tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
2006: שירין נשאט, אמנית חזותית
2010: צ'ינואה אצ'בה, סופר ומשורר
2011: טרישה בראון, רקדנית וכוריאוגרפית
2012: אנה דיוור סמית', סופרת ושחקנית
2014: מאיה יינג לין, אמנית ואדריכלית
2016: אליזבת לקומפט, במאית תיאטרון
2017: מרדית מונק, מלחינה וכוריאוגרפית
2019: וולטר הוד, אמן ומעצב
2020: אווה דוברני, במאית ותסריטאית
2021: סוניה סאנצ'ז, משוררת, סופרת ומחזאית
2022: ג'אוולה ווילה ג'ו זולאר, רקדנית וכוראוגרפית
2023: תלמה גולדן, אוצרת מוזיאון הסטודיו של הארלם
פרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר הוא פרס, אשר ניתן מטעם טקס פרסי הגראמי לוידאו קליפ הטוב ביותר שיצא באותה שנה.
במקור שם הפרס היה "פרס גראמי לקליפ הטוב ביותר, בגרסה קצרה".
הפרס הוגש לראשונה בשנת 1984. הרעיון ליצירת הפרס נגזר מהקטגוריה "הסרט המוזיקלי הטוב ביותר".
הפרס הוגש עד 1988 שאז הוחלט להסיר את הקטגוריה ולשים במקומה את הקטגוריות "הקונספט הטוב ביותר לקליפ" ו"ההופעה הטובה ביותר קליפ".
אך בשנת 1990 הוחלט להסיר קטגוריות אלו ולחזור לקטגוריה המקורית.
עד שנת 2012 הקטגוריה נקראה בשם המקורי שלה אך בשנת 2013 הוחלט לשנות את שם הקטגוריה "לקליפ הטוב ביותר".
בשנתיים הראשונות הפרס הוענק אך ורק לאמן אשר בבעלותו היה הקליפ.
לאחר מכן בשנת 1986 הוחלט לתת אותו רק למפיקים ולבמאים של אותו הקליפ, אך בשנת 1987 שוב הפרס ניתן רק לאמן שבבעלותו הקליפ.
בשנת 1990 כאשר הקטגוריה חזרה בחזרה הפרס שוב הוענק גם לבמאים ולמפיקים וכך עד היום.
פיטר גבריאל, ליידי גאגא, ביונסה, מייקל ג'קסון, ג'נט ג'קסון, ג'וני קאש, קנדריק לאמר וטיילור סוויפט הם היחידים שהצליחו לזכות בפרס זה פעמיים.
מארק רומאנק מחזיק בשיא של הבמאי שזכה הכי הרבה פעמים בקטגוריה זו כאשר זכה 3 פעמים.
הזמרת ביורק מחזיקה בשיא של הכי הרבה מועמדויות ללא זכיות כאשר הייתה מועמדת בקטגוריה 4 פעמים ללא זכייה.
שנה יצירה אמנ/ית במאי/ת או מפיק/המועמדויותמקור1984 דוראן דוראן קווין גודלי ולול קרמה/ראסל מולצ'יי טוד רנדגרן – "Videosyncracy"
ביל ווימאן – Bill Wyman1985 דייוויד בואי ג'וליאן טמפל אשפורד וסימסון – Ashford & Simpson
אוליביה ניוטון ג'ון – "Twist of Fate"
רובר רודאו – "Scenic Views"1986 ארצות הברית למען אפריקה טום טרבוביץ' (במאי)
קווינסי ג'ונס (מפיק) בנד אייד – "Do They Know It's Christmas?"
טינה טרנר – "Private Dancer"1987 דייר סטרייטס לואיס קרדנס – "Making of Runaway"
סופרטרמפ – "Brother Where You Bound"1988 1989 1990 מייקל ג'קסון ג'ים בלאשפילד (במאי)ג'ים בלאדשפילד, פול דיאנר, פרנק דילאו וג'רי קראמר (מפיקים) אניה – "Orinoco Flow"
מייק אנד דה משינס – "The Living Years"
האנק ויליאמס ג'וניור והאנק ויליאמס – "There's a Tear in My Beer"1991 פאולה עבדול מייקל פטרסון & קנדיס רקינגר (Directors)שרון אורק (מפיקה) פיל קולינס – "Another Day in Paradise"
דה לייטינג סידס – "All I Want"1992 אר.אי.אם תרסם סינג (במאי)דייב רמסר (מפיק) גארת' ברוקס – "The Thunder Rolls"
Dire Straits – "קולינג אלביס"
בילי ג'ואל – "When You Wish Upon a Star"1993 פיטר גבריאל ג'ון דוונר (במאי ומפיק) אן ווג – "Free Your Mind"
רוג'ר ווטרס – "What God Wants"1994 "Steam" פיטר גבריאל סטפן אר.
ג'ונסון (במאי)פרודנס פנטון (מפיק) ביורק – "Human Behaviour"
סול אסילום – "Runaway Train"1995 הרולינג סטונז דייוויד פינצ'ר (במאי)צ'ין צ'פי (מפיק) אנז'ליק קיג'ו – "Agolo"
שייניד אוקונור – "Fire on Babylon"
פט שופ בויז – "Go West"
וירד אל ינקוביק – "Jurassic Park"1996 ג'נט ג'קסון ומייקל ג'קסון מארק רומנק (במאי)צ'ין צ'פין (מפיק) ביורק – "It's Oh So Quiet"
שייניד אוקונור – "Famine"1997 הביטלס ג'ואי פיטקה (במאי)וינסט ג'ולייט (מפיק) גרין דיי – "Walking Contradiction"
מייקל ג'קסון – "Earth Song"
טול – "Stinkfist"1999 מדונה יונס אוקרלונד (במאי)ניקולה דורינג & בילי פרובדה (מפיקים) אירוסמית' – "Pink"
פרל ג'אם – "Do the Evolution"2000 קורן ג'ונתן דייתון ו-ואלרי פאריס, טוד מקרפרליין וגרהאם מוריס (במאים)טרי פיצג'רלד ובארט ליפטון (מפיקים) ביורק – "All Is Full of Love"
בראיין מקנייט – "Back at One"
TLC – "Unpretty"2001 פו פייטרס ג'סי פרץ (במאי)טינה נקנה (מפיק) באסטה ריימס – "Fire"
וויל סמית' – "Will 2K"2002 פאטבוי סלים בהשתתפות בוטסי קולינס ספייק ג'ונז (במאי)וינסט לנדה ודיני אוניל (מפיקים) אירוסמית' – "Fly Away from Here"
Jackson"2003 אמינם ג'וזף קאן (במאי)גרג ת'ארפ (מפיק) 1 ג'יאנט ליפ – "My Culture"
דרטי וגאס – "Days Go By"
נוק טורנל, ד"ר דרה ומיסי אליוט – "The Knoc"
נאס – "One Mic"2004 ג'וני קאש מארק רומנק (במאי)אריס מקגארי (מפיק) קולדפליי – "The Scientist"
מרטינה מק'ברייד – "Concrete Angel"
אאוטקאסט – "Hey Ya!"2005 U2 אלכס ומרטין (במאים)גרייס בודי (מפיק) פרנץ פרדיננד – "Take Me Out"
סטרוגרמה – "Walkie Talkie Man"2006 מיסי אליוט בהשתתפות סיארה & פטמן סקופ מיסי אליוט ודייוויד מאיירס (במאים)גוז'ף ששון (מפיק) גורילז – "Feel Good Inc."
מרטינה מק'ברייד – "God's Will"
שרה מקלכלן – "World on Fire"2007 Ok Go דן אונאופקה, דמיאן קולאש, טים נורדווינד, אנדי רוס וטריש סיי (במאים ומפיקים) Big & Rich – "8th of November"
Underoath – "Writing on the Walls"2008 ג'וני קאש טוני קיי (במאי) רייצ'ל קורל (מפיק) פייסט – "1234"
מותמאת' – "Typical"2009 ויזר מת'יו קולן (במאי) ברנרד ריל (מפיק) אריקה באדו – "Honey"
ג'ק וייט ואלישיה קיז – "Another Way to Die"2010 הבלאק אייד פיז מארק קודסי ומת'יו קולן (במאים)ג'ייביאר ג'ימנז, אנה ג'וזף ופטריק נוג'נט (מפיקים) ביסט – "Mr.
אורן לביא – "Her Morning Elegance"2011 ליידי גאגא פרנסיס לורנס (במאי)
קתי אנגשטט, ניקול ארליץ' והת'ר הלר (מפיקים) ג'וני קאש – "Ain't No Grave / The Johnny Cash Project"
גורילז, מוס דף ובובי וומק – "Stylo"
סי-לו גרין – ""2012 "Rolling in the Deep" אדל סאם בראון (במאי)האנה צ'נדלר (מפיק) ממורי טייפס – "Yes I Know"
וירד אל ינקוביק – "Perform This Way" 2013 "We Found Love" ריהאנהקלווין האריס מלינה מצוקס (במאית)ג'ולייט לארת', קנדיס אוקניין, בן סוליבן וינגה ורוניק (מפיקים) פוסטר דה פיפל – "Houdini"
ג'יי זי וקניה וסט בהשתתפות פרנק אושן ודה-דרים – "No Church in the Wild"
יואן למואן – "Run Boy Run"2014 "Suit & Tie" ג'סטין טימברלייק בהשתתפות ג'יי זי דייוויד פישר (במאי)טימורי קינג (מפיק) קפיטל סיטיס – "Safe and Sound"
מאקלמור וראיין לואיס בהשתתפות ריי דלתון – "Can't Hold Us"
ג'ק וייט – "I'm Shakin'"2015 "Happy" פארל ויליאמס We Are from LA (במאים)קת'לין הפרנן, סולאל מיסנמאצ'ר, ג'ט שטייגר & סדריק טרואדק (מפיקים) ארקייד פייר – "We Exist"
די ג'יי סנייק וליל ג'ון – "Turn Down for What"
יואן למואן בהשתתפות מקס ריכטר – "The Golden Age"2016 "Bad Blood" טיילור סוויפט בהשתתפות קנדריק לאמרג'וזף קאן (במאי)רון מוהרהוף (מפיק) אייסאפ רוקי – "LSD"
פארל ויליאמס – "Freedom"2017 "Formation" ביונסה מלינה מצוקס (במאית) ניית'ן שרר (מפיק) Leon Bridges – "River"
קולדפליי – "Up & Up"
ג'יימי איקס איקס – "Gosh"
Ok Go – "Upside Down & Inside Out"2018 "Humble" קנדריק לאמאר דה ליטל הומיז ודייב מאיירס (במאים)ג'ייסון באום, דייב פרי, ג'יימי רבינאו, נייתן' קיי.
שרר ואנתוני טיפית'(מפיקים) בק – "Up All Night"
לוג'יק בהשתתפות אליסיה קארה וחאליד – "1-800-273-8255"2019 "This Is America" דונלד גלוברהירו מוראי (במאי)איברה אייק, ג'ייסון קול & פאם רות'סטין (מפיקים)הקרטרים – "Apeshit"
טיארה ואק – "Mumbo Jumbo"2020 "Old Town Road" ליל נאז X בהשתתפות בילי ריי סיירוס קאלמאטיק (במאי)קנדיס דרגונס, מליסה לרסן וסאול לויטס (מפיקים) הכמיקל בראדרס – "We've Got to Try"
גארי קלארק ג'וניור – "This Land"
טובה לו – "Glad He's Gone"2021 "Brown Skin Girl" ביונסה ווויזקיד בהשתתפות בלו אייבי קרטר ביונסה וג'ן נקירו (במאיות); לורן בייקר, אסטריד אדוארדס, ניית'ן שרר וארין ויליאמס (מפיקים) פיוצ'ר בהשתתפות דרייק – "Life Is Good"
הארי סטיילס – "Adore You"
וודקיד – "Goliath"2022"Freedom"ג'ון באטיסטאלן פרגוסון (במאי); אלכס פ.
טוני בנט וליידי גאגא – "I Get a Kick Out of You"
אוליביה רודריגו – "Good 4 U"2023All Too Well: The Short Filmטיילור סוויפטטיילור סוויפט, במאית; סול ז'רמיין, מפיק אדל – "Easy on Me"
הארי סטיילס – "As It Was"2024 "I'm Only Sleeping" – הביטלס · אם קופר, במאי; ג'ונתן קלייד, סופי הילטון, סו לוגלין ולאורה תומאס, מפיקים
"In Your Love" – טיילר צ'יילדרס · בראיין סשלאם, במאי; קאסי ברטון, סילאס האוס, ניקולס רובספייר, איאן ת'ורנטון וויטני וולנין, מפיקים
"What Was I Made For" – בילי אייליש · בילי אייליש, במאי; מישל אן, צ'לסי דודסון ודייוויד מור, מפיקים
"Count Me Out" – קנדריק לאמאר · דייב פרי וקנדריק לאמאר, במאים; ג'ייסון באום וג'יימי רביניו, מפיקים
"Rush" – טרוי סיון · גורדון וון סטיינר, במאי; קלי מק'גי, מפיקה
פרס הגראמי לשיר הרוק הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי לאמנים ויוצרים של שירים מסוגת מוזיקת הרוק.
הפרס, הוענק לראשונה למוזיקאי האנגלי סטינג בשנת 1992. על פי מדריך תיאור הקטגוריות לטקס פרסי הגראמי ה-52, הפרס מכבד שירים חדשים (המכילים לחן ומילים) או שירים "שהתבלטו לראשונה" במהלך השנה החולפת.
שירים המכילים סימפולים או אינטרפולציות בולטים אינם כשירים להתחרות בקטגוריה.
אם השיר מכיל סימפול או אינטרפולציה של שירים קודמים, המוציא לאור והפזמונאי המקוריים יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זכייה.
ברוס ספרינגסטין מחזיק בשיא הזכיות והמועמדויות בפרס, לאחר שזכה בארבעה פרסים מתוך תשע מועמדויות.
זוכים נוספים במספר פרסים כוללים את אלאניס מוריסט והלהקות רד הוט צ'ילי פפרז ו-U2, כל אחת עם שתי זכיות.
פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר (המכונה לפעמים פרס הפזמונאי של ה־R&B) מוענק מאז 1969. משנת 1969 עד 2000, הוא נודע כפרס הגראמי על שיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר.
ביונסה זכתה בפרס ארבע פעמים, בעוד שלבייביפייס, סטיבי וונדר, ביל וית'רס ואלישה קיז יש שלוש זכיות כל אחד.
אם השיר הזוכה מכיל סימפול או אינטרפולציות של שירים אחרים, הפזמונאי והמוציא לאור המקורי יכולים להגיש בקשה לתעודת זכייה.
האמן המבצע אינו מקבל פרס.
Big Stuff" (ז'אן נייט)בארט סטרונג ונורמן ויטפילד על "Smiling Faces Sometimes" (The Undisputed Truth)1973בארט סטרונג, נורמן ויטפילד על "Papa Was a Rollin' Stone" (The Temptations)קרטיס מייפילד על "Freddie's Dead" (קרטיס מייפילד)קנת גמבל, ליאון הוף וקארי גילברט על "Me & Mrs.
|צ'אס ינקל וקני יאנג על "Ai No Corrida" (קווינסי ג'ונס)
|הרולד הדסון, וויליאם קינג ושירלי קינג על "Lady (You Bring Me Up)" (הקומודורס)
|ליאון הייווד על "She's a Bad Mama Jama" (קרל קרלטון)
|מארק בלטה ולארי גוטליב על "When She Was My Girl" (ארבע הפסגות)
|ג'יי גריידון, סטיב לוקתר וביל שמלין על "Turn Your Love Around" (ג'ורג' בנסון)|-
|מרווין גיי, אודל בראון ודייוויד ריץ על "Sexual Healing" (מרווין גיי)
|רג'י אנדרוז וליאון "נדוגו" צ'נקלר על "Let It Whip" (להקת דאז)
|סטיבי וונדר על "That Girl" (סטיבי וונדר)
|סטיבי וונדר על "Do I Do" (סטיבי וונדר)
|טדי רנדצו, בובי ויינשטיין ולו סטלימן על "It's Gonna Take a Miracle" (דניס וויליאמס)
|מייקל ג'קסון על "Billie Jean" (מייקל ג'קסון)|-
|אדי גרנט על "Electric Avenue" (אדי גרנט)
|הוק וולינסקי על "Ain't Nobody" (רופוס וצ'אקה קאן)
|ג'יימס אינגרם וקווינסי ג'ונס על "PYT (Pretty Young Thing)" (מייקל ג'קסון)
|מייקל ג'קסון על "Wanna Be Startin' Somethin'" (מייקל ג'קסון)
|פרינס על "I Feel for You" (צ'אקה קאן)|-
|ביל וולפר ודין פיצ'פורד על "Dancing in the Sheets" (שלמר)
|ג'יימס אינגרם, מייקל מקדונלד, רוד טמפרטון, וקווינסי ג'ונס על "Yah Mo B There" (ג'יימס אינגרם ומייקל מקדונלד)
|קית' דיימונד ובילי אושן על "Caribbean Queen" (בילי אושן)
|ג'פרי אי כהן ונארדה מייקל וולדן על "Freeway of Love" (אריתה פרנקלין)|-
|דייוויד פוסטר, טום קין וסינתיה וייל על "Through the Fire" (צ'אקה קאן)
|להלה על "You Give Good Love" (ויטני יוסטון)
|שרון רובינסון, ג'ון גילוטין ובאני האל על "New Attitude" (פטי לבל)
|וולטר אורנג', דניס למברט ופראן גולדה על "Nightshift" (הקומודורס)
ג'ונסון וגארי ביאס על "Sweet Love" (אניטה בייקר)|-
|דן הרטמן וצ'רלי מידנייט על "Living in America" (ג'יימס בראון)
|ג'יימס האריס השלישי, טרי לואיס וג'נט ג'קסון על "What Have You Done For Me Lately" (ג'נט ג'קסון)
|לותר ואנדרוס ונט אדרלי ג'וניור על "Give Me the Reason" (לותר ואנדרוס)
|פרינס ודה רבולושן על "Kiss" (פרינס ודה רבולושן)
|ביל וית'רס על "Lean on Me" (קלאב נובו)|-
|ג'ימי ג'ורג' ולו פרדיני על "Just to See Her" (סמוקי רובינסון)
|פרינס על "U Got the Look" (פרינס ושיינה איסטון)
|סטיבי וונדר על "Skeletons" (סטיבי וונדר)
|אניטה בייקר, רנדי הולנד וסקיפ סקארבורו על "Giving You the Best That I Got" (אניטה בייקר)'בייביפייס, ל.א.
ריד ודאריל סימונס על "Don't Be Cruel" (בובי בראון)ג'ימי ג'ורג' על "I'll Always Love You" (טיילור דיין)ג'וני קמפ וג'ין גריפין על "Just Got Paid" (ג'וני קמפ)לותר ואנדרוס ומרקוס מילר על "Any Love" (לותר ואנדרוס)
שנות ה-19901990קני גמבל וליאון הוף על "If You Don't Know Me by Now" (סימפלי רד)קלווין לואיס ואנדרו רייט על "When a Man Loves a Woman" (ג'ו קוקר)ג'יימס האריס השלישי וטרי לואיס על "Miss You Much" (ג'נט ג'קסון)ל.א.
ריד ובייביפייס על "Every Little Step" (בובי בראון)ל.א.
קלי, קירק פרנקלין, קריסטל לואיס והמשפחה)לורן היל על "A Rose is Still a Rose" (אריתה פרנקלין)רורי בנט וג'וג'ו היילי על "All My Life" (K-Ci & JoJo)
שנות ה-20002000קנדי בורוס, קווין בריגס וטמקה קוטל על "No Scrubs" (TLC)לורן היל על "All That I Can Say" (מרי ג'יי בלייג')קווין "שקספר" בריגס, קנדי בורוס, ביונסה נואלס, לטויה לוקט, לטביה רוברסון וקלנדריה רולנד על "Bills, Bills, Bills" (דסטיניז צ'יילד)ק.
|אריקה באדו על "Bag Lady" (אריקה באדו)
|לשון דניאלס, פרד ג'רקינס השלישי, רודני גרקינס והארווי מייסון ג'וניור על "He Wasn't Man Enough" (טוני ברקסטון)
|מארק אנדרוז, טים קלי ובוב רובינסון על "Thong Song" (סיסקו)
|דיאנג'לו ורפאל סעדיק על "Untitled (How Does It Feel)" (דיאנג'לו)
|אלישה קיז על "Fallin'" (אלישה קיז)|-
|אריקה באדו על "Didn't Cha Know?" (אריקה באדו)
|מיסי אליוט וטימות'י מוזלי על "Get Ur Freak On" (מיסי אליוט)
|דאלאס אוסטין על "Hit 'Em Up Style (Oops!)" (בלו קנטרל)
|בריאן מקנייט על "Love of My Life" (בריאן מקנייט)
|אינדיה ארי, קרלוס "סיקס ג'וליי" ברודי ושאנון סנדרס על "Video" (אינדיה ארי)
וויליאמס על "Danger" (אריקה באדו)אשנטי דאגלס, אירווינג לורנצו ואנדרה פארקר על "Rock wit U (Awww Baby)" (אשנטי)2005אלישה קיז, הרולד לילי ו'קניה וסט על "You Don't Know My Name" (אלישה קיז)|-
|בראיין מייקל קוקס, ג'רמיין דופרי ואשר על "Burn" (אשר)
|פרינס על "Call My Name" (פרינס)
|ג'רמיין דופרי, אלישה קיז, אשר, מנואל סיל ואדוניס שרופשייר על "My Boo" (אשר ואלישה קיז)
|כריסטופר ברידג'ס, שון גארט, למרקיז ג'פרסון, רוברט מקדואל, ג'יימס פיליפס, ג'ונת'ן סמית' ופטריק ג'יי קו סמית' על "Yeah!" (אשר בהשתתפות ליל ג'ון ולודאקריס)
|פרינס על "Black Sweat" (פרינס)
|ג'יי זי, רודני 'דרקצ'יילד' ג'רקינס, ביונסה, מקבה, קלי ניקול פרייס ודישה תומאס על "Déjà Vu" (ביונסה בהשתתפות ג'יי זי)
|ג'ונטה אוסטין, מריה קארי, בראיין-מייקל קוקס וג'רמיין דופרי על "Don't Forget About Us" (מריה קארי)
|דרו רמזי, שאנון סנדרס ואינדיה ארי על "I Am Not My Hair" (אינדיה ארי)
|אלישה קיז, דירטי הארי והאחים קרי "קרוסיאל" על "No One" (אלישה קיז)|-
|אינדיה ארי וג'ויס סימפסון על "Beautiful Flower" (אינדיה ארי)
הרמנסן ושאפר סמית' על "Hate That I Love You" (ריהאנה בהשתתפות ני-יו)
בלקסטון, רנדל סי בולנד, קארווין האגינס, ג'וני סמית' השני וקורי לטיף וויליאמס על "Teachme" (Musiq Soulchild)
|לואיס ביאנקנילו, ווין נוג'נט, אריקה נורי, קווין ריסטו, ג'נט סוול וסם ווטרס על "When I See U" (פנטזיה)
|מיקל אריקסן, טור הרמנסן וני-יו על "Miss Independent" (ני-יו)'''סלאם רמי וג'זמין סוליבן על "Bust Your Windows" (ג'זמין סוליבן)איי.
סמית' על "Customer" (ראחים דוואן)קישיה קול, ג'ייסון פארמר ואלכס פרנסיס על "Heaven Sent" (קישיה קול)מיקל ס.
אריקסן, טור אריק הרמנסן וני-יו על "Spotlight" (ג'ניפר הדסון)
שנות ה-20102010תאדיס הראל, ביונסה נואלס, טריוס נאש וכריסטופר סטיוארט על "Single Ladies (Put a Ring on It)" (ביונסה)ג'יימס טי בראון, ג'ון קונטה ג'וניור, ג'יימי פוקס, כריסטופר הנדרסון, ברנדון ר.
מלנצ'ון, בריון פרסקוט, טי-פיין ונתן ל.
ווקר על "Blame It" (ג'יימי פוקס בהשתתפות טי-פיין)סלאם רמי וג'זמין סוליבן על "Lions, Tigers & Bears" (ג'זמין סוליבן)הוד דייוויד ומוזה על "Pretty Wings" (מקסוול)די.
דייז ג'וניור, ווירלי מוריס, צ'רלי וילסון ומהין וילסון על "You Are" (צ'ארלי וילסון)2013מיגל פימנטל על "Adorn" (מיגל)טמיה היל, קלוד קלי וסלאם רמי על "Beautiful Surprise" (טמיה)בנימין לוין, ריקו לאב וטרמיין נוורסון על "Heart Attack" (טריי סונגז)אנטוניו דיקסון, קני אדמונדס, אנתוני המילטון ופטריק מ.
שנות ה-20202020פי ג'יי מורטון על "Say So" (פי ג'יי מורטון בהשתתפות ג'וג'ו)דרנסט אמיל השני, דייוויד האריס, H.E.R.
+זכיותדירוג123אמןביונסהסטיבי וונדראלישה קיזבייביפייסביל וית'רסג'ונטה אוסטיןאניטה בייקרג'יי גריידוןג'יי זיסך כל הזכיות5 זכיות3 זכיות2 זכיות
+מועמדויותדירוג123456אמןבייביפייסביונסהסטיבי וונדרליאון הוףלותר ואנדרוסרודני ג'רקינסאל איי רידדריל סימונסאלישה קיזפרינסריצ'רד פינץ'אריקה באדוג'זמין סוליבןסך כל המועמדויות14 מועמדויות9 מועמדויות8 מועמדויות7 מועמדויות6 מועמדויות5 מועמדויות
פרס הגראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר מוענק מאז 1965. הפרס ניתן לכותב/ים של השיר, לא לאמן, אלא אם האמן הוא גם כותב השיר.
חלו מספר שינויים קלים בשם הפרס:
מ-1965 עד 1968, הפרס היה ידוע בתור "שיר הקאנטרי והמערבי הטוב ביותר"
משנת 1969 עד 1983, הוא זכה בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר"
בשנת 1984, הוא נקרא פרס "שיר הקאנטרי החדש הטוב ביותר"
משנת 1985 ועד היום, הוא זכה שוב בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר"
השנים משקפות את השנה שבה הוענק פרסי הגראמי, עבור מוזיקה שיצאה בשנה הקודמת.
שנות ה-701970של סילברסטיין על "A Boy Named Sue" (ג'וני קאש)דאלאס פרייז'ר וא.
פקסטון על "Woman (Sensuous Woman)" (דון גיבסון)1974קני אודל על "Behind Closed Doors" (צ'רלי ריץ')בילי דייוויס ודוטי ווסט על "Country Sunshine" (דוטי ווסט)רורי בורק, בילי שריל ונורו וילסון על "The Most Beautiful Girl" (צ'רלי ריץ')טום טי.
אוסלין)טוד סרני, מרי אן קנדי, פאט באנץ' ופאם רוז על "I'll Still Be Loving You" (רסטלס הארט)בטסי קוק ולינדה תומפסון על "Telling Me Lies" (דולי פרטון, לינדה רונסטאדט ואמילו האריס)1989קיי.
אוסלין על "Hold Me" (קיי.
בארנס על "Chiseled in Stone" (ורן גוסדין)רודני קרואל על "I Couldn't Leave You If I Tried" (רודני קרואל)לייל לאבט על "She's No Lady" (לייל לאבט)הומר ג'וי על "Streets of Bakersfield" (דווייט יואקם עם באק אוונס)
אוסלין, רורי מייקל בורק וצ'רלי בלאק על "Come Next Monday" (קיי.
פרס דייוויד כהן לספרות (נוסד בשנת 1993) הוא פרס ספרותי בריטי דו־שנתי המוענק לסופר, משורר, מסאי, או מחזאי, עבור מכלול יצירות, שנכתב בשפה האנגלית.
הזוכים חייבים להיות אזרחים בריטיים או אירים.
הזוכה נבחר על ידי ועדת שיפוט, ללא הגשת מועמדויות.
משנת 2005, כולל פרס דייוויד כהן גם את פרס קלריסה לוארד.
מדי שנה, בוחר הזוכה בפרס דייוויד כהן את מקבלת פרס קלריסה לוארד, בשווי 12,500 ליש"ט (במימון מועצת האמנויות באנגליה), וניתן לסופר מתחת לגיל 35, או לארגון התומך בסופרים צעירים, לבחירת הזוכה.
בשנת 2017 חנכה מועצת האמנויות באנגליה את פרס קלריסה לוארד למו"לות עצמאית, בניהול ארגון , כדי לציין ולחגוג את "ההרפתקנות, הרוח החדשנית, והיצירתיות" של הוצאה לאור ספרותית עצמאית בבריטניה ובאירלנד.
2003: בריל ביינברידג' ותום גאן (במשותף)
פרס דיסק הזהב של יפן (ביפנית: 日本ゴールドディスク大賞; Nihon Gōrudo Disuku Taishō) הוא פרס המוענק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני (RIAJ) בתחום המוזיקה.
אמן אנקה/קאיוקו החדש הטוב ביותר
אלבום המוזיקה היפנית המסורתית של השנה
שנהיפןבין-לאומי1987אקינה נקמורימדונה1988רבקההביטלס1989בואיבון ג'ובי1990אמנים שונים (דרום)מדונה1991יומי מאטסוטויה1992צ'אג' ואסקהגאנז נ' רוזס1993מדונה1994וואנדסהביטלס1995TRFמריה קארי19961997נמיאה אמורומי & מיי1998גלייסלין דיון1999ב'ז2000היקארו אוטאדה2001איומי האמאסאקיהביטלס2002בקסטריט בויז2003היקארו אוטאדהאבריל לאבין2004איומי האמאסאקיטוולב גירלז בנד2005אורנג' ריינג'קווין2006קומי קודהאו-זון2007דניאל פוטר2008אקסיילאבריל לאבין2009מדונה2010אראשיהביטלס2011ליידי גאגא2012AKB482013שא'נל2014ואן דיירקשן2015אראשי2016הביטלס2017אריאנה גרנדה2018נמיאה אמורוהביטלס2019קווין2020אראשי20212022סנואו מאןהביטלס
פרס הגראמי למפעל חיים הוא פרס גראמי מיוחד המוענק על ידי האקדמיה להקלטה ל"אמנים שבמהלך חייהם תרמו תרומות יצירתיות בעלות משמעות אמנותית יוצאת דופן לתחום ההקלטות." פרס זה נבדל מפרס היכל התהילה של הגראמי, המכבד הקלטות ספציפיות ולא אישים, ופרס הנאמנים של הגראמי, המעניק כבוד למוזיקאים שאינם זמרים או להקות.
האנשים הבאים קיבלו את הפרס, לפי שנת קבלה.
שנהזוכיםמקור1963בינג קרוסבי1965פרנק סינטרה1966דיוק אלינגטון1967אלה פיצג'רלד1968אירווינג ברלין1971אלביס פרסלי1972לואי ארמסטרונג, מהליה ג'קסון1984צ'אק ברי, צ'ארלי פארקר1985ליאונרד ברנשטיין1986בני גודמן, הרולינג סטונז, אנדרס סגוביה1987רוי אייקוף, בני קרטר, אנריקו קארוזו, ריי צ'ארלס, פאטס דומינו, וודי הרמן, בילי הולידיי, בי.
פרס הגראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי הוא פרס המוענק בטקס פרס גראמי, החל מהטקס ה-65 שנערך בפברואר 2023. הפרס מגיע לאחר השקת אגף מיוחד של פזמונאים ומלחינים באקדמיה, ש.
לדברי יושב ראש האגף, אוון בוגרט, .
פזמונאים יכולים להגיע מכל תחום מוזיקלי, למעט קלאסי, שכן אותם מלחינים מוכרים בקטגוריית "ההלחנה הקלאסית העכשווית הטובה ביותר".
החל משנת 2024, הקטגוריה היא חלק משש הקטגוריות הכלליות וכל חברי האקדמיה יכולים להצביע בה.
כדי להיות זכאי לפרס, פזמונאים וכי , הבחנה שנקבעה על מנת להבטיח שהפרס מוענק לפזמונאים ומונע מאמנים בעלי שם גדול שכותבים ומבצעים או מפיקים את רוב המוזיקה שלהם מלזכות שוב ושוב בקטגוריה.
אם פזמונאי עומד בתנאי הסף, הוא רשאי להגיש עד ארבעה שירים נוספים שבהם הוא גם המבצע.
לדברי אוון בוגרט, יושב ראש אגף הפזמונאים והמלחינים באקדמיית ההקלטות, .
מועמדים פוטנציאליים יכולים להגיש עד תשעה שירים שהם כתבו לבדם או בשיתוף אחרים במהלך תקופת הזכאות של כל שנת גראמי, המוכיחים את המיומנות והכישרון שלהם.
פרס דורי לאדריכלות ישראלית מתחדשת הוא פרס בתחום האדריכלות המוענק מדי שנה על יצירה אדריכלית העוסקת באתגרי האדריכלות הישראלית העכשווית, בחסות חברת innovate הישראלית, החל משנת תשפ"ד 2024. מטרת הפרס לעודד יצירה אדריכלית חדשנית העונה לאתגרים החברתיים והתרבותיים של התקופה, באמצעות תחרות שנתית פתוחה.
הפרס מוקדש לזכרו של אורי דורי (1942–2019), דמות בולטת בתחום הבנייה והאדריכלות, אשר תרם רבות לעיצוב פניה של הסביבה הבנויה בישראל.
גובה הפרסים עומד היום על כ-100,000 ש"ח לשלושת המקומות הראשונים.
בצוות השיפוט נמנים אדריכלים ממגוון תחומי העשייה שתרמו תרומה משמעותית בתחומם: דניאל מינץ, אסף לרמן, פיצו קדם, ורד סלומון-ממן.
התחרות השנתית שואפת לעודד חשיבה יצירתית וחדשנית בהקשרים אדריכליים, לעורר שיח מקצועי ופיתוח חזון אדריכלי המבוססים על אחריות למרחב המקומי ותקווה לעתיד משותף, ולהעניק במה קבועה ליצירה ישראלית חדשה ופורצת דרך שמתבססת על המקורות וההקשרים הייחודיים של הזהות הישראלית המתחדשת.
בכל שנה נקבע נושא חדש לתחרות.
לדוגמה, בשנת 2024 ניתן הפרס ליצירה אדריכלית בנושא "החברה האזרחית והלוחמת בישראל – מרחבים חדשים".
התחרות קראה להציע הצעות רדיקליות שבוחנות מחדש את מערכות היחסים בין מרחב העורף לחזית באמצעות ביטויים חדשים של מרחב אזרחי עירוני או פתוח, בקני מידה שונים.
התחרות בחנה את מאפייני האוכלוסייה בישראל בהקשר זה, צרכיה, חוזקותיה והאופקים הפתוחים בפניה.
נושא התחרות לשנת 2025 צפוי להתפרסם בחודש מרץ 2025.
הפרס הוקם על ידי חברת innovate הישראלית, ביוזמת האדריכלים אהד שורק ומרום קליימן.
הפרס מנציח את זכרו של אורי דורי, מהנדס, קבלן ויזם, אשר שימש במספר תפקידים מרכזיים כגון נשיא התאחדות הקבלנים, יו"ר לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים, יו"ר מכון התקנים הישראלי ונשיא המרכז הישראלי להעצמת האזרח.
דורי היה סא"ל במילואים אשר השתתף כצנחן במלחמת ששת הימים בקרב לשחרור ירושלים, היווה דוגמה ומופת לסובבים אותו ותרם רבות לבניין הארץ ולאדריכלות הישראלית.
+ זוכי פרס דורי שנה נושא הזוכים 2024 מרחבים חדשים לחברה האזרחית והלוחמת דניאל שטרסבורגר וחגי בן נעים 2025 חופה כטיפולוגיה אדריכלית טרם הוכרזו
פרס דרווין הוא פרס הומוריסטי המוענק לבני אדם אשר, כהגדרת מעניקי הפרס, "סייעו לאנושות לשפר את מאגר הגנים שלה, וזאת על ידי סילוק עצמם מהעולם או סירוס עצמי בדרך מטופשת במיוחד".
פרס זה, הקרוי על שם הוגה רעיון הברירה הטבעית, צ'ארלס דרווין, מוענק דרך רשת האינטרנט, ואינו נושא עמו פרס מעשי או כספי כלשהו.
אתר פרסי דרווין הידוע ביותר הוא Darwin Awards, של וונדי "דרווין" נורת'קאת מניו יורק.
אות כבוד ניתן גם לכאלה שהצליחו לשרוד, וזאת בתנאי שמעשיהם המטופשים ימנעו מהם להפיץ את הגנים שלהם בעתיד.
אותות כאלה חולקו בין השאר לאדם שירה באמצעות רובה אוויר בכדור שהתפוצץ וחורר את מפשעתו, ובכך עיקר את עצמו.
אמינות הסיפורים הזוכים אינה ודאית, שכן במרבית האירועים אין עדי ראייה.
סיבה נוספת היא שמטעמים חוקיים ואתיים, הממסד הרפואי נמנע מלאשר את פרטי המקרים, וזאת על מנת להגן על פרטיות המטופלים.
ידוע כי לפחות חלק מהמקרים המתוארים למעשה לא התרחשו מעולם.
יצאו שני ספרים האוספים מקרים שפורסמו באתר הפרס.
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם זה בכיכובם של וינונה ריידר, ג'וזף פיינס, ג'וליאנה מרגוליס ודייוויד ארקט.
בגרסתו העברית הוא נקרא "פרס של טיפשים".
בין הזוכים בפרס ניתן למצוא:
אדם שקפץ ממטוס כדי לצלם צנחנים, אך בלי שהצטייד במצנח בעצמו.
גנב מתכות שחתך כבל פלדה ממעלית, בעודו בתוכה, וצנח עם המעלית אל מותו.
אדם שירה בראשו עם עט ריגול כדי להוכיח לחבריו שזה עובד.
אדם שביצע להטוטי ג'אגלינג עם רימוני יד חיים.
עיתונאי שהחליט לישון ברחוב כדי להבין את חיי ההומלסים וקפא למוות.
אדם נכה על קלנועית התעצבן שפיספס את המעלית והחל לנגח את הדלת בעזרת הקלנועית עד שפרץ אותה ונפל אל מותו לתוך הפיר.
שלושה מחבלים ערבים ישראלים שמכונית תופת שלהם התפוצצה מוקדם מהצפוי בשל המעבר לשעון חורף, ובכך היו לנפגעים היחידים ממנה.
טרוריסט שפתח את מעטפת הנפץ, ששלח בדואר, וחזרה אליו משום שלא היו בה מספיק בולים למשלוח.
אלכוהוליסט שצרך אלכוהול באמצעות חוקן.
אדם שנטרף למוות בעת שניסה לצלם סלפי עם דוב.
לארי וולטרס, שהמריא לגובה 5 קילומטר בעזרת 45 בלוני מזג אוויר שמילא בהליום (אף על פי ששרד ללא נזק משמעותי, ניתן לו הפרס תוך איחול "בהצלחה בפעם הבאה!").
ג'וני אייס (1954), זמר אשר ירה בטעות בראשו באמצעות אקדח כאשר ניסה להוכיח לחבריו שאין כדור בקנה.
ג'ון אלן צ'או, מיסיונר שהגיע לאי הנידח סנטינל במטרה להמיר את תושביו הילידים לנצרות, למרות האיסור בחוק על ההגעה לאי, ונרצח על ידיהם.
צ'ארלס סטיבנס, פעלולן אנגלי שנהרג ב-1920 כשניסה לחצות את מפלי הניאגרה כשהוא בתוך חבית.
שלושה סטודנטים ניגרים שמתו במהלך אורגיה עם סטודנטית לאחר ששילבו בין תרופות ואלכוהול.
אישה בת 21 נרצחה על ידי כדור בעורף כשנכנסה לאזור של שוד תוך כדי משחק פוקימון גו.
אדם בן 30 מטקסס הגיע למסיבה כדי לבדוק אם אפשר להידבק מנגיף COVID-19, הוא נדבק שם ומת מסיבוכים הקשורים בנגיף.
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי מוענק מטעם ה-BBC, לספורטאי אשר תרם תרומה חשובה לספורט העולמי במשך כל חייו.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 2001 למנג'ר מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון.
2001 - אלכס פרגוסון (כדורגל)
2003 - מרטינה נברטילובה (טניס)
2010 - דייוויד בקהאם (כדורגל)
2014 - כריס הוי (מרוץ אופניים)
2015 - אנטוני מקקוי (מרוץ סוסים)
2019 - טאני גריי-תומפסון (אתלטיקה פאראלימפית)
2021 - סימון ביילס (התעמלות מכשירים)
2022 - יוסיין בולט (אתלטיקה)
2024 - מארק קוונדיש (מרוץ אופניים)
פרס דן דוד הוא פרס שמעניקה קרן דן דוד בשיתוף אוניברסיטת תל אביב.
החל משנת 2022 הפרס ניתן עבור תרומה משמעותית לחקר ההיסטוריה ותחומי הידע האחרים הקשורים לעבר האנושי.
הפרס הוא מענק של 300,000 דולר לכל אחד מתשעה אנשי מקצוע יוצאי דופן בדיסציפלינות ההיסטוריות (היסטוריונים, חוקרי תולדות האמנות, ארכאולוגים, אנשי מדעי הרוח הדיגיטליים, אוצרים, יוצרי סרטים תיעודיים, וכל אלה אשר מעמיקים את הידע וההבנה שלנו על העבר), אשר נמצאים בשלבים המוקדמים או בשלבי הביניים של הקריירה שלהם.
300,000 דולר נוספים מממנים תוכנית בתר-דוקטורט באוניברסיטת תל אביב.
סך הפרס השנתי עומד על 3 מיליוני דולרים, כך שהוא הפרס הגדול בעולם בתחום ההיסטוריה.
עד לשנת 2021 העניק הפרס שלושה מענקים שנתיים על סך מיליון דולר עבור מחקר רב תחומי וחדשני בשלושה ממדי זמן: עבר, הווה ועתיד.
זוכי הפרס תרמו 10 אחוזים מכספי הפרס שלהם עבור מלגות לתלמידי דוקטורט ובתר-דוקטורט בכל העולם אשר מצטיינים בתחומי המחקר של הזוכים.
קרן דן דוד נוסדה בשנת 2000 כשבקופת הקרן 100 מיליוני דולרים, תרומתו של איש העסקים והפילנתרופ דן דוד.
פרס דן דוד הוקם מתוך מטרה לתת כבוד למחקר חדשני ורב תחומי שחצה גבולות מחקריים מקובלים.
בכל שנה הוענקו שלושה פרסים של מיליון דולר בתחומים שונים לאנשים שתרמו תרומה יוצאת דופן לאנושות.
לקראת יום השנה ה-20 לפרס, בשנת 2021, יצא פרס דן דוד בדרך חדשה, מתוך הכרה בירידה בתמיכה העולמית במדעי הרוח ובהיעדרם היחסי של פרסים משמעותיים בתחומים אלה.
הפרס המחודש מתמקד בתמיכה במחקר מצטיין בתחומי הידע ההיסטוריים ובהערכה לחוקרים ולאנשי מקצוע שעבודתם מאירה את העבר האנושי באור חדש ומעשירה את השיח הציבורי באמצעות ידע היסטורי מעמיק.
בעקבות החלטת ממשלת ישראל השלושים ושבע על ביטול חוק עילת הסבירות, ביולי, 2023, הודיעה קרן דוד שהיא מפסיקה לתמוך במיזמים ופרויקטים חדשים הקשורים לממשלה, אך תמשיך לתמוך במיזמים של גופים ממשלתיים כמו רשות העתיקות ורשות הטבע והגנים.
הקרן תמשיך בחלוקת הפרסים לחוקרים צעירים מהארץ ומהעולם הלומדים באוניברסיטת תל אביב.
ממד זמן ההווה: "טכנולוגיה, מידע וחברה".
ממד זמן העתיד: "מדעי החיים".
פרופסור ג'ון סולסטון, פרופסור רוברט ווטרסון ופרופסור סידני ברנר.
ממד זמן העבר: "פלאונטולוגיה": פרופסור מישל ברונה .
ממד זמן ההווה: "דפוס ומדיה אלקטרונית": ג'יימס נאכטווי והבמאי פרדריק וויזמן .
ממד זמן העתיד: "קוסמולוגיה ואסטרונומיה": פרופסור ג'ון בקל .
ממד זמן העבר: "ערים: מורשת היסטורית": רומא, איסטנבול וירושלים.
ממד זמן ההווה: "מנהיגות: שינוי עולמנו": דוקטור קלאוס שוואב.
ממד זמן העתיד: "מדעי המוח": פרופסור עמירם גרינולד, ווליאם ניוסום רוברט וורץ .
ממד זמן העבר: "ארכאולוגיה": גרהם ברקר וישראל פינקלשטיין.
ממד זמן ההווה: "האומנויות המציגות: סרט, תיאטרון, ריקוד, מוזיקה": הבמאי פיטר ברוק.
ממד זמן העתיד: "מדעי החומר": פרופסור ג'ורג' מ.
ראו , פרופסור רוברט לנגר.
ממד זמן העבר: "שימור מורשת תרבותית": הצ'לן הסיני יו-יו מה.
ממד זמן ההווה: "עיתונאים מהמדיה המודפסת": מוניקה גונזלס , גואנוואן מוחמד , מגדי עלאם ואדם מיצ'ניק .
ממד זמן העתיד: "ריפוי סרטן": ג'ון מנדלסון ויוסף שלזינגר.
ממד זמן העבר: "היסטוריה": ז'אק לה גוף.
ממד זמן ההווה: "מוזיקה עכשווית": פסקל דוספן וזובין מהטה.
ממד זמן העתיד: "אנרגיה": ג'רי אולסון , שרה קורץ וג'יימס הנסן .
ממד זמן העבר: "השתקפות העבר ביצירות ההווה": עמוס עוז, טום סטופארד ואטום אגויאן.
ממד זמן ההווה: "אחריות חברתית": אל גור.
ממד זמן העתיד: "מדעי כדור הארץ": אלן מוזלי-תומפסון , לוני ג.
ממד זמן העבר: בתחום "אסטרופיזיקה – ההיסטוריה של היקום": פאולו דה-ברנרדיס, אנדרו לאנג ופול ריצ`רדס.
ממד זמן ההווה: בתחום "מנהיגות": טוני בלייר.
ממד זמן העתיד: בתחום "בריאות הציבור העולמית": רוברט גאלו .
ממד זמן העבר: בתחום "הצעדה אל הדמוקרטיה": ג'ורג'ו נפוליטנו.
ממד זמן ההווה: בתחום "ספרות – סיפורה של המאה ה-20": אמיטאב גוש, מרגרט אטווד.
ממד זמן העתיד: בתחום –"מחשבים וטלקומוניקציה": מיכאל רבין, ליאונרד קליינרוק, גורדון מור.
ממד זמן העבר: "אבולוציה": פרופ' מרכוס פלדמן.
ממד זמן ההווה: "קולנוע וחברה": האחים כהן.
ממד זמן העתיד: "זקנה - התמודדות עם אתגר": פרופ' סינתיה קניון, פרופ' גארי רובקון.
ממד זמן העבר: היסטוריה, ביוגרפיה: רוברט קונקווסט ומרטין גילברט.
ממד זמן ההווה: אמנות פלסטית: ויליאם קנטרידג' (William Kentridge).
ממד זמן העתיד: חקר הגנום: דייוויד בוטשטיין , קרייג ונטר (Craig Venter) ואריק לנדר.
ממד זמן העבר: ג'פרי לויד .
ממד זמן ההווה: מישל סרס , ליאון ויזלטיר .
ממד זמן העתיד: אסתר דופלו, אלפרד סומר.
ממד זמן העבר: שאול פרידלנדר, פייר נורה וכריסטוף צ'יזבסקי .
ממד זמן ההווה: ג'ון א.
הרדי , פיטר סנט ג'ורג'-היסלופ ברנדה מילנר.
ממד זמן העתיד: מרווין מינסקי.
ממד זמן העבר: פיטר בראון ואלסנדרו פורטלי
ממד זמן ההווה: ג'ימי ויילס מייסד ויקיפדיה
ממד זמן העתיד: מייקל ווטרמן , דייוויד האוסלר וסיירוס קוטיה
ממד זמן העבר: ההיסטוריוניות אינגה קלנדינן , ארלט פארג'
ממד זמן ההווה: הכלכלנים אנתוני אטקינסון , פרנסואה בורגיניון וג'יימס הקמן
ממד זמן העתיד: חוקרי הננוטכנולוגיה פול אליוויסטוס , צ'ד מירקין וג'ון פנדרי
ממד זמן העבר: פרופ' סוונטה פבו, גנטיקאי אבולוציוני שוודי ופרופ' דייוויד רייך, גנטיקאי אמריקני.
ממד זמן ההווה: הסופרים א"ב יהושע וג'מייקה קינקייד.
ממד זמן העתיד: פרופ' ניל גרלס , אסטרופיזיקאי אמריקאי, ומנהל המרכז לאסטרופיזיקה במרכז גודארד של נאס"א ופרופ' שריניוואס קולקארני , אסטרונום הודי-אמריקני, מהמחלקה לאסטרופיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
ממד זמן עבר: פרופ' לוריין דאסטון , היסטוריונית של המדע, מנהלת מכון מקס פלנק להיסטוריה של המדע, ברלין; פרופ' אוולין פוקס קלר, פיזיקאית, היסטוריונית של המדע, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ארצות הברית; פרופ' סימון שפר , היסטוריון של המדע, אוניברסיטת קיימברידג', בריטניה.
ממד זמן הווה: פרופ' יחזקאל עמנואל , חוקר בתחומי הרפואה והביואתיקה, אוניברסיטת פנסילבניה, פילדפלפיה, ארצות הברית; פרופ' יונתן גלובר , פילוסוף בריטי, קינגס קולג', לונדון; הברונית מרי וורנוק (2019-1924), פילוסופית, לונדון, בריטניה.
ממד זמן עתיד: פרופ' קרלו קרוצ'ה , רפואה גנטיקה מולקולרית, אוניברסיטת מדינת אוהיו, ארצות הברית; פרופ' מרי-קלייר קינג, חקר הגנטיקה וסרטן, אוניברסיטת וושינגטון, סיאטל; פרופ' ברט ווגלסטין , אונקולוגיה ופתולוגיה, בית ספר לרפואה ע"ש ג'ון הופקינס, בולטימור, ארצות הברית.
ממד זמן עבר: פרופ' קנת' פומרנץ, פרופ' סנג'איי סוברהמניאם
ממד זמן הווה: פרופ' מייקל איגנטייף, עיתונאים ללא גבולות
ממד זמן עתיד: כריסטיאנה פיגרס
ממד זמן עבר: לוני באנץ' - מנהל הסמית'סוניאן, פרופ' ברברה קירשנבלט-גימבלט
ממד זמן הווה: פרופ' דבורה דיניז, פרופ' גיטה סן
ממד זמן עתיד: פרופ' אמנון שעשוע, דמיס האסביס
ממד זמן עבר: פרופ' אליסון בשפורד, פרופ' קת'רין פארק ופרופ' קית' ואיילו
ממד זמן הווה: ד"ר אנתוני פאוצ'י
ממד זמן עתיד: פרופ' זליג אשחר, ד"ר קרל ג'ון וד"ר סטיבן רוזנברג
חתני הפרס לאחר השינוי (מאז 2022)
נאנה אופוריאטה עיים - תולדות האמנות ומוזיאולוגיה באפריקה
בארט אלמור - היסטוריה סביבתית
מרים ברוסיוס - תרבות חומרית ותולדות המוזיאונים בהקשר קולוניאליסטי
קימברלי וולש - היסטוריה משפטית של הדרום בארצות הברית
אפתימיה ניקיטה - ביוארכאולוגיה וחקר עצמות של אגן הים התיכון
טיירון פרימן - היסטוריה של הפילנת'רופיה בקהילות אפרו-אמריקאיות
ורנה קרבס - אתיופיה בימי הביניים וקשרים בין אפריקה לאירופה
נטליה רומיק - שימור החיים היהודיים באירופה המזרחית וחקר מקומות מסתור בשואה
קריסטינה ריצ'רדסון - היסטוריה של העולם המוסלמי בימי הביניים ובני הרומא ("צוענים")
סהיד אדרינטו - היסטוריה של ניגריה המודרנית
אנה אנטיץ' - היסטוריה של הפסיכיאטריה והפסיכלוגיה במזרח אירופה ובעולם
כרמה בן יוחנן - מתחים בין דתיים, במיוחד בין יהודים לנוצרים, אחרי השואה
אליס ברטון - היסטוריה של המחקר הגנטי במזרח התיכון
סטפני ג'ונס-רוג'רס - היסטוריה של עבדות ומעורבותן של נשים בסחר העבדים
קריסטה גוף - היסטוריה של מיעוטים בברית המועצות, במיוחד מיעוטים-בתוך-מיעוטים באזרבייג'ן
צ'או טאיינה מאינה - מדעי הרוח הדיגיטליים ושימוש בכלים דיגיטליים כדי לתעד ולספר את ההיסטוריה של קניה
אדם קלולו - היסטוריה של הכניסה של אירופאים למזרח אסיה, במיוחד אירופאים ביפן, וכן שימוש באמצעים דיגיטליים כמו מציאות רבודה כדי ללמד היסטוריה
אניטה רדיני - ביוארכאולוגיה עם התמקדות בשיניים ובשכבות האבק שנכלאות בתוך השיניים ומה הן מלמדות אותנו על החיים והסביבה של אנשים בעבר
בליין – היסטוריונית של ארצות הברית במאה ה-20, בדגש על היסטוריה של נשים שחורות
בנג'מין ברוזי – חוקר של הדת בסין, שעבודתו עוסקת גם בהיסטוריה המוקדמת של הבודהיזם בסין, וגם באופן שבו נרטיבים דתיים עתיקים התגלגלו לאמונות וטקסים דתיים באסיה העכשווית
ססיל פרומון – חוקרת תולדות האמנות שבוחנת את התרבות הוויזואלית, החומרית והדתית של אפריקה, אירופה ואמריקה הלטינית בעת החדשה המוקדמת
קט ג'רמן – ביו-ארכאולוגית והיסטוריונית שמתמחה בתזונה, בהגירה ובעידן הוויקינגי
דניאל יוטה – היסטוריון תרבותי של אירופה.
מחקריו משתמשים בחפצים מוכרים ובפרקטיקות תרבותיות יומיומיות כאמצעים להבנת תרבויות העבר לאורך תקופות ארוכות
מקמנוס – היסטוריון גלובלי של העת החדשה המוקדמת, שעבודתו מקשרת בין אזורים גאוגרפיים שעל פי רוב נחקרים בנפרד – צפון אמריקה, אמריקה הלטינית, מערב אפריקה, ודרום סין
קת'רין אוליבריוס – היסטוריונית חברתית של מחלות, שעבודתה מדגימה כיצד מגפות בעבר השפיעו על אופייה של החברה ועל תפיסות של אזרחות וקפיטליזם
קתרז'ינה פרסון – היסטוריונית ציבורית של השואה וסגנית מנהלת מוזיאון גטו ורשה.
פרסון הובילה את פרסום המהדורה המדעית החדשה של ארכיון רינגלבלום (המכונה גם ארכיון "עונג שבת")
טריפורדמן סינג – היסטוריון של דרום מזרח אסיה, סינג בוחן את המפגש של האזור עם קולוניאליזם, את תהליך הדקולוניזציה, ובמיוחד את לידתה של הדמוקרטיה בהודו
אבידמי בבטונדה בבלולה – ארכאולוג אנתרופולוגי המשתמש בטכניקות של מדעי החומר על מנת לחשוף את ההיסטוריה של התפתחות טכנולוגית במערב אפריקה בעידן הפרה-מודרני
דמיטרי לוויטין – היסטוריון של הידע בעת החדשה המוקדמת
בת' ליו-וויליאמס – היסטוריונית של יחסי גזע והגירה בארצות הברית, ומתמחה בעיקר בהיסטוריה של אמריקאים ממוצא אסיאתי
האנה מרקוס – היסטוריונית של המדע שמתמקדת בתרבות המדעית של אירופה בעת החדשה המוקדמת, בין השנים 1400-1700
קרוליין סטרדי קולס – פרופסורית לארכאולוגיה של השואה וחקר רצח עם
פרד קודג'ו קוורנו – קולנוען, אמן ומחדש תרבותי, המייסד של חברת Do the Right Films
מקנזי קולי – היסטוריונית של מדע ורפואה באימפריה הספרדית בעת החדשה המוקדמת.
בר קריבוס – ארכאולוג שמתמחה באתיופיה מהעת העתיקה ועד לעת החדשה המוקדמת, ובמיוחד בהיסטוריה ובתרבות החומרית של קהילת "ביתא ישראל" (יהודי אתיופיה)
אלינה שרבן – במאית, שחקנית קולנוענית, והמייסדת של חברת Untold Stories ברומניה, מתמקדת בחשיפת ההיסטוריה של בני הרומה.
פרס דקל הזהב הוא הפרס היוקרתי ביותר בו יכול לזכות סרט קולנוע המתחרה בפסטיבל קאן (Cannes).
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1955.
מראשיתו של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקאן בשנת 1939 ועד לשנת 1954 היה חבר השופטים של הפסטיבל מעניק לסרט הטוב ביותר את "הפרס הגדול של פסטיבל הסרטים הבינלאומי" (Grand Prix du Festival International du Film).
פסלון הפרס התחלף מדי שנה.
בסוף 1954 חבר הנאמנים של הפסטיבל הזמין כמה צורפים להגיש הצעות לדגמים של פרס בצורת דקל, כמחווה לסמל העיר קאן.
בדגם הנבחר המקורי שיצר הצורף לוסיאן לאזון (Lucienne Lazon) ענף משופע של דקל בצורת לב ניצב על גבי כן מעוצב מטרקוטה של האמן סבסטיאן.
דקל הזהב הראשון הוענק לדלברט מאן בשנת 1955 על סרטו מארטי ושימש כפרס החשוב ביותר בפסטיבל עד לשנת 1964.
בין 1964 ל-1974 הופסקה הענקת פרס דקל הזהב בשל בעיות הקשורות לזכויות יוצרים בעיצוב הפרס.
בשנים אלה שבו להעניק לסרטים הזוכים את "הפרס הגדול".
בשנת 1975 הושק מחדש פרס דקל הזהב והוא מוענק ברציפות מאז ועד היום.
הפרס מוענק, למעשה, לבמאי הסרט הטוב ביותר מבין המתחרים.
הפרס הוענק בתיבה עשויה עור כבש צבוע אדום וזמש לבן.
מאז ההשקה המחודשת שונה עיצובו של הפרס כמה פעמים.
בראשית שנות השמונים הכן הנושא את ענף הדקל הוחלף במעמד פירמידלי.
בשנת 1992 עיצב תיירי דה בורקווני (Thierry de Bourqueney) את הענף והכן מקריסטל.
בשנת 1997 עוצב הפרס מחדש על ידי קרולין שופל (Caroline Scheufele).
נכון להיום (2008) הענף עשוי זהב 18 קרט, והוא מונח על גב תבנית שעווה ומחובר ליציקת קריסטל.
הפרס מוגש בתיבה מעור כבש כחול.
במאים שזכו בפרס (בשמותיו השונים) יותר מפעם אחת הם פרנסיס פורד קופולה, אמיר קוסטוריצה, בילה אוגוסט, שוהיי איממורה, אלף סיוברג, האחים דארדן מיכאל הנקה, רובן אוסטלונד.
אף אחד מהם לא זכה בפרס.
נכון ל-2024, בכל שנותיו של פרס דקל הזהב, רק 3 נשים זכו בפרס: ג'יין קמפיון זכתה ב-1993 על סרטה "הפסנתר" וגם אז היא חלקה את הפרס, ב-2021 זכתה ז'וליה דוקורנו על סרטה "טיטאן" וב-2023 זכתה ז'וסטין טרייה על סרטה "אנטומיה של נפילה".
1945: יוניון פסיפיק (ססיל ב.
1949: האדם השלישי (קרול ריד)
1951: מיס ג'ולי (אלף סיוברג), נס במילאנו (ויטוריו דה סיקה)
1952: Due soldi di speranza (רנאטו קסטלאני), אותלו (אורסון ולס)
1953: שכר האימה (אנרי ז'ורז' קלוזו)
1954: השער לגיהנום (טיינוסוקה קינוגסה)
1956: עולם הדממה (ז'אק קוסטו ולואי מאל)
1957: שכנוע ידידותי (ויליאם ויילר)
1958: העגורים עפים (מיכאל קאלאטוזוב)
1959: אורפאו נגרו (מרסל קאמי)
1960: לה דולצ'ה ויטה (פדריקו פליני)
1961: היעדרות כה ארוכה (אניר קולפי), וירידיאנה (לואיס בוניואל)
1964: מטריות שרבורג (ז'אק דמי)
1966: על גברים ונשים (פייטרו ג'רמי), גבר ואישה (קלוד ללוש)
1968: חלוקת הפרס בוטלה בשל אירועי מאי 1968
1971: המקשר (ג'וזף לוסי; הרולד פינטר)
1973: אי הבנה (אלן ברידג'ס), הדחליל (ג'רי שצברג)
1974: השיחה (פרנסיס פורד קופולה)
1975: כרוניקה של שנים בוערות (מוחמד לחדר-המינה)
1976: נהג מונית (מרטין סקורסזה)
1977: פדרה פדרונה (האחים טביאני)
1978: קבקבי העץ (ארמנו אולמי)
1979: אפוקליפסה עכשיו (פרנסיס פורד קופולה), תוף הפח (פולקר שלונדורף)
1980: כל הג'אז הזה (בוב פוסי), קאגמושה (אקירה קורוסאווה)
1981: איש הברזל (אנדז'יי ויידה)
1982: יול (יילמאז גוניי), נעדר (קוסטה גברס)
1983: הבלדה על נראיימה (שוהיי איממורה)
1985: מסע העסקים של אבא (אמיר קוסטוריצה) - פה אחד 1986: המיסיון (רולאנד יופה)
1987: מתחת לשמש השטן (מוריס פיאלה) - פה אחד
1988: פלה הכובש (בילה אוגוסט)
1989: סקס, שקרים ווידאוטייפ (סטיבן סודרברג)
1992: כוונות טובות (בילה אוגוסט)
1993: שלום לפילגש (צ'ן קייגה), הפסנתר (ג'יין קמפיון) - האישה הראשונה הזוכה בפרס
1994: ספרות זולה (קוונטין טרנטינו)
1995: מתחת לפני השטח (אמיר קוסטוריצה)
1996: סודות ושקרים (מייק לי)
1997: טעם הדובדבן (עבאס קיארוסטמי), הצלופח (שוהיי איממורה)
1998: נצח ועוד יום (תיאודורוס אנגלופולוס) - פה אחד
2000: רוקדת בחשכה (לארס פון טרייר)
2007: 4 חודשים, 3 שבועות ויומיים (כריסטיאן מונג'יו)
2008: בין הקירות (לורן קאנטה) - פה אחד
2010: הדוד בונמי שיכול לזכור את חייו הקודמים (אפיכאטפונג וויראסטהקול)
2013: כחול הוא הצבע החם ביותר (עבדלאטיף קשיש)
2014: שנת חורף (נורי בילג'ה ג'יילאן)
2018: המשפחה שלי (הירוקאזו קורה-אדה)
2020: הפסטיבל לא התקיים בשל מגפת הקורונה
2022: משולש העצבות (רובן אוסטלונד)
2023: אנטומיה של נפילה (ז'וסטין טרייה)
2025: זו הייתה רק תאונה (ג'עפר פאנאהי)
פרס האחים שול (גרמנית: Geschwister-Scholl-Preis) הוא פרס ספרותי המחולק ביוזמת עמותת "אגודת בוואריה" (Landesverband Bayern) והעיר מינכן ביריד הספרים השנתי של בורסת סוחרי הספרים הגרמני (Börsenverein des Deutschen Buchhandels).
הפרס נקרא על שם האחים הנס שול וסופי שול, שהיו פעילים במחתרת הוורד הלבן בזמן השלטון הנאצי, חילקו עלונים הקוראים להתנגדות לנאציזם, והוצאו להורג בשל כך.
הפרס עומד כיום על סך 10,000 אירו, והוא מוענק בטקס חגיגי באוניברסיטת מינכן.
2007 - אנה פוליטקובסקיה (הפרס הוענק לאחר המוות): "יומן רוסי" (Russisches Tagebuch).
2006 - מיכאיל סבסטיאן (הפרס הוענק לאחר המוות): "מוכה אימה אך לא נואש" (Voller Entsetzen, aber nicht verzweifelt) (קטעי יומן, 1935–1944. יצא לאור ברומנית תחת הכותרת "Jurnal, 1935-1944").
2005 - נצ'לה קלק: "הכלה הנכריה" (Die fremde Braut).
2004 - סואזיג אהרון "הלא של הקלרה" (Klaras NEIN).
2001 - ארנו גרואן: "הזר בתוכנו" (Der Fremde in uns).
2000 - הלנה הולצמן (הפרס הוענק לאחר המוות): "הילד הזה יחיה" (Dies Kind soll leben).
1999 - פיטר גיי: "השאלה הגרמנית שלי" (Meine deutsche Frage).
1998 - שאול פרידלנדר: "גרמניה הנאצית והיהודים: שנות הרדיפות" (Das Dritte Reich und die Juden).
1997 - ארנסט קלי - "אושוויץ - הרפואה הנאצית וקורבנותיה" (Auschwitz, die NS-Medizin und ihre Opfer).
1996 - הנס דייכמן: "עצמים - כרוניקה של הכנעה בגרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית" (Gegenstände).
1992 - ברברה דיסטל ווולפגנג בנץ (מוציאים לאור): "מחברת דכאו מס' 7 - סולידריות והתנגדות" (Dachau Booklet No.
1991 - גאורג ארתור גולדשמידט: "ההתבדלות" (Die Absonderung).
1990 - אברהרד יקל ולאה רוס: "המוות הוא רב אמן מגרמניה" (Der Tod ist ein Meister aus Deutschland).
1988 - גרטה וייל: "המוהר" (Der Brautpreis).
1986 - קורדליה אדוורדסון: "ילדה שנכוותה נמשכת לאש" (Gebranntes Kind sucht das Feuer).
1984 - אנה רוסמוס ונינגר: "התנגדות ורדיפה" (Widerstand und Verfolgung).
1983 - ולטר דירקס: "הייתי אורג שמאלני" (War ich ein linker Spinner).
1982 - פרנץ פיהמן: "נפילת המלאך" (Der Sturz des Engels).
1981 - ריינר קונצה: "על התקווה שלו" (Auf eigene Hoffnung).
פרס דן סנדל לפיסול הוא פרס שהוענק בעשור הראשון והשני של המאה ה-21 לפסל ישראלי מטעם קרן דן סנדל וקרן משפחת סנדל לפיסול במסגרת מוזיאון תל אביב לאמנות.
נכון לשנת 2007 עומד סכום הפרס על סך 25 אלף דולר, המיועדים להקמת עבודה במוזיאון.
פרס דיראק הוא שם לארבעה פרסים בתחום המתמטיקה, הפיזיקה התאורטית והכימיה החישובית המוענקים על ידי גופים שונים.
הפרסים ניתנים לזכרו של הפיזיקאי הבריטי פול דיראק.
הפרס המפורסם ביותר הנקרא על שם דיראק מוענק מדי שנה, החל משנת 1985, על ידי המרכז הבין-לאומי לפיזיקה תאורטית על שם עבדוס סלאם (The Abdus Salam International Centre for Theoretical Physics) בטריאסטה שבאיטליה.
הפרס מוענק ב-8 באוגוסט, יום הולדתו של דיראק.
ועדת הפרס מורכבת ממדענים בולטים ממדינות שונות ובוחרת את הזוכים מתוך רשימת המועמדים שהוצעו לה.
הוועדה מזמינה מועמדויות לפרס של מדענים העוסקים בתחומי הפיזיקה התאורטית או המתמטיקה.
זוכי פרס נובל, מדליית פילדס או פרס וולף אינם זכאים להיות מועמדים למדליית דיראק.
אולם, כמה מזוכי מדליית דיראק זכו מאוחר יותר באחד מהפרסים האחרים.
הזוכים במדליה מקבלים פרס כספי של חמשת אלפים דולר.
1985: אדוארד ויטן, יעקב זלדוביץ'
1986: אלכסנדר פוליאקוב, יויצ'ירו נאמבו
1987: ברונו זומינו, ברוס דהוויט
1988: דייוויד גרוס, יפים פרדקין
1989: ג'ון שוורץ, מיכאל גרין
1990: לודוויג פדיב, סידני קולמן
1991: ג'פרי גולדסטון, סטנלי מנדלסטם
1992: ניקולאי בוגוליובוב, יעקב סיני
פרידמן, פטר ואן ניווונהויזן, סרג'יו פררה
1996: מרטינוס פלטמן, טוליו רגה
1997: דייוויד אוליב, פיטר גודר
1998: רומאן ג'קי, סטיבן אדלר
2000: הלן קווין, הוארד ג'ורג'י, ג'וסף פטי
2002: אלן גות', אנדריי לינדה, פול סטיינהרדט
2003: רוברט קרייצ'אן, ולדימיר זכרוב
2004: קורטיס קלן, ג'יימס ביורקן
2005: פטריק לי, סמיואל פרדריק אדווארדס
2007: ז'אן איליופולוס, לוסיאנו מאיני
2008: ג'ו פולצ'ינסקי, חואן מרטין מלדסנה, קומרון ואפה
2009: רוברט קר, מישל פרינלו
2010: ניקולה קאביבו, ג'ורג' סודרשאן
2011: אדוארד ברזין, ג'ון קארדי, אלכסנדר זמולודצ'יקוב
2012: דאנקן הולדיין, שואוצ'נג ג'אנג, צ'ארלס ל.
2013: טום קיבל, ג'ים פיבלס, מרטין ריס
2014: אשוק סן, אנדרו סטרומינג'ר, גבריאל ונציאנו
2015: אלכסיי קיטייב, גרג מור, ניקולס ריד
2016: נתן זייברג, מיכאיל שיפמן, ארקדי ויינשטיין
2017: צ'ארלס בנט, דייוויד דויטש, פיטר שור
2018: סוביר שכדב, דאם תאנה סון, שיאו-גאנג ון
2019: ויאצ'סלב מוכאנוב, אלכסיי סטארובינסקי, ראשיד סוניאב
2020: אנדרה נבו, פייר רמונד, מיגל אנג'ל ויראסורו
2021: אלסנדרה בווננו, טיבו דאמור, פרנס פרטוריוס, שאול טוקולסקי
2022: יואל ליבוביץ, אליוט ליב, דייוויד רול
הארווי, איגור קלבנוב, סטיבן שנקר, לאונרד ססקינד
מדליה זאת מוענקת על ידי אוניברסיטת ניו סאות' ויילס שבסידני אוסטרליה והמכון האוסטרלי לפיזיקה (The Australian Institute of Physics) החל משנת 1979. ההרצאה והמדליה מציינות את ביקורו של דיראק באוניברסיטה בשנת 1975, אשר נתן במקום כחמש הרצאות.
בין הזוכים במדליה: ניקולס בלומברגן, רוברט הופסטדטר, קלאוס פון קליצינג, הרברט האופטמן, וולפגנג פאול, רוג'ר פנרוז, הרלד פריטש, בריאן שמידט, סרז' הרוש ועוד.
מדליית ופרס פול דיראק (בריטי ואירי)
ניתנות מדי שנה, החל משנת 1987, על ידי המכון לפיזיקה (The Institute of Physics), ארגון בריטי ואירי לקידום הפיזיקה.
בין הזוכים: סטיבן הוקינג, ג'ון סטיוארט בל, רוג'ר פנרוז, מייקל ברי, דייוויד ג'יימס ת'אולס, פיטר היגס ועוד.
מדליה זאת מוענקת על ידי האגודה הבין-לאומית לכימיה תאורטית וחישובית (The World Association of Theoretical and Computational Chemists).
מדליית דירק מוענקת מדי שנה לכימאי תאורטי וחישובי מצטיין אחד מתחת לגיל 40. כדי למלא את דרישת הגיל בשנה מסוימת, על המועמדים להיות בני פחות מ-40 בתחילת אותה שנה.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1998.
פרס דקסטר הוא פרס שהוענק בעבר על ידי החטיבה להיסטוריה של הכימיה של האגודה האמריקנית לכימיה עבור "תרומה בולטת לחקר ההיסטוריה של הכימיה".
הפרס נוסד על ידי סידני אדלשטיין מקים תאגיד "דקסטר כימיקלים".
הפרס מומן רוב השנים על ידי התאגיד, ובשנותיו האחרונות על ידי "קרן מילדרד וסידני אדלשטיין".
הפרס הוענק לזוכה יחיד מדי שנה, משנת 1956 עד שנת 2001.
הפרס כלל מענק כספי ולוחית ציון.
וולטר קנדי בליגת ה-NBA הוא פרס המוענק מאז עונת לשחקן, מאמן או חבר צוות "שהפגין שירות ומסירות יוצאת דופן לקהילה".
הפרס נקרא על שמו של ג'יי.
וולטר קנדי, נציב (קומישינר) ה-NBA השני.
הזוכים בפרס נבחרים על ידי "הארגון המקצועי של כתבי הכדורסל" (PBWA), המייצג כתבים של עיתונים, כתבי-עת ושירותי אינטרנט המכסים את ליגת ה-NBA באופן קבוע.
חברי הארגון מציגים רשימת מועמדים לפרס, שמתוכו נבחר הזוכה על ידי כ-150 חברים בארגון, כאשר המועמד בעל מספר הקולות הגבוה ביותר זוכה בפרס.
הפרס מוענק לרוב לאדם שתרם באותה שנה תרומה משמעותית למוסד צדקה.
בעונת , לדוגמה, ניתן הפרס לקווין גארנט לאחר שתרם 1.2 מיליון דולר למאמצי הסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה.
מאז הושק, חולק הפרס ל-34 אנשים שונים.
הפרס הוענק לשני אנשים באותה עונה רק פעם אחת - מייקל קופר ורורי ספארו שזכו בפרס בעונת .
ולאדה דיבאץ מיוגוסלביה (כיום סרביה), דיקמבה מוטומבו מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, פאו גאסול מספרד, סטיב נאש (נולד בדרום אפריקה) וסמואל דלמברט (נולד בהאיטי) מקנדה ולואול דנג מהממלכה המאוחדת הם הזוכים היחידים בפרס שאינם ילידי ארצות הברית.
מוטומבו הוא השחקן היחיד שזכה בפרס פעמיים.
פרנק ליידן וג'ו אוטול הם היחידים מבין הזוכים בפרס שאינם שחקנים.
ליידן, שזכה בפרס בעונת , היה מאמן היוטה ג'אז, ואוטול, הזוכה בפרס לעונת , היה מאמן הכושר של האטלנטה הוקס.
פרס דמידוב הוא פרס מדעי ברוסיה המוענק מדי שנה לחברי האקדמיה הרוסית למדעים.
במקור הוענק הפרס בשנים 1832–1866 באימפריה הרוסית.
הענקת הפרס חודשה על ידי ממשלת מחוז סברדלובסק של רוסיה, החל משנת 1993.
בגלגולו המקורי, היה פרס דמידוב לאחד מהפרסים המדעיים השנתיים הראשונים והמסורת שהוא הנהיג השפיעה גם על פרסים אחרים מסוג זה, כגון פרס נובל.
בשנת 1831 הקים פבל דמידוב נציג משפחת דמידוב המפורסמת, פרס מדעי על שמו.
האקדמיה למדעים של סנט פטרבורג (כיום זו האקדמיה הרוסית למדעים) נבחרה לשמש כמוסד המעניק פרס זה.
בשנת 1832 זכה נשיא האקדמיה למדעים של פטרבורג, סרגיי אוברוב, בפרס הראשון.
החל משנת 1832 ועד לשנת 1866 הוענקו על ידי האקדמיה 55 פרסים מלאים (בסכום של 5,000 רובלים כל אחד) ו-220 פרסים חלקיים.
בין הזוכים היו מדענים רוסים בולטים רבים: ממציא ניתוח השדה וממציא שיטת איחוי הגבס בטיפול בשברים, ניקולאי פירוגוב; הימאי והגאוגרף אדם יוהאן פון קרוזנשטרן; יוצר הטבלה המחזורית של היסודות, דמיטרי מנדלייב; ממציא המנוע החשמלי השימושי הראשון, מוריץ הרמן יעקובי; ורבים אחרים.
החל משנת 1866, חצי יובל לאחר מות דמידוב ובהתאם לתנאי העזבון שלו, לא הוענקו פרסים נוספים.
בשנת 1993, ביוזמת סגן נשיא האקדמיה הרוסית למדעים גנאדי מסייאטס ומושל מחוז סברדלובסק, אדוארד רוסל , חודשה מסורת הענקת פרסי דמידוב.
מאז, מוענק הפרס מדי שנה על הישגים יוצאי דופן במדעי הטבע ובמדעי הרוח.
הזוכים נבחרים מקרב חברי האקדמיה הרוסית למדעים.
בהתאם למסורת, בכל שנה בוחרת הקרן המדעית דמידוב שלושה או ארבעה אקדמאים שיזכו בפרס.
הפרס כולל מדליה, דיפלומה ומענק של 10,000 דולר.
טקס הענקת הפרסים מתקיים מדי שנה בארמון המושל של המחוז, ביקטרינבורג, רוסיה.
זוכי הפרס גם מעבירים הרצאות באוניברסיטת אורל הממלכתית (הרצאות אלו מכונות: הרצאת דמידוב).
הזוכים מאז חידוש הפרס (משנת 1993)
אלכסנדר שרינסקי פיזיקה Nikolay Vatolin ניקולאי וטולין כימיהru|Лавёров, Николай Павлович ניקולאי לוויורוב מדעי כדור הארץ Andrey Zaliznyak אנדריי זליזניאק בלשנות1998 Oleg Gazenko אולג גזנקו ביולוגיה Andre Gonchar אנדריי גונצ'ארמתמטיקהru|Седов, Валентин Васильевич ולנדטין סדובהיסטוריהru|Юшкин, Николай Павлович ניקולאי יושקין מדעי כדור הארץ1999 ז'ורס אלפרוב
פרס האופנה הבריטי הוא טקס חלוקת פרסים, הנערך מדי שנה בבריטניה לאישים וארגונים בעלי תרומה ייחודית לתעשיית האופנה בבריטניה במהלך שנה זו, הטקס מאורגן על ידי מועצת האופנה הבריטית.
הטקס נערך לראשונה ב-1989, בין הקטגוריות בהן ניתן פרס כלולות "מעצב השנה" ו"דוגמן השנה", בין הזוכות בקטגוריית הדוגמנות נמנות קייט מוס ולארה סטון.
קלייר ווייט קלר זכתה בתואר "מעצבת השנה" בשנת 2018.
הטקס נערך בין היתר באלברט הול ובמוזיאון להיסטוריה של הטבע.
פרס האומות המאוחדות בתחום זכויות האדם הוא פרס מטעם האומות המאוחדות המוענק כל חמש שנים לפעילי זכויות אדם בגין תרומה יוצאת מגדר הרגיל לקידום ולשמירה של זכויות אדם.
ב-10 בדצמבר 1948, העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה את ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם במטרה להגן על זכויות האדם, לאחר הפרות זכויות אדם בשתי מלחמות עולם (הראשונה והשנייה).
פרס האומות המאוחדות בתחום זכויות האדם נוסד בשנת 1966 על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ומטרתו להוקיר פעילות למען זכויות אדם.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1968 ביום השנה העשרים לאימוץ ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, הלא הוא יום זכויות האדם.
משנת 1968, מוענק הפרס אחת לחמש שנים.
נכון לדצמבר 2018, הפרס הוענק ליותר מ-60 אישים וארגונים שתרמו באופן משמעותי לשימור ולקידום זכויות אדם.
הזוכים חולקים חזון משותף לפיו ניתן לקדם זכויות אדם בעולם.
הזוכים בפרס לאורך השנים עוסקים במאבקים רבים, ביניהם המאבק לזכויות האישה, זכויות הילד, זכויות מהגרים ופליטים, זכויות אנשים בעלי מוגבלויות, ביטול עבדות, מיגור גזענות, אפליה, עוני ורעב ומאבקים באי צדק ובהפרות של זכויות אדם, לעיתים תוך סיכון חייהם שלהם.
בשנת 2003 בין זוכי הפרס הייתה שולמית קניג.
זוכים בולטים בפרס לאורך השנים
פרס דן מידן לחקר הננו-מדע הוא פרס שנתי המוענק על הישגים האקדמיים יוצאי דופן בתחום הננומדע והננוטכנולוגיה למדענים מצטיינים מכל העולם.
פרס זה בגובה של עשרת אלפים דולר נוסד ב-2019 על ידי האוניברסיטה העברית בירושלים בשיתוף עם הידידים האמריקאים של האוניברסיטה העברית (AFHU ) ותרומתו של ד"ר דן מידן, שמילא תפקיד מרכזי בהקמת היוזמה הלאומית הישראלית לננו-טכנולוגיה (INNI).
ועדת הפרס הם: פרופ' אורי בנין (יו"ר, לשעבר מנהל מייסד של HUCNN), פרופ' אוריאל לוי (מנהל HUCNN) ופרופ' ראם סרי (סגן נשיא האוניברסיטה העברית למחקר ופיתוח).