tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #83 מאוגוסט 1962, פרי עטם של סטן לי ולארי ליבר ובאיורו של ג'ק קירבי.
דמותו התבססה על תור מהמיתולוגיה הנורדית.
דמותו של תור מדורגת במקום ה-14 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN.
את דמותו של תור בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "תור", "הנוקמים", "תור: העולם האפל", "הנוקמים: עידן אולטרון", "תור: ראגנארוק" "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"תור: אהבה ורעם" מגלם השחקן כריס המסוורת'.
רעיונו של הכותב סטן לי לדמותו של תור הגיע מתוך הרצון ליצור דמות שתהיה חזקה יותר מכל בן אנוש אחר.
לבסוף הוא בחר ליצור דמות אל, ומכיוון שהקוראים הכירו בזמנו את האלים הרומיים והיוונים, הוא התמקד במיתולוגיה הנורדית.
בנוסף, הוא דמיין את האלים הנורדים כויקינגים מתקופה קדומה, בעלי זקן עבות, קסדות מקורננות ואלות קרב.
בתחילת שנות השישים, הכותר Journey into Mystery היה זקוק לזריקת התעוררות ולכן הוא בחר באל הנורדי תור לעמוד בראש סדרת הכותרים.
הוא ביקש מאחיו, לארי ליבר, לכתוב את התסריט, וכבדרך הרגל, הוא ציוות לכותר את המאייר ג'ק קירבי, עמו היה שותף ליצירת גיבורי על נוספים מאותה תקופה (קפטן אמריקה, איירון מן, ספיידרמן, אקס-מן, ארבעת המופלאים והענק הירוק).
מחוברת #101 החלה הרצה ממושכת עד לחוברת #179 (אוגוסט 1970), כאשר עוד בחוברת #79 (אוקטובר 1963) נוספה עלילה בשם Tales of Asgard בת חמישה עמודים שהורחבה בגיליון הבא ל-18 עמודים.
בחוברת #126 (מרץ 1966) שונה שם הכותר ל-The Mighty Thor ועלילת Tales of Asgard הוחלפה במעללי "הבלתי אנושיים" (The Inhumans, גליונות #146-152, נובמבר 1967-מאי 1968).
ג'ק קירבי עזב את הכותר לקראת סוף 1970, והחליפו המאייר ג'ון בוסימה החל מחוברת #182 (נובמבר 1970).
סטן לי עזב מיד לאחר מכן, ואותו החליפו כותבים כג'רי קונוויי, לן ויין ורוי תומאס, כשזה האחרון שילב רבות מהמיתולוגיה הנורדית ועיבד אותן לתוך הקומיקס.
וולט סימונסון לקח על עצמו הן את מלאכת הכתיבה והן את מלאכת האיור החל מחוברת #337 (נובמבר 1983) עד לחוברת #367 (מאי 1986).
הוא הציג את דמותו של בטא ריי ביל במה שנחשב בעיני רבים להרצה מוצלחת ופופולרית.
לאחר עזיבתו, העורך הראשי של מארוול דאז טום דה פלקו עבד על הכותר יחד עם האמן רון פרנץ, עד אשר עזב בחוברת #459 (פברואר 1993).
לאור ההתפתחויות במיני סדרה "גיבורים נולדים מחדש" בשנות ה-90, תור ודמויות רבות של גיבורי על הוסרו מהמשכיות יקום מארוול למשך שנה אחת והועברו ליקום מקביל.
הכותר שינה את שמו מחדש ל-Journey into Mystery החל מחוברת #503 (נובמבר 1996) ועד לחוברת #521 (יוני 1998).
לאחר חזרתו ליקום מארוול, תור החל בכרך שני בחוברת Thor vol.
חוברת #36 (יוני 2001) החלה להשתמש במיספור כפול, כמחווה להרצה המקורית משנות השישים.
כרך זה נכתב עד לחוברת #85/#587 (דצמבר 2004), כאשר דן ג'ורגנס כתב את 79 החוברות הראשונות, ודניאל ברמן ומייקל אבון איימינג השלימו את הסדרה עד לסופה.
הכרך השלישי של הכותר החל בספטמבר 2007 בכתיבתו של ג'יי מייקל סטרזינסקי ובאיורו של אוליביה קויפה.
בינואר 2009, הכותר שינה את מספורו חזרה להרצה משנות השישים (חוברת #600).
קיירון גילן החליף את סטרזינסקי בחוברת #604 עם האמנים בילי טאן, ריצ'רד אלסון ודאגי ברייטוויית' עד לחוברת #614, ונכון להיום ממונה על הכותר הכותב מאט פרקשן.
אודין, אביו של תור, מחליט כי על בנו ללמוד את ערכה של ענווה ובתוך שכך מאכלס אותו בתוך גופו של סטודנט לרפואה מוגבל בשם דונלד בלייק, ללא כל זכרונות על אלוהותו.
במהלך חופשה בנורווגיה ולאחר שהפך לרופא מן המניין, בלייק עד להגעתו של כח סיור חוצני.
בלייק נמלט למערה, ולאחר שמגלה את מקבתו המוסתרת של תור - מיולניר - והטחתה בסלע, הופך לאל הרעם.
לאחר שהביס את החוצנים, תור חולק בחיים כפולים עם האלטר אגו שלו - מטפל בחולים יחד עם האחות ג'יין פוסטר, אהובתו בהמשך, ומגן על האנושות מפני רוע.
מיקומו של תור על פני כדור הארץ מושך עד מהרה את תשומת לבו של אחיו החורג ואויבו לוקי, אשר שב לכדור הארץ פעמים רבות כדי להרוס את אחיו.
לוקי גם אחראי לשלושה מנבליו העיקריים של תור - האיש הסופג, צוות הריסה ומלקית' הארור.
במהלך אחת ההתרחשויות, לוקי אחראי בעקיפין ליצירת חבורת האוונג'רס, כאשר הוא משתמש בחיזיון כדי למשוך את תור לקרב עם הענק הירוק.
מבין האויבים המוקדמים של תור ניתן למנות את האיש הרדיואקטיבי, מכשפת ומוציא להורג, הצבא האדום, זארקו איש המחר, איש הלבה, הקוברה, מיסטר הייד וכן הגרגויל האפור.
תור מתאהב בג'יין פוסטר ומסרב להוראותיו של אביו לחזור לאסגרד, דבר אשר מוביל לענישתו מספר פעמים.
כמו כן, חיבתו של תור לכדור הארץ ניכרת היות שהוא בנה של האלה הבכירה גאיה.
תחבולותיו הערמומיות של לוקי מאלצות את תור לשתף פעולה עם אביו ועם בן בריתו בלדר כדי לעצור את ענק האש סירטיר, להביס את האיש הסופג הכוחני, ולהוכיח את חפותו במבחן האלים, מה שמצריך ממנו פרישה זמנית מהאוונג'רס.
תור פוגש גם באל היווני הרקולס, שהופך לחבר נאמן כאשר תור מצילו מהאל האולימפי פלוטו.
בנוסף, הוא בולם את התקדמותו של אגו הכוכב החי ומציל את ג'יין פוסטר מידיו של הוד התפתחותו.
אודין לבסוף מסכים למערכת היחסים בין תור לג'יין פוסטר, בתנאי שהיא תעבור את המבחן.
אולם, פוסטר נכנסת לפאניקה ונכשלת.
למרות כישלונה, אודין שולח אותה חזרה לכדור הארץ בניסיון למצוא אהבה חדשה, ותור שבור הלב מכיר את הלוחמת האסגרדית סיף.
תור נאבק בטרול האסגרדי אוליק לראשונה בניסיון לגנוב חזרה את מיולניר, מביס את קאנג הכובש ואת סופר-סקרול החוצני, ויחד עם אודין ובני בריתו נכנס לקרב עד מוות עם "שלושת המכשפים".
למרות ניסיונות חוזרים ונשנים של לוקי להשמיד את תור בעזרת אויבים חדשים וותיקים, תור יוצא כשידו על העליונה ואף מונע את לקיחתו בידי אלת המוות הלה.
הוא חוזר לאסגרד כדי למנוע מאויבו מנגוג לשלוף את חרבו של אודין ובכך להשמיד את יקום מארוול, מגלה אודות הישות הקוסמית גלקטוס ומונע מאדם וורלוק מלחטוף את סיף.
תור נלחם שוב בסירטיר כאשר ענק האש פורץ לתוך אסגרד.
הדבר קורה בזמן שלוקי תופס את השלטון באופן זמני באמצעות הטבעת של אודין.
הוא חוזר לכדור הארץ מעט מאוד, וזאת לאחר שהוא נתקל באיומים חוזרים ונשנים מכוחות אסגרדיים (מנגוג ואוליק, לדוגמה), אלוהיים (פלוטו) וקוסמיים (אינפיניטי, קְסור).
תור עוזר לחברי האוונג'רס לנטרל מספר אויבים (כדוגמת אולטרון, גרביטון, הרוזן נפאריה וקורבאק), הנתונים להשפעתם של "זקני היקום" המרושעים.
הוא גם מונע ממנגוג ניסיון שני להשתלט על חרבו של אודין, לאחר שזה התחזה למלך אסגרד.
בנוסף, הוא ניצל על ידי בן בריתו ולסטאג כאשר "כוח אודין" הופך לכוח הרסני ובעל תודעה משלו, וכן ניצל ממוות כאשר אביו, אודין, מתכנן אירוע קרב מבוים (בסיפור "שחר האלים").
תור מתעמת בסופו של דבר מול המארח הרביעי של קבוצת נבלי-על "השמימיים" ולומד אודות מקור עולם ביתו, אסגרד, ואודות תוכניתו של אודין להגן על כדור הארץ מפני השופטים החוצניים.
אודין מנסה לעצרם באמצעות שריונו של "המשמיד" וחרבו, אך "השמימיים" עוזבים לבסוף רק כאשר ניתנת להם מתנת מנחה של תריסר בני אנוש בידי גאיה בשם "אמהות השמיים" (ביניהן פריגה והרה).
תור לומד גם כי אמו הביולוגית היא גאיה.
תור לומד גם אודות קיומו של "אוכל האלים", יצור שזומן כשאלי המוות מכמה פנתאונים איחדו את ממלכותיהם באופן זמני.
היצור מתגלה כבנה של גאיה, ולפיכך כאחיו למחצה, ולאחר הבסתו תור משיב את הסדר הקוסמי על כנו.
תור נשלח על ידי מנהל סוכנות S.H.I.E.L.D ניק פיורי לחקור חללית המתקרבת לכדור הארץ ונתקל בבטא ריי ביל החוצני, שלאחר קרב קצר עמו מצליח להניף את מקבתו של תור, מיולניר.
לאחר ישוב ההדורים עם האלים האסגרדים, בטא ריי ביל כורת ברית עמם ובאישורו של אודין זוכה לעזור לתור ולבני בריתו בהבסת צבא שדים בהנהגת שד האש סירטיר, האוחז בחרב "שחר", חרב האבדון האימתנית.
לאחר מספר קרבות ממושכים, כולל קרב עד מוות עם פפניר, האלים נוחלים ניצחון, אם כי סירטיר נעלם דרך קרע בזמן ונחשב למת.
תור נשאר באסגרד כדי למלא את הריק שנותר לאחר מותו לכאורה של אודין.
הוא מניס את הלה, פוגש באבי-סבו טיוואז, מאלץ את לוקי לרפא אותו משיקוי אהבה, מציל נשמות אבודות מתוך ממלכתה של הלה, ובעזרתו של בטא ריי ביל מביס את האלף האפל קורס.
תור מקולל בידי הלה לאחר שהציל את אנג'ל מידי חבורת "המשוטטים" הרצחנית.
עצמותיו הופכות לשבירות כזכוכית והוא אינו מסוגל להתרפא אם נפגע.
הקללה הופכת אותו לאלמותי, והוא אינו יכול למות חרף פציעותיו הרבות.
תור נפצע בקרב עם האיש הסופג (שנשלח על ידי לוקי) ובסופו של דבר ניצל על ידי לוקי במהלך קרב עם האלפים האפלים.
תור נאלץ לעטות שריון על מנת להגן על גופו השברירי.
הוא ולוקי מביסים קבוצה של ענקי כפור המחפשים נקם על ידי מציאת הנחש של מידגרד, בתקווה שזה יהרוג את אל הרעם.
לפי הנבואה, תור והנחש של מידגרד עתידים להרוג אחד את השני במהלך הראגנארוק.
הענקים מוצאים את הנחש לבסוף, אשר נלחם נגד תור בקרב עד מוות.
תור הורג את הנחש, אם כי גופו מתאדה לחלוטין.
לוקי הורג את ענקי הכפור ומוצא את צורתו הנוזלית של תור.
המשמיד מנסה לפרק את אל הרעם לגורמים אך אינו יכול לעשות זאת עקב קללתה של הלה.
תור לבסוף מצליח להשתלט על מוחו של המשמיד ומאלץ את הלה באיומי מוות להשיב את צורתו המקורית.
לאחר מכן, הוא שובר את זרועו של לוקי כעונש על מעשיו.
לאחר מפגש נוסף עם השמימיים בעולם חוצני, תור מוצא את אודין – אסירו של סת – ומשתמש בכוחו כדי להדוף את סירטיר, להביס את אניהילוס בשעה שאסגרד מצויה באזור השלילי ונלחם בג'אגרנוט, אויבם של האקס-מן בכדור הארץ.
כאשר תור הורג את לוקי בקרב יחידים, הוא מגורש על ידי היימדל האסגרדי, שמתפקד כשליט זמני בעת שאודין מתחיל את תקופת שנתו.
הוא מוחלף על ידי בן האנוש אריק מסטרסון, שהופך לגיבור העל ת'נדרסטרייק.
כאשר אודין מתעורר, תור נסלח על מעשיו וחוזר.
במהלך קרב, תור נתקף שגעון לוחמים בידי ולקיריה.
לאחר שהוא גובר על כל מי שמנסה לעצרו, הוא מובל על ידי תאנוס הנצחי בפני אודין, שמרפא את בנו מהשגעון.
תור נלכד ביקום מקביל יחד עם קבוצות גיבורי על אחרות כהאוונג'רס וארבעת המופלאים לאחר שהביסו את אונסלוט.
למשך שנה, הגיבורים חיים במציאות מקבילה המתגלה כתוצר מלאכותי, עד אשר הם חוזרים ליקום שלהם.
תור מצטרף חזרה לאוונג'רס ונלחם במשמיד יחד עמם.
הוא ניצל על ידי ישות בשם מרנוט, המתגלה כאחד מעורביו של אודין.
בנוסף, תור נכנס למלחמה עם האלים האפלים, נלחם בשלושת המכשפים ונאבק מאבק מתמשך עם תאנוס, המחפש לעצב מחדש את היקום.
כאשר אודין מת בקרב נגד סירטיר, תור הופך לשליט אסגרד.
הוא מרחיב את תחום שלטונו, הכולל כעת את כדור הארץ.
הוא ובני בריתו האסגרדים שוחטים וכולאים את כל אלה המתנגדים להם, אשר ביניהם חבורת האוונג'רס.
הוא מתחתן עם אמורה ולהם נולד ילד אשר עם גדילתו מתחיל לפקפק ביכולת שיפוטו של אביו.
כשהוא נעשה מודע למעשיו, תור מוכה אשמה ועובר מסע בזמן לתיקון טעויותיו.
כשקו הזמן חוזר לתיקונו, לוקי משיב לחיים את סירטיר, אשר מחשל מקבות למאמיניו של לוקי ומחל את הראגנארוק.
מתברר כי הראגנארוק הוא תוצר עקיף של אלה אשר יושבים במרום ואשר הם "האלים של האלים".
לפיכך, תור מתעמת מול הנורנים (הגורלות) ומנתץ את המרקם הקיומי של אסגרד.
לאחר ששובר את מעגל הראגנארוק ומתגלה לו כי זו הייתה תוכניתו של אודין מלכתחילה, תור נכנס לתרדמת.
מקבתו של תור מתגלה בכדור הארץ ונמצאת תחת חסות צבא ארצות הברית.
כאשר דוקטור דום נמלט מגיהנום הוא מנסה להניף את המקבת ללא הצלחה.
המקבת מגיעה לרשותו של אדם בשם דונלד בלייק, אשר בנוגעו בה מועבר למישור אי-קיום בו שוכן תור.
הוא מסביר לתור שכשאודין הסיר את אישיותו של בלייק מבנו, בלייק עצמו שוגר למישור שבו שכן תור.
בלייק משכנע את תור להניף את המיולניר פעם נוספת ולחלוק שוב את אישיותו עמו.
בלייק גם מגלה שחבריו האסגרדים של תור אינם מתים אלא חבויים בכדור הארץ.
תור בונה מחדש את אסגרד באוקלהומה ולומד אודות מלחמת האזרחים בין גיבורי העל.
הוא זועם על כי טוני סטארק יצר שיבוט בדמותו באמצעות DNA במלחמה על רישום המוטאנטים - ראגנארוק הקיבורג.
הוא נלחם בסטארק ומביס אותו.
אסגרד מקבלת מעמד של שגרירות זרה, עם חסינות דיפלומטית לנתיניה.
תור מחפש אחר האסגרדים ומשיב את כולם מלבד סיף, הלכודה בגופה של אשה זקנה.
הוא מחפש אחר אביו ומוצא אותו בולהאלה, נלחם בקרב מתמשך נגד סירטיר.
אודין מייעץ לבנו כי עליו להנהיג את האסגרדים.
במהלך אירועי פלישה סודית, תור מציל ומרפא את בטא ריי ביל, בן בריתו, אשר עוזר לו בפלישת גזע הסקרול החוצני.
במהלך הפלישה תור נאלץ להקריב את חייה של שותפתו לאוונג'רס, הצרעה.
תרמית של לוקי גורמת לתור להרוג את סבו, והוא מגורש מאסגרד.
הוא מחפש אחר דוקטור סטריינג' בתקווה לתקן את מקבתו, שניזוקה בקרב.
סטריינג' מצליח לתקן את המקבת אולם כוח החיים שנמצא בתור מועבר למקבת, מה שקושר בין השניים ביחס סימביוטי.
בהמשך, תור מצליח לשחרר את סיף הכלואה, כעת שמקבתו תוקנה.
במהלך סיפור המצור, תור נחלץ לעזרת אסגרד עם פלישת האוונג'רס האפלים בהנהגתו של נורמן אוסבורן.
אף על פי שכוחות הפלישה מובסים, אסגרד נופלת ולוקי נהרג כשהסנטרי משחרר מתוכו את ישות "הריק".
חוק רישום העל-אנושיים מבוטל ותור מצטרף שוב לקבוצת האוונג'רס, שהוקמה מחדש.
לאחר אירועי מצור, תור מתאבל על מותו של לוקי, ולאחר שנלחם בדיזיר הוא נפגש עם הלה - שמגלה לו כי לוקי עודנו בחיים.
כשאסגרד נבנית מחדש, תור נעשה דיכאוני ומלנכולי ונזכר בילדותו עם לוקי.
הוא מגלה אותו ברחובות פריז, לאחר שנולד מחדש כילד בלי זיכרונות על עברו או על זהותו.
תור חשף כי לוקי הוא אל ואף הוא אחיו, ומבקש ממנו לחזור איתו לאסגרד.
בתחילה, לוקי מסרב להאמין לו, אך הודה כי הוא אינו זוכר דבר על עברו.
בוכה, לוקי הצהיר כי חלם על מעשים איומים שעשה, ותהה האם עשה דברים אלו בעברו.
תור הרגיע את לוקי, ואמר לו להתייחס לאמנזיה שלו כמתנה.
לאחר מכן, תור החזיר את אודין לחיים, כדי שיוכל להתפייס עם לוקי.
עם זאת, אודין זעם על לוקי, כינה אותו בוגד ושקרן, ואף טען כי הוא הסיבה למותו ולנפילת אסגרד.
אולם בהמשך, אודין סלח ללוקי על מעשיו לאחר שתור הגן עליו.
בינתיים, מתגלה כי לוקי ברח מאסגרד.
הוא נתפס בידי איירון מן, ועל אף שלוקי התנצל, סטארק החל לתקוף אותו.
תור הגיע במהרה למקום, הדף את סטארק וציין כי "אל השובבות" חזר.
לוקי, ללא זיכרונותיו, נהיה קורבן להפחדות ורדיפות מצד תושבי אסגרד, המאיימים להורגו.
עם זאת, תור הגן עליו, ולוקי עשה ככל שביכולתו להפוך לאדם טוב יותר.
בתחילת אירוע הפחד עצמו, סין מצאה את "מקבתה של סקאדי" באנטארקטיקה, והפכה לסקאדי עצמה.
סין שחררה את "הנחש", ששכנע את האלים כי הוא אודין, ומכריח את אודין עצמו לברוח מאסגרד.
כש"אודין" מכריז מלחמה על מידגארד, תור מפקפק בזהותו, ומגורש בחזרה למידגארד, אך עם מיולניר בידו.
אחרי מפגש קצר עם האוונג'רס, תור נוסע לאנטארקטיקה, שם "הנחש" שיחזר את מצודת האימה שלו.
תור התעמת בקרב קצר עם הנחש, אך הובס, הושלך לניו-יורק והתעמת עם נול ואנגריר, שניים מחברי קבוצת הראויים של "הנחש".
תור הזועם הביס את אנגריר, ופוצץ את גופו לשכבת האטמוספירה העליונה.
אחרי קרב זה, תור התמוטט, חולץ על ידי האוונג'רס, נרפא וקיבל את חרב אודין.
באמצעותה, תור הרג את "הנחש" - שהתגלה כאחיו של אודין, קול בן בור - בקרב הסופי נגד קבוצת הראויים, אך מת מפצעיו בסוף הקרב.
כשגופתו של תור נשרפת באסגרד, צורה נראית לפתע בתוך האש, ומן הלהבות מתפרץ הטרול אוליק, שלבש את צורתו של תור ונטע בכולם את הזיכרון כי תור לא מת.
באותו הזמן, רוחו של תור התעוררה, ומגלה כי דונלד בלייק הופרד מאישיותו של תור.
לאחר מכן, תור האמיתי נאבק בדמוגורג, בעוד לוקי מבקש עזרה מהגולש הכסוף ומדונלד בלייק.
תור התאחד שנית עם דונלד, הגן על אסגרד מפלישת טרולי סלע והרג את אוליק.
לאחר שתור עובר על פני כל תשעת העולמות, תור מצטרף לצד האוונג'רס במלחמתם נגד האקס-מן.
תור הוביל את קבוצת האוונג'רס הסודיים להרוס את כוח הפניקס בחלל, אך דעתו של תור הייתה מוסחת והוא התרסק על האזור הכחול של הירח, פצוע.
תור, מתאושש מפצעיו, נענה לתפילתה של ילדה קטנה בכוכב לכת זר.
כשתור מברר אצל זקני היקום מדוע לא פנתה אל אלי כוכבה, הם סיפרו לו כי הם מתו, מה שהפתיע את תור.
תור גילה כי ישנם סיפורים על אלים שמתו בסיבות פתאומיות, וכשהוא מגיע לביתם של האלים הוא מוצא אותו ריק, פרט לחדר אחד המלא בגופות.
תור זיהה את הרוצח כגור שוחט האלים.
אחרי מחקר מעמיק, הוא גילה כי הוא צדק בהשערתו, וכשהוא מגיע למקום מחבואו המוכר של גור, הוא מגלה כי גור מחפש אחריו.
במהלך אירוע "החטא הקדמון", תור גילה כי יש לו אחות בשם אנג'לה.
הוא השתתף בקרב נגד ניק פיורי וצבא מודלי החיקוי האנושי שלו, כאשר פיורי לוחש משהו באוזנו.
הוא נעשה לא-ראוי לשאת את המיולניר, אשר נותר על הירח.
בהמשך, גרסה נשית של תור מגיעה למקום.
תור משתמש בגרזן יארנביוורן במקומו, וכאשר התעמת עם מלקית' הארור, צבאו וענקי כפור, אחת מידיו הוחלפה ביד קיברנטית.
הוא השתתף באירועי "אוונג'רס ואקס-מן: הציר" בהם לוקי נעשה ראוי למיולניר זמנית, ועזב את האוונג'רס לטובת קבוצת האוונג'רס של סאן-ספוט.
הוא קיבל מיולניר ממקבילו מארץ-TRN380, שרק תור לא ראוי יכול לשאת אותה.
כמו כל האסגרדים, תור אינו אלמותי אלא נאלץ לסמוך על אספקה תקופתית של התפוחים הזהובים של אידון כדי לשמר את תוחלת חייו, שהחזיקה למשך אלף שנה.
בהיותו בנם של אודין ושל גאיה, תור הוא החזק מבין האלים הנורדים ומסוגל להישגים כבירים במחי יד בלבד.
לתור עמידות גבוהה בפני פגיעות, ברמה הקרובה לחסינות.
הסיבולת שלו איפשרה לו להילחם נגד צבא ענקי הכפור במשך תשעה חודשים ללא כל פגיעה או עייפות.
יש לו מהירות על המאפשרת לו להדוף כדורים עם מקבתו ואף להשיג את מהירותו של המוטאנט קוויקסילבר.
כמו כל האסגרדים, תור חסין בפני מחלות אנושיות ובעל עמידות מסוימת לקסם.
כאל הנורדי של הרעם, תור יכול לזמן את האלמנטים של הסערה – רעם, גשם, רוח ושלג – ומשתמש במיולניר כדי לתעל את יכולתו.
הוא מתמחה בקרב פנים אל פנים, בעיקר בשימוש בפטיש קרב, בחרב ובאלה.
ברשותו שני חפצים המעניקים לו כוח – חגורת כוח קסומה המגבירה את כוחו ואת סיבולתו, ומקבתו המיסטית אשר מעניקה לו יכולת לשלוט במזגי האוויר וכן מעניקה לו יכולת תעופה, הקרנת אנרגיה וספיגתה, מסע בין ממדי וכן תמרון חומרי.
באמצעות מיולניר, תור מסוגל לנוע במהירות על-קולית באטמוספירת הארץ ובמהירות הגוברת ממהירות האור בחלל.
לאחר מותו של אודין, תור ירש את כוחו של אביו.
הודות לכך, הוא היה מסוגל לעצב מחדש את הירח ולצוות על המפלצת האסגרדית מנגוג.
בנוסף, ריכוז כל כוחו בעת הטלת מיולניר איפשר לערוף את ראשו של המשמיד, בעת שנשלט על ידי דסאק קוטל האלים.
תור התמחה גם בשליטה על ההריסות, רמת התעלות רוחנית המאפשרת לו לשחרר את אסגרד ממעגל הראגנארוק.
כאשר המיולניר נפגמת, דוקטור סטריינג' מעביר את כוחו של אודין מתור למקבת ובכך מאפשר את תיקונה.
אולם, בכך קשר את גורלה בגורלו – אם תישבר בעת קרב, הרי שהוא ימות.
אחרי אירוע "החטא הקדמון", תור נעשה לא-ראוי למיולניר.
כתחליף, הוא משתמש בגרזן קרב בשם יארנביורן, אותו קיבל לפני שקיבל את המיולניר.
כמו כן, אחרי שאמר כי אין לו צורך בה, אחת מידיו הוחלפה ביד קיברנטית.
דמותו של תור הופיעה בסדרות אנימציה של ספיידרמן משנות ה-80, ארבעת המופלאים (בדיבובו של ג'ון ריס-דייוויס), הענק הירוק והאקס-מן משנות ה-90, וכן האוונג'רס: סדרת האנימציה של שנת 2010.
דמותו של תור הופיעה בסרט הטלוויזיה הענק הירוק חוזר משנת 1988 והוא גולם על ידי אריק קרמר.
דמותו של תור הופיעה בסרטי האנימציה של מארוול, "הנוקמים: האיחוד", והמשכו, "הנוקמים: האיחוד 2", וכן בסרט "הענק הירוק נגד".
בנוסף הופיעה דמותו לצד בטא ריי ביל בסרט האנימציה המבוסס על הקומיקס כוכב הענק הירוק, אשר נקרא "עולמו של הענק הירוק".
כל הסרטים הם חלק מסדרת הסרטים "Marvel Animated Features".
בסרטי הלייב אקשן של היקום הקולנועי של מארוול, דמותו של תור מגולמת בידי השחקן כריס המסוורת'.
עיבוד קולנועי ראשון לדמותו של תור היה בסרט "תור" בבימויו של קנת בראנה, שיצא ב-6 במאי 2011. הסרט הוא הרביעי בסרטי היקום הקולנועי שהובילו לפרויקט "הנוקמים".
בסרט מככבים כריס המסוורת' כתור, נטלי פורטמן כג'יין פוסטר, אנתוני הופקינס כאודין, טום הידלסטון כלוקי, אידריס אלבה כהיימדל, רנה רוסו כפריגה, קולם פאור כמלך ענקי הקור לאופיי, ג'יימי אלכסנדר כסיף, וג'וש דאלאס, טדאנובו אסאנו וריי סטיבנסון כהלוחמים שלושה.
בהמשך, תור הופיע לצד גיבורי על נוספים כקפטן אמריקה, איירון מן, הענק הירוק, הוקאיי והאלמנה השחורה בסרט "הנוקמים", המבוסס על קומיקס האוונג'רס, שיצא ב-4 במאי 2012.
בנובמבר 2013 יצא סרט ההמשך "תור: העולם האפל", הסרט השני בסדרת סרטי מארוול המובילים לפרויקט "הנוקמים: עידן אולטרון".
בסרט כיכבו השחקנים הראשיים של הסרט הראשון, אליהם הצטרפו כריסטופר אקלסטון כמלקית' הארור שליט האלפים האפלים, אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה כאלגרים החזק וקלייב ראסל כטיר, אל המלחמה האסגרדי.
בסרט "דוקטור סטריינג'" משנת 2016, המסוורת' מופיע בתפקיד תור בהופעת קמע בסצנה שאחרי הכתוביות.
שם, הוא פוגש בסטריינג' ומבקש ממנו לעזור לו למצוא את לוקי, אחיו החורג.
סצנה זו הייתה בבימויו של במאי הסרט השלישי, טאיקה ואיטיטי.
ב-3 בנובמבר 2017 עלה לאקרנים הסרט השלישי בסדרת סרטי תור של היקום הקולנועי, "תור: ראגנארוק".
אל צוות השחקנים הצטרפו טסה תומפסון בתפקיד ולקיריה, קייט בלאנשט בתפקיד הלה, קארל אורבן בתפקיד סקורג', ג'ף גולדבלום בתפקיד גראנדמאסטר ומארק רופאלו בתפקיד ברוס באנר/הענק הירוק.
תור שב להופיע בסרטי "הנוקמים" "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019).
ב-6 ביולי 2022 יצא לאקרנים הסרט הרביעי בסדרת הסרטים של תור ביקום הקולנועי של מארוול, "תור: אהבה ורעם".
סדרה עיקרית Journey into Mystery #83–125 (אוגוסט 1962-פברואר 1966)
Thor Annual #1 (2015, בכיכובה של ג'יין פוסטר)
Thor Vol.7 (אוגוסט 2025 ואילך)
סדרות משנה Journey into Mystery Vol.2 #1–19 (אוקטובר 1972-אוקטובר 1975, סדרה לא בכיכובו של תור)
מיני סדרות ומהדורות מוגבלות Marvel Comics Group: Thor (יולי 2000)
Thor: Godstorm #1–3 (ספטמבר-נובמבר 2001)
בתורת התורים, תור M/M/1 הוא מודל תורים בעל שרת יחיד וללא מגבלה על קיבולת התור המשמש לעיתים קרובות למידול של מערכות בשל פשטותו המתמטית.
הסימון M/M/1 מייצג על פי סימון קנדל מערכת כלהלן:
תהליך מופע הלקוחות הוא תהליך פואסון (ועל כן משך הזמן שבין הופעה להופעה הוא בעל התפלגות מעריכית)
זמני השירות בעלי התפלגות מעריכית גם הם
קיבולת התור שבו הלקוחות ממתינים הוא אינסופי
הלקוחות נגזרים מאוכלוסייה אינסופית של מבקשי שירות פוטנציאליים
שיטת השירות היא FCFS, כלומר מגיע ראשון מקבל שירות ראשון.
מאחר שמדובר בשרת יחיד הדבר שקול לנכנס ראשון יוצא ראשון.
ההכללה של תור M/M/1 למערכת בעלת מספר כלשהו של שרתים מכונה תור M/M/c.
תור M/M/1 כתהליך לידה ומוות
אם נגדיר את מספר הלקוחות במערכת, k, כמשתנה המצב, תור M/M/1 הוא תהליך לידה ומוות (Birth-death process) מהפשוטים ביותר, שבו קצב הלידה (הגעת לקוח חדש לתור) וקצב המוות (סיום שירות ויציאה מהמערכת) קבועים עבור כל המצבים למעט מצב הקצה שבו אין לקוחות במערכת (במצב הקצה קצב המוות הוא אפס).
יהי λ קצב מופע הלקוחות ו-μ קצב השירות, שניהם קבועים כאמור עבור כל המצבים למעט מצב האפס.
מכאן אפשר לנסח את משוואות המצב הדיפרנציאליות המתארות את הסתברות המערכת להיות במצב k בזמן t:
במצב שיווי המשקל הנגזרות מתאפסות ועל כן קצב הכניסה למצב מסוים שווה לקצב היציאה ממנו, כך שמתקבלות המשוואות הבאות:
שאותן ניתן לפתור ביחד עם משוואת נורמליזציה אחת לסכום ההסתברויות:
הסכום המתקבל במשוואת הנורמליזציה הוא טור גאומטרי המתכנס רק עבור μ>λ, אז ניתן לומר שקיים מצב שיווי משקל בו המערכת תהיה יציבה, שכן אחרת התור ילך ויגדל לאינסוף.
מכאן נגזר תנאי שיווי המשקל של התור, שניתן לתארו מילולית כתנאי הדורש שקצב השירות יהיה גדול מקצב מופע הלקוחות.
נהוג להגדיר את היחס בין הקצבים כפרמטר של המערכת: , וכאמור, המערכת תגיע לשיווי משקל רק עבור .
פתרון תהליך הלידה והמוות מניב את ההסתברות שהמערכת תהיה במצב k, כלומר שבמערכת כולה יהיו k לקוחות, והיא:
באמצעות הסתברויות אלו ניתן לחשב בקלות יחסית את המדדים האחרים:
תוחלת ושונות מספר הלקוחות במערכת, שנהוג לסמן כ-L:
תוחלת מספר הלקוחות הממתינים בתור (כלומר לקוחות שממתינים ואינם מקבלים שירות):
תוחלת מספר הלקוחות המקבלים שירות בכל רגע (במקרה של שרת יחיד גם שקול לניצולת השרת, כלומר ממוצע החלק היחסי מהזמן שהוא משרת לקוחות):
תוחלת משך השהייה במערכת (המתנה בתור וקבלת שירות יחד) ניתנת לחישוב באופן מיידי באמצעות חוק ליטל:
תוחלת משך ההמתנה בתור (לא כולל זמן קבלת השירות) ניתנת גם היא לחישוב באמצעות חוק ליטל:
בתורת התורים, תור M/M/c (גם M/M/k, M/M/m, M/M/s) הוא מודל תורים מתמטי וסטוכסטי למערכת בעלת תור אחד ללא מגבלה ו-c שרתים הזהים בפעולתם ובקצב עבודתם, כאשר c הוא מספר טבעי השונה מאפס.
המודל מהווה הכללה לתור M/M/1 שמשמש כמודל למערכת בעלת תור אחד ללא מגבלה ושרת יחיד.
הסימון M/M/c מייצג על פי סימון קנדל מערכת כלהלן:
תהליך ההגעה של הלקוחות הוא תהליך פואסון (ועל כן משך הזמן שבין הגעה להגעה הוא בעל התפלגות מעריכית)
זמני השירות בכל שרת הם בעלי התפלגות מעריכית גם הם, ותוחלת זמן השירות בכל השרתים זהה.
קיימים c שרתים זהים במערכת
מאחר שמדובר בשרתים רבים אין הדבר גורר בהכרח נכנס ראשון יוצא ראשון.
תור M/M/c כתהליך לידה ומוות
אם נגדיר את מספר הלקוחות במערכת k כמשתנה המצב, תור M/M/c ניתן לייצוג כתהליך לידה ומוות (Birth-death process) שבו קצב הלידה (הגעת לקוח חדש לתור) קבוע עבור כל המצבים, אך קצב המוות (סיום שירות ויציאה מהמערכת) משתנה בהתאם למספר השרתים הפעילים.
יהי λ קצב הגעת הלקוחות ו-μ קצב השירות של שרת יחיד אזי קצב השירות וקצב המוות בכל מצב k של המערכת ניתנים באמצעות:
קל לראות שרק עבור המערכת תתכנס בטווח הרחוק ותהיה יציבה, שכן אחרת התור ילך ויגדל לאינסוף.
כאשר היא ההסתברות שבמערכת יהיו אפס לקוחות, והיא נתונה על ידי:
ההסתברות שלקוח חדש ייאלץ להמתין בתור למשך זמן כלשהו, כלומר שברגע הגעתו לא יהיה אף שרת פנוי היא:
נוסחה זו להסתברות מכונה "נוסחת ההשהיה של ארלנג" (The Erlang delay formula) או "נוסחת ארלנג C" והיא מתארת את ההסתברות שלקוח טלפוניה יצטרך להמתין לקבלת קו טלפון לצורך שיחה בהינתן c שרתים.
מספר הלקוחות הממוצע במערכת בשיווי משקל נתון על ידי:
ומספר הלקוחות הממוצע הממתינים בתור נתון על ידי:
באמצעות חוק ליטל ניתן לחשב מכאן את משך הזמן הממוצע שלקוח יבלה במערכת:
ואת משך הזמן הממוצע שלקוח ימתין בתור:
במאמר מאת האו ליונג לי ומוריס כהן הוכיחו השניים כי נוסחת ההשהיה של ארלנג היא פונקציה קמורה ומונוטונית עולה ממש ב- כאשר ו- .
להוכחה זו השפעות מרחיקות לכת מבחינת היכולת להגיע לאופטימיזציה מתמטית של הפונקציה, בעיקר בשל היכולת להשתמש באופטימיזציה קמורה.
שאר המדדים, דהיינו , נגזרים מנוסחה זו וכל אחד ניתן לייצוג כמכפלה של שתי פונקציות עולות ממש וקמורות (שאחת מהן היא ) או סכום של פונקציות קמורות.
תור הוסהובד (בנורווגית: Thor Hushovd; נולד ב-18 בינואר 1978), הוא רוכב נורווגי (רוכב עבר).
הוסהובד ידוע בזכות יכולתו הטובה כספרינטר ובמרוץ נגד השעון.
הישגו הגדול ביותר הוא ניצחון במרוץ הכביש באליפות העולם ב-2010 שנערך בין מלבורן וג'ילונג שבאוסטרליה.
הישגים בולטים נוספים הם: עשרה ניצחונות אישיים בקטעים בטור דה פראנס ושני ניצחונות בקטעים של מרוץ נגד השעון קבוצתי, לבישת החולצה הצהובה בטור דה פראנס וזכייה בחולצה הירוקה בטור דה פראנס.
כמו כן, הוסהובד ניצח בקטעים גם בשני הגרנד טורים האחרים; בג'ירו ד'איטליה (ניצחון בקטע אחד) ובוואלטה אספניה (ניצחונות ב-3 קטעים).
הוא ניצח במרוצים החד-יומיים, גנט - וולגם (2006) ואומלופ הט ניוזבלאד (2009).
הוסהובד הוא הנורווגי הראשון שניצח באליפות העולם במרוץ הכביש לגברים והנורווגי הראשון שזכה ללבוש את החולצה הצהובה בטור דה פראנס.
בסוף עונת 2014 הודיע הוסהובד על פרישה מרכיבה מקצוענית.
הוסהובד נולד ב-18 בינואר 1978 בגרימסטד, נורווגיה.
ב-1998 הוסהובד ניצח את מרוץ פריז - רובה לצעירים, ואת אליפות העולם בנגד השעון עד גיל 23, וסיים חמישי במקצה הכביש.
הוסהובד הצטרף אל הקבוצה הצרפתית "קרדי אגריקול" ב-2000 (ב-1999, רכב כסטאז'ר בקבוצה החל מספטמבר).
ב-2000, הוא סיים שביעי באולימפיאדת סידני.
בעונת 2001, ניצח הוסהובד את טור דה נורמנדי ושלושה קטעים נוספים במרוץ.
הוא ניצח את הטור של שוודיה, ושלושה קטעים נוספים במרוץ.
הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס והיה שותף לניצחונה של קבוצתו בקטע החמישי שהיה מרוץ קבוצתי נגד השעון, אך פרש במהלך הקטע ה-12. בסוף העונה, סיים רביעי במרוץ פריז - טור.
בעונת 2002, הוסהובד ניצח את הקטע ה-18 בטור דה פראנס.
וניצח את אליפות נורווגיה בנגד השעון.
ב-2003, ניצח את הקטע הראשון בוואלטה קאסטיליה לאון.
הוסהובד ניצח באותה עונה גם את הקטע השני בדופינה ליברה, וסיים רביעי בדירוג הנקודות בטור דה פראנס.
בסוף העונה ניצח את המרוץ החד יומי, "גרוט פרייס ליובין".
את 2004 הוסהובד פתח עם ניצחון בקטע השלישי במרוץ "אטואל דה בסז'" ובקלאסיקת הריבו.
הוא ניצח שני מרוצים חד יומיים בחודש אפריל, טור דה ונדי, וגרנד פרי דנין.
הוא ניצח שני קטעים בTour du Languedoc-Rousillon, בנוסף לכך, הוסהובד ניצח בקטע נוסף בדופינה ליברה.
הוסהובד ניצח את אליפות נורווגיה בנגד השעון ובכביש, הוא ניצח בקטע בטור דה פראנס וסיים שני בקטגוריית המאיצים.
ב-2005, הוסהובד התחרה לראשונה בקלאסיקות האביב והראה יכולת מצוינת.
מסיים שלישי במילאנו - סן רמו, חמישי בגנט - וולגם ותשיעי בפריז - רובה.
הוא ניצח את הקטע הראשון במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, קטע בוולטה אה קטלוניה (ודירוג הנקודות).
הוסהובד ניצח בקטע נוסף בדופינה ליברה, שמר על תוארו כאלוף נורווגיה בנגד השעון וניצח את דירוג הנקודות בטור דה פראנס עם 194 נקודות.
הוסהובד ניצח בקטע בטור דה למוסיין.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה באוגוסט, ואף ניצח את הקטע ה-5 (פרש בקטע ה-11).
ב-2006 רשם הוסהובד עוד עונה הישגית, מנצח את הקטע הרביעי בטירנו - אדריאטיקו ואת גנט - וולגם.
הוא ניצח את הקטע השלישי בוולטה אה קטלוניה ואת הקטע השביעי בדופינה ליברה.
בטור דה פראנס, הוסהובד ניצח את הקטע הראשון (1) ואת הקטע האחרון (21) במרוץ וסיים שלישי בקטגוריית הנקודות.
הוסהובד השתתף בוואלטה אספנייה בפעם השנייה, ניצח את הקטע השישי וניצח את דירוג הנקודות עם 80 נקודות.
בעונת 2007, הוסהובד ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה ואף ניצח את הקטע השביעי במרוץ, אך פרש במהלך הקטע ה-12. בטור דה פראנס, ניצח הוסהובד את הקטע הרביעי.
ב-2008, הוסהובד ניצח את הקטע הראשון בטור מדיטראנין ואת הקטע הראשון בפריז - ניס.
במאי הוסהובד ניצח את הקטע האחרון במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, ושני קטעים בוולטה אה קטלוניה.
בטור דה פראנס, ניצח הוסהובד את הקטע השני וסיים שני בקטגוריית הנקודות, עם 220 נקודות (50 פחות מאוסקר פריירה שניצח בקטגוריה).
לאחר סגירתה של קבוצה "קרדי אגריקול" בה רכב הוסהובד בשנים 1999-2008, הצטרף הוסהובד לקבוצת סרוולו (Cervélo).
הוא פתח את עונת 2009 ב, ואף ניצח את הקטע השלישי במרוץ.
ב-28 בפברואר רשם הוסהובד את אחד ההישגים הגדולים בקריירה שלו, כשניצח באומלופ הט ניוסבלד.
הוא סיים שנית שלישי במילאנו - סן רמו, רביעי בE3 פרייס פלנדרן, ושלישי בפריז - רובה.
הוא ניצח בשני קטעים בוולטה אה קטלוניה, ניצח את הקטע השישי בטור דה פראנס ואת קטגוריית הנקודות בפעם השנייה.
בסוף העונה, ניצח הוסהובד קטע בטור דו פויטו שארן וקטע בטור של מיזורי.
ב-2010, הוסהובד ניצח את הקטע השני בפריז - רובה, שתי דקות לאחר פביאן קנצ'לרה שניצח בבריחת יחיד.
הוא ניצח את אליפות נורווגיה במרוץ כביש.
בנוסף לכך, הוסהובד ניצח את הקטע השלישי בטור דה פראנס.
בוואלטה אספנייה, הוסהובד ניצח את הקטע השישי ופרש מהמרוץ לפני קטע 17. ב-3 באוקטובר, ניצח הוסהובד את אליפות העולם באופני כביש שנערכה בג'ילונג' ומלבורן, ובכך הפך לנורווגי הראשון שמנצח במקצה העלית גברים באליפות.
בסוף העונה, ניצח הוסהובד את מרוץ טרופאו צ'יטה די בורגומנרו.
בעונת 2011, הוסהובד סיים שני בפריז - רובה.
בטור דה פראנס, הוסהובד ניצח עם קבוצתו את נגד השעון הקבוצתי שהיה הקטע השני במרוץ, ועלה למקום הראשון הכללי ובכך הפך לרוכב הנורווגי הראשון שלובש את החולצה הצהובה בטור דה פראנס.
הוא לבש אותה עד הקטע ה-9 (כולל), שם איבד את ההובלה לתומא ווקלר הצרפתי.
הוסהובד סיים רביעי בגרנד פרי דה פלואה.
הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של בריטניה, לאחר שניצח מתוך ספרינט של 22 רוכבים.
את שלוש העונות האחרונות בקריירה שלו העביר הוסהובד בקבוצת BMC.
בעונת 2012, הוא לא השתתף בהרבה מרוצים, הוא זינק לג'ירו ד'איטליה אך פרש במהלך הקטע ה-6.
ב-2013 ניצח את הקטע הראשון בטור דו האו ואר ואת אליפות נורווגיה במרוץ כביש.
בנוסף לכך, ניצח הוסהובד את הקטע השלישי בטור של אוסטריה.
הוא ניצח שני קטעים ב.
הוסהובד ניצח את המרוץ הארקטי של נורווגיה, את קטגוריית הנקודות במרוץ ושני קטעים נוספים במרוץ.
בסוף העונה, הוא ניצח את הקטע הראשון בטור של בייג'ינג'.
בתום עונת 2014, בה לא רשם הישגים בולטים, הודיע הוסהובד על פרישה מרכיבה תחרותית.
הוסהובד חי עם אשתו סוזן במונטה קרלו שנמצאת במונקו, לשניים ילדה בשם איזבל.
תור הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2011 בבימויו של קנת בראנה המבוסס על חוברות הקומיקס תור, ובהפקה מבית אולפני מארוול.
בסרט מככבים כריס המסוורת', טום הידלסטון, נטלי פורטמן, אנתוני הופקינס, אידריס אלבה, קאט דנינגס וסטלאן סקושגורד.
עלילת הסרט מביאה את סיפורו של תור, נסיך אסגרד, אשר מוגלה מביתו לכדור הארץ.
שם הוא חובר למדענית ג'יין פוסטר ונאלץ לעצור את אחיו לוקי, שמבקש לגזול את כס המלכות ממנו.
הסרט הוא הרביעי בסדרת סרטי מארוול המובילים לפרויקט "הנוקמים", אחרי איירון מן, הענק הירוק ואיירון מן 2. הסרט יצא בארצות הברית ב-6 במאי 2011, וברחבי אוסטרליה ב-21 באפריל באותה שנה ב-2D ,3D ו-IMAX 3D.
בישראל יצא הסרט ב-28 באפריל באותה שנה באותם פורמטים.
הסרט קיבל ביקורות משבחות על התסריט, העלילה, האפקטים, הוויזואליות והמשחק, בעיקר של הידלסטון כלוקי.
הביקורות אף הדגישו את העובדה שהסרט משלב לא רק אקשן אלא גם דרמה אנושית.
לעומת הביקורות החיוביות מצד המבקרים, הסרט קיבל תגובות מעורבות מצד הקהל ומעריצי קומיקס ברחבי העולם.
למרות הביקורות, הסרט היה להצלחה קופתית מסחררת כשהגיע לסכום טוטאלי נקי בקופות של כ-449 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 150 מיליון דולר בלבד.
בעקבות הצלחת הסרט, סרט המשך הנקרא "תור: העולם האפל" יצא בנובמבר 2013.
בשנת 965 לספירה, אודין מלך אסגרד הנחיל מלחמה על ענקי הכפור מממלכת יוטנהיים ומנהיגם, לאופיי, כדי למנוע מהם לכבוש את תשע הממלכות, כולל כדור הארץ.
המלחמה מסתיימת בניצחון אלי אסגרד, שכפו על ענקי הכפור ומלכם, לאופי, שביתת נשק.
אלי אסגרד לקחו לביתם את "תיבת החורפים העתיקים", מקור כוחם של ענקי הכפור.
בזמן ההווה, בנו של אודין, תור, מיועד לרשת את מקומו.
ביום הכתרתו ליורש מנסים ענקי הכפור לחדור לכספת בה שמורה התיבה כדי להחזיר אותה לידיהם ונהרגים בידי שומר הכספת, "המשמיד".
בשל רצונו לשמור בכל מחיר על שביתת הנשק, מחליט אודין כי אין צורך בפעולת תגמול, אך תור ממרה את פיו ותוקף את יוטנהיים עם אחיו הצעיר לוקי, חברתו סיף ושלושת הלוחמים וולסטאג, פאנדרל והוגאן.
בינם לבין ענקי הכפור מתפתח קרב המוני, שמופסק בידי אודין.
לאחר שלאופיי מודיע לאודין כי שביתת הנשק נסתיימה, אודין הזועם מנשל את תור מתוארו כיורשו, מגרש אותו לכדור הארץ ולוקח ממנו את מקבתו, "מיולניר", אותה הוא משגר גם כן לכדור הארץ תוך כדי ההבטחה שרק האדם הראוי להיות אל יוכל להניף אותה שוב.
תור נוחת בעיירה קטנה בניו מקסיקו ונפגש עם ד"ר ג'יין פוסטר, אסטרופיזיקאית שמנסה להוכיח את קיומם של חורי תולעת שמאפשרים מעבר בין עולמות, וזאת בסיועם של ד"ר אריק סלוויג ושל המתמחה דארסי לואיס.
כאשר המקבת נוחתת במדבר היא מושכת את תשומת לב המקומיים, וכן את תשומת לבם של סוכנות S.H.I.E.L.D, שמנהליה שולחים את הסוכן פיל קולסון כדי לקחת את המקבת ולהחרים את מחקרה של ג'יין.
תור מציע לג'יין סיוע במחקר וזו לוקחת אותו למדבר, שם הוא מנסה לפרוץ למתחם השמור שהקימו סוכני S.H.I.E.L.D סביב המקבת.
לאחר שהוא מצליח לגבור על השומרים ולהגיע למקבת, הוא מנסה להניף אותה אך לא מצליח שכן הוא עדיין לא ראוי להיות אל.
הוא נלכד בידי סוכנים אך משוחרר בהתערבותו של ד"ר סלוויג.
בינתיים, אודין מגלה ללוקי שהוא למעשה ענק כפור ובנו של לאופיי, וכי הוא אומץ על ידי האלים שמצאו אותו כתינוק בשדה הקרב ביוטנהיים לפני אלף שנים.
אודין נכנס לתרדמת עמוקה הקרויה "שנת אודין", ולוקי מכתיר את עצמו למלך אסגרד בהיעדרו של תור.
סיף ושלושת הלוחמים, שאינם מרוצים משלטונו של לוקי ומאמינים כי הוא זה שהכניס את ענקי הכפור לאסגרד, בוחרים שלא לציית להוראותיו ומגיעים לכדור הארץ במטרה למצוא את תור.
בינתיים, לוקי מציע עסקה ללאופיי לפיה הוא יכניס את צבאו לאסגרד על מנת להרוג את אודין.
לאחר מכן הוא שולח את "המשמיד" לכדור הארץ כדי שיהרוג את תור וחבריו.
תור בוחר להקריב את חייו בתמורה לחיי חבריו ולחיי ג'יין ועמיתיה, ובמעשהו הוא מוכיח כי הוא ראוי לשאת את מקבתו.
מקבתו משתחררת ובאמצעותה הוא הורג את המשמיד ונשבע לג'יין שיחזור אליה ויגן על כדור הארץ.
כאשר לאופיי מגיע לאסגרד, לוקי בוגד בו והורג אותו.
בסיועו של היימדל, תור חוזר לאסגרד ומוצא את אחיו, המנסה להשתמש בגשר ביפרוסט כדי להשמיד את ממלכת יוטנהיים ולהוכיח לאביו כי הוא ראוי להיות מלך.
בין השניים מתפתח עימות, בסיומו תור משמיד את גשר ביפרוסט ומסכל את מזימתו של לוקי, הנחשב למת לאחר שנפל לתהום שמתחת לגשר.
אודין מחמיא לתור ואומר לו שהוא יהיה מלך טוב, בעוד שתור אומר לא כי הוא עדיין אינו מרגיש מוכן להיות מלך.
בסצנה שאחרי הכתוביות, מנהל סוכנות S.H.I.E.L.D ניק פיורי נפגש עם ד"ר סלוויג ומציג בפניו את קוביית הכוח המסתורית, ומבקש ממנו ללמוד לרתום אותה לבניית נשק.
ד"ר סלוויג מסרב באומרו כי היא מכילה כוח בלתי נודע, כשלפתע קולו הבלתי נראה של לוקי משכנע אותו להסכים.
נטלי פורטמן - ג'יין פוסטר
סטלאן סקושגורד - אריק סלוויג
קאט דנינגס - דארסי לואיס
קולם פאור - מלך ענקי הכפור לאופיי
קלארק גרג - פיל קולסון, סוכן מטעם סוכנות S.H.I.E.L.D
אדריאנה בראסה - איזבל אלוורז, בעלת הדיינר
סטן לי וג'יי מייקל סטרזינסקי - נהגי טנדר המנסים לשלוף את המקבת של תור
ג'רמי רנר - קלינט ברטון
ג'קסון - ניק פיורי בסצנה שלאחר הכתוביות
תור היא סדרת טילים ומשגרים אמריקאים, שפותחו מהטיל הבליסטי PGM-17 Thor.
תור הוא הטיל הראשון שהפך לסדרה גדולה שידועה כיום בשם דלתא.
נגזרת של טיל תור שימשה ב-2011 כשלב הראשון של משגר דלתא 2.
שיגורו הראשון של טיל תור למשימת חלל היה שיגורו של רכב החדירה של ראש הקרב של טיל האטלס במשימת ניסוי.
במשימה זו ובשניים שבאו אחריה השתמשו בטיל תור שעליו הוסיפו שלב שני בשם אייבל.
לאחר מכן לקחו את שלב האייבל ושיפרו אותו כך שנוסף לו עוד שלב ונקרא בשם אייבל 1. במשגר זה השתמשו כדי לשגר את הגשושית פיוניר 0 ב-17 באוגוסט 1958 אבל הטיל התפוצץ יחד עם הגשושית 77 שניות לאחר השיגור.
ב-7 באוגוסט 1959 משגר זה שיגר בהצלחה את הלוויין אקספלורר 6 למסלול סביב כדור הארץ.
לוויין זה היה הראשון שצילם תמונות של כדור הארץ ממסלול ושלחם לכדור הארץ.
ב-13 באפריל 1961 שימש משגר תור שעליו הורכב שלב חדש בשם אייבלסטאר (Ablestar) לשיגור הלוויין טרנזיט 1B שהיה לוויין הניסוי הראשון שהראה היתכנות של שימוש בלוויינים ככלי ניווט.
במשגר זה התשמשו למספר שיגורים נוספים.
מיוני 1959 עד מאי 1963 שימש משגר תור בעל שלב שני בשם אגנה לשיגור מספר לווייני ריגול אמריקניים שהיו חלק של מיזם קורונה.
שיפור רביעי של משגר תור, תור-דלתא, הפך להיות הנגזרת המצליחה ביותר של טיל התור.
ממשגר זה נוצרו נגזרות נוספים הידועים כיום בשם דלתא.
לטיל התור היו נגזרות נוספות.
שימוש במשגרים של הסדרה הופסק בשנת 1980.
תור שנקרא גם PGM-17 Thor היה הטיל הבליסטי המבצעי הראשון של חיל האוויר האמריקאי.
הטיל נקרא על שם אל הרעם תור מהמיתולוגיה הנורדית.
הטיל הוצב בבריטניה בין 1959 לספטמבר 1963.
משפחה גדולה של משגרי לוויינים - משפחת טילי הדלתא - פותחה מטיל התור.
דגם משופר של התור עדיין משמש כשלב הראשון של הדלתא 2.
התור-אייבל היה משגר אמריקאי ששימש לשיגור לוויינים וניסוי רכבי חדירה לאטמוספירה בין השנים 1958 ל-1960. המשגר כלל בדרך כלל שני שלבים.
השלב הראשון היה טיל תור והשלב השני היה שלב מסוג אייבל.
במספר שיגורים נוסף השלב השלישי אלטאיר 1. המשגר הוא בן למשפחת טילי התור ואחד מאבות טילי הדלתא.
תשעה שיגורים לטיסה תת-מסלולית לניסוי רכבי חדירה לאטמוספירה ושבעה לשיגור לוויינים למסלול סביב כדור הארץ.
שישה שיגורים נכשלו אך בשלושה מתוך שיגורים אלו הכשל נבע מהוספת שלב האלטאיר השלישי.
כל 16 השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל.
מ-7 שיגורים עם מטרה להביא לוויין למסלול 4 נכשלו.
התור־אייבלסטאר שנקרא גם תור־אפסילון היה משגר אמריקאי ששוגר 19 פעמים בין השנים 1960 ל־1965. המשגר כלל שני שלבים: השלב הראשון היה טיל תור והשלב השני היה שלב מסוג אייבלסטאר.
הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ונגזרת של משגר התור־אייבל.
השלב השני, שלב האייבלסטאר, היה שלב אייבל שהוגדל ושופר כדי שיוכל לשאת מטענים כבדים יותר למסלול.
השלב שופר כך שמנועו יוכל להידלק ולהיכבות מספר פעמים וכך היה למשגר הראשון שתוכנן כך שיוכל לשאת מספר מטענים למסלולים שונים.
6 שיגורים נכשלו ובשיגור נוסף רק אחד המטענים השתחרר מהטיל.
לתור־אייבלסטאר 1 היה מנוע DM-21 בשלב הראשון ומנוע AJ-10-104 בשלב השני.
לתור־אייבלסטאר 2 היה טיל תור DSV-2A כשלב ראשון ומנוע AJ-10-104D בשלב השני.
התור־אייבלסטאר 1 שוגר ב־LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל והתור־אייבלסטאר 2 שוגר ב־LC-75-1 מפוינט ארגואלו, כיום SLC-2 בבסיס חיל האוויר וונדנברג.
התור־אג'ינה היה משגר בעל מספר גרסאות.
הטיל השתמש בטיל תור כשלב ראשון ובשלב אג'ינה כשלב שני.
הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ובן דוד של טיל התור־דלתא שהיה הטיל הראשון במשפחת טילי הדלתא.
השיגור הראשון בוצע בינואר 1959 אך נכשל.
השיגור הראשון שהצליח בוצע ב־28 בינואר 1959 והביא את הלוויין דיסקוברר־1 למסלול.
אחד משימושיו של התור־אג'ינה היה שיגור לווייני הריגול במסגרת מיזם קורונה האמריקניים עבור ה־CIA בין יוני 1959 לינואר 1968. בשנת 1962 לדוגמה, שוגרו 24 טילי תור־אג'ינה שכיום ידוע כי בראשם היו לווייני ריגול אמריקניים.
הלוויין הקנדי הראשון (Alouette 1) שוגר על גבי משגר תור־אג'ינה B.
לוויין הריגול דיסקוברר־14 (חלק מתוכנית קורונה) שוגר באמצעות תור־אג'ינה A.
ב־19 באוגוסט 1960 קלטת שצילם הלוויין חזרה לכדור הארץ בתוך קפסולה מיוחדת שנתפסה באוויר על ידי מטוס C-119. הקלטת הייתה קלטת הצילומים הראשונה שחזרה בהצלחה ממסלול סביב כדור הארץ ותפיסת הקפסולה הייתה התפיסה האווירית הראשונה של חפץ שהגיע ממסלול סביב כדור הארץ.
שיגור מוצלח ראשון בוצע ב־12 בנובמבר 1960, שיגר את הלוויין דיסקוברר־17.
שיגור אחרון בוצע ב־15 במאי 1966, שיגר את הלוויין נימבוס 2.
שוגר לראשונה ב־28 בינואר 1962.
שוגר פעם אחרונה ב־17 בינואר 1968.
התור-בורנר היה משגר אמריקאי בן למשפחת טילי התור.
שלבו הראשון היה טיל תור שמעליו הוספו שלב אחד או שניים מסוג בורנר.
הטיל שימש לשיגור 24 לוויינים מתוכם שני שיגורים נכשלו.
למשגר היו מספר גרסאות בהתם למתכונת שלב ראשון/שני/שלישי שנוצל.
שלב הבורנר 1 היה שלב אלטאיר ששימש כשלב שלישי בחלק ממשגרי הוונגארד שהוספו לו מערכות שליטה.
שילוב זה שימש בשישה שיגורים.
השיגור הראשון ב-18 בינואר 1965 והאחרון ב-30 במרץ 1966. בשיגורים אלו שוגרו לוויינים מטאורולוגיים סודיים.
השלב בורנר 2 ששימש בתור-בורנר היה שלב-המשגר הראשון שהונע בדלק מוצק שהיו לו מערכות שליטה והנחיה מלאות.
שיגור הבורנר 2 הראשון בוצע ב-15 בספטמבר 1966.
התור-דלתא שידוע גם כ Delta DM-19 או רק דלתא היה משגר אמריקאי ששימש ל-12 שיגורים בתחילת שנות ה-60. המשגר היה נגזרת של התור-אייבל ולכן חלק מסדרת טילי התור וגם הטיל הראשון בסדרת טילי הדלתא.
השלב הראשון של המשגר היה טיל תור בתצורת DM-19. השלב השני היה שלב דלתא שפותח משלב האייבל המוקדם יותר.
לשלב שלישי שימש שלב אלטאיר.
התור-דלתא היה המשגר הראשון שנבנה בתצורת משגר תור ושלב דלתא, תצורה ששימשה משגרים רבים לאחר מכן, כולל את הדלתא 2 שעדיין נמצא בשימוש ב-2011.
התור-דלתא שיגר מספר מטענים מיוחדים ביניהם לוויין התקשורת הראשון Echo 1A, הלוויין הבריטי הראשון Ariel 1 ולוויין תקשורת הטלוויזיה הראשון Telstar 1.
כל 12 השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל.
השיגור הראשון הוא היחיד שנכשל בגלל בעיה בשלב השני.
התור DSV-2 היה טיל מחקר, טיל ניסוי ונשק נגד לוויינים בעל מספר גרסאות שפותח מטיל התור.
התור DSV-2 שימש גם כשלב ראשון במספר נגזרות של טיל התור.
התור DSV-2D שוגר פעמיים ב-1962, לשתי טיסות מחקר תת-מסלוליות ששימשו בתוכנית 437 לפיתוח נשק נגד לוויינים.
לטיל זה היה שלב אחד - תור DM-21. הטיל שוגר ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל.
התור DSV-2E היה טיל בעל שלב אחד - תור DM-19. הוא שוגר 8 פעמים ב-1962, כולל מספר שיגורים גרעיניים כחלק ממבצע דומיניק.
שלושה שיגורים נכשלו, שיגורים שנשאו ראשי קרב גרעיניים פעילים.
השיגורים בוצעו בכני השיגור 1 ו-2 מאטול ג'ונסטון.
התור DSV-2F היה טיל חד שלבי - תור DM-19. שלושה שוגרו בין 1963 ל-1964, כחלק מתוכנית ASSET בו שוגרו מטוסי ניסוי מסוג בואינג X-20 דיינה-סור.
השיגורים בוצעו ב-LC-17B מנמל החלל קייפ קנוורל.
התור DSV-2G היה טיל בעל שני שלבים.
שלב ראשון מסוג תור DM-19 ושלב שני מסוג דלתא A.
שלושה שיגורים בוצעו בשנים 1964 ו-1965 כחלק מתוכנית ASSET.
התור DSV-2J היה טיל חד שלבי (תור DM-19) נגד לוויינים גרעיני שהיה בשירות מבצעי.
18 שיגורים בוצעו בין 1964 ל-1975. מספר שיגורים נשאו מטען מדעי לחלל.
התור DSV-2U היה טיל בעל שני שלבים.
שלב ראשון מסוג תור DM-19 ושלב שני מסוג star 37XE.
חמישה שיגורים בוצעו בין השנים 1976 ל-1980 כחלק מתוכנית DMSP.
השיגורים בוצעו ב-SLC-10W מנמל החלל קייפ קנוורל.
התור DSV-2U שנקרא גם Thor LV-2F Star-37XE Star-37S-ISS היה משגר לוויינים אמריקני ששימש לשיגור חמישה לווייני ריגול מטאורולוגיים בין 1976 ל-1980. הטיל הוא בן לסדרת טילי התור ונגזרת של התור DSV-2.
השלב הראשון היה טיל תור בתצורת DM-19. השלב השני היה שלב סטאר-37XE והשלב השלישי היה סטאר-37S-ISS.
כל חמשת השיגורים בוצעו ב-SLC-10W מבסיס חיל האוויר וונדנברג.
השיגור האחרון נכשל בעקבות תקלה במהלך הפרדת השלב השני מהשלב השלישי.
תור הארד של הקומיקס מתייחס לפרק זמן היסטורי בשוק הקומיקס האמריקאי שנמשך מתחילת שנות ה-70 ועד לאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. תקופה זו היא ממשיכתו של תור הכסף של הקומיקס, ולאחריה הגיע העידן המודרני של הקומיקס.
תור הארד שמר על רבות מהמוסכמות של תור הכסף, אך גם הציג עלילות אפלות וקשתות סיפור בעלות מסרים חברתיים, כמו אלה הנראים בתור הזהב של הקומיקס, של נושאים כשימוש בסמים, אלכוהוליזם וזיהום הסביבה.
הראשונים שהשתמשו במונח "תור הארד" היו מעריצי הקומיקס, הפנדום.
מונח זה מתייחס לחוברות קומיקס בוגרות ומודרניות יותר של תחילת שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80. תחילתו של תור הארד הוא לא תוצאה של אירוע יחיד ומיוחד, אלא מקבץ אירועים ששינו את הטון של קומיקסים מהדור הקודם.
אירוע אחד שכזה היה החוברת Green Lantern Vol.2 #76 מאפריל 1970, בכתיבתו של דניס אוניל ובאיורו של ניל אדמס, שבו גרין לנטרן חבר לחץ הירוק, נחשף לראשונה לעוני וחווה ספקות עצמיים.
מאוחר יותר באותה שנה, ג'ק קירבי עזב את מארוול קומיקס וסיים את מה שנראה כשותפות החשובה והפוריה ביותר בתור הכסף עם הכותב סטן לי.
קירבי עבר לחברת DC קומיקס, שם יצר את סדרת העולם הרביעי החל מחוברת Superman's Pal Jimmy Olsen #133 (דצמבר 1970).
כמו כן, העורך הוותיק של כותרי סופרמן מורט ויזינגר פרש והוחלף בידי ג'וליוס שוורץ.
או אז, שוורץ שאף למתן את השינויים מרחיקי הלכת אותם טווה ויזינגר בתקופתו.
הוא הסיר את מרבית האזכורים לקריפטונייט, מקור חולשתו של סופרמן, והקטין במידה רבה את כוחותיו הכל-יכולים בזמנו.
הצוות היצירתי שעמד מאחורי שינויים אלה היה הכותב דניס אוניל והמאייר קורט סוואן.
תחילתו של תור הארד חפפה עם סוף הקריירה של מרבית הכותבים והאמנים הוותיקים, או קידומם לדרגה בכירה יותר בניהול ופרישה מכתיבה/איור.
הם הוחלפו בידי דור צעיר יותר של עורכים ויוצרים, שרובם הכירו אחד את השני מניסיונם בכנסים משותפים.
באותו זמן, חברות הוצאה לאור החלו את העידן החדש על ידי הקטנת פרסומיהם, וביטול הכותרים הנחלשים מבחינה מכירתית.
בנוסף, הם התנסו עם ז'אנרים אחרים כדוגמת ספרות אימה וחרבות וכשפים.
תקופה זו הביאה לשינויים מרחיקי לכת בהפצתן של חוברות הקומיקס ובקהל היעד.
במשך הזמן, התעשייה עברה מחומרי דפוס זולים אשר בהפצה המונית בדוכני עיתונים לחומרים יקרים יותר הנמכרים בחנויות קומיקס נבחרות ומיועדים לקהל מעריצים מצומצם.
המעבר בדרכי ההפצה הוביל לכניסתן לשוק של חברות הוצאה לאור רבות, דבר ששינה את המדיום מאחד שנשלט בידי מפרסמים גדולים מעטים לאחד מקיף ונרחב יותר.
בשנת 1970, חברת מארוול פרסמה את הגיליון הראשון של גיבור הספרות הזולה קונאן הברברי.
הצלחתו כדמות קומיקס הובילה לעיבודים נוספים מספריו של רוברט אי.
הווארד, ביניהם קאל הכובש, סוניה האדומה וסולומון קיין.
DC קומיקס פרסמה את "מצביא מלחמה", ביאוולף ו"פאהפרד והעכברן האפור" של פריץ לייבר.
החברה גם רכשה מחברת גולד קי קומיקס את הזכויות לדמותו של טרזן, פרי יצירתו של אדגר רייס בורוז, ופרסמה עיבודים לדמויות של בורוז כמו ג'ון קרטר.
היה זה רצח חברתו הוותיקה של ספיידרמן, גוון סטייסי, בידיו של הגובלין הירוק בחוברות The Amazing Spider-Man #121-122 (1973), שנחשב בידי המלומד ארנולד טי.
בלומברג כמאורע המובהק לתחילתו של תור הארד, היות שהדבר מדגים את המעבר למחוזות אפלים יותר והרצון לשנות תפיסה קונבנציונלית שדמות ותיקה וקבועה יכולה להיהרג.
אולם, היה שינוי הדרגתי בטון של קומיקס גיבורי-העל עוד לפני פרסומו של הסיפור בחוברות ספיידרמן - בין היתר מות אביה של גוון סטייסי (Amazing Spider-Man #90, 1970) ותחילת עבודתם המשותפת של אוניל-אדמס בכותרי באטמן.
בשנת 1971, העורך הראשי דאז של מארוול קומיקס, סטן לי, קיבל פניה מטעם מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לכתוב סיפור קומיקס על השימוש בסמים.
לי הסכים וכתב סיפור בן שלושה חלקים בשם "הגובלין הירוק נולד מחדש" ובו תיאור שלילי להשפעתם של הסמים.
באותה תקופה, כל אזכור לסמים נאסר בידי קוד האתיקה של הקומיקס, ללא קשר לתוכן.
רשות האתיקה לא אישרה את הסיפור, אך לי פרסם אותו בכל זאת.
התגובות החיוביות שהתקבלו בעקבות סיפור זה הובילו את רשות האתיקה לשנות את קוד האתיקה ולאפשר את תיאורם של הסמים, כל עוד הם יצטיירו באור שלילי.
מעט לאחר מכן, חברת DC קומיקס פרסמה סיפור משלה הנוגע בסמים בחוברת גרין לנטרן/החץ הירוק מספר 85. הסיפור, "ציפורי שלג אינם עפים", חשף כי שותפו הצעיר של החץ הירוק - ספידי - הפך למכור להרואין.
השינוי בקוד האתיקה של הקומיקס התיר גם את החוקים בנוגע לתיאורם של ערפדים, רוחות רפאים ואנשי זאב בקומיקס, מה שהביא לגדילה במספר חוברות קומיקס העוסקות בעל טבעי כמו היצור מן הביצה, גוסט ריידר ו"קברו של דרקולה" בין היתר.
בתחילת שנות ה-70, המפרסמים התרחקו מסיפורים על גיבורי-על שנהנו מפופולריות רבה באמצע שנות ה-60. חברת DC ביטלה את מרבית כותריה מלבד אלה של סופרמן ובאטמן, בעוד מארוול ביטלה כותריה רווחיים פחות כמו דוקטור סטריינג', הסאב מרינר ואקס-מן.
במקום זאת, החברה התנסתה במגוון ז'אנרים אחרים כמו מערבונים, אימה וסיפורי מפלצות, וכן עיבודים לסיפורי ספרות זולה כפי שהוזכר לעיל.
טרנד זה הגיע לשיאו בתחילת שנות ה-70, והתעשייה חזרה לפרסומם של סיפורי גיבורי-על עד לאמצע שנות ה-70.
עוד מתחילת כתיבתם של סיפורי קומיקס נוצר הצורך להתייחס לבעיות חברתיות.
כך למשל, סיפורים מוקדמים של סופרמן עסקו בהתעללות בילדים ובתנאי עבודה של קטינים.
אולם, בשנות ה-70 עניין השייכות לא היה רק מרכיב בסיפור אלא גם הצהרה בריש גלי על עטיפות הקומיקס, וזאת כדי לקדם מכירות.
הגיליונות של ספיידרמן העוסקים בסמים היו לחזית הטרנד של "שייכות חברתית" - חוברות קומיקס שעוסקות בנושאי המציאות היומיומית.
הסיפור בחוברת המשותפת של גרין לנטרן והחץ הירוק עסק לא רק בשימוש בסמים אלא גם באפליה על רקע גזעני ובאי צדק חברתי.
כותרי אקס-מן הפכו לפופולריים ביותר עקב הרקע עליו מבוססים הסיפורים - מוטאנטים היו למעשה מטפורה לבני המיעוטים במציאות.
קומיקסים נוספים בעלי שייכות חברתית היו הסיפור "אני סקרן: שחור" בחוברות "חברתו של סופרמן, לויס ליין", שבו לויס ליין מחליטה להפוך לאישה שחורה ליום אחד ו"שד בבקבוק", שבו איירון מן מתמודד עם אלכוהוליזם.
חוברות העוסקות בפמיניזם והעצמת הכוח הנשי הפכו לטרנדיות עם גרסאות נשיות לגיבורי-העל כמו ספיידרוומן, גברת מארוול והענקית הירוקה.
למרות שהיה זה טרנד חולף, הרי שסוגיות חברתיות נותרו מנת חלקם של קומיקסים בני ימינו.
כותבים ואמנים החלו לקבל יותר הכרה על יצירותיהם אף על פי שעדיין היו מחויבים להעביר את זכויות היוצרים לחברה בה עבדו.
אמנים הורשו לשמור את ציוריהם המקוריים ולמכור אותם בשוק הפתוח.
אחת ההתפתחויות החשובות בתור הארד של הקומיקס הייתה הגדילה בגיבורי-על שחורים או שאר מיעוטים.
לפני שנות ה-70 היו מעט גיבורי-על שאינם לבנים, כמו הפנתר השחור ופלקון, אך עם תחילת שנות ה-70 הדבר החל להשתנות עם הצגתם של לוק קייג', סטורם, בלייד, ג'ון סטוארט, סייבורג, חזיז שחור, ויקסן וטיגריס הארד.
כמה מאותם גיבורי-על מיעוטים סבלו מביקורת על הנצחת סטריאוטיפים על בסיס אתניות.
דמויות כמו לוק קייג', מיסטי נייט, שאנג-צ'י ואיירון פיסט נראו כמו ניסיון של חברת מארוול להרוויח מאותם סרטי בלקספלויטיישן וקונג פו.
אולם, כמה מתוכם החזיקו מעמד לאחר שאותו טרנד סרטים חלף, והפכו לפופולרים ביותר וחשובים ככל שהזמן עבר.
עד לאמצע שנות ה-80, סטורם וסייבורג הפכו למנהיגי האקס-מן והטיטאנים הצעירים, בהתאמה, וג'ון סטוארט החליף בקצרה את האל ג'ורדן כדמות מרכזית בכותרי גרין לנטרן.
מארוול ו-DC עבדו על מספר כותרי קרוסאובר, כשהראשון בהם היה סופרמן נגד ספיידרמן.
הדבר הוביל לקרוסאובר בין באטמן לענק הירוק, חוברת נוספת לסופרמן וספיידרמן וכן אקס-מן נגד הטיטאנים הצעירים החדשים.
כותר נוסף, האוונג'רס נגד ליגת הצדק, נכתב בידי ג'רי קונוויי ואויר בידי ג'ורג' פרז בהתבסס על סקיצה מאת רוי תומאס, אך הוא מעולם לא פורסם, והדבר שיקף את האיבה העתידית בין שתי החברות.
העורך הראשי של מארוול, ג'ים שוטר, לא היה מרוצה מכך שחברת DC רצתה להכליל בקרוסאובר הרביעי בין החברות את הטיטאנים הצעירים החדשים - הכותר המצליח ביותר של החברה באותם ימים - כי אם את לגיון גיבורי העל.
הדבר גרם לכך ששוטר ביטל את הפרויקט המתוכנן לקרוסאובר בין ליגת הצדק לאוונג'רס.
בסביבות שנת 1970, חברת מארוול הציגה מגוון רחב של הדפסות מחודשות בשוק הקומיקס, הדפסות אשר הפכו ברבות השנים למובילות במכירות.
עד מהרה החלו להופיע הדפסות מחודשות לרבים מהכותרים, לרוב מערבונים.
באמצע שנות ה-70, חברת DC פרסמה מספר רב של כותרים חדשים כגון "האלים החדשים" של ג'ק קירבי ושייד האיש המשתנה של סטיב דיטקו.
החברה התייחסה לכך בתור "הפיצוץ של DC", אך לא הביאה בחשבון את מידת הצלחתם של כותרים רבים בבת אחת.
הדבר הביא הלכה למעשה לקריסה של החברה ושל התעשייה, כולל שרלטון קומיקס.
חברת מארוול זכתה בסופו של דבר ב-50% מנתחי השוק וסטן לי העביר לג'ים שוטר את השליטה בחטיבת הקומיקס בזמן שהוא עצמו עבד על סדרות ספין אוף שעסקו באנימציה.
כשתור הארד החל בתחילת שנות ה-70, הפופולריות עברה מז'אנר גיבורי-העל לעבר כותרים מהם נעדרו בעלי הכוחות.
קומיקסים אלו קיבלו לרוב השראה מז'אנרים כמערבונים, פנטזיה והספרות הזולה.
כפי שצוין לעיל, קוד הקומיקס המשוכתב משנת 1971 הותיר את ז'אנר האימה בשל להתפתחות, וכתוצאה מכך נוצרו סדרות על-טבעיות כגון היצור מן הביצה, גוסט ריידר ו"קברו של דרקולה".
בז'אנר המדע בדיוני, סיפורי הישרדות פוסט-אפוקליפטיים היו תחילתו של טרנד, כפי שהועידו דמויות כדת'לוק, קילרייבן וקמנדי, אם כי הטרנד היחידי שנותר בשנת 1977 הוא מלחמת הכוכבים.
כותרים נוספים נבעו במקור מדמויות שהיו קיימות במגזינים של הספרות הזולה משנות ה-20 של המאה ה-20. דוגמאות ראויות לציון הן של קונאן הברברי, החרב הפראית של קונאן, מאסטר הקונג-פו וג'ונה הקס.
ההצלחה ההתחלתית של הכותרים הללו הובילה לעיבודי ספרות זולה נוספים כמו טרזן, הצל, דוק סאבאג', קול מאטלנטיס ו"צדק בע"מ".
במהלך תקופה זו, גם מארוול וגם DC פרסמו באופן קבוע עיבודי קומיקס רשמיים למגוון פרויקטים, כולל סרטים פופולרים (כוכב הקופים, גודזילה, אינדיאנה ג'ונס, מלתעות 2, 2001: אודיסיאה בחלל, מלחמת הכוכבים), סדרות טלוויזיה (בטלסטאר גלקטיקה, מסע בין כוכבים), צעצועים (כח המחץ, רובוטריקים, מיקרונאוטים, רום, כוח אטארי) ואפילו דמויות ציבוריות כלהקת קיס.
למרות שהם לא בהכרח נחשבים כשייכים לז'אנר גיבורי-העל, מספר חוברות קומיקס לא קונבנציונליות מאותה תקופה כללו נבלי-על כדמויות מרכזיות (הג'וקר, החברה הסודית של נבלי-העל, "הציוות של נבלי-העל").
יש מחלוקות בנוגע לסופו של תור הארד, כמו תחילתו, ויש האומרים כי הוא מעולם לא הסתיים.