tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יום לפני מועד העצרת פורסם סרטון בו הרב משה הלל הירש אומר "שחובה להגיע מרחוק גם במסירות נפש", כצעד של מחאה והבעת עמדה כלפי הממשלה.
הוא ציין כי "לא ייתכן שימשיכו לעצור בחורי ישיבה שלומדים תורה" והוסיף כי "אם המחאה לא תביא תוצאות – ייתכן שתינקטנה דרכי פעולה נוספות".
שר התקשורת שלמה קרעי וחבר הכנסת אביחי בוארון מהליכוד הודיעו שהם שוקלים להצטרף להפגנה.
ההודעה ספגה גינוי מצד ראשי האופוזיציה, וגם מצד שר הביטחון לשעבר יואב גלנט וחבר הכנסת דן אילוז מהליכוד.
לבסוף קרעי ובוארון לא השתתפו בעצרת, לטענת בוארון בגלל הצטרפות הפלג הירושלמי שנושא את המסר "נמות ולא נתגייס".
הרב צבי טאו, ממנהיגי המגזר החרדי לאומי, פרסם קריאה להשתתף בעצרת.
מפלגת המילואימניקים הודיעה כי תקיים מחאה מול העצרת.
לצד התמיכה הרחבה בעצרת מצד הזרם הליטאי המרכזי של דגל התורה, וחלק ניכר מרוב חצרות החסידים הגדולות של אגודת ישראל, עלו חילוקי דעות מצד הפלג הירושלמי וחלק מחוגי מהעדה החרדית.
הפלג הירושלמי, בהנהגת הרב עזריאל אוירבך, הדגיש כי השתתפות בעצרת מחייבת הצהרה ברורה נגד כל מתווה חוקתי של יעדי גיוס שנתיים, או אחוזי מכסות ממספר בני הישיבות שמיועדים לגיוס.
"המכסות" ו"היעדים" הם ההסכמה למתווה ומטילה הכרה עקרונית בסמכות המדינה לקבוע תנאים על לימוד התורה.
לפי הדיווחים, הפלג ביקש כי במסרי העצרת יופיעו הצהרות פומביות נגד חקיקה הכוללת יעדי גיוס, אך בקשה זו לא התקבלה, מה שהוביל לפרסום מכתב פומבי של הרב אויערבך על כך שעקב כך אינו יכול להורות להשתתף בעצרת.
לעומתו, הרב צבי פרידמן אף הוא ממנהיגי הפלג הירושלמי השתתף בעצרת וכך הורה לנאמניו לנהוג.
לדבריו, בשעה שהמדינה פועלת ליישם בפועל את חובת הגיוס על בני הישיבות, לרבות באמצעות מעצרים וסנקציות כלכליות, השתתפות בעצרת מהווה הצהרה ציבורית על דחיית סמכות המדינה בתחום זה.
לשיטתו, עצרת רחבת היקף אינה נועדה לקדם מתווה חקיקה מסוים, אלא לבטא עמידה עקרונית נגד עצם ההסדרה הממלכתית של לימוד התורה ומעמד בני הישיבות, וכמחאה על הניסיון לכפות גיוס חרף התנגדות רבנית וציבורית רחבה.
העדה החרדית, לא קראה להשתתפות בעצרת, בשל התנגדות מצד פלגים קיצוניים יותר בהנהלה, שהתנגדו לשיתוף פעולה עם המפלגות החרדיות.
אך הרב משה שטרנבוך פרסם מכתב קריאה להשתתפות בעצרת וכן השתתף בה לצד רבנים בולטים נוספים המשתייכים לעדה החרדית.
בנוסף, חוגים מתוך העדה החרדית כמו חסידות תולדות אהרן השתתפו גם הם, האדמו"ר הרב דוד קאהן לחסידיו להשתתף בעצרת וגם נכח הוא עצמו על אחת המרפסות.
ההנהגה הרבנית הספרדית, ובראשה מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס, תמכה בעצרת וקראה לציבור להשתתף בה כמעמד תפילה ומחאה על רקע הדיונים בנוגע לגיוס בני הישיבות.
הראשון לציון הרב יצחק יוסף הדגיש בדרשותיו.
"כי לימוד התורה הוא יסוד קיומו של זהות העולם החרדי", וכי גיוס בחורי ישיבות לצה"ל – אף אם אינם מצטיינים בלימודם – מהווה פגיעה רוחנית ישירה במסגרת החיים החרדית".
גם חבר מועצת החכמים הרב ראובן אלבז קרא לתלמידי ישיבות וכוללים להשתתף בעצרת כחלק מהבעת החיזוק למעמד לומדי התורה, והרב שלמה משה עמאר הביע תמיכה בקיום העצרת כמחאה ציבורית וללא ממד מפלגתי.
הרב משה מאיה, תמך בקיום האירוע והדגיש כי כל ניסיון לקבוע "יעדים" או "מכסות" לגיוס פוגע בעצם ההכרה בלימוד התורה כערך דתי עצמאי.
בקרב ציבור ספרדי המזוהים רעיונית עם הפלג הירושלמי.
אשר הביעו הסתייגויות מן העצרת על רקע ההתנגדות לכל מתווה חוקי או הסדר ממלכתי בנושא מעמד בני הישיבות.
עם זאת, הסתייגויות אלה לא באו לידי ביטוי במסגרת הנהגת ש"ס או במוסדותיה הרשמיים, ומועצת חכמי התורה שמרה על עמדה אחידה התומכת במחאה הציבורית ובשמירה על איחוד השורות בנושא.
העצרת הייתה בנויה בשלושה חלקים מרכזיים: אמירת תהילים, אמירת סליחות וי"ג מידות, והקראת החלטות העצרת.
במרפסת מלון ירמיהו 33 הוקמה במה מרכזית עבור חלק מהרבנים וראשי הישיבות.
המארגנים הדגישו מראש כי האירוע ייערך במתכונת של תפילה בלבד, ללא נאומים פוליטיים או הופעות דוברות, וכי מטרתה של העצרת היא מתן ביטוי ציבורי לתמיכה בלימוד התורה ולמחאה נגד גיוס בני ישיבות.
החלק המרכזי החל באמירת פרקי תהילים בציבור, כאשר רבנים וראשי ישיבות הובילו את האמירה לסירוגין מהבמה המרכזית, והקהל הצטרף בתפילה אחידה.
לאחר מכן נאמרו סליחות במתכונת ציבורית.
ואמירת שמע ישראל מפי הרב ראובן אלבז וקדיש מיוחד מפי הרב יעקב עדס.
עם סיום חלקי התפילה הוקראו "החלטות העצרת", שכללו הדגשה על המשך לימוד התורה כסדרו, התנגדות מפורשת לכל חקיקה שתכלול גיוס חובה לבני ישיבות, וגינוי מעצרי בחורי ישיבות במסגרת אכיפת דיני גיוס.
בהחלטות נקראו ראשי הישיבות והציבור הרחב "לעמוד על מקום התורה" ולהמשיך בשגרת לימוד מלאה.
את החלטות העצרת הקריא נציג ועד הישיבות.
הצהרה כי "התורה היא חיינו", ודרישה נחרצת מהשלטונות "לשמור מכל משמר על ההסדר שהיה קיים במשך כל השנים לגבי לומדי התורה, שכל החפץ ללמוד תורה יוכל לעשות זאת ללא מגבלה וללא הפרעה".
הבעת מחאה כנגד מעצר תלמידי ישיבות.
הבעת מחאה כנגד המערכת המשפטית בשל "מלחמתם נגד התורה ולומדיה" וכנגד ממשלת ישראל בגלל שהיא מאפשרת זאת.
קריאה לציבור החילוני לא לאפשר פגיעה בלומדי תורה.
הבעת הוקרה לתלמידי הישיבות ואברכי הכוללים.
הקהל מילא את שדרות שז"ר, רחוב שרי ישראל, אזור גשר המיתרים ורחוב יפו עד סמוך לתחנה המרכזית.
משטרת ישראל פרסה כ־2,000 שוטרים ומתנדבי סיוע לצורך אבטחת האירוע והכוונת תנועה, וחלקים מכביש 1 לכניסה לירושלים נסגרו להגעת אוטובוסים מאורגנים.
בהפגנה נישאו שלטים עם לוגו העצרת ומסרים כגון "לכלא ולא לצבא", ו"עדיף למות כחרדי ולא להתגייס לצבא".
אל מול העצרת התקיימה הפגנת נגד של כמה מאות חיילי צה"ל המשרתים במילואים, והורים שכולים.
אירועים חריגים ואירועי אלימות במהלך העצרת
במהלך העצרת התקהלו קבוצות צעירים של משתתפים שהפריעו לתנועת כלי רכב וגרמו לעומסי תנועה גדולים.
בכרזה גדולה שהונפה מגשר המיתרים כונתה ישראל "מדינת אויב".
בשלטים שנשאו חלק מהמפגינים הופיעה האמירה "ישראל זה סטלין" או תמונה שמשווה את בחורי הישיבה העצורים לחטופים על ידי החמאס.
חלק מהמפגינים קראו "ציונים ארורים", וכמה מהם תלשו שלט "כל העם צה"ל".
כל זאת על אף דברי הרב לנדו אשר קרא להתרחק מאלימות.
במספר אירועים הושלכו בקבוקי מים, קרשים וחפצים לעבר צלמים, ואל עבר כתבת ערוץ 12 ענבר טויזר, והיו עימותים עם כוחות המשטרה על רקע סירוב חלק מהמפגינים להתפנות מהמקום עם סיום ההפגנה.
צלם כאן 11 מתי שטין נפצע מיידוי אבנים, וכן שלושה שוטרים נפצעו מיידוי אבנים וחפצים.
הכתבת ענבר טויזר הגישה תלונה למשטרה כנגד תוקפיה, ונפתחה חקירה בנושא.
במהלך העצרת עלו חלק מהמשתתפים באופן לא בטיחותי על עגורנים ועל בניינים באתרי בנייה.
חסיד חב"ד כבן 20 מבאי ההפגנה שם קץ לחייו בקפיצה מקומה גבוהה באתר הבניה של מגדל מרום - מגדל משרדים הסמוך לתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון.
בהתאם לניסיון מאירועים קודמים, הוערך כי ייתכנו עומסי תנועה וחסימות צירים באזור ירושלים ובצירי גישה לעיר בזמן ההפגנה, לרבות שינויים בהפעלת תחבורה ציבורית — בכפוף לפרסומי משטרת ישראל ועיריית ירושלים.
שרת התחבורה מירי רגב הודיעה בראיון לתקשורת החרדית כי תתגבר את התחבורה הציבורית לאזור ההפגנה "כמו בכל אירוע גדול".
זאת בניגוד למדיניותה בעבר ב ולמען החזרת חטופי השבעה באוקטובר, שעליהן אמרה "אנחנו לא חברת היסעים של הפגנות".
עם זאת בהמשך הודיעה רכבת ישראל על הפסקת תנועת הרכבות לירושלים וסגירת התחנה בשעה 12:30 בצהריים ע"פ הוראת המשטרה וכדי למנוע הגעת המונים לאירוע כדי שלא יבואו לכלל סכנה.
מערך התחבורה הציבורית ומשטרת ישראל התכוננו לעומסי־שיא לקראת העצרת, אך גורמי רכבת ישראל הזהירו במכתב למפכ"ל המשטרה דני לוי כי "ללא הנחיה ברורה וכתובה לא נוכל לתגבר את המערכים לקו ירושלים".
נמסר כי המשטרה טרם העבירה הנחיות ברורות למפעילי הרכבת, וכי בהתאם לכך נדרש תגבור במערך התחבורה הציבורית והביטחון למצבת משתתפים צפויה של מאות אלפים.
כביש 1 נחסם לתנועת כלי רכב פרטיים מאזור לטרון ועד גינות סחרוב החל מהשעה 12:00 בצהריים, והכניסה לעיר הותרה רק לאוטובוסים מאורגנים מראש.
בניו יורק טיימס כתבו "מאות אלפי חרדים ישראלים התכנסו ביום חמישי בירושלים להפגנה המונית נגד המאמצים לגייס חלקם לצבא, מחאה שצפויה להעמיק את הפילוג במדינה הסובלת משנתיים של מלחמה".
ה-BBC כתב: "מאות אלפי חרדים משתתפים במחאה בירושלים נגד שינויים בפטור חוקי מגיוס לצבא לתלמידים דתיים.
כמעט כל הזרמים והפלגים בקהילה החרדית משתתפים במה שכונה "עצרת המיליון"
הפדרציה הבין-לאומית לאווירונאוטיקה (FAI) הוא גוף בין-לאומי מסגרתי סטנדרטי לאווירונאוטיקה ולאסטרונאוטיקה.
זהו גוף מנהלי בין-לאומי לספורט תעופתי.
הוקם בשנת 1905. בשנת 1951, הצטרף אליו קלוב התעופה לישראל.
הפדרציה הבין־לאומית לטניס היא הפדרציה הבין־לאומית המנהלת את ענף הטניס בעולם.
היא מאגדת התאחדויות טניס של 211 מדינות.
נוסדה ב-1913 בפריז ונקראה במקור (עד 1977) "פדרציית טניס-דשא בין־לאומית" (ILTF) מכיוון שבאותם ימים טניס שוחק כמעט רק על מגרש דשא.
משרדיה נמצאים בלונדון ונשיאה הנוכחי הוא דייוויד האגרטי מארצות הברית.
התחרויות העיקריות ליחידים המאורגנות על ידי ה-ITF הן הגראנד סלאם שנחשב לטורניר היוקרתי בעולם, המיועד לשחקנים ברמה הגבוהה ביותר, וטורניר הנקרא סבב הטניס העולמי של ה-ITF (נקרא גם "טורנירי הפיוצ'ר") המיועד לשחקנים ברמה הנמוכה ביותר שמקבלים את נקודות הדירוג הראשונות שלהם בקריירה.
התחרויות העיקריות לנבחרות המאורגנות על ידי ה-ITF הן גביע דייוויס (טורניר הטניס העולמי העיקרי לנבחרות גברים), גביע הפדרציה (המקביל לגביע דייוויס לנבחרות נשים) והטורניר האולימפי בטניס (מגוון טורנירי הטניס של המשחקים האולימפיים לדורותיהם).
אגודות אזוריות נוצרו ביולי 1975 כשש "אגודות על-לאומיות" (אירופה, אסיה, אפריקה, אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואוסטרליה) במטרה לצמצם את הפער בין ה-ILTF לבין האגודות הלאומיות.
אלה התפתחו לאגודות האזוריות הנוכחיות:
(בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, טניס אירופה השעתה מחברות הן את פדרציית הטניס הרוסית והן את פדרציית הטניס של בלארוס).
הפדרציה הבין־לאומית לסקי היא הגוף העליון המנהל את ענף הסקי בעולם.
היא נוסדה ב-2 בפברואר 1924, במהלך אולימפיאדת החורף הראשונה שנערכה בשאמוני צרפת, ועם ייסודה היו חברות בה 24 מדינות.
חברות בפדרציה 123 מדינות, לרבות ישראל.
נשיא הפדרציה הבין־לאומית לסקי הוא ג'אן פרנקו קספר, לשעבר המזכיר הכללי, והמזכירה הכללית הנוכחית היא שרה לואיס.
כיום מושבו של הארגון הוא בשווייץ.
הפדרציה הבין־לאומית לסקי מארגנת את אליפויות העולם לסקי, המתקיימות בדרך כלל פעם בשנתיים, ואת סבב הגביע העולמי בענפי הסקי השונים, וכמו כן אחראית על הארגון המקצועי של תחרויות הסקי באולימפיאדת החורף.
ענפי הסקי שמאורגנים על ידי FIS
הפדרציה הבין־לאומית לכדורעף היא הפדרציה הבין־לאומית של ענף הכדורעף, כולל כדורעף חופים.
היא מאגדת 222 התאחדויות כדורעף לאומיות.
משרדיה הראשיים נמצאים בלוזאן בשווייץ.
בסוף שנות ה-40, פדרציות אירופאיות התחילו לחשוב איך אפשר לקדם את תהליך הכדורעף וליצור לו פדרציה בין־לאומית.
שיחות רבות בסופו של דבר הביאו להקמת הפדרציה הבין־לאומית לכדורעף בשנת 1947 בפריז.
14 פדרציות שונות מאירופה נפגשו ויצרו את FIVB.
הנשיא הראשון של FIVB היה פול ליבאד.
בשנת 1984 פרש פול ליבאד ותפס את מקומו רובין אקוסטה, ומשרדי הפדרציה עברו מפריז ללוזאן.
הפדרציה מיוצגת בישראל על ידי איגוד הכדורעף בישראל אשר חבר בה במסגרת מרכז אירופה MEVZA.
במסגרת הפדרציה העולמית קיימות 5 פדרציות אזוריות אשר כל אחת אחראית על חלק אחר בעולם, ואלו הן:
הפדרציה האסיאנית לכדורעף (Asian Volleyball Confederation - AVC) - כוללת גם את אוקיאניה.
הפדרציה הבין-לאומית לאסטרונאוטיקה היא ארגון בין-לאומי העוסק בנושאי חלל, ומהווה התאגדות וולונטרית של סוכנויות חלל, תעשיות חלל ומכוני מחקר מרחבי העולם.
זהו האיגוד המרכזי והחשוב בעולם העוסק במדעי החלל ובטכנולוגיות חלל.
הפדרציה הוקמה בשנת 1951, ומשרדיה ממוקמים בפריז.
הפדרציה הבין-לאומית לאסטרונאוטיקה פועלת לקידום העיסוק בתחום החלל לתועלת האדם, לקידום המדע והטכנולוגיה, ולשיתוף פעולה בין מדינות שונות החברות בה.
בין פעולותיה ניתן למנות את קונגרס החלל הבין-לאומי השנתי, סדנאות בין-לאומיות בנושאים מוגדרים, עבודה בשיתוף משרד האו"ם לענייני החלל החיצון, קידום פרויקטי חלל חינוכיים ברחבי העולם, והוצאה לאור של פרסומים שונים בתחום חקר החלל.
הפדרציה מקיימת ארגוני משנה ופעילויות שונות להגברת המודעות לחשיבותו של חקר החלל לתועלת האנושות.
מספר ארגונים וחברות מישראל חברים בפדרציה: האגודה הישראלית למדעי התעופה והחלל (משנת 1958), סוכנות החלל הישראלית (משנת 2000), התעשייה האווירית לישראל וחברת רפאל (משנת 2011), מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל (2013-2018), מכון אשר לחקר החלל מהטכניון (משנת 2014), ואוניברסיטת בן-גוריון (משנת 2020).
בסוף 2019 נבחרה ד"ר דגנית פייקובסקי לכהן כסגנית נשיאת הפדרציה העולמית, מטעם סוכנות החלל הישראלית.
פרסים המוענקים על ידי הפדרציה
הפדרציה הבין-לאומית לאסטרונאוטיקה מעניקה מדי שנה פרסים אחדים, ובהם:
האקדמיה הבין-לאומית לאסטרונאוטיקה (IAA) הוקמה על ידי הפדרציה, והיא פועלת לקידום המחקר בתחומי האסטרונאוטיקה ברחבי העולם.
האקדמיה מוציאה לאור את כתב העת Acta Astronautica, הנחשב בעיני רבים העוסקים בתחום החלל ככתב העת המדעי החשוב ביותר בתחומו.
האקדמיה מונה מעל 1,000 אנשי אקדמיה מרחבי העולם.
נשיא האקדמיה הראשון היה תיאודור פון קרמן.
לזכרו מוענק פרס פון קארמן.
האקדמיה מקיימת מחקר מתמיד בנושאים הבאים, באמצעות ועדות וקבוצות מחקר (רשימה חלקית):
חיפוש חיים מחוץ לכדור הארץ
המכון הבין-לאומי לחוק החלל (IISL) הוקם על ידי הפדרציה בשנת 1960 על מנת להוות מסגרת מוסכמת לליבון סוגיות הקשורות בחלל ובחוק הבין-לאומי.
מדי שנה מתקיים קונגרס של מכון זה, כחלק מקונגרס החלל הבין-לאומי.
תחרות בין-לאומית מתקיימת במסגרת הכנס השנתי של המכון הבין-לאומי לחוק החלל ובמרכזה משפט מבוים, העוסק בנושאים מגוונים מתחום החלל ויישום החוקים והדינים השונים הקשורים בו.
מדי שנה מתקיים כינוס בין-לאומי המוקדש לנושאי חלל מגוונים, דוגמת פיתוח משגרים, חלליות מחקר, התיישבות קבע בחלל, חוק החלל, טכנולוגיות מתקדמות בחלל ועוד.
הקונגרס נערך מדי שנה במדינה אחרת.
בשנת 1994 נערך הקונגרס בירושלים.
ב-1992 שולב הקונגרס עם הכינוס הדו-שנתי של COSPAR (ארגון הגג של חקר החלל) והוכרז כקונגרס החלל העולמי ונערך בוושינגטון.
הקונגרס השני מסוג זה נערך ביוסטון, בשנת 2002. בשנת 2012 התקיים הכינוס בנאפולי, איטליה, בשנת 2013 נערך בבייג'ינג, וב-2014 התקיים בטורונטו, קנדה.
עם השנים הכנס גדל ובשנת 2014 השתתפו בו למעלה מ-3,400 איש, ונתקבלו יותר מ-2,500 מאמרים.
בשנת 2015 התקיים הכינוס בירושלים בשנית.
הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM: Fédération Internationale de Motocyclisme) היא הגוף המארגן של מרוצי האופנועים בעולם.
הפדרציה, היושבת בעיר מייס שבשווייץ, מייצגת כיום כ-90 פדרציות למרוצי אופנועים לאומיות המחולקות לשישה אזורים יבשתיים שונים.
הארגון מטפל ב-34 אליפויות עולם שונות תחת שישה תחומי מרוצי אופנועים עיקריים:
מסלולים שטוחים ("Flat Tracks", כולל מרוצים הנערכים על עשב או מרוצי Speedway במסלולים אובאליים).
הארגון הוקם ב-21 בדצמבר 1904 בפריז, צרפת תחת השם FICM: "הפדרציה הבינלאומית למועדוני רוכבי אופנועים" (Fédération Internationale des Clubs Motocyclistes).
ב-1906 התפזר הארגון, אך נוסד מחדש ב-1912 ומשרדי הארגון המחודש נקבעו באנגליה.
כשנה לאחר ההקמה המחודשת, נערך מרוץ האופנועים הבינלאומי הראשון: "מבחן ששת הימים הבינלאומי" (לימים ייקרא המרוץ ISDE (International Six Days Enduro - אנדורו ששת הימים הבין-לאומי)).
הארגון זכה לשם "פדרציית הרוכבים הבינלאומית" בשנת 1949, באותה השנה בה התקיים מרוץ אופנועי הגרנד פרי הראשון, שנערך מאז ועד היום ברציפות וללא הפסקה.
משרדי הארגון עברו לז'נבה שבשווייץ בשנת 1959.
בשנת 1994 עברו משרדי הפדרציה למיקומם הנוכחי בעיר מייס שבשווייץ, ולראשונה שוכנו משרדי הארגון במבנה שבבעלות הפדרציה.
בשנת 1998 שינה הארגון את שמו לשם הנוכחי וזכה למעמד של חבר ארעי בוועד האולימפי.
בשנת 2000, לקראת משחקי אולימפיאדת הקיץ שנערכה בסידני, אוסטרליה, הפך ה-FIM לחבר מלא בוועד האולימפי.
למרות העובדה כי מרוצי אופנועים לא היו חוקיים בישראל בשנת 2008, החזיקה עמותת ממס"י הישראלית בנציגות הרשמית של ה-FIM ושל ה-FIA (הפדרציה הבינלאומית למכוניות) בישראל.
בשנת 2021 התקבלה התאחדות הספורט המוטורי בישראל (IMSF) כנציגה הרשמית המייצגת את הFIM בישראל במקומה של ממס"י.
הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף (או בקיצור: IFBB) הוא ארגון בין-לאומי של פיתוח גוף שיוסד בשנת 1946 על ידי ג'ו ובן וידר.
הארגון אחראי לקיומם של התחרויות מר אולימפיה, מיס אולימפיה, מר יוניברס ועוד.
הארגון ערך גם את התחרות מאסטרס אולימפיה בין בשנים 1994-2003.
כמו כן מקיים הארגון את תחרות מר ישראל.
בנובמבר 2004 קונגרס הארגון החליט על שינוי השם ל-"הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף והכושר" אך הלוגו IFBB נשאר ללא שינוי.
עד שנות ה-40 של המאה העשרים סצנת פיתוח הגוף באמריקה נשלטה על ידי איחוד אתלטים חובבים (AAU)
האחים וידר החליטו להקים את ארגון ה IFBB אחרי שסברו שארגון ה AAU מעוניין יותר בקידום ענף הרמת המשקולות במשחקים האולימפיים מאשר בפיתוח גוף.
הארגון הוקם כדי לתת במה למפתחי גוף.
התחרות הראשונה של הארגון נערכה בשנת 1949 ונקראה "מר אמריקה" (Mr.
America) מאז יוסדו עשרות תחרויות על ידי הארגון כמו מר אולימפיה, מיס אולימפיה, לילה של אלופים, המקצוען של ניו יורק, ארנולד קלאסיק, איש הברזל, הפגנת כוח ועוד.
מאז שנות השמונים עתר נשיא הארגון לוועד האולימפי הבין-לאומי בניסיון להכניס את ענף פיתוח הגוף למשחקים האולימפיים.
במשך שנים רבות לא הצליח בכך וידר אך בינואר 1998 הפך הארגון לחבר זמני באולימפיאדה.
החברות הפכה לקבועה באוגוסט 2000.
אז פנה ארגון IFBB לוועדה היוונית המארגנת (באולימפיאדת אתונה 2004) במטרה להדגים את הספורט באולימפיאדת אתונה, יוון.
הארגון נכשל בהשגת ההדגמה ומצבו במשחקים האולימפיים כרגע הוא לא ידוע.
מחזור הראשון בישראל של גופנאות (פיתוח גוף) נערך בשנת 1991 במכון וינגייט על ידי המרצה ד"ר בוב גולדמן מארצות הברית וד"ר אורי שפר.
מאותה שנה נערכות תחרויות שנתיות בישראל לעוסקים בענף.
בשנת 2013 זכה בתואר מר ישראל עזרא רג'ואן ובתואר מרת ישראל זכתה שגית אייזנמן.
בשנת 2012 זכה בתואר מר ישראל אסי דגש בקטגוריה מעל 90 קילו ואלוף האלופים לשנת 2012 חפיז סעיד עלי
מיס פיטנס לשנת 2012 (טרם נוצרה קטגוריה של מרת ישראל) היא טטיאנה קורבצקי וסגנתה דריה שובייב.
בשנת 2006 זכה בתואר מר ישראל ליבנה שביט.
תחרויות מר ישראל של איגוד IFBB
תחרות מר ישראל 2007 IFBB, התחרות נערכה במרכז הספורט הלאומי תל אביב - הדר יוסף.
תחרות מר ישראל 2012 IFBB, התחרות נערכה בווינגייט, נתניה.
תחרות מר ישראל 2019 IFBB, מר ישראל לנוער, מר ישראל מעל גיל 65, ואלוף האלופים, התחרות נערכה בווינגייט, נתניה.
תחרות מר ישראל 2021 IFBB, התחרות נערכה בבית המלון אורכידאה שברחוב הירקון 79 תל אביב,
הפדרציה הבין-לאומית להרמת משקולות היא הפדרציה הבין-לאומית של ענף הרמת משקולות.
הפדרציה הוקמה בשנת 1905 ונכון להיום חברות בה 193 פדרציות לאומיות.
המשרד הראשי של הפדרציה נמצא בלוזאן.
בשנים 2000–2020 בראש הפדרציה עמד תמאש איאן.
הוא הודח לאחר גילוי אי-סדרים בניהול, והוחלף על ידי הנשיאה הזמנית אורסולה פפנדריה מארצות הברית.
נשיא הפדרציה מאז יוני 2022 הוא מוחמד חסן ג'אלוד מעיראק.
הפדרציה להרמת משקולות של אפריקה (WFA)
הפדרציה האסייתית להרמת משקולות (AWF)
הפדרציה האירופית להרמת משקולות (EWF)
הפדרציה האוקיאנית להרמת משקולות (OWF)
הפדרציה הפאן אמריקאית להרמת משקולות (PAWC)
אליפות העולם בהרמת משקולות לנוער
אליפות העולם בהרמת משקולות לצעירים
הפדרציה האוסטרלית לספורט לעיוורים נוסדה בשנת 1979 במטרה לארגן את ספורט העיוורים ולקויי הראייה באוסטרליה.
הפדרציה מעודדת ומספקת גישה לתחרויות ספורט בינלאומיות בעולם העוורים ולתחרויות נכים.
מוכרת על ידי האגודה הבינלאומית לספורט עיוורים (IBSA) ועל ידי הוועד הפאראלימפי הבינלאומי (IPC).
אתלטים עיוורים ולקויי ראייה ביחידים ובקבוצות מתחרים בתחרויות לאומיות בקריקט, גולף, קראטה, ג'ודו, רכיבה, כדור שער, אתלטיקה, כדורת דשא, הרמת כוח, חתירה, שיט מפרשיות, סקי מים וספורט חורף.
הפדרציה משרתת כ-2,600 אתלטים באימונים ובמתן עזרה פסיכולוגית.
הפדרציה האמריקאית של מפתחות הגוף נוסדה בשנת 1980 על ידי סוזן פריי, קים קאסידי ודוריס בארילאוקס.
בן וידר ביקש מהן לפתוח ארגון ארצי למפתחות גוף, כדי לספק מקום בו מפתחות גוף חובבניות יוכלו להשתלב בקבוצה (דבר של היה קיים אז באמריקה).
מכיוון שזה לא היה חוקי לפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף לתחזק שני ארגוני חובבים נפרדים (מכיוון שהייתה קיימת אגודת NPC לחובבנים גברים).
תחרות הפגנת כוח הייתה תחרות פיתוח גוף מקצועית, שהתקיימה במקביל לגברים ולנשים.
התחרות נערכה על ידי הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף (IFBB) ומומנה על ידי חברת תוספות התזונה GNC.
התחרות נערכה במשך שלוש שנים מ-2002 עד 2005 בה היא בוטלה.
בתחרות התקיימה גם תחרות תזונה וגזרה נפרדת לנשים.
שנה גברים נשים 2002 גונתר סצ'ילרקאמפ יאקסני אוריקן 2003 דקסטר ג'קסון לא נערכה 2004 ויקטור מרטינס יאקסני אוריקן
שנה תזונה גזרה 2002 קלי ריאן לא נערכה 2003 ג'ני לין סוזי קורי 2004 ג'ני לין אדלה גרסיה
הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני האנטומיסטים (International Federation of Associations of Anatomists (IFAA)) היא ארגון ששם לו למטרה לקדם ולפתח מדעים הקשורים לאנטומיה ולביומורפולוגיה, לתאם ולתמוך במינוח מתוקנן באנטומיה ובביומורפולוגיה ולספק קווים מנחים לחינוך במדעים אנטומיים.
הארגון הפועל משנת 1903 מקיים כל מספר שנים כנסים בינלאומיים על אנטומיה ומייסד ועדות המתקננות מונחים באנטומיה, היסטולוגיה ואמבריולוגיה.
בשלהי המאה ה-19, ריבוי מונחים לתיאור מבנים אנטומיים והבדלי מינוח בין מקום למקום פגעו ביכולת של אנטומיסטים מכל העולם לפעול בשיתוף פעולה.
ב-1895 יצאה לאור לראשונה רשימת מונחים באנטומיה בשם בסלה נומינה אנטומיקה (Basle Nomina Anatomica) אך זו התקבלה על ידי רק חלק מהאנטומיסטים בעולם.
ב-1903 יסדה קבוצת אנטומיסטים את הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים במטרה להפיל את מחסומי השפה והמינוח בין העוסקים במדעי האנטומיה.
אחד המייסדים, פרופסור ניקולס מצרפת קרא להקמת הארגון "שחבריו ידברו את אותה השפה לשם התקשורת ביניהם.
אוצר המילים של שפה כזו יכלול רשימה של מונחים לטינים שיתורגמו לשפתה של כל אומה.
כל מונח יתייחס למבנה אנטומי אחד בלבד".
ב-1903 נערך בז'נבה כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה (Federation International Congress of Anatomy (FICA)) הראשון ובמהלכו הוחלט להקים את הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים, לערוך כנסים תחת חסות הפדרציה כל כחמש שנים ולהקים ועדות ביצועיות שיפעלו בענייני הפדרציה בתקופות שבין הכנסים.
בשנת 1910 נערך בבריסל כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה השני.
במהלך הכנס הוקמה ועדה לטיפול במינוח היסטולוגי.
מלחמת העולם הראשונה קטעה את רצף הפעילות המתוכנן של הפדרציה והכנס השלישי נערך באמסטרדם רק ב-1930. ב-1936, הוחלט בכנס הרביעי שנערך במילאנו על הקמת הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה (International Anatomical Nomenclature Committee (IANC)), אלא שבתקופת מלחמת העולם השנייה לא יכלה הוועדה, כמו גם הפדרציה, לפעול.
בכנס השישי שנערך בשנת 1955 בפריז התקבל פה אחד תקן המינוח החדש, הפריסיאנסיה נומינה אנטומיקה (Parisiensia Nomina Anatomica) שלימים כונה הנומינה אנטומיקה, פרי עבודתה של הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה.
הנומינה אנטומיקה היה תיקון שמרני של הבסלה נומינה אנטומיקה שנוספו לו 1,354 מונחים חדשים, הוא יצא לאור ב-1956 וכלל סך הכל 5,640 מונחים.
בכנס השביעי שנערך בניו יורק אושרה המהדורה השנייה של הנומינה אנטומיקה שיצאה לאור שנה מאוחר יותר ב-1961. מהדורות נוספות של הנומינה אנטומיקה אושרו ויצאו לאור גם בשנים הבאות.
בכנס השביעי מונו ועדות משנה למערכות מונחים בהיסטולוגיה ובאמבריולוגיה.
בשנת 1975 נערך הכנס העשירי בטוקיו, חברי הוועדה למערכת מונחים באנטומיה אישרו את המינוחים להיסטולוגיה ואמבריולוגיה שיצאו לאור שנתיים מאוחר יותר כנומינה היסטולוגיקה (Nomina Histologica) ונומינה אמבריולוגיקה (Nomina Embryologica) בתוך המהדורה הרביעית של נומינה אנטומיקה.
בשנים הבאות יצאו לאור מהדורות נוספות של מערכות המונחים הללו.
ב-1985 נערך הכנס השנים עשר בלונדון והתגלה קו שבר בין הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה לבין הפדרציה הבינלאומית.
חברי הוועדה ביקשו להשתחרר מהצורך באישור עבודתם על ידי הפדרציה.
בתגובה ניסו חברי הפדרציה לבחור במועמדים חדשים לאיוש הוועדה, אלא שחברי הוועדה לא הכירו בסמכות הפדרציה לביצוע חילופי גברא בוועדה.
ניסיונות חברי הפדרציה לשנות את גישת חברי הוועדה כשלו, ובשנת 1989 יצאה לאור המהדורה השישית של הנומינה אנטומיקה מבלי שאושרה בכנס השלושה עשר בריו דה ז'ניירו על ידי הפדרציה הבינלאומית.
בכנס השלושה עשר הוקמה פה אחד ועדה חדשה בשם הוועדה הפדרטיבית למינוח אנטומי (Federative Committee on Anatomical Terminology (FCAT)).
חברי הוועדה הפדרטיבית ניסו לשווא לפעול בשיתוף חברי הוועדה הבינלאומית.
לבסוף יצרה הוועדה הפדרטיבית על בסיס המהדורה החמישית של הנומינה אנטומיקה, את הטרמינולוגיה אנטומיקה (Terminologia Anatomica) תוך שיתוף פעולה מתמשך עם חברי הפדרציה.
הטרמינולוגיה אנטומיקה יצא לאור ב-1998 כתקן למונחים אנטומיים.
ב-2019 יצא עדכון לתקן המכונה TA2.
הפדרציה הבין-לאומית של המודדים הוא ארגון בין-לאומי המייצג את האינטרסים של המודדים ברחבי העולם.
הארגון הוא פדרציה של ארגוני מודדים ברחבי העולם המכסה את כל קשת התחומים המקצועיים בתוך קהילת המודדים הבין-לאומית.
הוא מספק פורום בין-לאומי לדיון ופיתוח במטרה לקדם אימון מקצועי בסטנדרטים.
הפדרציה נוסדה בפריז בשנת 1878 ונודעה בשם: "Fèdèration Internationale des Gèometres" והפך לאחר מכן הוכרז לכדי הפדרציה הבין-לאומית של המודדים.
זהו ארגון לא ממשלתי המייצג מעל 115 (נכון לשנת 2019) מדינות ברחבי העולם ומטרתו היא להבטיח את תניהם של המודדים ולספק את כל צורכיהם של עובדי מקצוע המדידות.
בישראל פועלת לשכת המודדים המוסמכים בישראל החברה הרשמית בפדרציה הבין-לאומית של המודדים, הפועלת גם בשיתוף פעולה עם המרכז למיפוי ישראל של משרד השיכון ועם משרד הפנים.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות (צרפתית: Fédération Cynologique Internationale; ראשי תיבות: FCI) היא פדרציה בינלאומית של מועדוני כלבים שממוקמת בת'וין, בלגיה.
הפדרציה אינה משתמשת בתרגום האנגלי, World Canine Organisation, לעיתים קרובות.
מטרותיה של הפדרציה מתוארות במאמר השני בתקנונה:
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נוסדה בשנת 1911 על ידי גרמניה, אוסטריה, בלגיה, צרפת והולנד.
החברה המרכזית לכלבנות מצרפת והחברה המלכותית יוברט הקדוש מבלגיה יצרו מחדש את הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אחרי שזו נעלמה במלחמת העולם הראשונה.
במאי 2008 היו חברים 84 מועדני כלבים בפדרציה, כל מועדון כלבים ממדינה אחרת.
כל מדינה מסדירה את חוגי הגזע ורשומות ההרבעה שלה, ומאמנת את שופטיה.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות משמשת כגוף מתאם בינלאומי ובודקת ששושלות היוחסין והשופטים מאושרים באופן בינלאומי.
בנוסף, הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נותנת חסות ומארגנת את תערוכת הכלבים העולמית ותערוכות בינלאומיות נוספות.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אינה קשורה לשום מועדון כלבים או גוף אחר המשתמש בראשי התיבות "FCI".
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות מחלקת את כל גזעי הכלבים ל-10 קבוצות.
כל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה או שימוש.
פינצ'ר ושנאוצר, דמויי דוגה וכלבי הרים שווייצריים
בכל קבוצה יש חלקים שונים, המתפקדים כתת-קבוצות שונות של גזעי כלבים.
בחלקים אלו גזעי הכלבים מסודרים בסדר אלפביתי על פי ארצות המקור שלהם.
לכל גזע יש מספר הגזע משלו.
מספר זה מבטיח שהגזע הספציפי יוכל להימצא מיד, אף על פי שלגזע יש שמות שונים בשפות ובמדינות שונות ושישנם שמות גזעים הדומים אחד לשני.
לדוגמה, הביוהאנד הנורווגי נמצא בקבוצה 5 (שפיץ וטיפוסים פרימיטיבים), בחלק 3 (רועים וכלבי שמירה נורווגים), ומספר הגזע שלו הוא #237.
המידע של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות על תערוכות ותחרויות עבודה מוחזק אצל כל אחת מהמדינות החברות בפדרציה.
התוצאות של תערוכות ותחרויות אלו נשלחות אל המשרד הראשי בגרמניה.
בנוסף, הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות מטילה הגבלות על תערוכות בינלאומיות במספר קטגוריות.
קטגוריות אלו כוללות התאמה, אג'יליטי, משמעת, מרוצי כלבי רוח, תחרות שדה ועוד.
מועדוני הכלבים החברים בפדרציה הבינלאומית לכלבנות
הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדותיהן היא איגוד בין-לאומי של ארגוני ספריות.
היא כלי הביטוי הגלובלי של ספריות ומקצוע המידענות, והכינוס השנתי שלה מספק מקום מפגש לספרנים ללמוד אחד מהשני.
פורום IFLA מקדם שיתוף פעולה בין-לאומי, מחקר והתפתחות בתחומים הקרובים לפעילות ספרנית.
IFLA נוסדה באדינבורו סקוטלנד ב-1927 כאשר איגודי ספריות מ-14 מדינות באירופה וארצות הברית חתמו על החלטה בזמן חגיגות היובל של איגוד הספריות של בריטניה.
איזק קולין (Isak Collijn) מנהל הספרייה הלאומית של שוודיה נבחר כנשיאה הראשון.
החוקה הראשונה אושררה ברומא ב-1929 בזמן הקונגרס העולמי לספרנות וביבליוגרפיה.
בשנות ה-30 הצטרפו הספריות הראשונות שלא באירופה או ארצות הברית: סין, הודו, יפן, מקסיקו והפיליפינים.
עד 1958 גדל מספר החברות ל-64 אגודות מ-42 מדינות.
המזכירות הועברה להאג ב-1971. ב-1974 הפכה IFLA לארגון עולמי עם 600 חברים ב-100 מדינות.
החל משנת 1974, הפדרציה חברה עמיתה במועצת המדע הבין-לאומית.
ב-1976 הורחבו הקריטריונים לחברות וכללו גם מוסדות, כלומר, ספריות, בתי ספר לספרנות ומוסדות ביבליוגרפיים.
באותה תקופה הוספה המילה מוסדות לשם הארגון.
מאז נוספו קטגוריות חדשות לחברות בארגון וכללו גם שלוחות אישיות.
IFLA גדלה ובעשור השני של המאה ה-21 מספר חבריה עולה על 1,500 ואלו מגיעים מ-150 מדינות.
המרכז שלה נמצא בספרייה הלאומית של הולנד בהאג.
שותף קרוב של IFLA הוא אונסק"ו.
חלק מגילויי הדעת שהוכנו על ידי ועדות של IFLA הוכרו כגילויי דעת של אונסק"ו.
הנשיאה הנוכחית של הארגון היא כריסטין מקנזי (אוסטרליה).
ייצוג ספריות בנושאים בעלי עניין בין-לאומי
קידום לימודי המשך של עובדים בספריות
פיתוח, שימור וקידום קווים מנחים לשירותי ספרייה
IFLA היא חלק מהוועדה הבין-לאומית של המגן הכחול (International Committee of the Blue Shield - ICBS) שפועלת על מנת להגן על מורשת התרבותית העולמית ומאוימת על ידי מלחמות ואסונות טבע.
היעדים מעודכנים על ידי ערכי הליבה הבאים:
תמיכה בעקרונות חופש הביטוי המגולם בסעיף 19 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם
האמונה שאנשים, קהילות וארגונים זקוקים לגישה הוגנת למידע, רעיונות ויצירות דמיוניות עבור רווחתם החברתית, החינוכית, התרבותית, הדמוקרטית והכלכלית.
ההכרה שמתן שירותי ספרייה ומידע ברמה גבוהה מבטיח גישה זו.
ההתחייבות לאפשר לכל חברי הפדרציה לעסוק וליהנות מכל פעילויותיה בלי התייחסות לאזרחות, מוגבלות, מוצא אתני, מגדר, מיקום גאוגרפי, שפה, דעות פוליטיות, גזע או דת.
אחת מפעילויות הליבה של IFLA היא הוועדה לגישה פתוחה למידע וחופש הביטוי (FAIFE) המנטרת את מצב החופש האינטלקטואלי בתוך קהילת הספריות ברחבי העולם, תומכת במדיניות הפיתוח של IFLA ומשתפת פעולה עם ארגוני זכויות אדם אחרים.
כמו כן היא מגיבה להפרות של גישה פתוחה למידע ופגיעה בחופש ביטוי.
הארגון מקדם בנייה ופיתוח ספריות במדינות המתפתחות.
במסגרת זו ליובה בטן (שפעלה בפרויקט כ-20 שנים) גייסה כ-0.5 מיליון $ וחילקה אותם לפרויקטים ב-54 מדינות.
הפדרציה הבין-לאומית לשיכון ותכנון אורבני (IFHP) היא ארגון בין-לאומי של אנשי מקצוע המייצגים את התחום הרחב של דיור ותכנון אורבני.
הפדרציה הפועלת בחסות האומות המאוחדות מארגנת מגוון רחב של פעילויות ויוצרת הזדמנויות לחילופים בין-לאומיים של ידע וניסיון בתחום המקצועי של תכנון עירוני.
בין פעילויות אלה, האירוע הבולט ביותר הוא הקונגרס השנתי שהפדרציה מקיימת לנושא אקטואלי מסוים.
הפדרציה נוסדה בשנת 1913 על ידי מתכנן הערים האנגלי אבנעזר הווארד.
הווארד היה הוגה רעיון "עיר גנים" שהתבטא בשילוב של דיור ותפיסה תכנונית ירוקה שנועדה לפתור את הבעיות של ערי מטרופולין הרחבות אי פעם וליצירת תנאי חיים טובים יותר לאנשים.
הפדרציה הבין-לאומית לספורט אלקטרוני היא גוף בינלאומי שנוסד על ידי תשע מדינות אירופאיות ואסייתיות במטרה לקדם את ענף הספורט האלקטרוני ברמה העולמית ולהביא להכרת הענף כספורט לכל דבר.
הפדרציה הבינלאומית לספורט אלקטרוני הוקמה באוגוסט 2008 כדי לקדם את הספורט האלקטרוני ולהביא להכרתו כספורט לכל דבר ברמה הבינלאומית.
הפדרציה נוסדה על ידי 9 התאחדויות ספורט אלקטרוני: הולנד, קוריאה הדרומית, דנמרק, גרמניה, וייטנאם, בלגיה, שווייץ, אוסטריה וסין.
בנובמבר של אותה השנה, ערכה הפדרציה אספה כללית בהשתתפות כל המדינות החברות, על מנת לדון באמצעים לקידום הספורט האלקטרוני והפיכתו לספורט ברמה הבינלאומית.
לאחר מכן החלה הפדרציה בגיוס מדינות חדשות לשורותיה על ידי הקצאת ארגון ספורט אלקטרוני אחד עבור כל מדינה, גם מחוץ לתחומי אירופה ואסיה, באמריקה, אפריקה ואוקיאניה.
הפדרציה נוסדה וממוקמת בסיאול, קוריאה הדרומית.
משנת 2009 עורכת הפדרציה את אליפות העולם בספורט אלקטרוני בכותרי ספורט אלקטרוני נבחרים.
בשנת 2009 ערכה הפדרציה את הIeSF Challange, בשנת 2010 נערכה אליפות IeSF Grand Final ומשנת 2011 מתקיימת האליפות תחת השם IeSF World Championship.
בשונה מאליפויות בינלאומיות אחרות הנערכות באזורים שונים בעולם, בהן משתתפות קבוצות מקצועיות, האליפויות המאורגנות על ידי הפדרציה מיועדות להשתתפות נבחרות לאומיות.
לפיכך, כל מדינה יכולה לשלוח רק קבוצה אחת (במסגרת טורניר לכותר קבוצתי, או שחקן יחיד במסגרת טורניר לכותר יחידים), אשר מורכבת משחקנים לאומיים בלבד (בניגוד לקבוצות מקצועיות אשר מורכבות משחקנים ממדינות שונות).
אליפות העולם בספורט אלקטרוני של הפדרציה הבינלאומית היא הראשונה לקיים טורנירים עבור נבחרות.
בנוסף, משנת 2012 הפדרציה העולמית מקיימת טורנירים נוספים במסגרת אליפות העולם, המיועדים לנשים בלבד.
במהלך תקופת אליפות העולם, מארחת ה-IeSF גם את סימפוזיון הספורט האלקטרוני השנתי, בו עולות סוגיות מפתח לדיון בין המשתתפים.
בנוסף, מאחרת הפדרציה את האספה הכללית השנתית, בה משתתפים ראשי ארגוני הספורט האלקטרוני הלאומיים, ובה דנים נציגי המדינות בהתפתחות הספורט האלקטרוני, ומקבלים דיווח על תוצאות התוכניות והפעילויות של ה-IeSF, וכן דיווח על מצב ההתקדמות של הענף בכל מדינה.
בשנת 2010 הגישה העמותה לגיימינג תחרותי בישראל בקשת הצטרפות רשמית ל-IeSF, ולאחר דיון באספה הכללית אושרה הבקשה וישראל צורפה לרשימת המדינות החברות בפדרציה.
מאז, נשלחה נבחרת ישראל לאליפויות העולם של ה-IeSF, ונציגים ישראליים השתתפו בדיונים והאסיפות של הפדרציה.
בשנת 2013 הגישה הפדרציה בקשת הצטרפות אל האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבינלאומיות.
במידה ותתקבל הפדרציה לאגודה, יפתח בפניה ערוץ ישיר לשיתוף פעולה עם פדרציות ספורט בינלאומיות אחרות, כמו הוועדה האולימפית, לצורך הכללת הספורט האלקטרוני באירועי מגה-ספורט בינלאומיים.
כחלק ממאמציה לקידום הענף בעולם, מארגנת הפדרציה, אחת לשנה, את אליפות העולם בספורט אלקטרוני.
העיר אילת נבחרה לארח את אליפות העולם ב-2020:
הפדרציה הבין-לאומית לרכב היא פדרציית ספורט בין-לאומית המנהלת את מרבית פעילות ענף הספורט המוטורי ברחבי העולם.
בנוסף, מקדמת הפדרציה פעילויות להעלאת רמת הבטיחות בדרכים במדינות שונות.
הפדרציה הוקמה ב-20 ביוני 1904 בשם "האיגוד הבין-לאומי של מועדוני הרכב המוכרים" .
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שינתה הפדרציה את שמה לשם הנוכחי.
הפדרציה מאגדת 246 ארגונים מ-145 מדינות שונות.
מטה הפדרציה שוכן סמוך לכיכר הקונקורד בפריז, צרפת.
נשיא האגודה הוא מוחמד בן סוליים, המכהן בתפקיד מאז שנת 2022.
האליפויות הבולטות עליהן מפקחת ומאשרת הפדרציה הן הפורמולה 1, אליפות העולם במרוצי סיבולת ואליפות העולם בראלי ומספר אליפויות שונות של רכבי ספורט וטורינג.
בנוסף, הפדרציה יחד עם הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM) מפקחות ומאשרות על הניסיונות לקבוע שיאי מהירות בנהיגה .
הוועד האולימפי הבין-לאומי הכיר בפדרציה באופן זמני בשנת 2011. שנתיים לאחר מכן הפכה ההכרה לקבועה.
האיגוד הבין-לאומי של מועדוני הרכב המוכרים הוקם ב-20 ביוני 1904 בפריז כאיגוד של מועדוני רכבי מכל רחבי צרפת.
מטרת האיגוד הייתה לייצג את האינטרסים של בעלי הרכבים ובנוסף לפקח על סצנת הספורט המוטורי הבין-לאומי.
בשנת 1922 הוקמה ועדת הספורט הבין-לאומית (Commission Sportive Internationale) שתפקידה לקבוע תקנות לקיום מרוצי גרנד פרי בין-לאומיים.
אליפות אירופה התקיימה לראשונה בשנת 1931 ותואר האליפות ניתן לנהג שהשיג את התוצאות הטובות ביותר במספר מרוצים נבחרים.
עם חידוש מרוצי המכוניות לאחר מלחמת העולם השנייה שונה שמה של הפדרציה לפדרציה הבין-לאומית לרכב .
באותה תקופה נוצרו קטגוריות מרוצים חדשות ביניהן הפורמולה 1 המתקיימת מאז שנת 1950.
אליפות העולם למכוניות ספורט נוסדה בשנת 1953. ועדת הספורט הבין-לאומית קבעה את הכללים לקיום התחרויות, אך האחריות על קבלת המתמודדים, תשלום הפרסים וקיום האירועים הוטלה על מארגני המרוצים.
בפורמולה 1 הדבר הוביל למתח בין הקבוצות, שהקימו את איגוד יצרני הפורמולה 1 ובין הפדרציה וועדת הספורט.
איגוד היצרנים בהנהגת ברני אקלסטון החל לקחת אחריות על היבטים מסוימים ולהכתיב למארגני המרוצים תנאים משלהם כולל תנאי סף להשתתפות של קבוצות ואופן חלוקת הפרסים הכספיים.
בניסיון להגן על סמכות הפדרציה החליט פול אלפונס פון מטרניך-וינבורג, נשיא הפדרציה, למנות את ז'אן-מארי בלסטרה לראש ועדת הספורט.
בלסטרה ביצע רפורמה והקים במקום הוועדה את הפדרציה הבין-לאומית לספורט מוטורי .
המאבק בין שני הגופים זכה לכינוי "מלחמת FISA-FOCA", במסגרתו בוטלו והוחרמו מספר מרוצים.
למחלוקת ולניסיון לסיים אותה באמצעות הסכם קונקורד היו השפעות גדולות על הפדרציה.
במסגרת ההסכם איגוד היצרנים קיבל את הזכויות המסחריות של האליפות, בעוד שהפדרציה קיבלה את השליטה המלאה על קביעת התקנות הספורטיביות.
אקלסטון, שהיה נשיא איגוד היצרנים מונה לסגן נשיא הפדרציה.
מקס מוזלי, ששימש כיועץ המשפטי של איגוד היצרנים מונה בשנת 1991 לנשיא FISA.
שנתיים לאחר מכן החליף מוזלי את בלסטרה בנשיאות הפדרציה.
לאחר המינוי החליט על ביטול FISA והעברת השליטה על הספורט המוטורי ישירות תחת FIA.
בעקבות הגרנד פרי בסן מרינו בעונת 1994 בו מצאו את מותם איירטון סנה ורולנד רצנברגר הקימה הפדרציה ועדת מומחים לענייני בטיחות במטרה לקדם את נושא הבטיחות בספורט המוטורי.
הוועדה בראשותו של פרופסור סיד ווטקינס פעלה יחד עם האגודה למחקר בתעשיית הרכב במטרה לחזק את העמידות של הרכבים במקרים של התרסקות והגנה על הבטיחות האישית של הנהגים.
המלצות הוועדה הובילו להחמרה בדרישות במבחני הריסוק לרכבי מרוץ, יצירת סטנדרט חדש לקסדות וחליפות מרוצים וחיוב השימוש בתומך לראש ולצוואר (HANS) בכל המרוצים.
בנוסף פעלה הוועדה לשיפור הבטיחות במסלולי המרוצים.
הדבר הוביל לשינוי בתוואי המסלול במסלולים שונים לשיפור מעקות הבטיחות בצידי המסלול והנהלים הרפואיים הקשורים לתחרויות.
הפדרציה הייתה ממייסדי יורו NCAP, התוכנית האירופית להערכת כלי רכב חדשים.
התוכנית קבעה סטנדרטים לביצוע מבחני בטיחות לרכבים ומפרסמת דו"חות לגבי רמת הבטיחות של דגמים שונים.
מקס מוזלי שימש בתפקיד יושב ראש הראשון.
בהמשך סייעה הפדרציה להקמה של Latin NCAP הפועל באמריקה הלטינית ו-Global NCAP.
רשות ההגבלים העסקיים של הנציבות האירופית בחנה היבטים שונים של פעילותה המסחרית של הפדרציה בניהול הספורט המוטורי.
מספר חברות טלוויזיה חברות בתחום הספורט המוטורי פנו לקארל ואן מירט, הממונה על ההגבלים העסקיים בשנת 1997 וטענו כי הפדרציה עושה שימוש לרעה במעמדה כגוף המנהל של הענף.
הבדיקה של ואן מירט התמשכה ובשנת 1999 עדיין לא התקבלה החלטה בנושא.
העיכוב הוביל את הפדרציה להגיש תביעה משפטית כנגד הנציבות בטענה כי התמשכות החקירה גורמת לנזק לא הכרחי.
בנוסף דרשה הפדרציה התנצלות על הדלפה של חומרים הנוגעים לחקירה.
מריו מונטי החליף את ואן מירט בתפקיד ופתח בחקירה רשמית כנגד הפדרציה.
הנציבות טענה למספר הפרות של חוקי הסחר האירופאים בפעילות הקשורה למתן הרישיונות המאפשרים השתתפות בספורט ובשליטה על זכויות השידור בטלוויזיה.
במטרה להשתתף במרוצים המאורגנים על ידי הפדרציה נדרש לקבל רישיון.
על מבקש הרישיון נאסר להתחרות במקביל באליפויות שאינן בפיקוח הפדרציה.
תנאי זה, שנדרש גם ממסלולי מרוצים ומפרסמים, מנע מסבבי תחרויות אחרים להתחרות מול האליפויות של הפדרציה על ידי מניעת גישה למסלולים, נהגים ויצרנים.
בנוסף, זכויות השידור בטלוויזיה ניתנו לחברת "International Sportsworld Communicators", חברה שנשלטה על ידי אקלסטון, מצב שיצר ניגוד עניינים.
החקירה נסגרה בשנת 2001 לאחר שהפדרציה והנציבות הגיעו להסכמה על מספר תנאים.
במטרה להגביל את כוחה הסכימה הפדרציה להתמקד בתפקידה כרגולטור בתחום הספורט המוטורי ולמכור את הזכויות המסחריות של כל האליפויות, כולל הפורמולה 1. בנוסף הפדרציה התחייבה שלא להפעיל את כוחה על מנת למנוע קיום של מרוצים ותחרויות מקבילים.
אקלסטון מכר את חברת ISC והתפטר מתפקידו כסגן הנשיא.
הזכויות המסחריות לאליפות הפורמולה 1 נמכרו ל"קבוצת פורמולה 1" (Formula One Group) תמורת סכום של 360 מיליון דולר.
במהלך שנות החקירה העבירה הפדרציה את משרדיה לז'נבה, הנמצאת מחוץ לאיחוד האירופי.
עם סגירת התיק חזרו המשרדים למשכנם בפריז.
מוזלי נבחר בפעם השלישית לעמוד בראש הארגון, אך תקופת הכהונה קוצרה מחמש לארבע שנים.
בשנת 2001 הקימה הפדרציה קרן במטרה לקדם מחקר בתחומי הבטיחות בדרכים, השפעות סביבתיות של התחבורה ותחבורה בת-קיימא.
מענק בגובה 300 מיליון דולר הועבר לקרן מתוך סכום המכירה של זכויות הפורמולה 1. בשנת 2004 הוקם מכון מחקר שריכז את כל פעילות המחקר בתחום הבטיחות בדרכים.
בשנת 2006 הושק קמפיין בין-לאומי "Make Roads Safe" במטרה ליצור כבישים בטוחים יותר ברחבי העולם.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הפדרציה ונשיאה היו בסכסוך מתמשך סביב אליפות הפורמולה 1. קבוצה של יצרני מכוניות המתחרים באליפות איימה להקים אליפות מתחרה שתאפשר להם יותר מעורבות בקביעת התקנות וחלוקת הרווחים.
הסכם קונקורד חדש הוביל לסיום הסכסוך, אך האיום בהקמת סדרה מתחרה שב ועלה בכל סכסוך בין הפדרציה ובין היצרנים.
אופן הטיפול של הפדרציה במשבר הצמיגים במהלך גרנד פרי ארצות הברית בעונת 2005. מוזלי סירב לביצוע התאמות של המסלול או לקיים מרוץ שלא יכלל באליפות במקום הגרנד פרי.
הפדרציה איימה להעניש קבוצות שיפרשו מהמרוץ, אך לבסוף חזרה בה מהאיום.
מוזלי נבחר שוב ללא מתחרים בשנת 2005. ביוני 2008 התמודד, לראשונה, עם ערעור על מנהיגותו בהצבעת אמון.
ההצבעה באה כתגובה להאשמות בנוגע לחיי המין של מוזלי שפורסמו באותם ימים בתקשורת הבריטית.
103 קולות תמכו בו מול 55 מתנגדים.
למרות זאת הוא המשיך להתמודד עם ביקורות מצד קבוצות ואישים בעולם הספורט המוטורי.
במהלך שנת 2009 התפתחה מחלוקת בין הפדרציה ובין איגוד קבוצות הפורמולה 1 (FOTA), גוף שנוסד כשנה לפני כן, בשל הרצון של הפדרציה לקבוע תקרת תקציב לקבוצות החל מעונת 2010. במסגרת הדיונים העלו הקבוצות שוב את האפשרות להקים אליפות מתחרה.
בתגובה פתחה הפדרציה בהליכים לקליטה של קבוצות חדשות לאליפות.
בנוסף, הביעו בעלי הקבוצות חוסר אמון ביכולתו של מוזלי לשלוט בענף.
בתיווכו של אקלסטון הושג, בסופו של דבר, הסכם קונקורד חדש בין הפדרציה לקבוצות.
הקבוצות הסירו את איום השביתה, מגבלות התקציב הוחלפו בצעדים לצמצום עלויות ומוזלי הודיע על סיום כהונתו.
בבחירות שהתקיימו באוקטובר 2009 גבר ז'אן טוד, מנהל קבוצת פרארי לשעבר על ארי וטנן.
טוד כיהן בתפקיד עד לפרישתו בדצמבר 2021, אז החליף אותו מוחמד בן סוליים.
הפדרציה הבין-לאומית של אגודות הסטודנטים לרפואה , הידועה גם בראשי-התיבות: IFMSA, היא ארגון לא ממשלתי המייצג אגודות של סטודנטים לרפואה.
הוא נוסד במאי 1951 וכיום הוא מייצג 1.5 מיליון סטודנטים לרפואה, ו-133 ארגוני חברים מ-136 מדינות בשש יבשות.
ה-IFMSA מונחה על ידי ארגוני החברים הלאומיים שלו (NMO), המסוגלים לקבל החלטות אקטיביות פעמיים בשנה, במהלך האסיפות הכלליות של IFMSA.
בהצבעה שהתקיימה ב-6 באוגוסט 2024 החליטו חברי IFSMA להשעות את הנציגות הישראלית מחברות בפדרציה, ללא חקירה.
ההצעה להשעות את נציגות ישראל הועלתה על ידי ברזיל וספרד ואושרה ברוב של שני־שלישים.
ה-IFMSA מנהל יחסים רשמיים עם ארגון הבריאות העולמי (ה-WHO), שהחלו עוד בשנת 1969, כאשר שיתוף הפעולה ביניהם הביא לארגון יום עיון בנושא "הוראה מתוכנתת בחינוך רפואי", כמו גם תוכניות בנושאי אימונולוגיה ורפואה טרופית.
בשנים שלאחר מכן, ה-IFMSA וה-WHO שיתפו פעולה בארגון מספר סדנאות ותוכניות הכשרה.
בתחילת שנות האלפיים יצר ה-IFMSA את חמשת האזורים שלה, כדי לתמוך בצמיחה המתמשכת של הפדרציה ולהגדיל את ההישגיות שלה ברמה הלאומית.
היא גם אימצה מערכת חדשה של חוקה וחוקי עזר שיתאימו למימוש עבודתה.
אוגוסט 2014 היה רגע מכריע עבור הפדרציה, כשלאחר מספר שנים של דיונים, קבוצות עבודה ומצבי משימות, אימצה הפדרציה פה אחד רפורמה מבנית, שנכנסה לתוקפה במלואה ב-1 באוקטובר 2015. הרפורמה הושלמה עם יישום מזכירות קבועה באמסטרדם, המעבר מפרויקטים לתוכניות ואימוץ אסטרטגיה לשלוש שנים.
הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית הוא הארגון המייצג את האינטרסים והרווחים של תעשיית המוזיקה ברחבי העולם.
זהו ארגון ללא מטרות רווח שנרשם בשווייץ והוקם באיטליה בשנת 1933.
הארגון מפעיל מזכירות שממוקמת בלונדון ויש לו משרדים בבריסל, הונג קונג ומיאמי.
המטרה של ה-IFPI היא לקדם את הערך של המוזיקה המוקלטת, תוך שמירה על זכויות מפיקי המוזיקה וזאת, בנוסף לכך שה-IFPI מנסה להרחיב את התעשייה המסחרית עצמה.
שירותיו של ה-IFPI כוללים קידום של מדיניות משפטית בנושא המוזיקה, התדיינות משפטית, הגנת תוכן (זכויות יוצרים), דיווח על מכירות ועיסוק בסחר בעולם המוזיקה ככלל.
ה-IFPI מנוהל על ידי "מועצה ראשית"; קבוצה הכוללת נציגים שונים מחברות תקליטים, נציגים מקבוצות לאומיות שפועלות על ידו ומנכ"לית האיגוד עצמו.
ישנן גם שתי מועצות אזוריות (המועצה האזורית IFPI אסיה / ו-IFPI של אמריקה הלטינית) המפקחות על העניינים האזוריים שלהן, היות שהשוק שלהן שונה מהשוק העולמי.
פרנסס מור היא המנכ"לית הנוכחית של ה-IFPI.
היא מונתה למנכ"לית ב-1 ביולי 2010. היא החליפה את ג'ון קנדי, שעמד בראש הארגון מאז 2005 והיה גם אחד מהמארגנים והמנהלים של לייב אייד ולייב 8.
ה-IFPI מייצג את ענף ההקלטות ברחבי העולם וחברים בו 1,300 אנשים בכמעט 60 מדינות.
איגודים שונים שפועלים תחת ה-IFPI הם:
1996 - הוקמו פרסי הפלטינה באירופה.
2003 - חברת פרו-מיוזיק הוקמה.
2004 - דו"ח המוזיקה העולמית של ה-IFPI מפורסם לראשונה.
(דו"ח המסכם בתוכו את השנה במוזיקה, המכירות וכולי)
2005 - IFPI מסייעת בהתדיינויות נגד אתר שיתוף קבצים בלתי חוקי.
2013 - חלוקת פרסים לאמנים המצליחים ביותר בכל שנה.
2015 - ייסוד "יום שישי המוזיקלי" - שהיה לאבן דרך בתעשיית המוזיקה ככלל.
כלומר, מאז אותה השנה מרבית האמנים מוציאים מוזיקה בימי שישי.
הדבר נחשב לאחת מההחלטות המשפיעות ביותר שהתקבלו בתעשיית המוזיקה.
2015 - ה-IFPI מבצע הליך משפטי כנגד האתר הרוסי vKontakte.
2017 - ה-IFPI מנהל מאבק משפטי שהוביל לסגירת אחד מאתרי המוזיקה הגדולים ביותר, YouTubeMP3.
2019 - נעשים שינויים בזכויות היוצרים באירופה.
תרשים ה-"Global Artist of the Year" מפורסם מאז שנת 2013 והאמן שמדורג במקום הראשון זוכה בפרס פיזי.
הזוכים לפי השנים הם: ואן דיירקשן בשנת 2013, טיילור סוויפט בשנת 2014, אדל בשנת 2015, דרייק בשנת 2016, אד שירן בשנת 2017, דרייק בשנת 2018, וטיילור סוויפט בשנת 2019.
הארגון מפרסם את האלבום והסינגל המצליח ביותר בכל שנה.
בשנת 2019, הסינגל המצליח ביותר היה "Bad Guy" של בילי אייליש, והאלבום המצליח ביותר היה ואראשי.
הפדרציה הבין-לאומית של ארגונים להשכלת עובדים (IFWEA) היא ארגון בין-לאומי של אגודות, קרנות, ארגונים לא ממשלתיים ואיגודים מקצועיים העוסקים בחינוך מבוגרים לאנשים עובדים.
היא ממוקמת בקייפטאון, דרום אפריקה, היא משקיפה בארגון העבודה הבין-לאומי ובאונסק"ו וחברה בסולידאר .
הרעיון להקים פדרציה בין-לאומית של אגודות השכלה לעובדים הועלה במהלך מלחמת העולם השנייה, בכנס השנתי של איגוד ההשכלה לעובדים של בריטניה.
בשנת 1945 נערכה בלונדון ועידה לחברי ארגוני השכלה לעובדים ממספר מדינות, שם הוחלט להקים קואליציה בין-לאומית לתמיכה בשיתוף פעולה בין ארגונים.
באוקטובר 1947 הושקה רשמית הפדרציה הבין-לאומית של ארגונים להשכלת עובדים (IFWEA) בכנס בלונדון בו אומצה חוקה רשמית.
בכנס השתתפו נציגי עובדים מבריטניה, דנמרק, פינלנד, צרפת, הולנד, לוקסמבורג, נורווגיה, שווייץ ושוודיה, וכן נכחו משקיפים מגרמניה, פולין, אוסטריה, צ'כוסלובקיה וארצות הברית.
נשיא ומזכ"ל נבחרו, ומונה ועד מנהל לפי ייצוג אזורי.
הייצוג משתנה כעת באופן קבוע כדי לשקף את חברות הפדרציה.
במהלך 71 השנים האחרונות, החברוּת ב-IFWEA גדלה.
החל מ-2018 ל-IFWEA יש שלוחות ביותר מ-30 מדינות כולל דרום אפריקה, זימבבואה, נפאל, ניו זילנד, אינדונזיה, סרי לנקה, פקיסטן, פיליפינים, הודו, קמבודיה, דנמרק, שוודיה, נורווגיה, פורטוגל, איסלנד, פינלנד, בריטניה, בולגריה, בלגיה, בוליביה, פרו וארצות הברית.
IFWEA מסייע לארגונים חדשים, במיוחד במדינות מתפתחות, ומספק מרחב עולמי למחנכי עובדים לחלוק משאבים ולקדם את תפקידם של איגודים מקצועיים ומאבקים קהילתיים בשינוי חברתי.
תפקיד חשוב של הארגון הוא לעודד חילופי ידע בין חברות הארגון.
מטרת ה-IFWEA היא "לקדם את חינוך הציבור ביחס לתנועת העבודה הדמוקרטית; ולקדם את ההוצאה לפועל של עבודות חינוכיות באופן חופשי והתנדבותי, על פי עקרונות הסולידריות, שיתוף הפעולה, הצדק, השוויון, הדמוקרטיה והחופש".
גוף קבלת ההחלטות העליון בארגון ה-IFWEA היא הוועידה הכללית הבין-לאומית הארבע-שנתית.
בוועידה זו נבחרים המזכיר הכללי, הנשיא והוועד המנהל.
הוועידה הכללית ה-22 של ה-IFWEA התקיימה בלימה, פרו בשנת 2015.
תפקידה של מזכירות ה-IFWEA הוא לעודד את פיתוחה של תנועת השכלת עובדים דמוקרטית, על ידי קישור בין ארגונים ועידוד שותפויות בין ארגונים חברים, קידום שיטות עבודה מומלצות בעיצוב החינוך ובלמידה אפקטיבית באמצעות מתן משאבי חינוך, אירועי תקשורת ולמידה מקוונים כסדנאות, ימי עיון וכנסים.
מזכירות ה-IFWEA נרשמה בקייפטאון, בדרום אפריקה בשנת 2009, לאחר בחירתו של מזכ"ל IFWEA, סהרה ריקליף בדצמבר 2007. בעבר הארגון נרשם בבריטניה, כאשר המזכירות ישבה במנצ'סטר, ולפני כן התארח על ידי ה-AOF נורווגיה, כאשר המזכירות ישבה באוסלו.
רשומות ארכיונים של ה-IFWEA מ-1945 עד 1986 שמורות באוספי הספרייה של קונגרס איגודי העובדים (TUC) ובארכיוני אוניברסיטת המטרופוליטן בלונדון, קוד סימוכין GB 1924 IFWEA.
הרשומות של העת הנוכחית שמורות במכון הבין-לאומי להיסטוריה חברתית (IISH/IISG).
התכנית לתעודה ולימודי יסוד בכישורי שינוי חברתי
התכנית לתעודה ולימודי יסוד בכישורי שינוי חברתי (FSSC) מספקת קורסים המיועדים למנהיגי שטח בארגונים קהילתיים ואיגודים מקצועיים.
תוכניות בעבר כללו קורסים בנושא השתתפות פוליטית ומעורבות אזרחית של נוער; שיטות למידה ומחקר השתתפותיות; מנהיגות נשים; וארגון להגנה סוציאלית של עובדים מוחלשים.
הקורסים מעוצבים על ידי חברות בארגון IFWEA עם מומחיות בתחומים אלה.
תוכנית מעגלי לימוד לשינוי חברתי
תוכנית מעגלי לימודים לשינוי חברתי (SCSC) מקדמת מעגלי לימוד על ידי הכשרת מנחי מעגלי לימוד פוטנציאליים.
מעגלי הלימוד מקדמים למידה משותפת.
התכנית גם מפגישה מנחי מעגלי לימוד ממדינות שונות באופן מקוון כדי לשתף מידע ברמה הבין-לאומית.
תוכניות כללו גם מועדוני קולנוע, מועדוני ריקודים וקבוצות תיאטרון לשינוי חברתי.
התוכנית השנתית למודעות לגלובליזציה לנוער (YGAP) המנוהלת על ידי IFWEA מפגישה מחנכים צעירים, איגודים מקצועיים ומנהיגי נוער מרחבי העולם.
התכנית, הפועלת בקייפטאון שבדרום אפריקה, מעוררת מודעות לנושאי השכלת עובדים בעולם.
היא נועדה לפתח ולחנוך מנהיגים צעירים בתחום השכלת עובדים.
האקדמיה המקוונת לעבודה היא משאב מבוסס אינטרנט המציע מגוון מסלולי חינוך לתנועת העבודה.
באמצעות הרשת, מחנכים יכולים לשתף חומרים, תוכניות לימודים ומידע בפלטפורמות מקומיות, אזוריות ובין-לאומיות.
הפדרציה הבין-לאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל היא ארגון המתעד את ההיסטוריה, הסטטיסטיקה והשיאים של הכדורגל.
הארגון הוקם ב-27 במרץ 1984 בלייפציג שבגרמניה המזרחית על ידי ד"ר אלפרדו פגה, עם ברכתו של מזכ"ל פיפ"א דאז, הלמוט קזר.
מטה הפדרציה שכן ברחוב אל-מורור 147 באבו דאבי במשך זמן מה, ובשנת 2010 עבר המטה לבון שבגרמניה, וכיום שוכן המטה הראשי בציריך שבשווייץ.
לאחר מכן הופסק פרסום מגזינים אלו, מסיבות שלא נאמרו רשמית, והארגון החל לפרסם את חומריו בסדרת ספרים רב לשוניים בשיתוף עם נותני חסות.
הארגון הסטטיסטי הגביל כעת את פעילויות הפרסום שלו לאתר האינטרנט שלו בלבד, וזכה לתמיכה מפיפ"א, המכירה ב-IFFHS ובעבודתו, אם כי לאחרון אין כל זיקה לגוף המנהל את הכדורגל (פיפ"א).
הפדרציה הבין-לאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל מעניקה מדי שנה את הפרסים הבאים:
מלך השערים הטוב ביותר בעולם (שערים בין-לאומיים)
מלך השערים בליגה עליונה הטוב ביותר בעולם (שערי ליגה)
פרס המועדון הטוב ביותר בעולם ניתן בכל שנה למועדון הטוב ביותר בשנה הקלנדרית החולפת לפי קריטריונים מוגדרים.
דירוג המועדונים לוקח בחשבון תחרויות בין-לאומיות, משחקי ליגה (כולל משחקי פלייאוף), ומשחקי הגביע הלאומי החשוב ביותר (החל משלב שמינית הגמר).
עבור כל תחרות, מתקבל ניקוד על ניצחון, מחצית מניקוד זה על תיקו, ומאומה במקרה של הפסד.
עם זאת, הניקוד משתנה לפי רמת התחרות, כמפורט להלן:
תחרותניצחוןתיקוליגה ראשונה4.02.0ליגה שנייה3.01.5ליגה שלישית2.01.0ליגה רביעית1.00.5ליגת האלופות14.07.0הליגה האירופית12.06.0קופה ליברטדורס14.07.0קופה סודאמריקנה12.06.0ליגת האלופות האפריקאית9.04.5גביע CAF (עד 2004)7.03.5ליגת האלופות האסיאתית9.04.5גביע AFC7.03.5ליגת האלופות של CONCACAF9.04.5ליגת האלופות האוקיאנית5.02.5גביע העולם למועדונים (חצי הגמר)14.07.0גביע העולם למועדונים (גמר)21.010.5
כתב מודגש מייצג את המועדון שזכה בפרס המועדון הטוב ביותר בעולם.
שנהUEFACONMEBOLCONCACAFCAFAFCOFC2020 באיירן מינכן פלמיירס טיגרס אל-אהלי אולסן יונדאי מג'נטה2021 מנצ'סטר סיטי פלמיירס קומוניקסיונס אל-אהלי אולסן יונדאי טים ולינגטון2022 ליברפול פלמנגו אלחואלנסה אל-אהלי צ'ונבוק מוטורס אוקלנד סיטי
בשנת 2009 פרסם ה־IFFHS מחקר שדירג את המועדונים הטובים ביותר בעולם במאה העשרים.
ששת המועדונים המובילים בכל קונפדרציה זכו בגביע מיוחד בטקס שנערך בלונדון ב־11 במאי 2010. להלן עשרת המועדונים המובילים בכל יבשת:
בשנת 2012 הכירה IFFHS בברצלונה, כמועדון הטוב ביותר בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
להלן עשרת המועדונים המובילים בדירוג:
דירוגמועדוןקונפדרציהנקודות1 ברצלונהUEFA2,5502 מנצ'סטר יונייטדUEFA2,5233 ליברפולUEFA2,4144 ארסנלUEFA2,4105 אינטר מילאנוUEFA2,3586 באיירן מינכןUEFA2,3157 מילאןUEFA2,2968 ריאל מדרידUEFA2,2579 צ'לסיUEFA2,23510 בוקה ג'וניורסCONMEBOL2,095
בשנת 2021, הוכרזה ברצלונה בשנית, כמועדון הטוב ביותר של העשור השני של המאה העשרים ואחת.
דירוגמועדוןקונפדרציהנקודות1 ברצלונהUEFA2,8772 ריאל מדרידUEFA2,7823 באיירן מינכןUEFA2,594.54 פריז סן-ז'רמןUEFA2,3575 אתלטיקו מדרידUEFA2,3026 יובנטוסUEFA2,2727 צ'לסיUEFA2,113 מנצ'סטר סיטיUEFA9 מנצ'סטר יונייטדUEFA2,02010 ארסנלUEFA2,016
+חמשת המועדונים המובילים בכל יבשתדירוגאירופהאמריקה הדרומיתאמריקה הצפוניתאפריקהאסיהאוקיאניה1 ברצלונה גרמיו טיגרס אספרנס צ'ונבוק מוטורס אוקלנד סיטי2 ריאל מדריד אתלטיקו נסיונל מונטריי אל-אהלי אל-הילאל טים ולינגטון3 באיירן מינכן ריבר פלייט קלוב אמריקה אטואל דו סאהל אולסן יונדאי מג'נטה4 פריז סן-ז'רמן בוקה ג'וניורס סנטוס לגונה א-זמאלכ פ.צ.
סיאול היינג'ין ספורט5 אתלטיקו מדריד ליברטד קרוס אסול מזמבה אל-אהלי א.ס.
בשנת 2021 הכירה IFFHS באולימפיק ליון, כמועדון הטוב ביותר בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
דירוגמועדוןקונפדרציהנקודות1 אולימפיק ליוןUEFA1782 וולפסבורגUEFA1303 באיירן מינכןUEFA984 פריז סן-ז'רמןUEFA975 פורטלנד ת'ורנסCONCACAF876 ברצלונהUEFA747 צ'לסיUEFA698 נורת' קרוליינה קוראג'CONCACAF679 מנצ'סטר סיטיUEFA4810 רוזנגרדUEFA47
שנהמקום ראשוןמקום שנימקום שלישי2020 אנגליה ארצות הברית צרפת2021 צרפת אנגליה ספרד2021 ספרד אנגליה צרפת
רשימת נשיאי הפדרציה מיום הקמתה:
פדיברס (מאנגלית: Fedivese, הלחם בסיסים של 'פדרציה' ו'יוניברס') הוא אסופת שרתי רשתות חברתיות ורשתות לפרסום תוכן (תמונות, וידאו, בלוגים) המחוברים זה לזה ומקיימים ביניהם קשרי גומלין.