tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זהו "טפיחה על השכם" לפני דייט ראשון, כדי להזכיר לנשים את הערך העצמי שלהן.
השיר חוגג את הרעיון שאהבה יכולה להיות קלה ופשוטה כשיש חיבור אמיתי, ללא צורך במשחקים או העמדות פנים.
הסגנון המוזיקלי של השיר הוא בעיקרו בוסה נובה וג'אז-פופ יחד עם השפעות נוספות של נשמה ומוטאון.
הוא מאופיין באווירה קלילה ואוורירית, המשלבת את האלמנטים הבאים: הליווי האינסטרומנטלי כולל בעיקר תופים, פסנתר וחצוצרה.
מבקרי מוזיקה השוו את הסגנון שלו ללהקות קלאסיות כמו "הסופרימס" ולסגנון הפופ הקליל יותר של שנות ה-70. השילוב הזה יוצר צליל רטרו-מודרני שתרם רבות לפופולריות של השיר ולהפיכתו לוויראלי.
השיר עוסק בביטחון עצמי במערכת יחסים חדשה ובפשטות של האהבה כשהיא הדדית ואמיתית.
השיר מעביר מסר של העצמה נשית ומציג שינוי פרספקטיבה: במקום שהאישה תדאג ותתהה אם הגבר יאהב אותה, השיר מצהיר בביטחון שיהיה לו "כל כך קל להתאהב בה" (כפי שמשתמע משם השיר).
הנושאים המרכזיים שבהם השיר דן הם הכרה בערך העצמי והבנה שכל אחד צריך להרגיש בר מזל אם הוא זוכה באהבה שלה, וחגיגת אהבה שיכולה להיות פשוטה וקלילה, ללא צורך במניפולציות או ב"משחקים" של דייטים.
דין ציינה כי כתבה את השיר כדי לעודד נשים אחרות לשנות את הגישה שלהן ולהתמקד בשאלה אם הן אוהבות את בן הזוג הפוטנציאלי, במקום להתמקד בשאלה אם הוא יאהב אותן.
הקבלה הביקורתית לשיר "So Easy (To Fall In Love)" הייתה חיובית בדרך כלל, ומבקרי מוזיקה שיבחו את הביצועים הקוליים של אוליביה דין, את הסגנון הייחודי ואת האווירה הקלילה והמלאה בביטחון של השיר.
תומאס סמית' ממגזין בילבורד דירג את השיר כשיר השלישי הטוב ביותר באלבום The Art of Loving ושיבח את הביצוע של דין בסגנון בוסה נובה.
הוא תיאר את השיר כ"אולי הניסיון הישיר ביותר להחיות את השירה המשפיעה והיפה עד כאב של אסטרוד ז'ילברטו, יחד עם קטע כלי הקשה גמיש".
הלן בראון מ"אינדפנדנט" כינתה את השיר "מתוק-מנוגן" וכתבה כי "קולות רקע מדורגים כמו שיפון כשצלילי פסנתר קוקטייל רוקדים סביב חצוצרה המושפעת מסגנון באקאראק ודייוויד".
לארישה פול מהמגזין "רולינג סטון" העירה כי שיר הג'אז-פופ המתוק "מעורר אסוציאציות לזוהר של דיאנה רוס".
המבקרת ריאה האגיווארה מ-The Skinny תיארה את השיר כ"קטע מקסים המדגיש את מגוון הניואנסים הקוליים הרחב של דין, בין אם מחבבים, בטוחים או פלרטטניים, בליווי מבחר שובב של כלי נגינה וקולות רקע".
איימי אלן – כתיבה, מפיקה שותפה
ג'וליאן בונטה – מערכת תופים, הפקה
ג'ו הרטוול ג'ונס – טכנאות מיקס אימרסיבי
אוליביה דין – שירה, פסנתר, כתיבה
מקס וולפגנג – כתיבה, הפקה קולית
זאק נהום – הפקה, הפקה בפועל
ג'ון ראיין – טכנאות, גיטרה, גיטרה בס, פסנתר, קרן, כתיבה, הפקה
מארק רודין – חצוצרה, קרן, חליל צד, פלוגלהורן, עיבוד כלי נשיפה
Snipex Alligator ("סנייפקס אליגטור") הוא רובה נגד ציוד בקליבר 14.5x114 מ"מ תוצרת חברת XADO .
זהו רובה בריחי מוזן במחסנית.
במלחמת אוקראינה–רוסיה שבר הרובה את שיא הצליפה הארוכה ביותר, כאשר באוגוסט 2025 צלף אוקראיני הרג שני חיילים רוסיים באמצעותו מטווח של כ-.
רובה האליגטור הוא רובה בקליבר גדול לטווח ארוך במיוחד, שנועד לפגוע במטרות נעות ונייחות כגון כלי רכב, ציוד תקשורת ומערכות הגנה אווירית, כלי טיס על הקרקע, ביצורים ועוד.
יכולת החדירה היא 10 מילימטר שריון במרחק של עד .
הרובה מוזן ממחסנית נתיקה בת 5 כדורים.
על מנת לאפשר דיוק גבוה בירי לטווחים ארוכים במיוחד, המכלול הוא בריחי עם בריח מסתובב לנעילה מדויקת של הקנה.
כדי לאפשר לצלף לעמוד ברתע הקנה משתמש בבלם לוע והקת מרופדת בחומר רב-שכבתי.
משענת הלחי ניתנת לכוונון והרובה מצויד בדורגל ובמונופוד אחורי ניתן לכוונון.
על המתפסים נמצאת מסילת פיקטיני בשיפוע 35 דקות קשת, שעליה ניתן להתקין כוונות טלסקופית ועזרים טקטיים נוספים.
הרובה הושק ב-2020 בעמוד הפייסבוק של חברת Snipex ונכנס לשירות בצבא אוקראינה ב-2021.
ברובה נעשה שימוש רב במלחמת אוקראינה–רוסיה כולל צליפות במטרות אדם ממרחקים עצומים של למעלה מ-2 קילומטר.
רובה זה מחזיק בשיא הצליפה הארוכה ביותר, אחרי שצלף אוקראיני הרג באמצעות שני חיילים רוסיים ממרחק 4,000 מטר.
So Happily Unsatisfied היה אמור להיות אלבום האולפן החמישי של להקת ניין דייז, והיה אמור לצאת בשנת 2002, אך עקב חילוקי דעות בלתי ניתנים לגישור בין הלהקה לחברת התקליטים לא ראה אור מעולם.
לאחר סיבוב ההופעות המוצלח שבא לאחר יציאת אלבום הבכורה בחברת סוני, The Madding Crowd, התרכזה הלהקה בכתיבת חומר לאלבום חדש, ועד מהרה נכנסה הלהקה שוב לאולפן, הפעם עם המפיק רון אנילו (שעבד קודם לכן עם להקת Lifehouse).
האלבום החדש היה במובהק רוקי יותר מקודמיו, ואופיין בצליל של גיטרות חשמליות, דיסטורשן וריפים כבדים שלא נשמעו קודם לכן באלבומי הלהקה.
האלבום, כלל 12 שירים, ביניהם Favorite Song (דואט של בריאן וג'ון), ו-Don't Look Back (שהשמועה אומרת שנכתב על השחקנית גויינת' פאלטרו).
בתקליט גם ניתן למצוא את I Feel Fine – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין ג'ון לבין סולן להקת ספלנדר (Splender), ויימון בון, את Ocean – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין בריאן לסולן להקת לייפהאוס (Lifehouse), ג'ייסון וייד.
בסשנים הוקלטו גם שני שירים שלא היו אמורים להיכנס לאלבום – Dirty Poet ו-Lee Lee (שהוקדש לשחקנית הקולנוע לילי סובייסקי).
לאחר סיום ההקלטות והמיקסים (כאשר הזכויות שייכות לחברת התקליטים), ולאחר יציאת הסינגל הראשון מתוך האלבום לתחנות הרדיו (Good Friend), עלו היחסים בין הלהקה לחברת התקליטים על שרטון, והחברה החליטה להפר את החוזה עם הלהקה ולא להוציא את האלבום.
למרות שניתנה הוראה להשמיד את כל העותקים הקיימים של האלבום, נשארו מספר עותקים בודדים אשר נהפכו למצרך נדיר ויקר בקרב קהילת המעריצים העולמית – עותק מקורי במצב טוב של האלבום יכול להגיע באתרי האינטרנט השונים ל-200$ ויותר.
למרות שהאלבום מעולם לא יצא, ניתן למצוא מקורות שונים ברשת להורדה חוקית וחינמית של השירים, וחברי הלהקה אף מעודדים זאת.
Sober הוא הסינגל השני של קלי קלרקסון מאלבומה השלישי My December.
הסינגל יצא לתחנות הרדיו בתאריך ה-6 ביוני 2007 עקב ההצלחה הבינונית של "Never Again", ביחס ללהיטים מאלבומה הקודם של קלרקסון, Breakaway.
קלרקסון הצהירה שזהו אחד השירים המועדפים עליה ביותר באלבומה השלישי.
השיר הוא בלדה רכה ומשתתפים בה כלי נגינה רבים, ביניהם גיטרה, סקסופון, צ'לו, ועוד.
קלי סיפרה כי את ההשראה לכתיבת השיר קיבלה מחברה שאמרה לה את המשפט "Sometimes you have to pick the weeds and keep the flowers", ועליו היא ביססה את השיר.
המשפט "Three months and I'm still sober" מופיע בשיר הרבה פעמים כמעין תפילה.
הגרסה האחת היא הגרסה שהשתחררה לרדיו, והיא גרסה מקוצרת של השיר כדי להתאימו לרדיו.
הגרסה השנייה, גרסה האלבום, ארוכה ביותר מדקה מגרסת הרדיו.
החלקים הנוספים הם מספר שורות נוספות וקטעים אינסטרומנטליים.
Social Evolution & History (לפעמים נכתב בקיצור כ-SEH) הוא כתב עת בינלאומי הממוקד בחקר התפתחותן של חברות אנושיות בעבר, בהווה ובעתיד.
הוא משלב אנתרופולוגיה, היסטוריה, סוציולוגיה, פילוסופיה ותאוריה היסטורית, כתב העת משרת בפורום בינתחומי למלומדים.
SEH רואה אור פעמיים בשנה, במרץ ובספטמבר ומודפס בידי ההוצאה לאור Uchitel Publishers.
עורכי כתב העת הם דמיטרי בונדארנקו, לאוניד גרינין ואנדרי קורטאייב.
חברי המערכת והמועצה המייעצת של SEH כוללים את רנדאל קולינס, פטרישה קרון, שמואל נח אייזנשטדט, מיכאל מאן ועמנואל ולרשטיין.
So What (תרגום לעברית: אז מה) הוא הסינגל הראשון של פינק מאלבומה החמישי Funhouse.
השיר נכתב על ידי פינק, מקס מרטין ושלבק.
השיר בוצע בפעם הראשונה בטקס פרסי הווידאו של "MTV" ב-7 בספטמבר 2008. באותה שנה, ב-6 בנובמבר, השיר בוצע באותו טקס באירופה.
השיר יצא ב-15 באוגוסט 2008. זהו שירה הראשון של פינק שהגיע למקום הראשון בארצות הברית, ובנוסף השיר הגיע למקום הראשון בעוד 25 מדינות.
במאי 2021, נודע כי פינק מוציאה לאור את האלבום ההופעה הראשון שלה הנקרא All I Know So Far, חלק מסרט הדוקומונטרי שפינק תוציא במהלך שנת 2021. פינק מבצעת את השיר זה, כחלק מהאלבום, כרצועה השש עשרה ואחרון באלבום.
מקס מרטין, מי שהיה ממבין הכותבים של השיר, היה אחראי על להיטיה מאלבום הקודם, "Who Knew" ו-"U + Ur Hand".
פינק הודיעה שהשיר אינו אוטוביוגרפי, אך יש בו מספר נקודות אמיתיות.
אחרי שבעלה והיא התפייסו, היא אמרה לאלן דג'נרס שזה מצחיק להקליט את השיר הזה מול בעלה, ואפילו לראות שהוא נהנה מזה.
נשאלות שאלות האם לפינק יש משהו נגד ג'סיקה סימפסון כיוון שזהו השיר השני שהיא מזכירה אותה.
מלכתחילה היא הייתה אמורה לשיר על הילרי דאף, אך זה בוטל מאוחר יותר.
מלבד הצלחתו של הסינגל במצעדים, הוא קיבל ביקרות טובות מאוד.
רבים מחשיבים אותו כשירה הטוב ביותר של פינק.
השיר היה מועמד לגראמי בטקס פרסי גראמי ה-51 והוא גם זכה בטקס פרסי MTV.
השיר מכר כשמונה מיליון עותקים.
Soft Cell (סופט סל; בעברית: תא רך) היה צמד סינת'-פופ בריטי, שזכה להצלחה רבה במחצית הראשונה של שנות השמונים.
הצמד היה פעיל בשנים 1984–1978, ולאחר מכן התאחד וחזר לפעול משנת 2000 עד למותו של דייוויד בול ב-2025. להיטם המפורסם ביותר הוא גרסת הכיסוי שלהם לשיר "Tainted Love" משנת 1981. חברי ההרכב היו הסולן מארק אלמונד ודייוויד בול (1959–2025) שניגן על סינתיסייזר.
Soft Cell החלו לפעול ב-1978 בלידס, אנגליה.
באותה שנה הם הוציאו מיני-אלבום בשם "Mutant Moments", אותו מימנו באמצעות הלוואה של 2,000 לירות שטרלינג שקיבלו מאמו של דייוויד בול.
האלבום יצא באופן עצמאי ב-2,000 עותקי ויניל בלבד, ועם השנים הפך לפריט אספנים מבוקש בקרב מעריצי הצמד.
המיני-אלבום והופעותיהם המוקדמות משכו את תשומת לבן של כמה מחברות התקליטים העצמאיות, דוגמת Mute Records ו-Some Bizzare Records, שתיהן מחלוצי הגל החדש.
הצמד הקליט את השיר "The Girl with the Patent Leather Face", שהופיע באלבום "Some Bizzare Album", האלבום הראשון שהוציאה חברת התקליטים Some Bizzare Records, ובו השתתפו גם להקות לא מוכרות בשעתו כגון דפש מוד, The The ו-Blancmange.
שני הסינגלים הראשונים של Soft Cell, "A Man Can Get Lost" ו-"Memorabilia", הופקו על ידי דניאל מילר, המייסד של חברת Mute Records.
"Memorabilia" הפך אומנם ללהיט מועדונים, אך הצמד נותר אלמוני.
לאחר כישלונו במצעדים של הסינגל "Memorabilia", חברת התקליטים פונוגרם נתנה ל-Soft Cell הזדמנות שנייה ואחרונה להקליט סינגל שיצליח במצעדים.
הצמד בחר להקליט גרסת כיסוי לשיר לא מוכר משנת 1964, שבוצע במקור על ידי גלוריה ג'ונס.
השיר, "Tainted Love" (בתרגום מילולי: "אהבה מזוהמת" או "אהבה מוכתמת"), יצא כסינגל ב-1981 והגיע למקום הראשון במצעדי המכירות של 17 מדינות, כולל מצעד הסינגלים הבריטי.
כמו כן הגיע השיר במהלך 1982 למקום השמיני במצעד הסינגלים האמריקאי, וקבע שיא גינס חדש לאותו זמן, כששהה במשך 43 שבועות רצופים ברשימת "100 הסינגלים הגדולים" של המגזין "בילבורד".
השיר צבר תאוצה באופן איטי, ורק לאחר 19 שבועות במצעד נכנס לרשימת 40 הגדולים.
היה זה הסינגל היחיד של הצמד שהצליח להיכנס לרשימת 40 הגדולים של המצעד האמריקאי, והוא היה הסינגל הבריטי הנמכר ביותר בארצות הברית ב-1981.
גרסת ה-12 אינץ' של הסינגל הורכבה בעצם ממחרוזת של שני שירים, כשהשיר "Tainted Love" התמזג עם הלהיט הקלאסי של מוטאון, "Where Did Our Love Go", שבוצע במקור על ידי הסופרימס.
בשיא הפופולריות של השיר, תחנות רדיו רבות ערכו מחדש את המחרוזת, שאורכה היה 9 דקות, כדי להתאימה להשמעה ברדיו.
על פי ספרו האוטוביוגרפי של מארק אלמונד, "Tainted Life", לצמד היו ציפיות צנועות מהסינגל שהקליטו, והם קיוו שהוא יצליח להיכנס לרשימת 50 הגדולים במצעד הבריטי.
בדרך כלל, כאשר אומן מוציא גרסת כיסוי כסינגל, הוא מקפיד שלפחות השיר המופיע בצדו השני של הסינגל יהיה שיר מקורי שלו, כך שיזכה לקבל לפחות חלק מהתמלוגים שמקבלים היוצרים ממכירות הסינגל.
במקרה של "Tainted Love", מאחר שאף אחד משני השירים שהופיעו בסינגל לא נכתבו על ידי Soft Cell עצמם ("Where Did Our Love Go" הופיע בצדו השני של הסינגל בגרסת ה-7 אינץ' שלו), הצמד הפסיד כסף רב שיכול היה להגיע להם מתמלוגים כיוצרים, על סינגל שהיה אחד הפופולריים ביותר בשנות השמונים.
אלמונד הביע בספרו את צערו על כך, וייחס את הטעות לנאיביות שלו ושל בול באותה תקופה.
אלבום האולפן הראשון של הצמד, "Non-Stop Erotic Cabaret" (בתרגום מילולי: "קברט אירוטי בלתי פוסק"), שיצא בינואר 1981, עסק ברבים משיריו בנושאים של מיניות ושפלות.
השיר "Seedy Films" מדבר על לילות ארוכים בבתי קולנוע פורנוגרפיים, בעוד שהשירים "Frustration" ו-"Secret Life" עוסקים בשעמום ובצביעות שמתלווים לחיים בפרברים.
במקביל ליציאת האלבום יצאה גם קלטת וידאו בשם "Non-Stop Exotic Video Show" ("מופע וידאו אקזוטי בלתי פוסק"), ובה וידאו קליפים לשירי האלבום וקטעי מעבר, בבימויו של טים פופ, שהפך לאחר מכן לבמאי הקליפים הקבוע של "הקיור".
קלטת הווידאו עוררה מחלוקת בבריטניה, בעיקר בשל הסקנדל שליווה את צילומי הקליפ לשיר "Sex Dwarf".
בגרסה המקורית של הקליפ, אלמונד ובול צולמו בחנות קצבים מלאת דם, כשמסביבם מסורים חשמליים, שחקנים ערומים וגמדים, והם מבצעים פעילות סאדו-מזוכיסטית.
עם זאת, החומר המצולם הוחרם על ידי המשטרה והקרנתו נאסרה, עוד בטרם הוא הופץ.
בקלטת הווידאו הופיע קליפ חלופי שצולם, שבו אלמונד לבוש בטוקסידו ומנצח על תזמורת סימפונית של גמדים.
כיום ניתן לצפות בקטעים מהקליפ שבזמנו הוחרם וצונזר באתר האינטרנט של טים פופ.
האלבום הוקלט בניו יורק בתקציב נמוך מאוד, וכל שיריו, פרט ל-"Tainted Love", נכתבו על ידי אלמונד ובול.
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה, הגיע למקום החמישי במצעד מכירות האלבומים הבריטי, ולמקום ה-22 במצעד האלבומים האמריקאי.
האלבום הניב עוד שני סינגלים מצליחים, פרט ל-"Tainted Love": "Bedsitter" הגיע למקום הרביעי במצעד הבריטי, ו-"Say Hello, Wave Goodbye", שיצא בראשית 1982, הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי.
הצמד לא הצליח לשחזר את הצלחת האלבום הראשון והלהיט "Tainted Love".
ב-1982 יצאו שני סינגלים ללא אלבום, שזכו אומנם להצלחה במצעד הבריטי: "Torch" שהגיע למקום השני ו-"What!" שהגיע למקום השלישי, אך אלבומם הבא, "The Art of Falling Apart" (בתרגום מילולי: "אומנות ההתמוטטות"), שיצא ב-1983, לא הצליח להניב אף להיט גדול.
הצמד הצליח לעורר שוב מחלוקת, כשהסינגל השני מתוך האלבום, "Numbers", נאסר להשמעה ולהקרנה ב-BBC, מאחר שיש בו אזכור לשימוש בסם "ספיד".
הלחץ לחזור ולהצליח והשימוש התדיר של חברי הצמד בסמים החלו לתת את אותותיהם.
במקביל לפעילות של "Soft cell", אלמונד הקים הרכב צדדי בשם "מרק אלמונד והממבס".
ב-1984 קיבלו אלמונד ובול החלטה משותפת לפרק את הצמד לאחר יציאתו של אלבום האולפן השלישי שלהם, "This Last Night in Sodom" ("לילה אחרון זה בסדום"), שזכה לביקורות חיוביות אך נכשל מסחרית.
בסיכומו של דבר, 10 סינגלים של הצמד נכנסו ל-40 הגדולים במצעד הבריטי בשנים 1984–1981, ובאותן שנים ארבעה אלבומים שלהם (שלושת אלבומי האולפן ומיני-אלבום אחד) נכנסו ל-20 הגדולים במצעד האלבומים הבריטי.
לאחר הפרידה, אלמונד החל בקריירת סולו מצליחה למדי, והוציא מספר רב של אלבומים.
בול הקים ב-1990 את ההרכב "הגריד" ("The Grid"), שהיה פעיל עד שנת 1996. במהלך השנים השניים שמרו על קשר, וב-1990 בול אף ביצע רמיקס לסינגל של אלמונד "Waifs And Strays".
השניים חזרו להופיע ביחד במרץ 2001, בפתיחת מועדון לילה בלונדון.
הופעת האיחוד זכתה לביקורות נלהבות, והולידה סיבוב הופעות קצר בהמשך אותה שנה.
בשלהי 2002 הוציא הצמד אלבום אולפן רביעי, "Cruelty Without Beauty" ("אכזריות ללא יופי"), בעקבותיו יצאו לסיבוב הופעות ברחבי אירופה וארצות הברית בראשית 2003. האלבום הרביעי נכשל מסחרית, והגיע למקום ה-116 בלבד במצעד האלבומים הבריטי.
הם הופיעו ביחד פעמים רבות, והוציאו אלבומים נוספים ב-2022 ו-2024.
ב-22 באוקטובר 2025 נפטר דייוויד בול, לאחר מספר שנים שבהן סבל מבעיות בריאותיות קשות.
זמן קצר לפני כן השלימו הקלטות אולפן של אלבום חדש בשם "Danceteria" שאמור לראות אור ב-2026.
לאור הפופולריות הרבה לה זוכה עד היום גרסת הצמד לשיר "Tainted Love", שיר זה ושירים אחרים מאלבומם "Non-stop Erotic Cabaret" זכו לגרסאות כיסוי ולסימפולים רבים, הבולטים שבהם הם:
1984 – הלהקה הבריטית "Coil" - גרסת כיסוי ל-"Tainted Love".
1991 – הלהקה הבריטית "Carter USM" - גרסת כיסוי ל-"Bedsitter".
1999 – הזמר הבריטי דייוויד גריי - גרסת כיסוי ל-"Say Hello, Wave Goodbye".
2000 – הרכב הטכנו הגרמני "סקוטר" - גרסת כיסוי ל-"Sex Dwarf".
2001 – להקת המטאל האמריקאית "מרילין מנסון" - גרסת כיסוי ל-"Tainted Love".
2004 – הלהקה האמריקאית "Nine Inch Nails" - גרסת כיסוי ל-"Memorabilia".
2005 – להקת הבנות האמריקאית הפוסיקט דולז - גרסת כיסוי ל-"Tainted Love".
2006 – הזמרת האמריקאית ריהאנה - סימפול של "Tainted Love" בסינגל "SOS", שהגיע למקום הראשון במצעדים רבים בעולם.
להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) נבחרת מהקריירה של Soft Cell.
So Many Tears הוא שיר של הראפר האמריקאי, טופאק שאקור.
הוא יצא לאור בתור הסינגל השני והרצועה הרביעית מתוך אלבום הסטודיו השלישי של שאקור, Me Against the World.
הוא ידוע בתור אחד השירים העצובים ומלאי הרגש של שאקור, כפי שהוא שר על הכאב וסבל שעבר.
לשיר יצא קליפ, אך היות שבאותו זמן שהה שאקור בכלא הוא לא הופיע בקליפ מלבד מספר תמונות שלו.
ההרמוניה של השיר היא סימפול משירו של סטיבי וונדר, That Girl.
השיר הגיע בשיאו למקום ה-6 במצעד שירי הראפ בארצות הברית ולמקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100.
So Many Tears נכלל גם באלבום האוסף של שאקור, Greatest Hits בשנת 1998.
השיר הושמע בסרט הדוקומנטרי Bastards of the Party, המציג את היריבות בין כנופיית בלאדס לכנופיית קריפס.
So High הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום Get Lifted של הזמר ג'ון לג'נד.
השיר הגיע למקום ה-53 בשיאו במצעד "שירי ההיפ הופ/R&B הלוהטים" של הבילבורד בארצות הברית.
לשיר בוצע רמיקס בשם Cloud 9 Remix ומשתתפת בו לורין היל, שגם הפיקה אותו.
הרמיקס עם לורין היל היה מועמד לפרס גראמי בשנת 2006 בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הווקאלי הטוב ביותר לצמד או הרכב" בטקס פרסי גראמי ה-48.
MTV כתבו על השיר ש"יש לו מקום מיוחד בלבבותיהם של רבים", שכן רבים השמיעו אותו בחתונתם עוד טרם יציאתו.
"So Happy I Could Die" הוא שיר של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך המיני אלבום השלישי שלה, The Fame Monster.
השיר הופק ונכתב על ידי גאגא, רד וואן, וספייס קאובוי.
ללא היותו כסינגל רשמי או סינגל שיווקי זכה השיר להצלחה עולמית, והצליח להיכנס למצעדים רבים.
השיר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2009, תחת חסותן של חברות התקליטים סטרימליין, אינטרסקופ, קון לייב, וצ'ריטרי רקורדס.
את השיר הוציאה גאגא ביחד עם האלבום, ב-18 בנובמבר 2009. במהרה זכה השיר לתשומת לב רבה מצד המבקרים, דבר אשר הגדיל את מכירותיו והשמעותיו של האלבום כולו.
גאגא הודיעה כי את השיר היא כתבה ביחד עם שני אנשים, שהפיקו וכתבו שירים נוספים באלבום.
גאגא הופיעה עם השיר בכל ההופעות שנכללו בטור השני שלה "The Monster Ball Tour".
כשהופיעה עם השיר, לבשה גאגא בגדים משונים בצבע תכלת, עם קוצים וכובע בצורת כוכב.
כשהתחילה גאגא לשיר את השיר באחת מההופעות, היא קפאה במקום ללא רקדנים שרקדו סביבה, והתחילה לשיר אותו, עם אותם בגדים קוצניים בצבעי התכלת.
גם בסיבוב ההופעות הנוסף שלה - Lady Gaga Presents: The Monster Ball Tour At Madison Square Garden, הופיעה גאגא עם השיר, והוא היה השיר ה-14 מתוך רשימת השירים שנכללה באותו סיבוב הופעות.
כתבת מהאתר 4Music אמרה כי היא הרגישה שההופעות שבהן ביצעה גם את השיר היו ההופעה "נהדרות", וכי: "היא באמת עולה על עצמה".
"Sober" (בעברית: פיקחת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית דמי לובאטו.
השיר יצא לאור ב-21 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס והוליווד רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב והוקלט במהלך שנת 2018. לובאטו אף חשפה בראיון כיצד פעלה בעת כתיבת השיר, תוך ששיתפה כיצד השיר נכתב ובאיזו צורה הוא נכתב.
היא אף אמרה "אני מרגישה שיצרנו מקום בטוח בשביל שהשיר הזה יקרה וייצא לאור".
לובאטו ביצעה לראשונה את השיר במהלך המופע שלה ברוק בריו בליסבון, ב-24 ביוני 2018. היא פרסמה קטעים מההופעה החיה, תוך שפרסמה בטוויטר שלה כי: "הלילה עליתי על הבמה כאדם חדש עם חיים חדשים".
לאחר מכן, ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות "Tell Me You Love Me World Tour", שהתקיים בסמוך לצאת אלבום האולפן השישי שלה, Tell Me You Love Me.
גרסה בליווי תזמורת של השיר עובדה ונעשתה על ידי המלחין אלפרדו סיריקה.
So Many Ways (בעברית: כל כך הרבה דרכים) הוא אלבום הבכורה של להקת הברקסטוניות.
האלבום יצא לאור ב-6 באוגוסט 1996, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים: "So Many Ways", "Only Love", "The Boss" – אשר שלושתם הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס ו-"Slow Flow".
האלבום הגיע למקום ה-113 במצעד הבילבורד 200, ולמקום ה-26 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ.
הברקסטוניות החלו את דרכן במקור בשנת 1989 והן חתמו באותה התקופה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים אריסטה רקורדס, שכלל את טוני ברקסטון וארבע אחיותיה: תמר, טרינה, טווונדה וטרייסי.
שנה לאחר, מכן הוציאו את השיר הראשון שלהן "Good Life".
השיר לא זכה להצלחה וכתוצאה מכך הן פוטרו מאריסטה רקורדס.
למרות זאת, קולה של טוני תפס את אוזניהם של המפיקים אנטוניו אל.
איי ריד והזמר והמפיק בייביפייס אשר הקימו באותה התקופה את חברת לה-פייס רקורדס ובעקבות כך הם החליטו להחתים אותה בשנת 1992 אצלם בחברה.
בשנת 1996, שלושה מתוך אחיות המשפחה: תמר, טווונדה וטרינה החליטו להתאחד מחדש בלעדיי טוני ובלעדיי טרייסי שהייתה בהיריון באותו הזמן והוציאו אלבום זה.
So High (בעברית: כל כך גבוה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, .
השיר יצא לאור ב-27 במרץ 2014, על ידי חברת התקליטים קימוסבי רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך המיני-אלבום.
כמה חודשים לאחר הוצאת השיר הזה, הוציאה דוג'ה קאט את המיני-אלבום , גם כן.
בדומה לסינגל השני מתוך המיני-אלבום "No Police", נכתב השיר על ידי דוג'ה קאט לבדה והוא הופק על ידי אוויל נידל.
השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מאפיין שירים נוספים מתוך המיני-אלבום בו הוא נכלל.
במהלך שנת 2020, זכה השיר להצלחה מחודשת לאחר שדוג'ה קאט פרצה לתודעה.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, למעלה מ-45 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קט ב-27 במרץ 2014, ביום צאתו של השיר כסינגל.
בנוסף לכך, האודיו הרשמי של השיר אשר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-13 באוגוסט 2014, הצליח לצבור קרוב ל-5 מיליון צפיות.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
So Good הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת השוודית זארה לארסון.
האלבום יצא לאור ב-17 במרץ 2017 על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ו-TEN מיוזיק גרופ.
בארצות הברית זכה האלבום להצלחה רבה כאשר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
בהמשך, העניק איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי את תואר הפלטינה לאלבום על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים במדינה.
בשנת 2018, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי את תואר הזהב לאלבום על מכירות של 35,000 עותקים במדינה.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000בריטניה (BPI)זהב100,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה20,000הולנד (NVPI)זהב20,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה30,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500קנדה (Music Canada)פלטינה80,000שוודיה (GLF)פלטינה 2×60,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקור הממלכה המאוחדת 17 במרץ 2017תקליטור • הורדה דיגיטלית TEN • אפיק
Sodio הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הלטינית דנה פאולה.
השיר יצא לאור ב-7 בפברואר 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק מקסיקו, כסינגל מתוך האלבום, .
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד שירי הפופ שבמקסיקו.
השיר נכתב על ידי דנה פאולה, טיילור דיאז וסטפנו וינאי והופק על ידי ג'אסט-רוג'ר וסטפנו וינאי.
השיר עוסק בזהות מגדרית, תוך שהוא מספר בתוכו סיפור על מישהי שהתחתנה עם גבר מבולבל מינית, שלבסוף מבין שהוא הומוסקסואל וזאת למרות שהוא ניסה לברוח מהאמת.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-30 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-6 בפברואר 2020, בשידור חי.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את גבר רץ על חוף ים.
בהמשך, ניתן לראות כי הוא בורח מחתונה.
זאת תוך שלאורכו של הקליפ מתגלה כי מדובר בגבר מבולבל מינית, שהתחתן עם מישהי, עד שלבסוף החליט לברוח מהכול מחוסר ברירה.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-36 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם7 בפברואר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתיוניברסל מיוזיק מקסיקו
So Lonely (בעברית: כל כך לבד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי טוויסטה, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי.
השיר נכתב על ידי מריה קארי, מקבה רידיק וטוויסטה והופק על ידי רודני ג'רקינס.
כמו כן, נכלל השיר במהדורת הפלטינה של אלבומה של קארי, The Emancipation of Mimi.
למרות שהשיר הצליח במצעד הבילבורד השונים, לא צולם לו וידאו קליפ שיעזור בקידום שלו מסיבה שלא צוינה.
"Soap" (בעברית: "סבון") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה, Cry Baby.
השיר יצא לאור ב-10 ביולי 2015, על ידי חברות התקליטים וורנר שאפל מיוזיק ואטלנטיק רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-12 במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים.
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, אמילי וורן וקייל שירר והופק על ידי קייל שירר גם כן.
בנוסף לשיר עצמו, יצאו שישה רמיקסים רשמיים שלו.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-18 בנובמבר 2015. בתחילת הקליפ, בחור אשר הולך להתקלח.
הוא מכין את האמבטיה, מביט מחוץ לחלון ואז נכנס לתוכה, תוך שבהבזקים מהירים ניתן לראות את מרטינז עצמה.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-40 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית10 ביולי 2015הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאטלנטיקבריטניהאוסטרליהיפן
"So Good" (בעברית: כל כך טוב) הוא שירה של הזמרת הבריטית, זוכת התוכנית אקס פקטור בריטניה, לואיזה ג'ונסון.
השיר נכתב על ידי צוות כותבים בריטים ויצא לאור ב-28 באוקטובר 2016.
ג'ונסון ביצעה את השיר בהופעה חיה לראשונה ב-30 באוקטובר 2016 בתוכנית הטלוויזיה אקס פקטור בריטניה בה זכתה ובמספר פסטיבלים בינלאומיים בשנים 2016 ו-2017.
So Small (בעברית: כל כך קטן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Carnival Ride.
השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2007, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, הילרי לינדזי ולוק ליירד והופק על ידי מארק ברייט.
"So Small" יצא באופן רשמי לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-31 ביולי 2007. הסינגל הופץ באופן דיגיטלי בנאפסטר ב-14 באוגוסט 2007 ובאותו יום בו הוא היה זמין למכירה בחנות האייטונס הקנדית, אך הוסר משם לאחר מספר ימים.
השיר זכה בפרס ה-CMA Triple-Play לשנת 2010, בקטגוריית "כותבת השירים הטובה ביותר", תוך שהוא זכה בפרס BMI, בקטגוריית "כותבת השירים של השנה".
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-37 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2007.
"" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השישי, Reputation.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, מקס מרטין, שלבאק ואוסקר יירס והופק על ידי סוויפט, יירס והמפיק המוזיקלי שלבאק, שהפיק עבורה שירים כמו "Look What You Made Me Do", "I Did Something Bad", ו-"Getaway Car".
השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ והסינת'פופ.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-76 מיליון השמעות.
ב-Medium נכתב כי "לשיר יש פוטנציאל להיות מעניין, אך במתכונתו הנוכחית, הוא מעייף".
באתר המוזיקה abitofpopmusic השוו את "" וטענו כי הוא ו-"I Did Something Bad", דומים מאוד ומזכירים אחד את השני.
ארגוןרשימהמיקוםמקוראינדפנדנט100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות30רולינג סטוןכל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג112BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג131NMEהשירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג141Paste158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג142Vulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג123
Sober (בעברית: פיכח) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Revival.
השיר הגיע למקום ה-36 ב.
השיר נכתב על ידי סלינה גומז, אנטונינה ארמטו, טים ג'יימס, צ'אנסי הוליס, ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס ואדם שמלהולץ רוק מאפיה והיט-בוי.
"Sober" הוא בלדת כוח מסוגת הסינת'פופ, והוא כונה כ"פורח" ו"רגשני".
השיר תואר כשיר "שמזכיר ומכיל בתוכו את שנות ה-80".
ב-10 בינואר 2018, עלה ליוטיוב קליפ בשם "", שזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-8 מיליון צפיות.
"So geht das jede Nacht" (בעברית: "ככה זה כל ערב") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר הגרמני, פרדי קווין.
השיר ייצג את גרמניה בהופעתה השנייה באירוויזיון 1956. השיר נכתב על ידי פיטר מוסר, הולחן על ידי לוטאר אוליאס ונוצח על ידי פרננדו פאגי.
השיר שובץ במקום ה-11 בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי בלגיה.
במרכז מילות השיר עומד קווין שאומר לבת זוגו כי הוא לא מרוצה ממספר הגברים איתם אשתו נפגשת.
השיר השני של גרמניה בתחרות, "Im Wartesaal zum großen Glück", בוצע על ידי הזמר וולטר אנדראס שוורץ.
So Much Fun הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי יאנג ת'אג.
האלבום יצא לאור ב-16 באוגוסט 2019, על ידי חברות התקליטים YSL רקורדס, 300 אנטרטיינמנט ואטלנטיק רקורדס.
האלבום מכיל הופעות אורח של פיוצ'ר, משין גאן קלי, גאנה, ליל בייבי, ליל עוזי ורט, ליל דוק, ליל קיד, קוואבו, ג'וס וורלד, נאב, ג'יי קול וטראוויס סקוט.
האלבום נתמך על ידי הסינגלים "The London" ו-"Hot".
האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות והופיע בבכורה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבום הראשון של יאנג ת'אג במקום הראשון במצעד.
במקור, המוזיקאי האמריקאי ג'יי קול, ללא שום אישור רשמי של קול ות'אג, היה אמור לשמש כמפיק בפועל של האלבום, אך תרומתו לאלבום לא הגיעה לסיום.
בין היתר, עבד ת'אג בין היתר עם רודי ריץ', 21 סבאג' וגאנה בהקלטת האלבום.
האלבום נקרא במקור GOLDMOUFDOG (מעוצב כ-GØŁDMØÜFDÖG), לפני שיאנג ת'אג חשף את השם החדש בראיון עם מנחה הפודקאסט Adam22, עבור הערוץ No Jumper.
ת'אג הודיע כי שם האלבום שונה גם ברשתות החברתיות.
ב-10 באוגוסט 2019 הודיע ת'אג כי האלבום ייצא ב-16 באוגוסט.
מהדורת הדלוקס של אלבום יצאה לאור ב-20 בדצמבר 2019, ובה חמש רצועות חדשות: "Diamonds", "Hop Off a Jet", "Die Today", "Millions" והרמיקס ל-"Hot".
הסינגל המוביל של האלבום, "The London", בהשתתפות ג'יי קול וטראוויס סקוט, יצא לאור ב-23 במאי 2019. השיר הופק על ידי טי-מינוס.
בשיאו, הגיע השיר למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השני, "Hot", בהשתתפות גאנה, יצא כסינגל השני מתוך האלבום ברמיקס בו משתתף טראוויס סקוט ב-31 באוקטובר 2019. השיר הגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100.
עטיפת האלבום מכילה את גופו של יאנג ת'אג 803 פעמים, במטרה ליצור את פניו של הראפר.
ב-Metacritic, המעניק דירוג משוקלל מתוך 100 ביקורות מפרסומים מקצועיים, האלבום קיבל ציון ממוצע של 79, בהתבסס על 10 ביקורות.
ב-AnyDecentMusic?, קיבל האלבום ציון של 7.3 מתוך 10, בהתבסס על הערכת האתר לגבי הקונצנזוס הביקורתי.
שנה פרס קטגוריה תוצאה מקור 2020 פרסי המוזיקה של בילבורד אלבום הראפ המוביל
האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 131 יחידות שקולות לאלבום (כולל 5,000 מכירות אלבום טהורות).
זהו האלבום הראשון של יאנג ת'אג שהגיע למקום הראשון במצעד, והאלבום החמישי שלו בעשירייה הראשונה (או השישי, אם נספר אלבום האוסף Slime Language משנת 2018).
ב-29 ביוני 2020, קיבל האלבום את תואר הפלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על למעלה ממיליון עותקים משולבים של מכירות ויחידות שקולות לאלבום בארצות הברית.
Soccer Aid הוא אירוע צדקה שנתי (בעבר, דו-שנתי) בריטי, שבו גויסו למעלה מ-38 מיליון ליש"ט לסיוע ליוניסף-בריטניה, באמצעות מכירת כרטיסים ותרומות מהציבור.
האירוע, המשודר בטלוויזיה, הוא משחק כדורגל ידידותי בין שתי קבוצות, מאנגליה ו"קבוצת העולם" (לשעבר "שאר העולם" (ROW) עד 2018), המורכבת ממפורסמים ושחקנים-מקצועיים לשעבר המייצגים את מדינותיהם.
"Soccer Aid" הוקם בשנת 2006 על ידי רובי ויליאמס ופרדי שפרד.
בתחילה האירוע נערך אחת לשנתיים, אולם, משנת 2018, הוא מתקיים כעת מדי שנה.
הוא מיוצר על ידי Initial ומופץ על ידי Endemol Shine Sport, חברה הולנדית המפיצה את הליגה ההולנדית.
סיקור הטלוויזיה החל ב-ITV ב־22 במאי 2006 בתוכנית שהוצגה על ידי Ant & Dec.
דרמוט אולירי נכנס לתפקיד המגיש הראשי בשנת 2010.
בסיכום ההיסטוריה עד 2021, נבחרת אנגליה מובילה לאחר שנרשמו לזכותה חמישה ניצחונות מול ארבעה ניצחונות של "קבוצת העולם".
בשנת 2020 המשחק נערך בדלתיים סגורות עקב מגפת הקורונה.
+שנהמנצחתתוצאהמקום שנימיקוםכמות קהל12006אנגליה1-2קבוצת העולםאולד טראפורד, מנצ'סטר71,96022008אנגליה(2ׂ)3-4קבוצת העולםאצטדיון ומבלי, לונדון45,00032010קבוצת העולם2–2
Social Cues הוא אלבום רוק של הלהקה האמריקאית "Cage The Elephant".
האלבום כולל רצועה המורכבת מ-13 שירים, ואורכו 44 דקות ו-35 שניות.
זהו אלבום האולפן החמישי של הלהקה, והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים RCA בהפקתו של ג'ון היל.
האלבום זכה לשבחי המבקרים, זכה בפרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר וזכה גם להצלחה מסחרית בקרב הקהל עם מכירות גבוהות.
במהלך טיול של סולן הלהקה מאט שולץ עם רעייתו בפומפיי, השניים חוו משבר בזוגיות והחליטו על גירושים.
שולץ כתב בדיכאון את השיר "Ready to Let Go", סביב הפרידה של השניים ונכונותו לשחרר את אהבתו.
שיר הנושא של האלבום, "Social Cues", עוסק בחרדת התהילה של שולץ בעקבות הצלחת הלהקה.
"Black Madonna" חוקר את האיזון שבין היופי בהצלחה לבין תחושת הריקנות שבאה בעקבותיה.
Sofia Carson הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית סופיה קרסון.
האלבום יצא לאור ב-25 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Sofia Carsonמדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורעולם25 במרץ 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהקולומביה רקורדסיפן5 באפריל 2022תקליטוריוניברסל מיוזיק גרופ
הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הניו זילנדית לורד, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Melodrama.
היא כתבה את הרצועה יחד עם ג'ק אנטנוף, והפיקה אותה עם אנטנוף ופרנק דוקס, S1 וקוק הארל.
"Sober II (Melodrama)" הוא שיר פופ וטראפ הבנוי בעיקר מכלי מיתר.
השיר מהווה המשך לרצועה השנייה של האלבום, "Sober".
בתחילה, נקרא השיר "Sober (Interlude)", אך שמו שונה זמן קצר לפני יציאת האלבום.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שרבים מהם שיבחו את מילותיו, את היותו שיר תגובה ל-"Sober", ואת הפקת הטראפ שלו.
לורד, אשר חווה סינסתזיה, ציינה שבזמן כתיבת השיר, "צבעי האלבום הפכו נוכחים", יצרו לכידות, והנחו את המשך תהליך הפיתוח של האלבום.
השיר נכלל ברשימת הרצועות של סיבוב ההופעות הבינלאומי של הזמרת לקידום האלבום, "Melodrama World Tour".
"Sober II (Melodrama)" נכתב על ידי לורד וג'ק אנטונוף, והופק על ידי לורד, אנטונוף, פרנק דיוקס, S1 וקוק הארל.
השיר הוקלט באולפני אלקטריק ליידי בגריניץ' וילג', ניו יורק, ובאולפן האישי של אנטנוף, Rough Customer Studio, בברוקלין הייטס, ניו יורק.
השיר הורכב בסולם ג'י מינור והוא בעל מפעם של 113 פעימות לדקה, בעוד ששירתה של לורד משתרעת על טווח הצלילים F#3 ו-D#5. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-60 מיליון השמעות.
מילות השיר מהוות המשך ל-"Sober", השיר השני באלבום.
בעוד ש-"Sober" עסק במסיבה, "Sober II (Melodrama)" סובב סביב הרגע שבו המסיבה נגמרת והאורות נדלקים, ומפורטת בו תחושת הבדידות המורגשת לאחר סיום המסיבה.
אמילי ריילי מ-Paste סברה כי בשיר לורד "מתמודדת עם החלטות רעות וחרטות כואבות תוך כדי 'ניקוי כוסות שמפניה'".
עבור ג'ון פארלס מהניו יורק טיימס, השיר מייצג הודאה בפריווילגיה.
פארלס טען כי המותרות שעליהן דיברה לורד בשירים כמו "Royals" כעת "זמינים בקלות".
לורן אוניל מ-Vice כתבה כי בשיר לורד "מביאה יופי להיבטים המבולגנים של המסיבות שאנו מכירים, ולמרבה הצער אוהבים".
מצעדים ודירוגים (2017)מדינהמצעדמיקום שיאNZ Artist Singles Chart10
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם16 ביוני 2017הזרמת מוזיקה • הורדת מוזיקהלאווה • ריפבליק
"So Good" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי.
הוא יצא לאור כסינגל בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב-9 ביוני 2022. השיר נכתב על ידי הלסי, שרה ארונס וסמי ויטה והופק על ידי ויטה, מקס מרטין וטוביאס קרלסון.
יומיים לאחר יציאת השיר, הלסי ביצעה אותו בהופעה חיה לראשונה בפסטיבל מוזיקת גובנורס בול 2022.
"So Good" הוגדר כבלדת פופ, שעוסקת במערכת היחסים ארוכת הטווח של הלסי עם התסריטאי הטורקי-אמריקאי, אלב איידין, שביים את הקליפ שלו ומופיע בו יחד עימה.
ב-22 וב-23 במאי 2022, הלסי פרסמה בטוויטר ובטיקטוק, טענה שחברת התקליטים שלה, קפיטול רקורדס, מעכבת את יציאתו של "So Good", שיחד עם הקליפ שלו, הוקלטו וצולמו במשך יותר מחודש.
עוד היא הסבירה שחברת התקליטים מעכבת יציאות של אמנים נוספים מ"טעמי שיווק".
הלסי, שחשפה את שם השיר, "So Good", הוסיפה שחברת התקליטים מסרבת להוציא את השיר כיוון שבכירים בה רצו "לבדוק את הוויראליות שלו בטיקטוק" לפני שהוא יוצא באופן רשמי ברחבי העולם כסינגל.
המחלוקת סביב הוצאתו הובילה לביקורת רבה שהופנתה כלפי קפיטול רקורדס; בסופו של דבר, ב-31 במאי 2022, קפיטול הודיעה שהיא תסכים להוציא את השיר ב-9 ביוני 2022, בהצהרה בטוויטר; "אנחנו חברה שמעודדת דיאלוג פתוח".
הצהרתה של חברת התקליטים עוררה ביקורת נוספת, כיוון שנטען כי מדובר בתעלול שיווקי.
הווידאו קליפ הרשמי של "So Good", בבימויו של אלב איידין, הוקרן בבכורה עולמית ב-10 ביוני 2022 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של הלסי באותו התאריך.
הלסי ואיידין משתתפים בו לצד צ'רלי אולדמן, סורה קונור וטטיאנה דה קמפוס רינגסביס, בסצנות המציגות את תהליך הצילומים שלו.
"Sober Up" (בעברית: "להתפכח") הוא שיר של להקת הפופ האמריקאית AJR.
הוא יצא לאור ב-5 בספטמבר 2017 כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, The Click.
בשיר משתתף סולן להקת ויזר, ריברס קואמו, אם כי במספר תחנות רדיו הושמעה גרסה של השיר בה ביצע ראיין מט את חלקו של קואמו בשיר.
"Sober Up" היה לשיר הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד.
באופן דומה היה השיר לראשון של קואמו שהגיע לראש המצעד כאמן סולו.
ב-31 בינואר 2018 יצא לאור הווידאו קליפ הרשמי של השיר.
לפני שיצרו קשר עם קואמו, כבר כתבו חברי הלהקה את רוב השיר.
לאחר שויזר עקבה אחרי הלהקה בטוויטר, האחים הציעו לקואמו לשתף פעולה.
הם שלחו לו גרסה לא גמורה של השיר, והוא כתב את הגשר, שהפך בסופו של דבר לחלק שביצע בשיר.
בינואר 2018 ביצעה הלהקה את "Sober Up" בג'ימי קימל לייב, יחד עם הסינגל הקודם שלהם, "Weak".
במרץ 2018 הגיע השיר למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד, והיה לשיר הראשון של AJR לעשות זאת.
עבור קואמו, היה השיר לראשון שלו שהגיע למקום הראשון במצעד כאמן סולו ולא כחלק מויזר.
"Soarele și luna" (בעברית: "השמש והירח") הוא שיר מאת הזמר והיוצר המולדובי פאשה פארפני, שיצא לאור ב-19 בינואר 2023. השיר ייצג את מולדובה באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר הזכייה ב-Etapa națională 2023, הקדם הלאומי של מולדובה בתחרות האירוויזיון של אותה שנה.
Etapa națională 2023 היה פורמט הגמר הלאומי שפותח על ידי TRM במטרה לבחור את מועמדותה של מולדובה לתחרות האירוויזיון 2023.
לאחר שהוכרז כאחד מ-31 שירים שיעפילו לסיבוב השידור החי, השיר הוגרל להופיע במקום ה-23 בסבב.
בסוף הסיבוב, הוכרז שהשיר סיים במקום השני, והעפיל לסיבוב האחרון.
בסיום הגמר, נחשף כי "Soarele și luna" זכה בתחרות, וזכה בכמות המקסימלית של הנקודות.
כתוצאה מהזכייה, השיר צפוי לייצג את מולדובה באירוויזיון 2023 שיתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת.
מולדובה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023.
מולדובה הופיעה עשירית, לפני שוודיה ואחרי ישראל.
ב-9 במאי 2023 ביצע פארפני את "Soarele și luna" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר.
מולדובה הופיעה כמדינה ה-18, לפני אוקראינה ואחרי ארמניה.
"Sober" (בעברית: "פיכחת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת השוודית לורן.
הוא יצא לאור ב-12 בספטמבר 2011, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כרצועה השמינית מתוך אלבום הבכורה שלה, Heal.
הוא נכתב על ידי לורן, מו דנבי, עלי פאיימי וביורן דיופסטרן, שגם הפיק אותו.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-2.3 מיליון השמעות.
לשיר לא הופק וידאו קליפ רשמי, אך קטע אודיו שלו פורסם בערוץ היוטיוב של לורן ב-2011.
Social Psychological and Personality Science או בעברית 'מדע חברתי פסיכולוגי ואישיותי' (בקיצור SPPS) הוא כתב עת מדעי היוצא לאור בהוצאת SAGE שמונה פעמים בשנה.
כתב העת נוסד בשנת 2010, והוא עוסק במחקרים בתחומי הפסיכולוגיה החברתית והפסיכולוגיה של האישיות.
כתב העת הוא בבעלות משותפת של ארבעה ארגונים אקדמיים: האגודה למחקר באישיות (ARP), החברה לפסיכולוגיה חברתית ניסויית (SESP), החברה לאישיות ופסיכולוגיה חברתית (SPSP) והאגודה האירופאית לפסיכולוגיה חברתית (EASP).
SPPS מתמקד בפרסום מאמרים מחקריים קצרים (עד 5000 מילה) כמו גם מחקרים אשר מנסים לשחזר תוצאות מחקרים קודמים.
נכון לשנת 2023 ל-SPPS מקדם השפעה של 5.7.
הנהלת כתב העת בנויה מעורך ראשי, שני עורכים שותפים (Co-Editors) ומעורך ניהולי (Managing editor) אשר להם כפופים 8 עורכים חברים (Associate Editors) ועורכי מטה רבים.
בנוסף, בהנהלת כתב העת חברים ארבעה נציגים של הארגונים האקדמיים אשר כתב העת בבעלותם המשותפת.
נכון לשנת 2023 העורך הראשי של כתב העת הוא פרופ' קריסטיאן אונקלבאך (Christian Unkelbach) מאוניברסיטת קלן שבגרמניה.
לצידו בהנהלת כתב העת מכהנים פרופ' טל אייל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ופרופ' ארנדה ג'איאוויקרמי (Eranda Jayawickreme) מאוניברסיטת וויק פורסט (Wake Forest University) שבארצות הברית כעורכים שותפים.
"So Long, London" (בעברית: "לְהִתְרָאוֹת, לוֹנְדוֹן") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה החמישית מתוך אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
"So Long, London" הוכלל כרצועה החמישית שלו.
ב-11 באפריל נודע כי אורך השיר עומד על ארבע דקות ועשרים ושתיים שניות.
סוויפט כתבה והפיקה את "So Long, London" יחד עם ארון דסנר.
זהו שיר פופ קאמרי וסינת'-פופ.
השיר נפתח עם שירה הרמונית של סוויפט כשהיא שרה את שם השיר, שלפי לודוויק האנטר-טילני מפייננשל טיימס, מעורר את "צלצולי פעמוני לונדון", סמנתה אולסון מקוסמופוליטן ציינה שהם מזכירים לה מקהלה של כנסייה.
לאחר מכן, השיר מלווה בסינתיסייזרים רועדים ופסנתר רך על רקע צליל אלקטרוני עמום.
אולסון חשב שלקצב יש "תחושה של פעימות לב" שמזכיר את שיריה הקודמים של סוויפט "Wildest Dreams" שיצא בשנת 2014 ו-"You're Losing Me" שיצא בשנת 2023, בעוד ששינייד או'סאליבן מהניו יורקר כתבה שההפקה הציגה כמה אלמנטים מהשירים "Call It What You Want" או "Dress", שירים מאלבומה של סוויפט משנת 2017, Reputation.
ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד כתב ש"הסינתיסייזרים האלסטיים נשמעים כמו חבל דק רועד".
אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן כתב שההפקה מתקרבת ל"שיא שמעולם לא מגיע".
במילות השיר, סוויפט מתארת אהבה שהשתבשה.
סוויפט מנסה להציל את מערכת היחסים הזאתי אך היא לא מצליחה.
לאחר עיבוד התוצאות של פרידה, היא נפרדת מבן הזוג ומהקהילה והמקום שבעבר ראתה כבית.
אליסה ביילי מ-Elle ומהרה בונר מקוסמופוליטן טענו שמשפט זה מתייחס לשיר "You're Losing Me".
בסיום השיר, סוויפט מקבלת את המציאות שלה: "So long, London/ Had good run/ A moment of warm sun/ But I'm not the one", ביילי ואלנה ניקולאו מ-Today.com, חשבו שהמילים רמזו לפרידה של סוויפט מאלווין.
אולסון ושאד ד'סוזה מפיצ'פורק תיארו את השיר כאנטיתזה ל-"London Boy" שיצא בשנת 2019, שיר על התאהבותה של סוויפט באדם אנגלי.
חלק מהמבקרים קראו לשיר "קורע לב" ובחרו בו כאחד הרצועות הטובות ביותר באלבום The Tortured Poets Department.
וויל הודג'קינסון מהטיימס נתן לשיר דירוג של חמישה כוכבים וכתב: "נוגע ללב, רך ופיוטי, זה ממש סוחט דמעות".
ניל מקורמיק מהדיילי טלגרף תיאר את השיר כ"ניתוח מפואר ויפהפה, מבחינה לירית, של רומן דועך".
האנטר-טילני ומארק סאבאג' מה-BBC שיבחו את השיר כאחד השירים הטובים ביותר שסוויפט הוציאה.
האנטר-טילני שיבח כיצד סוויפט מספרת על רומן כושל "עם צער וכעס מפותל", ומארק ראה בו "בין הדברים הטובים ביותר שסוויפט יצרה אי פעם".
ליפשיץ דירג את "So Long, London" במקום הרביעי מתוך 31 הרצועות במהדורת האלבום הכפול, ותיאר את מילות השיר כ"כנות גולמית".
מבקרים אחרים הגיבו על ההפקה.
האנטר-טילני מצא את השיר כ"נוף אלקטרוני קריר ויפהפה", ופין מקרדמונד מהאייריש טיימס שיבח את שירה של סוויפט על "איכות חמאתית שאי אפשר לעמוד בפניה" וחשב שהיא מנוצלת בצורה הטובה ביותר במנגסטר קולי נמוך יותר.
מספין פקדו מההוליווד ריפורטר הדגיש את "הקצב האלקטרופופ הרך".
אולסון הכריז ש-"So Long, London" היא בין חמשת הרצועות הטובות ביותר באלבום, תוך הדגשת המילים קורעות הלב וההפקה המתפשרת.
ג'וש קורפ מ-Uproxx אמר שזו "תוספת מצמררת לקאנון של רצועות מספר חמש".
ביקורות פחות נלהבות סברו כי "So Long, London" היה חסר יצירתיות מבחינה לירית.
פיונה שפרד מ-The Scotsman שיבחה את "המקצבים הטעימים" אך אמרה שהשיר "נכנע לאותו עסק רגיל ומאופק".
מרי קייט מ-The AV Club סברה כי הדימויים של "CPR" חוזרים על עצמם מהשיר "You're Losing Me", אך טענה כי "זה לא היה פוגע" אילו סוויפט הייתה מאפשרת זמן רב יותר בין "היפר-פרודוקטיביות" שלה עם יציאות אלבומים רצופות.
אוליביה הורן מפיצ'פורק חשבה שהמילים השתמשו במטאפורות לא יעילות.
גרייס ביירון מ-Paste אמרה כי הפזמון של השיר חסר את הרגשות שסוויפט בדרך כלל מציגה, אך חשבה שזהו אחד השירים הטובים ביותר מבחינת הפקה באלבום.
בהופעה זו, סוויפט ביצעה לראשונה את השיר "So Long, London" מאז תחילת סיבוב ההופעות במרץ 2023.
אהרון דסנר – הפקה, כתיבה, טכנאי הקלטות, תכנות תופים, גיטרה חשמלית, פסנתר, סינתיסייזר
ברייס בורדון – מהנדס מיקס
ג'ונתן לואו – טכנאי הקלטות
בלה בלסקו – טכנאי הקלטות
בנימין לנץ – סינתיסייזר, הקלטת סינתיסייזר
"So High School" (בעברית: "כל-כך תיכון") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-22 מתוך מהדורתו המורחבת, The Anthology Edition, של אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
"So High School" הוכלל בגרסה זו כרצועה ה-22.
אורך השיר הוא 3 דקות ו-48 שניות.
הוא נכתב והופק על ידי סוויפט וארון דסנר, שגם אחראי על תופים דיגיטליים, גיטרה בס, סינתיסייזר בס, גיטרה חשמלית, קלידים, כלי הקשה, פסנתר וסינתיסייזרים.
ג'יימס מקאליסטר יצר גם תכנות למכונות תופים וניגן על תופים, גיטרה חשמלית וסינתיסייזרים, הופעתו הוקלטה על ידי בלה בלסקו בעמק ההדסון.
בנג'מין לנץ השתמש בסיקוונסר עבור השיר וניגן על טרומבון וסינתיסייזרים, הוא הקליט את הופעתו בפריז.
בלסקו וג'ונתן לואו הקליטו את "So High School" באולפני לונג פונד בעמק ההדסון וסרבן גניאה עשה את המיקס שלו באולפני מיקסטאר בווירג'יניה ביץ'.
ברייס בורדון היווה כטכנאי קול על השיר.
השיר עבר מאסטרינג על ידי רנדי מריל בסטרלינג סאונד באדג'ווטר, ניו ג'רזי.
בליווי פריטה על גיטרה, "So High School" הוא שיר אינדי רוק, רוק רופף, ופאוור פופ, עם עיבוד פופ רוק ונגיעות של דרים פופ.
מילות השיר של "So High School" סובבות סביב רומנטיקה רשלנית של נעורים המזכירה אהבה בתיכון.
המאהב מתואר כשחקן פוטבול, מוטיב לירי שמעורר את שירי האלבום Fearless של סוויפט כמו "You Belong with Me" או "Fifteen".
סוויפט שרה על חוויות נעורים בשורות: "I'm watching American Pie with you on a Saturday night" ("אני צופה באמריקן פאי" – תוכנית טלוויזיה משנות ה-90, "איתך בשבת בערב").
"Truth, dare, spin bottles" – בשורה זו סוויפט מתייחסת למשחק הנעורים, אמת או חובה.
ביקורות חיוביות התייחסו ל-"So High School" כאל שיר בולט באלבום The Tortured Poets Department בזכות הצליל הבהיר והנוסטלגי שלו.
בדירוג של בילבורד של כל 31 הרצועות באלבום, "So High School" דורג במקום השביעי, כאשר ג'ייסון ליפשוץ כתב: "שיר זה הוא נקודת שיא ברורה באלבום, פשוט על ידי הפעלת שרירים קלים בתוך הנסיעה הנוסטלגית".
פיש דירג את השיר במקום העשירי מתוך 31 השירים, כשהוא רואה בו אחד מ"נקודות האור" של האלבום ומשלים את "התחושה הסוחפת" שלו, בדומה לשירי דרים-פופ משנות ה-80 וה-90. ריצ'רדסון כינה אותו נקודת שיא באלבום בביקורת שלו, שהייתה ברובה שלילית בלפי האלבום.
ריצ'רדסון ציין שהוא מצא את השיר כמשהו ש"משמש כהפוגה זמנית מהווידויים השיכורים ממילים ששולטים באלבום".
ג'נקינס שיבח את השילוב של רוק אלטרנטיבי משנות ה-90 עם "הקנוניות המהממת של שריל קרואו או איימי מאן".
גם מליסה רוג'ירי שכתבה עבור USA Today מצאה קווי דמיון לשריל קרואו ושיבחה את ההפקה כ"קופצנית" ו"זוהר קליל".
נינה מיאשיטה וג'ונה ווטרהאוס מווג אוסטרליה תיארו את השיר כ"שיר אהבה אמריקאי לחלוטין, שמעניק הרגשה טובה" והשוו אותו ל"עידן Fearless הצעיר והמאוהב" של סוויפט.
מרי קייט קאר מ-The AV Club כינתה את "So High School" "שיר פופי וכיף שמונע מהאלבום להפוך למונוטוני".
ג'ונתן קיף ממגזין סלנט חשב שלשיר יש פוטנציאל להפוך ללהיט ברדיו.
קייטלין הואמני, שכתבה עבור הלוס אנג'לס טיימס, החמיאה להפקה הסנטימנטלית למרות המילים הקלישאתיות שקיימות בשיר.
לעומת זאת, הביקורות שנגעו במילות השיר לא היו לגמרי חיוביות.
בעוד שמספר ביקורות שיבחו את המילים על כך שנתנו למאזינים הזדמנות להיזכר בשנות העשרה שלהם.
קרל וילסון ממגזין סלייט כתב כי דימויי הפוטבול הם "חלשים ומבולגנים עד כדי כך שהם מיותרים לחלוטין".
וולמאכר כתב כי החריזה של המילים היא "מגושמת", אך טען כי היא הייתה מכוונת לחלוטין כדי להפוך את השיר ל"מהנה".
שיבח את הצליל כ"נוסטלגי תוסס" אך אמר שחלק מהמילים "מעוררות צמרמורת", תוך ציטוט השורות שמתחרזות בין "Aristotle" ל-"Touch me while your bros play Grand Theft Auto".
עם זאת, הדסון הוסיף כי התחושה ה"מביכה" של המילים מייצגת גם איך מרגישה רומנטיקה של נעורים.
סוויפט שרה רק חלק קטן מ-"So High School" והוא משמש כמעין שיר מעבר.
ארון דסנר – הפקה, כתיבה, תכנות, כלי הקשה, קלידים, בס, גיטרה חשמלית, בס סינטיסייזר, מכונת תופים
ג'יימס מקאליסטר – תופים, מכונת תופים, הקלטה, גיטרה חשמלית, סינטיסייזר
בנג'מין לאנז – סינטיסייזר מודולרי, סינטיסייזר, סקוונסר, טרומבון
Social Forces (לשעבר The Journal of Social Forces) הוא כתב עת אקדמי רבעוני למדעי החברה המפורסם על ידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד עבור המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת צפון קרולינה בצ'פל היל.
הוא מתרכז בסוציולוגיה אך יש לו גם גישה רב-תחומית, המפרסם עבודות מתחומי הפסיכולוגיה החברתית, האנתרופולוגיה, מדעי המדינה, ההיסטוריה והכלכלה.
כל גיליון כולל בין 20 ל-25 מאמרים.
בנוסף, כתב העת מפרסם גם ביקורות ספרים.
Social Forces (כוחות חברתיים) הוקמה על ידי הווארד וו.
השם שונה מהר יחסית; מאז 1925 (כרך 4), הוא יצא לאור בשם Social Forces.
הוצאת אוניברסיטת אוקספורד השתלטה על פרסום כתב העת מהוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית ב-2011.
כתב עת זה נערך על ידי Arne L.
Kalleberg (אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל).
"So laang we's du do bast" (בעברית: "כל עוד אתה שם") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר הלוקסמבורגי קמילו פלגן.
השיר ייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1960. השיר נכתב על ידי אנרי מוטס והולחן על ידי ז'אן רודרס.
השיר הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי שוודיה.
במרכז מילות השיר עומדת אישה הנפרדת מאהובה שעומד לעזוב.
ב-29 במרץ 1960 הופיע פלגן על בימת האירוויזיון.
הוא שר שלישי בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי שוודיה.
עם סיום ספירת הקולות הגיע פלגן למקום ה-13 (והאחרון) עם נקודה אחת בלבד.
"Softcore" הוא שיר של הלהקה האלטרנטיבית האמריקאית הנייברהוד מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, The Neighbourhood.
הוא נכתב ב-2017 על ידי חברי הלהקה ג'סי רת'רפורד, ברנדון פריד, ג'רמיה פרידמן, זכרי אבלס, מייקל מרגוט ולארס סטאלפורס והופק על ידי סטאלפורס גם כן.
אף על פי שמעולם לא פורסם כסינגל, השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, והצליח להיכנס למצעדים שונים ברחבי העולם לאחר שזכה לעדנה מחודשת בשנת 2022 – הוא דורג במקום השישים-וחמישה בבילבורד גלובל 200 והפך ללהיט רדום, ולאחד מהשירים הפופולריים ביותר של הלהקה, לצד "Sweater Weather" ו-"Daddy Issues".
הוא הצליח ל-40 העליונים בפינלנד, יוון, צ'כיה, סלובקיה, נורווגיה, אוסטריה ושווייץ.
הוא קיבל את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ו-IFPI Greece, תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני ואיגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי, ותואר הכסף על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
השיר נכלל באלבום האוסף של מגזין Bravo, שיצא ב-11 בפברואר 2022.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם9 במרץ 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקולומביה • סוני
Societas Europaea, בראשי תיבות SE, היא חברה ציבורית הרשומה בהתאם לחוק התאגידים של האיחוד האירופי, שהונהג בשנת 2004 עם יישום תקנות חוק החברות האירופאי.
חברה כזו עשויה בקלות רבה יותר לעבור או להתמזג עם חברות במדינות אחרות באיחוד.
נכון לאפריל 2018, יש יותר מ-3,000 חברות הרשומות כ-SE.
בהן חברות מובילות בגוש האירו כולל: איירבוס, אליאנץ, BASF, LVMH (וחברת הבת שלה דיור), SAP, שניידר אלקטריק וטוטאלאנרז'י.
על חברת SE להיות בעלת הון רשום מינימלי של 120,000 אירו בהתאם לסעיף 4(2) של החוק, בכפוף להוראות כי כאשר מדינה חברה דורשת הון גדול יותר עבור חברות המפעילות סוגים מסוימים של פעילויות, אותה דרישה תחול גם על חברת SE שמשרדה הרשום באותה מדינה חברה (סעיף 4(3)).
המשרד הרשום של חברת ה-SE כפי שנקבע בתקנון חייב להיות המקום בו נמצא המטה שלה, כלומר מרכז הפעילות האמיתי שלה.
יש לפרסם את הרישום והשלמת הפירוק של חברת SE למטרות מידע בכתב העת הרשמי של הקהילות האירופיות.
כל חברת SE חייבת להיות רשומה במדינה בה נמצא משרדה הרשום, בפנקס שנקבע על פי חוק אותה מדינה.
על חברת SE לערוך דוחות שנתיים הכוללים את המאזן, דוח רווח והפסד, את ההערות לדוחות החשבון, ודוח שנתי הנותן תמונה הוגנת של עסקי החברה ומצבה; ייתכן שיידרשו גם דוחות מאוחדים.
בענייני מס, ה-SE מטופלת כמו כל חברה רב-לאומית אחרת, כלומר, היא כפופה למשטר המס של החקיקה הלאומית החלה על החברה וחברות הבת שלה.
חברות SE כפופות למיסים והיטלים בכל המדינות החברות בהן נמצאים המרכזים המנהליים שלהן.
פירוק, חדלות פירעון והשעיית תשלומים יוסדרו במידה רבה על ידי החוק הלאומי.
כאשר חברת SE מעבירה את משרדה הרשום אל מחוץ לקהילה, או בכל דרך אחרת אינה עומדת עוד בדרישות סעיף 7, על המדינה החברה לנקוט באמצעים מתאימים כדי להבטיח עמידה בדרישות או לנקוט באמצעים הדרושים כדי להבטיח פירוק החברה.
לאחר פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, כל חברת SE הרשומה בממלכה המאוחדת הפכה לחברת UK Societas, סוג חברה חדש שנומר במטרה להסדיר את מעמדן של חברות אלו.
חברות SE בריטיות שמרו על רבים מהאלמנטים ממסגרת ה-SE אך אין להן את היכולת להעביר את משרדן הרשום מחוץ לבריטניה.
התקנה משלימה את "הנחיית המועצה המשלימה את חוק החברה האירופית בנוגע למעורבות עובדים", שאומצה ב-8 באוקטובר 2001. ההנחיה קובעת כללים בנוגע למעורבות עובדים בניהול החברה האירופית.
מדינות החברות באיחוד האירופי נבדלות זו מזו מבחינת מידת מעורבות העובדים בניהול תאגידי.
בגרמניה, רוב התאגידים הגדולים נדרשים לאפשר לעובדים לבחור אחוז מסוים מהמושבים בדירקטוריון.
במדינות חברות אחרות אין דרישה כזו, ויתרה מכך, במדינות אלו פרקטיקות כאלה אינן מוכרות במידה רבה ונחשבות כאיום על זכויות ההנהלה.