tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף, לפי נתונים שפרסם איגוד השידור האירופי צפו בתחרות השנה כ-186 מיליון אנשים מ-42 תחנות שידור ברחבי העולם.
עלייה של 4 מיליון צופים, ביחס לשנת 2017.
בעקבות הניצחון נקבעה ישראל כמארחת אירוויזיון 2019.
הסלוגן של התחרות, "כולם לעלות!", נחשף ב־7 בנובמבר 2017. העיצוב החזותי שלו כולל מוטיבים של האוקיינוס, רמז למיקומה של ליסבון העיר המארחת לאורך החוף האטלנטי של פורטוגל; לצד הסמל הראשי, המציג קונכייה מסוגננת, שבתוכו 12 סמלים משלימים שנועדו לסמל היבטים שונים של מערכת אקולוגית ימית.
ריבוי הלוגואים גם מבטא נושאים מרכזיים כגון מִגְוָן, כבוד וסובלנות.
ב־29 בינואר 2018 נערך טקס שבו הוגרלו המדינות לחצאי גמר.
הטקס כולל גם את המעבר של סמל האירוויזיון מראש עיריית קייב (העיר המארחת של התחרות הקודמת) לראש עיריית ליסבון (המארחת הנוכחית).
השנה חזרה רוסיה לתחרות, לאחר שבשנה שעברה נעדרה בעקבות הסכסוך שלה עם אוקראינה והרחקת הזמרת יוליה סמוילובה משטח המדינה.
עם זאת, היא לא הצליחה לעבור את שלב חצי הגמר.
עקב חובות מתמשכים, הודיע איגוד השידור האירופי כי מקדוניה לא תוכל להשתתף בתחרות השנה.
עם זאת, ב־17 בנובמבר 2017 הודיע איגוד השידור האירופי (EBU) כי מקדוניה תוכל להשתתף באירוויזיון השנה.
שיטת הניקוד השנה הייתה כפי שהייתה בשנתיים הקודמות: מגישי הניקוד מכריזים את שם המדינה שקיבלה 12 נקודות מחבר השופטים לאחר שהופיעו שאר הנקודות (1 עד 8 ו־10) על המסך ועודכנו בהתאם.
לאחר מכן יקריאו המנחים את הניקוד שניתן לכל מדינה כתוצאה מהצבעת הקהל (מאחדים את 1-8,10,12 של קהל מכל מדינה) החל מהמדינה שקיבלה הכי פחות נקודות עד למדינה שקיבלה את מרב הנקודות מהקהל.
המדינה שקיבלה את סכום הנקודות המשוקלל הגבוה ביותר (שופטים וקהל), תוכרז כמנצחת אירוויזיון 2018.
ב-30 באפריל 2018 פרסם איגוד השידור האירופי את שמות השופטים מהמדינות השונות, שדירוג השירים שלהם יהווה 50% מההצבעה של כל מדינה, ויושלם עם הצבעות קהל הצופים שיהוו 50% נוספים.
הבמה בליסבון עוצבה בידי פלוריאן וידר (Florian Wieder), בהשראת ארבע נקודות מפתח הקשורות לתרבות ולהיסטוריה של פורטוגל: ניווט, הים, הספינות והמפות.
חצי הגמר הראשון התקיים ב-8 במאי והשתתפו בו 19 מדינות, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: פורטוגל, ספרד ובריטניה.
המדינות שהעפילו לגמר הן: אוסטריה, אירלנד, אלבניה, אסטוניה, בולגריה, ישראל, ליטא, פינלנד, צ'כיה וקפריסין.
חצי גמר זה התקיים ב-10 במאי והשתתפו בו 18 מדינות, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: גרמניה, צרפת ואיטליה.
המדינות שהעפילו לגמר הן: סרביה, מולדובה, הונגריה, אוקראינה, שוודיה, אוסטרליה, נורווגיה, דנמרק, סלובניה והולנד.
הגמר נערך ב־12 במאי 2018, והשתתפו בו 26 מדינות: 10 המדינות שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר בכל אחד משני חצאי גמר, 5 המממנות העיקריות של התחרות, והמארחת פורטוגל.
בזמן השיר של בריטניה, פרץ אדם לבמה, לקח מהזמרת את המיקרופון וצעק: "הנאצים של התקשורת הבריטית, אנו דורשים חירות!" ("!The Nazis of the UK Media, We Demand Freedom").
עם זאת, בסרטון המלא הרשמי של התחרות ביוטיוב, קטע זה הוסר בעריכה והביצוע של סורי בגמר הוחלף בביצוע שנעשה בחזרות.
זוהי טבלה המציגה את מיקומן הסופי של כל המדינות אשר השתתפו בתחרות האירוויזיון בשנת 2018.
אנדורה – רשות השידור באנדורה (RTVA) הכריזה ב־14 במאי 2017 כי לא תשתתף בתחרות ב־2018 עקב שינויים פיננסיים וארגוניים של הרשות המשדרת.
טורקיה – התבטאויות של מספר אמנים טורקים, כמו גם שינויים בהנהלת רשת TRT, הובילו לסברה לפיה טורקיה תחזור להשתתף באירוויזיון לראשונה מאז 2012. באוגוסט 2017 הודיעה רשת TRT כי טורקיה לא תשוב לתחרות גם ב־2018.
מקדוניה – עקב חובות מתמשכים, איגוד השידור האירופי לא איפשר למקדוניה להשתתף בתחרות בשנה זו.
למרות זאת, ב־17 בנובמבר 2017 הכריז איגוד השידור האירופי כי מקדוניה תוכל להשתתף בתחרות בשנה זו.
– רשת "Khabar Agency" הקזחית הצטרפה לאיגוד השידור האירופי כחברה בתחילת 2016, מה שפתח את האפשרות להשתתפות עתידית.
כמו כן, זוכת ה"טורקיוויזיון" לשנת 2014, ז'נאר דוגלובה הצהירה כי היא מעוניינת לייצג את מדינתה בתחרות.
ב־25 בספטמבר רשת "Khabar Agency" אמרה כי אין לה מידע כעת על השתתפות באירוויזיון 2018, והיא בודקת עם איגוד השידור האירופי אם תוכל לקבל הזמנה בדומה להזמנה המותנית שקיבלה אוסטרליה לאירוויזיון 2015.
ליכטנשטיין – ב־1 בספטמבר 2017, רשות השידור של ליכטנשטיין אישרה כי המדינה לא תערוך את השתתפותה הראשונה בתחרות בשנה זאת.
עם זאת, רשות השידור של המדינה הכריזה כי היא בתהליכי הצטרפות לאיגוד השידור האירופי ותכננה לערוך את הופעתה הראשונה בתחרות ב־2019, דבר שלבסוף לא קרה.
קוסובו – קוסובו הביעה עניין בהשתתפות בתחרות בשנה זאת, אך האפשרות נמצאה כלא רלוונטית, משום שאינה חברה באיגוד השידור האירופי.
אירוויזיון 2018 הוא הראשון ששודר בישראל על ידי התאגיד "כאן", לאחר סגירתה של רשות השידור כשנה קודם לכן.
שידור גמר התחרות זכה לפופולריות רבה בישראל וקיבל חשיפה לכ-2 מיליון צופים.
את הגמר פרשנו ארז טל ועידית הרשקוביץ.
לוסי איוב, מגישה ערבייה-ישראלית, נבחרה לראשונה על ידי תאגיד השידור הישראלי למסור את תוצאות הניקוד הישראלי לשירי אירוויזיון 2018 (ובכך החליפה את עופר נחשון של רשות השידור).
דבר שגרם להד תקשורתי עקב תגובתה של שרת התרבות מירי רגב במחאה על כך שאיוב החליטה לדבר בשידור הבינלאומי גם בערבית וגם לא אזכרה את ירושלים.
השיר "Toy" שביצעה נטע ברזילי (זוכת "הכוכב הבא לאירוויזיון") נבחר לייצג את ישראל בתחרות, הפך לפופולרי בעולם טרם תחילת התחרות.
השיר זכה במקום ה-1 עם 529 נקודות, מה שהביא לניצחון הרביעי בתחרות של ישראל.
בנובמבר 2018, חודשים אחרי סיום הגמר, כאן 11 הוציאו את הסרט "כפרה עליה, נטע" שמספר את כל התהליך במצלמות-יד, מתוך האירוויזיון ומתוך כל מה שעברה נטע בדרכה לשם ומה שהיא עברה שם.
מנחי הסרט הם אסי עזר ורותם סלע, אשר בכל הסרט רואים אותם מראיינים את כל הצוות ההפקתי של ישראל באירוויזיון 2018, כולל את נטע.
קוראים לסרט "כפרה עליה, נטע" כיוון שגם בחצי הגמר וגם בגמר של האירוויזיון, לאחר שסיימה את שירה, צעקה ברחבי האולם "תודה אירופה!" (באנגלית) כמו כל משתתף אחרי שירו, אך לאחר מכן צרחה גם "כפרה עליכם!" בעברית.
אורך הסרט הוא 44 דקות, ואפשר למצוא אותו כיום בערוץ היוטיוב של כאן 11.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2019 היא ההפקה ה-64 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי.
התחרות התקיימה בתל אביב-יפו שבישראל בין 14 ל-18 במאי 2019, בהשתתפות 41 מדינות, תחת הסיסמה "Dare To Dream" ("הָעֵזו לחלום").
זאת, לאחר ניצחונה של ישראל באירוויזיון 2018, עם השיר "Toy" בביצועה של נטע ברזילי.
כמו בשנה שלפני כן, בה ארבע מנחות הנחו את האירוע, גם את אירוויזיון זה הנחו ארבעה, אולם הפעם אלה היו שני גברים ושתי נשים: ארז טל, בר רפאלי, אסי עזר ולוסי איוב.
שתי מדינות שהשתתפו ב-2018, בולגריה ואוקראינה, לא השתתפו באירוויזיון מסיבות פנימיות.
המדינה הזוכה בתחרות זו היא הולנד שניצחה עם השיר "Arcade" של הזמר דאנקן לורנס.
שתי מדינות רשמו שיאים חדשים: מקדוניה הצפונית סיימה את התחרות במקום השביעי ואף זכתה בקרב השופטים לאחר תיקון שנעשה בעקבות טעות בקרב חבר השופטים הבלארוסי, וסן מרינו הגיעה למקום ה-19 בגמר השני בהשתתפותה.
זו פעם שלישית בתולדות התחרות שבה ישראל אירחה את התחרות, והפעם הראשונה שבה נערך האירוויזיון בתל אביב, כאשר בפעמיים הקודמות (ב-1979 וב-1999) נערך האירוויזיון בירושלים.
בסקר שנערך בדצמבר 2019 מטעם האתר הרשמי של התחרות, זכה האירוויזיון בתל אביב בתואר "האירוויזיון הטוב ביותר בעשור השני של המאה ה-21".
שאלת קיומו של האירוויזיון בישראל
במהלך שלושת החודשים שלאחר זכייתה של ישראל באירוויזיון 2018, עמדו על הפרק מספר סוגיות שעלולות היו למנוע מישראל לארח בסופו של דבר את התחרות.
ב-3 ביולי 2018 דווח בתוכנית ערב טוב עם גיא פינס כי תאגיד יוניברסל מתכנן להגיש תביעה נגד יוצרי השיר "Toy", דורון מדלי וסתיו בגר, בטענה להפרת זכויות יוצרים, על העתקה, לכאורה, משירם "Seven Nation Army" של להקת הווייט סטרייפס.
איגוד השידור האירופי הגיב לדיווח ואמר: "אין לנו זמן לעסוק בשמועות – אנחנו נערכים לאירוויזיון בישראל".
על פי בקשת איגוד השידור האירופי, בחירת העיר המארחת בוצעה בשיטה של מכרז, בדומה לשיטה שהונהגה בשאר המדינות המארחות את התחרות.
ב-10 ביולי 2018 תאגיד השידור הישראלי פרסם מסמך דרישות בהן נדרשה לעמוד כל עיר שרוצה לארח את התחרות בשטחה.
חיפה הודיעה כי תציע מועמדות לאירוח התחרות באצטדיון סמי עופר, שיקורה במיוחד לשם כך.
עם זאת, ב-22 ביולי 2018 פורסם כי העירייה לא הגישה בסופו של דבר הצעה, לאחר שקילה מחדש של גובה העלויות הצפוי.
הצעתה של מצדה נפסלה אף היא, משום שלא כללה אולם סגור שיוקצה לצורך התחרות, בניגוד לתקנות.
כאשר עיריית ירושלים הגישה את הצעתה לתאגיד ביקשה שלא לחלל את השבת במהלך החזרות ובקיום התחרות.
ירושלים נפסלה לאחר שהובהר מאיגוד השידור האירופאי, שהפרוטוקול מחייב חזרות בשישי בערב ושבת בצהריים.
ב-29 וב-30 באוגוסט 2018 בדקו נציגי איגוד השידור האירופי את המקומות האפשריים בירושלים, תל אביב ואילת.
ב-30 באוגוסט הודיע המפקח הראשי לאירוויזיון יאן אולה סאנד בריאיון לערוץ כאן 11 כי אילת יצאה מהמרוץ לאירוח האירוויזיון.
ב-13 בספטמבר פורסם כי איגוד השידור האירופי בחר בתל אביב לארח את אירוויזיון 2019 ושהאירוע עתיד להתקיים בביתן 2 של מרכז הירידים.
לכבוד האירוויזיון מרכז הירידים שינה את שמו ל-"אקספו תל אביב".
בסוף מרץ החלה הקמת היציעים והבמות ובתחילת מאי החלו בביתן החזרות לקראת המופעים החיים.
בשל מספר המקומות הנמוך בביתן 2, לעומת התחרויות משנים קודמות, הוחלט להפריד בשנה זו את הגרין רום מאולם התחרות, ביתן 2, ולהעביר אותו לביתן 1. בסופו של דבר מספר הכרטיסים שהוצעו למכירה בביתן 2 היה 7,300 ובביתן 1, 1,500.
שאלת מימון התחרות והמאבק בין הממשלה לבין תאגיד השידור
התאגיד דרש שבמקרה בו האירוויזיון בישראל יבוטל בגלל סיבה שאינה תלויה בתאגיד (כגון אירוע ביטחוני), המדינה תהיה ערבה, אך זו סירבה בטענה שלתאגיד תקציב מספיק כדי לממן את האירוויזיון.
יממה לפני המועד הסופי להגשת הפיקדון, התאגיד ביקש הארכה של שבועיים, שאיגוד השידור האירופי אישר.
הסכסוך והדיונים נמשכו עד ליום המועד הסופי להגשת הפיקדון, בו לבסוף הוחלט שבמקרה של ביטול שאינו תלוי בתאגיד, המדינה תיתן ערבות על סך 12 מיליון אירו.
בנוסף, היחסים שבין ממשלת נתניהו לבין תאגיד השידור הציבורי התאפיינו במתיחות פוליטית-כלכלית חריפה עוד טרם הניצחון באירוויזיון.
רצונו של נתניהו היה לסגור את התאגיד באמצעות חוק, או לחלופין לפצל ממנו את חטיבת החדשות.
על פי החוק לפיצול תאגיד השידור הישראלי, שיזם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, חטיבת החדשות של התאגיד נקבעה להתפצל ממנו לתאגיד נפרד, אך הפיצול הוקפא בצו ביניים של בג"ץ.
בתגובה, בפניה לאיגוד השידור האירופי, ביקש תאגיד השידור שיובהר לממשלה, כי מדינה יכולה להשתתף באירוויזיון, ובוודאי לארחו, אך ורק אם לרשות השידור הציבורית שלה יש חטיבת חדשות.
לאחר שנתניהו קיבל את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, לפיה פיצול התאגיד עלול לפגוע בקיום התחרות בישראל, ועל מנת לאפשר את אירוח האירוויזיון בישראל, חזר בו נתניהו מדרישתו לפיצול התאגיד, וב-19 ביולי 2018 אושר בכנסת ביטול חוק הפיצול.
ב-1 באפריל 2019 פורסם שהוקפאו ההכנות לאירוויזיון בשל אי העברת כספי האבטחה, שאמורים להיות ממומנים על ידי מספר משרדים ממשלתיים והתאגיד.
עקב זאת, לא ניתן להכניס ציוד למתחם האירוויזיון ולהקים את המבנה עבור התחרות.
עיכוב זה גורר הוצאות נוספות לתאגיד, עבור העסקת העובדים שאמורים להיות מעורבים בהקמה אך אינם יכולים לבצע את תפקידם.
בעקבות זאת, שיגר המפקח על התחרות מכתב לראש הממשלה.
בעקבות ההתערבות מצד ה-EBU, משרד ראש הממשלה הסכים לשלם את חלקו של משרד התיירות כדי לאפשר את המשך קיום ההפקה.
לטענת חוקר התקשורת גילעד גרינוולד, סירובה של הממשלה לממן את התחרות נבע מכך עם ההבנה שהוא לא יערך בירושלים, ולא ניתן להשתמש בו ככלי פוליטי להצגת ירושלים כבירת ישראל.
ב-28 בינואר 2019 התקיים במוזיאון לאמנות בתל אביב טקס העברת מפתחות האירוויזיון מליסבון לתל אביב, וכן הגרלה בה חולקו המדינות המשתתפות לשני חצאי הגמר.
המדינות חולקו לסלים על פי דפוסי הצבעה משנים קודמות:
אירוע השטיח הכתום וטקס הפתיחה
אירוע השטיח הכתום בו הוצגו כל המתמודדים ומשלחותיהם בפני העיתונאים והמעריצים, התקיים בכיכר הבימה במרכז תל אביב ב-12 במאי 2019 בשעה 19:00. טקס הפתיחה הועבר באולם צ'ארלס ברונפמן.
מנחת האירוע הייתה נועה תשבי, ומי שקיבלו את פני האמנים בתחילת המסלול היו ליאון רוזנברג, שני נחשוני ונדב אבקסיס.
כפר האירוויזיון (היורו-וילג') מתקיים מסורתית בכל שנה בכל עיר מארחת.
הכפר פתוח לקהל הרחב ומאפשר לחובבי התחרות, תיירים ומקומיים לקחת חלק ללא קניית כרטיסים למופע עצמו.
הכפר תוכנן כיעד מרכזי לחגיגות.
עיריית תל אביב הקימה את אחד מכפרי האירוויזיון הגדולים בתולדות התחרות.
הכפר היה פתוח במשך כתשעה ימים בפארק צ'ארלס קלור על שפת הים בתל אביב, והורכב משבעה מתחמים - הופעות, תקליטנים, ספורט, יוגה, אוכל ישראלי ועוד.
במקביל, הוקמו דוכני פעילויות של נותני החסויות לתחרות ודוכני מזכרות רשמיים.
רגעי השיא של הכפר היו הקרנות על מסכי ענק של חצאי הגמר והגמר, וכן הופעות של אמנים ישראלים רבים שלקחו חלק.
ההערכות הראשוניות לכמות התיירים שיגיעו לישראל לכבוד התחרות הייתה כ-20 אלף, וזאת בהתאם לכמויות שבאו לתחרויות קודמות.
שהביאו לרעיונות ללינה של תיירים באניות מול חופי תל אביב ובעיר אוהלים בגני יהושע.
בסופו של דבר באו אליה כ-6,000 תיירים בלבד (לא כולל עיתונאים וחברי המשלחות).
כאשר המחירים היקרים של הכרטיסים ובתי המלון, לצד המרחק היחסי של ישראל מערים אירופאיות אחרות ניתנו כסיבות העיקריות למיעוט התיירים.
עיריית תל אביב הקדימה את אירועי הלילה הלבן ללילה שאחרי חצי הגמר השני ב-16 במאי.
בלילה הזה התקיים ברחובות העיר פסטיבל בינלאומי שנמשך לאורך כל הלילה.
אירוויזיון 2019 הופק על ידי כאן.
גורמים רבים שיתפו פעולה ולקחו חלק, בהם עיריית תל אביב, רשת מדיה ומשרד התיירות.
חברת MyHeritage הישראלית הייתה נותנת החסות הרשמית של התחרות.
יובל כהן, עורך ובמאי "The Voice ישראל", "רוקדים עם כוכבים" ואחד משידורי הקדם-אירוויזיון, מונה לעורך ובמאי ראשי של אירוויזיון 2019. במקביל, נבחרה זיוית דוידוביץ למפיקה הראשית של התחרות.
טל פורר היה המפיק והמעבד המוזיקלי של האירוויזיון.
פורר עיבד והלחין את כל הקטעים האומנותיים ואת ה"גלויות".
בנוסף, הבמאית קרן חכמה והארט דיירקטור שמואל בן שלום מונו כאחראים על נראות ה"גלויות".
הדמיה ראשונית לבמת האירוויזיון שעוצבה על ידי המעצב פלוריאן וידר פורסמה לראשונה ב-27 בדצמבר 2018. בהמשך פורסם הסמליל הרשמי של התחרות, שהיה צורה קינטית מוזהבת שנוצרה מאיחוד של שלושה משולשים, המשקפים זה את זה, זוהרים יחד כגוף אחד, ומבטא רעיונות של הכלה, גיוון ואחדות, בהשראת הסלוגן "Dare to Dream".
הלוגו שאב השראה גם מעיצוב הבמה של התחרות, שעשה שימוש בצורות ובמבנים של משולשים.
משרד הכרטיסים "לאן" ניהל את מכירת הכרטיסים לאירוע.
במהלך ההכנות לאירוע נהרג נהג משאית שנפגע מציוד תאורה שנפל עליו במהלך הפריקה.
הדוגמנית והשחקנית הישראלית גל גדות דחתה את פניית "כאן" להנחות את התחרות, בטענה לעומס בלוח הזמנים שלה.
גם שירי מימון ויתרה על התפקיד.
באודישנים להנחיית האירוויזיון השתתפו: ארז טל, ליאור סושרד, בר רפאלי, נועה תשבי, אניה בוקשטיין, אסי עזר, לירון ויצמן, ליאון רוזנברג, אקי אבני, גיא זו-ארץ, רומי נוימרק, לוסי איוב, גאולה אבן-סער ועופר נחשון.
ב-25 בינואר 2019 הודיע "כאן" באופן רשמי שמנחי התחרות הם בר רפאלי וארז טל, אסי עזר ולוסי איוב.
טל שידר יחד עם עידית הרשקוביץ את גמר אירוויזיון 2018 בטלוויזיה וברדיו, בשידור ראשון של תאגיד "כאן", בו זכתה ישראל במקום הראשון.
עזר מנחה, מאז עונתה הראשונה, את התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", אשר שולחת מאז 2015 את נציג ישראל לאירוויזיון.
איוב הייתה מגישת הנקודות מטעם ישראל באירוויזיון 2018.
כל המבצעים מהמדינות המשתתפות בתחרות האירוויזיון הגיעו לישראל החל מראשית חודש מרץ, כדי להצטלם לקטעים הקצרים המוקרנים במהלך המופע לפני כל ביצוע כל אחד מהשירים, ומכונים "הגלויות".
אורכו של כל קליפ הוא 40–60 שניות.
הקונספט אשר נבחר ללוות את הגלויות הוא "רוקדים את ישראל".
המטרה העיקרית היא לחבר בין משתתפי התחרות לנופיה היפים וההיסטוריים של מדינת ישראל בצלילים ובתנועה.
את הצילומים הובילו רקדנים שונים כגון: אנה ארונוב, סטפן לגר, דנה פרידר, עידן שרעבי, אור כחלון, רונה-לי שמעון, להקת "בת שבע", הבלט הישראלי ואף נבחרת השחייה האמנותית של ישראל.
הרקדנים רקדו בסגנונות שונים – מהיפ הופ ופארקור ועד למחול מודרני ובלט.
נציגי המדינות המשתתפות הצטרפו בכל גלויה אל הריקוד אשר הובילו הרקדנים השונים בכל פעם בנוף ישראלי שונה.
הבמאית האחראית על הגלויות היא קרן חכמה, אשר ביימה את הקליפ לשירה של נטע ברזילי, "Toy".
להצגת רשימת כל האתרים שבהם צולמו הגלויות - לחצו על "הצגה" משמאל
איגוד השידור האירופי (EBU) פרסם לאחר התחרות כי 182 מיליון צופים צפו בלפחות דקה מאחד המשדרים של תחרות האירוויזיון 2019. מדובר בצופים אשר צפו בשידור חי ברשתות הטלוויזיה השונות בעולם ובעמוד הרשמי של האירוויזיון ביוטיוב.
מדובר ב-6 מיליון צופים פחות מאירוויזיון 2018 אשר נערך בליסבון שבפורטוגל.
בתחרות של 2019 השתתפו שתי מדינות פחות לעומת שנת 2018: 41 מדינות לעומת 43.
תומר לוי, סטודנט באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובוגר תוכנית מנהיגות של קרן אדמונד דה רוטשילד, הגיע להסכם עם "כאן" על הנגשת אירוויזיון 2019 לחירשים בישראל בערוץ "כאן" ייעודי ביוטיוב, לפי עמדת איגוד השידור האירופי.
ההנגשה לחירשים שודרה עם תרגום לשפת הסימנים הישראלית במסך מלא.
שני ערוצי "כאן" נוספים ביוטיוב הנגישו בעברית את תחרות הזמר לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית ולעיוורים בישראל.
ההנגשה לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית נעשית באמצעות פישוט סימולטני, וההנגשה לעיוורים נעשית באמצעות תיאור קולי, כמו שידורי נחמיה בן אברהם כתב הספורט, כפי שאמר עמוס באר מנכ"ל הספרייה המרכזית לעיוורים, לקרן נויבך ברדיו כאן ב'.
42 מדינות אישרו את השתתפותן בתחרות, כאשר 6 מהן הבטיחו את מקומן בגמר ולפיכך היו צפויות להשתתף 18 מדינות בכל אחד מחצאי הגמר.
בפברואר 2019 אוקראינה פרשה מהתחרות, ובכך נותרו 41 מדינות, כך שהיו 17 בחצי הגמר הראשון ו-18 בשני.
חצי גמר זה התקיים ב־14 במאי והשתתפו בו 17 מדינות, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: ישראל, צרפת וספרד.
בפתיחת האירוע הופיעה נטע ברזילי עם השיר "Toy" ובחלק האמנותי של התחרות השתתפה דנה אינטרנשיונל עם השיר "Just the Way You Are".
בסיום המופע הוגרלו המדינות לחלק הראשון והשני של הגמר במרכז התקשורת אשר הוקם במתחם האקספו בהנחיית סיוון אברהמי.
השיר של סן מרינו כולל שלוש מילים בטורקית.
חצי גמר זה התקיים ב־16 במאי והשתתפו בו 18 מדינות, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: גרמניה, איטליה והממלכה המאוחדת.
בחלק האומנותי הופיעו ליאור סושרד ולהקת שלוה עם השיר "A Million Dreams" (מיליון חלומות), מתוך הסרט "האמן הגדול מכולם".
בסיום המופע הוגרלו המדינות לחלק הראשון והשני של הגמר במרכז התקשורת אשר הוקם במתחם האקספו בהנחיית נדב אמבון.
הגמר נערך ב־18 במאי 2019, והשתתפו בו 26 מדינות: 10 המדינות שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר בכל אחד משני חצאי גמר, 5 המממנות העיקריות של התחרות, והמארחת ישראל.
בפתיחת האירוע הופיעה נטע מנחיתה מטוס בכניסה לאקספו תל אביב ומקבלת את המשלחות על הבמה.
במהלך קבלת המשלחות הופיעה דנה אינטרנשיונל עם השיר "תל אביב" ו"דיווה" ובהמשך אילנית עם השיר "אי שם" ולבסוף נדב גדג' עם השיר "Golden Boy".
בחלק האמנותי לקחו חלק ממשתתפי אירוויזיון מהעבר: קונצ'יטה וורסט עם "Heroes", מונס סלמרלוב עם "Fuego", אלני פוריירה עם "Dancing Lasha Tumbai", ורקה סרדוצ'קה עם "Toy" וגלי עטרי ביצעה עם ארבעת משתתפים אלו את השיר "הללויה".
בהמשך הופיע עידן רייכל עם הפרויקט של עידן רייכל ולואי עלי.
לאחר מכן נטע עם "Nana Banana".
בנוסף השתתפה גל גדות בסרטון המציג את העיר המארחת, תל אביב-יפו.
בשני חצאי-הגמר והגמר שודר סרטונים שערך קותימן המורכבים מקולאז' סיכום 60 שנות אירוויזיון.
שיטת הצגת הניקוד בתחרות זו שונתה, כך שהניקוד של הצבעת הקהל למדינות השונות הוצג על פי הדירוג שנקבע על ידי ניקוד השופטים במקום בדירוג עולה.
בסיום המופע התקיימה מסיבת עיתונאים עם הזוכה בתחרות, דאנקן לורנס, במרכז התקשורת אשר הוקם במתחם האקספו בהנחייתם של סיוון אברהמי ונדב אמבון.
זוהי טבלה המציגה את מיקומן הסופי של כל המדינות אשר השתתפו בתחרות האירוויזיון בשנת 2019 (כולל חצאי הגמר).
+מדינהאמןשירתרגוםפרשו בגלל בעיות תקציבמארובSiren Songשיר הסירנה
אנדורה – רשות השידור באנדורה RTVA בחנה את האפשרות לחזור לתחרות לאחר 10 שנות היעדרות.
כישלונות להעפיל לגמר התחרות יחד עם עלויות כספיות גבוהות הובילו להחלטה שלא לשוב לתחרות גם בשנה זו.
השתתפותה האחרונה של אנדורה הייתה באירוויזיון 2009
בוסניה והרצגובינה – ב-25 במאי 2018, הודיעה רשמית שלא תחזור לתחרות בשנה זו בשל הסנקציות שקיבלה מהאיחוד האירופי.
ההשתתפות האחרונה של בוסניה והרצגובינה הייתה באירוויזיון 2016.
טורקיה – ב-4 באוגוסט הודיעה רשות השידור הטורקית TRT שלא תחזור לתחרות השנה.
ההשתתפות האחרונה של טורקיה הייתה באירוויזיון 2012.
לוקסמבורג – ב-21 ביולי הודיעה רשות השידור הלוקסמבורגית RTL, כי לא תחזור לתחרות השנה.
ההשתתפות האחרונה של לוקסמבורג הייתה באירוויזיון 1993.
מונקו – ב-17 באוגוסט הודיעה מונקו, כי לא תחזור לתחרות השנה.
התחרות האחרונה שמונקו השתתפה הייתה באירוויזיון 2006.
סלובקיה – ב-31 במאי 2018 הודיעה סלובקיה כי לא תחזור לתחרות השנה.
ההשתתפות האחרונה של סלובקיה הייתה באירוויזיון 2012.
– ערוץ הטלוויזיה הראשי במדינה, 1FLTV, הודיע בנובמבר 2017 כי בכוונתו להצטרף לתחרות החל משנת 2019. למרות זאת, ב-26 ביולי 2018, 1FLTV הודיעה שהיא לא תעשה את הופעת הבכורה השנה עקב מותו הפתאומי של מנהל הערוץ, פיטר קולבל.
– למרות ההתעניינות של קוסובו להשתתף באירוויזיון, קוסובו לא תוכל להשתתף באירוויזיון זה משום שגוף השידור הציבורי שלה אינו חבר מלא באיגוד השידור האירופי.
Magazina.al הודיע שאיגוד השידור האירופי דן על הצטרפותה של קוסובו לתחרויות האירוויזיון ותתקיים הצבעה על כך ביוני 2019.
מדינהמבצעשנים קודמותמקום מקדוניה הצפוניתתמרה טודבסקה2004 (כזמרת ליווי)14200811 (חצי גמר)2014 (כזמרת ליווי)13 (חצי גמר) ליטאיורי וקלנקו2013 (כזמר ליווי)222015 (כזמר ליווי)18 סן מרינוסרהאט201612 (חצי גמר) רוסיהסרגיי לזרב20163 הונגריהיוצי פפאי20178 סרביהנבנה בוז'וביץ'2007 (אירוויזיון הילדים)32013 (כחלק מ-Moje 3)11 (חצי גמר)
אוסטרליה - אלקטריק פילדס (מקום שני בקדם של אוסטרליה ב-2019)
גאורגיה - גאגא אבאשיבזה (חלק מההרכב Iriao שייצג את גיאורגיה באירוויזיון 2018)
דנמרק - ראסמוסן (הנציג הדני באירוויזיון 2018)
הממלכה המאוחדת - ראיין קלארק-נייל
יוון - קונסטנטינוס קרמיטרודיס (Gus G)
ישראל - יזהר כהן (הנציג הישראלי בשנת 1985 וזוכה אירוויזיון 1978)
ליטא - אנדריוס מאמונטובאס (נציג ליטא ב-2006 כחלק מההרכב LT united)
נורווגיה - אלכסנדר ריבאק (נציג נורווגיה ב-2018 וזוכה אירוויזיון 2009)
סלובניה - ליאה סירק (נציגת סלובניה באירוויזיון 2018)
סן מרינו - מוניקה פברי
רומניה - איליינקה (חלק מהצמד שייצג את רומניה באירוויזיון 2017)
רוסיה - איוון בסונוב (זוכה האירוויזיון למוזיקאים צעירים בשנת 2018)
שוודיה - אריק סעדה (הנציג השוודי באירוויזיון 2011)
שווייץ - סינפלוס (נציגי שווייץ באירוויזיון 2012)
לאור קיומה של התחרות בישראל, ובפרט כאשר עוד הייתה אפשרות שהתחרות תתקיים בירושלים, קראו רבים מתומכי תנועת החרם על ישראל (BDS) למדינותיהם להחרים את התחרות בשל מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים בגדה המערבית וברצועת עזה.
בין הקוראים לחרם היו מפלגת הירוקים האוסטרלית, שין פיין האירית, מפלגת השמאל השוודית וכן אנשי בידור רבים, בהם צ'ארלי מקגטיגן, זוכה אירוויזיון 1994. רשות השידור האיסלנדית RUV קיימה דיון בנושא בתגובה לעצומה שכללה 23 אלף חתימות.
בסופו של דבר, אף מדינה לא פרשה מן התחרות כתגובה לקריאות לחרם על ישראל.
חברי להקת "הטארי", שייצגה את איסלנד באירוויזיון, נופפו בדגלי פלסטין בשלב הצגת הנקודות מהציבור.
הלהקה, שמגדירה עצמה כ"הרכב טכנו BDSM אנטי-קפיטליסטי", התבטאה בעבר בעד החרמת האירוויזיון בישראל לטענתם בשל הפרות זכויות אדם בעזה, אך בהמשך אמרו כי ינצלו את הבמה להעברת מסר.
לאחר מכן, המאבטחים בגרין רום (חדר האמנים) לקחו מחברי המשלחת את הדגלים.
הצעד של הלהקה ספג גינויים רבים, כולל מאיגוד השידור האירופאי, ובאיסלנד עצמה.
עם זאת, לא נעשה דבר בנושא ואיסלנד אישרה השתתפות באירוויזיון 2020. מאוחר יותר נודע שאיסלנד נקנסה ב-5000 אירו.
על גבה של רקדנית של הזמרת האמריקאית מדונה, שהופעת אורח שלה נכללה בשלב ההצבעה בתחרות, היה דגל פלסטין לצד רקדן אחר עם דגל ישראל על גבו.
הדבר נגד את חוקי האירוויזיון הדורשים מהמשתתפים להימנע מהצהרות פוליטיות.
לקראת מועד האירוויזיון החל סבב לחימה מול חמאס ("אירועי גן סגור"), שכרך גם איומים על ירי רקטות לעבר תל אביב.
עקב זאת, הייתה היערכות לאפשרות לפינוי לאזור מוגן גם בעת השידור החי.
ב-14 במאי 2019 הושחת הדף להזרמת השידור החי של ערוץ כאן חינוכית בידי האקרים, בזמן השידור החי של האירוויזיון, והוחלף בסרטון המציג איום על תקיפת טילים מתוכננת על מתחם האירוויזיון.
לאחר סיום המשדר, לאחר שטופל המקרה והוחזר הנגן המקורי, האתר הותקף בשנית והוחלף הנגן בעבור "כאן 11", "כאן חינוכית" ודף השידור החי המיועד למשדר האירוויזיון שהחליף זמנית את דף השידור הרגיל של "כאן 11".
כמו כן, נוצר שידור חי פיקטיבי המתחזה ל"כאן" ביוטיוב ולשידור האירוויזיון, שבעקבות המתקפה החליף מאוחר יותר את הנגן המקורי בדף השידור של האירוויזיון באתר "כאן".
"כאן" פנו ליוטיוב בבקשה למחוק את החשבון המתחזה.
בעקבות זאת, דווח על ידי "כאן" כי העניין ייבדק על ידה וע"י איגוד השידור האירופי, במבזק ששודר מייד לאחר התחרות.
מאוחר יותר, נמסרה הודעה רשמית על ידי "כאן": "נראה כי הערב במהלך חצי הגמר הראשון נפרץ אתר כאן למספר דקות.
אנו מאמינים כי המסרים לא נצפו על ידי אנשים רבים.
איגוד השידור האירופאי וכאן תאגיד השידור הישראלי רואים בנושא אבטחת סייבר חשיבות רבה והנושא נמצא בבדיקה".
אירוויזיון: תל אביב 2019 הוא אלבום האוסף הרשמי של התחרות, שהורכב על ידי איגוד השידור האירופי והוצא על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ דיגיטלית ב-12 באפריל 2019 ופיזית ב-26 באפריל.
האלבום כולל את כל 41 המדינות שהשתתפו.
נציג ישראל בתחרות קובי מרימי נבחר במסגרת התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" בתום הגמר שנערך ב-12 בפברואר 2019. השיר שייצג את ישראל - "Home" - נחשף במשדר מיוחד, שהועבר גם הוא בכאן 11.
מתמודדות שזכו להכרה לפני התוכנית הן שפיטה, כיתריה שהשתתפה גם בתוכנית "The Four" כמה חודשים לפני כן, ומאיה בוסקילה.
בגמר התוכנית, זכתה מאיה בוסקילה במקום הרביעי, שפיטה במקום השלישי וכיתריה וקובי במקומות השני והראשון בהתאמה.
כמו כן, להקת שלוה, הכוללת בעלי לקויות שונות שהתמודדה בתוכנית ופרשה בגלל החשש מחילול שבת בייצוג ישראל באירוויזיון, הופיעה בחצי הגמר השני.
השיר Soldi שייצג את איטליה וסיים במקום השני קיבל פופולריות בישראל והגיע למקום הראשון במצעד מדיה פורסט.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2020 הייתה אמורה להיות ההפקה ה-65 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי.
התחרות הייתה אמורה להתקיים ברוטרדם, הולנד, לאחר זכייתה של הולנד באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב, ישראל, עם השיר "Arcade" בביצוע של דאנקן לורנס.
הייתה זו אמורה להיות הפעם החמישית בה הולנד מארחת את התחרות, ההפקה האחרונה הייתה בתחרות של 1980, ואירוע האירוויזיון הראשון שהתארח במדינה מאז תחרות אירוויזיון הילדים 2012. התחרות הייתה אמורה להיערך באהוי רוטרדם; התאריכים היו אמורים להיות 12 במאי, 14 במאי ו-16 במאי.
ב-18 במרץ 2020 הודיע איגוד השידור האירופי על ביטול התחרות בשל התפשטות מגפת הקורונה.
ב-31 במרץ 2020 הודיע איגוד השידור האירופי שיקיים ב-16 במאי, המועד המקורי בו היה אמור להתקיים גמר האירוויזיון, אירוע חלופי שייקרא "אירוויזיון: Europe Shine a Light" שבו ישתתפו כל 41 האמנים שהיו אמורים לייצג את ארצם בתחרות, כל אחד מהבית שלו.
ב-12 וב-14 במאי 2020, המועדים המקורים בהם היו אמורים להתקיים חצאי-גמר האירוויזיון, התקיימו משדרים חלופיים בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון בשם "Eurovision Song Celebration 2020".
במשדרים הוצגו כל 41 השירים המתמודדים במלואם לפי סדר ההופעה הרשמי שנקבע לחצאי הגמר על ידי הפקת התחרות.
התחרות לשנת 2020 הייתה צפויה להיערך באהוי רוטרדם, ברוטרדם, הולנד.
זאת הפעם החמישית בה הולנד הייתה אמורה לארח את התחרות, לאחר ניצחונה של המדינה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade", בביצוע של דאנקן לורנס.
אהוי רוטרדם אירח בעבר את תחרות אירוויזיון הילדים 2007.
ההכנות לארגון התחרות של 2020 החלו ב-19 במאי 2019, מיד לאחר שהולנד זכתה בתחרות 2019 בתל אביב, ישראל.
יון אולה סאנד, המנהל בפועל של איגוד השידור האירופי לתחרות, מסר ל-AVROTROS, השדרן ההולנדי, ערימת מסמכים וכרטיס USB עם כלים כדי להתחיל את העבודה הנדרשת לארוח התחרות של השנה הבאה.
AVROTROS הוגדרה לשתף פעולה למטרת האירוע עם רשת שידור החדשות ועם ארגון השידור, , לכל אחת יהיה תפקיד אחר בהפקה.
כבר לפני תחרות 2019, כשסוכנויות ההימורים צפו שדאנקן לורנס ינצח, כמה ערים הולנדיות, כולל אמסטרדם, האג ומאסטריכט, הודיעו על כוונתן לארח את התחרות אם לורנס ינצח.
דובר מטעם ה-NPO הצהיר גם כי לרשת השידור הייתה תוכנית ראשונית לבחירת העיר המארחת במקרה של ניצחון הולנדי.
כאשר לורנס זכה בתחרות, ראשי עיריות שונות פתחו מיד במערכה באמצעות הודעות טקסט, לשדל את מארק רוטה, ראש ממשלת הולנד, לבחור בעירם.
אנשי ציבור, כולל לורנס, אנדרה ריו וגטי קספרס, הביעו בפומבי את תמיכתם בערים המארחות המועדפות עליהם.
רשתות השידור המארחות פתחו בתהליך הגשת ההצעות ב-29 במאי 2019: בשלב הראשון של תהליך זה, ערים הביעו באופן רשמי את כוונתן לרשתות השידור.
גם אנסחדה בדקה אפשרות לארח את התחרות בהאנגר של נמל התעופה טוונטה , אך מאוחר יותר נודע, שמועצת המנהלים של העירייה החליטה שלא תתמוך כלכלית במכרז כזה.
מנקודה זו והלאה, נדרשו תשע ערים אלו להכין הצעה לאירוח התחרות ולהגישה עד 10 ביולי 2019. ערים אחרות יכלו עדיין להצטרף לתהליך המכרז, עם הגשת הצעות לפני המועד האחרון.
בתקופה זו נפסלו ארבע ערים.
אמסטרדם לא יכלה לארח את התחרות כיוון שהיא מארחת אירועים אחרים במסגרת הזמן של התחרות.
ברדה נשמטה מהמכרז בשל בעיות כלכליות .
לייוורדן חזרה בה מהצעתה כיוון שהתקרה של ה-WTC Expo נמוכה מדי.
האג ביטלה את הצעתה משום ששני המקומות הפוטנציאליים שלה לא היו מתאימים לאירוע.
אצטדיון הכדורגל המקומי, Cars Jeans Stadion, היה גדול מספיק אבל ללא גג והתקנת גג כזה הייתה הופכת את ההצעה לבלתי אפשרית כלכלית.
האופציה האחרת שלה הייתה פרישת אוהל בדשא של Malieveld, אך לאחר שנבדקו תנאי האירוח, ירדה האופציה הזאת מעל הפרק.
לאחר פרישתה, תמכה האג בהצעתה של רוטרדם.
חמש הערים הנותרות - אוטרכט, ארנהם, דן בוס, מאסטריכט ורוטרדם - הגישו את ההצעות הסופיות שלהן באירוע רשמי, שנערך בהילברסום ב-10 ביולי 2019. רשתות השידור המארחות סקרו את ההצעות שהוצגו, וב-16 ביולי 2019 הכריזו על ביטול אלה של אוטרכט, ארנהם ודן בוס ועל המועמדות הסופיות, מאסטריכט ורוטרדם.
אוטרכט בוטלה בעיקר משום שהרעיון לכסות באוהל את Jaarbeurs מציע אפשרויות מוגבלות לבדיקת מיקומים, והתאמתה מוטלת בספק לאירוע כמו תחרות האירוויזיון, ואילו דן בוס נפסלה בגלל התקרה הנמוכה מדי ב-Brabanthallen וגם בגלל מיעוט חדרי מלון ששוריינו למבקרים פוטנציאליים לתחרות.
לצורך סקירת המקום, האולם והאירועים הסובבים להצעות שנבחרו ודיון בהם, ביקרה NPO במאסטריכט ב-17 ביולי 2019, וברוטרדם ביום המחרת.
בסוף יולי, נערכו ביקורים נוספים בשתי הערים המועמדות לצורך בחינת התוצר הלוגיסטי.
איגוד השידור האירופי לא ביקר באף עיר.
מאסטריכט ורוטרדם מסרו גרסאות מתוקנות של הצעותיהן עד 9 באוגוסט 2019, פרטים שכללו את התוכניות החברתיות של הערים, אירועים נלווים ותוכניות רישוי.
"הסכם קונספט" הוגש למארגנים הן במאסטריכט והן ברוטרדם באוגוסט 2019. בעוד שרוטרדם חתמה על הסכם זה, מועצת העיר מאסטריכט דחתה אותו לאחר דיון.
באותו דיון במועצה הובהר גם כי ה-MECC לא יעבור שיפוצים נוספים.
ב-30 באוגוסט הוכרזה רוטרדם כעיר המארחת במהלך שידור מיוחד ב-NPO 1.
עירמקוםהערותאוטרכטJaarbeurs—ארנהםGelreDomeהצעה משותפת עם העיר ניימכן ואזור Veluwe .דן בוסBrabanthallenהמועמדות נתמכה על ידי המחוז של צפון בראבנט והערים ברדה, איינדהובן, טילבורך והלמונד.מאסטריכטMECC Maastricht ‡המועמדות נתמכה על ידי המחוז של לימבורג והערים הסובבות.רוטרדםאהוי רוטרדם †המועמדות נתמכה על ידי מחוז דרום הולנד והערים דורדרכט והאג; האולם אירח בעבר את אירוויזיון הילדים 2007.
כפר האירוויזיון הוא מתחם המעריצים הרשמי של האירוויזיון.
במהלך אירועי התחרות היה אמור להיות ניתן לצפות בהופעות של אמנים מקומיים, כמו גם בהופעות החיות המשודרות מהאולם המרכזי.
זה היה אמור להיות ממוקם בבינרוטה.
המיקום הוא אחד השטחים הפתוחים הגדולים במרכז רוטרדם.
בינרוטה ממוקם בלב העיר, בסמוך לאחד מהפלאים האדריכליים המפורסמים ביותר ברוטרדם, המרקטל.
היורוקלאב היה אמור להיות המקום הרשמי לאפטר-פארטי ולהופעות הפרטיות של משתתפי התחרות.
בניגוד לכפר האירוויזיון, הגישה ליורוקלאב הייתה אמורה להיות מוגבלת לצופים, לנציגים ולעיתונאים.
זה היה אמור להיות ממוקם במאסילו.
מאסילו ממוקם על קו המים של רוטרדם במאשאבן זוידזיג'ד, במרחק של 10 דקות נסיעה מאהוי רוטרדם.
אירועי "שטיח הזהב" וטקס הפתיחה, בהם מוצגים המתמודדים ומשלחותיהם בפני העיתונות והמעריצים, היו אמורות להתקיים בטרמינל השייט ברוטרדם ב-10 במאי 2020.
סלוגן התחרות, Open Up ("היפתחו"), נחשף ב-24 באוקטובר 2019. הלוגו והמיתוג הרשמי נחשפו ב-28 בנובמבר 2019. עוצב על ידי CLEVER°FRANKE, זהו "ייצוג מופשט של צבעי הדגל של 41 המדינות המשתתפות בשנת 2020 בהופעה ראשונה לתחרות".
איגוד השידור האירופי חשף את עיצוב הבמה לתחרות האירוויזיון 2020 בדצמבר 2019. העיצוב בהשראת הסלוגן "Open Up" והנוף השטוח ההולנדי הטיפוסי.
את בימת האירוויזיון עיצב מעצב הבמה הגרמני פלוריאן וידר, שגם עיצב את הבמות לתחרויות 2011–2012, 2015, 2017-2019 שלא כמו בתחרות הקודמת, הגרין רום הוצב באולם ההופעות.
שלושה מנחים נבחרו להנחות את שלושת המופעים: השחקנית ומנחת הטלוויזיה שנטל יאנזן, הזמר והפרשן ההולנדי של התחרות יאן סמיט והזמרת אדסיליה רומבלי, שייצגה את הולנד בתחרויות 1998 ו-2007. בלוגרית היופי, ניקי דה יאחר (NikkieTutorials) אמורה הייתה להיות המגישה של התוכן המקוון של התחרות, כולל סדרת יוטיוב שתוקלט עם המשתתפים.
ולהופיע בהופעות החיות בתאריכים 12, 14 ו-16 במאי 2020.
ההגרלה לקביעת חצי הגמר של המדינות המשתתפות תתקיים ב-28 בינואר 2020, בבית העירייה של רוטרדם.
שלושים וחמש המדינות שיתמודדו בחצאי הגמר הוקצו לשישה סירים, בהתבסס על דפוסי הצבעה היסטוריים כפי שחושב על ידי שותף הטלוויזיה הרשמי לתחרות "Digame".
הרישום של הסירים השונים עוזר להפחית את הסיכוי שנקרא "הצבעה בגוש" ולהגביר את המתח בחצי הגמר.
ההגרלה תקבע גם איזה חצי גמר תשדר ותצביע כל אחת משש המדינות העולות לגמר באופן אוטומטי - מדינות ה-"Big Five" והמארחת הולנד - ישדרו ויצביעו.
את הטקס ינחו מנחי התחרות, שנטל יאנזן, אדסיליה רומבלי ויאן סמיט ויכלול את העברת מפתחות האירוויזיון מציפי ברנד פרנק, סגן ראש עיריית תל אביב (העיר המארחת בתחרות הקודמת) לאחמד אומלבאל ראש עיריית רוטרדם.
ראש המשלחת הספרדי חשף ב-22 באוקטובר 2019 כי ה-EBU מתייעצים עם המשלחות בנוגע לשינויים פוטנציאליים במערכת ההצבעה.
ראש המשלחת היוונית חשף ב-30 באוקטובר 2019 כי רוב המשלחות (80%) הצביעו בעד שמירה על מערכת ההצבעה הנוכחית.
הרעיון של הגלויות לתחרות 2020 ממשיך את הסלוגן "Open Up" של האירוע.
כל אמן אמור היה לבקר בחלק אחר של הולנד ולהתחבר למקומיים על ידי השתתפות בפעילות, מסורת או תחביב הולנדי.
תזמורת סימפונית של מוזיקאים צעירים הייתה אמורה להופיע במהלך הגמר.
יתרה מזאת, תוכנית הגמר כללה הופעות של שמונה זוכי אירוויזיון לשעבר.
ג'יליולה צ'ינקווטי עם "Non ho l'età", לני קור עם "De troubadour", גטי קספרס (מטיץ'-אין) עם "Ding-a-dong", סנדרה קים עם "J'aime la vie", פול הרינגטון וצ'רלי מקגטיגן עם "Rock 'n' Roll Kids", אלכסנדר ריבאק עם "Fairytale", ודאנקן לורנס עם "Arcade".
תומר לוי, בוגר תוכנית מנהיגות של קרן אדמונד דה רוטשילד מישראל, נסע לאמסטרדם על מנת להנגיש את שירי האירוויזיון ל-42 שפות סימנים, ונפגש עם שר הנכים ההולנדי ריק ברינק.
ה-EBU הודיע ב-13 בנובמבר 2019 כי ארבעים ואחת מדינות ישתתפו בתחרות, כולל אוקראינה ובולגריה שחזרו לאחר היעדרותן מתחרות 2019 ובזמן שהונגריה ומונטנגרו פרשו מתחרות 2020.
בשל ביטול האירוויזיון שודרו שלושה משדרים החלופיים.
בשני המשדרים הראשונים, ששודרו בתאריכים שבהם היו אמורים להתקיים חצאי הגמר, בוצעו השירים במלואם לפי חצאי הגמר שבהם היו אמורים להשתתף ולפי הסדר שהיה מתוכנן להם (בשונה מהנהוג, סדר השירים התגלה רק במשדרים עצמם).
במשדרים שהחליפו את חצאי הגמר בוצעו גם השירים של המדיניות שהיו צריכות להשתתף ישירות בגמר ולהצביע באותו חצי הגמר.
שני משדרים אלו הוצגו רק בערוץ היוטיוב של האירוויזיון.
המשדר השלישי (הגמר) שודר במקביל ביוטיוב ובטלוויזיה בכל מדינה ובו הוצגו השירים, כ-40 שניות מכל שיר ומסר מהמתמודדים שהיו אמורים לייצג את מדינתם.
הקטעים בוצעו לפי סדר הענקת הנקודות שהיה אמור להיות בגמר.
בנוסף להצגת קטעים מהשירים שהיו אמורים להתמודד בתחרות, היו מחוות וביצועים מיוחדים לשירי אירוויזיון ישנים בביצועים של מתמודדי עבר וביצועים של שירים חדשים.
בחצי גמר זה היו אמורות להשתתף 17 מדינות ובו היו אמורות להצביע המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: איטליה, גרמניה והולנד.
בחצי גמר זה היו אמורות להשתתף 18 מדינות, ובו היו אמורות להצביע גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: צרפת, הממלכה המאוחדת וספרד.
סדרמדינהשפהאמןשירתרגום23 הולנדאנגליתז'אנגו מקרוי"Grow"לגדול rowspan="5" איטליהאיטלקיתדיודאטו"Fai rumore"עושה רעש גרמניהאנגליתבן דוליץ'"Violent Thing"דבר אלים הממלכה המאוחדתאנגליתג'יימס ניומן"My Last Breath"הנשימה האחרונה שלי ספרדספרדיתבלאס קנטו"Universo"יקום צרפתאנגלית וצרפתיתטום לב"The Best in Me"הטוב ביותר שבי
הזכאות להשתתפות פוטנציאלית בתחרות האירוויזיון דורשת מרשתות השידור הארצי להיות חברות באיגוד השידור האירופי, על מנת שיוכלו לשדר את התחרות דרך רשת האירוויזיון.
איגוד השידור האירופי שלח הזמנה להשתתפות בתחרות לכל החברים הפעילים בטווח השידור.
בניגוד לשנים קודמות, אוסטרליה לא נזקקה להזמנה לתחרות של 2020, כיוון שניתנה לה רשות להשתתף בתחרות עד שנת 2023.
אנדורה – במרץ 2019 הצהירה רשות השידור האנדורית RTVA כי הם יהיו פתוחים לשתף פעולה עם השדרנית הקטלאנית TVC כדי להשתתף בתחרויות עתידיות.
שתי רשויות השידור שיתפו פעולה בעבר כשאנדורה השתתפה לראשונה בתחרות 2004. במאי 2019, RTVA אישרה כי לא ישתתפו בתחרות 2020. בנובמבר 2019 הצהירה מפלגת השלטון של אנדורה (דמוקרטים למען אנדורה) כי RTVA תחזור בסופו של דבר לתחרות, בזמן שהערכת עלות היא תנאי מוקדם.
אנדורה השתתפה לאחרונה בתחרות 2009, לאחר מכן פרשה בגלל בעיות כלכליות.
בוסניה והרצגובינה – בדצמבר 2018 הצהירה ליילה באבוביץ', מנהלת רדיו וטלוויזיה בבוסניה והרצגובינה (BHRT), כי החזרה לתחרות הייתה המטרה העיקרית של BHRT, אך גם מצבה הכלכלי, הקשה לחזור לתחרות 2020. ביולי 2019 אישרה BHRT שהם לא יוכלו לחזור בגלל סנקציות שהטיל ה-EBU כתוצאה מחובה של רשות השידור עם הארגון.
בוסניה והרצגובינה השתתפה לאחרונה בתחרות 2016.
הונגריה - באוקטובר 2019, הצהירה רשות השידור ההונגרית (MTVA) כי "A Dal", אשר שימשה כתהליך הבחירה הלאומי משנת 2012, לא תשמש לבחירת נציג הונגריה לתחרות 2020, ובמקום להתמקד באירוויזיון, יוצרי "A Dal" רוצים להתמקד יותר בתמיכה בסצנת הפופ ההונגרית.
אי-השתתפותה של הונגריה אושרה עם פרסום רשימת המשתתפים המלאה על ידי ה-EBU.
הפרישה באה כמהלך נגד קהילת הלהט"ב בקרב הנהגת הונגריה ו-MTVA; אף על פי שהשדרן לא נתן שום סיבה רשמית לפרישה, גורם פנים שדיבר עם האתר Index.hu הצהיר כי התחרות נחשבת ל"גאה מדי" מכדי ש-MTVA תשתתף בה.
מאוחר יותר, MTVA הכחישה זאת.
טורקיה - בספטמבר 2019 הוכרז על ידי ה-EBU, שהרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה (TRT) לא נרשמה להתמודד בתחרות 2020. ההשתתפות האחרונה של טורקיה הייתה בשנת 2012.
לוקסמבורג – מכיוון שלוקסמבורג לא השתתפה בתחרות מאז 1993, נשמעו קריאות גוברות, על מנת שיחזרו לתחרות בשנת 2019. במאי 2019, אן-מארי דוד, שזכתה בתחרות 1973 עבור לוקסמבורג, קראה לאומה שלה לחזור לתחרות, בזמן שהוגשה עצומה של מעריצים בדרישה, שלוקסמבורג תחזור לתחרות, העצומה נשלחה לרשות השידור RTL וללשכת הנבחרים בלוקסמבורג.
בשנים קודמות הצהירה RTL כי הם לא יחזרו לתחרות בגלל חששות כספיים והאמונה כי מדינות קטנות יותר לא יכולות להצליח באירועי אירוויזיון מודרניים.
ביוני 2019 פתחה לשכת הנבחרים עצומה משל עצמה, שקיבלה חתימות עד 1 באוגוסט 2019. אולם ביולי 2019 הצהירה רשות השידור, שהם לא ישתתפו בתחרות 2020 מכיוון שהתחרות תהווה עומס כלכלי עליהם ומכיוון שהם מתמקדים בתכני חדשות במקום במוזיקה ובידור.
מונטנגרו – רשות השידור המונטנגרית RTCG אישרה את השתתפותה בספטמבר 2019. עם זאת, רשות השידור הודיע לאתר ESCToday בנובמבר כי ההשתתפות בתחרות 2020 לא תתאפשר.
המנהל הכללי של RTCG, בוז'ידאר סונדיץ', ערער על הצהרה זו וקבע כי טרם התקבלה החלטה.
מונטנגרו לא הופיעה ברשימת המשתתפים הסופית, ו-RTCG הצהירה אחר כך כי הם פרשו בגלל "תוצאות צנועות" ונושאים כספיים.
הכסף שהיה אמור לשמש לדמי ההשתתפות בתחרות, הוקצה במקום זאת לרכישת מכוניות חדשות שישמשו את עובדי RTCG.
אי-השתתפותה של מונטנגרו אושרה עם פרסום רשימת המשתתפים המלאה על ידי ה-EBU.
מונקו – רשת השידור של מונקו TMC אישרה באוגוסט 2019 שהיא לא תשתתף בתחרות 2020. מונקו השתתפה בפעם האחרונה בשנת 2006.
סלובקיה – ביוני 2019 הודיעה רשות השידור הסלובקית RTVS כי הם לא ישתתפו בתחרות 2020 בגלל חוסר התעניינות מצד הציבור הסלובקי.
סלובקיה השתתפה לאחרונה בתחרות 2012.
קזחסטן – בנובמבר 2018 הצהיר יון אולה סאנד, המפקח על התחרות, כי השתתפותה של קזחסטן בתחרות מצריכה דיון בקבוצת הייחוס של התחרות.
קזחסטן, באמצעות חברותה החלקית ל-EBU רשות השידור הקזחית, הוזמנה בעבר להשתתף בתחרות אירוויזיון הילדים על ידי קבוצת ההתייחסות של אותה תחרות, אם כי אין לכך כל השפעה על השתתפותם בתחרות הראשית.
ה-EBU הצהיר בספטמבר 2019 כי אין בכוונתם להזמין את קזחסטן לתחרות 2020.
רשתות שידור שאינן חברות באיגוד
ליכטנשטיין – באוגוסט 2019, רשת השידור 1FLTV הודיעה כי היא פסלה את הצטרפותה לתחרות 2020. רשת השידור ניסתה להפוך לחברה באיגוד השידור האירופי בעבר אך עצרה את תוכניותיה כשמנהלה, פיטר קולבל, נפטר במפתיע.
היא גם תצטרך את הגיבוי של ממשלת ליכטנשטיין כדי שתוכל לשאת בעלויות כחברה באיגוד השידור האירופי ולשלם את דמי ההשתתפות בגין האירוויזיון.
מדינהמבצעשנהמקום אוסטריהוינסנט בואנו2017 (כזמר ליווי)16 יווןסטפניה ליבראקאקיס2016 (כנציגת הולנד באירוויזיון הילדים, חלק מההרכב kisses)8 מולדובהנטליה גורדיינקו2006 (כחלק מצמד)20 מלטהדסטיני צ'וקוניארה2015 (אירוויזיון הילדים)12019 (כזמרת ליווי)14 מקדוניה הצפוניתוסיל גרוונלייב2019 (כזמר ליווי)7 סן מרינוסנהיט201116 (בחצי גמר) סרביהסאניה ווצ'יץ' (חלק מהוריקן)201618 שוודיהThe Mamas2019 (כזמרות ליווי)5
אוסטריה – (ORF1, כל ההופעות).
אוסטרליה – (SBS, כל ההופעות).
בלארוס – יבגני פרלין (Belarus-1 ו-Belarus 24, כל ההופעות).
גרמניה – פיטר אורבן ומיכאל שולטה (One, חצאי-הגמר; Das Erste, One ודויטשה ולה, הגמר).
הממלכה המאוחדת – סקוט מילס ורילן קלארק-ניל (BBC Four, חצאי-הגמר); גרהם נורטון (BBC One, הגמר); קן ברוס (BBC Radio 2, הגמר).
יוון – מריה קוזקו וג'ורג' קפוטידיס (תאגיד השידור היווני, כל ההופעות).
ישראל – גאולה אבן-סער ואסף ליברמן (כאן 11, כל ההופעות).
מגישת הניקוד הישראלי: לוסי איוב.
נורווגיה – (NRK1, כל ההופעות).
פינלנד – (Yle TV1, הגמר).
רומניה – (TVR1, TVR 1 HD ו-TVRi, כל ההופעות).
שווייץ – גרמנית (SRF info, חצי-הגמר הראשון; SRF zwei, חצי-הגמר השני; SRF 1, הגמר).
בשנת 2020 מגפת הקורונה, שפרצה בסין, התפשטה למדינות אחרות ברחבי העולם ועוררה חששות בנוגע לקיום תחרות האירוויזיון.
ב-6 במרץ 2020 הצהירה NPO, רשת השידור ההולנדית, כי "מארגני האירוויזיון יפעלו על פי הנחייתם של רשויות הבריאות בהחלטה באיזו צורה יתקיים האירוע, שייערך מ-12 עד 16 במאי.
בחודש מרץ, הרשויות בדנמרק דחקו בביטול אירועים עם יותר מאלף צופים כדי להגביל את התפשטות הנגיף.
זה הביא לכך שהגמר הלאומי הדני נערך ללא קהל חי.
נציגים משוודיה, פינלנד, ישראל, שווייץ, איטליה ויוון לא השתתפו בכנס ראשי המשלחות ב-9 במרץ 2020. יון אולה סאנד השתתף בפגישה מרחוק לאחר שהושגה הגבלת נסיעות לעובדי איגוד השידור האירופי עד 13 במרץ וזאת כתוצאה לאחר שעובד חלה בנגיף.
עדן אלנה, הנציגה הישראלית, חשפה כי היא לא תיסע להולנד כדי לצלם את הגלויה שלה כאמצעי זהירות ל-COVID-19. השדרן ההולנדי ציין שהם ינסו למצוא דרך אחרת לצלם את הגלויה שלה.
הנציגים הליטאים, דה רופ, ביטלו גם הם את נסיעתם לצילומי הגלויה ואת השתתפותם במסיבות לפני התחרות בלונדון ובאמסטרדם.
הנציגה הבולגרית ויקטוריה גאורגייבה גם ביטלה את השתתפותה במסיבות לפני התחרות בלונדון ובאמסטרדם.
ב-13 במרץ 2020, האירוויזיון-ספרד, מארגני המסיבה המקדימה שתוכננה ל-10 עד 11 באפריל במדריד, הודיעו כי היא תידחה בשל איומי הנגיף עד להודעה חדשה.
באותו יום הודיעו מארגני "Israel Calling", מסיבת קדם מתוכננת בתל אביב, כי תבוטל.
ב-16 במרץ 2020 הודיעו מארגני "Eurovision in Concert", מסיבת קדם המתוכננת באמסטרדם, כי תבוטל.
באותו יום הודיעו מארגני "London Eurovision Party" כי היא תידחה בשל איומי הנגיף עד להודעה חדשה.
ב-18 במרץ 2020 הוחלט כי תחרות האירוויזיון 2020 עצמה תבוטל כתוצאה מהמגפה.
קבוצת ההתייחסות לתחרות בוחנת את האפשרות לאפשר לשירים שנבחרו לתחרות 2020, לקחת חלק בשנה שלאחר מכן.
זו הפעם הראשונה בה התחרות מתבטלת ב-65 שנות קיומה.
ב-20 במרץ 2020 קבוצת ההתייחסות, החליטה כי בהתאם לכללי האירוויזיון, שירי השנה לא יהיו זכאים להתמודד כאשר התחרות תחזור בשנת 2021. עוד נאמר שעל פי שיקול דעתם של רשתות השידור המשתתפות רשאיות להחליט אילו אמנים ישלחו בשנת 2021, בין אם הנציג לשנת 2020 או אחד חדש.
תחרות האירוויזיון 2020 היא הפקה משותפת בין שלושה ארגוני טלוויזיה הולנדים קשורים—AVROTROS, NOS ו-NPO—שכל אחד מהם קיבל תפקיד אחר.
סייטה בקקר ואינגה ואן דה וורד משמשים כמפיקים בפועל בזמן שאמילי סיקינגה וג'סיקה סטאם הם סגני המפיקים.
באוגוסט 2019, מרניקס כרטיס ומארק פוז הוכרזו כבמאים של שלוש ההופעות החיות, כמו גם גרבן בקקר כאחראי הראשי על המופע.
קורנלד מאס משמש כיועץ יצירתי.
יון אולה סאנד ממשיך את תפקידו כמפקח בכיר של התחרות, כפי שעשה מאז שהחל ב-2011, אם כי מתכוון לפרוש לאחר תחרות 2020.
שחרור וידאו על פי דרישה
שירות וידאו על פי דרישה של נטפליקס חתם על הסכם עם איגוד השידור האירופי ביולי 2019 שיאפשר להם להפיץ את תחרות האירוויזיון 2020 בארצות הברית.
אירוויזיון: רוטרדם 2020 הוא אלבום האוסף הרשמי של התחרות, שהורכב על ידי איגוד השידור האירופי והיה צריך לצאת לאור על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ פיזית ודיגיטלית ב-17 באפריל 2020, אך נדחה ל-8 במאי 2020. ומאוחר יותר נדחה ל-15 במאי 2020. האלבום כולל את כל 41 המדינות שיהיו צריכות להשתתף.
הסרט "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" מספר את סיפורה של להקת "Fire Saga" הבדיונית שמייצגת כביכול את איסלנד בתחרות האירוויזיון.
בסרט, שצולם לפני מגפת הקורונה, התחרות מתקיימת והלהקה משתתפת אך נפסלת מאחר שאינה מבצעת את השיר עמו נרשמה לתחרות.
במציאות הייתה אמורה לייצג את איסלנד הזמרת דאדי פרייר בשירה "Think About Things".
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2021 היא ההפקה ה-65 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי.
הולנד הייתה אמורה לארח את התחרות ב-2020, לאחר זכייתה באירוויזיון 2019, אך זו בוטלה בשל מגפת הקורונה.
התחרות התקיימה באהוי רוטרדם בין 18 ל-22 במאי 2021 ואורגנה על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) ועל ידי גופי השידור המארחים AVROTROS, Nederlandse Publieke Omroep (NPO) ו-Nederlandse Omroep Stichting (NOS).
לאחר ביטול אירוויזיון 2020 איגוד השידור האירופי (EBU) דן בנושא זהות משתתפי התחרות ב-2021 והחליט לתת למדינות חופש בבחירת הנציג - אם יהיה זה מי שנבחר ב-2020 או נציג אחר.
בנוסף, הוחלט כי המדינות לא תוכלנה להתמודד עם השיר שנבחר לאירוויזיון 2020 שבוטל.
השיר שזכה באירוויזיון 2021 היה השיר שייצג את איטליה - "Zitti e buoni" של להקת מונסקין.
בנוסף, בשנה זו אוסטרליה כשלה להעפיל לגמר התחרות לראשונה בתולדותיה, ובכך אוקראינה נותרה המדינה היחידה שמעולם לא כשלה להעפיל לשלב הגמר.
אירוויזיון 2021 נערך באהוי רוטרדם שברוטרדם, הולנד, אחרי שזכתה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade", בביצוע דאנקן לורנס.
ההודעה נמסרה במהלך משדר אירוויזיון: Europe Shine a Light, ששודר ב-16 במאי 2020.
טקס הפתיחה "שטיח הטורקיז" נערך ב.
זו הייתה הפעם החמישית בה הולנד אירחה את התחרות, לאחר הפעם האחרונה באירוויזיון 1980. אהוי רוטרדם אירח בעבר גם את אירוויזיון הילדים 2007.
עוד טרם ההכרזה ובעקבות ביטולו של אירוויזיון 2020, איגוד השידור האירופי החל בשיחות עם גופי השידור הציבוריים ההולנדיים AVROTROS, NOS ו-NPO, וכמו כן גם עם העיר רוטרדם אשר הייתה אמורה לארגן את התחרות ב-2020, לגבי האפשרות לערוך את התחרות ב-2021 בעיר.
ב-23 באפריל 2020 מועצת העיר של רוטרדם אישרה תקציב מוגדל לאחר שהתקשורת ההולנדית דיווחה כי העיר תדרוש תוספת של 6.7 מיליון אירו כדי לארח את התחרות.
ההחלטה הייתה אמורה להתקבל תוך זמן קצר, שכן נדרש ליידע את איגוד השידור האירופי עד סוף אפריל אם רוטרדם מוכנה לארח את התחרות.
גופי השידור AVROTROS, NOS ו-NPO היו צריכים למצוא חלופה עד אמצע מאי 2020, במקרה שרוטרדם תסרב לארח את האירוע.
במאי 2020 החליטו הרשויות בהולנד להדק את החוקים המקומיים לקיום אירועים המוניים עד למציאת חיסון נגד COVID-19, מה שהטיל ספק בקיום האירוע.
עם זאת, AVROTROS המשיכה בשיחות עם ממשלת הולנד.
ב-18 בספטמבר 2020 איגוד השידור האירופי הציג ארבעה תרחישים לקיום התחרות ברוטרדם אשר קשורות למגבלות הקורונה:
תחרות כמו תחרות אירוויזיון לפני המגפה
תחרות בה יכניסו פחות קהל לאולם והקהל יצטרך לשמור על ריחוק חברתי
תחרות שבה חלק או כל המתמודדים לא יוכלו להגיע לרוטרדם בשל מגבלות תעופה, ומי שלא יוכל להגיע יקליט הופעה של שירו בארצו והיא תשודר בתחרות עצמה
תחרות שבה הולנד נמצאת בסגר וכל המתמודדים יקליטו הופעה של שירם מארצם ולא יהיה קהל באולם
ב-30 באפריל 2021 הכריז האיגוד שהתחרות תתקיים לפי המתכונת השנייה.
הוחלט שבכל אחת מההופעות תהיינה הכנסת קהל של עד 3,500 איש (מתוך כ-16 אלף מקומות), ולאירוע יבואו עד 500 עיתונאים (במקום 1,500 כפי שקורה בדרך כלל).
באותו היום פורסם כי הסלוגן של 2020 יישאר ל-2021, עיצוב הבמה יישאר זהה ובחירת המנחים לתחרות תישאר על כנה.
ב-17 בנובמבר 2020 איגוד השידור האירופי הודיע שכל המדינות שהיו אמורות להתמודד ב-2020 יתמודדו ב-2021 ושחלוקת חצאי הגמר לאירוויזיון 2020 תישאר לאירוויזיון 2021. ב-18 בנובמבר 2020 פורסם כי כל 41 המתמודדים יקליטו הופעה של שירם בארצם ובמקרה שמתמודד לא יוכל להגיע לרוטרדם אז הופעתו המוקלטת תשודר בתחרות.
ב-19 בנובמבר 2020 פורסם כי המיקום בו הולנד הייתה אמורה להופיע באירוויזיון 2020, יהיה המיקום בו תופיע ב-2021.
ב-15 ביוני 2020, איגוד השידור האירופי וגופי השידור המארחים AVROTROS, NOS ו-NPO אישרו כי תחרות 2021 תתקיים ב-18 במאי (חצי גמר 1), 20 במאי (חצי גמר 2) ו-22 במאי (גמר) 2021.
במהלך ההכרזה על מועדי התחרות, סיטסה באקר, המפיקה בפועל של אירוויזיון 2021, הצהירה כי תכנון הבמה לשנת 2020 ישמש גם בתחרות 2021. העיצוב הוא בהשראת הסיסמה "Open Up" והנוף השטוח ההולנדי הטיפוסי.
את במת האירוויזיון עיצב מעצב הבמה הגרמני פלוריאן וידר, שעיצב את הבמות גם בתחרויות בשנים 2011, 2012, 2015, 2017 ו-2019. בשונה מאירוויזיון 2019, הגרין רום מוקם למרגלות במת ההופעות הראשית.
בינואר 2020 הודיע איגוד השידור האירופי כי מרטין אסטרדאל יהיה המפקח על תחרות האירוויזיון לאחר אירוויזיון 2020, ויחליף את יון אולה סאנד.
לפני מינויו היה אוסטרדאל מפיק בפועל בשנים 2013 ו-2016, והיה חבר בקבוצת האירוויזיון (Eurovision Song Contest reference group) בין 2012 ל-2018.
לאחר ביטול התחרות ב-2020, איגוד השידור האירופי בחן את האפשרות לאפשר לשירים שנבחרו לאירוויזיון 2020 להתמודד באירוויזיון 2021, דבר שצריך לדון בו עם קבוצת האירוויזיון ועם גופי השידור הארציים.
ויקטוריה, המשתתפת המתוכננת של בולגריה באירוויזיון 2020, הביעה בפומבי את תמיכתה במהלך כזה.
עם זאת, ב-20 במרץ 2020, קבוצת האירוויזיון החליטה כי בהתאם לכללי תחרות האירוויזיון, לא ניתן יהיה להתמודד עם שירי 2020 באירוויזיון 2021.
השיר הנבחר של בלארוס לתחרות, "Ya nauchu tebya", של להקת גלסי זמסטה, נפסל על ידי רשות השידור האירופאית, ב-11 במרץ 2021, זאת מכיוון שמילות השיר 'מאיימות על האופי הלא פוליטי של התחרות'.
ב-4 במאי 2021 פרסם ה-EBU מידע על פעולות הפתיחה והמרווח.
חצי הגמר הראשון נפתח על ידי דאנקן לורנס, בביצוע "Feel Something", והציג את הזמרת דווינה מישל והשחקנית תכלא רוטן בפעולה מרווח שכותרתה "The Power of Water", ובמרכזה ההיסטוריה של הולנד לניהול מים.
מישל ביצעה את הסינגל החדש שלה "Sweet Water" בהופעה.
חצי הגמר השני נפתח על ידי רקדנית השובר Redo והזמרת Eefje de Visser, כאשר רקדנית הבלט אחמד ג'ודה והאופנוען המקצועי דז מארסן הופיעו במהלך ההפרש.
הגמר נפתח במצעד הדגלים המסורתי, שהציג את כל עשרים וששת המועמדים הסופיים, מלווה ברמיקס של "Venus" שהופק ובוצע על ידי התקליטן פיטר גבריאל.
במהלך השניות האחרונות של ההצבעה בוצע מערכון ריקודים שכותרתו "The Human Countdown".
אירוויזיון 2021 יהיה הפקה משותפת בין שלושה ארגוני טלוויזיה הולנדיים קשורים – AVROTROS, Nederlandse Publieke Omroep (NPO) ו-Nederlandse Omroep Stichting (NOS) – אשר כל אחד מהם קיבל על עצמו תפקיד אחר.
איגוד השידור האירופי הודיע ב-26 באוקטובר 2020 כי 41 מדינות ישתתפו בתחרות, אלה אותן מדינות שהיו אמורות להשתתף בתחרות 2020 שבוטלה.
בולגריה ואוקראינה יחזרו לתחרות לאחר שנעדרו מתחרות 2019, בעוד שהונגריה ומונטנגרו פרשו מהתחרות.
מאוחר יותר, ארמניה פרשה מהתחרות בשל בעיות כלכליות ופוליטיות במדינה.
עם זאת, לאחר פסילת בלארוס מהתחרות בשל שירה הפוליטי, מספר המדינות המשתתפות ירד ל-39.
חצי הגמר הראשון התקיים ב-18 במאי 2021. 16 מדינות השתתפו בחצי הגמר הראשון.
המדינות הללו בתוספת איטליה, גרמניה והולנד הצביעו בחצי הגמר הזה.
חצי הגמר השני התקיים ב-20 במאי 2021. 17 מדינות השתתפו בחצי הגמר השני.
המדינות הללו בתוספת הממלכה המאוחדת, ספרד וצרפת הצביעו בחצי הגמר הזה.
הגמר התקיים ב-22 במאי 2021. 26 מדינות השתתפו בגמר; המדינה המארחת הולנד, וחמש הגדולות: איטליה, ספרד, צרפת, הממלכה המאוחדת וגרמניה.
בנוסף, 10 המדורגות הטובות ביותר בכל אחד משני חצי הגמר, עלה לגמר.
כל 39 המדינות המשתתפות הצביעו בגמר.
זוהי טבלה המציגה את מיקומן הסופי של כל המדינות אשר השתתפו בתחרות האירוויזיון בשנת 2021.
לצורך השתתפות אפשרית בתחרות האירוויזיון, הדרישה מצד איגוד השידור האירופי מכל גוף שידור היא חברות פעילה באיגוד ובנוסף, שידור של התחרות עצמה.
איגוד השידור האירופי מנפיק הזמנות להשתתף בתחרות לכל חבריו.
אוסטרליה, המשמשת גם היא חברה באיגוד, לא נזקקה כלל להזמנה לתחרות 2021, שכן בעבר ניתנה לה הרשאה להשתתף לפחות עד 2023.
חברות מלאות באיגוד השידור האירופי
אנדורה – בנובמבר 2019, הצהירה מפלגת השלטון באנדורה, דמוקרטים למען אנדורה, כי אנדורה תחזור בסופו של דבר לתחרות, עם הערכת העלויות כתנאי הכרחי.
עם זאת, במאי 2020 הודיעה רשת הטלוויזיה של אנדורה שהמדינה לא תתמודד באירוויזיון 2021, כשהיא לא פוסלת את חזרתה בשנה שלאחר מכן.
ארמניה – ארמניה אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2021 בדצמבר 2020. ב-5 במרץ 2021, רשות השידור הארמנית הודיעה על פרישתה מהאירוויזיון עקב בעיות כלכליות ופוליטיות במדינה.
בוסניה והרצגובינה - באוקטובר 2020 הודיעה רשות השידור הבוסנית BHRT שלא יחזרו לתחרות בשנה זאת.
בלארוס - ב-26 במרץ 2021 הודיעה רשות השידור הבלארוסית כי בלארוס לא תיטול חלק באירוויזיון 2021, זאת לאחר שהשיר שבחרה לתחרות נפסל בשל תוכנו הפוליטי, אשר נוגד את חוקי התחרות.