המכהן.
הרפורמה שבה אישרה ממשלת הונגריה את הקמתה של מערכת בתי משפט חלופית שבראשה עמד שר המשפטים ההונגרי, שתעסוק בהליכים מנהליים, שחיתות שלטונית, הזכות למחאה ועוד, בוטלה בעקבות ביקורת בינלאומית.
תיקים מנהליים נדונים במערכת בתי המשפט הרגילה.
הסמכות לדון בהליכים מנהליים מוקנית למספר מצומצם של בתי משפט (בערכאות שונות) כאשר בית המשפט העליון הוסמך כערכאת הערעור העליונה.
בית המשפט העליון אחראי על ביקורת שיפוטית בנוגע לבחירות, משאלי עם והחלטות שנוגעות לחופש ההתכנסות.
את ההחלטה מי משופטי בית המשפט ידון בתיקים המנהליים, מקבל נשיא ה-NOJ בהמלצת נשיא בית המשפט הרלוונטי.
הסמכות להקצות תיקים מנהליים בבית המשפט העליון נתונה בידי נשיא בית המשפט העליון.
צבא הונגריה, או "הכוחות המזוינים של הונגריה", הוא שמם של כלל הכוחות החמושים ההונגריים.
חיל היבשה ההונגרי – חיל הרגלים ההונגרי ידוע כ"חיילות ההגנה על המולדת" (Honvédség).
חיל האוויר ההונגרי – חיל האוויר ההונגרי הוא הזרוע האווירית של הצבא.
לפני מלחמת העולם השנייה כלכלת הונגריה נשענה בעיקר על משק חקלאי, והייצור התעשייתי של המדינה היה במידות קטנות.
הגידולים העיקריים שלה הם חיטה, תירס, חמניות, תפו"א, סלק סוכר, לפתית ופירות.
המחסור של המדינה במשאבים טבעיים הפריע לצמיחתה, והמיקום האסטרטגי שלה יצר תלות מסורתית בסחר חוץ.
בתקופת הרפובליקה העממית ההונגרית (1945–1989) תחילה עוצבה כלכלת המדינה על פי דגם הכלכלה הסובייטית של ברית המועצות, הונגריה הייתה חלק מהקומקון ולא הורשתה להתקשר עם כלכלת המערב הקפיטליסטי.
יאנוש קאדאר, החל משנות השישים, הנהיג משטר של רפורמות מוגבלות עם הקלות בתחום הכלכלי ובחופש התנועה וקידם את ארצו מבחינת רמת החיים יחסית לשאר הארצות הקומוניסטיות במזרח אירופה.
עם מעברה של הונגריה למשטר דמוקרטי ולכלכלת שוק בשנים 1992–1994 גדלו הצריכה והיבוא יותר מכפי שגדלו הייצור והייצוא, והגרעון בתקציב המדינה הגיע ל-9.4% מן התמ"ג, עסקים רבים שלא עמדו בשינוי פשטו את הרגל וחל גידול באבטלה.
אך בהדרגה גדלה התחרותיות והפריון של המדינה שבמקביל בוצעו רפורמות מבניות, שכללו: הפרטה של כמעט כל המיזמים הממשלתיים, לעיתים בסיוע משקיעים זרים, כגון בענפי הטלקומוניקציה ואספקת האנרגיה; חיסולם של מיזמים ממשלתיים כושלים; ותוכנית להבראתם של מיזמים ממשלתיים לקראת הפרטתם.
הרפורמות הביאו לחיזוק מפעלי התעשייה והבנקים של הונגריה מבוססים היטב, יותר מאשר במרבית מדינות הרפורמה האחרות במרכז-מזרח אירופה.
והתעשייה במקום לייצר בעיקר בשביל השוק המקומי, לייצא חלק ניכר מתוצרתה.
בשנים 1990–1997 השקיעו משקיעי חוץ, בעיקר מגרמניה, כ-18 מיליארד דולר בהונגריה, כולל: יצרני המכוניות אופל, אאודי וסוזוקי מוטור, דויטשה טלקום, IBM, סוני ופיליפס והמדינה הפכה למרכז חשוב לייצור תעשייתי, עקב עלויות שכר נמוכות וכוח אדם משכיל.
בשנת 1995 רכשה חברת טבע תעשיות פרמצבטיות הישראלית את חברת התרופות "ביוגל", שמרכזה דברצן, המפתחת ומשווקת מוצרים גנריים ואתיים וכן מוצרים כימיקלים למטרות פרמצבטיות.
זאת במסגרת תהליך ההפרטה של התעשייה שיזמה הממשלה.
בהמשך רכש חברות נוספות, הרחיבה את פעילותה במדינה והיא הפכה למרכז הייצור העיקרי שלה באירופה.
עם תחילת המאה ה-21 הייתה לאחת המדינות המפותחות ביותר במזרח אירופה.
הסקטור הפרטי היה כבר אחראי ליותר מ-80% מהתמ"ג, וההחזקה הזרה של ההשקעות והנכסים במדינה הייתה נפוצה מאוד.
לאחר שהצטרפה ל ב-2004 נהנתה הונגריה מצמיחה מהירה וגידלו בהיקף סחר החוץ שלה, ומשקיעי חוץ הגדילו עוד יותר את היקף ההשקעות בה.
בתקופה זו השקיעו במדינה מספר חברות נדל"ן ישראליות בהם: קרדן נדל"ן, שיכון ובינוי ואפריקה ישראל להשקעות.
המשבר הכלכלי שפקד את העולם בסופו של העשור הראשון של המאה ה-21 פגע קשות בהונגריה.
זאת, הן בשל התלות הכבדה שלה בהון זר למימון כלכלתה, הן בשל העובדה שהגירעון התקציבי של המדינה הוא מן הגדולים באיחוד האירופי.
הלוואות רבות בהונגריה נלקחות באירו או בפרנק שווייצרי.
ב-22 באוקטובר העלה בנק הונגריה את הריבית ל-11.5%.
ב-27 באוקטובר 2008 הגיעה הונגריה להסכם עם קרן המטבע הבינלאומית ועם האיחוד האירופי על הגשת חבילת סיוע בסך 25 מיליארד דולר.
בבעלות המדינה ישנן חברות רבות שלא הופרטו.
רישוי העסקים בעייתי מאחר שהנהלים אינם מיושמים בעקביות.
על פי קבוצת המחקר האמריקאית הריטג' פאונדיישן, דורגה כלכלתה של הונגריה כ-67.2% חופשית ב-2008– כלומר היא נמצאת במקום ה-43 בדירוג הכלכלות החופשיות בעולם.
ב-21 בנובמבר 2011 הודיעה קרן המטבע הבינלאומית כי קיבלה פנייה למתן סיוע פיננסי מרשויות הונגריה.
ב-25 בנובמבר 2011 הורידה מודי'ס את דירוג האשראי של הונגריה לרמת אג"ח זבל.
במועד זה עמד החוב הלאומי של המדינה על שיעור של 193% מהתמ"ג שלה.
לאחר מכן נכנסה הונגריה לכמה שנים של מדיניות צנע וקיצוצים, ובאמצע העשור החלה הכלכלה להראות סימני התאוששות.
במאי 2022 נדרשו חברות גדולות להעביר "רווחי יתר" כדי לתמוך בתקציב המדינה, לאחר שהתקציב הידלדל עקב הקפאת המימון שהטיל עליו האיחוד האירופי.
הונגריה ממוקמת במרכזה של יבשת אירופה, ללא מוצא לים.
הנוף ההונגרי מורכב בעיקר ממישורים, עם גבעות והרים נמוכים בצפון המדינה קרוב לגבול עם סלובקיה.
נהר הדנובה העובר בבירה בודפשט ולאורכה של כל המדינה מחלק את הונגריה למזרח ומערב.
קיימים עוד שני נהרות גדולים, הטיסה במזרח והדראווה בדרום-מערב, ובחלק המערבי נמצא האגם הגדול במדינה, בלטון.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הונגריה, אוכלוסיית המדינה מנתה 9,689,000 תושבים בשנת 2021, מה שהופך אותה למדינה החמישית באוכלוסייתה במרכז ומזרח אירופה ולמדינה בינונית ב.
צפיפות האוכלוסין עמדה על 107 תושבים לקמ"ר, וזה בערך פי שניים מהממוצע העולמי.
תוחלת החיים במדינה היא 76 שנים בממוצע.
שיעור הפריון הוא 1.52 ילדים בממוצע לאישה.
עבור כ־95% מהאוכלוסייה, שמרביתם הונגרים, שפת האם היא השפה ההונגרית.
ישנו מיעוט הונגרי החי מעבר לגבול במדינות השכנות, במיוחד בסלובקיה, ברומניה, בסרביה, באוקראינה ומיעוטים קטנים באוסטריה, בקרואטיה ובסלובניה.
כמו כן קיימת פזורה הונגרית במערב אירופה, בישראל ובאמריקה הצפונית.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הונגריה, כ-1,750,000 איש, שהם כרבע מן האוכלוסייה, מתגוררים בבירה בודפשט ובמטרופולין סביבה.
כ־70% מהאוכלוסייה שהם כ-6.8 מיליון איש מתגוררים בערים.
נתון זה (70% עיור) גבוה מן הממוצע העולמי (56%), אולם נמוך בהשואה למדינות מפותחות אחרות (80%–90%).
התפלגות האוכלוסייה – חלוקה שווה למדי בכל רחבי המדינה, ואולם אזורים עירוניים מושכים אוכלוסיות גדולות וצפופות יותר.
אוכלוסייה עירונית – 72.9% מסך האוכלוסייה (נכון לשנת 2023).
הערים העיקריות של הונגריה מפורטות להלן מבחינת חשיבות ומספר תושבים.
הדת הגדולה ביותר במדינה היא הנצרות הקתולית שבה מאמינים כ-37% מהאוכלוסייה, כמו כן קיים מיעוט של 11% קלוויניסטים, ומיעוט של 2.2% לותרניים.
אולם האוכלוסייה ההונגרית היא בעיקרה חילונית, ובערך 18% מגדירים עצמם חסרי דת.
המוסלמים הם 0.3% והיהודים כ-0.1% וחיים בעיקר בבודפשט.
יהדות הונגריה היא מן הגדולות והמפוארות שבקהילות היהודים באירופה.
היישוב היהודי רצוף בהונגריה מימי האימפריה הרומית.
תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית שגשגה הקהילה היהודית, וזכתה להתפתחות, להכרה ומתן זכויות, וכללה בעיקר יהודים אשכנזים, כולל מהגרים ממזרח אירופה, ומיעוט של מגורשי ספרד.
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה־20 אימצו חלקים נרחבים בקהילה היהודית את הזהות ההונגרית (עברו תהליך הונגריזציה).
בזמן מלחמת העולם השנייה (1939 עד 1945) הייתה הונגריה בת ברית של גרמניה.
ההונגרים לא החילו על היהודים מדיניות אנטישמית כמו בגרמניה, והגרמנים לא כפו את המדיניות האנטישמית שלהם על ממשלת הונגריה, ולכן במשך רוב המלחמה היו יהודי הונגריה מוגנים מרדיפות והשמדה.
אולם בסוף המלחמה, משנת 1944 ואילך, הושמדה מרבית יהדות הונגריה.
רוב היהודים, למעלה מ-400,000 איש, נשלחו לאושוויץ על ידי הגרמנים, ויהודים נוספים נספו במחנות ריכוז, במחנות עבודה, בצעדות המוות ובפרעות שערכו הפשיסטים ההונגרים, ובהם אנשי מפלגת צלב החץ.
בסך הכול נספו כ-564,500 יהודים מתוך כ-725,000 שחיו בהונגריה לפני המלחמה.
ניסיון הרואי שעשו אנשי היישוב העברי בארץ ישראל לסייע לאחיהם בהונגריה במשלוח צנחנים, נכשל, אך הביא למיתוס הגבורה של חנה סנש.
בזמן השלטון הקומוניסטי נאסרו פעילות ציונית וחינוך יהודי, וקיומם של טקסים דתיים התקבל בעין צרה.
אנשי הקהילה היהודית, אשר ניסתה להשתקם ממוראות השואה, היו נתונים לרדיפות ולגירושים.
ההערכות בדבר אוכלוסיית היהודים בהונגריה ב נעו בין 50 ל-120 אלף יהודים, רובם בבירה בודפשט.
המטבח ההונגרי כולל בין השאר את הגולאש (Gúlyásleves), מאפי בצק ובהם הנוקרלי (או נוקדלי) (Nokedli), שהם בצקניות קטנות שמוסיפים לגולאש, והנודלי, שהוא גרסה הונגרית לניוקי האיטלקי.
קינוח נפוץ בהונגריה הוא הקורטוש (Kürtőskalács) העשוי מבצק שמרים וצורתו גליל חלול.
נוסף על כך אחראי המטבח ההונגרי לפיתוחו של תבלין הפפריקה, מן התבלינים הפופולריים ביותר בעולם.
הונגריה נכנסה אל מלחמת העולם הראשונה כחלק מן האימפריה האוסטרו הונגרית, כאשר ברקע הכניסה למלחמה בעיית המיעוטים הן באימפריה בכללותה והן בשטחי הונגריה.
במהלך המלחמה הצליחו צבאות אוסטריה-הונגריה לכבוש את סרביה ולהדוף פלישה רוסית לשטחם.
לאחר הצטרפות רומניה למלחמה לצד מדינות ההסכמה, נסוגו בתחילה הכוחות ההונגרים מפני הרומנים, אך לבסוף התגברו, וכבשו את רומניה כולה.
עם זאת, תבוסת האוסטרים באיטליה, והתקדמות צבאות בריטים וצרפתים בסרביה, כמו גם תבוסת בעלת הברית הגרמנית בחזית המערב, הביאו ב-1918 לכניעת צבאות האימפריה, להתפטרות הקיסר, ולסופה של הממלכה הדואלית.
בעיית המיעוטים הייתה עתה הבוערת ביותר.
הנשיא האמריקני וודרו וילסון הכריז ב"ארבע עשרה הנקודות" ששימשו בסיס לעמדת מדינות ההסכמה לאחר המלחמה, כי יש לתת אוטונומיה למיעוטים בקיסרות האוסטרו-הונגרית.
הונגריה עמדה בפני דרישות טריטוריאליות של היוגוסלבים, הרומנים והצ'כוסלובקים.
ב-16 בנובמבר 1918 הכריז הרוזן מיהאי קארואי על הקמתה של רפובליקה.
משטרו של קארוי היה משטר כושל מבחינה מדינית וכלכלית, ולבסוף הוחלף ב-21 במרץ 1919 במשטר קומוניסטי שהנהיג בלה קון.
משטרו של קון עמד בפני לחץ חיצוני - פלישה צ'כית ורומנית לשטחה של הונגריה, ופנימי - "צבא לבן" שהתארגן בעיר סגד, בראשות האדמירל מיקלוש הורטי, כנגד המשטר הקומוניסטי.
ב-6 באוגוסט כבשו הרומנים את בודפשט וקון נמלט לאוסטריה.
לאחר תקופה של "טרור לבן", מעשי זוועה כנגד אנשי השמאל, ופוגרומים באוכלוסייה היהודית, הן מצד הרומנים והן מצד "הצבא הלבן", נכנס הורטי לבודפשט, וקיבל את השלטון, במרץ 1920.
האימפריה האוסטרו הונגרית בשנת 1914 הייתה סיר לחץ של מיעוטים אתניים, ובה מתחים הן בין העמים השולטים (הונגרים וגרמנים אתנים) והעמים הנשלטים (צ'כים, סלובקים, רותנים (סלאבים מזרחיים), ואלאכים (רומנים אתנים ואחרים), והן בין העמים השולטים ובין עצמם.
היה ברור כי זהו מרשם לאסון ולקריסה.
ה"פשרה" מ-1867 לפיה יוסדה הממלכה הדואלית, שבה ניתנה להונגרים סמכות מלאה לטיפול בענייניהם הפנימיים והשפעה על מדיניות הקיסרות (לרבות אישור התקציב על ידי הפרלמנט ההונגרי), נראתה עתה לרבים מן האוסטרים כמקח טעות.
התלות בהונגרים, ובראש ממשלתם בעל הדעות העצמאיות אישטוון טיסה גרמה לרבים באימפריה להניח כי אם תספח האימפריה לתחומה עמים סלאביים נוספים, ותיצור פדרציה, או מלוכה משולשת, כאשר אל שתי הממלכות הקיימות, אוסטריה והונגריה, תצטרף ממלכה סלאבית, ייפתרו הבעיות הפנימיות והאיזון הפנימי באימפריה יופר לטובתם של האוסטרים.
כמה חברים בממשלה האוסטרית חשו כי מערכה בסרביה תהא הפתרון המושלם לבעיות הפנימיות של האימפריה.
כן היו רבים בהנהגה האוסטרית, ביניהם הקיסר פרנץ יוזף, מודאגים מתסיסת הלאומנות הסרבית בחלקים הדרומיים של האימפריה.
ההתנקשות בפרנץ פרדיננד יורש העצר של הקיסרות, ביולי 1914 הביאה עמה את ההזדמנות שאותה חיפשו כמה מנהיגים אוסטרים לבוא חשבון עם הממלכה הסלאבית הקטנה.
בגיבוי גרמני, שלחה אוסטרו-הונגריה לסרביה (ב-23 ביולי 1914) אולטימטום בן 10 נקודות, אשר הסרבים התבקשו להסכים לו תוך 48 שעות.
למרות זאת ניתקה אוסטרו-הונגריה את קשריה הדיפלומטיים עמה (25 ביולי) וב-28 ביולי הכריזה עליה מלחמה, באמצעות מברק שנשלח לממשלה הסרבית.
הכרזת מלחמה זו נחשבת לתחילתה של מלחמת העולם הראשונה.
ההכרזה נעשתה שלא על דעתו של ראש הממשלה ההונגרי אישטוון טיסה הזהיר, אשר חשש מתוצאות המלחמה, ובמיוחד מהתקפה רומנית על טרנסילבניה, אך משהוכרזה המלחמה נענו ההונגרים לקריאה בהתלהבות.
בתחילת המלחמה עמדו האוסטרו-הונגרים אל מול סרביה ורוסיה.
רומניה, שממנה חשש טיסה, נותרה נייטרלית, כמו גם בולגריה, ואיטליה.
אל מול ההתקפה האוסטרו-הונגרית החזיקה סרביה בתחילה מעמד, אך צבאה לא היווה איום התקפי על הצבאות האוסטרו-הונגרים, ולא סיכן את שטחה של הונגריה.
הסכנה החמורה הייתה מן הצד הרוסי.
תוכנית המלחמה הרוסית כללה פלישה הן לפרוסיה המזרחית (פלישה אשר הביאה לתבוסה הרוסית החמורה בקרב טננברג), ובמקביל פלישה לאזור גליציה שהיה אז חלק מהקיסרות האוסטרית.
הצבאות הרוסים התקדמו לתחומי גליציה, במטרה להשתלט על המעברים בהרי הקרפטים ולהגיע לתחומי רותניה ההונגרית (כיום חלק מאוקראינה) ולהונגריה גופא.
פלישה זו נעצרה לאחר שכוח גרמני התקדם לעבר ורשה וסיכן את עורפה של ההתקדמות הרוסית.
לאחר כיבוש העיר פשמישל בידי הרוסים, פתחו הכוחות האוסטרו-הונגרים במתקפה עזה באזור גליציה, ב-2 במאי 1915. הרוסים נהדפו, ועד לסוף אותה השנה איבדו את כל שטחיהם בפולין וכן את ליטא.
הצלחות ראשוניות אלו, כמו גם כישלון הבריטים בפלישה לגליפולי הביאו להצטרפותה של בולגריה אל מעצמות המרכז, דבר שחיזק מאוד את מעמדה של הונגריה בחזית.
וכך, לאחר שהניסיון הראשוני (בספטמבר עד דצמבר 1914) לכבוש את סרביה ולהענישה נכשל, ולאחר הסרת האיום הרוסי, נכבשה סרביה בשנת 1915 בסיוע כוחות גרמניים ובולגרים.
המצב השתנה לרעתה של הונגריה כאשר בשנת 1916 הצטרפה רומניה אל מדינות ההסכמה, והחלה בפלישה לטרנסילבניה שהייתה בעלת רוב אתני של רומנים.
בתחילה נסוגו הכוחות ההונגרים מפני הפלישה הרומנית, אך לאחר קבלת סיוע גרמני נהדפה הפלישה, ורומניה נכבשה כולה בידי הגרמנים והאוסטרו-הונגרים (רומניה הודיעה על כניעתה בדצמבר 1917).
בשלב זה נראה כי צבאות האימפריה האוסטרו-הונגרית מחזיקים מעמד, וכי הניצחון הסופי עוד ייפול בידי מעצמות המרכז.
הצטרפותה של ארצות הברית אל המלחמה, בשנת 1917 הראתה כי היציבות שהושגה בעקבות הניצחונות במזרח היא אך זמנית, ובמידה רבה היטתה את הכף כנגד מעצמות המרכז.
המצב הפנימי המעורער בהונגריה אך החריף בעקבות נאום "ארבע עשרה הנקודות" שנשא הנשיא האמריקני וודרו וילסון בקונגרס בינואר 1918. נאום זה היווה את הנוסחה לשלום באירופה לאחר המלחמה, שלום שעיקרו הכרה בזכות המיעוטים האתניים באירופה להגדרה עצמית, זכות שעמדה בניגוד לעצם קיומה של הקיסרות האוסטרו-הונגרית.
שתיים מארבע עשרה הנקודות היו מופנות ישירות אל המיעוטים האתניים בקיסרות האוסטרו הונגרית:
עמיה של אוסטריה-הונגריה, שאת מקומם בין העמים אנו חפצים לשמר ולהבטיח, צריכים לקבל את הזדמנות חופשית להתפתחות אוטונומית.
על רומניה, סרביה ומונטנגרו להיות מפונות מצבאות זרים.
שטחן צריך להיות מוחזר להן.
סרביה תקבל גישה חופשית ובטוחה אל הים.
היחסים בין מדינות הבלקן צריכים להיות על בסיס היוועצות ידידותית המתווה על פי קווים מוכרים של לאומים ובריתות, ובטוחות בינלאומיות לעצמאות הפוליטית והכלכלית של עמי הבלקן צריכות להינתן.
בשנת 1918 הביאה ההתמוטטות הגרמנית בחזית המערב, התבוסה האוסטרית באיטליה, וההתקדמות הבריטית מאזור סלוניקי אל תוככי סרביה, כמו גם מפלותיה של בולגריה (אשר נכנעה למדינות ההסכמה ב-29 בספטמבר וטורקיה אשר נכנעה ב-30 באוקטובר) להכרה כי המצב הצבאי אבוד.
ב-4 באוקטובר הפנתה אוסטריה קריאה אל הנשיא וילסון לשביתת נשק.
קריאה זו לא נענתה, וב-4 בנובמבר נכנעו צבאות אוסטריה-הונגריה.
עם שהתבררו והלכו ממדי התבוסה, לקראת חודש אוקטובר 1918, החלה התסיסה הפנימית בהונגריה לקבל ביטוי.
עוד בקיץ 1917 התפטר ראש הממשלה הדומיננטי טיסה, וממשלות יורשיו היו חסרות את הכישורים להתמודד עם המציאות המורכבת בפניה מצאו את עצמן.
ב-17 באוקטובר 1918 הכריז בית הנבחרים ההונגרי על ניתוק מאוסטריה, אם כי עדיין הייתה הונגריה כפופה לאישיותו המלכותית של הקיסר קארוי הרביעי.
ב-1 בנובמבר בלחץ ההמון (באירוע שכונה "מהפכת החרציות") מונה הרוזן הליברלי מיהאי קארואי לראש הממשלה ההונגרי.
המוניטין שיצאו לקארוי כמתנגד התקיף ביותר למלחמה גרמו לכך שהוא יהיה הדמות שאליה פנה ההמון.
כן האמינו ההמונים כי קשריו של קארוי במערב יסייעו לו להשיג תנאים טובים להונגריה במשא ומתן על עתידה הטריטוריאלי והמדיני.
ב-3 בנובמבר נחתמה שביתת הנשק בין הונגריה ומדינות ההסכמה.
ב-11 בנובמבר, בלחץ ההמונים בווינה ובבודפשט, ויתר הקיסר קארוי הרביעי על כיסאו, וב-16 בנובמבר 1918 הכריז קארוי על הקמתה של הרפובליקה העממית ההונגרית.
מדיניותה של הונגריה התמקדה לאחר חוזה טריאנון בניסיון לקבל בחזרה את השטחים שאבדו.
תוך כדי כך הגיעה הונגריה לברית עם אדולף היטלר, אשר תמך בה בבוררויות בינלאומיות שהחזירו לה את מקצת השטח, בשנים 1938 ו-1940.
הונגריה הצטרפה להיטלר במלחמתו בברית המועצות ביוני 1941. ב-19 במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה שכן חששו כי ההונגרים מתכוונים להפר את הברית עמם, ולעבור לצידה של ברית המועצות.
הכיבוש הביא עמו את השואה ליהדות הונגריה ומאות אלפים הושמדו במחנה ההשמדה אושוויץ.
באוקטובר 1944 הדיחו הגרמנים את הורטי, והעלו במקומו כשליט את פרנץ סלשי ומפלגתו הפשיסטית צלב החץ.
בשלב זה הייתה מלחמתם של הגרמנים ובעלות בריתם אבודה.
הסובייטים נמצאו על אדמת הונגריה, וצרו על בודפשט.
כיבושה של הונגריה על ידי הסובייטים הושלם באפריל 1945.
השפל הגדול בשנת 1929 פגע אף בהונגריה, וגרם לירידה ברמת החיים ובשינוי חד לימין בהלך הרוח הפוליטי.
בשנת 1931 מונה הרדיקל הימני גיולה גמבש להיות שר ההגנה, וב-1932 החליף גומבוש את בתלן בתפקיד ראש הממשלה.
בכהונתו כראש ממשלה נקט גומבוש בפעילות רבה במישור הבינלאומי.
לדעת גומבוש חייב האינטרס ההונגרי יצירת ציר מדיני עם איטליה הפשיסטית, ואוסטריה.
מוסוליני אף הבטיח לגומבוש סיוע צבאי במלחמה עם יוגוסלביה או רומניה אם זו תפרוץ.
גומבוש הפך למנהיג הראשון מחוץ לגרמניה שביקר את מנהיג גרמניה החדש.
מיד לאחר מכן חתם גומבוש על הסכם סחר עם גרמניה שסייע מאוד לכלכלתה של הונגריה בשנות השפל הגדול.
צעדים אלו הרתיעו מנהיגים הונגרים רבים שסברו שיחסיו של גומבוש עם גרמניה עלולים לפגוע בתמיכתה של איטליה (מכיוון שטרם נוצר הציר האיטלקי-גרמני, ובאותה העת היו המדינות חלוקות בדבר האיחוד לו הטיפו הגרמנים בין גרמניה לאוסטריה, שנראה לאיטלקים כאיום ישיר).
לבסוף החליט גומבוש לדבוק בבריתו עם איטליה ואוסטריה, כאשר הבהיר היטלר כי יתמוך בצעדים הונגריים כנגד צ'כוסלובקיה אך לא כנגד יוגוסלביה או רומניה.
היטלר אף התנגד לדרישתו של גומבוש להגדיל את צבאה של הונגריה אשר חוזה טריאנון הגביל ל-35,000 חיילים, בעוד שמוסוליני תמך בדרישה זו.
בשנת 1935 הצליח גומבוש לשכנע את הורטי לפזר את הפרלמנט ולערוך בחירות חדשות.
תוצאת הבחירות הגדילה את כוחו של הימין הרדיקלי, אשר קיבל את השלטון בפרלמנט, והגדיל מאוד את כוחו של גומבוש.
גומבוש הרחיב וחימש את הצבא, מילא את שורות הצבא בקצינים השייכים לימין הרדיקלי, והרחיב את שליטתו במנגנון שירות המדינה, שאף את שורותיו מילא בתומכיו.
מטרתו של גומבוש, כפי שהצהיר בפני הרמן גרינג בשנת 1936, הייתה כי בתוך שנתיים תהיה הונגריה מדינה פשיסטית, והוא יהיה הדיקטטור שלה.
מטרות אלו לא הוגשמו, מאחר שגומבוש מת ממחלת כליות באוקטובר 1936.
בוררות וינה הראשונה ובוררות וינה השנייה
לאחר מותו של גיולה גמבש ואילך הפכה הונגריה לתלויה יותר ויותר בגרמניה של היטלר.
ההסכמים הכלכליים עם גרמניה גרמו לשיפור בכלכלתה של הונגריה וליציאתה ממצב השפל הכלכלי, אך הפכו אותה לתלויה בגרמניה הן לאספקת חומרי גלם, והן כשוק הראשי למוצריה.
היטלר הבטיח להונגריה את השבת הטריטוריות שאבדו בה, ולא היסס להפעיל לחץ כלכלי ואיומים בהתערבות צבאית על מנת לגרום להונגרים ליישר קו עם מדיניותו האירופית, וכן עם האנטישמיות ורדיפת היהודים.
בכך מצא אוזניים קשובות בהונגריה.
שנות השלושים ראו בהונגריה את ייסודה של מפלגת צלב החץ הפשיסטית, בהנהגתו של פרנץ סלשי קצין צבא בדימוס שמצא את ייעודו בהטפה לדעות אנטישמיות ונאציות, אשר קיבלו גוון הונגרי מקומי.
לאחר האנשלוס, הוא סיפוח אוסטריה לגרמניה בשנת 1938, מצאה עצמה הונגריה בעלת גבול משותף עם מדינה גרמנית בעלת עוצמה, אשר הייתה יורשתה של האימפריה ההבסבורגית אשר השפיעה על המדינה ההונגרית מן המערב מזה מאות בשנים.
היה זה מצב מאיים מחד, ומבטיח מאידך.
היו שראו בהיגררות לצד הגרמנים אל הרפתקאות טריטוריאליות משום סיכון, והיו שראו בגרמניה את הכלי באמצעותו יושבו להונגריה השטחים שאבדו בחוזה טריאנון.
יורשו של גומבוש, קלמן קרני, ניסה לפייס את האנטישמים והנאצים, מספר חודשים לאחר ה"אנשלוס" בחקיקת "החוק היהודי הראשון" אשר קבע מכסות המגבילות את מספר היהודים ל-20% במקצועות שונים.
החוק לא השביע את רצון הרדיקלים, והורטי מינה את ראש הממשלה בלה אימרדי, שמרן, שהיה בעל דעות אנטישמיות ברורות.
אימרדי אסר על פעילות המפלגות הפשיסטיות מחד, אך מאידך יזם חקיקת חוק יהודי שני, שהיה בעל הוראות מחמירות יותר מן הראשון.
הורטי נאלץ לפטרו בפברואר 1939, ומינה במקומו את פאל טלקי, אשר אישר את חקיקת החוק היהודי.
הייתה זו הפעם הראשונה שההתייחסות אל היהודים בהונגריה לא הייתה לפי ההצהרה על דתו של האדם, כי אם לפי מוצאו.
גישה זו התאימה יותר לרוח שנשבה מגרמניה, והיא צעד מכריע בדרך לאסונם של יהודי הונגריה הממשמש ובא.
עוד בנובמבר 1937 הבטיח היטלר להונגרים כי יקבלו חלק מצ'כוסלובקיה, אשר אותה זמם לחלק לחלקים, עליהם ישתלט.
ההונגרים חפצו לקבל לידיהם את סלובקיה וסובקרפטיה, אותם איבדו לטובת המדינה הצ'כוסלובקית החדשה בחוזה טריאנון.
כפי שבחבל הסודטים שימש המיעוט דובר הגרמנית עילה לדרישות טריטוריאליות, כך היה המיעוט ההונגרי בצ'כוסלובקיה קולני בדרישתו לחזור לחיקה של המולדת ההונגרית.
הסכמי מינכן, אשר נכרתו ב-30 בספטמבר 1938 וקבעו כי על צ'כוסלובקיה למסור את חבל הסודטים לידיה של גרמניה, כללו אף נספח שקבע כי על צ'כוסלובקיה לשאת ולתת עם פולין והונגריה על פתרון המחלוקות הטריטוריאליות שביניהן.
הונגריה פתחה בדיונים עם הצ'כים באוקטובר 1938. לאחר מספר ימי דיונים הודיעו הצדדים על כישלון השיחות.
לאחר מתיחות רבה בין שתי המדינות, הוסכם בין הצדדים על מינויים של האיטלקים והגרמנים כבוררים בין הצדדים.
הבוררות נערכה בווינה בהשתתפות שרי החוץ גליאצו צ'אנו ויואכים פון ריבנטרופ.