tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא זומן על ידי המאמן רמירו בלקוט לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1991, על אף גילו וחוסר ניסיונו הבינלאומי, ואת הופעת הבכורה שלו ערך במהלך הטורניר, בשוויון 0-0 עם ב-11 ביולי 1991. יומיים אחר כך שותף בתבוסה 0–4 ל, שסיים את דרכה של בוליביה בטורניר מהמקום האחרון בבית.
על אף שלא שותף כלל במוקדמות מונדיאל 1994, זומן מורנו לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר בארצות הברית על ידי אסקרגוטה.
הוא עלה כמחליף במהלך המחצית השנייה בהפסד 0–1 ל, ולא שותף כלל בשוויון 0-0 מול .
הוא שוב עלה כמחליף שתי דקות לתוך המחצית השנייה בהפסד 1–3 ל, שלאחריו הודחה בוליביה מהמקום האחרון בבית.
לאחר שלא זומן לסגל לקופה אמריקה 1995 על ידי אנטוניו לופס הבאס, הפך מורנו לחלק חשוב מהנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998, עם 13 הופעות בהן כבש שני שערים, אך לא הצליח לסייע לנבחרת להעפיל לטורניר הגמר.
בתווך, זומן על ידי לופס הבאס לסגל הנבחרת לטורניר קופה אמריקה 1997 הביתי.
מורנו שותף פעמיים בשלב הבתים, מול במשחק הראשון ובניצחון 0–1 על במשחק השלישי, שהעלה את בוליביה לרבע הגמר עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות ללא ספיגה.
מורנו היה לחלק משמעותי בשלבי הנוקאאוט כששותף ברבע הגמר, בניצחון 1–2 על קולומביה.
מורנו כבש את שערו הראשון במסגרת הקופה בחצי הגמר מול מקסיקו, בניצחון נבחרתו 1–3 ששלח אותה לגמר הטורניר.
במשחק הגמר שוב שותף מורנו בהפסד 1–3 ל, והשאיר את בוליביה עם תואר הסגנית בלבד.
בקיץ 1999 זומן מורנו לסגל של המאמן הקטור ויירה לקופה אמריקה 1999, הרביעי שלו בנבחרת, תחת המאמן הקטור ויירה.
לאחר הטורניר הקודם והמוצלח, כשלה בוליביה להעפיל משלב הבתים.
מורנו שותף בכל שלושת משחקיה של בוליביה בטורניר.
בהמשך אותו הקיץ השתתפה בוליביה בגביע הקונפדרציות 1999. היא העפילה אליו כסגנית אלופת אמריקה הדרומית 1997, (ברזיל האלופה כבר העפילה לטורניר כסגנית אלופת העולם 1998, במקום שפרשה).
מורנו לא שותף מול במשחק הראשון, אך שותף בשוויון 0-0 מול ובהפסד 0–1 למקסיקו, שסיימו את דרכה של בוליביה בטורניר בתום שלב הבתים.
הוא שותף בכל שלושת משחקיה של בוליביה בטורניר, שהסתיימו בהדחתה של בוליביה בתום שלב הבתים.
מורנו ערך ארבע הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, וב-22 באוקטובר 2008 ערך את הופעתו האחרונה במדי בוליביה, בהפסד 0–2 במשחק ידידות ל.
בסך הכול כבש מורנו תשעה שערים ב-75 הופעות במדי בוליביה.
עונהקבוצהליגהבליגהמפעליגביעמפעליםיבשתייםסך הכולהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםבלומינג ליגת העל הבוליביאנית70----70268----26861----61185----185אינדפנדיינטה סנטה פה ליגת העל הקולומביאנית70000070מידלסברו ליגת המשנה האנגלית141----1411995/1996 פרמייר ליג180----180די.
גביע ארצות הברית הפתוח (2): ,
חייסברכט ת'יימן מתיאס "חייס" בלום (בהולנדית: Gijsbrecht Thijmen Matthias "Gijs" Blom; נולד ב-2 בינואר 1997) הוא שחקן הולנדי.
הוא ידוע בשל תפקידו בסרט הדרמה "Boys" משנת 2014.
בשנת 2011, חייס בלום קיבל את התפקיד הקולנועי הראשון שלו, בסרט העלילתי "Sonny Boy" מאת מריה פיטרס.
בשנת 2012 שיחק בתפקידים קטנים בסרטים "Urfeld" ו-"Eine Frau verschwindet".
בשנת 2014 הוא שיחק בסרט הדרמה "Boys", בו גילם את סיגר, הדמות הראשית.
באותה שנה, יחד עם חבריו ומשפחתו, הוא הפיק סרט קצר בשם "Escapade", שבו הוא מגלם את הדמות ת'יימן, שקרויה על שם שמו האמצעי.
סרטים בולטים אחרים בהם השתתף כוללים את "Kankerlijers", בו גילם את דמותו של אוליבייה, ו-"Nena" בבימויה של ססקיה דיסינג , בו גילם את קרלו.
עוד באותה שנה, בלום השתתף בסרט "Analgesics", המבוסס על ספרו של קארי סלי.
בהפקה הוא מגלם את הדמות קספר.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בספטמבר 2014.
Donovan החבר של רופרט טרנר 2019Vicious קספר About That Life דאן 2020הקרב הנשכח מארינוס 2021Dead & Beautiful מייסוןThe Dutch Boysאלכסנדר2022משהו ממנייאן2024Invasieג'ק
חייקה בלכטובסקה שפיגל (בפולנית: Chaike Belchatowska Spiegel; 11 בנובמבר 1920 – 26 במרץ 2002), המכונה גם הלן, הייתה יהודיה קנדית ילידת פולין, לוחמת התנגדות ואחת מהניצולים האחרונים ממרד גטו ורשה בשנת 1943 נגד הנאצים.
שפיגל נולדה בוורשה שבפולין, לאם סוציאליסטית רדיקלית.
היא הייתה חברה במפלגת הבונד.
בשנת 1939 נכבשה פולין על ידי צבאות גרמניה הנאצית, והחל גירוש שיטתי של יהודי פולין.
הלוחמים היהודים היו חמושים רק בקומץ כלי נשק מיושנים, בקבוקי תבערה מאולתרים ותחמושת מועטה.
הנאצים תקפו בפיקודו של הגנרל יירגן שטרופ, שמונה למפקד לאחר שקולונל פון סמרן-פרנקנג הועבר מתפקידו.
שטרופ וחייליו נחסמו על ידי הלוחמים היהודים לאחר מספר ימים של לחימה קפדנית.
הגרמנים החליטו אז לשנות את גישתם והחלו להצית את הגטו בלהבות באופן שיטתי.
ב־8 במאי הם השתמשו בגז רעיל, ומטה הארגון היהודי הלוחם נפל.
ההערכה היא ש-7,000 יהודים נהרגו במהלך הלחימה ו-30,000 גורשו למחנות מוות, ואילו חמישים עד מאה לוחמי התנגדות יהודים, ביניהם בלכטובסקה ובעלה ברחו ליערות מחוץ לוורשה.
שפיגל עברה לשוודיה לאחר המלחמה.
היא הייתה נשואה לברוך יקיר שפיגל, שהיה אחד מלוחמי ההתנגדות היהודים שהצליחו להימלט מהגטו ליערות שמחוץ לוורשה.
הם סירבו לקבל ויזות אמריקאיות והתגוררו בשוודיה, והיגרו לקנדה לאחר המלחמה.
היא נפטרה במונטריאול שבקנדה, ב־26 במרץ 2002. היא הותירה אחריה בן, יוליוס שפיגל, ובת, מינדי שפיגל, ממונטריאול.
חיימה לורנטה לופז (בספרדית: Jaime Lorente López; נולד ב-12 בדצמבר 1991) הוא שחקן ספרדי, אשר זכה להצלחה עולמית בזכות השתתפותו בסדרות "אליטה" ו"בית הנייר".
חיימה לורנטה נולד במורסיה, ספרד ב-12 בדצמבר 1991. יש לו אחות גדולה בשם ג'וליה.
הוא התאמן במשחק בלה אסקואלה סופיריור דה ארטה דרמטיקו דה מורסיה (בית הספר לאמנות ודרמה של מורסיה) ובעל תואר שני בלימודים מתקדמים מטעם UNIR.
הוא למד ריקוד עכשווי, אך העדיף לפתח את קריירת המשחק שלו.
הוא ניהל מערכת יחסים עם השחקנית מריה פדרזה, שכיכבה לצידו בשתי סדרות הטלוויזיה "בית הנייר" ו"אליטה" משנת 2018 עד 2020.
לורנטה שיחק בהפקת התיאטרון Equus, עליה זכה בפרס מריה ג'סוס סירוונט בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר".
הוא גם שיחק בהפקות תיאטרון כמו "הציבור", "הנקמה של הנשים", ו"הסוד של פואנטה וייחו".
בשנת 2016, לורנטה החל לשחק בסדרה של אנטנה 3, "הסוד של פואנטה וייחו" בתפקיד אליאס מאטו.
בשנת 2017 גילם את דנוור בסדרת הטלוויזיה המצליחה, "בית הנייר", עליה הועמד לפרס בקטגוריית "שחקן המשנה הטוב ביותר בטלוויזיה" מטעם איגוד השחקנים הספרדי.
בשנת 2018 הוא גילם את פרננדו "נאנו" גרסיה דומינגז בסדרה המקורית של נטפליקס, "אליטה".
בשנת 2020, גילם את רודריגו דיאז דה ויואר "אל סיד" בסדרה "אל סיד".
בשנת 2022 כיכב בתפקיד ראשי בדרמת הספורט "42 segundos" בו גילם את שחקן הכדורמים פדרו גרסיה אגואדו (אנ') במהלך אולימפיאדת ברצלונה (1992).
בנוסף לקריירת המשחק שלו, הוציא לאור לורנטה את הספר, A propósito de tu boca; אוסף של שירים שהוא התחיל לכתוב בתיכון.
שנהסרטתפקידהערות2016סיפורים רומנטיים (וקצת) ממזרייםדייוויד2018כולם יודעיםלואיסברצלונה בוערתליאון2019את מי הייתם לוקחים לאי בודד?מרקוס202242 segundosפדרו גרסיה אגואדו (אנ')2023טין וטינהאדולפו2024Disco, Ibiza, Locomíaחאבי פונט
שנהסדרהתפקידהערות2016סוד הגשר (אנ')אליאס מאטו27 פרקים2017–2022"בית הנייר"דניאל ראמוס (דנוור)תפקיד ראשי2018–2019"אליטה"פרננדו "ננו" גרסיה דומינגזתפקיד ראשי (עונות 1–2); 13 פרקים2020–2021"אל סיד"רודריגו דיאז דה ויואר "אל סיד"תפקיד ראשי (2 עונות); 10 פרקים2023קרקס האהבהאנחל כריסטו (אנ')תפקיד ראשי; 8 פרקים2024יד ברזל (אנ')נסטורתפקיד ראשי; 8 פרקים
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאהמקור2018פרס איגוד השחקנים הספרדיטלוויזיה: הופעה בתפקיד משני, זכר"בית הנייר"2019טלוויזיה: משחק משני, זכר
חיימה הנריקה אלאס מוראלס (בספרדית: Jaime Enrique Alas Morales; נולד ב-30 ביולי 1989) הוא כדורגלן סלוודורי המשחק בעמדת הקשר באנטיגואה.
אלאס, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של סן סלוודור ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של ריבר פלייט.
בשנת , אלאס חזר לאל סלוודור וחתם בלואיס אנחל פירפו.
ב-29 ביוני 2012, אלאס חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית.
ב-8 באוגוסט 2012, אלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סרבט ז'נבה.
ביולי , אלאס הושאל לסן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS עד לסיום השנה.
במאי , אלאס חתם באיינס גלאנה מוראלוס מהליגה השנייה במקסיקו במדיה שיחק עד כחודשיים.
בקיץ , אלאס חזר לאל סלוודור וחתם בפאס.
בינואר , אלאס חתם במוניסיפל מליגת העל הגואטמלית.
ב-8 באוקטובר 2010, אלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור, בהפסד 1-0 ל.
ב-14 בינואר 2011, אלאס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד .
אלאס, השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע הזהב של ה-CONCACAF.
חיימה סנטוס קולאדו (בספרדית: Jaime Santos Colado; נולד ב-27 באפריל 1995 באוביידו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.
סנטוס גדל במחלקת הנוער של ספורטינג חיחון, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם על חוזה לעונה אחת במירנדס מהפרימרה דיויסיון RFEF.
הוא ערך 18 הופעות ליגה במועדון.
ב-23 בנובמבר 2018 חתם באיסט בנגל מליגת העל ההודית.
הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 29 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.
ב-8 בינואר 2021 חתם באתלטיקו פלמפלור מליגת העל הבוליביאנית.
הוא ערך 29 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים במועדון בעונת .
ב-1 בינואר 2022 שוחרר מהמועדון.
חיימה מרטין (בספרדית: Jaime Martín; נולד ב-1 בספטמבר 1965) הוא מנצח וחלילן ספרדי.
חיימה מרטין נולד בעיר סנטנדר שבספרד.
מרטין החל את לימודי המוזיקה שלו בנגינה בחליל צד בגיל 8, והפך לחבר בתזמורת הנוער הלאומית של ספרד בגיל 13. הוא היה תלמידו של אנטוניו אריאס במדריד ואחר כך אצל פול וריי בהאג.
הוא החל את הקריירה שלו כחלילן ראשי באקדמיה של סנט מרטין בשדות, והתזמורת הפילהרמונית המלכותית.
הוא היה חלילן ראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון במשך 3 שנים ועבד באופן קבוע כחבר בתזמורת הקאמרית של אירופה.
ב-1991 ערך את הופעת הבכורה שלו כסולן בקרנגי הול עם הקונצ'רטו לחליל מאת נילסן.
הוא הקליט מוזיקה קאמרית עם אנסמבל גאודי, רביעיית המיתרים של ברינדיזי, פנחס צוקרמן ואחרים.
הוא חבר מייסד של תזמורת קאדאקס.
ב-1998 הוא הפך למורה לחליל בקולג' המלכותי למוזיקה שבלונדון.
חיימה מרטין הפך למנצח ראשי של תזמורת קאדאקס בשנת 2011. ביולי 2012, הפך מרטין ליועץ האמנותי של התזמורת הסימפונית של יבלה.
ב-1 ביולי 2013 הוא הפך למנצח הראשי של התזמורת, עם חוזה ראשוני של 4 שנים.
בספטמבר 2015, האריכה התזמורת את חוזהו עד 2020. החוזה הנוכחי שלו עם תזמורת יבלה הוא עד 2022. הוא הקליט באופן מסחרי עם התזמורת עבור לייבלים כמו אונדין.
מרטין ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית הלאומית של אירלנד בספטמבר 2016. לאחר שלוש הופעות חוזרות של ניצוח אורח, בינואר 2018, הודיעה התזמורת על מינויו של מרטין למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2019–2020, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים.
מרטין סיים את תפקידו בתזמורת בשנת 2024.
בספטמבר 2017, ניצח חיימה מרטין לראשונה על התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס.
על בסיס הופעה זו, בפברואר 2018, התזמורת מינתה את מרטין למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2019–2020, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים.
ביוני 2021, תזמורת לוס אנג'לס הודיעה על הארכת חוזהו של מרטין עד 2027.
מרטין ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של מלבורן ביוני 2019, וחזר להופעת ניצוח אורח נוספת בפברואר 2021. ביוני 2021, תזמורת מלבורן הודיעה על מינויו של מרטין למנצח הראשי הבא שלה, החל משנת 2022.
מרטין הזמין בכורה ליצירות של אלן ריד, אנדרו נורמן, מיסי מזולי, דריק ספיבה, אלברט שנלצר וחואן פבלו קונטררס.
הוא עמית בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון.
מרטין נשוי לרייצ'ל גוך, נגנית הבסון הראשית של התזמורת הסימפונית של לונדון.
לבני הזוג יש שני בנים והם מתגוררים בלונדון.
חייסברטיה דויזר והילדה דויזר ון-סטראטן (בהולנדית: Gijsbertje & Hilleke Duizer; חייסברטיה (נפטרה ב־1968) והילדה (12 באפריל 1925 – 19 במרץ 2011)) היו אם ובתה שהסתירו יהודים בהולנד במהלך מלחמת העולם השנייה.
בעקבות פעילות זו, הן זכו לאות חסידות אומות העולם.
משפחת דויזר (Duizer) חיה בכפר אספרן (Asperen) שבמרכז הולנד על גבול נפת דרום הולנד (Zuid-Holland).
בחווה התגוררו אב המשפחה פרנץ ברנרדוס, אשתו חייסברטיה (Gijsbertje) לבית וורהוף (Verhoef) ושבעת ילדיהם - 4 בנות ו-3 בנים.
בתם החמישית הייתה הילדה (Hilleke).
המשפחה הייתה פרוטסטנטית וקיימה אורח חיים נוצרי אדוק, שכלל הליכה לכנסייה בכל יום ראשון וקריאה משפחתית בתנ"ך ובברית החדשה.
המשק החקלאי בבעלות המשפחה כלל משק חי של סוסים ופרות, שדות מרעה וגידולי שדה: סלק, תפוחי אדמה, חיטה, שעורה ושיבולת שועל.
פרנץ, אבי המשפחה, נפטר בחודש מרץ 1940 בגיל 64. לאחר מותו המשיכה חייסברטיה לנהל את החווה ואת משפחתה ביד רמה.
הילדה נאלצה להפסיק את לימודיה בבית הספר כדי לסייע לאם במטלות הבית הרבות.
פעילותם להצלת יהודים בזמן המלחמה
עם כיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית במאי 1940, הוטלו הגבלות ואיסורים על אוכלוסיית המדינה כולל החרמת מזון, תפוחי אדמה, דגן ובעלי חיים.
כמו כן נערכו חיפושים בבתים אחר רכוש ויהודים.
חייסברטיה התקשתה לעמוד בעומס ובלחצים ולכן לקח בנה על עצמו את האחריות לטיפול במשק.
יהודים שנמלטו מאימת הנאצים החלו לחפש מקומות מסתור באזור, וגם בחווה של משפחת דויזר התקבלה בקשה כזו.
חייסברטיה כינסה את בני הבית להתייעצות, והוחלט פה אחד להסתיר יהודים.
בשנת 1941 קלטה משפחת דויזר פליט יהודי מגרמניה בשם דניאל הס והסתירה אותו בעליית גג ששימשה בחווה מתבן לסוסים.
במשך היום הסתתר הס בעליית הגג בין ערימות הקש ובמחבוא שהוכן במיוחד.
לעיתים הסתכן בסיוע למשפחה בעבודות השדה, למרות החשש מהלשנות השכנים.
בשעות הלילה יצא לבלות עם בני הבית בביתם ואף יצא לטיולים קצרים מחוץ לבית.
יוסף-יופקה (Jofke), יליד 1921, היה בן למשפחת ון-סטראטן (Van-straten) שהיגרה מגרמניה לאזור הכפרי במרכז הולנד בו חיו בקשרי קהילה טובים יהודים לצד נוצרים.
משפחתו השתקעה לצד משפחות יהודיות נוספות בכפר רומט (Rumpt), המרוחק כ-1/2 שעה של רכיבה באופניים מהכפר אספרן.
אביו לואי-יהודה היה קצב וניהל אטליז כשר ששימש את יהודי הסביבה הואיל וכך, נמצא בקשרים עם מגדלי בקר באזור.
יוסף התייתם מאמו מינדה בגיל צעיר ואחותו מריאנה-מרים נשאה בעול עבודות הבית ובגידול אחיה הצעירים סמי, יוסף, סופי וליני.
משפחתו של יוסף הכירה את בני משפחת דויזר בשל עיסוקי האב וכן בשל העובדה שליני למדה בבית ספר לכלכלת בית בלירדם (Leerdam) יחד עם בתה של שכנתם.
בפברואר 1942 קיבל לואי-יהודה ון-סטראטן צו בו נדרש למסור את נחלתו לידי השלטונות.
במהלך אותה שנה, הגרמנים החלו במצוד אחר יהודים.
היהודים שחשו כי החבל מתהדק על צווארם, חיפשו מסתור ודרכי מילוט.
חלק ממשפחת ון-סטראטן נתפס ונשלח למחנה המעבר וסטרבורק ומשם למותם במחנות ריכוז והשמדה.
לואי-יהודה, אב המשפחה, מצא מחבוא בחווה סמוכה עם אשתו השנייה ו-5 יהודים נוספים.
באפריל 1943 נעצר ונלקח למחנה פוכט ממנו הצליח לברוח אולם בנובמבר נתפס שוב עם אשתו וב- 16 בנובמבר 1943 נשלחו לאושוויץ שם נרצחו מייד.
ליני, האחות הקטנה, עבדה כאחות במחלקת הרנטגן בבית החולים היהודי באמסטרדם.
היא הצליחה להתחמק פעם אחר פעם מגירוש, אך נתפסה ב־1943 והועברה דרך וסטרבורק לברגן-בלזן.
במחנה וסטרבורק צפתה בהגעת הוריה והבריחה מכתב בו תארה את הטרנספורט אליו עלו.
היא הייתה מועמדת לחילופים עם אזרחים גרמנים - טמפלרים שחיו בישראל - אך לפני עסקת החילופין נפטרה מטיפוס.
ב־1943 הצטרף יוסף ון-סטראטן בן ה-22 לבן דודו דניאל הס שהסתתר באסם בחוות משפחת דויזר.
יוסף עבד כפקיד במפעל שייצר לבני שמוט (לבנים חסינות אש) בשם Chamotte Union בחלדרמלסן (Geldermalsen) .
יום אחד הגיעה למפעל שכנה של יוסף מרומט, כדי להזהירו שמחפשים אחריו.
לפני שהספיק להסתתר, הוא נעצר על ידי המשטרה ההולנדית והוכנס למעצר ב-Deil.
סל ון גלדר (Sal van Gelder) שהיה נשוי לסופי אחותו, הסתתר והתקשר למשטרה מהמחבוא.
הוא צעק בטלפון בגרמנית כי עליהם לשחרר מיידית את היהודי ון-סטראטן.
השוטר ההולנדי רעד כששמע את הפקודה התקיפה בגרמנית ושחרר את יוסף מייד.
באותו לילה הגיע יוסף לחווה של משפחת דויזר והסתתר שם.
חייסברטיה, אם המשפחה, חיבבה מאוד את דניאל ויוסף ושהתה איתם שעות רבות באותם ימים קשים.
בערבים נהגו דניאל ויוסף לצאת לטייל.
לעיתים, נהג יוסף להסתתר מתחת לשקים בעגלת האיכרים ולסייע בקציר לאחד מילדי המשפחה.
במהלך 1943 גברו על דניאל געגועיו לחברתו באמסטרדם והוא יצא לבקרה באישון לילה.
בפשיטה באמסטרדם הוא נתפס ונשלח למחנה מאוטהאוזן, שם נספה.
למחבוא בו שהה יוסף הצטרף בתקופה זו קוס (Koss), בנה של חייסברטיה, ששרת כשוטר אולם סירב להצטרף להכשרת שוטרים שארגנה התנועה ההולנדית הפרו-נאצית NSB.
ב־1944 הגיעו הגרמנים לחפש יהודים בכפר.
לאחר הטלת סגר, עברו מבית לבית בחיפוש אחר מסתתרים.
יוסף וקוס הסתתרו בחריץ בין גג האסם לבין החציר, בו הוחבאו גם זוג אופניים ומכשיר רדיו.
הגרמנים ניצבו בתחתית הסולם לאסם כשבנות המשפחה הצעירות – קור, הילדה וגיסתן אנס - החלו לפלרטט עם החיילים על מנת להסיח את תשומת לבם ולסיים את החיפושים.
כעבור כ-1/4 שעה הסתפקו החיילים בדקירת החציר בכידוניהם בלי לעלות לעליית הגג ועזבו את החווה.
התנהגותן של הבנות בעת החיפוש הובילה את השכנים לרכל זמן רב לאחר מכן על התנהגותן השערורייתית, בְּלֹא שידעו את הסיבה האמיתית להתנהגות זו.
בזמן ששהו במסתור הצליחו הילדה ויוסף לבקר את אביו ואמו החורגת בחווה בה הסתתרו.
ככל שעבר הזמן במחבוא, התהדק הקשר בין יוסף והילדה.
כשנודע ליוסף כי הוריו נלקחו לווסטרבורק, נסתה הילדה לעודד ולנחם אותו ויוסף כינה אותה "נחמה שלי", והשם נחמה יהפוך לשמה העברי עם סיום המלחמה.
הילדה ויוסף החליטו מיד עם תום המלחמה לקשור את חייהם האחד בשני.
הילדה עברה תהליך גיור אורתודוקסי אצל הרב הראשי של הולנד וביוני 1945, נישאו בנישואים אזרחיים ובטקס יהודי דתי.
תחילה התגוררו בבית הוריו של יוסף בכפר רומט, יחד עם סמי, אחיו של יוסף, ואשתו.
לאחר זמן קצר עברו להתגורר בעיירה הסמוכה אמרספורט (Amersfoort) שם גרו מריאנה-ליני אחותו של יוסף ובעלה סם המבורגר שהיה עיתונאי.
בבית המשותף בו גרו ב־1947, חלקו המשפחות מטבח משותף.
הילדה הודרכה בהלכות הבית היהודי ובבישולים המסורתיים.
באמרספורט נולדו להם 3 בנים: יהודה-לואי, דניאל ושלום.
בשנת 1951 עלתה המשפחה הדתית-ציונית לישראל והתגוררה בבית גיסתם בירושלים.
כעבור שנה עברו יוסף והילדה לגור בשכונת תל יהודה ברמת יצחק.
ב־1957 נולדה בתם ליני, שנקראה על שם דודתה.
ב־1963 עברו יוסף והילדה לגור בשכונת רמת חן ברמת גן, שם התחברו למספר משפחות של יוצאי הולנד, שהיו גרעין חזק בבית הכנסת המקומי.
הילדה ויוסף ניהלו בית אורתודוקסי למהדרין והתערו בארץ.
בני משפחת דויזר שבהולנד היו אוהבי ישראל אמיתיים ואף ביקרו בארץ מספר פעמים, וגם בני משפחת ון-סטראטן לדורותיהם ביקרו אצלם בהולנד.
חייסברטיה דויזר נפטרה בשנת 1968.
יוסף-יופקה ון-סטראטן נפטר בשנת 1989.
הילדה ון-סטראטן חיה ברמת חן עוד שנים רבות (הייתה מוכרת בזכות רכיבתה על אופניים הולנדיות עד גיל מבוגר) והלכה לעולמה בשנת 2011. רק יותר מעשור לאחר פטירתו של יוסף חשפה הילדה בהדרגה מסמכים ומכתבים בני התקופה שאותם הצפינה במהלך השנים.
הוועדה לציון חסידי אומות העולם החליטה בישיבתה מיום 13 ביוני 2004 להעניק להילדה ון-סטראטן ולאמה המנוחה, חייסברטיה דויזר, תואר חסידות אומות העולם.
התואר הוענק ב־31 במרץ 2005 ביד ושם.במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" וה"שב"כ" שהתקיים במהלך שנת 2021. במסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של הילדה ון-סטראטן ועל קברה נקבעה לוחית זיכרון .
שרון נולד כחיים שרעבי בצנעא, בירת תימן כבן למשפחה עם שישה ילדים.
בתימן למד ב"חדר" וכשהיה בן 7, יצאה משפחתו רכובה על גמלים וחמורים, בחשאי ובדרך-לא-דרך לעדן.
משם הפליגו לסואץ ומשם הגיעו בשנת 1934 בספינה ליפו.
בשנת 1937 השתקעה משפחתו בחולון.
בישראל למד בתלמוד תורה לתימנים, ב"חדר" ספרדי ובישיבת הרב עמיאל בתל אביב.
שרון נמנה עם מייסדי קן הנוער העובד והלומד בעירו ומראשוני תנועת "הפועל" בעיר.
ב-1940 הצטרף להגנה ושירת מטעמה כנוטר בחולון.
ב-1942 התנדב למחלקה הערבית של הפלמ"ח והיה פעיל בהברחת מעפילים מארצות ערב.
ב"" נאסר ונכלא בלטרון ולאחר מכן הועבר לכלא ברפיח.
במלחמת העצמאות לחם בחולון ובחזית הדרומית ולאחר המלחמה עבד תקופה ארוכה בשירות הביטחון ותוך כדי למד משפטים.
בשנת 1965 הוסמך כעורך דין ופתח משרד עצמאי בחולון.
ב-1969 הוצב במקום החמישי ברשימת המערך למועצת העיר חולון ומאז ברציפות עד שנת 1992 כיהן כחבר מועצה.
ב-1973 נבחר לכהן פעם נוספת כחבר מועצה מהמקום הרביעי ברשימת המערך.
ב-1978 הוצב במקום ה-13 והנמוך יחסית, אך רשימת המערך קיבלה 14 מנדטים ושרון המשיך לכהן במועצה.
ב-1983 הוצב במקום השני ברשימת המערך (שהייתה משותפת הפעם למפלגת העבודה, מפ"ם ול"ע) ולאחר הבחירות מונה על-ידי ראש העיר פנחס אילון כסגן ומ"מ ראש העיר.
ביוני 1987 ראש העיר אילון החליט לפרוש מתפקידו ושרון מונה במקומו.
הקואליציה ברשותו, שהוקמה על-ידי אילון, ידעה מתחים רבים ואף הובילה לפרישת הרשימה הדתית ואפרים קורן (שהיה מבכירי המערך) מהקואליציה.
בתקופת כהונתו החלו הקמת תיאטרון חולון, בית "יד לבנים", "ימית 2000" והאצטדיון העירוני.
בבחירות 1989 זכה שרון ל-30.7% מקולות הבוחרים בבחירות לראשות העיר והפסיד למשה רום שזכה ל-42.8% מהקולות.
רשימת המערך ברשותו זכתה ל-9 מנדטים, כמו הליכוד של רום.
שרון הוביל את סיעת המערך לאופוזיציה וגם בקדנציה זו ידעה סיעתו זעזועים רבים, כשהבולט מביניהם התרחש באפריל 1990, ש-6 מתוך 9 חברי המערך הצטרפו לקואליציה העירונית.
שרון פרש בשנת 1992 ממועצת העיר, לאחר 33 שנות כהונה במועצה.
לאחר הפוליטיקה פעל כיועץ לארגונים והיה פעיל בעמותת "אעלה בתמר" לטיפוח מורשת יהדות תימן.
שרון כתב ספר אוטוביוגרפי בשם "מעת לעט – סיפורי חיים".
יקיר העיר חולון לשנת 1996. נפטר בי"ג בכסלו ה'תשע"ב, 9 בדצמבר 2011. נקבר בבית העלמין בקדימה-צורן.
חיימה פרננדס ברנבה (בספרדית: Jaime Fernández Bernabé; נולד ב-4 ביוני 1993) הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדת הרכז בטנריפה.
פרננדס נולד במדריד, והחל לשחק כדורסל במחלקות הנוער של אסטודיאנטס מדריד.
ב-2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בה שיחק 202 משחקים ושימש כקפטן עד ל-2017, אז חתם באנדורה.
לאחר עונה אחת באנדורה, חתם באוניקאחה מאלגה.
פרננדס זכה באליפות אירופה עד גיל 16 ב-2006 ובאליפות אירופה עד גיל 18 ב-2011, וזכה במדליות ארד באליפות אירופה עד גיל 20 ב-2012 וב-2013. ב-2017 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד בכדורסל, וזכה עמה באליפות אירופה בכדורסל 2022.
חיימה מאטה ארנאיס (בספרדית: Jaime Mata Arnaiz; נולד ב-24 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בלאס פאלמאס מהליגה הספרדית השנייה.
את הקריירה הבוגרת שלו החל ב-2007 בקבוצת המילואים של גלאקטיקו פגאסו, ולאחר מכן שיחק בקבוצה הראשונה ששיחקה בטרסרה דיוויסיון.
ב-דצמבר 2009 עבר לראיו ואיקאנו, אך מיד הושאל לסוקואייאמוס מהטרסרה דיוויסיון.
ב-אוגוסט 2010 הושאל למוסטולס ששיחקה גם היא בטרסרה דיוויסיון.
בקיץ 2011 חזר לראיו ואיקאנו, שם שובץ לקבוצת המילואים, ראיו ואיקאנו B, ששיחקה בסגונדה דיוויסיון B.
ב-5 ביולי 2012 חתם בליידה אספורטיו מהסגונדה דיוויסיון B.
ב-18 ביוני 2014 חתם מאטה על חוזה לשנתיים בז'ירונה מהסגונדה דיוויסיון.
ב-24 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו.
ב-30 ביוני 2016 חתם מאטה על חוזה לשנתיים בריאל ואיאדוליד מהסגונדה דיוויסיון.
בעונתו השנייה במועדון (2017/2018) כבש 35 שערים והיה מלך השערים של הסגונדה דיוויסיון.
ב-2 ביולי 2018 חתם מאטה, כשחקן חופשי, על חוזה לשלוש שנים בחטאפה מלה ליגה.
ב-24 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, וב-1 באוקטובר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה.
ב-27 ביוני 2024 חתם מאטה על חוזה לעונה אחת בלאס פאלמאס, ששיחקה גם היא בלה ליגה.
ב-15 במרץ 2019 זומן מאטה לנבחרת ספרד על ידי המאמן לואיס אנריקה למשחקי מוקדמות יורו 2020. ב-23 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בניצחון 2–1 על נורווגיה.
מלך השערים של הסגונדה דיוויסיון: 2017/2018
שחקן החודש בלה ליגה: פברואר 2019
שחקן החודש בסגונדה דיוויסיון: ספטמבר 2017
חיית מחמד או חיית שעשועים היא חיה המגודלת על ידי האדם לטיפוח, ליופי, לחמידותם או על מנת לספק חברה ולרוב שלא להפקת תועלת כלכלית (למעט מכירתם והצגתם) ולרוב הכוונה היא לחיות כרכוש פרטי.
מרבית חיות המחמד בויתו בידי האדם, כשלעיתים ביותם נועד להחזיקם למטרות עבודה כשאר חיות משק אך בהמשך הפכו לעיתים לחיות מחמד.
אחרות הן חיות בר שאולפו או לעיתים נאספו מהטבע, לעיתים בניגוד לחוק.
בעת החדשה רבים נוהגים לגדל חיות מחמד, כשבמרבית המקרים מדובר בכלבים והחתולים, המשמשים גם כבני לוויה ואף תחליף למשפחה.
לעיתים הם אף הורבעו בברירה מלאכותית כדי ליצור גזעי מחמד טיפוסיים.
מחקרים ומדריכים רבים עוסקים בגידול נכון של חיות מחמד ודאגה לרווחתם .
כלבים גודלו כחיות לוויה ולעיתים לחיות מחמד, כשהדבר ידוע החל מהתקופה הפלאוליתית שלפני 12,000 שנה.
למעט הכלבים לאורך רוב ההיסטוריה וברוב החברות לא היו חיות מחמד ידועות כלל.
בימי הביניים היו גילויי חיבה כלפי בעלי חיים מספיקים להחשיד ואף להרשיע אדם (בדרך כלל נשים) בכישוף.
כלבים הוחזקו אך לרוב כחיית עבודה ושמירה, למעט כלבי ציד שאחזקתם הותרה רק לאצילים.
גם לאחר מסעות ציד ארוכים שיצרו קרבה וחיבה בין צייד לכלבו, הפילוסופיה מנעה התייחסות לכלב כבעל רגש או מחשבה, מה שיצר ריחוק ממנו.
רק במחצית השנייה של המאה ה-19 החלו בני המעמד הבינוני העירוני לגדל כלבים וחתולים כחיות מחמד והתחביב התפשט לשכבות אמידות פחות.
רוב זני החתולים והכלבים התפתחו לאורך התקופה הוויקטוריאנית בה הפכה חית המחמד לסמל סטטוס.
תערוכת הכלבים הראשונה התקיימה באנגליה ב-1859, החנויות הראשונות לחיות מחמד וצרכיהם הופיעו בשנות ה-80 של המאה ה-19 בפריז ומזון כלבים מסחרי יבש הופיע על המדפים רק ב-1920 (ביסקוויט כלבים עשוי דגנים, ירקות ומעט בשר בקר שווק כבר ב-1910).
בשלהי המאה ה-19 הופיעו גם ראשוני המקלטים לחיות מחמד נטושות, בייחוד כאשר נדרש היה לשלם אגרה על רישיון לגידול כלבים, מה שגרר מנהג באנגליה לגדל גורים עד גיל חצי שנה ואז לשחררם לרחוב.
טיפוח זני חיות מחמד התפתח במשך המאה ה-19 ובה גודלו מגוון גדול של חיות שאינם היו חיות משק.
לאורך הזמן התווספו חיות מחמד שונות וכן החלו לגדל חיות אקזוטיות, כשלעיתים הדבר גרם להפצתם כמינים פולשים.
בנוסף הוקמו מקלטים רבים לחיות מחמד וחיות המחמד עברו לתנאים "מפונקים" יותר.
חיות מחמד מחולקות לשני סוגים: טיפוסיות שברובם הם מבויתים ואקזוטיות, כלומר חיות בר.
עם זאת גם חיות בר בטבעם יכולים להפוך לטיפוסיות לאחר ברירה מלאכותית, המשנה את מאפייניהם מספיק כדי להיות שונים מהפרטים בבר, כך שנמנעים מרבייה של הפרטים בבר לאלה בשביה (כך למשל אצל מספר תוכים או דגי זהב).
מספר חיות שנחשבו לטיפוסיות בעבר הפכו לנדירות ואקזוטיות בזמן המודרני, לאחר שהחוקים על הגידול השתנו.
מרבית חיות המחמד הטיפוסיות כוללות:
יונקים כמו: כלבים, חתולים, חזירים, ארנבונים ומרבית חיות המשק.
כמו כן מגודלים גם חמוסים, כיסנאים דואים, קיפודים, אוגרים, שרקנים ושאר מכרסמים.
בסיביר אף ניסו לביית שועלים.
עופות: תוכים, ציפורי שיר כמו פרושים, קנרית, יונים ודמויי תרנגול כמו ברווזים, שלווים ותרנגולים.
זוחלים ודו-חיים: נחשים שונים, לרוב לא ארסיים, לטאות כמו איגואנות וצבים קטני ממדים, צפרדעים וסלמנדרות כמו אקסולוטל מקסיקני.
דגי נוי ביניהם: דג זהב, קוי, גמבוזיים כמו הגופי, דגי קרב, בינית ועוד קרפיוניים, שרייניים, דיסקוס, דג האוסקר ועוד.
פרוקי-רגליים: עכבישים, פרפראים כמו טוואי המשי, דבורים ביניהם דבורת הדבש, נמלים, צרצרים ועוד.
תמונות של חיות מחמד טיפוסיות
חיות מחמד אקזוטיות הם חיות שהיו חיות בר עד שגודלו בידי האדם (מבלי לעבור ביות) ולעיתים אף אולפו לכך.
ההגדרה לחיות אקזוטיות יכולה להשתנות לעיתים ואף חלק מחיות המחמד הטיפוסיות החלו כאקזוטיות, כמו חמוס הבית וכמה מכרסמים, עופות וזוחלים מגודלים.
כמו כן מספר שבטים החיים בקרבה לטבע מגדלים לעיתים חיות בר מקומיות סביבם.
ההגדרה במאה העשרים ואחת לחיית מחמד אקזוטית מקובלת בעיקר בחוק המדינה, כאשר למשל באסופת התקינה הפדרלית מקובל שחיית מחמד היא: "כל חיה שהוחזקה בדרך כלל כחיית מחמד במשקי בית משפחתיים בארצות הברית", אך לא "חיית מחמד שהובאה ממדינות אחרות או בעלת מוצא זר", כמו מינים פולשים.
חלק מהחיות אסורות במסחר והחזקה באופן פרטי ואחרות מותרות אך דורשות עלויות גבוהות של מיסים לוטרינרים ולגורמים נוספים וכן מעקב קבוע של משרד החקלאות האמריקאי ועוד והמונח חל גם על הקמת גן חיות פרטי והחזקת חיות בו.
למרות החוקים ברחבי ארצות הברית ועוד מדינות, ישנו סחר לא חוקי בחיות מחמד שונות ולעיתים מעבירים חיות מחמד שנתפסו באופן לא חוקי לגני חיות, בהם הם מקבלים גידול מותאם יותר.
מבין אלה ישנם שני סוגי חיות מגודלות:
חיות מחמד קטנות, אשר היחס אליהם קל יותר מאחר שלעיתים הם מגודלים כמו חיות מחמד טיפוסיות אך עדיים ישנו סיכון על הפצתם למדינות זרות או לקושי בגידולם, ביניהם נמנים: אופוסום וירג'יניה, חמוסים, קיפודיים וסנאים וכיסנאים דואים.
היחס בחוק אליהם תלוי במדינות שחלקם מחמירות יותר, לעיתים עקב נזקים שהם גורמים לחקלאות.
חיות מחמד גדולות יותר או נדירות ביניהם בעיקר פרימטים, אשר מהווים את מרבית חיות המחמד האקזוטיות).
כמו כן מגדלים מינים רבים ושונים בבתים ובחצרות שונות: חתולים גדולים (כגון טיגריס, אריה ונמר), מארה פטגונית, איילים, קנגורואים, עופות גדולים כמו יענים, עופות דורסים פלימנגו מצוי עגור כתר לבן לחיים, נחשים גדולים, תנינים, לטאות גדולות (כגון דרקון קומדו), דובים, דובי נמלים קפיברות, שועלים ועוד רבים.
אלה מגודלים בעיקר בידי חובבי חיות אקזוטיות והתנאים עבורם שונים בהרבה מגידול חיות אחרות, כשלעיתים הגידול פוגע ברווחת החיות או בעליהם.
חיות מחמד אלה כוללות מגוון בעיות: בראשם הבעיה שישנו סחר לחיות מחמד במדינות שונות כדי לצוד את החיות מהטבע, מה שנכון אף על חיות שחוקי להחזיקם (כמו תוכים).
מספר חיות כמו לוריס איטי ניצודו מהטבע וגידולם בשבי גורם לפגיעה בהם, תוך שקוצצים את שיניהם כדי שלא יוכלו לפגוע בבעליהם.
החזקת חיות אלה גם דורשת ציוד מיוחד כמו מזון מתאים, רפואה ייחודית אשר יכולה לעלות בהרבה עבור וטרינרים כאשר הם חולים וכן עוד רשימה של צרכים מיוחדים עבורם (גודל אזור, העשרה סביבתית ואף רישיונות על גידולם).
למעשה גידולם מציב כל בעיה של גידולם בגני חיות, רק מבלי לקבל ביקורות ומענה ציבורי שגני חיות מקבלים.
בנוסף חיות אלה יכולות לעיתים לברוח לטבע ולהפוך לפולשים בטבע או ברחובות הקרובים, מה שיכול להפוך אותם למין פולש הרסני, מה שקורה להרבה מינים פולשים (כמו דררה מצויה).
אלה יכולים גם להפיץ טפילים ומחלות המסכנים את סביבתם גם מבלי שנמלטו.
ובנוסף חיות אלה במקרים רבים עלולים לתקוף אנשים הסובבים אותם, בין אם בעליהם או אחרים, בתוך המתחם או כשנמלטו ממנו וכן לתקוף חיות מחמד אחרות או אף חיות בר בסביבתם.
נתוני תקיפות של חיות מחמד אקזוטיות גבוהות במיוחד ומצביעים על 3.5 הרוגים כל שנה בארצות הברית מחיות מחמד כאלה, ביניהם נחשים ארסיים תנינים דובים, שימפנזות וטיגריסים לא מאולפים.
אצל חיות רבות כל הסיכונים הללו חלים ולרוב מקפידים בקפידה על החדרתם דרך נמלי תעופה והענישה על החזקתם גבוהה.
תמונות של חיות מחמד אקזוטיות
שכיחות חיות המחמד ונתוני החזקתם
רוב חיות המחמד מגודלות במדינות העולם המערבי ושכיחותן עולה ככל שעולה רמת החיים והשפעת תרבות המערב.
כך למשל, מתפשטת אופנת גידול כלבי מחמד בקרב האוכלוסייה העירונית האמידה בסין, בה היה הכלב באופן מסורתי מגודל כמקור לבשר.
ב-2009–2010 החזיקו כ-71 מיליון שהם כ-62% ממשקי הבית בארצות הברית בחיית מחמד וב-2013, מספר חיות המחמד עלה על ילדים ארבעה עד אחד בארצות הברית באוסטרליה היה שיעור אחזקת חיות המחמד 65% ובבריטניה 44% ברוב הארצות המפותחות האחרות אחוז המגדלים חיות מחמד הוא כ-15% וביפן כ-12%.
ההוצאה על חיות מחמד בארצות הברית הגיעה ב-2009 ל-45.5 מיליארד דולרים מתוכם 18.3 מיליארד הוצאו על מזון כלבים - יותר מהוצאה על מזון תינוקות ו-12.8 מיליארד דולר על טיפול וטרינרי.
ב-2009 היו בישראל 385,000 כלבים רשומים במרכז הארצי לרישום כלבים בשירותים הווטרינרים במשרד החקלאות.
חיות המחמד הפופולריות ביותר בארצות הברית (במיליונים):
על פי גישה פסיכולוגית-אבולוציונית חיות המחמד הן "טפילים חברתיים" המנצלים דחפים של טיפול בצאצאים.
בדומה לאופן שבו מתבססת הקוקייה על אינסטינקט ההאכלה והטיפול של ציפורי השיר שבקיניהן היא מטילה את ביציה.
לבני אדם ילדות ארוכה ובהתאם גם מוטיבציה לטפל ולטפח "ילדים".
חיות המחמד ובפרט הכלבים והחתולים, סיגלו לעצמם מאפיינים פיזיים והתנהגותיים המעוררים בנו את הדחף ההורי.
ככל שלבעל החיים עיניים גדולות, פרצוף עגול ונטייה קבועה להתרפקות והתלטפות יש סיכוי טוב יותר שיזכה להגנה, למזון ולטיפול שיאפשר לו להעביר את התכונות הללו לדור הבא.
מייחסת לבני אדם יכולת להאניש בעלי חיים כלומר לייחס לחיה רגשות ומניעים אנושיים ובכך להפוך אותה לחלק מהסביבה החברתית.
היכולת להרחיב את יכולת ההזדהות (אמפתיה) מהתחום החברתי על הסביבה הביולוגית מקורה בהתפתחות אבולוציונית שהיה לה יתרון בחברה המבוססת על צייד.
מי שהצליח לייחס לחיה ואינטרסים הפך לצייד טוב יותר וליישם אסטרטגיות צייד מורכבות שדרשו חיזוי של התנהגות החיה.
התכונה המאפיינת חיות מחמד, על פי השערה זו היא אנתרופורמיזם כלומר מאפיינים פיזיים והתנהגותיים המאפשרים האנשה.
דבר זה מעלה את הדומיננטיות של התפקיד הרגשי והחברתי של חיות מחמד.
לפי יי-פו טואן (Yi-Fu Tuan) גידול חיות מחמד הוא ביטוי של שליטה ואדנות.
מאחורי האידיליה לכאורה של חברות ונאמנות בין אדם לחיה מסתתרת שאיפה לשלוט ולעצב יצור חי כרצוננו.
על פי טואן חיבה ושעבוד אינם סותרים אלא עשויים להתקיים בו זמנית ואפילו להגביר זה את זה.
חיות המחמד אינן אלא תחליפים מודרניים לגמדים או לעבדים ששיעשעו את האצילים בתקופות קדומות.
חיית המחמד, גם כשהיא שבעה ומטופחת, הוא רכוש שאנו שולטים בכל היבט של חייה: תזונה, מגורים, סדר יום, עשיית צרכים, רבייה ומוות.
מבקרי גישתו של טואן טוענים כי היחסים בין רוב הבעלים לחיות מבוססים על "משא ומתן" ופשרות יותר מאשר על פקודות וציות.
על פי גישה אחרת מה שהופך חיה לחית מחמד היא ההשקעה הרגשית של הבעלים בקשר ולא מאפיין כלשהו של החיה.
הגדרה זו מרחיבה את תחום ההגדרה של חיות מחמד גם לצעצועים או תוכנות של "חיות מחמד וירטואליות" דוגמת טמגוצ'י או חיות מחמד רובוטיות .
מגדלי חיות וירטואליות מבטאים חיבה ונאמנות ממש כמגדלי כלבים ונוטים להסביר התנהגות של הצעצוע הממוחשב במונחי רגשות ומוטיבציות אנושיות.
נרשמו מקרים של דיכאון ואפילו איומי אובדנות לאחר "מוות" של חיה רובוטית או וירטואלית וגם "התעללות" מכוונת בחיות וירטואליות..
חיות מחמד יכולות להוות עזרה לבעליהם, כמו אצל כלבים וחתולים.
במספר מקרים ידועים כלבים וחתולים שהצילו את בעליהם, הזעיקו עבורם עזרה או הבריחו מהם טורפים, גנבים או פושעים.
כמו כן הם יכולים להדביר מזיקים כמו חולדות או נחשים ארסיים מהסביבה המקומית.
פלורנס נייטינגייל הבחינה בהשפעה החיובית של טיפוח חיות מחמד על חולים כרוניים ונכים
כמה מחקרים הראו השפעה חיובית של טיפוח חיות מחמד על בריאות הבעלים.
כך, למשל, מחקר במהלכו חולקו חיות מחמד לקשישים הראה כי מי שאימצו חיית מחמד נזקקו פחות לביקור רופא מקבוצת הביקורת ובריאותם נפגעה פחות בהשפעת אירועים גורמי לחץ.
קשר חזק לחיית מחמד נמצא כמסייע בהפחתת דיכאון אצל מבוגרים בודדים (כאשר רשת התמיכה האנושית חלשה), לא נמצאה תרומה מובהקת של חיית המחמד אצל מי שנהנה מסביבה חברתית אנושית תומכת
מחקר שעקב אחר חולים לאחר אשפוז עקב מחלת לב ריאה תמותה נמוכה באופן מובהק אצל חולים שברשותם חיית מחמד לעומת מי שלא גידלו חיה מספר מחקרים גם העידו על הגברת חיבור עם הקהילה תוך שימוש בחיות מחמד, אשר לעיתים מפחיתות עוינות או רתיעה של בעליהם מהסובבים את החיה.
למרות היתרונות הכרוכים בהם להחזקת חיות מחמד (טיפוסיות) ישנם גם חסרונות שונים.
העיקרי הוא העול הכלכלי על החזקתם, בין השאר לקניית מזון, אמצעי מגורים ומשחק, החלפת ציוד שניזק, פינוי צרכים וניקיון וכן טיפול וטרינרי.
חיות מסוגים שונים דורשים ציוד נוסף: אקווריום תקין, העשרה סביבתית (בין השאר על ידי טיול משותף בחוץ) ואמצעי רבייה לחלקם.
חיות מחמד גזעיות יכולות לכלול תקנים מחמירים ו"מפונקים" יותר על גידולם וקנייתם.
לחיות מחמד ישנה גם השפעה רבה על סביבתם היכולה לחול בעיקר כאשר הם נעזבים או נמלטים ומתפראים בעיר או בטבע.
חתולים וכלבים למשל יכולים להוות סכנה לחיות קטנות יותר או על אוכלוסיות חתולי בר וכלבים מקומיים לאחר ששוחררו.
מאכלי חיות מחמד שונים גם מזהמים את הסביבה, בעיקר כשהם מיוצרים בכמויות גדולות.
להחזקת חיות שונות יש השפעות בריאותיות, ביניהם השפעות של טפילים ומחלות מועברות או אלרגיה ואסתמה מהשרת פרוות או נוצות, לכלוך קבוע, מתחים עקב התנהגויות החיות, מעידה על חיות מחמד, הגורמת ליותר מ-86,000 נפילות חמורות מדי שנה בארצות הברית ואף לשבירת עצמות וכן תקיפת חיות מחמד נושכות.
החזקת חיות מחמד פוגעת גם בהם, לרוב עקב אכילה לא זהירה או אחסון לקוי.
חיות מחמד מצריכות הרחקת מזון אנושי הרעיל בעבורם, כמו שוקולד או ענבים ואף צמחי נוי כמו בגוניה עלולים לסכן אותם אם יאכלו אותם ואף מכשירים פשוטים עלולים לפגוע בשגרת חייהם של חיות מחמד, כמו כלבים הרגישים לרעש.
כמו כן במדינות המערב חיות מחמד רגישות מאוד להשמנת יתר, היכולה להיות קטלנית ואלה נגרמים עקב מזון רב קלוריות וחוסר בפעילות גופנית.
כמו כן מספר בעלים עלולים להתעלל בחיות המחמד שלהם, להציב אותם עם חיות מחמד שפוגעות בהן (חתולים למשל עלולים לתקוף חיות מחמד קטנות יותר) או לטפל בהם בחוסר יעילות.
חז"ל אסרו "לגדל כלב רע בתוך ביתו", מחשש שינשוך ויפחיד את הבאים.
ובלשון הרמב"ם: "אסרו חכמים לגדל חזירים באדמת ישראל, ולא את הכלב אלא אם כן היה קשור בשלשלת, אבל מגדל הוא כלבים בעיר הסמוכה לספר, ביום קושרו ובלילה מתירו.
ואמרו חכמים: ארור מגדל כלבים וחזירים, מפני שהיזקן מרובה ומצוי".
בעקבות זאת קבעו כמה מחכמי ההלכה בימי הביניים ש"כלב שאינו רע מותר לגדל", וש"כלבים קטנים בני תרבות (מאולפים), אינם בכלל האיסור".
מקורות אחרים מעידים שגידול חיות מחמד, בעיקר כלבים, היה שכיח גם בתקופות קדומות.
רבי יעקב עמדין קבע במאה ה-18 שמותר להחזיק רק כלב אחד, בתנאי שהוא קשור בשלשלת ולצורכי שמירה בלבד.
דעת האוסרים מסתמכת על המבואר במדרש על הפסוק (קהלת ו יא) "כי יש דברים הרבה מרבים הבל" - אלו מגדלי קופים וחתולים, וחולדות הסנאים, ואדני השדה וכלב הים, מאי אית להון הנייה מנהון (תרגום: איזו תועלת יש להם מכך?).
הכוונה, מבואר במקומות אחרים, למגדלים עופות לנוי ולקילוס, ומה שמוציא עליהם היה לו לתת לעניים.
מבואר לפי זה שאלו המגדלים עופות ודגי נוי לשם שעשוע - אין דעת חכמים נוחה הימנו.
אולם בהרבה ספרי הלכה מבואר שאין איסור הלכתי בדבר, וכמו שדייק החיד"א בספרו "ברכי יוסף" מלשון הבית יוסף שם שמותר לגדל תוכי בבית, וכן עולה מדברי שו"ת יכין ובועז שמותר לגדל קוף אף על פי שהוא טמא.
וכן כתב בספר כף החיים שמותר לגדל עופות ובעלי חיים טמאים לנוי וכדומה.
אך יש אומרים שגידול ארנבות בביתו לשחק בהם, אסור לכל הדעות (שו"ת חסד לאברהם), כיוון שרוב הארנבות מיועדות לאכילה לגויים, ונראה שלפי המצב בשנות האלפיים בישראל, כשהארנבות נמכרות בחנויות כחיות מחמד ולא לאכילה, דין הארנבות כדין התוכי.
הלכה ייחודית נוהגת במי שמגדלים בעלי חיים ובפרט חיות מחמד היא, שאסור לאדם לאכול לפני בעל החיים, שנאמר "ונתתי עשב בשדך לבהמתך, ואכלת ושבעת".
הרב אליעזר מלמד, טוען שהאיסור על סחר בחיות טמאות כמו כלב, חתול או תוכי, נובע מהחשש שאם יהיו בידו של יהודי יבוא לאכול מבשרן.
הוא מצטט מהרב יוסף קארו, שדווקא מתיר סחר בחיות טמאות, באומרו שהתורה אינה אוסרת החזקת חיות מחמד, כך שמדובר לדעתו בפסיקות מאוחרות יחסית.
הוא מציין שהעובדה שבעלי החיים האלה טמאים למאכל, אינה אומרת שמידותיהן פגומות.
בעלי חיים המגדלים חיות מחמד
אף שהתופעה נחשבת לייחודית לאדם נצפו מספר מקרים בהם פרימטים אחרים כמו שימפנזה או קפוצ'ינים גידלו חיות אחרות כמו שפנים, אך אלה הסתיימו בפגיעה ב"חיית המחמד" שלהם.
נצפו גם מספר מקרים ייחודיים בשבי של חיות שהחזיקו חיות אחרות כחיות מחמד, ביניהם: הגורילה "קוקו" , האורנגאוטן "טונדה" והפיל "טרה" (Tarra the elephant) וכן "אמור וטימור" – טיגריס סיבירי ועז שגדלו יחדיו (אולם לא כבעלים וחיית מחמד).
במכניקה, חיכוך הוא כוח הפועל באזור המגע של שני גופים הנמצאים במגע זה עם זה, ופועל באופן שמתנגד לתנועה יחסית בין הגופים, או לנטייה לתנועה כזו.
הכוח נוצר כאשר על שני הגופים פועלת מערכת של שני כוחות ניצבים זה לזה: כוח ניצב לשטח המגע, הלוחץ את הגופים זה לזה (כוח שנוצר בדרך כלל כתגובה לכוח הכובד), וכוח נוסף, הפועל על אחד הגופים במקביל לאזור המגע.
כוח החיכוך הוא למעשה כוח תגובה לכוח המקביל, והפוך לכיוון תנועת הגוף.
גודלו המרבי של כוח החיכוך תלוי בגודל הכוח הניצב ובסוג החומר ממנו עשויים שני הגופים.
לחיכוך יש השלכות טכנולוגיות רבות, והמדע העוסק בחקר החיכוך, השחיקה והשימון נקרא טריבולוגיה .
באופן כללי כוח החיכוך מסומן כך:
כאשר האות F הגדולה מציינת שמדובר בכוח והאות f הקטנה היא קיצור של המילה חיכוך באנגלית – Friction.
ישנם מספר סוגים של כוחות חיכוך.
כאשר רוצים להתייחס לכוח חיכוך ספציפי, מחליפים את האות הקטנה f, באות אחרת המייצגת את אותו הסוג.
לדוגמה: חיכוך סטטי – , חיכוך קינטי – .
כוח החיכוך הקינטי אינו כוח משמר, כלומר במערכת בה יש חיכוך קינטי אין שימור אנרגיה, והעבודה שכוח החיכוך עושה הופכת לחום או לשינוי צורה של המשטח (דפורמציה פלסטית).
לכך יש היבטים טכנולוגיים רצויים וגם לא רצויים.
היבטים לא רצויים – החום הנוצר מחיכוך בוכנה של מנוע יכול לגרום להתכה חלקית שלה, השחיקה היא הגורמת לבלאי של חלקי מכונות ולסתימת צינורות.
היבטים רצויים – החום הנוצר מחיכוך ראש הגפרור גורם להצתתו.
למעשה, חיכוך הוא הדרך הפרימיטיבית המקובלת ביותר להצתת אש.
בנוסף, השחיקה הנגרמת על ידי חיכוך מנוצלת לליטוש של עדשות, החיכוך שהרצפה מפעילה על הרגל דוחפת אותה קדימה ובעצם מאפשרת ללכת.
מקדם החיכוך מתאר את היחס בין כוח החיכוך הפועל בין שני גופים לבין הכוח המצמיד אותם אחד לשני.
באופן כללי מקדם החיכוך מיוצג על ידי האות היוונית μ.
כאשר רוצים להתייחס למקדם החיכוך של סוג מסוים נהוג לצרף אות קטנה המייצגת את הסוג הספציפי.
הכוח הנורמלי הוא כוח שמפעיל משטח בתגובה לכוח שמופעל עליו.
על כן הוא שווה בגודלו לכוח הפועל בין שני הגופים (או בין גוף למשטח).
הוא מסומן באופן מסורתי באות , או כ-.
משום שהוא מבטא יחס בין שני כוחות, מקדם החיכוך הוא גודל חסר ממד, כלומר גודל ללא יחידות פיזיקליות – מספר טהור.
השפעת מקדם החיכוך על עצמת כוח החיכוך
מתוך משוואת מקדם החיכוך ניתן לראות ש:
כלומר, כוח החיכוך מושפע מגודל מקדם החיכוך, כך שככל שמקדם החיכוך גדל כך גדל גם כוח החיכוך.
השפעת סוג החומר על מקדם החיכוך
גודלו של מקדם החיכוך משתנה בהתאם לחומרים שמהם עשויים הגופים.
בעקבות זאת, ניתן לשנות את גודלו של כוח החיכוך בין גוף למשטח על ידי הוספה של חומר חוצץ ביניהם המשפיע על גודלו של מקדם החיכוך.
שינוי זה יכול להוביל להפחתה או הגברה של כוח החיכוך בהתאם לצורך.
חומר סיכה הוא חומר שנועד להפחית את מקדמי החיכוך הסטטים והדינאמים שבין שני משטחים שלפחות אחד מהם נע ונוגעים אחד בשני.
ציפוי של כלי בישול כמו מחבתות וסירים בטפלון מונע את הידבקות המזון אל הכלי.
ניתן לעשות שימוש בחומרים בעל מקדם חיכוך גבוה לצורך מניעת החלקה.
פעולה זו יכולה להגביר את הבטיחות במקומות בהם אנשים עלולים להיפצע כתוצאה מהחלקה.
ריצוף רצפת האמבטיה או המקלחת במרצפות מונעות החלקה.
הוספה של חומר בעל מקדם חיכוך גבוה לתחתית הגרביים כדי למנוע החלקה על הרצפה של הבית.
קרצוף הכביש באזורים של סיבובים מסוכנים, כדי להעלות את מקדם החיכוך ובכך למנוע החלקת כלי הרכב אל מחוץ לכביש.
מבדילים בין סוגים שונים של תצורות בהן כוח החיכוך מופיע: חיכוך סטטי, חיכוך קינטי, חיכוך גלגול, גרר.
חיכוך קינטי (Kinetic friction) הוא כוח החיכוך בין גופים הנמצאים בתנועה אחד ביחס לשני.
כוח החיכוך הקינטי מקביל למשטח שמפעיל אותו על הגוף ומנוגד לכיוון התנועה.
גודלו של כוח החיכוך הקינטי שווה למקדם החיכוך הקינטי כפול הכוח הנורמלי שהמשטח מפעיל על הגוף.
כתוצאה מכך, עצמתו של כוח החיכוך הקינטי קבועה לכל אורך תנועתו של הגוף על אותו המשטח (או על משטח אחר בעל מקדם חיכוך זהה), כל עוד אין שינוי בשיפוע (אשר יכול להשפיע על גודלו של הכוח הנורמלי).
חיכוך סטטי (Static friction) הוא כוח החיכוך בין שני גופים שאינם בתנועה זה יחסית לזה.
החיכוך הסטטי גורם לגוף להישאר במקומו ומונע את החלקתו על המשטח.
כיוונו של כוח החיכוך הסטטי הוא בניגוד לכיוון של התנועה הפוטנציאלית ובמקביל למשטח.
גודלו של כוח החיכוך הסטטי אינו קבוע, משום שהוא תלוי בגודלו של הכוח החיצוני המופעל על הגוף.
עקרון ההתמד המבוסס על חוקי התנועה של ניוטון, קובע שכאשר שקול הכוחות על גוף שווה לאפס לגוף לא תהיה תאוצה.
כאשר אין תאוצה אין שינוי במהירות.
כאשר הגוף נמצא במנוחה המהירות הראשונית שלו היא אפס ואם אין שינוי במהירות כך היא תישאר.
כלומר, כל עוד שקול הכוחות הפועל על הגוף הוא אפס הגוף הנח לא יזוז ממקומו.
מכך אפשר להסיק גם שאם הגוף לא זז שקול הכוחות הפועלים עליו הוא אפס.
לכן אם ידוע שפועל כוח חיצוני על הגוף שגודלו שונה מאפס והגוף אינו זז, ניתן להסיק שכוח החיכוך הסטטי פועל בעצמה שווה ובכיוון מנוגד, כך ש:
כדי שהגוף יישאר במנוחה כוח החיכוך הסטטי חייב להיות שווה בעצמתו לכוח החיצוני שאליו הוא יתנגד, אחרת סכום הכוחות לא יהיה אפס והגוף יזוז.
משום שעל הגוף יכולים לפעול כוחות חיצוניים בעוצמות שונות, גודלו של כוח החיכוך הסטטי אינו קבוע.
ערכו המקסימלי של כוח החיכוך הסטטי הוא:
כל עוד הכוח החיצוני המופעל על הגוף קטן או שווה לכוח החיכוך הסטטי המקסימלי, הוא לא יוכל לגרום לתנועה והגוף יישאר במקום.
במצב זה גודלו של כוח החיכוך הסטטי יהיה שווה לגודלו של הכוח החיצוני.
אם הכוח החיצוני יהיה גדול יותר מכוח החיכוך הסטטי המקסימלי, הגוף יתחיל לנוע וכוח החיכוך שיופעל עליו במהלך התנועה יהיה קינטי (ולא סטטי).
כוח החיכוך הסטטי המקסימלי תמיד גבוה יותר מהחיכוך הקינטי.
אחת היא שבמהלך תזוזה בחיכוך, כלומר תחת חיכוך קינטי, קיימת שחיקה של החלקים הנוגעים של שני הגופים, מה שהופך אותם לחלקים יותר ומקטין את החיכוך, לעומת חיכוך סטטי, שבו אין שחיקה של הגופים.
סיבה שנייה היא שבמהלך חיכוך קינטי אין זמן לכל השקיעות והבליטות בשני הגופים להתאים, כיוון שהגופים יתרחקו אחד מהשני לפעמים בהתאם לשקיעות והבליטות בהם, והכוח שלוחץ אותם לא יקרב אותם לגמרי אחד לשני מיידית אלא אם הוא אינסופי.
בזמן שבו הגופים לא לחוצים לגמרי אחד לשני יפעל עליהם פחות חיכוך.
בניגוד לכך, בחיכוך סטטי, לשני הגופים כנראה יהיה זמן להתאים את השקיעות והבליטות בהם.
זוהי הסיבה לכך שיותר קשה להתחיל להזיז גוף העומד על משטח לא חלק מאשר להמשיך את תנועתו מרגע שהחל בה.
חיכוך בגלגול – חיכוך ללא החלקה וחיכוך עם החלקה
חיכוך גלגול הוא כוח החיכוך בין משטח ובין גוף עגול המתגלגל עליו.
ישנם שני סוגי חיכוך בגלגול.
חיכוך עם החלקה, וחיכוך ללא החלקה.
חיכוך ללא החלקה אינו מאבד אנרגיה מהמערכת, זהו החיכוך של גלגלי הרכב כהוא מאיץ או מאט בנהיגה רגילה.
כאשר הרכב מחליק (למשל בעצירה פתאומית או בשחרור קלאץ' מהיר מדי) – החיכוך יהיה חיכוך עם החלקה.
בחיכוך עם החלקה אובדת אנרגיה.
אפשר להסתכל על הליכתנו כעל גלגול ללא החלקה.
גופנו מתקדם, אך המגע בין כף הרגל לרצפה אינו מחליק (ולכן אינו מאבד אנרגיה).
גרר הוא כוח החיכוך הפועל על גוף הנמצא בתנועה בתוך נוזל או גז.
בדרך כלל כוח הגרר פרופורציוני למהירות או למהירות בריבוע, ותלוי בגורמים כמו הצורה של המסה הנעה בזורם, צמיגות הזורם וכדומה.
במקרה הראשון, כוח הגרר פרופורציוני למהירות (תיאור זה מתאים לזורמים בצפיפות מסוימת) , כאשר מהירות הגוף כפונקציה של הזמן, ו- הוא קבוע.
במקרה כזה, משוואת התנועה של גוף הנופל נפילה חופשית תחת השפעת כוח החיכוך עם האוויר (לעיתים החיכוך עם האוויר פרופורציוני לריבוע המהירות.
הדבר תלוי בגובה ממנו נזרק הגוף) היא: .
ניתן להציג את המשוואה כמשוואה דיפרנציאלית התלויה במהירות: .
ניתן למצוא את פתרון המשוואה בשיטת גורם האינטגרציה, והוא נתון על ידי , כאשר מתקבל מהצבת תנאי התחלה.
כמו כן, על ידי אינטגרציה פעם אחת, נוכל למצוא גם את המיקום של הגוף: כאשר ו- מתקבלים מהצבת תנאי התחלה.
כוח זה הוא גם אחד הכוחות שעלולים לשבש אוסצילטור הרמוני.
תופעות הקשורות בחיכוך ידועות לאנושות עוד מהתקופה הפרהיסטורית, כשאנשים השתמשו בחיכוך כדי להדליק אש, למשל.
גם המצרים הקדמונים הכירו בתופעות הקשורות בחיכוך.
ישנם ציורי קיר מצריים המראים כיצד משמנים את המסלול לאורכו סוחבים אבנים גדולות ופסלים, וכן נמצאו שרידי שמן על צירי עגלות מצריות.
בעת החדשה, לאונרדו דה וינצ'י ערך ניסויים מדעיים ראשוניים בחיכוך.
בשנת 1699 ניסח פיזיקאי צרפתי בשם גיום אמונטון (Guillaume Amontons) את חוקי החיכוך הסטטי כפי שהם ידועים היום, עליהם הוסיף שארל-אוגוסטן דה קולון (Charles-Augustin de Coulomb) את חוקי החיכוך הקינטי בשנת 1785.
ואלו הם חוקי החיכוך כפי שהציגו אותם אמונטון וקולון:
כוח החיכוך הקינטי וערכו המרבי של כוח החיכוך הסטטי, שניהם מתכונתיים לכוח הנורמלי F=µN (הכוח הנורמלי הוא הכוח שמשטח אחד מפעיל על השני, בהינתן שיש ביניהם מגע.
כוח זה תמיד ניצב למשטח המגע).
עם זאת, קבוע הפרופורציה, µ, הנקרא מקדם החיכוך, הוא, ברוב המקרים, שונה.
במילים אחרות, על פי רוב, החיכוך הסטטי גדול יותר מאשר הקינטי.
הביטוי F=µN מציין ערך מרבי עבור חיכוך סטטי, משום שמתחת לערך זה הגופים אינם נעים זה ביחס לזה, והחיכוך מאזן את הכוח החיצוני הפועל להנעת אחד הגופים ביחס לשני.
כוח החיכוך אינו תלוי בשטח או בצורה הגאומטרית של הגופים.
כוח החיכוך אינו תלוי באיכות פני השטח של הגופים.
כוח החיכוך תלוי בסוגי החומרים מהם עשויים פני השטח של הגופים.
כוח החיכוך הקינטי הוא קבוע, וכמעט אינו תלוי במהירות ההחלקה.
חוקים אלו הם חוקים אמפיריים (כלומר המבוססים ניסיונית) והם מתקיימים באופן כללי עבור מגוון רחב של חומרים.
חוקים אמפיריים אלה, אינם מבוססים על עקרונות יסוד, להוציא כמה מקרים יוצאים מן הכלל.
כדי להסביר את תופעת החיכוך מתוך עקרונות יסודיים דרוש מודל.
במהלך שנות החמישים פותח מודל כזה על ידי פרנק בוודן ודוד טבור (F.P.
Tabor) המסביר את החוקים האמפריים הללו וכן עוד תכונות רבות של כוח החיכוך.
על פי המודל שלהם ההתנהגות של כוח החיכוך נובעת מן העובדה שלמשטחים יש חספוס ומן העובדה ששטח המגע בין המשטחים קטן בהרבה מהשטח הגאומטרי שלהם.
במבט מיקרוסקופי, המשטח כבר לא נראה חלק אלא גבשושי.
כאשר שני משטחים באים במגע, הבליטות על פני שני המשטחים פוגשות אלו את אלו ראשונות והן נושאות בעומס.
שטח המגע האקטיבי הנדרש כדי להחזיק את העומס (הכוח הנורמלי) מורכב מנקודות מגע ספורות בלבד ולפיכך הוא קטן מאוד.
בנקודות אלו הלחץ הוא עצום (בגלל השטח הקטן) ולכן המשטחים ניתכים אחד לתוך השני בנקודות הללו.
העומס מתכונתי לשטח האפקטיבי וגם כוח החיכוך מתכונתי לשטח האפקטיבי.
לכן כוח החיכוך מתכונתי לעומס.
יש פעמים בהם החיכוך הוא גורם נצרך המאפשר את השימוש במכשיר כלשהו, ויש פעמים בהם אנו רוצים להימנע מהחיכוך.
אמצעי חיכוך שונים בפעילויות של סנפלינג או טיפוס הרים, עוזרים, מאפשרים וגורמים לבטיחות הפעולה.
למשל טבעת טיפוס יוצרת חיכוך מאוד גבוה על החבל העובר בתוכה, וזה מה שמאפשר לרדת בבטחה, ובפחות מאמץ.
החיכוך הרב שיוצרות טביעות אצבע עם החפץ אותו הן באות במגע, מאפשר להחזיק דברים ביתר קלות.
לעיתים מדביקים על שפתן של מדרגות, פסים המגבירים את החיכוך, ומונעים החלקה.
אחד הגורמים שאינם מאפשרים קיום של "פרפטום מובילה" הוא החיכוך שגורם לאיבוד אנרגיה בתוך המערכת.
מגדל בורג' ח'ליפה בדובאי נבנה בשטח חולי, ללא מצע אדמה סלעי או יציב עליו ניתן לבנות ללא תנועת המצע.
על כן, נבנו 194 עמודי יסודות עבור הבניין, בעומק של 15 מטרים בלבד.
מערך זה של יסודות נסמך על החיכוך הרב שהם יצרו יחד עם החול, ובכך מהווים יסוד יציב למגדל.
חיישן הוא מתמר הממיר ערכים פיזיקליים לצורך בקרה, מדידה או העברת מידע למערכות אחרות.
לעיתים מכונה גלאי או מד.
בעבר רוב החיישנים היו מכניים.
היום בדרך כלל הכוונה היא למכשיר שחש תכונה בעולם הפיזי-מוחשי וממיר אותה לאות חשמלי או אלקטרוני.
חיישנים משמשים במערכות שונות ממגוון תחומים.
יישומים נפוצים של חיישנים נמצאים בכלי רכב, במנועים, בלוויינים מלאכותיים, במכשירים רפואיים, בתעשייה וברובוטים.
הטלפונים החכמים מצוידים בחיישנים רבים כגון חיישני אור, צבע, ברומטר, מדחום ומד לחות, חיישן לשדות מגנטיים, מד תאוצה, גירוסקופ, חיישן אינפרא-אדום ו-GPS.
חיישנים אלה עוברים תהליך מואץ של מזעור, מחיריהם יורדים וצריכת האנרגיה שלהם פוחתת.
חיישנים מתוכננים לזהות אנרגיות שונות ונגזרות שלהן כגון חום, אלקטרומגנטיות, שינויים מכניים, קרינה וקול.
ישנם חיישנים המשמשים לזיהוי תנועה בסביבתם המנוטרת או לזיהוי מאפייני תנועת החיישן עצמו.
חיישנים מתחלקים לשתי קבוצות עיקריות – חיישנים פסיביים (אשר מודדים אנרגיה קיימת, כגון חיישן טמפרטורה), וחיישנים אקטיביים, אשר פולטים אנרגיה ואז קולטים את ההחזר שלה (כגון מכ"ם).
חיישן טמפרטורה (חום) – כמו במדחום
חיישן אור – כגון בגלאי עשן; חיישן אור תת-אדום כגון במקלט של שלט רחוק; מערכים של חיישני אור במצלמה דיגיטלית ובעכבר אופטי
חיישן מכני פשוט – כגון כפתור במקלדת, כפתור מסתובב (פוטנציומטר / נגד משתנה) במשקל אלקטרוני, בברומטר), מד לחות, מד תאוצה, מד ספיקת נוזל/גז
חיישן תנודות אוויר (מכני) – מיקרופון.
נמצא גם במד טווח על-קולי
חיישן מגנטי – משמש באזעקות לגילוי פתיחת דלת, ובמצפן אלקטרוני (חיישן שטף מגנטי / Flux gate)
חיישן קרינה אלקטרומגנטית – כגון מכשיר רדיו ברכב, מכ"ם (אנטנה).
חיישן קרבה קיבולי (אלקטרומגנטי) – אחת הטכנולוגיות ליישום מסכי-מגע, לניטור זווית גל הארכובה במנוע (למטרת תזמון הצתה והזרקה), לניטור נוכחות רכב על הכביש (למשל לרמזור אוטומטי), לניטור מצב ברזים במפעל כימי
חיישן כימי – משמש אלקטרודות PH, אחוז חמצן מומס ומוליכות
חיישן אקוסטי – חיישן פסיבי הרגיש לתדרי קול ותנודות-אוויר חריגות
חיישן מרחק סיבובי – חיישן למדידת תנועה סיבובית
חיישן תאונה הוא סוג של חיישן אשר מותקן לרוב בכלי תחבורה, ומטרתו לזהות מצב של תאונת דרכים.
חיישני תאונה נפוצים כיום בכלי רכב מודרניים, ומשמשים בעיקר להפעלת אמצעים שונים בעת זיהוי תאונה, שמטרתם להגן על הנוסעים.
מאחר שתאונות מסוגים שונים יכולות להפגין מאפיינים שונים, בהתאם לסוג ואופי התאונה, קיימים גם סוגים שונים של חיישני תאונה והתנגשות.
דרך אחת לאפיין תאונה היא תאוצה גבוהה הפועלת על הרכב, החורגת משמעותית מהיכולת המכנית של הרכב בתנאי הפעלה נורמליים, כמו יכולת ההאצה של המנוע, או כושר הבלימה של הבלמים.
בתאונות בהן הרכב פוגע או נפגע מגוף כלשהו (רכב או עצם דומם אחר), הפגיעה יוצרת תאוצה (או תאוטה) גבוהה, אשר נקלטת על ידי החיישן כמצב תאונה.
חיישנים עשויים לנסות ולזהות מאפיינים אחרים של תאונה, כמו למשל התהפכות הרכב.
להלן מספר דוגמאות לחיישני תאונה:
חיישן אלקטרו־מכני המורכב מצינור קטן עם מפסק בקצהו האחד וכדור מתכת מצופה זהב בקצהו השני.
כדור הזהב מוחזק במקומו על ידי מגנט קטן.
במצב של תאוצה רבה, כדור המתכת משתחרר מהמגנט, מתגלגל במורד הצינור, מכה במפסק וסוגר את המעגל החשמלי.
הצינור נוטה כלפי מעלה כך שכדור המתכת חוזר למקומו המקורי לאחר הפגיעה.
מד תאוצה אלקטרוני המבוסס על גביש פיאזואלקטרי או MEMS ולרוב מסוגלים למדוד תאוצה בשני צירים לפחות, מה שמאפשר לזהות הן תאונה צידית והן תאוצה חזיתית באותו הרכיב.
בחיישנים האלקטרוניים התאוצה לרוב נמדדת באופן רציף, והחיישן מחליט על תאונה כאשר התאוצה חורגת מסף מוגדר מראש, שנקבע כאמור בהתאם ליכולות המכניות של הרכב בתנאי הפעלה שגרתיים.
ניתן לשלב מספר חיישני תאונה וכריות אוויר ברכב באמצעות חיבורם למחשב בקרה מרכזי.
לדוגמה, חיישנים המותקנים בצידי הרכב מסוגלים לזהות תאונה צידית וזאת בנוסף לחיישנים הרגילים המזהים תאונה חזיתית.
כאמור, חיישני תאונה ברכבים משמשים לרוב להפעלת אמצעי מיגון פעילים בעת זיהוי תאונה, על מנת להגן על הנוסעים.
אמצעים שכאלה עשויים להיות: ניפוח כריות האוויר, מתיחת חגורות הבטיחות, שחרור קורות הגנה חבויות (כמו ברכבי קבריולה) ועוד.
שימוש נוסף לחיישני תאונה הוא לצורך תחקור בדיעבד של תאונות וזיהוי הגורם לתאונה.
במקרים כאלה לחיישן התאונה זיכרון עליו מוקלטות מדידות מהירות הרכב.
בנוסף, חברות שירותים בתחום הטלמטיקה לרכב עושות שימוש בחיישני תאונה לצורך מתן שירותי סיוע בעת זיהוי של תאונה.
במקרה שזוהתה תאונה, משדר המותקן ברכב משדר אות מצוקה למוקד השירות, אשר מזעיק במהירות למקום האירוע את כוחות ההצלה.