tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1997 עבר הסבה מלאה לשריון, לרבות אימון מתקדם וקורסי פיקוד.
בחיל השריון הוא שימש תחילה כמפקד מחלקה בפלוגת צמ"פ, מפקד פלוגת צמ"פ ומפקד פלוגה מבצעית בגדוד 52, אז עלה לדרגת רב-סרן.
בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 46, בהמשך כעוזר קצין אג"ם בעוצבת הפלדה במלחמת לבנון השנייה וקצין אג"ם של חטיבה 401. במהלך מבצע עופרת יצוקה פיקד על גדוד 46 שלחם לצד חטיבת גולני.
ג'וני כרייסט הוא נגן הבס של להקת ההבי מטאל האמריקאית Avenged Sevenfold.
ג'וני הצטרף ללהקה בשנת 2003, והוא הבסיסט הרביעי שנכנס ללהקה זו, כאשר החליף את הבסיסט דיימון אש.
ג'ונתן סוורד למד בבית הספר התיכון "מרינה" בהנטינגטון ביץ', קליפורניה.
הוא המשיך בלימודיו בתיכון ובהמשך פגש רשמית את M.
Shadows, זאקי ונג'נס, סיניסטר גייטס וג'ימי סאליבן.
למרות שלא נכלל בלהקה באותה התקופה, סוורד כבר הכיר את גייטס וסאליבן, וזמן קצר לאחר מכן כבר הכיר את זאקי ושאדווס.
לאחר עזיבתו של הבסיסט דיימון אש ב-2002, נכנס סוורד לתפקיד הבסיסט החדש, הרי בעבר היה מנגן בס בלהקה בכל עת בה דיימון לא הגיע לחזרות.
ג'וני היה מסוגל להדביק את הפער המהיר בו כתבה הלהקה חומרים חדשים, ובכך הוכיח את עמו כנגן בס ייחודי ובעל משמעת עצמית.
"איני מכיר אף נגן אחר בחוץ שיכול לקלוט קטעי בס במהירות כמו ג'וני" לפני מילותיו של מתופף הלהקה, סאליבן.
ג'וני היה גם חבר עם אחיו הצעיר של זאקי, מאט בייקר, שהיה בלהקה The Dear & Departed.
סוורד לקח לבסוף מספר שבועות הפסקה מהתיכון בו למד, זאת כדי למלא את מקומו של נגן הבס הקודם בלהקה דיימון אש, במהלך סיור הופעות של הלהקה אשר איתה נסע סוורד כ-"Roadie" (מושג המתאר אדם נלווה להופעות להקה במסעותיהן, שאחראי בין היתר על תחזוק ואספקת הציוד, ולעיתים כשצריך גם כנגן מחליף).
מספר שבועות אלה נהפכו לקבועים כאשר נשר סוורד מהתיכון והפך לבסיסט הקבוע של הלהקה.
הוא הקליט לראשונה באלבומם השני "Waking the Fallen".
הוא נהג לכתוב רק 'ג'וני' בחתימותיו עד שעמיתו ללהקה זאקי ונג'נס הגה את השם "ג'וני כרייסט", ודי.וי.די בשם "All Excess" אודות הלהקה, אמר ונג'נס "זה נשמע...
כולם הולכים לשנוא את זה, אז...
אני לגמרי צריך ללכת עם זה."
ג'וני סרוג'י (; נולד ב-1963) הוא מדען מחשב ערבי-ישראלי המכהן כסגן נשיא בכיר לטכנולוגיית חומרה של חברת אפל האמריקאית.
סרוג'י נולד וגדל סמוך לוואדי ניסנאס שבחיפה למשפחה ערבית נוצרית ישראלית.
למד יחד עם אחיו בבית ספר נזירות נצרת.
ב-1987 סיים תואר ראשון במדעי המחשב מהטכניון וב-1991 סיים שם תואר שני במדעי המחשב תחת הנחייתו של פרופסור דניאל ברי בנושא "Adaptation of the Unix Ditroff for Formatting Arabic Text".
סרוג'י היה מהאחראים לפיתוח מרכז המחקר והפיתוח של אפל בהרצליה ובחיפה, שנכון ליולי 2022 מעסיקים כ-2,000 עובדים.
סרוג'י עבד במעבדות הפיתוח של IBM בחיפה במשך שלוש שנים.
ב-1992 הצטרף לאינטל ישראל שם עבד כמנהל בכיר בתחום טכנולוגיות אימות ומערכות הפצה מבוזרות בחטיבת השבבים.
ב-1999 עבר לארצות הברית לעבוד במרכז הפיתוח של אינטל באוסטין שבטקסס, שם עסק בפיתוח שבב הפנטיום.
ב-2003 חזר למרכז הפיתוח של אינטל בישראל.
ב-2005 חזר שנית לעבוד ב-IBM כמנהל פיתוח יחידת המעבד המרכזי בשבבי .
ב-2008 הצטרף לאפל כמנהל ביחידת השבבים למכשירי המגע של אפל.
ב-2011 מונה לסגן נשיא בחטיבת השבבים של אפל, והוביל את פיתוח המערכת על שבב ששימש בדגמים הישנים יותר של האייפון והאייפד, וגם עבד על חיישן הזיהוי באייפון 5s.
ב-2014 מונה לתפקיד סגן נשיא לתחום החומרה בחברה, וב-2015 לסגן נשיא בכיר לטכנולוגיית חומרה בחברה.
בינואר 2019 התפרסם באקסיוס כי בעקבות התפטרותו של מתפקיד המנכ"ל באינטל, הם שוקלים אותו כמועמד להחליפו.
ביוני 2020 הכריז במהלך כנס המפתחים העולמי של אפל (WWDC) על הפסקת פיתוח מחשבים מבוססי מעבדי אינטל מבוססי ארכיטקטורת X86 תוך שנתיים, ולמעבר למערכות על שבב תוצרת החברה ("Apple silicon") בארכיטקטורת ARM על מנת להביא שיפור בביצועים וצמצום בצריכת האנרגיה של מחשבי המקינטוש.
המעבד הראשון בסדרה הושק באותו הכנס, ונקרא Apple M1.
ביוני 2022 חשף את ממשיכתה של מערכת ה-M1 בכנס המפתחים העולמי של אפל, ה-.
מאוחר יותר באותו החודש, בעת מפגש עם נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג, חשף כי אפל מחזיקה מרכז מחקר ופיתוח של אפל בעיר רוואבי שבשומרון בשטח הרשות הפלסטינית.
זהו מיזם ניסויי סודי של אפל אותו קידם, במטרה להכניס יותר פלסטינים לשוק העבודה הטכנולוגית, ולהביא לשיפור המצב הכלכלי האזורי.
המיזם החל לפעול ב-2018 על ידי העסקת 5 עובדים במרכז מחקר ופיתוח קטן ברוואבי ברשות הפלסטינית באמצעות סוכנות השמה של טכנולוגיית מידע מרמאללה בשם ASAL Technologies, ובשיתוף איש העסקים האמריקאי-פלסטיני בשאר אל-מסרי.
השלוחה הפלסטינית משתפת פעולה יחד עם המרכז הישראלי בהרצליה ובחיפה בתחום החומרה.
הנשיא הרצוג הביע תמיכה ביוזמה ובירך עליה.
לטענת סרוג'י, מקור ההשראה ליוזמה היה מפגשו עם הנשיא ראובן ריבלין יחד עם מנכ"ל אפל טים קוק ב-2015. נכון לאותו חודש, מספר העובדים במתקן ברוואבי צמח לכ-60 עובדים.
ביוני 2023 חשף בראיון ל-Geektime שנערך בפקולטה למחשבים בטכניון, כי המרכז של אפל בחיפה מיועד להכפיל את כמות עובדיו.
באוקטובר 2023 חשף את המערכת על שבב באירוע "Scary Fast" של אפל, שבדומה ל- מיוצר בתהליך של 3 ננומטר בלבד.
כמו כן, המערכת החדשה תומכת בטכנולוגיה המכונה על ידי אפל כ-"Dynamic Caching" המאפשרת הקצאת זיכרון RAM למשימות נדרשות בזמן אמת – מה שהביא לשיפור ניכר בביצועי המעבד הגרפי.
זוהי המערכת על שבב הראשונה של אפל התומכת ב-Ray Tracing וב-Mesh Shading בהאצה חומרתית (ולא תוכנתית בלבד).
ג'ון ארנולד "ג'וני" לוגן היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-BAA ובליגת ה-NBA בין השנים 1946–1951. ממוצעיו לאורך הקריירה עומדים על 12.4 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
לוגן נולד בעיר ריצ'מונד שבאינדיאנה, ושיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אינדיאנה בין השנים 1940–1943. בעונת , עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA), החל לוגן לשחק כדורסל מקצועי כשחקן סנט לואיס בומרס.
ב-4 העונות הבאות היה כוכב הקבוצה, לצד הסנטר רד רוצ'ה, והוביל את קלעיה עם 13.0 נקודות בממוצע למשחק.
הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה 3 פעמים, והפך בכך לאחד מארבעה שחקנים בלבד, לצד ג'ו פולקס, מקס זסלופסקי ובוב פיריק, שנבחרו לאחת מחמישיות העונה בכל 3 העונות הראשונות לקיום הליגה.
הישג השיא של הבומרס היה העפלתם לשלב חצי גמר הליגה בעונת , בו הפסידו לפילדלפיה ווריורס של ג'ו פולקס בתוצאה 3–4.
בסיום עונת התפרקה הקבוצה, ולוגן נבחר ב"דראפט הפירוק" על ידי טריי-סיטיז בלקהוקס.
לוגן שיחק במדי הבלקהוקס עונה אחת בלבד, לצד הקלע פרנק בראיין, בטרם פרש ממשחק בגיל 30. במהלך עונתו האחרונה שימש בשלושה משחקים גם כמאמן הקבוצה.
לאורך הקריירה קלע לוגן 3,203 נקודות, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום השמיני בתולדות ה-NBA, ו-775 האסיסטים שמסר דירגו אותו שישי ברשימת מוסרי האסיסטים.
כמו כן מדורג לוגן ראשון בתולדות סנט לואיס בומרס בנקודות (2,972), באסיסטים (656) ובמספר המשחקים בקבוצה (228).
ג'וני סוויט הוא קומיקאי ושחקן בריטי, זוכה פרס הקומדיה של אדינבורו לשנת 2009 לקומיקאי החדש הטוב ביותר.
סוויט נולד בנוטינגהאם ולמד בבית הספר העצמאי נוטינגהאם היי סקול.
הוא למד אנגלית בפמברוק קולג' באוניברסיטת קיימברידג', שם הכיר את שותפו לכתיבה ג'ו תומאס.
השניים היו חברים במועדון הדרמה של האוניברסיטה "פוטלייטס".
פעמיים היה סוויט סגן נשיא לסיימון בירד, שהיה נשיא המועדון, ותומאס היה המזכיר.
אחרי סיום הלימודים השלושה היו שותפים לדירה.
הוא סיים את הלימודים בהצטיינות וציפו ממנו שילך בעקבות אביו למקצוע המשפטים, אבל הוא נכנס להתמחות בחברת ההפקה Endemol UK.
ב-2009 זכה סוויט בפרס הקומדיה של אדינבורו לקומיקאי החדש הטוב ביותר על הופעתו ב-"Mostly About Arthur".
עוד באותה שנה כיכב במחזה "Party" מאת טום באסדן לצדם של טים קיי, אנה קרילי, קייטי ויקס וניק מוחמד.
המחזה זכה בפרס "Fringe First", והוצג בפסטיבל ארטס בסידני, ואחר כך בתיאטראות וסט אנד בלונדון.
סוויט ידוע בגילום דמויות מהמעמד הגבוה (posh), אחרי שגילם את דמותו של ראש הממשלה דייוויד קמרון בתוכנית הסאטירית "When Boris Met Dave", המתארת את פגישתם של ראש עיריית לונדון, קמרון, ובוריס ג'ונסון.
הוא הופיע יחד עם אליסטר מקגוואן, אדריאן אדמונדסון, יו דניס בתוכנית "Pete and Dud: The Lost Sketches", עיבוד מחודש של תוכניתם של פיטר קוק ודאדלי מור ששודרה בערוץ BBC Two.
ב-2012 שיחק סוויט בתפקיד משנה בסדרה הקומית "הוא והיא" בדמות אחיו למחצה של פול.
סוויט כותב מערכונים יחד עם כוכבי הסדרה "קרועים", סיימון בירד וג'ו תומאס, שמהווים את הלהקה "The House of Windsor".
אחרי ההצלחה באדינבורו של תוכניתם "The Meeting", הם פיתחו פרויקטים לטלוויזיה ולקולנוע.
הסיטקום שלהם "Chickens" עוסק בסרבני גיוס בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ושודרה בערוץ Sky One.
תומאס וסוויט מופיעים יחד כצמד, וזוכים לבקורות נלהבות.
השניים היו מועמדים לפרס גילדת הכותבים.
הוא הקליט שתי עונות של הסיטקום הרדיופוני "Hard to Tell", פרשת אהבה בה לא שומעים את בני הזוג מדברים זה עם זו.
בסיטקום מככבת שארלוט ריצ'י בתפקיד מושא אהבתו.
ב-2014 כיכב סוויט בתפקיד טום אוליבר בדרמה הקומית המשטרתית "בבילון" של ערוץ 4. ב-2015 יצר, כתב וכיכב בסיטקום "Together" של ה-BBC.
הוא כתב פרק בסדרה "Gap Year" של טום באסדן בערוץ E4.
ב-2017 החל סוויט לככב בדרמה הקומית "Loaded".
סוויט הוא אוהד של מועדון הכדורגל נוטינגהאם פורסט.
ג'וני מוס היה שחקן פוקר אמריקאי מקצועני.
אלוף העולם הראשון באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר (WSOP) ב-1970, והיחיד שנבחר בהצבעת השחקנים.
זכה פעמיים נוספות באירוע המרכזי בפורמט של אליפות העולם בשנים 1971 ו-1974, וסך הכל בתשעה צמידי אליפות העולם בפוקר לאורך הקריירה.
בשנת 1979 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.
מוס נולד ב-14 במאי 1907 במרשל, טקסס, גדל בדאלאס, טקסס, והחל להמר כבר בגיל צעיר.
כנער, הוא הועסק בפאב מקומי, ותפקידו היה לפקח על הוגנות ההימורים שנערכו בו.
בתפקיד זה למד מוס את רזי משחק הפוקר והתמקצע בו.
בתוך שנתיים, החל לשחק פוקר כמקצוען.
מרתון "ראש-בראש" עם ניק היווני
בשנת 1949 היה שותף מוס לאחד המשחקים המוכרים בסצנת הפוקר.
מדובר במרתון פוקר "ראש-בראש" ("heads up"), שנערך במשך חמישה חודשים בין מוס לניק היווני (ניק דנדולוס), ואורגן על ידי בני ביניון, אחד מראשי המאפייה בלאס וגאס ובעל הקזינו "פרסת הסוס" (Horseshoe).
מוס ניצח במשחק והרוויח סכום הנאמד ב-2 עד 4 מיליון דולר.
בסיום המשחק, מיוחס לניק היווני אחד מציטוטי הפוקר המפורסמים ביותר: "מר מוס, אני חייב לתת לך ללכת".
מרתון הפוקר בין מוס לניק היווני נחשב כמשחק שנתן לביניון את ההשראה לייסד ב-1970 את אליפות העולם בפוקר.
עם זאת, לאורך השנים עלו טענות נגד האותנטיות של מרתון הפוקר.
ראשית, המשחק התפרסם לראשונה מפי מוס עצמו רק בשנת 1971 - שש שנים לאחר מותו של ניק היווני.
בני ביניון נמנע מלענות על שאלות בעניין באומרו: "טוב, הזיכרון שלי לא מה שהיה פעם." התקשורת שסיקרה את משחק הפוקר באותן השנים - לא דיווחה כלל המשחק.
סתירה נוספת היא שלטענת מוס המשחק נערך בשנת 1949 בקזינו הפרסה של ביניון, אולם הקזינו הוקם רק שנה וחצי לאחר מכן.
קושי נוסף הוא שביניון איבד את רישיון ארגון ההימורים שלו בין השנים 1948 עד 1950, ולכן לא היה יכול לערוך את המשחק באופן חוקי.
בשנת 2017 אתר PokerNews ראיין את ג'ק ביניון, בנו של בני ביניון, לרגל יום הולדתו ה-80. במהלכו, נשאל בניון הבן על קיום מרתון הפוקר - ומסר כי המשחק אכן התקיים אולם אי הבהירות נובעת מבלבול עם משחק מפורסם אחר שהתקיים באותן השנים.
לדבריו, מרתון הפוקר בין מוס לניק היווני התקיים בקזינו "הפלמינגו" ולא היה פתוח לקהל הרחב.
המשחק המפורסם השני שהתקיים כמה שנים לאחר מכן, בתחילת שנות ה-50 בקזינו הפרסה, היה משחק פתוח לציבור, וכלל מרתון פוקר מרובה משתתפים עם שחקנים רבים שבאו והלכו מסביב לשעון.
באותו משחק השתתף גם מוס, אולם ניק היווני לא השתתף.
לטענת ביניון, הבלבול נובע מכך שמוס השתתף בשני המשחקים, אולם מוס לעולם לא שיחק נגד ניק היווני בקזינו הפרסה.
כשנשאל ביניון על ההשראה לייסוד אליפות העולם בפוקר - השיב כי ההשראה היא מטורניר הפוקר שנערך בקזינו הפרסה, ולא ממרתון הפוקר בין מוס לניק היווני.
מוס זכה באירועים המרכזיים של אליפות העולם בפוקר בשנים 1970, 1971 ו-1974. מחזיק בשיא הזכיות לאירוע המרכזי ביחד עם סטו אונגר.
באירוע המרכזי בשנת 1970 נבחר מוס על ידי יתר השחקנים וקיבל גביע מכסף בתור פרס.
אחד הסיפורים על אותן בחירות, הוא שכל שמונת השחקנים הצביעו כל אחד עבור עצמו, בהצבעת המשך נשאלו השחקנים מי השחקן השני הטוב ביותר - ואז נבחר מוס.
מוס שיחק בכל טורניר אירוע מרכזי של אליפות העולם בפוקר, החל משנת 1970 ועד שנת 1995. במהלך הקריירה זכה מוס ב-9 צמידי אליפות העולם, והוא ממוקם במקום החמישי בכל זמנים אחרי פיל הלמות (15 צמידים), ג'וני צ'אן, דויל ברונסון ופיל אייבי (10 צמידים).
מוס הוביל את טבלת זוכי הצמידים עד שנת 2005, 10 שנים לאחר מותו, עד אשר זכה ג'וני צ'אן בצמיד העשירי שלו ושבר את השיא של מוס.
במהלך הקריירה זכה מוס בסך של 834,422 דולר מטורניר הפוקר ששיחק בהם.
ג'וני נמוניק הוא סרט סייברפאנק-פעולה-מותחן קנדי-אמריקאי משנת 1995 אשר בוים על ידי רוברט לונגו.
בסרט מככבים קיאנו ריבס ודולף לונדגרן.
הסרט מבוסס על ספר באותו השם מאת ויליאם גיבסון.
הסרט מציג את ההשקפה הדיסטופיסטית של גיבסון על העתיד בו העולם נשלט על ידי תאגידי-על.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-26 במאי 1995, זכה לביקורות שליליות ונכשל בקופות.
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד דיסטופי של שנת 2021 בו העולם נמצא בשליטת תאגידי-על, ואוכלוסיית העולם סובלת ממצב המכונה "תסמונת הצטמצמות עצבים" אשר נובעת לפי ההערכות משימוש יתר בטכנולוגיה ומריבוי שימוש בשתלים קיברנטים.
ג'וני נמוניק (קיאנו ריבס) הוא סוחר נתונים עם שתל קיברנטי במוחו אשר מאפשר לו לאחסן במוחו כמויות עצומות של נתונים מוצפנים אשר רגישים מדי עבור רשתות מחשבים רגילות.
המוח של ג'וני מסוגל לשאת 80 ג'יגה בייט של נתונים, או 160 ג'יגה בייט אם הוא משתמש במכפיל.
ג'וני משתמש בשתל על מנת לשמש כשליח בין גורמים שונים.
באחת מהמשימות ג'וני טוען על השתל נתונים בכמות החורגת מהמגבלות של השתל (ועל כן הוא עשוי למות אם הנתונים לא יוסרו בזמן מהשתל), אלא מכיל גם מידע בעל ערך רב יותר מכפי שדמיין אי פעם.
הוא צריך להביא את הנתונים אל היעד בזמן ולהימנע מלהיהרג על ידי מתנקשים שנשלחו בעקבותיו.
קיאנו ריבס בתפקיד ג'וני נמוניק
דולף לונדגרן בתפקיד קארל הוניג
ג'ון גרהם "רד" קר היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1954–1966, ואימן בה בין השנים 1966–1970. לאורך קריירת המשחק השתתף 3 פעמים במשחק האולסטאר, וממוצעיו הכוללים הם 13.8 נקודות, 11.2 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
קר נולד בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1951–1954 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל שלה הוליך את קלעיה עם 13.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל אותה למעמד פיינל פור טורניר אליפות המכללות.
במשחק חצי הגמר הפסידה אילינוי מול אוניברסיטת סנט ג'ון בתוצאה 59–61, ובמשחק על המקום השלישי גברה על אוניברסיטת סנטה קלרה בתוצאה 67–64. בשתי העונות הבאות קלע קר 17.5 ו-25.3 נקודות למשחק, בהתאמה, אך קבוצתו לא הגיעה להישגים משמעותיים.
בסיום עונת 1953/1954 נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-"Big Ten".
בדראפט ה-NBA 1954 נבחר קר בבחירה השישית, על ידי קבוצת סירקיוז נשיונלס (אשר הפכה בשנת 1963 ל"פילדלפיה 76'").
בעונת הרוקי שלו קלע 10.5 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של רד רוצ'ה, וסייע לסירקיוז לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה.
לאורך פלייאוף 1955 היה הקלעי השני של קבוצתו, אחרי דולף שייס, כשקלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק.
ב-10 העונות הבאות התבסס כסנטר הפותח וכאחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, אשר לאורך התקופה הודחה 5 פעמים בשלב גמר האזור המזרחי.
ב-3 מעונותיו בסירקיוז (, ו-) נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA.
בעת עזיבתו את הקבוצה בסיום עונת ניצב קר במקום השני בתולדות המועדון במספר משחקים (834), בנקודות (11,699) ובריבאונדים (9,506).
בספטמבר 1965, לאחר 11 עונות רצופות בסירקיוז/פילדלפיה, הועבר בטרייד לבולטימור בולטס.
בעונתו היחידה בקבוצה שימש כמחליפו מהספסל של וולט בלאמי, וקלע 11.0 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ההרחבה של שנת 1966 נבחר קר על ידי שיקגו בולס, אך הוא החליט לפרוש בטרם שיחק עבורה.
בעת פרישתו ניצב קר במקום החמישי ברשימת הריבאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 10,092. כמו כן החזיק אז קר בשיא ה-NBA עבור משחקים רצופים בהם השתתף (844), והמשיך להחזיק בשיא עד ששבר אותו רנדי סמית' בשנת 1983.
מיד עם פרישתו ממשחק מונה למאמן קבוצת שיקגו בולס, לקראת עונת הבכורה שלה.
על אף שרשמה מאזן ניצחונות שלילי 33–48 העפילה שיקגו לפלייאוף מהמקום הרביעי במערב (מתוך 5), והפסידה בסיבוב הראשון מול סנט לואיס הוקס (0–3).
בסיום העונה זכה קר בפרס מאמן העונה, ובכך היה הזוכה היחיד אי פעם שקבוצתו רשמה מאזן ניצחונות שלילי.
בעונה העוקבת העמידו הבולס מאזן שלילי 29–53, ולאחר שהודח פעם נוספת בסיבוב הפלייאוף הראשון עזב קר את הקבוצה.
לקראת עונת מונה קר למאמן פיניקס סאנס, אשר הוקמה באותה עונה.
בתקופתו בפיניקס רשמו הסאנס מאזן כולל של 31 ניצחונות ו-89 הפסדים (25.8%), ולאחר עונה וחצי התפטר מתפקידו והוחלף על ידי ג'נרל מנג'ר הקבוצה ג'רי קולנג'לו.
בין השנים 1975–2008 שימש קר כפרשן של שידורי משחקי שיקגו בולס ברדיו ובטלוויזיה.
במהלך תקופתו של מייקל ג'ורדן בקבוצה פיתחו השניים "מנהג" – בתחילת כל משחק היה ג'ורדן מפזר טלק על כפות ידיו, ומוחא כפיים אל מולו של קר, אשר היה נוהג להגיב בתיאטרליות.
בפברואר 2009 ערכו הבולס טקס הוקרה לכבודו של קר, והציגו פסל בדמותו אשר ניצב מאז ביונייטד סנטר, אולמה הביתי של הקבוצה.
כמו כן באותו הטקס הוענק לרד פרס מפעל חיים מטעם היכל התהילה של הכדורסל.
ב-26 בפברואר 2009 נפטר רד, מסרטן הערמונית.
מוקדם יותר באותו היום נפטר נורם ואן ליר, אשר כיכב בשיקגו בולס בין השנים 1971–1978.
ג'ון בראיין "ג'וני" מור הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1980–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 9.4 נקודות, 7.4 אסיסטים, 3.0 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק.
במרץ 1998 הופרשה גופייתו, עם המספר "00", על ידי קבוצת סן אנטוניו ספרס.
מור נולד וגדל בעיר אלטונה שבפנסילבניה, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת טקסס באוסטין.
ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 13.2 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק, ובסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מערבי (SWC).
בדראפט ה-NBA 1979 נלקח מור בבחירה ה-43 על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד נמכר לסן אנטוניו ספרס.
בשנים הבאות היה אחד המוסרים והחוטפים המובילים ב-NBA; בעונת היה מלך האסיסטים של ה-NBA עם 9.6 אסיסטים למשחק; בעונת ניצב במקום השני בליגה באסיסטים (9.8) ובמקום השלישי בחטיפות (2.5); ובעונת ניצב במקום השלישי באסיסטים (10.0) ובמקום השני בחטיפות (2.8).
בשלושה משחקים שונים מסר מור 20 אסיסטים, ופעם אחת רשם 10 חטיפות באותו משחק.
ב-8 בינואר 1985 כמעט השיג קוואדרופל-דאבל במשחק מול גולדן סטייט ווריורס, כשהעמיד שורה סטטיסטית של 26 נקודות, 13 אסיסטים, 11 ריבאונדים ו-9 חטיפות.
לאורך פלייאוף , בו העפילה סן אנטוניו לגמר האזור המערבי, קלע מור 22.5 נקודות למשחק והוביל את כל שחקני ה-NBA בממוצעי אסיסטים (14.6) וחטיפות (2.5) למשחק, כמו גם באחוזי קליעה מהשלוש (52.9%).
בשנת 1986 חלה מור בפטרת נדירה בשם Coccidioidomycosis ("קדחת העמק"), אשר גרמה לו להחמיץ משחקים רבים בעונות ו-.
בשתי העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות בניו ג'רזי נטס וב"טלסה פאסט ברייקרס" מליגת ה-CBA בטרם חזר לסן אנטוניו בעונת .
בשנת 1992 חזר מפרישתו ושיחק בחמישה משחקים עבור קבוצת ז'ירונה הספרדית, בטרם פרש ממשחק באופן סופי.
ג'וני ערביד (נולד ב-24 ביוני 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ערבי נוצרי-ישראלי.
ג'וני ערביד נולד ביפו למשפחה ערבית נוצרית ישראלית.
בהופעתו הראשונה בקולנוע גילם את ג'ורג' בסרטו של יצחק צפל ישורון "מלכת הכיתה", שיצא לאקרנים בשנת 1986, לצידו של אלון אבוטבול.
לאחר לימודי המשחק החל להופיע בסדרות וסרטים, בהם: סרטו של ערן ריקליס "גמר גביע", לצידם של משה איבגי ומוחמד בכרי.
בטלוויזיה שיחק בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה המצליחה "פאודה", וכן במיני-סדרה "הנערים".
ערביד זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019, על משחקו בסדרת הטלוויזיה "הנערים".
ב-2024 גילם את מנסור טאהא בסדרה מנאייכ, של כאן 11.
ב-2025 גילם את אבו טאהר בסדרת המתח יאפא, של כאן 11.
ג'וני פרידלנדר נולד בשנת 1912 בעיירה באזור שלזיה שאז הייתה בתחומי האימפריה הגרמנית.
בשנת 1922 הוא סיים את לימודיו בברסלאו והחל ללמוד אמנות אצל אוטו מילר.
בשנת 1930, לאחר סיום הלימודים הוא עבר לדרזדן.
בשנת 1933 הוא עבר לברלין וביקר בפריז.
ג'וני פרידלנדר התקרב לדעות קומוניסטיות, נעצר ונשלח לשנתיים למחנה ריכוז.
לאחר שחרורו הוא עבר לצ'כוסלובקיה.
בשנת 1937 הוא עבר לפריז.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נעצר שוב, תחילה על ידי הצרפתים ואחר כך על ידי הנאצים.
בשנת 1944 הוא שוחרר ועבר לעבוד בשיטת התצריב בטכניקת אקווטינטה.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 ג'וני פרידלנדר השתתף במספר תערוכות וזכה להצלחה.
הוא נסע עם תערוכות שלו לארצות הברית, יפן וברזיל.
במקביל הוא פתח בית ספר לאמנות בה למדו ציירים צעירים (לרבות איציק עדי).
בשנות ה-70 של המאה ה-20 אורגנו לכבודו מספר תערוכות שמסכמות את דרכו באמנות.
ג'וני ויליאם פלין הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2009–2014.
פלין נולד וגדל בעיר ניאגרה פולס שבמדינת ניו יורק.
בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של "תיכון ניאגרה פולס" קלע 26.7 נקודות בממוצע למשחק, וזכה בפרס שחקן התיכונים המצטיין של ניו יורק (New York State Mr.
כמו כן באותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט.
בין השנים 2007–2009 למד באוניברסיטת סירקיוז, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ג'ים בייהיים.
ב-12 במרץ 2009 הוביל את קבוצתו לניצחון מול אוניברסיטת קונטיקט בתוצאה 127–117, במשחק שכלל 6 הארכות.
פלין שיחק ב-67 מתוך 70 הדקות במשחק, וקלע 34 נקודות לזכות סירקיוז.
במשחק שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) קלע פלין 22 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת אוקלהומה, אותה הוביל בלייק גריפין.
לאורך עונתו השנייה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 17.4 נקודות ו-6.7 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז ה-Big East.
בדראפט ה-NBA 2009 נלקח פלין על ידי מינסוטה טימברוולבס בבחירה השישית, מיד אחרי ריקי רוביו שנבחר אף הוא על ידי הטימברוולבס.
בדיעבד, הבחירה בפלין גררה ביקורות רבות, בין היתר בשל ההשוואה לסטפן קרי אשר נלקח מיד אחריו בבחירה השביעית.
במשחק הבכורה שלו ב-NBA קלע 18 נקודות, כולל 13 ברבע האחרון, במשחק בו חזרה מינסוטה מפיגור של 19 נקודות מול ניו ג'רזי נטס לניצחון בתוצאה 95–93. ב-18 בינואר 2010 קלע שיא קריירה של 29 נקודות במשחק מול פילדלפיה 76'.
לאורך עונת הרוקי שלו קלע 13.5 נקודות ומסר 4.4 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בקיץ 2010 עבר ניתוח בירך רגלו השמאלית, ונאלץ להחמיץ את 24 המשחקים הראשונים של עונת .
ב-53 המשחקים בהם שותף עד לסיום העונה שימש כמחליפו מהספסל של לוק רידנאוור, והציג יכולת מאכזבת עם ממוצע של 5.3 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת , בה רוביו הצטרף למינסוטה, הועבר פלין בטרייד ליוסטון רוקטס.
במרץ 2012, לאחר 11 משחקים ביוסטון, נשלח בטרייד נוסף לפורטלנד טרייל בלייזרס.
ב-29 משחקיו באותה עונה, אשר הייתה השלישית והאחרונה שלו ב-NBA, קלע 4.5 נקודות ומסר 3.3 אסיסטים למשחק.
בנובמבר 2012 עבר פלין לשחק עבור מלבורן טייגרס מליגת העל האוסטרלית.
בעונתו היחידה בקבוצה קלע 17.7 נקודות בממוצע למשחק, וקבוצתו סיימה את העונה במקום החמישי (מתוך 8).
באוגוסט 2014, לאחר שנה בה לא שיחק, חתם על חוזה בקבוצת קאפו ד'אורלנדו מליגת העל האיטלקית בכדורסל.
בנובמבר 2014 שוחרר מהקבוצה לאחר שני משחקים בלבד, ולמעשה פרש ממשחק.
סטיבן וולף , המוכר בשם הבמה ג'וני סינס (Johnny Sins), הוא אושיית רשת ויוטיובר אמריקאי, שחקן פורנוגרפיה לשעבר ומושא למֶמים רבים ברשת.
ברשת הטוויטר יש לו (נכון ל-2020) למעלה מ-427 אלף עוקבים ו-149 אלף עוקבים באינסטגרם.
בפייסבוק, עמוד ממים הומוריסטים אודותיו, המנוהל בידי מעריציו, הגיע ליותר מ-85 אלף עוקבים.
סטיבן וולף נולד ב-31 בדצמבר 1978 בעיר פיטסבורג שבמחוז אלגני במדינת פנסילבניה.
בהתבגרותו, וולף היה ביישן ומופנם.
גופו הראה סימני התקרחות כבר בגיל צעיר, וכשהיה בן 24 הוא החליט לגלח לגמרי את כל שיער ראשו.
לאחר שסיים את לימודיו בקולג', סינס החל לעבוד באתר בנייה.
ב-2006, בגיל 28, הוא התפטר מעבודתו ועבר לגור בלוס אנג'לס.
ב-2006 החל לעבוד כשחקן פורנוגרפיה.
הוא חתם אצל חברת "Brazzers" ואימץ את שם הבמה "ג'וני סינס".
ב-10 ביוני 2015, אתר "Pornhub" השיק קמפיין מימון המונים באמצעות "Indiegogo" להפקת סרט פורנוגרפי בחלל, ובכך אמור היה להיות הגבר הראשון שיקיים יחסי מין בחלל.
עם זאת, קמפיין גיוס הכספים נכשל בהגעה ליעד.
לאחר השתתפות ב-2,300 סרטונים, הודיע ב-2019 על פרישתו.
בתחילת 2017, סינס ורעייתו קיסה השיקו ערוץ באתר שיתוף הווידאו "YouTube".
בסרטונים המועלים, השניים שיתפו את קהל הצופים בחיי היומיום שלהם, תכנים בנושא בריאות וכושר, וכן והעניקו עצות הקשורות ליחסי מין.
לאחר גירושיהם, סינס שמר על השליטה בערוץ.
הוא מפרסם בו את סרטוני חייו האישיים, כולל תוכנית התזונה שלו ותוכניות אימון.
באפריל 2018 סרטון של סינס אוכל חטיפים טורקיים (מוקבנג ) הפך לסרטון הפופולרי ביותר בטורקיה.
סינס פעיל ברשתות חברתיות נוספות.
ברשת הטוויטר יש לו למעלה מ-427 אלף עוקבים ו-149 אלף עוקבים באינסטגרם.
לג'וני סינס מספר ממים שהפכו לפופולריים בעולם.
אחד מהם, בו סינס מוצג כחולה, זכה להצלחה גדולה במיוחד לאחר שהנציב העליון של פקיסטן בהודו, עבדול בסיט, שיתף אותו בטענה שמדובר במפגין שהתעוור מירי כוחות הודיים לאחר שהפגין נגד פירוק האוטונומיה של ג'אמו וקשמיר.
לאור זאת, ממים הקוראים בהומור "בבקשה התפללו על ג'וני סינס" זכו לפופולריות ברשת.
בישראל, לקראת פתיחת משפט נתניהו, סינס הוצג ברשתות החברתיות כעורך דין יהודי אמריקאי שהסכים לייצג את נתניהו בחינם.
בגלל דמויות אנשי המקצוע הרבים שסינס גילם בסרטי הפורנו שלו, כגון מורה, כבאי ורופא, נוצרו ממים רבים המציגים את סינס באירוניה בתור 'האיש המוכשר בעולם'.
לעיתים משווים את סינס לגיבור העל סאיטמה מהאנימה ואן-פאנץ' מאן, בגלל דמיונו החיצוני לדמות.
הוא היה נשוי לשחקנית קיסה סינס, אך הם נפרדו ב-2019.
ג'ון סילבסטר "ג'וני" ניומן הבן הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1986–2002. ממוצעיו הכוללים לאורך 16 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.
ניומן נולד וגדל בעיר דאנוויל שבווירג'יניה, ובין השנים 1982–1986 למד באוניברסיטת ריצ'מונד אשר בריצ'מונד הסמוכה.
בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1983/1984, הוביל את ריצ'מונד להעפלתה הראשונה אי פעם לטורניר אליפות המכללות, ואף לניצחון מפתיע בסיבוב הראשון מול אוניברסיטת אובורן, בה שיחקו צ'ארלס בארקלי וצ'אק פרסון.
בעונת 1985/1986 העפיל עם ה"ספיידרס" פעם נוספת לטורניר המכללות, אולם הפעם קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי אוניברסיטת סנט ג'וזף.
לאורך שלוש עונותיו האחרונות בליגת המכללות קלע 21.7 נקודות ואסף 6.2 ריבאונדים בממוצע למשחק, ואת קריירת המכללות סיים כקלעי המוביל בתולדות אוניברסיטת ריצ'מונד, עם 2,383 נקודות בסך הכול.
בדראפט ה-NBA 1986 נבחר ניומן בבחירה ה-29 על ידי קליבלנד קאבלירס, אשר צירפה באותו הדראפט גם את בראד דוהרטי (בחירה ראשונה), רון הרפר (בחירה שמינית) ומארק פרייס (בחירה 25).
בסיום עונת הרוקי שלו, במהלכה קלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק, שוחרר מהקאבלירס.
לקראת עונת חתם על חוזה בניו יורק ניקס.
בעונתו השנייה עם הניקס הפך לשחקן חמישייה קבוע, קלע 16.0 נקודות למשחק, וסייע לקבוצתו להעפיל לחצי גמר האזור המזרחי; בתשעת משחקי קבוצתו בפלייאוף היה הקלעי השני של הניקס, אחרי פטריק יואינג, עם 16.1 נקודות למשחק.
ביולי 1990, לאחר 3 עונות בניו יורק, חתם ניומן על חוזה בשארלוט הורנטס.
בעונת הוביל את קלעי ההורנטס עם 16.9 נקודות בממוצע למשחק, אולם קבוצתו סיימה את העונה עם מאזן שלילי 26–56. ב-19 בינואר 1991 קלע שיא קריירה של 40 נקודות בהפסד קבוצתו מול דאלאס מאבריקס, וב-25 בינואר 1992 שבר את שיאו האישי כשקלע 41 נקודות בניצחון ההורנטס מול אינדיאנה פייסרס.
בעונת קלע 11.9 נקודות למשחק עבור ההורנטס, אשר העפילו לשלב הפלייאוף לראשונה בתולדות המועדון.
בסיבוב הראשון גברה שארלוט על בוסטון סלטיקס (3–1), אך בחצי גמר המזרח הפסידה מול הניקס (1–4).
בדצמבר 1993 הועבר ניומן בטרייד לניו ג'רזי נטס, בתמורה לרומיל רובינסון, ולקראת עונת חתם על חוזה במילווקי באקס.
ב-3 עונותיו במילווקי קלע 9.1 נקודות למשחק, לרוב כשחקן ספסל.
ביוני 1997 הועבר עם דני פורטסון וג'ו וולף בטרייד לדנוור נאגטס, בתמורה לסנטר ארווין ג'ונסון.
בעונתו היחידה עם הנאגטס קלע 14.7 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת המקוצרת חזר לשחק עבור הקאבלירס, ובשלוש העונות הבאות שיחק בניו ג'רזי נטס (1999–2001) ובדאלאס מאבריקס ().
בשנת 2002 עזב את ה-NBA, לאחר 16 עונות רצופות, וחתם על חוזה בקבוצת פאניוניוס היוונית.
את עונתו היחידה בקבוצה סיימה פאניוניוס במקום ה-11 (מתוך 14) בליגת העל היוונית.
בקיץ 2003 פרש ניומן ממשחק, בגיל 39.
ג'וני וודרו פרסונס הוא נהג מרוצים אמריקאי שניצח את מרוץ האינדיאנפוליס 500 בעונת 1950 (אז נחשב המרוץ לחלק מאליפות הפורמולה 1).
פרסונס החל להתחרות במרוצי מכוניות גמדיות שהתקיימו בחוף המערבי של ארצות הברית.
בשנת 1942 זכה באליפות בקטגוריה.
לאחר מלחמת העולם השנייה החל להתחרות באליפות ה-AAA.
בשנת 1948 סיים במקום השלישי במרוץ המכוניות הגדמדיות באירועי הלילה שלפני ה-500 (אירועים שמקדימים את מרוץ האינידאנפוליס 500 והתקיימו עד לשנת 2017).
שנה לאחר מכן התחרה לראשונה באינידנפוליס 500 וסיים במקום השני.
באותה שנה ניצח חמישה מרוצים במסגרת אליפות ה-AAA וזכה באליפות.
בשנת 1950, עונת הבכורה של הפורמולה 1, נכלל המרוץ כחלק ממרוצי העונה.
פרסונס ניצח את המרוץ והיה לנהג האמריקאי הראשון שמנצח מרוץ באליפות החדשה.
שמו אוית עם שגיאת כתיב על הגביע שניתן לו בסיום המרוץ (נכתב Johnny במקום Johnnie).
בשנת 1991, כחלק מפרויקט שיקום הגביע הוצע לשנות את שמו לאיות הנכון, אך לבסוף הוחלט להשאיר את הטעות על כנה.
במהלך השנים התחרה שבע פעמים נוספות במרוץ האינדיאנפוליס 500, אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה.
המיקום הטוב ביותר אליו הגיע, היה המקום הרביעי, בשנת 1956. בנו, שנקרא גם הוא ג'וני, אך שמו אוית Johnny, התחרה במרוץ 12 פעמים.
בשנות השבעים, לאחר שפרש ממרוצים, התמנה לשופט בכיר באליפות המכוניות הגמדיות בחוף המערבי.
בשנת 2004 הונצח בהיכל התהילה של הספורט המוטורי בארצות הברית.
ג'ון פטריק ויויאן פלין הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי ושחקן אנגלי.
פלין הוא הסולן והכותב של להקת ג'וני פלין והסאסקס ויט.
פלין נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה, בנם של אריק פלין, שחקן וזמר בריטי, וקרוליין פורבס.
מנישואיו הראשונים של אביו יש לו שני אחים למחצה גדולים יותר, השחקנים ג'רום פלין ודניאל פלין, ואחות למחצה מבוגרת, קרי פלין, ומנישואיו השניים של אביו, אחות צעירה, לילי פלין, ששרה עם ה-Sussex Wit.
בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לבריטניה.
פלין זכה במלגה למוזיקה לבית הספר פילגרים, בית ספר עצמאי בעיר וינצ'סטר בהמפשייר, שם שר במקהלת אקפלה ונדרש לצורך קבלת מלגה, ללמוד לנגן על שני כלי נגינה: כינור וחצוצרה.
מאוחר יותר לימד את עצמו גיטרה וזכה במלגה שנייה למוזיקה לבית הספר "בדאלס", בית ספר עצמאי בכפר סטיפ, ליד עיירת השוק פיטרספילד, גם היא בהמפשייר, לפני שעבר ללמוד משחק באקדמיה לאמנות הדרמטית של וובר דאגלס.
לפלין יש צלקות בפניו מנשיכה של בול טרייר בילדותו בדרום אפריקה.
לפלין היו תפקידים בסדרות הטלוויזיה בין היתר ב"רצח בפרברים", "הולבי סיטי" וב"ממלכה".
הוא זכה לפרסום על תפקידו הראשי כ"דולף וגה" בסרט "מסע הצלב בג'ינס" משנת 2006.
בשנת 2011, כתב פלין את המוזיקה לסרט "Bag of Hammers".
בשנת 2013 לוהק פלין לסרט "שיר אחד", סרט בכיכובה של אן האת'וויי.
פלין גילם מוזיקאי בשם ג'יימס פורסטר, שמסתבך עם הדמות שמגלמת האת'ווי, בעקבות תאונה בה מעורב אחיה.
בשנת 2014 שיחק פלין בתפקיד הראשי של דילן בסדרת הטלוויזיה "Scrotal Recall" ששודרה בערוץ 4. לאחר הצלחת הסדרה בנטפליקס, רשת הסטרימינג ביקשה להזמין עונה שנייה של 8 פרקים, ללא מעורבות של ערוץ 4, והפיקה את הסדרה בנובמבר 2016 בשם החדש "חולה אהבה".
העונה השלישית של החלה ב-1 בינואר 2018.
בשנת 2015 הוא היה אחד מכוכבי קומדיית המצבים "קומדי סנטרל".
בה הוא שיחק אחד משני אחים בוגרים שנאלצים לגדל את אחיהם הצעיר כשאמם נפטרה במפתיע.
הסדרה הוצגה כגרסה הבריטית לסיטקום האמריקני "שני גברים וחצי".
בשנת 2017, הוא שיחק את אלברט איינשטיין הצעיר בסדרה "גאון" של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
באותה שנה שיחק בסרט המתח האפל של הבמאי/הסופר מייקל פירס, שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ויצא בבריטניה ב-27 באפריל 2018.
בשנת 2018 גילם פלין את ויליאם דובין בעיבוד טלוויזיוני לסדרה בהפקת ITV ואולפני אמזון ל"יריד ההבלים".
הוא שיחק גם את "פליקס תולומייס" בעיבוד מיני-סדרה "עלובי החיים".
בשנת 2019 לוהק לתפקיד דייוויד בואי בסרט הדרמה "סטארדאסט" על פי תסריט מאת כריסטופר בל וביים גבריאל ריינג'.
בשנת 2020 הוא כיכב בסרט "אמה", לצד אניה טיילור-ג'וי, ביל ניי, ג'וש או'קונור.
הוא כתב את השיר שהושמע במהלך כותרות הסיום, "מלכת הדבורים", שיצא כסינגל בזמן יציאת הסרט.
בשנת 2022 גילם את פרנסיס בסרט "החליפה".
בשנת 2024 שיחק בסדרת המותחן הפסיכולוגי "ריפלי" שיצר סטיבן זאיליאן עבור נטפליקס, בהשארת הרומן "הכישרון של מר ריפלי" מאת פטרישה הייסמית'.
פלין ביצע תפקידים רבים על הבמה.
בין היתר שיחק את קרטיס (אילוף הסוררת) וויולה (הלילה השנים עשר) בעונת 2007. הוא גם הופיע במחזות רבים, בהם מחזהו של ריצ'רד בין, "הכופר" בתיאטרון רויאל קורט בשנת 2011. ג'וני פלין לוהק לתפקיד לי במחזה "ירושלים", מחזה של ג'יז באטוורת', עליו הוא היה מועמד לפרס אוליבייה לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בקיץ 2012 הופיע פלין בהפקות תיאטרון שייקספיר גלוב ל"ריצ'רד השלישי", לצד מארק ריילנס, בתפקיד ויולה / סזריו במחזה הלילה השנים עשר עם ריילנס גם כן.
ההפקות עברו לתיאטרון אפולו בווסט אנד עד פברואר 2013. במרץ 2013 פלין שיחק את התפקיד הראשי במחזהו של ברוס נוריס "הדרך הנמוכה" ברויאל קורט.
פלין הועמד בתחרות פרסי Evening Standard ובפרסי What's On Stage בקטגוריית הכוכב העולה החדש הטוב ביותר על תפקידו בסרט "The Heretic" בשנת 2012. הוא היה מועמד לפרס אוליבייה על תפקידו במחזה "ירושלים" באותה שנה.
הוא זכה לציון לשבח בפרסי איאן צ'ארלסון לשנת 2012 על תפקידו כוויולה ב"הלילה השנים עשר" בתיאטרון גלוב.
פלין הוציא כמה אלבומי אולפן.
הוא כתב את כל התווים כולל שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "Detectorists" של ה-BBC.
הוא הלחין את המוזיקה להפקת תיאטרון גלוב למחזה "כטוב בעיניכם".
הוא חיבר מוזיקה לכמה סרטים, סדרות טלוויזיה והפקות תיאטרון.
בשנת 2015 הוא הופיע גם באלבום מחווה אוסף לשירלי קולינס "שירלי בהשראה".
לאחר הפסקה של שלוש שנים, הפיק פלין אלבום חדש בשם "Sillion" שיצא ב-24 במרץ 2017.
בשנת 2011 נישא פלין לביאטריס מינס, איתה הוא יצא לסירוגין שלמדו יחד בתיכון.
יש להם שלושה ילדים ביחד; גבריאל, אידה ולורקה.
ג'וני סימונס הוא שחקן אמריקאי.
מוכר בשל תפקידו כדילן בקסטר בסרט "מבול של צרות", ובסרטים אחרים כמו "הגוף של ג'ניפר", "האקסים של החברה שלי" ו"פריחה מאוחרת".
סימונס נולד במונטגומרי, אלבמה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית.
והוא גדל והתחנך בדאלאס שבטקסס.
הוא למד בבית הספר היסודי "נתן אדמס".
בשנת 2005 סיים את לימודיו בתיכון על שם וורן טראוויס וויט.
סימונס קיבל את תפקיד הקולנוע העלילתי הראשון שלו בקומדיה "מבול של צרות" משנת 2007. הוא גילם את דילן בקסטר, הבכור מבין שלושת בניו של אוון בקסטר בגילומו של סטיב קארל ושל ג'ואן בקסטר שגילמה לורן גרהאם.
לאחר מכן שיחק במספר סרטים, בהם "בית מלון לכלבים" משנת 2009, לצד ג'ייק ט.
באותה שנה כיכב בסרט האימה הקומי "הגוף של ג'ניפר" כג'יפ דב, החבר של הדמות אותה גילמה אמנדה סייפריד.
בשנת 2010 שיחק בסרט הקומדיה "האקסים של החברה שלי".
הוא מגלם את ניל, גיטריסט בס בן 20 וחובב הלהקה הבדיונית סקס בוב-אומב.
בשנת 2011 הוא לוהק לתפקיד משנה לצד ג'ונה היל וצ'נינג טייטום בסרט "רחוב ג'אמפ 21".
הסרט הופץ בבתי הקולנוע ב־16 במרץ 2012.
בנוסף בשנת 2012 סימונס השתתף בתפקיד הקוורטרבק בראד הייז, לצד לוגאן לרמן, אמה ווטסון ועזרא מילר, בסרט הקולנוע "כמה טוב להיות פרח קיר".
הסרט הוא עיבוד לרומן של סטיבן צ'בוסקי באותו שם.
בפברואר 2013 לוהק לסרט הדרמה שצולם לטלוויזיה "בלינק".
באותה שנה הוא הופיע בהופעת קמע בקליפ לסינגל Hold On, We're Going Home של דרייק.
בהמשך אותה שנה שיחק סימונס בסרט הקומדיה "פרנק וסינדי" בתפקיד ג'יי ג'יי ארכטרנקמפ, לצד רנה רוסו ואוליבר פלאט.
בנוסף, באותה שנה שיחק בסרט הקצר "Whiplash", שהגרסה המלאה שלו הפכה לסרט בעל אותו שם.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד ג'ק לונדון במיני-סדרה "קלונדייק" בערוץ דיסקברי, סדרת התסריטים הראשונה של הערוץ, אשר תיארה את תקופת "הבהלה לזהב" בשנות ה-90.
בשנת 2015 הוא השתתף בתפקיד ג'ף יאנסן בסרט המותחן "ניסוי כלא בסטנפורד" ובשנת 2016 שיחק בתפקיד הראשי בארבעה סרטים, "סכנה במעבר הגבול", "Dreamland", "The Phenom", ובקומדיה של קווין פולאק "פריחה מאוחרת".
ג'וני קייג' (נולד בשם Jonathan "John" Carlton בעברית: ג'ונתן "ג'ון" קרלטון) הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי המכות מורטל קומבט, שפותחו בידי חברת Midway Games (ולאחר מכן NetherRealm Studios ).
דמותו של קייג' היא הדמות הראשונה שנוצרה מתוך שבע דמויות השחקן המקוריות שהופיעו במשחק הראשון של מורטל קומבט שיצא בשנת 1992. במשך השנים דמותו הפכה לאחת מהדמויות החשובות בסדרה.
קייג' הוא כוכב קולנוע אמן אמנויות לחימה שחצן ונרקיסיסט שמספק את האתנחתא קומית של הזיכיון.
דמותו הופכת לנורמטיבית יותר במשחק-Mortal Kombat X , שבו מופיעה לראשונה קאסי קייג' הבת שלו ושל אשתו לשעבר, סוניה בלייד .
דמותו נוצרה בהשראתו של ז'אן-קלוד ואן דאם.
ג'וני קייג' הופיע לראשונה במשחק מורטל קומבט , המשחק הראשון בסדרת משחקי מורטל קומבט שיצא בשנת 1992, במשחק הוא הוצג כאמן לחימה ושחקן קולנוע שמצטרף לטורניר לחימה בשם "מורטל קומבט" כדי להוכיח שהוא לא מסתמך על אפקטים מיוחדים בסרטים שבהם הוא מופיע.
בנוסף, הוא הדמות היחידה במשחק שלא חולקת עבר משותף עם אף אחת מהדמויות האחרות במשחק.
שאנג טסונג מפתה אותו להיכנס לטורניר הלחימה והוא חושב שהשתתפותו בטורניר תוכל לעזור להוכיח לעולם את היכולות שלו ולשפר את שווי השוק שלו, אולם לאחר מכן אל הרעם, ריידן מספר לו את האמת על הטורניר, וקייג' מתייצב לצידם של שאר הלוחמים הנבחרים של ממלכת הארץ.
בטורניר הוא מאחד כוחות עם שאר הלוחמים ממלכת הארץ, כדי לנסות להביס את השליט המרושע של ממלכת העולם החיצון, שאו קאהן.
בסופו של דבר לוחמי ממלכת הארץ מנצחים בטורניר.
דמותו של קייג' נעדרת ממשחקי ההמשך של הסדרה עד למשחק מורטל קומבט טרילוגי (1996), שעלילתו מרחיבה על האירועים שקרו בסיפור של המשחק מורטל קומבט 3 שיצא בשנת 1995 ועל האירועים שקרו בסיפור של חבילת ההרחבה שלו.
במשחק מורטל קומבט 4 משנת 1997 ריידן מחזיר את קייג' לחיים לאחר שקייג' ביקש ממנו לעשות זאת כדי שהוא יוכל להילחם לצד חבריו בקרב נגד הצבא של האל לשעבר, שינוק .
במשחק מורטל קומבט: ברית קטלנית משנת 2002, קייג' מצלם סרט דוקומנטרי בשם "The Death of Johnny Cage" (בעברית: מותו של ג'וני קייג') שעוסק במותו ובחזרתו לחיים, אבל הוא לא מרוצה מהתוצר הסופי של הסרט.
לאחר מכן ריידן משגר אותו לממלכת השאול כדי שהוא יצטרף למשימה ביחד עם גיבורי ממלכת הארץ נגד הברית המשותפת בין שאנג טסונג וקואן צ'י שנקראת "הברית הקטלנית" שמעוניינת להקים לתחייה את אונאגה, מלך הדרקון, אבל הוא וכל שאר הלוחמים שנשלחו למשימה נהרגים על ידי הברית הקטלנית שמחזירה לחיים את אונאגה.
במשחק מורטל קומבט: הטעיה משנת 2004, שהוא המשחק הראשון בסדרה שבו דמותו של קייג' אינה דמות שחקן, הוא וכל שאר הלוחמים שנהרגו במשחק הקודם מוקמים לתחייה על ידי אונאגה כדי שישמשו לו כעבדים, הם עוברים שטיפת מוח.
אבל בסופו של דבר הם משוחררים על ידי ארמק והרוח של לו קאנג, שנהרג על ידי הברית הקטלנית.
במשחק מורטל קומבט: ארמגדון משנת 2006 קייג' משתתף בטורניר המורטל קומבט האחרון, שעתיד לקבוע את גורל האנושות.
במשחק דמותו היא אחת משבע-עשרה הדמויות שלהן יש סיפור רקע רשמי במשחק.
בסיפור הרקע שלו במשחק, קייג' הופך למנהיג בפועל של הכוחות המיוחדים של ממלכת הארץ, לאחר שהוא רואה מספר חזיונות שדמותו של שינוק מופיעה בהם שבעקבותיהם הוא מגלה ששינוק נמצא באי של שאנג טסונג, שבו שינוק מתכנן להשתלט על האימפריה של שאו קאהן.
בסצנת הפתיחה של המשחק, קייג' נהרג בפעם השלישית יחד עם כל שאר הלוחמים שמשתתפים בטורניר, בקרב בסגנון באטל רויאל (כולם נגד כולם והאחרון שנשאר בחיים מנצח בקרב) בפירמידה של ארגוס שנמצאת בממלכת אדיניה.
במשחק האתחול מורטל קומבט משנת 2011, קייג' מתואר כצאצא של כת ים תיכונית "שגידלה לוחמים בשביל האלים" וממנה הוא ירש את הכוחות המיוחדים שלו.
בסצנת הפתיחה של המשחק, שמראה את התוצאות הקשות של הקרב בפירמידה של ארגוס, ראשו הכרות של קייג' נראה ממבט ממעוף הציפור, יחד עם גופותיהם של כל שאר הלוחמים.
כשהוא מבין שהטורניר הוא דבר רציני שעתיד לקבוע את הגורל של ממלכת הארץ, קייג' מתחיל לקחת את הטורניר ברצינות והוא נלחם לצידם של שאר לוחמי ממלכת הארץ, שנבחרו על ידי ריידן, אולם בסופו של דבר הוא מובס על ידי המתנקש סיירקס .
בטורניר מורטל קומבט השני הוא מובס על ידי ארמק אך בסוף הטורניר ממלכת הארץ מנצחת אבל שאו קאהן מסרב קבל את ההפסד של הממלכה שלו וכוצאה מכך הוא פולש לממלכת הארץ, ופותח במתקפה שבמהלכה אשתו, המלכה סינדל הורגת את כל לוחמי ממלכת הארץ למעט ג'וני וסוניה שמצליחים להינצל.
במשחק Mortal Kombat X, שעלילתו מתרחשת כשנתיים לאחר מאורעות המשחק הקודם בסדרה, קייג' מגלה את הכוחות המיוחדים שלו כאשר הוא מנסה לחלץ את סוניה מידי שינוק, לאחר מכן הוא מסייע לריידן ללכוד את שינוק בתוך קמע קסום.
לאחר מכן הוא וסוניה מתחתנים ומבאים לעולם בת משותפת בשם קאסי, אולם לאחר מכן הם מתגרשים משום שסוניה מחויבת לקריירה שלה.
25 שנים לאחר מכן, קייג' מגויס ליחידה סודית של הכוחות המיוחדים שבה הוא נמצא תחת פיקודה של סוניה.
לאחר מכן שינוק בורח מהקמע וחוטף את ג'וני, לאחר מכן קאסי מביסה את שינוק, משחררת את אביה ומאחדת את משפחת קייג'.
במשחק מורטל קומבט 11 משנת 2019 שעלילתו מתרחשת כשנתיים נוספות לאחר עלילת המשחק הקודם בסדרה, Mortal Kombat X, ג'וני וקאסי קייג' מתאבלים על מותה של סוניה שנהרגה במהלך מתקפה של הכוחות המיוחדים על ממלכת השאול.
לאחר מכן שומרת הזמן קרוניקה גורמת להפרעה ברצף המרחב-זמן כשהיא מנסה למחוק את ריידן מההיסטוריה, בשל השיבוש גרסאות העבר של ג'וני וסוניה מגיעות לזמן ההווה, הגרסה המבוגרת של ג'וני נגעלת מההתנהגות של הגרסה הצעירה שלו והיא מנסה להטיף מוסר לגרסה הצעירה שלו.
בהמשך הסיפור קאסי מובילה יחידה של הכוחות המיוחדים למקום שבו גרסאות העבר מוחזקות כדי לשחרר אותן.
בחבילת ההרחבה שיצאה למורטל קומבט 11 שנקראת Mortal Kombet Aftermath, הגרסה הצעירה של ג'וני לוקחת חלק בפעולה צבאית משותפת של צבאות ממלכת העולם החיצון וממלכת הארץ על המצודה של קרוניקה שנמצאת בממלכת השאול, אבל שאו קאהן וסינדל לוכדים אותה, ולוקחים אותה בשבי.
בסרט מורטל קומבט משנת 1995, ג'וני קייג' מוצג כאחד מהלוחמים הנבחרים של ריידן, יחד עם לו קאנג וסוניה והוא משתתף בטורניר המורטל קומבט כדי להוכיח שהוא לוחם לגיטימי לאחר ששאנג טסונג מתחזה לסנסי של קייג' כדי לשכנע את קייג' להשתתף בטורניר.
בטורניר הוא מביס את סקורפיון ואת גורו והוא נבחר על ידי שאנג טסונג להילחם בקרב האחרון בטורניר עד שלו קאנג מקבל על עצמו את האתגר.
בסרט, דמותו של קייג' מגולמת על ידי לינדן אשבי, שהתאמן באמנויות לחימה לפני שלוהק לתפקיד.
דמותו של קייג' היא אחת מהדמויות הראשיות בסרט האנימציה אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון משנת 2020, בסרט דמותו מדובבת על ידי ג'ואל מקהייל.
לאחר מכן טוביאס תיאר את הסרטים האלה כ-"סרטי אמנויות לחימה קיטשיים במיוחד משנות השמונים".
לאחר יציאתו של הסרט ספורט הדמים ב-1988, סרט בכיכובו של ז'אן-קלוד ואן דאם, חברת Midway Games קיוותה לשכור את ואן דאם למשחק וידאו שהיה אמור להיות מבוסס על הסרט.
החברה יצרה קטע וידאו שבו הוכנסו קטעים מהסרט ספורט הדמים לתוך רקע דיגיטלי בשביל לשכנע את ואן דאם להצטרף לפרויקט אולם הניסיון לצרף את ואן דאם נכשל.
המשחק הפך בסופו של דבר למשחק הראשון בסדרת "מורטל קומבט" ודמותו של מייקל גרים הוכנסה למשחק כפרודיה על ואן דאם ושמה שונה לג'וני קייג', ומהלך מכת השפגאט שואן דאם מבצע בסרט ספורט הדמים הפך לאחד מהמהלכים המיוחדים של הדמות במשחקי הסדרה.
שמו האמיתי של קייג הוא ג'ון קרלטון, השם נלקח מהאמן ומפתח המשחקים ג'ון קרלטון, שעבד בחברת Midway שבה הוא עסק בפיתוח של סדרת משחקי הארקייד NBA Jam .
ג'וני קנאק הוא גיבור סרטי קריקטורה וגיבור-על קנדי, שנוצר כקריקטורה פוליטית בשנת 1869 ומאוחר יותר הומצא מחדש, בעיקר כגיבור פעולה ממלחמת העולם השנייה בשנת 1942. הוונקובר קנאקס, קבוצת הוקי קרח מקצועית בליגת הוקי הבינלאומית (NHL), משתמשת כיום במוטיב חוטב העצים של ג'וני קנאק כאחד מסמלי הלוגו שלהם.
ג'וני קנאק הוא חוטב עצים בדיוני וההאנשה המדינית והלאומית של קנדה.
הוא הופיע לראשונה בסרטים מצוירים פוליטיים מוקדמים משנת 1869, שם הוצג כבן דוד צעיר יותר של הדוד סם האמריקאי וג'ון בול הבריטי לבוש כחוטב עצים, חקלאי, צייד, חוואי או חייל הוא אופיין כבריא ופשוט נפש ולעיתים קרובות תואר כמתנגד לבריונות של ג'ון בול או הדוד סם.
הוא הופיע באופן קבוע בקריקטורות במשך 30 שנה לפני שירד בשימוש בתחילת המאה ה-20.
הדמות צצה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה בגיליון פברואר 1942 של חוברת קומיקס מספר 1 של "מאפייני בל".
הקריקטוריסט ליאו באקל יצר את הדמות כנער.
בתחילה, לג'וני קנאק לא היו כוחות על.
מעלליו המצוירים של ג'וני קאנוק סייעו לקנדה במאבק נגד הנאציזם.
כמו קפטן אמריקה, הוא נפגש עם אדולף היטלר וכמעט סיים את המלחמה.
השימוש בדמויות קריקטורה כאלה פחת בפופולריותן לאחר מלחמת העולם השנייה.
עם זאת, בשנת 1975 צצה דמות קומיקס חדשה, בדמות קפטן קנאק.
קפטן קנאק, שנוצר על ידי ריצ'רד קומלי (שהיה אז לא מודע לדמותו הקודמת של ג'וני קנאק), היה גיבור-על ולא רק גיבור, הוא לבש גרביונים אדומים-לבנים ונשא מסכת עלה מייפל אדום שהוטבע על מצחו.
בשנת 1995 הוציא דואר קנדה סדרה של בולי דואר קנדיים שחגגו את גיבורי העל הקומיקסאיים של קנדה.
ג'וני קנאק מתואר כשהופיע בספרי הקומיקס, לבוש במעיל טיסה, משקפי מגן, כיסויי ראש מעור ומגפיים.
ג'וני קנאק קשור למסורת של גיבורים קנדים עמידים, כנים, בעלי מעמד.
טימפטון בהוצאת מונסטון הקימו לתחייה את הדמות בקומיקס שנקרא במקור "ג'וני קנאק ושומרי הזוהר הצפוני" ואז חידש את כותרתו מחדש "המשמר הצפוני".
הסופר פרסם שני גליונות בדצמבר 2010 ובמרץ 2011.
באמצע המאה ה-20, הוונקובר קנאקס, קבוצת הוקי קרח מקצועית גדולה של ליגת ההוקי של חוף האוקיינוס השקט ואחר כך ליגת ההוקי המערבית, השתמשה בדמות חוטב העצים, ג'וני קנאק כלוגו שלהם.
כאשר הקנאקס עברו לליגת ההוקי הלאומית בשנת 1970, הם הפסיקו השימוש בלוגו של ג'וני קנאק לטובת הלוגו "Stick-in-Rink".
ג'וני סמית' היה גיטריסט ג'אז ומורה לגיטרה אמריקאי.
בשנת 1984 הוא נכלל ב"אולם התהילה של הג'אז" של מדינת אלבמה.
בעקבות השפל הגדול משפחתו של סמית' עזבה את בירמינגהאם בה הוא נולד ולאחר מעבר בין מספר ערים התיישבה בפורטלנד.
סמית' למד לנגן גיטרה באופן עצמאי וכבר בגיל 13 החל ללמד ילדים אחרים.
הוא הצטרף להרכב מוזיקלי מקומי.
ביחד הם סיירו עם הופעות ברחבי מיין.
בהדרגה הוא עזב את מוזיקת קאנטרי והחל להתרכז בנגינת ג'אז.
בעקבות כך הוא עזב את ההרכב בו ניגן והצטרף ל-Airport Boys.
בעקבות כך הוא נרשם לקורס טיס רשמי של חיל האוויר האמריקאי.
במהלך הקורס התגלו בעיות ראייה וסמית' החליט לעבוד ללהקה צבאית.
לאחר סיום הרשות הצבאי סמית' עבר לניו יורק.
בשנות ה-50 סמית' היה נגן הבית של מועדון "Birdland" בניו יורק.
בנוסף לכך הוא היה חבר בתזמורת של NBC.
בין ההקלטות המפורסמות שלו היה Moonlight in Vermont משנת 1952 בה הוא שיתף פעולה עם סטן גץ.
הקלטה זו זכתה לפופולריות רבה וזכתה למהדורות חוזרות לרבות על CD בשנת 2002.
היצירה הידועה ביותר שלו Walk, Don't Run הוקלטה בשנת 1954. להקת The Ventures הקליטה אותה מחדש בשנת 1960 והיא הגעה למקום השני במצעד Billboard.
בשנת 1957 אשתו של סמית' נפטרה במהלך לידה של ילד השני.
בעקבות כך הוא שלח את ביתה לקולורדו ספרינגס בה התגוררה משפחתו.
כעבר שנה הוא עזב את הקריירה בניו יורק ועבר לקולורדו.
בהיותו בעיר הוא פתח חנות לכלי נגינה, לימד מוזיקה והקליט מספר תקליטים עבור Royal Roost ו-Verve.
הוא סירב לכמה הצעות לערוך סיבוב הופעות.
יוצא מן הכלל היחיד היה סבב הופעות של בינג קרוסבי באנגליה בשנת 1977.
בשנת 1998 הוענקה לו מדליה על תרומתו למוזיקה.
בשנת 2018 הוצא תקליט The Maid With The Flaxen Hair: A Tribute To Johnny Smith בו ניגן ביל פריזל שהיה תלמיד של סמית' בשנות ה-70.
סיבילי נולד בכפר הקהילתי בלואיזיאנה.
גדל עם הורים ממוצא קובני ודומיניקני המשרתים קבע בחיל הנחתים של ארצות הברית.
המשפחה התגוררה בין היתר בגרמניה, טקסס ומיאמי.
בשנת 2018, סיבילי החל לשחק בתפקיד חוזר בדרמת הטלוויזיה "פוזה" .
הוא עבר אודישן לסדרה שלוש פעמים לפני שלוהק.
בדצמבר 2020, סיבילי החל לארח סדרה פעמיים בשבוע עבור Logo TV בשם "Logo Live", סקירה של הסיפורים המובילים של היום בהשתתפות אורחים מפורסמים.
בפברואר 2021, פורסם כי ישחק בתפיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Hacks".
בספטמבר 2021 פורסם כי לוהק לתפקיד ראשי בחידוש של סדרת הטלוויזיה "הכי גאים שיש", המשודרת בשירות ההזרמה Peacock.
סיבילי הוא קוויר, אקטיביסט ותומך בזכויות להט"ב.
+שנה סרטתפקיד הערות 2015When I'm with YouרקדןThe Closer בובי 2019Vanilla פרננדו
פרק: "One Train to the Heights"2024ד"ר אודיסיאהרייליפרק: "Oh, Daddy!"תחנה 19דומיניק אמאיה5 פרקים
ז'ואאו "ג'וני" לוקאס דה סוזה קרדוסו הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אתלטיקו מדריד מלה ליגה ובנבחרת ארצות הברית.
קרדוסו גדל במחלקות הנוער של קריסיומה, אוואי ואינטרנסיונל.
ב-15 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אינטרנסיונל, בניצחון 3-1 על אתלטיקו מיניירו במסגרת המחזור ה-19 בליגת העל הברזילאית לעונת .
ב-16 ביולי 2025 חתם באתלטיקו מדריד ל-5 שנים תמורת 30 מיליון אירו.
ב-12 בנובמבר 2020 ערך קרדוסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ויילס במשחק ידידות.
נכלל בסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2024.
ג'וני מרצטי היא מנת פסטה אמריקאית במטבח המערב התיכון של ארצות הברית המוכנה עם אטריות, גבינה, בשר בקר טחון או סאלסיצ'ה, ורוטב עגבניות שעשוי לכלול ירקות ארומטיים ופטריות.
מקורו של המנה ג'וני מרצטי בקולומבוס (אוהיו), ב-Marzetti's, מסעדה איטלקית שהוקמה בשנת 1896 בשדרת וודרוף (Woodruff Avenue) וב-High Street על ידי מהגרת איטלקייה בשם תרזה מרצטי.
אחת המנות שהציעה מרצטי ללקוחותיה הייתה תבשיל אפוי של בשר בקר טחון, גבינה, רוטב עגבניות ואטריות שהיא קראה על שם גיסה, ג'וני.
תרזה מרצטי הייתה האדם הראשון שהגישה במסעדה את הקדירה ג'וני מרצטי.
הקרבה לאוניברסיטת המדינה של אוהיו הסמוכה עזרה למסעדה הראשונה להצליח ולהפיץ את תהילתו של מסעדת מרצטי.
בשנות ה-20, המנה הפכה פופולרית ברחבי אוהיו ובמערב התיכון של ארצות הברית.
המסעדה המקורית נסגרה ב-1942, אך המסעדה שנפתחה גם במיקום שני ב-1919, נשארה בפעילות עד שמתה של תרזה מרזטי ב-1972. Marzetti's נודעה מאוחר יותר בזכות רטבים שונים לסלט, שעדיין מיוצרים תחת המותג T.
ג'וני מרצטי הפך למאכל פופולרי גם באזור תעלת פנמה לשעבר, שם תושבי פנמה כינו את המנה כ"ג'וני מאצטי" (Mazetti).
בעונה 3, פרק 18 של בנות גילמור, "יום הולדת שמח, מותק", קדירת ג'וני מרצטי מכונה "ג'וני מצ'טה", מנה שסבתו של ריצ'רד גילמור הכינה עבורו כשהיה עצוב.
ג'וני קוקרן ( 2 באוקטובר 1937 – 29 במרץ 2005) היה עורך דין אמריקאי מפורסם ושימש כתובע פלילי בלוס אנג'לס.
הוא התפרסם בעיקר בזכות חלקו במשפט הרצח של או.
ג'וני קוקרן נולד בשירבפורט, לואיזיאנה, למשפחה שהייתה צאצאית לעבדים.
אביו עבד כסוכן ביטוח ואמו עסקה במכירות.
בשנת 1949, משפחתו עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם גדל קוקרן בסביבה יציבה ומשכילה.
הוריו הדגישו את חשיבות החינוך ואימצו גישה ללא דעות קדומות כלפי העולם.
קוקרן למד בבתי ספר ציבוריים והצטיין בלימודיו.
הוא היה אחד מהתלמידים האפרו-אמריקאים הבודדים בבית הספר התיכון בלוס אנג'לס, וסיים בהצטיינות את לימודיו בשנת 1955. הוא המשיך ללימודי תואר ראשון בכלכלה עסקית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), אותם סיים בשנת 1959. לאחר מכן, הוא השלים תואר דוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת לויולה מרימאונט בשנת 1962
לאחר שעבר את מבחן ההסמכה לבר בשנת 1963, החל קוקרן לעבוד כתובע פלילי בלוס אנג'לס.
בשנת 1965 פתח משרד עורכי דין פרטי עם ג'רלד לנואר והקים את המשרד "Cochran, Atkins & Evans".
בתחילת הקריירה שלו, הוא התפרסם בזכות טיפול בתיקים פליליים ומקרי זכויות אזרח, כמו המקרה של לני ברוס, קומיקאי שנאשם בעבירות גסות.
במהלך השנים, קוקרן טיפל במספר תיקים מפורסמים שעסקו באלימות משטרתית.
בשנת 1966, הוא ייצג את אלמנתו של לאונרד דדוויילר, גבר אפרו-אמריקאי שנורה למוות על ידי משטרת לוס אנג'לס.
אמנם הוא הפסיד בתיק זה, אך המקרה עורר את הקהילה השחורה בלוס אנג'לס וחיזק את מחויבותו של קוקרן למאבק נגד אלימות משטרתית.
בשנת 1978, קוקרן חזר לשירות הציבורי והפך לעוזר התובע המחוזי של לוס אנג'לס, התובע האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד זה.
בשנת 1983 הוא חזר לשוק הפרטי והקים את "The Cochran Firm", שהפכה עם השנים למשרד עורכי דין לאומי עם סניפים רבים בארצות הברית.
בין התיקים הבולטים בהם טיפל היה המקרה של רון סטלס, שחקן פוטבול שנמצא תלוי בתא המעצר שלו לאחר שנעצר על ידי משטרת סיגנל היל.
קוקרן זכה במשפט וקיבל פיצוי של 760,000 דולר עבור משפחת סטלס.
המקרה שזיכה את קוקרן בתהילה בינלאומית היה משפט הרצח של או.
סימפסון בשנת 1994. סימפסון, שחקן פוטבול לשעבר ושחקן, הואשם ברצח של אשתו לשעבר ניקול בראון סימפסון וחברה רון גולדמן.
קוקרן היה חלק מהצוות ההגנה המוביל של סימפסון, שנודע בשם "צוות החלומות".
המשפט, שהפך לאחד המשפטים המפורסמים והמתוקשרים ביותר בהיסטוריה, נמשך 11 חודשים והסתיים בזיכויו של סימפסון.
קוקרן התפרסם בזכות המשפט האגדי שהשתמש בו במהלך המשפט כדי לשכנע את חבר המושבעים שסימפסון לא אשם.
קוקרן היה נשוי פעמיים והיו לו שני ילדים.
הוא היה חבר פעיל בקהילת קפה אלפא פסי, אחוות סטודנטים אמריקאית.
קוקרן נפטר ב-29 במרץ 2005, בגיל 67, בעקבות גידול מוחי.
מותו צוין בצער רב על ידי רבים, והוא הותיר אחריו מורשת של מאבק לצדק וזכויות אזרח.
ג'ונתן יונג "ג'וני" קים הוא לוטננט קומנדר בצי האמריקאי, לוחם אריות הים לשעבר, מנתח מוטס, טייס ימי, רופא ואסטרונאוט מטעם נאס"א.
קים, שנולד וגדל בקליפורניה, התגייס לצי האמריקאי בתחילת שנות ה-2000 ועוטר על שירותו בעיטורי כוכב הכסף וכוכב הארד עם סימון V.
בעודו משרת כמלח בצי, סיים קים בהצטיינות את לימודיו לתואר ראשון במתמטיקה, וכן לימודי תואר דוקטור לרפואה.
בשנת 2017 התקבל לקבוצת האסטרונאוטים ה־22 של נאס"א.
הוא השלים בהצלחה את הכשרת האסטרונאוט שלו ב-2020 ומתוכנן לשרת במשלחת ה-72/73 לתחנת החלל הבין-לאומית במרץ 2025.
ג'ונתן יונג קים נולד ב-5 בפברואר 1984 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוריו היגרו מדרום קוריאה לארצות הברית בתחילת שנות ה-80, ואביו כמעט ולא השלים את לימודיו התיכוניים.
המשפחה פתחה חנות משקאות בדרום לוס אנג'לס, ואמו של קים עבדה כמורה מחליפה בבית ספר יסודי סמוך בזמן שגידלה אותו ואת אחיו הצעיר.
בשנת 2018, בראיון לכתב העת הרפואי Annals of Emergency Medicine, קים תיאר את עצמו כ"התגלמותו של הילד השקט הזה שפשוט חסר לו ביטחון עצמי".
בשנת 2020, דיווח העיתון הדרום קוריאני The Chosun Ilbo כי ילדותו של קים הייתה רוויה באלימות במשפחה מצד אביו.
בפברואר 2002, לאחר שאיים על משפחתו באמצעות אקדח, אביו של קים נורה למוות בביתו על ידי המשטרה.
במהלך לימודיו בבית הספר התיכון, זכה קים להישגים לימודיים גבוהים, תוך השתתפות פעילה בנבחרות השחייה התחרותית והכדורמים הבית ספריות.