tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במפקדת החטמ"ר פלוגת תקשוב (פלחי"ק) ועוד 8 אגפים: הגנה מרחבית (הגמ"ר), מודיעין, רפואה, שלישות, הנדסה שכוללת גם מחלקת צמ"ה מפלוגת צמה איו"ש, לוגיסטיקה, חימוש, משטרה צבאית (מתקן המעצר לעצורים ביטחוניים), וכן יחידת האג"ם.
בנוסף, תחת החטיבה פועל גדוד פנתר (גדוד 49) של חיל הגנת הגבולות.
גדוד פנתר הוקם בנובמבר 2022 ומשמש גדוד תפר.
בשני חודשי האימון המתקדם לוחמי ולוחמות "פנתר" מתאמנים עם גדודים 41 ו-47 ובמהלך ההכשרה מתמקדים בנושאים התואמים את ייעודם: התמודדות עם הפרות סדר, תצפיות, גישוש, כלבנות, מעצר ושיטור, לצד הכשרת הגנת גבולות ייעודית, המשותפת לכל החיל.
הגדוד עוסק בהגנה במרחב התפר ופועלים כנגד פעילות חבלנית עוינת.
שםתקופת כהונההערותאביב אוחנה2023–2025שמעון אברהםיולי 2025–
חטיבת בנימין היא חטיבה מרחבית של צה"ל שתפקידה להגן על גזרות רמאללה, אל בירה ועוטף ירושלים.
חטיבת בנימין הוקמה ב-4 בנובמבר 1981 בשם "מרחב בנימין", כאשר הממשל הצבאי הישראלי בשטחים, שהיה אמון הן על ההיבט הביטחוני והן על הטיפול באוכלוסייה האזרחית, פוצל.
הוקם המנהל האזרחי שאחריותו לדאוג לצרכיה האזרחיים של האוכלוסייה הפלסטינית שבשליטת ישראל.
במקביל, הוקמו שלושה מרחבים: יהודה, בנימין ושומרון, שמפקדיהם, קצין בדרגת סגן אלוף, עוסקים בביטחון שוטף וכפופים למפקד יהודה ושומרון בדרגת אלוף-משנה.
לאחר האינתיפדה הראשונה, הורחבה פריסת צה"ל והוקמה אוגדת אזור יהודה ושומרון (במקום חטיבת יהודה ושומרון) "מרחב בנימין" הפך ל"חטיבת בנימין" בראשות אלוף-משנה.
באותה עת פוצלה גם חטיבת אפרים מחטיבת בנימין.
חטיבת אפרים קיבלה את האחריות על אזור קלקיליה.
בינואר 2018 חטיבת בנימין קיבלה את האחריות לכל אזור עוטף ירושלים, לרבות שכונות ירושלים שמעבר לגדר וכן אבו דיס, עזריה וכפרים פלסטיניים נוספים שנמצאו באחריות חטיבת עציון.
חטיבת אפרים קיבלה את האחריות לצפון ומערב האזור שלו הייתה אחראית חטיבת בנימין, אזור גוש טלמונים, כדי לאפשר לה לבצע את משימותיה החדשות.
בינואר 2025 בוצעו חילופי גזרות בין חלק מהחטיבות המרחביות שתחת אוגדת אזור יהודה ושומרון, חטיבת בנימין קיבלה את האחריות על יישובי גוש טלמונים — בהם כרם רעים, דולב, טלמון, נריה, נחליאל ואחרים — שעד אז היו באחריות חטיבת אפרים.
במקביל, יישובי גוש שילה — עלי, שילה, מעלה לבונה והיישובים הסמוכים — שנכללו עד אז בתחומי חטיבת בנימין, עברו לאחריות חטיבת שומרון.
בדצמבר 2025 נחתם הסכם בין בית אל ומשרד הביטחון לפינוי מפקדת חטיבת בנימין השוכנת בשטחי המועצה.
הלינץ' ברמאללה - ב־12 באוקטובר 2000 נכנסו בטעות שני חיילי מילואים ישראלים לרמאללה.
השניים נעצרו בידי המשטרה הפלסטינית ונלקחו לתחנת משטרה בעיר.
המון ערבי פלש לתחנה, ויחד עם שוטרים פלסטינים הכה את שניהם למוות.
הפיגוע בוואדי חרמיה (2002) - פיגוע בו רצח צלף פלסטיני שבעה חיילים ושלושה אזרחים ב"צומת המשטרה הבריטית" שעל ציר 60.
מבצע חומת מגן - במהלך אביב 2002 התרחש ברחבי יהודה ושומרון מבצע "חומת מגן", שהכה קשות את תשתיות הטרור שהובילו את האינתיפאדה השנייה.
בגזרת בנימין כבשו כוחות צה"ל את המוקטעה, מרכז השלטון של יאסר ערפאת, עם פתיחת המבצע.
צה"ל תפס ברמאללה מבוקשים רבים ואמצעי לחימה רבים, וכך למעשה נפל מערך הלחימה של ארגוני הטרור ברמאללה.
בעיירה ביתוניא הסמוכה הוטל מצור על מפקדתו המשוכללת של ג'יבריל רג'וב, ראש הביטחון המסכל בגדה, שחלש על כוח שמנה 4,000 חמושים, שלא השתתף בפיגועים.
בסוף המצור נאלצו החמושים הפלסטינים במקום להיכנע והמפקדה נהרסה על ידי כוחות צה"ל.
במסמכים שנתפסו במקום נמצא חומר מפליל רב.
תוכנית ההתנתקות - בינואר 2005 הודיעו 34 קציני מילואים של החטיבה, בהם ארבעה מפקדי גדודים, שיסרבו למלא את פקודת הפינוי.
חמישה מהם, שארגנו את היוזמה, הודחו מצה"ל.
ב-7 בספטמבר 2011, חדרו אלמונים למפקדת החטיבה, ניקבו צמיגים של 12 כלי רכב, חתכו כבלים וריססו כתובות נגד המח"ט אל"ם סער צור.
ב-3 ביולי 2015 הותקף רכבו של מפקד החטיבה ישראל שומר באבנים על ידי פלסטינים סמוך לא-ראם.
הוא יצא מרכבו וירה למוות באחד התוקפים.
ב-10 באפריל 2016 החליט הפרקליט הצבאי הראשי לסגור את תיק החקירה בעניין.
חטיבת מגיני ירושלים אחראית על שטח המשתרע מירושלים בדרום ועד לאזור אריאל בצפון, וברוחב של כעשרים קילומטר.
בתחום החטיבה נמצאת העיר רמאללה וכן כתשעים כפרים ערבים (ביניהם סילואד, ביר זית, כפר עקב ואל בירה) וארבעה מחנות פליטים.
הגזרה כוללת גם למעלה משלושים יישובים יהודיים (ובהם בית אל, עלי, עפרה, שילה והגבעות, כוכב השחר, כוכב יעקב וענתות)
ב־2004, במהלך האינתיפאדה השנייה הוקמה חטיבה מרחבית שביעית באוגדת איו"ש, חטיבת מכבים, לצורך אחזקת קו התפר באזור מודיעין.
כעבור מספר שנים מוזגה חטיבת מכבים עם חטיבת בנימין.
החטיבה מתאפיינת בכבישים משותפים רבים ליהודים וערבים - הבולטים בהם הם כביש 60 וכביש 465 - העשויים לשמש כזירת חיכוך של טרור עממי (יידויי אבנים ובקבוקי תבערה) וכן פיגועי דריסה ודקירה.
במהלך השנים נאלצה הגזרה גם להתמודד עם פיגועים קשים יותר, ובמרחב ירושלים היא מתמודדת עם פלילים.
מפקדת החטיבה שוכנת ביישוב בית אל, סמוך לאוגדת איו"ש.
המפקדה כוללת כשלוש מאות חיילים סדירים, המשרתים במחלקות שונות: מחלקת האג"ם (אגף המבצעים), מחלקת מודיעין, פלוגת התקשוב (פלחי"ק), רפואה, משא"ן, לוגיסטיקה, הנדסה וטנ"א, וכן פלוגות נהגים וגששים.
לחטיבה יש 4 גדודי מילואים תחת פיקודה.
3 גדודי חי"ר קל האחראים בחירום על הגזרות השונות בחטיבה - 7114, 7035, 43 וגדוד 8882 (הגמ"ר) האחראי על הגנת היישובים.
בנוסף ישנן 3 פלוגות מג"ב קבועות האחראיות על הביטחון השוטף בגזרת החטיבה.
כמו כן מנהלת החטיבה את ההגנה-המרחבית במסגרת גדוד 8882 שתחת פיקודה, וכוח ההגנה האזרחית (רכזי ביטחון שוטף וסיירים יישוביים) הקיים בכל יישוב.
בסמל חטיבת בנימין מצויר האריה, סמל פיקוד מרכז, וברקע נמצאים הרי בנימין, ופסים כחולים-לבנים כצבע דגל ישראל.
בסמל מופיע הסולם מחלום יעקב, שהתרחש בבית אל, בה שוכנת מפקדת החטיבה.
בנוסף ישנם שמש וירח כזכר לסיפור על יהושע בן נון על "שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון".
חטיבת הגפן (חטיבה 7643), הנקראת גם החטיבה הצפונית ברצועת עזה, היא הצפונית מבין חטיבות אוגדת עזה, הוקמה כשנה לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה, בשנת 1988, על מנת לתת מענה לצורך המבצעי שנוצר בעקבות ריכוז הכוחות בגזרה.
החטיבה ישבה במרכז העיר עזה והופקדה עליה ועל סביבתה, כמו גם על ביטחונן של ההתנחלויות הישראליות בצפון הרצועה ומעבר ארז.
לאחר הסכמי אוסלו והסכם עזה ויריחו תחילה משנת 1994 יצאו כוחות צה"ל ממרכזי הערים והחטיבה פינתה את העיר עזה והתמקמה בבסיס בסמוך לניסנית.
לאחר תוכנית ההתנתקות נעזב הבסיס, וכיום שוכנת מפקדת החטיבה במחנה רעים.
לחטיבה שלושה גדודי חי"ר במילואים - גדוד 969, גדוד 5033 וגדוד 8239, וגדוד שריון סדיר אחד - גדוד ניר 843.
גדוד השריון ניר 843 הוקם במאי 2025. הגדוד מוצב בגזרת זיקים ומורכב מפלוגות שריון סדירות המתחלפות באופן מחזורי כל מספר חודשים.
מטרת ההקמה הייתה לצמצם את ההסתמכות על גדודי מילואים שפעלו באינטנסיביות בגזרת עזה במהלך הלחימה, ולבסס מערך סדיר ויציב של לוחמי שריון בגזרה הדרומית.
שם הגדוד –"ניר" – נבחר בשל משמעותו הכפולה.
במובנו המילולי, ניר הוא תלם חרוש, ונועד לבטא חיבור לארץ, להתיישבות ולעבודת האדמה.
ניר גם היה שמו של גדוד השומר הצעיר שייסד חלק מיישובי עוטף עזה.
בפן מקראי, מופיעה המילה גם כסמל להארה ושלטון: .
גדוד 969 הוקם בשנות ה־60 של המאה העשרים כגדוד הגמ"ר בחבל לכיש, ושירת בזירה זו במלחמת ששת הימים.
בשנות השבעים הועבר הגדוד לחטיבת אילת והיה אחראי על המרחב שבין אילת ליטבתה.
בשנות השמונים נפרס הגדוד בסיני בקו הגבול הזמני עם מצרים.
ביציאת כוחות צה"ל מסיני היה הגדוד הכח האחרון שיצא מגזרת שארם א-שייח'.
במלחמת לבנון הראשונה נפלו שישה מלוחמי הגדוד בלבנון.
אנדרטת רהט השישה הוקמה לזכרם לאחר המלחמה במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב.
בראשית המאה ה־21 החל הגדוד להיות מוזן בלוחמי מילואים יוצאי חטיבת גבעתי, ולאחר מבצע צוק איתן הפך לגדוד מילואים אורגני של חטיבת גפן.
חטיבת ביניים הוא שלב במערכת חינוך פורמלי הקיים במדינות מסוימות, בין בית ספר יסודי לבין בית ספר תיכון.
המאפיינים, הסיווג והרגולציה של חטיבות ביניים, וכן טווח הגילאים אליו היא מיועדת, משתנים בין מדינות שונות.
במדינות בהן יש חטיבת ביניים או דבר מקביל לכך, טווח הכיתות של חטיבת הביניים מתחיל בדרך כלל בכיתה ה, ו או ז, ומסתיים בכיתה ז, ח או ט.
בארצות הברית בתי ספר יסודיים מכסים את כיתות א–ו, א–ד, או א–ח.
בעבר, היו בארצות הברית רק בתי ספר יסודיים ותיכונים, עד שבשנת 1909 הוקמה חטיבת הביניים הראשונה מסוג Junior High בקולומבוס, אוהיו, בה למדו כיתות ז–ט.
בתי ספר מסוג זה תפסו תאוצה עד שנות ה-40, ובשנות ה-60 עקב כניסתו של מודל ה-Middle School בו למדו מכיתה ה או ו עד כיתה ח, הן החלו לדעוך.
בהודו בית הספר היסודי כולל שני שלבים: כיתות א–ה (Lower Primary) וכיתות ו–ח (Higher Primary), שהאחרונות מקבילות לחטיבת ביניים במדינות אחרות.
לאחר מכן בית הספר התיכון כולל גם הוא שני שלבים: כיתות ט–י (High School) וכיתות יא–יב (Senior School).
החל משנת 2010, החינוך בבית הספר היסודי (כיתות א–ח) הוא חובה וחינם (במימון המדינה).
ביפן חטיבות הביניים (chūgakkō, בקאנג'י: 中学校) מיועדות עבור כיתות ז–ט, והן חלק מחינוך החובה במדינה.
בישראל, חטיבת הביניים היא חלק ממערכת החינוך הפורמלי, שבו לומדים תלמידים בכיתות ז' עד ט' (גילאי 12 עד 15).
בסין חטיבות הביניים (Junior Middle School) כוללות את כיתות ז–ט, ולעיתים גם את כיתה ו, והן חלק מחינוך החובה במדינה.
בית ספר תיכון ((Senior Middle School) כבר אינו חלק מחינוך החובה, אך הוא חשוב לצורך קבלה למכללות.
בספרד, קיים חינוך חובה לילדים מגיל 6 ועד גיל 16. החינוך הבסיסי מחולק ל-"Educación Primaria" (כיתות א עד ו, מקביל לבית ספר יסודי) ול-"Educación Secundaria Obligatoria", בקיצור ESO (כיתות ז עד י, מקביל לחטיבת ביניים).
טווח הגילאים ב-ESO הוא בין 11 ל-15 או בין 12 ל-16, תלוי בתאריך לידתו של התלמיד.
לאחר שסיימו את חטיבת הביניים, תלמידים יכולים להמשיך בבית ספר טרום-אוניברסיטאי שנקרא "Bachillerato" (כיתות יא עד יב), או להמשיך בבית ספר מקצועי שנקרא "Ciclo de Formación Profesional".
למעשה, תלמידים יכולים להמשיך לבית ספר מקצועי כבר בכיתה י במקום השנה האחרונה של חטיבת הביניים.
בקוריאה הדרומית, חטיבות ביניים (נקראות jung hakgyo, בהנגול: 중학교, בהנג'ה: 中學) כוללות את כיתות ז עד ט.
נכון לשנת 2007, ישנם כ-2.06 מיליון תלמידים בחטיבות הביניים, וכ-108,000 מורים.
ברוסיה, חטיבת הביניים כוללת את כיתות ה עד ט, והיא המשך טבעי של בית הספר היסודי (בדרך כלל שניהם נמצאים באותו המבנה, אך באגפים או קומות שונים).
בבית ספר יסודי מורה אחד מלמד את הכיתה רוב הזמן, ורק מקצועות מסוימים נלמדים על ידי מורה אחר המתמחה בכך (כגון אנגלית או התעמלות), בעוד בחטיבת הביניים כל מקצוע נלמד על ידי מורה אחר שנשאר כל הזמן באותה הכיתה, והתלמידים עוברים בין הכיתות בהפסקות שבין השיעורים.
שנת הלימודים מחולקת ל-4 רבעונים: הראשון ספטמבר–אוקטובר, השני נובמבר–דצמבר, השלישי מאמצע ינואר עד אמצע מרץ, והרביעי אפריל–מאי.
ישנה חופשה של שבוע בין הרבעון הראשון לשני ובין השלישי לרביעי, והפסקה ארוכה יותר בין השני לשלישי עקב חגיגות השנה החדשה.
בין שנת לימודים לשנה שאחריה, יש חופשה של 3 חודשים.
במלחמת יום הכיפורים לחמה חטיבת גולני בחזית הצפון, וביחד עם שני גדודים מחטיבה נוספת (317) היוותה את כוח חיל הרגלים שעמד לרשות הפיקוד.
החטיבה לחמה ברוב גזרות החזית ושילמה מחיר דמים כבד.
קרבותיה על מוצב החרמון היו לסמל לחימתה במלחמה זו.
מפקד החטיבה ערב המלחמה היה אלוף-משנה אמיר דרורי.
סגן אלוף ראובן אליעז שימש כסגנו, וקצין האג"ם היה סרן יואב גולן.
גדוד 12, בפיקודו של סגן אלוף יעקב שחר
גדוד 13, בפיקודו של סגן אלוף זאב אורן
גדוד 17 (גדוד קורס המ"כים), בפיקודו של סגן אלוף דובי דרור
גדוד 51, בפיקודו של רב-סרן יהודה פלד
בחטיבה נכללה גם פלוגת סיור בפיקודו של סרן שמריהו ויניק והצטרפה אליה פלוגת הנדסה של חיילי מילואים.
ערב המלחמה הייתה החטיבה עסוקה בהכנות לקראת עצרת חגיגית לכבוד 25 שנים להקמתה, אשר נועדה להיערך בפארק הירקון שבתל אביב.
במסגרת העלאת הכוננות בפיקוד הצפון בימים שלפני המלחמה הוחלפו חיילי המילואים שאיישו את מוצבי קו הגבול ברמת הגולן בחיילים סדירים.
חיילי גדוד 13 איישו שישה מוצבים בגזרה הצפונית, ממוצב החרמון ועד מוצב 110. חמישה המוצבים בגזרה הדרומית (111 עד 117) אוישו על ידי חיילי גדוד 50 מחטיבת הצנחנים.
במוצב החרמון היו ערב המלחמה כ-60 חיילי צה"ל, מהם 13 מחיילי גדוד 13 בפיקודו של מפקד מחלקה.
מפקד המוצב היה קצין מהחטיבה המרחבית 820.
ערב המלחמה הוטסו שתי פלוגות של גדוד 17 לדרום סיני לשם החזקת מוצבי הגנה שם.
אלו היו היחידות הבודדות של החטיבה שהוצבו במהלך המלחמה בחזית הדרום.
החטיבה בשלב הבלימה והתקפת הנגד (6 עד 10 באוקטובר)
לאחר פרוץ המלחמה תקפו הסורים את כל מוצבי צה"ל בקו הגבול.
הסורים הצליחו לכבוש רק אחד מהמוצבים - את מוצב החרמון, שהותקף על ידי צנחנים מוטסים במסוקים.
חלק מהחיילים במוצב הצליחו להיחלץ ממנו, אך בדרכם במורד ההר הותקפו על ידי מארב סורי.
רק עשרה חיילים מהמוצב הצליחו להגיע אל קווי צה"ל.
בין 16 ההרוגים בקרב היו 11 חיילי גולני מגדוד 13.
החל מ-6 באוקטובר בערב לחץ מפקד החטיבה דרורי לכבוש את מוצב החרמון בחזרה מידי הסורים, במחשבה שיש לעשות זאת במהירות האפשרית ובטרם יספיקו הסורים להתבסס במוצב.
אלוף הפיקוד יצחק חופי, שהתכוון להטיל את המשימה על חיילי חטיבת הצנחנים 317, קיבל את בקשת דרורי להעביר את המשימה לחטיבת גולני.
כוח של שתי פלוגות של גדוד 51 ושל פלוגת הסיור יצא מראש פינה אל קריית שמונה ומעבר לה על גבי זחל"מים במטרה לחבור עם החיילים שבמוצב החרמון.
בשעה 04:00, לנוכח ההצלחה הסורית בפריצה לתוך רמת הגולן, פקד אלוף הפיקוד על הכוח לעצור כשהגיע לקרבת נווה אטי"ב.
האלוף הורה לו להיערך ליד הכפרים מג'דל שמס ובוקעתא לבלימת הצבא הסורי בסיוע נשק נ"ט.
כמו כן, נשלחו מחלקות של החטיבה לאבטח את הגשרים על נהר הירדן.
שתי פלוגות ועמן תותחים ללא רתע בפיקוד סגן מפקד גדוד 51 יצאו למעלה גמלא כדי לעצור את הסורים ולקלוט חיילים ישראלים נסוגים מתל פארס.
חיילי גדוד 13 המשיכו להגן על המוצבים שהחזיק תוך גילויי גבורה.
במוצב 107 הצליח חייל שהפעיל מטול בזוקה להשמיד ארבעה טנקים סורים.
ב-7 באוקטובר קיבל מפקד הגדוד פקודה ממפקד החטיבה המרחבית 820 לפנות את המוצבים שהחזיקו חייליו.
לאחר שערער עליה וציין כי המוצבים מחזיקים מעמד היא בוטלה.
גדוד 12 סייע בהעברת אספקה למוצבים, וכן בשמירה על צירי תנועה, באבטחה של מחנה נפח ובבלימה של כוחות סורים אשר חדרו מעבר למוצבים.
ב-8 באוקטובר פעלה פלוגה ג' מגדוד 51 מדרום מערב למחנה נפח ביחד עם טנקים מגדוד השריון הפיקודי 181. הפלוגה והטנקים לחמו נגד חיילי קומנדו סורים ופגעו בהם.
ב-9 באוקטובר השתתפה פלוגה מגדוד 12 בקרב נגד חיילי קומנדו סורי שחדרו לצפון רמת הגולן ליד הכפר בוקעתא.
הפלוגה נקראה לסייע לפלוגת הסיור של חטיבה 7 שלחמה מול הסורים ונפגעה קשות.
בין הנפגעים בקרב היה מפקד גדוד 12, יעקב שחר, שיצא למקום עם הפלוגה.
הוא נפצע קשה ומת מפצעיו.
הפיקוד על הגדוד עבר למשך יתרת ימי המלחמה לידי סגנו, רב-סרן ארוין לביא.
בבוקר יום ראשון ה-7 באוקטובר קיבל ציון זיו, סגן מפקד גדוד 51, פקודה לנוע על ציר הנפט דרומה לכיוון צומת רפיד ולסייע בחילוץ שתי סוללות תותחים 155 מ"מ של גדוד 405 אשר נשטפו על ידי שריון סורי.
במהלך ההתקדמות הבין זלוף כי הציר חסום על ידי טנקים סורים, ולכן החליט לרדת לכיוון הכנרת ולעלות בדרך העפר של מעלה גמלא (ציר "פיקרדו" במפת רענן, כיום כביש 869).
זלוף נע בראש הכוח עם מחלקת התול"רים בפיקודו של סגן אורי אורן כאשר שאר הכוח בעקבותיהם על גבי זחל"מים.
תוך כדי העלייה נתקלו בתותח מתנייע מגדוד 405 בפיקודו של הסמג"ד אורי מנוס.
על אף הצעתו של מנוס לעצור את הכוח ולסגת משום שהטנקים הסורים מתקדמים לכיוונם, המשיך זלוף בתנועה עם הכוח.
תוך כדי התקדמות במעלה הציר נתקל הכוח בטווח של כ-200 מטר מעליו בשלושה טנקים T-55 מחטיבה 47 הסורית.
מחלקת התול"ר ירתה שני פגזים אשר אחד מהם פגע באחד הטנקים מבלי להתפוצץ עקב הטווח הקרוב, אולם הירי גרם לטנקים הסורים לסגת.
לאחר שדווח לעוזר קצין אג"ם הפיקודי, מרדכי שוורץ, שטנקים סורים יורדים בציר מעלה הוא הציע לסמג"ד להתפנות מהשטח.
מכיוון שרוחב הציר אפשר בקושי מעבר של רכב קרבי אחד, הטור של שתי הפלוגות נסע בהילוך איטי לאחור עד למקום בו הציר התרחב מעט והזחל"מים יכלו להסתובב.
תוך כדי התנועה לאחור הבחין ציון בטנקים ישראלים שיורדים מאזור אלמגור לכיוון הכנרת.
היו אלה טנקים של גדוד 39 מחטיבה 188. באותו זמן הגיעו לאזור גשר אריק גם טנקים מחטיבת מילואים 4.
הניסיון הראשון לכיבוש מוצב החרמון
בבוקר 8 באוקטובר יצאה החטיבה לניסיון הראשון לכבוש את מוצב החרמון בחזרה מידי הסורים.
בקרב השתתפו שתי פלוגות מגדוד 17, פלוגה מגדוד 51 וחלק מפלוגת הסיור.
הניסיון הסתיים בכישלון לאחר קרב מר, שבו נהרגו 25 חיילים.
בין ההרוגים היה מפקד גדוד 17 דובי דרור.
במקומו מונה כמפקד הגדוד רס"ן דוד כץ.
במהלך הקרב נפצע קצין המבצעים החטיבתי והוחלף על ידי סרן יועד זליבנסקי.
גם רופא החטיבה סרן ד"ר שרגא מיבלום נפצע, ואת מקומו מילא מפקד פלוגת החובשים החטיבתית, ד"ר מיכאל וינר.
החטיבה בפריצה לסוריה וכיבוש מוצב החרמון (11 עד 23 באוקטובר)
במהלך פריצת צה"ל מזרחה ויצירת המובלעת בשטח סוריה השתתפו יחידות של גולני בטיהור יעדים שנכבשו בגזרה הצפונית של המובלעת.
גדוד 12 טיהר את הכפר ג'ובתא אל חשב וגדוד 51 טיהר את תל דהור.
גם גדוד 13 הוכנס לפעילות במובלעת.
ב-12 באוקטובר הוצב גדוד 12 בכפר מזרעת בית ג'אן שבגזרה הצפונית של המובלעת, ביחד עם פלוגת שריון מגדוד 71 שכבש את הכפר.
הגדוד הגן על עמדותיו עד להפסקת האש בחזית כנגד הפגזות סוריות כבדות והתקפות חוזרות של כוחות עילית סורים.
בין 11 הרוגי הגדוד שם היה סגן מפקד הגדוד החדש, רב-סרן אהוד בר-סבר.
ב-13 באוקטובר נהרג סגן מפקד החטיבה ראובן אליעז לאחר שהג'יפ שבו נסע עלה על מוקש בגזרה הצפונית של המובלעת.
במהלך ימי הקרבות במובלעת הסורית ערכה פלוגת הסיור של החטיבה סיורים ליליים רבים שבמהלכם נתקלה בחיילים סורים, לקחה שבויים ואף השמידה טנק.
מפקד הפלוגה שמריהו ויניק עוטר בעיטור המופת על פעולתו.
הפלוגה גם השתתפה יחד עם חיילי סיירת מטכ"ל באבטחת כוח ארטילרי שנשלח לעמדה קדמית על מנת לירות אש ארוכת טווח לעבר מטרות בפאתי דמשק.
פלוגת ההנדסה החטיבתית, שהורכבה מחיילי מילואים, השתתפה בקרבות בגזרה הצפונית של המובלעת.
היא השתתפה בכיבוש חאדר למרגלות החרמון, בית ג'ן ומזרעת בית ג'ן, ושימשה ככוח סיור, פינוי ובדיקת צירים של החטיבה.
חיילה עסקו גם בליווי שירות אספקה, בבדיקה וניקוי של מעברי מים ממולכדים, בדיקת בונקרים ומחסני תחמושת ממולכדים, בפיצוץ טנקי אויב ובמיקוש השטח המפורז בין ישראל לסוריה.
ב-21 באוקטובר בשעות הערב יצאה החטיבה למבצע קינוח - הניסיון השני לכבוש את מוצב החרמון הישראלי מידי הסורים.
החטיבה תקפה את מוצב החרמון ומתחם ההגנה הסורי סביבו בתנועה ממערב.
במקביל הונחתו ממסוקים שני הגדודים של חטיבת הצנחנים 317 בשיא החרמון וכבשו את המוצבים הגבוהים יותר בו.
בעיקר נטל הקרב שניהלה חטיבת גולני נשא גדוד 51, שנשלח למשימה משום שנפגע פחות מהגדודים האחרים בחטיבה.
לצידו פעלה פלוגת הסיור החטיבתית.
גם גדוד 17 השתתף בקרב במסגרת הצבת חסימות במורדות החרמון ובמסגרת טור ממונע של טנקים, זחל"מים וחיילי הנדסה, שנע על הכביש לעבר מוצב החרמון.
היחידות יצאו למשימותיהן בשעה 17:15. המבצע התנהל במשך כל הלילה ועד לשעות לשעות לפני הצהריים ב-22 באוקטובר.
גדוד 51 ופלוגת הסיור ניהלו לחימה מרה ביותר בעיקר בשעות שלאחר חצות הלילה, עד לכיבוש המוצב מידי הסורים.
לאחר עלות השחר נפצעו מפקד החטיבה ומפקד גדוד 51. קצין האג"ם יואב גולן נטל את הפיקוד על החטיבה עד לסיום הקרב.
58 חיילי צה"ל נהרגו בקרב, מהם 53 חיילי גולני.
בין ההרוגים היו שלושה מפקדי פלוגות - מפקד פלוגת הסיור החטיבתית ושני מפקדי פלוגות מגדוד 51.
בהמשך היום מינה אלוף פיקוד הצפון את קצין האג"ם שלו, סגן אלוף אורי שמחוני, למפקד החטיבה החדש.
ב-23 באוקטובר הוכרזה הפסקת אש בחזית הצפון.
החטיבה המשיכה להילחם ולקחה חלק פעיל במלחמת ההתשה שהתחוללה במובלעת וברמת הגולן מאוקטובר 1973 ועד חתימת הסכם הפרדת הכוחות עם סוריה ביוני 1974. היא סבלה בתקופה זו אבדות נוספות.
כך, גדוד 51 החזיק בתל ענתר, בקצה הדרום-מזרחי של המובלעת, מקום שעליו הומטרו הפגזות סוריות קשות ביותר.
במהלך 19 ימי המלחמה הראשונים נהרגו 124 מחיילי החטיבה.
בין ההרוגים היו 25 קצינים כולל סגן מפקד החטיבה ושני מפקדי גדודים.
החטיבה איבדה 21 חיילים נוספים (כולל ארבעה קצינים) בקרבות במלחמת ההתשה שניטשה בחזית הצפון בין אוקטובר 1973 ליוני 1974.
גדוד 51 ספג את האבדות הכבדות ביותר במלחמה ואיבד 46 מאנשיו.
12 חיילים נוספים משלו נהרגו במלחמת ההתשה בצפון.
פלוגת הסיור איבדה 13 מאנשיה.
38 מחיילי גולני עוטרו בעיטורים ובציונים לשבח על פעולתם במהלך המלחמה, מהם שישה שעוטרו בעיטור העוז ו-11 שעוטרו בעיטור המופת.
21 מהחיילים עוטרו לאחר מותם בקרב.
20 מהמעוטרים קיבלו עיטורים וצל"שים על פעולתם בקרבות על מוצב החרמון.
שישה עוטרו על לחימתם בקרב על מזרעת בית ג'אן.
שלוש אנדרטאות הוקמו ברמת הגולן לזכר חללי החטיבה במלחמה.
שתי אנדרטאות ניצבות ליד הכניסה לאתר החרמון ומנציחות את נופלי החטיבה בשני הקרבות לכיבושו מחדש של מוצב החרמון.
במעלה ההר הוקמה אנדרטה נוספת לזכר ארבעה חללים של פלוגת הסיור החטיבתית, שנפלו שם ב-22 באוקטובר.
במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת גולני בקרבות רבים, הן בטבח שבעה באוקטובר והן בתמרון הקרקעי ברצועת עזה.
בהמשך לקחה החטיבה חלק בתמרון הקרקעי בלבנון.
ביום הראשון של המלחמה, בו היה לחטיבה תפקיד מרכזי בבלימת מתקפת הטרור בהובלת החמאס, איבדה החטיבה 73 חיילים שהיו בקו האש הראשון, מתוכם 41 מגדוד 13 ו-30 מגדוד 51.
בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם.
באותה תקופה הגדודים 13 ו-51 יחד עם סיירת הנח"ל וגדוד 77 החזיקו את קו גזרת רצועת עזה וספגו נפגעים רבים במהלך בלימת המתקפה.
גדוד 13 היה שותף בקרבות רבים בעוטף עזה ב-7 באוקטובר, ובמהלכם הוא איבד 41 מחייליו.
ב-7 באוקטובר 2023, סביב השעה 6:50, פשטו עשרות מחבלים על מוצב נחל עוז הסמוך לקיבוץ נחל עוז בסמוך לצפון רצועת עזה, תוך שיגור מאות פצמ"רים לעבר המוצב, רחפנים המטילים פצצות על מערכות התצפיות ומנטרלים אותן.
במוצב זה שהו לוחמי פלוגה מבצעית ב' של גדוד 13 של חטיבת גולני, שני צוותי שריון מגדוד 77 ותצפיתניות מגדוד 414 וכוחות נוספים.
הכוחות ערכו קרב מול המחבלים שבשלב הראשון של המתקפה היו ביתרון מספרי גדול, לפי ההערכות 4 מחבלים על כל חייל.
בתום שעות רבות של לחימה, ולאחר הגעת תגבורת מסיירת צנחנים, הצליחו לוחמי הגדוד לבלום את המחבלים.
לוחמי גדוד 13 של גולני, ניהלו בקרב פנים מול פנים במרחקים קצרים מול מחבלי חמאס, בעזרת הסמב"ציות שהכווינו אותם לחוליות המחבלים יחד עם התצפיתניות, עד אובדן אמצעי התצפית, יחסית בראשית הלחימה.
בקרב נהרגו רבים מלוחמי הגדוד - חלק מ-41 לוחמי הגדוד שנהרגו ביום זה בקרבות בעוטף עזה.
בבוקר החל ירי מאסיבי של רקטות אל עבר יישובי העוטף.
עם תחילת הקרב דווח לקמב"צית, אילן אלחרר, ששני הטנקים מגדוד 77 שהיו במוצב קפצו לגדר המערכת ונמצאים בלחימה.
אילן הקמבצ"ית הורתה שכל הטנקים ייכנסו למוצבים לתקוף מחבלים.
כעבור כמה דקות הגיעו הטנקים למוצב ואחד מהם נכנס לתוכו כדי להילחם, שני הטנקים נפגעו ולוחמיהם נפגעו בתחילת הקרב.
צוות בפיקודו של מ"פ ב' סרן שילה הר אבן שכלל את הלוחמים: סמ"ר דביר זכאי, סמ"ר דור ירחי, סמ"ר ישי פיטוסי וסמ"ר יעד בן יעקב החליט לצאת מהמוצב כדי להגיע לנגמ"ש המרכבה, אשר נמצא שני קילומטרים צפונית למוצב.
צוות הר אבן הגיע לעמדה והצטרף לסמל רועי ברקת וארבעה לוחמים נוספים של הפלוגה, שיצאו עם הנמ"ר ללחימה מול מעל ל-100 מחבלים אשר פרצו את גדר המערכת והתקדמו אל עבר המוצב והקיבוץ.
זמן קצר לאחר מכן כוח הנמ"ר עסק בהיתקלויות עם מחבלים, ניהל חילופי אש וחסל אותם.
באחת ההיתקלויות עלה הנמ"ר על מטען בדרך וחטף ירי RPG שהרס את הנמ"ר וכיבה את המנוע שלו.
למרות מצב הנמ"ר שרד הכוח.
הצוות קיבל בקשר דיווח כי 50 מחבלים פושטים על המוצב.
במקביל בתוך המוצב המותקף נתי טקלה לוחם במחלקת הרתק של הפלוגה, ביחד עם עוד שבעה לוחמים רצים לאחת העמדות על גדר המוצב, רגע לפני שהגיעו לעמדה ירו עליה המחבלים טיל נ"ט שהעיפה את העמדה באוויר.
בסמוך לצוות של טקלה נשמע פיצוץ בחומה כתוצאה ממטען שהניחו המחבלים והחלו לפרוץ למוצב.
הצוות של טקלה מיהר להגיע למיגונית וניהל משם חילופי אש במהלכם לוחמי הגדוד סמ"ר נאור סיבוני, וסמ"ר דוד רתנר נפגעו ונפצעו באורח אנוש.
החובש הפלוגתי יוחאי שריפיאן ניסה לטפל בהם תוך שהוא מבקש בקשר פינוי מוסק מידי אך נענה בשלילה.
זמן קצר לאחר מכן המחבלים זרקו רימון לתוך המיגונית כתוצאה ממנו סיבוני ורתנר נהרגו במקום ומספר לוחמים נפצעו, ביניהם טקלה.
באותו הזמן במהלך האירועים סמג"ד 13 רס"ן ניר בוימפלק יחד עם עוד שלושה לוחמים קפצו לכיוון הש"ג כדי למנוע כניסת מחבלים נוספים למוצב, שם הם נתקלו באש תופת.
במהלך הקרבות בש.ג בוימפלק הסמג"ד נפגע בראש מאש המחבלים.
המ"פ שילה הר אבן קיבל דיווח על פציעתו של הסמג"ד, הוא החליט יחד עם צוות הנמ"ר שלו לחזור לבסיס ולנהל את הקרב.
כוח הנמ"ר הגיע לאזור הש.ג מבחוץ וניסה לפרוק החוצה אך הכבש היה תקוע.
שילה המ"פ החליט לא להמשיך להילחם מתוך הנמ"ר אלא להילחם רגלית.
בש"ג כאשר התקרב הכוח נתקל באש קשה ונעמד מאחורי בטונדות סמוכות מהן הוא ניהל חילופי אש.
במהלך חילופי האש סמל רועי ברקת נפגע בראש מאש צלף ונהרג במקום, ויחד איתו נהרגו במקום שילה המ"פ ושלושת הלוחמים ירחי, פיטוסי וזכאי.
אחרי עשר שעות של לחימה שוטפת מצד לוחמי גולני שנותרו בחיים, הגיעו כוחות של ימ"מ, דובדבן וגדוד 890, טיהרו את המוצב ממחבלים, ועזרו לחלץ ולפנות את הפצועים וההרוגים.
באותו הבוקר התצפיתנית נעמה לוי נראתה בסרטון חמאס בג'יפ בתוך עזה, ושאר החטופות זוהו בסרטונים נוספים שהופצו על ידי חמאס כשהן חטופות בתוך ג'יפ גנוב של צה"ל.
מוצב פגה ממוקם סמוך לגדר הגבול עם עזה בין קיבוץ בארי לעלומים.
ב-7 באוקטובר שהתה במוצב פלוגת מבצעית ג של גדוד 13 מחטיבת גולני.
ואיתם מחלקת מרגמות של הפלוגה המסייעת.
ב-7 באוקטובר 2023, בשעה 6:30 בבוקר, החלו אזעקות ונפילות של ירי תלול מסלול בסביבות מוצב פגה.
המוצב, שבו כ-25 לוחמים, נתקף על ידי מחבלים, אשר חדרו דרך הגבול.
שמונה מחיילי צוות המרגמות בפיקוד סמ"ר איתמר בן יהודה וסמ"ר יקיר לוי נכנסו למיגונית, וסמל יקיר רץ להביא ציוד נוסף לחייליו.
עם התקדמות הקרב, נהרגו שלושה לוחמים: סמ"ר תומר ברק, סמל עידו ביננשטוק וסמל חביב קיעאן, וכתוצאה מירי כבד, נפצעו גם סמ"ר איתמר בן יהודה וחיים מאיר עדן, שפונו למרחב המוגן במוצב תחת אש.
מפקד המוצב, סרן דקל סויסה, יצא מהמחסה עם שישה חיילים, אך גילה שמולם עומדים כ-100 מחבלים חמושים היטב.
סביב 07:12, הוזמנה תגבורת של נמ"ר עם לוחמים בפיקוד סגן טשאגר טוואבה וסגן נעם ברקת, שהחלו בפעולה נגד המחבלים.
תוכניתם לחלץ את הלוחמים לא צלחה לאחר שמטען פוצץ את כבש הנמ"ר, וכתוצאה מכך נהרג סמל איתמר כהן שהפעיל טיל לאו.
סרן סויסה ועמיתו סמל רועי פרי נהרגו בקרב קשה בכניסה הראשית למוצב.
לאחר מכן, המחבלים ניסו לכבוש את חדר האוכל, אך הלוחמים הצליחו להדוף את ניסיון הכיבוש.
לבסוף, כדי לברוח מהעשן הכבד שגרם לפציעות קשות, יצאו חמישה לוחמים: סמל ליאור עזיזוב, סמ"ר עידן רז, סמ"ר שלו ברנס, סמ"ר איתי גליסקו וסמל יקיר לוי, ונפלו בקרב מול המחבלים.
נמ"ר נוסף הגיע למוצב והתחיל בפינוי פצועים, ולאחר מכן הגיע כוח חילוץ בפיקוד רס"ן מיכאל ביטן.
במהלך החילוץ, נפגע אחד מרכבי הפנתר של יחידה הניוד 444 מטיל קורנט, וכתוצאה מכך נהרג סמ"ר דולב אמויאל ונפצע רון חריר.
הקרב הסתיים לאחר כ-11 שעות לחימה.
סמ"ר חיים מאיר עדן נפטר מפצעיו בבית החולים כחודשיים לאחר מכן.
בקיבוץ ניר עם ליד שדרות התחולל קרב בין כוחות כיתת הכוננות של הקיבוץ לבין מחבלי חמאס.
בהמשך חברו לכיתת הכוננות לוחמי היחידה הטקטית ויחידת המסתערבים של משמר הגבול, וכן גדוד 13 של חטיבת גולני.
במהלך הקרב זרק מחבל רימון לתוך נגמ"ש של לוחמי הגדוד.
רב"ט מתן אברג'יל קפץ על הרימון והציל את חייהם של 6 חיילים שהיו עימו, והוא עצמו נהרג.
בשבת בבוקר, תקפו מחבלים את מעבר ארז.
את המוצב איישו 18 מלוחמי גדוד 13 של חטיבת גולני ומספר חיילי מתפ"ש.
בשעה 07:14 העבירה מפקדת אוגדת עזה הנצורה במחנה רעים בקשה לטייסת 161 המפעילה כטמ"ם הרמס 450 ("זיק") לתקוף את מעבר ארז.
מפעילי הכטמ"מ נדהמו לראות כי כוחות חמאס השתלטו על המעבר.
תיעוד במעבר מראה כי בשיא הקרבות אמבולנס וצוות של הסהר האדום הפלסטיני חדר למעבר ופינה מחבלים חמושים של חמאס.
בקרב נהרגו מספר לוחמים ביניהם:, סמ"ר רועי וייזר,סמ"ר דניאל משה דנינו,סמל אריאל ארז וסמל אדיר טהר.
עם סיום השתלטות המחבלים על המעבר לקחו חלק מגופתו של סמל טהר וחטפו אותה לעזה.
מספר חודשים לאחר מכן, בתמרון הקרקעי בשכונת שוג'אעיה ראשו של סמל טהר נמצא בתוך תיק ב"כיכר פלסטין" לאחר שפלסטינים מקומיים ניסו למכור את ראשו בסכום של עשרת אלפים דולר.
בשבת בבוקר, תקפו מחבלים וניסו לחדור למוצב סמוך לקיבוץ ארז.
במוצב שהו 30 לוחמי פלוגת הפחת"ק גדוד 13 של חטיבת גולני.
במשך שעות רבות לחמו לוחמי פלוגת הפחת"ק בהדיפת המחבלים.
ב-06:30 עם כוננות עם שחר שהוכרזה ב־05:30 בבוקר היו לוחמי הפחת"ק בתוך הנגמ"שים, במקביל החל מטח ירי תלול מסלול אל עבר שטחי העוטף והוכרזה "כוננות גשם סגול" הלוחמים יצאו מהנגמ"שים ונכנסו למיגוניות.
לאחר מכן, החלו להגיע הדיווחים על החדירות של מחבלים לשטח ישראל.
הלוחמים התחלקו לכוחות כאשר כוח ראשון נכנס חזרה לנגמ"שים ומשהבינו שהמוצב תחת מתקפה החלו לירות פצצות מרגמה אל עבר המחבלים וכוח שני התפרס ברחבי המוצב על מנת להיתקל במחבלים.
בשעה 10:30 לאחר כ-4 שעות של לחימה קשה והדיפת מחבלים, נורה מטח מרגמות אל עבר המוצב כתוצאה מכך נהרגו לוחמי הפחת"ק סמל אופיר ירוחין וסמל ירון זוהר.
בתום היום הצליחו לוחמי פלוגת פחת"ק גדוד 13 מחטיבת גולני להדוף את המחבלים הרבים ומנעו את ההשתלטות וכיבוש המוצב.
ערב המתקפה לוחמי גדוד 51 היו אחראים על הגזרה מאזור נחל הבשור (קיבוץ רעים) ועד קיבוץ מגן שבדרום העוטף.
הלוחמים מפוזרים בשלשה מוצבים: כיסופים, מארס ומוצב מו"פ שנמצא בדרום העוטף.
במהלך הקרבות ספג גדוד 51 כ-29 לוחמים הרוגים ועשרות פצועים.
ב-7 באוקטובר שהה במוצב כיסופים גדוד 51 של גולני יחד עם בני משפחה של חלק מהחיילים, שהגיעו למוצב לרגל שמחת תורה.
סמוך ל־06:50 פשטו עשרות רבות של מחבלי חמאס על המוצב, ונפתח קרב ממושך של שעות רבות בין החיילים למחבלים, שבמהלכו נהרגו 8 לוחמים מהגדוד, מלבד האזרחים שנרצחו בטבח בקיבוץ כיסופים הסמוך.
בתום כ-50 שעות הצליחו לוחמי הגדוד והתגבורת שהצטרפה אליהם בהמשך מיחידת אגוז, לבלום את המחבלים ולטהר את השטח באופן מלא.
ב-7 באוקטובר בבוקר, כ-20 לוחמים מהפלוגה המסייעת של גדוד 51 מחטיבת גולני היו במוצב מארס.
מפקד המוצב, סרן יובל בן שלומי, פקד על הלוחמים להיכנס למיגונית כדי להבטיח את ביטחונם.
בזמן שבחן את המצב, הבחין סרן בן שלומי בשלושה מחבלים רצים לכיוון קיבוץ כיסופים, ולאחר מכן יצא עם שלושת לוחמי החפ"ק שלו לעברם.
הם נתקלו באש מחבלים קשה וניהלו קרב אינטנסיבי, בסופו חיסלו את המחבלים.
במקביל, כוח החפ"ק זיהה שיירות מחבלים רכובים על אופנועים וטנדרים, נכנס למארב והחל להילחם.
ג'יפ הדוד ספג פגיעת RPG ואש רבה, והמצב בשטח היה קשה.
בתוך המוצב, הלוחמים התמקמו בנגמ"שים וסמ"ר שלם ענאקי, ששמר על קשר עם השטח, הכריז על כוננות "גשם סגול".
הלוחמים רצו לחדר האוכל שהוסב למרחב מוגן.
סמ"ר ענאקי נשאר בנגמ"שים והמתין למטרות נוספות, ואז החלו פצמ"רים ליפול על המוצב ופגעו במערכת התקשורת.
כוחות המוצב נותרו עם 10 לוחמים בלבד והחליטו לצאת ולהילחם מחוץ למוצב.
הכוח הראשון שיצא הצליח לחסל שלושה או ארבעה מחבלים, אך ספג פגיעת RPG וחזר למוצב להתארגן לקרב פנים אל פנים.
סמ"ר ענאקי ורס"פ הפלוגה, רס"ל ניב דאדו, תיאמו את ההגנה הפנימית.
במקביל, מחלקה 5 מהפלוגה המסייעת פעלה באזור כיסופים, חיסלה מספר רב של מחבלים, אך סמ"ר בר רוזנשטיין נהרג במהלך הקרב.
בסיום הקרב, הלוחמים במוצב מארס ובסביבות כיסופים הצליחו לחסל כ-60 מחבלים, והמוצב מארס נשמר ללא חדירה של מחבלי חמאס.
מוצב מו"פ הצמוד למושב ישע הוא מוצב פלוגתי קטן יחסית שאויש בפלוגה רובאית ג' של גדוד 51. המוצב הגן על חבל צוחר.
בשלב הראשון של המתקפה שכלל מטחי רקטות החיילים אשר שהו במוצב נכנסו לחדר האוכל ששימש גם כמרחב מוגן, כעבור כעשרים דקות התברר ללוחמים שהמתקפה כוללת גם חדירה וכי מתנהלת התקפת מחבלים על המוצב והם התבצרו בחדר האוכל והתגוננו משם.
לחדר האוכל היו שני פתחים והמחבלים סגרו על שניהם.
וכתוצאה מכך כל מי שיצא מפתחי חדר האוכל נפגע.
שני מפקדי מחלקות ניהלו אש עם מחבלים והחזיקו בקרב בלימה קשה אשר בסופו נהרגו ארבעה לוחמים בהם סרן שילה ראוכברגר, סמל עמיחי רובין, סמל דביר רסלר, סמ"ר שלמה רשטניקוב, ונפצעו עוד מספר לוחמים.
הלחימה הסתיימה כאשר הגיעה תגבורת של מפקד הפלוגה עם מפקד מחלקה מהפלוגה ומהגדוד שאיגפו את המחבלים וחיסלו אותם.
קרבות במסגרת התמרון הקרקעי בעזה
לאחר שבועות של מתקפות אוויריות והיערכות לתמרון, פתח צה"ל בתמרון הקרקעי ברצועת עזה ב-28 באוקטובר 2023. כוחות חטיבת גולני פעלו תחת אוגדה 36 ותרמו להשגת מטרותיה בלחימה.
בין סוף אוקטובר לתחילת נובמבר נכנסה האוגדה למסדרון נצרים, כבשה אותו והחלה לשלוט מבצעית בשטח.
לוחמי גדוד 13 נתקלו במספר חוליות מחבלים בשטח צפון רצועת עזה, שביצעו לעברם ירי של טילי נ"ט והפעילו לעברם מטענים רבים.
המחבלים גם ניסו לטפס על הכלים של הלוחמים.
הלוחמים השיבו באש לעבר המחבלים וחיסלו כ-130 מהם.
כמו כן, הכוחות הכווינו כלי טיס וכוחות ארטילריה לתקיפות מהאוויר.
ב-5 בנובמבר 2023 פשטה סיירת גולני על מעוז של חמאס בעזה וחיסלה 30 מחבלים.
הקרבות בדרום מערב העיר עזה
ב-10–11 בנובמבר חיסלו צוות הקרב החטיבתי של חטיבת גולני וגדוד 53 מחבלים רבים ופגעו בתשתיות ובאמצעי הלחימה של גדוד 'סברה – תל אל-הווא' של חמאס.
הלוחמים ביצעו פשיטות, שכללו קרבות בדרום שכונת שיח' עג'לין שבמערב העיר עזה, בהם היו קרבות משמעותיים עם מחבלי חמאס.
במהלך הפשיטות הרגו לוחמי גולני מחבלים רבים (נודע בוודאות על 300 הרוגים והוערך שעוד 150 קבורים בתוך המבנים והמנהרות שנהרסו), איתרו והשמידו תשתיות טרור ביניהן: פירי מנהרות, משגרי רקטות, מחסני אמל"ח, עמדות תצפיות ומנהרות.
ב-18 בנובמבר פעל צוות קרב של חטיבת גולני בשכונת זייתון שבעיר עזה להכרעת גדוד 'זייתון' של החמאס.
במהלך הקרבות חיסלו לוחמי החטיבה מחבלים ופגעו בתשתיות טרור, לרבות תשתיות תת-קרקעיות ויעדים נוספים של ארגון הטרור.
ב-21 בנובמבר חטיבת גולני, עם חטיבה 188 ולוחמי ההנדסה, נתקלה בעשרות רבות של מחבלים בלחימה בשכונה, ויחד ניהלו קרבות פנים-אל-פנים מולם, וחיסלו רבים מהם.
לוחמי חטיבה 188 השתלטו על מספר יעדים מרכזיים בגדוד זיתון של חמאס, בהם לשכתו של מפקד חטיבת עזה והמפקדה המרכזית של הגדוד.
בליל 22 בנובמבר פעלה סיירת גולני במרחב צפון הרצועה לטיהור המרחב ואיתור תשתיות טרור וניהלה קרבות מול מחבלי חמאס.
במהלך הקרבות נהרג סרן לירון שניר מפקד צוות בסיירת.
ב-23 בנובמבר נחתם הסכם חמאס–ישראל להפסקת אש ולשחרור חטופים.
ב-2 בדצמבר קרס ההסכם, וצה"ל שב ללחימה לאחר ששהה בשטח ללא הפעלת אש במשך אותו השבוע.
ב-4 בדצמבר נפתח הקרב האוגדתי של אוגדה 36 בשכונת שג'אעייה בעזה.
כוחות החטיבה נלחמו יחד עם כוחות חטיבה 188 של השריון וחטיבת הצנחנים.
הקרבות כללו יותר מ-50 היתקלויות עם חוליות מחבלים, וקרוב ל-200 מחבלים נהרגו - רבים מהם מאש טנקי חטיבה 188, צלפי גדוד 890 ולוחמי סיירת גולני.
ב-9 בדצמבר איתר צוות הקרב של חטיבת גולני מספר חוליות מחבלים חמושות בנ"ט והכווין כלי טיס שחיסל את החוליה.
ב-12 בדצמבר עסק צוות קרב משולב של גולני וגדוד 53 של השריון וכוח הנדסה בטיהור הקסבה, אשר ברובה הייתה נטושה, אך עדיין היו מספר מבנים מאוישים במחבלים.
כוח גולני סרק את המתחם ומצא פיר במתחם.
בתוך אחד המבנים שבמתחם הופעל מטען נגד הכוח, לצד ירי מרובי M-16 ורימונים מצד המחבלים.
לאחר הפעלת המטען נותק הקשר עם הכוח והיה חשש לחטיפת חייל.
כתוצאה מכך הוזנקו כוחות גולני נוספים, כאשר במקביל מתנהל קרב קשה וברקע פיצוץ מטענים.
ב-13 בדצמבר המשיך צק"ח גולני בלחימה בקסבה של שג'אעייה שם ערך קרבות עזים מול גדוד שג'אעייה של חמאס.
לוחמי גולני נתקלו במחבלים אשר יידו מטענים לעבר הכוחות וירו לעברם מתוך מבני מגורים שבתוכו תת-קרקע.
ב-18 בדצמבר השתלטו לוחמי גדוד 13 והשמידו את הכיכר המרכזית של שג'אעייה, כיכר פלסטין בה חמאס הקים פסל המפאר את אסון הנגמ"ש ממבצע צוק איתן.
בנוסף, הלוחמים חיסלו עשרות מחבלים ואיתרו יותר מ-10 מנהרות.
ב-21 בדצמבר פשט צוות הקרב החטיבתי של חטיבת גולני על בתי בכירים של ארגון הטרור חמאס והחרים חומר מודיעיני.
הקרבות בח'אן יונס ודרום הרצועה
במקביל ללחימת צק"ח גולני בשג'אעייה, גדוד 12 (ברק) פעל תחת צוות הקרב של חטיבה 7, ועבר איתו לקרבות בדרום הרצועה בח'אן יונס.
ב-8 בדצמבר, במהלך פעילות של צוות הקרב של גדוד 12 ופלוגת חשיפה-תקיפה במסגד "קוטייבה" במרחב ח'אן יונס השייך לחמאס, זיהו הלוחמים תשתית תת-קרקעית רחבה במסגד.
באחד החדרים הופעל מטען וירי על הכוחות.
הלוחמים השיבו אש תוך כדי שהם מחלצים את לוחמי הגדוד שנפצעו, וחיסלו בסיוע אווירי מחבלים נוספים שניסו להימלט מהמסגד.
בפעילות הזו נהרג לוחם הגדוד סמל מאור כהן איזנקוט, אחיינו של השר גדי איזנקוט.
באמצע חודש ינואר גדוד 12 תחת צק"ח 7 פשט על מוצב צבאי של חמאס, שם איתרו עשרות משגרי רקטות פירי מנהרות ואמל"ח.
ב-26 בדצמבר החלה האוגדה ובכללה חטיבת גולני, קרב נוסף, הפעם במחנות המרכז הצפוניים יותר, אל-בורייג' ונוסייראת.
ב-14 בינואר 2024 לוחמי צוות הקרב של חטיבת גולני זיהו במרחב אל מע'אזי שבמרכז הרצועה שני מחבלים חמושים נעים לעבר מבנה בו שהו הכוחות.
הלוחמים הכווינו כלי טיס של חיל האוויר שתקף וחיסל את המחבלים טרם הספיקו לפגוע בכוחות.
סיום שלב הלחימה העצימה ויציאה מהרצועה
ב-15 בינואר הוחלט על יציאתה מהרצועה של אוגדה 36, הכוללת את חטיבת גולני (מלבד גדוד 12 ופלוגת חשיפה-תקיפה מגדוד 51 שנלחמו בצוות הקרב של חטיבה 7 תחת אוגדה 98), לטובת משימות ההגנה בחזית הצפונית, ובנוסף ריענון, אימון והגברת כשירות.
פעילות ברצועה לאחר שלב הלחימה ההעצימה
ב-6 באוקטובר 2024 החלו הכוחות של אוגדה 162 בפשיטה בשלישית על ג'באליה, על מנת לנקות קיני טרור ותשתיות וזאת נוכח מידע מודיעיני להתארגנות של חמאס לביצוע פעולות ביום אירועי ה-7 באוקטובר.
ב-7 באוקטובר, במהלך הלחימה בג'באליה, נהרג סמ"ר נועם ישראל עבדו, לוחם מגדוד 17 (הכשרת מפקדי כיתות) של חטיבת ביסלמ"ח, ושירת כלוחם בגדוד 12 של חטיבת גולני.
ב-5 בפברואר 2025, במגנן באזור החיץ (הפרימטר) בשעה 23:00 בלילה, קרס מנוף על כוח לוחמים של גדוד 51 של החטיבה בשל מזג האוויר הסוער.
כתוצאה מהקריסה נהרגו שני לוחמי הגדוד, בהם סמ"ר נחמן רפאל בן עמי, ורס"ל (במיל') נדב כהן.
באותו אירוע נפצעו שבעה, בהם לוחם אחד שנפצע פצעים אנושים.
זירה צפונית והתמרון הקרקעי בלבנון
ב-14 באפריל פעל כוח משולב של לוחמי סיירת גולני ויחידת יהל"ם לשטח לבנון בגזרה המערבית.
במהלך מבצע מורכב, נפל הכוח למארב שבו הופעלו מטעני חבלה.
כתוצאה מהפיצוץ, נפצעו קשה קצין ושלושה לוחמים ביניהם סגן ניר גוטמן, מפקד צוות מסיירת גולני, אשר הוביל את הכוח.שעות לאחר מכן חזבאללה נטל אחריות על האירוע.
ב-1 באוקטובר הותר לפרסום כי יחידות וסיירות מובחרות של צה"ל ביצעו מבצעים חשאיים בתוך שטח לבנון על מנת לסכל, לנטרל ולהשמיד תשתיות פלישה ואמצעי לחימה של כוח רדואן.
לנטרול והשמדת מתחמי לחימה ואמצעי לחימה של חזבאללה.
במהלך המבצעים החשאיים בשטח האויב, הכוחות תקפו אלפי מטרות צבאיות, מחסנים של אמצעי לחימה, עשרות טונות של נפץ, נכסי שהייה לפעילים, ומפקדות.
בשבוע של ה-23 ל-27 ביוני לוחמי גדוד ברק (12) של החטיבה, הפועלים בגזרת הר דב והחרמון תחת חטיבה 188, התאמנו בשטחים סבוכים ותרגלו מענה לאיומים שונים תוך שיתוף פעולה של כוחות החי"ר, השריון והאש.
במהלך התרגיל תרגלו הכוחות תרחישי לחימה במרחבים משתנים תוך דגש על יכולות תנועה בשטח סבוך המדמה לחימה בתוואי צפוני, התקדמות בציר הררי והפעלת אש מדרגית.
ב--19 בספטמבר פעל כוח לוחמים של גדוד 51 של החטיבה במרחב רכס רמים, בעת הפעילות באזור ירה חזבאללה שני טילי נ"ט אל עבר הכוח.
בתקרית, נהרג סמל תומר קרן לוחם הגדוד וכן נפצעו 8 לוחמים נוספים שנפצעו באורחים שונים אשר פונו לטיפול בבתי החולים.
בליל 3 באוקטובר, שני כטב"מים שוגרו מעיראק וחצו לשטח ישראל באזור רמת הגולן.
כטב"ם אחד יורט בידי חיל האוויר וכטב"ם שני התפוצץ במחנה צבאי בצפון רמת הגולן.
כתוצאה מהפגיעה נהרגו סמל דניאל אביב חיים סופר, חניך במסלול ייעודי לקצונת קשר"גים בגדוד 13, ורב"ט טל דרור מש"ק תקשוב בגדוד 13, ובנוסף נפצעו קשה שני חיילים, אחד נפצע בינוני, ו-21 נפצעו קל.
ב-16 באוקטובר בסמוך לשעה 17:00 במהלך פעילות בכפר לבנוני עייתא א שעב, כוח סיירת גולני נכנס לסריקות בתוך מבנה ואיתר בתוכו מספר פירים תת-קרקעיים.
הלוחמים השיבו אש - וחיסלו את כל ארבעת המחבלים.
כתוצאה מהאירוע 10 לוחמי סיירת גולני נפגעו בקרב כאשר 3 נפצעו קשה, 1 בינוני ו-1 קל.
בנוסף נהרגו 5 לוחמי סיירת גולני כאשר שלושה נהרגו בקרב ושניים במהלך החילוץ.
ביניהם: רס"ן אופק בכר, סרן אלעד סימן-טוב, סמ"ר אלישיב איתן וידר, סמ"ר יעקב הלל, וסמ"ר יהודה דרור יהלום
עם תחילת חודש נובמבר חטיבת גולני וחטיבה 188, תחת אוגדה 36, החלה לפעול בפאתי קו הכפרים השני בגזרה המערבית בדרום לבנון, בהתקפה על אזורים חדשים שבהם צה"ל לא תמרן קרקעית עד כה.
זה תמרון מוגבל בהיקפו, שמטרתו תפיסת שטחים שולטים ואיתור אמל"ח ומשגרים שמכוונים ליישובי הצפון.
מהאזורים האלה, בין היתר, התבצע ירי על יישובי הצפון.
ב-13 בנובמבר החל גדוד 51 של החטיבה בהתקפה גדודית על מספר יעדים, ובמסגרתה נכנס לפשוט על מספר מבנים.
באחד המבנים - כוח לוחמים נתקל במחבלים מטווח קרוב, והתנהלה לחימה ממושכת מול המחבלים.
במקביל לקרב בתוך המבנה - מארב של מחבלים נוספים ממבנים סמוכים ביצעו ירי של נק"ל ונ"ט לעבר אותו מבנה בו נלחמו הכוחות, כך שהתבצע ירי על הלוחמים ממספר כיוונים.
במהלך הקרב נהרגו 6 מלוחמי גדוד 51 בהם קצין, שני מפקדי כיתה, ושני לוחמים: סרן איתי מרקוביץ,סמ"ר שריה אלבוים, סמ"ר דרור חן, סמ"ר ניר גופר וסמל שלו יצחק סגרון, וסמל יואב דניאל.
ב-14 בנובמבר יצא גדוד 51 למתקפה גדודית תחת גדוד 74 באחד הכפרים בדרום לבנון שבהם הגדוד פעל.
כוח לוחמים של גדוד 51 של החטיבה נכנס לתוך מבנה- ובתוכו הסתתרה חולייה של 5 מחבלי כוח רדואן.
בתוך המבנה התנהלה היתקלות מטווח קרוב, במהלכה נהרג מפקד מחלקה בגדוד, סגן עברי דיקשטיין(בנו של אילן דיקשטיין).
ב-19 בנובמבר כתוצאה פגיעת כטב"ם נפץ של חזבאללה בכוח יחס"ם (5111) של החטיבה שפעל בדרום לבנון נהרג רס"ל במיל' עמר משה גאלדור וזאת במהלך פעילות לצד גדוד 53.
ב-20 בנובמבר בסביבות השעה 15:00, במרחב הפעולה של אוגדה 36 הנמצא בקו הכפרים השני בדרום לבנון.
כוח לוחמים מגדוד 13 בפיקודו של ראש מטה חטיבת גולני, אל"ם במיל' יואב ירום, נכנס לתוך מבצר ארכאולוגי, בכפר שמע בדרום לבנון.
הכוח סבר שהמרחב כבר טוהר ממחבלים, אך התברר כי שני מחבלים הסתתרו בתוך המבצר הארכאולוגי.
⁠לאחר כניסתם למקום - הכוח, עם האזרח, נתקלו במחבלים וספגו נפגעים.
שני המחבלים חוסלו, ובאותו תקרית נהרגו לוחם גדוד 13 של החטיבה סמל גור קהתי וחוקר ארץ ישראל ז'אבו ארליך.
ארליך חויל באופן רטרואקטיבי לאחר נפילתו והוכר כחלל צה"ל.
לפי מכתב שנשלח בשם הוריו של קהתי לפרקליטות הצבאית, קהתי נדרש "לקחת חלק במשימה לא מאושרת ולא מאובטחת", שנועדה "לאפשר את ביקורו במקום של האזרח".
יש שמשווים את אירוע זה לקו פרשת המים של חטיבת גולני, על האפשרות שאירוע זה יטויח ולא יחקר כהלכה, שכן על פי עדויות של חיילים שנכחו בקרב, המשימה לא אופיינה בצורך מבצעי, לא כללה כלל את סקירת המבצר וכן התנהלה באופי לא מבצעי.
בנוסף, נטען שעם פציעתו של אל"ם ירום הוא נטש את הזירה.
ב-13 באוקטובר 2024, בשעה לערך 19:00 חדרו שני כלי טיס בלתי מאוישים של חזבאללה לשטח ישראל.
כטב"ם אחד יורט ואילו השני, הצליח להגיע לאזור בנימינה והתרסק בחדר האוכל של בא"ח גולני בעת שטירונים היו בארוחת הערב.
באירוע נהרגו ארבעה מחיילי ההכשרה של החטיבה: סמל אלון אמיתי, סמל עומרי תמרי, סמל יוסף הייב, וסמל יואב אגמון.
51 חיילים נוספים נפצעו באירוע, בהם תשעה באורח בינוני והיתר באורח קל.
ב-22 במרץ 2025 שבו כוחות אוגדה 36, בהם חטיבת גולני, לאחר התמרון בלבנון לפיקוד הדרום, ונערכו ללחימה בגזרתו במסגרת מבצע עוז וחרב.
ב-1 באפריל 2025, החלו כוחות חטיבת גולני לפעול במרחב רפיח ברצועת עזה במסגרת פעילות אוגדתית רחבה של אוגדה 36. הפעילות התמקדה באיתור והשמדת תשתיות טרור, ובמהלכה אותרו אמצעי לחימה, הושמדו מבנים ששימשו את המחבלים ונהרגו מספר מחבלים.
ב-12 באפריל הודיע דובר צה"ל כי הושלם כיתור רפיח באמצעות השגת שליטה בציר מורג המבתר את רפיח מח'אן יונס, בפעילותן של חטיבת גולני וחטיבה 188.
ב-8 במאי 2025 בשעות הצהריים, פעלה סיירת גולני בשכונת ג'נינה ברפיח, המוגדרת כריכוז המחבלים היחיד עוד נותר ברפיח.
כוח לוחמים של הסיירת יחד עם לוחמי הנדסה של גדוד 605 החלו בפשיטה על מבנה, לפתע לאחר שיצאו מנגמ"ש מסוג נמ"ר, נורה על הכוח טיל RPG בסמוך לנגמ"ש.
כתוצאה מהירי נהרג לוחם סיירת גולני סמל ים פריד, ונפצעו 4 לוחמים נוספים- 3 באורח קשה ו-1 בינוני.
בין הפצועים שני קצינים מסיירת גולני.
ב-18 במאי 2025 החלו כוחות החטיבה בפעילות בח'אן יונס כחלק מפתיחת מבצע מרכבות גדעון.
ב-20 במאי פחת"ק 51 לחם תחת צוות הקרב של חטיבה 7, פעל במזרח ח'אן יונס.
כוח של לוחמי פחת"ק 51 פעל בתוך מבנה בן 4 קומות, המבנה היה ממולכד ולאחר כניסת הכוח למבנה המטען שהיה בו התפוצץ.
לאחר הפיצוץ המבנה- קרס וכתוצאה מכך נהרג לוחם פחת"ק 51 סמ"ר דנילו מוקנו ולוחם נוסף נפצע באורח קל.
ב־3 ביוני פעל צוות הקרב של חטיבת גולני תחת פיקוד אוגדה 36 בדרום ח'אן יונס ברצועת עזה.
במשך מספר שבועות הכוחות השמידו עשרות רבות של תשתיות טרור עיליות ותת-קרקעיות, כולל פירים ממולכדים ותוואי מנהרות, וחיסלו מספר מחבלים מארגוני הטרור.
ב-16 ביוני במהלך פעילות גדוד 12 של החטיבה במרחב חאן יונס, מחבלים הצמידו מטען חבלה לנגמ"ש מסוג נמ"ר של כוח לוחמים של הגדוד בעת נסיעה.
כתוצאה מפיצוץ המטען נהרג לוחם הגדוד סמ"ר נווה לשם, ועוד עשרה לוחמים נפצעו, בהם ארבעה באורח קשה - קצין ושלושה לוחמים נוספים מגדוד 12. מצבם של שלושה מהפצועים מוגדר בינוני, היתר נפצעו באורח קל.
ב-10 ביולי 2025, כוחות סיירת גולני ביצעו התקפה גדודית על יעדי טרור במרחב ח'אן יונס בדרום הרצועה.
במסגרת הפעילות, הכוחות פעלו למיקוש מבנים חשודים כתשתיות טרור- במטרה לפוצץ אותם.
כשעתיים לאחר פעולת מיקוש המבנים, התבצע הפיצוץ - כתוצאה מהפיצוץ נהרג קצין מפקד צוות בסיירת גולני סרן רעי בירן.
ב-21 ביולי 2025, בעת שהיה במבנה במהלך פעילות של לוחמי גדוד 13 של החטיבה בח'אן יונס, טיל נ"ט נורה לעבר המבנה בו שהה הכוח וכתוצאה מכך גרם לפיצוץ אמל"ח בתוך מבנה.
מעוצמת הפיצוץ נהרג לוחם הגדוד סמ"ר עמית כהן, באותה תקרית קצין שהיה לצידו נפצע באורח קשה.
ב-26 ביולי 2025, במהלך פעילות מבצעית של סיירת גולני בחאן יונס, חוליית מחבלי חמאס הצמידה מטען חבלה לנגמ"ש מרכבה (נמ"ר) של הסיירת.
כתוצאה מהפיצוץ, הנמ"ר עלה באש, ובאירוע נהרגו סרן אמיר סעד – קצין הטכנולוגיה והאחזקה של הסיירת (טנ"א), וכן סמל ינון נוריאל, לוחם טנ"א של הסיירת.
במהלך אותה תקרית ניסו המחבלים להשליך מטען חבלה גם לעבר נגמ"ש סמוך, שבו שהה מפקד סיירת גולני.
כוח מחפ"ק המג"ד הצליח להגיב בירי ולנטרל את המחבל, ובכך סיכל פגיעה נוספת בשני כלי רכב משוריינים של הסיירת בחאן יונס.
מיום מתקפת הפתע ותחילתו של התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל איבדה החטיבה 121 מלוחמיה.
אבדותגדוד 12גדוד 13גדוד 51סיירת גולנימפקדהבא"ח גולניסה"כקרבות ההדיפה בטבח שבעה באוקטובר0422821073 לוחמיםהתמרון הקרקעי ברצועת עזה וחזית דרומית33751019 לוחמיםהתמרון הקרקעי בדרום לבנון וחזית צפונית04880424 לוחמים
במהלך המלחמה נהרגו בין הבכירים שני בכירים שהיו בעברם מפקדים בחטיבת גולני: אלוף־משנה רועי לוי, מפקד היחידה הרב־ממדית, שנהרג בקרב בקיבוץ רעים, ואלוף־משנה במילואים יצחק בן בשט שהיה מפקד חפ"ק מח"ט גולני בעת מותו.
בנוסף במהלך המלחמה נהרג חוקר ארץ ישראל רס"ן (במיל') זאב חנוך ארליך שנהרג במהלך התמרון בדרום לבנון לאחר שהתלווה לפעילות גדוד 13.
במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת גבעתי במספר רב של קרבות.
כבר בטבח שבעה באוקטובר, ביום הראשון של המלחמה, סייעה החטיבה רבות בהדיפת מתקפת הטרור של חמאס.
בשלב השני של הלחימה, התמרון הקרקעי, השתתפו כוחות החטיבה בתמרון מצידה הצפוני של רצועת עזה.
החטיבה הובילה את כוחות אוגדה 162 בפריצת קווי ההגנה של ארגון הטרור חמאס, ובהכנעת שתי חטיבות של הארגון, חטיבת צפון הרצועה וחטיבת העיר עזה.
בשלב השלישי, עם הכניסה לח'אן יונס, הצטרפה החטיבה לאוגדה 98 לצורך התמרון במרחב והשמדת חטיבה נוספת של חמאס.
במאי 2024 חזרה החטיבה לפיקוד אוגדה 162, ונכנסה איתה לקרב רפיח.
חודשים רבים לחמו שם כוחות החטיבה.
באוקטובר נכנסה חטיבת גבעתי לקרב ג'באליה השלישי, שבו השמידו תשתיות רבות בעיירה ג'באליה, במחנה הפליטים ג'באליה ובבית לאהיא.
הקרב הסתיים עם חתימת עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס.
לאחר מכן המשיכה החטיבה להילחם ברצועה במבצעים עוז וחרב ומרכבות גדעון.
בבוקר יום שבת של טבח שבעה באוקטובר, פעלה סיירת גבעתי תחילה בעיר שדרות וחתרה למגע עם מחבלים.
לאחר שהושגה בחזרה שליטה על העיר, נשלחה הסיירת לקיבוץ נחל עוז על מנת לחלץ את התושבים ולחסל את חוליות המחבלים.
במקביל, כוחות נוספים של חטיבת גבעתי פעלו ביישובים כפר עזה וכיסופים בהם חיסלו את המחבלים המתבצרים והחזירו את השליטה על היישובים.
במהלך הלחימה של גדוד צבר לצד גדוד רותם בכפר עזה ב-9 באוקטובר נהרג סרן דור שדה מ"מ בפלוגה הרובאית בגדוד צבר בעת סריקה אחר תושבים ומחבלים בבתים.
סרן דור שדה עמד בראש מחלקתו ובעת כניסה לאיתור האחרון נפגע מירי מחבלים ונהרג.
ב-26 באוקטובר 2023 החלו כוחות יבשה משולבים בפיקוד חטיבת גבעתי בפשיטה ממוקדת באמצעות טנקים בשטח צפון רצועת עזה, כחלק מהכנת המרחב לשלבי הלחימה הבאים.
במסגרת אותה פשיטה לילית נתקלו לוחמי גבעתי בקרבות מול מחבלי חמאס, השמידו תשתיות טרור, עמדות נ"ט וביצעו עבודות לארגון המרחב, כאשר בסיום הפעילות חזרו לשטחי הכינוס מסביב לרצועה.
מתחילת הלחימה פלוגת הצמ"ה של גדוד מילואים 8170 לחמה עם החטיבה.
לאחר סיום הסבב הראשון הוקמה בחטיבה פלוגת צמ"ה נוספת שהוכשרה על ידי חיל ההנדסה הקרבית והפעילה כלי צמ"ה ממוגנים בהם דחפורי D9 משוריינים ומחפרים בשירות צה"ל.
הפלוגה נלחמה בקרב רפיח (2024) וקרב ג'באליה השלישי (2024) שבהם הרסה בתים רבים.
ב-31 באוקטובר 2023 לאחר מספר ימי לחימה קרקעית החלו כוחות חטיבת גבעתי בפשיטה על העיירה ג'באליה בצפון רצועת עזה.
במסגרת הפשיטה השתלטו לוחמי גבעתי על מעוז צבאי של חמאס שהכיל אמצעי לחימה רבים, עמדות לירי רקטות ומנהרות ששימשו למעבר חמושים לאזור החוף והרגו עשרות פעילי חמאס.
באותו היום סמ"ר רועי וולף, וסמ"ר לביא ליפשיץ שני לוחמי סיירת גבעתי נהרגו מפגיעת טיל נ"ט בהיתקלות עם מחבלים.כוחות חטיבת גבעתי בלחימה והתקדמו לשטחים עירוניים יותר, בהם התנגדות גדולה יותר והיתקלויות עם חוליות מחבלים פנים מול פנים.
ב-3 בנובמבר 2023 כוחות חי"ר, הנדסה ושריון בפיקודה של סיירת גבעתי השתלטו על מעוז צבאי של חמאס אשר שימש כמטה המודיעין המבצעי של הארגון במרחב ג'באליה.
במהלך ההשתלטות איתרו לוחמי גבעתי מפות, נתוני סד"כ, מידע אישי על מחבלים, ואמצעי תקשורת של חמאס.
ב-4 בנובמבר 2023 ביום שבת שבוע לפעולה הקרקעית, המשיכו כוחות חטיבת גבעתי בלחימה ברצועת עזה ופעלו לביצוע יצירת מסדרון הומניטרי למעבר תושבי העיר עזה אל דרום הרצועה, בצהריים תקפו מחבלי חמאס בירי נק"ל ונ"ט (RPG-7) כוח צה"ל שפתח ציר סיוע הומניטרי לתושבי רצועת עזה, לא היו נפגעים לכוחות צה"ל.
בערב הותר לפרסום כי במהלך הקרבות בסוף השבוע נהרגו רס"ן יהודה נתן כהן מפקד פלוגה, ושני לוחמי סיירת גבעתי סמ"ר גלעד נחמיה ניצן, וסמ"ר יונדב רז לוינשטיין.
ב-19 בנובמבר כוחות אוגדה 162 בהובלת חטיבת גבעתי פשטו בצפון הרצועה על יעדי טרור.
במהלך הקרבות חוסלו מחבלים והכוחות פגעו בתשתיות טרור, לרבות תשתיות תת-קרקעיות ויעדים נוספים של ארגון הטרור.
במהלך הקרבות נהרגו סרן אדיר פורטוגל קצין בגדוד שקד וסמ"ר גל מישאלוף לוחם בגדוד צבר של החטיבה.ב-20 בנובמבר פעלה חטיבת גבעתי במרחב צפון הרצועה.
במהלך חילופי אש מול מחבלים נהרג לוחם סיירת גבעתי סמ"ר איתן דישון.
ב-21 בנובמבר כוחות אוגדה 162 בהובלת חטיבת גבעתי השלימו את כיתור ג'באליה במרחב צפון רצועת עזה.
במהלך הקרבות בצפון הרצועה נהרגו סרן (ביל') ארנון בנבניסטי קצין מסיירת גבעתי וסמ"ר איליה סנקין לוחם מגדוד רותם.
בנוסף נהרג סגן יעקב אליאן, צוער בגדוד גפן ששירת כמפקד כיתה בבא"ח גבעתי תחת גדוד שקד.
לוחמי החטיבה לחמו מגדוד רותם לחמו גם בקרב ג'באליה השני תחת צוות הקרב של חטיבה 7.
במאי 2024 חזר גדוד רותם לפעול בג'באליה במבצע נוסף בג'באליה תחת אוגדה 98. ב-26 במאי במהלך קרבות וחילופי אש קשים נהרג בהתקלות עם מחבלים לוחם גדוד רותם סמ"ר סהר סודאי.
ב-9 בנובמבר 2023, כוחות חי"ר, שריון והנדסה של צוות קרב חטיבת גבעתי פשטו על הרובע הביטחוני של ארגון הטרור חמאס בלב העיר עזה שסמוך לבית החולים שיפא.
מרחב הרובע הביטחוני אשר הוא מאתרי טרור אסטרטגיים עבור החמאס, ביניהם מטה המודיעין המרכזי ומטה ההגנה האווירית של ארגון הטרור, ומשרדים של החמאס ביניהם משרד הפנים ותחנת המשטרה.
בנוסף, במרחב קיימים מתקני האימונים הגדולים ביותר ברצועת עזה ללחימה בשטח בנוי, מוצבים צבאיים, מחסני ומפעלי אמל"ח שונים ושימש בין היתר לתכנון ממנו יצאו כוחותיו לקראת מתקפת הפתע שביצע ב-7 באוקטובר.
לוחמי גבעתי פעלו לטיהור המרחב ונטרול תשתיות הטרור הרבות בשטח, ביניהן תשתית תת-קרקעית רחבה, במקביל ללחימה רציפה וחיסול עשרות מחבלים.
כמו כן, הלוחמים חיסלו ברובע למעלה מ-50 מחבלים במהלך קרבות עצימים.
במהלך הלחימה מצאו כוחות חטיבת גבעתי מסמכים מודיעיניים והושמדו מספר פירי מנהרות משמעותיים, מפעלים לייצור אמל"ח, ועמדות לשיגור נ"ט.
ב-11 בנובמבר כוחות מצוות הקרב החטיבתי גבעתי חיסלו באמצעות הכוונת מטוס קרב ובהכוונה מודיעינית של אמ"ן ושב"כ את המחבל אחמד סיאם (ציאם), מפקד הפלוגה המרחבית "נאסר רדואן" בארגון הטרור חמאס, אשר החזיק כאלף מתושבי רצועת עזה כבני ערובה בבית החולים רנתיסי ומנע מהם להתפנות לדרום הרצועה.
אחמד סיאם חוסל כאשר הסתתר בבית ספר "אל-בוראק", שבו הסתתרו וחוסלו יחד איתו מספר מחבלי חמאס שהיו תחת פיקודו.
באחד מן הקרבות, לוחמי צוות קרב חטיבתי גבעתי, זיהו אוכלוסייה אזרחית במבנה, הכוחות אפשרו לאזרחים להתפנות באמצעות ציר מאובטח.
במהלך פינוי האזרחים, ירו מחבלים לעבר לוחמי גבעתי שאבטחו את האזרחים.
הלוחמים הגיבו באש במטרה להגן על ציר הפינוי בירי קל ובירי טנקים וחיסלו את המחבלים.
בהיתקלות אחרת, זיהו לוחמי גבעתי חוליית מחבלים שהתבצרה בבית בשכונה, והיוותה איום על הכוחות.
הלוחמים חיסלו את המחבלים, בירי ובהכוונת כלי טיס של חיל האוויר.
ב-14 בנובמבר, כוחות מחטיבת גבעתי סייעו לשייטת 13 בכיבוש בית החולים רנתיסי.
באותו יום השלימה החטיבה את כיבוש מחנה שאטי במרכז העיר עזה.
צוותי הקרב של חטיבת גבעתי וחטיבה 401 השמידו בפאתי שאטי מטרות מהיבשה ומהאוויר, בהן מבנים מרכזיים ומוסדות שלטון השייכים לחמאס – שמהם הוכוונה פעילות טרור נגד אזרחי ישראל לכוחות.
ב-22 בנובמבר פשטו לוחמי החטיבה על מפקדת החטיבה הצפונית של ארגון הטרור חמאס, אשר נמצאת במרחב שייח' זאיד בצפון מערב ג'באליה.
במהלך הפשיטה חיסלו לוחמי גבעתי תצפיתנים של חמאס, איתרו פירי מנהרות, מתחמי שיגור רקטות ואמצעי לחימה.
במהלך הקרבות בשייח' זאיד בצפון הרצועה נהרג סמ"ר איתן רוזנצוויג לוחם מגדוד שקד של חטיבת גבעתי.
ב-26 בדצמבר לוחמי גדוד צבר וגדוד שקד של חטיבת גבעתי פעל תחת צק"ח חטיבה 460 וחיסל מחבלים בשכונת דרג'-תופאח בעזה, השמיד פירי מנהרות ומצא רימונים, ותמונות משפחתיות של ילדים ואישה מבוגרת עם רובים.
במהלך היתקלות מול מחבלי חמאס נהרגו סרן ירון אליעזר צ'יטיז, סמ"ר איתי בוטון, סמ"ר אפרים יכמן קצין ולוחמי גדוד שקד, שצוותו ולחמו תחת צק"ג 52 "הבוקעים" חטיבה 401. השלושה מגדוד שקד 424 של חטיבת גבעתי שירתו בפלוגה המבצעית שנלחמה עם גדוד 52, והם נהרגו במהלך פעילות התקפית של הצק"ג.
ב-9 בדצמבר כוחות צוות הקרב של חטיבת גבעתי, הכולל את גדוד 8104, חטיבה 55 וחטיבה 4 כיתרו את העיר וביצעו התקפות ופשיטות ממוקדות כנגד פלוגות בחטיבת ח'אן יונס של ארגון הטרור חמאס.
ב-10 בדצמבר, חיל האוויר בהכוונת לוחמי צק"ח גבעתי, תקף אתר קשר צבאי של חמאס אשר מוקם סמוך למסגד בדרום הרצועה.
בתום התקיפה, פשטו לוחמי החטיבה על האתר.