tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'ייסון שוורצמן – גדעון גורדון "G-Man" גרייבס, ראש "ליגת האקסים המרושעים" וסוכן מוזיקלי מפורסם.
בינואר 2022, הוכרז כי שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" וחברת ההפקות "Universal Content Productions" שוקדות על פיתוחה של סדרת אנימה שתתבסס על סדרת הרומנים הגרפיים "סקוט פילגרים" מאת בריאן לי או'מאלי.
עוד נמסר כי או'מאלי ישמש גם כשואוראנר, תסריטאי ומפיק בפועל לצדו של בן דייוויד גרבינסקי, וכי על בימוי הסרה יופקד אייבל גונגורה.
הבמאי אדגר רייט והתסריטאי מייקל בקול, שהיו אמונים על עיבוד הלייב אקשן משנת 2010, ישמשו גם הם כמפיקים בפועל.
על הנפשת הסדרה תהיה אמונה חברת ההנפשה "Science Saru".
במרץ 2023, נמסר כי הסדרה הוזמנה רשמית; וכי חברי צוות השחקנים המקורי מהעיבוד הקולנועי, ישובו לדבב את דמויותיהם בסדרה.
על הלחנת הסדרה יופקד המלחין ג'וזף טראפנס, בעוד שלהקת הפאנק רוק (Punk rock) "אנאמנאגוצ'י", שהלחינה את המוזיקה עבור משחק הווידאו, "סקוט פילגרים נגד העולם: המשחק", תופקד על כתיבת השירים לסדרה תוך שיתוף פעולה עם טראפנס.
שנהפרסקטגוריהתוצאהמקור2024פרס בחירת מבקרי הטלוויזיהסדרת האנימציה הטובה ביותרפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצההמיני-סדרה או סדרת האנתולוגיה הטובה ביותר
סקוט פילגרים היא סדרת רומנים גרפיים מאת הסופר ואמן הקומיקס הקנדי בריאן לי או'מאלי.
הסדרה, אשר מורכבת משישה ספרים שפורסמו במקור בין השנים 2004 ל-2010, עוקבת אחר הרפתקאותיו של הדמות הראשית, סקוט פילגרים, שחייב להילחם בשבעת האקסים המרושעים של חברתו החדשה, רמונה פלורס, על מנת שיוכל לצאת איתה.
בעקבות ההצלחה של סדרת הספרים היא זכתה לעיבוד קולנועי בבימויו של אדגר רייט אשר ייצא לאקרנים באוגוסט 2010. באותו החודש יצא לשווקים גם משחקי הווידאו "Scott Pilgrim vs.
או'מאלי כתב את התסריט של הסדרה ורייט שימש כמפיק בפועל של הסדרה.
העלילה מתמקדת בהרפתקאותיו של סקוט פילגרים, בחור קנדי בן 23 המתגורר בעיר טורונטו בדירה צנועה במיוחד יחד עם שותף הומוסקסואל.
סקוט מנגן בגיטרת בס בלהקה המקומית "Sex Bob-Omb" יח עם חבריו סטיבן סטילס וקים פיין.
בתחילת הסדרה סקוט מתחיל לצאת עם תלמידת התיכון בת ה-17 נייבס צ'או, אך תוך זמן קצר הוא מתאהב בבחורה האמריקנית רמונה פלאוורס המסתורית, שעברה לאחרונה לטורונטו, אותה הוא ראה לפני כן בחלומותיו.
בעת שסקוט מנסה באופן נואש להתחיל מערכת יחסים עם רמונה, הוא מגלה שהוא חייב להביס את שבעת האקסים שלה, נבלי-על בעלי יכולות על טבעיות, עימם הוא נאלץ להילחם אחד אחרי השני.
בעקבות מספר פלאשבקים המתמקדים בשנות העשרה של סקוט ובמערכות היחסים הסוערות שלו, סקוט מצליח לבסוף להשלים עם עברו וללמוד להתגבר על פחדיו וחוסר הביטחון שלו.
שם הספר ISBN תאריך הוצאה1"Scott Pilgrim's Precious Little Life" (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן) (המהדורה של הספר בצבע)18 באוגוסט 2004 (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן)8 באוגוסט 2012 (המהדורה של הספר בצבע)2"Scott Pilgrim vs.
The Universe" (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן) (המהדורה של הספר בצבע)4 בפברואר 2009 (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן)13 באוגוסט 2014 (המהדורה של הספר בצבע)6"Scott Pilgrim's Finest Hour" (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן) (המהדורה של הספר בצבע)20 ביולי 2010 (המהדורה המקורית של הספר בשחור-לבן)5 במאי 2015 (המהדורה של הספר בצבע)
ב-2010 החלה הוצאת מודן בתרגום לעברית של סדרת "סקוט פילגרים", ועד כה יצאו הכרך הראשון, "סקוט פילגרים והחיים הקטנים והמתוקים שלו", והשני, "סקוט פילגרים 2 – נגד העולם".
ב-2024 הוציאה מחדש את שני הכרכים הראשונים עם ההבטחה לתרגם את שאר הספרים בסדרה.
סקוט פילגרים – הגיבור הראשי בסדרת הספרטים.
סקוט פילגרים הוא בחור קנדי בן 23 המתגורר בטורונטו שבקנדה.
סקוט הוא בסיסט בלהקת "Sex Bob-Omb".
במהלך סדרת הספרים סקוט נאלץ להביס את שבעת האקסים המרושעים של מושא אהבתו, רמונה פלאוורס, על מנת לכבוש את לבה.
רמונה פלאוורס – בחורה אמריקאית מסתורית עם שיער ורוד-כחול שעברה לאחרונה לטורונטו מניו יורק ואשר הופכת למושא אהבתו של סקוט פילגרים.
רמונה נוהגת לשנות את צבע השיער באופן תדיר.
נייבס צ'או – תלמידת תיכון תמימה בת 17 ממוצא סיני עימה סקוט יוצר במשך תקופה קצרה.
סקוט נפרד ממנה לאחר שהוא פוגש את רמונה פלאוורס.
וואלאס וולס – שותפו לדירה השנון והסרקסטי של סקוט.
וואלס מרבה לספק לסקוט עצות לאתגרים בחייו.
סטיבן סטילס – הסולן והגיטריסט הפרפקציוניסט של להקת "Sex Bob-Omb".
סטיבן הוא חברו הטוב ביותר של סקוט.
קימברלי "קים" פיין – המתופפת הקשוחה והמרדנית של להקת "Sex Bob-Omb".
קים הייתה חברתו הראשונה של סקוט במהלך תקופת התיכון והיא עדיין נוטרת טינה לסקוט על מערכת היחסים הכושלת שהייתה להם.
סטייסי פילגרים – אחותו הצעירה והפרגמטית של סקוט אשר עובדת כבריסטה.
ניל הצעיר – החבר הצעיר ביותר בלהקת "Sex Bob-Omb" אשר מעריץ את סקוט ומנסה לחקות אותו.
יצא במשך תקופה קצרה עם נייבס.
נטלי "אנבי" אדמס – כוכבת פופ מצליחה שהייתה בעבר חברה של סקוט.
העיבוד הקולנועי של סדרת הספרים יצא לאקרנים ב-13 באוגוסט 2010. עלילת הסרט מבוססת על עלילת כל ששת הספרים בסדרה.
הסרט בוים על ידי הבמאי הבריטי אדגר רייט ומככבים בו מייקל סרה בתפקיד סקוט פילגרים ומרי אליזבת' וינסטד בתפקיד רמונה פלאוורס.
באוגוסט 2010 יצא לשווקים גם משחקי הווידאו "Scott Pilgrim vs.
the World: The Game" אשר פותח על ידי חברת יוביסופט עבור קונסולות המשחקים פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360.
זהו משחק גלילה צדדית בו יכולים לשחק עד ארבעה שחקנים אשר מחקה את הסגנון של משחקי הווידאו הישנים של קונסולות ה-8 סיביות וה-16 סיביות.
במשחק ניתן לשחק בדמויותיהם של סקוט פילגרים, רמונה פלאוורס, קים פיין וסטיבן סטילס.
בנוסף לכך ניתן להוריד את הדמויות ואלס וולס ונייבס צ'או ואז לשחק גם בהן.
הפסקול של המשחק נוצר על ידי להקת הפאנק רוק (Punk rock) Anamanaguchi.
ב-14 בינואר 2021 חברת יוביסופט הוציאה לשווקים גרסה מחודשת של המשחק למחשב האישי ולקונסולות המשחקים PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch, ו-Google Stadia.
סדרת הרומנים הגרפיים זכתה גם לעיבוד טלוויזיוני אשר הפך זמין בנטפליקס ב-17 בנובמבר 2023. אייבל גונגורה ביים את הסדרה.
צוות השחקנים מהסרט ההוליוודי שהופק 13 שנים לפני כן השתתף גם בסדרת האנימציה הזו בדיבוב הקולות של הדמויות אותן הם שיחקו בעבר בסרט.
בשנת 2005 או'מאלי זכה בפרס דאג רייט עבור עבור הכרך הראשון של סדרת ספרי סקוט פילגרים וכמו כן היה מועמד לשלושה פרסי הארווי.
בשנת 2006, או'מאלי זכה בפרס ג'ו שוסטר בקטגוריית הקומיקסאי הקנדי הטוב ביותר.
שנה קודם לכן או'מאלי היה מועמד לפרס באותה קטגוריה.
בשנת 2006 או'מאלי היה מועמד לפרס אייזנר בקטגוריית "הכותב/אמן הטוב ביותר – הומור" עבור הספר "Scott Pilgrim Vs.
The World", אך הוא הפסיד לבסוף לקייל בייקר.
בשנת 2006 או'מאלי היה מועמד גם לשני פרסי Eagle, והיה מועמד לשני פרסי רייט עבור הספר "Scott Pilgrim Vs.
בשנת 2007, או'מאלי זכה בפרס הארווי.
באותה השנה הסדרה נכללה גם ברשימת ה-"A-List" של המגזין אנטרטיינמנט ויקלי.
בשנת 2010 או'מאלי זכה בפרס אייזנר הראשון שלו עבור הספר "Scott Pilgrim Vs.
סקוט פארקור הוא מיליארדר ואיש עסקים אוסטרלי, המייסד והמנכ"ל השותף של חברת התוכנה אטלסיאן.
פארקור נושא לעיתים קרובות את הכינוי של, "מיליארדר מקרי" לאחר שהוא ושותפו העסקי מייק קאנון-ברוקס הקימו את אטלסיאן במטרה לשחזר את המשכורת ההתחלתית האופיינית בתאגידים של בוגר אוניברסיטה, 48,500 דולר אוסטרלי מבלי שיצטרך לעבוד עבור מישהו אחר.
נכון לשנת 2023, השווי הנקי של רכושו מוערך ב-18.16 מיליארד דולר אוסטרלי.
פארקור הוא חבר במועצת הטכנולוגיה של אוסטרליה.
בשנת 2001, מייק קאנון-ברוקס שלח אימייל לחבריו לכיתה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ושאל אם מישהו מהם מעוניין לעזור לו להשיק סטארט-אפ טכנולוגי לאחר סיום הלימודים, ופארקור היה היחיד שהשיב.
הם הקימו את אטלסיאן בשנת 2002.
ב-26 באפריל 2024, פארקור הודיע על התפטרותו כמנכ"ל משותף של אטלסיאן כדי להתמקד בבילוי משפחתי, בפילנתרופיה ובקידום תעשיית הטכנולוגיה העולמית.
סקוט פילד היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1903–1907.
פילד נולד ב-26 בינואר 1847 בקנטון, מיסיסיפי.
הוא למד בבית הספר מקי במחוז מדיסון, מיסיסיפי.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, פילד התגייס לצבא הקונפדרציה כחבר בסיירי הארווי.
מאוחר יותר, הוא שירת בדיוויזיה של מייג'ור גנרל וו.
ג'קסון, פיקוד פורסט, שהורכבה מחטיבת טקסס של רוס ומבריגדת טנסי (פרשים) של ארמסטרונג.
הולמס בתצהיר בבקשה לפנסיה של פילד, פילד שירת במערכת אטלנטה של 1864 תחת פיקודו של ג'ון בל הוד.
לאחר המלחמה, פילד למד באוניברסיטת וירג'יניה בשרלוטסוויל, שם סיים את לימודיו ב-1868. הוא חזר למיסיסיפי ולימד בית ספר במשך שנתיים תוך כדי לימודי משפטים.
פילד התקבל ללשכת עורכי הדין במיסיסיפי בשנת 1871.
פילד נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-58 וה-59, וכיהן מ-4 במרץ 1903 עד 3 במרץ 1907. הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1906 לקונגרס ה-60. לאחר שעזב את הקונגרס, הוא חזר לעסוק בעריכת דין עד 1913, אז עסק בעיסוקים חקלאיים נרחבים.
פילד הגיש בקשה לפנסיה של הקונפדרציה, והצהיר כי התגייס מקנטון, מיסיסיפי ושירת מספטמבר 1863 ועד תום המלחמה.
הבקשה מכילה מכתב מג'ו י.
מקנאט, שופט המחוזי של מחוז רוברטסון, אל הכבוד.
שפרד, מבקר חשבונות ציבוריים, אוסטין, טקסס, מ-11 ביולי 1931, וקבע כי פילד היה עיוור לחלוטין ונעזר במלווה.
מקנאט העיד על דמותו של פילד וקבע כי פילד סבל מבעיות פיננסיות בשנים האחרונות.
סקוט פילד היה בנם של הנרי וג'יין (בייטס) פילד מקנטון, מיסיסיפי.
הוא התחתן עם ויקטוריה לאקי ב-13 בדצמבר 1874, והיא מתה ב-21 בפברואר 1877, בגיל 26. לאחר מכן הוא התחתן עם לוסי א.
גארט רנדולף ב-6 ביוני 1878. לוסי הייתה אלמנתו של ג'ורג' פ.
לסקוט וללוסי היו שלושה בנים, תומאס, סקוט ויוג'ין.
לוסי מתה ב-20 באוגוסט 1903. עם מותה, התחתן עם האלמנה מוד הרלן גרין.
לפי בקשתו לפנסיה של הקונפדרציה, אשתו "לא חיה" בזמן הבקשה.
תעודת הפטירה שלו מציינת שאשתו בזמן הפטירה הייתה "גברת מוד ה.
פילד" ואינה אומרת שהיא נפטרה.
סקוט פילד מת בקלברט, טקסס, ב-30 בדצמבר 1931, מקריש דם בבית בנו טום פילד ונקבר בבית הקברות קלברט.
סקוטי מוריס פיפן הבן הוא כדורסלן אמריקאי בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA.
הוא שיחק בליגת המכללות עבור קבוצת ואנדרבילט קומודורס.
הוא בנו של שחקן ה-NBA לשעבר וחבר היכל התהילה של הכדורסל, סקוטי פיפן, ושל אישיות הטלוויזיה לרסה פיפן.
פיפן נולד בפורטלנד, אורגון, בזמן שאביו שיחק עבור פורטלנד טרייל בלייזרס.
מיחסיו הקודמים של אביו, יש לו ארבעה אחים חורגים מבוגרים: אנטרון, סיירה, טיילור וטיילר.
מערכת היחסים של אביו עם אמו, לרסה פיפן, הולידה שלושה אחים צעירים נוספים: פרסטון, ג'סטין וסופיה.
מגיל גן ועד כיתה י', למד סקוטי בבית הספר פין קרסט בפלורידה.
לפני השנה השלישית שלו משפחתו עברה לאזור לוס אנג'לס, והוא עבר לבית הספר סיירה קניון בצ'אטסוורת', קליפורניה, אשר היה לו קבוצת כדורסל תחרותית יותר.
בסיירה שיחק לצד שחקני NBA עתידיים כמו מרווין באגלי, קניון מרטין הבן וקסיוס סטנלי.
בשנה האחרונה שלו בתיכון, הוא רשם ממוצע של 16.3 נקודות, 4.6 אסיסטים ו-3.6 ריבאונדים למשחק ועזר לקבוצתו לזכות באליפות המדינה במחוז קליפורניה.
פיפן שיחק עבור קבוצת אוקלנד סולג'רס באיגוד האתלטים החובבים.
הוא התחייב לשחק בליגת המכללות עבור וונדרבילט במקום הצעות מוושינגטון סטייט, סן פרנסיסקו, קולורדו סטייט, UC סנטה ברברה והופסטרה.
ב-20 בנובמבר 2019, פיפן קלע שיא עונתי בעונתו הראשונה עם 21 נקודות בניצחון 90–72 על אוניברסיטת אוסטין פיי.
במשחק סיום העונה ב-7 במרץ 2020, הוא קלע 21 נקודות בפעם השנייה בניצחון 83–74 על דרום קרולינה.
בעונתו הראשונה, פיפן רשם ממוצע של 12 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק, ונבחר לקבוצת הרוקיז של ה-SEC.
העזיבות הצפויות של שחקני NBA עתידיים כמו ארון ניסמית' וסייבן לי הביאו לציפיות גבוהות יותר ממנו בעונתו השנייה.
ב-9 בינואר 2021, רשם דאבל-דאבל ראשון בקריירה עם 18 נקודות ו-12 אסיסטים בהפסד 81–84 למיסיסיפי סטייט.
בעונתו השנייה, הוא רשם ממוצע של 20.8 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק.
ב-10 באפריל 2021, פיפן הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA של 2021 אך שמר על זכאותו לשחק בעונה הבאה.
מאוחר יותר הוא חזר לוואנדרבילט לשנת הלימודים השלישית שלו.
בעונתו השלישית, הוא רשם ממוצע של 20.4 נקודות, 4.5 אסיסטים, 3.6 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק.
הוא נבחר לקבוצת ה-All-SEC הראשונה.
ב-18 באפריל 2022, פיפן הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA של 2022, ובכך ויתר על זכאותו לשחק בעונה הבאה.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA של 2022, פיפן חתם על חוזה דו-כיווני עם לוס אנג'לס לייקרס ב-1 ביולי 2022, וחלק את זמנו עם קבוצת ה-G League של הלייקרס, סאות' ביי לייקרס.
בהופעת הבכורה שלו בליגת הקיץ של ה-NBA, פיפן קלע 14 נקודות, לקח 6 ריבאונדים, מסר 3 אסיסטים וחסם זריקה אחת בניצחון 100–66 על מיאמי היט.
ב-7 בספטמבר 2023, פיפן חתם מחדש עם הלייקרס על חוזה Exhibit 10, אך שוחרר ב-16 באוקטובר.
ב-28 באוקטובר 2023, פיפן חזר לסאות' ביי לייקרס.
ב-16 בינואר 2024, פיפן חתם על חוזה דו-כיווני עם ממפיס גריזליס.
ב-15 באוקטובר, החוזה שלו הוסב לחוזה רגיל לעוד ארבע שנים.
ב-8 בנובמבר 2024, הוא השיג את הטריפל-דאבל הראשון שלו עם 11 נקודות, 10 ריבאונדים ו-11 אסיסטים בניצחון 128–104 על וושינגטון ויזארדס.
הוא ואביו, סקוטי, הפכו לצמד אב-בן הראשון בהיסטוריה של ה-NBA ששניהם רשמו טריפל-דאבל.
ב-23 בנובמבר 2024, הוא קלע שיא קריירה של 30 נקודות ומסר 10 אסיסטים בניצחון 142–131 על שיקגו בולס.
סקוטלנד (באנגלית ובסקוטית: Scotland; בגאלית סקוטית: Alba, אַלָפָּה; ) היא חבל ארץ המכסה את השליש הצפוני של האי הבריטי, ואחת מארצות הממלכה המאוחדת.
סקוטלנד היא אחת משש האומות הקלטיות ולה מסורת ושפות - שפה קלטית (גאלית סקוטית) ודיאלקט של השפה האנגלית (סקוטית).
ממלכת סקוטלנד העצמאית הוקמה כמדינה עצמאית בראשית ימי הביניים והתקיימה עד שנת 1707. בשנת 1603 ירש ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד את כתרי אנגליה ואירלנד, וב־1 במאי 1707, נכנסו לתוקף חוקי האיחוד של 1707 עם ממלכת אנגליה, ליצירת הממלכה המאוחדת.
בריטניה עצמה נכנסה לאיחוד דומה עם ממלכת אירלנד בשנת 1801 ליצירת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד.
באותו זמן עוצב דגל בריטניה המאחד את דגלי אנגליה, סקוטלנד ואירלנד יחדיו.
המערכת המשפטית של סקוטלנד נותרה עצמאית מזאת של אנגליה, ויילס וצפון אירלנד, ולה עצמאות שיפוטית בתחומי חברה ומשפט אישי.
המשכיות קיומם של מוסדות חוק, חינוך ודת עצמאיים ונפרדים בסקוטלנד תרמו לביסוס התרבות והזהות התרבותית העצמאית של סקוטלנד מאז האיחוד של 1707.
בעקבות משאל עם שנערך בשנת 1997, הוקם הפרלמנט הסקוטי בשנת 1999, ולו הוענקו סמכויות נרחבות בענייני הפנים של סקוטלנד.
במאי 2011, זכתה המפלגה הלאומית הסקוטית במרבית המושבים בפרלמנט וכתוצאה מכך, ב־18 בספטמבר 2014 נערך משאל עם על עצמאותה המחודשת של סקוטלנד.
כחמישים וחמישה אחוזים מהמצביעים התנגדו לעצמאות, וסקוטלנד נשארה חלק מהממלכה המאוחדת.
ליוזמת ההתנתקות של בריטניה מהאיחוד האירופאי (ברקזיט) יש השפעה על רצונה של סקוטלנד להתנתק מבריטניה ולהפוך למדינה עצמאית.
השרה הראשונה של סקוטלנד דאז ניקולה סטרג'ן דרשה לערוך משאל עם חוזר על עצמאות סקוטלנד.
פירוש השם בלטינית הוא "ארץ הגאלים".
המילה "סקוטיה" בלטינית מאוחרת התייחסה בתחילה לאירלנד.
במאה ה־11 לכל המאוחר החל המונח לקבל את המשמעות של סקוטלנד של היום (צפונה לנהר פורת', עמוק בתוך סקוטלנד של היום), במקביל למונח "אלבניה" או "אלבני", הנובעים מהשם הגאלי "אלבה".
השימוש במונחים "סקוטי" ו"סקוטלנד" לכל סקוטלנד של היום החל להיות נפוץ רק בסוף ימי הביניים.
התיישבות אדם ראשונה בסקוטלנד החלה בתום תקופת הקרח האחרונה, לפני כ־10,000 שנה.
ידועים במיוחד עבור הרומאים היו הפיקטים – אוסף של שבטים סקוטיים אשר הרבו להילחם בלגיונות הרומאיים.
עקב הקיפאון בהתקדמות צפונה החלה האימפריה הרומית בונה בשנת 122 לספירה את חומת אדריאנוס – חומה אשר תחמה את גבולה הצפוני ביותר של האימפריה.
פיצול זה הגיע לסופו רק עם התגברות הפלישות הוויקינגיות ממזרח והתבססות האנגלו-סקסונים מדרום, דבר אשר הביא לזניחת המאבקים הפנימיים בסקוטלנד לטובת איחוד מדיני במסגרת ממלכת סקוטלנד, אשר הוקמה בשנת 843 לספירה.
כממלכה, ידעה סקוטלנד התחזקות מסוימת אשר קיבעה אותה ככוח מרכזי באזור.
עם זאת, מצב זה לא האריך שנים, והתעצמותה של ממלכת אנגליה מדרום החלישה את סקוטלנד יותר ויותר.
החל מהמאה ה־11, וביתר שאת במאות ה־13 וה־14, גברו המחלוקות הפנימיות בסקוטלנד, דבר אשר מונף על ידי ממלכת אנגליה לסדרת כיבושים אנגליים בדרום סקוטלנד.
למרות תבוסות לא מעטות ידעו הסקוטים גם לא מעט ניצחונות, ולמעשה הצליחו לבסוף לבלום את האנגלים בצורה מסוימת.
המאבק בין האנגלים לסקוטים הגיע לסופו לקראת שלהי המאה ה־16 כאשר בשנים שלאחר מכן התאחדו שתי הממלכות בקשרי נישואין.
בשנת 1603 הפך המלך הסקוטי, ג'יימס השישי, לג'יימס הראשון, ירש את הכתר באנגליה ולמעשה שלט בשתי הממלכות במקביל.
עד מהרה הפך איחוד אישי זה לידי איחוד מדיני גמור.
ב־1 במאי 1707 התאחדו הממלכות תחת כתר אחד ויצרו את ממלכת בריטניה הגדולה, שמאוחר יותר הפכה לממלכת בריטניה הגדולה ואירלנד, ובסוף לממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד, כפי שהיא מוכרת כיום.
מאז המאה ה־17 ידעה סקוטלנד תמורות רבות, אשר כולן אירעו על רקע השתלבותה בממלכה המאוחדת.
היה לסקוטלנד תפקיד חשוב בממלכה, אך עם זאת שולי ביחס לאנגליה, אשר הפכה למדינה הדומיננטית בממלכה.
במהלך תקופת ההשכלה הסקוטית והמהפכה התעשייתית במאות ה־18 וה־19, סקוטלנד הפכה לאחד ממרכזי הכוח המסחריים, המדעיים והתעשייתיים החשובים ביותר באירופה.
לאחר מלחמת העולם השנייה התעשייה הסקוטית ירדה מגדולתה וסקוטלנד כולה ידעה שנות מיתון מתמשכות.
עם זאת בעשורים האחרונים נהנתה סקוטלנד מרנסאנס תרבותי וכלכלי, המונע בחלקו הגדול על ידי מגזרי הבנקאות והשירותים הפיננסיים שקמו לתחייה.
תרמה לכך גם תעשיית קידוחי הנפט והגז בים הצפוני.
בשנים אלו ידעה גם הלאומיות הסקוטית פריחה מחודשת, אשר בשנת 1999 הביאה גם לאוטונומיה מסוימת של סקוטלנד: הפרלמנט הסקוטי שפוזר בשנת 1707 הוקם מחדש באדינבורו והוסמך לשלוט על חלק מענייניה הפנימיים של המדינה.
סקוטלנד מהווה חלק מארבע אומות הבית של הממלכה המאוחדת, לצד אנגליה, ויילס וצפון אירלנד.
לפיכך, כפופה סקוטלנד בראש ובראשונה להסדרים הפוליטיים ולמוסדות השלטון של הממלכה כולה.
בראש המדינה עומד בית המלוכה הבריטי, שבראשו עומד כיום המלך צ'ארלס השלישי.
לבית המלוכה תפקיד ייצוגי בעיקרו, ולמעשה הכוח המרכזי מצוי בפרלמנט הבריטי, המהווה את השדרה המרכזית של המשטר הבריטי.
מהפרלמנט נובעת ממשלת בריטניה המהווה את הכוח ביצועי של הממלכה, כאשר כוח מרכזי נוסף הוא מערכת המשפט הבריטית.
סקוטלנד מהווה דוגמה טובה למערכת פוליטית רב־מפלגתית.
בפרלמנט הסקוטי מובילה המפלגה הלאומית הסקוטית, מפלגת מרכז־שמאל התומכת בהתנתקות של סקוטלנד מבריטניה ובעצמאות מדינית.
נכון להיום היא מחזיקה ב־65 מתוך 129 חברי הפרלמנט הסקוטי, ומהווה את עיקר הממשלה המקומית.
מפלגות אופוזיציה כוללות בעיקר מפלגות המתנגדות לפרישתה של סקוטלנד מהממלכה המאוחדת – מפלגת הלייבור הסקוטית (מרכז־שמאל), המפלגה השמרנית הסקוטית (מרכז־ימין), המפלגה הליברל־דמוקרטית הסקוטית (מרכז), ומפלגת הירוקים הסקוטית (שמאל, איכות סביבה).
בחירות מתקיימות אחת לארבע שנים, כאשר 73 חברים נבחרים בשיטה של ייצוג אזורי, ו־56 הנותרים נבחרים בשיטה של ייצוג ארצי־יחסי.
עד לפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי ב-2020, הייתה בריטניה חברה מן המניין באיחוד האירופי, ואת סקוטלנד ייצגו בפרלמנט האירופי שישה חברים נציגים.
הנושא המרכזי שעמד על הפרק בתחילת המאה ה-21 בפוליטיקה הסקוטית הוא שאיפתם של סקוטים רבים לאוטונומיה ואף לעצמאות מלאה מבריטניה.
החברה הסקוטית חצויה בשאלה זו.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 חלה עלייה הדרגתית בכוחם של הסקוטים שביקשו מידה הולכת וגוברת של ביטויי שלטון עצמי.
בשנת 1979 התקיים משאל עם בנוגע לאפשרות כינונו של פרלמנט סקוטי שיזכה לסמכויות בנושאי פנים.
בהחלטה על כינון משאל העם נקבע שלאישורו יש צורך ב־40 אחוז מכלל קולות בעלי זכות ההצבעה.
במשאל העם שנערך זכו התומכים בכינון הפרלמנט ב־33 אחוז מהקולות, 31 אחוז התנגדו, והשאר לא הצביעו.
בשנת 1997 התקיים משאל עם נוסף באותו נושא.
הפעם ידם של תומכי הפרלמנט הסקוטי הייתה על העליונה והם זכו לרוב של 74 אחוז מהקולות.
כתוצאה מכך החל התהליך של האצלת סמכויות מהשלטון המרכזי בלונדון לשלטון המקומי בסקוטלנד.
בשנת 1999 הוקם באדינבורו פרלמנט מקומי סקוטי בו 129 נציגים, ולו סמכויות רבות בענייני חקלאות, חינוך, סביבה, בריאות, שלטון מקומי ומשפט.
בפרלמנט הבריטי שבלונדון יש לסקוטלנד נציגות של 59 מושבים – ככלל, בהתאם לגודלה היחסי בממלכה.
בשנת 2011 זכתה המפלגה הלאומית הסקוטית ברוב בפרלמנט של סקוטלנד, ובעקבות יוזמתה ב־18 בספטמבר 2014 הצביעו תושביה במשאל עם על הקמת מדינה סקוטית עצמאית.
מתנגדי העצמאות הסקוטית זכו במשאל העם ברוב של 55% לעומת 45%, וסקוטלנד נשארה חלק מהממלכה המאוחדת.
בסקוטלנד יש 32 מחוזות אדמיניסטרטיביים.
סקוטלנד גובלת מדרום באנגליה, ובשאר עבריה יש לה חופים ארוכים ומפורצים לאוקיינוס האטלנטי: בים הצפוני ממזרח ובים האירי ממערב.
לצד היבשת המרכזית, מול חופי סקוטלנד משתרעים יותר מ־790 איים בגדלים שונים, ורבים מהם מאוגדים בשלוש קבוצות איים מרכזיות: האיים ההברידיים מול חופיה הצפון מערביים ואיי שטלנד ואורקני מול חופיה הצפון מזרחיים.
אדינבורו, בירת המדינה והעיר השנייה בגודלה בה, הייתה מרכז ההשכלה הסקוטית במאה ה־18, בה הפכה סקוטלנד לאחד ממרכזי הכוח המסחריים, האינטלקטואליים והתעשייתיים של אירופה.
גלאזגו, העיר הגדולה ביותר בסקוטלנד, הייתה בעבר אחד ממרכזי התעשייה החשובים בעולם.
השטח הימי של סקוטלנד כולל שטחים גדולים בים הצפוני ומצפון האוקיינוס האטלנטי ובהם נמצאות עתודות הנפט גדולות, מהמשמעותיות באיחוד האירופי.
בעקבות כך, עלו לגדולה ערים כגון אברדין, העיר השלישית בגודלה בסקוטלנד, הנקראת גם "בירת הנפט של אירופה".
סקוטלנד היא חלק מן הממלכה המאוחדת, כלכלתה משולבת היטב באיחוד האירופי והיא מייצאת מוצרים רבים למדינות האיחוד.
מלבד מצבורי נפט גדולים בים הצפוני שחיזקו את כלכלתה, הייתה סקוטלנד אזור מתועש מאוד למן המהפכה התעשייתית.
נפוצה בה בעיקר התעשייה הכבדה: פלדה, ספנות וכריית פחם.
בעשורים האחרונים התפתחה תעשיית היי־טק, שהחליפה במידה רבה את התעשיות הכבדות המסורתיות.
גם ענף השירותים הפיננסים מפותח, והבירה אדינבורו נחשבת לאחד המרכזים הפיננסיים הגדולים באירופה.
ענף התיירות בולט בכלכלתה של סקוטלנד.
ענף מרכזי נוסף הוא חקלאות: בצפון המדינה מגדלים שיבולת-שועל, ממנה מכינים מאכלים סקוטיים מסורתיים שונים, ושעורה, ממנה מייצרים את הוויסקי הסקוטי במבשלות ברחבי המדינה.
הוויסקי הסקוטי נחשב כעומד בשורה אחת עם הוויסקי האירי והוויסקי האמריקאי, בעיקר בזכות הסינגל מאלט.
סקוטלנד היא יצרנית הוויסקי הגדולה בעולם ובכמעט בכל פאב או מסעדה אפשר למצוא ויסקי תוצרת סקוטלנד.
ביישובים שליד הים עוסקים בדיג, בעיקר של סלמון סקוטי.
בחוות מגדלים חזירים, צאן ובקר לתעשיית הבשר.
בסקוטלנד אמנם נעשה שימוש במטבע הכל-בריטי, המכונה פאונד או ליש"ט (לירה שטרלינג), אך יש לה גם שטרות ומטבעות ייחודיים משלה, כגון שטר של לירה אחת.
אף על פי שלכאורה מותר השימוש בשטרות ומטבעות אלה מחוץ לגבולות סקוטלנד, הם עדיין פופולריים בעיקר בין גבולותיה.
נכון לשנת 2024, חיים בסקוטלנד 5.5 מיליון איש.
האוכלוסייה גדלה בקצב ממוצע של 30,000 נפשות בשנה – זאת בעיקר הודות להגירה.
אחוז הילודה בסקוטלנד נמוך, 1.25 ילדים לאישה בממוצע.
תוחלת החיים עומדת על כ-78 שנים בממוצע.
הסקוטים האתניים מונים כ־89% על־פי מפקד האוכלוסין האחרון.
המהגרים הלא אירופאיים מונים כ־2% מהאוכלוסייה, ומתגוררים בעיקר בבירה.
ההתפלגות הדתית היא: 51.1% חסרי דת, 20.4% משתייכים לכנסייה של סקוטלנד, 13.3% קתולים, 5.1% זרמים נוצרים אחרים, 2.2% מוסלמים, 1.7% דתות אחרות (יהדות, בודהיזם, הינדואיזם וסיקיזם) ו-6.2% אינם מגדירים עצמם.
בסקוטלנד כולה התגוררו בשנת 2022 קהילה של כ־5,847 יהודים, רובם בעיר גלאזגו, וגם בעיר הבירה אדינבורו ניתן למצוא בית כנסת פעיל אחד ומעטים במקומות נוספים באזור זה.
בגלאזגו שוכנים ארבעה בתי כנסת וכן כולל קטן.
בבית הכנסת הראשי, נמצא הסניף של המגבית הציונית הבריטית, וכן סניפים של תנועות הנוער בני עקיבא ושל הבונים דרור.
כמו כן, שוכן בגלאזגו בית ספר יסודי יהודי, שרבים מבוגריו ממשיכים את לימודיהם בבתי ספר תיכון לא-יהודים.
ברחבי העולם מתגוררים קרוב ל־25 מיליון איש שלהם שורשים סקוטיים, באופן חלקי או מלא.
בעידן המודרני היגרו מיליונים מסקוטלנד למדינות אחרות.
רבים מהם היגרו לאמריקה הצפונית.
ראש הממשלה הראשון של קנדה, ג'ון אלכסנדר מקדונלד נולד בסקוטלנד.
המאכל הלאומי בסקוטלנד הוא ההאגיס, תבשיל עשוי חלקים פנימיים של כבש, וכן הדייסה שנפוצה במרבית ארוחות הבוקר.
לצד זאת, ניתן למצוא ברחבי המדינה הבריטית מסעדות הודיות רבות, ועוף בקארי נחשב לאחד המאכלים השכיחים ביותר בקרב תושביה של סקוטלנד.
קינוח ומאכל ייחודי נוסף שניתן למצוא בסקוטלנד הוא חטיף מרס מטוגן בשמן עמוק - שנמכר במזללות שמוכרות גם פיצה בשמן עמוק - וכן ממתקי אוראו מטוגנים בשמן עמוק.
המשקה הפופולרי במדינה, מלבד הוויסקי הסקוטי האלכוהולי הנודע בשם 'סקוטש', הוא משקה מוגז קל בשם איירן ברו (Irn-Bru) שלפי סקרים מקומיים, הפך נמכר יותר מהמותגים קוקה-קולה ופפסי יחדיו.
דגל סקוטלנד, הידוע גם בשמו הסלטייר או צלב אנדראס הקדוש, קיים כבר מהמאה התשיעית, והוא הדגל הלאומי העתיק ביותר בשימוש.
מאז 1606 הוא מהווה חלק מדגל האיחוד של בריטניה.
משנת 1801 שולב הדגל הסקוטי בתוך דגל בריטניה יחד עם דגלי אנגליה ואירלנד.
קיימים גם כמה סמלים וחפצים סמליים נוספים, רשמיים ובלתי רשמיים, כולל הקוץ הסקוטי, הסמל הצמחי הלאומי הסקוטי, הצהרת אברות' (הצהרת העצמאות הסקוטית מ־6 באפריל 1320), הבד המשובץ המסמל משפחה סקוטית ייחודית, ודגל האריה הפראי.
אף על פי שאין המנון רשמי לסקוטלנד, הפרח הסקוטי מושמע באירועים כמו משחקי כדורגל ורוגבי שבהשתתפות נבחרת סקוטלנד, ומ־2010 הושמע גם במשחקי חבר הלאומים הבריטי לאחר שנבחר ברוב מכריע על ידי הספורטאים הסקוטים.
יום אנדראס הקדוש, 30 בנובמבר, הוא היום הלאומי, אף על פי ש"ליל ברנס" (ציון יום הולדתו של המשורר הלאומי הסקוטי רוברט ברנס ב־25 בינואר) יותר מקובל, במיוחד מחוץ לסקוטלנד.
ב־2006 הוכרז 30 בנובמבר כיום חופשה לאומי רשמי על ידי הפרלמנט של סקוטלנד.
סקוטלנד יארד , הוא כינוי רווח למפקדת שירות משטרת המטרופולין של לונדון.
נוסדה ב-29 בספטמבר 1829 וממוקמת כיום בברודוויי, וסטמינסטר, כ-450 מטרים מבתי הפרלמנט הבריטי.
השלט המסתובב המפורסם, אשר נראה לעיתים קרובות בטלוויזיה ובסרטי קולנוע בהקשר של הסקוטלנד יארד, ממוקם בכניסה המרכזית למפקדה בברודוויי.
מקור השם הוא במיקומה הקודם של המפקדה, בווייטהול שכניסתה האחורית פנתה לרחוב "סקוטלנד יארד הגדול" (Great Scotland Yard), שם הרחוב נקרא כך משום שעל פי הסברה הרווחת בו מלכי סקוטלנד ושגריריהם שהו בטרם אוחדו כתרי אנגליה וסקוטלנד.
עד המאה ה-17 הפך האזור לאתר מרכזי למבני ממשל, בו התגוררו גם האדריכלים איניגו ג'ונס וכריסטופר רן.
מ-1649 עד 1651 התגורר ברחוב המשורר ג'ון מילטון, תחת שלטונו של אוליבר קרומוול.
היארד נוסד יחד עם הקמתה של המשטרה המטרופוליטנית הלונדונית על ידי סר רוברט פיל.
כאשר נפתח רשמית כלל היארד שני מנהלים וצוותיהם האדמיניסטרטיביים, במבנה שכלל כ-50 חדרים.
היארד לא הוקם כתחנת משטרה במובן המוכר של המילה, ולא משמש ככזו עד היום.
נכון לשנת 2008 מעסיק היארד למעלה מ-30,000 שוטרים העוסקים בשמירה על הביטחון והסדר הציבורי.
במסגרת יחידות היארד מופעלים אמצעים טכניים מן המתקדמים בעולם, ובכלל זה יחידות מעקב, זיהוי פלילי ולוחמה בטרור.
בסדרת ספרי שרלוק הולמס, מאת ארתור קונן דוייל, מסייע הולמס לידידו המפקח לסטרד מה"סקוטלנד יארד".
בסדרת ספרי הרקול פוארו, מאת אגתה כריסטי, נעזר פוארו בידידו המפקח ג'אפ מה"סקוטלנד יארד".
הספר הסקוטלנד יארד, מאת אלכס גרסיאן, עוסק בניסיון של הסקוטלנד יארד למציאת רוצח שוטרים סדרתי בלונדון של 1889.
סקוטיש פולד מוכר גם כחתול סקוטי הוא גזע של חתול הבית המזוהה בעיקר באוזניו הקטנות, ובקפלי אוזניו המכופפות.
הגזע ידוע גם בשם "סקוטי שמוט אוזניים".
גזע זה הופיע לראשונה בסקוטלנד בשנת 1961. החתולה הראשונה שממנה פותח הגזע הייתה חתולת חווה לבנה שאזניה היו מקופלות לאחור, מה שהעניק לה מראה מיוחד.
במהלך השנים נערכו הרבעות מבוקרות על מנת לפתח ולהרבות את הגזע.
האוזניים השמוטות הן תוצאה של גן דומיננטי, משמע מספיק שאחד ההורים יהיה בעל אוזניים מקופלות כדי להוליד גורים מקופלי אוזניים.
בשנות השבעים הגיעו חתולים אלה לארצות הברית והגזע הוכר כגזע על ידי CFA בשנת 1978. ישנם שני סוגים של הסקוטיש פולד, מקופלי אוזניים ובעלי אזניים ישרות.
רק בעלי אזניים מקופלות מוצגים בתערוכות.
עם זאת לבעלי האוזניים הישרות ישנו ערך גידולי מכיוון שגן האוזניים המקופלות קשור לגן הגורם מחלה ניוונית ולכן אין מרביעים שני חתולים בעלי אוזניים מקופלות.
המחלה הניוונית אינה קטלנית אך משפיעה על איכות חיי החתול.
הקרסוליים, הרגליים, הזנב מתקשים וגורמים למגבלת תנועה חמורה.
לרוב, גורים הנולדים מהורה מקופל אוזניים והורה ישר אוזניים לא יפתחו את המחלה.
סימני המחלה מתחילים להופיע בגיל 4-6 חודשים.
לכן כשרוכשים חתול מגזע זה חשוב מאוד למשש את החתול בעדינות ולהרגיש שמפרקי החתול גמישים ואינם קשוחים.
כאמור עקב הגן הבעייתי מותר להרביע חתולי הסקוטיש פולד מקופלי אוזניים עם בעלי האוזניים הישרות.
בבלגיה ובמדינות נוספות באירופה נאסר מאז אוקטובר 2021 לבצע רבייה וסחר בחתולים סקוטים שמוטי אזנים, בשל המחלות (בעיקר לב) שחתולים אלה נוטים לחלות בהן, ובשל הגנטיקה המיוחדת שלהם, הפוגעת בסחוסים והגורמת לאזניהם להתקפל.
החתול בגודל בינוני עד גדול, שיכול להגיע בכל צבע.
זכרים שוקלים בדרך כלל 4-6 ק"ג ונקבות שוקלות 2.7-4 ק"ג .מבנה הגוף שלו, ובמיוחד הראש והפנים, מעוגלים בדרך כלל, והעיניים גדולות ועגולות.
האף קצר עם עיקול עדין, וגוף החתול מעוגל היטב עם מראה מרופד ורגליים בינוניות עד קצרות.
הראש בצורת כיפה בחלק העליון, והצוואר קצר מאוד.
העיניים המרווחות מעניקות לו "הבעה מתוקה".
לרוב, הפרווה של חתולי הסקוטיש ארוכה יותר מאשר חתולים ללא זן מיוחד.
צבעי פרווה מוכרים - הצבעים המוכרים כל הצבעים.
לגזע זה מיוחסות מספר התנהגויות אופייניות אשר כוללות שכיבה על הגב במנוחה או במשחק, או ישיבה אופיינית לגזע החתולים המכונה "תנוחת בודהה".
בתנוחה זו, יושבים החתולים בישיבה על חלקם האחורי באופן המזכיר ישיבה אנושית.
חתולים מן הגזע עשויים לעיתים לעמוד על גבי הרגליים האחוריות במשחק או כאשר החתולים סקרנים.
סקוטר הוא הרכב דאנס גרמני מסוג הארד דאנס, סגנון מוזיקלי המאופיין בקצב מהיר במיוחד.
סקוטר נחשב להרכב הדאנס הגרמני המצליח ביותר בעולם מבחינת כמות מכירות סינגלים ואלבומים מחוץ לגרמניה.
הם מכרו מעל ל-30 מיליון עותקים מאלבומיהם וזכו ל-80 פרסי פלטינה וזהב.
שני חברי ההרכב המרכזיים הם ריק ג'ורדן והסולן האנס פטר גירדס.
שניהם התחילו לפעול בשנות השמונים תחת השם "סלברייט דה נאן".
בשנת 1994 חברו לתקליטן גרמני בשם פריס בולר והקימו את סקוטר.
הלהיט הראשון שלהם היה הסינגל השני שהוציאו בשנת 1994, Hyper Hyper שהיה להיט במועדוני ומצעדי אירופה, ובו מדקלם בקסטר שמות של התקליטנים הגדולים באירופה באותה תקופה.
מאז החליף דיג'יי אקסל קון את פריס בולר ומאוחר יותר החליף אותו ג'יי פרוג.
בשנת 2006 החליט פרוג לפרוש ולפתוח בקריירה עצמאית ולהרכב הצטרף "מייקל סימון" - דיג'יי גרמני שבעבר היה חבר בהרכב "אנג'ל וסימון".
בשנת 2001 הוציא ההרכב את הסינגל (Ramp!
(The Logical Song, הסינגל המצליח ביותר שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
ההצלחה במצעד הבריטי נמשכה גם עם הסינגל הבא - Nessaja שהגיע למקום הרביעי במצעד.
בחודש מאי של שנת 2008 יצא האלבום Jumping all over the world ונכנס היישר למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה.
הישג זה היה חסר תקדים עבור ההרכב גם מהסיבה שהצליחו להוריד מהמקום הראשון את אלבומה המדובר של מדונה Hard Candy שהיה שבוע אחד בלבד בראש מצעד האלבומים.
ב-14 באוגוסט 2009 הוציא ההרכב את הסינגל J'adore Hardcore, הסינגל הראשון מתוך האלבום "Under The Radar Over The Top", שיצא ב-2 באוקטובר בגרמניה וב-23 בנובמבר בבריטניה.
השיר, שהגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הגרמני, מבוסס על הלהיט "Chase the Sun" של ההרכב Planet Funk.
ב-2 באוקטובר יצא Ti Sento, הסינגל השני מהאלבום יחד עם הזמרת אנטונלה רוג'ירו מאיטליה, שביצעה את השיר המקורי בשנת 1986 כסולנית של להקת "מתיה בזאר".
ב-3 בנובמבר יצא The Sound Above My Hair, הסינגל השלישי מהאלבום.
עד שנת 2009 הוציאה הלהקה יותר מ-40 סינגלים ו-14 אלבומי אולפן.
סקוטית (Scots leid) היא שפה מקבוצת השפות האנגליות ומדוברת בעיקר בסקוטלנד התחתונה ומספר אזורים בצפון אירלנד ואנגליה.
שפה זו שונה מהשפה הגאלית הסקוטית ששייכת לקבוצת השפות הקלטיות.
לסקוטית יש תכונות משותפות עם האנגלית, אך הן נבדלות באופן משמעותי בכללי כתיב, אוצר מילים וכללי דקדוק.
קיימת מחלוקת באשר לסיווגה של הסקוטית: יש הטוענים כי מדובר בשפה נפרדת מהאנגלית, ואחרים הטוענים כי מדובר בניב סקוטי מקומי של השפה האנגלית.
Lallans Scots - "סקוטית של השפלה הסקוטית" (Lowlands באנגלית), המדגיש את ההבדל בינה לבין השפה הגאלית של סקוטלנד העילית ("Highlands").
Braid Scots - "סקוטית בולטת".
הסקוטית התפתחה מהצורה של אנגלית תיכונה שהייתה מדוברת בצפון אנגליה ודרום-מזרח סקוטלנד.
האנגלית הגיעה לסקוטלנד דרך הבורו, צורת התיישבות עירונית שנוסדה על ידי המלך דייוויד הראשון.
מרבית המתיישבים היו אנגלים, בעיקר מאזור נורת'מבריה ורוזנות הנטינגדון וכן פלמים וצרפתים.
אף על פי שמנהיגי הצבא היו ברובם דוברי גאלית וצרפתית, הקהילות העירוניות דיברו בניב משלהם של אנגלית כשפה עיקרית כבר בסוף המאה ה-13. הנסיגה הצרפתית במאה ה-14 הפכה את האנגלית לשפה היוקרתית והעיקרית במזרח סקוטלנד.
עם זאת, כתוצאה ממלחמות העצמאות של סקוטלנד, דוברי האנגלית האלה אימצו זהות לאומית סקוטית.
ההופעה הראשונה של השפה הסקוטית בספרות הייתה באמצע המאה ה-14. בצורה זו לא היה הבדל משמעותי בינה לבין ניבים אחרים של אנגלית תיכונה, וכמוהם, הסקוטית ספגה השפעות רבות מנורווגית עתיקה וצרפתית נורמנית.
השפעות נוספות היו מהשפה ההולנדית והגרמנית התיכונה בעקבות המסחר בין האזורים וכן משפות רומאניות בעקבות קשרי התרבות והדת.
כמו כן, הסקוטית ספגה מילים רבות מגאלית, בעיקר בתחום התרבות (כגון clan, "משפחה") ושמות המקומות (כגון loch, "לוך, אגם").
מילים רבות מסקוטית נכנסו גם לאנגלית, כגון greed ("תאוות בצע"), eerie ("מוזר"), ו-galore ("שפע"; מהמילה הגאלית gu leòr).
במאה ה-16 החל תהליך הדרגתי של קביעת תקן לכללי כתיב ודקדוק מסודרים לסקוטית וכן היווצרות של ספרות סקוטית לאומית עשירה ומגוונת.
במהלך המאה ה-17 התיישבו דוברי סקוטית רבים בצפון אירלנד, כחלק מתוכניות היישוב האנגלי באירלנד; שפתם התגלגלה לניב שהיום נקרא "סקוטית של אלסטר".
החל מאמצע המאה ה-16 השפה הסקוטית עברה תהליך של "אנגליזציה" - ספרי התנ"ך פורסמו בתרגומים לאנגלית וכללי איות אנגליים נעשו נפוצים יותר ויותר.
כך, השפה המדוברת בסקוטלנד התפצלה לשני ענפים עיקריים - אנגלית סקוטית, שהיא ניב של אנגלית הנבדל בעיקר במבטא ובאוצר המילים וסקוטית ממש, שהיא שפה דומה אבל נפרדת.
במאה ה-18 החל גל חדש של התפתחות הספרות בסקוטלנד.
המשוררים הידועים אלן רמזי ורוברט ברנס כתבו בתערובת של אנגלית וסקוטית ויצירתם ספוגה בהשפעות של תרבות סקוטית עממית.
אף האנגלית שהם כתבו בה הייתה במבטא סקוטי, כפי שניתן לראות מהחרוזים שבהם השתמשו.
במאה ה-19 יצא מילון אטימולוגי ראשון של השפה הסקוטית והדבר עורר התעניינות מחודשת בשפה בקרב המעמד הבינוני והגבוה בסקוטלנד.
שאלת הזהות של השפה הסקוטית היא עדיין נושא לוויכוחים.
אמנת האיחוד בין אנגליה לסקוטלנד התעלמה מהשפה הסקוטית והיחס אליה היה כאל ניב של אנגלית, אבל משנת 2001 מכירה הממלכה המאוחדת בסקוטית בתור "שפה אזורית" במסגרת אמנת האיחוד האירופי לשפות אזוריות ושפות מיעוטים.
בעבר שימשה הסקוטית כשפה של הפרלמנט הסקוטי הישן, עד שהוא התמזג עם הפרלמנט של הממלכה המאוחדת ב-1707. שפתו של הפרלמנט הסקוטי החדש שהוקם בשנת 1999 היא אנגלית.
כמיליון וחצי אנשים טוענים שהם דוברי סקוטית, רובם מתגוררים בסקוטלנד.
עם זאת אין בתי ספר שבהם שפת ההוראה היא סקוטית ואין תקן אחיד לכללי כתיב.
במקומות בהם יש שלטים בשפה הסקוטית, האיות משקף בדרך כלל את המבטא המקומי.
יש מילונים מודרניים של השפה הסקוטית ומספר הצעות לתקן אחיד לכללי כתיב, אך אין עדיין תקן מקובל על הכלל.
מספר עמותות ציבוריות משתדלות לקדם את החינוך לשימוש בסקוטית כשפה מדוברת בכל תחומי החיים.
היצירה הבולטת ביותר של סקוטית עתיקה היא The Brus של המשורר ג'ון ברבור, פואמה היסטורית-פטריוטית לכבודו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד, המכונה "הברוס" (Robert the Bruce באנגלית או Roibert a Briuis בגאלית תיכונה).
במאה החמש-עשרה ספרות רבה נכתבה בחצר המלך באדינבורו ואוניברסיטת סיינט-אנדרוס בין היתר על ידי הסופרים רוברט הנריסון, ויליאם דנבאר, דאגלס ודייוויד לינדסיי.
יצירה מודפסת בולטת בסקוטית עתיקה היא "The Complaynt of Scotland" ("תואנתה של סקוטלנד"), ספר המגנה את הקריאות של האנגלים לספח את סקוטלנד לאנגליה.
במאה ה-17, למרות התגברות ה"אנגליזציה", מרבית האוכלוסייה עדיין דיברה בסקוטית.
באותה תקופה הועלו על הכתב שירי עם סקוטיים רבים, ביניהם "בלדות הגבולות" - שירים על המלחמות הרבות עם אנגליה.
היוצרים הבולטים של אותה תקופה היו רוברט סמפיל (הזקן), רוברט סמפיל (הצעיר), פרנסיס סמפיל, ליידי וורדלו וליידי גריזל ביילי.
במאה ה-18 היוצרים אלן רמזי, רוברט ברנס, רוברט פרגוסון וולטר סקוט המשיכו לשלב סקוטית ביצירתם באנגלית.
סקוט התבלט בשימוש בסקוטית מדוברת בספריו ההיסטוריים.
יוצרים בולטים נוספים ששילבו סקוטית ביצירתם היו ג'יימס מתיו ברי (מחבר "פיטר פן") ומחבר ספרי ההרפתקאות רוברט לואיס סטיבנסון ("אי המטמון").
במאה ה-20 החלה תחיית הספרות הסקוטית, כאשר הדמות הבולטת ביותר בה היה היו מקדרמד.
הספר המצליח טריינספוטינג של אירווין ולש כתוב במקור בסקוטית מעורבת בניבים סקוטיים של אנגלית.
בשנת 1983 יצא תרגום מלא של הברית החדשה מיוונית לסקוטית, שנעשה על ידי ויליאם לוטון לורימר.
כיום, אחד הפעילים הבולטים להחייאת השפה הסקוטית בכל מערכות החיים, התקשורת והחינוך בסקוטלנד הוא הסופר מתיו פיט (Matthew Fitt).
הוא הגה את תוכנית "Itchy Coo" אשר מתמקדת בהנחלת הסקוטית המדוברת והספרותית לילדים על ידי הפצת ספרי ילדים מקוריים ומתורגמים בסקוטית ומקדם את הוראתה בבתי ספר.
כמו כן הוא הוציא ספר מצליח בסגנון סייברפאנק בשם But N Ben A-go-go שכתוב בסקוטית.
הוא אף חידש מספר מילים לצורך כתיבת הספר העתידני, כדי להוכיח שמדובר בשפה רלוונטית ומודרנית שיכולה להתמודד עם זמנים חדשים.
ביסודו, הדקדוק הסקוטי דומה לזה של האנגלית, אבל יש גם הבדלים.
בעוד שהבדלים במבטא, כללי כתיב ואוצר המילים יכולים להתקיים מבלי להפוך ניב לשפה נפרדת, ההבדלים הרבים והמשמעותיים שבין אנגלית לסקוטית משמשים את מצדדי הסקוטית בטענתם שמדובר בשפה בעלת זכות קיום עצמאית ולא רק ניב עממי מקומי של אנגלית.
תווית היידוע הסקוטית היא the, כמו באנגלית, אך השימוש בה שונה באופן מהותי.
The תמיד בא לפני שמות של עונות וימות השבוע וכן לפני שמות עצם רבים שאינם מיודעים באותו אופן באנגלית ובפרט - שמות של מחלות, שפות, מקצועות ומדעים.
לעיתים התווית יכולה גם לקבל תפקיד של הבעת קניין.
ל-the יש גם גרסאות אחרות בניבים השונים: e או ee בניבים הצפוניים, da בשטלנד ו-tha בסקוטית של אלסטר.
הפעלים המודאליים mey (יכול, ייתכן; מקביל ל-may), ocht tae (כדאי ש..., רצוי ש...; מקביל ל-ought to), ו-sall (הבעת עתיד; מקביל ל-shall) לא נמצאים בשימוש רב בסקוטית של היום, אבל נמצאים בטקסטים שמושפעים מאנגלית.
הם הוחלפו בדגמים עם can (יכול), shoud (כדאי ש...; מקביל ל-should) ו-will (הבעת עתיד).
בסקוטית טהורה יש שימוש רב בצורות מודאליות כפולות, כאשר הזמן מובע על ידי פועל-עזר נוסף.
באנגלית פעלים בזמן הווה נגמרים ב-s רק בגוף שלישי יחיד.
בסקוטית פעלים בזמן הווה נגמרים תמיד ב-s אלא אם כן הם צמודים לכינוי גוף.
בסקוטית מקובל סדר מילים שונה אפילו בדגמי משפט רגילים, כגון שימוש שונה במילות-יחס:
העדפה לשימוש בזמן מתקדם (progressive) בפעלים מסוימים:
השמטת פעלים שמביעים תנועה במשפט עם אדוורב או מילת יחס של הבעת תנועה:
סקולה דרלייביץ' (מונטנגרית: Секулa Дрљевић; 1884–1945) היה פוליטיקאי מונטנגרי, עורך דין, וסופר, ששיתף פעולה עם האוסטשים במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה שימש דרלייביץ' כפקיד במשרד האוצר של ממלכת מונטנגרו ובשנת 1909 כשר המשפטים וכנציג של שר החינוך בממשלת מונטנגרו.
בין השנים 1912–1913 שימש כשר האוצר ושר הבינוי.
עם כיבושה של ממלכת יוגוסלביה, נפלה מונטנגרו לידי שליטה של איטליה הפאשיסטית.
ביולי 1941 סקולה דרלייביץ' בראש הבדלנים המונטנגרים הקים את "המועצה הזמנית האדמיניסטרטיבית של מונטנגרו" בבירתה הישנה של מונטנגרו, צטינייה (Cetinje).
למעשה זו הייתה ממשלה ששתפה פעולה עם האיטלקים.
ב-12 ביולי 1941 הכריז דרלייביץ' על הקמת המדינה העצמאית של מונטנגרו.
אנשי דרלייביץ' היו מעורבים במלחמת האזרחים שהשתוללה באזור אל מול הפרטיזנים היוגוסלבים והצטניקים.
לעומת זאת רוב אוכלוסיית מונטנגרו תמכה בפרטיזנים שהתנגדו לכיבוש האיטלקי.
באוקטובר 1941, כעבור שלושה חודשים בלבד, כשהבינו האיטלקים כי אין לדרלייביץ' כל תמיכה באוכלוסייה וכי אינו מביא להם תועלת, הם פירקו את ממשלתו.
עד להגלייתו של דרלייביץ', לאחר שהאיטלקים רצו לכלוא אותו, הגיע לקרואטיה, לאחר שנמלט מהאיטלקים.
לאחר נפילת איטליה הפשיסטית, בשנת 1944, הכריז בקרואטיה על הקמת מדינה עצמאית מונטנגרית, ועל הקמת ממשלה מונטנגרית גולה.
פקודיו של דרלייביץ' באו ברובם מקרב צ'טניקים שחברו לאנטה פאבליץ' במהלך הלחימה בבלקן.
בסוף 1945 נמצא עם אשתו ביודנבורג, אוסטריה כשגרונו משוסף.
בני הזוג כנראה נרצחו בידי שבויים צטניקים.
דרלייביץ' הוא מחבר השיר Oj, svijetla majska zoro, לימים המנון מונטנגרו.
סקוטיש טֵרִיֵּר (מאנגלית: טרייר סקוטי) הוא גזע כלבים מקבוצת הטריירים.
הוא אחד מחמשת גזעי הכלבים שמקורם בסקוטלנד.
ארבעת הנוספים הם קאירן טרייר, וסט היילנד וייט טרייר, דנדי דינמונט טרייר וסקיי טרייר.
הסקוטיש טרייר נפוץ בתרבות הפופולרית.
הנשיא ה-32 של ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט נהג לתור בעולם עם כלבו הסקוטי פאלא, אשר דמותו אף הונצחה יחד עם פסלו של הנשיא בוושינגטון.
גם הנשיא ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, היה בעליהם של שני כלבי סקוטיש טרייר בשם בארני ומיס ביזלי.
וולט דיסני הנציח את דמותו הג'נטלמנית של הגזע הזה בסרטו "היפהפייה והיחפן".
אף על פי שהגזע פותח על מנת לחדור למעברים תת-קרקעיים במרדף אחר יונקים קטנים, הסקוטיש טרייר הוא בראש ובראשונה בן לוויה נאמן, ויכול להוות כלב שמירה מצוין.
הסקוטיש טרייר של ימינו הוא ככל הנראה צאצא של כלבים שחיו באיים המערבים של סקוטלנד והושבחו באברדין (מכאן בא שמו השני של הסקוטיש טרייר 'אברדין טרייר') שבסקוטלנד באמצע המאה ה-19.
הסקוטיש טרייר הוא כלב קטן בעל גוף וצוואר שריריים (היקף צוואר טיפוסי: 35 ס"מ) וחזה גדול.
הוא בעל רגליים קצרות, גוף מוצק, וראש ארוך יחסית לגופו.
כפות רגליו הגדולות מתאימות לחפירה.
האוזניים והזנב הזקוף הם ממאפייניו הבולטים של הגזע.
עיניו של הסקוטיש טרייר קטנות ובדרך כלל בצבע חום-שחור.
גובה השכמות אמור להיות 25 ס"מ בקירוב, ואורך הגב, מהשכמות עד לזנב 28 ס"מ.
משקל תקין לסקוטיש טרייר נע בין 8.5–10 ק"ג לזכרים, 8–9.5 ק"ג לנקבות.
גובהו של הטרייר נע בין 25–28 ס"מ.
לסקוטיש טרייר פרווה חיצונית ארוכה, דקה וקשה המגנה עליו ממזג האוויר, ופרווה פנימית רכה.
בתספורת האופיינית לגזע נוהגים להשאיר יותר פרווה באזור הזקן, הגבות, הרגליים, והאזור התחתון של הגוף, ולעומת זאת בראש, האוזניים, הזנב והגב לגזור ולהשאיר פרווה קצרה.
צבע הפרווה נע בין אפור כהה לשחור, או חום כהה.
לעיתים ניתן לראות גם סקוטיש טרייר בצבע צהוב, אך אין לבלבל אלו עם סופט קואטיד וויטן טרייר או וסט היילנד וייט טרייר.
הסקוטיש טריירים הם כלבים טריטוריאליים, עירניים וזריזים.
הגזע ידוע כעצמאי ובעל ביטחון, חכם, ונחוש.
הסקוטיש טריירים מתוארים כאוהבים, אך גם עקשניים.
הם נוטים להיות מרוחקים וסגורים אך נאמנים מאוד למשפחה ונקשרים, בדרך כלל לאדם אחד או שתיים.
סקוטיש טרייר יכול להוות כלב שמירה טוב, בזכות הנטייה שלו לנבוח רק כאשר יש צורך, ואיפוקו עם זרים, למרות שזהו לא תמיד המקרה.
סקוטיש טרייר נוצרו במקור לתקוף ולצוד גיריות, ועל כן הם נוטים לחפור ולרדוף אחר בעלי חיים קטנים, כמו סנאים עכברים וחולדות.
סקוטסדייל היא עיר במטרופולין של פיניקס במחוז מריקופה באריזונה, ארצות הברית.
כיום סקוטסדייל היא העיר השישית בגודלה באריזונה.
העיר מבוססת כלכלית ורוב בתיה הם וילות.
העיר נחשבת לאטרקציה תיירותית פופולרית.
העיר גדלה ב-15 שנים בכ-100 אלף תושבים וזאת בזכות פיתוח מאסיבי אזור המטרופולין של פיניקס.
מחירי הנדל"ן בעיר הם בין הגבוהים בארצות הברית.
כבר בשנת 300 לפני הספירה האזור היה מיושב על ידי אינדיאנים.
לפני השתלטות האירופאים באזור שכן במקום כפר אינדיאני בשם 'חציר רקוב'.
האינדיאנים נשארו לחיות בסגנון שאפיין אותם לפני מאות שנים עד שנות ה-60 של המאה ה-20. לאחר מכן עברו כולם לבתי קבע מודרניים בתוך סקוטסדייל.
העיר הנוכחית החלה להיבנות בסוף המאה ה-19 ונקראה 'אורנגדייל'.
בשנת 1888 קנה כומר צבאי ווינספיל סקוט שטח מדברי גדול ב-2.50$ אשר התפתחה עם השנים לעיר.
ראשון המתיישבים היא אחיו של ווינספיל, ג'ורג' וושינגטון סקוט.
בשנת 1894 שונה שמה של העיר ל'סקוטסדייל' על שם האחים.
באותה תקופה נחשבה העיר לפרבר במעמד סוציו-אקונומי נמוך והעירייה הייתה כל כך ענייה שלא היה להם כסף לבנות גשרים מעל תעלות שבנו האינדיאנים הקדמונים ונחלי האכזב העוברים בעיר ולידה.
מדי שנה בחורף הנחלים והתעלות היו מתמלאים מים ובכך סוגרים בעצם את המעבר למכוניות ומנתקים את העיר.
רק בסוף שנות ה-60 החלו לבנות גשרים בעיר ובפרויקט גדול נחפרו תעלות עמוקות יותר כדי למנוע הצפות.
בכך הצליחו לייבש שטח גדול אשר היה מוצף מדי חורף ולהוסיף לעיר עוד שטח בו ניתן היה לבנות.
מאז החלה העיר להתפתח והפכה למקום אטרקטיבי למשפחות צעירות.
עם השנים התבססה אוכלוסיית העיר.
בשנת 1993 הוכרזה סקוטסדייל כעיר הראויה ביותר למגורים בכל ארצות הברית.
סקוטסדייל ממוקמת בצפונו של מדבר סונורה, מזרחית לפיניקס ופרדייס וואלי (Paradise Vally) וצפונית לטמפה, אריזונה.
ממזרח לעיר נמצא רכס הרי מקדואל והעיר פאונטיין הילס.
סקוטסדייל ממוקמת בעמק סולט ריבר (הנחל המלוח) הידוע גם בשמו עמק השמש.
דרום סקוטסדייל- הוא אזור שנחשב לאחרונה כאזור של מעמד הפועלים אך בשנים האחרונות משנה האזור את צביונו לאזור חיי הלילה והבילויים של העיר ומרכז האומנות של המטרופולין של פיניקס.
העיר הישנה- המרכז של העיר בו ישנן מסעדות רבות, בתי קפה, מועדונים, פאבים, חנויות ועסקים גדולים כקטנים.
באזור גם שוכן הקניון הגדול בדרום-מערב ארצות הברית, 'קניון כיכר האופנה'.
צפון סקוטסדייל - האזור הכי מתפתח של העיר ובו נמצאות כל שכונות היוקרה.
גבולות העיר מתרחבים באזור מערבית ומזרחית ונעצרים ברכס הרי מקדואל.
השכונה היוקרתית בעיר ואחת היוקרתיות בארצות הברית כולה היא, טרון ווילאג' (Troon Village), אשר ממוקמת גבוה מעל העיר וצופה על כל אזור המטרופולין של פיניקס.
בזכות הגובה גם האקלים בשכונה נוח יחסית לשאר חלקי העיר בה שורר אקלים מדברי יבש.
מרכז סקוטסדייל (מסדרון שיאה)- נקרא כך על שם שד' שיאה העוברת בשכונה.
האזור התחיל להתרומם במהלך שנות ה-90 והפך למרכז העיר המודרני.
צפיפות האוכלוסייה בסקוטסדייל היא 424.9 לקמ"ר
ההכנסה הממוצעת המשפחתית של משקי הבית בסקוטסדייל היא $95,361.
39% מתושבי העיר עוסקים בתיירות.
בשנת 2005 ביקרו בסקוטסדייל 7.5 מיליון מבקרים אשר הכניסו לעיר 3.1 מיליארד דולר.
בעיר יש יותר מ-70 בתי מלון ומרכזי נופש, כאשר 5 מהם נכללים ברשימת בתי המלון היוקרתיים ביותר בארצות הברית.
בעיר ישנה כמות גדולה של מכוני ספא.
הכנסות נוספות לכלכלת העיר באות מנמל התעופה של סקוטסדייל ומפעלים באזור התעשייה המקומי.
סקוטר הוא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה, החבובות.
בסדרת הטלוויזיה "חבובוטף" מתואר סקוטר כילד פיקח בעל ידע במחשבים עם אחות תאומה בשם סקיטר.
סקוטר הוצג לראשונה על ידי ריצ'רד האנט אך לסקוטר היו שבעה מבצעים בסך הכל, ביניהם שניים עיקריים, ריצ'רד האנט שביצע את סקוטר מ-1976 עד מותו ב-1992 ודייוויד רודמן שמבצע את סקוטר החל מ-2008 ועד היום:
ריצ'רד האנט - החבובות (1976), החבובות - הסרט - החבובות מצדיעות לג'ים הנסון
דייוויד רודמן - החבובות (סרט, 2011), Studio DC: Almost Live - עד היום
אדם האנט - החבובות בחלל
בריאן הנסון - החבובות חג המולד
ריקי בויד - החבובות בארץ עוץ
קווינסי מת'יו הנלי , הידוע גם תחת שם הבמה סקולבוי קיו (Schoolboy Q), הוא ראפר אמריקאי מדרום לוס אנג'לס, קליפורניה.
ב-2009 הנלי חתם בחברת התקליטים העצמאית טופ דואוג אנטרטיינמנט, ובמרץ 2012 חתם חוזה הקלטות באינטרסקופ רקורדס.
הנלי הוא גם חבר בהרכב ההיפ הופ בלאק היפי, יחד עם אב-סול, ג'יי רוק וקנדריק לאמאר.
קווינסי הנלי נולד ב-26 אוקטובר 1986 בבסיס צבאי בוויסבאדן שבגרמניה, בזמן שההורים שלו היו פרודים.
אמו לא נתנה לו את השם משפחה שלה או של אביו, אלא בחרה לו שם משפחה חדש.
אביו של הנלי המשיך לעבוד בצבא בעוד אמו עברה לגור עמו בטקסס, ובהמשך עברה לקליפורניה.
מגיל 6 עד 21 שיחק הנלי פוטבול.
לאחר שסיים ללימוד בתיכון קרנשאו, הוא למד במכללה הקהילתית גלנדייל, במכללת לוס אנג'לס סיטי, במכללת סאות'ווסט ובמכללת צפון לוס אנג'לס.
בראיון שנערך עמו התייחס הנלי למקור הכינוי שלו: "כשהייתי בבית ספר, כל החברים שלי קראו לי סקולבוי.
השם שלי הוא קווינסי (Quincy), ולכן אני רק הדבקתי לסקולבוי קיו (Q)".
ב-2006 החל לעבוד עם טופ דואוג אנטרטיינמנט, הוא הקליט באולפן הביתי שלהם ושיתף פעולה בשירים של אומנים מחברת התקליטים.
ב-29 ביולי 2008 הוציא לאור הנלי את המיקסטייפ הראשון שלו, שנקרא "Schoolboy Turned Hustla".
ב-2009 חתם הנלי בטופ דואוג אנטרטיינמנט, שם הוא הקים לאחר מכן את ההרכב בלאק היפי יחד עם קנדריק לאמאר, אב-סול וג'יי רוק.
ב-2009 הסתכסך הנלי עם הראפר 40 גלוק.
סקולבוי קיו הוציא לאור דיס, שנקרא "(Ezell (40 Glocc Killa".
מאוחר יותר אמר הנלי בראיון שנערך עמו, מדוע החל הסכסוך בינו לבין 40 גלוק: "הוא אמר דברי דיבה על טייגה, הוא אח שלי הקטן.
הוא המציא הרבה שקרים ושמועות עם ויין שאני באמת לא אוהב, והרגשתי חוסר כבוד אמיתי מהליצן הזה".
הוא המשיך ואמר: "זה נגמר איתו, אני עשיתי מה שעשיתי, אני אמרתי מה שאמרתי ואני לא רוצה לרדת עליו יותר, מכיוון שהוא בבירור לא ברמה שלי...
אז למה שאני אקטרג את עצמי עם מפסידן?".
ב-14 במאי 2009 הוציא הנלי לאור את המיקסטייפ השני שלו, "Gangsta & Soul", שכלל את הדיס על 40 גלוק.
המיקסטייפ היה הפרויקט הרשמי הראשון שלו עם טופ דואוג.
ב-11 בינואר 2011 הוציא הנלי לאור את אלבום הבכורה שלו, "Setbacks", בלעדית להורדה באייטונס.
האלבום הגיע למקום 100 במצעד בילבורד 200 ונמכרו 787 יחידות של האלבום בשבוע הראשון לצאתו.
שבועיים לאחר צאת האלבום הנלי הפיץ את האלבום להורדה בחינם בחשבון הטוויטר שלו.
במרץ 2011 נעצר הנלי בגין אחזקת מריחואנה, בזמן ששהה בפסטיבל המוזיקה South by Southwest.
ב-14 בינואר 2012 הוציא הנלי לאור את אלבומו השני, "Habits & Contradictions", להורדה בלעדית באייטונס; אך הוא גם מכר מספר קטן של אלבומים חתומים קשיחים.
האלבום הגיע למקום 25 במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ-הופ הטובים ביותר ונמכרו כ-4,000 יחידות של האלבום בשבוע הראשון לצאתו.
באלבום התארחו אומנים רבים, בהם קנדריק לאמאר, ג'יי רוק, אב-סול, אייסאפ רוקי ועוד.
במרץ 2012 חתמה טופ דואוג על חוזה שותפות עם אינטרסקופ רקורדס ועם אפטרמת' אנטרטיינמנט.
בהסכם סוכם שחומריו של קנדריק לאמאר יופצו על ידי טופ דואוג, אינטרסקופ ואפטרמת', ושהחומרים של סקול בוי ושל שאר חברי ההרכב בלאק היפי יופצו על ידי טופ דואוג ואינטרסקופ.
ביוני 2013 הופיע הנלי בפסטיבל המוזיקה של BET יחד עם קנדריק לאמאר, סנופ דוג ומיגל.
באוקטובר אותה השנה הנלי הופיע בטקס פרסי ההיפ הופ של BET, בהופעה ביצע את הסינגל "Collard Greens" מהאלבום "Oxymoron"; כמו כן, הוא הופיע באותו הערב לצד חבריו מטופ דואוג: קנדריק לאמאר, ג'יי רוק, אב-סול ואייזיאה רשאד.
ב-2013 נכנס השיר "Man of the Year" של הנלי לפסקול של המשחק NBA Live 14.
ב-25 בפברואר 2014 הוציא הנלי לאור את אלבומו השלישי, "Oxymoron", שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. באלבום התארחו אומנים רבים, כמו: קנדריק לאמאר, קורופט, טיילר, דה קריאייטור, 2 צ'יינז, רייקוון, ג'יי רוק ואייסאפ רוקי.
ב-8 ביולי 2016 הוציא סקולבוי את אלבומו הרביעי,"Blank Face LP",שזכה לשבחים ממבקריו.
באלבום התארחו אמנים כמו: קניה וסט, סוויז ביטז, אנדרסון פאאק, ג'יידאקיס, וינס סטייפלס, אי-40, סזא, מיגל ועוד'.
ב-26 באפריל הוציא את אלבומו החמישי, "Crash Talk", שהגיע למקום העשירי במצעד בילבורד 200. באלבום התארחו האמנים טראוויס סקוט, 21 סבאג', ליל בייבי, קיד קאדי, YG, טיי דולה סיין ו-6lack.
לסקולבוי קיו יש בת בשם ג'וי, שנולדה בשנת 2009. הוא מרבה להתייחס אליה בשיריו, והיא הופיעה במספר קליפים שלו, בהם "Collard Greens" ו-"Break the Bank".
ג'וי הופיעה גם על עטיפת אלבומו השני, Oxymoron.
נכון לשנת 2025, היא בת 16, לומדת בתיכון פרטי בלוס אנג'לס ומתעניינת באמנות וצילום.
קיו תיאר את האבהות כנקודת מפנה בחייו, והשניים שומרים על קשר קרוב.
קיו מתגורר בשכונת צ'טסוורת' שבלוס אנג'לס.
הוא נוהג להתרחק מאור הזרקורים ולהקדיש זמן למשפחה, חברים קרובים ותחביבים אישיים.
אחד מתחביביו הבולטים הוא משחק הגולף — הוא משתתף בטורנירים חובבניים, משתף קטעים ממשחקים ברשתות החברתיות, ובשנת 2023 אף שיתף פעולה עם חברת ציוד גולף בפרסומת טלוויזיה.
נוסף על כך, הוא מגלה עניין באמנות מודרנית ואוסף יצירות של אמנים צעירים מהחוף המערבי.
בשנת 2022 החל לנהל מערכת יחסים עם אדריכלית פנים ממוצא קובני בשם ולריה.
השניים הכירו באירוע פרטי בלוס אנג'לס, ומאז שומרים על זוגיות מחוץ לאור הזרקורים.
מאז 2024 הם מתגוררים יחד.
קיו נמנע מראיונות תכופים, אך מתייחס בגלוי לבריאות הנפש שלו ולמאבקים בעבר עם דיכאון.
לדבריו, טיפול רגשי, אבהות, ספורט ושגרה בריאה סייעו לו לשמור על יציבות נפשית ואורח חיים מאוזן.
שם האלבום פרטי האלבום מקום במצעדים מכירות US US R&B US Rap US Indie CAN SWI UK Setbacks תאריך: 11 בינואר 2011
שם האלבום פרטי האלבום ScHoolboy Turned Hustla תאריך: 29 ביולי 2008
סקוטלנד ההיסטורית הייתה סוכנות שהשתייכה לממשלת סקוטלנד והייתה אחראית על שימור וניהול מספר מבנים ואתרים בעלי חשיבות למורשת ולהיסטוריה הסקוטית.
הסוכנות הקבילה לארגון "המורשת האנגלית" (באנגליה), "שירות הסביבה והמורשת" (בצפון אירלנד) וארגון "Cadw" (בוויילס).
סוכנות סקוטלנד ההיסטורית הוקמה בשנת 1991, והחליפה את אגף "האתרים העתיקים" במשרד היצירות של הממלכה המאוחדת.
הארגון ניהל ותיחזק את כל האתרים ההיסטוריים הנמצאים בבעלות הממשלה המקומית, והיה אחראי על רישום המבנים בסקוטלנד וקביעת דרגת שימורם (B ,A או C).
ב-1 באוקטובר 2015 פורק הארגון וכל סמכויותיו ותחומי אחריותו הועברו לארגון החדש, "סביבה היסטורית סקוטלנד" (Historic Environment Scotland, או HES).
סקולה (באוקראינית: Ско́ле; בפולנית: Skole; ביידיש: סקאָלע או: סקאָליע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה, שמונצחת בשם המשפחה "סקולסקי".
סקולה נוסדה במאה ה-11, ובמאה ה-12 שימשה כתחנת מעבר מרכזית מאזור גליציה להונגריה.
באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה בשל פשיטות הקוזקים.
בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1702. מהמחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובתקופה זו עלה ארצה הרב יהודה סקולר, שנמנה עם החסידים הראשונים בעיר.
בסוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, והוקמו בה חוגים ציוניים ראשונים.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 3,099 יהודים.
בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיירה, ואף הוקם בה קיבוץ הכשרה.
בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה.
עם כיבוש אזור העיירה בידי הסובייטים בסוף ספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית, והולאמו עסקי היהודים ביישוב.
בשנים אלה נמנו ביישוב 2,670 יהודים, כשליש מתושביו.
בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה חיילי הצבא ההונגרי, ובזמן זה החלו האיכרים האוקראינים לפרוע ביהודי העיירה.