tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר זמן, הוקמה הממלכה מחדש בשם תוראדין, אולם גם ממלכה זו נהרסה כליל, בזמן החורבן.
תוֹרְבַּרְדִין, מולדתם העתיקה של גמדי ההרים, ממוקמת עמוק למרגלות הרי כרוליס.
בנויה מארבעה מחוזות הסובבות ים תת-קרקעי, הקרוי ים אוּרְחָן.
מעל הים נישא זקיף (סטלגמיט), אשר בו שוכנים חמשת ראשי השבטים וכמה מוסדות שלטוניים של הממלכה.
ארבעת המחוזות קרויים קְלָאר, הִילָאר, תֵ'יוָּואר ודֵיוָּואר.
בצפון ודרום העיר מצויים שערים.
השער הדרומי לעיר מוביל למישורי האבק, בעוד השער הצפוני (אשר שמר על הדרך למישורי המוות) נהרס כליל בזמן מלחמת שער-הגמדים.
איי ים הדם מאוכלסים בעיקר על ידי מינוטאורים, וממוקמים בים הדם של איסטר.
רוב התושבים מנהלים חיים של יורדי-ים - דייגים, העברת מטענים ושירות על ספינות קרב.
מלחמת הרומח לא פגעה ממש באיים הללו, היות שהמערבולת, סערה גדולה במרכז ים הדם שלעולם מתקיימת, מונעת את הקרבה לאיים הללו.
חלק מהתושבים הצטרפו לצבאות הדרקונים בזמן המלחמה.
לאחר מלחמת הנשמות, מינוטאורים החלו לשוט ולצאת למלחמות על היבשת, עקב הפסקת פעולת המערבולת.
האיים הם קַרְתָאי, מִיתַאס וקוֹתַאס והאי סַייפְהוּם.
רוב הדייגים והסוחרים חיים בסייפהום, מינוטאורים שולטים על מיתאס קותאס וקרתאי ועל איים זעירים ממזרח לאיים הראשיים.
המינוטאורים נוסעים לעיתים לסחף לשם אספקה, אף על פי שרוב האספקה מתקבלת על ידי פשיטה על ספינות מסייפהום.
שוכן מדרום לקרתאי, מיתאס מהווה את ביתם הראשי ומרכז האימפריה של המינוטאורים.
זהו אי געשי (ארבעה הרי-געש).
בירת האי הי לַצִינוֹס, הידועה גם כנֶת'וֹסַאק.
הבירה מוגנת מהים על ידי מפרץ מקורנן.
שלטונו לא אורך זמן רב, ונפתח מרד נגדו, שבסופו נעשה קיסר מנהיג המורדים פַארוֹס אֶס-קַאלִין.
סייפהום מהווה את האי המערבי מבין איי ים הדם.
האי הררי ומלא גבעות ברובו, ובעל ירק קטן.
שליט האי מכונה הימאי העליון.
רוב התושבים עוסקים בדיג במים הצפוניים.
לאחר החורבן, האי גם אכלס אסירים משוחררים, אשר התיישבו שם ויצרו אומה חדשה, שלאחר מכן נעשתה פיראטית באופייה.
מלחמת הכאוס לא פגעה באי.
קותאס נשלט על ידי מינוטאורים ושודדי-ים.
יש בו מעט צמחייה אך הוא אינו געש.
רוב תושבי האי חיים בעיר הבירה מוֹרְתוֹסַאק או לאורך קו החוף.
קרתאי הוא האי הצפוני מבין איי ים הדם.
מזג האוויר באי משתנה מחם מאוד לקר מאוד, ולכן אינו מתאים לבני אנוש.
הר ענק, הנודע ככיפת העולם מכסה את החלק הצפוני של האי.
באי זה נלחמו חבורת הרומח (עם קיטיארה אות-מאטר, לפני פרוץ מלחמת הרומח) באדון הלילה (מנהיג כת) אשר היה אחראי לחטיפתו של גדילן קוץ-רגל.
בתמורה לעזרת המפלצות החיות באי בלחימה זו, הרשו בני החבורה להם לשלוט על האי.
קבוצת מורדים מינוטאורים חיה באי זעיר מצפון לקרתאי.
כאשר נפלה קרנה של אימפריית ארגות', הוקמה העיר איסטר והתפתחה לאימפריה בזכות עצמה.
בעיר התפתחו ספריות, תיאטראות, אצטדיונים וצריח כישוף נעלה.
תחילה הייתה זו קיסרות, אך כ-300 שנה לפני החורבן, הפכה העיר (והממלכה) לתיאוקרטיה והיוותה את מקום מושבם של המלכים-הכוהנים, אשר האחרון שבהם נפל לשגעון אלוהות והביא על עצמו את זעמם של האלים בצורת החורבן הגדול.
עם נפילת העיר למצולות הים, נוצר ים הדם של איסטר.
במקום בו שקעה העיר מצויה מערבולת.
כעת מצוי במקום שבו הייתה העיר, הים מכיל במקום בו הייתה העיר מערבולת נצחית.
הים נקרא ים האדם בשל העלאת משקעים ממצולות הים (במקום בו שקועה העיר) על ידי המערבולת, אף על פי שיורדי הים מאמינים כי האדום הוא דם החפים-מפשע שנהרגו בזמן החורבן.
המערבולת תוכננה להוות שער עבור מלכת האופל לחזור לקרין, אולם הדבר לא אירע.
לאחר מלחמת הכאוס, חדלה המערבולת לפעול, והים נעשה רגוע יותר ועביר.
מתחת לים שקוע כמעט בשלמותו צריח הכישוף הנעלה שננטש מרצון על ידי הקוסמים קצת לפני החורבן.
אימפריה של בני האדם השוכנת במערב אנסלון, אשר היוותה הכוח השליט ביבשת לפני שכוחה נפל אל מול כוחה העולה של איסטר.
במהלך החורבן הגדול, נקרעה ארגות מהיבשת הראשית והתפצלה לשני חלקים - ארגות הדרומית, שבירתה דַלְתִיגוֹת עשויה מאבן (בה היה קיים גם צריח כישוף נעלה) ונשלטת על ידי עוגים, וארגות הצפונית בה ממוקמת אומת הקנדרים היילו, שבזמן העידן החמישי היוותה מקום מפלט לתושבי קנדרמור, שהושמדה בידי דרקונית הענק האדומה מאליס.
הר, שצורת דרקון לו, המוקף על ידי ערפל, הנוצר מפעילות געשית של מעיינות חמים.
גשר הנבנה על ידי בני אירדה מוביל לתוך ההר עצמו.
קסם מונע מאלו בעלי כוונות זדון לגשת אל פנים ההר.
בהר מצוי קברו של הומא.
פני ארץ זו נשארו עד לעידן החמישי כמעט ללא פגע.
אולם, לאחר פלישת דרקוני הענק האדומה מאליס הפכה הארץ לשממה הגדולה.
עיירת דיג בדרום מערבו של מפרץ באליפור.
בזמן העידן הרביעי הייתה מוקפת חומה ומוגנת על ידי שערים.
העיר נודעה לאחר מלחמת הרומח בשל פונדק החזיר והמשרוקית, עת שהו בו לתקופה קצרה גיבורי הרומח לתקופה קצרה בזמן המלחמה, אך לאחר התקפתה של מאליס, רק כרבע משטח העיר ראוי ליישוב.
ידועה גם כעיר האבן או החורבות, והכילה לפני החורבן צריח כישוף נעלה.
העיר עצמה נהרסה כאשר מכשפי מסדר הכישוף הנעלה החליטו להרוס את הצריח מלהניח לו ליפול לידי המלך הכוהן.
הם גרמו לו להתפוצץ, דבר שגרם למותם של מעל 20,000 איש ויצר מין קרינת כישוף שיצרה מוטציות.
אירוע קשה זה גרם למושל פלנתאס להרשות למכשפים לאסוף את חפציהם בצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס לפני מסירתו.
עיר נמל, גן עדן לפושעים ולטיפוסים מפוקפקים.
בזמן מלחמת הרומח, שהתה בו מפקדת צבאות הדרקונים הכחולים.
לאחר החורבן, באליפור הושמדה כליל.
הקנדרים היגרו צפונה עד שייסדו את קנדרמור בקצה הריסות של עיר של בני אנוש.
הם האמינו כי ההריסות הם שרידיו של צריח כישוף נעלה.
קנדרמור ממוקמת על חצי-האי של הארץ הטובה בתוך יער עבות.
חלק מהמבנים בה חסרים קיר או דלת, השאר - שלמים, אך מעורבים בהם כמה סגנונות בנייה, המשקפים את דעתו של הקנדר שעזר לבנותם.
רחובות העיר גם משקפים זאת - רובם גמורים למחצה בלבד (כך שבסופם או באמצעם עומד לו בית!) שנתיים לאחר החורבן השני, העיר הושמדה על ידי מאליס.
מכתש שומם ונטוש הנמצא בהרי וינגארד.
יש אליו רק כניסה אחת ויציאה אחת המובילה לנראקה.
במרכזו נמצאת מעין בריכה ובה בזלת שחורה המשקפת את הכוכבים בשמיים ואת מערכות הכוכבים של האלים.
היא מוקפת על ידי תשעה-עשר עמודים, כל אחד מייצג אל מסוים, כאשר העמודים מאבן לבנה מייצגים את אלי הטוב, שחורה עבור אלי הזדון ועמודים בגוון "ביניים" עבור אלי האיזון.
שני עמודים, לבן ושחור, נפלו אך בעוד הלבן נשאר בשלמותו, השחור נשבר לרסיסים, ובכך מייצגים את הוצאת פלאדין מפנתיאון האלים והפיכתו לבן-תמותה כדי שיהיה ניתן להעניש את טאקיזיס, כך שבמקור היו עשרים ואחד עמודים.
לצידם עומדים בנפרד עוד שלושה עמודים, המייצגים את אלי הקסם, עמוד מאבן ירקן לבנה (סולינארי), אבן שחורה (נויטארי) ואבן שחם אדומה (לוניטארי).
על-פי דבריו של פיזבן, האלים נהגו להתכנס שם בעבר.
במקום זה, נפטר הגמד חלמיש כור-אש מדום לב, ופיזבן נְשָׂאוֹ משם אל בריכת ההשתקפות ונעלם עם גופתו.
כשנה לאחר מלחמת הנשמות, מינה הגיעה לבית-האלים יחד עם האלף ולתוניס הידוע גם כאל המהלך, היות שהוא התגלמות בשר-ודם ובת-התמותה של פלאדין.
היא דיברה איתו ארוכות עם האל שהוא למעשה אביה, ואז צעדה אל בריכת הבזלת והניחה בה עתק המקודש לטאקיזיס ועתק המקודש לפלאדין.
ואז פנתה משם והילכה בעמק עד שמצאה נקודה בה קיימת התנגשות בין האור לצל.
היא עמדה עם גבהּ לעמודי האלים וכאשר עזבה את העולם, היא בכתה.
במקום זה כעת נמצאת בריכה של מים כחולים כלילה אשר אינם משקפים דבר, אך מראים את כל היצורים החיים מכל הגזעים, במרכז הבריכה עומד עמוד אחד עשוי מענבר.
עיר מסחר בהרי וינגארד אליה פלשו צבאותיו של אריאקס לפני פרוץ מלחמת הרומח.
אריאקס בנה בה את מקדש טאקיזיס (כשהאלה מעצבת אותו כבבואה אפלה למקדש פלדין ההרוס מאיסטר), וממנו שלח את כוחותיו לקרב.
בעיר גם נבנה צריח כישוף (עלוב למראה, "מחוות בבואה אפלה" לצריח המקורי ההרוס באיסטר) שנועד לקוסמי נויטרי.
עם מותו של אריאקס המקדש והצריח הושמדו והקוסמים נרצחו על ידי מתנקשת.
אבירי סולאמניה גירשו את צבאות הדרקונים מהעיר, אולם עם פרוץ מלחמת הכאוס, פלש לעיר אריאקן והשתלט עליה מחדש.
(בחלק מהתרגומים נקראת גם סנקטיון) - עיר נמל חשובה באזור הרי וינגארד.
צבאות הדרקונים השתלטו עליה בתחילת מלחמת הרומח, כאשר אריאקס ניצל את העובדה ששכירי חרב רבים עוברים באזור, ומהם הוא החל לבנות את צבאו.
צבאות הדרקונים החלו לבנות בה מצודה, אולם אבירי סולאמניה הדפו עד מהרה את כוחותיהם מהעיר.
בזמן מלחמת הנשמות, העיר נפלה שוב בידי כוחותיה של מינה.
הארץ הגדולה ביותר ביבשת אנסלון ומקום מושבם המקורי של אבירי סולאמניה.
סולאמניה מורכבת מכמה דוכסויות (לכל לורד - אדמותיו שלו) ונמתחת מהים החדש בדרום ועד לאוקיינוס תורבידוס בצפון.
לפני החורבן, שמה היה ארץ האבירים.
היא ניתנה למשפחת סות' כאות תודה על גירוש העוגים שפלשו מתרוטל.
היא שוכנת בצפון-מזרח סולאמניה, והיוותה משכן ללורד סות' ב-350 השנים שלאחר החורבן.
לאחר שנעלם, הועבר לשם בזמן מלחמת הנשמות צריח הכישוף הנעלה של פלנתאס על ידי דלאמאר האפל כדי להגן עליה מפני האלה האחת.
הוא גידל יער עבות סביב הצריח כדי להקשות על מציאתו.
עד למלחמת הנשמות, שרצו באזור אל-מתים רבים, ששירתו את אביר המוות.
הטירה של לורד סות', אביר המוות.
בירתה של סולאמניה, מצודת וינגארד היא מרכז סחר גדול.
נמצאת ממש במרכז סולאמניה, וקרובה לנהר וינגארד, המצודה (והעיר באותו השם) מושכת אליה סוחרים מפלנתאס, קאלאמן, סולנתאס וקרגות.
עם השמדתה של העיר הגדולה איסטר, פלנתאס הפכה לעיר החשובה ביותר באנסלון.
מחולקת לשני אזורים: העיר העתיקה, בה ממוקם צריח הכישוף הנעלה והעיר החדשה, בה נמצאת הספרייה הגדולה של פאלנתאס.
העיר הוקמה על ידי תושבי טרסיס, שהפליגו אליה בספינה אופק בוהק (כך נקראה העיר תחילה).
כשהמלך-הכהן האחרון נידה את כל הקוסמים מאיסטר הם עמדו לתת לו מרצון את מפתחות הצריח, אולם קוסם שחור זוטר התאבד והטיל קללה על הצריח שהפכה אותו לאפל ובלתי ניתן להשגה, את שרייסטלין השיב אותו לפעולה לאחר מלחמת הרומח השנייה.
מצודה מסיבית העומדת לרשות אבירי סולאמניה.
נבנתה על מנת ללכוד דרקונים.
הוא שומר על הנתיב לפלנתאס דרך ההרים.
סער בהיר-להב מקריב שם את חייו במלחמת הרומח.
הצריח נכבש על ידי אבירי האופל בזמן מלחמת הכאוס, ונכבש מחדש על ידי אבירי סולאמניה.
עיר נמל, אולי החשובה ביותר מכל ערבות סולאמניה.
מיושבת על ידי בני האדם בעיקר.
לאחר מלחמת הרומח, הוצע כי מסדר הכישוף הנעלה יקים צריח חדש בעיר.
ממלכת האלפים המקורית, אשר ממנה הגיעו האלפים הקאלינסטים.
בירתה היא סילבנוסט, והמבנים בה חצובים בשיש.
היא מפורסמת ביערותיה הנראים כגנים מרהיבים.
נהר התוֹן-תַלָאס (נהר האדון) זורם בה לאורכו ועובר בבירה סילבנוסט.
הבתים בממלכה היו מבנים יפים אשר הכילו גנים ומזרקות ותוחזקו הן על ידי בעלי מלאכה מיומנים והן על ידי קסם.
צריח דובר הכוכבים היווה המבנה המרכזי בעיר והיה עשוי קירות שיש ששובצו בהן פנינים ויהלומים כדי לשקף את האור של הירח הלבן והאדום.
הגישה לעיר הייתה בעבר רק דרך מעבורת.
אולם לאחר מכן נסללה דרך אל שערי העיר, כנראה בשנים שלאחר מלחמת הרומח, עת הסתיים הסיוט הגדול שהחל בשנים המעטות שקדמו למלחמת הרומח עקב ניסיונו של דובר הכוכבים, לוראק קלדון להשתמש בבועת הדרקון ברשותו על-מנת להניס את הזדון מהארץ.
הבועה גרמה להקרנת סיוטיו הפרטיים על הממלכה כולה והשחיחתה את העצים, האדמה והנהר שהפך לנהר דם.
מי שגרם לכך היה בעצם הדרקון הירוק המרושע, כרתי רועץ-דם.
כאשר הגיעו גיבורי הרומח לסילבנסטי ויצאו מהסיוט, הצליחו לשחרר את לוראק מסיוטו ולגרש את הדרקון מהממלכה.
למחרת, מת המלך לצד בתו, אלהנה צפריר.
לקראת מלחמת הנשמות, בעידן החמישי, הופעל מגן קסם מעל שטח העיר, מחסום בלתי-נראה אשר מנע גישה דו-כיוונית מהעיר ואליה, הנודע בשם המגן.
אולם, מינה בשם האלה האחת הצליחו לחדור את המגן, להרוג את כרתי רועץ-דם ואת עץ המגן (אשר ממנו השתחררה האנרגיה לקיום המגן) ובכך להפיל ולפוגג את המגן, ואז פנתה לרפא רבים מתושבי העיר שראו בה אישה מבורכת.
בכך הצליחה להביא את תושבי העיר, ובמיוחד את המלך, אל ברכיהם.
סילבנושי התאהב בה עמוקות עד לרמת אובססיה.
לאחר שהורעלה על-ידו, אך חזרה לתחייה, החליטה להתנקם בו ובממלכה ושיסתה בהם דרקונים מכל אנסאלון.
כמה מהאלפים עם סילבנושי נסו כדי למצוא להם מקום בטוח, אך למעשה המלך הוליכם שולל כיוון שהיה עדיין מאוהב במינה.
לאחר שמינה הובסה, פלשו צבאות מינוטאורים לסילבנסטי והאלפים גלו מן הממלכה ולבסוף נפגשו עם דודניהם, בני קאלינסטי, אף הם בגלות במישורי האבק, מונהגים על ידי גילתאס.
אי בגבול המערבי של אנסלון.
בסיס מושבם של אבירי סולאמניה לאחר החורבן, וביתו של גונתר אות-ויסטן, אביר הורד.
ארץ מולדתם של בני משפחת אות' ויסטן (אליה משתייך גונתר), ובה מתכנסת מועצת האבן הלבנה.
האבן עצמה נופצה על ידי רומח הדרקון שיוצר על ידי תרוס ברזילי.
סיפורה של האבן מתחיל בכך שוינאס סולאמנוס נח כנגד אבן שחם שחורה באי סנקריסט שם קיבל את חזונו בו הופיעו בפניו האלים חבקוק, קירי-ג'ולית ופלאדין אשר הורו לו לייסד את מסדר אבירי סולאמניה.
האבן הפכה ללבנה לאחר החזון ונודעה כאבן הלבנה מאז.
טירה נבנתה סביב האבן כדי להגן עליה, וניתנה למשפחת ויסטן.
האבן הוא מקום קדוש לאבירי סולאמניה ולחברי מועצת האבן-הלבנה (הכוללים גם בעלי-ברית אלפים וגמדים).
במהלך העידן החמישי, האזור מוגן על ידי כמה דרקוני כסף.
כאשר אבירי סולאמניה הגיעו לסנקריסט לראשונה, הגנומים ניסו "להחביא" את ההר שלהם מפני האבירים (הם חשבו כי האבירים יגנבו להם את ההר).
אולם גילדת גנומים אחת הציעה כי יהיה זה מחשיד אם ייעלם ההר הגדול ביותר באי לפתע ברגע, בעוד גילדה אחרת ניסה להסותה.
אולם, קבוצת גנומים קיצונית בכל-זאת החליטה להפעיל את האביזר אותו הכינו הגנומים כדי "להעלים את ההר", אך לא אירע דבר פרט לכיסוי האי כולו בריח של ביצים רקובות.
דבר זה אילץ את הגנומים לנטוש את ההר ולפגוש באבירים.
בתוך ההר ישנה מערכת תחבורה "מתוחכמת".
רבים מהגנומים החשיבו את המדרגות כ"פרימיטיביות" ולא יעילות, ולכן הם משתמשים ב"משליכי גנומים" - מעין מערכת בליסטראות כדי להעיף את עצמם מקומה לקומה, דרך קומת הקרקע תוך כדי שימוש במערכת התרעה לאותה קומה כי נוסע מגיע, אשר נוחת על רשת (או כך הוא אמור) אשר נפרשת באותה קומה.
במהלך מלחמת הכאוס, נאלצו הגנומים לנטוש את ביתם שבהר בעזרת כמה מאבירי טאקיזיס.
אחת הסיבות לעזיבתם הוא המחשבה כי המסע יהיה מעניין.
ארץ האלפים המיוערת והפורחת, ממוקמת במערב אנסלון, לא הרחק משער, מפלט ומרגוע.
בעוד סילבנסטי היא ארץ אשר יופייה נגלה בלילה, יופייה של קאלינסטי משופע בשעות היום.
רכס הרי כרוליס נמצא בארץ זו, ומפריד את הבירה משאר חלקי הממלכה.
הממלכה (ובירתה) נוסדו כאשר גלה קית קנן עם חבר מרעיו מסילבנוסט לאחר מלחמת טבח השארים.
במהלך מלחמת הרומח, קרבתה של הממלכה לצבאות הדרקונים אילצה את דובר השמשות (שליט הממלכה), סולוסתרן קנן לעזוב את הממלכה ולנוע לעבר דרום ארגות, שם שהו במחיצת אלפי קאגונסטי.
כאשר הובסו צבאות הדרקונים, חזרו האלפים לממלכתם.
לאחר מלחמת כאוס, אבירי סולאמניה ואבירי טאקיזיס הסכימו על חלוקת היבשת ובין השאר הוחלט כי האחרונים יפקחו עין על אזור פלנתאס ועל העיר קאלינוסט.
אולם, לאחר פלישת דרקוני הענק, השתלטה על הממלכה דרקונית הענק המרושעת ברילינתרנוקס, אשר בסתר החלה להשמיד את האלפים לאט לאט.
בזמן מלחמת הנשמות, נחרבה העיר כאשר כוחותיהם המשותפים של האלפים ואבירי נראקה חברו נגד בריל, וכאשר זו נהרגה, גופתה הענקית החריבה את העיר כליל, והפכה את השטח למה שמכונה כיום אגם המוות.
שטח ארץ קפוא הקרוב לקוטב הדרומי של קרין.
בזמן מלחמת הרומח, שלט על השטח הזה, שר הדרקונים הלבן, פאל-תאס בטירת קיר הקרח.
כיום שוכנים באזור בני-אנוש המכונים אנשי הקרח, גזע התאנוי (אנשי סוס-ים) ודרגונים.
על השטח שולטים שני דרקוניה ענק התאומים, קריוניסיס ופריזינדיה (כפור ומקפיא).
חומת קרח מיתולוגית גבוהה ביותר המצויה בשטח רכס הקרח.
לפני החורבן הגדול, במהלך השנה החומה נעשתה יותר ויותר גבוהה וחזקה עקב הצטברות הקרח הטבעית עליה.
מחלקת בין שני רכסי הרים והיא הסיבה למזג האוויר הנורא בחלק הדרומי של אנסלון.
פעם בשנה, מלך ממלכת העוגים כפר-חורף היה נוהג לשבור את החומה כדי לשחרר את הסופה החזקה לאורך הרכס ומתחיל את העונה הקרה בשנה.
קרויה גם וִּינְטֶרְהֵיְים (Winterheim), מהווה ממלכת עוגים.
נבנתה בתוך הר גדול ושומשה כקישור לרכז הקרח.
חמישה או שישה מבנים קסומים המיועדים לקוסמים.
הצריחים הוקמו בעידן האגדות על ידי שלושת מסדרי הכישוף כדי ללמוד וללמד על הכישוף.
חמשת הצריחים המקוריים הוגנו על ידי חורשות קסומות (או יער, במקרה של ויירת) שכל אחת מהן גרמה לנכנס אליה לסוג אחר של בלבול.
אחרי מלחמת הרומח דובר על הקמת צריח נוסף בקלמאן, אבל לא יצא לפועל.
הצריח היה הראשון אותו תקפו "כוחות האור" של ארגות והמקבת השמיימית בשנת 19 לפני החורבן, בעזרת צנובר מכושף מקורי מהחורשה.
כשהקוסמים ראו שלא ינצחו הם השמידו את הצריח והרסו גם רבע מהעיר.
204 קוסמים וכ-8,000 אזרחים וחיילים נהרגו בחורבן הצריח.
חורבותיו כיום נמצאים ליד קנדרמור.
דלמאר עבר שם כדי לחפש שרידי קסם.
לוסרקום היא עיר הבנויה בתוך אבן במדבר, בתוך גבולות איסטר, ולכן נשלחו לשם כוחות המקבת הראשונים לערוך מצור.
אף על פי שגורל דלטיגות כבר נודע למלך הכהן הוא החליט להמשיך במתקפה.
בעזרת אצטרובל מכושף מקורי מהחורשה הצליחה אוגדת המקבת לחדור למגדל.
הקוסמים השמידו את המגדל, אולם הפעם השתחררה כמות אנרגיה קסומה שהשמידה את כל העיר.
רק המפקד קתאן מרסברין וסגנו טיתיאן ניצלו, בזכות לסיאן, קוסמת אדומת גלימות (שמתה תוך כדי).
לוסרקום והסביבה המדברית הפכו למוכים קרינה וחיות מוטנטיות.
בעקבות החורבן העיר התמלאה בסלעים.
דלמאר רושש את חורבות המגדל מהפריטים הקסומים שנותרו בו.
הצריח היפה ביותר במקור עם שערים מזהב וכסף.
כשנחתם הסכם הכניעה של הקוסמים והצריח עמד להימסר לשליט פלנתאס, קוסם זוטר שחור-גלימות בשם אנדראס הופיע בראש המגדל וקרא שרק אדון העבר וההווה יוכל להיכנס לצריח וקפץ על השערים המחודדים.
כשהוא משופד וגוסס הוא קילל את הצריח וזה הפך לאפל.
האלונים של חורשת שויקן, שבלאו הכי הטילה אימה על מי שנכנס אליה, סגרו אותה הרמטית.
השער לשאול שעמד במרתף עבר זמנית למצודת זהמאן, ממזרח לתורברדין.
אחרי שרייסטלין מאז'ר ניצח את פיסטנדנטילוס ומלחמת הרומח נגמרה, הוא הצליח להיכנס לצריח - לאחר 370 שנה בהם עמד שומם.
דלמאר ארג'נט, אלף-קוסם בעל גלימות שחורות, מונה לשוליה שלו.
כשרייסטלין נעלם בשאול, הפך דלמאר לאדון הצריח ופתח אותו שוב למתלמדים ממסדר נויטארי.
כשאבירי נראקה כבשו את פלנתאס אחרי מלחמת הכאוס דלמאר העביר את המגדל בשלמותו לארץ-ליל.
דלמאר נרצח על ידי מינה, אבל הוחזר לחיים על ידי נויטארי, בתנאי שלא יחזור לצריח.
הצריח היחיד שנשאר פעיל כל הזמן ובו יושבת מועצת המכשפים: 22 קוסמים - 7 מכל מסדר וראש המועצה.
לשם נמלטו אלה ששרדו את התקפות הצריחים בדלטיגות ולוסרקום, ואלה שעזבו את צריחי פלנתאס ואיסטר על פי ההסכם.
יער ויירת חבוי באזור גדול מיוער ממערב ליער כרוליס.
רק מי שזומן על ידי המכשפים או שהיער מעוניין בו ימצא אותו.
בזמן מלחמת הנשמות הצריח נכבש על ידי שני קוסמים פראיים.
דלמאר וג'נה חיפשו את היער אחרי המלחמה לשווא, אבל דווקא קוסמת לבנה חדשה מצאה אותו.
שלושתם בנו מחדש את המסדר תוך קריאה לכל קוסמי קרין להתכנס מחדש.
נמסר בשלמותו למלך הכוהן בסיום המלחמות האבודות.
אחרי שהר האש נפל על קרין, הצריח נמצא בקרקעית ים הדם, אולם העתק שלו הועבר לשאול (אליו גדילן קוץ-רגל הגיע בטעות).
מינה הצליחה להרים את הצריח מהים אחרי מלחמת הנשמות ונויטארי ניסה לנכס אותו לעצמו, אבל הוא שקע בחזרה.
ה"צריח" לא הוקם על ידי המועצה הרשמית.
אחרי החורבן שבין השאר הוצפו באיסטר מקדש פלדין וצריח הכישוף, טקיזיס בנתה את המקדש מחדש בתמונת מראה אפלה בנראקה, ובעיר הוקם גם "צריח כישוף".
הצריח לא הזכיר בכלל את הצריח המקורי, היה בעצם בנין עלוב למראה ונוהל על ידי שלושה מכשפי נויטארי זקנים.
כשנויטארי בגד בטקיזיס שלושתם נרצחו על ידי מתנקשת.
בסיום מלחמת הרומח מקדש נראקה והצריח הושמדו.
איי הדרקונים הם המקום בו התיישבו דרקוני הטוב.
האיים מוגנים על ידי כישוף חזק הקרוי המעטפת, המאפשר רק לדרקוני המתכת או אלו הנושאים אבן-חן מיוחדת שבורכה על ידי דרקוני הטוב להיכנס לשטחם.
האיים אינם טבעיים, והם נוצרו על ידי הדרקונים בהעלותם אדמה מקרקעית האוקיינוס.
לאחר מכן, הרשו לבני-אנוש וגזעים אחרים כגון אלפים, מינוטאורים ואלפי ים (משבט דארגונסטי) לבנות עיר שם.
המעטפת עצמה מוגנת על ידי מפתח מיוחד המורכב מארבע אבני-חן שונות, כאשר כל אחת מייצגת כוח טבע יסודי (אדמה, אוויר, אש ומים), וזו הסיבה מדוע דרקון הים סערה לא היה יכול לפלוש לאיים לאחר עזיבת רוב דרקוני הטוב בתקופת העידן החמישי.
ארץ כּוּר היא ממלכה מדברית המהווה בית לשבטי נוודים.
בירתה היא ח'וּרִי-חַ'אן בה שולט שבט חַ'אן, הנמצאת במזרח כור, שם נפגשים החול והים.
הממלכה נפלשה ונשדדה רבות בעבר, כולל לאחרונה על ידי דרקונית הענק מאליס.
בארץ כור ישנו עמק שהגישה אליו אסורה (כטאבו) הקרוי "עמק החולות הכחולים", אשר רואים בו כעמק של האלים עצמם, והוא שונה מאוד משאר האזור ויותר מזכיר את ממלכת האלפים.
בעידן החמישי, האלפים חיו באופן זמני בכור, לאחר שגורשו מממלכותיהם.
הם חיו בעיר אוהלים מחוץ לח'ורי-ח'אן.
תושבי כור קרו לעיר אוהלים זו לַדָאד-אִיהַאר או קן-הנמלים האלפי.
האלפים גילו את "עמק החולות הכחולים" והתכוונו לעבור לגור שם.
אולם, הם גילו כי אין שם נפש חייה פרט להריסות.
ארץ המאוכלסת על ידי עוגים.
העיר בְּלוֹדהֶלְם היא העיר הגדולה באזור ושוכנת מצפון לסילבנסטי.
המצודה האבודה עשויה שיש לבן, שחור ואדום.
בליל האבדון, כאשר עזבו כוהני האלים את העולם, המצודה עברה לממלכות אחרות.
לכאן ניסה מכשף הגלימות השחורות אַקָאר להשיב את כוהני האלים הזדוניים אך נעצר על ידי רייסטלין.
ממוקמת באזורים הדרום-מזרחיים של מישורי האבק, העיר האבודה הוא אתר מיסטי בו מתקיימת קהילת רפאים שקופה-למחצה וחייה חיים רגילים לחלוטין במקום בו היא נהרסה כליל.
עבור אדם ממוצע אשר צופה בה, העיר נראית כחורבות בלבד, אך ישנם לעיתים מראות מפוגגים של עיר אמיתית.
מכשפים משערים כי קיים שם שער למציאות אחרת, בה החורבן הגדול מעולם לא התרחש.
טיר היא עיר דרגונים, אשר הפכו עורם והיפנו גב לנטייתם הזדונית.
קודם לכן הייתה מושבת גמדים אשר ננטשה זה מכבר.
ארצם הראשונה של המינוטאורים, אשר התיישבו כ-3,000 שנה לפני החורבן.
גבולות ארצם התפשטו לממלכת הגמדים אשר שיעבדו אותם.
טלאדאס היא יבשת נוספת בקרין, השוכנת מצפון מזרח לאנסאלון ובחצי הכדור הצפוני של קרין.
טלאדאס נהרסה באותו יום בו נחרבה איסטר על ידי ברד אש עצום, אשר השמיד את האימפריה המרכזית וביקע את האדמה.
ברד האש גרם למרכז היבשת להיבלע על ידי הסלע המותך בלהבה קולחת ענקית.
כעת נמצא שם ים של לבה הידוע כים הבוער או ים הלבה.
החום שרף את האדמות מסביב לאימפריית אוֹרִים (האימפריה שנחרבה), ויצר אפר וזכוכית וכן ריכוזי גזים רעילים שהרגו אלפי אנשים.
תושבי טלאדאס מכנים את האירוע הזה ככליה הגדולה (בדומה לחורבן הגדול באנסאלון).
אזורים אחרים שרדו, אך השתנו ללא היכר : רכסי הרים חדשים נוספו והיבשת בוקעה לשניים.
בטלאדאס שוכנים אותם גזעים כמו באנסאלון, אך תרבותם שונה לחלוטין.
בניגוד להיסטוריה של יבשת אנסאלון הידועה ומתועדת הייטב ורבים רואים בה את ההיסטוריה של קרין, לא ידוע הרבה על ההיסטוריה של טלאדאס.
האל ריאורקס ניסה ללמד את בני-האנוש את אומנות החישול, לאחר שלימד את הגנומים אומנות זו.
אולם, בני-האנוש כשלו בלימוד, והאל בחרון-אפו, קילל אותם ושינה את מראם והם הפכו לגזע המִינוֹי.
הגְרַאתָנִיךְ (הידועה באנסאלון כאבן-החן האפורה של גרגאת) מוצעת לראשונה לאַלְדִינַנַכְרוּ, מלכם הראשון.
המלך מצווה כי על האבן להיות סגורה מאחורי בריח, אך היא משוחררת לאחר-מכן, ושטה על-פני הים לכיוון אנסאלון כדי ליצור תוהו ובוהו.
אימפריית אוּרִים נוצרת וכובשת את חצי היבשת, ויוצרת קיסרות עשירה בדומה לאיסטר באנסאלון.
הכליה הגדולה מכה בטלאדאס ובמכה ענקית אחת משמידה את אימפריית אוֹרִים המרושעת והים הבוער עולה כדי למלא את הריק שנוצר.
הוסק מתפצלת לכמה חלקים, כאשר את החלק המערבי מכילות הוסק הצפונית והדרומית, וביניהם מצר טִידֶרוּן.
החלק המזרחי מורכב מאוֹרִים העתיקה, היערות השחורים, איי משמר-הגשם וממלכת נֵרוֹן.
החלק הדרומי ביותר של היבשת שקע, ויצר ביצה ענקית ואת נקיק המים השחורים.
בעוד שממלכת בַּלְץ' ואיי הדייגים פוצלו מדרום היבשת המרכזית.
הליגה הקיסרית נוצרה כאשר המינוטאורים הגיעו לטלאדאס ואומת בני-האנוש תֶנוֹל נוצרה, במקביל להקמת תשע ממלכות איי משמר הגשם.
מלחמה פורצת בין הליגה הקיסרית והאוּיְגָנים, כאשר הברברים מובסים לבסוף.
קיסרה לשעבר של אורים, מַלָאדָאר אַן-דֶשׁ מנסה להחיות מחדש את קיסרות אורים, אך נכשל ומובס.
קיסרות אורים הייתה בעבר הממלכה הגדולה ביותר אשר חלשה על יותר ממחצית מיבשת טלאדאס.
העיר אורים הייתה יהלום הכתר של הקיסרות, בה היה כס השלטון המרכזי אשר הכיל נציבויות בכל שטחה.
קיסרות אורים הייתה במלחמה מתמדת נגד הדרקונים והעוגים של טלאדאס כדי להגן על נתיניה.
במהלך כמה מאות שנים, שליטי הקיסרות החלו ללמוד את אומנות הקסם השחור של האל נוביס ואת דרכי הכישוף.
קיסרי אורים ותלמידיהם האפלים נעשו מעוותים יותר ויותר, והדבר יצר שלטון של אימה בשטח הקיסרות ומחוצה לה.
מעשי הזוועות והפלצות הגיעו לדרגת-שיא בזמן שלטונו של מלאדאר אן-דש.
כאשר האצולה של אורים ניסתה להורידו מן השלטון, מצאו את עצמם האצילים משופדים ומואכלים לתניני ענק מחוץ לעיר.
לאחר מכן השמיד את העיר אָם דוּרְן היות שתושביה לא תמכו בו במאבקו נגד הנציבות המורדת אוֹלְם.
כאשר הקיץ הקץ על שלטונו תשע שנים לאחר שהחל, מספר קיסרים ניסו לצעוד בעקבותיו, אולם הקיסרות מעולם לא הצליחה לשמר את גדולתה מימי עבר.
שמועות החלו לצוף, שקיים פסל הקרוי המבורדס, ואשר מכיל את נשמתו של מלאדאר.
פסל זה אמור לשמש עבורו כדרך לחזור אל עולם החיים יום אחד.
שמועות אלו גרמו לתחילתו של טיהור ענק בשטח הקיסרות כדי להרוס כל פסל ותמונה של מלאדאר.
אולם פסל המבורדס מעולם לא נמצא.
בסוף עידן העוצמה (0 אחה"ח), האלים המטירו אש על פני אורים, משמידים לגמרי את העיר וניתצו את הקיסרות לגוש ענקי של אבן מותכת ולהבות.
רוב הקיסרות שקעה תחת ים הבערה החדש, ומעט הניצולים נמלטו מזרחה לאיי משמר הגשם, בבקשם להם מפלט.
בשאר חלקי הקיסרות הנותרים שלא שקעו תחת ים הבערה שררו תנאי חנק קשים של אפר ואבק.
בעידן הייאוש, הובגובלינים נדדו לעבר שטח הקיסרות ותבעו לעצמם את מה שתושבי הקיסרות בני-האנוש הותירו מאחור.
בשנים שהובילו לגנבת ביצי דרקוני הטוב, בהם נוצרו דרגוני הטְרָאג (כישלונות ראשונים בניסויים ליצירת גזע הדרגונים) - הותירו אותם אדוני האופל ביבשת זו והם החלו לבסס לעצמם חברה.
מאבקים החלו להיווצר בין ההובגובלינים לדרגוני הטראג, כאשר כל אחד מבקש לעצמו שליטה על אורים העתיקה
בשנת 424 לאחה"ח, נשמתו של מלאדאר החלה לזמום את שובה לעולם, ושנה לאחר מכן, הגשים את חלומו על ידי השתלטות על גופו של אדם בשם בַּארֶת פוֹרְלוֹ.
הקיסר שנשכח תכנן להקים מחדש את העיר אורים ולהקים לתחייה מחדש את קיסרות אורים הדגולה.
אולם, התערבותם של כמה הרפתקנים סיכלה לחלוטין את תוכניותיו של מלאדאר, וקיסרות אורים נותרה שקועה מתחת לים הבערה.
אורים העתיקה הוא שמם של מישורי האבק החונק השוכנים ממזרח להוסק הצפונית וחִיתֶקֶל, ומצפון לנרון.
הארץ מכוסה באפר ולבה, ומהווה תזכורת מבישה לקיסרות אורים הקדומה שנחרבה בכליה הגדולה.
הלבה וגשמי האפר השחורים ירדו לאחר הכליה הגדולה, במקביל להתפרצות מחלות ומגפות בין הניצולים.
בעלי התבונה נמלטו בעור שיניהם מקיסרותם לשעבר לארצות אחרות, וכמה נדדו להוסק הדרומית וייסדו את תֶנוֹל והעיר כְּרִיסְטוֹפָן, ואחרים נמלטו לאיי משמר הגשם.
כל אלו שנשארו מתו כולם לאחר מספר קצר של עשורים.
לבסוף, ההובגובלינים פלשו לשטח, ובזזו את כל כפרי וערי הרפאים, ותבעו את השטח להיות לממלכתם החדשה.
ההובגובלינים גדלו והשתלטו על כל האזור ונהיו לאדוניו החדשים.
אולם, הם לא היו לבדם.
כאשר האלה אֶרֶסְטֶם ביקשה לבנות לעצמה את צבא הדרקונים כדי לפלוש לאנסאלון, היא החלה לבצע ניסויים ובחרה באורים העתיקה כשטח הניסויים שלה.
כאן נוצרו הדרגונים הראשונים, אולם גזע הטראג נחשב עד מהרה לכישלון והם הושארו כאן על ידי האלה.
אולם, דרגוני הטראג שגשגו בשטח אורים העתיקה ועד מהרה הפכו במספרם ליריב שקול להובגובלינים.
לאורך הממלכה, חורבות קיסרות אורים נותרו, ואוצרות רבים למכביר יכולים להימצא על ידי הרפתקן או חוקר מצוי, אולם יושבי הארץ בוחנים בעינם תמיד את אוצרותיהם ושומרים עליהם היטב.
אַרְמָאךְ היא אומה אלפית השוכנת בחלקה הדרום-מערבי של הוסק הדרומית בטלאדאס, ובה שולטים אלפים מגזע הסִילְבַאנֶס.
שמה המלא (והפחות נפוץ) של הממלכה הוא הקונפדרציית ארמאך.
האומה מתחלקת לחלק האלפי שלה ובני-האנוש הקרויים בני-הוּר.
ארמאך נוצרה כאשר האלפים נחתו לחופי מפרץ ארמאך (שהיה ידוע קודם לכן כמפרץ הוּר), וקראו כך לארצם החדשה (באלפית: ארץ חֲרֵבָה).
אולם, שבטי בני-האדם הפרימיטיבים אשר גרו לאורך חופי המפרץ ראו במתיישבים החדשים כעלבון לאומתם, והכריזו מלחמה על האלפים.
האלפים הצליחו לגרש את השבטים אל כפריהם והחלו לבסס את ממלכתם החדשה, שמים עין בוחנת על בני-האנוש.
אלו האחרונים החלו לריב בינם לבין עצמם, והשבטים אשר שכנו לגבול ממלכת האלפים עתרו לאויביהם לשעבר וביקשו מהם עזרה.
האלפים החכמים כרתות בריתות עם רוב השבטים ולבסוף כל השבטים השורדים הצטרפו לברית וכך יצרו את קונפדרצית ארמאך.
בירת הממלכה הוא היער של אַרְמָאךְ-נֶסְטִי, בו רק אלפים מתגוררים היות שאינם מאפשרים לזרים כלשהם לתוך השטח הזה.
אלפי סילבאנס שולטים על היער, ויש להם השפעה שלטת על השבטים השונים בקונפדרציה.
יועצים אלפים מצויים בכל שבט, ובני הסילבאנס שולטים גם ברוב המסחר בשטח הממלכה.
מלבד אלפים, הקונפדרציה מורכבת משישה-עשר שבטים, מתוכם שלושה-עשר של בני-אנוש, שבט אחד של השבט הקנדרי מַרָאק, שבט קנטאורים ושבט של גנומים.
הסכם השלום בין הממלכות והשבטים קובע כי ממלכה/שבט אחד לא יתערב ישירות בענייניו של אחר וכולם יעבדו למען האינטרסים המשותפים של האומה.
כמו כן, צבא האומה יורכב מכל השבטים, ושום שבט לא ייצור כוח צבאי משל עצמו (פרט לאלפי הסילבאנס).
השליטים של שישה-עשר השבטים, וקול הכוכבים (הרכב הידוע כמועצה) נפגשים אחת לחצי-שנה כדי לדון בענייני האומה, ונפגשים גם בפעמים אחרות אם הדבר מצריך זאת.
מלבד זאת, הרכב של חמישה חברים (כאשר אחד מהם הנגיד-המגן של ארמאך-נסטי) דן בעתירות ומחלוקות.
כל ישיבות המועצה נערכות בעיר בּוֹק, עיירה נייטרלית אשר שוכנת בלב הקונפדרציה, ואינה שייכת לאף אחד מן השבטים או הממלכות.
ציוויליזצית הגנומים היא המתקדמת ביותר ביבשת טלאדאס.
הם גרים בעיקר בערים מסביב לים הלבה, ושטים בספינות מתכת.
הם לעיתים נלחמים ביצורי אש השוכנים בים.
אלפי ים, הידועים בשם דרגונסטי, מתגוררים ממערב לטלאדאס.
הציוויליזציה הגדולה ביותר מתרכזת בדרום-מערב היבשת, בהוֹסק, והאימפריה השלטת בה היא ליגת המינוטאורים העוצמתית.
מדרום לליגה שוכנת ממלכת ת'נול, אשר מנהלת מלחמה כנגד הליגה.
ת'נול נשלטת בידי טרנדמיר, בישוף האל הרע חידוקל, בעזרת צבא האלמתים העצום.
פדרציה קטנה של אלפים - הארמק - ממוקמת ליד החוף המערבי.
באקאלי, גזע של אנשי לטאה, מתגוררים בביצות ענק אשר מכסות את גבולותיה הדרומיים של הוסק.
קנדרים מצויים בדרום הוסק, אולם בניגוד לשכניהם הקנדרים אשר שוכנים באנסלון, הם חשדניים ופרנואידים הרבה יותר.
צפון הוסק היא מולדתם של שבטים נודדים רבים, לרוב בני אנוש אך גם אלפים ברבריים וגובלינים שחיים בהרים.
חלקה המזרחי של היבשת, אשר נטוש כמעט לחלוטין, מיושב בידי דרגוני הטראג - גזע של דרגונים שנוצר בידי משרתיה האפלים של טאקיזיס, אך נשכחו מאחור היות שהיו ניסוי כושל.
בדרום מזרח טלאדאס ממוקמת נרון, שטח מיוער אשר בו חיים האלפים הפראים.
אלפים אלה למדו לשלוט בכוח הקסם שקשור בטבע.
בני אנוש, גמדים, קנדרים ומינוטאורים חיים בשלום באיי ריינוארד, בצפון-מערב טלאדאס, אך מאוימים לא הרף בידי אלמתים מזדמנים.
רכסי ההרים ליד ים הלבה מיושבים בידי עוגים, גמדים, הובגובלינים ויצורים דמויי-יטי.
האלים בטלאדאס, הם אותם אלים המוכרים באנסאלון, רק בשמות אחרים ובהשפעה שונה.
אֶרֶסְטֶם (טאקיזיס) - מלכת האופל.
ג'וֹלִית (קירי-ג'ולית) - אל המלחמה האנושי.
גִ'יגִ'ין (כסלו) - אל (בניגוד לאנסאלון, בו נחשבת לאלה) האויגאנים, הלוחם המגן.
גִילוֹנָה (גיליאן) - אלת הידע והלימוד.
התגלמות נקבית של האל גיליאן.
זַאי (זבואים) - אלת הימים והסופות.
חוּבָּאק (חבקוק) - אל הציידים.
לרוב, רואים בברנכאלה את חבקוק ביבשת זו.
חִית (חידוקל) - אל ההונאה והרמאות, בעל השפעה רבה ביבשת זו.
לוּנִיס (לוניטארי) - הירח האדום.
מַאנִית (זיבילין) - אל ההתבוננות והמחשבה..
מוֹרְגַשׁ (מורג'יון) - אל החולי והריקבון
מִיסְלַקְסָה (מישאקאל) - אלת הריפוי.
נוּבִיס (נויטארי) - הירח השחור.
נוּרַאן (שינאר) - אל (בניגוד לאנסאלון, בו היא נחשבת לאלה) המסחר.
סוֹלִיס (סולינארי) - הירח הלבן.
סִינַאר (סיריון) - אלת (בניגוד לאנסאלון, בו הוא נחשב לאל) הלהבות.
סַרְגַאס (סארגונאס) - אל המינוטאורים.
עַשְׂתָר (ברנכאלה) - אל האלפים, הציידים והקשתים.
פלאדין כמעט ואינו ידוע לתושבי יבשת זו, אף על פי שיש לו כוהן מינוטאורי.
חית/חידוקל הוא האל המרושע בעל ההשפעה הרבה ביותר.
כוהני מיסלקסה חברים בארגון חשאי ואינם מוכרים, לרוב נודדים ממקום למקום, מביאים מזור לחולים.
מעט ידוע על יבשת אדלאטום.
גודלה הוא כשל טלאדאס, והיא נחצתה לשניים על ידי הגל הגדול שהטביע את היבשת והציף את המישורים והעמקים המרכזיים.
בעידן הבריאה האלים הראשיים בראו רק 3 גזעים: האורגים של צד הרוע, בני האדם הנייטרלים והאלפים של צד הטוב.
מבני האדם התפתחו הגמדים והקנדרים.
האלפים נוצרו על ידי אל הטוב פלאדין.
בשונה מבני האדם מבנה האלפים רזה יותר, הם בעלי אוזניים מחודדות וחסרי שיער על הפנים.
האלפים חיים מאות שנים, ועקב כך הם נוטים לשקול את החלטותיהם ומעשיהם זמן רב.
האלפים מעדיפים לחיות בבידוד מהגזעים ולהתעסק בעיקר בבעיותיהם.
ישנם חמישה תתי-גזעים לאלפים והם: סילבנסטי, קגונסטי (אלפי הפרא), קלינסטי, דימרנסטי ודרגונסטי.
בתחילה חיו כל האלפים ביערות בצורה פראית, ורק מאוחר יותר חלקם נדד בהנהגת סילבנוס והקים ממלכה חדשה בשם סילבנסטי.
במהלך מלחמת טבח השארים עזב נסיך הממלכה קית קנן יחד עם קבוצת פליטים מזרחה, והקים ממלכה חדשה בשם קלינסטי.
בשונה מסילבנסטי, הממלכה החדשה הנהיגה מדיניות של פתיחות כלפי הגזעים האחרים ואפשרה כניסה לממלכתם לצורך מסחר ופיתוח קשרים דיפלומטיים.
קשר מיוחד התפתח בין ממלכת קלינסטי לבין ממלכת הגמדים הקרובה, תורברדין, שהתבטאה בין היתר בבנייה המשותפת של מבצר פקס תרקס.
למרות עיורם של ממלכות האלפים הם שמרו תמיד על איזון עם הטבע והשתדלו שלא לפגוע בו, אלא להתמזג עמו.
האלפים שנותרו ביערות נקראו קגונסטי ונחשבו תמיד לנחותים יותר בעיני האלפים המתורבתים (בדומה למעמדם של הברברים בעיני בני האדם או גמדי המחילות בעיני הגמדים).
אלפי הדימרנסטי והדרגונסטי נוצרו במהלך תפיסת האבן האפורה בידי גרגאת'.
מבודדים בתחתית הים, הם סיגלו לעצמם חיים מנותקים משאר הגזעים וביכולתם להפוך עצמם לחיות ים, כדוגמת דולפין.
כמו כן ישנם גם חצאי אלפים בדמותו של תניס חצי-אלף.
חצאי האלפים דומים בחלקם לאלפים אך הם יכולים בקלות להתפתות לצד האופל ולרדת לרמת גנבה.
הם חיים בערך כמאתיים שנה ומצמחים שיער על פניהם.
האירדא הם הגזע העדין והיפה ביותר בכל קרין, גובהם הממוצע הוא 190 ס"מ ומשקלם 75 ק"ג.
הם רזים למדי, אך למרות זאת יש להם שרירים מוצקים.
הם חיים זמן רב ומגיעים עד לגיל 500 שנים.
האירדא כל כך יפים, עד שהצפייה בהם מהווה תענוג.
בעקבות יופיים, האירדא נוטים להיגעל משאר הגזעים, ובמיוחד מבני האדם והעוגים.
לאירדא יש כח שינוי צורה מולד, והם יכולים לשנות את גובהם, רוחבם ופניהם לדמותו של כל אדם.
העוגים היו בין הגזעים הראשונים, והם שירתו את אלת הרשע טאקיזיס.
קבוצה קטנה של עוגים האמינה שהתנהגות זו תביא להשחתת גזעם.
ואכן, העוגים הושחתו ונהיו לגזע המכוער ביותר בקרין.
אותה קבוצה קטנה נשארה בצורתה, קרי האירדא.
הם גרים באי מבודד בקרין, ואיש אינו יודע על קיומם.
האי הושמד בתחילת מלחמת הכאוס.
אין לאירדא נטייה טבעית למלחמה, ולכן יעדיפו נסיגה על פני קרב.
הם יפגעו בבעל-חיים רק אם הם עצמם נתונים בסכנת חיים.
כל בני האירדא שעל האי הושמדו בידי אבי האלים כאוס לאחר ששוחרר מהאבן האפורה של גרגאת'.
בני אירדא מפורסמים: מגן ואושה מאז'ר (אף שלא הייתה בת אירדא, היא גודלה באי של בני האירדא).
גזע הגנומים נוצר כאשר בני-האדם שריאורקס לימד אותם את אומנות החישול צחקו על גובה קומתו והוא בזעמו, הפך אותם לנמוכים כמוהו.
הגנומים נמוכים, מלאים, ונוהגים לדבר מהר כאשר הם מחברים משפטים שלמים יחדיו.
כאשר הם מציגים את עצמם, הם נוהגים לחזור על שמות כל אבותיהם וכל מעלליהם עד אותו יום.
כאשר הגנומים נולדים, הם מקבלים משימת חיים, ומנסים כל חייהם למלאה.
היות שכמעט שום המצאה של גנומים לא עובדת, הם בדרך כלל כלל לא מצליחים לסיים את משימת חייהם.
במקרים המיוחדים שבהם הם כן מצליחים בכך, הם נחשבים למטורפים ומנודים על ידי הגזע שלהם.
מקום מגורם של הגנומים הוא בהר לאמשנה ("Nevermind"), אשר ממוקם באי סנקריסט.
למעשה שם ההר ארוך יותר, אולם כשהגנומים הציגו אותו לראשונה תגובת השומעים הייתה "לא משנה", וכך נשאר השם.
הגמדים נוצרו מגזע הגנומים, לאחר שאלה ניהלו מרדף אחר חפץ מסתורי שקרוי האבן האפורה של גרגאת'.
כאשר הגנומים מצאו אותה, קבוצה אחת מהם רצתה לשמור את האבן, והשנייה לשבור אותה.
אי לכך, האבן הפכה את הקבוצה הראשונה שרצתה לשמור על האבן לגמדים וכך הם נוצרו.
בקרין שבעה שבטי גמדים עיקריים.
שבט הניידר התחיל לצאת מהר תורברדין בשביל מסחר וחקלאות, אולם אחרי החורבן הם "נתקעו" מחוץ להר כי גמדי ההר נעלו אותו.
גמדי הגבעות נלחמו בשאר השבטים במלחמת שער הגמדים, ובסופה נהרגו רבבות גמדים משני הצדדים.
שבט ההילר בדרך כלל שולט על ההר.
שבט התיוואר, היחיד שמחזיק בקסם בצורה מסודרת, נוטה לצד האופל ואף שיתף פעולה עם דרגונים בפתיחת מלחמת הרומח.
שבט האגאר, גמדי המחילות, נחשבים גמדים רק לצורך הצבעות המועצה.
הקנדרים, בדומה לגמדים, נוצרו מגזע הנומים על ידי חפץ מסתורי שקרוי "האבן האפורה".
הופעתם החיצונית של הקנדרים מזכירה את זאת של ילדים אלפים, אך הם נמוכים מהם בהרבה, וגובהם הממוצע הוא בסביבות 1.20 מטר.
הקנדרים ניחנים בזריזות מופלאה ובסקרנות אין קץ.
תכונות אלה גורמות לכך, שלעיתים קרובות חפצים אישיים של אנשים אחרים מוצאים את דרכם אל כיסיהם של קנדרים, דבר שהקנה להם תדמית של גנבים, אף על פי שהם לא מתכוונים להזיק, ואם יאשימו קנדר בגנבה הוא ייעלב עמוקות.
כאשר מישהו יעורר את תשומת לבם, הם ישושו להחזיר את החפצים לבעליהם המקוריים.
הם אינם מסוגלים לחוש פחד, והחקרנות הבלתי פוסקת שלהם הופכת אותם למפגע טורדני.
ישנה אמירה מפורסמת הגורסת כי בכל העולם כולו אין דבר מסוכן יותר מקנדר משועמם.
הקנדרים הם בעלי תאוות נדודים חזקה.
הקנדרים גדילן קוץ-רגל, דוד פורץ-מנעולים ודוד פורץ מלכודות הם הקנדרים המפורסמים ביותר.
כל שני קנדרים שנפגשים מיד מחפשים את הקשרים המשפחתיים שלהם לאחד מן השלושה ובכך הופכים לחברים הכי טובים אחד של השני.
כלי הנשק המקובל על הקנדרים הוא מטה ההופאק, מקל מחודד בקצה אחד ומפוצל בקצה השני שדרכו יורים הקנדרים אבני קלע על ידי תקיעתו באדמה ושיגור אבנים על הקלע שבחובר לקצה המפוצל.
רוב הקנדרים שלא נודדים גרים בקנדרמור, עיר מולדתם.
הדרקונים הם מהגזעים העתיקים ביותר בקרין, והם מתחלקים לשני סוגים: דרקונים טובים (אלו דרקוני המתכת) שנוצרו על ידי אל הטוב פלאדין (שבעצמו דרקון פלטינה), ודרקונים זדוניים (אלו הדרקונים בעלי הצבעים) שנוצרו על ידי מלכת האופל טאקיזיס.
דרקוני הטוב - דרקוני זהב, כסף, ארד, נחושת ופליז.
דרקוני הזדון - אדומים, כחולים, ירוקים, שחורים ולבנים.
דרקוני קרין חיים אלפי שנים, והם נחשבים לחזקים ביותר מבני התמותה, וזאת כתוצאה מכוחם הפיזי הרב, לצד יכולת קסם אדירה במיוחד יחסית לקסמם של שאר בני-התמותה.
קסם זה משתנה מדרקון לדרקון, אך תכונה אחת שניחנו בה כל הדרקונים היא פחד הדרקון (בעזרתו הם שולחים גלי פחד אשר משתקים את אויביהם), תכונה שבעזרתה מסוגלים הדרקונים לנצח את אויביהם ללא כל טרחה רבה.
הדרקונים היו חלוצי המלחמה בעימותי האלים (בעיקר בין מלכת האופל טאקיזיס שניסתה להשתלט על העולם בעזרת דרקוני הזדון, כאשר לעומתה התייצב פלאדין עם דרקוני הטוב) ולאורך ההיסטוריה (לפני החורבן) התרחשו שלוש מלחמות דרקונים גדולות שהכריעו את עליונות האלים בעולם.
המלחמה המפורסמת ביותר היא המלחמה השלישית, בה אביר צעיר בשם הומא רועץ-דרקון גילה בעזרת פלאדין נשק מיוחד בשם "רומח הדרקון" שתכונותיו הקסומות הסבו נזק רב לדרקוני הזדון.
בסוף מלחמה זו, נכלאה טאקיזיס מלכת האופל במצולות, ודרקוניה נאלצו לעזוב את קרין.
כדי לשמור על האיזון בין הטוב לרע, גם דרקוני הטוב עזבו את קרין ונכנסו לתרדמת עמוקה, כך עם השנים הפכו הדרקונים לסיפורי אגדות, עד לתקופת מלחמת הרומח.
בעידן החמישי, לאחר עזיבת האלים והקסם בסוף מלחמת הכאוס, הגיעו לקרין דרקונים מפלצתיים וענקי ממדים (פי כמה וכמה מדרקונים רגילים) אשר ניצלו את כוחם וגודלם הרב כדי לשלוט על שטחי ענק בקרין.
בנוסף הם גילו כי אחרי שהם הורגים ואוכלים דרקונים רגילים, הם גדלים והופכים לחזקים יותר, מה שהוביל למלחמת טיהור הדרקונים במהלכה נהרגו דרקונים רבים (בעיקר דרקוני טוב) על ידי דרקוני הענק.
כך הפכה קרין למגרש משחקים של מספר דרקוני ענק כאשר הידועים והחזקים שבהם היו מאליסטריקס הדרקונית האדומה, בריל הדרקונית הירוקה, וכלנדרוס (הקרוי גם שחק) הדרקון הכחול.
פרט לכך, כאוס יצר אף הוא סוג דרקונים-דרקוני האש אשר מטרתם ללעוג ולחסל כל סוג דרקון שהוא.
בתקופת מלחמת הרומח הצליחה טאקיזיס לגנוב בעזרת דרקוני הזדון שלה את ביציהם של דרקוני הטוב המתכתיים, ובעזרת קסם אפל השחיתה אותם.
לאחר שגילו דרקוני הטוב כי טאקיזיס בעצם משחיתה את ביציהם והופכת אותם ליצורי זדון בשם דרגונים, הם נכנסו חזרה לקרין, הצטרפו למלחמה נגדה ועזרו לבלום את כוחותיה.
הדרגונים הם יצורים אינטליגנטים ובעלי יכולות פיזיות בלתי רגילות ואורך חיים ארוך כמעט כמו דרקונים.
הם בעלי מבנה דמוי אנוש, אך בעלי עור כשל דרקונים, טלפיים, כנפיים וזנב.
היות שנוצרו תחת פיקוחה של מלכת האופל, כמעט כולם נאמנים לה באופן מוחלט.
במהלך מלחמת הרומח היו הדרגונים עמוד השדרה של צבאות הדרקונים הודות ליכולותיהם המיוחדות.
מפקדי הדרגונים במלחמת הרומח החליטו להגביל את התפתחות הדרגונים מפני שפחדו מפניהם ולכן מחליטים לא לייצר נקבות דרגונים.
בעקבות התפתחויות בספר "צבא האבדון" הדרגונים מגלים ביצי דרגונים ממין נקבה וכך מבטיחים את המשכיות גזעם על-פני האדמה.
קיימים שבעה אלים בעולם קרין לכל שלוש הנטיות: הטוב, הזדון והנייטרליות.
בנוסף עליהם ישנם עוד מספר ישויות אלוהיות אשר מופיעות בספרים השונים, שלא קשורות להגדרות הנ"ל.
כוכבי שמי קרין מייצגים את האלים האלה- כמזלות או כוכבים בודדים.
שלושת אלי הקסם מיוצגים על ידי ירחים.
בראש פנתאון האלים של קרין עומדים שלושת האלים-אחים הראשיים אשר בראו את העולם: פלאדין (הטוב), טאקיזיס (הזדונית) וגיליאן (הנייטרלי).
בשנת 2009 היה מועמד מפלגתו בבחירות הנשיאותיות.
בהכשרתו הוא מורה להיסטוריה ו.
ב-5 בפברואר 2011 מפלגתו התלכדה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשותו של ויקטור פונטה ועם המפלגה השמרנית בראשות דן ווייקולסקו בברית הסוציאל - ליברלית USL.
ברית זו הגיעה לשלטון במאי 2012 עם היבחרותו של ויקטור פונטה לראש ממשלה.
קרין אנטונסקו נולד בטולצ'ה במשפחתם של מורים.
אביו למד ספרות רומנית אך לימודיו הופסקו בשל "מוצא לא בריא", ברוח הזמנים.
קרין אנטונסקו, שהצטיין מילדותו במקצועות ההיסטוריה ובספרות הרומנית, למד עד שנת 1985 היסטוריה באוניברסיטת בוקרשט.
בשנים 1985–1992 עבד כמורה להיסטוריה ביישוב שטיובוראן בכפר סולשט שבמחוז וסלוי ומאוחר יותר בכפר ניקוליצל במחוז טולצ'ה, כשבין 1990 ובין 1989 היה זמן קצר בטולצ'ה.
בשנת 1992 סיים תואר שני בהיסטוריה.
חבר במפלגה הלאומית-ליברלית החל משנת 1990, החל משנת 1992 נבחר מטעמה בבית הנבחרים הרומני (כנציג של מחוז טלאורמן ואחר כך כנציג של בוקרשט, והחל משנת 2008 בסנאט, מטעם העיר בוקרשט.
בשנים 1995–2002 היה סגן יושב ראש המפלגה.
בשנים 1996–1997 ובשנים 2002–2008 היה ראש הסיעה הלאומית ליברלית בבית הנבחרים הרומני.
כיהן בממשלות בראשות ויקטור צ'ורביה, ראדו וסילה ומוגור איסרסקו כשר לענייני הנוער והספורט.
ב-20 במרץ 2009 הובס במאבק על תפקיד לידר המפלגה הלאומית ליברלית מול המנהיג הקודם, קלין פופסקו-טריצ'אנו.
באותה שנה הציג מועמדותו לתפקיד נשיא רומניה.
באחת ממסיבות העיתונאים אז הצהיר כי אם ייבחר לנשיא יטיל את תפקיד הרכבת הממשלה על ראש העיר סיביו דאז, קלאוס יוהאניס.
מועמדותו נתמכה על ידי נציגים בולטים של החברה האזרחית הרומנית, כמו הדיסידנטית הרומנית לשעבר דוינה, קורניה, ההיסטוריונים לוצ'יאן בויה וניאגו ג'ובארה וראש העיר טימישוארה, גאורגה צ'והאנדו.
בסופו של דבר זכה אנטונסקו ב-20 % מהקולות ועמד במקום השלישי.
ב-8 במרץ 2010 נבחר אנטונסקו מחדש כיושב ראש מפלגתו, מול לודוביק אורבאן.
ב-3 ביולי 2012 נבחר כיושב ראש הסנאט.
ב-10 ביולי 2012, עקב השעייתו של הנשיא טראיאן בססקו, הפך, בהתאם לחוקה, לנשיא זמני של רומניה, עד ל-27 באוגוסט כשבססקו הוחזר לתפקיד בעקבות פסק דין של בית המשפט החוקתי.
התפטר מתפקידיו כיושב ראש המפלגה הלאומית ליברלית וכיושב ראש הסנאט בשנת 2014.
קרין אנטונסקו נשוי בשנית, משנת 2009, עם חברה למפלגה, אדינה וליאן.
אשתו הראשונה, אם בתו, שמה קץ לחייה בשנת 2004, בגלל סבל שנגרם לה על ידי מחלה ממארת.
בשנת 2009 התחתן קרין אנטונסקו עם חברתו למפלגה, אדינה יואנה וליאן.
קרין בן-יוסף (נולדה ב-1981) היא מנצחת ישראלית.
בן-יוסף נולדה בבית אלעזרי לאילן וחוה ולה אח ואחות גדולים ממנה.
החלה בלימודי המוזיקה בגיל שש בנגינת פסנתר וחליליות ובגיל 15 החלה לנגן בקרן יער.
היא למדה בתלמה ילין ובתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים, שם למדה אצל בת-שבע רובינשטיין, אנדרה היידו ומיכאל וולפה.
בן-יוסף השלימה תואר ראשון ושני בניצוח באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים ובבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב בהדרכת יבגני צירלין ומנדי רודן.
בן-יוסף זכתה במקום הראשון בתחרות הניצוח "היידן" שנערכה באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.
בעקבות קונצרט הזכייה, בו ניצחה על הסינפונייטה הישראלית באר שבע, הוזמנה להתמודד על תפקיד מנצחת הבית של התזמורת וזכתה במינוי החל מעונת 2007–2008 ועד עונת 2010–2011.
קרין בן-יוסף הייתה מנצחת ומנהלת מוזיקלית של התזמורת הסימפונית הבין-דורית בהוד השרון בשנים 2009–2013.
בן יוסף פגשה את בן זוגה עפר (גרוש עם ילד) ונולדו להם שני ילדים.
באופרה הישראלית ניצחה על הפקות דון פסקואלה (2014), רומיאו ויוליה (2016) ולה-בוהם (2017).
כמנצחת אורחת היא ניצחה על תזמורות רבות בישראל ומחוצה לה, ובכלל זה הקאמר-פילהרמוני גראץ והתזמורת הסימפונית הממלכתית של סנקט פטרבורג.
קרין אגסי-סלוניקי (נולדה ב-28 ביולי 1988) היא כדורסלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת הקלעית בקבוצת בנות הרצליה ובסגל המורחב של נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
אגסי גדלה בקבוצת הילדות של בנות הרצליה.
בשנת 2005 שיחקה אגסי לראשונה בליגת העל בכדורסל נשים, במדי קבוצת בנות השרון.
בשנתיים לאחר מכן (עונות 2006-7 ,2008-9) שיחקה במכבי בנות אשדוד.
ב-2009-10 חזרה לבנות השרון, שם שיחקה בהדרכת המאמן שיקי פלח, ועונה לאחר מכן (2010-11) עברה יחד עם פלח למכבי רמת חן.
ב-2011-12 חזרה אגסי לשנה נוספת בבנות השרון.
לאחר פתיחת עונת 2012-13 עברה לאליצור נתניה ועזרה לקבוצה להישאר בליגה.
בקיץ 2013 עברה לקבוצת בנות הרצליה שעלתה לליגה הראשונה.
אגסי לקחה חלק בנבחרות ישראל הצעירות: שיחקה בשתי אליפויות אירופה עם נבחרת הקדטיות (באחת מהן בתור קפטנית), הייתה חלק מנבחרות הנערות ונבחרת העתודה.
משתתפת כיום בסגל הרחב של הנבחרת הבוגרת.
בספטמבר 2016 נישאה לבת זוגה יפעת אגסי-סלוניקי.
קרימינולוגיה קלינית היא מקצוע מתחום הקרימינולוגיה השייך למקצועות הבריאות, ומתמקד באבחון, טיפול וייעוץ לאנשים עם הפרעות נפשיות, סטיות התנהגותיות והתנהגות עבריינית.
הקרימינולוגיה הקלינית מבוססת בעיקרה על עקרונות הפסיכולוגיה הפורנזית ("פסיכולוגיה משפטית"), והיא ממוקדת בטיפול בגורמים באישיותו של האדם המניעים אותו לפגוע באחרים, ובמחלות נפש מורכבות בעלות מאפיינים של סיכון ומסוכנות.
הקרימינולוגיה הקלינית פותחה לראשונה לפני כ-30 שנה על ידי פרופ' פטר סילפן, פסיכיאטר משפטי שעמד בראש המרכז לבריאות הנפש (מב"ן) של שירות בתי הסוהר, ונוכח לגלות כי קיים מחסור באנשי טיפול באוכלוסיות הקשות ביותר של פגועי נפש בעלי סטיות מיניות ואנשים אלימים באופן כללי.
ההכשרה מתקיימת כיום במסגרת של תואר מוסמך (תואר שני) עם תזה הן במחלקה לקרימינולוגיה של אוניברסיטת בר-אילן, הן באוניברסיטת אריאל והן בחוג לקרימינולוגיה שבבית הספר למדעי החברה של המכללה האקדמית אשקלון.
העיסוק במקצוע מוסדר בחוק ונדרש עבורו רישוי ממשרד הבריאות.
הגוף המקצועי האמון על בעלי המקצוע המחזיקים בתעודת 'קרימינולוג קליני' הוא אגודת הקרימינולוגים הקליניים, הכוללת כיום למעלה מ-500 מטפלים וקלינאים הפועלים בישראל.
הקרימינולוגיה הקלינית משלבת יסודות ממדעי החברה והרפואה, בעיקר מן הפסיכיאטריה, הפסיכולוגיה, הפילוסופיה, הקרימינולוגיה, הסוציולוגיה, האנתרופולוגיה, המשפט הפלילי והנרקולוגיה.
על מנת להתקבל ללימודי תואר מוסמך (תואר שני) בקרימינולוגיה קלינית, על המועמד להיות אקדמאי המחזיק בתואר בוגר (תואר ראשון) באחד מהחוגים הבאים: קרימינולוגיה, פסיכולוגיה, מדעי ההתנהגות, חינוך מיוחד או עבודה סוציאלית.
המקצוע משלב תאוריות שונות מן הפסיכולוגיה הקלינית, כמו טיפול פסיכודינאמי, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי, טיפול קבוצתי ועוד.
עיקר עבודתו של הקרימינולוג הקליני
קרימינולוג קליני הוא בעל רישיון כמטפל מוסמך ממשרד הבריאות, אשר הלכה למעשה מוסמך לטפל בכל אדם, אך לרוב מטפלים אלו ממוקדים באבחון ובטיפול באוכלוסיות הבעייתיות ביותר אשר מטפלים אחרים, כמו פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, אינם מצליחים לטפל בהם.
הקרימינולוגיה הקלינית מתבססת על ראייה דינמית של האדם כמכלול ביולוגי, נפשי וחברתי, המושפע מכל אחת מצלעותיו של משולש זה, ולכן המטפל מוסמך בהתערבות בכל אחד מגורמים אלה.
בתוכנית הלימודים לומדים הקרימינולוגים הקליניים הסברים התפתחותיים להפרעות נפשיות, יסודות ביולוגיים למחלות נפש, וכמו כן שיטות טיפול שונות, בהן: טיפול פרטני בגישה פורנזית (המותאם בעיקר לפוגעים מינית ולגברים אלימים), טיפול לפי התאוריה הפסיכואנליטית, וטיפול ממוקד באמצעות טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
מבחינת מקומות עבודה, ניתן למצוא קרימינולוגים קליניים במחלקות פתוחות וסגורות ובמחלקות לתחלואה כפולה בבתי חולים פסיכיאטריים, במרכזים קהילתיים לבריאות הנפש, במחלקות הפסיכיאטריות בבתי החולים הכלליים, בהוסטלים לטיפול ושיקום של פגועי נפש ובעלי הפרעות אישיות קשות, במוסדות לנוער עבריין ובמרכזי טיפול וגמילה מהתמכרויות.
כמו כן, בשל היותם של הקרימינולוגים הקליניים בעלי רישיון בטיפול, ניתן למצוא בעלי מקצוע זה גם בבתי ספר כיועצים, במקלטים לנשים מוכות, במשרד הרווחה והרשות לשיקום האסיר וכמטפלים פרטיים בעלי קליניקות משלהם.
עיקר עבודתו של הקרימינולוג הקליני מתמקדת באבחון, טיפול, ייעוץ ושיקום של נפגעי נפש ובעלי סטיות התנהגותיות מהנורמה, ובמניעה של מעשי עבריינות ופשיעה חמורים כגון אונס, שוד ורצח, באמצעות אבחון של פוגעים וטיפול בהם.
מעבר לכך, הקרימינולוג הקליני מהווה מעין "גוף מקשר" בין עולם הפסיכיאטריה לעולם המשפט, ולרוב חוות דעת המוגשות לבתי המשפט בדבר יכולתו של אדם לעמוד לדין בגין מצבו הנפשי, נכתבות באופן משותף על ידי פסיכיאטר משפטי וקרימינולוג קליני.
חידושי המקצוע: פסיכותרפיה פורנזית והערכת מסוכנות
לקרימינולוגיה הקלינית תרומה חשובה בתחום הטיפול בעברייני מין ובעברייני אלימות במשפחה.
זאת דרך גישת טיפול משולבת שפיתחו הקרימינולוגים הקליניים, המיועדת לפוגעים מינית, בעלי סטיות מיניות פוגעניות (פראפיליות), בעלי דחפים תוקפניים ואלימים ועבריינים רצידיביסטיים.
הפסיכותרפיה הפורנזית ממוקדת באיתור המקור להפרעת הפראפיליה ממנה סובל האדם, מציאת נקודת הגישה למנגנוני ההגנה וטכניקות הניטרול אותן מפעיל האדם על מנת לבצע את מעשיו הפוגעניים, והובלתו לראייה כי קיים קשר בין הסבל שהוא עצמו חווה לבין הסבל שהוא גורם לאחרים.
הטיפול נעשה הן באופן פרטני והן באופן קבוצתי.
כלי נוסף בו משתמשים הקרימינולוגים הקליניים הוא הערכת מסוכנות - ריאיון קליני המעריך את הסבירות שהאדם יבצע מעשים פוגעניים בעתיד.
הערכות מסוכנות מתקיימות בעיקר ביחידות המשפטיות של בתי החולים הפסיכיאטריים, במרכז הארצי להערכות מסוכנות במרכז לבריאות הנפש באר יעקב, ובכלא מג"ן שבאחריות שירות בתי הסוהר.
כיום נהוג לבצע הערכות מסוכנות בחולי נפש פסיכוטיים העומדים לפני שחרור, בעברייני מין מורשעים המבקשים חופשות מהכלא או העומדים בפני סיום ריצוי עונשם, ובגברים אלימים שסיימו טיפול ועומדים לחזור לקהילה.
כיום כמעט כל הערכות המסוכנות המבוצעות בארץ נערכות על ידי קרימינולוגים קליניים.
מחקרים מתחום הקרימינולוגיה הקלינית עוסקים לרוב בגורמים ובטיפול בהפרעות אישיות, בתחומים שונים של מערכת אכיפת החוק והמשפט הפלילי ובלימודי מקרה של שיקום עבריינים.
ההכשרה לעסוק בקרימינולוגיה קלינית כוללת את השלבים הבאים:
השלמת תואר בוגר (תואר ראשון) בקרימינולוגיה או במדעי ההתנהגות או בפסיכולוגיה או בעבודה סוציאלית או בחינוך מיוחד.
השלמת תואר מוסמך (תואר שני) בקרימינולוגיה קלינית, ובכללם כתיבת תזה מחקרית.
התנסות מעשית בשדה (פרקטיקום) במוסדות, כגון בתי חולים פסיכיאטריים ובתי סוהר, בהם עוסקים בשיקום ובטיפול באוכלוסיות בעלות רקע פלילי.
קרימינולוגיה חיובית היא פרספקטיבה קרימינולוגית ששמה דגש על אינטגרציה ושייכות ועל כוחות מאחדים ברמה אישית, קבוצתית, חברתית ורוחנית, אשר מביאים לשינויים חיוביים בחיי יחידים וקבוצות וגם נמצאו קשורים לצמצום פשיעה ומניעתה.
בדומה לפסיכולוגיה חיובית, היא יוצאת מתוך השקפת עולם המכירה בקיומו וכוחו של טוב אנושי וביכולת ליצירת שינוי של מפגשים עם חוויות חיוביות.
ברוב המקרים למידה של פשע או עבירה, אלימות והתנהגויות סוטות, מדגישה את המאפיינים השליליים בחייהם של פרטים הקשורים להתנהגות סוטה ועבריינית.
בפרספקטיבה זו יש הדגשה של יחסי אנוש המושפעים יותר מהתנהגות הרסנית מאשר מהתנהגות בונה וחיובית.
קרימינולוגיה חיובית היא פרספקטיבה אחרת, שההנחה המרכזית שלה היא שחוויות טובות יכולות להתגבר על חוויות רעות.
קרימינולוגיה חיובית פותחה במחלקה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן על ידי נתי רונאל וקבוצת המחקר בראשותו.
הפרספקטיבה של קרימינולוגיה חיובית צמחה מתוך התאוריות הקרימינולוגיות המרכזיות שנוטות להבליט את תפקיד "הרע" בקרימינולוגיה: הזנחה, דחייה חברתית ונידוי, התקשרות עם השפעות קרימינליות חזקות, תגובות ללחץ חברתי, חוסר שליטה עצמית, טראומות נפשיות קודמות ומצבי סיכון ועיסוק בפלילים.
כך התגובה החברתית הנפוצה מדגישה את הצורך לכאורה בשימוש בכוח חזק יותר על מנת לפתור את בעיית הפשיעה והשלכותיה.
הקרימינולוגיה החיובית, בניגוד להתמקדות בפן השלילי, מתמקדת בחוויות החיוביות והטובות אשר מסייעות לפרט, לקבוצה ולקהילה להתרחק מהפשע ומהשפעותיו הפוגעניות והכואבות.
נקודת מבט זו מתקשרת לחוזק האנושי אשר מסייע לעוברי חוק להימנע מפשיעה והתנהגות סוטה.
פרספקטיבה זו מאזנת את ההתמקדות הקיצונית בשלילי של הקרימינולוגיה הקלאסית על ידי הבלטת מרכיבים חיובים בהקשר קרימינולוגי.
קרימינולוגיה חיובית שמה דגש על שילוב חברתי של אלו שנחשבים עבריינים או סוטים, וזאת באמצעות הדגשת כוחות מאחדים תוך נפשיים, בין-אישיים וחברתיים.
הקרימינולוגיה החיובית מתבססת על שלושה ממדים: שילוב חברתי, איחוי נפשי ואיחוד רוחני, אשר מהווים מדדים לכיוונה החיובי.
קרימינולוגיה חיובית היא נקודת מבט הקשורה לתאוריות ומודלים שונים המתייחסים להשפעות אינטגרטיביות אשר חולקות שני מאפיינים משותפים: ראשית, הם נחשבים בדרך כלל על ידי האוכלוסייה הייעודית כחיובים.
שנית, הם עשויים לסייע לאוכלוסייה הייעודית לחדול, לצמצם או להימנע מהתנהגות פלילית או סוטה.
חדילה מפשיעה היא התוצאה הרצויה של חוויות חיוביות.
קרימינולוגיה חיובית מכירה ביכולתם של עוברי חוק ואסירים להשתקם תחת נסיבות מסוימות.
הדגש מושם על חשיבה חיובית ואנושית כחלק עיקרי בתהליך שיקום יעיל.
קרימינולוגיה חיובית כוללת בתוכה משאבים ואמצעים שונים כדי להשיג מטרה זו.
חלקם פסיכולוגיים מטבעם (כפי שמציעה הפסיכולוגיה החיובית) וחלקם מתחומים אחרים (למשל, משפטים, סוציולוגיה, ואף שיטות רוחניות, דוגמת תוכנית שנים עשר הצעדים ואחרות).
קרימינולוגיה חיובית מתמקדת ביחידים ובקבוצות אשר לעיתים קרובות מדווחים על היחשפות לחוויות שליליות בחיי העבר וההווה שלהם.
הפרט אשר מעורב בהתנהגות פלילית וגורם נזק לאחרים ולעצמו, מציג לרוב רמה גבוהה של התנהגות אנוכית הנמצאת תמיד במגמת עלייה.
ככל שהמעורבות בפלילים והתנהגות סוטה גבוהה יותר, כך תתרחב ותתעצם ההתנהגות האנוכית.
אנוכיות זו מכילה הפרדה קיומית מכלל החברה הנורמטיבית.
השתלבות בקבוצה של פרטים דומים (כגון כנופיה) - אשר ביחד מתרחקים עוד יותר מהחברה הנורמטיבית - מחזקת עוד יותר את תחושת הריחוק הקיומי מהחברה.