tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקנאביס מוגדר במדינות רבות כסם שייצורו, מכירתו וצריכתו בלתי חוקיים.
לקנאביס סיבים חזקים במיוחד וניתן לגדלו בתנאים מינימליים כמעט בכל אקלים.
הוא משמש לייצור מספר רב של מוצרים שונים כגון שמן, חבלים, נייר, בדים, חומרי בנייה ואיטום, תוספי מזון ועוד.
בשנים האחרונות פותחו כמה זנים המכילים כמות נמוכה במיוחד של THC שלא ניתן לייצר מהם סם.
זנים אלה נקראים קנבוס או המפ ומותר לגדלם באיחוד האירופי ובקנדה.
הקנבוס זהה לחלוטין במראהו לצמח הקנאביס סאטיבה.
קיימים שלושה סוגים, חמישה מינים ולמעלה מ-20 זנים.
הכשותנית משמשת כמרכיב חשוב בייצור בירה.
המין מיש דרומי גדל בר בצפון ישראל.
קנאה הוא סרט קומי משנת 2004, בכיכובם של בן סטילר וג'ק בלאק, ובבימויו של בארי לווינסון.
טים וניק (המגולמים על ידי בן סטילר וג'ק בלאק) הם שכנים והחברים הכי טובים שעובדים ביחד בחברת 3M.
ניק תמיד מעלה רעיונות מטורפים ויצירתיים להתעשרות מהירה, וכשהוא ממציא את ה"מסלקקי", תרסיס המעלים צואת בעלי חיים, הוא באמת מצליח ומתעשר.
בעוד הונו של ניק הולך וגדל, כך גם גדלה קנאתו של טים, שבתחילת דרכו של ניק לעג לרעיון וחשב שלא יצליח.
מכיוון שחשב כן פספס הזדמנות להשקיע 2000 דולר התחלתיים, שאם היה משקיע אותם היה נהפך לעשיר בעצמו.
נדיבותו של ניק בכך שהוא נותן לטים מתנות רק מעצימה את קנאתו של טים.
הקנאה של טים מגיעה לרמות חדשות כשהוא מותיר לג'יי-מן (המגולם על ידי כריסטופר ווקן), שתיין תמהוני, להפוך להיות המייעץ שלו.
אחרי לילה של שתייה, טים בטעות הורג את קורקי, הסוס הלבן והיפה של שכנו.
בפאניקה הוא מסתיר את גופתו של הסוס בבור שנועד לבריכה שמשפחתו של טים רצתה לבנות.
בעזרתו של ג'יי-מן, טים מסלק את הגופה מהבור למקום בטוח ומרוחק.
למרות כן קנאתו ממשיכה לגדול כמו גם כעסה של אשתו המאשימה אותו בעובדה שהם אינם עשירים כמו חבריהם מהדלת ממול (משום שלא השקיע ב"מסלקקי").
לילה אחד, ניק שואל את טים אם ברצונו להיכנס לשותפות של 50/50, עקב מסע פרסום של ה"מסלקקי" לרומא.
ג'יימן מגלה שטים התעשר ומיד מנסה להרוויח מזה חלק, אם כי הוא נכשל כשטים בהתקף זעם אחר יורה חץ לכיוון ביתו ופוגע לג'יימן בגב.
לקראת סוף הסרט, בישיבת עיתונאים, רואים את קורקי שט בנהר, וכשהוא נלקח לבי"ח לבעלי חיים ועובר ניתוח פתולוגי על מנת לגלות ממה הוא מת, מסתבר כי לא החץ הרג אותו אל כי הוא הורעל.
קורקי נהג לאכול מעץ התפוחים של המשפחה של טים, והוא עשה את צרכיו בחצר שלהם.
כדי להיפטר מהצרכים, טים השתמש במסלקקי המכיל חומרים רעילים, וזה מה שהרג את הסוס.
מיד לאחר מכן המסלקקי יורד מהמדפים וניק וטים מאבדם כמעט את כל הונם ותהילתם, עד שטים הוגה רעיון משל עצמו בשם: פלאן לכיס, שנהגה בהשראת הפלאן- קינוח מיוחד, שמשפחתו של ניק נהגה לאהוב כשהיו עשירים.
הסרט מסתיים במסע הפרסום של הפלאן-לכיס של ניק וטים כשותפים.
הסרט היה שיתוף הפעולה הראשון מאז שנת 1999 בין חברת סרטי קולומביה לחברת קסטל רוק.
גם חברת דרימוורקס השתתפה בהפקה, וכן עסקה בשיווק בארצות הברית.
בן סטילר - טים דינגמן
ג'ק בלאק - ניק ונדרפארק
רייצ'ל וייס - דבי דינגמן
איימי פולר - נטלי ונדרפארק
קנאניה היא קהילה דתית ואתנית אנדוגמית בקרלה שבהודו המשתייכת לנצרות הסורית.
היא מתייחסת לתומאס מקנה, דמות דתית-היסטורית, סוחר ממסופוטמיה שהוביל הגירה של יהודים-נוצרים שהגיעו להודו בין המאה ה-4 והמאה ה-9, ושמו נגזר מ"כנען" (או לפי השערה אחרת, מהיישוב קנה הידוע בנצרות).
השפה המדוברת על ידי הקהילה היא מלאיאלאם.
במהלך המאה ה-20 רבים מהקהילה היגרו לארצות הברית.
הקהילה מונה כיום כ-300 אלף אנשים.
חלק מהחוקרים מזהים קווי דמיון עם יהדות קוצ'ין.
קנאביס (קָנַבִּיס, מריחואנה (מספרדית מקסיקנית: Marijuana), חשיש, גנג'ה (מהינדית: Ganja, गांजा); שם מדעי: Cannabis) הוא סוג של צמח ממשפחת הקנאביים.
קנאביס שימש משחר ההיסטוריה למגוון שימושים, בהם ייצור סיבים (המפ), שמן זרעים (שמן המפ), למטרות רפואיות, לטקסים דתיים וכחומר פסיכואקטיבי.
לזרעי צמח הקנאביס אין השפעה פסיכואקטיבית והם מזינים ועשירים בחלבון ונצרכים כמזון.
בצמח הקנאביס זוהו שלוש משפחות כימיות עיקריות של חומרים: טרפנואידים, פלבנואידים וקנאבינואידים.
כ-80 קנאבינואידים ידועים קיימים בצמח, שהעיקריים שבהם הם THC ו-CBD.
הראשון בעל השפעות של חומר פסיכואקטיבי והשני בעל השפעות אנטי-פסיכואקטיביות.
עשרות שנים עמלו חוקרים על זיהוי החומר הפעיל בצמח.
השימוש בקנאביס למטרת שעשוע שנוי במחלוקת ומאז 1937 (השנה שבה הוצא הקנאביס מחוץ לחוק על ידי הרשויות הפדרליות האמריקאיות), במרבית מדינות העולם בהן ישראל, ייצורו, החזקתו והשימוש בו אסורים ללא פיקוח; בחלק מהמדינות הוא אף נכלל בפקודת הסמים המסוכנים.
הסיבה העיקרית להגבלות אלה היא שצריכה עקבית ובלתי מבוקרת של קנאביס נחשבת על ידי רבים מתחום הרפואה הקונבנציונליות ובריאות הנפש כממכרת (התמכרות פסיכולוגית) ולכן צריכתו מומלצת רק כתרופה ובפיקוח רוקחי כאשר זני הצמח ניתנים באופן מתחלף וכאשר מינונו מותאם למטופל במסגרת המעקב הרפואי.
ישנה מחלוקת בקרב החוקרים אם מדובר בשלושה מינים נפרדים.
או במין אחד בעל שלושה תת-מינים.
הכלאות בין שלושת המינים הללו יצרו מגוון רחב של זנים היברידיים הנבדלים זה מזה בהשפעתם הפסיכואקטיבית.
קנאביס סאטיבה (Cannabis sativa): הוא הגבוה והצר יותר, מגיע בטבע עד ל-6 מטרים, ומתאפיין ב'אצבעות' עליו הדקות והארוכות.
משמעות המילה סאטיבה היא "מתורבת".
הסאטיבה מכיל כמות גבוהה יחסית של THC.
קנאביס אינדיקה (Cannabis indica): נמוך ורחב מהמין סאטיבה ונע בין חצי מטר ל-1.80 מטר.
משמעות המילה אינדיקה היא על שם מוצאו (אינדיה = הודו) נמצא ותואר לראשונה בסביבות קוש, כנראה האדם ביית את המין הזה למטרות הפקה טובה יותר של שרף הצמח.
האינדיקה מכיל כמות גבוהה יחסית של CBD
קנאביס רודראליס (Cannabis ruderalis): זן נדיר יחסית שמקורו ברוסיה.
צומח יחסית בצורה עקבית ומושפע פחות מיחסי אור-חושך.
מצמיח תפרחת רק בקצהו והוא בעל אחוזים מזעריים של החומר הפסיכואקטיבי THC, ממין זה הוכלאו תת-מינים של מיני סאטיבה ואינדיקה, שמכונים Autoflowering ("פורח אוטומטית"), הגדלים במהירות, מצמיחים פרחים בתוך כ-3 חודשים ופריחתם לא תלויה בזמני האור כגון 12-12 18-6 וכולי.
סאטיבה ואינדיקה הם המינים הבולטים, ומכילים בין 6% ל-30% THC.
פותחו כמה זנים - המכילים כמות זניחה של THC (פחות מ-0.3%), ולכן אין לצריכתם כל אפקט פסיכואקטיבי.
זנים אלה משמשים כגידול חקלאי ומותרים לגידול באיחוד האירופי, בקנדה, בסין ובארצות נוספות.
זנים אלה נקראים בשם הכולל קנבוס או המפ.
צמח הקנאביס הוא צמח חד-שנתי.
(מלבד הזנים האוטומטים) הקנאביס מתחיל את צמיחתו באביב והיא נמשכת בין 3 ל-5 חודשים.
כשבועיים לאחר תחילת שלב הפריחה יוצאים הפרחים באזורי ה'מפרקים' של הענפים והעלים.
כעת ניתן להבדיל בין שני הזוויגים- הזכר מצמיח שקי האבקה על מנת להפרות את הנקבות, והנקבה מפיקה פרחים בשרניים ואלו הבאדים, המכוסים על שטח פניהם בבלוטות, המפרישות את החומר הפעיל THC, ולעיתים גם בשערות דקיקות.
בשלב זה מתחילים הצמחים לשחרר גרגירי אבקה עד להבשלתם עם הזמן.
משתמשים בעץ הקנאביס למטרות שונות ומגוונות.
המושג 'קנבוס' ('Hemp') מתייחס לסיבים המיוצרים מתוך הגבעול של צמח הקנאביס.
משתמשים בעיקר בתת-המין קנאביס סאטיבה לצורך ייצור הקנבוס מכיוון שגובהו של המין הוא עד 6 מטרים.
לעיתים מתייחסים למושג hemp כתיאור של כל התעשייה והאוכל המיוצרים מן הצמח שאינם מיועדים לצריכה כסם.
מדינות רבות ערכו רגולציה לגבולות ריכוז המרכיב הפסיכואקטיבי (THC) במוצרי hemp.
הקאנביס שימש בתרבויות קדומות לטיפול בבעיות רפואיות רבות.
במאה ה-19 שימוש בקנאביס כתרופה נכנס לאירופה הודות למחקריו של ויליאם או'שונסי ולמעשה עד שהוצא מחוץ לחוק בשנות ה-30 של המאה העשרים הוא היה מרכיב מרכזי בתרופות רבות.
מאז שהוצא מחוץ לחוק ועד המאה ה-21 נעלם הקאנביס ממדפי בתי המרקחת, אך מתחילת המאה ה-21 קיימת עלייה דרסטית, הן בכמות השימושים השונים והן במספר המשתמשים בקאנביס כתרופה, הידוע בתור "קאנביס רפואי".
את הקאנביס הרפואי צורכים בבליעה, עישון או אידוי, והוא משמש לטיפול בספקטרום רחב של מצבים.
הוא משכך כאבים, מונע בחילות ומגביר תיאבון ולכן נפוץ בשימוש בקרב חולי סרטן העוברים טיפולים כימותרפיים.
בשל השפעותיו המרגיעות יש לקאנביס שימושים בתחומי רפואת הנפש והפסיכולוגיה, למשל עם אנשים הסובלים מפוסט טראומה.
הוא אפקטיבי נגד סוגים שונים של אפילפסיה.
מחקרים שונים הוכיחו כי קנאביס גורם לפעילות אנטי-סרטנית בתאי סרטן במעבדה.
למרכיב הפעיל המרכזי בקאנביס (Δ9-tetrahydrocannabinol (THC)) יש חיקוי סינתטי בעל השפעה פסיכואקטיבית מופחתת אך גם תועלת מופחתת.
הוא משמש לריפוי של ספקטרום רחב של מצבים רפואיים.
צריכה של קנאביס כסם פסיכואקטיבי כרוכה בסיכונים רבים, בהם התמכרות פסיכולוגית ותלות בסם, השפעות התנהגותיות ועלות כלכלית גבוהה.
ישנם שני זנים עיקריים של צמח הקנאביס והם אינדיקה וסאטיבה שעליהן מופיעות בועות קטנות שמכילות נוזל ובתוכו מצויים הקנבינואידים שהם בעצם החומרים הפעילים של צמח הקנביס.
בתוך צמח הקנביס יש יותר מ־100 חומרים פעילים המשפיעים לנו על המוח, שני הקניבדואידים הנפוצים ביותר הם ה THC ו־CBD.
רפאל משולם היה הכימאי הישראלי הראשון בעולם אשר זיהה את החומר הפסיכואקטיבי העיקרי שפעיל בקנביס הנקרא THC.
חומר זה (שהוא הנפוץ ביותר) יש את היכולת להשפיע על תפיסת המציאות, אופוריה ולדברים להיות מצחיקים ואפילו יכול לגרום לרעב (מאנץ) ולכן בשל ההנאה הרבה שחומר זה מייצר זה מבטיח את זה שאנשים יעשו זאת שוב ושוב זה בעצם החומר הממסטל והממכר.
לחומר הפעיל השני בקנביס שנקרא CBD יש תפקיד חשוב, הוא מסייע לגוף בתהליכי החלמה ושיכוך כאבים והוא חוקי רק כשהוא מבודד לגמרי, כשהוא לא מבודד (כלומר שיש בו עוד קנבידואינים שונים) הוא לא חוקי.
בניגוד ל-THC, CBD הוא פחות חזק ועשוי לחייב מינונים גבוהים יותר באופן משמעותי כדי להשיג יתרונות טיפוליים, כגון שיכוך כאב, השפעות אנטי דלקתיות והפחתת חרדה וטכיקרדיה הנגרמת על ידי ㅤ(MacCallum, C.
כיום קיים חומר שאין בו בכלל CBD והוא נקרא "קנביס סינתטי" שאותו מייצרים במעבדות פיראטיות ולא חוקיות, והוא מכיל מולקולה הדומה ל־THC.
בגלל שהוא מורכב רק מהחומר דמוי THC, הוא נקלט יותר חזק בקולטנים ולכן ה"סטלה" יותר חזקה ונגמרת יותר מהר ואז נראה שרוצים כל פעם עוד כדי לחזק.
בחומר זה אין את כל הקנבינואידים ששומרים עלינו כמו הCBD, ודבר זה נותן את האפקט הפסיכואקטיבי החזק בלי האפקט ששומר עלינו.
לכן זה מאוד ממסטל, ממכר ומגביר את הסיכוי לאפיזודה פסיכוטית לעומת קנביס שאינו סינתטי.
למרות כל הסיכוניים הקיימים, אנשים עדין צורכים קנביס סינתטי מפני שהוא חומר זול יותר ולא ניתן לגלות אותו בבדיקות שתן.
בניסיון לטפל ולהפוך את הקנביס לתרופה יש כמה אתגרים: ראשית, אין שום סטנדרטיזציה לגבי אופן השימוש זה בעיקר שיטת ניסוי וטעייה.
גם אם היינו יודעים מה הרכב הקניבידואים הרצוי על מנת לשכך כאבים בכל צמח יש כמות מאוד גדולה ולכן לא נוכל כל פעם לשכפל בדיוק את הצמד הזה.
בניגוד לסמים אחרים שיש בהם חומר פעיל אחד שיוצר תחושה אחת, בקאנביס יש יותר מ־100 חומרים פעילים שכל אחד מהם גורם למשהו אחר, אחד יכול לגרום לשינוי בתפיסה, אחד לשינוי במחשבה, במצב רוח וכו'..
בנוסף לאתגרים אלו, קיים קושי לזהות שימוש בעייתי – כלומר, קשה לזהות התמכרות מפני שזו תרופה ולא נדע לשים את האצבע מתי שימוש מייטיב הופך להתמכרות בעייתית.
בישראל, הקנביס מאושר לטיפול בין היתר בכאב כרוני, איידס, נוירולוגיה, ובפסיכארטיה, וכו'..
בתחום הפסיכיאטריה קנביס מאושר לטיפול רק ב־PTSD (הפרעת דחק פוסט-טראומטית) שעוזרת לסובלים ממנה להמודד עם קשיי שינה, חלומות ופלאשבקים.
השימוש בקנביס בחולי PTSD שנוי במחלוקת מכיוון שמלבד התועלת הרבה שקנביס מביא לחולים ישנה גם בעיה והיא שלאנשים חולי PTSD יש סיכוי גבוה להתמכרות ולכן לא כולם ממליצים לתת קנביס לאנשים שסובלים מפוסט טראומה.
רוב החולים אשר משתמשים בקנביס רפואי בישראל הם גברים, מעל גיל 40, ומשתמשים ב-MC בעיקר לכאבים כרוניים.
העלייה ברישיונות MC מונעת ככל הנראה על ידי עלייה בביקוש של מטופלים, המושפעת מכוחות חברתיים כמו דיווחים חיוביים בתקשורת ועמדות הציבור כלפי MC, ולא הרגולציה עצמה.
איסור על גידולו בחוק הישראלי
התוספת הראשונה מפרטת כי הקנאביס (Cannabis) וכן השרף של הקנבוס הידוע גם בשם: חשיש (Cannabis Resina Syn: Hashish) נכללים בהגדרה זו.
סעיפים מסוימים של החוק מקלים על העוברים על החוק למטרת "צריכה עצמית", כך, למשל, החזקה או שימוש בסם נושאים עונש מרבי של 20 שנה, בעוד שהחזקה או שימוש למטרת "צריכה עצמית", נושאים עונש מרבי של שלוש שנות מאסר.
התוספת השנייה לפקודת הסמים מגדירה כי לעניין קנבוס ושרף של קנבוס הכמות האמורה היא 15 גרם, כאשר הכוונה למשקל נטו של הסם מתוך כלל התרכובת או התערובת.
עם זאת, צריכה עצמית של סם בין כותלי בית ספר, על ידי מי שמלאו לו 16 שנה ואינו תלמיד בית הספר נושאת מאסר של 5 שנים.
עם זאת בישראל ישנן שמונה חוות לגידול קנאביס רפואי ברישיון.
שר הבריאות לשעבר יעקב ליצמן אף יזם רפורמה להכנסת עוד כ-20–50 מגדלים לשוק במטרה לענות על הדרישה הענפה לקנאביס רפואי.
החקלאים בענף זה מגדלים תחת רגולציה מחמירה במיוחד.
על מנת לגדל, על החקלאי להתקשר עם לקוח אשר יזמין מראש את המוצר.
החל מ-1 באפריל 2022 החלה תקנת אי-הפללה על צריכת קנאביס בישראל, המשמעות היא ששימוש בקנאביס עלול להוביל לקנס עד 1000 ש"ח ללא פתיחת הליך פלילי.
לגבי קטינים, מ-15 בפברואר 2023, בהחלטת שר המשפטים יריב לוין, גם קטינים שיתפסו משתמשים בקנאביס יקבלו קנסות ולא יועברו להליך פלילי.
הקנאביס משמש להקלה על תסמינים של פוסט טראומה, כאב כרוני, הקלה על בחילות והקאות במטופלים בכימותרפיה וחולי איידס והטיפול בו ליישומים רפואיים אחרים נחקר.
לצד ההשפעות המשכרות של הקנאביס, יש לו השפעות פיזיולוגיות רבות, מהן הגורמות נזק, ומהן חיוביות.
צריכה ממושכת או במינון גבוה, הניתן לעיתים לתרופה, כרוכה בהגברת הסיכון לבעיות שונות, כמו ירידה ביכולות קוגניטיביות, דלקת סימפונות כרונית אם נצרך באמצעות עישון, וכן סכנת התמכרות, אף על פי שמחקרים שונים מראים שהתמכרות זו נמוכה ופחותה משמעותית מזו הנגרמת בעקבות שימוש בסיגריות ובאלכוהול.
ניתן לצרוך קנאביס רפואי תוך שימוש במגוון שיטות, כולל אכילת מאכלים הכוללים אותו (בפרט עוגות ועוגיות), שתיית מיצוי המופק ממנו (כמו מעלי קנאביס שנטחנו למחית והורתחו במים עם מעט שמן שמסייע לספיגת קנבינואידים מסוימים), נטילת תמיסה או שמן המופקים מן הצמח, או אידוי (ואפורציה), עישון ועוד.
קנבינואידים סינתטיים אחדים זמינים כתרופות מרשם במדינות מסוימות; למשל: מרינול (זמין בארצות הברית וקנדה) ונאבילון (זמין בקנדה, מקסיקו, בריטניה, ובארצות הברית).
גם במדינות בהן צריכת קנאביס לצורכי פנאי אסורה בחוק, הצריכה הרפואית הוסדרה בחוק, למשל: אוסטריה, צ'כיה, פינלנד, גרמניה, ישראל, איטליה, פורטוגל וספרד.
בארצות הברית, על אף שהחוק הפדרלי אוסר כל שימוש בקנאביס, הסדירו 21 מדינות ומחוז קולומביה בחוק את תחום הקנאביס הרפואי.
את ההסדרה המעודכנת בישראל אפשר למצוא תחת נוהל 106 שמתפרסם באתר משרד הבריאות.
ההבדלים בין קנאביס רפואי לקנאביס לצורכי פנאי (סם)
הנחה מקובלת בעולם הביו-רפואה היא שצריכת קנאביס רפואי נוטה להיות בטוחה יותר מאשר צריכת פנאי, שכן היא מתאימה יותר לנתוניו האנטומו-פיזיולוגיים של המטופל ונוטה פחות להטיה.
קנאביס רפואי ניתן ואמור להילקח על פי הוראת רופא ובפיקוחו של רוקח והוא נבדל מקנאביס הנצרך בפנאי בעיקר בהקשרים אלה:
כמות מדודה היטב: קנאביס רפואי ניתן במינון אופטימלי, כלומר, מתאים לגילו, מבנה גופו, ומצבו הביוכימי של המטופל.
תכולת CBD גבוהה יותר: בשל השפעותיו הרפואיות של ה-CBD, לעיתים בזני קנאביס רפואי כמות ה-CBD גבוהה יותר מאשר בזני קנאביס המשמשים להנאה.
בקנאביס עשרות חומרים פעילים הנקראים בשם הכללי קנבינואידים.
לא כולם בודדו ונחקרו, או אף זוהו.
בגוף האדם יש קולטנים שנועדו לקלוט חומרים הדומים במאפייניהם לקנבינואידים, הנקראים אנדו - קנבינואידים והמיוצרים בגוף.
שני הקנבינואידים העיקריים הם ה-THC (החומר הפסיכו-אקטיבי העיקרי בצמח, מקל כאב, מרגיע, מעייף ומעורר תיאבון, נוגד בחילה) וה-CBD, לו פוטנציאל רפואי רחב יותר ובעל השפעה אנטי פסיכוטית, אפקטיבי לטיפול באפילפסיה מסוגים מסוימים ומאזן השפעות THC).
בגופנו לפחות שלושה קולטנים המופעלים על ידי קנבינואידים: CB1, CB2 ו-GRP55.
קולטנים מסוג CB1 נמצאים בעיקר במערכת העצבים המרכזית והשפעתם פסיכוגנית, ואילו קולטני CB2 מפוזרים ברחבי הגוף והשפעותיהם אנטי-דלקתיות וקשורות בכאב ובטונוס שרירים.
לקנבינואידים השפעות נוספות על הגוף, שאינן קשורות בקולטנים.
הם נוגדי חמצון, הם מתפקדים כנוירופרוטקטורים המגנים על תאי עצב מפני הפעלת יתר שתוביל למותם ומפני התנוונות, והם מפחיתים את הלחץ התוך עיני.
הם גם בעלי השפעות נוגדות דלקת, הקשורות בקולטני הקנבינואידים המצויים על תאי המערכת החיסונית ובגורמים נוספים.
לקנאביס מיוחס מגוון השפעות בריאותיות מועילות כגון השפעות אנטי-אמטיות (נוגדות בחילה), אנלגזיות (נוגדות כאב) המסייעות בטיפול בכאב כרוני שאינו סרטני, טיפול להקאות ובחילות לרבות אלה הנגרמים על ידי כימותרפיה, השפעה נוגדת עוויתות, וכן עוררות תיאבון.
קנאביס גם מסייע לטיפול בתסמינים של חולי איידס.
המכון לרפואה, המנוהל על ידי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, ערך מחקר מקיף בשנת 1999 להערכת היתרונות הבריאותיים הפוטנציאליים של הקנאביס והקנאבינואידים בתוכו.
המחקר הגיע למסקנה כי קנאביס מועיל לטיפול בבחילות, אובדן תיאבון, כאב וחרדה.
אף על פי שהמחקר הסתייג מצריכת קנאביס בדרך של עישון בשל החסרונות הבריאותיים הקשורים לעשן, צוות המחקר הגיע למסקנה שבאין ברירה גם עישון יהיה טיפול יעיל.
בנוסף, המחקר הצביע על הקושי הטמון בשיווק הצמח שאין אפשרות לרשום עליו פטנט, מכיוון שחברות התרופות לא ישקיעו בו.
קנאביס נמצא יעיל במניעת בחילות והקאות אצל חולים המטופלים בכימותרפיה.
מחקרים השוואתיים מצאו שקנאבינואידים יעילים יותר מאשר כמה תרופות קונבנציונליות נגד הקאות כגון prochlorperazine, פרומתזין ו-metoclopramide.
קנאביס יעיל לטיפול בכאב כרוני (בהינתן והכאב קשור במחסור גופני באנדוקנבינואידים), בין אלו, כאבים נוירופתיים, פיברומיאלגיה, ודלקת מפרקים שגרונית.
בטיפול פליאטיבי השימוש בקנאביס נמצא בטוח יותר מאשר אופיואידים.
לאורך השנים הוצעו טיפולים מבוססי קנאביס לטיפול בכמה בעיות נוירולוגיות, ובין אלו טרשת נפוצה, אפילפסיה, ובעיות תנועה, זאת למרות מחסור בנתונים לגבי יעילות הטיפול.
השימוש בקנאביס רפואי לטיפול בטרשת נפוצה מאושר בלמעלה מעשר מדינות.
בדיקה שנעשתה ב-2012 העלתה שלא נמצאו בעיות סבילות, שימוש לרעה או התמכרות.
מחקר, שנערך בבית החולים איכילוב תל אביב ופורסם בפברואר 2021, מצא, ששימוש בקנאביס הפחית באופן ניכר את חומרת התופעה של נוירופתיה פריפרית, אצל חולי סרטן העוברים טיפולים כימותרפיים, ואפילו מניעת התופעה אצל חולים שהשתמשו בקנאביס לפני הטיפולים.
באפריל 2024 נכנסה לתוקף התקנה המעודכנת באשר לניפוק קנביס רפואי.
ההסדרה המעודכנת מאפשרת לרופאים מורשים לנפק מרשמים לקנביס, למרות שאיננו תרופה כהגדרתה בחוק, ורק להתוויות שברשימה הבאה.
שתי התוויות נותרו תחת ההסדרה הקודמת וינופקו על פי רישיונות, כפי שהיה עד לכניסת התקנה המעודכנת.
להלן רשימת השימושים שבהם ניתן יהיה לקבל מרשם לקנביס על פי ההסדרה שנכנסה לתוקף באפריל 2024: המרשמים יינתנו רק במערכת הציבורית ורק על ידי רופאים שהוכשרו לכך במיוחד.
למטופלים במחלה אונקולוגית פעילה, או בעת טיפול אנטינאופלסטי פעיל
למטופלים הסובלים ממחלת מעי דלקתית פעילה ומוכחת
למטופלים המאובחנים בכשל חיסוני נרכש (AIDS)
למטופלים המאובחנים בטרשת נפוצה (Sclerosis Multiple)
למטופלים בגירים המאובחנים בתסמונת טוראט
למטופלים הסובלים מבעיה רפואית חשוכת מרפא ותוחלת חייהם הצפויה, אף אם יינתן להם טיפול רפואי, אינה עולה על שישה חודשים
למטופלים המאובחנים עם הפרעה בספקטרום האוטיסטי
לשני שימושים יהיה צורך להמשיך ולבקש רישיונות, ואלו הם:
גם כאן, רק רופאים מורשים יוכלו לתת רישיונות, ורק במערכת הציבורית.
שימוש בקנאביס רפואי לא פעם עלול להוביל להתמכרות אל הסם גם אם מתן התרופה ניתן בפיקוח רפואי.
כך נמצא כי 3.4% מקרב בני הנוער בישראל, בשנת 1995 צרכו את הסם ו-4.6% מבוגרים, בעוד בשנת 2005 השתמשו 5.8 אחוזים מהנוער בקנאביס ו-8.5% מבוגרים.
המאפיינים של ההתמכרות הם עיסוק מתמיד בהשגת הסם וצריכה כפייתית, וגמילות ממנו מסתיימות לרוב בחזרה לצריכה.
עם זאת, קיימות תופעות לוואי נוספות.
נמצא כי קיימת עלייה של 40% בסיכון לפסיכוזה בקרב המשתמשים בקנאביס.
קנאביס מעורר הפרעות נפשיות נוספות כמו פסיכוזות, בייחוד בקרב צעירים, הזיות, פרנויה, אשליות והפרעה סכיזואפקטיבית, אופוריה, אפתיה, בלבול, שכחה, אי שקט, התקפי פאניקה וחרדות ולהפרעה בתפיסת המציאות.
בנוסף, הקנאביס מעורר תחושת דיכאון בקרב משתמשיו עד כדי התפתחות של מחשבות אובדניות.
קיימת עלייה בסיכון לחלות בדלקת גרון, דלקות סימפונות, דלקות מערכת הנשימה העליונה, התפתחות כרונית של אסתמה ואמפיזמה ולסרטן ריאות.
כמו גם, יש פגיעה קוגניטיבית בזיכרון, בקשב, בריכוז, בלמידה, ביכולות הארגון הקוגניטיביות וביכולת לבצע אינטגרציה של מידע מורכב - כל אלו תופעות לטווח ארוך המחמירות ככל שהשימוש מתארך, וכן התפתחות של טרשת נפוצה.
השימוש לנשים בהיריון אסור ועלול להוביל לפגיעה בפריון, וכן בפגיעה בוולד העלול להיוולד עם פיגור שכלי.
על פי חברות מסחריות העוסקות במוצרי קנאביס, נכון לינואר 2024 יש בישראל כ-140 אלף בעלי רישיון לקנאביס.
ניתן לקבל קנאביס רפואי לטיפול במחלות הבאות:
עבור תופעות הלוואי של טיפול כימותרפי
לשיכוך כאב בקרב חולים עם סרטן גרורתי
איידס (HIV) - במקרים בהם יש איבוד משקל, לצורך שיפור תיאבון והקלה בבחילות ובתסמיני מערכת העיכול
למקבלי טיפול פליאטיבי בסוף חייהם
מידע נוסף על ההתוויות המאושרות לניפוק על פי מרשם ואלו שברישיונות, החל מאפריל 2024, בסעיף למעלה בנושא שימושים מאושרים בישראל.
הסובלים מאחת הבעיות הבאות לא יכולים לקבל קנאביס רפואי:
אי־ספיקת לב, פסיכוזה, מצב פסיכוטי בעבר, הפרעה חרדתית ובקרב צעירים עד גיל 30 גם מחלה פסיכיאטרית תורשתית בקרוב משפחה מדרגה ראשונה וכן היסטוריה של התמכרות או שימוש לרעה בסמים.
בישראל פועלת עמותת הקנאבוס הרפואי בישראל הפועלת לשם הגברת המודעות לטיפול הרפואי בקנאביס רפואי וסיוע למטופלים בו ולנזקקים לטיפול זה.
רישיון גידול קנאביס רפואי בישראל
רפורמת הקנאביס הרפואי בישראל אושרה ביוני 2016 על ידי ממשלת ישראל.
הרגולציה בתחום הקנאביס מסדירה את השימוש בקנאביס רפואי למטרות רפואיות ומחקר תוך שמירה על גידול בתנאים נאותים של קנאביס רפואי.
כל פעולה בצמח הקנאביס ובכלל זה גידול, ייצור, הפצה, החזקה, שינוע, בדיקות מעבדה, ניפוק או מחקר של צמח הקנאביס או מוצריו מחויבת ברישיונות מתאימים מאת יק"ר -היחידה לקנאביס רפואי במשרד הבריאות.
במסגרת הרפורמה לא תוגבל כמות העוסקים בתחום ולא יוגבל מספר מקומות הגידול, אך כל מי שעוסק בענף יחויב להחזיק ברישיונות ייעודיים ולפעול לפי סטנדרטים מחייבים של איכות.
רישיון לחוות גידול/ריבוי קנאביס - קנאביס יגודל רק בחוות גידול קנאביס, בבתי צמיחה מתאימים, שיחזיקו רישיון תקף לפי פקודת הסמים המסוכנים.
כל בעל רישיון גידול יהיה רשאי להוציא קנאביס מתחום החווה רק למפעל ייצור בעל רישיון.
כל חברה פרטית שתרצה תוכל להגיש בקשה לרישיון גידול קנאביס.
נכון לשנת 2023 ישנן עשרות חברות המחזיקות ברישיון גידול/ריבוי קנאביס/ייבוא קנאביס למטרות רפואיות בישראל.
הרפורמה בקנאביס הביאה תחילה למחסור במוצרי קנאביס ולירידה באיכות המוצרים, כגון הופעת עובש או אי התאמה של זנים למטופלים.
בהמשך, משרד הבריאות עדכן את המתווה בשנת 2023, כך שההפצה עברה לבתי מרקחת ותחת פקוח רוקחים מורשים, אולם גם מתווה זה ספג ביקורת מחגי לוין, יו"ר איגוד רופאי בריאות הציבור בהסתדרות הרפואית שכתב כי לדעתו "המתווה במתכונתו הנוכחית מסכן את בריאות הציבור".
קֶנָאבּ היא עיירה במחוז קיין במדינת יוטה שבארצות הברית.
מתיישבים אירופאים הגיעו לראשונה לאזור ב-1864, והעיירה נוסדה ב-1870 כאשר עשר משפחות של מורמונים התיישבו באזור.
מקור שם המקום בשפת של בני הפאיוט, עם האינדיאנים ששכן במקום קודם לכן, ופירושו "מקום עצי הערבה".
מורמונים הגיעו לראשונה לאזור בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19. הניסיון הראשון להתיישב במקום נעשה ב-1864 שעה שהוקמה מצודת קנאב (Fort Kanab) על גדות ערוץ קנאב (Kanab Creek).
התקפות של אינדיאנים אלצו את התושבים לנטוש את המקום שנתיים אחר-כך.
ב-1870 נעשה ניסיון חוזר, כאשר עשר משפחות של מורמונים התיישבו במצודה.
המתיישבים קיבלו עידוד ממנהיג המורמונים בריגהם יאנג שביקר פעמיים במקום וסייע בתכנון היישוב.
במשך שנים רבות היה היישוב אחד היישובים המבודדים ביותר בארצות הברית.
נהר הקולורדו מנע גישה למקום ממזרח ומדרום וניתן היה להגיע תוך קשיים ניכרים בדרכי עפר בכיוון מערבה ללאס וגאס דרך אריזונה.
רק המסע בן ה-37 קילומטרים לאורדרוויל ביוטה לקח ארבעה ימים.
מצד שני הבידוד משך לאזור אנשים דוגמת סופר המערבונים ז'אן גריי (Zane Gray; 1939-1872) שהתגורר בעיירה מספר שנים.
ב-1927 נפתח גשר נאוואחו מעל נהר הקולורדו בסמוך לליז פרי והכביש שעבר עליו (כיום כביש מספר 89A) הקל על הקשר בין קנאב ליישובים שמדרום לנהר.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 היה האזור חביב על הוליווד בשל אווירת המערב הפרוע שהשרו נופיו ויותר ממאה מערבונים וסדרות טלוויזיה צולמו באזור.
לצורך בניית סכר קניון גלן הוארך במיוחד כביש 89. הכביש מגיע מדרום מזרח חוצה את הקולורדו בגשר קניון גלן ליד פייג' וממשיך לקנאב.
הכביש הגיע לקנאב ב-1957, ובכך הפכה קנאב להיות תחנת מעבר לתיירים בדרכם צפונה לפארקים הלאומיים ברייס וציון או דרומה לאגם פאוול ולגרנד קניון, והעיר התרחבה.
בינואר 2006 העבירה מועצת העיירה בראשות ראש העיירה דאז קים לאוסון החלטה בלתי מחייבת שכותרתה "המשפחה הטבעית: חזון לעיר קנאב" שבו הגדירו את המושג "משפחה טבעית" כחתונה בין גבר לאישה "כפי שהוסמך על ידי אלוהים".
החלטה זו שנוסחה על ידי קבוצת לחץ שמרנית מסולט לייק סיטי, עוררה זעם בחוגים ליברליים וארתור פרומר (Arthur Frommer), מחבר מדריכי טיולים ידוע כינה את קהילת העיירה כהומופובית ודרבן תיירים להחרים את העיירה.
קנאב שוכנת במערב רמת קולורדו במחוז קיין בדרום יוטה על הגבול עם אריזונה בגובה 1,515 מטרים מעל פני הים.
שטחה של העיר על פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית הוא 36.4 קמ"ר, מתוכם כ-100 דונם (0.28%) מים.
קנאב שוכנת בלב האזור המכונה "המעגל הגדול" ("Grand Circle"), כשסביבה אתרי תיירות מרכזיים דוגמת המונומנט הלאומי צוקי השני (Vermilion Cliffs National Monument), הפארק הלאומי ברייס קניון, הפארק הלאומי גרנד קניון (הגדה הצפונית), הפארק הלאומי ציון ואגם פאוול.
אתרי תיירות סמוכים נוספים כולל את המונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה (Grand Staircase-Escalante National Monumen), הפארק המדינתי דיונות החול קורל פינק (Coral Pink Sand Dunes State Park), מערת מוקווי (Moqui Cave) הנמצאת בבעלות פרטית ומקלט חיות המחמד הגדול ביותר בארצות הברית השייך לאגודת "Best Friends Animal Society".
בסמוך לקנאב שוכן שטח ביצתי המכונה "שלושה אגמים" (Three Lakes), שהוא אחד משני בתי גידול טבעיים יחידים בעולם של חלזון נדיר המצוי בסכנת הכחדה חמורה (Oxyloma haydeni kanabensis) הקרוי באנגלית Kanab Ambersnail ("חלזון הענבר של קנאב").
קנאב שוכנת באזור אקלים ים-תיכוני גבולי (סיווג Csa על פי שיטת קפן), אופייני יותר לאזורים החשופים סביב מתלול שולי מגיון (Mogollon Rim).
האקלים בעיירה גשום יותר, בייחוד בחודשי החורף, וחם יותר מאזורי האקלים ההררי המערבי הטיפוסי הצחיח למחצה.
עונת האביב היבשה מאפריל עד יוני חמימה עד לוהטת במהלך היום, אבל האוויר הצלול והדליל יחסית של יוטה מבטיח שהלילות נשארים קרירים וכפור יכול להתפתח אפילו במאי.
הקיץ בין יולי לאוקטובר יבש, אבל מדי פעם מתפרצות סופות גשמים ורעמים שמתפתחות מהמונסון.
החורפים קרים במהלך היום וקרים מאוד בלילה, אף שמרבית המשקעים הם גשם ולא שלג, שרק לעיתים רחוקות מצטבר לשכבה מעל ל-2 סנטימטר וסך כמות השלג השנתית הממוצעת היא 38 סנטימטרים, או כ-30% מהכמות היורדת על סולט לייק סיטי בירת מדינת יוטה.
כמצוין לעיל סך כל המשקעים בחורף גבוה במעט ממה שמבדיל בהגדרה בין אקלים גשום למחצה לאקלים צחיח למחצה.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 התגוררו בעיר 3,564 תושבים ב-1,335 משקי בית, ו-978 משפחות.
צפיפות האוכלוסייה לאותה שנה הייתה 98.2 תושבים לקמ"ר.
מספר יחידות הדיור היה 1,492, כ-41 יחידות דיור לקמ"ר.
96.77% מהאוכלוסייה היו לבנים ו-0.98% אמריקנים ילידים.
ההכנסה השנתית הממוצעת למשק בית הייתה 35,125$, כש-4% ממשקי הבית מתחת לקו העוני.
המקומיים מתייחסים אל קנאב כאל "הוליווד הקטנה" בשל ההיסטוריה שלה כאתר צילומים לסרטי מערבונים ולסדרות טלוויזיה בסוגת המערבונים המנצלים את הנוף המדברי מחד ואת הקניונים המרהיבים מאידך.
בין הסרטים והסדרות הידועים ביותר:
"הפרש הבודד" – סדרת טלוויזיה מהשנים 1957-1949
איש החוק (Gunsmoke), סדרת טלוויזיה מהשנים 1975-1955
"דניאל בון" סדרת טלוויזיה מהשנים 1970-1964
כוכב הקופים" - הגרסה המקורית מ-1968
פורע החוק ג'וסי וולס - סרט מ-1976
סופר המערבונים ז'אן גריי (Zane Grey; 1939-1872) התגורר בעיירה שעה שכתב את ספרו הידוע "רוכבי המרווה הסגולה" (Riders of the Purple Sage) ב-1912.
קנאבידיול (CBD) הוא אחד מלפחות 85 קנאבינואידים פעילים שזוהו בצמח הקנאביס, ומהווה עד 40% מהתמצית של הצמח.
CBD הוא אינו חומר פסיכואקטיבי, בניגוד לטטראהידרוקנאבינול (THC), קנבינואיד נוסף שזוהה בקנאביס.
בשנת 2018 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שימוש ב-CBD כתרופה יתומה לטיפול בשתי תסמונות הקשורות באפילפסיה, תחת שם המותג Epidiolex.
בשנת 2020 נוספה התוויה שלישית לתרופה.
נכון לשנת 2023 זהו השימוש הרפואי היחידי של CBD, אך החומר נבדק לטיפול במצבים נוספים, כמו הפרעות פסיכוטיות, חרדה, התמכרויות ואינסומניה.
בשנת 2022 החליט שר הבריאות הורוביץ כי ה-CBD יוחרג בישראל מפקודת הסמים המסוכנים כל עוד ריכוז ה-THC אינו עולה על 0.3%.
עם זאת התהליך הרגולטורי לכך טרם הושלם.
לפי השערות שלא נבדקו, CBD עשוי להחליש את ייצור החֵלב בשורשי פצעי אקנה.
מחקר שנעשה בשנת 2010 העלה כי זנים של קנאביס המכילים ריכוזים גבוהים יחסית של CBD, לא גורמים לפגיעה בזיכרון לטווח הקצר בעת ההשפעה, בשונה מזני קנאביס עם ריכוזים זהים של THC אך ריכוזים נמוכים יותר של CBD.
החוקרים ייחסו תכונה זו לתפקידו של ה-CBD כאנטגוניסט לקולטן CB1.
הCBD משמש כמגן עצבי בעור בעלי חיים.
תכונתו של ה-CBD כנוגד חמצון חזק הוכחה כמשחקת תפקיד נוגד איסכמיה, ומגן עצבי.
ל-CBD ישנן השפעות אנטי-פסיכוטיות, והוא עשוי לנטרל את ההשפעות הפסיכוטומימטיות האפשריות של THC על אנשים עם סכיזופרניה סמויה.
כמה מחקרים מראים ש-CBD יהיה טיפול חלופי לסכיזופרניה, בטוח ונסבל היטב.
מחקרים הראו ש-CBD עשוי להפחית סימפטומים סכיזופרניים בשל היכולת שלו לכאורה לייצב לשבש או לדכא את מסלולי הקולטן NMDA במוח, אשר משותפים ולעיתים בתחרות על ידי נוראפינפרין ו-GABA.
השפעת CBD טהור על תסמיני סכיזופרניה בהשוואה לתרופה האנטי-פסיכוטית אמיסולפריד, נחקרה בניסוי סמיות כפולה בהשתתפות 42 חולים בסכיזופרניה פרנואידית חריפה, במשך ארבעה שבועות.
שני הטיפולים גרמו לירידה משמעותית של התסמינים הפסיכוטיים כפי שהוערכו על ידי סולם הדירוג הפסיכיאטרי הקצר (BPRS) והסרגל של התסמינים החיוביים והשליליים (PANSS).
CBD גרם פחות תופעות לוואי באופן משמעותי (סימפטומים פירמידאליים, עלייה בפרולקטין, עלייה במשקל) בהשוואה לאמיסולפריד.
מחקרים הראו ש-CBD מצמצם את פעילות המערכת הלימבית, ומפחית התכנסות עצמית שעשויה להיגרם על ידי THC.
CBD גם מפחית את החרדה בהפרעת חרדה חברתית, וניתן כטיפול לסובלים מבעיות שינה.
משטר כרוני של CBD בחולדות נמצא כמפחית חרדה, אך מסקנה זו עדיין שנויה במחלוקת.
CBD הוכח כנוגד דיכאון בדומה לתרופות נוגדות דיכאון במודלי דיכאון של בעלי חיים.
תסמונת דרווה היא צורה נדירה של אפילפסיה קשה לטיפול.
תסמונת דרווה, הידועה גם כאפילפסיה חמורה של הינקות (SMEI), היא צורה נדירה וקטסטרופלית של אפילפסיה חמורה שמתחילה בינקות.
ההתקפים הראשוניים לרוב ממושכים ובשנת החיים השנייה סוגי התקפים אחרים מתחילים לצוץ.
דיווחים על תוצאות טובות בטיפול במחלה על ידי קנאביס רפואי שמכיל אחוזי CBD גבוהים, ואחוזי THC נמוכים, הביאו לשקילת שימוש בקנבינואידים לטיפול במחלה.
אין עדיין מידע מחקרי רב לגבי הטיפול.
במחקר שנעשה על בעלי חיים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב נמצא שה-CBD המצוי בקנאביס משפר מאוד את תהליך האיחוי של שברים בעצמות, וגורם לכך שהעצם תהיה חזקה יותר וקשה יותר לשבירה.
לדברי החוקרים ה-CBD לבדו מחזק את העצם בזמן תהליך ההחלמה.
החוקרים אמרו כי יש לפתח חומרים רפואיים הנגזרים מה-CBD שיתאימו לטיפול בחולים, "תרופות כאלה עשויות לזרז ולשפר תהליכים של ריפוי שברים, ואף להאיץ התחדשות (רגנרציה) של עצמות - למשל בעת בניית עצם הלסת לקראת השתלת שיניים".
לפני עשרות שנים, ברירה מלאכותית על ידי מגדלים בארצות הברית הורידה באופן דרמטי את כמות אחוזי ה-CBD של זני הקנאביס שהם פיתחו; הלקוחות שלהם העדיפו זנים שמשפיעים יותר על התודעה ובעלי אחוזי THC גבוהים, ואחוזי CBD נמוכים יותר.
כדי לעמוד בדרישות של מטופלים בקנאביס רפואי, פיתחו המגדלים זנים עשירים ביותר THC.
בחודש נובמבר 2012, חברת תיקון עולם, המספקת קנאביס רפואי בישראל, הודיעה כי פיתחה זן חדש של הצמח שבו יש רק CBD כמרכיב פעיל, וכמעט ללא THC, שיספק חלק מהיתרונות הרפואיים של קנאביס ללא אופוריה.
לדברי החוקרים, צמח הקנאביס, המועשר ב-CBD, "יכול לשמש לטיפול במחלות כמו דלקת מפרקים שגרונית, דלקת המעי הגס, דלקת כבד, מחלות לב וסוכרת".
מחקר על קנאביס משופר CBD החל בשנת 2009, וכתוצאה מכך פיתחה 'תיקון עולם' את זן 'אבידקל', המכיל 15.8% CBD ופחות מ-1% THC.
רפאל משולם, חוקר הקנבינואידים, אמר "...
לדעתי אבידקל הוא צמח הקאנביס מועשר-CBD הראשון ללא THC שפותח בישראל".
בפברואר 2014, הוגשה בקשה לפטנט לצמח קנאביס בשם "avidekel".
קנאביס אינדיקה (שם מדעי: Cannabis indica) הוא מין של קנאביס או תת-מין של קנאביס סאטיבה (C.
indica), צמח חד שנתי ממשפחת הקנאביים.
בשנת 1785, ז'אן-בטיסט דה לאמארק פרסם תיאור של מין שני של קנאביס, אותו כינה קנאביס אינדיקה.
לאמארק ביסס את תיאור המין בעל השם החדש על דגימות צמחים שנאספו בהודו.
ריצ'רד אוונס שולטס תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כקצר יחסית, חרוטי, מסועף וצפוף, לעומת קנאביס סאטיבה שתואר על ידו כגבוה ופחות מסועף.
אנדרסון תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כבעל עלים קצרים ורחבים, לעומת אלו של הקנאביס סאטיבה שאופיינו כארוכים וצרים יחסית.
ייתכן שמקורם של צמחי קנאביס אינדיקה התואמים את תיאורם של שולטס ואנדרסון הוא מרכס ההרים הינדו-כוש.
בגלל האקלים הקשה באזור זה (חורף קר מאוד וקיץ חם), קנאביס אינדיקה מתאים מאוד לגידול באקלים ממוזג.
צמחי קנאביס אינדיקה רחבי עלים מגודלים באופן מסורתי בהודו, אפגניסטן, בנגלדש ופקיסטן לצורך ייצור חשיש.
מבחינה פרמקולוגית קנאביס אינדיקה כצמח תרבות מסורתי מכיל יותר קנאבידיול (CBD) מאשר קנאביס סאטיבה.
אנשים שצרכו זני קנאביס אינדיקה דיווחו יותר על תחושת הרפיה גופנית ופחות על תחושת שיכרון מוחי יחסית לקנאביס סאטיבה.
השפעת קנאביס אינדיקה מתוארת בדרך כלל כהרפיה גופנית, ובעלת תכונות מועילות כגון שיכוך כאב, בנוסף ליעילותו לטיפול בנדודי שינה ובחרדה, בשונה מקנאביס סאטיבה שהשפעתו מתוארת כמוחית-נפשית ופחות גופנית.
מחוז קנאגאווה (ביפנית: Kanagawa-ken 神奈川県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן.
בירת המחוז היא העיר יוקוהמה.
מחוז קנאגאווה הוא חלק מאזור מטרופולין טוקיו, ורבות מערי המחוז נחשבות לפרברים של טוקיו.
במחוז קנאגאווה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית החל בתקופת ג'ומון (סביבות 400 לפנה"ס), ולאחר מכן התיישבו באזור אנשי יאמטו.
בעבר היה השטח של מחוז קנאגאווה המודרני בשטחם של המחוזות מוסאשי וסגאמי, והעיר קמקורה שימשה בירת השוגונות בתקופת קמקורה.
בתקופת אדו התחלקה השליטה על מחוז בין דאימיו, ששלט בחלק המערבי, ושוגונות טוקוגאווה, ששלטה בחלק המזרחי.
בשנת 1853 נחת קומודור מת'יו פרי בקנאגאווה, ושנה לאחר מכן חתם על הסכם קנגאווה, שאילץ את יפן לפתוח את שערי נמליה לספינות אמריקניות.
בהתאם לכך, נפתח נמל יוקוהמה, העמוק ביותר במפרץ טוקיו, לתנועת סחורות זרות, ועם השנים הפך לנמל המסחרי הגדול ביותר ביפן.
הנמל בעיר יוקוסוקה, הקרוב לפתחו של מפרץ טוקיו, שימש לבניית נמל צבאי עבור הצי הקיסרי היפני, וכיום הוא משמש מפקדה עבור הצי השביעי של ארצות הברית ועבור כוחות ההגנה הימיים של יפן.
לאחר תקופת מייג'י הפכה יוקוהמה לעיר המגורים המועדפת על זרים, וקו הרכבת הראשון של יפן, שנחנך ב-1872, נבנה בין טוקיו ליוקוהמה.
בשנת 1923 התרחשה באזור רעידת האדמה הגדולה בקאנטו, שהחריבה את טוקיו, יוקוהמה, אזורים רבים במחוזות צ'יבה ושיזואוקה, כן אזורים נוספים במישור קאנטו.
הים נסוג לאחור כ-400 מטרים, וחזר בצורת גל צונאמי, שגרם לכאלפיים הרוגים בקמאקורה, והרס את מרבית המבנים בעיר אודווארה.
ב-1945 היו נתונות הערים יוקוהמה וקווסאקי להפצצות הכבדות ביותר מכל ערי יפן מידי האמריקנים.
מיד לאחר המלחמה, נחת גנרל דאגלס מקארתור, המפקד העליון של כוחות הברית, בקנאגאווה, וכיום משמש המחוז ביתם של מספר בסיסי צי וצבא אמריקנים.
לאחר סיום המלחמה חווה מחוז קנאגאווה צמיחה חדה באוכלוסייה, בדומה לשאר אזור מטרופולין טוקיו.
נכון לשנת 2014 מתגוררים במחוז כ-9.1 מיליון תושבים, והוא המחוז השני הכי מאוכלס ביפן, אחרי טוקיו.
מחוז קנגאווה יחסית קטן בשטחו, והוא ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של מישור קאנטו, בין טוקיו והר פוג'י מצפון ומצפון-מערב, ומפרץ סגאמי ומפרץ טוקיו מדרום וממזרח, בהתאמה.
חלקו המזרחי של המחוז הוא שטוח ברובו, ובו מרוכזת מרבית אוכלוסיית המחוז, בערי הנמל יוקוהמה וקווסאקי.
החלק הדרום-מזרחי של המחוז מאוכלס פחות בצפיפות, ומרכז האזור הוא העיר קמאקורה, המושכת תיירים רבים בשל המקדשים העתיקים שבה.
חלקו המערבי של המחוז הוא הררי, ובשל פעילות געשית באזור הוא עשיר באונסנים.
כ-23% מכלל שטח המחוז מהווה פארקים לאומיים, כשהעיקרי שבהם הוא הפארק הלאומי של הר פוג'י.
קנאביס – מגזין עם כיוון הוא כתב עת אינטרנטי העוסק בעולם הקנאביס בישראל ובעולם, ומופעל על ידי אורן ליבוביץ'.
חזון הקבוצה הוא להסדיר את שוק הקנאביס בחוק הישראלי בדומה למוצרים אחרים כגון טבק ואלכוהול, וכן להביא לאי-הפללה של המשתמשים בו.
בנוסף תומכת הקבוצה בהקלות במתן אישורים לצריכת קנאביס רפואי ואף מציעה במגזין דרכים לסיוע בקבלת רישיון לזכאים לקבלת האישורים.
חברי הקבוצה מעורבים בפעילויות ציבוריות ופוליטיות הקשורות בקידום הנושא.
תוכני המגזין מורכבים מחדשות הקשורות בנושא הקנאביס, מחקרים שעניינם הקנאביס והשפעותיו המתפרסמים בארץ ובעולם, כתבות מגזין בנושא תרבות צריכת הקנאביס, מדריכים לשימוש נכון וצריכה נבונה, פורום קהילתי בו משתתפים מומחים ויועצים בנושא, מאמרי דעה וכתבות מכלי התקשורת השונים.
המגזין נוסד באופן רשמי בשנת 2010. קדמו לו מספר אתרי אינטרנט קטנים יותר שהוקמו על ידי חברי הקבוצה אשר עסקו ביוזמות ופעילות ציבורית להסדרת שוק הקנאביס בישראל.
האתר מהווה את מקור המידע המרכזי של קהילת צרכני ותומכי הקנאביס בישראל.
מייסד ועורך המגזין, אורן ליבוביץ', הנחה בעבר פינה בתוכנית הטלוויזיה "שאיפות גדולות" ששודרה בערוץ 8 בהנחיית אברי גלעד.
בדצמבר 2014 אף מונה ליבוביץ' ליו"ר מפלגת עלה ירוק אשר זכתה בהנהגתו בבחירות 2015 למספר המצביעים הגדול ביותר בתולדותיה (מעל ל-47 אלף קולות - למעלה ממנדט) אך לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת.
בדצמבר 2016 הצטרף המגזין לפרויקט החברתי 'החזית' בניהול תוכנית הטלוויזיה הצינור בראשותו של גיא לרר ובשיתוף דמויות וארגונים חברתיים כמו גדי וילצ'רסקי, צדק חברתי, כיכר השבת (אתר אינטרנט), חדשות 0404, סמיון גרפמן ועוד.
בחודש מרץ 2017 בחר מגזין הקנאביס הבינלאומי 'סנסי' (Sensi) במגזין קנאביס הישראלי כאחד מחמישה אתרי הקנאביס האמינים בעולם.
בחודש מאי 2017 ניפקה לראשונה לשכת העיתונות הממשלתית תעודת עיתונאי ממשלתית למגזין קנאביס.
קנאזווה (ביפנית: 金沢市) היא עיר הבירה של מחוז אישיקווה שבחבל צ'ובו שביפן.
אוכלוסיית העיר מונה כ-466,000 תושבים, נכון לשנת 2018.
הפירוש המילולי של שם העיר הוא "ביצת הזהב", ומקורו באגדה אודות איכר שחיפש תפוחי אדמה באזור, אך תחת זאת מצא באדמה פיסות זהב.
במאה ה-15 נוסדה העיירה מסביב לטירת קנאזווה, אך שליטתו הריכוזית של השוגון ממקום מושבו בקיוטו נחלשה והשליטים המקומיים צברו כוח רב והקימו לעצמם פייף.
באותה עת פעל באזור כומר בודהיסטי בשם רניו, שהשתייך לזרם ג'ודו שינשו וסחף אחריו סמוראים ואיכרים כאחד, וצבר כוח פוליטי.
לאחר מותו של השליט המקומי ב-1488 החל שלטון איכרים בני ג'ודו שינשו, שנמשך מאה שנים ונקרא "ממלכת האיכרים".
מרכז השלטון היה ברכס קודצונו, מקום שהיה מוקף בנהרות משני עבריו, וסביב מרכז שלטון דתי זה התפתחה עיירה נפרדת שהוקפה בחומה.
בשנת 1580 תקף אחד מהגנרלים של אודה נובונאגה את ממלכת האיכרים וכבש אותה, והפך את העיירה לבסיס צבאי.
אולם, שלוש שנים לאחר מכן כבש את האזור טויוטומי הידיושי בעזרתו של מאדה טושיאיאה, והאחרון קיבל את השליטה באזור.
טושיאיאה נפטר ב-1599 ובנו ירש אותו, ותחת שליטתו שגשגה העיירה, והמחוז כולו נהיה העשיר ביותר ביפן, מלבד אלה שבשליטת השוגון.
השגשוג הכלכלי הביא לגידול מהיר מאוד באוכלוסייה, וכתוצאה מכך נבנו בעיר רבעים חדשים במהירות כדי לספק את הצורך במגורים לתושבים החדשים, ועד היום מאפיין את העיר העתיקה רחובות צפופים וחסרי סדר ברור.
בתקופת מייג'י הלאימה יפן את כל הטירות העתיקות ביפן.
מכיוון שסימלו עידן פאודלי, וככזה – מפגר, הרסה הממשלה טירות רבות.
טירת קנאזווה הפכה לבסיס צבאי, וחלקים ממנה נהרסו כדי לפנות מקום למבנים צבאיים, והצבא היפני הקיסרי החזיק בטירה עד סוף מלחמת העולם השנייה.
לאחר מכן שימשה הטירה את אוניברסיטת קנאזווה, וכיום היא משמשת פארק ציבורי.
העיר קנאזווה המודרנית נוסדה ב-1 באפריל 1889, לאחר ביטול שיטת ההאן ויצירת מחוזות יפן.
על אף הימצאות מפקדת הדיוויזיה התשיעית של הצבא היפני הקיסרי בעיר, לא הפציצו אותה בעלות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, ולכן רבים ממבניה ההיסטוריה שרדו תקופה זו.
ב-25 במרץ 2007 רעידת אדמה בעוצמה 6.9 בסולם ריכטר הכתה בחוף חצי האי נוטו שבמחוז.
קנאזווה שוכנת לחופו של ים יפן, והיא גובלת בחצי האי נוטו, באלפים היפניים ובפארק הלאומי האקוסן.
העיר שוכנת בין הנהרות סאי ואסאנו.
בקנאזווה שורר אקלים ממוזג אך גשום.
בממוצע שוררים בעיר 73% לחות, ו-193 ימי גשם בשנה בממוצע.
העונה הגשומה ביותר בחודשי הסתיו והחורף, ובחודשי הקיץ הטמפרטורות מגיעות ל-25 מעלות צלזיוס.
קנאזווה היא אחת מהערים היחידות ביפן עליהן חס פיקוד המפציצים האמריקני באוקיינוס השקט בזמן מלחמת העולם השנייה, וכתוצאה מכך שרדה מרבית הארכיטקטורה המסורתית של העיר, ועברה שימור.
גן קנרוקואן הוא אחד האתרים המפורסמים ביותר בקנאזווה.
במקור שימש קנרוקואן בתור הגן החיצוני של טירת קנאזווה, והוא נפתח לציבור הרחב ב-1875. הגן נחשב לאחד משלושת הגנים היפים והמפורסמים ביותר ביפן, והוא מלא בעצים מסוגים שונים, בריכות, מפלים ופרחים, ושטחו כ-100 דונם.
מחוץ לקנרוקואן שוכן אישיקווה-מון, השער האחורי של טירת קנאזווה.
הטירה המקורית נהרסה ברובה בשריפה ב-1888, אך במסגרת עבודות שיפוץ נרחבות נבנו מחדש חלקים מהטירה.
בעיר קיימים רובע גיישות ורובע סמוראים, ובהם נשתמרו בתי תה ובתי מגורים מתקופת אדו.
ברובע נשמרה הארכיטקטורה היפנית המסורתית בבתים הדו-קומתיים ובחזיתות העשויות עץ.
לקנאזווה יחסי ערים תאומות עם:
קנאביס רודראליס (שם מדעי: Cannabis Ruderalis) הוא צמח חד-מחזורי דו-ביתי וחד-מיני וזן של קנאביס שמקורו במרכז רוסיה.
זן זה פחות נפוץ ומוכר בהשוואה לשני אחיו המוכרים: קנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה.
השם רודראליס נגזר מהמילה הלטינית rūdera, צורת הרבים של rūdus, שמשמעותה בעברית: אבנים, גוש או פיסה קטנה וקשיחה של ברונזה.
צמחים רודראליים הם צמחים אשר גדלים באזורים שבהם כמעט ואין צמחים נוספים כגון אזורים שנפגעו בעת שריפה או מפולת.
קנאביס רודראליס הוא צמח נמוך, עד כ-65 ס"מ, ולו עלווה דלה, גבעולים קטנים ועלים המאופיינים ב-5 'אצבעות' לעומת 7 אצבעות (לכל הפחות) שיש לשני אחיו, האינדיקה והסאטיבה.קנאביס רודראליס מתחיל לפרוח כחודש מיום הנביטה ומסיים לפרוח לאחר כ-8 שבועות.
שלא כמו קנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה, שהם צמחים פוטופריודים, כלומר, צמחים שפריחתם מושפעת מאור וחושך, קנאביס רודראליס פורח בהתאם לגילו ללא כל התחשבות במחזור האור.
בשל תכונה זו, מטפחים הכליאו אותו עם קנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה כדי ליצור זנים חדשים אשר אינם פוטופריודים, כלומר, צמחים נוחים יותר לגידול ביתי אשר אינם נזקקים לתנאי גידול מיוחדים.
צמחים אלו מוכרים כיום בשם Autoflowering Cannabis.
פרחי קנאביס רודראליס מאופיינים באחוז נמוך מאוד של החומר הפעיל והפסיכואקטיבי THC (טטרא-הידרו-קנאבינול) אך לעיתים מאופיינים ברמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד CBD (קנאבידיול).
בשל עובדה זו הצמח, בגרסתו המקורית, ממעיטים כיום בגידולו לשימוש אישי או לצורכי מסחר.
קנאביס רודראליס התגלה לראשונה בשנת 1942 בדרום סיביר.
הבוטניקאי הרוסי ז'נישצ'בסקי (Janischewski), שבאותה העת חקר צמחי קנאביס שגדלו בטבע כצמחי-בר בנהר הוולגה, נתקל בצמח החדש והבין כי הוא גילה זן שלישי וחדש של משפחת הקנאביס.
קנאביס רודראליס הוא צמח שגדל בצפון רכס הרי ההימלאיה ובמדינות הדרומיות של ברית המועצות לשעבר.
הצמח מתאפיין בצימוח שיחי דליל.
בנוסף, את הרודראליס ניתן למצוא בכל אזור בו נפוץ קרוב משפחתו, ההמפ.
ניתן למצוא זן זה ברחבי ארצות הברית וקנדה אף על פי שהדבר אינו נפוץ.
כמו כן, הצמח גדל במדינות שונות ברחבי מזרח ומרכז אירופה ובפרט בליטא, בלארוס, לטביה, אסטוניה ובמדינות הסמוכות להן.
בשנת 1980 יובאו לראשונה זרעים של קנאביס לאמסטרדם, על מנת לקדם תוכניות טיפוח, עליהם עבדו בבנקי הזרעים.
מפני שקנאביס רודראליס מכיל רמות נמוכות של הקנבינואיד THC בהשוואה לקנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה, הוא לא מגודל לצורכי צריכה עצמית ומפני שהצמח קטן משמעותית מצמח ההמפ, ולכן מוגבל בשימושיו בהשוואה אליו, הוא לא יכול להוות לו תחליף ועל כן גידולו באופן מסחרי כלל לא נפוץ.
למרות זאת, מפני שהרודראליס מכיל רמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד CBD, אשר ידוע בשל סגולותיו הרפואיות ונחקר רבות בשנים האחרונות, הוא לעיתים מגודל באופן ביתי על ידי צרכני קנאביס רפואיים.
למרות כל הנאמר, לרודראליס תפקיד חשוב בתעשיית הקנאביס בת ימינו.
לאור כך שפריחת הצמח אינה תלויה במחזור האור ולאור כך שזנים אלו עמידים יותר בפני קור, מזיקים ומחלות (בהשוואה לסאטיבה ולאינדיקה), מה שמקל על אופן גידול הצמח, מטפחים ברחבי העולם עמלו רבות כדי ליצור זנים שנקראים כיום צמחי קנאביס אוטומטים (Autoflowering Cannabis).
צמחים אלו הם הכלאות שונות של קנאביס רודראליס ולפחות אחד מזני האינדיקה או הסאטיבה.
מטרת הטיפוח הייתה ליצור אוסף חדש של זנים, בעלי אחוז גבוה יותר של החומרים הפעילים (בפרט THC), בעלי תפרחת רבה יותר בהשוואה לזן הרודראליס ובעלי עמידות גבוהה יותר בפני מחלות, טמפרטורות נמוכות ומזיקים.
כל ניסיון ליצור זן יציב העונה על הדרישות כשלו עד שבשנת 1960, לראשונה, הצליחו מטפחים ליצור זן כזה באמצעות הכלאה של קנאביס רודראליס וקנאביס סאטיבה שמקורו במקסיקו.
צמח שאופיין ברמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד THC, צמיחה נמוכה ועמידות גבוהה.
זהו צמח הקנאביס האוטומטי הראשון שידוע עליו כיום וכמעט כל הצמחים האוטומטים המשווקים כיום נוצרו באמצעות הכלאות שונות שמקורם בצמח הספציפי הזה.
כיום, באמצעות טיפוח רחב ברחבי העולם ובעיקר בספרד ובאמסטרדם, משווקים אלפי זנים אוטומטים בעלי אחוז THC שכמעט משתווה לזני הסאטיבה והאינדיקה.
בנוסף, צמחים אלו מאופיינים בצמיחה שיחית נמוכה, פריחה בהתאם לגיל הצמח, עמידות גבוהה בפני מזיקים ומחלות ותפרחת רבה יחסית בהשוואה לצמח המקור, קנאביס רודראליס.
זנים אלו פורחים לאחר כ-3–4 שבועות ומוכנים לקצירה לאחר 8–12 שבועות.
צמח הקנאביס רודראליס שימש לראשונה לצרכים רפואיים ברחבי רוסיה וברפואה המונגולית העממית.
שימושו העיקרי היה טיפול בדיכאון.
כיום, חברת Bedrocan משתמשת בקנאביס רודראליס לצורכי השבחה ובפרט לשם יצירת הזן Bediol, אשר בעל אחוז גבוה של הקנבינואיד CBD ואחוז נמוך יחסית של הקנבינואיד הפסיכואקטיבי THC, מה שהופך אותו ליעיל למטופלים רפואיים תוך כדי הקטנת ההשפעות הפסיכואקטיביות המאופיינות בצריכת הקנאביס הרגיל.
נכון ל-2016, כל זני הקנאביס, בפרט הרודראליס ואף צמח הקנבוס, שכלל אינו מכיל חומרים פעילים האסורים בחוק, נמצאים בפקודת הסמים המסוכנים ואסורים לגידול, אישי או מסחרי, בלא אישור מתאים מגורמים ממשלתיים.
קנאים פוגעים בו היא הלכה יהודית שמתירה לאדם המונע מרגשי קנאות דתית להרוג עבריינים בשלוש עבירות: מעילה וגנבת כלי שרת, קללת ה' בשם עבודה זרה, ובעילת גויה בפרהסיא.
בניגוד להלכה המחייבת עונש מוות על הריגת יהודי, ואפילו יהודי שחטא בחטא חמור, הקנאי פטור מכל עונש אולם עדיין לא נשללת זכותו של החוטא להגן על חייו על פי ההלכה הקובעת כי "הבא להורגך השכם להורגו".
יש הקובעים שדין "קנאים פוגעים בו" אינו תקף בימינו.
הגונב את הקסוה – המועל וגונב כלי שרת, על פי הפסוק () .
המקלל בקוסם – המקלל את ה' בשם עבודה זרה.
הבועל ארמית - יהודי המקיים יחסים עם גוייה עובדת עבודה זרה בפרהסיה, לפי תנאים מסוימים.
הביטוי "הבועל ארמית" מובא במספר מקומות בהלכה בשינוי קל של לשון: "הבועל כותית", "הבא על גויה" וכדומה, אשר כולם מתייחסים ליחסי אישות עם נשים מכל האומות ולא רק עם ארמיות.
הרמב"ם מציין כי האיסור דווקא בעובדת עבודה זרה, אבל בבת גר תושב לא נאמר דין קנאים פוגעים בו.
לדעת הרב יוסף רוזין לא רק בגר תושב לא נאמר הדין אלא בכל גוי שאינו עובד עבודה זרה.
דין זה לא נזכר בשולחן ערוך אבל הובא ברמ"א, שם פסק כדעת הראב"ד שאחד מהתנאים הוא שיש להתרות בחוטא קודם.
יחסי אישות עם גויות אסורים בהלכה היהודית, מאחר שההלכה רואה ביחסים אלו התקרבות יתרה ודבקות בגוים, כזו שתגרום ליהודי לשוב מאחרי ה'.
יהודי שעושה מעשה כזה בפרהסיא, כלומר שעשרה מישראל או יותר יודעים על המעשה, אפילו שלא רואים את המעשה ממש, הוא מחלל את שם השם וגורם גם לאחרים לחטוא.
מזמן קבלת התורה ועד לגיבוש ההלכה בימי בית שני, למרות חומרתו הרבה, לא נקבע למעשה זה עונש בית דין, כלומר, אם באו שני עדים והעידו כי פלוני בא על גויה, אין בית דין יכולים להעניש אותו לא בעונש מיתה ולא במלקות.
לכן, בדומה לדין רודף, הותר להרוג את העובר עבירה בפרהסיה, אך רק בשעת המעשה, ומתוך רגשי קנאה לכבוד ה'.
בתורה מופיע רק מקרה אחד של "הבועל ארמית - קנאים פוגעים בו" והוא בסיפור על חטא בעל פעור.
זמרי בן סלוא זנה עם כזבי בת צור בפרהסיה והשניים נהרגו על ידי פינחס בן אלעזר:
התורה משבחת את המעשה של פינחס, שבזכותו נעצרה המגפה, נצלו רבים מבני ישראל ופינחס עצמו קיבל ברית כהונה לעצמו ולצאצאיו לעולם.
בתלמוד מסופר מעשה זמרי בהרחבה רבה (מובא כאן בקיצור):
התלמוד מבאר בהמשך, כי אילו משה היה זוכר את ההלכה והיה אומר אותה, לא יכול היה פינחס ליישם אותה כי אז לא היה פועל מתוך קנאות אלא הוראת בית דין.
לכן השכיח אלוהים את ההלכה אצל משה ודיינים אחרים כדי שיוכל לתת שכר לקנאות של פינחס.
הרמב"ם מונה כמה כללים לפגיעה בבועל ארמית ב:
ידיעתם של עשרה יהודים על העבירה היא תנאי למעשה קנאות.
הקנאי יכול להרוג את עובר העבירה רק בשעת מעשה.
לאחר מכן נשללת סיבת הקנאות, ואם יהרוג הקנאי את העבריין לאחר מעשה העבירה, הרי הוא ככל רוצח וחייב מיתה.
כמו כן יש למנוע מן הקנאי את ביצוע ההריגה ככל דיני רודף.
מעשה קנאה הוא ספונטני, לכן אם בא הקנאי לשאול אם מותר לו להרוג את העבריין, יורה לו מורה ההוראה לא לעשות זאת.
הקנאי שבא להרוג יש עליו דין רודף, ואם הרג העבריין את הקנאי כדי להגן על חייו - אינו חייב על הריגתו כלום.
שולחן ערוך אינו מביא הלכה זו במפורש.
הרמ"א בהגהותיו לשולחן ערוך מביא דין זה להלכה על פי דברי הרמב"ם, אך מוסיף עליהם את חובת ההתראה:
דין הקנאי הוא רק בישראל שבעל גויה, ולא בגוי שבעל ישראלית.
הדין אינו נוהג בשעת מלחמה והיתר "אשת יפת תואר".
קנאטבק איסאייב (בקירגיזית: Канатбек Кедейканович Исаев; נולד ב-7 בפברואר 1975, בכפר קלינובקה (כיום קושוי), אזור צ'וי, הרפובליקה הקירגיזית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי קירגיזי, מאז 13 באוקטובר 2020 מכהן כיושב ראש המועצה העליונה, הפרלמנט הקירגיזי והוא מנהיג המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן".
במשך מספר שעות ב-15 באוקטובר הוא שימש כנשיא הרפובליקה הקירגיזית עד שהעביר את המושכות לראש הממשלה סאדיר ג'פארוב.
בשנת 1996 סיים את לימודיו בפקולטה לחשבונאות ומסחר באוניברסיטה הלאומית הקירגיזית על שם באלאסאגין בעל תואר בכלכלה.
בשנת 2010 הוא נבחר לחבר פרלמנט.
מדצמבר 2010 עד יוני 2012 הוא עמד בראש הסיעה הפרלמנטרית הרפובליקנית.
גם בשנים 2010–2012. היה יו"ר הקואליציה הראשונה אי פעם של מפלגת הרוב הפרלמנטרי "אחדות ופיתוח" ותנועת "בירימדיק" (אחדות).
ב-9 ביולי 2015 בקונגרס השלישי של המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן" נבחר למנהיגה.
בבחירות לפרלמנט ב-4 באוקטובר 2015, מפלגת "קירגיזסטן" תפסה בביטחון את המקום השלישי.
בשנים 2015—2016 היה מנהיג מפלגת "קירגיזסטן".
ב-14 בספטמבר 2016 נבחר ליו"ר הקואליציה.
וב-22 בספטמבר 2019, בקונגרס השישי של המפלגה, הוא נבחר מחדש למנהיגה (לקדנציה שנייה, עד 2023).
ב-13 באוקטובר 2020, לאחר הפגנות עממיות נרחבות, הוא נבחר ליושב ראש המועצה העליונה (הפרלמנט).
ב-15 באוקטובר 2020 הוא הפך לנשיא בפועל של הרפובליקה הקירגיזית.
שעות ספורות לאחר שהועברו לידיו הסמכויות המוטלות על ידי החוקה, הוא סירב למלא את התפקיד וסמכויות הנשיא הועברו לידי ראש ממשלת קירגיזסטן סאדיר ג'פארוב.
קנאנגה, היא עיר הבירה של מחוז קסאי-מרכז ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
זהו האזור העירוני הרביעי המאוכלס ביותר במדינה, עם אוכלוסייה שנאמדות ב-1,458,000 נפשות (2020).
שטח העיר הוא כ-743 קילומטרים רבועים והצפיפות היא כ-1,700 נפש לקמ"ר.
הגובה המוערך של העיר הוא כ-600 מטרים מעל לפני הים.
העיר שוכנת ליד נהר לולואה, יובל של נהר קסאי ומסילת הברזל אילבו-לובומבאשי.
העיר נחשבת למרכז מסחרי ואדמיניסטרטיבי חשוב, ובה שוכן נמל התעופה של קנאנגה.
קנאה נוסח איטליה (באיטלקית: Dramma della gelosia; בתרגום חופשי "דרמת הקנאה" ) הוא סרט קולנוע איטלקי מסוגת דרמה קומית משנת 1970 בבימויו של אטורה סקולה, עם מרצ'לו מסטרויאני, מוניקה ויטי וג'אנקרלו ג'אניני בתפקידים הראשיים.
בישראל הוקרן הסרט בשם "קנאה איטלקית".
הסרט מתחיל בחקירת מקרה רצח והעלילה מתוארת בפלשבק.
הסרט מתאר את רומא השקועה בלכלוך ואנשי המעמד התחתון ביותר שמשתתפים בהפגנות נגד השלטון ותולים את תקוותם במפלגה הקומוניסטית שתחלץ אותם ממצבם.
מרצ'לו מסטרויאני זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן (1970).
מוניקה ויטי זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר ב-Globo d'oro (גלובוס הזהב האיטלקי).
אורסטה (מרצ'לו מסטרויאני) הוא עובד בניין מתוסכל ובודד שמספר את כל צרותיו לחברו לעבודה אוגו (מנואל סארסו).
אורסטה נשוי לאלמנה עם שני ילדים שאינו נמשך אליה והתחתן אתה רק בגלל רחמים עליה ושני ילדיה.
יום אחד הוא מבחין במוכרת פרחים יפה בשם אדלידה (מוניקה ויטי) ומתחיל לחזר אחריה במרץ ועוזב למענה את אשתו.
הם יושבים לאכול במסעדת פיצה ואחד העובדים, נלו (ג'אנקרלו ג'אניני) מתאהב בה ומביא לה משולש פיצה בצורה של לב.
היא מתחילה לצאת עם נלו עד שאורסטה הקנאי מוצא אותה במסעדה ומעורר מהומה.
היא מנסה לקבל טיפול אצל פסיכיאטר אבל הוא לא יכול לעזור לה והיא מנסה להתאבד אך נלו מציל אותה.
אחותה אנטוניה העובדת בזנות, מקשרת אותו עם קצב שמן ועשיר בשם אמבלטו (הרקולס קורטס).
הם עומדים להינשא אבל אז מנסה נלו להתאבד ומאושפז במצב קשה.
אדלידה בורחת מהקצב ומגיעה לבית החולים, מצליחה לעורר את נלו והם מחדשים את יחסיהם ומחליטים להתחתן.
בינתיים מפוטר אורסטה, גר במזבלה והולך לברר את מזלו אצל צוענים.
אדלידה ונלו מלובשים כחתן וכלה נוסעים להירשם לנישואים בבית העירייה.
בדרך מתקלקל הרכב ומופיע אורסטה מלובש בסחבות.
מתחיל ריב בין אורסטה ונלו.
נלו שולף מספרים לחיתוך פרחים ובמאבק ביניהם נפגע אורסטו שדוקר למוות את אדלידה.
אורסטה מקבל חמש שנות מאסר בהן שנתיים באשפוז פסיכיאטרי.
לאחר שחרורו הוא ממשיך להסתובב ברחובות רומא.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותמרצ'לו מסטרויאניאורסטהבנאימוניקה ויטיאדלידהג'אנקרלו ג'אנינינלואופה פיצותהרקולס קורטסאמבלטוקצבמנואל סארסואוגוחבר של אורסטו
קנאן יילדיז (בטורקית ובגרמנית: Kenan Yıldız; נולד ב-4 במאי 2005 ברגנסבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן טורקי-גרמני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת יובנטוס מהסרייה א' ובנבחרת טורקיה.
יילדיז גדל במחלקות הנוער של סאלם רגנסבורג, יאן רגנסבורג, באיירן מינכן ויובנטוס.
בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של יובנטוס.
ב-20 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-0 על אודינזה במסגרת המחזור הראשון בסרייה א' לעונת 2023/2024.