tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוגוסט 2013, הוכרז כי הצטרפו לשחקני הסדרה בתפקיד סטיבן קברל בתפקיד ריימונד קוליס, לוק בנוורד בתפקיד דילון, הנרי סימונס בתפקיד סיימון וסופאינה בראון בתפקיד טרי בומונט, היילי ריצ'דרסטון בתפקיד המחליפה של מריט פטרסון ודניאל קמפבל הצטרפה לצוות כהיילי.
הצילומים החלו ב־22 באוגוסט 2013 בניו אורלינס, לואיזיאנה.
ב־28 באוגוסט 2013, אושר שג'סטין רונינג הצטרף לצוות בתפקיד בנימין פרייס.
באוקטובר 2013, ג'יי אגיולי הצטרף לשחקנים בתפקיד טום בנימין.
הצילומים לסדרה החלו בתאריך ה־22 באוגוסט 2013 בניו אורלינס, לואיזיאנה.
מבקר הטלוויזיה דוד הינקלי של ניו יורק דיילי ניוז נתן לסדרה 3 מתוך 5 כוכבים ואמר שהסדרה משעשעת, אך מפחידה יותר מסדרת האם.
פירס מבקר הסדרות של העיתון "The Salt Lake Tribune" אמר שהסדרה מגוחכת, אבל יכולה להיות מהנה.
ריימונד ניל "ריי" קלמנס היה כדורגלן אנגלי, ששיחק בעמדת השוער, ולאחר מכן היה חבר בצוות המקצועי של נבחרת אנגליה בכדורגל.
קלמנס היה אחד מהשוערים המעוטרים ביותר בהיסטוריה של אנגליה ואירופה בכל הזמנים.
קלמנס, שהיה חבר מסדר האימפריה הבריטית, היה שוערה של ליברפול במרבית הקריירה המקצועית שלו, ועימה זכה ב-12 תארים מקומיים ועוד שישה תארים אירופאים.
הוא הוסיף תואר אירופי נוסף ושני תארים מקומיים במדי טוטנהאם הוטספר אליה עבר בשלהי הקריירה.
קלמנס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של נוטס קאונטי.
בעונת עלה לראשונה לקבוצת בוגרים, כשהצטרף לסקאנת'ורפ יונייטד ששיחקה בליגה השלישית, ורשם במדיה 48 הופעות בשתי עונות.
ב-24 ביוני 1967 נרכש על ידי ליברפול ומאמנה ביל שאנקלי תמורת 18,000 ליש"ט.
את הופעת הבכורה שלו ערך במסגרת גביע הפוטבול ליג, ב-25 בספטמבר 1968 באצטדיון אנפילד, ושמר על רשת נקייה בניצחון קבוצתו 0–2 על סוונסי סיטי.
הוא הוסיף לשמש כשוער בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, תוך שהוא רושם הופעות ספורות במדי הקבוצה הבכירה, עד לשנת 1970 בה הפך לראשונה לשוער הראשון של ליברפול.
בעונת הגיעו קלמנס וליברפול עד לגמר גביע ה-FA, שם הפסידו לארסנל 2-1 לאחר הארכה.
כעבור שתי עונות, ב- זכתה ליברפול באליפות אנגליה והוסיפה זכייה בגביע אופ"א.
במפגש הגמר הכפול פגשה את בורוסיה מנשנגלדבך.
במשחק הראשון שנערך באנפילד ניצחה ליברפול בתוצאה 0–3. קלמנס עצר פנדל של יופ היינקס, שהתברר כמכריע לאחר שבורוסיה ניצחה 0–2 בגומלין.
בדיעבד התברר שאם הפנדל היה נכנס, ליברפול הייתה מפסידה בגלל שער החוץ.
עונה אחר כך, ב-, זכו ליברפול וקלמנס בתואר נוסף, כשגברו בגמר הגביע האנגלי 0–3 על ניוקאסל יונייטד.
בעונת שחזרה ליברפול את הישגה מ-1973, והשלימה זכייה באליפות ובגביע אופ"א.
עונה אחר כך הייתה מהמוצלחות של קלמנס בליברפול, ששמרה על תואר האליפות, הגיעה עד לגמר הגביע שם הפסידה למנצ'סטר יונייטד, וזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה לאלופות עם ניצחון 1–3 במשחק הגמר על בורוסיה מנשנגלדבך.
קלמנס היה מהמצטיינים במשחק הגמר.
ליברפול שמרה על התואר האירופי עם ניצחון 0–1 במשחק הגמר על קלאב ברוז' עונה לאחר מכן, אך הפסידו את האליפות לנוטינגהאם פורסט.
בעונת זכתה ליברפול באליפות נוספת, הרביעית בקריירה של קלמנס, שספג רק 16 שערים ב-42 משחקי הליגה באותה עונה, ורק ארבעה מתוכם באנפילד.
שיא מספר הספיגות הנמוך ביותר של קלמנס נשמר עד לעונת , אז ספגה צ'לסי 15 שערים ב-38 משחקים.
אף קבוצה לא ספגה פחות שערים במתכונת הישנה של הליגה.
עונה אחר כך שמרה ליברפול על תואר האליפות, והייתה זו הזכייה החמישית והאחרונה של קלמנס בתואר.
עונת הסתיימה בצורה מרשימה עבור ליברפול, שזכתה בפעם השלישית בתולדותיה בגביע אירופה לאלופות, לאחר שגברה 0–1 על ריאל מדריד במשחק הגמר.
קלמנס, שעמד בשערה של ליברפול בשלושה משחקי גמר גביע אירופה לאלופות, ספג בסך הכל שער אחד בשלושת המשחקים.
משחק הגמר מול ריאל מדריד היה משחקו האחרון במדי ליברפול.
החתמתו של השוער ברוס גרובלאר בקבוצה היוותה עבורו תחרות על המקום בהרכב, וקלמנס בן ה-33 העדיף לעזוב את הקבוצה ולחתום בטוטנהאם הוטספר, בסכום העברה שהוערך בכ-300 אלף ליש"ט.
משחקו הראשון של קלמנס במדי הקבוצה היה מגן הצדקה, שם טוטנהאם נפרדה בשוויון 2-2 מאסטון וילה, והקבוצות החזיקו בתואר במשותף.
הפעם הבאה בה ייצג את קבוצתו במשחק גמר הייתה בעונת , אז הפסידה טוטנהאם לקובנטרי סיטי בגמר הגביע האנגלי.
הייתה זו הופעתו החמישית של קלמנס בגמר הגביע האנגלי.
בשנת 1988, בעקבות הפציעה בברכו, פרש קלמנס ממשחק פעיל בגיל 40.
תקופתו של קלמנס בנבחרת אנגליה הייתה בשנים לא מוצלחות של הנבחרת, שכשלה בניסיונה להעפיל לטורנירי מונדיאל 1974 ומונדיאל 1978. קלמנס נכלל בסגל אנגליה בשני טורנירים גדולים, יורו 1980 ומונדיאל 1982, אך בשניהם שילטון היה השוער הראשון וקלמנס סיים את הקריירה הבינלאומית מבלי שייצג את נבחרתו בטורניר גדול.
ב-12 במאי 1981, במשחק ידידות בין אנגליה ל, שימש קלמנס בפעם היחידה בקריירה שלו כקפטן נבחרת אנגליה, והיה לשוער הראשון מזה 32 שנים שעושה זאת, מאז פרנק סוויפט ב-1949.
בשנת 1983 ערך קלמנס את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, וסיים את הקריירה הבינלאומית עם 61 הופעות.
מיד לאחר פרישתו הצטרף קלמנס לצוות המקצועי של טוטנהאם הוטספר, הקבוצה שבמדיה פרש, ועבר במספר תפקידים עד שבעונת הצעיד קלמנס, בצוותא עם המאמן דאג ליברמור, את טוטנהאם בעונה הראשונה של המתכונת החדשה בליגה האנגלית, הפרמייר ליג.
הקבוצה סיימה את העונה במקום השמיני, והשניים הוחלפו בסיומה על ידי אוסבלדו ארדילס.
בינואר 1994 החל לאמן במשותף את קבוצת בארנט מהליגה השלישית, החל מעונת אימן את הקבוצה לבדו, והצעיד אותה למקום התשיעי וה-13 בליגה.
באוגוסט 1996, לאחר טורניר יורו 1996, התמנה קלמנס לתפקיד מאמן השוערים של נבחרת אנגליה.
מאמן הנבחרת שגייס אותו לתפקיד היה גלן הודל, ששיתף איתו פעולה בעבר כשחקן בטוטנהאם ובנבחרת.
קלמנס הוסיף לשמש בתפקיד גם תחת מאמני הנבחרת הבאים, קווין קיגן, סוון גוראן אריקסון וסטיב מקלארן.
כשפאביו קאפלו האיטלקי התמנה למאמן הנבחרת בדצמבר 2007, הוא הביא עמו צוות אימון איטלקי, וקלמנס הוחלף גם הוא.
עם זאת, הוא הוסיף להיות חלק מהצוות המקצועי של אנגליה.
הוא שימש כראש מערך פיתוח הנוער, שם עבד בכל נבחרות הנערים והנוער של אנגליה, ותפקידו היה לעקוב אחרי פיתוח השחקנים בנבחרות השונות.
הוא עבד בצמוד לסטיוארט פירס, מאמן נבחרת הנוער של אנגליה, שהתמנה לתפקיד ב-2007. הוא שב לעבוד במקביל בתפקידו כמאמן השוערים של הנבחרת הבוגרת ב-2012, כאשר רוי הודג'סון התמנה לתפקיד מאמן הנבחרת.
ב-11 ביוני 2012, בחימום שערך לג'ו הארט לפני המשחק בין אנגליה ל במסגרת יורו 2012, קרע קלמנס את גיד אכילס.
שנה אחר כך, פרש קלמנס מתפקידו בגיל 65.
קלמנס היה חבר במסדר האימפריה הבריטית.
הוא זכה לכבוד בזכות שירותיו בתחום הכדורגל באנגליה.
ילדיו של קלמנס גם הם נקשרו בעולם הכדורגל האנגלי.
בנו סטפן שימש כשחקן טוטנהאם הוטספר, בירמינגהאם סיטי ולסטר סיטי, והוסיף לעסוק בתחום כמאמן לאחר פרישתו.
בתו של קלמנס, שרה, נישאה לכדורגלן העבר של נבחרת סקוטלנד ומאמן הכדורגל דאגי פרידמן.
ב-2 בפברואר 2005 הודיע קלמנס כי חלה בסרטן הערמונית, ולצורך קבלת טיפולים השהה את עבודתו בצוות המקצועי של נבחרת אנגליה.
קלמנס היה מוערך מאוד בקרב מחנות האוהדים של טוטנהאם, ובעיקר של ליברפול.
הוא נבחר במקום ה-11, הגבוה ביותר לשוער, ברשימת 100 גדולי שחקני ליברפול בסקר שנערך באתר הרשמי של המועדון, ונבחר לשוער הראשון בנבחרת המאה ה-20 של ליברפול מטעם ה-BBC.
קלמנס נפטר ב-15 בנובמבר 2020 לאחר מאבק בסרטן הערמונית.
ריימונד אנתוני קולטהרד הוא שחקן אנגלי.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד אלסדייר סינקלר באופרת הסבון "אמרדייל" ובדמות ג'יימס סקופילד, מנהל המסעדה, בסדרת הדרמה "מלון בבילון".
קולטהרד נולד ב-1968 בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר.
ב-1996 גילם את דמותו של פרנק צ'רצ'יל בסרט הטלוויזיה "אמה", עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן.
הוא הופיע בעונה השנייה של הסדרה "מרק אהבה", וב-2010 שיחק בתפקיד מאט סטרונג בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון".
בקולנוע השתתף קולטהרד בסרטים "הפצוע האנגלי", "הכלה של החבר שלי", וב"מזמור חג המולד של החבובות" בו גילם את אבנעזר סקרוג' הצעיר.
הוא הופיע בתפקיד ראשי בסיטקום הרדיופוני "The Brothers" של ערוץ BBC Radio 4 Extra.
קולטהרד הופיע בהפקות תיאטרון רבות, בעיקר במחזות שייקספיריים.
בין השאר עבד עם התיאטרון המלכותי הלאומי ועם תיאטרון דונמאר ורהאוס.
בין השנים 2011 ו-2012 שיחק בתפקיד הדוכס וינצ'נציו במחזה "מידה כנגד מידה", ובתפקיד בישוף סנטה קרוז במחזה "הכפירה שבאהבה" מאת הלן אדמונדסון עבור הלהקה השייקספירית המלכותית.
בעונה השנייה של הסדרה "מר סלפרידג'" הופיע קולטהרד בתפקיד לורד אגרטון.
ב-2015 כיכב קולטהרד בתפקיד המלך ג'ורג' השישי לצדו של ג'ייסון דונובן בהפקה בימתית של "נאום המלך".
קולטהרד נשוי לשחקנית ג'נה ראסל.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1992 מזמור חג המולד של החבובות The Muppet Christmas Carol סקרוג' הצעיר 1993 Luv ארתור פרק אחד 1995 Castles סטיבן קווין סדרת טלוויזיה 1995 Is It Legal?
פיטר בפרק "Infatuation" 1996 Bugs איש צעיר בפרק "A Cage for Satan" 1996 רודז Rhodes נוויל פיקרינג בפרק "All the World's Gold" 1996 הפצוע האנגלי The English Patient רופרט דאגלס 1996 אמה Emma פרנק צ'רצ'יל סרט טלוויזיה 2000 Eisenstein גרישה 2001 עולמו של ה.
רייביני (בלטבית: Riebiņi, בלטגלית: Ribiniški, ביידיש: ריבינישוק) הוא כפר קטן שנמצא בחבל לטגליה בלטביה.
הכפר ממוקם כ-56 ק"מ מצפון לדאוגבפילס, העיר השנייה בגודלה בלטביה.
הכפר נוסד בסוף המאה ה-18 ככפר חקלאי קטן, והיהודים הראשונים שהגיעו אליו התיישבו בו בתחילת המאה ה-19. במאה ה-19 גדל מספר היהודים בו והם היוו כ-90% מהתושבים.
במקום היו בית כנסת, בית מדרש, והשפה המדוברת בו הייתה יידיש.
מקורות הפרנסה ביישוב היו מסחר וחקלאות.
בסוף אוגוסט 1941 קבוצת אנשים מן האיסזרגי (המשמר האזרחי של לטביה) וגרמנים הגיעו לעיירה ב-3 משאיות על מנת לאסוף את היהודים בה.
כל 300 היהודים תושבי העיירה נעצרו ונלקחו בכוח לבתי הכנסת, ומשם הועברו ליער הסמוך, ושם נרצחו.
יהודי המקום היחידים ששרדו מהטבח היו אלה שלא נמצאו בעיירה באותו יום.
נכון לשנת 2006 מונה האוכלוסייה 951 אנשים, לעומת 584 תושבים בשנת 1897.
העיירה רייביני החלה כיישוב חקלאי קטן בסוף המאה ה-18. היהודים החלו להתיישב בעיירה בתחילת המאה ה-19. בשנת 1843 הפך היהודי זאב וולף ציוני לרבה הראשון של העיירה.
בין תפקידיו השונים הוא שימש אף כשוחט וכמורה.
עד סוף המאה ה-19 היוו היהודים בעיירה כ-91% מן האוכלוסייה - 533 תושבים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשלטביה זכתה בעצמאותה, נבחרה מועצה לניהול ענייני העיירה.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, היגרו חלק מיהודי העיירה אל ארץ ישראל ואל ארצות הברית.
עד 1935, זמן מועט לפני מלחמת העולם השנייה, אוכלוסיית היהודים פחתה וחיו בעיירה רק 317 תושבים בלבד; כ-68% מכלל האוכלוסייה.
בשנת 1940 השתלטו הסובייטים על העיירה כחלק מכיבוש לטביה לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ובשנת 1941, עם פלישת גרמניה לברית המועצות, החלו לטבים אנטי-יהודים מן האיסזרגי (משטרת ההגנה האזרחית הלטבית) לרדוף את יהודי העיירה כדי להורגם.
עד 1920 העיירה הייתה ממוקמת באזור מבודד והיהודים שחיו בה היו עניים.
הם התפרנסו בעיקר מרוכלות וממסחר חליפין.
יהודי העיירה חיו בבתי עץ עם גגות מקש שלצידם שטחי חקלאות קטנים בהם גידלו את הירקות שלהם.
נשות העיירה נרתמו לעזרת הנזקקים ובימי חמישי הן נהגו לאסוף כסף עבור העניים, בנוסף, תרמו הסוחרים 10% מרווחיהם למען העניים.
בשנות ה-30 היו בעיירה 17 חנויות, כאשר 16 מתוכם היו שייכות ליהודים.
רבים מן היהודים הצעירים עזבו את העיירה בתקופה הזו על מנת לעבור לריגה ולעיירות אחרות, בגלל המחסור בפרנסה.
בשנת 1921 הוקם בית הספר היסודי היהודי ברייביני, ובו היו חמש כיתות לימוד.
שפת ההוראה הייתה ביידיש ואף בעברית.
כדי להשלים את לימודיהם לאחר בית הספר היסודי נסעו התלמידים ללמוד בעיירה הסמוכה פריילי (Preiļi).
בעיירה היו שני בתי כנסת – האחד בעל מבנה ישן (Die Alte Shul) בו התפללו עניי העיירה, והשני חדש (Die Neie Shul), בו התפללו עשירי העיירה.
יש להוסיף את תנועות הנוער הציוניות.
בעיירה קיים בית עלמין יהודי, שנשמר גם כיום, בו נקברו היהודים שנרצחו בתקופת השלטון הנאצי באזור.
קיימת רשימה של קורבנות העיר (קישורים חיצוניים).
אנשים מהעיירה שניתן לציין הם שלושת הרבנים שהיו בה, רבי זאב וולף ציוני (1843–?), רבי אברהם בנימין טייץ (1922–1925), ורבי אליעזר זאב שיץ (1925–1941), שלמד בישיבת לומז'ה.
גם מאיר אור, הוגה דעות ציוני דתי הגיע מהעיירה.
הוא עלה לארץ ישראל בתחילת שנות ה-30, ובכך ניצלו חייו.
משפחתו נספתה בשואה כשאר תושבי העיירה.
כיום, רייביני הוא כפר, ועל שמו נקראה קהילת רייביני , וב-2004 הוקמה מחוז רייביני, בו נמצאות קהילת רייביני וקהילות נוספות.
ג'וזף ריימונד קוניף היה מוביל הרכב ומעבד מוזיקלי אמריקאי שהיה ידוע בעיקר בזכות להקתו "זמרי ריי קוניף" (Ray Conniff Singers), שהייתה פעילה בשנות השישים של המאה ה-20.
ריי קוניף נולד בעיר אטלבורו (Attleboro) שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית ולמד מאביו לנגן על טרומבון.
הוא למד עיבוד מוזיקלי באופן עצמאי מספר לימוד.
לאחר ששירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, כמעבד מוזיקלי עבור תחנת הרדיו של הכוחות המזוינים של ארצות הברית תחת ניהולו של וולטר שומן, הוא הצטרף לביג בנד של ארטי שאו וכתב עבורו עיבודים רבים.
לאחר סיום פעילותו אצל שאו, הוא עבר לעבוד עבור מיץ' מילר, אז מנהל חברות התקליטים קולומביה רקורדס ו-A&R, כמעבד הבית שלהן ועבד עבור כמה אומנים, כולל רוזמרי קלוני, מרטי רובינס, פרנקי ליין, ג'וני מאטיס, גאי מיטשל וג'וני ריי.
ב-1955 הוא כתב את העיבוד לשיר "רצועת הזהב" (Band of Gold) של הזמר דון צ'רי, סינגל שמכר יותר ממיליון עותקים.
הוא גם ליווה את האלבומים "טוני" של טוני בנט, "בלו סווינג" של איילין רוג'רס ו"ריקוד בשניים" (Swingin' for Two) של דון צ'רי.
בשנים מוקדמות אלו של הקריירה שלו הוא עסק בהפקה עבור חברת התקליטים אפיק רקורדס בשם "ג'יי ריי" (קיצור של השם ג'וזף ריימונד) ובין השאר ליווה את האלבומים והסינגלים יחד עם קבוצת הזמרים הווקאלית Somethin' Smith and the Redheads.
בעשור שבין השנים 1957 – 1968 נרשמו 28 מאלבומיו של קוניף ברשימת הלהיטים American Top 40, כשהידוע מביניהם היה "אי שם אהבתי" (Somewhere My Love).
ב-1969 היה האלבום שלו "תזמורתו, מקהלתו, זמריו וקולו" (His Orchestra, His Chorus, His Singers, His Sound) בראש רשימת האלבומים בבריטניה, אלבום שבמקור פורסם כדי לקדם את סיבוב ההופעות שהוא ערך בגרמניה, אוסטריה ושווייץ באותה שנה.
ב-1974 היה קוניף האומן הפופולרי האמריקאי הראשון שהקליט בברית המועצות, יחד עם מקהלה מקומית.
אלבומיו המאוחרים יותר, כמו "רק לטינו" (Exclusivamente Latino), "אהבה אהבה" (Amor Amor) ו"לטיניסמו" (Latinisimo), הפכו אותו לפופולרי מאוד בארצות אמריקה הלטינית, ואף יותר מכך לאחר שהוא הופיע בפסטיבל הזמר הבינלאומי בויניה דל מאר.
בשנות השמונים והתשעים, כשהוא היה בשנות ה-70 וה-80 שלו, היה היחס אליו בברזיל ובצ'ילה כאל כוכב פופ צעיר.
לדבריו של קוניף, "פעם הקלטתי אלבום עם מיץ' מילר – יחד עם ביג בנד ומקהלה קטנה.
החלטתי שהמקהלה תשיר יחד עם התזמורת ללא מילים.
הנשים הוכפלו על ידי החצוצרות והגברים הוכפלו על ידי הטרומבונים.
מיץ', שישב בתא המבודד, היה מופתע ונרגש עד מאוד מהאופן בו זה עבד היטב".
בשל ההצלחה של העיבודים שלו, ובשל הצלילים החדשים שקוניף יצר, אפשר לו מילר להקליט אלבום משלו והיה זה האלבום "זה נפלא!" ('S Wonderful!), אוסף של להיטים שהוקלטו עם תזמורת ועם מקהלה ששרה ללא מילים (ארבעה גברים, ארבע נשים).
ב-1959 הקים קוניף את הלהקה "זמרי ריי קוניף" (The Ray Conniff Singers), שמנתה 12 נשים ו-13 גברים והוציא לאור את האלבום "זוהי שיחת העיר" (It's the Talk of the Town).להקה זו הקליטה את האלבום המוצלח ביותר בקריירה שלו, "אי שם אהבתי" (Somewhere My Love, 1966).
למילים של כותרת האלבום הוצמד הלחן של Lara's Theme מהסרט דוקטור ז'יוואגו, שהיה ללהיט מעשרת הלהיטים הגדולים בארצות הברית.
האלבום הגיע לרשימת 20 הגדולים בארצות הברית וקוניף זכה בפרס גראמי.
הסינגל והאלבום הגיעו גם לדירוגים גבוהים במצעדים הבינלאומיים באוסטרליה, גרמניה, בריטניה ויפן.
הראשון מבין ארבעת אלבומי חג המולד שהוציאה הלהקה, Christmas with Conniff (1959) היה גם הוא מוצלח.
ב-2004, כמעט חמישים שנה לאחר יציאתו, הוענק לקוניף לאחר מותו אלבום פלטינה.
מבחינה מוזיקלית, שני רגעי שיא בקריירה של קוניף היו שני האלבומים שהוא הפיק בשיתוף פעולה עם בילי בטרפילד, ידיד ותיק מימי הסווינג המוקדמים.
האלבום "קוניף פוגש את בטרפילד" (Conniff Meets Butterfield) משנת 1959, כלל את סולו החצוצרה של בטרפילד.
האלבום Just Kiddin' Around (על שם יצירה מקורית של קוניף משנות הארבעים), יצא ב-1963 וכלל קטעי סולו נוספים לטרומבון של קוניף עצמו.
שני האלבומים הם על טהרת הג'אז הקל ולא כללו שום קטעי שירה.
קוניף הקליט בניו יורק בשנים 1955 – 1961 ובעיקר בלוס אנג'לס בשנים 1962 – 2000. מאוחר יותר בשנות השישים הוא הפיק בממוצע שני אלבומים אינסטרומנטליים ואלבום אחד של שירה בשנה.
ב-1979 עסק קוניף בעיבוד מחדש והקלטה של הגרסה החדשה של "אלה היו הימים" (Those Were The Days) ו"לזכור אותך" (Remembering You), נעימות הפתיחה והסיום של הסדרה הכל נשאר במשפחה, עבור סדרת הבת בכיכובו של קרול או'קונור, "המקום של ארצ'י בנקר" ברשת CBS בהשתתפות הרכב קטן, סולו טרומבון ופסנתר הונקי טונק.
קוניף מכר כ-70 מיליון אלבומים ברחבי העולם והמשיך להקליט ולהופיע עד יומו האחרון.
ריי קוניף מת באסקונדידו, קליפורניה, לאחר שנפל באמבטיה.
הוא נקבר בבית הקברות ווסטווד וילג' ממוריאל פארק בלוס אנג'לס.
על קברו חקוקים ארבעת התווים הראשונים של "אי שם אהבתי".
קוניף הניח אחריו את אשתו, ורה, את בתו, תמרה ושלושת נכדיו.
ב-2004 יצא אוסף זיכרון של שני תקליטורים, The Essential Ray Conniff, שכולל קטעים נדירים רבים וכאלה שלא פורסמו קודם לכן.
שלושה אלבומי אוסף נוספים יצאו בשנים 2005, 2007 ו-2009. אוספים אלו כוללים קטעים נדירים וכאלה שלא יצאו לאור קודם לכן.
המוזיקה של קוניף הופיעה בהבלטה בסרט משתגעים על מרי.
רייבן רוג'רס היא אתלטית אמריקאית, סגנית אלופת העולם בריצת 800 מטר (דוחה 2019).
בתקופת לימודיה בתיכון זכתה באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 800 מטר.
היא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה בדונצק ב-2013 וזכתה במדליית ארד בריצת 800 מטר ובמדליית זהב עם נבחרת השליחות במרוץ שוודי.
בשנים 2015–2017 למדה והתאמנה באוניברסיטת אורגון.
רוג'רס זכתה שלוש פעמים באליפות המכללות בריצת 800 מטר באצטדיון (2015, 2016, 2017) ופעם אחת באליפות באולם (2016).
כמו כן זכתה ב-2017 עם נבחרת השליחות בריצת 4X400 מטר.
על הישגיה במכללות זכתה בגביע באוורמן ב-2017. באוגוסט 2017 חתמה על חוזה מקצועני בחברת נייק.
בפברואר 2018 הייתה שותפה לשבירת שיא העולם בריצת 800X4 מטר באולם בתוצאה של 8:05.89 דקות.
באליפות ארצות הברית באולם ב-2018 סיימה במקום השני לאחר אג'יי וילסון.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום החמישי בתוצאה של 2:01.44 דקות.
היא הייתה שותפה לזכיית ארצות הברית במדליית זהב בריצת שליחות 4X400 מטר, כשהשתתפה במקצה המוקדמות.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:58.18 שניות.
באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית ארד בשיא אישי של 1:56.81 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה שישית בתוצאה של 1:58.26 דקות.
שרה ברישקי צירמן (, נולדה ב-26 באפריל 1996), הידועה בשם הבמה שלה רייבן, היא זמרת ונגנית נבל סלובנית.
היא ייצגה את סלובניה באירוויזיון 2024 עם השיר "Veronika".
שרה צירמן נולדה ב-26 באפריל 1996 בסלובניה למשפחה של מגדלי בזים, במהלך ילדותה של שרה הגיעה המשפחה לגור בעיר ליובליאנה בירת סלובניה.
שרה עוסקת במוזיקה מאז ילדותה, היא התחילה ללמוד בגיל ארבע בבית ספר מוזיקלי בליובליאנה והמשיכה בלימודים אלה עד לרמת התיכון.
ב-2018 סיימה את התואר הראשון שלה במוזיקה עם התמחות באופרה ושירה קלאסית.
במהלך לימודיה שרה החלה להופיע ולעבוד בתעשיית המוזיקה של סלובניה, היא אימצה לעצמה שם במה, רייבן, שמשקף את הזיקה שלה לציפורים, אותן היא נוהגת לשלב בקליפים ובעטיפות האלבומים והסינגלים שלה.
ב-2014 הוציאה צירמן את הסינגל הראשון שלה בשם "Jadra" ובספטמבר 2015 הוציאה שיר בשם "Bezim".
ב-2016 הלכה רייבן והתחרתה בקדם הסלובני לאירוויזיון, EMA 2016, עם השיר Crno Bel, היא סיימה במקום השני.
ב-2017 התחרתה בקדם הסלובני פעם נוספת, הפעם עם השיר "Zazarim", היא סיימה את הקדם במקום השלישי.
ב-2019 התחרתה בקדם הסלובני לאירוויזיון בפעם השלישית והאחרונה לעת עתה עם השיר "Kaos" והגיעה למקום השני.
בין לבין היא הנחתה את הקדם הסלובני לשנת 2018.
בסוף 2019 הוציאה רייבן את השיר "Ti", היא הופיעה עם השיר בקדם האירוויזיון הסלובני לשנת 2020 בהופעת הבכורה שלו.
ב-12 בדצמבר 2023 נבחרה על ידי רשות השידור הסלובנית לייצג את המדינה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Veronika" שיצא לאור ב-20 בינואר 2024.
סקוט לוי , הידוע יותר בשם הבמה שלו, רייבן, הוא מתאבק יהודי-אמריקאי.
במהלך שהותו בארגונים אלה הוא זכה באליפות העולם במשקל כבד של ECW, אליפות הזוגות של ECW, אליפות העולם במשקל כבד של NWA, אליפות במשקל בינוני של WCW, אליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW, אליפות הזוגות של WCW ואליפות ההארדקור של ה-WWF/E.
הוא אחד המתאבקים המעוטרים ביותר בהיסטוריה, כשבאמתחתו 36 תקופות כהונה כאלוף תחת ארגוני ה-WWE, WCW ו-ECW, כולל 27 כהונות כאלוף ההארדקור של ה-WWF/E (שיא החזקות בתואר).
הוא בחר בשם הבמה רייבן (עורב) בהשראת הפואמה של אדגר אלן פו - "העורב".
לוי הוא יהודי אשר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה לאבא פול לוי, עיתונאי ועורך בכיר בצהובון נשיונל אינקוויירר.
הוא למד באוניברסיטת דלאוור, כשסיים תואר ראשון במשפט פלילי.
לוי בעל מנת משכל של 143 והוא אף חבר בארגון הבינלאומי מנסה.
הוא התחתן בינואר 2007, אך התגרש שש שנים לאחר מכן.
בנוסף לכך, לוי בעל סוכרת מסוג 2 והוא מנהל פודקאסט משלו.
אליפות העולם במשקל כבד של AAW (פעם אחת)
אליפות אוסטרלסיאן של AWF (פעם אחת)
אליפות הזוגות של ECW (4 פעמים) - עם סטיבי ריצ'רדס (2), טומי דרימר (1) ומייק אוסום (1)
אליפות הזוגות של HWA (פעם אחת) - עם יו מורוס
אליפות הזוגות של JCW (פעם אחת) - עם סקסי סלים גודי
אליפות מרכז אמריקה במשקל כבד של NWA (פעם אחת)
אליפות הצפון מזרחית הפסיפית במשקל כבד של NWA (3 פעמים)
אליפות הזוגות של JCW (3 פעמים) - עם טופ גאן (1), הגראפלר (1) וסטיבי דול (1)
אליפות הטלוויזיה הצפון מזרחית הפסיפית של NWA (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-22 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2003
קרב גאונטלט על הזהב (2003 – משקל כבד)
אליפות במשקל כבד של UXW (4 פעמים)
אליפות הזוגות של USWA (פעם אחת) - עם בריאן כריסטופר
אליפות במשקל כבד של USA Pro (פעם אחת)
אליפות במשקל בינוני של ה-WCW (פעם אחת)
אליפות הזוגות של WCW (פעם אחת) - עם פרי סאטורן
אליפות ההארדקור של ה-WWF (27 פעמים)
רייבן-סימון כריסטינה פירמן-מאדיי , הידועה בשם הבמה רייבן, היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אמריקאית.
רייבן סימון נולדה בעיר אטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה, ללידיה וכריסטופר פירמן.
היה לה אח צעיר, בלייז, שנפטר בנובמבר 2023. כילדה, היא עבדה בסוכנות הדוגמנות של אטלנטה והופיעה בפרסומות מקומיות.
בגיל שנתיים היא עבדה עם פורד מודלס בניו יורק והופיעה במודעות של חברות שונות.
בגיל שלוש, משפחתה עברה לכפר אוסינינג שבמדינת ניו יורק.
בשנת 1989, סימון נבחנה לתפקיד בסרט של ביל קוסבי, אבא חלומי.
בגיל שלוש היא נחשבה צעירה מדי לתפקיד, אבל קוסבי חיבב אותה עד כדי כך שהוא מצא לה תפקיד בתוכנית שלו, משפחת קוסבי, בתור נכדתו החורגת אוליביה.
ב-1992 החלה סימון את קריירת השירה שלה כשהייתה בת 7, כשחתמה ב-MCA רקורדס.
בשנת 1993, שנה אחת לאחר סיום התכנית משפחת קוסבי, סימון קיבלה את התפקיד של ניקול לי בתוכנית הכדור חוזר לקופר.
היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בפרק הראשון של העונה השנייה של התוכנית ונשארה עד גמר הסדרה ב-1997. ב-1994, היה לה תפקיד קולנועי ראשון בסרט חבורת השובבים, כששיחקה החברה של סטימי.
באותה השנה יצא לאור אלבום הבכורה שלה, Here's to New Dreams ב-22 ביוני 1993.
בשנת 1995 עזבה את חברת התקליטים MCA רקורדס.
בשנת 1996 הקימה סימון ביחד עם אביה את חברת התקליטים רייבלייז רקורדס.
בשנת 1998, היא לוהקה לסרט הקומדיה של אדי מרפי, דוקטור דוליטל, בתור צ'ריס דוליטל, הבת הבכורה של דמותו של מרפי.
הסרט הרוויח 294.5 מיליון דולר ברחבי העולם.
ב-1999 היא הופיעה בסרט זינון: ילדת המאה ה-21 בתור נבולה, ההפקה הראשונה שלה תחת דיסני.
בשנת 1999 הוציאה לאור את אלבומה השני, Undeniable.
בשנת 2001, היא שחזרה את תפקידה של צ'ריס דוליטל בקומדיית ההמשך של אדי מרפי דוקטור דוליטל 2. הסרט הרוויח 176.1 מיליון דולר ברחבי העולם.
באותה שנה, היא השתתפה בשני פרקים של הסדרה הקומית, אשתי והילדים בתור צ'ארמיין, חברתה ההריונית של קלייר, ההפקה הראשונה שלה תחת חברת ABC.
באותה השנה סימון ניגשה לאודישן לתפקיד בסדרה של ערוץ דיסני על נערה עם יכולות של מדיום.
היא למעשה עברה אודישן לתפקיד של צ'לסי דניאלס, אבל תפקידה שונה לדמות הראשית רייבן בקסטר ושם הסדרה שונה לכל כך רייבן.
הסדרה עלתה לאוויר ב-17 בינואר 2003, והסתיימה ב-10 בנובמבר 2007. הלסדרה הרייטינג הגבוה ביותר והיא הארוכה ביותר של הערוץ עם 100 פרקים, עד שהמכשפים מווייברלי פלייס עברה אותה באוקטובר 2011. הסדרה גם הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בשעות היום ויש לה ספין אוף - קורי בבית הלבן.
בשנת 2002, סימון קיבלה את תפקיד הדיבוב של מוניק בקים פוסיבול, בתור החברה הכי טובה של קים פוסיבול.
היה לה תפקיד משני, שכן הופיע בכל עונות התוכנית, והשתתפה בשני הסרטים של הסדרה, קים פוסיבול: מסע בזמן וקים פוסיבול: כה הדרמה.
בשנת 2003, היא כיכבה בתור הזמרת הראשית גלריה גריבלדי בסרט בנות הצ'יטה, סרט מקורי של ערוץ דיסני על ארבע בנות שחולמות להיות כוכבות.
הסרט היה הסרט המוזיקלי הראשון של הערוץ.
את הסרט הפיקה ויטני יוסטון.
הסרט משך מעל ל-6.5 מיליון צופים בערב הפתיחה, מה שהפך אותו באותה עת לסרט הנצפה ביותר של ערוץ דיסני.
פסקול הסרט, The Cheetah Girls, הופיע במקום ה-33 בבילבורד 200 והוא אלבום פלטינה כפולה בארצות הברית.
זה היה הפסקול השני הנמכר ביותר של שנת 2004, אחרי פסקול הסרט שרק.
באותה השנה חתמה סימון על חוזה הקלטות עם חברת הוליווד רקורדס.
בשנת 2004, היא דיבבה את קולה של דניאלה בסרט אלברט השמן וילדי קוסבי.
היא הופיעה בסרט יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים בתור הנסיכה אסנה, במהלכו שרה דואט עם ג'ולי אנדרוז.
בסרט המקורי של ערוץ דיסני, זינון: Z3, סימון שחזרה את תפקידה כנבולה ווייד.
ב-21 בספטמבר של אותה השנה הוציאה לאור את אלבומה השלישי, This Is My Time.
באותה השנה גם הוציאה את הפסקול הראשון של הסדרה כל כך רייבן.
ב-2006 היא שיחקה בדרמה ללילה אחד, שהתבססה על סיפור אמיתי.
הבכורה שלו הייתה ב-6 בפברואר 2006. היא גילמה את התפקיד של בריאנה מקאליסטר, בהשראת סיפורה האמיתי של נערה שחורה שהרעיד עיר קטנה שבה נשפי תיכון היו מופרדים מבחינה גזעית במשך עשרות שנים.
במהלך תקופה זו, היא גם עזבה את ערוץ דיסני.
באותה שנה היא המשיכה בתפקידה בסרט בנות הצ'יטה 2, הסרט בוים על ידי קני אורטגה והופק גם הוא על ידי יוסטון.
היא שימשה כמפיקה בפועל של הסרט.
הסרט הביא יותר מ-8 מיליון צופים בערב הפתיחה, מה שהפך אותו (באותה עת) לסרט הנצפה ביותר של ערוץ דיסני ולתוכנית בעלת הרייטינג הגבוה ביותר של ערוץ דיסני בשנת 2006. היא שיחקה בפרק קרוסאובר של ערוץ דיסני, כל כך החיים היפים של האנה מונטנה, לצד מיילי סיירוס, דילן ספראוס וקול ספראוס.
מאוחר יותר באותה שנה, היא דיבבה את מרטי ברוסטר בסרט גיבור של כולם שיצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2006.
סימון לא חזרה על דמותה בסרט השלישי של זיכיון בנות הצ'יטה, בנות הצ'יטה: עולם אחד.
בשנת 2008 כיכבה כדמות הראשית בסרט טרמפ לקולג' לצד מרטין לורנס.
באותה השנה הוציאה את אלבומה הרביעי, Raven-Symoné.
לאחר צאת האלבום נודע כי היא לא צפויה לחדש את החוזה שלה עם חברת הוליווד רקורדס.
בשנת 2010 כיכבה בסרט נקמת השושבינות לצד ג'ואנה גרסיה.
בנוסף, ביצעה תפקיד אורח בסיטקום תנו לסוני צ'אנס של ערוץ דיסני בכיכובה של דמי לובאטו.
בשנת 2011 עלתה לאוויר הסדרה State of Georgia בכיכובה בערוץ ABC, אך בוטלה לאחר עונה אחת בגלל רייטינג נמוך.
בשנת 2012 כיכבה במחזמר Sister Act בברודוויי במשך חצי שנה, מחודש מרץ ועד אוגוסט.
בשנת 2015, ביצעה הופעות אורח במספר סדרות אמריקאיות: אימפריה, קייסי אנדרקאבר ושחור-כזה.
בחודש יוני של אותה השנה הצטרפה לפאנל התוכנית The View עד לחודש אוקטובר 2017. באותו החודש השתתפה בסרט A Girl Like Grace.
בשנת 2017 עלה לשידור הספין אוף, הבית של רייבן.
נכון לשנת 2021, שודרו 4 עונות של התוכנית המונות כ-79 פרקים.
בשנת 2019 התחרתה סימון בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, הזמר במסכה.
באוגוסט 2013, סימון התייחסה ללגליזציה של נישואים חד מיניים בארצות הברית, והצהירה כי היא ושזה בראיון באוקטובר 2014 עם אופרה וינפרי, היא הסבירה את דחייתה מלתייג את עצמה ולהזדהות כאפרו-אמריקאית או לסבית, תוך שהיא מציינת שהיא "אמריקאית" ו"אדם שאוהב בני אדם".
סימון הייתה במערכת יחסים עם הדוגמנית והשחקנית אזמרי ליווינגסטון משנת 2012 עד 2015. ביוני 2020 היא נישאה למנהלת המדיה החברתית מירנדה מאדיי.
בשנת 2013, היא פרשה לזמן קצר ממשחק ונרשמה לאוניברסיטת האקדמיה לאמנות כדי להמשיך לתואר באמנויות יפות, אותו השלימה בשנת 2016. היא חזרה לעסקי הבידור בשנת 2015 כמנחה שותפה ב-The View.
בבחירות לנשיאות 2016, היא תמכה במועמד הליברטריאני גארי ג'ונסון.
1998: דוקטור דוליטל - צ'ריס דוליטל
2001: דוקטור דוליטל 2 - צ'ריס דוליטל
2004: יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים - הנסיכה אסאנה
2006: גיבור של כולם - מרטי ברוסטר (דיבוב)
2008: טינקרבל - אירידסה (דיבוב)
2009: טינקרבל והאוצר האבוד - אירידסה (דיבוב)
2010: טינקרבל והסוד הקסום - אירידסה (דיבוב)
2012: טינקרבל וסוד הכנפיים - אירידסה (דיבוב)
2014: טינקרבל ופיית הפיראטים - אירידסה (דיבוב)
2015: טינקרבל ואגדת לעולם לא - אירידסה (דיבוב)
2018: קרקס החיות - בינקלי (דיבוב)
1992: הנסיך המדליק מבל אייר - קלודיה ווטסון
2013: טינקרבל: תחרות אפייה - אירידסה (דיבוב)
2017–הווה: הבית של רייבן - רייבן בקסטר
2018–הווה: הגרינים בעיר הגדולה - מריה מדיה
2020: עושות כותרות - אליס נייט
2024: הגרינים בעיר הגדולה הסרט: חופשה בחלל - מריה מדיה
רייבן סונדרס היא אתלטית אמריקאית סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) ואלופת ארצות הברית (2017) בהדיפת כדור ברזל.
סונדרס נולדה וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
מתאמנת באוניברסיטת מיסיסיפי בהדרכתה של קוני פרייס-סמית'.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.35 מטר אותה קבעה בהדיפה השישית והאחרונה.
אלופת ארצות הברית ושנייה בעולם
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2017 היא זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא איש חדש של 19.76 מטר, לפני דניאלה היל (19.64 מטר) ומישל קרטר (19.34 מטר).
התוצאה שקבעה דירגה אותה בסוף השנה במקום השני בעולם.
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בתחילת אוגוסט היא סיימה במקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.86 מטר.
בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 18.63 מטר ועלתה מהמקום הרביעי, תוצאה שהייתה מובילה אותה למקום חמישי בגמר.
באליפות ארצות הברית והמבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 19.96 מטר, אחרי ג'סיקה רמזי שקבעה שיא אליפות חדש של 20.12 מטר ולפני אדלייד אקווילה (18.95 מטר).
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.79 מטר, אחרי גונג ליג'יאו מהרפובליקה העממית של סין (20.58 מטר) ולפני ואלרי אדמס מניו זילנד (19.62 מטר).
רייגן הוא סרט דרמה היסטורי ביוגרפי אמריקאי משנת 2024, בבימויו של שון מקנמרה, ובכיכובם של דניס קווייד ודייוויד הנרי כנשיא ה-40 של ארצות הברית רונלד רייגן.
בסרט משחקים גם פנלופה אן מילר, קווין דילון, ניק סירסי, מינה סוברי, טרבור דונובן, סקוט סטאפ, לזלי אן דאון וג'ון ווייט בתפקידי משנה.
התסריט מבוסס על הספרים: "הצלבן: רונלד רייגן ונפילת הקומוניזם ואלוהים" ו-"רונלד רייגן: חיים רוחניים" מאת פול קנגור.
הסרט עוקב אחר חייו של רונלד רייגן מילדותו ועד שנותיו כנשיא ארצות הברית, מסופר על ידי סוכן ק.ג.ב.
הצילומים החלו ב-9 בספטמבר 2020. מקומות הצילום כללו את גתרי, אוקלהומה.
ב-22 באוקטובר 2020 פורסם כי הצילומים נסגרו לאחר שמספר אנשי צוות נבדקו ונמצאו חיוביים לקורונה.
הצילומים חודשו ב-5 בנובמבר 2020.
למרות ביקורות שליליות מצד מבקרים (ציון 18% ב-Rotten Tomatoes), הסרט זכה לאהדה רבה בקרב הקהל עם ציון 80%.
הפער בין ציון המבקרים לציון הקהל נחשב לגדול ביותר בתולדות האתר, ועקף את השיא הקודם (65%) של הסרט "הקדושים מבוסטון".
עם צאתו, הסרט פתח במקום הרביעי בקופות בארצות הברית עם הכנסות של 9.2 מיליון דולר מ-2,754 בתי קולנוע, למרות ביקורות שליליות מצד המבקרים.
הסרט הופץ בארצות הברית והפך להצלחה מפתיעה עם הכנסות של 30 מיליון דולר.
מחלקת התוכן של סרטי יוניברסל רכשה את זכויות ההפצה הבינלאומיות וצפויה להשיק את הסרט ברחבי העולם, עם תכנון להפצה דיגיטלית בלבד.
רייגן רבורד היא שחקנית ילדה אמריקאית.
ידועה בעיקר בתפקיד מיסי קופר, אחותו התאומה של שלדון קופר בסדרה "שלדון הצעיר".
רייגן רבורד נולדה ב-3 בינואר 2008 בסן דייגו, קליפורניה, כילדה יחידה לאמה, הולי רבורד.
בגיל 3 עברה עם אמה ללוס אנג'לס, קליפורניה והחלה להופיע בפרסומות כבר בגיל 4.
ב-2025 יצאה מהארון בתור א-בינאריים.
רבורד הופיעה בפרסומות החל מגיל 4. היא החלה את הקריירה שלה כילדה-שחקנית בגיל 6 עם הופעתה בסדרה "משפחה מודרנית" ב-2014 בפרק החמישי של העונה השישית, בתפקיד מייגן.
היא חזרה למשפחה מודרנית ב-2016 בעונה השביעית פרק 14 לאותה דמות אך ללא דיאלוג.
ב־2015 הופיעה בשני סרטים קצרים: בתפקיד בלרינה בסרט "צב" עם דייוויד ארקט, ובתפקיד אנה בסרט "ג'יה" של סטיבן הו.
ב-2016 היא הופיעה בסדרה "גרייס ופרנקי" של נטפליקס וכבתו של בוב בסדרה "עם בוב ודייוויד" של נטפליקס אף היא.
ב-2017 שיחקה בסרט קצר בשם "I see you".
של הבמאית מנג'רי מקינאג'י, על בחור מוסלמי שמתכנן פיגוע התאבדות במרכז ניו יורק.
וכן בסרט קצר נוסף בשם "Stray" בבימויו של דרו בוילן.
עוד ב-2017 שיחקה בסרט "שבע משאלות" (אנ') סרט אימה בכיכובם של ג'ואי קינג, שרילין פן וראיין פיליפה בתפקיד קלייר הצעירה.
בטלוויזיה ב-2017 הופיעה בפרק השלישי של העונה השנייה של הסדרה "מורים" (אנ').
ב-2019 היא הופיעה בפרק השלישי של הדרמה המקורית של נטפליקס "אלכסה וקייטי" בתור איינסלי.
את הפריצה הגדולה שלה היא חייבת לתפקיד מיסי קופר, אחותו התאומה של שלדון קופר (איאן ארמיטאג') בסדרה "שלדון הצעיר", סדרת ספין אוף של "המפץ הגדול".
החל מ-2017 ובמשך שבע עונות הסדרה נבחנת מערכת היחסים של מיסי עם שלדון, וככל שהיא מתבגרת גם עם הוריה ועם בנים בבית הספר.
בסדרה אימצה רבורד מבטא טקסני אותו למדה מצפייה בלורי מטקאלף ששיחקה את האמא של שלדון בסדרה המפץ הגדול.
על תפקידה זה הייתה מועמדת ב-2018 לפרס האמן הצעיר (אנ').
ב-2024 המשיכה את תפקידה כמיסי קופר בסדרת הספין אוף של "שלדון הצעיר", "הנישואים הראשונים של ג'ורג'י ומנדי".
+שנהסדרהתפקידהערות2014, 2016משפחה מודרניתמייגן2 פרקים2015עם בוב ודייווידבתו של גרגפרק: "#1.3"2016גרייס ופרנקיילדה קטנהפרק: "The Vitamix"2017–2024שלדון הצעירמיסי קופרתפקיד ראשי (7 עונות): 141 פרקים2017מורים (אנ')מלינדהפרק: "School Sweet School"2019אלכסה וקייטיאיינסליפרק: "Always Something There to Remind Me"2024–הווההנישואים הראשונים של ג'ורג'י ומנדימיסי קופרתפקיד חוזר 2025בית דין לילישלבי (סילביה פלאת')בפרק "A Decent Proposal"
שנהפרסקטגוריהעבודהתוצאה2018פרס האומן צעירההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה - שחקנית משנה צעירהמיסי קופר ב"שלדון הצעיר".2023פרס קולנוע משפחתישחקן צעיר ומצטיין
רייאנה ברנאווי היא חוקרת ביו-רפואית ואסטרונאוטית סעודית, שנבחרה למשימת אקסיום 2 כמומחית משימה על ידי ועדת החלל הסעודית.
בחירתה הוכרזה רשמית ב-12 בפברואר 2023. ברנאווי היא אחת משני הסעודים הראשונים ששוגרו לתחנת החלל הבינלאומית.
היא המריאה אל תחנת החלל הבינלאומית במשימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה במאי 2023.
ברנאווי היא האסטרונאוטית הערבייה הראשונה בחלל.
ברנאווי היא בעלת תואר ראשון במדעי הביו-רפואה מאוניברסיטת אוטגו בניו זילנד.
היא גם בעלת תואר שני במדעי ביו-רפואה מאוניברסיטת אלפייסל, שם חקרה תאי גזע של סרטן השד.
לברנאווי ניסיון של תשע שנים בחקר תאי גזע סרטניים.
כשנבחרה למשימה היא עבדה כטכנאית מעבדת מחקר בבית החולים ומרכז המחקר קינג פייסל למומחים בריאד.
במסגרת המשימה בחלל היא ערכה ניסויים בתחום התמחותה.
בפברואר 2023, ערב הסעודית פרסמה כי ברנאווי תצטרף לעלי אל-קרני, אסטרונאוט סעודי נוסף, למשימה שתימשך 12 ימים בתחנת החלל הבין-לאומית.
שני האסטרונאוטים הסעודים שוגרו לחלל בחללית דרגון של חברת SpaceX, במאי 2023, במסגרת המשימה הפרטית השנייה של אקסיום ספייס.
בתחנת החלל פגשו האסטרונאוטים הסעודים את סולטן א-ניאדי, שטס לחלל במרץ למשימה בת חצי שנה בתחנת החלל הבין-לאומית במסגרת משימת SpaceX Crew-6.
הטיסה הייתה אמורה להמריא ב-8 במאי 2023 אך נדחתה ל-22 במאי.
זו הייתה משימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה.
החללית שוגרה ממרכז החלל קנדי של נאס"א בפלורידה על גבי משגר פאלקון 9 של SpaceX.
יחד איתה המריאו פגי ויטסון, ג'ון שופנר ועלי אל-קרני.
רייג'בייט הוא סלנג אינטרנטי המתייחס למניפולציה הגורמת זעם במטרה להגדיל תעבורה באינטרנט, ומתוך כך גם התערבות של גולשים, תמיכה שלהם ורווח כספי.
הרייג'בייט מנסה לגרום לגולשים להגיב לתוכן אינטרנטי שמתוכנן בכוונה להיות פוגעני או שנוי במחלוקת.
מדען המדינה ג'ארד ווסלי מאוניברסיטת אלברטה אמר ב-2022 כי השימוש בטקטיקה של רייג'בייט נמצא במגמת עלייה בכך שפוליטיקאים ימנים משתמשים בטכניקה לשם "קידום תיאוריות קונספירציה ומידע מוטעה".
ככל שפוליטיקאים מגבירים את ייצור הרייג'בייט נגד יריביהם הפוליטיים והאידאולוגיים, הם מושכים יותר עוקבים באינטרנט, שחלקם עשויים להשתמש גם באלימות מילולית ומעשי הפחדה.
ווסלי מתאר כיצד העוסקים בחקלאות זעם משלבים חצאי אמיתות עם "שקרים בוטים".
הוצאת אוניברסיטת אוקספורד בחרה את rage bait למילת השנה ל-2025.
לביטוי רייג'בייט מונחים משיקים רבים, המתייחסים גם לפעולות של שתילת מידע שיגרום לזעם, "קצירת" הזעם ממשתמשים ועוד; כולם סוגים של סלנג אינטרנטי המתייחסים לטקטיקות מניפולטיביות הניזונות מהפחדה והכעסה של משתמשים.
רייג'בייט והמונחים המשיקים לו הם כולם צורות של קליקבייט, מונח המשמש מאז 1999, שמתייחס לטקטיקה מעודנת יותר, נפוצה יותר ושנתפסת כפחות שלילית.
המונח רייג'בייט, שמשמש לפחות מאז 2009, הוא צורה שלילית מאוד של קליקבייט שכן הוא מסתמך על זעם, כעס, חרדה ופחד כדי לעניין משתמשים, בעוד שקליקבייט מעורר תחושות חיוביות יותר: סקרנות, שעשוע, עניין והפתעה.
במאמר של המגזין האטלנטיק על אסטרטגיה רפובליקנית, הסופרת האמריקאית מולי ג'ונג-פאסט תיארה את הרייג'בייט כ"מיזוג לא קדוש של אלגוריתמים וחרדה", שכן נמצא שאלגוריתמים ברשתות חברתיות רבות מתגמלים תוכן רייג'בייט ומעלים את החשיפה אליו.
קליקבייט על כל צורותיו, כולל רייג'בייט, הוא סוג של מניפולציה תקשורתית, ובפרט מניפולציה אינטרנטית; מטרתו העיקרית היא לעודד אנשים להגיב אליו ובכך לייצר הכנסה, אך הוא יכול גם לשמש לשם השפעה על דעותיהם של המשתמשים.
לפי ניתוח מנובמבר 2016 של פייסבוק, קליקבייטים מתוכננים למען הטיית האישוש אצל קבוצות מסוימות.
מאמר מ-25 במאי 2016 תיאר רייג'בייט כ"תאום מרושע לקליקבייט".
כבר ב-2012, מחקרים הראו שבתקשורת וגם בפוליטיקה, ייצור זעם הוא כלי רב עוצמה במניפולציות תקשורתיות.
בתקשורת הפוליטית, הזעם האמיתי והמומצא מושך אנשים, מה שהופך סיפורים מעוררי הזעם לפופולריים מאוד ובכך גם לרווחיים מאוד.
פייסבוק "הואשמה בעידוד של שנאה עדתית, בהכוונת משתמשים לקיצוניות ולתיאוריות קונספירציה ותמרוץ פוליטיקאים לנקוט עמדות מפלגות יותר", על פי דיווח של וושינגטון פוסט מ-2021. למרות דיווחים קודמים על שינויים באלגוריתמים של פייסבוק לשם הפחתת קליקבייט, גילויים של חושפת השחיתויות פרנסס האוגן מראים שהאלגוריתמים עושים בדיוק את ההפך.
דוגמה לכך נמצאת במקרה מעורר ביקורת בו פייסבוק, עם יותר מ-25 מיליון חשבונות במיאנמר, לא הסירה או הורידה חשיפה לפוסטים מכילי רייג'בייט שהתמקדו במיעוט המוסלמי רוהינגיה במיאנמר, דבר שלכאורה עודד את רדיפת הרוהינגיה במיאנמר.
בשנת 2021, תובענה ייצוגית בסך 173 מיליארד דולר נגד מטא, חברת האם של פייסבוק, בשם פליטי הרוהינגיה טענה כי "האלגוריתמים של פייסבוק מגבירים דברי שטנה".
בשנת 2016 האלגוריתמים של פייסבוק אומנו לכאורה לסנן ביטויים שהיו בשימוש תדיר בכותרות קליקבייט ורייג'בייט בדומה למסננים שמסירים דואר זבל.
מפרסמים שממשיכים להשתמש באלו נענשו לכאורה באמצעות אובדן משתמשים.
דו"ח משנת 2021 של הוושינגטון פוסט חשף שפייסבוק לא פיקחה כראוי על השירות שלה מחוץ לארצות הברית.
החברה השקיעה רק 16% מתקציבה כדי להילחם במידע מוטעה ובהסתה במדינות מחוץ לארצות הברית.
בנוסף החברה הקצתה 84% ממשאביה לארצות הברית המהווה רק 10% מהמשתמשים היומיים של פייסבוק.
ריימונד "ריי" רירדון היה שחקן סנוקר מקצועני ולשי.
רירדון היה אחד מהשחקנים הדומיננטיים ביותר בסבב הסנוקר בשנות ה-70 כאשר זכה שש פעמים באליפות העולם בסנוקר, ארבע מהן ברציפות, והיה הוולשי הראשון שזכה באליפות העולם בסנוקר.
לפני שנהיה למקצוען ב-1967, זכה שש פעמים ברציפות באליפות ויילס לחובבים ופעם אחת באליפות אנגליה לחובבים.
רירדון היה השחקן הראשון שדורג במקום הראשון בעולם כאשר דירוג שחקני הסנוקר העולמי גובש לראשונה בעונת 1975/76, ודורג במקום הראשון בעולם במשך שבע עונות, מתוכן שש עונות ברציפות.
רירדון זכה ב-29 תארים מקצועניים בקריירה, בהם טורניר המאסטרס ב-1976. תסרוקתו ושיניו המחודדות הקנו לו בסבב הסנוקר את הכינוי "דרקולה".
הוא פרש ממשחק תחרותי ב-1991 אך המשיך להשתתף בתחרויות ראווה ובטורנירים לוותיקים.
ב-1985 זכה רירדון לאות הוקרה כחבר במסדר האימפריה הבריטית.
משנת 2017, הגביע המוענק לזוכה באליפות ויילס הפתוחה נקרא על שמו.
רירדון נפטר מסרטן ביולי 2024.
רירדון גדל בעיירה טרדגר בדרום ויילס.
אביו ודודיו נהגו להשתתף בתחרויות סנוקר מקומיות.
בגיל 14 הלך רירדון בעקבות אביו והחל לעבוד ככורה פחם.
הוא החל לשחק סנוקר בילדותו ובגיל 17 השיג לראשונה רצף של מאה נקודות.
ב-1950 זכה רירדון בפעם הראשונה מתוך שש זכיות רצופות באליפות ויילס לחובבים.
ב-1956 עבר רירדון לסטוק-און-טרנט בסטפורדשייר באנגליה.
באותה שנה הוא העפיל לגמר אליפות אנגליה לחובבים, שם הפסיד לטומי גורדון.
ב-1957 הפסיק רירדון לעבוד ככורה פחם לאחר שניצל מקריסה במכרה והחל לעבוד כשוטר.
ב-1959 התחתן רירדון עם סוזן קרטר, איתה הביא לעולם שני ילדים.
ב-1964 זכה רירדון באליפות אנגליה לחובבים לאחר שניצח בגמר את אלוף העולם לעתיד ג'ון ספנסר.
בשנים 1957–1964 לא התקיימה אליפות העולם בשל חילוקי דעות בעולם הסנוקר והאפשרות של קריירה מקצוענית לא הייתה מושכת במיוחד.
עם זאת בעקבות מסע תחרויות מוצלח בדרום אפריקה החליט רירדון להפוך למקצוען ב-1967. בתקופה זו החלו שידורי טלוויזיה בצבע של תחרויות סנוקר, אשר סייעו לענף לצבור פופולריות.
ב-1969 זכה רירדון במהדורתו הראשונה של טורניר הפוט-בלק, שאורגן ושודר על-ידי ה-BBC, ושהייתה תחרות הסנוקר הראשונה בעולם ששודרה בצבע אי פעם.
ב-1970 זכה רירדון לראשונה באליפות העולם בסנוקר לאחר שגבר בגמר על ג'ון פולמן.
בכך היה רירדון לוולשי הראשון שזוכה באליפות העולם בסנוקר (אחריו זכו באליפות גם טרי גריפית'ס ומארק ויליאמס).
רירדון זכה שוב באליפות העולם ב-1973 כאשר גבר על אדי צ'רלטון.
בגמר אליפות העולם 1974 גבר רירדון על גרהאם מיילס, ובכך זכה בטורניר הדירוג הראשון בהיסטוריה של משחק הסנוקר.
בגמר אליפות העולם של 1975 גבר שוב על אדי צ'רלטון.
ב-1976 זכה רירדון באליפות העולם בפעם הרביעית ברציפות לאחר שגבר בגמר על אלכס היגינס.
ב-1978 זכה רירדון באליפות העולם בפעם השישית והאחרונה, לאחר שניצח בגמר את פרי מאנס, והיה בגיל 45 לאלוף העולם בסנוקר המבוגר ביותר אי פעם (שיא שנשבר על-ידי רוני או'סאליבן לאחר שזכה באליפות העולם ב-2022 בגיל 46).
רירדון העפיל שוב לגמר אליפות העולם ב-1982, אז הפסיד לאלכס היגינס.
הוא היה השחקן המבוגר ביותר שהעפיל לגמר אליפות העולם בסנוקר (גיל 49 ו-220 ימים) עד 2025, אז העפיל לגמר מארק ויליאמס לאחר שחצה את גיל ה-50.
רירדון היה השחקן הראשון בהיסטוריה שדורג במקום הראשון בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי, אשר פורסם לראשונה בעונת 1975/76. הוא החזיק במקום הראשון עד אשר קליף ת'ורברן הקנדי תפס את מקומו ב-1981. הוא חזר למקום הראשון ב-1982 והחזיק בו עד אשר סטיב דייוויס העפיל למקום הראשון בעולם עונה מאוחר יותר.
מלבד לאליפויות העולם, זכה רירדון בטורניר דירוג נוסף, אליפות השחקנים המקצועניים ב-1982, והיה לשחקן המבוגר ביותר שזכה בטורניר דירוג רשמי בהיסטוריה של משחק הסנוקר, כשזכה בטורניר זה בגיל 50 ו-14 ימים.
שיא שנשבר על ידי מארק ויליאמס בשנת 2025. כמו כן, זכה רירדון בעוד 21 תחרויות מקצועניות שאינן תחרויות דירוג, בהן טורניר המאסטרס ב-1976, ובעוד מספר תחרויות לחובבנים ותחרויות קבוצתיות.
רירדון פרש ממשחק מקצועני ב-1991.
ב-1985 הוכר רירדון כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).
הוא שימש כמנטור של רוני או'סאליבן וסייע לו לזכות באליפות העולם ב-2004. ב-2011 נכנס רירדון להיכל התהילה של הסנוקר.
מאז עונת 2016/17 נקרא על שמו הגביע המוענק לזוכה באליפות ויילס הפתוחה.
לאחר גירושיו מאשתו הראשונה נישא רירדון לקרול קובינגטון.
ריאן אלן ריבס הוא מתאבק עבר ויוטיובר אמריקאי.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה רייבאק.
ריבס חתם על חוזה פיתוח ב-WWE והופיע תחת שמות הבמה רייבאק וסקיפ שפילד בארגוני הפיתוח של הארגון כמו Deep South Wrestling (DSW), Ohio Valley Wrestling (OVW) ו-Florida Championship Wrestling (FCW).
בשנת 2010, תחת שם הבמה סקיפ שפילד, הוא השתתף בעונה הראשונה של NXT, הצטרף לרוסטר הראשי של WWE כחבר בקבוצת הנקסוס.
הוא חזר בשנת 2012 תחת כרייבאק, כשזכה פעם אחת באליפות הבין-יבשתית, אך שוחרר מהחברה בשנת 2016. לאחר שחרורו, הוא המשיך להופיע עבור ארגוני היאבקות עצמאיים במשך השנתיים שלאחר מכן.
אליפות במשקל כבד של HLW (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-13 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2013
המתאבק המשתפר של השנה (2012)
אליפות העולם של RRW (פעם אחת)
עידוד הקהל של השנה (2012) - Feed Me More!
קרב השנה (2014) - קבוצת סינה נגד קבוצת האות'וריטי בסדרת ההישרדות
אליפות הזוגות של WrestlePro (פעם אחת) - עם פאט באק
המתאבק הכי אוברייטד של השנה (2012)
ריי רוזמן היה אתלט יהודי-בריטי, פעמיים אלוף המכביה (1965 ו-1969) בריצת 1500 מטר, אלוף המכביה (1969) בריצת 5000 מטר והאתלט הראשון ממחוז סאסקס, אנגליה ואתלט היהודי הראשון שרץ בריצת מייל בפחות מארבע דקות, דורג במקום 20 בעולם בריצה זו בשנת 1969.
רוזמן אחד מחמשת ילדיהם של עדנה (לבית גלאס) ונורמן רוזמן.
הוא למד בתיכון בדרום לונדון והתאמן בקבוצת "South London Harriers" בלונדון.
אחר כך הוא התגורר בהוב שליד ברייטון, במחוז סאסקס, אנגליה והתאמן בקבוצה בעיר מגוריו.
בתחרות שנערכה בלונדון ב-3 ביולי 1965 הוא סיים תשיעי בריצת מייל בשיא אישי חדש של 4:00.2 דקות.
במהלך הריצה הוא קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3:42.5 דקות.
חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו, נורווגיה ב-10 באוגוסט 1965 הוא זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:42.7 דקות ודירוג במקום 36 בעולם בשנה זו.
שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו בסוף אוגוסט 1965 הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא מכבי חדש של 3:51.2 דקות, לפני דיק לוי מארצות הברית (3:54.3 דקות) ויאיר פנטילט מישראל (3:56.4 דקות).
ריצת מייל בפחות מארבע דקות
בתחרות שנערכה בלונדון ב-23 ביולי 1969 הוא סיים רביעי בריצת מייל בשיא אישי חדש של 3:59.8 דקות ובכך היה לאתלט היהודי הראשון שירד מגבול 4 דקות בריצת מייל.
בסיום השנה דורג במקום 20 בעולם ברצה זו.
במהלך הקריירה שלו סבל מפציעות רבות ולאחר המכביה קרע את גיד אכילס.
למרות שחזר לאימונים בשנת 1970, הוא נאלץ לפרוש מספורט תחרותי.
מאוחר יותר עבר להתגורר בתאילנד בסוף המאה ה-20.
רוזמן זכה ב-12 אליפויות סאסקס מריצת 800 מטר ועד ריצת 5000 מטר.
נישואיו למארי-לואיז לבית הנסון הסתיימו בגירושין.
הוא הותיר אחריו שני ילדים, מרטין ורייצ'ל.
רייטינג היה שבועון טלוויזיה ובידור בהוצאת "מעריב החזקות", שהתחרה בפנאי פלוס הוותיק ממנו.
רייטינג יצא לאור בפעם הראשונה ב-23 ביוני 1999, כשעל שער הגיליון הופיע רפי רשף.
כעבור 12 שנים ו-3 חודשים, ב-23 בספטמבר 2011 יצא הגיליון האחרון.
העיתון נוסד על ידי תמי מוזס-בורוביץ' שהחזיקה 45% מהמניות, חברת "מעריב החזקות" שהחזיקה 50% מהמניות והעיתונאי יובל נתן, שהיה קודם מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות".
נתן החזיק 5% מהמניות ומונה לעורך השבועון.
בתחילת 2005 הוקמה חברת בת בבעלות השבועון בשם "רייטינג מגזינים", חברה זו הוציא לאור את "מותק" מגזין היכרויות ואת מגזין הלייף סטייל "ביגטיים".
הם נסגרו לאחר תקופת פעילות קצרה.
מגזין שלישי בתחום המוזיקה בשם "דיסקו", נסגר יומיים לאחר שהושק.
לאחר כ-6 שנים כמגזין עצמאי, נרכש השבועון על ידי מעריב החזקות.
יובל נתן החליט לפרוש מעריכת השבועון בשנת 2005 בעקבות הרכישה של מעריב.
לאחר פרישתו של נתן, מני אבירם ערך את השבועון במשך כ-3 שנים (2005–2008).
אחריו מונה לתפקיד עורך השבועון ירון טן-ברינק, לשעבר מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות", אשר לפני כן כתב ב"רייטינג" טורים שונים וערך את אתר האינטרנט של המגזין.
בשנת 2010 עזב גם טן-ברינק את התפקיד והעורך הרביעי והאחרון של השבועון היה אלון צרפתי.
בשנת 2011 נסגר מוסף התרבות שחולק מדי יום שישי לקוראי מעריב, ובמקומו צורף השבועון רייטינג כמוסף תוך צמצום משמעותי של כמות העמודים והוספת מדורים שפורסמו לפני כן במוסף תרבות, וכן המשיך להימכר בנפרד בדוכני העיתונים גם בגרסה זו.
אולם כעבור מספר חודשים הוחלט לסגור לחלוטין את "רייטינג", והגיליון ה-639 והאחרון שלו יצא ב-23 בספטמבר 2011, 12 שנים ו-3 חודשים לאחר הגיליון הראשון.
הגישה השונה של השבועון הצמיחה ממנו במהלך השנים כותבים מוכרים רבים: אביעד קיסוס, יאיר רוה, איילת שני, ליסה פרץ, דבורית שרגל, יוסי אליאס, מושיקו כהן, דודו כהן, נוי אלוש, אבישי בן אלי, אורי סלעי, יהודה נוריאל, אורית נבון, נטע חוטר, רחלי רוטנר, שחר אורן ואחרים.
בינואר 2003, החל השבועון לצאת בפורמט חדש שכלל שיפור ניכר של איכות הנייר, הרחבת מדורים פופולריים כגון "עיקר החדשות" (חדשות ורכילות) ותוספת של מדריך מופעים, הצגות ובידור.
ב-2005 דיווח השבועון כי הוא מגיע ל-350 אלף קוראים מדי שבוע, בנוסף החל להפעיל אתר אינטרנט בשם rating2day.
מדי שבוע הופץ בנוסף לגיליון הרגיל גם גיליון מתומצת המחולק בחינם בבתי הקפה של ארומה.
ביוני 2007 הוציא העיתון גיליון קיצי מיוחד בגרסה נוספת לזו הרשמית הנמכרת בחנויות, העוסק בנושאי מוזיקה וסלולרי.
הגיליון המיוחד חולק בחינם על ידי חברת פלאפון.
רייז אגיינסט היא להקת פאנק רוק (Punk rock) אמריקאית מהעיר שיקגו שבמדינת אילינוי.
הרכב הלהקה הנוכחי מורכב מהסולן והגיטריסט טים מקלראת', הגיטריסט הראשי זאק בלייר, הבסיסט ג'ו פרינסיפ והמתופף ברנדון בארנס.
הלהקה ידועה בתמיכתה בפרוגרסיביזם ותומכת בארגונים כמו אמנסטי אינטרנשיונל.
הלהקה מקדמת באופן פעיל זכויות בעלי חיים ורוב חברי הלהקה הם צמחונים, תומכים ב-PETA ומעידים על עצמם כסטרייט אדג'.
בשנת 1999 הקימו הבסיסט ג'ו פרינסיפ, הגיטריסט דן ולקלינסקי, המתופף טוני טינטארי, הגיטריסט קווין ווייט והסולן טים מקלארת' להקה בשם Transistor Revolt.
בשנת 2000 הם הוציאו מיני-אלבום בהפקה עצמית בשם זה.
מיני-אלבום זה זכה לתשומת לב מקהילת הפאנק המקומית, וגם מ-Fat Mike, הסולן של להקת NOFX, ומייסד-שותף של חברת התקליטים Fat Wreck Chords.
ללהקה הוצע לחתום על חוזה בחברת התקליטים, בתנאי שישנו את שם הלהקה.
טינטארי הציע את השם Rise Against, עליו הסכימו חברי הלהקה.
לאחר החתימה בחברת התקליטים, עזבו טינטארי ו-ווייט את הלהקה.
הלהקה חיפשה מתופף חדש, וצירפה את ברנדון בארנס, כשזה הוצע ל-Rise Against לאחר שנבחר שני באודישן ללהקה Good Riddance.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, The Unraveling, ב-24 באפריל 2001. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית ואירופה כדי לקדם את האלבום.
בזמן סיבוב ההופעות, עזב ולקלינסקי את הלהקה, שלאחריו חזר קווין ווייט כמחליפו.
ווייט עזב שוב לאחר פחות משנה והוחלף בטוד מוני.
ב-8 באפריל 2003 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, Revolutions per Minute.
סיבוב ההופעות עזר לגבש בסיס מעריצים, ומשך את תשומת ליבן של חברות תקליטים גדולות ובינן DreamWorks Records.
הלהקה חתמה על חוזה עם DreamWorks בספטמבר 2003 והחלה בהקלטת האלבום השלישי, שנקרא Siren Song of the Counter Culture.
בזמן כתיבת השירים, שוב השתנה הרכב הלהקה כאשר מוני עזב, והוחלף בכריס צ'אס.
בעוד הלהקה הקליטה את האלבום, היא מצאה את עצמה עוברת מ-DreamWorks Records לגפן רקורדס.
Siren Song of the Counter Culture שוחרר ב-10 אוגוסט 2004. אלבום זה היה הראשון של הלהקה שהגיע לבילבורד 200, כששיאו היה במקום 136, וסווג כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
האלבום כלל שלושה סינגלים: "Give It All", "Swing Life Away" ו-"Life Less Frightening", כשהשניים הראשונים קיבלו קרדיט כפריצת הדרך של הלהקה להשיג את משיכת המיינסטרים.
אלבומם הרביעי, The Suffer and the Witness יצא ב-4 ביולי 2006. האלבום הגיע למקום 10 בבילבורד 200 וסווג כזהב בשלוש מדינות ופלטינה בקנדה.
ה-DVD הגיע לזהב בקנדה בשבוע הראשון של מכירתו.
בסיבוב ההופעות של Siren Song of the Counter Culture הם הופיעו עם להקות יותר ויותר גדולות כמו: מיי כמיקל רומנס, דה יוזד ו-Killswitch Engage.
הלהקה הופיעה כ-headliner ב-Warped Tour 2006, במהלכו צולמו קטעים מההופעה החיה ורואיינו מעריצים.
צילומים אלה היו בשימוש בסרט DVD דוקומנטרי בשם Generation Lost של הלהקה.
ב-2007, לפני תחילת סיבוב ההופעות עם מיי כמיקל רומנס הלהקה הודיעה באתר שלה על עזיבתו של כריס צ'אס.
כל שלושת השירים הגיעו גבוה במצעדי מוזיקת רוק מודרנית, כש-"Savior" במיוחד הופיע במצעדים במשך מעט יותר מ-60 שבועות ברציפות.
אלבום זה סימן תחילתו של מעבר מוזיקלי של הלהקה לסאונד יותר מיינסטרימי ומתאים לרדיו, וזכה לביקורות מעורבות.
חלק מהמבקרים שיבחו את האלבום על הסאונד המתאים יותר לרדיו, בעוד אחרים ביקרו את הלהקה על כך שזנחה את שורשי הפאנק.
האלבום השישי של הלהקה, Endgame, יצא ב-15 במרץ 2011. המילים באלבום מתמקדות באירועים עולמיים אמיתיים, כמו הוריקן קתרינה ודליפת הנפט של אסדת דיפווטר הורייזן.
אלבום זה ידוע בהיותו האלבום הראשון שמגבש את עמדת הלהקה כלפי הומופוביה עם השיר השלישי באלבום, "Make It Stop (September Children)", שעוסק בהתאבדות של מספר נערים הומוסקסואלים בספטמבר 2010 בשל בריונות ולעג.
סיבוב ההופעות הנרחב מדי גבה מחיר מחברי הלהקה, וב-2013 הם החליטו לקחת הפסקה זמנית של שנה, אך בינואר 2014 חזרו להקליט חומרים עבור אלבומם השביעי, The Black Market.
האלבום שוחרר ב-15 ביולי 2014. בארצות הברית האלבום נכנס במקום השלישי לבילבורד 200, שם הופיע במשך כ-11 שבועות, ומכר 53,000 עותקים בשבוע הראשון.
האלבום היה הצלחה בינלאומית, בעיקר בקנדה, שם הוא היה האלבום השלישי ברציפות שהגיע למקום הראשון.
ב-20 באפריל 2017 הכריזה הלהקה על אלבומה החדש Wolves, ששוחרר ב-9 ביוני 2017.
האלבום התשיעי של הלהקה, Nowhere Generation, שוחרר ב-4 ביוני 2021.
ב-15 באוגוסט 2025 הלהקה הוציאה את אלבומה העשירי, Ricochet.
האלבום, שהופק על ידי המפיקה זוכת הגראמי קטרין מרקס, מאופיין בשינוי קיצוני מהסאונד הרגיל של הלהקה ומתקרב יותר לסגנון של רוק אלטרנטיבי.
שיר הנושא והסינגל הרביעי מהאלבום נכתב בהשראת הטבח בפסטיבל נובה.
רייזורלייט היא להקה אנגלית-שוודית אשר הוקמה ב-2002 על ידי הסולן וכותב השירים, ג'וני בורל.
הלהקה החלה כלהקת חימום של "The Libertines" בכמה אירועים, שם ראה אותם צייד הכישרונות ג'סטין קרוס.
הוא מימן להם הקלטות באולפן ההקלטות "Toerag", שם הוא הפיק להם, לצידו של ליאם ווטסון, את השירים "Rip It Up" ,"Rock 'n' Roll Lies", ו-"In The City".
השירים הצליחו בתחנות הרדיו והלהקה הפכה לפופולרית בסצנת המוזיקה בלונדון.
הביקוש להופעות היה רב, והלהקה הופיעה מספר הופעות בכל ערב, ביניהן הופעה בארמון אלכסנדרה עם קיבולת של יותר מ-7,000 איש.
אלבום הבכורה של הלהקה, "Up All Night" יצא ב-28 ביוני 2004, ושווק בכמות עותקים גדולה בבריטניה.
הוא הגיע למקום השלישי במצעדי האלבומים בבריטניה.