tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מפעל גט"ן המייצר כ-4.5 מיליון טון גט"ן בשנה יפלוט לסביבה כ-1.2 מיליון טון של פחמן דו-חמצני בשנה.
צריכת 4.5 מיליון טון גט"ן תיצור פליטה של כ-12 מיליון טון של פחמן דו-חמצני.
מבין דלקי מאובנים הנמצאים בשימוש, גז טבעי הוא ככל הנראה הידידותי ביותר לסביבה כיוון שצריכתו מביאה לפליטה הנמוכה ביותר של פחמן דו-חמצני לכל יחידת אנרגיה ומכיוון שניתן להשתמש בו בתחנות כוח דו-שימושיות.
גז טבעי הוא דלק ועל כן הוא נפיץ ונדלק בקלות.
כדי להבטיח שימוש מהימן ובטוח בגז טבעי ננקטים אמצעי זהירות מיוחדים בעת בניית והפעלת מתקני גט"ן.
גז טבעי במצב צבירה נוזלי אינו נפיץ ואינו יכול לבעור.
כדי שגז טבעי נוזלי יבער הוא חייב להתאדות וליצור תערובת מתאימה עם אוויר (ריכוז דליק באוויר הוא בין 5–15 אחוז), ואז הוא חייב להיות מוצת.
אם קיימת דליפה ממכל, או מתקן גז טבעי נוזלי, החומר מתאדה במהירות ומתערבב באוויר.
אם התערובת היא בריכוז המתאים, קיימת סכנת הצתה העלולה לגרום לשריפה, על הסכנות המלוות אותה.
בדיווח משנת 2007 נמסר כי עד לאותה עת שטו בעולם מכליות גז טבעי נוזלי למרחק של למעלה מ-160 מיליון ק"מ מבלי שהתרחשה בתפעולן ולו תקלה משמעותית אחת.
במפעלים לייצור גז טבעי נוזלי אירעו לאורך השנים מספר תאונות:
ב-20 באוקטובר 1944 ארעה תקלה במכל גט"ן בקליבלנד, אוהיו.
128 בני אדם נספו בהתפוצצות ובשריפה.
סביב המכל לא נבנתה חומה לעצירת הנוזל במקרה של דליפה והוא נבנה בתקופת מלחמת העולם השנייה כאשר היה מחסור חמור במתכות.
מכל הפלדה נבנה עם סגסוגת ובה כמות נמוכה של ניקל, דבר שהפך את המכל לשברירי כאשר נחשף לטמפרטורות הנמוכות של הגט"ן.
המכל נבקע וגט"ן נשפך לתוך מערכת הביוב העירונית.
לאחר שהתאדה, הוא התפוצץ ובער.
באוקטובר 1979 אירעה תקלה באטם של משאבה במפעל גט"ן במרילנד וגז טבעי דלף וחדר לתיבת חשמל.
כאשר עובד כיבה מתג חשמלי הוצת הגז בניצוץ.
העובד נהרג ועובד נוסף נפצע קשה.
לאחר התאונה שונו תקני בטיחות האש במפעלי גט"ן.
ב-19 בינואר 2004 אירעה תקלה במפעל גט"ן באלג'יריה.
בתאונה נהרגו 27 בני אדם ו-56 נפצעו.
דוד קיטור שמהווה חלק משרשרת הייצור התפוצץ ובעקבותיו אירעה התפוצצות ענק של גז.
ההתפוצצות ארעה סמוך למכלי אחסון של פרופאן ואתאן.
גזה אוטליק (בהונגרית: Ottlik Géza; 1912, בודפשט – 1990, בודפשט) היה סופר, משורר, מתרגם, תאורטיקן ברידג' הונגרי וחסיד אומות העולם.
אוטליק למד בבית ספר צבאי בקסג שבמערב הונגריה ובבודפשט, ולמד בבודפשט מתמטיקה ופיזיקה.
עם פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 התגורר אוטליק בבודפשט עם אשתו ג'ונג'י (Gyöngyi).
עוד לפני המלחמה התוודע ליצירתו של הסופר והמשורר ההונגרי-יהודי אישטוואן וש והיה מודע לרדיפות שזה סבל על רקע יהדותו.
למרות העובדה שאוטליק ווש לא הכירו זה את זה קודם לכן, הסתירו אוטליק ואשתו את וש בדירתם מעת עלייתם של אנשי צלב החץ לשלטון באוקטובר 1944 ועד כניסת הצבא האדום לבודפשט בפברואר 1945. השניים חלקו עם וש את מזונם גם בתקופות הרעב שעברו על בודפשט בזמן הקרבות.
לווש לא היו מסמכי זהות מזויפים ולכן שהותו עמם סיכנה באופן מוחשי את חייהם, בייחוד לאור העובדה ששוערת הבית הייתה חברת צלב החץ.
כשנודע לאוטליק שאמו של וש גורשה בצעדת מוות שיצאה מאובודה לכיוון גרמניה, הוא יצא בעקבותיה והצליח להביא לשחרורה.
כשהתפרצו אנשי צלב החץ לדירת בני הזוג במפתיע, ולווש לא היה זמן להסתתר, אלא רק לעבור לחדר השני, הגיבה ג'ונג'י בכעס ובעלבון מזויפים, במחאה על ההתנהגות הזו, וציינה את ייחוסו של גזה אוטליק.
אנשי צלב החץ עזבו את הבית בלי שחיפשו בו, וכך ניצלו וש ומסתיריו.
אוטליק היה מתרגם וסופר פורה ומוערך, שספריו תורגמו למספר שפות.
בין היתר תרגם להונגרית מאנגלית, מיצירותיהם של ברנרד שו ואוולין וו, וכן מגרמנית, מיצירותיהם של תומאס מאן ושטפן צווייג.
בשנת 1959 כתב את הרומן הידוע ביותר שלו, "בית הספר שעל הגבול" (Iskola a határon).
כמו כן כתב מספר ספרי הדרכה ותאוריה בנושא ברידג', שזכו להערכה בתחום.
בשנת 1998 הוכר אוטליק בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
גז לא אידיאלי הוא מודל לגז המביא לידי ביטוי את האינטראקציה בין החלקיקים, זאת בניגוד למודל הגז האידיאלי שמזניח כל אינטראקציה כזו.
משום כך, מודל זה מתאר באופן מדויק יותר את התכונות המקרוסקופיות של גז בעל צפיפות גבוהה.
תיאור כללי של משוואת המצב של גז לא אידיאלי
התיאור הבסיסי של גז לא אידיאלי הוא משוואת המצב הויריאלית (virial equation of state), הנתונה באופן כללי על ידי:
כאשר הוא הנפח המולרי, הלחץ, הטמפרטורה ו- קבוע הגזים.
הגודל נקרא מקדם הקומפרסביליות (compressibility factor).
נקרא המקדם הויריאלי השני (second virial coefficient) ו- נקרא המקדם הויריאלי השלישי (third virial coefficient).
ככל שצפיפות הגז גבוהה יותר, יש צורך במקדמים ויריאליים גבוהים יותר על מנת לתאר את התנהגות הגז במדויק.
פיתוח משוואת המצב של גז לא אידיאלי באמצעות מכניקה סטטיסטית
בגז לא אידיאלי, האנרגיה של מצב מיקרוסקופי s נתונה על ידי:
כאשר היא האנרגיה שהייתה למצב מיקרוסקופי לו הגז היה אידיאלי, ו- היא האנרגיה הפוטנציאלית (האנרגיה כתוצאה מאינטראקציה בין החלקיקים).
פונקציית החלוקה הקנונית נתונה על ידי:
הביטוי הוא פונקציית החלוקה הקנונית עבור גז אידיאלי , והביטוי מכונה "אינטגרל קונפיגורציה", ויסומן ב- , כך שמתקיים: .
ניתן לראות שאינטגרל הקונפיגורציה ה- מביא לידי ביטוי אינטראקציה בין חלקיקים בגז.המשך הפיתוח יבוצע באנסמבל הגרנד קנוני.
פונקציית החלוקה הגרנד קנונית מוגדרת כ:
כאשר נקרא אקטיביות אבסולוטית (absolute activity), ושווה ל- .
כאשר השוויון השני נובע מכך שמתקיים , כאשר היא פונקציית החלוקה הקנונית של חלקיק בודד, לכן האיבר בסכום הנ"ל עבור הוא 1, ובשוויון האחרון סומן .
באמצעות שימוש בפיתוח טיילור ללוגריתם מתקבל מהביטוי לעיל הקשר:
המקדם מכונה "אינטגרל מקבץ" (cluster integral).
על מנת לבטא את המקדמים הויריאליים, יש לבטא את הקומפרסביליות כטור חזקות של , כלומר יש למצוא קשר בין ל- .
על מנת לעשות זאת, ניתן להשתמש בקשרים ידועים עבור האנסמבל הגרנד קנוני:
כאשר במעבר שלפני האחרון נעשה שימוש בקשר שצוין קודם, ובמעבר האחרון נעשה שימוש בביטוי של כטור חזקות של .
כדי למצוא את הקשר ההפוך - כפונקציה של - ניתן לכתוב את כטור חזקות של : , ולמצוא את מקדמי הטור על ידי הצבה של הנ"ל בביטוי ל- .
מהצבה של קשר זה בהצגה של כטור חזקות של ניתן לקבל את כטור חזקות של :
ומכאן ניתן לקבל, תוך שימוש בקשר :
כלומר, ניתן לבטא את המקדמים הויריאליים השני והשלישי באמצעות אינטגרלי מקבץ:
מביטויים אלו ניתן, באמצעות הצבת הקשרים שנמצאו לעיל בין אינטגרלי מקבץ לאינטגרלי קונפיגורציה, לבטא את המקדמים הויריאליים באמצעות אינטגרלי קונפיגורציה.
מאחר שאינטגרל המקבץ ה- תלוי רק באינטגרלי קונפיגורציה כאשר , ניתן לראות שהמקדם הויריאלי הראשון לא מביא לידי ביטוי אינטראקציות בין חלקיקים, המקדם הויריאלי השני מביא לידי ביטוי אינטראקציות בין זוגות חלקיקים בלבד, המקדם הויריאלי השלישי מביא לידי ביטוי אינטראקציות בין שלשות וזוגות של חלקיקים וכך הלאה.
על מנת להעריך את המקדמים הויריאליים, יש להעריך את אינטגרלי הקונפיגורציה .
בהנחה שהפוטנציאל הוא פוטנציאל מרכזי, ניתן לבטא אותו כסכום של האנרגיות הנובעות מאינטראקציה בין כל זוג חלקיקים:
מהצבת קשר זה באינטגרל הקונפיגורציה מתקבל:
לשם כך תוגדר פונקציית המקבץ של מאייר (Mayer cluster function):
באמצעות פונקציה זו ניתן לכתוב את אינטגרל הקונפיגורציה כך:
על מנת להעריך את המקדם הויריאלי השני, יש להעריך את האינטגרלים .
על מנת להעריך את , נניח, כפי שצוין קודם לכן, שהאינטראקציות בין החלקיקים הן כוחות מרכזיים, כלומר .
לכן, לפי ההגדרה של אינטגרל מקבץ, מתקיים:
כאשר בשוויון האחרון נעשה שימוש בהגדרת פונקציית המקבץ של מאייר.
ניתן להחליף קואורדינטות: , כאשר הוא מיקום מרכז המסה של שני החלקיקים, ו- .
ניתן לבטא את במונחי הקואורדינטות החדשות כ:
ולכן המקדם הויריאלי השני נתון על ידי:
כאשר בשוויון האחרון נעשה השימוש בקשר שמתקיים עבור סימטריה ספרית: .
על מנת למצוא במפורש את מקדם זה, צריך לדעת מהו הפוטנציאל המתאר את האינטראקציה בין החלקיקים, נושא אליו תובא התייחסות בהמשך.
בהנחה שהאינטראקציות בין החלקיקים הן כוחות מרכזיים וכן שהפוטנציאל אדטיבי במובן ש:, ניתן להציב את הפוטנציאל הנ"ל בביטוי לאינטגרל הקונפיגורציה , ומהקשר בין המקדם לאינטגרלי הקונפיגורציה לקבל:
כאשר השוויון האחרון נובע מהצבת ההגדרה של פונקציית המקבץ של מאייר.
על מנת לחשב את המקדם הויריאלי השלישי, יש למצוא ביטוי גם ל- (לפי הביטוי למקדם הויריאלי השלישי שפותח קודם).
לשם כך, נתבונן באינטגרל: .
ניתן לבצע מעבר קואורדינטות , ולכתוב את האינטגרל הנ"ל במונחי הקואורדינטות החדשות:
כאשר השוויון האחרון נובע מהקשר בין לפונקציית המקבץ של מאייר, שהוצג כאשר חושב המקדם הויריאלי השני.
באמצעות שימוש בקשר בין המקדם הויריאלי השלישי לאינטגרלי המקבץ, ובקשרים שהוצגו לעיל בין אינטגרלי המקבץ לפונקציית המקבץ של מאייר, ניתן לכתוב את המקדם הויריאלי השלישי באמצעות פונקציית המקבץ:
באמצעות תהליך דומה לתהליך שהוצג עבור המקדמים הויריאליים השני והשלישי ניתן למצוא גם ביטויים למקדמים ויריאליים גבוהים יותר.
במסגרת הערכת המקדמים הויריאליים, בוצעה ההנחה שהאינטראקציה בין החלקיקים קשורה רק למיקום היחסי שלהם, הנחה שלא מתארת היטב מצב בו למולקולות הגז קוטביות גבוהה, כך שגם לאוריינטציה של המולקולות משמעות באינטראקציה ביניהן.
מגבלה נוספת של המודל שהוצג להלן היא ההנחה שהפוטנציאל אדטיבי.
תוצאות מדויקות יותר יתקבלו עבור מודלים הלוקחים בחשבון איבר לא אדטיבי בפוטנציאל.
משוואת המצב עבור מודלים שונים לאינטראקציות בין החלקיקים - חישוב המקדם הויריאלי השני
בסעיף זה יוצג חישוב המקדם הויריאלי השני עבור מודלים שונים לאינטראקציות בין החלקיקים.
באופן דומה ניתן לחשב גם מקדמים ויריאליים גבוהים יותר (החישוב שלהם מורכב יותר, כך שעבור מרבית המודלים לא ניתן למצוא את המקדמים הויריאליים הגבוהים יותר באופן אנליטי).
מודל הכדורים הקשיחים (hard sphere gas model)
במודל זה, חלקיקי הגז שקולים לכדורים ברדיוס , כלומר אין אינטראקציה ביניהם כל עוד המרחק ביניהם גדול מ- , ושני כדורים לא יכולים להימצא במרחק של פחות מ- זה מזה.
לכן המקדם הויריאלי השני הוא:
פוטנציאל לנארד-ג'ונס הוא תיאור נפוץ לאינטראקציה בין חלקיקים בגז, אשר לוקח בחשבון, בניגוד למודלים של כדורים קשיחים ובור פוטנציאל, את העובדה שחלקיקים בעלי אנרגיות גבוהות מספיק יכולים להגיע למרחק קטן כרצוננו אחד ביחס לשני.
עבור מודל זה, המקדם הויריאלי השני הוא (כאשר נסמן , ):
ואת האינטגרל הזה ניתן לחשב נומרית.
גז ואן דר ואלס (van der Waals)
למעשה, המודל של גז ואן דר ואלס (van der Waals) הוא מקרה פרטי של הפיתוח הסטטיסטי לגז לא אידיאלי, כאשר הפוטנציאל המתאר את האינטראקציה הוא מהצורה:
עבור פוטנציאל כזה, המקדם הויריאלי השני הוא:
תחת ההנחה ש- , ניתן לקרב את האינטגרנד השני ל- , כך שמתקבל:
בהזנחת המקדמים הויריאליים הגבוהים יותר, ניתן, לאחר כמה מניפולציות אלגבריות, לכתוב את משוואת המצב כ:
אם נסמן , , נקבל את משוואת המצב של גז ואן דר ואלס.
+מודל הכדורים הקשיחיםבור פוטנציאל ריבועיפוטנציאל לנארד-ג'ונס 6-12גז ואן דר ואלסהפוטנציאל המקדם הויריאלי השני
מאפיינים של גז לא אידיאלי
לכל מאפיין של גז לא אידיאלי (למשל פונקציות המצב התרמודינמיות), ניתן להגדיר את התיקון למאפיין זה ביחס לגז אידיאלי , כך ש:
כאשר הוא אותו המאפיין, עבור מודל של גז אידיאלי.
מאחר שבנפח אינסופי ניתן להתייחס לכל גז כאל גז אידיאלי, ניתן לכתוב:
מייק לוי , הידוע בשם הבמה גזאפלשטיין (Gesaffelstein), הוא מוזיקאי, די ג'יי, פזמונאי ומפיק מוזיקלי צרפתי-יהודי.
הוא עבד לצד אמנים כגון דה ויקנד, דאפט פאנק, קניה וסט, אייסאפ רוקי, אלקטריק יאות' , חיים, מיס קיטין , דה האקר , ז'אן מישל ז'אר ופארל ויליאמס.
מייק לוי נולד בליון שבצרפת ביוני 1987. הוא החל לייצר מוזיקה בגיל שש עשרה כשהוא ניגן לראשונה בסינתיסייזר אנלוגי.
שם הבמה שלו הוא הלחם בסיסים של המונח הגרמני גזאמטקונסטוורק והפיזיקאי אלברט איינשטיין.
בשנת 2008, הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו באמצעות הלייבל OD Records.
בשנת 2009, הוא ייסד יחד עם דה האקר, אלקס ריינאוד ודייוויד רימוך חברת תקליטים עצמאית הנקראת Zone.
בשנת 2012, הרצועה שלו, "Viol", שומשה בפרסומות של סיטרואן וז'יבנשי.
ב-2013, יצא האלבום Yeezus של הראפר קניה וסט, בו הפיק שתי רצועות: "Black Skinhead" ו-"Send It Up", שתי הרצועות הופקו יחד עם קניה וסט, דאפט פאנק, ברודינסקי ומייק דין.
ב-28 באוקטובר 2012 הוציא גזאפלשטיין את אלבום הבכורה שלו, Aleph, באמצעות חברות התקליטים פרלופון רקורדס ו-OWSLA (בצפון אמריקה בלבד), שהוקלט מאז 2011. באותה השנה, הרמיקס שלו ל-"Shockwave" של דה האקר הוצג במשחק הווידאו Grand Theft Auto V, בתחנת הרדיו Soulwax FM.
בשנת 2015 הוציא גזאפלשטיין את הסינגל "Conquistador" בשיתוף עם ז'אן מישל ז'אר, שנכלל באלבום Electronica 1: The Time Machine.
הוא הפיק גם את פסקול הסרט הצרפתי-בלגי מ-2015, "מרילנד", בבימויה של אליס ווינקור.
בתחילת 2018 הוא הפיק את הרצועות "I Was Never There" ו-"Hurt You" מהמיני-אלבום של הזמר הקנדי דה ויקנד, My Dear Melancholy.
בנובמבר 2018 חתם גזאפלשטיין בקולומביה רקורדס, בה הוציא את "Reset", הסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, Hyperion.
בינואר 2019, הוציא שיתוף פעולה עם דה ויקנד בשם "Lost in the Fire", כסינגל השני מתוך האלבום.
במרץ 2019, הוציא שיתוף פעולה נוסף מתוך האלבום עם פארל ויליאמס, "Blast Off".
ב-8 במרץ 2019 יצא אלבומו השני, Hyperion, וזכה לביקורות מעורבות.
ב-3 באוקטובר 2019 הודיע גזאפלשטיין כי יוציא מיני-אלבום בשם Novo Sonic System, המורכב משש רצועות.
זרימה של גז קלוש , כחלק מהפיזיקה של מכניקת הזורמים, מתאר את הזרימה של גזים המצויים הרבה מתחת ללחץ אטמוספירי.
במצב זה המהלך החופשי הממוצע של החלקיקים במערכת גדול מסקלת הגודל האופיינית של המערכת עצמה.
כלומר, מכיוון שהמהלך החופשי הממוצע במערכת גדול יותר מהגודל של המערכת, החלקיק הממוצע בקירוב אינו מתנגש עם חלקיקים אחרים במערכת ואינו חש בנוכחותם.
לדוגמה, עבור גז המצוי בלחץ של בטמפרטורת החדר המהלך החופשי הממוצע, , של מולקולות הגז הוא מסדר גודל של .
סקלת מערכת מסוג זה ניתנת לשחזור במעבדה.
בניגוד לגז קלוש, בלחץ גבוהה מאוד מהלחץ האטמוספירי מתקבלת תופעה של זרימה צמיגית.
ההתפלגות של צפיפות ההסתברות של חלקיקים בגז קלוש ניתנים לתיאור באמצעות משוואת בולצמן.
גז קלוש מתקבל במערכת שמספר קנודסן שלה, , מקיים:
כאשר מספק קנודסן מתאר את היחס בין המהלך החופשי הממוצע, , לבין הסקלה האופיינית במערכת, :
הסקלה האופיינית במערכת יכולה להיות, לדוגמה, אורך התיבה בה מצוי הגז.
נניח מערכת בה יש גז קלוש כך שהמולקולות במערכת זורמות דרך חריץ, או פתח צר.
כדי לחשב את צפיפות שטף החליקים, במקום לחלץ ערך זה על ידי פתרונות של משוואות הידרודינמיקה, מספיק לחשב את קצב המעבר של החלקיקים דרך משטח החריץ.
ניתן לבצע הנחה מקלה זאת מכיוון שהגז קלוש ולכן מבחינה אפקטיבית חלקיק במערכת לא חש ביתר החלקיקים, ולכן בקירוב אין השפעה פנימית של יתר החלקיקים על צפיפות השטף.
כלומר, צפיפות השטף, , דרך החריץ נתון לפי
כאשר מתאר את צפיפות החלקיקים ו- הוא המהירות הממוצעת של החלקיקים במערכת.
יש עדויות לעיסוק בתחום זה עוד משנת 1934, אך מחקר מעמיק החל רק לאחר מלחמת העולם השנייה כיוון שגבר העניין בתעופה בחלל ובגבהים בהם האוויר נהיה קלוש.
בשנת 1960 החלו ניסיונות לפתרון באופן נומרי של בעיות זרימה עם גז קלוש.
דיסטילציה של חומרים כימיקליים בלחץ נמוך.
גז ריאלי בכימיה ובפיזיקה הוא כינוי לגז אמיתי (real gas), אשר משוואת המצב של גזים אידיאליים אינה מתארת אותו בדיוק רצוי, אלא אם הגז נמצא בלחץ קרוב ללחץ האטמוספירי.
זאת מכיוון שמשוואת הגזים האידיאליים מתייחסת למולקולות הגז כאל נקודות חסרות נפח, שאין ביניהן כוחות משיכה או דחיה.
למולקולות של גז ממשי יש נפח, ומתקיימים ביניהן יחסי גומלין.
על כן משוואות המצב המתארות את היחס בין הלחץ, הטמפרטורה והנפח של כמות ידועה של גז ממשי הן מורכבות יותר.
לגז ממשי יש בלחץ ובטמפרטורה ידועים נפח שונה מהנפח שמחושב באותם תנאים לגז אידיאלי.
היחס שבין הנפח של גז הממשי לבין זה של גז אידיאלי מכונה גורם דחיסות (compressibility factor).
את גורם הדחיסות מקובל לסמן באות Z.
ערכו של גורם הדחיסות של גז אידיאלי הוא 1.
גז מגן הוא גז אדיש או חצי-אדיש הנמצא בשימוש נפוץ במספר תהליכי ריתוך, בעיקר ריתוך בקשת מתכת מוגנת בגז וריתוך בקשת טונגסטן מוגנת בגז.
מטרתם היא להגן על אזור הריתוך מפני חמצן ואדי מים.
בהתאם לחומרים המרותכים, גזים אטמוספיריים אלה יכולים להפחית מאיכות הריתוך או להקשות על הריתוך.
תהליכי ריתוך קשת אחרים מבוצעים בשיטות חלופיות להגנה על הריתוך מהאטמוספירה - ריתוך באלקטרודה מצופה, למשל, מבוצע בעזרת אלקטרודה מכוסה בתלחים הפולט פחמן דו-חמצני בעת השימוש, גז חצי-אדיש שהוא גז מגן מקובל לריתוך פלדה.
בחירה שגויה של גז מגן בעת הריתוך עלולה להוביל לתוצאת ריתוך נקבובי וחלש, או להתזות מוגזמות.
האחרון, למרות שאינו משפיע על הריתוך עצמו, גורם לאובדן פרודוקטיביות עקב העבודה הנדרשת להסרת הטיפות המפוזרות.
אם משתמשים בהם ברשלנות, גזי מגן יכולים לדחוק חמצן, ולגרום להיפוקסיה ואף למוות.
גזי מגן מתחלקים לשתי קטגוריות - אדישים או חצי-אדישים.
רק שניים מהגזים האצילים, הליום וארגון, הם חסכוניים מספיק לשימוש בריתוך.
גזים אדישים אלה משמשים בריתוך בקשת טונגסטן מוגנת בגז, וגם בריתוך בקשת מתכת מוגנת בגז לריתוך מתכות אל ברזליות .
גזי מגן חצי-אדישים, או גזי מגן פעילים, כוללים פחמן דו-חמצני, חמצן, חנקן ומימן.
גזים פעילים אלה משמשים בריתוך בקשת מתכת מוגנת בגז על מתכות ברזליות .
רוב הגזים הללו, בכמויות גדולות, עלולים לפגוע בריתוך, אך כאשר משתמשים בהם בכמויות קטנות ומבוקרות, הם עשויים לשפר את מאפייני הריתוך.
היישומים של גזי מגן מוגבלים בעיקר על ידי עלות הגז, עלות הציוד ומיקום הריתוך.
חלק מגזי המגן, כמו ארגון, יקרים, מה שמגביל את השימוש בהם.
הציוד המשמש לאספקת הגז כרוך גם הוא בעלות נוספת, וכתוצאה מכך, תהליכים כמו ריתוך באלקטרודה מצופה, הדורשים ציוד זול יותר, עשויים להיות עדיפים במצבים מסוימים.
לבסוף, מכיוון שתנועות אטמוספיריות יכולות לגרום לפיזור גז המגן סביב הריתוך, תהליכי ריתוך הדורשים גזי מגן מתבצעים לעיתים קרובות רק בתוך חלל סגור, שם הסביבה יציבה וניתן למנוע ביעילות כניסת גזים אטמוספיריים לאזור הריתוך.
קצב זרימת הגז הרצוי תלוי בעיקר בגאומטריית הריתוך, במהירות, בזרם, בסוג הגז ובמצב העברת המתכת בו נעשה שימוש.
ריתוך משטחים שטוחים דורש זרימה גבוהה יותר מאשר ריתוך חומרים מחורצים, מכיוון שהגז מתפזר מהר יותר.
מהירויות ריתוך גבוהות יותר, באופן כללי, פירושן שיש לספק יותר גז כדי לספק כיסוי הולם.
בנוסף, זרם גבוה יותר דורש זרימה גדולה יותר, ובאופן כללי, נדרש יותר הליום מאשר ארגון כדי לספק כיסוי הולם.
לארבע הווריאציות העיקריות של ריתוך בקשת מתכת מוגנת בגז יש דרישות זרימת גז מגן שונות - עבור אמבטיות ריתוך קטנות במצבי קצר חשמלי וריסוס פולסי, כ-10 ליטר לדקה מתאימים בדרך כלל, בעוד שעבור העברה בטיפות, עדיפים כ-15 ליטר לדקה.
וריאציית העברת ריסוס דורשת בדרך כלל יותר עקב קלט החום הגבוה יותר שלה ולכן אמבט הריתוך גדולה יותר; בערך 20-25 ליטר לדקה.
גזבר המדינה הוא נושא משרה ברשות המבצעת או המחוקקת של מדינה בארצות הברית, האחראי לניהול הכספים הציבוריים של המדינה.
תפקיד הגזבר משתנה בין מדינות, אך לרוב כולל אחריות על קבלת הכנסות, תשלום הוצאות, ניהול נכסי המדינה, השקעות קרנות ציבוריות, ופיקוח על אשראי ציבורי.
בחלק מהמדינות, גזבר המדינה ממלא גם תפקידים של רואה חשבון ראשי, מפקח תקציבי, או מבקר פנימי, ולעיתים נושא גם בתואר "Comptroller" או "Auditor", תלוי במבנה החוקתי או החקיקתי של המדינה.
ברוב המדינות, גזבר המדינה נבחר בבחירות כלליות אחת לארבע שנים.
עם זאת, במספר מדינות מדובר במינוי של המושל או של גוף מחוקק.
גזבר המדינה עשוי למלא חלק מהתפקידים הבאים:
ניהול חשבונות המדינה וקרנות פנסיה ציבוריות
פיקוח על תשלומים לרשויות מקומיות
ביצוע ביקורות כספיות על משרדי ממשלה
הפקת דוחות כספיים שנתיים של המדינה
גזה סץ' (בהונגרית: Szőcs Géza; 21 באוגוסט 1953 – 5 בנובמבר 2020) היה משורר הונגרי.
גזה סץ' נולד ב-1953 במַרוֹשְׁוָשָׁרְהֵי (טרגו מורש ברומנית) ולמד באוניברסיטת קולוז'וואר (קלוז'-נאפוקה ברומנית), שם סיים את חוק לימודיו ב-1978. למן פרסום ספרו "דו-קרב" (1977) נאסר עליו לפרסם ברומניה את שיריו.
ב-1982 פרסם יחד עם עמיתיו עצומה הקוראת לשלטונות רומניה להעניק זכויות למיעוטים הלשוניים במדינה.
כותבי העצומה נרדפו, וסץ' נכלא והושם במעצר-בית עד 1986. בין השנים 1986 ו-1989 שהה כגולה פוליטי בשווייץ; חזר לטרנסילווניה בשנת 1990.
שירתו של סץ' תיעדה עולם שרומס את חירויות הפרט ושמשטר אימים שולט בו ביד רמה.
שילוב העגמומיות, ההומור והאבסורד ושפע משחקי המילים קירבו את שירתו לסיפורת הפוסט-מודרניסטית בספרות הונגריה ובמיוחד ליצירת פטר אסטרהאזי.
סץ' נפטר ב-5 בנובמבר 2020 מסיבוכים של מחלת נגיף קורונה 2019 בהתפרצות נגיף הקורונה בהונגריה.
גזוז הייתה להקת פופ ורוק ישראלית, שהוקמה ב־1978 והתפרקה ב־1979.
הלהקה הוקמה על ידי דני סנדרסון ואברהם דשא (פשנל).
בשונה מ"כוורת", גזוז הייתה שותפות עסקית של סנדרסון ופשנל בלבד, וכל שאר חברי הלהקה הועסקו כשכירים.
ההרכב כלל את מזי כהן וגידי גוב כזמרים, מוטי דיכנה כבסיסט וזמר, דני פאר כנגן פסנתר, מאיר שפייזר, גרי רזניק וזיו בן כנגני כלי נשיפה ושלמה חממי כנגן תופים.
סנדרסון עצמו, אשר כתב, הלחין ועיבד את כל שירי הלהקה, שימש כזמר ונגן גיטרה.
תחילה התכוון סנדרסון לצרף כצלע הנשית ללהקה את הזמרת ג'וזי כץ שהייתה באותה תקופה בשיא הצלחתה, אך כץ ויתרה עקב נסיבות אישיות.
סנדרסון הציע גם ליהודית רביץ להצטרף אך זו סירבה כיוון שרצתה לשיר חומרים משלה שסנדרסון לא היה מעוניין לכלול.
לאחר מכן הועלתה אפשרות לצרף את הזמרת גלי עטרי שאף הצטרפה לחזרות עם חברי הלהקה, אך לבסוף הוחלט כי מזי כהן תהיה הזמרת השלישית בהרכב.
מוזיקלית הציגה "גזוז" קו של רוק רך וידידותי, המושפע מרוק'נ'רול אמריקני של שנות השבעים, עטוף בעיבודים עשירים (קולות וסקציית כלי נשיפה) כשתפקידי השירה התחלקו בין גוב, סנדרסון, כהן ודיכנה.
בדומה לכוורת, מילות השירים הרבו לכלול נושאים הומוריסטיים ומשחקי מילים ורבים מהם הפכו ללהיטים בתחנות הרדיו, בהם "רוני", "אמא ודני", "חללית", "תה עושה סחרחורת", "תשע בכיכר" ו"לכבוד הקיץ".
הלהקה השיקה את שיריה בקליפים ששודרו בתוכנית "עוד להיט" .
אלבומה הראשון של הלהקה, "גזוז", הכיל את הלהיטים: "תשע בכיכר", "היא לא תדע", "אמא ודני" ו-"גוביינא".
הלהקה הספיקה להוציא אלבום נוסף בשם "גלגול שני", לפני שסנדרסון החליט על פירוקה ב-1979.
בעקבות הצלחת האלבום, נבחרה גזוז באותה שנה, 1979, ללהקת השנה במצעד הפזמונים התשל"ט של רשת ג'.
בנוסף, נבחרה ללהקת השנה בתחום הבידור באירוע בחירת אנשי השנה של העיתון מעריב.
שיתוף הפעולה בין סנדרסון וגוב התחדש כעבור שנה, בלהקת "דודה".
בשנת 1990 יצא האלבום "20 הלהיטים" - האוסף היחיד של שירי הלהקה, שכלל את כל שירי האלבום הראשון "גזוז" וכן תשעה מתוך 13 שירי האלבום השני "גלגול שני", (כולל הקלטה מחדש של השיר "היא התיישבה ליד פסנתר" מ"גלגול שני").
בשנת 2002 יצאה מהדורה שנייה לאלבום אוסף זה, שכללה 6 שירים נוספים של הלהקה (מתוכם 3 שירים נוספים מ"גלגול שני" שלא ראו אור במהדורה הקודמת של האוסף).
הלהקה התאחדה פעמיים: בערד בשנת 1993, בהרכב חלקי אך עם אפרים שמיר בתור אורח מיוחד, ובשנת 1996 בתוכניתו של דני סנדרסון בערוץ הראשון (בהרכב כמעט מלא, ממנו נעדר רק דני פאר, ובתגבור של רועי זו-ארץ וניצן עין הבר שהיו נגניו של סנדרסון באותה תקופה).
החל מתחילת שנות ה-2000 הופיעו סנדרסון, גוב וכהן במסגרת המופע "דני גידי וחברים" ובו הם שרו רבים מלהיטי הלהקה.
בשנת 2009, לרגל שלושים שנה לפירוק הלהקה, העלו הקומיקאים גורי אלפי, רועי בר-נתן וטלי אורן מופע מחווה ללהקה בו שרו רבים מלהיטיה.
עקב הצלחת המופע יצאו השלושה לסיבוב הופעות נוסף בקיץ 2011, תחת השם "לכבוד הקיץ" (על שם אחד מלהיטי הלהקה) ואף הפיקו קליפ וידאו כמחווה לעטיפת התקליט הראשון.
בחלק מן המופעים השתתף גם דני סנדרסון עצמו כזמר אורח והסיבוב ככלל זכה להצלחה.
"גזוז" הוא אלבום הבכורה של להקת "גזוז".
עם שני יוצאי להקת "כוורת", דני סנדרסון וגידי גוב, האלבום נשמע כהמשך ישיר של הקו המוזיקלי של הלהקה.
את כל שירי האלבום כתב, הלחין ועיבד סנדרסון, ורובם הפכו ללהיטים גדולים.
האלבום היה להצלחה גדולה, ונמכר ביותר מ-70,000 עותקים.
אף על פי שמעולם לא יצא על גבי תקליטור, כל שירי האלבום מופיעים באוסף של הלהקה "20 הלהיטים", שיצא ב־1990.
באוקטובר 1978 יצא הסינגל "תשע בכיכר", שבשיאו הגיע למקום השלישי במצעד השבועי של רשת ג' ולמקום ה-12 במצעד הפזמונים התשל"ט (1979) של התחנה.
שלושה חודשים לאחר מכן יצא "היא לא תדע" שהגיע בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'.
אחריו יצא "אמא ודני" שהגיע גם הוא בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'.
הסינגל האחרון שיצא היה "לכבוד הקיץ" שצעד בראש המצעד של רשת ג' במשך שבועיים ולאחר מכן הגיע למקום ה-23 במצעד הפזמונים התשל"ט של התחנה.
בעקבות הצלחת האלבום, נבחרה גזוז ללהקת השנה של המצעד.
דני סנדרסון - גיטרות, שירה, קולות, מילים, לחנים ועיבודים
גידי גוב - שירה וקולות
מזי כהן - שירה וקולות
מוטי דיכנה - גיטרה בס, שירה וקולות
מאיר שפייזר - סקפופון אלט, סקסופון טנור
גרי רזניק - סקסופון טנור וחליל
זיו בן - סקסופון אלט, סקסופון בריטון
אילן מוכיח - עיבוד כלי נשיפה
זאב דיקוורט - סקסופון טנור
טומי פרידמן - טכנאי הקלטות ומיקסים
אורית (דרדא) זולוטוב - טכנאית הקלטות
הוקלט בין ספטמבר 1978 לינואר 1979 באולפני "טריטון"
גזה לקטוש (בהונגרית: Lakatos Géza) היה גנרל הונגרי בזמן מלחמת העולם השנייה ששירת זמן קצר כראש ממשלת הונגריה, תחת שלטונו של האדמירל מיקלוש הורטי, מ-29 באוגוסט 1944 ועד 15 באוקטובר 1944.
עם נפילת משטרו של הורטי אולץ לקטוש להתפטר, ולאחר המלחמה היגר לאוסטרליה.
גזה מארוצי (בהונגרית: Maróczy Géza; 3 במרץ 1870 – 29 במאי 1951) היה שחמטאי הונגרי בדרגת רב-אמן.
נחשב לאחד השחמטאים הטובים בעולם בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.
מארוצי זכה בתחרות המשנה בהייסטינגס בשנת 1895, ובמשך 10 השנים הבאות זכה במספר פרסים ראשונים בתחרויות בינלאומיות.
בין השנים 1902 ו-1908 השתתף ב-13 תחרויות וזכה בחמש מתוכן במקום הראשון, ובחמש מהן במקום השני.
בשנת 1906 הוא הגיע להסכם עם עמנואל לסקר לקיום דו-קרב על אליפות העולם.
התמודדות זו הייתה אמורה להתקיים בקובה, אך עקב בעיות פוליטיות בקובה ההתמודדות בוטלה.
אחרי 1908, פרש מארוצי משחמט בינלאומי כדי להקדיש יותר זמן למקצועו.
הוא עבד כרואה חשבון והייתה לו קריירה מוצלחת.
לאחר עליית הקומוניסטים הוא הפך לרואה החשבון הראשי של משרד החינוך.
לאחר הפלת הקומוניסטים לא הצליח יותר מארוצי למצוא עבודה.
הוא חזר לתקופה קצרה לשחמט לאחר מלחמת העולם הראשונה, בהצלחה מסוימת, והיום יש הסתעפות בהגנה הסיציליאנית שנושאת את שמו.
בסוף שנת 1927 הביס מארוצי את אלוף הונגריה לשנת 1924, גזה נאגי בדו-קרב בתוצאה +5 -0 =3. (חמישה ניצחונות, שלוש תוצאות תיקו ואף הפסד)
נבחרת הונגריה לשחמט, כאשר מארוצי שיחק בלוח הראשון, ניצחה בשתי האולימפיאדות הראשונות לשחמט שהתקיימו בלונדון ובהאג .
בשנת 1950, בגיל 80 הוענקה לו דרגת רב-אמן על ידי פיד"ה.
סגנון המשחק של מארוצי, הגם שהיה מבוסס, היה מאוד הגנתי מטבעו.
ההגנות המוצלחות שלו במשחקים של הגמביט הדני נגד ז'אק מיזס וקרל הלינג שהיו כרוכות בהחזרה מבוקרת של החומר המוקרב לצורך קבלת יתרון, שימשו כדוגמאות למשחק הגנתי בספרם של מקס אויבה וקרמר על משחק המציעה.
אהרון נימצוביץ' בספרו "שיטתי" השתמש
בניצחונו של מארוצי על הוגו זוחטינג (ברמן 1905) כדוגמה של ריסון היריב לפני הפריצה.
נקודה חזקה נוספת במשחקו של מארוצי הייתה ניהול סיומי מלכות שזכתה להערכה רבה.
דוגמה לכך הוא המשחק פרנק מרשל בתחרות קרלסבד 1907 בה הציג מארוצי פעילות מלכה עדיפה.
מארוצי ידע להציג גם משחק מרהיב כדוגמת ניצחונו כנגד שחקן ההתקפה הידוע דוד ינובסקי בתחרות מינכן 1900.
המבנה שהגה מארוצי בהגנה הסיציליאנית ניתן ליישום בהסתעפויות שונות שלה.
על ידי מיקום הרגלים בערוגות ה4 ו-ג4, הלבן מקטין במעט את סיכויי ההתקפה שלו אך מפחית מאוד את המשחק הנגדי של השחור.
עמדה זו הגיעה מהסתעפות דרקון מואצת (Accelerated Dragon)
למארוצי היו תוצאות מכובדות מול מרבית השחמטאים המובילים של זמנו, אך תוצאות שליליות מול אלופי העולם.
סגנונו ההגנתי של מארוצי היה יותר ממספיק כדי לנצח שחקנים מובילים בעולם: את ג'וזף הנרי בלקברן +5 -0 =3, את מיכאל צ'יגורין +6 -4 =7, את פרנק מרשל +11 -6 =8, את דוד ינובסקי +10 -5 =5, יפים בוגוליובוב +7 -4 =4, ואת פרדריק ייטס בתוצאה +8 -0 =1
קפבלנקה העריך מאוד את מארוצי.
בהרצאה שנתן בשנות ה-40 המוקדמות שיבח קפבלנקה את תרומתו החשובה של מארוצי לתיאורית הפתיחות, ואת היותו "מורה טוב" שסייע רבות לורה מנצ'יק להגיע לצמרת העולמית לשחמט נשי.
קפבלנקה גם העריך אותו "כאחד מגדולי האמנים של זמנו" והוסיף: "כשחקן לא חסרה לו רוח קרב ודמיון.
השיקול העמדתי שלו, התכונה העליונה של אמן אמיתי, היה מעולה.
מארוצי היה שחקן מדויק מאוד ואמן מעולה בשלב הסיום של המשחק, נהיה מפורסם כמומחה לסיומי מלכות.
בתחרות לפני שנים רבות הוא זכה בסיום פרשים נגד האמן הוינאי מרקו, סיום שנכנס להיסטוריה כסיום קלסי מסוגו." (קפבלנקה התייחס למשחק מרקו-מארוצי משנת 1899).
"ביחס לכוחו היחסי של מארוצי לאמנים החזקים ביותר היום הערכתי היא שלמעט מיכאל בוטביניק ופאול קרס מארוצי היה בזמנו חזק יותר מכל השחקנים הקיימים כיום."
גזה מארוצי השתתף בנבחרתה האולימפית של הונגריה בשלוש אולימפיאדות.
גזה נאגי (בהונגרית: Géza Nagy; 29 בדצמבר 1892 - 13 באוגוסט 1953) הוא שחמטאי הונגרי בדרגת אמן בינלאומי.
נאגי זכה באליפות הונגריה בשנת 1924. הוא הגיע למקום השישי בתחרות בודפשט 1926 (ניצחו: ארנסט גרינפלד ומריו מונטיצ'לי).
נאגי ייצג את הונגריה בשתי אולימפיאדות:
באולימפיאדת השחמט 1927, בלוח השני של נבחרת הונגריה באולימפיאדה הראשונה בלונדון +8 -3 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).
בין היתר, ניצח את בוריסלב קוסטיץ', קארל הרומאדקה, יסטה סטולץ וקארל קארלס באולימפיאדת השחמט 1928, בלוח הראשון של נבחרת הונגריה באולימפיאדה השנייה בהאג +9 -2 =5.
בשתי ההופעות זכה נאגי במדליית זהב קבוצתית.
Géza magyar király או Második Géza, בקרואטית: Gejza Drugi 1130 – 31 במאי 1162) היה מלך הונגריה ומלך קרואטיה מפברואר 1141 עד מותו במאי 1162. גזה השני היה בנם הבכור של בלה העיוור ואשתו, ילנה מראשקה.
במות אביו, היה גזה עדיין ילד וכמלך קטין הושם תחת עוצרות של אמו ושל אחיה, בלוש.
בתחילת שנת 1146 נכבשה ברטיסלבה (אז פוז'ון) על ידי טוען לכתר ותיק (עוד מזמנו של בלה העיוור), בשם בוריס קאלאמאנוס, שנעזר בשכירי חרב גרמנים.
כתגמול, פלש גזה באותה שנה לאוסטריה והביס את המרקגרף של אוסטריה, היינריך יאזומירגוט בקרב פישה.
על אף המתחים המתמשכים בין הונגריה לגרמנים, ביוני 1147 כשצלבנים גרמנים חצו את הונגריה, לא פרצו עימותים חשובים.
כעבור חודשיים, הגיעו להונגריה גם המלך לואי השביעי מצרפת בראש צבא נוסף של צלבנים.
יחד איתם הגיע גם בוריס קאלאמאנוס, שניצל את ההזדמנות הזאת כדי לשוב להונגריה.
לואי דחה את בקשתו של גזה להסגיר לו את בוריס, אולם מנע מהטוען לכתר ליצור מגע עם תומכיו המקומיים ולקח אותו איתו לקונסטנטינופול.
גזה הצטרף לקואליציה שהקימו לואי השביעי ורוג'רו השני, מלך סיציליה נגד קונרד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונגד הקיסר הביזנטי מנואל הראשון קומננוס.
בימי גזה השני הגיעו לממלכת הונגריה המתיישבים הגרמנים הראשונים שהיו אבות הסקסונים הטרנסילבנים.
באותה תקופה התיישבו בהונגריה גם אבירים ממערב אירופה ולוחמים מוסלמים שבאו מהערבות הפונטיות.
גזה השני הרשה לחייליו המוסלמים לקחת פילגשים.
בשנים 1155-1148 התערב גזה השני שש פעמים בשטחי רוס של קייב במאבקים על קייב, כשהוא תמך בנסיך איזיאסלב השני.
הוא עשה זאת באמצעות שיגור כוחות או הגיע לשם בעצמו בראש צבאו.
יחד עם בני בריתו, כולל הסרבים מראשקה, הוא נאבק בביזנטים, אך לא הצליח למנוע מהם לכפות שוב על הסרבים את חסותם.
בסופו של דבר פרצו סכסוכים בין גזה לשני אחיו, אישטוואן הרביעי ולאסלו השני שנמלטו מהונגריה אל חצר הקיסר בקונסטנטינופול.
בשנים 1160-1158 תמך גזה השני צבאית בפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במלחמתו נגד הליגה הלומברדית
אחרי שהקרדינלים המקורבים לקיסר פרידריך בחרו באנטי-אפיפיור ויקטור הרביעי.
גזה השני הכיר בלגיטימיות של האנטי-אפיפיור.
אולם, כעבור שנה הוא שינה כיוון וחתם על הסכם עם האפיפיור מרומא, אלכסנדר השלישי
לפני מותו העניק גזה השני דוכסות מיוחדת לבלה, בנו הצעיר, לימים המלך בלה השלישי.
גזה נולד בשנת 1130 בנם הבכור של המלך בלה השני "העיוור", (שהיה בן דוד של המלך אישטוואן השני), ושל הנסיכה ממוצא סרבי-יווני ילנה מראשקה ווקאנוביץ'.
בשנות ה-1110 המלך קלמן ניקר את העיניים לאביו של גזה, בלה השני, ולסבו, הדוכס אלמוש, על מנת להבטיח את כס המלכות לבן שלו, אישטוואן השני.
אחיהם של גזה היו לאסלו (השני) ואישטוואן (הרביעי).
אמם, ילנה או בפי ההונגרים, אילונה, הייתה בתו של הז'ופאן הגדול של ראשקה (סרביה), אורוש הראשון.
כשנולד גזה, חיו הוריו באחוזה שהוענקה להם על ידי המלך אישטוואן השני בטולנה.
באביב 1131 ירש בלה השני, אביו של גזה, את כס המלכות בעקבות מותו של אישטוואן השני.
באותה שנה לקחה המלכה הרעיה ילנה את בניה גזה ולאסלו לאספה שכינסה בעיר אראד והורתה לטבוח שם 68 אצילים "שבעצתם ניקרו את עיני המלך", כפי שמדווחת הכרוניקה המצוירת.
אין ודאות שכל אותם האצילים היו באמת שותפים לאותו מעשה שבוצע בזמנו בפקודת המלך קלמן המנוח.
כשנפטר המלך בלה השני ב-13 בפברואר 1141 בנו גזה השני ירש את כתר המלכות ללא כל התנגדות.
גזה שהיה בן 11, הוכתר כמלך הונגריה ב-16 בפברואר.
מפאת גילו הצעיר של המלך הוגדרה עוצרות, שדרכה נוהלה הממלכה על ידי המלכה האם ועל ידי אחיה, בלוש ווקנוביץ'.
אחד הצווים הראשונים בשם המלך הוצא בשנת 1141 ואישר את הזכויות המיוחדות של העיר ספליט בדלמטיה.
בצו זה כונה גזה "בחסד האל, מלך הונגריה, דלמטיה, קרואטיה וראמה".
לפי ההיסטוריון פול סטיבנסון, קיבלו ערי דלמטיה המרכזית - כולל שיבניק וטרוגיר את החסות ההונגרית אחרי הפלישה ההונגרית בסביבות שנת 1142.
בתחילת שלטון העוצרים ילנה ובלוש, בשנת 1144, כוחות הונגריים תמכו בנסיך הליץ' ולודימירקו וולדרוביץ' נגד פלישת הקניאז מקייב וסבולוד השני.
אף על פי שכוחות העזר ההונגריים לא נחשבו מועילים, כעדותה של כרוניקת איפטייב, לא הצליח הקניאז הגדול מקייב להשתלט על נסיכותו של ולודימירקו.
היריבויות בתוך בית המלוכה ההונגרי שימשו באותה תקופה לעילה למתחים בין הונגריה לקיסר הגרמני.
במחצית הראשונה של שנות ה-1140 חלה הידרדרות ביחסים בין הגרמנים להונגרים מחד ובין הצ'כים להונגרים מאידך.
בוריס הקרוי קלמנוס היה בנה של אופמיה מקייב, אשתו השנייה של המלך קלמן, אותה גירש בעלה בטענת גילוי עריות עוד לפני שנולד בוריס.
לפי הכרוניקן הבישוף אוטו מפרייזינג, בשנת 1145 פנה בוריס לקיסר הקונרד השלישי כדי לבקש את עזרתו נגד גזה השני ואמו.
בהמלצת המלך הבוהמי ולדיסלב השני, אישר הקיסר הגרמני לבוריס לגייס צבא שכירי חרב מבוואריה ואוסטריה.
בוריס הסתער על הונגריה וכבש את המבצר פוז'ון (פרסבורג) (ברטיסלבה של ימינו).
צבא המלך הטיל מצור על פוז'ון ובסופו של דבר שכנעו את שכירי החרב של בוריס להיכנע ללא התנגדות, תמורת פיצוי.
ההונגרים זעמו על קונרד השלישי בגלל מתקפתו של בוריס והחליטו לתקוף את האימפריה הרומית הקדושה.
לפני שחצו את נהר הלייטה שסימן את הגבול המערבי של הממלכה, המלך גזה בן ה-16 צויד בחרב כציון להתבגרותו.
בהתחלה האוונג רד ההונגרי מורכב מלוחמים פצ'נגים והסקלרים חמושים בנשק קל נמלטו מפני הפרשים המשוריינים של האויב.
אולם בסופו של דבר ב-11 בספטמבר התעמת הצבא ההונגרי ובראשו גזה ודודו בלוש בהצלחה עם צבא גרמני בפיקודו של מרגרף אוסטריה היינריך "יאזומיגוט".
ודחף אותו עד לנהר פישה.
הצלבנים חוצים את הונגריה 1147-1146
במחצית השנייה של שנת 1146 נשא גזה השני לאישה את אאופרוסינה מקייב, אחות הדוכס הגדול איזיאסלב השני מקייב.
היחסים ההונגריים-גרמניים נותרו מתוחים כשניסה בוריס לנצל את החלטת הקיסר קונרד השלישי לארגן מסע צלב לארץ ישראל ולחצות לשם מטרה זו את הונגריה.
עם זאת, כפי שסיפר הכרוניקן אודו מדיי, גזה, שידע כי "יותר קל לכבוש בזהב מאשר בכוח" הרעיף על הגרמנים קיתונות של כסף וכך מנע את מתקפתם.
ביוני 1147 חצו הגרמנים את הונגריה בלי לגרום לתקרית משמעותית אחת.
הכרוניקה ההונגרית המאוירת מספרת שכמה מאצילי הונגריה הבטיחו לבוריס כי אם יחליט להיכנס להונגריה, רבים יעברו לצידו וינטשו את המלך.
באוגוסט, בעקבות הצלבנים הגרמנים הגיע להונגריה גם המלך הצרפתי לואי השביעי ולוחמים שלו.
בוריס שכנע שניים מתוכם לאפשר לו להצטרף לשורותיהם ולהיכנס איתם להונגריה.
כשגזה השני נכח לדעת על המצאות יריבו במחנה הצרפתי הוא דרש את הסגרתו.
המלך לואי השני דחה את בקשתו אך החזיק את בוריס במעצר זמני והוציאו מהונגריה.
בהמשך הוא ליווה את הצרפתים עד לקונסטנטינופול התיישב באימפריה הביזנטית.
היריבות בין המעצמות האירופיות הביאה בשלהי שנות ה-1140 להיווצרות שתי קואליציות.
ברית אחת כללה את הקיסר הביזנטי מנואל הראשון קומננוס ואת הקיסר הגרמני קונרד השלישי שהתנגדו לרוג'רו השני, מלך סיציליה שפלש לשטחים ביזנטיים.
גזה השני צידד ברוג'רו השני יחד עם עוד שני שליטים נוספים:הנסיך הגרמני המורד וולף השישי, מרקיז טוסקנה והנסיך הגדול הסרבי אורוש השני מראשקה.
באביב 1148 גזה השני שיגר תגבורות גם לגיסו, הנסיך הגדול איזיאסלב השני, נגד הנסיך ולדימיר דודוביץ' מצ'רניגוב.
ב-1149 מרדו הסרבים מראשקה ואילצו את הקיסר מנואל הראשון להפסיק את הכנותיו לפלישה לדרום איטליה ולראשקה.
לפי משורר החצר הביזנטית החנפני תאודורוס פרודרומוס , הונגריה תמכה בסרבים בעת המסע של הקיסר נגדם.
כרוניקת איפטייב מוסרת שמאבק זה בקיסר מנואל שימש למלך גזה כעילה לסירובו לשלוח סיוע לאיזיאסלב השני אחרי שיורי דולגורוקי, הנסיך מסיוזדל, גירש אותו מקייב באוגוסט 1149.
אולם בסופו של דבר, בתחילת האביב 1149 סיעו לוחמים הונגרים לאיזיאסלב השני לכבוש את קייב בחזרה.
אך ידו של דולגורוקי הייתה על העליונה והוא הדיח שוב את איזיאסלב מכס המלכות.
בסתיו הוביל גזה את צבאו נגד וולודומירקו מהליץ' שהיה בן בריתו הקרוב של יורי דולגורוקי.
הוא כבש את סנוק אבל וולימידורק הצליח לשחד את המפקדים ההונגרים שהאיצו במלך לעזוב את הליץ' לפני החודש נובמבר.
כפי שכתוב בכרוניקה של יואניס קינאמוס "כוח של אין ספור פרשים הונגרים וכן חאליסים כופרים תמכו באותה שנה בסרבים, אולם בספטמבר הצבא הביזנטי הכה את כוחותיהם המאוחדים על הנהר טראה.
הניצחון הביזנטי אילץ את אורוש השני להכיר בחסות הקיסר הביזנטי.
מנואל יצא למסע נקם נגד הונגריה וזרע הרס בשטחים שבין הנהרות סאווה ודנובה.
בעזרת הביזנטים חזר להונגריה גם הנסיך בוריס שהחריב את אזור עמק הטימיש.
גזה שזה עתה שב מהליץ' רצה הפעם לחוס על הכוח ההונגרי שנשאר ברשותו וביקש שלום.
הסכם השלום נחתם בשלהי שנת 1150 או בתחילת שנת 1151. הוא פגש באותה שנה את היינריך יאזומירגוט והשניים נרמלו את יחסיהם.
אחר כך שלח שוב עזרה צבאית לאיזיאסלב השני שכבש את קייב פעם נוספת לפני אפריל 1151. כעבור 3 חדשים וולדימירקו הביס כוח הונגרי שצעד אל עבר קייב.
בדייטה הקיסרית ביוני 1152 ביקש המלך הגרמני החדש, הקיסר פרידריך ברברוסה מהנסיכים הגרמנים לאשר לו לצאת למלחמה בהונגריה, אך, כדברי אוטו מפרייזינג, הם סירבו "מסיבות עלומות".
בקיץ 1152 פלש גזה להליץ'.
צבאות מאוחדים שלו ושל איזיאסלב ניצחו על הנהר סאן את חיילי וולדומירקו והכריחו את זה לחתום על הסכם שלום עם איזיאסלב.
האפיפיור אאוגניוס השלישי שיגר שליחים להונגריה על מנת לחזק את "האמונה והמשמעת" של הכנסייה ההונגרית.
אך גזה אסר על שליחי האפיפיור להיכנס להונגריה, סימן להידרדרות ביחסים עם הכס הקדוש.
באביב 1153 תכנן גזה לפלוש לאזור פריסטריון באימפריה הביזנטית.
לפי יואנס קינאמוס, הוא ביקש לנקום במנואל הראשון על הפלישה בשנת 1150. מצד שני מיכאל מסלוניק כתב שגזה מנע מהקיסר לפלוש לדרום איטליה.
מנואל שנכח לדעת על תוכניתו של גזה, הוביל את כוחותיו אל הדנובה.
אז גזה שלח אליו שליחים ובסרדיקה (סופיה של ימינו) נחתם הסכם שלום חדש בין השניים.
כפי שציין הכרוניקון האנדלוסי אבו חמיד אל-גרנאטי, שחי בהונגריה בשנים 1150–1153, בהתאם להסכם שחררו הביזנטים את השבויים ההונגרים
אבו חמיד טען שכל הארצות חששו מנחת זרועו של גזה מכיוון שהיו לרשותו צבאות רבים והצטיין בתעוזתו.
הנוסע המוסלמי ציין שגזה העסיק לוחמים מוסלמים (Böszörmény) שגויסו בקרב עמים בערבות אירואסיה.
אבו חמיד האיץ בחיילים אלה לעשות כל מאמץ כדי להתגייס לג'יהאד בפיקודו של גזה כדי לזכות בגמול מאללה.
גזה הרשה לנתיניו המוסלמים לקחת פלגשים, מה שעורר זעם בקרב הכמרים ההונגרים.
באוקטובר 1154 הכריז האפיפיור החדש אנסטסיוס הרביעי כי שליטתו של גזה בדלמטיה היא בלתי חוקית.
הבן דוד של הקיסר מנואל, אנדרוניקוס הראשון קומננוס, ששלט בבלגרד, בברניצ'בו ובניש שלח באותה שנה מכתב לגזה והציע לו את הערים האלה תמורת התמיכה ההונגרית במלחמתו בקיסר.
גזה שלח שליחים גם לסיציליה כדי לכרות ברית חדשה עם גוליילמו הראשון אולם בסיציליה פרצו באותה תקופה מאבקים בין המלך למורדים.
על אף שבסופו של דבר הקשר של אנדרוניקוס נחשף והלה נפל בשבי, פלש גזה לאימפריה הביזנטית והטיל מצור על ברניצ'בו בסוף שנת 1154.
מששמע גזה על מעצרו של אנדרוניקוס, עזב גזה את המצור ושב להונגריה.
גנרל ביזנטי בשם ווסיליוס צינצילוקס תקף את הצבא ההונגרי אבל לפני שיצא להונגריה, ריסק גזה את הכוחות הביזנטיים שהוא נתקל בהם.
בתחילת 1155 דיפלומטים ביזנטים והונגרים חתמו על הסכם שלום חדש.
באותה שנה צבא ביזנטי הדיח את בן בריתו של גזה, דסה, מנסיכות ראשקה והחזיר לשלטון את אורוש השני, שהבטיח שלא ייכנס לברית חדשה עם ההונגרים.
גזה השני הזמנין אבירים ממערב אירופה, בעיקר גרמנים, להתיישב בהונגריה.
בין היתר, הוא העניק אדמות לשני אבירים, גוטפריד ואלברט, ש"נטשו את מולדתם" לפי הזמנתו בשנות ה-1150. כמה שנים מאוחר יותר, אדם בשם הצלו ממרקשטיין מכר את נכסיו באזור אאכן כדי להתיישב בהונגריה, ממנה לא חזר.
לפי הדיפלומה של המלך אנדראש השני בשנת 1224 שפירטה את זכויות היתר שהוענקו לסקסונים הטרנסילבנים, אבותיהם הוזמנו על ידי גזה השני כדי ליישבם בדרום טרנסילבניה.
אחרי שהוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, קיבל פרידריך ברברוסה בנירנברג את שליחיו של מנואל הראשון.
הביזנטים הציעו לו פלישה משותפת להונגריה, אבל ברברוסה דחה את ההצעה.
ב-16 בספטמבר בצ'רטר "פריבילגיום מינוס" שבו העניק לאוסטריה מעמד של דוכסות, ציין הקיסר כי על הדוכסים האוסטריים לסייע לאימפריה הרומית הקדושה במלחמה בהונגריה.
הוא ציין שהיחסים בין האימפריה ולהונגריה נשארו עדיין מתוחים.
יועצו של ברברוסה, הבישוף דניאל מפראג, ביקר בהונגריה בקיץ 1157. בהזדמנות זאת הבטיח גזה השני שיתמוך בברברוסה עם כוחות סיוע במקרה שהקיסר הגרמני יפלוש לאיטליה.
לפי דיווח של הכרוניקן הגרמני ראהווין, אחיו הצעיר של גזה השני, אישטוואן הרביעי, התחיל לקשור קנוניה נגד גזה, ביחד עם דודם בלוש, ועם עוד אצילים.
כדי למנוע מלחמת אזרחים, הורה גזה קודם כל לרדוף בחסידיו של אישטוואן, אחר כך גירש אותו מהממלכה ואף דן אותו למוות.
ניקטס כוניאטס, כתב בכרוניקה שלו, ה"שנתונים", כי אישטוואן נמלט מפני ידו הרצחנית של גזה.
הדוד של גזה, בלוש, לא הוזכר יותר בצ'רטרים המלכותיים אחרי מרץ 1157, מה שיכול לרמוז כי עזב את הונגריה אחרי אותו תאריך.
בקיץ 1157 נמלט אישטוואן אל האימפריה הרומית הקדושה, בה ביקש את חסותו של פרידריך ברברוסה.
לפי בקשת הקיסר, גזה קיבל את תיווכו של ברברוסה בסכסוך עם אישטוואן וביחנואר 1158 שלח שליחים לרגנסבורג.
לבסוף ביקש ברברוסה לדחות את הבוררות לזמן מתאים יותר ויצא למסע נגד הליגה הלומברדית.
בהתאם להבטחתו הקודמת, שלח גזה יחידה של 500–600 קשתים כדי ללוות את הקיסר הגרמני לאיטליה.
אישטוואן שם פעמיו לאימפריה הביזנטית והתיישב בקונסטנטינופול.
הוא התחתן שם עם אחייניתו של הקיסר מנואל, מריה קומננה.
כעבור שנתיים הצטרף אליו אחיו לאסלו, שברח מהונגריה בסביבות 1160.
בספטמבר 1158 השיג פרידריך ברברוסה את כניעתן של הערים האיטלקיות.
עם זאת, אחרי שהדייטה ברונקאליה החליטה להחזיר את "זכויות הקיסר", לרבות זכותו לגבות מיסים מהערים בצפון איטליה, הערים מילנו וקרמה בלומברדיה קמו שוב נגדו במרד גלוי.
גזה שלח שליחים למחנה של ברברוסה עם ההבטחה לסיוע נוסף נגד המורדים.
מותו של האפיפיור אדריאנוס הרביעי ב-1 בספטמבר 1159 גרם לפילוג, מכיוון שהקולגיום של הקרדינלים היה מפולג: רוב הקרדינלים התנגדו למדיניותו של ברברוסה, בעוד שמיעוט מתוכם צידדו בו.
הקבוצה הראשונה בחרה באפיפיור אלכסנדר השלישי, אולם תומכי ברברוסה בחרו באנטי-אפיפיור ויקטור הרביעי (1164-1159).
הקיסר כינס ב-1160 סינוד בעיר פאביה על מנת לשים קץ לפילוג.
גזה שלח נציגים לסינוד, שבו בפברואר 1160 הוכרז ויקטור הרביעי כאפיפיור החוקי.
עם זאת, לוקאש, הארכיבישוף של אסטרגום, נשאר נאמן לאלכסנדר השלישי ושכנע את גזה להתחיל במו"ם עם נציגים של אלכסנדר השלישי.
גזה החליט להחליף צד רק אחרי שמרבית המונרכים באירופה, כולל מלכי סיציליה, אנגליה וצרפת, הצטרפו לאלכסנדר השלישי.
השגרירים של גזה הודיעו זאת לאלכסנדר השלישי בתחילת 1161 וגזה עצמו הודיע אחר כך לקיסר הגרמני על הכרתו באלכסנדר השלישי סתיו של אותה השנה.
בקיץ 1161 חתמו גזה והאפיפיור אלכסנדר השלישי חתמו על קונקורדט.
בהתאם לחוזה החדש, הבטיח גזה שלא ידיח ולא יעביר כמרים בכירים מתפקידיהם ללא אישור הכס הקדוש.
מצד שני הסכים האפיפיור שלא לשלוח לגאטים להונגריה ללא היתר המלך.
כמו כן הכמרים הבכירים ההונגרים הורשו לערער בפני האפיפיור רק באישור המלך.
גזה חתם על שביתת נשק לחמש שנים עם האימפריה הביזנטית.
זמן קצר לפני מותו, הוא הבטיח את דלמטיה, קרואטיה ושטחים אחרים לבנו הצעיר בלה בתור דוכסית פרטית.
גזה הלך לעולמו ב-31 במאי 1162 והובא לקבורה בסקשפהרוואר.
נשים: אופרוסינה מקייב או אופרוסינה מסטיסלבנה או "פרוז'ינה", הייתה בתו של הנסיך הגדול מקייב, מסטיסלב הראשון הגדול.
היא חיה עוד אחרי מות בעלה ומתה בירושלים בשנת 1193.
אישטוואן השלישי, מלך הונגריה (נולד בקיץ 1147).
בלה השלישי, מלך הונגריה (נולד בסביבות 1148), הוא ירש את המלכות אחרי מות אישטוואן השלישי ב-1162
ארפאד - הבן הקטן ביותר - לא שרד את הילדות
הבת הגדולה, אליזבת מבוהמיה - הייתה נשואה החל משנת 1157 לפרדריק, דוכס בוהמיה, שהיה בנו של ולדיסלב השני
אודולה, הבת השנייה - הייתה החל מ-1141 נשואה לבן הצעיר של ולדיסלב השני מבוהמיה, סביאטופלוק.
הלנה מהונגריה, דוכסית אוסטריה - הבת השלישית - הייתה ב-1174 לאשתו של דוכס אוסטריה, לאופולד החמישי
גזה גארדוני, שמו בלידה גזה ציגלר (בהונגרית: Gárdonyi Géza, במקור Ziegler Géza, 3 באוגוסט 1863 בגארדוני-אגארדפוסטה – 30 באוקטובר 1922 באגר) היה סופר, משורר, מחזאי ועיתונאי הונגרי, חבר לשם כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים.
גארדוני היה מצד אביו בן למשפחה הונגרית בעלת שורשים גרמניים.
ספריו התמקדו בעיקר בחיי הכפר ההונגרי ובאירועים מתולדותיהם של האגן הפאנוני ושל הונגריה.
גזה גארדוני נולד בשנת 1863 בגארדוני-אדארדפוסטה, בקצה המערבי של הונגריה, במחוז פייר.
הוא נולד תחת השם גזה ציגלר והיה בנו של שאנדור מיהאי ציגלר (1879-1823), הונגרי ממוצא סקסוני, לותרני בדתו, ויליד הכפר נמשקר (מצפון-מערב הונגריה) ושל רעיתו, תרזיה נאג' (Nagy; 1926-1840), כ-17 שנה צעירה מבעלה.
בצעירותו השתתף האב במאמץ המלחמתי המהפכני בעיר פשט בשנים 1848-1849. חייו ניצלו הודות לעדות שקר שמסרו חבריו בבית דין צבאי.
הוא היה מהנדס מכונות וממציא בוגר מוסדות השכלה בווינה וניהל בבירת אוסטריה בית חרושת לעיבוד מתכות שנשא את שמו.
האם הייתה בת למשפחת איכרים, אצילים קטנים לשעבר, קתוליים, מן היישוב סלשגיירק (Szőlősgyörök).
בחתונה הוכרח ציגלר על ידי הכומר להתחייב לגדל את ילדיו בדת הקתולית.
הוא עצמו נאלץ מסיבות חומריות להמיר את דתו לנצרות רומית-קתולית בשנת 1879, 7 ימים לפני מותו.
גזה גארדוני היה הבן הבכור מבין 7 ילדים.
היו לו אחות וחמישה אחים, מהם שרדו רק שניים - בלה וארפאד.
הוא השתמש לראשונה בשם המשפחה גארדוני (שם יישוב הולדתו ), במאי 1881 כשפרסם תחתיו - Géza Z.Gárdonyi - רשימה הומוריסטית בעיתון הסאטירי "Füllentő".
החל משנת 1881 התחיל הסופר להשתמש בשם החדש יותר ויותר, גם ללא ציון האות Z האמצעית, ומשנת 1890 ואילך חתם את כל ספריו בשם החדש.
בשנת 1897 נרשם שינוי שמו גם בפנקס הלידות ביישוב הולדתו.
הוא למד ביישוב שאי, אחר כך בגימנסיות רפורמיות (קלוויניסטיות) בשארושפאטאק (1875-1874) ובפשט (1878-1875) ואחר כך סיים מדרשה למורים באגר (1882-1878).
בשנת 1881 לימד כעוזר מורה ומנהל מקהלה ביישוב קאראד (Karád).
אחרי שבשנת 1882 קיבל תעודת הסמכה להוראה,
והחל מלמד בבתי ספר יסודיים קתוליים כעוזר מורה בכפרים דווצ'ר (1883), שארוואר (1884) ודברון בטרנסדנוביה וחי חיי דלות.
בגלל הצקות מצד גורמי הניהול הכנסייתיים, עזב את ההוראה באוקטובר 1885. הוא התחתן עם מאריה צ'אני מן היישוב דברון ועבר לגור עמה בעיר גיור .
שם החל לעבוד כעיתונאי בעיתונים "הזאנק" (Hazánk - "מולדתנו") ו-"Győri közlöny" ("הביטאון של גיור") (1888-1885).
חיי הנישואים כשלו במהרה והקריירה העיתונאית לא זינקה כרצונו.
בשנת 1886 הקים כתבי עת חינוכיים בשם "ידיד המורים" (Tanítóbarát) ו-"Néptanítók Naptára" (לוח השנה של מורי העם").
אחרי גישושים קצרים בבודפשט, חזר לגיור למערכת העיתון "גיורי הירלפ" (Győri Hírlap), אחר כך עבד בעיתונים בעיר סגד - "סגדי היראדו" (Szegedi Hírado חדשות סגד, 1889-1888) ו"סגדי נפלו" (Szegedi Napló היומון של סגד, 1891-1889).
להשלמת פרנסתו, כתב סיפורים בעילום שם.
באותה תקופה פרסם סיפורים שבמרכזם דמות השופט הכפרי גרה גאבור (Göre Gábor) הערוכים כמכתבים הומוריסטיים.
אחרי שנת 1891 עבד כעיתונאי בעיר ארד וסביבתה.
בדצמבר 1891 התיישב בבודפשט, שם מונה שנה אחר-כך לתפקיד ראש מדור בעיתון "מגיאר הירלפ".
כתיבתו בעיתון זה הביאה לו פרסום.
החל משנת 1897 התיישב סופית באגר יחד עם אמו והתפרנס מכתיבת ספרות.
שלח את יצירותיו לכתבי העת Hét (השבוע) ו-Új Idők (זמנים חדשים) ובשנים 1906-1903 ערך יחד שאנדור ברודי וזולטאן אמברוש, ידידיו הטובים ביותר בזירה האמנותית, את השבועון הפרוגרסיבי Jövendő (העתיד).
בשנת 1900 ביקר בפריז ובהמשך ערך מסעות לאיטליה, לשווייץ, לאוסטריה ולטורקיה.
בשנת 1898 הפך לחבר בחברת פטפי ובחברה למדעי הטבע, בשנת 1903 התקבל לאגודת הסופרים "קישפלודי".
ב-1910 נבחר לחבר מתכתב (לשם כבוד) באקדמיה ההונגרית למדעים וב-1918 התקבל לאקדמיית ורשמארטי, בהמלצת ז'יגמונד מוריץ.
גארדוני נפטר בשנת 1922 בעיר אגר.
הוא הובא לקבורה בבית הקברות של העיר כשעל מצבתו חקוק המשפט: "רק גופו" (Csak a teste).
הותיר אחריו ארבעה ילדים: שאנדור, גיזלה, יוז'ף וגזה.
גארדוני לא נמנה עם חבריו של אף חוג ספרותי.
יצירתו ידעה שלוש תקופות עיקריות:
בשנות ה-1890 כתב נובלות וסיפורים ברוח עממית (Az én falum – "הכפר שלי" 1898).
בעשור הראשון של המאה ה-20 כתב רומנים היסטוריים (הכוכבים של אגר Egri csillagok - 1901; A láthatatlan ember האדם הלא נראה - 1898; Isten rabjai - עבדי אלהים 1908), אחר כך רומנים פסיכולוגיים (Szunyoghy miatyánkja אבינו מסוניוגי - 1913 ;Ida regénye - הרומן של אידה 1920).
גארדוני כתב גם דרמות ושירים.
הוא הצטייר כאישיות אקסצנטרית והפך לאגדה בחייו - נודע כ"נזיר מאגר".
לצורך הכתיבה, תוך כדי תהליך יצירת הרומנים ההיסטוריים שלו, התעמק גארדוני בתחקירים היסטוריים ואחרים.
עיין, בין היתר, בכתבי תרבויות המזרח.
לקראת כתיבת הרומן שלו, "כוכבי אגר", חקר את תולדות הטורקים ותרבותם, ואף ביקר באיסטנבול.
רבות מיצירותיו נכנסו למשך עשרות שנים חלק למקראות ולספרי הלשון והספרות בבתי ספר.
הספר כוכבי אגר פורסם לראשונה בשנת 1898 ומספר על מצור העיר אגר על ידי הכוחות הטורקים של האימפריה העות'מאנית בשנת 1552. עם גיבוריו נמנים גרגיי בורנמיסה ובאלינט טרק, ועוזרו שכנגד, שבשטיין טינודי.
בשנת 1968, בימי השלטון הקומוניסטי בהונגריה, ביים הבמאי זולטאן וארקוני סרט קולנוע לפי הרומן.
פורסם בשנת 1901. יש הסבורים כי זה ספרו הטוב ביותר, אולי כי הוא נגיש יותר לקורא הזר.
הרומן מתאר פרקים מחייו של מנהיג ההונים אטילה.
חלק מהרומן מוקדש לביקורו של הדיפלומט הרומאי פריסקוס פאניטס במחנהו של אטילה.
גיבור הרומן הוא עבד ביזנטי בשם זטה, שהתאהב בצעירה הונית יפת תואר.
זטה נמלט והופך לעבד אצל ההונים, מה שמעורר בו תקווה להתחתן עם אהובת לבו.
הספר כולל תיאור דרמטי של הקרב במישורים הקטאלונים בין ההונים לרומאים.
1899 - פרס בתחרות העיתון הצרפתי Le Journal de Paris על סיפורו הקצר "Mari néni meg a Pista bácsi" ("דוד פישטה וגם דודה מרי")
1910 - חבר מתכתב באקדמיה ההונגרית למדעים
1920 - חבר לשם כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים
חבר באקדמיית "לה סטלה ד'איטליה" ובאגודת העובדים "אומברטו הראשון" בנאפולי- כגמול על תרגומו מדנטה אליגיירי
2002 - הרומן "כוכבי אגר" נבחר ל"רומן ההונגרי הפופולרי ביותר" בקרב צופי התוכנית הטלוויזיונית "A Nagy Könyv -"גדול הספרים" בהונגריה
ביתו באגר הפך למוזיאון לזכרו
התיאטרון בעיר אגר נושא את שמו
בתי ספר ורחובות רבים ברחבי הונגריה נקראו על שמו
A lámpás, 1894, סיפור (המנורה), עובד לסרט טלוויזיה בבימוי מיקלוש היידופי: Ungarn 1973, הונגריה, 1973
Egri csillagok, 1899/1900, רמן היסטוריה (כוכבי אגר, עובד לסרטים בהונגריה 1923 (בימוי: פאל פייש Pál Fejös), הונגריה 1968 (בימוי: זולטאן וארקוני)
A bor, בודפשט 1901, מחזה עממי בשלוש מערכות (היין), הצגת בכורה - 1903), עיבוד לקולנוע: הונגריה 1933 (בימוי: אישטוואן גיירג')
A láthatatlan ember, 1901, האדם הלא נראה - רומן היסטורי
עבדי האלהים Isten rabjai, 1908, רומן היסטורי; עובד לקולנוע: הונגריה 1942 (בימוי: אגושטון פאצ'רי)
Ida regénye, הרומן של אידה, רומן 1924, עובד לקולנוע - הונגריה 1934 (בימוי: סטיב סיקיי Steve Szekely)
Az égre néző lélek (הנשמה המביטה השמיימה)
1988 - גיזה גרדוני - "האיש הלא נראה" - הוצאת הקיבוץ המאוחד (הוגדר בספר לבני נוער)
גזה רוהיים (בהונגרית: Róheim Géza; 12 בספטמבר 1891, בודפשט – 7 ביוני 1953, ניו יורק, ניו יורק) היה אתנוגרף יהודי-הונגרי, החוקר האתנוגרפי של אוסטרליה, גינאה החדשה, מקסיקו, דמות מפורסמת בעולם האתנוגרפיה במגמה הפסיכואנליטית.
רוהיים סיים את לימודיו בבית הספר היסודי והתיכון בבודפשט ונרשם לאוניברסיטה למדעים.
הוא המשיך את לימודיו בברלין ולייפציג, שם היו מוריו האתנוגרפים הידועים באותה תקופה, פליקס לושן, קרל וולה, ופול ארנרייך.
לאחר חזרתו להונגריה סיים דוקטורט בבודפשט בשנת 1914 בגאוגרפיה, בתולדות עמי המזרח ובפילולוגיה אנגלית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה (1914–1918) עבד במלגה בספריית סצ'יני.
מאוחר יותר עבר למחלקה האתנוגרפית במוזיאון הלאומי של הונגריה, שם עסק באתנוגרפיה.
בשנים המוקדמות של שנות ה-20 של המאה ה-20 עסק בהרחבה בתורתו של הנוירולוג היהודי-אוסטרי זיגמונד פרויד, בפסיכואנליזה, ויישום את התאוריה שלו בתחום האנתרופולוגיה.
רוהיים יצא למסע לימודים ארוך כדי לחקור נושא זה.
הוא היגר לארצות הברית בשנת 1938 בגיל 47.
רוהיים החל את סיור הלימודים העיקרי הראשון שלו באתרופולוגיה בשנת 1928. כיוון שנושא מחקריו היה קשור קשר הדוק לפרוידיאניזם, הוצאות המשלחת כוסו על ידי הנסיכה היוונית מארי בונפרטה, שהאמינה בפרויד.
גם אשתו של גזה רוהיים נלוותה למסע.
בדרכם לאוסטרליה עצרו תחילה בג'יבוטי למשך חודש ימים וצפו שם בשבטים הסומלים.
הם הגיעו לאוסטרליה בפברואר 1929, שם בילו תקופה ארוכה יותר בין שבטי ארנדה ולורטיה שהתגוררו באזור משימתם במיסיון הרמנסבורג במרכז היבשת.
לאחר סיום עבודתם נסעו לאדלייד בנובמבר 1929, משם לפורט מורסבי, מקום מושבה של פפואה גינאה החדשה, שהייתה אז בניהול אוסטרליה.
משם הפליגו לאי לנורמנבי, אי בארכיפלג ד'אנטריסקו בגינאה החדשה, שם חקרו את חיי העם המלנזי במשך שנה.
בארצות הברית בילו חודשיים בעיר יומה ליד הגבול המקסיקני עם אינדיאנים אמריקאים מקומיים.
הם חזרו לבודפשט באפריל 1931. המסע העיקרי הבא שלו היה רק לאחר מלחמת העולם השנייה (1945), כשהוא כבר גר דרך קבע באמריקה.
הפעם ביקר את האינדיאנים של נאוואחו שגרו במקסיקו לצורך מחקר פסיכואנליטי.
בסיום מסעות המחקר שלו התיישב רוהיים בניו יורק ועבד על "חומרי הגלם" של מחקריו.
עבודתו המחקרית המגוונת מצוינת בלמעלה מ-150 מחקרים ובעשרות ספרים, כולל עבודות בגאוגרפיה, אנתרופולוגיה, דת ופסיכולוגיה.
לדברי האנתרופולוג ההונגרי טיבור בודרוגי, "גזה רוהיים הוא החוקר הבולט והמפורסם ביותר בעולם במגמה הפסיכואנליטית של האתנוגרפיה".
כותרת אחד מספריו האתנוגרפיים של רוהיים הוא הצ'ורונגה; לפי האמונה האבוריג'ינית האוסטרלית התעברות הנשים ולידת הילדים נובעים מצ'ורונגה.