tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
העולם שמחוץ למתחם המשחק מעוצב בצבעים ותאורה שמקנים לו מראה קר, קודר וחשוך, לעומת העולם בתוך המשחק הצבוע לרוב בצבעים חמים כמו צבעי פסטל או בצבעים שמקנים למקום מראה ילדותי ותחושה סוריאליסטית.
שימוש בולט בצבעים ניתן לראות בתלבושות הטורקיז של השחקנים, המדים הוורודים של השומרים, צבעי גרמי מדרגות והסצנה בה השחקן הראשי צובע את שיער ראשו בצבע ורוד בוהק.
האימוניות הירוקות שלבשו השחקנים נוצרו בהשראת לבוש אתלטי מבתי ספר קוריאניים בשנות ה-70 וה-80, ובנוסף נועדו כדי לדמות תלבושת אחידה של בתי ספר.
גרם המדרגות בו צועדים השחקנים לעבר המשחקים השונים ובחזרה מהם עוצב בהשראת היצירה "יחסיות" של האומן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר, יחד עם הצילום מזווית גבוהה והצבעים העזים מתקבלת תחושה סוריאליסטית בעת הצפייה.
מעצב ההפקה צ'ה קיונג-סאן אמר כי גרמי המדרגות האינסופיים הללו מייצגים "צורה של שעבוד עבור המתמודדים".
רשת המנהרות המחברות בין הזירה, המעונות והמשרד המנהלי נוצרה בהשראת קיני נמלים.
חדר המיטות בו ישנו והסתובבו השחקנים בזמני ההמתנה בין משחק למשחק, תואר כ"אנשים שננטשו על הכביש" לפי צ'ה (דבר שבא לידי ביטוי בעיצוב משחק "משיכת חבל").
החדר תוכנן באמצעות אריחים לבנים והפתח המעוגל הזכיר מנהרה של כלי רכב.
המיטה והמדרגות היו מונחות בהתחלה כדי להיראות כמו מדפי מחסנים, אבל ככל שהפרקים התקדמו והריהוט הפך לשמש כהגנה מאולתרת מפני השחקנים האחרים, הם קיבלו מראה של סולמות ומדרגות שבורים, מה שמרמז על הדרך שבה שחקנים אלה נלכדו ללא מוצא, לפי צ'ה.
סצנת ארוחת הערב שהתרחשה בפרק השמיני נוצרה בהשראת המיצב האמנותי מסיבת ארוחת הערב מאת האמנית ג'ודי שיקגו.
קירות רבים מהאזורים שבהם התרחשו המשחקים צוירו בהשראת סדרת אימפריית האור מאת רנה מגריט.
הצוות הקדיש את מרב הזמן ביצירת הסט למשחק הגולות, תוך יצירת שילוב של אמינות (ריאליזם) וזיוף כדי לשקף את אופי החיים והמוות של המשחקים עצמם.
צ'אי הצהיר שהסט תוכנן כשילוב של במות תיאטרליות קטנות, כל שלב במשחקים מייצג חלקים מהזיכרונות של שחקן 001.
חדר ה-VIP היה אחד מהסטים האחרונים שעוצבו, וצ'ה אמר שהם החליטו על נושא המבוסס על חיות הן בנוגע לתלבושות והן בנוגע לחדר; "האח"מים הם מסוג האנשים שלוקחים חיים של אנשים אחרים בתור בילוי ומתייחסים אליהם כאל כלי משחק על לוח שחמט, אז רציתי ליצור מראה עוצמתי ואינסטינקטיבי לחדר".
החצר בה שיחקו "דג מלוח" ו"דיונון" מדמה חצר אחורית של בית ספר, ואת המשחק "דלגונה" הם שיחקו בגן שעשועים ענקי, שאמור לדמות נקודת מבט של ילדים בגן שעשועים רגיל (שהכול נראה גדול).
גם במשחק הגולות נוצרה שכונת דמה בעת שקיעה, המדמה את התחושה של לשחק בחוץ עד שעה מאוחרת.
רוב הסטים היו שילוב של סטים פרקטיים וצילום בשימוש של מסך כחול.
לדוגמה, בסצנות של גשר אריחי הזכוכית, התפאורה, שעוצבה כמו אוהל קרקס עבור השחקנים המופיעים עבור ה-VIP, הייתה בפועל רק בגובה של מטר וחצי מהקרקע, תוך שימוש במסכים כחולים, כדי לדמות את הגובה בפוסט-פרודקשן.
בזמן הצילומים הגובה היה מספיק רחוק מהקרקע כדי לגרום לשחקנים להיות עצבניים, מה שתרם לסצנה.
סט משחק "משיכת חבל" מוקם בגובה של יותר מ-10 מטרים מהקרקע, מה שיצר עוד יותר חרדה אצל חלק מהשחקנים עם פחדי גבהים.
בובת הרובוט בפרק הראשון, "אור אדום, אור ירוק", נוצרה בהשראת יאנגהי, דמות שהופיעה על כריכות ספרי הלימוד הקוריאניים בשנות ה-70 וה-80, והתסרוקת שלה, עוצבה בהשראת ביתו של הוואנג.
הבובה שרה, בקוריאנית, "פרח מוונגהווה פרח", בהתייחסו להיביסקוס סוריאקוס, הפרח הלאומי של דרום קוריאה.
השימוש בדמות המוכרת הזו נועד להציב זיכרונות של ילדות ופחד מטריד בקרב השחקנים, לפי צ'אי.
באופן דומה, התפאורה למשחק הדלגונה, תוך שימוש בחפצי גן משחקים ענקיים, הייתה אמורה לעורר את זיכרונותיהם של השחקנים מילדותם, והייתה מקום נפוץ שבו ילדים קוריאנים היו משחקים בדלגונה עם חברים.
הדלגונה ששימשה בפרק "האיש עם המטריה" הוכנה בסט הצילומים על ידי רוכל רחוב מדהאנגנו.
לאורך הסדרה חוזרות ומופיעות בהקשרים שונים הצורות הגאומטריות עיגול-משולש-ריבוע, מה שהופך אותן למוטיב:
אלו הצורות שמרכיבות את צורת המגרש של משחק הילדים "משחק הדיונון".
בפרק הראשון, בשוט בו נראה מגרש של "משחק הדיונון" המסורתי, הופכות שלוש צורות אלו לכותרת הסדרה.
שלוש הצורות מופיעות על כרטיסי הביקור של התחרות.
אחת הסיבות לכך היא שהן מסמלות שלוש אותיות מהאלפבית הקוריאני, ההנגול, של הצלילים: O, J, G.
זאת בהתאם לשם המשחק בקוריאנית: "Ojingeo Geim" (באיות באנגלית).
את החלוקה ההיררכית בין המפעילים של המשחק ניתן לדעת על פי הצורה מוטבעת על מסיכת הפנים שהם עוטים.
(ריבוע-מנהלים, משולש-חיילים, עיגול-פועלים, לפיכך מפעילי ריבוע הם החזקים ביותר ומפעילי עיגול הם החלשים ביותר)
הצילום הראשי לעונה השנייה היה אמור להתחיל ביולי 2023 והיה אמור להימשך "לפחות 10 חודשים".
ב-10 ביולי, חברי הצוות של ההפקה התמודדו עם מחלוקת שכללה האשמות על התעללות כלפי אזרחים במהלך הצילומים בנמל התעופה אינצ'און.
חברת ההפקה פרסמה התנצלות רשמית בעניין.
על פי הדיווחים, הצילומים יצאו לדרך באוגוסט 2023.
המלחין הראשי של הסדרה הוא יונג ג'ה-איל, והוא נעזר ב-2 מלחינים נוספים, פארק מין-ג'ו וקים סונג-סו – מפיק מוזיקלי עבור מחזות זמר שמשתמש בשם הבמה "23" בהלחנותיו.
יונג נודע גם כמלחין של הסרט זוכה האוסקרים פרזיטים.
פסקול הסדרה יצא לאור כאלבום ב-17 בספטמבר 2021, וכולל 20 יצירות במשך כולל של 69:49 דקות.
"היידן" – קונצ'רטו במי במול מז'ור של יוזף היידן – מושמע בפרק הראשון במהלך התעוררות המשתתפים במתחם המשחק ובפרק השלישי.
"הדנובה הכחולה" של יוהאן שטראוס – מעודדת את המתמודדים תוך שהם עדים לאירועים טראגיים.
"סרנדה למיתרים" של פיוטר צ'ייקובסקי – מתנגן בסיום המשחק השני ובמהלך הרכבת הקבוצות טרם המשחק השלישי.
בסדרה הושמעה גם גרסת כיסוי ליצירת הג'אז של בארט הווארד "Fly Me to the Moon" בביצוע הזמרת הקוריאנית ג'ו וון בפרקים הראשון והשמיני, אך בשל בעיות של זכויות יוצרים הושמט הביצוע מהאלבום הרשמי של הסדרה.
לדברי ג'ו, הוואנג רצה להדגיש את הניגוד בין ההרג האכזרי של השחקנים לבין "המילים והלחן הרומנטיים והיפים" של השיר, כך שהסצנה "מגלמת את החברה הקפיטליסטית המקוטבת יותר ויותר שאנו חיים בה היום, בצורה מאוד דחוסה בדרך צינית".
לשיר "Way Back Then" שמלווה ילדים המשחקים את "משחק הדיונון", יונג רצה להשתמש בכלי נגינה בהם תרגל נגינה בבית הספר היסודי, כמו מקליטים וקסטנייטות.
הקצב של השיר מבוסס על קצב 3-3-7 מחיאות כפיים שנהוג להשתמש בדרום קוריאה כדי לעודד מישהו.
לתקליט, שנוגן על ידי יונג עצמו, היה "ביפ" קל, שלא היה מכוון.
השיר "Round VI" נוגן על ידי תזמורת הניקוד של בודפשט.
העתק של הבובה ששימשה בפרק הראשון בסדרה הוצג בשדרות אורטיגס בקזון סיטי, בפיליפינים, בספטמבר 2021.
בובת משחק הדיונון הותקנה בפארק האולימפי בסיאול ב-25 באוקטובר 2021. העתק של הסט של משחק הדיונון הוצג בתחנת Itaewon בסיאול מאז 5 בספטמבר 2021. עם זאת, התערוכה נסגרה בטרם עת מחשש להימצאות נגיף קורונה.
חנות פופ-אפ של משחק הדיונון נפתחה בפריז ב-2 וב-3 באוקטובר 2021. ניתנה אפשרות למבקרים לזכות במנוי חינם של נטפליקס לחודש אחד באם יצליחו להשיג את הצורה הנכונה מהדלגונה תוך דקה ו-30 שניות.
בהולנד, נטפליקס אירחה משחק דיונון משלה שבו אנשים יכלו לשחק את המשחק "דג מלוח" גם במאסטריכט וגם ברוטרדם.
העתק של הבובה הוצג במקום והצוות היה לבוש במדי חיילי משחק הדיונון.
הזוכים זכו במזכרות ממשחק דיונון.
האירוע משך אליו מאות אנשים.
אירועים דומים הכוללים העתקים של הבובה התרחשו ברחבי העולם, כולל סידני ובריטניה.
באוקטובר 2021, הוליווד ריפורטר ראיין את בכיר בנטפליקס אסיה, Kim Minyoung, שאמר שהחברה בוחנת עיבוד אפשרי למשחקי וידאו של הסדרה.
נטפליקס העניקה רישיון לייצור מרצ'נדייז של משחק הדיונון.
דמויות ויניל מהסדרה שוחררו בינואר 2022. Funko הוציאה סט מיוחד של משחק הדיונון בנושא "Funko Pop!
בגלל אופייה האלים של הסדרה הגבילה נטפליקס את הצפייה לגילאי 16 ומעלה.
עם זאת קהל הצופים בסדרה כלל גם ילדים ונערים.
לכך תרמו גם הביקורות האוהדות והשיח התקשורתי סביב הסדרה.
ב-Metacritic, לסדרה יש ציון ממוצע משוקלל של 69 מתוך 100 על סמך 13 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
מעיין גוטנמכר ממאקו שיבחה את כתיבת התסריט, הדמויות, הטוויסטים ואת צד ההפקה הכולל צילום, בימוי ועריכה, בדגש על עיצוב התפאורה שבסדרה.
היא השוותה בינה לסרט הדרום-קוריאני פרזיטים, שגם הוא בדומה לסדרה עוסק בקפיטליזם ובמעמדות.
דרון ברוש ממעריב אונליין החמיא לצוות ההפקה והעיצוב אך השאיר ביקורת קשה וטען שעלילת הסדרה ירודה, שהשוביניזם בה בוטה ונמוך, ושהכתיבה ירודה.
"משחק הדיונון" היא זיבול מוח מתמשך.
היא מיצוי כושל של רעיון מצוין".
לעומתו, שי רובין הסתייג וציין לגנאי את האלימות הרבה שמוצגת בסדרה, "להתמכר לאלימות זה לא מסר.
לקבל מסר כדי להבין שזה אלים – זו המטרה.
"משחק הדיונון" זו התמכרות לאלימות".
סמדר שילוני מוויינט טענה שעלילת הסדרה ירודה, וכי היוצרים לא הצליחו להעביר את המסר שהם רצו, "אם "משחק הדיונון" ניסתה ללמד אותנו משהו על החיים, על חלוקת העושר ועל בחירות שגויות, הסוף שלה מעיד יותר מהכול שהיא בעצמה לא הבינה מה היא ניסתה לומר".
נדב מנוחין מוואלה השווה בין הסדרה לסרט "פרזיטים" אך ציין ש"הפעם מדובר בסאטירה חברתית על יחסי הכוחות הבלתי אפשריים בין עשירים ועניים", הוא ביקר את האלימות הגרפית ודימה את עולם משחק הדיונון עצמו לתקופת השואה.
עם זאת "'משחק הדיונון' מספקת בינג' אפקטיבי וסוחף".
ניר וולף מישראל היום ביקר את האלימות הגרפית המוצגת בעלילה ובמסך, אך בנוסף אמר שהסדרה "מהנה, מצחיקה, מפתיעה, מטלטלת ומיוחדת, ובאמצעות וייב אסיאתי מסדרות אנימה מתארת סיפור אפל על הישרדות אנושית בלוקיישן צבעוני וילדותי".
הסדרה הפכה לדרמה הקוריאנית הראשונה שעמדה בראש עשר תוכניות הטלוויזיה הנצפות ביותר השבועיות של נטפליקס ברחבי העולם.
היא הגיעה למקום הראשון ב-94 מדינות, כולל ארצות הברית ובריטניה.
נטפליקס העריכה שמשחק הדיונון משך למעלה מ-111 מיליון משקי בית חברים ברחבי העולם לאחר 17 ימים של זמינות, ומעל 142 מיליון צופיים מנויים לאחר 28 ימים, מעבר ל-82 מיליון שברידג'רטון קיבלה ב-28 הימים הראשונים שלה בדצמבר 2020, והפכה לסדרה הנצפית ביותר של השירות בהשקתו.
לאחר שנטפליקס עדכנה את מדדי הצפייה שפורסמו בנובמבר 2021 בהתבסס על סך שעות הצפייה בסדרה, משחק הדיונון נותרה התוכנית הנצפית ביותר בשירות, עם למעלה מ-1.65 מיליארד שעות ב-28 הימים הראשונים שלה (בהשוואה לתוכנית של "ברידג'רטון" שעמדה על 625 מיליון שעות).
למרות שנטפליקס אינה זמינה בסין, גרסאות פיראטיות של משחק הדיונון הופצו רבות באינטרנט הסיני, מה שהופך את התוכנית לנושא פופולרי באתרי רשתות חברתיות סיניות.
נכון ליולי 2022, משחק הדיונון נותרה התוכנית הנצפית ביותר בנטפליקס בהתבסס על 28 ימי הצפייה הראשונים, לפני העונה הרביעית של דברים מוזרים.
מחוץ לאזורי אסיה, הפופולריות של התוכנית נבעה בעיקר מפה לאוזן והפצה ויראלית ברשתות החברתיות.
Vulture טען כי הלוקליזציה הנרחבת של התוכנית, עם כתוביות ב-37 שפות וגרסאות מדובבות ב-34 שפות, עזרה להגיע לקהל בין-לאומי.
הוואנג האמין שהפופולריות של התוכנית נבעה מ"האירוניה שמבוגרים חסרי תקווה מסכנים את חייהם כדי לנצח במשחק ילדים", כמו גם מההיכרות והפשטות של המשחקים שאפשרו לתוכנית להתמקד באפיון הדמויות.
הגיוון של הדמויות שמשחקות את משחק הדיונון, השואבות מתחומים שונים של החיים במעמד הנמוך והבינוני, עוזר גם למשוך קהל לצפות ככל שרבים יכלו למצוא אהדה באחת או יותר מהדמויות.
משחק הדיונון לא פורסם ב"דירוגי נילסן" (חברת מדרוג מפורסמת) עבור הזרמת מדיה בשבוע הראשון של זמינותו, אבל בשבוע של 20 עד 26 בספטמבר 2021, היא הייתה התוכנית הנצפית ביותר בשירותי סטרימינג בארצות הברית, עם למעלה מ-1.9 מיליארד דקות צפייה.
היא נותרה התוכנית הנצפית ביותר במדיה זורמת מ-27 בספטמבר עד 3 באוקטובר 2021, והגיעה ליותר מ-3.26 מיליארד דקות שנצפו בארצות הברית.
הרייטינג הללו הפכו אותה לתוכנית הסטרימינג הנצפית ביותר עד כה ב-2021, והשישית כזו מעולם בנתוני החברה.
הסדרה צברה יותר מ-3 מיליארד דקות שנצפו בשבוע בודד מאז הצגת דירוגי המדיה הזורמת של נילסן.
זהו השיא היחיד שהושג בעונה אחת ללא השפעה של מגפת הקורונה.
משחק הדיונון נותרה התוכנית הנצפית ביותר לפי נילסן במשך השבועות שמתחילים ב-4 וב-11 באוקטובר 2021, אך הודחה על ידי הסדרה "את" בשבוע שלאחר מכן.
במשך ארבעה שבועות רצופים, משחק הדיונון נשארה "הסדרה הנצפית ביותר" בשירות המעקב של הטלוויזיה TV Time, שם היא גם הפכה לסדרה הקוריאנית המלווה ביותר עד כה.
ב-YouTube, תוכן הקשור למשחק הדיונון הניב 17 מיליארד צפיות בתוך שמונה שבועות, הגבוה ביותר עבור תוכנית טלוויזיה, עלה על מספר הצופים שנוצר על ידי תוכן הקשור למשחקי הכס בעשר שנים.
דירוג נילסן דיווחה שמשחק הדיונון הייתה הסדרה המקורית השנייה הנצפית ביותר בארצות הברית בשירותי סטרימינג במשך כל שנת 2021 אחרי לוציפר.
לפי בלומברג ניוז, עד אוקטובר 2021, נטפליקס העריכה שמשחק הדיונון הניב שווי של כמעט 900 מיליון דולר אמריקאי על סמך נתוני צופים מורחבים; עלה לייצורו 21.4 מיליון דולר.
עקב ההצלחה המפתיעה של משחק הדיונון עבור נטפליקס, מפעילי שירותי סטרימינג אחרים עם תוכן מקורי, כגון דיסני פלוס, +Paramount ואפל TV+, החלו לעקוב אחר נטפליקס ולחפש הפקות קולנוע ממקומות שונים בעולם מעבר להוליווד, ולמצוא יצירות מצליחות באופן דומה עבור הפלטפורמות שלהם, כשבכיר אחד מכנה זאת אזור בעל "פוטנציאל בלתי מוגבל".
מלבד הבאת רעיונות חדשים וסטייה מהנושאים הנפוצים של הפקות הוליוודיות טיפוסיות, הפקות זרות כאלה בדרך כלל זולות יותר להפקה, עם הקלות מס או תמריצים של המדינה המארחת לצילומים והפקה.
כמה מפיקים של סדרות טלוויזיה שאינן בארצות הברית, שלא היה להם מזל גדול בהצגת תוכניותיהם לשירותי סטרימינג מבוססי ארצות הברית בעבר, קיוו ששירותי תוכן אלו ישקלו כעת ברצינות את יצירותיהם כתוצאה מהצלחתו של משחק הדיונון.
זכייתו של או סונג-יו (איל נאם – שחקן 001) בגלובוס הזהב הפכה אותו לשחקן יליד קוריאה הראשון שזכה בפרס.
ארבע המועמדויות של התוכנית לפרס SAG גם עשו היסטוריה בכך שמשחק הדיונון הפכה לסדרה הלא אנגלית הראשונה ולסדרה הקוריאנית הראשונה שהייתה מועמדת לביצועים יוצאי דופן של אנסמבל בסדרת דרמה.
באופן אישי, לי יונג-ג'ה הפך לשחקן הגברי הראשון מאסיה וקוריאה שקיבל מועמדות אישית לפרס סיגקום וצנג הו-יון הפכה לשחקנית השנייה ממוצא אסייתי וגם קוריאני שעשתה את אותו הדבר.
עם זכיית שני השחקנים, התוכנית עשתה היסטוריה כשהיא הפכה לסדרת הטלוויזיה הלא-אנגלית הראשונה שזכתה בטקס פרסי סיגקום.
התוכנית גם קיבלה 14 מועמדויות לפרסי האמי בפריים טיים, כולל לדרמה הטובה ביותר, מה שהופך אותה לתוכנית הלא-אנגלית הראשונה שהייתה מועמדת בקטגוריה זו.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גלובוס הזהב2025סדרת הדרמה הטובה ביותר"משחק הדיונון"פרס סטלייט2025סדרת הדרמה הטובה ביותר"משחק הדיונון"פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה2026סדרת השפה הזרה הטובה ביותר"משחק הדיונון"
משחק הדיונון נחשב לאחת הדוגמאות האחרונות לגל הקוריאני, המגמה ההולכת וגוברת של תקשורת דרום קוריאנית להשיג תשומת לב בין-לאומית מאז תחילת שנות ה-2010, בדומה ללהקות פופ קוריאניים פופולריים כמו BTS ודרמות קוריאניות וסרטים כמו פרזיטים.
יצירות כאלה משכו יותר תשומת לב עקב שירותי סטרימינג כמו נטפליקס ו-YouTube שהפכו תוכן דרום קוריאני, שנשלט באופן מסורתי על ידי גופי השידור הלאומיים של המדינה, לזמין ברחבי העולם.
יתרה מכך, לפי צ'ו סאנג-הון מהניו יורק טיימס, ליוצרים מדרום קוריאה יש דרך לקחת רעיונות מיצירות זרות וליישם עליה ספין תרבותי משלהם שמושך אליו יותר קהל.
הו יונג-סו, שהיה לו קריירה צנועה בתיאטרון ובקולנוע הקוריאני לפני משחק הדיונון, הופתע מהתהילה החדשה שלו בעקבות התוכנית, מה שגרם לו להרגיש שהוא "עף באוויר".
בהיעדר סוכן כישרונות , הוא נאלץ לפנות לעזרה מבתו כדי להתמודד עם נפח השיחות שביקשו ממנו להופיע בתפקידים שונים.
כמה סוכנויות כישרונות גדולות ביקשו להחתים את וואנג ואת השחקנים הראשיים של משחק הדיונון בחודשים שלאחר הופעת הבכורה שלו, כאשר יונג היה הראשון שחתם על חוזה עם ענקית הסוכנויות Creative Artists Agency עד אמצע נובמבר 2021.
הפופולריות של משחק הדיונון בדרום קוריאה הובילה לעלייה בתעבורת הרשת שגרמה לחברת התקשורת הדרום-קוריאנית SK Broadband להגיש תביעה נגד נטפליקס, בדרישה לפיצויים כספיים לתשלום על שימוש מוגבר בפס רחב ועלויות תחזוקה הקשורות לסדרה.
עד ספטמבר 2023, גם SK Broadband וגם נטפליקס הסכימו לבטל את התביעה ובמקום זאת בחרו להיות שותפים, כאשר SK Broadband כולל את נפליקס כחלק מהשירותים שלה.
מספר הטלפון שהודפס על כרטיס הביקור שנתן מגייס המתמודדים (גולם על ידי גונג יו) לג'י-הון התברר כמספר טלפון אמיתי ששייך לתושב פרטי מדרום-קוריאה.
האזרח דיווח על קבלת עד 4,000 שיחות בכל יום (בממוצע כל 20 שניות בערך) מאנשים שונים שכמה מהם רצו לשחק בגרסה אמיתית של המשחק.
לדבריו, הוא נזקק לתרופות שינה כדי להירדם.
אשתו קיבלה כמות דומה של שיחות היות שמספר הטלפון שלה זהה ושונה בספרה אחת.
האזרח סירב לשנות את מספר הטלפון שלו היות שהוא קשר לעסק פרטי שלו.
פוליטיקאי מקומי הציע לקנות ממנו את מספר הטלפון תמורת 84,000 דולר.
אישה אחרת בשם ג'אונג, שמספרה גם הופיע בסדרה קיבלה יותר ממאה שיחות ביום.
נטפליקס הצהירה שהם יפיצו גרסה של פרקי התכנית ללא הצגת המספר.
בקוריאה ובמדינות נוספות, ספקי הממתק "דלגונה" - ממתק מסוכר וסודה לשתייה שהוצג במשחק השני - דיווחו על עלייה משמעותית במכירות לאחר יציאת העונה הראשונה.
פריטי לבוש יום-יומיים התואמים את אלה שנלבשו בתוכנית ראו גידול גדול במכירות בשבועות שלאחר השידור הראשוני של התוכנית, כגון נעלי Vans שעלו ב-7,800%.
תעשיית הבגדים בדרום קוריאה ראתה התעוררות קצרה כשהביקוש לטרנינגים ירוקים המבוססים על התערוכה גדל.
וראייטי ייחס את עליית המכירות הזו בין השאר להכנה לתחפושות לילדים בהשראת הסדרה.
ספקים של אביזרי תלבושות אחרים ששיקפו את אלה בתוכנית, כמו מסכות השומרים, ראו גם עליות מכירות לקראת ליל כל הקדושים לאחר הקרנת הבכורה של התוכנית.
בבאר שבע התעוררה סערה לאחר שמשרד החינוך אסר על תלמידים להגיע עם תחפושות של משחק הדיונון.
זמן קצר לאחר יציאת התוכנית, משתמשי המדיה החברתית התאימו כמה מהמשחקים המופיעים במשחק הדיונון כאתגרי אינטרנט, כולל המשחק הראשון "אור אדום, אור ירוק" ("דג מלוח") ומשחק הדלגונה השני.
משתמשים של משחקי וידאו התומכים בתוכן שנוצר על ידי משתמשים, כגון רובלוקס, Fortnite Creative ו-Grand Theft Auto Online, יצרו משחקים רבים בתוך המערכות הללו שהתבססו על אחד או יותר מהאתגרים של משחק הדיונון.
משחק וידאו בשם Crab Game נוצר גם הוא בתגובה לפופולריות של משחק הדיונון.
כמה קבוצות עבדו גם כדי לארגן אירועי "משחק הדיונון" בטוחים, מדומים עבור מעריצי הסדרה.
הועלו חששות לגבי חשיפת ילדים לסדרת "משחק הדיונון" וצפייה בה ישירות או דרך הפופולריות הוויראלית שהסדרה קיבלה, מכיוון שהיא נחשבת לבעלת רמה גבוהה של אלימות עבור קבוצת גיל זו.
מספר בתי ספר ברחבי הממלכה המאוחדת הבחינו שלמרות שהסדרה מיועדת לקהל בוגר, ילדים צעירים מחקים חלק מהמשחקים ממשחק הדיונון במהלך ההפסקה בבית הספר, והזהירו את ההורים מפני פעילויות אלו.
הורים ומועצות בתי ספר בקוויבק שבקנדה ובמחוז בית הספר המרכזי של פאייטוויל-מנליוס בניו יורק צפו גם בילדים צעירים מחקים משחקים ממשחק הדיונון ונקטו בצעדים כגון אזהר להורי התלמידים ואיסור על פעילויות כאלה משטח בית הספר.
המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת הזהיר הורים לילדים על חשיפת לסדרה.
פלטפורמת הווידאו המקוונת הסינית Youku הכריזה באוקטובר 2021 על תוכניות להשיק את תוכנית בשם Squid Victory (鱿鱼的胜利, Yóuyú de Shènglì) בשנת 2022. התוכנית, שנקראה בתחילה Victory of Squid, זכתה לביקורת נוקבת מצד גולשים סינים שגילו אותה ברשת וטענו לפלגיאט של העלילה והנושאים של משחק הדיונון המקורי.
לאחר שספגה ביקורת, החברה התנצלה והצהירה כי הפוסטר של התוכנית והכותרת נזנחו.
מאוחר יותר Youku שיתף פוסטר חדש והודיע ששם התוכנית שונה ל-Game's Victory
משחק הדיונון הואשם בפלגיאט של הסרט היפני כרצון האלים מ-2014, שכן שניהם כוללים משחקי ילדים שבהם העונש על הפסד הוא מוות.
עם זאת, התסריטאי-במאי וואנג דונג-היוק טען שהוא כתב את התסריט של משחק הדיונון בשנת 2009 (5 שנים לפני יציאת כרצון האלים), ואמר כי "הדמיון שצוין הוא מקרי לחלוטין ואין העתקה מאף אחד מהצדדים".
המטבע משך מספיק קונים כדי לעלות בערכו ביותר מ-2,300% תוך יום מסחר, אך ארגוני חדשות כמו ה-BBC זיהו שמדובר בהונאת "משיכת שטיחים" (הונאה שבה צוות או מייסד של פרויקט נוטשים את הפרויקט נעלמים מבלי לספק רווח או החזר כספי למשקיעים) בשל מספר דגלים אדומים בהצעה.
עד 1 בנובמבר 2021, תומכי המטבע פרשו לחלוטין, הרסו את המטבע ולמעשה הרוויחו 2.1 מיליון דולר.
היוטיוברית וחברה ברשת Yogscast לידיה אלרי, שהשתמשה בשם המשתמש "Squid Game" ו-"SquidGaming" במשך 11 שנים, סירבה לעבוד בגלל הקשר הנתפס של הכינוי שלה לסדרה.
היא גם הייתה נתונה להטרדה מצד מעריצי משחק הדיונון ש"חשבו [היא] לקחה את שם החשבון שלה מהסדרה", כשכמה מעריצים ניסו לפרוץ לחשבונות שלה.
מדיה פופולרית אחרת תתייחס בסופו של דבר למשחק הדיונון, כמו חברת משחקים שונות שביססו משחקים מהסדרה כמו "אור אדום, אור ירוק".
עם כמה התייחסויות נסתרות לפרק הראשון של משחק הדיונון.
ופרק 2 של עונה 9 של פיוצ'רמה הוא פרודיה על משחק הדיונון.
הסדרה זכתה להתייחסות גם בפרק של ריק ומורטי, וכן בפרק של ארץ נהדרת.
נטפליקס טענה שמשחק הדיונון "פילח את רוח הזמן התרבותית" והפך למם אינטרנטי פופולרי, עם למעלה מ-42 מיליארד צפיות בסרטונים הקשורים למשחק הדיונון בחודש הראשון שלאחר השידור.
חברת אנליטיקס Vobile הצהירה שעד נובמבר 2021, סרטונים הקשורים למשחק הדיונון ב-YouTube הסתכמו ביותר מ-17 מיליארד צפיות, ועברו את משחקי הכס באותו מדד.
ב-16 באוקטובר 2021, פרק בתוכנית סאטרדיי נייט לייב, בהשתתפות המנחה האורח רמי מאלק וחבר הקאסט פיט דיווידסון, עשה פרודיה למשחק הדיונון על ידי שירת שיר קאנטרי על הסדרה.
נכון ל-5 בנובמבר 2021, לשיר יש למעלה מ-9.6 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של סאטרדיי נייט לייב.
יוצר הסדרה הוואנג הגיב בחיוב לשימוש במשחקי הסדרה ולפארודיות שנעשו עליה.
גוגל דיווחה שמשחק הדיונון הייתה סדרת הטלוויזיה המבוקשת ביותר במנוע החיפוש שלה בשנת 2021, בעוד בטוויטר (X) אמרו שמשחק הדיונון היא סדרת הטלוויזיה המציוצת ביותר ב-2021.
בשנת 2023, סדרת הילדים הישראלית, אבא מטפלת, הפיקה פרק פרודיה למשחק הדיונון בשם "משחק השפמנון".
הוואנג כתב את משחק הדיונון בהתבסס על חוויותיו האישיות ומבטו על קפיטליזם ומאבקי מעמדות כלכליים בתוך דרום קוריאה.
הוואנג גם חשב שהתסריט שלו מכוון לנושאים גלובליים בנוגע לקפיטליזם, וקבע, "רציתי ליצור משהו שיהדהד לא רק עבור אנשים קוריאנים אלא (לאנשים) בכל העולם.
הוא הוסיף, "אני כן מאמין שהסדר הכלכלי העולמי אינו שוויוני ושכ-90% מהאנשים מאמינים שזה לא הוגן.
במהלך המגפה, מדינות עניות יותר לא יכולות לחסן את האנשים שלהן, הם נדבקים בווירוסים ברחובות, ואפילו יכולים למות.
אז ניסיתי להעביר מסר על הקפיטליזם המודרני, כפי שאמרתי, זה לא התבטא לעומק".
הפרשנים מסכימים שהנושאים במשחק הדיונון משקפים את המציאות של הקפיטליזם והמשבר הכלכלי בדרום קוריאה .
החובות הגבוהים של המתמודדים בסדרה, שמובילים אותם לסיכון חייהם עבור כסף, משקפים את משבר החוב האישי במדינה, שהגיע לרמות חסרות תקדים בזמן שידור התוכנית.
למרות מאמצי הממשלה להגביל שיטות הלוואה ולמנוע הידרדרות נוספת, צעדים אלו הובילו לכך שאנשים רבים נאלצו לקחת הלוואות בריביות גבוהות יותר, מה שהחריף את הבעיה.
רבים שנמצאים במצבים כאלה, הידועים בכינוי "כף הלכלוך" (בקוריאנית) , נוטים לפנות להשקעות מסוכנות, כמו מטבעות קריפטוגרפיים או הימורים, שמעמיקות את חובותיהם.
בנוסף, תלבושות השחקנים בסדרה מרמזות על דימוי ה-"baeksu" – אנשים שלא הגיעו לעצמאות כלכלית, שמכונים "ידיים לבנות" (white hands) בשל כך שאינם עובדים באופן פיזי או תורמים לכלכלה.
דימוי זה נושא קונוטציה שלילית בחברה הדרום-קוריאנית, שבה אנשים כאלה נתפסים כבטלנים, סובלים מאפליה חברתית, ונמצאים בשולי החברה.
מספר מבקרי קולנוע שיבחו את "משחק הדיונון" על התמודדותו עם נושאים של אי-שוויון כלכלי ומאבקי מעמדות, תוך הצגת ביקורת חברתית נוקבת.
בריאן לורי מה-CNN ציין כי הסדרה מציגה פרשנות ויזואלית מרתקת על דינמיקות של עשירים מול עניים.
הנרי וונג מהגרדיאן השווה את הסדרה לסרט פרזיטים והדגיש את השימוש באי-שוויון כלכלי כבסיס למתח עלילתי.
מבקרים אמריקאים כמו קייטלין קלארק מהמגזין הסוציאליסטי האמריקאי "ג'ייקובין" ומלאני מקפרלנד מ-"Salon.com" תיארו את הסדרה כחשיפה של פגמי הקפיטליזם.
א' תמי קים מ-"The Nation" הוסיף שהסדרה אינה מסתירה את המסר הפוליטי שלה, ואילו מורגן אום מהאטלנטיק הצביעה על הדהוד הנושאים מעבר לדרום קוריאה.
מנגד, זאק וייסמולר מ-"Reason" טען שהסדרה אינה ביקורת ישירה על קפיטליזם אלא עוסקת באסטרטגיות הישרדות תחת שליטה אוטוריטרית.
כשהסדרה הוצגה לקראת הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית ב-2022, כמה מהמועמדים החלו להשתמש בתמונות ותצלומים מתוך "משחק הדיונון" במודעות הפוליטיות שלהם ואתגרו את המתנגדים למשחקים דומים, כמו גם שימוש בנושאים מתוך הסדרה הקשורים לפער הכלכלי כחלק מהמצע הפוליטי שלהם.
הקונפדרציה הקוריאנית של האיגודים המקצועיים השתמשה בתלבושות ובתמונות המבוססות על משחק הדיונון כחלק מהמסרים וההפגנות שלה נגד הפער הכלכלי הנוכחי בדרום קוריאה.
כשמועד הבחירות התקרב, הקמפיין החל להתעסק בהשמצות, כאשר המועמדים השונים קראו לאחרים בשמות גנאי וטענו כי אלה שהפסידו יישלחו לכלא, וכתוצאה מכך, תקופת הקמפיין נודעה בשם "קמפיין משחק הדיונון".
אתר צפון קוריאני בניהול ממשלתי, 'Arirang Meari', השתמש במשחק הדיונון כדי ללעוג בביקורתיות למצב הכלכלי בדרום קוריאה, ואמר שהוא חושף את האופי ה"בהמי" של "החברה הקפיטליסטית הדרום קוריאנית שבה האנושות מושמדת על ידי תחרות קיצונית", ומתאר את דרום קוריאה כמדינה שבה "שחיתות ונבלות לא מוסריות הן דבר שבשגרה".
בכיר דיפלומטי ממחלקת המדינה של ארצות הברית אמר, "בלב הסיפור האפל של התוכנית נמצא התסכול שחש הצעיר הקוריאני הממוצע, ובמיוחד המהגרים הקוריאנים, שנאבקים למצוא עבודה, נישואים, או ניידות חברתית – מה שמוכיח שסיכויים כלכליים עגומים הם אכן במרכז צרות החברה הקוריאנית".
מספר עיתונאים הבחינו כי משחק הדיונון השתמש ביעילות ברמזים מטרימים ברמיזה למותם של הדמויות המרכזיות ומרכיבים אחרים בסדרה.
לדוגמה, עלי (שחקן 199) מוצג בפרק השני כשהוא מרומה על ידי מעסיקו מהשכר שלו, בעוד מותו מגיע לאחר שהוא מרומה לתת לסאנג-וו את הגולות שלו בפרק השישי.
באופן דומה, הגנגסטר דוק-סו (שחקן 101) מתחמק ממארב של פושעים בפרק השני על ידי קפיצה מגשר, בעוד שמותו במשחק מגיע ממשחק אבני הזכוכית של הפרק השביעי, כאשר האן מי-נייו מצמידה אליה את דוק-סו שנופל איתה אל מותו מהגשר..
לסא-ביוק יש צלקת על צווארה והיא הצמידה סכין לצווארו של האיש שהונה אותה מכספה; מאוחר יותר גרונה מושסף על ידי סאנג-וו.
מספר סצנות נוספות בפרקים מוקדמים גם רמזו על היותו של איל-נאם (שחקן 001) מיוחד ולא רק שחקן רגיל של המשחק, כמו שהוא לא זוהה על ידי חיישן התנועה של הבובה במשחק הראשון, כולל היותו הזקן היחיד מבין השחקנים, בעל הספרה "001", ומודעות חדה לכל המשחקים מאז שהם היו בעיצובו.
כמה צופים דו-לשוניים התווכחו על איכות התרגומים של נטפליקס, והבחינו שהכתוביות באנגלית, שהתבססו על הדיבוב האנגלי, שינו את המשמעות של דיאלוג כלשהו בהשוואה לקוריאנית המקורית.
מדובבים דו-לשוניים בזמן הקלטות הדיבוב האנגלי הכירו שיש כמה בעיות תרגום, וציינו שסוג זה של עבודה מאתגר בגלל מגבלות על האופן שבו ניתן להציג כיתוב לצופים.
ג'ינהיון צ'ו, מרצה בכיר לתרגום באוניברסיטת מקווארי, הצהיר שבמיוחד בשפה הקוריאנית, ישנן מילים "שאינן ניתנות לתרגום" כגון , כמו גם תוארי כבוד המשמשים בתרבות הקוריאנית.
מכיוון שתרגומים על המסך מוגבלים לחלל קטן, אין מקום למתרגמים לספק את ההקשר הדרוש למילים אלו, ולכן הם לרוב נותרים בחוץ או מפושטים מדי לעיתים קרובות במקרה של משחק הדיונון.
צ'ו נתן דוגמה של סאנג-וו ביקש מעלי לקרוא לו "היונג", מונח כבוד קוריאני המשמש להתייחס לאח מבוגר או חבר מבוגר יותר מהימן, ולא ל"סג'אנג-נים" (נשיא החברה) הרשמי יותר שעלי היה משתמש מאז שנפגשו לראשונה.
עם זאת, בשל המורכבות של המשמעות של הביטוי "היונג", התרגום לאנגלית פישט את "קרא לי היונג" לפשוט "קרא לי סאנג-וו", ואיבד את המשמעות של בקשה זו.
איכות הכתוביות של משחק הדיונון הציתה ויכוח על נטפליקס ושירותים אחרים המחפשים להרחיב את ספריות התוכן שלהם עם יצירות בין-לאומיות, כדי שיתאמצו יותר בהכנת הכתוביות ובאיכותן על מנת להביע טוב יותר את המשמעות של שפת המקור.
הסדרה זכתה לביקורת מסוימת על הצגתה של נשים.
"Haeil", ארגון פמיניסטי בקוריאה, אמר כי הסדרה "לא ייצוגית ולא ביקורתית על המציאות של אנטי-פמיניזם בקוריאה" וכי היא הפגינה "מבט גברי בלעדי".
נמצא כי הסדרה גם מדגישה כיצד מהגרי עבודה ממדינות אחרות באסיה (במקרה הנוכחי, של דמותו של עלי מפקיסטן) זוכים ליחס ולעיתים מנוצלים כאזרחים סוג ב' בתוך דרום קוריאה, אם כי חלקם מצאו שדמותו של עלי היא נאיבית מדי למציאות המצב ויהיא מעין קריקטורה של מהגרי עבודה כאלה בתוך דרום-קוריאה.
ד"ר אביטל לאופר חוקרת מדעי ההתנהגות טוענת במעריב אונליין שהצלחת "משחק הדיונון" נובעת מהיכולת שלו לגרום לצופים להזדהות עם תחושת העוול במשחק החיים.
לדבריה, הצופים שואבים הנאה מהאשליה שהם "הטובים" שנאבקים לעצור את המשחק, אף שבמציאות הם לא מחוץ למשחק ואף לא מגלמים את התפקיד החיובי בו.
יוצר ובמאי הסדרה, וואנג דונג-היוק גם עבד עם נטפליקס כדי ליצור סרט קולנוע בהשראת הצלחתו של משחק הדיונון, שכותרתו, "התוכנית הטובה ביותר על הפלנטה".
וואנג אמר שהקומדיה התבססה על ניסיונו האישי של דחיפה לאור הזרקורים בשל ההצלחה המהירה של משחק הדיונון.
נטפליקס הכריזה על סדרת ריאליטי בשם "אתגר הדיונון" (Squid Game: The Challenge) ביוני 2022, יחד עם הזמנת ליהוק פתוחה.
בסדרה בת עשרת הפרקים, 456 שחקנים התמודדו על פרס כספי של 4.56 מיליון דולר – הפרס הגדול ביותר בתולדות הריאליטי, עם אתגרים המבוססים על אלו שהופיעו בסדרה.
ההפקה היא עבודה משותפת של סטודיו למברט והגן.
הצילומים החלו בתחילת 2023 באולפני קרדינגטון בבדפורדשייר.
חמשת הפרקים הראשונים של הסדרה שוחררו ברחבי העולם ב-22 בנובמבר 2023, בעוד שארבעה פרקים נוספים שוחררו ב-29 בנובמבר, כשפרק הסיום יצא ב-6 בדצמבר; הוכרזה עונה שנייה.
בינואר 2023, הופיעו דיווחים כי אמבולנסים הוזעקו לטפל בפציעות אמיתיות ובהיפותרמיה שנגרמו במהלך צילומי הסדרה.
נטפליקס הכחישו את חומרת הדיווחים וטענה שהפציעות היו מצבים רפואיים קלים וכי אכפת להם (לאנשי ההפקה ולנטפליקס) מהבריאות והבטיחות של צוות השחקנים והצוות.
עוד נמסר משירות האמבולנס המקומי כי הוא לא הוזעק לאולפנים לאחרונה.
מנהל הבריאות והבטיחות של בריטניה העריך את מצב ההפקה לאחר תלונות אלו ולא מצא בעיות בר-פעולה, אם כי הזהיר את ההפקה להיות מוכנה לכל סיכונים עתידיים.
בנובמבר 2025 הוציאה נטפליקס את העונה השנייה של אתגר הדיונון
שבו גם השתתפו 456 שחקנים עם משחקים קצת שונים מהעונה השנייה והשלישית של משחקי הדיונון עצמו
עיבוד אמריקאי של "משחק הדיונון" נמצא בפיתוח עבור נטפליקס, בהפקת ובבימוי דייוויד פינצ'ר.
"משחק הדמעות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום הבכורה שלה, דנה אינטרנשיונל (1993).
הוא יצא לאור בנובמבר 1993, בהוצאת חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי אינטרנשיונל ועופר ניסים.
בדומה לסינגל הקודם, "פטה מורגנה", הנושא שעליו סובבות מילות השיר הוא אשליות.
בכתבה בעיתון "ידיעות אחרונות" מדצמבר 1993 קישרו את האשליות בשיר לזהותה המגדרית של אינטרנשיונל.
שמה של הרצועה לקוח מכותרת הסרט "משחק הדמעות", שיצא לאקרנים ב-1992 ועוסק גם הוא במיניות.
"משחק הדמעות" נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-21 בנובמבר 1993 במקום ה-18. ב-19 בדצמבר הגיע למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה במצעד זה.
הוא שהה במצעד אחד עשר שבועות רצופים ויצא ממנו ב-6 בפברואר 1994. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשנ"ד הגיע "משחק הדמעות" למקום ה-29.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורישראלנובמבר 1993תקליט 12 אינץ'IMP דאנס
משחק הוגן הוא מותחן ארוטי אמריקאי משנת 2023 שנכתב ובוים על ידי קלואי דומונט, שזהו לה סרט ביכורים כבמאית.
בסרט מככבים אלדן ארנרייך ופיבי דינבור כזוג צעיר שמערכת היחסים ביניהם מתחילה להתפרק בעקבות קידום בלתי-צפוי בחברת קרנות גידור מושחתת.
בתפקידי המשנה מככבים סבסטיאן דה סוזה, אדי מרסן וריץ' זומר.
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2023 ב-20 בינואר 2023, והוא עלה לאקרנים לצאת במספר בתי קולנוע נבחרים ב-29 בספטמבר 2023, לפני שיעלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-6 באוקטובר 2023.
יחסיהם של לוק ואמילי, זוג מאורסים טריים, עומד למבחן לאחר שאמילי זוכה לקידום בלתי-צפוי בחברה לקרנות גידור מושחתת בו השניים עובדים.
אלדן ארנרייך – לוק אדמונדס
פיבי דינבור – אמילי מאיירס
סבסטיאן דה סוזה - רורי
ג'רלדין סומרוויל – אמה של אמילי
פטריק פלטשר - רוברט ביינס
בדצמבר 2021 הוכרז לראשונה על הפקתו של הסרט כאשר נמסר כי את הסרט כתבה ותביים קלואי דומונט, וכי בתפקידים הראשיים יככבו אלדן ארנרייך ופיבי דינבור.
צילומי הסרט החלו בינואר 2022 בסרביה.
בפברואר 2022, נמסר על הצטרפותם של סבסטיאן דה סוזה, אדי מרסן וריץ' זומר לצוות השחקנים.
הסרט עלה לאקרנים במספר בתי קולנוע נבחרים ב-29 בספטמבר 2023, לפני שיעלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-6 באוקטובר 2023.
ב-20 בינואר 2023, התקיימה בכורת הסרט בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2023. זמן קצר לאחר מכן, רכשה "נטפליקס" את זכויות הפצתו של הסרט, לאחר מלחמת הצעות בין חצי תריסר חברות, תמורת 20 מיליון דולר.
בנוסף, בכורתו הבינלאומית של הסרט תתקיים בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ה-48.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון 90% על סמך 77 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.5/10. בקונצנזוס המבקרים נכתב כי .
באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 76/100, על סמך 18 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהפרסי אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגוהסרט הראשון הטוב ביותר (במאי)קלואי דומונט
משחק האולסטאר של ליגת הבייסבול, הידוע גם בשם "Midsummer Classic" ("קלסיקת אמצע הקיץ"), הוא משחק בייסבול שמתקיים כחלק מליגת ה-MLB שבו מתחרים השחקנים הטובים ביותר מהליגה האמריקאית (AL) והליגה הלאומית (NL).
שחקני שדה פותחים נבחרים על ידי אוהדים, מגישים נבחרים על ידי מנהלים, ושחקנים מחליפים נבחרים על ידי שחקנים ומנג'רים.
המשחק משוחק בדרך כלל ביום שלישי השני או השלישי ביולי, ונועד לסמן את נקודת המחצית הסמלית של עונת ה-MLB (אם כי לא נקודת המחצית המתמטית, שברוב העונות, חלה בשבוע הקלנדרי הקודם).
כמה אירועים וחגיגות נוספים הקשורים למשחק מתקיימים מדי שנה סמוך ובמהלך הפסקה זו בעונה הרגילה, וביניהם נמנים, ההום ראן דרבי (תחרות הום ראנים), משחק סופטבול בין ידוענים ומשחק בין נציגי דור העתיד של ענף הבייסבול.
לא נערכו משחקי אולסטאר רשמיים של MLB בשנים 1945 ו-2020, ולא התקיימה בחירה רשמית של שחקנים, עקב מלחמת העולם השנייה ומגפת הקורונה, בהתאמה.
שני משחקי אולסטאר נערכו בכל עונה מ-1959 עד 1962. משחק האולסטאר האחרון נערך ב-11 ביולי 2023, באצטדיון טי מובייל פארק בסיאטל, ביתם של סיאטל מארינרס.
בסוף משחק האול סטאר, מוענק פרס השחקן המצטיין של משחק האולסטאר, לשחקן שביצועיו בלטו במיוחד במהלך המשחק.
במשחק האול סאטר האחרון זכה בפרס אליאס דיאז, מהקולרדו רוקיס של הליגה הלאומית.
משחק דמוי GTA הוא תת-ז'אנר של משחקי פעולה-הרפתקאות בעולם הפתוח אשר חולק קווי דמיון רבים עם מכניקת המשחק, הנושאים, והעיצוב הכללי של סדרת משחקי Grand Theft Auto.
במשחקים הללו השחקן לרוב מסוגל למצוא ולהשתמש במגוון כלי רכב וכלי נשק במהלך שיטוט בעולם המשחק.
לרוב המטרה במשחקים מהסוג הזה היא לבצע בהצלחה רצף של משימות מרכזיות הכרוכות בנהיגה וירי, ולעיתים רבות מתווספים לכך גם משימות קטנות יותר ו/או מיני-משחקים.
קווי העלילה של המשחקים מהסוג הזה עוסקים לעיתים רבות בעולם הפשע, באלימות ובאלמנטים אחרים שנחשבים לשנויים במחלוקת כמו שימוש בסמים ותוכן מיני בוטה.
בעוד שחלק מהמשחקים בתת-הסוגה מנסים לחקות ככל הניתן את משחקי GTA, משחקים אחרים בתת-הסוגה מכילים אלמנטים וחידושים ייחודיים רבים.
תת-הז'אנר פותח במקור לאחר שמשחקי פעולה-הרפתקאות בעולם הפתוח זכו לפופולריות רבה באירופה, ובמיוחד בבריטניה, במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90. כאשר המשחק Grand Theft Auto יצא לשווקים בשנת 1997 הוא היה אחד מהמשחקים הראשונים עם קונספט של עולם פתוח שזכה להצלחה מסחרית ניכרת באמריקה הצפונית.
כאשר משחק ההמשך התלת-ממדי Grand Theft Auto III יצא לשווקים ב-2001, וזכה להצלחה מסחרית עצומה בהרבה, הייתה לכך השפעה ניכרת במיוחד על הפופולריזציה של האלמנטים המרכזיים בתת-הסוגה החדשנית בקרב הקהל הרחב.
מאז ואילך פותחו משחקים דומים רבים באותו הסגנון על ידי חברות שונות בכל רחבי העולם בהם השחקן יכול לשלוט במגוון רחב של כלי רכב וכלי נשק.
עם השנים המשחקים בתת-הסוגה הפכו מציאותיות יותר עם רמה גבוהה בהרבה של פירוט.
המשחקים בתת-הסוגה כוללים בדרך כלל את האלמנטים הבאים:
עולם פתוח - שחקנים חופשיים לחקור ערים או עולם וירטואלי נרחב בו מסתובבים בדרך כלל הולכי רגל רבים, כלי רכב רבים, ואשר מכיל גם פריטים רבים במיוחד בהם ניתן להשתמש.
משחק מבוסס משימות - במשחקים מהסוג הזה ניתן להתקדם במשחק בדרך כלל רק לאחר שמבצעים בהצלחה רצף של משימות שונות אשר לרוב כרוכות בנהיגה, ירי, גניבת רכבים או השתתפות בפעילות פלילית.
פשע - במשחקים רבים מהסוג הזה אמורים לקחת חלק בפעילויות לא חוקיות כמו גניבת כלי רכב, מעשי שוד, סחר בסמים ומלחמת כנופיות.
לעיתים רבות בעקבות כך מבוצעים במשחקים מרדפים משטרתיים ולעיתים רבות דמות השחקן עלולה להיהרג בשל מעורבות בפשיעה.
התאמה אישית של הדמויות - במשחקים מהסוג הזה לעיתים רבות ניתן לבצע התאמות אישיות למראה של הדמות הראשית בה משחקים.
סדרת משחקי GTA בסגנון זה
המטרה במשחק היא להוביל את דמות טירונוזאורוס רקס מפוקסלת לאורך סביבה מדברית אינסופית כאשר צריכים להימנע מכל המכשולים שבאים לאורך הדרך.
המשחק מתחיל כאשר השחקן לוחץ על מקש הרווח או מקיש על המסך במכשיר נייד, וכתוצאה מכך הדינוזאור מתחיל מיד לרוץ.
המשחק כולל שני מכשולים עיקריים - קקטוסים, מעליהם הדינוזאור צריך לקפוץ, ופטרודקטילים, אשר צריך לחמוק מהם על ידי התכופפות מתחתם.
ככל שהמשחק מתקדם, המהירות של הדינוזאור גוברת, והדבר הופך את ההימנעות מהמכשולים לקשה במיוחד.
המשחק הוא ללא הגבלת זמן והוא מסתיים רק כאשר השחקן מתנגש במכשול.
המשחק פותח על ידי צוות המפתחים של גוגל כרום בשנת 2014 והוא נועד לבדר את המשתמשים ולהפחית את התסכול שלהם כאשר אין חיבור זמין לאינטרנט.
המפתחים בחרו שהדמות תהיה של דינוזאור משום שהוא מסמל את "העידן הפרהיסטורי" אשר התקיים לפני קיומו של האינטרנט.
הסגנון הפשוט והמפוקסל של הגרפיקה מזכירים משחקי וידאו ישנים מסוג 8 סיביות.
עם השנים המשחק הפך פופולרי במיוחד בקרב משתמש כרום ובעקבות כך גוגל הנגישה את המשחק לכל המשתמשים בכל עת על ידי הקלדת "chrome://dino" בשורת הכתובת של הדפדפן, אפילו במקרים בהם יש חיבור אינטרנט זמין.
ישנו אזכור למשחק בקטע הפתיחה של סדרת האנימציה משפחת סימפסון בפרק הבכורה של העונה ה-34.
משחק האולסטאר של ה-NBA לשנת 2026 יהיה משחק ראווה שיתקיים ב-15 בפברואר 2026, בפעם ה-75. המארחים בשנה זו יהיו לוס אנג'לס קליפרס באצטדיון אינטואיט דום באינגלווד, קליפורניה.
זה יהיה משחק האולסטאר השביעי של ה-NBA שייערך באזור לוס אנג'לס רבתי, הרביעי שמארחים הקליפרס, והראשון שנערך באינגלווד מאז 1983. המשחק ישודר לראשונה מאז 2002 ברשת NBC ובשידור חי ב-Peacock.
ההודעה על פרטי המשחק נמסרה ב-16 בינואר 2024, במסיבת עיתונאים שנערכה על ידי לוס אנג'לס קליפרס באולם אינטואיט דום, שהיה אז בבנייה באינגלווד.
נכחו בהודעה אדם סילבר, יו"ר הקליפרס סטיב באלמר, נשיאת תפעול העסקים של הקליפרס גיליאן צוקר, ראש עיריית לוס אנג'לס קארן בס, וראש עיריית אינגלווד .
במהלך ראיון בתוכנית של ב-4 ביוני 2025, חשף סילבר כי סביר להניח שהמשחק ייערך בפורמט שבו שחקנים אמריקניים מתמודדים מול שחקנים בין-לאומיים.
ב-12 בנובמבר 2025, ה-NBA הודיעה כי משחק האולסטאר יאמץ פורמט חדש של ארצות הברית נגד העולם.
המשחק יתקיים בצורת הכולל שלוש קבוצות: שתיים מורכבות משחקנים אמריקניים ואחת משחקנים בין-לאומיים, כאשר כל אחת מהן כוללת לפחות שמונה חברים.
שתי הקבוצות המובילות יעלו למשחק הגמר.
במקרה של תיקו משולש לאחר המשחק השלישי, הפרש הנקודות ישמש כשובר שוויון.
כל ארבעת המשחקים ייערכו עם מגבלת זמן של 12 דקות.
כמו בשנים קודמות, הסגלים למשחק נבחרו באמצעות תהליך הצבעה.
האוהדים יכלו להצביע דרך אתר ה-NBA, כאשר השחקן נבחר ללא קשר לעמדה בה הוא משחק.
החמישייה הפותחת בכל צד נבחרת על ידי האוהדים, התקשורת ושחקני ה-NBA הנוכחיים.
כאשר משקלם של האוהדים הוא 50%, ואילו השחקנים והתקשורת מהווים 25% כל אחד.
חמשת השחקנים שקיבלו את מספר הקולות המצטבר הגבוה ביותר במזרח ובמערב יהיו החמישיות הפותחות.
בנוסף, מאמני ה-NBA בוחרים את הספסלים בקונפרנס שלהם - כשהם מנועים מלבחור בשחקני קבוצתם.
כל מאמן התבקש לבחור את שבעת שחקני הספסל לפי חלוקה של שני גארדים, שלושה שחקני קו קדמי ושניים נוספים.
אם תהליך הבחירה לא יניב 16 שחקנים אמריקניים ו-8 שחקנים בין-לאומיים, קומישינר ה-NBA אדם סילבר יבצע את הבחירות הנדרשות להשלמת הסגלים.
ב-14 בינואר הסתיימה הצבעת הקהל.
ב-19 בינואר נחשפו שמותיהם של חמשת השחקנים הפותחים שנבחרו בכל צד.
במערב נבחרו לוקה דונצ'יץ', ניקולה יוקיץ', סטפן קרי, שיי גילג'ס-אלכסנדר וויקטור ומבניאמה.
במזרח נבחרו יאניס אדטוקומבו, ג'יילן ברנסון, טייריס מקסי, קייד קנינגהם וג'יילן בראון.
ב-1 בפברואר הוכרזו הסגלים המלאים, כולל בחירתם של המאמנים לספסלי הקבוצות.
במערב נבחרו: דני אבדיה, דווין בוקר, קווין דוראנט, אנתוני אדוארדס, צ'ט הומגרן, לברון ג'יימס וג'מאל מארי.
במזרח נבחרו סקוטי בארנס, ג'יילן דורן, ג'יילן ג'ונסון, דונובן מיטשל, נורמן פאוול, פסקל סיאקם וקארל-אנתוני טאונס.
דני אבדיה היה לשחקן הישראלי הראשון אי פעם להגיע לאול-סטאר.
מִשְחַק הַחַיִים הוא משחק מסוג אוטומטים תאיים בסביבת מור שהומצא ב-1970 על ידי המתמטיקאי הבריטי ג'ון הורטון קונוויי.
המשחק מתנהל על רשת משבצות, וכל משבצת היא באחד משני המצבים "חי" או "מת".
בתחילת המשחק השחקן בוחר אילו משבצות לצבוע, ולאחר מכן המשחק מתנהל בעצמו (לכן הוא נחשב גם משחק לאפס שחקנים).
המשבצות נקראות "תאים" משום שההתנהגות שלהן מזכירה תאים ביולוגיים שנולדים, חיים ומתים לפי כללים מסוימים, התלויים רק במצבם ובמצב השכנים הקרובים אליהם.
כל משבצת מוקפת ב-8 משבצות, לכן לכל תא יכולים להיות עד 8 שכנים.
המשחק מתנהל לפי הכללים הבאים, לכל תא מסתכלים על השכנים שלו בדור הנוכחי:
אם הוא חי, ויש לו שכן אחד או שאין לו שכנים כלל, הוא מת מבדידות.
אם יש לו יותר משלושה שכנים, הוא מת מצפיפות.
אם הוא מת, ויש לו בדיוק שלושה שכנים, הוא הופך להיות חי ("נולד").
אחרת (שני שכנים, או שלושה שכנים והוא חי) מצבו לא משתנה.
בנוסף יש לספק מצב התחלה כלשהו.
על פי כללים פשוטים אלה משתנה סידור התאים על הרשת מדור לדור, ומתוך פיזור אקראי של תאים נוצרים מבנים מורכבים ואוכלוסיות מאורגנות.
המשחק העסיק רבות חוקרי בינה מלאכותית.
באוניברסיטאות רבות הוא משמש תרגיל תכנות לסטודנטים בקורסי תכנות בסיסיים, בקורסי מבוא למדעי המחשב ובקורסים על תכנות מקבילי, משום שהמימוש שלו פשוט ועם זאת יש לעשות שימוש במושגים בסיסיים של תכנות מחשבים, כגון מערכים דו-ממדיים ולולאות.
במשחק מתפתחות צורות שונות, שקיבלו שמות כמו "טבע דומם" שלא משתנה מדור לדור, "מתנדים" שמשתנים בצורה מחזורית כל מספר דורות, "גלשנים" ששטים במרחב, "אקדחים" יורי גלשנים, ו"רכבות קיטור".
התבניות המיוחדות הראשונות התגלו על ידי קונוויי בלי עזרת מחשב, ואלה היו תבניות קטנות סטטיות או מחזוריות.
אחת הצורות שקונווי חקר בשלב הזה מורכבת מחמש משבצות ונקראת R-פנטומינו, ולפי הניסויים שלו נראה שהאוכלוסייה שמתפתחת מצורה זו ממשיכה להשתנות ואינה מתייצבת.
אחר כך התברר בעזרת מחשב שהאוכלוסייה מתייצבת אחרי 1103 מחזורים עם 116 תאים, ועד אז יורה גלשנים.
כך גם התגלה לראשונה דבר קיומם של הגלשנים.
קונוויי ניחש ששום אוכלוסייה התחלתית אינה גדלה עד אינסוף.
בפרסום הראשון על המשחק בסיינטיפיק אמריקן הוא הציע פרס של 50 דולר לאדם הראשון שיפריך את הניחוש לפני סוף 1970. בנובמבר אותה שנה זכתה בפרס קבוצה מ-MIT שגילתה את אקדח הגלשנים הראשון, Gosper glider gun.
צורה זו יורה גלשן כל 15 דורות.
מאוחר יותר התגלו צורות נוספות שמתייצבות רק אחרי מחזורים רבים, והן מכונות "מתושלחים".
die-hards – "המתעקשים עד הסוף" – הוא כינוי למתושלחים שאחרי מחזורים רבים לא רק מתייצבים, אלא נכחדים.
משחק החיים היא טלנובלה דרמטית-קומית יומית, אשר הופקה על ידי דרסט הפקות ושודרה החל מ-18 בפברואר 2003 ועד לסיומה ב-12 באוגוסט 2003 במשך 120 פרקים בחברת HOT.
בשנת 2007 שודרה הסדרה בשידור חוזר בערוץ 10 ובהמשך בערוץ HOT בידור ישראלי.
הסדרה עוקבת אחר עולם התיאטרון דרך התיאטרון המשפחתי, "תיאטרון הכוכב", והדמויות הפועלות בו: מנהלים, במאים, שחקנים, אנשי הפקה והסובבים אותם.
מסופר בה סיפורם של ריקי בן חיים (יעל שרוני), אישה עגונה שמנהלת רומן עם קובי גבע (נירו לוי) שחקן מוצלח ובעלה של ליה (לירון וייסמן), במאית תיאטרון מתחילה ואחותה למחצה של ריקי.
ירון שר (גיא אריאלי), אדם אלמוני שחי בדירה צנועה עם סבתו סוניה (מרים גבריאלי) המתגלה כשחקן וזמר מוכשר, לאחר שליווה את ארז (רון שחר) חברו הטוב לאודישן של ההצגה העתידית "רומיאו ויוליה".
מיכל שר (חגית דסברג) אימו של ירון, חוזרת לארץ לאחר שנים שחיה בארצות הברית, בכדי למנוע ממנו להתקרב לתיאטרון של שאול ברגר (דן תורן) על רקע סיפורים רבים מן העבר.
שני הפרקים האחרונים הוקרנו באירוע שקיימה ההפקה, שאליו הגיעו אלפי מעריצים.
פרק הסיום זכה לרייטינג גבוה מלחדשות ביום שבו התרחשו שני פיגועי טרור.
לאור הצלחת הסדרה, תוכננה סדרת בת קומית שתגלול את סיפורה של ריקי, שלא יצאה לפועל בסופו של דבר.
ירון שר (גיא אריאלי): בנה של מישל ונכדה של סוניה.
מעולם לא הכיר את אביו, וחשב שהוא חייל גיבור שמת בצבא.
הוא משחק את רומיאו למרות מורת רוחה של אימו מיכל שמנסה לשכנע אותו לרדת מהתפקיד.
בסוף הסדרה התגלה לו שאביו הוא שאול.
חברו הטוב ביותר הוא ארז, על אף שבמהלך הסדרה ביצע מזימה בה הפליל את ירון בלקיחת סמים כדי להשיג את תפקיד רומיאו.
ניהל רומן עם יעל, למרות שהתאהב בליה מהרגע הראשון שראה אותה.
בפרק האחרון שיחק את רומיאו בהצגה.
ריקי בן-חיים (יעל שרוני): אישה יפה בעלת חנות שוקולד.
בתה של נירה, אביה הביולוגי מת.
בתו החורגת של שאול ואחותה למחצה של ליה.
ריקי היא אישה עגונה, בעלה תומר נפצע בתאונת דרכים לפני 3 שנים כשהלך לראיון עבודה בחו"ל, ולכן לא זכר שהם נשואים, והיא חשבה שהוא נטש אותה.
ריקי מתעסקת בחייה ואינה משתדלת לשמור על קשר עם משפחתה.
היא הופכת להיות בת זוגו של קובי באופן רשמי והם עוברים לגור ביחד.
נחטפה על ידי יצחק גנגנה מהמאפייה, לאחר ששאול לא הספיק לשלם את כל חובותיו.
הרגה את גנגנה בטעות בפליטת כדור מאקדחו לאחר שהטריד אותה מספר פעמים, עקב אחריה וניסה לאנוס אותה.
לאחר שתומר חוזר, הוא נרצח בדירתם של ריקי וקובי על ידי המאפיה במקום קובי.
ריקי וקובי מצליחים להסגיר את אלפסי.
בתיה רוצה לנקום בריקי שלקחה לה את תומר וגורמת לסכסוך בינה לבין קובי ומנסה לגרום לכך שקובי ירצח אותה בהשפעת הכדורים שנתנה לו.
לקראת סוף הסדרה נירה מספרת לריקי שאביה של ליה הוא לא שאול והיא הולכת לליה ומונעת ממנה לעשות הפלה.
ריקי וקובי מחליטים לנקום בבתיה שמתגלה כחולת נפש הלוקה בפיצול אישיות ששמה האמיתי הוא תמר פוטרמן.
ליה ברגר (לירון וייסמן): הבמאית החדשה של תיאטרון "הכוכב".
בתה של נירה ואחותה למחצה של ריקי.
חברתה הטובה ביותר של ענבר.
בתחילת הסדרה הייתה אשתו של קובי, עד שנפרד ממנה.
יחסיה עם ריקי עולים על שרטון לעומת יחסיה עם אביה שאול אשר קרובים מאוד.
לאחר שהיא וקובי מתגרשים היא בין דירות, היא גרה עם הוריה ולאחר מכן עוברת לגור עם ענבר.
גילתה את ירון בזמן שליווה את ארז חברו הטוב לאודישן של רומיאו, וניבאה לו את עתידו כשחקן בתיאטרון.
היא וירון מנסים לשים קץ לחייהם בלקיחת כדורים רבים מהדיכאון שנפל עליהם לאחר שגילו שהם אחים.
הם ניצלים כשענבר, ריקי ונירה מגיעות לדירה של ענבר ומגלות את מעשה ההתאבדות של השניים.
ריקי מונעת מליה לעשות הפלה ומגלה לה שאביה הביולוגי הוא אינו שאול, אלא שחקן שנירה ניהלה איתו רומן.
לבסוף ליה שומרת על התינוק.
בפרק האחרון שיחקה את יוליה בהצגה, ומגלה לאהבת חייה שהיא יכולה להיות איתו.
קובי גבע (ניר לוי): בנו של אודי.
שחקן מצליח ומפורסם מאוד, נשוי לליה אך אוהב את ריקי.
היה נשוי לליה, אך בהמשך השניים מתגרשים והופך לבן זוגה של ריקי באופן רשמי ועובר לגור איתה.
חשב שליה בהריון לאחר שנירה הטעתה אותו אך בחר בריקי למרות הילד, אבל כאשר הוא מגלה שהבדיקה של ענבר הוא הולך לספר לאביו אודי שיהיה לו ילד.
חיפה על ריקי שהרגה את גנגנה, והפליל את עצמו במשטרה.
נרדף על ידי אלפסי חבר של גנגנה מהמאפיה כי חשב שהוא רצח את גנגנה.
עזב את ריקי כשחשב שהיא אוהבת את תומר בעלה, ופותה על ידי בתיה (תמר פוטרמן) שהייתה הפסיכולוגית של ריקי ובת זוגו של תומר לפני שנזכר שהוא נשוי לריקי, בתיה מספרת לו שקרים על ריקי ונותנת לו כדורים להפעלת מערכת העצבים ואומרת שהם יעזרו לו בטיפול.
לאחר הנזק שבתיה גרמה לו ולסכנת החיים של ריקי הם החליטו לנקום בה וגילו שהיא חולת נפש הלוקה בפיצולי אישיות חמורים.
מיכל שחורי/מישל שר (חגית דסברג (מבוגרת), הילי ילון (צעירה)): בתה של סוניה ואימו של ירון.
בעברה הייתה שחקנית צעירה שניהלה רומן עם שאול, היא עזבה לארצות הברית לאחר שנכנסה להריון משאול ונודע לה מנירה שהוא בוגד בה עם כל השחקניות בתיאטרון.
אחרי 25 שנה חוזרת לארץ ועובדת בחנות השוקולד שבבעלות ריקי.
היא מעולם לא התגברה על שאול למרות שחשבה שבגד בה.
היא לא מספרת לירון בנה שאביו הביולוגי הוא שאול.
ומנסה יחד עם סוניה להרחיק אותו מהתיאטרון.
לאחר שהיא רואה כי מתפתחת ידידות בינו לבין ליה היא מנסה להרחיק בניהם על ידי שיתוף פעולה עם נירה, אך לא תיארה לעצמה שנירה תלך כל כך רחוק ותפגע בירון.
היא מאמצת את אפי לאחר שפגש את סוניה והתיידד איתה בבית חולים, והוא עובר לגור איתם.
היא מחדשת את הקשר עם שאול, ולאט לאט הם מתחילים לנהל רומן.
נירה ברגר (איילת מרגלית (מבוגרת), שירה קצנלבוגן (צעירה)): אשתו של שאול, יש לה שתי בנות משני גברים, כתוצאה מבגידותיה בשאול בעבר, ואף עם חברו הטוב ביותר, אודי.
אישה מרירה, אחת שמוכנה לפגוע באנשים העיקר להגשים את הרצונות האישיים שלה ואינטרסנטית במיוחד.
חברתה הטובה ביותר היא בתיה שמתגלה בסוף כחולת נפש בעלת פרצופים רבים.
לפני 25 שנה כאשר הייתה המזכירה של שאול בתיאטרון, שיקרה למישל וגרמה לה לעזוב את שאול בדיוק כשהאחרונה גילתה שהיא בהיריון ממנו.
נירה סיפרה למישל ששאול בוגד בה עם כל התיאטרון.
לשאול היא סיפרה שמישל ברחה מהארץ עם מאהב איטלקי.
יזמה את ההפללה של ירון בלקיחת סמים שארז ביצע והפילה את ארז.
היא משתדלת לשמור על שלום הבית ועל המשפחה שלמה, היא שכנעה את ריקי שתתחיל טיפול פסיכולוגי אצל בתיה ומעולם לא תמכה ביחסיה עם קובי, גם לאחר שהשניים עברו לגור ביחד היא ניסתה לגרום לריקי להתרחק מהקשר.
היא מתעבת את מישל ומנסה להרוס את הקשר בינה לבין שאול וריקי.
לבסוף שאול עוזב אותה בגלל השקרים שלה, הרוע שלה, המזימות שלה ואהבתו למישל.
נירה לא מקבלת את העזיבה ומנסה לסחוט את שאול להישאר איתה או שהיא תיקח ממנו את התיאטרון.
שאול נכנע לסחטנות שלה בעצת מישל אבל לא מצליח לסבול את נירה והקשר בינהם לא מחזיק באמת.
נירה מגלה ששאול חזר להיפגש עם מישל והיא מחליטה לקחת סופית משאול את התיאטרון וחותמת על המסמכים של אודי.
למרות אהבתו של אודי אליה היא מעולם לא הייתה מוכנה לתת לו הזדמנות וניצלה אותו בכדי להרוס לשאול.
למרות שליה ניסתה להתאבד בגלל שהיא חשבה שהיא וירון אחים ושיש לה ילד ממנו היא שכנעה את ליה לעשות הפלה מבלי לספר את כל האמת העיקר לא לחשוף עוד בגידה שלה בשאול ולא להכניס את מיכל למשפחה שלה.
השנאה שלה למיכל והפחד שתתגלה הבגידה משאול הפריעו לנירה ממש עד רמה שהיא הייתה מוכנה לגרום לליה "להרוג" את הילד שלה בגלל הרצונות האנוכיים שלה.
ליה מחליטה לנתק איתה את הקשר.
ריקי מתקשה לעכל את הנזק.
שאול ברגר (דן תורן (מבוגר), גיל נתנזון (צעיר)): בעלה של נירה, ואביהן החורג של ליה וריקי.
יחסיו עם ליה מעולים ואילו אל ריקי הוא מנסה להתקרב ללא הצלחה.
הוא הכניס את מישל להיריון, אך לא ידע מכך, וחשב שמישל ברחה עם מאהב לחו"ל עקב מזימתה של נירה שהייתה המזכירה שלו.
לבסוף מגלה שהוא אביו הביולוגי של ירון ומחליט לחיות עם מישל וירון.
אודי גבע (מתי סרי): אביו של קובי.
איש חיי לילה בעל בר, רותם עובדת אצלו והוא אוהב אותה כמו בת.
רודף שמלות שלא מצליח לקיים זוגיות ותמיד פוגע בבנות זוגו.
בעבר היה חברו הטוב של שאול, עד שנודע לו שאודי שכב עם נירה וגנב כסף מהתיאטרון.
הוא משלם את הכופר לחוטפים של ריקי ומכניס את ענבר להיריון בטעות ומשכנע אותה לעשות הפלה ואז נפרד ממנה.
לקראת סוף הסדרה משתלט על התיאטרון ביחד עם נירה, אך כששאול מקליט אותו מטריד מינית את יעל, הוא נאלץ לוותר על כך.
ארז חסון (רון שחר): אחיה של שירן וחברו הטוב ביותר של ירון, הוא גר עם שירן בזמן שהוריהם גרים באילת.
לארז יש תשוקה גדולה למשחק וחלומו היה לקבל את התפקיד של רומיאו.
לאחר שירון מלווה אותו לאודישן ומקבל את התפקיד לארז קשה לקבל את זה, הוא תמיד קינא בו על כך שהצליח בכל דבר שבו הוא נכשל והגבול הגיע כשהוא לקח לו את החלום.
לארז יש נטייה להרס עצמי.
הוא מנסה להשיג מירון את תפקיד רומיאו ואף מפליל אותו בשימוש בסמים לאחר שנירה נתנה לו אור ירוק.
במהלך הסדרה היה בן זוגה של יעל אך בוגד בה עם רותם.
לאחר שניסה להתאבד החליט להתחיל שיקום, ובסוף נשאר עם ענבר.
סוניה שחורי (מרים גבריאלי): אימה של מישל וסבתו של ירון.
היא חיה עם ירון בדירתם, לאחר שירון מתקבל לתיאטרון היא מעדכנת את מישל במאורע ועוזרת לה למנוע ממנו ללכת לשם.
במהלך הסדרה מאמצת את אפי לאחר שנפגשו בבית החולים, בזמן שהייתה שם מכיוון שלא הרגישה טוב.
היא כמו סבתו של ארז, היא מגלה שהיא חולה בסרטן, לאחר שמיכל מנסה למכור את הדירה בכדי לממן לה טיפול היא מתרגזת ומתחילה להשלים עם העובדה שהיא תמות בקרוב וליהנות מהזמן האחרון עם משפחתה, היא נותנת לירון את ברכתה בתיאטרון.
לאחר כמה חודשים היא מתה מהמחלה, והמשפחה מתאבלת ולמישל קשה להחזיק מעמד ללא הנוכחות של אמה.
רותם פריד (ליכטר)/רם מימון (נירית קופל): שחקנית בנשמה ללא ניסיון, לאחר שסילקו אותה מהאודישנים ניסתה את מזלה והתחפשה לגבר בשם רם כדי לקבל תפקיד במחזמר רומיאו ויוליה.
לאחר שיעל עוזבת את ההצגה היא מקבלת את התפקיד של יוליה.
התאהבה בזיו בעל הקפיטריה של התיאטרון והייתה החברה הטובה ביותר שלו בתור רם.
נאנסה על ידי דודה, וניתקה קשר עם הוריה העשירים.
אחותו של אפי, לבסוף מאמצת אותו כשהיא מגלה שהוריה מתו.
התארסה לשחר עדן שרצה אותה בגלל הכסף שלה, ולבסוף הופכת לבת זוגו של זיו.
בסוף הסדרה מתפטרת מהבר לאחר שהיא שמעה על ההטרדה של יעל על ידי אודי והופכת להיות השותפה החדשה בתיאטרון במקומו, לאחר שהיא תרמה את כספי הירושה שלה לתיאטרון.
זיו מדמוני (אולי שטרנברג): בעל הקפיטריה של התיאטרון, שם הכיר את רותם, שהתאהבה בו מהרגע הראשון, ואת שירן שהתחתנה איתו בכדי לא להתגייס.
בהמשך הוא מתיידד עם רותם, המחופשת לבן בשם רם.
במהלך הסדרה עובר יחס מזלזל מצדה של שירן.
לבסוף הוא הופך לבן זוגה של רותם.
ענבר גלילי (עמנואל הורי): מיסטיקנית שפועלת לפי קלפי טארוט.
רווקה יפהפייה, שלא היה לה אף אחד הרבה זמן וממש רוצה ילד.
חברתה הטובה ביותר היא ליה.
נכנסת להריון מאודי ששיחק בה, וגרם לה לחשוב שהם ביחד ושהוא אוהב אותה.
לאחר שלאודי נודע מקובי על ההריון הוא מכריח אותה לעבור הפלה, אך היא מתעקשת על הילד.
לאחר שאודי מפעיל על ענבר מניפולציות רבות היא מפילה את הילד.
באמצע ההפלה אודי הולך, עוזב אותה שם לבד ומנתק איתה את הקשר.
לאחר סיבוך בהפלה היא נותרת עקרה.
היא מחליטה לאמץ ילדה יתומה בת 6 בשם טל.
ירון וליה ניסו לשדך לה את ארז שגם היה בודד, אך המפגש בניהם לא צלח בכלל.
לאחר כמה פגישות ושיחות הם הופכים לזוג ומגדלים את טל.
שירן חסון (אפרת בוימולד): בחורה מרירה ועקשנית, אחותו של ארז.
בתחילת הסדרה היא מתחילה לעבוד בקפיטריה של זיו, מתאהבת ברם שהוא בעצם רותם, כשהיא מגלה שרם הוא אישה היא מתחילה לפקפק בנטייה המינית שלה ולפתח שנאה אובססיבית כלפי רותם.
בהמשך היא מתחתנת עם זיו בכדי לא לעשות צבא.