tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2010 כחלק מסדרת הדיסקים סימני דרך יצא האלבום במהדורה מחודשת נוספת הכוללת שני שירי בונוסים ו-DVD מהופעה בצוותא מסיבוב ההופעות שליווה את צאת האלבום משנת 1978, הכוללת מספר שירים מהאלבום, ושירים אחרים מהקריירה של שלום חנוך.
לאחר שובו של חנוך משהות בת מספר שנים בבריטניה בניסיון כושל לפיתוח קריירה בין-לאומית, הקים את להקת תמוז שהקליטה אלבום אחד והתפרקה לאחר זמן קצר.
"אדם בתוך עצמו" הוא יצירה אישית ומקורית של חנוך אשר שיקפה את מצבו האישי באותה העת.
חנוך הלחין ועיבד את כל שירי האלבום וגם כתב את מילותיהם חוץ מ"שביתה" (מילים: מאיר אריאל) ו"בואי לרקוד" (מילים: יענקל'ה רוטבליט, דורי בן זאב, אריאל וחנוך).
שלום חנוך: שירה, גיטרות אקוסטיות.
אלונה טוראל: פסנתר, פנדר רודס, קלידים, כלי הקשה, קולות.
חיים קריו: גיטרה חשמלית ואקוסטית.
אוהד אינגר: גיטרה בס, קולות.
אלון הלל: תופים, כלי הקשה, קולות.
לואי להב: מפיק מוזיקלי, טכנאי הקלטה.
אלונה איינשטיין וג'ראר אלון: צילום העטיפה.
אדם תומאס ג'ונס הוא מוזיקאי וגיטריסט, זוכה גראמי הידוע ביותר בתור גיטריסט להקת המטאל טול.
ובנוסף, הוא גם אמן חזותי אשר עבד תחת חברת דרימוורקס שבבעלות סטיבן ספילברג.
ג'ונס אף השתמש ביכולות האומנותיות שלו לצד המפיק פרד סטוהר כדי ליצור מספר קליפים לשירים של טול (כגון Sober) וגרין ג'לי (כגון Three Little Pigs).
ג'ונס דורג מספר 75 ברשימת הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים על ידי מגזין הרולינג סטון, ותשיעי ברשימת הגיטריסטים הכי טובים של ז'אנר ההבי מטאל על ידי מגזין גיטאר וורלד.
ג'ונס נולד בפארק רידג', אילינוי וגדל בליברטיויל, אילינוי, הוא למד לנגן בכינור בתקופת בית הספר היסודי ואף התקבל לתפקיד נגן באס אקוסטי במקהלת בית הספר התיכון בו למד.
בנוסף למקהלת בית הספר, ג'ונס גם ניגן באס בלהקה שהקים עם חברו טום מורלו (לימים גיטריסט רייג' אגיינסט דה מאשין).
למרות כישוריו המוזיקליים הגבוהים, ג'ונס ציין שמעולם לא קיבל שיעורים בנגינה ולמד לנגן דרך שמיעה.
ג'ונס התחיל ללמוד מייק-אפ אומנותי בשנת 1983 באקדמיית הממיק-אפ ההוליוודית.
לאחר כמה זמן תחומי העניין שלו השתנו לכיוון הסרטים, פיסול דמויות ועיצוב אפקטים מיוחדים.
הטכניקות שלמד ישמשו אותו בעתיד לעשיית אפקטים למספר קליפים של טול.
אחרי שסיים ללמוד, ג'ונס עבד במייק-אפ ואפקטים למספר רב של סרטים מוכרים כמו פארק היורה, סיוט ברחוב אלם, שליחות קטלנית 2, מכסחי השדים ורוקד עם זאבים.
ברגע שהתחיל אדם את הקמת טול, היה עליו לבחור אם להמשיך בדרימווקרס, או לתת את כל כולו ללהקה.
אחרי שחברו טום מורלו הכיר לג'ונס ומיינארד ג'יימס קינן (לימים סולן להקת טול) את דני קארי (לימים מתופף טול), הם הקימו, בנוסף לבאסיסט פול ד'אמור את להקת טול.
במשך התקופה בלהקה הפך ג'ונס, ביחד עם מיינארד לאחת מההשפעות היצירתיות של הלהקה, על שיריה והקליפים שלה.
ג'ונס ידוע בנגינה הכבדה שלו ומשתמש לרוב בפאוור קורדים וחמישיות לשם ההלחנה עצמה.
כיוון הגיטרה של ג'ונס בדרך כלל הוא דרופ D ובחלק מהשירים (parabola, prison sex) משתמש בכיוון BADGBE.
ג'ונס גם ידוע כבעל סאונד ייחודי זאת בזכות השימוש הרב באפקטי פלנג'ר ודיילי .
ג'ונס משתמש בגיטרות של גיבסון, מגברים של דיזל, מארשל ומסה בוגי.
אדם דה לה האל היה טרובדור או טרובר, משורר ומוזיקאי צרפתי, ששבר מסורת ארוכת שנים של כתיבת שירה ומוזיקה ליטורגית והיה מראשוני מייסדיו של תיאטרון חילוני בצרפת.
כינוייו האחרים של אדם, "הגיבן מאראס" (le Bossu d'Arras) ו"אדם מאראס" מרמזים לכך, שמוצאו מן העיר אראס שבצרפת.
הכינוי "הגיבן" היה כפי הנראה שם שהמשפחה צירפה לשמה כדי להבדילה ממשפחות לה האל אחרות; ב-Roi de Secile מחה אדם עצמו על השימוש בכינוי זה בטענה, כי אינו גיבן.
אביו של אדם, אנרי דה לה האל, היה אזרח מפורסם של אראס.
אדם למד דקדוק, תאולוגיה ומוזיקה במנזר הסיסטרציאני של ווסלה, סמוך לקמברי.
האב והבן היו מעורבים בסכסוכי האזרחים באראס ומצאו מקלט לזמן קצר בדואיי.
אדם יועד לכנסייה, אך הסתלק מכוונה זו ונשא אישה בשם מארי, הנזכרת ברבים מכתביו.
בהמשך הצטרף למשק ביתו של רובר השני, הרוזן מארטואה, ואחר כך נספח אל שרל מאנז'ו, אחיו של לואי התשיעי, מלך צרפת.
אל מעסיקו זה נלווה במסעותיו במצרים, סוריה, ארץ ישראל ואיטליה.
בחצרו של שרל, אחרי שזה היה למלך נאפולי, כתב אדם את Jeu de Robin et Marion, המפורסמת בכל יצירותיו.
הקטעים הקצרים שכתב מלווים במוזיקה המובאת בכתב תווים מודרני לצד הפרטיטורה המקורית, בהוצאת קוסמאקר.
"רובין ומריון" נחשב למחזה הצרפתי המוקדם ביותר בליווי מוזיקה ועל נושא חילוני.
הפסטורלה, המספרת על עמידתה של מריון בפני חיזורי האביר ונאמנותה לרובין הרועה, מבוססת על שאנסון עתיק, Robin m'aime, Robin m'a.
יש בה דיאלוג משולב בפזמון חוזר, שהיה נפוץ כבר בתקופה זו בשיר הפופולרי.
הנעימות שהותאמו לפזמונים אלה נושאות אופי של מוזיקה עממית והן ספונטניות ומלודיות יותר מן המוזיקה המשוכללת יותר של השירים והמוטטים שלו.
פטי רואה במחזה זה ובמחזה Le Jeu de la feuillée את נמבשרי האופרה-קומיק.
בשנת 1896, בפסטיבל לכבוד אדם דה לה האל באראס, הציגה להקה מן האופרה קומיק בפריז עיבוד של "רובין ומריון" מאת ז'וליין טירסו.
המחזה השני שלו, Le jeu Adan או Le jeu de la Feuillee (בסביבות 1262) הוא דרמה סאטירית שבה הוא מציג את עצמו, את אביו ואת אזרחי אראס בתכונותיהם המוזרות והייחודיות.
בין יצירותיו שיר פרידה סאטירי לעיר אראס ושאנסון היתולי לכבוד שרל מאנז'ו, מלך סיציליה, שבכתיבתו החל ה-1282; עוד יצירה קצרה, Le jeu du pelerin מיוחסת לפעמים גם היא לאדם דה לה האל.
יצירותיו המוכרות כוללות שלושים ושישה שאנסונים, ארבעים ושישה rondets de carole, שמונה-עשר jeux-partis, ארבעה-עשר רונדו, חמישה מוטטים, רונדו-וירליי אחד, בלט אחד, dit d'amour אחד ו-congé אחד.
אדם צ'ארלס גולדברג הוא שחקן, במאי קולנוע, מוזיקאי וצלם אמריקאי ממוצא יהודי.
גולדברג נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה וגדל ליד מיאמי ביץ', בנם של דונה וארל גולדברג.
אביו של גולדברג יהודי, ואמו ממוצא קתולי.
משפחתו מצד אביו יהודית-אשכנזית ממוצא רוסי, רומני וליטאי.
מצד אמו קתולית ממוצא גרמני, צרפתי ומקסיקני.
לאחר שצפה במופעים שייקספיריים בבתי ספר מקומיים לדרמה הסתקרן גולדברג והחליט ללמוד משחק בכמה קורסים מקומיים.
גולדברג בוגר החוג לתיאטרון בשרה לורנס קולג' בניו יורק, שם השתתף בכמה מופעים תאטרליים.
גולדברג החל את קריירת המשחק שלו בתפקיד קטן בסרטו של בילי קריסטל "מר מוצ"ש" ב-1992.
בשנת 1993, שיחק בדרמת הנעורים הקומית "טריפ נעורים" לצד מתיו מקונוהיי ומילה יובוביץ.
ב-1996 שיחק גולדברג בשלושה פרקים בסדרה הקומית הפופולרית "חברים" בתור שותפו החדש לדירה של צ'נדלר בינג (מת'יו פרי).
בשנת 1998 שיחק גולדברג בדרמת המלחמה המצליחה של סטיבן ספילברג "להציל את טוראי ריאן", בסרט גילם גולדברג את דמותו של הטוראי היהודי סטנלי מליש מיחידת מ"גדוד הריינג'רס השני" תחת פיקודו של סרן ג'ון מילר (טום הנקס), באותה שנה גם דיבב בסרט "בייב: חזיר בעיר הגדולה".
שנה לאחר מכן שיחק גולדברג לצד וודי הרלסון ודניס הופר בקומדיה "החיים בשידור חי".
ב-2001 השתתף גולדברג בדרמה זוכת 4 פרסי אוסקר של רון הווארד "נפלאות התבונה" לצד ראסל קרואו ואד האריס.
בסרט גילם גולדברג את דמותו של סול, חברו של ג'ון פורבס נאש מ"אוניברסיטת פרינסטון" שנבחר לעבוד איתו ב"אוניברסיטת MIT".
באותה שנה, התארח בפרק בסדרה "ויל וגרייס".
בשנת 2003 שיחק גולדברג בקומדיה "נקמת הפטיש העברי" שבה גילם את דמותו של מרדכי ג'פרסון קרבר שסבל בילדותו מאנטישמיות ולכן הפך לבלש בעל סמכות, הוא יוצא להילחם בבנו הרשע של סנטה קלאוס שזומם לבטל את חג החנוכה.
באותה שנה שיחק גולדברג גם לצד מתיו מקונוהיי וקייט הדסון בקומדיה הרומנטית "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים".
בשנת 2005, שיחק בסדרה "ג'ואי" בכיכובו של מאט לה-בלאנק.
ב-2006 שיחק גולדברג לצד בן אפלק ורבקה רומיין בדרמה הקומית "להסתדר בחיים (ולהישאר נשוי)", במותחן האימה "להישאר בחיים" ולצד דנזל וושינגטון במותחן הפעולה העתידני של טוני סקוט "דז'ה וו".
ב-2007 שיחק גולדברג לצידה ובסרטה של ז'ולי דלפי "2 ימים בפריז", בסרט מגלם גולדברג מעצב פנים אמריקני בשם ג'ק שנוסע עם בת זוגו מריון (דלפי) לחופשה באירופה כדי לנסות להשיב את הרומנטיקה למערכת היחסים שלהם.
בשנת 2011, דיבב את דמותו של ראול בסרט "מפלצת בפריז" והתארח בפרק בסדרה "צווארון לבן".
ב-2013, התארח בפרק בסדרה "פרנקלין ובאש".
בשנת 2014, שיחק בסדרה "פארגו".
איי." בכיכובו של ברוס וויליס.
החל מ-2021, הוא משחק בסדרה "נקודת שוויון" בכיכובה של קווין לטיפה.
בתחילת שנת 2006 קיים גולדברג מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקנית כריסטינה ריצ'י, הזוג אף התארס אך הקשר לא החזיק מעמד זמן רב ולבסוף הם נפרדו.
ב-2014, נישא לאמנית והמעצבת רוקסן דאנר.
בנם השני, באד, נולד בנובמבר 2014. בנם השלישי סוני נולד בספטמבר 2018.
סטרןסרט טלוויזיה של Lifetime2014פארגוגריידי5 פרקים2015מרוןג'ק רוספרק: "Professor of Desire"The Jim Gaffigan Showדייב מרקסתפקיד ראשי (2 עונות); 23 פרקים2017גרייבסכריסטופר זקס2 פרקיםלורפטר שטומפפרק: "The Beast Within"2018חטופההארדן קילרויתפקיד ראשי (עונה 2); 16 פרקים2019אלוהים שלח לי בקשת חברותסיימון הייז8 פרקים2021–הווהנקודת שוויוןהארי קשגיאןתפקיד ראשי (4 עונות); 56 פרקים
אדם סימור הייווד היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ השני, אך גם בשאר עמדות ההתקפה.
הייווד נולד בעיירה ברטון, ואת קריירת הנוער שלו עשה במועדון המקומי ברטון וונדררס ובמועדון סוודלינקוט.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בוולוויץ' ארסנל בינואר 1896, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול לסטר פוסה ב-25 בינואר, והיה שחקן הרכב קבוע בעונתו הראשונה.
הוא המשיך לשחק בארסנל גם בשלוש העונות הבאות, והבקיע שערים רבים.
עונתו הטובה ביותר הייתה 1898/1899, בה הבקיע 12 שערים ב-23 משחקי ליגה.
בסך הכל הוא הבקיע 36 שערים ב-91 משחקים במדי ארסנל, אך בעקבות המצב הכלכלי הלא טוב של המועדון הוא הועבר במאי 1899 לגלוסופ נורת' אנד תמורת 50 לירות שטרלינג.
הייווד היה בגלוסופ במשך שלושה חודשים בלבד לפני שהצטרף לקווינס פארק ריינג'רס.
הוא היה בסגל הקבוצה בניצחון על וולבס ב-1900, ושנה אחת לאחר מכן חתם במועדון ששיחק אז בליגה הראשונה, לאחר שהיה מושאל לניו ברומפטון ולברטון סוויפטס לתקופה קצרה.
במאי 1905 הוא הועבר לווסט ברומיץ' אלביון, ובעונת 1905/1906 סיים כמלך השערים של המועדון עם 21 שערים.
הוא שיחק באלביון במשך שנתיים וחצי, ולאחר מכן עבר לבלקפול.
הוא ערך את הופעת הבכורה בבלקפול בהפסד לדרבי קאונטי ב-30 בנובמבר 1907. עד לסיום עונת 1907/1908 הוא השתתף ב-12 משחקי ליגה נוספים, כשהאחרון שבהם היה בהפסד ללינקולן סיטי.
הוא הבקיע שער אחד בלבד במדי בלקפול, בניצחון 2 - 1 על ברנלי בדרבי של לנקשייר.
הופעתו היחידה בגביע ה-FA במדי בלקפול הייתה בהפסד למנצ'סטר יונייטד ב-1 בינואר 1908.
הוא הצטרף לקריסטל פאלאס כמאמן-שחקן במאי 1908, ופרש מכדורגל ב-1912. במלחמת העולם הראשונה עבד בתחום התחמושת, ולאחר המלחמה ניהל חנות בלונדון עד מותו במאי 1932.
אדם הוא אדם הוא מחזה מאת המחזאי המודרני הגרמני ברטולט ברכט.
זוהי אחת מיצירותיו המוקדמות של ברכט, העוסקת בנושאים של מלחמה, זמניות האדם וזהות.
המחזה היה הראשון שנכתב לאחר מעברו של ברכט ממינכן לברלין, וגם היה הראשון שהופק במה שנודע לימים כ'חבורת ברכט'.
בדומה למחזהו המוקדם יותר "בג'ונגל הערים" (1923), שעלילתו התרחשה בשיקגו, ברכט ממקם את הדרמה במה שהיה עבור הקהל הגרמני שלו, מקום אקזוטי, הראג' הבריטי.
"אדם הוא אדם" מציג את המהפך הכפוי בחייו של אזרח, גלי גיי, לחייל מושלם.
בהשתמשו בדימוי קיפלינגי (בדומה ל"בג'ונגל הערים", אלא, הודות לשליטתה של אליזבת האופטמן באנגלית, בנימה אותנטית יותר ב"אדם הוא אדם"), ברכט חקר את האישיות כמשהו שהוא יכול לפרק ולהרכיב מחדש כמו מכונה, במשל שהמבקר הגרמני וולטר קר זקף לזכותו "רמז מטרים ומסקרן לאמנות שטיפת המוח." אותן הדמויות מצויות בתמונת הביניים "הפילון".
המחזה הועלה לראשונה בשני תיאטראות פרובינציאליים בדיסלדורף ודרמשטאדט, בתחילה באחרון שבהם ב-25 בספטמבר 1926. ההפקה הייתה בבימויו של ג'ייקוב גייס (Geis), כשמעצב התפאורה היה קספר ניהר.
ארנסט ליגל (שהיה במאי לנדס תיאטר, בו המחזה הופק) גילם את דמותו של גלי גיי.
במרץ 1927 עיבוד של המחזה שודר במחלקה לדרמה חדשה של רדיו ברלין.
מקובל לציין את שנת כתיבת המחזה כ-5–1924, אבל ברכט שיכתב אותו פעמים רבות במהלך חייו, לאור תגובות הקהל.
לראשונה הוא כתב סקיצה ב-1918, המתרחשת באאוגסבורג (עיר הולדתו של ברכט), המספרת על האזרח יוזף גלגאי, שנופל קרבן לחבורת רמאים שמתעללים בו, מנצלים אותו ונוטלים ממנו את זהותו.
גרסת המחזה המתרחשת בהודו, אז קיבל את שמו "גלי גיי או אדם הוא אדם", הושלמה בברלין ב-1924, עובדה מחדש לקראת הצגת הבכורה שלו ב-1926 ונדפסה לראשונה בכותרת זו.
ברכט שיכתב את המחזה לקראת ההפקה בבימויו של אריך אנגל ב-1928. ברכט ביים את ההצגה ב-1931, אחרי שערך במחזה תיקונים נוספים.
הוא השמיט את שתי התמונות האחרונות של הגרסה הראשונה: גלי גיי נוסע עם חבריו לחזית והופך לחייל למופת.
הרס"ר מסרס עצמו כיוון שיצרו מכניס אותו לצרות וג'יפ שב אל חבריו שמגרשים אותו.
בגרסה המקורית גם מלוות את האלמנה בגביק שלוש בנותיה כלהקת קצב.
גרסה זו שימש את הוצאת "מאליק" הצ'כית שהדפיסה את המחזה ב-1938. ב-1954 יצאה אסופת כתביו של ברכט בהוצאת "זורקאמפ" הגרמנית.
באסופה ברכט שב לגרסה הרחבה יותר משנת 1926. בגרסאות השונות ברכט הכניס והוציא שירים שונים המלווים את ההצגה.
גלי גיי – סבל אירי
מחלקת מכונות היריה של צבא בריטניה בהודו:
פיירצ'יילד המכונה "בלאדי דם" – רס"ר
ליאוקדיה בגביק – בעלת קנטינה צבאית
להקת הקצב של האלמנה בגביק
המחזה מספר אודות צוות של ארבעה מקלענים בצבא הבריטי המוצב בהודו, בתקופה שהייתה קולוניה בריטית.
המקלענים שודדים מקדש בודהיזם ואחד מהם, ירמיהו ג'יפ, נלכד במקדש והם נאלצים להפקירו ולשוב למחנה.
השמועה על כך מגיעה לאוזניו של מפקד המחנה, רס"ר המכונה "בלאדי דם" והם צריכים להופיע כרביעייה למסדר הערב.
בינתיים, גיבור הסיפור גלי גיי, סבל אירי במקצועו, יוצא לשוק לקנות דגים לפי בקשת אשתו.
שלושת החיילים פוגשים באקראי בגלי גיי ומשכנעים אותו לבוא לקנטינה של האלמנה בגביק, בו ניתן לרכוש אוכל ושתייה.
תמורת כמה בקבוקי בירה הם משכנעים את גלי גיי ללבוש מדי צבא ולהתייצב במסדר, במקום ג'יפ, הלכוד במקדש.
באותו זמן, וואנג, כהן המסדר מציג את ג'יפ כאל בפני המאמינים, כדי לקבל מהם תרומות.
האל המדומה, מקבל לשמחתו אוכל ושתייה בחינם, ואינו מתכוון לשוב ליחידה.
מכיוון שחברם לצוות אינו שב, החיילים מערימים על גלי גיי, מאיימים עליו ומאלצים אותו להפוך לחייל מן המניין, במקום חברם הנעדר.
גלי גיי שנדמה כתמים, מתגלה כרודף בצע ערמומי ותועלתני, שנהנה מהמצב שנוצר, מתכחש לאשתו ועברו והופך לחייל המושלם, השש אלי קרב.
אדם הוא אדם: מחזה בתשע תמונות, תרגום: אמנון אחי-נעמי, רמת גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי", בית-הספר לאמנות הבמה והקולנוע, (?-197).
אדם הוא אדם, תרגום: יצחק לאור, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2016.
יוצרים: נוסח עברי – אמנון אחי נעמי, פזמונים – רפאל אליעז, בימוי – ז'אן מארי סרו (צרפת), עיצוב תפאורה ותלבושות – יגאל תומרקין, מוזיקה בעיבוד - נעם שריף.
משתתפים: גליגיי – אבנר חזקיהו, האלמנה בגביק – אלישבע מיכאלי, ג'יפ – יהודה גבאי, שקדם – שלום יוסף (יוסף שילוח), אוריה שלי – ניקו ניתאי, האדון וואנג – בצלאל לונדון, מנגנת החצוצרה - אראלה חיבובסקי.
יוצרים: נוסח עברי – אמנון אחי נעמי, תרגום שירים - אברהם עוז, בימוי – חנן שניר, תפאורה ותלבושות - פאול סלצברגר, מוזיקה – יוסי מר-חיים, ניהול מוזיקלי – חנה הכהן, העמדת פזמונים – יעקב קלוסקי.
משתתפים: גלי גיי – שבתאי קונורטי, אשתו – ליביה חכמון.
יוצרים: עיבוד ובימוי - ניקו ניתאי, תפאורה: דלית ענבר, תלבושות: לאה שץ.
מוזיקה: מיטשל רוזן ואלדר אדניה
יוצרים: נוסח עברי – יצחק לאור, פזמונים – רפאל אליעז, בימוי – סיני פתר.
משתתפים: גליגיי – יוסי עיני, האלמנה בגביק – אודליה מורה-מטלון, ג'יפ – איתי שור.
אדם גרנט (נולד ב-13 באוגוסט 1981); הוא פרופסור לפסיכולוגיה בבית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה.
הוא המרצה הקבוע הצעיר ביותר באוניברסיטה, ובאותה עת המרצה שזכה לציונים הגבוהים ביותר.
נולד ב-13 באוגוסט 1981, בן לעורך דין ולמורה, וגדל בפרבר של דטרויט.
הוא מעיד על עצמו שהיה ילד עליז אם כי חנון, וסבל מאלרגיות שונות.
בילדותו שאף להיות שחקן כדורסל מקצועי, והתאמן כמעט באובססיביות על קליעות לסל, לפעמים תוך ויתור על ארוחת הערב עד שהשיג את מספר הקליעות שרצה.
סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד בבוסטון, וקיבל תואר שני ותואר שלישי בפסיכולוגיה ארגונית מאוניברסיטת מישיגן.
פיתוח תזת ההנעה באמצעות נתינה
בעת היותו סטודנט לתואר ראשון, עבד למחייתו כאיש מכירות למודעות בסדרת מדריכי הטיולים "לטס גו" (Let's Go).
לדבריו, הוא היה איש מכירות גרוע, ולא הביא הכנסות לחברה, עד שפגש סטודנטית שהצליחה בעבודתה וכך מימנה את לימודיה.
לדבריו, ברגע שהבין את התועלת שתצמח לעובדים עצמם מהצלחה במכירות, החל לנהל עם מפרסמים שיחות אגרסיביות יותר.
בתוך שנה שבר את שיא המכירות של החברה, וקודם למשרת מנהל מחלקת המודעות.
כסטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה ארגונית, החליט גרנט לעשות ניסוי בחשיפת הגורמים לתפוקה בעבודה, ובחר בקבוצת טלפנים שעבדו בגיוס תרומות לאוניברסיטה.
הוא הפגיש את הטלפנים עם סטודנט לשעבר, שעבד כטלפן והסתייע בתרומות שגויסו בכך שקיבל מלגת לימודים.
בעקבות שמיעת הסיפור, עלתה תפוקת התרומות שגויסו בעשרות אחוזים.
גרנט חזר על הניסוי חמש פעמים, כדי לנסות לשלול השפעה של גורמים חיצוניים, מלבד שיחות המוטיבציה.
האפשרות להציג את ההשפעה של השיחות בתוצאות מספריות, כמו משך השיחות וסכומי הכסף שגויסו, הביאו לפרסומו של גרנט בקרב חוקרים מהאקדמיה בתחום של פסיכולוגיה ארגונית, כמו גם של מנהלים מהתעשייה שהתרשמו מעלותה הנמוכה של השיטה, ומתוצאותיה המידיות.
בניסוי אחר שהגה גרנט, הוא תלה שני שלטים מעל שני כיורים לשטיפת ידיים בבית חולים.
באחד רשם: "שמירה על היגיינה מונעת מכם להידבק במחלות", ובשני כתב: "שמירה על היגיינה מונעת מחולים להידבק במחלות".
את השפעתם של השלטים העריך גרנט באופן פשוט, על ידי מדידה של כמות הסבון שנצרכה בכל כיור.
התוצאה הייתה מובהקת מאוד: בעמדה השנייה השתמשו ב-33% יותר סבון.
בחלוקה גסה, גרנט מחלק את בני האדם ל"נותנים", "משווים" ול"לוקחים".
התזה שהוא מקדם גורסת, של"נותנים" כדאי מאוד לתת ל"נותנים" אחרים ול"משווים", גם מבלי לצפות לתמורה מידית.
לטענתו, הנתינה כדאית הן מבחינה תועלתנית, מפני שבמקרים רבים הנותן מקבל תמורה ממשית בחזרה; וגם מבחינה ערכית - באמצעות תחושת הסיפוק והמשמעות לחיים.
גרנט מרצה כיום בבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה.
הוא זכה בתואר המרצה המצטיין בכל הקורסים אותם הוא מלמד.
מחקריו עוסקים בגורמי הנעה (מוטיבציה) בעבודה, חקר הפסיכולוגיה של הנתינה והעזרה לזולת, פיתוח תחושות של משמעות ושביעות רצון בעבודה, יוזמה ומנהיגות.
גרנט נודע בקרב תלמידיו ועמיתיו כאדם המממש בעבודתו ובחייו הפרטיים את אופן ההתנהגות בחברה שהוא מקדם.
בניגוד לאנשי אקדמיה רבים במעמדו, פרטי ההתקשרות איתו בדוא"ל וברשתות החברתיות גלויים, והוא נוהג לענות בעצמו לכל פניה ובקשת סיוע בתחומי התמחותו, ובעצות כלליות בענייני עבודה, קריירה ותכנון זמן.
גרנט מרצה על משנתו האלטרואיסטית ועל ממצאיו האקדמיים בפני ארגונים הידועים בהדגשתם את המצוינות, וביניהם: גוגל, ה-NFL, פיקסאר, גולדמן סאקס, פייסבוק, מיקרוסופט, אפל, ארגון האומות המאוחדות, הפורום הכלכלי העולמי, הצבא האמריקאי, חיל הים האמריקאי, חיל האוויר האמריקאי.
גרנט היה קופץ לבריכה ברמה לאומית; הוא השתתף פעמיים במשחקים האולימפיים לצעירים כחבר נבחרת ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כמאמן הנבחרת של האוניברסיטה.
כמו כן, הופיע במשך כעשור כקוסם מקצועי.
"תן וקח – גישה מהפכנית להצלחה", מאנגלית יוסי מילוא, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2017
"מיוחדים: איך המהפכנים הגדולים שינו את העולם ואיך גם אתם יכולים", מאנגלית יכין אונא, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2018
"תחשבו שוב, הכוח להטיל ספק", מאנגלית דנה אלעזר-הלוי, הוצאת מטר, 2022
יותר מ-70 מאמרים בכתבי עת מובילים, ביניהם:
להלן רשימה חלקית של הפרסים העיקריים שזכה בהם:
פרס המדען המתחיל מהאגודה האמריקנית לפסיכולוגיה, 2011
פרס המצוינות מטעם האקדמיה לניהול (AOM)
פרס המדען המתחיל מהחברה לפסיכולוגיה תעשייתית וארגונית (SIOP)
פרס אוונס על המאמר הטוב ביותר מהחברה לפסיכולוגיה תעשייתית וארגונית (SIOP)
פרס לתזה לתואר השני ממוסד המדע הלאומי (NSF)
ברשימת 40 המרצים הטובים ביותר למינהל עסקים מתחת לגיל 40, של המגזין ביזנסוויק
אדם גרגורי הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
הוא מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור טיי קולינס בסדרת הנעורים "90210" (2008–2009) ובזכות הופעתו בתור תומאס פורסטר (אנ') באופרת הסבון "היפים והאמיצים" (2010–2014).
גרגורי נולד בסינסינטי, אוהיו, הצעיר מתוך שלושה בנים.
אחיו הבכור, שאנון, הוא טייס והשני, סקוט, הוא חייל בצי ארצות הברית.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוק הילס (אנ') ב-2006, הוא התקבל לאוניברסיטת צפון קנטקי (אנ') אך נשר מהלימודים כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
גרגורי דגמן בעבר ל"נו מודלס".
בשנת 2008 לוהק לתפקיד חוזר של טיי קולינס לסדרת הנעורים "90210", דמות אשר גילם במשך עשרה פרקים.
באותה שנה התארח בסדרות "ג'ורדן וזהו" ו-"המכשפים מווייברלי פלייס".
בשנת 2009 שיחק בסרט הקומדיה "שוב בן 17" בכיכובו של זאק אפרון, שיחק את דרו בסרט "האנה מונטנה: הסרט", המהווה עיבוד קולנועי לסדרת הטלוויזיה "האנה מונטנה" בכיכובה של מיילי סיירוס, וכן, השתתף כחבר לשעבר של אשלי טיסדייל בוידאו קליפ לשירה "It's Alright, It's OK", הכלול באלבומה השני.
באוגוסט 2010 לוהק לדמותו של תומאס פורסטר באופרת הסבון הפופולרית "היפים והאמיצים", המשודרת בערוץ CBS, ולקח את התפקיד מדרו טיילר בל.
הוא שיחק בתוכנית במשך כ-3 שנים עד שדמותו הוסרה מהתכנית ב-2013.
בשנת 2014 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט המלחמה "Saints and Soldiers: The Void" בתור רב"ט קארי סימס.
בשנת 2016 הוא גילם כוכב ריאליטי שמואשם בתקיפה מינית בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בפרק "Assaulting Reality".
בספטמבר 2009 החל לצאת עם הדוגמנית שרידן ספארי, אותה הכיר כאשר למדו יחד בתיכון.
שנהסרטתפקידהערות2008Sharp as Marblesאלברט2009שוב בן 17דוםהאנה מונטנה: הסרטדרו2010טיילרWhat Would Jesus Do?מקס ווקר2012מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודהברנדוןדיבובDystopia: 2013אופנוען2013מועדון ווינX: הרפתקה קסומהברנדוןדיבוב2014Saints and Soldiers: The Voidרב"ט קארי סימס2017The Veilאבא של לוחם2019One of the Good Onesאלכסמפיק-שותף2021More Than I Wished Forלנדוןמפיק-שותף
שנהסדרהתפקידהערות2008ג'ורדן וזהודרקפרק: "Boogie Toasties"המכשפים מוויברלי פלייסתלמידפרק: "The Supernatural"2008–2009; 201390210טיי קולינסתפקיד חוזר; 10 פרקים2010–2014היפים והאמיציםתומאס פורסטר (אנ')326 פרקים2011–2015מועדון ווינXברנדוןדיבוב; 109 פרקים2016חוק וסדר: מדור מיוחדריאן לדרפרק "Assaulting Reality"
אדם דאגלס דרייבר הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, מועמד שני פרסי אוסקר, שני פרסי גלובוס הזהב, ארבעה פרסי אמי ופרס טוני.
בין תפקידיו הראשונים ניתן למנות את סרטו של סטיבן ספילברג, "לינקולן", וסרטם של האחים כהן, "בתוך לואין דייוויס".
הוא מוכר גם בזכות הופעתו בסדרה הדרמה קומית שיצרה לינה דנהאם לרשת HBO, "בנות" עליו קיבל שלוש מועמדויות לפרס אמי לשחקן משנה בסדרה קומית.
בשנים 2015–2019 דרייבר גילם את קיילו רן, הנבל הראשי בטרילוגיית ההמשך של "מלחמת הכוכבים", בסרטים "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר", "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר".
דרייבר נולד בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא בריטי, הולנדי, וגרמני.
משפחת אביו היא מארקנסו ומשפחת אימו מאינדיאנה.
אביו החורג הוא כומר בפטיסטי.
כילד, דרייבר שר במקהלת הכנסייה.
בנם של ננסי רייט (לבית נידהאם) וג'ו דאגלס דרייבר.
הוא סיים את לימודי התיכון בשנת 2001. בזמן השנה האחרונה בתיכון ניסה להתקבל לבית הספר ג'וליארד ונדחה.
זמן קצר לאחר פיגועי 11 בספטמבר, דרייבר התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית.
הוא שירת שנתיים ו-8 חודשים לפני שנפצע ברכיבת אופניים ושוחרר מסיבה רפואית לפני שנשלח לעיראק.
לאחר מכן למד שנה באוניברסיטת אינדיאנפוליס ואז עבר לג'וליארד ללימודי דרמה.
הוא קיבל תואר בשנת 2009.
לאחר תום הלימודים, דרייבר החל לשחק בניו יורק, והופיע בברודוויי ואוף ברודוויי ומדי פעם עבד כפיקולו וכמלצר.
בשנת 2010 שיחק בדרמת הטלוויזיה שביים בארי לוינסון לרשת HBO "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק", שקיבלה 3 מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ו-15 מועמדויות בטקס פרס אמי של אותה שנה.
בשנת 2013 שיחק בסרט "בתוך לואין דייוויס" של האחים כהן, בסרט האוסטרלי "מסלולים" לצד מיה וסיקובסקה, בסרט "ציפור כחולה", ובסרט "אולי בכל זאת" לצד דניאל רדקליף.
בשנת 2014 שיחק בסרט "לבבות רעבים" בסרט "כאן אני משאיר אותך" ובסרט "כשנהיה צעירים".
על תפקידו בסרט "לבבות רעבים" זכה בגביע וולפי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה.
ב-2015 הוא השתתף בתפקיד הנבל הראשי, קיילו רן, בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר".
בשנת 2016 כיכב בסרטו של מרטין סקורסזה "שתיקה", דרמה היסטורית שמתרחשת במאה ה-17 ביפן.
באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "פטרסון", ובסרטו של ג'ף ניקולס "ספיישל חצות".
בשנת 2017 שיחק לצד צ'נינג טייטום בקומדיה "לוגאן לאקי" של הבמאי סטיבן סודרברג.
באותה שנה שב לגלם את דמותו של קיילו רן בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי".
בשנת 2018 שימש כקריין בסרט הדוקומנטרי "ג'וזף פוליצר - קול העם", אודות חיו של ג'וזף פוליצר.
באותה השנה שיחק את תפקיד הבלש פליפ צימרמן בסרט הפשע הביוגרפי "שחור על לבן" של הבמאי זוכה פרס האוסקר ספייק לי המבוססת על האוטוביוגרפיה "Black Klansman" שנכתבה על ידי רון סטולוורת'.
על תפקידו בסרט, קיבל דרייבר מועמדות לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ולפרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2019 שיחק דרייבר בסרט הדרמה "סיפור נישואים", שנכתב ובוים על ידי הבמאי נוח באומבך, לצד סקרלט ג'והנסון.
השניים מגלמים זוג נשוי שעובר הליך גירושין.
על תפקידו בסרט זה, דרייבר קצר שבחים ואף קיבל מועמדות שנייה לפרס האוסקר, הפעם בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי ולפרס גילדת שחקני המסך.
עוד באותה השנה, הספיק דרייבר לשחק בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "המתים אינם מתים", ובסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס - "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר" בדמותו של קיילו רן.
בתיאטרון, שיחק בהפקה המחודשת של ברודוויי למחזה "תשרוף את זה" שעלתה לראשונה ב-1987. דרייבר היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה.
בשנת 2020 לוהק לשני סרטים של הבמאי רידלי סקוט, הראשון – הדרמה ההיסטורית "הדו-קרב האחרון", כשכיכב לצדם של מאט דיימון, בן אפלק וג'ודי קומר; והשני הוא דרמת הפשע הביוגרפית "בית גוצ'י" בתפקיד של ראש בית האופנה גוצ'י לשעבר, מאוריציו גוצ'י.
בהמשך, הוא לוהק לצד גרטה גרוויג לסרטו של נואה באומבך "רעש לבן", עיבוד קולנועי באותו שם לספרו של דון דלילו, אשר אמור לעלות בשירותי הסטרימינג של נטפליקס במהלך 2022.
ב-22 ביוני 2013 נישא לג'ואן טאקר, לאחר זוגיות של שבע שנים.
טאקר ודרייבר מכירים מימיהם בג'וליארד.
בנם הבכור נולד ב-2016, שאת לידתו הם שמרו בסוד מהתקשורת במשך שנתיים.
נולד להם בן שני בתחילת 2023.המשפחה מתגוררת בשכונת ברוקלין הייטס, מנהטן.
דרייבר מנהל ארגון ללא מטרות רווח בשם "אומנות בכוחות המזוינים" אשר מבצע הופעות בפני אנשי צבא.
הוא רואה בג'ון קסאווטס מודל לחיים יצירתיים.
+שנהסדרהתפקידהערות2009הבלתי רגיליםוויל סלאנסקיפרק: "The E.I.D."2010חוק וסדררובי ויקאריפרק: "Brilliant Disguise"ד"ר מוות ומיסטר ג'קגלן סטטסוןסרט טלוויזיה של HBO2012חוק וסדר: מדור מיוחדג'ייסון רוברטספרק: "Theatre Tricks"2017-2012בנותאדם סאקלר49 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2013, 2014, 2015)2015משפחת סימפסוןדיבוב; פרק: "Every Man's Dream"2016, 2018, 2020סאטרדיי נייט לייבמנחה3 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן אורח יוצא מן הכלל בסדרה קומית (אנ') (2020)2017ההמבורגרים של בובארט האומןדיבוב; פרק: "The Bleakening: Part 1 & 2"
אדם גורליצקי (נולד בשנת 1976) הוא זמר-יוצר, פסנתרן ומפיק מוזיקלי ישראלי.
גורליצקי הוא בנם של שחקן התיאטרון אילי גורליצקי והרקדנית רות לרמן.
בגיל 12 התארח בתוכנית "סופסופ" של גבי גזית יחד עם ניב רסקין.
גורליצקי החל קריירה מוזיקלית כקלידן של עברי לידר.
ניגן עיבד והפיק אחר-כך לאומנים רבים כמו עמיר בניון, מיכה שטרית, עידן רייכל, מיקה קרני ואושיק לוי.
בשנת 2007 הוזמן להצטרף ללהקת הפופ הבריטית מטאפיקס המוכרת מלהיטה Big City Life כנגן קלידים למסע ההופעות העולמי שלה.
לאחר חזרתו לישראל החל לעבוד על אלבום בכורה שלו כסולן.
אלבום הבכורה "תמיד חוזר אלייך" הופק על ידי רונן הלל, ושיר הנושא הלהיט "תמיד חוזר אלייך" הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים של רשת ג' וזכה בתואר השיר המושמע ביותר בתחנה לשנת 2013. המוזיקה של גורליצקי משלבת לחנים מלודיים עם הפקה רוקית מודרנית, שילוב הנשמר לאורך כל שירי האלבום.
ב-2013 הופיע בפסטיבל הפסנתר, בו אירח את הזמרת מירה עווד.
בינואר 2016 יצא האלבום השני שלו "שתי ארצות", הכולל את הלהיט "מגדלים", בו הוא מארח את סולן תיסלם, דני בסן.
האלבום משלב בתוכו אמירה חברתית חדה.
השיר "מגדלים" טיפס עד למקום השלישי במצעד הישראלי של רשת גימל, ולווה בווידאו קליפ שהשתמש בתיעוד מהמחאה החברתית של קיץ 2011.
אדם האנגה (בהונגרית: Ádám Hanga; נולד ב-12 באפריל 1989 בבודפשט, הונגריה) הוא כדורסלן הונגרי שמוצאו מגינאה המשוונית, המשחק בעמדת הסווינגמן בקבוצת חובנטוד בדאלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג ובנבחרת הונגריה.
האנגה החל לשחק באופן מקצועני בהיותו בן 17, בקבוצת אלבה פהרוואר מארץ הולדתו, ושיחק שם מ- עד .
עונת היוותה עונת פריצה עבורו, כשממוצעיו למשחק עומדים על 17.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק על פני 32.6 דקות בממוצע.
הישגיו עם הקבוצה כללו זכיות בפרס ה-MVP של משחק האולסטאר של הליגה, וזכייה בליגת ה-CEBL (Central European Basketball League, בעברית: ליגת הכדורסל המרכז אירופאית), הכוללת קבוצות מאוסטריה, צ'כיה, רומניה, סלובקיה והונגריה.
בשנה שבה סיים את תקופתו בהונגריה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, ונבחר על ידי סן אנטוניו ספרס בבחירה מספר 59, אחת לפני האחרונה בבחירות הדראפט.
האנגה מעולם לא שיחק ב-NBA.
בקיץ 2011 עבר האנגה לקבוצת באסקט מנרסה מליגת העל הספרדית.
אחרי שתי עונות במנרסה עבר האנגה למועדון הספרדי המוביל קאחה לבורל ויטוריה, בו חתם על חוזה לארבע עונות.
בעונתו הראשונה אכזב יחסית, כשקלע רק 5.8 נקודות למשחק ב-16.9 דקות בממוצע.
בעונתו השנייה בקבוצה הועבר בהשאלה לאבלינו מהסרייה א'.
באיטליה ניצב האנגה במקום השני בחטיפות למשחק בממוצע באותה עונה, עם 1.9 כאלו.
נוסף על כך העמיד ממוצעים של 10.6 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים.
לקראת סיום העונה בליגה הספרדית חזר לוויטוריה, אחרי שסיים את העונה באיטליה עם אבלינו.
בעונה הבאה תפס האנגה תפקיד משמעותי ברוטציה בקבוצה, ששינתה את שמה ל"לבורל קוצ'ה ויטוריה", כששיחק 33 דקות בממוצע בעונה הסדירה בליגה.
עונה זו סימנה את עלייתו של האנגה לרמת משחק גבוהה ביורוליג, והוא נכלל בחמישייה השנייה של העונה בליגה הספרדית.
באוגוסט 2016 פורסם כי האנגה יעבור לברצלונה תמורת שני כדורגלנים שיעברו לוויטוריה, בעסקה תקדימית בתולדות הספורט המקצועני, אך עסקה זו לא יצאה אל הפועל – בין היתר עקב התנגדות של איגודי הספורט.
בעונת זכה בפרס שחקן ההגנה של היורוליג, ונבחר לחמישיית העונה בליגה הספרדית.
בסיום העונה, לאחר משא ומתן ממושך בין ברצלונה לבסקוניה שכלל גם הארכת חוזה של האנגה בסאסקי בסקוניה – בה שימש כקפטן הקבוצה – עד עונת 2019/20, עבר האנגה לברצלונה.
בתאריך ה-23 ביולי 2021 עבר האנגה לריאל מדריד כשחתם על חוזה לשתי עונות .
האנגה משתתף במשחקי נבחרת הונגריה בכדורסל.
במוקדמות יורובאסקט 2017 הוביל את נבחרתו להעפלה ראשונה לטורניר מאז 1999. במוקדמות העמיד האנגה ממוצעים של 20.3 נקודות, 7 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק.
אדם פטריק דה-ויין הוא שחקן, קומיקאי, מדבב, תסריטאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, המוכר בעיקר בשל השתתפותו בסדרה "עובדים מצטיינים" בקומדי סנטרל ובסרטים הקומיים "פיץ' פרפקט", "פיץ' פרפקט 2", "מייק ודייב מחפשים דייט" ו"כאשר נפגשנו לראשונה".
דה-ויין נולד וגדל באיווה בעיר ווטרלו שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי.
אביו הוא דניס דוויין, ואמו היא פני (לבית דרנת').
בגיל צעיר עבר עם משפחתו לאומהה, נברסקה.
הוא למד במכללת אורנג' קוסט שם פגש את בלייק אנדרסון, שבעתיד ישתפו פעולה במספר פרויקטים.
לאחר מכן, עבר ללוס אנג'לס, שם החל לעבוד כסטנדאפיסט וכשחקן.
ביוני 1995, כשהיה בן 11, עבר דה-ויין עם אופניו מעבר לרחוב בשכונה בה התגורר באומהה.
לאחר שחיכה שיעברו שלוש משאיות מלט פגעה בו המשאית הרביעית.
הוא עבר מתחת לשני הגלגלים הראשונים של המשאית ששקלה 42 הטון והחליק כ-500 מטרים.
הוא נכנס מייד להלם ואז נפל לתרדמת.
הוא הובהל לטיפול נמרץ, שם התעורר כעבור שבועיים.
הוא שבר רוב עצמותיו בשתי רגליו, היה לו ריאה שהתמוטטה, הוא חלה בזיהומים מרובים, ולא היה ידוע אם אי פעם הוא ילך שוב.
הוא נדרש לעשות 26 ניתוחים שהתפרשו על פני תקופה של מספר שנים על מנת שיוכל ללכת שוב ובזמן זה הצטייד בכיסא גלגלים.
מאוחר יותר התגלה שהסיבה שהוא לא נהרג הייתה בגלל שהאופניים שלו קיבלו את מלוא הכוח של המשאית.
בשנת 2006 הקים דה-ויין, יחד עם חבריו בלייק אנדרסון, אנדרס הולם וקייל נואצ'ק את הקבוצה הקומית "Mail Order Comedy".
למרות שהם הופיעו במספר תוכניות בשידור חי, הם מצאו הצלחה גדולה יותר באתרי אינטרנט כמו Myspace ו-YouTube.
"Purple Magic", אלבום מוזיקלי של הקבוצה, המכיל 14 רצועות, שוחרר ב-1 באפריל 2009. ב-6 באפריל 2011, עלתה בבכורה הסדרה הקומית "עובדים מצטיינים" בערוץ קומדי סנטרל ובה מככבים דה-ויין, אנדרסון והולם לצד שותפם נואצ'ק, וכולם משמשים גם כיוצרי הסדרה וגם כמפיקים בפועל.
הסדרה קצרה שבחים הן מהמבקרים והן מהצופים.
היא סיימה את שידוריה לאחר שבע עונות ב-2017.
בשנת 2009 היה לו תפקידי אורח בשתי סדרות טלוויזיה של רשת ABC "סמנתה מי?" בכיכובה של כריסטינה אפלגייט ו"אי אפשר בלי טד" בכיכובו של ג'יי הרינגטון.
הוא גם הופיע בפרק של הקומדיה "רמזור" (2011) מבית פוקס, המבוססת על הסדרה הישראלית באותו שם.
שיחק גם בעונה 4 של הסדרה "קומיוניטי" בתפקיד קטן של וויליאם ווינגר ג'וניור, אחיו למחצה של ג'ף, והשתתף גם בפרק הבכורה של העונה הרביעית בסיטקום "משפחה בהפרעה" של רשת FOX, שם הוא גילם כרטיסן בשדה התעופה לצד חבריו לעבודה ב"עובדים מצטיינים".
בשנת 2012 קיבל את תפקיד הפריצה שלו, בסרט הקומדיה המוזיקלי "פיץ' פרפקט" כבאמפר אלן.
על הופעה זו הוא זכה בפרסי בחירת הנוער לנבל הטוב ביותר וזכה במועמדות אחת לפריצת השנה בקולנוע.
דה-ויין שב לגלם את דמותו של באמפר בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 2" שעלה לאקרנים ב-2015.
בתחילת שנת 2013 הופיע דה-ויין בטריילרים של משחק המחשב "SimCity" כראש העיר.
הוא החל לדבב את דמותו של פיצה סטיב בסדרת האנימציה "דוד סבא" שעלתה בבכוורה ב-2 בספטמבר 2013 בערוץ Cartoon Network.
הוא כיכב גם בסדרה משלו בקומדי סנטרל "מסיבת הבית של אדם דווין" שעלתה לראשונה באוקטובר של אותה שנה.
הוא הופיע גם בתפקיד מתמשך בעונות 5, 6, ו-7 של הקומדיה המצליחה של רשת ABC "משפחה מודרנית" בתור אנדי, האומן של משפחת פריצ'ט.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד משני, כששיחק את קורט בסרט האימה "הנערות האחרונות", וגילם את ג'ייסון בסרטה של ננסי מאיירס "המתמחה" לצד רוברט דה נירו ואן האת'וויי.
בשנת 2016 הוא כיכב לצד זאק אפרון, כאשר השניים גילמו אחים בסרט הקומי "מייק ודייב מחפשים דייט".
בהמשך שיחק בסרט הקומי "למה דווקא הוא?" בהפקתם של שון לוי, בן סטילר וג'ונה היל ובכיכובם של ג'יימס פרנקו ובריאן קראנסטון ובהמשך דיבב את הדמות של ג'וליאן בסרט "עידן הקרח: מסלול התנגשות".
דה-ויין השתתף גם בוידאו קליפ לשירם של להקת הרוק בלינק-182 "She's Out of Her Mind" משנת 2016.
ב-2 בנובמבר 2016 לוהק דה-ויין לתפקיד ראשי בסרט המשפחה של וולט דיסני הפקות "המחנה הקסום", לצד ג'פרי טמבור וגיליאן ג'ייקובס.
בסרט מגלם דה-ויין את אנדי דקרמן, קוסם כושל שחוזר למחנה הקיץ בו היה חניך כנער כדי להדריך חבורה של ילדים לא מוצלחים.
הצילומים לסרט החלו בינואר 2017 ברחבי לוס אנג'לס, והסרט שוחרר בוידאו על פי דרישה ב-14 באוגוסט 2020 בשל מגפת הקורונה שגרמה לסגר של בתי הקולנוע לזמן בלתי מוגבל.
בשנת 2018 שיחק דה-ויין את התפקיד הראשי של נואה אשבי, בקומדיה הרומנטית "כאשר נפגשנו לראשונה" שבו הם גם שותף לכתיבת התסריט ונמנה בין מפיקי הסרט.
בין כוכבי הסרט נמנים אלכסנדרה דדריו, שלי הניג ורובי אמל.
באותה שנה כיכבו דה-ויין, אנדרסון והולם בסרט , עם קייל נואצ'ק כבמאי הסרט ונואצ'ק וסת' רוגן כמפיקים.
בשנת 2019 כיכב לצד רבל וילסון וליאם המסוורת' בסרט הקומדיה-רומנטית "כמה רומנטי".
הסרט יצא לאקרנים על ידי האחים וורנר ב-13 בפברואר 2019, ועלה בנטפליקס ב-28 בפברואר 2019. זהו שיתוף הפעולה הרביעי של דה-ויין ווילסון, לאחר שהשניים השתתפו כבר יחדיו ב"עובדים מצטיינים", "פיץ' פרפקט" ו"פיץ' פרפקט 2".
ב-20 ביוני 2019 אמר דה-ויין, כאשר התארח בתוכנית "Watch What Happens Live" עם אנדי כהן ברשת בראבו, שהוא יהיה מוכן לחזור לשחק ב"פיץ' פרפקט" ו"משפחה מודרנית".
ב-18 באוגוסט 2019 עלתה בבכורה סדרת הטלוויזיה הקומית של ערוץ HBO "משפחת ג'מסטון", שם הוא מגלם את קלווין ג'מסטון, אחד מילדי המשפחה, לצד ג'ון גודמן, דני מקברייד ואדי פטרסון.
הסדרה, שנוצרה על ידי מקברייד, עוקבת אחר משפחה מפורסמת ברחבי העולם אך לא כלכך מתפקדת.
בספטמבר אותה השנה, חידשה רשת HBO את הסדרה לעונה שנייה.
באוקטובר של שנת 2019 יצא לאקרנים סרט הקומדיה "ג'קסי" בו מככב דה-ויין בתפקיד פיל, בחור צעיר שמכור לטלפון הסלולרי שלו.
הוכרז ב-13 ביולי 2019 בכנס הקומיק-קון, סן דייגו שדה-ויין ובלייק אנדרסון ישמשו כמפיקים בכירים ויתרמו את קולם לגרסה הטלוויזיונית לחוברת קומיקס המחתרתית "The Fabulous Furry Freak Brothers".
דה-ויין הוא פעיל בארגון "Children's Miracle Network Hospitals", ארגון ללא כוונת רווח המגייס כספים לבתי חולים לילדים ברחבי ארצות הברית, מכיוון שהוא עצמו כילד העביר את רוב ילדותו בבתי חולים.
הוא משתתף באירועי צדקה של הארגון ומבקר את הילדים ומספר להם את סיפור ההישרדות שלו המספקת נחמה לחולים ולהוריהם.
דה-ויין משתתף גם באופן קבוע בסיורים של הארגון "USO" (.The United Service Organizations Inc), ומספק בידור לאנשי צבא אמריקאיים ברחבי העולם ומתאר זאת כ"חוויה המתגמלת ביותר בחייו."
בפברואר 2015 החל לצאת עם השחקנית קלואי ברידג'ס לאחר שהכירו שנה לפני כן על סט צילומי הסרט "הנערות האחרונות".
ב-24 באוקטובר 2019 פרסם דה-ויין בחשבון האינסטגרם שלו כי הוא התארס לברידג'ס לאחר ארבע שנות זוגיות.
השניים התחתנו ב-9 באוקטובר 2021.
+שנהסרטתפקידהערות2007הרוס על אמאאהרון2010Ratko: The Dictator's Sonכריס2011The Legend of Awesomest Maximusאפור #12012פיץ' פרפקטבאמפר אלן2014שכניםבחור של ביר-פונג #12015בחורות אחרונותקורטפיץ' פרפקט 2באמפר אלןהמתמחהג'ייסון2016עידן הקרח: מסלול התנגשותג'וליאןדיבובמייק ודייב מחפשים דייטמייקל "מייק"למה דווקא הוא?טייסון מודל2017סרט לגו באטמןפלאשדיבוב2018כאשר נפגשנו לראשונהנואה אשביגם תסריטאי ומפיק בפועלאלכסגם מפיקהחבילהמפיק2019כמה רומנטיג'ושג'קסיפיל2020הזוייםאנתוני בורדיין בצעירותוהמחנה הקסוםאנדי דקרמן2021פלאמליםאדדיבוב2023חותנים בהפרעהאוון בראונינגגם מפיק2025חרדת סירוסבולדיבוב
+שנהסדרהתפקידהערות2008-2006Crossbows & Mustachesסטיב וולף / סטיב ג'ובסתפקיד ראשי; 10 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2007Nick Cannon Presents: Short Circuitzמתבגרפרק: "Pilot"ההישגים הקטנים של ג'קי וודמןטוביפרק: "Dykes Like Us"2008Frank TVמלצר / ג'ק קרבר2 פרקים2009אי אפשר בלי טדג'ושפרק: "Win Some, Dose Some"סמנתה מי?טיילר2 פרקים2011רמזורטוביפרק: "Stealth Bomber"2017-2011עובדים מצטייניםאדם דממפתפקיד ראשי; (7 עונות); 86 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2012טרון: הזריחהגאלטדיבוב; פרק: "Identity"2013קומיוניטיווילי ג'וניורפרק: "Cooperative Escapism in Familial Relations"משפחה בהפרעהסטארסקיפרק: "Flight of the Phoenix"/"Moving Pictures"Comedy Bang!
Bang!ניקפרק: "Sarah Silverman Wears a Black Dress with a White Collar"Super Fun Nightג'ייסוןפרק: "Pilot"2018-2013משפחה מודרניתאנדי בייליתפקיד חוזר; (עונות 7-5, 9); 22 פרקים2016-2013מסיבת הבית של אדם דוויןעצמותפקיד ראשי; (3 עונות); 28 פרקים
אדם סטיבן דיקון הוא שחקן, ראפר, כותב ובמאי אנגלי.
הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד הראשי בסרט "Kidulthood" ובסרט ההמשך "Adulthood", ומהסרט הראשון שביים "Anuvahood".
דיקון גדל אצל אמו האנגלייה בסטוק ניואינגטון שבהאקני.
אביו הוא מרוקאי, וכשדיקון היה בן שנתיים עזב האב את המשפחה.
מאז אין קשר בין השניים.
קריירת המשחק של דיקון החלה בתפקידי אורח בסרטים "Bill's New Frock",כ "Shooters", "עלי ג'י - הסרט", ובסדרת הטלוויזיה "The Bill".
ב-2004 כיכב דיקון בסדרת הדרמה "Wall Of Silence" של רשת ITV.
פריצת הדרך בקריירה שלו הייתה כשכיכב בסרט הדרמה "Kidulthood".
הוא המשיך לעבוד עם כותב הסרט "Kidulthood" נואל קלארק בפרויקטים נוספים בהם סרט ההמשך "Adulthood", הסרט "4.3.2.1" ובפרק הפיילוט של הסדרה "West 10 LDN".
דיקון היה שותף לכתיבה ולבימוי של הקומדיה האורבנית "Anuvahood" וגם שיחק בה בתפקיד הראשי.
בעקבות הסרט מגזין Time Out כינה אותו "הפנים החדשות של הקולנוע הצעיר".
בפברואר 2012 זכה דיקון בפרס באפט"א לכוכב עולה.
תפקידים נוספים של דיקון בסרטי קולנוע היו ב-"Bonded by Blood", בסרט העצמאי "נקמתו של ג'ק", בסרט הפעולה "Shank", בדרמה "Everywhere and Nowhere" ובסרט "Payback Season".
עוד שיחק בתפקיד אורח בסרט "Victim".
בנובמבר 2012 היה שותף להנחיה של טקס פרסי MOBO יחד עם מיקיטה אוליבר.
בינואר 2015 נעצר דיקון לאחר שהמשטרה הוזעקה בגלל דיווחים על אדם חמוש במצ'טה ומאיים על הציבור.
הוא לא היה יכול להשתתף בשימוע מכיוון שהיה מאושפז בבית חולים לטיפול בבעיות נפשיות.
הדיון בתיק נדחה ל-30 באפריל.
ביולי 2015 הורשע דיקון בהטרדה ללא אלימות בבית משפט בלונדון, על התעללות במדיה חברתית בעמיתו השחקן נואל קלארק.
קלארק ודיקון היו חברים מאז 2003, וקלארק ליהק את דיקון לסרטיו "Kidulthood" ו-"Adulthood".
ב-2011 חתם דיקון על חוזה עם חברה אחרת ויצר סרט משלו "Anuvahood" בלי לשתף את קלארק.
מאז קיבל קלארק מטח נאצות מדיקון, כולל האשמות בכך שהוא חיבל בקריירה של דיקון, שאותם הכחיש קלארק.
ב-20 יולי הוא נמצא אשם.
השופטים שמעו שדיקון מאובחן כחולה בהפרעה דו-קוטבית ונאסר עליו ליצור קשר עם קלארק.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2001 London's Burning קווין סדרת טלוויזיה (פרק אחד) Spaced לוחם 2003 The Bill KB סדרת טלוויזיה (2 פרקים) Is Harry on the Boat?
קריינות Gates קלווין סדרת טלוויזיה (פרק אחד) 2014 בתוך מספר 9 Inside No.
"Keep Moving" - עם באשי, בהשתתפות פלומה פיית' (2010)
אדם האבן (או במקור בגרמנית: Reckless.
Steinernes Fleisch) הוא ספר פנטזיה שכתבה הסופרת הגרמנייה קורנליה פונקה יחד עם המחזאי הבריטי ליונל ויגראם.
הספר הוא הראשון בסדרת "עולם המראה", והיחיד מבין ספרי הסדרה שיצא לאור בעברית עד כה.
הספר נכתב בהשראת אגדות האחים גרים, ואף שני הגיבורים הראשיים בו נקראים "ויל" ו"יאקוב" על שמם של האחים גרים.
הספר מתרחש בעולם מקביל לעולמנו שלנו, אשר מתואר כעולם מתחילת המאה ה-19, אשר בו חיים יצורים ודמויות מאגדות עם גרמניות (במיוחד אגדות האחים גרים).
הספר עוסק ביאקוב רקלס, אשר אביו נעלם בפתאומיות והותיר אותו עם אחיו ויל ועם אמו.
בגיל צעיר, יאקוב מגלה בחדרו של אביו מראה מסתורית אשר מעבירה אותו אל העולם האחר.
הוא מתגנב אל עולם המראה פעמים רבות יותר ויותר, ובהדרגה הופך שם לצייד אוצרות אקזוטיים וקסומים עבור לקוחות עשירים, במיוחד עבור תרזה קיסרית אוסטרזיה (מבוססת על דמותה של מריה תרזה).
הוא מתחבר אל ילדה המסוגלת להפוך את עצמה לשועל (ומעדיפה בדרך כלל להישאר בצורה זו), ולפיכך מכנה את עצמה "שועלה".
היא מתאהבת ביאקוב, אולם לו אין רגשות מיוחדים כלפיה.
כאשר הוא כבר בן 24 ואמו מתה, מחליט יאקוב להראות לוויל את עולם המראה.
עם זאת, יאקוב נקלע שלא מרצונו לתוך מאורעות גדולים ממנו אשר הוא מנסה להתחמק מהם.
הגוילים, עם של יצורים דמויי אדם בעלי עור של אבן, אשר במשך שנים שועבד בידי בני האוסטרזים, פותח במרד בהנהגתו של מנהיג מוכשר וכריזמטי בשם קאמיאן.
אהובתו של קאמיאן, אשר היא פיה אפלה, מכשפת את חייליו כך שכל אדם שאותו הם ישרטו בטופריהם יהפוך גם כן לגויל.
כאשר יאקוב וויל משוטטים, הם מותקפים במקרה בידי פטרול גוילים אשר פוצעים את ויל.
יאקוב מבחין לחרדתו שאט אט אחיו נהפך לגויל.
הוא מחזיר את ויל לזמן קצר לעולם הרגיל, אולם שם ויל מתקשר בטלפון לחברתו קלרה, אשר מיד מגיעה לבדוק מה קרה ונכנסת בעקבותיו אל עולם המראה.
בלית ברירה יאקוב מצרף את קלרה אל המסע.
הוא מנסה לרפא את ויל באמצעות גרגרים קסומים אשר גדלים ליד בתים של מכשפות ממתקים, ובדרך מותקף בידי יצור מסוכן המכונה "החייט".
הוא מצליח אמנם להתגבר על החייט, אולם הגרגרים לא פועלים את פעולתם, והאבן ממשיכה לפשות בעורו של ויל.
בלית ברירה מחליט יאקוב לפנות אל הפיה מירנדה, אחותה של הפיה האפלה, אשר מאוהבת בו וניהלה עמו מערכת יחסים ארוכה.
בינתיים, הפיה האפלה מגלה שוויל לא עומד להפוך לתם גויל, אלא לגויל בצבע ירקן.
על פי האגדה, גויל כזה מסוגל להפוך את המלך השולט עליו לבלתי מנוצח.
היא מטילה על קצין גוילים בשם הנטצאו את המשימה לאתר את ויל.
יאקוב מגייס לעזרתו באיומי אקדח גמד בשם וליאנט אשר יודע את המיקום הסודי של עמק הפיות.
הוא נפגש עם מירנדה, אשר אומרת לו שהדרך היחידה לשחרר את ויל מהקללה היא להרוג את הפיה האפלה.
היא מסבירה לו איך לעשות זאת, אולם ויל כבר כמעט הפך לגויל לחלוטין, לפיכך היא מציעה לו להקפיא את השפעת הקללה על ידי כך שירדים אותו באמצעות דקירה מוורד.
לאחר שוויל מורדם, מותקף יאקוב בידי הגדוד של הנצטצאו.
יאקוב נהרג, והגוילים לוקחים בשבי את ויל הישן.
וליאנט קלרה והשועלה נותרים ליד גופתו של יאקוב.
עם זאת, מירנדה מתערבת ומקימה את יאקוב לתחייה.
וליאנט מסכים להוביל את יאקוב אל עיר הבירה התת-קרקעית של הגוילים.
במהלך המסע, יאקוב וקלרה שותים בטעות מים מכושפים אשר מציתים תשוקה ביניהם וגורמים להם להתנשק.
שועלה תופסת אותם באמצע, ונעשית קנאית מאוד.
השפעת המים פגה במהרה, אולם יאקוב מגלה שהוא עדיין חושב על קלרה.
יאקוב מנסה להתגנב אל תא שביו של ויל באמצעות שער מכושף, אולם נתפס.
הגוילים מוציאים ממנו בעינויים מידע על מקום הימצאם של קלרה והשועלה, כיוון שהדרך היחידה להעיר את ויל משנתו היא באמצעות נשיקה מאהובתו.
הפיה האפלה משכנעת את קלרה לנשק את ויל, וכאשר הוא מתעורר הוא כבר גויל לגמרי ואינו זוכר איש מחייו הקודמים.
וליאנט מופיע לפתע ועוזר ליאקוב קלרה והשועלה להשתחרר מהשבי.
יאקוב מגלה בארמון הגוילים מטוס שנבנה על פי שרטוטים שהכין אביו.
על סמך זה, וכן על סמך דברים שאמר לו הנטצאו, מבין יאקוב שאביו נעלם בתוך עולם המראה.
בעזרת המטוס, הם נמלטים מעיר הגוילים.
ליאקוב נודע שקיסרית אוסטרזיה מתכוונת לעשות שלום עם הגוילים על ידי חיתון בתה עם קאמיאן.
יאקוב מניח שהן ויל והן הפיה האפלה יהיו בחתונה, ועל כן הוא נוסע לעיר הבירה ויאנה.
בוויאנה הוא נתפס בידי מרגלים של הקיסרית אשר מביאים אותו להיפגש עמה.
הוא מספר לקיסרית על תוכניתו להרוג את הפיה, והיא מסרבת להעניק לו עזרה רשמית.
עם זאת, היא משחררת אותו ובערב שולחת אליו שליח שמסביר לו כיצד למצוא את הפיה.
הוא מצליח להגיע עד הפיה, ובעזרת קסם שלמד ממירנדה הופך אותה לעץ.
הפיה בדמות עץ מסכימה לשחרר את ויל מהקללה, אולם מתחננת בפני יאקוב שיותיר אותו לצידו של קאמיאן עד אחרי החתונה.
משנודע לקיסרית שהפיה איננה, היא הופכת את החתונה לטבח.
החיילים האוסטרזים יורים לכל עבר והורגים גוילים רבים פרט לקאמיאן ולוויל שנותר לצדו.
יאקוב חושש לחייו של ויל, ועל כן משחרר את הפיה מהקללה.
הפיה מפסיקה את הטבח, והגוילים ששרדו מסיימים את טקס החתונה של קאמיאן עם הנסיכה, ולוקחים בשבי את הקיסרית ואת כל בני האדם הנוכחים.
הם עוברים דרך המוני העם בחוץ, אשר אינם יודעים על מה שהתרחש ומריעים לעוברים.
לאות תודה על ששחרר אותה, הפיה עוזרת ליאקוב קלרה והשועלה להימלט, והופכת את ויל חזרה לבן אדם.
היא מתנה זאת בכך שייקח אותו רחוק מאוד.
הפיה גם מספרת ליאקוב שמירנדה מעולם לא סלחה לו על כך שנטש אותה, וכי היא למעשה רימתה אותו.
כאשר הוא קילל אותה, הוא למעשה קילל גם את עצמו ונותרה לו לכל היותר שנה לחיות.
יאקוב מחזיר את ויל וקלרה אל העולם הרגיל, וחוזר אל השועלה המחכה לו בעולם המראה.
השועלה מנחשת שיש מחיר שעל יאקוב לשלם, אולם הוא לא מוכן להגיד לה מה הוא.
הוא מבין שלכל דבר יש תרופה בעולם המראה, ויוצא לחפש אותה.
קורנליה פונקה, אדם האבן, תרגמה מגרמנית חנה לבנת, הוצאת זמורה ביתן, 2013.
אדם גודלי הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-אנגלי.
הוא היה מועמד לפרס טוני ושלוש פעמים לפרס אוליבייה.
גודלי נולד באמרשם שבבקינגהאמשייר למשפחה יהודית.
הוא התחיל לשחק בגיל 9 בהפקה של רדיו ה-BBC של הסיפור "My Old Man" מאת ארנסט המינגוויי.
על הבמה הופיע לראשונה כשהיה בן 11 בתפקיד הנסיך ג'ובאני במחזה "The White Devil" בתיאטרון האולד ויק.
כילד הופיע עוד בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "Watch on the Rhine" מאת ליליאן הלמן, ובמחזה "Close of Play" בבימויו של הרולד פינטר.
גודלי זכה להכרה בבריטניה כששיחק ב-1984 בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לספר "מונפליט" מאת ג'ון מיד פוקנר.
ב-1986 הצטרף גודלי ללהקת התיאטרון של אלן אייקבורן בסקרבורו, ונשאר בה במשך שלוש עונות.
בין המחזות בהם שיחק היו "June Moon" ו-"The Revengers' Comedies", שהוצגו גם בווסט אנד, ובמחזה "Mr A's Amazing Maze Plays" שהועבר לתיאטרון הלאומי.
במשך עונה אחת הופיע גודלי כחבר הלהקה השייקספירית המלכותית, ואחר כך גילם את קליף בהפקה של סם מנדס של המחזמר קברט בתיאטרון דונמאר ורהאוס.
בהמשך שיחק בהפקות גדולות נוספות בהן "Mouth to Mouth" בתיאטרון רויאל קורט, "העמוד הראשי" בדונמאר, ובמחזה "The Rivals" בתיאטראות וסט אנד.
הוא שיחק בשורה של תפקידים בתיאטרון הלאומי בהם קנת' ויליאמס במחזה "קלאו, קמפינג, עמנואל ודיק"; מיקל ב"איש הכריות" מאת מרטין מקדונה, ובתפקיד הראשי במחזה "פול" של הווארד דייוויס.
עוד שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד של דניס קלי לספרו של גאורג קייסר "From Morning to Midnight" בתיאטרון הלאומי.
גודלי חי בלוס אנג'לס עם בן זוגו הסופר ג'ון הרטמיר.
מועמדות לפרס אוליבייה – השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזה "Mouth To Mouth"
מועמדות לפרס אוליבייה – השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזה "Cleo, Camping, Emanuelle and Dick"
מועמדות לפרס אוליבייה – השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי במחזה "איש הגשם"
פרס עולם התיאטרון – הופעת בכורה מצוינת בברודוויי על המחזה "Private Lives"
מועמדות לפרס טוני – השחקן הטוב ביותר במחזמר "Anything Goes"
מועמדות לפרס דרמה דסק – השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר "Anything Goes"
קנת' ויליאמס סרט טלוויזיה 2001 Sword of Honour אפת'ורפ סרט טלוויזיה 2002 War Game לייסי / אבא (דיבוב) סרט קצר 2002 חקירות המפקח לינלי The Inspector Lynley Mysteries טוני פיליפס בפרק "Missing Joseph" 2002 מכנסי הרעם Thunderpants פלסידו פ.
פלסאידו 2003 גבירותיי ורבותי And Now...
Anything Goes - תיאטרון סטיבן זונדהיים, ניו יורק
איש הגשם - תיאטרון אפולו, לונדון
פול - התיאטרון הלאומי, לונדון
Two Thousand Years - התיאטרון הלאומי, לונדון
איש הכריות (The Pillowman) - התיאטרון הלאומי, לונדון
Private Lives - תיאטרון אלברי בלונדון ובתיאטרון ריצ'רד רוג'רס בניו יורק
Mouth To Mouth - תיאטרון רויאל קורט בלונדון
מר קולפרט (Mr Kolpert) - תיאטרון רויאל קורט בלונדון
חשיבותה של רצינות (The Importance Of Being Earnest) - תיאטרון היימרקט, לונדון
העמוד הראשי (The Front Page) - תיאטרון דונמאר ורהאוס, לונדון
The General From America - הלהקה השייקספירית המלכותית
The White Devil - הלהקה השייקספירית המלכותית
Three hours After Marriage - הלהקה השייקספירית המלכותית
The Critic - תיאטרון רויאל אקסצ'נג', מנצ'סטר
The Rivals' - תיאטרון אלברי, לונדון
קברט (Cabaret) - תיאטרון דונמאר ורהאוס, לונדון
A Going Concern - תיאטרון המפסטד
Mr A's Amazing Maze Plays - התיאטרון הלאומי, לונדון
June Moon - תיאטרון וודוויל, לונדון
Watch On The Rhine - התיאטרון הלאומי, לונדון
Close Of Play - התיאטרון הלאומי, לונדון
The White Devil - תיאטרון אולד ויק, לונדון
אדם גולד הוא כינוי שבו מציג עצמו ברשתות חברתיות פובליציסט ישראלי אשר זהותו אינה ידועה.
פרסומיו על אודות מחדלים לכאורה במערכת המשפט הישראלית זכו לתפוצה רבה.
באפריל 2018 היו לגולד כ-14 אלף עוקבים בפייסבוק.
החשבון שלו הוסר והוחזר מספר פעמים, עד שהוסר סופית ביולי 2018. באוקטובר 2018 נפתחו חשבונות טוויטר וטלגרם בשם אדם גולד.
מנובמבר 2018 תכניו משותפים גם בפייסבוק, בחשבון של אהרן אלמוג.
ב-2019 יצא לאור ספרו של שמחה רוטמן, "מפלגת בג"ץ", ובו הקדמה המיוחסת לאדם גולד.
בנובמבר 2016 התחילו להתפרסם פוסטים בחשבון פייסבוק חדש על שם "אדם גולד" – שבתמונת הפרופיל שלו הופיע מארק צוקרברג, מייסד הרשת החברתית.
הפוסטים עסקו במערכת הפוליטית בישראל, מערכת המשפט והממשק ביניהן.
באופן חריג לרשת החברתית, כבר הפוסט הראשון שפרסם גולד זכה לתפוצה ויראלית של מאות שיתופים, ורבים מהפוסטים הבאים הלכו בדרכו.
בחודש דצמבר 2017, לאחר שפרסם גולד פוסט העוסק בדנה בריסקמן, סגנית בכירה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, נמחק חשבון הפייסבוק של גולד ונעלמו כל תכניו.
בעקבות פנייה שהעביר חבר הכנסת אמיר אוחנה לפייסבוק בנושא שוחזר הפרופיל של גולד, יום לאחר החסימה.
הפרסום בתקשורת סביב החסימה העלה את גולד לתודעת הציבור הרחב, ובעקבות כך נוספו לחשבונו אלפי עוקבים חדשים ופוסטים רבים שפרסם לאחר חזרת הפרופיל זכו לאלפי לייקים ומאות שיתופים.
במרץ 2018 נחסם שוב חשבון הפייסבוק של גולד ונמחקו כל תכניו.
בתגובה שמסרה פייסבוק היא רמזה שהחשבון נמחק מכיוון שמדובר בפרופיל מזויף.
יום למחרת נפתחו חשבונות טלגרם וטוויטר על שמו של גולד.
חשבון הטלגרם זכה לכ-5,000 עוקבים תוך מספר שעות.
תחילה נטען שגולד עצמו פתח את החשבונות, אך למחרת פורסם כי מדובר ביוזמה של דורי בן ישראל מאתר מזבלה.
יומיים לאחר החסימה, שוחזר פרופיל הפייסבוק של גולד, כאשר שמו של הפרופיל שונה לשרון חורש.
חורש היא ישראלית שביצעה אימות מול פייסבוק ובדרך זו התאפשר לגולד להמשיך ולפרסם פוסטים בחשבון באופן אנונימי.
ב-30 ביוני 2018 נמחק בשלישית פרופיל הפייסבוק של גולד.
בסוף אוקטובר 2018 נפתח חשבונות בטוויטר ובטלגרם בשם "אדם גולד".
בנובמבר 2018 פרסם גולד בטלגרם כי תכנים רציניים ועמוקים יותר ישותפו מעתה גם בפייסבוק, בחשבון של אהרן אלמוג.
אלמוג ימשיך לפרסם לחבריו את תכניו האישיים, ולעוקבים יפרסם את תכניו של גולד.
קרן הבר טענה שאין מדובר במשתמש אנונימי אלא במניפולציה אסורה המקדמת את האינטרסים האישיים של גורמים פוליטיים עלומים ואשר נועדה להטות את הבחירות לכנסת ה-21. גולד הגיב כי מדובר ב"האשמות מופרעות ונטולות ראיות" וכי "הארץ" פרסם את הדברים ללא שום בדיקה.
עורך הדין איתי לשם שהשקיע מאמצים רבים בניסיונות לאתר את מקורותיו העריך כי מאחורי גולד עומד מערך הפצה נרחב..
אדם ג'יימס הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
הסנדק שלו היה השחקן ג'ון פרטווי (הדוקטור השלישי).
הוא למד בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה יחד עם דומיניק וסט ודניאל אוונס וסיים את לימודיו ב-1996.
תפקידיו של ג'יימס כוללים את הסדרה "אחים לנשק", הסרט "The Mother of Tears", הסדרה התיעודית "Ancient Rome: The Rise and Fall of an Empire", הדרמה "Bonekickers", הסדרה ההיסטורת "Henry VIII: The Mind of a Tyrant", וסדרת הדרמה "חדר מיון".
עוד הופיע בפרק בסדרה "וידוייה הסודיים של זונת צמרת".
ג'יימס שיחק בסדרה "ניצבים" בתפקיד הסוכן של הדמות שגילם ריקי ג'רווייס.
בסדרה "אפר לאפר" שיחק ג'יימס בפרק הראשון בתפקיד אדוארד מרקהם.
ב-2009 הופיע ג'יימס בפרק "Planet of the Dead" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בכיכובו של דייוויד טננט.
השניים שיחקו יחד בהפקה משנת 1999 של המחזה "המלך ליר" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר.
תפקידים נוספים שלו בתיאטרון היו במחזה "Blood and Gifts" (מ-2010) ובמחזה "מהומה רבה על לא דבר" (2011) לצדם של דייוויד טננט וקתרין טייט.