tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפרויקט שתי שלוחות עיקריות: "הלימוד היומי לצעירים", ו"הלימוד היומי באמונה".
על פי רישום העמותה, נכון לשנת ה'תשפ"א הופצו במסגרת הפרויקט מאות אלפי חוברות.
חוברות 'בשביל הנשמה' - לימוד יומי לנוער
תחילתה של העמותה הייתה בפרויקט זה – במסגרתו הודפסו חוברות העוסקות בנושאי הליבה של נוער דתי ו"עבודת השם" שלו, ביניהם: תפילה, צניעות, אמונה, תורה, גאולה ועוד.
חוברות אלו נכתבות בסגנון אטרקטיבי ומעוצבות באופן קליל, בצורה המותאמת לבני נוער, ונוגעות בשאלות יסוד בחייהם האמוניים לאור משנתו של הרב קוק.
בכל פרק יומי ישנם כמה מדורים – קטע הלכתי סביב הנושא, ביאור של פסקה הגותית בנושא מאת אחד מגדולי הדורות, מאמר קצר של התבוננות בנושא, סיפור, שאלות ותשובות, ועוד.
החוברות מחולקות לחודש לימוד אחד או חודשיים, באופן שלאחר תקופה של לימוד מתמיד יקיפו הלומדים נושא מסוים משלל זוויותיו.
בשנתיים הראשונות המיזם הופעל באופן בלעדי על ידי תלמידי הישיבה שהפיצו בעצמם את החוברות בקרב הנוער, אך לאחריהן, בעקבות הפופולריות שצבר המיזם, מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך לקח חלק בפרויקט והחל להפיץ את החוברות לכלל תלמידי החמ"ד מדי שנה לקראת החופש הגדול, בחלוקת לימוד מיוחדת לפי ימי החופשה.
לאחר מספר שנים התווסף לפרויקט מערך נוסף – לימוד יומי באמונה, שנועד להקיף את כתבי וספרי היסוד בענייני אמונה של הוגי היהדות מקרב הראשונים והאחרונים, כגון רס"ג, הרמב"ם, ריה"ל, המהר"ל ועוד.
על ידי הדפסתן במהדורות נוחות המחולקות אף הן ללימוד יומי כשאליהן מצורפים ביאור קצר ובהיר.
מערך זה נועד לגילאים המתקדמים יותר, וגם הוא מכוון באופן כזה שלאחר לימוד מתמיד במשך תקופה – יקיפו הלומדים את הספר הנבחר בשלמותו.
בעקבות שיתוף פעולה עם אתר ישיבה ניתן למצוא את חוברות הלימוד באתר ואף להירשם ללימוד ולקבלו באימייל.
בשנת ה'תשע"ח פתחה העמותה עשרות קבוצות וואטסאפ לבני נוער ולמבוגרים.
הקבוצות מהוות בית מדרש וירטואלי, שבו אפשר לשאול שאלות, להשתתף בדיונים ולקבל תשובות לשאלות באמונה ממתנדבים בעמותה.
כמו כן מדי יום נשלחים בקבוצות הלימוד קטעי לימוד לנוער וקטעי לימוד מתוך 'לימוד יומי באמונה'.
חלק מהקבוצות הן ייעודיות לנושאים ספציפיים, כגון: חיזוק יומי לתקופת הקורונה, מבט אמוני על הדף היומי בגמרא, לימוד על ארץ ישראל ועוד.
בקיץ תשפ"א פתחה העמותה את המדרשה הווירטואלית לבנות 'שלהבת הנשמה'.
המדרשה משלבת לימודי אמונה, חסידות ועוד, בשיעורים המועברים בפלטפורמת זום.
במדרשה מסלול לבנות נוער (14–18) ומסלול לבוגרות (18 ומעלה).
בין פעילויות המדרשה מתקיימים ימי עיון לקראת החגים, וכן דיונים בין התלמידות ותוכנית שאלות ותשובות עם רבני המדרשה.
הרב אלישע וישליצקי היה רבם הרוחני ומורה דרכם של כותבי התוכן בעמותה.
לאחר פטירתו בכ"ה טבת ה'תשע"ט ביקשו חברי העמותה להמשיך את מורשתו של הרב.
לשם כך החלו בהפצת תורתו ובהפקת דפי מקורות בסוגיות מרכזיות במשנתו של הרב.
העמותה הוציאה לזכרו את חוברת 'אמת בלבבו' לנוער, ואת הספר 'בגבורתו'.
מדי שבוע מפיצה העמותה הודעה שבועית עם פנינים מתורתו, סיפורים עליו ועוד, בקבוצות וואטסאפ ייעודיות.
אני תפילה חלק א' (אלול תשסח) - סוגיות בתפילה
אני תפילה חלק ב' (חשון תשסט) - סוגיות בתפילה
איזהו גיבור (כסלו תשסט) - גבורה
ביד הלשון חלק א' (טבת תשסט) - שמירת הלשון ודיבור נקי: וייחודו של כח הדיבור, השפעותיו והבטיו של הדיבור, שמירתו ותיקונו
ביד הלשון חלק ב' (שבט תשסט) - שמירת הלשון ודיבור נקי: וייחודו של כח הדיבור, השפעותיו והבטיו של הדיבור, שמירתו ותיקונו
בשמחה תמיד (אדר תשסט) - על מידת השמחה
גואל ישראל חלק א' (ניסן תשסט) - גאולה
גואל ישראל חלק ב' (אייר תשסט) - גאולה
חיי עולם (סיון תשסט) - תורה
הצנע לכת (תמוז-אב תשסט) - צניעות: הצניעות כעניין פנימי, בניין מידה זו בנפש ותרבות של חיי צניעות
שובי נפשי (אלול תשסט-תשרי תשע) - תשובה
חסד נעורייך (חשון תשע) - חסד
לב טהור (כסלו תשע) - עבודת ה'
באמונתו יחיה (טבת-שבט תשע) - אמונה: הקשר עם הבורא, ההתמודדות עם משברים, והמבט העמוק על המציאות
אל עצמי (אדר תשע) - בנין הנפש
עם וארץ (ניסן-אייר תשע) - עם ישראל וארץ ישראל
תורה אור (סיון תשע) - תורה
שומע תפילה (אלול-תשרי תשעב) – תפילה: הצורך בתפילה, נוסחה הקבוע, הסיבות שלעיתים אינה נענית, ועוד
שערי צדק (חשון תשעב) - צדק חברתי: יצירת חברה מתוקנת, סבלנית, רגישה, טובה ואכפתית.
ערכי המשפט, הצדק והצדקה ועוד
רוח חדשה (כסלו-טבת תשעב) – גבורה ומנהיגות: מיהו מנהיג, ההנהגה של אדם את עצמו, התכונות והשליחות בעולם
והלכת בדרכיו (שבט-אדר תשעב) – מידות: צורת הנפש, הדרך לתיקון המידות, ועבודה עצמית
זמן הגאולה (ניסן-אייר תשעב) – גאולה: הבנת מהות התקופה, תקומת העם והארץ, והתפקיד של העם בתהליך ההדרגתי
בשנת תשעה יצאו חוברות שומע תפילה, באמונתו יחיה, והלכת בדרכיו והצנע לכת בהוצאה מחודשת.
בשנת תשעו יצאו חוברות שובי נפשי, רוח חדשה, ביד הלשון וזמן הגאולה בהוצאה מחודשת.
בשביל הנשמה (קיץ תשע) - תרבות של חופש
מעגלי חופש – חוברת קיץ: נושאים רלוונטיים לחופש הגדול – החברה, התרבות, הצניעות, המשפחה, ועוד
אמת בלבבו (שבט תשעט) - לימוד יומי מתורתו של הרב אלישע וישליצקי
רנת עמך (אלול תשעט) - לימוד יומי לחודש אלול, בנושא מדיה, תפילה ותשובה, לזכר רינה שנרב
במסגרת "מורשתו של הרב אלישע וישליצקי"
בגבורתו (שבט תשעט) - מאמרים ושיחות של הרב אלישע וישליצקי.
פרשה ונפש לפרשת בא (טבת תשפ) - שיחה לפרשת בא מתוך שיעור שנתן הרב אלישע וישליצקי בשנת תשס"ח
דפי מקורות למיזם בדרכיו (אדר-אייר תשעט) - 12 דפי מקורות בסוגיות מרכזיות במשנתו של הרב אלישע וישליצקי: ענוה, יראת אלוהים, פתיחות והקשבה ועוד
בשדמות בית לחם הוא שירו של המשורר והאמן אבא קונסטנטין שפירא אשר התחבר במאה ה-19. השיר מבטא געגועים לארץ ישראל בתקופת המקרא ואת הרצון הציבורי הכלל ישראלי, לחזור ולעלות אל הארץ.
בשיר מתוארת דמותה הנאה של רחל אמנו- למרות ששמה אינו מוזכר בשיר במפורש - אשר לפי האמור בספר בראשית נטמנה לאחר פטירתה ב"דרך אפרתה": "וַתָּמָת רָחֵל וַתִּקָּבֵר בְּדֶרֶךְ אֶפְרָתָה הִוא בֵּית לָחֶם.
מילות השיר מתארות את תחייתה כביכול מקברה, שעל פי מסורות נמצא באתר קבר רחל ליד בית לחם המקראית, ואת צעידתה-מסעה העל-זמני מזרחה, אל נהר הירדן.
הדמעות נגרות מעיניה של רחל, בשירו של שפירא, כתוצאה מבִכְיה המתמשך על בניה החסרים והנעדרים, המתואר בספר ירמיהו: "כֹּה אָמַר ה' קוֹל בְּרָמָה נִשְׁמָע נְהִי בְּכִי תַמְרוּרִים רָחֵל מְבַכָּה עַל בָּנֶיהָ מֵאֲנָה לְהִנָּחֵם עַל בָּנֶיהָ כִּי אֵינֶנּוּ".
אולם בשונה מ"קול ברמה" בפסוק התנ"כי, בשירו של שפירא שוררת "דומיה", "אֵין בְּכִי וַאֲנָחוֹת, אַךְ דְּמָעוֹת נִגָּרוּ", והן גולשות מעיניה של רחל אל הנהר וכביכול נמזגות בו.
משלהי המאה ה-19 השיר התפרסם ונעשה אהוד.
הוא שויך ליצירה העברית הציונית, ובמיוחד לאחר שהולחן על ידי חנינא קרצ'בסקי.
וצורף למסכתות ההקראה והשירה במוסדות החינוך העבריים ביישוב החדש בארץ ישראל.
במשך המאה ה-20 וה-21, זכה השיר לביצועים רבים בלחן זה.
השיר מושר בהגייה אשכנזית - מלעילית.
ב-20 בנובמבר 2025 הוקם על שם השיר היישוב שדמות בית לחם בפאתי העיר בית לחם.
בשבח האבירות החדשה או בשמו המלא: ספר למען חיילי המקדש בשבח [של] האבירות החדשה (לטינית: Liber ad milites Templi de laude novae militiae), הוא חיבור בן 5 פרקים מאת ברנאר מקלרבו, שפורסם בשנת 1128, ובו הוא מהלל את האבירים המחרפים נפשם למען האל.
התפיסה של ברנאר על פי החיבור היא שלא המלחמה היא העיקר, אלא עצם היציאה למסע צלב, והמוכנות של האביר להקריב את חייו למען ישו.
יהושע פראוור מסיק מחיבורו של ברנאר כי: .
החיבור נכתב בעקבות הקמתו של מסדר הטמפלרים בשנת 1118, אשר מטרת הקמתם הייתה להגן על העולים לרגל בממלכת הצלבנים.
פרסומו של החיבור בא בעקבות האישור שנתן האפיפיור, הונוריוס השני, לתקנון המסדר הטמפלרי, באותה שנה.
החיבור הוקדש לאיג מפאיין , מי שהיה ראש המסדר בשנת 1119. מטרתו הייתה לקרוא לכל האבירים להקדיש את חייהם לקידוש שם האל.
1. מילת המלצה למען אבירי ההיכל
4. על סגנון החיים של אבירי ההיכל
בשבילך אני שר הוא מחזמר אמריקאי עם מוזיקה של ג'ורג' גרשווין למילים של איירה גרשווין, המבוסס על מחזה מאת ג'ורג' קאופמן ומורי רסקינד.
המחזמר שם ללעג את הפוליטיקה האמריקנית והיווה אבן דרך בהיסטוריה של מחזות הזמר, במעבר מבידור העממי שרווח בתחילת המאה ה-20 לנושאים רציניים יותר.
היה זה המחזמר הראשון שזכה בפרס פוליצר.
ההפקה המקורית בברודוויי, בבימויו של קאופמן, עלתה בשנת 1931, זכתה להצלחה קופתית וביקורתית מרשימה (441 הופעות) ואף זיכתה את כותביה בפרס פוליצר של שנת 1932, הראשון שניתן עבור מחזמר.
היא חודשה פעמיים בברודוויי ובהפקות קונצרט בארצות הברית ובלונדון, וזכתה ב-1972 לעיבוד טלוויזיוני.
האחים מרקס התכוונו ליצור עיבוד קולנועי של המחזמר, אך החליטו להפיק במקומו את "מרק ברווז".
"בשבילך אני שר" היה המחזמר האמריקאי הראשון שהיה בעל טון סאטירי עקבי.
הקונגרס, בית המשפט העליון, הנשיאות והתהליך הדמוקרטי עצמו היו מטרותיה של סאטירה זו.
מפלגות ספציפיות אינן מזוהות בו, מה שמרמז שהאבסורד שייך לשתי המפלגות גם יחד בפוליטיקה של תקופת השפל הגדול בארצות הברית.
הסיפור נסוב סביב דמותו של פוליטיקאי בשם ג'ון ווינטרגרין, שמנהל מערכת בחירות לנשיאות ארצות הברית על הפלטפורמה של "אהבה".
כשהוא מתאהב במרי טרנר ההגיונית במקום בבחורה שנבחרה עבורו, הוא נכנס למים הרותחים של הפוליטיקה.
המחזה נפתח בהתכנסות פוליטיקאים בבית מלון, על מנת לגבש קמפיין בחירות למען המועמד ווינטרגרין תחת הסלוגן "אהבה".
כדי למשוך את ציבור הבוחרים, הם מחליטים לערוך תחרות יופי באטלנטיק סיטי, כשהפרס למנצחת הוא חתונה עם ווינטרגרין.
חבר המושבעים מכריז סוף סוף על המנצחת בתחרות, דיאנה דוורו, אולם בינתיים ווינטרגרין מתאהב במרי טרנר.
הוא נבחר לבסוף לנשיא ומחליט להתחתן עם מרי ביום השבעתו.
בעוד צוות עוזרי הנשיא מתמקם בבית הלבן, דיאנה פונה לציבור בטענה להפרת הבטחת נישואים.
בעקבות התערבותו של שגריר צרפת (דיאנה ממוצא צרפתי) ואנשי מפלגתו שלו, נאלץ ווינטרגרין לבטל את הנישואין.
לאחר מכן הוא עומד לדין בפני הסנאט, בפיקוחו של סגן הנשיא.
מרי מכריזה שהיא בהריון עם תאומים, ובעקבות זאת הסנטורים הופכים את החלטתם, ומביאים לביטול כתב האישום בטענה שלא ניתן להדיח אב לעתיד.
בסצנת הסיום מתכנס בית המשפט העליון כדי להכריע בשאלה מה יהיה מינו של התינוק העומד להיוולד לנשיא.
"בשביל אל הבריכות" הוא שיר אהבה שכתב יורם טהרלב, הלחינה אלונה טוראל ובוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין.
השיר, שנכתב לאחר מלחמת ששת הימים, מתאר את פגישתם של זוג אוהבים בנוף הקיבוצים של עמק זבולון, האזור בו נולד וגדל טהרלב.
על פי טהרלב, מקום ההתרחשות בשיר הוא מקום ששימש מסתור עבור זוגות בני המקום שחיפשו מקום להתבודד בו.
השיר נקרא במקור "ציפורן לבנה".
בשל היותו שיר אהבה מנוגן השיר גם בימי חול, אולם בשל עלילתו נהוג להשמיעו בעיקר בימי זיכרון.
השיר הולחן בקצב הבוסה נובה שהיה באופנה באותן שנים.
ביצועה של חוה אלברשטיין הוא המוכר יותר והוא הופיע לראשונה באלבומה "מות הפרפר" (1968) בעיבודו של דובי זלצר, והוא מופיע גם באלבומי אוסף שונים שלה.
השיר זכה לביצוע גם מפי דורית ראובני, רונית אופיר, לירון עמרם, יהודית רביץ וג'יין בורדו.
בשביל אהבתה הוא שיר של הזמרת דיקלה, אשר יצא במסגרת מיזם 929 - תנ"ך ביחד.
הוא נכתב על ידי מאיר גולדברג והולחן על ידי דיקלה ויפתח שחף.
השיר נוצר בהשראת ספר שמואל ועוסק בסיפורה של מיכל שניתנה לפלטיאל בן ליש אחרי שהובטחה לדוד.
אחרי מותו של שאול תבע אותה דוד בחזרה לעצמו ולקח אותה מפלטיאל שהלך אחריה כשהוא ממרר בבכי.
929 ושיר הוא פרויקט מבית מיזם 929 שמטרתו להנגיש את הטקסט התנכי לקהל רחב בהקשרים תרבותיים ואקטואליים.
המיזם ייסד שיטת קריאה משותפת של פרק ביום ויזם אתר עשיר המחבר את התנ"ך לעולמות תוכן רבים.
המיזם תומך בפרויקטים תרבותיים ובראשם 929 ושיר.
הווידאו קליפ מתחיל כאשר רואים אישה באולם של הצגות, בזמן שהכול מצולם בשחור לבן.
לאחר מכן ניתן לראות את דיקלה מתחילה לשיר את מילות השיר כשהיא נמצאת בחדר אפור, ותוך כדי אנשים אשר בונים תפאורה על הבמה שבמרכז המקום.
לאחר מכן האישה שהופיעה בהתחלה מטפסת על חבל ועושה פעלולים רבים ברחבי האולם.
בין לבין ניתן לראות את השחקנים של ההצגה כשהם נמצאים בחדר שבו הם מתאפרים, מחליפים תלבושות, מסתרקים ומסדרים את עצמם ככל הנראה לקראת ההופעה שלהם.
בשיר ניתן לראות רמיזות לאהבה ותשוקה.
לאחר מכן ניתן לראות את האישה ביחד עם בן אדם בזמן שהם תלויים בחבל ברחבי האולם ותוך כדי עושים פעלולים באוויר ומתאמנים לקראת ההופעה האמיתית ככל הנראה.
מדי פעם ניתן לראות אנשים בתוך חדר כשכל קירותיו משובצים בריבועים.
בקליפ דיקלה לא מרבה להופיע.
בשבילה גיבורים עפים הייתה סדרת טלוויזיה, ששודרה בערוץ קשת 12 מ-13 במאי 2018 ועד ל-9 ביוני 2018. את הסדרה יצר וביים עומרי גבעון, בהתבסס על סיפור מסגרת המופיע בספרו של אמיר גוטפרוינד, "בשבילה גיבורים עפים".
באפריל 2018 זכתה הסדרה בפרס "הסדרה הטובה ביותר" בפסטיבל Canneseries הראשון בקאן.
הסדרה נמכרה לנטפליקס העולמית וזמינה לצפייה על גבי הפלטפורמה.
ביולי 2020 פורסם כי הסדרה נמכרה לתאגיד אפל לרימייק בינלאומי שהופק על ידי קשת אינטרנשיונל.
ב-2022 עלתה הסדרה האמריקאית Echo 3, המבוססת על הסדרה הישראלית.
הסדרה מתמקדת בארבעה חברים – אביב (תומר קאפון), דובי (נדב נייטס), בן דוד המכונה "בנדה" (משה אשכנזי), ודותן המכונה "הימלר" (מיכאל אלוני) – ששירתו יחד בצוות לוחמים בסיירת גולני תחת פיקודו של סגן צחי אזולאי.
לצדם נמצאת יעלי (נינט טייב), אחותו של דובי ובת זוג לשעבר של שניים מהחבורה.
במהלך מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, הארבעה לחמו יחד, אך הקרבות הקשים והמוות הטראומטי של מפקדם בסיום המלחמה גרמו לנתק עמוק ביניהם.
כל אחד פנה לדרך אחרת, מנסה להתמודד עם השלכות הקרב בדרכו.
שנתיים לאחר מכן, בשנת 2008, יעלי יצאה לטיול בקולומביה, שם הוכרזה כמתה בתאונת דרכים – אף שגופתה לא נמצאה מעולם.
אחת-עשרה שנים אחרי המלחמה, ותשע שנים אחרי מותה לכאורה של יעלי, "בנדה", שחי בקולומביה עם חברתו מריה – אותה הכיר בעולם הסמים המקומי – נתקל במקרה בעיתון בתמונה עדכנית של יעלי.
הוא מתקשר מיד לחבריו בישראל, ויחד – אביב, דובי ו"הימלר" – הם טסים לקולומביה במטרה לפענח את התעלומה.
המסע מציף מחדש מתחים ישנים בין החברים, בעיקר בין אביב ל"הימלר" ודובי, אך הרצון לגלות את האמת גובר.
בעזרתו של צלם מקומי, הם מגלים שיעלי כנראה חיה בתוך "כת היתומים" – קהילה סגורה ומבודדת בג'ונגל, המונהגת על ידי אדם מסתורי המכונה "האב החיוור".
אביב מוצא סימן מוסתר ממנה – קריאת מצוקה חקוקה על קיר שירותים – שמאשרת את חשדותיהם.
בדרכם לחשוף את האמת הם נקלעים למאבקי כוח אלימים בין הכת, משטרת קולומביה, אנשי שגרירות ישראל וקרטלי סמים מקומיים.
מתברר כי "האב החיוור" פיתח סם עוצמתי שגורם להזיות ולשליטה בתודעה, והכת מנוצלת על ידי סוחרי סמים ישראלים וקולומביאנים המפיצים את החומר בעולם.
כשהעבריינים פותחים במרדף אחריהם, הארבעה פונים לעזרתו של סוחר סמים מקומי בשם "דון קרלוס", חברו הוותיק של "בנדה", אך פגישה זו מסתיימת בקטל – אנשי הכת הורגים את קרלוס והחבורה נעצרת בחשד לרצח.
בכלא, היחסים בין החברים מתפוררים כשדובי מכה את "הימלר" בעקבות פרובוקציה.
למרות הכול, גורמים מושחתים במשטרה ובשגרירות משחררים אותם בתנאי שיעזבו את המדינה, אך הם בורחים חזרה לג'ונגל, נחושים למצוא את יעלי.
במהלך המסע מתגלים סודות מהעבר: דובי ו"הימלר" מודים כי אחרי התאונה הם הגיעו לקולומביה בעצמם, אך כשלא מצאו את גופתה של יעלי – "הימלר" שיחד את המשטרה המקומית להכריז עליה כמתה, כדי שמשפחתה תוכל להתאבל.
בעקבות הגילוי מתפרץ אביב בזעם, אך נאלץ להתמודד גם עם חשיפתו של "הימלר" – שהוא חולה סופני בסרטן.
החבורה ממשיכה בג'ונגל ומוצאת שרידים מתאונת הדרכים – כולל שרשרת ישנה של יעלי – ופתק מסתורי עם מספר טלפון של הוריה, אך לא מבינים שזה שייך לאחד מבני הכת שניסה להימלט בעזרתה.
המסע מתדרדר לעימותים נוספים: אנשי הכת פוגשים אותם, מתפתח קרב יריות שבו "בנדה" נפצע קשות, והחבורה מתפצלת.
במקביל, בישראל ובשגרירות מתחיל קו עלילה מקביל – נגה (יעל שרוני), בלשית ישראלית, מגיעה לחקור את רונן, איש השגרירות, שנחשד בשיתוף פעולה עם סוחרי הסמים.
נגה מגלה קשר בין הסם הקטלני שמופק בכת לבין גל התאבדויות שאירע בישראל, וגם מגלה כי העבריין המרכזי בפרשה – בוארון – אחראי לרצח בנה ובעלה.
בזמן שהמשטרה מתחילה במבצע חילוץ, הג'ונגל הופך לשדה קרב.
אלישע, "האב החיוור", נחשף כישראלי לשעבר שנפגע קשות במלחמת לבנון הראשונה, ומאמין כי הסם מאפשר לו "גאולה" לנשמות שבורות.
הוא מגלה חמלה ל"הימלר" החולה, ומשחרר אותו בתמורה לכך שאביב יעבור טיפול מסוכן בסם.
יעלי מופיעה לבסוף מול אביב וחושפת שהילד הקטן שראה בג'ונגל – בן – הוא בנו.
אביב מתחנן שתעזוב עמו, אך היא מסרבת לעזוב בלי הילד.
בינתיים, בוארון פורץ למתחם הכת, פותח בירי לעבר אנשיה ומתכנן להשמיד את המקום לפני שהמשטרה תגיע.
דובי ו"בנדה" מצליחים לשדר את מיקומם באמצעות עשן שהציתו, והכוחות הקולומביאניים פורצים לג'ונגל יחד עם נגה.
קרב היריות מגיע לשיאו: המשטרה מחסלת את אנשיו של בוארון, אך "הימלר" נהרג כשנחלץ לעזרת אביב.
בוארון בורח עם בן כבן ערובה, אך נגה מצליחה לירות בו ולהציל את הילד.
בסיום, "הימלר" מובא למנוחות בישראל, "בנדה" נשאר בטיפול רפואי בקולומביה, דובי מתמודד עם משבר אמונתו, ואילו אביב ויעלי חוזרים לישראל עם בנם.
למרות החיבור המחודש ביניהם, יעלי מתקשה לסמוך על אביב שוב, והם נפרדים – כל אחד מנסה להחלים בדרכו.
הסדרה שוזרת בין ההווה לבין רצף פלאשבקים מהשנים 2005, 2006, 2008 ו-2015, החושפים בהדרגה את ההיסטוריה המשותפת של הדמויות ואת הפצעים שהמלחמות הישראליות הותירו בהן.
היא נעה בין דרמה פסיכולוגית למותחן פעולה, ומשלבת נושאים של אחווה, אשמה, אמונה, אהבה, ושאלת הגאולה האישית – בישראל ובג'ונגלים של קולומביה כאחד.
אביב דנינו (תומר קאפון) – בן הזוג-לשעבר של יעלי, אבא של בן, וחבר בצוות של דובי, "בנדה" ו"הימלר".
סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית בעקבות מלחמת לבנון השנייה, ומאשים את עצמו במותו של מפקדו, אזולאי.
ההפרעה גרמה לו להיפרד מיעלי.
בסוף העונה מגלה שהוא אב לבן ממנה.
יעלי אשכנזי (נינט טייב) – אחות של דובי, אמא של בן, ואקסית של אביב ו"הימלר".
גדלה במשפחה דתית אך יצאה בשאלה.
לאחר הפרידה מאביב טסה לטיול בדרום אמריקה (קולומביה), שם נהרגה לכאורה בהתהפכות ג'יפ.
9 שנים לאחר מכן, מתגלה תמונה שלה בעיתון, וסימני השאלה אודות מותה גורמים לחבריה לצאת בעקבותיה.
גילתה בקולומביה, לאחר התאונה, שהיא בהריון מאביב וילדה ילד בשם "בן".
בהתחלה, נשארה מרצונה בכת לאור מצבו של אביב, אך בהמשך, לאחר השתלטות עברייני סמים על הכת, מנסה לברוח מספר פעמים ללא הצלחה.
דב "דובי" אשכנזי (נדב נייטס) – אח של יעלי וחבר צוות של אביב, "בנדה" ו"הימלר".
יחסיו עם יעלי ידעו עליות ומורדות בעקבות עזיבתה את הדת.
בעקבות הטראומה במלחמה עבר משבר דתי בעצמו.
דותן "הימלר" פרידמן (מיכאל אלוני) – חבר צוות של אביב, דובי ו"בנדה".
קר מזג, וכאשכנזי היחיד בחבורה, מכונה "הימלר".
איש עסקים ובן למשפחה עשירה מהרצליה.
בפרק הראשון מתבשר שהוא חולה בשנית בסרטן ונותרו לו כחודשיים לחיות.
היה האקס הראשון של יעלי, והתאכזב שנטשה אותו לטובת אביב.
יחסיו עם אביב מתוחים על רקע מותם של אזולאי ויעלי, ואת דובי האשים בטיוח "מותה" של יעלי.
בסוף העונה נהרג כשהציל את אביב.
יקיר "בנדה" בן דוד (משה אשכנזי) – חבר צוות של אביב, דובי ו"הימלר".
לאחר מלחמת לבנון השנייה עבר להתגורר בקולומביה, והתמכר לסמים.
מפגש עם בחורה קולומביאנית בשם "מריה", הוציא אותו מהמשבר.
הם הופכים לזוג ופותחים חומוסיה מצליחה.
יצחק (צחי) אזולאי (דן מור) – המפקד של בנדה, אביב, דובי והימלר.
נהרג במהלך מלחמת לבנון השנייה בהיתקלות עם מחבלים.
דמותו מלווה את החברים, ובעיקר את אביב, בשנים שלאחר מכן.
מריה (ונסה שאלוט) – בת הזוג הקולומביאנית של "בנדה", שפתחה איתו חומוסייה בקולומביה.
חוששת שהמפגש של בנדה עם חבריו יערער אותו, ועם זאת עוזרת רבות לחבורה, ואף מספקת להם, בסיועו של דוד שלה, כלי נשק ומפות לג'ונגל.
נגה אברהמי (יעל שרוני) – בלשית משטרה החוקרת רצף מקרי ההתאבדות בישראל כתוצאה משימוש בסם שמקורו בקולומביה.
בעקבות חקירתו של קנטור - בן דודו של בוארון, ומעצרו של רונן לוינגר, מגיעה לקולומביה בחיפוש אחר בוארון.
שם היא מגלה שהוא אחראי גם למות בנה עידן ובעלה אופיר, שנהרגו כשרכב המשפחה התפוצץ בחניית ביתם.
אלישע (האב החיוור) (גיל פרנק) – ישראלי, ראש "כת היתומים" החיה בבידוד בג'ונגל בקולומביה.
נפצע כחייל במלחמת לבנון הראשונה.
מנסה לסייע ברקיחת סם שהמציא, לאנשים הסובלים מטראומות שונות, אך חלקם מעדיפים למות בעקבות הטיפול.
מחזיק את יעלי ובנה בכת שלו כבני ערובה.
מושיקו בוארון (עודד פהר) – עבריין וסוחר סמים ישראלי שעבר לקולומביה תחת חסותו של עבריין בכיר.
סוחט את "האב החיוור" ומשתמש באנשי הכת שלו שייצרו עבורו סמים.
אחראי למוות של בעלה ובנה של נגה לפני אירועי הסדרה.
רונה אשכנזי (נילי רוגל) – אשתו של דובי ואם שני ילדיו.
דובי מנסה להסתיר ממנה במשך שנים שהוא לא מניח תפילין.
אמא של אביב (ריטה שוקרון) – אימו של אביב, אלמנה.
בעלה נפטר מהתקף לב בילדותו של אביב.
רונן לוינגר (מולי שולמן) – עובד בכיר בשגרירות ישראל בבוגוטה.
מסובך עם הכת ובוארון, יחד עם חוקר משטרה מקומי.
בניסיון לטייח את מעשיו משחרר את החברים מהמעצר בתנאי שיצאו מקולומביה.
נעצר במתחם השגרירות ונחקר על ידי נגה.
בן (ארנון שוורצמן) – בנם של יעלי ואביב שנולד בג'ונגל.
בעקבות ניסיונות הבריחה של יעלי מהכת, הופרד מאמו והוחזק כבן ערובה.
בסוף הסדרה ניצל כשנגה ירתה בבוארון שלקח אותו כשבוי.
הסדרה עוסקת בהרחבה בסוגיית הפוסט טראומה מהצבא, וכחלק מההכנה לצילומים, צוות השחקנים ערך תחקיר מקיף בשיתוף עמותת "רסיסים".
גבעון עסק בסוגיה גם בעבודות קודמות שלו, כמו בסרטו הראשון "שבע דקות בגן עדן", ומחשיב את העיסוק בסוגיה כהישג החשוב של הסדרה: "יש כאן אלפים שמתמודדים עם הקושי הנפשי והם רוצים לדבר על זה, רוצים שיראו אותם".
גם כוכב הסדרה, תומר קאפון, אמר כי הוא שמח שהסדרה עוררה שיח בנושא: "אין מישהו במדינת ישראל שלא חווה בדרך כזו או אחרת משהו שקשור לעניין הפוסט טראומה.
אני שמח שהסדרה הזו באה, הציבה מראה ואמרה: "חברים, צאו החוצה ותגידו 'גם אני חוויתי משהו'".
לא משנה אם קטן, גדול, נשים, גברים.
רק לדבר על זה, להוציא את זה, אני אוהב את השיח הזה, אני בעד".
גם נינט טייב ציינה כי חשה שהסדרה הותירה רושם עז: "אני חושבת שהיא נגעה בכל אחד במדינה.
אנשים הרגישו שאפשר לדבר על מקרים של פוסט טראומה, משהו שלא דובר עליו עד היום בפריים טיים".
הסדרה נכתבה בהשראת הספר רב המכר "בשבילה גיבורים עפים", של הסופר אמיר גוטפרוינד שיצא לאור בשנת 2008. יוצר הסדרה, עומרי גבעון, בחר להתמקד בסיפור שבפרק האחרון בספר, ומשם פיתח את עלילת הסדרה בגרסה שונה מהספר.
במקור כתב גרסה של הסדרה, שבה החבורה נוסעת לשיקגו בארצות הברית, עם עלילת משנה שמתרחשת בקרטלים במקסיקו.
אך לאחר שהתבררו עלויות ההפקה בארצות הברית, הוחלט להעביר את כל העלילה לדרום אמריקה ולקולומביה.
הפקת הסדרה כללה מספר צילומים בישראל, וארכה 7 שבועות בקולומביה יחד עם צוות מקומי, ועשרות שחקנים וניצבים זרים.
את סצנת התקרית בלבנון צילמו באזור לטרון, במקום שבו התקיימה הוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי, כאשר הטנק הובא לשם במיוחד.
באפריל 2018, זכתה הסדרה בפרס "הסדרה הטובה ביותר" בתחרות הסדרות הבינלאומית של קאן - "Cannes Series", מסגרת חדשה המוקדשת לסדרות טלוויזיה מרחבי העולם.
את שיר הנושא של הסדרה, "תיל" (מילים: נינט טייב, לחן: דודו טסה) ביצעה טייב, המשחקת בתפקיד ראשי בסדרה.
הסדרה זכתה לרייטינג גבוה, והייתה תוכנית הדרמה הנצפית ביותר מאז פיצול ערוץ 2, שקיבלה בפרק הסיום 19.3%.
בעקבות הצלחת הסדרה פורסם כי קשת אינטרנשיונל תפיק גרסה בינלאומית לסדרה שתתאים גם לקהל האמריקאי ולשידור מחוץ לישראל.
בנוסף, הכריזה ההפקה על רצונה להעלות עונה שנייה לסדרה, אך בסוף החליטו לוותר עליה.
הסדרה נמכרה לנטפליקס העולמית וזמינה מתחילת 2019 ל-139 מיליון מנויי הפלטפורמה בגרסתה המקורית בעברית.
ביולי 2020 פורסם כי הסדרה נמכרה לתאגיד אפל ותזכה לעיבוד אמריקאי בן 10 פרקים שיקרא "Echo 3" אותו יכתוב התסריטאי האמריקאי מארק בול ואשר יופק על ידי קשת אינטרנשיונל, בכיכובם של מיכיל האוסמן, ג'סיקה אן קולינס, אליזבת' אנוויז, לוק אוונס.
לאחר סיום הסדרה, יצאו מערכונים פרודים על עלילתה.
הסרט "לשחרר את שולי" נחשב כפרודיה חלקית לסדרה.
בשורות טובות היא מיני סדרה בת שישה פרקים המבוססת על ספרם של ניל גיימן וטרי פראצ'ט משנת 1990, "בשורות טובות".
הסדרה בוימה על ידי הבמאי דאגלס מקינון ונכתבה על ידי גיימן עצמו, שגם משמש בתפקיד המפיק בפועל.
הסדרה עלתה לשידור ב-31 במאי 2019 בשירות הזרמת המדיה פריים וידאו.
בבריטניה, הסדרה עלתה לשידור ברשת "BBC Two".
בסדרה מככבים דייוויד טננט כשד בשם קְרוֹאוּלי ומייקל שין כמלאך בשם אזירפאל, שני חברים ותיקים שמנסים למנוע מהאפוקליפסה להתממש.
בנוסף, בסדרה מככבים גם בנדיקט קמברבאץ', אנה מקסוול מרטין, ג'ון האם, ג'וזי לורנס, אדריה ארחונה, מייקל מק'קין, ג'ייק וייטהול, מירנדה ריצ'רדסון, ניק אופרמן ופרנסס מקדורמנד שמקריינת את העלילה.
ביוני 2021, הודיעה פריים וידאו על חידוש הסדרה לעונה שנייה, שהחלה להצטלם באוקטובר של אותה השנה.
הסדרה מבוססת על ספרם המשותף של ניל גיימן וטרי פראצ'ט משנת 1990, "בשורות טובות: נבואותיה הנחמדות והמדויקות של אגנס נאטר, מכשפה".
למעט מספר שינויים תקופתיים (עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 2018, בשונה מהספר), עלילת הסדרה זהה במהותה לשל הספר ומספרת את סיפורם של אזיראפל, מלאך, וקרואולי, שד; שני יריבים לשעבר וחברים ותיקים בהווה, שהתרגלו ברבות השנים והתקופות לחיות את חייהם הנוחים במסווה של בני אדם רגילים, והחלו לחבב את העולם האנושי.
כשהשניים מתבשרים על תוכניתם של שני הצדדים, גן עדן והגיהנום, לממש את מלחמת גוג ומגוג ולפיכך להביא את האפוקליפסה, הם מחליטים לשתף פעולה כדי למנוע זאת.
דייוויד טננט - קרואולי, שד (מלאך שנפל) שחי על פני כדור הארץ מאז שחר האנושות.
במקור, קרואולי היה נחש הקדמוני שפיתה את חוה לאכול מפרי עץ הדעת ובכך החטיא אותה.
מייקל שין - אזיראפל, מלאך שחי על פני כדור הארץ מאז שחר האנושות, בדומה לקרואולי.
ברומן המקורי, אזיראפל הוא המלאך ששומר על השערים המזרחיים של גן עדן עד שהוא וקרואולי נבחרים לשמש כנציגי שני המחנות על פני כדור הארץ.
אנה מקסוול מרטין - בעל זבוב (או ביאלזבב), מנהיגת כוחות הגיהנום.
ברומן המקורי, לבעל זבוב היה תפקיד קטן במהלך העלילה, אך תפקידה הורחב בסדרה.
ג'ון האם - גבריאל, מנהיג כוחות גן העדן.
ברומן המקורי, שמו של גבריאל רק הוזכר על ידי הדמויות האחרות, והוא היה אמור לשחק תפקיד גדול יותר ברומן ההמשך הלא-גמור של "בשורות טובות".
במהלך כתיבת הסדרה, גיימן שיכתב את תפקידו של גבריאל ברומן ההמשך אל תוך הסדרה.
בנוסף, ברומן המקורי, מטטרון הוא מנהיג כוחות גן העדן.
ג'וזי לורנס - אגנס נאטר, מכשפה שחיה במהלך המאה ה-17 וניבאה בספרה "נבואותיה הנחמדות והמדויקות של אגנס נאטר, מכשפה" את אירועי העלילה.
אדריה ארחונה - אנתימה דיווייס, הצאצאית הישירה והאחרונה החיה של אגנס נאטר ומכשפה בעצמה, שמשתפת פעולה עם אזירפאל וקרואולי על מנת לעצור את האפוקליפסה.
מייקל מקין - צייד המכשפות סרג'נט שאדוול, צייד המכשפות האחרון מבני מינו.
ג'ייק וייטהול - ניוטון פולסיפר, הצאצא האחרון החי של צייד המכשפות שהעלה את אגנס על המוקד, שמשתף פעולה עם אנתימה במטרה למצוא דרך לעצור את האפוקליפסה.
מירנדה ריצ'רדסון - מאדאם טרייסי, מדיומית במשרה חלקית וקורטיזונית.
מיריי אנוס - מלחמה, הפרשית הראשונה מארבעת פרשי האפוקליפסה.
לורדס פאברס - זיהום, הפרשית השלישית מארבעת פרשי האפוקליפסה.
זיהום הצטרפה לפרשי האפוקליפסה לאחר שמגפה פרש (בעקבות המצאת הפניצילין).
יוסוף גטווד - רעב, הפרש השני מארבעת פרשי האפוקליפסה.
בריאן קוקס - מוות, הפרש הרביעי מארבעת פרשי האפוקליפסה.
ריס שירסמית' - ויליאם שייקספיר.
נינה סוסניה - האחות מרי הפטפטנית, נזירה במסדר המזמר של סנט בריל, מסדר שטני של נזירות שעליהן הוטלה המשימה להחליף בין התינוק לאנטיכריסט.
פרנסס מקדורמנד - קול האלוהים, הקריינית של סיפור העלילה.
בנדיקט קמברבאץ' - השטן, מלך הגיהנום המבקש לגדל את בנו האנטיכריסט על כדור הארץ.
ניק אופרמן - תדיאוס דאולינג, השגריר האמריקאי בבריטניה ואביו של ילד מכשף.
נד דנהי - האסטור, דוכס הגיהנום.
אריון באקייר - ליגור, דוכס הגיהנום השני.
סטיב פמברטון ומארק גאטיס - הרמוני וגלוזייר, צמד מוכרי ספרים מסתוריים.
סם טיילור בק - אדם יאנג, ילד בן 11 והאנטיכריסט שעתיד להביא לאחרית הימים.
אמה ריס - פפר, חברתו של אדם.
אילן גלקוף - בריאן, חברו של אדם.
אלפי טיילור - וונסלידייל, חברו של אדם.
דניאל מייס - ארתור יאנג, אביו של אדם ובעלה של דיאדרה.
סיאן ברוק - דיאדרה יאנג, אמו של אדם ואשתו של ארתור.
פראצ'ט וגיימן תכננו לעבד את הספר אל מסכי הקולנוע במשך שנים, וניהלו משא ומתן עם במאים ותסריטאים שונים ששמם נקשר לפרויקט בזמנים שונים.
בשנת 2011, נודע על פיתוח עיבוד טלוויזיוני שייכתב על ידי טרי ג'ונס וגאווין סקוט, אך לאחר מכן לא הוכרזו חדשות נוספות בנושא.
לאחר מותו של פראצ'ט, גיימן סירב לשקול לעבוד על עיבוד הרומן למסך לבדו, אך שינה את דעתו כאשר קיבל מכתב כצוואה מפראצ'ט, שקרא לו לסיים את הפרויקט.
ב-19 בינואר 2017, הוכרז שפריים וידאו נתנו לפרויקט שיעבד את הרומן למסכי הטלוויזיה אור ירוק.
המפיקים בפועל שמפיקים את הסדרה הם ניל גיימן, קרוליין סקינר, כריס זוסמן, רוב וילקינס, ורוד בראון, גיימן יעבד את הרומן למסך ויכתוב לו את התסריט בנוסף להיותו מפיק בפועל.
הסדרה מופקת על ידי אולפני BBC בשיתוף עם "Narrativia", חברת הפקה שהוקמה על ידי פראצ'ט לפני מותו וכעת בתו, ריהאנה פראצ'ט, מנהלת אותה, ו-"The Blank Corporation".
הסדרה מופצת על ידי "BBC Worldwide".
ב-14 באוגוסט 2017 נודע שמייקל שין ודייוויד טננט לוהקו לתפקידים הראשיים של אזיראפל וקרואולי, בהתאמה.
ב-14 בספטמבר 2017, גיימן חשף דרך הטוויטר שנינה סוסניה, נד דנהי ואריון באקייר הצטרפו לצוות השחקנים הראשי.
יום לאחר מכן נודע שג'ק וייטהול, מייקל מק'קין, מירנדה ריצ'רדסון ואדריה ארחונה לוהקו לצוות השחקנים הראשי.
שבוע לאחר מכן, סם טיילור באק, אמה ריס, אילן גלקוף, אלפי טיילור, דניאל מייס וסיאן ברוק לוהקו.
באוקטובר 2017 דווח על כך שג'ון האם, אנה מקסוול מרטין, מיריי אנוס, לורדס פאברז ויוסוף גטווד לוהקו לצוות השחקנים הראשי.
בנובמבר 2017, דווח שריס שירסמית' וניקולס פרסונס גם לוהקו לתפקידים בסדרה.
ב-15 בדצמבר 2017 דווח שדרק ג'קובי ידובב את דמותו של מטטרון.
ב-9 בפברואר 2018 דווח שסטיב פמברטון ומארק גאטיס הצטרפו לצוות השחקנים של הסדרה.
ב-6 במרץ 2018 דווח שניק אופרמן לוהק לתפקיד ראשי.
ב-20 ביולי 2018, הוכרז בכנס הקומיק-קון שנערך בסן דייגו שפרנסס מקדורמנד לוהקה לדובב את קולו של אלוהים, שהוא גם מספר עלילת הסדרה.
ב-13 בפברואר 2019, במסגרת סבב החורף של איגוד המבקרים האמריקני, הודיע גיימן שבנדיקט קמברבאץ' יגלם את דמותו של השטן, וב-5 במרץ צייץ גיימן שבריאן קוקס לוהק לדבב את קולו של המוות.
צילומי הסדרה החלו בספטמבר 2017, וגיימן צייץ תמונה משותפת של טננט ושין על הסט בלבוש מלא של הדמויות שלהם.
באוקטובר 2017, צוות ההפקה נצפה מצלם את הצילומים בסארי.
ב-6 באוקטובר 2018, נערך פאנל של הסדרה בכנס הקומיק-קון שנערך בניו יורק.
הפאנל הונחה על ידי וופי גולדברג והשתתפו בו יוצר ותסריטאי הסדרה, ניל גיימן, והבמאי דאגלס מקינון, וצוות השחקנים כלל את דייוויד טננט, מייקל שין, מירנדה ריצ'רדסון וג'ון האם.
במהלך הפאנל, נחשף הטריילר הראשון לסדרה, שלאחר מכן הופץ באופן מקוון.
ב-6 במרץ 2019 יצא הטריילר הרשמי של הסדרה.
שנהפרסקטגוריהמועמד (ים)תוצאהמקור2024פרס סאטורןסדרת הפנטזיה הטובה ביותר"בשורות טובות"פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצהסדרת הקומדיה הטובה ביותרפרס באפט"א לטלוויזיההופעת הקומדיה הגברית הטובה ביותרדייוויד טננט
בשבילה גיבורים עפים הוא ספרו הרביעי של אמיר גוטפרוינד.
הספר הוא רומן רחב יריעה המתאר את יחסיהם של חמישה חברי ילדות, למן ילדותם בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים ועד לרצח רבין ב-1995, עת הם קרבים לשנתם ה-40. רוב הרומן מתרחש בשיכון המהווה חלק משכונת פועלים בחיפה.
במרכז הרומן עומדת דמותו של אריק, הגיבור המספר וסביבו נטווה באיטיות סיפור אהבה.
במקביל, מתאר הרומן את דיירי השיכון - את דמויותיהם, יחסיהם אחד עם השני ואת ההווי השורר בשיכון.
הרומן מתייחס כל העת לאירועים הלאומיים המתרחשים ברקע במקביל לסיפורם של חמשת חברי הילדות מן השיכון: מלחמות, פוליטיקה, כדורגל, ושינויים חברתיים ותרבותיים שחוותה ישראל באותן שנים.
הספר תורגם לצרפתית ב-2015, ב-2010 יצא לאקרנים הסרט "פעם הייתי" בבימויו של אבי נשר, המבוסס על הספר, וב-2018 יצאה לאור סדרת הטלוויזיה "בשבילה גיבורים עפים" המבוססת באופן רופף על החלק האחרון בספר.
עם יציאתו זכה הספר להצלחה מסחרית.
לאחר יציאת סדרת הטלוויזיה בעלת השם הזהה ב-2018, חלה עלייה מחודשת במכירת הספר.
הספר נפתח ביום בו יצא צה"ל לפעולת כראמה (מרץ 1968) הזכור למספר, אריק (באותה עת בן 11), כיום בו הגיע לבלוק הילד החדש, יורם, המתבלט מיד כמנהיג טבעי ומגבש חבורה של חמישה חברים: יורם, בני, גדעון, ציון ואריק.
בגיל 14 מגלה אריק כי הפך לנער יפה תואר שנשים מתעניינות בו והוא נמשך אליהן, תכונה המלווה אותו לאורך כל הספר.
במקביל, הוא מפגיש בשוגג את אביו עם חבר ילדותו, השדכן החרדי יענקל'ה ברייד, ששרד יחידי ממשפחתו בשואה.
ברייד שוכר את שירותיו של אריק כבולש אחרי מועמדים ומועמדות לשידוכים.
הוא עוסק בעבודה צדדית זו עד גיל 18, ובמהלכה הוא מתוודע לעולם הזנות ולומד לבדות שקרים במומחיות.
ימיו הראשונים של מבצע שלום הגליל, בהם מעורבים חמשת החברים כאנשי מילואים צעירים, כל אחד בגזרתו הוא, הם קו שבר בחייהם, אשר משפיע עליהם בהמשך דרכם.
אחד מהם נהרג ושניים מהאחרים, כולל אריק, מפתחים סוגים שונים של תגובת קרב.
אריק מתחיל ומפסיק ללמוד במספר אוניברסיטאות, מחליף עיסוקים כשהוא נגרר אחרי יזמויותיו האופורטוניסטיות של יורם ומחליף חברות ומאהבות חדשות לבקרים.
כל זאת, בשעה שהוא ממשיך לשמור על קשר קרוב עם דיירי השיכון ובמיוחד עם משפחתו של חברו, בני, שכוללת את אחותו הצעירה של בני, מיכל.
בעת שאריק וחבריו כבר בני 38, והקשרים ביניהם למעשה נותקו בשעה שכל אחד פנה בחייו לכיוון שונה, הם מתאחדים פעם נוספת וטסים לשיקגו, ארצות הברית, במטרה לחלץ את מיכל מתוך כת אליה הצטרפה.
הספר מסתיים כשאריק שב בטיסה משיקגו, בשעה שהוא מתקרב לחופי ישראל ב-4 בנובמבר 1995, הוא תוהה לעצמו, האם כבר הסתיימה עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל בה נואם רבין.
בניגוד לספריו הקודמים של אמיר גוטפרוינד, שזכו לאהדת המבקרים וזכו בפרסים ספרותיים, התאכזבו חלק מהמבקרים מ"בשבילה גיבורים עפים".
עמיחי שלו, מבקר הספרות של ynet, מחלק את הספר לשניים, כשהקו המפריד הוא מלחמת לבנון.
המבקר אריק גלסנר מגדיר את הספר כ"מקומם בזלזולו בקוראיו" הוא טוען כי "הכריכה של הלאומי בפרטי מאולצת וריקה מתוכן.
מבקר הספרות של "הארץ", עמרי הרצוג, מבקר את הסופר על יצירת דמויות שטוחות וקלישאתיות המתאימות לסטריאוטיפים המקובלים בחברה הישראלית.
הוא קובע כי הקו המאחד בין כל הדמויות וקטעי האנקדוטות המופיעות בספר הוא הבוז העמוק ואפילו משטמה כלפי כל צורה של שונות מהקונצנזוס.
הוא מוסיף וכותב: "והנה, בחלק האחרון הספר נהפך לפתע לרומן פעולה קדחתני, שחוגג בסערה את שיקומה של החברות הגברית הפגומה...שמטרתו להציל עלמה במצוקה (שאינה יודעת שהיא במצוקה)", אבל ממשיך ואומר כי "יידרש יותר ממבצע צבאי נועז כדי להשיב לי את האמון בכתיבתו של גוטפרוינד.".
הוא מסכם את ביקורתו בהגדרת הרומן כאובד דרך וכותב: "אובדן הדרך מתבטא בדשדוש במקום - דשדוש מונוטוני, שנמשך לאורך 667 עמודים ארוכים.
לעומתם, רואה צור ארליך, במאמרו ב"מקור ראשון", גם נקודות חיוביות בספר.
הוא כותב: "גוטפרוינד הוא איש מצחיק ובעל דמיון וכושר המצאה, וכך הוא מגלגל את הקורא על פני תרס"ז עמודי הספר מאנקדוטה לאנקדוטה ומהברקה להברקה".
ונוסף, "גוטפרוינד מרענן את הנוף הספרותי המוכר לנו, ומבטא נקודת מבט ציונית, פרו-ישראלית.
הוא אינו מסתבך במורכבויות סרק ביחסו לטרור, מסרב להתעלם מהתוקפנות הערבית, ואף מחדש לקורא המצוי כמה דברים לגביה".
אך גם הוא רואה בספר נקודות חולשה: "כל זה מספיק כדי ליצור ספר מהנה ומבדר, מרגש וסוחף, אבל אין בו כדי לומר משהו חדש על החברה הישראלית" ו"שרשרת הסיפורים והקריקטורות, מכסה על מחסור באמירה מגובשת של ממש".
הוא מסכם: "ייתכן שבספר הזה מרוב עצים לא רואים את היער, אבל העצים יפהפיים."
בשבילי אתם מתים היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה שחורה שנוצרה על ידי היוצרת ליז פלדמן ועלתה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-3 במאי 2019. עם עלייתה לשידור, הסדרה זכתה לביקורות חיוביות.
ב-3 ביוני 2019, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-8 במאי 2020.
ביולי 2020 חודשה הסדרה לעונה שלישית ואחרונה, אשר החלה להצטלם במאי 2021 ועלתה לשידור ב-17 בנובמבר 2022.
הסדרה מספרת על קשר חברות שנרקם בין ג'ן, אלמנה מתוחה וחמת-מזג שבעלה זה עתה נהרג בתאונת פגע וברח, לבין ג'ודי, אישה המסתירה ממנה סוד מזעזע.
כריסטינה אפלגייט - ג'ן הרדינג, סוכנת נדל"ן ואלמנה לאחר שבעלה מת בתאונת פגע וברח.
לינדה קרדליני - ג'ודי הייל, אישה שג'ן פוגשת במפגש תמיכה לאבלים ומתיידדת עימה.
מבלי ידיעתה של ג'ן, ג'ודי היא האחראית לתאונת פגע וברח שהרגה את בעלה.
ג'יימס מרסדן - סטיב ווד, עורך דין וארוסה לשעבר של ג'ודי.
וכן בן ווד, אחיו התאום של סטיב (עונה 2).
מקס ג'נקינס - כריסטופר דויל, השותף העסקי של ג'ן וידידה הטוב.
סאם מקארתי - צ'ארלי הרדינג, בנה הבכור של ג'ן.
לוק רוסלר - הנרי הרדינג, בנה הצעיר של ג'ן.
אדוארד אסנר - אייב ריפקין, ידידה של ג'ודי מבית האבות בו היא עובדת.
דיאנה-מריה ריבה - אנה פרז, הבלשית המשטרתית הממונה על תיק תאונת הפגע וברח.
קאונג סים - הכומר ויין, מנחה קבוצת התמיכה של ג'ן וג'ודי.
ברנדון סקוט - ניק, שוטר מובטל שג'ודי פוגשת במפגש התמיכה לאבלים.
ולרי מהפי - לורנה הרדינג, חמותה של ג'ן ואמו של טד.
סוזי נאקמורה - קארן, השכנה של ג'ן.
האלי סימס - קיילי לילי נייט - לינדה בלייר ביקן - ונדי טלמה הופקינס - יולנדה, חברה בקבוצת התמיכה שג'ן וג'ודי משתתפות בה.
ב-5 באפריל 2018, הוכרז שנטפליקס הזמינה מהפקת הסדרה עונה ראשונה בת עשרה פרקים.
הסדרה נוצרה על ידי ליז פלדמן, שגם כתבה חלק מהסדרה והפיקה אותה לצדם של ויל פרל, אדם מקיי וג'סיקה אלבוים.
ב-2 בנובמבר 2018, נמסר כי הבמאית איימי יורק רובין תביים את שני הפרקים של הסדרה.
ב-11 ביולי 2018, הוכרז שכריסטינה אפלגייט לוהקה לאחת משתי הדמויות הראשיות של הסדרה.
ב-3 באוגוסט 2018, דווח כי לינדה קרדליני לוהקה לתפקיד הדמות הראשית השנייה של הסדרה.
שבוע לאחר מכן, הוכרז שמקס ג'נקינס ולוק רוסלר לוהקו לצוות השחקנים הראשי.
ב-12 בספטמבר 2018, נמסר שג'יימס מרסדן ואדוארד אסנר לוהקו לצוות השחקנים.
באוקטובר 2018, פורסם שסאם מקארתי הצטרף לצוות השחקנים הראשי ושדיאנה מריה ריבה לוהקה לתפקיד משני.
ב-1 באפריל 2019, הטריילר הרשמי עבור הסדרה הופץ.
באתר "Metacritic", הסדרה זכתה לציון ממוצע משוקלל של 68 מתוך 100, על בסיס 20 ביקורות, דבר המרמז על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
בשורות טובות הוא סרט דרמה קומית ישראלי משנת 2019, שביים ארז תדמור; התסריט נכתב על ידי תדמור בשיתוף עם רועי אסף שגם מככב בסרט לצד נלי תגר.
הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל חיפה והיה מועמד לארבעה פרסי אופיר.
לירן (רועי אסף) וטלי (נלי תגר) הם זוג צעיר המתקשה להביא ילד.
לירן סובל מתנועתיות זרע נמוכה וטלי נאלצת לעבור טיפולי פוריות.
הרצון בילד מציב בפניהם קשיים המעמידים את יחסיהם במבחן, וכל זה סביב הלחץ המשפחתי.
שם דמות רועי אסף לירן נלי תגר טלי שמיל בן ארי אביו של לירן ערן פסח אחיו של לירן אילן דר קשיש ערירי ודמנטי אוולין הגואל אמא של לירן אלי גורנשטיין הרופא המטפל רמי הויברגר אביה של טלי שרון הכהן מדריכת קבוצה רבקה בכר סבתא של לירן
שנהארגוןפרסקטגוריהמועמד/יםתוצאהסימוכין 2019טקס פרסי אופיר לשנת 2019עלילתי ארוךהבימוי הטוב ביותרארז תדמורהשחקנית הראשית הטובה ביותרנלי תגרשחקנית המשנה הטובה ביותראוולין הגואלהעריכה הטובה ביותרעינת גלזר-זרחיןפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפהעלילתי ארוךהסרט הטוב ביותרבשורות טובות
הסרט הופק על ידי שמי שינפלד, אביב בן שלוש, משה אדרי, לאון אדרי, לירון אדרי, וחברות ההפקה סרטי יונייטד קינג וקאםבאק סרטים; הוא יצא בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ומפעל הפיס.
בשארקאן (בהונגרית: Bősárkány) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בבשארקאן חיו יהודים בני משפחות וויס, שפיגל, כהן, דויטש ועוד בתקופות זמן שונות:
בשולי הנוחות (ביפנית: コンビニ人間; תרגום מדויק: עובד חנות נוחות, הגייה: קוֹנבּיני נינגֶן), היא נובלה מאת הסופרת היפנית, סייקה מורטה.
הספר עוסק בחייה של גיבורה העובדת שנים רבות בחנות נוחות ובלחץ החברתי ביפן ל"נורמליות" חברתית.
הספר שיצא לאור ב-2016, זכה באותה שנה בפרס אקוטגאווה וזכה להצלחה מסחרית גדולה ביפן.
ב-2018 הוא תורגם לאנגלית ובשנת 2020 תורגם לעברית בידי עינת קופר ויצא לאור ב"סדרה הקטנה" של הוצאת כתר.
קייקו פורוקורה, היא אישה בת 36 העובדת בחנות נוחות הסמוכה לתחנת רכבת ביפן כבר 18 שנה.
כל העובדים שסביבה ואף המנהלים (המנהלים אינם נקראים בשם אלא במספר) מתייחסים לעבודתם במקום כאל עבודה זמנית ומתחלפים לעיתים תכופות.
קייקו מודעת כבר מילדות להיותה "שונה".
היא אינה חווה רגשות, מנותקת חברתית ומפרשת סיטואציות חברתיות באופן שונה מחבריה.
מצד שני, היא מבקשת לרצות את משפחתה ואת עמיתיה לעבודה ומנסה לסגל לעצמה דיבור, לבוש והתנהגות על פי חיקוי חבריה לעבודה.
לחנות הנוחות יש מדריך כתוב שבו מתוארים בפירוט כל נוהלי החנות.
התוויית ההנחיות הברורה מאפשרת לקייקו להשתלב היטב בעבודת החנות.
היא מזדהה עם מטרות החנות, שואפת למלא את כל ההוראות בדיוק ובשלמות ובעלת מוטיבציה גבוהה לעמידה ביעדי המכירה שמציבה הנהלת רשת חנויות הנוחות.
היא מפתחת הזדהות גופנית עם הפעילות בחנות ומתארת את רגישותה לצלילי החנות בפתיחת הספר: "כל הצלילים מתערבבים לקול של חנות נוחות, וקול זה מלטף את עור התוף שלי כל הזמן.".
אחד מעובדי החנות החדשים הוא שיראבה, גבר בגילה של קייקו.
שיראבה הוא היפוכה של קייקו: הוא עצלן, רשלן, נצלני, לא אכפתי, אינו מתמיד בשום עבודה ומתעב את הסובבים אותו ואת הסדר החברתי שאותו הוא משווה תמיד לכפר.
בכפר הגברים הם הציידים, והמצליחים שבהם זוכים בנשים הצעירות והיפות וכל "הלא מועילים" שאינם מתחתנים ואינם מולידים ילדים - מגורשים מהכפר.
טענתו המרכזית היא שמתקופת האבן מאומה לא השתנה בכפר.
"הדבר הזה שנקרא 'החברה המודרנית' הוא רק אשליה, אנחנו חיים בעולם שהוא לא שונה בהרבה מתקופת האבן.
למרות כל הדיבורים על שוויון בין המינים...".
קייקו איננה סובלת מרווקותה ומעבודתה בחנות הנוחות, אולם היא מוטרדת מהלחץ החברתי להפוך ל"נורמלית"; להתחתן, לעזוב את העבודה בחנות הנוחות ולמצוא עבודה "אמיתית".
את הלחץ מפעילים אחותה, חבריה לעבודה וקבוצת חברות מתקופת התיכון שהחלה להיפגש שוב.
כיוון שקייקו רוצה להיות "נורמלית" היא מציעה לשיראבה, שבינתיים פוטר מחנות הנוחות לאחר שעקב אחרי לקוחות נשים והטריד אותן, להתחתן איתה.
שיראבה המופתע מטיח בה מיד עלבונות לגבי גילה המבוגר, חוסר מיניותה וחוסר המשיכה שלו אליה.
אולם במחשבה שנייה, לאחר שהושלך מדירתו בגלל אי תשלום שכר דירה, הוא מוצא את הסידור המוצע כנוח וכמשתלם לשניהם.
השניים מתחילים לחלוק את דירתה הקטנה של קייקו כשהם אינם מוצאים שום עניין אחד בשני.
קייקו, שזוכה לעידוד מכל הסובבים אותה בעקבות מציאת בן זוג, מפרנסת את שניהם כיוון שלשיראבה אין שום כוונה לחפש עבודה.
להפך, הוא מנסה לגרום לקייקו לעזוב את עבודתה בחנות הנוחות ולחפש עבודה אחרת.
לנובלה יש מאפיינים אוטוביוגרפיים רבים.
הסופרת, סייקה מורטה, הייתה בת 37 בעת יציאתו לאור של "בשולי הנוחות".
זוהי הנובלה העשירית שלה שיצאה לאור.
במשך 18 שנים, מהיותה סטודנטית בקולג' ועד גיל 38 היא עבדה במשרה חלקית במספר חנויות נוחות.
היא מצאה עבודה זו כמסייעת לה בשמירה על סדר יום קבוע המאפשר לה להקדיש זמן קבוע לכתיבה.
במשך כל אותה תקופה, ונכון ל-2018 היא מתגוררת יחד עם הוריה.
מורטה סיפרה כי הרעיון הראשוני שלה בכתיבת הנובלה היה יצירת גיבורה שמעשיה הם ללא דופי ובכל זאת האנשים שסביבה מוצאים אותה כמוזרה ואומרים "מה לעזאזל היא עושה?".
עוד אמרה מורטה, כי רצתה לכתוב מנקודת הראות של דמות שמאתגרת את החשיבה השגרתית והרגילה, במיוחד בחברה שמרנית שבה מצפים מאנשים למלא תפקידים שנקבעו מראש; "רציתי להמחיש כמה מוזרים הם האנשים המאמינים שהם רגילים ונורמליים.
הם אלו שלכאורה נקראים "נורמליים", אך כשאתה מסובב את המצלמה, הם אלו שנראים מוזרים ומשונים.".
הנושא של הימנעות מקיום יחסי מין אינו חדש אצל מורטה.
גם בסיפור קצר שכתבה והתפרסם בכתב העת הבריטי גרנטה, היא מתארת זוג צעיר נשוי שחי ביחסי "אח-אחות", ללא קיום יחסי מין, שמוליד ילד באמצעות מרפאת פוריות מתקדמת.
מורטה אומרת כי היא מתעניינת באנשים, במיוחד בנשים, שאינם מעוניינים לקיים יחסי מין.
היא רוצה להרגיע אותם כי אין בכך כל רע; "פעמים רבות מדי, באופן השמרני והרגיל של קיום יחסי מין, ההתייחסות לאישה היא כאל כלי או כאל אובייקט.
וזאת לעומת יחסי מין שהם בהתכוונות אמיתית ומלאה והם נפלאים.".
הספר יצא לאור ביפן ב-27 ביולי 2016. כבר שבוע לפני כן הוכרז ביפן כי הספר זכה בפרס אקוטגאווה - פרס המוענק ביפן פעמיים בשנה לספר בסוגת "ספרות יפה" שנכתב על ידי סופר עולה.
הספר זכה להצלחה מידית ועד 2020 נמכרו מעל למיליון עותקים מן הספר ביפן.
הספר תורגם לקוריאנית, צרפתית וגרמנית ונמכר בגרמניה עד 2018 בקרוב למיליון עותקים.
הסופרת היפנית, אמי ימאדה , שישבה בוועדת פרס אקוטגאווה, כתבה: "אני יושבת בוועדת הפרס יותר מעשר שנים ובכל שנותי בחבר השופטים זוהי הפעם הראשונה שצחקתי מספר ברשימה המצומצמת של המועמדים לפרס, וצחוק זה נטען בתחושה עמוקה של אירוניה.
המשוררת תהילה חכימי, שכתבה ביקורת על הספר ב"הארץ", רואה במפגש בין שיראבה לקייקו את לב הסיפור; "המפגש הנפיץ ביניהם, כמו גם השפה השונה שכל אחד מהם מדבר בה, מאפשרים למורטה להעמיד מראה מול פניה של החברה היפנית ומול מה שזו מגדירה "נורמלי" או "תקין.".
הסופרת ובעלת טור ב, ג'ולי מיירסון , רואה מספר נקודות תורפה ביצירה אך טוענת כי אלו אינם פוגעים ביופי המוזר והפלואורסצנטי של תיאורי חנות הנוחות הכוללים עולם של פחיות מסודרות, כדורי האורז, הברקודים והסורקים.
סיפור האהבה לגבי דידה הוא בין קייקו ובין חנות הנוחות, הבא לידי ביטוי בתגובה הלא מתנצלת והחושנית של קייקו: "שמעתי את קול החנות ולא יכולתי לעצור בעצמי, איך היא רוצה להיראות, מה נחוץ לה, הדברים החלו לזרום בתוכי.".
"בשביל אל הכפר" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
הוא יצא לאור בשנת 1981, על ידי חברת התקליטים פונוקול, כרצועה השנייה באלבום האולפן ה-15 של הזמרת, אל הדרך.
"בשביל אל הכפר" נכתב והולחן על ידי שמרית אור וקובי אשרת, שגם הפיק אותו.
ב-1 בספטמבר 1981 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-24. ב-24 בנובמבר עלה למקום השני, שיאו במצעד הנוכחי.
לבסוף, יצא מהדירוג השבועי לאחר ב-22 בדצמבר לאחר ארבעה-עשר שבועות צעידה רצופה.
כמו כן, גם במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום השני.
"בשורה טובה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
הוא יצא לאור בשנת 1982, על ידי חברת התקליטים פונוקול, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
"בשורה טובה" נכתב והולחן על ידי שמרית אור ונורית הירש, שגם הפיקה אותו.
הוא היה אמור להיכלל באלבום אל הדרך, אך לבסוף הדבר נגנז.
ב-10 באוגוסט 1982 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-21. ב-29 בספטמבר עלה למקום השני, שיאו במצעד הנוכחי.
לבסוף, יצא מהדירוג השבועי ב-3 בנובמבר לאחר שנים-עשר שבועות צעידה רצופה.
כמו כן, במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע למקום השלישי.
בשבארמק (בקירגיזית: бешбармак; בבשקירית: бишбармаҡ; שפירושו "חמש אצבעות") היא מנה (מרק) מהמטבח המרכז אסיאתי.
המרק ידוע גם בשם נארין בשינג'יאנג, אוזבקיסטן, קירגיזסטן וקזחסטן, בשם טוראמה בקאראקלפאקסטן ובצפון הקווקז, בשם דוגראמה בטורקמניסטן, בשם קולאמה בבשקורטוסטן ובטטרסטן.
זה אחד המאכלים הלאומיים העיקריים של קירגיזסטן וגם של קזחסטן.
המונח בשבארמק פירושו כאמור "חמש אצבעות" מכיוון שנוודים אוכלים באופן מסורתי את המנה הזו בידיים.
שם נוסף לבשבארמק בקירגיזית הוא tuuralgan et, שפירושו בשר מפורר/קצוץ.
בשבארמק עשוי בדרך כלל מבשר מבושל קצוץ דק, מעורבב עם בצק (בדרך כלל אטריות ביצים) וצ'יק, שהוא רוטב בצל.
הוא מוגש על פי רוב על מגש גדול, משותף לכמה אנשים מייד לאחר מרק השורפו, שהיא מנה ראשונה של מרק כבש המוגש בקערות הנקראות קֶזֶה.
ניתן לבשל בשבארמק חגיגי יחד עם קאזי וסוג'וק.
המטבח של מרכז אסיה התפתח במגבלות של חיי נוודים, כאשר אנשים היו תלויים לחלוטין בבעלי החיים שלהם.
הדבר בא לידי ביטוי במנות מרכז אסיה, העשירות במוצרי בשר ובמוצרי חלב.
ההגשה של בשבארמק ספוגה בטקסים.
אם חיה, כמו כבשה, נשחטה לכבוד אורח, אז המארח מגיש ustukan, נתחי בשר שונים, לאנשים שונים, בהתאם למינם, לגילם ולדרגתם במבנה החברתי.
כאות כבוד, לאנשים הוותיקים ביותר ולאורחים המכובדים ניתנים תמיד נתחי הבשר הטובים ביותר.
באירועים מיוחדים, אורח הכבוד, הזכר הבכור או הזכר הצעיר ביותר, מקבל את הבאש, את ראש החיה, וחותך ממנו חתיכות, כדי לחלק לאנשים אחרים.
לגבי יתרת החיה הגברים המבוגרים ביותר מקבלים את עצם הירך.
הנשים המבוגרות והמכובדות ביותר מקבלות את עצם הזנב.
הרגליים והכתפיים ניתנות למבוגרים הצעירים יותר, והעצמות הקטנות יותר שמורות לבעלת הבית.
בגרסה הקלאסית של בשבארמק, כפי שהיא מוכנה כיום בצפון קירגיזסטן, סכין טובה וחדה נדרשת כדי לחתוך דק את כל המרכיבים לפני שהם מונחים על הדסטרחאן (אזור או אמצעי האוכל כמו שולחן נמוך רו גבוה, שטיח וכדומה).
המנה דורשת גם סיר להרתיח בו את הבשר והאטריות ביחד, ומערוך לגלגל את האטריות.
בשבארמק מכינים תחילה מנתחי בשר שונים.
בעונות חמות, בשבארמק נעשה בדרך כלל מבשר כבש.
בצק האטריות עשוי מקמח, מים, ביצים ומלח, ונח 40 דקות.
לאחר מכן מרדדים את הבצק דק מאוד, וחותכים לאטריות.
בשביל המחר היא עמותה ללא כוונת רווח, אשר מסייעת ללוחמי צה"ל משוחררים לעבד חוויות לחימה.
העמותה הוקמה בשנת 2009 במטרה לשמש תמיכה לחיילים משוחררים.
העמותה מתמחה בעיבוד אירועי לחימה ללוחמים ולוחמות משוחררים שעברו שירות קרבי, על ידי תהליך עבודה קבוצתי במסעות בטבע ומתן כלים להתמודדות, והשתתפות בתהליך מקדם במעבר לשגרת חיים אזרחית.
מטרת העמותה המוצהרת היא ליזום ולהפעיל פעילות קבוצתית מונחית לחיילי מילואים שעברו שירות קרבי, ולאפשר להם להשתתף בתהליך תמיכה במעבר משירות צבאי לשגרת החיים האזרחית.
העמותה מבצעת פעילויות מסייעות עם חיילים וחיילות שעברו אירועי לחימה ואיכות החיים שלהם ושל סביבתם נפגעה כתוצאה מכך.
פעילות העמותה כוללת מסעות קבוצתיים בטבע המונחים על ידי אנשי מקצוע.
במסגרת מסעות אלו המשתתפים לומדים ומתרגלים מודל לחיזוק החוסן הנפשי לצד מעגלי שיח המהווים מרחב מוגן המזמינים שיתוף של אירועי לחימה שחוו ויוצרים תהליך של ההתמודדות איתם.
במהלך מלחמת חרבות ברזל בעקבות צורך שעלה מבוגרי העמותה נבנתה תוכנית תמיכה לבנות זוג של לוחמים במטרה לצאת למסע תמיכה הכולל שיתוף רגשי והתמודדות עם שינוי בחווית השגרה, התמודדות עם חרדות ועוד.
המנחים מגיעים מעולמות הפסיכולוגיה והנחיית הקבוצות ומומחים בעיבוד אירועי לחימה ותסמיני פוסט-טראומה, מספקים לבנות הזוג מידע על חווית הלוחמים בשטח ומסייעים במתן מענה מקצועי לשאלות הנוגעות בניהול קשר טלפוני, שיתוף הילדים בשיחות, הכנה ליציאה של הלוחם לאפטר בבית המשפחה ועוד.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל והעלייה במודעות בחשיבות הטיפול בעמותה מציינים שיש עלייה משמעותית במספר הפניות לקבלת סיוע וליווי נפשי, במשרדי העמותה נרשמה עלייה של 1,000% בפניות לוחמים שמבקשים לצאת למסע לעיבוד אירועי לחימה.
"בשדה מאחורי ביתי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קרן פלס בהשתתפות ילדי עוטף עזה, שנכחו בבתיהם במהלך טבח שבעה באוקטובר.
"בשדה מאחורי ביתי" נכתב והולחן על ידי פלס, והופק על ידי תומר בירן.
השיר מתאר תחושת התחדשות ושיקום, עם דגש על הרגעים הפשוטים והשלווים שלאחר סערה גדולה.
הודברת מציירת תמונה של שדה ירוק ושקט מאחורי בית מגורים, שבו השמש זורחת מחדש לאחר הלילה, והאדמה רטובה מהגשם במקום רעשי הקרב.
האווירה רגועה ונקייה, רחוקה ממלחמות, וכל שורה מעבירה רגש של שלווה ושחרור מהכאב.
הדשא הצומח באיטיות מסמל את הזמן שעובר, ואת תהליך ההחלמה.
בצד זה, השיר מדבר גם על הפחדים והזיכרונות שהדוברת נושאת אתה, בעודה מקבלת חיבוק מנחם על הדשא הפשוט.
קיים חיבור לדמות שתומכת בה, כמו מלאך שמבקש להוביל אותו אל חוף מבטחים.
בנוסף, יש כאן ביטוי לתקווה לעולם חדש שלא נגמר, עולם ללא סוף.
השיר יצא שנה לאחר טבח שבעה באוקטובר.
רוח מלחמת חרבות ברזל עולה במיוחד במילים המתארות עולם שחווה סערה – מטאפורה ללחימה – אך עכשיו נמצא במצב של רגיעה לאחריה.
"בשדה מאחורי ביתי" הושמע רבות בתחנות הרדיו בישראל.
הוא הגיע בשיאו למקום השני במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט, המבוסס על נתוני איירפליי.
בִּשָארָה בָּחבָּח , פלסטיני נוצרי, אמריקאי, פרופסור, חוקר ומרצה.
משמש כמתווך בין חמאס לארצות הברית לצד סטיב ויטקוף.
היה חבר במשלחת הפלסטינית בחלק מתהליך השלום הישראלי-פלסטיני.
במהלך 2024 הוא הקים והיה יושב ראש של הוועדה "ערבים אמריקאים למען טראמפ".
בישארה אסעד רזק עיסא בָּחבָּח נולד בשנת 1958 בעיר העתיקה של ירושלים.
בשנת 1948, לפני שנולד, נמלטה משפחתו בעקבות מלחמת העצמאות למחנה הפליטים אל-אזרק בירדן, שם חיו במשך שנתיים לפני שחזרו לעיר העתיקה.
לפי בחבח, משפחתו נמלטה מירושלים זמן קצר לאחר פיצוץ מלון המלך דוד, שבו אביו ניצל כשקפץ מחלון בקומה השנייה של מספרתו שבתחומי המלון.
בחבח השלים את לימודיו התיכוניים בירושלים לפני שיצא בשנת 1976 לארצות הברית במלגה לאוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה, שם למד יחסים בינלאומיים.
לאחר מכן נרשם לאוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר שני ודוקטורט במדע המדינה, אותו השלים בשנת 1981 והוא בן 25.
בנוסף למד בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה ובאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בחבח חזר לירושלים ב-1983 והחל את דרכו המקצועית כעורך הראשי של הגרסאות הערבית והאנגלית של עיתון "אל-פג'ר", שפורסם במזרח ירושלים בין 1972 ל-1993 וקושר לארגון לשחרור פלסטין.
לאחר מכן חזר לארצות הברית, שם עבד החל מ-1985 כפרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת בריגהם יאנג.
בשנת 1986, בשיתוף עם לינה בוטלר, כתב ספר על החיבור הצבאי בין ישראל למדינות אמריקה הלטינית.
בשנת 1991 הקים בוושינגטון את במסגרת .
המרכז עוסק בניתוח היחסים בין ארצות הברית למזרח התיכון, תוך התמקדות בסוגיה הפלסטינית.
המרכז מעסיק עמיתי מחקר, מפרסם דוחות, תדרוכים וניתוחים וכן מקיים אירועים ודיונים עיתיים.
במרכז קיימת הספרייה לזכר הישאם שארעבי , אחד האוספים הגדולים ביותר בארצות הברית בנושא פלסטין.
סביב 1995 לימד מדיניות ציבורית בהרווארד ושימש כמנהל משנה במכון למדיניות חברתית וכלכלית במזרח התיכון.
בנוסף, שימש כפרופסור חבר להשקעות ופיננסים באוניברסיטאות אל-קודס ובית לחם, עבד בשירותים פיננסיים ופרסם ב-2009 ספר לניהול עושר.
בחבח הקים בארצות הברית תיק השקעות הפועל על פי חוקי השריעה האסלאמית, שלדבריו השיג תשואות גדולות בהשוואה לתיקים אחרים.
מעת לעת הוא מבקר בשטחי הרשות הפלסטינית, מייעץ לגופים כלכליים, כמו לשכות מסחר ותורם מניסיונו הכלכלי.
מאז 2000 כתב טורים קבועים בעיתון "The Arizona Republic".
בחבח היה חבר במשלחת הפלסטינית לשיחות השלום הרב-צדדיות בנושא בקרת נשק וביטחון אזורי.
בחבח כתב מאמר ביקורתי כלפי כהונת טראמפ הראשונה, תוך שהוא מתאר את תקופת נשיאותו כ"ארבע שנים הרות אסון" ומתייחס לשלטונו כמונע מגחמות, אשר פגעו בפלסטינים.
אולם, ב-2024, לאחר שנואש מממשלו של ביידן, ומנגד טראמפ הבטיח לעצור את המלחמה בעזה, הוא תמך ב"חזון השלום" של הנשיא טראמפ, ותקף את ההנהגה הפלסטינית בשל ה"סרבנות" שלה.
במהלך 2024 הוא פעל לרתום ולהמריץ את הערבים תושבי ארצות הברית לבחור את טראמפ לנשיא ה-47 של ארצות הברית.
הוא יושב ראש הוועדה "ערבים אמריקאים למען טראמפ".
ב-2023 תקף בחבח את מנהיגותו החלשה של ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, וטען שבגלל "ואקום מנהיגותי", החמאס, הג'יהאד האסלאמי וקיצוניים אחרים פועלים בשטחי הרשות הפלסטינית (2023).
במהלך 2025 הוא משמש כמתווך בין חמאס לארצות הברית בעניין עסקאות לשחרור החטופים במלחמת חרבות ברזל לצד סטיב ויטקוף.
בחבח הוא מחבר פורה וכותב בקביעות לכ-15 עיתונים ומגזינים ובכלל זה בעיתון "הארץ" במהדורה האנגלית.
בשביל החיים הוא סרט ביוגרפי בריטי משנת 2024 בבימויה של מריאן אליוט, עם ג'יליאן אנדרסון וג'ייסון אייזקס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר הזכרונות "שביל המלח" של ריינור ווין (2018) המתאר את המסע שעשתה ביחד עם בעלה לאורך חופי דרום-מערב בריטניה לאחר שאיבדו את חוותם.