tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אם השחקן בוחר להציל את זואי היא נהרגת לקראת סוף המשחק.
אם השחקן בוחר להציל את מיה, היא ניצלת על ידי דודה ג'ו ועל ידי כריס רדפילד וכוח התקיפה "בלו אמברלה", אותם אית'ן הזעיק.
בנם של ג'ק ומרגריט ואחיה של זואי.
לוקאס הוא אנטגוניסט משני במשחק הראשי והאנטגוניסט הראשי בהרחבה "לא גיבור".
עוד מלפני ההדבקה לוקאס תואר כנער עם נטיות פסיכופתיות (בזמן המשחק מתגלה שלוקאס בצעירותו כלא את חברו לכיתה בעליית הגג בביתו והרג אותו).
לוקאס הוא בעל ידע טכני רב וממציא מוכשר ואת חלק מקורבנות משפחת בייקר הוא אילץ לשחק "משחקים" סדיסטיים במטרה להישאר בחיים (בדומה לג'יגסו מסדרת סרטי "המסור"), ואת אלו שהצליחו הרג לבסוף.
החברה "The Connections" שייצרה את אוולין יצרה קשר עם לוקאס ובתמורה לעזרתו והעניקה לו נוגדן לנגיף.
לוקאס בתמורה עבד במעבדה במפעל המלח סמוך לבית משפחת בייקר ותצפת על אוולין ועל השינויים שהיא עוברת.
למרות זאת, לוקאס החליט לבגוד בארגון וניסה להעביר את המידע על אוולין לגורם לא ידוע.
למרות הנוגדן שקיבל, לוקאס עדיין מחזיק ביכולות התחדשות (הוא חידש את ידו לאחר שזו נכרתה על ידי ג'ק) ואפילו בשינוי צורה שאותו חשף בהרחבה "לא גיבור" בקרב נגד כריס.
נהרג על ידי כריס רדפילד בהרחבה "לא גיבור".
סוכן בכוח התקיפה "בלו אמברלה" והפרוטוגניסט של חלק מהמשחקים הקודמים בסדרה.
בעברו לקח חלק בכוח ה-"S.T.A.R.S" שנלחם בתאגיד "אמברלה" המרושע, אך כעת הוא עובד כחלק מכוח תקיפה בשם "בלו אמברלה" במטרה לאתר ולהפיל חברות נשק שעוסקות בנשק ביולוגי.
מופיע בסוף המשחק ומסייע לאית'ן לנצח את אוולין ומחלץ את אית'ן ומיה (אם היא נשארה בחיים) במסוק.
כריס הוא הפרוטגניסט של ההרחבה "לא גיבור" שבה הוא יוצא למעבדה במפעל המלח במטרה לעצור את לוקאס ולמנוע ממנו לשלוח מידע על אוולין לגורם לא ידוע.
קלנסי הוא צלם התכנית "Sewer Gators" שחוקרת בתים רדופים ברחבי ארצות הברית יחד עם הקריין פיטר וולקן והמפיק אנדריי סטריקלנד.
בתחילת המשחק הראשי אית'ן מוצא קלטת שמציגה את הצוות מגיע לבית משפחת בייקר ונחטף על ידי ג'ק בייקר ומיה (מלבד אנדריי שנהרג).
קלנסי הוא הקורבן היחיד של משפחת בייקר ששרד הכי הרבה זמן והצליח לברוח מג'ק ומרגריט, אך נשרף למוות לבסוף באחד "המשחקים" הסדיסטיים של לוקאס.
במהלך המשחק אית'ן נעזר בהקלטה של קלנסי במטרה לעבור את אחד "המשחקים" של לוקאס ומוצא את גופתו החרוכה.
סיפורו המלא מופיע בקלטת שאית'ן מוצא ובהרחבות למשחק הראשי.
מנחה התכנית "Sewer Gators" שפחות מתייחס ברצינות לעבודתו, בניגוד לאנדריי המפיק.
היה בעברו קריין חדשות ודואג להתפאר בזה.
לאחר שאנדריי נעלם הוא מפציר בקלנסי לברוח מהבית, אך לשווא.
השניים מוצאים את גופתו של אנדריי ומותקפים על ידי ג'ק בייקר ומיה וינטרס בתחילת המשחק.
לאחר מכן הוא נרצח על ידי מיה בזמן שהוא מנסה לשחרר את קלנסי.
מופיע בקלטת שאית'ן מוצא באחד הארונות בסלון.
מפיק התכנית "Sewer Gators" שמצא עבור הצוות את בית משפחת בייקר כמקום לצילום התכנית הבאה ומספר בקצרה אודות המקום והיעלמות המשפחה וקורבנותיהם.
נעלם בתחילת ההקלטה ונמצא מת במעבר תת-קרקעי מתחת לסלון.
בהמשך אית'ן מוצא את גופתו הרקובה בתעלת הניקוז מתחת לבית.
סגן שריף בדולבי מיחידת המשטרה שמונתה לחקור את ההיעלמויות שקשורות למשפחת בייקר.
מופיע בתחילת המשחק ונותן לאית'ן אולר, לאחר מכן נרצח על ידי ג'ק בייקר.
לוקאס שותל בתוך ראשו הכרות את המפתח לחדר "המשחקים" שאית'ן אמור להיכנס אליו.
סוכן בחברת "The Connections" שיחד עם הסוכנת מיה וינטרס נשלח ללוות את אוולין מהמעבדה הקודמת למעבדה חדשה בעזרת הפלגה על סיפון הספינה "האנאבל".
מופיע בפלאשבק כאשר זכרונה של מיה שב אליה ובסיומו הוא נהרג על ידי אוולין.
הפרוטגוניסט בגרסת הדמו "שעת התחלה" שנלכד בבית משפחת בייקר ומנסה להימלט.
בסופים "הרעים" של הדמו הוא הופך למפלצת עובש או נהרג על ידי ג'ק בייקר.
בסוף "האמיתי" של הדמו הוא מצליח לברוח, אך בגלל חוסר הוכחות והמצאות סמים פסיכואקטיביים (LSD) בחזקתו המשטרה מסרבת להאמין לסיפורו.
לאחר שחרור המשחק "Resident Evil 6", חברת קאפקום החלה בתהליך חשיבה לגבי המשחק הבא בסדרה.
גרסה מוקדמת שיצאה ב-2013 הציגה משחק שמתמקד באקשן, בדומה למשחק הקודם בסדרה ושאב השראה מהסרט "מוות אכזרי" משנת 1981. המפתחים החליטו למקד את העלילה במקום אחד ולחזור למקורות בעזרת שימוש בז'אנרים אימה והישרדות.
פיתוח המשחק החל בפברואר 2014, המשחק נבנה בעזרת מנוע "RE Engine" שעושה שימוש בכלי פיתוח למציאות מדומה.
ההחלטה ליצור את המשחק כגוף ראשון התקבלה לפני ההחלטה לשימוש במציאות מדומה.
פיתוח המציאות המדומה החל באוקטובר 2015, שעליו עבדו קבוצות שונות של מתכנתים.
העבודה עם מציאות מדומה גרמה לטקסטורות להיות יותר מפורטות, בניגוד לטקסטורות שטוחות וחפצים בעלי גודל לא מדויק ששומשו במשחקים הקודמים.
שנה לפני ההכרזה על המשחק, חברת קאפקום הכריזה בתערוכת E3 2015 על דמו (משחק הדגמה קצר) בגוף ראשון במציאות מדומה בשם "מטבח", שעובד על אותו המנוע שהמשחק המלא עובד עליו.
אף על פי שהמשחק המלא פותח קודם, הדמו נתן למפתחים הזדמנות לראות כיצד המנוע החדש והשימוש במציאות המדומה יתקבלו על ידי הקהל.
ברמיזה לקשר שבין הדמו למשחק המלא, האות T במילה "Kitchen" הפכה לספרה 7, אך לא ניתנה לכך תשומת לב מצד הקהל.
בדו"ח שהחברה הוציאה, הם הסבירו שהם מתכוונים לעשות שימוש נרחב במציאות מדומה וכן להתאים את המשחק לדור השמיני של קונסולות המשחק.
המשחק בוים על ידי קושי נאקנישי, שבעבר ביים את המשחק "Resident Evil: Revelations" והכיל צוות של 120 מפתחים.
בפעם הראשונה בסדרה, התסריטאי של המשחק היה אמריקאי בשם ריצ'רד פירסי שאחראי על שתי חבילות ההרחבה למשחק "F.E.A.R" ועל התסריט למשחק "Spec Ops: The Line".
בזמן חשיפת המשחק, רוב הפיתוח עליו כבר הושלם (65%).
חלק מהמודלים ליצורים במשחק יוצרו קודם כדגמים פיזיים, חלקם עשויים מבשר ונוצרו על ידי אמני איפור.
לאחר מכן הם נסרקו למחשב בשיטת "פוטוגרמטריה" על מנת לקבל מודלים ממוחשבים בגודל מלא.
השיטה הזאת סייעה בבניית חלק נרחב מהפריטים והנופים שהמשחק הכיל, אך התגלתה בעיה כשהצוות שקל את לואיזיאנה למיקום העלילה, כיוון שלא היה ניתן לשנע לשם ציוד.
חלק מהמודלים שם נעשו על ידי הצוות בעבודת יד.
פסקול המשחק הולחן על ידי המלחינים של חברת קאפקום: אקיוקי מורימוטו, מיוואקו צ'ינון וסאטושי הורי, בשיתוף פעולה עם המלחינים האמריקאיים כריס ולסקו ובריאן ד'הולייברה.
שיר הנושא של המשחק, שהוא רימייק מודרני לשיר אמריקאי בשם "Go Tell Aunt Rhody" נכתב על ידי מייקל א.
לוין ובוצע על ידי ג'ורדן ריין.
מריאנה בראטו, בתו החורגת של ריין, הייתה הבחירה הראשונה, אך לבסוף היא ביצעה רק קולות רקע בשיר.
השיר עבר 20 שכתובים עד שהגיע לגרסתו הסופית.
הפסקול של המשחק שוחרר באופן דיגיטלי על ידי חברת "Sumthing Else Music Works" בצמוד למשחק ב-24 בינואר 2017.
באוקטובר 2016, חברת קאפקום שחררה עשרה סרטונים שנקראים "העולם של האויב שבפנים 7" ובהם הם חשפו חלקים מעולם המשחק.
גרסה של המשחק שניתנת לשיחוק גם במערכת ווינדוס וגם בקונסולת ה-XBOX ONE נחשפה ושילבה אפשרות לסנכרון השמירות, משמע ששחקן ששיחק במחשב יוכל להמשיך מאותה הנקודה בקונסולה ולהפך.
מה שהופך את המשחק לראשון שנעזר בטכניקה הזאת.
גרסת ענן ל-Nintendo Switch שנקראה "Biohazard 7: Resident Evil Cloud Version" יצאה ב-24 במאי 2018. השחקנים קיבלו חשיפה ל-15 דקות הראשונות במשחק בחינם ובעזרת רכישה של אישור מיוחד יכלו להמשיך לשחק בו לעוד 180 יום.
השחרור הבינלאומי של המשחק נעשה בעזרת חברת ההפצה "iam8bit" שיצרו חדר בריחה בשם "Resident Evil Escape Room Experience" שבו קבוצה של שישה אנשים מודרכת בחדרים שונים על ידי הצוות של תאגיד "אמברלה".
חדר הבריחה מוקם במתחם "אקו פארק" שבלוס אנג'לס.
בלונדון הוקם מתחם דומה בעת השחרור.
רכישת גרסת האספנים האקסקלוסיבית של Gamestop כללה מודל בגודל של 20 ס"מ (8 אינץ') של בית משפחת בייקר, תיבת נגינה שניגנה את השיר "Go Tell Aunt Rhody", כונן נשלף בצורת בובה בתוך מארז של קלטות וידאו, מארז דיסקים מברזל (Steelbook) שמכיל את המשחק, הדפס אבן שבו מוצגת משפחת בייקר ומכתב.
גרסת האספנים הבריטית הוסיפה את "הרחבת ההישרדות": חבילת הרחבה שמתמקדת באקשן, ספרון שמתאר 20 שנה לסדרה ומודל בגודל של 17 ס"מ (7 אינץ') של בית משפחת בייקר שלא כלל את תיבת הנגינה.
להזמנה המוקדמת לקונסולות ה-Playstation 4 וה-XBOX ONE בארצות הברית צורף קוד הורדה חינמי לסרט "האויב שבפנים: הגמול".
לגרסה זו נוסף נר מיוחד שמפיץ את הריח של בית המשפחה למען חוויה אותנטית במהלך המשחק.
גרסת הזהב יצאה ב-12 בדצמבר 2017 כללה את כל חבילות ההרחבה שיצאו ואת ההרחבה "סופה של זואי".
המשחק שוחרר לקונסולות המחשב האישי, Playstation 4 ו-XBOX ONE לצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה וניו זילנד ב-24 בינואר 2017 וביפן ב-26 בינואר 2017. במהלך השנה הראשונה, השימוש במציאות המדומה היה בלעדי לסוני.
נספרו מעל ל-4,700,000 שחקנים מרחבי העולם, מעל ל-750,000 שיחקו בעזרת משקפי המציאות המדומה של סוני.
גרסת המחשב כללה פונקציית "אנטי פיראטיות" (על מנת שלא יהיה ניתן לפרוץ את המשחק ולהשיגו בחינם) בעזרת האשף "Denuvo", אך למרות זאת האשף נפרץ כמה ימים לאחר השחרור.
מיד לאחר ההכרזה על המשחק, חברת קאפקום שחררה דמו בשם "האויב שבפנים 7: שעת התחלה" ששוחרר בחנות של סוני.
עלילת הדמו מתמקדת בשחקן חסר שם שנלכד בבית משפחת בייקר ועליו לברוח משם.
בהתאם לפעולות שנעשו על ידי השחקן, הדמו מציג סופים שונים עם תוצאות שונות לדמו.
המפתחים הכריזו לאחר מכן שהדמו לא קשור לעלילת המשחק, אך כן נעזר בסביבת המשחק (בית משפחת בייקר) ובחלק מהמכניקות שהמשחק מציג, למשל מערכת הקרב.
עד לחודש יולי 2016, בוצעו מעל 2 מיליון הורדות של הדמו.
עדכון למשחק שנקרא "גרסת דמדומים" שוחרר ב-15 בספטמבר 2016 ונתן גישה לחדר חדש וחפצים חדשים להשגה.
יחד עם הגרסה החדשה, החברה שחררה טריילר למשחק ויחד איתו עדכון חדש בשם "גרסת אמצע הלילה" שפתח אזור חדש בבית, חפצים חדשים וחידות חדשות.
הדמו שוחרר לקונסולת ה-XBOX ב-9 בדצמבר ולמחשב האישי ב-19 בדצמבר.
דמו נוסף בשם "עששית" שוחרר בלעדית לשחקני הכנס "Gamescom 2016" ונעשה בו שימוש בטכניקת ה-Found Footage שנעשתה בה שימוש בחלק מהמשחק ועלילה שמציגה בחורה צעירה בשם מיה שמסתתרת מאישה שמחזיקה עששית.
האישה היא מרגריט בייקר שהוזכרה לראשונה בדמו "שעת ההתחלה".
חבילת ההרחבה הראשונה שיצאה למשחק נקראה "Banned Footage Vol.
1" יצאה ב-31 בינואר 2017 עבור ה-Playstation 4. ההרחבה כללה שני תרחישים בשם "סיוט" ו-"חדר שינה" ומצב משחק חדש בשם "אית'ן חייב למות".
ב-14 בפברואר שוחררה ההרחבה "Banned Footage Vol.
2" לקונסולת ה-Playstation 4 וכללה שני תרחישים בשם "21" ו-"בנות" ומצב משחק חדש בשם "יום ההולדת ה-55 של ג'ק".
שתי חבילות ההרחבה שוחררו ל-XBOX ONE ולמחשב האישי ב-21 בפברואר.
"לא גיבור" - הרחבה שבה השחקן מגלם את כריס רדפילד, ששחרורה נדחה, שוחררה בחינם ב-12 בדצמבר 2017 יחד עם הרחבה נוספת בשם "סופה של זואי" ששוחררה באותו היום.
"סופה של זואי" פותחה על ידי קאפקום ו-"לא גיבור" פותחה על ידי "HexaDrive".
"Rescue Me" (בעברית: תצילו אותי) הוא סינגל של הלהקה האמריקאית ואן ריפאבליק, שיצא ב-17 במאי 2019, על ידי אינטרסקופ רקורדס ומוזלי מיוזיק גרופ .
השיר מופיע באלבום החמישי של הלהקה, Human.
השיר זכה ליותר מ-414 מיליון השמעות בספוטיפיי.
הלהקה הכריזה על קידום הסינגל שלושה ימים לפני שיצא, ב-14 במאי, תוך כדי שהיא מציגה טיזרים לווידאו קליפ של השיר.
הווידאו קליפ, שבוים על ידי כריסטיאן לאם, יצא ב-17 במאי 2019, וזכה ליותר מ-115 מיליון צפיות.
מדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותברחבי העולם 17 במאי 2019הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה אינטרסקופ רקורדס • מוזלי מיוזיק גרופ ארצות הברית 23 ביולי 2019 רדיו 40 המובילים
Resident Evil: Village (בתרגום מילולי לעברית: "האויב שבפנים: כפר") הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות - אימה שפותח והופץ על ידי חברת קאפקום היפנית ומהווה משחק המשך למשחק הקודם בסדרה, "Resident Evil 7: Biohazard".
המשחק ממשיך את עלילותיו של אית'ן וינטרס, כשלוש שנים לאחר מאורעות המשחק הקודם.
אית'ן ומיה הביאו לעולם תינוקת בשם רוזמרי וחיים את חייהם בשלווה.
לאחר מפגש כואב עם כריס רדפילד, אית'ן מוצא עצמו בכפר המאוכלס במפלצות מוטנטיות ועושה דרכו למצוא את בתו שנחטפה.
למרות שהמשחק הוא משחק אימה, הוא שם דגש יותר גדול על אקשן בהשוואה לקודמו.
המשחק כולל בתוכו מצב מרובה משתתפים דרך רשת האינטרנט.
המשחק הוכרז באירוע ההשקה של קונסולת ה-Sony Playstation 5 ושוחרר ב-7 במאי 2021 לקונסולות המחשב האישי, Playstation 4, Playstation 5, Xbox One, Xbox Series X/S ו-Stadia.
המשחק קיבל ביקורות חיוביות ששיבחו את המשחקיות, האווירה והגיוון.
למרות הביקורת השלילית על החידות ועל קרבות הבוס שבו.
ההתרכזות בסגנון האקשן מאשר האימה קיבל ביקורות מעורבות.
בשנת 2026 מתוכנן לצאת משחק המשך נוסף "Resident Evil Requiem".
בדומה לקודמו, המשחק משתמש במכניקת "גוף ראשון" (דהיינו, השחקן רואה את העולם דרך עיניו של אית'ן) ומתרחש בכפר אירופאי מושלג המתואר על ידי יוצרי המשחק כ-"אזור שאוחזר מהתקופה הוויקטוריאנית והרבה יותר גדול ועמוס ממפת המשחק הקודם" וניתן לטפס על בתים וגבעות שונות בכפר עבור לחימה נוחה יותר באויבים.
בניגוד למשחק הקודם בסדרה, משחק זה שם יותר דגש על פעולה וכעת אית'ן וינטרס (דמות הפרוטגוניסט במשחק הזה ובמשחק הקודם) מצויד ביותר כישורי לחימה לאחר אימונים שעבר בין המשחק הזה למשחק הקודם.
האויבים העיקריים במשחק הם יצורים דמויי אנשי זאב בשם "לייקנים" והם לא רק זריזים וחכמים, אלא מסוגלים לתקוף בעזרת נשק ובלהקות, מה שמצריך מהשחקן לחשוב האם כדאי לו לבזבז תחמושת, לתקוף בעזרת אגרופיו או פשוט לברוח.
בדומה למשחק "Resident Evil 4", ניתן להשתמש במחסומים כדי להתגונן מאויבים.
מערכת החפצים זהה למערכת מהמשחק "Resident Evil 4" ומציגה מזוודה לאחסון חפצים ואת היכולת להזיז ולהטות חפצים שונים עבור יותר מקום אחסון.
השחקנים יכולים לקנות תחמושת, אספקה וחפצים שונים דרך סוחר בשם "הדוכס".
השחקנים יכולים גם לצוד חיות שונות בכפר ולבשלן בעזרתו של הדוכס.
אכילה במשחק נותנת לשחקנים יכולות שונות כגון הגנה יותר טובה וסיבולת חזקה יותר למתקפות.
השחקנים יכולים לשמור את המשחק בכל מקום שיש בו מכונת כתיבה, מה שמחליף את מכשיר ההקלטה מהמשחק הקודם.
בדומה למשחק "Resident Evil 3", המשחק מכיל מצב מרובה משתתפים על גביי רשת האינטרנט המיועד לשישה שחקנים בשם "Resident Evil: RE: Vers", אולם, האפשרות למשחק מרובה משתתפים נדחתה עד לקיץ 2021.
מצב משחק שנקרא "Mercenaries" שהופיע במשחקי הסדרה הקודמים חוזר גם פה ומציג משחק בסגנון ארקייד.
העלילה נכתבה לפי הסדר וכוללת את עלילת המשחק הראשי ואת עלילת ההרחבה.
המשחק מתרחש כשלוש שנים לאחר אירועי המשחק הקודם.
אית'ן וינטרס חי עם אשתו מיה ובתו בת החצי שנה רוזמרי בשלווה.
באחד הלילות, כריס רדפילד חוזר לחייהם של הזוג וינטרס, רוצח את מיה לנגד עיניו של אית'ן וחוטף את אית'ן ורוזמרי אל עבר כפר מושלג באירופה.
במהלך המשחק, אית'ן עושה דרכו ברחבי הכפר על מנת למצוא ולחלץ את בתו רוזמרי.
הכפר מאוכלס במפלצות דמויות אנשי זאב ונשלט על ידי ארבעה "לורדים" מוטנטים, כל אחד מהלורדים שולט על הטריטוריה שלו בכפר ומנהיג את צבא המפלצות שלו: הגבירה אלקינה דמיטרסק, גבירה ערפדית גבוהה, שולטת בטירת דמיטרסק יחד עם שלוש בנותיה בלה, קסנדרה ודניאלה יחד עם צבא משרתות.
הגבירה דונה בנויטנו שולטת על האזור סביב האחוזה שלה ומתקשרת בעזרת בובה רדופה בשם אנג'י.
אדם בשם מורו המושיע שולט על שטח קטן בסמוך לכפר ובעל גוף המזכיר בן ים ויכולות אמפיביות.
קארל הייזנברג, בעל היכולות לשלוט בשדות מגנטיים המנהיג את צבאו המכני באזור המפעל הנטוש בכפר.
כל הלורדים במשחק כפופים למנהיגה בשם "האם מירנדה", מנהיגת הכפר שתושביו סוגדים לה.
שלוש שנים לאחר האירועים בדולבי, לואיזיאנה, אית'ן ומיה עברו להתגורר באירופה בעזרתו של כריס רדפילד וכעת הם חיים כמשפחה יחד עם בתם התינוקת רוזמרי.
באחד הלילות, כריס וצוותו פושטים על בית הזוג, הורגים את מיה וחוטפים את אית'ן ורוזמרי.
אית'ן מתעורר בסמוך לרכב הליווי ההרוס ועושה את דרכו ברגל אל עבר הכפר הסמוך שנשלט בידי מפלצות דמויות אנשי זאב בשם לייקנים.
אית'ן מנסה להציל את הכפריים שמותקפים בידי הלייקנים, אך נכשל ומובא ישירות אל האם מירנדה ואל ארבעת הלורדים שלה.
אית'ן מצליח לברוח ועושה דרכו אל "טירת דמיטרסק" במטרה למצוא את רוזמרי.
בעזרתו של סוחר בשם "הדוכס", אית'ן מצליח לנצח את הגבירה אלקינה דמיטרסק ואת שלוש בנותיה ומוצא בקבוק שמכיל את ראשה של רוזמרי.
הדוכס מסביר שמירנדה אחסנה את חלקי גופה של רוזמרי בארבעה בקבוקים שונים שמיועדים כולם לטקס מסוים, אך ניתן להשיבה לחיים במידה ואית'ן ימצא את ארבעת הבקבוקים כולם.
לאחר שהרג את דונה בנויטנו ואת מורו עבור הבקבוקים שלהם, אית'ן שם פעמיו להשבת הבקבוק האחרון שנותר.
הייזנברג, אחד מהלורדים בוחן את אית'ן ומציע לו להגיע למפעל הנטוש במטרה לרקום תוכנית שבה הם יחסלו את מירנדה יחדיו.
אית'ן מסרב לאחר שהוא לומד שהייזנברג מעוניין לחמש את גופה השלם של רוזמרי ובורח.
אית'ן פוגש בכריס ומתעמת איתו לאחר שהאחרון הרג את מיה.
כריס מסביר שהמיה שהוא הרג הייתה בעצם מירנדה בתחפושת.
כריס מסביר שמירנדה מחזיקה באותם הכוחות שאוולין (דמות האנטגוניסט במשחק הקודם) החזיקה בהם והצליחה לחטוף את רוזמרי.
כריס מצליח להרוס את המפעל של הייזנברג בזמן שאית'ן מתעמת מול הייזנברג ישירות ומנצח.
מירנדה מתעמתת מול אית'ן והורגת אותו לאחר שהיא חושפת שמטרתה היא להחיות את רוזמרי ולשמור אותה לעצמה.
כריס מוצא את גופתו של אית'ן ומתחיל במבצע להחזרתה של רוזמרי בזמן ששאר היחידה מתצפתת על מירנדה בזמן ההכנות לטקס.
כריס נכנס אל מערה בתחתית הכפר ומגלה את "ליבת העובש", המקור של העובש שמעניק למירנדה את כוחותיה והחומר שממנו אוולין נוצרה.
כריס מתכנן לפוצץ את הליבה ומגלה את מעבדתה של מירנדה במערה, בה הוא מגלה שמירנדה חיה במשך מאה שלמה ועשתה ניסויים על העובש וכמו כן שימשה כמנטורית עבור מייסד תאגיד "אמברלה" לשעבר, אוסוול אי.
אוסוול השתמש בידע שהוא רכש ממירנדה במטרה לפתח את "וירוס ה-T".
במהלך מחקרה על העובש, מירנדה תכננה לנצל את יכולותיו במטרה להחיות את בתה 'אווה' שנפטרה מהשפעת הספרדית.
ארבעת הלורדים, אנשי הזאב ואוולין היו בעצם ניסויים כושלים שנוצרו בעזרת העובש.
מירנדה גילתה שרוזמרי יכולה לשמש כמארחת ראויה עבור אווה עקב יכולות שהיא קיבלה בתורשה מאית'ן ומיה (לאחר שהשניים נדבקו בעובש במשחק הקודם).
כריס מצליח להציל את מיה האמיתית שמספרת לו שאית'ן עדיין בחיים בזכות היכולות המיוחדות שהוא קיבל מהעובש.
אית'ן חוזר לחיים לאחר שפגש את אוולין בלימבו.
אוולין מספרת לאית'ן שהוא בכלל נהרג לאחר המפגש הראשון עם ג'ק בייקר (דמות מהמשחק הקודם), אולם העובש שבגופו החזיר אותו לחיים והעניק לו יכולות התחדשות וסיבולת טובה יותר נגד התקפות.
הדוכס אוסף את אית'ן ומביא אותו אל אתר הטקס, שם מירנדה מנסה להחזיר את אווה לחיים, אך נכשלת ובטעות מחזירה את רוזמרי עצמה לחיים במקום.
מירנדה הזועמת מתחילה בקרב מול אית'ן שמצליח להרוג אותה, רגע לפני שליבת העובש פורצת מהקרקע.
גופו של אית'ן מתחיל להתאבן בעקבות שימוש יתר בעובש והוא מקריב את עצמו כדי לחסל את הליבה ולתת לכריס ורוזמרי מספיק זמן להימלט מהכפר לפני שיתפוצץ בעזרת פצצה שכריס הטמין.
בזמן שמיה מבכה את אובדנו של בעלה, כריס מגלה שהסוכנים שנשלחו לכפר מ"המטה למלחמה בטרור ביולוגי (BSAA)" היו בעצם נשקים ביולוגיים בעצמם ומצווה על אנשיי יחידתו להגיע במהירות אל מטה ה-BSAA באירופה.
בסצנה שאחרי הכתוביות, רוזמרי, כעת נערה נוסעת אל קברו של אביה ומניחה עליו זר פרחים.
לאחר מכן היא נקראת אל משימה חדשה תחת ארגון לא ידוע.
בזמן שהיא והמלווה שלה נוהגים מבית הקברות, דמות לא ידועה מתקרבת לרכבם.
רוז, כעת נערה בת 16, הופרדה ממיה וכעת תחת הגנתו של כריס רדפילד.
בבגרותה, רוז הפכה למנודה חברתית בגלל יכולותיה, אותם היא קיבלה מהעובש ומסתירה את כוחותיה.
דיון, אחד מחברי הצוות של כריס, מספר לרוז שהוא עבר על מחקרה של מירנדה וגילה שקריסטל מיוחד מסוגל לטהר את רוז מכוחותיה.
דיון מפציר ברוז להתחבר טלפתית לחתיכת העובש שיש ברשותו על מנת שתמצא את שאר מחקרה של מירנדה.
רוז משתמשת בכוחותיה כדי להתחבר טלפתית לעובש ומגיעה בתודעתה לאזור המזכיר את טירת דמיטרסק, אך כעת כולה מכוסה בעובש ומלאה במפלצות, שתחת הנהגתו של הדוכס הורגות שיבוטים שלה ברחבי הטירה.
רוז נעזרת בישות בלתי נראית שקוראת לעצמה "מייקל" המדריכה אותה ליעדה.
מייקל מציע לרוז להתנתק מהעובש, אך רוז מתנגדת ורוצה להיפתר מכוחותיה.
בעזרתו של מייקל, רוז נמלטת מהטירה, אך נופלת אל תוך שכבה עמוקה יותר של העובש.
רוז מוצאת את עצמה באזור המזכיר את אחוזת בנויטנו, שם היא חיה מחדש את זכרונותיה הטראומתיים ומתעמתת עם תחושת האשמה בנוגע לאובדן אביה.
כדי לנחמה, מייקל לוקח אותה לאזור המדמה את הבית בו היא חיה בתור תינוקת.
מנהיגת האזורים אותם רוז חוקרת מתבררת להיות אוולין, שמקנאה ברוז מכיוון שאוולין עצמה הייתה ניסוי כושל ולא רצוי.
מייקל עוזר לרוז לברוח בשנית ומגיעה לאזור המזכיר את הכפר אליו היא נחטפה בינקותה על ידי מירנדה.
בכפר, רוז מוצאת הקריסטל דרכו היא מצליחה להסיר את כוחותיה, אך מירנדה מתגלה בפניה ומגלה לה שדיון היה בסך הכל אשליה שלה שנוצרה כדי להוביל אותה אליה ואל העובש.
עדיין רוצה להחיות את בתה אווה, מירנדה רוצה להשתמש ברוז, כעת חסרת הכוחות ככלי.
מייקל מתגלה ומופיע כאית'ן, אביה של רוז שתודעתו נכלאה בעובש ועוזר לרוז לברוח.
במהלך המנוסה, אית'ן נפצע ומפציר ברוז לברוח, אך רוז שוברת את הקריסטל ומקבלת את כוחותיה מחדש, בעזרתם היא מצליחה להביס את מירנדה.
אית'ן מתנצל בפני רוז שהוא לא נכח בזמן גדילתה ואומר לה שהוא גאה בה.
רוז מנתקת את הקשר הטלפתי מהעובש, מצליחה לחזור לעולם האמיתי ומבקרת בקברו של אית'ן.
בעלה של מיה ואביה של רוזמרי.
לאחר האירועים בדולבי לפני שלוש שנים, אית'ן ומשפחתו (בסיועו של כריס רדפילד) עברו לאירופה במטרה להתחיל בחיים חדשים.
אולם, השגרה המשפחתית נקטעת כאשר כריס רוצח את מיה וחוטף את אית'ן ואת רוזמרי לכפר אירופאי.
במהלך המשחק אית'ן עושה דרכו בכפר במטרה למצוא בקבוקים שמכילים חלקים מגופה של רוזמרי ולעצור את האם מירנדה ומשרתיה מלהרוג את ביתו.
אית'ן מגלה במהלך המשחק שהוא היה אמור למות בבית משפחת בייקר, אולם בגלל העובש גופו חזר לחיים והוא קיבל כוחות התחדשות.
בסוף המשחק מקריב את עצמו ומפוצץ את כל הכפר והעובש הקיים בו, בכך הוא נותן לכריס הזדמנות לברוח מהכפר ביחד עם בתו.
בהרחבה "צילה של רוז" מתברר שלמרות מותו, תודעתו של אית'ן נכלאה בעובש והוא מסייע לרוז לנצח את האם מירנדה והשניים חווים סגירת מעגל.
אשתו של אית'ן ואמה של רוזמרי.
לאחר האירועים בדולבי, היא ומשפחתה עברו לאירופה במטרה להתחיל בחיים חדשים.
מסתירה מאית'ן סוד במהלך המשחק ומסרבת לדבר על האירועים שקרו בבית משפחת בייקר.
נרצחת בתחילת המשחק על ידי כריס רדפילד.
אולם, לקראת סוף המשחק מסתבר שהמיה שנרצחה הייתה בעצם מירנדה בתחפושת ומיה האמיתית הוחזקה בשבי במעבדתה של מירנדה.
בסוף המשחק מצליחה לברוח מהכפר יחד עם רוזמרי וכריס.
בהרחבה "צילה של רוז" מתברר שמיה גידלה את רוז עד גיל ההתבגרות ולאחר מכן האחרונה הופרדה ממנה על ידי כריס רדפילד במטרה לאמנה בשליטה על כוחותיה.
מדבבת באנגלית (כנערה): ג'ניפר טיראדו.
מדבבת ביפנית (כנערה): יוריאן אוו.
בתם התינוקת של אית'ן ומיה וינטרס.
נולדה עם העובש בגופה אותו קיבלה בתורשה מהוריה (שהם בתורם נדבקו במשחק הקודם).
במהלך המשחק נחטפת על ידי כריס רדפילד שמנסה להציל אותה ממירנדה.
מירנדה מנסה להשתמש בגופה על מנת להחיות לתוכו את בתה אווה שנפטרה.
בסוף המשחק מוצגת כנערה מתבגרת שמשתמשת בכוחותיה בעבודתה בארגון לא ידוע.
רוזמרי היא דמות הפרוטוגניסט בהרחבה "צילה של רוז".
כעת נערה מתבגרת הנלעגת על ידי חברותיה בגלל כוחותיה, רוז מנסה למצוא דרך להסיר ממנה את הכוחות ולהיות נערה רגילה.
במהלך ההרחבה היא מתעמתת עם מירנדה בשנית ובעזרת תודעתו של אביה (שנכלאה בעובש) היא מצליחה להביסה ולהשלים עם ייעודה ויכולותיה.
לאחר האירועים בדולבי, עזר לאית'ן ומיה לעבור לאירופה וכעת הוא מנהיג צוות תקיפה מיוחד נגד נשקים ביולוגיים.
בתחילת המשחק הוא רוצח את מיה (שהייתה בעצם מירנדה בתחפושת) וחוטף את אית'ן ורוזמרי אל עבר הכפר.
במהלך רוב המשחק מניעיו נשמרים בסוד ואית'ן מנסה בקביעות להבין את הסיבות לרצח אשתו ולהגעתם לכפר.
בסוף המשחק הוא מטמין חומר נפץ בליבת העובש ומציל את מיה ורוזמרי מהכפר.
כריס לא מופיע בהרחבה "צילה של רוז", אך מתברר שהוא הפריד את רוז ממיה במטרה לאמן אותה לשלוט בכוחותיה בתקווה שיום אחד היא תצטרף לצוות התקיפה.
מירנדה נולדה במאה ה-19 והייתה מדענית שחקרה את העובש וסגולותיו.
למירנדה הייתה בת קטנה בשם אווה שנפטרה בגלל השפעת הספרדית ומאז מירנדה מנסה להשתמש בעובש במטרה להחזירה לחיים ושאיפתה היא להשתמש בגופה של רוזמרי בתור כלי קיבול לאווה.
במהלך חייה הארוכים הפכה למנטורית של אוסוולט אי.
ספנסר, המייסד של חברת "אמברלה".
בעזרת מחקריה על העובש, אוסוולד ייצר לראשונה את וירוס ה-T ובכך גרם לאירועי המשחקים הקודמים.
מתבררת כאחת המדעניות שיצרו את אוולין (דמות האנטגוניסט מהמשחק הקודם) וכך גם את הלורדים ושאר המפלצות בכפר.
מרוב קרבתה לעובש היא פיתחה כוחות על טבעיים שכוללים שינויי צורה ותוחלת חיים ארוכה.
מנוצחת על ידי אית'ן בסוף המשחק.
מירנדה היא דמות האנטגוניסט הראשית גם בהרחבה "צילה של רוז" ולמרות שהיא הובסה, תודעתה עדיין כלואה בעובש ובעזרת כוחה היא מנסה לשכנע את רוז לוותר על כוחותיה ולהשתמש בה בשנית כדי להחיות את בתה אווה.
אנטגוניסטית משנית במשחק ואחת מהלורדים שמשרתים תחת האם מירנדה.
אלקינה היא מפלצת עובש דמוית אישה ערפדית המתנשאת לגובה של יותר משני מטרים ויכולה להאריך את ציפורניה ללהבים כדי לתקוף.
במקור היא אחת מהניסויים הכושלים של מירנדה בעובש ואחת מהלורדים האהובים עליה.
אלקינה שולטת בטירת דמיטרסק ביחד עם שלוש בנותיה.
במהלך הקרב עם אית'ן וחשיפתה לאור שמש היא הופכת למפלצת גדולה ומכונפת שאית'ן לבסוף הורג.
במסמכים שקשורים לאלקינה שמצויים במעבדה של מירנדה, נאמר שאלקינה סובלת ממחלה נדירה שביחד עם העובש בגופה, מצריכות ממנה לשתות דם אנושי כדי לשרוד (ומכאן תכונותיה הערפדיות).
דונה שולטת על אחוזת בנויטנו ומתקשרת בעזרת בובה בשם "אנג'י".
במקור היא אחת מהניסויים הכושלים של מירנדה בעובש.
במהלך הקרב נגדה, אית'ן נלחם נגד אנג'י ולבסוף לאחר שאית'ן הורס את אנג'י מתגלה שגם דונה מתה.
במסמכים שקשורים לדונה שמצויים במעבדה של מירנדה, נאמר שדונה סובלת מבעיות נפשיות.
אנטגוניסט משני במשחק ואחד מהלורדים שמשרתים תחת האם מירנדה.
במקור הוא אחד מהניסויים הכושלים של מירנדה בעובש.
נחשב להכי פחות "אהוד" מבין שאר הלורדים והטריטוריה שלו היא אגם קטן שנמצא בסמוך לכפר.
מנסה להרוג את אית'ן במטרה לרצות את האם מירנדה.
מחזיק בגוף חצי אנושי - חצי בן ים ובעל יכולת לנשום מתחת למים.
בזמן הקרב עם אית'ן הוא עובר מוטציה לדג ענק ומפלצתי.
שמו ודמותו מבוססים על דמותו של מורו (בגילומו של מרלון ברנדו) מהסרט "האי של דוקטור מורו".
במקור הוא אחד מהניסויים הכושלים של מירנדה בעובש והלורד האהוב על האם מירנדה.
הלורד ששולט על המפעל הנטוש ובכוחו לשלוט על החשמל והשדות המגנטיים סביבו.
המפלצות שמשרתות תחתיו הן מכונות.
במהלך המשחק מציע לאית'ן לעבוד ביחד במטרה להפיל את האם מירנדה, אולם אית'ן מסרב לאחר שהוא מגלה שהייזנברג מעוניין להפוך את גופה של רוזמרי לנשק.
דמות מסייעת במשחק שמשמש כסוחר.
הדוכס הוא אדם שמן בצורה קיצונית.
לא הרבה ידוע עליו מלבד העובדה שהוא הסוחר של הכפר במשך שנים.
מניעיו אינם ברורים, אך הוא מצידו מסוגל לנהל עסקים עם כל אחד בכפר (כולל מירנדה והלורדים) עבור כסף.
מסייע לאית'ן במהלך המשחק במכירת נשק וציוד.
בסוף המשחק מסייע לאית'ן להגיע לאתר הטקס כדי לעצור את מירנדה.
דמותו של הדוכס משמשת כאחת מהאנטגוניסטים בהרחבה "צילה של רוז", אך לא ידוע אם מדובר בדוכס האמיתי או רק באשליה של האם מירנדה.
מדבבת באנגלית: פאולה רודס (שגם דיבבה את הבובה אנג'י).
נוצרה על ידי ארגון בשם "The Connections" שמייצר נשק ביולוגי ופנה לעזרתה של מירנדה בניסויים על העובש.
במקור היא אחד מהניסויים בעובש שיצאו מכלל שליטה.
נוצחה על ידי אית'ן במשחק הקודם ומופיעה מולו בלימבו, שם היא מספרת לו שאית'ן "המקורי" בכלל מת בתחילת המשחק הקודם, אך גופו חזר לחיים בעזרת העובש.
מופיעה לקטע קצרצר במשחק הראשי ומשמשת כאחת מהאנטגוניסטים בהרחבה "צילה של רוז".
דיון הוא אחד מאנשי צוותו של כריס רדפילד ועובד ביחד ראיתו בכוח התקיפה.
הופיע בקצרה בתחילת המשחק הראשי בתור חמוש שפלש ביחד עם כריס לבית משפחת וינטרס וכן המשיך לסייע לכריס במאבקו באם מירנדה בכפר.
בהרחבה "צילה של זרוז" דיון מופיע כדמות משנית ומספר לרוז שהוא מצא דרך לגרום לכוחותיה להיעלם בעזרת קריסטל מיוחד ומשכנע אותה להתחבר לעובש בעזרת כוחותיה הטלפתיים כדי למצוא אותו.
לבסוף, מתברר שהדיון איתו רוז דיברה בתחילת ההרחבה היה רק אשליה של האם מירנדה ולא דיון האמיתי.
המשחק היה בתהליכי פיתוח במשך כשלוש וחצי שנים לפני שהוכרז בשנת 2020. חברת Capcom ביקשה מצות הפיתוח להתחיל לעבוד על המשחק החדש באוגוסט 2016, כשנה וחצי לפני שחרור המשחק הקודם בסדרה.
בזמן שהצוות חיכה לביקורות על המשחק הקודם, הוא עיצב את המשחק החדש בסגנון "הישרדות - אימה" כדי לדמות את המשחקיות שנעשתה במשחק Resident Evil 4 וחזרה לשימוש במשחק השביעי בסדרה.
בתחילת תהליך הפיתוח הצוות הגה את רעיון הכפר כמקום התרחשות העלילה בדומה למשחק הרביעי שגם הוא התרחש בכפר, יחד עם משחקיות דומה.
הצוות נעזר במשחק הרביעי כדי ליצור חוויה שמאזנת בין קרבות, חקירה ופתירת חידות.
המשחק השביעי שוחרר בינואר 2017 וקיבל ביקורות חיוביות על ידי שחקנים.
בעקבות כך, החליט צוות הפיתוח ליצור את המשחק השמיני שישמש כהמשך ישיר אליו.
הפיתוח התבטא בשימוש באית'ן וינטרס כפרוטגניסט גם במשחק הנוכחי וחזרה על המשחקיות מהמשחק הקודם.
לפי דברי המפיק טסויושי קנדה, ההקשר בין המשחק השביעי לשמיני עזר לצוות לסיים את סיפורו של אית'ן שנשאר פתוח בסוף המשחק הקודם.
בזמן בניית הכפר, הצוות רצה ליצור מרחב חקירה יותר נרחב עבור השחקנים (בניגוד למשחק הקודם שהתרחש כולו בתוך בית אחד) וייתן להם הזדמנות לפתור חידות שונות.
השאיפה הייתה ליצור "סרט אימה שניתן לשחק בו".
קנדה אמר שבדומה למשחק הרביעי, הצוות הצליח ליצור סגנונות שונים של אימה בעזרת גודלו של הכפר, מה שגרם לחברת Capcom להגדיר את הכפר כ"פארק שעשועים של אימה".
כמו כן, בניגוד למשחקים הקודמים שבהם ההתקדמות הייתה ליניארית, הצוות רצה ליצור מרחב שיותר גדול ופתוח לחקירה חופשית על ידי השחקנים עם אזורים סודיים למציאה.
הסיפור במשחק תוכנן בהתאם לעולם הפתוח במשחק.
הצוות ציין שמזג האוויר המושלג בכפר נוצר בהשראת ביקורם בכפרים באירופה במהלך מחקרם על המקום עבור השראה למשחק.
לוגו המשחק הוא "Resident Evil VIII" בהשראת המספר "8" במספור הרומי.
לאחר מכן הצוות שילב את המספר בלוגו במילה "כפר", (Village).
בניגוד למשחקים הקודמים בסדרה, הצוות החליט לנטוש את עניין הזומבים ולייצר מפלצות חדשות במטרה להעניק לשחקנים חוויה חדשה של פחד.
במקור הצוות רצה לאכלס את הטירות במשחק במכשפות, אך הבין שזאת תהיה משימה טכנית קשה ולכן ירד מהרעיון.
דמותה של הגבירה אלקינה דמיטרסק נוצרה כערפדית על מנת להפריד אותה מערפדים סטריאוטיפיים קיימים ששחקנים מכירים וליצור משהו חדש.
שלושת הבתים האחרים בכפר מבוססים על אימה גותית וחיים בהם אנשי זאב, מפלצות ים ורוחות.
הדמות של הייזנברג עוצבה כמכונאי וסגנון הלבוש שלו מושפע מסגנון לבושם של גברים משנות ה-60 ומקום משכנו (המפעל הנטוש) לא מכוסה בשלג בניגוד למקומות אחרים.
הדמות של מורו תוארה כ"היצור הכי דוחה בעולם" ומשכנו עוצב בסגנון אגם קפוא שצוות הפיתוח ביקר בו במהלך ביקורם באירופה.
אחוזתה של דונה בנויטנו עוצבה בהשראת אלמנטים מהמשחק הקודם ודונה ואנג'י הוכרזו כדמויות הכי מפחידות במשחק על ידי הצוות האמריקאי.
בזמן העיצוב של האם מירנדה, הצוות קיבל השראה מעורבים במטרה לעצב את דמותה.
הצוות הרגיש שעורבים מסמלים את הכפר יותר מכל סמל אחר.
כמו המשחק הקודם בסדרה, גם המשחק הזה פותח באמצעות המנוע "RE Engine".
על מנת לקדם את המשחק, הצוות הכריז על משחק לוטו מיוחד בטוויטר שהפרס בו הוא פאזל.
כדי להיכנס להגרלה, על המשתמשים היה לתייג בציוצים את ההאשטאג #VILLAGE予約.
הגבירה דמיטרסקו, שדמותה צברה מוניטין גדול עוד לפני שחרור המשחק, הוצגה בחומר שיווקי שעזר לקדם את המשחק לפני שחרורו.
בחודש אפריל 2021, סרטון תיאטרון בובות שמציג את האם מירנדה וארבעת הלורדים שוחרר באתר Youtube.
גרסת ההדגמה "'Maiden'" ("'בתולה'") שוחרר באופן בלעדי לקונסולת ה-Playstation 5 בינואר 2021, לאחר מכן הוא שוחרר לקונסולת ה-Playstation 4. הדמו נתן לשחקנים 30 דק' לחקור את הכפר והיה זמין בחנות למשחק במשך 8 שעות.
גרסת ההדגמה "'The Castle'" ("'הטירה'") שוחרר לקונסולות ה-Playstation בשחרור מוקדם באפריל 2021. הדמו נתן לשחקנים אפשרות לחקור את הטירה למשך 30 דק' וכמו קודמו, גם הוא היה ניתן למשחק חופשי מהחנות למשך 8 שעות.
גרסת הדגמה נוספת שהפעם שוחררה לכל קונסולות המשחקים שוחררה בתחילת מאי 2021. גרסת ההדגמה הזאת נתנה לשחקנים אפשרות לחקור את הטירה ואת הכפר למשך 60 דק' והיה ניתן למשחק מהחנות במשך שבוע.
החברה AMD הצהירה שגרסת המחשב האישי תשתמש באפשרות לניתוב קרניים וב-AMD FidelityFX.
ביפן, המשחק שוחרר בשתי גרסאות במטרה לענות על דרישות מקומיות: גרסה לבני 18 ומעלה וגרסה לבני 17 ומטה שבה יש פחות אלימות.
שתי הגרסאות מציגות פחות אלימות מאשר בגרסה הבין-לאומית.
בתחילת חודש מאי 2021, חברת Capcom שחררה סרטון קצר של מאחורי הקלעים בערוץ ה-Youtube הרשמי של החברה ובו מוצגת העבודה על שיר הנושא של המשחק "Village of Shadows".
המשחק קיבל ביקורות חיוביות ממבקרים בעת שחרורו, על פי אתר הביקורת Metacritic.
חלק מהביקורת התרכזה בשינוי המשחק מבחינת סגנון מאימה לאקשן, בהשוואה למשחק הקודם וכן לדמיון בין המשחק הנוכחי למשחק הרביעי בסדרה.
פיל הורנשו מאתר GameSpot כתב שבזמן שהמשחק הקודם נשען על אלמנטים של אימה ובתים רדופים, המשחק החדש מנסה להיות כמו הרביעי בסדרה.
טריסטן אוגילייב מאתר IGN כתב שהמשחק משלב בהצלחה בין האקשן במשחק הרביעי לאימה מהמשחק הקודם בצורה יותר מודרנית.
הורנשו שיבח את הכיוון שהמשחק החדש לוקח ומפריד אותו מהמשחק הקודם וכך מאזן בין שני הסגנונות.
בניגוד אליהם, לאון הארלי מהאתר FameRadar כתב שהשינוי היה מאכזב והיה עדיף לדעתו להמשיך את סגנון האימה של קודמו.
חלקים מסוימים במשחק הושוו, חיובית ושלילית לסגנון היריות במשחקים כמו "Call of Duty".
אוגילייב ציין שהחלק האחרון במשחק עמוס בכאוס שהזכירו לו את העלילה ב-Call of Duty.
ביקורות אחרות ציינו שלקראת סופו, המשחק שם יותר דגש על אקשן כבד והשוו אותו למשחק השישי בסדרה.
המשחק מכר בארבעת הימים הראשונים לשחרורו יותר משלושה מיליון עותקים, בכך הוא הפך למשחק השלישי בסדרה שמכר הכי הרבה עותקים מיד לאחר שחרורו (בתיקו יחד עם הרימייק למשחק השני).
חברת Capcom הכריזה שיותר ממאה מיליון יחידות של כל משחקי הסדר נמכרו מאז יצירתה בשנת 1996.
מיד לאחר השחרור, במאי הסרטים ריצ'רד רפורסט תבע את חברת Capcom בגניבת זכויות יוצרים בטענה שחלק מהמפלצות המופיעות במשחק הן העתק של המפלצות מסרטו "צבאו של פרקנשטיין".
Requiem (בעברית: רֶקוִיאֶם) הוא אלבום מחזמר שנכתב, הולחן והופק על ידי אנדרו לויד ובר והוקלט על ידי פלאסידו דומינגו, שרה ברייטמן ולורין מאזל.
אלבום המחזמר יצא לאור בשנת 1985, בהוצאת חברת התקליטים רילי יוזפול רקורדס, כאלבום הרשמי של המחזמר, "רקוויאם".
"רקוויאם" הוא יצירה פרי עטו של המלחין הבריטי לויד ובר למילות הרקוויאם הקתולי.
אלבום המחזמר נמכר בלמעלה מ-300,000 עותקים בבריטניה וקיבל את תואר הפלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) בשנת 1985.
ה"רקוויאם" הולחן בשנת 1984–1985 והוקדש לזכר אביו של אנדרו לויד ובר, ויליאם לויד ובר, שנפטר בשנת 1982. מלבד מות אביו, סיפקה השראה לכתיבת הרקוויאם כתבה שקרא לויד ובר, ובה סיפור על ילד מקמבודיה שעמד בפני הדילמה להרוג את אחותו שזנתה או להתאבד, וכן מותו של עיתונאי שראיין את לויד ובר.
היה זה אתגר בשביל לויד ובר להלחין יצירה "רצינית", כאשר עסק בדרך כלל במחזות זמר פופולריים.
ביצירה ניכרים באמת השפעות פופ, אולם היא מורכבת משאר יצירותיו של לויד ובר.
גרסה ראשונה של היצירה בוצעה בשנת 1984 בפסטיבל סיידמונטון, אך הבכורה של הרקוויאם המלא והמתוקן הייתה כמה חודשים לאחר מכן, ב-25 בפברואר 1985 בכנסיית סנט תומאס בניו יורק.
המנצח בביצוע הבכורה, ולאחר מכן בהקלטה של הרקוויאם היה לורין מאזל, הסולנים היו: פלאסידו דומינגו ושרה ברייטמן (אשתו של לויד ובר באותה העת).
ResearchGate הוא אתר רשת חברתית מסחרית אירופאית עבור מדענים וחוקרים לשיתוף מאמרים, למענה על שאלות וליצירת שיתופי פעולה.
על פי מחקר מ-2014 של Nature ומאמר מ-2016 ב-Times Higher Education, זוהי הרשת החברתית האקדמית הגדולה ביותר במונחים של משתמשים פעילים, זאת אף על פי שלשירותים אחרים יש יותר משתמשים רשומים, וסקר מ-2015–2016 מצא שיותר אנשי אקדמיה משתמשים בגוגל סקולר.
בעוד שקריאת מאמרים אינה מצריכה הרשמה, אנשים המעוניינים להיות חברים באתר צריכים להיות בעלי כתובת דוא"ל במוסד מוכר או לקבל אישור ידני כחוקר שפורסם כדי להירשם לחשבון.
לכל אחד מחברי האתר יש פרופיל משתמש ואליו הוא יכול להעלות מחקרים, כולל מאמרים, נתונים, פרקים, תוצאות שליליות, פטנטים, הצעות מחקר, שיטות מחקר, מצגות וקוד מקור תוכנה.
משתמשים עשויים גם לעקוב אחר הפעילויות של משתמשים אחרים ולהשתתף איתם בדיונים.
משתמשים יכולים גם לחסום אינטראקציות עם משתמשים אחרים.
האתר ספג ביקורת על שליחת הזמנות דוא"ל זבל לא רצויות למחברים של המאמרים הרשומים באתר שנכתבו כך שיראו כאילו הודעות האימייל נשלחו על ידי שאר מחברי המאמרים (נוהג שהאתר אמר שהוא הופסק החל מנובמבר 2016 ) וליצירה אוטומטית של פרופילים לכאורה, עבור מי שאינם משתמשים.
מחקר מצא כי נראה כי למעלה ממחצית מהמסמכים שהועלו חשודים כמפרים זכויות יוצרים, משום שהכותבים העלו את גרסת המוציא לאור.
הניו יורק טיימס תיאר את האתר כשילוב של פייסבוק, טוויטר ו-LinkedIn.
חברי האתר עשויים לעקוב אחר עניין מחקרי, בנוסף לעקוב אחר חברים בודדים אחרים.
יש לו אופציה לבלוגים של משתמשים בו הם יכולים לכתוב ביקורות קצרות על מאמרים שנבדקו על ידי עמיתים.
ResearchGate מציע לחברים להתחבר לחוקרים אחרים שיש להם תחומי עניין דומים.
כאשר חבר מפרסם שאלה, היא מועברת לחברים שלפי פרופיל המשתמש שלהם שיש להם מומחיות רלוונטית.
באתר יש גם חדרי צ'אט פרטיים שבהם משתמשים יכולים לשתף נתונים, לערוך מסמכים משותפים או לדון בנושאים סודיים.
האתר כולל גם לוח דרושים ממוקד מחקר.
ResearchGate מפרסם מדד ברמת המחבר בצורה של "RG Score" מאז 2012. ציון RG אינו מדד השפעה על ציטוט.
ציוני RG דווחו כמתואמים עם מדדים קיימים ברמת המחבר, אך ספגו גם ביקורת כבעלי מהימנות מפוקפקת ומתודולוגיית חישוב לא ידועה.
במרץ 2022 הודיעה ResearchGate שיסירו את ציון RG לאחר יולי 2022. ResearchGate אינה גובה עמלות עבור הצגת תוכן באתר ואינה דורשת ביקורת עמיתים.
ResearchGate נוסדה בשנת 2008 על ידי הוירולוג ד"ר איג'אד מדיש, המשמש עד עתה כמנכ"ל החברה, עם הרופא ד"ר סורן הופמאייר, ומדען המחשב הורסט פיכנשר.
האתר התחיל בבוסטון, מסצ'וסטס, ועבר לברלין, זמן קצר לאחר מכן.
סבב הגיוס הראשון של החברה, ב-2010, הובל על ידי קרן ההון סיכון בנצ'מרק קפיטל.
לפי הניו יורק טיימס, האתר התחיל עם מעט תכונות, ואז התפתח על סמך משוב של מדענים.
סבב גיוס שני בהובלת קרן המייסדים של פיטר ת'יל הוכרז בפברואר 2012. ב-4 ביוני 2013, נסגרו הסדרי מימון מסדרה C בסך 35 מיליון דולר ממשקיעים כולל ביל גייטס.
ב-2016, על פי הדיווחים, היו ל-Academia.edu יותר משתמשים רשומים (כ-34 מיליון לעומת 11 מיליון ) ותעבורת אינטרנט גבוהה יותר, אך ResearchGate היה גדול יותר באופן משמעותי במונחים של שימוש פעיל על ידי חוקרים.
העובדה כי ResearchGate מגבילה את חשבונות המשתמש שלה לאנשים במוסדות מוכרים וחוקרים שפורסמו עשויה להסביר את הפער בשימוש הפעיל, שכן אחוז גבוה מהחשבונות ב-Academia.edu פגומים או לא פעילים.
בנובמבר 2015 החברה קיבלה מימון נוסף של 52.6 מיליון דולר ממגוון משקיעים כולל גולדמן זקס, Benchmark Capital, קרן ולקם וביל גייטס, אך לא הודיעה על כך עד פברואר 2017. ההפסדים גדלו מ-5.4 מיליון אירו ב-2014 ל-6.2 מיליון אירו ב-2015, אך מנכ"ל ResearchGate הביע אופטימיות שהם יגיעו לאיזון בסופו של דבר.
מאמר משנת 2009 ב-"ביזנסוויק" דיווח כי ResearchGate היה "קישור בעל פוטנציאל רב עוצמה" בקידום חדשנות במדינות מתפתחות על ידי חיבור מדענים מאותן מדינות עם עמיתיהם במדינות מתועשות.
הוא אמר שהאתר הפך פופולרי בעיקר בגלל קלות השימוש בו.
עוד נאמר כי ResearchGate היה מעורב במספר שיתופי פעולה בולטים בין מדינות בין מדענים שהובילו להתפתחויות מהותיות.
אף על פי ש-ResearchGate נמצא בשימוש בינלאומי, קליטתו - נכון לשנת 2014 - אינה אחידה, כאשר לברזיל יש משתמשים רבים במיוחד ולסין יש מעט בהשוואה למספר החוקרים המפרסמים.
ResearchGate ספגה ביקורת מצד משתמשים רבים על החלטתה לא להסיר עברייני מין מורשעים מאתר הרשת החברתית שלה.
חוקרים רבים מחקו את חשבונם במחאה מכיוון שסירבו להסיר את החוקר בן לוין (הידוע בכינויו "Research Ben") שהורשע בהפצת פורנוגרפיית ילדים ובעבירות מין בקנדה.
לוין ביצע שימוש רב ב-ResearchGate, ופרסם למעלה מ-80 מאמרים, כאשר רובם המכריע עסקו במחקרים סביב פורנוגרפיה של ילדים ופדופילים.
Resurs הייתה סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה בברית המועצות ושיגורים נמשכו ברוסיה.
במהלך השנים פותחו מספר דורות של לווייני הסדרה.
הצילומים של סדרה F הוחזרו ביחידת נחיתה.
מדגמים שונים של הסדרה שוגרו 30 לוויינים, כולם מקוסמודרום פלסצק.
יתר הלוויינים צוידו במצלמה דיגיטלית.
הפיתוח בוצע ב"מרכז הטילים והחלל פרוגרס".
הלוויינים החליפו בהדרגה לוויינים מסדרה Fram.
הלוויינים פותחו על בסיס לווייני סדרת זניט, דגם "זניט 4 ".
השיגורים בוצעו בשנים 1979–1983. זמן פעילות הלוויין היה 11 ימים.
הלוויין היה מסוגל להגיע לצילומים באיכות גבוהה יותר מלווייני מסדרת Fram.
רגישות הייתה עד 8 מ'.
על הלוויין הותקנו 3 מצלמות.
הלוויינים היו שדרוג של הלוויין הקודם.
רגישות הצילום הייתה 7–10 מ' בצילום שחור-לבן או 10–11 מ' בצילום בצע.
הלוויינים היו שדרוג של לווייני F1. השיגורים בוצעו בשנים 1987–1992. ללוויין התווסף פאנל סולארי שאפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים.
רגישות הצילום הייתה 6–11 מ' בצילום שחור-לבן או 7–14 מ' בצילום בצע.
הלוויינים היו שדרוג של לוויין F.
השיגורים בוצעו בשנים 1993–1995. לוויין כלל פאנל סולארי שאפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים.
רגישות הצילום הייתה 2–3 מ' בצילום שחור-לבן.
על הלוויין הותקנו 2 מצלמות.
הלוויין פותח בתחילת המאה ה-21. על הלוויין הותקנה מצלמה דיגיטלית.
רוחב הצילום היה 27 ק"מ.
בנוסף לציוד צילום על הלוויין הותקן מכשור לחקר החלל וקרינה קוסמית.
הלוויין שוגר בשנת 2006 ופעל עד לשנת 2016 כאשר אורך חיים המתוכנן היה 3 שנים בלבד.
הלוויין פותח על בסיס לוויין Resurs DK על ידי "מרכז הטילים והחלל פרוגרס".
השיגור הראשון בוצע בשנת 2018 קוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם סויוז 2. משקל הלוויין גדל ל-6,275 ק"ג.
לוויין יכול לבצע צילום של רצועה באורך 115 ק"מ ושטח בגודל 100*300 ק"מ.
רגישות של כ-0.7 מ' בשחור-לבן ו-3–4 מ' בצילום צבעוני.
השיגור הראשון בוצע בשנת 2013 ולוויין פעל עד לשנת 2022. השיגור השני בוצע בשנת 2014. בשנים 2016 ו-2017 התרחשו תקלות שמנעו פעילות תקינה של הלוויין.
לוויין פעל רק עד לשנת 2018. שיגור נוסף בוצע בשנת 2016, בשנת 2017 התרחשה בו תקלה.
לאחר הפסקה של שנה וחצי הוא חזר לפעילות תקינה.
נכון לשנת 2023 הלוויין נמצא בעבודה.
לשנת 2024 בוצוע 2 שיגורים של לוויינים נוספים מסדרה זו עם יכולות משפורות.
"Retrograde" (בעברית: "מְדַרדֵר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה אליינה טילקי.
הוא יצא לאור ב-26 בפברואר 2021, בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר אינטרנשיונל כסינגל שלא מתוך אלבום וכסינגל הבכורה הבין-לאומי של טילקי.
זהו שירה הראשון של טילקי בשפה האנגלית והוא נועד לקדם אותה ברחבי העולם.
השיר הגיע למקום השישי בטורקיה טופ 40.
השיר נכתב על ידי דואה ליפה, שרה הדסון וקופי, הולחן על ידי דיפלו, קינג הנרי וג'וניור בלנדר והופק על ידי קינג הנרי.
"Retrograde" נועד לעזור בקידום של טילקי ברחבי העולם ועל כן, שיתפה פעולה עם אמנים בין-לאומיים כמו ליפה, הדסון ודיפלו.
רמיקס רשמי שנוצר בידי גלנטיס הופץ לאחר מכן.
הווידאו קליפ הנלווה של "Retrograde" פורסם ב-26 בפברואר 2021, ביום יציאתו של השיר כסינגל.
הקונספט שלו מגולל סצנות בספינת חלל.
בתחילתו, ניתן לראות את טילקי ישנה במיטה כשדוב צעצוע גדול ממדים לידה; זהו מוטיב שחוזר בקליפים שונים שלה.
סצנות נוספות כוללות קטעי ריקוד לצד רקדני ליווי שונים.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם26 בפברואר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהאחים וורנר אינטרנשיונל
Res extra commercium (לטינית, תרגום: "דבר מחוץ למסחר") היא דוקטרינה שמקורה במשפט הרומי, הקובעת כי דברים מסוימים אינם מושא לזכויות קניין פרטיות, ולכן אינם סחירים.
בדרך כלל, הכוונה היא לישויות כגון בני אדם, קרקע ציבורית, איברים, אזרחות, שירותי זנות, וכדומה.
הדוקטרינה מהווה חריג לכלל הרגיל של "חופש החוזים".
התפיסה בשיטות המשפט הליברליות היא שכל עוד הצדדים לחוזה הסכימו לתנאיו באופן חופשי ומודע ובלי שהייתה כרוכה בעניין כפייה, הרי שאין מקום להגביל את ההסכמה שלהם.
התפיסה הליברלית היא שהמעמד הנורמטיבי של ההסכמה הופך את תנאי החוזה לרצויים ומועילים, ואסור למדינה להתערב בהם.
Res extra commercium הוא הרעיון שיש טובין ומשאבים שאין לראות בהם סחירים, בניגוד לכלל של חופש החוזים.
נימוקים ליברליים לעומת נימוקים לא ליברליים
מקובל להבחין בין נימוקים ליברלים ונימוקים לא ליברלים להצדקת הדוקטרינה.
גם תחת הנחות השיטה הליברלית, עדיין ניתן להצדיק החרגה של עקרון חופש החוזים בשל היעדר הוגנות, ופגמים ברצון מסוג אילוץ וכפייה.
כך למשל, בהתייחס לשירותי זנות, ישנן עמדות ליברליות לפיה אין לאפשר אותה בשל העובדה שבמקרים רבים היא כרוכה בכפייה או אילוץ, ואין מדובר בסחר חופשי אמיתי.
באופן דומה, ניתן לחשוב כי הזנות חושפת את הפועלים בה לסיכון לפגיעות מיניות ואלימות (למשל משום שלא ניתן יהיה לאכוף באופן אפקטיבי חריגה מההסכמות בין הצדדים), ועל-כן יש לאסור אותה בהקשרים מסוימים, כמו שאוסרים על עבודות בנייה ללא ציוד מיגון אישי.
לעומת זאת, הדוקטרינה יכולה להתבסס גם על נימוקים לא ליברליים, כדוגמת פגיעה במוסר או בדוֹגְמוֹת הדתיות.
יש הגורסים שישנם שיקולים לא ליברליים מסוג נוסף, שעניינם פגיעה בחירות האזרחית ובכבוד האדם.
תפיסה זו, המבקרת את הליברליזם, גורסת כי דווקא התערבות זו בחופש החוזים היא שמאפשרת הגשמה של חירות אזרחית באופן טוב יותר.
הפילוסוף מייקל סנדל מסביר שיש דברים רעים באופן אינטרינזי בפרקטיקות מסוימות, כדוגמת סחר באיברים, סחר באזרחות או פונדקאות, באופן נפרד לחלוטין משאלות ההסכמה החופשית.
כך למשל, ביחס לפונדקאות, סנדל טוען שיש בכך משום פגיעה במוסד הבאת הילדים, שאין לעשות אותו מושא לסחורה.
סנדל מסביר שהדבר יכול להיות נכון גם ביחס לעבודות רגילות, כאשר התנאים בהם האדם מוכר את עבודתו הם בלתי אנושיים.
זאת, לא רק משום הפגמים בהסכמה, אלא משום שיש בהם עד כדי לפגוע בכבודו כאדם.
יישום הדוקטרינה לאזורים מחוץ לשליטת האומות
הדוקטרינה המשפטית עשויה להתייחס גם לאזורים מחוץ לשליטה הלאומית, כמו החלל החיצון וקרקעית הים.
נהוג לקבוע כי "אזורים אלה כפופים לחופש משותף של ניצול, ואין להפעיל בהם ריבונות לאומית".
פיליפ שטיינברג מסביר את הטענה באמצעות ניסוי מחשבתי, ובו מדמיינים קהילה עולמית המורכבת מ"מדינות ריבוניות וטריטוריאליות...
[המשמעות היא] שהמרחב בין המדינות הללו הוא res extra commercium, מרחב שבגלל מעמדו ותפקודו בקהילה זו, מנותק מהחבילה המלאה של זכויות הרכוש, הדרה וניכור שבדרך כלל עשויים לתבוע מחזיקי הרכוש."
שימוש בדוקטרינה בשיטות משפט בעולם
במהלך של ממשלת הודו בפברואר 2018 לרסן את הזכות החוקית של תעשיית הטבק במדינה לסחור (תעשייה שבאותו זמן גלגלה 11 מיליארד דולר), הממשלה, בפעם הראשונה, ביקשה מבית המשפט העליון של הודו לסווג את הטבק כ"res extra commercium".
המהלך הוא חלק מהמאמץ של הממשלה להתמודד מול חברות הטבק, המבקשות לעתור כנגד הוראות רגולטוריות מחמירות הנוגעות לתעשייה.
סעיף 2876 לקוד האזרחי של קוויבק (Civil Code of Lower Canada) וכן סעיף 553 של קוד הפרוצדורה האזרחית של קוויבק קובעים כי ישנם דברים שהם "hors de commerce" - דבר הנחשב למופע של עקרון res extra commercium.
המשפטן צבי טריגר גורס כי האימוץ של דיני הנישואין והגירושין התורניים במשפט הישראלי הביא לכך שנשים בישראל אינן Res extra commercium.
Resident Evil Requiem הוא משחק הישרדות-אימה, המפותח ומופץ על ידי חברת "קאפקום".
זהו המשחק הראשי התשיעי בסדרת "Resident Evil", והוא מהווה המשך ישיר לאירועי "Resident Evil: Village" משנת 2021. המשחק מציג גיבורה חדשה, גרייס אשקרופט, אנליסטית בסוכנות FBI החוקרת את חורבותיה של ראקון סיטי לאחר מתקפה גרעינית, בסיועו של סוכן פדרלי ותיק – ליאון ס.
במהלך המשחק השחקנים מתחלפים בין גרייס לליאון, כאשר לכל אחת ואחד מהם סגנון משחק שונה.
קטעי המשחק בכיכובה של גרייס מעוצבים בסגנון הישרדות-אימה, בדומה למשחקים "Resident Evil 2" (2019), "Resident Evil 7: Biohazard" (2017) ו-"Village", ומתמקדים בניסיונותיה להימנע מחשיפה מצד גדעון ומהיצורים המאיימים בתוך המלון.
לעומתם, שלביו של ליאון מבוססי לחימה אינטנסיבית יותר, בסגנון המזוהה עם "Resident Evil 4" (2023).
משחק חדש בסדרת "Resident Evil" הוכרז לראשונה ביולי 2024, כאשר נחשף כי הבימוי הופקד בידיו של קושי נקאנישי, ששב לתפקיד לאחר שביים את "Resident Evil 7: Biohazard".
המשחק "Requiem" נחשף רשמית על ידי "קאפקום" ביוני 2025 במסגרת אירוע "Summer Game Fest".
הוא מציין 30 שנה לצאת הסדרה לאור, ומשיב את המוקד לעלילה הרחבה שבין תקרית ראקון סיטי לפעילותה של "תאגיד אמברלה", קו עלילתי שלא זכה לעיסוק מרכזי מאז "Resident Evil 5" משנת 2009.
המשחק עתיד לצאת לשוק ב-27 בפברואר 2026 עבור נינטנדו סוויץ' 2, פלייסטיישן 5, Microsoft Windows ו-Xbox Series X/S.
"Resident Evil Requiem" הוא משחק הישרדות-אימה לשחקן יחיד, שבו ניתן לעבור בכל עת בין תצוגת גוף ראשון לתצוגת גוף שלישי.
האפשרות לשלב בין שתי נקודות המבט מהווה שינוי ביחס למשחקים האחרונים בסדרת "Resident Evil", שהתבססו באופן בלעדי על תצוגת גוף ראשון.
תצוגת גוף ראשון היא ברירת המחדל במשחק, והיא מציעה, לדברי "קאפקום", חוויית משחק מתוחה וריאליסטית, בעוד שתצוגת גוף שלישי מיועדת לשחקנים המעדיפים משחקיות עתירת-פעולה.
השחקן מגלם את אנליסטית ה-FBI גרייס אשקרופט ואת סוכן ה-DSO ליאון ס.
קנדי, כאשר המשחק מתחלף ביניהם לאורך העלילה, באופן המזכיר את "Resident Evil: Revelations" משנת 2012. גרייס נרדפת לאורך המשחק על ידי מפלצת מסתורית, בדומה לדמויות כמו מר X וליידי דימיטרסקו ממשחקים קודמים בסדרה.
על מנת להימנע מחשיפה, יכול השחקן להתכופף, להתגנב כדי להפחית רעש ולהסתתר מתחת לחפצים כגון שולחנות.
עם זאת, המפלצת מסוגלת לעקוב אחר גרייס גם דרך קירות ותקרות.
גרייס יכולה להסיח את דעתה של המפלצת באמצעות איסוף והשלכת בקבוקי זכוכית הפזורים בסביבה.
בנוסף, עומד לרשותה מצית המאפשר להאיר אזורים חשוכים, אך השימוש בו עלול גם למשוך את תשומת לבה של המפלצת.
הקטעים שבהם נשלט ליאון מתמקדים יותר בלחימה, ומאפשרים שימוש בכלי ירייה ובמהלכי קרב פנים אל פנים לצורך התמודדות עם אויבים זומביים.
אנליסטית טכנית ב-FBI, גרייס אשקרופט, נשלחת לחקור סדרת מקרי מוות מסתוריים במלון רנווד (Wrenwood Hotel) שבתחומי ראקון סיטי – המקום שבו אמה, אליסה, מצאה את מותה שמונה שנים קודם לכן.
העלילה מתרחשת כ-30 שנה לאחר חורבנה של ראקון סיטי, כפי שתואר באירועי "Resident Evil 3: Nemesis" משנת 1999.
"קאפקום" תיארה את גרייס כדמות מופנמת וחובבת ספרים, החשה חוסר אונים בשל היעדר מיומנויות לחימה, בניגוד לגיבורים אחרים בסדרה כגון ליאון ס.
ב-1 ביולי 2024 נחשף במסגרת מצגת "Capcom Showcase" כי המשחק הראשי הבא בסדרת Resident Evil נמצא בפיתוח, וכי בימויו הופקד בידי קושי נקאנישי.
לדברי נקאנישי, המשחק נהגה בתחילה כמשחק מקוון מרובה-משתתפים בעולם פתוח, אך הרעיון נזנח בשלבים מוקדמים של הפיתוח לטובת משחק "Resident Evil" מסורתי לשחקן יחיד, לאחר שצוות הפיתוח סבר כי מדובר בכיוון ש"אינו תואם את רצון המעריצים".
ב-20 באוגוסט 2025 פורסם קדימון חדש שהציג מידע נוסף על עברה של גרייס, כולל קטע עלילתי משותף שלה ושל אליסה, לצד הצגת קטעי משחקיות.
בתערוכת "Tokyo Game Show 2025" חשף המפיק מסאטו קומזאווה כי במהלך התכנון המקורי של המשחק לא נשקלה גרסה לפלטפורמת "Nintendo Switch 2", שכן המערכת טרם הוכרזה רשמית באותה עת.
לאחר קבלת ערכות הפיתוח, נבחנה יכולת החומרה באמצעות יצירת אב-טיפוס להמרה של "Resident Evil: Village" משנת 2021. הצלחת תהליך ההמרה העניקה לצוות הביטחון לנסות ולהביא גם את "Requiem" למערכת, ולאחר שנצפו תוצאות דומות הוחלט שלא להמתין לפיתוח גרסה נפרדת, אלא לשלב את גרסת Switch 2 בתוכניות ההפצה הקיימות.
אף כי המפתחים בחנו בתחילה שילוב של פונקציית שליטת העכבר בבקרי Joy-Con 2 לצורך כיוון וניהול מצלמה, קומזאווה ציין כי השימוש בה "בלבל את המשחקיות", ולפיכך הוחלט להסתמך על חיישן הגירוסקופ של המערכת לצורך דיוק דומה.
בטקס "The Game Awards 2025" נחשף קדימון נוסף אשר הציג את ליאון כדמות שנייה הנשלטת על ידי השחקן, תוך דגש על אופי משחקיות עתיר-פעולה בקטעים שבהם הוא מופיע.
המשחק יכלול מערכת תאורה מתקדמת המבוססת על ניתוב מסלולים (Path Tracing), הכוללת הארה גלובלית, צללים דינמיים והצללה סביבתית, כולם באמצעות ניתוב קרניים.
"קאפקום" הכריזה על המשחק במסגרת אירוע "Summer Game Fest" ב-6 ביוני 2025, בצירוף תאריך הפצה שנקבע ל-27 בפברואר 2026. הקדימון שפורסם שימש כהכרזה המסכמת של האירוע והציג את ראקון סיטי החרבה, לרבות תחנת המשטרה המוכרת ממשחקי "Resident Evil 2" ו-"Resident Evil 3".
המשחק נוסף ללמעלה ממיליון רשימות משאלות בכל הפלטפורמות שלהן הוא מיועד.
גרסת הדגמה ניתנת למשחק הוצגה בכנסי "Gamescom 2025" ו-"PAX West" שנערכו באוגוסט 2025. גרסה לנינטנדו סוויץ' 2 הוכרזה במסגרת מצגת "Nintendo Direct" בספטמבר 2025, ועתידה לצאת במקביל לשאר הפלטפורמות, יחד עם גרסאות Switch 2 למשחקים "Resident Evil 7: Biohazard" (2017) ו-"Resident Evil: Village" (2021).
בנוסף, יושק בקר נינטנדו סוויץ' 2 פרו בעיצוב ייעודי למשחק, וכן תושק דמות amiibo של גרייס בשנת 2026..
הזמנה מוקדמת של המשחק דרך חנות "אפיק גיימס" תעניק פריטים קוסמטיים בהשראת המשחק בתוך "פורטנייט" במרץ 2026.
Return of the Champions הוא אלבום ההופעה/וידאו הראשון של להקת קווין+פול רודג'רס.
האלבום יצא ב-19 בספטמבר 2005. הוא הוקלט באצטדיון ההוקי של שפילד ובהייד פארק שבלונדון (אחרי הפיגועים בלונדון ב-2005).
ב-17 באוקטובר 2005 יצא האלבום כ-DVD אחרי עריכה על ידי דייוויד מאלט.
בריאן מיי - גיטרה מובילה, קולות רקע, זמרה
פול רודג'רס - זמרה, גיטרת קצב
ספייק אדני - קלידים, כלי הקשה, קולות רקע
ג'יימי מוזס - גיטרת קצב, קולות רקע
דני מירנדה - בס, גיטרת קצב, קולות רקע
פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר (הוקלטו מראש)
Reverend Bizarre (רברנד ביזאר) הייתה להקת דום מטאל מפינלנד, אשר נודעה בשל דבקותה באלמנטים המסורתיים של הסגנון אף על פי שהוסיפה לו כמות נכבדת של מיסטיות ואוונגרדיות.
שירי הלהקה לרוב היו ארוכים במידה לא רגילה.
המוזיקה של רברנד ביזאר כבדה בהתאם, ואדוקה למורשת אשר להקות כגון Saint Vitus ו-Trouble השאירו אחריהן, ובכך מתאפיינת בעבודת גיטרות כבדה ואיטית ושירה נקייה דרמטית (אם כי סולן הלהקה אלברט וויטצ'פיינדר השתמש בשירת גראולינג גם כן).
רברנד ביזאר השתייכו למעגל C.O.T.D.
(ר"ת Circle Of True Doom) לפני שנקבעה ההחלטה לקבור את הלהקה (2007).
הלהקה הוקמה בשנת 1995 בעיר לויה (Lohja) שבפינלנד, אך מאוחר יותר התמקמה בעיר טורקו (Turku) ללא המתופף המקורי, הנודע בכינוי יויפי (Juippi).
בנקודה זו גויס ארל אוף וויד (Earl of Void) כמתופף, והליין-אף הקלאסי של הלהקה נוצר, יחד עם אלברט ויטצ'פיינדר (Albert Witchfinder) כבסיסט וסולן, ופיטר ויקאר (Peter Vicar) כגיטריסט.
עם זאת, הלהקה נהגה לכתוב "LOHJA POWER" מאחורי כריכות כל האלבומים שלה.
את אלבום הבכורה שלה הוציאה הלהקה בשנת 2002 תחת הכותרת In the Rectory of the Bizarre Reverend (שם זה הוא למעשה פארודיה על האלבום In the Court of the Crimson King של קינג כרימסון, כשם שעטיפת האלבום Slice of Doom של הלהקה היא פארודיה על עטיפה דומה של בלו צ'יר).
אלבום זה גרר שבחים רבים בשל הפנאטיות בה רברנד ביזאר מתחקים אחרי סגנון הדום מטאל המסורתי וגדולות הז'אנר, אך מוסיפים את המגע הייחודי שלהם למוזיקה, עם אווירה מיסטית ומאיימת.