tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עיר מבוצרת כהלכה הייתה בדרך כלל בעלת שתי חומות ובטירות ומבצרים נוסף עליהן גם המגדל הראשי, שבו התגורר התקיף המקומי.
בנוסף לכך, הצבאות היו קטנים יחסית ולא עלו בהרבה על 20–30 אלף לוחמים, רק מקצתם אבירים רכובים וכל היתר שכירי חרב ובני לווייתם של האבירים והאצילים הבכירים.
כיבושה של עיר מבוצרת כהלכה לקח זמן רב ויכול היה להימשך שנים.
היו שתי טקטיקות עיקריות לכיבוש ערים בצורות – מצור והסתערות.
הטקטיקה השנייה הייתה כרוכה בסכנה רבה ובדרך כלל נחלה כישלון, למעט מקרים שבהם היה לתוקף סיוע מתוך החומות או במקרה של התקפת פתע.
המצור יכול היה להימשך שנים, כי לרוב הערים הייתה אספקה גדולה מאוד של מזון ומים.
הארטילריה, ובכלל זה תותחי מצור רב קניים, הייתה בשימוש החל מהמאה ה-14, אך היא הייתה מאוד לא מפותחת ומשקלה במלאכת המצור היה נמוך.
לוחמת מצור בעת החדשה התפתחה והתחזקה בעיקר עם הופעתם של תותחים חדשים ומשופרים, כגון התותח הגדול ביותר בעולם ששימש במצור קונסטנטינופול: הוא ירה כדורים במשקל חצי טון לעבר חומות העיר, אבל הוחלף בגלל אורך זמן טעינתו, שאפשר לביזנטים לשקם את הפגעים בחומת העיר.
לוחמת מצור בעת המודרנית, החל מהמאה ה-20
כיום הדרך העיקרית להבקיע מעוז מבוצר, כגון מוצב, היא באמצעות הפגזה ארטילרית כבדה של אותו מעוז מהיבשה ומהים, ועל ידי הפצצתו מהאוויר.
לאחר החלשתו ו"ריכוכו" של המעוז מבוצעת הסתערות של טנקים מלווים בחי"ר ולוחמי הנדסה קרבית.
לעיתים קרובות לוחמי החי"ר מסתערים לבדם על מוצבים ומנסים לכובשם באמצעות חדירה לתוכם תוך התחמקות מאש האויב.
זאת, תוך שימוש במטעני נפץ, מרגמות, רימונים ורקטות כתף בנוסף על הנשק הקל.
בתקופת האינתיפאדה הראשונה, ומאוחר יותר בתקופת האינתיפאדה השנייה, נוצר מצב שבו כוחות צה"ל התמודדו עם מחבלים שהתבצרו בבתים ממולכדים בלב שטח אזרחי בנוי.
משום שהיה מדובר בסיטואציה רגישה, לא ניתן היה להפעיל כוח ארטילרי להריסת הבית ולכן פותח נוהל סיר לחץ כדי לאלץ את המבוקש לצאת.
הנוהל מתחיל בהמטרת אש קלה על הבית (מקלעים ורקטות כתף) וכאשר זה לא עוזר – שימוש בציוד מכני הנדסי ממוגן להריסת הבית.
כלי הצמ"ה הממוגנים (המפורסם שבהם הוא דחפור D9 משוריין) שימשו גם להריסת מתרסים, מחסומים וביצורי רחוב שהכינו המחבלים הפלסטינים ומתחמים מבוצרים של הרשות הפלסטינית שבהם התבצרו פעילי טרור.
בהיסטוריה של עם ישראל מתועדים מקרים רבים של מצור, שהמפורסמים בהם היו על העיר ירושלים.
ירושלים, בגלל קדושתה לשְלוש הדתות המונותאיסטיות העיקריות, היהדות, הנצרות והאסלאם, הייתה נתונה פעמים רבות תחת מצור.
בהיסטוריה של ירושלים מתועדים מצורים רבים.
המצור האחרון הוטל בשנת 1948 על החלקים העבריים של העיר במהלך המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות של ישראל.
אחד המקומות המפורסמים שהיו תחת מצור הוא מצדה, אחד ממעוזי היהודים האחרונים שעמדו במרי נגד השלטון רומי במהלך המרד הגדול.
דוגמה למצור כושל בארץ ישראל היא המצור של נפוליאון על עכו ב-1799, שכשל עקב ביצוריה של העיר וסיועו של סידני סמית לעיר הנצורה.
מצוקה עוברית הוא מצב בזמן הלידה שבו לפי הנתונים שיש לרופא, העובר אינו מקבל מספיק חמצן ברחם.
איבחון המצוקה העוברית נעשה בדרך כלל בעזרת ניטור אלקטרוני רציף (כמו למשל, מעקב אחר קצב ליבו של העובר באמצעות מוניטור עוברי כדי לאבחן ירידה שלו), לעיתים על ידי אולטרה סאונד, ולעיתים גם על ידי מדידת רמת החומציות בדם שנלקח מקרקפתו.
הטיפול במצוקה העוברית כולל ניסיונות לשנות את תנוחת האם, או מתן תוספת חמצן לאם.
אם אלה לא עוזרים והלידה כמעט הסתיימה, ניתן לנסות ולחלץ את העובר במהירות בלידה מכשירנית.
אם הלידה עדיין רחוקה או שלא התחילה כלל, יש לבצע ניתוח קיסרי.
"מצור" הוא סרט משנת 1969 בבימויו של ג'ילברטו טופאנו.
הסרט עוסק בשכול, וביחסה של הסביבה אליו.
הסרט מספר על המועקה הגוברת של האדם השכול אל מול יחס החברה ויחסם של הסובבים אותו.
גילה אלמגור, בתפקיד הראשי, ממלאת תפקיד של אלמנה בשם תמר, המנסה להתגבר על אובדן בעלה במלחמת ששת הימים, כאשר באותה עת עליה לשחק את תפקיד "האלמנה הנצחית" אל מול חבריו וחברותיה.
חייה בשכונת קציני צבא מובילים אותה להסתגר בבית עד לאותו הרגע בו היא יוצאת ו"מורדת": מסתפרת, קונה שמלה, ומתחילה להתראות עם גבר זר (דן בן אמוץ).
לאט לאט מתגלים בתוך הסרט גם הצוות וגם המצלמה.
בסוף הסרט, נשמע דיווח חדשותי ובו תיאור של היתקלות בגבול, שהובילה למותם של מספר חיילים.
נראה שטופאנו התכוון ליצור הלם אצל הצופה, ולא להותיר אותו בתחושה אופטימית בצאתו מן הסרט.
הסרט צולם על ידי דוד גורפינקל, תוך שימוש בצבעי שחור-לבן חדים וניגודיים ותפיסה של תחושת האור הישראלי.
בסרט משולבים קטעי ארכיון, וכמו כן נעשה שימוש לא מבוטל בפלאשבקים.
שימוש בעדשות רחבות מקל על השילוב בין צילומי ארכיון ובין צילומים מבוימים.
במספר קטעים מורגשת תנועה חופשית מאוד של מצלמה.
טופאנו לא ידע עברית כלל, אך הוא הצליח בבימוי השחקנים, בקליטת האווירה הישראלית ובהעברתה אל המסך, על אף חיסרון זה.
את המוזיקה לסרט הלחין יוחנן זראי ושיר הנושא היה "עם רדת יום", שזראי הלחין למילים של יעקב שבתאי.
השיר בוצע בסרט על ידי אבי טולדנו וזכה להצלחה רבה.
הסרט זכה לביקורות נלהבות בישראל ואף זכה להצלחה מסחרית.
היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.
מצור או'צקוב היה בין האירועים המרכזיים של המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792), המצור הסתיים בכיבוש המצודה על ידי הרוסים ב-17 בדצמבר 1788.
למרות רצונו של אלכסנדר סובורוב לכבוש את המצודה, גריגורי פוטיומקין החל במצור ממושך.
הכוחות הרוסים הפגיזו את העיר בתותחים וניתקו אותו ממקורות האספקה.
הדבר אפשר לחסוך בחיי אדם של החיילים הרוסים, אך הגנרלים הרוסים האשימו את פוטיומקין בפחד מפני ההתקפה על המצודה.
מפעם לפעם הטורקים ניסו לשבור את המצור.
כך למשל ב-27 ביולי כ-5 אלף פרשים פתחו במתקפת נגד והצליחו לגרום לנסיגה מסוימת של הכוחות הרוסים.
רק התערבות ישירה של אלכסנדר סובורוב הצליחה להחזיר את הכוחות הרוסים למקום והטורקים חזרו אל תוך שערי המצודה.
הטורקים ציפו לכך שהצי הטורקי יביא לסביבות המצודה כוחות נוספות ואספקה.
הצי רוסי הצליח למנוע ביצוע פעולה זו מהצי הטורקי.
המצור הממושך הביא לכך שבשני הכוחות החלו מגפות ומזג האוויר נעשה קר יותר בהתקרבות החורף.
בסופו של דבר, ב-12 בדצמבר החלה מתקפה גדולה על המצודה.
הרוסים כבשו את העיר כולל המפקד של הכוחות הטורקים במקום.
רוב הכוח הטורקי נהרג בקרבות רחוב עזים.
לכבוד כיבוש העיר גברייל דרז'אבין כתב אודה.
מְצוּקֵי דְּרָגוֹת הוא כפר מטיילים בבעלות פרטית המשמש כבית הארחה ומרכז לתיירים ולמבקרים במדבר יהודה.
המקום נמצא מעל כביש 90 מול נופו של ים המלח, בגובה של 14 מטרים (כ-450 מטרים מעל פני ים המלח), על שפת מצוק ההעתקים.
כפר המטיילים יושב במקום בו קמה היאחזות הנח"ל של קיבוץ מצפה שלם, עד שהקיבוץ עבר לנקודת הקבע שלו למרגלות המצוק.
לפני 1967 הייתה בקרבת המקום תחנת משטרת גבול ירדנית.
מאז שעבר לנקודת הקבע שלו, משכיר קיבוץ מצפה שלם את השטח מצפון לשפכו של נחל דרגה לחברה פרטית המפעילה במקום אכסניית מטיילים ובה מגוון אפשרויות לינה ושירותי מטיילים כגון כיתות לימוד והדרכה, בר, אירוח סדנאות וכדומה.
עד שנת 2005 התקיים במקום בית הארחה אקולוגי שבמקורו היה אכסניית נוער ושימש תקופה מסוימת כבית ספר לטיפוס הרים.
מאז מפתחת את המקום חברת מצוקי דרגות (2005) בע"מ, החוכרת את השטח מהקיבוץ.
עקב אסונות וחילוצים שאירעו במסלול נחל דרגה הסמוך, ממוקמת במצוקי דרגות תחנת ביקורת של רשות הטבע והגנים למבקשים להיכנס לנחל, בו נדרשים המטיילים להירשם ולהציג יכולת וציוד לשם צליחת המסלול האתגרי.
כביש הגישה לכפר הוא כביש 369.
מצוקי און הם מצוקים במורדות הדרום-מערביים של רמת הגולן, המתנשאים מעל ארץ כינרות.
אורכם של המצוקים הוא כשישה קילומטרים, מכפר חרוב ונחל עין גב בצפון ועד תחילת שיפולי הגולן אל נהר הירמוך, סמוך להר שריר.
המצוקים שגובהם כ-300 עד 360 מטרים מעל פני הים, משקיפים על הכנרת מגובה של בין 510 ל-570 מטרים.
מצוקים אלה הם התלולים במדרונות הגולן היורדים אל עמק הירדן, ובצידם הצפוני מרוחק שיאם מרחק שני קילומטרים בלבד מחוף הכנרת.
על שפת המצוקים שוכנים היישובים כפר חרוב ומבוא חמה, ולמרגלותיהם משתרעים הקיבוצים תל קציר, עין גב והאון; על שם האחרון קרואים המצוקים.
לאורך המצוק, מכפר חרוב בצפון ועד למבוא חמה בדרום, הוכשרה טיילת נופית, ממנה נשקפים נופים רחבי ידיים אל הכנרת, אל בקעת הירדן ואל הגליל.
לאורך הטיילת הוכשרו שתי "מרפסות" תצפית: "מצפה מבוא חמה" מצפון למבוא חמה ו"מצפה לשלום" מדרום לכפר חרוב.
הר נמרון השוכן כקילומטר וחצי מדרום למבוא חמה משמש כנקודת תצפית נוספת וכנקודת זינוק לדאונים ולמצנחי חליפה.
הר נמרון (ששמו בערבית הוא "ג'בל עין א-נימר") אינו הר של ממש, אלא נקודת שיא לאורך שפת המצוק ברום של 359 מטרים מעל פני הים.
המצוק הוכר בשנת 1972 כ"שמורת טבע מצוקי און" שהשתרעה על-פני שטח של 2300 דונם.
כיום נכללים המצוקים ומורדותיהם בשמורת הטבע "סוסיתא", הכוללת שטחים נוספים מצפון ל"גן לאומי סוסיתא" ומשתרעת על-פני שטח כולל של 18,432 דונם.
המדרון התלול של המצוקים חושף מגוון גאולוגי עשיר, ושכבות הסלע בו מסודרות על-פי סדר היווצרותן.
בבסיס המצוק נראים סלעי קירטון בעובי של עד 200 מטרים מ"תצורת צרעה", ומעליהם סלעי גיר וקירטון בעובי של עד 45 מטרים מ"תצורת פיק".
מעל לתצורה זו נראים סלעי חוואר ודולומיט בעובי של עד 25 מטרים של "תצורת סוסיתא", ומעליהם חולות של "תצורת עין גב" בעובי של עד 90 מטרים.
התצורה הבאה היא "תצורת הורדוס" שעוביה מגיע עד ל-240 מטרים, והיא עשויה מקונגלומרט, אבן חול, חוואר, אבן גיר, חרסית וחול.
מעל "תצורת הורדוס" נראים לעיתים קטעים מ"תצורת גשר" העשויה גם היא ממגוון סלעים, ועליה מונח כיסוי הבזלת של רמת הגולן, שגילו באזור זה נע בין 3.1 ל-3.7 מיליוני שנים, ועוביו במקום מגיע לחמישה מטרים בלבד.
במצוקים יש ריכוזי פריחה של חלמונית גדולה, רקפת מצויה ואירוס הגלבוע.
הקו הירוק עבר מתחת לראש המצוקים, (למעט חורבות סוסיתא בהם שכן מוצב צבאי ישראלי), ובפועל שטח המדרונות כולו הוגדר כשטח מפורז שבו גם סוריה טוענת לבעלות.
בחלק הדרומי של המצוקים ניטע החל בשנת 1973 יער מבוא חמה המשתרע על-פני שטח של 1,250 דונם.
ביער שוכן מוצב "תותחי נברון" בו הציב צה"ל במלחמת ההתשה תותחים אשר צפו לעבר שטח ממלכת ירדן.
המוצב הנטוש כיום משמש משכן לעטלפים.
מתחת למוצב הישראלי נמצאים שרידי הכפרים תאופיק התחתונה ותאופיק העליונה, ושרידיו של המוצב הסורי ששכן במקום עד למלחמת ששת הימים ואשר טיווח את היישובים הישראלים בבקעה שלמרגלותיו כעניין שבשגרה.
למרגלות המצוקים נמצאים מספר מעיינות קטנים, ולצידם גדלה צמחיית נחל סבוכה.
שניים מהם מהווים מוקד משיכה למטיילים, "עין שוקו" ליד מבוא חמה, הקרוי על שמו של מתן גדרי ("שוקו") שנהרג בחברון בשנת 2003, ועין עקוב (עין תאופיק) ביער מבוא חמה, המשמש, מאז חנוכתו של שביל הגולן בשנת 2007, כנקודת הקצה הדרומית של השביל.
מעיין נוסף הנמצא נמוך יותר הוא עין שריר, המכונה גם "עין שוירח".
בריכת המעיין נבנתה בשנת 1944 על ידי בהאים שהתגוררו בקרבת מקום עד לאחר מלחמת העצמאות; הבריכה שימשה להשקיית שדותיהם שם.
המקום שוקם בשנים 1999–2004 על ידי ירח פארן, מקיבוץ האון.
הנסיך מצוקטה מאסיושי (ביפנית: 松方 正義; 25 בפברואר 1835 - 2 ביולי 1924) היה פוליטיקאי יפני שכיהן פעמיים כראש ממשלת יפן.
מצוקטה נולד למשפחת סמוראים בקגושימה, סצומה.
בגיל 13 הוא החל ללמוד בזושיקן, בית הספר הקונפוציאני של האן סצומה, שם למד את כתביו של הפילוסוף הקונפוציאני ואנג יאנגמינג, ששמו דגש על נאמנות לקיסר.
הוא החל את לעבוד בבירוקרטיה המקומית, וב-1866 נשלח לנגסאקי ללמוד מדע מערבי ומתמטיקה.
מצוקטה זכה באמונם של בני ההאן שלו, טושימיצ'י אוקובו וטקמורי סאיגו, ושימש מתווך בין ממשלת ההאן לבירה קיוטו.
מכיוון שחזה את העימות המתקרב בין סצומה לבין שוגונות טוקוגאווה, רכש מצוקטה ספינה בנגסאקי, שהייתה עתידה לשמש את חיילי סצומה.
עם זאת, מנהיגי ההאן חשבו שהשימוש העדיף לספינה יהיה ספינת משא, ומצוקטה התפטר מתפקידו כרב חובל.
בסופו של דבר שימש כלי השיט ללחימה במלחמת בושין, כנגד ספינות השוגונות.
בעת רסטורציית מייג'י, היה אחראי מצוקטה על שמירה על הסדר הצבורי בנגסאקי, לאחר התמוטטות השוגונות.
אוקובו, שהתמנה לשר הפנים של ממשלת מייג'י, מינה אותו למושל מחוז היטה (כיום מחוז אויטה) ב-1868.
מצוקטה עבר לטוקיו ב-1871, והחל מיד בעבודה על רפורמה בחוקי מיסי קרקעות.
השינויים שהכניס קבעו שלראשונה ביפן נדרשו התושבים לשלם מיסים באמצעות כסף, ולא באמצעות אורז, כפי שהיה נהוג עד אז; המיסים חושבו בהתבסס על שווי הנכסים, ולא על כמות התוצרת החקלאית; ונקבע תעריף קבוע של 3% משווי הנכסים, אותו התחייב בעל הנכס לשלם.
מצוקטה התמנה לתפקיד שר הפנים ב-1880, ובשנה שלאחר מכן תפס את מקומו של אוקומה שיגנובו בתפקיד שר האוצר.
באותה עת הייתה כלכלת יפן נתונה במשבר בעקבות אינפלציה, ומצוקטה החיל מיד מדיניות ריסון כלכלי.
הצעד אמנם הוביל להתייצבות הכלכלה, אך ירידת המחירים הביאה לפשיטת רגל של בעלי אדמות רבים.
מצוקטה יסד גם את בנק יפן ב-1882. כשהתמנה איטו הירובומי לתפקיד ראש הממשלה ב-1885, הוא מינה את מצוקטה לשר האוצר הראשון תחת חוקת מייג'י.
מצוקטה שאף להגן על התעשייה היפנית מתחרות חיצונית, אך החוזים הבלתי שוויוניים הצרו את צעדיו.
עם זאת, היעדר כלי פיקוח סייעו לכלכל יפן בטווח הארוך בכך שהוא עודד את צמיחתו של שוק הייצוא היפני.
ממשלת יפן אף רצתה להרחיב את תעשיית המדינה, אך מחסור בהון אילץ אותה להעביר את התעשייה לעסקים פרטיים, שתמורת הטבות, הסכימו לפעול לפי הנחיות הממשלה.
שיטה זו סללה את הדרך ליצירתם של הזאיבצו.
מצוקטה כיהן בתפקיד שר האוצר בשבע מתוך עשר הממשלות הראשונות, ובמשך 18 שנים מתוך תקופה של 20 שנים, מ-1881 עד 1901.
מצוקטה החליף את יאמגאטה אריטומו בראשות הממשלה ב-6 במאי 1891, וסיים את כהונתו הראשונה ב-8 באוגוסט 1892. לאחר מכן כיהן פעם נוספת, כשהחליף את איטו בתפקיד ב-18 בספטמבר 1896, בו נשאר עד 12 בינואר 1898. במהלך שתי כהונותיו בראשות הממשלה, החזיק מצוקטה גם בתפקיד שר האוצר.
באותה עת, החזיק מצוקטה בתפקיד נשיא הצלב האדום היפני, חבר במועצה הקיסרית, חבר הבית העליון של הדיאט ושומר חותם הקיסר.
מאוחר יותר, הצטרף מצוקטה לגנרו.
למצוקטה היו ילדים רבים (לפחות 13 בנים ו-11 בנות).
בנו, מצוקטה קוג'ירו, השקיע את הונו באיסוף אלפי חפצי אמנות מערבית, אותם קיווה להפוך לגרעין שסביבו יקים מוזיאון לאמנות מערבית.
אף על פי שלא השיג מטרה זו בחייו, ב-1959 נפתח המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית בטוקיו, המציג את חפצי האמנות שאסף.
מצור הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס השונות על ידי חברת מארוול קומיקס בין דצמבר 2009 ליולי 2010 למשך 4 חוברות בסדרה הראשית ו-38 חוברות אחרות.
את הסיפור כתבו בין היתר בריאן מייקל בנדיס באיורם של מספר אמנים כגון אוליבייה קויפה.
אירוע זה הוא המשך של אירועי פלישה סודית ושלטון אפל, ומתאר את נפילתו של נורמן אוסבורן ממעמדו.
האירוע השפיע רבות על יקום מארוול, והוביל ל"עידן הגיבורים" - אשר נקטע על ידי אירוע הפחד עצמו.
עלילת האירוע היא תיאור המצור על אסגרד, המרחפת מעל אוקלהומה, ועמדתם של נבלי וגיבורי העל.
עלילת מצור החלה באוסף של מיני סדרות מתמשכות, ורק לאחר מכן הפכה לסדרה ראשית אחת.
איירון מן, קפטן אמריקה ותור היו מוקדי הפרסום, בתוספת של פוסטר קידום מכירות המציג את ספיידרמן מתחת לגובלין הירוק.
אירוע מצור מתחיל בפגישה של הקאבאל.
לאחר שאמה פרוסט ונאמור עוזבים את הקאבאל לטובת האקס-מן באירועי אוטופיה, נורמן אוסבורן מצרף אל הקאבאל את טאסקמאסטר כתחליף.
במהלך הפגישה, דוקטור דום מביע את מורת רוחו על נסיונותיו של אוסבורן להרוג את נאמור, ובעקבות כך, אוסבורן שלח את טאסקמאסטר להרוג את דום.
לאחר ההתנקשות, אוסבורן בוחן את הגופה ומגלה כי דום זה היה למעשה דום-בוט המלא בחרקים רובוטיים.
החרקים תוקפים את הקאבאל, והברדס בורח בעצתו של לוקי.
טאסקמאסטר בורח מהבניין, ומשאיר את אוסבורן בחליפת איירון פטריוט כדי לטפל בחרקים.
כשהגנותיו של אוסבורן נכשלות, הסנטרי מופיע במפתיע ועוזר לאוסבורן.
לאחר מכן, אוסבורן נפגש עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, ומנסה להשיג אישור לפלישה על אסגרד - המרחפת מעל אוקלהומה.
כשאוסבורן מנמק את החלטתו בטענה שאסגרד היא איום ביטחוני, הנשיא לא משתכנע.
לוקי, המאזין לשיחה, מזכיר לאוסבורן את מלחמת האזרחים שהחלה בטרגדיה באזור קונטיקט, ושטרגדיה דומה תוכל לשמש כדי להשיג אישור תקיפה.
ויקטוריה האנד, המרמזת לנורמן כי הוא זקוק לטיפולים פסיכיאטריים, מהרהרת על צד הגובלין הירוק שבנורמן.
לפתע, השמים מתקדרים, מה שמבשר על שובו של הסנטרי, המוקף בקנוקנות של "הריק".
בעוד האוונג'רס האפלים מרגיעים את הקהל, אוסבורן עצמו אומר לו כי התנהגות הרסנית כזו תמשוך תשומת לב רבה מדי, וכי גיבורי העל ירצו להתמודד נגדו.
אוסבורן מצליח להרגיע את הסנטרי, ושולח את בולזאיי - המחופש להוקאיי - להרוג את אשתו של הסנטרי, לינדי ריינולדס.
בולזאיי לוקח את לינדי לטיסה במסוק, חונק ומשליך את גופתה לים.
כשהסנטרי עצמו שואל את בולזאיי מה קרה לאשתו, בולזאיי טוען כי היא התאבדה.
וולסטאג, חבר בקבוצת הלוחמים שלושה האסגרדית, יורד לכדור הארץ על מנת לחפש הרפתקאות, בעוד לוקי ואוסבורן מתכננים אסון כלשהו.
לאחר שוולסטאג עוצר שוד בשיקגו, הוא מותקף על ידי "נבלי U" - מעין אנטיתזה לארבעת המופלאים.
הקרב נגרר לאצטדיון סולג'ר פילד, שם מתקיים משחק פוטבול.
וקטור ואקס-ריי מפציצים את וולסטאג בקרני אנרגיה, אך הוא מסיט אותן ומפוצץ את האצטדיון.
אלפי אנשים נהרגים, אך וולסטאג ונבלי U נותרים ללא פגע.
אוסבורן ולוקי צפו בנעשה דרך מסע אסטראלי, ואוסבורן הצהיר כי אחד מתושבי אסגרד אחראי לנעשה, והתקיפה היא בלתי נמנעת.
במשרדו, אוסבורן שולח את ויקטוריה האנד להודיע לאוונג'רס האפלים ולחברי היוזמה על הפלישה, ונכנס לוויכוח עם ארס, אשר מאיים להרוג אותו.
אוסבורן מלהיב את היוזמה, האוונג'רס האפלים וסוכני H.A.M.M.E.R, ומבטיח לאוונג'רס האפלים כי אם הפלישה תצליח, הם יוכלו להפסיק לעבוד אצלו.
נשיא ארצות הברית מבין כי אוסבורן אינו תחת שליטת הממשלה, ולוקי מתגלה לבלדר ומזהיר אותו על הפלישה המתקרבת.
המצור על אסגרד מתחיל בתקיפה של הסנטרי, אשר מגובה על ידי אוסבורן.
בינתיים, דוקטור דונלד בלייק מזהיר כי גלי המוח של טוני סטארק השרוי בתרדמת מתחזקים.
כאשר הוא צופה במתקפה, בלייק פוקד על מריה היל לפנות את טוני בהקדם האפשרי.
בלייק הופך לתור, יוצא להגנת אסגרד ומיורט על ידי הסנטרי.
תור מביס את הסנטרי, אך נפגע על ידי אוסבורן וסוכני היוזמה.
כל זה מתרחש דרך עין מצלמת חדשות, כשסטיב רוג'רס הזועם מביט בכל.
טוד קלר, מנחת תוכנית אירוח שמרנית, מתעד את האירועים באופן בלעדי מטעם אוסבורן.
בן יוריק נאסר בשיקגו, וויל שטרן מצלם את השוטר אשר עוצר אותו.
כשיוריק משוחרר, הוא ושטרן יוצאים למסעדה מקומית, ונפגשים עם וולסטאג.
אחרי שהבינו כי אוסבורן מטה את דעת הקהל לטובתו, יוריק ושטרן מראיינים את וולסטאג.
דאקן צופה בחיזיון בו הוא הורג את אוסבורן, ודיימונדבאק נוטשת את הקרב כדי להזעיק את האוונג'רס האמיתיים.
הברדס חושף את אבני הנורן לסינדיקט הפשע שלו, והאוונג'רס החדשים מגיעים למקום בהנהגת לוק קייג'.
הלייזר החי נכנס לקרב עם קפטן אמריקה ובאקי, אשר נפצע קשה.
בבון וגריפין תוקפים את ספיידרמן וספיידרוומן, אשר נופלת לשליטתו של מנדריל.
כשהקרב באסגרד מתעצם, ארס מוצא עצמו נלחם בבלדר ולומד מהיימדייל על טעויותיו של אוסבורן.
בחוץ, אוסבורן מתגרה בתור המוכה והפצוע, בכך שהוא מצהיר כי אסגרד תחת שליטתו.
לפני שאסר אותו, אוסבורן מפוצץ את מריה היל ונער בשם ג'ייסון.
היל וג'ייסון הודפים את מונסטון ואקס-ריי, ומחלצים את תור.
בברוקלין, קפטן אמריקה נואם לאוונג'רס הצעירים וללוחמים הסודיים ואומר להם כי הם צריכים להחזיר את המדינה שלהם.
חזרה לאסגרד, אוסבורן שולח את דאקן למצוא את היל, אך דאקן נעצר על ידי ארס הזועם.
לפתע, ארס הותקף על ידי הסנטרי, אשר הורג אותו בכך שהוא קורע אותו לשניים באמצעות ידיו.
בברוקלין, הקבוצות השונות מתכוננות להגנה על אסגרד, ובאקי מחזיר לסטיב את המגן שלו.
אדווין ג'רוויס מוסר לרוג'רס תיק ומבקש ממנו למסור אותו לאדם אנונימי (כנראה טוני סטארק), וואן החדשות של יוריק ושטרן מותקף על ידי סוכני H.A.M.M.E.R.
וולסטאג נלחם בהם, אך השלושה נאסרים.
כששוטר מגיע למקום, השלושה גונבים את מפתחות השומר ובורחים.
האסגרדים מקבלים מידע על מעורבותו של וולסטאג, ולוקי הורג אסגרדי בשם "קנאט".
בכלא ברוקסטון, וולסטאג מדבר עם השריף המקומי, ומציג לו את הפגיעות בתור.
משהבינו כי משהו לא בסדר, המשטרה שולחת את וולסטאג לדרכו, אך וולסטאג נשאר ושולח וידאו לכל העולם על מעשיו האמיתיים של אוסבורן.
לאחר שהוא מסיים את עדותו, תור מופיע ומכה אותו.
אט-אט, וולסטאג מבין כי זה הוא ראגנארוק.
אולטרון נראה מתאחד עם ג'וקסטה ומאמץ את כינויו כ"אולטרון פים", ואוסבורן שולח את קבוצת ת'נדרבולטס לשדוד את נשקיית אסגרד.
נייט טראשר מוכיח את עצמו בהבסת טיגרה, וספיידרמן משחרר את ספיידרוומן משליטתו של מנדריל והשניים מביסים את גריפין ובבון.
לוק קייג' מסייע לקפטן אמריקה ולבאקי נגד הלייזר החי, ניק פיורי והלוחמים הסודיים שלו מגיעים לתגבר את הכוחות, וקפטן אמריקה מאסף את האוונג'רס להילחם באוונג'רס האפלים של אוסבורן.
ניק פיורי מנסה לרסן את פובוס, הזועם על מות אביו.
אוסבורן מכריז על משטר צבאי, דאקן פוצץ על ידי בורג תאורה ותור מצהיר כי יגן על אסגרד עד נשימתו האחרונה.
אוסבורן פוקד על הסנטרי למצוא את תור, אבל טאסקמאסטר מורה לו להסתובב.
כשהוא מסתובב, ההשתקפות המגן של קפטן אמריקה מופיעה על הקסדה שלו.
סי., נשיא ארצות הברית שולח את כל הכוחות הביטחוניים שלו לאסגרד.
הוא מציין כי הם צריכים להתפלל לנס, אך אחד מיועצים מוסיף כי קפטן אמריקה חזר.
אוסבורן נפגע על ידי המגן של קפטן אמריקה, בדיוק כשבני בריתו מגיעים לקרב; האוונג'רס הצעירים, האוונג'רס והלוחמים הסודיים עוזרים לאסגרדים, ובלדר מקבל את פניהם בברכה.
במקביל, תור ומריה היל נתקלים בסנטרי.
תור משחרר פיצוץ ברקים מאסיבי על הסנטרי, שדבר זה אינו משפיע עליו.
האוונג'רס מתקדמים לעומק אסגרד, אך נתקלים בברדס, מאדאם מאסק ושאר כנופייתו.
היל בורחת למחבוא של סטארק ומעבירה אותו למקום בטוח יותר, וכוחות הצבא מתאספים בכוננות.
במקום להתייצב לצד קפטן אמריקה באסגרד, הצבא יורה בנושאת המטוסים המרחפת של H.A.M.M.E.R, וויקטוריה האנד מורה על פינוי.
תור והסנטרי ממשיכים במאבקם, בעוד קפטן אמריקה ואוסבורן פותחים בקרב.
אוסבורן מכה את גברת מארוול בפיצוץ אנרגיה, כשלפתע מופיע איירון מן הער ונועל את השריון על אוסבורן.
זעם, אוסבורן פוקד על הסנטרי להשמיד את אסגרד, מה שאכן נעשה לעיניו המזועזות של תור.
בהריסות, קפטן אמריקה אוסר את אוסבורן, כשלפתע שריון האיירון פטריוט שלו מתפוצץ - וחושף את אוסבורן, צבוע בצבעי מלחמה ירוקים כמו הגובלין הירוק.
כל ארצות הברית צפתה בנעשה בשידור-חי, כולל ארבעת המופלאים והאקס-מן.
אוסבורן מוכה על ידי ספיידרמן, וכשתור דורש לדעת היכן מקום הימצאו של לוקי, אוסבורן מצביע למעלה.
כשהגיבורים מביטים, הם חוזים ב"ריק" - אשר השתלט על הסנטרי - משתולל.
כמו כן, מתגלה כי הנשק שהת'נדרבולטס גנבו היה הגונגניר של אודין, באמצעותו ניוק חתך את גפיו השמאליים של סוכן ארצות הברית.
הריק תוקף ומביס את קפטן אמריקה ובעלי בריתו.
לוקי, מלא צער, מתפלל לאודין ומעצים את כוחם של הלוחמים שלושה בעזרת אבני הנורן.
הריק מנצח גם אותם, פונה לכיוון לוקי וקורע אותו לגזרים.
לפני שהוא מת, הוא מתחנן בפני תור לנקום את נקמתו.
תור עושה כן, ותוקף את הריק בעזרת החבטות החזקות ביותר שלו.
איירון מן גורר את תור והריק לנושאת המטוסים המרחפת של H.A.M.M.E.R, ומפיל את נושאת המטוסים על הריק, אשר חוזר לצורתו כרוברט רינולדס.
אחרי שסירב להרוג את רוברט, הוא חוזר לצורתו כריק, ותור נאלץ להורגו, עוטף אותו בגלימתו וזורק אותו לעבר השמש.
בעקבות האירועים, הברדס ומאדאם מאסק יוצאים למרוץ נגד הזמן כדי למצוא את הרוזן נפאריה.
אוסבורן נאסר על ידי קפטן אמריקה ווולסטאג וכך גם שאר הנבלים, אך דאקן בורח.
נשיא ארצות הברית מזמין את קפטן אמריקה לשיחה.
הנשיא רוצה את קפטן אמריקה כראש מערך האבטחה שלו, וכשקפטן אמריקה מציב לו תנאי, הנשיא מוחל לקפטן על מעשיו במלחמת האזרחים ומבטל את חוק רישום העל-אנושיים.
גיבורי העל מוזמנים למגדל סטארק, שם תור ומספר אסגרדים אחרים פותחים פורטל לאסגרד העתידית.
לפתע, קפטן אמריקה מופיע ומכריז ש"יש לנו עבודה לעשות".
כחלק מהשלכות הסיפור, ארגון H.A.M.M.E.R מפורק וסוכנות S.H.I.E.L.D חוזרת.
לוקי, הסנטרי, ארס וראגנארוק נהרגים, אך כולם פרט לארס מוחזרים לחיים; לוקי מוחזר לחיים בתור ילד, הסנטרי חוזר כאחד מארבעת פרשי המוות וראגנארוק חוזר לחיים כחבר באוונג'רס האפלים החדשים.
מצור ימי הוא סרט מתח ופעולה משנת 1992 בכיכובם של סטיבן סיגל, טומי לי ג'ונס, גארי ביוסי, דייל דיי ואריקה אלינאק.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1992. אוניית המערכה מיזורי מפליגה במסעה האחרון מפרל הארבור לכיוון סן פרנסיסקו, שם היא עתידה להיות מפורקת מנשקה ולצאת משירות פעיל.
טבח האוניה רב המלחים קייסי רייבאק (סטיבן סיגל) מפר את פקודתו של סגן מפקד האניה סא"ל קריל (גארי ביוסי) ומכין אוכל לרגל יום הולדתו של מפקד האוניה והפלגתה האחרונה של האוניה.
כשקריל מגיע למטבח כדי לנזוף ברייבאק ולהקניט אותו מתפתחת בין השניים קטטה אלימה, בסיומה נכבל רייבאק ונכלא במקרר הבשר בהוראתו של קריל, שמציב חייל לשמור עליו.
במקום זאת, קריל מזמין למסיבה קייטרינג ומלצרים מהוואי ולהקת מוזיקה בהנהגתו של "בילי הרע".
הלהקה והמלצרים מתגלים כקבוצה של שכירי חרב, ובילי הרע מתגלה כמנהיגם ויליאם סטרניקס (טומי לי ג'ונס), לשעבר איש אגף לפעולות מיוחדות של ה-CIA שנחשב למת לאחר שמעסיקיו ניסו להתנקש בחייו מכיוון שחשבו שהוא יצא משליטתם.
בסיוע קריל, שהתגלה כבוגד, משתלטים שכירי החרב על האוניה וכולאים את המלחים בסיפון הקדמי.
תוכניתם היא לגנוב את מלאי טילי הטומהוק שבספינה, להעבירם לצוללת אותה גנב סטרניקס מצפון קוריאה באחד ממבצעיו הקודמים ולהימלט.
במהלך ההשתלטות נזכר קריל ברייבאק הכלוא ובחייל ששומר עליו ומורה לשני שכירי חרב לחסלם.
הם הורגים את החייל, אך רייבאק מצליח להתגבר על שניהם ולקחת את נשקם.
הוא מתחיל להסתובב באוניה ולנהל קרב יחיד נגד שכירי החרב, ומצליח ליצור קשר עם הפנטגון ולתאם את פעולותיו עם אדמירל בייטס (אנדי רומנו) ומפקדו לשעבר קפטן ניק גארזה (דייל דיי).
במהרה מתברר לסטרניקס ולקריל כי רייבאק היה בעברו לוחם ומפקד מעוטר בקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), המתמחה בלוחמה בטרור.
רייבאק הורד לדרגת רב מלחים והודח משורות הקומנדו לאחר שהכה את מפקדו לאחר שזה מסר לו מידע מוטעה במהלך מבצע מטרה צודקת שהביא למות אנשיו.
רייבאק מצליח לשחרר חלק מחבריו לצוות, כמו גם את הדוגמנית ג'ורדן טייט (אריקה אלניאק), שהובאה ביחד עם שכירי החרב כחלק מצוות הבידור אך נרדמה תודות לכדורים שקריל נתן לה לפני ההשתלטות.
כדי ללכוד את רייבאק, סא"ל קריל מפעיל את ברזי הכיבוי בסיפון הקדמי ומאיים להטביע את המלחים, אך רייבאק וקבוצת המלחים ששחרר מצליחים לסגור את הברזים ולכבות באופן זמני את מערכות ההגנה האווירית של האוניה ולאפשר לצוות אריות הים לנחות על הספינה.
אך מסוקם של אריות הים מופל על ידי שכירי החרב, שמשתמשים בטילים ידניים- דבר המוביל את הפנטגון לקבל החלטה להפציץ את האוניה ולהטביעה.
כאשר שכירי החרב מכינים את הצוללת לקראת העמסת הטילים ובריחתה משם, מצליח רייבאק לחבל בצוללת באמצעות פצצה מאולתרת ולתקוע אותה כך שלא תוכל לשקוע במים.
ביחד עם המלחים ששחרר הוא מצליח להחזיר לפעולה את תותחי האוניה ולהטביע את הצוללת, ביחד עם סא"ל קריל.
סטרניקס, ששוהה ליד התותחים בעת הירי שלהם, סופג זעזוע מוח ומורה לאנשיו לעזוב את חדר הבקרה ומשגר שני טילים בעלי ראש נפץ גרעיני לכיוון הונולולו במטרה להשמידה.
כשרייבאק מגיע לחדר הבקרה במטרה לעצור את השיגור, סטרניקס שובה אותו באיומי אקדח והשניים מזהים אחד את השני ממבצעי העבר שלהם.
רייבאק מצליח לפרק את סטרניקס מנשקו ובין השניים מתפתח קרב סכינים שבסופו מצליח רייבאק להרוג את סטרניקס ולהשמיד את הטילים באמצעות מערכות ההשמדה העצמית שלהם רגע לפני שהם נוחתים בהונולולו.
לאחר שרייבאק מודיע לפנטגון על הסרת האיום על הונולולו והדיפת שכירי החרב מהספינה, מבטל הפנטגון את המפציצים והאוניה חוזרת לסן פרנסיסקו.
מצוקה היא מונח מתחום הפסיכולוגיה אשר מתאר מצב בו יצורים חיים נתונים במחסור, בסבל הגורם לדחק - מצב לחץ.
בני אדם נתונים למצוקה במצבי חיים שונים.
למשל, במצבים מסכני חיים כמו מלחמה, אלימות, רעב, תחושת איבוד במרחב.
המצוקה כוללת הן מצוקה חומרית והן מצוקה חברתית, והיא יכולה להתקיים בתחומי חיים רבים.
קיימת הבחנה בין סוגים שונים של מצוקה, שנקבעה לפי מספר מדדים מקובלים: עומק המצוקה, תפיסת המצוקה ומורכבות המצוקה.
מצוקה יכולה להתבטא בתופעות שונות, כגון אינטראקציה חברתית לא הולמת (למשל, תוקפנות, פסיביות או נסיגה).
מצוקה היא היפוכה של "יוסטרס", מתח חיובי שמניע אנשים.
ניתן לסווג מצוקה על רצף של חומרת או עומק המצוקה.
מצוקה מוחלטת – מצב של חוסר קיומי ממשי והיעדר מינימום לקיום.
מצוקה נורמטיבית – מצב של חוסר ביחס לנורמה הקיימת.
מצוקה יחסית – מצב של חוסר משאבים ביחס לרוב החברה (מוגדר בהתאם למצב של קבוצות אחרות בחברה).
סיווג המצוקה לפי תפיסתה מתחלק לשני סוגים:
מצוקה אובייקטיבית – מוגדרת ומאופיינת על ידי אנשי מקצוע ומומחים, או נקבעת בידי החברה והיא ניתנת לאפיון ומדידה.
מצוקה סובייקטיבית – מצוקה שבני אדם מבטאים או מרגישים אותה.
מבוססת על רגשות, תחושות ודעות של בני האדם או של קבוצות.
קיימות שתי התייחסויות למורכבות המצוקה:
מצוקה חד־ממדית - חוסר סיפוק של צרכים בתחום או ממד אחד.
למשל מצב של מצוקה חינוכית או בריאותית אצל ילדים, שאינה מלווה במצוקה כלכלית או רגשית.
מצוקה רב ממדית – מצוקה הקושרת ביחד מצוקה חומרית וחברתית (יכולה לכלול את תחומי החינוך, הבריאות, השיכון ועוד).
בשונה ממבוגרים, ילדים בגיל הרך מתקשים לבטא את מצוקותיהם באופן מילולי.
לא תמיד הם יודעים לפענח סיטואציות, וחסר להם ניסיון חיים שמאפשר קבלת החלטות ונקיטת פעולות העוזרות להיחלץ ממצוקה.
כאשר המבוגרים נמצאים במצוקה, היא לעיתים אינה מאפשרת להם להיות זמינים לצורכי הילדים כדי להרגיעם ולטפל בהם.
ישנה חשיבות רבה לאיתור ילדים המסמנים על מצוקה או על קושי במצבי לחץ, על מנת לעזור ולתכנן התערבויות שיבטיחו טיפול וחזרה לאיזון.
בכל מצב שבו ילד מסוים נראה במצוקה והתנהגותו נראית בלתי שגרתית, חשוב שהצוות החינוכי יתערב, ינסה לפענח או לאתר את מקורות מצוקתו, ולחפש דרכים לעזור לו.
והכי חשוב: התנהגות שאינה שגרתית לאורך זמן ובתדירות גבוהה
חוקרים בתחומי מצוקה ומצבי לחץ מדגישים את הצורך בהתערבות טיפולית לשם הקטנת נזקים צפויים מן המצוקה.
ההתערבות צריכה להיעשות תוך התאמה לגיל הילד, להבנתו וצרכיו המשתנים.
בגיל הרך, ההתערבות צריכה לכלול את המבוגרים המשמעותיים בסביבת הילד.
מצוקי מילר הוא קו מצוקים תלול באנטארקטיקה, הפונה לכיוון מזרח.
המצוקים משתרעים לכיוון מערב - צפון מערב ממצוק פורוס שבשפך קרחון ניוקאמר, לאורך המורדות הצפון מזרחיים של רמות גרומשין בצפון רכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובה המצוקים 1,610 מטרים מעל פני הים.
קצהו הצפוני של המצוק צולם על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך הטיסה הטרנס-אנטארקטית שלו ב-23 בנובמבר 1935.
המצוק מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר, שבוצעו על ידי טייסת VX-6 של צי ארצות הברית בשנת 1959.
המצוק נקרא על שם ג'ורג' פ.
Miller), יושב הראש של ועדת המדע והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית, אשר תמיכתו בחקר אנטארקטיקה אפשרה את המחקר ביבשת בין השנים 1958–1972.
מצוק ראגייט הוא מצוק גבוה בצד המזרחי של ארץ גראהם באנטארקטיקה.
הרכס מצוי בין קרחון גרין וקרחון אוונס בכיוון מזרח - מערב.
הרכס מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey) בשנת 1955.
שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, וזאת בשל מראה המצוק, שבראשו רכסים קטנים וצוקים קטנים סלעיים הבולטים ממנו (היינו מראהו של המצוק מחוספס, באנגלית: rugate).
מצוקי אסטרו או צוקי אסטרו הם מצוקי סלע שגובהם 60 מטרים, בקצה הדרומי של חצי האי צ'רצ'יל, על החוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המצוקים ממוקמים 10 קילומטרים צפונית מזרחית לכף אלכסנדר.
הצוקים מופו לראשונה במסגרת סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955, והם הנקודה הדרומית ביותר שמופתה במסגרת הסקר.
שמם של הצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
מקור השם של הצוקים הוא בעובדה שבראש הצוקים בוצע ניווט אסטרונומי, שהיווה נקודת ייחוס ואפשר את מיפוי האזור.
מצוק רד רוק הוא מצוק בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
זהו מצוק בולט, שצבעו אדמדם, המתנשא לגובה של 690 מטרים מעל פני הים,.
המצוק ממוקם בין פיורד נני, לבין מפרץ ריימיל.
המצוק מופה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בפיקודו של ג'ון ריימיל.
האזור מופה שנית בשנת 1948, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר זיהו את המצוק - והגיעו למסקנה שמדובר במצוק שהתגלה בשנת 1909 על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
ריימיל קרא למצוק "מצוק הסלע האדום" בשל צבעו.
שארקו קרא למצוק "איל פאווי" ("Île Pavie") או "כף פאווי" ("Cap Pavie"), אולם השם רד רוק דבר במצוק, ושמו לא השתנה; ולרכס אחר ניתן השם רכס פאווי.
מצוק ריילי או רכס ריילי הוא מצוק בולט בצידו הצפון מזרחי של רכס לאנטרמן, בהרי באוורס שבאנטארקטיקה.
אורכו של המצוק - 13 קילומטרים.
המצוק יורד מרכס לאנטרמן מזרחית להר ברנסטין, ומהווה את הגבול הדרום מערבי של קרחון סלדג'רס.
המצוק מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
המצוק נקרא על שמו של קומנדר ג'וזף ל.
Reilly) מצי ארצות הברית, שהיה הממונה על משלחות התמיכה (winter support party) בתחנת מקמרדו בחורף 1964.
מצוקי סאקסשן היא שורה של מצוקים תלולים לאורך החוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורך קיר המצוקים 2.8 קילומטרים.
המצוקים מצויים בסמוך מדרום לקרחון פלוטו.
המצוקים התגלו לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
המצוקים נסקרו ומופו לראשונה (באופן גס וחלקי) על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1936.
המצוקים נסקרו בשנית בשנת 1948 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
שמם של המצוקים ניתן להם על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
שמם של המצוקים ניתן להם בשל מראה המצוקים - בהם ניתן לראות בסלעי המצוקים החשופים רצף של שכבות גאולוגיות.
מצוק קאמנוב או שלוחת קאמנוב הוא מצוק נישא שאינו מכוסה קרח, או שלוחה סלעית ברמת פוייברן, בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
גובהו של המצוק 600 מטרים מעל פני הים.
המצוק מתנשא מעל קרחון אוונס שמצפון לו.
המצוק מצוי 3.8 קילומטרים מצפון-מערב לפסגת סנט סאבה; 5.7 קילומטרים ממזרח למעבר וישנה; ו-6.5 קילומטרים מדרום-מזרח להר ביסטר.
המצוק נקרא על שמו של בוריסלאב קאמנוב, גאולוג במשלחת המחקר הבולגרית הראשון באנטארקטיקה בשנים 1987–1988.
מצוקי טו סטפ הם מצוק המהווה דופן של הר שולחן לגדתו המזרחית של קרחון מארס, בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהו 680 מטרים מעל פני הים.
לרגלי המצוק מצויה מורנת טו סטפ.
המצוק התגלה לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
המצוק נסקר לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, ועל ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1940–1941.
המצוק מופה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
שמו של המצוק ניתן לו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, על פי הצעה של סקר שטחי חסות איי פוקלנד משנת 1949.
המצוק נקרא על שם ההר שנקרא - "הר טו סטפ" (Two Step Mountains) או "הר שולחן" ("Table Mountain), בשל צורתו.
מצוקי קנונבול הם מצוקים בצידו המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
המצוקים ממוקמים מדרום לשפכו של קרחון נפטון.
המצוקים הם שני רכסים שגובהם 500 מטרים מעל פני הים.
המצוקים משתרעים בכיוון - מזרח-מערב, שמחבר אותם מצוק נוסף שכיוונו צפון-דרום.
המצוק נקרא על שמם של אבני החול באזור, המכילות מספר רב של קונקרציות חומות, המכונות "כדור תותח" .
מצוקי קליסטו הם שני מצוקים, המהווים את הקצה המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
המצוקים מהווים גם את הגדה הדרומית של קרחון ג'ופיטר.
גובה המצוקים - 550 מטרים מעל פני הים.
שמו של המצוק ניתן לו בהתייחס לקרחון ג'ופיטר הסמוך (ג'ופיטר הוא שמו האנגלי של כוכב הלכת צדק), וכן בהתייחס לשמות אתרים רבים אחרים באזור הקרויים על שם גופים במערכת השמש.
המצוק נקרא על שמו של קליסטו, אחד הירחים של צדק.
מצוקי ברן הם שני מצוקים סלעיים במערב חלקו המרכזי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהם של המצוקים 455 מטרים מעל פני הים.
המצוקים מצויים ממערב להר אתלוולף שברכס דאגלס; במוצאו של מפרצון היידן.
המצוקים מופו לראשונה על ידי סוכנות הסקר הבינלאומית הבריטית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1966, ועל ידי תצלומי לוויין שצולמו על ידי לוויינים של תוכנית לאנדסאט בינואר 1974.
שמם של המצוקים ניתן להם בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
המצוקים נקראים על שמו של ריצ'רד ויליאם ברן (Richard W.
Burn), גאולוג של הסקר האנטארקטי הבריטי, אשר שהה בתחנת המחקר באי אדלייד, וחקר את צפון האי אלכסנדר בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976, ובעונת המחקר 1976–1977.
מצוק רובינסון הוא מצוק סלע בולט, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
המצוק מתנשא מעל הצד המערבי של חלקו התחתון של קרחון אמונדסן, בסמוך מצפון לקרחון ויטני.
המצוק התגלה בדצמבר 1929, על ידי משלחת החקר הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה, בפיקודו של לורנס גולד.
המצוק נקרא על שמו של ריצ'רד ר.
Robinson), שהיה המהנדס של תחנת מקמרדו בעונת החורף האנטארקטי 1966.
מצוקי רורינג הם מצוקי סלע גבוהים ותלולים באזור חוף אמונדסן, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
המצוקים מצויים בסמוך מצפון לפסגת קוצ'ין, בצידו המערבי של מישור נילסן.
גובהם של המצוקים 2,446 מטרים מעל פני הים.
משלחת החקר הגאולוגית של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקרטי) 1963–1964.
שמם של המצוקים הוצע על ידי ויליאם לונג (William Long), שהיה חבר המשלחת הגאולוגית.
זהו שם תיאורי המתאר את קולה של הרוח הנושבת בסמוך למצוקים, בניגוד לעמק הסמוך בו אין הרוח ובו שקט מאד.
לונג מתאר את הרוח השואגת, כקולה של רכבת מתקרבת.
מצוק פרופיל הוא מצוק בולט, בעמק ביקון, בהרי קווטרמיין, באזור חוף סקוט, באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהו של המצוק 2,070 מטרים מעל פני הים.
המצוק ממוקם באמצע המרחק שבין הר ולר ומצוק הורייזון; בצידו המערבי של עמק ביקון.
מצוקי קאפן הם מצוקי סלע תלולים היוצרים את הקצה הדרומי של מישור קאר באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
אורכם של המצוקים 10 קילומטרים; המצוקים מתנשאים לגובה של 600 מטרים מעל פני הים.
שמם של המצוקים ניתן להם בשנת 1999 על ידי הוועדה הגאוגרפית של ניו זילנד.
המצוקים נקראו על שמו של פרופסור לודגר קאפן (Ludger Kappen), מאוניברסיטת קיל, שבגרמניה, שערך מחקר אקולוגי ופיזיולוגי מקיף של חזזיות באזור כף ג'יאולוג'י.
מצוקי מאדר הם מצוקים, המהווים את הצד הצפוני של פתחו של מפרץ סוספירוס, בקצהו המערבי של האי ז'ואנוויל בקבוצת איי ז'ואנוויל, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
סלעי המצוק בעלי צבע ורוד.
המצוק התלול מתרומם בסמוך לחוף הים לגובה של 305 מטרים מעל פני הים.
המצוקים נסקרו ומופו לראשונה על ידי משלחת מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1953 – 1954; המשלחת יצאה ממפרץ התקווה.
שמם של המצוקים ניתן להם בשנת 1956 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
השם הוא תיאורי - הוא מתאר את הצבע הוורוד של הסלעים.
באנגלית "מאדר" הוא גוון של ורוד.
בשנת 2015 שטח אדמה של 607 דונמים ובו המצוקים הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי ארגון BirdLife International, בשל מושבת הרבייה הגדולה, של כ-22,000 זוגות של פינגוויני אדלי המקננים לרגלי המצוק.
כמו כן לרגלי המצוק מקננים פינגווינים לבני-אוזן ובמצוק מקננים שחפי הקלפ וכיאוניסים לבנים.
מצוקי אינאקססיבל או מצוקי אינאקסאסיבל הם רכס מצוקים גבוה ותלול, המהווה את המדרון הצפוני של רכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
קו המצוקים "נשבר" על ידי מספר קרחונים.
קו המצוקים גובל בגדתו הדרומית של קרחון נמרוד (קרחון מבותר ביותר).
שמו של קו המצוקים ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961–1962.
שם קו המצוקים מתאר את העובדה שקשה מאד להגיע אליהם, והם בלתי נגישים לחוקרים שניסו לסקר אותם.
מצוקי וולדרון או שלוחות וולדרון או סלעי וולדרון ) היא קבוצה של שלוחות סלעיות או רכסי מצוקים, באזור חוף דופק, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
המצוקים ממוקמים בצידו המזרחי של קצהו של קרחון שקלטון למרגלות הרי המלכה מוד, ולמרגלות הרי הנסיך אולב.
גובהם של המצוקים 623 מטרים מעל פני הים.
המצוקים התגלו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (USAS), בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1939 – 1941.
שמם של המצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
המצוקים נקראים על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס אי.
Waldron) מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה טייס בטייסת VX-6 בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
מצוק שופן או רכס שופן הוא מצוק באי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
כיוונו של המצוק צפון - דרום, והוא ממוקם בין ליונז ראמפ, לבין ראש לואו.
גובהו של המצוק 265 מטרים מעל פני הים.
שמו של המצוק ניתן לו על ידי המשלחת הפולנית לאנטארקטיקה, שיצאה לחקור את אי המלך ג'ורג' בין השנים 1977 – 1979.
המצוק נקרא על שמו של המלחין הפולני פרדריק שופן.
מצוקי וייטאביט הוא קו מצוקים בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה, המצוקים פונים לכיוון מזרח לעבר מפרץ ג'ורג' השישי.
אורכו של קו המצוקים 6 קילומטרים והוא משתרע לכיוון צפון, החל משפכו של קרחון מרקיורי
המצוקים התגלו מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
המצוקים נסקרו באופן גס בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (British Graham Land expedition; בראשי תיבות: BGLE)
המצוקים נסקרו שוב בשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הסקר שבוצע בשנת 1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בוצע על ידי שתי קבוצות סקר במקביל, משני כיוונים שונים.
דבר שהאט מאוד את הסקר - ומכאן שמם של המצוקים.
וייטאביט, באנגלית, משמע "תמתינו" או "תחכו".
מצוקי קורנר הם מצוקים, המוקפים על ידי שתי רמות שטוחות (הרי שולחן).
המצוקים ממוקמים בדרום-מזרח אי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
המצוקים ממוקמים 2.77 קילומטרים בסמוך מדרום לקרחון סאטורן, ו-3.704 קילומטרים צפונית-מזרחית מנונאטאק קואל.
מדרונות קרח, ממערב למצוקים חסמו את קו הראייה אל מצוקי קורנר, ומנעו את גילויים.
המצוקים צולמו מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
המצוקים מופו לראשונה, בהתבסס על תצלומי אוויר אלה, על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג.
אזור המצוקים נסקר לראשונה בשנת 1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey; בראשי תיבות: FIDS).
שמם של המצוקים ניתן להם על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם תיאורי, והוא מציין את העובדה, כי המצוק שמזרח האי אלכסנדר פונה מכיוון צפון - דרום לכיוון דרום - מערב.
מצוקה נפשית כוללת את הסימפטומים והחוויות של חייו הפנימיים של אדם, שלרוב נחשבים כמטרידים, מבלבלים או יוצאי דופן.
מצוקה נפשית עלולה להוביל לשינוי התנהגותי, להשפיע על רגשותיו של אדם בצורה שלילית, ולהשפיע על מערכות היחסים שלו עם האנשים הסובבים אותו.
חוויות חיים טראומטיות מסוימות (כגון שכול, מתח, מחסור בשינה, שימוש בסמים, תקיפה, התעללות או תאונות) עלולות לגרום למצוקה נפשית.
אנשים מאוכלוסיות פגיעות עלולים לחוות אפליה המציבה אותם בסיכון מוגבר לחוות גם מצוקה נפשית.
לעיתים ניתן לצאת מתקופה של מצוקה נפשית ללא התערבות רפואית כולשהי, אם כי אנשים הסובלים מהתסמינים הללו לטווח ארוך נוטים פעמים רבות יותר להיות מאובחנים כחולים במחלת נפש.
מצוקה נפשית יכולה להיגרם ממגוון גורמים, כולל אירועים טראומטיים, שינויים חברתיים וכלכליים ומחלות פיזיות.
אסונות טבע כמו רעידות אדמה, צונאמי ושיטפונות מעלים משמעותית את רמות המצוקה הנפשית וההפרעות הפסיכיאטריות כמו PTSD ודיכאון.
מגפת הקורונה והסגרים שנלוו לה גרמו לעלייה במצוקה רגשית עקב חששות בריאותיים, שיבושים כלכליים ובידוד חברתי.
מחקרים מצאו כי המצוקה הרגשית שהייתה קיימת לפני המגפה היא המנבא החזק ביותר למצוקה במהלך המגפה.
מחקרים מתמשכים מצביעים על קשר בין מצוקה נפשית ותמותה מסרטן, בעיקר בסרטן המעי הגס, סרטן הערמונית, סרטן הלבלב וסרטן הוושט.
בנוסף, מצוקה נפשית עשויה להשפיע על מערכת החיסון ולהגביר את הסיכון להתפתחות מחלות כרוניות.
להלן סוגי מצוקה נפשית גדולה:
מצוקילס זאת גרסה כשרה לפסח של המאכל המקסיקני הפופולרי צִ'ילָקִילֶס בה פיסות הטורטיה מוחלפות בפיסות מצה.
מצוקילס דומה מאוד למצייה (ביידיש מצה בריי).
ההבדל הוא בתוספות המיוחדות למטבח המקסיקני.
תחילה שוברים מצה ומטגנים בשמן עמוק.
את חתיכות המצה הפריכות מוסיפים למחבת בה סלסה אדומה או ירוקה, בצל מטוגן וביצים.
התערובת מתבשלת עד שחתיכות המצה מתחילות להתרכך.
מצוקילים מוגשים בדרך כלל יחד עם שמנת חמוצה, מיני גבינות, בצל פרוס, פרוסות אבוקדו או גואקמולה, פרוסות צנון, שעועית או כל ירק אחר לפי הטעם.
מצור ג'דוטוויל הוא סרט מלחמה משנת 2016, קופרודוקציה אירית - דרום אפריקאית, עם ג'יימי דורנן, ג'ייסון או'מרה ומארק סטרונג בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "מצור ג'דוטוויל, הקרב הנשכח של הצבא האירי" של דקלן פאואר משנת 2005 המתאר את עמידתה של פלוגה אירית מכוח השלום של האו"ם בקטנגה נגד התקפות של כוחות עודפים ליד העיר ג'דוטוויל , בספטמבר 1961 כחלק ממשבר קונגו.
הצילומים נערכו באירלנד ובדרום אפריקה.
הסרט מתחיל בחטיפתו ורציחתו של פטריס לומומבה.
מתחיל משבר קונגו ומואיז צ'ומבה (דני ספאני) מכריז על הינתקות קטנגה ו"מינויו" לנשיא קטנגה.
קטנגה עשירה במכרות נחושת, קובלט ואורניום הנחוצים לארצות הברית וברית המועצות.
מזכיר האו"ם דאג המרשלד (מייקל פרסברנדט) מודאג וחושש מהתלקחות עולמית בין מעצמות העל.
הוא מקים כוח שמירת שלום של האו"ם וממנה את קונור קרוז אובראיין (מארק סטרונג) לראש כוחות האו"ם ממספר מדינות (הודו, שוודיה ואירלנד) ובהם גדוד הרגלים ה-35 האירי.
155 מלוחמי "פלוגה A" של הגדוד בפיקודו של מייג'ור פט קווילנן (ג'יימי דורנן) מגיעים לקטנגה ומתקבלים בחשדנות על ידי מואיז צ'ומבה.
הם מוצבים ליד העיר ג'דוטייל (כיום - ליסאקי) שנמצאת בקרבת אזור המכרות, כ-80 ק"מ מבירת המחוז אליזבתוויל.
קווינלן רואה מיד שהאזור חשוף ופוקד מיד לחפור תעלות ועמדות הגנה.
בעיר הוא פוגש את שכיר החרב הצרפתי רוז'ה פלקס (גיום קאנה) שמזהיר אותו מכל התערבות בעניינים הפנימיים של המחוז.
הוא נפגש עם אלמנה צרפתייה, מאדאם לפונטיין (עמנואל סנייה) שמסבירה לו על המצב בסביבה ומאפשרת לו להתקשר עם אשתו.
קווינלן מזהיר את אובראיין ואת מפקד כוחות האו"ם בקטנגה גנרל מק'אנטי (קייל מק'קאנטי) על חומרת המצב בג'טודוויל אך הם מתעלמים ממנו.
כאשר חיילים הודים כובשים את תחנת רדיו קטנגה והורגים 30 אזרחים מבטיח צ'ומבה לנקום.
כאשר החיילים מתפללים במחנה מבחין הצופה במאות מתקיפים מתקרבים.
הוא יורה בפעמון והאירים מזנקים לעמדות, פותחים באש והורגים עשרות מתקיפים.
ההתקפות נמשכות ללא הפסקה במשך 5 ימים באמצעות שימוש ברובים, מקלעים ומרגמות.
למתקיפים נרגמים אבידות כבדות בהרוגים ופצועים ולאירים יש רק 5 פצועים.
קווינלין מתקשר למפקדה והם שולחים כוחות שנעצרים על ידי הבדלנים.
ההתקפות כעת הם גם מהאוויר על ידי מטוס פוגה מגיסטר.
המרשלד כועס על אובראיין וממהר בטיסה כדי לפגוש את צ'ומבה אך מטוסו נפגע ממטוס של הבדלנים והוא נהרג.
מקווילנן נשאר ללא מים, מזון ותחמושת והוא מבחין באלפי לוחמים מתכוננים להתקפה.
הוא מחליט להיכנע אף על פי שחייליו רוצים להילחם עד הסוף.
הוא פוסע עם דגל לבן, נפגש באמצע עם פלקס ומודיע לו על כניעה.
הם מובלים לכלא ומשתחררים כעבור חודש בעסקת חילופי שבויים.
באירלנד מקבלים אותם באדישות ובבוז.
גנרל מק'נטי אומר לקווינלין כי הטיל חרפה על האו"ם וכי הם פחדנים והקרב שלהם יוסתר מסיבות פוליטיות.
קווינלין הזועם חובט בו אך לא נעצר.
רק עם פרסום הספר ב-2005 זכו הלוחמים להכרה כגיבורים על ידי ממשלת אירלנד.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותג'יימי דורנןפט קווינלןג'ייסון או'מרהסרג'נט ג'קעמנואל סנייהמאדאם לפונטייןמארק סטרונגקונור קרוז אובראייןדני ספאנימואיז צ'ומבהסם קיליבילי "צלף" רדימייקל מקלאטוןגנרל מק'אנטימייקל פרסברנדטדאג המרשלדגיום קאנהרוז'ה פאלקסשכיר חרב צרפתיפיונה גלסקוטכרמל קווינלין
מצור החות'ים על ים סוף הוא עימות צבאי שפתחו החות'ים ב-19 באוקטובר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
המורדים החות'ים בתימן שולטים על חלק גדול מחוף ים סוף במדינה, ועל מצר באב אל-מנדב שמהווה צוואר בקבוק בספנות העולמית, בדרך ממזרח אסיה לאירופה.
בעקבות המלחמה הטילו החות'ים מצור על ים סוף על ידי יירוט אוניות סוחר, בדרישה מישראל להפסיק את הלחימה ברצועת עזה, וכתמיכה בארגוני הטרור ברצועת עזה ובחזבאללה.
הם נתמכים על ידי איראן שמחמשת אותם, ומשמשים לה פרוקסי במלחמתה נגד ארצות הברית וישראל.
התקפותיהם על אוניות בים סוף שיבשו את הכלכלה הבין-לאומית, והעלו אותם למודעות העולמית.
בעקבות ההתקפות הפסיקו חברות הספנות האמריקאיות והאירופאיות הגדולות לעבור בתעלת סואץ ובחרו במסלול הארוך יותר מסביב לאפריקה.
לפני העימות התעבורה בים סוף הייתה בין 12% ל-15% מהתעבורה העולמית, מתוך זה כ-30% אוניות קונטיינרים.
בינואר-פברואר 2024 התעבורה הכללית קטנה לכחצי לעומת השנה הקודמת, ותעבורת המכולות קטנה בכ-67%.
מחירי הביטוח לאוניות העוברות בים סוף עלו מסביבות 0.1% משווי האונייה והמטען, והגיעו עד 1%.
אוניות ששוויין בתוספת שויי המטען הוא גבוה כגון אוניות קונטיינרים ומכליות גז טבעי נוזלי, מעדיפות את תוספת המחיר הכרוך בהקפת אפריקה על פני תשלום הביטוח.
לאור זה נמלי אפריקה שלאורך המסלול החדש חוו עליה גדולה בדרישה לשירותי נמל ותדלוק, שאינם יכולים לשרת ביעילות ונוצר בהם גודש.
ארצות הברית ובריטניה הקימו כוח הגנה בשם "שומר השגשוג" שיירט חלק מהטילים, אך מספר אוניות נפגעו ושלושה ימאים נהרגו.
ארצות הברית ובריטניה גם תקפו את בסיסי השיגור של החות'ים ביבשה, התקפות החות'ים פחתו אך לא פסקו.
אוניות של רוסיה וסין המשיכו לעבור בים סוף ובתעלת סואץ ללא הפרעה, וכן אוניות מקוריאה הדרומית, מטאיוואן, וממדינות נוספות.
משבר הספנות בים סוף בא על רקע משבר מתמשך בתעלת פנמה עקב בצורת קשה שאילצה את מפעילי התעלה לצמצם את מספר האוניות מ-36 ביום ל-24, ועל רקע הסגר הימי שהטילה רוסיה על חופי אוקראינה בים השחור.
החות'ים הם ארגון אסלאמי פוליטי צבאי בתימן, במלחמת האזרחים שהחלה ב-2015 הם השתלטו על אזורים בצפון-מערב תימן, ובהם חלק גדול מקו החוף ובו הנמלים החשובים.
מספר הלוחמים החות'ים מוערך ב-20,000. נגדם ניצבת ממשלת תימן הרשמית, הנתמכת על ידי קואליציה בהנהגת ערב הסעודית, וחברות בה קטר, איחוד האמירויות הערביות, ומדינות נוספות.
מצר באב אל-מנדב שרוחבו כ-30 קילומטר (20 קילומטר שמתאימים לשייט) נמצא בצומת ימי מרכזי, כל האוניות המפליגות לתעלת סואץ וממנה עוברות דרכו, כ-17,000 מעברים בשנה של מכליות נפט וגז וחומרים אחרים, אוניות צובר לחומרים בתפזורות, ואוניות מכולות המובילות קונטיינרים.
כ-12% מהמסחר העולמי עובר דרך באב אל-מנדב.
הם הכריזו על הטלת מצור ימי על ישראל והתחילו לתקוף אוניות סוחר בבעלות ישראלית העוברות בים סוף, לאחר מכן אוניות שמיועדות להגיע לנמל בישראל, ולאחר מכן אוניות שאין להן קשר לישראל.
ההובלה הימית שובשה וחברות ספנות היטו את אוניותיהן – בעיקר את אוניות המכולה שתעריף הביטוח עליהן גבוה בסדר גודל מפני שווי הסחורה – למסלול הארוך דרך דרום אפריקה.
ארצות הברית יזמה כוח הגנה בין-לאומי בשם "מבצע שומר השגשוג", שהצטרף לכוח ההגנה Operation Atalanta של איחוד אירופה שמוצב דרך קבע בים סוף להגנה מפני פיראטים.
כוחות ההגנה יירטו טילים וכלי טיס לא מאוישים ששוגרו לעבר ספינות.
הארכת מסלולי השייט, העלייה החדה של מחירי הביטוח בגלל תוספת סיכון, והאטת שרשרת האספקה, השפיעו השפעה ממשית על הכלכלה העולמית שהוערכה ב-1.3% חודשיים אחרי תחילת המצור.
נכון לאפריל 2024 ים סוף התרוקן מאוניות מערביות.
החות'ים הפחיתו את מספר התקיפות, בין אם מאגרי הנשק שלהם הידלדלו ובין אם לא נותר את מי לתקוף.
האוניות שעוברות בים הן בעיקר מכליות רוסיות ואוניות סוחר סיניות.
חלק מהאוניות מצרפות לפרטי מערכת הזיהוי האוטומטי (AIS) שהן משדרות הערה שאין להן קשר עם ישראל, כגון NO CONTCT ISRAEL, "כל הצוות סיני" או "כל הצוות סורי".
ב-10 בינואר ביצעו החות'ים תקיפה רחבה ושיגרו לפחות 21 טילים וכטב"מים אל נושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר, המשחתות האמריקאיות גרייבלי, לאבון ומייסון , והמשחתת HMS Diamond של הצי הבריטי.
לאחר אזהרה פתחו האמריקאים והבריטים במתקפה אווירית משולבת על 28 אתרי זיהוי ושיגור של החות'ים בתימן.
במתקפה השתתפו מטוסים מנושאת המטוסים, משחתות, והצוללת USS פלורידה בעלת יכולת שיגור טילים מונחים.
בעקבות ההתקפות החזירה ארצות הברית את החות'ים לרשימת הארגונים שהם מבחינתה ארגוני הטרור.
בעקבות המתקפות ספינות ישראליות החלו עוגנות בנמלי בחריין ודובאי ופורקות את סחורתן לשינוע דרך שטח מדינות סעודיה וירדן לישראל, במטרה להימנע מהצורך לעבור במצרי באב אל-מנדב.
ב-22 בנובמבר יירט מטוס קרב של חיל האוויר הישראלי טיל שיוט ששיגרו החות'ים לעבר אילת.
ב-19 בנובמבר חוליה של חות'ים חטפה בים סוף במצר באב אל-מנדב אוניית תובלה להובלת מכוניות בשם Galaxy Leader.
המחבלים נחתו על הסיפון במסוק מיל מי-17 והשתלטו על 25 אנשי הצוות.
הם אילצו אותם לעגון בנמל חודיידה.
הספינה היא בבעלות חברת הספנות "Ray" של איש העסקים הישראלי רמי אונגר, אולם לא היו עליה ישראלים.
נכון לדצמבר 2023 האונייה והצוות שעליה שבויים בידי החות'ים.
ב-24 בנובמבר הותקפה אוניית המכולות CMA CGM Symi בבעלות חברה של עידן עופר על ידי שאהד 136.
ב-26 בנובמבר 2023 הותקפה האונייה Central Park ליד חופי תימן.
האונייה, בבעלות משפחת עופר, נשאה מטען של חומצה גופרתית.
חמשת התוקפים המשתייכים על פי החשד לחות'ים, הצליחו לעלות על האונייה.
הצוות דומם את המנוע, הסתגר במרחב המוגן באונייה והזעיק עזרה.
המשחתת USS Mason (DDG-87) של הצי האמריקני בסיוע אוניית הצי היפני, הניסו את המחבלים שניסו להימלט בסירה ונתפסו.
לאחר מכן נורו שני טילים בליסטיים מהאזור הנשלט על ידי החות'ים לכיוון הכללי של המשחתת, אך נחתו במרחק גדול ממנה.
ב-27 בנובמבר הודיעה חברת הספנות הישראלית צים כי היא מסיטה באופן זמני את מסלול אוניותיה, ממעבר דרך תעלת סואץ להקפה מסביב לאפריקה דרך כף התקווה הטובה, מסלול שמאריך את המסע בכ-18 ימים.
ב-3 בדצמבר נפגעו שתי אוניות מסחר מכטב"ם וטיל ששיגרו החות'ים.
אוניית הצובר Unity Explorer שנמצאת בבעלות ישראלית, כיבתה את מערכת הזיהוי האוטומטי עם היכנסה לים סוף.
האונייה השנייה שנפגעה, Number 9, ככל הנראה הייתה בעבר בבעלות צים ולא כיבתה את מערכת הזיהוי.
לפי דיווחים אחת האוניות נפגעה מטיל קרקע-ים והיא בסכנת טביעה.
המשחתת USS Carney שקיבלה את איתות המצוקה יירטה כטב"ם שנע לכיוונה.
ב-9 בדצמבר הודיעו המורדים החות'ים שהם יפגעו בכל אונייה שיעדה הוא נמל בישראל, בלי קשר לבעלות על הספינה, כל עוד לא מגיעים לעזה מזון ותרופות.
ב-10 בדצמבר חיל הים של צרפת הודיע שאוניית הקרב הצרפתית Languedoc יירטה שני כטב"מים שנעו לעברה בים האדום, מול חופי תימן.
ב-11 בדצמבר שיגרו החות'ים טיל שיוט למכלית נפט ששמה Strinda, ששטה תחת דגל נורווגיה והייתה בדרכה לפרוק את המטען בוונציה.
האונייה הייתה מיועדת להגיע לנמל אשדוד ב-4 בינואר כדי להטעין מטען חדש.
אנשי הצוות ההודים כיבו את האש ולא נפגעו.
האונייה המשיכה לשוט למעגן בטוח.
ב-12 בדצמבר התיר דובר צה"ל לפרסום כי לראשונה הסטי"ל אח"י מגן של שייטת ספינות הטילים מדגם סער 6 הפליגה למרחב זירת ים סוף ועגנה בבסיס אילת.
ב-13 בדצמבר שיגרו החות'ים שני טילי שיוט לעבר המכלית "ארדמור אנקוונטר" שנמצאת בבעלות חלקית של עידן עופר.
ב-14 בדצמבר שיגרו החות'ים טיל לעבר אוניית המשא Maersk Gibraltar, הטיל פיספס ופגע במים.
ב-15 בדצמבר נפגעו אוניות המשא "אל-ג'סרה" של חברת הספנות הגרמנית האפאג לויד ו"Palatium III" של חברת מארסק הדנית, מטילים ששיגרו החות'ים.
חלק מהמכולות על הסיפון עלו באש.