tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יורגן גרבובסקי היה כדורגלן גרמני ששיחק באיינטרכט פרנקפורט ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר ההתקפי.
הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של איינטרכט פרנקפורט בשנת 1965, והעביר בקבוצה זו את כל קריירת הבוגרים שלו, שנמשכה 15 עונות.
לגרבובסקי היו 441 הופעות במדי איינטרכט פרנקפורט בבונדסליגה, והוא מדורג במקום השני בטבלת שיאני ההופעות של איינטרכט פרנקפורט בכל הזמנים, אחרי קרל-היינץ קורבל.
גרבובסקי כבש 109 שערים בבונדסליגה בתקופתו בפרנקפורט, וזכה עמה בשני גביעים מקומיים, ובגביע אופ"א בשנת 1980, בו זכתה פרנקפורט לאחר ניצחון במפגש כפול מול בורוסיה מנשנגלדבך.
לאחר עונה זו, פרש גרבובסקי ממשחק פעיל, בגין פציעה שנגרמה לו על ידי לותר מתאוס.
לגרבובסקי היו 44 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן כבש חמישה שערים.
גרבובסקי השתתף בארבעה טורנירים גדולים.
הטורניר הראשון בו שיחק היה מונדיאל 1966, בו הפסידה נבחרתו במשחק הגמר לנבחרת אנגליה.
בהמשך השתתף במונדיאל 1970, בו הודחה נבחרתו בחצי הגמר על ידי נבחרת איטליה.
לאחר מכן, גרבובסקי היה שותף לזכיות של נבחרת גרמניה המערבית ביורו 1972 לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ברית המועצות, ובמונדיאל 1974, בו ניצחה נבחרת גרמניה המערבית את נבחרת הולנד במשחק הגמר, בו גרבובסקי שיחק 90 דקות.
לאחר מונדיאל זה, פרש גרבובסקי מהנבחרת.
יוֹרְגֶן סְטוּבֶּרוּד (בנורווגית: Jørgen Stubberud; 17 באפריל (או 19 באפריל) 1883 - 12 בפברואר 1980) היה חוקר קטבים נורווגי, שהשתתף במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן לאנטארקטיקה בשנים 1912-1910.
סטוברוד נולד בסווראטסקוג, במחוז אקרשוס בנורווגיה.
פגישתו הראשונה עם רואלד אמונדסן התקיימה בביתו של אמונדסן בסווארטסקוג בשנת 1909, כשעבד כנגר בתיקון בתים ישנים.
נראה שאמונדסן התרשם לטובה מעבודתו, כי בהמשך ביקש ממנו לבנות את פראמהיים בגנו.
המשימה שהוטלה עליו הייתה: "זה צריך להיות מבנה למגורי חורף, באורך חמישה מטרים, ברוחב ארבעה מטרים ובגובה חמישה מטרים.
כשנשלמה העבודה לשביעות רצונו של אמונדסן, פורק הצריף והוכן למשלוח באונייה "פראם".
סטוברוד עצמו ניצל את ההזדמנות וביקש מאמונדסן לצרפו למשלחת.
הבקשה אושרה וסטוברוד, בברכת אשתו, חתם על חתם על חוזה העסקה עם אמונדסן לשבע השנים הבאות.
כשהגיעו לאנטארקטיקה, הוקם פראמהיים מחדש ושימש בסיס למשלחת.
על לויטננט קריסטיאן פרסטרוד הוטלה המשימה להוביל קבוצה של שלושה אנשים לחקר הטריטוריה של ארץ אדוארד השביעי, מצפון וממזרח לפראמהיים, ארץ לא-נודעת באותם ימים.
יחד עם פרסטרוד והיאלמר יוהנסן, סקר יורגן סטוברוד ומדד שטח רחב-ידיים מצפון ומזרח לפראמהיים וסיפק מידע ומיפוי רבי-ערך, שהעצימו את התוצאות המדעיות של משלחת אמונדסן.
סטוברוד צורף לקבוצה המקורית של שמונה אנשים, שיצאו בכוונה להגיע אל הקוטב ב-8 בספטמבר 1911. גיחה זו נכשלה בגלל טמפרטורות קיצוניות, שאילצו אותם לסגת לאחר שהגיעו אל 80° דרום, בחלקו מחמת ארגון לא מספק, שהציב את חייהם של שניים מן האנשים בסכנת מוות.
היאלמר יוהנסן ביקר בחריפות את התנהלותו של אמונדסן בנסיבות אלה, בהסתמך על ניסיונו בחקר החוג הארקטי עם פריטיוף ננסן.
ביקורת בוטה כל כך הייתה ללא תקדים ואמונדסן הגיב עליה בארגון קבוצת הקוטב מחדש, תוך צמצום המשתתפים בה.
שנים לאחר מעשה דיבר סטוברוד רק טובות על אמונדסן, אך גם הוא הסכים, שדרך טיפולו במחלוקת עם יוהנסן לקתה בחסר.
על חלקו במשלחת, קיבל סטוברוד את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה הנורווגי שיזם הוקון השביעי, מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
בשנים הבאות עבד סטוברוד כפקיד מכס וחי באוסלו.
יורדאנוב (בפולנית: Jordanów) היא עיירה במחוז סוחה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, על גדת נהר סקאווה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.
יורדאנוב נוסדה בשנת 1564, ובשנת 1581 הוענקו לה זכויות עיר.
במאות ה-18 וה-19 נודעה העיירה בגידול הבקר והסוסים שבה, ובייצור כלי חרס ובדים.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1918 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
בתחילת המאה ה-20 הייתה העיירה למוקד נופש והבראה.
בעיירה התקיימה קהילה יהודית מאורגנת מהמחצית השנייה של המאה ה-19, ובשנת 1869 הוקם בה בית ספר יהודי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 238 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, אלו הסבו לה נזק רב, והחלו לבצע מעשי התעללות בכ-400 היהודים ששהו במקום, תוך לקיחתם לעבודות כפייה.
בהמשך, רוכזו יהודי היישוב שבתיהם נהרסו ברובע צפוף בעיירה, שם סבלו מרעב, והם נצטוו לענוד סרט זרוע.
בהמשך הגיעו לעיירה פליטים יהודים מצפון מערב פולין, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.
לאחר פרוץ מבצע ברברוסה רצחו הגרמנים מספר משפחות יהודיות מהעיירה, ובאוגוסט 1942 הוטל על הקהילה לשלם סכום כופר גבוה ביותר.
במועד מסירת הכסף, רצחו הגרמנים את כל המשפחות היהודית בכפרים שבסביבת יורדאנוב.
ב-29 באוגוסט 1942 פשטו על יורדאנוב שוטרים גרמנים ופולנים, וריכזו בכוח את היהודים שנותרו בעיירה בכיכר השוק בה, תוך רצח מספר יהודים בשעת האקציה.
בכיכר נערכה ביהודי העיירה סלקציה, וכ-70 קשישים, ילדים ואמהות לפעוטות נרצחו בפרבר של העיירה.
למעלה מ-400 היהודים שעוד נותרו בעיירה גורשו לאחר מכן למאקוב פודהלנסקי, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
כמה עשרות יהודים שנמלטו מהעיירה בשעת האקציה ליערות הסביבה נרצחו בהמשך בידי הגרמנים והפולנים, לאחר שאותרו במהלך מצוד ממושך שנערך אחריהם.
יורגן שפארווסר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בעמדת הקשר בפ.צ.
מגדבורג מליגת העל המזרח-גרמנית, עמה זכה בשמונה תארים קבוצתיים, לרבות גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974. לשפארווסר 49 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, בהן הבקיע 14 שערים, המפורסם שבהם הוא שער ניצחון מול נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1974.
שפארווסר החל את הקריירה במועדון לוקומוטיב הלברשטאט, ובשנת 1965 החל לשחק במועדון הפאר פ.צ.
מגדבורג, שהיה אז מועדון בכיר בליגת העל המזרח גרמנית, ואף הגיע להישגים בזירה האירופית.
בעונת 1965/66 נשרה מגדבורג לליגת המשנה המזרח גרמנית, ושפארווסר היה אחד השחקנים החשובים בעונת 1966/67, בה חזרה מגדבורג לליגה הבכירה תוך עונה אחת, כשהוא מבקיע 22 שערים, וממצב את עצמו כאחד השחקנים החשובים במגדבורג.
שפארווסר זכה עם מגדבורג בשלוש אליפויות של ליגת העל המזרח גרמנית, ובארבעה גביעים של מזרח גרמניה.
בשנת 1973/74 הגיע שפארווסר עם מגדבורג להישג הגדול ביותר בתולדות המועדון, כאשר זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על מילאן, בו שיחק שפארווסר 90 דקות.
עד להגעת מגדבורג לגמר, הבקיע שפארווסר מספר שערים מכריעים בשלבי הנוק אאוט.
בשנת 1979 פרש שפארווסר ממשחק פעיל בגיל 31 בגין פציעה מתמשכת בירך, לאחר שהבקיע 133 שערים במדי מגדבורג.
עד לשלב זה, הבקיע שפארווסר חמישה שערים באולימפיאדה, מתוכם שלושער מול מקסיקו.
בשנת 1974 השתתף שפארווסר עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, במה שהיה הביקור היחיד של נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאלים.
גרמניה המזרחית הוגרלה באותו בית עם נבחרת גרמניה המערבית שאירחה את המונדיאל, במה שהפך להיות קרב טעון במיוחד מבחינה פוליטית עקב העוינות החריפה בין המדינות באותה תקופה.
גרמניה המערבית הייתה מועמדת ברורה לניצחון, אך שפארווסר הבקיע בדקה ה-77 את השער היחיד במשחק שנערך בהמבורג, והעניק לנבחרת גרמניה המזרחית ניצחון יוקרתי על אדמת גרמניה המערבית, ואת המקום הראשון בבית בשלב הבתים הראשון.
לאחר מכן, הודחה גרמניה המזרחית בשלב הבתים השני, ואילו גרמניה המערבית זכתה באותו מונדיאל, אך ניצחון זה נחשב להישג ספורטיבי, סימבולי ופוליטי משמעותי במיוחד עבור המשטר הקומוניסטי בגרמניה המזרחית.
שפארווסר עצמו אמר שלא הרוויח דבר משער זה, ולא זכה לשום הון חומרי בעקבותיו.
בשנת 1988 ערק שפארווסר לגרמניה המערבית, לאחר שניצל הזדמנות שנקרתה בדרכו לעשות זאת כשהשתתף בטורניר ותיקים שנערך שם.
עם עריקתו של שפארווסר לגרמניה המערבית, הוא החל למלא תפקידי אימון באיינטרכט פרנקפורט, ובין השנים 1990 ו-1991 אימן את דארמשטאט 98.
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1973/74
יורגן קרוי הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער, נחשב לאחד מגדולי השוערים בגרמניה המזרחית, ואף הוכתר שלוש פעמים ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית.
קרוי שיחק לאורך כל הקריירה בצוויקאו ששיחקה אז בליגת העל המזרח גרמנית, ובהמשך אימן את המועדון.
קרוי ערך 86 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, והשתתף עמה באולימפיאדת מינכן, בה זכה במדליית ארד, מונדיאל 1974 ואולימפיאדת מונטריאול, בה זכה במדליית זהב.
קרוי, יליד צוויקאו שבגרמניה, העביר את כל הקריירה במועדון צוויקאו מליגת העל המזרח גרמנית, שם שיחק 18 שנים ברציפות, מתוכן 16 שנים בקבוצה הבוגרת, ולאחריהן אף אימן את המועדון במשך ארבע עונות.
קרוי הצטיין בשער הקבוצה ונבחר שלוש פעמים ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית, בשנים 1972, 1976 ו-1978. בשנת 1967 זכה קרוי בגביע המזרח גרמני, לאחר ניצחון 3-0 בגמר על הנזה רוסטוק.
בשנת 1975 זכה קרוי שוב בגביע המזרח גרמני עם צוויקאו, לאחר ניצחון על דינמו דרזדן בבעיטות הכרעה, כאשר קרוי הבקיע את הפנדל המנצח לצוויקאו.
איתרע מזלו של קרוי, על אף היותו השוער הבכיר ביותר בגרמניה המזרחית באותה תקופה, שנודע ביכולתו לעצור כדורים מפתיעים ובתגובותיו המהירות על קו השער, הוא היה מהשחקנים הבינלאומיים היחידים שלא הגיעו מהמועדונים הגדולים דאז של מזרח גרמניה, פ.צ.
מגדבורג, דינמו דרזדן או קרל צייס יינה, ולכן, לא זכה להשתתף מעולם במפעלים אירופיים.
זאת על אף שהושווה רבות לשוערים הטובים ביותר של אותה תקופה, ספ מאייר ודינו זוף.
בשנת 1981 פרש קרוי ממשחק פעיל, לאחר שצבר 372 הופעות ליגה במדי צוויקאו.
קרוי ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1967, בניצחון 1-0 על נבחרת שוודיה.
בשנת 1976 השתתף קרוי עם נבחרת גרמניה המזרחית באולימפיאדת מונטריאול, וזכה עם הנבחרת במדליית זהב, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על נבחרת פולין.
בשנת 1981 ערך קרוי את הופעתו ה-86 והאחרונה במדים הלאומיים, במשחק בו ניצחה גרמניה המזרחית את נבחרת קובה בתוצאה 5-0.
יורגן פהל הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער.
פהל התפרסם בכך שערק מגרמניה המזרחית לגרמניה המערבית בתקופת מסך הברזל, ביחד עם חברו הכדורגלן נורברט נאכטוואי.
פהל שיחק לאחר עריקתו בעיקר באיינטרכט פרנקפורט, עמה זכה בגביע אופ"א ובגביע הגרמני.
פהל שיחק במועדון כמי האלה (כיום פ.צ.
האלשר) החל משנת 1973, ובעונתו הראשונה במועדון העפיל עמו לליגת העל המזרח גרמנית.
פהל נשאר במועדון שתי עונות נוספות.
בשנת 1976, פהל עבר לגרמניה המערבית, וחתם באיינטרכט פרנקפורט.
לא היה מדובר במעבר קבוצה רגיל.
בגרמניה המזרחית היה איסור לחצות את הגבול לגרמניה המערבית בעידן מסך הברזל, ופהל, ביחד עם חברו לכמי האלה, נורברט נאכטוואי, ניצלו הזדמנות שנקרתה בדרכם ככדורגלנים המשתתפים בטורנירים בינלאומיים.
באוקטובר 1976 שיחקו פהל ונאכטוואי בנבחרת גרמניה המזרחית עד גיל 21, וטסו לטורקיה על מנת לערוק ממנה לגרמניה המערבית, וכשנחתו בה, חתמו שניהם באיינטרכט פרנקפורט.
פהל היה מושעה תחילה לשנה בגין העבירה שביצע, ואחריה שיחק תשע עונות בפרנקפורט, בהן שימש שוער ראשון וערך 152 הופעות.
פהל זכה עם איינטרכט פרנקפורט בגביע אופ"א בשנת 1980, לאחר ניצחונות במפגשים כפולים מול באיירן מינכן בחצי הגמר ומול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר.
כעבור שנה, זכה פהל עם איינטרכט פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן.
עד לעונת 1984/85 היה פהל השוער הבכיר בפרנקפורט, ובשתי העונות הבאות איבד את מקומו בהרכב לשוער האנס-יורגן גונדלאך.
בשנת 1987 עזב פהל את איינטרכט פרנקפורט וחתם בריזספור הטורקית, שם שיחק שתי עונות, ופרש בשנת 1989 ממשחק פעיל.
פהל מתגורר נכון לשנת 2016 בפרגוואי, והוא בעלים של מסעדת קבבים.
יורגן פומרנקה הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני, ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בפ.צ.
מגדבורג, עמה זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974. לפומרנקה 53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, עמה זכה במדליית ארד באולימפיאדת מינכן והשתתף במונדיאל 1974. פומרנקה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית לשנת 1975.
פומרנקה העביר את כל קריירת הבוגרים בפ.צ.
מגדבורג, שם החל לשחק בשנת 1970. בעונתו השנייה בקבוצה, 1971/72, זכה פומרנקה באליפות ליגת העל המזרח גרמנית, וכעבור עונה זכה בגביע המזרח גרמני.
בעונת 1973/74 זכה פומרנקה באליפות נוספת עם מגדבורג, ובנוסף, היה חלק מההישג הגדול ביותר בתולדות המועדון, כאשר זכה עמו בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 0–2 על מילאן, במשחק בו שיחק 90 דקות.
בעונת 1974/75 זכה פומרנקה באליפות שנייה ברצף, כאשר זו הייתה עבורו עונת שיא אישית, בה הבקיע 15 שערי ליגה, ונבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית, כשמגדבורג הייתה קבוצה עם התקפה חזקה שכללה גם את יורגן שפארווסר, יואכים שטרייך ומרטין הופמן.
לאחר מכן פומרנקה לא זכה באליפויות נוספות עם מגדבורג, אך הוסיף שלושה גביעים, בעונות 1977/78, 1978/79 ו-1982/83. בשנת 1985 פרש פומרנקה ממשחק פעיל, לאחר שערך 301 הופעות ליגה במדי מגדבורג, והבקיע 82 שערים.
פומרנקה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1972, ובאותה שנה השתתף עמה באולימפיאדת מינכן, וזכה עם הנבחרת במדליית ארד לאחר תיקו 2-2 במשחק על מדליית הארד מול נבחרת ברית המועצות.
פומרנקה הבקיע את השער הראשון של גרמניה המזרחית בניצחון 2–3 על נבחרת גרמניה המערבית, במשחק שהיה טעון מאוד מבחינה פוליטית ונערך על אדמת גרמניה המערבית, ובסיומו הודחה גרמניה המערבית מהטורניר האולימפי.
בשנת 1974 השתתף פומרנקה עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, בו הודחה גרמניה המזרחית בשלב הבתים השני.
פומרנקה ישב על הספסל ולא שיחק בניצחון היוקרתי של גרמניה המזרחית 0–1 על גרמניה המערבית.
פומרנקה המשיך לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית עד לשנת 1983, אך לא השתתף בטורנירים גדולים נוספים, ופרש מהנבחרת עם 53 הופעות ושלושה שערים.
כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית: 1975
יורגן קוצ'ינסקי היה כלכלן וקומוניסט יהודי-גרמני.
הוא עבד עם צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, בעת היותו בגלות באנגליה, ובמקביל שימש כמרגל עבור ברית המועצות, והעביר להם מידע נרחב.
לאחר המלחמה, הוא חזר לגרמניה עם צבא ארצות הברית.
הוא השתקע במזרח גרמניה, חלק מתחום ההשפעה של ברית המועצות, והפך לאחד האינטלקטואלים המובילים בה.
יורגן קוצ'ינסקי נולד בשנת 1904 באלברפלד (וופרטל), גרמניה, היה הבכור מבין ששת הילדים של הכלכלן והדמוגרף היהודי רוברט רנה קוצ'ינסקי ואשתו, הציירת ברטה (גרדנוביץ) קוצ'ינסקי.
הילדים היו מוכשרים והמשפחה הייתה משגשגת.
אחותו של יורגן, אורסולה קוצ'ינסקי, הפכה מאוחר יותר למרגלת שעבדה למען ברית המועצות.
לאחר מכן הפכה לסופרת, תוך שימוש בשם רות וורנר, שעל פיה היא מזוהה לעיתים קרובות.
המשפחה התגוררה בווילה קטנה ברובע שלכטנזה שבדרום מערב ברלין.
הוא גדל במשפחה של אנשי אקדמיה שמאלנים, כמתבגר יורגן קוצ'ינסקי בילה בחברת פעילים, ביניהם המנהיגים הקומוניסטיים קרל ליבקנכט ורוזה לוקסמבורג.
בין 1910 ל-1916 למד קוצ'ינסקי בבית ספר פרטי בברלין-זאהלנדורף, לפני שהמשיך לבית ספר תיכון בעיר.
הוא סיים בהצלחה את לימודיו בשנת 1922 והלך ללמוד בארלנגן, בברלין ובהיידלברג.
מקצועות לימודיו כללו פילוסופיה, סטטיסטיקה וכלכלה פוליטית.
בשנת 1926 הוא נסע כתלמיד מחקר לארצות הברית, שם קיבל על עצמו לימודי המשך במוסד ברוקינגס בוושינגטון.
הוא חזר לגרמניה בשנת 1929 והתיישב בברלין.
בין 1930 ל -1933 הוא תרם לעיתון המפלגה, Die Rote Fahne, במחלקת המידע וכעורך הכלכלי של העיתון, והצטרף למערכת ב-1931. כמות הכתיבה של קוצ'ינסקי הייתה רבה, והניתוחים הכלכליים שכתב עבור העיתון היו נקראים ישירות על ידי השגריר הסובייטי.
בינואר 1933 נטלה המפלגה הנאצית את השלטון.
חברות במפלגות פוליטיות (פרט למפלגה הנאצית) נעשתה בלתי חוקית, והאיסור על מפלגות פוליטיות נאכף במיוחד לגבי חברי המפלגה הקומוניסטית לשעבר.
בשנים הבאות יתברר גם שהאנטישמיות הקשה שהשתלטה ברטוריקה הנאצית בשנותיה באופוזיציה תשולב במדיניות הממשלה.
במהלך 1933 נעצרו ונכלאו קומוניסטים גרמנים רבים, בעוד אחרים עזבו את הארץ כדי למנוע גורל דומה.
כבר בפברואר 1933 קוצ'ינסקי ואשתו שוחחו עם הוריו וארבע אחיותיו של יורגן באפשרות להגר לבריטניה, אך בשלב זה החליטו להישאר בגרמניה ולהשתתף בהתנגדות אנטי-פשיסטית.
קוצ'ינסקי המשיך לספק עבודה אנליטית על ההתפתחויות הכלכליות והחברתיות בגרמניה לטובת ההנהגה הלאומית של המפלגה הקומוניסטית.
אלה הועמדו לרשות המוסדות הסובייטיים, השתמשו בהם בעיתונים הסובייטיים, והם סייעו בתעמולה.
הוא היה פעיל גם בתנועת האופוזיציה עד שדוכאה לחלוטין ב-1935. הסיכון לקוצ'ינסקי הלך וגבר.
החשש שהוא יעצר ושביתו ישדד על ידי סוכנויות ממשלתיות היה קבוע.
הוא נסע למוסקבה בשנת 1935. לבסוף, בינואר 1936, לא ניתן היה לדחות את ההגירה והוא עבר לבריטניה.
נראה כי עיתוי המעבר שלו ללונדון הופעל על ידי הוראות שהתקבלו ממוסקבה.
בבריטניה, תרומתו לפוליטיקה של השמאל כללה עבודה עם מגזין הלייבור, שלא היה שלוחה של מפלגת הלייבור הבריטית, אלא של המפלגה הקומוניסטית הבריטית במוסקבה.
המוניטין האקדמי הבין-לאומי שלו העניק לו גישה לאנשי הממסד הבריטי.
קוצ'ינסקי הפך למנהיג טבעי של הקומוניסטים הגרמנים שביקשו מקלט בבריטניה מהנאציזם.
הוא שמר על קשר שוטף עם הנהגת המפלגה הקומוניסטית הגרמנית הגולה, שבמחצית השנייה של שנות השלושים התבססה בפריז.
הוא היה נפגש איתם שם כדי להחליף רעיונות.
בספטמבר 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה: קוצ'ינסקי היה אחד מהגולים הגרמנים הרבים שהוחזקו בסטטוס כחיילי אויב.
היו מעצרים אך הם הורשו לדבר זה עם זה והוא המשיך את עבודתו האנטי-פשיסטית בקרב עמיתיו.
הוא שוחרר מוקדם יותר מרוב הגרמנים שנתפסו במבצע הזה, בעקבות התערבות אמריקאית בדרג גבוה עם השלטונות הבריטיים.
בשלב מסוים בתקופתו באנגליה, קוצ'ינסקי גויס על ידי שירותי המודיעין של ארצות הברית כסטטיסטיקאי.
הוא, כמו אחותו הבכורה אורסולה, ביצעו משימות ריגול עבור ברית המועצות.
קלאוס פוקס, פיזיקאי מלייפציג, היה עוד גולה קומוניסט גרמני שחיפש מקלט בבריטניה.
גם פוקס, שהוגדר אויב זר בתחילת המלחמה, נכלא באי מאן ואחר כך נשלח לקנדה; הוא הורשה לחזור לבריטניה ושוחרר ב-1941. קוצ'ינסקי ופוקס הכירו זה את זה, והכלכלן שכנע את הפיזיקאי לעבוד במודיעין הסובייטי.
קוצ'ינסקי הכיר את פוקס לאחותו, שעבדה אז עבור הסובייטים בשם "סוניה".
לאחר מכן, סוניה הפכה למפעילה של פוקס במודיעין הסובייטי.
בשנים הבאות, פוקס וסוניה נפגשו בקביעות באוקספורדשייר, לשם היא עברה כדי להתקרב להורים (וגם ליורגן), שגם הם הוגלו מגרמניה הנאצית.
בתחילת המלחמה הם הועברו מלונדון.
פוקס עבד בקרבת מקום על כמה אתגרים טכניים הקשורים בפיתוח פצצת אטום.
המידע שהעביר לצבא הסובייטי באמצעות אחותו של יורגן "סוניה" / אורסולה נחשב כמאיץ פיתוח הנשק הגרעיני של הסובייטים בארסנל הצבאי שלהם.
באמצע 1944 פנה קוצ'ינסקי לג'ו גולד, קולונל במשרד האמריקני לשירותים אסטרטגיים, כדי לסייע בגיוס גולים גרמנים שמוכנים לצנוח בגרמניה לצורכי ריגול.
קוצ'ינסקי הפנה את גולד לסניף הלונדוני של המפלגה הקומוניסטית הגרמנית, וגולים קומוניסטים גרמנים נבחרו למשימה.
(הוא שיתף את הפרטים האלה עם אחותו אורסולה ועם ברית-המועצות) על סמך פרסומיו האחרונים על הכלכלה הגרמנית, בספטמבר 1944 הוזמן קוצ'ינסקי להצטרף לסקר האסטרטגי בעניין יעילות ההפצצות על גרמניה; הוא קיבל דרגת סגן-אלוף בצבא ארצות הברית.
הוא העביר את הניתוח הזה אל המודיעין הסובייטי.
בתום המלחמה, כשקוצ'ינסקי חזר לגרמניה, היה בדרגת סגן-אלוף בצבא ארצות הברית, עם מנדט רחב בשל השתתפותו ב"סקר הפצצות האסטרטגיות", כדי שיוכל להשיג תיעוד חשוב על ייצור הנשק הגרמני.
בתפקידו כקצין בכיר בארצות הברית, הוא עצר באופן אישי את התעשיין הרמן שמיץ בהיידלברג.
כמנכ"ל אי גה פארבן, שמיץ היה אז חשוד בפשעי מלחמה.
מבחינת אזורי הכיבוש, כקצין אמריקאי בכיר, קוצ'ינסקי התבסס לראשונה על האזור האמריקאי של מה שנקרא מאוחר יותר - מערב ברלין.
עם זאת, ביולי 1945 מינה אותו ראש המינהל הצבאי הסובייטי באזור הכיבוש הסובייטי לתפקיד בכיר, במה שנודע מאוחר יותר בשם מזרח גרמניה.
בשנת 1947, השנה שבה נפטר אביו באוקספורד, ויתר קוצ'ינסקי על אזרחותו הבריטית (שנרכשה בזמן המלחמה).
הוא התכוון להתיישב דרך קבע בגרמניה.
ב־1946 מונה למועצת ההוראה להיסטוריה כלכלית באוניברסיטת ברלין.
הוא היה הממונה על המכון להיסטוריה כלכלית עד 1956.
בין 1949 ל-1958 ישב קוצ'ינסקי כחבר בפרלמנט במזרח גרמניה והיה אחד המחוקקים הלאומיים של המדינה.
במקביל הוא היה אחד מאנשי האקדמיה הבולטים והפופולריים ביותר במזרח גרמניה.
במהלך חייו הוא פרסם כ-4,000 קטעי כתיבה.
בשנת 1955 הוא ייסד וניהל את המחלקה להיסטוריה כלכלית באקדמיה הגרמנית למדעים וכן עבור המכון להיסטוריה כלכלית.
אף על פי שהגיע לגיל הפרישה, הוא המשיך לעסוק במגוון של נושאים חשובים ולתת ייעוץ לחברות שונות.
מעל הכל המשיך לכתוב בצורה אינטנסיבית, ולהציג את עצמו, בייחוד בעיני מבקרי הממשלה הצעירים יותר, כהוגה מרקסיסטי.
נקודת המוצא לגילויו על ידי דור חדש של קוראים הייתה ספרו שפורסם ב -1983, שכותרתו "דיאלוג עם נכדי הגדול" אשר נקרא בהרחבה במזרח גרמניה בשנות השמונים ועל אף שנמתחה עליו ביקורת על ידי המפלגה.
הרצאותיו הפומביות היו פופולריות מאוד.
כחבר בכיר ב"אריסטוקרטיה המהפכנית" של המדינה, הוא הרשה בסופו של דבר לעצמו, חופש רב יותר בביקורתו על המשטר מאשר היה מותר לאחרים.
הוא מעולם לא איבד את ביטחונו במנהיג של גרמניה המזרחית - אריך הונקר והוא מעולם לא איבד את אמונתו המרקסיסטית: שלא כמו כמה מחברי הממסד בגרמניה המזרחית.
בכתיבתו שלאחר איחוד הגרמניות 1989/90 חשף את הצד האפל של הדיקטטורה הישנה בבחינה רחבה ועמוקה יותר.
יורגן קוצ'ינסקי התחתן עם הכלכלנית והמתרגמת מרגריט שטיינפלד.
לבני הזוג היו שלושה ילדים, תומאס, פיטר ומדלן.
תומאס, כמו אביו, נעשה מרצה באוניברסיטה והיסטוריון כלכלי.
פיטר, מומחה לציוויליזציה האמריקאית, עבד שנים רבות באוניברסיטת מרטין לותר בהאלי-ויטנברג.
בתור נצר ובכור הבכור ממשפחה אינטלקטואלית, ירש יורגן קוצ'ינסקי ספרים רבים.
האוסף כלל ספרים מהמאה השמונה עשרה, והוא הוסיף עליו מאוד.
"סבא של סבא רבא" שלו היה מעריץ של עמנואל קאנט, והוא רכש מספר מהדורות ראשונות של יצירות קאנט.
הייתה לו גם מהדורה מוקדמת של המניפסט הקומוניסטי (למעשה, רק מהדורת פיראטים שנדפסה ב־1851), שסבו קנה במסע לפריז.
כאשר עזבו את גרמניה, רוב האוסף הושאר מאחור.
כאשר אביו של קוצ'ינסקי, רוברט רנה קוצ'ינסקי, נמלט לאנגליה בתחילת שנות השלושים, הצליח להציל רק 20,000 ספרים.
אף על פי כן, עם מותו של יורגן קוצ'ינסקי, הוא צבר ספרייה פרטית ענקית ובעלת ערך של כ -70,000 ספרים וכתבי עת.
ספרייתו של קוצ'ינסקי השתלבה בשנת 2003 עם הספרייה המרכזית והאזורית של ברלין והיא שוכנת באוסף ההיסטורי של הספרייה.
קוצ'ינסקי מזוהה לעיתים קרובות עם הסטליניזם בתקופת השלטון של הדיקטטור.
יורגן קוצ'ינסקי לא יכול היה לקבל את ההוקעה של סטלין על ידי יורשיו.
"הסטליניזם" אימץ את כל ההתפתחויות הרוחניות והעובדותיות, במשך תקופה של שלושה עשורים, והיו לך תוצאות חיוביות צד תוצאות שליליות.
בשנות החמישים והשישים שלו, קוצ'ינסקי דחה בגלוי את ההוקעה החדשה של סטלין תוך שהוא מתווכח עם ההנהגה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.
בהבוננותו על העולם באמצעות ההשכלה שלו בהיסטוריה הכלכלית, הדגיש קוצ'ינסקי שני הישגים עיקריים שהיו לסטלין.
התיעוש המהיר הושג עם יצירתו של ענף תעשייה כבדה ברחבי רוסיה הכפרית, מעשה שהיה תנאי הכרחי להישג השני של סטלין, התבוסה של גרמניה הנאצית.
מעבר לכך, סטלין נהנה מאמון העם הסובייטי.
קוצ'ינסקי טען כי פולחן האישיות של סטלין והנאומים סיפקו לעם ולחיילים כוח מוסרי.
באופן ביקורתי, הוא ציין כי סטלין בגד באמון שניתן לו, משום שהוא יצר דיקטטורה אכזרית.
כישרונו של הדיקטטור כתועמלן איפשר לו להרוס מחלוקות אובייקטיביות דיאלקטיות ואת מתנגדיו.
1949 הפרס הלאומי של מזרח גרמניה
1974 הפרס הלאומי של מזרח גרמניה
1989 קרס הזהב של מסדר ההצטיינות הפטריוטי
יורגן מתאוס הוא היסטוריון גרמני.
מתאוס נולד בדורטמונד, שבגרמניה, ולמד היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת בוכום, שם הוא גם סיים ב-1992 את הדוקטורט שלו.
בשנת 1993 יצא ספרו הראשון.
הוא עבד תקופה כהיסטוריון באוסטרליה.
ב-1994 החל לעבוד במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
בשנת 2004 היה שותף בכתיבת ספרו של כריסטופר בראונינג "הדרך אל הפתרון הסופי: התפתחות המדיניות הנאצית כלפי היהודים", לרגל הוצאתו השתתף בכנס ביד ושם.
לפי ההלכה, יורד לנכסי חברו שלא מדעתו (נקרא לעיתים: יורד) הוא אדם שהשביח את נכסיו של חברו בלא ידיעתו.
האדם שהושבחו נכסיו ללא ידיעתו חייב לשלם לאדם שהשביח את נכסיו, ואינו יכול לטעון שאינו מעוניין בהשבחה זו.
במקור הדין נאמר כי במקרה שבו השביח אדם שדה או בית של חברו, חייב בעל השדה לשלם לו כפי שווי עבודתו.
דין זה מוגבל לשדה העומדת לנטיעה או לבית העומד לשיפוץ וכדומה, מאחר שלולא עבודתו היה נדרש לשלם סכום זה לפועל שישכור.
אך במקרה שהשדה או הבית היו נשארים שוממים באותה השנה ללא השבחה זו, מתחייב בעל הבית לשלם ל'יורד' רק את סכום ההוצאות שהוציא בעבודתו זו, או כפי השבח שהשביחה השדה מחמת עבודתו – הנמוך מבין השניים.
פרשני התלמוד המוקדמים נחלקו האם יש לחייב את בעל השדה אם הוא אריס ודרכו לנטוע את שדותיו בעצמו, ואין לו רווח ממוני של אי שכירת פועל.
לדעת הראב"ד יש להתייחס לשדה כאילו אינה מיועדת לנטיעה, מפני שבעל השדה לא היה מוציא הוצאות על מנת לנטוע בשדה; אולם לדעת הרשב"א יש לבעל השדה לשלם ל'יורד' את השווי ששווה לו הנאה זו שנמנעה ממנו הטרחה של נטיעת השדה, וכדעה האחרונה פסק הרמ"א.
כאמור, בעל השדה או הנכס מחויב לשלם ל'יורד' על הוצאותיו.
בראשונים ובאחרונים האריכו לבאר מאיזה טעם מתחייב בתשלום:
נהנה – יש שכתבו שהחיוב הוא מדין נהנה, מאחר שבעל השדה נהנה ממעשיו אל ה'יורד.
משתרשי ליה – יש מהאחרונים שכתבו שסיבת החיוב הוא מאחר שעל ידי פועלת ה'יורד' חסכו הבעלים ממון שהיו נצרכים להוציא לולא מעשיו.
ממוני גבך – הרב יחזקאל אברמסקי כתב שסיבת החיוב היא משום שהנטיעות וכדומה הן רכוש ה'יורד'.
אריס או פועל – מאחר שהשדה עומדת ליטע, נוח להם במעשיו של ה'יורד' וכאילו ירד לשם מדעתם.
"יורד הערב" הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל, אשר הוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך האלבום "רבע לשש".
השיר יצא לאור במרץ 2013, כחלק מהאלבום וכרצועה הפותחת שלו.
בנובמבר 2024, הוציא רייכל גרסה מחודשת של השיר שהוקדשה למען שגיא דקל חן, שנחטף לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, ונכון לצאת הסינגל נמצא מעל 400 ימים בשבי בעזה.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.
השיר הוא בסגנון העולם אשר מאפיין שירים נוספים מהאלבום.
השיר הוא מבין ארבעת השירים היחידים שביצע רייכל באלבום.
בסמוך לצאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-464 אלף השמעות.
ב-13 בנובמבר 2024, רייכל הוציא סינגל בו הוא מחדש את השיר.
השיר הוקדש לשגיא דקל חן, שנחטף לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר.
הוא מאוחר יותר שוחרר מהשבי ב-15 בפברואר 2025, לאחר 498 ימים.
בקליפ לשיר מופיעות אשתו ובתו של שגיא, המדברות על הגעגועים והחסרון של בן הזוג והאבא.
השיר היה האהוב על שגיא דקל חן, ונבחר להקדשה עבורו על ידי רייכל והפרויקט של תמרי.
בוגרי כפר הנוער ביכורים, שהוקם על ידי שגיא ותמר קדם סימן טוב שנרצחה בטבח 7 באוקטובר, משתתפים בביצוע השיר יחד עם רייכל.
מנהל הפרויקט ואחיו של שגיא, איתי דקל חן, שיבח את התמיכה של עידן רייכל וציין את הקשר החזק ביניהם.
רייכל היה הראשון שהגיע לתמוך במשפחתו של שגיא בבית החולים ובקהילת ניר עוז לאחר הפינוי לאילת והוסיף כי רייכל סייע להחזיר מעט חיוך למשפחה ולהחזיר את האקורדיון לחייו של רייכל.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-26 בפברואר 2014 בבימויו של אלעד ויסמן.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-643 אלף צפיות.
יורד לאומנות חברו הוא איסור להתחרות באומנות או במסחר בהן עוסק חברו.
לפי איסור זה, יכול הסוחר הוותיק לעכב את הסוחר החדש אם הוא פוגע בפרנסתו.
ההלכה רואה ביורד לאומנות חברו "רשע", וניתן לנקוט נגדו צעדי מחאה.
יש מן הראשונים שהסמיכו את האיסור על המקרא "ארור מסיג גבול רעהו".
אמנם, לפי פשוטו המקרא עוסק בדיני קרקעות ואוסר השתלטות על קרקעותיו של הזולת.
אולם הראשונים למדו שכלול באיסור זה גם שכשם שאין לפלוש למקרקעין של הזולת כך אין לפלוש לתחום העיסוק שלו באמצעות ירידה לאומנותו.
יש מן הראשונים שלמדו את איסור "יורד לאומנות חברו" מדין "עני המהפך בחררה".
לפיו, במידה ואדם מנסה לזכות בחפץ כלשהו, אסור לאחר להתערב ולהוציאו מידיו.
בדומה לכך, אדם שסוחר זה מכבר באומנות מסוימת זכה בלקוחותיו, ואל לו לאדם זר למשוך ממנו את הלקוחות על ידי עיסוק באותה אומנות.
בין האחרונים, יש הסבורים שאיסור "יורד לאומנות חברו" הוא מן התורה ומקורו באיסור גזל "לא תעשוק את רעך ולא תגזול".
עמדה זו מקנה לאיסור תוקף הלכתי גמור.
ויש מן האחרונים שלמדו איסור זה מדיני שכנים שאם תיפתח חנות חדשה הרי היא תפריע את חנותו, ועל כן יכול בעל החנות למנוע מלפתוח בסביבתו חנות חדשה.
בדומה לכל הפרעה שיכול למנוע בסביבתו.
בתוספתא נחלקו התנאים: "כופין בני מבוי זה את זה שלא להושיב ביניהן לא חייט ולא בורסי ולא אחד מן כל בעלי אומניות.
ר' שמעון בן גמליאל אומר אף לשכנו יכולין לכופו".
להלכה נקטו מרבית הראשונים כשיטת חכמים.
ברם יש מי שנקט כשיטת רשב"ג.
במהרי"ק כתב שכל הדברים דלעיל הם רק לגבי בית הדין שאינם מתערבים במקרים דלעיל אבל יכול בעל החנות לסלק את השני דרך שר העיר.
אולם בבית יוסף חולק על דבריו.
עוסק בן עיר אחת זכאי למנוע מעוסק בן עיר אחרת להקים עסק מתחרה בעירו (של הראשון) זכות זו תקפה בכל העיר, ואף שלא בקרבת מקום העיסוק של העוסק הראשון.
בדומה לכך, סוחרים מקומיים זכאים לעכב סוחרים העוברים בין הערים מלסחור בעירם, בטענה שבכך הם מקפחים את פרנסת בני העיר.
עם זאת, אין למקומיים זכות לעכב את האחרים מלסחור בסחורות שאינן מצויות בקרב בני העיר.
אם הסוחר שאינו גר בעיר מציע את מרכולתו במחיר זול יותר, ישנה מחלוקת בראשונים האם יש למנוע ממי שאינו בן העיר לפתוח חנות כמו במקרה רגיל או שיש להעדיף את טובת כלל התושבים שיקבלו מחיר זול יותר, ולכן אין למנוע מהקמת חנות חדשה במקרה כזה.
עם זאת, אם הסוחר הזר מציע מחיר נמוך משמעותית מן המקובל, על מנת לפגוע בסוחרים המקומיים אין להתיר לו למכור בעיר.
בנוסף, זכות התחרות של הסוחר הזר מוגבלת למוצרים הזולים ולא לכלל מרכולתו.
מי הוא בן אותה העיר
מבואר בגמרא שגם מי שאינו מבני העיר אם הוא משלם מס עם בני העיר הרי יכול לפתוח חנות בעיר ולא ניתן לעכב עליו.
נחלקו הראשונים באיזה מס מדובר לשיטה אחת מדובר במס הכנסה ("מנת המלך"), ולשיטה אחרת זהו מס הגולגולת, המוטל על כל אחד מתושבי העיר ללא קשר לעיסוקו.
בדין אומנים המתגוררים במבואות שונים באותה עיר, קיימת מחלוקת ראשונים: לפי גישה אחת בן מבוי רשאי לעכב על בן מבוי חברו, ולפי גישה אחרת אינו רשאי.
ר' חיים מצאנז סבור שבזמננו כל תושבי העיר נחשבים בני אותו מבוי.
1. איסור תחרות מצד סוחרים מחוץ לעיר, חל רק על רוכלים המוכרים בכמויות מועטות, אולם במקום של מכירה סיטונאית התחרות מותרת, משום שזו טובתם של בני העיר.
2. סוחר הבא לעיר לגבות חובו מותר לו למכור את סחורתו עד שיסיים לגבות את חובותיו ויעזוב את העיר.
3. עיר המקיימת יום שוק פתוח, בו מגיעים לעיר סוחרים ממקומות שונים, אי אפשר למנוע מהם מלמכור את מרכולתם ביום זה, אולם ניתן למנוע מהם מלהסתובב על פתחי בני העיר לשם מכירת מרכולתם.
4 עזרא תיקן לטובתן של בנות ישראל שיהיו רוכלים מסתובבים בעיירות על מנת שיהיו בשמים ותכשיטים מצויים להן.
תקנה זו מאפשרת לאותם רוכלים להתחרות במכירת מרכולתם גם כנגד הסוחרים המקומיים.
עם זאת, הרוכלים אינם יכולים לקבוע את מקומם בעיר מסוימת ללא הסכמת תושביה, למעט תלמידי חכמים להם מותר להשתקע בעיר בה באו לסחור, כדי שיוכלו לעסוק בלימודם ומשום שאין דרכם לעבור מעיר לעיר.
היתר התחרות בתחום לימוד התורה נובע מהרצון להאדיר את לימוד תורה באמצעות "קנאת סופרים תרבה חכמה".
בדומה לתלמוד תורה, גם בעסקים בצרכי מצווה, דוגמת סוחרים בתשמישי קדושה או בספרי קודש, עוסק אינו זכאי למנוע מחברו להתחרות בו.
יוצאים מכלל זה סופרי תפילין ומזוזות, הנדרשים לרמת דיוק גבוהה, וקיים חשש שעידוד התחרות יפגע באיכות ובמקצועיות של עבודתם.
ביחס למלאכת הרבנות נחלקו האחרונים האם רב חיצוני זכאי לקפח את פרנסתו של רב העיר בעריכת גיטין וקידושין וכדומה, יש הסבורים שבזמננו הואיל ומשרת הרבנות מוגדרת מבחינת תפקידיה וסמכויותיה, תחרות בתחומים עליהם מופקד הרב משמעה, פגיעה בסמכויותיו ובפרנסתו של רב העיר.
באמצעות הפחתת מחירים - נחלקו התנאים האם חנווני יכול להפחית את מחיר סחורותיו על מנת למשוך לקוחות.
רבי יהודה אוסר פעולה זו כי כך החנווני פוגע בפרנסתם של שאר החנוונים, אולם חכמים מתירים ואף מציינים התנהגות זו לשבח ("זכור לטוב"), משום שהיא מובילה להוזלת מחירים.
האחרונים נחלקו בגדר ההיתר למכירה במחיר מופחת: יש הסבורים כי ההיתר קיים רק במקום בו צפויה השפעה על מחירי הסחורות הקבועים בשוק, אך אם לא צפויה הוזלת מחירים כללית, משום ששער המחירים קבוע - אין להתיר הפחתת מחירים פרטנית של סוחר בודד.
לעומת זאת, יש הסבורים שמותר לסוחר להפחית את המחירים של מוצריו, אף אם הפעולה הזו לא תוביל להוזלת מחירים כללית, כל עוד אין הוא מקפח בכך את פרנסת שאר הסוחרים.
לפי דעה נוספת, מותר לסוחר להפחית מחירים ואין בכך ירידה לאומנות שאר הסוחרים כי הם יכולים לנקוט דרך פעולה דומה, אך במקום בו שאר הסוחרים לא יכולים להפחית את השער יהיה הדבר אסור.
יש אחרונים שמגדירים את כל העיר כרשות אחת ולפיכך אינם מבדילים בין בני מבואות שונים אלא כל בני העיר רשאים לעשות את מלאכתם בכל מקום שירצו, ואין זכות קדימה לבני מבוי מסוים.
מקביעה זו נובע, שאין איסור לבן המקום לפתוח עסק מתחרה בסמוך לחברו.
עם זאת, ראוי שלא לעשות זאת, משום מידת חסידות.
לצד ההלכות שלעיל, לבני העיר עומדת הרשות למנוע תחרות עסקית בלתי מרוסנת באמצעות הטלת קנסות ("להסיע על קיצתן").
ובאמצעות תקנות הקובעות מי זכאי לפתוח חנות בעיר ובאילו תנאים.
כיום, מדינת ישראל מעודדת תחרות עסקית תחת הגבלות "חוק התחרות הכלכלית".
עוסק שברצונו להתחרות בבעלי עסקים קיימים לא יתקל בהתנגדות מצד רשויות החוק להלכה הותרה פתיחה של רשת מרכולים גדולה וזולה, אף על פי שהיא עלולה לפגוע במרכולים המקומיים הקטנים, משום שהעסק החדש משלם מיסים בדומה למתחריו, ובנוסף פתיחתו תתרום להפחתת מחירים שתועיל עם תושבי האזור.
מטעמים אלה, העסק החדש אינו נחשב לגורם זר ומותר לו להתחרות כנגד הסוחרים המקומיים.
שכירות של חנות במקום שוכר שהסתיימה תקופת שכירותו - מרבית האחרונים סוברים שזו נחשבת ירידה לאומנות חברו מפני שעצם שכירות החנות לעצמו הוא גורם לאיבוד מקור פרנסת חברו.
החלפת פועל – אחרונים אוסרים זאת משני טעמים: משום שהוא "יורד לאומנות חברו" ומשום שחל עליו דין "עני המהפך בחררה", מפני שהפועל מניב מעבודתו הדומה ל"חררה" רווח, וירידה לאומנותו תיטול את הרווח הזה ממנו.
עבודה קבועה מול ספק - נחלקו הראשונים אם מותר לפגוע בקשרי מסחר קבועים בין לקוח לספק המכונים "מערופיא".
יסוד הדיון בדברי התלמוד: "מרחיקים מצודת הדג מן הדג כמלא ריצת הדג", מחשש שקיומה של מצודת דייג מתחרה תוביל לפגיעה בכניסתם של דגים למצודתו של דייג קיים.
יש הגורסים שאין לאסור פגיעה ברווח עתידי, משום שטרם הגיע לידיו של חברו.
לפי דעה אחרת, פגיעה בקשרי מסחר אסורה, גם כשמדובר בפגיעה ברווח עתידי, משום איסור 'עני המהפך בחררה' ויורד לאומנות חברו לפי דעה זו, הואיל והדייג הראשון כבר מתעסק בנטילת הדגים אסור לדייג השני לעסוק בכך גם כן.
תיירות או מסחר במשאבי טבע- נפסק שלבני המקום זכות קדימה לעשות שימוש במשאבים אלו, ביחס לסוחרים חיצוניים.
אולם אם הסוחרים חיצוניים השקיעו בפיתוח העסק או המשאבים המקומיים, הם זכאים להנות מהשקעתם על ידי רווחים מהתשתיות המקומיות.
דוגמאות לפסיקת בתי הדין בימינו
1. הסגת גבול של ספק שיש לו לקוח קבוע
חברה ארגנטינאית להספקת בשר הפסיקה לסחור עם חברה ישראלית עימה עשתה עסקים במשך שנים, ועברה לסחור עם חברה ישראלית אחרת.
התובעת טענה שהחברה הישראלית החדשה הסיגה את גבולה, באמצעות הצעת תנאים משופרים שהובילו להפסקת הפעילות העסקית עם החברה הארגנטינאית.
הנתבעת השיבה כי תחרות היא דבר מותר, והוסיפה שההצעה לא באה מיוזמתה אלא החברה הארגנטינאית הציעה לה את הזיכיון ליבוא בשר.
יתר על כן, נטען שבעבר החברה החדשה היא שהייתה בעלת הזכיינות לייבוא הבשר עד להחלפתה בחברה התובעת.
לא מתקיים בנידון "דין עני המהפך בחררה" כלפי החברה הנתבעת מפני שהתובעת טרם החלה את המשא ומתן עם הספקית לגבי השנה הבאה.
"הרחקת מצודת הדג" לצורך מניעת הסגת גבול של חברה חדשה בתחום עיסוק של חברה קיימת לא חלה בנסיבות העניין מפני שנדרשת הוכחה וודאית שהדגים היו אמורים להיכנס למצודת הדג של הראשון, וכאן אין הוכחה לכך.
דין מערופיא אוסר תחרות עסקית רק במקרה בו קיים קשר עסקי קבוע בין יהודי לגוי.
בנידון שלפנינו, החברה הארגנטינאית אינה מקיימת מערופיא עם החברה הישראלית מפני שבפועל תחרות עסקית היא דבר נפוץ, וחברות רגילות להחליף את הספקים שלהן לצורכי יעילות כלכלית.
לכן, אין בנסיבות העניין קשר הנחשב קבוע בין החברות.
מכל הטעמים הללו, בית הדין דחה את התביעה, ובכך אישר את העסקה שנחתמה בין הנתבעת לחברה הארגנטינאית.
2. זכות מכירת ספרים בישיבה
בעל חנות ספרים מכר לישיבה מסוימת את ספריו ברווח של 20%.
אחד מבחורי הישיבה החל למכור בה ספרים במחיר עלות ללא מטרות רווח, וכך בעל חנות הספרים החל להפסיד את לקוחותיו.
התובע ביקש להפסיק את מכירת הספרים של התלמיד מפני שהלה פוגע בפרנסתו.
הנתבע טען שאין במעשיו כוונת רווח אלא הוא פועל לשם שמיים.
נקבע כי על פי דין הגמרא מותר לבן אותה עיר לפתוח עסק שכבר קיים באותה עיר.
יתר על כן, הרא"ש מציין שניתן להכניס סוחר חיצוני לעיר כאשר הוא מוכר בזול והדבר מיטיב עם תושבי העיר.
מנגד, ערוך השולחן מסייג את היכולת של סוחר חיצוני להתחרות בקיימים כאשר הוא מוכר במחירים שאי אפשר להתחרות בהם כלל כי בכך הוא פוגע במסחר.
בנידון שלפנינו הנתבע פעל באופן מסחרי המשפיע על השוק המקומי שלא למטרות רווח.
לפיכך, אף שהוא תושב המקום, הואיל ואינו שומר על תנאי מסחר הוגנים קבע בית הדין שאסור לו להתחרות בתובע.
יורגן רוסטה (באסטונית: Jürgen Rooste; נולד ב-31 ביולי 1979) הוא משורר אסטוני, שנולד בבירת ארצו, טאלין, ועודנו גר בעיר הולדתו.
רוסטה למד בלשנות ושפה אסטונית.
הוא קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה בשנת 2012. במשך חמש שנים רצופות שימש עורך ספרותי באחד העיתונים החשובים של ארצו, וכשנה כיהן בתפקיד ראש המכון לתרבות אסטוניה הנמצא בהלסינקי שבפינלנד.
כמו כן עסק בכתיבה עיתונאית, בארגון אירועי תרבות, בביום מחזות ובהוראת כתיבה יוצרת.
כיום הוא מקדיש את רוב עיתותיו לכתיבה.
על יצירתו זכה לארבעה פרסים יוקרתיים.
שבעה משיריו התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי.
יורגן שטוק הוא שוטר גרמני.
הוא מכהן כמזכ"ל האינטרפול מאז 7 בנובמבר 2014.
הוא הצטרף למשטרה הפלילים בהסה בשנת 1978 ונשאר כקצין עד 1992. בין 1992 ל־1996 למד באוניברסיטת גיסן כדי להעסיק את עצמו במחקר מדעי בקרימינולוגיה.
ב-1996 עבד כעורך דין, לפני שחזר למשטרת הפלילים הפדרלית כדי לשמש סגן ראש יחידה למאבק בפשיעה כלכלית.
שטוק הפך לנשיא האוניברסיטה למדעי המשטרה השימושית הממוקמת בסקסוניה-אנהלט ב־1998.
בשנת 2000 הוא חזר פעם נוספת לשורות משטרת הפלילים כדי לעמוד בראש המכון ללימודים והכשרה של אכיפת חוק.
בשנת 2004 הוא מונה לסגן נשיא משטרת הפלילים הפדרלית.
הוא גם פרופסור כבוד למשפטים וקרימינולוגיה מאוניברסיטת גיסן.
מאז 2005 שטוק עובד עבור האינטרפול.
הוא היה סגן נשיא אירופה בארגון בין 2007 ל-2010. ב-7 בנובמבר 2014 הוא נבחר למשרת המזכיר הכללי של האינטרפול על ידי העצרת הכללית.
הוא קיבל את התפקיד מרונלד נובל.
הוא נבחר לכהונה של חמש שנים.
באוקטובר 2019, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה של חמש שנים.
יורגן לינג (בדנית: Jørgen Lyng; נולד ב-7 במרץ 1934) הוא גנרל דני בדימוס אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 1989–1996.
לינג שרת בקורפוס היגרים של צבא דנמרק, ועבר אימונים מיוחדים בבריטניה, גרמניה וארצות הברית.
לתפקיד ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) הוא מונה ב-31 באוקטובר 1989. תקופת כהונתו בתפקיד התאפיינה בפעילות אגרסיבית של הצבא הדני במגוון יעדים ברחבי העולם.
ב-1990 הוא שלח את הסיירת HDMS Olfert Fischer להשתתף במלחמת המפרץ.
בהמשך שלח כוחות קרקעיים של הצבא הדני להשתתף במלחמת בוסניה (מבצע בולבנק).
ב-1994 הוא הורה להקים את הבריגדה הבינלאומית הדנית שנועדה להוות עתודה מיוחדת של הצבא הדני לפעילות ברחבי העולם.
במיתולוגיה הנורדית, יורד (בנורדית עתיקה: Jǫrð, 'אדמה') היא האנשה של כדור הארץ.
היא אמו של אל הרעם ת'ור ובת זוגו של אודין.
יורד מעיד בהיסטוריה הדנית גסטה דנורום, שחוברה במאה ה-12 על ידי ההיסטוריון הדני סקסו גרמטיקוס; האדה הפואטית, שחוברה במאה ה-13 על ידי אדם או יחידים לא ידועים; והאדה הפרוזאית, שחוברה אף היא במאה ה-13. שמה משמש לעיתים קרובות בשירה סקאלדית ובקנינגים כמונח פיוטי לאדמה או לאדמה.
יורד זכתה לאזכור ב'גסטה דנורום' של ההיסטוריון הדני סקסו גרמטיקוס בתור לורית'ה.
באדה הפואטית, יורד זוכה לאזכור בשירים וולפוסה ולוקאסנה .
בוולפוסה, תור מכונה mǫgr Hlóðyniar ו-Fjǫrgyniar burr (ילד של הלודין, ילדו של פיורגין).
הלודין, למרות שזה לא ברור מבחינה אטימולוגית, חייב להיות אם כן שם אחר של יורד.
בלוקאסנה, תור נקרא Jarðar burr ("בנה של יורד").
ורד מעיד בספרי האדה הפרוזאית ההטעיה של גילבי ושפת השירה .
על פי סעיף 10 של ההטעיה של גילבי: בנוסף, הסעיף מתאר את מוצאו של יורד כדלקמן (ההערה הכלולה היא של פאולקס משלו; פאולקס משתמש בהאנגליזציה Iord לאורך המהדורה שלו של האדה הפרוזאית):
חלק זה, לעומת זאת, משתנה לפי כתב היד (ראה דיון להלן).
סעיף 25 של ההטעיה של גילבי מפרט את יורד בין האסינייר ('אלות' בנורדית עתיקה, יחיד אסיניה):
שפת השירה מזכיר את יורד פעמים רבות, כולל בכמה ציטוטים משירה סקאלדית.
החלק השני 4 של הספר מפרט את ההכרות לאל תור, כולל "בן אודין ויורד".
סעיף 17 מצטט את Þjóðólfr המחבר של האוסטלונג , שבו הסקאלד מתייחס לתור כאל "בנה של יורד" פעמיים.
השיר מצוטט שוב בסעיף 23. סעיף 18 מצטט את החיבור של אייפור גודרונרסון , Þórsdrápa , שבו הסקאלד מתייחס לת'ור כ"בנה של יורד".
סעיף 19 מכיל רשימה של קנינגים לאלה פריג, כולל "יריבתן של יורד ורינד וגונלד וגרד'".
סעיף 90 מכיל רשימה של קנינגים עבור יורד, המתייחסים למגוון של קנינגים סקאלדיים עבור האלה:
החלק נאפנפולור של שפת השירה כולל את יורד ברשימה של שמות אסינייר.
בנוסף, מכיוון ששם העצם הנפוץ יורד פירושו פשוט 'אדמה', הפניות לכדור הארץ מתרחשות בכל האדה הפרוזאית.
יורגן וילהלם מלמן היה פוליטיקאי גרמני שכיהן כשר החוץ (1982–1987), שר החינוך (1987–1991), שר הכלכלה (1991–1993) וכסגן הקנצלר של גרמניה (1992–1993) מטעם המפלגה הדמוקרטית החופשית שבראשה עמד.
מלמן הביע פעמים רבות התנגדות לתמיכת גרמניה המערבית בישראל, ואף קרא לחרם כלכלי על ישראל במהלך מלחמת לבנון הראשונה, בעת שהיה סגן שר החוץ, ודרש כי "העולם המערבי יחדל מיד מכל סיוע כספי וצבאי לישראל עד שהיא תעשה הגיונית יותר".
בעת תפקידו כשר הכלכלה, ולאחר התפרקות ברית המועצות, תמך מלמן בסיוע כלכלי לרוסיה ולמדינות חבר העמים האחרות, על מנת לעזור להן להתאושש כלכלית.
מלמן נקשר בשערוריות עת כיהן כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית החופשית כיוון שהביע עמדות אנטישמיות ותקף את אריאל שרון ואת סגן יו"ר המועצה המרכזית של יהודי גרמניה, מישל פרידמן.
בעקבות הסערה הציבורית שהתעוררה, הופעל לחץ על מלמן והוא התפטר מהמפלגה ונשאר פוליטיקאי עצמאי.
מלמן היה נשוי לקרולה מלמן-אפלהוף ולזוג היו שתי בנות.
מלמן נפטר ב-5 ביוני 2003 וככל הנראה הוא התאבד בקפיצה ממטוס.
יורגן סטרנד לארסן (בנורווגית: Jørgen Strand Larsen; נולד ב-6 בפברואר 2000) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני הימני בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג ובנבחרת נורווגיה.
סטרנד לארסן החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קוויק האלדן לפני שהצטרף לסרפסבורג 08 בשנת 2015. כאשר במהלך התקופה הזו הוא התחרה גם בענפי ספורט נוספים, כולל טניס, הוקי קרח וגולף.
ב-26 באפריל 2017, ערך סטרנד לארסן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סרפסבורג כשכבש שלושער בניצחון 10–1 על דרובאק-פרוגן במסגרת הגביע הנורווגי.
ב-21 במאי 2017 ערך סטרנד לארסן הופעת בכורה בליגת העל הנורווגית בניצחון 2–0 וולרנגה.
ב-28 באוגוסט 2017 הושאל סטרנד לארסן לקבוצת הנוער של מילאן.
אך לא זכה שם להזדמנויות ושב לסרפסבורג.
סטרנד לארסן שיחק בסרפסבורג שלוש עונות נוספות כשאת עונת 2018 הוא סיים ללא שערים ב-11 הופעות בכל המסגרות.
ב-14 באפריל 2019 כבש סטרנד לארסן את שער הבכורה שלו בליגת העל הנוורווגית בניצחון 1–0 על לילסטורם ואת עונת 2019 הוא סיים עם 5 שערים ב-26 הופעות בכל המסגרות.
בעונת 2020 כבש סטרנד לארסן 2 שערים ב-16 הופעות עד אוגוסט, לפני שעזב את הקבוצה.
ב-9 בספטמבר 2020, חתם סטרנד לארסן על חוזה לארבע שנים בחרונינגן מליגת העל ההולנדית.
וב-13 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כשבישל את שער השוויון במשחק שהסתיים לבסוף בהפסד 1–3 לפ.ס.וו.
ב-25 באוקטובר 2020 כבש סטרנד לארסן את שער הבכורה שלו עבור חרונינגן בניצחון 3–1 על פורטונה סיטארד בו כבש צמד.
ואת עונת הבכורה שלו בחרונינגן הוא סיים כמלך שערי הקבוצה בליגה עם 9 שערים ב-31 הופעות.
בעונה הבאה הפך סטרנד לארסן לאחד השחקנים החשובים בקבוצה וסיים אותה שוב כמלך שערי הקבוצה עם 17 שערים ב-35 הופעות בכל המסגרות.
סטרנד לארסן החל גם את עונת 2022/2023 בחרונינגן וכבש שער אחד בארבע הופעות בחודש אוגוסט.
ב-1 בספטמבר 2022 חתם סטרנד לארסן בסלטה ויגו מהלה ליגה ששילמה עבורו לחרונינגן 11 מיליון אירו.
ב-2 בספטמבר, ערך סטרנד לארסן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובישל את השער השני בניצחון 3–0 על קאדיס.
ב-13 בינואר 2023, הוא כבש את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1–1 נגד ויאריאל.
ואת העונה הוא סיים עם 5 שערים ב-35 הופעות בכל המסגרות.
בעונה לאחר מכן עונת 2023/2024 הוא קנה את מעמדו בקבוצה כשסיים כמלך השערים של סלטה ויגו עם 13 שערים ב-37 הופעות בליגה.
במהלך תקופתו בסלטה, הוא קיבל את הכינוי שורשו (בגליסיאנית :Xurxo).
ב-2 ביולי 2024, עבר סטרנד לארסן לוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג בהשאלה לעונה אחת עם סעיף חובת רכישה בסיום העונה.
סטרנד לארסן ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון ב-17 באוגוסט 2024 בהפסד 0–2 לארסנל בליגה.
ב-25 באוגוסט הוא כבש את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 2–5 לצ'לסי, ואת העונה הוא סיים עם 14 שערים ב-38 הופעות בכל המסגרות.
ב-1 ביולי 2025 מימשה וולבס את אופציית הרכישה שלה וסטרנד לארסן חתם על חוזה ל-4 שנים במועדון.
ב-2 בפברואר 2026 חתם סטרנד לארסן על חוזה לארבע וחצי שנים בקריסטל פאלאס, ששילמה עליו 48 מליון ליש"ט שהיוו עבורה שיא מועדון.
ב-8 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–0 על ברייטון אנד הוב אלביון במסגרת הליגה.
ב-11 בפברואר כבש את שער הבכורה שלו במועדון ואף השלים צמד בהפסד 2–3 לברנלי גם כן במסגרת הליגה.
סטרנד לארסן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של נורווגיה, ובנובמבר 2020, קיבל זימון ראשון לנבחרת הבוגרת.
ב-18 בנובמבר 2020 ערך סטרנד לארסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1–1 נגד אוסטריה במסגרת ליגת האומות.
ב-7 בספטמבר 2023, כבש סטרנד לארסן את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת וגם תרם שני בישולים בניצחון של נורווגיה 6–0 על נבחרת ירדן במשחק ידידות.
יורדי לאנדר פאולינה (בהולנדית: Jordi Leander Paulina; נולד ב-23 בספטמבר 2004) הוא כדורגלן קוראסאואי-הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת קוראסאו.
פאולינה גדל במחלקות הנוער של VV יונתן, אוטרכט ו-USV הרקולס.
בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של USV הרקולס במסגרת הליגה ההולנדית הרביעית.
ב-15 במאי 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-29 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 1-0 לוולפסבורג במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני לעונת .
ב-13 בנובמבר 2025 ערך פאולינה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוראסאו, בניצחון 7-0 על נבחרת ברמודה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026. הוא הבקיע צמד שערים במשחק זה.
פאולינה נולד בהולנד למשפחה ממוצא קוראסאואי.
יורה עליון (בעבר נקרא מלם על שם שכבת הסלע שאפיין אותו, אך בהמשך שונה השם כדי להבדיל בין השכבה הגאולוגית לתקופה הכרונולוגית) היא תקופה בתור היורה אשר בעידן המזוזואיקון, הקרובה יותר לזמננו מאשר דוגר או יורה תיכון.
התקופה נמשכה כ-18.5 מיליוני שנים, מ-161.5 מיליוני שנים לפני זמננו עד לפני כ-143 מיליוני שנים.
היא מחולקת לשלושה גילאים (תת יחידות זמן של תקופה): אוקספורדיאן (Oxfordian), קימרידג'יאן (Kimmeridgian) וטיתוניאן (Tithonian).
בתקופה זו שלטו הזאורופודים הארוכים ממשפחת דיפלודוקיים באמריקה הצפונית.
מאובנים רבים מתקופה זו נתגלו בתצורת מוריסון.
לצידם חיו הסטגוזאורים, אוכלי צמחים עם לוחיות עצם על גבם, וטורפים בינוניים-גדולים כמו האלוזאורוס.
יורה תיכון (בעבר נקרא דוגר על שם שכבת הסלע שאפיין אותו, אך בהמשך שונה השם כדי להבדיל בין השכבה הגאולוגית לתקופה הכרונולוגית) היא תקופה בתור היורה אשר בעידן המזוזואיקון והיא קרובה יותר לזמננו מאשר ליאס או יורה תחתון.
משך תקופתה: כ-11 מיליוני שנים, מ-174.1 מיליוני שנים לפני זמננו עד לפני 163.5 מיליוני שנים.
היא מחולקת לארבעה גילאים (תת יחידות זמן של תקופה): אלניאן (Aalenian), ביוקיאן (Bajocian), בתיוניאן (Bathonian) וכלוביאן (Callovian).
יורה תחתון (בעבר נקרא ליאס על שם שכבת הסלע שאפיין אותו, אך בהמשך שונה השם כדי להבדיל בין השכבה הגאולוגית לתקופה הכרונולוגית) היא תקופה בתור היורה אשר בעידן המזוזואיקון והיא התקופה המוקדמת ביותר בתור זה.
משך תקופתה: 25 מיליוני שנים, מלפני כ-199.3 מיליוני שנים עד לפני 174 מיליוני שנים.
היא מחולקת לארבעה גילים (תת יחידות זמן של תקופה): הטנגיאן (Hettangian), סינמוריאן (Sinemurian), פלינסבאקיאן (Pliensbachian) וטוארקיאן (Toarcian).
היורה הוא הגשם הראשון שיורד בסתיו באזורי האקלים הים תיכוני.
בישראל, בדרך כלל יורד היורה בחודשים אוקטובר או נובמבר.
תופעת היורה ייחודית לאקלים ים-תיכוני, שרק בו אין גשמים במשך עונת הקיץ.
באזורי האקלים הממוזג לא מפסיקים הגשמים לפרק זמן ממושך בשנה, ולכן לא מיוחסת שם חשיבות לגשם הראשון שמבשר את תחילת עונת גשמי הסתיו.
היורה הוא גשם סמלי ביהדות והוא מבשר על בוא החורף - העונה הקרה והגשומה במזרח התיכון.
ההגדרה המטאורולוגית ליורה בישראל היא הגשם הראשון היורד כתוצאה מהשפעת שקע ברומטרי (מסוג שקע חזיתי), לאחר עונת הקיץ (שנמשכת בדרך כלל בין החודשים יוני לספטמבר).
במהלך הקיץ יכולים לרדת גשמים קלים כתוצאה מהתעמקות האפיק הפרסי שהיא מערכת שנוצרת כתוצאה משקע תרמי, ונוכחת באורח קבע בחודשי הקיץ.
במהלך הסתיו עשויים לרדת גשמי זעף גם כתוצאה מפעילות של אפיק מים סוף, אשר גם היא מערכת תרמית, אולם בדרך כלל גשמים אלו לא יורדים בתפרוסת נרחבת.
המילה "יורה" מוזכרת כבר בתנ"ך בספר דברים: .
חז"ל ב נתנו שלושה פירושים למילה:
"שמורה את הבריות להטיח גגותיהן ולהכניס פירותיהן ולעשות כל צורכיהן".
כלומר, המילה 'יורה' משורש יר"ה = להורות, ללמד.
כי היורה, הגשם הראשון, מלמד להתארגן לקראת החורף, לטייח את הגגות, לסתום את נקודות התורפה הרטובות שדרכם יטפטפו הגשמים לבית - התראה ראשונה לקראת החורף.
"שמרוֶה את הארץ ומשקה עד התהום, שנאמר: .
כלומר 'יורה' משורש רו"ה - שמרווה את התלמים המצפים למטר.
"שהוא יורד בנחת ואינו יורד בזעף או אינו יורה אלא שמשיר את הפירות ומשטיף את הזרעים ומשטיף את האילנות".
כלומר, יורה משורש יר"ה מלשון , כיריית חץ שאינו מחטיא את המטרה, כדברי רש"י (שם): "ההולך ביושר ואינו נוטה לכאן ולכאן".
יוּרָה (Jurassic) היא תור בעידן המזוזואיקון.
תור זה החל לפני כ-201 מיליון שנים והסתיים לפני כ-145 מיליון שנים.
סיום תור היורה אינו מוגדר היטב מבחינה גאולוגית וזמנית, ולכן תארוכו משתנה בשנים האחרונות.
נכון ל-2025, תאריך סיום היורה מוגדר אד-הוק כ-143 מיליון שנה לפני זמננו.
היורה מחולקת לתקופות משנה: ליאס הקדומה, דוגר התיכונה ומלם המאוחרת.
תור היורה בא אחרי הטריאס ואחריו בא הקרטיקון.
בארץ ישראל נמצאו מחשופים מתקופה זו בהר החרמון, במכתש רמון ובתצורת מאליח בברג' אל-מלח בצפון-מזרח השומרון.
תור זה התפרסם במיוחד מסדרת הסרטים "פארק היורה", אשר קרוי על שם תקופה זו וכמה דינוזאורים הנראים בסדרה (כמו הדילופוזאורוס, הסטגוזאורוס, הברכיוזאורוס והאפטוזאורוס) השתייכו לתור זה.
עם זאת הרבה מהדינוזאורים הנראים בסדרה היו שייכים לתור הקרטיקון העוקב, כמו הטירנוזאורוס רקס והטריצרטופס, או אף לטריאס, כמו הפרוקומפסוגנתוס.
הסדרה "עולם היורה: מחנה הקרטיקון" מכונה על שם התור הגאולוגי הבא, בו רבים מהדינוזאורים שבפארק.
שכבות מתור זה נחקרו לראשונה ברכס הרי היורה המצוי בשטחן של צרפת ושווייץ.
הרכס היה מוקד למחקר גאולוגי ענף שנערך במאות ה-18 וה-19. חוקר הטבע הגרמני אלכסנדר פון הומבולדט, שחקר את תצורות אבן הגיר העשירות במאובנים, כינה אותן בשנת 1799 "גיר היורה" .
כינוי זה היווה בסיס לשמו של תור היורה בעידן המזוזואיקון בו נוצרו אותם סלעים, כפי שהגדיר אותו המדען הצרפתי אלכסנדר ברוניאר (Alexander Brongniart, 1770–1847) בשנת 1829.
בתור היורה הגיעו הדינוזאורים לשיאם, וביבשה שלטו הזאורופודים הענקיים שהגיעו לאורך של למעלה מ-20 מטר ומשקל של עשרות טונות.
תור זה התאפיין באקלים לח יחסית וריבוי של יערות גדולים שסיפקו מזון לזאורופודים.
הם כללו בעיקר צמחים כמו שרכאים ענקיים, ציקסאים וסקווים ולא צמחים בעלי פרחים שהופיעו רק מתקופת הקרטיקון.
בימים שלטו איכתיוזאורים ופלזיוזאורים ענקיים כמו הליופלרודון ובשמים התעופפו פטרוזאורים ובהמשך גם דינוזאורים מנוצים ואף עופות קדומים כמו הארכאופטריקס.
יצורים נוספים היו זוחלים דמויי יונקים וגם היונקים הראשונים כמו הקסטרוקאודה.
בתצורת מוריסון בארצות הברית השתמרו שפע רב של מאובנים, כולל מאובני דינוזאורים רבים של המינים המפורסמים ביותר.
אליפות אירופה בכדורגל 1980, הידועה גם בשם יורו 1980 היא אליפות אירופה בכדורגל השישית שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך באיטליה בין ה-11 ביוני ל-22 ביוני 1980.
לראשונה בתולדות האליפות, כלל טורניר הגמר שמונה נבחרות.
הייתה המארחת הראשונה שמעפילה באופן אוטומטי לטורניר הגמר, ואליה הצטרפו שבע נבחרות מטורניר המוקדמות.
אל משחק הגמר העפילו ו.
צמד של החלוץ הגרמני הורסט הרובש, השני שבהם שתי דקות בלבד לסיום המשחק, העניקו לגרמניה המערבית את אליפות אירופה השנייה בתולדותיה.
בפעם האחרונה עד כה בתולדות היורו שוחק משחק על המקום השלישי, ובו הפסידה המארחת ל בדו-קרב פנדלים.
הגרלת מוקדמות יורו 1980 התקיימה ב-30 בנובמבר 1977 ברומא.
לאחר ההחלטה להרחיב את טורניר הגמר לשמונה משתתפות, התחלקו 31 הנבחרות החברות באופ"א לשבעה בתי מוקדמות בני ארבע או חמש נבחרות כל אחד, והנבחרות שסיימו כראשי בתים הצטרפו ל המארחת לטורניר הגמר.
בפעם הראשונה בתולדות היורו, ניתן למארחת כרטיס אוטומטי לטורניר הגמר, ללא צורך להשתתף במוקדמות.
, שהעפילה מטורניר המוקדמות, הבטיחה את ההשתתפותה בטורניר לראשונה בתולדותיה.
1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
טורניר הגמר נפרש על פני ארבעה אצטדיונים בארבע ערים שונות באיטליה.
האצטדיון שנבחר לארח את משחק הפתיחה ואת משחק הגמר של הטורניר היה סטאדיו אולימפיקו ברומא.
רומא מילאנו סטאדיו אולימפיקו אצטדיון ג'וזפה מאצה תכולה: 66,341 תכולה: 83,141 נאפולי טורינו אצטדיון סאן פאולו סטאדיו קומונאלה תבולה: 81,101 תכולה: 71,180
תכולת האצטדיונים נכונה לזמן הטורניר.
שמונה הנבחרות שהעפילו לטורניר חולקו לשני בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית התמודדו ביניהן במשחק הגמר, והסגניות נפגשו למשחק על המקום השלישי, ששוחק בפעם האחרונה עד כה בטורניר.
כל ניצחון בשלב הבתים זיכה את הנבחרת המנצחת בשתי נקודות, ולא בשלוש כפי שנהוג כיום, וההפעלה במקרה של שוויון בנקודות הוכרעה לפי פער שערים.
סיימה בראש הבית וללא הפסד, מה שזיכה אותה במקום בגמר.
במחזור השני, בניצחון 3-2 על , כבש קלאוס אלופס שלושער שהציב אותו בראש טבלת כובשי הטורניר, מקום אותו שמר עד לסיומו של הטורניר למרות שלא הוסיף עוד לכבוש.
, שהייתה עדיפה על הולנד רק בפער שערים, סיימה כסגנית הבית וקיבלה את הכרטיס למשחק על המקום השלישי, בעוד סיימה את הופעת הבכורה שלה עם נקודה בלבד וללא ניצחון.
בבית צמוד, שכלל גם את , והמארחת , הצליחה לסיים במקום הראשון ולהעפיל לגמר.
לבלגיה ולאיטליה היה בסיום השלב מאזן זהה של ארבע נקודות והפרש שערים חיובי של שער אחד, וההכרעה נפלה לטובת בלגיה עקב כמות שערי הזכות (שלושה של הבלגים לעומת שער איטלקי אחד).
איטליה, שסיימה את השלב ללא הפסדים וללא שערי חובה, קיבלה את הכרטיס למשחק על המקום השלישי.