tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האמריקנים מתעקשים להישאר נייטרלים, חרף ניסיונות מצד גורמים בריטיים לגרור אותם למלחמה נגד הגרמנים.
הסכם ריבנטרופ-מולוטוב עדיין בתוקף, והיחסים בין גרמניה לברית המועצות חמים מאוד.
הדמות הראשית בספר הוא קצין המשטרה דאגלס ארצ'ר מהסקוטלנד יארד.
אשתו של ארצ'ר נהרגה במלחמה וביתו נהרס, ומאז הוא גר בדירה שכורה ומנסה לגדל את בנו הקטן.
ארצ'ר השלים עם הכיבוש הגרמני של ארצו, וממשיך בעבודתו כחוקר מקרי פשע תחת גרופנפיהרר פריץ קלרמן המשמש כמפכ"ל המשטרה החדש של בריטניה.
הוא מתעקש לראות בעצמו דמות א-פוליטית ומגביל את עיסוקו למקרי רצח פלילי בלבד.
עם זאת, הוא מסומן בידי המחתרת כבוגד.
כאשר הוא נקרא לחקור מקרה רצח מסתורי של אדם בשם ג'ון ספוד, נגרר ארצ'ר על כורחו לפוליטיקה.
הוא מגלה עד מהרה כי הן המחתרת, והן מפקדיו הגרמנים, מגלים עניין לא רגיל ברצח ספוד.
מברלין מגיע קצין חדש בשם אוסקר הות, וארצ'ר מוכפף לפיקודו.
הות פוקד על ארצ'ר להמשיך לחקור את פרשת ספוד, וחושף בפניו כי ספוד היה מדען אטום מוביל בפרויקט הגרעין של בריטניה.
רציחתו של ספוד מובילה למירוץ בין הוורמאכט, האס אס, המחתרת הבריטית וארצות הברית להשתלטות על שרידי פרויקט הגרעין הבריטי, ובמקביל מתאמצת המחתרת לשחרר מכלאו את המלך ג'ורג' השישי הכלוא.
סמואל ג'ורג' לואיס , המוכר בשם הבמה SG Lewis, הוא זמר-יוצר, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי.
הוא ידוע בעיקר בשל שיתופי הפעולה שלו עם אמנים שונים כדוגמת ג'ייפי קופר, ריי, Ray BLK, ברונו מייג'ור, פרנסס, קליירו ו-LANY.
לואיס, יליד רדינג, אנגליה, התחיל להתעניין במוזיקה בנעוריו, וניגן בכמה להקות לפני שהחל להתנסות ביצירת רמיקסים.
בהשפעת הפופ האינטרוספקטיבי של בון איבר וג'יימס בלייק וההיפ-הופ המועדוני של אמנים כמו קומון, טימבלנד והנפטונז, החל לואיס לפרסם את שיריו ברשת.
הוא בנה במהירות קהל מעריצים נאמן, ובסופו של דבר התחיל להתמחות כתקליטן במועדון הצ'יבוקו שבליברפול.
לדבריו, "להיות תקליטן קבוע בצ'יבוקו בליברפול היה משמעותי.
זה אפשר לי לבלות זמן רב מאחורי העמדה ולראות מדי שבוע תקליטן מוביל אחר.
מבחינת ז'אנרים, בצ'יבוקו היה הכול: האוס, דאבסטפ, טכנו, דראם נ' בייס.
בלילה הראשון שנסעתי לשם, בן קלוק ניגן בקומה מתחת ואנדי סי מעל.
אין הרבה מקומות בעולם שבהם היית מקבל את שני אלה באותו הרכב.
יש את הגל החדש הזה של מפיקים אלקטרוניים שמבוססים במידה רבה על SoundCloud, ויוצרים מוזיקה אלקטרונית בלי שום מחשבה על המועדון.
אבל יש כל כך הרבה מה ללמוד מהגישה הישנה של תקליטנים קבועים."
בשנת 2014 חתם לואיס על חוזה ההקלטות הראשון שלו ב-PMR Records.
הוא אמר שזה היה רגע מרגש מאוד עבורו, וסיפר: "ביליתי את הקיץ בחדר השינה שלי וכתבתי המון מוזיקה".
הוא הוסיף כי "לא היה לי מושג שהם מעוניינים להחתים אותי, אבל אחרי פגישה אחת בה ניגנתי את כל מה שהיה לי, הם החליטו להחתים אותי מיד!".
בשנת 2015 הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Shivers, בו השתתפו גם לואי מטרס וג'ייפי קופר.
בשנת 2016 הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, Yours, הכולל את הסינגל "Yours", בהשתתפות הזמרת והפזמונאית ריי.
במהלך שנת 2017 הוא החל להוציא סינגלים נוספים והוחתם בחברת התקליטים Virgin EMI רקורדס.
בשנת 2018, הוא הודיע כי הוא עובד על אלבום הבכורה שלו, אשר נקבע שיצא לאור בשלושה חלקים או מיני-אלבומים, שמאוחר יותר נחשפו שמותיהם - Dusk, Dark ו-Dawn.
כמו כן נחשף הסינגל המוביל מתוך האלבום Dusk, "Aura", בהשתתפות ג'יי וורנר, שיצא לאור ב-18 בינואר 2018. זמן קצר לאחר מכן יצא לאור הסינגל השני מתוך האלבום, "Coming Up".
האלבום יצא לאור ב-6 באפריל 2018.
בהמשך השנה הוא התחיל לעבוד על מוזיקה בלוס אנג'לס, שם הוציא לפועל שני שיתופי פעולה - "Better" עם המפיק האמריקאי קליירו, ו-"Hurting", בהשתתפות צמד הדאנס הבריטי AlunaGeorge.
"Hurting" יצא זמן מה לאחר מכן כסינגל הראשון מתוך החלק השני של האלבום, Dark.
השיר זכה לשבחים, וקיבל את התואר "רצועת השבוע" של קלרה אמפו .
בנוסף, השיר הגיע למקום הראשון במצעד האלקטרוני של אייטונס.
לפני יציאת האלבום Dark, לואיס הוציא שני שירים נוספים בשם "AAT", בהשתתפות דרו לאב, ו-"Again", בהשתתפות הדי-ג'יי Totally Enormous Extinct Dinosaurs.
האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, וכולל שיתופי פעולה נוספים עם ברונו מייג'ור ודוט מייג'ור.
בשנת 2019 הוא הוציא את הסינגל הראשון, "Blue", מתוך Dawn, החלק השלישי והאחרון של אלבום הבכורה שלו.
הסינגל השני של האלבום, "Throwaway", הוא שיתוף הפעולה השני בין לואיס לקליירו, אחרי "Better".
לואיס אמר על השיר, "קליירו הוא אחד האמנים שאני הכי אוהב לעבוד איתו, וחבר טוב שלי".
הוא הוסיף: "קליירו הוא אמן מיוחד כל כך ופזמונאי מדהים, ואני סופר גאה בשיר הזה".
בהמשך השנה, הוא הופיע בפסטיבל קואצ'לה באפריל, במסגרתו הופיע בין היתר עם AlunaGeorge ו-Col3trane.
בנוסף, הוא שר שיר שלא פורסם עם הזמר האוסטרלי רואל, שהוכרז שהוא השיר השלישי מתוך Dawn.
מאוחר יותר נחשף שמו, "Flames", והוא יצא לאור ב-10 במאי 2019.
אלבום הבכורה של לואיס, Times, יצא לאור ב-19 בפברואר 2021.
ב-22 במאי 2024, יצא לאור השיר "Love Bites", ביחד עם נלי פורטדו וטובה לו.
שםפרטי האלבוםמיקומי שיא בריטניה בריטניה דאנס Times יצא לאור: 19 בפברואר 2021
פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג, CD, LP, קלטת 46 1
שםפרטי האלבוםShivers יצא לאור: 4 בספטמבר 2015
פורמט: הורדה דיגיטליתYours יצא לאור: 18 באוגוסט 2016
פורמט: הורדה דיגיטליתDusk יצא לאור: 6 באפריל 2018
פורמט: הורדה דיגיטליתDark יצא לאור: 9 בנובמבר 2018
פורמט: הורדה דיגיטליתDawn יצא לאור: 21 ביוני 2019
שנהשם אמן (ים)אלבום קרדיט נכתב בשיתוף הופק בשיתוף 2017"100 M's" דייבלא מתוך אלבום כותב/מפיק שותף דייב דייב 2018"Let Me Know" LANYMalibu Nights פול קליין LANY, מייק קרוסי 2020 "Hallucinate" דואה ליפהFuture Nostalgia דואה ליפה, סופי קוק סטיוארט פרייס, לורן ד'אליה
אסא רביב (נולד ב-4 בדצמבר 1985) הוא מוזיקאי, מלחין, מעבד, ומפיק ישראלי.
רביב נולד וגדל בתל אביב.
החל לנגן גיטרה בגיל צעיר ובהמשך החליף לגיטרה בס.
בימים אלה עיקר עיסוקו של רביב הוא הלחנת מוזיקה מקורית לטלוויזיה וקולנוע.
במקביל לכתיבת פסקולים כותב רביב מוזיקה לפרסומות, בין היתר עבד על קמפיינים בינלאומיים של חברות שונות.
באמצע 2009, הקים יחד עם איתמר פינצי ואחיו עירא רביב, את מונטי פיורי, הרכב ייחודי שכתב וביצע שירים באיטלקית.
הלהקה הוציאה אלבום אחד, "Allegro", שכלל שיתופי פעולה עם הזמרות אפרת גוש וריף כהן והופק על ידי רביב.
בסוף שנת 2014 הוציאה הלהקה סינגל בעברית, "כלום לא נגמר", שהיה לשיר השני הכי מושמע בגלגלצ לשנת 2015.
אס בגובה הוא פודקאסט פוקר ישראלי בהגשת אייל ינאי ואלקנה גיגי איצקוביץ'.
הפודקאסט כולל סיקור אירועים מרכזיים מעולם הפוקר, אירוח אורחים ישראלים ובינלאומיים, פינת ניתוח ידי פוקר והצצה למאחורי הקלעים של עולם הפוקר.
הפודקאסט התחיל את פעילותו בשנת 2019 והיה לפודקאסט הפוקר הראשון בישראל.
הפודקאסט נקרא על שם יד הפוקר הידועה לשמצה "אס בגובה", או בשמה המקצועי "קלף גבוה" ("High card").
מגישי התוכנית מסיימים כל פרק במשפט "תזכרו אס בגובה זו לא יד לשלם איתה, זה פודקאסט".
בפודקאסט התארחו שחקני פוקר מקצוענים בינלאומיים כגון אנטוניו אספנדיירי (מעל 21 מיליון דולר זכיות באליפות העולם בפוקר), נורמן צ'אד ומלאני וייזנר .
בגזרה הישראלית התארחו אלי אלעזרא, אסי משה, תימור מרגולין, אייל פלק שהצטרף כצלע שלישית להגיש בחלק מהפרקים ועוד שחקנים רבים ודמויות מוכרות מעולם הפוקר הישראלי.
את שיר הפתיחה של הפודקאסט כתב אשד אש וביצעו אשד אש, תומר ברזילאי ואייל ינאי שניגן על התופים.
השיר המלא שודר בסוף פרק 60 של הפודקאסט.
הפודקאסט מקיים אירועים שמתקיימים כחלק מהפעילות של "ראנר ראנר" שהיא גם נותנת החסות הרשמית של הפודקאסט.
באירועים אלו מוענקים פרסים מיוחדים לשחקני הפוקר שמצליחים להדיח את מגישי הפודקאסט מהטורניר.
בחלק מהאירועים מוקלט פרק לייב מול קהל.
לפודקאסט יש דף פייסבוק רשמי בשם "אס בגובה – פודקאסט פוקר ישראלי" ובו מתקיימות פעילויות שונות, פרסום שמות האורחים שצפויים להתארח ואפשרות להפנות שאלות לאורחים ותכנים מעולם הפוקר.
אס או אס אנרגיה אקספרס בע"מ המוכרת בשם המותג sos היא חברה פרטית העוסקת בשירותי תדלוק מיוחדים ותדלוקי שטח.
החברה מוחזקת על ידי תומר לוי וקרן פימי בחלקים שווים.
החברה היא יצרנית של אוריאה ומשווקת שמנים וחומרי סיכה, ומחזיקה ברישיון יצרן דלק, המתיר לה לרכוש את מוצרי הדלק ישירות מבתי הזיקוק בישראל.
אס או אס אנרגיה משנעת את הדלק אל יעדי התדלוק באמצעות מכליות.
נכון לשנת 2023 לחברה יותר מ-120 מתדלקות בגדלים ובנפחים שונים, כולל מתדלקות המונעות בהנעה כפולה, המאפשרות תדלוק בתנאי שטח קשים.
אס או אס אנרגיה היא החברה הגדולה בישראל בתחום תדלוקי השטח המיוחדים, והיא החברה הראשונה בישראל שפעלה למתן שירות תדלוקי שטח, ומספקת דלק, שמנים ואוריאה למשטרת ישראל, לרשות כבאות והצלה, למשרד הביטחון ולצה"ל, למשרד לביטחון לאומי, למשרד האנרגיה ולחברת החשמל לישראל.
אס או אס אנרגיה מספקת גז טבעי דחוס (CNG) באמצעות תחנות הגזה ניידות.
לקוחות החברה הן חברות תשתיות ופיתוח, חברות עפר ופיתוח, חברות בנייה, חברות תובלה, אוטובוסים, חברות הפקה, ספקי גנרטורים, רשתות שיווק, רשויות מקומיות, תאגידי מים, בתי מלון, בנייני משרדים, מפעלים, בתי חולים, חברות טכנולוגיה, בתי מגורים ועוד.
אס או אס אנרגיה אקספרס נוסדה בשנת 2002 על ידי תומר לוי.
בתחילת דרכה התמחתה החברה בכריית חול ובעבודות עפר, תשתיות ופיתוח.
תומר לוי הגה את רעיון תדלוק השטח בשל הצורך בתדלוק כלי צמ"ה, ועם הזמן פיתח מתדלקת קטנה מונעת 4*4, המאפשרת תדלוק בשטח, ישירות לכלי, באמצעות מונה תדלוק והפקת תעודת תדלוק.
הוא החל במכלית אחת בתכנונו ותוך זמן קצר, בשל הביקוש הגדול לשירות החדש, רכש צי מתדלקות, שגדל במהלך השנים.
בשנת 2017 רכשה קרן פימי 50% ממניותיה של החברה.
בעקבות הרכישה החליף ישי דוידי את איל בר־קימא בתפקיד יו"ר הדירקטוריון של החברה.
בשנת 2015 זכתה אס או אס בבלעדיות במכרז למתן שירותי תדלוק שטח לצה"ל ולמערכת הביטחון בפריסה ארצית.
בשנת 2016 זכתה בבלעדיות במכרז למתן שירותי תדלוק שטח ולהספקת דלקים, שמנים ואוריאה לקרן קיימת לישראל.
בשנת 2020 זכתה במכרז להספקת דלק על מוצריו בתדלוקי שטח לחברת החשמל לישראל.
בשנת 2021 זכתה בבלעדיות במכרז לפינוי דלקים מזוהמים של צה"ל ומערכת הביטחון.
בשנת 2022 זכתה בבלעדיות במכרז לשינוע דלקים מזוהמים מטעם משרד האנרגיה.
לאס או אס אנרגיה אקספרס הרשאה לתדלוק באמצעות מכליות כביש בכל נמלי ישראל: נמל חיפה, נמל המפרץ חיפה, נמל מספנות ישראל, נמל אשדוד, נמל הדרום קונטיינר, נמל אילת ונמל קצא"א.
בנוסף הוענק לה אישור לתדלוק "דיוטי פרי" מטעם רשות המסים.
לחברה מסוף בעיר אילת, המספק את שירותיה ללקוחותיה בעיר אילת ובסביבותיה, בערבה ובים המלח.
החברה ספקית מורשית של משרד הביטחון, והוכרזה על ידי מדינת ישראל כמפעל חיוני לשעת חירום.
בשנת 2018 הוכרזה כמפעל קיומי לשעת חירום.
תדלוקי השטח של החברה הביאו לכך שכיום כבר כמעט שלא מוצבים מכלי דלק באתרי העבודה בישראל.
מסיבה זאת, מאז שנת 2016, מעניק המכון הבריטי לתקינה לחברה את התקן הבינלאומי לניהול סביבתי ISO14001.
בשנת 2021 זכתה אס או אס אנרגיה במכרז להקמת תחנות הגזה ניידות בגז טבעי דחוס (CNG) באתר חירייה - איגוד ערים דן לתברואה (פארק חירייה).
החברה קיבלה מענק בתמיכת מנהל הדלק והגז במשרד האנרגיה והתשתיות להקמת התחנות הניידות, ואלה החלו לספק גז טבעי דחוס באפריל 2022.
בשנת 2019 הכריזה רשות התחרות על אס או אס אנרגיה כבעלת מונופולין בתחום תדלוקי השטח בישראל.
בדצמבר 2020 הטילה רשות התחרות על החברה עיצום כספי בסך כ-6.36 מיליון ש"ח, עקב ניצול לרעה של מעמדה כמונופולין.
בנוסף, על נושא משרה בחברה הוטל עיצום כספי בסך כ-348 אלף ש"ח.
ביולי 2023 נעצר מנכ"ל החברה, תומר לוי, בחשד להפצה של חשבוניות פיקטיביות.
בדצמבר 2025 זכתה החברה במכרז לתידלוק ישיר של כלל מערך הגנרציה של רכבת ישראל הפרוסים ברחבי המדינה, תוקף המכרז הוא ל-3 שנים.
בינואר 2026 זכתה החברה במכרז של משרד הבטחון - רשות המעברים היבשתיים להפעלת מסוף הדלק והגז במעבר כרם שלום.
מסוף הדלק והגז במעבר כרם שלום אמון על כל כניסת הדלקים והגז לרצועת עזה.
תוקף המכרז הוא ל-5 שנים.
בפברואר 2026 זכתה החברה במכרז של מדינת ישראל - משרד האוצר - אגף החשב הכללי במינהל הרכש הממשלתי לאספקת סולר עבור משרדי הממשלה, יחידות הסמך וגופים נילווים.
המכרז מרכז עבור גופים הנכללים בתוכו - בתי חולים, אוניברסיטאות, שרות בתי הסוהר, משטרה ומשרדי ממשלה) את רכש הסולר לתקופה של 3.5 שנים.
אסא ליפשיץ (12 בפברואר 1933 – 29 בנובמבר 2021) היה כימאי פיזיקלי ישראלי ופרופסור במכון לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מומחה לחקר הכימיה של שרפות, ממייסדי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי ולימים יושב הראש שלו.
אסא ליפשיץ נולד בתל אביב, בן לנחום לייב ליפשיץ וחסיה לבית גורדון.
דודו היה המהנדס זלמן ליף.
את לימודי התיכון עשה בעירוני א'.
הוא וארבעה מחבריו, בהם יהושע יורטנר וראול קופלמן, הקימו "מועדון כימיה" ואף בנו מעבדת כימיה ביתית.
עם שחרורו מצה"ל, החל ליפשיץ את לימודיו לתואר שני בפיזיקה ובכימיה (במסלול ישיר) באוניברסיטה העברית בירושלים.
מיד לאחר מכן, המשיך ללימודי תואר שלישי בהנחיית פרופ' ברטה פרלמוטר-הימן.
ב-1961 נסע ליפשיץ לארצות הברית ושימש כעמית בתר-דוקטורט באוניברסיטת קורנל, בהנחיית פרופ' סיימון ה' באואר.
ב-1963 שב לישראל והצטרף לשורות המכון לכימיה באוניברסיטה העברית.
ב-1971 התמנה לפרופסור חבר וב-1977 לפרופסור מן המניין.
בשנים 1979–1982 כיהן כראש המחלקה לכימיה פיזיקלית, וב-1982–1986, כראש המכון לכימיה.
ב-1992–1995 שימש כראש האגודה הישראלית לחקר השרפה וכראש הסקטור הישראלי של מכון השרפה הבינלאומי, שהוא נמנה עם חבריו משך שנים רבות.
הוא היה חבר בוועד המנהל הבינלאומי של הסימפוזיון הדו-שנתי בנושא גלי הלם וצינורות הלם, של הסימפוזיון האסייתי-פסיפי הבינלאומי בנושא שרפה והשמשת אנרגיה, וכן בצוותי העריכה של שני עיתונים מדעיים בתחומי מחקרו.
ב-1979 כיהן יחד עם פרופ' יוסף רום כיושב הראש של הסימפוזיון הבינלאומי לגלי הלם וצינורות הלם, שנערך בירושלים.
ליפשיץ שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת רייט באוהיו וכפרופסור מחקר באוניברסיטת לידס, וכמדען אורח בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון , במעבדות הלאומיות ארגון ובאוניברסיטת קורנל.
מלבד אלה, שימש כיושב ראש ארגון הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטה העברית (1994–1999) וכראש המועצה המתאמת של ארגוני סגל (1999–2003).
במרוצת השנים פרסם ליפשיץ מעל 150 מאמרים מדעיים.
עם תלמידיו נמנים הפרופסורים אלכסנדר בורקט מהטכניון ומייקל פרנקלך מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
מחקרו של ליפשיץ התמקד בלמידת תגובות בפאזה גזית בטמפרטורה גבוהה, תוך שימוש בטכניקות של צינורות הלם וסימולציות מחשב של מערכות תגובה מורכבות.
בנוסף, היה מעורב בחישובי כימיה קוונטית של משטחי אנרגיה, מסלולי תגובה, תורת מצב מעבר וחצייה בין-מערכתית.
עסק גם בתהליכי שרפה בטמפרטורה גבוהה, מנגנוני קינטיקה כימית של איזומריזציות תרמיות, דה-קומפוזיציות, הצתות ופיצוצים.
לאורך שנותיו באקדמיה, הזדהה ליפשיץ כאיש ימין, ובשנות ה-80 תמך בהקמת ממשלת האחדות הלאומית וקרא להפסקת הוויכוחים סביב אופן ניהולה של מלחמת לבנון הראשונה.
כמו כן, היה פעיל בקליטת עלייה מברית המועצות.
ב-1988 נמנה עם הגרעין המייסד של חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, ועמד בראשו בשנים 1989–1991.
ב-1958 נישא לחוה לבית וולף, אותה הכיר בלימודיו.
לימים, חוה הייתה אף היא לפרופסור לכימיה ולמומחית בעלת שם עולמי לספקטרומטריית מסה.
השניים היו נשואים קרוב ליובל שנים, עד לפטירתה.
לאחר מכן, היה בן זוגה של קרולינה אייזן.
לאסא וחוה ליפשיץ נולדו בן ושתי בנות: רון ליפשיץ, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב; אורנה ליפשיץ-בקמן, מעצבת אופנה; דנה ליפשיץ, אדריכלית.
התגורר כל חייו הבוגרים בשכונת ניות בירושלים, ונטמן בהר המנוחות.
אסאהי (ביפנית: 朝日; "השמש העולה" או "שמש הבוקר", באנגלית: Japanese battleship Asahi) הייתה אוניית מערכה מסוג פרה-דרדנוט של הצי הקיסרי היפני.
היא נבנתה בבריטניה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19, מכיוון שהתעשייה היפנית לא הצליחה אז לייצר ספינת מלחמה ברמה טכנית כזו.
זמן קצר לאחר מסירתה היא הפכה לאוניית הדגל של הצי הקיסרי.
האונייה השתתפה בכל הקרבות הימיים הגדולים של מלחמת רוסיה-יפן בשנים 1904–1905 ובקרב הים הצהוב, וסבלה מפגיעות קלות בקרב צושימה.
האונייה לא השתתפה בקרבות מלחמת העולם הראשונה, אבל היה לה תפקיד בהתערבות הסיבירית של 1918.
ב-1921 שובצה האונייה במשמר החופים, ושנתיים לאחר מכן פורקה מנשקה במסגרת אמנת וושינגטון והוסבה לספינת מחסן לצוללות ולספינת אימונים.
לאחר מכן הפכה למחלצת צוללות והוכנסה למילואים ב-1928. ב-1937, לאחר פרוץ מלחמת סין-יפן השנייה, היא שימשה להובלת חיילים ומשנת 1938 היא שירתה כספינת תיקון, תחילה בשנחאי הכבושה על ידי היפנים, ולאחר מכן במפרץ קאם ראן בהודו-סין.
ב-1942, היא קיבלה הוראה להפליג לסינגפור כדי לתקן סיירת קלה פגומה, ובדרך חזרה הוטבעה על ידי צוללת אמריקאית, USS Salmon
בהתבסס על מסקנות מלחמת סין-יפן הראשונה בשנים 1894–1895, פתחה יפן ב-1896 תוכנית פיתוח של עשר שנים כדי לחדש את הצי הקיסריו ולהגדיל את מספר אוניות המלחמה שלו.
בסיס התוכנית היה בניית שש אוניות מלחמה חדשות ושש סיירות משוריינות, שעלויותיהן כוסו על ידי שלושים מיליון פאונד של פיצויי המלחמה מסין.
מכיוון שליפן לא היה את הרקע הטכנולוגי והתעשייה לבניית אוניות מלחמה מודרניות, האוניות הוזמנו ממפעלים באנגליה.
התכנון של האסאהי התבסס על אוניות המערכה הבריטיות מדגם "פורמידאבל" אך החימוש שלה כלל שני תותחים בגודל שישה אינץ' (152 מ"מ).
אורך האונייה היה 129.6 מטר, רוחבה 22.9 מטר, וגובה גוף האונייה 8.3 מטר.
עם עומס ממוצע, נפח האוניה היה 15,400 טון.
תחתית האונייה כללה 55 תאים אטומים למים והדפנות כללו 223 תאים אטומים למים.
כספינת הדגל, הצוות המלא שלה כלל 773 מלחים וקצינים, כולל הצוות של האדמירל.
האסאהי הונע על ידי שני מדחפים, שכל אחד מהם הופעל על ידי מנוע קיטור מורחב פי שלושה עם שורה של בוכנות ממוקמות אנכית.
הקיטור הדרוש סופק על ידי 25 דודי חימום שפעלו בלחץ של 17.03 בר.
מנועי הקיטור של 15,000 כוחות הסוס הבטיחו לספינת הקרב, בעיקרון, מהירות של 18 קשר (33.9 קמ"ש), אך היא הגיעה גם ל-18.3 קשר בהפלגת המבחן שלה.
עם עומס של 2,000 טון פחם ומהירות של עשרה קשרים, טווח הפעילות שלה היה כ-9,000 מייל ימי (17,000 ק"מ) ללא אספקת פחם נוספת.
המכשירים החשמליים הופעלו על ידי שלושה גנרטורים חשמליים (דינמו) שהיו מונעים בקיטור, כל אחד של 4.8 קילוואט.
החימוש העיקרי של האסאהי היה ארבעה תותחים בקוטר 30 מ"מ (12 אינץ') מתוצרת חברת Elswick Ordnance Company (Armstrong Whitworth) שכבר שימשו על אוניות מלחמה יפניות.
הם הוצבו שניים-שניים במגדלים הניתנים לסיבוב בחרטום ובירכתיים של האונייה.
הצריחים יכלו להסתובב 240 מעלות.
התותחים שקלו 850 פאונד (386 ק"ג) והפגזים (קליעים) נורו במהירות לוע של 730 מטר/שנייה.
החימוש המשני של ספינת הקרב כלל 14 יחידות של תותחי שישה אינץ' בקוטר (152 מ"מ) של ירי מהיר.
שמונה תותחים הוצבו על הסיפון הראשי ושישה האחרים על המבנה העליון.
פגזיהם שקלו מאה פאונד (45 ק"ג) והקליעים שלהם נורו במהירות לוע של 700 m/s.
תותחי האש המהירה במשקל 12 קילו שימשו כהגנה מפני התקפות טורפדו.
שדרית ההאסאהי הונחה ב-1 באוגוסט 1899 בקליידבנק סקוטלנד.
האונייה הושקה ב-13 במרץ 1900 ונמסרה ללקוח ב-31 ביולי 1900. מסירתה נדחתה בשלושה חודשים מכיוון שעלתה על שרטון ליד Southsea במהלך הפלגת הניסוי שלה, שדרשה תיקונים בתחתית האונייה.
האונייה יצאה מפורטסמות', אנגליה והגיעה ליוקוסוקה, יפן ב-23 באוקטובר.
חצי שנה לאחר מכן, ב-22 במאי 1901, הפכה לספינת הדגל של הצי הקבוע של הצי הקיסרי.
עם פרוץ מלחמת רוסיה-יפן, הוצבה האסאהי, בפיקודו של קפטן ג'מאדה היקוהאצ'י, לפלגה הראשונה של הצי הראשון של יפן.
ב-4 בדצמבר 1904 השתתפה בקרב פורט ארתור.
אדמירל היהאצ'ירו טוגו התכוון לפתוח בהתקפת לילה מפתיעה על הצי הרוסי של האוקיינוס השקט שעגן מול פורט ארתור, אך הסיירת בויארין הבחינה בהם והזעיקה את הצי הרוסי ואת משמר החופים.
טוגו הורה להשתמש בתותחים הראשיים לירי לעבר מבצרי החוף ובקטנים יותר נגד אוניות אויב.
זו התבררה כהחלטה גרועה, התותחים היפנים בגודל שמונה ושישה אינץ' לא הצליחו לגרום נזק רציני לאוניות הרוסיות המשוריינות, שהצליחו מעט יותר בתקיפת היפנים.
כתוצאה מההתנגשות 17 מלחים רוסים ו-60 מלחים יפנים נפצעו או נהרגו.
ב-27 במאי 1905, במהלך קרב צושימה, התמקמה האסאהי מאחורי ספינת הקרב מיקאסה.
האוניות הרוסיות ריכזו את האש שלהן על המיקאסה, כך שהאסאהי לא ניזוקה.
במחצית השנייה של הקרב ירו תותחי האונייה 142 פגזים בגודל 12 אינץ', יותר מכל ספינה אחרת.
היא ספגה בסך הכל חמש פגיעות, אך אף אחת מהן לא גרמה לנזק משמעותי.
היפנים איבדו בסך הכל 110 הרוגים ו-590 פצועים בקרב צ'ושימה, שהסתיים בניצחון יפני מוחלט וכבשו חמש אוניות מערכה רוסיות.
ב-1908, יחד עם כמה אוניות נוספות, היא ליוותה את הצי הלבן הגדול האמריקאי במסעו מסביב לעולם דרך מימי יפן.
ב-1914 היא הפכה לספינת אימונים ארטילרית, ב-1917 הוחלפו התותחים המקוריים שלה מתוצרת בריטניה ביפניים.
ב-1918 היא השתתפה בהתערבות היפנית במלחמת האזרחים הרוסית כספינת הדגל של הצי שלה.
היא ליוותה בעיקר נושאות גייסות וסיירה בחוף קמצ'טקה.
ב-1 בספטמבר 1921 סווגה מחדש כספינת משמר חופים ממדרגה ראשונה, אך חימושה הוצא משימוש בשנה שלאחר מכן בהתאם לאמנת וושינגטון.
עקב הסרת התותחים והשריון הופחתה נפחה ל-11,625 טון ומהירותה הוגבלה ל-12 קשר.
אסא אוירבך (10 בינואר 1956 – 4 בפברואר 2025) היה פיזיקאי תאורטי ישראלי, פרופסור בפקולטה לפיזיקה בטכניון, שכיהן כדקאן הפקולטה.
נודע כמומחה לפיזיקה של חומר מעובה וכחלוץ בחקר מערכות קוונטיות עם קורלציות חזקות.
אסא אוירבך נולד במעגן מיכאל ובגיל 3 עבר עם משפחתו לחיפה.
בנם הצעיר של רב חובל ישראל אוירבך, איש הפלי"ם, ושל רות (אורסולה, לבית פיק), נגנית ויולה.
שירת בחיל השריון ובהמשך עבד כאלחוטן בספינה של צי הסוחר.
למד לתואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים ב-1979. לאחר מכן למד לתואר שני בפיזיקה במכון ויצמן למדע, בהנחיית פרופ' זאב וגר.
ב-1981 נסע לארצות הברית ולמד לתואר שלישי באוניברסיטת סטוני ברוק בהנחיית סטיבן קיבלסון .
עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה ב-1985, נשאה את הכותרת "פיתוח בפירוק למסלולים ומנהור רב-ממדי".
בשנים 1985–1988 שהה כבתר-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו ולאחר מכן במעבדה הלאומית ברוקהייבן בניו יורק.
בהמשך לכך שימש מרצה בכיר במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת בוסטון.
עם שובו לישראל ב-1990 הצטרף כחבר סגל בפקולטה לפיזיקה של הטכניון ובמקביל המשיך לשמש בתפקידו בבוסטון עד 1993. ב-1995 מונה לפרופסור חבר וב-2000 לפרופסור מן המניין.
בשנים 2016–2018 כיהן כדקאן הפקולטה לפיזיקה בטכניון.
לאורך השנים שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד ובאוניברסיטת הרווארד.
אוירבך היה חלוץ בחקר הפיזיקה של מערכות קוונטיות עם קורלציות חזקות ונמנה עם הראשונים שעסקו בשטח מחקר זה בישראל.
פיתח שיטות תורת שדות קוונטית למערכות של ספינים, והשתמש בגישות אלו לפתור בעיות בחומרים מורכבים כגון מוליכי על בטמפרטורות גבוהות וגבישי קונדו .
תרם באופן משמעותי לחקר אפקט הול הקוונטי והתגובה של מוליכי על ומתכות לשדות וקרינה אלקטרומגנטית.
עם תלמידיו נמנים הפרופסורים אהוד אלטמן מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (לשעבר במכון ויצמן), ארז ברג ממכון ויצמן, נתנאל לינדנר מהטכניון ושניר גזית מהאוניברסיטה העברית.
אוירבך חיבר מעל 100 מאמרים ושישה פרקים בספרים, וכן כתב שני ספרים: ספר לימוד לתלמידי מחקר העוסק במגנטיות קוונטית ורומן גרפי שנועד להנגיש לקהל הרחב את פרדוקס השד של מקסוול (נכתב במשותף עם גיסו, המאייר ריצ'רד קודור).
אוירבך היה נשוי למרגרט (מגי, לבית הנדלי) ואב לבן ושתי בנות.
בתו סיון אוירבך היא אצנית ואלופת ישראל בריצת 800 מטר.
התגורר במושב עין אילה, ותחביביו היו ריצה ונגינת ג'אז בפסנתר.
נפטר בפברואר 2025 בגיל 69, בריצת בוקר.
נטמן בבית העלמין בעין אילה.
הרצאות ע"ש מילטון וליליאן אדוארדס (1991–1995)
מחזיק הקתדרה למדעים מדויקים ע"ש סידני ואליזבת' קורוב (2005)
עמית החברה הישראלית לפיזיקה (2021)
אסא ביגס היה עורך דין, פוליטיקאי ושופט אמריקאי, שכיהן כחבר בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית וכן כשופט פדרלי בבית המשפט המחוזי הפדרלי עבור מחוזות אלבמרל, קייפ פיר ופמפטיקו שבקרוליינה הצפונית.
ביגס נולד ב־4 בפברואר 1811 בעיר ויליאמסטון שבמחוז מרטין, קרוליינה הצפונית.
הוא למד בבתי הספר המקומיים ולמד לימודים קלאסיים, ולאחר מכן למד משפטים באופן עצמאי בשנת 1831. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק כעורך דין פרטי בוויליאמסטון בשנים 1831–1845 ושוב בשנים 1847–1854. בשנת 1832 נישא למרתה אליזבת אנדרוז; לזוג נולדו עשרה ילדים, שניים מהם מתו בינקותם.
במסגרת נישואיו ירש ביגס "כמה עבדים".
הוא היה ציר בוועידת החוקה של קרוליינה הצפונית ב־1835. ביגס כיהן בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1840–1842, ובסנאט המדינתי בשנים 1844–1845.
ביגס נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לנציג מחוז הקונגרס התשיעי של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרס ה־29, וכיהן מ־4 במרץ 1845 עד 3 במרץ 1847. הוא לא נבחר מחדש בבחירות של 1846.
בשנת 1851 היה חבר בוועדה לקודיפיקציה של חוקי קרוליינה הצפונית, יחד עם ברתולומיו מור ורומולוס סונדרס.
ביגס נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית וכיהן בו מ־4 במרץ 1855 עד 5 במאי 1858, אז התפטר כדי לקבל מינוי לשיפוט פדרלי.
ב־3 במאי 1858 מינה אותו הנשיא ג'יימס ביוקנן לשופט בבית המשפט המחוזי הפדרלי עבור מחוזות אלבמרל, קייפ פיר ופמפטיקו בקרוליינה הצפונית, במקום השופט הנרי פוטר שנפטר.
הסנאט אישר את המינוי באותו יום, וביגס קיבל את כתב המינוי בו ביום.
כהונתו הסתיימה ב־23 באפריל 1861, בעקבות התפטרותו.
ביגס היה חבר בוועידת הפרישה מהאיחוד של קרוליינה הצפונית בשנת 1861. לאחר שהתפטר מהשיפוט הפדרלי, הוא מונה לשופט בבית המשפט המחוזי של הקונפדרציה עבור קרוליינה הצפונית וכיהן בו מ־1861 עד 1865.
לאחר מלחמת האזרחים חזר לעסוק בעריכת דין בטארבורו שבמחוז אדג'קומב, קרוליינה הצפונית, בין השנים 1865–1868. מ־1868 ועד מותו ב־1878 עסק בעריכת דין ובעסקים בעיר נורפוק, וירג'יניה.
ביגס נפטר בנורפוק שבווירג'יניה ב־6 במרץ 1878 ונקבר בבית הקברות אלמווד בעיר.
במהלך לחמת האזרחים שהה ביגס בבית "דלקית'" ליד היישוב ארקולה שבמחוז וורן, קרוליינה הצפונית, ושם כתב את האוטוביוגרפיה שלו.
בית אסא ביגס ואתר המחובר אליו בוויליאמסון נכללו בשנת 1979 במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים.
במיתולוגיה הנורדית, אסגארד (בנורדית עתיקה: Ásgarðr) הוא מקום מושבה של קבוצת האלים הידועה כאסיר, ומנובא שהוא יושמד במהלך הראגנארוק.
אסגארד הוא כנראה אחד מתשעת העולמות ונמצא במקום הגבוה ביותר ביקום הנורדי.
במקור היה אסגארד שמה של הטירה החשובה ביותר בעולם זה, ואילו העולם עצמו נקרא גודהיים (Godheim), אולם בעקבות בלבול בקרב החוקרים הראשונים, המונח "גודהיים" הוחלף ב"אסגארד" במרבית המקורות.
המקום נשמר על ידי האל היימדאל ועל ידי טירה מרכזית מוקפת בחומות אימתניות.
במרכז העולם נמצא מישור אידוול (נקרא גם מישור אידה), שבו נפגשים האלים במטרה לדון בענייניהם.
האלים נאספים באולם גלאדסהיים ואילו האלות באולם וינגולף.
פגישות נערכות גם ליד הבאר של אורד.
בטירה המרכזית נמצא בין היתר גם אולם ולהאלה אליו זכאים להיכנס רק גיבורי מלחמה מתים, שם ישבו עם אודין וימתינו לראגנארוק בו יילחמו לצד האלים.
כדי להגיע לאסגארד מעולם בני האדם ( מידגארד) חייב הלוחם לחצות את ביפרוסט, גשר הקשת בענן המחבר את שני העולמות.
בעקבות מלחמה בין שתי קבוצות האלים, האסיר והוואניר, נהרסה חומת הטירה והיה צריך לבנות חומה חדשה.
האלים, למרות מיומנותם בבנית היכלות מפוארים, לא ששו לבצע מלאכה זו.
זר, שהגיע דרך גשר ביפרוסט, הציע לבנות מחדש את החומה תוך שנה וחצי ודרש בתמורה את ידה של פריה, אלת הפריון, את השמש והירח.
אודין לא הסכים לתנאים אלה ולוקי הציע פשרה לפיה המלאכה תסתיים תוך שישה חודשים.
הזר הסכים בתנאי שסוסו הקסום הקרוי סוודילפרי יוכל לעזור לו והאלים נעתרו לדרישתו.
העבודה התקדמה בקצב מהיר, שכן הסוס היה מסוגל להעביר מעמסות גדולים וכבדים מאוד.
האלים חששו כי המלאכה תסתיים בזמן והם יהיו חייבים בתשלום שהבטיחו.
כדי להיחלץ ממצב זה, שינה לוקי את צורתו לצורת סוסה ופיתה את הסוס הרחק ממקום העבודה.
במשך הלילה, רדף הסוס אחר לוקי ובעליו רדף אחריו.
הזר, אשר לא עמד בלוח הזמנים, זעם והתגלה כענק כפור והאל ת'ור הרגו.
סוסו של הענק סוודילפרי הצליח לבסוף להשיג את לוקי וכך נולד סלייפניר, סוסו בעל שמונה הרגלים של אודין.
ישנו חוסר ודאות לגבי שמו של הענק.
יש הטוענים כי שמו היה הרימתורס (Hrimthurs).
אולם אחרים מציינים כי השם הרימתורס מציין רק את השתייכותו השבטית לענקי הכפור (זאת משמעות השם - שילוב של h]rim] כפור ו-thurs ענק) ואילו שמו האמיתי לא ידוע.
בתרבות הפופולרית מוכרת אסגארד בעיקר דרך חברת מארוול קומיקס.
מארוול הוציאה ספרי קומיקס המבוססים על המיתולוגיה הנורדית עוד בשנות ה-50, ה-60 וה-70, עם דמויותיהם של ת'ור (אל הרעם), לוקי (האל הערמומי), אביהם אודין (האל הבכיר במיתולוגיה) וכן דמויות משניות כמו היימדאל (אחד מאלי האייסיר) המתגוררות באסגארד.
עלילותיהם זכו לפרסום נרחב ומחודש החל מהעשור השני של המאה ה-21, במסגרת סרטי היקום הקולנועי של מארוול.
בעלילות היקום הקולנועי, ת'ור התגורר באסגארד כל חייו עד שנהרסה באירועי ראגנרוק, ואחריהן עבר להתגורר ב"אסגארד החדשה" על "מידגארד" (כדור הארץ, שבו "אסגארד החדשה" אינה אלא הכפר טונסברג שבנורווגיה).
בנוסף למאורול ב-2015 הוציא ריק ריירדן את טרילוגית הפנטזיה מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד שמבוססת על המיתולוגיה הנורדית, בסדרה שלושה ספרים להב הקיץ פטיש הרעם וספינת המתים.
אסאפה פאוול הוא אצן ג'מייקני.
אלוף אולימפי, אלוף עולם, אלוף חבר העמים הבריטי ושיאן עולם.
פאוול החזיק בשיא העולם בריצת 100 מטר מיוני 2005 ועד מאי 2008, בתחילה בתוצאה של 9.77 שניות ואחר כך בתוצאה של 9.74 שניות.
פאוול היה מועמד מוביל לזכות בריצת 100 מטר באולימפיאדת אתונה 2004, אבל סיים במקום החמישי בלבד.
ב-14 ביוני 2005 בתחרות באתונה, באותו אצטדיון בו נכשל באולימפיאדה, שבר פאוול את שיא העולם בריצת 100 מטר.
הוא קבע זמן של 9.77 שניות ובכך שיפר את השיא הקודם בריצה זו של טים מונטגומרי ב-0.01 שניות.
ב-11 ביוני 2006, בתחרות בגייטסהד, בריטניה, הישווה פאוול את השיא העולמי בריצת 100 מטר, זאת לאחר שחודש קודם לכן ג'סטין גטלין הצטרף אליו כמחזיק השיא העולמי.
ב-25 באוגוסט 2006, בתחרות ליגת הזהב בציריך, השווה אספה פאוול את שיאו העולמי בפעם השלישית, כשרץ 9.77 שניות, התחרות הייתה אחת האיכותיות באותה תקופה, שבה ארבעה רצים ירדו מתחת ל-10 שניות, ושניים מתחת ל-9.90 שניות.
בשנת 2006 זכה בתואר אתלט השנה בעולם.
ב-26 באוגוסט 2007 זכה פאוול במדליית הארד בריצת 100 מטר באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן, כאשר עבר את המרחק בתוך 9.96 שניות.
זהו התואר הגדול הראשון בו זכה פאוול, אך הייתה זו אכזבה גדולה בשבילו, שכן קיווה לזכות במדליית הזהב.
באותה אליפות זכה במדליית הכסף בריצת 4X100 מטר שליחים יחד עם יוסיין בולט, מרויין אנדרסון ונסטה קרטר שסיימו בתוצאה 37.89 שניות, שהיוותה שיא לאומי חדש.
ב-9 בספטמבר 2007 שבר פאוול את שיא העולם בתחרות שנערכה באיטליה, והעמיד אותו על 9.74 שניות.
שיא העולם הזה החזיק מעמד עד שנשבר ב-1 ביוני 2008 על ידי יוסיין בולט.
לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 שוב הגיע פאוול כאחד מהמועמדים לזכייה במדליית הזהב בריצה ל-100 מטר, אך כמו באולימפיאדת אתונה סיים רק חמישי.
הוא שותף בנבחרת ג'מייקה שזכתה במדליית זהב וקבעה שיא עולם במירוץ השליחים 4X100 מטר.
ב-2017 נשללה ממנו מדליית הזהב בה זכה במירוץ השליחים, לאחר שחברו לנבחרת, נסטה קרטר, הורשע באימרוץ.
ב-2 בספטמבר 2008 שבר פאוול את שיאו האישי בגרנד פרי בלוזאן והעמידו על 9.72 שניות.
ב-30 ביוני 2011 שבר את השיא השנתי (של 2011) בלוזאן עם תוצאה של 9.78 שניות, אך נפצע לפני אליפות העולם באתלטיקה, בה תוצאתו לא נשברה.
ב-14 ביולי 2013 נמצא פאוול חיובי בבדיקת סמים.
באותו היום, התברר שגם יריבו מארצות הברית טייסון גיי וחברו לנבחרת השליחים נסטה קרטר, נמצאו חיוביים באימרוץ.
בשנת 2019 פאוול התחתן עם הדוגמנית הקנדית אלישיה מילר.
אסאם (באסאמית: অসম, "אוֹחוֹם") היא מדינה בהודו, המיושבת ביותר והשנייה בגודלה מבין מדינות צפון-מזרח הודו.
זו מדינה הפרושה מדרום למזרח רכס ההימלאיה וממערב לרכס הפאטקאי, לאורכו של נהר הבראהמאפוטרה, ובעמק הנהר בראק, ומקשרת את מערב-בנגל למדינות צפון-מזרח הודו: ארונאצ'ל פרדש, נאגאלנד, מניפור, מיזוראם, טריפורה ומגהאליה, וגובלת גם במדינות בנגלדש בבהוטן.
באסאם ובאזורים הסמוכים ישנן עדויות ארכאולוגיות מתקופת האבן.
אסאם צוינה במאה ה-4 כגבול המערבי של ממלכת גופטה.
ממלכת קאמארופה שלטה באזור בין השנים 350 ל-1140 לספירה.
עם דאיכת קאמארופה, קמו מספר ממלכות בשטחה, ביניהן קוץ',צ'וטיה וקצ'אר.
לריק שנוצר חדרו 9,000 לוחמים משבט השאן בדרום יוננאן דרך בורמה, והתיישבו באזור סיבסגהאר של ימינו, שם הקימו את בירת ממלכת אחום ששלטה במדינת אחום כ-600 שנה (1228–1826), כשאנשי השאן נטמעים באנשי המקום.
במאות 15'-16' התגבשה באסאם תורת הדבקות (בהאקטי) בסגנונו ובהנחייתו של הרפורמטור והאמן סרימנטה סנקרדב (Srimanta Sankardev), שנקראת "אק סרנה נאאם דהארמה" (Eka- sarana naam dharma חסות הדהארמה של שם/אל אחד).
האק-סרנה סוגד לאל וישנו ומופעיו ראמה וקרישנה.
בין השנים 1615-1682 היו סדרה של חדירות צבאיות של המוגהולים לאסאם, שלבסוף נותרה בידי מלכי אחום.
במהלך המאה ה-18 התרחשו מתיחויות חברתיות רבות, שאף הובילו לאלימות שגבתה את חייהם של רבים.
בסופו של דבר, בתחילת המאה ה-19' אסאם וכל האזור נכבש על ידי בורמזים.
הפלישה הבורמזית הידרדרה ל מול צבא הממלכה המאוחדת וצבא חברת הודו המזרחית הבריטית בשנת 1824. המלחמה הסתיימה בשנת 1826, עם חתימת אמנת יאנדבו (Treaty of Yandabo) וסיפוח בריטי הדרגתי של האזור.
בשנת 1834 החלו לשתול מטעי תה מצמחי הקמליה הסינית, דבר שהוביל להשקעות זרות רבות.
בשנת 1873 החל לפעול באזור שירות דואר.
בשנת 1874 הופרד שטחה של המדינה מבנגל.
בראשית המאה ה-20 החלה לפעול באסאם תנועות לאומיות כנגד הקולוניאליזם הבריטי.
עם הצטרפות ממלכת מניפור להודו ב-1948, סופח שטחה לאסאם.
בשנת 1963 הוקמה בשטח אסאם נאגאלנד, המדינה ה-16 בהודו.
ב-1972 הופרדה מהמדינה מדינת מניפור.
בין 1979 ל-1985 התחוללו במדינה מהומות נרחבות ומעשי טבח במהגרים מבנגלדש.
למרות השינויים בגבולות, עדיין התקיימו במדינה מתחים חברתיים רבים, בין קבוצות שדרשו אוטונומיה.
בשנות ה-90 ממשלת הודו אף פרסה כוחות צבא כנגד מיליציות בדלניות.
הרשות המחוקקת של אסאם מורכבת מ-126 נציגים.
המדינה מחולקת לחמש חטיבות אזוריות ו-33 מחוזות.
המדינה מוקפת במרגלות ההימאליה שבמדינות בהוטן וארונאצ'ל פרדש בצפון, רכס פאת'קאי במזרח, גבעות קאצ'אר בדרום וגבעות מגהאליה במערב.
רוב שטחה של המדינה נכלל בעמק של נהר ברהמפוטרה, הזורם בתחומיה לאורך של 800 ק"מ.
כתוצאה מכך המדינה משופעת באדמות סחף - קרקע אידיאלית לגידול אורז.
באזור שכיחות גבוהה לרעידות אדמה, וזאת בשל קו שבר גאולוגי צעיר שעליו ממוקמת המדינה.
השיפוע הדל של זרימת הברהמפוטרה, הסחף המגיע ממרומי ההימאליה ורעידות האדמה העזות גורמים לנהר לשנות את התוואי שלו ובכך לשנות את המדינה ואת פיזור אוכלוסייתה.
לתה יש ערך כלכלי חשוב במדינה והוא היה נפוץ בה כשיח-בר.
באסאם נטעו מטעי התה הראשונים בעולם והיא מספקת היום כ-60% מהתה המיוצר בהודו.
אסאם היא גם מוצא כמה מסוגי המשי המיוחדים בעולם כמו משי מוגה, הנחשב לייחודי ביותר, וליקר ביותר, והגדל רק באסאם.
נכון למפקד האוכלוסין משנת 2011, גרו במדינה כ-31,169,272 תושבים.
שיעור האוריינות במדינה עמד על כ-73.18%.
שיעור האוריינות בקרב הגברים היה 78.81% ואילו אצל נשים עמד על כ-67.27%.
אסאמית (באסאמית: অসমীয়া, בתעתיק: אוֹהוֹמִיָּה) היא שפה מקבוצת השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות המדוברת במדינות אסאם וארונאצ'ל פרדש, בצפון-מזרח הודו.
יש דוברים של השפה גם בבנגלדש (בעיקר באזור סילהט; Silhet) ובמדינת מניפור שבהודו.
בסך הכול מספר דובריה מגיע לכ-20 מיליון בני אדם.
האסאמית נכתבת בכתב אסאמי, הזהה לכתב הבנגלי, פרט לשתי אותיות.
+פונמות באסאמית סדקי וילוני מכתשי דו־שפתי אפיŋnm סותםgʱkʰdʱtʰbʱpʱ חוכךɦh xzs מקורב(צדי)wɹl * תוספת פונמה בהתאמה
קומאסי אסאנטה קוטוקו היא קבוצת כדורגל מהעיר קומאסי, שבגאנה.
הקבוצה, היא הקבוצה המעוטרת ביותר בגאנה עם 24 אליפויות של הפרמייר ליג הגאנאי.
לקבוצה יש בנוסף 9 גביעי מדינה בגאנה, 3 תוארי סופר קאפ גנאי, וכן תואר אלופת אפריקה בעונות 1970 ו-1983 כאשר בנוסף היא הגיעה עד המקום השני חמש פעמים, המספר הרב ביותר בתולדות המפעל האפריקאי.
היריבה הגדולה ביותר של הקבוצה מאז הקמתה ועד היום היא הארטס אוף אוק שהייתה יריבתה הכמעט יחידה על תוארי האליפות השונים בגאנה לאורך השנים.
ב-9 במאי 2001, במהלך משחק בין הארטס אוף אוק לאסאנטה קוטוקו, שבמהלכו מחו אוהדי אסאנטה על גול לא חוקי לטענתם החלה מהומה גדולה שגרמה להתקפה של כוחות המשטרה במגרש על אוהדי אסאנטה, אירועים שגרמו בסופו של דבר למותם של 126 מאוהדי אסאנטה, האירוע הקשה ביותר בתולדות הכדורגל האפריקאי כולו.
במשך שנים לקבוצה הייתה גם יריבה עירונית - קבוצת קינג פייסל בייבס, אך בעונת 2010/2011 היא ירדה לליגה השנייה.
שמה של הקבוצה גזור משם שבט האשנטי, שבט אפריקאי שנהג לשבת באזור גאנה, בה נמצאת הקבוצה.
הקבוצה זכתה פעמיים בליגת האלופות האפריקאית והגיעה חמש פעמים לסגנות המפעל, הקבוצה בעלת מספר הסגנויות הגבוה ביותר במפעל מאז הקמתו.
הגמר השני של הקבוצה הגיע שלוש שנים מאוחר יותר, אז נגד אותה הקבוצה הבדיוק כמו בגמר לפני שלוש שנים, אז סיימו הקבוצות בתיקו 1-1 בגאנה אך בגומלין ניצחה אסאנטה 2-1 וזכתה בגביע היוקרתי.
בעונה שלאחר מכן הגיעה הקבוצה בפעם שנייה לגמר ובו פגשה בקבוצת קאנון יאונדה מקמרון.
אסאנטה הפסידה בסופו של דבר בסיכום המשחקים וקאנון יאונדה זכתה בתואר.
שנתיים מאוחר יותר חזרה אסאנטה לגמר, אז נגד קבוצת ויטה קלאב מזאיר שזכתה בתואר בסיכום המשחקים.
תשע עונות מאוחר יותר, בעונת 1982, הגיעה הקבוצה לגמר, בו פגשה בקבוצת הפאר המצרית אל-אהלי, קבוצה שבסופו של דבר גברה על אסאנטה והשאירה אותה ללא תואר גם במפגש גמר זה.
עונה אחת מאוחר יותר נפגשו שתי הקבוצות בשחזור הגמר של העונה שלפני כן.
הפעם יצאה אסאנטה מצמד המשחקים כשידה על העליונה וזכתה בתואר אליפות אפריקה האחרון בתולדותיה.
עשר שנים מאוחר יותר, בעונת 1993, חזרה הקבוצה לגמר המפעל ופגשה ביריבתה המושבעת של אל-אהלי - א-זמאלכ.
בצמד המשחקים זכתה לבסוף זמאלק.
משחק זה הוא האחרון עד היום בו הגיעה אסאנטה לגמר המפעל.
סגנות גביע אפריקה למחזיקות גביע
שחקנים מפורסמים ושחקנים ששיחקו בישראל
אסאי (פורטוגזית: Açaí; שם מדעי: Euterpe oleracea) הוא דקל נפוץ בצמחייה הטרופית של אגן האמזונאס וסביבתו, ובעל חשיבות מרובה בכלכלה ובתזונה של תושבי האזור.
פרי האסאי נאכל לעיתים כמעין סורבה.
לדקל האסאי יש לרוב מספר גזעים היוצאים מנקודה אחת.
האסאי צומח עד לגובה של כ-25 מטר; עצים שמגיעים לגובה זה קורסים ברוח.
הכפות באורך של 80 ס"מ עד מטר אחד.
הכפות מפורצות להרבה עלעלים ברוחב של כסנטימטר, המכופפים כלפי מטה.
על כל גזע ניתן למצוא כ- 3-8 אשכולות פרי.
על אותו עץ ניתן למצוא אשכולות בזמן הפריחה ואשכולות עם פרות בשלים.
הפרי כדורי, בקוטר של כסנטימטר אחד, בצבע ירוק כאשר הוא בוסר, ומחליף את צבעו לסגול כהה כשהוא מבשיל.
האסאי נותן פרי כל השנה, אבל עיקר התנובה היא בחודשי הקיץ (מאי עד אוקטובר).
תפוצת דקל זה היא באזור יער האמזונאס (Mata amazonica), בעיקר בגדות הנחלים באזורים המוצפים בגאות (Várzeas).
התפוצה כוללת את המדינות פארה, אמזונאס, אמאפה ומרניאו בברזיל, וכן את ונצואלה, קולומביה, גיאנה, פרו ואקוודור, וקוסטה ריקה.
כ-90% מההכנסה מגידול אסאי מגיעה מהפרי.
את העיסה אוכלים קרה כמו שהיא או בליווי סוכר, טפיוקה (תוצר מניהוט דמוי פירורים רכים) או פריניה ד'אגואה (תוצר מניהוט צהוב דמוי פירורי בורגול).
מהעיסה מכינים גם גלידות וקינוחים נוספים.
לאסאי פיגמנט סגול והוא עשיר במינרלים, ויטמין C, ויטמין A וסיבים תזונתיים, בפרי יש גם נוגדי חמצון פוליפנולים (כגון פלבנואידים) כמות גבוהה מאוד של נוגדי חמצון ולכן הוא כונה "פרי על" (super fruit).
זרעי הפרי משמשים להכנת חרוזים לתכשיטים, ועלי העץ משמשים חומר גלם לגגות ולקליעת כובעים וסלים.
הגזע משמש לבנייה של סוכות.
אסדרה (בלועזית: רגולציה) היא הסדרה של פעילויות שונות במדינה באמצעות חוקים, תקנות, כללים, צווים והוראות מנהל שונות והיא כלי מדיניות גנרי מרכזי.
מטרתה של האסדרה היא הסדרה של מערך החיים הכולל במדינה, מן ההיבט של התנהגות תאגידים וארגונים המספקים שירותים ומוצרים לאזרחים, והיא קובעת את מידת המעורבות של רשויות המדינה בפעולותיהם של הגופים הפרטיים, במטרה להגן על האינטרסים הכלכליים והחברתיים במשק.
העוסק באסדרה קרוי מאסדר (רגולטור).
מדינות שונות נבדלות זו מזו במודלים האסדרתיים.
בחלקן, משרדי הממשלה תופסים נתח נכבד יותר, כגון בישראל, ובחלקן, רשויות שונות עצמאיות אחראיות למרבית האסדרה, כגון בארצות הברית.
בישראל האסדרה מעוצבת, מופעלת ונאכפת על ידי רשויות מנהליות בהן:
רשויות שונות (לדוגמה בישראל: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בנק ישראל, רשות ניירות ערך ועוד), הפועלות מכוח סמכות שהוענקה להן על ידי הרשות המחוקקת, ולהן גם מנגנוני פיקוח ואכיפה (רשויות פיקוח) למעקב שוטף אחר הציות לאסדרות.
במסגרת החלטת ממשלה, אומצה ההגדרה הבאה לאסדרה:
ד"ר שרון ידין מגדירה רגולציה (אסדרה) כפעילות שיטתית של גוף מנהלי ברשות המבצעת של המדינה, לגיבוש וביצוע של מדיניות להכוונת שווקים, המקדמת אינטרס ציבורי, חברתי או כלכלי, כלפי גופים הפועלים בשוק או במגזר מסוים, באמצעות נורמות משפטיות כופות או וולונטריות, לצד הפעלתם של מערכי פיקוח לציות ויישומם של מנגנוני אכיפה.
אסדרה זו ממוקדת לארגונים במשק – תאגידים או עסקים – ואינה ממוענת ישירות ליחיד, הפרט.
אסדרה זו כוללת הן פעולות ממשלתיות המקדמות מטרות כלכליות, כגון תיקון כשלי שוק, והן פעולות המקדמות מטרות חברתיות, כגון ההגנה על הבריאות.
ההגדרה מדגישה את שלושת שלבי האסדרה: חקיקה, פיקוח ואכיפה, המתבצעים בידי המאסדרים (או בלעז "רגולטורים") למול הגופים המפוקחים.
כיום מקובל כי המונח אסדרה מתייחס בעיקר לרשות המבצעת ולרשויות פיקוח ואסדרה הפועלות במסגרתה (חלקן עצמאיות ללא יכולת התערבות קבועה של הממשלות), ופחות לרשות המחוקקת הנחשבת לקובעת "מדיניות על" או לרשות השופטת.
קיימת מחלוקת בשאלה אם חוק נחשב נורמה משפטית המהווה אסדרה או שמא רק תקנות והוראות מנהל.
כך או כך, חוקים רבים מתווים תשתית לפעילות אסדרתית שתתבצע על ידי פקידי המנהל, כגון באמצעות מערך רישוי, תקנות מסדירות, מערך פקחים וסמכויות אכיפה וענישה.
תאגידים רבים, בעיקר בענפים עתירי אסדרה, משקיעים רבות בהתאמת הייצור והמסחר לאסדרה בענף.
השקעה זו כוללת אף גיוס עובדים שזהו תפקידם היחיד (משרות אסדרה), כגון סמנכ"ל אסדרה או אחראי קשרי ממשל.
בישראל, בשנים האחרונות, נוצרו בתאגידים רבים משרות כאלו, שעיסוקן בהטמעת הציות לאסדרה ובפעולות להגמשתה לטובת התאגיד.
ההיסטוריה של המונח המורחב של האסדרה התחיל עוד בימים קדומים והוא מצוי בכל הציוויליזציות העתיקות שקמו לפני האלף הראשון לפני הספירה: תרבות עמק האינדוס, סין, בבל ומצרים העתיקה.
קביעה מפורשת ומודעת של סמכות הציבור לכפות אסדרה ולכפות אותה באמצעות עיצומים מצויה ומנוסחת בתוספתא "ורשאין בני העיר להתנות על השערים ועל המדות ועל שכר פועלין; רשאין לעשות קיצתן (=להטיל עיצומים על מפירי האסדרה)" (תוספתא, מסכת בבא מציעא, פרק י"א).
חוקים המגנים על הפרט ועל החברה התפתחו בעיקר בצורות שלטון מסודרות ופחות בשלטון מונרכי ודיקטטורי.
החל מסוף המאה השמונה עשרה, עם התפתחות המסחר בעולם והתפתחותם של תאגידים גדולים שהחלו לשלוט באמצעי ייצור רבים, תוך ניצול הכוח שצברו לניצול הפרט ולעמדות כוח מול המדינות, החלו להתפתח חוקים שעסקו בהסדרת חיי המסחר.
בחלק מהמדינות, בעיקר באירופה, ההסדרה נעשתה באמצעות הלאמה של שירותים חיוניים לאזרחים ו/ או בעלי ערך כלכלי רב ובחלק מהמדינות, בעיקר בארצות הברית, באמצעות חוקים שונים.
החל מהמאה העשרים, בעיקר במדינות הדמוקרטיות, הולכת ומתפתחת ההבנה כי הממשלות אינן יכולות להיות גם הבעלים של נתח נכבד מהפעילות הכלכלית וגם להיות הגוף שמסדיר את החיים במדינה ואת הפעילות הכלכלית שבה.
ההתפתחות המואצת והמורכבת של הכלכלה במחצית השנייה של המאה העשרים ורמת החיים והמודעות של האזרחים לזכויותיהם, האיצו במידה רבה את תהליכים אלו.
מסוף המאה העשרים, הולכות ומתרבות המדינות המפקידות את הליכי האסדרה בידי גופים המתמחים בכך ובעלי ניסיון היכולים להתמודד בהצלחה מרובה יותר במורכבות חיי המסחר וזכויות האזרחים.
משרדי הממשלה, שהנהלותיהם מתחלפות באופן תדיר, אינם מקצועיים לעיתים במידה הנדרשת ונותנים מענה אסדרתי באיחור למשק המתפתח, אלה עוסקים בעיקר בהתווית מדיניות כללית.
בחלק מהמדינות ישנו דגש עיקרי על הסדרת החיים הכלכליים ובאחרות הדגש הוא על הגנה על הפרט והמוסר החברתי.
התפתחות האסדרה בישראל לא קרתה תוך הליך מסודר ובחשיבה ארגונית כוללת.
משנותיה הראשונות של המדינה מרבית אמצעי הייצור והשירותים החיוניים היו בבעלות הממשלה או ההסתדרות הכללית כארגון עובדים שהיה בעל זיקה לשלטון (או בבעלות משותפת של הממשלה וההסתדרות).
(חשמל, מים, טלפון, מחצבים, בריאות, נמלים, בנייה – סולל בונה, בנקים – בנק הפועלים, תעשייה – כור, כלל ועוד).
התפתחות זו הביאה לחקיקה ולהקמת גופי רישוי ופיקוח בהתאם לצרכים שהתפתחו עם השנים ובהתאם לאילוצים פוליטיים באותה התקופה.
כתוצאה מכך ניתן להבחין בחוסר אחידות בסמכויות משרדי הממשלה השונים ורשויות כפופות אליהם או עצמאיות בחלקן.
החל משנות השמונים התגברה המגמה של התנתקות הממשלה מאמצעי הייצור והמסחר (הפרטה) ומעבר להסדרת הפעילות במדינה במגוון תחומים שיפורטו להלן, באמצעות מודל המכונה "המדינה הרגולטורית".
האסדרה משפיעה על מרבית מרקם החיים והמסחר.
לדוגמה, הדלקת מתג התאורה בבית עובר מספר מעגלי אסדרה, החל מהחשמלאי שהתקין את מערכת החשמל בבית שמקבל רישיון מטעם משרד העבודה והרווחה.
המשך בקביעת מחיר החשמל על ידי הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל, המשך בתקנות להגנה על איכות הסביבה בייצור החשמל, המשך בקביעת כללים (כולל מיסוי) על יבוא חומרי הגלם לייצור החשמל או למכירת זיכיון של המדינה למחצבים ועוד.
עד 2021 ניתן היה לחלק את האסדרה בישראל לשלושה רבדים עיקריים: אסדרה בחוק, אסדרה ממשלתית ואסדרה של רשויות שונות.
הרשות המחוקקת – הכנסת, קובעת את החוקים שיחולו במדינה.
חלק מהחוקים הם ספציפיים ויורדים לפרטי ביצוע החוק.
לדוגמה, חוק שעות עבודה ומנוחה הבא להגן על זכויות העובדים או חוק ביטוח בריאות ממלכתי המסדיר לפרטים את אחריות קופות החולים למתן שירותי בריאות.
חלק מהחוקים הם חוקים כלליים, המסמיכים את השר הממונה או גוף אחר להתקין תקנות מכוח החוק שאושר.
לדוגמה, חוק התחרות הכלכלית, המעניק מרחב שיקולים והכרעות רב לממונה על ההגבלים העסקיים.
"הממונה רשאי, באישור הוועדה, לקבוע כללים לסוגי הסדרים כובלים אשר צדדים להם יהיו פטורים מקבלת אישור בית הדין" (סעיף 15א').
כיום, ישנה מגמה ההולכת וגוברת של חקיקת חוקים כלליים יותר הכוללים הוראות עיקריות המביאות את כוונת המחוקק ומסמיכות את השרים או את הרשויות השונות לקבוע תקנות ספציפיות.
מגמה זו היא לאור העובדה כי המחוקקים ערים לכך שקצב ההתפתחות של מרקם החיים והמסחר מהירים מאוד ושינוי חקיקה ראשית אורך זמן רב ותלוי במשתנים פוליטיים רבים, דבר שעשוי לעקר את החוק.
עם זאת, בחוקים להם השפעה ישירה על הכנסות או הוצאות המדינה, או בחוקים להם השפעה על שירותים חיוניים, קובע המחוקק כי התקנת תקנות או שינויים מסוימים יהיו באישורו או באישור אחת מוועדות הכנסת.
לדוגמה, מתן הנחות במס על פי תקנות לפקודת מס הכנסה דורש את אישור ועדת הכספים.
בסעיף 9ג' לחוק התגוננות אזרחית נקבע כי רק הממשלה מוסמכת לאשר הכרזה על מצב חירום.
מרבית החוקים המתקבלים בכנסת הם חוקים ביוזמת הממשלה.
הרמה השנייה של האסדרה היא זו של משרדי הממשלה.
במקרים רבים הכנסת נהגה להסמיך את הממשלה והשרים לקבוע חוקים ותקנות שיסדירו את חיי האזרחים והמסחר ואת הפיקוח והאכיפה עליהם.
משרדי הממשלה אמונים על ביצוע מדיניות הממשלה שנבחרה על ידי הכנסת.
משרדי הממשלה השונים נוגעים בחלק גדול מהפעולות שמבצעים האזרחים והתאגידים בשגרת חייהם ולפיכך נתונות בידיהם סמכויות רבות.
סמכויות אלו כוללות פעולות כספיות כגון ביצוע חוק התקציב אותו אישרה הכנסת, הכולל את הכנסות המדינה (מיסים, מלוות, הנפקת איגרות חוב ממשלתיות באחריות משרד האוצר) ואת הוצאות המדינה, לדוגמה, אופן העברת כספי סל הבריאות לקופות החולים המבוצע על ידי משרד הבריאות.
הסמכויות כוללות גם קביעת מחיר למוצרים בפיקוח כדוגמת מחיר הדלק, להגנה על האזרחים בשוק הנחשב כריכוזי, או קביעת מחירים לתחבורה ציבורית גם כשהמחיר הוא הפסדי, על מנת להגן על אוכלוסיות חלשות ועל תושבי יישובים בפריפריה.
הגנה על יצרנים על ידי קביעת מכסות ייצור (לדוגמה שוק החלב) למניעת מחירי היצף.
הגנה על יצרנים מקומיים ועל מקומות עבודה על ידי הטלת מכס על ייבוא.
הגנה על בריאות הציבור על ידי אכיפה של מניעת זיהום אוויר.
דוגמה מתחום התקשורת היא כשמשרד התקשורת יזם וקידם חוקים שונים כחלק מאסדרה בשוק הסלולר וזאת במטרה להגביר את התחרות בין שלוש חברות הסלולר הגדולות ששלטו בשוק: פלאפון, סלקום ופרטנר, בידיעה כי התחרות תועיל לצרכנים.
בין היתר, בשנת 2005 חוקק תיקון ל"חוק התקשורת" בנושא ניידות מספרים, המאפשר ללקוח לעבור בין חברות סלולר תוך שמירת מספר הטלפון הקיים כולל קידומתו, במטרה לאפשר מעבר יעיל יותר בין החברות על מנת להגביר את התחרות ביניהן.
תהליכי אסדרה בולטים נוספים התרחשו בין השנים 2010–2021: הכנסת מפעילים וירטואליים, ביטול קנסות יציאה, הפחתת דמי הקישוריות, ואיסור חסימת כרטיסי SIM.
כמו הרשות המחוקקת, גם משרדי הממשלה ערים לעובדה כי לאור ההתפתחויות המהירות של הקדמה בחיי האזרחים וחיי המסחר יש לדאוג כי האסדרה תקבע ותתבצע על ידי גורמים מקצועיים.
לא תמיד המקצועיות נמצאת במשרד הממשלתי וחילופי השרים והמנכ"לים התכופים במשרדים אלו, גורמים לעיתים להנחיות סותרות ואף לתקופות ללא הנחיות כלל.
לצורך כך הוקמו על ידי הרשות המחוקקת ועל ידי הממשלה בהסמכת הרשות המחוקקת, רשויות שונות המתמקצעות בתחומן ואשר שומרות על אחידות מבחינת ההסדרה, הפיקוח והאכיפה.
בנוסף, פעולות רבות כיום דורשות אינטגרציה בין משרדי ממשלה שונים והדרך המיטבית לביצוע היא בהקמת רשויות אלו.
לרשויות אלו סמכויות שונות ובמגוון תחומים.
חלק מהרשויות הן, כאמור עצמאיות בעלות התערבות מינימלית של משרדי הממשלה להם הן כפופות, בנושאי תקציב, אסדרה ופיקוח.
חלקן בעלות עצמאות נמוכה ומרבית החלטותיהן דורשות את אישור השר הממונה.
חלקן כפוף ישירות לממשלה, חלקן כפוף למספר משרדי ממשלה וחלקן לשר הממונה בלבד.
רשות התעופה האזרחית כפופה לשר התחבורה אמונה בין היתר על התקנת תקנות בטיחות וקביעת תעריפים לשירותי תעופה.
בנק ישראל אמור לבצע את מדיניות הממשלה "תפקידיו של הבנק יהיו לנהל, להסדיר ולכוון את מערכת המטבע וכן להסדיר ולכוון את מערכת האשראי והבנקאות בישראל בהתאם למדיניותה הכלכלית של הממשלה..." (סעיף 3 לחוק).
נגיד בנק ישראל הוא בעל עצמאות רחבה ומינויו נעשה על ידי נשיא המדינה על פי המלצת הממשלה ומשמש גם כיועץ לממשלה בעניינים כלכליים.
המפקח על הבנקים קובע כללים והנחיות לפעילות הבנקים בישראל בתחומים רבים כגון מחירי עמלות, יחס הלימות ההון, מינוי משרות בכירות ועוד.
מקובלת היום ההבחנה כי משרדי הממשלה שומרים בידיהם את האחריות לאסדרה בתחומים המשפיעים על הכנסות או הוצאות המדינה (בוודאי שבמהותיים שבהם) כמו מיסים, אגרות, הפרטת חברות ממשלתיות ובתחומים הנוגעים לשירותים חיוניים כגון ביטחון ובריאות.
האחריות לאסדרה נעשית אם על ידי ביצוע בפועל ואם על ידי הענקת סמכויות לא משמעותיות לרשויות שונות.
הרשויות העצמאיות יותר עוסקות לרוב בהסדרת מרקם החיים והמסחר.
לדוגמה, הרשות לניירות ערך, הכפופה למשרד האוצר, האמונה על שקיפות ואמינות המסחר במניות חברות ציבוריות והגנה על כספי המשקיעים מפני תרמיות, וכן מועצת רואי החשבון, האחראית על רישוי רואי החשבון בישראל וקביעת תקנות של אי תלות בחברות המבוקרות למניעת הטעיה של המשתמשים בדוחות החברות.
דוגמה נוספת היא "חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו" אשר חוקק לראשונה ב-1990, שהביא להקמתה של הרשות השנייה שמשמשת מאז כגוף האחראי על שידורי הטלוויזיה והרדיו המסחריים בישראל.
הגוף הוקם בשל מחסור בתדרי שידור, אשר הוביל את משרד התקשורת להבנה כי קיים צורך באסדרה ציבורית של טלוויזיה מסחרית, ועליו למנות מועצה אשר תהיה אחראית לפי חוק לחלוקת התדרים באמצעות מתן רישיונות לזכיינים דרך מכרזים, ופיקוח עליהם.
בין היתר, הרשות אחראית להבטיח שגופי השידור עליהם היא מפקחת יתנו ביטוי לכלל התרבויות, יקיימו שידורים בשפות זרות, והיא מסווגת בעצמה תכנים בלתי הולמים.
עם זאת, עולים טיעונים באשר לרלוונטיות המודל בעידן הנוכחי.
יש הסבורים כי שינויים טכנולוגיים, המאפשרים הפצת ערוצי שידור שלא באמצעות האוויר, ביטלו את חשיבות המחסור בתדרים, וייתכן שאין עוד הצדקה לפיקוח ציבורי.
מנגד יש הטוענים שמרכזיות הטלוויזיה בחיי הציבור והיעדר הייצוג בשידורים של קבוצות מסוימות (הכחדה סמלית) מראים כי על האסדרה להמשיך להתקיים.
ועדות ממשלתיות שונות הוקמו כדי לדון אם יש מקום להקמת רשות תקשורת מקצועית ועצמאית בישראל שתאחד את הגופים המאסדרים השונים ותרחיק את תהליכי האסדרה מהשפעת הדרג הפוליטי.
הבחנה זו היא כללית ועדיין, בעיקר עקב מבנה משרדי הממשלה ורצון לשמור על מוקדי כוח, רשויות הסדרה ופיקוח שונות הנוגעות בתחומים מקצועיים בלבד, אינן זוכות לעצמאות מספקת.
בישראל נשמעת תדיר הטענה מצדם של בעלי עסקים ותעשיינים שבישראל יש משטר של עודף אסדרה בתחומים רבים.
בדירוגי השוואה פומביים ישראל מדורגת נמוך מאוד ביחס לכדאיות ביצוע עסקים, וביחס לסרבול ביורוקרטי (הנוצר מעודף האסדרה) – ובשנים האחרונות הדירוג הולך ויורד.
מקובל להעריך שבין 2007 ל-2013 השתרשה עודף אסדרה בישראל בתחומים הקשורים לשוק ההון.
ישראל אף מדורגת במקומות לא מחמיאים בדירוג קלות עשיית העסקים של הבנק הבינלאומי, ובמדד תפיסת השחיתות.
למרות השימוש במונח "עודף" אסדרה, חלק ניכר מהשיח סביב האסדרה עוסק באיכותה ולא בהכרח בכמות או בהיקף שלה.
לכן מדינות רבות, וישראל ביניהן, שמות דגש על שיפור איכות האסדרה החדשה באמצעות שיטות לחיזוק תהליכי קבלת ההחלטות, התבססות על כלי ניהול סיכונים וניתוח ההשפעה המערכתית הצפויה של שינויים באסדרה.
בענפים בהם האסדרה לא מתפקדת טוב, חסרת שיניים וחלשה מדי, זכויות העובדים נפגעות ויחסי העבודה נוטים לכיוון המעסיקים יותר מדי, אפילו ברמה של סיכון בריאותם וחייהם של העובדים
השופט יוסף אלרון עמד על הקושי להתמודד עם אסדרה סבוכה מדי בהוראות נוהל להגשת בקשות לתמיכה מתקציב המדינה ולדיון בהן:
"הוראות נוהל תמיכות מנוסחות באופן מורכב, המקשה על הבנתן: 24 סעיפים ולמעלה מ-200 תתי-סעיפים הנפרשים על פני 15 עמודים, מנוסחים בלשון משפטית, וקובעים כללים, חריגים לכללים, וסייגים לחריגים.
ספק אם אדם מן היישוב יכול להבין את הוראות הנוהל במלואן ולאשורן, וניתן להניח כי מוסדות ציבור רבים מתקשים ביישומן."
בעקבות המצב האסדרתי העגום יחסית של ישראל ביחס לעולם, וכחלק מהליך הצטרפותה של ישראל לארגון ה-OECD, הוביל משרד ראש הממשלה מהלך ממשלתי רחב לשיפור האסדרה הממשלתית ולהפחתת הביורוקרטיה האסדרתית.
המהלך מעוגן בהחלטת ממשלה, במסגרתה נסרקת כל האסדרה הממשלתית הקיימת תוך חובת הפחתת הביורוקרטיה ב-25% לפחות, וכן חלה חובה לקיים תהליך להערכת השפעות אסדרה (מכונה RIA – Regulatory Impact Assessment) עבור כל אסדרה חדשה.
בנובמבר 2021 נחקק חוק עקרונות האסדרה, הקובע את עקרונות האסדרה ומקים את רשות האסדרה.
המונח "חוזה רגולטורי" הופיע לראשונה בספרות בישראל במחקריה של ד"ר שרון ידין, ואומץ לדין הישראלי בפסיקתו של בג"ץ בעניין מתווה הגז הטבעי.
חוזה רגולטורי הוא תוצר של הסכמה בין גוף מנהלי מאסדר לתאגיד פרטי, שעניינה הבנות הדדיות והחלפת תמורות שחלקן או כולן קשורות באסדרת פעילותו של התאגיד.
זהו הסדר הסכמי המתאפיין במתן הקלה אסדרתית על ידי המאסדר בתמורה לנטילת מחויבויות וולונטריות על ידי גורם פרטי.
עניינו של ההסכם בגיבוש טיבה והיקפה של האסדרה הייחודית שתחול על המפוקח המהווה צד להסדר.
אסדרה הסכמית היא כלי נפוץ בישראל, המשמש להסדרת היחסים בין רשויות המנהל ובין גופים הנתונים לפיקוחן, במגוון תחומים.
כך למשל הסכימו חברות מזון להעביר את טבלת הערכים התזונתיים לקדמת אריזות המוצרים, בתמורה להורדת קמפיין של משרד הבריאות הקורא לצריכה מתונה של מלח.
במקרה אחר הסכימה מכתשים אגן להקים קרן חינוכית בהשקעה של 700,000 ש"ח ולפרסם מודעת התנצלות בעיתון, בתמורה לפטור מהליכים פליליים בגין זיהום שיצרה ברמת חובב.