tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשטחה של טומפה, באזור "שדה חופשי" (Szabadföld), נמצאים שני מבנים בעלי אופי מונומנטלי: כנסיית אנה הקדושה ואחוזת משפחת רדל.
הכנסייה נבנתה בין השנים 1893–1905 בסגנון נאו-גותי על פי תוכניותיו של האדריכל קארוי ואגנר.
היא הוקמה על יסודותיה של קפלה ביתית קודמת.
האבנים והשיש ששימשו לבנייה נחצבו וחושלו במקום בהנחיית הפסל האיטלקי קרלו ספורני.
אריחי המאיוליקה הצבעוניים שמכסים את גג הכנסייה יוצרו במפעל זולנאי בפץ'.
העוגב בעל המנואל והפדלים היחיד של הכנסייה נבנה אף הוא ב-1905 על ידי חברת אנגסטר מפץ'.
מגדל הכנסייה מתנשא לגובה 35 מטרים ומעוטר באלמנטים של האדריכלות הגותית.
בחזית המגדל נמצאים פסלי האבן של השליחים ושל מרקוס הקדוש.
החלק העליון של המגדל מעוטר בגילופי אבן מורכבים בדוגמאות של עלים מטפסים.
לצד המגדל הראשי נבנו מספר מגדלים דקורטיביים קטנים יותר.
הגילופים באבן והפסלים מאבן רכה, כולל אלה של השליחים, נוצרו על ידי פסל הונגרי ששמו אינו ידוע בוודאות.
קירות האטיקה מעוטרים במרזבים דקורטיביים בצורת בעלי חיים, כאשר כל אחד מהם מעוצב בצורה ייחודית.
מהכנסייה נותרו חפצי קודש רבים, המוחזקים כיום בארכידיוקסיה של קאלוצ'ה.
בשנת 1997, בשל ערכם הרב, הועברו 59 חפצים מהכנסייה לקאלוצ'ה לשימור ושיקום מקצועי, בהוראת הארכיבישוף ד"ר לאסלו דנקו.
לצד כנסיית אנה הקדושה ניצבת אחוזת רדל, שנבנתה בסגנון רומנטי בשנות ה-60 של המאה ה-19. האחרון מבעלי האחוזה היה הברון אנדרה פודמניצקי, שהיה ראש מחוז.
לאחר 1945 הפכה האחוזה למרכז של משרד הרווחה לשיקום נכי מלחמה, ושימשה כבית לטיפול בחיילים שנפצעו במלחמת העולם השנייה.
בהמשך שימשה כמחסן ומשרד של קואופרטיב, ומאז 1957 היא נמצאת בניהול המועצה העירונית של בודפשט (כיום המועצה המוניציפלית של בודפשט) ומשמשת כמוסד לטיפול בחולים פסיכיאטריים.
טוּנְגְּסְטֶן (Tungsten, הידוע בארצות סקנדינביה ובגרמנית בשם Wolfram) הוא יסוד מתכתי שסמלו הכימי W ומספרו האטומי 74. מקור השם "טונגסטן" הוא בשפה השוודית, ופירושו "אבן כבדה", שכן משקלו הסגולי של הטונגסטן הוא 19.25 גרם לסמ"ק, כמעט כפליים מצפיפותה של עופרת, ובצורתו הטהורה הוא קשה מאוד.
טונגסטן הוא מתכת אפרפרה וקשיחה.
טונגסטן הוא היסוד בעל נקודת ההתכה הגבוהה ביותר (3,422°C) נקודת הרתיחה הגבוהה ביותר (5,555°C), וחוזק המתיחה הגבוה ביותר.
ניתן לחתוך אותו בעזרת מסור לחיתוך מתכות כשהוא מאוד טהור.
עמידותו של טונגסטן בפני קורוזיה גבוהה ביותר, אך עדיין חומצות מסוימות מסוגלות לתקוף אותו.
כשנחשף לאוויר בטמפרטורות גבוהות, נעטף הטונגסטן בשכבת תחמוצת.
כלי עבודה - קרביד הטונגסטן - "וידיה"
לטונגסטן שימושים רבים, והנפוץ בהם הוא כנראה קַרבּיד הטונגסטן (טונגסטן קרביד, WC) - חומר בעל קושיות גבוהה ביותר שמייצרים ממנו להבים של כלי עבודה שתפקידם לחתוך חומרים שונים, למשל להבי מסורים, מקדחים, להבי כרסומות ועוד.
נהוג לומר שלהבים מקרביד הטונגסטן "מחזיקים את הלהב" פי 10 עד 20 יותר מאשר להבים שעשויים פלדה ללא קרביד הטונגסטן בקצה, מה שמצריך השחזות תכופות יותר ואיכות חיתוך ירודה.
להבי קרביד הטונגסטן קרויים בישראל בשפת העם "וידיה".
ככל הנראה מקור השם בגרמנית (כמו שמות כלים וחומרים רבים בישראל, למשל נירוסטה).
בגרמנית המילה Wiedia (מבוטאת כ-Vidia) היא קיצור של צמד המילים "Wie Diamond" שתרגומו הוא "כמו יהלום".
שם עממי שניתן למתכת זו עקב דרגת הקשיות הגבוהה שלה.
בנוסף, נקודת ההתכה הגבוהה של הטונגסטן, העומדת על 3,422 מעלות צלזיוס, היא הגבוהה מבין כל המתכות.
לכן טונגסטן משמש לייצור חוטי להט בנורות ליבון, ציוד לספינות חלל וחוטי חשמל דקים מאוד.
חוטי להט מטונגסטן משמשים גם כמקור אלקטרונים (לרוב מקור תרמיוני), המשמשים למקורות קרני רנטגן, מיקרוסקופי אלקטרונים ועוד.
קשיחותו ועמידותו מפני חלודה מאפשרות יצירת סגסוגות באיכות גבוהה.לטונגסטן כאמור נקודת ההיתוך הגבוהה ביותר מכל המתכות ולכן הוא מהווה רכיב חיוני הממוקם בתחתית כלי הוואקום במכשיר ההיתוך המגנטי בכורי היתוך, והוא ממלא תפקיד מכריע בהוצאת גזי הפסולת וזיהומים אחרים מהכור, תוך עמידה בעומסי חום הכבדים הנוצרים על פני השטח.
טונגסטן משמש גם כאלקטרודה בריתוך ארגון (tig) ובייצור קליעים חודרי שריון.
שימוש נוסף של טונגסטן הוא בייצור חיצים למשחק הטלת חיצים.
השם וולפרם ניתן למתכת עוד בשנת 1747 על ידי הכימאי והמינרולוג השוודי יוהאן גוטשאק ולריוס, שם שתרגם מלטינית שמקורו 200 שנים עוד קודם לכן.
בשנת 1779 העלה הכימאי האירי פיטר וולף את ההשערה על קיומה של מתכת לא מוכרת במינרל שלימים קיבל את השם וולפרמיט.
לאורך מספר שנים נעשו ניסיונות רבים לבודד את המתכת המסתורית ולבסוף, בשנת 1783 ביישוב ורגארה בחבל הבסקים הצליחו חואן חוסה אלויאר ופאוסטו אלויאר, שני אחים ספרדים, לבודד את המתכת הטהורה תוך הפעלת חיזור כימי על חומצת טונגסטן בעזרת פחם.
טונגסטן מופק לרוב ממחצבים של המינרלים וולפרמיט ושֶליט, כמו גם מהמינרלים פֶרבֶּריט ויובּנֶריט.
אלו נמצאים בעיקר באזורים הרריים בסין (שם מופקת 75% מהתוצרת העולמית), קזחסטן, מיאנמר, קוריאה הדרומית, ברזיל, פורטוגל, בוליביה, רוסיה וארצות הברית.
כדי לבודד את הטונגסטן מתוך העפרות, תחילה מרסקים אותן ושוטפים אותן במים.
מגרגירי הטונגסטן ששוקעים מייצרים חומצת טונגסטן, ולאחר־מכן מטפלים בה בפחמן או במימן כדי לקבל את התוצר הסופי - טונגסטן טהור, אשר מתקבל בצורה של אבקה.
אנזימים מסוימים משתמשים בטונגסטן בצורה דומה לשימוש במוליבדן.
בשנת 2002, בדיקות שתן של חולי לוקמיה העידו על רמות גבוהות של טונגסטן בגופם.
למרות ממצאים אלו, הקשר בין טונגסטן לבין סרטן הדם עדיין שנוי במחלוקת.
ממלכת טונגה (בטונגאית: Puleʻanga Fakatuʻi ʻo Tonga) או בקיצור טוֹנְגָה () היא מדינת איים בדרום האוקיינוס השקט, בערך בשליש הדרך בין ניו זילנד לבין הוואי.
היא נמצאת מדרום לסמואה וממזרח לפיג'י.
בשפות פולינזיות רבות, כולל טונגאית, המילה tonga גזורה מהמילה fakatonga שפירושה דרומה.
האיים של מדינת טונגה ממוקמים בחלק הדרומי ביותר מהאיים של מערב פולינזיה.
כבר במאה ה-10 פיתחה החברה הטונגאית שושלת של כהני דת קדושים, שבמשך הזמן היו לשליטים.
מאז החלו, במאה ה-17 הקשרים עם האירופאים, נעשו מנהיגים אלה למלכים.
בשנת 1875 הסתיימה מלחמת אזרחים ארוכה עם עלייתו לכס המלוכה של טאופאהאו (ששינה את שמו לג'ורג' טופו הראשון אחרי התנצרותו).
בשנות מלכותו אישרה ממלכת טונגה את חוקתה הראשונה.
בשנים שלאחר מכן חתמה טונגה על הסכמים עם המדינות גרמניה וארצות הברית, בהם הוכרה ריבונותה של טונגה.
בגלל קשיים פנימיים הולכים וגוברים, ניהלה טונגה משא ומתן עם בריטניה וב-1900 הייתה לשטח חסות בריטי.
ב-1905 קיבל הקונסול הבריטי זכות וטו על קשרי החוץ של טונגה.
ב-1918 עלתה על כס המלכות המלכה סאלוטה טופו השלישית, והיא שלטה על המדינה עד 1965. את מקומה ירש המלך טאופאאהאו טופוו הרביעי.
טונגה הייתה בין עשר המדינות הראשונות שהכריזו כבר בספטמבר 1939 מלחמה על גרמניה הנאצית.
בשנת 1958 נחתם הסכם ידידות בין טונגה לבין בריטניה אשר איפשר מינוי מושל בריטי במקום.
ביוני 1970 זכתה טונגה בעצמאות.
בשנת 2008 הודיע המלך ג'ורג' טופו החמישי, כי הוא מוותר על רוב סמכויותיו בתור המונרך האבסולוטי של טונגה ומסיים מאות שנים של מונרכיה אבסולוטית.
ב-18 במרץ 2012 נפטר המלך ג'ורג' טופו החמישי בבית חולים בהונג קונג.
טונגה כיום היא מונרכיה חוקתית.
המלך, משפחתו וכן קבוצה אליטיסטית מצומצמת חיים בעושר רב לעומת רוב יתר האזרחים, וישנו נוהג חברתי ותרבותי עמוק שלא לבקר אותם ואת שיטת המלוכה.
השלטון מעניק חינוך חובה חינם.
לשלטון יש שליטה כוללת על הקרקע ברחבי המדינה, אשר לא ניתנת למכירה לזרים.
התנועה הדמוקרטית במדינה מנסה לקדם רפורמות רבות, בהן ייעול מערכת הבחירות, אך ללא ביטול מוסד המלוכה הנהנה מתמיכה עממית רחבה.
ישנו שוויון בין גברים לנשים בתחומי התעסוקה ונגישות לרפואה ולחינוך, אם כי יש אפליה לרעה של נשים בתחומי הקרקעות, הפוליטיקה ויחס ממשרדי הממשלה.
מבחינה מנהלית, טונגה מתחלקת לחמישה מחוזות: טונגטפו, חאפאי, אוה, ואוואו וניואס.
צבא טונגה שלח 40 חיילים כחלק מהכוח האמריקאי למלחמת עיראק למספר חודשים במהלך שנת 2004. משלחות נוספות נשלחו בשנים 2007 וחזרו בשנת 2008, כל אלו ללא אבדות.
בשנת 2010 שלחה המדינה כ-200 חיילים למלחמת אפגניסטן, במחוז הלמנד.
הממשל בטונגה פיתח בשנים האחרונות יחסים דיפלומטיים וכלכליים ענפים עם מדינות אסיה.
בנוסף על כך, ישנו יחס חם מאוד עם ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד.
למרות היחסים הטובים בין שתי המדינות, הממלכה המאוחדת סגרה את הנציבות שלה במדינה בשנת 2006, אם כי היא הוקמה מחדש בינואר 2020. טונגה חברה בארגונים רבים של המדיניות באוקיינוס השקט.
שתי המדינות מכירות זו בזו ושוררת ביניהן יחסי ידידות חמים.
על אף המרחק הרב בין שתי המדינות פעמיים נערכו שני ביקורים ממלכתיים בטונגה: הנשיא חיים הרצוג ב-1986 ולאחר כן, ב-2011 ביקר ראובן ריבלין כיו"ר הכנסת במטרה לקדם את העזרה של מדינת ישראל בטיפול במחלת הסוכרת הנפוצה בטונגה.
מקורות הפרנסה העיקריים הם (לפי סדר החשיבות) חקלאות, דיג, תיירות ועבודה במדינות אחרות.
סיומת האינטרנט של המדינה - .to - מאפשרת דומיינים כגון כמו go.to .move.to jump.to.
מכירת דומיינים בסיומת .to מכניסה מט"ח לכלכלת טונגה.
היבוא לטונגה (2022) עומד על סך 250 מיליון דולר, נפט מהווה כ-20% מתוכו, ורוב היבוא הוא מהרפובליקה העממית של סין ומפיג'י.
היצוא מטונגה (2022) עומד על סך 12 מיליון דולר.
בין המוצרים המיוצאים - דגים מיובשים, קוקוס ומוצריו (קופרה, שמן קוקוס), בננות, דלעת ומוצריה (גרעיני דלעת ושמן דלעת).
רוב היצוא הוא לארצות הברית.
טונגה היא ארכיפלג המורכב מ-150 איים קטנים באוקיינוס השקט.
האיים שהיו ידועים בעבר בשם "איי הידידות", נמצאים מזרחית לאיי פיג'י באוקיינוס השקט הדרומי.
רוב האיים הם הרי געש, כמה מהם - איי אלמוגים.
האיים העיקריים הם טונגטפו ואוה וקבוצות האיים העיקריות הן חאפאי, ואוואו וניואס.
טונגה שוכנת באזור אקלים משווני, כלומר אזור בעל משקעים רבים והפרשי טמפרטורות בין עונה לעונה הם קטנים וכך אף ההבדלים בטמפרטורה בין יום לבין לילה.
האיים נמצאים באזור בו פוגעות סופות טרופיות.
ב-13 בפברואר 2010 פקד את הארכיפלג רעש אדמה בעוצמה של 6.3 בסולם ריכטר.
בשנת 2022 התפרץ הר הגעש הונגה טונגה.
מעל ל-70% מתושבי האי מתגוררים באי הגדול טונגטפו.
98% מהתושבים הם ממוצא אתני משולב של פולינזים ומלנזים.
36% משתייכים לכנסייה המתודיסטית המקומית.
12% משתייכים לכנסייה לאומית נוספת.
טוּנְדְרָה, בגאוגרפיה פיזית, היא אזור בו הטמפרטורות נמוכות באופן קיצוני, עונות הגדילה של צמחים גדולים הן קצרות, וכתוצאה מכך גדילת העצים מוגבלת.
המונח "טונדרה" מגיע משפתם של הסאמי, ומשמעותו "מישור נטול עצים", והיא למעשה סוג של ערבה.
קיימים שלושה סוגי טונדרה: טונדרה ארקטית, טונדרה אנטארקטית וטונדרה הררית.
הצמחייה העיקרית בכל סוגי הטונדרה היא עשבים, טחבים וחזזיות.
עצים גדלים באזורים מסוימים של הטונדרה.
קו הגבול האקולוגי בין הטונדרה והיער נקרא קו העצים (Timberline).
הטונדרה הארקטית מופיעה בחצי כדור הארץ הצפוני הרחוק, מצפון לחגורת הטייגה.
השם טונדרה מתייחס לרוב רק לאזורים בהם הרובד התת־קרקעי הוא קפאת־עד, או אדמה קפואה לצמיתות.
(הוא עשוי גם להתייחס למישורים חסרי העצים, ואז גם צפון לפלנד יכלל).
הטונדרה הקפואה כוללת אזורים נרחבים בצפון רוסיה וקנדה.
האנשים המתגוררים בטונדרה הארקטית הם בדרך כלל רועי איילים נוודים.
ישנם מינים מעטים בעלי אוכלוסיות גדולות.
בעלי חיים עיקריים הם: הקאריבו, כבש המושק, אייל הצפון, ארנבת הקוטב, שועל השלג, הלמינג ודובי הקוטב (האחרונים רק בקצה הצפוני).
בשל האקלים הקשה בטונדרה הארקטית, ידעו אזוריה ניצול מועט למרות עושרה במשאבים טבעיים כמו נפט ואורניום.
בתקופה האחרונה החל הדבר להשתנות, ובאלסקה, רוסיה ואזורים נוספים החלה הטונדרה להיות מופרעת בשל התערבות אנושית.
ההתחממות הגלובלית מהווה איום חמור לטונדרה הארקטית בשל קיום הקרקע הקפואה שבה.
ביסודה, מדובר באדמה בוצית קפואה.
בקיץ, רק שכבתה החיצונית נמסה ואם תימס לחלוטין, יכולה כל המערכת האקולוגית להיחרב לגמרי.
הצפי הוא כי מיני בעלי החיים לא יצליחו להסתגל לשינויים קיצוניים מעין אלה.
איום נוסף הוא המצאות שליש מהכמות העולמית של פחמן הטמון באדמה באזורי הטייגה והטונדרה.
כאשר נמסה האדמה הקפואה, היא משחררת יותר פחמן משהיא מסוגלת לקשור.
התוצאה נראתה כבר באלסקה: בשנות ה־70 הייתה הטונדרה קולטת פחמן, אולם כיום היא מקור פליטת פחמן.
הדבר מגביר אף יותר את סכנת ההתחממות הגלובלית.
הטונדרה האנטארקטית מופיעה באנטארקטיקה ובכמה איים אנטארקטיים ותת אנטארקטיים, בהם איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים ואיי קרגלן.
אנטארקטיקה בעיקרה קרה ויבשה מדי מכדי לתמוך בצמחייה, ורוב היבשת מכוסה בשדות קרח.
עם זאת, במספר חלקים ביבשת, במיוחד חצי האי האנטארקטי, יש קרקע סלעית.
עליה ישנן כ־250 מיני חזזית, 100 מיני טחבים וכ־700 מיני אצות ימיות ויבשתיות החיות באזורים בהם יש סלעים חשופים ואדמה סביב קו החוף.
שני צמחי פרחים של אנטארקטיקה נמצאים בחלקים הצפוניים והמערביים של חצי האי.
בניגוד לטונדרה הארקטית, הטונדרה האנטארקטית חסרת יונקים גדולים, בעיקר עקב בידודה הפיזי מיבשות אחרות.
יונקים ימיים ועופות ימיים, בהם שחפים ופינגווינים מקננים באזורי החוף, ויונקים קטנים כמו ארנבים וחתולים נצפו באיים התת־אנטארקטיים.
הצומח והחי באנטארקטיקה והאיים האנטארקטיים (מדרום לקו רוחב 60° דרומי) מוגנים על ידי האמנה האנטארקטית.
הטונדרה ההררית (או האלפינית) מופיעה בכל רום גבוה מספיק שבכל קו רוחב בכדור הארץ.
הטונדרה ההררית גם היא חסרת עצים, אך לרוב אין בה אדמה קפואה, ואדמות ההרים לרוב מנקזות טוב יותר מאשר אדמות קפואות.
הטונדרה ההררית משתנה ליערות תת־הרריים תחת קו העצים.
ניתן לציין מספר בעלי חיים של הטונדרה ההררית: תוכי קאה, מרמיטה, כבשי בר כגון כבש ארגאלי, כבש גדול־קרניים, כבש דאל, כבש השלג, כבש כחול, כבש המושק, טאר ההימלאיה, צפיר האלפים, צפיר הקורדילרים, יעל קווקזי מערבי, ופיקה (ממשפחת הארנבאים).
טוּנָה (שם מדעי: Thunnini) הוא שבט מיני דגים ממשפחת הקולייסיים שבמחלקת מקריני סנפיר.
מיני הטונה הם דגי מאכל בעלי בשר ורוד (בניגוד לרוב הדגים שבשרם לבן), זאת הודות לכמויות גדולות של מיוגלובין.
מינים מסוימים של טונות נמצאים בסכנת הכחדה, כמו מיני טונה כחולת סנפיר.
חלק ממיני הטונה הם בעלי דם חם.
הנפוצה ביותר מביניהם היא הטונית המפוספסת (Euthynnus lineatus).
ישנם 5 סוגים בשבט זה ובהם 16 מינים:
סוג ומין יחיד אלוטונוס פלאי (Allothunnus fallai)
סוג טוּנִית (Euthynnus) - בו 3 מינים
סוג ומין יחיד אָטוּנָס שְׁחֹר-קַוִּים (Katsuwonus pelamis)
סוג טוּנָה (Thunnus) - בו 8 מינים
הגדולה שבסוג טונה היא טונה כחולת סנפיר אטלנטית, הגדולה בבני משפחתה, ששוקלת מעל 650 קילוגרם ואורכה עד 3.5 מטרים.
מהירות השחייה של דגי הטונה יכולה להגיע ל-70 קמ"ש.
סנפיר הזנב קשור לשרירים המשמשים לשחייה בעזרת גידים באופן ייחודי ויעיל במיוחד.
כמו כן הם בעלי רשת כלי דם מפותחת תחת העור, המשמשת לוויסות טמפרטורת הגוף בעת שחייה איטית וממושכת.
בעזרת מערכת זו, דגי הטונה שומרים על טמפרטורת גוף הגבוהה מטמפרטורת המים בה הם שוחים, תכונה הייחודית להם מבין הדגים.
לטונות אין מנגנון להנעת מים על פני הזימים, ולכן הם נמצאים בשחייה מתמדת.
דגים אלה הם טורפי-על באוקיינוסים השונים הנעים בלהקות אחרי להקות דגים קטנים (בעיקר מיני סרדינאים שונים ודגים מעופפים) וסרטנאים אך גם יצורים גדולים כמו דיונונים ואף טונות קטנות יותר.
בשנת 2000 דגו 3,605,000 טון דגי טונה, עיקר דיג הטונה מתרכז באסיה.
יפן היא המדינה הראשית בדיג דגי טונה של האוקיינוס השקט, בשנת 2000 יפן דגה 633,000 טון דגי טונה, כ-17 אחוזים מדיג הטונה בכל העולם.
טאיוואן הייתה השנייה בדיג דגי טונה, ובשנת 2000 דגה דגי טונה במשקל של 435,000 טון, 12 אחוז מדיג הטונה בכל העולם.
מפאת גודלה ואורך חייה טונה צוברת כספית בכמות ניכרת מדגים אחרים, למשל, תכולת הכספית בדג טונה בהירה (שבה תכולת הכספית הנמוכה ביותר) היא 0.310 ppm ונע עד 0.900 ppm לסוגי הטונה השונים.
הצריכה המקסימלית המומלצת לצריכת טונה בהירה לאדם השוקל 70 קילוגרמים היא 163 גרם בשבוע (כקופסה וחצי) (ושווה ל-49.66 mcg כספית).
לשם ההשוואה, בסרדינים יש 0.032 ppm, לאדם השוקל 70 קילוגרמים מותר לצרוך 1,530 גרם ממזון זה בשבוע.
דגי הטונה מכילים כמות גדולה של היסטידין וטיפול לא תקין בהם לאחר שנידגו, יכול לגרום להרעלת מזון סקומברואידית.
עבור נשים בהיריון, נשים מניקות וילדים יש לנקוט רף מחמיר אף יותר או להימנע מטונה כלל.
משרד הבריאות הישראלי ממליץ לנשים בהיריון להימנע מסטייק טונה ומטונה אלבקור, אבל לעומת זה ממליץ להן לאכול מטונה בהירה בקופסאות שימורים.
נפת טוּנְגוֹקוֹצֵ'נְסְקִי היא אחת מ-31 הנפות במחוז עבר הבאיקל ברוסיה ונמצאת בצפון המחוז.
ורח-אוסוגלי היא העיירה הראשית בנפה.
98 אחוזים משטח הנפה מיוערים.
הנפה מתחלקת לשני אזורים גאוגרפיים עיקריים לאורך קו פרשת מים: באזור הצפוני זורמים כל הנהרות לאוקיינוס הקרח הצפוני ובאזור הדרומי לאוקיינוס השקט.
הנפה גובלת בבוריאטיה ובנפות אחרות במחוז עבר הבאיקל.
הרוסים הם חלק דומיננטי באוכלוסייה, כמה מאות אבנקים ומספר זעום של בני עמים צפוניים אחרים מתגוררים בנפה.
המידע הראשון על מתיישבים באזור הוא מהמאה ה-19. הנהרות הגדולים והיערות העבותים בו משכו תושבים חדשים בשנות ה-20 של מאה זו מנפות סמוכות אחרות בשל הפוטנציאל הכלכלי הגלום בהם.
ישובים גדולים נוסדו על חופי הנהר ויטים: יומור-צ'ן, אוסט-קרנגה וקלקן.
בדרום הנפה נוסדו הכפרים והעיירות קיקר, אוסוגלי, אולדורגה, וירשינו-דרסונסקי, ניז'ניי סטאן ואחרות.
בין השנים 1923–1938 השתייכה הנפה למחוז הלאומי ויטימו-אולקמינסקי.
ב-21 בספטמבר 1938 נוסדה נפת טונגוקוצ'נסקי כיחידה מנהלית והכפר טונגוקוצ'ן היה לבירתה.
בנפה עיר אחת, וירשינו-דרסונסקי, ו-14 כפרים ומועצות כפריות.
רוב הכלכלה בנפה מתבססת בכריית זהב, כריתת עץ, ציד ודיג.
טונג'י פמי אווג'ובי הוא כדורסלן עבר ניגרי ששיחק במספר קבוצות בליגת העל הישראלית.
גובהו 2.01 מטרים והוא משחק בעמדות הפורוורד והסנטר.
אווג'ובי החל את דרכו כמתאגרף, ואף היה חבר בנבחרת האגרוף של ניגריה.
גובהו הביא אותו בסופו של דבר לכדורסל, אך בגיל מאוחר יחסית.
בין השנים 1993–1997 שיחק באוניברסיטת בוסטון בליגת ה-NCAA.
מאז לא שיחק באותה קבוצה במשך יותר מעונה.
הוא שיחק במספר קבוצות טורקיות קטנות, וכן בקבוצת גרנד ראפידס הופס מליגת ה-CBA, עד שבשנת 2001 הגיע לראשונה לקבוצה אירופית גדולה – ציבונה זאגרב.
ב-4 שנים אלה שיחק גם בליגת הקיץ האמריקנית.
אחרי עונה אחת בציבונה עבר לאולימפיה ליובליאנה הסלובנית, וגם בה שיחק עונה אחת בלבד.
בעונת הגיע אווג'ובי לתחנתו הראשונה בישראל, עירוני רמת גן.
כאשר היה אחד מהשחקנים המרכזים בקבוצה, וסייע לה במאבקי ההישרדות בליגת העל.
ב-2003 עבר להפועל ירושלים, ונטל חלק חשוב בזכייתה של הקבוצה בגביע יול"ב.
בסיום העונה עבר לספירו שרלרואה הבלגית, וב-2005 חזר לעונה נוספת בעירוני רמת גן.
את עונת פתח במכבי גבעת שמואל, אך לא גילה יכולת גבוהה.
הוא שוחרר מהקבוצה כעבור מספר משחקים, וחתם בהפועל גלבוע/עפולה.
בעונת שיחק אווג'ובי בקבוצת אבטודור סראטוב מהליגה הרוסית השנייה עימה עלה לליגה הראשונה.
אווג'ובי שיחק עם נבחרת ניגריה באליפויות העולם שנערכו ב-1998 ביוון וב-2006 ביפן.
עוצמתו הפיזית של אווג'ובי מעניקה לו יתרון במאבקים מתחת לסלים משני צידי המגרש.
יתרון זה בלט במיוחד בליגה הישראלית הנמוכה יחסית.
הר טונגרירו הוא הר געש מורכב פעיל הנמצא במרכז האי הצפוני של ניו זילנד, כ-20 ק"מ דרומית לאגם טאופו.
טונגרירו מתנשא לגובה של 1,978 מטרים מעל פני הים.
הר הגעש טונגרירו נמצא בסמוך להרי הגעש רואפהו ונגאורוהו, וביחד הם מהווים את הפארק הלאומי טונגרירו, שהוכרז ב-1990 על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
הר הגעש טונגרירו מורכב מלפחות 12 חרוטים געשיים שונים.
הוא התפרץ לראשונה לפני כ-260,000 שנים, והתפרצותו האחרונה התרחשה בשנת 2012. חלק מלועות ההתפוצצות התמלאו במים כדי ליצור אגמי לוע.
כמה שבועות לפני ההתפרצות חלה עלייה בפעילות הסייסמית בסביבת הר הגעש – שהיה רדום במשך 115 שנים, אך לא היו סימנים נוספים שיצביעו על התפרצות קרבה דוגמת רעשים פתאומיים.
ההתפרצות הפריאטית החלה ב-6 באוגוסט לקראת חצות ונמשכה כ-30 דקות, ולאחריה נרשמה פעילות סייסמית ערה שנמשכה 15 - 20 דקות.
ההתפרצות שילחה עמוד התפרצות לגובה של 7 ק"מ ופצצות געשיות למרחק של קילומטר.
האפר הגעשי שנפלט בהתפרצות נע למרחק של 200 ק"מ לעבר עיר הנמל נפייר במערב האי הצפוני, ולווה בריח עז של גופרית.
כתוצאה מכך ביטלה אייר ניו זילנד טיסות שמסלוליהן עוברים בסמיכות להר הגעש ובכיוון התפזרות האפר.
ההתפרצות החלה בלוע טה מארי (Te Mari).
עדי ראייה דיווחו על פעירת שלושה לועות חדשים.
טוֹנְגְג'וֹאוּ (בסינית: 通州; בפין-יין: Tōngzhōu) הוא רובע במחוז העירוני בייג'ינג שבצפון הרפובליקה העממית של סין, הנחשב לשער הגישה המזרחי לבירת סין.
האזור העירוני של טונגג'ואו שוכן כ-20 קילומטרים ממרכז בייג'ינג, בקצה הצפוני של התעלה הגדולה של סין (במפגש בין תעלת טוֹנְגְחְווֵי לתעלה הצפונית) ובקצה המזרחי של .
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בשטח הרובע כ-1.84 מיליון תושבים.
טונגג'ואו נוסד ב-195 לפנה"ס על ידי ליו באנג, הקיסר הראשון של שושלת האן המערבית, בשם נפת לוּ (路), אם כי נתגלו ממצאים ארכאולוגיים המעידים על התיישבות במקום עוד קודם לכן, בתקופה הנאוליתית.
בשנת 25 לספירה, בתחילת שושלת האן המזרחית שוּנה התו לוּ שהיה שמה של הנפה על ידי הוספת סימן המים על מנת להפוך ל-潞.
ב-1151, הכריז הקיסר הָאי לִינְג משושלת ג'ין (1234-1115) על מחוז פיאודלי חדש ושינה שמה של נפת לו לטונגג'ואו, מילולית "המקום שיש לעבור דרכו" מתוך הכרה בחשיבות של דרכי הגישה בים וביבשה לבייג'ינג.
ב-1914 שונה שם הנפה לנפת טונְג.
טונגג'ואו הפך לאחד הרבעים העירוניים של בייג'ינג ב-1997.
בתחומי הרובע של היום התחוללו שני מאורעות חשובים בהיסטוריה של סין.
ב-21 בספטמבר 1861 ניסה צבא שושלת צ'ינג לעצור את הכוח המשולב הצרפתי-בריטי, שעלה על בייג'ינג במהלך מלחמת האופיום השנייה, סמוך לגשר בָּאלִיצְ'יָאוֹ, כיום בגבול שבין הרבעים טוֹנְגג'וֹאוּ וצָ'אוֹיָאנְג.
הצבא הסיני שכלל כ-30,000 חיילים הובס ומעריכים כי כ-25,000 חיילים סינים קפחו את חייהם בקרב.
היה זה הניסיון האחרון של הסינים לעצור את הפולשים האירופאים, בייג'ינג נכבשה זמן קצר אחר כך ושיאנפנג, קיסר סין נמלט צפונה.
במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, בתחילת 1937, היה טונגג'ואו בירת "המועצה האוטונומית של מזרח חביי", ממשלת בובות של יפן.
ראש ממשלת הבובות הגיע להסכם סודי עם גנרל בצבא סין בניסיון להיפטר מהיפנים, וב-27 ביולי שלח הלה כוח בן 800 איש שחנה מול חומות טונגג'ואו.
היפנים דרשו את פינויים, ולאחר שהסינים סירבו, תקפו היפנים והרגו כ-500 מהם.
בתגובה התמרדו כ-5,000 איש מצבא המועצה האוטונומית שאומן על ידי היפנים כנגד היפנים וב-29 ביולי תקפו את הקסרקטין של היפנים.
כל אנשי הצבא היפנים נהרגו וכ-250 אזרחים, ששהו במקום, כולל נשים שנאנסו, נרצחו.
עם שוך הקרבות נהרסה רוב העיר טונגג'ואו.
מאורע זה לכינוי "מרד טונגצ'או".
אורכו של טונגג'ואו הוא 48 קילומטרים מצפון לדרום ו-37 קילומטרים ממזרח למערב ושטחו הכולל 888.8 קילומטרים רבועים או כ-6% משטח הכולל של המחוז העירוני בייג'ינג.
הרובע גובל ברבעים צָ'אוֹיָאנְג ודָאשִׂינְג ממערב, ברובע שׁוּנְיִי מצפון, במחוז העירוני טיינג'ין ממזרח ובמחוז חביי מדרום, והוא מרוחק כעשרים קילומטרים מכיכר טיין-אן-מן וכ-16 קילומטרים מנמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל.
הרובע שוכן על מישור בייג'ינג בגובה ממוצע של 20 מטרים מעל לפני הים.
אקלימו הוא ממוזג יבשתי עם עונות שנה מובחנות הכוללות קיצים חמים וחורפים קרים מאוד.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.3°C וכמות המשקעים הממוצעת היא 620 מ"מ גשם.
כמה נהרות רחבים זורמים בשטח הרובע, בהם וֶנְיוּ', לְיָאנְגשְׁווֵי וצָ'אובָּאי, ואורכם הכולל 254 קילומטרים.
46% משטחו של טונגג'ואו מיוער.
רובע טונגג'ואו מחולק לשישה תתי-רבעים, עשר עיירות ופלך אחד:
שםבכתב סיניבפין-ייןאוכלוסייה (מפקד 2020)שטחצפיפותתת-הרובע ג'ונגצאנג中仓街道Zhōngcāng Jiēdào66,8033.43919,423תת-הרובע שינחווה新华街道Xīnhuá Jiēdào37,2864.4458,389תת-הרובע ביי-יו'אן北苑街道Bĕiyuàn Jiēdào108,8406.80715,990תת-הרובע יו'צ'יאו玉桥街道Yùqiáo Jiēdào115,81310.3811,154תת-הרובע לו-יו'אן潞源街道Lùyuán Jiēdào8,4726.9471,219תת-הרובע טונג-יו'ן通运街道Tōngyùn Jiēdào49,6135.4829,050העיירה סונגג'ואנג宋庄镇Sòngzhuāng Zhèn145,2471141,274העיירה ג'אנגג'יה-ואן张家湾镇Zhāngjiāwān Zhèn127,992105.41,214העיירה קוושיין漷县镇Kuòxiàn Zhèn68,466113.4603.7העיירה מאג'ו'צ'יאו马驹桥镇Măjūqiáo Zhèn175,79479.972,198העיירה שיג'י西集镇Xījí Zhèn46,67891.31511.2העיירה טאיחו台湖镇Táihú Zhèn151,73573.072,076העיירה יונגלדיין永乐店镇Yŏnglèdiàn Zhèn43,308104.4415העיירה לוצ'נג潞城镇Lùchéng Zhèn69,28860.011,155העיירה יונגשון永顺镇Yŏngshùn Zhèn304,78125.3012,048העיירה לי-יו'אן梨园镇Líyuán Zhèn285,44519.0414,989הפלך האתני יו'ג'יה-וו של החווי于家务回族乡Yújiāwù Huízú Xiāng34,73465.40531.1
המרכז העירוני של טונגג'ואו מחובר למרכז בייג'ינג באמצעות הדרך המהירה ג'ינגטונג (צירוף של סיומת שם העיר עם תחילת שם המחוז) וקו באטונג של הרכבת התחתית של בייג'ינג.
כביש הטבעת מס' 5 של בייג'ינג וכביש הטבעת מס' 6 מצויים במרחק שווה מרובע העסקים של טונגג'ואו.
כבישים מהירים מובילים מטונגג'ואו לשניאנג, חרבין וטיינג'ין.
כביש טבעת שביעי, קו רכבת תחתית חמישי, ומסילת הברזל המהירה בין בייג'ינג לשאנגחאי נמצאים כיום בבנייה.
יש בטונגג'ואו שבעה אזורי תעשייה בשטח כולל של 64 קילומטרים רבועים, הממוקדים במוצרים מודרניים ותעשיות היי-טק.
המרכז העירוני של טונגג'ואו מתוכנן כרובע עסקים מקיף מרכזי בדגש על קמעונות.
בנובמבר 2007 נפתח במזרח טונגג'ואו מרכז קניות המוקדש כולו למכירת ספרים לסיטונאים וליחידים.
המרכז, Beijing Publishing Logistics Center, שוכן על שטח של 300,000 מטרים רבועים והוא המרכז הגדול מסוגו באסיה וקרוב לוודאי שבעולם כולו.
במרכז יש נציגות ל-500 הוצאות ספרים מקומיות וכ-300 זרות.
בתחום החקלאות ניתן דגש על גידול פרחים ופירות, גידול זרעים ובריכות דיג.
ממשלת הרובע מקדמת כיום את מעמדו של טונגג'ואו כנקודת ההתחלה של התעלה הגדולה במסגרת התוכניות הוזרמו מים ב-30 הקילומטרים האחרונים של התעלה שלאורכם נוצר "רצועת התעשייה והתרבות של התעלה", פרוזדור נופי ובו משובצים מוזיאונים, בתי קפה ושדרות כאשר בחלקו האחרון מצוי "הפארק התרבותי של התעלה הגדולה".
יש כיום בטונגג'ואו למעלה מ-100 גני ילדים, קרוב ל-150 בתי ספר יסודיים, מעל ל-50 בתי ספר תיכוניים ומכללות רבות.
כמו כן ממוקמים בתחומי הרובע מכון החומרים של בייג'ינג, האוניברסיטה הטכנולוגית של בייג'ינג והמכון למוזיקה של בייג'ינג.
בתי החולים כוללים מרכז מיוחד לטיפול בשחפת ובית חולים המתמחה ברפואה סינית מסורתית.
טוֹנָה (כך לפי האקדמיה ללשון העברית, אך נפוצה גם הצורה טון) היא יחידת מידה של מסה.
לפי תקן SI – מערכת היחידות הבין-לאומית, וברוב חלקיו של העולם, טונה (Tonne) אחת שווה 1,000 קילוגרם, שהוא יחידת המידה הבסיסית של מסה.
בארצות הברית היא מכונה טון מטרי (Metric ton), על מנת להבדילה מהמשמעויות האחרות.
טון קצר (Short ton), הנמצא בשימוש בעיקר בארצות הברית, שווה 2,000 ליברות, כלומר 907.18474 ק"ג.
לפי שיטת התקנים האימפריאלית שתוקננה במאה ה-13, טון ארוך (Long ton או Imperial ton) שווה 2,240 ליברות, כלומר 1,016.0469088 ק"ג.
לטון ארוך יש עדיין שימוש מסוים בארצות הברית, בעיקר במדידת הדחק של אוניות ולשקילת גופרית.
עדיין ניתן למצוא שימוש מסוים ביחידה זו גם באנגליה ובחלק ממדינות האימפריה הבריטית לשעבר כגון קנדה ואירלנד.
נהר טוֹנֶה (ביפנית: 利根川) הוא נהר בחבל קאנטו ביפן.
הוא הנהר השני באורכו ביפן, עם אורך כולל של כ-322 ק"מ, שני רק לנהר שינאנו.
אגן הניקוז שלו הוא הגדול במדינה, בשטח של כ-16,840 קילומטרים רבועים.
הנהר מכונה גם "בּנדוֹ טארוֹ" (ביפנית: 坂東太郎), כאשר "בּנדוֹ" הוא כינוי מיושן לחבל קאנטו ו"טארו" הוא שם פופולרי לבן הבכור.
הוא אחד מ"שלושת האחים", שלושה מהנהרות הגדולים ביפן (השניים האחרים הם נהר יושינו בשיקוקו ונהר צ'יקוגו בקיושו).
מקור הנהר הוא בהר אומינקמי (大水上山), המשתרע על הגבול בין מחוזות גונמה וניאיגטה.
במהלכו נשפכים אליו יובלים והוא נשפך לאוקיינוס השקט בעיר צ'ושי שבמחוז צ'יבה.
הנהר אדו מתפצל מהנהר ונשפך למפרץ טוקיו.
היובלים הראשיים של הנהר כוללים את הנהרות אגצומה, ואטרסה, קינוּ, אומוי וקוקאי.
הנהר היה ידוע פעם באופיו ההפכפך, ונתיבו השתנה בכל פעם שהתרחשו שיטפונות.
כיום קשה לשרטט את נתיבו הקדום של הנהר.
במקור זרם הנהר למפרץ טוקיו, ויובלים כדוגמת הנהרות ואטרסה וקינוּ היו פעם מערכות נהרות עצמאיות.
על מנת לאפשר תעבורה בנהר, ועל מנת למנוע שיטפונות, החל מפעל בנייה נרחב במאה ה-17, כשאזור קאנטו הפך למרכז הפוליטי של יפן.
מסלולו הנוכחי של הנהר נקבע במהלך תקופת מייג'י.
אגן הניקוז הרחב שלו הוא לכן בעיקר מלאכותי.
הנהר היה אמצעי תחבורה חשוב עד להופעת מסילת הברזל במאה ה-19. בנהר נעשה שימוש להובלת מוצרים מקומיים כמו רוטב סויה מצושי, אבל גם מוצרים מאזור טוהוקו, במטרה לחסוך זמן ולהימנע מהסיכון של שיט בים הפתוח.
כיום יש על הנהר מספר סכרים שנועדו לספק מים ליותר מ-30 מיליון התושבים באזור המטרופוליטני של טוקיו.
מינאקמי אונסן במחוז גונמה הוא מוצא הנהר טונה.
במהלך תקופת הפשרת השלגים באביב, אפריל עד יוני, יש קטע בן 12 קילומטרים, הקרוי מומיג'יקיו, ובו שבעה אשדות בדרגה 3-4 (על פי סולם קושי הנהר הבינלאומי).
הנהר הוא אחד האתרים הטובים ביותר ביפן לשיט קיאקים ורפטינג, והוא אירח את גביע העולם ברפטינג באביב 2007. הפשרת השלגים באביב מגבירה את כמות המים עד לדרגה קושי 4, אבל בקיץ הנהר שקט הרבה יותר ודרגת הקושי שלו יורדת ל-2.
נהר טונגוסקה תחתונה הוא נהר במזרח סיביר שברוסיה, הזורם ממזרח לצפון-מערב עד למפגש עם נהר יניסיי באזור העיר טורוחאנסק.
בחודשי הקיץ בנהר עוברות ספינות המביאות אספקה ליישובים לאורך הנהר.
בשלב התכנון נמצא פרויקט הקמת תחנת כוח הידרואלקטרית על הנהר.
זו צפויה להיות תחנת כוח הידרואלקטרית הגדולה ברוסיה וייתכן אף הגדולה בעולם.
שלב ראשון של תחנת הכוח צריך להיות בהספק של כ-10,000 מגוו"ט (הספק של כל תחנות הכוח בישראל הוא כ-12,000 מגוו"ט).
בשלב סופי הספק יכול להגיע לכ-20,000 מגוו"ט.
כתוצאה מהקמת התחנה ייווצר אגם חדש בשטח של כ-10 אלף קמ"ר ויהיה צורך להעביר למקום מגורים חדש כ-8,000 אלף תושבים.
הקמת המתקן צפויה להתחיל בשנת 2010 ויימשך 18 שנים.
יחד עם זאת, המחלוקת לגבי ההשלכות הסביבתיות של הפרויקט טרם הסתיימה.
טונגה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ומאז השתתפה ברציפות בכל האולימפיאדות שנערכו מאז.
הספורטאי היחיד בן טונגה שזכה במדליה אולימפית היה המתאגרף פָּאֶאָה וולפגראם, שזכה במדליית כסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).
זכייתו הפכה את טונגה למדינה הקטנה ביותר בעולם שספורטאי מטעמה זוכה במדליה במשחקי הקיץ.
לקראת אולימפיאדת ונקובר (2010) נעשו מאמצים להכשיר גולש לוג', ומספר ספורטאים נשלחו להתאמן בגרמניה, במטרה לשלוח משלחת ראשונה מטונגה למשחקי החורף אך איש מהם לא הצליח להשיג את הקריטריונים הדרושים להשתתפות במשחקים.
הופעת הבכורה של ספורטאי מטונגה במשחקי החורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014).
היה זה אזרח טונגה שנבחר לאחר קמפיין של בית המלוכה בשיתוף עם חברת אופנה גרמנית ושינה את שמו לברונו בנני כשמה של החברה כאקט פרסומי.
פיטה טאופטופואה היה נציג המדינה במשחקי חורף ומשחקי קיץ (ב-2016 ו-2018).
טונג צ'ונג (בסינית מסורתית: 東涌, בסינית פשוטה: 东涌, באנגלית: Tung Chung, קרי "זרם מזרחי") הוא אזור בצפון מערב האי לנטאו שבטריטוריות החדשות של הונג קונג.
אזור טונג צ'ונג הוא אחד מאזורי "הערים החדשות" שנבנות בהונג קונג.
באותה עת היה באזור כפר שתושביו התפרנסו מדיג וחקלאות.
בראשית המאה ה-19 נשלט אזור זה של האי לנטאו על ידי שודדי ים עד שצבא שושלת צ'ינג השתלט על האזור והקים, בשנת 1817 שתי מצודות באי - מצודת פאן לאו בדרומו ומצודת טונג צ'ונג בצפונו.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האזור כבסיס עבור צבא יפן.
עם הקמת נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג החל פיתוח נרחב של האזור אשר כלל ייבוש שטחי ים נרחבים, הקמת תשתיות עבור שדה התעופה והקמת שכונות מגורים עבור עובדי השדה ועובדי שירותי השדה.
פיתוח האזור מבוצע בארבעה שלבים, כאשר בסיום הפיתוח תהפוך העיר לעיר בת 250,000 תושבים.
בשנת 1994 החל הפיתוח, ועבודות התשתית הסתיימו בשנת 1997 עם סיום בניית שכונות המגורים הראשונות, בהן מתגוררים 18,000 תושבים העובדים בשדה התעופה הסמוך.
בשלב הפיתוח השני יובשו 350,000 מ"ר מהים בשנת 2000, ובהמשך יובשו 270,000 מ"ר נוספים מים בשנת 2001, ועליהם נבנו שכונות מגורים עבור 69,000 תושבים.
במסגרת שלב הפיתוח השלישי יובשו 260,000 מ"ר נוספים מהים בשנת 2003, עליהם יבנו דירות עבור 22,000 תושבים נוספים.
שלב הפיתוח הרביעי טרם החל.
במסגרת פיתוח האזור הוארך קו טונג צ'ונג של הרכבת התחתית של הונג קונג ונבנו בטונג צ'ונג קניון המותגים סיטיגייט ורכבל נגונג פינג 360 המוביל לאתר התיירות והמנזר בנגונג פינג.
טונגוראווה (Tungurahua מקצ'ואה "טונגורי" (גרון) ו"ראווה" (אש) – "גרון של אש") הוא הר געש שכבתי פעיל השוכן בקטע של הרי האנדים הקרוי הרכס המזרחי (Cordillera Oriental) באקוודור.
הפעילות הגעשית בהר התחדשה ב-1999 ונמשכת מאז עם מספר התפרצויות געשיות.
ההר מתנשא מעל עיר המרחצאות הקטנה בניוס די אגוואה סנטה.
הר הגעש טונגוראווה (5,023 מטרים) שוכן בנפה הקרויה על שמו - נפת טונגוראווה - ברכס ההרים המזרחי (Cordillera Oriental), חלק מרכס האנדים החוצה את אקוודור מצפון לדרום.
ההר נמצא 140 קילומטרים דרומית לבירה קיטו.
הרים סמוכים הראויים לציון הם הצ'ימבורסו (6,267 מטרים) ואל אלטאר (5,319 מטרים).
ההר מתנשא מעל עיר המרחצאות הקטנה בניוס די אגואה סנטה (Baños de Agua Santa – מילולית "מרחצאות המים הקדושים") השוכנת בגובה 1,899 מטרים לרגלי ההר, כ-8 קילומטרים צפונית לפסגתו.
עיירות סמוכות נוספות הן אמבטו (Ambato, כ-30 קילומטרים לצפון מערב) וריובמבה (כ-30 קילומטרים לדרום מערב).
טונגוראווה הוא חלק מהפארק הלאומי סנגאי שבחלקו הוכרז כאתר מורשת עולמית.
פסגת טונגוראווה בגובה 5,023 מצויה מעט מעל לקו השלג (כ-4,900 מטרים).
הפסגה מכוסה בשלג-עד והיה בה קרחון קטן שנמס לאחר התגברות הפעילות הגעשית ב-1999.
ההר הנוכחי (טונגוראווה III) בנוי בתוך הקלדרה של ההר שקדם לו (טונגוראווה II) שנבנה במהלך 14,000 השנים האחרונות, והתמוטטה לפני כ-3,000 (±90) שנים.
ההר המקורי (טונגוראווה I) התמוטט בסוף הפליסטוקן העליון.
ההתפרצויות של טונגוראווה הן סטרומבוליאניות, והן מייצרות אנדזיט ודקיט.
מקורן של כל ההתפרצויות ההיסטורית בלוע שבפסגה, ואליהן נלוו התפוצצויות עזות, זרמים פירוקלסטיים ולעיתים קילוחי של לבה.
במשך 1,300 השנים האחרונות נכנס טונגוראווה כל 80 עד 100 שנים לשלב של פעילות געשית.
במהלך משלחתם בת שבע השנים בדרום אמריקה (מ-1868 עד 1876) טיפסו שני הוולקנולוגים הגרמנים: אלפונס שטובל (Alphons Stübel; 1904-1835) ווילהלם רייס (Wilhelm Reiss; 1908-1838) על קוטופקסי (רייס יחד עם אנחל אסקובר (Angel Escobar); 28 בנובמבר 1872) וטונגוראווה (שטובל עם אוסביו רודריגס (Eusebio Rodruguez); 9 בפברואר 1873).
ב-1999, לאחר תקופה ארוכה של שקט, נכנס הר הגעש לשלב של התפרצות שנמשך מאז, נכון לנובמבר 2011, ברציפות.
הפעילות המחודשת באוקטובר 1999 הפיקה כמויות גדולות אפר געשי שנשר על יישובי הסביבה והוביל לפינויים של למעלה מ-25,000 תושבים מבניוס והשטחים הסמוכים.
זרמים פירוקלסטיים שנוצרו מההתפרצות גרמו למותם של שבעה תושבים, משפחה בת חמש נפשות ושני מדענים, והרסו כמה כפרים קטנים וכבישים במדרונות המזרחיים והצפון-מערביים של הר הגעש.
התפרצות נוספת שבעטיה פונו תושבים התרחשה ב-4 בדצמבר 2010. הסוכנות הלאומית לניהול סיכונים של אקוודור (Secretaría Nacional de Gestión de Riesgos) הכריזה על "אזעקה אדומה", ומאוחר יותר הפתיחה את רמת הסיכון לכתום.
המכון הגאופיזי של אקוודור (Instituto Geofísico) דיווח על גידול בפעילות הסייסמית, על מספר ההתפוצצויות ועל ענן האפר שהגיע לגובה של 2 קילומטרים.
גובה עמוד ההתפרצות הגיע ל-4 קילומטרים ו-110 משפחות פונו משישה כפרים הסמוכים להר.
בעקבות ההתפרצות מתנהל בטונגוראווה מעקב אחר הפעילות הסייסמית, המתעצמת ונחלשת לפרקים.
ב-18 בדצמבר 2012 התפרץ ההר פעם נוספת והביא לפינוי האוכלוסייה ביישובים הסמוכים.
ב-9 במרץ 2013 ההר התפרץ שוב, וב-14 במרץ הגיע עמוד ההתפרצות לגובה של 3 קילומטרים.
ב-4 באפריל 2014 הייתה בהר התפרצות עזה ועמוד ההתפרצות הגיע לגובה של 10 קילומטרים.
טונגה השתתפה לראשונה ב בסידני (2000), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע.
במשחקי החורף לא נטלה טונגה חלק מעולם.
כל המשלחות אותן שלחה טונגה למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים.
הספורטאים הנכים אותם שלחה טונגה מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
טונדז'ה ימבול (בבולגרית: Тунджа Ямбол) היא קבוצת כדורסל בולגרית מהעיר ימבול.
מועדון הכדורסל "טונדז'ה ימבול" הוקם בשנת 1945, מאז שנת 1964, מארחת הקבוצה בהיכל דיאנה המכיל 2,600 מקומות ישיבה.
הקבוצה משתתפת בליגה הראשונה מאז הקמתה.
בעונת 2000/01 התמודדה על האליפות מול קבוצת לבסקי סופיה, אך הפסידה בסדרת הגמר 3-0. בעונת 2001/02 זכתה באליפות הראשונה והיחידה שלה, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול קבוצת אקדמיק סופיה 0-3.
בעונת 1999/00 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של גביע קוראץ'.
בעונה שלאחר מכן הודחה על ידי קבוצת ז'לזניק בלגרד במוקדמות גביע קוראץ'.
בעונת 2002/03 השתתפה הקבוצה ביורוקאפ צ'לנג', אך לא עברה את שלב הבתים.
מועדון ספורט טונדלה (בפורטוגזית: Clube Desportivo de Tondela; הגייה פורטוגזית [tõˈdɛlɐ]) הוא מועדון כדורגל המשחק בעיר טונדלה שבפורטוגל.
המועדון משחק בליגת העל הפורטוגלית, ומארח את משחקיו באצטדיון ז'ואאו קרדוסו המכיל 5,000 מקומות.
המועדון נוסד בשנת 1933. עד עונת שיחק בליגה אזורית בפורטוגל.
בסוף עונת עלה מהליגה האזורית לליגה הרביעית בפורטוגל.
המועדון שיחק שנתיים בליגה הרביעית ובסוף עונת עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית.
המועדון שיחק שלוש שנים בליגה השלישית ובסוף עונת ירד מהליגה השלישית לליגה הרביעית.
המועדון שיחק שנתיים בליגה הרביעית וירד לליגה החמישית שהיא הליגה האזורית.
המועדון שיחק שש שנים בליגה האזורית ובסוף עונת עלה לליגה הרביעית.
המועדון שיחק ארבע שנים בליגה הרביעית ובסוף עונת עלה לליגה השלישית.
המועדון שיחק שלוש שנים בליגה השלישית.
בעונת הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הפורטוגלי והפסיד לקבוצת אוליביירנסה.
בסוף העונה עלה בפעם הראשונה לליגה השנייה בפורטוגל.
שם שיחק 3 שנים החל מעונת .
עד שזכה באליפות הליגה השנייה בעונת והעפיל לראשונה לליגת העל הפורטוגלית
בליגת העל שיחק המועדון 7 עונות, בעונת 2021/2022 השיגה הקבוצה הישג גדול בגביע הפורטוגלי כשהעפילה לגמר הגביע בפעם הראשונה בתולדותיה בו נכנעה לפורטו 1–3. עם זאת הקבוצה נשרה בסיום אותה העונה לליגת המשנה בה היא שיחקה במשך 3 עונות עד ששבה חזרה לליגה הבכירה.
(בהשאלה מליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו)
איתי אורן זבולון (נולד ב־13 במאי 1984), הידוע בשם הבמה "טוּנָה", הוא ראפר ישראלי.
איתי זבולון נולד בפתח תקווה, בן בכור לאתי ולשלמה ואח בכור לשיר ולברק זבולון.
את ילדותו העביר בין השכונות פג'ה בפתח תקווה.
למד בתיכון עמל א' במגמת גרפיקה, התעניין בברייקדאנס וביצירת מוזיקה, והיה חבר בקבוצת גרפיטי יחד עם צור תמם ונאור סוקי (שלימים יעבדו איתו על הקליפים "רוק 30", "סרט ערבי" ו"אבודים בחלל").
בגיל 16 החל לכתוב ראפ תחת השם "טונה-מן ג'ונס", חבר לראפר בשם "אוז" (אורי גרבש) ויחד הקימו את "ראסטה קישקשתא".
השניים הצטרפו בהמשך להרכב "השבט".
ב־2002 התגייס לצה"ל ושירת כמפקד ומדריך נשק בחיל החימוש.
ב־2006, סמוך לשחרורו, יצא אלבום הבכורה של "השבט", מתוכו בלט השיר "נווה מדבר" בזכות הקליפ הפרובוקטיבי אשר צולם לו.
הלהקה התפרקה באותה שנה בעת מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2005 חבר טונה להרכב משפחת שומשום ביחד עם הראפרים אליצור, סאיי רקורדס, טון שונה, דנידין, שבק ס', 51%, העקרב, בזוקה, MC מנצור, ראסיטי O, נבו, פרנציפ, אנדי 1, אלעד טרי ניסן ועוד רבים אחרים.
ואף השתתף ב"מבצע 101 - נלחם בשבילך" עם אותם ראפרים.
ב־2007 הכיר את המפיק והגיטריסט ניר דנן והשניים החלו ליצור חומר מקורי.
ב־2010 היה חבר בהרכב שאטגאנז עם הראפרים אורטגה ושי 360 ואיתם הוציא את המיקסטייפ "סוף עונת החרוזים".
ב־2011 הקליטו זבולון ודנן אלבום מקורי והקימו את הלהקה "טונהמן ג'ונס" עם הבסיסט יניב בן עמי (סאן) שמנגן איתו עד היום.
השניים חתמו בחברת התקליטים "עננה" ובאותה שנה יצאו הסינגלים: "פסיכולוג" בהשתתפות דורי בן זאב, "על הבר", "לרקוד" ו"ככה".
ב־2012 חידשו השניים את שירו של מאיר אריאל "עברנו את פרעה".
השירים לא זכו להצלחה והאלבום נגנז.
באותה שנה הצטרף המתופף זוהר ברזילי, והלהקה החלה להקליט סקיצה לאלבום חדש שלא הגיע לכדי הפקה סופית, מתוכו שרדה סקיצה לשיר 'נשאר בחיים' שלימים יכנס לאלבום הבכורה.
בשנת 2013 הצטרף לניר דנן בהפקה המוזיקאי יקיר בן טוב ויחד החלו לעבוד על האלבום "גם זה יעבור".
באותה שנה הפיקו זבולון ודנן לרביד פלוטניק (נצ'י נצ') את השירים "מוזיקה טובה", "קפה וסיגריה" ו"בור ועם הארץ" שזכו להצלחה ברדיו ועל הבמות.
בשנת 2015 יצא השיר "גם זה יעבור" שזכה להצלחה ניכרת והיה שיר הפריצה של טונה לתודעה הציבורית הרחבה.
השיר הגיע למקום ה־16 במצעד גלגלצ.
בהמשך השנה יצא לאור האלבום כולו, וזכה להצלחה רבה.
בלטו בו הרצועות "סרט ערבי", "רוק 30", "למה לא עכשיו" בשיתוף עם שלומי סרנגה, "עולם משוגע" שבוצע בשיתוף עם רביד "נצ'י נצ'" פלוטניק ו"מרפקים".
באותה שנה זכה בפרס אקו"ם להישג השנה למחבר על אלבומו, "גם זה יעבור".
באותה שנה הפיקו זבולון ודנן את "יום חדש" ו"ברוכים הבאים לפתח תקווה" של רביד פלוטניק שזכו גם הם להצלחה.
בשנת 2016 הוציא שיר משותף יחד עם רביד פלוטניק, "אני כאן לשבור".
בשנת 2017 הוציא שלושה סינגלים חדשים מתוך האלבום טונהפארק.
הסינגל "י"א 2" מספר על חוויותיו של זבולון כתלמיד במערכת החינוך בישראל.
הסינגל הגיע למקום ה־14 במצעד השנתי של גלגלצ ולמקום ה־22 במצעד השנתי של רשת גימל לשנת תשע"ז.
ב־7 בספטמבר 2017 יצא האלבום המלא.
בלטו בו הרצועות "בסיבוב", "סחרחורת", "אבודים בחלל", "הכל זה בצוות", ו"קאובוי".
האלבום זכה להצלחה רבה במצעדים ועל הבמות.
במקביל זבולון ודנן הפיקו את השיר "12 שנים של בדידות" של רביד פלוטניק.
בשנת 2019 הוציאו אינפקטד משרום רמיקס ל"אבודים בחלל".
באותה שנה עזבו זבולון ודנן את חברת התקליטים "עננה".
הם חברו לליאור מילר, שהפך למנהלם תחת השם "ועד הוייב".
הלוגו התחדש בעיצוב משותף של זבולון יחד עם חן מכבי.
באותה שנה יצאו הסינגלים: "אנרגיה", עם קליפ שביים זבולון, ו"לאן שאפנה מבטי", בו מותח טונה ביקורת על חברת התקליטים עננה, בה יצאו שני אלבומיו הראשונים.
במקביל הפיקו זבולון ודנן את השיר "סמוראי" של רביד פלוטניק עם ג'ימבו ג'יי מתוך "ועכשיו לחלק האמנותי".
ב־13 בדצמבר 2019 הוציא את אלבומו השלישי "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי", שכלל את הסינגל "אנרגיה".
האלבום הכיל סימפולים בהקשר חלל, מהקלטות של אנשים הטוענים שראו עב"מים ומשידור ההתרסקות של החללית הישראלית בראשית.
ב־2020 נערכו במועדון הבארבי שתי השקות סודיות לאלבום, שהפתיעו את הקהל שהגיע להופעות רגילות.
מיד לאחר מכן הוכרז על סיבוב הופעות, אשר נקטע כעבור זמן קצר בעקבות הגבלות הקורונה.
באוקטובר 2020 חידש יחד עם יסמין מועלם את השיר "אור הירח" של אביב גפן, כחלק מפרויקט צו השעה.
ב־30 באוגוסט 2020, כתגובה להתמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה, חבר טונה לשלום חנוך ויחד הוציאו את שיר המחאה המערבוני "הטוב, הרע ואחותך".
בספטמבר 2021, לרגל פסטיבל התמר השנתי, הוציא יחד עם עומר אדם מאשאפ לשירים "סחרחורת" ו"בדד".
ב־17 בדצמבר 2021 הוציא טונה את אלבומו הרביעי "מזרח פרוע" שכולל את הסינגלים "הטוב, הרע ואחותך", "היי בייב" ו"סהרה", שיצא כגרסת לייב בהשתתפות יסמין מועלם וזכה להצלחה במצעדי הפזמונים.
האלבום זכה בפרס אלבום השנה של תחנת הרדיו גלגלצ.
כמו כן זכה בפרס אקו"ם לאלבום השנה.
ב־23 במרץ 2023 הוציא את האלבום כתקליט, ובתוכו שיר נוסף בשם "גוף" בהשתתפות עדי אולמנסקי.
במאי 2023 יצאו טונה והראפר רביד פלוטניק לסדרת הופעות משותפת במתחם ההופעות "לייב פארק" שבראשון לציון, אליהן הגיעו יותר מ-90 אלף אנשים, שהיא הכמות הגדולה ביותר של אנשים שהגיעו לסדרת הופעות היפ-הופ בארץ.
סדרת ההופעות זכתה לסיקורים חיוביים רבים, ואף יש שהעניקו לצמד את תואר גדולי ההיפ-הופ בישראל.
ב־15 ביוני 2023 הוציא טונה את הסינגל "ככה זה" עם נינט טייב, שהופיע לאחר מכן באלבומה של טייב "קמתי לרקוד".
השיר הגיע למקום ה־67 במצעד היטליסט.
באותה שנה הוציא את האלבום "קיסריה אנפלאגד 2022".
באותה שנה שיחק בסרט "העיר הזאת" בתור אסיר בבית כלא.
ב-29 במרץ 2024 הוציא טונה את הסינגל "בין העיר לפרדס", שנכתב והולחן על ידו יחד עם ניר דנן שגם הפיק אותו מוזיקלית ביחד עם יקיר בן טוב.
השיר נכתב בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר וטונה מתאר בו את מצבו הנפשי על רקע מלחמת חרבות ברזל.
הסינגל הגיע למקום ה-18 של המצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
ב-19 במאי התארח באלבומו של המפיק עידו מימון "פסטיבל מסמפלי סימפולים" בשיר "זימבבואה".
השיר מכיל סמפול מתוך השיר "שיר ערש" של דויד ברוזה.
ב-19 בדצמבר יצא לאור אלבומו התשיעי של הזמר הישראלי עברי לידר, "חלק לא נפרד מאחרים", בו טונה משתתף ברצועה "ילדים של עשירים".
ב־25 במאי 2025 זכה אלבומו של טונה "מזרח פרוע" במעמד דאבל פלטינה ו-150 מיליון האזנות בדיגיטל.
2025–הווה: רובים ותלתלים וראפ מטורף
ב־30 במאי 2025, שחרר זבולון במפתיע שני אלבומים במקביל, אלבומו החמישי "רובים ותלתלים" ואלבומו השישי "ראפ מטורף".
שני האלבומים מכילים שיתופי פעולה עם הראפר רביד פלוטניק, אשר להם היסטוריה ארוכה של שיתופי פעולה בעולם המוזיקה ושיתופי פעולה נוספים עם הזמרים חיים משה, פלד וסימה נון.
שני האלבומים זכו לאהדה ראשונית רבה בקרב הקהל.
האלבומים שוחררו יותר משנה אחרי ששחרר זבולון את הסינגל "בין העיר לפרדס", בו רמז בשורתו האחרונה של השיר על אלבום חדש שאמור להשתחרר.
ב-30 לינואר 2026, שיחרר טונה שיר בשם "הייתי שם" לאחר שיתוף פעולה עם המותג "קפה טורקי", שם הוא מתעד את תהליך כתיבת השיר יחד עם שותפיו- ניר דנן ויקיר בן טוב בסדרה בת 5 פרקים (קפה והמשכנו) שבפרק האחרון משחרר את השיר.
2009: מיקסטייפ בייבי (בהרכב טונהמן ג'ונס)
2010: מיקסטייפ בייבי 2 (בהרכב טונהמן ג'ונס)
2012: סוף עונת החרוזים (בהרכב שאטגאנז עם שי 360 ואורטגה)
טונגה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער מטונגה לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.
המשלחת הראשונה של טונגה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט.
המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי הטאקוונדו והרמת משקולות.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה טונגה עד כה.
המשלחת מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים.
גם משלחת זו לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי ההרמת משקולות, הקשתות והשחייה.
טונה (שם מדעי: Thunnus) הוא סוג של דגים טורפים משבט הטונה שבמשפחת הקולייסיים הנפוצים ברחבי כל האוקיינוסים.
הטונות הם דגים גדולים ומהירים והם בעלי דם חם בניגוד לרוב הדגים, מה שמאפשר להם לשהות באוקיינוסים ממוזגים וקרים או לצלול לתהומות האוקיינוס.
יש להם סנפירים גדולים וזנב רחב העוזר לשעוט קדימה במהירות.
הראש בעל צורה עגולה והעיניים יכולות לנוע לאחור בעת הצורך.
הם יכולים לזנק המים ולקפץ מעלה.
צבעם כסוף עד כחלחל וכמה מינים אפורים או צהובים.
הטונה הגדולה ביותר היא טונה כחולת סנפיר אטלנטית (Thunnus thynnus) שאורכה המרבי מגיע ל-3.7 מטר ומשקלה המרבי הוא 670 ק"ג.
הם חיים בלהקות בכל האוקיינוסים וצדים דגים קטנים יותר, בייחוד דגים מתקהלים כמו סרדינים ואנשובי.
הטונות הם דגי מאכל מבוקשים ברחבי העולם ובכל שנה ניצודים מאות טונות מכל המינים למאכל.
עקב כך מינים רבים נעשו נדירים ובסכנת הכחדה ממשית.
כיום רוב המינים נחשבים למוגנים.
מין טונה ארוכת-סנפיר (Thunnus alalunga)
מין טונה כחולת-סנפיר דרומית (Thunnus maccoyii)
מין טונה עיננית (Thunnus obesus)
מין טונה כחולת-סנפיר פסיפית (Thunnus orientalis)
מין טונה כחולת-סנפיר אטלנטית (Thunnus thynnus)
טונג וון (בכתב סיני: 佟文; נולדה ב-1 בפברואר 1983) היא ג'ודוקא סינית, האלופה האולימפית מבייג'ינג 2008 וזוכת מדליית הארד מלונדון 2012. וון מחזיקה ב-8 מדליות מאליפויות העולם, בהם 7 מדליות זהב ומדליית ארד אחת.
במרץ 2000, וון זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה כאשר השתתפה בטורניר 'Grand Prix Città di Roma' וזכתה במדליית הזהב לאחר שניצחה בגמר את בריז'יט אוליבייה הבלגית.
כחודשיים לאחר מכן וון בת ה-17 השתתפה באליפות אסיה שנערכה באוסקה שביפן וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג כאשר גברה בגמר על קים סון-יונג הקוריאנית.
באליפות העולם 2001 שנערכה במינכן, וון זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל הפתוח לאחר שניצחה את פריסילה מארקס הברזילאית בקרב על המדליה.
באוקטובר 2002, וון זכתה לראשונה במשחקי אסיה, כאשר זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל הפתוח לאחר שניצחה בגמר את מאקי טסוקאדה היפנית.
ב-11 בספטמבר 2003, וון השתתפה באליפות העולם שנערכה באוסקה, התחרתה בקטגוריית המשקל הפתוח וזכתה לראשונה במדליית הזהב.
בשמינית הגמר ניצחה את ג'יובאנה בלאנקו מוונצואלה, ברבע הגמר ניצחה את אדג'יננסי סילבה הברזילאית, בחצי הגמר את מארה קובאצ'ביץ' הסרבית ובגמר ניצחה את קארינה בראיינט הבריטית.
בשתי אליפויות העולם הבאות שנערכו ב-2005 בקהיר וב-2007 בריו דה ז'ניירו, וון זכתה במדליות הזהב בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג.
באולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008, וון התחרתה בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג וזכתה במדליית הזהב לעיני הקהל הביתי.
בקרב הראשון ניצחה את תאה דונגזאשווילי הרוסייה, בשמינית הגמר ניצחה באיפון את מרינה פרוקופייבה האוקראינית כשתי דקות מפתיחת הקרב לאחר שהצליחה לרתק אותה.
ברבע הגמר וון גברה באיפון על קים נה-יונג הקוריאנית לאחר ששוב כשתי דקות מפתיחת הקרב הצליחה לרתק את יריבתה למזרן.
בחצי הגמר וון ניצחה את אידאליס אורטיס הקובנית ובגמר גברה על מאקי טסוקאדה היפנית.
באותה השנה זכתה גם באליפות העולם במשקל פתוח כאשר ניצחה בגמר את אלנה איבשצ'נקו הרוסייה.
ב-10 במאי 2010, איגוד הג'ודו העולמי החליט להשעות את וון לשנתיים בטענה לשימוש בקלנבוטרול, סם המיועד לאנשים הסובלים מבעיות נשימה.
וון נדרשה גם להחזיר את מדליית הזהב שבה זכתה באליפות העולם בשנת 2009. היא החליטה לקחת את התיק אל בית הדין לבוררות בספורט וערערה על ההחלטה של איגוד הג'ודו העולמי.
בית הדין לבוררות בספורט קבע כי לא היה ניתן להוכיח סימום והורה להחזיר לה את הזכויות להתחרות באופן מיידי.
בשנת 2011 זכתה וון באליפות העולם שנערכה בפריז כאשר ניצחה בגמר את בת-ארצה הסינית קין קיאן.
באותה השנה השתתפה באליפות העולם במשקל פתוח שנערכה בטיומן וזכתה במדליית הזהב השביעית שלה באליפויות העולם.
בשנת 2012 השתתפה וון באולימפיאדת לונדון בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג וזכתה במדליית הארד.
בקרב הראשון היא ניצחה את ונסה זמבוטי המקסיקנית, בשמינית הגמר היא ניצחה את אורסולה סדקובסקה הפולנייה וברבע הגמר ניצחה את אירינה קינדזרסקה האזרית.
בחצי הגמר הפסידה לאידאליס אורטיס הקובנית ונשרה לקרב על מדליית הארד שם ניצחה באיפון את מריה סואלן אלתמן הברזילאית לאחר שביצעה תרגיל נעילת מרפק וגרמה ליריבתה להיכנע.
טונה אטלנטית המכונה גם טונה שחורת-סנפיר (שם מדעי: Thunnus atlanticus) היא מין של טונה ממשפחת הקולייסיים הנפוצה במערב האוקיינוס האטלנטי.
זוהי אחת מהקטנות שבטונות מהסוג טונה והיא מגיעה לאורך של 100 סנטימטר ולמשקל 21 קילוגרם.
הגוף בצורת אליפסה עם סנפירים אפורים, גב כחול כהה ותחתיו פס זהוב והראש גדול ואפור בעל עיניים גדולות ולסתות קצרות.
מבנה גופה של הטונה מותאם לתנועה מהירה בעקבות טרף וזנבה נותן לה כוח האצה גבוה.
הטונה מגיעה לבגרות מינית תוך שנתיים.
הטונה נפוצה באוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה ממסצ'וסטס והאי מרתה'ס ויניארד עד לברזיל ומצויה גם במפרץ מקסיקו והים הקריבי.
טונה זו מצויה בעיקר באזורים הטרופיים עם מים בחום של מעל 2 מעלות.
כמו מרבית דגי הטונה היא טורפת דגים קטנים, סרטנים שונים וחסילונים והיא תצלול לעומק כדי למצוא מזון.
טונגי (בבנגאלית: টঙ্গী) היא עיר במחוז גזיפור שמצפון לדאקה, בבנגלדש.
טונגי מארחת את הביג'אווה לג'טמא מדי שנה, ובה אזור תעשייה של BSCIC אשר מייצרים מדי שנה הכנסה של 1500 קרור של הכסף הבנגלדשי המקומי (BDT).
בטונגי אתר זיכרון לזכרם של רבים שמתו ברצח העם הבנגלי שהתרחש במהלך במלחמת העצמאות של בנגלדש.
מיר ג'ומלה השני - שובדאר של השלטון הבנגלי (שלט בשנים 1660–1663) בנה מצודה להגנה על הכניסה הצפונית של דאקה.
כך גם מיר ג'ומלה בנה גשר מעל נהר טוראג וכביש (היום חלק מהכביש המהיר של דאקה-מינזינג) אשר באותה תקופה חיבר את העיר טונגי עם באג-באדשהי.
העיר שימשה בסיס לצמיחה עירונית באזור במאות ה-19 וה-20 כאשר יישובים עירוניים חדשים קמו בסביבתה: גולשאן (1961), בנני (1964), ברידהרה (1972) ואוטרה (1965).
מבחינה גאוגרפית, האזור בו טונגי נמצאת כולל את נהר טוראג ומספר נהרות הסובבים אותו.
העיר נמצאת באזור מוגבה המוקף בשפלה והמשקעים באזור דלים ולרוב יורדים על העמקים שבסביב ואינם מגיעים לטונגי.
העיר בנויה על סלע רדוד המהווה מצע יציב לתמיכה במבנים גדולים.
רבים מהאנשים המתגוררים בטונגי נוסעים לדאקה מדי יום, בעיקר באמצעות אוטובוס.
תושבים רבים מועסקים גם במפעלים של אזורי עיבוד הייצוא (EPZ) - אזורים שהממשלה נתנה להם מיסים מיוחדים ופטורים ממיסים על מנת לעורר את התעשייה.
בית ספר תמירול מילט קמיל
מכללות ללימודי רפואה ובתי חולים בעיר
בית החולים טונגי סאדאר - בית חולים בן 250 מיטות חולים.
המכללה הרפואית ובית החולים טיראנסה - בית החולים 375 מיטות חולים.
המכללה הרפואית ובית החולים הבינלאומי - 500 מיטות חולים.
טונגה היא עיירה שנמצאת באזור המערב שבקמרון.
העיירה נמצאת כ-90 ק"מ מבירת האזור באפוסם וכ-200 ק"מ מבירת המדינה יאונדה.
בנוסף, העיירה נמצאת כ-182 קילומטרים מהגבול של קמרון עם ניגריה.
טונגה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N4.
98% מהתושבים בטונגה הם חקלאים שעבודים בשדות קקאו וקפה.
בטונגה יש קניון ותחנת דלק.
הקיסר טונג־ג'ה (סינית: 同治帝; פין-יין: Tóngzhì dì; וייד-ג'יילס: Tung Chih; חי: 1856-1875),הוא הקיסר השמיני של סין משושלת צ'ינג.
הוא הוכתר כקיסר בגיל 5, ולכן מדיניות שלטונו הוכתבה ברובה על ידי אמו הקיסרית האלמנה צה-שי.
חרף זאת, טונג-ג'ה ניסה לקדם תהליכי מודרניזציה ושינויים בקיסרות הסינית, במהלך שכונה "רסטורציית טונג-ג'ה", אך בסופו של דבר לא צלח.
הקיסר כיהן במשך 13 שנה ונפטר בגיל 18 מאבעבועות שחורות.
הקיסר טונג־ג'ה, היה הבן היחיד של הקיסר שיאנפנג והקיסרית האלמנה צה-שי שנותר בחיים.
במקור, הוצא ששמו הרשמי יהיה פנסנגגה סאבינגא במאנצ'ורית, ובסינית כשישיאנג (祺祥).
אך שם זה שונה אחר כך על ידי אמו צה-שי ל"טונג־ג'ה", קיצור של הביטוי הקלאסי (tong gui Yu zhi (同归 与 治; 同歸 與.
פרשנות אלטרנטיבית מכנה אותו כ"אם ובנה קיסרים"(母子 同治 天下), שם זה מתאים למציאות, אמו, הקיסרית האלמנה בהיותה עוצרת הקיסר, הובילה את השלטון באופן מעשי ושלטה מאחורי הקלעים.
הביטוי הפוליטי הסיני המסורתי "לבקר בקהלים מאחורי וילון" (垂帘听政; 垂簾聽政) נטבע כדי לתאר את שלטונה של הקיסרית האלמנה צה שי באמצעות בנה קיסר טונג־ג'ה אשר הפך לקיסר בגיל חמש עם מות אביו, קיסר שיאנפנג.
בחירתו של אביו של יורש העצר, סושון, שונתה לטובת שותפות בין אמו הקיסרית האלמנה צה שי, הקיסרית האלמנה שיאן, ודודו השישי הנסיך גונג.
אף כי ככל הנראה היו תקוות כי קיסר טונג־ג'ה יהפוך למנהיג כמו קיסר קאנגשי (שעלה על כס המלוכה בילדותו בשנת 1661), תקוות אלו יתבררו במהרה כטעות, מאחר שהקיסר טונג־ג'ה גדל להיות עקשן וצעיר עם מזגי רוח.
בסתיו 1872 התחתן הקיסר המתבגר עם הקיסרית שיאוזיי ומספר פילגשים.
הקיסר טונג־ג'ה ככל הנראה רצה לתפוס את השלטון באופן מיידי, מה שהביא לריב בבית המשפט הקיסרי בנוגע לפירוק השלטון והתזמון שלו.
עם זאת, שתי הקיסריות התנדנדו עד לתאריך המיועד של 23 בפברואר 1873. יום לאחר שהקיסר טונג־ג'ה תפס את מושכות הכוח, ביקשו המעצמות הזרות את הקיסר המתבגר שיוכיח כי הוא באמת השליט של סין.
הבקשה גרמה למחלוקת חריפה בין השרים האחראים על קשרי החוץ, שהבהירו כי הם לא יבצעו את הקוטו הפולחן לקיסר, לבין המשרד לענייני חוץ של זונגלי, בנוגע לפרוטוקול שיש לקיים.
ממשלת צ'ינג הייתה גם מעוניינת להחזיק את הקהל בתחומי העיר האסורה, ובסופו של דבר התיישבה ב"ביתן האור הסגול" באחד מארמונות האגם שממערב לעיר האסורה, המהווה כיום חלק מזונגונגנאי.