tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתאים איקריוטיים קיים מנגנון אחר המאפשר לריבוזום להבדיל בין שני סוגי המתיונין.המיתיונין הוכח כעוזר לחומצות שומן לפרוח.
מתיו תורנטון היה מחותמי הכרזת העצמאות האמריקנית כנציג ניו המפשייר.
משפחתו של תורנטון, יליד אירלנד, היגרה לארצות הברית כשהיה בן שלוש.
המשפחה התיישבה בתחילה בוויסקוט, מיין, ולאחר תקופה קצרה עברה לווסטר, מסצ'וסטס.
לאחר שסיים את לימודי הרפואה התמנה תורנטון לרופא ומנתח במשלחת המיליציה של ניו המפשייר שיצאה כנגד מבצר לויסברג.
בנוסף התמנה תורנטון גם לאלוף-משנה (קולונל) ושופט במיליצה.
הוא נבחר למייצג של העיר לונדונברי באספה הפרובנציונלית ולאחר מכן לנשיא האספה, והיה חבר בוועדת הביטחון שלה.
תורנטון היה ממעצבי הממשל בניו המפשייר שלאחר עזיבת הממשל שמונה על ידי הבריטים.
הממשלה החוקתית, אותה עזר תורנטון לעצב, הייתה הראשונה שהוקמה לאחר תחילת הסכסוך עם הבריטים.
ב-1780 פרש תורנטון מעיסוקיו כרופא ועבר לניו המפשייר, שם הקים חווה והפעיל מעבורת ביחד עם משפחתו.
תורנטון מת בניובריפורט, ניו המפשייר, במהלך ביקור בביתו.
הוא קבור בבית הקברות על שמו במרימק, ניו המפשייר, ועל מצבת קברו כתוב: "איש ישר".
מתיחה היא סוג של תעלול המציג אנשים שהתפתו להאמין למציאות מפוברקת.
בימינו הפכה המתיחה לסוגה תיעודית קומית ברדיו, בקולנוע ובטלוויזיה, ובדרך כלל ייעודה הוא לשעשע את ההמונים.
בשנות ה-40 ובשנות ה-50 של המאה ה-20 השתמשו במתיחה לצורכי הווי חברתי, ואף בימינו ניתן למצוא אירועים חברתיים בהם מככבים מותחים ונמתחים.
בדרך כלל מסתיימת המתיחה ברוח טובה אך לעיתים היא מעוררת כעס, ובמקרים נדירים היא עלולה לגרום לאסון.
בדרך כלל מייצרים במתיחה מציאות אבסורדית כדי לבחון את תגובותיו של הנמתח עד לרגע בו מתוודע לאמת.
המתיחה מתוכננת מראש, וקיומה מותנה במיומנויות משחק נכונות של המותח וביכולתו לייצר מציאות הנחזית להיות מציאות אמיתית.
מכיוון שמטרת המתיחה היא בסופו של דבר שעשוע, נדרשת הסכמתו של הנמתח לאחר גילוי האמת, להיות מוצג כגיבור המתיחה.
דוגמה למתיחה המשעשעת את מושאה: שחקן מתחזה לאסיר נמלט ומבקש מנהג רכב להסיע אותו למקום מבטחים.
תגובותיו המבוהלות של הנהג ימשכו דקות ספורות עד שיגלו לו את האמת.
דוגמה למתיחה שאינה משעשעת את מושאה: להתחזות לנציג של מפעל הפיס, ולבשר לאדם על זכייתו בסכום כסף גבוה.
מתיחה כזו עלולה להסתיים במפח נפש של הנמתח.
ישנן סוגות ספרותיות רבות המבוססות על מתיחה.
מתיחה לעיתים קרובות מיועדת להצחיק או לגרום למבוכה, או לעורר שינוי חברתי או פוליטי על ידי העלאת מודעות של אנשים לעניין מסוים.
המקור יכול להיות גם מטרה שיווקית או פרסומית.
לדוגמה, כדי לשווק סרט קומדיה רומנטית במאי העלה "אירוע" מזויף במהלך חתונה לכאורה, שהראה כלה וכומר שנפלו לבריכת שחייה בעקבות נפילה מגושמת של אחד השושבינים.
התוצאה הייתה "סרטון החתונה של קלואי וקית'" שהועלה ליוטיוב.
הסרטון זכה ללמעלה מ-30 מיליון צפיות והזוג הוזמן להתארח בכמה תוכניות אירוח.
היוצר השלה בעצם את הצופים במחשבה שמדובר בקליפ אותנטי של תאונה אמיתית בחתונה אמיתית; אבל בסופו של דבר כתבה שפורסמה בעיתון USA Today בשנת 2009 חשפה שמדובר היה במתיחה.
הפסיכולוג פיטר הנקוק זיהה שישה צעדים המאפיינים מתיחה מוצלחת:
בחר את זהות הנמתח - אדם או קבוצת אנשים שמסיבות כמו אדיקות, פטריוטיות או חמדנות, באמת אכפת להם מהיצירה שלך.
זהה חלום מסוים שיגרום למתיחה לפנות אל קהל היעד שלך.
צור מתיחה מושכת אך לא מוגדרת עד הסוף, עם עמימות
מצא לפחות אחד שיתמוך באופן פעיל במתיחה שלך.
גרום לאנשים להיות אכפתיים, באופן חיובי או שלילי - עמימות מעודדת עניין ודיון.
מנהגים ואירועים שונים בחברה כוללים קטע של מתיחה – כך למשל האירוע המכונה "חיים שכאלה", שבו מפגישים אדם עם אנשים שונים מההיסטוריה שלו, מחייבת הליך של מתיחה – גיבור התוכנית מתפתה להאמין כי הוא מוזמן לאירוע אחר מאשר האירוע המתקיים בסופו של דבר.
באירועים אחרים נוהגים להפתיע אנשים בתעלולי מתיחה, כמו במסיבות יום-הולדת, מסיבות מחזור, וחגיגות פורים.
יום אחד באפריל הוא יום של מתיחות בינלאומי, וגם בישראל מתרחבת הפעילות בין אנשים ליצירת תעלולים – כמו כותרות מפוברקות באמצעי תקשורת או הפצת שמועות בלתי הגיוניות.
עם השנים התפשטה סוגת המתיחות גם למדיות השונות, כמו רדיו, קולנוע, טלוויזיה ואף באינטרנט.
בישראל, בשנות ה-50 ובשנות ה-60, החל הרדיו לשדר מתיחות רדיופוניות שבהן כיכבו השדרן משה טימור והשחקן יהודה ברקן ומאוחר יותר גם חנה לסלאו.
סוגת סרט מתיחות בסרטי קולנוע שמשכו קהל רב, כמו: "ישראלים מצחיקים" של בועז דוידזון וצבי שיסל, ו"חייך אכלת אותה" של יהודה ברקן.
בשנים שלאחר מכן סוגת המתיחות זכתה לפופולריות גם בטלוויזיה, למשל "מצלמה נסתרת", "לא דופקים חשבון" והתוכנית "פספוסים" של יגאל שילון.
באחד באפריל 2004, החזאי דני רופ הכריז כי ענן זהב עובר מעל ישראל ומפזר מטילי זהב.
רבים מהצופים יצאו אל מחוץ לבית כשבידם דליים לתפוס פיסות זהב.
במסגרת המתיחה, הוקרן קטע בו נראים תושבים אוספים חלקיקי זהב, שלמעשה שהוטלו ממטוס.
סדרות מתיחות בטלוויזיה זכו להצלחה גם במקומות אחרים בעולם, כמו "Naked and funny" באוקראינה או "Punk'd" בארצות הברית.
עם עליית הפופולריות של האינטרנט בבתים פרטים התפתחו גם מתיחות אינטרנטיות.
האינטרנט, כאמצעי המאפשר תקשורת בהיקף רחב בין משתמשיו הרבים, משמש גם כלי להפצת מתיחות שונות, באתרי אינטרנט ובדואר אלקטרוני.
סרטוני מתיחות של רמי גאייאר צברו ביוטיוב מעל ל-1.35 מיליארד צפיות.
מתיונין סינתאז הוא אנזים המשמש להפיכת הומוציסטאין למתיונין, ובמקביל להפוך 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט ל-טטרא-הידרו-פולאט.
אנזים זה משתמש במתילקובלמין (אחד הווריאנטים של ויטמין B12) כקואנזים לפעולתו.
שם נוסף לאנזים זה הוא: 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז 5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase, ובקיצור: MTR.
מתיונין סינתאז (MS, MeSe, MTR) הוא אנזים האחראי בעיקר להתחדשות של מתיונין מהומוציסטאין בגוף.
מתיונין סינטאז מהווה חלק ממחזור הביוסינתזה וההתחדשות של S-אדנוזיל-מתיונין (SAMe), מתיונין סינתאז הוא "החוליה המקשרת" בין מעגל הפולאט (שמספק את קבוצות המתיל) לבין מעגל SAMe (שמשתמש בהן להעברת מתילים), ובכך מחבר בין מטבוליזם של פחמן אחד לבין תהליכים חשובים של מתילציה בגוף.
ישנן שתי צורות ראשוניות של אנזים זה, הצורות התלויות בוויטמין B12 (קובלמין) (MetH) והצורות העצמאיות (MetE).
נראה ששתי הצורות הדומיננטיות של האנזימים אינן תלויות אבולוציונית ונשענות על מנגנונים כימיים שונים במידה ניכרת.
ביונקים ואיקריוטים גבוהים אחרים רק הצורה התלויה בקובלמין פעילה.
לעומת זאת, התפוצה של שתי הצורות בצמחים ואצות מורכבת יותר.
לצמחים יש באופן בלעדי צורה עצמאית של קובלמין, בעוד שלאצות יש אחת מהשתיים, בהתאם למין.
במיקרואורגניזמים רבים ושונים מוצאים את הצורות התלויות בקובלמין וגם את הצורות הלא תלויות בקובלמין.
מתיונין סינתאז מזרז את השלב האחרון בהתחדשות של מתיונין (Met) מהומוציסטאין (Hcy).
הצורות התלויות בקובלמין וגם הצורות הבלתי תלויות של האנזים מבצעות את אותה תגובה כימית כוללת: העברה של קבוצת מתיל מ-5- מתילטטראהידרופולאט (N5-MeTHF) להומוציסטאין, ויצירת טטרה-הידרופולאט (THF) ומתיונין.
מתיונין סינטאז הוא האנזים היחיד הנמצא ביונקים שמאפשר הפיכה של N5-MeTHF לקו-פקטור הפעיל THF.
בצורת האנזים התלויה בקובלמין (MetH), התגובה המועדפת ממשיכה בשני שלבים במנגנון רציף.
מצב המנוחה הפיזיולוגי של האנזים מכיל את הקופקטור הקשור לאנזים (Cob) בצורת מתילקובלמין, כאשר אטום הקובלט נמצא במצב חמצון +3(Cob(III)-Me).
לאחר מכן, הקובלמין עובר דה-מתילציה על ידי הומוציסטאין תיולאט המופעל על ידי אבץ, יוצר מתיונין ומחזר את הקופקטור למצב Cob(I).
כאשר הוא בצורת Cob(I), הקופקטור הקשור לאנזים מסוגל כעת לקחת קבוצת מתיל מ-5-מתילטטראהידרופולאט (N5-MeTHF) משופעל, תוך יצירת טטרה-הידרופולאט (THF) וחידוש צורת המתיל-קובאלמין מהאנזים.
בתנאים פיזיולוגיים, בערך אחת לכל 2000 מחזורים קטליטיים, ה-Co(I) עשוי להתחמצן ל-Co(II) לא פעיל ב-MetH תלוי-קובאלמין.
הסבר לכך: החלבון מכיל מנגנון הפעלה מחדש עצמית, תהליך מתילציה רדוקטיבי המשתמש ב-S-אדנוזין-מתיונין כתורם מתיל.
בבני אדם, האנזים מחוזר בתהליך זה על ידי מתיונין סינתאז רדוקטאז (MTRR), המכיל מקטעים דמויי פלבודוקסין ודמויי פרוקסין +NADP אוקסירדוקטאז (FNR).
בחיידקים רבים, ההפחתה מתבצעת על ידי חלבון פלבודוקסין יחיד.
חלבון הרדוקטאז אחראי על העברה של אלקטרון מקופקטור FMN מחוזר ל-Cob(II) הלא פעיל, המאפשר התחדשות של האנזים מתילקובלאמין הפעיל באמצעות העברת מתיל מ-S-אדנוזילמתיונין לתוצר הביניים המחוזר Cob(I).
תהליך זה ידוע כמחזור ההפעלה מחדש, ונחשב לתהליך המופרד מהמחזור הקטליטי הרגיל על ידי שינויים מבניים גדולים (שינויים קונפורמציוניים) בתוך האנזים.
מכיוון שהחמצון של Cob(I) משבית בהכרח את פעילות מתיונין סינתאז התלויה בקובאלמין, פגמים או חסרים במתיונין סינתאז רדוקטאז מעורבים בחלק ממופעי מחלת חוסר במתיונין סינתאז.
לעומת זאת, המנגנון של הצורה הבלתי תלויה בקובלאמין (MetE), נעשה באמצעות העברה ישירה של מתיל מה-N5-MeTHF המופעל להומוציסטאין אבץ תיולט.
למרות שהמנגנון פשוט הרבה יותר, תגובת ההעברה הישירה הרבה פחות יעילה מהתגובות המתווכות עם קובלמין וכתוצאה מכך קצב התחלופה של MetE איטי בערך פי 100 מזה של MetH.
כיוון שהוא אינו מכיל את קו-פקטור הקובלמין, האנזים הבלתי תלוי-קובלמין אינו נוטה להשבתה חמצונית.
MetH תלוי Cob מחולק ל-4 קטעים נפרדים.
המקטעים, מהקצה N ועד הקצה C, מסומנים כמקטע הקשירה להומוציסטאין (Hcy domain), מקטע הקשירה ל-N5-מתיל-THF (MTHF domain), מקטע הקשירה לקובלאמין (Cob domain) ומקטע הקשירה ל-S-אדנוזילמתיונין או מקטע השפעול מחדש.
מקטע השפעול מחדש קושר SAM והוא אתר החיבור עם פלאבודוקסין או מתיונין סינתאז רדוקטאז במהלך מחזור ההפעלה מחדש של האנזים.
תחום הקובלמין המקשר מכיל שני תתי-מקטעים, כאשר הקופקטור קשור לתת-מקטע של Rossman-fold B12 -binding, אשר בתורו מוגבל על-ידי תת-התחום השני, תת-המקטע של ארבעת סלילי הצרור.
חבילת ארבעת הסלילים משמשת להגנה על קו-פקטור הקובלמין מפני תגובתיות לא רצויה, אך יכולה לשנות קונפורמציות באופן משמעותי כדי לחשוף את הקו-פקטור ולאפשר לו גישה למצעים האחרים במהלך התחלופה.
גם המקטע Hcy וגם N5-MeTHF הם בעלי ארכיטקטורת TIM barrel; תחום Hcy מכיל את אתר קשירת האבץ, אשר ב-MetH מורכב משלושה שיירי ציסטאין המקושרים ליון אבץ אשר בתורו קושר ומפעיל את Hcy.
תחום הקישור N5-MeTHF נקשר ומפעיל את N5-MeTHF באמצעות רשת קשרי מימן עם מספר שיירי אספרגין, ארגינין וחומצה אספרטית .
במהלך ההחלפה, האנזים עובר שינויים קונפורמטיביים משמעותיים הכוללים העברה של מקטע Cob הלוך ושוב ממקטע Hcy למקטע N5-MeTHF כדי לאפשר לשתי תגובות העברת המתיל להתבצע.
MetE הבלתי תלוי בקובלמין מורכב משני תחומי TIM-barrel הקושרים הומוציסטאין ו-N5-MeTHF בנפרד.
שני התחומים הם בעלי ארכיטקטורת חבית כפולה פנים אל פנים, הדורשת "סגירה" של המבנה עם קשירה של שני המצעים כדי לאפשר העברת מתיל ישירה.
אסטרטגיות קשירת מצע דומות ל-MetH, אם כי במקרה של MetE אטום האבץ נקשר במקום זאת לשני ציסטאינים, היסטידין וגלוטמט.
בבני אדם המטרה העיקרית של האנזים היא לחדש את Met במחזור S-adenosylmethionine (SAM).
מחזור SAM במחזור בודד צורך Met ו-ATP ומייצר Hcy, ויכול לכלול כל אחת ממספר תגובות אנזימטיות קריטיות המשתמשות ב-S-adenosylmethionine כמקור לקבוצת מתיל פעילה למתילציה של חומצות גרעין, היסטונים, פוספוליפידים וחלבונים שונים.
ככזה, מתיונין סינתאז משרת תפקיד חיוני בכך שהוא מאפשר למחזור ה-SAM להתקיים ללא זרימה מתמדת של Met.
כאפקט משני, מתיונין סינתאז משמש גם לשמירה על רמות נמוכות של Hcy, ומכיוון שמתיונין סינתאז הוא אחד האנזימים הבודדים שמשתמשים ב-N5-MeTHF כמצע, כדי לשמור בעקיפין על רמות THF.
בחיידקים וצמחים, מתיונין סינתאז משרת מטרה כפולה של קיום מחזור ה-SAM וגם לזירוז השלב הסינתטי הסופי בסינתזה "דה נובו" של Met, שהיא אחת מ-20 חומצות האמינו.
בעוד שהתגובה הכימית זהה לחלוטין לשני התהליכים, התפקוד הכולל שונה מזה של מתיונין סינתאז בבני אדם, מכיוון שמתיונין היא חומצת אמינו חיונית שאינה מסונתזת "דה נובו" בגוף.
מוטציות בגן MTR זוהו כגורם הבסיסי למחסור במתילקובלמין.
מחסור או ביטול ויסות של האנזים עקב מחסור במתיונין סינתאז רדוקטאז עלול לגרום ישירות לרמות גבוהות של הומוציסטאין (היפר-הומוציסטינמיה), הקשור לעיוורון, תסמינים נוירולוגיים ומומים מולדים.
רוב המקרים של מחסור במתיונין סינתאז הם סימפטומטיים תוך שנתיים מהלידה, כאשר חולים רבים מפתחים במהירות אנצפלופתיה חמורה.
אחת ההשלכות של פעילות מופחתת של מתיונין סינתאז הניתנת למדידה על ידי בדיקות דם קליניות שגרתיות היא אנמיה מגלובלסטית.
זוהו מספר פולימורפיזמים הקשורים ל-cblG בגן MTR.
בפיזיקה, מתיחות (מסומנת לרוב ב-) היא כוח תגובה, הפועל על ידי מיתר מתוח (כגון חבל, או שרשרת), על העצם שמותח אותו.
כיוון הכוח הוא תמיד לאורך המיתר, מן העצם למיתר.
המתיחות קיימת אף בתוך המיתר עצמו: אם המיתר היה מחולק לשניים, כל חצי היה מפעיל את אותו הכוח על החצי השני.
המתיחות של המיתר קובעת תכונות של רעידת המיתר, ואורך הגל העצמי של המיתר, ומשפיעה לפיכך על התדר.
לכן בכלי מיתר מוזיקליים המיתרים מתוחים במתיחויות שונות - על מנת ליצור צלילים שונים.
עוצמת כוח המתיחות גדל, ככל שהמתיחה חזקה יותר.
במתיחה חלשה, הכוח פועל על פי חוק הוק בדומה לכוח הפועל על קפיץ: הוא תלוי בקבוע הקפיץ (קבוע המשתנה על פי תכונות כמו החומר, הצפיפות וצורת המיתר) ובהפרש אורך המיתר שנוצר עקב מתיחתו.
כך גם בעת השימוש בחץ וקשת עוצמת כוח המתיחות שנצטברה במיתר עוברת אל החץ כאנרגיה קינטית, הגורמת לו לעוף אל עבר המטרה.
ככל שהמתיחות גדולה יותר, גדל המרחק אליו יגיע החץ.
למשל, עבור מיתר מקובע בקצה אחד ובקצה השני קיימת משקולת במסה m ניתן לחשב את המתיחות לפי החוק הראשון של ניוטון () מקבלים ש-
כאשר T היא המתיחות ו-g היא תאוצת הכובד.
השפעת המתיחות על מהירות של גלים במיתר
מתיחות של מיתר משפיעה על מהירות גלים המתקדמים בו, ועל התדירויות העצמיות שלו.
מהירות הגל נתונה על ידי , כאשר היא המתיחות ו- היא צפיפות המיתר.
קפטן מתיו פלינדרס היה קצין בצי המלכותי הבריטי ומגלה ארצות.
הוא היה אחד הנווטים והקרטוגרפים המצליחים ביותר בזמנו בקריירה שארכה כעשרים שנה.
פלינדרס נולד בחבל לינקולנשייר באנגליה.
הוא הפליג עם קפטן ויליאם בליי במסעו באוניית הוד מלכותה להבאת עץ הלחם מטהיטי לג'מייקה.
בין השנים 1801 ו-1803 ערך פלינדרס שני מסעות בהם הקיף את יבשת אוסטרליה והיה הראשון, יחד עם ג'ורג' בס, שמיפה את קו החוף שלה.
כמו כן מיפה פלינדרס את האיים ואגמיהם כדוגמת אגם הילייר.
הוא היה בין היוזמים במתן שם זה ליבשת.
בחזרתו מאוסטרליה התקלקלה ספינתו והוא נאלץ לעגון באי מאוריציוס, שם נכלא לשש וחצי שנים על ידי המושל הצרפתי המקומי באשמת ריגול.
בשובו לאנגליה בריאותו הייתה כבר רופפת והוא נפטר סמוך לצאת ספרו על מסעותיו.
פלינדרס זיהה את בעיית השפעת הברזל על המצפן בספינות העץ.
הקרבה של הברזל למחט המצפן גרמה לטעויות בקריאת המצפן.
כדי לבטל טעויות אלה ולכייל את המצפן, התקין פלינדרס מגנטי-מוט קטנים על יד קערות פליז.
למגנטים האלה קוראים "מוטות פלינדרס" על שם ממציאם.
מתיו פלינדרס היה סבו של סר ויליאם מתיו פלינדרס פיטרי אשר נחשב המייסד של הארכאולוגיה המדעית המודרנית, ואשר נקרא על שמו.
מתייה אמלריק הוא שחקן ובמאי קולנוע יהודי-צרפתי זוכה שלושה פרסי סזאר.
התפרסם ברחבי העולם בעקבות הופעתיו בסרטים "מינכן", "פרפר ופעמון הצלילה" ו"קוונטום של נחמה".
אמלריק זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר במסגרת "פסטיבל קאן" לשנת 2010 על עבודתו בסרט "מסע הופעות".
אמלריק נולד בפרוור ניי-סיר-סן שבמערב פריז, לז'אק אמלריק, עיתונאי שעבד בעיתונים הצרפתים "לה מונד" ו"ליברסיון
לאמלריק שלושה בנים מאשתו לשעבר, שחקנית הקולנוע ז'אן באליבר ובת אחת מבת זוגו הנוכחית.
אמלריק התפרסם לראשונה בצרפת בשנת 1996 בעקבות תפקידו הראשי בסרט הדרמה "חיי הסקס שלי", שם גילם את פול דדאלוס, מרצה בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת פריז.
הופעתו בסרט זיכתה אותו בפרס סזאר בקטגוריית תגלית השנה.
אמלריק זכה ב-2004 בפרס סזאר ובפרס לומייר בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר על הופעתו בדרמה הקומית "מלכה אחת ומספר מלכים" שם גילם את איסמאל, גבר שנגרר בעל כורחו על ידי אנשים בחלוקים לבנים, ומבלה את המשך דרכו על המסך במוסד לחולי נפש.
אמלריק הופיע בדרמה הביוגרפית "פרפר ופעמון הצלילה" בשנת 2007, שם גילם את דמותו של ז'אן דומיניק בובי, עורך מגזין אופנה שעבר אירוע מוחי שגרם לשיתוק בכל גופו מלבד בעינו הימנית.
הופעתו בסרט זיכתה אותו בפרס הסזאר השלישי בקריירה שלו, והשני בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, וכן גם בפרס לומייר.
בשנת 2010 זכה אמלריק בפרס הבמאי הטוב ביותר במסגרת "פסטיבל קאן" על בימוי הקומדיה "מסע הופעות".
בשנת 2012 שיחק בסרט הדרמה "החיים ברוורס" בתפקיד המורה הצרפתי.
בשנת 2020 כיכב לצד השחקנית הישראלית שרה אדלר במיני-סדרה הצרפתית "המתווך" שיצרו שירה גפן ואתגר קרת לרשת הטלוויזיה הצרפתית Arte.
בשנת 2021 ביים את סרט הדרמה "אחוז בי חזק" בכיכובה של ויקי קרייפס.
הסרט ההוליוודי הראשון שלו היה ב-2005 בדרמה ההיסטורית של סטיבן ספילברג "מינכן".
בסרט הופיע בדמותו של המודיע לואיס, שעוזר במתן מידע מודיעיני לסוכן המוסד אבנר (אריק באנה) ולצוותו, במטרה להוציא לפועל את "מבצע זעם האל".
אמלריק שיחק בסרט בסדרת סרטי "ג'יימס בונד", "קוונטום של נחמה".
אמלריק שיחק את תפקיד הנבל - דומיניק גרין, טייקון עסקים וחבר בארגון "קוונטום", הפועל לטובת עסקיו המפוקפקים בבוליביה.
מתיחת פנים, מוכר גם בשם "הרמת פנים", הוא טיפול כירורגי למטרות אסתטיקה אשר מטרתו היא הצערת מראה הפנים והעלמת נזקי הזמן כגון: קמטים ועור נפול.
מתיחת פנים מתבצעת על ידי מנתח פלסטי, אשר מבצע חתך ברקמת העור על קו התפר שבין האוזניים, השיער והמצח.
המנתח מבצע הרמה של רקמת השריר שנפלה עם השנים ולאחר מכן מסלק הכירורג את עודפי העור המיותרים שנוצרים בעקבות הצניחה ותופר בחזרה את הרקמה.
מתיחת פנים בשילוב עם טיפולים נוספים
כיום, בשל הנטייה לבצע טיפול משולב הכולל בתוכו כמה פרוצדורות רפואיות שונות במסגרת אותו הניתוח, מבצעים לא אחת כמה טיפולים נוספים במקביל למתיחת הפנים - הרמת עפעפיים, הרמת גבות, שאיבת שומן, העלמת שקיות מתחת לעיניים, מילוי שפתיים, העלמת צלקות וטיפול בבעיות פיגמנטציה.
את הטיפולים הללו עורכים מנתחים פלסטיים אשר מחויבים לעבור הכשרה ככירורגים, אך לא מוטלת עליהם חובה לעבור הכשרה מיוחדת כמנתחים פלסטיים.
סיבוכים אפשריים של מתיחת פנים
ככל התערבות רפואית, קיימות מספר סכנות בריאותיות בעקבות הליך זה:
הניתוח נערך בהרדמה מלאה, עם כל הסכנות הכרוכות בה.
הרמת שרירי הפנים עלולה להביא במקרים מסוימים לפגיעה בעצבי הבעה.
תהליך ההחלמה אינו ארוך אך יכולים להיווצר סיבוכים הכרוכים בהזדהמות החתך, החלמה לא יפה של הצלקת ותוצאה סופית במראה לא טבעי.
מתיחת מאדים היא הכינוי למתיחה אשר החלה בקיץ 2003 ומאז מתחדשת מדי שנה.
לפי הנטען במתיחה זו, כוכב הלכת מאדים ייראה גדול כמו הירח, דבר שאינו נכון.
המתיחה מופצת בעיקר בתכתובות דואר אלקטרוני במהלך חודשי הקיץ.
נכון לאוגוסט 2014 נראה שממדי המתיחה קטנו באופן ניכר.
ככל הנראה, המקור למתיחה הוא בהשמטת משפט בו נכתב כי צופה שיביט אל מאדים בעת קרבתו המרבית דרך טלסקופ ובהגדלה של פי 75, יוכל לראותו כאילו הביט בירח המלא בעין הבלתי מצוידת.
בתכתובות מאוחרות יותר משפט זה לא נכלל ונכתב לרוב כי "יראו שני ירחים".
מסלוליהם של כדור הארץ ומאדים מתקרבים זה לזה בכל 26 חודשים, כך שמדי שנתיים וחודשיים מאדים מגיע למרחק המינימלי באותה תקופה, קרבה זו משתנה בין כ-56,000,000 ק"מ לכ-100,000,000 ק"מ (לדוגמה בשנים 2003 ו-2012 בהתאמה), בעוד שמרחקו הממוצע של הירח עומד על כ-380,000 ק"מ בלבד.
כיוון שמאדים רק כפול בקוטרו מהירח ואילו מרחקו גדול ביותר מפי 100 לעולם לא נראה את מאדים גדול כמו הירח מכדור הארץ.
אמנם בהתקרבויות המינימליות שלאחר 2003 המרחק בין כדור הארץ ומאדים הלך וגדל, אולם החל משנת 2012 מרחק זה קטן שוב.
ההתקרבות המינימלית המשמעותית הבאה של מאדים תיראה ב-15 באוגוסט 2050, אז מרחקו של מאדים מכדור הארץ יהיה 55,957,233 ק"מ בלבד וקוטרו הזוויתי יהיה קטן בעשירית שניית קשת מזה שנראה ב-2003.
מתייה דבושי הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת המגן הימני.
לזכותו 27 הופעות במדי בנבחרת צרפת.
דבושי החל את הקריירה בקבוצת כדורגל בעיר הולדתו פרטין, ובגיל שמונה עבר למחלקת הנוער של ליל.
בינואר 2004 עלה לקבוצה הבוגרת, ובעונת כבש את שער הבכורה שלו בקריירה.
דבושי היה שותף לזכייתה של ליל בדאבל בעונת .
בעונה שלאחר מכן הוא נכלל בנבחרת העונה בליגה הצרפתית.
בחלון ההעברות של ינואר 2013, אחרי 9 שנים בקבוצה הבוגרת של ליל, ומעט יותר מ-19 שנים בסך הכל במועדון, עבר דבושי לקבוצת ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג האנגלית, ובמדיה שיחק שנה וחצי.
ב-17 ביולי 2014 עבר לארסנל תמורת דמי העברה בסך 12 מיליון פאונד.
ב-1 בפברואר 2016 הושאל לבורדו עד לסוף העונה.
ב-31 בינואר 2018 חתם דבושי בסנט אטיין מהליגה הצרפתית.
דבושי זומן לנבחרת צרפת הצעירה אך פציעה בברכו מנעה ממנו להשתתף באליפות אירופה עד גיל 21 שהתקיימה ב-2006.
במהלך עונת זומן דבושי לראשונה לנבחרת צרפת, ובנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו.
את שערו הראשון במדי הנבחרת כבש במשחק מול נבחרת איסלנד שנערך במאי 2012. דבושי שיחק במדי הנבחרת ביורו 2012 ובמונדיאל 2014.
מתיחות או לא להיות היא תוכנית מצלמה נסתרת/מתיחות אמריקנית המצולמת בניו יורק.
התוכנית עלתה לשידור לראשונה בערוץ TruTV ב-15 בדצמבר 2011.
בתוכנית מככבים ארבעת חברי ההרכב הקומי "The Tenderloins" (ג'ו גאטו, ג'יימס מוריי, בריאן קווין וסאל וולקאנו), אשר הם חברים במציאות עוד מהתיכון, שמאתגרים האחד את השני לבצע מתיחות המצולמות במצלמה נסתרת.
לאורך השנים הופקו גרסאות מקומיות לתוכנית במדינות בריטניה, הולנד, ברזיל, לבנון, יוון, קנדה, ושוודיה.
ב-31 בדצמבר 2021 הודיע ג'ו גאטו על פרישתו מצוות משתתפי התוכנית אחרי עשור ותשע עונות, בעקבות פרידתו מאשתו, בסי.
סרט עלילתי באורך מלא של מתיחות או לא להיות יצא לאקרנים ב-21 בפברואר 2020.
בישראל התוכנית משודרת בנטפליקס החל מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21.
לפני כל אתגר ארבעת חברי ההרכב מתווים את כללי האתגר אותו יבצעו.
האתגרים הפשוטים יחסית כרוכים בכך שכל אחד מהחברים, בתורו, יבצע את המתיחה כאשר יתר חברי ההרכב אומרים לו בזמן אמת דבר מה מביך אותו עליו לומר בעת מפגש עם אנשים אקראיים.
האתגרים היותר מורכבים כוללים מקרים בהם כל אחד מחברי ההרכב צריך בתורו לשכנע אנשים אקראיים לומר או לעשות דבר מסוים.
במקרים הנדירים בהם חברי ההרכב לא מסוגלים לבצע את האתגרים, הם נפסלים באופן אוטומטי.
המיקום בו חברי ההרכב עורכים את האתגרים יהיה בדרך כלל שטח ציבורי כגון פארק עירוני או טיילת.
חבר ההרכב שצבר הכי הרבה הפסדים בפרק מוגדר כחבר שהפסיד באותו הפרק ונשלח לבצע בסוף הפרק אתגר קצר מול קהל אשר לעיתים רבות מביך יותר מארבעת האתגרים הקודמים.
סך הכל הפסדים לאורך עונות התוכנית
סך ההפסדים לאורך עונות התוכנית, נכון לעונה השמינית, פרק 26:
להלן רשימת הידוענים שהופיעו לאורך העונות השונות של הסדרה:
עונה 2 עונה 3 עונה 4 עונה 5 עונה 6 עונה 7 עונה 8 עונה 9 עונה 10 רוזי אודונל
מתיחות או לא להיות מסביב לעולם
לתוכנית הופקה גם גרסה בריטית בשנת 2012 בערוץ BBC Three בה כיכבו הקומיקאים פול מקפרי, ג'ואל דומט, מרק לארווד ורויסין קונאטי.
לתוכנית הופקה גם גרסה הולנדית שודרה בערוץ Veronica TV ההולנדי בשנת 2012 תחת השם "De Fukkers".
לתוכנית הופקה גם גרסה בלגית ששודרה בשנת 2012 בערוץ 2BE תחת השם "Foute Vrienden".
לתוכנית הופקה גם גרסה ברזילאית אשר שודרה בשנת 2013 בערוץ SBT תחת השם "Amigos da Onça".
לתוכנית הופקה גם גרסה לבנונית שודרה בערוץ אל ג'אדיד הלבנוני בשנת 2013.
לתוכנית הופקה גם גרסה מקסיקנית ששודרה בערוץ TBS במקסיקו בשנת 2015 תחת השם "Impractical Jokers".
לתוכנית הופקה גם גרסה יוונית אשר שודרה במקור בערוץ "Ant1" ביוון בשנת 2014 תחת השם "Wanted".
לתוכנית הופקה גם גרסה בשפה הצרפתית בקנדה אשר שודרה במקור בשנת 2014 תחת השם "Les Jokers".
לתוכנית הופקה גם גרסה שוודית שודרה בערוץ 6 בשוודיה בשנת 2014 תחת השם "Radiostyrd".
לתוכנית הופקה גם גרסה ספרדית ששודרה בערוץ Neox בשנת 2014 תחת השם "Sinvergüenzas".
לתוכנית הופקה גם גרסה מצרית בשנת 2015 אשר שודרה תחת השם "אל מוהייסון".
לתוכנית הופקה גם גרסה רוסית שודרה בשנים 2018 ו-2019 תחת השם "שוטניקי" (Шутники).
לתוכנית הופקה גם גרסה אוסטרלית בה מככבים צמד הקומיקאים האוסטרלים "The Inspired Unemployed" .
הגרסה האוסטרלית משודרה במקור באוסטרליה מ-9 באוגוסט 2023 ואילך תחת השם "The Inspired Unemployed (Impractical) Jokers".
מתיי וישנייק (ברומנית: Matei Vișniec; נולד ב-29 בינואר 1956) הוא משורר, סופר, מחזאי ומורה להיסטוריה ולגאוגרפיה.
את יצירותיו המוקדמות כתב ברומנית ולאחר בקשת מקלט מדיני בצרפת וקבלתו עבר לכתוב בצרפתית.
וישנייק נולד ברדאוץ וב-1975 סיים לימודי תיכון בעיר הולדתו.
עוד במהלך לימודיו התחיל לפרסם שירים בעיתון בית הספר.
ב-1976 עבר לבוקרשט, שם למד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת בוקרשט.
בשנים 1980 - 1987 לימד היסטוריה וגאוגרפיה ב-Dorobanțu-Plătărești, שבמחוז קלראש.
בשנים 1977 - 1987 כתב ופרסם שירים, מחזות, רומן אחד ותסריטים - מרבית מחזותיו נפסלו על ידי הצנזורה.
ב-1987 קיבל אישור לצאת לטיול ביוון ובצרפת ובעת שהיה בפריז הוצעה לו מלגה ספרותית שם ובו זמנית נודע לו שברומניה נאסר המחזה שלו, "הסוסים בחלון", יום לפני הבכורה.
הוא ביקש מקלט מדיני בצרפת וב-1993 זכה לאזרחות צרפתית.
וישנייק המשיך לכתוב שירים, רומנים ומעל מאה מחזות, שחלקם הוצגו על במות התיאטרון ביותר משלושים מדינות.
לאחר המהפכה הרומנית היה למחזאי הפופולרי ביותר ברומניה.
ב-2016 זכה בפרס על שם ז'אן מונה עבור ספרות אירופאית.
הפרס ניתן לו על הספר הצרפתי "הסוחר בהתחלות של רומנים".
מתיו "מט" צנטרוביץ' ג'וניור הוא אתלט אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), סגן אלוף העולם (מוסקבה 2013), אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016), אלוף הנוער במשחקים הפאן אמריקאיים (סאן פאולו 2007) ו-4 פעמים אלוף ארצות הברית (2011, 2013, 2016-2015) בריצת 1500 מטר.
צנטרוביץ' ג'וניור נולד בבלטסוויל שבמרילנד.
הוא בנו של אתלט אמריקאי, מתיו צ'נטרוביץ' שייצג את ארצות הברית באולימפיאדה (מונטריאול 1976) בריצת 1500 מטר.
במשחקים הפאן אמריקאיים לנוער שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 2007 זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:56.63 דקות.
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה צ'נטרוביץ' במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.08 דקות, אחרי אסבל קיפרופ (3:35.69 דקות) וסילאס קיפלאגט (3:35.92 דקות), שניהם מקניה.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים צ'נטרוביץ' במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.17 דקות, 4 מאיות ממדליית ארד.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכה צ'נטרוביץ' במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.78 דקות, אחרי אסבל קיפרופ (3:36.28 דקות) ולפני יוהאן קרוניה מדרום אפריקה (3:36.83 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בשנת 2015 סיים צנטרוביץ' במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.13 דקות.
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בבריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.22 דקות, לפני יאקוב הולושה מצ'כיה (3:44.30 דקות) וניק ויליס מניו זילנד (3:44.37 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:50.00 דקות, תאופיק מחלופי מאלג'יריה (3:50.11 דקות) וניקולס ויליס מניו זילנד (3:50.24 דקות) ובכך היה לאמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב בריצה זו מאז מל שפרד (לונדון 1908).
ניצחונו הושג על ידי ריצה טקטית שהתנהלה באיטיות רבה מאוד והסתיימה בסיום מזהיר של 50.6 שניות ב-400 מטר האחרונים.
הייתה זו למעשה התוצאה האיטית ביותר, בריצה זו מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932).
מתייה ואנגה אקרה , היה פוליטיקאי מרפובליקת חוף השנהב, ממחברי ההמנון (האביג'אנז), ממנסחי החוקה של הרפובליקה, ומחבר ספרים.
כבר בצעירותו עסק אקרה בפוליטיקה, והיה מידידיו האישיים של פליקס הופואה בואני, שלימים נבחר לנשיאה הראשון של הרפובליקה.
הוא נישא לאחותו של פיליפ גרגואר יאסה, מי שלימים היה נשיא האספה המכוננת של המדינה החדשה, והפרלמנט של חוף השנהב.
לאחר שנפרדו נישא בשנית לבתה של פאסיונס גרוניצקי.
בשנת 1960, חבר ליואכים בוני ופייר מארי קוטי, אשר יחדיו כתבו את מילותיו של האביג'אנז - המנונה של חוף השנהב.
בשנת 1970 התמנה אקרה לתפקיד שר התיירות של חוף השנהב.
ב־1980 החליט הנשיא בואני על הקמת משרד ממשלתי חדש, לביצוע רפורמות בחברות הממשלתיות, ואקרה הוצב בראשו.
בין השנים 2000–2011 כיהן אקרה כנציב תלונות הציבור של רפובליקת חוף השנהב.
בשנת 2011 פרש אקרה לגמלאות, והנשיא אלאסן ואטארה, מינה אותו כנציב תלונות הציבור לשם כבוד עד, אחרית ימיו.
מתייה אקרה שירת בממשלת חוף השנהב 29 שנים.
הוא נכנס אליה בשנת 1961 ועזב אותה בשנת 1991 עם הפסקה בין 1963–1964 במהלכו הוא התמנה שגריר ממלכת מרוקו.
המתווך הגדול של הרפובליקה (1996–2000), נשיא הוועדה המייעצת חוקתית חוקתית הממונה על ניסוח החוקה של הרפובליקה השנייה (2000), המתווך של הרפובליקה (2000–2011), מגשר כבוד משנת 2011.
אקרה נפטר ב-22 בפברואר 2015, בגיל 98 בביתו שבבונואה, בדרום מזרח המדינה.
אביג'אנז - לשפוך אור על ההמנון לאומי (2000)
מתיו קולר (נולד ב-21 באוקטובר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית.
שירת כקצין המודיעין של הצי וסגן לתחום לוחמת המידע של ראש המבצעים הימיים.
ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אינדיאנה בפנסילבניה.
הוא בעל תואר שני במדעי המחשב מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, ותואר שני בהיסטוריה צבאית מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
ב-1984 התגייס לצי, תפקידיו המבצעים בים כללו שירות כקצין מודיעין בטייסת הקרב 102 על נושאת המטוסים "אמריקה", שימש קצין המודיעין של פלגת התקיפה האמפיבית הראשונה באוניית הסער האמפיבית "פלליו" וקצין המודיעין של קבוצת הסיירות-משחתות השנייה כחלק מקבוצת הקרב של נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון".
בתפקידי מטה ביבשה שימש קצין מודיעין ולוחמת מידע במפקדת כוחות הצי באירופה, שימש סגן ראש מחלקת מודיעין במרכז הלוחמה המשותף, ראש מבצעי המודיעין בפיקוד המבצעים המיוחדים וקצין המודיעין של כוח המשימה המשותף לסוכנויות הממשל השונות בקי וסט שבפלורידה.
כאדמירל משנה שימש סגן קצין המודיעין של הצי, סגן מפקד פיקוד הסייבר של הצי וסגן מפקד יחידת TAO בסוכנות לביטחון לאומי ב-2012 מונה לקצין המודיעין של פיקוד אפריקה של ארצות הברית.
באוקטובר 2014 מונה למפקדו הראשון של פיקוד לוחמת המידע של הצי.
ביולי 2017 קודם לדרגת תת-אדמירל.
ביוני 2018 מונה לקצין המודיעין של הצי ולסגן לתחום לוחמת המידע של ראש המבצעים הימיים.
מתיו פריז היה נזיר בנדיקטיני, היסטוריון אנגלי, אמן כתבי יד מאוירים וקרטוגרף.
בסיסו היה במנזר בסנט אלבנס בהרטפורדשייר.
הוא כתב מספר יצירות, לרוב היסטוריות, ששרטט ואייר בעצמו, בדרך כלל ברישומים שחלקם נצבעו בצבעי מים, המכונים לעיתים "רישומים כהים".
חלקם נכתבו בלטינית, חלקם בניב אנגלו-נורמני או צרפתי.
ספרו "כרוניקה מג'ורה" הוא מקור שצוטט לעיתים קרובות, אם כי היסטוריונים מודרניים מכירים בכך שלא תמיד הוא מקור אמין.
הוא נטה להאדיר את הקיסר פרידריך השני ולהשמיץ את האפיפיור.
עם זאת, ב"היסטוריה אנגלורום" שלו, פריז מציג השקפה שלילית ביותר על פרידריך, כשהוא מתאר אותו כ"עריץ" ש"ביצע פשעים מחפירים."
למרות שם משפחתו והעובדה שידע צרפתית, פריז נולד באנגליה.
חלק מהיסטוריונים חושבים שהוא ממשפחת פריז בהילדרשם בקמברידגשייר.
ייתכן שהוא למד בפריז בצעירותו לאחר שסיים את השכלתו המוקדמת בבית הספר בסנט אלבנס.
הפרט הראשון שידוע לנו עליו (מתוך כתביו שלו) שהוא התקבל כנזיר בסנט אלבנס בשנת 1217. מתוך ההנחה שהוא היה בשנות העשרה לחייו, אפשר לשער את גילו.
חוקרים מסוימים משערים שהוא היה מבוגר יותר בעשר שנים.
את חייו הוא בילה בעיקר במנזר הזה.
בשנת 1248 נשלח פריז לנורווגיה כשליח של לואי התשיעי להאקון הרביעי.
הוא הרשים את השליט הנורווגי והוזמן לפקח על הרפורמציה במנזר Niddarholm של הבנדיקטינים מחוץ לטרונדהיים.
מלבד המשימות הללו, פעילותו הידועה הוקדשה לכתיבת היסטוריה, פעילות בה נודעו נזירי סנט אולבנס.
הוא הפך לרשם הרשמי של המנזר, בשנת 1236. פריז תיקן את עבודתו של רוג'ר וונדובר, הרשם ההיסטורי הראשי של המנזר והוסיף חומר חדש לתקופת כהונתו.
יצירה זו, הידועה ככרוניקה מג'ורה היא מסמך מקור היסטורי חשוב, במיוחד לתקופה שבין 1235 ל־1259. האיורים שאותה פריז יצר ליצירתו מעניינים לא פחות.
כתבי היד של פריז מכילים לרוב יותר מטקסט אחד ופעמים רבות הם מתחילים במבחר אקראי למדי של מיניאטורות עמודים מלאים.
חלקם שרדו לא שלמים, וייתכן כי האלמנטים השונים שקשורים זה לזה יחד, לא נועדו להיות כך על ידי פריז.
אלא אם כן צוין אחרת, כולם נמסרו על ידי פריז למנזר שלו.
הספריות של המנזרים התפרקו במאה ה-16. נראה כי כתבי יד שלו הוערכו ונאספו במהירות על ידי ביבליופילים.
"כרוניקה מג'ורה", קולג' קורפוס קריסטי, קיימברידג', נכתב כנראה 1240 עד 1253. זוהי עבודתו ההיסטורית העיקרית אך מאוירת פחות מאחרים.
[5] שני כרכים אלה מכילים תאורים מיום בריאת העולם ועד שנת 1253. התוכן עד 1234 או 1235 מבוסס בעיקרו על ספרו של רוג'ר מוולורס, עם תוספות.
לאחר תאריך זה החומר הוא של פריז.
ישנם בהם 100 רישומים, כמה מפות קטועות, וכן ציור על עמוד שלם של ויליאם הראשון והציור של הפיל עם השומר.
המשך הכרוניקה, משנת 1254 עד מותו של פריז בשנת 1259, קשור ב"היסטוריה אנגלורום" שבספרייה הבריטית.
עותק לא מאויר של החומר משנת 1189 עד 1250, עם חלק גדול מהפרשנויות החריפות שלו על הנרי השלישי שהוטמע או הוסר, נשמר על ידי פריז עצמו וכעת הוא קיים בספריה הבריטית.
נמצא בבית החולים והספרייה של צ'ת'ם, מנצ'סטר.
קיים רק חלק מהטקסט, המכסה את השנים 1241 עד 1249. נזקפת לזכותו הטקסט כולו.
אינטרפולציות נוספות לטקסט מבהירות שהטקסט נוצר עבור מנזר ווסטמינסטר.
כנראה הוא התחיל שם, מאוחר יותר הוא נשלח חזרה לעדכון.
ווהן טוען שזה היה בשנת 2–1251. האיורים דומים לסגנון של פריז אך לא נוצרו על ידיו.
תוספות מאוחרות המשיכו את הכרוניקה עד שנת 1327.
היסטוריה של אנגליה, שהחלה בשנת 1250 ואולי הושלמה בסביבות 1255, וכיסתה את השנים 1070–1253. הטקסט הוא צמצום של הכרוניקה וכרוך יחד איתו החלק האחרון של כרוניקה מג'ורה של פריז, המשתרע על השנים 1254–1259. ישנן תוספות הכוללות מסלול טיול מלונדון לירושלים ו"ציורים כהים" של מלכי אנגליה.
הכרוניקה מסתיימת עם דיוקן של פריז על מיטת המוות שלו, נראה שלא צויר על ידיו.
עד המאה ה-15 היה כרך זה שייך להמפרי, הדוכס מגלוסטר, בנו של הנרי הרביעי, מאוחר יותר הוא הוחזק על ידי הבישוף של לינקולן, שכתב הערה שאם נזירי סנט אולבנס יוכלו להוכיח שהספר הושאל הוא יחזיר אותו.
אחרת הוא יורש לניו קולג' באוקספורד.
"היסטוריה מינור" נמצא בספרייה הבריטית.
היסטוריה נוספת מקוצרת, בעיקר על 1067 עד 1253. ככל הנראה החל להיכתב מסביב 1255, כתב היד נותר לא גמור בזמן מותו של פריז.
הוא מאויר עם שלושים ושלוש דמויות יושבות של מלכים אנגלים הממחישים את הגנאלוגיה.
הוא מכיל גם את ארבע מפות מפורטות ביותר שצייר פריז את בריטניה הגדולה.
"חייו של סנט אלבאנס", נכתב בשנים 1230–1250, נמצא בטריניטי קולג', ספריית דבלין, עם 54 מיניאטורות, בעיקר בגודל חצי עמוד.
מכיל גם את חיי אמפיבולוס הקדוש, ויצירות שונות אחרות הנוגעות להיסטוריה של מנזר סנט אולבנס, שניהם מאוירים.
חייו של סנט אולבנס הם בניב צרפתי, שעובד מחייו הלטיניים של סנט אולבנס על ידי ויליאם מסנט אולבנס, בערך 1178. בכתב היד מופיעות גם הערות של פריז המראות כי כתבי היד שלו הושאלו לגבירות אריסטוקרטיות שונות במשך התקופה וכי ככל הנראה הוא שימש כמתווך בין האצילים לבין האומנים שהפיקו אותם.
"חייו של המלך אדוארד" מתוארך לשנת 1230 או 1240, ספריית אוניברסיטת קיימברידג'.
זהו העותק היחיד שנותר מיצירה זו, אך ככל הנראה מדובר בעותק מעט מאוחר יותר שנעשה בלונדון, ככל הנראה על ידי אמני החצר, על הטקסט של פריז ועם איורים ממוסגרים.
בחלק מכתבי היד של פריז, מיניאטורה ממוסגרת תופסת את החלק העליון של העמוד, ובאחרים הם "שוליים" - לא ממוסגרים ותופסים את הרבע התחתון (בערך) של הדף.
"רישומים כהים" היו סגנון מבוסס היטב לפני פריז, והפכו פופולריים במיוחד במחצית הראשונה של המאה ה-13. הם ללא ספק זולים ומהירים בהרבה מהאיורים הצבעוניים המצוירים במלוא הדרם.
המסורת של רישומים כהים או רישומי מתאר עם דיו בתוספת צבעונית הייתה אנגלית באופן מובהק, שתוארכה כאמנות האנגלו-סקסית של אמצע המאה העשירית, וקשורה לרפורמה הבנדיקטינית האנגלית של התקופה.
מחקרים טוענים שההשפעה של פריז על אמנים אחרים מהתקופה הוגזמה.
ככל הנראה מכיוון שעליו ידוע הרבה, בהשוואה למאיירים אנגלים אחרים מהתקופה, שרובם נותרו אנונימיים.
כתבי היד שהופקו על ידי פריז מראים מעט סימנים לשיתוף פעולה מצידו, אך היסטוריונים לאמנות מגלים כי האסכולה של סנט אולבנס המשיכה לאחר מותו של פריז.
הסגנון של פריז מרמז שהוא נוצר על ידיו סביב 1200. הוא היה מיושן במקצת בשמירה על עגלגלות בדמויותיו, במקום לאמץ את הזוויתיות הדקה של רוב בני זמנו, במיוחד אלה בלונדון.
ייתכן שמצבו כנזיר מחובר היטב, נתן לו יותר ביטחון ביצירת קומפוזיציות חדשות, ואילו אמן לא בולט העדיף לדבוק בנוסחאות מסורתיות.
מצב זה משקף גם את חוסר ההכשרה המלאה באמנות באותה התקופה.
הצביעה שלו מדגישה ירוק וכחול, ויחד עם הפריסה האופיינית שלו לתמונה בחלקו העליון של העמוד, היא ייחודית יחסית.
משנת 1235, שבה רוג'ר מוונדובר הפסיק את כתיבתו, המשיך פריז לכתוב את ההיסטוריה לפי התוכנית שקבע קודמו.
הוא לקח חלק ניכר מהמידע ממכתבי אנשים חשובים, אותם הוא הוסיף בכתיבה, אך הפיק הרבה יותר משיחות עם עדי ראייה לאירועים.
בין המקורות שלו היו ריצ'רד, האציל מקורנוול והמלך הנרי השלישי, שאיתם היה ביחסים קרובים.
המלך ידע שפריז כותב היסטוריה, ורצה שהיא תהיה מדויקת ככל האפשר.
בשנת 1257, במהלך ביקור של שבוע בסנט אולבנס, הנרי שמר על הכרוניקן לצדו יומם ולילה.
"הוא הנחה את עיטי" כתב פריז, "עם רצון טוב ושקדנות רבה." עם זאת הוא היה ביקורתי כלפי מדיניות המלך.
הנרי ריצ'רדס לוארד מניח שפריס מעולם לא התכוון שיצירתו תקרא במתכונתה הנוכחית.
מהערות שונות בכתב היד אפשר להבין כי פריז הבין את הסיכון בכתיבה ביקורתית.
מצד שני, עותקים ערוכים מחדש נעשו במהלך חייו של פריז.
בהם הקטעים הפוגעניים הושמטו או רוככו.
בעבודתו המפורטת, "היסטוריה אנגלורום" (נכתב בערך 1253), רגשותיו האמיתיים של פריז חשופים יותר.
אנשי טבע שיבחו את תיאוריו על חיות הבר האנגליות בתקופתו, אם כי הם היו קצרים, בפרט התיאור החשוב שלו להופעה הראשון באנגליה בשנת 1254 של ציפור שיר מסוימת.
בין שאר מפותיו ישנן המתארות מסלול עלייה לרגל מלונדון לרומא בצורה גרפית.
רצף תמונות של עיירות במסלול סימן את קצה המסע של כל יום, מה שמאפשר לצופה לדמיין ולעקוב אחר המסע כולו ולא כמו קומיקס - הישג חסר תקדים במקומות אחרים בעולם ימי הביניים.
בחיבורו "כרוניקה מג'ורה" כלולות מפת ארץ ישראל וכן מפות ירושלים ועכו.
מתיו ג'ורג' פרויר הוא שחקן, זמר וקומיקאי אמריקאי-קנדי.
הוא גילם את אייקון שנות ה-80 Max Headroom ואת דוקטור ליקי בדרמת המדע הבדיוני הקנדית "אורפן בלאק".
ההופעות האחרונות של פרויר כוללות את גילום "גנרל מספר 2" בסרטו של סטיבן ספילברג "העי"ג" משנת 2016 ודמותו של קרנייג' בסדרה מבית נטפליקס "פחמן משודרג" בשנת 2018. כמו כן גילם את לוגן ב"אימת המתים המהלכים" משנת 2019.
פרויר נולד בוושינגטון, בנו של ג'יליאן אן ופרדריק צ'ארלסלי פרויר, שהיה קצין הצי המלכותי הקנדי.
הוא גדל בפיטרבורו, אונטריו, שם סיים את לימודיו במכללת לייקפילד.
הוא המשיך ללימודים בבית הספר לתיאטרון אולד ויק בבריסטול, סיים את קורס המשחק בשנת 1980. אחיו פרדריק בארי פרויר שירת גם בצי הקנדי.
פרויר גילם את דמות האינטליגנציה המלאכותית "Max Headroom" בשנות השמונים וכיכב בסרט הטלוויזיה המדע בדיוני המפורסם ב-1985; פרויר גילם בסרט גם את העיתונאי עטור הפרסים של רשת 23, אדיסון קרטר.
מה שהוביל לליהוקו בסדרה ברשת ערוץ 4 הבריטית כשגילם את Max Headroom.
הוא גם גילם את הדמות במדיות אחרות, כולל סדרת פרסומות טלוויזיה לקולה חדשה וכן בסינגל למוזיקה של ארט אוף נויז.
הוא חזר לגלם את הדמות גם בסרט הקומדיה המדע-בדיוני פיקסלים (2015).
פרויר כיכב כמייק סטרטפורד בסדרה "דוקטור דוקטור" (1989–1991).
הוא הופיע גם בסדרת הטלוויזיה "הסטנד".
פרויר הופיע גם בסרטים כמו "הפרוטוקול הרביעי" (1987), "מותק, הילדים התכווצו" (1989), "המסע הבכיר של לאמפון" (1995) והרימייק שחר המתים משנת 2004.
פרויר היה מועמד לשני פרסי ג'מיני של האקדמיה הקנדית לקולנוע בשנת 2000, האחד על הופעת אורח "חקירתו של דה וינצ'י" ועוד אחד על עבודתו בסדרה "המנטורים".
הוא היה שחקן קבוע בסדרה "אאוריקה" בשתי העונות הראשונות של הסדרה, כשגילם את ג'ים טגארט.
הוא עשה עבודת קריינות על מספר פרויקטים מונפשים, כולל "באטמן: איש העטלף" (1993) ו-"האלק האיום" (1996-1997).
פרויר גילם את מאט פראגר בסדרה הקנדית "כוח PSI" בשנים 1997–2000, שהנחה אז דן אקרויד.
משנת 2000 גילם את דמותו של שרלוק הולמס בסדרה בת ארבעה סרטים בהפקת הולמרק: כלבם של בני בסקרוויל, חותם הארבעה (2001), שערורייה מלכותית (2001), פרשת ערפד וייטצ'אפל (2002).
בשנת 2009, פריור גילם את הנבל הפורש מולוך המיסטיקן בסרט "השומרים" בבימויו של זאק סניידר והופיע בתור האביר הלבן בסדרה משנת 2009 של רשת Syfy, "אליס", המבוססת על הרפתקאות אליס בארץ הפלאות.
הוא כהופיע גם בשני פרקים של עונה 5 של "על טבעי".
הוא הופיע בכמה עיבודים לסיפורי סטיבן קינג, כמו "הסטנד", "כביש קוויקסילבר", "רכיבה על הכדור", "ייאוש" ו"שק של עצמות"".
הוא גילם את ד"ר אלדוס ליקי בשתי העונות הראשונות של "אורפן בלאק".
בשנת 2018, פרויר גילם את קרנייג' בסדרה של נטפליקס "Altered Carbon".
באותה שנה לוהק פרויר לסדרת האימה והדרמה של נטפליקס, "המסדר".
פרויר נשוי לאמנדה הילווד מאז 1984. בשנת 1989 הם קנו בית במרינה דל ריי בקליפורניה.
מתיו פריאור הוא זמר וגיטריסט אמריקאי.
מתיו פריאור נולד ב-28 באפריל 1978 בקנזס.
הוא התחיל לנגן בלהקה באזור קנזס סיטי בשנת 1994. באותה תקופה הוא פגש מספר מוזיקאים מהאזור וביחד הם הקימו להקת The Get Up Kids בשנת 1995. האלבום שהם הוציאו בשנת 1999 Something to Write Home About זכה להצלחה.
במקביל להשתתפות בלהקה מתיו פריאור התחיל להוציא שירים תחת פרויקט דה ניו אמסטרדמס, בו השתתפו גם חלק מחברי הלהקה, לאחר פירוקה הוא התרכז בעיקר בפרויקט זה.
בשנת 2008 סוכם על סגירת הפרויקט.
מאז מתיו פריאור מתרכז בקריירת סולו.
בשנת 2009, לקראת עשור מהוצאת האלבום הראשון, הלהקה The Get Up Kids התחברה מחדש והוציא אלבום חדש.
בשנת 2011 מתיו פריאור הוציא את האלבום סולו השני May Day.
באותה שנה הוא היה בין מקימי הלהקה Lasorda שהקליטה כמה שירים והוציאה אלבום בשנת 2012.
לאחר פירוק Lasorda מתיו פריאור הוציא מספר אלבומים נוספים.
בסך הכל הוא הוציא כ-20 אלבומים במסגרות שונות.
מתיי וידרה (בצ'כית: Matěj Vydra; נולד ב-1 במאי 1992) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת החלוץ בוויקטוריה פילזן ובנבחרת צ'כיה.
וידרה התחיל לשחק כדורגל בויסוצ'ינה ייהלאווה.
בינואר וידרה חתם בבאניק אוסטרבה ששילמה תמורת כ-20 מיליון קורונות צ'כיות.
בבאניק וידרה שיחק 14 משחקים וכבש ארבעה שערים.
בסיום העונה אף נבחר לתגלית העונה בליגה הצ'כית.
ביוני וידרה חתם באודינזה מהסרייה א'.
ב-9 באפריל 2011 וידרה שיחק את משחקו הראשון בקבוצה בהפסד 2-1 לרומא.
באוגוסט הושאל לקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, אך בינואר עזב את הקבוצה עקב פציעה.
ביולי וידרה הושאל ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-18 באוגוסט 2012 וידרה הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון 2-3 נגד קריסטל פאלאס.
את עונתו הראשונה במועדון סיים עם 22 שערים ב-44 משחקי ליגה ואף נבחר לשחקן השנה בשנת .
ב-13 באוגוסט 2013 וידרה הצטרף לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג.
ב-26 ביוני 2014 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה.
את העונה וידרה סיים עם 16 שערים ועזר לווטפורד להעפיל חזרה לפרמייר ליג, דבר שהוביל למימוש האופציה עליו ווידרה חתם לחמש שנים.
אולם, ב-1 בספטמבר 2015 וידרה הושאל לרדינג תמורת 2.5 מיליון פאונד.
ב-19 בינואר 2016 וידרה כבש שלושער בניצחון 2-5 נגד האדרספילד טאון.
ב-27 באוגוסט 2016 וידרה חתם לארבע שנים בדרבי קאונטי תמורת 8 מיליון פאונד.
ב-25 בנובמבר 2017 כבש שלושער בניצחון 0-3 נגד מידלסברו.
באפריל נכלל בנבחרת העונה של הפוטבול ליג וקיבל שני פרסים על היותו שחקן השנה בליגה.
ב-7 באוגוסט 2018 וידרה חתם בברנלי לשלוש שנים.
ב-22 בספטמבר וידרה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0-4 נגד בורנמות'.
ב-15 בפברואר 2020, וידרה בישל את שער הליגה הראשון שלו מאז ספטמבר 2018 בניצחון 2-1 מול סאות'המפטון, שער זה נבחר מאוחר יותר כשער החודש של הפרמיירליג לפברואר.
בצעירותו, וידרה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה.
באוגוסט זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד ו.
ב-8 בספטמבר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד דנמרק.
וידרה השתתף עם הנבחרת ביורו 2020.
נבחרת העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: ,
כדורגלן השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ:
נעל הזהב בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ:
שער החודש בפרמייר ליג: פברואר
בתעשיית הרכב, המונח מתיחת פנים משמש לתיאור שינויים שאינם מהותיים המבוצעים בדגם קיים.
רכב שעבר מתיחת פנים נחשב לאותו דגם אשר היה לפניה.
מתיחת הפנים לרכב הניכרת ביותר נעשית בדרך כלל בעיצוב החיצוני - שינוי של פגושים, פנסים, גריל, גלגלים וצבע, מבלי לבצע שינוי בפלטפורמה של הדגם.
בפנים הרכב עשויים להשתנות קישוטים וריפוד, פתחי אוורור, מערכת הבידור, לוח המחוונים ואיבזור.
לעיתים כוללת מתיחת הפנים פעולות שנועדו לענות על שינויי חקיקה בנושאים כמו פליטות גזים ובטיחות, וזו יכולה לכלול גם שינויים מכניים במנוע, במתלים או בתיבת ההילוכים.
למתיחת הפנים עשוי להתלוות גם שינוי במיתוג הרכב - החלפת שם הדגם (על אף שהדגם עצמו לא השתנה, לדוגמה שינוי השם שעשתה חברת פורד ב-2008 מפורד חמש מאות לפורד טאורוס), ואפילו החלפת המותג עצמו (למשל דגמי סיטרואן DS ש"איבדו" את השם סיטרואן ומותגו מחדש כ-DS).
המטרה העיקרית של מתיחת פנים לרכב היא שיווקית - יצירת רכב "חדש" באמצעות שורה של שינויים קטנים יחסית, שאינם דורשים תכנון מחדש או השקעות משמעותיות בשינוי פס הייצור.
בעולם הרכב, בכל שנה מתעדכנת "שנת הדגם".
עדכון שנת הדגם כולל הרבה פעמים שינויים מזעריים שאינם ניכרים לעין ולכן לא נותנים הרגשה שמדובר במוצר "חדש".
מאידך, הזמן הנדרש ליצרני מכוניות לבנות דגם חדש נע בין 5–8 שנים.
מתיחת הפנים, שבדרך כלל מתבצעת במרווחים של 2–4 שנים, מאפשרת ליצרני הרכב מרווח זמן נוסף בו הרוכשים מרגישים כי מדובר במוצר חדש אשר עדיין "באופנה".
במקרים רבים, מתוזמנת מתיחת הפנים ביחד עם עדכון שנת הדגם.
דגמים עם אורך חיים ארוך במיוחד עשויים לעבור כמה וכמה מתיחות פנים.
מתיי בור (בסלובנית: Matej Bor; 14 באפריל 1913 – 29 בספטמבר 1993) היה סופר, מחזאי ומתרגם סלובני.
ולדימיר פבשיץ' (בסלובנית: Vladimir Pavšič) נולד בשנת 1913 בכפר ליד גוריציה אז בשטח של האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום סלובניה).
לאחר מלחמת העולם הראשונה השטח עבר לשליטת איטליה ומשפחתו עברה לצליה, שהייתה חלק של ממלכת יוגוסלביה.
לאחר סיום בית הספר, פבשיץ' נרשם ללימודים באוניברסיטת ליובליאנה, שם למד סלובנית ופילולוגיה.
לאחר סיום האוניברסיטה הוא החל לעבוד כעיתונאי.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הצטרף לשורות הפרטיזנים.
השירים שכתב היו פופולריים מאוד.
בתקופה זו הוא אימץ לעצמו את שם העט "מתיי בור" (בסלובנית: Matej Bor).
בשנת 1944, לאחר שחרור בלגרד, הוא עבר לעיר והחל לעבוד במחלקה הסלובנית של הרדיו, לצד אנטון אינגוליץ'.
בשנת 1945 עבר מתיי בור לליובליאנה והקדיש את עצמו לכתיבה ולתרגום.
בשנים 1947 ו-1952 קיבל פרס ספרותי על יצירותיו.
בתקופת השלטון הקומוניסטי תמך מתיי בור במתנגדי המשטר.
בשנות ה-60 פרסם מאמר נגד מעצר מיכאילו מיכאילוב הסרבי.
בהמשך פעל למתן חנינה לקורבנות משפטים פוליטיים שנערכו בשנת 1947. בשנת 1984 הוא פעל לפרסום סיפור על פעילות מחנה לאסירים פוליטיים בשטח קרואטיה של היום.
במהלך הקריירה הספרותית פרסם מתיי בור מספר ספרים עם אוסף שירים.
הראשון, Previharimo viharje, ראה אור בשנת 1942. בשנת 1959 יצא לאור ספרו Šel je popotnik skozi atomski, שתורגם למספר שפות.
מתיי בור כתב מספר מחזות ויצירות לילדים.
בשנת 1954 הוא כתב תסריט לסרט קולנוע.
הוא תרגם מספר יצירות של ויליאם שייקספיר לסלובנית.
הוא ניסה לקדם תאוריה, לפיה מקורותיו של העם הסלובני ומקור שפתו בשפה הוונטית.
תאוריה זו לא נתמכה על ידי בעלי מקצוע בתחום הבלשנות.
מתיו נלסון סטראזל הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הרכז במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
סטראזל נולד בבור-לה-רן, וב-21 בפברואר 2017 הצטרף למחלקת הנוער של אסוול ליון-וילרבאן.
בעונת 2017/18 הוא חילק את זמנו בין קבוצת הנוער של המועדון לקבוצה שלו בליגה עד גיל 21. ב-2018/19 הוא הפך לשחקן קבוע של הקבוצה עד גיל 21 והעמיד ממוצעים של 14.5 נקודות, 4.7 אסיסטים ו-3.8 ריבאונדים למשחק.
ב-6 במאי 2019 קלע סטראזל 44 נקודות במדי אסוול בהפסד 100–110 ל-JL בורק בחצי גמר אליפות צרפת עד גיל 18.
ב-31 ביולי 2019, בגיל 16 בלבד, חתם סטראזל על החוזה המקצועי הראשון שלו בווילרבאן.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ב-6 באוקטובר, כששיחק חמש דקות בניצחון 85–76 על שולה באסקט.
ב-29 באוקטובר ערך סטראזל את הופעת הבכורה שלו ביורוליג, כשקלע תשע נקודות עם שלוש שלשות ב-13 דקות בניצחון 66–63 על סאסקי בסקוניה.
ב-10 ביוני 2020 האריך סטראזל את חוזהו בקבוצה עד 2025, אך הוא עזב ב-21 ביוני 2022 וחתם לשלוש שנים במונקו.
ב-2021 זכה סטראזל עם נבחרת צרפת במדליית כסף בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, והעמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-6.7 אסיסטים למשחק.
בשנה שלאחר מכן סיים עם הנבחרת במקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2022 וקלע בממוצע 14.8 נקודות למשחק.
מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי (21 בספטמבר 1516 – 4 בספטמבר 1571) היה מנהיג האצולה הקתולית בסקוטלנד.
הוא היה סבו מצד האבא של ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד ואנגליה.
הוא היה הבעלים של טמפל ניוסאם ביורקשייר, אנגליה.
מתיו נולד בשנת 1516 והיה בנם של ג'ון סטיוארט, רוזן לנוקס השלישי (נפטר 1526) ואשתו ליידי אליזבת סטיוארט, בתו של ג'ון סטיוארט, רוזן את'ול הראשון.
מתיו סטיוארט ירש את מקומו כרוזן לנוקס עם מות אביו ב-1526. אמו שלחה אותו ואת אחיו הצעיר ג'ון סטיוארט לצרפת לטיפולו של דודם הגדול רוברט סטיוארט, לורד טובעני החמישי, אשר רשם אותם לגארד אקוסאז.
כאשר ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד מת בשנת 1542, הקרדינל בטון דחק בלנוקס לחזור לסקוטלנד כדי להתחרות בג'יימס המילטון, רוזן אראן השני.
לנוקס הגיע במרץ עם שתי ספינות למעוז טירת דמברטון ימים ספורים לאחר שהפרלמנט הכריז על אראן כעוצר ויורש העצר לאחר התינוקת מרי, מלכת הסקוטים.
גם לאראן וגם ללנוקס היו תביעות לכס כצאצאיה של מרי סטיוארט, בתו של ג'יימס השני, מלך סקוטלנד, אבל לאראן הייתה טענה טובה יותר כנכד דרך שושלת זכרית, בעוד לנוקס היה נין דרך ענף נקבי.
עם זאת, לנוקס טען כי אראן אינו לגיטימי מכיוון שאביו לא הצליח להתגרש מאשתו הראשונה לפני שהתחתן עם אמו של אראן.
אראן כרת את הסכם גריניץ' עם אנגליה ב-1 ביולי 1543, שביקש לארס את מרי לנסיך אדוארד טיודור, בנו ויורשו של הנרי השמיני, מלך אנגליה.
יורש העצר אראן החל לבצר את ארמון לינלית'גו, שם הוחזקה מרי עם אמה, מארי דה גיז, המלכה האלמנה של סקוטלנד.
לנוקס התחבר עם הקרדינל הפרו-צרפתי בטון, וכוחותיהם חנו מחוץ לארמון, אך חסרו ארטילריה לתקיפה.
נציגיהם שוחחו עם אנשיו של אראן בקירקליסטון, ליד אדינבורו, והסכימו שאראן ישלוט במועצה, ומרי תועבר לטירת סטרלינג.
לנוקס ליווה את מרי לסטרלינג ב-26 ביולי 1543.
למרות שלנוקס הגיע לסקוטלנד בשל הסיכוי המפתה לנישואין לאלמנה מארי דה גיז, עד ספטמבר הוצעה לו ההזדמנות להתחתן עם ליידי מרגרט דאגלס, בתה של המלכה האלמנה מרגרט טיודור, אשתו של ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד, אחותו של המלך הנרי השמיני ואחותו למחצה של המלך ג'יימס החמישי המנוח.
לאחר שלנוקס תפס את הכסף ואת הארטילריה הצרפתית שנשלחה למארי דה גיז, היא הושיטה את ידה של בתה המלכה מרי לנישואים.
כאשר הפרלמנט של סקוטלנד דחה את הסכם גריניץ', לנוקס החליף צד, ותמך במאמצים הצבאיים של המלך הנרי השמיני להבטיח נישואים בין המלכה מרי לבנו הנסיך אדוארד, במלחמה הידועה כיום כ"חיזור המחוספס".
בקיץ 1544 בזז לנוקס את האי אראן, והפך את עצמו ללורד באי בוט וטירת רותסי, בתמיכת 18 ספינות ו-800 איש שסופקו על ידי המלך הנרי השמיני.
בקרב על גלאזגו מיור, הצליח צבאו להדוף את הכוח הראשון מבין כוחותיו הרבים יותר של אראן בחזרה לעבר הכוח השני, וכבש את התותח שלהם.
עם זאת, הקרב הסתיים בצורה חיובית יותר עבור יורש העצר אראן.
היו כ-300 הרוגים משני הצדדים, ולנוקס עצמו נסוג לטירת דמברטון.
לאחר התייעצות עם קציניו האנגלים תקף לנוקס את טירת דונון ושרף את הכפר והכנסייה הסמוכים.
לאחר מכן הוא הרס חלק גדול מקינטייר, אך מכיוון שלא הצליח להחזיר לעצמו את החזקה בטירת דמברטון, הוא נסוג אל ספינותיו והפליג לאנגליה ב-28 במאי 1544 בערך.
הוא שהה זמן מה בטירת רסל.
לאחר מכן הוענק לו מכתב הכחשה על ידי הנרי השמיני, ביולי 1544.
לנוקס הצטרף לכוח הפלישה האנגלי בספטמבר 1547. כאשר הצבא האנגלי הראשי התקרב לאדינבורו לפני קרב פינקי, הרחק ממערב, פלישת הסחה של 5,000 איש הובלה במשותף על ידי תומאס וורטון ולנוקס.
הם כבשו את Castlemilk ושרפו את אנאן, לאחר מאבק מר לכבוש את הכנסייה המבוצרת שלה.
במשך זמן מה לנוקס ומשפחתו התגוררו בטירת וורלטון בצפון יורקשייר, אשר הוענקה לו, יחד עם האחוזה, על ידי המלך הנרי השמיני.
מאוחר יותר, בשלב מסוים בסוף המאה ה-16, נבנה שם בית על ידי משפחת לנוקס בצמוד לקצה הצפון מערבי של בית השער של הטירה.
באוגוסט 1548 לנוקס נתן ארבע הבטחות למארי דה גיז על מנת לקבל את הסכמתה לנישואי בתה המלכה מרי לפרנסואה השני, מלך צרפת.
אלה היו כדלקמן: שהוא וחבריו ושומריו ישמרו על האמונה הקתולית בסקוטלנד; שהם ישמרו על ברית אולד; שגיז יישאר שומר המלכה ושהוא יעניש את כל מי שתמך במלך אנגליה.
לנוקס חזר לסקוטלנד על פי דרישתה של המלכה אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, במהלך משא ומתן הנישואין של מרי, מלכת הסקוטים באוקטובר 1564. הוא קיבל לינה בארמון הולירוד, והאחראי על שטיחי הקיר של המלכה פייר מרטין שיפץ עבורו מיטת קטיפה ארגמנית.
לנוקס העניק למרי תכשיט "מופלא ויפה ועשיר", שעון וזכוכית משובצת באבנים יקרות, וטבעות יהלומים למספר אנשי חצר ומתנות לארבע המרי של המלכה.
לנוקס נכנס במהירות לתפקידו כאדון החזק ביותר באזור גלאזגו ומאוחר יותר היה שותף לנישואי בנו הבכור, לורד דרנלי, למלכה מרי.
אם המלכה אליזבת הראשונה התכוונה לכך (כדי לחסל את האיום של נישואים יבשתיים), כפי שלפעמים משערים, נותר ספק.
מלכת אנגליה הגיבה בביטול וכלאה את אשתו של לנוקס מרגרט במצודת לונדון.
לאחר שבנו הבכור, לורד דרנלי, נרצח בתחילת 1567 לנוקס היה הנלהב ביותר בעשיית הצדק נגד הלורדים שקשרו קשר ברצח.
הוא גם הפך לעד הראשי נגד המלכה מרי למרות שהמעורבות האפשרית שלה ברצח, שבוצע על ידי בעלה המאוחר, לורד בוטוול, שנויה במחלוקת.
בשנת 1570 לנוקס הפך לעוצר עבור נכדו ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד, אך מפלגתה של המלכה מרי הכריזה נגדו מלחמה.
הוא נורה למוות בשנה הבאה בהתכתשות, כאשר מפלגת המלכה תקפה את סטרלינג.
הפשיטה על סטרלינג ב-4 בספטמבר 1571 הובלה על ידי ג'ורג' גורדון, רוזן האנטלי החמישי, קלוד המילטון והליירדים של בקליץ' ופרניהרסט.
דיווחים מוקדמים אמרו שהוא נהרג על ידי מפלגתו שלו.
ויליאם קירקקלדי מגראנג' אמר שהירייה נורתה על ידי מפלגת המלכה, וחשבון אחר מציין את דייוויד בוצ'יננט כמתנקש.
נראה כי לנוקס נקבר בתוך "קפלת המלך" או "קפלה רויאל" בטירת סטרלינג, מה שהיה יוצא דופן.
מקום הקבורה לא נקבע באופן סופי.
גופה שהתגלתה על ידי ארכאולוגים באתר קפלה ישן בטירה, מטבח המושל, שתוארכה בשיטות פחמן לתקופה הנכונה, יכולה הייתה להיות של לנוקס.
בשנת 1544 התחתן מתיו עם ליידי מרגרט דאגלס, בתו של ארצ'יבלד דאגלס, רוזן אנגוס השישי, מאשתו המלכה האלמנה מרגרט טיודור, שהייתה לה תביעה לכס המלכות האנגלי.
ממנה נולדו לו הילדים הבאים:
הנרי סטיוארט (1544) שמת זמן קצר לאחר הלידה;
הנרי סטיוארט, לורד דרנלי (1546–1567), התחתן עם מרי, מלכת הסקוטים, בתו של המלך ג'יימס החמישי; בנו היה ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד ואנגליה;
צ'ארלס סטיוארט, רוזן לנוקס הראשון (1557–1576), אשר ב-1574 התחתן עם אליזבת קוונדיש, בתם של סר ויליאם קוונדיש ואליזבת הארדוויק.
בתו הייתה ליידי ארבלה סטיוארט.