tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הבדיקה שהייתה אמורה להפעיל את מנועי שלב הליבה למשך כשמונה דקות, נעצרה לאחר 67 שניות.
לאחר בדיקות נאס"א מצאה שהגורם להפסקת המנועים הם הקריטריונים המחמירים שהוגדרו במערכת בקרת הדחף הווקטורי במיוחד עבור הבדיקות וכי אם תרחיש דומה היה קורה במהלך שיגור, המשגר היה ממשיך לטוס כהלכה.
ב-18 במרץ 2021 נערכה בשלב הליבה בדיקת הצתת מנועים סטטית נוספת שעברה בהצלחה כאשר כל ארבעת המנועים פעלו כהלכה.
בתום הבדיקות המוצלחות הועבר שלב הליבה אל מרכז החלל קנדי, שם חובר לשאר שלבי המשגר.
ב-12 ביוני 2021 הודיעה נאס"א על השלמת הרכבת משגר ה-SLS הראשון.
משגר זה שימש עבור משימת ארטמיס 1 ושיגר בהצלחה חללית אוריון לא מאוישת אל תמרון מעבר ירחי בדרכה אל הירח.
שיגור הבכורה של משגר ה-SLS תוכנן במקור לסוף שנת 2016 אך עקב דחיות מרובות בשל בעיות בתהליך הפיתוח, הוא שוגר לראשונה ב-16 בנובמבר 2022 במשימת ארטמיס 1 שבמהלכה שוגרה בהצלחה חללית אוריון לא-מאוישת בדרכה לירח.
ה-SLS מתוכנן לשגר את משימת ארטמיס 2 באפריל 2026, את משימת ארטמיס 3 באמצע 2027, את ארטמיס 4 בספטמבר 2028 ואת ארטמיס 5 במרץ 2030.
שיגור תאריך שיגור (UTC) גרסת משגר מטען תוצאה 1 16 בנובמבר 202206:47 בלוק 1 ארטמיס 1 (חללית אוריון לא מאוישת) הצלחה משימת יעף לא מאוישת סביב הירח (Uncrewed lunar flyby).
שיגור בכורה של משגר ה-Space Launch System וטיסה מבצעית ראשונה של חללית האוריון.
החללית שוגרה בהצלחה אל תמרון מעבר ירחי בדרך להקפה חלקית של הירח וחזרה לנחיתה בכדור הארץ.
המטען שנשאה החללית כלל בין היתר מספר לווייני קיובסאט.
בנוסף ללוויינים נשאה החללית בובות מבחן במסגרת מחקר של נאס"א למדידת קרינה בשיתוף סוכנות החלל הישראלית והמרכז הגרמני לחקר החלל.
2 אפריל 2026 בלוק 1 ארטמיס 2 (חללית אוריון מאוישת) מתוכנן משימת יעף מאוישת סביב הירח (Crewed lunar flyby).
3 אמצע 2027 בלוק 1 ארטמיס 3 (חללית אוריון מאוישת) מתוכנן עגינה של האוריון עם הנחתת ונחיתה מאוישת על אדמת הירח.
4 ספטמבר 2028 בלוק 1B ארטמיס 4 (חללית אוריון מאוישת) מתוכנן משימה מאוישת אל תחנת החלל הירחית Lunar Gateway והצבת היחידה השנייה בבניית התחנה, כמו גם נחיתה מאוישת על אדמת הירח.
5 מרץ 2030 בלוק 1B ארטמיס 5 (חללית אוריון מאוישת) מתוכנן משימה מאוישת אל תחנת החלל הירחית Lunar Gateway והצבת היחידה השלישית בבניית התחנה, כמו גם נחיתה מאוישת על אדמת הירח.
לאורך שנות פיתוחה, ספגה תוכנית ה-SLS ביקורות רבות, החל מבחירת רכיבי המשגר המבוססים על טכנולוגיה ישנה ועד עלויות הפיתוח והשיגור הגבוהות.
בשנת 2011 אמדה נאס"א את עלות פיתוחו של המשגר בלבד ללא חללית האוריון בכ-10 מיליארד דולר עד השלמת פיתוחו שתוכננה לשנת 2017. בשנת 2022, אז שוגר ה-SLS לראשונה והושלם תהליך פיתוחו, נאמדה עלות תוכנית ה-SLS בכ-24 מיליארד דולר.
מלבד עלויות הפיתוח, נמתחה ביקורת גם על עלויות התפעול והשיגור הגבוהות; בנובמבר 2021 העריכה נאס"א שבארבעת השיגורים הראשונים של ה-SLS, עלות כל שיגור תהיה 2.2 מיליארד דולר, גבוה באופן משמעותי ממשגרים דומים שנמצאו בפיתוח, ביניהם הסטארשיפ של SpaceX.
כבר בראשית תוכנית ה-SLS, נשמעה ביקורת על כך שהוא יתבסס על טכנולוגיה ישנה.
בין היתר נטען שההחלטה של הקונגרס של ארצות הברית להתבסס על רכיבים ממעבורות החלל במשגר החדש נועדה על מנת לשמר מקומות עבודה במתקני נאס"א במדינות הרלוונטיות לבקשתם של הסנאטורים.
מיד אחרי החלטת הקונגרס להתבסס על רכיבים ממעבורות החלל, פנה חבר הקונגרס טום מקלינטוק אל משרד החשבונות הכללי של ארצות הברית בבקשה לפתוח בחקירה בטענה שההחלטה לא-תחרותית ומספקת חוזים מובטחים עבור ספקים קיימים.
בדצמבר 2014, נכתב על ידי עורכי העיתון האקונומיסט ש"זהו המשגר הראשון שתוכנן על ידי ועדה של פוליטיקאים, במקום מדענים ומהנדסים."
בתקציב הפדרלי לשנת 2014, קרא ממשל אובמה לביטול תוכנית ה-SLS בהיותה איטית ובזבזנית אך התנגדותם של סנאטורים מנעה את ההצעה.
בספטמבר 2020, בראיון לפוליטיקו, מנהל נאס"א לשעבר צ'ארלס בולדן העריך שבנקודה מסוימת ה-SLS יוחלף במשגר של גופים מסחריים כשאלו ידביקו את הפער.
הוא שיר בסגנון רוק כבד מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ב-מרץ 1972, והוא השיר האחרון באלבום המפורסם Machine Head.
השיר מדבר אודות מסע בחלל, ומציג באופן בולט את יכולותיו הווקאליות של הסולן איאן גילן, ואת תיפופו העוצמתי של איאן פייס.
השיר אף זכה למספר גרסאות כיסוי, ביניהם על ידי: איירון מיידן, דרים ת'יאטר (כשביצעו גרסת כיסוי לכל שירי אלבום ההופעה Made in Japan), אוברקיל, מיניסטרי, ויליאם שאטנר ועוד.
השיר נכלל באלבום ההופעה המפורסם Made in Japan, בו זכה לביצוע ממושך בן עשרים דקות.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות, ביניהן:
אוברקיל באלבום גרסאות הכיסוי שלהם, Coverkill.
מיניסטרי באלבום גרסאות הכיסוי שלהם, Cover Up.
ויליאם שאטנר באלבומו, Seeking Major Tom.
הוא אחד ממשחקי המחשב הדיגיטליים המוקדמים.
מפתחי המשחק היו סטיב ראסל, מרטין גרץ, וווין ויטאנן, שתכננו את המשחק ב-1961 מתוך כוונה ליישם אותו על DEC-PDP-1, במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
אחרי שאלן קוטוק השיג כמה שגרות סינוס וקוסינוס מ-DEC, ראסל החל לכתוב את קוד המשחק, ובפברואר 1962, ולאחר כ-200 שעות עבודה הושלמה כתיבת המשחק בגרסתו הראשונה.
תכונות נוספות פותחו בהמשך על ידי דן אדוארדס, פטר סמסון, וגרץ.
חידוש בשליטה על המשחק היה השימוש בג'ויסטיק.
בשנת 1971 הצמד נולאן בושנל וטד דאבני יצרו גרסת ארקייד מתופעלת במטבעות של המשחק "!Spacewar" וכינו אותו "Computer Space".
חברת Nutting Associates קנתה את המשחק, העסיקה את בושנל, וייצרה כ-1,500 מכונות Computer Space.
המשחק לא נחל הצלחה רבה, ככל הנראה משום שהיה מסורבל לתפעול.
המשחק היה מיועד לשני שחקנים, כאשר כל שחקן שולט על ספינת חלל ומנסה להרוס את ספינתו של השני.
כוכב במרכז המסך מושך את שתי הספינות, ודרוש תמרון כדי להימנע מלפול אליו.
במקרה חירום, שחקן יכול להיכנס אל היפר-חלל, "שטח" נוסף במשחק מחוץ לשטח הרגיל, ולחזור במיקום אקראי על המסך.
שימוש מרובה בתכונה זו עלול לגרום להתפוצצות ספינת החלל.
"Space Oddity" (בעברית: "תעלומה בחלל") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי דייוויד בואי בשנת 1969. זהו שיר הנושא מתוך אלבומו השני, שיצא לאור בבריטניה בנובמבר 1969.
את הרעיון לשיר קיבל בואי לאחר שראה במגזין טיים את התמונה הראשונה של כדור הארץ שצולמה מהירח (זריחת הארץ).
בנוסף, הוא הושפע מהספר של ארתור סי קלארק והסרט של סטנלי קובריק "2001: אודיסאה בחלל" שיצא שנה קודם בשנת 1968. בתזמון מצוין, השיר יצא כמה ימים לפני נחיתת האדם הראשון על הירח ביולי 1969.
השיר, בלדה שסיפרה את סיפורו של מייג'ור טום, אסטרונאוט שאבד בחלל, פרט על מיתר ההתרגשות שבלאו הכי ליוותה את הנושא באותה תקופה (אם כי בואי עצמו טען שהפרסום כלל לא סונכרן במודע עם תאריך הנחיתה).
לשיר קיימת גם פרשנות המתקשרת לשימוש בסמים, אך בואי עצמו מתאר את השיר כסיפורו של אדם שמימש את חלומו ובדרך לשם איבד קשר עם כל מה שהיה חשוב ויקר לו לפני כן (ממש כפי שהוא עצמו יחווה בשנים הבאות).
השיר הגיע למקום החמישי במצעדים בבריטניה, והוסף לאלבום השני שלו, הפעם תחת חברת התקליטים "Mercury".
האלבום, שנקרא כמו קודמו, David Bowie, יצר בלבול בבריטניה (בארצות הברית האלבום הופץ בשם Man of Words, Man of Music).
מספר שנים מאוחר יותר יצא האלבום תחת השם Space Oddity.
את כל שירי האלבום הפיק טוני ויסקונטי, למעט השיר שנבחר להיות הסינגל המוביל באלבום "Space Oddity", אותו הפנה ויסקונטי למפיק גאס דאדג'ן.
השיר ניכתב בהשראת סרטו של סטנלי קיובריק 2001: אודיסיאה בחלל, וכלל את דמותו של מייג'ור טום.
בשנת 1980 שב בואי אל דמותו של מייג'ור טום, בשירו "Ashes to Ashes" שהופיע באלבום .
השיר זכה בפרס איבור נובלו לשיר הטוב של השנה (יחד עם Where Do You Go To (My Lovely)?
ב-15 בפברואר 1980 הוציא דייוויד בואי תקליטון ובו בצד אחד השיר "שיר אלבמה" ובצדו השני גרסה אינסטרומנטלית לשיר Space Oddity.
התקליטון זכה להצלחה והגיע למקום ה-23 במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר נוגן ברצף כאשר הושמע בתוך הטסלה רודסטר של אילון מאסק שנעה במסלול מאדים סביב השמש, אחרי שהוצמדה למטען ששוגר בהצלחה בטיסת הבכורה של משגר לוויינים וחלליות פאלקון כבד ב-6 בפברואר 2018.
ניר להב כותב על השיר:
מספר ימים לפני חזרתו לכדור הארץ מתחנת החלל הבינלאומית, פרסם האסטרונאוט כריס הדפילד גרסת כיסוי לשיר Space Oddity.
בגרסתו שינה הדפילד מספר מילים כך שהעלילה תתקיים בתחנת החלל והסוף יהיה סוף טוב (בניגוד למקור).
הקליפ של גרסה זו, שצולם כולו בחלל, צבר בתוך פחות משבוע כ-12 מיליון צפיות ביוטיוב, ובכך עקף את הקליפ של הביצוע המקורי.
עם זאת, שנה בדיוק לאחר העלאת הקליפ הודיע הדפילד שהוא יוסר מהרשת בעקבות פקיעת הרישיון להפצת גרסת הכיסוי.
לבסוף, בעקבות התעקשותו של דייוויד בואי עצמו לא נמחקה הגרסה וניתן למצוא אותה באתר YouTube
בסרט מר דידס, שר אדם סנדלר חלק מהשיר.
בסרט חייו הסודיים של וולטר מיטי (2013) השחקנית קריסטן ויג שמגלמת את מושא אהבתו של גיבור הסרט, מבצעת את השיר כדי לעודד את מיטי לאזור אומץ ולצאת להרפתקאת חייו.
בסרט ונום: הריקוד האחרון השיר מבוצע על ידי משפחה תמהונית שמאמינה בחייזרים ונוסעת לטייל באזור 51.
ב-1984 הוציא זמר הסינתפופ הגרמני פטר שילינג גרסה משלו לסיפורו של מייג'ור טום, גיבור שירו של בואי, בשם "[Major Tom [völlig losgelöst" ("מייג'ור טום [מנותק לחלוטין]").
השיר הצליח מאוד בגרסתו הגרמנית המקורית בגרמניה, אוסטריה ושווייץ, ובגרסתו האנגלית "(Major Tom (Coming Home" ("מייג'ור טום [בא הביתה]") הפך ללהיט בינלאומי.
בגרסתו של שילינג, מייג'ור טום אובד בעומק החלל באופן מכוון, ולמעשה החלל הוא ביתו האמיתי אליו הוא חוזר.
דייוויד בואי: גיטרה, סטיילופון, שירה.
טוני ויסקונטי: בס, חליל, חלילית.
ספארקי לינוקס היא הפצת גנו/לינוקס, נגזרת של דביאן, המיועדת לשימוש במחשבים אישיים.
היא פותחה על ידי צוות הפיתוח של חברת SparkyLinux (ספארקי לינוקס) ושוחררה בתאריך 5 במאי 2012 (גרסה 1.0, Venus).
ההפצה ניתנת להורדה בגרסת 32 ו-64 ביט (בגרסה רגילה, מתגלגלת או גרסה למפתחים), גרסה לגיימרים (GameOver) גרסת לייב-סידי (SparkyLinux Rescue) וגרסאות חלקיות: גרסת CLI וגרסת Base Openbox, המספקות למשתמש בהן אפשרויות מינימליות.
המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: דפדפן האינטרנט (FireFox), חבילת יישומים משרדיים (Libre Office), נגן המדיה (VLC), תוכנת הדואר האלקטרוני (Mozilla Thunderbird) ועוד.
צוות הפיתוח משחרר אל השוק 3-4 גרסאות בשנה:
Spartan-V היא מכונית מרוץ מתוצרת Spartan Motor Company האוסטרלית אשר יוצרה בשנת 2005
מטה ומפעל החברה ממוקמים בסידני.
הדגם יוצר על ידי האחים התאומים פיטר וניק פאפ (Peter and Nick Pap)
שם הדגם מתייחס לחוסר הפנסים הקדמיים, ועוד כמה תכונות חיוניות אחרות הנדרשות על פי החוק ברוב המדינות, לכן הדגם לשימוש במסלולים פנימיים ולא ניתן להשתמש בכבישים ציבוריים ("Spartan" בתרגום לעברית: "ספרטני")
גוף הרכב עשוי מסיב פחמן
מחיר הדגם: 90,000 דולר אוסטרלי
"Sparks Fly" (בעברית: "נִיצוֹצוֹת עָפִים") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השלישי, Speak Now.
סוויפט כתבה את השיר כשהייתה בת 16, בטרם צאת סינגל הבכורה שלה "Tim McGraw", בשנת 2006. לאחר שביצעה את השיר בהופעה בשנת 2007, "Sparks Fly" זכה לפופולריות בקרב המעריצים של סוויפט.
בזמן הפקת האלבום "Speak Now", קיבלה סוויפט בקשות ממעריצים לכלול את השיר באלבום.
השיר הופק על ידי סוויפט ונייתן צ'פמן, ונשלח לרדיו הקאנטרי של ארצות הברית דרך חברת ההקלטות ביג משין רקורדס ב-18 ביולי 2011, כסינגל החמישי מהאלבום.
השיר היה זמין לרכישה בגרסת CD בחנות הרשמית של סוויפט לזמן מוגבל, ב-10 באוגוסט 2011.
"Sparks Fly" זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את על הקצב החיובי שלו.
אחרים שיבחו את כתיבתה של סוויפט, וטענו כי השיר הוא שילוב בין קאנטרי לפופ.
לאחר יציאתו של "Speak Now", השיר נחת במקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ובמקום ה-28 בקנדה הוט 100, הודות להצלחתו המסחרית.
לאחר שיצא השיר כסינגל, הוא נכנס מחדש לבילבורד הוט 100 האמריקאי במקום 84. בנוסף, הגיע השיר למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי, והוסמך לתואר פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), לאחר שנמכרו 1,000,000 עותקים.
"Sparks Fly" שימש כשיר הפתיחה לסיבוב ההופעות "Speak Now World Tour", שנערך בין השנים 2011–2012. הקליפ הנלווה לשיר בנוי מקטעים של הופעות שונות במהלך סיבוב ההופעות.
השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ רוק.
כמו כן, זכה השיר בפרסי בחירת הנוער בקטגוריית "בחירת מוזיקה – שיר קאנטרי".
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי כריסטיאן למב, והועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-11 באוגוסט 2011. בדומה לקליפ של "Fearless", הקליפ מכיל בתוכו קטעים מתוך מופעים שונים של סוויפט.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-81 מיליון צפיות.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-41 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"Sparks Fly" בוצע באצטדיון ניסאן בנאשוויל, טנסי, ב-5 במאי 2023. לפני ביצוע השיר, סוויפט רמזה לקהל על הפתעה שתכננה, ורמזה על אהבתה לתכנון הפתעות למעריצים שלה.
לאחר מכן היא חשפה על המסך ש-Speak Now (Taylor's Version) תצא לאור ב-7 ביולי של אותה השנה.
"" (בעברית: "נִיצוֹצוֹת עָפִים (גרסתה של טיילור)") היא הקלטה חוזרת של "Sparks Fly".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית18 ביולי 2011רדיו קאנטריביג משין10 באוגוסט 2011מהדורת תקליטור מיוחדת
Speak (בעברית: "דבר/י") הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית לינדזי לוהן.
האלבום יצא לאור ב-7 בדצמבר 2004 על ידי חברות התקליטים יוניברסל וקזבלנקה רקורדס.
SpaceX Demo-2 הייתה טיסת ניסוי והמשימה המאוישת הראשונה של החללית דרגון 2 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א.
טיסה זו שוגרה ב-30 במאי 2020 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי ונחתה ב-2 באוגוסט 2020 במימי האוקיינוס האטלנטי.
SpaceX Demo-2 היא משימת החלל המאוישת הראשונה ששוגרה על ידי חברה פרטית, חברת SpaceX.
משימה זו היא גם המשימה המאוישת הראשונה ששוגרה לחלל מאדמת ארצות הברית מאז שנת 2011, אז שוגרה משימת STS-135, המשימה האחרונה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
צוות המשימה, מפקד החללית דאגלס (דאג) הארלי ומפקד מבצעים משותף רוברט (בוב) בנקן, שוגרו אל תחנת החלל הבינלאומית ב-30 במאי 2020 לאחר ששלושה ימים לפני כן בוטל השיגור בשל תנאי מזג האוויר.
לטיסה זו קדמה משימת SpaceX Demo-1, אשר שיגרה חללית דרגון 2 לא מאוישת ובחנה את כשירותה של החללית בעת הקפת כדור הארץ ובעת עגינתה אל תחנת החלל הבינלאומית וחזרתה בשלום לכדור הארץ.
טיסת החלל המבצעית הראשונה של SpaceX, משימת SpaceX Crew-1, שוגרה ב-16 בנובמבר 2020.
לאחר STS-135, המשימה האחרונה בתוכנית מעבורות החלל שהסתיימה בשנת 2011, לנאס"א לא הייתה חללית המסוגלת לשלוח בני אדם לחלל.
כתוצאה מכך, נאס"א השתמשה בשירותים רוסיים על מנת לשלוח את האסטרונאוטים שלה לתחנת החלל הבינלאומית.
בנקודה מסוימת נאס"א שילמה עד כ-80 מיליון דולר עבור כל אסטרונאוט בחללית הסויוז.
החל משנת 2011 ועם סיומה של תוכנית מעבורות החלל, החליטה נאס"א למצוא אלטרנטיבה מסחרית תחרותית וזולה יותר ממעבורות החלל.
לשם כך היא החלה את התוכנית המאוישת המסחרית במסגרתה היא פעלה יחד עם SpaceX ובואינג כדי לפתח חלליות מאוישות חדשות.
עד למשימת SpaceX Demo-2, נאס"א השקיעה 3.1 מיליארד דולר בפיתוחה של החללית דרגון.
מלבד SpaceX, חברת בואינג עובדת על חללית מאוישת משלה בשם סטארליינר.
ב-3 באוגוסט 2018, דאגלס הארלי ורוברט בנקן נבחרו למשימה.
שני האסטרונאוטים הם ותיקי תוכנית מעבורות החלל וטיסת SpaceX Demo-2 הייתה הטיסה השלישית של שניהם לחלל.
תפקיד אסטרונאוט מפקד החללית דוגלאס הרלי, נאס"א טיסת חלל שלישית מפקד מבצעים משותף רוברט בנקן, נאס"א טיסת חלל שלישית
צ'ל לינדגרן היה אסטרונאוט גיבוי.
מטרת המשימה הייתה לאשר סופית את כשירותה של החללית דרגון 2 לשאת בני אדם לחלל ובכך להתחיל עידן חדש שבו חברות מסחריות מספקות שירותים אלה לנאס"א ומנהלות בעצמן משימות עבורה.
המשימה בחנה את יכולותיה של דרגון בכניסה למסלול סביב כדור הארץ ואת יכולת העגינה האוטונומית שלה אל תחנת החלל הבינלאומית.
ב-30 במאי 2020, החללית שוגרה על גבי משגר פלקון 9 מכן השיגור 39A במרכז החלל קנדי וב-31 במאי 2020 עגנה במודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית.
השלב הראשון של משגר הפלקון 9 נחת בחזרה על פלטפורמה צפה באוקיינוס האטלנטי.
העגינה אל תחנת החלל הבינלאומית ועזיבתה נעשו באופן אוטונומי על ידי החללית דרגון תחת פיקוח של הצוות והתערבות ידנית במקרה הצורך.
לאחר חיבור לתחנת החלל הבין-לאומית צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית.
בזמן שהותם על סיפון תחנת החלל, בנקן ערך מספר הליכות חלל יחד עם האסטרונאוט האמריקאי כריסטופר קסידי כדי לבצע פעולות תחזוקה שונות.
ב-1 באוגוסט 2020 עזבה החללית את תחנת החלל וב-2 באוגוסט היא נחתה בשלום בעזרת מצנחים במפרץ מקסיקו שבאוקיינוס האטלנטי וחולצה על ידי אוניית אספקה לאסדות.
Space Cakes הוא מיני-אלבום של הזמרת אלניס מוריסט אשר יצא לאור ביפן בלבד ב-25 באוקטובר 1995 על ידי מאבריק רקורדס.
האלבום כולל מספר גרסאות אקוסטיות של שירים מתוך אלבומה Jagged Little Pill.
במדינות מסוימות האלבום כן שוחרר כך בפורמט צד ב'.
השירים הוקלטו ביוני אותה שנה בהולנד עבור תוכנית הרדיו "2 Meter Sessies".
הקלטה של השיר "Hand in My Pocket" גם הייתה אמורה להיכלל באלבום אך בסופו של דבר לא נכללה מסיבות לא ידועות.
ב-30 באוקטובר 2015 כל השירים באלבום כולל Hand in My Pocket נכללו במהדורה מורחבת של Jagged Little Pill אשר הייתה אקסקלוסיבית לטארגט בלבד.
"Space" (בעברית: חלל) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, שיצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס ואקו רקורדס, ב-2 באוקטובר 2020. השיר נכתב על ידי בקי היל, ג'וש רקורד, מארק ראלף, ו-CamelPhat, והופק על ידי מארק ראלף ו-CamelPhat.
השיר מופיע בגרסת הדלוקס של אלבום האולפן הראשון שלה, Only Honest on the Weekend.
נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-9.3 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של בקי היל ב-2 באוקטובר 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.8 מיליון פעמים.
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים הערות הממלכה המאוחדת 2 באוקטובר 2020הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהפולידור רקורדס, אקו רקורדס
"Space Man" (מסוגנן כ-"SPACE MAN"; בעברית: "איש חלל") הוא סינגל של הזמר הבריטי, סאם ריידר, שיצא ב-22 בפברואר 2022. לאחר שנבחר באופן פנימי על ידי תאגיד השידור הבריטי, השיר ייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2022, ובתום התחרות התברר שדורג במקום השני, לאחר שזכה ב-466 נקודות.
המגזין Evening Standard תיאר את "Space Man" כשיר פופ שכתוב בצורה נהדרת.
הוא אף טען כי יש ביכולתו לנצח באירוויזיון ולהביאו לשטחי הממלכה המאוחדת.
ג'יימס הול מדיילי טלגרף טען כי היא הבחירה של BBC בריידר לייצוג המדינה באירוויזיון היא נכונה וחכמה.
ב-21 באוקטובר 2021, יום לאחר פרסום המדינות המשתתפות באירוויזיון 2022, הכריזה רשות השידור על כמה שינויים בתהליך בחירת הנציג.
גם השנה הוא ייבחר בבחירה פנימית, אך הפעם בשיתוף עם חברת התקליטים טאפ מיוזיק.
אמנים רבים חתומים בחברה זו, ביניהם דואה ליפה, לנה דל ריי ואלי גולדינג.
קייט פיליפס, עורכת ה-BBC, הצהירה כי שיתוף הפעולה החדש עשוי להביא את הממלכה המאוחדת לימי גדולותיה באירוויזיון, שכן אמן מוכר ומבוסס יוכל לייצגה.
ב-25 בינואר 2022 הכריזה חברת התקליטים כי היא החלה לרשום אמנים פוטנציאליים לאירוויזיון.
הוא הופיע גם במסיבות האירוויזיון השנתיות בלונדון ב-3 באפריל, באמסטרדם ב-9 באפריל ובמדריד ב-16 באפריל.
ב-7 באפריל הופיע בתחנות רדיו הולנדיות, וב-14 באפריל נסע לבלגרד והופיע גם שם בתחנות רדיו מקומיות.
הוא הופיע גם בסן מרינו, יוון וגרמניה.
כיוון שהממלכה המאוחדת חברה בחמש המדינות הגדולות, היא העפילה לגמר אוטומטית.
ב-26 בינואר 2022 הוכרז כי הצבעותיה של הממלכה המאוחדת תשוקללנה בחצי הגמר השני.
הממלכה המאוחדת הופיעה כמדינה ה-22, לפני פולין ואחרי אוסטרליה.
ב-14 במאי ביצע ריידר את "Space Man" בגמר התחרות.
הוא הגיע למקום השני עם 466 נקודות (283 מהשופטים ו-183 מהקהל).
"Space Cadet" הוא שיר של המפיק המוזיקלי האמריקאי מטרו בומין, בהשתתפות הראפר האמריקאי גאנה.
הוא נשלח לרדיו קצבי עכשווי באמצעות בומינטי וורלדווייד וריפבליק רקורדס ב-29 בינואר 2019, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של מטרו בומין, Not All Heroes Wear Capes.
"Space Cadet" הופק על ידי מטרו בומין ו-ויזי, עם אלן ריטר כמפיק נוסף.
בסוף השיר קולות רקע של הראפר והזמר האמריקאי טראוויס סקוט, חבר קרוב ומשתף פעולה תכוף של מטרו וגאנה.
בשיר, גאנה מראפרפ על אורח חייו המפואר, בהתייחסות לרולס רויס רייט, מכונית יקרה שידועה בתקרת הכוכבים שלה.
Space Cadet ("צוער חלל") הוא אסטרונאוט מתלמד.
זה שיתוף הפעולה הרשמי השני בין מטרו לגאנה, לאחר השיר "Car Sick" של גאנה משנת 2018, בו מופיע גם הראפר הקנדי נאב, שהוא חבר קרוב ומשתף פעולה תכוף של שני האמנים.
השיר הוא מתוך המיקסטייפ המסחרי של גאנה, Drip Season 3, בו שימש מטרו כמפיק בפועל וגם הפיק ארבעה שירים נוספים מהפרויקט, "Helluva Price", "Pedestrian", "My Soul" ו-"No Joke".
גאנה אף מופיע בשיר נוסף מהאלבום לצד יאנג ת'אג, "Lesbian".
השיר נכנס והגיע לשיא במקום ה-51 במצעד בילבורד הוט 100, בשבוע של 17 בנובמבר 2018. השיר אף נכנס למצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ במקום ה-22. ב-9 בדצמבר 2020, השיר זכה בתואר הפלטינה הכפולה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על מכירות ויחידות שקולות לסטרימינג משולבות של למעלה משני מיליון בארצות הברית.
הווידאו קליפ הרשמי של "Space Cadet" פורסם ב-22 באפריל 2019. הוא בוים על ידי זאק פאקטס.
מטרו בומין וגאנה רוקדים ומעופפים סביב לייזרים ובאורות בהירים, בהדמיה של החלל החיצון.
יאנג ת'אג, חבר קרוב ומשתף פעולה תכוף של שני האמנים, מבצע הופעת קמע בקליפ.
Spare הוא ספר זיכרונות מאת הנסיך הארי, דוכס סאסקס, אשר יצא לאור ב-10 בינואר 2023. הוא נכתב על ידי סופר הצללים ג'יי אר מורינגר, ופורסם על ידי Penguin Random House.
הספר בן 416 עמודים וזמין בפורמטים דיגיטליים, בכריכה רכה וכריכה קשה ותורגם לחמש עשרה שפות.
יש גם מהדורת ספר מוקלט של 15 שעות, בו הארי מספר את הסיפור בעצמו.
הספר, לו הייתה ציפייה רבה, לווה במספר ראיונות שידור גדולים.
הארי מפרט את ילדותו ואת ההשפעה העמוקה של מותה של אמו, דיאנה, נסיכת ויילס, כמו גם שנות העשרה הבעייתיות שלו, וההצבה שלו, לאחר מכן באפגניסטן עם הצבא הבריטי.
הארי כותב על מערכת היחסים שלו עם אחיו, הנסיך ויליאם, ואביו, המלך צ'ארלס השלישי, ועל נישואי אביו לקמילה פרקר בולס.
הארי כותב על חיזוריו ונישואיו לשחקנית האמריקנית מייגן מרקל ועל הפרידה של בני הזוג לאחר מכן מתפקידם המלכותי.
שם הספר נובע מהביטוי האנגלי "Heir and Spare" המכוון לבני המונרך המכהן שמטרתו להשאיר את הכתר בתוך המשפחה כאשר הבכור מיועד להיות יורש העצר והשני כזכר נוסף למקרה והבכור יספה בתאונה או לא יזכה לרשת את הכתר.
הארי מציין בספר כי הרגיש "סרח עודף" לאחר שהבין כי לא ירש את הכתר לעולם וחי בצילו של אחיו.
ספייר קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות ממבקרים, חלקם ששיבחו את הפתיחות של הארי אך היו ביקורתיים על הכללת יותר מדי פרטים אישיים.
על פי ספר השיאים של גינס, הפך הספר ל"ספר העיון הנמכר ביותר בכל הזמנים" בתאריך יציאתו לאור.
"Sparks" הוא סינגל של השחקנית והזמרת האמריקאית, הילרי דאף, שיצא ב-7 באפריל 2015 בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס.
השיר מופיע כסינגל השלישי באלבום האולפן החמישי שלה, .
השיר נכתב על ידי כריסטיאן קרלסון, פיטר תומאס, טובה לו וסם שריב, והופק על ידי פיטר תומאס, כריסטיאן קרלסון, שווידן ואמילי רייט.
נכון ליולי 2023 הושמע השיר למעלה מ-66 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-53 מיליון פעמים ביוטיוב.
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותצרפת7 באפריל 2015הורדת מוזיקהסוני מיוזיק אנטרטיינמנטגרמניהאיטליהספרדארצות הבריתRCA רקורדסיפן8 באפריל 2015סוני מיוזיק אנטרטיינמנטארצות הברית27 באפריל 2015מוזיקה עכשווית למבוגריםRCA רקורדסרוסיה28 באפריל 2015להיט רדיו עכשוויסוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Spaceflight Industries - חברה אמריקאית שמתמחה בניתוח צילומי לוויין.
החברה הוקמה בשנת 2009 עם מרכזה בהרנדון באזור וושינגטון די.סי.
נכון לשנת 2023 היא כוללת חברת בת BlackSky Global לניתוח צילומי לוויין בעיקר לצורכי מודיעין ו-LeoStella לבניית לוויינים קטנים בשותפות עם Thales Alenia Space.
החברה הוקמה בשנת 2009 בשם Spaceflight Services על ידי ג'ייון אנדרוס.
עוד לפני זה, בשנת 1999 הוא הקים חברה Andrews Space לקידום טכנולוגיות חדשות בחקר החלל.
החברה נכנסה לתחום רכישת יכולת עודפת של משגרים ומכירתה ללקוחות שונות תוך אספקת שירותים נילווים.
בשנת 2013 הוקמה חברה Blacksky Global לאספקת שירותי ניתוח צילומי לוויין ובשנת 2014 הוקמה Spaceflight Networks שסיפקה שירותי תקשורת קרקע ללוויינים קטנים.
באותה שנה Blacksky הודיע על הכוונה להגיע למערכת של 60 לוויינים שיהיו מסוגלים לספק תמונה מכל מקום בעולם תוך 90 דקות.
במרץ 2018 Spaceflight ו-Thales Alenia Space הכריזו על הקמת מפעל לייצור לוויינים קטנים.
המפעל נפתח בפברואר 2019 באזור סיאטל.
בשנת 2020 תחום רכישת יכולת עודפת של יכולת משגרים נמכר ליזמים יפנים.
בשנת 2021 Blacksky נכנסה לבורסה לניירות ערך בניו יורק.
Blacksky הוקמה כחברת בת של Spaceflight Industries לאספקת שירותי ניתוח צילומי לוויינים.
הלוויין הראשון BlackSky Pathfinder-1 שוגר בספטמבר 2016. זה היה לוויין במשקל 44 ק"ג עם רגישות של כ-1 מ' ויכולת לספק צילום של שטח 4.4*6.6 ק"מ.
שיגורים סדירים החול בשנת 2018. הלוויינים פועלים בגובה של כ-500 ק"מ עם אורך חיים מתוכנן של 3 שנים.
בינואר 2020 החברה קיבלה חוזה עם צבא ארצות הברית לאספקת לוויינים מהדור החדש ברגישות של 50 ס"מ.
SpaceX Crew-7 היא המשימה המבצעית השלישית של החללית קרו דרגון אנדורנס מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א.
המשימה שוגרה ב-26 באוגוסט 2023 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.
הצוות הצטרף למשלחת מס' 69 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סרגיי פרוקופייב.
תפקיד אסטרונאוט מפקדת החללית ג'סמין מוגבלי, נאס"א טיסת חלל ראשונה טייס אנדראס מוגנסן, סוכנות החלל האירופית טיסת חלל שנייה מומחה משימה 1 סאטושי פורוקוואה, הסוכנות היפנית לחקר החלל טיסת חלל שנייה מומחה משימה 2 קונסטנטין בוריסוב, רוסקוסמוס טיסת חלל ראשונה
מתיו דומיניק - מפקד טיסה
המועד המקורי לשיגור היה 15 באוגוסט.
ב-26 באוגוסט 2023, חללית קרו דרגון אנדורנס ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.
השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1081.1) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל.
כ-30 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית.
צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 69 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סרגיי פרוקופייב ולאחר סיום פעילותה הם היו חלק של משלחת מס' 70 בפיקוד אנדראס מוגנסן.
לאחר השלמת התוכנית חללית חזרה לכדור הארץ ב-12 במרץ 2024.
Spacebring (בעבר הייתה ידועה בשם andcards ) היא חברת סטארטאפ המפתחת תוכנה עבור חללי עבודה משותפים וחללים משותפים, שנוסדה בשנת 2017 בידי שני מייסדים יגאל דז'ביאן ורוס קאהנס.
החברה זכתה בפרסים רבים בדרום קוריאה (K-Startup Grand Challenge), פולין (פרס פולין), וצ'ילה (Start-Up Chile).
החברה הוקמה בפולין בשם "andcards" ופועלת בלמעלה מ-50 מדינות.
בספטמבר 2019, "סטרייפ" שיתפה פעולה עם Spacebring כדי להשיק את השירות שלה בפולין.
בתחילת 2024 החברה שינתה את שמה ל-Spacebring כחלק משינוי מיתוגי ותוכנית הרחבה.
Spacebring היא חברה המספקת תוכנה כשירות עבור חללי עבודה משותפים ומשרדים משותפים.
התוכנה של חברת Spacebring זמינה ב־iOS, אנדרואיד וכאפליקציית אינטרנט, מודל הפתרון שלה הוא תוכנה כשירות.
שירות התוכנה עבור חללי עבודה משותפים כולל ניהול מנויים, מערכת הזמנת חדרי ישיבות, מערכת הזמנת שולחן, ניהול לקוחות, הטבות, חנות, אירועים ושילובים מרובים להרחבת הפונקציונליות.
מגזין Coworking Resources זיהה את Spacebring כאחת מתוכנות ניהול חללי העבודה המשותפים הטובות ביותר בשנת 2019 והחברה זכתה בפרסים רבים על דירוגי סיפוק ממשתמשיה כאחת הטובות בתעשייה.
מייסדי החברה פעילים בקהילת בעלי החללים המשותפים ואף תמכו בהקמת עמותה לקהילה, לחברה משרדים גם בלבוב שבאוקראינה ובתל אביב.
Speak No Evil (בתרגום חופשי לעברית: אל תוציא מילה, בדנית: Gæsterne - "האורחים") הוא סרט מתח ו משנת 2022. הסרט בוים על ידי והתסריט נכתב על ידי טאפדרופ עצמו ועל ידי אחיו, מאדס.
הסרט הופק על ידי ג'ייקוב ג'רק והופץ על ידי .
צילומי הסרט התקיימו בדנמרק, הולנד ואיטליה.
רוב הסרט הוא דובר אנגלית, ובחלקו הדמויות מדברות בדנית ובהולנדית.
עלילת הסרט עוקבת אחר ביורן ולואיס, זוג דני המוזמנים להתארח אצל פטריק וקרין, זוג הולנדי בבית הנופש הכפרי שלהם בתקופת החגים.
המארחים, שבתחילה נראו חביבים, מתחילים למתוח את הגבולות ובמהרה העניינים יוצאים משליטה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים "סאנדנס" ב-22 בינואר 2022. לאחר מכן, הסרט הופץ לבתי הקולנוע בדנמרק ב-17 במרץ 2022 ובהולנד ב-21 ביולי באותה השנה.
הסרט זכה לעיבוד אמריקאי בכיכובם של ג'יימס מק'אבוי, מקנזי דייוויס, סקוט מק'ניירי ואליקס וסט לפלר.
העיבוד אמור לצאת במהלך שנת 2024.
במהלך חופשה בטוסקנה, ביורן ולואיס, זוג דני ובתם אגנס פוגשים את פטריק וקרין, זוג הולנדי ואת בנם אבאל שסובל מ (אבאל נולד בלי לשון).
ביורן ולואיס מוזמנים על ידי פטריק וקרין לבלות בבית הנופש שלהם בהולנד.
במהלך היומיים הראשונים, לואיס לא מרגישה בנוח עם התנהגותם הפסיבית-אגרסיבית של המארחים, כשבאחד הרגעים פטריק נעשה אלים כלפיי אבאל.
דאגותיה של לואיס גדלות לאחר שפטריק מזלזל בהיותה של לואיס צמחונית ולאחר מכן הוא אף מתעלס עם אשתו בחושניות למול האורחים.
לאחר שגרם לביורן לשלם על ארוחת הערב, פטריק מסיע את המשפחות בחזרה לבית בזמן שהוא שיכור.
בנוסף, פטריק נכנס לחדר השירותים בזמן שלואיס מתקלחת ובהמשך אף צופה בזוג שוכבים.
לאחר שאגנס מבקשת לישון עם הוריה, אך הם מתעלמים ממנה, פטריק לוקח אותה ביחד איתו.
לואיס מוצאת את אגנס ישנה ביחד עם פטריק העירום.
המשפחה מחליטה לעזוב, אך חוזרים בחזרה מכיוון שאגנס שכחה את ארנב הצעצוע שלה בבית.
בחזרה בבית, ביורן ולואיס משוכנעים על ידי מארחיהם להישאר.
בהמשך, הזוג מגלה שפטריק שיקר בקשר להיותו רופא במטרה להרשים את הזוג ושהוא בעצם מובטל, מכיוון שהוא לא מאמין בצורך בעבודה.
לאחר ארוחת הערב, הזוגות מתווכחים בנוגע להתעללות של פטריק באבאל.
באותו הלילה, ביורן מוצא בקתה מאחורי הבית ובתוכה הוא מוצא מזוודות ריקות ומצלמות.
קירות הבקתה מכוסים בתמונות בהן נראים פטריק וקרין עם זוגות אחרים וילדים אחרים בתקופות החגים.
התמונות רומזות שהזוג הם בעצם רוצחים סדרתיים שרוצחים זוגות וחוטפים את ילדיהם.
ביורן מסיק שהוא ומשפחתו הם הקורבנות הבאים של הזוג ובהמשך אף מוצא את גופתו הטבועה של אבאל בבריכה.
ביורן מבריח את אשתו ובתו מהבית, אך לא מספר לאשתו על מה שגילה.
לאחר שמכוניתם מתקלקלת, ביורן עוזב במטרה למצוא עזרה.
בחזרתו לרכב, הוא מוצא את משפחתו ברכבו של פטריק, לאחר שלואיס (שלא מודעת למתרחש) מתקשרת אליו כדי לבקש עזרה.
פטריק תוקף את ביורן ומוג'יד, השמרטף של אבאל, מחזיק בלואיס בזמן שקרין כורתת את לשונה של אגנס.
מוג'יד עוזב עם אגנס והוריה נלקחים על ידי פטריק וקרין לאזור נטוש.
פטריק וקרין מבקשים מהזוג להתפשט וביורן שואל אותם מדוע הם עושים את זה, פטריק עונה לו בתגובה "כי נתתם לי".
ביורן ולואיס מונחים להיכנס לבור ולאחר מכן פטריק וקרין סוקלים אותם למוות.
אגנס, שהפכה לאילמת, "מאומצת" על ידי פטריק וקרין כבתם.
הסרט מסתיים כשפטריק, קרין ואגנס נמצאים בחופשה ופטריק וקרין מפתים זוג נוסף.
סידסל סיאם קוך - לואיס.
הסרט הוא הסרט השלישי אותו ביים טפדרופ, שעד כה התעסק רק במשחק ולא ביים.
הסרט מהווה ניסיון של טפדרופ לשלב בין סוגות שונות, ביניהן דרמה, אמירה חברתית ואלמנטים של אימה פסיכולוגית.
טפדרופ כתב את התסריט לסרט ביחד עם אחיו, מאדס טפדרופ.
ג'ייקוב ג'ארק שימש כמפיק ועלות ההפקה עמדה על 2.8 מיליון אירו.
צילומי הסרט נקטעו בעקבות התפשטות מגפת הקורונה.
רוב הסרט הוא דובר אנגלית, וצילומי ההמשך התקיימו בהולנד ואיטליה.
הפרויקט הוצג לקהל הנורדי במהלך פסטיבל סרטי "" טרם השלמתו בינואר 2021 ולאחר מכן מספר רב של חברות הפצה הביעו עניין בהפצתו.
הזכויות להפצת הסרט נרכשו על ידי אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הבנלוקס, חבר המדינות והונגריה.
הסרט הוזמן להקרנה בפסטיבל "סאנדנס" ב-22 בינואר 2022. הסרט הופץ בבתי הקולנוע בדנמרק ב-17 במרץ 2022 על ידי .
בנוסף, הסרט הופץ בהולנד ב-21 ביולי על ידי September Film.
הסרט הופץ בבתי קולנוע נבחרים ב-9 בספטמבר 2022 ובהמשך על ידי שירות הזרמת המדיה ועל ידי IFC Films ב-15 בספטמבר 2022.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 84% טריות על סמך 90 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 78/100 על סמך 17 ביקורות.
"Space Mix '98" הוא הסינגל הארבעה-עשר של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא כחלק מאלבום האולפן השביעי שלו, Back for Good.
השיר יצא לאור בשנת 1998 בהוצאת חברות התקליטים אריולה רקורדס וברטלסמן מיוזיק גרופ כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה במדינות אירופה, בעיקר בהונגריה שם דורג בחמישייה הפותחת.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם1998תקליט 12 אינץ' • תקליטוראריולה • BMG
Space (ספייס, או בתרגום לעברית: "חלל") היא להקה מליברפול, אנגליה, שהוקמה ב-1992 בתחילה כשלישייה של טומי סקוט (שירה, בס, גיטרה), ג'יימי מרפי (שירה, גיטרה) וג'יימי איילנד (תופים), שלימים הוחלף באנדי פארל.
נגנית הקלידים פראני גריפית'ס הצטרפה להרכב שנה לאחר מכן, והלהקה חתמה ב־Gut Records ב-1995, ובסופו של דבר עלתה לגדולה עם סינגלים להיטים כמו "נקבת המינים", "אני ואתה נגד העולם", "שכונה", "מלאכים נוקמים" ו"הבלדה על טום ג'ונס", האחרון דואט עם סריס מתיוס מהלהקה הוולשית קטטוניה.
חברי הלהקה רדפו אחר סאונד אקלקטי שזכה לכינוי "האזנה לא נעימה" על ידי המבקרים, אימצו אלקטרוניקה וסימפולים בעבודתם ושאבו מז'אנרים מגוונים כמו היפ הופ, טכנו, פוסט-פאנק, סקא, התוצאה של הטעמים השונים בין חברי הלהקה.
הלהקה נודעה גם בשל הטקסטים ההומוריסטים האפלים שלה שנכתבו בהשראת סרטים, העוסקים לעיתים קרובות בנושאים כמו רוצחים סדרתיים, מערכות יחסים כושלות, מנודים חברתיים ומחלות נפש.
בעוד שהאקלקטיות וההומור של הלהקה יצרו קיטוב בין המאזינים והמבקרים, הם שמרו על קהל חסידי מסור.
במשך השנים נעשו מספר שינויים בהרכב הלהקה, כאשר סקוט היה החבר העקבי היחיד.
שני האלבומים הראשונים שלהם, Spiders (1996) ו-Tin Planet (1998), זכו להצלחה גדולה והגיעו למעמד של אלבום פלטינה בבריטניה, יחד עם שמונה סינגלים ב־40 המובילים בבריטניה.
העבודה על אלבומם השלישי, Love You More than Football, הייתה כרוכה בקשיים ובסופו של דבר נעזבה לאחר שהלהקה שוחררה מהחוזה שלה עם Gut.
הלהקה התפרקה ב-2005, בעקבות מכירות נמוכות וקבלת פנים פושרת לאלבומה הרביעי Suburban Rock'n'Roll (2004), שבכל זאת זכה להערכה מצד המעריצים.
סקוט המשיך והקים את להקת The Drellas, שב-2011 הפכה לגלגול השני של Space לאחר שגריפית'ס (ולזמן קצר גם מרפי) הצטרף ללהקה.
בשנת 2019, עשרים שנה לאחר ההקלטה של השיר Love You More than Football השיר יצא באופן רשמי כחלק ממארז אנתולוגי.
טומי סקוט וג'יימי מרפי נפגשו לראשונה כשמרפי התקבל לעבודה כדרך בלהקתו של סקוט שהתפרקה ב-1992, השניים הקימו להקה חדשה בשם The Substitutes (על שם השיר של The Who), כאשר מרפי מנגן בגיטרה וסקוט ממלא את תפקיד הבסיסט.
מרפי ישנה את שמה של הלהקה Space לאחר שם העבודה של השיר "My Own Dream" של The Real People, וביצע את ההופעה הראשונה שלהם תחת השם ב-15 במאי 1992 ב-The Picket בליברפול.
ג'יימי איילנד היה לזמן קצר המתופף של הלהקה לפני שהוחלף באנדי פארל, וב-5 ביולי 1993 הם הוציאו סינגל בגודל 12 אינץ' בשם "If Its Real".
ב-1994, פראני גריפית'ס, שניגנה בעבר עם סקוט ב-Hello Sunset ו-The Australians, הצטרפה אליהם בקלידים.
ב-15 בינואר 1995, הלהקה השיגה חוזה הקלטות עם Gut Records, שהוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Money", בנובמבר אותה שנה.
הסינגל "שכונה"' הגיע בעקבותיו במרץ 1996, אבל רק עם יציאת הסינגל הבא שלהם, "נקבת המינים", הם זכו ל-40 ההצלחה המובילות.
שיר זה היה גם שיר הנושא של התוכנית הבריטית Cold Feet .
אלבום הבכורה, Spiders, שיצא בספטמבר 1996, זכה להצלחה וזכה לפלטינה בבריטניה.
הסינגל "נקבת המינים" זכה לשידור מתון גם בתחנות סטודנטיאליות וגם ב־MTV בארצות הברית, ונראתה ונשמעה רבות באוסטרליה בתוכנית הקליפ של ABC-TV המשודרת בארץ ובתחנת הרוק הלאומית ABC Triple-J
הרכב הלהקה גדל עם הצטרפותו של הבסיסט יורקי - שהתחיל לעבוד עם הלהקה שנים לפני הצלחתם עם אלבום הבכורה- בסוף 1996, על מנת שסקוט יוכל להתרכז יותר בשירה ובגיטרה.
סיבוב הופעות בארצות הברית יצא באמצע 1997, במהלכו סבלו חברי הלהקה מגעגועים הביתה, מרפי חווה התמוטטות עצבים וסקוט איבד את קולו במשך חודשיים.
מותה של אמו של פאלמר הרס את הלהקה, ופרל עזב את הקבוצה מיד לאחר שהאלבום השני הושלם.
הוא הוחלף על ידי לאון קאפרי.
התקליט החדש, שכותרתו Tin Planet, היה מהדורה בוגרת וממוקדת יותר מאשר Spiders, והוצא באביב 1998, והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי.
כמו קודמו, הוא הפך להצלחה, אבל הוא הרגיז כמה מעריצים בגלל השירים היותר רכים וידידותיים לפופ והיעדר הרצועות הרבה יותר אגרסיביות שנמצאו ב-Spiders .
הלהקה גם הקליטה רצועה יחד עם הזמר טום ג'ונס עבור אלבומו Reload, שיצא ב-1999.
בשנת 2001, Space נפרדה מגוט בעקבות בעיות מסוימות עם הלייבל, כולל הדחייה המתמדת של אלבומם השלישי Love You More than Football .
מרפי עזב את הלהקה באותה שנה, מה שהוביל לכך שהלהקה נסוגה מעיני הציבור ושחררה את המוזיקה שלה למעריצים שלה דרך אתר האינטרנט שלה.
הקלטות אלו היו ידועות בשם Music for Aliens .
לאחר הפסקה של שלוש שנים מתשומת הלב הציבורית, Space חזר ב-2004 כדי לשחרר את Suburban Rock'n'Roll, ההוצאה הראויה הראשונה שלהם של חומרים חדשים מאז Tin Planet .
הוא לא הצליח לזכות בהכרה ביקורתית ומסחרית.
קבלת הפנים הפושרת של המהדורות והבעיות בקבלת חוזה הקלטות, איפשרו כלכלית להמשיך הלאה.
מאז ההתפרקות המקורית של הלהקה, רוב החברים לשעבר המשיכו לנגן בלהקות ובתעשיית המוזיקה: סקוט, יחד עם פיל הארטלי, לשעבר טכנאי חי של הלהקה, הקימו להקת פאנק בשם ה-Drellas, שבסוף שלה.
הגלגול כלל את אלן ג'ונס בתופים וריאן קלארק על קלידים וינטג'.
[ צריך ציטוט ] פראני גריפית'ס הייתה עם מרפי וויני קמיירי (שניגנו בגיטרה עבור מתופף הביטלס פרה-רינגו פיט בסט) עם להקתם Dust, וגם הכינה R&B תחת השם Subway Showdown, בעוד יורקי מפיק עבור Shack .
פראני גם כותבת ומפיקה יחד עם ויני קמילירי עבור Spaceman V Man.
אנדי פארל מת ב-1 באוגוסט 2009, בגיל 42, בליברפול.
המשטרה אמרה שהם מתייחסים למותו של פארל כ"בלתי מוסבר" לאחר שנראה נופל בזמן שחצה את הכביש.
עדי ראייה תיארו אותו מועד ונופל לאחר שניסה לחצות כביש בליברפול בסביבות השעה 11:30 אחר הצהריים.
הוא נלקח לבית החולים המלכותי ליברפול שם מת.
פאלמר הצהיר כי הוא "מתופף מבריק" וכי מותו היה "הסוף הכי עצוב והכי טרגי שיכול להיות".
בנובמבר 2011, הלהקה הודיעה שהם יתאחדו להופעה בחג המולד באקדמיית O2 בליברפול.
ההרכב איחד את החברים המקוריים סקוט, מרפי וגריפית'ס, וכלל מוזיקאים נוספים שניגנו עם סקוט ב"הפחד האדום".
הלהקה הכריזה על יציאת אלבום חדש, שנקרא Attack of the Mutant 50ft Kebab, ועל סיבוב הופעות עולמי ב-2012. לאחר שנתיים בהתהוות (שהופרשו עקב עזיבתו השנייה של מרפי), האלבום יצא בסופו של דבר במרץ 2014, וקדם לו הסינגל המוביל "מגד עתידות".
ביולי, הקלידן ריאן קלארק עזב את הקבוצה כדי להתמקד בפרויקטים אחרים.
במסגרת יום השנה ה-20 שלהם, Space הכריזה על סיור לאורך מרץ 2014 לצד להקה רפובליקה.
בנובמבר 2015 הוציאה Space את הסינגל "Strange World" כמפסק בין אלבומים.
בשנת 2016, הלהקה הודיעה שהיא עובדת על אלבום חדש בשם Give Me Your Future, שהוקלט עם סטיב לוין .
בנובמבר 2019, שוחרר ערכה בשם The Anthology, המכילה את חמשת אלבומי האולפן הראשונים של הלהקה, כולל האלבום Love You More than Football שטרם יצא לאור, בתוספת B-sides ונדירות.
הסאונד של הלהקה ידוע באופי האקלקטי והקולנועי שלו, שלדברי סופר סקאוס פופ פול סקילן, "מאתגר את המוסכמות בתעשייה שאוהבת לסווג אמנים לז'אנרים הניתנים לשיווק".
העיתונאית ג'ניפר בלייק כתבה כי "SPACE הם מליברפול, אבל כל ניסיונות ללהק את הלהקה תחת התואר חסר הפשר במקצת 'בריטפופ' צריך להידחות במהירות.
מלבד העובדה שהחברים בלהקה הם בריטים ומייצרים מוזיקת פופ מעולה, הם יש מעט במשותף עם להקות כמו Blur ו-Oasis למעשה, יש להם מעט במשותף עם כל להקה אחרת, זה שהופך את אותם ללהקה כל כך כיפית לראות, מה שמשאיר את הקהל לא בטוח למה לצפות.
SpaceX Crew-8 היא המשימה המבצעית החמישית של החללית קרו דרגון אנדוור מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א.
המשימה שוגרה ב-4 במרץ 2024 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.
הצוות הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן.
מתיו דומיניק, נאס"א - מפקד צוות
מייקל באראט, נאס"א - טייס
ג'נט ג' אפס, נאס"א - מומחית משימה
אלכסנדר גרבנקין, רוסקוסמוס - מומחה משימה
זינה קרדמן - מפקד טיסה
המועד המקורי לשיגור היה 2 במרץ.
הוא נדחה עקב תנאי מזג אוויר באתר השיגור.
ב-4 במרץ 2024, חללית קרו דרגון אנדוור ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.
השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1083.1) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל.
צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן ולאחר סיום פעילותה הם היו חלק של משלחת מס' 71 בפיקוד אולג קונוננקו.
ב-6 ביוני 2024 במטרה לאפשר עגינה של חללית בואינג סטארליינר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית קרו דרגון.
בגלל בעיות עם חללית בואינג סטארליינר והוריקן מילטון נחיתה נדחתה מספר פעמים.
לאחר השלמת התוכנית חללית חזרה לכדור הארץ ב-24 באוקטובר 2024 באזור מפרץ מקסיקו.
אחד מחברי הצוות הועבר לבדיקות בבית חולים ושוחרר כעבור יום.
נאס"א סירבו לגלות את שזהותו.
SpaceX Crew-9 היא המשימה המבצעית החמישית של החללית קרו דרגון פרידום מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א.
המשימה שוגרה ב-29 בספטמבר 2024 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 40 שבמרכז החלל קנדי.
הצוות הצטרף למשלחת מס' 72 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סוניטה ויליאמס.
ניק הייג, נאס"א - מפקד צוות
אלכסנדר גורנובוב, רוסקוסמוס - מומחה משימה
ברי וילמור, נאס"א - מומחה משימה
סוניטה ויליאמס, נאס"א - מומחה משימה
קיריל פסקוב, רוסקוסמוס - מומחה משימה
המועד המקורי לשיגור היה 18 באוגוסט עם צוות של 4 אנשים.
בגלל בעיות שהתגלו בחללית בואינג סטארליינר בטיסה Boe-CFT הוחלט שהיא תחזור בטיסה לא מאוישת.
בעקבות כך סוכם שטיסה SpaceX Crew-9 תכלול צוות מצוצמם.
כמו כן לא היה ניתן לחבר את החללית לתחנת החלל הבין-לאומית לפני שחללית בואינג סטארליינר תעזוב אותה.
ב-28 בספטמבר 2024, חללית קרו דרגון פרידום ובה שני חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 40 שבמרכז החלל קנדי.
השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1085.2) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל.
צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 72 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סוניטה ויליאמס.
ב-3 בנובמבר 2024 בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית קרו דרגון.
ב-18 במרץ צוות נחיתה נכנס לחללית והיא התנתקה מתחנת החלל הבין-לאומית.
הנחיתה בוצע ב-18 במרץ ואזור מפרץ מקסיקו.
"Speed of Sound" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קולדפליי.
חברי הלהקה כולה היו שותפים בכתיבת השיר, והוא יצא בתור הסינגל המוביל של אלבום האולפן השלישי שלה, X&Y.
השיר יצא ב-18 באפריל 2005, דרך חברת התקליטים פרלופון.
בשיא הצלחתו ברחבי העולם, הגיע השיר למקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום השמיני במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, ובכך הפך לסינגל הראשון שלהם להיכנס לרשימות המצעדים האמריקאיות ולשיר המוצלח ביותר שלהם, עד להוצאתו של "Viva la Vida" בשנת 2008 והעפלתו למקום הראשון במצעד.
"Speed of Sound" זכה בפרס "שיר השנה" של אגודת ASCAP, והיה מועמד פעמיים לפרס גראמי בטקס פרסי גראמי ה-48. כמו כן, זכה השיר בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר" בשנת 2006, והקליפ לשיר היה מועמד ל-4 פרסי VMA של MTV.
חברי הלהקה הודו במספר מפגשים, כי השיר נכתב במהלך שנת 2004 בהשראת השיר "Running Up that Hill" של הזמרת קייט בוש.
כמו כן, הודו חברי הלהקה כי הם לא מצליחים להתחבר לשיר והם מרגישים שהם לא מצליחים לבצע אותו כמו שהיו רוצים.
על כן, הודה הסולן כריס מרטין, שהם לא מרבים לשיר אותו בהופעותיהם.
השיר ראה אור בארצות הברית לראשונה בתאריך 18 באפריל 2005 והופעת הבכורה שלו ברדיו הייתה ביום שלאחר מכן, בתחנת הרדיו של רשת BBC הבריטית.
מצד אחד נאמר על השיר שהוא נשמע כאילו הלהקה שרה אותו ב"טייס-אוטומטי", וכי הוא נשמע כמו שירה הישן של הלהקה, "Clocks", אך פחות קליט ופחות מוצלח.
מן הצד השני, נכתב על השיר שהוא מוצלח, רענן ומרגש, ושיבחו את הלהקה על יכולותיה המוזיקליות והיצירתיות.
הקליפ של "Speed of Sound" צולם בבמה אקוסטית בלוס אנג'לס ב-22 וב-23 באפריל 2005. הקליפ מתחיל במסך שחור, ואחריו מופיע כריס מרטין כשהוא מגיח מבין הצללים ומנגן על פסנתר בזמן ששר.
כשמרטין פורש את ידיו לראשונה נדלקות כל נורות הלד שמאחוריו, וככל שהשיר ממשיך להתנגן, צבעי הנורות משתנה, ובסופו מופיעים כל חברי הלהקה כשהאורות בצבע לבן.
הופעת הבכורה של הקליפ הייתה ב-23 במאי.
הקליפ הגיע למקום ה-6 במצעד "הספירה לאחור" של שירי הרוק של ערוץ VH1 ב-11 ביוני 2005. בטקס פרסי ה-VMA של MTV הקליפ היה מועמד ל-4 פרסים, בקטגוריות "קליפ השנה", "האפקטים המיוחדים הטובים ביותר", "העריכה הטובה ביותר" ו"הצילום הטוב ביותר".
הסינגל הגיע למקום ה-2 במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של גלגלצ לשנת 2005.
Speedy Gonzales הוא שיר הומוריסטי משנת 1961 מאת דַּוִד דַּנְטֵֶה (דוד הס) העוסק בדמות העכבר המקסיקני ספידי גונזלס מהסרטים המצוירים של האחים וורנר.
השיר הפך פופולרי רק ב-1962 בגרסת הכיסוי של פאט בון.
בשנת 1961 פורסם השיר לראשונה בביצוע המקורי של דוד דנטה.
השיר בגרסתו של דנטה לא זכה להצלחה רבה ונשכח עד מהרה.
אף על פי כן, הזמר פאט בון שמע במקרה את השיר בפאב בפיליפינים, ובהמשך החליט להקליט גרסת כיסוי לשיר.
המדבב מל בלאנק השתתף גם הוא בהקלטת השיר כאשר ביצע את קולו של ספידי גונזלס (דמות אותה דיבב בסרטי האנימציה של האחים וורנר).
גרסת הכיסוי של פאט בון שפורסמה במהלך שנת 1962 זכתה להצלחה רבה בארצות הברית וברחבי העולם.
גרסת הכיסוי של בון הגיעה בשנת 1962 למקום ה-6 במצעד הבילבורד הוט 100 ונשארה במצעד במשך 13 שבועות.
הסינגל זכה להצלחה עצומה באירופה, שם נמכרו ממנו כמיליון עותקים.
Speak Now (בעברית: "דַּבֵּר עכשיו") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים ביג משין רקורדס ב-25 באוקטובר 2010, כאלבום המשך ל-Fearless (2010).
Speak Now ממשיך את סגנון הקאנטרי פופ שאפיין את אלבומה הקודם, ועוסק בנושאים הנוגעים לאהבה, לרומנטיקה ולשיברון לב.
אל האלבום הופנו בדרך כלל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שציינו לטובה את כתיבתו ונושאיו.
האלבום הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הקאנטרי הטוב ביותר".
זוהי המועמדות השנייה ברציפות של סוויפט בקטגוריה, לאחר שזכתה ב-2010 עבור אלבומה Fearless.
כל שבעה עשר השירים ממהדורת הדלוקס של האלבום נכנסו למצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, ששת הסינגלים מהאלבום קיבלו את תואר הזהב או הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
בשנת 2011, יצאה סוויפט לסיבוב ההופעות "Speak Now World Tour", שנועד לקדם את האלבום.
ההכנסות מ-"Speak Now World Tour" הוערכו ב-123 מיליון דולר – סיבוב ההופעות השלישי הרווחי ביותר עבור אמן קאנטרי.
Speak Now הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200 לאלבומים, והיה לאלבום השני ברציפות של סוויפט שעשה זאת.
הוא זכה להצלחה בינלאומית והופיע בעשירייה הפותחת במצעדים בהממלכה המאוחדת, אוסטרליה ובקנדה.
האלבום קיבל את תואר הפלטינה המרובעת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), והיה השלישי ברציפות של סוויפט שעשה זאת.
נכון לאוקטובר 2012 Speak Now נמכר בלמעלה מ-4.4 מיליון עותקים במדינה.
ברחבי העולם, הוא נמכר בלמעלה מ-11 מיליון עותקים.
כמו כן, הוא האלבום הדיגיטלי העשירי הנמכר בכל זמנים.
Speak Now נכלל ברשימת "50 אלבומי הנשים הטובים ביותר בכל הזמנים" שפורסמה על ידי רולינג סטון בשנת 2012, ודורג בה במקום ה-45, כשסוויפט היא האמנית הצעירה ביותר ברשימה (בת 22).
ב-30 במאי 2025 פורסם שסוויפט קנתה מחדש את הזכויות על ששת אלבומיה הראשונים, כולל האלבום הנ"ל.
סוויפט עבדה על האלבום במשך השנתיים שקדמו ליציאתו.
היא כתבה את כל ארבעה עשר השירים לבדה והפיקה את האלבום עם נייתן צ'פמן.
בשידור חי באינטרנט ב-20 ביולי 2010 אמרה: .
בניתוח של המילים לשיריה של סוויפט, צוינו הנושאים של חרטה ובדידות, בדגש על "Back to December" בו .
מבקר המוזיקה סטיבן תומאס ארלוויין אמר שמבחינה מוזיקלית האלבום הוא .
הקלטת האלבום התקיימה במספר מוקדים, דוגמת סטודיו איימילנד, אולפני בלאקבירד ואולפני קפיטול בהוליווד.
לפי המנכ"ל לשעבר של ביג משין רקורדס סקוט בורצ'טה, השם המקורי של האלבום היה אמור להיות Enchanted.
לאחר כמה רגעים, סוויפט בחרה בשם Speak Now, שיותר מייצג את האבולוציה שהאלבום מייצג בקריירה של סוויפט ואת ההבנה הצעירה שלה את העולם.
Speak Now יצא לאור ברחבי העולם ב-25 באוקטובר 2010 בהוצאת ביג משין רקורדס.
הוא היה זמין להורדה דיגיטלית גם בחנות האייטונס.
העטיפה הרשמית נחשפה במגזין Us Weekly ב-18 באוגוסט 2010. כמו כן, גרסת אריך-נגן של האלבום יצאה ב-22 בנובמבר 2010. ב-20 בדצמבר 2010 יצאה גרסת קריוקי של האלבום בפורמטים של CD+G וב-DVD.
מהדורת הדלוקס יצאה לאור באופן בלעדי עבור טארגט שהציגה עטיפה חלופית של סוויפט בשמלה אדומה במקום השמלה הסגולה מהעטיפה הרגילה.
מהדורת הדלוקס יצאה לאור באותו היום כמו המהדורה הרגילה, אך כללה שלוש רצועות נוספות, שני שירים אקוסטיים, רמיקס פופ של "Mine", ו-30 דקות של תוכן וידאו: הווידאו קליפ של "Mine", כמו גם מאחורי הקלעים של צילום הווידאו קליפ.
מהדורת הדלוקס הבינלאומית כללה את אותם התכנים כמו במהדורה הצפון אמריקאית ובנוסף גם שלוש גרסאות אמריקאיות לשירים "Mine", "Back to December" ו-"The Story of Us".
ב-17 בינואר 2012, מהדורת הדלוקס הבלעדית לטארגט יצאה גם לחנויות קמעונאיות אחרות.
בשנת 2025, מגזין בילבורד דירג את עטיפות האלבומים של טיילור סוויפט ומיקם את עטיפת האלבום Speak Now במקום התשיעי.
הרצועה הפותחת את האלבום, "Mine", יצאה לאור כסינגל המוביל מתוכו.
סוויפט הסבירה כי שיר הקאנטרי פופ מדבר על נטייתה לברוח מאהבה.
המבקרים שיבחו אותו, אף על פי שחלקם קראו לו .
"Sparks Fly" הולחן על ידי סוויפט כשהייתה בת 16, לפני כניסתה לתעשיית המוזיקה, ובוצע לראשונה באחד מהקונצרטים שלה בשנת 2007. היא הסבירה שהשיר מדבר על .
"Back to December" הוא הרצועה השלישית מהאלבום, ויצא כסינגל השני מתוכו.
הוא זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, שראו אותו כאחד מרגעי השיא של Speak Now.
כמו כן, הוא השיר הראשון של סוויפט שבו היא מתנצלת בפני חבר לשעבר שלה, שחלק מהמבקרים זיהו אותו כטיילור לאוטנר.
שיר הנושא, "Speak Now", יצא כסינגל שיווקי, והוא שיר סיפורי מנקודת מבטה של בחורה המתפרצת לחתונה של אהובה שמתחתן עם אחרת ובניסיון לזכות בו ולמנוע ממנו להתחתן.
"Dear John" הוא הרצועה הארוכה ביותר באלבום, המונה שש דקות וארבעים ושלוש שניות.
השיר הוא "מכתב פתוח" לחבר לשעבר, לפי ההערכות ג'ון מאייר.
הוא מדבר על ניצול ובגידה על ידי מישהו אהוב.
השיר זוכה פרס גראמי, "Mean", הוא הרצועה השישית באלבום.
המילים שלו מתייחסות למי שמטיל ספק ביכולתה של סוויפט לשיר.
שיר הפופ "The Story of Us", נוגע במבוכה שמתרחשת בין שני אנשים אחרי שהם נפרדו.
היא הסבירה שהוא מדבר על .
"Better than Revenge" הוא שיר נקמה של סוויפט בקמילה בל, השחקנית הצעירה אחריה ג'ו ג'ונאס חיזר לאחר פרידתו מסוויפט.
"Innocent" נכתב בתגובה לתקרית של סוויפט עם קניה וסט בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009. השיר מדבר על מישהו שמרגיש שאיבד את דרכו בחיים, אבל עדיין .
בלדת הקאנטרי "Last Kiss" היא לדברי סוויפט , וההשערות הן שהנמען הוא ג'ו ג'ונאס.
רצועת הסיום "Long Live" היא על הלהקה שלה ואוהדיה.
השיר הוא מבט לעתיד, שתוהה מהו הסיפור שיסופר אז על מה שקורה היום.
Speak Now זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה.
לפי האתר Metacritic, אשר משקלל את הציון הממוצע לפי ביקורות ודירוגים ממבקרים נבחרים, האלבום קיבל ציון של 77. ב-AllMusic שיבחו את מילות השירים הבוגרות של וסוויפט וציינו כי היא .
בלוס אנג'לס טיימס שיבחו את האלבום באומרו .
בביקורת באתר Sputnikmusic נאמר שהאלבום .
בניו יורק טיימס ציינו כי האלבום הוא .
בווילג' ווייס ציינו שהאלבום דורש .
ברולינג סטון תיארו את סוויפט כאחת הכותבים הטובים ביותר ב.
סוויפט ביצעה גרסאות כיסוי אקוסטית רבות במהלך סיבוב ההופעות באמריקה הצפונית – היא אמרה שגרסאות הכיסוי אפשרו לה להיות בהופעה מתורגלת היטב.
בסיבוב ההופעות השתתפו יותר מ-1.6 מיליון מעריצים והכנסותיו הוערכו ב-123 מיליון דולר.
אלבום ההופעה הראשון של סוויפט, Speak Now World Tour – Live, כלל את 17 ההופעות מהחלק הצפון אמריקאי של סיבוב ההופעות, והוא יצא לאור בנובמבר 2011.
Speak Now היה לאלבום הראשון של סוויפט שיצא בעשור השני של המאה ה-21. השפעתו על עולם המוזיקה, ועל סוגת הקאנטרי בפרט הוזכרה במאמרים שונים.
בריטני מק'קנה מבילבורד קבעה כי: "בעת שסוויפט התנדנדה באלבום הבכורה שלה, Taylor Swift, ונכנסה לספרי ההיסטוריה עם Fearless, Speak Now היה ונשאר האמירה האמנותית השלמה ביותר שלה, כמו גם העובדה שהוא ייצג אותה במלוא הדרתה ואת מי שהיא אוהבת ואכפת לה ממנו".
במגזין Substream קבעו כי "Speak Now שינה את הקריירה שלה והפך למגנום אופוס שלה", והוסיפו ש"קשה לזכור תקופה בה טיילור סוויפט לא הייתה אחד האמנים הגדולים בעולם".
אלכס מקפרסון מגרדיאן קבע ש"האלבום נחשב לאות הניצחון של סוויפט" וציין את השירים "Mine" ו-"Enchanted" כשירים שבולטים בו במיוחד.
ב-NME קבעו ש"האלבום מתגאה במילים יוצאות דופן בקריירה של סוויפט".
השפעתו של Speak Now על עולם המוזיקה וסוגת הקאנטרי בפרט, התבטאה בכך שהוא קבע שני שיאי גינס כבר שיצא; "האלבום הדיגיטלי שנמכר במהירות הגבוהה ביותר – לזמרת" ו"האלבום שנמכר במהירות הגבוהה ביותר בארצות הברית – לזמרת קאנטרי".
בנוסף, הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הקאנטרי הטוב ביותר" והיה לשני שלה ברציפות שמצליח לעשות זאת.
בדצמבר 2020, לאחר צאת אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore, נבחר Speak Now לאלבום הטוב והמשפיע ביותר של סוויפט על ידי מגזין Insider .
צוין שם ש"כל סימני החתימה שלה נמצאים באלבום הזה, כמו גם היותו אלבום שמכיל מילים כנות להפליא על שברון לב ("Dear John", "Last Kiss"), רצועות דיס ("Mean", "Better than Revenge"), וסיפור מתפתח ("Mine")".
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000אירלנד (IRMA)זהב7,500ארצות הברית (RIAA)פלטינה 6×6,000,000ברזיל (Pro-Música Brasil)זהב20,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה300,000יפן (RIAJ)זהב100,000נורווגיה (IFPI Norway)זהב15,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה15,000סינגפור (RIAS)פלטינה10,000קנדה (Music Canada)פלטינה 3×240,000סיכוםבכל העולם11,000,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Speak Now World Tour – Live הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2011 על ידי ביג משין רקורדס, והוא מורכב משירים ומהופעות שצולמו במהלך Speak Now World Tour – סיבוב ההופעות של אלבום האולפן השלישי של סוויפט, Speak Now.
האלבום נמכר ב-77,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו והגיע למקום האחד עשר במצעד 200 האלבומים של הבילבורד.
האלבום הוכרז ב-21 בספטמבר 2011 באמצעות אתר האינטרנט הרשמי של סוויפט, יחד עם עטיפת האלבום.
גרסאות ה-DVD והבלו-ריי כוללות את כל 17 ההופעות מהלג הצפון אמריקאי של "Speak Now World Tour", כמו גם תוכן נוסף.
בגרסת התקליטור יש מעל שבעים וחמש דקות של מוזיקה, והופעות חיות נבחרות של שירים מ-Speak Now.