tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השירים של רוקסט, שנכתבו והולחנו בעיקר על ידי גסלה וקלרנס אֶפְווֶרמן, נחשבים כפופ מלודי, או, כפי שכתב סטיבן תומאס ארלוויין, מעורכי האתר "All Music Guide" – "קליטים בצורה קיצונית, מתאפיינים במנגינות פשוטות שהן חמודות אך לא סכריניות".
ג'ון פרלס, כתב הניו יורק טיימס, כתב כי "המוזיקה של רוקסט אינה כיפית, ולא תואשם בשל היותה מקורית מדי".
הסינגלים מיטלטלים בין קולו של גסלה – שקולו המחוספס והגרוני מככב בלהיטים כמו "The Look" ו-"Joyride" – ופרדריקסון – בעלת הקול הקליל והמצוחצח שבולט בין השאר בלהיטים "Listen to Your Heart" ו-"It Must Have Been Love".
אף על פי שטענו שתוכניתם הראשונית הייתה שגסלה ילחין מנגינות פופ ורק פרדריקסון תשיר, בשיר "The Look" גסלה הוא הסולן הראשי.
הלהקה טוענת שהייתה זו הפתעה מבחינתם.
טענה זו מוטלת בספק, שכן הסינגל הראשון של הלהקה – "The Neverending Love", היה דואט מלא של השניים, וכך גם שיריו האחרים של האלבום שהשתייך אליו.
לפני שמארי פרדריקסון ופר גסלה חברו יחד לרוקסט, כבר היו שניהם אמנים ידועים בשוודיה.
השניים נפגשו לראשונה בשנת 1979. במהלך השנים, פרדריקסון עברה מלהקה ללהקה, תחילה הייתה ב"סטרול" (Strul) ולאחר מכן ב"מאמאס בארן" (Mamas Barn, "ילד של אמא").
גסלה לעומת זאת הקים להקה משלו, לה קרא יילנה טידר (Gyllene Tider, "תור הזהב").
דרכיהם נפגשו פעמים רבות במגוון סיבובי הופעות.
בשנת 1981, שרה פרדריקסון בפעם הראשונה עם ההרכב יילנה טידר.
בהמשך, היא כיכבה בתור זמרת רקע באלבומה השלישי של הלהקה שהושר בשוודית (1982), וכך גם באלבום הסולו השוודי של פר גסלה, שיצא בשנת 1983. אך ההצלחה הגדולה שידע גסלה מימי יילנה טידר כבר נמוגה מזמן, ואלבומו האחרון היה לכישלון חרוץ.
באותם ימים נחשב גסלה למלחין קיטצ'י וחסר כישרון.
בעת שעבדה על אלבום הסולו הראשון שלה, התחילה פרדריקסון לעבוד על מה שנחשב כפרויקט הראשון של רוקסט.
היה זה האלבום האנגלי הראשון של יילנה טידר – "The Heartland Café".
הרעיון לאלבום הגיע מהצעה של חברת קפיטול רקורדס לנסות להשיג נתח מהשוק האמריקני.
האלבום יצא לאור בשנת 1984 וכלל 11 שירים.
חברת קפיטול רקורדס התעקשה שהלהקה תשנה את שמה.
גסלה וחבריו לקחו את השם החדש משיר של להקת רוק בריטית משנות ה-70, "דוקטור פילגוד" (Dr.
Feelgood), ושם הלהקה היה לרוקסט.
"The Heartland Café" מכר 45 אלף עותקים בשוודיה, מה שנחשב כהצלחה מקומית.
במישור הבינלאומי, עם זאת, האלבום, שהיה בעצם של יילנה טידר וטרם קיבל את השם החדש רוקסט, היה לכישלון.
גסלה החליט לזנוח את להקתו.
פרדריקסון לעומתו, שגשגה לבדה והייתה לכוכבת-על שוודית.
בשלב מסוים החליט גסלה להציע לה לכבוש את העולם – בקריירת זימרה בינלאומית משותפת.
פרדריקסון התלבטה, שכן האמרגן שלה וכל הסובבים עמדו על דעתם שגסלה רק ימוטט אותה.
בסופו של דבר היא נענתה להצעתו של גסלה.
גסלה ופרדריקסון לא התקשו להתאושש מהכישלון של יילנה טידר.
השניים הקליטו יחד אלבום ללהקה החדשה, רוקסט.
גסלה הלחין את השירים, שבחלקם היו אמורים לשמש לאלבום סולו משלו.
האלבום, "Pearls of Passion", יצא באוקטובר 1986. רוקסט הפכה להצלחה אדירה בשוודיה, עם להיטים כמו "Goodbye To You" ו-"Soul Deep".
חלק משירי האלבום הגיעו לתחנות רדיו ברחבי אירופה.
בשנת 1987, בעוד פרדריקסון עובדת על אלבום הסולו השלישי שלה, הפציעה רוקסט בשיר חדש – "It Must Have Been Love (Christmas For the Broken Hearted)".
זה היה שיר אהבה של חג המולד, והוא היה ללהיט גדול בשוודיה ובחלקים אחרים של אירופה.
שנתיים לאחר צאת האלבום הראשון, הגיע לאירופה האלבום "!Look Sharp".
הפעם החליטו בלהקה לשים את הדגש על קולה של מארי פרדריקסון.
חלק מהשירים היו בביצועה בלבד ("Chances" ו-"Dressed For Success").
לאחר ש-"Dressed For Success" הושמע פעמים רבות בתחנות רדיו בשוודיה, הגיע השיר "The Look".
השיר סיפר על אישה שהולכת כמו גבר, ומכה בפטיש.
היה זה להיט כה גדול, שכאשר הושמע בתחנת רדיו מקומית במיניאפוליס שבארצות הברית, הוא זכה לביקוש שבמהרה תורגם להעתקה לא חוקית והושמע בתחנות רבות ברחבי המדינה.
האלבום אמנם לא יצא עדיין בארצות הברית, אך לאור ההצלחה הלא-חוקית של "The Look" בתחנות הרדיו, הוחלט לייבא את השיר כסינגל בלבד לחופי צפון אמריקה.
בשנת 1989 זכה השיר במקום ראשון במצעדים האמריקאיים, ובאותה שנה היה בין 20 הלהיטים החמים.
לאחר ההצלחה, הובילו רוקסט ליציאתו של סינגל חדש בארצות הברית – "Dressed For Success".
בהמשך הגיעה הבלדה "Listen to Your Heart", שהייתה הסינגל השלישי, וגם השיר "Dangerous" קיבל הוצאה משלו.
חברת Touchstone Pictures פנתה אל רוקסט בבקשה שילחינו ויבצעו שיר חדש שישמש פס-קול לסרט "אישה יפה", בכיכובם של ריצ'רד גיר וג'וליה רוברטס.
לגסלה ופרדריקסון לא היה פנאי להלחין שיר חדש, מכיוון ששהו באותה עת בסיבוב הופעות באוסטרליה ובניו זילנד.
לכן, הוחלט להשתמש בשיר "It Must Have Been Love (Christmas For the Broken Hearted)", שהיה הלהיט הגדול ביותר של רוקסט בשוודיה.
היות שהיה זה שיר אהבה לכבוד חג המולד, שונתה שורה אחת בשיר והוא נשמע כשיר אהבה לכל דבר.
גסלה ערך אותו במקצת והוסיף מלודיות משלו.
התוצאה הסופית נדחתה על ידי חברת טאצ'סטון, אך אחרי העריכה השנייה של הסרט, הוחלט להשתמש בפסקול.
הסרט "אישה יפה" הגיע לאקרנים במרץ 1990, וגרף למעלה מ-178 מיליון דולר בארצות-הברית ומעל ל-460 מיליון דולר ברחבי העולם.
אף על פי שהשיר "It Must Have Been Love" לא היה הסינגל הראשון של הפסקול, הוא היה המצליח ביותר.
השיר הפך להיות הלהיט המצליח ביותר של רוקסט, גם בארצות הברית וגם באירופה.
בשנת 1990 השלימו רוקסט את סיבוב ההופעות שלהם וחזרו לשוודיה על מנת להקליט אלבום חדש.
האלבום הכיל 14 שירים ונקרא "Joyride".
הסינגל שעונה לאותו שם, היה ללהיט מסחרר.
חלק ממילות השיר היו "שלום, טמבל, אני אוהבת אותך" – משפט שחברתו של גסלה כתבה לו יום אחד על פתק.
הסינגל השני, "Fading Like A Flower", הפך גם הוא ללהיט, ואז החלה רוקסט במסע הופעות שהוביל ל-108 קונצרטים, והופעות מול יותר ממיליון מעריצים.
רוקסט הופיעו כמה פעמים גם בארצות-הברית.
אך באותה עת, המומנטום של רוקסט בארצות-הברית ירד באופן דרמטי.
על אף שהסינגל "Joyride" זכה להצלחה ביבשת צפון אמריקה, שירים כמו "Spending My Time" ו-"Church of Your Heart" לא זכו לאותה ההצלחה שהייתה להם באירופה.
נטען שהסיבה לכישלון של אותם שירים בארצות הברית הייתה הופעתם של זרמים חדשים במוזיקה כמו גראנג' וסול שדחקו הצידה את הלהקה, כמו כן התעוררות הראפ וההיפ-הופ והופעתה של נירוונה העלימו גם הם את רוקסט מהאופק.
למרות הכישלון בארצות-הברית, זכתה רוקסט להצלחה והייתה מוכרת כמעט בכל מקום אחר, והמשיכה עם סיבוב ההופעות של האלבום "Joyride".
פרדריקסון וגסלה חשו שזה לא הזמן לאלבום חדש, אלא למשהו מרענן אחר.
הם לקחו שירים מאלבומים שונים ויצרו להם גרסאות מעודכנות, כמו כן צירפו גרסת לייב בסגנון קאנטרי של "It Must Have Been Love", והוסיפו כמה שירים חדשים שהזדמן להם להלחין באופן לא צפוי.
את חלקם הם הלחינו במועדונים נטושים, חדר מלון ללא מיזוג, וכו'.
גסלה אמר שמטרת האלבום הייתה לתפוס את האנרגיה של הלהקה.
הסינגל הגדול של האלבום היה "!How Do You Do", שיר קיצבי שכבש את העולם.
בהמשך הצליחו באירופה גם הבלדה "Queen of Rain" והשיר "Fingertips".
באותה שנה (1992), מארי פרדריקסון הוציאה את אלבום הסולו "Den Ständiga Resan" ("המסע הנצחי").
בתחילת 1993 נכנסה רוקסט לסדרת התוכניות "MTV Unplugged", והופיעה עם כמה שירים משלה, אך הופעות אלו לא ראו יציאה מעולם.
למעשה, הייתה רוקסט הלהקה הראשונה שאינה דוברת אנגלית אשר הופיעה בסדרה זו.
אך באותה תקופה, הוציאה הלהקה את הסינגל "Almost Unreal".
מה שבמקור היה אמור להיות פס-קול של הסרט "הוקוס פוקוס", בכיכובה של בט מידלר, היה בסופו של דבר הפס-קול של הסרט האחים סופר מריו.
הסרט, שהיה מבוסס על משחק הווידאו של נינטנדו, גרף 20 מיליון דולר, לעומת עלותו שהייתה 40 מיליון דולר.
לאור כישלון הסרט, הסינגל לא זכה להצלחה, מלבד בבריטניה.
הדיסק החדש שיצא בשנת 1994, שנחשב בעבור רבים כאחד הכי פחות טובים, היה דווקא המצליח ביותר בארצות-הברית.
Bang", ובזכות שיתוף הפעולה בין רוקסט למקדונלד'ס, הלהקה מכרה גרסה מוגבלת של הדיסק בסניפי רשת המזון המהיר.
אותה גרסה נמכרה בלמעלה ממיליון עותקים.
באירופה הדיסק לא הצליח כמצופה.
מעבר לכך, הדיסק הוביל ללהיטים גדולים ברחבי אירופה (אם כי לא בארצות הברית).
באותה תקופה התנהל סיבוב הופעות מוצלח מאוד של הלהקה.
בין השאר, רוקסט הייתה הלהקה המערבית הראשונה שהופיעה בסין.
בשנת 1995 הוציאה הלהקה אוסף בשם "!Don't Bore Us – Get to the Chorus", שהכיל שירים רבים, ובנוסף שיר חדש בשם "You Don't Understand Me", שהיה להיט גדול בשוודיה ובאירופה.
הלהקה החליטה לעשות מחווה לדרום אמריקה וליפן, והוציאה רק בתחומי אזורים אלו את האלבום "Rarities" שהכיל חלק מהחומר של הופעות ה-Unplugged משנת 1993. כמו כן, בשנת 1996, יצא אלבום בלעדי לספרד ולאמריקה הלטינית – "Baladas En Español" ("בלדות בספרדית").
אלבום זה לא היה אלא אוסף קאברים של מספר רב של להיטי רוקסט בשפה הספרדית.
האלבום מכר היטב בארגנטינה, אך גם במדינות אחרות בדרום אמריקה.
באותה שנה הוציאה פרדריקסון אלבום סולו נוסף משלה בשם "I En Tid Som Vår" ("בִּזמן כמו שלנו").
פר גסלה התאחד עם להקתו יילנה טידר, ויצא לסיבוב הופעות מוצלח בשוודיה.
במהלך 1997 הוציא פר גסלה אלבום סולו משלו בשפה האנגלית – "The World According to Gessle".
השיר "I'll Be Alright" היה בשיתוף עם פרדריקסון, כאשר היא שרה כזמרת רקע.
באותה זמן הוא הוציא גם אלבום אוסף של שיריו השוודיים – "Hjärtats Trakt" ("אזור הלב").
עבר הרבה זמן מאז רוקסט הופיעו, ובשנת 1998 הלהקה התאחדה שוב.
האלבום החדש – "Have A Nice Day", יצא בשנת 1999. האלבום הכיל אלמנטים של האוס וטכנו, והכיל שירים שהחזירו את רוקסט לראש הטבלה השוודית.
הסינגל הראשון, "Wish I Could Fly", החזיר את רוקסט לראש הטבלה בבריטניה.
המכירות בדרום אמריקה קפצו גם כן, אך האלבום לא הגיע לארצות הברית.
בשנת 2000, הוציאה פרדריקסון אוסף של שיריה השוודיים תחת השם "Äntligen" ("סוף כל סוף").
באותו זמן חתמה רוקסט הסכם הפצה של הדיסק "!Don't Bore Us, Get to The Chorus" בארצות הברית.
הלהקה החליפה חלק מהשירים שלא הצליחו בארצות הברית בסינגלים מהאלבום "Have A Nice Day".
האלבום "Room Service" יצא בשנת 2001, ולדאבונו של הצמד מכר מיליון וחצי עותקים בלבד.
להיטים כמו "The Centre of The Heart" ו-"Milk and Toast and Honey" הפכו לשירים גדולים בשוודיה ובברזיל.
רוקסט שוב יצאה לסיבוב הופעות.
גסלה טען באחד מראיונותיו שהוא דווקא לא מרוצה מאלבום זה.
ב-2002 יצא הסינגל "A Thing About You", ובהמשך יצאו האוספים "The Ballad Hits" ו-"The Pop Hits", בסוף 2002 ובתחילת 2003. לאחר מכן יצא הסינגל "Oppurtunity Nox" שהופיע באלבום "The Pop Hits".
ביוני 2003 הוציא גסלה את אלבום הסולו השוודי הראשון שלו מזה 18 שנה.
אחד השירים, "På Promenad Genom Staden" ("טיול בעיר") הופק בליווי קולה של פרדריקסון.
האלבום "Mazarin" הצליח מאוד בשוודיה, והיה מקום ראשון במצעדים.
בשנת 2004, התאחד גסלה שנית עם להקתו יילנה טידר והוציא את האלבום "!Finn 5 Fel" ("מְצא 5 שגיאות!").
בינתיים, בספטמבר 2002, אחרי שיום אחד פרדריקסון התעלפה, היא אובחנה בגידול סרטני במוח.
במהלך החלמתה היא הלחינה וכתבה שירים לאלבומה החדש – "The Change", שיצא בשנת 2004 ברחבי העולם מלבד בארצות הברית.
האלבום קיבל השראתו מהתמודדותה של פרדריקסון עם המוות.
בעלה של מארי, מיקאל בוליוס, הלחין חלק מהשירים וסייע לה.
האלבום התאפיין בשירי בלוז ושירים מלנכוליים.
היה זה ניסיון להתרחק מהסגנון הקודם של רוקסט.
האלבום מכר 30 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו בשוודיה.
על פי נתונים שפורסמו בשנת 2005, ברחבי העולם הוא הצליח למכור למעלה מ-350 אלף עותקים.
הסינגל "2nd Chance" נכנס לטבלת ה-Top 10 של שוודיה.
אלבום הפלטינה של גסלה והפרס המשותף
ב-23 בנובמבר 2005 הוציא פר גסלה את הדיסק דובר-האנגלית הראשון שלו מזה שמונה שנים.
האלבום, "Son of A Plumber", קיבל ביקורות מחמיאות בשוודיה, על אף שהעיתון היומי אפטונבלאדט סבר שהאלבום חלש.
האלבום זכה לפלטינה במהרה (60 אלף יחידות ביום הראשון).
גסלה אמר שהשירים של "Son of A Plumber" חשובים לו, והליריקה קשורה בעיקר לחייו.
האלבום הגיע גם אל מעבר לחופי שוודיה – אל מדינות כמו גרמניה, שווייץ וספרד.
הוא לא היווה הצלחה מסחררת במדינות אלו, אך הסינגל "Jo-Anna Says" הושמע לא מעט בתחנות רדיו גרמניות.
כשהוא עדיין משקיע במסע פרסום, פגש גסלה את מארי פרדריקסון במלון דורצ'סטר בלונדון.
היה זה אירוע של בי.אמ.
איי (Broadcast Music Incorporated), והשניים קיבלו פרס על כך שהשיר "It Must Have Been Love" נוגן יותר מארבעה מיליון פעמים ברדיו האמריקני.
בנוסף, גסלה ועמיתו המלחין מאטס פרשון קיבלו פרס בעקבות הצלחתו של הקאבר של להקת D.H.T לשיר "Listen To Your Heart".
אותו קאבר מכר למעשה תקליט פלטינה.
אירוע זה מציין את ההופעה הפומבית הראשונה של השניים, מאז חלתה פרדריקסון בסרטן בשנת 2002.
בינתיים, בסוף יוני השיקה מארי פרדריקסון אלבום חדש שלה בשוודית.
שם האלבום "חברי הטוב ביותר" (בשוודית: Min Bäste Vän) נבחר על שם השירים שאיתם גדלה, שלטענתה היו החברים הטובים ביותר שלה.
זהו דיסק שכולו קאברים של שירי שנות ה-70 האהובים עליה.
מעריצי רוקסט שמחו למשמע הידיעה, אך רבים כעסו שפרדריקסון המשיכה עם קריירת הסולו שלה ולא משקיעה מספיק ברוקסט.
מיד לאחר מכן הכריזה הלהקה על אוסף חדש בשם "!A Collection of Roxette Hits – Their 20 Greatest Songs" ועל אוסף מורחב בשם "The Rox Box/Roxette '86–'06", שיכילו בין השאר סינגל חדש וקצבי בשם "One Wish".
הסינגל יצא לחנויות ב-22 בספטמבר והאוספים ב-18 באוקטובר.
כשנחשפה רשימת השירים המלאה של אוסף ה-"Rox Box", התאכזבו מעריצי רוקסט רבים, כשנודע כי רק 3 דמואים חדשים כלולים במארז (לא כולל שני הסינגלים החדשים).
זאת בניגוד להבטחתו של פר גסלה, כי 14 דמואים של שירים חדשים ייחשפו.
רבים מן המעריצים חשים שהאוסף החדש הוא ניסיון נוסף של חברת התקליטים להרוויח כסף, שכן זהו האוסף השלישי של רוקסט והוא אינו מחדש כל כך.
מארי פרדריקסון הדגישה שבשלב זה אין תוכניות לקאמבק.
כשנתגלה הגידול המוחי אצל מארי פרדריקסון ב-2002, הזמרת וכל מי שקרוב אליה נמלאו הלם וחרדה.
יש הרבה דרגות של סרטן וכמובן שחייתי במתח.
אני לא חושב שהסיכוי היה אפילו 50/50 שהיא תשרוד את זה", אמר פר גסלה לעיתון "אקספרסן" ב-2006, "זה מדהים שמארי החלימה.
עכשיו רוקסט חזרו, אפילו שההנחה היא שונה".
גסלה, שהיה פרודוקטיבי מאוד במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000, מסביר שהיוזמה של חגיגות ה-20 באה דווקא ממארי.
לאחר שהקליטו את "One Wish", הקליט הצמד שיר נוסף בשם "Reveal".
"האמת שלא דיברנו על חזרה אמיתית.
אני לא יודע מה אני רוצה לעשות.
מצד אחד זה כיף, כמובן, אבל איני יודע אם יש טעם להמשיך.
זה כבר לא מפתה לצאת למסעות קידום ולשיר מאחורי פלייבק בווינה, המבורג או מדריד", אומר גסלה.
בשאלה הנוגעת לפרדריקסון אמר: "טבעי שמדובר במארי חדשה לגמרי היום.
כשמשהו כזה קורה צריך לשקול מחדש הכל.
זה לא עוזר כמה תקליטי זהב תלויים לך על הקיר כשאתה חולה".
גסלה הסביר שקול הזימרה של פרדריקסון חזר בכוח מלא, אולם קיימות נסיבות אחרות.
"יש לה בעיות בקריאה מהירה, היא מתקשה לזכור דברים.
אולי אפשר לעבוד על זה, אבל זה לוקח זמן".
השתתפותה של רוקסט במופע "Världens barn" ("ילדי העולם") השוודי, היוותה קאמבק.
השיר "One Wish" זינק במהירות למקום השני בטבלה השוודית, וגם החל לטפס בכל העולם.
גסלה נסע לניו יורק על מנת לתכנן את הקאמבק האמריקני.
בפברואר 2011 יצאה רוקסט לסיבוב הופעות ברחבי העולם, ובמסגרתו קיימה בחודש אוקטובר הופעה בתל אביב.
חברי הלהקה המשיכו להופיע במהלך העשור בהופעות משותפות אך גם בסולו.
ב-2016 הוציאו את אלבומם האחרון "good karma".
ב-2019 מארי נפטרה ממחלת הסרטן, לאחר מאבק של מספר שנים, ולמעשה במותה הביא לפירוק הלהקה באופן סופי.
רוקפור בהופעה הוא אלבום ההופעה הראשון והיחיד עד כה של להקת רוקפור.
האלבום התאפיין בסאונד פסיכדלי, בדומה למוזיקה של שנות ה-60. בהופעה זו שהוקלטה במועדון הברבי התל אביבי - משכנם הקבוע של הופעות הלהקה, עובדו שיריהם בליווי כלי מיתר בעיבודו של המוזיקאי דניאל סלומון.
בשירים "אבשלום" ו"שוב לא שקט" התארח המוזיקאי אביב גפן בשירה.
בנוסף לשירי ההופעה, צורפו לאלבום גם השירים "כביש 66" ו"מסיבת סיום", שהוקלטו באולפן.
השיר "כביש 66" מופיע בגרסתו האנגלית באלבום הבא של הלהקה, והראשון שלהם באנגלית, Supermarket.
"אבשלום" (גרסת כיסוי לשיר של אריק איינשטיין ושלום חנוך) - 3:49
"היה היה" (גרסת כיסוי לשיר של אריק איינשטיין) - 5:47
"Astronomy Domine" (גרסת כיסוי לשיר של פינק פלויד) - 3:50
ברוך בן יצחק: גיטרה ושירה
דניאל סלומון: עיבודים וניצוח כלי מיתר
חן שנהר, אמיר גבירץ, נילי הדר, גרישה הס, יובל אדרת, שחר רוזנטל, שרון כהן: כינור
מיכאל פייגנזון, קרין זוקמן, אלה פרימשטיין: ויולה
יועד ניר, סאשה אגרנוב, דנה וקסמן: צ'לו
רוקפור (Rockfour) היא להקת רוק ישראלית הפועלת ברציפות משנת 1988 ועד היום.
סגנון הלהקה לוקח השראה מסצנת הפסיכדליה של שנות ה-60 המאוחרות, כך שניכרים בחלק משיריה אלמנטים שהיו נפוצים בסצנה זו, כמו השפעה של מוזיקה קלאסית, שימוש נרחב במגוון אפקטים, ואלמנטים אחרים שהיו נפוצים באותה תקופה.
חברי הלהקה משתדלים לשמור בהופעתם על רוח התקופה ועל סגנון הפסיכדליה, ומרבים בשימוש בכלי נגינה ישנים ובטכניקות הקלטה מתקופה זו.
רוקפור חדרה למיינסטרים הישראלי ונודעה בסגנון הפסיכדלי הכבד שלה, והיא נחשבת לאחת מלהקות הרוק הפופולריות בישראל של שנות ה-90 ובכלל.
רוקפור הוקמה בחולון בשנת 1988, כשאמיר צורף וברוך בן יצחק בני ה-19 חברו אל אלי לולאי ואל המתופף איסר טננבאום, והחלו לנגן יחד.
בספטמבר 1991 יצא אלבום הבכורה של הלהקה "רשת פרפרים", השירים הבולטים באלבום היו: "שוב לא שקט", "הכעס" (שאת מילותיו כתבה טל גורדון) ו"חום".
באותו זמן נקראה הלהקה באנגלית "Rock 4".
אלבומה השני של הלהקה, "האיש שראה הכל", שיצא במרץ 1995, הציג להקה בשלה, שונה מעט בהרכבה (עזיבתו של אמיר צורף וכניסתו של מרק לזר לתפקיד הבסיסט, כשבן יצחק עובר לנגן גיטרות) ובעיקר בגישתה המוזיקלית.
האלבום בעצם היה מעבר בין להקת רוק קלילה ללהקת רוק פסיכדלי מגובשת בעלת צליל ייחודי.
באותו זמן שינתה רוקפור את שמה באנגלית ל-"Rockfour".
האלבום זוכה להערכה רבה עד היום בזכות השירים המורכבים והצליל הייחודי.
להיטיו הבולטים הם "מכונת הזמן", "חור בלבנה", "כל כיוון", "האיש שראה הכל" ו"קטיפה שחורה".
לאלבום בוימו שישה קליפים בסגנון אחיד וייחודי שתואם את אווירת שנות ה-60. בקליפים שולבו צילומים ישנים במצלמת חובבים עם צילומים של הלהקה בסגנון דומה.
בשנת 1996 בשולי העיתון מעריב (אשר היה שייך לאותה קבוצה עסקית עם חברת התקליטים של רוקפור, הד ארצי) החלו להתפרסם מודעות קטנות עם הכותרות "בחזרה לשבלול".
לאחר מספר חודשים נחשף, כי רוקפור מוציאים אלבום תחת שם זה, "בחזרה לשבלול", שהיה בעצם הצדעה לשלושת האלבומים שבהם יצרו אריק איינשטיין ושלום חנוך את מהפכת הרוק הישראלי בשנות ה-60 - "פוזי", "שבלול" ו"פלסטלינה".
באלבום שיצא במרץ 1996 הופיעו החידושים לשירים "אבשלום", "אל תוותרי עליי" ועוד.
איסר טננבאום, המתופף באותו זמן, שהה בחו"ל, לכן במקומו תופף נעם לדרמן.
בנוסף התארחו באלבום ירמי קפלן, קרני פוסטל, ג'נגו ואלדד גואטה על האורגן.
בסוף שנת 1999 הוציאה הלהקה אלבום בהופעה חיה בשם "רוקפור בהופעה".
באלבום הופיעו שירי האלבומים הקודמים כגון: "הכעס", "מכונת הזמן", "שוב לא שקט" (עם אביב גפן), וגרסת כיסוי לשיר של פינק פלויד "Astronomy Domine" ושלושה שירים חדשים.
נעשו בו מספר ניסיונות מוזיקליים חדשים של הלהקה.
לדוגמה, חלק מהשירים הוקלטו עם עשיריית כלי מיתר בניצוחו של דניאל סלומון.
האלבום היה למעשה סיכום לקריירה העברית של הלהקה.
כשנה לאחר "האיש שראה הכל", התחילה רוקפור ליצור מוזיקה באנגלית.
בתחילה ניסתה הלהקה לשכתב את החומרים הקיימים בעברית לאנגלית, והאלבום "האיש שראה הכל" נכתב והוקלט כולו באנגלית.
לבסוף הוחלט לגנוז הקלטות אלה, ולכתוב חומרים חדשים לאלבום באנגלית.
בשנת 2000, תחת ניהולו של הלייבל "Earsay" (שבבעלות חברת "האוזן השלישית") הוציאה הלהקה את האלבום "Supermarket" שאת שיריו יצרה בחמש השנים הקודמות לאלבום.
בנוסף לקו הרגיל של רוקפור, המושפע בעיקר מרוק פסיכדלי של שנות ה-60, האלבום התאפיין בצליל רוק קשוח יותר.
בין היתר, הייתה השפעה ניכרת של קינג קרימזון על האלבום - נעשה בו שימוש במלוטרון היחיד שנמצא בישראל, במקור של פינק פלויד והיום שייך לזוהר כהן.
הייתה בו גם השפעה מסוימת של רוק של שנות ה-90, ובייחוד רדיוהד (ניכר אף דמיון מסוים בין עטיפת Supermarket ובין עטיפת OK Computer).
בין השירים הבולטים באלבום היו "Oranges", "Wild Animals" ו-"Route 66".
בהופעותיה באותה תקופה רוקפור ניגנה את השירים הישנים בעברית, את החדשים באנגלית, ובנוסף הרבתה לנגן גרסאות כיסוי לשירי כמה מהלהקות הפסיכדליות הבולטות משנות ה-60, כגון הביטלס, פינק פלויד, הבירדס (The Byrds), הקינקס (The Kinks) ולאב (Love).
אלבום קצר ובו אוסף של גרסאות כיסוי בביצוע רוקפור בהופעה יצא מספר חודשים אחרי Supermarket.
בספטמבר באותה שנה בעקבות האלבום יצאה רוקפור לסיבוב הופעות ראשון בארצות הברית.
במהלך השנה היו חברי הלהקה מעורבים בנגינה ובהפקת אלבום הבכורה של שי נובלמן, How To Be Shy.
בסוף 2001 יצא אלבומם החמישי או האלבום השני באנגלית של הלהקה "One Fantastic Day".
האלבום סימן את ההתפתחות וההעמקה לתוך הפסיכדליה, הושפע משנות השישים-שבעים, אך עם זאת היה ייחודי וחדשני.
בסוף אותה השנה, נכלל האלבום ברשימה של עשרת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2001 על ידי אחד ממבקרי המוזיקה של ה"רולינג סטון".
בעקבות האלבום הופיעה הלהקה פעמים נוספות בארצות הברית, כשהיא משובצת לראשונה להופעות במסגרת פסטיבלי הרוק הבינלאומיים "International Pop Overthrow" בלוס אנג'לס, "BayPop" בסן פרנסיסקו, "CMJ" היוקרתי בניו יורק, וזוכה לביקורות חיוביות.
באוקטובר באותה שנה הגיעה רוקפור לקפיצת מדרגה נוספת בקריירה שלה, כשחברת התקליטים האמריקאית Rainbow Quartz החתימה אותה על חוזה הפצה בחו"ל.
החברה הוציאה את האלבום הראשון להפצה בינלאומית שנקרא "Another Beginning" הכולל בתוכו מלבד שיר הנושא, שיצא מקודם רק כסינגל, עוד 12 שירים משני האלבומים באנגלית שיצאו בישראל.
האלבום זכה לתגובות חיוביות בארצות רבות.
בשנת 2002, בעקבות האלבום "Another Beginning", התחילה רוקפור במסע הופעות נרחב לקידום אלבומה תחת השם Another Beginning World Tour.
המסע כלל שבועיים בארצות הברית, שבועיים בספרד ושבעה חודשים בצפון אמריקה, במהלכן הופיעה הלהקה בפסטיבלים בינלאומיים כמו "South by Southwest" , "North by Northeast", ו"Halifax Pop Explosion".
שימשה כמופע החימום ללהקת "דייב מת'יוס בנד" וחלקה במה אחת עם להקות כמו "בלונדי" ו"The B-52's".
בהמשך הגיעה הלהקה לביקור מולדת קצר בספטמבר, בו ערכה 12 הופעות אינטנסיביות ברחבי ישראל, כולל מופע משותף עם רמי פורטיס.
באוקטובר 2002 המריאה שוב הלהקה להמשך סיבוב ההופעות בארצות הברית ובקנדה ל-3 חודשים נוספים.
למסע זה הצטרף ג'נגו כנגן הבס במקום מרק לזר שנשאר בארץ לרגל סיום לימודים.
בשנת 2003 הוציאה רוקפור אלבום אוסף עם גרסאות כיסוי מהופעות חיות, בי-סיידס מסינגלים שיצאו בעבר ושירים נדירים אחרים תחת השם "!For Fans Only"; למרות ההצטנעות של הלהקה שכיוונה את האוסף, כשמו, למעריצים בלבד, הוא זכה לביקורות טובות.
בשנת 2004 יצא האלבום השני בהפצה בינלאומית, "Nationwide".
האלבום זכה לביקורות טובות בעיתונות הרוק האלטרנטיבי בעולם, והלהקה יצאה במהלך השנה לסיבובי הופעות באנגליה, בסקוטלנד, בקנדה, בארצות הברית ובספרד.
בסוף שנת 2004 החליט סולן הלהקה אלי לולאי שלא להמשיך במסע ההופעות העמוס, עזב את הלהקה ואת ארצות הברית, ושב לישראל.
חברי הלהקה הנותרים קיימו את המחויבות שלהם להופעות והשלימו את מסע ההופעות; הם הופיעו בסן פרנסיסקו כבר למחרת, בלי שהספיקו לקיים חזרות כשלישייה.
בנובמבר באותה שנה חזרה הלהקה בהרכבה החדש לישראל, וזמן קצר לאחר מכן הוציאה הודעה רשמית על עזיבתו של לולאי את הלהקה.
בהודעה זאת גם הכריזו שלושת החברים הנותרים כי לא יחפשו סולן חדש ללהקה, וכי הם ימלאו את מקומו בשירה.
בשנת 2005 חזרה רוקפור להופיע בישראל כשלישייה מגובשת.
הופעתה הראשונה ב-2005 בבארבי תל אביב עמדה בסימן זכייתו של השיר "Honey" במקום הראשון במצעד האלטרנטיבי של וואלה לשנת 2004. מהופעה זו גם נערך קליפ לשיר הזוכה.
משם המשיכה הלהקה למסע הופעות אינטנסיבי בישראל במקביל לסדרת הופעות אקוסטיות, שם ביצעה שירים ישנים וחדשים לצד חידושים, בלוויית אורחים.
בהופעה זו חשפה הלהקה לראשונה את השיר "No Warries" (משחק מילים על המילים האנגליות war "מלחמה" ו-worries "דאגות") וכן פרטים על האלבום הבינלאומי השלישי הבא שלה.
שלושת חברי הלהקה ניגנו בשיר "מפלצת" באלבום השני של אפרת בן צור שיצא בשנת 2006; בן יצחק אף הפיק מוזיקלית את השיר.
הלחן היה של בן צור, אך סגנון הנגינה, במיוחד בגיטרה, היה של רוקפור.
שנה קודם הופיע "Beautiful Life", אלבומו השני של שי נובלמן, שבו ניגן איסר טננבאום בכל שיריו.
ללהקה צורף כחבר רביעי הקלידן והגיטריסט יקי גני, ויחד החלו לעבוד על אלבום ראשון ללהקה בהרכבה החדש.
האלבום, שרובו הוקלט בסן דייגו, יצא לאור ב-2007 תחת השם Memories of the Never Happened, וסימן את מעברה של הלהקה לניהולו של הלייבל החדש וחברת התקליטים העצמאית "אנובה מיוזיק".
הלהקה חתמה על חוזה הפצה עם חברת התקליטים הבינלאומית Cooking Vinyl, ובאוקטובר 2007 יצאה למסע הופעות ברחבי ארצות הברית, במקביל להשקת האלבום.
בתחילת 2007, לקראת סוף העבודה על אלבומם החדש, השתתפו חברי רוקפור בתחרות שקיים דייוויד גילמור לזכרו של סיד בארט, חברו ללהקת פינק פלויד, שנפטר ביולי 2006. בתחרות הוזמנו הרכבים מרחבי העולם לשלוח לאתר אינטרנט שהוקם לתחרות את גרסתם לשיר "Arnold Layne", שירם הראשון של פינק פלויד.
שלוש הגרסאות הטובות ביותר הועברו לדייוויד גילמור, שיחד עם דייוויד בואי וריצ'רד רייט, בחרו בגרסתם של רוקפור כגרסה הטובה ביותר.
רוקפור מימשו הפרס, יום הקלטות באולפני ההקלטות אבי רוד שבלונדון, בהמשך אותה שנה.
הקלטות אלה טרם ראו אור.
במסגרת חגיגות שנת ה-60 לישראל בשנת 2008 שודר בערוץ 2 "המצעד הגדול של ישראל", משדר שסיכם 60 שנות מוזיקה בישראל.
במשדר חברו רוקפור לנינט טייב, וביצעו גרסת כיסוי לשיר "מדינה קטנה" של להקת כוורת, שנבחרה ל"להקת השישים".
שיתוף הפעולה עם טייב נמשך לעבודה על האלבום השני של הזמרת, שבו ניגנו חברי רוקפור.
האלבום, "קומוניקטיבי", יצא בשנת 2009. על רוב הלחנים באלבום חתומים בן יצחק ולזר יחד עם טייב, והשניים גם עיבדו והפיקו את האלבום איתה.
הלהקה המשיכה את שיתוף הפעולה עם טייב וליוותה אותה בסיבוב ההופעות של האלבום.
בספטמבר 2009 החלה הלהקה להקליט את אלבומה הבא, ששיריו הם בעברית.
האלבום, שנקרא "העולם המופלא" הוקלט באולפני אנובה בתל אביב, ויצא ב־2 במאי 2010.
במרץ 2010, לרגל מלאת 15 שנה ליציאת "האיש שראה הכל" יצאה רוקפור לסיבוב הופעות קצר במחווה לתקליט.
בסיבוב נוגן האלבום בשלמותו, בעיבודים קרובים למקור.
בנוסף לאלבום היו אלו ההופעות הראשונות בהם נוגן השיר "העולם המופלא".
במסגרת פרויקט עוד מעט נהפוך לשיר באותה שנה הקליטה הלהקה את השיר "חבל", למילים שכתב סמ"ר רועי יעקב סלומון, שנהרג בקרב עם מחבלים בשומרון ב-2003.
באוקטובר 2010 יצאה הלהקה למספר הופעות בהודו.
במאי 2013 יצא אלבומה התשיעי והחמישי באנגלית של הלהקה "Too Many Organs".
טרם יציאת האלבום יצאו לאוויר שני סינגלים, שיר הנושא שלווה בקליפ מושקע, והשיר "Two Miles" בו משתתפת הזמרת והשחקנית אפרת בן צור בקולות.
באלבום משתתפת גם הזמרת האמריקנית ליסה ג'רמנו שתרמה את קולה בשיר "Don't Shoot The Messenger".
יחד עם האלבום שיצא גם בתקליט ויניל, שיצא לאור בהפצה מוגבלת גם אוסף של קטעים נדירים הנקרא For Fans Only!
2 וכולל בין השאר חידוש לשירו של שמוליק קראוס "אחרי עשרים שנה" (שיר שהוקלט עבור הפרויקט "עבודה עברית 2" ולבסוף נגנז).
גרסת הכיסוי לשיר "Arnold Layne" של פינק פלויד שזיכתה את הלהקה ביום הקלטות באולפני אבי רוד.
וכן קטע בשם "Still Believes" שהוקלט באולפנים המיתולוגיים כחלק ממימוש אותה זכייה.
האיחוד עם לולאי ושינויים נוספים בלהקה
בנובמבר 2014 פרסמה הלהקה הודעה לפיה, לאחר 10 שנות נתק חברי רוקפור יתאחדו להופעה חגיגית עם הסולן אלי לולאי.
הופעה זו התקיימה במועדון הבארבי בתל אביב ב-15 בינואר 2015, וכללה מגוון שירים מאלבומי הלהקה, וביניהם שירים שלא ביצעה שנים רבות בהופעותיה.
לדברי הלהקה לא מדובר באיחוד חד פעמי כי אם מתוכננת עבודה משותפת עתידית.
כחודש לאחר ההכרזה יצא לאור הסינגל "חלקיקי אבק", שיר חדש המתכתב עם התהליך אותו עברה הלהקה, ומדבר על התחלה חדשה והשארת מטעני העבר מאחור.
השיר הגיע אל המקום השלישי במצעד של רשת ג', ואף נכנס לפלייליסט יום בגלגלצ.
לאור הביקוש, נקבעו שתי הופעות נוספות במועדון הבארבי בת"א, ולשתיהן כמו לראשונה, אזלו הכרטיסים תוך זמן קצר.
במרץ 2015 הוציאה הלהקה את השיר "נמר של נייר", סינגל נוסף עם לולאי כסולן.
ב-9 וב-10 בינואר 2016 ציינה הלהקה בשלמותה 20 שנה לאלבום "האיש שראה הכל" בשתי הופעות במועדון הבארבי.
בהמשך אותה שנה הודיעו חברי הלהקה כי הם עובדים על אלבום חדש.
במקביל לסיבוב ההופעות המצליח של 20 שנה ל"איש שראה הכל" החלה הלהקה בסיבוב הופעות אקוסטי במקביל, שכלל רפרטואר מכל אלבומי הלהקה, ובמסגרת העיבודים המיוחדים שנתפרו לסיבוב זה, ההופעות התקיימו ללא מתופף הלהקה, איסר טננבאום.
באוגוסט 2016, הודיעה הלהקה כי תבצע הופעת מחווה לסיד בארט, סולן פינק פלויד (בעיקר בתחילת דרכה).
באותה ההודעה, פרסמו חברי ההרכב כי המתופף איסר טננבאום, ממייסדי הלהקה, יוצא לדרך חדשה, וכי את מקומו על התופים יתפוס איתמר לוי (לשעבר בום פם).
באמצע 2017, הלהקה עברה לניהולה של חברת התקליטים נענע דיסק, ובמקביל, לאחר עזיבתו של איתמר לוי, מלווה את ההרכב בהופעות המתופף יוני טננבאום (לשעבר אלקטרה).
ב-19 במאי 2020 יצא אלבומה העשירי של הלהקה, "ארץ עיר".
זהו אלבום האולפן הראשון של הלהקה מזה כ-7 שנים, והראשון מאז האיחוד עם לולאי.
ב-2 בספטמבר 2020 יצא לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "רוקפור: מכונת הזמן".
הסרט, בבימויו של גד אייזן, מתעד את תולדות הלהקה מהקמתה ועד היום.
באוקטובר 2020 הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "שיר של אחרי מלחמה" עם הזמרת אילנית במסגרת מיזם צו השעה.
רוֹקְפוֹר הוא סוג של גבינה כחולה חצי-קשה העשויה מחלב כבשים.
מאחר שזוהי אחת המפורסמות שבגבינות הכחולות, בעבר היווה שמה כינוי לכל הגבינות הכחולות, אך כיום רק גבינות כחולות שהבשילו ברוקפור-סור-סולזון רשאיות להיקרא רוקפור.
מקורה של הגבינה בעיר רוקפור-סור-סולזון (Roquefort-sur-Soulzon) שבדרום צרפת, ומכאן שמה.
לפי האגדה, נער שאכל את ארוחת הבוקר שלו שכללה גבינה שמקורה מחלב כבשים ולחם זיהה את אהובתו, נטש את ארוחתו והלך לקראתה.
חודשים לאחר מכן כשנתקל בארוחתו הקודמת הופתע לגלות שהגבינה עוד הייתה אכילה ואף השתבחה עם הזמן למרות מעטה העובש שניכר עליה.
צבע הגבינה לבן, עם נימים כחולים כהים של עובש.
העובש, פניציליום רוקפורטי (Penicillium roqueforti – מין של פניציליום), מעניק לגבינה את ייחודה.
העובש המקורי נמצא רק במערות קמבלו (Cambalou) באזור הייצור המקורי של הגבינה, ולפי החוק באירופה אסור לקרוא בשם "רוקפור" לגבינות שאינן מיוצרות באזור זה.
בעבר נהגו המגבנים להשאיר במערות לחם למשך שישה שבועות עד שצמח בו עובש; לאחר מכן הלחם יובש ונטחן לאבקה שהוספה לחלב.
כיום העובש מיוצר בתנאי מעבדה.
קילוגרם אחד של גבינת רוקפור עשוי מ-4.5 ליטרים של חלב, והגבינה עשירה בשומן, חלבון ומינרלים, בפרט סידן.
רוקסטאר היא תוכנית מציאות אמריקאית בסגנון "אמריקן איידול" שמטרתה למצוא סולן חדש ללהקות רוק פופולריות.
בעונה האחרונה, הגיטריסט הקודם של להקת Guns N' Roses, גילבי קלארק, המתופף הקודם של להקת מוטלי קרו, טומי לי והבאסיסט הקודם של להקת מטאליקה, ג'ייסון ניוסטד, הגו תוכנית זו על מנת למצוא סולן ללהקתם סופרנובה.
לתוכנית זו נערכו מבחני בד שבסופם נבחרו 15 מתמודדים:
כריס פירסון, דנה אנדרוס, ג'ני גאלט, ג'יל ג'ויה, דילנה, ג'וש לוגן, מאגני ארגריסון, מאט הופר, פאטריס פייק, פיל ריצ'י, ראין סטאר, סטורם לארג', טובי רנד, זאידה אלברז ולוקאס רוסי (המנצח).
לאחר ניצחונו של רוסי וקבלת התואר "סולנה של להקת סופרנובה", אמורה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות בארצות הברית.
רוקסנה הייתה אשתו הבאקטרית של אלכסנדר הגדול, ובתו של אציל מקומי, אוקסיארטס מבאקטריה (כיום בלח' באפגניסטן).
רוקסנה נולדה לפני שנת 341 לפנה"ס, אך התאריך המדויק אינו ידוע.
מקור השם רוקסנה הוא מהשפה הפרסית (בפרסית: روشنک - רושנכּ), והוא שם פופולרי לנשים פרסיות עד היום.
לשם מספר פירושים, בהם "להבה אהובה", "כוכב קטן" או "יופי מסנוור".
בשנת 327 לפנה"ס נישאה רוקסנה לאלכסנדר מוקדון.
רוקסנה נלקחה בשבי לאחר שמבצר הסלע הסוגדיאני נפל בידי אלכסנדר, במסגרת נפילתה של בלח' - העיר הפרסית האחרונה שנכבשה על ידי צבאו.
הנישואין הוגדרו למטרת התפייסות עם הנציבים הבאקטרים באזור.
למרות המטרה הפוליטית המוצהרת, קיימים מקורות היסטוריים הטוענים כי אלכסנדר אכן אהב את אשתו.
רוקסנה התלוותה לאלכסנדר בכיבושיו בהודו ב-326 לפנה"ס.
לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון, ילדה רוקסנה את בנו אלכסנדר הרביעי.
היא ובנה סבלו רבות מיריביו הפוליטיים הרבים של אלכסנדר שהלכו והתחזקו לאחר מותו - מה שהוביל בסופו של דבר לנפילת האימפריה המקדונית.
כתוצאה מכך דאגה רוקסנה לרצוח את אשתו השנייה של אלכסנדר, סטטירה, ואת אחותה דריפטיס.
עם חזרתם למוקדון זכו להגנה מצד אמו של אלכסנדר, אולימפיאס.
ההתנקשות באולימפיאס ב-316 לפנה"ס גרמה לקסנדרוס להתחיל ולחפש את המלוכה.
מכיוון שאלכסנדר הרביעי היה היורש הלגיטימי של אלכסנדר הגדול, קסנדרוס ציווה לרצוח אותו ואת רוקסנה.
האסטרואיד 317 רוקסנה נקרא על שמה.
רוקסטדי (Rocksteady) הוא סגנון מוזיקלי שהיה פופולרי בעיקר בג'מייקה, החל מ-1966. מקור השם הוא מסגנון ריקוד שהוזכר בשיר של אלטון אליס.
סגנון הרוקסטדי התפתח מן הסקא ומאוחר יותר התפתח בעצמו לסגנון הרגאיי.
סגנון הרוקסטדי התפתח בג'מייקה בתקופה בה צעירים רבים נהרו מן האזורים הכפריים של המדינה אל הבירה קינגסטון, שם התגוררו בשכונות עוני, דוגמת ריברטון סיטי, גרינוויץ' וטרנצ'טאון (בה התגורר אף בוב מארלי).
צעירים אלו היו ממורמרים ומתוסכלים ונחשבו לעושי צרות ולכן זכו לכינוי הכולל "rude boys".
אף כי תופעה זו התקיימה גם בזמן פריחת הסקא, היא באה לידי ביטוי בעיקר בתקופת הפריחה של הרוקסטדי.
ההבדל העיקרי בין השניים הוא המקצב: הרוקסטדי איטי יותר מן הסקא, וכן נעשה בו יותר שימוש בבס.
מילות השירים עסקו בעיקר באהבה ותרבותם של צעירים אלו, אך רוב השירים נוצרו למטרת הנאה וריקוד ולאו דווקא להעברת מסרים.
כסגנון מוזיקלי, הרוקסטדי היה קצר ימים והתקיים במשך כשנתיים.
הסקא הוסיף להתקיים במקביל אליו ולאורך מספר שנים, והרגאיי המקורי שהיה המשכו (רוטס רגאיי) התקיים במשך כעשור.
בישראל, דוגמה ללהקת רוקסטדי ניתן למצוא בהרכב בשם "Young Israelites".
רוקסן (נכתב גם רוקXן) היה מועדון הופעות שפעל בתל אביב מ-1989 ועד 1994.
המועדון שכן במבנה תעשייתי צר וארוך ברחוב הברזל 10 ברמת החייל שבתל אביב.
בחלק אחד של המבנה הייתה במת הופעות, עמדת תקליטן, בר ורחבת ריקודים ואילו את החלק השני תפסה מסעדה.
ערב הפתיחה הרשמי של המועדון התקיים בחודש אוגוסט 1989, והופיעו בו סיון שביט, החברים של נטאשה ורמי פורטיס.
בעליו של המקום ומנהליו האמנותיים היו רוני מרגלית אלעד ויובל נחשון.
לצד הופעות של אמנים ידועים באותה התקופה כריקי גל, קורין אלאל, מתי כספי ורמי פורטיס, נתן הרוקסן במה למספר רב של להקות רוק צעירות.
עבור רבות מהן היו הופעות הבכורה במועדון נקודת פריצה לקריירה.
בין האמנים הבינלאומיים שהופיעו ברוקסן הייתה להקת רדיוהד כשהייתה בראשית דרכה, וכן הלהקות Lush, מינימל קומפקט, אנטומבד, בייבס אין טוילנד, ת'ראפי?, קינגמייקר, נפלאם דת', קארקאס, פרדייז לוסט וביוהזרד.
תקליטן הבית של הרוקסן היה לירון תאני ואנשי הסאונד היו אורי ברק, איש הסאונד של להקת מינימל קומפקט, ליאור טבת, אמיר שור, מור אפרתי, רונן סימוניץ ואילן הרוש.
בערבים מיוחדים תיקלט במקום יואב קוטנר.
בשנות ה-90 (עד לסגירתו) התקיימו במועדון בימי שלישי ערבי "מוות לטכנו" (Death to Techno).
בערבים אלו הושמעה מוזיקת רוק כבד על גווניו השונים.
מדי יום שלישי המועדון פתח את הבמה להופעות רבות של להקות צעירות מז'אנר הרוק הכבד ובכך קידמו מאד את פופולריות הז'אנר בארץ ונתנו הזדמנות ללהקות הצעירות לחלוק את יצירתן עם באי המועדון, ולקדם את יצירתם.
המועדון נסגר בנובמבר 1994 לאחר שבעליו נקלעו לחובות.
בשנת 2004 נערך בתל אביב ערב הצדעה שנקרא "10 לרוקסן" ובו הופיעו רבים מהאמנים שעשו בו את צעדיהם הראשונים.
ב-19 בפברואר 2015 יזם אביב גפן מופע הצדעה למועדון במסגרת פסטיבל נשף רוק 4 בו הופיעו הלהקות מופע הארנבות של ד"ר קספר, כרמלה גרוס ואגנר, איפה הילד, גן חיות (שהתאחדו פעם ראשונה לאחר שני עשורים), אלן פרסונס, מאור כהן ואהד פישוף מלהקת נושאי המגבעת.
במקביל אירח לירון תאני באוזן בר ערב תקלוט בשם "פעם, אי שם ברחוב הברזל 10".
רוקס (לרוב ביידוע, הרוקס, באנגלית The Rocks) הוא פרוור בסידני.
רוקס מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).
הרוקס מצוי בתווך הצר שבין מפרץ ג'קסון (ובאופן פרטי יותר, המפרצון סירקולר קווי) לבין מרכז העסקים הראשי של סידני.
מצדו המערבי הוא גובל בדאווס פוינט ומילרס פוינט, בדרך ברדפילד המובילה לגשר נמל סידני.
הוא אחד מהפרוורים הקטנים ביותר באזור סידני, וחולק מיקודים עם מרכז העסקים הראשי (2000), ועם דאווס פוינט ומילרס פוינט (2795).
הוא אחד מהפרוורים המתוירים ביותר, בשל קרבתו לאתרים האיקוניים של סידני, בפרט בית האופרה של סידני וגשר הנמל.
הרחוב הראשי היחידי שעובר הוא קצהו הצפוני של רחוב ג'ורג'.
הרוקס נוסד ב-1788, לאחר הקמת המושבה הראשונה באזור המפרץ שלימים תקרא סידני.
בתי המתיישבים הראשונים היו עשויים אבן חול, שנכרתה מסלעים מקומיים - ומכאן שם הפרוור.
במאה ה-19 הפרוור היה בעיקר שכונת עוני, ובמשך כמה עשרות שנים היה שטח שליטתה של הכנופיה The Rocks Push, ששלטה עד 1870. בתחילת המאה ה-20 הפרוור היה במצב הזנחה מתמשך, ומרבית בנייניו ההיסטוריים היו בסכנת התמוטטות.
בעקבות התפרצות מגפה באזור הרוקס ודרלינג הרבור, הממשל המקומי הכין תוכנית למחוק את הפרוורים לחלוטין ולבנותם מחדש.
חלק מהרוקס אכן פורק, אך התוכניות לבניינו מחדש נדחו בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
חלק נוסף ממנו מוטט על מנת לבנות את גשר הנמל בשנות העשרים, והתוכניות לבניינו מחדש נדחו בשנית - הפעם בשל מלחמת העולם השנייה.
ב-1968 הועלתה הצעה לפרק את כל הבניינים ההיסטוריים ברוקס ובמקומם לבנות בתים מודרניים בצפיפות רבה יותר.
קבוצה של תושבים מקומיים הקימה עמותה על מנת להתנגד להצעה, ובמהרה האיגודים המקצועיים הצטרפו להתנגדות זו.
ניסיונות למימוש הצעת הבנייה מחדש גרמו לתסיסה מקומית והפגנות רבות, עד שלבסוף - כמעט עשור לאחר ההצעה המקורית - הוחלט לשפץ את הבניינים ההיסטוריים של הרוקס במקום להרסם.
כיום שורת הבניינים העתיקים של הרוקס על רחוב ג'ורג' הם חלק מהאטרקציות התיירותיות הסובבות את מרכז סידני, וכוללת מספר רב של חנויות מזכרות.
ברוקס מספר רב של חנויות למזכרות מסידני עצמה, הכוללות נופים שניתן לראות מהפרוור - בעיקר סירקולר קווי והסובב אותו.
מדי סוף שבוע (שבת וראשון) מתקיים שוק גדול ברוקס, ברחוב ארגייל, הכולל מעל למאה דוכנים שמוכרים בגדים, תכשיטים, רהיטים, מזון מבושל ומזכרות.
השבילים בין הבתים הישנים זכו למיפוי כשבילי תיירים, והם מובילים לאתרים היסטוריים כגון ביצורי דאווס פוינט (אחד מהביצורים העתיקים ביותר בניו סאות' ויילס), מצפה סידני ובית קדמן - הבית העתיק ביותר בניו סאות' ויילס ששרד, ומתוארך ל-1818.
ברוקס מצויים הפאבים העתיקים ביותר בניו סאות' ויילס, על פי טענת בעלי הבתים.
בקרבת הרוקס מוזיאון אחד: המוזיאון לאמנות מודרנית בסידני.
ברוקס מצויה גם מכללת ההכשרה לאמנות מסחרית - CATC, הממוקמת באחד הבניינים העתיקים בקרבת הנמל.
רוקפור-סור-סולזון היא עיירה במחוז אוורון בדרום צרפת.
העיירה ממוקמת על רמת לזראק, ומפורסמת בגבינת הרוקפור, אשר מיוצרת בה.
חלק נכבד ממקומות התעסוקה בעיירה קשורים לייצור הגבינה (בעיקר גידול כבשים עבור החלב המשמש את הגבינה).
סמוך לעיירה נמצאות מספר מערות הנושאות את השם מערות קמבלו (Cambalou).
המערות הללו בעלות תנאים אקלימיים ייחודיים, אשר תרמו להיווצרות זן העובש Penicillium roqueforti, המאפיין הייחודי של גבינת הרוקפור.
בתחילת המאה ה-14, צו של המלך שארל השישי העניק לעיירה לראשונה בלעדיות בייצור הגבינה.
הצו הנוכחי, שנכנס לתוקף ב- 1925, הרחיב את גבול הבלעדיות גם ליישובים אחרים בסביבה, מה שגרם להצטמצמות האוכלוסייה בעיירה.
רוקסטאר גיימס היא חברת פיתוח והפצת משחקי מחשב מהגדולות בתעשייה.
משרדיה הראשיים נמצאים בניו יורק, ארצות הברית, וכיום, החברה נמצאת בבעלות החברה Take-Two Interactive.
החברה נוסדה במהלך שנת 1998 על ידי המפיקים סאם האוזר, דן האוזר, טרי דונובן, ג'יימי קינג וגרי פורמן, וכיום בבעלות החברה יש עשרה אולפני פיתוח המפוזרים בעולם.
היא ידועה בעיקר בזכות סדרת המשחקים המצליחה Grand Theft Auto.
סמליל שם שנים הערותRockstar Dundeeמאז 2020הוקמו בשנת 2008 ונמצאים בסקוטלנד, נרכשו באוקטובר 2020 על ידי חברת האם Take-Two Interactive.
Rockstar India מאז 2016 דניאל סמית עומד בראש האולפן בתור המנהל הכללי.
ממוקם באותם המשרדים של Rockstar London.
Rockstar Leeds מאז 1997 בעבר היו ידועים כ-Mobius Entertainment, וכיום נמצאים באנגליה.
ידועים בזכות גרסת ה-Microsoft Windows של המשחק L.A.
Rockstar Lincoln מאז 1999 אחראיים לאיכות האבטחה, ונמצאים באנגליה.
בעבר היו ידועים בשם Tarantula Studios.
Rockstar London מאז 2005 הוקמו בשנת 2005, ולקחו את הפיתוח של Manhunt 2 אחרי סגירתו של Rockstar Vienna.
לאחרונה פיתחו גרסה לנייד למשחק Midnight Club: Los Angeles.
Rockstar New England מאז 1999 הוקמו בשנת 2008 ונמצאים בארצות הברית.
בעבר היו ידועים בשם Mad Doc Software.
פיתחו את הגרסה של Bully ל-Xbox 360 ול-PC.
Rockstar North מאז 1987 הוקמו בשנת 2002 ונמצאים בסקוטלנד, ובעבר היו ידועים בשם DMA Design.
ידועים בעיקר בזכות משחקי Grand Theft Auto ומשחקי Manhunt.
Rockstar San Diego מאז 1994 בעבר היו ידועים כ-Angel Studios, ופיתחו את מנוע ה-RAGE, שמשמש בפיתוח רוב המשחקים של Rockstar Games.
בנוסף, ידועים בזכות פיתוח Red Dead Revolver, פיתוח Red Dead Redemption 2, פיתוח סדרת Smuggler's Run, פיתוח שני המשחקים הראשונים של Midtown Madness, ופיתוח סדרת Midnight Club.
בולי יצא ב-17 באוקטובר 2006, ויצא בגרסה מחודשת למחשב ולקונסולות ב-21 באוקטובר 2008. בולי הוא משחק אקשן הרפתקאות של חברת רוקסטאר.
כשיצא זכה לקהל מעריצים אדוק.
בולי מתרחש בפנימיה בדיונית באנגליה, ומספר את סיפורו של ג'ימי הופקינס.
הופקינס ילד פושע כבן 15 שמנסה להיות פופולרי בחברה.
המשחק הוא משחק עולם פתוח אשר מתרחש בעיירה בדיונית בשם 'בולוורת'.
המשחק מביא איתו משחקיות מגוף שלישי אשר נותנת לכם שלל אפשריות תנועה כגון: ברגל, סקייטבורד, קטנוע, אופניים או קרטינג.המשחק שוחרר ב-4 במרץ 2008 ל־Xbox 360 ול־Wii, וב-21 באוקטובר 2008 עבור Microsoft Windows.
לאחר מכן בולי שוחרר מחדש ל-PlayStation 4 ולמחשב האישי (סטים).
רוקסלייד הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #3 מספטמבר 2003, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
רוקסלייד הוא האלטר אגו של סאנטו ואקארו, תלמיד מוטאנט ממוצא אמריקאי-איטלקי באחוזת אקסבייר בעל חוזק על-אנושי והיכולת ליצור לעצמו מגן אנושי על ידי הטמעת אדמה סלעית לגופו.
חזותו מכוסה בגרניט, בצורה שדומה לחבר ארבעת המופלאים הדבר.
חבר לשעבר של יחידת הליונס.
לאחר אירועי "בית אם", רוקסלייד הוא מבין היחידים ששמר על כוחותיו.
חבר טוב של ג'וליאן קלר וססילי קינקייד.
למרות חזות סטראוטיפית מוקדמת של בריון, ואקארו הפך עד מהרה לחבר קרוב ושומר טוב לב.
רוקסי מיוזיק הייתה להקת ארט רוק בריטית שהוקמה ב-1971, הוציאה אלבומים רבים שזכו להצלחה בינלאומית, והופיעה ברחבי העולם.
נחשבת לאחת מלהקות הארט רוק המשפיעות ביותר בתחומה.
הלהקה נוסדה על ידי בריאן פרי שהפך לדמות המובילה, מחבר השירים ולסולן הלהקה ועל ידי בסיסט הלהקה גרהם סימפסון.
שאר חברי הלהקה הם פיל מנזנרה בגיטרה, אנדי מקיי בסקסופון ופול תומפסון בתופים וכלי הקשה.
בעבר היו חברים בלהקה גם המוזיקאים בריאן אינו בקלידים ואדי ג'ובסון בקלידים ובכינור.
עד היום הקליטה הלהקה שמונה אלבומי אולפן, שהאחרון שבהם "Avalon" יצא בשנת 1982. למרות שלאחר מכן לא יצא אלבום אולפן חדש ללהקה, היא המשיכה להופיע, וסיבוב ההופעות האחרון שלה נערך במהלך 2011 לרגל ציון 40 שנה להקמתה.
בשנת 2014 טען פיל מנזנרה בריאיון למגזין רולינג סטון כי הלהקה אינה פעילה מאז 2011, ואין עוד לחבריה כל רצון לשוב להופיע שוב יחד.
על אף שהלהקה זכתה להצלחה בעיקר בבריטניה ואוסטרליה בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, השפעתה משמעותית על להקות הפאנק המוקדמות, להקות הגל החדש והרכבי מוזיקה אלקטרונית.
שניים מחברי הלהקה הראשונים, בריאן פרי ובריאן אינו, הצליחו גם בקריירת סולו כשזה האחרון אף הפך לאחד מהמפיקים המבוקשים בעולם המוזיקה.
מגזין המוזיקה רולינג סטון דרג את הלהקה במקום 98 בדירוג 100 האמנים החשובים בכל הזמנים.
רוקסן דוסון (שמה המלא באנגלית: Roxann Dawson; נולדה ב-11 בספטמבר 1958) היא שחקנית, מפיקה ובמאית אמריקאית, המוכרת בעיקר כב'לאנה טורס מסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
בשנת 1980 קיבלה דוסון תואר שני מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
העבודה המקצועית הראשונה שלה כשחקנית הייתה בהפקה של "שורת המקהלה" בברודוויי.
היא המשיכה בקריירת במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90, כאשר מדי פעם הופיעה בתפקיד קטן בקולנוע או בטלוויזיה.
בשנת 1994 דוסון החלה לגלם את דמותה של ב'לאנה טורס, המהנדסת החצי-אנושית חצי-קלינגונית בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", תפקיד אותו גילמה במשך כל שבע עונות התוכנית.
עבור עבודתה בתוכנית הזאת, היא קיבלה מועמדויות לפרס אלמה שלוש שנים ברציפות (1998-2000), ובשנת 2001 קיבלה פרס אלמה על הישג מיוחד.
בין תפקידיה הטלוויזיוניים השונים כלולות הופעות בסדרות "Nightingales", "משמר המפרץ", "המפענחת", "Matlock", "Jake and the Fatman", "The Untouchables", "Any Day Now", "ללא עקבות", "The Lyon's Den", "The Division", הגרסה האמריקאית של "Coupling" וסדרת המדע הבדיוני "שבעה ימים".
כמו כן היא העניקה את קולה לפרק של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
בזמן עבודתה כשחקנית ב"מסע בין כוכבים: וויאג'ר", דוסון ביימה לראשונה את אחד מפרקי עונה 6 של הסדרה - "Riddles", ששודר בספטמבר 1999. מאוחר יותר, דוסון ביימה את החלק השני של הפרק הכפול "Workforce" בעונה 7 של סדרה זו, וכן מספר פרקים של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
כמו כן, היא ביימה פרקים של "מכושפות", "The O.C.", "Close to Home" (בו היא ביימה את שחקן מסע בין כוכבים קונור טריניר), "אבודים", ,גיבורים", "הות'ורן", "המפענחת", "פשע מן העבר", "Caprica" (בהפקת רונלד ד.
מור, מפיק במסע בין כוכבים), "המנטליסט" ו-"טרמיי".
בשנת 2010 היא ביימה את הפרק "Teacher and Pupils" של עונה 2 של הסדרה "שקר לי", ואת הפרק "On Tap" של עונה 2 של הסדרה "האישה הטובה".
ב-2018 ביימה את הפרק השישי במספר של הסדרה "The Chi" ברשת שואוטיים.
בשנת 2019 ביימה את סרט הדרמה הנוצרי "Breakthrough" בבימוי בכורה לאחר שנים של בימוי סדרות טלוויזיה.
בשנת 2023 ביימה את פרק הבכורה של סדרת הקומדיה השחורה "סיפור האימה של דולורס רואץ'" מבית אמזון פריים וידאו.
בשנת 2024 ביימה שני פרקים מתוך סדרת המותחן והמד"ב "חומר אפל" (אנ') של רשת אפל TV פלוס.
המחזה הראשון שכתבה דוסון, Passage Through the Heart, הועלה לראשונה בשנת 1997 באוניברסיטת מינסוטה.
היא גם כתבה, ביחד עם דניאל גרהאם, טרילוגיה של רומני מדע בדיוני, Entering Tenebrea (), Tenebrea's Hope (), ו-Tenebrea Rising ( -03611-4).
רוקסן הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של פרד שפיסי.
זהו עיבוד קולנועי מודרני של המחזה סיראנו דה ברז'ראק משנת 1897 מאת אדמון רוסטאן.
את התסריט כתב סטיב מרטין, אשר מככב בסרט לצידה של דריל האנה.
אדם עם אף גדול במיוחד ושמו צ'ארלי, מפקד מכבי אש בעיירה, עוזר לגבר נאה ריקני למדי (כריס) להשיג אישה יפה ושמה רוקסן החושבת שהוא הגבר המושלם.
הכל יוצא מכלל שליטה כאשר רוקסן מתאהבת בכריס.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותסטיב מרטיןסי.די.דריל האנהרוקסןריק רוסוביץ'כריס מק'קונילשלי דובאלדיקסי
רוקפורד היא עיר הממוקמת על שתי גדות נהר רוק שבצפון מדינת אילינוי שבארצות הברית, מושב המחוז של מחוז ווינבאגו.
העיר מכונה לעיתים קרובות "עיר היערות" והיא בירת מחוז ווינבאגו שבאילינוי.
כפי שדווח במפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר התגוררו 152,871 תושבים ובאזור המטרופולין של העיר התגוררו 348,360 תושבים.
רוקפורד היא העיר ה-160 בכמות האוכלוסייה בארצות הברית.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, רוקפורד הייתה העיר השנייה בגודלה במדינת אילינוי.
נכון לשנת 2014, העיר עדיין הכי מאוכלסת מחוץ למטרופולין של שיקגו.
בשנים 1834 – 1835 הגיעו לראשונה מתיישבים אל רוקפורד, ג'רמניקוס קנט, תאצ'ר בלייק, ולואיס למון.
הם הגיעו מגלנה והחלו להתיישב בגדה המערבית של נהר רוק.
אזור זה שהיה בין שיקגו לגלנה נקרא בקיצור Midway (אמצע הדרך) אך נודע במהרה כרוקפורד בגלל ה-Ford (מעבר) נהר שחוצה את נהר רוק.
בשנת 1837 הוקם סניף דואר, בשנת 1839 ההתיישבות הפכה לכפר ובשנת 1852 אושרה כעיר.
העיתון השבועי הראשון פורסם בשנת 1840 והעיתון היומי המצליח הראשון הופיע ב-1877. בין 1830 עד 1930 היו לעיר כבר שלושה עיתונים יומיים מקומיים.
המחצית הראשונה של המאה ה-20 ומלחמות העולם
במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20, רוקפורד עברה מספר שינויים שהרחיבו את נוכחותה מבחינה אזורית ולאומית.
במחצית הראשונה של המאה ה-20, רוקפורד ראתה נהירה של מהגרים מאיטליה וממזרח אירופה.
בנוסף, גורמים כלכליים בזמנו הובילו את העיר לגוון את הבסיס התעשייתי שלה.
בשנת 1910 נוסד זיכיון הארלי דוידסון בפריפורט, אילינוי, על ידי ג'וזף קגל.
ג'וזף קגל והחברה שהקים עברו לרוקפורד בשנת 1923. בשנת 1917 הקים צבא ארצות הברית את מחנה גרנט, אחד ממתקני האימונים הגדולים ביותר בארצות הברית, במטרה לאמן את חיל הרגלים במלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה, המתקן שגודלו היה 73 קמ"ר נסגר.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מחנה גרנט שירת כלשכת גיוס עבור צבא ארצות הברית וכמו כן גם כבית מעצר לשבויים.
ספינת המלחמה 'USS Rockford' נקראה על שם העיר ובמרץ 1944 קיבלה שני 'כוכבי שירות' עבור שירותה במלחמת העולם הראשונה.
קהילות סמוכות שגובלות עם רוקפורד ונחשבות בתוך אזור המטרופולין של רוקפורד הם הערים: לאבס פארק, מצ'אסני פארק, בלווידר.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 152,871 תושבים ו-66,700 משקי בית.
משני גזעים או יותר - 3.6%
אינגריד רוקסנה בלדטי אליאס (בספרדית: Ingrid Roxana Baldetti Elías; נולדה ב-13 במאי 1962) היא פוליטיקאית גואטמלית, האישה הראשונה שכיהנה במשרת סגן נשיא גואטמלה, משנת 2012 עד להתפטרותה על רקע שערוריית שחיתות בשנת 2015.
בלדטי, בת למשפחה קתולית שמרנית מגואטמלה סיטי, סיימה לימודי תואר ראשון בעיתונאות באוניברסיטת סן קרלוס בגואטמלה , ועבדה במספר גופי תקשורת.
במקביל הייתה אשת עסקים ויזמית, והקימה חברה למוצרי טיפוח ורשת סלוני שיער.
היא נכנסה לפוליטיקה הגואטמלית ב-1990 בפעילויות שונות, ונבחרה לקונגרס ב-2004. באוגוסט 2011 התפטרה מהקונגרס לקראת התמודדותה לתפקיד סגן הנשיא לצד המועמד לנשיאות אוטו פרס מולינה, ולאחר ניצחונו בבחירות החלה בכהונתה כאישה הראשונה במשרת סגן נשיא המדינה.
ב-2013 פרסם עיתון גואטמלי תחקיר ממנו עלה כי בלדטי רכשה בתים ומוצרי יוקרה אחרים המעידים על עושר רב ובלתי מוסבר, התחקיר מצא כי בלדטי מחזיקה בחמישה נכסים בשווי כולל של מעל 13 מיליון דולר, סכום שאותו לא יכלה לחסוך משכרה ומשכרו של בעלה.
בתגובה לחקירה שנפתחה נגדה, הפתחה חקירה גם נגד עורך העיתון שפרסם את התחקיר, פעולה שזכתה לגינוי של ארגוני עיתונאים כצנזורה וסתימת פיות.
במאי 2015 התפטרה בלדטי מתפקידה ונעצרה, היא עומדת למשפט בגין פרשיית השחיתות שבה נכרך שמה.
רוקסנה מאתיי (ברומנית: Roxana Matei; 1926 – 16 ביולי 2011) הייתה זמרת מוזיקה פופולרית רומנית, שכונתה "קול הזהב של שנות החמישים".
רוקסנה מאתיי נולד בבוקרשט שברומניה, במשפחת אינטלקטואלים.
בנעוריה נמשכה לסרטים המוזיקליים האמריקאים, למוזיקה של ג'ורג' גרשווין, אירווינג ברלין, קול פורטר, לסגנונות הבלוז והסווינג ולביצועי זמרות כמו אלה פיצג'רלד, דוריס דיי וקטרינה ולנטה.
מאתיי הופיעה לראשונה על בימת חובבים, ב-1955, במופע של "I.P.S.R.
מחייכת), שאורגן על ידי מכון תכנון.
מאתיי הופיעה עם קטעי ג'אז אמריקאיים וזכתה לתגובות חזקות מאוד של קהל נלהב.
הצלחה זו הובילה לכך שהרכבים מוזיקליים שונים הציעו לה להיות הסולנית שלהם.
הקריירה שלה, ברדיו, בטלוויזיה, בתיאטרון ובהקלטות, פרחה.
היא יצאה לסיבובי הופעות ברחבי רומניה, אך גם בארצות זרות.
הביצוע שלה לשיר "דקה אחת" (Un minut), אותו היא שרה בפתיחת המופע של הזמר השווייצרי ויקו טוריאני, היה ללהיט של 1958 ברומניה.
הביצוע שלה לשיר אחר (Pomul cu vrăbii) היה הלהיט של שנת 1960. ברפרטואר שלה היו כמאה שירים, מרביתם ברומנית, אך גם באיטלקית, בצרפתית ובאנגלית.
ב-1972 עזבה מאתיי את רומניה והתיישבה בגרמניה המערבית.
השלטונות הקומוניסטים של רומניה הגיבו בהפסקה מוחלטת של השמעתה והרחקת התקליטים שלה מהחנויות.
מאתיי חיה הרחק מהמופעים ומהעיתונים בגרמניה המערבית עד מותה בעיר קלן.
גופתה, בהתאם לציווי שלה, נשרפה והאפר נשלח לקרובת משפחה שלה בקנדה.
רוקסן גיי היא סופרת פמיניסטית אמריקאית, פרופסור לאנגלית באוניברסיטת פרדו באינדיאנה, עורכת ומבקרת תרבות.
היא מחברת אסופת המאמרים Bad Feminist (פמיניסטית רעה, 2014) שהיה לרב מכר.
גיי היא מהמייסדות של המגזין PANK לשירה ופרוזה וההוצאה לאור Tiny Hardcore Press .
גיי נולדה באומהה, נברסקה, להורים שהיגרו מהאיטי, הבכורה משלושת ילדי המשפחה.
היא בת דודתה של חוקרת מדעי המדינה קלודין גיי.
אביה היה מהנדס אזרחי והמשפחה נדדה בעקבות עבודתו של האב.
היא אהבה ספרות מגיל צעיר והחלה לכתוב כבר בגיל ארבע.
גיי החלה את הלימודים לתואר בוגר באוניברסיטת ייל, אך הפסיקה אותם בשנת הלימודים השלישית ועברה לסן פרנסיסקו בעקבות קשר עם גבר אותו הכירה בהתכתבות.
מאוחר יותר היא השלימה את התואר הראשון באוניבכרסיטת נורוויץ' בורמונט והמשיכה ללימודי מוסמך באוניברסיטת נברסקה - לינקולן.
ב-2010, היא קיבלה תואר דוקטור ברטוריקה ותקשורת טכנית מהאוניברסיטה הטכנולוגית של מישיגן.
לאחר שסיימה את הדוקטורט, גיי החלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת מזרח אילינוי בתקופה זו היא ייסדה את ההוצאה לאור Tiny Hardcore Press .
החל מקיץ 2014 גיי מלמדת באוניברסיטת פרדו כתיבה יצירתית.
בקובץ המאמרים פמיניסטית רעה (2014) בוחנת גיי את היותה פמיניסטית, בשעה שהיא אוהבת דברים שעלולים להתפס כמנוגדים לתפיסה הפמיניסטית.
בכל אחד מהמאמרים היא בוחנת איך פמיניזם משפיע על חייה לטוב ולרע - איך זה לחיות כאישה בעולם.
פמיניסטיות דורשת מעצמן להתנהל על פי הרעיונות הפמיניסטיים בכל תחומי החיים, אולם היא טוענת שלקרוא ווג או להאזין למוזיקת ראפ סקסיסטית לא עושה אותנו פחות פמיניסטיות.
גיי מגדירה פמיניזם כבסיס לתפיסת זכויות האדם והאזרח שלה ועל כן כפמיניסטית היא מגנה על זכויותיהן של נשים אחרות (כולל אלו שבחרו לא לאמץ את התווית הפמיניסטית).
הספר רעב (Hunger: A Memoir of (My) Body), יצא לאור בשנת 2017 ועוסק במזון הגוף ובמאבקים הרגשיים והפסיכולוגיים של גיי כאישה שמנה.
היא מתארת את חייה כאישה שמנה בחברה שמנופובית ובוחנת את החרדות המשותפות הנוגעות בהנאה, בצריכה, במראה חיצוני ובבריאות.
גיי מתארת את גופה כ"לא ממושמע".
בספר היא בוחנת ומתארת את העבר שלה - כולל אונס קבוצתי שעברה בגיל 12 והיה לנקודת מפנה בחיים הצעירים שלה.
היא לא סיפרה להוריה על האונס והפנימה את הבושה.
על מנת להגן על עצמה.
"אכלתי ואכלתי ואכלתי בתקווה שאם אהפוך את עצמי לגדולה, הגוף שלי יהיה בטוח".
גיי מספרת איך בחרה לחיות עם גופה כמו שהוא ולא לשנות אותו ואת תגובות העולם אליה.
2015: פרס מרכז פאן ארצות הברית לכתיבה
2018: פרס למדא לספרות עבור ספרות ביסקסואלית, לספר "רעב"
רוקמת התחרה הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1977 עם איזבל הופר ואיב בניטון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "רוקמת התחרה" משנת 1974 של פסקל ליינה , שזיכה אותה בפרס גונקור.
הסרט הופץ בישראל על ידי גלפנדפילם.
ביאטריס (איזבל הופר) היא בחורה צעירה ופשוטה הגרה עם אמה בפריז ועובדת כמתלמדת במספרת נשים.