tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוקטובר 1987 יצא אלבומו הראשון "נסיגה בשלבים" בהפקתו המוזיקלית של מיקי שביב.
באלבום נטלו חלק ז'אן פול זימבריס, משה לוי, דן תורן ואריאל זילבר.
אמיר היה חבר בלהקת "דברים שעשיתי עם אחותי" שהתפרסמה בסוף שנות השמונים, הלהקה כללה גם את יוסי פרץ, צחי הר-נבו ובועז ברמן, הופיעה הרבה אך הוציאה את אלבומה היחיד רק ב-1998 בהפקתו המוזיקלית של שפי ישי.
בין שיריה הידועים: "מינה" ו"שיר חתונה", שניהם למילים של מודי בר-און.
ב-1998 הלחין מספר שירים, בהם הפרודיה "חייל של אהבה", לחמישייה הקאמרית.
בסוף 2007 יצא לרדיו השיר "טלי" בו מסופר על היום ב-2022 בו טלי פחימה, פעילת השמאל הקיצוני, נבחרת לנשיאת המדינה.
השיר נכלל באלבומו של אמיר "שמונה שירים על אלוהים והכיבוש".
בשנת 2009 הופיע במסגרת "נשף הסוכן החשאי והיועץ המשפטי" שארגן הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל.
באלבומו השני של ארז לב ארי (2010) כלול השיר "פרימיטיבים" שתרגם אמיר על פי שירו של טי-בון ברנט.
בשנים 1999–2010 הועסק אמיר כתסריטאי חדשות הספורט בערוץ הספורט.
אמיר, שעסק בסוף 2009 בגיוס חתימות על מנת לצרף את העובדים בערוץ לארגון כוח לעובדים, טען שפיטוריו התרחשו על רקע זה.
בית הדין האזורי לעבודה דחה את טענתו זו.
בערב יום העצמאות 2010 הדליק משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי של תנועת "יש גבול".
בינואר 2015 יצא אלבום הסולו השלישי שלו, "בין אדם לאדם".
דני אלוף העולם הוא ספר ילדים משנת 1975 מאת הסופר הבריטי רואלד דאל.
הספר תורגם לעברית בידי זהר שביט ויצא לאור בשנת 1984 בתוך סדרת מרגנית של הוצאת זמורה-ביתן.
דני הוא ילד שהתייתם מאמו בגיל צעיר ומתגורר עם אביו בדרום אנגליה.
אבא של דני הוא מכונאי, והם מתגוררים בכרכרת–קרוואן צועני בסמוך לתחנת הדלק אותה הם מנהלים.
בסמוך למגוריהם גר ויקטור הייזל, אדם עשיר בעל קרקעות, אשר מתעלל בשכניו ומתייחס אליהם בזלזול.
ביערות שבבעלותו חיים פסיונים רבים, והוא אף נוהג אחת לשנה להזמין את האליטה המקומית למסיבת ציד גדולה של פסיונים אלו.
לאחר שאביו מסתלק באישון לילה, דני מגלה כי לבד מעבודתו בתחנת הדלק, אביו נוהג לחמוק לאחוזתו של ויקטור הייזל ולתפוס פסיונים.
על פי החוק הבריטי הפסיונים הם בבעלותו של הייזל רק אם הם נמצאים על הקרקע שלו, ולכן אם מצליחים להוציא אותם מן הקרקע אפשר לקחת אותם.
אבא של דני מסביר לבנו על שיטות רבות לתפוס את הפסיונים, אשר כוללות לרוב צורות שונות של השתקה של הציפורים כדי למנוע משיכת תשומת לבם של השומרים ביערות.
כמו כן מתברר לדני כי מדובר במסורת ארוכת שנים באזור, וכי רבים מהתושבים התנסו בחטיפת הפסיונים מידי הייזל, הבכיר שביניהם היה לא אחר מסבו שלו.
כנקמה על מעשיו הרעים, דני ואביו מתכננים ללקט פסיונים רבים משטחו של ויקטור הייזל מיד לפני מסיבת הציד השנתית, וכך לגרום מבוכה גדולה להייזל ולאורחיו.
דני מפתח שיטה חדשה להשתקת הציפורים, על ידי החדרה של כדור שינה לתוך הצימוקים שאוהבות הציפורים.
באישון לילה הם נכנסים ליער, חוטפים למעלה ממאה פסיונים, ומחביאים אותם אצל אחת השכנות, מרת קליפסטון, כדי למנוע חשיפה.
למחרת, אמנם, מרת קליפסטון מביאה את הציפורים בתוך עגלת תינוק, אך השפעת כדורי השינה הולכת ומתפוגגת והציפורים מתעוררות ומתרוצצות מסביב לתחנת הדלק.
ויקטור הייזל רואה זאת ותובע את הציפורים חזרה מאביו של דני, אך רוב הפסיונים בורחים ממנו.
אחד מסיפורי הלילה שמספר אבא של דני עוסק בענק הידידותי הגדול אשר תופס חלומות טובים ושולח אותם לילדים.
פרטים אלו היוו את שלדת הסיפור המאוחר יותר של דאל, העי"ג.
ב-1989 הופק סרט טלוויזיה על פי הספר בבימויו של גאווין מילר, בו השתתפו ג'רמי איירונס, בנו סמואל, חמו סיריל קיוזאק, רובי קולטריין, ליונל ג'פריס, ג'יין מארץ', הזמר ג'ימי נייל ועוד.
דניאל (דני) בורסוק (16 בפברואר 1944 - 4 במרץ 2010) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
בורסוק נולד בארץ ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב בעקבות אחיו הבכור, משה בורסוק.
לצידו של בורסוק בקבוצת הנוער שיחקו גם שבי בן ברוך, שלמד עמו בבית הספר תיכון חדש, וכן דוד פרימו ויחזקאל חזום.
בגיל צעיר החל בורסוק להשתתף במשחקי הקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, וב-20 במאי 1961 כבש בדקה ה-99 את שער הניצחון מול הפועל רמת גן במסגרת גביע המדינה.
ב-30 בספטמבר 1961 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, במשחק מול הפועל חיפה.
ב-27 באפריל 1963 כבש לראשונה בקריירה צמד שערים, בניצחון 5–1 על בני יהודה.
ב-21 בנובמבר 1964 כבש שלושער ראשון בקריירה, בניצחון 4–2 על מכבי שעריים.
באותה עונה היה בורסוק מלך שערי הקבוצה עם 16 שערי ליגה, ובסך הכל 20 שערים בכל המסגרות.
בעונת 1965/1966 זכה עם הפועל תל אביב לראשונה באליפות המדינה, תחת הדרכתו של המאמן דוביד שווייצר, כשלצידו מככבים בקבוצה, בין היתר, שייע פייגנבוים, ג'ורג' בורבה ושים בן יהונתן.
בשנת 1967 העפיל עם הקבוצה לגמר אליפות אסיה לקבוצות מול אלופת מלזיה.
את השער הראשון כבש בורסוק עשר דקות לפני סיומו של המשחק, מבישול של חיים נוריאלי.
לאחר שהמלזים השוו כבש קיקו רחמינוביץ' את שער הניצחון, והפך את הפועל תל אביב לזוכה הראשונה במפעל.
בעונת 1968/1969 זכה עם הפועל תל אביב באליפות נוספת, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ששיחק עמו בעבר והפך למאמן הקבוצה.
בתום עונה זו פרש בורסוק ממשחק פעיל, בגיל 25. בסך הכל כבש בורסוק 43 שערים במדי הפועל תל אביב, מתוכם 32 שערי ליגה.
לזכותו של בורסוק 7 הופעות בנבחרת ישראל.
את הופעת הבכורה ערך ב-3 באוקטובר 1962, במשחק ידידות מול נבחרת אתיופיה שנערך באצטדיון רמת גן.
ב-17 במאי 1968 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, בניצחון 4–1 על נבחרת טיוואן במסגרת גביע אסיה שנערך בטהראן.
ב-25 במאי 2009, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול הכח עמידר רמת גן במסגרת המחזור האחרון של ליגת העל, נערך באצטדיון בלומפילד טקס לכבודו של בורסוק, ובו גדעון טיש העניק לו גביע הוקרה על תרומתו למועדון.
ב-4 במרץ 2010 נפטר בורסוק בגיל 66, לאחר שנאבק במחלה.
שבוע לאחר מכן נערכה דקת דומייה לזכרו, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול בני יהודה.
דניאל (דני) אשר (נולד ב-1 בדצמבר 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, היסטוריון וחוקר היסטוריה צבאית ישראלי.
תחום התמחותו העיקרי הוא מחקר צבאי של צבאות ערב, צה"ל ומלחמות ישראל, בעיקר מלחמת יום הכיפורים.
דני אשר נולד וגדל בכפר סבא.
התגייס לצה"ל בנובמבר 1962 ושירת בחיל השריון וכקצין במערך המודיעין במחקר ובמודיעין השדה.
השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה בשנת 1987, לאחר שהושאל והיה בשליחות ציונית עם משפחתו באדמונטון שבקנדה, והמשיך באינטנסיביות בשירות מילואים שם קיבל דרגת תא"ל כקמ"ן גיס דרום.
לאחר שחרורו היה בצוות ההקמה והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה במגמת "ברק" ובקורסים נוספים במכללות צה"ל ובמכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק).
שם פיתח, בין השאר, משחקי מלחמה כולל כאלה נתמכי מחשב, במקביל עסק במחקר ובכתיבה צבאית.
בשנת 2002 השלים לימודי דוקטורט באוניברסיטת חיפה בתחום היסטוריה צבאית ולימודי המזרח התיכון.
עבודת הדוקטור שלו עסקה בהכנות המצריות למלחמת יום הכיפורים ויצאה לאור בספרו "לשבור את הקונספציה".
חקר והוציא לאור מחקרים במחלקה להיסטוריה אודות מלחמת של"ג ובהם המחקר שפורסם בחלקו בדבר הקרב על הבופור.
במקביל בנה מרכז מידע ממוחשב במפלגת העבודה ובמשך כ-30 שנה סייע במשרד הביטחון למפא"ת / חק"ב במחקר ובהכנה של תרחישים מבצעים לטובת פיתוח אמצעי לחימה.
במהלך השנים עסק כמרצה וחוקר באוניברסיטת חיפה, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בר-אילן, מכללת בית ברל ומכון אבשלום.
היה מראשוני המרצים בתוכנית חבצלות של אמ"ן באוניברסיטת חיפה.
הוא מתרכז במחקר ובכתיבת ההיסטוריה של אמ"ן.
במקביל הוא חבר בצוות ההיגוי של העמותה לחקר כוח המגן, הנהלת העמותה למורשת המודיעין (מל"מ), שם הוא גם משמש כיו"ר ועדת המורשת, הנהלת העמותה הישראלית להיסטוריה צבאית וחבר בוועדה הבינלאומית לביבליוגרפיה של היסטוריה צבאית ליד העמותה הבינלאומית להיסטוריה צבאית (ICMH).
לאחרונה משמש אשר גם כעורך "אלומון", רבעון עמותת אלומה העוסקת בהנצחה והנחלת מורשת השואה והגבורה.
פרסם ספרי מחקר ומאמרים רבים בהיסטוריה צבאית, בעברית ובאנגלית וספרי יחידות ומערכים בצה"ל.
הוא מוכר במיוחד כחוקר מלחמת יום הכיפורים וצבאות ערב.
בנוסף לכתיבתו הוא מרצה במכללות צה"ל.
על ספרו "לשבור את הקונספציה" זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית בשנת 2004 ובפרס צ'צ'יק למחקרי ביטחון של מרכז יפה באוניברסיטת תל אביב (2003).
אשתו מנוחה היא אשת חינוך, שהייתה גם מנהלת חט"ב "אלון" ברעננה ומנהלת המחלקה לחינוך על יסודי במט"ח.
בנו איתי אשר הוא סופר ועיתונאי וב, איש תקשורת יוצר ב"כאן" בתחום הדוקו; בתו נועה אשר-מרקו הייתה הציר הכלכלי של ישראל ביפן ולאחר מכן, עומדת בראש מעבדת החדשנות של NTT היפנית בישראל; בתו נורית אשר-פניג היא עו"ד המתמחה בזכויות אמנים ומנהלת את מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח בקיבוץ הזורע.
הפעלת כוח משוריין בהר: המעורבות הצבאית הסורית בלבנון (1976-1975), הוצאת מערכות, 1985.
לשבור את הקונספציה, הוצאת מערכות, הוצאת משרד הביטחון, 2003.
הסורים על הגדרות: פיקוד הצפון במלחמת יום הכיפורים, (עורך ראשי) הוצאת מערכות, 2008.
המעגל הקרוב: צבאות ערב בעידן המלחמות בין מדינות, הוצאת משרד הביטחון / הוצאת מודן, 2013.
המלחמה, לכסיקון מלחמת יום הכיפורים, (יחד עם איתן הבר וזאב שיף, שכתבו את המהדורה הראשונה של הספר) זמורה ביתן, ידיעות ספרים, 2013.
לכסיקון מלחמת יום הכיפורים, עורך משנה עם זאב שיף ואיתן הבר, זמורה ביתן מודן כנרת, תל אביב, 2003.
סיפורה של עוצבת עמוד האש 1964 - 2004, הוצאת פד"ם / מודיעין באמצעות משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2004.
אדום כחול, סיפורו של חיל המשטרה הצבאית, 1948 - 2008, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2008.
האיסוף הקרבי, הצופה לפני המחנה, חיל האיסוף הקרבי ומורשתו, פצ"ן מודיעין, 2013. 7 את החטיבה, סיפורה של חטיבת השריון 7 בסער המלחמות 1948 - 2006, הוצאת החטיבה.
מערך הבינוי של חיל האוויר, שישים שנות בניה, הוצאת משרד הביטחון, 2009.
כל בחור וטוב לנשק- תולדות מערך הגיוס,יחידת מיטב, משרד הביטחון, 2014, 194 עמודים.
מעשה אמ"ן - כרך א' - תולדותיו של המודיעין הצבאי, עד 1972,הוצאת מערכות, משרד הביטחון, 2014, 304 עמודים.
גייס 446 - סיפורו של הגיס המטכ"לי, , פיקוד ההכשרות והאימונים, 2021, 218 עמודים.
ואם יעלו השמים משם אורידם - סיפורו של מערך הנ"מ הישראלי במלחמת יום הכיפורים, אופיר ביכורים, 2023, 248 עמודים.{{ltr|
הלחימה על הבופור במלחמת שלום הגליל 6-7 ביוני 1982 , צה"ל, אתר המחלקה להיסטוריה, פרסומים.
הלחימה בגזרה המערבית במלחמת שלום הגליל, יוני 1982 , צה"ל, אתר המחלקה להיסטוריה, פרסומים.
דניאל אשר (בהנחיית יואב גלבר, החוג ללימודי ארץ ישראל), מלחמה כוללת מוגבלת בממדיה – המענה התורתי צבאי מצרי למערכת ההגנה של צה"ל ערב מלחמת יום הכיפורים , אתר אוניברסיטת חיפה, 2002 (דף הקטלוג של העבודה).'
דני בר (נולד בשנת 1955) הוא סופר ישראלי.
דני בר נולד בשנת 1955 בטבריה.
בנעוריו למד בכפר הנוער בן שמן, ובשנת 1973 סיים את לימודיו והתגייס לחטיבת גולני.
עם שחרורו החל לעבוד במשרד ראש הממשלה עד לפרישתו בשנת 2000.
בין השנים 2001-2008 ניהל את כפר הנוער בן שמן.
בשנת 2003 יצא לאור ספרו הראשון "שהיד", שזכה לחשיפה תקשורתית גדולה והפך לרב מכר.
בשנת 2013 יצא לאור ספרו השני "החצר הפנימית", רומן היסטורי המבוסס על פרשה שהסעירה את היישוב היהודי לפני קום המדינה וזכתה לכינוי "פרשת בן שמן".
ב-22 בינואר 1940, פשטו אנשי הבולשת הבריטית בפיקודו של ג'פרי מורטון, מי ששנתיים לאחר מכן רצח את אברהם שטרן מפקד הלח"י, על כפר הנוער בן שמן וחשפו את מצבורי הנשק הרבים שהוסתרו במקום.
הספר מתחקה אחר עקבות המרגל שהסגיר את סודות הכפר ולאחר תחקיר עמוק ויסודי הוא מביא לחשיפתו.
בשנת 2019 תורגם הספר "שהיד" לאנגלית ויצא לאור באמזון תחת השם "The Shahid's widow".
דניאל אדוארד "דני" אנטונוצ'י הוא במאי, מפיק, תסריטאי, אנימטור ומדבב קנדי ממוצא איטלקי.
אנטונוצ'י ידוע בעיקר בשל סדרת ההנפשה "אד, אדד ואדי" שאותה יצר, כתב, הפיק וביים; הסדרה היא המצליחה ביותר של Cartoon Network עד היום ובעלת חיי המסך הארוכים ביותר בערוץ.
דני אנטונוצ'י נולד ב-1957 לשני הורים איטלקיים אשר הגרו לקנדה.
חוויותיו כילד להורים מהגרים השפיעו על יצירותיו.
בצעירותו למד אנטונוצ'י במכללת שרידאן אך נשר ממנה כדי לעבוד כאנימטור בחברת האנה-ברברה.
במסגרת עבודתו, עבד על סדרות רבות בהן משפחת קדמוני, הדרדסים, סקובי דו וסקראפי דו וריצ'י ריץ'.
ב-1984 הוא תכנן לנסוע ללוס אנג'לס על מנת למצוא עבודה חדשה, אך לבסוף עבר לוונקובר שם החל לעבוד ב"מארב ניולנד".
הוא עבד על הנפשת פרסומות לטלוויזיה וסרטי הנפשה קצרים.
ב-1987 יצא את סרטו הראשון, "Lupo the Butcher", לדבריו של אנטונוצ'י הוא יצר את הסרט בעקבות תסכול ביצירת סרטים לילדים בלבד.
הסרט הקצר הצליח והוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים, הדבר גרם לפרסומו העיקרי של אנטונוצ'י.
ההצלחה של "Lupo the Butcher" הביאה לאנטונוצ'י עבודות קבועות ב"לוי שטראוס ושות'" ו-"MTV".
ב-1 באפריל 1994 הקים אנטונוצ'י את חברת "a.k.a.
Cartoon" והחל להפיק עם האולפנים את סדרת הטלוויזיה "האחים גרנאט" עבור ערוץ "MTV": ב-1995 סיימה הסדרה את שידוריה.
לאחר ירידת "האחים גראנט", החל להפיק ב-1997 "Cartoon Sushi" גם עבור "MTV".
לאחר שהרגיש מוגבל בגלל חוסר בחופש יצירה החליט ליצור סדרה לילדים יחד עם אולפנו, "a.k.a.
Cartoon", הוא הבטיח כי ההנפשה תהיה דומה להנפשות שבין שנות ה-40 לשנות ה-70. אנטונוצ'י בילה חודשים ביצירת הסדרה.
תחילה ניסה למכור אותה לניקלודיאון אך הם רצו שליטה יצירתית ולכן סירב אנטונוצ'י.
בהמשך ניסה למכור את התוכנית ל-Cartoon Network ושם החליטו לאחר ישיבת דירקטוריון לתת לאנטונוצ'י ללכת בכיוון שלו בכל הנוגע לסדרה.
את הנפשת הסדרה יצר בטכניקת Squigglevision כמחווה לאנימציות של שנות ה-30. לדבריו של אנטונוצ'י דמויות הסדרה מבוססות על אנשים אמיתיים.
דמויותם של אד, אדד ואדי מבוססות עליו.
דמויות נוספות רבות מן הסדרה מבוססות על אנשים אמיתיים: האחיות קנקרס וילדי הרחוב מבוססים על אנשים שגדלו עמו, ג'וני מבוסס על חבר שלו מהעבר ורולף מבוסס על בן דודו.
ב-2009 תמה הסדרה לאחר 10 שנות שידור אך המשיכה בשידורים חוזרים עד 1 ביולי 2011. ב-30 במרץ 2012 הסדרה החלה להיות משודרת בערוץ "Cartoon Planet".
לקראת סיום "אד, אדד ואדי" חתם אנטונוצ'י ב-WildBrain ליצירת סדרת טלוויזיה; אנטונוצ'י אמר כי "יש לי כבר שלושה רעיונות לפרויקט עבור WildBrain".
ב-11 ביוני 2013 פורסם ראיון שבו אמר אנטונוצ'י כי החלה העבודה על סדרת הטלוויזיה.
שנה סדרת טלוויזיה תפקיד 1980-1982 הרפתקאות סקובי-דו וסקראפי-דו אנימטור 1980-1982 מופע הקומדיה של פלינסטון אנימטור 1981 הדרדסים אנימטור 1994-1995 האחים גראנט יוצר, תסריטאי 1997 קריקטורה סושי יוצר שותף, במאי 1999-2009 אד, אדד ואדי יוצר, במאי, מפיק, תסריטאי
דניאל ויליאם ג'ון "דני" אִינְגְס הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שפילד יונייטד.
אינגס נולד בעיר וינצ'סטר שבמחוז המפשייר באנגליה.
הוא החל לשחק כדורגל בסאות'המפטון לפני שסיים את לימודיו בבית הספר.
במאי 2008 חתם על חוזה לשנתיים בבורנמות' והצטרף לקבוצת הנוער של המועדון.
ב-6 באוקטובר 2009, ערך אינגס את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור בורנמות' בהפסד 1–2 בחוץ לנורת'המפטון טאון בגביע הפוטבול ליג.
בעונתו השנייה בקבוצת הנוער של בורנמות' סבל אינגס מפציעה שהשביתה אותו לתקופה ארוכה וחזר לפעילות רק בקיץ 2010 כשבחודש ספטמבר האריך את חוזהו בקבוצה בשלושה חודשים נוספים והושאל לדורצ'סטר טאון מהליגות הנמוכות יותר באנגליה.
את הופעת הבכורה שלו במדי דורצ'סטר ערך ב-11 בספטמבר 2010 כשהוא כובש את השער המצמק בהפסד קבוצתו.
עד סוף תקופת ההשאלה כבש אינגס ארבעה שערים במדי דורצ'סטר טאון.
ב-30 בנובמבר האריך אינגס את חוזהו בבורנמות' עד לשנת 2012 ואת הופעתו הראשונה ערך ב-28 בדצמבר בהפסד 0–2 למ.ק.
דני אינגס נהפך לשחקן הרכב קבוע בבורנמות' כשאת שער הבכורה הרשמי שלו עבור בורנמות' כבש ב-1 בפברואר 2011 בניצחון 2–3 על סווינדון טאון.
בקיץ 2011, עלו דיווחים כי אינגס מועמד לקבוצות כמו: סלטיק, ליברפול וניוקאסל יונייטד.
פולהאם ששיחקה אז בפרמייר הגישה הצעה בסך 400 אלף ליש"ט על אינגס אך נדחתה על ידי בורנמות'.
ביולי 2011, האריך אינגס את חוזהו בבורנמות' בפעם החמישית כשחתם על חוזה חדש ל-12 חודשים בזכותו נחשב לאחד המשתכרים הגבוהים ביותר בקבוצה.
הוא נשאר בקבוצה במשחקי קדם העונה והמשחק הראשון של העונה בו הפסידה בורנמות' 0–3 לצ'רלטון את'לטיק היה למשחקו האחרון בקבוצה.
ב-15 באוגוסט 2011, חתם אינגס במדי ברנלי מהצ'מפיונשיפ על חוזה לארבע עונות בעסקה ששווייה על פי דיווחים הגיע למיליון ליש"ט.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-14 בפברואר 2012, כשעלה כמחליף בדקות הסיום בניצחון 0–2 על ברנסלי.
חודש לאחר מכן, ב-10 במרץ 2012, ערך הופעת בכורה בהרכב הפותח של ברנלי בתיקו 1-1 נגד קריסטל פאלאס.
את שער הבכורה שלו כבש אינגס ב-31 במרץ בניצחון 1–5 על פורטסמות' במשחק הבא כבש אינגס את שערו השני במדי ברנלי כשכבש את השער המצמק בהפסד קבוצתו 1–3 לברמינגהאם סיטי.
את שערו השלישי בקבוצה כבש אינגס במשחק האחרון של אותה העונה כשכבש שער ממרחק של 30 מטרים בתיקו 1-1 עם בריסטול סיטי.
את עונת 2012/13, פתח אינגס כאופציה הראשונה בחוד של ברנלי במשחקי קדם העונה עקב מכירתו של החלוץ ג'יי רודריגס לסאות'המפטון.
במשחק האחרון של משחקי קדם העונה נפצע אינגס ונעדר לשישה חודשים.
בעונת 2013/14, אחרי שגם החלוץ צ'ארלי אוסטין עזב את ברנלי, הפך אינגס לחלוץ הראשי של הקבוצה.
הוא כבש שני שערים בשלושת משחקי הפתיחה של העונה, וכבש שער נוסף במשחק גביע הליגה נגד יורק סיטי.
בזכות פתיחת העונה הטובה שלו, נבחר אינגס לשחקן המצטיין של חודש אוקטובר בצ'מפיושניפ.
בחודש מרץ 2014, נבחר אינגס לשחקן העונה בצ'מפיונשיפ כשסיים את העונה ההיא עם 22 כיבושים שסייעו לברנלי לסיים במקום השני בצ'מפיונשיפ ולהעפיל לפרמייר ליג.
ב-19 באוגוסט 2014 ערך אינגס הופעת בכורה בפרמייר ליג, בהפסד קבוצתו 1–3 לצ'לסי.
את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג כבש אינגס ב-26 באוקטובר בהפסד ברנלי 1–3 לאברטון.
ב-22 בנובמבר, כבש אינגס צמד שערים בניצחון ברנלי 1–2 על סטוק סיטי בניצחון החוץ הראשון של ברנלי באותה העונה.
ב-13 בדצמבר, רשם אינגס 100 הופעות ליגה עבור ברנלי בניצחון 0–1 על סאות'המפטון.
במהלך החודשים ינואר ופברואר, כבש אינגס חמישה שערים בשישה מחזורי פרמייר ליג וסיים את העונה עם 11 שערים ב-35 הופעות.
ב-8 ביוני 2015, הודיעה ליברפול כי הגיעה לסיכום על תנאים אישיים עם דני אינגס שיחתום בקבוצה בהתאם לבדיקות רפואיות.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך אינגס ב-29 באוגוסט בניצחון ליברפול 0–3 על ווסטהאם יונייטד ואת הופעת הבכורה האירופית שלו ערך ב-17 בספטמבר במסגרת של הבתים של הליגה האירופית במשחק נגד בורדו.
ב-20 בספטמבר, כבש אינגס את שער הבכורה שלו במדי ליברפול בתיקו 1-1 נגד נוריץ' סיטי.
ב-15 באוקטובר 2015, קרע דני אינגס את הרצועה באחד מאימוני ליברפול ונאלץ לתקופת מנוחה עד לתום עונת 2015/16.
בעונת 2016/17 בתאריך 25 באוקטובר בניצחון של ליברפול 0–2 במשחק שמינית גמר הגביע נגד טוטנהאם, אינגס נכנס כמחליף למשחק שנחשב משחק החזרה שלו לאחר הפציעה אך לרוע מזלו נפצע שוב ולא חזר לשחק באותה עונה.
במחצית השנייה של עונת 2017/18 החל להשתלב מחדש בסגל של ליברפול ועלה כמחליף במספר משחקים.
ב-20 באפריל כבש את שערו הראשון לעונה זו והשני במדי ליברפול, במשחק הליגה נגד וסט ברומיץ' אלביון שהסתיים בתוצאה 2:2.
ב-9 באוגוסט 2018 הושאל אינגס לסאות'המפטון לעונה אחת עם אופציית רכישה.
ב-16 ביולי 2020 הבקיע אינגס את שער הליגה ה-20 שלו בעונת 2019/20 בתיקו 1:1 עם ברייטון אנד הוב אלביון.
הוא הפך לשחקן השלישי בהיסטוריה של סאות'המפטון שמגיע ל-20 שערים בפרמייר ליג.
ב-26 ביולי כבש אינגס בבעיטת עונשין ב-3:1 של סאות'המפטון על שפילד יונייטד, במשחק האחרון לעונה, את שערו ה-22 בפרמייר ליג, וה-25 בכל המסגרות.
הוא סיים במקום השני במלכות השערים, יחד עם חלוץ ארסנל פייר-אמריק אובאמיאנג, אחד מאחורי ג'יימי ורדי מלסטר סיטי.
ב-4 באוגוסט 2021 חתם אינגס לשלוש שנים באסטון וילה.
את שער הבכורה כבש כבר במשחק הפתיחה של עונת 2021/2022 בהפסד קבוצתו 2–3 לווטפורד.
בסך הכל כבש 7 שערים באותה העונה ב-30 הופעות.
אינגס חתם בוסטהאם יונייטד תמורת סכום של 12 מיליון לש"ט, לא כולל בונוסים.
ב-27 באוגוסט 2025 חתם בשפילד יונייטד.
ב-3 באוקטובר 2013, קיבל אינגס זימון לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 את הופעת הבכורה שלו ערך שבוע לאחר מכן כשעלה כמחליף בניצחון 0–4 של אנגליה על נבחרת סן מרינו.
בין 2013 ל-2015, ערך אינגס 13 הופעות במדי הנבחרת וכבש ארבעה שערים.
ב-12 באוקטובר 2015 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת, בניצחון 0–3 על .
הוא הבקיע את השער הראשון שלו ב-8 באוקטובר 2020, בניצחון 0–3 על ויילס במשחק ידידות.
דני אמנדולה הוא שחקן פוטבול לשעבר ששיחק ליגת ה-NFL.
אמנדולה נולד בדה וודלנדס שבטקסס בנם של וילי ורוז.
אביו הוא מאמן פוטבול בתיכון.
אמנדולה שיחק במשך ארבע שנים במסגרת קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת טקסס טק כתופס ומחזיר בעיטות.
בשנתו האחרונה בקבוצה רשם 109 תפיסות ל-1,245 יארד ו-6 טאצ'דאונים.
הוא לא נבחר בדראפט ה-NFL של 2008, ואת כל עונת 2008 העביר בקבוצת האימונים של דאלאס קאובויס.
לאחר העונה התאמן בפילדלפיה איגלס אך נופה לפני תחילת העונה ולא נכלל בסגל הקבוצה הסופי.
בספטמבר 2009 עבר לסיינט לואיס ראמס ושיחק במסגרתה במשך ארבע עונות.
בעונתו השנייה בקבוצה נפצע במחזור הראשון בידו ונאלץ להחמיץ את יתרת המשחקים.
בעונתו הרביעית נפצע בעצם הבריח באופן חמור שסיכן את חייו, אך חזר לשחק לאחר שלושה שבועות.
במרץ 2012 חתם בניו אינגלנד פטריוטס על חוזה למשך חמש שנים עבור 28.5 מיליון דולר.
את עונתו הראשונה בניו אינגלנד סיים עם 54 תפיסות ל-666 יארד ושני טאצ'דאונים.
בעונתו השנייה בקבוצה השיג 200 יארד וטאצ'דאון אחד המלך העונה הסדירה.
בפלייאוף הצטיין בניצחון על בולטימור רייבנס כשתפס 5 מסירות ל-81 יארד ושני טאצ'דאונים, כולל טאצ'דאון אחד ממסירה של עמיתו התופס ג'וליאן אדלמן במהלך הטעיה.
בסופרבול XLIX תפס חמש מסירות ל-48 יארד וטאצ'דאון אחד.
בעונת 2017 היה השחקן המצטיין בגמר ה-AFC בו ניצחה ניו אינגלנד את ג'קסונוויל ג'אגוארס 24–20, הוא תפס 7 פעמים ל-84 יארד וכן שני טאצ'דאונים שהושגו ברבע האחרון.
בסופרבול LII הוביל את תופסי הקבוצה עם 152 יארד בהפסד 33–41 לפילדלפיה איגלס.
לקראת עונת 2018 הצטרף לקבוצת מיאמי דולפינס, הוא שוחרר בתום העונה והצטרף לדטרויט ליונס.
בעונת 2021 הצטרף ליוסטון טקסאנס.
אמנדולה הוא בן זוגה לשעבר של מיס ארצות הברית ומיס תבל אוליביה קולפו.
דני בן ישראל (23 באפריל 1944 – 11 במרץ 2019) היה מוזיקאי ועיתונאי ישראלי בוגר להקת פיקוד צפון, מחלוצי הרוק הפסיכדלי בישראל.
דרכו המוזיקלית החלה בלהקת פיקוד צפון, שם התפרסם בזכות השירים "נר בחלונך" ו"כוכב הצפון".
בשנות ה-70 שינה את סגנונו המוזיקלי והוציא אלבומים פסיכדליים.
בשנים האחרונות יצאו תקליטיו בהוצאות דיגיטליות מחודשות ובהעתקי ויניל.
דני בן ישראל נולד בשנת 1944 בחיפה, בשם דני רוייר.
בגיל 15 החל לנגן בגיטרה.
בנעוריו האזין לרדיו רמאללה ושר שיר שירי רוקנ'רול עם הגיטרה.
הוא הכיר את אפי נצר, שהמליץ לו להיבחן ללהקה צבאית.
בן ישראל נבחן בשירה אצל חיים טופול והתקבל.
הוא החל את דרכו כזמר כאשר שירת בלהקת פיקוד הצפון עם גדי יגיל, נירה רבינוביץ' וקובי אשרת, ושימש סולן בלהקה.
בשנת 1963 השתתף עם הלהקה בתוכנית "ידיים למעלה", שבה ביצע לראשונה את להיטו "כוכב הצפון", אשר נכנס למצעדי הפזמונים בישראל.
כשנה לאחר מכן, בתוכנית "תוך חיוך", שר דני את השיר "נר בחלונך", שהיה ללהיטו השני במצעדים.
לאחר שירותו הצבאי המשיך לקריירת סולו ובשנת 1966 הקליט את אלבומו הראשון "דני בן ישראל", שבו ניגנה ביג בנד בניצוחו של זיקו גרציאני.
האלבום שילב את להיטיו מהלהקה הצבאית ושירים בולטים אחרים, כמו "אור של חצות" ו"כשמיקה עצובה".
באותה שנה הוציא תקליטון ובו ארבעה שירים, ובכללם להיטו "העלמה יורונה מטורונה", גרסה עברית של דידי מנוסי לשיר העם המקסיקני "לה יורונה".
בין השאר גם השתתף בהקלטות גרסה עברית למחזות הזמר "צלילי המוזיקה" ו"מרי פופינס".
בשנת 1967 עזב לווינה, אוסטריה, שבה היה למשפחתו מפעל בדים.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים חזר לשרת במילואים במלחמה ולהופיע בצוות הווי בפני חיילים.
בווינה הקים להקה והוציא תקליטון באנגלית (צד א: Happy Birthday Rock&Roll צד ב: A Ghost Made of Clay) בחברת התקליטים CBS ישראל.
לפי חוזה ההקלטות הוציא גם את להיטו "הצוענייה" (גרסה עברית ללהיט האיטלקי Zingara).
הוא חזר לישראל בשנת 1968 והחל לעבוד על אלבומו הפסיכדלי "חנטריש ¼3", שהוקלט באולפני אשל בתל אביב.
את האלבום הקליט עם הגיטריסט שלמה מזרחי ולהקת "הבמה החשמלית".
התקליט, שהיה מאלבומי הרוק הפסיכדלי הראשונים בישראל, יצא לאור באוקטובר 1970 ונאסר לשידור ברדיו בשל תוכנו.
בה בעת עם העבודה על "חנטריש ¼3" הקליט בן ישראל את "The Kathmandu Sessions", כמה שירים וקטעי מוזיקה נוספים באנגלית.
הרעיון לשם נולד מהשמועה על הזמינות של מריחואנה בקטמנדו.
לאחר ש"חנטריש ¼3" לא התקבל בישראל, החליט שלא לפרסם את הקלטות קטמנדו ועזב בחזרה לאירופה.
בזמן הזה כתב שיר נוסף, "The Hippies of Today Are the Assholes of Tomorrow", ולאחר תקופה קצרה באירופה עבר לגור בארצות הברית.
בן ישראל חזר לארץ בתחילת שנות השמונים והופיע עם שירים שלו וגם עם מה שכינה "שירי גסויות" – שירים ישראליים מפורסמים שהוא שינה את מילותיהם.
בתחילת שנות ה־90 עזב שוב לניו יורק ושימש,
בין השאר, עורך העיתון "ישראל שלנו".
בחלוף השנים האלבום "חנטריש ¼3", אשר הופץ במספר עותקים מצומצם בגלל הכישלון במכירות, החל לזכות למוניטין בקרב אספני מוזיקה.
בסביבות 1997 החלו בקול ישראל להשמיע שירים מתוך האלבום.
בשנת 2002 יצא האלבום בהוצאה מחודשת בעותקי ויניל ותקליטורים, בשיתוף פעולה בין שתי חברות התקליטים העצמאיות מיו הישראלית ו־World Of Sound הגרמנית.
באותה שנה יצאו לראשונה ההקלטות הגנוזות באלבום "The Kathmandu Sessions" בחברת התקליטים העצמאית הירושלמית מארי רקורדס.
אל ההקלטות נוסף השיר שהקליט בארצות הברית.
תחילה יצא האלבום על גבי תקליטור, ושנתיים לאחר מכן יצא בתקליט ויניל, הפעם כשבן ישראל מעורב בהפקה.
בשנת 2003 הוציא אוסף כפול המכיל את מיטב שיריו, ומאז הופיע עם שירי ארץ ישראל.
בן ישראל נפטר ב־11 במרץ 2019 בתל אביב, והוא בן 74. הוא הותיר אחריו את מיכל דניאל, בת זוגו ב־25 השנים האחרונות לחייו.
דני בן ישראל (יצא בשנת 1967)
דני בן ישראל – אוסף כפול (יצא בשנת 2003)
דני בנדיקט (נולד ב-29 בספטמבר 1970) הוא מלחין ג'אז ישראלי, מתופף ואמן כלי הקשה.
בנדיקט נולד וגדל בנהריה ומתגורר בקיבוץ גן שמואל.
החל לנגן בגיל 7 על כלי הקשה בתזמורת הנוער העירונית של נהריה, בניצוחו של אריה כפיר.
בגיל 10 נסע לראשונה עם התזמורת לסיבוב הופעות בגרמניה.
בגיל 12 זנח את המוזיקה, ושישה חודשים לפני שחרורו מצה"ל, חזר לנגן.
בגיל 21 החל ללמוד אצל רוני הולן בעקבותיו הגיע לבית הספר "רימון" ברמת השרון.
לאחר 3 שנים ברימון זכה במלגת לימודים למכללת ברקלי למוזיקה, בוסטון, מסצ'וסטס.
בסוף שנת 1998, חזר דני לארץ לאחר שאביו, יעקב בנדיקט, חלה במחלה קשה.
לאחר חזרתו לישראל, הקים דני את הלהקה "E Legua", שניגנה מוזיקת ג'אז לטיני.
בשנת 1999 הלהקה הופיעה בפסטיבל ג'אז בים האדום באילת.
במהלך השנים ניגן דני עם הרכבים ואמנים שונים, ביניהם: חמישיית "מקורות", "שישיית חגיגה" של אלון פרבר, "טריו אורגניק", "מקונדו", איתמר ארז ואנסמבל "אדמה", ג'ון בוסטוק, אמיר פרלמן "אנסמבל שירה חדשה לירושלים", אלברט בגר, איילת רוז גוטליב ועוד.
בשנת 2005 יצא האלבום הראשון של חמישיית "חגיגה", שלימים הפכה לשישייה.
האלבום נקרא EXPOSURE, ומתארח בו אבישי כהן.
בשנת 2011 יצא אלבום הביכורים "דני בנדיקט טריו", ובו כל היצירות הולחנו על ידי דני עצמו.
באלבום זה השתתפו ענת פורט על הפסנתר וטל רונן על בס.
נגנים אורחים: ג'וקה פרפיניאן, אלברט בגר וחגי אמיר.
במהלך 2017 השתתף באלבום השלישי של "שישיית חגיגה".
לקח חלק כמלחין, מעבד ונגן.
במהלך הוצאת האלבום של השישייה, הם גם הופיעו בהופעות בכורה בפסטיבלי ג'אז שונים: פסטיבל הג'אז הבינלאומי במוזיאון ישראל – ירושלים.
פסטיבל הג'אז בסינמטק תל אביב.
פסטיבל הג'אז בקופנהגן, דנמרק ופסטיבל הג'אז הבינלאומי באילת.
דן (דני) ברזילי (נולד ב-22 ביולי 1945) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.86 מטרים, ששיחק בתפקיד הרכז בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
ברזילי נולד וגדל באשדות יעקב.
שיחק בקבוצות הילדים והנוער של אגודת הפועל תל אביב.
בעונת 1966/1967 הצטרף ברזילי לקבוצה הבוגרת, ושיחק במדיה 9 עונות עד סיום עונת 1974/1975. בעונת 1968/1969 היה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל - גם באליפות וגם בגביע המדינה.
עונת 1971/1972 הייתה עונת השיא של ברזילי, כאשר רשם ממוצע של 13.3 נקודות.
בעונת 1975/1976 עבר לאליצור תל אביב; בעונת 1976/1977 עבר ברזילי למכבי חיפה; בעונה לאחר מכן 1977/1978, רשם ברזילי את עונתו האחרונה בבית"ר תל אביב ולאחריה פרש מכדורסל.
בשנת 1986 אימן את קריית אונו בליגה הלאומית (הליגה הראשונה).
לאחר שב-12 משחקים רשם 4 ניצחונות ו-8 הפסדים, הוחלף באברהם חמו.
בשנת 2009 אימן את הפועל תל אביב במשחקי ותיקים.
בשנת 1968 שיחק בנבחרת העתודה.
בשנת 1970 ייצג את ישראל במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחקי אסיה.
שיחק באליפות אירופה בכדורסל 1973.
סך הכל ערך 26 הופעות בנבחרת ישראל בהן קלע 117 נקודות.
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 220
דן (דני) ארז (בוקסנבוים) (23 במאי 1933 - 11 בנובמבר 2015) היה כדורסלן ומאמן ישראלי, בגובה 1.75 מטר, ששיחק בהפועל תל אביב, הפועל חולון ובנבחרת ישראל.
מלך הסלים של הליגה הראשונה בעונת 1953/1954.
גדל בקבוצת הפועל תל אבי.
בתחילת שנות ה-50, טרם נוסדה הליגה הראשונה בכדורסל, שיחק הפועל תל אביב במשחקי ידידות במסגרת "אליפות הפועל" ובמשחקים בינלאומיים בעיקר מול קבוצות צבאיות שונות.
בשנת 1952, עוד בטרם הוקמה הליגה הראשונה, שיחק ארז במדי נבחרת ישראל בטורניר הקדם אולימפי הלסינקי, זהו הטורניר הבינלאומי הראשון של נבחרת ישראל.
בהתאם לרוח התקופה, הורכבה הליגה בשיטת ה""50-50", כשמרכזי הפועל ומכבי שולחים כל אחד ארבע קבוצות, על מנת ליצור ליגה בת שמונה קבוצות.
את הפועל הדריך באותה עונה המאמן ברוך שליין, ובסגל בלטו, בנוסף לארז, השחקנים שמעון שלח, עזרי לובושיץ, משה בארי, ארז לוסטיג, דוד הייבלום ואחרים.
במשחק הליגה הראשון אי פעם, אירחה הפועל במגרש במתנ"ס שלווה את הפועל גבע, וגברה עליה בתוצאה 30–45. בהמשך הליגה הפסידה הפועל בשני הדרבים העירוניים, וסיימה את העונה במאזן של עשרה ניצחונות מול ארבעה הפסדים - במקום שלישי אחרי מכבי תל אביב והפועל חולון].
ארז סיים את העונה במלך הסלים של הפועל תל אביב עם ממוצע של 10.3 נקודות למשחק.
באותה עונה שיחק ארז במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1953 שנערכה במוסקבה.
בעונה הבאה, עונת 1954/1955, עזב ארז את הפועל תל אביב לאשדות יעקב.
קבוצתו סיימה את העונה במקום החמישי, והוא סיים כמלך הסלים של הליגה עם ממוצע של 20.2 נקודות.
בשנת 1954 השתתף ארז במדי נבחרת ישראל באליפות העולם בכדורסל, שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל.
בעונה הבאה 1955/1956 לא התקיימו משחקי ליגה עקב סכסוכים באיגוד הכדורסל בישראל.
לקראת עונת 1956/1957 חזר ארז להפועל תל אביב.
באותה עונה נרשמה היסטוריה כאשר לראשונה בתולדותיה הצליחה הפועל לנצח את מכבי במשחק הדרבי 51–56 בסיבוב הראשון של העונה.
ארז שיחק ב-7 משחקים, קלע בממוצע 5.7 נקודות למשחק.
הקבוצה סיימה במקום השלישי, וארז היה לקלעי השלישי בטבלת מלך הסלים של הקבוצה, אחרי עמוס קופפר-תובל ומרסל חפץ.
בעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום החמישי וארז קלע בממוצע של 11.9 נקודות למשחק.
בעונת 1959/1960 עבר ארז להפועל גבעת חיים כמאמן/שחקן.
אימן ושיחק במדיה למשך שתי עונות, אשר בשתיהן הקבוצה הייתה קבוצת תחתית וסיימה במקום העשירי.
ארז קלע בממוצעים של 10.4 ו-8 נקודות למשחק בהתאמה.
בעונת 1962/1963 חזר ארז להפועל חולון כשחקן לשתי העונות האחרונות בקריירה שלו.
הקבוצה סיימה במקומות ה-5 וה-6 (בהתאמה), וארז קלע בממוצעים של 12 נקודות ו-4.3 נקודות בהתאמה.
בסיום עונת 1963/1964 שבה רשם 3 משחקים בלבד, בגיל 30, פרש ארז מכדורסל.
סך הכל שיחק ארז 9 עונות בליגה הראשונה, בהן קלע במסגרת הליגה 1,469 נקודות בממוצע של 12 נקודות למשחק.
בנבחרת ישראל קלע 124 נקודות ב-22 הופעות.
לאחר פרישתו ולאחר שצבר ניסיון כמאמן/שחקן בשנים 1960–1961 אימן למשך שתי עונות את הפועל גבעת חיים, בשנת 1965 אימן את קבוצת אליצור בת ים מליגה השלישית בכדורסל.
בין השנים 1966–1967 אימן למשך שתי עונות את הפועל חולון ובשתיהן מתוך 26 משחקים ניצח 10 והפסיד 16. בשנת 1968 עבר לגבעת ברנר, ומתוך 26 משחקים רשם 9 הפסדים.בשנת 1969 התמנה לעוזר של מאמן נבחרת הנוער רלף קליין.
בהמשך שימש במספר תפקידים בהפועל תל אביב ובהם מנהל מחלקת הנוער.
בשנת 2015 השתתף ארז בן ה-81 בטקס חניכת היכל שלמה.
ב-11 בנובמבר 2015 הלך דני ארז לעולמו בגיל 82 ונטמן בכפר סבא.
ידידיה רפפורט, חבר הנהלת הפועל תל אביב ספד לו: "דני היה אורים ותומים מבחינתי כאיש כדורסל, ומעבר לזה אישיות ואדם מדהים.
דני בנדל (נולד ב-7 בספטמבר 1941) הוא קצין צה"ל במילואים, בדרגת תת-אלוף.
עם גיוסו לצה"ל ב-1960 שובץ בחיל הים ושירת כקצין מכונות.
במלחמת ששת הימים לחם במילואים במסגרת כוח המשימה הימי השתלט על שארם א-שייח'.
ב-1970 חזר לשירות הקבע ועבר הסבה לחיל השריון.
עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים.
במלחמת ההתשה שימש בנדל כמפקד פלוגה בגדוד 184, ולאחר מכן שירת כראש לשכת מפקד עוצבת סיני, אלוף אלברט מנדלר.
במלחמת יום הכיפורים פוזר קורס פו"ם שבין חניכיו היה בנדל, והוא קיבל את הפיקוד על פלוגה ב' בגדוד 52. לאחר המלחמה מונה בנדל לעוזר קצין אג"ם עוצבת סיני.
במרץ 1974 מונה למפקד גדוד 9. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 162. במהלך המלחמה מונה למפקד חטיבה 211 לאחר שמפקדה אל"ם אלי גבע סירב לתפקוף את ביירות.
בינואר 1988 מונה לסגן מפקד סדיר לגיס 441, עם מעבר מפקד הגיס אלוף עמנואל סקל למילואים.
סוף השנה השתחרר בנדל ועבר למפקד הגיס במילואים.
בוגר הקולג' המלכותי ללימודי ביטחון.
דניאל דיוואן סוול , הידוע בשם הבמה דני בראון (Danny Brown), הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי.
סוול נולד בדטרויט, מישיגן ב-16 במרץ 1981. באותה תקופה אמו הייתה בת 18 ואביו היה בן 16. אביו הוא חצי פיליפיני.
כישרונו של בראון לחרוז הגיע בגיל צעיר מאוד, שכן אמו הייתה קוראת לו ספרי דוקטור סוס בילדותו; כשהוא התחיל לדבר הוא היה מדבר בחרוזים.
אביו היה תקליטן בית שחשף את בראון לכל המוזיקה שהוא היה מתקלט.
בראון החל את הקריירה שלו בהרכב ההיפ הופ "רסבור דוגס", לצד עמיתיו, הראפרים צ'יפס ודופהד מדטרויט.
בשנת 2003, השלישייה הוציאה באופן עצמאי אלבום בשם Runispokets-N-Dumpemindariva תחת הלייבלים רון-א-סנס אנטרטיינמנט ו-F.B.C.
בקיץ 2003 זכה ההרכב להצלחה בתחנות הרדיו עם הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Yes".
לאחר שגדל על היפ הופ וכיוון את כישורי החריזה שלו בעיר, ה-A&R של חברת רוק-א-פלה רקורדס טראוויס קרמינגס נתן לבראון את תשומת ליבו והטיס את בראון לניו יורק, שם החל להקליט באולפנים של אמנים אחרים.
לאחר חוסר הצלחה עם רוק-א-פלה, בראון חזר לדטרויט ובסופו של דבר התחבר למפיק המוזיקלי ניק ספיד .
בשנת 2010, לאחר שהוציא מספר מיקסטייפים, הוציא בראון את אלבום הבכורה שלו, The Hybrid.
ב-2011, בראון החל לזכות להכרה גדולה לאחר צאת אלבום האולפן השני שלו, XXX, שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה ולדירוגים ברשימות סיכום שנה של מגזינים שונים.
בשנת 2013 נכנס למצעד הבילבורד האמריקאי, עם צאת אלבום האולפן השלישי שלו, Old, שהגיע למקום ה-18 במצעד הבילבורד 200. הסינגל "Smokin & Drinkin" מתוך האלבום הגיע למקום ה-31 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
ב-27 בספטמבר 2016 הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Atrocity Exhibition, שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה ודירוגים גבוהים ברשימות סיכום השנה של המגזינים השונים.
בשנת 2018, שיחק בראון בתפקיד קטן בדרמת הפשע "ריק ילד לבן" בתור אדוארד "אד השחור".
ב-4 באוקטובר 2019 הוציא את אלבום האולפן החמישי שלו, U Know What I'm Sayin?, שזכה לשבחים אף הוא.
2012: Bruiser Brigade (עם ברוידר בריגייד)
דני בן הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם באוסר.
בן נולד בפריס להורים ממוצא בניני.
בגיל 17, ב-20 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של שאטורו מהליג 2, כשעלה כמחליף בניצחון 1–0 על סדאן.
בתום עונת 2014/2015 ירד עם קבוצתו לליגה השלישית.
הוא החל את עונת 2015/2016 עם הקבוצה, וב-28 באוגוסט 2015 חתם על חוזה לארבע עונות בלה האבר מהליגה השנייה.
ביולי 2019 עבר בהעברה חופשית לברסט, העולה הטרייה לליג 1, וחתם על חוזה לשלוש עונות.
לפני עונת 2020/2021 קרע את הרצועה הצולבת הקדמית ונעדר מסגל הקבוצה כמעט כל העונה.
דני בר-מעוז (נולד ב-20 באפריל 1948) הוא דוקטור להיסטוריה של עם ישראל, מחבר ספרים ומרצה, עורך את ספרי עמותת "אעלה בתמר" וקצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה.
שימש כמפקד הארבעה עשר של יחידה 504 באגף המודיעין של צה"ל.
בר-מעוז נולד ברחובות וגדל והתחנך בחולון.
בנם של חנה ושמעון בר מעוז שעלו בצעירותם מאזור תעיז שבתימן.
את שירותו הצבאי החל בחטיבת "גולני" וכקצין חי"ר שימש בין היתר כסמ"פ בסיירת "רימון": יחידת המסתערבים שקמה בעזה בשנות ה-70. תפקידו הבא היה בחיל המודיעין, שם מילא שורה של תפקידי שטח.
את דרגת האל"ם קיבל כקצין המודיעין של יחידת הקישור ללבנון (יק"ל).
בהמשך יצא ללימודים במכללה למלחמה של צבא ארצות-הברית (Army War College) והשלים את לימודי התואר השני במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה.
בין השנים 1991–1993 פיקד על יחידה 504 - האחראית להפעלת סוכנים סמויים מחוץ לגבולות המדינה.
לאחר שחרורו מצה"ל ב-1995, כיהן שש שנים כמנכ"ל החברה למוסדות חינוך ותרבות בנס ציונה, ובתוך כך סיים את לימודיו לתואר שלישי בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן.
את עבודת הדוקטורט עשה בנושא: "בחינה היסטורית של תרבות המחלוקת והפלגנות בקהילת יהודי תימן מהמאה ה-י"ז ועד המאה ה-כ'".
משנת 2001 ואילך עוסק דני בר-מעוז בפעילות אקדמית, במסגרתה לימד באוניברסיטה הפתוחה, עסק במחקר על מורשת יהודי תימן ועל תולדות ההתיישבות בארץ ישראל לפני קום המדינה.
ערך את כתב העת "תהודה" מיסודה של "האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד ומחקר", הרצה בכנסים בינלאומיים, פרסם ספרים ומאמרים רבים, עורך את החידון השנתי לתלמידי חטיבות הביניים ברחובות, כיהן כיועץ מדעי להקמת מרכז מורשת יהודי תימן וקהילות ישראל בעיר, ומדריך מזה כעשרים שנה סיורים היסטוריים בשכונות העיר ובמכון ויצמן.
בשנים האחרונות ממלא בר מעוז את תפקיד עורך הספרים של עמותת "אעלה בתמר", העוסקת בשימור מורשת יהדות תימן.
חתן פרס ראש הממשלה לעידוד והעצמת חקר קהילות ישראל בארצות ערב ואיראן לשנת 2022.
יקיר העיר רחובות לשנת תשפ"ג.
בר מעוז הוא אב לשלושה ילדים וסב לשישה נכדים.
מגולת תימן לח'רבת דוראן: התיישבות עולי תימן ברחובות 1948-1908 (תל אביב 2003)
יחי ראובן ואל ימות: זכרונות ראובן זכריה שרעבי הלחאם, בשיתוף עם טוביה סולמי (תל אביב 2004)
יקוב הדין את ההר: מחלוקות ופלגנות בקהילת יהודי תימן (רחובות 2005)
ללא תוחלת: סיפור עקירתו של כפר (תל אביב 2008)
ואת עלית על כּלנה - סיפור חייה של מרים מזרחי (רחובות 2008)
לתת - סיפור חייו של דודו כוכבי (רחובות 2009)
ממושבה לעיר - סיפורה של העיר רחובות (רחובות 2012)
ויקרא שמה רחֹבות - מח'רבת דוראן לעיר המדע וההדר (רחובות 2013)
דרך שמשון צור (רחובות 2014)
אם חקלאות כאן, מולדת כאן - סיפור חייו של משה סמילנסקי (רחובות 2015)
בחבלי מולדת: לקסיקון התיישבות יהודי תימן בארץ ישראל 1957-1882 (רחובות 2021)
הקיסר התימני: ישראל קיסר – סיפור חיים (רחובות 2022)
רחובות - ממושבת גפנים והדרים לעיר המדע והתרבות, מהדורה דיגיטלית (רחובות 2023)
עלֵי גבעה שם ביהודה: טירת שלום ממושב לשכונה (רחובות 2023)
מגולת תימן למגדל-גד - התיישבות עולי תימן באשקלון (רחובות 2023)
מִטוּב יוֹסֵף – ספר היובל לכבוד יוסף טובי - בשיתוף עם אילת אטינגר (חיפה תשע"א)
קול יהודה, יהודי תימן: לקט מאמרים מפרי עטו של פרופ' יהודה ניני (רחובות 2019)
דן (דני) בולר (ידוע בתור Ask Dani; בתעתיק לעברית: אַסק דני, בתרגום לעברית: שאלו את דני; נולד ב-1 בינואר 1988) הוא מורה, איש היי-טק ומשפיען.
בולר נולד וגדל בכפר סבא, שירת בצה"ל בחיל האוויר כקצין ביחידת נ"מ.
לאחר 4.5 שנות שירות צבאי החל בלימודי תואר ראשון במדעי המחשב וכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2017 החל לעבוד בתור מפתח Full Stack בחברת ההזנק "נטורל אינטליג'נס".
בשנת 2018 סיים בולר בהצלחה לימודים לקראת תעודת הוראה והחל ללמד מתמטיקה ולאחר מכן, גם לימודי חשיבה יצירתית בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
תחילה היה זה במקביל לעבודתו בסטארטאפ, ובהמשך, פרש מהחברה לטובת עיסוק בהוראה במשרה מלאה.
בשנת 2020, עם התפרצות מגפת הקורונה בישראל, ולאחר שהחל לערוך מצגות לתלמידיו במתמטיקה, החליט בולר להעלות כמה מהמצגות לרשת החברתית טיקטוק, לאחר מכן החל גם לפרסם בה סרטונים שלו שבמהרה צברו תאוצה.
עם הזמן החל בולר לפרסם בערוץ תכנים בשלל נושאים כגון אבולוציה, דת ומדע, גאולוגיה, פוליטיקה ישראלית ועוד, תחת השם "אסק דני" (Ask Dani).
ביולי 2022 פרסם סרטון בו הוא הודיע על השקת אתר אינטרנט, בו יעלו כל התכנים מסודרים על פי קטגוריות.
בנובמבר 2022 הוציאו "שרוטונים" סרטון פרודיה המציג את דמותו המצוירת של דני מסבירה בדיחות של משחקי מילים גסות.
לאחר תקופה במהלכה צבר פופולריות בטיקטוק, החל בולר לפרסם סרטונים ממומנים על ידי חברות מסחריות, בנוסף לסרטונים השגרתיים שלו.
הוא הצהיר כי הסרטונים הממומנים משמשים כיום בתור הכנסתו העיקרית.
במרץ 2023 צבר הערוץ של דני 200 אלף עוקבים, וב-18 ביוני 2023 השתתף בפרק 19 בעונה 7 של שעשועון הטלוויזיה "המרדף" בכאן 11.
ביולי 2023, בולר החל לפרסם, יחד עם מגזין "ליברל", סדרת סרטונים בשם "על מה אנחנו מדברים", בהם הוא מסביר את משמעותם של מושגים נפוצים במדע המדינה.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל החל להעלות סרטוני הסברה באנגלית המציגים את עמדת מדינת ישראל בקונפליקט, והשתתף בסרטונים של פיקוד העורף בהם הוא מציג הנחיות לאזרחים במצבי חירום.
בנובמבר 2023 היו לבולר מעל 250 אלף עוקבים בטיקטוק והוא דורג במקום 19 ברשימת "הטיקטוקרים הישראלים האהובים לשנת 2023" על ידי מאקו.
בולר נשוי ליעלה ואב לבן ולבת.
בולר דוגל במדיניות שוק חופשי, הפחתת הרגולציה והמגזר הציבורי וצמצום ההתערבות הממשלתית.
כמו כן, הוא דוגל בשקיפות, הפרדת הדת מהמדינה וצמצום הכוח של ועדי העובדים.
החל מספטמבר 2022, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, פרסם בולר סדרת סרטונים בהם הוא סוקר את המצעים של המפלגות השונות.
בבחירות אלו בולר הצהיר כי הוא עצמו בחר במפלגת חופש כלכלי בראשות אביר קארה.
בולר מתנגד למהלכי ארגון הסתדרות המורים, ומרבה לבקר את התנהלותה של יפה בן דוד, מנכ"לית ההסתדרות, יצא נגד שביתת המורים בקיץ 2022 ונגד מודל שכר המורים בישראל, בין אם זה בוועדת החינוך בכנסת ישראל ובין אם בראיונות לכלי התקשורת.
בולר חבר בוועד המנהל של עמותת מורים מובילים שינוי.
דני בון הוא שחקן, במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק צרפתי-מוסלמי שהתגייר.
החל כקומיקאי במהלך שנות ה-90. החל להתפרסם בשנת 2008 כשחקן ובמאי בקומדיה הקולנועית ברוכים הבאים לצפון.
מאז הוא היה מעורב כתסריטאי או במאי או שניהם בסרטים רבים.
בון נולד בשם דניאל פריד חמידו במשפחה ממעמד הביניים בצפון צרפת.
אביו נולד ב-1930 באיסר, אלג'יריה, והיה מוסלמי, ומת בליל, צרפת ב-1992. הוא היה מתאגרף ונהג.
אמו של בון, דניאל דוקאטל, היא מצפון צרפת.
קתולית, היא הייתה עקרת בית.
הוא למד אמנות גרפית ב-Institut Saint-Luc בבלגיה.
בון הגיע לפריז מצפון צרפת ב-1989, שם החל לעבוד כפנטומימאי ברחובות לפרנסתו בזמן שהופיע לעיתים קרובות בלילות מיקרופון פתוח במקומות כמו תיאטרון טרוויזו.
את שם הבמה שלו הוא שאל מגיבור בסדרת הטלוויזיה האמריקאית דניאל בון, שעסקה בצייד אמריקאי.
הוא שיחק בכמה מופעי יחיד.
בון הוא גם מוזיקאי; הוא עשה גרסה של " Piensa en mí " ("תחשוב עליי").
הוא גם כותב שירים משלו, למשל, " Le Blues du 'tiot poulet " ("בלוז העוף").
לאחר תפקידים קטנים בסרטים במהלך שנות ה-90, הוא קיבל תפקיד בסאטירה בימבולנד מ-1998, בבימויו של אריאל זיתון.
בון קשור עמוקות לאזור הולדתו, נורד-פאס-דה-קאלה.
בשנת 2003, הוא עשה מופע שלם בניב המקומי של צ'טי, הידוע גם בשם פיקארדית .ב-2004, הוא היה חלק מהקאסט הראשי ב-Pédale Dure, בבימויו של גבריאל אגיון, פלופ ביקורתי ומסחרי.
לאחר מכן הוצעו לו כמה תפקידים בסרטים, בעיקר בסרט חג שמח, שיצא לאקרנים בינלאומיים ב-2005.
בפברואר 2008 הוא שיחק וביים סרט בשם ברוכים הבאים לצפון (Bienvenue chez les Ch'tis), שזכה להצלחה בצרפת ובמדינות אחרות.
קומדיה זו שהתבססה על דעות קדומות על האזור, המשיכה לשבור שיאי קופות צרפתיים.
הסרט עלה על קהל הצפייה של La Grande Vadrouille, לאחר שצפו בו יותר מ-26 מיליון איש, כמעט מחצית מתושבי צרפת.
הוא היה השחקן בעל השכר הגבוה ביותר בתולדות הקולנוע האירופאי, והכניס 26 מיליון יורו (כ-33 מיליון דולר).
בון היה נשיא טקס פרסי הסזאר ה-40 בשנת 2015. בנוסף היה במועצת המנהלים של חברת ההפקות Pathé והפיק כמה סרטים כשחקן, מפיק שותף, תסריטאי ומאי.
לבון היו כמה חברות הפקה, כולל 26 DB Productions, בלוס אנג'לס, קליפורניה אשר הפיקו והפיצו סרטים ותכני טלוויזיה.
את בון ביימו גם יוצרי קולנוע צרפתים: ב-2009 הופיע בסרט "Micmacs" של הבמאי ז'אן פייר ז'ונה עוד ב-2009 הופיע בסרט "שינוי תוכניות" של הבמאי דניאל תומפסון.
ב-2012 הופיע בסרט "תוכנית מושלמת" בבימויו של פסקל שאומייל, ב-2015 הופיע בסרט "לולו" של ז'ולי דלפי וב-2016 בסרט "היהודים" של איבן אטל.
ב-2016 שיחק בון בסרט על אנטישמיות בצרפת, "היהודים".
בשנת 2018, התוכנית שלו "es-hauts-de-France" עלתה לראשונה בנטפליקס.
בון מדבב את דמותו של אולף בדיבוב הצרפתי של שני סרטי דיסני "לשבור את הקרח".
ב-2019 הופיע בסרט האמריקאי בכיכובם של אדם סנדלר וג'ניפר אניסטון "תעלומת רצח", תפקיד אותו המשיך ב-2023 בסרט "תעלומת רצח 2".
ב-2022 יצא סרטו "הנהג של מדלן" בו הוא מגלם נהג מונית המסיע נוסעת קשישה (לין רנו) ברחבי פריז.
בשנת 2023 שיחק בקומדיית הפשע "הפשע כולו שלי" של הבמאי פרנסואה אוזון.
לבון יש ארבעה בנים ובת משלוש נשים שונות.
עם אשתו הראשונה נולד לו מהדי, בנו הבכור, יליד 1997. עם אשתו השנייה, ג'ודית גודרש, נולד לו נח, ב-4 בספטמבר 1999. עם אשתו השלישית, יעל האריס, עבורה התגייר ב-2002, נולדו לו איתן, ב-23 ביוני 2005; אליה, ילידת 20 בדצמבר 2006 ושרה, ילידת 1 במרץ 2010. הוא התגרש מהאריס ב-2018.
ביולי 2022 הצהיר בון כי האירי טרי בירלס הונה אותו ב-6 מיליון אירו וכי הוא נוקט בצעדים משפטיים.
באוקטובר 2023 בעקבות טבח שבעה באוקטובר גינה בון את פשעי חמאס נגד ישראל, והביע תמיכה בישראל.
דני בוברוב (נולד ב-29 באוגוסט 1986) הוא שחקן ומאמן טניס שולחן פאראלימפי ישראלים.
בוברוב נולד עם מחלת SED שפוגעת בהתפתחות החוליות והוא קטן קומה.
בשנת 2001 החל לשחק טניס שולחן והיה פעיל במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן ברמת גן.
בוברוב היה חבר נבחרת ישראל בטניס שולחן לנכים וזכה מספר שנים ברצף באליפות ישראל.
בשנת 2016 דורג תשיעי בעולם ועמד בקריטריון להשתתפות ב אבל השתתפותו התאפשרה רק בעקבות השעיית הנבחרת של רוסיה שאיפשרה כניסת ספורטאים נוספים ממדינות העולם.
הוא התחרה בטורניר יחידים בדרגת נכות 6 ולא העפיל משלב המוקדמות לשמינית הגמר.
בוברוב ניהל הוצאה לאור ובהמשך הקים עסק לקידום ושיווק אתרים.
אחרי פרישה ממשחק פעיל החל לנהל את מועדון טניס השולחן בפתח תקווה.
דני אָשׁ היא חשפנית ושחקנית פורנוגרפיה לשעבר, שהקימה בשנת 1995 את אתר הפורנוגרפיה Danni's Hard Drive והייתה מנכ"לית האתר, שהיה המוביל בתחומו.
אש נולדה בעיר ביופרט בקרוליינה הדרומית, ארצות הברית.
בגיל 17 עברה לסיאטל והחלה לעבוד כחשפנית, בעזרת תעודת זהות מזויפת.
בשנת 1990 עברה אש ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם עבדה כחשפנית וכן הצטלמה לסרטים ומגזינים פורנוגרפיים.
בשנת 2000 הייתה מעורבת בתקרית בג'קסונוויל, פלורידה, כאשר התפשטה במועדון שלא הוגדר כמועדון חשפנות וקיבלה קנס של 50 דולר אמריקאי.
התקרית גרמה לה לעוגמת נפש רבה, והיא הפסיקה לעסוק בחשפנות.
הקמת אתר האינטרנט Danni's Hard Drive
בשנת 1994 החלה אש לפרסם תמונות עירום שלה בקבוצות דיון מקוונות ברשת Usenet .
באביב 1995 הראה לה בעלה, ברט מנזארי, את אתר האינטרנט החדש של רשת בתי הקולנוע "לנדמרק", בה כיהן כסגן נשיא, והיא החליטה לפתוח אתר אינטרנט שיוקדש לפורנוגרפיה מקוונת, בכתובת Danni.com.
לאחר שלא מצאה מעצב אתרים מתאים, היא למדה לבד HTML וקראה ספר של ניקולס נגרופונטה אודות שיווק באינטרנט, ובנתה בעצמה את האתר Danni's Hard Drive.
לאתר נוצר ביקוש גבוה מאד, וספק שירותי האינטרנט של האתר הודיע לאש כי האתר קרס עקב עומס.
אש העבירה את המערכת לשרת אחר, בעל רוחב פס גבוה יותר, והחלה לגבות תשלום מהמנויים על שירותי האתר.
בשנת 2000 רשם האתר רווח של 6.5 מיליון דולר, והיה צפוי להרוויח לפחות 8 מיליון דולר בשנת 2001. שוויו הוערך ב-30 מיליון דולר.
תמונתה של אש, שהופיעה עד אז רק במגזינים פורנוגרפיים, פורסמה בשער הוול סטריט ג'ורנל.
בשנת 2003 היא העסיקה 50 עובדים במשרה מלאה, ורכשה סטודיו גדול בלוס אנג'לס שיועד לצילומים.
אתר האינטרנט הכיל ארכיון ובו מאות אלפי תמונות ואלפי שעות של סרטוני וידאו.
בשנת 2004 מכרה אש את אתר האינטרנט Danni's Hard Drive ליזם בשם ג'ון מוריסאנו, ובשנת 2006 רכשה קבוצת פנטהאוז את האתר תמורת 3 מיליון דולר.
בשנת 1998 הופיעה אש בסרט תיעודי ב אודות משפיעניות אינטרנט.
בשנת 2000 פורסם ספר בשם My Year in Smut: The Internet Escapades Inside Danni's Hard Drive מאת טיילור מארש, אודות דני אש ופעולותיה כיזמית וכמנהלת.
במרץ 2000 השתתפה בוועדה של הקונגרס של ארצות הברית שניסתה להציע דרכים להגבלת גישה של קטינים לחומרים פורנוגרפיים באינטרנט.
באוגוסט 2000 הופיעה אש בספר השיאים של גינס, בקטגוריה "האישה בעלת כמות ההורדות הגבוהה ביותר באינטרנט".
אש הופיעה במספר תוכניות וסדרות טלוויזיה שנעשו עליה, בהן תוכניתו של הווארד סטרן ו-Frontline.
בספטמבר 2013 הגישה אש תביעת דיבה בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית נגד העיתון הבריטי דיילי מייל שפרסם כתבה עם תמונתה ובה נרמז כי חלתה באיידס.
התביעה הוסרה לאחר שהצדדים הגיעו לפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט.
דני ג'ייקובס הוא שחקן, מדובב וקומיקאי אמריקאי.
הוא החל את קריירת הדיבוב שלו ב-1999 בתפקיד קטן בסרט פיצוץ מלא.
לאחר מכן קיבל את התפקיד של דיבוב דמותו של המלך ג'וליאן (שדובבה במקור על ידי סשה ברון כהן) בסדרה הפינגווינים ממדגסקר (2008–2015), וחזר על תפקידו בספיישל חג המולד מדגסקר שמח (2009), בסרטון הקצר ליום האהבה מדגסקר משוגע (2013) ובסדרה ג'וליאן המלך (2014–2017).
כמו כן, הוא חיקה את דמותו של בוראט סגדייב של כהן (וכן הופיע בתפקיד משנה כפיראט עם רטייה) בסרט גדול מהסרטים (2007).
ג'ייקובס הוא קתולי אדוק ממוצא לבנוני.
בילדותו שאף להפוך לשחקן NBA, אך במהלך לימודיו בתיכון בישופ גלאגר בהרפר וודס, מישיגן התעורר בו עניין במשחק לאחר שצפה בחזרות להפקה של סיפור הפרברים.
בהמשך השתתף בהפקות בית ספריות של גריז והקוסם.
הוא נרשם לאוניברסיטת המדינה של ויין, שם השתתף בתיאטרון קהילתי, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת אריזונה שם למד תיאטרון מוזיקלי.
השראה נוספת הגיעה מדודנו שהופיע בהפקה המקורית של עלובי החיים בברודוויי.
ג'ייקובס עבר ללוס אנג'לס, שם החל לעסוק בדיבוב פרסומות כעבודה צדדית לצד עבודתו בתיאטרון.
הוא התחיל את קריירת הדיבוב שלו כשחקן קולות רקע לצד ג'יימס ארנולד טיילור וטרזה גנזל.
ב-13 ביולי 2015 תרם ג'ייקובס לארגון ילדים מנצחים סרטן ובידר ילדים בקולו של המלך ג'וליאן.
ב-1993 יצר ג'ייקובס את דמותו של צ'יקו פרננדס במחזה הקומי ההבדל העצום מאת ג'ף דניאלס בתיאטרון פרפל רוז.
בשנים 1996–1997 זכה בפרסי משחק במישיגן, פלורידה וויסקונסין*על גילום דמותו של אראם במחזה "חיה על הירח" מאת ריצ'רד קלינוסקי.
ב-1999 קיבל ג'ייקובס תפקיד דיבוב לא מזוהה כקורט בסרט פיצוץ מלא.
כמו כן, שימש כשחקן קולות רקע בסדרה פיוצ'רמה.
באותה שנה הופיע בתפקיד משחק חי ראשון בסרט צא מהמילטאון.
בשנים 2000–2002 שימש ג'ייקובס כמנהל האמנותי של תיאטראות ג'ם וסנטורי בדטרויט.
ג'ייקובס גילם את בוראט סאגדייב והופיע בתפקיד משנה כפיראט עם רטייה בסרט גדול מהסרטים (2007).
ג'ייקובס שימש כמחליפו של ברון כהן בדיבוב דמותו של מלך ג'וליאן בסדרה הפינגווינים ממדגסקר, תוך חיקוי קולו של כהן (הוא גם סיפק קולות נוספים בסדרה).
ב-2011 זכה בפרסי אמי לבידור בשעות היום על תפקיד זה.
ג'ייקובס חזר על תפקידו במדגסקר שמח (2009) ובמדגסקר משוגע (2013).
בשנים 2014–2017 חזר לתפקיד בכל הכבוד למלך ג'וליאן.
בסרט הפינגווינים ממדגסקר (2014) שוב דיבב את המלך ג'וליאן.
הוא גם השתתף בדיבוב פרסומות שונות.
בנוסף לעבודות שהובילו לכל הכבוד למלך ג'וליאן, ג'ייקובס דיבב בסדרות אנימציה כמו פיניאס ופרב (שם סיפק קולות נוספים) וצבי הנינג'ה (2012) (שם דיבב את סנייק/סנייקוויד), וכן במשחקי וידאו רבים.
הוא ציין כי אנימציה, בדומה לתיאטרון, מאפשרת לשחקנים לגלם מגוון רחב של דמויות.
לדבריו, "אני יכול לגלם כל דמות מכל מוצא, בכל גיל, ואפילו מכל מגדר.
זה חופש שהמצלמה לא נותנת לך.
זה דבר משחרר להפליא." ג'ייקובס זכה להכרה רבה יותר כמלך ג'וליאן מאשר קודמו בתפקיד, ברון כהן.
בסרט מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה (2012) סיפק ג'ייקובס את קול השירה של המלך ג'וליאן לפסקול.
הוא דיבב את דמותו של ג'ורג' וושינגטון בסדרה כוח הטיטאנים.
דני דִידְרוֹ היה סופר ופילוסוף צרפתי, ממבשרי עידן הנאורות בצרפת.
דידרו כתב את האנציקלופדיה הגדולה - האנציקלופדיה המודרנית הראשונה, יחד עם ד'אלמבר, ז'אן-ז'אק רוסו ווולטייר (שנקראו "האנציקלופדיסטים").
הוא נרדף ונכלא בשל דעותיו, שכללו ביקורת נוקבת על החברה ועל המשטר וקריאה לכונן חברה שאינה כפופה לכנסייה, הפועלת על פי ערכי הרציונליזם, ומנוגדת למסורת הדתית של צרפת בזמנו.
דידרו נולד בעיר לאנגר שבחבל שמפאן (כיום שמפאן ארדן), לאב שעסק בייצור סכינים.
הוא היה מיועד לכמורה, למד בקולג' הישועי בעיר מולדתו, וב-1729 החל את לימודיו בקולג' הישועי לואי לה גראנד בפריז, שם קיבל תואר שני ב-1732. במקום לשמש ככומר הפך לשוליה אצל פרקליט פריזאי, היה מורה פרטי למתמטיקה, ועסק במכירת ספרים.
הוא המשיך את לימודיו במתמטיקה, בלטינית, ביוונית, באנגלית ובאיטלקית.
בשנת 1743 נשא לאישה את אנטואנט שאמפיון, קתולית אדוקה.
כעבור שלוש שנים הייתה לו מאהבת - מאדם דה פואיזייה.
בשנת 1746 כתב את חיבורו "הרהורים פילוסופיים", שעלה בלהבות בהוראת הכנסייה.
שלוש שנים מאוחר יותר כתב את "איגרת על העיוורים לשימושם של הרואים", שבעטיה ישב בכלא שלושה חודשים.
הוא קרא את מישל דה מונטן ואת פייר בל, ונמשך לכתביהם של חכמי העת העתיקה, ובעיקר לכתבי הפילוסופים אפיקורוס, דמוקריטוס ולוקרטיוס.
דידרו ראה את אלוהי התנ"ך כאכזרי, ואת הכנסייה הקתולית כמקור של בערות ורדיפה דתית.
הוא קרא את פרנסיס בייקון, השתכנע בצורך לעסוק במחקר מדעי, והשתתף בהרצאות על ביולוגיה, על אנטומיה, על רפואה, על כימיה ועל פיזיקה, כהכנה לכתיבת האנציקלופדיה הגדולה.
בשנת 1751 יצא לאור הכרך הראשון של האנציקלופדיה הגדולה, שעורר את חמתם של חוגי הכנסייה, שהתייחסו לפילוסופים כאל אויבים.
מספר המנויים על האנציקלופדיה, שהיוותה איום על המעמד האריסטוקרטי השליט, גדל מ-2,000 ל-4,000, וב-1759 היא נאסרה לפרסום, אם כי לא חל איסור על המשך עריכתה.
ד'אלמבר שהשתתף בעריכה התפטר, ודידרו המשיך לכתוב ולערוך מאמרים של כותבים אחרים כעורך יחיד.
בשנת 1765 יצא לאור הכרך האחרון, וב-1772 קיבלו המנויים את המהדורה הסופית, שכללה את כל הכרכים.
דני דידרו נפטר בפריז בשנת 1784, ונקבר בכנסיית סן-רוש שבעיר.
"הנזירה", תרגמה מצרפתית: ניצה בן-ארי.
"דיאלוגים", מצרפתית עידו בסוק, עורך מדעי עמוס הופמן, מאגנס, 2004
"פאראדוקס השחקן", מתורגם, ספרית פועלים
"ז'אק הפאטליסט ואדונו", מתורגם מצרפתית: אביטל ענבר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1980; הוצאה מחודשת: מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2017.
"בן-אחיו של ראמו", מתורגם, ספרית פועלים
"מכתב על העיוורים: לשימושם של הרואים"
"כתבים אסתטיים - מבחר", מתורגם, מוסד ביאליק
בשנת 1979 נקרא על שמו מכתש פגיעה על הירח.
בשנת 1998 גרנט מק'ראקן הכניס מונח "אפקט דידרו" בהקשר לתופעה שחקר דידרו.
דניאל (דני) דותן (נולד ב-5 במרץ 1954) הוא סופר, קולנוען ומוזיקאי, סולן להקת "הקליק".
דותן נולד בירושלים לזוג פרופסורים לארכאולוגיה, משה וטרודה דותן, ולמד בגימנסיה העברית.
בגיל 15 הקים יחד עם אלי אברמוב את להקת "פולחן דיוניסוס".
דותן התגייס לצבא מאוחר יחסית, לאחר שבילה בלונדון במשך שנה.
בלונדון הוא למד אמנות פלסטית במוסד בעל צביון אקדמי שמרני.
לאחר השירות הצבאי נפגש עם אלי אברמוב, חבר ילדות שלו, והחליטו לחזור לנגן יחד.
אברמוב, שחזר באותה עת ממסע בעולם, עבר לגור עם דותן במרכז תל אביב.