tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוט מובייל הגיבו לדברים בטענה, "החברה פועלת בהתאם לפרקטיקה המקובלת בעולם, כפי שעולה מהמחקר ומרשימת החברות המופיעות בה".
ניימכן (בהולנדית: , בגרמנית: Nimwegen) היא עיר במזרח הולנד, סמוך לגבול גרמניה.
היא נחשבת לעיר העתיקה ביותר בהולנד ובשנת 2005 חגגה 2000 שנה להיווסדה.
אזכור ראשון של ניימכן הוא מן המאה ה-1 לספירה, כאשר הרומאים בנו בסיס צבאי באתר שבו קמה העיר.
אתר זה הוא בעל חשיבות אסטרטגית כיוון שהגבעות המקיפות אותה מספקות תצפית טובה על עמק הריין, ולאורך הדורות נהנתה העיר מנתיב המסחר הראשי שעבר בסמוך לה.
בשנת 69, כאשר מרדו הבאטבים, יושביו של עמק הריין ברומאים, קם סמוך למחנה הרומי כפר בשם Oppidum Batavorum.
כפר זה הוחרב בעת המרד, אולם לאחר מכן בנו הרומאים מחנה גדול יותר במקום שבו היה מוצב הלגיון העשירי ג'מינה.
זמן קצר אחר כך קם בסמוך כפר.
בשנת 98 הייתה ניימכן אחד משני היישובים הראשונים בשטחה של מלכות הולנד כיום, אשר זכה במעמד של מוניקיפיום.
בשנת 103 הועבר הלגיון העשירי לווינה, עובדה שכנראה פגעה קשות בכלכלת היישוב.
בשנת 104 שינה טראיאנוס את שם היישוב ל-Ulpia Noviomagus Batavorum ובקיצור, "נוביאומגוס" (הוא מקור שמה של ניימכן).
במאה ה-4 פחת כוחה של רומא באזור וניימכן הפכה לחלק מן ממלכות הפרנקים.
נטען כי במאה ה-8 כינס קרל הגדול את חצרו בניימכן בארבע הזדמנויות שונות.
לואי החסיד, בתקופת הדחתו הקצרה בשנת 830, נשלח על ידי בנו לניימכן.
בשנת 1165 נולד בעיר היינריך השישי שהיה לימים לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1230 העניק בנו, פרידריך השני מוניקיפיום לעיר.
בשנת 1247 הועברה העיר לידי דוכס חלרה כמשכון להלוואה.
ההלוואה מעולם לא הושבה והעיר ניימכן היא חלק מחלדה מאז אותה תקופה, אולם עובדה זו לא פגעה בחיי המסחר בעיר ובשנת 1364 היא הצטרפה לברית ערי הנזה.
אף האמנות שגשגה בעיר בימי הביניים ומספר אומנים בולטים נולדו ופעלו בתחומיה.
בעת המרד ההולנדי נפגע המסחר בעיר.
אף שבשנת 1585 היא הייתה לחלק מן הרפובליקה של הפרובינציות המאוחדות, היא נותרה עיר גבול וסבלה מתקופות של מצור.
בשנת 1697 נערך בניימכן משא ומתן בין המעצמות האירופיות שביקשו לשים קץ למלחמות הבלתי פוסקות ביבשת, ואשר הסתיים בהסכמי ניימכן.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הפכו ביצוריה של העיר לגורם המשפיע של צמיחתה.
מספר תושביה שבין החומות גדל עד מאוד, אולם לא ניתן היה להרוס את הביצורים בגלל חשיבותה האסטרטגית בהגנתה של הולנד.
מדיניות זו שונתה רק לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה, כאשר התברר כי חומות העיר ההיסטוריות אינן מספקות הגנה של ממש, ובשנת 1874 הן נהרסו.
המבצר שבעיר נהרס עוד בשנת 1797 לצורך מכירת הלבנים מהן היה בנוי.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 והמחצית הראשונה של המאה ה-20 העיר ידעה גידול יציב.
על נהר הוואל, העובר בסמוך לה, נבנה בשנת 1878 גשר רכבת ובשנת 1936 נבנה אף גשר לכלי רכב, שהיה הגשר הגדול באירופה בעת שהושלם.
בשנת 1923 נוסדה בעיר אוניברסיטת ניימכן, ובשנת 1927 נחפרה תעלה המחברת בין נהרות ואל ומז (Maas).
בשנת 1940 פלשה גרמניה הנאצית להולנד וניימכן הייתה העיר הראשונה שנפלה לידיה.
ב-22 בפברואר 1944 הייתה בעיר הפצצה כבדה של מפציצים אמריקאים, אשר החריבה את מרכזה, זאת עקב טעות ניווט של הטייסים אשר חשבו כי הם מפציצים עיר גרמנית סמוכה.
בחודש ספטמבר 1944 התחוללו קרבות קשים בעיר במסגרת מבצע מרקט גארדן.
סמוך לעיר ניסו כוחות הברית למנוע מן הגרמנים להרוס את הגשרים על נהר הוואל.
תפיסת הגשר לכלי רכב נעשה במטרה לאפשר לכוחות הבריטים לנסות ולהגיע לדיוויזיה המוטסת שהייתה בארנהם.
על הגשר הגן כוח של למעלה מ-300 חיילים גרמנים, אולם ניסיונם לפוצצו לא הצליח והגשר נתפס לאחר קרב.
העיר שוחררה מן הכיבוש הנאצי בידי הכוחות הבריטים והאמריקאים בחודש ספטמבר 1944 ושימשה מאוחר יותר כנקודת מוצא לחציית הריין על ידי כוחות הברית אל תוך שטח גרמניה.
בשלהי המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 העיר נודעת בהולנד בכינוייה "הוואנה על הוואל" (Havana aan de Waal), בזכות הרוב המכריע של נציגי המפלגה הסוציאליסטית, מפלגת הירוקים, ומפלגת העבודה, במועצת העיר.
ניימכן היא העיר היחידה בהולנד שבה השלטון העירוני הוא על טהרת מפלגות השמאל.
צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן
ניימכן ידועה בזכות הצעדה הבינלאומית בת ארבעת הימים (בהולנדית: Internationale Vierdaagse Afstandsmarsen Nijmegen).
הצעדה היא אירוע שנתי הנפתח ביום שלישי, השלישי בחודש יולי, ונמשך ארבעה ימים רצופים של הליכה (למרחקים של 30–50 ק"מ מדי יום), ולצידה אירועי תרבות שונים.
הצעדה היא האירוע ההמוני הגדול ביותר בהולנד מזה מספר שנים.
במסגרת האירוע מוזמנים לוחמי בנות הברית במלחמת העולם השנייה לציין את השתתפותם בשחרורה של הולנד מן הכיבוש הנאצי.
משתתפים מבריטניה, קנדה, ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד, פוקדים באופן קבוע את הצעדה.
בשנות ה-50 וה-60 שלחה אף ישראל משלחות רשמיות לצעדה.
מועדון הכדורגל של ניימכן (בהולנדית: Nijmegen Eendracht Combinatie, ובר"ת: N.E.C.) משחק באצטדיון ובו 12,500 מושבים בעיר.
המועדון נמצא בליגה ההולנדית העליונה ובעונת 2008–2009 שיחק בליגה האירופית.
ניימאר דה סילבה סנטוס ז'וניור (בפורטוגזית: Neymar da Silva Santos Júnior; נולד ב-5 בפברואר 1992 במוז'י דאס קרוזס, סאו פאולו), המוכר בשמו הפרטי בלבד, ניימאר, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקיצוני בסנטוס מהליגה הברזילאית ובנבחרת ברזיל.
סגנון המשחק שלו כולל שימוש בטכניקה גבוהה ובתרגילים ייחודיים.
הוא מצטיין בשליטה בכדור, במהירות, בזריזות ובכדרור.
הוא מדורג ראשון יחד עם פלה בטבלת הכובשים הגדולים ביותר בהיסטוריה של נבחרת ברזיל, לאחר מונדיאל 2022. הוא גם הופיע כשחקן בטלוויזיה ובקולנוע.
בשנת 2003 הצטרף ניימאר לקבוצת הילדים (נוער) של מועדון הכדורגל סנטוס ועד מהרה הפך לאחד הכישרונות הבולטים במחלקת הנוער של המועדון.
ב-7 במרץ 2009, כשהיה בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של סנטוס, במשחק נגד אואסטה במסגרת אליפות סאו פאולו.
את שערו הראשון עבור הקבוצה כבש כשבוע לאחר מכן, במשחק נגד מוז'י מורים.
בהמשך העונה הפך לאחד משחקני ההתקפה המובילים בליגה הברזילאית ואף הושווה לרונאלדו ופלה, אשר נחשבים לשניים מגדולי החלוצים בכל הזמנים.
בסך הכל סיים את עונתו הראשונה כמקצוען עם 13 שערים ב-48 משחקים בכל המסגרות, והוביל את סנטוס למקום הרביעי באליפות סאו פאולו, בה גם נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של העונה, ולמקום השנים עשר בליגה הברזילאית.
עם תחילת עונת הבקיע ניימאר חמישה שערים בניצחונה של סנטוס 1:8 על גוארני במסגרת שמינית גמר הגביע הברזילאי.
בהמשך הוביל את קבוצתו לזכייה בתואר עם ניצחון 2:3 בגמר נגד ויטוריה.
כמו כן, זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם 11 שערים ב-8 משחקים.
גם בליגת סאו פאולו הפגין יכולת מצוינת ועם 14 שערים ב-19 משחקים, כולל צמדים בחצי הגמר נגד סאו פאולו ובגמר נגד סנטו אנדרה, הוביל את סנטוס לזכייה באליפות ונבחר לשחקן העונה בליגה.
דונגה טען שלא זימן את ניימאר מכיוון שהוא צעיר ולא מנוסה בזירה הבינלאומית.
בנובמבר 2011 חתם ניימאר על חוזה בסנטוס עד שנת 2014.
ב-3 ביוני 2013 חתם ניימאר בברצלונה ל-5 שנים, והתחיל לשחק בקבוצה החל מעונת 2013/14. הוא קיבל את החולצה עם הספרה 11 על הגב, שהייתה שייכת לטיאגו אלקנטרה, שעזב את ברצלונה לטובת באיירן מינכן.
הופעת הבכורה של ניימאר בברצלונה הייתה במשחק ידידות ב-30 ביולי 2013 נגד לכיה גדנסק (Lechia Gdańsk) הפולנית.
ב-7 באוגוסט 2013 כבש שער בכורה וצמד בניצחון של ברצלונה 1:7 על כוכבי תאילנד.
ב-18 באוגוסט 2013 ערך ניימאר את הופעת הבכורה שלו בליגה.
ב-21 באוגוסט 2013 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק הסופרקאפ הספרדי, נגד אתלטיקו מדריד.
ב-24 בספטמבר כבש את שערו הראשון בליגה הספרדית במדי ברצלונה בניצחון 4:1 על ריאל סוסיאדד.
ב-26 באוקטובר ערך את הקלאסיקו הראשון שלו במדי ברצלונה, בו כבש את השער הראשון לזכותה של בארסה ובנוסף הספיק לבשל את השער השני לאלכסיס סאנצ'ס, מה שהוביל את בארסה לניצחון בסיכום 2:1 נגד ריאל מדריד.
ב-11 בדצמבר 2013 כבש ניימאר את שעריו הראשונים בליגת האלופות, שלושער נגד סלטיק הסקוטית במחזור האחרון של שלב הבתים של ליגת האלופות.
בעונת 2014/2015 היה ניימאר שותף לשלישיית ההתקפה של ברצלונה לצד ליונל מסי ולואיס סוארס, שיחדיו הבקיעו 122 שערים בכל המסגרות.
בליגת האלופות חלק את המקום הראשון בטבלת המבקיעים עם מסי וכריסטיאנו רונאלדו, שלושתם עם 10 שערים.
ניימאר כבש שער במשחק הראשון ושניים במשחק השני של רבע הגמר נגד פריז סן-ז'רמן.
בחצי הגמר כבש פעם נוספת שער אחד במשחק הראשון ושניים בגומלין, נגד באיירן מינכן.
ב-6 ביוני 2015 כבש שער בגמר ליגת האלופות 2015 נגד יובנטוס בדקה השביעית של תוספת הזמן (השער המאוחר ביותר בתולדות ליגת האלופות), שער שחתם את תוצאת המשחק: 3:1 לזכות ברצלונה שזכתה בפעם החמישית בתולדותיה בליגת האלופות.
בגמר הגביע הספרדי נגד אתלטיק בילבאו הבקיע ניימאר את השער השני במשחק, ברצלונה ניצחה 3:1 וזכתה בתואר.
בנוסף, זכתה ברצלונה גם באליפות ספרד וכך השלימה טרבל.
בסך הכול הבקיע ניימאר 39 שערים בכל המסגרות.
בעונת 2016 הצטיין ניימאר והיה שותף בכיר לזכייה של ברצלונה באליפות ספרד, והבקיע שער בניצחון של ברצלונה על ריאל מדריד 0–4 בסנטניגו ברנבאו, ובגביע המלך הספרדי הצטיין ניימאר וכבש שער בניצחון 0–2 על סביליה בגמר.
ב-8 במרץ 2017 הצטיין ניימאר בניצחונה של ברצלונה בתוצאה 1–6 על פריז סן-ז'רמן, במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות, לאחר הפסד 4:0 במשחק הראשון.
באותו משחק כבש ניימאר צמד ובישל שער אחד.
ב-3 באוגוסט 2017 שוחרר מברצלונה לאחר שסעיף שחרורו שעמד על 222 מיליון אירו שולם, וחתם לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן, והוצג ביום למחרת עם החולצה מספר 10. עסקת העברתו של ניימאר לפריס סן ז'רמן היא העסקה היקרה בהיסטוריה.
בעונת 2017/18 בליגה הצרפתית נפצע בקרסול, פציעה אשר השביתה אותו למספר חודשים.
בזמן שהיה פצוע, הודחה קבוצתו מליגת האלופות בשלב שמינית הגמר על ידי ריאל מדריד.
במאי 2021 האריך את חוזהו במועדון עד 2026.
ב-15 באוגוסט 2023 חתם בקבוצת אל-הילאל מליגת העל הסעודית לשנתיים בתמורת 90 מיליון אירו.
היה פצוע יותר מחצי שנה.
ב-28 בינואר 2025, לאחר שביטל את חוזהו עם אל הילאל, שם כמעט ולא שיחק עקב פציעות, הודיע על חזרתו למועדון נעוריו, סנטוס.
ניימאר סיים כשחקן המצטיין של גביע הקונפדרציות 2013, לאחר שהוביל את ברזיל לזכייה ביתית בגביע.
ניימאר כבש ארבעה שערים במהלך הטורניר, אחד מתוכם בגמר מול נבחרת ספרד.
כמו כן בישל השחקן עוד שלושה שערים.
במשחק הפתיחה של מונדיאל 2014 כבש ניימאר שני שערים בניצחון 3:1 נגד הנבחרת הקרואטית.
ובמשחקה השלישי של הנבחרת בטורניר, ניצחון 1:4 על נבחרת קמרון, כבש עוד שני שערים.
בשלב רבע הגמר במשחק נגד קולומביה ספג ניימאר מכה חזקה בגב מחואן קאמילו סונייגה, שבר חוליה בגב התחתון, אושפז ועבר תהליך שיקום של כמה חודשים.
נבחרתו סיימה במקום הרביעי לאחר שהפסידה בחצי הגמר ל בהפסד הגדול ביותר אי פעם 1–7 ובמשחק על המקום השלישי ל.
בסך הכול כבש במונדיאל 2014 ארבעה שערים, ובישל שער אחד.
לאחר שהבריא, כבש ניימאר ארבעה שערים לטובת נבחרת ברזיל במשחק מול נבחרת יפן.
במשחק זה הפך לאחד מחמשת כובשי השערים בברזיל בכל הזמנים.
במהלך משחקי קופה אמריקה 2015 ניימאר שיחק שני משחקים בלבד, ובהם הספיק לכבוש ולבשל גול במשחק מול נבחרת פרו, ניימאר הורחק בכרטיס אדום במשחק מול קולומביה לאחר שבשריקת הסיום הוא בעט את הכדור לעבר השער והכדור פגע בשחקן קולומביה, דבר שגרם למהומה, ולבסוף החליט השופט להוציא לניימאר כרטיס אדום.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו במשחק הגמר בטורניר הכדורגל נגד נבחרת גרמניה הבקיע את השער היחיד של נבחרתו במהלך המשחק, ובתום הארכה הבקיע את השער המכריע בדו-קרב בעיטות עונשין, והוביל את נבחרת ברזיל לזכייה במדליית זהב אולימפית, הראשונה בתולדותיה.
במונדיאל 2018 ניימאר הגיע עם נבחרת ברזיל לרבע הגמר שם נוצחה על ידי בלגיה.
ניימאר נכלל בסגל הסופי של נבחרתו למשחקי הקופה אמריקה 2019, אך נפצע ונופה מהסגל.
בעקבות כך לא לקח חלק בזכייתה בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022. בשמינית הגמר היה לברזילאי השלישי שכבש גולים בשלושה משחקי מונדיאל שונים (2014, 2018 ו-2022) אחרי פלה ורונאלדו.
במהלך רבע גמר המונדיאל מול קרואטיה הבקיע את השער ה-8 במשחקי המונדיאל וה-77 שלו במדי הנבחרת, ונחשב יחד עם פלה כמבקיע השערים הגדול ביותר בנבחרת ברזיל.
הופיע בסרט XXX: הילוך גבוה (2017) בתפקיד עצמו.
לניימאר שלושה ילדים משלוש נשים שונות: בן, שנולד בשנת 2011 מבת זוגו לשעבר קרולינה דאנטס, ושתי בנות שנולדו ב-2023 ו-2024. לניימאר מערכת יחסים קרובה במיוחד עם אחותו רפאלה, אשר פניה מקועקעות על זרועו.
ניימאר משתייך לתנועת הפנטקוסטליזם ומגדיר עצמו כנוצרי אדוק ואף תורם מעשר מהכנסותיו לכנסייה.
באוקטובר 2022 הביע תמיכה בז'איר בולסונארו לקראת הבחירות בברזיל.
ניילון נצמד הוא יריעת פלסטיק המשמשת בין היתר לאריזת מזון על ידי עטיפת המזון או חתימת פתח הכלי המכיל אותו, כדי לשמר את הטריות לאורך זמן.
הניילון נצמד למשטחים חלקים ללא חומר הדבקה, בזכות קשרי ואן דר ואלס, שהם קשרים אלקטרוסטטיים חלשים שנוצרים בין המולקולות של שני המשטחים הצמודים.
ככל שהמשטחים גדולים יותר וחלקים יותר, כך ההצמדה חזקה יותר.
עוביו של ניילון נצמד הוא כ-12.5 מיקרון.
הוא נמכר לרוב בגלילים, לעיתים בתוך קופסת קרטון בעלת שפה משוננת כדי להקל על חיתוכו.
חומרים המשמשים לייצור של ניילון נצמד
על אף שמו הניילון הנצמד איננו ניילון אלא פלסטיק.
הוא יוּצר מלכתחילה מ-PVC, ועדיין זהו חומר הגלם העיקרי לייצורו.
ייצור מחומרים אחרים מושפע מחששות על זליגת חומרים פלסטיים מתוך ה-PVC למזון, ועל היותו של ה-PVC רעיל וקשה למיחזור.
חומר חלופי מקובל הוא LDPE (פוליאתילן בצפיפות נמוכה), הנחשב בטוח יותר.
יתרונותיו של ה-PVC על ה-LDPE הם יכולת ההימתחות שלו, התורמת למראה מושך של מוצרי מדף הארוזים באמצעותו, והיצמדותו הטובה למגוון משטחים רב יותר.
למרות זאת, ישנן מדינות המתחילות לאסור בחוק שימוש ב-PVC בצעצועים ובמגע ישיר עם מזון.
מלבד תעשיית המזון ושימוש ביתי לאריזת מזון, ניילון נצמד משמש גם לעיטוף מוצרים אחרים.
בישראל הוא משמש לעיתים בענף העברת הדירות לעיטוף רהיטים, כתחליף לפלסטיק בועות.
ניילון נצמד המשמש לתעשייה נקרא גם ניילון סטרץ, בגלל שהוא נמתח על המוצר.
יש גליל ניילון סטרץ ידני ויש גליל ניילון סטרץ למכונה.
יש פרמטרים שונים העידים על מידת החוזק של הניילון, עובי הניילון הנמדד במיקרונים וכושר המתיחה שלו.
בזמן ייצור הניילון משתמשים בחומר הנקרא אוקסיד המעניק לניילון חוזק מתיחה.
נייל פרנסיס קוסטה הוא עורך דין ופוליטיקאי גיברלטרי מהמפלגה הליברלית של גיברלטר.
בדצמבר 2011 נעשה קוסטה לחבר הפרלמנט של גיברלטר, ומאז הוא מכהן כשר התיירות, שר התחבורה, השר לקשרים מסחריים ושר הנמל.
נייל קוסטה נולד בגיברלטר ובא ממשפחה ממעמד הפועלים; הוריו התגוררו בדיור ציבורי וחלקו דירה אחת עם סבו וסבתו.
אביו היה סתת ואימו קופאית בסופרמרקט.
קוסטה למד בחטיבת הביניים סנט אנה (St.
Anne's Middle School), ולאחר מכן בתיכון המקיף בייסייד, שם הוא בלט בציוניו המעולים.
לאחר סיום לימודיו, המשיך קוסטה בלימודי משפטים וספרדית באוניברסיטת וויילס שבקארדיף וסיים בהצטיינות.
הוא השלים את לימודי המשפטים בבית הספר למשפטים של אכסניות המשפט, הצטרף להתאחדות עורכי הדין של לונדון בנובמבר 2002 ולהתאחדות עורכי הדין של גיברלטר בינואר 2003.
קוסטה היה מעורב בפוליטיקה של גיברלטר עוד מימי היותו סטודנט, והצטרף למפלגה הליברלית של גיברלטר ב-1999. ב-2007 הוא נבחר לפרלמנט של גיברלטר, ישב באופוזיציה ונעשה לשר הצללים לענייני בריאות ושירותים סוציאליים.
בשנת 2011, יחד עם ד"ר ג'וזף גרסיה וסטיבן לינארס, רץ כמועמד מטעם המפלגה הליברלית (שהתמודדה ברשימה משותפת עם מפלגת העבודה הסוציאליסטית) בבחירות ב-2011.
קוסטה נבחר מחדש לפרלמנט ב-2011, הפעם כשר בממשלה, ומונה על ידי ראש השרים פביאן פיקארדו לשר התיירות, התחבורה, הקשרים המסחריים והנמל.
לאחר שתים עשרה שנים בפוליטיקה, חזר קוסטה לפרקטיקה משפטית פרטית.
עבודתו מתמקדת בדיני זכויות אדם, משפט ציבורי, כלומר תיקים חוקתיים ומינהליים, ודיני תעסוקה, בפרט בעניינים הנוגעים לאפליה, חשיפות מוגנות ושוויון הזדמנויות.
הוא מתמחה גם בדיני משפחה, ידועים בציבור, משפט כללי מסחרי, והתדיינות אזרחית ופלילית.
קוסטה מופיע בפני בית המשפט העליון של גיברלטר, בית המשפט לערעורים, בית הדין לעבודה, וגופים סטטוטוריים אחרים.
באוקטובר 2019 סיים בהצטיינות את לימודיו לתואר שני במשפטים באוניברסיטת אדינבורו.
ניילסאט היא חברת תקשורת לווינית מצרית לשידורי רדיו, טלוויזיה (כולל HDTV), תקשורת סלולרית ותקשורת נתונים.
זהו גם שמם של הלוויינים בהם משתמשת החברה.
החברה נוסדה ב-1996 בשותפות של רשות רדיו והטלוויזיה המצרית (اتحاد الاذاعة و التليفزيون المصري) (40%), הארגון הערבי לתיעוש (الهيئة العربية للتصنيع) (10%) וגורמים נוספים.
החברה מחזיקה בשתי תחנות קרקע, בעיר שישה באוקטובר (פרבר של קהיר) וליד אלכסנדריה.
התחנות הקרקעיות ולווייני ניילסאט יוצרו על ידי התאגיד האירופי אסטריום, בתמיכת סוכנות החלל האירופית.
הלוויינים הם גאוסטציונריים וממוקמים בנקודת חלל 7° מערב.
החברה מספקת שירותי שידור מסחריים הנקלטים מגיברלטר ומרוקו במערב ועד איראן במזרח ומדרום אירופה בצפון ועד מרכז אפריקה בדרום.
החברה מספקת 415 ערוצי שידור וידאו, 300 מתוכם חופשיים (Free-to-air) והשאר מוצפנים עבור "שלם וצפה".
בתקופת ההפיכה במצרים שובשו שידורי תחנת אלג'זירה, שהועברו דרך לווייני החברה, על מנת שלא ישלהבו את ההמון.
כן שובשו שיחות טלפון סלולריות.
ניילס אלדריג' הוא ביולוג ופלאונטולוג אמריקאי.
הוא וסטיבן ג'יי גולד הם מנסחיה העיקריים של תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה.
אלדריג' למד לטינית באוניברסיטת קולומביה.
לפני השלמת התואר עבר ללימודי אנתרופולוגיה תחת הדרכתו של נורמן ניואל .
בתקופה זו החל לעבוד במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע.
אלדריג' סיים בהצטיינות את לימודיו ובעודו עובד במוזיאון נרשם ללימודי דוקטורט.
הוא השלים את לימודיו לתואר ב-1969.
בשנת 1969 החל אלדריג' לעבוד כאוצר מחלקת חסרי החוליות במוזיאון, ולאחר מכן – כאוצר הפלאונטולוגיה של חסרי החוליות במחלקת הפלאונטולוגיה של המוזיאון, תפקיד ממנו פרש לאחרונה.
הוא פרופסור באוניברסיטת העיר ניו יורק.
התמחותו היא באבולוציה של טרילוביטים, קבוצה של פרוקי-רגליים נכחדים שחיה בעידן הפלאוזואיקון, לפני 543 עד 245 מיליון שנה.
בשנת 1972 הציעו אלדריג' וסטיבן ג'יי גולד את תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה.
"שיווי משקל מקוטע" הוא תיאור אפשרי של האופן בו מתרחשת לעיתים האבולוציה – בשינויים פנוטיפיים ניכרים ומהירים (מהירים בקנה מידה אבולוציוני, כלומר תוך עשרות אלפי שנים בלבד), המופרדים בתקופות ממושכות של יציבות פנוטיפית.
אלדריג' פיתח תאוריה של אבולוציה של מערכות אקולוגיות במקביל להתעניינותו בהכחדת מינים.
כלין מרגוליס מרבה גם אלדריג' להתייחס לחשיבות הסביבה בהסבר דפוסים של אבולוציה.
אלדריג' הוא ממבקרי הגישה המתרכזת בגן כבסיסה של האבולוציה, גישה שריצ'רד דוקינס הוא ממייצגיה העיקריים.
הוא פועל לניסוח הסברים חלופיים של ההתנהגות האנושית לפי הביולוגיה האבולוציונית.
אלדריג' פרסם כ-160 מאמרים אקדמיים, ספרים ומאמרי ביקורת עמיתים בנושאי אבולוציה ודרוויניזם.
ניימירוב (באוקראינית: Немирів, נמיריב; בפולנית: Niemirów; ביידיש: נעמאַרעוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
ראשיתה של העיירה במאה ה-16, אז גם הוענקו לה זכויות של עיר פרטית.
באוקטובר 1672, במהלך המלחמה הפולנית עות'מאנית, נערך בסמוך לעיירה קרב מרכזי, בו הביס יאן סובייסקי את גייסות הטטרים.
מתחילת המאה ה-19 החלו לפעול בעיירה מרחצאות מרפא, לאחר שנתגלו בסביבתה מעיינות גופרית.
ניסיון להביא לתיעוש העיירה במהלך המאה ה-19 לא צלח.
היהודים ישבו בעיירה מראשיתה, ונזכרים עוד במאה ה-16. בתחילת המאה ה-18 כבר התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובהמשך אותה מאה גדל היישוב היהודי בעיירה, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי.
בשנת 1910 נמנו בעיירה 1,962 יהודים, ורובם נמנו על החסידות, אולם לאחר ההרס שנגרם ליישוב במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה יהודים רבים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,510 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מחרם פולני ואוקראיני על עסקיהם.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה באופן זמני בידי הגרמנים, ובזמן זה ביצעו אלו מעשי שוד והתעללות ביהודיה.
עם כניסת הסובייטים לעיירה בסוף החודש נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב, והולאמו עסקי היהודים בו.
בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, חלקם פליטים ממערב פולין.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיירה, ורצחו בה בו ביום 8 יהודים.
לאחר מכן, הועברה השליטה בעיירה לידי המשטרה האוקראינית, וזו הוציאה להורג 38 יהודים ביישוב שהואשמו בקומוניזם.
בד בבד, נחטפו יהודי העיירה לעבודות כפייה, הוטלו עליהם מגבלות תנועה, ובוצעו בהם מעשי התעללות, תוך גזיזת זקנים ופיאות.
יודנרט שהוקם בהמשך בעיירה הסדיר את התייצבות היהודים לעבודות הכפייה המפרכות, שלוו במעשי התעללות, והעביר לשלטונות סכומי כופר גבוהים.
בדצמבר 1941 שילחו הגרמנים כמה מאות גברים יהודים מהעיירה למחנות עבודה.
בתקופה זו הגיעו לעיירה יהודים נוספים שגורשו מכפרי הסביבה.
ב-15 ביולי 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה ראשונה בעיירה, בה סרקו את בתי היהודים בה, תוך ירי בחולים ובמסתתרים.
כ-800 יהודים שנתפסו הוסעו במשאיות לראווה רוסקה, וכעבור מספר ימים שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
דירות המגורשים נבזזו לאחר מכן בידי האוקראינים.
בספטמבר 1942, לאחר ראש השנה תש"ג, נערכה בעיירה אקציה שנייה, בה נרצחו כ-1,000 יהודים.
בסוף אותו חודש גורשו אחרוני יהודי העיירה, חסרי כל, לראווה רוסקה, וניימירוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".
עד שחרור האזור ביולי 1944 עוד ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים ביערות שבסביבת העיירה.
שניים מהיהודים הבודדים מהעיירה ששרדו את השואה נרצחו בה בידי אוקראינים לאחר ששבו אליה.
נְיֶימֶן (בבלארוסית: Нёман (נְיוֹמַן); בליטאית: ; בלטבית: Nemuna; בפולנית: Niemen; בפרוסית: Mīmeli; ברוסית: Неман, (נֶמֶן); בגרמנית: Memel (מֶמֶל); בז'מאיצ'ו: Nemons) הוא הנהר הגדול ביותר בליטא, והשלישי בגודלו בבלארוס.
הנהר זורם לאורך 937 ק"מ, בספיקה של 616 מ"ק לשנייה.
הוא יוצא מנקודת מפגש של שני יובלים קטנים כ-15 קילומטרים דרומית מערבית לעיירה אוזדה במרכז בלארוס וזורם דרך שטחי ליטא לפני שהוא מתנקז דרך הלגונה הקורונית אל הים הבלטי סמוך לקלייפדה (ממל).
בחלקו האחרון הוא מהווה את הגבול בין ליטא למובלעת קלינינגרד השייכת לרוסיה, הנמצאת מעברו הדרומי.
ב-1807 נחתם על אסדה בנהר הניימן חוזה טילזיט בין נפוליאון בונפרטה לצאר אלכסנדר הראשון, שצבאו הובס בידי צבא צרפת.
נפוליאון בחר לנהל את המשא ומתן בלב הנהר, כשטח נייטרלי שחצץ בין הצבאות, ולא בשטח שבשליטת צבאו, כדי להעביר מסר של ידידות לצאר המנוצח שהוא התעתד להפוך לבעל-ברית.
כעבור חמש שנים, ב-1812, החלה הפלישה הצרפתית לרוסיה בחציית נהר הניימן.
דוקטור ניימן לוין היה פיזיקאי יהודי-בריטי, ממציא בעל פטנטים בתחומי הטלוויזיה, הרדיו והמכ"ם שעמד בראש תוכנית הגרעין הבריטית.
לוין נולד בלונדון, בריטניה, בן למשפחת מהגרים יהודים, שהגיעו מהאימפריה הרוסית ופתחו עסק לייצור שקיות נייר.
הוא למד בבית הספר לנערים סנטרל פאונדיישן, אך עזב את הלימודים בגיל 16 כדי לעזור בעסק המשפחתי.
כדי להמשיך את לימודיו לקח שיעורי ערב בפיזיקה והשיג מלגה לאימפריאל קולג' בלונדון.
לאחר קבלת תואר דוקטור הוא התחיל לעבוד בחברת מרקוני ופיתח שם את הטכנולוגיה שאפשרה את השימוש בטלוויזיה.
הוא רשם פטנטים רבים בבריטניה ובארצות הברית.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עזר המחקר שלו לפיתוח מכ"ם באורך גל של סנטימטר, שהיה חיוני ללחימת הלילה בקרב נגד הלופטוואפה.
לוין פיתח את רשת הרדיו בתדר גבוה מאוד (VHF), שאפשרה למפקדים לתקשר עם חייליהם ביום הפלישה לנורמנדי ועל כן זכה לכבוד להיות בין האזרחים הבריטים הראשונים שהגיעו לנורמנדי.
לאחר המלחמה היה לוין לחבר קבוע בצוות המומחים של האדמירליות הבריטית ומנהל אגף המכשירים במחלקת המחקר של הצי הבריטי.
במסגרת זו פיתח שיטה לגילוי צוללת אבודה על קרקעית הים.
ב-1951 התמנה לראש אגף התותחנות של הצי הבריטי.
בשנים 1955 - 1958 היה מנהל אגף המחקר והפיתוח של רנק פרסיז'ן אינדסטריז, חברה לייצור מכשירים מדויקים.
הוא זיהה את העתיד של מכונות הצילום והקים את המפעל הראשון באירופה לייצור מכונות צילום.
בסוף שנות החמישים של המאה העשרים פנו שלטונות בריטניה לחברה שהעסיקה אותו וביקשו מהם, שישחררו את לוין מהחוזה איתם, כדי שיוכלו לגייס אותו לתוכנית הגרעין הבריטית והחברה הסכימה - לוין התמנה לסגן מנהל תוכנית הגרעין הבריטית ושנה מאוחר יותר קיבל את תפקיד מנהל תוכנית הגרעין הבריטית.
ניימן, שהיה חולה לב, זומן, בינואר 1965, לשיחה סודית אצל ראש ממשלת בריטניה ובכניסה למשרדי הקבינט סבל מאירוע לבבי.
הוא נלקח לבית חולים ומת כעבור שלושה ימים.
התפרסמו ידיעות על כך שהתנהלה נגד לוין חקירה, בחשד שהוא מספק ידיעות סודיות מתחום הגרעין לישראל, וההזמנה לישיבה אצל ראש הממשלה הייתה כיסוי לצורכי חקירה נוספת.
מעולם לא הובהר אם הייתה חקירה או לא ומה היו תוצאותיה, ובנו של לוין טוען שאביו לא ריגל.
הוריו של לוין הלכו לעולמם בצעירותו והוא גודל על ידי אחותו.
לוין נשא לאישה את דורה הירש ולשניים נולדו שלושה ילדים.
בני הזוג היו דוברי יידיש ופעילים במסגרת הקהילה היהודית המקומית.
נייל ג'יימס הורן הוא זמר וכותב שירים אירי.
הוא היה חבר בלהקת הבנים "וואן דיירקשן" ולאחר פירוקה יצא לקריירה עצמאית.
פרסומו החל ב-2010, כאשר נבחן לבד לריאליטי השירה אקס פקטור הבריטי.
לאחר שהודח כמבצע יחיד, הורן חזר לתחרות, יחד עם עוד ארבעה מתמודדים אחרים, על מנת להרכיב את הלהקה "וואן דיירקשן".
לאחר שהלהקה החליטה לצאת להפסקה בשנת 2016 חתם הורן על חוזה הקלטות בתור זמר סולו עם קפיטול רקורדס.
הסינגלים "This Town" ו-"Slow Hands" מאלבום הבכורה שלו "Flicker", הגיעו לראש המצעדים במספר מדינות.
האלבום הגיע למקום הראשון באירלנד ובארצות הברית, כמו כן הוא זכה להצלחה רבה באוסטרליה ובבריטניה.
נייל ג'יימס הורן נולד ב-13 בספטמבר 1993 במולינגר, אירלנד.
הוריו, בובי הורן ומאורה גלגאר, התגרשו כשהיה בן חמש, ולכן הוא ואחיו, גרג הורן, גרו עם אימם במשך שנה.
לאחר מכן הם החליטו לעבור לגור עם אביהם.
בגיל 11, החל הורן לנגן בגיטרה שנתן לו אחיו, והוא למד לנגן בעצמו בעזרת סרטוני הדרכה מיוטיוב.
דודתו גילתה את הכישרון שלו יום אחד כשהוא שר בזמן שהוא היה איתה במכונית והיא חשבה שהשירה מגיעה מהרדיו.
בתור נער הוא הופיע במרכז האומנויות במולינגר על מנת לעזור לגייס כסף לקבוצת הכדורגל המקומית.
ובנוסף הוא הופיע בתור זמר ליווי במועדון האקדמי בדבלין.
ב-2010, כשהיה בן 16, הורן נבחן לעונה השביעית של אקס פקטור בדבלין.
הוא ביצע את השיר "So Sick", וקיבל תגובות שונות מהשופטים.
לואי וולש הצביע בעדו, אבל שריל קול והשופטת האורחת קייטי פרי, הרגישו שהוא צעיר מדי ולא מתאים לתוכנית, סיימון קאוול גם הצביע בעדו, לבסוף שריל קול הצביעה נגדו וההחלטה אם לקבל אותו לתוכנית הייתה תלויה בקייטי פרי שלבסוף החליטה להצביע בעדו והוא התקבל למחנה האימונים.
במחנה האימונים, הורן שר את השיר "Champagne Supernova", אבל לא הצליח להתקבל לקטגוריית הבנים בתחרות.
לאחר הצעה של השופטת האורחת ניקול שרזינגר, הורן צורף ללהקה ביחד עם ארבעה בנים נוספים שגם הודחו מהתחרות, מפני שהשופטים הרגישו שהם טובים מדי בשביל להיות מודחים מהתחרות.
נייל הורן, הארי סטיילס, ליאם פיין, לואי טומלינסון וזאין מאליק חוברו ללהקת בנים ובכך נכנסו לקטגוריית הלהקות והמשיכו בתחרות.
הארי סטיילס המציא את השם "וואן דיירקשן" אשר משמעותו בעברית היא 'כיוון אחד'.
וואן דיירקשן סיימה את התוכנית במקום השלישי, וזמן קצר לאחר מכן סיימון קאוול החתים את הלהקה בחוזה הקלטות בשווי 2 מיליון לירה שטרלינג בסייקו רקורדס.
הלהקה החלה להקליט את אלבום האולפן הראשון שלה בינואר 2011 בלוס אנג'לס.
בפברואר 2011 הלהקה ומתמודדים נוספים מאקס פקטור הופיעו בסיבוב הופעות משותף.
במהלך סיבוב ההופעות, וואן דיירקשן הופיעה בפני כחצי מיליון אנשים ברחבי בריטניה.
לאחר שסיבוב ההופעות הסתיים באפריל 2011, הלהקה המשיכה להקליט את אלבומה הראשון בסטוקהולם, בלונדון ובלוס אנג'לס.
ב-2011 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, "Up All Night", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית.
176,000 עותקים של האלבום נמכרו בשבוע הראשון, בעקבות זאת וואן דיירקשן הפכה ללהקה הבריטית הראשונה שאלבום הבכורה שלה הגיע למקום הראשון במכירות.
הסינגל הראשון של וואן דיירקשן, "What Makes You Beautiful", הגיע למקום הראשון באירלנד, במקסיקו ובבריטניה.
הסינגלים שיצאו לאחר מכן, "Gotta Be You", "One thing" ו-"More Than This", זכו להצלחה מתונה במספר מדינות.
על מנת לקדם את מכירות האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות העצמאי הראשון שלה, "Up All Night Tour", והוציאה סרט DVD שצולם במהלך סיבוב ההופעות.
בנובמבר 2012, הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, "Take Me Home", אשר זכה להצלחה אף יותר משמעותית והגיע למקום הראשון בבריטניה, והיה האלבום הראשון של הלהקה שהגיע לראש המכירות בבריטניה.
האלבום הגיע למקום הראשון גם באוסטרליה, קנדה, ארצות הברית, אירלנד וניו זילנד.
הסינגל "Live While We're Young", הגיע למקום הראשון בניו זילנד ובאירלנד.
והסינגל "Little Things" הגיע למקום הראשון בבריטניה.
בנוסף, הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות העצמאי השני שלה, Take Me Home Tour, בו הם הופיעו ב-4 יבשות שונות.
הסרט שלהם, "This Is Us", אשר בוים על ידי מורגן ספרלוק, צולם בעיקר בזמן סיבוב ההופעות.
הסרט גרף יותר מ-30 מיליון דולר בשבועו הראשון בבתי הקולנוע.
וואן דיירקשן ביצעו מחרוזת של השיר "One Way Or Another" של בלונדי והשיר "Teenage Kicks" של אנדרסטונס על מנת לגייס כסף לעמותה "Comic Relief".
אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Midnight Memories", יצא ב-25 בנובמבר 2013. אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Four", יצא ב-17 בנובמבר 2014, זה היה האלבום האחרון של הלהקה ביחד עם זאין מאליק.
אלבום האולפן החמישי שלהם, ".Made in the A.M", יצא ב-13 בנובמבר 2015. הוא הגיע למקום הראשון במספר מדינות כולל בבריטניה, ועקף את האלבום Purpose של ג'סטין ביבר.
.Made in the A.M היה אלבום האולפן האחרון שהוציאה הלהקה לפני שהחליטה להפסיק באופן זמני את פעילותה.
בספטמבר 2016 הוכרז שהורן חתם על חוזה הקלטות בתור זמר סולו עם קפיטול רקורדס.
ב-29 בספטמבר 2016 הורן הוציא את סינגל הבכורה שלו, "This Town".
הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
ב-4 במאי 2017 הוציא את הסינגל השני שלו "Slow Hands".
הסינגל זכה להצלחה במצעדים בבריטניה ובארצות הברית.
בריאיון עם Entertainment Weekly, הורן סיפר שהאלבום הבכורה שלו, "Flicker", היה מושפע מהרכבי רוק קלאסי, ביניהם האיגלס ופליטווד מק.
באוגוסט 2017 הורן יצא לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלו בתור זמר סולו, "Flicker Sessions 2017".
ב-15 בספטמבר 2017 הורן הוציא את הסינגל השלישי שלו "Too Much to Ask" וב-20 באוקטובר הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, "Flicker".
האלבום הגיע למקום הראשון באירלנד ובקנדה ובנוסף הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 האמריקאי.
ב-20 בנובמבר 2017 הורן זכה בפרס "האמן החדש של השנה" בטקס פרס המוזיקה האמריקאית.
ב-8 בנובמבר 2017 הורן הופיע לצד הזמרת האמריקאית מארן מוריס בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי.
ב-10 במרץ 2018 הוא יצא לסיבוב ההופעות העולמי השני שלו בתור זמר סולו, "Flicker World Tour".
ב-6 ביולי 2018 הורן הוציא את הסינגל "Finally Free" המשמש כשיר הנושא בגרסה המקורית של סרט האנימציה "מפלצות בשלג".
הורן שיתף פעולה עם הזמרת ג'וליה מייקלס, והשיר "What a Time", מתוך אלבומה של מייקלס, יצא ב-24 בינואר 2019.
בספטמבר 2019 הוא הודיע שהחל בעבודה על אלבום האולפן השני שלו.
הסינגל הראשון של האלבום, "Nice to Meet Ya", יצא ב-4 באוקטובר 2019. ב-30 באוקטובר, הורן הכריז שהוא יוצא לסיבוב הופעות ב-2020. הסינגל השני של האלבום, "Put a Little Love on Me", יצא ב-6 בדצמבר 2019.
במרץ 2020 שיתף הורן פעולה עם הזמרת אשלין ריי וילסון בשיר "Moral of the Story".
במאי 2021 התארח בסינגל "Our Song" של עם הזמרת אן-מארי.
מאז שנת 2022 הוא מנטור בתוכנית המציאות האמריקאית, "The Voice".
בשתי עונותיו בתוכנית (עונות 23 ו-24) היה המנטור המנצח בסיומן.
ביוני 2023 הוציא הורן אלבום חדש בשם "The Show" ומאז הופיע בפסטיבלים שונים, בפברואר 2024 התחיל טור הופעות עולמי בשם "The show Live On Tour"
בשנת 2025 נייל חזר לעונתו השלישית בתוכנית The Voice (עונה 28) וגם בעונה זו היה המנטור המנצח ובכך הפך למאמן הראשון בהיסטוריה של התוכנית לנצח בשלוש עונותיו הראשונות.
הוריו של הורן התגרשו ואמו התחתנה פעם נוספת מאז.
להורן יש אח אחד, גרג הורן.
הורן תומך במועדון הכדורגל דרבי קאונטי.
הורן הוא חובב גולף ומשחק באירועי גולף רבים ובשעות הפנאי.
הוא גם נהנה לצפות במשחקי טניס וקריקט לעיתים.
הוא הלך לצפות באליפות אוסטרליה הפתוחה פעמיים.
הורן הוא חבר קרוב של הטניסאי נובאק ג'וקוביץ' והוא תומך בקבוצת הקריקט האירית.
בקיץ 2010, בזמן ששיחק כדורגל עם חבריו, הורן נפצע בברכו ונגרמה לו בעיה אשר חזרה על עצמה מספר פעמים, ביניהן בתקרית ב-2013 שבה הוא נקע את הברך על הבמה בזמן הופעה באנטוורפן, בלגיה.
לאחר סיום סיבוב ההופעות בינואר 2014 הורן הגיע לארצות הברית על מנת לבצע ניתוח גדול בברך.
לאחר הניתוח הוזמן על ידי ז'וזה מוריניו לפיזיותרפיה עם מועדון הכדורגל צ'לסי.
הוא ביצע פיזיותרפיה עם חברי הקבוצה והפיזיותרפיסט שלהם במשך כחודשיים במתחם האימונים שלהם בבריטניה.
ב-2017 הצטרף ל-"Modest golf management team", והוא תומך ומאמן שחקני גולף מקצוענים.
בשנים 2017–2018 היה בזוגיות עם הזמרת והשחקנית היילי סטיינפלד.
באפריל 2018 סיפר על ההתמודדות שלו עם הפרעה טורדנית-כפייתית קלה ועם חרדה.
בתור חבר בלהקת וואן דיירקשן הורן השתתף בקמפיין "Action 1D" שמטרתו הייתה להעלות את המודעות על עוני קיצוני, חוסר שוויון, ושינויי האקלים בעזרת מיליוני המעריצים של הלהקה.
הלהקה גם שיתפה פעולה עם העמותה "Comic Relief" וגייסה מעל שני מיליון לירה שטרלינג לצדקה.
במאי 2014 ארגן הורן משחק כדורגל של מועדון הכדורגל לסטר סיטי באצטדיון קינג פאוור שמטרתו לגייס כסף לארגון Irish Autism Action.
במשחק הכדורגל היו כ-10,000 צופים והורן הצליח לגייס כ-300,000 לירה שטרלינג לצדקה.
בשנת 2016 הוא המשיך לתמוך בארגון וגייס כסף בעזרת מכירת חולצות במהדורה מיוחדת.
הורן שיתף פעולה עם המגזין Golf Digest, על מנת לתמוך בפרויקט REACH military families.
ב-2016, יחד עם שחקן הגולף ג'סטין רוס, יצר את "Horan and Rose Gala", אירוע צדקה שמסייע לחקר הסרטן בקרב ילדים ונערים בבריטניה.
במאי 2016 האירוע התקיים בלונדון ובו הייתה ארוחה שבישל השף ג'יימי אוליבר והופעה של הזמר אולי מארס.
ב-2017 זכה ב"פרס ארני" על תרומותיו הרבות לצדקה.
ניילה רוז היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
רוז היא אחת מנשות האומות הראשונות.
בפברואר 2019, היא הפכה למתאבקת הטרנסג'נדרית הראשונה אשר חתמה בארגון היאבקות אמריקאי מרכזי.
רוז החלה להתאמן בבית הספר להיאבקות של KYDA אשר מבוסס בוירג'יניה המערבית.
המדריכים שלה היו ג'ון קרמון, CA אליוט, כריסטיאן יורק ואקסנדר מדוקס.
את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-8 בדצמבר 2012. במהלך שנת הבכורה שלה בהיאבקות היא הספיקה לזכות באליפות הנשים הראשונה שלה מטעם ארגון Covey Promotions באוגוסט 2013. היא הספיקה לזכות באליפות זו פעמיים נוספות.
במהלך השנים היא הספיקה להוסיף לרשימת התארים שלה את אליפות הנשים של Warriors Of Wrestling כאשר היא זכתה בה פעמיים ובאליפות הנשים של United Pro Wrestling Association.
במהלך פברואר 2019, נודע שרוז חתמה על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW).
את הופעת הבכורה שלה בארגון היא ערכה באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי, בקרב מרובע נגד בריט בייקר, קיילי רה ואווסום קונג, שבסופו בייקר ניצחה.
באירוע Fyter Fest, שנערך ב-29 ביוני, רוז הייתה מעורבת בקרב משולש נגד ריהו ויוקה סאקאזאקי, שבסופו ריהו יצאה עם ידה על העליונה.
לאחר הקרב, היא תקפה את שתי המתחרות בקרב, מה שהקנה לה את הדמות ההילית (הרעה והשנואה על הקהל) במחלקת הנשים של הארגון.
במסגרת תוכנית הבכורה השבועית של הארגון, המוכרת בשם Dynamite, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW לאחר שהפסידה לריהו, שהפכה לאלופת הנשים הראשונה בתולדות הארגון.
ב-22 באוקטובר בתוכנית Dark וב-4 בדצמבר בתוכנית Dynamite, רוז גברה על לבה בייטס.
ב-1 בינואר 2020, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW, כשהתחרתה בקרב מרובע נגד ריהו, היקארו שידה ובריט בייקר, שבסופו ריהו ניצחה.
לאחר הקרב, רוז תקפה את ריהו.
ב-28 בינואר בתוכנית Dark, רוז ניצחה את שאנה בקרב שולחנות.
לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite, רוז גברה על ביג סוול.
ב-12 בפברואר, רוז גברה על ריהו וכתוצאה מכך הפכה לאלופת הנשים של AEW.
באירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, רוז הגנה בהצלחה על חגורת האליפות נגד קריס סטטלנדר.
ב-11 במרץ, רוז ובי פריסטלי ניצחו בקרב זוגות את קריס סטטלנדר והיקארו שידה.
באירוע Double or Nothing, שנערך ב-23 במאי, רוז איבדה את התואר לאחר שהפסידה להיקארו שידה בקרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ.
ב-9 בספטמבר, רוז ניצחה את טיי קונטי.
באירוע Full Gear, שנערך ב-7 בנובמבר, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW בפעם השנייה בקריירה כאשר היא נחלה הפסד להיקארו שידה.
ב-3 במרץ 2021, רוז הפסידה לריו מיזונאמי בקרב גמר טורניר ההדחות על המועמדות לאליפות הנשים של AEW.
ב-24 במרץ, רוז הפסידה לטיי קונטי.
שבוע לאחר מכן, רוז והבאני ניצחו בקרב זוגות את היקארו שידה וטיי קונטי.
בלילה השני של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-21 ביולי, רוז איתגרה את ד"ר בריט בייקר לקרב על אליפות הנשים של האחרונה; מנגד, היא כשלה בניסיונה לזכות בחגורת אליפות זו לאחר שהפסידה לה כתוצאה מהכנעה.
ב-11 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, רוז נחלה הפסד לקריס סטטלנדר.
ב-1 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage, רוז השתתפה בקרב משולש מול ג'ייד קרגיל ות'אנדר רוזה, שבסופו קארגיל ניצחה.
במופע המקדים לאירוע Full Gear, שנערך ב-13 בנובמבר, רוז וג'יימי הייטר נחלו הפסד בקרב זוגות להיקארו שידה ות'אנדר רוזה.
ב-17 בנובמבר בפרק של התוכנית Dynamite, רוז ניצחה את היקארו שידה בשלב רבע הגמר של הטורניר על אליפות TBS.
בלילה הראשון של פרק הספיישל Holiday Bash, שנערך ב-22 בדצמבר, רוז הפסידה לרובי סוהו.
ב-2 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית Dynamite, רוז גברה על רובי סוהו.
ב-1 ביולי בפרק של התוכנית Rampage, רוז הפסידה לטוני סטורם.
ב-14 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage, רוז גברה על אנה ג'יי.
קרב קזינו באטל רויאל נשים (2019)
הישגים בארגון ההיאבקות Covey Promotions - CP
אליפות הנשים של CP (3 פעמים)
PWI דירג אותה במקום ה-16 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2020
אליפות הנשים של UPWA (פעם אחת)
אליפות הנשים של WOW (פעמיים)
נֵיְים-דְרוֹפִּינְג הוא מנהג של ציון שמות, בצורה מפורשת או באמצעות רמיזה, של אנשים או מוסדות חשובים במהלך שיחה, סיפור, שיר או בכל דרך תקשורת אחרת.
המונח מרמז לעיתים קרובות על הניסיון של הדובר להרשים אחרים; בדרך כלל, מנהג זה נחשב לשלילי, ובנסיבות מסוימות עלול אף להוות הפרה של אתיקה מקצועית.
כאשר משתמשים במנהג זה כחלק מהצגת טיעונים לוגיים, הדבר עלול להיחשב ככשל לוגי מסוג אד ורקונדיאם.
ניים דרופינג משמש, בדרך כלל, למטרת מיקום עצמי בהיררכיה חברתית.
הדבר משמש לעיתים קרובות לצורך יצירת תחושת עליונות באמצעות העלאת מעמדו של האדם.
על ידי רמיזה (או טענה ישירה) של קשר שיש לדובר עם אנשים בעלי מעמד גבוה, הדובר מקווה להעלות את מעמדו החברתי שלו עצמו לרמה קרובה יותר לזו של אלו שהזכיר את שמותיהם, ובכך לרומם את עצמו מעל לחברה הנוכחית.
ניתן להשתמש בניים דרופינג לצורך שיוך אנשים לקבוצות בעלות מכנה משותף.
על ידי ציון שמות של האנשים שאתה מכיר, אתה חושף את הקבוצה החברתית שאליה אתה משתייך, ונותן הזדמנות לאחרים בעלי קשרים דומים להזדהות איתך.
כאשר השם שהוזכר הוא של מישהו שהוא מומחה לנושא והשקפותיו מוצגות במדויק, ניים דרופינג עשוי להיחשב ככשל לוגי מסוג אד ורקונדיאם (מן-הצניעות).
ישנם מקרים בהם נעשה שימוש בשם הפרטי בלבד, לצורך יעילות.
למשל, במקרה של "קינגסלי" עבור קינגסלי איימיס.
לעיתים, נעשה שימוש בניים דרופינג ביצירות בדיוניות, על מנת להעניק לסיפור מסגרת זמן היסטורית מסוימת, או כדי לרמוז על מעורבותה של דמות היסטורית באירועים המתוארים בסיפור (למשל בסיפור שמתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה, ייתכן ויוזכרו שמותיהם של וינסטון צ'רצ'יל או אדולף היטלר).
נייטרליות היא הנטייה שלא לבחור בצד כלשהו בסכסוך (פיזי או אידאולוגי).
עם זאת, הטיה לצד מסוים תהיה העדפה עבור אותו צד, אם כי נבדל מהנטייה של לפעול על פי אותה העדפה.
במתינות ותיווך, לעיתים קרובות, הנייטרליות צפויה להכריע בשיקולים או להקל על דיאלוג ללא כל הטיה, תוך השמת דגש על התהליך ולא על התוצאה.
לדוגמה, מפלגה נייטרלית נתפסת כמפלגה ללא ניגוד אינטרסים באותו סכסוך, והיא צפויה לפעול כאילו אין לה הטיה.
צדדים נייטרליים נתפסים לרוב כאמינים ובטוחים יותר.
נייל גרגורי רוג'רס ג'וניור (נולד ב-19 בספטמבר 1952) הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי ומלחין אמריקאי.
רוג'רס נודע בתור המייסד השותף של להקת שיק .
רוג'רס כתב, הפיק והשתתף בשירים ואלבומים, שנמכרו ביותר מ-575 מיליון עותקים ברחבי העולם בסך הכול.
במרוצת השנים נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול, זכה בשלושה פרסי גראמי ונכנס להיכל התהילה של כותבי השירים .
במגזין רולינג סטון, ציינו לשבח את סגנון נגינת הגיטרה שלו, וכתבו כי "עדיין קשה להבין את ההיקף המלא של הקריירה של נייל רוג'רס".
להקת שיק הוקמה בהתחלה בשם "ביג אפל בנד" ב-1972 עם הבסיסט ברנרד אדוארדס.
שיק הוציאה את אלבום הבכורה שלה ב-1977, כולל את הלהיטים "" ו-"Everybody Dance".
האלבום C'est Chic מ-1978 הנפיק את הלהיטים "I Want Your Love" ו-"Le Freak", כשהאחרון נמכר ביותר משבעה מיליון עותקים ברחבי העולם.
השיר "Good Times" מהאלבום Risqué משנת 1979 דורג במקום הראשון במצעד שירי הפופ והנשמה, והפך לאחד השירים הנדגמים ביותר בכל הזמנים.
עם אדוארדס, כתב רוג'רס והפיק מוזיקה לאמנים אחרים, כולל השירים "He's the Greatest Dancer" ו-"We Are Family" לסיסטר סלדג' ו-"I'm Coming Out" ו-"Upside Down" לדיאנה רוס.
לאחר הפירוק של שיק ב-1983, הפיק רוג'רס כמה אלבומים וסינגלים מצליחים עבור אמנים אחרים, כולל Let's Dance של דייוויד בואי, "Original Sin" של , "The Reflex" ו-"Notorious" של דוראן דוראן ו-"Like a Virgin" של מדונה.
מאוחר יותר, הוא עבד עם אמנים כולל The B-52's, ג'ף בק, מיק ג'אגר, גרייס ג'ונס, האחים ווהאן, בריאן פרי, כריסטינה אגילרה, ליידי גאגא ודאפט פאנק, וזכה בשלושה פרסי גראמי ב-2014 על עבודתו באלבומם Random Access Memories.
בשנת 2018, רוג'רס ייסד את Hipgnosis Songs Fund , חברת השקעות בקניין רוחני במוזיקה הנסחרת בבורסה.
ניימונגוזאורוס (שם מדעי: Neimongosaurus; מילולית: "לטאת ניי מונגול - מונגוליה הפנימית") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי, אשר התקיים לפני 96 מיליון שנה במשך הקנומן שבקרטיקון העליון של סין.
המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורות אירן דבאסו שבמונגוליה הפנימית ואלה ידועים משני דגימות שהתגלו ב-1999 ותוארו בידי החוקר הסיני שו שינג ב-2001. הסוג מכיל מין בודד, Neimongosaurus yangi, הקרוי על שמו של החוקר יאנג ג'ונגג'יין.
מאובנים אלה הכילו עצמות לסת תחתונה מעטת שיניים, חוליות צוואר, צלעות ועצמות גב, אגן ירכיים וכמה עצמות נוספות.
הוא היה בעל ראש קטן וצוואר ארוך.
היה זה תריזינוזאור קטן, באורך של כ-2.3 עד 3 מטרים ובמשקל של 91 עד 227 ק"ג בקירוב.
הוא כנראה היה אוכל צמחים שהשתמש בטפריו החזקות כדי לתלוש עלים ואולי היה מכוסה בנוצות.
במיתולוגיה היוונית, נֵיְלוֹס (יוונית עתיקה: Νεῖλος) הוא אחד מהפוטמוי – אלי הנהרות והנחלים.
הוא היה האל של נהר הנילוס.
ניילוס היה אחד מ-3,000 הפוטמוי של הטיטאנים אוקיינוס ואחותו-אשתו טתיס.
הוא היה אב למספר ילדים, ביניהם ממפיס (אם ליביה מאת אפאפוס מלך מצרים), וכן בן בשם ניליוס אנחמיפיס (אביהם של אנכינואה וטלפאסה ).
נכדתו ליביה הפכה בתורה לאם לבלוס ולאגנור.
בנים אלה התחתנו אז (ככל הנראה) עם בנותיו הצעירות יותר של בנו ניילוס בשם אנכירואה וטלפאסה, בהתאמה.
נאמר כי בת בשם כיאונה נולדה לניילוס ולקלירואה האוקיינידית.
ילדיו האחרים כוללים: ארגיופה , אניפה , אורירואה , אירופה ואולי גם קליאדנה , פוליקסו ותבה .
ניימן היא עיר במרכז המובלעת הרוסית קלינינגרד, שמשמשת כמרכז המנהלי של ראיון ניימנסקי.
העיר שוכנת בחלק הצפוני של המובלעת, על גדת נהר ניימן בגבול עם ליטא.
בשנת 1277 הוקם במקום מבצר על ידי שבט של סקלבים, שהיו כפופים לדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1288 נכבש המבצר על ידי אנשי המסדר הטבטוני.
במהלך הכיבוש המבצר נהרס כמעט כולו.
כעבור שנה הוא נבנה מחדש על ידי המסדר הטווטוני וקיבל את השם ראגניט.
במאה ה-14 המבצר החליף ידיים כמה פעמים (במהלכן הוא נהרס שוב.
בין השנים 1397 - 1409 המבצר נבנה מחדש על ידי אבירים טווטוניים.
בשנת 1656 במהלך המלחמה הצפונית הקטנה נכבש המבצר על ידי הפולנים ובמהלך מלחמת סקונה הוא נכבש על ידי השוודים, שהחזיקו בו ב־1678- 1679. בשנת 1722 פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה העניק לראגניט את זכויות העיר.
בשנת 1757, במהלך מלחמת שבע השנים נכבשה ראנגיט על ידי צבא האימפריה הרוסית.
בשנת 1812 עבר דרך העיר צבא נפוליאון בדרכו לרוסיה.
בשנת 1815 הפכה העיר למרכז מנהלי בממלכת פרוסיה.
בשנת 1894 נבנתה בעיר תחנת רכבת וקו רכב חיבר בין לבין אינסטרבורג.
בשנת 1909 נבנה בעיר מפעל לייצור מוצרי נייר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה ראגניט על ידי הצבא הרוסי ב־23 באוגוסט 1914, אך כעבור 20 יום נסוג הצבא הרוסי מן העיר.
בתום המלחמה הפכה ראנגיט לעיר גבול בין גרמניה לליטא העצמאית.
בשנת 1939 התגוררו בעיר כ־10 אלף תושבים.
בתקופת השלטון הנאצי התקיים בעיר בית סוהר למתנגדי המשטר.
ראנגיט נכבשה בידי הצבא האדום ב-19 בינואר 1945. בתום המלחמה גורשה כל האוכלוסייה הגרמנית ממנה ובמקומה הגיעו מתיישבים מכל רחבי ברית המועצות.
ב-1946 הוחלף שמה לניימן, על שם הנהר שעל גדתו הדרומית יושבת העיר.
לאחר התפרקות ברית המועצות, פירוק חלק מהבסיסים הצבאיים וירידה בהיקיפי העבודה של המפעלים באזור ירדה כמות האוכלוסייה בעיר.
נכון לשנת 2023 התגוררו בניימן 9216 תושבים.
לפי מרשם האוכלוסין שנערך בשנת 2020 הזדהו 89% מתושבי העיר כרוסים, 1.6% - ליטאים, 1.4% - בלארוסים ו1% - אוקראינים.
(יש לציין כי כ-5.5% מתושבי העיר סירבו לרשום את הלאום שלהם בטפסי הרמשם).
נייר הוא משטח סיבי, דק במיוחד, נפוץ ביותר בצבע לבן אך קיים גם בצבעים אחרים.
שימושיו העיקריים הם לכתיבה ולדפוס של טקסטים.
בנוסף, משמש גם כבסיס לציור, תמונות, פיסול, קיפולי נייר (אוריגמי) ועוד.
הנייר הוא מוצר נפוץ מאוד והשימוש בו הוא יום-יומי, לדוגמה נייר טואלט משמש להיגיינת הגוף, יש גם ייצור של בגדי נייר.
העדויות הראשונות לשימוש בסוגי נייר היו במצרים העתיקה לפני כ-5,500 שנה, שם הוא נעשה מהצמח גומא פפירוס.
בשלב מסוים, עבר ידע זה לערבים ובמאה ה-13 הם הביאו אותו לאירופה, לאחר שהיה חומר גלם מוכר באזור המזרח התיכון.
דרך חדירת הנייר לאירופה לא ברורה וייתכן שחדר במספר מסלולים במקביל.
מסלולי החדירה האפשריים הם לאיטליה (שם מוזכר מפעל הנייר האירופי הראשון ב-1276 בעיר ) דרך קונסטנטינופול; לצרפת דרך ספרד המוסלמית או על ידי הצלבנים שהביאו את הנייר מן המזרח.
המחצלות עליהן הונח הנייר לייבוש הותירו בו סימנים ("סימני מים") והאומנים השתמשו במכוון בתבניות שטבעו בנייר סמל מסחרי.
המכונה הראשונה לייצור "נייר רציף" הומצאה בשנת 1799 בידי הצרפתי לואי-ניקולא רובר.
המניע העיקרי ליצירת המכונה היה הסכסוכים החוזרים בין העובדים בשלבי הייצור השונים, במפעל לייצור נייר שבו עבד (שייצר נייר עבור שטרות כסף שהנפיק משרד האוצר הצרפתי).
מכונה זו שימשה אבטיפוס למכונת פוֹרְדְרִינִיר, שהיא למעשה תוצר המשך הפיתוח של המכונה הראשונה, שנערך באנגליה.
מאז המצאה זו תהליך הייצור לא עבר שינוי מהותי, ועקרונות הייצור נותרו דומים.
במכונה הראשונה הייתה רצועת הזזה שאליה הגיע זרם רציף של עיסה, ושהעבירה גיליונות לא-שבורים של נייר לח לצמד של גלילי לחיצה.
בעולם מיוצרים מעל 300 מיליון טונות נייר בשנה.
צפון אמריקה היא היבשת המובילה בייצור נייר, עם כמעט שליש מנפח הייצור.
על פי נתוני 2022, נפח הסחר העולמי בנייר עומד על 328 מיליארד דולר בשנה, ובין 2021 ל-2022 גדל הסחר בנייר ב-10%.
ארצות הברית וסין הן שתי המדינות המובילות בייצור, ייצוא וייבוא של נייר לסוגיו.
כאשר קורעים פיסת נייר ניתן לראות סיבים זעירים מבצבצים מהקרע, אלו הם סיבי תאית שהיא החומר אשר ממנו עשויים דפנות התא הצמחי.
על מנת ליצור נייר נדרש להפריד סיבים אלה ולחבר מחדש לצורת יריעה או גיליונות דקיקים.
עד היום מייצרים נייר בשיטה זו.
בנייר אשר מיוצר בשיטה זו משתמשים למטרות מיוחדות כמו, נייר לשטרות כסף מיוחדים או נייר משובח לציור.
כאשר נדרש נייר לבן, התאית מולבנת בתהליכים כימיים.
העץ נגרס לשבבים אשר אותם מרתיחים בתערובת חומרים כימיים אשר מפרקים את מרכיבי העץ השונים ובפרט את הליגנין ומשאירים את התאית בלבד.
לאחר שטיפת התערובת, מוסיפים חומרים שונים לצורך חיזוק הנייר או השבחתו ולעמידה בלחות או לשינוי הצבע.
לאחר מכן העיסה מסוננת ושוטחים אותה לצורת יריעות.
תהליך ייצור זה מיועד להפיק נייר טוב אשר משמש להדפסת ספרים באיכות גבוהה.
במקרים מסוימים הנייר הלח עובר בין שני גלילים שהאחד מכיל תבליטי אותיות, סמלים או ציורים.
בנקודות המגע סיבי הנייר נלחצים היטב זה לזה והדוגמה של התבליט נשארת במבנה הסיבים גם לאחר הייבוש.
בצורה כזו ניתן להפיק נייר בעל סימן מים שניתן לראות רק מול אור חזק.
סימן מים משמש לזיהוי הנייר בעיקר בשטרות כסף, בולים או במסמכים חשובים.
לאחר פירוק העץ מוכנסת תערובת של שבבי עץ ומים אל תוך מכונת הריסוק ומוסף לתערובת עמילן או שרף שנדבקים לסיבים ומקשרים ביניהם.
כדי לייצר נייר צבעוני, מוספים לתערובת חומרי צבע.
כדי לייצר נייר לבן מוסיפים חומרים שיבטלו את הגוון הצהבהב של הנייר הגולמי.
לאחר מכן העיסה נכנסת למכונה שבקצה שלה יש מְכָל שמערבב את העיסה במים עד שהעיסה נעשית דלילה.
התערובת הדלילה מוזרמת על רצועה שעשויה מרשת מתכת דקה.
על מנת שהרצועה לא תשקע, מותקנים תחתיה גלילים אשר תומכים בה ומנענעים אותה מעט מצד אל צד על מנת להאיץ את טפטוף המים.
כאשר הנייר הלח יוצא מהרשת ומהמכונה, הוא עובר אל סרט נוסף העשוי מלבד סינתטי ומשם אל גלילים מחוממים אשר עליהם עובר הנייר עד שהוא יבש לחלוטין.
שבבי העץ אינם המקור היחיד לעשיית נייר, ישנם ניירות מיוחדים שמייצרים אותם מפסולת אריגים או מכותנה ופשתן.
נייר טוב עשוי גם מצמח אספרטו (גומא ספרדי) שגדל בצפון אפריקה ובספרד והוא מצטיין בסיבים חזקים וארוכים.
רובו של הנייר המודרני מיוצר מסיבי עץ.
נייר כרומו – הנייר יכול לעבור עיבוד נוסף כמו ציפוי בקאולין ולאחר מכן ליטוש, שבעקבותיו מתקבל נייר מבריק לבן וחלק אשר משמש להדפסת תמונות צבעוניות.
הכינוי המקובל לנייר זה הוא נייר כרומו.
נייר נטול עץ – הוא נייר שבו הליגנין שבעיסת העץ פורק באמצעות תגובה כימית עם כלור דו-חמצני, כך שנותרים רק סיבי תאית.
נייקי (מחוץ לארצות הברית ידוע גם כנייק; באנגלית: ) הוא תאגיד רב-לאומי אמריקאי העוסק בייצור נעלי ספורט, ביגוד וציוד ספורט.
התאגיד משווק את בגדיו תחת שמו ובאמצעות חברות נוספות שבבעלותו, כגון יצרנית הנעליים קונברס.
התאגיד נקרא על שם אלת הניצחון היוונית, ניקֵה (Νίκη).
פיל נייט, אחד משני מייסדיה של נייקי, הקים בשנת 1964 את "ספורט הפס הכחול" (Blue Ribbon Sports), שקיבלה את הזיכיון לשיווק נעלי הספורט של חברת אוניטסוקה היפנית (שבהמשך הפכה לחברת אסיקס).
שותפו להקמה היה ביל באוורמן, מאמן הריצה של נייט באוניברסיטת אורגון.
בשנת הפעילות הראשונה מכרה החברה 1,300 זוגות נעליים והכניסה כ-8,000 דולר.
רוב המכירות בוצעו מתוך תא המטען של רכבו של נייט.
בשנת 1965 שכרה החברה עובד אחד במשרה מלאה ומכירות החברה עלו ל-20,000 דולר.
בשנת 1966 פתחה החברה חנות ראשונה בסנטה מוניקה, קליפורניה.
בשנת 1969, הגיעו המכירות להיקף נאות ונייט התפטר ממשרתו כמרצה באוניברסיטת אורגון והתמסר לעבודתו בחברה במשרה מלאה.
בשנת 1970 החל באוורמן לערוך ניסיונות ביציקת גומי לתוך ברזל בסוליית הנעל של אשתו.
הפיתוח הוביל מאוחר יותר ליצירת סוליית ה'ואפל'.
נייט התחיל שנה מאוחר יותר, ב-1971, בפיתוח מותג נעלי ספורט חדש.
קרולין דייווידסון, תלמידה לעיצוב מאוניברסיטת אורגון בה הרצה נייט, יצרה את לוגו החברה, המשמש עד היום, כעבודה צדדית במהלך לימודיה.
שם החברה, נייקי, הוענק לה על ידי ג'ף ג'ונסון, עמיתו למסלול הריצה של נייט וסוכן המכירות הראשון של החברה.
השם מבוסס על שמה של ניקה, אלת הניצחון במיתולוגיה היוונית.
בשנת 1972 התחילה החברה החדשה לשווק את מוצריה באורגון.
החברה הפכה בתוך מספר שנים לחברה המובילה בתחום נעלי האימון לספורטאים בארצות הברית, הרבה בזכות סוליית הואפל שלה.
בשנת 1979 השיגה החברה פריצת דרך משמעותית כאשר אימצה את "בועת האוויר", המצאתו של מריון פרנק רודי.
רודי, מהנדס אווירונאוטיקה, המציא מערכת ריכוך המבוססת על הכנסת גז לתוך מעטפת פוליאוריתן.
הבועה, המכונה "אוויר" על ידי נייקי, הוכנסה אל תוך סוליות הנעליים כדי לספק ריכוך משופר החל משנת 1982.
בשנת 1980, תשע שנים אחרי שהפכה לחברה, ביצעה נייקי הנפקה ראשונה בבורסה האמריקנית.
בשנת 1982 פרסמה נייקי בפעם הראשונה פרסומת טלוויזיונית בהיקף ארצי.
בשנת 1984 חתמה החברה על חוזה אימוץ עם הכדורסלן מייקל ג'ורדן ולראשונה גם יצרה דגם על שמו של אדם, נעל "אייר ג'ורדן".
הנעל, שהשימוש בה נאסר תחילה בליגת הכדורסל, משכה תשומת לב רבה והפכה לאבן דרך משמעותית בהצלחתה של נייקי.
נייקי ניסתה לבצע עסקאות דומות עם הספורטאים הטובים בתחומם, לעיתים עוד טרם הוכיחו עצמם בפועל.
כך, הוחתמה מחד נבחרת ברזיל בכדורגל על חוזה ארוך טווח (שחודש פעם נוספת), ומאידך הוחתם הגולפאי טייגר וודס מיד כאשר עבר מגולף חובבני למקצועני.
במחצית השנייה של שנות השמונים הפכה נייקי בהדרגה למתחרה המשמעותית ביותר של חברת ריבוק, ששלטה עד אז בשוק האמריקני, לצד המותגים הגרמניים אדידס ופומה.
מכירות החברה חצו את קו מיליארד הדולר לשנה בשנת 1986, ובשנת 1988 הושקה סיסמת הפרסום המוכרת שלה "Just Do It".
ב-24 בדצמבר 1999 נפטר ביל באוורמן, אחד מצמד מייסדי החברה, בגיל 88. בשנת 2004 ויתר נייט על תואר המנכ"ל של החברה, אך המשיך בתפקיד הנשיא.
פרז, אך כהונתו של זה הסתיימה בינואר 2006 על רקע אי הסכמות בינו לבין נייט, ובמקומו בא מארק פרקר, עובד ותיק בחברה, שנחשב לבעל החזון שמאחורי רעיון נעלי האוויר של החברה.
בנוסף לנעליים, נייקי מייצרת גם שעונים וביגוד.
סך מכירותיה בשנת 2014 הסתכם ב-27.8 מיליארד דולר.
באפריל 2025 נייקי נקלעה למשבר כלכלי משמעותי בעקבות תוכנית המכסים של טראמפ על מדינות העולם, כולל מדינות אסיה שבהן מיוצרים כ-90% ממוצרי החברה.
המכסים הכבדים שהוטלו על מדינות כמו וייטנאם, אינדונזיה וסין – שבהן נייקי תלויה בייצור רוב הסחורה שלה - אילצו את החברה להתמודד עם עלויות גבוהות בהרבה.
בזמן קריסת שוק המניות נפלה מניית נייקי בכ-28% עד 08 באפריל.
ב-2026 לאחר סגירת העסקה מכרה נייקי את RTFKT, החברה־הבת למוצרים דיגיטליים, וסימנה נסיגה מתחום פריטי האספנות מבוססי בלוקצ'יין, על רקע ירידה של כ־19% במנייתה במהלך 2025.
החל משנת 2020 ועד שנת 2024, ג'ון דונהו כיהן כמנכ"ל נייקי.
במהלך כהונתו, דונהיו התמודד עם אתגרים משמעותיים, כולל דיווחים שליליים על יחס החברה לעובדות ולספורטאיות.
הוא הציב יעדים לשיפור הגיוון בחברה, כולל מילוי 45% מהתפקידים הבכירים בנשים עד 2025. עם זאת, תקופת כהונתו התאפיינה בירידה במכירות ובביצועי המניה, כאשר שווי המניה ירד ב-24% במהלך 2024.
אליוט היל, שהחל את דרכו בנייקי כמתמחה בשנת 1988, מונה למנכ"ל החדש של החברה החל מ-14 באוקטובר 2024. היל צבר למעלה מ-30 שנות ניסיון בחברה, כולל תפקיד כראש פעילות הצרכנים והשווקים של מותגי נייקי וג'ורדן.
מינויו נתפס כמהלך להחזרת החברה למסלול צמיחה, כאשר יו"ר החברה, מארק פרקר, הדגיש את הבנתו העמוקה של היל בתעשייה ואת יכולתו להוביל את החברה לשלב הצמיחה הבא.
בחירת השם "נייקי" למותג נבעה ממספר שיקולים אסטרטגיים ותרבותיים.
השם נלקח משם אלת הניצחון היוונית, "ניקה", שהיא דמות מיתולוגית המייצגת הצלחה וניצחון בכל תחום.
המיתוס היווני הציב את נייקי כאלת הניצחון בשדה הקרב ובספורט, והמותג רצה לשדר את הערכים הללו – הצלחה, תעוזה וניצחון.
השם "נייקי" שידר את המסר הזה בצורה ישירה ומעוררת השראה, תוך חיבור לערכים אוניברסליים של עוצמה והישג.
בנוסף, השם "נייקי" מקשר את המותג באופן ישיר לניצחון ולהצלחה.