tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שבוע לאחר מכן, סטארק וניקיטה ליונס כשלו בניסיונן לזכות באליפות זוגות הנשים של NXT לאחר שהפסידו לקטנה צ'אנס וקיידן קרטר; לאחר הקרב, סטארק תקפה את שותפתה לקרב, צעד שביסס את מעבר דמותה לדמות הרעה.
ב-28 בפברואר 2023, סטארק הפסידה למייקו סאטומורה.
הבכורה ב-Raw והשותפות עם טריש סטרטוס (2023)
כחלק מהדראפט לשנת 2023, סטארק הועבר למותג Raw.
ב-8 במאי בפרק של התוכנית Raw, סטארק רשמה את קרב הבכורה שלה ברוסטר הראשי, כשניצחה את ניקי קרוס.
באירוע לילה של אלופים, שנערך ב-27 במאי, סטארק עזרה לטריש סטרטוס לנצח בקרב שלה מול בקי לינץ'.
ב-5 ביוני בפרק של התוכנית Raw, סטארק ניצחה את נטליה בקרב העפלה לקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק.
באירוע זה, שנערך ב-1 ביולי, סטארק וסטרטוס השתתפו יחדיו בקרב הכסף בבנק ומנעו מבקי לינץ' לנצח בו; לעומת זאת, מי שניצחה בקרב הייתה שותפה לשעבר של סטארק, איאו סקיי.
סטארק, שלוותה על ידי סטרטוס, הפסידה בקרב ספירות בכל מקום ללינץ' ב-28 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, זאת לאחר שהיא פגעה לא במכוון בסטרטוס שנפלה אל תוך שולחן, דבר שאיפשר ללינץ' להטיח את סטארק בשולחן אחר.
באירוע פייבאק, שנערך ב-2 בספטמבר, סטארק עזרה לסטרטוס בקרב הכלוב שלה מול לינץ', אך סטרטוס כשלה בכל אופן לנצח בקרב.
סטארק סיימה את השותפות שלה עם סטרטוס כאשר האחרונה סטרה לה וזעמה על הפסדה לאחר הקרב, דבר שהוביל אותה לתקוף את סטרטוס בתגובה, צעד שביסס את דמותה כטובה לראשונה ברוסטר הראשי.
השותפות עם שיינה בייזלר (2023–היום)
ב-4 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, סטארק הפסידה לשיינה בייזלר כתוצאה מהכנעה.
לאחר הקרב, בייזלר שיבחה את סטארק על התעוזה שלה.
בשבוע לאחר מכן, סטארק נחלצה לעזרת בייזלר, כשהאחרונה הותקפה על ידי צ'לסי גרין ופייפר ניבן לאחר הקרב של בייזלר מול גרין.
אליפות הנשים של FSW (פעם אחת)
אליפות אולטרה X של NWA UCW-Zero (פעמיים)
אליפות זוגות הנשים של NXT (פעם אחת) - עם איאו שיראי
זואי ורייבן היא סדרת דרמה המשכית בריטית, שנוצרה על ידי ויקי לוטאס ואנה מקלירי, והופקה על ידי Lime Pictures עבור שירות הסטרימינג נטפליקס.
העונה הראשונה עלתה לשירות ב-23 ביוני 2017, השנייה עלתה ב-6 ביולי 2018 והשלישית והאחרונה עלתה ב-6 ביולי 2019.
לאור הצלחת הסדרה הופקו לה שני ספיישלים, "זואי ורייבן: יש סוסים שיודעים לשיר (בחג המולד)" שעלה לשירות ב-7 בדצמבר 2018, ו"זואי ורייבן: חג האהבה" שעלה לשירות ב-1 בפברואר 2019. בינואר 2021 הודיעה השחקנית סלין באקנס שגילמה את מיה שהסדרה הסתיימה, לאחר שהופקו לה שלוש עונות ו-32 פרקים באורך 25–33 דקות.
גם בישראל הסדרה עלתה בנטפליקס, כמו כן היא דובבה לעברית בביומה של טליה ברקאי, כאשר בין המדבבים נכללים עינת אזולאי, מייה קדוש, אריאל שמיר ואורי זלצמן.
זואי, נערה אמריקאית בת 15 מלוס אנג'לס מגיעה לחופשת קיץ לאנגליה לעיירה בה נולדה וגדלה אימה.
במהלך הקיץ היא יוצרת קשר מיוחד עם הסוס הפראי רייבן ומכירה חברים חדשים בני גילה.
זואי פיליפס (ג'יילן בארון): הדמות הראשית
פיטר (פרדי קרטר): בעל סוס בשם אלביס, ילד בעייתי
רוזי פיליפס (נביה רובינסון): אחותה של זואי
ג'ייד גיל (מנפריט במברה): חברה של זואי
בקי סיידבום (קרי אינגרם): חברה של זואי
מיה (סלין באקנס): לאחר מספר התנגשויות בסוף מתחברת עם זואי
קאלום (ג'ו אשמן): תקופה מסוימת חבר של מיה
הסדרה זכתה בפרס אמי בשנת 2018 בקטגוריה סדרה לנוער ומשפחה, והייתה מועמדת לקבלת פרס NAACP Image.
בהמשך היא זכתה בפרסים נוספים.
זואי פרי היא שחקנית אמריקאית.
היא הופיעה כמרי קופר הצעירה בסדרה "שלדון הצעיר", תפקיד שאמה, לורי מטקאלף, שיחקה בסדרת המקור "המפץ הגדול".
פרי שיחקה גם בתפקידים חוזרים בסדרות "המשפחה" ו"סקנדל".
פרי נולדה בשיקגו לשחקנים לורי מטקאלף וג'ף פרי ב-26 בספטמבר 1983. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הייתה כג'קי בפלאשבקים בסיטקום רוזאן, בו הופיעה גם אמה באותו תפקיד.
הוריה, לעומתה, לא רצו שפרי תמשיך במשחק עד שתתבגר בשל החשש מהלחץ שנלווה אליו.
בתיכון, פרי טענה שהיא ביישנית מכדי להופיע, והחלה לשחק באוניברסיטת נורת'ווסטרן, כדרך להכיר חברים לאחר המעבר מאוניברסיטת בוסטון.
אחרי שסיימה את לימודיה, זואי פרי עברה לניו יורק כדי לחפש עבודה בטלוויזיה, וקיבלה תפקידים קטנים בסדרות כמו חוק וסדר: מדור מיוחד, אך הגעגועים הביתה החזירו אותה לקליפורניה, שם מצאה עבודה בתיאטרון.
ב-2013 היא הופיעה בברודוויי במחזה The Other Place לצד אמה.
ב-2015 פרי שיחקה לצד אביה וקווין מק'קיד בדרמה זוכת פרס פוליצר שנכתבה על ידי יוג'ין או'ניל, אנה כריסטי.
פרי הופיעה בתשעה פרקים במותחן של ABC, המשפחה, בשנת 2016. ב-2017 היא לוהקה לתפקיד חוזר במותחן הפוליטי סקנדל ששודר ב-ABC, ובו כיכב אביה.
באותה שנה היא לוהקה לגרסה הצעירה של מרי קופר (אמו של שלדון קופר) בספין אוף של הסיטקום המפץ הגדול.
יש לציין שבגרסת המקור, אמה של פרי שיחקה את מרי קופר.
למרות קרבתה לתוכנית דרך אמה, זואי פרי קיבלה את התפקיד אחרי אודישן.
זואי פיטוסי הייתה שחקנית תיאטרון, שחקנית קולנוע וזמרת יוונייה.
פיטוסי נולדה באתונה, אך מקור משפחתה באי כיוס.
התפרסמה כזמרת ב־1961 בהופעתה במופע "הערב אימפרוביזציה" מאת לואיג'י פיראנדלו, שבו שרה שירים מאת מאנוס חג'ידאקיס, בהם "Ο Ταχυδρόμος πέθανε" (שתורגם לעברית על ידי נעמי שמר ונקרא איילת אהבים) ו"το μαντολινο" ("המנדולינה").
מלבד היותה שחקנית תיאטרון וזמרת, שיחקה גם במעל שבעים סרטי קולנוע ושלל הופעות בטלוויזיה וברדיו.
נוסף על כך חיברה תשעה ספרים.
האחרון שבהם, "יוונית הומרית", ראה אור שנה לפני מותה.
זוג או פרד הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2012 בכתיבה, הפקה ובימויו של טומי לנג.
זה סרט המשך ל"טייארה" (2009) והוא סרט אוטוביוגרפי המספר על חייו של לנג אחרי מותה של אשתו ד"ר רותי פלטשר לנג, ועל השאיפה לזוגיות חדשה בצל הגעגועים לבת הזוג שהלכה לעולמה.
בסרט משולבים צילומים תיעודיים אמיתיים של אשתו של לנג, צילום קברה וסרטים ביתיים בהשתתפותה.
פטר (רוברט הניג), אלמן בן 56, מחליט לאחר התלבטות ארוכה לעבור לגור עם נוגה (שלומית הגואל-טריגר), עו"ד גרושה בת 55.
לנוגה יש בת בשם נלי (26) (ליהי אברמסון) ולפטר יש את ניר (26) (עומרי אשין) ורמי (23) (אביב אלקבץ).
אתם גר גם אביה של נוגה, הוגו (הוגו ירדן) (78).
פטר חוזר לעבוד אחרי כמה שנים של אבטלה, עם המעסיק הקודם שלו, ומתמנה למנהל קניון ברומניה.
הזוגיות שלהם יודעת עליות וירידות עם מחשבות על המשכת הזוגיות או פרידה (מכאן שם הסרט).
נוגה נשארה אחראית על הבית.
נוגה מדווחת למשטרה על רמי שמעשן סמים והוא נלקח לתחנת המשטרה.
פטר בוגד בנוגה עם מזכירתו ברומניה אך חוזר לארץ כששומע על בנו שנעצר.
רמי משוחרר ומכיר את דנה (דנה ידלין), משוררת וזמרת.
רמי מתלבט בין דנה לנלי.
ניר מגלה לאביו שהוא הומוסקסואל וזה מתקשה לקבל זאת בהתחלה.
פטר מספר לנוגה על הסטוץ עם המזכירה ברומניה והיא מחליטה להיפרד אך חוזרת.
נוגה מגלה לפטר שהיא זאת שהסגירה את רמי למשטרה ואז פטר רוצה להיפרד.
לאורך כל הסרט מנהל פטר "שיחות" עם אשתו המנוחה ומתייעץ אתה מה לעשות.
הוא עושה זאת בחוף הים ועל קברה.
לבסוף, רמי מפסיק להשתמש בסמים ובכסף של סבא הוגו נוסע אחרי דנה לדרום אמריקה .
ניר מתפייס עם פטר ועובר לדירה שלו.
פטר ונוגה מחליטים ששווה לעבוד על הקשר והאמון שאבד כי האהבה גדולה מהכאב.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותרוברט הניגפטרשלומית הגואל-טריגרנוגההוגו ירדןהוגואבא של נוגהאביב אלקבץרמיעומרי אשיןנירליהי אברמסוןנלידנה ידליןדנהחברה של רמי
זובייר היא עיר במחוז בצרה שבעיראק, דרומית לעיר בצרה.
זובייר נקראה בשמה מכיוון שאחד מהצחאבה (מלוויו) של מוחמד, אל-זובייר בן אל-עוואם, נקבר בה.
במאה ה-19 היגרו לאזור רבים מנג'ד שמהרה הפכו לרוב התושבים בעיירה.
העיר נחשבה למוקד סוני, בניגוד לבצרה השיעית הסמוכה.
עד שנת 2008 מנתה העיר כ-240,000 תושבים והיא חלק ממטרופולין בצרה הכולל כמעט 3 מיליון תושבים בסך הכל.
כמו בבצרה, לעיריית זובייר יש כיום רוב שיעי.
אך בניגוד לבצרה, יש בזובייר עדיין מיעוט סוני גדול.
זובין הוא טיל אוויר-קרקע איראני מונחה טלוויזיה.
הוא נחשב לדור הראשון של נשק מונחה איראני.
פותח בתקופת מלחמת איראן-עיראק, היה גרסה עם הנעה רקטית של פצצת ה-M117 האמריקאית המצוידת ברב"ט טלוויזיה.
ישנם ארבעה משטחי בקרה אווירודינמיים קטנים, בתבנית צולבת, המורכבים על המנוע, אלו מחוברים ליחידת ההנחיה בקדמת הטיל באמצעות קווי בקרה העוברים לאורך הגוף.
הגרסאות הראשונות הסתמכו רק על ארבעת הכנפונים הללו אך נמצא כי הטיל לא יציב דיו.
כך הוצמדו ארבעה כנפונים גדולים יותר בצורת משולש למרכז הגוף כדי לספק יציבות.
יחידת ההנחיה בקדמת הטיל מכילה ראש ביות טלוויזיה, זהה לזה ששימש בקדר.
לזובין ניתן כינוי 'AGM' בסגנון ארצות הברית (AGM-379/20 Zoobin), אם כי המעצבים שלו אומרים שאין לזה משמעות גדולה יותר מעבר לניהול מלאי וחלקים.
הן ה F-4 פנטום האיראני וגם נורת'רופ F-5 יכולים להיות מצוידים בטילי זובין, אם כי האחרון זקוק להתאמה כדי להיות מסוגל להנחות את הטיל.
זוג שזור הוא כבל חשמלי המורכב מזוג גידים מוליכים אשר כל אחד מהם מורכב ממוליך פנימי ומשכבת בידוד חיצונית, והם שזורים זה על זה.
כבלי זוג שזור נפוצים להעברת אותות תקשורת חשמליים בתשתיות של מערכות טלפוניה וכחלק מכבלים מורכבים יותר, המכילים בתצורות שונות זוג שזור אחד או יותר (כבל Ethernet, לדוגמה).
יתרונותיו של הזוג השזור, בהשוואה לכבלי תקשורת אחרים, הם גודל פיזי קטן, משקל נמוך, פשטות בייצור ובשימוש (חיבור על ידי הדקים לחיצים, נועלי כבל, או הרכבה של סוגי מחברים אחרים), ויכולת טובה להתמודד עם הפרעות באות .
השימוש בזוג שזור הוא לרוב בצורה הפרשית (דיפרנציאלית).
בצורה זו נשלחים אותם האותות בשני הגידים, אך בקוטביות הפוכה.
על מנת לגלות את האות המקורי, המקלט נדרש לבצע חיסור בין האותות שבשני הגידים.
מאחר שזוג הגידים הוא שזור, הפרעה אלקטרומגנטית שמגיעה לאחד הגידים, תצטרף במידה דומה גם לגיד ההפוך.
חיסור של ההפרעה מאחד הגידים בהפרעה הדומה בכבל ההפוך, ייצור אפקט של ביטול כמעט מוחלט של ההפרעה.
בנוסף, כיוון שכל גיד נושא את אותו האות אך בקוטביות הפוכה, הפליטה האלקטרומגנטית של כל גיד מבטלת את הפליטה מהגיד השני.
בסיכומו של דבר הפליטה האלקטרומגנטית הכוללת של הזוג השזור קטנה משמעותית מפליטה של כל גיד בנפרד, זאת בניגוד למצב שבו זוג גידים אינו שזור.
כאשר זוג הגידים אינו שזור, אחד הגידים יימצא קרוב יותר למקור הפרעה, ויספוג יותר הפרעה מאשר הגיד השני.
במצב זה חיסור בין האותות שבגידים יניב רק ביטול חלקי של ההפרעה הכוללת.
אחד הנתונים המגדירים בצורה טכנית את הזוג השזור הוא קצב השזירה (ובאנגלית Twist Rate).
נתון זה מציין את כמות הליפופים של גיד אחד על משנהו, ביחידת אורך אחת של כבל התקשורת.
כללית, קצב שזירה גבוה יותר הוא יקר יותר ומקנה עמידות גבוהה יותר מהפרעות ומזליגת אותות.
בכבלים המורכבים ממספר זוגות שזורים נהוג להשתמש בזוגות שזורים בעלי קצבי שזירה שונים.
זאת משום שאם לשני זוגות שזורים, המרכיבים את הכבל היה אותו קצב שזירה, אחד הגידים מהזוג הראשון היה תמיד יהיה קרוב יותר לאחד הגידים מהזוג השני.
במצב כזה לא מתאפשר אפקט ביטול הפרעות בין הפרעות ההשראה של הזוגות השונים שבתוך הכבל, זה על זה.
מערכות הטלפוניה הראשונות השתמשו בקווי טלגרף.
כאשר החלו להיפרס הרכבות הקלות הראשונות, הן פעלו באמצעות קווי חשמל עיליים, שגרמו להשראת הפרעות בקווי הטלפון.
בעיות אלו גרמו לתביעות משפטיות ולבסוף להסבת תשתית הטלפון לממשק הפרשי-מאוזן.
לשינוי זה הייתה תועלת נוספת, בכך שהקווים החדשים היו בעלי ניחות נמוך יותר, ולכן אפשרו מרחק גדול יותר בין מכשירי הטלפון לבין המרכזיות.
כאשר גם מערכות להפצת חשמל נפרסו, היה שימוש משותף באותם העמודים, והם החזיקו גם את קווי הטלפון וגם את קווי החשמל.
במצב זה, השימוש בממשק הפרשי-מאוזן לא מנע את ההפרעות, ושוב נוצרה השראה הדדית בין התשתיות השונות.
על-מנת לבטל את ההפרעה הגידים של תשתית הטלפון החליפו את מיקומם (ימין-שמאל) אחת לכמה עמודי תשתית.
בגלל המסלול הפיזי הדומה בין קווי הטלפון וקווי החשמל, החלפת מקום זו יצרה בקירוב את אותה ההפרעה בשני הגידים של הטלפון, והפרעה זו בוטלה על ידי חיסור האותות בין שני הגידים.
גם כיום, במספר אזורים כפריים בעולם, עדיין יש שימוש בשיטת ההחלפה בין כבלי הטלפון.
Unshielded twisted pair הוא כבל זוגות שזורים בעל שמונה גידים (ארבעה זוגות) ללא סיכוך.
UTP הוא הכבל הנפוץ ביותר ברשתות מחשבים כיום בשל מחירו הזול, הקלות שבהתקנתו והביצועים הטובים ביחס לפתרונות אחרים.
Shielded Twisted Pair הוא כבל זוגות שזורים בעל שמונה גידים (ארבעה זוגות) כאשר לכל זוג גידים קיים סיכוך.
נפוץ בעיקר ברשתות מחשבים בהן השימוש ב־UTP לא אפשרי בשל בעיות של הפרעות אלקטרומגנטיות (בקרבת חוטי חשמל לדוגמה), ברשתות בהן המרחק בין שני מכשירים גדול (עשרות מטרים) וברשתות מסוג Token ring.
כיום השימוש בכבלי STP נעשה נדיר יותר ויותר בשל העלייה בביצועים של כבלי ה־UTP הזולים באופן משמעותי.
Foiled Twisted Pair הוא למעשה כבל UTP בעל סיכוך חיצוני לכל שמונת הגידים ביחד, שנועד להקטין את הרגישות להפרעות חיצוניות.
Screen Shielded Twisted Pair הוא כבל זוגות שזורים בעל שמונה גידים (ארבעה זוגות) כאשר לכל זוג גידים קיים סיכוך ובנוסף הוא מכיל גם סיכוך חיצוני לכל שמונת הגידים, המספק הגנה נוספת מפני הפרעות אלקטרומגנטיות.
כבל ה"S/STP" מספק את ההגנה הטובה ביותר נגד הפרעות אלקטרומגנטיות חיצוניות ופנימיות.
זוג סדור הוא זוג של שני איברים (לא בהכרח שונים זה מזה) שקיים סדר ביניהם: אחד האיברים הוא הראשון והאיבר האחר הוא השני (אחרון).
סימונו של הזוג הסדור בו הוא האיבר הראשון ו- הוא האיבר השני הוא .
מההגדרה נובע כי שני זוגות סדורים שווים אם ורק אם האיברים הראשונים שלהם זהים וגם האיברים השניים שלהם זהים.
כלומר אם ורק אם וגם .
זאת לעומת ההגדרה של שוויון בין קבוצות (בתורת הקבוצות), שבו הסדר אינו חשוב, וכך .
מכפלה קרטזית של שתי קבוצות ו- היא קבוצת כל הזוגות הסדורים , כך ש- ו-.
כאשר הזוג הסדור משמש לציון נקודה במישור, האיבר הראשון (השמאלי) בזוג נקרא גם אבסציסה (Abscissa) והשני (הימני) נקרא גם אוֹרְדִינָטָה (Ordinate).
בשנת 1921 המתמטיקאי היהודי-פולני קזימיר קורטובסקי מצא דרך להגדיר זוג סדור על ידי שימוש ביחסים הבסיסיים של תורת הקבוצות בלבד:
הקבוצה הסדורה, המוגדרת בנוסחתו של קורטובסקי, מכילה שני איברים, כמו הזוג הסדור, אלא ששני איברי הקבוצה הסדורה הם בעצמם קבוצות; נקרא להם איבר-קבוצה-א' ואיבר-קבוצה-ב'.
איבר-קבוצה-א' מכיל רק את , האיבר הראשון של הזוג הסדור , ואילו איבר-קבוצה-ב' מכיל בעצמו שני איברים: את ואת , כלומר את האיבר הראשון של הזוג הסדור ואת האיבר השני שלו.
הקבוצה המוגדרת על פי נוסחת קורטובסקי שונה מהקבוצה המתאימה לזוג סדור בסדר מהופך (למעט אם כמובן), כי עכשיו תופיע הן באיבר-קבוצה-א' והן באיבר-קבוצה-ב' בעוד תופיע הפעם רק באיבר-קבוצה-ב', ולכן הקבוצה שהוגדרה על פי לא תהיה זהה לקבוצה שהוגדרה על ידי .
n-יה סדורה – סדר מספרים קבוע
הכללה של זוג סדור למקרה הכללי של מספר כלשהו של רכיבים נקראת n-יה סדורה (הנהגית בעברית במלרע: "אֶנְיָה סדורה", על דרך שלישייה, רביעייה, חמישייה...
שימו לב שהאות היא האות האנגלית הקטנה N, ולא האות העברית ח).
זוגניות (שם מדעי: Zygomycota) היא מערכה בממלכת הפטריות.
שמה המדעי של המערכה נגזר משמם של מבנים עמידים בשם zygosporangia הנוצרים בעת רבייה מינית.
במערכת הזוגניות קיימים למעלה מ-1,000 מינים.
רובם חיים בבתי גידול יבשתיים, בעיקר בתוך האדמה או על צמחים מרקיבים ובעלי-חיים.
הקורים של הזוגניות הם בעלי תאים רב-גרעיניים.
הם בעלי מחיצות רוחב (septum) המחלקות אותם רק היכן שנוצרים תאי רבייה.
זוּגַן הַשִּׂיחַ (שם מדעי: Zygophyllum dumosum) הוא בן שיח או שיח מדברי ממשפחת הזוגניים.
הנפוץ באזורים מדבריים וערבות שיחים ובבתי גידול של שיחיות יובשניות.
הוא מעדיף סלעי גיר קשים ודולומיט אך גדל גם על סלעי צור מפוררים לקרקע אבנית וגם על קרקעות מלוחות בעיקר בבתי גידול טבעיים.
תפוצה הטבעית בלעדית לסיני, ירדן, ישראל וסוריה.
זוגן השיח הוא שיח נמוך או בן שיח גבוה הבולט והנפוץ מכל בני השיח במדבריות ישראל והוא מטביע חותמו על הנוף רוב ימות השנה.
מין זה מאריך ימים וגילו יכל להגיע אף למאה שנה ויותר.
הוא מעוצה, מסועף וסבוך שגובהו נע בין 40 ל-80 ס"מ, ענפיו הרבים יוצאים מבסיסו, עליו בשרניים, וכל עלה מורכב מזוג עלעלים גליליים כנקניקיה קצרה ותפוחה, הנישאים בקצה פטוטרת רחבה.
הפרחים בודדים, לבנים ואורגם 1.5 ס"מ.
זוגן השיח ממהר ללבלב ולפרוח לאחר פרק גשם גדול במדבר (9 עד 5 מ"מ) ובדרך כלל אירועים כאלה מתרחשים בנגב הצפוני בחודשי החורף (דצמבר עד פברואר).
חניטת הפרחים מתרחשת בהתאם למועד הפריחה – מוקדם או מאוחר – ויכולה להתחיל כבר בסוף פברואר.
פיזור הזרעים הבשלים מתרחש החל מאמצע מאי ועד סוף יוני.
הפרי נושא כנפיים רחבות, ובמהלך ההבשלה נוטה כלפי מטה.
לעיתים הוא מתפרק למגורות נפרדות, ולעיתים נותר שלם.
על מקור השם של הסוג ושל המשפחה ראו בערך זוגניים.
שם המין המדעי dumosum פירושו "שיחני", והוא מתייחס לצורת חייו ולנופו של הצמח.
משמעות זו משתקפת גם בשם העברי "זוגן השיח".
זוגן השיח נקרא בערבית המקומית בשם עַד'בֶּה, הַד'בֶּה, או אַל־דַּבְּהַה (الدَّبْهَة, al-dibbah).
זוגן השיח הוא הבולט והנפוץ בכל בני השיח הגדלים במדבר של ישראל, בשטחי מרעה וערוצים, ובשל כך שמו בערבית נותר אחיד בקרב קהילות בדואיות ברחבי תפוצתו.
זוגן השיח נקרא בערבית המקומית עַד'בֶּה, הַד'בֶּה או אַל־דַּבְּהַה (الدَّبْهَة, al-dibbah).
בהיותו בן שיח בולט ונפוץ בשטחי מרעה וערוצים, הוא זוכה לשם אחיד ברוב שטח תפוצתו אחיד בקרב קהילות בדואיות.
שיח נמוך, מעוצה סבוך ומתנשא לגובה 40 עד 100 ס"מ.
מכוסה שערות קצרות, צפופות ומהדוקות.
בחורף גון הצבע ירוק חי, ואילו בקיץ גונו אפור מלבין.
אין מוהל או כל הפרשה בולטת אחרת בעת חיתוך האיברים.
השורש שיפודי עם מערכת שורשים רדודה, מסועפת ומפותחת היטב.
קוטרה של מערכת השורשים עולה לעין שיעור על קוטר הנוף, ועשוי להגיע לפי שישה ממנו.
פריסה רחבה ורדודה זו מאפשרת לצמח ללכוד במהירות כל טיפת מים זמינה, בעיקר בעת שיטפונות קצרים – תכונה חיונית להישרדות בסביבות עוינות.
לזוגן השיח מבנה ייחודי של מערכת השורשים: כל ענף מעל הקרקע מחובר לאזור מוגדר במערכת השורשים שמתחתיה.
כתוצאה מכך, גם אם חלקים נרחבים מהצמח קמלים או מתים, אותם ענפים שנותרו מחוברים לשורשים פעילים ממשיכים לחיות ואף ללבלב בעונה הגשומה.
תכונה זו מעניקה לצמח עמידות גבוהה לפגיעה חלקית ולתנאי יובש קיצוניים.
גבעוליו אפרפרים ומעוצים, מסועפים וסבוכים, למעט ענפי השנה הנוכחית שנותרים ירוקים.
ענפיו זקופים או נוטים כלפי, בעלי מקצועות.
הלוואים משולשים, מאוחים בבסיסם לבסיס הפטוטרת וקודקודם מחודד.
העלים נגדיים ומורכבים מפטוטרת שמנמנה ומזוג עלעלים הנישאים בקצהו של ציר עלה קצר מאוד, בתקופת היובש הם מתנתקים ונותרת רק הפטוטרת.
הפטוטרת בשרנית, גלילית ומשתיירת; אורכה שווה או עולה על אורך העלעלים שמעליה, והיא נותרת על הצמח לאחר התנתקותם.
הפטוטרת מצופה שכבת שעווה, המפחיתה אידוי.
העלעלים בשרניים ללא פטוטרית, מוארכים–גליליים, דמוי נקניקיות קצרות, אורכם 0.6 עד 1 ס"מ וברוחב 2 עד 4 ס"מ, שפתם תמימה ומכוסים שערות.
עוקצי הפרחים דקים, שווים באורכם לגביע ומתארכים עם ההבשלה לפרי.
הפרחים חִיקיים ובודדים, דו-מיניים, בעלי עטיף כפול ושחלה עילית, ובנויים מחמישה איברים בכל דור.
הם לבנים, סימטריים רדיאליים ודמויי כוכב ופתוחים לרווחה, וקוטרם 1.5 עד 2 ס"מ.
בבסיס השחלה מצויה מצעית נושאת טבעת צופנית עילית בולטת, המפרישה צוף מתחת או סביב לשחלה.
הגביע מורכב מחמישה עלי גביע מוארכים, אורכם כ-8 מ"מ, צבעם לבנבן, והם מכוסים בדלילות שערות נוקשות וגסות, באורך משתנה ואינן מהודקות לפני השטח.
עלי הגביע מסודרים בין עלי הכותרת.
הכותרת מורכבת מחמישה עלי כותרת לבנים צרים ופרושים, מפותלים קלות, מוארכים–דמויי מרית (spatulate), שאורכם עד 1.5 ס"מ, ולעיתים כפול ואף יותר מאורך עלי הגביע.
האבקנים 10, בולטים, מפורדים, ובבסיס כל אחד מהם קשקש שצורתו מעוגלת-ביצית, קצותיהם קהים, וקודקודם משונן.
השחלה עילית, קירחת, ארוכה מן הקשקשים, בעלת 5 מגורות, ומתחדדת מעלה לעמוד שחלה יחיד ופשוט שמשתייר בפרי.
ואינו מתארך ל"מקור" בפרי; הצלקת זעירה.
הפרי הוא הלקט מכונף בחמש כנפיים רחבות ששפתן גלית, בתחילה הפרי זקוף ובהמשך משתפל מטה ומופץ ברוח נפתח ב־ 5 סדקי אורך בין עלי השחלה או שאינו נפתח.
ההלקט עצמו פחוס-כדורי בקו מתאר, בקוטר של סנטימטר אחד או יותר, רוחבו גדול מאורכו.
גוף ההלקט עצמו צר במובהק מהכנפיים.
הפרי עשיר במלח, ונשירתו מסייעת לצמח להיפטר מעודפי מלח שהצטברו במהלך עונת היובש.
תכולת המלח הגבוהה בפרי פועלת גם כמעכבת נביטה, ומונעת את נביטת הזרעים בתנאים בלתי-מתאימים.
רק לאחר שטיפה מלאה של המלח באמצעות גשמים, עשויים הזרעים לנבוט.
הזרעים חומים, מוארכים–מעוינים, אורכם 3 עד 4 מ"מ ורוחבם 2 מ"מ.
הזרעים תלויים, בעלי קליפה שברירית, אנדוספרם דל ופסיגים מוארכים.
מקור למרעה: זוגן השיח מהווה מקור מזון חשוב לעדרים בעונת הקיץ והסתיו, במיוחד בין אוגוסט לנובמבר, כאשר הקש אזל, וצמחי המרעה הרב־שנתיים מתייבשים.
בתקופה זו ניזונות העיזים מבני שיח עמידים ליובש ומליחות, שאינם אהובים במיוחד – ובהם: זוגן השיח, אכילאה ריחנית, חמדת הנגב ומלוח קיפח.
כאשר הגשמים מתעכבים, והעיזים ממשיכות לרעות בצמחים אלו גם בנובמבר ובדצמבר, אין בהם די להזנתן ולייצור חלב, ותמותת גדיים נפוצה.
במקרי קיצון של בצורת מתמשכת, עלול המחסור להביא אף למות העדרים עצמם.
מקור לדלק: זוגן השיח משמש חומר בעירה נפוץ להסקה ולבישול בקרב רועים ונוודים.
הצמח נעקר לרוב בשלמותו בשל שורשיו הרדודים, המקלים על איסופו.
עמידותו ליובש, תפוצתו הרחבה, וקלות ההתלקחות של חלקיו היבשים הופכים אותו למשאב זמין ונוח לשימוש במדבר.
שימושים רפואיים מסורתיים: בקרב קהילות בדואיות בנגב ובסיני נעשה שימוש בזוגן השיח כתרופה עממית לבעיות עור שונות, ובייחוד למחלת הגרדת .
נהוג לגרד קלות את אזור הפצע ולמרוח עליו את מוהל העלים הטריים, במטרה להפחית את הגירוי ולעודד את ריפוי העור.
בנוסף, נהוג לכתוש את העלים ולהניח את המיץ על פצעים מוגלתיים, כטיפול בזיהומים מקומיים שנגרמו ממגע עם אבק ולכלוך.
עם זאת, אין עדויות מדעיות המאשרות את יעילותם של טיפולים אלו.
תפוצה ובית גדול של זוגן השיח
זוגן השיח נפוץ ברוב אזורי המדבר של ישראל, לרבות אזור ים המלח, אך נעדר ממערב הנגב — לרבות האזורים ההרריים שממערב למצפה רמון.
מחוץ לישראל הוא מצוי רק בסיני, בדרום ירדן, וכנראה גם במדבריות סוריה.
בית גידולו הטבעי הוא שטחים פתוחים במדרונות סלעי גיר קשה, משטחי חצץ וצור, ולעיתים גם בערוצים יבשים.
תפוצה של חברת זוגן השיח בישראל
חברת זוגן השיח היא חברת צמחים מדברית הקרויה על שם המין הדומיננטי בה — זוגן השיח.
חברת צמחים היא קבוצת מינים הגדלים יחדיו בתנאי סביבה מוגדרים, ומתאפיינת בהרכב מינים ובמבנה קבוע יחסית.
חברות רבות נקראות על שם המין השולט בהן, או לעיתים על שם צמד מינים בולטים.
חברת זוגן השיח נפוצה במגוון בתי גידול סלעיים באזורים צחיחים וצחיחים למחצה — מצפון הנגב ובקעת באר שבע, דרך הר הנגב, מדבר יהודה ועמק הערבה, ועד דרום הנגב ובקעת ים המלח.
החברה מאופיינת בתצורה דלילה של בני שיח בעלי כושר עמידה ביובש ובמליחות, הגדלים על סלעי גיר, צור ודולומיט, ובמבחר מצומצם של מינים מלווים, כולם מותאמים לתנאי סביבה קיצוניים, והכל בהתאם להרכב הסלע, סוג הקרקע וכמות המשקעים המקומית.
חברת זוגן השיח היא אחת מעשר חברות הצומח הראשונות בישראל לפי סולם הארידיות (Aridity Index, AI) — מדד המשקף את היחס בין כמות המשקעים השנתית לבין האידוי הפוטנציאלי.
ערך AI נמוך מעיד על סביבה צחיחה יותר: ככל שהמדד נמוך, כך נדרשים לצמחים מנגנוני הסתגלות מתקדמים יותר לתנאי יובש, קרינה גבוהה ומליחות.
מיקומה הגבוה של החברה בסולם זה מעיד על יכולתה לשרוד, להתקיים ולשגשג גם בתנאי קיצון סביבתיים — כגון יובש קיצוני, קרינה גבוהה, מליחות קרקע, סוגי סלע קשים ודלים בקרקע.
צפון הנגב ובקעת באר שבע
חברת זוגן השיח ואשליל הנגב מופיעה בגבעות הקירטון הקשות שמדרום לבקעת באר שבע, בעיקר במדרונות ובמפנים צפוניים.
היא מהווה שלב מעבר צחיח יותר בין חברת לענה־המדבר ומרווה צמירה השולטת בצפון האזור, לבין חברות מדבריות מובהקות יותר בדרום.
החברה נפוצה גם במישורים פתוחים הסמוכים לגבעות אלה, שם התנאים מאפשרים את התפשטותה.
מרכז הנגב (הר הנגב) כולל רכס חתירה, רמות עבדת ובוקר
בהר הנגב המרכזיי שולטת חברת זוגן השיח, אך קיימת הבחנה בין אזורים שונים בהתאם לסוג הסלע והגובה.
ממזרח לקו פרשת המים של רכס חתירה - מהאזור שממזרח למכתש הגדול ועד רמת עובדת ורמת בוקר - שולטת חברת זוגן השיח ואשליל שעיר, במדרונות שבהם נחשפים סלעי גיר קשה סדוק מעידן קנומן או טורן, ובין סדקים או כיסי קרקע קטנים, שבהם מעוגנים שורשיו של זוגן השיח.
מערבה יותר, ברמת עובדת, שולטת דווקא חברת זוגן השיח ואשליל הנגב, דווקא על קרקעות שהתפתחו מבלייה של סלעי גיר מסוג מן העידן אייקון.
ככל שעולים ברום, מצטמצמת שליטתה של החברה לראשי הגבעות בלבד; באזורים אלה, שבהם שכבות הסלע אופקיות, תופסת בהדרגה את מקומה חברת לענת המדבר ואשליל שעיר.
דרום-מערב הר הנגב - אזור מכתש רמון
באזור מכתש רמון - גבולו הדרום-מערבי של הר הנגב - שולטת חברת זוגן השיח באתרים נבחרים הבנויים מגיר קשה או מאבן חול נובית, אך היא נעדרת מאזורים סלעיים מבזלת.
הצמחייה מתפתחת בעיקר בכיסי קרקע או סדקים, בין מחשופי סלע או לאורך מדרונות מתונים.
מזרח הר הנגב (לעבר הערבה)
בחלקו המזרחי של הר הנגב - סמוך לערבה - שבו שולטים קירטון וחוואר רכים, מצטמצמת חברת זוגן השיח לערוצים בלבד.
עם זאת, היא עשויה להופיע גם במפוזר כצמח שטח באתרים בהם נחשפים סלעי גיר קשים וחשופים.
בצפון-מזרח הנגב ובמדבר יהודה, במדרונות ובמצוקים המשתפלים מזרחה לעבר ים המלח, שם נחשפים סלעי גיר ודולומיט, וכמות המשקעים פוחתת עד ל־100 מ"מ בשנה, שולטת חברת זוגן השיח ואשליל שעיר.
בדרום מדבר יהודה, שבו כמות המשקעים נמוכה אף יותר - כ־90 עד 50 מ"מ בשנה - הצומח מצטמצם לערוצים ולשקעים בלבד.
בערוצים שבהם התשתית עשויה גיר קשה וחשוף, גדל זוגן השיח.
לעומת זאת, בערוצים שנשענים על קירטון קשה או חצץ צור בלוי, שולט יפרוק המדבר.
במדבר יהודה מתלווים לחברת זוגן השיח מינים אופייניים נוספים, ובהם: ערטל המדבר, אשליל שעיר, מתלולן הערבות, פיגמית מגובבשת, ריכפה מגובששת, מלוח קטן-עלים, מקור-חסידה שעיר, מלחית חומה ופשתנית ססגונית.
שלושת המינים הראשונים הם צמחים בשרניים (סוקולנטים), המותאמים ליובש קיצוני ולרמות מליחות גבוהות.
בקעת ים המלח — המרכז והדרום
במרכז בקעת ים המלח ובדרומה, סמוך לחוף ים המלח, שולטת חברת זוגן השיח ואשליל שעיר.
החברה נפוצה באזורים שבהם הסלע הקשה התבלה והפך למדרגות של גיר סדוק, המאפשרות החזקת מעט קרקע.
צפון הערבה - אזור המעיינות
בשולי צפון עמק הערבה נובעים מעיינות שמידת מליחות מימיהם משתנה ממקום למקום, ובהתאם לכך משתנה גם הצומח.
חברת זוגן השיח וימלוח פגום שולטת בשולי המלחות, סביב חגורת הינבוט וההֵגֶה.
בין בני הלווייה האופייניים של חברה זו מצויים אשליל שעיר, אוכם מצרי ועדעד מאובק - כולם עמידים למליחות גבוהה.
בחלק הדרומי של עמק הערבה, בערוצים רחבים בהם נחשפים סלעי קירטון, מופיעים כתמים דומיננטיים של זוגן השיח, ולעיתים במקומו או לצידו שולט יפרוק המדבר או אשליל שעיר.
בדרום הנגב, בין אילת לבקעת עובדת, שולטת חברת זוגן השיח במדרונות מתונים שבהם נחשפים סלעי גיר ודולומיט קשים, ובגומחות סלע המאפשרות קיום לצמחייה.
מלוויה הבולטים של החברה במדרונות הם: אשליל שעיר, כוכב ריחני, פגוניית סיני וערטל מדברי.
זוגן השיח מופיע גם כצמח ערוצי, ושולט בעיקר בחלקים העליונים של ערוצים שבהם נחשפים לסירוגין גיר ודולומיט לצד שכבות של קירטון או חוואר.
בעוד שבמדרונות מספר המינים המלווים מועט, בערוצים - הודות למשטר מים נוח יותר - מתווספים מינים נוספים, ובהם: פרעושית גלונית, מוריקה מבריקה, פגוניה ערבית, פגוניה רכה, ולעיתים גם לענה המדבר.
עבר הירדן - מואב ואדום
במואב, מזרחית לים המלח, בערך מול מדבר יהודה, תועד זוגן השיח במספר אתרים בקניונים העמוקים של רמות מדבא ודיבון.
בואדי מוחירץ – קניון מרכזי החושף שכבות גיר מרמת הטריאס – אותרה צמחייה בשליטת זוגן השיח ומלוח קיפח באזוריו התחתונים.
בקניון הידאן, שברמת מדבא שברום של כ-250 מ', מתחלף צומח הספר לצומח מדברי פזור.
על מדרונות קירטון השולטים באזור, בולטים מלחנית הערבות, מלחית אשונה, יפרוק המדבר וזוגן השיח - מינים האופייניים גם לנגב הצפוני.
בארץ אדום, מדרום-מזרח למואב, תועד זוגן השיח במספר אתרים טרשיים ויובשניים:
בחלקו התחתון של ואדי טפילה (המכונה גם ואדי פייפה), במדרגות הסחף הסמוכות לים המלח.
למרגלות מצוקי ואדי דחל (הקרוי גם ואדי אל-הישה במפות ישראל) – שם שולט זוגן-השיח למרגלות מדרונות גירניים תלולים.
במדרונות הגבוהים של בקעת פונון, מעל ואדי אום אל-עמאד, אותר זוגן השיח על גבי תשתית סלעים קריסטליניים, כחלק מהצומח היובשני ביותר באזור — לצד ערטל המדבר ומלחנית הערבות.
בוואדי קוניי, באזור הדרומי יותר, אותר זוגן השיח.
זוגן השיח הוא צמח מדברי מובהק, הנפוץ באזורים שבהם כמות המשקעים נמוכה מאוד — לא יותר מ-150 מ"מ ולעיתים אף פחות מ־50 מ"מ בממוצע לשנה, ובשנים מסוימות ייתכנו אף חורפים ללא גשם.
הסביבה שבה הוא שורד מאופיינת לא רק בצחיחות קיצונית, אלא גם באי-ודאות גבוהה: לא ניתן לחזות אם ומתי ירדו גשמים, באיזו כמות, באילו אתרים ובאיזה מרווח זמן עד למערכת הגשם הבאה.
נוסף על כך, זוגן השיח מותאם גם למליחות קרקע, לקרקעות רדודות וסלעיות, ובעיקר לתשתיות של סלעי גיר ודולומיט קשים, קירטון בלוי או צור וקריסטל (בירדן).
על אף התנאים הקיצוניים הללו, מוערכת תוחלת חייו של הפרט הבודד במאה שנה – לעיתים אף עד 250 שנה.
מערכת שורשים רדודה וניצול מיקרו-הידרולוגי
עיקר בית השורשים מורכב משורשים אופקיים ודקים, המתפרסים לרוחב ניכר.
קוטר המערכת התת-קרקעית גדול פי כמה מקוטר נוף הצמח.
מבנה זה מאפשר קליטה מהירה של מים מהשכבות העליונות של הקרקע בעת אירועי גשם קצרים או שיטפונות.
לעומת זאת, לזוגן השיח אין שורשים אנכיים עמוקים החודרים לעומק הקרקע כדי לנצל מאגרי לחות תת-קרקעיים, ועל חסר זה הוא מפצה באמצעות מנגנוני הסתגלות אחרים.
הצמח נשלף יחסית בקלות בשל שורשיו הרדודים – תכונה המוכרת גם בקרב קהילות מקומיות המשתמשות בו לצורך חימום ובישול.
תצפיות מראות כי, קצות שורשיו מגיעים לעיתים קרובות עד מתחת לאבנים, ובמיוחד לאבני גיר קשות.
בתחתית אבנים אלו נמצאה לחות גבוהה עד פי שלושה מהקרקע הסמוכה, גם כאשר האבן כולה קבורה באדמה.
שורשים דקיקים יוצרים מעין רשת צפופה סביב תחתית האבן, ובכך ממקסמים את קליטת הלחות המקומית — התאמה זו מכונה לעיתים "ניצול מיקרו-הידרולוגי".
בהתאם לאסטרטגיית השורשים הרדודה, שנועדה להעברת כמות גדולה של מים בזמן קצר לאחר אירוע גשם נדיר, ייתכן שצינורות העצה של זוגן השיח מותאמים להובלה יעילה במיוחד – אך במחיר של יציבות ובטיחות נמוכות יותר.
אומנם רוחבם של צינורות העצה ומספרם המועט מאפשרים העברת מים רבה לחלקי הצמח, אך הסיכון לאמבוליזם (קריסת הצינור עקב לחץ שלילי) גובר.
על רקע זה, ייתכן שהמנגנון המאפשר ויתור, ניתוק וייבוש של ענפים שלמים בעקבות פגיעה או קריסה של צינורות ההובלה שלהם הוא מנגנון פיצוי על חוסר היציבות והבטיחות של מערכת הובלת המים – מנגנון שמציל את כלל הצמח ומאפשר לו אריכות ימים.
בעייתו של זוגן השיח לאחר שעליו נשרו, ואובדן המים פחת היא כיצד לשרוד ולהישאר בחיים עד בא ימי הגשמים הבאים ואיך לצלוח מספר עונות יובש רצופות.
אחד המנגנונים הבולטים היא תרדמה עמוקה של הקמביום - הרקמה המייצרת את השיפה ואת העצה בגבעולים - במשך עונת היובש הארוכה למדי והתעוררותם בחודשי החורף מינואר עד אפריל המאפשרת לבלוב ופריחה.
בגזעיהם של פרטים בוגרים ניתן להבחין בטבעות צמיחה ברורות פחות או יותר, המלמדות על קצב הצמיחה העונתי, ועל תוחלת החיים של זוגן השיח נאמדת במאה שנה ולעיתים אף יותר.
שלא כמו מרבית הצמחים הרב-שנתיים, שבהם מערכת ההובלה (צינורות עצה ושיפה) יוצרת רשת מקושרת של צרורות הובלה, המאפשרת תנועה של מים, מינרלים וסוכרים בין כל איברי הצמח – מערכת ההובלה של זוגן השיח בנויה באופן שונה: היא מקבילה וסקטוריאלית.
כל ענף ניזון ממקטע שורש עצמאי, באמצעות צרור הובלה נפרד בגזע, וללא הסתעפויות רוחב או קשרים לטרליים בין הצרורות.
המשמעות היא שהזרימה בצמח אינה משותפת: אין תחלופת משאבים בין ענף לענף.
בעוד שבצמחים אחרים כל עלה או גבעול יכולים לתרום או לקלוט משאבים לפי הצורך, זוגן השיח מתפקד כמערכת מפוצלת — כל ענף מתקיים באופן עצמאי, ללא תלות בענפים הסמוכים לו.
אם שורש מסוים נפגע ואינו מסוגל לספק מים, הענף המחובר אליו יתייבש וימות, בעוד שאר הצמח ממשיך לצמוח.
מבנה זה מעניק לצמח עמידות גבוהה בפני פגיעות מקומיות, וניצול מיטבי של משאבים זמינים — גם בתנאים של יובש קיצוני, מליחות קרקעית או פגיעה מכנית חלקית.
לסיכום, כאשר התנאים הסביבתיים קשים במיוחד — כגון עונות יובש ממושכות — עלול זוגן השיח לאבד חלק ניכר ממסתו העל־קרקעית, בעיקר באמצעות התייבשות הדרגתית של ענפיו.
עם זאת, הצמח שומר על חיוניות בסיסית ברקמות השורש והגזע המרכזי, ומסוגל להתחדש לאחר הגשמים על ידי הצמחת ענפים ועלים חדשים.
מנגנון זה של "נסיגה חלקית" מאפשר לו להאריך ימים גם בשנים שחונות במיוחד.
אוכלוסיות מיקרואורגניזמים בזוגן השיח ותרומתם לעמידותו
מחקרים עדכניים מצביעים על כך שזוגן השיח מקיים יחסי גומלין עם מיקרואורגניזמים פנימיים —חיידקים ופטריות — המאכלסים את הרקמות הפנימיות של צמחים לרוב תוך יחסי שיתוף (סימביוזה) או הדדיות חלקית (קומנסליזם), ונראה שהם מהווים חלק בלתי נפרד מהצמח ותורמים לבריאותו, לצמיחתו ולהתפתחותו.
הם אף מסייעים בהתמודדות עם עקות סביבתיות.
לחיידקים אלה מיוחסת תרומה לעמידות בפני יובש ממושך, חום, מליחות ועקה חמצונית ואולי חיסול חיידקים גורמי מחלה.
כמו כן הם עשויים גם לווסת תפקודים תאיים ולשמר את חיוניות הרקמות לשרוד בתנאי עקה קיצוניים של יובש, מליחות וקרינה.
בין ההשערות שנבחנים במחקרים בתחום חדש ומתקדם זה הם: ייצור תרכובות מועילים רבים שמגינות, מפיחתות עקה חימצוני והשפעה על מסלולי אותות ביוכימיים בצמח.
זוגן השיח הוא שיח שולט במדבר הנגב, שיכולתו לשרוד מושגת באמצעות מנגנוני הסתגלות רבים, ובהם נשירה של העלעלים לצורך הפחתת אידוי (טרנספירציה) מכלל הצמח — תוך השארת הפטוטרות הבשרניות, המכוסות שכבת שעווה, חיות אך רדומות במהלך עונת היובש הארוכה.
הפטוטרות מסוגלות לשרוד שתי עונות גידול מלאות, שומרות על שלמות מרכיבי התא, ומחדשות את פעילותן המטבולית העצימה בתחילת החורף והצמח מצמיח גבעולים ועלים חדשים מתוך ניצנים הנמצאים מחיק הפטוטרת.
הכניסה למצב תרדמה כנראה מהווה את המנגנון העיקרי לשרידות הפטוטרות ולשמירה על שלמות מרכיבי התא במהלך עונת היובש – תהליך זה מלווה בכיווץ הגנום ובדיכוי הסינתזה של חלבונים.
יכולת השרידות המופלאה הזו הניעה חוקרים לבדוק את הרכב אוכלוסיית החיידקים האנדופיטיים (חיידקים פנימיים בלתי-פתוגניים) המתיישבים ברקמות הפנימיות של הפטוטרות, ולהעריך את תפקידם בעמידות לעקת יובש מליחות.
תמציות פטוטרת מזוגן השיח — הן מהקיץ והן מהחורף — הגבירו את קצב התרבותם של רוב החיידקים האנדופיטיים שנבדקו, בהשוואה למצע גידול רגיל.
הדבר מעיד על כך שחומרי הפטוטרת תורמים באופן פעיל לקידום צמיחת שותפיהם המיקרוביאליים.
מפת החום (heatmap) של המטבוליטים הראשוניים הדגימה כי תמצית הפטוטרות השפיעה באופן שונה על המטבוליטים של כל חיידק — ממצא שממחיש כי יחסי הגומלין בין הצמח לאנדופיטים הם תהליך ייחודי לכל מין.
בקרב האנדופיטים שנבדקו זוהו מספר מטבוליטים (חומרים פעילים) בולטים: אלנין, חומצה זרחתית, גליצין, חומצה אספרטית, חומצה פירוגלוטמית, גלוטמט ופוטרסקין.
ואיתם זוהו למשל שני מטבוליטים אחרים שמסונתזים ברמות גבוהות נראים כמטבוליטים ייחודיים לכל אנדופיט.
כך למשל, הדו-סוכר טרהלוז (trehalose) ופרולין (proline).
מעניין במיוחד כי פרולין וטרהלוז מוכרים כמעורבים בתגובת צמחים לעקה, ובפרט לעקה של מליחות — שם הם פועלים כמייצבי לחץ אוסמוטי ונוגדי חמצון, ובכך תורמים לעלייה ביכולת ההתמודדות עם עקה.
טריהלוז ידוע גם כחומר השומר על יציבות חלבונים וממברנות בעת התייבשות וחום.
רמות רוב היסודות המאקרו־תזונתיים והמיקרו־תזונתיים עלו באופן מובהק בעונת היובש.
עלייה זו עשויה להיות תוצאה של איבוד מים מהפטוטרות במהלך העונה היבשה, הגורם לריכוז של המלחים והיסודות בתוכן.
נתרן, סידן וגופרית הם בין היסודות המרכזיים הנצברים לרמות גבוהות בפטוטרות של זוגן השיח, ללא תלות בעונה, אך רמותיהם עולות עוד יותר בעונת היובש.
מאקרו-יסודות נוספים שרמתם עלתה בקיץ כוללים את ברום, אשלגן וסטרונציום.
בנוסף לכך, ניתוח ביוכימי של הפְּטוֹטָרוֹת חשף הצטברות של נגזרות פנילפרופנואידיות מסולפטות בעונת הקיץ, בהן נגזרות של חומצה קפאית ופרולית וכן אזורהמנטין מסולפטי.
מדובר בתרכובות שלא דווחו קודם לכן בצמחים.
"מסולפטות" פירושו שמולקולות אלו קשורות יונית לקבוצת סולפט (SO₄²⁻) – קבוצה כימית המכילה אטומי גופרית וחמצן – תוספת העלולה לשנות את יציבות המולקולה ואת פעילותה הביולוגית.
הצטברות התרכובות בקיץ נתפסת כעדות עקיפה לתפקיד מגן אפשרי, למשל בהפחתת נזקי חמצון או בשמירה על איזון מים בתאים.
עם זאת, תפקידן המדויק בזוגן השיח טרם הוכח ישירות.
זוגן השיח (Zygophyllum dumosum) הוא גם קסרופיט (Xerophyte) – מותאם לתנאי יובש – וגם צמח מלחה (Halophyte) בשרני (succulent) שאוגר מים ברקמות עליו.
הוא גדל הן בקרקעות מלוחות והן בקרקעות שאינן מלוחות, ולכן איננו צמח מלחה מובהק (Obligate halophyte): הוא איננו זקוק לסביבה מלוחה קבועה כדי לצמוח באופן מיטבי.
עמידות המליחות שלו נבדקה עד לרמה של כ־35 PSU (≈ 35 גרם מלח לליטר מים ≈ 55 dS/m), הרבה מעבר לערך הסף המקובל להגדרת צמחי מלחה – כ־12 PSU (≈ 12 גרם מלח לליטר ≈ 20 dS/m).
בפועל, הוא משגשג בתנאי מליחות בינונית ויכול לשרוד גם ברמות הקרובות למי ים, אם כי איננו מתפתח בהן בצורה מיטבית.
בהשוואה אליו, זוגן לבן (Zygophyllum album) הוא צמח מלחה מובהק (obligate halophyte): עמידותו מגיעה עד לכ־82 PSU (≈ 53 גרם מלח לליטר ≈ 83 dS/m).
שני המינים נחשבים ליוהלופיטים (Euhalophytes) – צמחי מלחה שסבילותם למלח משלבת מספר מנגנונים, למשל אגירת מים ברקמות בשרניות ודילול ריכוזי מלח, לצד אגירת יוני מלח בחלוליות (מעין בועות).
מנגנון זה כנראה מתבצע, כפי שתועד ביוהלופיטים אחרים, באמצעות משחלפי נתרן–מימן (Na⁺/H⁺ antiporters) השואבים יוני נתרן (Na⁺) מן הציטוזול וכולאים אותם בתוך החלולית.
כך נשמרת רמת נתרן נמוכה בציטוזול, נמנעת נזקי מלח, והצמח מסוגל לשמור על פעילות אנזימטית תקינה ועל מאזן אוסמוטי גם ברמות מליחות גבוהות.
מנגנון זה מאפשר לצמח להגן על התאים הפעילים מפני רמות רעילות של נתרן.
עמידותו יוצאת הדופן של זוגן השיח נובעת ממערך מורכב של התאמות מבניות, פיזיולוגיות ואקולוגיות: מערכת שורשים אופקית, רדודה ונרחבת, המנצלת כל לחות זמינה; קמביום הרדום בעונת היובש ומתחדש עם בוא הגשמים; מערכת הובלה סקטוריאלית המבודדת נזקים מקומיים; והיכולת לשרוד תקופות עקה קשות באמצעות נסיגה חלקית והתחדשות עונתית.
נוסף על כך, הצמח מפגין סבילות גבוהה למליחות, באמצעות מנגנוני אגירה ודילול יוני מלח ברקמותיו הבשרניות.
מכלול תכונות אלו מקנה לזוגן השיח מעמד ייחודי כצמח דגל של המדבר הסלעי בישראל ובאזורים הצחיחים הסובבים אותה.
במתמטיקה, זוגיות היא שיש לכל מספר שלם, בהתאם לשארית המתקבלת מחלוקתו ב־2:
כל מספר שלם שמתחלק ב־2 ללא שארית (או ששארית החלוקה שלו ב־2 היא 0) נקרא מספר זוגי
כל מספר שלם שאינו מתחלק ב־2 ללא שארית (או ששארית החלוקה שלו ב־2 היא 1) נקרא מספר אי־זוגי
כל מספר שלם הוא או זוגי או אי־זוגי (אך לא שניהם).
לדוגמה, הם מספרים זוגיים, ואילו 7 אינו זוגי אלא אי־זוגי.
המספרים הזוגיים נקראים כך משום שאם בקבוצה יש מספר זוגי של עצמים, אז אפשר לחלק אותם לזוגות.
את קבוצת המספרים השלמים, , ניתן לחלק לשתי קבוצות זרות:
את קבוצת המספרים הזוגיים נהוג לסמן .
תכונת הזוגיות מוגדרת עבור המספרים השלמים, ואפשר להכליל אותה למספרים רציונליים (מספר רציונלי ייחשב זוגי אם בהצגתו כשבר מצומצם המונה זוגי).
עבור מספרים ממשיים כלליים הזוגיות אינה מוגדרת.
±מספר זוגימספר אי־זוגימספר זוגימספר זוגימספר אי־זוגימספר אי־זוגימספר אי־זוגימספר זוגי
×מספר זוגימספר אי־זוגימספר זוגימספר זוגימספר זוגימספר אי־זוגימספר זוגימספר אי־זוגי
חזקה במעריך טבעי של מספר זוגי היא זוגית, וחזקה במעריך טבעי של מספר אי־זוגי היא אי־זוגית.
חזקה במעריך זוגי של מספר ממשי היא אי שלילית.
בהינתן מספר ריבועי זוגי, שורש המספר גם זוגי, באופן תואם בהינתן מספר ריבועי אי־זוגי, שורש המספר יהיה גם הוא אי־זוגי.
מספר שלם הנתון בהצגה עשרונית הוא זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו זוגית (כלומר, שווה ל־0, 2, 4, 6 או 8).
עובדה זו נכונה בכל בסיס זוגי: המספר זוגי אם ורק אם ספרת האחדות זוגית.
הסיבה לכך היא שכל ספרה שמעל לספרת האחדות תורמת כפולה של הבסיס, ולכן אינה משפיעה על הזוגיות.
בהתאם לכך, מספר בינארי הוא זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו היא 0, והוא אי־זוגי אם ורק אם ספרת האחדות שלו היא 1.
בבסיס אי־זוגי, מספר הוא זוגי אם ורק אם סכום הספרות שלו זוגי, זה כי:
המספר 2 הוא המספר הזוגי היחיד מבין אינסוף המספרים הראשוניים (כל השאר הם אי־זוגיים).
השערת גולדבך, שהיא בעיה פתוחה בתורת המספרים, טוענת כי כל מספר זוגי גדול משתיים ניתן להצגה כסכום של שני מספרים ראשוניים.
על המספרים השלמים מוגדרת הערכה לא ארכימדית , לפי מספר גורמי־2 המקסימלי המחלק את המספר.
מספר הוא זוגי אם ורק אם ההערכה שלו גדולה מאפס.
זוגלובק היא חברה תעשייתית ישראלית בתחום המזון, בשר ותחליפי בשר.
ראשיתו של המפעל בשלזיה, כאשר הוקם ונוהל על ידי אברהם ריינהולד זוגלובק ואשתו אירמגרד לבית קבילצקי.
באותה התקופה בשר הבקר והעגל היה החומר הבלעדי ומקורות האספקה היו מעדרי בקר מקומי ומהארצות השכנות כמו סוריה.
עם קום המדינה נותק המסחר עם מקורות האספקה ומשפחת זוגלובק נאלצה למצוא תחליף לחומר הגלם ולכן החל המפעל להשתמש בבשר תרנגולי הודו, תהליך אשר בוצע לראשונה בישראל.
בשנות ה-50 החלו במפעל זוגלובק בנהריה לייצר נקניק מחזה הודו.
תהליך זה היווה פריצת דרך בתחום המזון, שבעקבותיה הוחל בייצור מסחרי של נקניקים מבשר הודו ועוף, שהיו מיועדים בתחילה לאניני טעם, אך עם התפתחות הטכנולוגיה והירידה בעלויות התפעול הצליחה זוגלובק לספק את המוצר גם לקהל הרחב.
בשנות ה-60 המוקדמות ובעידוד אורחים מחו"ל שביקרו במפעל נעשו ניסיונות היצוא הראשונים.
ב-1969 השתתפה חברת זוגלובק ביריד מזון בקלן שבגרמניה והציגה את נקניק ההודו.
הצגה זו גרמה להזמנות נוספות מחו"ל.
הדרישה לייצור הכריחה את זוגלובק לעמוד בסטנדרטים גבוהים אשר היו נהוגים בארצות הייצוא ועקב כך זוגלובק הייתה בין החברות הראשונות בישראל שאימצו את התקינה הווטרינרית האירופאית והאמריקאית המחמירות.
אימוץ התקינה הכריחה את החברה להשקיע ולהקים מערכת פיקוח וטרינרית שתתאים לסטנדרטים של ארצות הברית, אירופה ויפן.
בשנות ה-80 הקימה זוגלובק חווה לגידול עופות ותרנגולי הודו במטרה להבטיח אספקה רצופה של חומרי גלם לייצור המקומי ולמדינות העולם.
ב-1990 הוקם מפעל הטבע לייצור תחליפי בשר מחלבון צמחי.
העיקרון שהנחה את מחלקת המחקר והפיתוח שבמפעל הוא ייצור מוצרים הקרובים בצורתם ובטעמם למוצרי הבשר.
אלי זוגלובק רכש את חלקם של קרובי משפחתו בבעלות על החברה, ובאפריל 2025 מכר 70% מהבעלות לקרן AP פרטנרס לפי שווי של 450 מיליון ש"ח.
הוא ממשיך לכהן כיו"ר דירקטוריון החברה.
רן אקרמן הוא מנכ"ל החברה.
בנהריה ממוקמים מפעליה של זוגלובק לייצור מוצרי בשר, נקניקים ונקניקיות המשתרעים על פני שטח נרחב במרכז העיר, שאליהם מגיע הבשר מן המפעל בשלומי.
מערך זה מאפשר שליטה מלאה על איכות חומר הגלם ומבטיח את אספקתו הסדירה למפעלי הבשר והנקניק.
בנוסף על כך, בנהריה הייתה גם חנות המפעל של זוגלובק, שהיא סופרמרקט ייעודי לבשר ולנקניקים הכולל גם מעדנייה שבה נמכרים מוצרי החברה.
בנוסף נמכרו בחנות המפעל גם מוצרים נוספים כמו תבשילי מטבח, סלטים, ירקות קפואים, דגים, רטבים, יינות ועוד.
בשנת 2023 נסגרה חנות המפעל של החברה ששכנה בשדרות הגעתון בנהריה לאחר 86 שנה.
בנהריה ממוקם גם מפעל הטבע המייצר תחליפי בשר קפואים על בסיס חלבון צמחי.
מפעל זה מייצא מתוצרתו למדינות נוספות כגון ארצות הברית וקנדה, צרפת, אוסטרליה ובריטניה.
בשלומי הקימה תשלובת זוגלובק ב-1972 מפעל לעיבוד בשר, המתמחה בעיבוד עופות והודו עבור מגוון מוצרים, ומייצר למעלה מ-50 טון מוצרי פסטרמה ונקניקים ביום.
המפעל מותאם לתקנים מחמירים של מדינות היעד אליהן הוא מייצא ועומד תחת פיקוח וטרינרי ופיקוח כשרות.
מפעל המאפים בקיבוץ ברור חיל
בקיבוץ ברור חיל היה מפעל המאפים "טעם ארצנו", אשר נרכש על ידי זוגלובק, ויצר מוצרי מאפה כדוגמת בצק עלים, בורקס, מלאווח, ג'חנון, פיצות ועוד.
בשנת 2005 זוגלובק שלטה בכ-29% משוק המאפים בישראל.
זוגלובק מפעילה מרכזים לוגיסטיים גדולים בהם נקלטת התוצרת המוכנה לאחסנה ולהפצה.
מרכזי ההפצה מקבלים את התוצרת המוכנה מן המפעלים להפצה לנקודות המכירה באמצעות צי תחבורה רחב היקף ומאות מפיצים.
החל משנת 2015 קבוצת זוגלובק מספקת גם שירותי הפצה לחברת המיצים פריניב, ומסייעת לה להגיע לכ-4,000 נקודות שאליהם מגיעים מוצריה השונים של החברה מדי שבוע.
מתוך הבנה כי חלק מהרגלי הבילוי של הצרכן הממוצע הוא אכילה מחוץ לבית, הכירה החברה בחשיבות השוק המקצועי, ומפתחת עבורו מוצרים.
חטיבת השוק המקצועי נותנת מענה לרשתות בתי מלון, בסיסי צה"ל, גני אירועים ואולמות, חברות קייטרינג, ארגוני קניות, חדרי אוכל מוסדיים, מטבחים קיבוציים, בתי חולים ומוסדות החלמה, ישיבות, מוסדות אקדמיים ומרכזי לימוד, בתי אבות, מסעדות ומזנונים ועוד.
הבשר ומוצרי הגלם של זוגלובק המיועדים לשוק זה נבחנים בתקני איכות בינלאומיים, כדוגמת ISO-9001 ו-HACCP.
לאחר בקרת האיכות יוצאים מוצרי הבשר מארבעת מפעליה אל מערך ההפצה, הכולל שלושה מרכזי הפצה גדולים ומאות מפיצים בפריסה ארצית.
במאי 2013, נחשף סרטון ברשת המתעד התעללות בבעלי חיים בעת העברתם במשאית.
חמישה חודשים לאחר מכן, באוקטובר 2013, נחשפה שוב התעללות בעופות על ידי החברה, בכתבת תחקיר ששודרה בתוכנית כלבוטק.
בעקבות התחקיר מנכ"ל חברת זוגלובק, פיני קמרי, הודיע על הפסקת השימוש במכונה שהיוותה מושא התחקיר, ותוקנו ליקויים נוספים כגון קיצור זמן שהיית העופות בלול והתקנת מצלמות בשטח המשחטה.
בשנת 2017 החליטה פרקליטות מחוז חיפה שלא להעמיד לדין את המעורבים בפרשה ולסגור את תיקי החקירה עקב חוסר ראיות.
ביולי 2015 נחשף בערוץ 10 מקרה נוסף של התעללות, באותה המשחטה שבה קרה מקרה ההתעללות ב-2013. בעקבות התחקיר נסגרה המשחטה באופן זמני על ידי משרד החקלאות, ונפתחה מחדש לאחר שנוספו וטרינרים מפקחים.
בשנת 2015 מכרה זוגלובק את המשחטה.
בשנת 2017 הגישה זוגלובק תביעת דיבה נגד מייסד אתר החדשות 'טבעוניוז' שכתב על הקשר של החברה לזיהום נחל בצת שבגליל המערבי, זאת על אף שהנתבע שיתף ידיעות שפורסמו קודם לכן באתר החדשות וואלה!
NEWS ובערוץ כאן 11. אחרי שדיווח גם על התביעה שהגישה נגדו, פנתה זוגלובק לבית המשפט במטרה לאסור עליו לפרסם דיווחים על תביעת הדיבה שהיא עצמה הגישה.
איסור הפרסום נדחה על ידי השופטת.
הפרשה הסתיימה בשנת 2019 בהסכם בין הצדדים.
במקביל, הגישה זוגלובק תביעת דיבה גם נגד עמותת אנימלס (לשעבר 'אנונימוס לזכויות בעלי חיים') על לוגו שיצרה לאתר התחקירים שלה בו נכתב "זוגלובק - מתעללים מאז 1937", זאת אף על פי שההתעללות נראית בבירור בצילומי התחקירים.
בדצמבר 2019 מחק בית המשפט את התביעה, ובהמשך חייב את החברה בהוצאות משפט בסך 46,800 ש"ח.
בשנת 2018 החלה זוגלובק לשווק מגוון מוצרי מזון טבעוניים תחת המותג "זוגלו'ס" (Zoglo's).
המותג כולל נכון לשנת 2018 שניצל סויה דק, שניצל תירס ללא גלוטן, שניצל ירוק ללא גלוטן, המבורגר פטריות וקטניות ללא גלוטן ונקניקיות טבעוניות.
בשנת 2021 התחילה זוגלובק לשווק קו מוצרים טבעוניים חדש תחת המותג Wonders of Nature.
נכון לשנת 2021 כולל קו המוצרים המבורגר, נקניקיות צ'וריסו, טחון וקבב.
זוּגדידי (בגאורגית: ზუგდიდი) היא בירתה ההיסטורית של סמגרלו, המחוז ההיסטורי שבמערב גאורגיה.
כאשר היא ממוקמת בצפון-מערב סמגרלו.
היא מהווה מרכז מנהלתי של נפת זוגדידי, ובירת מחוז סמגרלו וסוואנתי עילית.
זוגדידי שוכנת על גדת נהר צ'חוֹאוּשי (ჩხოუში) במרחק 110 ק"מ מהים השחור.
היא הוכרזה לעיר בשנת 1918, ואוכלוסייתה מונה 42,998 איש.
בעיר עוברת מסילת ברזל, ודרכים חשובות במדינה (זוגדידי-מסטיה, שבנפת מסטיה).
בזוגדידי ישנם מפעלים חשובים, ביניהם מפעל לתה.
בשנת 2005 הוקם בזוגדידי בית חולים מודרני לחולי לב.
כמו כן יש בעיר יש בית ספר גבוה צרפתי-גאורגי.
ליד זוגדידי, לפני הכניסה לסכר אנגורי, שעל נהר האנגורי, מפעל ההידרו-אלקטרי הגדול ביותר בקווקז.
שמה של זוגדידי מורכב מ-2: זורג-דידי (דידי פירושו גדול).
לראשונה נזכרת בכתובים בתחילת המאה ה-17, כמרכז הפוליטי, האדמיניסטרטיבי והתרבותי של נסיכות אודישי או נסיכות מגרליה.
ושימשה ככזו עד ל-1803. נסיכי דדיאני בנו במחצית השנייה של המאה ה-19 ארמון.
בשנים 1855–1857 הייתה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית, ולאחר מכן תחת שליטת האימפריה הרוסית.
שהיה בבעלותו של צ'ארלס לואיס נפולאון מוראט, נכדה של אחותו של נפולאון, שנשא לאישה, בשנת 1868, את ביתו של אחד משליטי מגרליה האחרונים, סלומה דדיאני.
הארמון נשרף בשנת 1894 ושוחזר בשנת 2000. ארמון דדיאני הפך למוזאון היסטורי בשנת 1921. וכולל בין מוצגיו את מסכת המוות של נפולאון, תמונה של הקיסר הצרפתי, על חימושו, סמלי האצולה שלו, רהיטיו וספריו.
בהסכמת הנציג הסובייטי לענייני דתות בנו יהודי העיר בית כנסת, שהחל לפעול בשנות ה-40. לנוכח פעולה זו של סולק הנציג הסובייטי לענייני דתות מתפקידו.
בפונולוגיה, זוג מִינִימָלִי (בעברית: זוּג מִזְעָרִי, נוֹגְדוֹת) הוא זוג מילים (או זוג הבעות) בשפה, שבהן ניתן להבחין בהבדל משמעות, למרות שהן נבדלות רק בהגה אחד.
דרך צמד מילים אלה ניתן לדעת מהם ההגיים היסודיים המובחנים זה מזה בשפה.
הבדל המשמעות בין המילים למרות שרק ההבדל דק קיים ביניהן מורה על כך שכל אחד מצמד ההגיים הנבדק הוא פונמה כלומר הגה מובחן.
ההגה במילה האחת שונה מזה שבמילה השנייה.
ההבדל הדק בין ההגיים הוא הגורם לשינוי המשמעות למרות הדמיון בין המילים.
בכך ניתן לקבוע את רשימת הפונמות של שפה.
הפונמות הן העיצורים והתנועות של השפה שמהם נבנים המילים.
לכל ניב (דיאלקט) של שפה יש את ההגיים המובחנים שלה.
למשל בערבית יש את ההגה המובחן /dˤ/ המסומן באות דאד ض, שאינו מושמע בעברית ולכן גם לא יבחינו בהבדל בינו לבין הפונמה הקרובה /d/, ובעברית יש את ההגה /p/ שאינו מושמע בערבית ולכן כשישמעו אותו דוברי ערבית, לא יבחינו בהבדל בינו לבין /b/.
באנגלית יש הבדל בין התנועה במילים bud, bad, bard, bed, ואילו לאוזן הישראלית שאינה מצויה בשפה זו כולם נשמעים בֲּד או בֶּד.
דוגמה לשימוש בזוג מזערי: נבדוק אם יש הבחנה בעברית בין ביטוי העיצור ז לביטוי העיצור ס כשנשאל דוברי עברית עדכנית אם יש הבדל בין משמעות המילה פז הנשמעת [paz] למילה הנשמעת פס [pas].
היות שההבדל בין המילים הוא רק בתכונה אחת שבתוך עיצור אחד, וכל שאר המילה דומה, אם יש הבדל משמעות בין המילים היא נוצרה מההבדל ההגייתי הבודד.
בדוגמה שלנו שתי המילים פז ופס מתחילות באותו עיצור המונעת באותה תנועה הנשמעים באופן זהה, וגם העיצור האחרון דומה, ההגה [z] דומה להגה [s].
שניהם חוככים, כלומר בשניהם היגוי העיצור מופק בשיניים באמצעות משב האוויר דרכם באופן נמשך, אבל בהבדל אחד.
z הוא עיצור קולי המושמע בשפתות הקול (מיתרי הקול), ו-s הוא עיצור ללא קול, רק קול ההיסוי של נשיפת האוויר.
מכיוון שיש הבדל בין משמעויות המילים פס לעומת פז, אנו מבינים שההגה [s] וההגה [z] מובחנים זה מזה והם נחשבים פונמות נפרדות, המסומנים כפונמות /z/ ,/s/.
ההבדל היחיד בין ההגיין (הפונמה) /b/ לבין /p/ הוא תכונת הקוֹליוּת, כי להגיית בּ (/b/) דרושה השמעת קול משפתות הקול (מיתרי הקול), לעומת פּ (/p/) בו אין קול.
בעזרת זוג מזערי זה אני יודעים שבשפה העברית של ימינו יש הבדל יסודי בין הפונמה הנהגית [b] ובין זו הנהגית [p] וכל אחת מהן היא פונמה מובחנת בפני עצמה.
כך בין המילה עוֹד (הנהגית בעברית העדכנית [od]) לבין עוּד (בימינו: [ud]) יש הבדל יסודי אחד בלבד.
לשתיהן יש את אותה הפונמה הסופית /d/ וגם בשתי המילים מעגלים את השפתיים לכן התנועה עגולה, ובשתי המילים התנועה אחורית, כלומר מופקת על ידי משיכת הלשון פנימה לתוך הפה.
אבל הן נבדלות ביניהן בגובה הלשון שבפה.
בהפקת [u] המיוצגת על ידי שורוק הלשון גבוהה בפה ולכן היא נקראת תנועה סגורה, לעומת [o] שבה הלשון בגובה בינוני וזו נקראת תנועה אמצעית.
מתוך צמד מילים אלו אפשר להבחין בין התנועה המיוצגת בחולם [o] לבין [u] הדומה כמעט בכל לתנועה [o] ושונה ממנה רק בגובה התנועה.
לעומת זאת בשפה האנגלית במבטא אמריקאי שתי המילים Sit לעומת seat נשמעים זהים לאוזן הישראלית, כמילה המיוצגת באותיות עבריות סיט.
כך גם top tap נשמעים לישראלי טַאפ בפתח, ואם הם מובחנים לאוזן זו בה tap [tæp] נשמע טֶפ [tep] הרי שהתנועה של bad [bæd] תישמע כסגול בֶּד [bed] וזו לא תהיה מובחנת מהמילה שמשמעותה מיטה bed [bed].
באמצעות זוגות מזעריים אלו ראינו שהתנועה הנשמעת /æ/ מובחנת באנגלית לעומת /a/ ולעומת /e/, בניגוד לעברית בה אין הבחנה כזו, וקיימות רק /a/ המיוצג בפתח ולעומתו /e/ המיוצג בסגול, ולא קיימת תנועה מובחנת באמצע בין שתי תנועות אלו.
ראו להלן בפרק #תכונות יסודיות של הגייה - על צירופים של אלמנטים פונולוגיים שאותם בודקים כדי למצוא את ההגיים המובחנים, הפונמות של השפה, וחלקים יסודיים אחרים שבצלילם מהווים אבני יסוד של ההגיה.
בפרק זה פירוט תכונות ההיגוי היסודיות של הפונמות, מחולקות לעיצורים ולתנועות, וכן דיון על אמצעים נוספים שאינם הגיים להבחנה בין מילים בשפה - כלומר אמצעים שאינם עיצורים או תנועות, וביניהם: טונמה - נעימת הקול, - "אורך" ההגה, מיקום הההטעמה במילה.
לדוגמה, כאשר עוסקים בתנועות בעברית ישראלית, אפשר להשתמש בזוג המילים "חוֹל" + "חוּ"ל" כדי להדגים שהצליל [o] (במילה חוֹל) והצליל [u] (במילה חוּ"ל) מייצגים שתי פונמות נפרדות, /o/ ו-/u/.
כאשר עוסקים בעיצורים, אפשר להשתמש בזוג המילים "חוף" + "חוב" כדי להדגים שהעיצורים [f] ו-[v] הם שתי פונמות נפרדות בעברית ישראלית.
האלוֹפוֹן (ההגה החלופי) לצד הפונמה (ההגה המובחן)
לעיתים יש כמה צורות להגות את אותה הפונמה וכולן מתקבלות ונחשבות בשפה כפונמה אחת, למרות שהם נבדלים ביניהם לפחות בתכונת יסוד אחת של היגוי.
למשל ר בעברית המושמעת רוטטת בקדמת הפה כמו R בשפה הספרדית, מושמעת גם חוככת אחורית כמו R של השפה הצרפתית, ושניהם יישמעו לאוזן הישראלית כמייצגים את אותה הפונמה במילים שבהם העיצור ר, כמו המילים קשר, רוח, או בריח.
למשל בדיבור היומיומי של עברית, היגוי v שאמור להיות קולי במילה סבתא [savta] נשמע לעיתים כספתא [safta].
כאן הפונמה /v/ בהשפעת ההכנה להשמעת ההגה שאחריה /t/ בהברה [ta] מאבד (מוקדם מדי) את הקוליות.
למרות שאלו הן שני אופני ביטוי של מילה אחת, תוך שימוש בפונמות נפרדות שבדרך כלל יוצרים שינוי משמעות, ועתה למילה יש רק משמעות אחת, אם אפשר להסביר מהן הנסיבות המיוחדות שבגללן ההיגוי החלופי התקבל, הרי שצמד ההגאים ימשיך להיחשב כהגיים מובחנים, כלומר פונמות נפרדות.
שני הגאים יכולים להיות שתי פונמות נפרדות בסביבה פונולוגית מסוימת, ואלופונים באחרת.
מסיבה זו, אין מסתפקים בזוג מינימלי בודד, אלא מנסים למצוא זוגות מינימליים נוספים, שידגימו שההנגדה בין שתי הפונמות מתקיימת בסביבות פונולוגיות שונות.
לדוגמה, בעברית ישראלית, ניתן להדגים באמצעות זוגות מינימליים שההנגדה בין הפונמות /z/ ו-/s/ מתקיימת במיקומים שונים במילה: בהתחלה (זוג + סוג), באמצע (חזוי + חסוי) ובסוף (אֶרֶז + אֶרֶס).
עם זאת, לפני עיצורים בלתי-סונורנטיים (סותמים, חוככים ומחוככים) ההנגדה חלשה או לא-קיימת, עקב הידמות בקוליות בין עיצורים סמוכים שהופכת את הצליל [z] ל-[s] או להפך (המילה "להזכיר" נהגית כמו "להשׂכיר", המילה "להסגיר" נהגית "להזגיר"; אומנם בהגייה מוקפדת ניתן להבחין בין העיצורים, אבל רוב הדוברים, בדיבור הרגיל והשוטף, אינם מבחינים).
לעיתים יש הבדלים בין ניבים (דיאלקטים) או עגות חברתיות (סוציולקטים) שונים של אותה שפה, במידת ההנגדה בין שתי פונמות או בעצם קיומה.
כתוצאה מכך, זוג מילים מסוים יכול להיות זוג מינימלי במבטא מסוים וזוג הומופונים (מילים שונות שנהגות באופן זהה) במבטא אחר.
לדוגמה, זוג המילים "שמחנו" + "סמכנו" הוא זוג מינימלי עבור דוברים שהוגים חי"ת לועית, אך זוג הומופונים עבור דוברי העברית העדכנית שאין בה ח לועית, ולגביהם לא יהיה הבדל בין המילה סמכנו למילה שמחנו, ואת המשמעות ייאלצו לקבל מתוך ההקשר בשיחה.
ישנן רמות שונות של דיוק לבירור זוג מיינימלי.
אם אין בנמצא צמד מילים שיכול להבחין בין פונמה לפונמה באמצעות תכונה מבחינה אחת בלבד, נסתפק בהבדל של תכונות יסוד רבות יותר.
למשל: בדיקת ההבחנה בעברית עדקנית בין /k/ ל /m/:
ההגה [k] ענבלי, אוטם, לוחש.
אחרת אם היה דו שפתי אוטם שקט, היה [p].
אחרת אם היה ענבלי חוכך שקט, היה כֿ רפה [x].
אחרת אם היה ענבלי אוטם קולי, היה [g].