tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מ-1995 עד 1999, הוא היה ראש מדור OSCE של המחלקה לשיתוף פעולה אירופי של משרד החוץ הרוסי.
כיועץ בשגרירות הפדרציה הרוסית בארצות הברית.
מ-2005 עד 2008 שימש כמנהל המחלקה לשיתוף פעולה אירופי של משרד החוץ הרוסי.
מאז 15 באוגוסט 2008 מכהן בתפקיד סגן שר החוץ של הפדרציה הרוסית.
במסגרת תפקידו מפקח על נושאי היחסים הדו-צדדיים עם מדינות אמריקה, אי-הפצה ופיקוח על נשק, תוכנית הגרעין האיראנית והשתתפות הפדרציה הרוסית באיחוד BRICS.
סֶרְגֵי סֶרְגֵייֶבִיץ' קוֹרְסַקוֹב היה נוירופסיכיאטר רוסי, הידוע במחקריו על פסיכוזה אלכוהולית.
על שמו תסמונת קורסקוף ו.
סרגיי קורסקוב נולד ב, בנו של מנהל בית החרושת לזכוכית שם.
בגיל 16 למד רפואה באוניברסיטת מוסקבה.
לאחר שסיים את לימודיו ב-1875 הוא עבד כרופא בבית החולים לחולי נפש "פראובראז'נסקי" מ-1875 או 1876, והייתה לו שם הזדמנות מספקת לבחון את ההשפעות של האלכוהוליזם.
מ-1876 עד 1879, הוא צבר ניסיון לתואר דוקטור במרפאה למחלות עצבים אצל .
בשנת 1880 הוא פרסם את התיאור המפורט הראשון של צורה של אמנזיה המופיעה בעיקר אצל אלכוהוליסטים.
בשנת 1887 הוא תיאר מקרים שונים של מחלות עצבים אלכוהוליות (באמצעות שיתוק אלכוהולי) עם תסמונות נפשיות בולטות.
הוא קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה בשנת 1887 על עבודתו "על שיתוק אלכוהולי" (Об алкогольном параличе).
ב-1888 מונה קורסקוב לפריבט-דוצנט, ובשנת 1892 מונה לפרופסור שלא מן המניין במרפאה פסיכיאטרית חדשה באוניברסיטה.
במהלך תקופה זו, הוא ביקר בווינה, שם היה תלמידו של תאודור מיינרט.
הוא היה פרופסור מן המניין בנוירולוגיה ופסיכיאטריה משנת 1899 ועד מותו שנה אחר כך.
הוא מת מאי ספיקת לב בגיל 46.
קורסקוב היה אחד מגדולי הנוירו-פסיכיאטרים של המאה ה-19 ופרסם עבודות רבות בנושאי נוירופתולוגיה, פסיכיאטריה ורפואה משפטית.
מלבד מחקריו על פסיכוזה אלכוהולית, הוא טבע את המושג פרנויה.
קורסקוב הצטער על כך שהסטודנטים נאלצו לבזבז את האנרגיות שלהם על צורכי חיים פשוטים כאשר הם צריכים להתרכז בלימודים.
כיו"ר "החברה לקידום תלמידים נזקקים" ניסה להקל על מצבם הכלכלי.
אבל היו לו גם ציפיות מהתלמידים:
קורסקוב חקר את ההשפעות של אלכוהוליזם על מערכת העצבים והפנה את תשומת הלב למספר מקרים של אלכוהולית עם תסמינים נפשיים בולטים (תסמונת קורסקוף).
כמארגן מוכשר, קורסקוב היה גורם מרכזי בהקמת אגודת הנוירופתולוגים והפסיכיאטרים במוסקבה.
על שמו כתב העת: "כתב העת לנוירופתולוגיה ופסיכיאטריה על שם קורסקוב " .
תסמונת קורסקוף: תסמונת אמנזית-קונפאבולטורית עם שלושה מאפיינים בולטים (1) פגם זיכרון חמור, במיוחד עבור אירועים אחרונים; (2) קונפאבולציה (כלומר, זיוף זיכרון אצל אדם ערני ומגיב); ו-(3) (פסיכוזיס פולינויריטיקה – psychosis polyneuritica), הקשורה בדרך כלל לאלכוהוליזם ותת-תזונה.
או "Polioencephalitis hemorrhagica superior" הקשורה לפסיכוזה של קורסקוב: מצב המאופיין בניסטגמוס, חוסר היכולת למקד את שתי העיניים באותו כיוון (Conjugate gaze palsy), אטקסיה ופסיכוזה עקב מחסור תזונתי, ליתר דיוק של תיאמין (אם כי המחסור בתיאמין כגורם לתסמונת הוכח רק במאה ה-20) ונצפה בעיקר, אם כי לא רק, אצל אלכוהוליסטים.
סרגיי קורובין היה צייר ריאליסטי רוסי; אחיו של קונסטנטין קורובין.
הוא נולד למשפחת סוחרים אמידה.
אמו הייתה מהאצולה, למרות שהם נרשמו רשמית כ"איכרים" ממחוז ולדימיר.
מ-1876 עד 1886 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל וסילי פרוב, אלכסיי סאווראסוב ואילריון פריאנישניקוב, קרוב משפחה רחוק.
הוא גם היה חסיד של הנודדים.
החל במחצית השנייה של שנות ה-90, הוא התרחק מגישתו הריאליסטית ואימץ סגנון סקיצה שהיה קרוב יותר לאימפרסיוניזם.
הוא גם נטה להעדיף נופים.
בשנת 1900 הוא יצר איורים עבור הספר "האדרת" של גוגול.
כמו כן יצר כמה ציורים יחד עם אחיו קונסטנטין, כולל אחד של קרב קוליקובו, במוזיאון ההיסטורי הממלכתי (1908).
הוא מת לפתע מאוחר יותר באותה שנה, מאי-ספיקת לב.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, מדינות האיחוד האירופי הטילו עליו סנקציות כלכליות.
סרגיי קורוליוב נולד בפרונזה (בישקק של ימינו) שברפובליקה הקירגיזית.
הוא גדל במשפחתו של בוריס קורוליוב, קצין צבא סובייטי.
בגיל צעיר עברה המשפחה ללנינגרד שם התחנך בבית הספר הצבאי הגבוה לרדיו ואלקטרוניקה.
באוגוסט 1979 שירת בסוכנות הביון הצבאית: מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות.
השוק הפרטי והמעבר לשירות הביטחון הפדרלי
בשנות ה-90 עבד קורוליוב לזמן קצר בחברת אבטחה פרטית שסיפקה שירותי אבטחה.
בין לקוחותיה היה סמנכ"ל חברת Mebel-Market בשנים 1993–2000, אנטולי סרדיוקוב, לימים שר ההגנה של רוסיה.
בוגר אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה.
מאז שנת 2000 שירת במחלקה השלישית של שירות הביטחון הכלכלי במינהל שירות הביטחון הפדרלי בעיר סנקט פטרבורג.
בשנים 2007–2011 שירת במחלקה לסיכול ריגול צבאי, שם פיקח על המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי - הסוכנות למודיעין צבאי ולאחר מכן שימש כיועץ לשר ההגנה אנטולי סרדיוקוב.
ב-2004 משטרת סנקט פטרבורג חקרה קשרים של קורוליוב לארגוני פשיעה מאורגנת בעיר כולל ארגון הפשע טמבוב, אך קורוליוב הצליח לחמוק מהרשעה.
שירותו בגופי שירות הביטחון הפדרלי
ב־2012 הוא מונה לעמוד בראש המינהל לביטחון פנים בארגון, האחראי לחקירת סוכנים סוררים.
תחת קורוליוב, אחת היחידות המשמעותיות ביותר בארגון הייתה השירות השישי, האחראי על מעקבים ובילוש מבצעי.
המחלקה בראשותו עמדה מאחורי חקירת תיקים פליליים רבים בעלי פרופיל גבוה, כגון חקירת מעורבות ראשי המינהל לביטחון כלכלי ומלחמה בשחיתות במשטרת רוסיה בפשעים כלכליים ופרשת הרשעתו בפלילים של מושל מחוז סחלין אלכסנדר חורושבין וראש עיריית ולדיווסטוק איגור פושקרב.
ב-8 ביולי 2016 מונה לראש שירות הביטחון הכלכלי של שירות הביטחון.
מינויו של קורוליוב לתפקיד ראש שירות הביטחון הכלכלי (אחת מהחטיבות המרכזיות של הארגון) זכתה להתנגדות של כמה פקידים בכירים בוועדת החקירות של רוסיה (הגוף הממשלתי האחראי לחקירת שחיתויות), כולל מיכאיל מקסימנקו ודניס ניקנדרוב.
שניהם נידונו לאחר מכן לתקופות מאסר ממושכות באשמת שחיתות.
תפקידיו של סרגיי קורוליב כראש השירות כללו מתן רקע ומידע לנשיא פוטין על חברי הממשלה.
הוא שימש כחבר בוועדה שפיקחה על בניית נמל החלל ווסטוצ'ני.
בשנת 2019 מונה לחבר מועצת הפיקוח של מרכז המחקר הלאומי "מכון קורצ'אטוב" לאנרגיה גרעינית.
ב-2021, מונה לשמש כנציג רוסיה בגוף הייעודי למלחמה בטרור של ארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה.
המשנה לראש שירות הביטחון הפדרלי
ב-24 בפברואר 2021, בצו של נשיא רוסיה, מונה לסגן הראשון של מנהל שירות הביטחון הפדרלי והיה למועמד הבולט ביותר לרשת את אלכסנדר בורטניקוב, בראשות שירות הביטחון הפדרלי.
בנו, בוריס קורוליוב, עובד כמתכנת.
סרגיי מטבייביץ' שטמנקו היה גנרל סובייטי אשר כיהן כראש המטה הכללי של הצבא האדום בין השנים 1948–1952, וכשר המלחמה של ברית המועצות בין 1950–1952. כמו כן כיהן במשך כמה קדנציות לא רציפות כסגן ראש המטה הכללי.
בתפקידו האחרון כיהן כראש המטה הכללי של ברית ורשה בין השנים 1968–1976.
שטמנקו נולד ב-20 בפברואר 1907 למשפחה קוזאקית ענייה בכפר אוריופינסק.
שמו המקורי היה "שטמנקוב", אולם הוא קיצר אותו ל"שטמנקו" ב-1916. ב-1924 הוא נסע למוסקבה במטרה למצוא עבודה, ובמשך שנתיים עבד כפועל טלגרף.
באוקטובר 1926 הוא התגייס לצבא האדום, ולמד בבית הספר לתותחנים במוסקבה.
בספטמבר 1927 הוא החל ללמוד בבית הספר לנ"מ בסבסטופול.
בין השנים 1930–1933 הוא שירת ברגימנט התותחנים ה-121 בסבסטופול.
ב-1930 הוא מונה למפקד כיתת סיור, ובשנת 1931 למפקד סוללת ארטילריה.
הוא למד באקדמיה הצבאית למיכון ולמוטוריזציה של הצבא האדום עד 1937. לאחר מכן מונה למפקד רגימנט אימונים.
באוגוסט 1938 החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי של הצבא האדום.
בספטמבר 1939, לחם שטמנקו במהלך הפלישה לפולין, וב-1940 השתתף במלחמת החורף.
לאחר מכן החל לשרת במטה הכללי.
באוגוסט 1941 הוא מונה לסגן ראש מחלקת המזרח התיכון במטה הכללי.
ביוני 1942 הוא מונה לראש המחלקה, ובמקביל שימש בפועל כראש מחלקת הקווקז.
באפריל 1943 הוא מונה לסגן ראש מחלקת המבצעים של המטה הכללי.
במאי של אותה שנה הוא מונה לראש המחלקה, וכיהן בתפקיד עד סוף המלחמה.
בנובמבר 1943 הוא ליווה את סטלין במהלך ועידת טהראן.
הוא היה שותף בהכנת רבות מתוכניות המלחמה נגד גרמניה, ובהמשך גם נגד יפן.
ביוני 1945 הוא השתתף בארגון מצעד הניצחון של הצבא האדום במוסקבה.
באפריל 1946 מונה שטמנקו לסגן ראש המטה הכללי.
בנובמבר 1948 הוא הפך לראש המטה הכללי ולסגן שר המלחמה הסובייטי.
בפברואר 1950 הוא מונה לשר המלחמה במקביל לתפקידו כרמטכ"ל.
ביוני 1952, סטלין הדיח אותו משני התפקידים ומינה אותו לראש מטה קבוצת הכוחות הסובייטיים בגרמניה.
שטמנקו היה מקורב למפקד הנ.ק.ו.ד.
בעקבות מותו של סטלין במרץ 1953, בריה מיהר לזמן אותו חזרה למוסקבה, ודאג למנות אותו מחדש לסגן הרמטכ"ל.
ביולי של אותה שנה, בריה עצמו הוצא להורג ביוזמתו של ניקיטה חרושצ'וב, וחינו של שטמנקו סר בעיני הנהגת המפלגה.
הוא הודח מתפקיד סגן הרמטכ"ל והורד מדרגת גנרל ארמייה לדרגת גנרל-לייטננט.
בנובמבר 1953 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי מערב סיביר.
באוגוסט 1956 מונה לראש אגף המודיעין במטה הכללי.
בנובמבר 1957 הוא הודח מהתפקיד.
במאי 1958 הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי וולגה.
ביוני 1961 הועבר לתפקיד סגן מפקד המחוז הצבאי הטרנס-קווקזי.
ביולי 1962 הוא הועבר לשמש כראש מטה כוחות היבשה.
באפריל 1964 הוא מונה לראש אגף הארגון והגיוס במטה הכללי ובמקביל הוחזר לתפקיד סגן הרמטכ"ל.
בפברואר 1968 הוחזרה לו דרגת גנרל ארמייה.
באוגוסט של אותה שנה הוא מונה לראש המטה הכללי של ברית ורשה.
הוא כיהן בתפקיד עד פטירתו ב-23 באפריל 1976.
סרגיי ריז'יקוב הוא קוסמונאוט רוסי שהשתתף בטיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות.
סרגיי ריז'יקוב נולד בעיר בוגולמה שבטטרסטן למשפחה רוסית.
בשנת 1975 המשפחה עברה לניז'ני וארטובסק שבמחוז טיומן.
בעיר זו הוא סיים לימודי בית ספר והיה פעיל במועדון טיס.
בשנת 1991 הוא התחיל לימודים בבית ספר לטיס של חיל האוויר הרוסי וסיים את הלימודים בשנת 1996 עם קבלת הסמכה "טייס-מהנדס".
ריז'יקוב שירת ביחידות שונות של החיל והיה טייס של מיג 29.
בפברואר 2007 ריז'יקוב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
באוקטובר 2016 ריז'יקוב היה מפקד טיסה של סויוז MS-02 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 49 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (אנטולי איוואנישין היה מפקד המשלחת).
לאחר סיום עבודת המשלחת ריז'יקוב עבר למשלחת מס' 50 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של שיין קימברו.
באוקטובר 2020 ריז'יקוב היה מפקד טיסה סויוז MS-17 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (כריסטופר קסידי היה מפקד המשלחת).
לאחר סיום עבודת המשלחת ריז'יקוב עבר למשלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד המשלחת.
במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-7 שעות.
הוא חזר לכדור הארץ לאחר 184 ימים בחלל.
במאי 2023 פורסם שריז'יקוב צפוי להיות חבר במשלחת מס' 73 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הוא הגיע לתחנת החלל ב-8 באפריל 2025 בחללית סויוז MS-27.
סרגיי ריאזאנסקי הוא קוסמונאוט רוסי.
סרגיי ריאזאנסקי נולד וגדל במוסקבה.
לאחר סיום בית ספר הוא התחיל לימודים באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה עם תואר שני בוירוסולוגיה בשנת 1996. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתחום במכון של האקדמיה הרוסית למדעים.
בשנת 2006 הוא סיים עבודת הדוקטורט.
במאי 2003 ריאזאנסקי החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
הוא השתתף בפרויקט מאדים 500 והיה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות.
בספטמבר 2013 ריאזאנסקי היה מהנדס טיסת סויוז TMA-10M שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 37 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (פיודור יורצ'יחין היה מפקד המשלחת).
לאחר סיום עבודת המשלחת ריאזאנסקי עבר למשלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של אולג קוטוב.
במהלך שהות בחלל הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של 20 שעות ו-5 דקות.
ביולי 2017 ריאזאנסקי היה מפקד טיסה סויוז MS-05 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (פיודור יורצ'יחין היה מפקד המשלחת).
לאחר סיום עבודת המשלחת ריאזאנסקי עבר למשלחת מס' 53 לתחנת החלל הבין-לאומית (רנדולף ברזניק היה מפקד המשלחת).
במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-7.5 שעות.
הוא חזר לכדור הארץ לאחר 138 ימים בחלל.
בסוף 2017 ריאזאנסקי פרסם ספר עם צילומים שהוא עשה מהחלל.
באותה שנה הוא מונה לחבר בצוות משקיפים של הסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט.
בשנת 2018 ריאזאנסקי פרש מיחידת הקוסמונאוטים.
לאחר פרישה הוא פרסם מספר ספרים שקשורות עם פעילותו בתחום החלל.
סרגיי רובינשטיין היה פסיכולוג ופילוסוף סובייטי ממוצא יהודי.
הוא היה בין המייסדים של הפסיכולוגיה הסובייטית.
סרגיי רובינשטיין נולד בשנת 1899 באודסה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית.
אביו היה עורך דין בולט.
לסרגיי היה אח צעיר ניקולאי, פרופסור להיסטוריה.
בשנת 1908 סרגיי סיים בהצטיינות לימודי גימנסיה ונסע להמשך לימודים לגרמניה.
הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת פרייבורג ולאחר שנה עבר לאוניברסיטת מרבורג בה למד אצל הרמן כהן.
הוא סיים לימודי פילוסופיה ובשנת 1914 סיים לימודי תואר שלישי.
בגלל תחילת מלחמת העולם הראשונה רובינשטיין חזר לאודסה והחל ללמד בבתי הספר של העיר.
בשנת 1919 בהמלצת ניקולאי לנגה הוא התחיל ללמד באוניברסיטת אודסה.
בשנת 1921 לאחר פטירת לנגה הוא מונה לראש קתדרה לפסיכולוגיה.
בשנת 1922 הוא מונה למנהל ספרייה מדעית באודסה.
בשנת 1930 רובינשטיין עבר ללנינגרד והחל ללמד פסיכולוגיה במוסדות להשכלה גבוהה בעיר.
בשנת 1937 הוא קיבל אישור לתואר "דוקטור למדעים" ומונה לפרופסור.
רובינשטיין שהה בלנינגרד הנצורה עד למרץ 1942 כאשר ביחד עם סגל מכון בו עבד פונה לקיסלובודסק.
בשנת 1942 עבור ספר "יסודות פסיכולוגיה כללית" שפורסמה בשנת 1940 לרובינשטיין הוענק פרס ברית המועצות.
באוקטובר 1942 רובינשטיין עזב את אזור הקווקז, הגיע למוסקבה ומונה לראש מכון לפסיכולוגיה ולפרופסור באוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1943 הוא נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בשנת 1945 הוא הקים מחלקה לפסיכולוגיה במכון לפילוסופיה של האקדמיה.
בשנת 1949 בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות רובינשטיין שוחרר מכל תפקידיו אך לא פוטר מהעבודה.
באותה תקופה גם אחיו ניקולאי רובינשטיין סבל מהתקפות מצד השלטונות.
לאחר שנת 1953 רובינשטיין חזר בהדרגה לפעילות מדעית רחבה.
בשנת 1956 הוא מונה מחדש למנהל מחלקת פסיכולוגיה.
בשנת 1959 הוא היה מארגן של כנס גדול בנושא פסיכולוגיה.
הוא הכין את התוכנית המדעית, אך נפטר בשנת 1960 עוד לפני כינוס הכנס.
רובינשטיין פעל בתחומים שונים של פסיכולוגיה.
הוא פיתח קשר בין תאוריה של מרקסיזם ופסיכולוגיה במיוחד בתחום התנהגות.
הוא פיתח שיטות חדשות בתחום התמחותו.
רובינשטיין נטמן בבית העלמין נובודוויצ'י לצד אחיו.
סרגיי שטיינברג היה מדען ומהנדס רוסי-סובייטי ממוצא יהודי.
הוא היה מומחה בתחום חקר מתכות ושיטות ייצור מתכות.
סרגיי שטיינברג נולד בשנת 1872 במוסקבה למשפחה יהודית.
אביו סמואיל שטיינברג היה רופא פסיכיאטר.
סרגיי שטיינברג עסק בתחומים שונים ובגיל 31 החליט לנסוע לאימפריה הגרמנית וללמוד ייצור מתכות באקדמיה למהנדסי מכרות בפרייבורג.
בשנת 1906 הוא סיים את הלימודים, חזר לרוסיה והחל לעבוד במפעל לייצור פלדה באזור הרי אוראל.
בשנת 1910 הוא עבר למפעל גדול לייצור פלדה ומכונות בעיר פרם בה היה מנהל מעבדה עד לשנת 1919.
בשנת 1922 שטיינברג היה בין מקימי מפעל לייצור סגסוגות ברזל ובהמשך עד לשנת 1925 כיהן בתפקיד ניהולי בתשלובת מפעלים.
בשנים 1922/1923 שטיינברג לראשונה בברית המועצות פיתח שיטה לייצור תיל לחבלי מתכת.
בשנת 1925 שטיינברג הגיש מועמדות לתפקיד במכון הפוליטכני בסברדלובסק.
הוא זכה במכרז ומונה לראש קטדרה ובהמשך לפרופסור (1927).
בשנת 1930 שטיינברג הוביל פרויקט של ייצור פלדה לבניית שנאים במפעל באזור סברדלובסק.
על פעילות זו הענק לשטיינברג עיטור הדגל האדום של העמל.
בשנת 1934 לשטיינברג הוענק תואר "דוקטור למדעי הנדסה" (שווה ערך לפוסט-דוקטורט).
בשנת 1939 שטיינברג מונה למנהל מכון לחקר מתכות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות.
שטיינברג פרסם כ-130 מאמרים מדעיים ו-10 ספרים.
חלק מספריו עברו מספר מהדורות והמשיכו לצאת לאור עד לשנות ה-60. הוא פרסם ספר לימוד בנושא ייצור מתכות ב-3 כרכים.
בשנים אחרונות שטייבנרג היה חולה והוא נפטר בשנת 1940 במוסקבה.
בנו דמיטרי (1910-1992) היה פרופסור לגאולוגיה.
סרגיי ויאצ'סלבוביץ' קיריאקוב הוא כדורגלן עבר סובייטי ורוסי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת דינמו מוסקבה.
לאחר התפרקות ברית המועצות שיחק בגרמניה ובסין.
קיריאקוב הספיק לשחק גם בשלוש נבחרות - ברית המועצות, חבר המדינות ורוסיה.
בתפקידו האחרון אימן עד שנת 2024 את קבוצת לנינגראדץ ששיחקה בליגה הרוסית השנייה.
סרגיי ויקטורוביץ' קרקובסקי (באוקראינית: Сергій Вікторович Краковський; נולד ב-11 באוגוסט 1960) הוא כדורגלן עבר סובייטי ואוקראיני ששיחק בעמדת השוער.
את מרבית שנות הקריירה שלו שיחק בקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק.
אחרי פרישתו ממשחק פעיל הוא החל לאמן שוערים.
קרקובסקי היה בסגל נבחרת ברית המועצות למונדיאל 1986, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת.
סרגל הוא כלי שלו יש לפחות צד אחד ישר, שעל פי רוב מסומן בשנתות המיועדות למדידת מרחקים.
עם זאת, לסרגל ישנם גם שימושים נוספים מעבר למדידת האורך.
על פי רוב הסרגל עשוי מפלסטיק או מתכת, אך יש גם סרגלים מעץ ומחומרים נוספים.
הסרגל יכול להיות בשלל צבעים וגדלים.
משום שהסרגל מיועד להיכנס לקלמר או לתיק בדרך כלל אורכו לא עולה על אורך של 40 ס"מ, אך ישנם גם סרגלים מתקפלים אשר ניתן לפתוח אותם לאורכים גדולים יותר.
כמעט תמיד, המרחק בין כל שנתות סמוכות בסרגל זהה, כך שהוא מציין סקאלה ליניארית.
שימושו העיקרי של הסרגל הוא כמכשיר מדידה המיועד למדידת אורכם של קווים קצרים / בינוניים.
לרוב הסרגלים הם בעלי שנתות של סנטימטרים ומילימטרים (במרבית העולם) או של אינצ'ים וחלקי האינץ' (באנגליה, בארצות הברית ובמספר מדינות נוספות).
סרגלים משמשים לרוב למדידת מרחקים שאינם מצריכים דיוק רב במיוחד (פחות ממילימטר) או אורך גדול במיוחד (לרוב מעבר לשניים שלושה מטרים יש להשתמש בשיטות אחרות למדידת מרחק).
שימוש בסרגל לצורכי שרטוט וגאומטריה
הסרגל הוא כלי המאפשר יצירת קו ישר או קטע ארוך העובר דרך שתי נקודות נתונות.
בגאומטריה משמש הסרגל למטרת שרטוט ואינו משמש למדידה.
בהיותו חפץ קל ומוארך הסרגל יכול לסייע במעקב אחר השורות של טקסטים כתובים.
פעולה זו חיונית ליכולת הקריאה שהיא חלק ממיומנויות האוריינות.
השימוש בסרגל יכול לסייע לתלמידי כיתות היסוד בשלבי רכישת הקריאה הראשוניים ולאנשים הסובלים מקשיי קריאה על רקע של גרמים שונים כמו דיסלקסיה, הפרעת קשב וקשיים במיקוד ראייה.
במערכות חינוך בעבר, בהן נהוג היה להכות תלמידים כאמצעי משמעתי, שימש הסרגל בידי מורים, מנהלים ואנשי צוות חינוכי אחרים להכאת תלמידים, אם באמצעות הכאה בסרגל על אצבעותיו הפרושות של תלמיד, ואם בחלקי גוף אחרים.
סרגל כלים הוא רכיב בממשק משתמש גרפי, המופיע על מסך המחשב כשורה, טור או קובייה עם צלמיות המפעילות פונקציות בסיסיות בתוכנה.
סרגל הכלים הראשון הופיע בשנת 1973 על מחשב Xerox Alto.
הקונספט שעומד ביסוד סרגל הכלים הוא הנגשה של פונקציות שגרתיות באמצעות זמינות גבוהה וסימול ברור של הפונקציה.
סרגל הכלים שהוא אחד מסימני ההיכר של מערכות הפעלה גרפיות, הצליח להוסיף כלי נוסף לשימוש נוח וקל בתוכנות השונות.
ישנם סוגים שונים של סרגלי כלים, בצורות ובגדלים.
בחלק מסרגלי כלים נוסף טקסט מבהיר.
וישנם כאלו שמהווים נקודת התחלה לפונקציות רבות, במיוחד בתוכנות גרפיות.
עם הזמן השתכללו סרגלי הכלים, וכיום ניתן למצוא סרגלי כלים שכוללים לא רק כפתורים אלא אף תיבות רשימה משולבות ותפריטים נפתחים.
על פי התפיסות המקובלות של יצירת ממשק משתמש אין ליצור סרגלי כלים שיש בהם יותר מ-8 כפתורים, בשל מוגבלותו של האדם להתייחס לכמות גדולה מדי של פריטים.
ניתן למצוא סרגלי כלים ברוב התוכנות בעלות ממשק משתמש הגרפי, כגון תוכנות משרדיות, תוכנות שרטוט ותכנון מכני ותוכנות עיבוד תמונה.
כמו כן קיימות הרחבות לדפדפנים כגון אינטרנט אקספלורר ומוזילה פיירפוקס בצורת סרגל כלים.
סרגלי כלים מתלווים גם למערכות הפעלה ולמנועי חיפוש מסוימים.
סרדין אירופי או סַרְדִּין צְפוֹנִי (שם מדעי: Sardina pilchardus) הוא מין דג יחידי בסוגו ממשפחת הסרדיניים (Clupeidae), משפחה של דגים שמנוניים הכוללת בתוכה גם את הסוג הרינג.
המונח הקולינארי "סרדין" משמש לתיאור מינים שונים של דגי מאכל, המשתנים ממקום למקום.
הסרדין היה לאחד מהמזונות הראשונים אשר אוחסנו בקופסאות שימורים.
את שמם קיבלו הדגים מהאי סרדיניה שבים התיכון, אשר חופיו שפעו בעבר בדגים אלו.
הפופולריות הרבה של הסרדינים הביאה לדיג יתר, עד כי מספריהם בימות העולם התדלדלו מאוד.
הדג הקטן עשיר בחומרים מזינים - חלבונים, סידן, חומצות שומניות חשובות, זרחן, ברזל, אשלגן, ויטמין B6, ניאצין וקו-אנזים Q10.
סרגל חישוב הוא כלי עזר לעריכת חישובים.
הסרגל מורכב מלפחות שני סימוני שנתות נפרדים, עם אשנב זז הקרוי סמן.
לפני המצאת המחשבון, היה סרגל החישוב כלי החישוב הנפוץ ביותר במדעים מדויקים ובהנדסה.
השימוש בסרגלי חישוב המשיך להתרחב לאורך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, גם כאשר התקני חישוב ספרתיים החלו להיכנס לשוק.
בשנות ה-70 המוקדמות של המאה ה-20 הפך המחשבון המדעי את סרגלי החישוב למיושנים.
סרגל חישוב משמש למטרות שונות מאלו של סרגל רגיל: סרגל מודד מרחק פיזי ומסייע בציור קווים ישרים; סרגל חישוב לעומת זאת מבצע פעולות מתמטיות על ידי שימוש במרחקים המוגדרים באמצעות סקאלות המחולקות באופן לא ליניארי.
בצורתו הבסיסית ביותר, סרגל החישוב משתמש בשתי סקאלות לוגריתמיות על מנת לאפשר כפל וחילוק מהירים, פעולות נפוצות שעשויות, בעת ביצוע ידני, לגזול זמן רב ולגרור שגיאות.
סרגלי חישוב מורכבים יותר מאפשרים חישובים נוספים, כגון הוצאת שורש, העלאה בחזקה, לוגריתמים ופונקציות טריגונומטריות.
חישובים מתמטיים מתבצעים בסרגל החישוב באמצעות יישור הסימן על הרצועה המרכזית הנעה של הסרגל עם סימן המצוי על גבי אחת הרצועות הקבועות.
אז יש לבחון את המיקומים היחסיים של סימונים אחרים על גבי הרצועות.
מספרים אשר מיושרים עם הסימונים מספקים את הערך המקורב של התוצאה.
תפקיד המשתמש להחליט מהו המיקום של הנקודה העשרונית בתוצאה.
חיבור וחיסור מבוצעים בראש או על גבי נייר ולא באמצעות הסרגל.
אפילו סרגלי החישוב הבסיסיים לסטודנט מכילים יותר משתי סקאלות.
רוב הסרגלים בנויים מ-3 רצועות ישרות בעלות אותו אורך, מיושרות במקביל ומתואמות כך שהרצועה המרכזית תזוז ביחס לשתי האחרות.
שתי הרצועות החיצוניות מקובעות כך שמיקומיהן היחסיים לא ישתנו.
חלק מהסרגלים (מסוג "duplex") מכילים סקאלות בשני צדי הסרגל והרצועה הנעה.
סרגלים אחרים על צד אחד של הרצועות החיצוניות ועל שני הצדדים של הרצועה הנעה.
אולם ישנם גם סרגלים המכילים סקאלות על צד אחד בלבד.
סמן נע בעל שנתת מיקום אנכית משמש כדי למצוא נקודות שאינן סמוכות אך הן בעלות זיקה הדדית על הסקאלות.
במודלים מסוג duplex הסמן מוצא נקודות שנמצאות בצד השני של הסרגל.
הסמן גם מסוגל לשמור תוצאה זמנית על כל אחת מהסקאלות.
אורך סרגל החישוב נתון במונחים של אורכן הנומינלי של הסקאלות.
הסקאלות ברוב הדגמים הן באורך 10 אינץ' (25 סנטימטרים).
קיימים סרגלים שהסקאלות מעט ארוכות יותר על מנת להקל טיפול בתוצאה שגולשת.
סרגלי כיס הם לרוב באורך 5 אינץ'.
מודלים בני מספר מטרים נמכרו כדי להיתלות בכיתות למטרות הוראה.
לרוב החלוקות שעל הסקאלה מדויקות עד כדי שתי ספרות משמעותיות.
המשתמש צריך להעריך מהי הספרה השלישית.
לחלק מסרגלי החישוב המקצועיים יותר יש סמנים בעלי יכולת הגדלה כדי לאפשר יכולת טובה יותר להבחין בסימונים.
סמנים כאלה עשויים להכפיל את הדיוק בקריאת הסימונים.
קיימות מספר התחכמויות אשר עשויות לאפשר שימוש נוח יותר.
סקאלות טריגונומטריות הן לעיתים בעלות סימון כפול, באדום ובשחור בצירוף זוויות משלימות.
סרגלי duplex לרוב מעתיקים חלק מהסקאלות לצד האחורי.
הסקאלות לרוב מפוצלות על מנת להשיג דיוק רב יותר.
סרגלי חישוב ייעודיים הומצאו למגוון תחומי עיסוק כגון הנדסה, עסקים ומסחר.
לכל תחום קיימות סקאלות ייעודיות עבור לדוגמה חישובי הלוואות, כמויות קנייה אופטימליות או משוואות הנדסיות מסוימות.
סרגלים בצורת עיגול מגיעים בשתי תצורות.
תצורה אחת מכילה שני סמנים.
תצורה אחרת מכילה דיסקה מסתובבת וסמן.
היתרון הבסיסי של סרגל עגול הוא שהממד הארוך ביותר הוקטן בפקטור 3 לערך (כלומר בפאי).
למשל, סרגל עגול בקוטר 10 סנטימטרים היה בעל דיוק מקסימלי שווה ערך לסרגל ישר באורך 30 סנטימטרים.
סרגלים עגולים גם מבטלים חישובים הגולשים מחוץ לסקאלה.
הסיבה היא שהסקאלות מבצעות חזרה לראשית.
הן לא זקוקות לסינכרון כאשר התוצאות קרובות ל-1.
סרגלים עגולים קשיחים יותר וזזים באופן חלק ומדויק יותר מסרגלים ישרים.
הסיבה לכך טמונה בתלותם בציר מרכזי יחיד.
הציר המרכזי מונע שריטות של פני הסרגל ושל הסמנים הנלווים.
הסקאלות המדויקות ביותר ממוקמות קרוב לשפה החיצונית.
במקום לפצל את הסקאלות, סרגלים עגולים משתמשים בסקאלות ספירליות עבור סקאלות לוג של לוג.
החסרון הטכני הבולט של סרגלים עגולים הוא שסקאלות פחות חשובות ממוקמות קרוב למרכז ובעלות דיוק קטן יותר.
היסטורית, החיסרון של סרגלים עגולים הייתה העובדה שהם לא היו סטנדרטיים.
רוב הסטודנטים למדו לחשב באמצעות סרגלים ישרים ולא ראו סיבה לשנות הרגל זה.
סרגל חישוב אשר נותר בשימוש יומיומי הוא ה-E6B.
זהו סרגל חישוב אשר נוצר לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20 עבור טייסים.
הסרגל עזר במטלות כגון המרת זמן, מרחק, מהירות, טמפרטורה, שגיאות מצפן וחישוב צריכת דלק.
אף על פי שכיום נעשה שימוש ב-GPS ובמחשבונים אלקטרוניים, רוב בתי הספר לטיסה דורשים מהסטודנטים ללמוד לתפעל את ה-E6B המהווה גיבוי לכשל אפשרי בהתקנים המודרניים.
בשנת 1952, חברת השעונים השווייצרית ברייטלינג השיקה שעון יד לטייסים המכיל סרגל חישוב עגול המיועד לחישובי טיסה: הברייטלינג נאוויטיימר.
הסרגל של השעון איפשר חישוב מהירות, זמן טיסה, מרחק וצריכת דלק.
קיימים שני סוגי סרגלים צילינדריים: אלו עם סקאלות בורגיות כדוגמת אוטיס קינג ואלה עם הרצועות כדוגמת מודלים של ת'אצ'ר ולוגה.
היתרון במודלים הוא סקאלה ארוכה יותר שמבטיחה דיוק גבוה יותר מזה הקיים בסרגל ישר או בצורת עיגול.
במקור סרגלי חישוב יוצרו מעץ מהגוני קשה עם סמנים מזכוכית ומתכת.
בשנת 1895 חברה יפנית בשם "המי", החלה לייצר סרגלים מבמבוק שהיו יציבים וחזקים.
סרגלים אלו הושקו בשוודיה בשנת 1933 .
הסקאלות היו עשויות צלולואיד או פלסטיק.
סרגלים בתקופות מאוחרות יותר יוצרו מפלסטיק.
סרגל החישוב הומצא בסביבות שנת 1620, מעט אחרי שג'ון נייפייר פרסם את עקרון הלוגריתם.
אדמונד גונתר מאוניברסיטת אוקספורד פיתח התקן חישוב בעל סקאלה לוגריתמית יחידה, שיחד עם כלים נוספים, שימש לביצוע כפל וחילוק.
בשנת 1630, ויליאם אוטרד מקיימברידג' המציא את הסרגל העגול.
בשנת 1632 הוא שילב שני סרגלי גונתר שהוצמדו באופן ידני כדי ליצור התקן המזוהה כסרגל החישוב המודרני.
כמו אייזק ניוטון, בן זמנו, לימד אוטרד את משנתו באופן פרטי לתלמידיו אולם עיכב את פרסומה.
גם הוא, כמו ניוטון, היה מעורב במחלוקת בנוגע לעדיפות עם תלמידו ריצ'רד דלמיין.
רעיונותיו של אוטרד הפכו פומביים רק עקב פרסומים של תלמידו ויליאם פורסטר בשנים 1632 ו-1653.
בשנת 1677, הנרי קוגשאל יצר סרגל מתקפל ארוך עבור מדידת עצים המכונה סרגל החישוב של קוגשל.
העיצוב של הסרגל והשימוש שנעשה בו נתנו לסרגל החישוב מטרה שהייתה מעבר לשימוש מתמטי גרידא.
בשנת 1722, וורנר הציג סקאלות בנות שתיים ושלוש דקאדות ובשנת 1755 אוורארד הדגים סקאלה הפוכה.
סרגל חישוב המכיל את כל הסקאלות האלה קרוי לרוב סרגל "פוליפייז".
בשנת 1815, פיטר רוג'ט המציא את סרגל הלוגריתם-לוגריתם, אשר הכיל סקאלה למציאת לוגריתם של לוגריתם.
הדבר אפשר למשתמש לבצע ישירות חישובים המשלבים שורשים ואקספוננטים.
התועלת בכך הייתה בעיקר בעת מציאת חזקות שבריות.
הצורה החדשה יותר נוצרה בשנת 1859 על ידי סגן בחיל התותחנים הצרפתי בשם אמדי מאנהיים, אשר "היה בר מזל שהסרגל שלו יוצר על ידי חברה בעלת שיעור קומה לאומי ואומץ על ידי חיל התותחנים הצרפתי".
בפרק זמן זה, שבו ההנדסה הפכה למוכרת כעיסוק מקצועי, גברה שכיחותם של סרגלי החישוב באירופה.
הסרגלים לא נקלטו היטב בארצות הברית באותה תקופה.
אולם, בשנת 1881 השיק אדוין ת'אצ'ר בארצות הברית את הסרגל הצילינדרי.
סרגל הדופלקס הומצא על ידי ויליאם קוקס בשנת 1891, ויוצר על ידי קופל אנד אסר בניו יורק .
חישובים בתחום האסטרונומיה דרשו גם הם חישובים מדויקים.
בגרמניה של המאה ה-19 היה באחד ממצפי הכוכבים סרגל חישוב מפלדה באורך 2 מטרים לערך.
לסרגל היה מיקרוסקופ מחובר אשר העניק לו דיוק עשרוני של 6 ספרות.
בזמן מלחמת העולם השנייה, מפציצים ונווטים ביצעו חישובים מהירים באמצעות סרגלי חישוב.
במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 היה סרגל החישוב בגדר סמל למקצוע ההנדסה (כפי שהמסכת הוא סמל למקצוע הרפואה).
בשנות ה-60 היה זה מראה שכיח ביותר לראות סטודנטים ומהנדסים נושאים עמם סרגלי חישוב באורך 10 אינצ'ים בחגורות נשיאה.
אף על פי שבבית היה מקובל להחזיק סרגל ארוך לעבודה מדויקת יותר בדרך כלל נשאו סטודנטים סרגל כיס באורך 5 אינצ'ים.
השימוש בסרגלי חישוב הדגיש את הצורך להביא ביטויים אלגבריים לצורתם הפשוטה ביותר.
גורמים קטנים קורבו או הושמטו.
החשיבות של סרגל החישוב החלה לדעוך ככל שגבר השימוש במחשב.
בשנות ה-60 נהיה המחשב נפוץ בקרב אנשים שעיסוקם הצריך היבטים חישוביים.
ההשקה של שפת פורטרן בשנת 1957 הפכה את המחשב לכלי מעשי לפתרון בעיות מתמטיות.
בשנת 1964 הקלה שפת BASIC על סטודנטים את השימוש במחשב.
מעבדות ואנג השיקו החל משנת 1965 מחשבונים שולחניים.
המיני-מחשב של חברת DEC אשר כונה PDP-8 הושק בשנת 1965.
בהדרגה מחשבים ומחשבונים החליפו כליל את סרגל החישוב.
סרגל חישוב מצריך הערכה מתמדת של סדר הגודל של התוצאה.
כלומר בסרגל חישוב 1.5 × 30 יראה תוצאה זהה לחישוב של 1,500,000 × 0.03. על המהנדס לקבוע בהתמדה את ההיתכנות של התוצאה: עניין ההערכה מאבד מחשיבותו כאשר נעשה שימוש במחשבון והמספרים מוקלדים על ידי פקיד שאינו מוסמך לקבוע כמה הגיוניים המספרים.
כאשר מבצעים סדרה של הכפלות ופעולות חילוק באותו מספר, התשובה עשויה להקבע תדיר על ידי הסתכלות חטופה בסרגל ללא כל כפל.
למשל, תוך שימוש בסרגל שלעיל, המשתמש יכול לחשב כמעט כל כפולה של 2 רק על ידי הסתכלות.
בכך, ידי המשתמש נותרות פנויות למטלות אחרות.
הדבר שימושי בעיקר לחישוב אחוזים.
חישובי מהירות-זמן-מרחק יכולים להתבצע בהתבוננות חטופה.
סרגל חישוב אינו תלוי בסוללות.
שימוש בסרגל בנוסף למחשבון אלקטרוני מאפשר לוודא את התוצאה.
מכיוון ששני ההתקנים כה שונים, קיים סיכוי קטן לבצע את אותה טעות פעמיים.
התרשים להלן מדגים סרגל חישוב פשוט.
הוא מורכב משתי סקאלות אשר מסוגלות לנוע באופן יחסי האחת לשנייה.
סימן נומרי מוטבע על גבי כל סקאלה במרחק מה מהאינדקס (ה-1 הנמצא בצד שמאל) השווה ללוגריתם לפי בסיס 10 כפול אורך הסקאלה.
שנתות בין כל ערך נומרי ממוקמות על פי מרחק לוגריתמי.
לוגריתם ממיר את הפעולות של כפל וחילוק לחיבור וחיסור בהתאם לחוקים
הזזת הסקאלה העליונה ימינה במרחק של מיישרת כל מספר , במיקום
בסקאלה העליונה, עם המספר בסקאלה התחתונה.
מאחר ש , הרי שקריאת המיקום בסאלה התחתונה מפיקה את המכפלה , של ושל .
התרשים להלן מדגים סרגל המסודר עבור כפל של 2 עם כל מספר אחר.
האינדקס בסקאלה העליונה מיושר עם ה-2 בסקאלה התחתונה.
הדבר האפשר הסטה ימינה, של הסקאלה העליונה כולה, בפקטור של .
המספרים על גבי הסקלה העליונה מיושרים עם התוצאה של הכפלה ב-2 על גבי הסקאלה התחתונה.
למשל, ה-3.5 על הסקאלה העליונה מיושר עם המכפלה ב-7 על הסקאלה התחתונה.
באופן דומה גם ה-4 עם ה-8 וכך הלאה.
תוצאות עשויות "לגלוש" מחוץ לסקאלה.
למשל האיור לעיל מראה שסרגל החישוב לא מיקם את ה-7 הנמצא בסקאלה העליונה מעל מספר הנמצא בסקאלה התחתונה.
לכן, הוא אינו מספק תשובה עבור .
במקרים שכאלה, המשתמש עשוי להזיז את הסקאלה העליונה לצד שמאל, ובכך להכפיל ב-0.2 במקום ב-2, כפי שממחיש האיור שלהלן:
כאן המשתמש של הסרגל חייב לזכור להתאים את הנקודה העשרונית כדי למצוא את התשובה הסופית הנכונה.
בדוגמה כאן המטרה הייתה למצוא , אבל במקום זאת בוצע חישוב של .
לכן התשובה האמיתית היא לא 1.4 אלא 14.
האיור שלהלן מדגים חישוב של 5.5/2. ה-2 בסקאלה העליונה מונח על גבי ה 5.5 שנמצא בסקאלה התחתונה.
ה-1 בסקאלה העליונה מונח מעל המנה, 2.75.
בנוסף לסקאלות לוגריתמיות, קיימים סרגלים בעלי פונקציות נוספות המקודדות בסקאלות חיצוניות.
פונקציות פופולריות הן הלוגריתם והפונקציות הטריגונומטריות סינוס, טנגנס.
ישנם סרגלים הכוללים סקאלה פיתגורית.
סקאלות נוספות יכולות לשמש לחישוב פונקציות היפרבוליות.
בסרגלים ישרים, הסקאלות והסימון שלהן הם בגדר מוסכמה.
השינויים הם רק במונחים של איזה סקאלה קיימת בסרגל ובאיזה סדר:
A, B סקאלות לוגריתמיות של שתי דקאדות C, D סקאלות לוגריתמיות של דקאדה יחידה K סקאלה לוגריתמית של שלוש דקאדות CF, DF גרסאות "מקופלות" של סקאלות C ו-D אשר מתחילות מ-π.
סקאלות שכאלה נוחות בשני מקרים.
ראשית כאשר המשתמש מנחש שמכפלה תהיה קרובה ל-10 אבל אינו בטוח אם היא תהיה יותר או פחות מ-10. הסקאלות ה"מקופלות" מונעות גלישה החוצה.
בנוסף, על ידי בחירה ב-π כנקודת התחלה במקום בשורש של 10, הרי שכפל וחלוקה ב-π אשר נפוצים מאוד בשימושים מדעיים והנדסיים הופכים פשוטים יותר.
הסקאלות על חזית ועל גב סרגל ה-K&E 4081-3
ישנן סקאלות בעלות דקאדה יחידה (C וכן D), בעלות דקאדה כפולה (A וכן B), ובעלות שלוש דקאדות (סקאלה K).
על מנת לחשב את , למשל, ניתן למקם את x על גבי סקאלה D, ואז לקבל את הריבוע של x על גבי סקאלה A.
היפוך התהליך מאפשר למצוא שורשים.
באותו אופן ניתן למצוא חזקות של 3, 1/3, 2/3. יש להזהר כאשר הבסיס, x, ממוקם במספר מקומות על גבי הסקאלה.
לדוגמה, קיימות שתי תשיעיות על גבי סקאלה A.
כדי למצוא את השורש של 9 יש להשתמש ב-9 הראשון.
אילו יעשה שימוש ב-9 השני יתקבל השורש של 90. עבור חישוב כדוגמת ניתן להשתמש בסדרת הסקאלות LL.
לרוב יש כמה סקאלות, אך עלינו למצוא את זו עם x עליה.
ראשית, יש ליישר את ה-1 השמאלי ביותר על גבי סקאלה C עם ה-x אשר מצוי על גבי סקאלה LL.
אז, יש למצוא את y על גבי סקאלה C ולרדת לסקאלה LL שם מצוי x.
סקאלה LL תכיל את התשובה.
אם y מצוי מחוץ לסקאלה, ניתן למצוא את ואז להוציא ריבוע באמצעות סקאלות A ו-B כפי שמתואר לעיל.
סקאלות S, T ו-ST משמשות לחישוב פונקציות טריגונומטריות וכפולות שלהן, עבור זוויות הנמדדות במעלות.
עבור זוויות אשר גדולות מ-5.7 מעלות אך קטנות מ-90 מעלות, ניתן למצוא סינוסים על ידי השוואת סקאלה S עם סקאלה C.
סקאלה S מכילה אוסף נוסף של זוויות (לעיתים בצבעים שונים), אשר נעות בכיוון הנגדי ומשמשות לחישוב קוסינוסים.
ניתן לחשב טנגנסים על ידי השוואת סקאלה T עם C עבור זוויות קטנות מ-45 מעלות.
עבור זוויות גדולות מ-45 מעלות יש להשוות את סקאלה T עם סקאלה CI.
צורות נפוצות כגון k*sin(x) ניתן להפיק ישירות מהסתכלות על המיקום של x על סקאלה S והתוצאה בסקאלה D, כאשר האינדקס של סקאלה C מצוי בערך k.
עבור זוויות הקטנות מ-5.7 מעלות, טנגנס סינוס ורדיאנים שווים בקירוב וניתן למצוא אותם על גבי סקאלה ST או SRT.
ניתן למצוא פונקציות טריגונומטריות הפוכות על ידי היפוך התהליך שתואר.
סרגלי חישוב רבים הכילו סקאלות S, T וכן ST המסומנות במעלות ובדקות.
לוגריתמים ואקספוננטים בבסיס 10 הנמצאים על ידי שימוש בסקאלה L, שהיא ליניארית.
ישנם סרגלי חישוב בעלי סקאלה Ln, שהיא עבור בסיס e.
להלן טבלה המתארת פעולת סרגל חישוב :
האות של הסקאלה סקאלה תחום פונקציות תיאור a ליניארית [0].0 עד [1].0 לוג 10 של הערך המבוקש b לוגריתמית 1..10 b,, , c לוגריתמית 1..10 d לוגריתמית 10..1 1/b e לוגריתמית 1..100 f לוגריתמית 1..100 העלאה בריבוע g לוגריתמית 1..1000 העלאה בשלישית
המטלה היא לבצע את הכפל הבא באמצעות סרגל החישוב
כפי שניתן לראות בתרשים סקאלה b מכילה 1.2 וסקאלה c מכילה .
כעת ניתן למצוא בקלות יחסית את הערכים הבאים :
המטרה היא לבצע חילוק של 8.5/4.5 באמצעות סרגל החישוב.
נמקם את ה-1 של סקאלה d מעל ה 8.5 של סקאלה b.
בסקאלה d ניתן להתבונן בערך 4.5. כעת ניתן למצוא את תוצאות החישוב הבאות :
יש הממשיכים להחזיק בסרגל חישוב מתוך נוסטלגיה או אספנות.
מודל נפוץ הוא של חברת קופל אנד אסר בשם "דצי-לון", סרגל חישוב איכותי לצורכי מדע והנדסה הזמין גם בגרסה הרגילה של 10 אינץ' וגם בגרסת 5 אינץ'.
המודלים היוקרתיים של פייבר קסטל נחשבים פופולריים בקרב אספנים.
אף על פי שבשוק קיימים סרגלים רבים, דגמים המצויים במצב טוב נחשבים יקרים ביותר.
סרגלים רבים אשר זמינים למכירה באתרי אינטרנט ניזוקו או שחלקיהם חסרים.
קשה למצוא חלקי חילוף והם זמינים בדרך כלל רק באתרים של אספנים פרטיים.
הסרגלים של "קופל אנד אסר" עד שנת 1950 בעייתיים במיוחד משום שהסמנים נוטים להשחק כימית בחלוף הזמן.
במקרים רבים, השיטה החסכונית ביותר להשגת סרגל עובד היא קנייה של מספר סרגלים ושילוב רכיביהם.
נקראת לעיתים, בהתאם לאזור או לתרבות המקומית סרדו (Sardo) או סרדה) היא שפה הנמנית עם השפות הרומאניות במשפחת בשפות ההודו-אירופיות.
משנת 1997 היא מוכרת כשפה רשמית של האזור האוטונומי סרדיניה, יחד עם השפה האיטלקית.
לפי הערכה, מספר דוברי הסרדו בעולם מגיע ל-2.5 מיליון.
דוברי השפה מחוץ לאי הם מהגרים המצויים במדינות אוסטרליה, גרמניה, ארצות הברית ובריטניה.
השפה נחשבת לשמרנית ביותר מבין השפות הרומאיות המערביות, אשר מוצאן מהשפה הלטינית.
ניתן למצוא אותה בשני ניבים עיקריים:
הקאמפידנזה (campidanese) - הניב מדובר בחלק המרכזי-דרומי של האי, באזור בו מצויה אוכלוסיית 900,000 תושבים, כמחצית מאוכלוסיית האי.
הניב נחשב כמרוחק יחסית מהשפה הלטינית.
הקאמפידנזה הוא ניב הומוגני יחסית לניב השני הנפוץ, הניב לוגודורזה־נאורזה.
למרות זאת, קיים מיון משני לשבעה ניבים:
לוגודורזה - נאורזה (logudorese-nuorese) - ניכרות בו השפעות השפות הקטלאנית והלטינית.
הניב מדובר באזורים הצפוניים של האי, המכונים בשם: Capo di sopra - שפירושו - הראש העליון, וכולל את הפרובינציות של סאסארי, אולביה טמפיו, נאורו וחלק מאוריסטיאנו.
העיר המרכזית באזור היא סאסארי והיא משקל נגד לעיר הראשית באי קליארי שכונתה בשם: Capo di sotto שפירושו - הראש התחתון.
באופן מסורתי, שתי הערים חילקו ביניהן את האי באופן מִנוהלי.
מספר דוברי ניב זה נאמד ב-400,000. הוא כולל שני ניבי משנה:
לוח השוואתי למלים בשפות הדומות ללטינית
תולדות האי סרדיניה מצביע על בידודה מהיבשת האירופית עד לעת החדשה.
עובדה זו שמרה על היסודות הרומאיים (לטיניים ואטרוסקים) של השפה, יחד עם השפות הקדם-רומאיות שהיו באי.
שפת הסרדו, בדומה לשפות לטיניות אחרות ספגה השפעות מהשפות הבאות:
מוצא השפה, המכונה לעיתים בכינוי פאלאוסרדינית (Paleosardinian), עדיין לא ברור בשל העדר עדויות בכתב.
קיימים ממצאים בכתב רק מימי הביניים.
מחקרים רבים ניסו לגלות את מקורותיה הלא-ידועים של השפה משורשים קדם-רומאיים.
ההשערה ההתחלתית קושרת את העם הסרדי עם השרדנה - אחד מגויי הים.
החוקר מסימו פיטאו (Massimo Pittau) טען בשנת 1994 כי הוא מצא שורשים לטינים דומים הן בשפה האטרוסקית והן בשפה הנוראגית - שפה מקומית באי.
ידוע על הקשר בין האטרוסקים מטוסקנה לבין סרדיניה.
ישנה דעה כי יש לצפות כי השפה הקדומה הפאלאוסרדינית דומה לשפות האיבריות והסיקוליאנית.
סרד (בסלובקית: Sereď, בהונגרית: Szered) היא עיירה במערב סלובקיה השוכנת על גדתו המערבית של נהר וה (Váh) בשפלת הדנובה,סמוך לעיר טרנבה.
בעיר כ-17 אלף תושבים והיא היישוב הגדול בנפת גלאנטה, בסלובקיה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, עת בסלובקיה כיהנה ממשלה לאומנית, פרו-נאצית, קם בסרד מחנה ריכוז ועבודה ליהודי סלובקיה.
על פי חקיקה משנת 1941 נקבע כי בסלובקיה יוקמו מחנות עבודה ליהודים.
בחורף 1941–1942, החלה קבוצת פועלים יהודים בהקמת המחנה בסמוך לסרד.
יהודים החלו מגיעים למחנה אף בטרם הושלמה הקמתו והמחנה שימש כתחנה לשילוח יהודי סלובקיה למחנות ההשמדה בפולין.
על המחנה פיקח משמר הלינקה הסלובקי.
באוגוסט 1944 שוחרר המחנה לזמן קצר, כחלק מן המרד הסלובקי וחלק מן היהודים אשר עדיין ישבו במחנה, נמלטו והצטרפו לשורות הפרטיזנים.
אולם, זמן קצר אחר כך, השתלטו על המחנה כוחות הצבא הגרמני בפיקודו של פושע המלחמה אלויס ברונר.
בתקופה שבין חורף 1944 לאביב 1945 נשלחו כ-13,500 יהודים מסרד לאושוויץ ולטרזיינשטט.
המחנה שוחרר על ידי הצבא האדום ב-1 באפריל 1945.
אמיל קלוג (1883 – 1944) - עורך דין יהודי-הונגרי, שנספה באושוויץ בשואת יהודי הונגריה.
סרגל הוא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה בשמי הדרום שהוגדרה על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי במאה ה-18 כחלק מהגדרת קבוצות כוכבים חדשות לכיסוי אזורים בשמי הדרום שלא היו משויכים לאף קבוצה.
הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה הוא מדרגת בהירות נראית 4.0 ומיקומה בין הקבוצות הבולטות עקרב וזאב מאפיל עליה אפילו יותר.
הקבוצה נקראה במקור "Norma et Regula" שפרושם סרגל זווית וסרגל מידה ששימשו כלי נגרות או כלי שרטוט.
שינויים בגבולות הקבוצה העבירו את כוכביה הבהירים ביותר לקבוצת עקרב ולכן אין בקבוצה כוכבים המסומנים באותיות α ו-β.
γ בסרגל הוא כוכב כפול אופטי הכולל כוכב צהוב במרחק של כ-130 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 4 וכוכב כתום במרחק של כ-1400 שנות אור עם בהירות מדרגה 5. קל להפריד את הזוג באמצעות משקפת.
באמצעות טלסקופ ניתן להבחין שקרוב לכוכב הבהיר יותר יש כוכב נוסף, גם הוא אינו קשור לאף אחד משני הכוכבים.
ε בסרגל הוא כוכב זוגי במרחק של כ-400 שנות אור, המורכב מכוכבים כחולים עם בהירויות מדרגות 4.5 ו-6.7. תצפיות ספקטרוסקופיות העלו שכל אחד משני הכוכבים הוא בעצמו כפול כך שהמערכת כוללת ארבעה כוכבים.
1ι בסרגל הוא כוכב זוגי במרחק של כ-140 שנות אור המורכב מזוג כוכבים לבנים - כחלחלים עם בהירות מדרגות 5.6 ו-5.8 הניתנים להפרדה רק בטלסקופ מקצועי.
צמוד אליהם ניתן להבחין באמצעות טלסקופ חובבים, כוכב שנמצא למעשה במרחק של 55 שנות אור והוא אינו קשור לזוג הבהיר יותר.
NGC-6087 הוא צביר כוכבים במרחק של כ-3500 שנות אור, הכולל כ-35 כוכבים בדרגת בהירות סביב 6 וניתנים לצפייה במשקפת.
הצביר נמצא מזרחית ל-1ι בסרגל.
במרכז הצביר נמצא הכוכב S בסרגל שהוא משתנה קפאידי שבהירותו נעה בין דרגות 6.1 ו-6.8 במחזוריות של 9 ימים ו-18 שעות.
NGC-6067 הוא צביר כוכבים נוסף הנמצא בערך באמצע המרחק בין γ בסרגל ובין 1ι בסרגל.
הצביר כולל כ-100 כוכבים, ובתנאי צפייה מיטביים ניתן להבחין בו בעין ככתם עם בהירות מדרגה 5.5.
סרגל גולומב הוא קבוצת מספרים שלמים כך שלכל זוג מהם הפרש ייחודי.
אם נסדר את המספרים כשנתות לאורך סרגל - אין שני זוגות של שנתות בעלי אותו ההפרש.
אין דרישה שכל המספרים מאפס עד אורך הסרגל יהיו מדידים.
למשל, {0,1,4,6} הוא סרגל מושלם בו מתקבלים כל המספרים מאחת עד שש (כל אחד פעם אחת בדיוק) כהפרש של שתי שנתות:
הסרגל קרוי על שמו של סולומון גולומב, אף על פי שהרעיון פורסם על ידי המתמטיקאי ההונגרי-יהודי שמעון סידון עוד לפני לידתו של גולומב.
סדר הסרגל הוא מספר האיברים, ואורך הסרגל הוא קוטר הקבוצה (המרחק המרבי בין שתי שנתות).
בדוגמה לעיל, סדר הסרגל הוא 4 ואורכו 6.
סרגל נקרא אופטימלי אם אורכו מזערי מבין כל הסרגלים בעלי אותו הסדר.
סרגל נקרא מושלם אם הוא מודד את כל ההפרשים האפשריים מאפס עד אורכו.
נכון לשנת 2022 ידועים סרגלים אופטימליים עד לסדר 28. האופטימליות הוכחה על ידי חישוב מבוזר של שנים רבות על מאות אלפי מחשבים.
שימוש אחד של סרגלי גולומב הוא תכנון של מערך מופע של אנטנות רדיו, כגון רדיו-טלסקופים.
בטבלה מטה רשומים כל סרגלי גולומב האופטימלים הידועים.
סרגל הישגים מאוזן (BSC, ראשי תיבות של Balanced Scorecard) הוא שיטת ניהול ביצועים (Performance Management), שפותחה על ידי Robert S.
Norton בשנת 1992, המשלבת מדדי ביצוע כמותיים ואיכותיים (KPI) המשמעותיים ביותר לארגון ומעניקה למנהל כלי ניהולי לניווט הארגון להצלחה תחרותית.
ב-1992, רוברט קפלן ודייוויד נורטון החלו בפרסום סרגל ההישגים המאוזן בסדרת מאמרים בכתבי עת.
מאז שהוצגה שיטת סרגל ההישגים המאוזן המקורי הוא נהפך לתחום פורה של תאוריה, מחקר וייעוץ.
השיטה הדגישה את החסרונות ונקודות החולשה של גישות הניהול הקודמות.
סרגל ההישגים המאוזן התפתח מכלי פשוט למדידת ביצועים למערכת מלאה לתכנון אסטרטגי וניהול.
המערכת אינה רק מערכת למדידת ביצועים אלא עוזרת למתכננים להגדיר מה צריך להעשות ולהמדד.
בעזרתה המנהל יכול להוציא לפועל את האסטרטגיה שלו ולגרום לה לחלחל בכל רובדי החברה.
סרגל הישגים מאוזן היא שיטת ניהול אשר מיישמת את חזון הארגון דרך האסטרטגיה, יעדי העל ומדדי הביצוע בארגון, משפרת את התקשורת הפנימית והחיצונית ומבקרת את ביצועי הארגון למול האסטרטגיה.
בשיטה זאת, בעזרת לוח מחוונים (Dashboard) נבחנים ביצועי הארגון ועמידתו ביעדים האסטרטגיים שהציב לעצמו.
היעדים נקבעים בתחילה להנהלה הבכירה והיא מושרשת דרך מנהלי דרג הביניים, המנהלים הזוטרים עד לאחרון העובדים, וזאת על מנת לכוון את כל הארגון ליעדי החברה.
האיזון בסרגל נובע מכך שהמיקוד אינו רק במדדים הפיננסיים אלא גם במדדים נוספים: תפעוליים, שיווקיים והתפתחותיים אשר מעניקים לנו מבט מקיף על הארגון, שעוזר לביצועי הארגון בטווח הארוך.
ארגונים לא יכולים להתבסס על מדדים פיננסיים בלבד מפני שקיים פער זמן במדדים אלו.
ארגונים צריכים למדוד גם את אותם תחומים אשר בהם אפשר לבצע שינויים בזמן אמת ללא המתנה לנתונים הפיננסיים.
על מנת לשפר את הביצועים הפיננסיים הארגון צריך שיהיו לו לקוחות, וכדי שהלקוחות יקבלו את המוצר או השרות הטוב יש צורך בתהליכים פנימיים בארגון המונעים על ידי המשאבים הארגוניים.
קיבוץ מדדי הביצוע לתחומים (עולמות תוכן) תורמת באיסוף ובחירה של המדדים הנכונים והמתאימים לארגון.
ארבעה עולמות תוכן מומלצים בשיטת הסרגל ההישגים המאוזן:
העולם הפיננסי – איך אנו נראים מול המשקיעים?
עולם הלקוחות - איך הלקוחות רואים אותנו?
עולם התהליכים הפנימיים (תפעול) - מה אנחנו עושים טוב?
עולם הצמיחה והלמידה (משאבים) האם ניתן להשתפר ולהגדיל ערך?
העולם הפיננסי – מודדים את השיפור של הארגון בשורה התחתונה.
קפלן ונורטון תיארו שלושה שלבים שבו נמצא הארגון בצמיחה, יציבות או קציר.
היעדים והמדדים הפיננסיים שבהם נתמקד בשלב הצמיחה יהיו: הגדלת נתח שוק, הגדלת מחזור, גידול ברווחיות וכו'.
בשלב היציבות לעומת זאת נתמקד במדדי ויעדי יעילות והקטנת הוצאות כדי להגדיל את ההחזר על ההשקעה (ROI) ופריון העובדים.
לבסוף, בשלב הקציר נשים דגש על תזרים המזומנים, תקופת החזר הלוואה והגדלת הרווח.
עולם הלקוחות – מגדיר את ההתייחסות שהארגון ישקיע על מנת להעניק שביעות רצון לקבוצת הלקוחות הרצויה.
סיסמאות כמו "אנו חברה ממוקדת לקוח" ו"אנחנו מספר אחד בהבאת ערך מוסף ללקוח" קיימות בארגונים רבים, סרגל ההישגים המאוזן תובע מהמנהלים לפרוט את אותם סיסמאות ליעדים ומדדים המשקפים את הדברים המשמעותיים ללקוחות.
היעדים והמדדים בעולם הלקוחות צריכים למדוד את הערך שמקבל הלקוח (זמן, איכות, שירות וביצועים ומחיר) ואת התוצרים הנובעים מכך (נתח שוק או שביעות רצון לקוח).
על מנת לדעת מה חושבים על הארגון יש צורך להסתכל דרך העיניים של הלקוחות.
בעולם הלקוחות יש צורך במדידה איכותית יותר מאשר כמותית.
מדידה זאת ניתן לבצע על ידי משוב שוטף מהלקוח, סקרים תקופתיים, קבוצות מיקוד ומחקרים.
עולם התהליכים הפנימיים – מדדי עולם הלקוחות הם חשובים אבל יש לפרוט אותם למדדים הבוחנים את התהליכים המתבצעים בתוך החברה על מנת לענות על צורכי הלקוחות.
בסך הכל התנהלות טובה מול הלקוחות נובעת מאותם תהליכים פנימיים.
מדדי עולם התהליכים הפנימיים מתחלקים למדדים תפעוליים (ניצולת, שרשרת ההספקה וכו'), ניהול הלקוחות (הרחבת והעמקת היחסים עם הלקוחות), פיתוח (מוצרים או שירותים חדשים) ורגולציה (ביסוס היחסים מול המשקיעים החיצוניים).
עולם הצמיחה ולמידה – עולם זה כולל בו את הכשרת העובד והגישה הארגונית לשיפור העצמי של הפרט והארגון.
העובדים הם המשאב העיקרי היחידי לידע בארגון, באקלים הטכנולוגי הנוכחי נוצר הצורך בלמידה מתמדת של העובדים.
היכולות של ארגון לפתח, לשפר וללמוד מעמידה את הארגון ביתרון תחרותי מול מתחריה.
היתרון יהיה בהשקת מוצרים חדשים וחדשניים, יצירת ערך גבוה יותר ללקוחות, לשפר את היעילות התפעולית באופן עקבי וכך להוביל את הארגון לחדור לתחומים חדשים, להגדיל מחזור ולשפר רווחיות בטווח הקצר והגדלת התשואה למשקיעים בטווח הארוך.
סרגס, נקרא גם גירטאב או θ בעקרב הוא הכוכב השלישי בבהירות נראיתו בקבוצת הכוכבים עקרב, ואחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה.
הכוכב נמצא לקראת קצה הזנב של העקרב, במקום בו הוא מתעקל בחזרה לכיוון צפון.
זהו הכוכב הבהיר הדרומי ביותר בקבוצה ובשל מיקומו, לא ניתן לראותו בצפון אירופה.
מקור השם סרגס הוא שומרי ומשמעותו אינה ידועה.
שמו האחר, גירטאב, הוא "עקרב" בשפה השומרית.
ציון באייר θ (תטא) בעקרב ניתן לו למרות בהירותו כנראה בשל מיקומו הקרוב לאופק שהוריד את נראותו ואת חשיבותו.
סרגס הוא ענק לבן-צהבהב מטיפוס ספקטרלי F1 II, שסיים להתיך מימן בליבתו שהפכה ברובה להליום.
היתוך מימן מתבצע בשכבות חיצוניות יותר וגורם להתנפחות הכוכב ולירידה בטמפרטורת פני השטח שלו.
בעבר, לפני כמאה מיליון שנים היה הכוכב חם בהרבה, ככל הנראה מסוג ספקטרלי B, בדומה לכוכבים אחרים באותו אזור.
בעתיד צפוי הכוכב להתנפח עוד ולהפוך למשתנה קפאידי.
מסתו של סרגס היא כ-3.7 מסות שמש ורדיוסו כ-20 רדיוסי שמש.
הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש.
לסרגס יש בן זוג עמום עם בהירות נראית מדרגה 5.3 שנקרא סרגס B.
המרחק ביניהם הוא כ-640 יחידות אסטרונומיות.
סרגי איוואנוביץ' שצ'וקין היה סוחר ואספן רוסי הידוע באוסף האמנות האימפריוניסטי והפוסט-אימפרסיוניסטי שלו.
שצ'וקין החל לאסוף יצירות אימפריוניסטיות בעקבות נסיעתו לפריז בשנת 1897. בנסיעה זו קנה יצירה מעשה ידי קלוד מונה.
בהמשך קנה יצירות רבות מעשה ידי פול סזאן, וינסנט ואן גוך ופול גוגן, ויצירות אלה עיטרו את ביתו רחב הידיים שבמוסקבה.
שצ'וקין היה ידוע בחברותו עם הצייר אנרי מאטיס ממנו רכש עבודות רבות.
מאטיס יצר עבורו גרסה של יצירתו הידוע "הריקוד" הנחשבת לנקודת המפנה קריירה של מאטיס ואחת היצירות הידועות ביותר של המאה ה-20. יצירה זו צוירה בשנת 1909 עבור שצ'וקין יחד עם היצירה "מוזיקה" משנת 1910 כחלק משתי יצירות שהוצבו יחד.
בנוסף רכש שצ'וקין כמאה יצירות מעשה ידי פבלו פיקאסו ובהם יצירות מרכזיות מהתקופה הוורודה והתקופה הכחולה של האמן, וכן ניסיונותיו הראשונים לצייר בסגנון קוביסטי.
בשנת 1909 פתח שצ'וקין את ביתו פעם בשבוע לציבור הרחב על מנת לאפשר צפייה ביצירות האמנות.
לאחר המהפכה הבולשביקית הלאימה הממשלה הקומוניסטית את אוספיו של שצ'וקין, ושצ'וקין עצמו נמלט לפריז, בה נפטר.
בשנת 1948 הועבר אוספו, כמו גם אוספו של איוואן מארוזוב ממוזיאון לאמנות מערבית חדשה בו הוצג עד שנה זו אל מוזיאון פושקין במוסקבה ואל מוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג.
סרדאר אָזְמוּן (בפרסית: سردار آزمون; נולד ב-1 בינואר 1995 בגונבאד-א קבוס שבאיראן) הוא כדורגלן איראני, המשחק בעמדת החלוץ בשבאב אל-אהלי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איראן.
החל לשחק בכדורגל בגיל 9. בגיל 11 הוזמן לנבחרת איראן עד-12. במקביל הוא שיחק כדוריד והוזמן לנבחרת איראן בכדוריד עד-15. בגיל 15 הוא הפך לשחקנה של ספהאן מליגת העל האיראנית.
במהלך עונת 2012/13 בשל הופעותיו המוצלחות בנבחרות הנוער של איראן, מועדונים גדולים מאירופה התחילו להתעניין בו.
בחורף 2013 אזמון ביצע מעבר לרובין קאזאן והפך לכדורגלן האיראני הצעיר ביותר במועדון זר.
את הופעת הבכורה שלו ברובין הוא ערך ב-25 ביולי 2013 במשחק הליגה האירופאית מול יגודינה וכך נהיה הכדורגלן האיראני הצעיר ביותר ששיחק בטורניר אירופאי.
כבר במשחק השני שלו במדי הקבוצה הבוגרת אזמון הבקיע, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-84 מול מולדה.
את משחק הבכורה שלו בליגה אזמון ערך ב-6 באוקטובר 2013 מול אנז'י מחצ'קלה, אחרי שהוא נכנס כמחליף בדקה ה-73 הוא הבקיע שער והשיג פנדל, המשחק נגמר 1–5 לזכות האדומים-ירוקים.
בפברואר 2015 אזמון עבר לרוסטוב בהשאלה עד סוף העונה.
לראשונה במדי הצהובים-כחולים סרדאר הופיע ב-8 במרץ 2015 במשחק ליגה נגד לוקומוטיב מוסקבה.
ב-16 במרץ הבקיע אזמון בדקה ה-88 נגד קובאן קרסנודאר שער ניצחון אחרי שנכנס בדקה ה-73. ביולי השאלתו הוארכה עד תום עונת 2015/16 וב-2017 חזר אל רובין קאזאן.
במהלך עונותיו ברוסטוב היה שותף לאחת העונות הטובות בתולדות המועדון, כשרוסטוב סיימה כסגנית האלופה בעונת 2015/2016 ובעונת 2016/2017 התמודדה בשלב הבתים של ליגת האלופות במהלכה אזמון גם היה מעורב בניצחון הסנסציוני על באיירן מינכן בתוצאה 3-2.
ב-1 בפברואר 2019 חתם בזניט תמורת 12 מיליון יורו ל-3.5 שנים, עד 2022. הוא הופיע לראשונה במדי הכחולים-לבנים ב-12 בפברואר 2019 כשעלה כמחליף בדקה ה-76 בהפסד הקבוצה 0–1 לפנרבחצ'ה בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית.
את שערי הבכורה הבקיע במשחק הגומלין ב-21 בפברואר 2019 כשהבקיע נגד פנרבחצ'ה בדקה ה-37 ובדקה ה-74, במשחק שהסתיים בתוצאה 1–3, במשחק שבו גם בישל את השער הראשון.
בזכות הופעתו הטובה במשחק הוכתר לשחקן השבוע של הליגה האירופית.
את שער הבכורה במדי זניט בליגת העל הרוסית בכדורגל הבקיע במשחק נגד אורל ב-2 במרץ 2019, במחזור ה-18 ובחודש מרץ כבר הוכתר לכדורגלן החודש בליגה הרוסית, אחרי שהבקיע 5 שערים ב-6 משחקי ליגת העל.
אזמון המשיך את היכולת הטובה שלו גם בפתיחת עונת 2019/2020 בליגת העל הרוסית בכדורגל כשהבקיע 2 שערים בהפסד קבוצתו 2–3 ללוקומוטיב מוסקבה, במשחק על הסופר קאפ הרוסי והבקיע 4 שערים נוספים במחצית הראשונה של העונה.
ב-14 במרץ 2020 הבקיע לראשונה שלושער במדי זניט, בניצחון קבוצתו על אורל והבקיע מול אורל שלוש שער גם במחזור 17 של עונת 2020/2021 בניצחון 1–5 בדצמבר 2020.
בקיץ 2020, נודע על התעניינות בו מקבוצות רבות במערב אירופה.
אך המנהל הספורטיבי של זניט, חוויאר ריבלטה, הודיע כי הקבוצה לא תמכור אותו לפני סיום חוזהו הרשמי בקבוצה.
בעונת 2020/2021 בליגת העל הרוסית בכדורגל הבקיע 19 שערים והוכתר לסגן מלך השערים בליגה הרוסית.
בנובמבר 2021 החל לנהל מגעים עם ליון למעבר אליה בחלון ההעברות בינואר 2022 עד שנת 2026, או כסוכן חופשי לאחר תום חוזהו בזניט ביוני 2022.
במדי זניט ערך 101 הופעות בכל המסגרות.
ב-22 בינואר 2022 סיכם לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.
בשל פציעה הוא מיעט לשחק במדי הקבוצה הגרמנית ובקיץ 2023 הושאל לרומא מהליגה האיטלקית.
ב-28 ביולי 2024 סיכם בשבאב אל-אהלי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
אזמון שיחק במגוון נבחרות נוער של איראן וכיום הוא מופיע במדי הנבחרת הבוגרת והנבחרת עד גיל 20. ב-2012 הוא נהיה מלך השערים בגביע חבר המדינות עם נבחרת הנוער.
באוקטובר 2013 הוזמן לראשונה לנבחרת הבוגרת וב-26 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול מונטנגרו.
ב-18 בנובמבר 2014 הבקיע שער בכורה במשחק ידידות מול קוריאה הדרומית.
בינואר 2015 אזמון נכלל בהרכב הנבחרת בגביע אסיה 2015. במשחק בית נגד קטר אזמון כבש שער ניצחון מרשים בדקה ה-52 שבזכותו איראן עלתה לשלב הפלייאוף.
הוא הבקיע גם את הראשון בהפסד 3–4 מול עיראק ברבע הגמר.
במרץ 2015 סרדאר הוזמן לנבחרת הצעירה למוקדמות אולימפיאדת 2016, שם הבקיע 4 שערים ב-3 משחקים שעזרו לאיראן להעפיל לאולימפיאדה.
אזמון הוא איראני ממוצא טורקמני.
הוא דובר טורקמנית, רוסית טורקית, פרסית ואנגלית, את האחרונה למד ברובין קאזאן עם ביברס נאתכו ורומן יריומנקו.
אזמון גדל במשפחה של שחקני כדורעף: אביו, חליל אזמון הוא שחקן ומאמן עבר ששיחק בנבחרת איראן ואימן קבוצות איראניות מפורסמות, אמו מריה - מאמנת וגם אחותו שיחקה בנבחרת.
בספטמבר 2022 הוציא הודעה חריגה נגד המשטר באיראן, לאחר מותה של צעירה בידי המשטר בעקבות אי חבישת חג'אב.
במאי 2025 הביע תמיכה והגיב בשמחה למתקפת הטילים האיראנית על ישראל כשכינה את אנשי משמרות המהפכה "לוחמים אמיצים".
גביע הקונפדרציות של מערב אסיה עד-17: 2009
מקום שלישי בגביע אסיה: 2019
מלך השערים בגביע חבר המדינות: 2012
מלך השערים של ליגת העל הרוסית בכדורגל: 17 שערים בעונת 2019/2020
כדורגלן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל: מאי 2016, מרץ 2019
סרגסום (שם מדעי: Sargassum) היא משפחה של אצות חומות ממחלקת החומיות.
מינים רבים מפוזרים ברחבי האוקיינוסים הטרופיים של העולם, שבהם הם בדרך כלל מאכלסים מים רדודים ושוניות אלמוגים, והמשפחה ידועה בעיקר בשל המינים הפלנקטוניים שלה.
בעוד שרוב המינים ממחלקת החומיות הם בעיקר שוכני מים קרים המפיקים תועלת מחומרים מזינים בגאות, משפחת הסרגסום יוצאת מכלל זה.
באוקיינוס האטלנטי, הים סרגאסו נקרא על שם אצות אלו, מכיוון שבים זה כמות גדולה מאוד של אצות סרגסום.
סרגסום קיבל את שמו על ידי מלחים פורטוגזים אשר מצאו את האצה בים סרגסו.
המלחים קראו לאצה על שם מין של שמשון שצמח להם בבארות, הנקרא sargaço בפורטוגזית.
פלורידה קיז והאיים הקטנים שלה ידועים בשל הרמות הגבוהות של סרגסום המכסה את החופים.
המין Gulfweed נצפה על ידי קולומבוס.
אף על פי שבעבר פני הים של ים סרגסו נחשבו כמכוסים לגמרי בסרגסום, מה שהפך את הניווט לבלתי אפשרי, נתגלה בהמשך כי תופעה זו מתרחשת רק בזמן סחף.
אצות הסרגסום גם משמשות לתרופות.
הן מעובדות ומנוקות לשימוש כתרופה צמחית.