tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפיכך, תיתכן אפשרות למעבר של תגובות מבור פוטנציאל מסוים לכל בור אחר, כאשר הקצב של תגובות אלו תלוי בלחץ המערכת.
רשת של תגובות תלויות- לחץ ניתנת למידול (יצירת מודל קינטי) בצורה הסתברותית, כאשר ההתפתחות בזמן של המערכת מיוצגת ומחושבת על ידי משוואה המסטר (Master equation (ME)).
משוואה זו מתארת את התהליכים המולקולריים המתרחשים וכיצד הלחץ החלקי והשבר המולרי, של הצורונים הכימיים ברשת התגובות, משתנים עם הזמן כתוצאות מההתנגשויות והתגובות הכימיות.
מתוך כך, המשוואה מאפשרת לחשב את קבועי הקצב, , של תגובות כימיות בפאזה הגזית, בהן מהירות התגובה מושפעת הן מהטמפרטורה והן מהלחץ.
החישוב נעשה באמצעות שקלול של קבועי הקצב המיקרו-קנוניים (תרשים 1), של צפיפות המצבים האנרגטיים ושל תהליכי העברת האנרגיה בהתנגשויות.
מתוך כך נובעת גם הסיבה העיקרית למורכבות פתרון משוואה זו- מעבר לסיבוכיות החישובית עבור מערכות גדולות, עבורן סט המשוואות הופך להיות רב ככל שנוספים איזומרים וערוצי תגובה נוספים, ישנה גם מורכבות בכך שיש צורך להתייחס בחישובים לכל רמות האנרגיה האפשריות עבור כל צורון כימי.
ישנן תוכנות עזר לפתרון משוואת המסטר:
MultiWell - תוכנה לניתוח מערכות של תגובות כימיות עם בורות פוטנציאל רבים המאפיינים תגובות חד-מולקולריות.
MESS: Master Equation System Solver - כלי חזק לפתרון משוואת המסטר באופן מקיף.
Arkane - חלק מפרויקט RMG (Reaction Mechanism Generator), מסייע בחישוב קצבי תגובות תוך פתרון משוואת המסטר.
MESMER - תוכנה נגישה לציבור הרחב לפתרון משוואת המסטר עבור תגובות הכוללות בורות פוטנציאל רבים.
Polyrate 17-C - תוכנית מחשב לחישוב קצבי תגובות כימיות עבור מולקולות רב-אטומיות, כולל מערכות תלויות-לחץ.
בשל המורכבות לפתרון משוואת המסטר ישנן מספר שיטות שפותחו בהן ניתן להשתמש על מנת לפשט את המשוואה וכך לקבל את הערכים של .
השיטות נבדלות זו מזו ברמת הקפדנות והדיוק, העלות החישובית מבחינת משאבים וזיכרון, וכן העוצמה והיציבות החישובית.
The chemically significant eigenvalues (CSE)- שיטה זו מפשטת את המערכת על ידי כך שהיא מפרקת אותה לערכים עצמיים ומתעלמת מהמצבים האנרגטיים המגיעים במהירות לרגיעה בעת מעבר אנרגיה, תוך השארת המצבים העצמיים המשמעותיים מבחינה כימית הקשורים לתגובה.
זו השיטה המדויקת ביותר לפתרון, אך גם היקרה ביותר חישובית ולעיתים אינה מתכנסת לתוצאה כלל.
The simulation least-squares (SLS)- בשיטה זו יש התאמה של משוואת המסטר לתנאים ושטפים ספציפיים.
לרוב שיטה זו ברמת דיוק זהה לשיטת ה־CSE אך יותר יציבה.
Reservoir State (RS)- שיטה זו מניחה כי צורונים כימיים בעלי אנרגיה נמוכה מתפלגים בהתאם להתפלגות בולצמן.
כך, שיטה זו מבוססת על קרובים טובים למתרחש במציאות ולכן היא יחסית מדויקת.
עם זאת, במקרים שבהם השיטה אינה מצליחה להגיע לפתרון הנכון, המשתמש לא מקבל כל חיווי על כך.
The modified strong collision (MSC)- ההנחה של התנגשויות חזקות מותאמות- בבסיסה ישנה הנחה שהתייצבות אנרגטית של איזומר מעורר מתרחשת בשלב אחד ויחיד מיד בעת ההתנגשות.
זוהי השיטה המהירה ביותר מבין ארבעת השיטות והעוצמתית ביותר אך מבוססת על הקרובים הכי פחות ריאליסטיים.
שיטת ההתנגשויות החזקות המותאמות (MSC)
זוהי אחת השיטות לפישוט משוואת המסטר כאשר בבסיסה שתי הנחות עיקריות:
אם מתרחשת התנגשות של גז האמבט באיזומר , הוא בוודאות ידעך ויתייצב אנרגטית, כלומר, התנגשות אחת בלבד מספיקה להורדתו עד לרמה האנרגטית הנמוכה ביותר.
בפועל, לרוב נדרשות מספר התנגשויות כאלה וייתכן דווקא אף עירור נוסף, בעת ההתנגשות, במקום דעיכה.
אולם, ישנה הצדקה לוגית מסוימת להנחה זו- אם ניתן זמן מספיק להתנגשויות אלו, לבסוף תוכל אכן להתרחש דעיכה זו.
בכל רגע נתון ניתן להתייחס להתפלגות רמות האנרגיה המעוררות של האיזומרים במערכת כימית כבלתי משתנה מבחינת זמן, כלומר שהיא נמצאת במצב יציב.
הנחה זו מפשטת את החישובים המתמטיים שכן היא מאפשרת ויתור על הצורך לעקוב אחר ההתפתחות המפורטת של כל רמות האנרגיה לאורך זמן.
תוך שימוש בשיטה זו מתקבל פתרון בעל דיוק גבוה יחסית עבור התגובות העיקריות המתרחשות במערכת.
עבור התגובות שמתרחשות בשיעור נמוך יותר תיתכן שגיאה עד לערך של כ־300% מהערך המדויק, אך אין לכך השפעה מהותית על דיוק המודלים הקינטיים שניתן לקבל מתוך החישובים האלה.
היתרון המהותי בשיטה זו הוא ששיטה זו בעלת רמת מהירות ויציבות גבוהות מאד.
קירות מדברים הוא אתר תיירותי במושב שתולה בגליל העליון סמוך לגבול ישראל–לבנון.
מדינת ישראל הקימה חומה שתסתיר את הנוסעים בכביש 8993 העובר במקביל לגבול, במטרה להגן עליהם.
בשנת 2018 התבצע פרויקט 'קירות מדברים' של ציורי גרפיטי על חומת ההגנה בחלקו המזרחי של היישוב על ידי שמונה אמני ואמניות גרפיטי בין-לאומיים ביוזמת המועצה האזורית מעלה יוסף, המרכז הקהילתי ועמותת Artists 4 Israel .
החומה הגבוהה בגובה של ארבעה מטר ובאורך כ-200 מטר, נבנתה על כביש המערכת קרוב לגבול עצמו, זאת בעקבות חטיפתם של אהוד גולדווסר ואלדד רגב ביום רביעי, 12 ביולי 2006 והריגת חמישה חיילים שהובילה לפתיחת מלחמת לבנון השנייה.
מטרת הקמת החומה הייתה חסימת שדה הראייה של צלפים ותצפיתנים, לעבר בתי מושב שתולה.
ביוזמה מקומית הגיעו לשתולה שמונה אמני גרפיטי ידועים, וציירו על החומה הגבוהה ציורים המייצגים את חיי הקהילה בשתולה ובסביבה.
ציורי הגרפיטי נעשו בשיתוף תושבי האזור, תלמידי התיכון האזורי.
המקום הפך לאתר תיירות אליו מגיעים רבים לצפות בציורים על הקירות.
אמני הפרויקט ציירו גם שדה פרחים בנקודה שבה נחטפו שני החיילים, חטיפה שפתחה את מלחמת לבנון השנייה, בקו דיווח 105 הנמצאת בסמוך לקיר.
את הפרויקט יזמו אבנר אליהו מורה דרך משתולה ומירב עוזיאל־וורקנך שעיסוקה הוא פרויקטים לחיזוק קהילות שחוו טראומה.
האמנים הגיעו למושב שתולה בתחילת חודש מאי 2018, הגם גרו במושב כאורחים של תושביו.
בפרויקט השתתפו גם תלמידים מבית הספר של המועצה אזורית מעלה יוסף, ומשפחות שכולות ממלחמת לבנון השנייה שהיו שותפים לבחירת הציורים, ולציור על החומה.
ליד אתר "קירות מדברים" הוקם בית קפה ששמו "על הגבול קפה וטאבון" המשרת את המבקרים באתר
צייר על החומה עדר פילים וציפור עם תפוח.
מתגוררת במיאמי, פלורידה, ארצות הברית
Zabou אמנית צרפתייה המתגוררת לונדון, אנגליה
Shayne אמנית מטקסס, ארצות הברית
rainbow אמן רחוב מניו ג'רזי, ארצות הברית
ABSTRK מוצאו מקובה, גר במיאמי ארצות הברית
קירי (בקיצור Ci) הוא יחידת מידה לרדיואקטיביות והוא שווה ערך ל- בקרל, שהוא קצב ההתפרקות של גרם 226Ra.
היחידה קרויה על שמם של בני הזוג פייר ומארי קירי מגלי הרדיום.
כיום לא נהוג להשתמש ביחידת המידה זו, שהוחלפה על ידי יחידת המידה בקרל Bq.
הרפובליקה של קיריבטי או קיריבס (בגילברטית: Ribaberiki Kiribati) היא מדינת איים באוקיינוס השקט, משני עברי קו המשווה, השוכנת במרכז האוקיינוס השקט הטרופי.
בפי תושבי המדינה היא נקראת "קיריבס", מפני שעל פי כללי הכתיב המקומיים הצירוף ti נהגה s.
השם "קיריבס" הוא דרך ההגייה המקומית של השם "גילברט" (ר' להלן: היסטוריה).
בקיריבטי ישבה קבוצה אתנית מיקרונזית אחת, שדיברה את אותה שפה אוקיאנית ב-2,000 השנים שקדמו למגע עם המתיישבים האירופים.
האדמירל הרוסי אדם יוהאן פון קרוסנסטרן ורב החובל הצרפתי לואי דופרי נתנו לאיים את השם איי גילברט בשנת 1820. האיים נקראו על שם רב החובל הבריטי תומאס גילברט אשר חצה את האיים בשנת 1788.
בשנת 1892 הפכו האיים לפרוטקטורט בריטי, ובשנת 1916 הם הפכו למושבה.
איי גילברט היו חלק מן המושבה שנקראה איי גילברטואליס, וב-1937 צורפו למושב איי פיניקס.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו האיים והוחזקו בידי יפן בין השנים 1941–1943. בנובמבר 1943 כבשו האמריקאים את אטול טאראווה במה שנודע כקרב טאראווה.
סביב אחד האטולים, קריטימטי (אי חג המולד), נערכו ניסויים גרעיניים על ידי בריטניה בסוף שנות החמישים, ועל ידי ארצות הברית בשנת 1962.
בשנת 1971 קיבלו האיים אוטונומיה.
איי אליס הופרדו מן המושבה ב-1975, והיו ב-1978 למדינה העצמאית טובולו.
בשנת 1979 הפכו האיים למדינה עצמאית, וצורפו אליה איי ליין כולל האי קיריטימני (אי חג המולד).
פרלמנט קיריבטי שנקרא "מאנבה ני מאונגאטאבו" נבחר אחת לארבע שנים ובו 42 נציגים.
הנשיא משמש ראש המדינה וראש הפרלמנט.
למעט ישראל מ-1996 עד 2001, קיריבטי היא המדינה היחידה שבה ראש הרשות המבצעת נבחר בבחירות ישירות והרשות המבצעת תלויה בפרלמנט.
הרשות השופטת, שהיא בלתי תלויה, כוללת בית משפט לערעורים ובית משפט גבוה וכן בית משפט השלום בכל אי מיושב.
סמכות שיפוט בתי משפט השלום אינה מוגבלת בענייני מקרקעין אך מוגבלת בתיקים פליליים ואזרחיים.
לכל אחד מ-21 האיים המיושבים יש מועצה מקומית (לאי טאראווה יש שלוש מועצות מקומיות: בטיו, דרום טאראווה וצפון טאראווה).
פרט לאי בנבה, חקלאות ודיג הם מקורות קיומם של האיים.
הגידולים העיקריים: דקלי קוקוס, עץ הלחם, בטטה, טרו, ירקות ופירות.
באיים 665 ק"מ דרכים, מהן 483 ק"מ כבישי אספלט.
שתי אוניות בנפח כולל של 3,250 טון משמשות לתחבורה בין האיים.
האקלים משווני, חם ולח בכל חודשי השנה.
הטמפרטורות הממוצעות של החודש החם ביותר ושל החודש הקר ביותר: 28, 27. כמות המשקעים השנתית 1,250-1,900 מ"מ.
לעיתים פוקדות את האיים סערות טייפון קשות.
בשל עליית מפלס מי האוקיינוסים בעקבות ההתחממות הגלובלית המדינה נחשבת למקום המסוכן ביותר.
על פי ההשערות, עד שנת 2050 ייעלמו האיים, שרובם מגיעים לגובה של 2.5 מטרים בלבד מעל פני הים.
קיריבטי קנתה שטח אדמה בגודל 20 קמ"ר בפיג'י כדי להעביר את תושביה לשם במקרה שתוצף.
עד 1994 חצה קו התאריך הבינלאומי את המדינה.
ב-1 בינואר 1995 הוזז קו התאריך באזור מזרחה, וכיום אזורי הזמן בקיריבטי הם 12+UTC עד 14+UTC.
רוב האזרחים הם בני שבטים מיקרונזיים.
בחלק מן האיים יושבים פולינזים.
אומנם רוב האוכלוסייה כפרית, אך בשנים האחרונות חל תהליך עיור.
הנצרות היא הדת המרכזית בקיריבטי, לאחר שהובאה בידי מיסיונרים במאה ה-19. 53% מהתושבים קתולים, 40% פרוטסטנטים ו-6% מורמונים.
קירטון הוא סלע משקע ביוכימי, פריך, לבן ונקבובי.
זהו סלע הקרוב לאבן גיר ומורכב כמוהו מהמינרל קלציט, אך בשונה מהגיר אינו בעל מבנה גבישי.
הקירטון נבנה משלדים גיריים של יצורים זעירים.
היצורים הנפוצים בקירטון הם הקוקליטים (סוג של אצה היוצרת לוחות גיר דקים) והפורמיניפרים (סוג של יצור חד-תאי).
בחלק מסלעי הקירטון בארץ מהווים הקוקליטים 75% מהסלע, אלא שבשל גודלם (בין אלפית לשתי אלפיות המילימטר) ניתן לראותם במיקרוסקופ האלקטרונים בלבד.
לעומת זאת, את הפורמינפרים שגודלם כ-0.1 מ"מ ניתן לראות במיקרוסקופ רגיל.
הקירטון פריך בהשוואה לאבן הגיר.
אבן הגיר בנויה מארגוניט ומקלציט עשיר במגנזיום, שני מינרלים בלתי יציבים שעוברים המסה וגיבוש מחדש בתהליך הדיאגנזה, תהליך שגורם להקשחת אבן הגיר.
לעומתו הקירטון בנוי מקלציט דל מגנזיום שאינו עובר המסה ונשאר רך.
על אף שהקירטון הוא נקבובי הוא אינו מעביר מים היטב שכן נקביו זעירים ביותר ולכן הוא סלע אטים.
ולכן נוצרים צוקים תלולים בנקודה שבה רכסי הקירטון פוגשים בים.
הקירטון שוקע בים בקצב של 1–2 מ"מ למאה שנה.
שקיעה מסיבית של קירטון התחוללה באירופה, בחלקים נרחבים של אמריקה הצפונית ובמזרח התיכון במשך כ-30 מיליון שנה, בתקופה הקרויה קרטיקון עליון.
(הקירטון אף נתן את השם לתור הקרטיקון – Craie בצרפתית פירושו קירטון או גיר).
שקיעת הקירטון החלה מתחילת הקנומן (לפני כ-95 מיליון שנה) ועד לסוף עידן המזוזואיקון (סוף תקופת הקרטיקון העליון לפני כ-65 מיליון שנה), אז נוצרו הצוקים הלבנים של דובר במחוז קנט באנגליה, המורכבים ממשקעי קירטון.
במזרח התיכון (ובכלל זה בארץ ישראל) החל הקירטון לשקוע, כמו באירופה, לפני כ-95 מיליון שנה, אלא שבאזור המזרח התיכון נמשכה שקיעה זו כ-50–60 מיליון שנה, עד לסוף תקופת האאוקן.
קירטון נחצב כבר אלפי שנים, ומספק חומר לבנייה ואדמת סיד לזיבול השדות.
בדרום-מזרח אנגליה ישנם ה-deneholes – דוגמה לבורות כריית הקירטון העתיקים.
בשל היותו סלע רך וקל לחציבה ועיצוב, שימש הקירטון לכריית בתי מגורים בימים עברו.
דוגמאות ניתן לראות באזור בית גוברין ("מערות" בית גוברין הן מנהרות מעשה ידי אדם) ובקפדוקיה אשר באסיה הקטנה.
הסלע נפוץ בצפון צרפת בחבל פיקרדי ובצפון חבל נורמנדי ושימש שם לבניית ערים ומונומנטים.
רגישות הסלע לקפאון גרמה לכך שעם התפתחות אמצעי התחבורה במאה ה-19 (הרכבת, תעבורה ימית בנהרות), פסק השימוש בו לטובת אבן הגיר שנחצבה בסמוך לפריז.
בעבר שימש הקירטון לייצור גיר לכתיבה על לוחות בית הספר (ומכאן גם שמו של אמצעי הסימון באנגלית: Chalk – קירטון), אולם כיום נעשה שימוש בסידן גופרתי (CaSO4) ליצור גירים.
דיים קירי ז'אנט טה קאנאווה היא זמרת אופרה ילידת ניו זילנד.
בשנת 1981 ראו ושמעו אותה ברחבי העולם כ-600 מיליון איש, כאשר שרה את Let the Bright Seraphim בחתונתם של צ'ארלס, הנסיך מוויילס וליידי דיאנה ספנסר.
טה קאנאווה נולדה בגיסבורן, באי הצפוני של ניו זילנד.
מוצאה מעורב, שכן בין אבותיה יש גם מאורים וגם אירופאים, אבל מעט מאוד ידוע על הוריה הביולוגיים, כיוון שאומצה בינקותה; היא בתם המאומצת של אם אירית ואב מאורי.
בנעוריה ובשנות העשרים המוקדמות לחייה הייתה טה קאנאווה כוכבת פופ ובדרנית פופולרית במועדוני ניו זילנד.
את דרכה כזמרת אופרה החלה טה קאנאווה כמצו סופרן, אך בהמשך פיתחה את קולה לסופרן.
בשנת 1965 זכתה בתחרות שירה יוקרתית, שנועדה לכל סוגי הזמרים, ג'אז, פופ וקלאסי.
היא שרה שם את Vissi d'arte מתוך "טוסקה" של פוצ'יני.
הפרס היה מלגה ללימודים בלונדון.
בשנת 1966, ללא מבחן קבלה, נרשמה למרכז האופרה בלונדון, ללמוד אצל ג'יימס רוברטסון.
ג'נקינס וד'אנטאל מצצטים את רוברטסון כמי שאמר, שלטה קאנאווה לא הייתה שום טכניקת שירה כשהגיעה לבית הספר, אך היא ניחנה ביכולת לשבות קהל.
לראשונה הופיעה על בימה כ"גברת שנייה" בחליל הקסם, וכן בהפקה של "דידו ואניאס" של הנרי פרסל בדצמבר 1968, בתיאטרון סדלר'ס וולס.
בשנת 1969 שרה את "אלנה" באופרה של ג'ואקינו רוסיני
"הגברת מן האגם" בפסטיבל קאמדן.
פרס על הופעתה בתפקיד "אידמנטה" ב"אידומניאו" של מוצרט הוביל להצעת חוזה לשלוש שנים כזמרת ראשית זוטרה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שם הופיעה לראשונה בתפקיד "קסניה" ב"בוריס גודונוב" ו"נערת פרחים" ב"פרסיפאל" ב-1970. עוד אפשר היה לשמוע אותה בתור "קול משמיים", תפקיד מאחורי הקלעים, בסוף "דון קרלוס" של ורדי.
בשנת 1969 גם הוצע לה תפקיד הרוזנת בנישואי פיגארו.
המנצח קולין דייוויס, ששמע אותה באודיציה, התפעל מן היופי יוצא הדופן של קולה.
בינתיים הגיעה השמועה על הצלחתה אל ג'ון קרוסבי באופרה של סנטה פה, פסטיבל אופרה קייצי בניו מקסיקו, ארצות הברית, שעמד אז לפני פתיחת העונה החמש-עשרה שלו.
בשנים הבאות הופיעה באופרה הלירית של שיקגו, באופרה של פריז, בבית האופרה של סידני, באופרה של וינה, בלה סקאלה, באופרה של סן פרנסיסקו, מינכן וקלן, והוסיפה לרפרטואר שלה תפקידים משל מוצרט - דונה אלוירה, פאמינה ופיורדליג'י - לצד תפקידים איטלקיים כמו מימי ב"לה בוהם".
קאנאווה מגלה קרבה מיוחדת לגיבורות ריכרד שטראוס.
הופעתה הראשונה בתפקיד הראשי באופרה "אראבלה" הייתה בגראנד אופרה של יוסטון בשנת 1977, ואחריה באו תפקידי המרשלין ב"אביר הוורד" והרוזנת ב"קפריצ'יו".
רבות מהופעותיה היו בניצוחו של גאורג שולטי ואתו גם הקליטה לראשונה את נישואי פיגארו.
טה קאנאווה פרשה מבימת האופרה אחרי הופעותיה ב"ונסה" של סמיואל בארבר עם האופרה הלאומית של וושינגטון ועם האופרה של לוס אנג'לס בנובמבר/דצמבר 2004, אבל היא ממשיכה להופיע באולמות קונצרטים.
טה קאנאווה עוטרה באותות כבוד לעייפה.
תואר דיים של מסדר האימפריה הבריטית בשנת 1982, תואר כבוד של המסדר האוסטרלי בשנת 1990 ותואר מסדר הכבוד היוקרתי של ניו זילנד ברשימת תוארי הכבוד ליום הולדת המלכה בשנת 1995. היא קיבלה גם תוארי כבוד מאוניברסיטאות רבות ויוקרתיות באנגליה ובעולם.
קירי טה קאנאווה נבחרה להקביל בשירה את השחר הראשון של המילניום החדש באי באוקיינוס השקט, הרואה ראשון את זריחת השמש.
טה קאנאווה הייתה מאז ומתמיד פופולרית בין תושבי ניו זילנד, אבל כאשר אמרה בשנת 2003 שיש תרבות של תלות אצל המאורים, היו ביניהם שביקרו אותה בחריפות.
קיריטימטי המכונה גם אי חג המולד הוא אטול באוקיינוס השקט באיי ליין הצפוניים.
יש להבדיל בינו לבין אי חג המולד שבאוקיינוס ההודי.
אטול קיריטימטי הוא אטול האלמוגים הגדול בעולם.
שטחו 388.39 קמ"ר, והוא מהווה 70% משטח קיריבטי, מדינה הכוללת 33 אטולים.
היקפו של האטול 150 ק"מ.
על האי חמישה כפרים: לונדון - הכפר העיקרי באי, ובו נמצא הנמל העיקרי של האי, טאבוואקאה, בננה, פריז ופולין (או פולנד).
בקרבת בננה מצוי שדה התעופה של האי.
שמות הכפרים ניתנו להם על ידי הכומר הצרפתי עמנואל רוז'ייה (Emmanuel Rougier) אשר חכר את האי בין 1917 ו-1939 לצורך הקמת חוות גידול דקלי קוקוס.
רוז'ייה התגורר בביתו שב"פריז", ואת הנמל של החווה הקים ב"לונדון" מעבר ל"תעלת בורגל" (Burgle Channel - הכניסה ללגונה.)
גובה הנקודה הגבוהה ביותר באי - גבעת ג'ו (La colline de Joe) - הוא 12 מטרים.
האי מוכר בשל סמיכותו לקו התאריך ובכך שהוא מקום המושב "הראשון" לציין את תחילת השנה האזרחית (ולמעשה כל יום.
האי קיריטימטי התגלה לראשונה על ידי רב החובל ג'יימס קוק ב-24 בדצמבר 1777 - ערב חג המולד, ועל כן הוא נקרא "אי חג המולד".
שם האי, קיריטימָטי, בגילברטית הוא "חג המולד" (גילברטית היא השפה המדוברת באי, ובשפה זו הצירוף ti נהגה s, כך ששמו הוא בעצם "קיריסמָס").
במהלך מלחמת העולם השנייה היו לחיל האוויר של ארצות הברית תחנת חיזוי מזג אוויר ותחנת תמסורת על האי.
לצורך תספוק התחנות נבנה באי שדה תעופה קטן, ששימש גם כתחנת תדלוק למטוסים בדרכם מהוואי לאיי דרום האוקיינוס השקט.
במאי 1957 ביצעה הממלכה המאוחדת על האי את הניסוי הראשון בפצצה גרעינית שנערך על ידיה.
בשנת 1962 ערכה ארצות הברית באי את מבצע דומיניק.
באי מתגוררים כ-5,000 תושבים להם שני נציגים במנאבא ני מאונגאטאבו.
באי שני בתי ספר ושתי כנסיות - האחת קתולית והשנייה פרוטסטנטית.
עד שנת 2004 נהגו להגיע אל האי טיסות צ'רטר שבועיות של אייר קיריבטי שקישרו את האי אל הונולולו.
מאז 2005 חברת אייר פסיפיק מפיג'י מקשרת בין האי להונולולו ולנאדי שבפיג'י.
באי שדה תעופה שבו מסלול נחיתה סלול באורך 2,103 מטרים.
באי מערכת צמחייה ובעלי חיים ייחודית.
בשל הבצורות הפוקדות את האי, מיובא לאי מרבית המזון עבור תושביו.
התושבים מתפרנסים מתיירות, דייג ויצוא דגי אקווריום, אגוזי קוקוס ואצות ים.
קיריגואה (בספרדית: Quiriguá) הוא אתר מתקופת המאיה שמרכזו כקילומטר בודד מגדותיו של נהר מוטגואה (Motagua) בגואטמאלה.
האתר יושב משך כל תקופת תרבות המאיה הקלאסית, החל בסוף המאה ה-2 ועד שנת 850 לערך, ושימש כבירתה של מדינה אוטונומית שנשאה את שמו.
במאה ה-8 ולאחר ניצחונה הצבאי על יריבתה קופאן ב-738, פקדה את קיריגואה תנופת בנייה משמעותית שלוותה בבנייה מונומנטלית.
באתר פסלים רבים ואסטלות (stela; רבים stelae) בממדים גדולים במיוחד שכל אחת מהן נחצבה מגוש אבן בודד.
הגדולה שבאסטלות בקיריגואה, "אסטלה E", נישאת לגובה של 10 מטר ושוקלת כ-60 טון, ונחשבת לאסטלה הגדולה ביותר שהותירו אחריהם בני המאיה.
בנוסף יש באתר מספר מזבחים ודמויות בעלי חיים מיתולוגיים שפוסלו מפיסות סלע (Zoomorph), שהידוע שבהם משנת 736 סומן באות "P" ומכונה "הצב הגדול".
מאמר ראשוני אודות האתר התפרסמו לראשונה ב-1840 וכלל רישומים של שתיים מהאסטלות.
מחקר נוסף נערך באתר בשנת 1854 ושוב בשנות השמונים של המאה ה-19. מחקר אחרון זה הניב סקירה מעמיקה של כל המונומנטים הגלויים באתר באותה עת.
ב-1910 הוגדר שטח של 120 דונם באתר ובסביבתו כאזור ארכאולוגי ומשלחות מחקר המשיכו ללמוד את הממצאים בו בתחילת המאה ה-20. עבודות המחקר בקיריגואה הגיעו לשיאן בין 1975 ל-1980, ובשנת 1981 היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
הקיריה היא תפילה נוצרית חשובה, הפותחת את תפילת המיסה.
מקור שמה במילה היוונית "Κύριε" שמשמעותה היא "הו אדון" (יחסת הפנייה, ווקטיב, מן המילה היוונית "Κύριος", "אדון").
היא נקראת גם "Κύριε ἐλέησόν" דהיינו (הבשורה על-פי מתי, י"ז ט"ו).
זוהי התפילה היחידה ביוונית שנכללת בספר התפילות הקתולי הלטיני והיא כוללת שש מילים בלבד:
אדֹני רחם-נא, המשיח רחם-נא, אדני רחם-נא.
התפילה כלולה ברקוויאם וזכתה להלחנה ולביצועים מוזיקליים רבים מאוד.
קיריאקוס יואנו הוא אתלט קפריסאי המתחרה בקפיצה לגובה.
הישגו המשמעותי הראשון של יואנו היה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי ב-2005, אז סיים במקום העשירי.
באותה שנה זכה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה.
שנה אחר כך זכה במדליית הארד במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן.
באליפות העולם שנערכה באוסקה ב-2007 קבע את שיאו האישי, המהווה גם את שיא קפריסין - 2.35 מ'.
הוא סיים במקום השלישי, והיה לאתלט הקפריסאי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה באליפות העולם.
בהמשך זכה במדליית הכסף באוניברסיאדה בבנגקוק, במדליית הארד באליפות העולם שנערכה בוולנסיה ב-2008 ובמדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו בפסקרה ב-2009. באותה שנה שוב קבע הישג שיא עבור אתלט קפריסאי, כשזכה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה בברלין.
יואנו קפץ לגובה של 2.32 מ', בדיוק כמו הזוכה במדליית הזהב, ירוסלב ריבקוב, אך דורג אחריו עקב פסילה עודפת בקפיצות המוקדמות.
קיריון השני (גאורגית: კირიონ II, 10 בנובמבר 1855 - 26 ביוני 1918) היה היסטוריון וכהן דת גאורגי שכיהן כקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה לאחר שחזור עצמאות האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית מידי הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בשנת 1917 ועד להירצחו בהתנקשות בשנת 1918. הוא עבר קאנוניזציה בשנת 2002 על ידי הסינוד הגאורגי.
קיריון השני נולד לאב כומר כגיורגי סָדזַגלישווילי (გიორგი საძაგლიშვილი) בכפר ניכּוֹזי תחתית , שליד גורי, בפלך טביליסי שבמלכות המשנה של הקווקז (כיום גאורגיה).
הוא בוגר סמינר בטביליסי (1876) והאקדמיה התאולוגית של קייב (1880).
בשנת 1880 הוא מונה לתפקיד סגן הדיקן של מכללת אודסה.
בשנת 1883 חזר לגאורגיה ועבד במקביל כמורה רגיל ומורה רוחני (כפקיד כנסייה) בבית הספר הטכנולוגי בגורי, כותאיסי וטביליסי.
במקביל לעבודתו פרסם עבודות, בגאורגית וברוסית, תחת שם העט איווֶריאֶלי וניקוֹלוֹזי, על ההיסטוריה של הכנסייה הגאורגית והנצרות בגאורגיה.
פרסם למעלה מ-40 ספרים על ההיסטוריה, הפילולוגיה הגאורגית (עם גריגול קיפשידזה).
הוא גילה וחקר מספר כתבי יד גאורגיים ייחודיים מימי הביניים, אסף מטבעות גאורגיים עתיקים, הקליט פיסות של פולקלור גאורגי, נתן חסות לסטודנטים גאורגים מוכשרים ושיתף פעולה עם חוקרים זרים שהתעניינו בגאורגיה.
לאחר מותם של אשתו וילדיו הוא הפך לנזיר וקיבל על עצמו את השם קיריון.
בשנת 1986 הוא מונה לתפקיד הארכימנדריט (אב מנזר או ראש הנזירים בכנסייה האורתודוקסית המזרחית) של מנזר כוואתאחווי.
בין השנים 1898-1901 הוא כיהן כבישוף מנזר אלאוורדי וגורי.
בתחילת המאה ה-20, במהלך הוויכוח הסוער על מעמד הכנסייה הגאורגית, היה תומך פעיל ועמד בראש התנועה, שקראה להחזרת מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית, שבוטלה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1811. הבישוף נהנה מיוקרה עצומה והפך לאבן שואבת לאלה שרצו לשחזר את עצמאות הכנסייה הגאורגית.
מסיבה זו הוא הועבר, בשנת 1902, לקמניץ-פודולסקי (אוקראינה) וב- 1903 לקובנה (ליטא).
בשנת 1908 נרצח האקסארך (Exarch) של כל גאורגיה, הארכיבישוף ניקון, בטביליסי.
הממשל הרוסי ניצל את המצב כאמתלה להעברת הבישופים הגאורגים מתפקידם.
תואר הבישוף נשלל ממנו והוא נשלח לקוריאז' שבאוקראינה ומאוחר יותר הוגבל לתחום מנזר סאנאקסאר שבמורדוביה רוסיה.
בשנת 1915 הושבה לו דרגתו והוא מונה לבישוף פולוצק וויטבסק.
רק לאחר מהפכת פברואר ב-1917, שהביאה לפרישת דה פקטו של גאורגיה מרוסיה, התאפשר לו לשוב לגאורגיה.
קיריון שב לגאורגיה בספטמבר 1917 ונתקבל בברכה על ידי מנהיגי הדת בגאורגיה.
זמן קצר לפני כן, ב-12 במרץ 1917, השיבה הכמורה הגאורגית את מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית וקיריון נבחר, ב-1 באוקטובר של אותה שנה, לקתוליקוס-פטריארך של גאורגיה, וקודש בקתדרלת סווטיצחובלי תחת השם קיריון השני.
הקדשתו של קיריון נערכה בנוכחותם של נציגים של בריטניה, צרפת, איטליה, ארצות הברית ובלגיה.
הסינוד הקדוש ביותר של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית סירבה להכיר במהלך וכתוצאה מכך נשבר השיתוף בין שתי הכנסיות.
בנוסף לזה הוא עמד מול אופוזיציה של קבוצת כמרים גאורגיים שהתנגדה לסמכותו.
בבוקר 27 ביוני 1918 הוא נמצא מת במעונו, במנזר מרתכופי, בנסיבות מסתוריות.
הסינוד הקדוש של הכנסייה הגאורגית הפכה אותו לקדוש בקאנוניזציה שנערכה ב-17 באוקטובר 2002.
קיריבטי משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אתונה (2004).
עד כה, התחרו הספורטאים הקיריבטים רק בענפי האתלטיקה והרמת המשקולות, ולא הגיעו בהם להישגים משמעותיים.
להישג הגבוה ביותר הגיע מרים המשקולות מאמאה תומאס, שסיים במקום ה-13 (מתוך 21) באולימפיאדת אתונה.
במשחקי החורף לא השתתפה קיריבטי מעולם.
קיריארכיה ("שלטון השליטים") הוא מונח מעולם הסוציולוגיה והביקורת הפמיניסטית בפרט, המתאר שיטת ארגון חברתי של שלטון ודיכוי, המאגד למערכת-על אחת אסופה של מערכות חברתיות דכאניות.
המונח "קיריארכיה" הוא תחדיש שנטבע בשנת 2001 על ידי התאולוגית הפמיניסטית הגרמנייה אליזבת שוסלר פיורנזה (Elisabeth Schüssler Fiorenza), מהמילה היוונית κύριος (קוריאוס - אדון/שליט) ו- αρχειν (ארכיה - לשלוט).
זוהי הרחבה של שוסלר פיורנזה למושג "פטריארכיה", אל מעבר לגבולות זהות מגדרית.
בשנים האחרונות, המושג זוכה לפופולריות גוברת בשיח הפמיניסטי התאורטי.
לקיריארכיה פנים רבות, אך בבסיסה היא מערכת המשמרת את בעלי הכוח בשלטון.
כך, הקיריארכיה עשויה להתגלם כפטריארכיה; כשלטון האדם הלבן, כשלטון בעלי ההון, כשלטון האדם בטבע לעניין זכויות בעלי חיים וחשיבה סביבתית וכדומה.
לפי רעיון זה, אין לראות את מערכות הדיכוי השונות כמבודדות זו מזו, אלא ככאלה שמנהלות ממשק בינן לבין עצמן ומזינות אחת את השנייה, כך שהכוח מרוכז בידי בעלי הפריווילגיות המשמרים את כוחם.
אמנם, אין חובה שתהיה חפיפה בין זהות השולטים בכל אחת מהמערכות הדכאניות (למשל, אדם יכול להיות בעל פריווילגיות הניתנות לו מתוקף היותו גבר במעמד סוציו-אקונומי גבוה, אך מדוכא בשל נטייה מינית הומוסקסואלית), אך לרוב הקיריארכיה מזוהה עם הקבוצה המייצגת את הזכר הלבן ההטרונורמטיבי ובעל הממון.
המונח קיריארכיה מבקש לקשר רעיונית בין הדיכויים כולם, ולאגד את שלל המאבקים החברתיים נגד אויבים משותפים.
באופן השוואתי זה ניתן להבחין ביתר קלות בנקודות השקה בין המערכות הדכאניות השונות, הן בדרך הדיכוי והן במאבק נגדו.
קיריל, נסיך בולגריה (בבולגרית: Кирил, български княз; 17 בנובמבר 1895, סופיה, נסיכות בולגריה - 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קניאז (עוצר המלוכה) בבולגריה מ-28 באוגוסט 1943, מועד פטירתו של אחיו בוריס השלישי, ועד 9 בספטמבר 1944.
קיריל היה בנם השני של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה.
בשל הפרש הגילאים הקטן, הפך קיריל לחברו הקרוב של אחיו הבכור בוריס.
ב-28 באוגוסט 1943 מת המלך בוריס השלישי במפתיע.
יורש העצר בן ה-6 הפך למלך סימאון השני ומונתה מועצת עוצרים בראשות הנסיך קיריל שזכה לתואר קניאז וראש הממשלה בוגדאן פילוב.
קיריל ניהל את טקס הלווייתו של בוריס השלישי.
בהמשך, החל לקיים מגעים עם בעלות הברית המערביות במטרה למקסם רווחים לקראת סיומה המסתמן של מלחמת העולם השנייה.
הגנרל קימון גאורגייב הפך לראש הממשלה ומשרד הפנים הועבר לידי אנטון יוגוב הקומוניסט.
הנסיך קיריל הועמד לדין בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים ופשעים נגד העם הבולגרי, נמצא אשם ונידון למוות.
כל המוצאים להורג הושלכו לקבר אחים בתוך מכתש סמוך שנותר כתוצאה מהפצצה במהלך המלחמה.
המכתש כוסה בעפר ולא שולט.
בהמשך שימש המקום כשטח קבורה בתוך בית העלמין.
מאוחר יותר, נשפטו והוצאו להורג כ-3,000 אזרחים נוספים.
ב-1995 הוקמה אנדרטה לזכר הנסיך קיריל בשטח בית העלמין בסופיה.
ב-26 באוגוסט 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של הנסיך קיריל בבית הדין המיוחד.
קיריאקוס מאנקונה (באיטלקית: Ciriaco de' Pizzicolli 31 ביולי 1391–1454 לערך) היה הומניסט רנסאנס איטלקי ואנטיקווריאט שנחשב אחד ממבשרי הארכאולוגיה.
הוא מוזכר בכתבי אנשים בני זמנו אולם רוב המידע עליו מגיע מיומניו .
נולד באנקונה למשפחת סוחרים ויורדי ים בתקופת השיא של הסחר הימי מנמל העיר, כאשר רוב אצילי העיר היו סוחרים או יזמים ימיים וחלק ניכר מתושבי העיר התפרנסו מהפעילות הימית.
אביו, פיליפו, נפטר כשהיה בן 6 ומשפחתו ירדה מנכסיה אחרי ששלוש ספינות שלה עלו על שרטון ושתי ספינות אחרות נתפסו על ידי פיראטים.
אימו, מסיאלה (Masiella) עבדה קשה על מנת להקנות לקיריאקוס ולאחיו חינוך הולם.
את מסעו הראשון ערך בגילאים 9–13 (1404-1400) כאשר סבו מצד אמו לקח אותו במסע סחר, בהפלגה לכיוון ונציה ומשם בשילוב של מסע ימי ויבשתי לפדובה, סאמניום, קמפניה, פוליה וקלבריה.
מסעות אלו עוררו בו את הרצון בנדודים, כפי שכתב בעצמו ביומניו.
כבר כילד התבונן בשער טראיאנוס והסתקרן מהכתובות והציורים שעל הקשת.
כאשר הקשת שופצה בשנת 1410 הוצבו פיגומים סביב הקשת והתאפשר לקיריאקוס לבדוק מקרוב את הפיתוחים של הקשת ואת הפרופורציות המושלמות שעליה.
כשבגר, עלה ב-1412 על ספינה של קרובי משפחה כלבלר (scrivanello) האחראי על רישומי הספינה (בעיקר רישומים מסחריים) והאחראי על הכספים והתשלומים.
במסגרת מסעותיו המוקדמים הגיע לאיים היוניים, כרתים, אלכסנדריה (בה הייתה מושבה של בני אנקונה) וחופי אסיה הקטנה כולל קונסטנטינופול.
במסעותיו התחיל להתעניין בכתובות עתיקות ובעתיקות בכלל וקנה כתבי יד עתיקים ועתיקות בכלל.
כאשר חזר לאנקונה ב-1414, למד לטינית, קרא את כתבי סנקה ואת "הקומדיה האלוהית".
בתקופה בה שהה באנקונה ניסה גלאצו מלטסטה לכבוש את מארקה ותקף את הנמל.
קיריאקוס היה בין מגני העיר.
ב-1417 יצא לסדרה נוספת של מסעות.
הפעם מטרתו העיקרית לא הייתה מסחר אלא חקר עתיקות.
במהלך תקופה זו, בעת שהותו ברומא, למד לטינית ואייר מונומנטים רבים ועתיקות של רומא העתיקה.
בהיותו כבן 30 מונה כמנהל הכספים בפרויקט שיקום נמל אנקונה של הקרדינל המקומי.
קיריאקוס יצר קשרים עם הבישוף גבריאל קונדולמר, לימים האפיפיור אאוגניוס הרביעי.
קיריאקוס חשב שהדרך לבלום את התפשטותם של העות'מאנים היא על ידי איחוד בין הביזנטים והלטינים.
לכן, ב-1431, אחרי שקיבל את הידיעה שידידו מונה כאפיפיור אאוגניוס הרביעי, הפסיק קיריאקוס את מסעו ושב לרומא במטרה לשכנע את האפיפיור החדש בצורך להגן על קונסטנטינופול ולעזור לאימפריה הביזנטית נגד האיום העות'מאני.
ב-1433 ליווה את זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במסעו לרומא והדריך אותו בסיורו בעתיקות העיר כאשר זיגמונד הגיע לרומא על מנת לקבל את ההכרה כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
במילאנו פגש את הדוכס המקומי, פיליפו מריה ויסקונטי ודיבר איתו על הגנת קונסטנטינופול.
ב-1435 יצא למצרים, ביקר בפירמידות, התרשם מכתב ההירוגליפים והעתיק מספר כתובות, לאחר מכן חזר לאנקונה, וכעבור זמן קצר מאוד, ב-1436, ביקר בדלפי ואתונה כולל האקרופוליס והפרתנון.
וכן באפולוניה שבאלבניה וחזר לאנקונה.
כעבור שנה יצא לחצי האי פלופונסוס, חיפש את הריסות ספרטה, באתר הארכאולוגי מיסטרס פגש את תאודור השני, השליט הביזנטי של דספוטט מוראה.
חזר לאנקונה והיה מעורב בהסכם עם הרפובליקה של רגוזה.
היה מיוזמי הקונציל של פירנצה .
אולם האיחוד היה קצר ימים וקונסטנטינופול נפלה בידי העות'מאנים ב-1453.
ב-1440 היה מעורב בחתימת מסמכי אמנת ברית עם הרפובליקה של רגוזה.
על פי עדויות, הוא היה בקונסטנטינופול ב-1452. לא ידוע מה הייתה שנת מותו המדויקת, מעריכים כי היה זה בטווח שבין 1453–1455.
קיריאק אבדאניי (ברומנית: Chiriac Avădanei; 8 בינואר 1927–2014) היה מהנדס רומני, ראש צוות המתכננים של תעלת דנובה-הים השחור ותוכניות רבות נוספות.
אבדאניי נולד בטרגו טרוטוש (Târgu Trotuş), במחוז בקאו ולמד בית ספר תיכון בפנימיה, ביאשי, בעזרת מלגה שניתנה לתלמידים מצטיינים.
לאחר סיום הלימודים, בגלל בצורת במולדובה, נשלח על ידי אביו לקנות תירס בחבל באנאט.
היות שכבר היה בבאנאט, הלך ונבחן בחינות כניסה לפוליטכנית של טימישוארה ועבר בהצלחה.
בסיום לימודיו עבד בהנהלה הכללית של המשרד לתכנון בניית מסילות הברזל וכעבור שנתיים עבר למכון לתכנון הובלות במכוניות, בשיט ובאוויר.
לאחר שצבר ניסיון רב בתכנונים מורכבים, הוזעק אבדאניי ביולי 1973 והוטל עליו לרכז את תכנון חידוש העבודות לכריית תעלת דנובה-הים השחור, הפרויקט הגדול ביותר אי פעם ברומניה.
אבדאניי התחיל לעבוד עם קבוצה של 185 מהנדסים וטכנאים, שפעלה בשיתוף פעולה עם המוסדות האקדמיים והמחקריים השונים של רומניה.
במהלך הזמן הקבוצה גדלה ל-225 מומחים ולאחר שהתחיל יישום הפרויקט, המתכננים היו מבלים שלושה ימים בשבוע בשטח, בפיקוח על העבודות.
הפרויקט הצליח ולאחר סיום התעלה הראשית הצוות בראשות אבדאניי תכנן גם את התעלה הצפונית.
בשנים האחרונות, לפני מותו, עבד אבדאניי על התכנון מחדש של הפרויקט שנזנח, תעלת דנובה-בוקרשט.
קיריאקוס פאפאדופולוס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הבלם באטרומיטוס מליגת העל היוונית.
לפאפאדופולוס 29 הופעות וארבעה שערים במדי בנבחרת יוון.
פאפאדופולוס גדל במחלקת הנוער של סבורונוס קטריניס מעיר הולדתו, ובחודש יולי 2007 עבר למחלקת הנוער של אולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
ב-2 בדצמבר 2007, כשהוא בן 15 ו-283 ימים, ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו במועדון כמחליף בניצחון 3-1 על אטרומיטוס בליגה, ובכך נעשה השחקן הצעיר ביותר שמופיע בליגת העל היוונית.
הוא אף ישב באותה עונה על ספסל קבוצתו במשחקי שלב הבתים של ליגת האלופות נגד ריאל מדריד וורדר ברמן, אך לא שותף.
בעונתו הראשונה במועדון ערך פאפאפדופולוס 3 הופעות ליגה ומספר הופעות בגביע היווני, וקבוצתו זכתה בדאבל.
בחודש ספטמבר 2008 העריך פאפאדופולוס את חוזהו באולימפיאקוס.
ב-27 בנובמבר 2008 ערך פאפאפדופולוס את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בניצחון 5-1 על בנפיקה ליסבון במסגרת שלב הבתים.
זו הייתה הופעתו היחידה בליגה האירופית, ובליגה הוא ערך 3 הופעות נוספות.
הוא ערך גם מספר הופעות בגביע היווני, בעונה נוספת בה זכתה קבוצתו בדאבל.
בעונת ערך פאפאדופולוס 7 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-23 ביוני 2010 חתם פאפאדופולוס בשאלקה 04 מהבונדסליגה על חוזה ל-4 שנים.
ב-21 באוגוסט ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 49 דקות בהפסד 2-1 להמבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-29 בספטמבר ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על בנפיקה ליסבון במסגרת שלב הבתים.
הוא ערך הופעה נוספת בשלב הבתים, שתי הופעות בשלב רבע הגמר נגד אינטר מילאן אותו צלחה קבוצתו, ושתי הופעות בשלב חצי הגמר נגד מנצ'סטר יונייטד בו הודחה קבוצתו.
ב-21 במאי 2011 שיחק פאפאדופולוס בגמר הגביע הגרמני לעונת , בו ניצחה שאלקה 04 את דיסבורג.
בסך הכל ערך פאפדופולוס בעונה זו 18 הופעות ליגה, 5 הופעות גביע ו-6 הופעות בליגת האלופות.
עונת הייתה עונה השיא של פאפאדופולוס במועדון.
ב-23 ביולי 2011 שיחק פאפאדופולוס 90 דקות בתיקו 0-0 נגד בורוסיה דורטמונד בסופר קאפ הגרמני, אותו ניצחה שאלקה 04 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-31 ביולי הבקיע פאפאדופולוס את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השביעית בניצחון 11-1 על טנינגן במסגרת הגביע הגרמני.
ב-1 בדצמבר הבקיע פאפאדופולוס את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בדקה ה-25 בניצחון 2-1 על סטיאווה בוקרשט במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים.
ב-21 בינואר 2012 הבקיע פאפאדופולוס את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-57 בניצחון 3-1 על שטוטגרט במסגרת המחזור ה-18. ב-3 במרץ 2012 הורחק פאפאדופולוס לראשונה בקריירה, כשספג שני כרטיסים צהובים בהפסד 2-1 לפרייבורג במסגרת המחזור ה-24 בליגה.
בסך הכל ערך פאפאדופולוס 29 הופעות ליגה בעונה זו, רק אחת מהן כמחליף, והבקיע שני שערים.
יכולת המשחק שלו בעונת הביאה להתעניינות בו מצד קבוצות פאר באירופה, כגון מילאן וזניט סנקט פטרבורג.
בחודש ספטמבר 2012 חתם פאפאדופולוס על חוזה חדש ל-4 שנים במועדון.
עם זאת, הוא ערך 10 הופעות ליגה בלבד בעונת , כשהוא מחמיץ מספר משחקים בשל מחלה ובשל ניתוח לאחר פציעה בברכו, אותה ספג ב-27 בנובמבר בהפסד 3-1 להמבורג במסגרת המחזור ה-14 בליגה.
זו הייתה הופעת הליגה האחרונה שלו בעונה זו.
ב-15 בדצמבר 2013, לאחר שנה ללא דקות משחק על-מנת להחלים מהפציעה, חזר פאפאדופולוס לשחק, כשהחליף את ג'פרסון פרפאן בדקה ה-88 בניצחון 2-0 על מועדון ספורט פרייבורג במסגרת המחזור ה-16 בליגה לעונת .
זמן קצר לאחר חזרתו סבל פאפאדופולוס מפציעה בכתפו שהצריכה ניתוח נוסף ומבעיות בברכו, שהשביתו אותו למספר רב של משחקים, וכן מהשתתפות במונדיאל 2014 עם נבחרתו.
בסך הכל ערך פאפאדופולוס 4 הופעות ליגה בעונה זו.
ב-3 באוגוסט 2014 הושאל פאפאדופולוס לבאייר לברקוזן מהבונדסליגה לעונה אחת.
ב-23 באוגוסט 2014 ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את הקאן צ'להאנולו בדקה ה-80 בניצחון 2-0 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-22 באוקטובר הבקיע פאפאדופולוס את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-63 בניצחון 2-0 על זניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2014/2015. שבוע לאחר מכן הבקיע פאפאדופולוס שער נוסף במסגרת הגביע הגרמני.
ב-3 בנובמבר הודיעה באייר לברקוזן כי פאפאדופולוס ייעדר מיתר משחקי הקבוצה לשנת 2014, לאחר שנפצע באימון המסכם לקראת משחקה של קבוצתו נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור הרביעי בשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-8 במרץ 2015 הבקיע פאפאדופולוס את שער הבכורה שלו בבונסליגה במדי באייר לברקוזן, שער בדקה ה-73 בניצחון 3-0 על פאדרבורן 07 במסגרת המחזור ה-24. ב-25 באפריל, שבוע לאחר שהבקיע את שערו השני בליגה, נקע פאפאדופולוס את כתפו הימנית.
באייר לברקוזן הודיעה כי הוא יחזור להתאמן לאחר שלושה חודשים, ובכך סיים פאפאדופולוס את העונה עם 14 הופעות ליגה ושני שערים.
ב-7 ביוני 2015 חתם פאפאדופולוס בבאייר לברקוזן על חוזה קבוע ל-5 שנים, בעסקה ששווייה 6.5 מיליון אירו.
ב-29 בספטמבר הבקיע פאפאדופולוס שער יתרון במשחק נגד ברצלונה במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת עונת 2015/2016 בליגת האלופות, אך קבוצתו הפסידה לבסוף בתוצאה 2-1. גם בעונה זו המשיך פאפאדופולוס לסבול מפציעות מרובות, וערך 16 הופעות ליגה בלבד.
ב-31 באוגוסט 2016 הושאל פאפאדופולוס מלברקוזן לר.ב.
ב-21 בספטמבר ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בתיקו 1-1 נגד בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
לאחר שערך הופעה אחת בלבד בלייפציג, ב-13 בינואר 2017 הושאל מלברקוזן להמבורג עד לסוף העונה.
ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1-0 לוולפסבורג.
ב-3 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1-0 על באייר לברקוזן ממנה הושאל להמבורג.
כעבור שבוע, הבקיע פאפאדופולוס שער בניצחון 3-0 על ר.ב.
עד לסיום העונה ערך פאפאדופולוס 15 הופעות, וסיים עם המבורג במקום ה-14 בבונדסליגה.
בעקבות יכולתו הטובה, נרכש פאפאדופולוס מבאייר לברקוזן תמורת 6.5 מיליון אירו, עם אופציה לבונוסים על הצלחות.
בעונת 2017/18 פאפאדופולוס מונה כסגן הקפטן על אף היותו חדש בקבוצה, וערך 29 הופעות ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה של המבורג לבונדסליגה השנייה, לראשונה בהיסטוריה של המועדון.
בקיץ 2018 נאלץ פאפאדופולוס לעבור שיקום ארוך לאחר ניתוח שעבר בברכו, וערך רק הופעה אחת בעונת 2018/19, ושתי הופעות בעונת 2019/20. בקיץ 2020 שוחרר פאפאדופולוס מהמבורג לאחר תום חוזהו.
ב-4 ביוני 2011 ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער בניצחון 3-1 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2012. פאפאדופולוס היה גם חלק מסגל נבחרת יוון לטורניר יורו 2012, ושיחק בשלושת משחקי שלב הבתים ובהפסד לנבחרת גרמניה ברבע הגמר.
פאפאדופולוס החמיץ את מונדיאל 2014 בשל פציעה.
קיריבטי משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער מקיריבטי לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.
המשלחת הראשונה של קיריבטי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה קיריבטי עד כה.
המשלחת הגיעה להישג בענף הטאקוונדו בה העפילה לרבע הגמר בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג בנות.
בענפי האתלטיקה וההרמת משקולות הגיעה המשלחת למקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים.
המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה והרמת משקולות
קיריל גיאורגביץ' דניסוב הוא ג'ודוקא רוסי.
דניסוב התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2012 ו-2016. בלונדון 2012 הוא הגיע עד שלב חצי הגמר בו הפסיד לאשלי גונזלס הקובני ונשר לקרב על מדליית הארד שם הפסיד למסאשי נישיאמה היפני.
במהלך הקריירה דניסוב זכה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות בטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2009 גראנד סלאם ריו דה ז'ניירו 2010 גראנד פרי צ'ינגדאו סין 2013 גראנד פרי סמסון 2016 גראנד פרי צ'ינגדאו סין 2016 גראנד סלאם טוקיו 2018 גראנד פרי אגאדיר
קיריאקוס מיצוטאקיס הוא פוליטיקאי יווני, המכהן החל מיולי 2019 כראש ממשלת יוון.
מיצוטאקיס הוא יושב ראש מפלגת דמוקרטיה חדשה.
ראשית חייו, השכלה וקריירה מקצועית
קיריאקוס מיצוטאקיס נולד בשנת 1968 באתונה כבנם של הפוליטיקאי קונסטנדינוס מיצוטאקיס, לימים ראש מפלגת הדמוקרטיה החדשה וראש ממשלת יוון, ושל מריקה לבית יאנוקו.
זמן קצר לאחר לידתו, נכנס אביו לכלא בהאשמת ניסיון הפיכה והצליח לברוח לפריס בעזרתו של שר החוץ הטורקי דאז, איהסן סברי קליינגיל.
בגיל 6 חזר עם משפחתו לאתונה.
בשנת 1986 החל ללמוד במכללת אתונה, ממנה עבר ללימודי חברה אוניברסיטת הרווארד, בה למד 4 שנים, ואף קיבל את פרסי הופס וטוקוויל.
בין השנים 1992–1993 למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1993 חזר להרווארד, בה למד מנהל עסקים.
בשנת 1990 מיצוטאקיס הבן עבד כאנליסט פיננסי בסניף של בנק צ'ייס בלונדון.
לאחר שנה חזר ליוון על מנת להשלים שירות צבאי בחיל האוויר היווני.
בשנת 1995, עת סיים את לימודיו, התמנה ליועץ תקשורת וכלכלה בחברת מקינזי.
בשנת 1997 התמנה למנהל השקעות בכיר, בעסקאות הון סיכון ועסקאות הון פרטיות בחברת אלפא ונצ'רס, חברת בת של אלפא בנק.
בשנת 1999 ייסד את קרן הון סיכון NBG, שעבדה עם הבנק הלאומי של יוון, בה שימש כמנכ"ל עד אפריל 2003
בשנת 2000 שימש כיועץ קמפיין של מפלגת דמוקרטיה חדשה לקראת הבחירות לפרלמנט היווני, שנערכו באותה שנה.
בבחירות 2004, מיצוטאקיס התמודד בפריימריז למפלגה בקהילת "אתונה B", וסיים במקום הראשון.
ב-24 ביוני 2013 מיצוטאקיס מונה לשר הרפורמה בממשלתו של אנטוניס סמאראס.
בתקופתו כשר הרפורמה, מיצוטאקיס החיל רפורמות ארציות מקיפות על ידי ארגון מחדש של מוסדות, מבנים ותהליכים.
הוא תמך בעקביות בצמצומים הדרסטיים של המגזר הציבורי והרפורמה המבנית של מינהל המס.
בינואר 2015 סיים את תפקידו כשר ושימש כנציג המפלגה בדיונים בפרלמנט.
לאחר הפסד המפלגה בבחירות 2015, הודיע סמאראס על התפטרותו מראשות המפלגה.
לאחר פרישתו, מיצוטאקיס הכריז כי יתמודד על ראשות המפלגה.
בסבב הראשון, מיצוטאקיס סיים במקום השני ועלה לסיבוב השני בו ניצח את פאנגליס מיימראקיס לאחר שגרף כ-52% מהקולות.
ראש ממשלת יוון (2019 ואילך)
בשנת 2019 הוביל את דמוקרטיה חדשה, לזכייה ב-33% מהקולות לפרלמנט האירופי.
עקב הצלחתו בבחירות אלו, הוקדמו הבחירות לפרלמנט היווני ל-7 ביולי 2019. בבחירות אלו, זכתה מפלגתו ל-39.85% מהקולות, אשר הקנו לה 158 מקומות בפרלמנט היווני.
ממשלתו התמודדה עם מגפת הקורונה ביוון והשפעותיה השונות.
ביוני 2020, ביקר לראשונה בישראל מאז מינויו.
באוגוסט 2020 חתמו יוון ומצרים על הסכם המגדיר אזור כלכלי בלעדי בין שתיהן במזרח הים התיכון.
היחסים בין יוון לטורקיה בתקופתו נעו בין מתיחות לשיחות לצורך ישוב המחלוקות בין המדינות.
ביולי 2022 נחשף כי הטלפון של מנהיג אופוזיציה ניקוס אנדרולאקיס נוטר על ידי שירות המודיעין הלאומי EYP ועל ידי רוגלת פרדאטור.
שירות המודיעין היה נתון תחת סמכותו של מיצוטאקיס.
עד לכהונתו כראש הממשלה, השירות היה תחת סמכות משרד הפנים.
מיצוטאקיס הכחיש מודעות לריגול אחריו.
בעקבות חשיפת הפרשייה, נשמעו קריאות לפרישתו של ראש הממשלה, והייתה צפויה להיפתח חקירה פרלמנטרית בנושא.
באוקטובר 2023 גינה את טבח שבעה באוקטובר והביע תמיכה בישראל וזכותה להגנה עצמית.
במאי 2024 הביע הסתייגות מהשקפת נשיא טורקיה באשר לסיווג חמאס כארגון טרור
ב-30 במרץ 2025 נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בירושלים, בה סיכמו על ברית צבאית אסטרטגית משולשת במזרח הים התיכון: ישראל, יוון וקפריסין.
מיצוטאקיס הוא בנו של קונסטנדינוס מיצוטאקיס שכיהן כראש ממשלת יוון בשנים 1990–1993, אחיה של שרת החוץ לשעבר דורה בקויאניס (2006–2009) ודודו של ראש עיריית אתונה, קוסטאס בקויאניס.
משנת 1997 נשוי מיצוטאקיס למָרֶוָה (מריה-אווה וירג'יניה) גרבובסקי-מיצוטאקיס , בנקאית השקעות ילידת אתונה (1967), בת לאב פולני ואם יווניה ממוצא מצרי.
לזוג שלושה ילדים: סופיה, קונסטנדינוס (קונסטנטין) ודפני.
בנוסף ליוונית, מיצוטאקיס דובר אנגלית, גרמנית וצרפתית.
קירי היא מיני-סדרת טלוויזיה דרמת פשע בריטית בכיכובה של שרה לנקשייר.
הסדרה שודרה לראשונה בערוץ 4 הבריטי מ-10 עד 31 בינואר 2018.
עלילת הסדרה מתרחשת בעיר בריסטול.
הסיפור עוסק בחטיפתה של ילדה שחורה בת תשע, קירי אקינדל (פליסיה מוקאסה).
קירי חיה במשפחת אומנה אצל ג'ים ואליס וורנר (סטיבן מקינטוש וליה ויליאמס) יחד עם בנם בן העשרה סיי (פין בנט).
בני הזוג וורנר הם לבנים בני המעמד הבינוני שקיבלו את קירי בגיל ארבע, והם מתכוונים לאמץ אותה באופן רשמי.
מרים גרייסון (לנקשייר) היא עובדת סוציאלית בגיל העמידה שמטפלת בקירי.
הבוסית שלה היא ג'ולי ברנט (קלייר ראשברוק).
מרים לוקחת את קירי פעם בחודש לביקור בביתם של סבא שלה, טובי אקינדל (לוסיאן מסאמטי) ואשתו השנייה, רושל.
לראשונה היא משאירה את הילדה בבית הסב ללא פיקוח.
אביה בן ה-28 של קירי נתניאל (פאאפה אסיידו) הוא אדם אלים, סוחר סמים ומורשע לשעבר.
יש לו עבר של אלימות קשה והוא אינו מורשה ליצור קשר עם קירי.
מרים מחליטה לאפשר לטובי ביקור של קירי ללא פיקוח.
אחרי שמרים מביאה את קירי אל ביתו של טובי, קירי נעלמת.
במהלך חיפוש של המשטרה מתגלה גופתה של קירי בבריסטול דאונס.
נתניאל בורח מהמשטרה, שחושדת בו בחטיפה וברצח של הילדה.
התקשורת מסקרת את המקרה בצורה בולטת, ואנשי התקשורת ניגשים אל מרים כשהם מגלים מה היה תפקידה בו.
הממונים עליה חוקרים אותה ואחר כך היא מושעית מעבודתה.
מפקחת בילוש מביאה את טובי לחדר המתים כדי לזהות את הגופה.
טובי מחפש את נתניאל ומוצא אותו בבית בושת.
נתניאל אומר לטובי שהוא לא הרג את קירי.
טובי אומר לבני הזוג וורנר שהוא רוצה לארגן את הלוויה יחד איתם, ולקבור את הילדה בחצר הכנסייה בטקס נוצרי.
הם מתנגדים לכך בשל היותם אתאיסטים.
גם סיי הופך להיות חשוד.
מרים אומרת לאנשי התקשורת שהיא עשתה את המעשה הנכון בנוגע לקירי.
השוטרים עוצרים את נתניאל בביתו של טובי.
אבל מתברר שאחרי שנתניאל חטף את קירי, השניים נפרדו.
סיי משקר לגבי מקום הימצאו ביום החטיפה, והוריו חושדים בו שהוא הרג את קירי.
סיי מאשים את אביו ג'ים בהריגתה.
ג'ים מכחיש כל קשר לכך, אבל לבסוף הוא נשבר, ומתוודה על כך שהיה עם קירי באותו היום - היא ברחה ממנו, נפלה וראשה נחבט באבן.
פליסיה מוקאסה – קירי אקינדל, ילדה בת תשע שנעלמת בפרק הראשון
שרה לנקשייר – מרים גרייסון, עובדת סוציאלית המטפלת בקירי
לוסיאן מסאמטי – טובי אקינדל, סבא של קירי
אנדי אושו – רושל אקינדל, אשתו השנייה של טובי
פאאפה אדיידו – נתניאל אקינדל, אביה של קירי
וונמי מוסקו – מפקחת בילוש ונסה מרסר, קצינת משטרה העומדת בראש החקירה על היעלמותה של קירי
ליה ויליאמס – אליס וורנר, אם האומנה של קירי, ועתידה להיות אמה המאמצת
סטיבן מקינטוש – ג'ים וורנר, אב האומנה של קירי, ועתיד להיות אביה המאמץ
פין בנט – סיימון וורנר, בנם של אליס וג'ים
קלייר ראשברוק – ג'וליה ברנט, המנהלת של מרים
קאקה תאובולד – לוסי מקסוול, עובדת סוציאלית צעירה שמרים משמשת לה כמנטור
סו ג'ונסטון – סיליה גרייסון, אמה של מרים
הסדרה התקבלה היטב בקרב מבקרי הטלוויזיה.
עם זאת היא גררה ביקורת מצד עובדים סוציאליים, שטענו שהתוכנית מציגה את המקצוע באור שלילי, ואמרו שמפירי חוק לא כשירים כמו מרים לא היו נשארים זמן רב בעבודתם.
קיריאק אנטונוב צאנקוב (בבולגרית: Киряк Антонов Цанков; 1847, סבישטוב, האימפריה העות'מאנית – 3 בנובמבר 1903, סופיה, נסיכות בולגריה) היה דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר ב-1883 כיהן כשר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה.
קיריאק היה אחיינו של דראגן צאנקוב שכיהן כראש ממשלת בולגריה.
סיים את בית הספר למסחר בווינה, עבר לבוקרשט ושם התערה בקרב חוגי המהפכנים הבולגרים.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) מילא שורת תפקידים במנגנון הממשל הזמני בבולגריה מטעם האימפריה הרוסית.
צאנקוב נבחר לאספה הלאומית הבולגרית הראשונה.
בין 1879–1880 כיהן כנציג הדיפלומטי של נסיכות בולגריה לאימפריה העות'מאנית, ובין 1880 - 1883 כיהן כנציג הדיפלומטי הבולגרי לממלכת רומניה.
ב-1883 כיהן מספר חודשים כשר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה.
צאנקוב הלך לעולמו בסופיה ב-1903.
קירח מכאן ומכאן (במקור: נמצא קירח מכאן ומכאן) הוא ניב תלמודי המתאר מצב שבו אדם ניצב בפני שתי אלטרנטיבות ראויות, אך לבסוף יוצא מופסד מכל ההיבטים.
מקור הביטוי הוא בתלמוד בבלי במסכת בבא קמא.
התלמוד מספר כי האמוראים רב אמי ורב אסי ישבו לפני רבי יצחק נפחא.
אחד מהם ביקש לשמוע ממנו דבר הלכה והשני ביקש לשמוע ממנו דבר אגדה.
כשהתחיל רבי יצחק לומר אגדה לא הניח לו האמורא שביקש לשמוע הלכה, וכן להפך.
הגיב להם רבי יצחק: (כלומר, זה שכל אחד מכם מבקש ממני לומר דברי תורה מסוימים ולא מניח לי לומר אחרים זה דומה למקרה שבו אדם נשוי לשתי נשים, צעירה וזקנה.
הצעירה מורטת את שערותיו הלבנות כדי שייראה צעיר, הזקנה מורטת את שערותיו השחורות כדי שייראה זקן, ולבסוף האדם נשאר קירח).
בתום המשל, אמר להם רבי יצחק דבר תורה שכולל גם הלכה וגם אגדה.
המשפט צוטט בכתבים תורניים רבים.
רש"י ציטט אותו בביאורו במסכת סנהדרין וכתב: גם רבי מנחם מנדל שניאורסון כתב לאדם במכתב שהתפרסם לאחר מכן באחד מספרי האגרות קודש:
המשפט זכה לתפוצה גם בכתבי הסופרים העבריים, כגון אחד העם שכתב במאמרו מדינת היהודים ו"צרת היהודים": גם משה לייב ליליינבלום כתב במאמרו מענה רך:
בשפה הערבית ישנו ניב דומה: בֵּין חַאנַא וּמַאנַא צַ'אעַת לִחַאנַא (כלומר – בין חאנא למאנא אבד הזקן שלנו).
קיריאק קוסטנדי (באוקראינית: Киріак Костанді; 3 באוקטובר 1852 - 31 באוקטובר 1921) היה צייר רוסי ממוצא יווני וחוקר אמנות.
חבר בתנועה האמנותית הריאליסטית הרוסית הנודדים הוא גם חיבר כמה ציורים אימפרסיוניסטיים.
רוב חייו ויצירתו של קוסטנדי קשורים לעיר אודסה (באוקראינה) בה התגורר רוב חייו.
ציוריו מוצגים במוזיאונים של אודסה, קייב, מוסקבה וסנט פטרסבורג.
קוסטנדי נולד ב-1852 בדופינובקה, קרוב לעיר אודסה, במשפחה ממוצא יווני.
קוסטנדי סיים את לימודיו בבית הספר לציור אודסה ב-1874, ואת האקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג ב-1882. לאחר מכן חזר לאודסה, שם צייר ולימד בבית הספר לציור.
לקוסטנדי היה חלק חשוב בהחדרת האידאולוגיה של הנודדים לאוקראינה.
הוא היה ממייסדי אגודת האמנים הדרום-רוסים, כיהן כנשיא האגודה בשנים 1902 עד 1920. בשנת 1907 נבחר לחבר מלא באקדמיה לאמנויות של סנט פטרבורג.
משנת 1917 שימש כמנהל מוזיאון העיר אודסה .
הוא היה בעיקר צייר ז'אנר, אבל גם עסק בציורי נוף וציור דיוקנאות.
לאחר מותו, חסידיו הקימו את אגודת האמנים קוסטנדי .
קוסטנדי הוא אמן שהבדים שלו בנויים בצומת של אומנות גבוהה והקיום העממי.
הם מאופיינים במגוון רחב של הצגת בעיות חברתיות, שהדאיגו אותו.
בסוף שנות ה-80 התרחש שינוי ביצירתו של קוסטנדי.
הוא נשאר מחויב לז'אנר החיים אך שינה מהותית את הגישות האמנותיות ואת השקפתו על מהות הציור.
באותו זמן, הוא החשיב את הבעיות של אור השמש והאוויר כחשובות ביותר.
במובן מסוים, הושפע מהמאסטרים של האימפרסיוניזם.
קוסטנדי, בציוריו הקטנים מנסה לעצור את הזמן ואת רגע האירוע.
בני דורו ציינו שקוסטנדי היה אמן פילוסופי.
משנות ה-90 לכל ציוריו יש את המאפיין של סיפור קטן, כמעט מינימליזם בכל תמונה, בשילוב עם אוירה פיוטית גבוהה.
העברת רגשות ומצבי רוח היא זו שהפכה למטרה העיקרית של האמן.
קיריגלפוטה (בסינהלית: කිරිගල්පොත්ත; משמעות השם היא "קליפת אבן") הוא ההר השני בגובהו בסרי לנקה, אחרי פידורוטלגלה.
גובהו 2,395 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם כ־15 קילומטרים דרומית לעיירה נווארה אליה וכ־95 קילומטרים מזרחית לסרי ג'ייוורדנפורה-קוטה, בירת המדינה.
אל ההר מעפיל מסלול הליכה באורך 7 קילומטרים.
קיריווינה הוא הגדול באיי טרובריאנד (Trobriand) ושטחו 290.5 קמ"ר.
הוא חלק ממחוז מפרץ מילן (Milne Bay) בפפואה גינאה החדשה.
רוב 12,000 תושביהם של איי טרובריאנד חיים בקיריווינה.
שפת הקיליווילה, הידועה גם בשם קיריווינה, מדוברת באי.
העיירה המרכזית היא לוסוייה (Losuia).
האי הוא יחידת ממשל מקומי במחוז מילן ביי של פפואה גינאה החדשה.
כוחות בעלות הברית נחתו על האי קיריווינה ועל וודלארק (Woodlark) ב-30 ביוני 1943 במהלך מבצע כרוניקל במלחמת העולם השנייה.
לאחר הנחיתה אנשי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית פיקחו על בניית שדה התעופה קיריווינה, כולל מסלול של 2,000 מטר על פני משטח אלמוגים.
"בספטמבר 1943, לבקשת הארמייה השישית, נשלחו לקיריווינה 12 קצינים ו-306 אנשי גדוד הבנייה הימי ה-60 כדי לסייע בפיתוח שדות התעופה.
המשימה העיקרית של יחידת "דבורי הים" (Seabees) הייתה בניית שני מסלולי הסעה, אחד באורך כ-2 ק"מ, ובו 25 עמדות מפציצי קרב, והשני באורך של כקילומטר וחצי, עם 16 עמדות מטוסים, מסלול ההסעה הראשון הושלם ב-12 באוקטובר, יומיים לפני המועד, כדי לתמוך בהתקפה אווירית גדולה על רבאול.
כשבוע לאחר מכן הושלם מסלול ההסעה השני." כנף 73 של חיל האוויר המלכותי התבססה בשדה זה.
בלוסואיה (Losuia) נבנה בסיס מטוסים ימיים, המורכב ממעגן ומזח.
30 בני אדם נהרגו במלחמת שבטים בקיריווינה באוקטובר 2022.
קיריאני סאבה (בהולנדית: Kyriani Sabbe; נולד ב-26 בינואר 2005 בגנט שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
סאבה נולד בגנט שבבלגיה וגדל במחלקות הנוער של KCS איחטכם וקלאב ברוז'.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של קלאב ברוז', ובשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הבלגית.
ב-18 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-0 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.
קירטלנד אירווינג פרקי היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם איידהו.
פרקי נולד ב-8 בפברואר 1867 בסמית'וויל שבאוהיו, למד בבתי הספר הציבוריים וב-1888 השלים את לימודיו באוניברסיטת צפון אוהיו באדה.
הוא למד משפטים באוניברסיטת איווה קולג' למשפטים באיווה סיטי, בשנת 1890 התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק במקצוע בוואהו שבנברסקה.
בגיל 27, בשנת 1894, עבר פרקי מערבה לאלביון, איידהו, ומונה לשופט מחוזי של המחוז השיפוטי הרביעי של איידהו ב-1901. הוא עבר לבויסי והמשיך לעסוק בעריכת דין.
לאחר מותו של ולדון הייברן ב-1912, מונה פרקי למלא את המושב הפנוי בסנאט של ארצות הברית על ידי המושל ג'יימס האולי.
פרקי שהיה חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן בסנאט פחות משלושה חודשים, מ-18 בנובמבר 1912 ועד 5 בפברואר 1913, אז נבחר מחליפו, ג'יימס בריידי.
פרקי חידש את עבודתו בעריכת דין בבויסי, וב-1923 עבר לקליפורניה, שם המשיך את עריכת הדין בלוס אנג'לס.
פרקי מת בגיל 71 ב-9 בינואר 1939 בבית החולים השומרוני הטוב, ונקבר בבית הקברות Forest Lawn בגלנדייל.
קיריל לוזאנוב איבקוב (בבולגרית: Кирил Лoзaнoв Ивков; 21 ביוני 1946 – 24 במאי 2025) היה כדורגלן בולגרי, ששיחק בעמדת הבלם, בעיקר בשורות לבסקי סופיה.
איבקוב זכה בתואר "כדורגלן השנה בבולגריה" בשנים 1974 ו־1975.
איבקוב נולד בעיר פרניק בבולגריה, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער המקומית מטלורג פרניק.
ב־1966 עבר לקבוצת מיניור פרניק מליגת העל הבולגרית, ואחרי עונה אחת בלבד חתם בלבסקי סופיה.
במדי לבסקי שיחק 11 עונות, במהלכן רשם 375 הופעות בכל המסגרות, כבש 15 שערים, וזכה בארבע אליפויות ובארבעה גביעים בולגריים.
איבקוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה בשנת 1968, ובמהלך 11 שנות פעילותו במדיה רשם 44 הופעות וכבש שער אחד.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת שזכה במדליית כסף בטורניר הכדורגל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), לאחר שניצחה ברבע הגמר את נבחרת ישראל בהגרלה.
שימש כקפטן הנבחרת ב־10 משחקים, וייצג את בולגריה גם במונדיאל 1974.
מדליית כסף במשחקי הקיץ האולימפיים: 1968
קיריבילי הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת נורת' סידני (North Sydney Council).
הוא ממוקם כ-3 ק"מ צפונית למרכז העסקים הראשי של סידני.
קיריבילי הוא פרוור מגורים מבוסס (אחד הפרוורים עם ממוצע הכנסות התושבים הגבוה בסידני רבתי), וממוקם מצפון למפרץ סידני, בסמוך לגשר נמל סידני.
הפרוורים המקיפים אותו הם נורת' סידני מצפון, הרוקס מדרום, ניוטרל ביי ממזרח ובמערב מילסונס פוינט.
שם הפרוור נגזר מהמילה האבורוג'ינית קיארהבילי (Kiarabilli) שמשמעה "אזור דיג מצוין".