tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר הצלחת הסרט עבדה כעוזרת צלם בסרט התיעודי של הבמאי ג'ונתן דמי, "בן דוד בובי", שהתמקד בחייו של רוברט קאסל, כומר אפיסקופלי הפועל בשכונת הארלם.
בשנת 1994 ביימה מרטין עבור סרטי קולומביה את I Like It Like That, דרמה קומית המתארת את חייה של אישה צעירה הנאבקת לשמור על אהבתה, לייצב את משפחתה, לבסס את ערכה העצמי ולשמור על שפיותה.
הסרט זכה להערכה רבה מצד המבקרים, אך לא הצליח להכניס רווח רב.
בשנת 2001 ביימה את הסרט Prison Song, שעסק באתגרים הרגשיים והחברתיים של אנשים בתוך מערכת הכליאה.
בשנת 2011 ביימה את סרט הטלוויזיה The Lost Valentine בכיכובם של ג'ניפר לאב יואיט, בטי וייט ושון פריס.
הוא בוסס על רומן מאת ג'יימס מייקל פראט, שנקרא "האהבה האחרונה".
בדצמבר באותה השנה הועמדה וייט לפרס גילדת שחקני המסך עבור "השחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה".
מאז ביימה מרטין פרקים של סדרות טלוויזיה כמו "חוק וסדר", "האנטומיה של גריי" ו"המתים המהלכים".
בשנת 2008 כתבה וביימה את הסרט "קאדילק רקורדס", דרמה מוזיקלית המבוססת על פועלו של לאונרד צ'ס ועל הזמרים שהקליטו בחברת צ'ס רקורדס בתקופת ראשית ה-R&B והרוקנ'רול.
בסרט כיכבה ביונסה, שגילמה את דמותה של אטה ג'יימס.
בשנת 2012 ביימה את סרט הטלוויזיה Firelight.
בשנת 2016 ביימה את הפרק "Go Getters" בסדרה "המתים המהלכים" במהלך העונה השביעית.
בשנת 2020, ביימה פרק בסדרה "ציפור אלוהים שבשמים".
בשנת 2021 ביימה מרטין פרק בסדרה "ניו אמסטרדם" וביימה שני פרקים בסדרה "American Rust" ברשת שואוטיים.
סר דרק ג'ורג' ג'קובי הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, שזכה לשבחים רבים בין היתר זכה בשני פרסי אמי, פרס טוני ופרס הבאפט"א.
דרק ג'קובי נולד בלייטונסטון שבלונדון.
הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' לפני שפנה לקריירת משחק.
הוא הגיע לקדמת הבמה וצד את עינו של לורנס אוליבייה, שנתן לו את תפקיד קסיו בסרט "אותלו" בשנת 1965. ג'קובי היה שחקן מבוקש בתיאטרון ובקולנוע, אך פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה בשנת 1976, כאשר שיחק בתפקיד הקיסר הרומי קלאודיוס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "אני, קלאודיוס".
הופעתו כקיסר המגמגם והמתעוות זיכתה אותו בשבחים רבים.
ג'קובי המשיך להופיע בתפקידים שייקספיריים לאורך שנות ה-70 וה-80. ראויות לציון הופעותיו בסרטיו של קנת בראנה "הנרי החמישי", בתפקיד "המקהלה" ובסרט "המלט", בתפקיד קלאודיוס.
מאוחר יותר גילם ג'קובי את המלט עצמו ב-1980, בסרט טלוויזיה של ה-BBC.
ג'קובי רכש קהל אוהדים נוסף כששיחק כנזיר-בלש בסדרת סרטי טלוויזיה "קדפאל", שנכתבו לפי ספריה של אליס פיטרס.
על הבמה גילם בין השאר את דמותו של אלן טיורינג בהצגה לשבור את הצופן ואחרי כן בסרט באותו שם.
ב-1991 גילם את דמותו של השחקן אדמונד קין בהצגה "קין" בתיאטרון אולד ויק, ב-1998 גילם את הדמות הראשית במחזה "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב.
בשנת 1994 הוענק לג'קובי תואר אבירות בריטי על תרומתו לתיאטרון.
בשנת 2007 הוא גילם את המאסטר בפרק "אוטופיה" ב"דוקטור הו".
מ-2013 מככב ג'קובי בסדרה הקומית "Vicious".
בשנת 2017 שיחק לצד ג'וני דפ בסרט הפשע הבלשי של קנת בראנה "רצח באוריינט אקספרס", המבוסס על ספר באותו שם מאת אגאתה כריסטי.
בשנת 2019 שיחק בדרמה הביוגרפית "טולקין", המבוססת על חייו של הסופר ג'.
במרץ 2006, יחד עם בן זוגו לחיים זה כ-27 שנים, ריצ'רד קליפורד, הם נרשמו במסגרת איחוד אזרחי בבריטניה, ארבעה חודשים לאחר אישורו.
דרק בואטנג הוא כדורגלן עבר גאנאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
בואטנג גדל בעיר אקרה, והצטרף לאקדמיית הנוער המקומית של קבוצת ליברטי פרופשיונלס בהיותו בן 10 בשנת 1993. בין חבריו לקבוצה היה מייקל אסיין.
בגיל 16 הוא חתם בקבוצה קלמאטה שביוון.
קלמאטה מנעה ממנו להופיע באליפות העולם עד גיל 17 בשנת 1999 בניו זילנד.
בשנת 2001 חתם בואטנג בפנאתינאיקוס, מהקבוצות המובילות ביוון.
באותה שנה הוא שיחק עם נבחרת הנוער של גאנה באליפות העולם לנוער שנערכה בארגנטינה, והוביל את קבוצתו עד לגמר.
הוא הוזכר כאחד הכוכבים העולים באותו טורניר.
סטיב מקלארן, עוזר המאמן במנצ'סטר יונייטד דאז, ראה את בואטנג משחק עם קבוצתו בליגת האלופות, וכאשר הפך להיות מאמן במידלסברו ב-2002, הוא ניסה להחתים את בואטנג.
פנאתינייקוס הסכימה, אך מכיוון שהשחקן לא שיחק באופן קבוע בנבחרת גאנה, הוא לא קיבל אישור עבודה והעסקה נכשלה.
בשנת 2002 לא הצליח בואטנג לשמור על מקומו בהרכב פנאתינייקוס ועבר בהשאלה לקבוצת OFI כרתים, קבוצה יוונית נוספת, בה התקשה להשתלב הן מקצועית והן חברתית.
סוכנו השוודי, פטריק מֶרק, הציע לו לחתום בקבוצה השוודית א.י.ק סולנה, ולאחר מספר חודשים של משא ומתן הוא חתם בקבוצה, באוגוסט 2003.
תחילת התקופה בסולנה הייתה קשה עבור בואטנג, כאשר הוא נפצע במשחק הראשון שלו ולא הצליח להחלים לגמרי במהלך העונה.
בעונת 2004 ירדה סולנה לליגה השוודית השנייה.
בואטנג זכור אצל האוהדים כאשר במשחק הירידה הסופי הוא צולם כשהוא יורד על ברכיו ובוכה.
עונת 2005 הייתה עונת הפריצה מבחינת בואטנג.
העונה התחילה בצורה לא מזהירה עבור השחקן, שחיפש במהלך אותו קיץ קבוצה אחרת שיוכל לעבור אליה, אך לאחר שלא הצליח נשאר בא.י.ק סולנה מאמן הקבוצה לא נתן לו דקות משחק רבות, אך אט אט הוא השתפר ובמהלך המחצית השנייה של העונה השתלב בהרכב הפותח באופן קבוע.
באופן מפתיע הקבוצה הפסיקה להפסיד, כשבואטנג פתח בהרכב, ובסופה של אותה עונה עלתה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה בפער של 9 נקודות מהמקום השני.
בואטנג המשיך ביכולתו הטובה באביב של 2006, ולאחר שהשתתף במשחק ידידות בין גאנה לקבוצה הצרפתית ניס, הוא נכנס לסגל של נבחרת גאנה למונדיאל 2006. ביולי 2006, חתם בקבוצת בית"ר ירושלים איתה זכה בשתי אליפויות וגביע.
בינואר 2009 עבר לקבוצת פ.צ.
לאחר חצי עונה, משום שלא קיבל מספיק דקות משחק בקלן, עבר בואטנג לחטאפה הספרדית.
בואטנג גם שיחק בנבחרת גאנה במונדיאל 2010, והיה שותף להעפלתה ההיסטורית של גאנה לרבע הגמר.
לקראת עונת חתם בואטנג בדניפר דנייפרופטרובסק שבאוקראינה.
לקראת עונת חתם בואטנג לעונה אחת בפולהאם מהפרמייר ליג, אך לא הצליח להשתלב במועדון.
בתום העונה שוחרר מפולהאם וחתם לעונה אחת בקבוצת ראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית, אך בטרם החלה העונה שוחרר מהמועדון וחתם באייבר, העולה החדשה לליגה הבכירה בספרד.
לאחר עונה אחת בה שותף ב-13 משחקים, שוחרר בואטנג מהמועדון.
בינואר 2016 חתם בראיו OKC, קבוצה אמריקאית שהוקמה באותה שנה.
ב-30 בינואר 2017 חזר לאחר 13 שנה לOFI כרתים מהליגה היוונית השנייה.
דֶרֶק סַנְדֶרסון גִ'יטֶר הוא שחקן בייסבול לשעבר אמריקאי ששיחק בעמדת עוצר הביניים בליגת ה-MLB.
ג'יטר שיחק בקבוצת הניו יורק יאנקיז והיה קפטן הקבוצה.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל קבוצת המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.
ב-2020 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול.
במאי 1995 החל לשחק בליגה הבכירה ושותף ב-15 משחקים בטרם נשלח חזרה לליגת המשנה.
בעונתו השנייה זכה ג'יטר בתואר רוקי השנה של האמריקן ליג (שחקן העונה הראשונה המצטיין, ג'יטר היה זכאי להכלל במועמדים לתואר כיוון ששותף בעונה קודמת רק ב-15 משחקים).
בהמשך הקריירה הוביל את היאנקיז לזכייה ב-5 אליפויות וורלד סיריס.
בשנת 2000 אף זכה בתואר ה-MVP של אליפות המייג'ור ליג בייסבול.
במהלך הקריירה שלו נכלל ג'יטר 14 פעמים בסגל האמריקן ליג למשחק האולסטאר של ה-MLB, הוא זכה 5 פעמים בפרס כפפת הזהב (שחקן ההגנה של השנה) ו-5 פעמים בפרס מחבט הכסף (שחקן ההתקפה של השנה).
ב-2009 זכה בתואר ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד.
ב-2003 הופיע בתפקיד אורח בסרט סדנה לעצבים
ב-13 בספטמבר 2009 שבר את שיאו של לו גריג מ-1939, למספר החבטות המוצלחות של שחקן היאנקיז, כשהשיג את החבטה ה-2,722 בקריירה שלו.
ב-9 ביולי 2011 השיג את החבטה ה-3,000 בקריירה, כשחבט להום ראן במשחק נגד טמפה ביי רייז.
ב-2010 הופיע הופעת אורח בתפקיד עצמו בסרט החבר'ה האחרים.
פרש בתום עונת 2014. במהלך הקריירה המקצוענית השיג 3,465 חבטות מוצלחות בממוצע של 0.310, 260 הום ראן ו-1,311 רצים שהובאו הביתה (RBI).
לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.
ב-2017, מספר חולצתו, 2, הוצאה לגמלאות ביאנקיס.
במשך הקרירה הארוכה שלו היה ג'יטר מופיע במדורי הרכילות וצהובונים פעמים רבות בזכות מערכות היחסים שלו ובזכות היותו חובב מסיבות ידוע, גם לפני משחקים חשובים ועליהם ננזף פעמים רבות על ידי הקבוצה שלו.
בין השנים 1997-1998, היה במערכת יחסים עם הזמרת מריה קארי והיא אף כתבה שיר על הנשיקה הראשונה שלהם The Roof (Back in Time).
לאחר פרידתן, יצא עם נשים רבות, רובן דוגמניות ושחקניות, בין היתר: ונסה לאשיי, ג'ורדנה ברוסטר, ג'סיקה בייל ומינקה קלי.
החל משנת 2012, ג'יטר החל לצאת עם הדוגמנית האנה דייוויס, הם התארסו ב-2015 והתחתנו ב-2016. לזוג 4 ילדים: 3 בנות שנולדו באוגוסט 2017, ינואר 2019 ודצמבר 2021 ובן שנולד במאי 2023.
דרק והדומינוס היא סופרגרופ אשר פעלה בתחילת שנות ה-70, וניגנה בסגנון הבלוז רוק.
חברי הלהקה היו אריק קלפטון (גיטרה ושירה), בובי ויטלוק (קלידים ושירה), קרל רדל (גיטרה בס) וג'ים גורדון (תופים).
כמו כן, שיתף פעולה עם הלהקה הגיטריסט דוויין אולמן, מלהקת האחים אולמן, אשר השתתף כגיטריסט אורח באחד מאלבומי הלהקה.
הלהקה הוציאה לאור אלבום אולפן אחד, וכן 3 אלבומי הופעה.
בנוסף, הלהקה הוציאה לאור שבעה סינגלים, כשהידוע ביניהם הוא השיר "Layla", אשר תרם משמעותית לפרסום הלהקה.
בתחילת 1970, מספר חודשים לאחר התפרקותה של בליינד פיית', חזר קלפטון לנגן.
יחד עם חטיבת הקצב של "דילייני ובוני וחברים" שכללה את בובי, קרל, וג'ים, הקים קלפטון את להקת דרק והדומינוס.
אחת ממטרת הלהקה הייתה, בין היתר, לנתץ את "עבודת האלילים" שהתעצמה סביב קלפטון ולהציגו כחבר שווה זכויות בלהקה בוגרת ומנוסה.
בספטמבר, אחרי סיבוב הופעות באנגליה, בהפקתו של תום דאוד מאטלנטיק רקורדס הקליטה הלהקה ב-1970 את אלבומה הכפול "Layla and Other Assorted Love Songs".
כיום נחשב האלבום בעיני רבים, כאחד האלבומים המוצלחים ביותר של קלפטון בפרט ושל הרוק בכלל.
Layla, שיר הנושא באלבום, היה שיר אהבה שקלפטון כתב לפטי בויד, אשר הייתה אשתו של ג'ורג' האריסון דאז, ומאוחר יותר גם המאהבת של קלפטון.
את שם השיר שאב קלפטון מ"המג'נון של לילא" מאת המשורר הפרסי נזאמי מהמאה ה-12. השיר "Layla" הוקלט בסשנים נפרדים באולפן.
תחילה הוקלט הקטע הפותח עם סולו הגיטרה המפורסם של קלפטון, ולאחר מכן הוקלט החלק השקט והארוך, שאותו חיבר ג'ים גורדון ובו בולטת נגינת הפסנתר.
בין קלפטון ובין דוויין אולמן נוצרה ידידות קרובה, ואולמן שהוזמן להשתתף בהקלטת האלבום, תרם לאלבום נגינה בגיטרה סלייד.
האלבום הושפע בצורה ברורה מרקע הבלוז של קלפטון ואולמן, ונחשב לאחד משיאי היצירה של שני אמני הגיטרה המפורסמים.
עם צאתו של האלבום בנובמבר 1970 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית שארך חודש.
שני שירים בולטים נוספים באלבום הם "Bell Bottom Blues", ו-"Little Wing" אשר נוגן במקור על ידי ג'ימי הנדריקס.
בתחילת 1971 ניסו דרק והדומינוס להקליט אלבום נוסף, אך נטשו את הפרויקט בזמן הקלטתו, בעקבות שני מאורעות טרגיים אשר השפיעו על דרכה הקצרה של הלהקה.
הידיעה בדבר מותו של ג'ימי הנדריקס השפיעה קשות על קלפטון אשר היה חברו.
שנה לאחר מכן, ערב מסע ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית, נהרג דווין בתאונת אופנוע.
הלהקה, השבורה ממותו של אולמן, יצאה לסיבוב ההופעות בארצות הברית.
ב-1973 יצא אלבום כפול בשם "In Concert" אשר כלל קטעים מההופעות הללו .
ב-1994 יצא לאור אלבום נוסף מהופעה מאותו מסע הופעות בשם "Live at the Fillmore".
כשהגיעה הלהקה ללונדון ועמדה להתחיל בהקלטת אלבומה השני, היא פורקה, בעיקר עקב מתחים בין קלפטון ובין ויטלוק.
הערת שוליים טרגית נוספת הקשורה לסיפור "דרק והדומינוס" היא המתופף ג'ים גורדון, שהיה ככל הנראה חולה בסכיזופרניה, ובהתקף פסיכוטי, שאירע מספר שנים לאחר פירוק הלהקה, הוא רצח את אמו במהלומות פטיש ונשלח למאסר בכלא עם טיפול פסיכיאטרי.
"I Looked Away" (אריק קלפטון, בובי ויטלוק) – 3:05
"I Am Yours" (קלפטון, נזאמי - רוב המילים לקוחות מהפואמה "המג'נון של לילא") – 3:34
"Key To The Highway" (צ'ארלס סגר, וילי ברונזי) – 9:40
"Tell The Truth" (קלפטון, ויטלוק) – 6:39
דַרְעַא (בערבית درعا) היא עיר בדרום סוריה, המשמשת כבירת מחוז דרעא.
העיר ממוקמת כ-100 קילומטר דרומית לדמשק, בגובה 435 מטר מעל פני הים.
היא נמצאת באגן הירמוך, סמוך לגבול ירדן–סוריה.
מולה בשטח ירדן העיירה א-רמת'א.
דרעא מזוהה עם העיר אדרעי.
התל של אדרעי נמצא במרכז העיר דרעא, צמוד לדרך הראשית מאירביד לדמשק.
העיר מוזכרת ברשימת ערי כנען המופיעה בפפירוס אנאסטאזי א, ובהמשך גם במקרא.
במאה ה-7 התקיימה בדרעא קהילה יהודית (רבנית) גדולה.
לפי שני מקורות מוסלמיים, שהמהימנות שלהם מוטלת בספק ואינם מאומתים על ידי מקורות יהודיים, שבט בני קינוקאע ושבט בני נדיר, שבטים יהודיים שהתגוררו בעיר מדינה שבחצי האי ערב, התיישבו בדרעא לאחר שמוחמד גירש אותם ממדינה.
בשנת 1908 הוקמה בדרעא תחנת רכבת, ובה מסעף שחיבר את העיר חיפה (דרך מסילת הרכבת דרעא–צמח ומסילת רכבת העמק), עם מסילת הרכבת החיג'אזית שפעלה בין דמשק שבסוריה לבין מדינה שבחג'אז, כיום בערב הסעודית, ושימשה את עולי הרגל המוסלמים בדרכם לעיר המקודשת מכה.
העיר התפרסמה במלחמת העולם הראשונה כמקום שבו נתפס לורנס איש ערב ועונה על ידי הטורקים.
החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21, סבל אזור דרעא, שהוא חקלאי באופיו, ממחסור באספקת מים ומגידול באוכלוסיית העיר כתוצאה ממעבר תושבים ממזרח סוריה אל העיר עקב משבר מים מתמשך באזורם.
הדבר עורר במרץ 2011 גל מחאה והפגנות נרחבות בעיר, ודרעא הפכה למוקד של תסיסה נגד המשטר הסורי..
הדבר גרם לנזק ולהרס נרחב.
בהתנגשויות אלה מאות אזרחים נהרגו ואלפים נפצעו ונעצרו בידי המשטר הסורי.
מאורעות אלו הביאו לפרוץ מלחמת האזרחים בסוריה שנמשכת מעל לשבע שנים וגבתה את חייהם של מעל ל-500 אלף נפש.
ב-12 ביולי 2018 כבש צבא סוריה מחדש את העיר.
בדצמבר 2024, פתחו המורדים במתקפה באזור שגרמה לנפילתה לידי האופוזיציה הסורית.
דרק ג'רמן היה במאי קולנוע, מעצב במה, אמן וכותב אנגלי.
ג'רמן נולד בשם מייקל דרק אלוורת'י ג'רמן בנורת'ווד, במידלסקס.
הוא למד בפנימיית קאנפורד בדורסט ומ-1960 בקינגס קולג' בלונדון.
מ-1963 הוא בילה את ארבע השנים הבאות בבית הספר לאמנות סלייד בקולג' יוניברסיטי בלונדון.
הוא החזיק סטודיו בבאטלר וורף בלונדון, והיה חבר הסצנה סביב הפסל אנדרו לוגן במהלך שנות ה-70.
ב-22 בדצמבר 1986 אובחן כנשא איידס ומאוחר יותר הרבה לדבר על מצבו בציבור.
מצבו הבריאותי אילץ אותו להעתיק את מקום מגוריו למחוז קנט וב-1994 הוא נפטר מסיבוכים שנבעו ממחלתו.
להקת צ'מבוומבה שחררה לאחר מותו את השיר Song for Derek Jarman.
אמן אחר, Andi Sexgang, הקליט את האלבום Last of England לזכרו.
סרטיו המוקדמים היו סרטים ניסיוניים קצרים במצלמת סופר 8, פורמט שהוא לעולם לא נטש ובהמשך הוסיף לשכלל (בסרט Imagining October מ-1984, The Angelic Conversation מ-1985, The Last of England מ-1987 ו-The Garden מ-1990), במקביל ליצירה העלילתית המסורתית שלו.
ג'רמן פרץ לתודעה תחילה כמעצב בסרטו של קן ראסל משנת 1970, The Devils, ולאחר מכן הודות לסרטו החלוצי משנת 1976, סבסטיאן - ככל הידוע הסרט הבריטי הראשון שהציג הומוסקסואליות באופן חיובי, והסרט הראשון דובר לטינית.
בסרט הבא, Jubliee (צולם ב-1977, שוחרר ב-1978), הנחשב ליצירת המופת הראשונה שלו, אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, נוסעת קדימה בזמן לארץ שממה הנשלטת על ידי אליזבת השנייה, בת ימינו.
Jubilee נחשב סרט הפאנק הבריטי הראשון והשתתפו בו להקות וזמרים רבים, בהם וויין קאונטי (מלהקת Wayne County & the Electric Chairs), ג'ורדן, טויה וילקוקס ולהקת אדם והנמלים.
הסרט יצא לאור לבסוף ב-1986 בפני קהל רחב יותר (למעט Jubiliee, שהפך סרט פולחן, הוא נחשב לסרט המוכר ביותר של ג'רמן), בעיקר הודות למעורבות, לראשונה, של ערוץ 4 של ה-BBC במימון והפצה.
הסרט מציין תקופה חדשה בקריירה של ג'רמן, אשר כל סרטיו מומנו מעתה חלקית על ידי חברות טלוויזיה, ושם הם גם זכו לחשיפה העיקרית שלהם.
ג'רמן גם עבד בפעם הראשונה עם טילדה סווינטון בסרט זה.
סיום העבודה על הסרט ציין גם את נטישת הנרטיב המסורתי ביצירתו של ג'רמן.
תסכולו מהפורמליות שמכתיב פורמט 35 מ"מ והתלות בממסד, שגרמה לעיכובים ארוכים (שבע שנים להפקת קראווג'יו ונטישת מספר פרויקטים אחרים), גרמו לג'רמן לחזור לסופר 8 ולשכלל את הפורמט בו עבד בעבר.
הסרט הראשון בפורמט זה, The Last of England, סיפר את קורותיה של מדינה מנוונת הקורסת תחת המדיניות הכלכלית של תאצ'ר.
הסרט הוא אחת היצירות הקולנועיות האישיות הבודדות בשלהי שנות ה-80 -- הוא קורא לנו לפקוח את עינינו ולראות את החורבן שמביאים חמדנות ודיכוי, לראות את הנזק שלא ניתן לתקן לערים, כפרים ונשמותינו, כיצד השמיים שלנו, גופינו, הורעלו," כתב הוילג' ווייס.
במהלך שנות ה-80 ג'רמן היה עדיין אחת הדמויות הציבוריות היחידות באנגליה מחוץ לארון, והוא פעל נגד חקיקה מפלה והגברת המודעות לאיידס.
במהלך העבודה על The Garden הדרדרה בריאותו.
אף שהצליח להשלים את צילומי הסרט, הוא לעולם לא עבד על פרויקט גדול נוסף לאחר מכן, והסתפק בפורמט הצנוע יחסית של הסרט העלילתי הבא, אדוארד השני (קרוב לוודאי הסרט הפוליטי ביותר שלו, בהשראת האקטיביזם הקווירי שלו) ו-ויטגנשטיין קומדיה טרגית המבוססת על חייו של הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין.
ג'רמן התלונן לאחר מכן כי עם היעלמותה של תעשיית הקולנוע העצמאי, הוא לא יכל להשיג מימון לסרטיו עוד.
הוא התפרנס מבימוי וידאו קליפים עבור להקות ואמנים אחדים, בהם מריאן פייתפול, הסמיתס והפט שופ בויז.
ב-1989 סרטו War Requiem החזיר לבמה את השחקן האגדי לורנס אוליבייה (שפרש ב-1987).
זה היה הסרט האחרון בו הוא השתתף.
בזמן העבודה על Blue הוא כבר היה עיוור וגסס ממחלות וסיבוכים הקשורים באיידס.
הסרט כולל שוט בודד של מסך בצבע כחול רווי, המשמש רקע לפסקול שהולחן על ידי סימון פישר טרנס ומוזיקה מקורית של Coil ואמנים אחרים, כאשר ג'רמן מתאר את חייו וחזונו.
כאשר הסרט הוצג בטלוויזיה באנגליה, ערוץ 4 הציג את התמונה בזמן שהפסקול הושמע במקביל בערוץ 3 של ה-BBC - פרויקט שיתופי ללא תקדים עד אז.
יצירתו האחרונה, Glitterbug, הופקה עבור התוכנית Arena בערוץ 2 של ה-BBC והיא שודרה זמן קצר לאחר שהלך לעולמו.
הסרט הוא אוסף קטעים בסופר 8 שצולמו עם חברים ובני זוג במהלך הקריירה שלו, והוא קולאז' נוגע ללב של זיכרונות, אנשים ורגעים שאבדו בזמן, בליווי פסקול שהלחין בריאן אינו.
החלוציות של ג'רמן מתבטאת ביצירת והרחבת פורמט הווידאו קליפ, אבל הוא בלט גם כפעיל זכויות הומואים.
ג'רמן ביים את מסע ההופעות של הפט שופ בויז ב-1989 - אירוע תיאטרלי עם תלבושות מיוחדות וקטעי וידאו מקוריים שליוו את השירים השונים.
הוא היה מעורב גם באופרה L'Ispirzione של Sylvano Bussotti, שהוצגה לראשונה על במה בפירנצה ב-1998.
ג'רמן יזכר גם בגלל גינת הקוטג' שהוא עיצב מאוחר בשלהי חייו, בצל תחנת הכוח Dungeness, שם התגורר.
הקוטג' נבנה מעץ עטוי זפת ועל צידו שורות משירו של ג'ון דון, The Sun Rising, מעוצבות באותיות עץ מוגבהות.
לצורך עיצוב הגינה, המתוארת במספר ספרים, הוא השתמש בחומרים שמצא בסביבה.
ג'רמן חזר לצייר באותה תקופה.
In the Shadow of the Sun (1980) (אוסף סופר 8 קצרים מהשנים 1974-1980 המלווים קטעים מוזיקליים של Throbbing Gristle)
Glitterbug (1994) (קטעי סופר 8 בליווי מוזיקה של בריאן אינו)''
עבודות מוקדמות של ג'רמן בסופר 8 צורפו לאחדים מהסרטים שלו ב-DVD
הקטע "Panic" מתוך The Queen Is Dead נערך לקליפ עבור הסינגל (1986)
Derek: (2008) חייו ועבודתו של ג'רמן, בבימוי אייזק ג'וליאן, עם קריינות של טילדה סווינטון.
דרק למאר פישר הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
פישר, ששיחק בעמדת הרכז, היה הבחירה העשרים וארבע בסיבוב הראשון בדראפט בשנת 1996 ושותף לחמש אליפויות יחד עם לוס אנג'לס לייקרס (, , , , ).
בעונתו הראשונה ב-NBA, ב-80 משחקים לפישר היה ממוצע של 3.9 נקודות, 1.5 אסיסטים ו-1.2 ריבאונדים.
בעונת הרוקי שלו, נבחר למשחק הרוקיז בשבוע האולסטאר שהתקיים בקליבלנד, בו קלע 16 נקודות וחילק 6 אסיסטים.
בעונת שיחק פישר בכל 82 משחקי הקבוצה, ב-36 מהם עלה כשחקן חמישייה.
באותה עונה הוא פתח בכל 13 משחקי הפלייאוף של הקבוצה וקלע ממוצע של 6 נקודות למשחק.
בעונת שיחק בכל 50 משחקי הקבוצה ופתח כשחקן חמישייה ב-21 משחקים בעונה הסדירה ובשמונה משחקי הפלייאוף של הקבוצה.
בעונת שיחק פישר ב-78 משחקים, ב-22 מהם פתח בחמישייה כמחליף לקובי בראיינט ודרק הארפר שנפצעו במהלך העונה.
פישר לקח חלק, כשחקן ספסל, בכל 21 משחקי הפלייאוף של הקבוצה, שהסתיימו בניצחון על אינדיאנה פייסרס בשישה משחקים בסדרת הגמר ואליפות ראשונה לשחקן.
ניתוח שעבר ברגלו מנע גרם לפישר להיעדר מ-62 המשחקים הראשונים בעונת .
פישר שיחק ופתח בחמישייה בכל 20 המשחקים האחרונים של העונה, בהם קלע ממוצע של 11.5 נקודות.
הוא המשיך לעלות בחמישייה לאורך כל משחקי הפלייאוף והעמיד ממוצעים של 13.4 נקודות, 3.8 ריבאונדים ב-236 דקות משחק.
כל ההישגים האלו מהווים שיאי קריירה של השחקן בפלייאוף.
בסדרת הגמר נפגשו הלוס אנג'לס לייקרס ופילדלפיה סיקסרס.
משחק השיא של דרק פישר היה המשחק החמישי בסדרה בו קלע 18 נקודות ב-6 מ-8 מחוץ לקשת השלוש, נקודות שסייעו לנצח במשחק ולזכות באליפות השנייה ברציפות.
פציעות הגבילו את פישר גם במהלך עונת , במהלכה פתח ב-35 משחקים, מתוך 70 בהם שיחק והעמיד ממוצע של 11.2 נקודות.
הוא פתח בכל 19 משחקי הפלייאוף שהסתיימו בניצחון על ניו ג'רזי נטס בשבעה משחקים בסדרת הגמר וזכייה באליפות שלישית ברציפות.
בעונת פישר הצליח לבסס עצמו כרכז הפותח של הלייקרס, ופתח בכל 82 המשחקים בעונה הסדירה.
באותה עונה הלוס אנג'לס לייקרס הפסידו בחצי הגמר המערב לסן אנטוניו ספרס.
לקראת עונת הוחתם בקבוצה גארי פייטון ופישר מצא את עצמו שוב כשחקן ספסל.
אחד הרגעים הגדולים ביותר של פישר בפלייאוף היה בשנת 2004 במשחק החמישי בחצי גמר המערב בין הלוס אנג'לס לייקרס והסן אנטוניו ספרס, כשפישר קלע את הזריקה המנצחת של המשחק ב-0.4 שניות.
ב-15 ביולי 2004, חתם פישר על חוזה של 37 מיליון דולר ל-6 עונות בקבוצת גולדן סטייט ווריירס.
שתי העונות בהן שיחק בגולדן סטייט ווריירס נחשבו לאכזבה מבחינת השחקן, שהיה רגיל לשחק בקבוצה המתמודדת בקביעות על האליפות ומצא את עצמו בקבוצה הנאבקת בתחתית המערב.
למרות זאת, בעונת קלע פישר ממוצע של 13.3 נקודות למשחק, הממוצע הגבוה בכל הקריירה של השחקן.
ב-12 ביולי 2006 הוחתם פישר ביוטה ג'אז, כחלק מעסקת טרייד ששלחה לגולדן סטייט ווריירס את קית' מקלאוד, אנדרי אוונס ודווין בראון.
פישר השתתף בכל 82 המשחקים בעונה והשיג ממוצע של 10.1 נקודות, 3.3 אסיסטים ו-1.01 חטיפות למשחק.
במהלך חודש נובמבר 2006 נבחר פישר לנשיא ארגון שחקני ה-NBA.
ימים ספורים לפני פתיחת סדרת חצי גמר המערב מול גולדן סטייט ווריירס הודיע פישר כי אחד מילדיו חולה, בלי לפרט ובשל כך נעדר ממשחק מספר 1 בסדרה.
פישר ביקש מהמאמן ג'רי סלואן לרשום אותו בטופס כשחקן פעיל למשחק מספר 2, בלי לדעת אם יגיע בזמן למשחק.
פישר עלה על טיסה מניו יורק ונחת בסולט לייק סיטי לאחר שהמשחק כבר התחיל.
דרן ויליאמס, הגארד שפתח את המשחק, נכנס לבעיית עבירות מוקדמת ואנדריי קירילנקו שיחק במקומו בעמדת הגארד.
כשהוא מלווה ברכבי משטרה נסע פישר משדה התעופה היישר לאולם הכדורסל, והגיע במהלך הרבע השלישי של המשחק.
הוא התלבש ועלה מיד לשחק בלי אפשרות להתחמם או לנוח.
לקראת סיום הרבע הרביעי הוא ביצע מהלך הגנתי מוצלח על בארון דייוויס, מהלך ששלח את המשחק להארכה.
פישר קלע את שלשת הסיום, לקראת סוף ההארכה, שהבטיחה את הניצחון של יוטה ג'אז במשחק.
בסיום המשחק התראיין פישר וסיפר שבתו, טאטום, בת ה-11 חודש אובחנה כסובלת מסרטן נדיר בעיניה, דבר שהצריך ביצוע של ניתוח מיידי של 3 שעות.
בעקבות מחלת הבת ביקש פישר להשתחרר מחוזהו בקבוצה על מנת שיוכל לעבור לקבוצה במקום שבו יוכל לתת לבתו את הטיפול הרפואי הטוב ביותר.
הנהלת יוטה ג'אז נענתה לבקשתו.
פישר חתם על חוזה חדש בלוס אנג'לס לייקרס וחזר לעמדת הגארד הפותח.
בקדנציה השנייה שלו בקבוצה זכה איתה בשתי אליפויות רצופות בשנים 2009-2010, כאשר בשתי סדרות הגמר נגד אורלנדו מג'יק ונגד בוסטון סלטיקס קלע פישר סלים מכריעים שסייעו לניצחון קבוצתו.
ב-3 בפברואר 2010 קלע פישר את השלשה ה-1,000 בקריירה במשחק מול השרלוט בובקטס.
שבוע לאחר מכן, ב-10 בפברואר, שיחק את משחקו ה-1,000 במשחק כנגד קבוצתו לשעבר, יוטה ג'אז.
בסיום עונת , לאחר הזכייה באליפות החמישית, הפך פישר לשחקן חופשי.
הוא בחן הצעות ממספר קבוצות, אך לבסוף החליט לחתום על חוזה לשלוש עונות נוספות תמורת 10.5 מיליון דולר.
ב-5 במרץ 2012, הועבר פישר בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לג'ורדן היל ובחירת דראפט בסיבוב הראשון.
יוסטון החליטה לשחרר את השחקן והוא חתם באוקלהומה סיטי ת'אנדר
ב-21 במרץ 2012 חתם פישר על חוזה באוקלהומה סיטי ת'אנדר.
הוא שיחק 20 משחקים בעונה הרגילה ו-20 משחקי פלייאוף.
הקבוצה הגיע עד לגמר, אך הפסידה בחמישה משחקים למיאמי היט.
ב-29 בנובמבר 2012 חתם פישר בדאלאס מאבריקס שהייתה זקוקה לרכז בעקבות פציעתו של דארן קוליסן.
פישר הספיק לשחק בקבוצה רק 9 משחקים בטרם נפצע בברך.
בעקבות הפציעה יצא לחופשת מנוחה של שבועיים, במהלכה ביקש מהקבוצה להשתחרר מחוזהו.
ב-25 בפברואר חתם פישר שוב באוקלהומה סיטי ת'אנדר חוזה עד לסיום העונה.
הוא הספיק לשחק רק 24 משחקים במהלך העונה, אך בסיומה חתם חוזה נוסף לעונת 2013-2014. בעונה זאת הוא שיחק ב-81 משחקים בעונה הרגילה -19 משחקי פלייאוף.
ב-10 ביוני 2014, פישר מונה על ידי קבוצת ניו יורק ניקס למאמן הראשי.
החוזה נחתם לחמש עונות, בשכר של כ-5 מיליון דולר לעונה.
ב-29 באוקטובר 2014 פישר עמד על הקווים במשחק הבכורה שהסתיים בהפסד 104-80 לשיקגו בולס.
ב-30 באוקטובר 2014 רשם את הניצחון הראשון 95-90 על קליבלנד קאבלירס, קבוצתו של דייוויד בלאט.
הניקס סיימו את העונה עם מאזן שלילי 65-17, המאזן הגרוע ביותר בתולדות הקבוצה.
בפתיחת עונת 2015/16 הצליחה הקבוצה לשפר את מאזנה ביחס לעונה הקודמת, אך לאחר שבחודשים ינואר - פברואר הפסידה הקבוצה תשעה מתוך עשרה משחקים החליטה הנהלת הקבוצה לפטר את פישר.
בדצמבר 2018 מונה למאמן קבוצת לוס אנג'לס ספארקס מליגת ה-WNBA.
בעונתו הראשונה הגיעה הקבוצה עד לסדרת חצי גמר הפלייאוף והודחה על ידי קונטיקט סאן.
בעונת 2020, שקוצרה בשל מגפת הקורונה העפילה הקבוצה לפלייאוף, אך הודחה בסיבוב הראשון על ידי קוניטקט.
בדצמבר אותה שונה מונה לג'נרל מנג'ר של הקבוצה.
פתיחה חלשה של עונת 2022 הביאה את הקבוצה למאזן שלילי 5–7. בעקבות כך פוטר מתפקיד הג'נרל מנג'ר והמאמן.
דרק רוברט טפסקוט היה כדורגלן ולשי.
טפסקוט נולד בבארי, ועבד כמניח לבנים במקביל לתחילת הקריירה שלו כשחקן נוער בבארי טאון.
באוקטובר 1953 הוא הוחתם בארסנל על ידי טום ויטאקר, תמורת סכום של 4,000 לירות שטרלינג.
לאחר תקופה מוצלחת בקבוצת המילואים (13 שערים ב-15 משחקים) הוא ערך את הופעת הבכורה בהרכב הראשון במשחק מול ליברפול ב-10 באפריל 1954, והבקיע בו שני שערים.
באותה עונה הבקיע טפסקוט חמישה שערים נוספים.
בעונה שלאחר מכן (1954/1955) הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, והחמיץ חמישה משחקים.
ב-9 במאי 1954 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס, במשחק מול נבחרת אוסטריה.
בסך הכל הוא השתתף ב-14 משחקי נבחרת שבהם הבקיע ארבעה שערים.
הוא איבד את מקומו בהרכב בעונת 1957/1958 כתוצאה מפציעה, ולאחר החלמתו נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב עם ויק גרובס.
הוא עזב את ארסנל בספטמבר 1958, ועבר לקארדיף סיטי.
בסך הכל הוא הבקיע 68 שערים ב-132 משחקים במדי ארסנל.
טפסקוט שיחק בקארדיף במשך שבע עונות, וסייע למועדון להעפיל לליגה הראשונה ב-1960. אחד משיאיו הידועים בקארדיף היה הבקעת שישה שערים בניצחון 16 - 0 על נייטון טאון במסגרת הגביע הוולשי.
מספר זה הוא שיא מועדון שעומד בעינו.
טפסקוט עזב את קארדיף ב-1965, לאחר שהבקיע 79 ב-194 משחקים.
המועדון האחרון שבו שיחק היה ניופורט קאונטי.
לאחר פרישתו הוא החל להיות מעורב בתחום העסקים, ועסק במסחר במוצרי ספורט.
הוא גם כתב אוטוביוגרפיה בשם "Tappy" ().
מחוז דרעא הוא אחד מ-14 מחוזות סוריה.
משתרע בדרום-מערבה של המדינה, ויחד עם מחוז קוניטרה ומחוז א-סווידא מרכיב את החורן – חבל הארץ ההיסטורי הנזכר כבר בתנ"ך.
בירת המחוז היא העיר דרעא.
נפת א-סנמין (תעתיק מדויק: אלצנמין) – בצפון המחוז.
נפת איזרע (תעתיק מדויק: אזרע) – במרכז המחוז.
נפת דרעא – בדרום המחוז.
א-סנמין – בירת נפת א-סנמין.
ח'בב – בעלת אוכלוסייה נוצרית בנפת א-סנמיין.
בוסרה – עיר עתיקה בדרום מזרח המחוז ובה אתר ארכאולוגי המהווה מוקד משיכה תיירותי.
דרק אלטון וולקוט הנכבד חבר מסדר האימפריה הבריטית וחבר מסדר הקהיליה הקריבית (Order of the Caribbean Community), היה משורר, מחזאי, סופר ואמן חזותי מסנט לוסיה, שזכה בפרס נובל לספרות ב-1992 ובפרס ת"ס אליוט (T.
עבודתו כוללת את האפוס ההומרי Omeros.
וולקוט נולד בקסטריז, סנט לוסיה, בקריביים ולמד באוניברסיטת איי הודו המערבית.
כצעיר עסק בציור וכתיבה והושפע מהמשוררים המודרניים ת"ס אליוט ועזרא פאונד.
וולקוט פרסם את השיר הראשון שלו בגיל 14 ובגיל 19 הוציא לאור בהוצאה עצמית את שתי האסופות שלו, Poems 25 (1948) ו-Epitaph for the Young: XII Cantos (1949), אותם הפיץ בעצמו.
הוא למד בעזרת מלגה ב-University of the West Indies בקינגסטון, ג'מייקה משם עבר לטרינידד ב-1953, נעשה מבקר, מורה ועיתונאי.
וולקוט ייסד את סדנת התיאטרון של טרינידד (Trinidad Theatre Workshop) ב-1959 ונותר פעיל בחבר המנהלים שלה.
הוא חקר את הקריביים וההיסטוריה שלהם בהקשר קולוניאליסטי ופוסט-קולוניאליסטי, האסופה שלו In a Green Night: Poems 1948-1960 (1962) העניקה לו הכרה בינלאומית.
הוא ייסד את תיאטרון המחזאות של בוסטון (Boston Playwrights' Theatre) באוניברסיטת בוסטון ב-1981. וולקוט לימד ספרות וכתיבה באוניברסיטת בוסטון, ויצא לגמלאות ב-2007. האסופות האחרונות שלו כוללות את Tiepolo's Hound (2000), The Prodigal (2004) ו-White Egrets (2010), שבגינה זכה בפרס ת"ס אליוט.
וולקוט זכה בפרס נובל לספרות ב-1992, והיה לסופר הקריבי הראשון שזכה בפרס זה.
ועדת הפרס תיארה את עבודתו כ"יצירה פואטית מלאת אור, ונתמכת בידי חזון היסטורי, תוצאה של המחויבות הרב-תרבותית.
ב-2009, הוא זכה במלגת מחיה בת שלוש שנים באוניברסיטת אלברטה.
ב-2010, התמנה לפרופסור לשירה באוניברסיטת אסקס.
הטרדה מינית ונושאים שנויים במחלוקת
ב-1981 הואשם וולקוט בהטרדה מינית של סטודנטית בשנה הראשונה ללימודיה באוניברסיטת הרווארד.
והוא הגיע להסדר פשרה בקשר להאשמה בהטרדה מינית באוניברסיטת בוסטון.
ב-2009, נעשה וולקוט מועמד מוביל למשרת פרופסור לשירה של אוקספורד, אולם נסוג ממועמדותו אחרי חרושת שמועות בדבר האשמות בהטרדה מינית מהעבר.
לא הובאו עדויות חדשות על המקרה מ-1996. במשרה זכתה רות פדל, אולם היא התפטרה אחרי תשעה ימים בלבד כשנחשפה מעורבותה במסע ההכפשה נגד וולקוט.
התנהגותה של פדל בפרשה ספגה ביקורת קשה ממספר משוררים בעלי שם במכתב תמיכה שכתבו לוולקוט שפורסם ב-The Times Literary Supplement.
1972 - מסדר האימפריה הבריטית
1981 - עמית מקארתור OBIE ("פרס לגאונות")
1988 - מדליית זהב לשירה מהמלכה
2004 - פרס אניספילד-וולף על מפעל חיים
2008 - תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אסקס
2011 - פרס ת"ס אליוט על ספרו White Egrets
דרק ג'ונתן פנסלר הוא היסטוריון יהודי אמריקאי-קנדי המתמחה בהיסטוריה השוואתית, היסטוריה יהודית ובהיסטוריה של ישראל בעת החדשה.
חקר, בין היתר, את מערכת היחסים בין מדינת ישראל ויהודי התפוצות, את התנועות הלאומניות הגלובליות, הקולוניאליזם האירופי והמדינות הפוסט-קולוניאליות.
פנסלר נולד בעיר לוס אנג'לס, במדינת קליפורניה שבארצות הברית, סיים תואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד ואחר כך המשיך את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בין השנים 1987 ל-1998 לימד באוניברסיטת אינדיאנה.
בשנת 1998 החל ללמד באוניברסיטת טורונטו, שם הוא משמש כפרופסור בקתדרה על שם סמואל זאקס להיסטוריה יהודית.
בין השנים 2002 ל-2008 עמד בראש המכון ללימודי יהדות באוניברסיטת טורונטו.
בשנים 2012–2016 מונה כראשון בתפקיד של פרופסור ללימודי ישראל בקדתרה על שם סטנלי לואיס באוניברסיטת אוקספורד.
פנסלר היה חבר במחלקה לפוליטיקה וליחסים בינלאומיים, בבית הספר ללימודים בינתחומיים וחבר בסגל של קולג' סנט אן ובהמשך חבר כבוד.
ב-2016 התמנה לפרופסור בקתדרה על שם ויליאם לי פרוסט להיסטוריה יהודית באוניברסיטת הרווארד ולימד במרכז על שם מינדה דה גונצבורג ללימודים אריופאים.
פנסלר משמש גם כמנהל המרכז ללימודים יהודיים של אוניברסיטת הרווארד.
ערך את המדור "תנועות לאומיות וחברתיות" באנציקלופדיה זמן יהודי חדש.
2011 - חבר בחברה המלכותית של קנדה
חבר באקדמיה האמריקאית למחקרים על היהודים
-על ההיסטוריה הכלכלית של היהודים החל מהמאה השבע עשרה ועד היום
דרק דריימון הוא סופר אמריקאי ואמן סטוריבורד.
דריימון עובד בהפקות סדרות אנימציה מצוירות רבות, בהן החיים המודרניים של רוקו, בובספוג מכנסמרובע והרפתקאות פין וג'ייק.
דריימון נולד במוריסטאון, ניו ג'רזי, בשנת 1968. הוא למד בבתי ספר ציבוריים, והוא נהנה מציור ומספרי קומיקס.
דריימון סיים את בית הספר התיכון Jefferson Township בשנת 1987. הוא למד בבית ספר לאמנות חזותית בניו יורק כדי להפוך למאייר.
אחרי הקולג', הוא גויס על ידי דיסני בשביל תוכנית ההתמחות שלהם.
עם סיום התוכנית חזר לניו ג'רזי ומשם לקליפורניה.
דריימון התגלה על ידי ערוץ ניקלודיאון בשנת 1993. הוא עבר לקליפורניה על מנת לעבוד כאנימטור בניקלודיאון.
באותה השנה, דריימון החל לעבוד גם כאמן התכנון וסופר לסדרה החיים המודרניים של רוקו.
בתקופה זו פגש שניים ממעסיקיו העתידיים, טים היל וסטיבן הילנבורג.
היל היה סופר ואמן, והילנבורג היה מפיק שותף ואחראי לתכנון.
בשנת 1997, יצר הילנבורג את סדרת הטלוויזיה המצוירת בובספוג מכנסמרובע.
דריימון ביצע תפקידים רבים בסדרה, היה סופר בכל הפרקים, ולאחר מכן לפקח על הבמאי ומפיק.
כיום דריימון מפיק בערוץ Cartoon Network.
בשנת 2021 ביים את סרט האנימציה "מפלצת של מלון: הפוך על הפוך", החלק הרביעי בסדרת מפלצת של מלון.
דרק היא דרמה קומית בריטית שנכתבה ובוימה על ידי ריקי ג'רווייס שגם מגלם את התפקיד הראשי בה.
פיילוט הסדרה הופק על ידי Derek Productions Ltd.
עבור ערוץ 4 הבריטי ושודר לראשונה ב-12 באפריל 2012.
ב-9 במאי 2012, הכריז הערוץ על הפקת הפיילוט לסדרה מלאה ששודרה לראשונה ב-30 בינואר 2013. ב-4 במרץ 2013 (יומיים לפני שידור הפרק האחרון בעונה הראשונה של הסדרה) הוכרז כי הסדרה תחודש לעונה שנייה.
הסדרה הייתה זמינה לצפייה ישירה באתר האינטרנט "נטפליקס" החל מ-12 בספטמבר 2013.
פיילוט הסדרה שודר לראשונה ב-12 באפריל 2012. ריקי ג'רווייס חשף בבלוג שלו, מיד לאחר שידור הפיילוט שהוא כותב 6 פרקים נוספים לסדרה.
הסדרה מצולמת בסגנון מוקומנטרי בכיכובו של ג'רווייס שגם כתב וביים.
העלילה מתרחשת בבית אבות קטן ומתמקדת בדרק, בחור מקסים ושובה לב המתפקד כ"כוח עזר" בבית האבות, אותו מגלם ג'רווייס.
הדמות הראשית מבוססת על אחת מהדמויות ממופע הסטנד-אפ של ג'רווייס הנקראת "Rubbernecker" (בתרגום חופשי: גומי מתוח), הדמות הופיעה לראשונה באחד ממופעיו של ג'רווייס ב"אדינבורו פרינג' פסטיבל" בשנת 2001. הסדרה מגוללת את סיפורם של עובדי ודיירי בית האבות ה"אאוטסיידרים" והעצובים שכל חייהם מתמודדים עם היותם חלשים, בלתי רצויים ובלתי נכללים בחברה.
דמותו של דרק עושה מעל ומעבר להגדרת תפקידה בבית האבות על מנת לעזור לדיירי המקום.
אישיותו המוזרה, הטיפשית, הנאיבית ולעיתים הלא מעשית של דרק מונעת על ידי רוחו הרגישה, הכנה, הנעימה והאמיצה.
מרבית הסדרה מתרחשת בבית האבות הצנוע ומתארת את חייהם של הנמצאים בו, בין אם הם מטפלים, דיירים, אנשי תחזוקה או חסר בית אקראי.
במהלך העונה הראשונה, הסדרה שינתה את הגדרה כדי לראות איך הדמויות מתמודדות עם אינטראקציה עם אנשים מבחוץ כמו בחנות, בפאב ואפילו טיול בן יום לחוף הים.
ג'רווייס סיפר כי הסדרה נכתבה בהשראת קרוביו שעובדים בבתי אבות: "חצי מקרובי משפחתי עובדים בבתי אבות.
אחותי עובדת עם ילדים לקויי למידה, גיסתי עובדת בבית אבות שמטפל בקשישים הסובלים ממחלת אלצהיימר וארבע או חמש מהאחייניות שלי עובדות בבתי קשישים.
אני תמיד כותב על מה שאני מכיר." אמר ג'רווייס.
ריקי ג'רווייס מגלם את דמותו של דרק נוקס בן ה-49 העובד בית אבות כ"כוח עזר" לחוסים הקשישים מזה 3 שנים.
דרק אוהב תוכניות ריאליטי ושעשועונים והוא מתעניין בסלבריטאים, תהילה, YouTube ומעל הכול: בעלי חיים.
דרק הוא טיפוס אדיב, טוב לב, עוזר, בלתי אנוכי ובעל כוונות טובות.
הוא טיפוס פגיע מאוד בגלל התמימות הילדותית וחוסר האינטליגנציה שלו.
הוא נלעג ולא פעם מנודה על ידי החברה שדחקה אותו לשוליה בגלל הכישורים החברתיים המסורבלים שלו, "חוסר האטרקטיביות" שבו וחוסר יכולתו לשלוט על פיו.
דרק אומר שיותר חשוב להיות אדיב ונחמד מאשר להיות חכם או נאה.
המון מקורות בתקשורת תארו את דרק כאוטיסט.
ג'רווייס מצדו, תמיד הצהיר כי דרק הוא לא מאותגר שכלית, אנשים בעלי אוטיזם בתפקוד גבוה לרוב אינם פגומים מבחינה אינטלקטואלית.
ריקי ג'רווייס - דרק נוקס
דוויד ארל - קווין "קוו" טווין
קרי גודלימן מגלמת את דמותה של האנה העובדת בבית האבות מזה 15 שנה.
קרל פילקינגטון מגלם את דמותו של דאגי, "אב הבית" של בית האבות.
דרק ודאגי גרים ביחד בדיור ציבורי.
דוויד ארל מגלם את דמותו של קווין, דרק רואה בו כחבר טוב, קווין לא עובד ונחשב כחסר בית שמבלה את כל זמנו בבית האבות, קווין אוסף בין השאר חתימות של סלבריטאים.
Le Onde - לודוביקו אינאודי
Nuvole Bianche - לודוביקו אינאודי
Dietro Casa - לודוביקו אינאודי
הסדרה יצרה מחלוקת עוד לפני שעלתה לשידור בגלל תפיסתם של אנשים את התוכנית כלועגת לאנשים עם מוגבלויות נפשיות.
טניה גולד, מהעיתון הגארדיאן דחתה את טענתו של ג'רווייס לפיה הוא מעמיד לסאטירה את הדעה הקדומה כנגד בעלי מוגבלויות, במקום זאת, אומרת גולד: "זה מרגיש יותר כמו אכזריות עצלנית מאשר סאטירה".
ג'ק סיל, הביע את דעתו על הסדרה במגזין Radio Times ואמר כי דרק מוצג כגיבור בצורה בלתי צינית כי לדברי ג'רווייס הוא 'יותר טוב מאיתנו' כי הוא חסר כל אגו ועורמה ורק הוא רוצה להיות נחמד.
במהלך שידורה, הסדרה נהנתה מלמעלה מ-2 מיליון צופים בממוצע, יותר מ-10% מהאנשים הצופים בטלוויזיה בממלכה המאוחדת באותה תקופה.
כל שבעת פרקי העונה הראשונה של הסדרה יצאו ב-DVD וב-Blu-ray ב-11 בנובמבר 2013.
דרק האף הוא כוראוגרף זוכה פרס אמי ורקדן אמריקאי.
ידוע בעיקר בשל עבודתו מאז ספטמבר 2007 בגרסה האמריקאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים" שם זכה שש פעמים.
ב-2013 זכה בפרס על כוריאוגרפיה יוצאת דופן בטקס פרסי האמי השנתי על שלושה ריקודים בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" להם הוא עשה כוריאוגרפיה.
ב-2015 זכה שוב בפרס על כוריאוגרפיה יוצאת דופן בטקס פרסי האמי השנתי על הכוריאוגרפיה וביצוע הריקוד (יחד עם אחותו ג'וליאן) לשיר "Elastic Heart" של הזמרת סיה בפרק הגמר של העונה ה-20 של התוכנית "רוקדים עם כוכבים".
הוא גם שיחק בהפקות במה כמו ההפקה המקורית של "פוטלוס – המחזמר" ב-2006 בתיאטרון Novelo בווסט אנד בלונדון וה"ניו יורק ספרינג ספקטקולר" ב-2015 בניו יורק רדיו סיטי הול.
הוא מחזיק בתואר אלוף עולם בריקודים בסגנון אמריקאי-לטיני למשתתפים מתחת לגיל 21.
ב-5 באוגוסט 2014 יצא לאור ספרו "Taking the Lead" ותוך שבוע נכנס לרשימת רבי-המכר של ה"ניו יורק טיימס".
האף נולד בסולט לייק סיטי, יוטה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מורמונית, ילד רביעי למריאן וברוס האף.
יש לו ארבע אחיות: שלוש גדולות ממנו, ואחות אחת קטנה ממנו, השחקנית והרקדנית ג'וליאן האף.
כל הסבים והסבתות של האף היו רקדנים, שני הוריו הכירו בקולג' על רחבת הריקודים.
הוריו התגרשו כשהיה ילד צעיר.
בהיותו ילד, הוא עסק באקרובטיקה, בקראטה ובתחומי ספורט שונים נוספים כגון כדורגל וכדורסל.
אמו שלחה אותו לחוגים שונים וחשפה אותו לעולם האמנות לסוגיה, הוא למד לנגן בתופים ובפסנתר, היה מיומן בריקודי ג'אז, סטפס, ריקודים לטיניים ואפילו למד בלט.
הוא החל להתאמן בריקודים לטיניים ובגיל עשר החל להשתתף בתחרויות בלוס אנג'לס ובניו-יורק.
באחת התחרויות בהן השתתף, הבחינו בו שירלי וקורקי באלאס, מאמנים ורקדנים בריטיים, אלופים בעלי שם עולמי.
השניים זיהו את הפוטנציאל הגלום בו ותקופה קצרה לאחר מכן, כשהיה בן 12, עבר ללונדון והחל ללמוד ריקוד מקצועי באקדמיה לאמנויות (Italia Conti Academy of Theatre Arts) תחת ידיהם המקצועיות של שירלי וקורקי באלאס.
יחד עם האף למד בנם של שירלי וקורקי מארק באלאס ויותר מאוחר הצטרפה אליהם ג'וליאן, אחותו של האף.
הוא נשאר בלונדון 10 שנים, ויחד עם באלאס וג'וליאן הופיעו בתחרויות ריקוד באנגליה וארצות הברית ותוכניות בטלוויזיה הבריטית ובנוסף ללימודי הריקוד הקימו מארק, ג'וליאן והאף הרכב פופ בשם 2B1G.
מאוחר יותר הרכיבו האף, מארק ועוד שלושה מחבריהם את ההרכב BHB (Ballas Hough Band).
האף זכה ב-2002 בתחרות העולמית של ה-IDSF בפולין לריקודים לטיניים לצעירים.
בנוסף זכה ברקדן השנה הצעיר של LA ובפרס הרקדן היוצא דופן בתחרות של ה-New York Dance Alliance.
הוא השתתף ככוריאוגרף בצוות של ברונו טוניולי בתוכנית "DanceX" ב-2007. באותה השנה הצטרף לצוות הרקדנים הקבוע של "רוקדים עם כוכבים" בפורמט האמריקאי.
ב-18 באפריל 2013 הודיע שהוא מתחיל לעבוד עם המחליקים ואלופי העולם בריקודים על הקרח מריל דייוויס וצ'ארלי וויט.
הוא יצר להם כוריאוגרפיה מיוחדת לריקוד על הקרח שמכיל אלמנטים מהקוויקסטפ והפוקסטרוט, עם ריקוד זה הם זכו במקום הראשון בקטגוריית הריקוד הקצר באולימפיאדת החורף שהתקיימה בסושי רוסיה.
בקיץ 2014 יצאו האף ואחותו ג'וליאן לסיבוב ההופעות "Move - Live on tour" במעל ל-40 מדינות ברחבי ארצות הברית וקנדה.
מופע זה שילב שירה וריקוד, רקדנים נוספים ושיתוף פעולה עם הקהל.
בתחילת 2015 הודיעו הוא וג'וליאן כי יצאו גם בקיץ 2015 לסבב הופעות נוסף שיקרא "MOVE - Live on tour 2".
ב-2 במרץ 2015 התארחו האחים בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ודיברו על סבב ההופעות הקרב.
בחודשים מרץ-אפריל-מאי של 2015 לקח חלק במופע "New York Spring Spectacular" שעלה ב-Radio City Music Hall בניו יורק.
הוא כיכב בתפקיד ג'ק ולצידו הופיעו זוכת הטוני לאורה בננטי והרוקטס של ניו יורק.
בנוסף השתתפו אורחים רבים נוספים.
בשל פציעה במהלך חזרות לערב מיוחד לציון עשור לתוכנית "רוקדים עם כוכבים", נאלץ לבטל את השתתפותו בהופעות האחרונות בניו יורק ברדיו סיטי ובמקביל הרקדן סאשה פרבר החליף אותו בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" ורקד עם נסטיה עד שהוא חזר לרקוד שוב בתוכנית חצי הגמר.
הופעתו הראשונה של האף בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" הייתה בשבוע השישי לעונה הרביעית כרקדן אורח.
בעונה החמישית הוא הצטרף כחלק מהרקדנים המקצועיים וקיבל כבת זוג לריקוד את כוכבת הסדרה "בברלי הילס 90210", השחקנית ג'ני גארת'.
השניים הגיעו עד לחצי הגמר של העונה והיו הזוג התשיעי שהודח מהתחרות והגיעו למקום הרביעי.
בעונה השישית רקד עם השחקנית שאנון אליזבת הזכורה מתפקידה בסרט "אמריקן פאי".
הזוג הודח בשבוע השביעי לתוכנית והגיעו למקום השישי.
בעונה השביעית רקד עם הדוגמנית ומנחת הטלוויזיה ברוק ברק-שרבט.
ב-4 באוגוסט 2008 במהלך חזרות מעד ונפל, כתוצאה מהנפילה קיבל מכה בראשו ואיבד את ההכרה.
הוא פונה לבית החולים אך לא דווח על שום פציעה.
הוא המשיך להשתתף בעונה הנוכחית, הוא וברוק הגיעו למקום הראשון והאף זכה בגביע הראשון שלו בתוכנית מאז השתתפותו בה.
בעונה השמינית רקד עם הראפרית האמריקאית ליל קים.
השניים הודחו מהתוכנית בשבוע התשיעי וסיימו במקום החמישי.
בעונה התשיעית רקד עם הדוגמנית ג'ואנה קרופה.
השניים הודחו מהתוכנית בשבוע התשיעי וסיימו במקום הרביעי.
בעונה העשירית רקד עם הזמרת ניקול שרזינגר המוכרת מהלהקה פוסיקאט דולס.
השניים סיימו במקום הראשון והאף זכה בגביע השני שלו בתוכנית.
בעונה ה-11 רקד עם השחקנית ג'ניפר גריי ששיחקה בסרט שובר הקופות "ריקוד מושחת" של הבמאי אמיל ארדולינו לצד פטריק סווייזי.
השניים סיימו בעונה זו במקום הראשון, רגע שהכתיר את האף כרקדן הראשון בתולדות התוכנית שאחז בשלושה גביעים.
בעונה ה-12 האף היה עסוק בצילום סרטו "Make Your Move 3D" ולכן לא השתתף בעונה.
בעונה ה-13 רקד עם מנחת הטלוויזיה ריקי לייק.
השניים העפילו לגמר וסיימו במקום השלישי.
בעונה ה-14 רקד עם אשת הטלוויזיה מריה מנונוס.
בשבוע השביעי לתוכנית זכו מריה והאף להיות הראשונים בעונה שקיבלו ציון מושלם של 30 נקודות דבר שמיקם אותם לראשונה בעונה בראש הטבלה השבועית.
הזוג העפיל לחצי הגמר וסיים במקום הרביעי.
זו הייתה הפעם השנייה בתולדות התוכנית שבה הזוג המודח עמד בשבוע ההדחה בראש טבלת הניקוד של השופטים.
בעונה ה-15 של התוכנית שהייתה תוכנית ה-All Stars, בה השתתפו זוכים ומתמודדים שכבר היו בתוכנית לאורך העונות, רקד עם מתעמלת הקרקע שון ג'ונסון שהייתה זוכת העונה השמינית של התוכנית.
הזוג העפיל לגמר וסיים במקום השני.
ב-27 ביולי 2012 הודיע האף שהעונה ה-15 היא העונה האחרונה בה הוא השתתף.
ב-22 בפברואר 2013 הודיע דרך חשבון הטוויטר שלו שהוא יחזור להשתתף בעונה ה-16 של התוכנית.
בעונה ה-16 של התוכנית רקד עם זמרת הקאנטי, משתתפת העונה החמישית של "אמריקן איידול" קלי פיקלר.
הזוג זכה בעונה הנוכחית והאף הפך לראשון בפורמט שהחזיק ארבעה גביעים.
בעונה ה-17 של התוכנית רקד עם השחקנית והזמרת אמבר ריילי המוכרת כמרסדס ג'ונס מתפקידה בדרמת המוזיקה "Glee" של רשת Fox.
במהלך העונה סבלו הן ריילי מפציעה בברכיה והן האף מפציעה בגבו אך הזוג התגבר על המשבר, העפיל לגמר וזכה במקום הראשון.
בזכייה זאת עשה האף היסטוריה והפך לרקדן הראשון והיחיד בפורמט של "רוקדים עם כוכבים" שמחזיק בחמישה גביעים ובנוסף היה האף לראשון והיחיד שזכה פעמיים בשתי עונות ברציפות.
בעונה ה-18 רקד עם אמי פרדי, אלופה אולימפית בעלת מדליית ארד בה זכתה לאחרונה בתחרות האולימפית בסוצ'י 2014 בגלישה בתחום הסנובורדינג בקטגוריית הנכים.
פרדי, קטועת 2 רגליים, השתתפה בעונה ה-21 של "המרוץ למיליון" בפורמט האמריקאי.
בעונה ה-19 שעלתה למסך ב-15 בספטמבר 2014 רקד עם תופעת היוטיוב העכשווית בת'אני מוטה בת ה-18 שמחזיקה מספר עצום של עוקבים בערוץ היוטיוב שלה בו היא מעלה סרטונים בנושא אופנה וטיפוח לנערות.
בעונה ה-20 שהיא עונת העשור של "רוקדים עם כוכבים" רקד עם המתעמלת רבת התארים נסטיה לוקין שלמרות פרישתה מחזיקה במספר עצום של מדליות בתחום התעמלות הקרקע האומנותית.
בעונה ה-21 של התוכנית רקד עם בינדי ארווין שחקנית ואשת טלוויזיה אוסטרלית ובתו של צייד התנינים סטיב ארווין.
בעונה זו זכה האף בפעם השישית והציב שיא חדש בפורמט העולמי של התוכנית "רוקדים עם כוכבים".
החל מהעונה ה-29 של התוכנית, הוא משמש כשופט.
ממוצע הנקודות של האף בתוכנית עומד על 27.2 מתוך 30 שהוא הניקוד המקסימלי בפורמט.
הוא השתתף ב-16 עונות של "רוקדים עם כוכבים" מתוך 21 עונות שהתקיימו ומחזיק בשישה גביעים.
במהלך העונות קיבלו האף ובנות הזוג שלו לריקוד 48 פעמים ציון מושלם של 30 נקודות ו-211 פעמים חילקו לו השופטים ציון 10 (הציון המקסימלי שיכול לתת כל שופט).
הוא הרקדן היחיד בפורמט שזכה ברוב מכריע של 12 ריקודים קבוצתיים מתוך 14 בהם השתתף במהלך העונות + תיקו בין הקבוצות בעונה ה-20 והפסד בעונה ה-21. האף מחזיק בשיא נכון ל-2015.
>>> ממוצע נקודות לפי ריקוד
1. ניקוד על הריקוד של האף ואיימי עם ג'יימס ופיטה (39)
2. ניקוד על הריקוד של האף עם ניני (32)
3. ניקוד על הריקוד של האף עם סיידי רוברטסון (36)
4. ניקוד על הריקוד של האף עם אלכסה פנה-וגה (40)
הוא ובת זוגו לעונה 17 השחקנית-זמרת כוכבת "Glee", אמבר ריילי, קיבלו 27 נקודות (9-9-9) על ריקוד הצ'ה צ'ה צ'ה שלהם בפרק הפתיחה של העונה, זוהי הפעם השנייה בהיסטוריה של התוכנית בגרסה האמריקאית שניתן ציון כזה גבוה בשבוע הראשון לתוכנית.
הפעם הראשונה בה ניתן ציון כזה בתוכנית ראשונה לעונה הייתה בעונה השישית של התוכנית, הניקוד ניתן לקריסטי ימאגוצ'י ומארק באלאס על ריקוד הפוקסטרוט.
עונה 6: בת זוג: שאנון אליזבת; ממוצע: 24.5; מקום: שישי
עונה 7: בת זוג: ברוק ברק-שרבט; ממוצע: 27.1; מקום: ראשון
עונה 9: בת זוג: ג'ואנה קרופה; ממוצע: 25.5; מקום: רביעי
2בגלל מחלה הוא לא יכל לבצע את הריקוד הנוכחי ובמקומו רקדה קרופה עם הרקדן מקס שמרקובסקי
עונה 10: בת זוג: ניקול שרזינגר; ממוצע: 27.5; מקום: ראשון
האף וגריי ניצחו בעונה ה-11 של התוכנית ב-23 בנובמבר 2010 ובזכייה זאת היה לרקדן הראשון בתולדות התוכנית שאחז בשלושה גביעים.
עונה 13: בת זוג: מריה מנונוס; ממוצע: 26.8; מקום: רביעי
עונה 17: בת זוג: אמבר ריילי; ממוצע: 27.8; מקום: ראשון
2 ממוצע נקודות של הצופים בבית ששפטו במקום לן גודמן
3 שבוע ה-SWITCH_UP בת'אני רקדה עם מארק באלאס / האף רקד עם סיידי רוברטסון
4 הניקוד ניתן על ידי הזמרת ג'סי ג'י שהייתה שופטת אורחת המקום לן
5 הניקוד ניתן על ידי הזמר פיטבול שהיה שופט אורח במקום השופט לן גודמן
עונה 20: בת זוג: נסטיה לוקין; ממוצע: 36.6; מקום: רביעי
2 נסטיה רקדה את הפאסו דובלה עם סאשה פרבר (האף ביצע את הכוריאוגרפיה לריקוד).
בטריו רקדו יחד נסטיה, האף וסאשה.
3 נסטיה רקדה עם סאשה פרבר את הקוויקסטאפ, את הוואלס היא רקדה עם האף ובסוף הריקוד רקדה נסטיה עם לן גודמן.
עונה 21: בת זוג: בינדי ארווין; ממוצע: 27.9; מקום: ראשון
האף עשה תפקידי תיאטרון קטנים.
ב-2005 השתתף ב-"Chitty Chitty Bang Bang" בתיאטרון בלונדון.
ב-2006 גילם את דמותו של ישו בהצגה "Jesus Christ Superstar" בתיאטרון מילפורד בלונדון.
את קריירת המשחק המשמעותית שלו התחיל האף בתפקיד רן (Ren) ב-2006 בהפקת המקור למחזמר "פוט-לוס" (Footloose: The Musical) בתיאטרון נובלו בלונדון.
ההשתתפות במחזה העניקה להאף את המועמדות לתגלית השנה בתחרות בחירת הנוער של Whatsonstage.
האף הספיק להשתתף בתפקיד קטן בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים" ב-2001.
הופעתו הראשונה בברודוויי הייתה ב-2010 במחזה בשם "Burn the Floor" לצד קים ג'ונסון ומרי מרפי בארבע ההרצות האחרונות של המופע.
בנוסף השתתף האף בתפקיד אורח קטן בסרט "Rock of Ages" של הבמאי אדם שנקמן ב-2012.
ב-2007 השתתף האף בתוכנית "DanceX" ככוריאוגרף.
יותר מאוחר באותה השנה התחיל האף להשתתף בגרסה האמריקאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים" והצטרף לעונתה החמישית.
ב-2011 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "Better With You" בתפקיד פיליפ המורה לריקוד.
בנוסף באותה השנה השתתף בתוכנית דוקומנטרית של ה-MTV בשם "כשהייתי בן 17".
במאי 2013 יצא לאקרנים באירופה סרטו "Make Your Move 3D" המוכר גם בשם "Cobu 3D" ובמהלך 2013 הוקרן ברחבי אירופה ואסיה.
בסרט משחק האף בתפקיד ראשי את דוני לצד הזמרת הקוריאנית בואה.
הסרט מגולל את סיפור אהבתם של שני רקדנים צעירים בניו יורק הנקלעים למרכזה של יריבות בין מועדוני הריקוד המחתרתיים של אחיהם.
באותה השנה הוא הנחה את השעשועון "Family Dance Off" של רשת ABC העוסק בתחרות ריקודים בין משפחות.
קצת יותר מאוחר ב-2013 הצטלם האף לפרק בעונה הרביעית של התוכנית "Ridiculousness" שמשודרת ב-MTV.
העונה הרביעית של התוכנית עלתה לאוויר ב-2014.
ב־31 במרץ 2014 התקיימה הפרמיירה של הסרט "Make Your Move 3D" בלוס אנג'לס וב־18 באפריל 2014 הסרט יצא למסכים בארצות הברית.
בספטמבר 2014 עלתה למסך עונתה השלישית של הסדרה "נאשוויל" של רשת ABC, בעונה זאת השתתף האף בתפקיד נוח ואסט.
ב-2015 שודרה בערוץ HGTV תוכנית בת 4 פרקים בשם "Mark & Derek's Excellent Flip" בה האף השתתף בתפקיד עצמו.
בתוכנית האף ומארק הציגו מהפך עיצובי של נכס בלוס אנג'לס.
בנוסף באותה שנה השתתפו האף ואחותו ג'וליאן בתוכנית "קרב הליפסינק" של ערוץ SPIKE.
בתוכנית הראשונה בה השתתפו (אשר שודרה במסגרת העונה הראשונה של התוכנית) ניצחה ג'וליאן את האף, כמה שבועות לאחר מכן (יולי 2015) במהלך סיבוב ההופעות שלהם "MOVE", קיימו האף וג'וליאן קרב ליפסינק נוסף שהתקיים בניו יורק בו האף ניצח.
(מופע הליפסינק בניו יורק לא שודר בטלוויזיה ולא היה חלק מהעונה הרשמית של התוכנית).
בשנת 2021 השתתף בעונה השנייה בתפקיד זאק בסדרת הסטרימינג של דיסני+ "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה".
בין לימודי הריקוד והחוגים השונים פיתח האף אהבה גדולה לשירה.
בשנים הראשונות בלונדון היה חבר בהרכב 2B1G יחד עם מארק באלאס ואחותו הצעירה ג'וליאן.
יותר מאוחר הצטרפו האף ובאלאס להרכב בשם Almost Amy שבו היו חברים גם הארי סליבאן, אמילי גרייס וסאם מרדר.
יותר מאוחר שונה שם ההרכב ל-BHB, Ballas-Hough Band.
ב-2009 יצא דיסק ללהקה שנשא את שם ההרכב "BHB".
ב-2013 השתתף האף במופע עם המקהלה הפילהרמונית של קליפורניה, שם ביצע 2 שירים ובנוסף רקד עם אמה סלייטר.
האף יצא עם השחקנית והזמרת הבריטית אינדיה דה ביופרט בין השנים 2000–2008. בשנת 2008 החל לצאת עם השחקנית שאנון אליזבת, בת זוגו לעונה השישית של "רוקדים עם כוכבים", הזוגיות הסתיימה באוגוסט 2009. בין השנים 2010–2011 יצא האף עם הזמרת/רקדנית ואשת הטלוויזיה הבריטית שריל קול.
ב-2013 יצא האף עם השחקנית נינה דוברב הידועה מדרמת הערפדים של רשת CW "יומני ערפד".
האף היה מועמד חמש פעמים לפרס אמי על כוריאוגרפיה יוצאת דופן.
ב-2009 הוא היה מועמד יחד עם אחותו ג'וליאן האף על ריקוד הג'ייב שלהם לשיר "Great Balls on Fire".
ב-2010 היה מועמד האף פעמיים באותה הקטגוריה.
פעם אחת לבד על שני ריקודים להם יצר כוריאוגרפיה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים".
האחד פאסו-דובלה עתידני שביצע בעונה התשיעית עם ג'ואנה קרופר והשני ריקוד הקוויקסטפ שביצע עם ניקול שרזינגר בעונה העשירית.
ב-2013 בפעם הראשונה בתולדות תחרות פרסי האמי העניקו את הפרס על כוריאוגרפיה יוצאת דופן בשידור חי במעמד הטקס.
כל המועמדים בקטגוריה הרכיבו ביחד ריקוד מחווה לסדרות השונות שהיו מועמדות בקטגוריות השונות בתחרות באותה השנה וביצעו את הריקוד בשידור חי במהלך הטקס יחד עם מנחה הטקס השחקן ואיש הטלוויזיה ניל פטריק האריס.
האף היה מועמד פעמיים באותה קטגוריה, פעם אחת לבד על שלוש כוריאוגרפיות שביצע בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" ופעם נוספת על שתי כוריאוגרפיות משותפות לו ולרקדנית אליסון הולקר.
האף זכה באותה שנה באמי על כוריאוגרפיה יוצאת דופן בשלושת הריקודים להם ביצע כוריאוגרפיה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים", הראשון, ריקוד הקוויקסטפ שביצע עם שון ג'ונסון בעונה החמש-עשרה של התוכנית.
השני, ריקוד הממבו אותו ביצע עם ג'ונסון באותה העונה והשלישי, ריקוד בסגנון מודרני שביצע עם ג'יימי גודווין.
ב-2014 היה מועמד האף בקטגוריית כוריאוגרפיה יוצאת דופן בתחרות פרסי האמי.
ב-17 באוקטובר 2014, זכה להוקרה על ידי GLSEN (Gay, Lesbian & Straight Education Network) בקטגוריית ההשראה, בטקס שהתקיים בלוס אנג'לס.
בנוסף באותה שנה זכה האף בפרס "הגוף החם" ביותר בתחרות הוליווד הצעירה, ואף קיבל (יחד עם אחותו ג'וליאן) מעמד תואר של כבוד מאיגוד UCLA בטקס פרסי הקליידוסקופ.
ב-19 באוגוסט 2015, זכה בפרס הכוריאוגרף האהוב בארצות הברית ובפרס המיצג הטלוויזיוני האהוב ביותר (ריקוד לשיר "Elastic Heart" של הזמרת סיה) אותו חלק עם אחותו ג'וליאן וטסנדרה צ'אבס.
בספטמבר 2015 זכה האף בפעם השנייה בפרס על כוריאוגרפיה יוצאת דופן (יחד עם אחותו ג'וליאן וטסנדרה צ'אבס) בטקס פרסי האמי האומנותיים על הכוריאוגרפיה וביצוע הריקוד ל-"Elastic Heart" של הזמרת סיה יחד עם אחותו ג'וליאן בגמר "רוקדים עם כוכבים" בעונה ה-20. הכוריאוגרפיה נוצרה בשיתוף פעולה של האף וג'וליאן עם טסנדרה צ'אבס.
שנה ארגון קטגוריה מועמדות על...
דרק דרואין הוא אתלט קנדי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף העולם (בייג'ינג 2015), אלוף חבר העמים (גלאזגו 2014) ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בקפיצה לגובה.
דרואין מחזיק בשיאי קנדה של 2.40 מטר באצטדיון ו-2.35 מטר באולם.
דרואין נולד בסרניה שבאונטריו בקנדה, בנם של שילה וגטאן ואח לשתי אחיות, אחותו הגדולה ג'יליאן אף היא אתלטית שהתחרתה בקפיצה לגובה ובקרב שבע.
הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית, וזכה חמש פעמים באליפות המכללות בקפיצה לגובה.
כמו כן, התחרה עבור האוניברסיטה בהטלת כידון, בריצת 110 מטר משוכות, בריצת 400 מטר משוכות ובקרב רב.
ב-2011 סבל מפציעה וחזר להתחרות רק באפריל 2012, ביוני זכה בפעם החמישית באליפות קנדה וביולי ניצח בתחרות ליגת היהלום בלונדון.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים דרואין שלישי יחד עם רוברט גראברז מבריטניה ומועתז עיסא בראשים מקטר לאחר שעברו בניסיון ראשון גובה של 2.29 מטר, אחרי איוואן אוחוב מרוסיה (2.38 מטר) ואריק קינרד מארצות הברית (2.33 מטר).
בעקבות הרשעת אוחוב באימרוץ ב-2019, הוענקה לדרואין מדליית הכסף.
באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה, זכה דרואין במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא קנדה חדש של 2.38 מטר, אחרי בודן בונדרנקו מאוקראינה שקבע שיא אליפות חדש של 2.41 מטר ומועתז עיסא בראשים (2.38 מטר).
בשנת 2013 זכה דרואין בגביע באוורמן, הפרס היוקרתי ביותר הניתן לאתלט מצטיין מקרב הסטודנטים בארצות הברית.
באפריל 2014 קבע דרואין בקפיצה לגובה שיא קנדה חדש של 2.40 מטר, ובכך היה לקופץ העשירי בהיסטוריה שעובר גובה זה.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו סקוטלנד בסוף יולי אותה שנה, זכה דרואין במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.31 מטר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בטורונטו ב-2015 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.37 מטר.
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.34 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.38 מטר.