tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 102-103, 278
שׂנונית השפלה (שם מדעי: Acanthodactylus schreiberi) היא מין של שנונית ממשפחת הלטאיים, המזכירה במראה את שנונית הנחלים.
היא נפוצה בישראל, קפריסין, לבנון וטורקיה.
לאורך גופה ישנם פסים אורכיים מנומרים המלווים בכתמים כהים ובהירים המופרדים על ידי פסים דקיקים בהירים.
פסים אלה נהיים מטושטשים יותר עם ההתבגרות.
אורכה לרוב עד 25 ס"מ, ובאורח נדיר - יותר מכך.
כמו בשנונית הנחלים, אורכו של הזנב הוא כשני שלישים מאורך הגוף, ואף יותר (כאשר מדובר בזנב מקורי, כלומר, כזה שלא התחדש לאחר קטיעה).
לקשקשי הגב יש קרינים, כשבחלקו האחורי של הזנב הם גדולים, וככל שמתקרבים לראש הם קטנים.
שנונית זו נראית בעיקר בבוקר.
כשחם מאוד היא מסתתרת באזורים מוצלים או בתוך מחילתה, ובזמן החורף היא פועלת בשעות החמימות יותר של היום.
בארץ ישראל נפוץ התת-מין הסורי (syriacus), המצוי בחבל עזה ולאורך החוף מדרום עד לצפון בלבנון.
באזורים הבנויים, השנונית אינה מצויה עוד.
בישראל, שנונית השפלה נפוצה בקרקעות חוליות לרבות כורכר וחול כתום ("חמרה") לאורך מישור החוף, השרון, חוף הכרמל, מישור החוף הצפוני עד לגבול הלבנון.
מצפון לנחל הירקון, היא תימצא גם בחולות ניידים מאוד, עד לעורף חוף הים ממש, ולעיתים באוכלוסיות הללו צבע הלטאות בהיר מאוד ומזכיר את שנונית החולות במבט ראשון.
מדרום לנחל הירקון, קיימת חפיפה בתפוצת שנונית השפלה ושנונית החולות, ואנו עדים לחלוקה בין שני המינים ברמת תת-בתי הגידול שבשטח: שנונית החולות מאכלסת חולות נודדים ומיוצבים-למחצה, וככל שהחולות יותר מיוצבים (פחות נודדים) היא נעלמת ומחליפה אותה שנונית השפלה.
הבדל ניכר בין שנונית השפלה לשנונית הנחלים הוא אצבעות הרגליים האחוריות, המשוננות בצורה פחותה בשנונית הנחלים.
בעונת הרבייה, הזכרים בולטים בפס צהוב ובזנבם המעובה.
הזכרים והנקבות הצעירים בולטים בזנב תחתון ורוד עד אדמדם או כתמתם.
אצל הנקבות הזנב הוא בצבע זה כל חייהן.
חלק מהפרטים כהים יותר וחלק פחות, בדומה לזוחלים רבים אחרים.
גחון הגוף לבן ומבריק בצבע כחלחל.
הזכרים גדולים מהנקבות באופן ניכר.
השנונית מטילה בין שש לשמונה ביצים באביב והן בוקעות לרוב כשמונה עד תשעה שבועות לאחר מכן.
בדומה לשנוניות אחרות, הצעירות שבוקעות בעלות רגליים מוכתמות בכתמים עגלגלים.
שנונית השפלה נטרפת על ידי דורסים, חתולים, כלבים ונחשים.
ההסוואה מקלה על ההתגוננות, אולם מרגע שכשלה, תגיב השנונית בריצה לצל הקרוב ביותר, או למחילה של שנונית אחרת.
שֶׁנּוֹנְג (בסינית מסורתית: 神農; בסינית מפושטת: 神农; בפין-יין: shénnóng, "האיכר האלוהי"), הידוע גם בתור "קיסר חמשת הדגנים", היה שליט אגדי של סין וגיבור תרבות.
לעיתים מוזכר בין שלושת המלכים האגדיים משחר ההיסטוריה הסינית.
על פי המסורת הסינית, הוא נחשב למי שלימד את העם הסיני לעסוק בחקלאות ומתוארך לאמצע האלף ה-3 לפנה"ס.
עם זאת, חפירות ארכאולוגיות של חורבות תרבויות פֵּילִיגָאנְג וגְ'יָאחוּ מעלות כי כבר לפני כ-9,000 שנה התקיימו חברות חקלאיות במישורי אגן הנהר הצהוב.
שֶׁנּוֹנְג נחשב למי שלימד את הסינים לא רק את דרכי החקלאות, אלא גם את השימוש בצמחי מרפא ואת הקדרות.
בין ההמצאות המיוחסות לו: המעדר, המחרשה, הגרזן, חפירת בארות, השקיה חקלאית, שווקים חקלאיים חודשיים, ולוח השנה החקלאי הסיני (ובפרט החלוקה ל-24 פרקי זמן על פי השמש).
הוא גם נחשב למי ששיפר את הבנת הטכניקות של בדיקת דופק, דיקור, ושימוש במוקסה, וייסד את טקסי הקציר.
כל אלו הביאו אותו בפולקלור למעמד של אל פטרון של הרפואה והחקלאות.
השם שֶׁנּוֹנְג יכול להתייחס לא רק לדמות האגדית, אלא אף לבני שבטו.
בפולקלור הסיני נחשב לעיתים שֶׁנּוֹנְג לעיתים מאבותיו של צְ'ה יוּאוּ (蚩尤), או למי שמינה אותו לתפקיד שר.
ובדומה לצְ'ה יוּאוּ אף הוא מתואר בתיאורים הפנטסטיים כבעל ראש שור, קרניים מחודדות, מצח מנחושת וגולגולת ברזל.
בפולקלור אף מוזכר לעיתים שֶׁנּוֹנְג כעמיתו של הקיסר הצהוב אשר חלק איתו סודות על רפואה, אלכימיה, אלמוות והתמרת מתכות.
זאת על אף שישנם מקורות המציגים אותו דווקא כמייסד שושלת קיסרי הלהט, אשר האחרון שבה, דורות רבים לאחר שֶׁנּוֹנְג, הוא שהסתפח אל מחנהו של הקיסר הצהוב.
גם על פי הפרשנות של סְה-מָה גֶ'ן (司馬貞) מן המאה ה-8 לרשומות ההיסטוריון, נחשב שֶׁנּוֹנְג לאב משותף של העם הסיני (בני האן) ביחד עם הקיסר הצהוב, ומכאן מקורו של הביטוי המקובל גם כיום "צאצאי הלהט והצהוב" (炎黃子孫) לבני העם הסיני.
שניהם, ביחד עם פֿוּ שִׂי גם נחשבים למי שהביאו להמצאת כלי המיתר הידוע בשם גוּצִ'ין.
על פי המסורת גילה שֶׁנּוֹנְג את סגולות המרפא ואת הרעילות של צמחים שונים על ידי שטעם את כולם בעצמו.
ישנן אגדות המספרות אף כי מותו נגרם לאחר שבאחת הפעמים טעם את צמח הג'לסמיום (יסמין צהוב) שגרם לקרע במעיו לפני שהספיק לשתות תה עם נוגדן, או שהוא מת כתוצאה מהצטברות הרעלים של כל הצמחים שטעם.
אגדות אלו מציגות אותו כמי שנתן את חייו למען האנושות, ולפיכך זכה להיחשב מלך הרפואה.
אגדות אחרות מספרות כי שֶׁנּוֹנְג היה רזה ופלג גופו המרכזי היה שקוף, כך שכשאכל צמח רעיל, ראה את איבריו הפנימיים משחירים, וכך יכל לזהות את ההשפעות של הצמחים השונים על גופו.
במגילה א' של רשומות חיפוש הרוחות מסופר כי היה לו שוט פלאי בשם "השוט החום" (赭鞭), שבעת שהיה מצליף בצמחים היה חושף את טבעם ורעילותם.
שֶׁנּוֹנְג נחשב גם למי שגילה את התה, שנחשב לבעל סגולות ריפוי כנגד שבעים עשבים.
על פי המסורת, שֶׁנּוֹנְג טעם לראשונה תה בשנת 2737 לפנה"ס, לאחר שעלי תה שעפו מזרד בוער נחתו בקדירה בה הרתיח מים.
בפולחן שֶׁנּוֹנְג מקובל להקריב חזירים וכבשים, בעוד בקר אינו נחשב מתאים לקורבן.
ביום הולדתו, הנערך על פי המסורת ב-26 באפריל, יש המגישים קטורת ומדליקים זיקוקים, בעיקר כאשר מופיע פסלו.
תחת שמות שונים הוא גם משמש האל הפטרון של האיכרים, סוחרי האורז, והמרפאים הסיניים המסורתיים.
ישנם בסין מקדשים ומקומות פולחן רבים המוקדשים לו.
ההיסטוריה הסינית אינה מתועדת במקורות ראשוניים קודם למאה ה13 לפנה"ס, כך שהמקורות המספרים על שֶׁנּוֹנְג כולם מאוחרים במאות ואלפי שנים מזמנו, אם בכלל היה דמות היסטורית.
אזכורים שלו החלו להופיע רק בתקופת המדינות הלוחמות.
ועם זאת, שֶׁנּוֹנְג ובני עמו מתועדים היטב בספרות ההיסטורית הסינית העוסקת בשחר התרבות הסינית, ואין ספק לגבי חשיבותם במיתולוגיה ובפולקלור.
הקושי העיקרי לגבי האזכורים ההיסטוריים של שֶׁנּוֹנְג, הוא בזיהוי הלא אחיד שלו עם קיסר הלהט.
לא ברור אם שֶׁנּוֹנְג היה קיסר הלהט הראשון בשושלת קיסרי הלהט, האם היה היחיד, אם בכלל לא היה קשור לקיסר הלהט, או אם היה אב קדמון של מי שייקרא לימים קיסר הלהט.
בכל מקרה, כאשר ניצח הקיסר הצהוב את שבטו של קיסר הלהט, נעשה הקיסר הצהוב לשליט הכולל, ושבטו של קיסר הלהט נטמע בחלקו בשבטו של הקיסר הצהוב, ובחלקו ברח לאזור מישורי אגן הנהר הצהוב.
באותו אזור מתועד מאוחר יותר שבטו של צְ'ה יוּאוּ, אף הוא צאצא של שֶׁנּוֹנְג.
כאשר הובס גם צְ'ה יוּאוּ על ידי הקיסר הצהוב (אם כי ישנם מקורות שרואים בצְ'ה יוּאוּ עצמו אותו קיסר להט אחרון שתואר לפני כן, ולפיכך מבחינתם לא מדובר בשני קרבות שונים), נטמעו גם חלקים משארית שבט זה בשבטו של הקיסר הצהוב, ואחרים ברחו דרומה ומערבה.
אלו הם אבותיהם של בני המְיָאו החיים במחוזות חוּבֵּיי, חוּנְאָן וגְווֵיְג'וֹאוּ, ורואים בעצמם צאצאיו של צְ'ה יוּאוּ.
הסימן הסיני ל"מְיָאו" אף מציג צמחים צומחים משדה, ומרמז על שיוכם לאבות קדמונים שעסקו בחקלאות.
הריחוק בין אותם פליטי שבטו של צְ'ה יוּאוּ לבין אלו שנטמעו בשבטו של הקיסר הצהוב, הביא עם הדורות לשוני תרבותי ביניהם עד שלא נחשבו כבר יותר בני אותו עם.
דמויות היסטוריות שנחשבות צאצאי שֶׁנּוֹנְג
לֵיידְזוּ, אשתו הראשונה של הקיסר הצהוב.
ראש השבט חְווָאנְדוֹאוּ, שעל פי הקלאסיקה של המסמכים היה אחד מ"ארבעת המזיקים" והוגלה על ידי הקיסר שׁוּן, ועל פי הקלאסיקה של ההרים והימים הוא אביהם של בני שלושת המְיָאו שארגנו מרידות בזמנם של יאו ושון.
המצביא יְוֵּ'ה פֵיי, גיבור לאומי סיני נודע מתקופת שושלת סונג.
היה מצד אביו צאצא של שֶׁנּוֹנְג.
לאק לונג גוואן מלך ואל וייטנאמי.
סְה-מָה צְ'ייֵן מציין ברשומות ההיסטוריון כי השליטים ששלטו מיד אחרי הקיסר הצהוב השתייכו לעמו של שֶׁנּוֹנְג.
בהקדמה לרשומות ההיסטוריון שנכתבה על ידי סְה-מָה גֶ'ן נכתב כי טעם צמחים, החל לעשות תרופות, שם משפחתו היה גְ'יָאנְג, ומצוינים שם גם יורשיו.
שֶׁנּוֹנְג מוזכר גם בחְווָאיְ נָאן דְזְה כמי שעד זמנו היו האנשים חולניים, רעבים ושרויים במחסור, והוא לימד אותם את דרכי החקלאות שחקר בעצמו תוך שהוא צורך מאות צמחים, כולל שבעים רעלים ביום אחד.
גם "שורש היוחסין" מציין כי שֶׁנּוֹנְג רקח תרופות וסייע לאנשים.
בשִׂיצְה גְ'ווָאן מתוך פרשנויות היִי גְ'ווָאן על הקלאסיקה של התמורות, מופיע שֶׁנּוֹנְג כמי שעל לשלטון לאחר נפילת בית פֿוּ שִׂי, המציא מחרשה מעוקלת ומגרפת עץ, לימד את חוכמת החקלאות לאנשים וייסד שוק בצהרי היום.
במכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן מסופר כי בימי קדם היו בני האדם אוכלים את בשרם של ציפורים ובהמות, אך בימיו של שֶׁנּוֹנְג כבר רבו בני האדם והבשר לא הספיק, ולכן לימד אותם שֶׁנּוֹנְג את דרכי החקלאות על בסיס עונות השנה.
המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג מצטטות מתוך "ספר ג'וֹאוּ": "שֶׁנּוֹנְג חרש ועשה כדים".
באביבים והסתוים של מר לוּ' מוזכרת אלימות בהקשר לעלייתו של בית שֶׁנּוֹנְג לשלטון, ומצוין גם שהם החזיקו בעמדת כוח במשך שבעה עשר דורות.
קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג היא ספר על חקלאות ועל צמחי מרפא אשר מיוחס לשֶׁנּוֹנְג, ושנחשב לספר הרפואות הקדום ביותר בסין.
החוקרים טוענים כי מדובר למעשה באוסף של מסורות בעל-פה שנכתבו בין השנים 300 לפנה"ס-200 לספירה.
שֶׁנּוֹנְג מקושר למספר מיקומים גאוגרפיים.
אחד מהם הוא שֶׁנּוֹנְגְגְ'יָה במחוז חוּבֵּיי, שם ישנה אגדה כי סולם ראטאן בעזרתו טיפס על רכס הרים מקומי הפך ליער רחב ידיים, ממנו זורם נחל שֶׁנּוֹנְג אל נהר היאנגצה.
הר לְיֵה, סמוך לעיירה לִישָׁאן במחוז חוּבֵּיי, נחשב למקום מוצאו של שֶׁנּוֹנְג.
יש שם מערה ובתוכה ישנם שולחן אבן, שרפרף אבן, ספל אבן, ספסל אבן וכיוצא באלו.
על פי האגדה אלו היו הכלים ששימשו את שֶׁנּוֹנְג, ושם בנוי "משכנו הישן של שֶׁנּוֹנְג" אשר בו שני מתחמים: חדר לאחסון דגנים, וחדר המגורים.
באותו הר נמצאים גם באר שֶׁנּוֹנְג, מצפה שֶׁנּוֹנְג, מצבת אבן לכבוד "האדון שֶׁנּוֹנְג, קיסר הלהט", מקדש קיסר הלהט ומתחמים נוספים.
בדרום ההר הוקם "בית התה של שֶׁנּוֹנְג".
שְׁנוּנִית אֲרֻכַּת-כַּף (שם מדעי: Acanthodactylus longipes) היא מין של לטאה ממשפחת הלטאיים.
היא מגיעה לאורך של 14 - 15 סנטימטר.
צבעה חום צהבהב עם נקודות בהירות.
ישראל מהווה את גבול תפוצתה המזרחי.
בישראל היא חיה בנגב ובמדבר יהודה.
היא פעילת יום, וניזונה מחרקים.
היא חיה באזורי מדבר חוליים.
שנון מרקטיק היא שחקנית אמריקאית ומיס ארצות הברית לשנת 1992.
ב-1989 הוכתרה כמיס הנוער של אריזונה, אך לאחר שבוע נושלה מתוארה לאחר שהתברר שנפלה טעות והיא דורגה על ידי השופטים כסגנית ראשונה.
ב-1992 היא נבחרה למיס קליפורניה והלכה לייצג את קליפורניה בתחרות מיס ארצות הברית שנערכה בקנזס באותה שנה.
בתחרות זו בשלב חצי הגמר היא הייתה מקום שני בשלב הריאיון עם המתמודדות, שישית בקטגוריות של בגדי הים ושמלות ערב מה שהקנה לה עלייה ל-6 המתמודדות הסופיות ולבסוף היא זכתה בתחרות.
בתחרות מיס תבל עלתה לעשר המועמדות שעלו לחצי הגמר והגיעה למקום השמיני.
ב-1997 הופיעה בסדרה "הדון האחרון" המבוססת על הרומן מאת מריו פוזו.
ב-1999 שיחקה בפרק של הסדרה "Diagnosis: Murder", ב-2000 שיחקה בסרט "איש מאוד רע" לצד מת'יו מודין.
ב-1997 היא תבעה את נסיך ברוניי ג'פרי בולקיה ואחיו חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי בטענה ששכר אותה לעבודה ונפלה קורבן להתעללות מינית, בית המשפט דחה את תביעתה.
סביבות 1622: השמדת נדונגו – מושלים קולוניאליים של האימפריה הפורטוגזית חוברים לקבוצות שודדים במרכז–מערב אפריקה ומביאים לסופה של ממלכה מקומית, במתכונתה עד אז.
22 במרץ 1622: טבח ג'יימסטאון - בהתיישבות האנגלית ג'יימסטאון אשר באמריקה הצפונית כ-347 אנשים נרצחו בסדרה של התקפות פתע מתואמות של שבט הפּאוֹהָאטן (Powhatan) בהנהגתו של הצ'יף אופצ'נקנוגה (Opechancanough).
1622: חיסול עות'מאן השני – לאחר שכוחם הפוליטי של היניצ'רים באימפריה העות'מאנית עולה משמעותית, הסולטאן העות'מאני מוביל מספר מהלכים בניסיון לרסן את כוחם.
בתגובה לכך מחסלים אותו היניצ'רים, ומשיבים את הסולטאן מוסטפא הראשון לראשות האימפריה.
16 בינואר 1620 – גאבור בתלן מקבל לידיו שני שלישים מהממלכה ההונגרית מידי השלטון ההבסבורגי
15 באוגוסט 1620 – ה"מייפלאואר" מפליגה מסאות'המפטון, אנגליה, עם הספינה-האחות "ספידוול", אך הן נאלצות לשוב על עקבותיהן כעבור זמן קצר
6 בספטמבר 1620 – המהגרים הראשונים מפליגים מפלימות שבאנגליה על סיפון ה"מייפלאואר", בדרכם להתיישב באמריקה הצפונית
16 בספטמבר 1620 – הספינה מייפלאור (Mayflower) מפליגה מאנגליה מנמל פלימות' לכיוון יבשת אמריקה עם 102 צליינים
11 בנובמבר 1620 – המייפלאואר עוגנת בקייפ קוד, מסצ'וסטס
24 במאי 1621 – הברית הפרוטסטנטית מתפרקת סופית
31 בדצמבר 1621 – גאבור בתלן מלך הונגריה מוותר על כיסאו תמורת אישור חוזה ניקולסבורג על ידי פרדיננד השני קיסר האימפריה הרומית הקדושה
1 בינואר 1622 – 1 בינואר מוכרז כיום הראשון בשנה בלוח הגרגוריאני
1622 - האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר מייסד את הקונגרגציה הקדושה למען הפצת האמונה כדי למסד את הפצת הנצרות במזרח הרחוק
27 במרץ 1625 – ג'יימס הראשון מלך אנגליה נפטר, ובנו צ'ארלס הראשון עולה למלוכה
30 באפריל 1625 – צי משולב ספרדי-פורטוגלי בפיקודו של פרדיקה דה טולדו נוטל חזרה מההולנדים את השליטה על העיר סלבדור, בירת ברזיל הפורטוגלית
24 במאי 1626 – פטר מינואי קונה את מנהטן
10 במרץ 1629 – צ'ארלס הראשון מלך אנגליה מפזר את הפרלמנט.
1621: קיפר אונד ויפר - משבר כלכלי שמתחיל על רקע שינויים במנגנון המס שמנהיגה האימפריה הרומית הקדושה, במהלך מלחמת שלושים השנים.
עשור זה הוא חלק מתקופה רחבה יותר בה תופעת הגילדות הולכת וצוברת תאוצה בצפון מרכז אירופה, וקיימת במידה מסוימת במקומות נוספים באירופה.
בשנת 1622 נוסדות בקופנהגן גילדת הזגגים וגילדת צובעי הבתים, ובמקביל נוסדות גילדות נוספות בערים שונות בשוודיה.
בשנת 1629 בעיר איפר שבבלגיה נוסדות גילדת הקצבים וגילדת יורדי הים.
10 באוגוסט 1628 – אוניית המלחמה השוודית "ואסה" טובעת בהפלגת הבכורה שלה
1629 – השתתפותן של נשים בתיאטרון הקבוקי נאסרת ביפן, בגין היותו של התיאטרון ארוטי מדי.
נערים צעירים שמחליפים את הנשים בתפקידיהם ממשיכים במידה מסוימת את תפקידן הארוטי של הנשים על הבמה ומחוצה לה.
שנות ה-20 של המאה ה-1 היו העשור השלישי של המאה ה-1, החלו ב-1 בינואר 20 והסתיימו ב-31 בדצמבר 29.
20 - הורדוס אנטיפס, בנו של הורדוס הגדול, מסיים לבנות על החוף המערבי של הכנרת את העיר טבריה, לכבודו של הקיסר הרומי טיבריוס.
25 - קיסר סין גואנג וו-די עולה לכס המלוכה ומחדש את שלטונה הקיסרי של שושלת האן המזרחית.
26 - גראטוס מסיים את תפקידו ופונטיוס פילאטוס מתמנה לנציב יהודה
26 - הקיסר טיבריוס פורש לאי קאפרי ומותיר את סיאנוס, מפקד המשמר הפרטוריאני כאחראי מטעמו ברומא
29 - על פי המסורת הקתולית ישו הוצא להורג בצליבה על ידי הרומאים בשנה זו.
23 - סטראבון מסיים לכתוב את גאוגרפיקה
10 בנובמבר 1520 – טבח סטוקהולם - הדנים בפיקודו של המלך כריסטיאן השני מוציאים להורג כ-100 מראשי המשטר והכמורה בשוודיה, לאחר שפלשו לעיר
מלחמת העצמאות של שוודיה (1521 - 1523) - מלחמת אזרחים שבמהלכה הצליח האציל השוודי גוסטב ואסה להדיח את מלך דנמרק כריסטיאן השני מתפקידו כעוצר איחוד קאלמאר.
1521 - בלגרד (כיום סרביה) נכבשת על ידי האימפריה העות'מאנית.
1522 - רודוס נכבשת על ידי האימפריה העות'מאנית.
1523 - שושלות בוכריות ואיראניות במרכז אסיה מביאות לנפילתה של השושלת הטימורית
24 בפברואר 1525 – קרב פאביה: הקרב המכריע במלחמת ארבע השנים, שהייתה חלק ממלחמת איטליה.
פרנסואה הראשון מלך צרפת הובס בקרב בידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
1526 - הקרב הראשון של פאניפאט - באבור מביס את איברהים לודי, סולטאן דלהי, ומקים את האימפריה המוגולית
1523 - "מרד האבירים" בגרמניה
אוגוסט 1524 - פורץ מרד האיכרים של אלזס
1529 - קרב שימברה קור באתיופיה - נקודת מפנה ביחסם של יהודי אתיופיה לנוצרים.
19 באוקטובר 1520 – מגע דיפלומטי רשמי ראשון בין ממלכה אירופית לקיסרות אתיופיה.
3 בינואר 1521 – האפיפיור ליאו העשירי מטיל חרם על מרטין לותר
1 בינואר 1523 – אבירי מסדר ההוספיטלרים נמלטו מרודוס מפני סולימאן הראשון למלטה
20 בינואר 1523 – כריסטיאן השני, מלך דנמרק מודח מכס המלוכה בדנמרק ונורווגיה (הודח מכס המלוכה השוודי עוד קודם לכן); תחילת שלטונו של פרדריק הראשון, מלך דנמרק
29 בינואר 1523 – מהפכת הרפורמציה: אולריך צווינגלי מנהיג את אנשי קנטון ציריך להיות המדינה הראשונה אשר פורשת מן הכנסייה הקתולית באופן רשמי
6 ביוני 1523 – גוסטב ואסה נבחר למלך שוודיה; בכך פורשת שוודיה מאיחוד קאלמאר
23 ביוני 1523 – הנרי השמיני מלך אנגליה ומלך צרפת חותמים על הסכם משותף נגד קרל החמישי
9 באוקטובר 1523 – שארל השלישי, דוכס בורבון מסרב להצעת הנישואין של לואיזה, נסיכת סבויה, אמו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת (החפץ באדמותיו) והופך תחת זאת לבעל ברית של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
23 בנובמבר 1523 – קלמנס השביעי יורש את אדריאנוס השישי בתור אפיפיור
1523 - מיקאל אגריקולה מביא את הנצרות הפרוטסטנטית לפינלנד; תנועת הרפורמציה מתפשטת גם לשוודיה, סלובניה ולריגה; גוסטב ואסה, מלך שוודיה ממנה את יוהנס מגנוס לארכיבישוף נגד עמדת הוותיקן
1 בינואר 1527 – אצילים קרואטים בחרו בפרדיננד הראשון למלך קרואטיה במפגש שנערך בפרלמנט סטין
6 במאי 1527 – ביזת רומא (1527), רומא נבזזת על ידי חיילי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
1529 - שרפה בארמון וסטמינסטר גורמת להנרי השלישי לעבור לארמון וויטהול
1529 - קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבטיח את שליטתו בצפון איטליה בעקבות הסכמים עם פרנסואה הראשון מלך צרפת ועם האפיפיור קלמנס השביעי
1529 - עלילת דם בבזינג (Bosen) בהונגריה (כיום בצ'כיה).
ספטמבר 1529 - ויכוח ויטנברג - בין השלטון המלוכני ובין הנוצרים הלותרנים.
30 ביוני 1520 – הספרדים נסוגים מהבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן
13 באוגוסט 1521 – טנוצ'טיטלאן (היום: מקסיקו סיטי) נופלת בידי הרנאן קורטס
28 באוגוסט 1521 – העות'מאנים כבשו את בלגרד
1523 - התיישבות ספרדית בוונצואלה
1523 - פדרו דה אלוואראדו יוצא למסע כיבוש גואטמלה ואל סלוודור, בין היתר בחיפוש אחר זהב.
29 באוגוסט 1526 – קרב מוהאץ' - העות'מאנים מנצחים את ההונגרים, והונגריה מאבדת את עצמאותה
מרץ 1529 - סולימאן המפואר יוצא למסע הכיבוש השני שלו.
ספטמבר 1529 - המצור הראשון על העיר וינה במסעו של סולימאן המפואר.
1526 - הוקמה חברת ברטה לייצור נשק
5 בינואר 1527 – פליקס מאנץ, ראש הקהילה האנבפטיסטית בציריך, מוצא להורג בטביעה
1528 - הקקאו מובא לראשונה לספרד.
1 בנובמבר 1520 – פרדיננד מגלן חוצה לראשונה את מצר מגלן
28 בנובמבר 1520 – פרדיננד מגלן מגיע אל האוקיינוס השקט ונותן לו את שמו
16 במרץ 1521 – פרדיננד מגלן מגיע לאיי הפיליפינים
שיאה של יצירה ועיצוב בעזרת אומנות הויטראז'.
31 ביולי 1422 – קרב כרבה (מלחמת מאה השנים) - האנגלים מביסים את הצרפתים
17 באוגוסט 1424 – מלחמת מאה השנים - קרב וורניה - ניצחון חשוב של האנגלים על הצרפתים
1424 – כוחות האימפריה העות'מאנית כובשים את סמירנה (איזמיר של ימינו)
יוני 1424 – קרב ל'אקווילה - ממלכת נאפולי מביסה את כוחותיו של אלפונסו החמישי, מלך אראגון
6 במרץ 1426 – קרב סינט ג'יימס, בעקבותיו הצרפתים מכירים בשלטון העצמי האנגלי.
16 ביוני 1426 – קרב אוסטי נד-לאבם בבוהמיה, ניצחון מוחץ להוסיטים, בהגנתם מפני מסע הצלב הרביעי נגדם.
7 ביולי 1426 – בקרב כירכיטיה הממלוכים כבשו את קפריסין והגלו את המלך ינוס למצרים עד שנפדה כעבור עשרה חודשים
29 באפריל 1429 – ז'אן ד'ארק בת ה־17 מובילה כוח צרפתי לשחרור אורליאן מהמצור האנגלי
30 באפריל 1429 – ז'אן ד'ארק נכנסת לאורליאן
9 במאי 1429 – ז'אן ד'ארק מביסה את הכוחות האנגלים שצרו על אורליאן
18 ביוני 1429 – מלחמת מאה השנים: בקרב פאטאי מנצחים לראשונה הכוחות הצרפתים, תחת הנהגתה של ז'אן ד'ארק, את הכוחות האנגלים
1 במרץ 1420 – האפיפיור מרטינוס החמישי קורא באיגרת למסע צלב נגד התנועה ההוסיטית ומתחיל בכך את המלחמות ההוסיטיות
21 במאי 1420 – הסכם טרואה בין צרפת לבין אנגליה.
25 במאי 1420 – אנריקה הספן, ממונה על מסדר הישו
31 באוגוסט 1422 – הנרי השישי מלך אנגליה הוכתר כמלך
1424 – יהודי קלן מגורשים מן העיר
1428 – גזירת הים - האפיפיור מרטינוס החמישי גוזר איסור על רבי חובלים להוביל בספינותיהם יהודים לארץ ישראל
17 ביולי 1429 – שארל השביעי, מלך צרפת מוכתר כמלך בריימס
1421: המקרה המתועד המוקדם ביותר של רישום פטנט, בפירנצה.
הפטנט מקנה למהנדס מקומי מונופול של 3 שנים בייצור דגם מסוים של דוברה.
בשנת 1429 נוסדת גילדת צורפי הזהב של קופנהגן.
1420 - הושלמה בניית העיר האסורה בבייג'ינג.
1426 – בניית מבצר קסטלו אורסיני-אודסקלצ'י בעיירה ברצ'יאנו הסמוכה לרומא.
באצולה באירופה הלבוש האופנתי לנשים מתאפיין בשמלות ארוכות, בדרך כלל עם שרוולים, שנלבשו מעל חצאית או תחתון, ושכבה נוספת שהפרידה בין השמלות לעור.
בקרב גברים בעלי מעמד המשיכה האופנה מהעשורים הקודמים שהתמקדה בעיקר בחולצה, ז'קט דאבלט וסוג של צמודונים בשם הוס , מעל לבגדים תחתונים ארוכים.
1320 – הדוכסות הגדולה של ליטא כובשת אזורים במזרח פולין ובלארוס, הכוללים את ז'יטומיר, פינסק וויטבסק.
1321 – קרב אירפן - הקרב בין כוחות נסיכות ליטא ונסיכות קייב.
1323 – סיום סדרת מלחמות שנמשכו כ-50 שנים בין הממלוכים לבין השושלת האילח'אנית המונגולית השולטת באיראן.
1320 – תחילת גזירות הרועים - במסע צלב 'צעדת הרועים' צפונה לקראת מלחמה במוסלמים שבספרד.
1320 – מסע הצלב של הרועים צפונה לחבל אקיטן, וטבח ביהודי סנט, ורדן-סיר-גארון, קאור וב-12 ביוני ה' בתמוז - טבח יהודי טולוז.
20 בינואר 1320 – ולדיסלאב לוקיטק מתמנה למלך פולין
6 באפריל 1320 – הסקוטים חותמים על הצהרת ארברואת' הקובעת את זכותה של סקוטלנד לעצמאות
מאי 1320 – צעדת הרועים השנייה במסע הצלב לשחרור ספרד, מגיעה לפריז במטרה לקבל את תמיכת המלך שנמנע מהם.
1320 – אדוארד השלישי מלך אנגליה מקבל מאביו את אקוויטניה.
1321 – סטפן דקנסקי הופך להיות מלך סרביה
12 באוגוסט 1323 – הסכם נטבורג בין שוודיה לבין רפובליקת נובגורוד
1323 – ליטא הופכת את וילנה לעיר בירתה.
7 בינואר 1325 – אפונסו הרביעי נהיה מלך פורטוגל
3 ביוני 1326 – הסכם נובגורוד בין נורווגיה לבין נובגורוד על הגבול
1326 – אורהן הראשון מקבל את המנהיגות של האימפריה העות'מאנית מעות'מאן הראשון.
1326 – מקום מושבו של ראש הכנסייה הרוסית ארכיבישוף מטרופוליטני עובר מקייב למוסקבה.
25 בינואר 1327 – אדוארד השלישי מוכתר למלך אנגליה
1 במאי 1328 – הסכם אדינבורו, אנגליה מכירה בעצמאות סקוטלנד
12 במאי 1328 – האנטי-אפיפיור ניקולאוס החמישי מקודש ברומא לתפקיד האפיפיור על ידי הבישוף של ונציה
26 במאי 1328 – ויליאם איש אוקאם עוזב את אביניון
23 באוגוסט 1328 – פיליפ השישי מלך צרפת מומלך בארצו
1323 – המגדלור באלכסנדריה נהרס עקב סדרת רעידות אדמה.
21 בספטמבר 1327 - מלך אנגליה אדוארד השני, מלך אנגליה נפטר אדוארד בעודו בכלא, לפי הגרסה הרשמית ממוות טבעי.
1324 – פרסום Defensor pacis ספר חשוב בתחום פילוסופיה פוליטית.
1320 – האמיר הממלוכי תנכז א-נאצרי בונה על הר הבית את "הכוס" המשמש את המוסלמים לרחיצת רגליהם לפני התפילה.
1220 - צבאותיו של ג'ינגיס חאן כובשים את בוכרה, סמרקנד ומגיעים עד חופי הים הכספי.
24 ביולי 1221 - מתחיל קרב אל-מנצורה בין הצלבנים לאיוּבּים
1221 - לאחר הפסד בקרב אל מנצורה מסתיים מסע הצלב החמישי.
1223 - הקרב על נהר קלקה - ניצחון של המונגולים בקרב עם צבא של רוס של קייב
1225 - קרב גארני בין הממלכה הגאורגית המאוחדת לבין האימפריה החווארזמית (חווארזם)
1229 - חיימה הראשון, מלך אראגון כבש את מיורקה, וג'ריקה באזור ולנסיה.
1221 - ונציה חותמת על הסכם סחר עם האימפריה המונגולית.
6 בפברואר 1221 - חיימה הראשון, מלך אראגון נישא ללאונור מקסטיליה
1223 - המסדר הפרנציסקני מאושר על ידי האפיפיור הונוריוס השלישי.
1224 - פרנציסקוס מאסיזי חווה לראשונה את פצעי הסטיגמטה
1227 - בעקבות מותו של ג'ינגיס חאן הצבא מסיים את הכיבושים וחוזר למונגוליה.
בשלב זה תחת האימפריה המונגולית נמצא שטח של 26 מיליון קמ"ר (פי-4 משטח של האימפריה הרומית).
1228 - אזור בדחוס עובר סופית לשליטה נוצרית.
1228 - במהלך מסע הצלב השישי, הצלבנים מקבלים שליטה על רוב העיר ירושלים ללא קרב.
18 בפברואר 1229 - נחתם הסכם יפו בין אל כאמל לבין פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
18 במרץ 1229 - פרידריך השני, קיסר הקיסרות הרומית הקדושה מכריז על עצמו כמלך ירושלים
1229 - אודגיי נבחר לחאן הגדול של האימפריה המונגולית.
23 בנובמבר 1227 – הנסיך הפולני לאשק הלבן נרצח במהלך אספת דוכסי שושלת פיאסט בגונסבה
1120 – ניצחון משמעותי של צבאותיו של אלפונסו הראשון, מלך אראגון על צבאות האלמורבידים.
12 באוגוסט 1121 – קרב דידגורי, קרב של הממלכה הגאורגית המאוחדת כנגד הסלג'וקים.
7 ביולי 1124 – מסע הצלב הראשון: צור נופלת בידי הצלבנים
1126 – ניצחון משמעותי של אלפונסו הראשון, מלך אראגון בקרב ליד לוסנה.
לאחר הגעה לחוף הים בדרום חצי האי הוא חזר לממלכתו בלתי מנוצח.
23 בספטמבר 1122 – חתימת הסכם וורמס בין האפיפיור קליקטוס השני לבין היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ההסכם סימן סיום הלחימה בין הצדדים
1123 – ועידת לטראנו הראשונה.
ועידה אקומנית שסיימה את מאבק האינווסטיטורה
27 באפריל 1124 – דייוויד הראשון מוכתר למלך סקוטלנד
2 במרץ 1127 – התנקשות בחיי שארל "הטוב", הרוזן מפלנדריה
11 בספטמבר 1021 – קרב שירימני בין הגאורגים לבין הביזנטים חלק מהסכסוך הביזנטי-גאורגי
1025 – שושלת צ'ולה כובשת את האי סומטרה ואת אזור מלזיה ומביאה לנפילתה – שתימשך עשרות שנים – של שושלת סריוויג'איה .
1022 – הקמת ממלכה מורית עצמאית בליסבון.
1023 – עבד אל-רחמן החמישי ממונה לח'ליף בקורדובה
1023 – אמיר סביליה הכריז על עצמאותו מחליפות קורדובה.
1024 – נוסדה השושלת הסאלית באימפריה הרומית הקדושה, על ידי קונראד השני.
18 באפריל 1024 – פולין הופכת לממלכה
1026 – פייטרו בארבולאנו מתחיל לכהן כדוג'ה של ונציה לאחר הדחתו של אוטונה אורסאולו
16 באוגוסט 1027 – בגרט הרביעי מוכתר כמלך הממלכה הגאורגית המאוחדת עם פטירת אביו גיאורגי הראשון
1023 – בעיר צ'נגדו, בתקופת שושלת סונג, החל השימוש בשטר הכסף הראשון מאז ומעולם – ה"ג'יאו דזי" (Jiao Zi)
1020 – הספר, הקנון של הרפואה, שנכתב על ידי אבן סינא מעלה השערה פורצת דרך שהמחלות הנפוצות של התקופה מדבקות דרך האוויר.
השערה זו נותרת ללא מענה שנים ארוכות.
920 - ניצחון של צבא המורים נגד צבאות נוצריות של ממלכת לאון וממלכת נווארה.
920 - צבאות של מורים עברו את הרי הפירנאים והגיעו עד לטולוז.
15 ביוני 923 - בקרב ליד סואסון נהרג רובר הראשון, מלך צרפת.
923 - העיר פמפלונה נכבשה על ידי המוסלמים ונחרבה.
928 - השושלת הפאטמית משתלטת על שטחיה של השושלת האידריסית בצפון מערב אפריקה.
929 - הקרמטים כובשים את מכה ולוקחים את האבן השחורה מכעבה.
927 - ממלכת אנגליה הופכת למדינה מאוחדת.
16 בינואר 929 - ייסוד ח'ליפות קורדובה
שֶׁנּוֹנְגְגְ'יָה (בסינית: 神农架, בפין-יין: Shénnóngjià) הוא "רובע מיוער", יחידה מנהלית ברמת נפה במחוז חוביי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין, הכפוף ישירות לממשלת המחוז.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו ברובע 66,571 תושבים.
ב-17 ביולי 2016 הכריז ארגון אונסק"ו על "חוביי שנונגג'יה" כאתר מורשת עולמית, אתר המורשת העולמית ה-50 ברפובליקה העממית של סין.
מרבית האוכלוסייה (95%) משתייכת לקבוצה האתנית של בני ההאן.
ה-5% הנוספים הם בני הקבוצה האתנית של הטוּגְ'יָה.
מעמדו המנהלי של שנונגג'יה יוצא דופן, מכיוון שהוא היחידה המנהלית היחידה ברמת נפה של הרפובליקה העממית של סין במעמד "רובע מיוער" (林区), ולא רובע, נפה או נפה עירונית.
גם מעמדו של שנונגג'יה בתחומי חוביי יוצא דופן במידת מה, בכך שיחידה ברמת נפה מנוהלת ישירות על ידי ממשלת המחוז לעומת נפות "נורמליות" אחרות במחוז המנוהלות על ידי נציבות או נציבות עירונית.
עם זאת, סידור זה אינו ייחודי לשנונגג'יה, יש בחוביי שלוש נפות עירוניות - , ו, המנוהלות ישירות על ידי ממשלת המחוז, מבלי שהן חלק מיחידה ברמת נציבות.
הרובע נוסד ב-28 במאי 1970 משטחים שנלקחו מארבע נפות סמוכות: בדונג (Bādōng Xiàn), באוקאנג (Bǎokāng Xiàn), פאנג (Fáng Xiàn) ושינגשאן (Xīngshān Xiàn).
שנונגג'יה מחולק לשש עיירות, פלך אחד ופלך אתני אחד:
מושב הרובע הוא בעיירה סונְגְבָּאי בצפון הרובע.
מרכז התיירות הראשי הוא בעיירה מוּיוּ', סמוך לגבול הדרומי של הרובע.
ישנן אטרקציות תיירותיות רבות ברחבי הרובע, אך החל משנת 2009, רוב שטח הרובע סגור לתיירים זרים, למעט רצועה צרה בגבולה הדרומי (דרומית לצומת יָאדְזְה-קוֹאוּ).
השטח הפתוח כולל את שמורת הטבע הלאומית שנונגג'יה.
הרובע המיוער שנונגג'יה משתרע על פני 3,240 קמ"ר במערב מחוז חוביי וגובל במחוז העירוני צ'ונגצ'ינג ובנציבות האוטונומית אֶנְשְׁה של הטוג'יה המיאו מדרום-מערב ובשלוש נציבויות עירוניות - שְׂיָאנְגְיָאנְג ממזרח, יִיצָ'אנְג מדרום-מזרח ושְׁה-יֵן מצפון ומצפון-מערב.
קרוי על שם המסיב ההררי שנונגג'יה, שבדרך כלל נחשב הקטע המזרחי ביותר (והגבוה ביותר) של הרי דאבה (דאבה שאן).
הוא שוכן בתחומי האזור האקולוגי היערות ירוקי-העד של הרי דאבה (Daba Mountains evergreen forests).
85% משטחו של שנונגג'יה הררי ו-70% מכוסה ביערות.
המקום הגבוה ביותר ברובע הוא פסגת שנונג (Shennong Ding), בגובה 3,105 מטרים (וגם הפסגה הגבוהה ביותר במחוז חוביי כולו), והנמוך ביותר הוא הנהר "שְׁג'וּ חֶה" (Shizhu He) בגובה 398 מטרים.
84% משטחו של שנונג'יה שוכן בגובה מעל ל-1,200 מטרים.
כמה מההרים הגבוהים ביותר של חוביי - שהם גם ההרים הגבוהים ביותר של הרי דאבה - נמצאים בתוך הרובע.
שש פסגות מתנשאות מעל לגובה של 3,000 מטרים, כולל פסגת שנונג, בגובה 3,105 מטרים, דה שנונגג'יה (Da Shennongjia), בגובה 3,052 מטרים ושיאו שנונגג'יה (Xiao Shennongjia), בגובה 3,005 מטרים, פסגות אלו ממוקמות מערבית לעיירה מוּיוּ' על הגבול עם נפת בדונג.
הר לאוג'ון (Laojun Shan), בגובה 2,936 מטרים, ממוקם צפונית-מזרחית למויו.
הרי שנונגג'יה מחלקים את הנפה לשניים: החלק המרכזי והצפוני מתנקזים צפונה, לנהר האן (יובל של היאנגצה הנשפך ליאנגצה רחוק מזרחה, בווהאן), ואילו החלק הדרומי מתנקז ליאנגצה בצורה ישירה יותר, דרך מספר נחלים קצרים הזורמים דרומה, כגון נחל שֶׁן נוֹנְג (Shen Nong).
ישנם מספר אזורי שימור בהרי הנפה ובאזורי הביצות, ובמיוחד שמורת הטבע הלאומית שנונגג'יה המפורסמת, שאונסק"ו כלל במיזם הרשת העולמית של שמורות ביוספירות (World Network of Biosphere Reserves).
השמורה כוללת 2,618 קילומטרים רבועים של יער, ובשל מגוון תנאי טבע בגבהים שונים, כוללת מגוון רב של צמחים.
סקר אחד שנערך על ידי בוטנאים סיניים דיווח על 3,479 מיני צמחים עילאיים שנמצאו באזור מסוים.
מיני בעלי החיים המוגנים כוללים חרומף זהוב, שאוכלוסייתו ברובע גדלה בין 1990 ל-2005 מ-500 למעל ל-1,200 פרטים.
אזור הגנה מיוחד בן 100 קילומטרים רבועים הוקצה למין פרימט בסיכון זה.
בשנונגג'יה ישנם גם אתרים בעלי תחומי עניין מדעיים לפלאונטולוגים.
מערת הקרנף בעיירה חונגפינג תוארה על ידי הפלאונטולוגים הסיניים כאתר המאובנים העשיר ביותר במדינה לאחר ג'ואוקואודיין.
שני אזורים ברובע המיוער שנונג'יה, פסגת שנונג והר לאוג'ון, נוספו ב-2016 לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בהחלטה של המושב ה-40 של ועדת המורשת העולמית.
האתרים כלולים על בסיס קריטריונים 9 (דוגמה יוצאת דופן בייצוג תהליכים ביולוגיים ואקולוגיים בהתפתחות היבשות) ו-10 (בית גידול טבעי, במקומו המקורי אין סיטו, מגוון ביולוגי חשוב ומובהק).
אתר המורשת העולמית כולל שני אזורים נפרדים בשטח כולל של 733,180 דונם, המוקפים בשטח חיץ משותף בגודל 415,360 דונם.
האזור המערבי הגדול יותר, שנונג דינג / בדונג (), משתרע על שטח של 628,510 דונם, האזור המזרחי הקטן יותר, לאוג'ון שאן (), משתרע על שטח של 104,670 דונם.
האזורים המוגנים כוללים את היערות הראשוניים הגדולים ביותר שנשארו במרכז סין, ומהווים בית גידול למינים נדירים רבים כמו סלמנדרת ענק סינית (Andrias davidianus), חרומף זהוב (Rhinopithecus roxellana), נמר ערפילי מצוי (Neofelis nebulosa), נמר (Panthera pardus) ודוב שחור אסייתי (Ursus thibetanus).
בסך הכול יש באתר המורשת 87 מיני יונקים, 389 מיני עופות, 51 מיני זוחלים, 36 מיני דו-חיים, 46 מיני דגים, ו-4,328 מיני חרקים.
בנוסף ליונקים שהוזכרו לעיל חיים באתר חתול זהוב אסייתי, דול מצוי, זבד הודי ענק, אייל מושק סיני, גוראל סיני וסרו סיני.
בין העופות: עיט זהוב, קורמורן גדול, שחף אגמים, שובל מלכותי ופסיון קוקלאס.
בין הזוחלים: צפע פיאה (Azemiops feae), מוקסין סיני ומין הכרכן כרכן אסייתי (Elaphe taeniura).
284 מיני חרקים הם אנדמיים לאתר.
הרובע הררי ומיוער בצפיפות (כפי שמציין שמו), מה שהפך היסטורית את היערנות לתעשייה העיקרית.
מעל 100,000 מטרים מעוקבים של עץ הופקו ברובע מדי שנה משנות ה-60 עד שנות השמונים של המאה ה-20 (מעל למיליון מטרים מעוקבים בשנות השבעים), אך בסוף שנות התשעים עבר המוקד מכריתת עצים לשימור יערות.
באופן רשמי, הופסקה כריתת העצים של יער טבעי לחלוטין במרץ 2000.
האוכלוסייה הדלילה של הרובע, בהשוואה למחוז חוביי טיפוסית בגודל דומה, מתורגמת ליחסית פחות חקלאות; עם זאת, הרובע מנסה להופיע על מפת העולם כיצרן תה, כמו כן ישנן פעולות כרייה ברחבי המחוז.
כמו במקומות אחרים במערב חוביי ההררי, מנצלים הרבה מפעלים הידרואלקטריים קטנים את האנרגיה של נהרות והנחלים של שנונגג'יה.
מספר מתקני תיירות פועלים לאורך הכביש לאומי מספר 209, במיוחד בעיירה מוּיוּ' ובסביבתה.
בממוצע, האזור דל יחסית, והתמ"ג לנפש נמוך מכל אחת מהיחידות ברמת נציבות בחוביי.
אם כי השוואה ישירה בין שנונגג'יה ליחידה ברמת נציבות של חוביי כמו ייצ'אנג או עלולה להטעות, מכיוון שכמעט בכל היחידות ברמת נציבות של חוביי יש גרעין עירוני גדול (עם הכנסות גבוהות יותר בהתאמה), ואילו לשנונג'יה אין.
הנתיב הראשי מצפון לדרום ברחבי הרובע הוא הכביש הלאומי 209 של סין (G209), אולם עם זאת, נכון לשנת 2009 הוא עדיין לא היה מוכן במקומות רבים הן ברובע (צפונית לכניסה לפארק הלאומי ביָאדְזְה-קוֹאוּ) ובהן בנפת בדונג מדרום לה.
בפועל מרבית המבקרים נכנסים לרובע מגבולו הדרומי, כשהם עוברים לאורך הכביש המחוזי מייצ'אנג, שמתמזג עם G209 ליד גָאויָאנְג שבנפת שינגשאן.
מסלול זה הוא כביש סלול טוב, המכונה "כביש יי-שן" (ייצ'אנג-שנונגג'יה).
דרך 307 של מחוז חוביי (S307) עוברת בחלקו הצפון-מזרחי של הרובע, מ-G209 מזרחה לעיירה סונְגְבָּאי ובהמשך אל נפת באוקאנג (חלק מהנציבות העירונית שיאנג-יאנג).
בגלל השטח ההררי, אין ברובע תחבורה ברכבות או בשיט.
למרות השטח הקשה והטרשי, החלה באפריל 2011 הבנייה של נמל תעופה שנונגג'יה בהשקעה של מיליארד יואן.
נמל התעופה השוכן מערבית לעיירה חונגפינג נפתח במאי 2014 לטיסות לווהאן.
השם "שנונגג'יה" הוא הלחם בסיסים של שמו של האל המיתי / הקיסר האגדי שנונג, אחד משלושת המלכים וחמשת הקיסרים, ו"ג'יה", כלומר סולם: פשוטו כמשמעו, "הסולם של שנונג".
על שם הסולם האגדי מראטאן עליו נאמר ששנונג השתמש בו כדי לטפס במעלה ובמורד ההר (בהמשך נאמר שקסם הפך את הסולם ליער עבות).
באגדות רבות נאמר ששנונג הופיע באזור שוב ושוב ואסף צמחי מרפא לצורך הניסויים העצמיים הפרמקולוגיים שלו.
תושבי שנונגג'יה שימרו את אפוס האפלה (黑暗傳), שירה אפית של אוסף אגדות וסיפורי עם מסין הקדומה.
במשך מאות שנים וגם בימינו, התפרסמו בשנונגג'יה סיפורים, סאגות ודיווחים של עדי ראייה (כביכול) על מפגשים עם ישות אנתרופומורפית, המכונה "יֵה-זֶ'ן" (野人, "אדם פראי").
הפולקלור דומה במידה רבה לדיווחים על איש השלג מטיבט.
לפיכך אין זה מפתיע ששנונגג'יה מהווה "מקום עלייה לרגל" עבור קריפטוזואולוגים מסין ומחוץ לה.
שנות-אור הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי קומי, שהופק על ידי חברות פיקסאר ווולט דיסני.
הסרט בוים על ידי אנגוס מקליין, הופק על ידי גאלין סוסמן ונכתב על ידי פיט דוקטר, כאשר את דמותו של באז שנות-אור מדבב כריס אוונס.
הסרט הוא חלק מזיכיון צעצוע של סיפור, ומהווה את הסרט בו כיכבה דמותו של באז במקור, לפני שהוצא לשוק הצעצוע המבוסס עליה ומככב בסרטי "צעצוע של סיפור".
בישראל עלה הסרט לאקרנים ב-16 ביוני 2022. בארצות הברית, הסרט עלה לאקרנים ב-17 ביוני 2022.
ספינת חקר של פיקוד הכוכבים משנה את מסלולה כדי לחקור סימני חיים על כוכב לא מוכר בשם ט'קאני פריים.
ריינג'ר החלל באז שנות-אור, יחד עם המפקדת וחברתו הטובה אלישה הות'ורן, מתעורר מתרדמת כדי לחקור את המקום יחד עם מגויס חדש.
לאחר שגילו כי הכוכב מאוכלס ביצורים עוינים, הם נאלצים לסגת בחזרה לספינתם.
באז, שמאשים את עצמו בנזק שנגרם לספינה במהלך הנסיגה ושגרם לצוות לחזור אל פני השטח, מתנדב לשמש כטייס ניסוי עבור גביש דלק ההיפר-חלל שצריך לפתח כדי לשוב הביתה.
שנה לאחר מכן, הצוות הקים מושבה חדשה כדי להמשיך בתיקונים.
עם זאת, לאחר טיסת ניסוי של ארבע דקות, באז מגלה שחלפו ארבע שנים על ט'קאני פריים, בשל השפעת הדילוג בזמן שנוצר מהטיסה במהירויות יחסותיות.
באז מקבל רובוט כתום בצורת חתול בשם סוקס וממשיך בבדיקות של דלק ההיפר-חלל.
בכל טיסה נוספת, חולפות עוד ארבע שנים על הכוכב, ובסופו של דבר חולפים יותר משישים ושש שנים.
במהלך הזמן הזה, המושבה מתפתחת; אלישה מגדלת בן עם אשתה קיקו ולבסוף מתה מזקנה, בעוד סוקס מצליח לשפר את הרכב הדלק, כך שיוכל להגיע למהירות הגבוהה ממהירות האור.
בניגוד להוראות של מחליפתה של אלישה, המפקד קאל ברנסייד, באז משתמש בהרכב הדלק החדש ומבצע בהצלחה טיסת היפר-חלל.
עם זאת, הוא מדלג עשרים ושניים שנים נוספות לעתיד, שבמהלכן פלשו רובוטים מסוג זייקלופס בראשות המפקד שלהם, זורג, לט'קאני פריים.
באז פוגש חברים בכוחות ההגנה של המושבה, כולל נכדתה הבוגרת של אלישה, איזי הות'ורן, טירון נאיבי בשם מו מוריסון, אסירה משוחררת ומבוגרת בשם דארבי סטיל, והרובוט דריק.
באז, שנרתע בתחילה משיתוף פעולה עם הקבוצה, מתחמם כלפיהם בסופו של דבר לאחר שהם בורחים מקן של חרקים ובוחנים מתקן כרייה כדי לתקן את הספינה שלהם.
יחד, הם מתכננים להשמיד את כוח הפולשים בספינת האם של זורג.
בדרכם חזרה לספינה, זורג מתערב ולוכד את באז, ואז חושף את עצמו כגרסה מבוגרת יותר של באז מעתיד חלופי.
קו הזמן התפצל עם שובו של באז לכוכב לאחר טיסת ההיפר-חלל המוצלחת: ללא צבא הרובוטים שימנע מהם, חיילים מהמושבה ניסו לעצור את באז בהוראת ברנסייד, מה שאילץ אותו לברוח לחלל.
באז המבוגר וסוקס שלו ברחו במהירות מלאה ועברו מאות שנים לעתיד הרחוק, שם נתקלו בטכנולוגיה מתקדמת ביותר, ובסופו של דבר פיתחו דרך לחזור בזמן כדי למנוע את לכידת צוות פיקוד הכוכבים על הכוכב.
לאחר שנגמר לו הדלק, זורג זקוק לדלק טרי כדי להמשיך במסעו לעבר ולממש את משימתו, ולכן הוא מבקש אותו מגרסתו הצעירה.
באז מבין שהדבר ימחק את חייהן של אלישה וקיקו יחד עם איזי וכל שאר המתיישבים, ולכן מסרב.
באז והחניכים בורחים בעזרת סוקס של זורג ומכוונים את ספינתו להשמדה עצמית.
בדרכם חזרה לכוכב, דרך נחיתת התרסקות, זורג תוקף ולוקח את הדלק לעצמו.
באז נפלט מהספינה ויורה על הדלק, וגורם לפיצוץ שלכאורה הורג את זורג.
לאחר שאיבד את הדלק, באז סוף סוף מקבל את ט'קאני פריים כביתו.
ברנסייד עוצר את הקבוצה במטרה להעניש אותם על פעולותיהם הפזיזות, אך מוותר לאור האומץ של באז נגד צבא הרובוטים.
באז מקבל רשות להקים מחדש את חיל הריינג'רים ובאופן מפתיע בוחר באיזי, מו, דארבי וסוקס כראשוני החניכים שלו.
בעזרת גביש דלק חדש שנוצר באמצעות המחשב שנותר מאחור במהלך המרד, באז וצוותו יוצאים להרפתקה חדשה.
בסצנת פוסט-קרדיטים, מתגלה שזורג שרד את הפיצוץ.
שם הדמות אודות הדמות שם המדבב/ת בעברית שם המדבב/ת בשפת המקור באז שנות-אור גלעד קלטר כריס אוונס איזי הות'ורן נכדתה של אלישיה.
אלעד סמוכה קיקי פאלמר מו מוריסון מתנדב בסוכנות החלל Star Command.
אוראל צברי טאיקה ואיטיטי דרבי סטיל מתנדבת בסוכנות החלל Star Command.
שרית סרי סוקס רובוט דמוי חתול.
גלעד שמואלי אלישיה הות'ורן חברתו של באז וסבתה של איזי.
אסתר רדא אוזו אדובה זורג האנטגוניסט של הסרט.
עמי מנדלמן ג'יימס ברולין איוון מערכת הניווט של החללית של באז.
נתלי פיינשטיין מרי מקדונלד לואיס דיאז עובד בסוכנות החלל Star Command.
יובל בינדר בארנסייד המפקד אשר החליף את אלישיה בתפקידה.
לירון ברנס דרק רובוטים ממחתרת זאפ.
לא דיברולא דיברו אריק רובוטים.
קיקורעייתה של אלישיה הותרוןלא דיברהלא דיברה
פיתוח הסרט החל בשנת 2016 לאחר סיום העבודה על הסרט "מוצאים את דורי", סרט ההמשך למוצאים את נמו.
אגנוס מלקיין, שביים את "מוצאים את דורי" עם אנדרו סטנטון, הציע רעיון לעשות סרט על דמותו של באז שנות-אור.
רעיון הרקע היה להציג את הסרט שדרכו נחשף אנדי לדמותו של באז ושגרם לו לרצות את הבובה של באז שנות-אור.
מקליין, חובב מדע בדיוני, התחבר לדמותו של באז ונמשך לעבודה עליה שהחל לעבוד בפיקסאר.
הוא תיאר את סיפור הסרט כמאוד אישי עבורו.
בסרטי צעצוע של סיפור, דמותו של באז מוצגת ככזו שמערערת על תפיסות מקובלות של המציאות, אלמנט שקיבל ביטוי מרכזי בסרט, לצד אידיאלים של גיבור המנחים את דמותו.
בדצמבר 2020 פורסם כי "שנות-אור" יהיה ספין-אוף ויתרכז בעלילותיו של באז שנות-אור האנושי, ובסרט ישתתף כריס אוונס אשר ידבב את דמותו של באז.
בפברואר 2022 פורסמה רשמית שאר המדבבים בסרט, ובהם קיקי פאלמר, דייל סולס, טאיקה ואיטיטי, פיטר סוהן, אוזו אדובה, ג'יימס ברולין, מרי מקדונלד לואיס, אפרן רמירז ואייזיה וויטלוק ג'וניור.
קמפיין השיווק של הסרט החל ב-27 באוקטובר 2021, עם הפצת הטיזר הראשון של שנות-אור אשר צבר 83 מיליון צפיות תוך 24 שעות.
הטיזר הפך לשני הנצפה ביותר לאחר הטיזר של "משפחת סופר-על 2" אשר קיבל 114 מיליון צפיות.
אגן האבק בארצות הברית החריף את המשבר הכלכלי.
נשיא ארצות פרנקלין רוזוולט, אשר נכנס לתפקיד ב-1933, החל רפורמות חברתיות רחבות היקף ואת תוכניות התמריצים "ניו דיל" בתגובה למשבר הכלכלי.
פריצת מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 הובילה לסיום המיתון העולמי.
בעקבות עלייתו של אדולף היטלר לשלטון והפיכתה של המפלגה הנאצית למפלגה החוקית היחידה במדינה במהלך שנת 1933, גרמניה החלה בחקיקת חוקים שהפלו את האוכלוסייה היהודית ומיעוטים אתניים אחרים.
גרמניה בחרה לאמץ מדיניות חוץ תוקפנית, השתלטה מחדש על חבל הריין (1936), סיפחה את אוסטריה (1938) ואת חבל הסודטים (1938), כאשר לאחר מכן גרמניה פלשה לפולין (1939) והובילה לפרוץ מלחמת העולם השנייה לקראת סוף העשור.
כמו כן, איטליה המשיכה במדיניות החוץ האגרסיבית שלה, והביסה את ההתנגדות הלובית (1932) לפני שהיא פלשה לאתיופיה (1936) ולאחר מכן לאלבניה (1939).
הן גרמניה והן איטליה הפכו מעורבות במלחמת האזרחים בספרד, ותמכו בלאומנים בראשות פרנסיסקו פרנקו שבסופו של דבר ניצחו נגד הרפובליקנים שנתמכו על ידי ברית המועצות.
מלחמת האזרחים הסינית הופסקה לאחר שהקוומינטנג והמפלגה הקומוניסטית הסינית הקימו חזית מאוחדת שנייה על מנת להילחם ביפן במסגרת מלחמת סין-יפן השנייה.
סכסוכים בולטים נוספים אך קטנים יותר שהתרחשו במהלך העשור כללו בין היתר את מלחמת קולומביה-פרו (1932–1933), מלחמת צ'אקו (1932–1935) ומלחמת ערב הסעודית-תימן (1934) , וכן סכסוכים פנימיים בברזיל (1932), אקוודור (1932), אל סלבדור (1932), אוסטריה (1934), ובמנדט הבריטי מטעם חבר הלאומים על פלשתינה (1936–1939).
בין השנים 1930 עד 1933 התקיים רעב המוני כבד בברית המועצות אשר גרם למותם של בין 5.7 עד 8.7 מיליון בני אדם.
רעב המוני כבד בהיקף דומה התרחש גם בסין בין השנים 1936 עד 1937 והוא גרם למותם של בסביבות 5 מיליון בני אדם.
השיטפונות בסין ב-1931, אשר היו אסון הטבע הקטלני ביותר בהיסטוריה האנושית, גרמו למותם של בין 422,499 עד 4,000,000 בני אדם.
רעידות אדמה גדולות בעשור זה כוללות את רעידת האדמה בקווטה משנת 1935 (בה מתו בסביבות 30 אלף –60 אלף בני אדם) ורעידת האדמה בארזינג'אן ב-1939 (בה מתו בסביבות 32 אלף בני אדם).
הגל הראשון של הפמיניזם הצליח להוביל לכך שנשים קיבלו את הזכות לבחור בדרום אפריקה (1930), בברזיל (1933) ובקובה (1933).
במהלך שנות השלושים הטלוויזיה החלה לראשונה להפוך לאמצעי תקשורת המונים טרנספורמטיבי בעולם המערבי, כאשר במהלך אותה התקופה החלו גם שידורי הטלוויזיה הציבוריים הראשונים ברחבי העולם.
בנוסף, התקדמות טכנולוגית מרכזית נוספת במהלך העשור הייתה מנוע הסילון, כאשר הטיסה של מטוס הסילון הראשון בעולם, ההיינקל He 178, התקיימה במהלך שנת 1939. מנוע הסילון יהווה את הבסיס להתקדמות המואצת הן בטיסות המסחריות והן בתעופה הצבאית במהלך העשורים הבאים.
במהלך שנות ה-30 גדלה אוכלוסיית העולם מ-2.05 ל-2.25 מיליארד בני אדם.
בסך הכל היו במהלך העשור כ-750 מיליון לידות וכ-550 מיליון מקרי מוות ברחבי העולם.
הדור שנולד בשנות ה-30 (יחד עם ילידי ילדי המחצית השנייה של שנות ה-20 וילדי המחצית הראשונה של שנות ה-40) מכונה הדור השקט.
1931: תקרית מוקדן - מבצע דגל כוזב שמתוכנן על ידי אנשי הצבא היפני הקיסרי כתירוץ לפלוש למנצ'וריה ולכבוש אותה מידי הרפובליקה הסינית.
בעקבות הפלישה, מייסדת יפן במנצ'וריה את מדינת מנצ'וקוו שכפופה מעשית ליפן.
1932: תקרית שאנגחאי - עימות צבאי נוסף שיוזמת האימפריה היפנית כנגד הרפובליקה הסינית בתוך שנים ספורות, בניסיון להגדיל את היקף השטחים הכבושים מידי סין.
העימות נגמר בהפיכת שאנגחאי, סוג'ואו וקונשאן הסיניות לערים מפורזות ללא נוכחות צבאית סינית.
1933-1932: מלחמת קולומביה-פרו - מלחמת סכסוך גבולות שפורצת בין קולומביה לפרו ב-1 לספטמבר 1932, ומסתיימת בניצחון של קולומביה.
1935-1932: מלחמת הצ'אקו - מלחמה שפורצת בין בוליביה לפרגוואי ב-15 ליוני 1932, על השליטה באזור הצ'אקו בדרום אמריקה.
מלחמה זו מכניסה את שתי המדינות לקשיים רבים שמורגשים גם בעשרות השנים שלאחר מכן.
1934: מלחמת ערב הסעודית-תימן - אבן סעוד, מלכה של ערב הסעודית, מכריז מלחמה על תימן בשל סירובה לקבל את הסיפוח הסעודי של חבל עסיר.
בשנת 1937 חותם אבן סעוד על הסכם שלום עם תימן, ומשיב לה חלק מהשטחים שנכבשו במלחמה.
1936-1935: המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה - מלחמה אימפריאליסטית אותה יוזמת איטליה הפשיסטית כנגד האימפריה האתיופית החלשה ממנה, מדינה החברה בחבר הלאומים, תוך התרסה בפני מעצמות המערב, וביצוע פשעי מלחמה, טבח באזרחים, ושימוש בנשק כימי כגז חרדל.
לאחר כיבושה של אתיופיה מוכרזת הקמת "מזרח אפריקה האיטלקית" שכוללת את סומליה אריתריאה ואתיופיה.
מעצמות המערב מגיבות בחרם מסחרי על איטליה.
1945-1937: מלחמת סין–יפן השנייה - מלחמה נוספת בין הרפובליקה הסינית לבין האימפריה היפנית, פורצת ב-7 ביולי בשנת 1937, כחלק מתוכנית אסטרטגית של הצבא היפני הקיסרי להשתלטות על חלקים נרחבים במזרח אסיה ובאגן האוקיינוס השקט.
המלחמה רצופה במעשי טבח, פשעי מלחמה והפצצות אוויריות מאסיביות וחסרות הבחנה על ריכוזי אוכלוסייה שביצעו היפנים בסינים.
1939: מדיניות החוץ התוקפנית של מדינות הציר - בתור חודשים ספורים מתבצעות כמה פעולות אגרסיביות מצד גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית.
גרמניה הנאצית מספחת את ממל מליטא, לאחר שמאיימת בשימוש בכוח צבאי, וליטא מוסרת להם את השטח ללא שפיכות דמים.
לאחר הצלחה זו ממשיכה גרמניה במדיניות החוץ האגרסיבית וכובשת את צ'כיה.
במקביל, פולשת איטליה הפאשיסטית לאלבניה וכובשת אותה.
בחודשים הללו מעצמות המערב הגיבו לפעולות הפלישה הללו במדיניות פיוס.
1939: מלחמת הגבול הסובייטית-יפנית - מלחמה בין ברית המועצות לאימפריה היפנית, שמסתיימת בניצחון סובייטי מכריע, ששם קץ לשאיפות ההתפשטות של יפן במזרח ברית המועצות, וגורם לחתימת הסכם שביתת נשק ונייטרליות בין שני הצדדים.
מלחמת העולם השנייה פורצת ב-1 בספטמבר 1939 כאשר גרמניה הנאצית פלשה לפולין.
1939: המערכה בפולין - לאחר החתימה על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, פורצת מתקפה מתואמת של גרמניה הנאצית וברית המועצות על פולין, ולאחר כחודש כובשות גרמניה וברית המועצות את כל פולין.
במהלך מערכה זו, מכריזות בריטניה וצרפת מלחמה על גרמניה, כחלק מהתחייבות של הברית שלהן מול פולין.
1940-1939: מלחמת החורף - מערכה צבאית בין ברית המועצות לבין פינלנד שמתחילה כאשר הצבא האדום ביים תקרית ירי ליד הגבול הפיני כדי לתרץ פלישה לפינלנד.
1931: חוק וסטמינסטר - תחילתו של תהליך של חיזוק הדרגתי של העצמאות של אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, אירלנד ודרום אפריקה - מהממלכה המאוחדת.
1935: ביטול חוזה ורסאי - לאחר שהחוזה לא מכובד על ידי גרמניה עוד מתחילתו, היטלר מבטל את החוזה באופן גלוי בשנת 1935, כאשר מורה באופן פומבי על חימוש גרמניה.
1936: ציר רומא-ברלין - הסכם בין איטליה הפשיסטית לבין גרמניה הנאצית, החולקות משטר טוטליטרי דומה.
ההסכם הוא ניסיון ליצירת חזית אחידה מול ברית המועצות.
עם הצטרפות יפן לברית, בחתימת ההסכם התלת-צדדי בשנת 1940, מכונה הברית "ציר רומא-ברלין-טוקיו".
1938: ועידת מינכן - הוועידה מתקיימת בעיר מינכן, בין אדולף היטלר (פיהרר גרמניה הנאצית), נוויל צ'מברלין (ראש ממשלת בריטניה), אדואר דאלאדיה (ראש ממשלת צרפת) ובניטו מוסוליני (שליטה של איטליה הפאשיסטית), ומביאה להסכם מינכן, בו נקבע סיפוחו לגרמניה של חבל הסודטים שבצ'כוסלובקיה.
בחתימת ההסכם לא משתתפים נציגים כלשהם מממשלת צ'כוסלובקיה.
בריחת המוחות של שנות ה-30 - העשור מאופיין בהגירה המונית של אנשי מדע ותרבות מאירופה לארצות הברית, בעיקר של יהודים שמהגרים בעקבות עליית האנטישמיות, ביניהם אלברט איינשטיין, ולטר גרופיוס ואנריקו פרמי.
פרישה מחבר הלאומים - לאורך העשור פורשות מדינות שונות מחבר הלאומים, לרוב בעקבות אי הסכמות פוליטיות, מהלך שממחיש חלק מחולשתו של הארגון.
1932: מנצ'וקוו - האימפריה היפנית כובשת את מנצ'וריה.
1936: אתיופיה הכבושה - איטליה הפשיסטית כובשת את אתיופיה.
1936: מנגז'יאנג - האימפריה היפנית כובשת חלקים מצפון סין, ומייסדת שם מדינה עם ממשלת בובות.
1938: אנשלוס - גרמניה הנאצית מספחת את אוסטריה, בניגוד גמור להסכם ורסאי.
1939: הפרוטקטורט של אלבניה - איטליה הפשיסטית כובשת את אלבניה.
1939: הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה - גרמניה הנאצית כובשת את צ'כיה ומספחת את ממל מליטא.
כתוצאה מכך, במקביל ממלכת הונגריה כובשת את מחוז זקרפטיה מידי צ'כוסולבקיה.
1939: חלוקת פולין - גרמניה הנאצית וברית המועצות כובשות ומחלקות ביניהן את פולין.
1929: השפל הגדול - משבר כלכלי כלל עולמי, שמתחיל בארצות הברית בשנת 1929 ונמשך עד סוף שנות השלושים.
המשבר קשה ורב השפעות, במיוחד בצפון אמריקה ובאירופה.
השפל מערער את היציבות הפוליטית במדינות רבות, ונחשב לאחד הגורמים שזירזו את פרוץ מלחמת העולם השנייה.
שיאו של השפל הגדול בשנת 1932, כאשר מדד דאו ג'ונס יורד אל מתחת ל-42 נקודות, 11% מהערך שהיה לו פחות משלוש שנים קודם לכן.
1930: רפובליקת בננות - לאורך כל תחילת המאה ה-20, מתערבים תאגידי פירות במשטרים באמריקה המרכזית.
שיאה של התופעה בעשור זה היא בהונדורס, בה נקבע ממשל לאחר לחץ של תאגידי הפירות וממשל ארצות הברית: בתחילת העשור ממשל זה מדכא באלימות מרד אלים של פועלי הבננות, שהתאחדו תחת המפלגה הקומוניסטית המקומית.
1932-1930: הסכמי סחר חופשי במערב אירופה - בשנת 1930 חותמות דנמרק, שוודיה, נורווגיה והולנד על 'הסכם אוסלו', לפיו עליהן להתייעץ יחד לפני שיחליטו על הגבלות כלשהן לסחר ביניהן.
בשנת 1932 חתמו הולנד, בלגיה ולוקסמבורג על הסכם אוצ'י שמתחיל מגמה של הפחתת מכסים בין המדינות.
1930: חוק המכסים סמוט-האולי - חוק שנחתם על ידי נשיא ארצות הברית הרברט הובר במהלך השפל הגדול, במטרה להגדיל את הכנסות הממשל ולהגן על התוצרת התעשייתית ועל התוצרת החקלאית של ארצות הברית.
החוק מוביל למלחמת מכסים בין מדינות שונות בעולם, ומחליש בפועל את החקלאות האמריקאית, אשר לא מצליחה להתחרות בתוצרת הזולה של מדינות אחרות, ובראשן ברית המועצות, וחווה בתוך שנתיים ירידה של 61% בייצוא.
1932-1931: ההעדפה האימפריאלית - על רקע השפל הגדול, מכוננת האימפריה הבריטית ועידה כלכלית של האימפריה הבריטית ומחליטה על מדיניות מכסים שתיתן העדפה ברורה לטריטוריות השייכות לאימפריה עם מדיניות מכס קשוחה לכל השאר.
1933-1932: הקולקטיביזציה של סטלין - הקולקטיביזציה הכפויה שמנהיג שליט ברית המועצות, יוסיף סטלין, כשחלק מתוכנית החומש, גורמת לרעב המוני באזורים רבים והביאה למותם של מיליונים רבים בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (הולודומור).
תיאורים שונים מספרים שהרעב הביא אנשים לכדי קניבליזם.
1937-1932: השנים הטובות של גרמניה - גרמניה תחת הנהגתו של היטלר מתחזקת כלכלית.
משנת 1932 ועד שנת 1937 ירדה כמות המובטלים מלמעלה משישה מיליון מובטלים לפחות ממיליון, והתוצר הלאומי הגולמי עלה ב-107 אחוז.
1934: חוק הבנקאות בשווייץ - על רקע לחצים מצד הנאצים לספק מידע פיננסיים על נכסיהם של יהודים, שווייץ מחליטים לחוקק את חוק הבנקאות הקובע את הסודיות הבנקאית כעיקרון בסיסי, והפרתה כעבירה פלילית.
החוק מביא לפריחתה של שווייץ, המחזקת את תדמיתה כמדינה שאפשר לסמוך עליה, ולהפקיד כספים בתחומה ללא חשש.
1935: תעלת פנמה - בניית סכר מאדן בתעלה מחזקת את הפיכתה של התעלה למרכיב חיוני בהגדלת נתיבי הסחר הבינלאומיים.
1938: רפורמות הכלכליות של מקסיקו - מפלגת PRI, ששולטת לבדה במקסיקו, מנחילה רפורמות אשר מחזקות משמעותית את כלכלת מקסיקו.
צווארון לבן - המונח נתבע לראשונה על ידי אפטון סינקלר במטרה לתאר את התופעה המתגברת במערב של משרות מודרניות בתחומי הפקידות, האדמיניסטרציה והניהול.
התרחבות מגמת התעסוקה הזו מתרחשת בארצות הברית על רקע התגבשות האיגודים התעשייתיים הגדולים במהלך העשור.
גילוי הנפט במפרץ הפרסי - כחלק מהרחבת חיפושי הנפט ברחבי העולם, מתגלים לאורך העשור מרבצי נפט בבחריין, בקטר, בערב הסעודית ובאיחוד האמירויות.
גילוי זה יוצר שינויים מרחיקי לכת במעמדן, בכלכלתן ובאופיין של מדינות אלו, כך למשל, בזכות ההון האדיר שזורם לערב הסעודית, מקיימת המדינה בתקופה זו שירותי חינוך, בריאות ורווחה מבלי לגבות מיסים מתושביה.
אחד המהלכים הפוליטיים המשמעותיים והמזוהים ביותר עם עשור זה באירופה, הוא התחזקותם של הנאצים בגרמניה, ובמדינות נוספות.
מגמה זו היא גורם מפתח בתחילתה של מלחמת העולם השנייה בסוף העשור, ולשואה שסימניה הראשונים החלו במהלך העשור.
1933: עלייתו של אדולף היטלר - על רקע המשבר הכלכלי העולמי, נבחר היטלר כקנצלר גרמניה בראש המפלגה הנאצית.
בשנה לאחר מכן, עם פטירתו של הנשיא פון הינדנבורג, מאחד היטלר את סמכויות ראשי המדינה והופך לפיהרר.
1933: מחנה הריכוז דכאו - הקמתו של מחנה הריכוז הנאצי הראשון, ששימש כאב-טיפוס למחנות הבאים.
דכאו מתוכנן להיות "מחנה הריכוז הראשון של אסירים פוליטיים", אולם בפועל שימושיו היו מגוונים.
בדכאו מוחזקים כבר בשנת 1933 קומוניסטים, סוציאליסטים ו"אויבי מדינה" בכירים אחרים.
יהודי גרמניה מתחילים גם הם להגיע למחנה, בעיקר לאחר ליל הבדולח בשנת 1938.
1933: חרם אחד באפריל 1933 - החרם הוא הפעולה הראשונה שנערכת בגרמניה הנאצית נגד היהודים אחרי עליית הנאצים לשלטון.
במהלך יום זה מונעים אנשי האס אה מאנשים להיכנס לבתי-עסק של יהודים, בוזזים אותם ומשמידים סחורה.
החרם הוא יריית פתיחה לעליית הילוך במדיניות ממשלתית מפלה של הממשל הנאצי, וכבר שבוע לאחר מכן עבר החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שהטיל הגבלה תעסוקתית על יהודים.
1933: הקמת הגסטפו - "משטרת המדינה החשאית" של גרמניה הנאצית.
אחד הגופים המרכזיים לאכיפת הטוטליטריות הנאצית - אשר פועל תחילה בפרוסיה בלבד, משם לכלל גרמניה, ולבסוף לכלל השטחים הכבושים.
1934: הסכם אי-התקפה בין פולין לגרמניה - הסכם הנחתם בין פולין לגרמניה, ותקף ל-10 שנים.
ההסכם מופר כעבור 4 שנים על ידי היטלר באופן חד-צדדי.
1934: ליל הסכינים הארוכות - כינוי עממי למסע רציחות שעורכים היטלר, גרינג והימלר נגד בכירי ארגון האֵס אָה, במטרה לנטרל את כוחו העולה של הארגון ושל מנהיגו, ארנסט רהם.
במקביל, מבצעים מנהיגי המפלגה הנאצית סדרה של רציחות מתוכננות של כמה פוליטיקאים גרמנים בכירים, אשר עלולים היו להחשב כמחליפים ראויים להיטלר, על רקע גסיסתו של הנשיא הינדנבורג.
1935: חוקי נירנברג - בכנס ועידת המפלגה הנאצית בעיר נירנברג נקבעים חוקי גזע אשר שללו זכויות אזרחיות ממי שמוצאם איננו ארי.
1938-1937: פרשת בלומברג-פריטש - סדרת אירועים שמסמנת את השתלטותו האישית של אדולף היטלר על הצבא הגרמני, הוורמאכט, שעד אז היה גוף עצמאי ובעל השפעה פוליטית.
1938: ליל הבדולח - לילה שבין ה-9 ל-10 בנובמבר 1938, שבו נערכים בכל רחבי הרייך השלישי (גרמניה ואוסטריה) פוגרומים ביהודים.
1931: תום תקופת המלכות בספרד - מודח מלכה האחרון של ספרד, ומסתיימות 439 שנות שלטון מלוכני בספרד (1492-1931).
1934-1933: התערבויות צרפת וספרד באנדורה - בשנת 1933 כובש צבא צרפת את אנדורה, לבקשתו של הבישוף מאורז'יי, כדי להשליט סדר בנסיכות.
שנה לאחר מכן, מקים נוכל ממוצא רוסי או בלארוסי, שמשתלט על אנדורה, ממשלה זמנית בהנהגתו, וצבא ספרד, בתיאום עם צרפת, לוכד אותו ומגרש אותו.