tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טכניקות להוראת מילים והקשרן והעשרת האוצר הלשוני
אוצר המילים הוא הבסיס לשפה מבחינת התכנים המובעים ותפקידיהן התחביריים.
מטרה חשובה עבור המורה לספרות היא יצירת אוצר מילים נרחב ככל האפשר לתלמידים — כלומר מילים בעלות ריבוי משמעויות ומגוון רב של מילים.
חשיפת התלמידים לשפה על כל רבדיה וגווניה - דבורה וכתובה כך ירכשו מילים רבות יותר.
חשיבות רבה מוענקת גם למילה בתוך ההקשר, בין אם בתוך הטקסט או לטקסטים אחרים ובין אם באופן ישיר ובין אם אסוציאטיבי, כך יגדל אוצר המילים.
הסוגיה הראשונה העולה על הפרק באוריינות ספרותית היא הפער בין יכולת הפענוח והקריאה לבין יכולת ההבנה של התלמידים.
התלמידים מתקשים לרוב בהתמודדות עם סוגי טקסטים ספרותיים ועולה השאלה מה יכול לעזור על מנת להכשירם להתמודדות עם יצירות ספרות.
על מורים להוראת ספרות לטפח את כישורי אוריינות שיאפשרו את המפגש עם טקסטים.
אם כן, כיצד ניתן להסביר מילים קשות או חדשות או כיצד ניתן להעביר מילים חדשות אל אוצר המילים הידוע?
אחת הדרכים היא טכניקת הקריאה בקול אשר משפרת את קליטת הכתוב ואת הבנתו.
לכן, אין להסתפק בכך שהמורה יקרא בקול באוזני התלמידים, אלא יש לשתף את התלמידים בפעילות זו ולהפוך אותה לנוהל קבוע, שעל פיו במהלך השיעור תלמידים יציעו קריאות שונות לאותו טקסט ולאחר מכן ידונו בהבדלים העולים מהן.
דרך נוספת היא לפרק ולנתח את הרכיבים של המילה, לדוגמה: "כשחולץ הילד" - כאשר /בזמן ששחררו / חילצו וכן מאזכרים - להסביר למה מתייחס: כשחילצו, שחררו את הילד.
ניתן גם להציג מילים נרדפות במשלב נמוך יותר: פוזמק - גרב, אצטבה - מדף.
או להציג ניגודים רם - נחות, שגשג - כשל.
ניבים – ניתן ליצור הסבר מאלף בהתייחסות ישירה לציוריות - אבדו עשתונותיו - הוא איבד את השליטה.
באמצעות פרפרזה: שאומרים "כמו השמש" ניתן לפרש כ-"ברורה ומוארת".
אם כן, ניתן להרחיב את אוצר המילים בטכניקות של פירוק, ניגודים, נרדפות כמו גם פרפרזה וכך ליצור מעין קישורים על מנת לקבע את המילה מבחינה קוגניטיבית.
בנוסף לעבודתו של המורה במאמץ להעשיר את אוצר המילים של התלמידים, ישנן טכניקות המיטיבות עם לימוד טקסטים שהמורה יכול להמליץ לתלמידים להשתמש בהן.
מבין הטכניקות המוצעות במאמר, ישנן כמה מתאימות מאוד לתחום הספרות והטקסטים ובעיקר להעשרת אוצר המילים - סיכום הטקסט או חלקיו וקריאת הטקסט.
סיכום: סיכומים יכולים להיות מורכבים ממילות בודדות, משפטים, או פסקאות ארוכות יותר; סיכום טקסט שלם או רק חלק ממנו; סיכום בכתב או בקול רם; סיכום העולה מתוך הזיכרון או מזיכרון או עם הטקסט.
כלומר, אפשרויות מגוונות של סיכום יכולות להיות מותאמות לפי קושי התלמידים שעומדים מול סוגים שונים של טקסטים.
על התלמידים מוטלת לעיתים משימת קריאה של טקסט המכיל מידע רב ומגוון ועליהם להבחין איזה חלק מן המידע חשוב יותר ואיזה חלק חשוב פחות ומה הציר המחבר בין חלקי הטקסט.
על מנת לקרוא ולהבין את הטקסט היטב על התלמידים לסכם בקצרה את החלקים החשובים.
עם זאת, בפני המורה עומד האתגר לשפר את מיומנות התלמידים לערוך סיכום טוב הכולל חילוץ ועיבוד מידע ברמה גבוהה ולעמוד בפני כיסוי חומר הלימוד.
סיכום טוב גם דורש את יכולת התלמידים לעבד ולארגן את תמצית הטקסט תוך כדי חיבור חלקי הטקסט, בניגוד להעריכה פשוטה של הרכיבים הבודדים.
התלמידים יכולים להתקשות מול טקסט שתוכנו קשה לפענוח עבורם או קושי הנובע לעיתים גם מגורמים פנימיים ומוטיבציה.
אולם, על התלמידים ללמוד לנסח ברמת הכללה מהו נושא של יצרה ספרותית, ולבטא את תגובתם ויחסם כלפי היצירה.
סיכום טקסט מסייע לתלמידים לזהות ולארגן את הרעיונות המרכזיים בטקסט ומאפשר שמירה בזיכרון של פרטים עובדתיים.
בהוראת ספרות ניתן להשתמש באסטרטגיות סיכום השונות המוצעות על מנת לפתח אצל התלמידים את הרגישות האסתטית והבנה של דרכי המבע הייחודיות ביצירה ספרותית כטקסט בעל מורכבות.
במהלך כתיבת סיכומים התלמידים ישכללו את דרכי המבע בכתב ואולי יגלו את ייחודה של הספרות כאמנות הלשון הכתובה.
השימוש בטכניקת הסיכום ידרוש בשלב הראשון הכשרה של התלמידים למיומנות הסיכום.
בתהליך ההוראה יש ללמד להבחין בין הנקודות העיקריות מתוך מבנה הטקסט.
סיכום טקסט, באסטרטגיות המגוונות, יאפשר לי כמורה להפגיש קרוב יותר את התלמידים אל נושאים אישיים דרך מטלה של סיכום נושא או חילוץ של משפטים בודדים מתוך הטקסט הקרובים לליבם.
קריאה: קריאה שקטה ועצמאית של יצירה היא חוויה רגשית שיש לטפח אצל התלמידים להקניית הרגלי קריאה כפעילות קבועה.
עם קריאה חוזרת ונשנית התלמידים ישכללו את דרכי המבע בעל-פה וכן לפתח את היכולת והרגישות ללשון וסגנון היצירה, שהרי אלה המאפיינים הראשונים מהם הקורא מתרשם.
קריאה חוזרת ביצירה ספרותית, לאחר שהוקראה גם במליאה משפרת את הקריאה ביצירות ספרות מסוגות שונות באופן רהוט ובהיגוי נכון.
השימוש בקריאה חוזרת ביצירה ספרותית תוצע לתלמידים לצורך הבנה באופן האפקטיבי, לפי המאמר, במרווחי קריאה של יומיים.
אוצר מילים של אדם הוא למעשה מאפיין מובהק של אוריינותו וניתן לאמוד מבחינת המילים שהאדם מבין, כלומר אוצר מילים פאסיבי מול כל אותן מילים בהן האדם משתמש בשפתו על כל רבדיה, כלומר אוצר מילים אקטיבי.
העשרת השפה בד בבד עם הכרה של מבני תחביר והכרת סוגות ספרותיים שונים מאפשרת נגישות לטקסטים ספרותיים.
בהוראת ספרות ניצב אתגר בפני המורים "הערכה של תהליכי למידה מעין אלה אינה פשוטה, והבעייתיות בה מצויה במתח שבין הערכה מסכמת, המתייחסת לתוצר, להערכה".
ההערכה בהוראת ספרות היא מורכבת מטבע הדיספלינה הספרותית - הידע בספרות הוא סובייקטיבי ומותנה בפרשנויות אישיות שעשויות להתנגש זו בזו.
הערכה של אוריינות ספרותית על ידי המורה את הלומד מורכבת ממכלול של כשירויות של המורה כמו: היכולת להציג שאלות ולהפעיל מערכת של שיקולי דעת ביחס למטרות ההערכה וביחס לתנאי ההיבחנות, להשכיל בניתוח ומתן מידע על יכולותיו של התלמיד תוך כדי שיפור דרכי ההוראה.
בתהליך הלמידה על המורה לגבש בתהליך ההוראה את הכלים המתאימים לעולם הדיסציפלינרי של ספרות, ההוראה וההערכה באוריינות ספרותית.
בד בבד על המורה למנף את אותם הממצאים לשיפור דרכי ההוראה והלימוד וקידום התלמידים.
על המורה לתכנן ולערוך את ההוראה באופן המאפשר הערכה של הנלמד, לשתף את התלמידים בממצאי ההערכה על מנת להעניק לתלמידים מקום לתגובות ופעילות וכך לעודד פיתוח של יכולת התלמיד כקורא וגם כקורא-מפרש.
אוריינות מקצוע מדעי החברה היא היכולת לפתח אצל תלמידים מיומנויות של חשיבה ביקורתית כדי לנתח דיווחים ולהעריך את אמונתם, כוונתם והשפעתם, והיכולת להפוך את החלק העיוני התאורטי למעשי.
החלק התאורטי כולל את התאוריות והגישות הפסיכולוגיות והסוציולוגיות והחלק המעשי כולל את התופעות שאנחנו רואים בחברה.
אוריינות של מדעי החברה עברה שינויים והתקדמות, הפכה לדבר יותר רלוונטי בענפי מקצוע מדעי החברה.
מספקים לתלמידים כלים מדעיים בעזרתם ניתן לבחון תופעות חברתיות ותפיסות אשר מעצבות את חיי היומיום בעולמנו.
אוריינות מדעי החברה היא שם כולל ללימודים אשר מנסים להגדיר את החברה האנושית במושגים אחידים.
מעבר לרצון להבין ולנתח את הקיים, השאיפה האמיתית היא שבסוף לימודי החברה יצליח התלמיד לנבא כיצד יפעל אדם בסיטואציה מסוימת וכיצד יהפוך את התאוריות למשהו שנמצא במציאות וחיי היום יום שלנו.
מושג האוריינות התפתח והשתנה בהתאם לטכנולוגיה המשמשת את החברה.
עם השימוש הרב בטכנולוגיה במשקי הבית הפרטיים, אוריינות טכנולוגית ודיגיטלית מתייחסת לרכישת מיומנויות שונות לשם תפקוד בחיים.
במהלך השנים, ובמקביל להתפתחויות בטכנולוגיה, הורחבה ההתייחסות למושג טכנולוגיה וכיום היא מוגדרך כיכולתו של אדם לגשת למגוון רחב של פעילויות ומקורות ולפעול בהם באמצעות כלים דיגיטליים.
אוריינות טכנולוגית של אדם מבוססת על הרמה האוריינות הכללית שלו ובעיקר נשענת על יכולות קוגניטיביות ומיומנויות לניהול למידה.
לכן מתוך כך, הטכנולוגיה מהווה מקום מרכזי ביותר בחייהם של תלמידים.
הטכנולוגיה הפכה לזירה מרכזית של פעילות עבור תלמידים לצורכי מידע, לתקשורת בין אישית, לצרכים בידוריים ולצרכים חברתיים.
באמצעות הטכנולוגיה הם משחקים, מחפשים מידע, מדברים עם חבריהם, כותבים על עצמם, מציגים את תמונותיהם, מכירים אנשים חדשים, מגיבים לדברים שנאמרו ועוד.
במילים אחרות, העולם הווירטואלי הפך לחלק בלתי נפרד מהעולם הפיסי של תלמידים ומורים.
אחד הכלים המשמשים להקניית אוריינות טכנולוגית הוא המחשב.
מחשב נחשב ככלי טכנולוגי הנפוץ ביותר בחיי היום יום של התלמידים והשימושים במחשב שונים להוראת מקצועות מדעי החברה.
למשל, אתר המפמ"ר למדעי החברה מאפשר למורים היוועצות בעמיתים על שאלות דידקטיות, ובעולם פותחו אתרים שונים הכוללים פורומים להיוועצות של מורים במקצוע מדעי החברה כגון, סוציולוגיה, פסיכולוגיה, מדעי המדינה ועוד.
האתרים הבולטים הם אתר הארגון האמריקאי ללימודי חברה (NCSS).
במהלך הלימודים התלמידים מקבלים הדרכה על מאגרי מידע ועל השימוש בתקליטור לאיתור מידע, שימוש במחשב ומאגרי מידע דורש מתלמידים מיומנויות ספיציפיות בעולם הכתיבה והקריאה, דרכו התלמידים רוכשים כלים נוספים מהאוריינות ומספקים לעצמם מיומנויות מתאימות לחשיבתם, חוזקתם וכו'.
דרכי הוראה המקדמות את אוריינות מקצוע מדעי החברה
גיוון בדרכי ההוראה והלמידה מייצר אווירת של למידה פעילה וחווייתית.
להלן מספר דרכים שבהן יוכלו המורים לחולל למידה חווייתית ופעילה שעוזרת לתלמידים לרכוש מיומנויות למידה וחשיבה שמספקת להם ועוזר להם באוריינות שלהם בצורה מאוד אפקטיבית:
עבודה בקבוצות שונות: מגבירה את פעילות התלמיד בלמידה, ומשתפת תלמידים רבים בתהליך הלמידה.
למידה שיתופית בקבוצות מסייעת להשיג מטרות חברתיות לצד מטרות קוגניטיביות.
עיצוב הפעילויות יהיה בעזרת קבוצות חקר שמטרתן להקנת מיומנויות של מחקר וחשיבה בסביבה חברתית לימודית, המעודדת סקרנות ושיתוף פעולה לאחרונה גוברת את הנטייה להפעיל קבוצות לומדים בשיטת הג'יגסו בלימודי מקצוע מדעי החברה.
העבודה בקבוצות שונות מאפשרת לכל תלמיד לממש את מיומנותו, לכל תלמיד בקבוצה יש לו נקודות חוזקה וחולשה והעבודה בקבוצות תאפשר לתלמידים עזרה בהבנה וידע התלמידים אחרים.
בימת דיון: המורה יוצר בימת דיון (פנל) שבה משתתפים מספר תלמידים כדי להגביר את מעורבות התלמידים בנושא הדיון עבודת ההכנה המוטלת על המורה בפעילות זו היא מסירת חומר רקע למתדיינים ולתלמידי הכיתה האחרים.
דיון יאפשר היכלות לכל תלמיד לשימוש מיומנותו ולהוציא נקודות החוזקה שלו, וגם כן לשתף הכיתה החוויות שלו.
עיתונות: כדי להמחיש את המושגים הנלמדים ולניהול דיון ברעיונות הנלמדים מומלץ למורה לעודד את התלמידים לקרוא עיתונות לסוגיה.
המפגשים האלו של התלמידים עם העיתונות מאפשר פגישה עם תרבויות שונות שאינן מוכרות לו.
חשיפת התלמידים לתרביות אחרות יעלה דיונים ונקודות מבט שונים בתוך הכיתה, לדוגמה כל עיתון יש לו נקודת מבט שונה מאחר, השונות האלו יאפשרו לתלמיד ידע נוסף ושונה למה שהוא מכיר.
בנוסף העיתונות הוא כלי טכנולוגי ישן יחסית לכל הכלים החדשים.
הכלי הזה יאפשר ידע שונה לתלמידים בשפה לקריאה וכתיבה.
משחקי תפקידים: בגישת ההתנסות והחקר של ההתנסות מציג המורה לתלמידיו תהליך של למידה פעילה וחוויות שבמהלכה הם רוכשים הבנה של תהליכים ומושגים חברתיים.
ההתנסות שהתלמידים עושים יאפשרו קריאה וכתיבה מסוג שונה, בגלל שההתנסות של התלמידים יהפכו אותם לכותבים ועורכים וקוראים באותו זמנית.
משחקי סימולציה (הדמיה): אלו פעילויות לימודיות המסייעות ללמוד את אופי הפעלה של מערכת כלשהי ולהבניה, בעזרת טיפול והתעסקות פעילה ב"דגם" מייצג של אותה מערכת הדגם שבוחנים דומה למערכת שהוא אמור לייצוג במציאות.
התהליך הלימודי מבוסס על הפעלת הדמיון לעורר בתודעה אפשרויות ומצבים שאינם קיימים בסיטואציה המוחשית, אלא רק מיוצגים באמצעות תהליך הלמידה בסימולציה הוא תהליך של חקר וגילוי.
סרטים, סרטי וידיו וסרטונים לסוגיהם: החינוך באמצעות הקולנוע והסרט מיועד להבנת הנראה ולחוויה אמנותיות, אך גם כמעבדה חברתית.
הסרט עשוי להיות אמצעי להפגשת התלמיד עם תופעות חברתיות ועם זוויות התבוננות וניתוח שלהן.
הסרט מציג לתלמיד את הוויכוחים שהסעירו את המחשבה האנושית, בלי השעמום המצפה למי שהוכנס למערכת תאורטית לא מוכרות בעל כורחו.
מושג אוריינות מציין שליטה במגוון יכולות תקשורתיות הנחוצות לצורך תפקוד נאות בחברה.
ולסרטונים יש את התפקיד הזה התקשורת מקשרת אותנו לחיי היום יום שלנו, ודרך דוגמאות מחיים שלנו יהיה לנו יותר קל באוריינות.
מיפוי מושגי: הצגת מפות חשיבה בתחומי הלימוד השונים על ידי המורה או על ידי התלמידים עשויה להיות תרגיל רב ערך, הן בלימוד המושגים והבנתם והן בהבנת וקשרים ביניהם.
הסוג הזה אמור לסייע לתלמידים מסוג שמיפוי המושגים יעזור להם בהבנת החומר, לכן מיפוי המושגים עוזר להם באוריינות שלהם.
סיור לימודי: הסיור משמש להוראת סוגיות במדעי החברה.
התנסות קצרה בתצפית מודרכת, במסגרת סיור לימודי, היא אמצעי דידקטי רב ערך.
במסגרת פעילות זו התלמיד פוגש את החיים האמיתיים, ולומד לבחון תופעות בעזרת הכלים שנרכשו במהלך הלימודים במדעי החברה.
למידה מבוססת משחק: ערכו של המשחק הוא בהענקת למידה חווייתית ופעילה.
עם זאת על המורה לתכנן היטב את המשחק, להסביר את מהלכיו ואת כלליו ולהכין את התלמידים לדרך למידה זו, כדי שיסוד החוויה לא יפגע ביסודות החשיבה והלימוד.
למשל, למידה דרך פתקים על נושאים מסוימים אמורה לסייע לתלמידים דרכים שונים עבור מהי הדרך והאוריינות ההכי אפקטיבית עבור התלמיד להבנת הפתק וקישורה לחומר, כלומר הפתק שהכתב עליו דורש מתלמידים הבנת נקרא וגם הבעה בכתבת הקישור בין מילת/ משפט הפתק לבין חומר השיעור שנלמד.
ובכך כל תלמיד יהיה מודע לו מה היא המיומנויות המתאימה לו וכך הוא ירכוש אותן.
ספרות יפה: יצירות ספרות יכולות לשמש את המורה להפגשת התלמידים עם נושאים, עם גישות ועם מושגים נלמדים.
על ידי ספרות אלו אפשר לנהל דיון בהקשר לחומר הלימוד ולניתוח באמצעות גישות שנמצאות בספרות.
אמצעי זה מפתח חשיבה ביקורתית ואנליטית אצל הלומדים, בהרחבת הבנתם את נושאי הלימוד ובהמחשת רעיונות תאורטיים.
בעזרת ספרות יפה, התלמיד הלומד במקצוע מדעי החברה ירכוש אוריינות, כלומר ירכוש מיומנויות של הבנת נקרא ובהבעה בכתב שדרך רכישתם יעביר ויקלוט מסר החומר הנלמד.
הוראה בעזרת אובייקטים ותמונות: המורה יכול להביא לכיתה אובייקטים מהעולם שלנו, או לחלופין לבקש מהתלמידים אובייקטים כאלה, לצורך המחשה וכגירוי לדיון.
אמצעי הוראה כזו יעיל ומוכח במחקרים.
כלי הוראה כזו ניתן דרכו לעזור לתלמידי בהבנת הנקרא שלהם והבעתם בכתב, יש מאחורי התמונה למשל, מסר מסוים שעל התלמידים לקלוט, קליטת המסר זקוקה למיומנויות כתיבה וקריאה שונה מתלמיד לאחר, דרך ידיעת דרכי רכישת המיומנויות השונות התלמידים נעזרים באוריינות שלהם.
סוגות וג'אנרים נדרשים על מנת להבין טקסטים במדעי החברה
הטקסט נחשב כחלק בלתי נפרד ומרכזי מתוכנית הלימודים במדעי החברה, לכן נדרש להיות נגיש לתלמידים וזה יבוא על ידי ביטוי חלוקת הטקסט לחלקים מרכזיים: כותרת ראשית, פתיח, גוף הידיעה, חלוקה לפסקאות.
הטקסט במדעי החברה מטרתו למסור מידע כלשהו, תיאור והסבר לחומר התאורטי במדעי החברה.
יש לנו שני סוגים של טקסטים במדעי חברה:
1. טקסט מדעי- יוצא מתוך גישה מדעית, הוא כתוב בשיטה ובסגנון של עיון ומחקר בלשון ייצוגית, אובייקטיבית ללא נוכחות הכותב.
מטרתו- הצגת עובדות, חדשות, סקירה, הנחות יסוד, נתונים וממצאים, ללא מעורבות אישית, הטקסט מדויק ומהימן.
פרטי המידע מלווים בהסברים, הגדרות, הדגמות וכו'.
מכיוון שהטקסט הוא מדעי, זה יוצא דופן מהרגיל והתלמידים בדרך כלל לא מתמודדים עם סוגי טקסטים מדעיים.
לכן, כדי שהטקסט יהיה נגיש לתלמידים, אנו כמורים נציע דרכי התמודדות עם טקסטים מדעיים, למשל: להוסיף צבעים שונים למושגים ומונחים בטקסט, כל צבע יהיה מביע על סוג מסיום מילים לדוגמה לסווג המושגים תחת כותרות כמו- מקום וזמן, מושגים חדשים במדעי חברה, מושגים שכבר למדנו במדעי חברה, מרכיבים לשוניים ואוצר מילים.
כמו כן, צריך לשים לב בטקסטים של מדעי חברה למושגים של מרכיבים תרבותיים ואם יש בטקסט ידע אמפירי אודות שינויים, הנגזר מההתנסות האישית ומהשפעתם של ייצוגים תרבותיים.
גם כן לעורר בו את ההבנה של הטקסט שמייצר מעוצבות העשויה בכליו של שיח תרבותי מסוים.
ושהטקסט מלמד אודות המדע ככוח תרבותי בעולם המודרני.
מכיוון שמדובר במדעי חברה, צריך להרחיב על מרכיבים התרבותיים בהקשר החברתי שלהם.
2. טקסטים מערך אנציקלופדי- שמאופיין באמצעים חזותיים נלווים.
כמו כן, בטקסט הזה מושגים שנוגעים להיבטים סוציולוגיים וכלכליים (קריאת נתונים, תרשימים וטבלאות), מאפיינים אלו נחשבים בסוג של דרך התמודדות להנגשת טקסט וזה בתפקידו מקל על התלמידים.
אוריינות תיאטרון הוא תחום באוריינות העוסק בגישה של תחומי דעת, כגון ספרות ופסיכולוגיה, אל מרכיבי המבע והשפה התיאטרונית.
אוריינות מקצוע התיאטרון מתייחסת למרכיבי השפה התאטרונית המאפשרת את מיומנות העיסוק במקצוע.
מושגים אורייניים התפתחו לאורך ההיסטוריה וכוללים התייחסות לכל מרכיבי התיאטרון החל מהבנת וניתוח המחזה, דרך סגנון הכתיבה, המבע הדרמטי, הוראות הבימוי, התפאורה, המוזיקה, המשחק וביקורת התיאטרון.
דוגמאות למושגים תאטרוניים רווחים: סצנה, מזנסצנה, מוסכמת הקיר הרביעי, סאב-טקסט, אקספוזיציה, פרולוג, אפילוג.
תיאטרון האבסורד, תיאטרון בידורי/עממי ועוד.
הטקסט התאטרוני עשיר בדימויים שפתיים וחזותיים אשר מתבססים על הנחת היסוד הטוענת כי למוח האנושי קיימת יכולת לפענח דימויים מנטליים באופן זהה.
לדוגמה- ייצוגי "הטוב" והרע" מאופיינים בפרשנות זהה במדינות ובתרבויות שונות.
הדימויים החזותיים נשענים על מראות, תמונות, וחזיונות מגוונים אשר ביכולתם להמחיש רעיונות מופשטים (מחשבה, אווירה, רעיון, אמונה) באמצעות אובייקטים פיזיים.
נהוג להתייחס לדימוי, מוטיב וסמל:
מוטיב הוא חזרה של מספר פעמים על יסוד חזותי מסוים.
העגלה במחזה "אמא קוראז'" מאת ברטולט ברכט אשר מופיעה במקומות רבים לאורך העלילה באה לייצג את אומללותו של הפליט במלחמה.
סמל הוא ייצוגו של רעיון מופשט המקבל משמעות שמעבר לו.
למשל הנדנדה במחזה משחקים בחצר האחורית של עדנה מזי"א המייצגת תמימות שתופר.
מערכת הדימויים והסמלים באה לידי ביטוי באמצעות תלבושות, תפאורה, תאורה ובמרכיבים חזותיים נוספים.
דימויים ויזואליים תאטרוניים הם תלויי תרבות.
למשל: בתיאטרון הסיני (אופרת פקין) השחקנים עוטים מסיכה צבעונית.
לכל צבע משמעות שונה, לדוגמה, הצבע האדום מייצג נאמנות מוחלטת, השחור אצילות ויושרה ואילו הלבן ערמומיות ואכזריות.
בתרבות המערב לעומת זאת, מזוהה הצבע השחור עם ייצוגים שליליים כמו רוע, עצבות, אבל וכדומה.
העוסקים במלאכת התיאטרון וכן הצופים עצמם מקבלים על עצמם שלא לצפות בהצגה ולהתייחס אליה רק מתוך ההקשר המציאותי/ריאליסטי, אלא גם להבין ולקבל את המוסכמות התיאטרוניות.
המוסכמה היא למעשה החוזה הבלתי כתוב בין יוצרי תיאטרון לבין קהל הצופים, וכך פיסת בד יכולה לייצג או לסמל חוף ים, מקל מטאטא יכול לייצג כלי ירייה וכדומה.
מוסכמות תאטרוניות נולדו לעיתים מתוך המצוקה של יוצריה לגבי אופן המחשת המקומות או דמויות "כמו בחיים" אל הבמה וזאת עקב ממדיה המצומצמים והמוגבלים של בימת התיאטרון, לעיתים נולד הצורך בהבאת המוסכמה התיאטרונית אל הבמה מתוך רצון היוצרים כי הצופה ישלים בדמיונו את המתרחש לנגד עיניו.
המוסכמות נוצרות על ידי האמצעים התאטרונים: שחקנים, אביזרים, חלקי תפאורה וכדומה, הנתפסים על ידי הצופה כסימנים שעשויים בכל רגע נתון לקבל משמעות אחרת מצורתם/משמעותם המקורית עד כדי הפיכתם למערכת של דימויים.
על יוצר ההצגה להיעזר במוסכמות שמלכתחילה ידועות ומוכרות לצופה מתוך התרבות שלו ומעולמו התרבותי.
מוסכמות התיאטרון משתנות במהלך התקופות ומסוגה אחת לאחרת, אך ככל שהתיאטרון מסוגנן קימות יותר קונבנציות (מוסכמות) תיאטרוניות בכל הנוגע בשימוש במרכיבי ההצגה.
המחזה הוא סוגה ספרותית והוא מהווה את ליבת היצירה התיאטרונית הכוללת את כל מרכיבי המימוש המלא של ההצגה.
את הטקסט התאטרוני (המחזה), ניתן לחלק ולנתח על פי המאפיינים הספרותיים שקיימים בו.
בדרך כלל, מחפשים אחר תבניות שפתיות, מוטיבים ואמצעים אמנותיים המאפשרים להבין את כל רובדי הטקסט.
המחזות עצמם נחלקים לתתי סוגות שלכל אחד מהם מאפיינים טקסטואליים שונים.
מחזות קלסיים של העת העתיקה אינם דומים בשפתם למחזות שייקספיריים ואלו לא ידמו למחזות אבסורד, קומדיות מודרניות וכך הלאה.
מחזות נלמדים גם בבתי ספר ומגמות לתיאטרון וגם בלימודי הספרות העיוניים מתוך המחשבה שהמחזה מכיל בתוכו אלמנטים ספרותיים חשובים רבים התורמים לנו להבין את רוח האדם, מחשבותיו, רצונותיו והמניע לפעולותיו.
מבנה הטקסט התיאטרוני משתנה ומותאם לאופי הסוגה אליו הוא משתייך.
התיאטרון הריאליסטי יחולק למערכות, במערכות עצמן תהיה חלוקה פנימית לסצנות,(תמונות) והוא יכלול בתוכו בעיקר מונולוגים ודיאלוגים, קו עלילתי רציף ותהיה בו (ממש כמו בעקרונות הסיפור הקצר בספרות), גם סיבוך בעלילה ולבסוף התרה וקתרזיס.
בסוגות האחרות מבנה המחזה יהיה שונה בתכלית, ולעיתים כלל לא יכלול קו עלילתי רציף, ואף עשוי להיות בנוי כמקשה אחת ללא חלוקה פנימית למערכות ותמונות,(כפי שמתקיים במחזאות האבסורד).
ניתן ללמוד מתוך שפתה ואופן דיבורה של הדמות במחזה על קווי האופי שלה, מניעיה ומעמדה החברתי.
המחזה ניתן לפרשנות אישית, וכיוון שאיננו מיועד לקריאה בלבד, אלא גם ליישום על הבמה, יש לדעת כיצד "להשתמש" בו.
קריאת המחזה היא אינטואיטיבית בייסודה, אך יש להתייחס לדגשים אותם מעלה המחזאי ואף להערות והוראות הבימוי שלו,(המובאים בדרך כלל בסוגריים), יחד עם זאת ניתן לרוב לשנות/להוסיף/לקצר מתוך הטקסט הכתוב על פי ראות עיניו של הבמאי ואת כל מה שחשוב לו להדגיש על מנת להנגיש את הטקסט הכתוב לקהל.
בתהליך הוראת המקצוע נחשפים תחילה התלמידים לתפישות ורעיונות המתייחסים למצב האנושי, החברתי והפוליטי אשר הוליד את הצורך ביצירת התיאטרון ומתוודעים למוסכמות אשר עיצבו את אופי הכתיבה הפרשנות והמימוש החזותי.
הנגשת הטקסט התאטרלי מתבצע בדרכים שונות על פי התפישה האמנותית של העוסקים במלאכת ההוראה.
המורה לתיאטרון מטפל בהיבטים טקסטואליים ובימתיים ויכול להציע מספר פרשנויות משל עצמו אשר מגובות בידע מוקדם.
ישנם חוקרי תיאטרון הטוענים כי המפגש הראשוני עם הטקסט צריך להיעשות בערוץ הקרוב ביותר לזה שאליו כיוון המחזאי.
כמו כן יש ללמד את המשמעויות הרגשיות והקוגניטיביות תוך התייחסות לכוונתו הראשונית של המחזאי בעת הכתיבה.
נהוג לגבש משמעויות בהתאם לרוח התקופה, מתוך מטרה לאפשר את המשכיותו של המחזה ואת משמעויותיו האקטואליות.
מאפייני התקופה הללו השפיעו על אמצעי ההבעה המילולית, סגנון הכתיבה, בחירת הניסוחים ואופן התבטאותן של הדמויות.
בנוסף יש צורך להכיר את מערכת המוסכמות החברתיות והדרמטיות שלתוכן יצק המחזאי את העלילה, מוסכמות אלו הושפעו ישירות מן הדת, התרבות והחברה, על-כן מחזה אשר נכתב בעת העתיקה לא ייקרא, ינותח או יפורש כמו מחזה אשר נכתב בתקופה המודרנית.
כאשר מלמדים יצירה אשר נכתבה בעת העתיקה, רצוי להתייחס בזמן הלמידה גם לפואטיקה של אריסטו, ספר העוסק במגוון סוגות הדרמה ומקיף את כל תחומי הטרגדיה והקומדיה.
אריסטו הגדיר לראשונה מהי אחדות העלילה וממה היא מורכבת, אילו קשרים נסיבתיים צריכים להיבנות בין הדמויות ואילו אמצעים דרמטיים.
תקפות הכללים שניסח אריסטו משמשים עד היום כחלק מהידע התאורטי שבאמצעותו מעוצבות אמנויות הביטוי התקשורתי.
חלק מהמושגים שטבע אריסטו הם: זיהוי, סיבוך, התרה וקתרזיס.
מחזאים רבים ובראשם ויליאם שייקספיר השפיעו על עיצובה המודרני של השפה, דרך הבלשנות, החריזה ומשחקי המילים התפתחה לה "שפה חדשה".
משפטים, פתגמים וחריזה שהפכו לחלק אינטגרלי מהקנון הלאומי, סייעו ומסייעים עד ימינו לאוריינות ולהגשמת מטרות חינוכיות.
ביקורת תיאטרון וחשיבות השיח התיאטרוני
השיח התאטרוני אינו משתייך רק לתרבות המודרנית ולמעשה קיים עוד מימיו הראשונים של התיאטרון ביוון העתיקה.
התיאטרון נוצר על מנת לעודד שאלת שאלות וחשיבה ביקורתית על נושאי החברה, הפוליטיקה ועל המצב האנושי.
כדי לבקר את התיאטרון יש לתת את הדעת למימושו המלא הכולל את הטקסט והפעולה התיאטרונית.
ביקורת התיאטרון מתייחסת בעיקר לאיכות המשחק והבימוי, ליצירתיות, למקוריות, לפרשנות הבימתית ולשאר מרכיבי המופע התיאטרוני למוזיקה, לתלבושות ולתפאורה.
אורין האץ' היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת יוטה מ-1977 עד 2019. האץ' היה גם הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית מ-2015 עד תום כהונתו.
אורין האץ' נולד בהומסטד , פרבר של פיטסבורג שבפנסילבניה, בנם של ג'סי והלן.
ב-1952 סיים את לימודיו בתיכון בולדין פארק שבפרברי פיטסבורג.
ב-1959 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת בריגהאם יאנג שביוטה, ב-1962 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת פיטסבורג וב-1963 הוסמך כעורך דין.
עבד כעורך דין בפיטסבורג וב-1969 עבר ליוטה והמשיך לעסוק במשפטים.
ב-1976 זכה בבחירות לנציגות יוטה בסנאט לאחר שגבר על הסנאטור המכהן פרנק מוס מהמפלגה הדמוקרטית.
מאז נבחר עוד שש פעמים לתקופות כהונה נוספות, בפעם האחרונה ב-2012 לתקופת כהונה שהסתיימה בינואר 2019.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, אך פרש לאחר שזכה לתמיכה מועטה באסיפות הבחירה באיווה ותמך במועמדותו של ג'ורג' ווקר בוש.
הוא כיהן בנוסף כחבר בוועדת המשפטים, בוועדת הבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה ובוועדה המשותפת של הקונגרס לענייני מיסוי.
מינואר 2015 ועד תום כהונתו בסנאט, היה הנשיא הזמני של הסנאט, כסנאטור הוותיק ביותר במפלגת הרוב הרפובליקנית, ולפיכך היה השלישי בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית, לאחר סגן הנשיא ולאחר יושב ראש בית הנבחרים.
הוא היה הסנאטור השני מבחינת משך כהונתו אחרי הסנאטור מורמונט, פטריק לייהי מהמפלגה הדמוקרטית.
בינואר 2018 הודיע כי לא יתמודד בבחירות לתקופת כהונה נוספת.
בנובמבר באותה שנה העניק לו הנשיא דונלד טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית.
הוא כיהן בחבר הנאמנים של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
נהג לחבוש מזוזה והחזיק בספר תורה במשרדו.
נפטר ב-23 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, איליין, לה נישא בשנת 1957, ושישה ילדים.
האץ' ואשתו היו חברים בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים.
אוריינטד הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של ג'ייק וויצנפלד.
הסרט עוקב אחר חייהם של שלושה פלסטינים הומוסקסואליים המתגוררים בתל אביב-יפו במשך 15 חודשים.
זהו סרטו התיעודי הראשון של ויצנפלד.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים Sheffield Doc / Fest שבשפילד ביוני 2015.
חאדר אבו סייף (בתפקיד עצמו)
בביקורת עבור המגזין Moment, כתבה עמרה מקלפלין שהסרט הוא "מהפכה בין-תרבותית החוצה גאוגרפיה, לאום, דת, נטייה מינית והגירה".
אורין ג'ולי (עמנואל) (נולדה ב-28 בפברואר 1994) היא דוגמנית נשק ישראלית, בעלת חברה לשיווק כלי נשק וקצינת מילואים בפיקוד העורף.
היא למדה ב"תיכון חדש" ברמת גן, וסיימה את לימודיה התיכוניים עם תעודת בגרות בהצטיינות.
בילדותה עברה התעללות מינית ורגשית מצד אביה.
היא התגייסה לצה"ל בשנת 2012, ושירתה תחילה בפרקליטות הצבאית עקב פרופיל רפואי נמוך.
עם זאת, בהמשך הצליחה להעלות את הפרופיל בין היתר לאחר שהגישה בקשה לראשת אגף כוח האדם, האלופה אורנה ברביבאי.
באוגוסט 2013 החלה לשרת כלוחמת בחטיבת החילוץ (פלח"צ) של פיקוד העורף.
היא שובצה כקשרית מג"ד והייתה האישה הראשונה בחטיבה ששירתה בחפ"ק מג"ד.
ג'ולי למדה ייעוץ נדל"ן במכללת "אנגלו-סכסון", וניהול בסיסי נתונים במרכז ההדרכה של "ג'ון ברייס".
בהמשך השלימה גם קורס מדריכי כושר במכון וינגייט ולימודי רכיבה מערבית על סוסים.
במהלך שירותה הצבאי החלה להעלות לרשתות החברתיות תמונות שלה נושאת נשק, בעיקר לחשבון האינסטגרם.
בעקבות כך פנו אליה חברות נשק בבקשה שתפרסם את כלי הנשק והאביזרים שלהם, ולאחר שחרורה החלה לעבוד כדוגמנית עבור מספר חברות נוספות לכלי נשק וציוד לחימה, וכמו כן להשתתף בתערוכות נשק ברחבי העולם.
חשבון האינסטגרם של ג'ולי מונה כ-571 אלף עוקבים וחשבון הפייסבוק כ-22 אלף עוקבים.
בפברואר 2019 חשבון האינסטגרם שלה נפרץ על ידי האקרים טורקים.
ג'ולי מייצגת חברות כלי נשק ישראליות בתערוכות נשק וציוד קרבי ברחבי העולם.
בין היתר דגמנה בשנת 2017 את רובי הגלבוע של חברת סילבר שאדו (Silver Shadow) בתערוכת הנשק הגדולה בלאס וגאס, תערוכת Shot Show של הקרן הלאומית לירי ספורטיבי .
בשנת 2018 ייצגה באותה תערוכה את חברת מפרולייט.
עוד בשנת 2018 ייצגה את חברת CAA במסגרת אירוע ה-IWA בגרמניה.
היא גם דגמנה בעבור חברת Ideal Conceal , חברת סטארט אפ אמריקנית שמשווקת אקדחים קומפקטיים, בעיקר בעבור נשים.
ג'ולי מתחרה בספורט הירי המעשי במסגרת מועדון הקליעה הפועל כפר סבא.
ג'ולי היא בעלת חברה בשם Alpha Gun Angels - A.G.A, העוסקת בשיווק במדיה החברתית עבור חברות כלי נשק.
היא השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "הישרדות VIP", המשודרת ברשת 13, והייתה למודחת החמישית (מקום 13).
באוקטובר 2022, 7 שנים לאחר שחרורה מצה"ל, התגייסה לקורס קצינים במילואים, ובסיומו תהפוך למפקדת מחלקה בחטיבת החילוץ וההצלה.
בשנת 2023 בעקבות מלחמת חרבות ברזל החלה להתנדב במשמר הגבול כקצינה בדרגת מפקח (עקב היותה כבר קצינה בצה"ל החלה מיד בדרגת קצונה שנייה).
נכון ל-2019, מתגוררת ברמת גן.
ב-2018 פורסם בתקשורת כי ג'ולי יצאה עם אבנר נתניהו, בנו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, אך ג'ולי הכחישה.
בספטמבר 2022 נישאה לאיש העסקים גל עמנואל.
אורים ותומים (בעגה הישיבתית "התומים") הוא ספר על שולחן ערוך חלק חושן משפט.
הספר נכתב על ידי רבי יהונתן אייבשיץ, ויצא לאור עשר שנים לאחר מותו.
שם הספר נלקח מהאורים ותומים, וכוונת הקריאה בשם זה היא דמיון לאורים ותומים שהיו פריטים מסוימים שהונחו בדרך קבע בתוך החושן שלבש הכהן הגדול על חזהו והשלימו אותו, גם ספר זה אמור להשלים את חושן המשפט, אורים שמאירים את דברי השולחן ערוך, ותומים שמתמים (מלשון תם - מושלם) את דבריו.
טעם נוסף לשם הספר הוא מביא בהקדמה לספרו 'כרתי ופלתי': , כלומר קרא שם זה עקב היות הספר המשך לקודמיו הסמ"ע והש"ך הכהנים, והשלמתם.
החלק הראשון הוא ה'תומים' הכולל פלפול בדברי השולחן ערוך.
והחלק השני הוא 'אורים' שהוא החלק ההלכתי המסיק את מסקנות מקבילו התומים.
ספר זה נדפס בפני עצמו ולא נדפס עם השולחן ערוך, ככל הנראה מחמת אורכו, עם זאת הספר מגיע רק עד סימן קנ"ב בשולחן ערוך.
ספר זה נכתב בסגנון עיוני, כמו שהמחבר עצמו מציין בהקדמתו לספרו 'כרתי ופלתי' את "איכתו וחריפות ענינו" של הספר, ודרכו "לפלפל בחכמה בכל דברי ראשונים ואחרונים ולתור בחכמה על המשפט אשר יאמרו קדמונים".
עם זאת מציין שספר זה מיועד לכולם .
הספר קבע בניגוד לפרשני השולחן ערוך הקודמים לו את סמכות הפסיקה של השולחן ערוך והרמ"א כבלתי ניתנת לערעור: .
במובן מסוים, עולה כאן התמונה הדיכוטומית, של הפרדה בין השיח ההלכתי שהוא קבוע כדעת השולחן ערוך והרמ"א לבין הלימוד האינטלקטואלי.
הספר שימש רבות את הרב אריה לייב הלר בכתיבת ספרו קצות החושן, ואת הרב יעקב לורברבוים בכתיבת ספרו נתיבות המשפט.
בעל הקצות החושן עצמו מציין זאת בהקדמתו לספרו: .
על הספר נכתבו ביאורים והערות בשם "משפט יונתן" מטעם מכון זכרון אהרן.
אוריינטציה סוציוסקסואלית היא הבדל בין-אישי המתאר את מידת הנכונות של האדם להיות מעורב ביחסי מין לא מחייבים ומין מזדמן מחוץ לזוגיות.
אנשים שנמוכים בנטייה זאת נמנעים ממין מזדמן; הם מעדיפים יותר אהבה, מחויבות וקרבה רגשית לפני קיום יחסי מין עם בני זוג רומנטיים.
אנשים הגבוהים בנטייה זאת מוכנים לקחת יותר סיכונים, לקיים יחסי מין מזדמנים והם מעדיפים להשתתף במין ללא אהבה, מחויבות או קרבה.
השאלון לאוריינטציה סוציוסקסואלית פותח על ידי סימפסון וגנגסטד, והוא תורגם לעברית ותוקף על ידי שגיב-ריס ועמיתיה.
הסולם מאפשר גם הערכה נפרדת של שלושה היבטים של סוציוסקסואלית: התנהגות, עמדות כלפי יחסי מין, ותשוקה.
הסולם מכיל 9 פריטים והוא כלי למילוי עצמי בו נדרשים הנבדקים לדרג אותם על מדד של 8 נקודות מ-1 שהוא "לגמרי לא מסכים" עד 8 שהוא "מסכים מאוד" למעט הפריטים אשר מתייחסים להתנהגות הנבדק, בהם הוא נדרש לרשום מספר מתוך סדרה של אפשרויות לצד הפריט.
עם כמה פרטנרים שונים קיימת יחסי מין במהלך השנה שחלפה?
עם כמה פרטנרים שונים את/ה צופה, כי תקיימ/י יחסי מין במהלך חמש השנים הבאות (אנא ציינ/י הערכה ספציפית ריאלית)?
עם כמה פרטנרים שונים קיימת יחסי מין בהזדמנות אחת בלבד?
באיזו תדירות את/ה מפנטז/ת על קיום יחסי מין עם פרטנר שאינו בן/בת זוגך הקבוע/ה (הנוכחי)?
זה בסדר לקיים יחסי מין ללא אהבה.
אני יכול/ה לדמיין את עצמי חש/ה בנוח ונהנה/נהנית מקיום יחסי מין מזדמנים עם פרטנרים שונים.
עליי להיות קשור/ה מאוד למישהו/למישהי (הן רגשית והן פסיכולוגית) לפני שאוכל לחוש בנוח וליהנות לחלוטין מקיום יחסי מין עמו/עמה
באיזו תדירות את/ה חווה עוררות מינית כאשר אתה בקשר לא רומנטי עם מישהו/י
בחיי היום-יום, באיזו תדירות יש לך פנטזיות ספונטניות על קיום יחסי מין עם מישהו/י שזה עתה פגשת?
גברים עם רמת גבריות גבוהה נוטים להיות גבוהים בנטייה זאת, ונשים שהן "טיפוס ערב מובהק" (Eveningness) נוטות להיות גבוהות בנטייה זאת.
ניטור עצמי גבוה (Self-Monitoring) נקשר גם הוא לנטיה גבוהה לסוציוסקסאליות, ללא קשר למגדר או לנטייה מינית.
אורין רוזנר (נולדה ב-8 באוגוסט 1991) היא משוררת ופסיכולוגית ישראלית.
אורין רוזנר נולדה ברמת גן וגדלה בגני תקווה.
את שירותה הצבאי עשתה בעיתון "במחנה".
היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה ובפסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפסיכולוגיה קלינית מהאוניברסיטה העברית.
שיריה פורסמו בעיתונים ידיעות אחרונות והארץ ובכתבי העת הו!, מאזנים, הבה להבא, משיב הרוח וננופואטיקה.
ספר שיריה הראשון, "גורי רוח", תורגם לצרפתית על ידי המשורר והמתרגם עמנואל מוזס וראה אור בצרפת ב-2022.
רוזנר זכתה בפרס שר התרבות למשוררים בראשית דרכם בשנת 2017, בציון לשבח בפרס קרן י.ל.
גולדברג לתרבות וספרות בשנת 2022 ובפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול בשנת 2024.
גורי רוח, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019.
פעמון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022.
אוריינות מגדרית היא היכולת לזהות, להבין ולנתח תופעות חברתיות ותרבותיות המושפעות ממגדר, וכן לפתח חשיבה ביקורתית על האופן שבו מגדר מובנה ומוצג בחברה.
מושג זה מרחיב את ההבנה המסורתית של "אוריינות" ומתמקד בכישורים קוגניטיביים וחברתיים המאפשרים לפרט לנווט בעולם המורכב של יחסי מגדר, זהויות ותפקידים חברתיים.
אוריינות מגדרית מאפשרת לאנשים לפעול באופן מושכל ומכבד בסביבה רב-מגדרית, לקדם שוויון וצדק חברתי ולזהות סממנים של אפליה או סטריאוטיפים מגדריים.
ברוב מדינות העולם קיימות הטיות מגדריות בתוכניות הלימודים, מבנה הכיתה ובאינטראקציות החברתיות.
למידת אוריינות מגדרית מאפשרת יצירת מרחב חינוכי בטוח ומכיל לכלל הזהויות המגדריות, כמו מסייעת במניעת בריונות והצקות על רקע מגדרי.
בסיס האוריינות המגדרית כולל הכרות עם מונחים כמו זהות מגדרית, ביטוי מגדרי, סטריאוטיפים מגדריים, אפליה על רקע מגדר, הטרדה מינית, וכן מודעות לקיומן של זהויות להט"ב כמו דו-מיני, טרנסג'נדר, א-בינארי, קוויר ועוד.
במקומות עבודה ותחום המדיניות הציבורית, אוריינות מגדרית מהווה כלי הכרחי לקידום שוויון הזדמנויות ולמניעת פערי שכר מגדריים.
היא מאפשרת זיהוי של "תקרות זכוכית" והטיות בתהליכי גיוס עובדים, קידום והערכת עובדים, ומקדמת סביבת עבודה מכבדת ומגוונת.
אוריינות משפטית היא היכולת לזהות, להבין ולהשתמש במושגים, עקרונות ותהליכים משפטיים בחיי היומיום.
היא חורגת מהידע הטכני המקצועי של שוטרים, עורכי דין ושופטים, ומתמקדת בהקניית כלים בסיסיים שיאפשרו לאדם מן היישוב להתנהל בצורה מושכלת ומודעת אל מול המערכת המשפטית ובהתייחס לזכויות ולחובות המעוגנות בחוק.
אוריינות משפטית מוגדרת לעיתים קרובות כ"ידע, הבנה, אמון, עמדות, ומיומנויות המאפשרות לאנשים להתמודד עם אתגרים משפטיים וליהנות מיתרונות משפטיים".
לאוריינות משפטית יש חשיבות מכרעת בחיי הפרט והחברה בקידום העצמה אישית, צדק חברתי, חיזוק הדמוקרטיה ומניעת סכסוכים.
אתגרים ומגבלות בענייני אוריינות משפטית כוללים קושי מול השפה המשפטית המורכבת, פערי אוריינות דיגיטלית, חוסר אמון במערכת, צורך בהתעדכנויות תכופות לאור שינויים תכופים בחוק.
בין מושגי האוריינות המשפטית החשובים בימינו נמנים: זכויות אדם, הזכות לשוויון, אחריות, אפליה, גזענות, חוזה, מחשבה פלילית, שחיתות, עבריינות תעסוקתית, טיוח, קרימינולוגיה, ויקטימולוגיה, חרם, פשיעה סמויה, אי-מניעת פשע, שותפות לפשע, דיני הראיות, פשע מקוון, עקבות דיגיטליים וחקירה משטרתית.
האוריינות המשפטית מהווה מכלול של יכולות וכישורים הכוללים:
הכרת גופים בעלי זיקה, תוקף או אפשרות למתן ייעוץ משפטי ובהם: שוטר, משטרת ישראל, קידום נוער, בית משפט לנוער, עובד סוציאלי לחוק הנוער, הסנגוריה הציבורית, הפרקליטות הצבאית, פרקליטות המדינה, היועץ המשפטי לממשלה, חטיבת התביעות של המשטרה, מבקר המדינה ועוד.
הבנת מושגים משפטיים בסיסיים כמו: זכויות אדם, זכויות אזרח, זכויות, חובות, חוזה, קניין, בעלות, שכירות, רשלנות רפואית, דיני עבודה, זכויות עובדים, נזיקין, אפליה, גזענות, הגירה, ועוד.
זיהוי מצבי השלכה משפטית: יכולת לזהות מצבים העלולים להיות בעלי השלכות משפטיות, במטרה להימנע מאפשרות להסלמה משפטית.
היכרות ושימוש במקורות מידע משפטיים: היכולת לאתר ולהשתמש במקורות מידע משפטיים זמינים.
כמו חוקים, פסקי דין, אתרי אינטרנט ממשלתיים ומידע המסופק על ידי ארגונים אזרחיים.
יכולת פנייה לעזרה משפטית: היכולת לדעת מתי יש צורך לפנות לייעוץ משפטי מקצועי, וכיצד למצוא עורך דין מתאים או שירותי משפט ציבוריים מתאימים.
ותוך וידוא כי העורך דין המייעץ בעל רישיון עיסוק בתוקף על ידי לשכת עורכי הדין.
אוריינות פוליטית יכולת אזרחים להבין ולהשתתף באופן מושכל בפוליטיקה.
מונח זה חורג מעבר לידע בסיסי על מוסדות שלטון בלבד, אלא כולל הבנה עמוקה יותר של תהליכים פוליטיים, אידאולוגיות, עקרונות דמוקרטיים, ואת הקשר בין מדיניות ציבורית לחיי היומיום של האזרחים.
אדם בעל אוריינות פוליטית מפותחת הופך לאזרח פעיל, ביקורתי ומעורב.
הוא מסוגל לא רק להצביע בבחירות, אלא גם להבין את ההשלכות של הצבעתו, לבחון את המצעים של המפלגות, ולבקר את פעולות הממשלה.
אוריינות פוליטית חיונית לתפקוד תקין של דמוקרטיה, ומחזקת את לגיטימיות המערכת הפוליטית, תוך הגברת אמון האזרחים במוסדות השלטון.
מקדמת קבלת החלטות מושכלת, מפחיתה את הסיכון לפגיעה באזרחים או תושבים, פופוליזם ומניפולציות, ומעודדת אחריותיות מצד נבחרי ציבור.
בין אתגרי האוריינות הפוליטית בעידן המודרני והטכנולוגי הן הדיסאינפורמציה והפייק ניוז המשמשים גורמים מדיניים פנים וחוץ מדינתיים כמניפולציית כוח חד וניסיון השפעה על מחשבות, תפיסות ועמדות של אזרחי מדינות שונות.
ומכאן מודגשת גם חשיבתה של אוריינות המדיה.
בין המושגי האוריינות הפוליטית החשובים בימינו נמנים: גאופוליטיקה, זכויות אדם, אמנה חברתית, ריבונות, עצמאות, חוקה, ייצוגיות, הגדרה עצמית, קולוניאליזם, אוריינטליזם, פונדמנטליזם, קיצוניות ורדיקליזם, דמוקרטיה, אקטיביזם, פופוליזם, לאומיות, רב תרבותיות, שנאת זרים, צדק גלובלי, שוויון זכויות, זכויות מיעוטים, סחר חופשי, הגירה, פליט, אפליה וחינוך לאוריינות.
אוריינות פוליטית מורכבת ממספר ממדים מרכזיים:
ידע פוליטי: כולל הכרת המבנה השלטוני במדינה (הרשות המבצעת, המחוקקת והשופטת), הבנת תפקידי המוסדות השונים (כמו הכנסת, הממשלה, ובית המשפט העליון), וידע על המערכת הפוליטית הפנימית (מפלגות, אידאולוגיות, ותהליך החקיקה) והחיצונית (האומות המאוחדות; יעדים לפיתוח בר קיימא, אזור סחר חופשי, פדרציה).
חשיבה ביקורתית: חשיבה ביקורתית היא היכולת לבחון טענות וטיעונים פוליטיים באופן אובייקטיבי תוך בחינת מקורות מידע, זיהוי הטיה (bias), והסקת מסקנות מבוססות ראיות, ולא על בסיס רגש או דעה קדומה.
מיומנויות השתתפות: פרקטית השתתפות פעילה, הכוללת: הצבעה בבחירות, פעולה וחתירה להשפעה על מדיניות, ומעורבות אזרחית כמו השתתפות בחברות בוועדים, או יוזמות מקומיות.
ערכים ועמדות: מרכיב זה מתייחס להבנת ערכים פוליטיים כמו חירות, שוויון, וצדק חברתי.
כולל גם את היכולת להשוות בין אידאולוגיות שונות ולהבין את השפעתן על מדיניות המפלגות.
אוריינטה פטרולרו (בספרדית: Club Deportivo Oriente Petrolero) הוא מועדון כדורגל מבוליביה, שנוסד בשנת 1955 בעיר סנטה קרוס דה לה סיירה.
הקבוצה משחקת בליגת העל הבוליביאנית.
המועדון הוקם בשנת 1955 בשכונת "אוריינטה" בעיר סנטה קרוס דה לה סיירה על ידי קבוצת עובדים של חברת הנפט YPFB.
בתחילה שיחקה הקבוצה בתחרויות מקומיות לקבוצות חובבים.
בשנת 1965 הוחלט להפוך את הקבוצה למקצועית, והיא המשיכה להשתתף בתחרויות אזוריות.
בשנת 1971 זכתה הקבוצה באליפות ארצית שהקנתה לה את ההעפלה הראשונה לגביע ליברטדורס בעונת 1971.
עם הקמת ה ליגה המקצוענית הבוליביאנית בשנת 1977, צורפה "אוריינטה פטרולרו" לליגה החדשה.
מאז זכתה הקבוצה באליפות הליגה חמש פעמים – בשנים 1979, 1990, 2001, 2004 ו-2010. הישג בולט נוסף נרשם בשנת 1988, אז הגיעה הקבוצה לשלב רבע הגמר של גביע ליברטדורס.
בסך הכול השתתפה "אוריינטה פטרולרו" במפעל זה 19 פעמים.
בהעשור השני של המאה ה-21 רשמה הקבוצה הישג נוסף כשהגיעה למקום השני בליגה בשנת 2014.
הקבוצה מארחת את משחקיה ב"אצטדיון רמון אגילרה קוסטאס" שבסנטה קרוס דה לה סיירה.
האצטדיון, שנחנך בשנת 1946, מכיל כ־38,000 מקומות ישיבה.
גם קבוצת בלומינג העירונית משחקת באותו מתקן.
אורילוכוס (ביוונית עתיקה: Εὐρύλοχος) במיתולוגיה היוונית היה הסגן של אודיסאוס במסעו חזרה הביתה.
הוא היה נשוי לאחותו של אודיסאוס, קטימנה.
אורילוכוס הגיע במקור מסמוס, וניתנה לו אחותו של אודיסאוס, קטימנה בתור אישה עבור מחיר כלה גדול.
הוא היה דמות מרכזית באודיסיאה, וסגנו של אודיסאוס במהלך מסעו לאיתקה.
אוריליכוס מוזכר לראשונה באודיסאה כשאודיסאוס מגיע יחד עם אנשיו לאי אייאה של המכשפה קירקה.
אודיסאוס שולח את אורילוכוס יחד עם 22 מאנשיו לסייר באי.
קבוצתו של אורילוכוס מוצאת את ביתה של קירקה, מתוכו הם שומעים קול של אישה שרה.
בראשות פוליטס, הם קוראים לה והיא פותחת את דלתה ומזמינה אותם להיכנס פנימה.
כל הצוות נכנס פנימה, מלבד אורילוכוס החשדן שחשב שזאת מלכודת.
קירקה הופכת את האנשים שנכנסו לביתה לחזירים ואורילוכוס רץ בחזרה לספינה כדי לספר לאודיסאוס מה ראה.
אורילוכוס מתחנן בפני אודיסאוס לברוח מהאי, אבל אודיסאוס מסרב ויוצא לבדו להציל את אנשיו.
לאחר שאודיסאוס מכניע את קירקה (בעזרתו של הרמס) היא מחזירה את אנשיו לצורתם האנושית.
אודיסאוס חוזר לשאר אנשיו כדי לקרוא להם לבוא אל ביתה של קירקה, אבל אורילוכוס מנסה להניע אותם מכך ומכנה את אודיסאוס פזיז.
אודיסאוס שוקל להרוג אותו, למרות היותו גיסו אבל אנשיו עצרו אותו.
קירקה מייעצת להם להתייעץ עם הנביא המת טירסיאס ולבקש ממנו עצה לאיך לחזור הביתה.
הנביא מזהיר את אודיסאוס לא לגעת בשורי השמש של הליוס, אחרת כל אנשיו ימותו והוא עצמו יחזור הביתה מאוחר.
למרות אזהרותיו של טירסיאס, אורילוכוס עודד את אנשיו העייפים והרעבים למרוד באודיסאוס ולהרוג את אחד מהבקר של האל.
מתוך האודיסיאה; תרגום מאת רוברט פייגלס
כעונש, ספינתם הושמדה על ידי זאוס וכל אנשי הצוות שלו, כולל אורילוכוס, נהרגו, עם אודיסאוס בתור השורד היחיד.
אֶוּריפִּידֶס (ביוונית עתיקה: Εὐριπίδης) 480 עד 406 לפנה"ס בקירוב, היה אחד משלושת המחזאים הטראגיים הגדולים באתונה העתיקה, יחד עם אייסכילוס וסופוקלס והצעיר מביניהם.
אוריפידס הכניס שינויים רבים בצורה ובסגנון של הדרמה היוונית.
שם אמו היה קְלייטוֹ, ושם אביו מְנֵסַרכוּס או מְנֵסַרכִידֶס.
סיפור מסורתי טוען כי קלייטו התפרנסה ממכירת עשבי תיבול בשוק; מחבר-הקומדיות אריסטופאנס מצא שהדבר משעשע, והשתמש בו בקומדיות רבות.
עם זאת, ישנן עדויות רבות לפיהן משפחתו של אוריפידס הייתה אמידה למדי, ולא הייתה זקוקה להכנסה מסוג זה.
על-פי מקורות קדומים, חיבר אוריפידס מעל 90 מחזות, אשר מהם שרדו 18 עד ימינו (כיום מקובל לחשוב כי המחזה "רזוס" נכתב בידי אחר).
ממרבית המחזות האחרים שרדו קטעים, חלקם ארוכים למדי.
מספר המחזות מאת אוריפידס ששרד גדול יותר מזה של אייסכילוס וסופוקלס גם יחד, בין השאר בשל השתמרות מקרית של כתב-יד שהיה כנראה חלק מאוסף מלא של יצירותיו.
נוסף למחזות שהתבססו על המיתולוגיה היוונית, כתב אוריפידס גם על האדם וסבלו, ולעיתים קרא ביצירותיו למרד באלים על החלטותיהם השרירותיות.
עקב כך נחשב אוריפידס למחזאי נועז בזמנו, וברבים ממחזותיו מתואר המאבק המתחולל בנפשם של הגיבורים בין יצריהם לבין חוקי המוסר ומצפונם-הם.
כמעט ואין עדויות על חייו הציבוריים של אוריפידס, למעט מעורבותו בתחרויות דרמה.
יש יסוד להאמין כי נסע לסיציליה שבאיטליה בשליחות דיפלומטית, אולם אם השתתף בפעילויות פוליטיות או ציבוריות אחרות במהלך חייו, הרי שלא שרד כל מידע על כך.
ממחזותיו ברור שהיה ספקן מאוד בנוגע לדת היוונית, ועל-פי המסורת התרועע עם סופיסטים שונים וגם עם סוקרטס.
הייתה לו אישה בשם מֶליטוֹ, והיו להם שלושה בנים.
אוריפידס התחרה בפסטיבל הדרמה האתונאי הידוע (חלק מחגיגות ה"דיוניסיה הגדולה"), החל משנת 455 לפנה"ס, שנה לאחר מותו של אייסכילוס; בשנה זו הגיע למקום השלישי.
הוא לא זכה במקום הראשון לפני שנת 441 לפנה"ס, ובמהלך חייו לא זכה יותר מארבע פעמים.
בהשוואה לאייסכילוס, שזכה 13 פעמים, וסופוקלס, שזכה 18 פעמים, אוריפידס היה המוערך פחות שבחבורה.
אוריפידס היה יעד תדיר לעקיצותיו של אריסטופאנס.
הוא מופיע כדמות במחזות "האכארניים" ו"חג הנשים", ובאופן הבולט ביותר ב"הצפרדעים", שבו האל דיוניסוס יוצא למסע אל האדס (השאול) כדי להשיב את אוריפידס מעולם המתים.
לאחר ויכוח על אמנות הטראגדיה בין אוריפידס לאייסכילוס, מעדיף דיוניסוס להעלות עמו את אייסכילוס.
התחרות האחרונה שבה השתתף אוריפידס באתונה הייתה בשנת 408 לפנה"ס, וזמן קצר לאחר מכן הוא עזב את העיר בהזמנתו של ארכלאוס מלך מוקדון, ונשאר עמו במוקדון.
למרות שעל-פי המסורת עזב את אתונה כשהוא מריר בשל הפסדיו, אין ראיות של ממש לטענה זו.
הוא נפטר במקדוניה בשנת 406 לפנה"ס, ולאחר מותו פרסומו האפיל על זה של אייסכילוס וסופוקלס גם יחד.
על-פי מסורת לא אמינה, הוא נקרע למוות בידי כלבי ציד.
הקלאסיקונים הצרפתים העריצו את יצירתו של אוריפידס.
"הבאקכות", "נשות טרויה", ו"מדיאה" נחשבות לנשגבות שביצירותיו.
"איפיגניאה באאוליס" - פורסם לאחר מותו, ב-405 לפנה"ס; מקום ראשון (יחד עם "הבאקכות")
"איפיגניאה בטאוריס" - 414 לפנה"ס
"הבאקכות" - פורסם לאחר מותו, ב-404 לפנה"ס; זכה במקום ראשון (יחד עם "איפגניאה באאוליס")
"היפוליטוס" - 428 לפנה"ס, מקום ראשון
"הנשים הפיניקיות" - 410 לפנה"ס
"נשות טרויה" - 415 לפנה"ס, מקום שני
"הקיקלופים" (מחזה סאטירים, לא טראגדיה)
"רזוס", מחזה מזויף ששויך לו בטעות)
"אוגה (מחזה)" - טרגדיה יוונית שגרסה בסיסית בלבד שלה הגיעה לידינו.
מתוך מחזות אלו, המחזות הבאים תורגמו לעברית בידי אהרן שבתאי, וראו אור בהוצאת שוקן:
המחזות "נשות טרויה", "מדיאה" ו"הבאקכות" תורגמו לעברית בידי אהרן קמינקא, בספר "טראגדיות נבחרות".
שמעון בוזגלו תרגם את המחזות הבאים של אוריפידס:
נשות טרויה, תחת השם "הנשים מטרויה", אור-עם, 2011.
מדיאה, ספרי עליית הגג/ידיעות ספרים, 2018.
איפיגניה באוליס, אבן חושן, 2009.
עיבוד של ז'אן-פול סארטר ל"נשות טרויה" תורגם מצרפתית לעברית בידי אלי מלכא וראה אור בהוצאת כתר, 1983.
דן מירון עיבד את "אלקטרה".
חנוך לוין יצר גרסה משלו (שהאלים נעדרים ממנה) ל"נשות טרויה", בשם הנשים האבודות מטרויה.
יגאל עזרתי תרגם ועיבד את "איפיגניה באאוליס", בהוצאה עצמית, 1985.
אורית (בגעז: ኦሪት; עברית: "חוק", "תורה") הוא שמם של שמונת הספרים הראשונים בביבליה של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, הכנסייה האריתראית ובמצחף קדוס של ביתא ישראל, הכוללים את חמשת חומשי תורה, ספרי יהושע, שופטים ומגילת רות.
תרגום התורה לגעז הסתמך בעיקר על תרגום השבעים היווני, אך נשען מעט גם על התרגומים הארמיים ונוצר כנראה בין המאות החמישית והשביעית לספירה, אחרי התנצרותה של אקסום במאה הרביעית.
אוריסארה (באסטונית: Orissaare, בגרמנית: Orrisaar) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה.
היא ממוקמת במזרח האי סארמאה.
ממזרח נמצאת נפת פיידה, ממערב ואליאלה, וממערב לייסי.
במהלך הרפורמה המנהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאא לעירייה אחת - כנסיית סאראמא.
שטחה של לייסי הוא 163 קמ"ר, היא הנפה השנייה בגודלה במחוז סארה (אחרי קארמה).
היישוב הגדול והמרכזי באוריסארה ("בירת הנפה") הוא העיירה אוריסארה (1,077 תושבים) על שמה נקראת הנפה.
בנוסף, יש בנמצא 36 כפרים נוספים.
אזור אוריסארה הוזכר לראשונה כבר בראשית המאה ה-13, שהיא בתחילת שליטת המסדר הליבוני.
המקום הנקרא "אוריסאר" (Orisaar) והופיע לראשונה בשנת 1464. לאחר שנת 1343 נבנתה טירת מאסי (Maasilin, בגרמנית: Soneburg), שנהרסה בשנת 1576.
בשנת 1896 נבנה סכר על מצרי וייקה (Väike Väin) המפריד בין סארמאה לבין האי מוהו.
על הסכר נבנה גשר המחבר בין אוריסארה לאי מוהו.
נהר האורינוקו (בספרדית: Orinoco) הוא הנהר השלישי באורכו בדרום אמריקה, לאחר האמזונאס והפרנה, והשלישי בספיקתו בעולם לאחר נהרות האמזונאס וקונגו.
הוא זורם בשטחי ונצואלה וקולומביה, ונשפך לאוקיינוס האטלנטי בדלתה גדולה מול האי טובגו.
אורכו של האורינוקו הוא 2,400 ק"מ, ואגן הניקוז שלו מכסה שטח של כ-880,000 קמ"ר.
מקורותיו, המוקפים ביער הגשם של האמזונס, נובעים מהרי רמת גיינה שבדרום ונצואלה ובברזיל.
מהלכו מתעקל בקשת גדולה ממערב צפונה, אז נשפכים אליו נהרות מרכסי האנדים הצפוניים: קורדיירה דה מרידה (ונצואלה) והקורדיירה המזרחית (קולומביה), שם הוא משמש גם כגבול בין ונצואלה לקולומביה.
לאחר מכן זורם האורינוקו מזרחה דרך סוואנות וערבות-בר אל חוף האוקיינוס האטלנטי, אליו הוא נשפך בדלתה גדולה וביצתית.
יובליו הראשיים של האורינוקו הם הנהרות גווירה ומטה (קולומביה), אפורה, קורה וקארוני (ונצואלה).
במוצאו של הנהר ברמות גיינה, הוא מתפצל לשני ערוצים: אחד מהם הוא האורינוקו עצמו, שאליו זורמים כשני שלישים ממי הנהר, והשני הוא הנהר המיוחד במינו קסיקיארה, שמחבר בין אגן הניקוז של האורינוקו לזה של האמזונאס, ומוליך את השליש הנותר אל הנהר ריו נגרו וממנו לנהר אמזונאס.
אזור בו עובר הנהר נקרא "אורינוקויה".
שמו של הנהר נגזר מן השפה הילידית ווראו, בהוראת 'מקום-חתירה' (güiri-noko) .
במשך אלפי שנים יושב אזור האורינוקו בידי שבטים אינדיאנים.
האירופאי הראשון שהגיע לשפך האורינוקו היה כריסטופר קולומבוס, במסעו השלישי לאמריקה בשנת 1498, שעל אף שהבחין בערבוב המים המתוקים שמזרים הנהר למרחבי האוקיינוס, לא השכיל להבין שנהר עצום שכזה עובר ביבשת גדולה, ובכך החמיץ למעשה את גילוי אמריקה הדרומית.
בין המפורסמים שבחוקרי האורינוקו נמנו אלכסנדר פון הומבולדט, שבילה כשנה וחצי בחקירת יערותיו בסירות רעועות וברגל בחברת ידידו אמה בונפלאן, וכן סר וולטר ראלי, שהאמין כי ימצא את עיר הזהב האגדית אל דוראדו ביערות האורינוקו.
ראלי שכנע את אליזבת הראשונה מלכת אנגליה לממן את מסעו.
הוא נכשל בניסיונו, לאכזבת מלכת אנגליה, אף שחזר לבריטניה עם תיאורים נלהבים על מערכת החי והצומח של האורינוקו.
הדלתה הגדולה של האורינוקו היא מבוך של תעלות, איים וצמחייה מוריקה, בה חיים שפע של בעלי חיים: קורמורנים, דגי פיראנה, דולפינים, קפיבארה, שלדגים, פומות, יגוארים, קופי קפוצ'ין, נחשי בואה ואנקונדה, איגואנות ועוד.
בדלתת האורינוקו חי מין של תנין בשם תנין האורינוקו, שהוא מין התנין היחיד החי באזור תפוצה אחד בלבד בעולם כולו.
הערים העיקריות על נהר האורינוקו הן סיודד בוליבר (312,691 איש), סיודד גואיאנה (800,000 איש), וטוקופיטה (80,000 איש).
בשטח הדלתא חיים כ-24 אלף איש מבני השבט האינדיאני ווראו (Warao).
הרומן "רובינזון קרוזו" המבוסס על סיפור אמיתי מתרחש על אי סמוך לשפך נהר האורינוקו.
הספר "האורינוקו המופלא" מאת ז'ול ורן (1898. תר' יוסף רביקוב בשם על גדות האורינוקו, 1964) — הרפתקאות משלחת שיצאה לחקור את נתיב הנהר הדרום-אמריקני.
בשיר "ונצואלה" של דן אלמגור ומשה וילנסקי בביצוע להקת "בצל ירוק" מופיע שם נהר זה, ובטעות נכתב בגרסה הראשונה של השיר כי הוא נשפך לאמזונס.
השיר "Orinoco Flow" בביצוע של הזמרת אניה, שיצא לאור בשנת 1988.
אורית גדיש (נולדה ב-31 בינואר 1951) היא יושבת הראש היוצאת (2025-1993) ויו"ר של כבוד של חברת הייעוץ הניהולי הבינלאומית ביין ושות' (Bain & Company).
גדיש נולדה בחיפה לפנינה, אחות, ולאלוף-משנה פאלק גדיש (1922–2015, תעשיין, קצין ב"הגנה" וממקימי מערך השלישות בצה"ל).
גדלה בצהלה ולמדה בבית הספר "תיכון חדש" בתל אביב.
שירתה בצה"ל בלשכת סגן הרמטכ"ל עזר ויצמן.
סיימה בהצטיינות את לימודי הפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ואת לימודי ה-MBA בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד.
ב-1977 הצטרפה לחברת הייעוץ "ביין ושות'".
מיט רומני, אחד המייסדים ומי שהוזעק ב-1991 להציל את החברה מהתמוטטות, התמנה ליו"ר והציע לגדיש להיות בפועל מספר 2 שלו.
כעבור כשנתיים התפטר והביא למינויה ב-1993 ליושבת ראש החברה כדי שתמשיך לפתח את הרה-ארגון.
גדיש הייתה האשה הראשונה שעמדה בראש חברת ייעוץ בהיקף ובגודל שכאלה (ביין ושות' היא אחת מ"מועדון" ה-"Big Three", כינוי לשלושת תאגידי הייעוץ האסטרטגי הגדולים בעולם במונחי ההכנסות והפעילות, יחד עם מקינזי ושות' ובוסטון קונסלטינג גרופ).
גדיש נחשבת למומחית בייעוץ ארגוני-עסקי והיא אורחת קבועה בוועידות הכלכליות החשובות - מוועידת דאבוס (הפורום הכלכלי העולמי) ועד ועידת העסקים הבינלאומית של ישראל.
פרסמה מאמרים אחדים בכתב העת Harvard Business Review.
בשנים 2004–2007 היא נכללה ברציפות ברשימה השנתית של "מאה הנשים החזקות בעולם" של מגזין "פורבס".
ב-2007 זכתה ב"פרס מפעל חיים של נשים מנהיגות בתחום הייעוץ" מטעם המגזין "Consulting", ספינת הדגל של תחום הייעוץ המקצועי.
הנרי קיסינג'ר אמר עליה: "הכרתי את אורית גדיש לא רק כמי שמוכנה להתייצב לבדה, כאשר היא נקראת לכך בתוקף הנסיבות, אלא כמי שעומדת איתן כמנהיגה בעלת עקרונות וכמי שנבדלת מעמיתיה בהיותה יועצת מושלמת בתחומי העסקים ועיצוב מדיניות."
בהנהגתה הגיעה חברת "ביין ושות'" להכנסה גולמית שנתית של כשני מיליארד דולר ולפעילות ב-36 סניפים הממוקמים ב-26 מדינות.
בדצמבר 2013, ושוב בינואר 2017 הציב אתר הקריירה האמריקני Glassdoor את החברה במקום הראשון ברשימת החברות הבינלאומיות האהובות על העובדים.
ב-2025 סיימה גדיש את כהונתה כיושבת הראש של "ביין ושות'" אחרי 42 שנות ניהול ועיצוב של החברה כחברת ענק בינלאומית.
היא נשארה חברה בהנהלת ביין ונושאת התואר יו"ר של כבוד (Chair Emeritus).
היא מכהנת גם כיושבת הראש של סניף החברה בלונדון.
גדיש חברה בחבר הנאמנים של הפורום הכלכלי העולמי, שייסד ומנהל את ועידת דאבוס הבינלאומית.
היא חברה במועצות מנהלים ובנשיאויות של גופים רבים אחרים, ובכללם חבר הנאמנים של MIT, חבר הנאמנים הבינלאומי של אוניברסיטת תל אביב וחבר הנאמנים הבינלאומי של מרכז פרס לשלום.
גדיש נשואה לסופר הבריטי גרנוויל בייפורד.
אחותה, עורכת הדין טליה דולן-גדיש, הייתה היועצת המשפטית של מִנהל הכנסות המדינה.
אוריסטאנו היא עיר ורשות מקומית באי סרדיניה השייך לאיטליה.
בעיר כ-30,000 תושבים וכלכלתה מבוססת בעיקר על דיג.
העיר היא בין היתר מושבה של הארכיבישופות של הכנסייה הקתולית של אוריסטאנו.
אוריסטאנו היא בירת נפה באותו שם, ומצויה בצפון מערב רמת קמפידנו, על שפך נהר הטירסו, הנהר הארוך ביותר בסרדיניה, שלעיתים מכונה "הנילוס של סרדיניה".
בתקופה הביזנטית, אוריסטאנו נקראה אריסטיאניס והוקמה בקרבת היישוב הפיניקי אותוקה (כיום סנטה ג'וסטה).
ב-1070 החלה אריסיאניס לצבור חשיבות, כשהארכיבישוף טורקוטוריו הפך אותה למושב הבישופות, במקום העיר תארוס שהייתה ממוקמת באזור החוף והייתה נתונה למתקפות "סרצנים" (מוסלמים).
העיר הפכה לבירת הג'ודיקאטו (מקבילה לדוכסות) של ארבוראה.
אורית איכילוב (נולדה ב-1 באפריל 1941) היא פרופסור אמריטה בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטת תל אביב, המתמחה בתחום הסוציולוגיה של החינוך.
אורית איכילוב נולדה וגדלה ברמת גן.
למדה בבית הספר היסודי "יהלום", בגימנסיה אהל שם, והוסמכה להוראה בסמינר לוינסקי.
למדה לתואר הראשון בסוציולוגיה ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים וולמדה לתואר שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטת העיר ניו יורק (City University of New York (CUNY)).
בשנת 1974 הצטרפה לסגל בית-הספר לחינוך, כיהנה כראש החוג למדעי החינוך, עמדה בראש הוועדה לתלמידי מחקר, ובהמשך נבחרה לייצג את אוניברסיטת תל אביב בוועדת הלסינקי.
פעילותה האקדמית של איכילוב היא בתחומי החינוך לאזרחות ולדמוקרטיה והחיברות הפוליטי.
היא נבחרה לסגן נשיא האגודה הבינלאומית לפסיכולוגיה פוליטית, בשנת 2002/3: זכתה במלגה במכון המחקר - Woodrow Wilson International Center for Scholars ב-וושינגטון די.
סי.; וב-2006/7 הייתה מדענית אורחת באוניברסיטת אוקספורד באנגליה.
איכילוב הוזמנה להרצות באוניברסיטת אוהיו, באוניברסיטת קולומביה, באוניברסיטת קולומביה הבריטית שבוונקובר, קנדה, ובאוניברסיטת לידס.
הרצתה בכנס על חינוך לדמוקרטיה שאורגן על ידי האיחוד האירופי, מועצת אירופה ואונסק"ו בכנס על מעורבות נוער בפוליטיקה באוניברסיטת פרייבורג בשווייץ, בכנס על חינוך לדמוקרטיה באוניברסיטת גרנדה בספרד.
הייתה חברה בצוות מומחים בארצות הברית לצורך הכנת נייר עמדה בנושא הגברת התעניינותם של בני נוער בנושאים חברתיים ופוליטיים, והגברת את השתתפותם בקהילה, הצוות נפגש באוניברסיטת סטנפורד, ובאוניברסיטת בראון.
ביום העצמאות ה-75 של ישראל בשנת תשפ"ג 2023 זכתה בתואר יקירת העיר תל אביב-יפו
בשנת 1993 נבחרה איכילוב כחברת מועצת העירייה בתל אביב-יפו מטעם סיעתו של ראש העיר, רוני מילוא.