tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא האישה הראשונה והאישה האפרו-אמריקאית הראשונה לייצג את דלאוור בקונגרס של ארצות הברית.
כמו כן, היא האישה הראשונה והאפרו-אמריקאית הראשונה המייצגת את דלאוור בסנאט של ארצות הברית.
ליסה בלאנט נולדה בפילדלפיה שבפנסילבניה ב-10 בפברואר 1962, וב-1969 עברה משפחתה לווילמינגטון שבדלאוור.
אביה, טד בלאנט, כיהן במועצת עיריית וילמינגטון, בין היתר כנשיא המועצה.
אמה, אליס לה טרל, עבדה בעסקי קמעונאות.
בלאנט רוצ'סטר למדה באקדמיית פדואה והחלה את לימודיה הגבוהים בקולג' אוניברסיטת וילנובה.
היא לא יכלה לממן בכוחות עצמה את שכר הלימוד לאוניברסיטה, ובעקבות זאת עזבה לאוניברסיטת דלאוור בשנתה השנייה כסטודנטית.
בהמשך עזבה את ארצות הברית והיגרה לאירופה, ובהמשך קיבלה תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת פיירלי דיקינסון שבניו ג'רזי ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת דלאוור.
ב-1989 החלה בלאנט רוצ'סטר להתמחות אצל טום קרפר, שכיהן אז כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחיד של מדינת דלאוור.
לאחר ההתמחות המשיכה לעבוד בסגל של קרפר, ועבדה בצוות המעבר שלו כאשר זה נבחר לתפקיד מושל דלאוור.
קארפר מינה אותה ב-1993 לסגנית מזכיר המחלקה לשירותי בריאות ורווחה של דלאוור וב-1998 מונתה למזכירת המחלקה.
המושלת רות אן מינר מינתה את בלאנט רוצ'סטר למנהלת כוח האדם של מדינה ב-2001.
ב-2004 עזבה בלאנט רוצ'סטר את השירות הציבורי בדלאוור והתמנתה לתפקיד יושבת ראש הליגה העירונית המטרופוליטית וילמינגטון.
במהלך בחירות 2016 בארצות הברית הודיעה על התמודדותה לבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס הבודד של דלאוור.
ב-13 בספטמבר 2016 זכתה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד ובבחירות הכלליות ניצחה ב-8 בנובמבר, יום הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. כאשר הושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2017, הייתה לאישה הראשונה והאישה האפרו-אמריקאית הראשונה לייצג את דלאוור בקונגרס של ארצות הברית.
ב-18 בדצמבר 2019 הצביעה בלאנט רוצ'סטר בעד שני סעיפי ההדחה הראשונה של דונלד טראמפ.
במהלך ההסתערות על הקפיטול ב-6 בינואר 2021, הובהלה בלאנט רוצ'סטר לחדר בטוח ביחד עם חברי קונגרס אחרים.
חרף כללי בית הנבחרים שקבעו עטית מסכה רפואית בשל מגפת הקורונה בארצות הברית, רבים מחברי הקונגרס הרפובליקנים מיאנו לעטות מסכה.
סרטון ויראלי שהופץ במרשתת הראה את בלאנט רוצ'סטר מציעה מסכות לעמיתיה הרפובליקנים, אך הם לכאורה צחקו ממנה וסירבו להצעתה.
ימים אחדים אחר כך, מספר חברי קונגרס אובחנה כחיוביים למחלת נגיף קורונה 2019.
ב-13 בינואר 2021 הצביעה בעד הדחתו של דונלד טראמפ בפעם השנייה.
נכון ל-2022, בלאנט רוצ'סטר הצביעה בעד עמדתו של הנשיא ג'ו ביידן ב-100% מהזמן.
דפוס ההצבעות של בלאנט רוצ'סטר בנוגע לישראל היה מעורב.
היא הצביעה לספק תמיכה צבאית לישראל לאחר טבח שבעה באוקטובר, אך הצביעה נגד מתן סיוע נוסף בנובמבר 2023 ובפברואר 2024. היא הצביעה בעד סיוע באפריל 2024. בספטמבר אותה שנה התנגדה לחוק איסור החרם על ישראל.
ב-21 ביוני 2023 הכריזה בלאנט רוצ'סטר כי תתמודד בבחירות 2024 אל הסנאט של ארצות הברית, בעקבות פרישתו של הסנאטור טום קרפר.
קרפר הביע את תמיכתו בבלאנט רוצ'סטר כיורשתו כבר במהלך מסיבת העיתונאים בה הודיע על פרישתו מהסנאט, מה שהציב את בלאנט רוצ'סטר כמועמדת המובילה של המפלגה הדמוקרטית לסנאט עוד לפני הבחירות המקדימות.
עם ניצחונה בבחירות הכלליות, נהפכה בלאנט רוצ'סטר לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה בסנאט המכהנת לצד אישה אפרו-אמריקאית אחרת, הלא היא אנג'לה אולסוברוקס.
היא גם האישה הראשונה המייצגת את דלאוור בסנאט האמריקאי.
ליסה ברנשטיין היא פרופסור למשפטים ועורכת דין.
כיום היא משמשת כבעלת הקתדרה ע"ש וילסון-דיקינסון למשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו.
בשנת 1986, ברנשטיין סיימה תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו, שם הייתה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, ובשנת 1990 קיבלה דוקטורט מבית הספר למשפטים בהרווארד.
לימדה בפקולטה באוניברסיטת בוסטון (החל משנת 1991) ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון (החל משנת 1995) לפני שהצטרפה לפקולטה באוניברסיטת שיקגו בשנת 1998. ברנשטיין מרצה מדי שנה בסדנאות באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן.
ליסה סטיבנס דיסברו היא פקידת ממשל אמריקאית לשעבר, שכיהנה כתת-מזכירת חיל האוויר של ארצות הברית בשנים 2015–2017 ולמשך כמה חודשים כמזכירת חיל האוויר בפועל.
ליסה דיסברו נולדה בקליפטון פורג', וירג'יניה.
ב-1984 היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת וירג'יניה והתגייסה לחיל האוויר של ארצות הברית שם היא שירתה כקצינה במערך המודיעין של החיל.
ב-1992, לאחר מלחמת המפרץ, היא פרשה משירות פעיל והמשיכה לשרת במערך המילואים של החיל.
היא המשיכה בעבודתה במערך המודיעין הן כעובדת אזרחית עבור משרד הסיור הלאומי והן בשירות המילואים שלה.
בשנים 1995–2014 שימשה דיסברו במגוון של תפקידים במטות המשולבים, כולל כסגנית מנהל המטות המשולבים לבניין הכוחות, משאבים והערכה.
בעת עבודתה שם היא הייתה מדווחת בשנים 2006–2007 ליועץ לביטחון לאומי כיועצת מומחית ליישום מדיניות בבית הלבן.
היא סייעה בתכנון ויישום אסטרטגיית הביטחון הלאומי וייעצה לבית הלבן בסוגיות שונות.
הקריירה הצבאית של דיסברו בת 23 השנים הסתיימה ב-2008, כאשר היא פרשה בדרגת קולונל מכוחות המילואים של חיל האוויר כשתפקידה האחרון היה עוזרת מיוחדת למנהל התוכניות במחלקת חיל האוויר של ארצות הברית.
בינואר 2015 החלה דיסברו לשמש כתת-מזכירת חיל האוויר של ארצות הברית.
עד לאישור מינויה לתפקיד זה על ידי הסנאט בינואר 2016, היא הייתה תת-מזכירה בפועל.
במקביל היא שימשה כסגנית מזכירת חיל האוויר לניהול פיננסי ובקרה בשנים 2014–2016. החל מה-20 בינואר 2017 ועד לאישור מינויה של הת'ר וילסון ב-16 במאי 2017, כיהנה דיסברו כמזכירת חיל האוויר בפועל.
ב-30 ביוני 2017 התפטרה דיסברו מתפקידה כתת-מזכירת חיל האוויר.
מאנובאן לאליסה (בתאית: ลลิษา มโนบาล; בקוריאנית: 마노반 라리사, באנגלית: Manoban Lalisa; נולדה ב-27 במרץ 1997) המוכרת בשמה הפרטי ליסה (בקוריאנית: 리사, באנגלית: Lisa), היא זמרת, ראפרית, רקדנית, שחקנית ודוגמנית תאילנדית הפועלת בדרום קוריאה כחברה בלהקת הבנות בלאקפינק שהורכבה על ידי YG אנטרטיינמנט המכילה ארבע בנות.
מאנובאן ליסה נולדה ב-27 במרץ 1997, בבורי ראם, תאילנד בשם פראנפריה מאנובן לאמא תאילנדית ואבא חורג שווייצרי, וגדלה בתור בת יחידה.
כאשר גדלה, שינתה את שמה הרשמי ללאליסה.
מגיל צעיר, ליסה התעניינה בתעשיית הפופ הקוריאני, היא העריצה את הלהקות "Big Bang" ו-"2NE1" ולכן תמיד חלמה לגדול ולהיות זמרת וכוכבת קיי-פופ.
בספטמבר של שנת 2009, הרכב הריקודים של ליסה התחרו בתחרות LG Entertainment Million Dream Sanan World ששודרה ב־MCOT HD וזכו בפרס "הקבוצה המיוחדת ביותר".
ליסה בנוסף השתתפה בתחרות השירה "Top 3 Good Morals of Thailand" בה השתתפה בתור נציגת בית הספר בו היא למדה.
בשנת 2010, ניגשה ליסה לאודישן של החברה YG אנטרטיינמנט שהתרחש בתאילנד.
ליסה דורגה במקום הראשון, והיא היחידה שעברה את האודישן מבין 4,000 המועמדים אשר ניגשו.
ליסה גויסה לתוכנית המתאמנים של YG באופן רשמי ב-11 באפריל 2011 ובכך הפכה למתאמת הראשונה של החברה שאינה קוריאנית במקור.
במרץ 2015, ליסה דגמנה למותג בגדי רחוב "Nona9on", ולאחר מכן גם דגמנה למותג הקוסמטיקה הדרום קוריאני "Moonshot" ב-2016.
ב-8 באוגוסט 2016 פרצה ליסה עם בלאקפינק, כאשר הופיעו לראשונה עם סינגל הבכורה "Boombayah" המרכיב את פלייליסט הבכורה המורחב שלהן Square Up, אותו הן הוציאו בשילוב עם מיני-אלבום אחר בשם Kill This Love, ביחד עם שני אלבומים ביפנית בשם, Blackpink in Your Area ו-Blackpink.
ב-26 ביוני 2020, יצא ללהקה סינגל קאמבק חדש בשם "How You Like That", שהגיע למקומות הראשונים בטבלאות להיטים ברחבי העולם.
בלאקפינק מתוכננת להתאחד ב-2025, אך פרטי האיחוד עדיין לא ברורים.
ב-21 בספטמבר 2018, לוהקה ליסה לתוכנית דוקומנטרי בשם "Real Man 300" של רשות השידור MBC בתפקיד קבוע, הסדרה לוקחת כוכבים דרום קוריאנים, בנים ובנות כאחד, ומעבירים אותם טירונות ומסלולי הכשרה של הצבא הדרום קוריאני.
תפקיד זה היה התפקיד הקבוע הראשון של ליסה בתוכנית טלוויזיה מאז הופעת הבכורה שלה עם בלאקפינק.
מאוחר יותר באותה שנה, זכתה ליסה בפרס "אופי השנה" בטקס "פרסי הבידור של MBC לשנת 2018" ב-5 בנובמבר של שנת 2018, חשפה ליסה את ערוץ היוטיוב שלה, אותו היא מתחזקת עד היום בשם "Lilifilm", אליו היא מעלה סרטונים קצרים על המסעות שלה עם בלאקפינק וסרטוני ריקוד.
נכון ליוני 2020, לליסה יש למעלה מ-3.18 מיליון מנויים לערוץ, והיא קיבלה את כפתור פליי המוזהב של יוטיוב (אשר ניתן לערוצים עם מעל למיליון מנויים).
ב-15 באוקטובר 2019, הודיעה ליסה שתיקח חלק בעונה השלישית של תוכנית ריאליטי הישרדותית סינית בשם "Idol Producer" כמנטורית לריקוד.
ב-22 באוגוסט 2021 פרסמה ליסה פוסט רשמי אודות אלבום סינגל חדש שהיא הולכת להוציא.
ב-27 באוגוסט נחשף שלשיר ייקראו "Lalisa" על שמה.
נכון לשנת 2024, ליסה מתמקדת בקריירת סולו וייסדה חברת ניהול ותקליטים בשם Lloud בשיתוף פעולה עם RCA רקורדס.
באוגוסט של אותה השנה, פורסם שליסה תופיע בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024, שיתקיים ב-11 בספטמבר 2024 בניו יורק.
ליסה תופיע לראשונה כסולנית על הבמה המרכזית של MTV בעקבות הצלחת הסינגל "Rockstar" והשיר "New Woman" שבו משתתפת רוסליה.
הסינגלים הקרובים שלה משלבים שיתופי פעולה עם מפיקים ידועים כמו מקס מרטין וטובה לו.
ליסה היא בעלת הזכויות על המאסטרים של המוזיקה שלה, דבר חריג בעולם הקיי-פופ, שבו רוב הכוכבים מנוהלים ישירות על ידי חברות התקליטים שלהם.
בשנת 2024, היא החלה להופיע בתעשיית הבידור גם כשחקנית, כולל בעונה שלישית של הסדרה "הלוטוס הלבן" של HBO.
בנובמבר 2024, ליסה הכריזה על אלבום בכורה בשם Alter Ego, שייצא ב-28 בפברואר 2025. האלבום כולל חמש דמויות שליסה מגלמת, כל אחת מייצגת אישיות ייחודית.
הדמויות מיוצגות על ידי חמש נקודות בכוכב, שהפך לסמל מרכזי בקמפיין.
האלבום מלווה בקליפ שהופץ בערוץ היוטיוב של ליסה.
כחלק מתוכנית המתאמים של YG, ליסה הייתה צריכה ללמוד מספר שפות נוספות, מה שהפך אותה לרב-לשוניות.
היא דוברת מספר שפות כגון תאית, אנגלית, קוריאנית, יפנית וסינית ברמה בסיסית מאוד.
בעקבות הליהוק של ליסה בתור דוגמנית למותג הקוסמטיקה הדרום קוריאני "Moonshot", נהפכה ליסה לפרזנטורית הרשמית של המותג בסין במרץ 2018. ב-25 ביולי 2019, ליסה הפכה להיות הפרזנטורית באופן רשמי ובלעדי לקולקציה החדשה שהושקה בתאילנד של "Moonshot".
הקולקציה כללה שישה מוצרים שעליהם מוטבעת החתימה של ליסה באריזה.
ב-28 במרץ 2019, נחשף שליסה חתמה על עסקה עם AIS בתאילנד כהפרזנטורית הראשית שלהם, AIS היא מפעילת הטלפונים הגדולה ביותר בתאילנד, ובכך נהפכה ליסה לפרזנטורית בעלת המשכורת הגבוהה ביותר בחברה.
בנוסף לכך, קמפיין הפרסום שלה דורג במיקום הכי גבוה בתאילנד כקמפיין המשתלם ביותר.
ב-11 במאי 2019, נהפכה ליסה לפרזנטורית של הסמסונג גלקסי S10 בתאילנד, חלקי הקידום הראשונים של ליסה למוצר פורסמו ב-14 במאי.
ליסה היא גם הפרזנטורית למשחק טלפון נייד בשם "Ragnarok M: Eternal Love" ובנוסף לכך, ליסה מופיעה במשחק מדי פעם ב"Midnight Party", החל ביולי 2019.
בינואר 2020, ליסה הצטרפה לצד מינו, זמר בלהקת "Winner" שמיוצג גם הוא על ידי YG אנטרטיינמנט בתור הפרזנטורית של בגדי הספורט של המותג אדידס תחת הכותרת "SS20 season My Shelter clothing range".
בעקבות הפופולריות של ליסה בסין בעקבות החלק שלקחה בתור מנטורית ריקוד בסדרה "Youth With You", נחשף שליסה היא הדוברת החדשה של מותג מרכך כביסה של החברה iQiyi.
בנוסף לכך, באותו החודש נחשף שליסה היא הדוברת החדשה של חברת ייצור החלב בין הגדולות בסין בשם "Mengniu Dairy" למותג יוגורט בשם "Zhengouli"
בינואר 2019, נהפכה ליסה לבמאית תמונות יצירתית ואסתטית של החברה הצרפתית היוקרתית Celine.
בנובמבר של אותה שנה, "Penshoppe", חברת ביגוד חשפה שליסה הצטרפה למשפחת החברה בתור פרזנטורית ראשית שלהם.
בעזרת החברה YG אנטרטיינמנט, ליסה פרסמה מהדורה מוגבלת של אלבום תמונות בשם "0327" המורכב כולו מתמונות אשר ליסה צילמה בעצמה דרך מצלמת פילים.
אלבום התמונות פורסם ביום ההולדת של ליסה, ב-27 במרץ 2020.
ב-17 בספטמבר 2019, לאחר אסון טבע בתאילנד, שיטפון אשר גרם להרס כבד על למעלה מ-32 מחוזות ברחבי תאילנד, בלוגרית, אופנה בשם "Koi Onusa", קרובת משפחה של ליסה, חשפה שליסה תרמה כ-฿100,000 לקרן גיוס כספים של השחקן התאילנדי "Bin Bunluerit" אשר סייע לאנשים אשר איבדו את בתיהם ולתמיכה באנשים הנפגעו מהאסון.
נכון ליוני 2023, ליסה היא כוכבת הקיי-פופ הנעקבת ביותר באינסטגרם וכעת יש לה יותר מ-94 מיליון עוקבים.
כאשר ליסה הייתה על שער המגזין "Harper's Bazaar" בתאילנד, שזהו גם השער הראשון בו היא הופיעה, דווח כי כל ה-120,000 עותקים מודפסים של אותו מגזין אזלו.
דווח גם כי בדרך כלל מודפסים כ-30,000 עותקים רגילים וכ-60,000 עותקים כאשר סלבריטאי מופיע על שער המגזין, כמות העותקים שהודפסה כאשר ליסה הופיעה על שער המגזין, שהיא פי 2 מכמות העותקים לסלבריטאים (כ-120,000 עותקים), כל העותקים אזלו ולא כל דרישות הקהל נענו בנושא המלאי וזמינות המגזין.
לאחר נוכחותה של ליסה בתערוכת האופנה של "Celine" לקולקציית גברים ב-2020 בפריז, צרפת ופרסום תמונה של הסטייל והלבוש אותו לבשה ליסה ברשתות החברתיות שלה דווח שהחיפושים ברשת על ליסה, המותג Celine, הבגדים והאקססוריז שלבשה זינקו בכ-66% ביוני 2019.
שנה שם תפקיד הערות 2017 Lisa TV קאסט 3 פרקים 2018 Real Man 300 6 פרקים 2020 Idol Producer עונה 3 מנטורית 12 פרקים2025הלוטוס הלבןמוקתפקיד מרכזי בעונה השלישית
ליסה בוצ'ר היא דוגמנית אנגלייה.
בוצ'ר נולדה בלונדון, ב-1987 זכתה בתחרות דוגמנות של מגזין Elle הבריטי, לאחר שסיימה את בית הספר עבודתה הראשונה הייתה עבור ראלף לורן בניו יורק.
צלם האופנה נורמן פרקינסון כינה אותה "הפנים של שנות התשעים".
היא הופיעה על שערי מגזינים כמו הרפרס בזאר וווג.
היא הופיעה במספר פרסומות ובין היתר לחברת הקוסמטיקה "מקס פקטור".
בנוסף היא גם הוציאה קו תכשיטים משלה.
היא הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של בריטניה".
לאחר שצמד הסטייליסטיות טריני וסוזנה עזבו את הגשת תוכנית האופנה "What Not to Wear" היא החליפה אותן בהנחיית שתי עונות נוספות של התוכנית ביחד עם ביחד עם הזמרת והשחקנית מיקה פריס.
היא הייתה נשואה לשף מרקו פייר וייט, אחרי כן התחתנה עם שחקן הפולו גבריאל דונוסו ונולדו להם שתי בנות.
ליסה ג'רדין הייתה היסטוריונית וסופרת בריטית יהודייה, אשר נודעה בעיקר בזכות עבודתה המחקרית בתחומי המדע והאמנות של תקופת הרנסאנס וראשית אירופה המודרנית.
במקביל לעיסוקה המחקרי, ג'רדין הייתה מעורבת בייסוד ושימשה כיושבת ראש של המרכז לעריכת חיים ומכתבים באוניברסיטת קווין מרי בלונדון.
כהוקרה על תרומתה, זכתה ב להיסטוריה עבור ספרה "Going Dutch" והייתה חברה פעילה ב.
ליסה ג'רדין נולדה באוקספורד כבת בכורה להורים שהיו בנים של מהגרים יהודים מלטביה ופולין.
אביה היה יעקב ברונובסקי – מתמטיקאי מפורסם בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית.
אמה ריטה קובלנטס הייתה ציירת ופסלת.
על פי עדותה, כשהייתה ילדה, אביה טיפח את יכולות החשיבה שלה באמצעות משחקי שחמט ותרגילי מתמטיקה.
כשהייתה בת 11 קיבלה מלגה לבית הספר התיכוני צ'נטלאם לבנות.
כשהייתה בת 15 עברה משפחתה ללונדון והיא נשארה בצ'נטלאם כתלמידת פנימייה.
לאחר שסיימה את לימודיה בצ'נטלאם ניסתה להתקבל לניוטון קייברידג'.
היא כשלה בפעם הראשונה, אך בפעם השנייה הצליחה להתקבל.
את התואר הראשון החלה במתמטיקה אך עברה לספרות אנגלית.
את תוארה השני בספרות אנגלית, היא עשתה באוניברסיטת אסקס וסיימה בהצטיינות.
במהלך לימודיה העבירה שלוש שנים במחקר במכון ורבורג.
את הדוקטורט שלה היא כתבה בקיימברידג' על הפילוסוף האנגלי מהמאה ה-16 פרנסיס בייקון.
ב-1969, היא נישאה לניקולס ג'רדין.
היא סיפרה כי אימצה את שם משפחתו כדי לא להרגיש שהיא עומדת בצילו של אביה שהיה מתמטיקאי מפורסם.
ב-1979 השניים התגרשו, וליסה ג'רדין שמרה את שם משפחתו.
ב-1982 נישאה לג'ון הראה, לשניים יש ילד משותף.
ליסה ג'רדין כיהנה כחוקרת וכמרצה בכמה מוסדות אקדמיים מובילים בבריטניה, כולל אוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת קווין מרי בלונדון והקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
בנוסף, היא הרחיבה את פעילותה המחקרית וההוראתית לארצות הברית, שם לימדה לתקופות באוניברסיטאות יוקרתיות כמו קורנל, פרינסטון וג'ונס הופקינס.
בשנת 2002 הקימה ג'רדין ועמדה בראש המרכז לחקר חיים ומכתבים (The Center for Editing Lives and Letters), מוסד שהתמחה בשימור ומחקר של ארכיונים באמצעות שילוב של ידע אקדמי וטכנולוגיה מתקדמת.
בין השנים 2008 ל-2014 היא שימשה כיושבת ראש הרשות הממשלתית לפיקוח על מרפאות פוריות ומרכזי מחקר באנגליה ובאירלנד.
כמו כן, כיהנה כמנהלת הארכיון הלאומי הבריטי בדצמבר 2001, וכנאמנה של מוזיאון ויקטוריה ואלברט במשך שמונה שנים.
תפקידים ציבוריים נוספים כללו חברות במועצה לנכסים מלכותיים במשך חמש שנים והיותה נשיאת החברה ההורולוגית העתיקה.
בנוסף, ג'רדין שימשה כפטרונית של "התאחדות הרשומות והארכיונים" ושל פרס אורנג'.
בשנים 2013–2014 היא עמדה בראש התאחדות המדע הבריטית.
לאורך חייה, הייתה ג'רדין דמות ציבורית בולטת, כשהתארחה בתוכניות טלוויזיה ורדיו וכתבה מאמרים וטורים לעיתונים רבים.
היא הותירה אחריה מורשת מחקרית עשירה הכוללת למעלה מחמישים מאמרים אקדמיים ושבעה עשר ספרים באורך מלא.
ג'רדין קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד בספרות אנגלית מאוניברסיטת סנט אנדרוז, אוניברסיטת שפילד אלהם (Sheffield Hallam University) והאוניברסיטה הפתוחה.
הייתה חברת כבוד בקינג קולג'.
היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד במדעים מאוניברסיטת אברדין.
ב-2009 היא זכתה ב על ספרה "Going Dutch".
ב-2012 קיבלה את מדליית הנשיא הבריטית.
באותה שנה גם נהייתה חברת כבוד באגודת המדע הבריטית.
ב־2014 זכתה בפרס פרנסיס בייקון לספרות, פילוסופיה וטכנולוגיה.
ב-25 באוקטובר 2015 הלכה ליסה ג'רדין לעולמה לאחר מאבק במחלת הסרטן.
ליסה יוהנסון (Lisa Johansson; נולדה ב-27 באוקטובר 1981) היא זמרת מטאל גותי שוודית בלהקת Draconian המנגנת דת'-דום גותי.
היא ידועה בקולה המלאכי הצלול, הברור ומלא האנרגיה.
היא עזבה ב-2011 משום שרצתה להקדיש יותר זמן למשפחתה ובייחוד לבנה.
החליפה אותה בלהקה הזמרת הייקה לנגהנס מדרום אפריקה.
בשנת 2022 חזרה ליסה ללהקה והייקה עזבה.
ליסה העידה על עצמה שהיא שרה מאז ומתמיד, ושמוזיקה הייתה תמיד חלק ממנה.
הזמרת האהובה עליה ומקור השראתה היא שרון דן אדל מ-Within Temptation.
בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה, יוהנסון עובדת כמוכרת ומעצבת פרחים.
היא אוהבת טבע, אמנות ועיצוב.
מחוז ליסבון הוא מחוז לאורך החוף המערבי של פורטוגל.
במחוז נמצאת עיר הבירה ליסבון, העיר הגדולה במדינה, והמרכז הכלכלי והתרבותי החשוב במדינה.
מבחינה מנהלית, מחולק מחוז ליסבון ל-16 מועצות עירוניות.
שם המועצה המקומיתשם בפורטוגזיתבירת המועצה המקומיתאוכלוסייה (נכון ל-2021)אלנקרAlenquerאלנקר44,428אמדורהAmadoraאמדורה171,719ארודה דוס וינהוסArruda dos Vinhosארודה דוס וינהוס13,983אזמבוז'הAzambujaאזמבוז'ה21,421קדאבלCadavalקדאבל13,382קשקאישCascaisקשקאיש214,134ליסבוןLisboaליסבון544,851לוריסLouresלוריס201,646לורינהLourinhãלורינה26,261מפרהMafraמפרה86,523אודיבלסOdivelasאודיבלס148,156אוירסOeirasאוירס171,802סינטרהSintraסינטרה385,954סובראל ממונטה אגרקוSobral de Monte Agraçoסובראל ממונטה אגרקו10,542טורס ודרסTorres Vedrasטורס ודרס83,130וילה פרנקה דה שירהVila Franca de Xiraוילה פרנקה דה שירה137,659
ליסה אדמס, באנגלית: Lisa Adams (נולדה ב-1955) היא ציירת אמריקאית שהתפרסמה באמצע שנות ה-80. היא ידועה בעיקר בזכות ציורי השמן שלה של עולמות דמיוניים העוסקים במציאות אישית וקולקטיבית כאחד.
עבודותיה הוצגו במקומות שונים בעולם ונמצאות באוספים ציבוריים רבים.
היא חיה ועובדת במרכז העיר לוס אנג'לס, קליפורניה.
ליסה אדמס ידועה בעיקר בזכות ציורי השמן שלה של עולמות דמיוניים העוסקים במציאות אישית וקולקטיבית.
אף שעבודתה אינה עוסקת ישירות בנושאים הנובעים משינויי אקלים או אסון אקולוגי, הציורים שלה מתייחסים לשינוי משמעותי בחשיבה האנושית ובכוכב הלכת שלנו.
הם מקשרים בין תחומי ההפשטה והייצוג, של המדומה והממשי, בסופיות של העולמות הטבעיים ובני האדם.
במקום להציג אמת עובדתית, עבודתה פועלת בין מטפורה לדמיון טהור כדי למזג את ההיבטים הללו בהצלחה ייצוג של מציאות חדשה.
עבודותיה של אדמס הוצגו מ-2010 עד 2018 על ידי גלריית CB1 בלוס אנג'לס, שם הציגה חמש תערוכות יחיד.
בין היתר תערוכתה Second Life מ-2013 נסקרה ב-LA Times על ידי הולי מאיירס.
תערוכת היחיד האחרונה שלה, הוצגה מ-12 בינואר עד 17 בפברואר 2019, במרכז העיר לוס אנג'לס.
אדמס ידעה שהיא תהיה אמנית כבר בגיל עשר לאחר שראתה רפרודוקציה של יצירתו של סלבדור דאלי.
היא גם נזכרת שהוקסמה מהסרט הקצר של צ'ארלס וריי אימס "כוחות עשר" ומציור לא אובייקטיבי של קארל בנג'מין.
ב-1981, זמן קצר לאחר שסיימו את לימודיהם באוניברסיטת קלרמונט, עברו אדמס והאמן קרייג קאופמן לסוהו בניו יורק.
לעיתים קרובות היא התייחסה לתקופה ההיא כאל החינוך האמיתי שלה, שם הושפעה מאמנים כמו סוזן רוטנברג וג'וליאן שנאבל.
עבודתו של אדמס נכללה בתערוכות קבוצתיות באיסט וילג' ובסוהו.
ב-1985 היא חזרה ללוס אנג'לס והמשיכה בקריירה שלה כציירת.
אדמס ציירה בצורה מופשטת במשך יותר מעשור, ובסופו של דבר התנסתה בחומרי אמנות לא שגרתיים, כמו לינוליאום.
היא גם למדה כיצד לרתך ולעבוד בעץ, תוך שילוב פלדה ולוחות מעוצבים כאלמנטים אינטגרליים בציוריה.
היא חשבה על חקירותיה על צורה היברידית זו של יצירות אמנות כפסל תלוי על קיר.
בתחילת שנות ה-2000 אדמס קיבלה מענק כדי להמשיך בניסויים בעבודת וידאו.
בנוסף לעיסוקה בסטודיו, אדמס עבדה על פרויקטים של אמנות ציבורית שכללו את ספריית סניף ווסט ואלי ברסדה, קליפורניה, תחנת הכיבוי מס' 64 בווטס, לוס אנג'לס.
פרויקט האמנות הציבורי האחרון שלה הוא תחנת צ'אטסוורת' בקו המטרו של לוס אנג'לס, שהושלמה ביוני 2012.
אדמס חיתה ועבדה בסלובניה, פינלנד, יפן, הולנד וקוסטה ריקה ונסעה רבות ברחבי אירופה ואסיה.
אדמס לימדה במחלקות אמנות רבות ברחבי לוס אנג'לס ומחוצה לה, כולל אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת קלרמונט, האקדמיה לאמנויות ועיצוב, ליובליאנה, סלובניה, אוטיס קולג' לאמנות ועיצוב בסנטה מוניקה.
המכללה לעיצוב, אמנות ואדריכלות, היא חיברה מספר ספרים על ציור, המציגים את תורתה בין 1997 ל-1999. היא גם העבירה סדנאות לעיצוב בעיר Gifu, יפן, ועוד.
העבודה של ליסה אדמס נמצאת באוספים הציבוריים: מוזיאון סן חוזה לאמנות, קרן אדוארד פ.
אלבי, מוזיאון לונג ביץ' לאמנות, מוזיאון פישר לאמנות, מוזיאון פרדריק ר.
ליסה גיי המילטון היא שחקנית אמריקאית שגילמה תפקידים בסרטים, בטלוויזיה ועל הבמה.
היא ידועה בעיקר בתפקידה כמזכירה/עורכת דין רבקה וושינגטון בדרמה המשפטית "הפרקליטים" (1997–2003).
היא גם גילמה את סיליה ג'ונס ב-"בית הקלפים" (2016) והשופטת מארי הולדר ב"סנגור במבחן".
בתיאטרון התפרסמה בהופעותיה במחזות "מידה כנגד מידה" (איזבלה), "הנרי הרביעי"חלקים I ו-II (ליידי הוטספר), "שיר העמק" של אתול פוגארד ו"רציחות מדינת אוהיו".
המילטון הייתה גם בחבר השחקנים המקורי בהפקות בברודוויי של "שיעור הפסנתר" של אוגוסט וילסון ו"פנינת האוקיינוס" .
בשנת 2005 היא זכתה בפרס פיבודי על יצירה ובימוי של הסרט התיעודי Beah: A Black Woman Speaks משנת 2003.
המילטון נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, אך בילתה את רוב ילדותה בסטוני ברוק, ניו יורק על החוף הצפוני של לונג איילנד.
אביה, איירה וינסלו המילטון, ג'וניור, הגיע מבסמר, אלבמה, ואמה, אלינור אלברטין "טינה" בלקוול לשעבר, הייתה ממרידיאן, מיסיסיפי.
שני ההורים סיימו את לימודיהם בקולג'ים שחורים היסטוריים - טינה למדה בטלדגה בזמן שאיירה הלכה למורהאוס.
איירה עבדה במשך זמן מה כמהנדס ולאחר מכן נכנס לעסקים כקבלן.
טינה סיימה תואר שני בעבודה סוציאלית ועבדה שנים רבות עבור הצופים.
המילטון התאהבה בתיאטרון בגיל צעיר.
במהלך שנות ה-70, היא ראתה כמה הפקות באוף ברודוויי של חברת נגרו אנסמבל.
היא נרשמה לאוניברסיטת קרנגי מלון כדי ללמוד תיאטרון, אך לאחר שנה התקבלה לבית הספר לאמנויות על שם טיש של אוניברסיטת ניו יורק, שם קיבלה תואר ראשון בתיאטרון ב-1985. לאחר מכן היא המשיכה ללימודי תואר שני בבית הספר ג'וליארד, שם קיבלה תואר שני בדרמה בשנת 1989.
באחד מתפקידיה הבולטים הראשונים, היא שיחקה מול קווין קליין ב"מידה כנגד מידה" בפסטיבל שייקספיר בניו יורק.
ההופעות הבימתיות של המילטון ב-"מהומה רבה על לא דבר", "טרטיף" ו"שני אדונים מוורונה", הקנו לה מוניטין של שחקנית דרמטית רצינית.
בשנים 1995–1996, גילמה זמרת דרום אפריקאית צעירה ושאפתנית ב"שיר העמק" של אתול פוגארד מה שהקנה לה פרס אובי, פרס קלרנס דרוונט, ומועמדויות נוספות.
על תפקידה בתור סוזן אלכסנדר בסרט של אדריאן קנדי, "The Ohio State Murders" זכתה המילטון לשבחי המבקרים, לפרס האובי השני שלה, ולמועמדות לפרס.
המילטון הופיעה בעשרות סרטי קולנוע, כולל "האמת על צ'רלי" ו"אהובה" של הבמאי ג'ונתן דמה, "פשע אמיתי" של קלינט איסטווד, סרטים העצמאיים ועוד.
היא עבדה על כמה פרויקטים עם הבמאי רודריגו גרסיה, בעיקר סרטיו "עשרת סיפורי אהבה זעירים", ו"אמא וילד".
המילטון זכתה בפרס פיבודי בשנת 2005 על יצירה ובימוי של הסרט התיעודי "Beah: A Black Woman Speaks" משנת 2003. הסרט מספר את סיפורה של השחקנית השחורה החלוצה בי ריצ'רדס, שפרצה דרך עבור שחקניות אפרו-אמריקאיות.
שתי הנשים נפגשו על הסט של Beloved" (1998)".
במהלך השנתיים הבאות, המילטון רשמה יותר מ-70 שעות מהשיחות שלהם.
סרטה של המילטון חקר את האקטיביזם הפוליטי של ריצ'רדס כמו גם את שירתה.
הסרט זכה בפרס הגדול של חבר השופטים בפסטיבל הסרטים האמריקאי.
לאחר מותה של ריצ'רדס בשנת 2000, המילטון שיתפה פעולה עם המאייר ר' גרגורי כריסטי כדי להפוך את אחד משיריה לספר ילדים.
הספר "Keep Climbing Girls" יצא לאור על ידי סיימון ושוסטר ב-2006.
המילטון שיחקה את התפקיד של מליסה בסדרת הטלוויזיה "Men of a Certain Age", סדרת טלוויזיה קומית בכיכובם של ריי רומנו, אנדרה בראואר וסקוט באקולה שרצה בין השנים 2009 ל-2011.
בסתיו 2010, המילטון החלה לשמש כסגל בבית הספר לתיאטרון של המכון לאמנויות בקליפורניה.
היא נשואה מ-2009 להיסטוריון רובין קלי .
91)"2021החיים עצמםהדודה מיהבפרק: "Birth Mother"הטירוןהרופאה של הנריבפרק: "Brave Heart"2022עלייתה ונפליתה של אליזבת' הולמסג'ודית' בייקרתפקיד חוזרסנגור במבחןהשופטת מארי הולדרתפקיד חוזר: עונה 12022-23לייקרס: קבוצה מנצחתגריסטין ג'ונסוןתפקיד חוזר2023Class of '09Tayo's Momתפקיד חוזר2023–2025וויל טרנט (אנ')אוולין מיטשל5 פרקים2024גאוןאלברטה ויליאמס קינגתפקיד חוזר: עונה 4נאשמים (אנ')לנור סקילינגפרק: "Marcus' Story"
שנה הצגה תפקיד תיאטרון 1990 שיעור הפסנתר חן תיאטרון וולטר קר 2004 פנינה של האוקיינוס מרי השחורה 2019 אל תיגע בזמיר קלפורניה תיאטרון שוברט
ליסה ג'יין סמית , ידועה בשם עט L.
Smith, הייתה סופרת אמריקאית של ספרות נוער, הידועה בעיקר בזכות סדרת הספרים רבי-המכר שלה, "יומני הערפד", שעובדה לסדרת טלוויזיה מצליחה.
ספריה, במיוחד "יומני הערפד" ו"עולם הלילה", הופיעו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס והיו מועמדים לחמישה פרסים.
סמית נולדה ב-4 בספטמבר 1958 בפורט לודרדייל, פלורידה.
בילדותה גדלה בוילה פארק, קליפורניה, ולמדה בתיכון וילה פארק.
שם קיבלה את ההשראה לכתיבה ממורתה לאנגלית, זואי גיבס.
סמית למדה פסיכולוגיה ניסיונית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
מאוחר יותר למדה באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו כדי לקבל הסמכה להוראה.
סמית' החלה את הקריירה שלה כמורה בבית ספר יסודי, אך עזבה בשנת 1989 לאחר שלוש שנים כדי לפתח קריירת כתיבה.
סמית' אמרה שהיא הבינה לראשונה שהיא רוצה להיות סופרת אי שם בין גן הילדים לכיתה א', "כאשר מורה שיבחה שיר נוראי שכתבתי", והיא החלה לכתוב ברצינות כבר בבית הספר היסודי.
הספר הראשון שלה, The Night of the Solstice, שנכתב במהלך התיכון והקולג', פורסם על ידי הוצאת מקמילן בשנת 1987, ואחריו יצא Heart of Valor בשנת 1990. שני הספרים לא נמכרו היטב, שכן הם שווקו לילדים בגילאי 9–11 במקום לקהל הצעיר-בוגר שסמית' כיוונה אליו.
סדרת הספרים יומני הערפד הוזמנה על ידי אליס דונר, עורכת ב-Alloy Entertainment, בשנת 1990. סמית' כתבה מיד את הסצנה שבה אלנה, בוני ומרדית' מקשטות את אולם ההתעמלות והגיבורה פוגשת את דיימון (סצנה שנכללה מאוחר יותר בספר הראשון).
לגבי שאר הדמויות, היא התאימה דמויות מספר שכתבה למבוגרים בשם The Garden of Earthly Delights.
היא בחרה למקם את עלילת The Vampire Diaries בווירג'יניה משום שיש לה שם משפחה, והיא שאבה השראה מהעיירות הקטנות ואורח החיים באזור.
שלוש טרילוגיות נוספות יצאו לאחר מכן: המעגל הסודי (1992), המשחק האסור (1994) וחזונות אפלים (1995).
הספר הראשון בסדרת עולם הלילה פורסם בשנת 1996, ואחריו יצאו עוד שמונה ספרים במהלך השנתיים הבאות.
בשנת 1998, סמית' יצאה להפסקה של עשור מכתיבה, וחזרה בשנת 2008 עם אתר אינטרנט חדש וסדרת סיפורים קצרים חדשים.
הספר האחרון בסדרה יומני הערפד שנכתב כולו על ידי סמית' (The Return: Midnight) יצא במרץ 2011. סמית' הגישה טיוטה של הספר הבא בסדרה (The Hunters: Phantom), אך לאחר מחלוקת בנוגע להתפתחות עלילתית מרכזית, המעורבות שלה הופסקה על ידי המו"ל, והספר נערך מחדש על ידי סופר צללים.
ספרי ההמשך בסדרת יומני הערפד נכתבו מאז על ידי כותבי צללים.
כמו כן, סמית' הוחלפה בסדרת The Secret Circle על ידי סופרת הצללים אוברי קלארק.
בשנת 1998, סמית' יצאה להפסקה של עשר שנים מכתיבה כדי לטפל בילדיה של אחותה, לאחר שגיסה אובחן עם מלנומה.
במהלך תקופה זו, אמה נפטרה מסרטן ריאות.
בשנת 1991 התגוררה סמית' בקונקורד (קליפורניה), ובהמשך עברה לדנוויל, קליפורניה.
עד מותה הייתה במערכת יחסים עם עורכת הדין ג'ולי דיוולה.
בסוף 2015, סמית' כמעט מתה ממחלה בלתי מאובחנת של גרנולומטוזיס עם פוליאנגאיטיס, שהובילה לאשפוז של חודשיים ולחיבור למכונת הנשמה במשך מספר שבועות.
היא סבלה מנזק חמור לכליות, ללב, לכבד ולכיס המרה.
סמית' נפטרה מסיבוכים של מחלה אוטואימונית בבית חולים בוולנאט קריק קליפורניה, ליד ביתה שבדנוויל, ב-8 במרץ 2025, בגיל 66.
ליסה הרטמן בלאק היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
הרטמן נולדה וגדלה ביוסטון, היא הייתה בתפקיד הראשי בסדרה "טאביתה", ספין אוף של מעשי כשפים, היא גילמה את בתם המכשפה של סמנתה ודארן סטיבנס, היא גם שרה את שיר הנושא של הסדרה.
ב-1981 שיחקה בסרט "Deadly Blessing" לצד שרון סטון, ב-1984 שיחקה בקומדיית הסקס "Where the Boys Are '84", במהלך שנות השמונים שיחקה באופן קבוע באופרת הסבון נוטס לנדינג, ב-1987 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Roses Are for the Rich" ששודר ב-"CBS", וב-1994 שיחקה בסרט "Search for Grace" לצד קן וול שגם שודר בערוץ.
ב-1992 שיחקה בסדרה "2000 Malibu Road" העוסקת בארבע נשים הגרות יחדיו בבית על החוף.
כזמרת הוציאה ב-1976 את אלבומה הראשון הנקרא על שמה, ב-2000 הייתה מועמדת לפרס גראמי.
ב-1991 נישאה לזמר קלינט בלאק ונולדה להם בת.
ליסב נאיף עיסאת הוא כדורגלן ישראלי-רומני המשחק בעמדת הבלם במכבי חיפה ובנבחרת רומניה.
עיסאת נולד בחיפה כבן בכור לאבא איש צבא ממוצא בדואי ולאמא ממוצא ערבי ישראלי ויהודי רומני.
עיסאת התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי חיפה אליה הצטרף בגיל 7 והתקדם בקבוצות הגיל של המועדון עד לקבוצת הנוער.
בקיץ החל להבחן בהפועל חדרה וב-20 באוגוסט הושאל למועדון עד לסיום העונה.
ב-21 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-1 להפועל באר שבע.
ב-21 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד מכבי נתניה.
בסיום העונה, חדרה ירדה לליגה הלאומית וחזר למכבי חיפה.
ב-24 ביולי 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו במכבי חיפה בתיקו 1-1 נגד טורפדו ז'ודינו הבלארוסית במסגרת מוקדמות הקונפרנס ליג.
בצעירותו, עיסאת שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.
בספטמבר זומן לסגל נבחרת רומניה.
ב-9 באוקטובר 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד 0–1 את .
ב-18 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רשמית בניצחון 1–7 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026
ליס ברק־ברנסן היא מתמטיקאית והיסטוריונית של המדע והמתמטיקה ממוצא דני–שווייצרי, הידועה במיוחד במחקריה על האסטרונומיה הבבלית ועל שיטות חישוב ותצפית במסופוטמיה העתיקה.
שימשה כפרופסורית להיסטוריה של המדע ב.
היא למדה מתמטיקה (עם מסלול משני בפיזיקה) באוניברסיטת קופנהגן וסיימה את התואר בשנת 1970. לאחר מכן השלימה תואר דוקטור בהיסטוריה של המתמטיקה באוניברסיטת בזל בשנת 1974; נושא עבודת הדוקטור עסק בפרשנות אסטרונומית לכתובות מאתר המאיה טיקאל.
במהלך שנות ה־70 עבדה במספר מוסדות אקדמיים, בהם אוניברסיטת קופנהגן ואוניברסיטת המדינה של ניו יורק בסטוני ברוק (Stony Brook University), וכן תקופות מחקר בגרנובל וברגנסבורג.
לאחר תקופה של הפסקה מן המחקר לשם גידול משפחה, חזרה למסלול אקדמי מתקדם וכתבה הביליטציה בשנת 1997 באוניברסיטת גתה בפרנקפורט.
לאחר מכן המשיכה שם כמרצה בכירה עד שהצטרפה לאוניברסיטת רגנסבורג.
תחום התמחותה של ברק־ברנסן הוא היסטוריה של המדעים המדויקים בעת העתיקה, ובעיקר מסורות החישוב והתצפית של האסטרונומיה הבבלית.
עבודתה עוסקת בשחזור שיטות חיזוי מסופוטמיות על בסיס לוחות בכתב יתדות, ובניתוח היחס בין תצפיות שמימיות לבין אלגוריתמים חישוביים שהתפתחו במסופוטמיה.
שנת 360 הימים והלוחות המסופוטמיים
אחד ממחקריה הידועים הוא הדיון ב-"שנת 360 הימים" במסופוטמיה.
במאמרה "The 360-Day Year in Mesopotamia" היא מציגה הבחנה בין לוח פולחני/אזרחי ירחי-שמשי, שבו החודשים הם בני 29 או 30 יום לפי הירח, לבין "לוח מינהלי" סכמטי, שבו לצורכי חישוב וחשבונאות הושוו החודשים ל־30 יום קבועים (ולכן השנה חישובית כ־360 ימים).
מחקר זה משמש נקודת ייחוס בדיונים על האופן שבו מוסדות מנהל וכלכלה יכלו "להחליק" את הזמן לצרכים ארגוניים, לצד זמן פולחני/אסטרונומי שתלוי בירח ובעונות.
אסטרונומיה בבלית: שיטות חיזוי ותצפית
ברק־ברנסן עסקה בהרחבה גם בשיטות בבליות לחיזוי תופעות ירחיות ובאיסוף וארגון של שיטות שונות המופיעות בלוחות אסטרונומיים, ובתפקידן של תצפיות שיטתיות בבניית מודלים חישוביים.
ברק־ברנסן יזמה את סדרת הסדנאות "Regensburg" שעסקה במחקר האסטרונומיה הבבלית, ואיגדה חוקרים מובילים בתחום לדיונים ממוקדים.
פעילות זו זוכה לאזכורים במסגרות ביוגרפיות ומחקריות עליה.
בשנת 2009 נבחרה ברק־ברנסן כחברה באקדמיה לאופולדינה.
בשנת 2017 יצא לאור ספר מאמרים לכבודה בעריכת ג'ון סטיל ומתייה אוסנדרייבר.
ליסה ואלרי קודרו היא שחקנית, זמרת וקומיקאית יהודייה-אמריקאית, הידועה בעיקר בשל גילום דמותה של פיבי בופה בקומדיית המצבים "חברים" (1994–2004).
קודרו זכתה בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית בשנת 1998, מתוך חמש עשרה מועמדויות סך הכול.
קודרו נולדה וגדלה בשכונת אנסינו שבלוס אנג'לס, קליפורניה להורים יהודים.
קודרו אף חגגה בת מצווה.
כל משפחתה ממוצא יהודי אשכנזי שבאה מרוסיה, הונגריה, בלארוס וגרמניה.
(נולדה שטרן, 1934), היא סוכנת נסיעות ואביה, ד"ר לי נ.
קודרו, הוא רופא העוסק במחקר כאב ראש, מה שהשפיע על בחירת תחום לימודיה.
היא למדה בתיכון ויליאם הווארד טאפט בלוס אנג'לס, והשלימה תואר ראשון בפסיכוביולוגיה במכללת ואסר, במשך כ-8 שנים עסקה במחקר.
מחקרה המשיך את מחקר אביה, ועסק בכאב ראש.
בסוף שנות ה-80 נטלה קודרו חלק בפעילותה של קבוצת שחקני תיאטרון מאולתר, שם התיידדה עם קונאן אובריין ואף הייתה לבת-זוגו לזמן-מה.
ב-1990 ניסתה להתקבל לסאטרדיי נייט לייב, אך הפקת התוכנית בחרה בשחקנית אחרת.
בשנת 1993 התקבלה קודרו לסדרה פרייז'ר ופוטרה במהלך צילומי פרק הפיילוט.
תפקידה הטלוויזיוני המשמעותי הראשון היה אורסולה בופה, מלצרית מעופפת בסדרה "משתגעים מאהבה".
בעקבות תפקיד זה קיבלה קודרו את אחד התפקידים הראשיים בסדרה "חברים" (1994–2004).
היא גילמה בסדרה את פיבי בופה.
על תפקיד זה היא זכתה ב-1998 בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית והייתה מועמדת לו חמש פעמים נוספות.
דמותה של אורסולה, שגילמה קודרו ב"משתגעים מאהבה", שולבה גם במהלך הסדרה "חברים" בתור אחותה התאומה הזהה של פיבי.
בעקבות הצלחת הסדרה, בשתי העונות האחרונות שלה קיבלה תשלום של מיליון דולר לפרק (כשאר חמשת כוכבי הסדרה האחרים).
בשנת 1998 היא דיבבה את דמותה של אפרודיטה (אלת היופי והאהבה היוונית) ב"הרקולס הסדרה".
בזמן שהשתתפה ב"חברים", הופיעה קודרו גם בסרטים הקומיים "רומי ומישל - פגישת מחזור", "ההפך ממין", "שיחה ממתינה", "בואו נדבר על זה" ו"בואו נדבר על זה פעם שנייה" ובסרט הדרמה "וונדרלנד".
ב-2005 עלתה לשידור ב-HBO הסדרה הקומית "הקאמבק", בה השתתפה קודרו כשחקנית ראשית, יוצרת, כותבת ומפיקה בפועל (יחד עם מייקל פטריק קינג).
הסדרה צולמה בסגנון של תוכנית מציאות וקודרו גילמה בה את ואלרי צ'ריש, שחקנית כושלת שמנסה לחזור לתהילתה הישנה.
הסדרה זכתה לביקורות מעורבות בקרב המבקרים והקהל, ובכל זאת לא זכתה לרייטינג גבוה וירדה בתום עונתה הראשונה.
בין השנים 2010–2012, הפיקה קודרו בפועל את הגרסה האמריקאית לתוכנית הדוקומנטרית הבריטית "מי אתה חושב שאתה?", אשר שודרה במשך 3 עונות ברשת NBC, והופיעה באחד הפרקים.
ב-19 ביולי 2011, עלתה לשידור ברשת שואוטיים הסדרה הקומית "טיפול אונליין" בה משתתפת קודרו כשחקנית ראשית, כותבת ומפיקה בפועל.
"טיפול אונליין" היא סדרת אינטרנט בת ארבע עונות (וממשיכה לעונה חמישית) אשר הוחלט להעלות אותה לשידור כסדרה בטלוויזיה.
קודרו משחקת בסדרה את פיונה ואליס, תרפיסטית שהגתה רעיון לסוג טיפול חדש – "טיפול באינטרנט".
הסדרה נרכשה לשידור בישראל באוקטובר 2012 על ידי חברת הכבלים HOT.
במאי 2018 עלתה גרסה ישראלית לסדרה בערוץ כאן 11 בשם "הפסיכולוגית".
בשנת 2014 חודשה הסדרה "הקאמבק" בכיכובה.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן "הבחורה על הרכבת" לצידם של אמילי בלאנט, לוק אוונס, אליסון ג'ני, אדגר רמירס ולורה פריפון.
בשנת 2020 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "המקום הטוב".
שם גילמה את פאטי, פילוסופית מיוון העתיקה שלאחר שהגיעה למקום הטוב, מרגישה שאינה נהנית משום דבר שם.
באותה שנה גם השתתפה בתוכנית ספיישל של כוכבי "חברים", שהתאחדו ונפגשו באולפן הצילומים המקורי והעלו זכרונות מהסדרה.
התוכנית הופקה עבור HBO MAX.
ב-27 במאי 1995 התחתנה קודרו עם מישל סטרן, פרסומאי צרפתי אותו פגשה בצילומים של "חברים".
ב-7 במאי 1998 נולד בנם, ג'וליאן מוריי.
ההיריון של קודרו שולב במהלך העונות הרביעית והחמישית של הסדרה "חברים", שבמהלכן דמותה של פיבי שימשה אם פונדקאית לשלישייה עבור אחיה פרנק ואשתו שלא יכלו להביא ילדים לעולם.
בשנת 2009, קודרו, ביחד עם עוד שחקנים, תסרטיאים ומפיקים חתמו על מודעה הקוראת לפסטיבל טורונטו לא למנוע את הקרנת הסרטים הישראלים, בתגובה לעצומה שהתנגדה לכוונה להתמקד בתל אביב של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו באותה שנה.
אני אוהב אותךדניס2009בית מלון לכלביםלואיז סקאדרבוקר כחול בהירסאליפייפרמןקלייר דאןנוער שולייםקארן ברטוןהאישה האחרתד"ר קרוליין שולגם מפיקה בפועל2010באה בקלותגברת גריפית'2014שכניםקרול גלדסטון2016אל אמריקנו: הסרטלוסילדיבובשכנים 2קרול גלדסטוןהבחורה על הרכבתמרת'ה2017שולחן 19בינה קאפבייבי בוסג'ניס טמפלטוןדיבוב2019מה הסיכוי?קתריןחורשות את הלילהשרמיין אצלר2020שחקי אותה בוסיתשיי וויט'מור2021בייבי בוס 2: עסק משפחתיג'ניס טמפלטוןדיבוב2022עדיף נייט מאשר לעולם לא (אנ')היידי2025ההורותלידי
גם יוצרת, תסריטאית ומפיקה בפועל2006אבא אמריקאיהרוח של חג המולדדיבוב; פרק: "The Best Christmas Story Never Told"2008–2014טיפול אונלייןפיונה וואליססדרת רשת; תפקיד ראשי (4 עונות); 113 פרקים
גם יוצרת, תסריטאית ומפיקה בפועל2010קוגר טאוןד"ר איימי אוונספרק: "Rhino Skin"2011Allen Gregoryשיילהדיבוב; פרק: "Mom Sizemore"2011–2015טיפול אונלייןפיונה וואליסתפקיד ראשי (4 עונות); 43 פרקים
גם יוצרת, תסריטאית ומפיקה בפועל2013וונדל ווינינטשהפרק: "Swindel & Vinnie"סקנדלג'וזפין מרקוס4 פרקים2015בוג'ק הורסמןוונדה פירסדיבוב; 7 פרקים2016אנג'י טרייבקה (אנ')מוניקה ויויקארפרק: "Pilot"2016–2019קימי שמידטלורי-אן שמידט3 פרקים2018גרייס ופרנקישירי3 פרקים2019Ghosting: The Spirit of Christmasסרט טלוויזיה של Freeform
מפיקה בפועל2020המקום הטובהיפאטיהפרק: "Patty"מוות ל-2020ג'נט גרייס סוזןספיישל של נטפליקס2020–2022חיל החללמגי ניירד8 פרקים2020–2021מיי וג'ורג'לינדהתפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים2021חברים: האיחודעצמהספיישל של HBO Max
גם מפיקה בפועל2021–הווהHouseBrokenהאנידיבוב; 11 פרקים2022ריק ומורטיטירנוזאורוס רקסדיבוב; פרק: "Juricksic Mort"2024שודדי הזמן (אנ')פנלופהתפקיד ראשי; 10 פרקיםמתבייתיםלידיה מורגןתפקיד ראשי; 8 פרקים
ליסה מארי סימפסון היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון".
דמותה של ליסה מדובבת על ידי ירדלי סמית'- הדמות הקבועה היחידה שיש לה מדבב ייחודי משלו (אחרי מות מרשה וולאס, המדבבת של גב' קפרבל).
הדמות נוצרה ועוצבה על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס.
שמה מבוסס על שמה של אחותו של גריינינג.
ליסה היא בתם של הומר ומארג' סימפסון והאחות של בארט ומגי.
ליסה היא הבת האמצעית, בת שמונה, ומתאפיינת בסקרנות, שאפתנות וכן בחוכמה גבוהה במיוחד, כאשר לליסה IQ העומד בין 156-159 (משתנה עם העונות).
כמו כן, ליסה יודעת לדבר איטלקית וקורנית ומומחית בניגון בסקסופון טנור ונחשבת לחובבת מוזיקת ג'אז, עם נטייה מיוחדת לאלבום Birth of the Cool של מיילס דייוויס מ-1957. בפרק Moaning Lisa היא קיבלה השראה ועזרה ביציאה מדיכאון מהמוזיקאי ג'יימס מרפי.
ליסה היא תלמידה למופת שאף התקבלה כחברה בארגון MENSA של ספרינגפילד, ואת רוב זמנה היא מעבירה בקריאה ובלימודים.
ליסה היא צמחונית אדוקה, פמיניסטית, בעלת מוסר גבוה, חוש צדק מפותח ופעילה פוליטית למען שחרור טיבט.
כמו כן, ליסה היא תומכת מוצהרת של המפלגה הדמוקרטית.
ליסה היא היחידה מבני משפחתה שאינה נוצרית - היא המירה את דתה לבודהיזם בעקבות אכזבתה משינויים שעברה הכנסייה המקומית בעירה, אבל עדיין חוגגת חגים נוצריים.
לאורך כל עונות הסדרה, מנסה מילהאוס ואן הוטן לשכנע את ליסה להיות חברה שלו, אך ליסה מתנגדת.
למרות ההתנהגות הבוגרת לגילה, נוהגת ליסה לצפות בסרטוני "איצ'י וסקראצ'י" האלימים במיוחד וכן לשחק בבובות ובצעצועים.
במהלך כמעט כל פרקי הסדרה, לובשת ליסה שמלה אדומה ועונדת שרשרת חרוזים לבנה.
בעונות מתקדמות היא מגלה ידע בתכנות ואף פיתחה (עם שותפה) אפליקציית קונרד, לחיזוי השלכות לפוסטים ותגובות באינטרנט.
בעונה השביעית ליסה הפכה לצמחונית עקב ביקור בחווה.
היא מוכנה לאכול חרקים כדי להשלים חלבונים.
היא הודתה פעם שהיא חושבת לעבור לטבעונות, ואף נראית שותה חלב סויה לפעמים, אבל בסוף העונה ה-20 היא אמרה להומר שהיא דווקא אוהבת חלב אמיתי והיא אוכלת לעיתים קרובות ביצת עין לארוחת בוקר.
ליסה רנדל היא פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת הרווארד, העוסקת בפיזיקת חלקיקים, בתורת המיתרים ובקוסמולוגיה.
היא האישה הראשונה שקיבלה קביעות במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון והפיזיקאית התאורטית הראשונה שקיבלה קביעות ב-MIT ובהרווארד.
רנדל למדה בתיכון סטויווסנט היוקרתי בניו יורק, בכיתה בה למד גם הפיזיקאי בריאן גרין, וסיימה את לימודיה ב-1980. היא קיבלה תואר BA מאוניברסיטת הרווארד ב-1983, ושם גם השלימה את עבודת הדוקטורט שלה ב-1987, בהנחייתו של הווארד ג'ורג'י (Howard Georgi).
לאחר תקופה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עבודת בתר-דוקטורט במעבדת לורנס ברקלי, ומשרת מרצה זוטר בהרווארד, הצטרפה ב-1991 לפקולטה לפיזיקה ב-MIT.
בין 1998 ו-2000 שימשה כפרופסור במינוי משותף בפרינסטון וב-MIT, וב-2001 חזרה להרווארד כפרופסור מן המניין.
היא חברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (American Academy of Arts and Sciences) ובחברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society).
בסתיו 2004 הייתה הפיזיקאי התאורטי המצוטט ביותר בחמש השנים הקודמות.
מחקרה של רנדל עוסק בחלקיקים אלמנטריים ובכוחות היסוד, והיא מעורבת בחקר מגוון רחב של מודלים, האחרון שבהם כולל ממדי מרחב נוספים (Randall-Sundrum model).
היא עסקה גם בסימטריית-על, observables של המודל הסטנדרטי, תפיחה קוסמית, באריוגנזה, התאוריה המאוחדת הגדולה, תורת היחסות הכללית ותורת המיתרים.
לרנדל יצאו מוניטין גם מחוץ לעולם האקדמיה.
הספר שכתבה, "מעברים מעוקמים: חשיפתה של תעלומת הממדים הנסתרים ביקום", נכלל ברשימת 100 הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס לשנת 2005. מגזין ניוזוויק הגדיר אותה כ"אחת הפיזיקאים התאורטיים המבטיחים בדורה" ניוזוויק, גיליון 2 בינואר 2006. ביולי 2006 התפרסם ראיון אתה במגזין המדע הפופולרי Discover.
במאי 2007 הופיעה רנדל ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של הטיים מגזין (Time 100), בקבוצת "מדענים והוגי דעות".
ליסון גרוב או ליסון גרואוב היא שכונה (הקרויה על שם הרחוב העובר במרכזה) בצפון רובע הסיטי של וסטמינסטר של לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
השכונה ממוקמת בסמוך למגרש הקריקט לורדס שנמצא ביער סנט ג'ון.
ממערב לשכונה נמצאים פדינגטון ורחוב ווטלינג, במזרחה נמצאת שכונת מרילבון ובמזרחה נמצאים רחוב בייקר וריג'נטס פארק.
עד שלהי המאה ה-18 היה האזור בו ממוקמת השכונה אזור כפרי.
המלחין ג'וזף היידן התגורר בחווה באזור במשך זמן קצר באביב 1791. במהלך המאה ה-19, עם התפשטותה וגידולה המהיר של לונדון הוויקטוריאנית הפכה השכונה לשכונת פועלים ענייה, ונחשבה לאחת משכונות העוני הירודות ביותר של העיר - ויותר ממחצית מ-50,000 תושביה היו עניים ירודים.
שיעורי הפשיעה בה היו גבוהים ביותר, והשכונה הייתה מרכז של זנות.
על פי ספרו של תומאס בימז שוטרי לונדון פחדו להיכנס לשכונה ונהגו להלך בה בזוגות.
דמותה של אליזה דוליטל ממחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון (שעל בסיסו נוצרו המחזמר וסרט הקולנוע "גבירתי הנאוה") היא מליסון גרוב.
ליסה פרץ (נולדה ב-17 באוגוסט 1972) היא עורכת ועיתונאית ישראלית.
עורכת-מייסדת של מוסף התרבות של העיתון "גלובס".
שימשה בשנים 2014–2021 עורכת "גלריה-שישי" ומוסף "ספרים" של העיתון "הארץ".
ב-2024 התמנתה לתפקיד ראש מנהל התרבות בעיריית חיפה.
פרץ נולדה בשם ליסה קוצויאניס בניו ג'רזי שבארצות הברית, לסוזאן שוורצקופף קידר, ישראלית אמריקאית, ולאתנאסיוס קוצויאניס, יווני שהיגר לארצות הברית בשנת 1970 לאחר שירותו כקצין בכיר בחיל הים המלכותי של יוון.
האם סוזאן ובתה ליסה עלו לישראל והתגוררו בקריית שמונה.
אמה נישאה בשנית ושם נישואיה השניים הוא פרץ.
הופעתה התקשורתית הראשונה של ליסה פרץ הייתה בשנת 1984, בתשדיר בחירות של רשימת הליכוד, אשר עורר תשומת לב רבה, ולאחר שידורו היא אף נפגשה עם ראש הממשלה יצחק שמיר.
בתשדיר הוצגה כליסה פרץ, שם שאימצה אחר כך כשמה המקצועי.
לאחר שסיימה את לימודיה במגמה עיונית בתיכון "המתמיד" בעיר, התגייסה לצה"ל ושירתה ביחידת "אגרופן" של חיל האוויר, בבסיס סירקין.
לאחר שחרורה מצה"ל בשנת 1992, עברה להתגורר בתל אביב והחלה לעבוד כעיתונאית במקומון "זמן תל אביב" של עיתון מעריב וכיסתה תחומי תרבות וחיי לילה.
בשנת 1993 עברה למקומון "העיר" של רשת שוקן, ובו שימשה כתבת מגזין וכתבה את הטור השבועי "ליסה בארץ הפלאות".
בד בבד פרסמה כתבות מגזין במוסף "הארץ".
בסוף 1998 חזרה למעריב, ושם שימשה כתבת מגזין במוספים "סופשבוע", "תרבות מעריב" ו"סגנון", אגב התמקדות בתרבות ואופנה.
בה בעת כתבה את הטור האישי "ספורט אלגנט" בשבועון הטלוויזיה "רייטינג", מאז הקמתו בשנת 2000 ובמשך שמונה שנים.
טור זה עסק לראשונה בקשרים הסמויים והגלויים בין עולמות הבידור, הטלוויזיה והתרבות הפופולרית לעולם האופנה המקומי והבין-לאומי, על היבטיו הרחבים.
בשנת 2003 מונתה לעורכת מוסף האופנה והלייף-סטייל "סגנון" של מעריב, הרואה אור מדי יום רביעי.
היא שימשה בתפקיד זה עד 2008. בתקופת כהונתה כעורכת "סגנון", עבר המוסף לפורמט כרומו מלא, בהיקף עמודים גדול מבעבר.
היא חוללה שינויים מרחיקי לכת במוסף, כשהעבירה את כובד המשקל לתכנים מובהקים של אופנה, תוך התמקדות בהיבטים המסחריים-חברתיים-תרבותיים של תחום זה בישראל ובעולם.
ביוני 2008 עזבה את מעריב ומונתה לעורכת מוסף התרבות היומי "גלריה" בעיתון "הארץ".
מסוף 2014 ערכה במשך שבע שנים את "גלריה" בשישי ואת מוסף הספרים.
באוגוסט 2021 פרסם העיתונאי אבנר הופשטיין באתר זמן ישראל תחקיר על התעמרות בעבודה לכאורה של פרץ בעובדים הכפופים לה.
שישה חודשים לאחר פרסום התחקיר עזבה פרץ את "הארץ".
בינואר 2022 הצטרפה למערכת העיתון "גלובס" ומונתה לעורכת של מוסף התרבות החדש.
ב-1 בספטמבר 2022 ראה אור הגיליון הראשון.
בספטמבר 2023 יצא סרטה התיעודי (שאותו ביימה עם רובי אלמליח) "הבית בקריית שמונה", החוזר אל הפיגוע בקריית שמונה (1974).
במרס 2024 התמנתה לתפקיד בכיר בעיריית חיפה וקיבלה את הובלת התוכנית הרב-שנתית לחידוש חיי התרבות בחיפה.
ב 2025 אצרה את התערוכה 'פועלת אופנה – דורין פרנקפורט', במוזיאון אשדוד לאמנות.
אחיה הצעיר הוא השחקן, הרקדן והכוריאוגרף שחר פרץ.
בשנת 2003 הייתה מאורסת לעיתונאי והסופר ליאור דיין, אך ברגע האחרון ביטלו את החתונה.
ב-2014 נישאה לאמן יעקב מישורי והם חיים בחיפה.
ליסה דשואן לסלי-לוקווד היא כדורסלנית עבר אמריקאית ששיחקה בעמדת הסנטר בקבוצת לוס אנג'לס ספארקס מליגת ה-WNBA.
לסלי, הנחשבת לאחת מהכדורסלניות הטובות בהיסטוריה, הייתה לשחקנית הראשונה שהטביעה במשחק בליגת ה-WNBA.
היא זכתה בשתי אליפויות, בהן זכתה גם בתואר השחקנית המצטיינת של סדרת הגמר, הייתה שלוש פעמים ל-MVP של העונה הסדירה ב-WNBA ופעמיים בתואר שחקנית ההגנה של העונה.
לסלי קלעה 6,263 נקודות בליגת ה-WNBA, נתון שהציב אותה כקלעית הגדולה בכל הזמנים בעת פרישתה.
ב-2015 נבחרה להיכל התהילה של הכדורסל.
בנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים זכתה לסלי בארבע מדליות זהב אולימפיות, והייתה שותפה לשתי זכיות באליפות העולם בכדורסל נשים ובמדליית ארד אחת.
לסלי גדלה בקליפורניה, ובינקותה עזב אביה את המשפחה.
לאחר עזיבתו רכשה אימהּ משאית, על מנת לפרנס בעצמה את שלוש בנותיה.
בעבודתה, נעדרה אימה תכופות מהבית, ולעיתים נאלצה להיעדר למספר שבועות כדי לכלכל את המשפחה.
לסלי, שהתנשאה לגובה של 1.80 מ' כבר כשהייתה בכיתה ז', החלה לשחק כדורסל בקבוצת בית הספר ובילדותה העריצה את ג'יימס וורת'י, כוכבה של לוס אנג'לס לייקרס.
כבר מגיל צעיר התאמנה לסלי, שהייתה שמאלית מטבעה, על זריקה לסל גם בידה הימנית, ופיתחה אמבידקסטריות.
בשנת 1986 החלה ללמוד בבית הספר התיכון "מורנינגסייד", בו שיחקה בקבוצת הכדורסל, הכדורעף והתחרתה גם באתלטיקה קלה, ואף הייתה לאלופת המדינה בקפיצה לגובה ובקפיצה משולשת לבנות גילה.
כשהייתה בכיתה י' סייעה לסלי לקבוצת התיכון להעפיל עד לחצי-גמר אליפות המדינה.
עם הישמע ה זרקה לסלי לסל בניסיון אחרון לנצח במשחק, אולם לא הצליחה לקלוע וקבוצתה הפסידה.
כשהייתה לסלי בכיתה יא', כבר צמחה לגובה של 1.96 מטר והובילה את קבוצתה לאליפות המדינה ובסיום השנה אף זומנה לסגל נבחרת ארצות הברית לנערות.
בשנתה האחרונה בתיכון כבר נחשבה לסלי לשחקנית הטובה ביותר במדינה לבנות גילה.
היא רשמה לאורך העונה של 27 נקודות ו-15 והובילה את מורנינגסייד לזכייה נוספת באליפות.
בקבוצת הכדורסל של התיכון היה נהוג כי כוכבת הקבוצה בשנת הלימודים האחרונה מנסה לשבור את שיא הקליעה של בית הספר.
במשחקה האחרון בתיכון הורה מאמן הקבוצה לחברותיה למסור ללסלי את הכדור בכל הזדמנות על מנת שתנסה לשבור את השיא שעמד על 69 נקודות.
לסלי קלעה 101 נקודות במחצית המשחק הראשונה בלבד, אך על אף ששברה את שיא בית הספר, לא הצליחה לשבור את שיא המדינה של שריל מילר שעמד על 105 נקודות, משום שהקבוצה היריבה בחרה שלא להופיע במגרש לאחר הפסקת המחצית.
עם סיום לימודיה התיכוניים, בחרה לסלי להישאר קרוב לביתה ונרשמה לאוניברסיטת דרום קליפורניה.
כבר במשחק הבכורה שלה קלעה לסלי 30 נקודות וקטפה 20 ריבאונדים
כשסיימה לסלי את לימודיה במכללות, טרם קמה בארצות הברית ליגה מקצוענית לנשים.
היא החליטה להצטרף לקבוצת סיצ'ילגזו מהליגה האיטלקית, בה שיתפה פעולה עם שתי אמריקאיות נוספות - סינתיה קופר ותמי ג'קסון.
היא שיחקה בקבוצה עונה אחת, בה רשמה ממוצעים של 22.6 נקודות ו-11.7 ריבאונדים למשחק.
בשנת 1996, הוקמה ליגת ה-WNBA ובפברואר 1997 נערך דראפט ההקמה, בו כל אחת מהקבוצות בחרה כדורסלניות למילוי הסגל הראשוני שלהן.
לסלי נבחרה בבחירה השביעית על ידי לוס אנג'לס ספארקס.
כבר בעונת הבכורה של הליגה, הראתה לסלי דומיננטיות ושהייתה למלכת הריבאונדים הראשונה של הליגה כשקטפה 9.5 כדורים חוזרים למשחק.
היא רשמה גם 2.1 חסימות, שנייה בליגה רק לאלנה ברנובה ו-15.9 נקודות, שהציבו אותה במקום השלישי בין קלעיות הליגה הטריה.
היא סייעה לקבוצתה לסיים את העונה במאזן של 14 ניצחונות ו-14 הפסדים, ובסיום העונה נבחרה לחמישיית העונה על אף שקבוצתה לא העפילה למשחקי הפלייאוף.
בעונה השנייה של הליגה, עונת , המשיכה לסלי את הדומיננטיות שלה מתחת לסלים.
היה הייתה למלכת הריבאונדים של הליגה בפעם השנייה ברציפות, חסמה 2.1 זריקות למשחק, שנייה בליגה רק למרגו דידק, ופעם נוספת הייתה שלישית בין קלעיות הליגה כשרשמה 19.6 נקודות בממוצע.
חרף יכולתה האישית הגבוהה, לא הצליחו הספארקס להעפיל למשחקי הפלייאוף בפעם השנייה ברציפות.
בעונת הצליחה לוס אנג'לס להעפיל לראשונה למשחקי הפלייאוף.
לסלי, שהייתה לקלעית המובילה של הקבוצה ולקוטפת הריבאונדים המצטיינת שלה, הובילה את הספארקס למאזן של 20 ניצחונות מול 12 הפסדים.
הקבוצה העפילה לגמר המערב, בו פגשה את יוסטון קומטס, אלופת השנתיים הקודמות והודחה מולה בשני משחקים.
לקראת עונת מונה מייקל קופר למאמנה של הקבוצה.
לסלי שרשמה שיא קריירה של 82.4% קליעה מקו העונשין, המשיכה בדומיננטיות הרבה שלה וסייעה לקבוצתה לסיים את העונה במאזן הטוב ביותר בליגה עם 28 ניצחונות מול ארבעה הפסדים בלבד.
במשחקי הפלייאוף העפילה הקבוצה שוב לגמר המערב, בו פגשה שנית את יוסטון קומטס, והודחה מולה בשני משחקים פעם נוספת.
לסלי זומנה לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית לקראת אליפות העולם בכדורסל שנערכה באוסטרליה בשנת 1994. לסלי תרמה לאורך הטורניר 10.5 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק.
נבחרת ארצות הברית העפילה עד לשלב חצי הגמר, בו הפסידה לנבחרת ברזיל.
לסלי רשמה בחצי הגמר רק 5 נקודות, וקלעה סל אחד במשחק בחמישה ניסיונות.
במשחק על מדליית הארד קלעה לסלי שיא טורניר אישי של 19 נקודות, הוסיפה 7 ריבאונדים וסייעה לנבחרתה לגבור על נבחרת אוסטרליה המארחת 95-100, ולזכות במדליית הארד.
בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת אטלנטה (1996) הייתה לסלי לקלעית המובילה של נבחרתה עם 19.5 נקודות למשחק.
ברבע גמר הטורניר היא קלעה 35 נקודות מול נבחר יפן, וקבעה שיא קליעה במדי נבחרת ארצות הברית.
בחצי גמר הטורניר היא רשמה דאבל דאבל של 22 נקודות ו-13 ריבאונדים בניצחון על אוסטרליה 71-93, ובמשחק הגמר מול נבחרת ברזיל קלעה 29 נקודות והובילה את קבוצתה לזכייה במדליית הזהב.
לסלי המשיכה את הדומיננטיות הרבה שלה בזירה הבינלאומית גם באליפות העולם בכדורסל לנשים 1998. היא הייתה לקלעית המצטיינת של נבחרתה והרביעית בטורניר כולו עם 17.1 נקודות למשחק, והובילה את נבחרתה לתשעה ניצחונות ללא הפסד, ולמדליית זהב.
גם בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סידני (2000) הייתה לקלעית המצטיינת של נבחרתה והרביעית בטורניר כולו עם 15.8 נקודות למשחק, והובילה את ארצות הברית למדליית זהב נוספת בטורניר נטול הפסדים.
ליסה מרקאוסקי היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית.
מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת אלסקה משנת 2002.
בתם של ננסי ופרנק מרקאוסקי.
אביה כיהן כסנאטור מטעם מדינת אלסקה ומושל המדינה.
מוצאה מצד אביה הוא פולני, בעוד שאמה ממוצא אירי וצרפתי-קנדי.
ב-1980 סיימה תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ג'ורג'טאון וב-1985 קיבלה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת וילאמיט שבסיילם.
עבדה כעורכת דין באנקורג' באלסקה, בשנים 1990-1991 עמדה בראש צוות מיוחד שהקים ראש עיריית אנקורג' לפתרון בעיית מחוסרי הדיור ובשנים 1997-1998 הייתה חברה במועצה לשוויון זכויות של אנקורג'.
ב-1998 נבחרה לבית הנבחרים של מדינת אלסקה.
בדצמבר 2002 מונתה על ידי אביה פרנק מרקאוסקי, שנבחר למושל אלסקה, למחליפתו בסנאט של ארצות הברית.
ב-2004 נבחרה לכהונה מלאה לאחר שזכתה ב-48.6% מקולות המצביעים לעומת 45.5% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית.
ב-2010 הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לג'ו מילר, שנתמך על ידי תנועת מסיבת התה.
היא החליטה לא לוותר וקראה לתומכיה לרשום את שמה בפתקי ההצבעה בבחירות הכלליות.
היא זכתה ב-39.49% מקולות המצביעים לעומת 35.49% לג'ו מילר ו-23.46% למועמד המפלגה הדמוקרטית.
לאחר מאבק משפטי ממושך שכלל ערעור של מילר לבית המשפט העליון של אלסקה, הוכרזה מרקאוסקי כמנצחת.
מרקאוסקי נחשבת למתונה במסגרת המפלגה הרפובליקנית.
כתוצאה מכך היא עשויה לשבור את קו המפלגה יותר מחבריה.
למשל - היא הצביעה בעד ביטול מדיניות "אל תשאל, אל תספר" בשנת 2010 והודיע על תמיכתה בחוקיות נישואין מאותו המין.
היא מכהנת בסנאט כיו"ר הוועדה לענייני אינדיאנים.
מרקאוסקי נשואה לוורן מרטל (Verne Martell) ואם לשניים.
ליסה אן לוֹב היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, סופרת ושחקנית אמריקאית-יהודייה.
היא הגיעה לתודעת הציבור לראשונה בשירה "Stay (I Missed You)", שנכלל בפסקול הסרט "מציאות נושכת".