tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ה"נמרים" שימשו כאחד הכוחות המרכזיים במחנה הנוצרי, עד לחיסולם ככוח צבאי על ידי בשיר ג'ומאייל ביולי 1980. כמיל שמעון הבליג על חיסול כוחו הצבאי והמשיך בשיתוף פעולה עם בשיר ג'ומאייל.
ב-13 בינואר 1982 נפגש שמעון עם שר הביטחון הישראלי, אריאל שרון בביתו של בשיר ג'ומאייל, בשכונת אשרפייה שבמזרח ביירות.
לאחר שהתנקשו בחייו של ג'ומאייל, שקל שמעון לנסות ולהתמודד על משרת נשיא לבנון, אך נמנע מכך לאחר שהבין שישראל אינה תומכת בו.
בשנת 1984 הצטרף כמיל שמעון לממשלתו של אמין ג'ומאייל כסגן ראש ממשלה, לאחר ביטול הסכם ההבנות בין ישראל ללבנון.
במשרה זאת החזיק עד יום מותו.
כמטר שמים - עיונים בדימוי הפואטי הוא ספר עיון מאת פרופ' דוד פישלוב, שיצא לאור בהוצאת מאגנס, ה'תשנ"ו (1996).
בספר מוצגת תמונה מקיפה של פיגורה לשונית מרכזית – הדימוי.
בחלק הראשון של הספר מציע המחבר מיפוי של סוגים שונים של דימויים, ובו הבחנה בין, למשל, דימויים שגורים לדימויים פואטיים מורכבים ועשירים, וכן דן ביחס בין הדימוי לבין תופעות שכנות (כמו המטפורה והאלגוריה).
בחלקו השני של הספר מציע פישלוב קריאה מחודשת במבחר יצירות מן השירה העברית והעולמית, בהן נעשה שימוש משמעותי בדימויים.
בחלק זה נידונות יצירותיהם של משוררים עבריים כמו שמואל הנגיד, יעקב שטיינברג, לאה גולדברג, יהודה עמיחי; יוצרים מן השירה היידית המודרנית – צילה דראפקין וי"ל טלר; וכן יצירות מן השירה העולמית - ורגיליוס, שקספיר, דון, בודלר, לוטריאמון.
כַּמּוֹן (שם מדעי: Cuminum cyminum, בלשון הדיבור מבוטא גם כַּמּוּן) הוא צמח תבלין חד-שנתי ממשפחת הסוככיים.
תפוצתו הטבעית ממזרח הים התיכון ועד מזרח הודו, אך לפי מקורות שונים מקורו בסרי לנקה, בפקיסטן, בסוריה ובטורקיה.
פירות הצמח משמשים להפקת תבלין הכמון (בכל פרי יש זרע אחד).
הכמון צומח עד לגובה של 30–50 ס"מ, דומה בצורתו לצמח הקימל ועליו גזורים או מנוצים.
הפרחים קטנים ולבנים או ורודים.
הפירות דו-זרעונים בצורת סהר וגודלם כ-2 מילימטר.
צמח הכמון צומח בקרקע חולית ומנוקזת היטב, במקומות חמים ובשמש מלאה; על כן הוא גדל היטב בקיץ בפינלנד - שם אור יום עד השעות המאוחרות של הערב.
כמון היה בשימוש כבר בימי קדם והעדויות לתירבותו במצרים, בהודו ובסין הן בנות למעלה מאלף שנים.
באתר הארכאולוגי תל א' דר שבסוריה נמצאו זרעי כמון המתוארכים לאלף השני לפני הספירה.
בתחילה גידלו כמון בפרס ובאזור הים תיכוני.
באופן היסטורי הייתה פרס הספק הראשי של כמון.
בתנ"ך (ספר ישעיה, פרק כ"ח, פסוק כ"ז) נזכר הצמח כתבלין ללחם וגם כמנחת מעשר לכוהנים.
הכמון מילא תפקיד חשוב לא רק כתבלין אלא גם ברפואה.
במצרים העתיקה וב הוא היה פופולרי הן כמקור לתיבול מיני מאכלים והן כצמח מרפא לטיפול במחלות לב.
במצרים השתמשו בו גם כמרכיב בחניטת המומיות וביוון ורומא נהגו להחזיקו בקערת תיבול על שולחן הסעודה בדומה לפלפל השחור כיום.
לעיתים שימש הכמון כתחליף זול לפלפל השחור.
באירופה היה הכמון תבלין נפוץ בימי הביניים, ובנוסף הוא היווה גם סמל לנאמנות ולאהבה.
בני זוג נהגו להחזיק את הצמח בידיהם בעת נישואיהם כי האמינו שזו ערובה לחיי נישואים ארוכים ומאושרים.
חיילים נהגו לקחת איתם לקרב כיכר לחם כמון שהוכנה על ידי רעייתם כסמל לאהבתה.
לאחר ימי הביניים ירדו חשיבותו ומידת השימוש בו באירופה.
מקור השם כמון בשפות אירופיות הוא מערבית ולכן משערים שהערבים הם אלו שהכניסו את הצמח למדינות אירופה.
במקורות ערביים מצוין שהשימוש בכמון בשילוב עם דבש ופלפל מעורר את החשק המיני.
הספרדים הביאו עימם את הכמון ליבשת אמריקה.
המרכיב העיקרי בשמן האתרי של הכמון הוא קומינל.
הריח האופייני מתקבל בשילוב עם מרכיבים אלדהידיים נוספים.
הכמון מכיל כמות גדולה יחסית של ברזל.
לעיתים נעשה שימוש במוצרי מזון בקומינל שיוצר במעבדה באופן סינתטי.
בכמון נעשה גם שימוש בתעשיית מוצרי הריח.
כיום המגדלות העיקריות של כמון הן הודו, איראן, פקיסטן, סרי לנקה וסוריה.
מדינות נוספות המגדלות כמון הן טורקיה, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, מרוקו, מצרים, סין, מקסיקו, צ'ילה ופינלנד.
הכמון כצמח תרבות צריך קיץ ארוך של כשלושה עד ארבעה חודשים עם טמפרטורת יום של 30 מעלות בממוצע.
הפירות נאספים לרוב באופן ידני בגלל שהצמחים רכים וקטנים וקשה לקצור אותם באופן ממוכן.
שלושה סוגי זרעים עיקריים קיימים בשוק: האיראני, ההודי והמזרח תיכוני.
הזרעים שונים בצבעם, בטעמם ובכמות השמן האתרי שהם מכילים.
לכמון טעם ייחודי ואינטנסיבי הנובע בעיקר מהשמן האתרי קומינל (cuminaldehyde).
הוא ממלא תפקיד חשוב בבישול המזרח-תיכוני, הטורקי, ההודי, התימני, הפרסי, הסיני, הברזילאי והמקסיקני.
הכמון הוא מרכיב בולט בפלאפל ובחומוס.
בבולגריה ובטורקיה משתמשים בכמון לתיבול בשר לגריל, לתיבול פסטרמה וגם לתערובת בשר לנקניקים.
הכמון משמש כמרכיב בסיסי בתערובות התבלינים ההודיות, המסאלה ובתערובת התבלינים התימנית, החוויאג'.
בהולנד ובפלנדריה גבינת הכמון היא מעדן ידוע.
גם תערובת התבלינים לצ'ילי קון קרנה מכילה כמות רבה של כמון.
לעיתים מערבבים את אבקת הכמון עם אבקת קימל.
כיום משמש הכמון בעיקר כתבלין, אך ישנם מספר שימושים מוכרים ברפואה העממית.
באופן מסורתי השתמשו בפירות שנקלו והורתחו להקלה על כאבי בטן והאצת פעילות העיכול (הכמון מאיץ הפרשת אנזימי לבלב הדרושים לעיכול טוב).
בעבר הוסיפו כמון לחלב חם כהקלה על הצטננות והגישו תה כמון לזירוז בוא הצירים לנשים הרות.
ברפואה העממית הפרסית השתמשו בכמון נגד כאבי שיניים.
השמן האתרי המופק מפירות הכמון הוא בעל תכונות אנטי-בקטריאליות.
קיימים שני מיני צמחים המכונים כמון שחור שאינם קשורים למין הכמון:
Nigella sativa - הקצח התרבותי, ממשפחת הנוריתיים, מכונה גם קימל שחור.
הוא גדל בר באזור הים-תיכוני וזרעיו משמשים לתיבול.
Bunium persicum- גם הוא ממשפחת הסוככיים.
הצמח נזכר שלוש פעמים בספר ישעיהו ביחד עם ה'קצח' כצמח שנזרע ב'זריקה' והוא נדוש בשבט, ולא באופן עגלה (ישעיה כח כה-כז).
הכמון מזוהה חד משמעית בכל התרגומים והפירושים.
שמו השמי השתמר גם ביוונית ולטינית.
גם הזיקה לקצח אינה מקרית: זרעיהם שימשו כתבלין והקצח כונה בשפות שונות "כמון שחור".
הכמון נזכר בשם זה בספרות חז"ל ובמקורות הערבים, ושימושו זהה גם בימינו.
כמיהה (longing) היא תחושה סובייקטיבית של מחסור פנימי אל מול אובייקט חיצוני וצורך עז לקבלו או להיות קרוב אליו.
אל הכמיהה מתלווה פנטזיה ודימוי תודעתי של האובייקט ה"חסר".
למשל כמיהה למגע עוטף, רך וחם של איש או אישה, לסיגריה, לשוקולד, וכדומה.
לפי תאוריות פסיכולוגיות מסוימות, כמיהה נפשית עמוקה מקורה בתחושה שה"אני" אינו מרגיש שלם ללא האובייקט החיצוני.
מחקרים מראים היום כי הכמיהה לדברים מסוימים משפיעה על גופינו בצורה פיזית, הגורמת להפרשת יתר של הורמון הנוראדרנלין (norepinephrine) במוח.
הורמון זה הוא בעל תפקיד חשוב בהתמודדות מול מצבי הפתעה ("fight or flight mode").
בתנ"ך ישנה הופעה יחידאית של הרגש הזה:
כְּמוֹשׁ (לפי ניקוד המקרא; באבלאית: dkà-mi/me-iš, , באוגריתית: 𐎑𐎑𐎟𐎆𐎟𐎋𐎎𐎘 – טֿטֿ ו כמתֿ, במואבית: 𐤊𐤌𐤔 – כמש) היה האל הלאומי של מואב.
עוד מימי העיר הכנענית אֶבְּלָה הוא ידוע בשם "כמיש".
המואבים עבדו את כמוש עד לתקופה הפרסית.
עדויות שונות לשם האל, המעידות על פרטי מידע שונים, מעידות כנראה על צורות שונות מאוד של האל ואולי אף על קשר רופף מאוד בין הדמויות השונות של האל כפי שעולה מהעדויות.
כמוש ידוע כבר מימי כתבי אבלה, שם החודש הרביעי בלוח השנה קרוי על שמו.
האל כמוש ידוע גם משמות תיאופוריים אמוריים ואכדיים, וכן ממילון אמורי–אכדי המתוארך לימי עמורפיא (חמורבי) או רים־סין הראשון, בו מוקבל כמוש (Kamiš) בטור המלים האמורי לאל אאה (או אנכי) בטור המלים האכדי.
ברשימת אלים אחרת הוקבל האל כמוש (Kammuš) לנרגל.
ההקבלה במקרה אחד לאאה ובמקרה שני לנרגל הביאה חוקרים להעלות את האפשרות ששני הכמושים ברשימות אינם זהים.
יש המשערים שהעיר כרכמיש נקרא על שם כמוש.
מאוחר יותר מופיע בשירת אוגרית האל "טֿטֿ ו כמתֿ" (העיצורים הפרוטו־שמיים שהשתמרו באוגריתית ומופיעים בשם זה מתעתקים לעברית כ"צץ־וכמש"): בלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים.
לכל קריאה לאל מוקדש קטע ביצירה, כאשר ההבדל בין הקטעים הוא רק בשם האל ומעונו; לצץ־וכמוש מוקדש הקטע השביעי מבין קטעים אלה, ומעונו הנזכר בלוח הוא "חרית".
בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), ובין האלים הרבים שנזכרו (רובם בזוגות) כאוספי ה"חמה" מוזכר שוב האל צץ־וכמוש, ללא זוג.
צץ־וכמוש מוזכר גם בטקסט אוגריתי נוסף, במסגרת לחש הקשור בלויתן נחש מיתולוגי ובגירוש, בו נזכרים אלים אחרים.
בתקופת הברזל היה כמוש האל הלאומי של מואב.
בכתובת מקיר-מואב, שנמצאה בבית בכרכ שבירדן, מתואר שמישע מלך מואב הקדיש מבער לכמוש.
בתעודות אשוריות נזכרים שמות של מלכי מואב המורכבים ביסוד כמוש: כמשנדב, בימי סנחריב, ומלך נוסף ששמו מתחיל ביסוד כמוש, בימי אשורבנפל.
שמות עם היסוד כמוש נמצאו בחותמות במספר חפירות ארכאולוגיות: כמש צדק, כמשיחי, כמשעם וכמשאל.
השם כמשפלט מופיע בפפירוס ארמי ממצרים מן התקופה הפרסית.
המלים עבד כמוש מופיעות בכתובת ארמית ממואב מסוף התקופה הפרסית.
במצבת מישע כמוש מוזכר מספר פעמים:
בשורה שלוש מציין מישע שבנה במה לכבודו -
בשורות חמש ושש הוא מיחס את שעבודו לישראל לכעסו של כמוש -
במספר מקומות מיחס מישע את ניצחונותיו לחסדו של כמוש, לדוגמה:
ולכבוד כמוש הוא תופס שבויי מלחמה
ישנם שמות תיאופוריים המורכבים מן השם כמוש: כמוש-נדב, כמוש-עם, כמוש-אל.
ניתן להשוות אותם לשמות תיאופוריים יהודאיים כגון יהונדב, יואל (יהו-אל), גבריהו, מיכיהו, חזקיהו, ירמיהו, המורכבים מן השם יהוה.
כמה שמות אנשים מואבים מורכבים ביסוד כמוש.
בכתובת מישע מופיע הצירוף "עשתר-כמֹש".
יש מי שסובר שהשם עשתר מורה כאן על בת זוגו של כמוש - צירוף זוג אלוהויות של זכר ונקבה; לפי דעות אחרות יש כאן מעין זיהוי של כמוש עם האל הזכר עשתר (אל כוכב השחר - נוגה).
על פי המסופר במלכים ב', מישע מלך מואב אף הקריב את בנו הבכור לכמוש על החומה (ג', כז).
חלק מן הפרשנים סבורים שהוא הקריב את בנו של מלך אדום.
במקרא מכונה מואב , כפי שישראל מכונים "עם ה'", אם כי המקרא מתאר אותו לגנאי כ, כלומר מוקצה.
במקרא מסופר שבהשפעת נשותיו המואביות בנה שלמה במה לכמוש, במקביל לבמת המולך: אם כי על פי פרשנות חז"ל לא שלמה בנה את הבמות אלא נשותיו אלא שמכיוון שלא מחה בנשיו שניסו להחטיאו, נקראת על שמו ().
את הבמות הרס יאשיהו בעת הרפורמה הדתית (מלכים ב, כ"ג, יג).
נראה שבני עמון עבדו באופן חלקי את כמוש, כפי שבני מואב עבדו בין השאר את האל העמוני מלכום.
בדבריו של יפתח הגלעדי אל מלך עמון הוא אומר: "הלא את אשר יורישך כמוש אלהיך אותו תירש" ().
במכילתא דרשב"י יש התייחסות להבדל באיסור עבודה זרה, בין הכתוב "לא תשתחווה להם" ("השתחויה בכלל") לבין "ולא תעבדם".
בין הדוגמאות לעבודה זרה מובא: "שלא יעבוד עבודה זרה, בדרך עבודתה כגון ...
"כמו צמח בר" הוא אלבומה ה-15 של הזמרת חוה אלברשטיין שיצא בקיץ 1975. האלבום מורכב ברובו משירי משוררים, ומרבית שיריו הפכו לנכסי צאן ברזל בתרבות העברית.
הוא יצא לאור בחברת התקליטים CBS ישראל, והופק מוזיקלית ברובו על ידי מתי כספי.
עוד השתתפו בעיבוד המוזיקלי חנן יובל, משה וילנסקי וג'רארד מישל כהן.
רבים מהשירים באלבום מתארים חוויות של שכול ואובדן או של געגועים וזיכרונות ילדות.
בעקבות כך הפכו השירים מזוהים עם ימי זיכרון וימי אבל לאומיים, בייחוד לאור יציאתו לאחר מלחמת יום הכיפורים.
השירים "את תלכי בשדה" ו"לכל איש יש שם" מושמעים בטקסי יום השואה, "אדבר איתך", "כמו צמח בר", "השכם השכם בבוקר " ו"חופים הם לפעמים" מושמעים בטקסי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ו"שיר ליל שבת" שכיח בטקסי קבלת שבת.
השיר ימי בנימינה הפך לאחד השירים המזוהים ביותר עם אהוד מנור לאחר מותו והשיר "פגישה לאין קץ" הוא בין הבולטים ביצירתו של נתן אלתרמן.
בשנת 2006 יצא האלבום במהדורה מחודשת, בה נכללה גם גרסת וידאו של השיר "כמו צמח בר" מהופעה חיה וכן ביצועי הופעה נוספים.
בעטיפת המהדורה המחודשת כתבה אלברשטיין: .
"כמו צמח בר" הוא שיר אהבה ובלדה שיצא לאור בשנת 1975. השיר נכתב על ידי המשוררת רחל שפירא, והולחן על ידי נחום היימן.
נושאי השיר הם עלילות האהבה, הכוללות עליות, מורדות, פרדה וגעגועים, המשוחחים עם עלילת הספר "דודי ורעי" של הסופרת נעמי פרנקל.
"כמו צמח בר" נעשה אהוד מאוד, וזכה לביצועים רבים, הידוע שבהם של חוה אלברשטיין, וכן של סי היימן (בִּתו של המלחין).
בשל מילות הפרדה וההכרזה על סופיותם של היחסים והחיים בצוותא, יחד עם תיאורי החוויות והרגשות המעמיקים והמעודנים, הוא התפרש בציבוריות הישראלית גם כשיר בטרם סוף החיים, יש כאלו הרואים בשיר גם את קולה ורגשותיה המתדלדלים של צלע שלישית הפורשת הצידה מתוך הכרה וידיעה שכלתנית שלא תמומש אהבתה לאהובה.
באותו הקשר של שכול ואבלות כללי, מקובל לנגן אותו בימי זיכרון, אזכרות ומועדים וימים טובים.
בניגוד מוחלט לפרשנותו המקובלת כשיר על פרידה וסוף מר, זכה השיר לחידוש מפתיע בשנת 2011 במסגרת פרויקט "שני צדדים למטבע", בו אמנים מהז'אנר הים תיכוני חידשו שירים של עמיתיהם "מהצד השני" ולהפך.
"כמו צמח בר" בוצע בידי אביהו מדינה, שנתן לו פרשנות אופטימית בהרבה.
לראשונה עובד השיר בקצב מהיר, והפך לשיר קאנטרי עליז.
מדינה הסביר את בחירתו זו: "הייתי ביניכם כמו צמח בר - כלומר לא קיבלתם אותי.
זה הרגיש לי כמו קאובוי שפשוט מתיישב על סוסו ודוהר לבדו אל האופק - ממשיך הלאה".
השיר יצא באלבומו ה-12 של מדינה, "רק אלוהים יודע".
השיר הוקלט מחדש על ידי הזמרת דיקלה בשנת 2014 לאלבום "שרות חוה אלברשטיין".
העיבוד המוזיקלי של יונתן לוי מושפע מסגנון הבוסה נובה.
בשנת 2018 ביצעה השחקנית דין הפנר את השיר במסגרת הסדרה כפולה.
השיר נכתב, על פי תיאורה של המשוררת: "בשעתו כשיר הנושא של סרט הטלוויזיה "דודי ורעי", ...
הוא נכתב כפרשנות שלי לדמות המרכזית בסרט.
מה שלא כל כך הייתי מודעת אליו כשכתבתי אותו, זה שדרך הפרשנות לדמות כתבתי משהו די מדויק על עצמי.
כמו שקורה הרבה פעמים השיר התנתק לחלוטין מהסרט, אבל בעקבות הסרט והשיר נעמי פרנקל כתבה ספר ששמו "צמח בר".
הבית הראשון פותח בהכרזה על פרדה קרובה במילים:
הדוברת מתארת במילים רומזות וחדות את השתלשלותה של פרשיית אהבה בעבר קרוב, אשר כללה סערות ומשברים ביחסיה עם מאהבה-אהובה, הנמצא, כך מרומז במילה "מִדבּר", בסביבה מרוחקת, אולי באזור גבוה.
והיא מדמה את עצמה ל"צמח בר", שצמיחתו באביב וקמילתו בקיץ.
הבית השני מתאר בפרוטרוט פואטי את תקופת הסערה והמשברים עם האהוב, שהביאה לפרדה הצפויה.
האני השרה מתארת בגלוי וברמז מעורבים רגשות עזים, "תשוקה" והתמודדות עימה, כך במילים:
הבית השלישי מפרט את הרגשות והחוויות, שהיו מנת חלקה של האני השרה ביחסי האהבה הסוערים, ומסיים בחזרה מסכמת על הכרזת הפרדה, בנוסח הראשון, כך במילים המתארות:
כמוני היא רשת חברתית מקוונת בתחום הבריאות.
מטרתה לחבר בין אנשים המתמודדים עם מחלות, בני משפחה, רופאים ומטפלים.
האתר מספק מקום מפגש וירטואלי לחולים ומאפשר להם להתייעץ עם מומחים, לשתף מניסיונם, ולהתעדכן במידע מקצועי ובחדשות בתחום.
אתר כמוני הוא רשת הבריאות החברתית הראשונה בשפה העברית.
האתר עלה באוגוסט 2009 והוא מופעל על ידי מכון גרטנר, מכון מחקר לאומי לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות.
האתר פועל כחברה לתועלת הציבור וכל השירותים בו ללא תשלום.
יוזם הפרויקט הוא פרופ' מרדכי שני, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות, מנכ"ל בית החולים שיבא בתל השומר וחתן פרס ישראל לשנת 2009 על פעילותו בתחומי הבריאות והרווחה.
באתר כמוני פועלות כארבעים קהילות המאגדות גולשים תחת מכנה משותף: מחלה או מצב בריאותי.
בין הקהילות: סוכרת מסוג 2 ו-1, השמנה, מחלות לב, סרטן, טרשת נפוצה, אוסטיאופורוזיס, דיכאון וחרדה, נפגעי חוט השדרה, כאב, הפרעות קשב וריכוז, הפרעות אכילה, קרוהן וקוליטיס, ער"ן (עזרה ראשונה נפשית), שלפוחית רגיזה, גמילה מעישון, בעיות גדילה, סרטן השד ועוד.
כל קהילה מנוהלת בידי רופאים ואנשי מקצוע בתחום, ואליהם מצטרפים "מובילי קהילה", חולים שצברו ידע וניסיון רב בהתמודדות עם המחלה.
כל קהילה מורכבת מתכנים מקצועיים, לרבות מדריכים מפורטים לגבי המחלה, זכויות החולים, חדשות ומחקרים עדכניים, ותוכן גולשים, הכולל בלוגים אישיים, דפי שיחות, קבוצות דיון ותמיכה.
ב-2018 זכתה "כמוני" באות סגן שר הבריאות לקידום זכויות במערכת הבריאות עבור פעילות יוצאת דופן לקידום, הנגשה ומימוש זכויות הנובעות ממצב רפואי.
כָּמוֹךָ - הומואים דתיים אורתודוקסים הייתה עמותה של הומוסקסואלים דתיים בישראל הרואים עצמם מחויבים לכללי ההלכה האורתודוקסית.
עמית, מייסד "כמוך", היה ממייסדי ארגון "חברותא - הומואים דתיים" ופעיל מרכזי בו.
באוקטובר 2010 הוא פרש, בנימוק ש-"חברותא" הפכה ל-"רפורמית-קונסרבטיבית לכל דבר ועניין" ושרבים מראשי הארגון אינם דתיים, וחלקם אף מגדירים עצמם אתאיסטים ואינם צמים ביום הכיפורים.
הוא הדגים זאת בכך שחברותא נותנת חסות ל-"מניין הגאה" שבו נשים משמשות כחזניות ושהארגון לוקח חלק פעיל במצעד הגאווה, שהרבנים האורתודוקסיים ואנשי "כמוך" מתנגדים לו.
בא' בשבט ה'תשע"א הקים יחד עם חברים את עמותת "כמוך".
עמדת הבסיס של הארגון היא שחבריו דתיים לכל דבר ומשתדלים להקפיד על קיום תרי"ג מצוות במלואן, אך מאידך אדם המרגיש משיכה לבן מינו אינו חוטא, ובמקום להטיף לו מוסר על כך צריך להבין את מצבו ולנסות למצוא פתרונות להקל עליו.
הארגון שואף להגביר את המודעות בקרב הציונות הדתית ורבניה למצבם של ההומוסקסואלים הדתיים ואת שילובם בקהילה.
הוא מעודד השתתפות באירועים הקשורים לעולמם של ההומואים הדתיים, למעט אירועים שאותם הארגון רואה כמתריסים נגד אורח החיים היהודי אורתודוקסי, כגון אירועים לא צנועים, מניינים "גאים" ומצעדי גאווה.
הארגון תומך בזכותם של המעוניינים בטיפול פסיכולוגי בנטייתם המינית לממש אפשרות טיפול זו, תוך הכרה בכך שאין מדובר בערובה בטוחה לשינוי וכי מדובר בתהליך שתוצאותיו ומידת הצלחתו לא הוכחו דיים.
הארגון תומך בקשרים הטרוסקסואליים כנים, שלא מתוך הסתרה, השואפים לחיים לאורה של תורת ישראל.
למימוש מטרה זו הארגון מקיים מיזם נישואים בין גברים הומוסקסואליים לנשים לסביות - מיזם שהארגון מצהיר כי אינו מתאים לכל אחד.
הארגון מקיים ימי עיון ופעילויות חברתיות.
הוא מייעץ לזקוקים לתמיכה בהתמודדותם עם היותם הומוסקסואלים ומשותף פעולה עם ארגונים ישראליים ואחרים.
הארגון מקיים מפגשים חברתיים, הנערכים אחת לחודש בירושלים או בתל אביב, ולעיתים גם בצפון או בדרום.
המפגשים ממוקמים במקום דיסקרטי שאינו מזוהה עם קהילת הלהט"ב.
המפגשים מתחילים בהדגשת חשיבות השמירה על הדיסקרטיות של הנוכחים במקום ובדבר תורה קצר.
המפגשים כוללים הרצאות, דיונים וסדנאות.
בין האישים שהתארחו במפגשים: הרבנים יעקב מדן, מנחם בורשטין ורפי פוירשטיין, ד"ר מרדכי קידר, פרופ' דבורה גילולה, ד"ר ניסן נצר, ג'קי לוי, לייזי שפירא ומיכל בת שבע רנד.
בין הסדנאות והקורסים שהיו במפגשים: סדנת צחוק, קורס עזרה ראשונה וקורס בשפת הסימנים.
אחת לשנה נערך "מפגש יום הולדת" הכולל חלוקת תעודות ההוקרה וכן רב שיח כגון, רב-שיח עם אנשי תקשורת בנושא "התקשורת הדתית וההומואים הדתיים, שלושה הומואים מעל גיל 50 שסיפרו על חייהם, שלושה הומואים דתיים נשואים מספרים את סיפורם.
בכל חול המועד מתקיים טיול - פעם ברמת קושי קלה ופעם ברמת קושי בינונית.
אחת לחצי שנה מתקיימת 'שבת כמוך', בדרך כלל ביהודה ושומרון.
השבתות ממוקדות בנושא (כדוגמת הורים, אלוהים, תרבות) והן כוללות הפעלות, לימוד בחברותות, שיחה וסיור.
הארגון חבר לרב אהרן הראל במיזם שידוכים הנושא את השם "אנחנו".
שיעור השידוכים ערב הקמת המיזם, על פי פרסומי הארגון, הוא של כ-12 זוגות מתוך כ-70 פונים, והקושי העיקרי הוא מיעוט לסביות הפונות למיזם.
המיזם זכה לתמיכת הרבנים חיים דרוקמן, יעקב אריאל, מנחם בורשטין, יובל שרלו, רא"ם הכהן וחיים נבון, אך מנגד נתקל בהתנגדות של הרב שלמה אבינר והרב רפי פוירשטיין ושל הארגון "עצת נפש".
הארגון הקים קרן לסבסוד טיפולים פסיכולוגיים למעוניינים בכך.
אחת לשנה העמותה מחלקת תעודות הוקרה לאנשים מרכזיים שפעלו לטובת קהילת ההומואים הדתיים.
העמותה, בשיתוף דברי שיר, הייתה שותפה במימון הוצאת הספר "לרעות בגנים" - ספר הפרוזה הראשון שעוסק בהומואים דתיים.
את הספר כתב הרב ארלה הראל.
בארגון הביעו תמיכה הרב אהרן הראל (שגם שותף במיזם השידוכים), הרב מנחם בורשטיין, הרב יובל שרלו, הרב יעקב מדן, הרב רפי פוירשטיין, הרב חיים נבון, הרב אבי גיסר, הרב בני לאו, הרב ברוך אפרתי (ראש רבני "דרך אמונה"), הרב רונן לוביץ ועוד.
בארגון הביעו תמיכה גם אנשי מקצוע בתחום הפסיכולוגיה בהם ד"ר צבי מוזס (ראש מכון שילה), פרופ' טוביה פרי (אונ' בר-אילן), ד"ר ברוך כהנא, ד"ר צבי כרמלי (ראש החוג לחינוך במכללה האקדמית הרצוג) ועוד.
הארגון מפעיל אתר אינטרנט המתעדכן בכל יום.
האתר כולל מדורים לענייני הלכה, מחקר, אקטואליה, תוכן שנוצר על ידי גולשים, ואפשרות לטוקבקים.
באתר גם בלוגים, דבר תורה שבועי וסיכומי המפגשים החודשיים של הארגון.
באתר מדור "שאל את הרב" שבו אפשר לשאול רבנים ופסיכולוגים בכל הקשור לנושא ההומוסקסואליות.
הרבנים והפסיכולוגים המשיבים באתר הם: הרב ארלה הראל, הרב רונן לוביץ, הרב יחיאל פאוסט, הרב ברוך אפרתי, הרב יובל שרלו, פרופ' טוביה פרי וד"ר ברוך כהנא.
במדור "סוגיות" נושא מתחלף שעליו כותבים גולשי האתר וחברי העמותה.
בין הנושאים: אלוהים, הומופוביה, יציאה מהארון, אמונה, משפחה, רבנים, קשרים רומנטיים עם נשים, בדידות וגבריות.
במדור "מעלעלון" מלוקטים אזכורים בנושא ההומוסקסואלי בעלוני בית הכנסת ושאר העיתונות המודפסת של המגזר הדתי לאומי.
באתר פורסם לראשונה שהרב ליכטנשטיין קרא "לקבל הומואים כשם שמקבלים מחללי שבת", שהרב יעקב יוסף פסק כי אין להעסיק הומו בבתי ספר, ועוד.
בין היתר התראיינו לאתר הרב מיכאל אברהם, פרח כמורה הומוסקסואל שהתגייר והפך לחרדי, הומוסקסואל דתי ואשתו הסטרייטית, הומוסקסואל ולסבית שנישאו דרך מיזם השידוכים, ומתמודדי הבחירות המקדימות במפלגת הבית היהודי בשנת 2012, לבירור עמדותיהם בנושא הומוסקסואלים.
אחת לכמה חודשים מארח הארגון בדף הפייסבוק שלו אישים שעונים על שאלות הגולשים.
בין האורחים הפוליטיקאי משה פייגלין, הרב בנימין לאו, הרב עמית קולא, חבר הכנסת אמיר אוחנה, פרופסור טוביה פרי, וכן הומו דתל"ש חירש, הומו דתי נשוי, הומוסקסואל שעבר טיפול פסיכולוגי ואשתו שידעה זאת בעת החתונה.
הרב כמוס (עמוס) נחאיסי (ה'תרנ"ו, 1896, טריפולי, לוב - ה' באדר א' ה'תשכ"ה, 7 בפברואר 1965, תל אביב, ישראל) היה רב ודיין, מראשי קהילת יהדות לוב בטריפולי ולאחר מכן במדינת ישראל.
נולד בשנת 1896 בעיר טריפולי שבלוב לדוד ולג'וליה נחאיסי, וכשנולד נקרא שמו כמוס (עמוס בטריפוליטאית יהודית).
בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבות בטריפולי, אצל הרב ציון ביתאן והרב יוסף ג'יעאן.
בשנת 1913 הצטרף כחבר צעיר ב"חברת שומרים לבוקר" בעיר, אשר חילקה בין חבריה את לימוד התורה בעיר בשעות הלילה, מתוך אמונה כי יש צורך בקיום לימוד תורה בכל שעות היממה.
שימש מגיל צעיר כרב בית הספר העברי דאר א-סרוסי, כמנהל התלמוד תורה וכראש הישיבה בעיר טריפולי.
כן נודע כדרשן שדרש בבתי הכנסת השונים בעיר.
נישא למרים (רמו), בתו של הרב רפאל דאבוש ונכדתו של הרב פרג'אללה דאבוש.
בלבושו השתייך לזרם המודרני האיטלקי והקפיד על לבישת חליפות ובגדים מחויטים ועל חבישת כובע שולים ומתחתיו כיפה שחורה.
בשנת 1935 מונה לדיין בבית הדין הרבני בטריפולי, יחד עם הרבנים יששכר חכמון ואב בית הדין חי גאביזון, ושימש בתפקיד עד לעלייתו ארצה.
היה פעיל התנועות הציוניות בלוב, ובשנת 1949 השתתף, יחד עם בית הדין והרב הראשי ללוב שלמה ילוז, בקביעת סדר תפילה ליום העצמאות בקהילת טריפולי, השונה מזו שקבעה הרבנות הראשית לישראל, וכולל גם קריאת התורה והפטרה בשחרית ובמנחה..
בין תלמידיו המובהקים נמנה הרב והח"כ פריג'א זוארץ.
בשנת 1951 עלה הרב כמוס נחאיסי למדינת ישראל באוניית הנוסעים נגבה, זמן רב אחרי שאר בית משפחתו, מאחר שהקהילה בטריפולי סירבה לשחרר אותו מתפקידו כרב העיר בפועל.
לאחר עלייתו התיישב בתל אביב והוזמן על ידי הרבים הראשיים לעיר, הרב איסר יהודה אונטרמן והרב יעקב משה טולידאנו לשמש במועצה הדתית בתל אביב (בין היתר כרב רשם הנישואין), בנוסף כיהן כרב שכונת שיכון דן ונווה שרת בעיר.
הרב נחאיסי נפטר בשנת 1965 ונקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
על שמו נקרא בית הכנסת לעולי לוב בנווה שרת וישיבת עטרת זקנים בשכונת רמת החייל בתל אביב.
נינו, המשורר והקולנוען עמיחי חסון הקדיש לו מספר שירים בספרו "מדבר עם הבית".
כמילי , הידוע גם כ"כמילוניסי" (Χαμηλονησι, בנוי מהצמדת המילים "כמילי" = נמוך ו"ניסי" = אי) הוא אי יווני זעיר, טרשי ושומם בדרום הים האגאי.
האי, ככל הנראה שריד של פעילות געשית, הוא סלעי ובעל צמחייה עשבית דלה.
אורכו כשני קילומטרים ורוחבו, במקומות הרחבים, עד כמה עשרות מטרים.
אל חופי אי זה נסחפה ספינת המעפילים "פנצ'ו", שיצאה מברטיסלאבה בראשית שנות ה-40 של המאה ה-20, בעת ניסיונות היחלצות ממלתעות הצורר הנאצי.
גם הספינה "הנרייטה סולד", שאספה מאות ילדים יתומים ביוון, נעזרה באי זה.
שתיהן היו באותו שלב ספינות ישנות ורעועות, עמוסות בעשרות נוסעים מעבר לקיבולת הנוסעים המוגדרת להן.
הסרט "רגעים של חסד או גיהנום", משנת 2001, בבימויו של עמוס כרמלי, מספר את סיפור הגעתם לאי של שתי הספינות והמעפילים שעליהן.
הספינה "פנצ'ו" עשתה דרכה דרך מצר הבוספורוס לים האגאי.
לאחר חנייה בפיראוס, בה קיבלו הנוסעים מהקהילה היהודית המקומית דלק, מים ומזון, המשיכו בדרכם.
ב-9 באוקטובר 1940 נבקע צינור בדוד ההסקה של המנוע והאניה איבדה שליטה.
בים הסוער, זרמי הים והרוח סחפו את האונייה לכמילי.
האונייה נחבטה בסלעי האי, העוגן נתקע בנקיק סלע ומפקד האונייה ארגן פינוי מסודר ומהיר.
אוניית העץ לא טבעה מייד ואפשר היה לחלץ ממנה ציוד וחלקים כדי להקל על השהייה באי הקטן.
אחד האנשים גילה מי גשם שנקוו באחד הנקיקים וכך היו להם מים (מהולים במי ים) להכנת מרק.
המפקד, יהושע הלוי, שיגר סירת הצלה עם חמישה אנשים כדי להזעיק עזרה, אך זו נתקלה בקשיים והגיעה, לאחר תלאות, לאלכסנדריה.
הם הכינו ושילחו על פני הגלים בקבוקים עם מכתבי SOS (אחד מהם נמצא שנים אחר כך במצרים).
"S.O.S" נכתב במשחת נעליים שחורה גם על סדינים שהיו ברשותם.
אלה, נמתחו במקומות הגבוהים שעל האי.
ביום העשירי נשארה כבר הקצבה של כף מרק אחת לאיש ליום.
מפקד האונייה החליט לשלוח סירת הצלה שנייה כדי להזעיק עזרה, אך אז חלף מעליהם מטוס קטן, בגובה רב.
הטייס שב וחג מעל האי בגובה נמוך ופנה לכיוון האי רודוס.
בסופו של דבר, אונייה איטלקית הגיעה וחילצה את כולם לרודוס.
הגעת הספינה "הנרייטה סולד" לאי
בדרכה לכיוון חופי ארץ ישראל, עמוסה במאות מעפילים, ומלווה בספינת המעפילים הקטנה "רפי 2" שעליה יהודים מהונגריה, נקלעה הספינה "הנרייטה סולד" לים סוער.
המנוע התקלקל ומפקד הספינה חיפש מחסה באי "סירנה".
בני משפחה יוונית שהתגוררו על האי, התנגדו לירידת המעפילים אליו ודרשו מהם לעזוב.
לאחר דין ודברים סוכם כי הספינה תפליג לאי הסמוך כמילי, לאחר שיפורק ממנה החלק הפגום במנוע וזה ישלח לתיקון ביוון באמצעות הספינה "רפי 2".
לאחר שיצאה הספינה הקטנה עם המנוע לדרכה, עלו כל המעפילים ל"הנרייטה סולד", הפליגו לכמילי והמתינו על האי לשובו של החלק המתוקן.
כעבור שישה ימי שהות על כמילי, תוקנה הספינה ויצאה לדרך.
כמו ציפור בחדר – מופע משירי תרצה אתר הוא אלבום המופע "כמו ציפור בחדר" שהפיקה מחלקת התרבות של גלי צה"ל ב-1999 הכולל גרסאות כיסוי לשירים שכתבה תרצה אתר לצד שירים שהולחנו לראשונה.
שם האלבום כמו גם שם המופע, "כמו ציפור בחדר", לקוח מתוך "שיר משמר" שכתב נתן אלתרמן, אביה של אתר, לאחר שהתמוטטה וניסתה להתאבד בעת שגרה בארצות הברית:
לרגל המופע הולחן על ידי נפתלי אלטר השיר שכתבה אתר בתגובה, "שיר הנשמרת".
האלבום כולל 14 שירים, חלקם גרסאות כיסוי לשירי אתר, חלקם ביצועים מחודשים לשירים על ידי האמנים שביצעו את השיר במקור, ואילו חלקם הולחנו במיוחד לרגל המופע, ביניהם השיר "בשנתי" שהלחין בנה של אתר, נתן סלור.
באלבום שזורים זה לצד זה שירים מלנכוליים הקשורים למצבה הנפשי של אתר טרם מותה, בהם בלדה לאישה ושיר לערב חג לצד שירים עליזים כמו "אחד חולמני", "שבת בבוקר" ו"הלילה הוא שירים".
השירים, שאת רובם עיבד עדי רנרט, בוצעו על ידי אמנים שונים בהם נורית גלרון, אושיק לוי, דנה ברגר ומיקה קרני.
בלדה לאישה (לחן: משה וילנסקי, ביצוע: נורית גלרון)
פתאום עכשיו, פתאום היום (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: עידו מוסרי, סולן להקת חינוך מיוחד)
אחד חולמני (לחן: אלונה טוראל, ביצוע: מיקה קרני ומיקי שביב)
בלדה על נערי שגדל (לחן: סשה ארגוב, ביצוע: מיקה קרני)
לך הממלכה (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: גלי עטרי)
אהבה יומיומית (לחן: יהודית רביץ, ביצוע: דנה ברגר)
בשנתי (לחן: נתן סלור, ביצוע: קרני פוסטל)
לו היו שתי ידי (הולחן לרגל המופע על ידי אריאל אביזוב, ביצוע: ארי גורלי)
שבת בבוקר (לחן: יוני רכטר, ביצוע: תום אבני)
שיר לערב חג (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: סיגי חזמה)
לא הכרתי אותך מקרוב (לחן: נפתלי אלטר, ביצוע: אושיק לוי)
ושום סלע (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: דנה ברגר)
שיר הנשמרת (הולחן לרגל המופע על ידי נפתלי אלטר, ביצוע: נורית גלרון)
הלילה הוא שירים (לחן: חנן יובל, ביצוע: להקת חינוך מיוחד)
בסטטיסטיקה, כמות צירית (באנגלית, pivot) היא פונקציה של התצפיות ושל הפרמטרים, אשר התפלגותה אינה תלויה בפרמטרים הבלתי ידועים.
לעיתים נוטים להתבלבל בין כמות צירית לבין סטטיסטי.
כמות צירית מובחנת מסטטיסטי בכך שסטטיסטי הוא פונקציה של התצפיות בלבד, ואילו כמות צירית היא פונקציה העשויה להיות תלויה בנוסף גם בפרמטרים של המודל, אולם התפלגותה אינה תלויה באותם פרמטרים.
יהי מדגם אקראי מהתפלגות שתלויה בפרמטר (או וקטור של פרמטרים) .
אם הוא משתנה מקרי אשר התפלגותו זהה לכל , ואיננה תלויה בו, אזי נקרא כמות צירית.
כמויות ציריות הן הכרחיות בבנייה של סטטיסטי מבחן, מאחר שהן מאפשרות לסטטיסטי להיות בלתי תלוי בפרמטר.
בנוסף, כמויות ציריות הן כלי לבנייה של רווחי סמך.
התפלגות נורמלית עם סטיית תקן ידועה
יהיו משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים נורמלית, כאשר הפרמטר ידוע.
מתוקף היותם מתפלגים נורמלית אנו יודעים שמתקיים:
לכן, ניתן להחסיר ולקבל: .
קיבלנו ביטוי שהוא פונקציה של התצפיות () ושל הפרמטרים (), אולם ההתפלגות שלו היא ההתפלגות הנורמלית עם ממוצע 0 וסטיית תקן 1. בפרט, מדובר בכמות צירית, שכן ההתפלגות של אותו הביטוי איננה תלויה בפרמטרים .
התפלגות נורמלית עם סטיית תקן לא ידועה
יהיו משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים נורמלית, כאשר הפרמטר אינו ידוע.
נשתמש באומד חסר הטיה לשונות.
כעת, נשתמש בעובדה ש: ונקבל:
זוהי פונקציה של התצפיות ושל הפרמטרים אשר מתפלגת בהתפלגות t, ואיננה תלויה בפרמטרים (), ולכן היא כמות צירית.
יהיו משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים מעריכית.
לפיכך מתקבל גם כי: .
קיבלנו ש: היא כמות צירית, מאחר שההתפלגות שלה איננה תלויה בפרמטר .
כמיסטרו הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס לוק קייג' ביקום מארוול קומיקס.
כמיסטרו המקורי הופיע לראשונה בחוברת Luke Cage, Hero for Hire #12 מאוגוסט 1973, ונוצר בידי הכותב סטיב אנגלהארט והמאייר ג'ורג' טוסקה.
כמיסטרו הוא אלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות - קורטיס קאר, ארצ'יבלד מורטון וקלווין קאר, אחיו של קורטיס.
הם כולם בעלי כוחות הקשורים לכימיה, אלכימיה והתמרה, וזאת באמצעות מכשירים מיוחדים.
קורטיס קאר חזר למוטב כגיבור-על בשם "הייטק", וזאת בלבישת שלד חיצוני בעל כלי נשק נשלפים.
קורטיס קאר נולד בקנזס סיטי, ונעשה כימאי ומדען.
בזמן עבודתו, הוא ייצר "אקדח אלכימיה" המסוגל להתמיר חומרים, והרשים את מנהל החברה.
כאשר קורטיס רצה לשמור את האקדח המנהל דרש שהאקדח יישאר בשימוש החברה ופיטר אותו.
מושפל, קורטיס נעשה נבל-העל "כמיסטרו" על מנת לנקום במעסיקיו לשעבר.
בקרב נגד לוק קייג', קורטיס ירה ברגלו בטעות והיא הפכה לפלדה.
בגלל הטבע הלא-יציב של ההתמרה, הרגל התפוררה לאבק והותירה אותו נכה.
קורטיס הוכנס למעצר, והוכה בידי שותפו לתא ארצ'יבלד מורטון - ילד שרידן, ויומינג שהוציא מקורטיס את סוד אקדח האלכימיה וברח.
מורטון ניסה לשחזר את בניית האקדח, אך האקדח התפוצץ בפניו והעניק לו את היכולת להתמיר חפצים באמצעות מגע.
בעזרת קורטיס, קייג' הביס את מורטון והחזיר אותו לכלא.
קורטיס התקבל לעבודה בתעשיות סטארק כמדען וכמנהל פרויקט תותבים, וכחלק מעבודתו יצר תותב גם לרגלו החסרה.
המתקן הותקף בידי ההורס וקלווין קאר בשליחות לוקי כחלק מאירועי "מעשים של נקמה", וזאת כי הם נשלחו לתקוף את איירון מן.
קורטיס עזר לאיירון מן ולג'ים רודס נגד ההורס, בקרב שהוביל להרס התותב.
בסיום הקרב, הוא הרכיב תותב אחר ונעשה לגיבור-על בשם "הייטק".
לאחר אירועי "מלחמת אזרחים", קורטיס כהייטק נחשב כמועמד פוטנציאלי ליוזמת חמישים-המדינות.
אחיו של קורטיס, קלווין קאר, גנב את אקדח האלכימיה ותלבושת כמיסטרו ונעשה לפושע.
הוא נלחם בלוק קייג' ובאיירון פיסט, והובס בידם ובידי אחיו.
אקדח האלכימיה הפך לצמד כפפות בידי מכשף, והוא תקף יחד עם ההורס את אחיו במתקן תעשיות סטארק והובס.
הוא הצטרף לצבא הפשע של הברדס, והודיע לברדס על מזימתו של הינשוף למכירת דת'לוק ובכך גורם למתקפה על הינשוף, שמובילה למאבק בין הברדס וג'ון קינג לבין וולברין.
כמיסטרו מציע לברדס לשנות את תוכניתו לתקיפת מגדל האוונג'רס לתקיפת הבנק הפדרלי, והשוד מצליח.
לאחר מכן הם תוקפים את האוונג'רס החדשים, וקלווין מובס בידי דוקטור סטריינג'.
יחד עם צבא הפשע, הוא נלחם בגזע הסקרול במהלך פלישתם.
הוא השתתף במתקפה על האוונג'רס החדשים שציפו לאוונג'רס האפלים, והובס בידי מלכודת שיועדה לאוונג'רס האפלים, וזאת לאחר קרב נגד רונין ומוקינגבירד.
הוא השתתף במצור על אסגרד, ונעצר בידי צבא ארצות הברית בסוף הקרב.
קלווין נראה באירועי "ארץ הצל" מחוץ לכלא, כחבר בכנופיית "האספסוף" המורכבת מיריביו של קייג'.
הם נלחמו בפאוור מן החדש, ויקטור אלוורז', שהביס אותם.
קלווין נשלח למאסר באי של רייקר, אך שוחרר בהתערבות עורך-דינה של נייטשייד.
במהלך אירועי "אי העכביש", קלווין והאספסוף הודבקו בווירוס המעניק כוחות על-עכבישיים, ונלחמו בקבוצת גיבורים להשכרה.
קלווין ושאר הנגועים רופאו בידי ספיידרמן והאוקטובוטים של דוקטור אוקטופוס.
יחד עם נבלי-על רבים, קלווין גויס בידי המנדרין וזיק סטיין במזימה לחיסול איירון מן.
קלווין ומאולר תקפו אותו, כשלפתע איירון מן חדש הופיע, הציל את סטארק והרג את קלווין בהגנה עצמית.
קלווין נראה מאוחר יותר בחיים, כלוא במתקן הכליאה "פלזנט היל" של סוכנות S.H.I.E.L.D.
הוא הצטרף מחדש לצבא הפשע של הברדס אחרי הבריחה ההמונית מפלזנט היל.
כמטרייל היא תאוריית קשר לא מוכחת, לפיה מטוסים מרססים חומרים כימיים או ביולוגיים מזיקים באמצעות פסי התעבות, והדבר מוסתר מהציבור.
טענות אלה נדחו על ידי הקהילה המדעית.
תומכי תאוריית הקונספירציה טוענים שבשנת 1995 חל שינוי בפסי ההתעבות, ומציגים מדי פעם צילומים המנסים להוכיח טענה זו ובהם למשל נראים פסי התעבות רגילים המתפוגגים מהר ופסי התעבות אחרים אשר נשארים זמן ממושך באוויר.
לטענתם, החומרים המפוזרים בפסי ההתעבות גורמים למניפולציה פסיכולוגית, שליטה באוכלוסייה, שינוי מזג אוויר באמצעות החזרת קרינת השמש, מחלות בדרכי נשימה ובעיות בריאות אחרות, וכן לוחמה ביולוגית או כימית.
בשל הפופולריות של תאוריית קשר זו, גורמי ממשל במדינות רבות מקבלים פניות מהציבור הדורשים הסברים לתופעה.
מדענים ופקידי ממשל ברחבי העולם נאלצים להסביר שוב ושוב את העובדה שפסי ההתעבות של מטוסים הם פליטה נורמלית של אדי מים דחוסים, הנוצרת בגובה של 5 עד 16 קילומטרים.
המונח כמטרייל הוא הלחם בסיסים באנגלית של chemical (חומרים כימיים) ו-contrail (פס התעבות).
בשנת 1996 פורסם מאמר של חיל האוויר האמריקאי ובו רעיונות לשינוי מזג אוויר.
בתגובה טענו מספר גורמים שחיל האוויר האמריקאי מרסס את אוכלוסיית ארצות הברית בחומרים מסוכנים.
הכחשות גורמי הצבא לא עזרו, והשמועה המשיכה להתפשט, בעיקר בתוכניות לילה ברדיו.
בתחילת שנות ה-2000 הוקמו אתרי אינטרנט המוקדשים לנושא זה.
בדרך כלל תומכי תאוריית הקונספירציה כמטריילס הם אנשים העוינים את הממסד וחשדנים כלפי ממשלת ארצות הברית.
ב-2009, המוזיקאי פרינס דיבר בראיון טלוויזיוני על התאוריה, מה שהיה לאחד האזכורים הבולטים במדיה זו.
בסקר משנת 2011 שנערך בארצות הברית, קנדה והממלכה המאוחדת, 2.6% מהנשאלים אמרו שהם מאמינים בתאוריית הכמטריילס, ו-14% מאמינים בה באופן חלקי.
במספר מקרים ניסו תומכי תאוריית הקונספירציה להוכיח את נכונותה, אך לא צלחו במשימתם.
בשנת 2001 ניסה חבר הקונגרס האמריקאי דניס קוסיניץ' להעביר הצעת חוק האוסרת על לוחמת חלל, הכוללת גם איסור על שימוש בכמטריילס.
בוועדת הקונגרס שונה נוסח ההצעה כך שלא יכיל את המילה "כמטריילס", ולאחר מכן ההצעה נפלה ולא עלתה שוב להצבעה.
בשנת 2007 נטען בתוכנית תחקירים בטלוויזיה בלואיזיאנה שקיים ריכוז גבוה של בריום בפסי ההתעבות.
בדיקה חוזרת העלתה שחלה טעות במדידה, והריכוז הוא נמוך ונורמלי.
הקהילה המדעית דוחה את תאוריית הקונספירציה הכמטרייל.
עשרות מאמרים פורסמו בכתבי עת מדעיים המסבירים את תופעת פסי ההתעבות ושוללים את הטענות של תומכי התאוריה.
פטריק מיניס, מדען אטמוספירה של נאס"א, אמר בראיון שההיגיון אינו מניא את חסידי כמטרייל: "אם אתה מנסה לדבר עם האנשים האלה בהיגיון ולהפריך את הטענות שלהם, אז הם אומרים - 'ובכן, גם אתה חלק מהקנוניה'."
האסטרונום בוב ברמן אפיין את תאוריית הקונספירציה כמטרייל כדוגמה קלאסית של כישלון ביישום העיקרון "תערו של אוקאם".
הוא אמר: "במקום להבין את העיקרון הפשוט לפיו פסי ההתעבות מורכבים מאדי מים קפואים, הם מעדיפים לחשוב שמדובר בתופעה סודית שבה מעורבים 40,000 טייסים של חברות מסחריות ובקרי טיסה שמטרתם היא להרעיל את הילדים שלהם."
כַּמִיל אַבּוּ רוּקוּן הוא קצין בצה"ל בדימוס בדרגת אלוף.
כיהן כמתאם פעולות הממשלה בשטחים.
אבו רוקון נולד וגדל בעספיא, בן למשפחה דרוזית-ישראלית של רסלאן וזכייה אבו רוקון.
אביו היה ראש מועצת עספיא בין השנים 1988-1965.
בנעוריו למד בבית ספר בזק לטכנאי אלקטרוניקה ותקשורת.
בנובמבר 1977 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת טלגרפיה.
סיים קורס קציני אג"ם והוכשר כקצין ממשל צבאי.
שירת במנהל האזרחי ביהודה ושומרון, ושימש סגן המושל הצבאי בג'נין ובטולכרם.
לאחר הסכם עזה ויריחו מונה להקים את מערך הסיורים המשותפים ברצועת עזה עם כוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית.
בתפקידו הבא שירת כמושל הצבאי של טולכרם.
בשנת 1998 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לראש מנהלת התיאום והקישור במנהל האזרחי באזור עזה.
במהלך תפקידו הוקם אזור התעשייה במעבר קרני, נפתח מעבר רפיח לתנועת אזרחים ונפתח שדה התעופה בדהנייה.
לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה הועלה לדרגת תא"ל ומונה לסגן מתאם הפעולות בשטחים.
באוגוסט 2005 מונה לראש המנהל האזרחי, תפקיד בו שירת עד ינואר 2007. לאחר מכן השתחרר.
לאחר שחרורו בשנת 2007, מונה לסגן מנהל "מינהלת השלום" במשרד החוץ.
במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה שוב לסגן מתאם הפעולות בשטחים באופן זמני.
בשנת 2009 מונה לראש מנהלת המעברים היבשתיים במשרד הביטחון ולאחר מכן לראש רשות מעברים יבשתיים.
ב-29 במרץ 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-1 במאי נכנס לתפקידו כמתאם פעולות הממשלה בשטחים, בכך היה לקצין הדרוזי השני בדרגת אלוף בצה"ל, קדם לו יוסף מישלב, שהיה מפקד פיקוד העורף ומאוחר יותר מתאם פעולות הממשלה בשטחים.
ב-6 באפריל 2021 סיים את תפקידו ואת שירותו בצה"ל והוחלף על ידי רסאן עליאן, דרוזי אף הוא.
אבו רוקון הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.
אבו רוקון מתגורר בעספיא, נשוי ואב לשלושה ילדים.
הרב כמוס פלאח (1866, ה'תרכ"ו–19 ביולי 1941, כ"ד בתמוז ה'תש"א) היה דרשן, מקובל, דיין, מורה צדק, אב בית הדין ורבה הראשי של בנגאזי שבלוב.
נולד בטריפולי שבלוב לרבקה פלאח.
נישא לאללהם בת תיתה, ובצעירותו שימש כמלמד בישיבה של חברת יגדיל תורה בטריפולי, תחת הרב ציון ביתאן, בסביבות שנת 1897 (ה'תרנ"ז).
בהמשך עבר לבנגאזי לכהן כדיין וכמורה צדק, ולאחר מספר שנים מונה לשמש כאב בית הדין המקומי וכרב העיר הראשי.
לאחר עיגונה בחוק של בנגאזי כבירת מחוז קירנאיקה עם הכיבוש האיטלקי בשנת 1911, מונה הרב פלאח לשמש גם כרב המחוז, שכלל סביבו מספר יישובים גדולים.
לאחר הכיבוש האיטלקי, נעשה ניסיון מצד ראשי הקהילה בבנגאזי להביא לקהילתם רב איטלקי מודרני יותר, שלא יהיה כפוף לרב של טריפולי, ובעצם להפריד את מוסד הרב הראשי ממוסד אב בית הדין.
בחודש ספטמבר 1919 הגיע לכהן כרבה הראשי של בנגאזי הרב פרופסור גוסטבו קאלו מאיטליה, במקביל לרב פלאח, אולם לאחר שנה בתפקידו שב לאיטליה בשל תנאי השכר ויחסיו הבעייתיים עם ערביי העיר, והרב פלאח שב לכהן בשני התפקידים כאחד.
כשייסד בשנת 1913 הרב אהרון מנדיל הכהן אגודת רבנים עולמית שמטרתה כינון בית דין גדול בירושלים, נמנה הרב פלאח עם החתומים על מסמכיה.
הרב פלאח תמך בהחייאת ובהפצת השפה העברית ורעיונות הציונות בלוב באמצעות ארגונים שונים, בהם האגודה הציונית "הרצל" והארגון להפצת השפה העברית בטריפולי.
כן נודע כדרשן, ותושבי בנגאזי המוסלמים לעיתים היו מתדיינים בפניו.
לאחר שבתי הדין היהודיים בלוב עברו להיות תחת חסות השלטון האיטלקי בשנת 1929, כיהן הרב פלאח כאב בית הדין, ותחתיו כיהנו הדיינים הרב מרדכי הכהן, הרב פנחס נחום והרב רחמים מהדר.
כשביקר בניטו מוסוליני בשנת 1937 בבנגאזי, הוא לווה ברחבי העיר בידי הרב פלאח וראשי הקהילה היהודית.
כשביקר בבנגאזי ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה בשנת 1938, נערכה לו קבלת פנים בקהילה היהודית, ובראשם הרב פלאח וראשי הקהילה.
ויטוריו התרשם מדמותו של הרב פלאח והזמינו יחד עם ראשי הקהילה למשכנו שבאיטליה, שם העניק לו מדליית כבוד מזהב ואת התואר "איל כוואליירי רבינו מג'ורי".
הלך לעולמו ב-19 ביולי 1941. על קברו הוקמה מצבה רק כשנתיים לאחר פטירתו, בשל הגליית היהודים למחנות הריכוז בתקופת הכיבוש הגרמני.
לאחר פטירתו מונה הרב יוסף ג'יעאן לכהן כרבה של בנגאזי.
על שמו הוקם ביפו בית כנסת של יוצאי בנגאזי בישראל.
כמות היא תכונה שיכולה להתייחס לגודל, מידה, שיעור או ערך של משהו.
ניתן להשוות בין כמויות שונות על ידי שימוש במונחים כמו "יותר", "פחות", או "שווה", או על ידי הקצאת ערך מספרי המייצג את יחידת המדידה.
מספרים הם כמותיים מעצם טבעם, בנוסף ניתן ליחס כמות גם מצבים שונים כמו תכונות, ממדים ומאפיינים של דברים.
למשל: כבד-קל, ארוך-קצר, רחב-צר, קטן-גדול.
הכמות היא מושג עתיק במתמטיקה שהתקיים עוד בימיו של אריסטו וקודמיו.
אריסטו התייחס לכמות כעל קטגוריה אונטולוגית ומדעית בסיסית.
1.76 ליטרים (ליטר) של חלב – כמות רציפה
תפוח אחד, שני תפוחים, שלושה תפוחים – שם המספר הוא מספר שלם המייצג את תוצאת המנייה של אוסף של אובייקטים הניתנים לספירה (תפוחים)
המילה "זוג" מתייחסת בדרך כלל לשני אובייקטים
המילה "מעט" מתייחסת על פי רוב לכמות לא מוגדרת אבל קטנה, כלומר – כמות הגדולה מאחד.
כמיליא ג'ובראן היא זמרת, מוזיקאית ופזמונאית ערביה-ישראלית, המגדירה עצמה כפלסטינית.
אביה אליאס הוא מורה למוזיקה ובונה כלי נגינה מסורתיים, בפרט עוד.
אחיה, חאלד, גם הוא מוזיקאי.
קורות המשפחה הובאו בסרט התיעודי "Telling stirngs" ('מיתרים חושפים') המעלה סוגיית הפערים הבין דוריים וכן עוסק בשאלת הזהות התרבותית בישראל.
ב-1981 עם מעברה לירושלים ובמקביל ללימודי עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, גיבשה ג'ובראן את זהותה והחל לחקור במורשת תרבותית זו.
במסגרת תהליך אישי זה פגשה את סעיד מוראד (سعيد مراد), מייסד להקת "סאברין" ('סבלניים'), והצטרפה ללהקה שנתיים לייסודה במהלך 1982, ובכך הייתה לילידת מדינת ישראל היחידה בקבוצה.
ב-2002 העתיקה את מרכז פעילותה לאירופה.
ג'ובראן מנגנת בעוד ובקאנון בין היתר.
בשנים 1982 – 2002 הייתה הזמרת המובילה בלהקת סאברין.
החל משנת 2002 מופיעה עצמאית ובמגוון שיתופי פעולה עם מוזיקאים מרחבי העולם בהם ורנר האסלר.
ב-2013 הופיעה לצד טום מורלו וג'וליאן אסאנג' כאורחת בחדשיר "Multi_Viral" מאת להקת Calle 13.
"דוחאן אל ברקין" (دخان البراكين 'הרי געש מעשנים') – 1984
כְּמוּסָה (בלועזית: קַפְּסוּלָה; באנגלית: capsule) היא מנת תרופה או תוסף מזון במעטפת יציבה יחסית, המאפשרת צריכה פומית או כפתילה רפואית.
שני סוגי הכמוסות העיקריים הם:
כמוסות-מעטפת קשיחה – מכילות רכיבים אבקתיים יבשים או גלוליות זעירות.
כמוסות אלה עשויות משני חלקים: "גוף" בעל קוטר קטן שממולא ואז מוקף ב"כיפה" (cap) בעלת קוטר גדול יותר.
כמוסות-מעטפת רכה – משמשות בעיקר לשמנים ולרכיבים מומסים או מורחפים בשמן.
שני סוגי הכמוסות האלה מיוצרים מתמיסה מימית, של חומרים מקרישים (בעיקר ג'לטין) או רב-סוכרים צמחיים או נגזרותיהם.
לעיתים מוסיפים לתמיסה המקרישה גם מרככים כגון גליצרין או סורביטול להפחתת קשיחות הכמוסה, חומרי צבע, חומרים משמרים, חומרי פירוק, חומרי סיכה וחמרי גימור.
מאז פיתוחן, ראו בהן הצרכנים כאמצעי היעיל ביותר לצריכת תרופות.
כמו שהם אומרים הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי שארל אזנבור.
השיר יצא כסינגל בשנת 1972 באלבום Idiote je t'aime (אידיוט אני אוהב אותך).
השיר מתייחס לנושא ההומוסקסואליות והטאבו שהיה סביב הנושא, בראשית שנות ה -70 של המאה הקודמת לאחר המחאות של מאי 68'.
באותה תקופה השירים שתיארו את נושא ההומוסקסואליות היו מעטים.
השירים שכן היו באותה תקופה היו לועגים ומשמיצים את ההומוסקסואלים, אולם שארל אזנבור הוא החלוץ, שתיאר בשירו את סיפורו של הומו "שחי לבדו עם אמא".
בשיר לא היה לגלוג או סרקזם, להפך, במהלך השיר הדמות מביאה אל הקהל את האמירה הבאה: "לאף אחד אין את הזכות באמת להאשים אותי / לשפוט אותי / ואני מציין שזה הטבע / זה הוא האחראי הבלעדי".
אמירה זו מביאה לקדמת הבמה את בקשת ליבם של ההומוסקסואלים ושאר קהילת הלהט"ב מהציבור, והיא שיבינו כי כך הם נולדים ולאף אחד אין זכות להאשים אותם על כך.
אמירה זו הייתה אמיצה ונועזת מאוד מצד שארל, במיוחד בצרפת של תחילת שנות ה-70 ובמיוחד גם לאור העובדה שבחר לשיר את השיר בגוף ראשון.
אזנבור זוכר את הפעם הראשונה בה הופיע מול מעגל חברים הומואים:
אזנבור סיפר ששאב השראה מהנהג שלו, ממזכירו ומחברו המעצב, אנדרוצ'קה.
מאוחר יותר הוא ציין כי הקושי היחיד בו נתקל בכתיבת שורה זו היה למצוא חרוז לסיומת "ATE", בעיה שנפתרה באמצעות מציאת רחוב סאראסטה על מפת פריז.
כשחזר מארצות הברית, אזנבור קיים רסיטל של שלושים שירים באולימפיה.
הרסיטל התקיים שלוש פעמים, אשר כולם נחלו הצלחה.
זמן קצר לאחר מכן יצא הסינגל, שזכה גם הוא להצלחה, ונמכר ביותר מ -150,000 עותקים.
על הכריכה, הזמר צולם בבגדים שחורים, עם הפנים כלפי מטה.
"כמו פעם" הוא אלבום האוסף הראשון והיחידי בדיסקוגרפיה של הזמרת הישראלית גילה אדרי.
את האלבום הוציאה בשנת 2013 לאור חברת התקליטים הליקון.
הוא כולל שירים מארבעת המיני-אלבומים ואלבום האולפן הקודמים שלה.
"כמו שאני" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה דדון.
השיר יצא לאור ב-24 במרץ 2022, על ידי חברת התקליטים איי ליסט, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה, חוץ ממך.
לאחר יציאתו, הוציאה דדון את "יאללה ביי" כסינגל השלישי מתוך האלבום.
בכתיבת השיר, הייתה מעורבת עדן בן זקן.
השיר הגיע למקום הרביעי בעשירייה והצליח לשהות במצעד במשך מספר שבועות רצופים.
השיר נכתב על ידי עדן בן זקן, מאור שטרית ורון ביטון והופק על ידי שטרית גם כן.
לאחר יציאתו של "כמו שאני", הודיעה דדון בספטמבר 2022 כי בכוונתה להוציא דואט עם בן זקן (שהייתה מעורבת בכתיבת "כמו שאני").
את השיר הוציאו השתיים לבסוף ב-15 בספטמבר באותה השנה, כמה ימים לפני יציאת אלבום הבכורה של דדון, חוץ ממך.
האודיו הרשמי של "כמו שאני" שפורסם בערוץ היוטיוב של מאיה דדון ב-24 במרץ 2022 הצליח לצבור למעלה מ-3.7 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם24 במרץ 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיי ליסט
"כמו שאתה יודע" הוא שיר בביצוע הזמרת מרגלית צנעני, שיצא לאור כסינגל מתוך אלבומה "שמור אותי" מ־1987. עוזי חיטמן כתב והלחין את השיר.
ננסי ברנדס עיבד והפיק אותו.
"כמו שאתה יודע" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־22 בדצמבר 1987. הוא צעד שישה שבועות, עד 9 בפברואר 1988, אז יצא מהמצעד.
עוזי חיטמן הקליט את השיר, שנכלל באלבומו "עוזי שר חיטמן" מ־1994.
מייקל הרפז ביצע את השיר בהופעה בערוץ 24 ב־2011, בליווי נגנים בהם תמיר קליסקי בפסנתר ועידן אמסלם בגיטרה.
השיר נכלל במופע "בלוז אנדלוס" שהעלו תום כהן ותזמורת ירושלים מזרח ומערב (התזמורת האנדלוסית ירושלים) ב־2016, בעיבוד ובניהול מוזיקלי של כהן, בניצוח אייל מזיג, בביצוע מרגלית צנעני ובליווי זמרות מהעבריים מדימונה.
מעצב האופנה והזמר יובל כספין ביצע את השיר במסגרת מופע מחווה לעוזי חיטמן שנערך בתיאטרון הקאמרי ב־2016.
הקומיקאית והזמרת טלי אורן ביצעה את השיר במסגרת המופע "חיטמן שר חיטמן" של אוהד חיטמן ב־2022.
"כמו פעם" הוא אלבום האוסף השני והאחרון בדיסקוגרפיה של הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית.
את האלבום הוציאה בשנת 2013 לאור חברת התקליטים התקליט חיפה.
הוא כולל שירים מאלבומי האולפן המצליחים ביותר של הצמד, כמו שוב אתכם, ישראל שלי חוגגת ויחד לתמיד.
"כמו צועני" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי עוזי חיטמן עבור קדם אירוויזיון 1985.
חיטמן כתב את השיר עבור קדם אירוויזיון של שנת 1985. חיטמן פנה אל יגאל בשן בבקשה שיבצע אותו.
השיר זכה במקום השני בתחרות בהבדל של חמש נקודות מהשיר הזוכה, "עולה עולה" בביצוע יזהר כהן, שהגיע למקום החמישי באירוויזיון 1985. למרות ההפסד השיר הפך ללהיט.
בעקבות ההפסד כתבו בשן וחיטמן את השיר "אנחנו נשארים בארץ".
בשיר 'אנחנו נשארים בארץ', מטעמי חריזה נאמר שהפסידו בנקודה.
רבים טועים לחשוב שזה היה מצב הניקוד בתחרות.
השלישייה קיבלה הצעה מהערוץ הראשון לככב בתוכנית טלוויזיה משלהם שתתמקד בכוכבי ההרכב ובהופעותיהם.
בעקבות הצלחת התכנית שינה ההרכב את שמו לשלישיית "הופה היי".
השיר צעד 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', מתוכם שהה שבועיים בראש.
במצעד השנתי תשמ"ה (1985) של התחנה דורג במקום השישי.
כמלאך הוא אלבומו השלישי של הזמר-יוצר החרדי-ישראלי נפתלי קמפה שיצא לאור ב-28 באוקטובר 2021 בהפקתם המוזיקלית של אלי קליין ואיצי ברי.
קמפה הוציא שני סינגלים מתוך האלבום טרם צאתו - בינואר 2021 הוציא את הסינגל "אם תעירו", ובאוקטובר 2021 הוציא את הקליפ-סינגל "חושב על ירושלים".
קמפה השיק את האלבום ב-28 באוקטובר 2021. באלבום 11 שירים, את כולם הלחין נפתלי קמפה ועיבדו אלי קליין ואיצי ברי.
בדצמבר 2021 ערך את מופע ההשקה לאלבומו, בנייני האומה בירושלים.
לאחר שנכח במופע, כתב מבקר המוזיקה נתנאל לייפר "לדעתי גולת הכותרת של המוזיקה החסידית/יהודית בשבוע זה הייתה ההכרה בכך שנפתלי קמפה הוא כוכב זמר חסידי בהתהוות, מהסוג שהופך ברבות הימים ל"אחד מגדולי הזמר החסידי"."
באוקטובר 2022 האלבום זכה בתואר אלבום השנה לשנת ה'תשפ"ב במצעד השנתי של תחנות הרדיו קול חי מיוזיק, וקול פליי, ושל אתר כיכר השבת.
השיר "חושב על ירושלים" מתוך האלבום הגיע למקום השלישי בקטגוריית "שיר השנה" במצעד השנתי של האתר "כיכר השבת" לסיכום שנת תשפ"ב במוזיקה היהודית.
"כמו עשב בניסן" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין.
הוא יצא לאור ביוני 1982 דרך חברת התקליטים CBS ישראל עם כל שירי אלבומה ה-24 של אלברשטיין, "קולות".
"כמו עשב בניסן" נכתב והולחן על ידי רחל שפירא ומישה סגל, שגם הפיק אותו מוזיקלית.
זהו שיר אהבה רגשי ואינטימי, השוזר בין זיכרון, טבע ותקווה לעתיד.
הדוברת מתארת קשר עמוק שנרקם דרך שיר מוכר, "הלחן הידוע", המזוהה עם תחושת בית וקרבה.
ההזמנה "תמצא אותי בנוף אחד צנוע" מציעה אינטימיות שאינה תלויה בזוהר חיצוני אלא בקשר פשוט, שורשי, בין אדם לאדם ובין אדם לארץ.
הפזמון, "יום אל יום נוסע / ליל בליל שוקע", מדגיש את מעבר הזמן, אך גם את קביעות הקשר הרגשי.
השיר נותר "בערשם", כלומר, שומר על גרעין חי וחמים, שממנו אפשר "להתחדש", כמו עשב באביב – דימוי לטבעיות ההתאוששות ולצמיחה מחדש מתוך אהבה.
בחודש ניסן רוב פרחי האביב קמלים והעשבים מצהיבים, וההתחדשות בעקבות הגשמים המועטים של סוף העונה - היא זמנית ומאוחרת.
הבית השני מרחיב את תחושת החסד והפתיחות: "אצלי אין עב, רק אור כמו שטיח", מרמז על מרחב בטוח וחם, שמציע תנועה חופשית פיזית ורגשית.
לבסוף, "יפה לי הדלה בשושניך / שאותה הצלת מן הסחף" מעיד על הערכתה של הדוברת למחוות הקטנות, על הצלת פיסות יופי פשוטות מתוך סערה.
על-אף שלא נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים בישראל, זכה "כמו עשב בניסן" לגרסאות כיסוי רבות.
במרץ 1989 פורסם אלבומה השישי של גלי עטרי, "בראשית", בו נכלל השיר כרצועה השמינית.
בשנת 2001 הקליטה הזמרת רונית אופיר את גרסתה לשיר.
ב-15 בספטמבר 2024 הקליטה לירון בן שמעון את השיר, מתוך הזדהות וכאב על סיפורם של עידן שתיוי, חטוף בעזה מאז טבח שבעה באוקטובר, ובת זוגו סתיו.
ההשראה הגיעה ממשפט שכתבה שפירא – "תזכור כיצד עולם שלי הבטיח לא לרצות לפרוח בלעדיך" – שהדהד בה בעוצמה.
ההקלטה היא מחווה אישית לזוג שהופרד באכזריות, תפילה לשובם של כל החטופים במלחמת חרבות ברזל, והבעת תמיכה במשפחות ובבני ובנות הזוג שנאלצים להמשיך לחיות בתוך כאב מתמשך.
"כמו שאת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי מאור אדרי.
את השיר הוציאה בדצמבר 2013 לאור חברת התקליטים פליי רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבומו השלישי של אדרי, "כולנה".
"כמו שאת" הוא שיר שביצע הזמר אדרי, ונכלל באלבום האולפן השלישי שלו, "כולנה", אשר ראה אור בשנת 2015. השיר נכתב והולחן על ידי גילי זכאי, והופק מוזיקלית בידי אדרי עצמו.
עם צאתו, זכה השיר לחשיפה ניכרת בכלי התקשורת ובתחנות הרדיו בישראל, וצבר למעלה מאלף השמעות ברדיו תוך פרק זמן קצר.
בהמשך הגיע למקום הרביעי במצעד ההשמעות השבועי של מדיה פורסט ישראל, המתבסס על נתוני איירפליי ארציים.
השיר לווה בקליפ בבימויו של איתן אשכנזי, שבו משתתפת השחקנית והדוגמנית דנית גרינברג לצדו של אדרי.
הקליפ מתאר סצנות זוגיות בין השניים, תוך התמקדות באינטימיות ובמוטיבים רומנטיים, במקביל לחשיפת מערכת היחסים של אדרי באותה עת עם חברתו נטלי תורג'מן.
השיר עוסק במסר של קבלה רגשית וקירבה אישית, ומילותיו מבטאות יחס של אהבה ללא תנאים.
הפצתו של השיר לוותה בתכנון הופעות, ובהן הופעה מתוכננת בהאנגר 11 בתל אביב-יפו, בהשתתפות הזמרת רינת בר.
כמיל סעיד חסן חניש הוא מחבל וסופר פלסטיני.
פיקד על "גדודי אבו עלי מוסטפא", הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין.
חניש אחראי לכמה פיגועי טרור שבהם נרצחו מספר בני אדם, ועל כך נגזרו עליו תשעה מאסרי עולם.
ב-13 באוקטובר 2025 שוחרר במסגרת הסכם חמאס-ישראל.
חניש נולד בכפר בית דג'ן שבנפת שכם.
בתחילת שנות ה־2000 פעל בשורות החזית העממית לשחרור פלסטין, ולפי גורמי ביטחון ישראליים, שימש כאחד ממפקדי הזרוע הצבאית של הארגון בצפון השומרון.
ב-27 במאי 2003 נעצר אבו חניש בידי כוחות צה"ל.
בהמשך הוגש נגדו כתב אישום צבאי בגין מעורבות בתכנון ובפיקוח על שורת פיגועים שבוצעו בשנים 2001–2002, ביניהם: הפיגוע במלון אשל השומרון, הפיגוע באיתמר (2002), הפיגוע בנתניה (מרץ 2001), בעקבות כך במאי 2005 גזר בית המשפט הצבאי בסאלם שבשומרון תשעה מאסרי עולם על חניש.
בהרשעה צוין כי היה אחראי על הפעלת תאי טרור באזור שכם והעברת הנחיות למבצעי פיגועים.
בשנת 2009 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי אבו חניש ישלם, יחד עם נאשמים נוספים, פיצוי בסך 60 מיליון ש"ח למשפחת שבו, שקרוביה נרצחו בפיגוע באיתמר בשנת 2002. פסק הדין ניתן במסגרת תביעת נזיקין אזרחית שהגישה המשפחה נגד מבצעי הפיגוע והגורמים שסייעו להם.
אבו חניש ריצה את עונשו בכלא בישראל, שבמהלכו למד וקיבל תואר שני.
בכלא כתב מספר ספרים (בתרגום חופשי):
وجع بلا قرار – "כאב ללא החלטה"
خبر عاجل – "ידיעה דחופה" / "חדשות בהולות
وقفات مع الشعر الفلسطيني - ספר העוסק בספרות פלסטינית וערבית.
באוקטובר 2024 זכה בפרס פלסטין ללימודים חברתיים ומדעי הרוח על פועלו הספרותי בכלא מטעם משרד התרבות של הרשות הפלסטינית.
ב-10 באוקטובר 2025החליטה ממשלת ישראל השלושים ושבע לשחרר את חניש ממאסר במסגרת הסכם חמאס–ישראל במלחמת חרבות ברזל, והוא שוחרר ב-13 באוקטובר.
כמפיט (Chamaephyte) הוא כל צמח רב שנתי שניצני התחדשותו נמצאים בגובה נמוך מעל פני הקרקע (כ-10 עד 20 ס"מ), ואינו מגיע לגובה של שיח או אפילו ל"בן שיח" (בין 25 ס"מ לחצי מטר).
מתאפיין בענפים רכים ובמשך חיים שאינו עולה על מספר שנים.
דוגמאות לכמפיטים: אזוביון, רוזמרין רפואי, וינקה, קורנית ואברשיים (כמו אברש או חמוציות).
כמפיטים חשובים כמאכל לחיות, במיוחד בסביבות קיצוניות, כמו באזורים גבוהים, קרים, יבשים או סלעיים במיוחד.
כמפיטים ממלאים תפקיד אקולוגי חשוב בשמירה על הקרקע ומניעת סחף, בזכות מערכת השורשים המפותחת שלהם.
הם גם מסייעים בשימור הלחות בקרקע ומספקים בית גידול למגוון רחב של מיקרואורגניזמים.
בנוסף, רבים מהם משמשים ברפואה העממית בזכות תכונותיהם הרפואיות, כמו הרוזמרין הרפואי המשמש כתבלין ולמטרות מרפא שונות.
במתמטיקה, משתמשים לעיתים בביטוי כמעט כל במשמעות מדויקת, שפירושה "הכל, פרט אולי לקבוצה זניחה".
השאלה אילו קבוצות זניחות נקבעת לפי ההקשר.
בכל המקרים, איחוד של שתי קבוצות זניחות הוא זניח, וכך נשמרת המוסכמה, שאם "כמעט בכל מקום מתקיים התנאי P" ו"כמעט בכל מקום מתקיים התנאי Q", אז "כמעט בכל מקום מתקיימים התנאים P ו-Q גם יחד".
כעין זה משתמשים גם בביטויים כמעט תמיד או כמעט בוודאות, ראו להלן.