tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תוכנית מתווה יסודות מבוצעת על ידי מהנדס בניין ובאחריות מודד מוסמך למקם אותה באופן מדויק באתר הבנייה על פי קואורדינטות מדויקות.
מתווה הכותל הוא הסדר שלפיו הייתה אמורה להתרחב רחבת התפילה השוויונית בחלקו הדרומי של כותל המערבי.
בניגוד למצב הקיים, הגישה לרחבה אמורה הייתה להיות מתוך הכניסה הראשית לכותל, והיא אמורה הייתה להתנהל בידי מועצה שבה נציגי הזרמים הלא אורתודוקסים ונשות הכותל.
המתווה אושר בידי הממשלה בינואר 2016, אולם עקב התנגדות המפלגות החרדיות חזרה בה הממשלה וביטלה אותו ביוני 2017.
הכותל המערבי מנוהל על-פי חוק השמירה על המקומות הקדושים משנת 1967 על ידי רב הכותל תפקיד שהתקיים כבר מראשית תקופת המנדט הבריטי עד לשלטון ירדן במקום.
בנקודת זמן מסוימת, ובשל אופיו הדתי של המקום, הוא אימץ מנהגים של בית כנסת אורתודוקסי, אף על פי שככל הנראה מנהגים אלה לא היו נהוגים במקום מימים ימימה.
כך קיימת הפרדה בין גברים לנשים ברחבת התפילה, ונשים נמנעות לקיים במקום מצוות הנתונות על פי ההלכה לגברים, כדוגמת הנחת תפילין, התעטפות בטלית וקריאת התורה.
נשות הכותל היא קבוצה של נשים מזרמים שונים ביהדות שהתגבשה בשנות ה-80 ודרשה לאפשר חופש תפילה לנשים בכותל המערבי, תוך יציאה למאבק ציבורי ומשפטי.
במהלך המאבק הן מקיימות בעזרת הנשים בכותל תפילה מדי ראש חודש, חלקן עטויות בטלית או בתפילין, לעיתים תוך עימותים עם מתפללות אחרות שמנסות למנוע מהן להתפלל ברחבה או להוציא ספרי תורה.
בסוף ינואר 2016 אושר בממשלה "מתווה הכותל" שלפיו הייתה אמורה להתרחב עזרת ישראל הסמוכה לכותל, המיועדת לתפילה מעורבת, ולעבור לניהול מועצה ציבורית שבה יהיו חברים גם נציגי הארגונים הלא אורתודוקסיים ונשות הכותל.
לפי המתווה הכניסה לרחבה המעורבת הייתה אמורה להיות מן הכניסה הראשית לכותל.
המתווה היה פשרה בין הזרמים הליברליים לגורמים הדתיים.
המפלגות החרדיות קיבלו את המתווה בשתיקה, אולם בעקבות ביקורת בציבור החרדי והדתי איימו המפלגות החרדיות במרץ 2016 לפרוש מהקואליציה.
בתגובה הוקמה ועדה לבחינה מחודשת של המתווה וביוני 2017 הוקפא המתווה.
נשיא המדינה, ראובן ריבלין, התייחס למחלוקת סביב הכותל בנאום בפני יהודים בארצות הברית ואמר: "הסמל הזה של אחדות הפך לסמל של מחלוקת ואי הסכמה, וזה גורם לנו כאב רב".
ברחבת הכותל תהיה כניסה אחת המחולקת לשלושה נתיבי בידוק - נשים, גברים ומעורב.
בשלב זה כל אדם יבחר לאיזו רחבה הוא הולך.
ברחבה הצפונית מנהג המקום אורתודוקסי, ובדרומית שוויוני בהתאם ליהדות הקונסרבטיבית, היהדות הרפורמית, וזרמים מודרניים ביהדות האורתודוקסית.
בשתי הרחבות ספרי תורה, סידורים ושולחנות לקריאה בתורה.
תקנות השמירה על מקומות קדושים יתוקנו, ויאמר בהן: .
הרחבה השוויונית תהיה גדולה, רבת מפלסים, ותכלול רחבה מוגבהת ואת שטח הרחוב ההרודיאני, היא תחלוש על כמעט 900 מ"ר, שטח השווה לכ-70% מעזרת הגברים הקיימת, ולכ-130% מעזרת הנשים.
הרחבה תנוהל על ידי מועצה ציבורית במינוי ראש הממשלה ובה 6 נציגים לתנועה הקונסרבטיבית, לתנועה הרפורמית ולנשות הכותל; מהצד השני 6 נציגים ממשרד ראש הממשלה, משרד התפוצות ורשות העתיקות.
לשם ניהול הרחבה החדשה, תחזוקתה, ופרסום שירותי הדת שבה, משרד ראש הממשלה יקצה תקציב שנתי קבוע של לפחות 5,000,000 ₪.
מתהאוס הצנהאור , היה צלף אוסטרי ששירת בוורמאכט בעת מלחמת העולם השנייה.
הוא שירת בדיוויזיה ההררית השלישית בחזית המזרחית, ולזכותו נזקפה הריגת 345 חיילי אויב.
הצליפה המרוחקת ביותר אותה ביצע, נערכה ממרחק 1,100 מטרים.
בעת המלחמה ולאחריה זכה בעיטורים רבים, ביניהם צלב האבירים של צלב הברזל.
בחודשים של שנת 1943 התאמן באימונים רגילים וכלליים, אך בחודשים מרץ-יולי 1944 התאמן בירי ובצליפה בשטיריה ולאחר מכן הוצב בדיוויזיה ההררית השלישית של הוורמאכט.
כלי הנשק העיקרים שלו היו מאוזר K98 עם כוונת טלסקופית המגדילה פי 6, ורובה Gewehr 43 בעל כוונת המגדילה פי 4. שטח הפעילות שלו כלל את הרי הקרפטים, הונגריה וסלובקיה.
ב-6 בנובמבר 1944 נפצע קשה בקרב, ועל כן הוענק לו אות הפציעה לאחר שלושה ימים.
גפרייטר (דרגה שהייתה נהוגה בוורמאכט) הצנהאור קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-17 באפריל 1945. מפקד הדיוויזיה שלו המליץ עליו בגין מספר ההריגות הגבוה שלו, השקול כמעט לשתי פלוגות, וכן בגין הפגנת אומץ יוצאת דופן בשדה הקרב תוך כדי סיכון עצמי גבוה.
ולטר נהרינג וקצין בכיר נוסף בוורמאכט אישרו את הענקת העיטור.
עם נפילת ברלין וגרמניה הנאצית, הצנהאור נפל בשבי הצבא האדום והיה כלוא במחנה שבויים סובייטי במשך חמש שנים.
לאחר המלחמה חזר הצנהאור להתגורר בבריקסן אים טאלה, שם הוא מת ב-3 באוקטובר 2004.
עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה (1 בספטמבר 1944) ומדרגה ראשונה (25 בנובמבר 1944).
אות הפציעה בשחור (דרגה שלישית, 9 בנובמבר 1944).
אות הסער של חיל הרגלים בכסף (13 בנובמבר 1944).
אות הצלפים בזהב (3 בדצמבר 1944, אחד משלושה חיילים בלבד שזכו באות)
מתודיוס בוסלאייב הוא שמה של סדרת ספרי פנטזיה אפית והרפתקאות מאת דמיטרי יימץ, שהדמות הראשית היא בחור צעיר שזכה במתנה קסומה בשם מתודיוס בוסלאייב.
סדרת הספרים פורסמה בשנים 2004—2017 בהוצאת "אקסמו" המוסקבאית.
מתודיוס בוסלאייב בגיל שתים עשרה וחצי מגלה שהוא אדון האופל העתידי, שקיבל כוח בזמן הלידה - שקרתה בזמן של ליקוי חמה.
בהזמנה המכשפה, אוליטקה, בוסלאייב מוזמן למעון האופל במוסקבה ברחוב דמיטרובקה הגדולה, בו הוא עובר הכשרה אצל ברון סייף בשם אריי.
ביום הולדתו השלוש עשרה, מתודיוס יצטרך לעבור את מבוך מקדש המרחק הנצחי ולקבל את מה שמאוחסן שם עוד מתקופת בריאת העולם.
במקביל, דפנה, שומרת האור שחיה במקום שנקרא עדם, נשלחת לעולם האנושי כדי ללוות את מתודיוס וללמוד מאריי.
כך מתחיל סיפורו של מתודיוס בוסלאייב.
הוא יצטרך לעבור ניסויים רבים לפני שהוא יבחר סוף סוף בצד ויצא לדרך עצמאית.
מתודיוס בוסלאייב: חצות הקסם (אוגוסט 2004)
מתודיוס בוסלאייב: מגילת הרצונות (פברואר 2005)
מתודיוס בוסלאייב: סוס החושך השלישי (ספטמבר 2005)
מתודיוס בוסלאייב: כרטיס להר הקירח (ינואר 2006)
מתודיוס בוסלאייב: נקמתם של הוולקיריות (מרץ 2006)
מתודיוס בוסלאייב: הקסם הסודי של דפרסניאק (ספטמבר 2006)
מתודיוס בוסלאייב: הקרח והלהבה של טרטרוס (פברואר 2007)
מתודיוס בוסלאייב: איידוס הראשון (אוגוסט 2007)
מתודיוס בוסלאייב: כנפיים קלות למשמר האפל (אוקטובר 2007)
מתודיוס בוסלאייב: מדרגות לעדם (מאי 2008)
מתודיוס בוסלאייב: מפת הכאוס (דצמבר 2008)
מתודיוס בוסלאייב: שרשרת דריאד (מרץ 2009)
מתודיוס בוסלאייב: משמר הזכוכית (מאי 2009)
מתודיוס בוסלאייב: ריקוד החרב (פברואר 2011)
מתודיוס בוסלאייב: ספר שבע הדרכים (מרץ 2013)
מתודיוס בוסלאייב: קרח האור (נובמבר 2013)
מתודיוס בוסלאייב: שגיאת גריפין (פברואר 2015)
מתודיוס בוסלאייב: האויב הטוב ביותר (יוני 2016)
המבקרים ציינו, כמו במקרה של סדרת טניה גרוטר, את הדמיון והחיקוי לספריה של ג'ואן רולינג על הארי פוטר, אם כי פחות מסדרת טניה גרוטר.
המבקרים ציינו את הרצינות של הרומן, כמו גם נוכחות הומור "בוגר" ומספר מחשבות ורמיזות נוצריות.
חלק מההערכות היו שליליות - המבקרים גינו את אופיים ואת נטייתם המסחרית של הספרים.
בינתיים, בקרב צעירים הספרים הללו הצליחו מאוד.
העלילה מתרחשת באותו עולם כמו ספרי טניה גרוטר.
עולם זה נראה כמו העולם האמיתי, אך הוא מלא בקסמים, מכשפים, יצורים קסומים ומגוון של יצורים על טבעיים נמצאים בו בשפע.
בניגוד לרמזים למחצה שעוצבו לקורא הצעיר בטניה גרוטר, שם המוקד הוא בעיקר במערכת היחסים בין מכשפים, מתודיוס בוסלאייב מכסה סוגיה גדולה בהרבה של המאבק בין אור לחושך, ומדגים את האינטראקציה של אנשים ורוחות אלמותיות.
(מלאכים / שדים, המכונים כאן שומרי האור / החושך), ובמקביל לעולם האנשים מוצג עולם בשם עדם שהוא מקבילה לגן עדן וטרטוריוס, שהוא הגיהנום.
מתודיוס בוסלאייב כבר חוזר בבירור על התפיסה המקראית ומצהיר במפורש שהעולם הזה, כמו עמו ורוחו האלמותית, נוצר בעבר על ידי בורא אלמוות, שהוא התגלמות האהבה ואור מוחלט.
עולמה של הסדרה הוא תיאיסטי, והאור כאן הוא כוח חי ופועל באופן פעיל, גמלוני, שמגיע לעזרתם של מי שפונה אליו ומחליט הכל.
הטוב והרע בסדרה חלוקים בבירור, אולם, עם זאת, לא מונע מרוב הדמויות לשלב בין שני הצדדים, כך שהן מתגלות כחיות ומעניינות.
גיבורי טניה גרוטר מוזכרים לעיתים בסדרה (דרבניר, האקדמאי סרדנפלוס, יגגה, וליקי זובי, פרופסור קלופ, צ'ומה דל טורט, וניה וי), ורק ליגול שהוזכר לעיתים רחוקות מאוד והופיע בספר אחד בלבד, ב"מתודיוס בוסלאייב" כבר הופך לאנטגוניסט הראשי.
כמו כן מוזכרים מקומות כמו ליסאיה גורה (שהוזכר גם ב"טניה גרוטר") ובית הספר לקסמים, כמו גם כמה ממצאים.
ולהפך - מתודיוס בוסלאייב מוזכר מספר פעמים ב"טניה גרוטר".
אבל באופן כללי, הם אינם חופפים יותר מדי: עלילת "מתודיוס בוסלאב" גדולה יותר, זווית הצפייה בעולם רחבה יותר, הקונספט הכללי מהורהר ורציני יותר.
האחרון, הוביל לכך שחלק משאלות עולמה של טניה גרוטר במתודיוס בוסלאייב זכו לסיקור חד משמעי יותר (למשל, התברר כי אלים פגאניים הם מטבעם רוחות של חושך, שאכלסו עולמות מקבילים שהוזכרו ב"טניה גרוטר" וכאוס מופשט לא קיים), שהפרידו עוד יותר בין הסדרות הללו.
כל אלה הם תוצאה טבעית של העובדה כי מתודיוס בוסלאייב מיועד לקורא מבוגר: הספרים האחרונים של הסדרה כבר שייכים לקטגוריית 16+, הם רציניים, לפעמים נטורליסטיים ואפילו הדמויות הצעירות ביותר שם כבר מגיעות לגיל עשרים.
מתודולוגיית הספירלה היא מודל פיתוח תוכנה מונע-סיכונים המבוסס על דפוסי הסיכון הייחודיים של פרויקט נתון.
מתודולוגיה זו מנחה לאמץ אלמנטים של מודלים של תהליך אחד או יותר, כגון התפתחות איטרטיבית והדרגתית, מודל מפל המים ופיתוחי אב-טיפוס תוכנתי.
המתודולוגיה תוארה לראשונה על ידי בארי בם במאמרו משנת 1986, "מודל הספירלה של פיתוח ושיפור תוכנה".
בשנת 1988 פרסם בם מאמר דומה לקהל רחב יותר.
במאמרים אלה הוצג תרשים שהופץ בפרסומים רבים לאחר מכן שדנו במתודולוגיית הספירלה.
מאמרים מוקדמים אלו משתמשים במונח "מודל תהליכי" כדי להתייחס למתודולוגיה הספירלה, כמו גם לגישות נוספות כגון התפתחות איטרטיבית והדרגתית, מודל מפל המים, פיתוחי אב-טיפוס תוכנתי וגישות אחרות.
בפרסומים מאוחרים יותר, בם מתאר את מודל הספירלה כ"גנרטור מודל תהליכי", כאשר בחירות המבוססות על סיכוני הפרויקט מייצרות מודל תהליכי מתאים לפרויקט.
לפיכך, התפתחות איטרטיבית והדרגתית, מודל מפל המים, פיתוחי אב-טיפוס תוכנתי ואחרים הם מקרים מיוחדים של מתודולוגיית הספירלה המתאימים לדפוסי הסיכון של פרויקטים מסוימים.
בם מזהה גם מספר תפיסות שגויות הנובעות מפשטות היתר בתרשים המודל הספירלי המקורי.
לדבריו המסוכנים מבין התפיסות השגויות הללו הם:
שהספירלה היא למעשה רצף של עליות מפלים.
שכל פעילויות הפרויקט עוקבות אחר רצף ספיראלי יחיד.
שיש לבצע כל פעילות בתרשים, ובסדר המוצג.
אמנם תפיסות מוטעות אלו עשויות להתאים לדפוסי הסיכון של פרויקטים בודדים, אך הן אינן נכונות עבור מרבית הפרויקטים.
בדוח של מועצת המחקר הארצית הורחב מודל זה כך שיכלול סיכונים הקשורים למשתמשים אנושיים.
כדי להבדיל טוב יותר בין סיכונים אמתיים לאלו המדמים לספיראליות, בם מונה שישה מאפיינים המשותפים לכל היישומים של מתודולוגיית הספירלה.
הגדרה רציפה של ממצאי המפתח לפרויקט מורידה לעיתים קרובות את האפשרות לפתח מערכת העונה על "תנאי הצלחה" של בעלי העניין (יעדים ואילוצים).
מאפיין זה אינו כולל תהליכי "מראה מדמה ספירלי" המשתמשים בתהליך רצף של מעבר מפלים מצטבר בהגדרות בהן ההנחות הבסיסיות של מודל מפל המים אינן חלות.
בצעו ארבע פעילויות בסיסיות בכל מחזור
מאפיין זה מזהה את ארבע הפעילויות שחייבות להתרחש בכל מחזור של המודל הספירלי:
קח בחשבון את תנאי הזכייה של כל בעלי העניין הקריטיים להצלחה.
זהה והערך גישות חלופיות לסיפוק תנאי הזכייה.
זהה ופתר סיכונים שנובעים מהגישה או הגישות הנבחרות.
השג אישור מכל בעלי העניין הקריטיים להצלחה, בנוסף למחויבות להמשיך במחזור הבא.
הסיכון קובע את רמת המאמץ
לכל פעילות בפרויקט (למשל ניתוח דרישות, תכנון, תכנון אב-טיפוס או בדיקה), על צוות הפרויקט להחליט כמה מאמץ מספק.
במחזורי תהליכי ספירלה אותנטיים, החלטות אלו מתקבלות על ידי צמצום הסיכון הכללי.
הסיכון קובע את מידת הפרטים
עבור כל חפץ בפרויקט (למשל, מפרט דרישות, מסמך תכנון, תוכנית בדיקה), צוות הפרויקט צריך להחליט כמה פירוט מספק.
במחזורי תהליכי ספירלה אותנטיים, החלטות אלה מתקבלות על ידי צמצום הסיכון הכללי.
השתמש באבני דרך בנקודת העיגון
התיאור המקורי של בם למתודולוגיית הספירלה לא כלל אבני דרך בתהליך.
בשכלולים מאוחרים יותר הוא מציג שלוש אבני דרך בנקודת העיגון המשמשות מדדי התקדמות ונקודות מחויבות.
ניתן לאפיין אבני דרך בנקודת העיגון בשאלות מפתח.
מטרות מחזור החיים: האם יש הגדרה מספקת של גישה טכנית וניהולית לסיפוק תנאי הזכייה של כולם?
אדריכלות מחזור החיים: האם קיימת הגדרה מספקת של הגישה המועדפת על סיפוק תנאי הזכייה של כולם, והאם כל הסיכונים המשמעותיים מבוטלים או מופחתים?
יכולת תפעולית ראשונית: האם יש הכנה מספקת של התוכנה, האתר, המשתמשים, המפעילים והמתחזקים כדי לספק את תנאי הזכייה של כולם על ידי הפעלת המערכת?
שלוש אבני הדרך של נקודת העיגון משתלבים בקלות בתהליך האחיד הרציונלי (RUP), כאשר LCO מסמן את הגבול בין שלבי הקמת RUP לשלב ההרחבה, LCA מסמן את הגבול בין שלבי ההארכה והבנייה, ו- IOC מסמן את הגבול בין שלבי הבנייה למעבר.
התמקדות במערכת ובמחזור החיים שלה
מאפיין זה מדגיש את חשיבות המערכת הכוללת ואת הדאגות לטווח הארוך שמשתרעות על כל מחזור החיים שלה.
זה לא כולל ""מראה מדמה ספירלי" המתמקד יותר מדי בפיתוח ראשוני של קוד תוכנה.
תהליכים אלו יכולים לנבוע בעקבות גישות מכוונות-אובייקט או פיתוח ועיצוב תוכנה תוך הזנחה של היבטים אחרים בצורכי התהליך של הפרויקט.
מתווה הרמזור (או מודל הרמזור, או תוכנית הרמזור) היא שיטה לסיווג יישובים בישראל, כחלק מהמאמצים להתמודד עם מגפת הקורונה בישראל.
יוזם התוכנית, פרופ' רוני גמזו, ניסה להכניס את התוכנית מתחילת תפקידו בתפקיד "ממונה הקורונה" (ראש תוכנית "מגן ישראל") הראשון (23 ביולי 2020).
רק ב-30 באוגוסט 2020 אישרה ממשלת ישראל את תוכנית הרמזור, שנכנסה לתוקף החל מה-6 בספטמבר 2020.
בתחילת מגפת הקורונה בישראל, צעדי הטיפול במגפה היו ארציים ולא דיפרנציאליים.
במקביל, החל מאפריל 2020, הוטלו לעיתים סגרים מקומיים באמצעות תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (אזור מוגבל) ביישובים ושכונות עם תחלואה גבוהה.
באפריל 2020 הוצעו שורה של יוזמות להתמודדות עם שגרה בצל נגיף הקורונה.
הוצעה גם תוכנית הכוללת מינוי מנהל יחיד לאירוע וחלוקה של הארץ לאזורים לפי תמרורים וניהול המעברים בין האזורים האלה על פני תקופות ארוכות.
התכנית נגנזה ובמקומה הועדפה תוכנית המטה לביטחון לאומי שלא יושמה.
בסוף יולי, לאחר מינוי רוני גמזו לממונה הקורונה, יזם גמזו את תוכנית הרמזור.
אישור התכנית נדחה כמה פעמים.
במסגרת התכנית שאושרה בממשלה, יישובים שונים דורגו לפי צבע ולא הייתה הגבלה מעבר בין יישובים (פרט למקרים של הטלת סגר באישור הממשלה באמצעות חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש).
ביישובים הוגדרו רמות שונות של התקהלות מותרת בהתאם לצבע.
הרמזור התקיים במקביל למתווים ארציים – חינוך, תעופה, תחבורה, מקומות עבודה.
התוכנית הותירה מגבלות איסור על אולמות אירועים בחלל סגור, מועדונים, אירועי ספורט, פארקי מים ושעשועים וירידים.
לאחר תחילת התכנית, ב-6 בספטמבר 2020, היו אמורים להתחיל סגרים על ערים אדומות מסוימות, אך מתווה התוכנית התגלה ככישלון, מכיוון שיישובים רבים הוגדרו כ"אדומים".
לאחר לחצים הומרו הסגרים שתוכננו לסגר לילי בלבד, ורק בכ-40 יישובים.
גם ההצעה להטיל סגר ארצי ב-18 בספטמבר לא יושמה.
לאחר הסגר, מודל הרמזור שימש לקביעת סגר מקומי בערים אדומות.
בתחילה היו הקלות ארציות (כמו פתיחת גני ילדים) ובהמשך נוספו הקלות שונות בערים ירוקות וצהובות.
הוטל סגר ארצי נוסף בדצמבר ולאחריו צבע הרמזור קבע את פתיחת בתי הספר והגנים בלבד.
מתווה הרמזור בבתי הספר בוטל בינואר 2022.
ניהול דיפרנציאלי של הטיפול בהתפשטות המחלה על בסיס נתונים אזוריים.
4 מדרגים: ירוק, צהוב, כתום, אדום על בסיס נתוני תחלואה (חולים חדשים, קצב גידול, שיעור חיוביים).
הפעלת הגבלות קבע להתקהלות, המותאם לכל אחד מהצבעים.
הגבלות נוספות ותמיכה ביישובים על פי צבעם.
כל יישוב יקבל ציון שבועי אשר מורכב משיעור החולים החדשים, אחוז הבדיקות החיוביות וקצב הגידול במאומתים בקורונה.
הציון יינתן בין 0 ל-10 לפי המשתנים הבאים:
מספר החולים החדשים בשבוע ביחס לגודל האוכלוסייה.
קצב גידול מספר החולים החדשים בכל רשות מקומית בשבוע.
+צבעי הרמזור לפי ניקוד של יישובוהנחיות שהיו בתוקף ב-6 בספטמבר 2020מדרג אדום כתום צהוב ירוקטווח ניקוד7.5 עד 10.06.0 עד 7.54.5 עד 6.0עד 4.5התקהלות מותרתבשטח פתוחעד 20 אישעד 50 אישעד 100 אישעד 250 אישהתקהלות מותרתבשטח סגורעד 10 אישעד 25 אישעד 50 אישעד 100 איש
משרד הבריאות הכין יישום לטלפונים חכמים (אנדרואיד וiOS) כדי לתמוך במתווה הרמזור ולהציג בצורה את ההנחיות המשתנות בין יישובים שונים בארץ, בין היתר תוך שימוש ב-GPS.
באפליקציה זו ניתן להציג דרכון ירוק.
האפליקציה פועלת בארבע שפות: עברית, ערבית, אנגלית ורוסית.
"מתגעגעת אותך" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל והזמרת הישראלית עדן בן זקן.
השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2021, בהוצאת חברות התקליטים הליקון, ארומה מיוזיק ושרית הפקות, כסינגל השביעי מתוך אלבום האולפן החמישי של בן זקן, מועבט.
השיר נכתב והולחן על ידי רייכל ואבי אוחיון, הופק על ידי רייכל ומתן דרור והוא שיתוף הפעולה השני (אחרי "מכל הכוכבים בלילה") של אוחיון ורייכל.
השיר ושמו מנוסחים בשגיאה לשונית מכוונת ומבוססים על משפט שאמרה לו בתו של רייכל.
על החיבור עם בן זקן אמר כי "ברגישות רבה ובשירה פשוטה ומרגשת, עדן הפכה את השיר הזה לשיר געגועים מיוחד משלה, אולי לשוקי, אולי למישל".
קליפ המילים של השיר פורסם ב-25 בינואר 2021, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-1.3 מיליון צפיות ביוטיוב.
אזורתאריך יציאהפורמטחברות תקליטיםמקורכלל העולם25 בינואר 2021הורדה דיגיטלית • סטרימינגהליקון • ארומה • שרית
מתה לאהוב הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2021 בבימויו של הרנן חימנס.
הסרט נכתב על ידי דני מאקי ורבקה יואינג ומככבים בו נינה דוברב, ג'ימי או.
הסרט מספר את סיפורה של אישה צעירה שטסה לקצה השני של ארצות הברית כדי לחגוג את חג המולד עם בחור שהכירה באתר היכרויות, ומגלה שהוא השתמש בתמונות של אדם אחר.
הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-5 בנובמבר 2021.
נטלי באואר היא בעלת טור היכרויות מלוס אנג'לס, שמתעדת את אסונות הדייטים הנקרים בדרכה באמצעות אפליקציית היכרויות.
לאחר שהחליטה להרחיב את רדיוס החיפוש של האפליקציה, נטלי יוצרת קשר עם בחור בשם ג'וש לין ונוצר ביניהם חיבור חזק באמצעות שיחות טלפון ארוכות.
היא מחליטה לנסוע לעיר הולדתו לייק פלאסיד שבמדינת ניו יורק, כדי להפתיע אותו לחג המולד, ומבטיחה לבוס שלה שזה יהיה הסוף לאסונות הדייטים שלה.
כשהיא מגיעה לביתו היא מגלה שהיא רומתה על ידי ג'וש, שהשתמש בתמונות של אדם אחר בפרופיל שלו.
נטלי כועסת, אבל לומדת שהבחור שג'וש השתמש בתמונותיו, טאג אבוט, מתגורר במקרה באותה עיירה.
ג'וש, חבר לשעבר של טאג, מציע להכיר ביניהם אם היא תעמיד פנים שהיא חברה שלו למשך תקופת החגים.
נטלי מסכימה להישאר עם משפחת לין.
ג'וש מציג לטאג את נטלי בתור בת דודתו ונותן לה טיפים איך למצוא חן בעיניו.
נטלי משקרת לגבי העניין שלה בסופר הנרי דייוויד תורו ובטיפוס קירות כדי להרשים את טאג.
טאג מזמין אותה לטפס על קיר, שם היא מסתירה את פחד הגבהים שלה מטאג וג'וש עוזר לה לטפס.
טאג מזמין את נטלי לדייטים נוספים.
נטלי פוגשת את אחיו של ג'וש, אוון, האח המוצלח שדורש כל הזמן את תשומת הלב של משפחת לין.
כאשר נטלי וג'וש מקבלים שבחים על הדואט שלהם במהלך שירי חג המולד, אוון מקנא ומודיע על ההיריון שלו ושל בת זוגו.
בניסיון לגנוב בחזרה את אור הזרקורים, ג'וש מציע לנטלי נישואים, ומתוך לחץ היא אומרת כן.
ג'וש מרגיע את נטלי שלאחר החגים הם יספרו להורים שהם רבו ונפרדו.
נטלי לומדת על תחביב הכנת הנרות של ג'וש, תחביב שהוא התחיל כדי להיזכר בריח של סבו לאחר מותו.
היא מעודדת אותו לעשות מזה עסק.
הודעת האירוסין של ג'וש ונטלי מודפסת בעיתון המקומי, מה שמניע את השניים לבלות את הבוקר המוקדם באיסוף כל העיתונים ברחבי העיר כדי שטאג לא יראה.
נטלי עוברת על התמונות המקוריות של הפרופיל של ג'וש באתר ההיכרויות, לפני שהחליף לתמונות של טאג, ואומרת לו להשתמש בתמונות שמבליטות טוב יותר את החוזקות שלו.
כאשר נטלי הצמחונית מתכוננת לאכול במסעדת סטייקים בדייט עם טאג, ג'וש אומר במרירות לנטלי שהיא לא צריכה לשקר או להתפשר על האמונות שלה עבור טאג.
נטלי מזכירה לו שהיא שם בגלל השקר שלו ושהוא לא יכול להטיף לה על כנות.
לאחר ארוחת הערב, בה נטלי סבלה ממראה החיות המתות בצלחות ועל הקירות, טאג מספר שהוא הפסיק לחגוג את חג המולד לפני זמן רב ונטלי מבינה שטאג הוא לא הגבר שהיא חשבה שהוא.
משפחת לין עורכת לג'וש ונטלי מסיבת אירוסין מפתיעה במסעדת הסטייקים שבבעלות משפחתו של טאג.
טאג מציג את נטלי להוריו בתור חברתו.
הבוס של נטלי מגיע ומספר לאוון על טור ההיכרויות של נטלי.
אוון אומר לג'וש שנטלי איתו רק בשביל הסיפור הבא שלה.
נטלי נושאת נאום במסיבת האירוסין וחושפת בפני כולם את הסיפור האמיתי שלה ואז עוזבת את משק הבית של לין.
ג'וש אומר לאביו שהוא לא רוצה יותר לנהל את החנות המשפחתית ומבקש להקים עסק לנרות.
ממתינה באכסניה לילה לפני טיסת הבוקר שלה, נטלי רואה את הפרופיל החדש של ג'וש באפליקציית ההיכרויות, עם תמונות אמיתיות והדגשה של החוזקות שלו כפי שהיא המליצה לו.
היא מבינה שהיא מאוהבת בג'וש.
היא חוזרת לביתו ומבקשת לחזור אליו, והוא מסכים.
נינה דוברב בתור נטלי באואר
הארי שום ג'וניור בתור אוון לין
אלתיאה קיי בתור סבתא ג'ון לין
ג'יימס סאיטו בתור בוב לין
רבקה סטאב בתור בארב לין
מיקאלה הובר בתור צ'לסי לין
באוגוסט 2019, הוכרז כי נטפליקס רכשה את תסריט הקומדיה הרומנטית "Love Hard" של דני מאקי ורבקה יואינג, שתואר כ"כשהארי פגש את סאלי" פוגש את "רוקסן".
McG ומרי ויולה נבחרו להפיק את הסרט באמצעות החברה שלהם Wonderland Sound and Vision.
באוגוסט 2020, הוכרז כי הרנן חימנס יביים את הסרט, וכי נינה דוברב, ג'ימי או.
באוקטובר 2020, הוכרז כי בשל התנגשויות לוח הזמנים של מלטון עם סדרת הטלוויזיה "ריברדייל", הוא הוחלף בדארן בארנט.
לצוות השחקנים נוספו גם הארי שום ג'וניור, ג'יימס סאיטו, מיקאלה הובר והתר מקמהן.
הצילומים התרחשו בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, מ-9 באוקטובר עד 21 בנובמבר 2020.
מתווים מייצגים של ריכוז הוא מודל של ריכוז גזי חממה שאומץ על ידי הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC).
מאז דו"ח ההערכה החמישי של הארגון משנת 2014, שבו הוצגו ארבעה מתווים שימשו למידול אקלים.
המתווים מתארים תרחישי אקלים אפשריים בהתאם לנפחי פליטות של גזי החממה בשנים העתידיות.
ה-RCP תואמים מגוון רחב של שינויים אפשריים בפליטות עתידיות של האנושות (פליטות אנטרופוגניות), במטרה לייצג את הריכוזים האטמוספיריים שלהם.
למרות אפיון ה-RCP במונחי קלט, שינוי מרכזי מ-2007 ל-2014 הוא שה-RCP התעלם ממחזור הפחמן על ידי התמקדות בריכוזים של גזי חממה, ולא בקלט של גזי חממה.
ה-IPCC בוחן את מחזור הפחמן בנפרד, מנבא ספיגת פחמן גבוהה יותר באוקיינוס התואמת למתווי ריכוז גבוהים יותר.
אולם, קליטת פחמן יבשתית היא פחות ודאית בגלל ההשפעה המשולבת של שינויי אקלים ושינויים בשימוש בקרקע.
ארבעת ה-RCP תואמים הנחות סוציו-אקונומיות מסוימות אך מוחלפות במתווים החברתיים-כלכליים המשותפים (shared socioeconomic pathways) שצפויים לספק תיאורים גמישים של עתידים אפשריים בתוך כל RCP.
תרחישי ה-RCP החליפו את תחזיות הדוח המיוחד על תרחישי פליטות ( Special Report on Emissions Scenarios) שפורסמו בשנת 2000 והתבססו על מודלים סוציו-אקונומיים דומים.
RCP1.9 הוא המודל שמגביל את ההתחממות הגלובלית מתחת ל-1.5 °C, זו הייתה השאיפה של הסכם פריז.
תרחיש זה נחשב לאופטימי ביותר.
בדו"ח ההערכה השישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים כבר נטען שהתרחיש אינו סביר.
לפי ה-IPCC, RCP2.6 מחייב שפליטת הפחמן הדו-חמצני (CO2) תחל לרדת עד 2020 ותתאפס עד 2100. המתווה מניח שגם פליטת מתאן (CH4) עבור למחצית הערך של 2020, ופליטת גופרית דו-חמצנית (SO2) יורדת לכ-10% מאלו של 1980–1990. RCP2.6 דורש CO2 שלילית (כמו CO1 שעצים סופגים).
עבור RCP2.6, הפליטות השליליות הללו יהיו בממוצע 2 גיגה טון של CO2 בשנה (GtCO22/yr).
RCP2.6 צפוי לשמור על עליית הטמפרטורה העולמית מתחת ל-2 °C עד 2100.
RCP 3.4 מייצג מתווה ביניים בין RCP2.6 ה"מחמיר מאוד" למאמצי הפחתה פחות מחמירים הקשורים ל-RCP4.5. מלבד מתן אפשרות נוספת, גרסה של RCP3.4 כוללת סילוק ניכר של גזי חממה מהאטמוספירה.
מאמר משנת 2021 מצביע על כך שהתחזיות הסבירות ביותר של CO2 מצטברות (בעלות סובלנות של 0.1% או 0.3% עם דיוק היסטורי) נוטות להצביע על כך ש-RCP 3.4 (3.4 W/m^2, התחממות של 2.0–2.4 מעלות צלזיוס עד 2100 לפי מחקר) כמתווה הסביר ביותר.
RCP4.5 מתואר על ידי IPCC כתרחיש ביניים.
הפליטות ב-RCP 4.5 מגיעות לשיא בסביבות 2040, ואז יורדות.
לפי מומחי משאבים, תרחישי הפליטה של IPCC מוטים לזמינות מוגזמת של עתודות דלק מאובנים; RCP4.5 הוא התרחיש הבסיסי הסביר ביותר (ללא מדיניות אקלים) תוך התחשבות באופי המתכלה של דלקים שאינם מתחדשים.
עבור RCP 4.5, הפליטות השליליות הללו יהיו 2 גיגהטון של CO2 בשנה (GtCO22/yr).
סביר להניח ש-RCP4.5 יביא לעליית טמפרטורה גלובלית בין 2 מעלות צלזיוס ל-3 מעלות צלזיוס עד שנת 2100 עם עליית פני הים הממוצעת גבוהה ב-35% מזו של RCP2.6. מיני צמחים ובעלי חיים רבים לא יוכלו להסתגל להשפעות של RCP4.5 ומעלה.
ב-RCP6, הפליטות מגיעות לשיא בסביבות 2080, ואז יורדות.
RCP7 הוא תוצאה בסיסית ולא יעד הפחתה.
ב-RCP 8.5 הפליטות ממשיכות לעלות לאורך המאה ה-21. מאז AR5 זה נחשב מאוד לא סביר, אבל עדיין אפשרי מכיוון שמשובים אינם מובנים היטב.
RCP8.5, שנלקח בדרך כלל כבסיס לתרחישים של שינויי אקלים במקרה הגרוע ביותר, התבסס על מה שהוכח כהערכת יתר של תפוקות הפחם החזויות.
הוא עדיין משמש לחיזוי פליטות של אמצע המאה (וקודם לכן) בהתבסס על מדיניות נוכחית ומוצהרת.
אמצע ומסוף המאה ה-21 (ממוצעים של 2046–2065 ו-2081–2100, בהתאמה) תחזיות של התחממות כדור הארץ ועליית פני הים הממוצעת מדוח ההערכה החמישי של IPCC (IPCC AR5 WG1) מוצגות להלן.
התחזיות הן ביחס לטמפרטורות וגובה פני הים בסוף המאה ה-20 עד תחילת המאה ה-21 (ממוצע 1986–2005).
ניתן להמיר תחזיות טמפרטורה לתקופת ייחוס של 1850–1900 או 1980–99 על ידי הוספת 0.61 או 0.11 מעלות צלזיוס, בהתאמה.
בכל מתווי ה-RCP, הטמפרטורה הממוצעת העולמית צפויה לעלות ב-0.3 עד 4.8 מעלות צלזיוס עד סוף המאה ה-21.
על פי מחקר משנת 2021 שבו נבחרים CO2.
בכל ה-RCP, ממוצע פני הים העולמי צפוי לעלות ב-0.26 עד 0.82 מ' עד סוף המאה ה-21.
AR5 גם מקרין שינויים באקלים מעבר למאה ה-21. המתווה המורחב RCP2.6 מניח פליטות שליליות נטו שליליות אנתרופוגניות לאחר שנת 2070. "פליטות שליליות" פירושה שבסך הכל, בני אדם סופגים יותר גזי חממה מהאטמוספירה ממה שהם משחררים.
המתווה המורחב RCP8.5 מניח המשך פליטת גזי חממה אנתרופוגניים לאחר שנת 2100. במתווה המורחב RCP 2.6, ריכזי CO2 באטמוספירה מגיעים לסביבות 360 ppmv עד 2300, בעוד שבמתווה RCP8.5 המורחב, ריכוזי CO2 מגיעים לסביבות 2000 ppmv בשנת 2250, שהם כמעט פי שבעה מהרמה הקדם-תעשייתית.
בשנת 2021, חוקרים ביקרו את המודל על כך שההשפעות פליטת גזי חממה מוצג בו רק עד לשנת 2100, כפי שנהוג באופן נרחב במחקר ובקביעת מדיניות, כאשר אפשרי שההשפעה תחול אפילו עד לשנת 2500.
מתה מחמת מלאכה הוא כינוי הלכתי לכלי שהתקלקל מחמת שימושו הרגיל.
הביטוי המקורי מתייחס לבהמה שמתה בשעת עבודתה.
במצב "מתה מחמת מלאכה", פטור השואל מתשלום דמי החפץ לבעלים, בשונה מחיובו בכל אונס אחר.
המשפט הישראלי אימץ את הכלל ופוטר את השומר מנזקים שנזרמו עקב שימוש רגיל בנכס.
מן הדין, אדם ששאל בהמה או חפץ מחבירו והחפץ התקלקל באונס, חייב לשלם את דמיו.
זאת מפני ש"כל הנאה שלו", כלומר – שהוא המרוויח היחיד בהסכם, שהרי אינו משלם שכר לבעלים, והלכך גומרים בדעתם שבתמורה יהיה מחויב לשלם על כל נזק, על אף שנעשה שלא באשמתו.
עם זאת, במצב שהחפץ התקלקל מתוך השימוש שלו הוא מיועד, הוא פטור מלשלם על החפץ.
בכך הוא קל משומר חינם ושומר שכר, שפטורים מכל אונס אך חייבים במתה מחמת מלאכה, מכיוון שהיות ולא קיבלו רשות שימוש – הם נחשבים כ"שולח יד", כלומר שפשעו בגזל.
הרמב"ם פסק את הדין להלכה, וכתב:
בקצות החושן הסתפק האם שואל שהתנה בעת ההשאלה שיתחייב לשלם לבעלים גם אם הבהמה תמות מחמת מלאכה מתחייב בתשלום או לא, וכתב שהדבר תלוי במחלוקת ראשונים.
בנתיבות המשפט כתב שמתחייב גם בלא קניין, ואפילו בעבדים שלא נוהג בהם דיני שומרים יכול להתחייב לשלם אם העבד מת מחמת מלאכה, על ידי שמתנה לשלם.
בתלמוד מתוארת סיבת הפטור במשפט: כלומר: לא להעמדתה בכילה שאלתי אותה, אלא לשימוש.
הראשונים ניתנו זוויות שונות למשמעות המדויקת של המשפט:
הרשב"א כתב כי טעם הדין הוא שבנתינת החפץ לשואל או לשוכר, בעל החפץ הוכיח שאינו מקפיד על הנזקים שיגרמו מחמת המלאכה שלשמה השאיל את החפץ.
הרמב"ן כתב כי המשאיל פשע בכך שהשאיל חפץ שאיננו ראוי לשימושו, ולכן השואל פטור מלשלם.
בספר "מחנה אפרים" כתב כי מכיוון שהחפץ אינו היה ראוי לשימוש, שאילתו של השואל הייתה שאילה בטעות, ולכן פטור.
מתו בְּעֶטְיוֹ של נחש היא ברייתא ידועה המובאת בתלמוד, המספרת על ארבעה צדיקים יוצאי דופן, אשר מתו רק בגלל גזירת המיתה שגזר הקב"ה על האדם לאחר חטא עץ הדעת.
צדיקים אלה לא היו ראויים למות אלמלא חטא זה.
נכתב בברייתא המופיעה בתלמוד בבלי במסכת בבא בתרא:
כאשר הניח הקב"ה את האדם בגן עדן, הוא הזהיר אותו שאם יאכל מפרי עץ הדעת - יהיה בן מוות: .
ואכן, לאחר האכילה מעץ הדעת, בתוך הקללה שקלל הקב"ה את האדם, נכללה קללת המוות: .
הברייתא מספרת על יחידי סגולה שלא חטאו מעולם שהם "מתו ב [בגלל עצתו] של נחש", ומפרש רש"י: "לא היו ראוין למות אלא שנגזרה גזירת מיתה על כל תולדותיו של אדם הראשון בעצתו של נחש", כלומר אלמלא חטא עץ הדעת לא היו מתים, שהרי הם עצמם לא חטאו מעולם.
ראשונים מתקשים היאך טענה זו מתיישבת עם האמור במגילת קהלת .
מספר תירוצים נאמרו ביישוב הקושיה:
התוספות מיישבים שהפסוק בקהלת, עוסק ברוב בני האדם.
המהרש"א מפרש שהיה בהם קצת חטא, אך לא היה זה חטא שראוי למות בגינו.
הפני יהושע כתב שוודאי אין אדם שלא חטא מימיו אפילו בשוגג, אלא שהצדיקים הללו אפשר שאם חטאו בשוגג נתכפר להם על ידי ייסורים או על ידי יום הכיפורים ולא היו ראויים למות, אלא בעטיו של נחש.
המהר"ל ציין שכל הצדיקים היו בני אבות צדיקים או הורי בנים צדיקים, והסביר שזכות האב והבן היא זו שסייעה להם: בנימין הוא בנו של יעקב אבינו, שידוע כ"בחיר האבות".
עמרם הוא אביו של משה רבנו, שידוע כ"גדול הנביאים".
ישי הוא אביו של דוד המלך, וכלאב הוא בנו של דוד.
מתווה בעלז הוא כינויו של הסכם שנחתם ביוני 2022 בין משרד האוצר ומשרד החינוך, המסדיר מחדש את לימודי הליבה במוסדות החרדיים, ולפיו כל מוסד חינוכי שילמד עברית, מתמטיקה, ואנגלית, יקבל תקציב ממשלתי בהתאם להישגי התלמידים, גם אם המוסד אינו רשום ברשת חינוך ממלכתית.
המתווה מכונה 'מתווה בעלז', על שם יוזמי המתווה, חסידות בעלז.
למרות שחסידות בעלז יזמה את המתווה, היא החליטה להקפיא את הצטרפותה אל המתווה בעקבות וטו פוליטי מצד דגל התורה (המפלגה הליטאית, אשר רצה ברשימת יהדות התורה יחד עם הסיעה החסידית אגודת ישראל).
בשל מחסור בתקציב, פנה ישראל אייכלר, בשליחותו של האדמו"ר מבעלז, אל הנהלת החינוך העצמאי וביקש להכניס את בתי הספר של החסידות אל רשת החינוך העצמאי.
הרשת סירבה בטענה כי גדולי ישראל הליטאים מתנגדים להכנסת בתי ספר לבנים.
אחרי הסירוב של החינוך העצמאי, הכריזו בחסידות בעלז כי יקדמו הקמת רשת חינוך חרדית חדשה, בדומה לרשתות החינוך העצמאי ו'בני יוסף', ופנו אל משרד החינוך בבקשה לקדם מתווה חדש במסגרתו יוענקו תקציבים לבתי ספר שילמדו ליבה, בהתאם להישגים שלהם.
מצד משרד החינוך ניהלה את המגעים, המנכ"לית דלית שטאובר.
מצד חסידות בעלז השתתפו הרב יונתן רייס וזאב פרקש.
בחלק מהפגישות השתתף גם ח"כ קינלי טור פז ממפלגת יש עתיד שתיווך בין החסידות למשרד החינוך, בתמיכת ראש הממשלה יאיר לפיד, והגדיר את המהלך כ"תחילתו של שינוי משמעותי בחברה החרדית".
המגעים עם משרד החינוך נמשכו זמן רב, ובסוף ינואר 2022 דלפו לתקשורת ועוררו סערה.
ביוני 2022 נחתם המתווה בין משרד האוצר למשרד החינוך, לפיו כל מוסד שילמד שלושה ממקצועות הליבה – עברית, מתמטיקה ואנגלית – יקבל תקצוב ממשלתי בהתאם לשיעור התלמידים המשתתפים במבחנים, ובנוסף כל מוסד יהיה זכאי בשנה הראשונה למענק בגובה של כ-6,000 ש"ח לתלמיד.
המתווה החדש הוביל מספר שינויים לעומת רשתות החינוך החרדי שהיו קיימות עד אז.
ראשית, המתווה אינו מחייב לימודי ליב"ה ואינו מעניש את מי שלא ילמד, אלא רק ממריץ את בתי הספר שילמדו.
כמו כן, המתווה אינו דורש שהמוסד יהיה רשום ברשת ממלכתית, אלא מאפשר למוסדות שאינם רשמיים להצטרף לתוכנית.
ובנוסף, התקציבים יימדדו רק לפי הישגי המבחנים ויעמדו תחת פיקוח המדינה, וזאת בשונה מרשתות החינוך החרדיות הקיימות שמקבלות תקציבים לפי שעות ההוראה ואינן מאפשרות למדינה פיקוח ובחינה של ההישגים.
התגובות בחברה החילונית היו חיוביות.
גם בחברה החרדית היו שהביעו קורת רוח ושביעות רצון מן המתווה וכינו אותו "בשורה".
חלק מן המגזר הליטאי, ששולט ברשת החינוך העצמאי, יצאו במחאה חריפה נגד המתווה החדש, ויומיים אחרי פרסום המתווה, פרסמו בעיתון 'יתד נאמן' מחאה חריגה נגד המתווה.
במאמר המערכת של העיתון החרדי 'משפחה' תקפו את העיתון הליטאי על הכותרת החריפה נגד האדמו"ר מבעלז.
לאחר הסערה שהתעוררה, החליטו במפלגת דגל התורה הליטאית שהם לא ירוצו ברשימה אחת ('יהדות התורה') עם מפלגת אגודת ישראל החסידית, אם חסידות בעלז תצטרף למתווה בעלז.
לאחר שבועות ארוכים של משא ומתן והתערבות מצד גורמים פוליטיים שונים החליטה חסידות בעלז להקפיא את הצטרפותה למתווה.
לפי דיווחים שונים הגיעה ההקפאה של בעלז בתמורה להבטחה מצד נתניהו כי התקציבים של מוסדותיה יוגדלו ללא לימודי ליבה ויעוגנו במסגרת ההסכם קואליציוני עתידי.
הבטחה זו עוררה תגובות חריפות מצד גורמים שונים.
מתודלקים היא סדרת פעולה אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד.
בסדרה מככבים ניק זאנו ושלי הניג.
הסדרה בת שמונת הפרקים הוקרנה בבכורה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.
צוות מבצעים מובחר ומיוחד המורכב מאנשי מבצעים מכמה חילות בצבא ארצות הברית ושירותי המודיעין של ארצות הברית חובר כדי למנוע מרשת טרור קטלנית לפוצץ את לאס וגאס.
הם משלימים את המשימה וחוגגים עם לילה בעיר.
מין, סמים ואלכוהול נצרכים באותו לילה לרוב.
הם מגלים שהפצצה הגרעינית שהם ניטרלו הייתה מזויפת, והצוות חייב להילחם בשיכרונם כדי למצוא את הפצצה האמיתית כדי להציל את העיר.
ניק זאנו - צ'אד מקנייט, קצין בכיר באריות הים
שלי הניג - אווה וינטרס, קצינת CIA וראש צוות
טרנס טרל - טראנק, קצין ראשי בחיל הים
אליסון גורסקה - לאנה, נערה מהמסיבה
סי תומאס האוול - האגרטי, טכנאי חבלה וסילוק פצצות וסמל בצבא ארצות הברית
יוג'ין קים - קפטן פול יונג, טייס מסוקים של חיל האוויר האמריקני
פאולה לאזארו - אנג'לה גומז, צלפת בחיל הנחתים האמריקאי וסמלת
קימי ראטלדג' - מאיה לרנר, מומחית מחשבים של NSA
קארל למבלי - לנגדון, ראש ה-CIA
דייוויד קוסטבייל - מדוקס, פעיל שוק שחור
קוסטה רונין - איוון קוסלוב, סוחר נשק
לינדזי קראפט - יאני, זמרת טרקלין
מיני מילס - ג'ן, בתו של פול
זאק זגוריה - בלאסט, החבר של ג'ן
ג'ייסון מנטזוקאס - קולו של זוג, הגרמלין שפול יאנג הטייס הוזה לאחר שלקח פטריות
לורי פטי בתור- סוזן המטורפת
קסטון ג'ון - מר דוגן
ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד יוצרי סדרת הטלוויזיה קוברה קאי יצרו את "מתודלקים.
באוקטובר 2019, חברת ההפקות TBS נתנה אישור להפקת סדרה בת עשרה פרקים; עם זאת, הסדרהנ הועברה מאוחר יותר מ-TBS לנטפליקס ואלה צימצמו את הסדרה לשמונה פרקים.
הורביץ, שלוסברג והלד גם ביימו, ודינה הילייר הייתה שותפה להפקה.
ניק זאנו ושלי הניג לוהקו לתפקידים הראשיים, ומאוחר יותר לוהקו טרנס טרל, אליסון גורסקה, סי תומאס האוול, יוג'ין קים, פאולה לאזארו וקימי ראטלדג'.
ליהוק לתפקידים חוזרים נוספים וכוכבי אורח פורסמו באוקטובר 2022.
הסדרה הוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.
מתודולוגיות היסטוריות הן אוסף של טכניקות והנחיות שבהן משתמשים היסטוריונים כדי לחקור ולכתוב היסטוריות על אירועי העבר.
המתודולוגיה כוללת שימוש במקורות משניים וראשוניים וכן בראיות חומריות, כגון אלו המתקבלות מארכאולוגיה, כדי לבנות תמונה מדויקת ואמינה של העבר.
אחת הטכניקות המרכזיות במתודולוגיה ההיסטורית היא ביקורת מקורות, שהיא התהליך שבו ההיסטוריון מעריך את איכותם של מקורות המידע, כולל תקפותם, אמינותם ורלוונטיותם לנושא הנחקר.
תהליך זה כולל חלוקה למספר היבטים, כגון מתי ואיפה נוצר המקור, מי יצר אותו, מאיזה חומר קודם נוצר, ובאיזו צורה מקורית הוא נוצר.
עקרונות יסוד להערכת אמינות מקורות
היסטוריונים מסתמכים על מספר עקרונות יסוד להערכת אמינותם של מקורות:
קירבה לאירוע: ככל שהמקור קרוב יותר בזמן ובמקום לאירוע שעליו הוא מדווח, כך ניתן לסמוך עליו יותר.
עדות ישירה מול שמועה: עדות ישירה של עד ראייה אמינה יותר מאשר עדות שמועה.
מקורות בלתי תלויים: אם מספר מקורות בלתי תלויים מדווחים על אותו נושא, האמינות של הדיווח מתחזקת.
נטיות של המקור: יש לבחון את הנטיות של המקור ולוודא אם יש לו מוטיבציה כלשהי להטות את הדיווח.
כאשר היסטוריונים נדרשים להחליט אם מקור מסוים הוא אמיתי או מזויף, הם משתמשים בקריטריונים חיצוניים ופנימיים.
קריטריונים חיצוניים מתייחסים לשאלות כמו האם המחבר כתב את המקור בעצמו, האם מקורות אחרים מייחסים את המחבר למקור, והסכמה בין עותקים עצמאיים של תוכן המקור.
קריטריונים פנימיים כוללים פורמליות, סגנון ושפה של המחבר, חוסר עקביות בזמן או כרונולוגיה, ותוספות או השמטות בטקסט.
עדות ראייה נחשבת לאמינה יותר מעדות עקיפה, אך יש לבדוק את הכשירות של העד לדווח על מה שראה, ואת הכוונה שלו בעת הדיווח.
כאשר משתמשים בעדות עקיפה, היסטוריונים צריכים לוודא שהעדות נשענת על עדות ראשונית אמינה ולבחון את דיוק הדיווח.
אף על פי שמקורות אנונימיים עשויים להיות בעייתיים, היסטוריונים יכולים להשתמש בהם כדי לקבוע עובדות היסטוריות, בתנאי שהמקור עובר את הבדיקות המתאימות לאמינות.
מתה לסקס היא מיני-סדרת דרמה קומית אמריקאית בהפקת ערוץ FX עבור פלטפורמת FX on Hulu ולדיסני פלוס.
הסדרה בכיכובה של מישל ויליאמס והיא מבוססת על סדרת פודקאסטים באותו השם מאת ניקי בוייר.
הסדרה יצאה לאור ב-4 באפריל 2025.
עלילת הסדרה מבוססת על סיפורה האמיתי של מולי קוצ'ן, שלאחר שאובחנה עם סרטן שד גרורתי שלב 4 מחליטה לסיים את נישואיה ולעזוב את בעלה מזה 15 שנה, שמגילוי המחלה הוא רואה בה אישה חולה ולא רעיה נחשקת, ולאחר שהוא מזהיר אותה מסכנות בריאותיות של סקס עם זרים.
לאחר פגישה עם המטפלת שלה היא ערכה רשימת מטרות להשלים עד מותה, עם מטרה לחוות אורגזמה עם בן זוג, והיא מחליטה שבזמן שנותר לה לחיות היא תתמסר להרוות את התשוקה שלה למין ולחקור לעומק את מיניותה.
היא בוחרת בחברתה הטובה ביותר, ניקי, ללוות אותה בתקופה הקצרה שנותרה לה לחיות, במטרה לצאת ל"מסע סקס" ולגלות את מיניותה.
רוב דילייני בתור הבחור השכן
דייוויד ראשה בתפקיד ד"ר פנקוביץ
בנובמבר 2023 הוכרז כי מישל ויליאמס לוהקה לככב בסדרה, בעוד שאליזבת' מריוות'ר וקים רוזנשטוק אמונות על הפקת הסדרה, בתפקיד השואו ראנר.
בינואר 2024 ג'ני סלייט הצטרפה לצוות השחקנים.
באפריל הצטרפו השחקנים רוב דילייני, דייוויד ראשה, אסקו ג'ולי, ג'יי דופלאס, קלווין יו וסיסי ספייסק.
הצילומים לסדרה החלו במרץ 2024 בניו יורק.
הסדרה זכתה לרוב לביקורות מהללות.
הסדרה קיבלה דירוג של 97% באתר Rotten Tomatoes, ו-7.0 ב-IMDb.
לוסי מנגן מהגרדיאן כתבה כי "המסע האירוטי של מישל וויליאמס היא טלוויזיה מהפכנית" והעניקה לסדרה דירוג של חמישה כוכבים.
טום גליאטו מהמגזין פיפל כתב כי "להופעה של וויליאמס יש שבריריות נוגעת ללב וקסם עדין".
מבקרת התרבות של הלוס אנג'לס טיימס, מרי מקנמרה, כתבה כי "זה יכול להיות 'סיפור האהבה' של המאה הזו".
לילי לופבורו מהוושינגטון פוסט כתבה כי ""קומדיית הסרטן" הבלתי שגרתית הזו היא תענוג בלתי סביר".
ניק הילטון כתבה באינדפנדט כי "עם העניין שלה בפטיש, הסדרה היא, במובן מסוים, מפורשת יותר מתוכניות טלוויזיה רבות שעסקו במין בעבר.
זה מרגיש כאילו יש מודל מתהווה לסדרות...
שעוברות את הגבול בין קומדיה לדרמה מבלי להתחייב לחלוטין לאף אחת מהן."
ג'ודי ברמן כתבה בטיים כי "הסדרה הופכת לסיפור הסרטן הנדיר שחוגג את החיים...
מבלי להתכווץ מרוחו של המוות."
סמדר שילוני כתבה ב-ynet כי "המשחק של מישל וויליאמס הוא הג'וקר - אי-אפשר להפריז בהערצה לאופן שבו היא צוללת אל הדמות שלה ומפיחה בה חיים, תרתי משמע".
הניו יורק מגזין הכתיר את הסדרה בתור "הסדרה הקינקית ביותר בטלוויזיה".
לירון רודיק מטיים אאוט הגדיר את הסדרה כ"סדרה מצוינת על סרטן.
באתר מאקו נכתב כי הסדרה "די טרחנית" וכי "'מתה לסקס' הופכת עם הפרקים לסוג של דרמה woke-ית טרחנית ודי מעייפת...
גם הרגעים הבודדים שבה שכן אמורים להצחיק לא ממש מצליחים במשימה הזו."
מתודולוגיית סקרים היא תחום מחקר במדעי הסטטיסטיקה היישומית העוסק בשיטות לעריכת סקרים.
התחום מתמקד בבחירה של יחידים מאוכלוסייה כלשהי (באמצעות דגימה), בבניית שאלונים, ובפיתוח שיטות לאיסוף נתונים המשפרות את שיעור ההיענות ואת אמינות התשובות.
סקרים סטטיסטיים נערכים במטרה להסיק מסקנות לגבי אוכלוסייה שלמה מתוך תצפיות על מדגם מייצג.
איכות המסקנות תלויה רבות בניסוח השאלות ובמבנה הסקר.
סוגי סקרים נפוצים כוללים: סקרי דעת קהל, סקר בריאות, סקרי שוק, סקרים ממשלתיים ומפקדי אוכלוסין.
אף שמפקד אינו מבוסס על מדגם, הוא עדיין משתמש בכלים של מתודולוגיית סקרים – כגון שאלונים, מרואיינים ומעקב אחרי נשאלים שלא הגיבו.
תחום זה מספק כלים חשובים למחקר בתחומים רבים, ביניהם שיווק, פסיכולוגיה, סוציולוגיה ובריאות הציבור.
כל סקר מורכב לפחות משלושה מרכיבים: מדגם (או האוכלוסייה כולה, במקרה של מפקד), שיטת איסוף הנתונים (לרוב שאלון) ושאלות הסקר עצמן, שהופכות לנתונים סטטיסטיים הניתנים לניתוח.
הסקר עשוי להתמקד בהעדפות (למשל בחירה לנשיא), עמדות (כגון האם יש להתיר הפלות מלאכותיות), התנהגויות (למשל עישון או שתיית אלכוהול), או מידע עובדתי (כמו הכנסה).
כיוון שרוב הסקרים מבוססים על מדגם, ההצלחה של המחקר תלויה במידת הייצוגיות של המדגם ביחס לאוכלוסיית היעד.
אוכלוסייה זו עשויה להיות כלל הציבור במדינה מסוימת, קבוצה מוגדרת (כגון עובדים בענף מסוים), או חברי ארגון מסוים.
האנשים העונים לסקר נקראים נשאלים או משיבים.
בהתאם לשאלות שנשאלו, תשובותיהם עשויות לייצג את דעתם האישית, את משק הבית שלהם, את מקום עבודתם או את הארגון שהם מייצגים.
מתודולוגיית סקרים כתחום מדעי שואפת לפתח עקרונות ותובנות בכל אחד משלבי הסקר:
בניית שאלונים וכלי איסוף נתונים
ניתוח שגיאות סקר שיטתיות ואקראיות
עיבוד וניתוח סופי של הנתונים
לעיתים קרובות בוחנים שגיאות סקר גם במונחים של עלות מול איכות; האם ניתן לשפר את איכות הנתונים במסגרת מגבלות תקציב, או לחסוך בעלויות מבלי לפגוע באיכות.
תחום זה הוא גם מדעי וגם מקצועי; יש חוקרים העוסקים בניתוח אמפירי של שגיאות סקר, ואחרים העוסקים בפועל בתכנון סקרים תוך ניסיון לצמצם את אותן שגיאות.
בין האתגרים המרכזיים של העוסקים במתודולוגיית סקרים ניתן למנות:
בחירה וזיהוי של משתתפים פוטנציאליים במדגם
יצירת קשר עם נשאלים קשים להשגה או כאלו המסרבים לענות
ניסוח ובדיקה של שאלות הסקר
בחירת אופן ההגשה של השאלות ואיסוף התשובות (כגון טלפון, רשת, דואר או ריאיון אישי)
הכשרת מראיינים ופיקוח על עבודתם
בדיקת תקינות הנתונים ועמידה בעקרונות של עקביות פנימית
ביצוע התאמות סטטיסטיות לתיקון שגיאות שהתגלו
שילוב נתוני סקר עם מקורות נתונים נוספים, במידת הצורך
המדגם נבחר מתוך מסגרת הדגימה – רשימה של כל חברי האוכלוסייה הרלוונטית למחקר.
מטרת הסקר איננה לתאר את המדגם עצמו, אלא להסיק מסקנות על האוכלוסייה כולה.
היכולת להכליל ממצאים מהמדגם לאוכלוסייה תלויה במידת הייצוגיות של המדגם.
כל פרט באוכלוסייה מכונה אלמנט.
במהלך בחירת מדגם מייצג, נתקלים לעיתים קרובות בקשיים.
שגיאה נפוצה בתהליך זה היא הטיית ברירה (Selection Bias) – מצב שבו שיטת הדגימה גורמת לייצוג-יתר או לייצוג-חסר של קבוצות מסוימות באוכלוסייה.
למשל, אם האוכלוסייה כוללת 75% נשים ו־25% גברים, אך במדגם מופיעות רק 40% נשים ו־60% גברים – המשמעות היא שנשים מיוצגות בחסר, בעוד שגברים מיוצגים ביתר.
כדי לצמצם הטיות מסוג זה, נהוג להשתמש בשיטת דגימה אקראית בשכבות (Stratified Random Sampling).
בשיטה זו מחלקים את האוכלוסייה לתת-קבוצות (שכבות) בהתאם למאפיינים מסוימים, ודוגמים אקראית מכל שכבה – לעיתים באופן פרופורציונלי לגודלה באוכלוסייה.
ישנן מספר דרכים לבצע סקר, והבחירה ביניהן מושפעת ממספר גורמים, ביניהם:
יכולת כיסוי של אוכלוסיית היעד
מידת שיתוף הפעולה הצפויה מצד המשיבים
שיטות שונות גורמות ל"אפקטי מדיה" (Mode Effects) – כלומר, שינוי באופן שבו משיבים עונים על שאלות, כתוצאה מאופי הפלטפורמה או שיטת ההגשה.
לכל שיטה יתרונות וחסרונות, והן נבחרות בהתאם למטרת הסקר והקהל היעד.
שיטות איסוף הנתונים הנפוצות כוללות:
סקרים באזורים ציבוריים (כגון קניונים או רחוב)
סקרים משולבים (שילוב של כמה שיטות)
במחקרי סקרים קיימים מספר מבני מחקר (או "דיזיינים") שונים שניתן לבחור מתוכם, בהתאם למטרות המחקר.
במחקר חתך, מדגם (או מספר מדגמים) נבחר מן האוכלוסייה הרלוונטית ונחקר בנקודת זמן אחת בלבד.
הסקר מתאר את מאפייני האוכלוסייה בזמן מסוים, אך אינו מאפשר להסיק על סיבתיות בין המשתנים, משום שמדובר במחקר תיאורי וקורלטיבי בלבד.
במחקר זה נמשכים מספר מדגמים אקראיים בנקודות זמן שונות מאותה אוכלוסייה.
עיצוב זה מאפשר למדוד שינויים באוכלוסייה הכללית לאורך זמן, אך לא מאפשר לעקוב אחרי שינויים אצל אותם יחידים, שכן האנשים הנבדקים אינם בהכרח אותם אנשים בכל פעם, לכן, קשה לזהות את הסיבות לשינוי לאורך זמן באמצעות מחקר מסוג זה.
כדי שמחקר מדגמים עצמאיים עוקבים יהיה תקף, יש לוודא כי:
כל המדגמים נבחרו מאותה אוכלוסייה.
הם מייצגים את האוכלוסייה באותה מידה.
והשאלות שנשאלו נותרות זהות – כדי שניתן יהיה להשוות תשובות בצורה תקפה.
במחקר אורך נמדדים אותם משתתפים באותן שאלות בנקודות זמן שונות.
בכך שונה מחקר זה ממדגמים עצמאיים עוקבים – הוא מאפשר לזהות שינויים אישיים ולנסות להבין את סיבותיהם.
באמצעות מעקב אישי לאורך זמן, ניתן לבדוק השפעות של אירועים טבעיים (כגון גירושין) שלא ניתן לבדוק בניסוי.
עם זאת, מחקרי אורך נחשבים יקרים וקשים לביצוע:
קשה לגייס משתתפים שיתחייבו למחקר הנמשך חודשים ואף שנים.
משתתפים רבים נושרים מהמחקר לפני סיומו – מה שפוגע בייצוגיות המדגם.
כאשר נדרש לשמור על אנונימיות או סודיות, קשה לקשר בין התשובות לאורך הזמן.
אחת הדרכים להתמודד עם אתגר זה היא שימוש בקוד זיהוי עצמי (Self-generated identification code – SGIC), שנוצר לעיתים על סמך פרטים כלליים כמו "חודש לידה" או "האות הראשונה של שמה האמצעי של האם".
גישות אנונימיות חדשות אף מצמצמות את הצורך במידע אישי, למשל על ידי שימוש בשאלות כלליות כמו "מה היה שם חיית המחמד הראשונה שלך?".
עם זאת, שימוש בקוד כזה עלול לגרום לאובדן היכולת להתאים בין התשובות של חלק מהמשיבים.
בנוסף, נשירה של משתתפים לאורך זמן אינה אקראית – מה שעלול לפגוע בייצוג המדגם לאורך זמן.
כדי להתמודד עם זאת, ניתן להשוות בין אלו שנטשו את הסקר לאלו שנותרו, ולבדוק אם הם מייצגים אוכלוסיות שונות מבחינה סטטיסטית.
כמו כן, משתתפים עלולים לנסות לשמור על עקביות מלאכותית בתשובותיהם – אף אם דעתם השתנתה בפועל.
שאלונים הם הכלי הנפוץ ביותר במחקרי סקרים.
עם זאת, איכות התוצאות תלויה ישירות באיכות בניית השאלון – שאלון שנכתב בצורה לקויה יפיק תוצאות חסרות ערך.
שאלונים תקניים צריכים להפיק מדידות אמינות ותקפות של משתנים דמוגרפיים וכן מדידות תקפות של הבדלים בין אישיים באמצעות סולמות דיווח עצמי.
קטגוריה נפוצה של משתנים הנמדדת בסקרים היא משתנים דמוגרפיים – המשמשים לתיאור מאפייני האנשים במדגם.
שאלונים רבים עוסקים גם במדידת העדפות ועמדות של הנבדקים, לרוב באמצעות סולמות דיווח עצמי – כלי מדידה שבהם הנשאלים מדרגים את דעתם לגבי נושאים שונים.
סולמות אלה משמשים גם להשוואת הבדלים בין אישיים.
בפסיכולוגיה, סולמות דיווח עצמי הם כלי מדידה מרכזי, ולכן ישנה חשיבות רבה לבנייתם הקפדנית – כך שיהיו גם מהימנים וגם תקפים.
מהימנות ותקפות של סולמות דיווח עצמי
מהימנות (Reliability) של שאלון פירושה עקביות: שאלון מהימן יניב תוצאות עקביות בכל פעם שהוא נמדד.
אחת הדרכים לבדוק זאת היא מהימנות מבחן-מבחן חוזר (Test-retest), שבה עורכים את אותו שאלון פעמיים לאותו מדגם בזמנים שונים.
אין צורך שהתוצאות יהיו זהות, אך המיקום היחסי של כל נבדק בהתפלגות הציונים אמור להיות דומה.
גורמים נוספים המשפיעים על המהימנות:
מספר פריטים רב יותר לשם מדידת מבנה מסוים; שונות גבוהה יותר במשתנה הנמדד בין משתתפי המדגם; הוראות ברורות ומיעוט הסחות דעת בזמן המענה.
תקפות (Validity), לעומת זאת, מתייחסת לשאלה האם השאלון מודד את מה שהתכוונו למדוד.
התקפות המבנית (Construct validity) בודקת אם הכלי מודד באמת את המבנה התאורטי שלשמו נבנה.
תהליך בניית שאלון תקף ומהימן כולל שישה שלבים:
בחירת שיטת ההפצה של השאלון
עריכת הגרסה הסופית והגדרת נוהלי השימוש
אופן ניסוח השאלות משפיע רבות על התשובות.
לכן, יש לנסח שאלות בזהירות, תוך רגישות תרבותית ולשונית.
ישנם שני סוגי שאלות עיקריים:
שאלות פתוחות – מאפשרות תשובות חופשיות, אך קשה לקודדן
שאלות סגורות – קלות להמרה לנתונים מספריים, אך מגבילות את ביטוי המשיב
שאלות קצרות (פחות מ־20 מילים)
הימנעות משאלות מנחות או מוטות
כאשר משתמשים במספר פריטים לאותו מבנה, כדאי שחלקם ינוסחו בכיוון הפוך כדי למנוע הטיית תגובה
לשאלות פתוחות ניתן גם להצמיד סולם תגובה בדיעבד, או לנתח אותן באופן איכותני.
גם לסדר השאלות יש השפעה פסיכולוגית.
בשאלונים עצמאיים (Self-administered) – שאלות מעניינות צריכות להופיע בתחילה, בעוד ששאלות דמוגרפיות יופיעו בסוף.
בראיונות טלפוניים או פרונטליים – שאלות דמוגרפיות יופיעו בתחילה, להגביר את אמון הנבדק.
שאלות קודמות עשויות להשפיע על תשובות בהמשך – תופעה הנקראת אפקט סדר השאלות (Priming effect).
כאשר סקר נערך במספר שפות, חשוב לתרגם את השאלון כך שהתוצאות תהיינה ברות השוואה.
התרגום צריך לכלול מעורבות של:
דוברים ילידיים של שפת היעד
שיטה מקובלת היא מודל TRAPD:
מודל זה פותח עבור ה־European Social Survey ונמצא בשימוש נרחב בעולם.
תיאוריה בתחום הסוציולינגוויסטיקה קובעת כי תרגום שאלון תקף הוא תרגום הלוקח בחשבון לא רק את הלשון, אלא גם את ההקשר התרבותי והחברתי של שפת היעד.
במחקרי סקרים, במיוחד טלפוניים ופרונטליים, מושם דגש רב על צמצום תופעת אי-התגובה (Nonresponse).
להלן שיטות מקובלות להפחתת שיעור אי-התגובה:
מכתב מקדים: נשלח לנשאלים טרם הפנייה, ומסביר בקצרה מהות הסקר, תוכנו, וחשיבות שיתוף הפעולה.
המכתב מנוסח בצורה אישית אך לא מוגזמת, מכין את הקרקע ליצירת קשר טלפוני או אישי, וכולל הזמנה לשאלות מצד הנשאל.
הכשרת מראיינים: מראיינים צריכים להיות מיומנים בהצגת שאלות, שימוש במחשוב, ותיאום זמני שיחה חוזרת עם נבדקים שלא השיבו.
פתיחה קצרה ומזמינה: המראיין צריך להציג את שמו, את הגוף שמטעמו הוא פועל, משך הסקר ומטרתו, ולציין במפורש שהסקר אינו קשור למכירה, דבר שהוכח כמעלה את שיעור ההיענות.
שאלון ידידותי: שאלות צריכות להיות ברורות, קצרות, לא פוגעניות וקלות להבנה ולמענה.
קיצור השאלון: אף כי יש מחלוקת על כך, מחקרים מצאו ירידה מסוימת בהיענות לסקרים ארוכים – ירידה של כ־3% אחרי 10 שאלות, ו־6% אחרי 20 שאלות; ירידה זו מואטת בהמשך.
עם זאת, קיימות אינדיקציות גם לכך שאיכות התשובות נפגעת ככל שהשאלון מתקדם.
בנוסף, מעמדו המקצועי של הנבדק עשוי להשפיע על אופן קבלת הסקר.
למשל, למרות שכיום פקס נחשב לכלי מיושן להפצת סקרים, מחקר העלה כי רוקחים דווקא העדיפו סקרים בפקס – עקב חשיפה שגרתית למרשמים שמגיעים בפורמט זה.
מתודולוגים של סקרים הקדישו מאמץ ניכר לחקר השפעת תכונותיו האישיות של המראיין על תשובות הנשאלים.
תכונות בולטות שהוכחו כבעלות השפעה:
השפעות אלו בולטות במיוחד כשנשאלות שאלות הקשורות לאותה תכונה.
מוצא המראיין משפיע על תשובות לשאלות בנושאי גזע
מגדר המראיין משפיע על שאלות מגדריות
BMI של המראיין משפיע על תשובות לשאלות על תזונה ודיאטה
השפעות אלו קיימות לא רק בסקרים פנים-אל-פנים, אלא גם בטלפוניים ובסקרים מקוונים עם ווידאו.
ההסבר המקובל לכך הוא הטיית הרצייה החברתית (Social desirability bias) – נטיית נשאלים לשדר תדמית "חיובית" שמתיישבת עם הנורמות שהם מייחסים למראיין.
שילוב ביג דאטה במחקרי סקרים
מאז 2018, חוקרי מתודולוגיית סקרים החלו לבחון כיצד ניתן לשלב את הביג דאטה עם מתודולוגיית הסקרים, על מנת לאפשר לחוקרים ולאנשי מקצוע לשפר את ייצור הסטטיסטיקות הסקריות ואת איכותן.
לביג דאטה עלות נמוכה לכל נקודת נתון, והוא עושה שימוש בטכניקות ניתוח באמצעות למידת מכונה וכריית נתונים, וכולל מקורות מידע מגוונים וחדשים, כגון רישומים, רשתות חברתיות, יישומונים וצורות נוספות של נתונים דיגיטליים.
היל וחמישה עמיתים נוספים באיגוד האמריקאי לסטטיסטיקה.
מתוך הביואיק הוא ספר של סטיבן קינג שיצא לאור ב-24 בספטמבר 2002.
בשנת 1979, קרטיס וילקוקס, שוטר טירון במשטרת מערב פנסילבניה, נקרא יחד עם שותפו, איניס ראפרטי, לתחנת דלק בה ננטשה מכונית ביואיק רואדמאסטר שנת 1954. המדווח הוא בראדלי רואץ', שלימים ידרוס את קרט לא רחוק משם, מתוך שכרות.
שני השוטרים מפלוגה ד' מחרימים את המכונית ולוקחים אותה לתחנת המשטרה.
השוטרים בודקים את המכונית ומגלים כי זוהי אינה מכונית כלל: המצבר אינו מחובר לשום דבר, לוח המחוונים מזויף, והמפתח חלק לגמרי ואינו מסתובב בחור ההצתה.
הגוף של ה"ביואיק" דוחה כל לכלוך, וכאשר היא נשרטת, ה"מכונית" מתקנת את עצמה.
באותו ערב נכנס איניס לביתן ב' בו מאוחסנת הביואיק ונעלם.
מאז קרט מפתח אובססיה אודות הביואיק, שמדי כמה זמן מציגה מעין מופע זיקוקים סגולים (שהשוטרים מכנים רעידות אור) ו/או מוציאה מתא המטען יצורים דוחים ובדרך כלל מתים.
השוטרים של פלוגה ד' מבינים כי מה שנמצא בידיהם הוא שער לעולם אחר.
הסיפור מסופר מנקודת המבט של השוטרים מפלוגה ד', המספרים על רבע המאה שבה נמצאת הביואיק אצלם לבנו של קרט, נד, אשר מחליט להשמיד את המכונית.
השוטרים מצליחים לעצור אותו בזמן ומונעים ממנו להרוס את הביואיק, שכן ההריסה שלה תפתח לגמרי את השער שבין העולמות, וכל הסביבה (ואולי גם כל העולם) יישאבו לתוך השער.
לאחר כמה שנים מגלה נד סדק בשמשת המכונית, ומבין כי במוקדם או במאוחר היא תקרוס לחלוטין, והשער בין העולמות ייסגר.
מְתוּשֶׁלַח, בנו של חנוך, אביו של למך וסבו של נח בונה התיבה, הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית (), בסדר הדורות שבין אדם לנח על פי המקרא, הוא חי 969 שנים, משנת תרפ"ז לבריאת העולם, עד שנת א'תרנ"ו, משך זמן החיים הארוך ביותר במקרא.
על-פי נוסח המסורה מתושלח מת באותה שנה בה התרחש המבול, ולכן יש שטוענים כי הוא מת במבול עצמו.
רש"י, על-פי שיטתו של רב בתלמוד (מסכת סנהדרין, ק"ח), מפרש כי מתושלח מת שבוע לפני המבול, ולכן נכתב בפסוק: , כלומר, אלוהים המתין שבוע למותו של מתושלח, ורק אז החל את המבול, וזאת כדי "ללמדך שהספדן של צדיקים מעכבין את הפורענות לבא".
על פי נוסח שומרון ירד, מתושלח ולמך מתו שלושתם בשנת המבול.
על פי נוסח השבעים מת מתושלח 14 שנים לאחר המבול, אולם בנוסח האלכסנדרוני מופיע תיקון לתאריכים, כך שמתושלח מת שש שנים לפני המבול.
שם חיצוני לאשתו הוא עדנה בת עזריאל.
בתלמוד מוזכר מתושלח כאחד משבעת הרועים שיבואו יחד עם המשיח.
רש"י מסביר שם שהוא (יחד עם אדם ושת) היה מהצדיקים שהיו לפני דור המבול, כמו שכתוב במסכת סנהדרין שהמבול התעכב עד סיום ימי האבל למתושלח.
בילקוט ראובני מובא שלמתושלח הייתה חרב ששם המפורש כתוב עליה, שאיתה הרג מזיקים.
יעקב ירש את החרב הזו ומכרה לעשו.
שמו של מתושלח הפך לסמל של אריכות ימים.
העץ "מתושלח", שהוא מן העצים העתיקים ביותר בעולם כיום הנמצא בקליפורניה, נקרא על שמו וכנראה נבט קרוב לתקופת לידתו של מתושלח על פי הכרונולוגיה המקראית.
סופר המדע הבדיוני רוברט היינליין השתמש במונח "בני מתושלח" בספריו, לתיאור קבוצת אנשים בעלי פוטנציאל גנטי לאריכות ימים.
בתרגום לעברית של חלק מספרי אסטריקס, זקן הכפר נקרא מתושלחיקס.
קרן מתושלח היא קרן לעידוד מחקר מדעי בנושאי הארכת תוחלת החיים והצערה (חידוש נעורים).
כוכב HD 140283, המרוחק כ-190 שנות אור מכדור הארץ נקרא "כוכב מתושלח" בשל גילו המוערך בקצת פחות מגילו של היקום.
בשנת 2007 הונבט במכון הערבה גלעין דקל מזן "דקל יהודה" שנמצא בחפירות מצדה, בן כ-1,250 שנה, על ידי איילין סולווי.
ב-2013 הוא ניטע בגן שמור בקיבוץ קטורה שבערבה.
המשורר וכותב הפלינדרום נעם דובב, כתב פלינדרום על מתושלח.
הפלינדרום מופיע בספרו "הלימת מילה".
מְתוּשָׁאֵל הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית () בסדר הדורות כדור רביעי של קין.