tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מסת צדק (באנגלית גם MJ או MJUP), היא יחידת מסה השווה למסה הכוללת של כוכב הלכת צדק ( ק"ג או 317.83 מסות כדור הארץ).
'מסת צדק' מהווה יחידת מידה לתיאור מסות של ענקים גזיים, כוכבי לכת חוץ-שמשיים וננסים חומים.
עד לשיגור טלסקופ החלל קפלר רוב כוכבי הלכת שנצפו מחוץ למערכת השמש הם בעלי מסת צדק אחת או יותר.
הסיבה לכך היא שקל יותר באופן משמעותי למצוא גופים בעלי מסת צדק.
כוכב לכת בעל מסת צדק במרחק הקפה של יחידה אסטרונומית מכוכב דמוי שמש, גורם לשינוי משרעת בכוכב האם של 28 מ'/שנייה, שניתנת לזיהוי באמצעות הטכנולוגיה הנוכחית.
כוכבי הלכת הקלים ביותר לזיהוי באמצעות מדידת מהירות רדיאלית הם בעלי מסה גבוהה ומסלולים קרובים לכוכב שלהם.
עובדה זו מייצרת 'הטיית בחירה' לטובת כוכבי לכת בעלי מסת צדק.
כמו כן, לכוכב לכת עם מסת צדק או יותר יש סיכוי גבוה יותר להיות מזוהה באמצעים אחרים, כגון ליקוי או מיקרו עידוש כבידתי.
גוף בעל מסת צדק יכול להיות בעל ממדים שונים.
לדוגמה, לכוכב לכת שמסתו מסת צדק אך הרכבו דמוי ארץ יהיה רדיוס השווה לבערך חצי רדיוס צדק.
בדומה לכך לצדק חם שמסתובב במסלול קרוב סביב כוכב יכול להיות רדיוס גדול יותר.
מצד שני, הרדיוס של ננס חום (שמסתו נעה בין 13 ל-75 מסות צדק) דומה מאוד לשל צדק (כ-10%- 15% יותר).
המסה המינימלית התאורטית שכוכב יכול לקיים בה היתוך של מימן (1H) בליבה, מוערכת בכ-75 מסות צדק, אם כי היתוך של דאוטריום (2H) יכול להתרחש אצל ננסים חומים במסה נמוכה של כ-13 מסות צדק.
במערכת השמש, המסות של כוכבי הלכת החיצוניים יכולים להימדד במסות צדק.
ניתן להמיר מסת צדק אחת ביחידות דומות:
מסת סלע הוא מונח בגאומכניקה המציין תכונות מכניות של מסלע בסביבתו הטבעית.
ה מפרידה בין שני מונחים "סלע רציף" ו"מסת סלע", כאשר הסלע הרציף מתאר מדגם נקודתי ובודד שנלקח מהשטח אל המעבדה ושם עובר בדיקות המאפיינות את התכונות הפיזיקליות שלו, כגון חוזק לחיצה, מודול האלסטיות ומקדם פואסון.
"מסת סלע" מתארת את כל נפח המסלע, והיא כוללת גם חללים, סדקים, מי תהום ומילוי של חרסיות וחומרים זרים אחרים, כאשר כל הגורמים האלו, משפיעים על התכונות המכניות ומבדילים בין תכונות "מסת הסלע" לתכונות הסלע הרציף המתקבלות במעבדה.
בגאולוגיה ידועות מספר שיטות כדי לקבל את תכונות מסת הסלע, תוך שילוב של תצפיות שטח על המסלע ועל נתוני המעבדה של הסלע הרציף.
מסת סלע מתאפיינת במספר פרמטרים מרכזיים:
תכונות הסלע הרציף - מכלול תכונות פיזיקליות מדידות, כמו משקל סגולי, חוזק לחיצה חד צירי, מודול יאנג ומקדם פואסון.
צפיפות הסידוק - מספר מערכות הסידוק הנמצאות באזור הרלוונטי.
חספוס הסידוק - תיאור של מצב פני הסדקים, האם חלקים ויכולים לגלוש זה לעומת זה בקלות, או מחוספסים ויותר יציבים
מילוי סדקים - פרמטר המבחין בין סדקים ריקים ממילוי, או סדקים מלאים בחומר גרנולארי מסוגים שונים כמו חול או חרסית.
מצב מי התהום - כמות המים המצויים סביב למסת הסלע וזורמים בתוך הסלע ובסדקים.
מַסְתֵּם וָתִינִי דּוּ-פְּסִיגִי הוא מום מולד של מסתם אבי העורקים (מסתם הוותין), שבו מאוחים מלידה שניים מעלעליו של המסתם, כך שהם יוצרים שני פסיגים, במקום שלושה פסיגים הנמצאים במסתם תקין.
זהו המום המסתמי המולד השכיח ביותר, ולו תורשתיות גבוהה.
מום זה הוא גורם סיכון לסיבוכים הנוגעים למסתם, כגון היצרות מסתם אבי העורקים ואי-ספיקה שלו והוא נלווה לעיתים גם למחלות של אבי העורקים העולה.
בהיעדר סיבוכים המום יכול שלא להתבטא קלינית.
האבחנה של מסתם ותיני דו-פסיגי נעשית באקוקרדיוגרפיה, אשר משמשת גם לאבחון הסיבוכים הקשורים למום זה.
עיקר הטיפול הוא בסיבוכים, והוא מבוסס על טיפול התערבותי לעיצוב המסתם או להחלפתו, לעיתים בליווי תיקון של שורש אבי העורקים.
מסתם ותיני דו-פסיגי הוא המום המסתמי המולד השכיח ביותר, עם שכיחות כללית באוכלוסייה של 0.5%–1.4%.
אולם, מאחר שפעמים רבות המום אינו בא לידי ביטוי קליני, ייתכן שמדובר בהערכת חסר של תפוצתו.
המום תואר לראשונה על ידי לאונרדו דה וינצ'י, אשר הכיר ביתרונו ההנדסי של מסתם בעל שלושה עלעלים, וזוהה כמום לבבי מולד נפוץ על ידי ויליאם אוסלר.
למרות זאת, בספרי קרדיולוגיה ורפואת ילדים רבים ההתייחסות למום היא קצרה.
המום שכיח בגברים פי 2–4 מאשר בנשים.
כמו כן, זהו מום שכיח במיוחד בנשים עם תסמונת טרנר, ו-30% מנשים אלה נולדות עם מסתם דו-פסיגי.
תורשתיותו של מסתם ותיני דו-פסיגי גבוהה ועומדת על 89%.
מנגנון התורשה המשוער הוא תורשה אוטוזומלית דומיננטית עם חדירות חלקית.
עם זאת, טרם נמצא גן יחיד שיסביר את הופעת המום במרבית המשפחות.
במקצת המשפחות נתגלתה מוטציה בגן NOTCH 1, ובמשפחות נוספות נמצאו קשורות מוטציות בגן לסינתאז חנקן חמצני אנדותליאלי ובגן NKX2-5. בשל השכיחות הגבוהה של המום בנשים עם תסמונת טרנר, ישנם חוקרים המשערים כי ישנו מרכיב של תאחיזה לכרומוזום X.
הסיכון של קרוב מדרגה ראשונה של אדם בעל מסתם ותיני דו-פסיגי להיות גם כן בעל מום זה עומד על 9%.
כמו כן, נמצא כי יש קשר בין מחלות שונות של אבי העורקים, כגון מפרצת באבי העורקים העולה, למסתם ותיני דו-פסיגי, וכי מומים אלה באים במקרים רבים יחד באותו אדם, או בפרטים שונים במשפחה אחת.
במהלך ההתפתחות העוברית התקינה נחלק הגזע העורקי, אשר ממנו עתידים להתפתח אבי העורקים ועורק הריאה, על ידי מחיצת החרוט והגזע (contruncal septum) הסלילית.
עלעלי המסתם הימני והשמאלי נוצרים בחיבור הקצוות העלייתי והחדרי של תעלת החרוט והגזע, ואילו העלעל האחורי נוצר מרקמה נוספת של תעלת החרוט והגזע.
פגמים של איחוי או של הפרדה לא מלאה ביצירת עלעלי המסתם באזור זה גורמים ליצירה של מסתם דו-פסיגי.
מסתם ותיני דו-פסיגי הוא בעל שני פסיגים, לרוב לא שווים בגודלם, שהגדול בהם נוצר לרוב מאיחוי שני עלעלים.
החיבור בין העלעלים יוצר תפר, אשר לרוב אינו ניתן לזיהוי.
ישנה שונות רבה בצורת המסתם הדו-פסיגי, לרבות במידת האיחוי בין עלעלי המסתם, בנוכחות תפר ובכיוון המשלבות (קומיסורות) בין הפסיגים.
במרבית המקרים, עד כ-85%, האיחוי מתרחש בין העלעלים הימני והשמאלי, כך שהמשלבות הן בכיוון קדמי–אחורי.
צורת איחוי נוספת היא בין העלעל הימני לאחורי, צורה אשר מהווה 12% מהמקרים ומלווה יותר בתפקוד לקוי של המסתם.
צורת האיחוי השלישית, בין העלעל השמאלי לאחורי היא הנדירה יותר, והיא מופיעה ב-3% מהמקרים.
במהלך החיים עלולים להתפתח בשל המסתם הדו-פסיגי סיבוכים אשר יידונו להלן: היצרות מסתם אבי העורקים, אי-ספיקת מסתם אבי העורקים, אנדוקרדיטיס זיהומית ובתירת אבי העורקים.
כמו כן, לעיתים הוא נלווה למומים שונים באבי העורקים, כגון מפרצת, הצרת אבי העורקים או הרחבת השורש שלו.
בעלי מסתם ותיני דו-פסיגי רבים יכולים להישאר בלא תלונות במשך שנים ארוכות, אולם מעריכים כי רובם יפתחו סיבוכים במשך חייהם.
בהיעדר תסמינים יכול להתגלות מום זה בהאזנה בבדיקה גופנית, אז נפוץ לשמוע בהאזנה ללב נקש פליטה, שהוא קול חריג, קצר ובתדר בינוני, הנשמע באמצעות הדיאפרגמה של המסכת לאחר הקול הראשון של הלב.
במקרים שהמסתם הדו-פסיגי גורם להיצרות של המסתם, תישמע גם אוושה סיסטולית, אשר גוברת עם החמרת ההיצרות.
לחלופין, פעמים רבות המום מתגלה בבדיקת אקוקרדיוגרפיה המתבצעת מסיבה אחרת.
מעבר לאבחנה של דו-פסיגיות המסתם, הבדיקה הגופנית משמשת לעיתים לגילוי מצבים נלווים למסתם ותיני דו-פסיגי או סיבוכים שלו, כמו הצרת אבי העורקים.
אקוקרדיוגרפיה היא הבדיקה המשמשת לאבחנה של מסתם ותיני דו-פסיגי.
לבדיקה זו רגישות של 92% וסגוליות של 96%.
במבט ציר האורך ניכרת התקמרות של המסתם בעת הסיסטולה, אשר נובעת מהפתיחה המוגבלת של עלעלי המסתם.
מבט זה מאפשר לאמוד את קוטר פתח המסתם בשיא הסיסטולה.
מבט בציר הרוחב מאפשר להסתכל על משלבות העלעלים, צורתם, ניידותם וקיומו של תפר בין העלעלים המאוחים.
בדומה להיצרות של המסתם, מסתם ותיני דו-פסיגי הוא בעל צורת פה של דג.
בדופלר ניתן להעריך את זרימת הדם על פני המסתם ולבחון עם ישנה היצרות משמעותית או דליפה שלו.
ניתן להדגים מסתם ותיני דו-פסיגי גם בצנתור לב, אולם זו איננה הבדיקה הראשונית לאבחון מום זה.
המבט הטוב ביותר להדגמת המום הוא מבט ימני קדמי אלכסוני ב-30°.
גם כאן, ניתן לראות את התקמרות המסתם בסיסטולה, וכן את דליפת הדם במקרה של אי-ספיקה שלו.
צילום חזה אינו מאוד אבחנתי למסתם ותיני דו-פסיגי, אף שהוא יכול להראות הסתיידויות של המסתם, וכן צל מורחב של אבי העורקים המרמז על מפרצת, שלעיתים באה יחד עם מום זה.
לטומוגרפיה ממוחשבת ולדימות תהודה מגנטית תפקיד בבחינת מבנה שורש אבי העורקים ואבי העורקים העולה, כאשר אלה לא מזוהים היטב באקוקרדיוגרפיה, וכן יש להם תפקיד בזיהוי מצבים נלווים למסתם ותיני דו-פסיגי, כגון הצרת אבי העורקים ותסמונת טרנר.
עם זאת, אין להם ערך אבחנתי בגילוי דו-פסיגיות המסתם.
כשלעצמו, למסתם ותיני דו-פסיגי אין ביטוי בתרשימי אק"ג.
האבחנה של מסתם ותיני דו-פסיגי מתבצעת באקוקרדיוגרפיה, המאפשרת דימות אנטומי של עלעלי המסתם ומסייעת בקביעת מידת ההיצרות או האי-ספיקה של המסתם.
באבחנה המבדלת של מחלה זו נמצאים מומי לב נוספים, לרבות מומים המערבים את המסתמים ואת מוצא החדר השמאלי, מחלת לב שיגרונית של הילדות והצרה של אבי העורקים.
הקווים המנחים של האגודה האמריקנית לקרדיולוגיה ואיגוד הלב האמריקני לטיפול במחלות לב מולדות משנת 2008 ממליצים על מעקב ובדיקה אקוקרדיוגרפית פעם בשנתיים בבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי צעירים ללא תסמינים.
תכיפות המעקב עולה לפעם בשנה אם מפל הלחצים הממוצע על פני המסתם גדול מ-30 מ"מ כספית או אם שיא מפל הלחצים גדול מ-50 מ"מ כספית.
כמו כן, מומלצת בדיקת אקוקרדיוגרפיה חוזרת בכל שינוי בתסמינים או בזמן היריון.
צנתור לב מומלץ כאשר בדיקות דימות לא פולשניות אינן מספיקות לאבחנה או שאינן תואמות את התמונה הקלינית, וכן טרם ביצוע הליך ניתוחי במסתם במטופלים בסיכון למחלת לב כלילית.
פעילות גופנית אינה מוגבלת לבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי, בתנאי שלא פיתחו סיבוכים מסתמיים הקשורים במום.
מקומו של הטיפול התרופתי במסתם ותיני דו-פסיגי מוגבל מאחר שאין כמעט עדויות ליעילותו.
עד היום טרם נמצאה תרופה שתשנה את המהלך הטבעי של מום זה, ושל היצרות מסתם אבי העורקים בכלל.
באשר למתן טיפול אנטיביוטי מניעתי לאנדוקרדיטיס זיהומית, מסתם ותיני דו-פסיגי איננו כשלעצמו התוויה למתן טיפול מניעתי, אולם כן נדרשת שמירה על היגיינה טובה של הפה והשיניים.
הטיפול ההתערבותי במסתם ותיני דו-פסיגי נדרש לאחר התפתחותם של סיבוכים ברמה חמורה, כגון היצרות חמורה, אי-ספיקה בדרגה חמורה או הרחבה נלווית של שורש אבי העורקים.
חומרת הסיבוכים נקבעת קלינית לפי הופעתם של תסמינים או באקוקרדיוגרפיה.
הטיפול ההתערבותי יכול להיות ניתוחי ויכול להיות בצנתור.
הטיפול הניתוחי כולל החלפה של המסתם הפגום במסתם תותב, ויכול גם לכלול תיקון של אבי העורקים העולה אם הוא מעורב.
טיפול בצנתור לעיצוב המסתם, הכולל ניפוח של בלון לפתיחת ההיצרות במסתם, אינו מיועד למטופלים מבוגרים בעלי מסתם מסויד וגם לא למטופלים עם אי-ספיקה של המסתם.
באשר להחלפת מסתם בצנתור, אין מספיק עדויות בספרות הרפואית ליעילותו ובטיחותו של טיפול זה בבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי.
מאחר שמסתם ותיני דו-פסיגי הוא גורם סיכון להתפתחות של מחלות באבי העורקים, כגון מפרצת גדולה, ישנה גישה הגורסת כי יש לתקן את אבי העורקים העולה בטרם יתפתח סיבוכים אלה.
מנגד, לתיקון מניעתי כזה עלולים להיות סיבוכים של בתירה של אבי העורקים או קרע בו.
המלצותיהם של האגודה האמריקנית לקרדיולוגיה ואיגוד הלב האמריקני קובעות כי ניתוח מניעתי מומלץ בבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי כאשר קוטר אבי העורקים עולה על 5.5 ס"מ.
לפחות שליש, ומוערך שיותר ממחצית מבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי יפתחו סיבוכים במהלך חייהם כתוצאה ממום זה.
הסיבוך הנפוץ ביותר של מסתם ותיני דו-פסיגי הוא היצרות מסתם אבי העורקים, ומבין בעלי מסתם מוצר המצריך ניתוח להחלפתו, כמחצית הם עם מסתם דו-פסיגי, כאשר אחוז זה עולה בגילאים צעירים יותר.
תהליך התפתחות ההיצרות במסתם דו-פסיגי דומה לזה שבמסתם תקין (תלת-פסיגי), אולם תהליך ניווני זה מתחיל בבעלי מסתם דו-פסיגי בשלב מוקדם יותר בחיים.
בסיכון לפתח היצרות בגיל הילדות נמצאים בעלי מסתם דו-פסיגי שהעלעלים המאוחים בו הם הימני ואחורי, בעוד שהיצרות מהירה בגיל מבוגר אופיינית יותר למסתם שהעלעלים המאוחים בו הם הימני והשמאלי.
אי-ספיקת מסתם אבי העורקים היא סיבוך נוסף של מסתם ותיני דו-פסיגי, ולעיתים היא מתרחשת יחד עם היצרותו, אם כי היא פעמים רבות מקדימה את ההיצרות.
כשבאה ללא סיבוכים נוספים, אי-ספיקה של המסתם מופיעה בעד 10% מבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי, ומנגד מסתם ותיני דו-פסיגי הוא הסיבה הראשונית השכיחה ביותר לאי-ספיקה של המסתם בעולם המערבי.
אי-ספיקתו של המסתם מתרחשת לרוב על רקע צניחה של הפסיג הגדול, אולם היא יכולה להיגרם גם ממומים נלווים כהרחבה של שורש אבי העורקים או אנדוקרדיטיס זיהומית.
מסתם ותיני דו-פסיגי הוא גם גורם סיכון לאנדוקרדיטיס זיהומית בשל המבנה הלא-תקין של המסתם ובשל הזרימה הטורבולנטית סביבו.
כ-2%–3% מבעלי מסתם ותיני דו-פסיגי לוקים בזיהום של המסתם, ומבין המקרים של זיהום במסתם אבי העורקים, 25% הם עם מסתם דו-פסיגי.
מלבד הסיכון של מסתם ותיני דו-פסיגי למחלות של המסתם, הוא גם גורם סיכון למחלות של אבי העורקים העולה ולעיתים נלווה להם כחלק מתסמונת גנטית אחת.
מחלות אלה כוללות הרחבה של אביה העורקים ומפרצת בו, בתירה שלו והצרה שלו.
לדוגמה, הסיכון לבתירה של אבי העורקים כתוצאה ממסתם ותיני דו-פסיגי עומד על כ-5%.
המנגנון העומד מאחורי הקשר בין מסתם ותיני דו-פסיגי למחלות אלה של אבי העורקים הוא הניוון הציסטי של הגלימה האמצעית בעורק והזרימה הלא-תקינה על פני המסתם.
לאור הסיכון שיש לבני משפחה של בעלי מסתם ותיני דו-פסיגי להיוולד גם כן עם מום זה, האגודה האמריקנית לקרדיולוגיה ואיגוד הלב האמריקני ממליצים לסקור קרובי משפחה מדרגה ראשונה של בעלי מסתם דו-פסיגי ולערוך להם בדיקת אקוקרדיוגרפיה לבירור נוכחות המום.
מסת הזהב היא מסה בתחום הרפואה, שעוסקת בבריאות ותרופות, שמיוחסת לעלי א-רידא (765–818), האימאם השיעי השמיני.
הוא כתב את המסה הזו בהתאם לבקשתו של החליף באותה תקופה, אל-מאמון.
מסה זו נחשבת בספרות האסלמית כעבודה החשובה ביותר במדע הרפואה, והיא זכתה בכינוי "מסת הזהב", כי על פי הוראתו של אל-מאמון היא נכתבה בדיו זהב.
המסה נכתבה על ידי עלי א-רידא, שהיה הצאצא השביעי של הנביא מוחמד והשמיני מקרב שנים-עשר האימאמים.
הארמון של אל-מאמון היה מרכז למחקרים פילוסופיים ומדעיים, שבו נערכו סמינרים מדעיים.
באחד הסמינרים ניהלו המשתתפים דיון על גוף האדם וסוגים שונים של מזונות.
עלי א-רידא שתק בסמינר, ואז ביקש ממנו אל-אמון, להפגין את הידע שלו בתחום הפיזיולוגיה והתזונה.
א-רידא השיב שיש לו ידע וניסיון בתחום.
זמן מה לאחר מכן ביקש ממנו אל-אמון לכתוב מסה על הגוף והבריאות, ובהמשך לבקשתו, הוא חיבר "מסת הזהב".
המסה של עלי א-רידא כוללת תחומים מדעיים מגוונים ובהם, אנטומיה, פיזיולוגיה, כימיה ופתולוגיה כפי שהיו ידועים לעולם המוסלמי באותה התקופה.
מסת האלקטרון (מסומנת לרוב me) היא קבוע פיזיקלי שערכו שווה למסת המנוחה של החלקיק היסודי אלקטרון.
זו היא גם מסתו של הפוזיטרון.
מסת האלקטרון היא מושג יסוד בפיזיקה, ונעשה בה שימוש במגוון תחומים, מפיזיקה של אנרגיות גבוהות ועד פיזיקה של חומר מעובה וכימיה.
מסת המנוחה של אלקטרון היא קילוגרם, כ- יחידות מסה אטומית מאוחדת או אלקטרונוולט.
בשימוש בביטויים מסת מנוחה ואנרגיה קינטית יש לקחת בחשבון את ההשפעות הצפויות מתורת היחסות הפרטית על המסה הנצפית של אלקטרון.
לא ניתן לשקול אלקטרון שאינו נע כלל, כך שכל המדידות המעשיות צריכות להיות מיושמות על אלקטרונים בתנועה.
הדבר תקף גם לגבי כל חלקיק תת-אטומי אחר.
מסת המנוחה של אלקטרון מחושבת בעזרת ההגדרה של קבוע רידברג.
כאשר הוא קבוע המבנה הדק, h הוא קבוע פלאנק ו-c היא מהירות האור.
המסה היחסית של האלקטרון יכולה להימדד באופן ישיר במלכודת פנינג והיא ניתנת להסקה מהספקטרום של אטומי הליום אנטי-פרוטוני (אטומי הליום שאחד מהאלקטרונים שלהם הוחלף על ידי אנטי-פרוטון) או ממדידות של גורם g של האלקטרון ביונים ההידרוגנים.
הדיוק היחסי המקובל לפי ממצאי ועדת CODATA מ-2006 הוא כ-.
מסת המנוחה היחסית של האלקטרון הוא פרמטר מותאם בקבועים הפיזיקאים הבסיסיים של ועידת CODATA, בעוד שמסת המנוחה של אלקטרון בקילוגרמים מחושבת בעזרת ערכי קבוע פלאנק, קבוע המבנה העדין וקבוע רידברג.
הקורלציה בין שני הערכים הללו היא זניחה (r=0.0003).
מסת האלקטרון משמשת לשם חישוב מספר אבוגדרו:
ולכן היא גם קשורה לקבוע המסה האטומית, :
מסתם אילאו-צקלי או מסתם בוהין (בשמו הלטיני: Valva ileocaecalis) הוא מסתם, עשוי קפלים קרומיים, השוכן בנקודת המעבר מהמעי הדק למעי הגס, ומונע חזרת מזון מעוכל למחצה מן המעי הגס אל המעי הדק.
נקרא לעיתים על שמו של הבוטנאי והאנטומאי השווייצרי גספר בוהין שתיאר אותו בספרו.
ולעיתים מסתם טולפ על שם ניקולאס טולפ שתיאר אותו לראשונה.
דלדול מסת עצמות ושרירים בחלל הוא מצב בו עצמות ושרירים של אסטרונאוטים בחלל, שאינם צריכים להתמודד עם כוח הכבידה, נמצאים בסכנת דלדול והיחלשות.
השרירים מדלדלים במהירות יחסית, ואילו העצמות מאבדות מסה במהלך חשיפות ממושכות להיעדר משקל.
ללא מניעה, עצמות ושרירים בחלל מעבדים את מסתם (מסה) בסביבה מאוטת כח כבידה בקצב מהיר יחסית.
אוסטאופורוזיס נתפסת כמחלה "שקטה", כזו שאינה מורגשת עד להופעה של שבר אוסטאופורוטי ואז הנזק כבר רב והשלכותיו רבות.
שבר אוסטאופורוטי מתרחש בעקבות חבלה בעצימות נמוכה, כמו נפילה מגובה עמידה או חבלה קלה, כאשר האזורים בשלד שנפגעים בשכיחות גבוהה באוסטאופורוזיס הם צוואר הירך (מפרק שבו עצם הירך מתחברת לאגן), חוליות עמוד השדרה הגבי והמותני ושורש כף היד.
חשיפה ארוכת-טווח לחוסר כבידה גורמת לבעיות בריאות מרובות, ביניהן פיזור מחדש של נוזלים ואיבוד מסת עצמות ומסת שריר.
לאורך זמן ההשפעות הללו עלולות לפגוע בביצועים של אסטרונאוטים, להעלות את הסיכון שייפגעו, להפחית את יכולת קליטת החמצן שלהם ולהאט את פעילות הלב וכלי הדם.
בהיעדר כבידה לא מופעל משקל על שרירי הגב או על שרירי הרגליים הדרושים לעמידה, והם מתחילים להיחלש ולקטון.
חלקם מתנוונים במהירות וללא תרגול סדיר האסטרונאוטים עלולים לאבד עד 20 אחוז ממסת השריר שלהם בתוך 5–11 ימים.
רקמת העצם מאבדת מסה בשיעור של כאחוז וחצי בחודש במצב של חוסר כבידה, מכיוון שאין עליה לחץ מכני, בהשוואה לכשלושה אחוזים בעשור אצל אדם בריא בסביבה רגילה.
אובדן המסה פוגע בעיקר בחוליות הנמוכות של עמוד השדרה, במפרק הירך ובעצם הירך.
בשל השינוי המהיר בצפיפותה העצם עלולה להפוך שבירה ולהפגין תסמינים דומים לאלה של דלדול עצם (אוסטאופורוזיס).
למניעת דלדול השרירים נצרכת התעמלות מרובה.
אסטרונאוטים בחלל מקדישים כשעתיים ביום לתרגילי כושר בעזרת מכשירים והתקנים מיוחדים המספקים לשרירים התנגדות ומחקים את התנגדות משקל הגוף והכבידה.
אך צעדים ושיטות אלה לא הצליחו לפתור את בעיית דלדול השרירים והעצמות.
מדענים שערכו מחקרים במימון נאס"א טוענים שנראה כי האסטרונאוטים יוכלו למנוע את איבוד העצם בעזרת עמידה על פלטה רוטטת במשך 10–20 דקות ביום.
האסטרונאוטים ייקשרו למשטח באמצעות רצועות אלסטיות ויוכלו לעבוד על משימות אחרות בשעה שגופם רוטט.
לדבריהם, אותו טיפול עשוי להימצא כיעיל גם עבור כל אותם מיליוני אנשים הסובלים מאיבוד העצם המכונה אוסטאופורוזיס, כאן, על כדור הארץ.
הפלטה רוטטת ב-90 הרץ (1 הרץ = סיבוב בשנייה), כשכל תנודה קצרה יוצרת האצה הזהה לשליש מכוח הכבידה של כדור הארץ.
הרעידות אמנם קלות אך נמצא כי יש להן השפעה משמעותית על איבוד העצם בחיות מעבדה כמו תרנגולי הודו, כבשים וחולדות
באחד המחקרים (שפורסם ב-The FASEB Journal באוקטובר 2001) הייתה קבוצה אחת של חולדות שנמנעה מהן הנחת משקל על רגליהן במשך כל היממה, למעט 10 דקות בלבד של טיפול ברטט, אשר עודד שיעורי היווצרות עצם כמעט נורמליים.
לקבוצה נוספת של חולדות במחקר לא התאפשרה הנחת משקל על רגליהן האחוריות במשך כל היום, ואצלן נמצאה פגיעה חמורה בשיעורי היווצרות העצם – ירידה של 92%.
קבוצה אחרונה של חולדות בילו 10 דקות ביום כשהן נושאות את משקל גופן, אך ללא הרטט, ואצלן עדיין נראתה ירידה בהיווצרות העצם – 61% פחות.
תוצאות המחקר הראו שהטיפול ברטט עזר לשמור על שיעורי יצירת עצם נורמליים, בשעה שסתם נשיאת משקל לא עשתה זאת.
קלינטון רובין, פרופסור להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת סטוני ברוק וחוקר ראשי במחקר מקפיד לומר שמחקרים נוספים נחוצים בטרם יוכלו המדענים להיות משוכנעים שהטיפול ברטט מועיל גם לבני אדם.
בעלי חיים שונים מבני אדם.
ואפילו בין בני האדם יש הבדלים שונים וחשובים, כמו תזונה ומטען גנטי.
מה שעובד ביעילות עבור נשים לאחר מנופאוזה (הנוטות לסבול מאוסטאופורוזיס) לא בהכרח יעבוד עבור אסטרונאוטים בחלל.
מסתערים על אזור 51, הם לא יכולים לעצור את כולנו הוא אירוע פייסבוק אמריקאי שתוכנן ל-20 בספטמבר 2019 באזור 51, בסיס חיל האוויר של ארצות הברית (USAF) במתקן האימונים נליס, שמטרתו הייתה לפשוט על המתקן ולחפש יצורים חיים מחוץ לכדור הארץ.
האירוע נוצר על ידי מתי רוברטס, מוכר סיגריות, שהיה משועמם, ראה סרטון על אזור 51. כעבור כמה ימים פרסם מודעה בפייסבוק: להסתער על אזור 51. הוא טען שיצירת האירוע היא למטרות בידור וסירב לקחת אחריות על נפגעים במקרה שאנשים אכן ינסו לפשוט על הבסיס הצבאי.
רוברטס פרסם את האירוע ב-27 ביוני 2019. מאז, האירוע הפך לתופעת אינטרנט - למעלה משני מיליון אנשים סימנו כי הם "משתתפים" וכ-1.5 מיליון סימנו כי הם "מתעניינים" בעמוד האירוע.
דוברת חיל האוויר של ארצות הברית, לורה מקאנדרוס, אמרה כי גורמים בממשל ידעו על האירוע והרתיעו אנשים מלנסות להיכנס לאזור הצבאי.
גורמי אכיפת החוק בנבדה הזהירו את המשתתפים הפוטנציאליים באירוע מפני הסגת גבול.
האירוע, אף על פי שהוא קומי, השפיע על עסקים הן בנבדה והן ברחבי ארצות הברית, שהתכוננו להגעת המבקרים.
אזור 51 היה נושא לתאוריות קשר רבות בנוגע לחייזרים מאז שנות החמישים, כאשר כמה אנשים דיווחו כי ראו עב"מים במיקום הבסיס, בערך באותה התקופה שהצבא החל להטיס מטוסי לוקהיד U-2 של ה-CIA באזור.
סיבה נוספת שקישרה את אזור 51 לתאוריות קשר רבות היא הסודיות הרבה סביב הבסיס, וניסיונות ה-CIA והממשל לסווג אותו.
רבים המאמינים בתאוריות קשר מאמינים כי חייזרים, עב"מים או סודות הקשורים להם מאוחסנים באזור 51. ביוני 2019 סיפק הפנטגון לחברי הקונגרס תדרוך על עב"מים שטייסי חיל הים נתקלו בהם.
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ עבר גם כן תדרוך לגבי עב"מים.
מתי רוברטס, סטודנט אמריקאי ויוצר האירוע, העלה את הרעיון לאחר שצפה בפודקאסט הנוגע בתאוריית הקשר על אזור 51, בהופעתם של תאורטיקן הקונספירציה בוב לזר והקולנוען ג'רמי קורבל ב-20 ביוני 2019. לזר טען שעבד עם חלליות חייזרים כשעבד במתקן תת-קרקעי באזור 51.
מתי רוברטס, הידוע גם כסטרימר משחקי הווידאו SmyleeKun, יצר את האירוע בפייסבוק ב-27 ביוני כבדיחה, ולא העלה על דעתו את ההתפשטות הוויראלית שהאירוע יקבל.
האירוע מתכנן פשיטה בעמק אמרגוסה משעה שלוש לפנות בוקר לשש בבוקר (PDT) ב-20 בספטמבר 2019. בתיאור האירוע בפייסבוק נכתב, "אם אנו רצים ריצת נארוטו, נוכל לנוע מהר יותר מהכדורים שלהם.
בואו לראות את החייזרים", בהתייחס לסגנון הריצה הייחודי של דמות האנימה נארוטו אוזומאקי ועוד כמה דמויות בסדרה, שרצות כשזרועותיהן מתוחות מאחוריהן, ראשם מוטה מטה ופלג גופם העליון מוטה קדימה.
רוברטס אמר כי לאירוע היו בערך 40 נרשמים לרשימת האירוע ב-3 ימים לרשימת האירוע ולפתע הפך לוויראלי.
ייתכן שהמם התפשט תחילה באפליקציה TikTok, ואף ב-רדיט ובאינסטגרם בהמשך.
עמוד הפייסבוק לאירוע מלא באלפי פוסטים סאטיריים הדנים בדרך הטובה ביותר לפרוץ לאזור 51. לאחר התפשטות המם והפיכתו לוויראלי, רוברטס חשש שהוא יקבל ביקור מה-FBI.
האירוע קיבל 2 מיליון סימוני "משתתף" וכ-1.5 מיליון סימוני "מתעניין" ממשתמשי פייסבוק שונים החל מ-22 באוגוסט.
רוברטס תכנן מאז לארגן פסטיבל מוזיקה על בסיס האירוע שיכונה "Alienstock".
הראפר ליל נאז X פרסם קליפ מוזיקלי יחד עם יאנג ת'אג ומייסון רמזי רמיקס לשירו "Old Town Road" על הפשיטה המתוכננת.
בהשראת האירוע נוצרו גם אירועים שונים ברחבי הפייסבוק על הסתערות למקומות נוספים כמו של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים, לוך נס, ומשולש ברמודה.
בישראל התפשט אירוע דומה הקורא להסתער על הכור בדימונה.
בהולנד דף ממים שמאלני הנקרא "Memes for the Masses" (ממים להמונים) יצר אירוע "מסתערים על מטה משרד החינוך" כמחאה על שכר הלימוד.
בפועל, ביום האירוע הגיעו פחות מ-200 איש לכניסה לאתר, והתפזרו ללא תקריות מיוחדות.
קצין מידע ציבורי בבסיס חיל האוויר נליס אמר לתחנת הרדיו KNPR כי "כל ניסיון לגשת לאזור באופן לא חוקי הוא חמור ביותר".
פוסט ויראלי ברדיט הראה תמונה בה מה שנראה כתדריך של חיל האוויר האמריקני על ריצת נארוטו.
באוגוסט 2019 ניסחו בכירים במחוז לינקולן הצהרת חירום ותוכנית לשיתוף משאבים עם מחוזות שכנים, וצפו כי האזור יוצף על ידי המון המונה 40,000 איש.
במחוז יש רק 184 חדרי מלון, וגורמים רשמיים צפו כי רשת הסלולר המקומית לא תוכל להתמודד עם התנועה הנוספת, בנוסף הביעה חשש ודאגה מהצפיפות באתרי המחנאות, תחנות הדלק והשירותים הרפואיים הציבוריים.
העיירה רייצ'ל פרסמה אזהרה באתר שלה, והמליצה למשתתפים להיות "מנוסים בקמפינג, בטיולים ובשרידה בסביבה מדברית קשה ולהיות עם כלי רכב במצב טוב".
בנוסף, הודיעו כי העיירה ככל הנראה לא תוכל לספק די אוכל, מים או דלק לכל המבקרים ומצפים כי גורמי אכיפת החוק המקומיים "יוצפו".
האתר הזהיר כי תושבי המקום יהיו מוכנים "להגן ולשמור על רכושם", והוסיפו כי "זה יהיה מכוער".
בעלי עסקים ברייצ'ל, נבאדה, עיירה המונה 56 אנשים בלבד ממש מחוץ לבסיס הצבאי, התכוננו להגעת מבקרים שרוצים להגיע לאזור 51. קוני ווסט, הבעלים של המסעדה והפונדק "אליין הקטנה", אמר בראיון כי כל 13 חדרי הפונדק הוזמנו וכי הוא מתכנן להקים אתר קמפינג בגודל 120 דונמים ולייבא סחורה לאירוע.
איש העסקים מלאס וגאס, ג'ורג' האריס, אמר כי הוא מתכנן להביא להקות שינגנו באזור, והוא מקווה שהאירוע יהפוך לפסטיבל שנתי בשם "הנחיל".
מתי רוברטס הביע גם הוא עניין בפסטיבל מוזיקה שייערך מחוץ לאזור 51. קו קוסמי, הבעלים של החנות Aliens R Us (חייזרים הם אנחנו) בבולדר סיטי, אומר שאף על פי שהחנות נמצאת במרחק של 270 קילומטרים מאזור 51, העסקים גדלו בגלל ההתעניינות הפתאומית בחייזרים.
עסקים אחרים ברחבי ארצות הברית ביססו מוצרים ושירותים על אירוע זה.
הושקו אוספים שונים של סחורה הקשורה לאירוע מקמעונאים מקוונים.
באד לייט, מותג בירות של מבשלת אנהאוזר-בוש אינבוו, מתכננת לשחרר תווית בירה שיווקית בנושא חייזרים והבטיחה כי תיתן בירה חינם לכל "חייזר שמצליח לצאת [מאזור 51]" כל עוד הציוץ עם העיצוב החדש יקבל 51,000 שיתופים ברשת הטוויטר.
מסעדת המזון המהיר ארבי'ס תכננה לבצע משלוחי אוכל עם תפריט מיוחד בנושא האירוע.
"מסתובב בעולם" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה לפידות.
השיר יצא לאור ב-19 ביולי 2015 בהוצאת חברת התקליטים ארומה מיוזיק, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני שלה, כמו בהתחלה (2015).
ב-29 בדצמבר 2015, יצא לאור הרמיקס הרשמי של "מסתובב בעולם" עם עטיפה שונה.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד העברי השבועי של רשת ג', וה-24 ברדיו אמצע הדרך.
השיר נכתב והולחן בידי דנה לפידות לבדה, בדומה לשירים נוספים שלה והופק בידי זוהר מזור.
"מסתובב בעולם" יצא לאור כסינגל השני מתוך האלבום כמו בהתחלה (2015), לאחר שהוחלט להוציא את השיר "כמו בהתחלה" כסינגל המוביל מתוך האלבום.
באותו הזמן, הכריזה לפידות על סיבוב הופעות חדש.
במעריב פורסמה ביקורת אודות השיר ונכתב שבאמצעותו, לפידות "מצליחה לכוון לאוזן וללב בדרך הנכונה".
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנה לפידות ב-19 ביולי 2015. בתחילתו, ניתן לראות שיירת גמלים, כשהם במדבר.
בהמשך, ניתן לראות את לפידות, כשהיא לובשת שמלה לבנה ומהודרת.
באמצע הקליפ, מחליפה לפידות את השמלה לשמלה בצבע שחור, בדומה לעטיפת הסינגל עצמו.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-100 אלף צפיות.
מסת עצם (Bone mass) היא מדד מורכב של גודל העצם וצפיפות מינרלים, והיא דטרמיננטה של חוזק העצם נרכש במהלך צמיחת השלד ופיתוחו.
למרות שעד 85% של מסת העצם היא תורשתיות, פולימריות גנטיות יכולה להסביר רק חלק קטן של וריאציות במסת העצם אצל אנשים בריאים.
מחקרים שנעשו על קוסמונאוטים ואסטרונאוטים שבילו חודשים רבים בתחנת החלל מיר גילו כי מטיילים בחלל יכולים לאבד בממוצע 1–2 אחוזים ממסת העצם בכל חודש.
אסטרונאוטים אינם היחידים שחוששים מאובדן עצם.
לפחות 10 מיליון בני אדם סובלים מאובדן עצם בארצות הברית ומספרים לא מספרים ברחבי העולם - זה נקרא אוסטאופורוזיס.
נשים לאחר גיל המעבר מועדות במיוחד לאוסטיאופורוזיס, אך אינן לבד.
רובנו חולים במחלה ככל שאנו מתבגרים, כולל גברים.
החוקרים מקווים שפתרון חידת אובדן העצם בחלל יגלה רמזים חשובים לגורמים לאוסטאופורוזי (והפרעות עצם אחרות) ממש כאן על כדור הארץ.
עובדי החלל חווים בדרך כלל אובדן עצם בחצי התחתון של גופם, בעיקר בחוליות המותניות ובעצמות הרגליים.
ירידה במסת העצם גם מעוררת עלייה ברמות הסידן דם, מה שמעלה את הסיכון אבנים בכליות.
חוקרים חושדים כי גורם השורש לאובדן העצם בחלל הוא חוסר משקל.
חלק מהסכנות ברורות: ואקום קשה, קור עז ופריצות קרינה בלתי צפויות.
ההשפעות של חוסר משקל ממושך על גוף האדם, למשל, יכולות להיות איטיות ועדינות - ובכל זאת מסוכנות לא פחות אם אסטרונאוטים לא מצליחים לנקוט אמצעי זהירות נאותים.
אובדן מסת העצם שאנשים רבים חווים בחלל עלול בסופו של דבר להחליש את העצם וכך להיווצר בעיות כאשר האדם חוזר לסביבה נושאת משקל, כמו כדור הארץ או מאדים.
תמונה באדיבות מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א "עוצמתו זו הביאה את נאס"א לשקול אובדן עצם כסיכון מובנה לטיסות חלל מורחבות", אומר ד"ר ג'יי שפירו, ראש צוות מחקרי עצמות במכון הלאומי לחקר הביו-רפואה לחלל.
"מסתובב" הוא סינגל של אביב גפן ומתי כספי שיצא לאור בשנת 2014, ונכלל באלבום סדקים של אביב גפן.
השיר נכתב והולחן על ידי גפן, והופק על ידי יועד נבו.
השיר, שכונה באתר ynet "שיר נדודים ישראלי ושמח", יצא לאור בתקופת מבצע צוק איתן.
גפן וכספי תהו בתחילה אם זהו הזמן הנכון להוציא שיר שכזה, ולבסוף החליטו השניים כן להוציא את השיר בזמן המבצע, והוא יצא לאור ב-19 באוגוסט 2014.
שיתוף הפעולה בין גפן לכספי
השילוב בין גפן וכספי, שיתוף פעולה של שני זמרים שביניהם הבדלי גיל וסגנון, הוגדר על ידי כספי כ"לא שגרתי", אך הוא אמר גם שהדבר לא היה מאתגר עבורו:
מבחינת גפן, למרות שהוא וכספי עבדו יחד כמה וכמה פעמים קודם לכן, עכשיו מדובר ב"דבר האמיתי"- דואט עם כספי.
גפן גם פרסם פוסט בפייסבוק בו כתב כי רצה לעבוד עמו במשך שנים.
בריאיון עם כספי ל-ynet הוסיף גפן:
השיר עוסק בנדודים במסגרת חיפוש עצמי של הדובר.
NEWS נכתב כי השיר הוא "שיתוף פעולה חיוור" ושחלקו של מתי כספי בשיר הוא "טקסט תמוה שלא מתאים לו על מסיבות".
יוסי חרסונסקי מצידו גם לא החמיא וכתב דברי ביקורת על השיר.
חרסונסקי טען כי הסיבה לחיפוש העצמי בשיר אינה ברורה.
כמו כן, הוא התייחס לשיר כשיר מיינסטרים.
מבחינת ז'אנר, שייך חרסונסקי את גפן לז'אנר הפופ.
באשר לשיתוף הפעולה עם כספי, סבר חרסונסקי ששיתוף הפעולה בין השניים הוא כנראה מתוך "מחווה מקצועית" כיוון שכספי, לטענתו, לא מוסיף ערך מוסף לדואט.
מסתם אבי העורקים הוא מסתם בלב האדם הנמצא בין חדר שמאל לאבי העורקים.
במהלך הסיסטולה של החדר השמאלי, הלחץ בחדר עולה, המסתם נפתח ודם זורם מחדר שמאל לאבי העורקים ומשם לגוף.
בסוף הסיסטולה, כשהלחץ בחדר שמאל יורד, המסתם נסגר ומונע מעבר של דם לאבי העורקים.
במסתם אבי העורקים תקין ישנם 3 כיסים, בעוד של-1-2% מהאוכלוסייה יש מום לב מולד והוא בעל 2 כיסים.
כשהכיסים סגורים, במהלך הדיאסטולה, החלל שנוצר מעל הכיסים מכונה סינוס אבי העורקים (aortic sinus) או הסינוס על שם ולסלבה.
מהכיסים יוצאים 2 עורקים כליליים - העורק הכלילי הימני והעורק הכלילי השמאלי.
הערכה של תפקוד המסתם מבוצעת על ידי האזנה בסטטוסקופ, אקוקרדיוגרפיה ומכשירי הדמיה שונים.
המסתם תורם לרכיב A2 של קול הלב השני (S2) והוא אחד מארבעת מסתמי הלב ואחד משני מסתמי הכיסים בלב.
המחלות העיקריות הקשורות לתפקוד לקוי של המסתם כוללות אי-ספיקת מסתם אבי העורקים והיצרות מסתם אבי העורקים.
ניתוחים המבוצעים במסתם כוללים החלפה של המסתם או תיקון של המסתם.
תיקון לרוב מבוצע באי-ספיקה ולעיתים בטיפול במפרצת באבי העורקים ובהיצרות מולדת של המסתם .
החלפה של המסתם מבוצעת על ידי מסתם מלאכותי או על ידי מסתם ביולוגי שמקורו מן החי, לרוב של חזיר.
אחד מהסיבוכים של אנדוקרדיטיס הוא פגיעה במסתם, אם כי זהו סיבוך יחסית נדיר.
שמות הכיסים של המסתם משתנים ממקור למקור.
לעיתים מכנים אותם כיס העורק הכלילי הימני, כיס העורק הכלילי השמאלי והכיס ללא עורק כלילי ולעיתים מכונים הכיס הימני, השמאלי והאחורי.
מסתם לב מלאכותי (באנגלית Artificial heart valve), הוא מסתם חד-כיווני המושתל בלבו של אדם כדי להחליף מסתם שאינו מתפקד כראוי כתוצאה ממחלת לב מסתמית.
הלב האנושי מכיל ארבעה מסתמים ומטרתם העיקרית היא לשמור על זרימת הדם בכיוון הנכון דרך הלב, ומהלב אל כלי הדם העיקריים המחוברים אליו (עורק הריאה ואבי העורקים).
מסתמי הלב עלולים להינזק מסיבות שונות העלולות לעכב את זרימת הדם דרך המסתם (היצרות) או לאפשר לדם לזרום לאחור דרך המסתם (מה שהמסתם אמור למנוע כאשר הוא תקין), מצב המכונה מחלת לב מסתמית.
הפרעות בתפקוד המסתם עלולות להוביל לבעיות חמורות, כולל אי ספיקת לב.
בעוד שניתן לטפל בחלק מהמסתמים הלא מתפקדים באמצעות תרופות או לתקנם בניתוח, לעיתים יש להחליפם במסתם מלאכותי.
ניתן לחלק את מסתמי הלב המלאכותיים לשלושה סוגים רחבים: מסתמי לב מכניים, מסתמי רקמות ביו-פרוסטטיים (ביולוגיים) ומסתמי רקמה מהונדסים.
מסתמים מכניים ומסתמים ביו-פרוסטטיים (ביולוגיים) עשויים מחומרים שונים.
מסתמים מכניים עשויים בדרך כלל מטיטניום ופחמן.
מסתמים ביו-פרוסטטיים מורכבים מרקמה אנושית או חיה.
המסתמים המורכבים מרקמה אנושית, המכונים אלוגרפטים או הומוגרפים, הם מלבם האנושי של התורמים.
הבחירה בסוג המסתם המלאכותי תלויה במספר גורמים.
מסתמים מכניים יכולים להיות בחירה טובה יותר עבור אנשים צעירים יותר ואנשים בסיכון להתדרדרות המסתם בשל עמידותם.
מסתמי רקמות ביו-פרוסטטיים עדיפים לקבוצות גיל מבוגרות מכיוון שהסיכוי לכך שיהיה צורך לבצע החלפת שסתום נוספת במהלך חייהם אינו גבוה.
בשל הסיכון להיווצרות קרישי דם עבור מסתמים מכניים ודימום חמור כתופעת לוואי מרכזית בנטילת תרופות מדללות דם, אנשים שיש להם סיכון לדימום ואינם מוכנים ליטול וארפרין עשויים לשקול גם מסתמי רקמות.
מטופלים אחרים שעשויים להתאים יותר לשסתומי רקמות הם אנשים שעברו ניתוחים מתוכננים אחרים ואינם מסוגלים ליטול תרופות מדללות דם.
נשים המתכננות להיכנס להריון עשויים גם לשקול שסתומי רקמות מכיוון שוארפרין גורמת לסיכונים בהריון.
אחד החסרונות העיקריים של מסתמי לב מכניים הוא שהם קשורים לסיכון מוגבר לקרישי דם.
קרישים הנוצרים כתוצאה מכדוריות דם אדומות ונזק לטסיות הדם עלולים לחסום כלי דם המוביל לשבץ מוחי.
אנשים עם מסתמים מכניים צריכים ליטול נוגדי קרישה (מדללי דם), כגון קומדין, למשך שארית חייהם.
מסתמי לב מכניים עלולים לגרום גם לאנמיה המוליטית מכנית, מצב בו כדוריות הדם האדומות נפגעות כאשר הן עוברות דרך המסתם.
כמו כן, היווצרות מהירה של מיקרו-בועות בנוזל כמו דם עקב ירידת לחץ מקומית, יכולה להוביל לאי ספיקת מסתם לב מכני.
מסתמים ביו-פרוסטטיים (ביולוגיים) מיוצרים בדרך כלל מרקמת בעלי חיים המחוברת לתומך מתכת או פולימר.
לרוב משתמשים ברקמת שור, אך חלקם עשויים מרקמת חזיר.
הרקמה מטופלת על מנת למנוע דחייה והסתיידות.
לעיתים נעשה שימוש במסתמים מתורמים אנושיים, כמו במקרה של אלוגרפט של אבי העורקים או אוטוגרפטים ריאתיים.
אלוגרפט של מסתם אבי העורקים הוא מסתם אבי העורקים מתורם אנושי, שנשלף לאחר מותם או מלב שמוסר להחלפה במהלך השתלת לב.
מסתמים ביו-פרוסטטיים פחות נוטים לגרום לקרישי דם לעומת ממסתמים מכניים, ולכן אינם דורשים נוגדי קרישה לכל החיים.
כתוצאה מכך, לאנשים עם מסתמים ביו-פרוסטטיים יש סיכון נמוך יותר לדימום מאלה עם מסתמים מכניים.
מסתמים ביו-פרוסטטיים עמידים פחות משסתומים מכניים, בדרך כלל נמשכים 10–20 שנה.
משמעות הדבר היא כי לאנשים עם מסתמים ביו-פרוסטטיים יש שכיחות גבוהה יותר לדרוש החלפת מסתם אבי העורקים אחר במהלך חייהם.
מסתמים ביו-פרוסטטיים נוטים להידרדר במהירות רבה יותר בקרב מטופלים צעירים יותר.
מסתמי רקמה מהונדסים עדיין אינם זמינים לשימוש מסחרי.
במסתמים אלו, זורעים את התאים של המטופל עצמו, על הפיגום של המסתם.
מסתורין הוא סוגה המיושמת בספרות, בקולנוע ובסדרות טלוויזיה.
סוגת המסתורין מאופיינת על ידי התרחשות, תופעה או דמות שעצם נסיבות קיומה, ולעיתים אף תכליתה, מעורפלות כך שהאדם הבוחן אותה אינו יכול לספק לה הסבר מניח את הדעת טרם נחשפה התשתית העובדתית – המציאותית או הבדיונית – לקיומה.
בבסיסה סוגת המסתורין מושתתת על הצגת דבר מה תוך הימנעות מכוונת של היוצר ממסירת מידע חיוני להבנתו וכך נוצרות בקהל שאלות הממתינות לתשובה.
המילה "מסתורין" מוגדרת כסוד נשגב, תעלומה, אמת לא נודעת.
סוגה זו מיושמת באמצעות הצגת פרוטגוניסט יחיד או אנסמבל שחוֹוֶה או חוקר אירוע, חפץ או ישות שההסבר לקיומם סמוי.
לרוב הפרוטגוניסט יהיה ממוקד בניסיון לגלות מהם הגורמים החבויים הניצבים בשורש האירוע ומאפשרים את קיומו או הובילו להתרחשותו.
טִבְעָהּ הצופן סוד ואפוף הסודיות של סוגה זו, מייצר אווירה שמעוררת בקורא או בצופה שאלות ותחושות של סקרנות, מתח, דריכות לקראת הבאות ולבסוף סיפוק מחוויית גילוי הנסיבות שאפשרו את קיומו של האירוע הפלאי.
תוכנה של הסוגה משול לקסם המוצג לקהל ויוצר תחושת השתאות וסקרנות הנובעים מהיעדרו המכוון של מידע הדרוש להבנת הסיטואציה.
בתרבות הפופולרית של המאה ה-21, אחת הדוגמאות הבולטות של שימוש בסוגת המסתורין מצויה בסדרת הטלוויזיה אבודים שצוות האנסמבל שהציגה הושלך לתוך מארג של התרחשויות פלאיות שהעניקו לה פופולריות רבה.
המסתורין שנשזר בעלילת הסדרה לכל אורכה ריתק את הצופים והוליד שפע של דיונים שכללו תאוריות ששאפו לספק הסברים להתרחשויות הפלאיות שהוצגו בה ולפצח את סודותיה.
הילת המסתורין שאפפה התרחשויות, דמויות, מיקומים ומכשירים עלילתיים היוותה חלק ליבתי בחוויית הצפייה.
מסתור (Shelter) הוא מותחן ריגול, קופרודוקציה ישראלית גרמנית משנת 2017 בבימויו של ערן ריקליס עם נטע ריסקין והשחקנית האירנית הגולה גולשיפטה פרהאני בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בידי ערן ריקליס והוא מבוסס על הסיפור "חוליה" של שולמית הראבן משנת 1986.
זה מותחן ריגול שבמרכזו סוכנת מוסד הנשלחת לגרמניה כדי לפקח ולהגן על לבנונית שעבדה בשביל מדינת ישראל וזהותה נחשפה.
נטע ריסקין הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר ויונתן ריקליס היה מועמד לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2017.
נעמי רימון (נטע ריסקין) היא סוכנת מוסד שפרשה שנתיים לפני תחילת העלילה לאחר שבעלה נרצח בפיגוע טרור בקניה.
סוכן המוסד, גד (ליאור אשכנזי) מגיע אליה ומבקש שתטוס להמבורג ותשמש כשומרת לסוכנת מוסד ערביה נוצרייה בשם מונה (גולשיפטה פרהאני) שמשתפת פעולה עם המוסד.
היא בין היתר השתתפה בניסיון החיסול של מפקד החזבאללה נעים קאסם (דוריד לידאווי) שנכשל.
לאחר שזהותה נחשפה והתגלתה על ידי החזבאללה היא הוברחה לגרמניה ועברה שם ניתוח פלסטי לשינוי תווי פניה.
נעמי מקבלת זהות של גרמניה נוצרייה בשם קלאודיה ובר, ומונה היא הזהות הבדויה של הסוכנת השנייה, ששמה האמיתי הוא לינה חדד.
קאסם מורה לסגנו יוסוף (דוד חמאדה) למצוא את לינה ולחסל אותה.
סוכן המוסד האחראי עליהן הוא אבנר (יהודה אלמגור), הוא מורה על נעמי להגן על מונה.
היחס בין נעמי למונה מתחיל בחשדנות, אך הוא מתהדק עם הזמן, לבסוף, מונה מספרת לנעמי שהשאירה את בנה זיאד במנזר בלבנון ומבקשת שיוציאו אותו משם.
בניסיון להדק את יחסם עם האיראנים הנלחמים בדאעש, שירותי הביון הגרמנים מגלים לחזבאללה את מיקום דירת המסתור.
בהתקפה של חזבאללה, מונה נהרגת ונעמי נפצעת אך מצליחה להימלט.
היא מוחזרת ארצה ומקבלת משימה חדשה: להציל את בנה של מונה.
היא מוחדרת ללבנון תחת זהותה של מונה ופונה למנזר כדי למצוא את זיאד, אך מתברר לה שהוא מת ושהוא קבור בבית הקברות של המנזר.
נעים קאסם מגיע למקום אך היא מצליחה להרוג אותו.
לבסוף היא מגלה שהמוסד ידע הכל וניצל אותה כדי לחסל את קאסם.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותנטע ריסקיןנעמי רימון/ קלאודיה וברסוכנת מוסדגולשיפטה פרהאנילינה חדד/ מונהליאור אשכנזיגדסוכן מוסדיהודה אלמגוראבנרדוריד לידאווינעים קאסםמפקד בחזבאללהדוד חמאדהיוסוףלוחם חזבאללה
מסתובבים הוא שמו של אלבום האולפן הרביעי והאחרון של הזמרת איגי וקסמן אשר יצא בשנת 2006, בחברת התקליטים התו השמיני.
לאחר שש שנים בהן לא הוציאה וקסמן אלבום, נודע בתחילת 2006 כי אלבום אולפן רביעי יופץ.
באפריל באותה השנה הגיעה למועדון הבארבי בתל אביב-יפו, שם קיימה ערב השקה מיוחד עבור מסתובבים.
במסגרת הערב, השתתף אורח מיוחד: חמי רודנר, בעלה לשעבר והמפיק המוזיקלי של שני אלבומי האולפן הראשונים שלה.
בריאיון ל-ynet סיפרה וקסמן על השתתפותו של רודנר: .
הסינגל המוביל "תמיד אוהב תמיד נפגע" שהולחן על ידי שרון הולצמן זכה להצלחה נאה ברדיו כאשר דורג בשיאו במקום ה-12 במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
מסתרי הקול הבולגרי ובצרפתית Le Mystère des Voix Bulgares הוא אלבום אוסף של עיבודים מודרניים לשירי עם בולגריים הכולל ביצועים של מקהלת הרדיו והטלוויזיה הבולגרית לנשים , עם הסולניות ינקה רופקינה, קאלינקה ולצ'בה וסטפקה סבוטינובה.
בשנת 1951, פיליפ קוטב , מלחין בולגרי, מונה לראש האנסמבל הלאומי הבולגרי לשירה ומחול פולקלוריסטי.
הממשלה הבולגרית הורתה לו להסיר סממנים אנטי-סוציאיליסטים מהתרבות המסורתית.
קוטב שילב בין האלמנטים המוזיקליים האופייניים של המוזיקה הבולגרית העממית - דיסוננסים, רבעי טונים, מוזיקת דרון ומקצבים א-סימטריים עם עיבודים שהושפעו מהאימפרסיוניזם המוזיקלי של דביסי והחדשנות של 12 הטונים של שנברג.
המקהלה הראשונה של קוטב החלה בשם 'אנסמבל פיליפ קוטב' ולאחר מכן הפכה למקהלת הנשים הלאומית של הטלוויזיה הבולגרית.
מרסל סלייה , נגן אורגן ושדר רדיו, הקליט את המקהלה בשנות ה־50 וה־60 ושידר את ההקלטות בתוכנית הרדיו השבועית שלו בשווייץ.
בשנת 1975 סלייה ריכז חלק מההקלטות הללו באלבום, להן הוא הוסיף גם הקלטות מהארכיון של רדיו סופיה .
האלבום יצא בלייבל של סלייה בשם Disques Cellier וזכה בפרס Grand Prix du Disque .
אלבום זה, משנת 1966, היה בעצמו מהדורה מחודשת של Ensemble de la République Bulgare, שהוקלט בפריז ב-1955 על ידי Le Chant du Monde.
בשנות ה-80, איבו ווטס-ראסל (מייסד הלייבל הבריטי 4AD ) שמע את היצירות בקלטת אודיו שהושאלה לו על ידי פיטר מרפי, זמר להקת באוהאוס.
ווטס-ראסל הוקסם מהמוזיקה, איתר את ההקלטות של סלייה ורכש את הרישיונות שלהן.
4AD הוציאו את האלבום בבריטניה בשנת 1986, האלבום זכה להצלחה רבה והגיע לראש מצעדי הפופ הבריטיים.
הצלחת האלבום בבריטניה הובילה להוצאתו על ידי הלייבל Nonesuch בארצות הברית בשנת 1987, ומאוחר יותר על־ידי פיליפס במדינות אחרות.
אוספי המשך של שירים בולגריים יצאו באלבומי המשך עם כותרים דומים: Le Mystère des Voix Bulgares, Volume 2 (1988), שזכה בפרס הגראמי לאלבום הפולק המסורתי הטוב ביותר ב-1990, Le Mystère des Voix Bulgares, כרך 3 (1990); ו-Le Mystère des Voix Bulgares, כרך 4 (1998).
בשנת 2017 דירגה NPR את Le Mystère des Voix Bulgares, כרך 1 בתור האלבום ה-78 הגדול ביותר שנעשה אי פעם על ידי נשים.
המוזיקה באלבומים זכתה לשבחים על ידי אמנים שונים כמו פול סיימון, קייט בוש, ג'ורג' הריסון, דייוויד בואי, פרנק זאפה, אליזבת פרייזר מקוקטאו טווינס, בובי מקפרין, Grateful Dead, Robert Plant ועורר עניין בעולם.
האמנית האמריקאית לינדה רונשטדט הצהירה שהמוזיקה הייתה "מהיפות ביותר ששמעה אי פעם".
המוזיקאי הבריטי-אמריקאי גרהם נאש מקרוסבי, סטילס, נאש אנד יאנג הכריז לאחר האזנה לאלבום: "כל מוזיקאי שמחשיב את עצמו כבעל הישגים צריך להקשיב (לאלבום) ולחשוב מחדש על כל מה שהוא יודע (על שירה)".
פסקול של הסרט הרוח במעטפת (1995) מאת קנג'י קוואי נוצר בהשראת המוזיקה של Mystery of the Bulgarian Voices.
הרצועה "Polegnala e pshenitsa" מופיעה בפסקול הסרט שלדים (2010).
המלחין ג'וזף לודוקה כתב את מוזיקת הנושא ומוזיקת הליווי עבור זינה הנסיכה הלוחמת.
מוזיקת הנושא פותחה מתוך שיר העם הבולגרי המסורתי "Kaval sviri", המושר על ידי מקהלת הטלוויזיה הממלכתית של הטלוויזיה הבולגרית.
הסולן אולי סייקס סיפר שהוא בחר את הקטע מ"ארגן דדה" כי הוא יצר בו זמנית תחושות של אופוריה, זרות, פאניקה וכאוס.
מעבד, או בשמו המלא יחידת עיבוד מרכזית , הוא רכיב חומרה במחשב המבצע את הפקודות המאוחסנות בזיכרון המחשב.
המעבדים המודרניים (המכונים גם מיקרו־מעבדים) בנויים על גבי שבב בודד.
בהתאם לארכיטקטורת פון נוימן הפקודות אותן מקבל המעבד מאפשרות לו קריאת מידע מהזיכרון או מהתקנים שונים, ביצוע פעולות חשבוניות ולוגיות על מידע זה וכתיבת תוצאות החישוב בחזרה לזיכרון או לחלופין שליחתו להתקנים חיצוניים.
הפעולות הלוגיות מאפשרות בקרת זרימה וחזרה על פקודות ככל שנדרש.
הפקודות הן בסיסיות ביותר ובנויות, כל אחת, מרצף קצר של ביטים.
כל דגם של מעבד מתאפיין בסט פקודות משלו.
בהתאם לתזת צ'רץ'־טיורינג דלות שפת המכונה אינה מהווה מגבלה בביצוע תוכנית מחשב כלשהי וההבדל בין מעבדים שונים יבוא לידי ביטוי רק בביצועים.
מבחינה כמותית, הרוב המכריע של המעבדים המיוצרים כיום משמש כיחידות בקרה של מוצרי צריכה.
חלק ממוצרים אלו הם ציוד הקפי של מחשבים אישיים (כגון צגים, מדפסות, כרטיסי רשת) ואחרים אינם (מכוניות, מכונות כביסה, טלפונים סלולריים).
קיימים מעבדים המיועדים לשימושים ייעודיים, למשל, עיבוד אות ספרתי (DSP), מיקרו־בקר, עיבוד רשתות תקשורת (Network Processing), או עיבוד גרפי.
בשנות ה־50 וה־60 של המאה העשרים המחשבים היו עצומים בנפחם, יקרים ונדירים.
כאשר הופיעו המעגלים המוכללים, המאפשרים מזעור טרנזיסטורים רבים על גבי "שבב" יחיד, הם תרמו להקטנת הנפח והוזילו בהדרגה את מחירי המחשב.
כך נוצר בסוף שנות ה־60 סוג חדש של מחשב, המיני מחשב, שהורכב יותר ויותר ממעגלים מוכללים.
עדיין, יחידת עיבוד מרכזית כללה מספר רב של רכיבים שונים.
נקודת המפנה הבאה הייתה דחיסת יחידת עיבוד מרכזית שלמה על גבי מעגל מוכלל, שבב, יחיד.
בראשית כונתה יחידה כזו מיקרו־מעבד ואילו כיום מסתפקים במונח מעבד.
המיקרו־מעבד הראשון היה ה־4004 שפותח בשנת 1971 על ידי חברת אינטל, שעסקה עד אז בפיתוח ויצור שבבי זיכרון.
במקור פותח ה־4004 עבור מכונת חישוב שולחנית של חברת בוזיקום (Busicom) היפנית.
לעומת השבבים הייעודיים שקדמו לו, הוא תוכנן כיחידת עיבוד רב תכליתית ורק התוכנה שסופקה לו ייעדה אותו למשימה הנדרשת (מעבד של מכונת חישוב).
יכולת החישוב של ה־4004 הייתה מוגבלת למדי והוא התבסס על פעולות של ארבע סיביות בלבד.
המעבד אינטל 8008 שפותח בשנת 1972 הרחיב את יכולת המעבד לעבודה בשמונה סיביות אך עדיין היה במארז קטן של 18 פינים בלבד ומרחב זיכרון של 16 קילובייט מספר מחשבים המבוססים על מעבד זה תוכננו וכמה מהם יוצרו בייצור מסחרי, אך תפוצתם הייתה מוגבלת מסיבות שונות.
בשנת 1974 פיתחה אינטל גרסה משוכללת יותר, ה־8080 במארז של 40 פינים.
החיבור שלו לזיכרון חיצוני היה פשוט יחסית עובדה שהפכה אותו להצלחה וליחידת העיבוד המרכזית של המיקרו מחשבים הראשונים שזכו לתפוצה נרחבת.
בעקבות ה־8080 פותחו מספר מעבדים מתחרים, ביניהם ה־Z80 של חברת זילוג (שהוקמה על ידי פדריקו פג'ין, המהנדס שהיה אחראי על פיתוח ה־4004 וה־8080 באינטל.
Z80 תואם ל־8080, ויכול לבצע קוד של 8080 ללא שינוי), 6800 של חברת מוטורולה, ו־6502 של חברת MOS Technology, שהיו פופולריים במיקרו מחשבים, כולל במחשבים ביתיים, החל מאמצע שנות ה־70 של המאה ה־20.
בשנת 1981 בחרה חברת IBM ב־8086 של אינטל, יורשו של ה־8080 שהרחיב את יכולת העיבוד ל־16 סיביות, בתור יחידת העיבוד המרכזית עבור המחשב האישי שלה והפכה בכך את משפחת ה־x86 של אינטל למעבדים הפופולריים ביותר.
מעט מאוחר יותר, בשנת 1984, בחרה חברת אפל במעבד מתחרה, ה־68000 של חברת מוטורולה עבור מחשבי מקינטוש, מעבד זה היה הראשון במשפחת מעבדים, ביניהם 68020, 68030 ו־68040 שהופיעו בשנים הבאות.
סדרת מעבדים זו של מוטורולה הפכה לשנייה בתפוצתה אחרי המעבדים של אינטל, עד שהוחלפה בשנת 1991 במעבד ה־PowerPC שפותח במשותף על ידי מוטורולה, IBM ואפל.
בשנות ה־80 ושנות ה־90 של המאה העשרים הופיעו מעבדים חדשים רבים מחברות שונות.
ביניהם MIPS של חברת MIPS Technologies, SPARC של חברת Sun Microsystems (היום אורקל), Alpha של חברת DEC (היום HP), ועוד מעבדים רבים, כולל משפחות מעבדים של אינטל ומוטורולה בארכיטקטורות שונות מ־x86 או מ־68K.
כל מעבד מורכב ממספר יחידות המבצעות פעולות שונות.
במעבדים מודרניים המבוססים על שיטת צינור עיבוד נתונים (Pipeline), כל אחת מיחידות אלו פועלת בנפרד.
לצורך ביצוע פקודה בודדת, מתרחש במעבדים מחזור הבאה-ביצוע שמבנהו באופן כללי נראה כך:
Fetch (אִחזור) – חישוב כתובת הפקודה הבאה לביצוע, וקריאת הפקודה הבאה לביצוע מהזיכרון.
Decode (פענוח) – פיענוח הפקודה – אלו יחידות ביצוע יש להפעיל ובאלו אוגרים הפקודה משתמשת.
במעבדים בעלי ארכיטקטורת CISC, פקודת אסמבלי בודדת עשויה להפוך בשלב הפיענוח למספר פקודות פנימיות של המעבד.
Execute (ביצוע) – ביצוע הפעולה האריתמטית־לוגית שהפקודה דורשת באמצעות ה־ALU (היחידה האריתמטית־לוגית).
אם הפקודה היא פקודת חישוב, הוא מתבצע בשלב זה.
אם הפקודה היא פעולת קריאה מהזיכרון או כתיבה אליו, כאן מחושבת הכתובת של הנתון בזיכרון.
במקרה של פקודת הסתעפות (Branch/Jump), כאן מחושב קיום התנאי להסתעפות, ומתבצעת ההחלטה האם להסתעף או לא.
Memory (זיכרון) – קריאה של נתון מהזיכרון או כתיבת נתון אליו, במקרה של פקודה לקריאה מהזיכרון או כתיבה אליו.
Write Back (כתיבה חזרה) – כתיבת תוצאת החישוב משלב הביצוע או תוצאת הקריאה משלב הזיכרון אל אוגר היעד.
במיקרו־מעבד כל היחידות השונות יושבות על אותו השבב, והחלוקה ליחידות קיימת רק בשלב התכנון.
החלוקה ושמות היחידות שונות במעט ממעבד אחד למשנהו, אבל מעבדים מודרניים מורכבים בדרך־כלל מהיחידות הבאות:
אוגרים או רגיסטרים (Registers) – כל אוגר הוא יחידה אחת של זיכרון פנימי מהיר ביותר הנמצא לרוב בתוך יחידת העיבוד המרכזית של מחשב אשר מאפשר אחסון ערכים, בדרך כלל זמנית, עבור פעולות בסיסיות שונות מסט הפקודות של המעבד (חיבור, חיסור, והשוואה).
יש מעבדים בהם האוגרים הם ייעודיים, כלומר פעולות מסוימות מוגבלות לאוגר או אוגרים מסוימים, ולעומתם מעבדים אחרים (בדרך כלל מסוג RISC) בהם לכל האוגרים פונקציונליות זהה.
מספר האוגרים במחשב נמוך יחסית ולכל היותר יגיע לעשרות מעטות.
יחידת בקרה – יחידה האחראית על שלבי הקריאה והפיענוח של פקודות.
יחידה אריתמטית־לוגית (ALU) – יחידה זו מבצעת פעולות במספרים שלמים (חיבור, חיסור והשוואה) ופעולות לוגיות שונות (כדוגמת הפעולות הלוגיות AND, OR, NOT, וכדומה).
היחידה נחשבת ללב המעבד, ויעילותה היא החשובה ביותר בביצועי המעבד כולו.
יחידות נפוצות הקיימות בחלק מהמעבדים
זיכרון מטמון – זיכרון מהיר במיוחד, המותקן על המעבד.
יש מעבדים בהם זיכרון המטמון מוגבל לפקודות בלבד, אחרים בהם המטמון משותף לפקודות ונתונים, ואחרים בהם יש מטמונות נפרדים לקוד ולנתונים.
נהוג לסווג את זיכרון המטמון הבנוי על שבב המעבד לשלושה סוגים.
יש מעבדים ללא מטמון, או עם חלק אך לא כל סוגי המטמון המתוארים:
L0 – המטמון המהיר ביותר, אך גם המוגבל ביותר בגדלו.
בדרך כלל פועל בקצב השעון של המעבד עצמו.
L1 – מטמון פחות מהיר וגדול יותר מ־L0
L2 – מטמון מהיר פחות וגדול יותר מ־L1. בשבבים מרובי מעבדים, לפעמים מטמון L2 משותף למספר מעבדים.
יחידת ניבוי קפיצות – בשפת האסמבלי ישנן פקודות קפיצה המורות למעבד לעבור לביצוע פקודה בכתובת מסוימת שאינה בהכרח הכתובת הבאה בזיכרון.
פקודות קפיצה אלו הן ברובן מותנות, כלומר הקפיצה תבוצע רק אם תנאי מסוים יתקיים.
כדי שניתן יהיה לקרוא ולפענח את הפקודה הבאה לפני שידוע אם התנאי אכן מתקיים או לא, המעבד מנסה לנחש האם הקפיצה תבוצע.
יחידת נקודה צפה (FPU) – יחידה זו מבצעת פעולות במספרים ממשיים.
במעבדים ישנים (דוגמת 80386), לא הייתה במעבד יחידה כזו והיה צורך בשבב חיצוני שיבצע את הפעולות במספרים ממשיים.
כיום זהו חלק אינטגרלי מהמעבד עצמו.
בקר אפיק נתונים – אפיק הנתונים (bus) הוא האמצעי המקשר בין המעבד לבין הזיכרון וההתקנים החיצוניים במחשב.
לצורך סינכרון התקשורת באפיק הנתונים יש צורך בבקר (controller) שתפקידו לווסת ולפקח על התעבורה באפיק.
בעבר גם יחידה זו הייתה בשבב נפרד וכיום זהו חלק מהמעבד עצמו.
יחידה זו הייתה צוואר הבקבוק של המעבד, משום שהקריאה והכתיבה לזיכרון היו נמוכים באופן משמעותי ממהירות המעבד עצמו, והוא היה צריך להמתין מחזורי שעון על מנת לבצע את הקריאה.
עם ההתקדמות הועלתה מהירותו ובמעבדי פנטיום 4 החדישים היא עומדת על 1,066 מגה־הרץ.
שהיא כשליש ממהירות המעבד עצמו.
תפקידו של זיכרון מטמון L2 הוא לגשר על הפער בין מהירות המעבד למהירות הערוץ.
בעשור הראשון של המאה ה־21, לאחר שהתברר כי קיימת בעיה פיזיקלית להאיץ את מהירות המעבד מעבר למה שהושג, החלה מגמה בקרב היצרנים לחבר מספר מעבדים על שבב אחד.
מעבדים אלו (אשר בתצורה זו מכונים לעיתים גם "ליבות"), פועלים במקביל, תוך שימוש בטכניקות של עיבוד מקבילי ולעיתים אף תוך שיתוף משאבים, כגון זיכרון מטמון, זה עם זה, ומעצימים בכך את היכולות החישוביות של המחשב.
בתחילה הופיעו מעבדים עם שתי ליבות.
ביוני 2005 הכריזה חברת AMD על מעבדי 64 ביט כפולי ליבה למחשבים שולחניים.
באוקטובר 2005 הכריזה חברת "אינטל" על מעבדים דו־ליבתיים לשרתים.
עם שיווק ה"פלייסטיישן 3" של חברת "סוני" בנובמבר 2006, חדרה מגמה זו לשוק קונסולות המשחקים, עם מעבד שבע ליבות עוצמתי של חברת "IBM" שהותקן בקונסולה זו.
בתחילת 2008 התפשטה מגמה זו גם למעבדים זעירים למחשבי כף יד וטלפונים סלולריים, כאשר "אינטל" הכריזה על מעבד "Atom".
ברבע הראשון של שנת 2008 כבר ניתן היה לרכוש מחשבים אישיים שמותקנים עליהם מעבדים מרובעי ליבות, ובהמשך מעבד בעל 4 ליבות כבר הפך לסטנדרט ובשוק החלו להופיע גם מעבדים משושי ואף מתומני ליבות.
מעבדים מרובי ליבות אינם יכולים להריץ מספר תהליכים, הקשורים לאותו יישום, במקביל בליבות שונות, ללא תכנון מראש על ידי המתכנת.
הם כן יכולים לעבוד על שני יישומים במקביל על ידי הפרדת תהליכי הזיכרון שלהם, דבר המסייע בעיקר לתהליכים במחשב שאינם זקוקים לתהליכים נוספים (אשר מורכבים ומתעכבים) וחוסך את זמן ההמתנה לתהליך שמתעכב, ובכך מתקבל ליישום זמן תגובה טוב יותר.
רוב היישומים הקיימים כיום אינם מנצלים עדיין יתרון זה, אך מערכות ההפעלה המודרניות דוגמת לינוקס, חלונות ומקינטוש מנצלות ריבוי ליבות כדי להריץ מספר יישומים במקביל.
בהיעדר ריבוי ליבות, נאלצות מערכות ההפעלה לחלק את זמן המעבד בין כל היישומים, כדי לתת למשתמש תחושה של פעולה במקביל.
מערכת על שבב היא מערכת שכוללת חלק גדול מהתפקידים של מחשב על גבי מעגל משולב אחד.
לרוב היא תכלול את המקבילה למעבד בתור ליבת עיבוד (אחת או יותר).
מעבדי ARM, לדוגמה, כבר לא מיוצרים כמעבדים עצמאיים אלא כליבות בתוך שבבים מורכבים יותר.
במקרים רבים המעבדים שאליהם מקובל להתייחס בשפת היום יום הם מערכות על שבב שכוללות, בין השאר, ליבות עיבוד שונות.
מיקרו בקרים הם מעבדים (או ליתר דיוק: מערכות על שבב) עם ביצועים פחותים בהרבה ובשל כך גם דרישות פחותות בהרבה (מחיר נמוך הרבה יותר, צריכת חשמל נמוכה בהרבה).
בכל מעבד ישנו מתנד היוצר אות שעון.
אות זה מווסת ומסנכרן את קצב פעולת המעבד.
ככלל, ככל שמהירות השעון גבוהה יותר כך המעבד מהיר יותר, אם כי אין זה הפרמטר היחיד הקובע את מהירות המעבד.
במחשב IBM-PC הראשון היה מעבד 8086 הייתה מהירות שעון של 4.77MHz, כלומר 4.77 מיליון מחזורים לשנייה.
במעבדי "פנטיום 4" שנמכרו בשנת 2004 מהירות שעון של עד 3.8GHz, כלומר 3.8 מיליארד מחזורים לשנייה (אבל אין פקודה בודדת שמתבצעת בקצב הזה).
מרכיב נוסף המשפיע על מהירות המעבד בנוסף למהירות השעון שלו הוא מספר הפקודות שהמעבד מסוגל לבצע במחזור שעון.
מעבד ה־8086 לדוגמה היה מסוגל לבצע פעולה בארבעה מחזורי שעון.
מעבדים מודרניים כגון "פנטיום 4", "אתלון" של חברת AMD ו־PowerPC של IBM ו"מוטורולה" מסוגלים לבצע יותר מאשר פעולה אחת בכל מחזור של השעון.
שיטת פעולה של מעבד בה מחולקת העבודה למספר שלבים המבוצעים במקביל.
לדוגמה, בזמן שתוצאות הוראה אחת נכתבות לזיכרון, ההוראה הבאה מתבצעת, וההוראה הבאה אחריה כבר מפוענחת.
מעבד ה־8086 לא היה בנוי בשיטת צינור עיבוד נתונים ולכן היה צריך לחכות שהוראה תתבצע עד תומה לפני שהמעבד התחיל לבצע את ההוראה הבאה.
מסיבה זו במעבד זה לכל הוראה לקח משך זמן של 3–4 מחזורי שעון כדי להתבצע.
ככל שהעבודה מחולקת לחלקים קטנים יותר כך ניתן להפעיל את המעבד בתדר גבוה יותר, אלא שיש לכך מחיר: במעבד בעל צינור עבודה ארוך במיוחד, אם התבצעה טעות בשלב מוקדם (לדוגמה, יחידת הניבוי ביצעה ניחוש מוטעה לגבי הכתובת של ההוראה הבאה) ייקח זמן רב יותר להתאושש מהטעות.
מעבד המכיל מספר יחידות המסוגלות לבצע פעולות שונות השייכות לאותו שלב בצינור הביצוע במקביל.