tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1993, שאקור התראיין למגזין The Source והקניט את קווינסי ג'ונס עקב הנישואים הבין-גזעיים שלו עם פגי ליפטון.
בתקופה מאוחרת יותר שאקור הכיר את בתו, קידאדה ג'ונס, והתנצל בפניה.
השניים יצאו ביחד מספר חודשים עד מותו של שאקור ב-1996.
בליל 7 בספטמבר 1996 שאקור הגיע ביחד עם שוג נייט, מנכ"ל דת' רואו רקורדס ללאס וגאס, נבדה, על מנת לצפות בקרב אגרוף של חברו מייק טייסון ב-MGM Grand.
בשעה 20:45 לערך, לאחר שעזבו את הקרב, אחד ממקורביו של נייט הבחין באורלנדו "בייבי ליין" אנדרסון, חבר כנופיית הקריפס, בלובי של האולם, ואמר לשאקור ונייט שניסה לשדוד אותו ביחד עם אחרים מוקדם יותר באותה השנה.
שאקור בתגובה שעט לעברו של אנדרסון עם פמלייתו מאחוריו, והחל להתקיף את אנדרסון.
העימות אף נקלט במצלמות האבטחה של בית המלון.
שאקור חזר לאחר מכן לבית המלון בו שהה על מנת להחליף בגדים, ונסע שוב עם פמלייתו לצד נייט כחלק משיירה של מכוניות למועדון 662 בלאס וגאס.
סמוך לשעה 23:00 שוטרים רכובים על אופניים עצרו את מכוניתם של שאקור ונייט עקב מוזיקה רועשת ונסיעה ללא לוחית רישוי.
לוחית הרישוי נמצאה בתא המטען והם שוחררו כעבור דקות בודדות ללא קנס.
בהמשך הכביש, נעצרו בהמתנה בצומת לצד מעריץ של שאקור.
המעריץ הבחין בהם וביקש לצלמם, מה שתהיה תמונתו האחרונה של שאקור בחיים.
התפתחה שיחה קצרה ושאקור אף הזמין את המעריץ למועדון 662. סמוך לשעה 23:10 עת שעצרו בצומת וחיכו לרמזור להתחלף, רכב עם שתי נשים עצר משמאלם.
שאקור הזמין אותן למועדון 662. רגעים ספורים אחר כך, מכונית קאדילק לבנה עצרה לימינם ונורה לעברם צרור מחלון הנוסעים.
ארבעה כדורים פגעו בשאקור; אחד באגן, אחד בידו הימנית ושניים בחזה.
אחד מהכדורים נעצר בריאתו הימנית.
למרות פציעתו ועל אף שאחד הצמיגים של המכונית נוקר, נייט ביצע פניית פרסה ופתח בנסיעה אגרסיבית לאורך קילומטר בסטריפ של לאס וגאס כששאקור מדמם לצידו, עד שלבסוף נעצרו שוב על ידי שוטרים רכובים על אופניים.
השוטרים הזעיקו פרמדיקים ושאקור ונייט נלקחו לבית חולים.
שאקור חובר למכונות הנשמה והוכנס לתרדמת כפויה.
מותו נקבע שישה ימים לאחר מכן ב-13 בספטמבר לאור אי-ספיקה נשימתית שהובילה לדום לב לאחר שהריאה הימינית שלו הוסרה בניתוח.
הרופאים ניסו להחיותו אך אימו ביקשה להפסיק את הניסיונות.
כשבוע לאחר הירי, השוטר האחראי על חקירת הרצח הביע תסכול מהכיוון אליו היא הולכת, וטען כי המשטרה כמעט ולא זוכה לשיתוף פעולה מצד פמלייתו של שאקור.
כחודשיים אחר כך, חברו של שאקור וחבר בקבוצת האאוטלוז, יאקי קדאפי, שהוגדר כ"עד מפתח", נרצח על רקע אישי לא ברור.
בשלב הזה, למשטרה עדיין לא היו פרטים מלבד סוג הרכב וששהו בין שלושה לארבעה גברים שחורים על פי עדיי ראייה.
לאור הנסיבות, החקירה הגיעה למבוי סתום שילווה אותה שנים קדימה.
בשנת 2002 פרסם העיתון לוס אנג'לס טיימס מאמר בשני חלקים המבוסס על חקירה שארכה כשנה, ובו נטען שהירי התבצע על ידי כנופיית קריפס מקומית כנקמה על כך ששאקור הכה את אחד מחבריה כמה שעות קודם.
במאמר נכתב כי אורלנדו אנדרסון, שאותו שאקור הכה, ירה את היריות הקטלניות.
במאמר הופנתה גם אצבע מאשימה כלפי ביגי סמולס וגורמים בתעשיית הבידור שיש להם קשרים לעולם התחתון, בהם שון קומבס.
אנדרסון נחקר על ידי המשטרה פעם אחת בלבד, הכחיש מעורבות, ופחות משנתיים אחר כך נרצח בעצמו בעימות עם חברי כנופיה יריבה.
עדותו של דוויין "קיפי די" דייוויס
בשנת 2015 התפרסם סרט תיעודי בשם Murder Rap: Inside the Biggie and Tupac Murders; בסרט, לצד עדות של החוקר הראשי בתיקי הרצח של שאקור וביגי סמולס בשנים 2006 עד 2009, מוצגים הקלטות מחקירות עדים ומסמכים מתוך חקירת הרצח.
הסרט מתמקד בעדות מוקלטת ללא חשש להרשעה ("עדות מלך") אותה נתן דוויין "קיפי די" דייוויס כחלק מחקירת סחר בסמים בה היה מעורב ב-2008. כחשוד במעורבות ברצח של שאקור, הוצעה לו חסינות מהאישומים כנגדו אם יספר על כל אשר ידע אודות הירצחו.
דייוויס הסכים וסיפר כי במהלך מפגש ב-1996 עם שון קומבס ואחרים, קומבס הביע את רצונו לרצוח את שאקור ומנהל חברת התקליטים שלו, שוג נייט, בין היתר עקב תגרה פיזית עם נייט במועדון כמה חודשים קודם לכן, שבמהלכה נהרג מאבטחו של נייט.
דייוויס סיפר כי במפגש נוסף לאחר מכן, קומבס אף נקט במחיר אותו ישלם.
דייוויס הסכים והודה כי מועד ההתנקשות היה מקרי לחלוטין; דייוויס הגיע ללאס וגאס יום לפני הרצח על מנת לצפות בקרב, ואחיינו, אורלנדו אנדרסון, הגיע למחרת ביחד עם חבריו מכנופיית הקריפס.
לאחר שאנדרסון הוכה על ידי שאקור ופמלייתו, נפלה ההחלטה מצידם לבצע את ההתנקשות בתגובה.
דייוויס המשיך ואמר שניסו להתחקות אחרי צעדיהם זמן מה, ובשלב מסוים המעריצות ששהו לצד רכבם של שאקור ונייט הסגירו את מיקומם.
נהג הרכב בו שהו ביצע סיבוב פרסה, עצר מימינם של שאקור ונייט, ואנדרסון ביצע את היריות הקטלניות ממושב הנוסעים האחורי.
במהלך הסרט אף מוצגים מסמכים המתעדים עדויות של שלושה מודיעים משטרתיים המאששים את גרסתו במלואה.
לבסוף, ההוכחות היו נסיבתיות בלבד וזה לא הספיק לתביעה נגד אנדרסון, או קומבס.
בראיון טלפוני מהכלא בספטמבר 2025, אישר נייט את גרסתו של דייוויס (אותו הכיר מילדות, ולטענת דייוויס, מבטיהם הצטלבו רגע לפני הירי) וסיפר כי כבערך עשור לאחר הרצח נפגשו השניים במקרה בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס, שם דייוויס התוודה בפניו על כל המעורבים וכי הועבר תשלום מצידו של קומבס לביצוע הרצח.
נייט אף סיפר כי קיבל אישוש לגרסה הזאת במקרה אחר בו שוחח עם בכיר בכנופיית הקריפס לשעבר באותו הזמן שסבל מסרטן.
בספטמבר 2023 נעצר דייוויס בחשד למעורבות ברצח, ככל הנראה עקב ראיות חדשות.
זאת לאחר שחודשיים לפני כן, משטרת לאס וגאס פשטה על ביתה של אשתו כחלק מהחקירה.
ב-2 בנובמבר 2023 דייוויס כפר בהאשמות נגדו.
שאקור נחשב בעיני רבים לראפר הגדול והמשפיע ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2010 מגזין הרולינג סטון דירג את שאקור במקום ה־86 ברשימת "100 האמנים הטובים ביותר"; הראפר והשחקן 50 סנט כתב במאמר: "כל ראפר שגדל בשנות התשעים חייב משהו לטופאק".
הראפר אמינם אף שאב ממנו השראה כשהתחיל את הקריירה שלו באותן שנים, ולאחר שנפטר כתב מכתב תנחומים לאמו, מה שהוביל להתכתבות ממושכת והכרות בין השניים.
אחד המכתבים שכתב עבורה בליווי דיוקנו של בנה נחשף בספר ביוגרפיה אודות חייו של שאקור משנת 2008 בשם Tupac Remembered.
ההכרות ביניהם הובילה לכך שאמינם יפיק את הפסקול לסרט התיעודי על חייו של שאקור משנת 2003 - טופאק: תחיים המתים ואף את אלבומו משנת 2004 - Loyal To The Game.
במהלך פסטיבל קואצ'לה בשנת 2012, הופיעה על במת הפסטיבל דמותו של שאקור באמצעות טכנולוגיה המדמה הולוגרמה (הנקראת באנגלית Musion Eyeliner) וביצעה חלק מהשירים Hail Mary ו- לצד סנופ דוג.
העלות המוערכת של הפקת דמותו נאמדה בין 100 ל-400 אלף דולר.
לאחר ההופעה והחשיפה אליה ברשת מכירות אלבומיו ושיריו של שאקור זינקו בחדות ואלבום האוסף שלו משנת 1998 - Greatest Hits, חזר לרשימת הבילבורד 200 לראשונה מאז שנת 2000.
בשלושת העשורים שלאחר מותו נוצרו עשרות רבות של סרטים וסדרות תיעודיות המשקפות את חייו וחוקרות את נסיבות מותו, בין אם בהפקות קולנועיות או פרטיות; האחרונה שבהם משנת 2023 - Dear Mama , כשם שירו המפורסם, המסקרת את חייו, חיי אימו, והיחסים ביניהם.
בסדרה מובאים תיעודים חדשים רבים של שאקור שטרם ראו אור עד צאתה.
ניתן למצוא סימנים רבים לכך ששאקור ממשיך להוות סמל תרבות גם בעת הנוכחית.
התקיימו אף תערוכות המסקרות את חייו שכללו מיצגים חדשים שטרם נראו; הראשונה שבהן התקיימה בשנת 2015 במוזיאון הגראמי בלוס אנג'לס.
בשנת 2022 נחנכה תערוכה נוספת בלוס אנג'לס בשם Tupac Shakur: Wake Me When Im Free והתקיימה למספר חודשים.
שתי התערוכות נערכו בשיתוף פעולה עם קרן מטעם משפחתו של שאקור הדואגת להנציחו ומפעילה לזכרו אתר אינטרנט עם חנות מקוונת.
שם האלבוםשנהמקום שיא במצעד הבילבורד 200מעמד (RIAA)2Pacalypse Now199164זהבStrictly 4 My N.I.G.G.A.Z199324פלטינהMe Against The World19951פלטינה 2XAll Eyez On Me19961יהלוםcolspan="4" אלבומים ששוחררו לאחר מותושם האלבוםשנהמקום שיא במצעד הבילבורד 200מעמד (RIAA)The Don Killuminati: The 7 Day Theory19961פלטינה 4XR U Still Down?
הרשימה מתייחסת לסינגלים כאמן מוביל בלבד, ולא כחלק משיתוף פעולה או מקבוצה
טופאק קטארי הצליח לגייס צבא של כ-40,000 איש על פני שטח נרחב, בעזרתם הטיל מצור על העיר לה פאס בשנת 1781, עד אשר נשבר המצור בידי הכוחות הקולוניאליים של האימפריה הספרדית.
מאוחר יותר, ב-5 באוגוסט אותה השנה, הטיל טופאק קטארי מצור שני על לה פאס, והפעם זכה לתמיכתם של שניים מאחייניו של טופאק אמארו השני: אנדרס טופאק אמרו (Andrés Túpac Amaru) ומיגל בסטידאס טופאק אמרו (Miguel Bastidas Túpac Amaru), אולם כשל בשנית.
ביום 17 באוקטובר 1781, הצליחו אנשי העיר להדוף את הצרים בשנית.
המרדף אחר טופאק קטארי ואנשיו התהדק, וטופאק קטארי נתפס והוצא להורג, על ידי קריעת גופו לארבעה חלקים, ב-13 בנובמבר אותה השנה בלה פאס.
מפקד אחר של המרידה, דייגו קריסטובל טופאק אמרו (Diego Cristóbal Túpac Amaru) נתפס גם הוא ב-15 במרץ 1782 וכאשר המרד נותר ללא תוחלת, ביקש מיגל בסטידאס טופאק אמרו את חנינת הספרדים, תמורת עזרתו בדיכוי שארית המרד.
על אף כישלונו, הבגידה בו והוצאתו להורג נשאר טופאק קטארי גיבור בעיני תנועות אינדיאניות מודרניות בבוליביה, אשר אנשיהן מתקראים "קטריסטים" (kataristas) על שמו.
גם קבוצת הגרילה הבוליביאנית, צבא הגרילה טופאק קטארי (Ejército Guerrillero Túpac Katari) נושאת את שמו.
טופוגרפיה של הטרור הוא מוזיאון פתוח הממוקם במרכז ברלין בירת גרמניה.
המוזיאון ממוקם ב (Niederkirchnerstraße) במקום בו עמד בעבר, המשרד הראשי לביטחון הרייך של הגסטפו וה-SS בין השנים 1933–1945, בתקופת השלטון הנאצי.
המבנה נהרס בהפצצות בעלות הברית בראשית 1945 ושרידי המבנה נהרסו זמן קצר לאחר המלחמה.
במקום בו היה ממוקם המבנה, עבר הגבול בין החלק האמריקאי לחלק הסובייטי, ולימים הגבול בין ברלין המזרחית וברלין המערבית - בשל כך עברה במקום חומת ברלין ששרידיה עדיין ניצבים באתר.
בשנת 1987 נערכו חפירות ראשונות באתר, כחלק מחגיגות ה-750 להקמת העיר ברלין, והתגלו המרתפים של הבניין בהם הוחזקו, עונו והוצאו להורג אסירים פוליטיים על ידי הגסטפו וה-SS.
החפירות בוצעו בשיתוף פעולה בין היסטוריונים וחוקרים ממזרח וממערב גרמניה, ובעקבות החפירות הוצגה תערוכה אודותיהן ואודות פעילות הארגונים הן בגרמניה המערבית והן בגרמניה המזרחית בשנת 1989.
בשנת 1992, שנתיים לאחר איחוד גרמניה, הוקמה קרן לתחזוקת האתר, ובשנה שלאחר מכן יזמה הקרן תחרות אדריכלים לתכנון והקמת מוזיאון של קבע במקום.
תוכניתו של האדריכל פטר צומטור זכתה בתחרות, אולם בשל בעיות מימון הופסקה הקמת המבנה לאחר הקמת שלדו.
שלד הבטון של המבנה נהרס בשנת 2004, ותוכנית חדשה הוצעה בשנת 2007.
המוזיאון מתעד את פעולותיהם של הגסטפו ואת ה-SS, וכן מתאר את משפטי נירנברג.
המבקרים באתר יכולים בין היתר לשמוע הקלטות מהמשפטים.
בשנים 2008 ו-2009 נבנה במתחם המוזאון הפתוח בנין חדש שהחליף את המיצג הפתוח במיצג סגור.
המוזיאון החדש נפתח ב-2010 ובו צילומים והסברים על שלטון הטרור בגרמניה בשנים 1933–1945. הכניסה למוזיאון חפשית.
טופואיזומראז הוא אנזים מסוג איזומראז אשר פועל על ה-DNA ומשנה את המבנה הטופולוגי שלו.
לדוגמה - בתהליך שכפול הדנ"א, ישנה פתיחה של הדו-גדיל (אנילינג anealing).
בעקבות הפתיחה נוצר מתח שאם לא ישוחרר, יוכל לעצור את תהליך השכפול לחלוטין (מדובר בהפרעה טופולוגית).
אנזים הטופואיזומראז חותך גדיל אחד (החיתוך הוא בגב הפוספו-סוכרי), ובכך מאפשר שחרור המתח שנוצר כתוצאה מהפתיחה.
באופן זה מתאפשר המשך השכפול.
טופ גאן הוא השם הפופולרי של תוכנית ההכשרה הטקטית לטיסה קרבית של צי ארצות הברית , לשעבר "בית הספר לטיסה קרבית של צי ארצות הברית" הממוקם בבסיס האווירי של הצי, פאלון, במדינת נבדה.
במסגרת הפקת לקחים מקצועיים מביצועי הטייסים של הצי האמריקני במלחמת וייטנאם, נערך מחקר רב שנתי אשר מסקנתו העיקרית הייתה הצורך בשיפור הרמה המקצועית של הטייסים, בעיקר בהיבט של קרבות אוויר.
בהתאם לכך הוחלט על ידי מפקד הצי של ארצות הברית על הקמת מרכז הכשרה מתאים.
בית הספר הוקם בשנת 1969 בבסיס האווירי של הצי במירמר, קליפורניה.
המטרה העיקרית שהוצבה בפני מקימי בית הספר הייתה לפתח ולהנחיל לטייסים טקטיקות של קרב אוויר, בעיקר באמצעות תמרונים אוויריים בלתי שיגרתיים (Dissimilar Air Combat Training — DACT).
שיטת האימון העיקרית שנבחרה הייתה יצירה של צוותי אוויר מדריכים "דמויי אויב" הפועלים באמצעות דגמי מטוסים וטקטיקות אוויריות זרות ואשר על החניכים היה להתמודד איתם וליישם באופן מעשי טקטיקות של קרב אוויר שרכשו בקורס.
בתחילת הדרך, מטוסי האויב העיקריים שהתמודדו מולם היו מיג-17 ומיג-21 אשר "גולמו" על ידי מטוסי סקייהוק ו- T-38 שהיו בעלי מאפייני גוף וטיסה דומים למטוסים הסובייטים.
בשלב מאוחר יותר נעשה שימוש לביום מטוסי האויב גם בדגמים כגון F-5, A-6 ו-F-106.
בין השנים 1968–1970 עברו רבים מבין טייסי הצי האמריקני את ההשתלמות בטופ גאן, והתוצאה נראתה היטב בביצועי הטיסה שלהם.
מנתוני הצי עולה כי יחס ההפלות של טייסיו עלה מכ-1:3.7 לכ-1:13 מול טייסי המיג הצפון-וייטנאמים, בעוד שיחס ההפלות של טייסי חיל האוויר, אשר לא יישמו תוכנית הכשרה דומה, דווקא ירד.
החל משנות ה-90 נוסף גם נושא תקיפות הקרקע כחלק מתחומי ההכשרה בטופ גאן.
השינוי נבע מן האופי הרב-משימתי של מטוסי הדור החדש של הצי (F-14 ו-F-18), אשר שולבו גם במשימות מסוג זה בנוסף לתפקידם המסורתי במסגרת האווירית של הצי.
ההכשרה בטופ גאן מתבצעת ב-5 מחזורים מרוכזים במשך השנה.
כל מחזור לימוד נמשך 6 שבועות ומשתתפים בו 24 צוותי אוויר.
על הצוותים המשתתפים להיות בעלי ניסיון מבצעי ושליטה בכל המאפיינים של הטיסה הקרבית כתנאי מוקדם.
צוותי האוויר שנבחרים לעבור את ההשתלמות המקצועית באים מבין יחידות קדמיות של הצי ולאחר מכן שבים ליחידות האם שלהם במטרה להעביר את הידע המעודכן ביותר לאחרים, או שנשארים בבית הספר כמדריכים.
התוכנית כוללת כ-80 שעות של הרצאות תאורטיות ובנוסף לכך אימוני טיסה מול מדריכי בית הספר המדמים אויב.
נושאי הלימוד כוללים: סקירות של איומים אפשריים, טקטיקה אווירית, מיומנות תקשורת וקואורדינציה, ירוט אויב וכן סימולציות של קרבות אוויר וקרקע רבי משתתפים.
התוצאות החד משמעיות של תוכנית ההכשרה לטייסי קרב של הצי האמריקני, ובעיקר הרעיון החדשני שיושם בה לראשונה, של ביום אויב על ידי המדריכים עצמם, התקבל והתקבע גם בקרב זרועות האוויר האחרות של הצבא האמריקני, חיל האוויר והמארינס, אשר פיתחו וישמו תוכנית הכשרה בעלת מאפיינים זהים.
הטופאן (בפרסית: طوفان; בעברית: מבול) הוא טיל נגד-טנקים מונחה ארוך-טווח איראני, הזהה לטיל הטאו מתוצרת ארצות הברית; למעשה זהו העתק של הטאו, בעזרת הנדסה לאחור.
הטיל בעל טווח של עד 3,750 מטר.
ראש הנפץ שלו מכיל 3.6 ק"ג חומר נפץ, המאפשרים כושר חדירה של כ-550 מ"מ פלדה.
איראן הייתה בין המדינות הראשונות שייבאה טילי טאו, כבר בשנת 1971. הטילים הראשונים יוצרו באיראן בעת משטר השאה על ידי חברת יוז איירקראפט (כיום רייתיאון) ובשלב מאוחר יותר, על ידי מפעל באיראן על סמך רישיון אמריקני.
היו אלה טילים בסיסיים מדגם BGM-71A, והגרסה האיראנית כונתה "טופאן".
המהפכה של 1979 קטעה את כל התוכניות לשיתוף פעולה.
כיום, יצרנית הטיל היא התעשייה האווירית האיראנית, והוא מיוצר בה מאז שנת 2000.
ארגון חזבאללה הפעיל טילי "טופאן" בשנת 2006, במלחמת לבנון השנייה.
טילי הנ"ט הללו הועברו לארגון על ידי איראן וסוריה.
הטיל מיוצר בגרסאות "טופאן 1" "טופאן 2", "טופאן 2B" "טופאן 5".
"טופאן" היא המילה הערבית למילה העברית "מבול" או שיטפון.
מילה זו קשורה למילה הארמית למבול: "טופנא" (כך מתרגם תרגום אונקלוס מילה זו בכל מקום בו היא מוזכרת בתורה, למשל ב).
ככל הנראה המילה קשורה אטימולוגית למפלצת המיתולוגית "טיפון", העסוקה בהרס וחורבן של העולם, ששמה התגלגל גם לשמן של סופות טרופיות הרסניות, הטייפונים.
קרוב לוודאי ששם זה הושאל לטיל האיראני כדי לרמז על יכולת ההרס שלו.
טופאק: תחיית המתים הוא סרט דוקומנטרי על חייו ומותו של הראפר האמריקאי טופאק שאקור.
הסרט בוים על ידי לאורן לאזין ומדובב בידי שאקור בעצמו.
הסרט יצא לבתי הקולנוע ב-16 בנובמבר 2003 והרוויח למעלה מ-7.9 מיליון דולרים, מה שהפך אותו לאחד הסרטים התיעודים הרווחיים ביותר בארצות הברית (במקום ה-23, נכון ל-2014) הסרט קיבל מספר מועמדויות לפרס אוסקר.
פסקול הסרט כולל שירים שהוציא טופאק שאקור בעבר, לצד קטעים חדשים שהורכבו מהקלטות שונות שלא יצאו לאור, בהם השירים "Ghost", "One Day at a Time" ו-"The Realest Killaz".
האלבום הופק בחלקו על ידי אמינם.
בשבוע הראשון ליציאתו נמכרו למעלה מ-420,000 עותקים מהאלבום, ועל פי Nielsen Soundscan מכר האלבום בסך הכול 1,587,000 עותקים.
האלבום דורג במקום ה-2 במצעד הבילבורד 200.
טופו השישי (שמו המלא: אהואטו אונואקיאוטונגה טוקוהאו; נולד ב-12 ביולי 1959) הוא מלך טונגה.
כיהן כראש ממשלת טונגה וכשר בממשלת טונגה.
מ-2008 ועד 2012 כיהן אהואטו כנציב העליון של טונגה באוסטרליה ומתוקף תפקידו עבר לקנברה ובנוסף שימש בשנים 2010–2012 כשגריר לא-תושב ביפן.
טופו הוא בנו השלישי והצעיר של מלך טונגה טאופאאהאו טופוו הרביעי.
אחיו הבוגרים יותר הם המלך ג'ורג' טופו החמישי והנסיכה שלוט.
הוא נשוי לבת דודתו מדרגה שנייה, הנסיכה ננסיפאו, ביתו של הברון ויאה, ראש ממשלת טונגה לשעבר, ויש להם 3 ילדים:
יורש העצר טופוטו אולוקללה (1985)
בשנת 1977 סיים לימודים בקיימברידג' שבאנגליה ובשנת 1982 הצטרף לזרוע הימית של שירותי ההגנה של טונגה.
הוא התקדם בתפקידי קצונה ותוך כדי שירות למד לימודי אסטרטגיה בארצות הברית ואוסטרליה.
בשנים 1990–1995 פיקד על אוניית הסיור VOEA Pangai ועל מבצעי אכיפה בבוגנוויל.
לאחר מכן למד באוסטרליה והשלים תואר שני בלימודי הגנה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס (1997) ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת בונד (1998).
בשנת 1998 פרש משורות הצבא ועד 2004 שימש שר הביטחון והחוץ בממשלת טונגה.
בשנת 2000 מונה לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד 2006, במקביל אליו כיהן בשורת תפקידים ועמד בראש משרדים שונים: משרד התעופה האזרחית, משרד התקשורת, משרד העבודה והרווחה ומשרד לענייני הנמלים.
בשנת 2006 הודיע במפתיע על התפטרותו מהממשלה, חודשים אחדים לאחר הפגנות עממיות שדרשו מעורבות פחותה של משפחת המלוכה במוסדות הממשל.
ב-18 במרץ 2012, עם מותו ללא ילדים חוקיים של אחיו ג'ורג' טופו החמישי, מלך טונגה, ירש אותו אהואטו ובחר בשם המלכותי טופו השישי.
טופאש בורסה (בטורקית: Tofaş Bursa) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר בורסה, המתמודדת בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל.
הקבוצה, הוקמה בשנת 1974. בעונות 1998/99, 1999/00 זכתה הקבוצה פעמיים בדאבל עם המאמן הקרואטי יסמין רפשה, בעונה שלאחר מכן הורדה הקבוצה לליגה השנייה עקב בעיות כלכליות.
ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה הייתה בעונת 1990/91 בגביע קוראץ'.
בעונת 1996/97 הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע קוראץ' והפסידה לקבוצת אריס סלוניקי בסיכום שני מפגשים.
בעונת 1999/00 השתתפה הקבוצה ביורוליג.
במהלך רוב המחצית הראשונה של המאה העשרים, אורוגוואי הייתה אחת המדינות המשגשגות מבחינה כלכלית בדרום אמריקה.
חלק מהמנהיגים הפוליטיים שלה, למשל הנשיא חוסה בטלה אי אורדונייז , כוננו בה מערכת רווחה חברתית מסועפת.
במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה עשתה כלכלת אורוגוואי הון מיצוא מוצרים חקלאיים והמדינה כונתה "שווייץ של דרום אמריקה".
בסוף שנות החמישים ובשנות השישים סבלו תושבי אורוגוואי מירידה ברמת חייהם, בין היתר בגלל ירידה בביקוש העולמי ובמחיר של מוצרי החקלאיות שמקורם באורוגוואי.
על רקע זה הופחתו המשכורות של הפועלים ושירותי הרווחה, וגברה התסיסה ואי היציבות החברתית, כמו ההתנגדות למשטר.
ארגון הטופאמארוס הוקם על ידי ראול סנדיק, וחבריו הראשונים באו מארגון תמיכה בחקלאים (Movimiento de Apoyo al Campesino), חברי ארגוני עובדים שהוקמו על ידי סנדיק באזורים כפריים מוכי עוני, ותאי שמאל רדיקלי של המפלגה הסוציליסטית האורוגוואית .
ברקע הקמת הארגון היו גם עימותים אלימים בין ארגוני ימין לשמאל.
הארגון משך אל בין שורותיו חברי ארגוני עובדים, עניים כפריים, כמו גם סטודנטים צעירים.
שמו של הארגון בא מטופאק אמארו השני, מנהיג אינדיאני שהוביל בשנת 1780 מרד אינדיאני בספרדים כובשי פרו.
מקור השראה ראשוני לארגון הייתה המהפכה הקובאנית.
בתחילה האידאולוגיה של הארגון הייתה לא להתחבר לכוחות פוליטיים כלשהם, אך בהמשך נוצרה עשיה פוליטית ואף שיתוף פעולה עם כוחות ליברליים שלא באו בהכרח מהשמאל.
הארגון החל את פעולותיו בתחילת שנות השישים בשוד של בנקים וחנויות למכירת כלי נשק, כדי לחלק לעניים את המזון ואת הכסף שנלקח.
ססמתו היתה: "מילים מפרידות בינינו, העשיה מאחדת".
תחילה נמנע הארגון מפעולות שיובילו להרג.
אולם ביוני 1968 הנשיא חורחה פאצ'קו כפה על המדינה מצב חירום וביטל את כל אמצעי ההגנה החוקתיים לאזרח.
הממשל בהנהגתו הכניס למאסר מתנגדים פוליטיים, השתמש בעינויים בחקירתם, ודיכא באכזריות הפגנות.
בתגובה עבר ארגון הטופאמארוס למדיניות אלימה יותר של חטיפות ואף התנקשויות.
זאת בהמשך למעשי שוד על מנת להעביר מזון וכסף לעניים.
אחת מהפעולות שביצע ארגון הטופאמארוס כדי להראות את כוחו, הייתה פשיטה על פאנדו (Pando), עיירה קטנה השוכנת כ-32 קילומטר ממערב למרכז מונטווידאו.
בפשיטה ב-8 באוקטובר 1969, נשדדו כ-357 אלף דולר, שנלקחו בפשיטה על תחנת משטרה, תחנת כיבוי אש, מרכזיית טלפונים וכמה בנקים בעיירה.
בחילופי אש נהרג שוטר אחד ושלושה מחברי הגרילה.
יותר מעשרים מחברי הגרילה נתפשו באותו יום וביום הבא, וכמה מהם, וביניהם המנהיג ראול סנדיק, נמלטו.
יחד עם זאת החל מסביבות 1970, פעל הארגון להקמת חזית פוליטית רחבה, בניגוד למדיניותו הראשונית.
אנשי הארגון נטלו חלק בהקמת "החזית הרחבה" (Frente Amplio) , קואליציה של אנשי שמאל שהוקמה ב-1971. "החזית הרחבה" הוצאה מחוץ לחוק עם ההפיכה הצבאית ב-1973 ואנשיה נרדפו.
עם סיום שלטון החונטה ב-1985 חזרה הקואליציה לפעול, ובסופו של דבר הצליחה להגיע לשלטון, תחילה עם טאבארה ואסקז, שנבחר לנשיא ב-2005 (ושוב ב-2015), ואז ב-2010 עם חוסה מוחיקה, שהיה המנהיג המרכזי של הטופאמארוס, לצד ראול סנדיק.
31 ביולי 1970 - ניסיון חטיפה כושל של קצין שירות החוץ האמריקני מיכאל גורדון ג'ונס.
31 ביולי 1970 - חטיפתו של דן מיטריון, סוכן FBI, יועץ ביטחון של ה-USAID ושל ה-CIA.
הוא הוצא להורג ב-10 באוגוסט 1970.
31 ביולי 1970 - חטיפת הקונסול הברזילאי אלויסיו מארז דיאס גומידס, שוחרר ב-21 בפברואר תמורת כופר (250,000 דולר).
7 באוגוסט 1970 - חטיפת האגרונום האמריקני ד"ק קלוד פליי, שוחרר ב-21 במרץ 1971.
29 בספטמבר 1970 - תקיפת ה"קרסקו באולינג" (Carrasco Bowling).
8 בינואר 1971 - חטיפת השגריר הבריטי ג'פרי ג'קסון.
שוחרר לאחר 8 חודשים תמורת כופר (42,000 דולר).
18 באפריל 1972 - 4 חיילים נורו למוות בעודם שומרים על ביתו של הרמטכ"ל פלורנסיו גרבינה.
חדפי עצים או טופאים (שם מדעי: Scandentia) הם סדרת יונקים הקרובה לפרימטים ולגלשנאים, אם כי בעבר סווגה כקרובה לאוכלי חרקים.
זו סדרה קטנה של יצורים ליליים וארוכי זנב החיים ביערות דרום-מזרח אסיה וסביבתה.
חדפי עצים הם בעלי המוח הגדול ביותר בממלכת החי ביחס לגודל גופם.
חדפי העצים הם אוכלי כל שאוכלים מגוון מזונות מהחי והצומח ובין השאר אוכלים את פירות הצמח המסריח רפלסיה.
חדפי העצים הם חיות קטנות באורך 10–23 ס"מ.
הגדולה בחדפי העצים היא טופיה פיליפינית (Urogale everetti) שאורכה 17–20 סנטימטרים ומשקלה 355 גרם.
הטופאים הם בעלי חיים אוכלי-כל, ניזונים מבעלי חיים קטנים (כולל חרקים), פירות וזרעים.
ישנם טופאים הניזונים גם מרפלסיה (Rafflesia).
במלזיה נצפו טופנים שיכולים לצרוך מזון, שעבר תסיסה, עם תכולת אלכוהול עד 3.8%.
האלכוהול לא השפיע על התנהגותם.
טופאים אחרים נצפו אוכלים מזון עם ריכוזי קפסאיצין (אחראי על חריפות במיני פלפלת) גבוהים.
לכן הם היונקים היחידים מלבד בני אדם שיכולים לאכל מזון חריף.
הסיבה לכך היא מוטציה בגן TRPV1 שמפחיתה את תגובת הכאב לקפסאיצינואידים המהווה אדפטציה לצריכת מזון חריף.
בסדרה יש 20 מינים ב-5 סוגים ו-2 משפחות.
סוג ומין יחיד חדף עצים מכחולי (Ptilocercus lowii).
סוג ומין יחיד טופיה מרדסית (Anathana ellioti).
סוג טופיה חלקת זנב (Dendrogale) בו 2 מינים.
סוג טופיה (Tupaia) בו 15 מינים.
סוג ומין יחיד טופיה פיליפינית (Urogale everetti).
טופ גרופ תוכנה בע"מ (לשעבר טופ רמדור מערכות ומחשבים (1990) בע"מ), היא חברת תוכנה ישראלית המפתחת ומשווקת תוכנות לניהול תהליכים ארגוניים, בהם תקציב, רכש, נכסים, מסמכים, משאבי אנוש ופרויקטים, תוך שילוב כלי BI, אוטומציה ואינטגרציה עם מערכות מידע ארגוניות.
נכון לחודש מאי 2025, החברה מעסיקה מעל ל-600 עובדים, רובם בישראל.
מטה החברה ממוקם בתל אביב, ולצידו פועלים סניפים נוספים בירושלים ובמודיעין עילית.
טופ גרופ תוכנה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונמצאת בשליטת אנשי העסקים גלעד הר-עוז ושמואל מילנר, המשמשים גם כמנהליה.
החברה מספקת תוכנה לעשרות אלפי ארגונים בתחומים שונים של ניהול תהליכים.
פיננסים ותקציב - תכנון תקציבי, בקרה, תחזיות ואיחוד דוחות.
BI ואנליטיקה - ניתוח נתונים, חיזוי מגמות ותמיכה בקבלת החלטות.
רכש ולוגיסטיקה - אוטומציה של תהליכי רכש, ניהול ספקים ושרשרת אספקה.
פרויקטים והנדסה - ניהול פרויקטים הנדסיים, נכסים, תחזוקה ונדל"ן.
PLM - מחזור חיי מוצר - ניהול חיי המוצר, מהתכנון ועד השיווק.
תהליכים ומשאבי אנוש - ניהול משימות, תהליכים פנים-ארגוניים, גיוס והערכת עובדים.
חווית לקוח - סקרים, מדדים וניהול שביעות רצון לאורך מסע הלקוח.
GRC - ממשל, סיכונים וציות - כלים לניהול רגולציה, אבטחת מידע וביקורת פנימית.
מסמכים וידע - ניהול מסמכים משפטיים וארגוניים בסביבה מאובטחת.
אינטגרציה ו-IT - חיבור למערכות מידע ארגוניות ותמיכה באירוח בענן.
פיתוחי החברה בתחומי PPM,GRC, ו-PLM, דורגו ברמה הגבוהה ביותר (Tier 1) בדירוגים מקצועיים.
החברה הוקמה בשנת 1990 והחלה את פעילותה בפיתוח מערכות לניהול מכרזים.
בשנת 1995 עברה לעסוק גם בפיתוח תוכנות לניהול תקציב הנדסי, בעיקר עבור חברות המבצעות פרויקטים רחבי היקף בתחומי ההנדסה והבנייה.
בשנת 2003, בתקופת הבעלות הקודמת, נקלעה החברה לקשיים תזרימיים בעקבות האטה כלכלית במשק, ונכנסה להסדר חוב מול הבנקים, שכלל העברת חלק מהשליטה לחברת וואן תוכנה.
בשנת 2007 נרכשה השליטה בחברה על ידי גלעד הר-עוז ושמואל מילנר.
עם כניסתם הובילו מהלך של התאמת מוצרי החברה לטכנולוגיות מתקדמות וענן, והרחיבו את תחומי הפעילות לשירותי תוכנה ארגוניים נוספים.
לאורך השנים נרכשו החברות והמוצרים הבאים: ניפנדו, אקשן בייס, נמל"ה, פנורמה, אקסיומה, תחזוקנית, SmartX,Rels ועוד.
בשנת 2023 נכללו תוכנות החברה בפרויקט נימבוס - הענן הממשלתי המאובטח, והחברה אושרה כספק מורשה במרקטפלייס הממשלתי (רובד 5).
מהלך זה סימן את כניסת החברה לסביבת עבודה ממשלתית בענן, בהתאם לתקני אבטחת מידע מחמירים.
טופוגרפיה גרמניה היא סדרה מרובת כרכים בשפה הגרמנית העוסקת באיור גאוגרפי של מדינות האימפריה הרומית הקדושה.
הסדרה, שראתה אור במאה ה-17, כוללת יותר מ-2,000 תחריטים מפורטים של ערים, מנזרים וטירות ראויים לציון ברחבי האימפריה הרומית הקדושה, ונחשבת גם במאה ה-21 לאחת מיצירות המופת של האיור הגאוגרפי.
יוצרי הסדרה הם: החרט והמו"ל מתאוס מריאן האב שיצר את רוב התחריטים, וכותב המלל, מרטין ציילר .
שותפים נוספים שתרמו מאיוריהם, הם: וצלב הולאר , קספר מריאן, ומתאוס מריאן הבן.
הסדרה ראתה אור בפרנקפורט, במאה ה-17 ב-38 כרכים.
מהדורת צילום שלה הופקה ב-1960 בידי בית ההוצאה "Bärenreiter" (ברנרייטר) שבסיסו בקאסל.
טופאק אמארו (בקצ'ואה: Túpac Amaru, מילולית הנחש המלכותי, 1545–1572) הידוע לעיתים גם כטופאק אמארו הראשון (להבדילו מטופאק אמארו השני) היה המונרך (סאפה אינקה) האחרון של ממלכת וילקבמבה (המכונה גם מדינת נאו-אינקה), שריד של אימפריית האינקה שבירתה בווילקבמבה במזרח פרו של ימינו.
הוא הוצא להורג על ידי הספרדים לאחר מרדף שנמשך חודשים ארוכים לאחר נפילת המעוז האחרון של מדינת נאו-אינקה.
טופאק אמארו היה בנו של מאנקו אינקה יופאנקי, אחיו הצעיר של קיסר האינקה אטוואלפה.
בשנת 1532 כבשו הספרדים את אימפריית האינקה, הוציאו להורג את אטוואלפה, ומינו את מאנקו אינקה יופאנקי כשליט בובה במקומו.
אולם מאנקו אינקה יופאנקי נמלט מקוסקו הבירה, גייס צבא אינדיאנים והטיל מצור על חיל המצב הספרדי בקוסקו.
הספרדים קיבלו תגבורת, ומאנקו אינקה יופאנקי נסוג לווילקבמבה והכריז עליה כעל עיר הבירה של קיסרות אינקה חדשה.
לקראת סוף שנת 1544, זמן קצר לפני לידתו של טופאק אמארו רצחו ספרדים, ששהו בקרב האינקה לאחר שמרדו בפיסארו, את מאנקו אינקה יופאנקי.
בנו, סאיירי טופאק, עלה לשלטון, והוא הנהיג מדיניות פייסנית כלפי הספרדים והסכים להיטבל לנצרות.
הוא מת בשנת 1561, ואחיו טיטו קוסי עלה לשלטון והמשיך באותה מדיניות.
טיטו קוסי מת במפתיע (היו שטענו שהורעל) בשנת 1571, והותיר את הכס פנוי לאח השלישי והצעיר ביותר, טופאק אמארו.
הספרדים, שלא ידעו על מות הקיסר, שלחו שני שגרירים לווילקבמבה לצורך משא ומתן, אך הם נרצחו על הגבול בידי קצין בצבא האינקה.
כשהוא משתמש בעילה שהאינקה הפרו מוסכמה שאין לפגוע בשגרירים, הכריז המושל הספרדי של פרו, פרנסיסקו דה טולדו, מלחמה.
האינקה ניהלו לוחמת גרילה, אולם לא יכלו לכוח המשותף של הספרדים ובעלי בריתם.
הספרדים הטילו מצור על וילקבמבה.
האינקה הגנו בחירוף נפש על העיר, אולם ב-24 ביוני 1572 נכנסו הספרדים לעיר והרסו אותה.
הם גילו שהקיסר טופאק אמארו, יחד עם כמאה קרובי משפחה ומצביאים בכירים, הספיק להימלט.
קבוצת הנמלטים התפלגה לכמה קבוצות כדי להקשות על המחפשים.
הספרדים לכדו את רוב הנמלטים, אולם הקיסר הצליח להתחמק מהם.
קבוצה של ארבעים לוחמי עלית נשלחה בעקבותיו, והם גילו שהקיסר הפליג במורד הנהר קאונקו אל מקום שנקרא מומורי.
אולם הקיסר התקדם לאט מכיוון שאשתו הייתה בהיריון.
הספרדים גילו אותם כאשר הם הדליקו מדורה כדי להתחמם.
הם הבטיחו להם שלא יאונה להם כל רע אם ייכנעו, וכך הם עשו.
הם הובלו חזרה אל הריסות וילקבמבה ומשם אל קוסקו.
הספרדים ניסו לשכנע את טופאק אמארו להמיר את דתו, אולם הוא סירב ונגזר עליו עונש מוות בעריפת ראש.
לא ברור האם טולדו חרג מסמכויותיו כאשר הורה לערוף את ראשו של הקיסר, או שמא מכיוון שטופאק אמארו מרד והרג שגרירים היה מותר לו לעשות זאת.
הוא הוצא להורג בטקס המוני בקוסקו, בו השתתפו גם אינדיאנים רבים.
על פי עדותו של כומר שנכח בטקס מילותיו האחרונות היו: "פאצ'ה קאמק, ראה איך אויבי שופכים את דמי!".
מרידתו העניקה השראה למנהיגים אינדיאנים רבים לאורך ההיסטוריה, שהבולט שבהם היה טופאק אמארו השני.
חוסה גבריאל טופאק אמארו (בספרדית: José Gabriel Túpac Amaru; 19 במרץ 1738 – 18 במאי 1781), הידוע יותר כטופאק אמארו השני (להבדילו מטופאק אמארו), היה מנהיג אינדיאני שהנהיג מרד גדול נגד האימפריה הספרדית ונחשב לגיבור לאומי בפרו.
טופאק אמארו נולד בשם חוסה גבריאל, למשפחה ממוצא מעורב במחוז קוסקו בפרו, שהיה תחת שלטון האימפריה הספרדית.
הוא רכש השכלה בבית ספר ישועי, קיבל תואר מרקיז, ושלט בשם הספרדים על מספר שבטי אינדיאנים.
תפקידו היה לתווך בין האינדיאנים לבין המושלים הספרדים.
באותה תקופה הכבידו המושלים את עולם על האינדיאנים, גבו מהם מיסים כבדים, ולקחו רבים לעבודות כפייה.
המרמור בקרב המקומיים היה רב, והחלו געגועים למורשת האינקה המפוארת.
חוסה גבריאל ביקש כמה פעמים מהספרדים להקל על המיסים הכבדים שהם גובים, אולם תחנוניו נפלו על אוזניים ערלות.
הוא החל לתכנן מרד בסתר, והפסיק להעביר את המיסים.
המושל אנטוניו דה אריאגה איים עליו במוות, ובתגובה שינה חוסה גבריאל את שמו לטופאק אמארו, וטען שהוא צאצא ישיר של טופאק אמארו.
הוא הכריז על מרד והצליח ללכוד את אריאגה בעורמה ולהוציאו להורג בתלייה.
מעשהו של טופאק אמארו הצית את אש המרד בכל רחבי פרו וילידים רבים הצטרפו אל צבאו ההולך וגדל, שהגיע לבסוף לסדר גודל של כ-6,000 לוחמים.
טופאק וצבאו צעדו לכיוון קוסקו, כשהם כובשים בדרכם מספר ערים וטובחים בתושבים הספרדים הטהורים שחיו בהן.
חייליו השתלטו על העיר סנגרה, אולם קרב זה חשף את חוסר יכולתו לשלוט בהם.
החיילים טבחו בכל התושבים, ספרדים ואינדיאנים כאחד, וכך הרחיקו אינדיאנים אחרים מצבאם.
טופאק אמארו הטיל מצור על קוסקו, אולם תושבי העיר, שהזדעזעו מטבח סנגרה, התגוננו באומץ, וקיבלו תגבורת ואספקה באופן שוטף מלימה.
כוחותיו היו נצורים, ובעקבות בגידה של קציניו הוא נתפס.
כאשר חוקר ספרדי ניסה להשיג ממנו את מקום מחבואם של עוזריו, השיב טופאק בבוז באומרו, "אין כאן עוד שותפים חוץ ממני וממך, אתה כמדכא ואני כמשחרר".
הוא סבל עינויים קשים, ונאלץ לצפות בהוצאתם להורג של אשתו, בנו וידידיו.
ראשו נערף בכיכר המרכזית של קוסקו, אותו מקום בו נערף ראשו של סב סבו לכאורה טופאק אמארו הראשון.
גופו נחתך לחתיכות שהוצגו ברחבי פרו, כדי לדכא את שאריות המרד.
בתיו נהרסו, שדותיו נזרעו מלח, וכל המסמכים הקשורים למשפחתו הועלו באש.
"טופ ת'ריל דראגסטר" היא רכבת הרים בפארק השעשועים סידר פוינט בסנדוסקי, אוהיו, ארצות הברית.
היא נבנתה על ידי חברת אינתמין בשנת 2003.
זו הרכבת ה-16 שנבנתה בפארק מאז הפס הכחול (Blue Streak) ב-1964. כשנבנתה הטופ ת'ריל דראגסטר הייתה הרכבת הראשונה שעשתה סיבוב מלא מעל 120 מטר (כ-400 רגל), והייתה רכבת ההרים הגבוהה ביותר בעולם, עד בניית הקינגדה קה שב"סיקס פלאגז גרייט אדוונצ'ר" במאי 2005.
"טופ ת'ריל דראגסטר" ו"קינגדה קה" הן שתי רכבות ההרים היחידות מעל 120 מטר שעושות סיבוב מלא.
היא הייתה רכבת ההרים המאיצה ההידראולית השנייה שנבנתה בידי חברת אינתמין, אחרי הרכבת "אקסלרייטור" שב"חוות התות של נוט".
הסיסמה של הטופ ת'ריל דראגסטר היא "מרוץ אל השמיים".
עבודות התכנון של הטופ ת'ריל דראגסטר התחילו כבר בשנת 2000 כאשר רכבת ה"מילניום פורס" (רכבת הרים נוספת ב"סידר פוינט") נפתחה.
התחתית נוצקה בחורף 2001 וכוסתה באמצע 2002. כדי לבנות את הרכבת, היה צריך הפארק להשתמש במנוף בגובה של 10 מטרים (אחד מתוך ארבעה בארצות הברית).
הבניה האנכית על ידי חברת "מרטין וולמינקס" התחילה בסתיו 2002, חודשים לפני ההכרזה.
באוקטובר 2002 הרכבת הגיעה לגובה של 61 מטר.
הרכבת הוכרזה ב-9 בינואר 2003 והמבנה, שנבנה בידי חברת קבלן המשנה של חברת "אינתמין", חברת "סטקוטרה" הושלם אחרי זמן קצר.
הרכבת מקושרת עם המילניום פורס כשתי ההשקעות הכספיות הגדולות ביותר בהיסטוריה של סידר פוינט.
ההכרזה גילתה את המטרה של הפארק לבנות את "הרכבת המהירה והגבוהה ביותר על כדור הארץ", כשהרכבת מגיעה לגובה של 130 מטר ומאיצה למהירות של 193 קילומטר בשעה בזמן של 3.8 שניות.
ב-10 במרץ 2003 קבעה חברת סדאר פייר קבעה את השם "טופ ת'ריל דראגסטר" כסימן מסחרי.
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" נפתחה באופן רשמי ב-4 במאי 2003. הרכבת הפכה לרכבת "המהירה והגבוהה ביותר בעולם", והיא עוקפת בשיאים אלה את הרכבת "סטיל דרגון 2000" שב"נאגאשימה ספא לנד" (שנבנתה 3 שנים לפני ה"טופ ת'ריל דראגסטר).
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" הפסידה את שני השיאים של הרכבת המהירה בעולם והרכבת הגבוהה בעולם במאי 2005 כאשר רכבת ה"קינגדה קה" שב"סיקס פלאגז גרייט אדוונצ'ר" נפתחה באופן רשמי.
מכיוון שחברת אינתמין בנתה ותכננה גם את ה"טופ ת'ריל דראגסטר" וגם את ה"קינגדה קה", לשתי הרכבות יש מתווה ועיצוב דומים, אך ל"קינגדה קה" בניגוד ל"טופ ת'ריל דראגסטר" יש גבעה גדולה לקראת סוף המסלול.
ל"טופ ת'ריל דראגסטר" היו פרקי זמן של השבתה בתקופות הראשונות של פעילות הרכבת.
מספר בעיות, כגון המערכת ההידראולית של נסיעת הרכבת וכבל השיגור גרמו לרכבת להיעצר באמצע הנסיעה.
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" הייתה סגורה במהלך 2003 לטובת האירוע השנתי "קוסטר מאניה".
אחרי שה"טופ ת'ריל דראגסטר" עוזבת את התחנה, היא מגיעה לאזור השיגור.
משמאל לאזור השיגור יש רמזור שיגור, בדומה לרמזורי השיגור שיש במרוצי מכוניות למרחקים קצרים.
הודעה קצרה מוצגת לנוסעים ובה כתוב: "שימו את הידיים למטה, את הראש אחורה ותחזיקו חזק".
ברגע שהרכבת מוכנה לשיגור, מושמע צליל של התנעת מנוע, והבלמים המגנטיים של הרכבת מונמכים ממסלול השיגור.
הרכבת משוגרת ומאיצה למהירות של 190 קילומטר בשעה במשך זמן של 3.8 שניות.
זמן קצר אחרי שהרכבת מגיעה למהירות המקסימלית שלה, הרכבת עולה בשיפוע של 90 מעלות ויורדת בשיפוע של 90 מעלות לכיוון ההפוך.
בזמן הירידה, הרכבת מסתובבת על המסילה 270 מעלות לפני שהיא מתיישרת, ובסוף המסלול, הרכבת עוצרת על ידי הבלמים המגנטיים.
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" מבוססת על מרוצי מכוניות למרחקים קצרים, מכוניות של מרוצים אלו שוקלות בערך טון אחד, כאשר כל קרונית של ה"טופ ת'ריל דראגסטר" שוקל 15 טון, על הרכבות היו הודעות מקושטות ומנועים שהוסרו זמן קצר לאחר הפתיחה, מה שאפשר להוסיף טור נוסף של מקומות ישיבה לרכבות.
כאשר ה"טופ ת'ריל דראגסטר" נפתחה היו לרכבות 4 קרוניות וקרון דמה נוסף.
במהלך 2003 נוספה הקרונית החמישית לרכבות זמן קצר לפני שקרון הדמה הוסר, והרכבות הגיעו לאורך של 5 קרוניות כיום.
השיר "Ready to Go" של להקת "Republica" מתנגן באזור תחנת האיסוף.
לפעמים ה"טופ ת'ריל דראגסטר" לא מאיצה מספיק כדי לעבור את העלייה.
דבר זה קורה בעיקר במזג אוויר קר או גשום או כשהרכבת נוסעת נגד כיוון הרוח.
במצבים כאלה השיגור לא מספק את המהירות הנדרשת לרכבת כדי שתעלה את העלייה, מה שגורם לרכבת לעצור באמצע העלייה לזמן קצר ואחר כך לרדת בחזרה, מכאן המושג החזרה.
מסלול השיגור מצויד בבלמים מגנטיים שעולים למעלה, כאשר הרכבת לא מצליחה לעבור את העלייה על מנת להאט את הירידה חזרה.
במקרים נדירים מאוד, שילוב של חלוקת המשקל, עוצמת השיגור והרוח יכול לגרום לרכבת לעצור בקצה העלייה.
כשזה קורה, עולה מכונאי בפארק במעלית של הרכבת עד לקצה העלייה ודוחף את הרכבת כדי שתרד במורד העלייה ותמשיך במסלולה המתוכנן.
מקרים של עצירה קרו שלוש פעמים כאשר היו נוסעים ברכבת: ב-24 ביוני 2005, ב-25 באוקטובר 2008 וב-25 במאי 2009.
כאשר ה"טופ ת'ריל דראגסטר" נפתחה, הרכבת שברה 4 שיאים:
רכבת ההרים המעגלית הגבוהה ביותר.
הירידה הגבוהה והארוכה ביותר ברכבת הרים.
"סטיל דרגון 2000"רכבת ההרים המעגלית הגבוהה ביותר
"סופרמן: הבריחה מקריפטון"רכבת ההרים הגבוהה ביותר
"סופרמן: הבריחה מקריפטון" ו"מגדל האימים"הירידה הגבוהה ביותר ברכבת הרים
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" הייתה הרכבת הרביעית ששברה את מחסום המהירות של 160 קילומטר בשעה אחרי הרכבות: "מדגל האימים 2" שב"דריםוורלד", סופרמן: הבריחה מקריפטון" שב"סיקס פלאגז מאג'יק מאונטיין" ו"דו-דודונפה" שב"פוג'י קיו היילנד".
הרכבת שהחזיקה בשיא של הרכבת הגבוהה ביותר לפני ה"טופ ת'ריל דראגסטר" הייתה "סופרמן: הבריחה מקריפטון" עם גובה של 120 מטר.
שיא הגובה של ה"טופ ת'ריל דראגסטר" נשבר ב-2005 על ידי ה"קינגדה קה" שב"סיקס פלאגז גרייט אדוונצ'ר" עם גובה של 139 מטר.
הרכבת שהחזיקה בשיא של הרכבת המהירה ביותר קודם לכן הייתה "דו-דודונפה" עם מהירות של 172 קילומטר בשעה, שיא שנשבר על ידי ה"טופ ת'ריל דראגסטר" עם מהירות של 190 קילומטר בשעה, אך גם שיא זה נשבר על ידי ה"קינגדה קה" עם מהירות של 206 קילומטר בשעה.
נכון לשנת 2015 ה"טופ ת'ריל דראגסטר" הגיעה למקום השני בין רכבות המתכת הגבוהות ביותר, הרכבת במקום השלישי בין רכבות המתכת המהירות ביותר ובמקום השני בין רכבות המתכת עם הירידה הארוכה ביותר.
ה"טופ ת'ריל דראגסטר" מושפעת מתנאי מזג אוויר הן כרכבת בעלת מהירות גבוהה והן כרכבת גבוהה במיוחד.
גשם, רוחות חזקות ו/או ברקים עלולים לגרום לסגירת הרכבת.
אין הגבלת גיל על נוסעי הרכבת, אבל יש הגבלת גובה: 1.32 מטר לפחות ועד 1.98 מטר לכל היותר.
אנשים מעל למשקל מסוים לא יורשו לעלות על הרכבת אם המושב או החגורה לא יכולים להכיל אותם.
הנוסעים לא יוכלו להביא איתם חפצים אישיים לרכבת ויחויבו ללבוש חולצות ונעליים.
הנוסעים יחויבו להוריד אוזניות לפני הכניסה לרכבת.
במקרים מסוימים מומלץ לנוסעים לא לעלות לרכבת: במקרה של ניתוח ראש שהתרחש לאחרונה, בעיות לב, בעיות צוואר, בעיות גב, לחץ דם גבוה, הריון או כל מצב בריאותי שעלול להיות מוחמר בעקבות הנסיעה ברכבת.
ב-14 ביולי 2004 בשעה 20:20 בערב נפגעו ארבעה אנשים משפוכת שעפה בזמן שנסעו ב"טופ ת'ריל דראגסטר".
כתבים העידו שכבל המתכת של הרכבת נשחק בזמן השיגור.
רסיסי מתכת הועפו מהכבל ותקעו את הרכבת כשעליה נוסעים בזמן השיגור.
הנוסעים נותרו עם שפשופים בזרועות ואחד מהם נחתך בפניו.
הנוסעים שנפצעו טופלו בעמדת העזרה הראשונה של הפארק ואחרי זמן קצר שניים מהפצועים פנו לטיפול רפואי בכוחות עצמם.
פרס כרטיס הזהב של ירחון פארקי השעשועים "שעשועים היום" לרכבת ההרים ממתכת הטובה ביותר.
טופ גיק הוא ערוץ יוטיוב ישראלי.
נכון לאוגוסט 2025 לערוץ יש למעלה מ-148 מיליון צפיות ו-262 אלף רשומים.
בנוסף לו קיים ערוץ שני, "טופ גיק 2", העוסק בגיימינג.
הערוץ הוקם ביוני 2012 על ידי אשת התקשורת קרין אלדאה ובן זוגה, התסריטאי נמרוד אלדאה.
הערוץ עוסק בתכנים המזוהים עם התרבות הגיקית: משחקי מחשב, סרטי קולנוע בדגש על מדע בדיוני, פנטזיה וסרטי אימה, גיבורי-על, קומיקס, מדעים ועוד.
בסוף 2016 פוצל הערוץ לשלושה ערוצים: "טופ גיק" (אוגוסט 2012) שבו נמצא רוב התוכן, "טופ גיק 2" (אוקטובר 2015) שעוסק רק בגיימינג ו"טופ גיק 3" (פברואר 2016) שעוסק רק בצרכנות וסיקורי מוצרים.
"טופ גיק שלוש" שינה את שמו ל-"Top Geek Unbox" ושוב ל-"This is So Cute" והפך לערוץ באנגלית, ולאחר מכן נסגר.
ב-9 במאי 2018 טופ גיק התחילו להעלות פודקאסט שבועי בשם "הולכים לקולנוע".
ב-14 בינואר 2019 Top Geek הערוץ שינה את שמו מאנגלית לתעתיק העברי של השם: "טופ גיק".
שמו של ערוץ הגיימינג שונה ל"טופ גיק 2".
בעקבות תוכניות של הצמד להתחיל לייצר תוכן באנגלית, תחילה באתר הזרמת השידורים החיים Twitch.tv.
טופ גיק הודיעו שיתחילו לשדר באנגלית ב-1 בפברואר 2019.
ב-25 בנובמבר 2021 הודיעו קרין ונמרוד בפוסט בפייסבוק ובטאב הקהילה ביוטיוב כי הם מפסיקים להעלות תכנים נוספים לערוץ מלבד שני הפודקאסטים שבבעלותם: "קו-אופ" ו"הולכים לקולנוע הדור הבא".
ב-13 בינואר 2022 שודר בערוץ פרק סיום העונה של הפודקאסט "הולכים לקולנוע הדור הבא", ומאז הועלו לערוץ רק פרקי הפודקאסט "קו-אופ", אך בשנת 2023 גם קו-אופ הופסק ומאז לא עלו עוד תכנים לערוץ.
טופ גיק הוא ערוץ שעוסק בנושאים שקשורים לתרבות הגיקים כגון גיימינג, טכנולוגיה, מדעים, קומיקס וסרטי קולנוע, בדגש על סרטי פנטזיה ומדע בדיוני.
בערוץ יש מגוון פינות וסדרות שמחולקות לנושאים שונים.
בדומה לערוצי יוטיוב אחרים לערוץ סרטון פתיח (אינטרו) וסרטון סיום (אוטרו) קבועים ומשפטי פתיחה ופרידה קבועים שמיוחדים לערוץ.
כל הסרטונים בטופ גיק יתחילו במשפט הפתיחה הקבוע "שלום חבר'ה" ויסתיימו במשפט "מקווים שנהנתם, נתראה בפעם הבאה!
בואו נשחק – פינת גיימינג בה נמרוד משחק כל פעם במשחק וידאו אחר ומביע את דעתו.
הולכים לקולנוע – פינה בה קרין מבקרת את הסרטים החדשים שיוצאים ונותנת להם ציון.
מבט לאחור – פינה בה קרין סוקרת סרטים שנחשבים ל"קלאסיקות" והיו חלק חשוב מתרבות הקולנוע.
סדרה זו נסגרה עקב הפרת זכויות יוצרים.
חור בהשכלה – פינה בה קרין סוקרת סרטים ותוכניות טלוויזיה שנחשבים לקאלט.
לרוב בפינה זו יש הרבה הומור ובדיחות.
– פינת אנבוקסינג (פתיחת קופסאות) בה פותחים קרין ונמרוד חבילות מוצרים קבועות שונות אליהם הם מנויים ובוחנים מוצרים שונים.
דברים שלמדתי היום / משהו שלמדתי היום / דברים שלמדתי על – פינה בה נמרוד משתף את הצופים בתגליות שהוא מצא ברחבי האינטרנט, לרוב בתחומי הטכנולוגיה והמדעים.
הקרב על השלט – פינה בה קרין מספרת על סדרות שהיא ראתה והאם הם שוות צפייה.
שווים הצצה – פינה בה קרין ונמרוד ממליצים על ערוצי יוטיוב מישראל ומחוצה לה, שלדעתם הם ערוצים שכדאי להירשם אליהם.
אתם שולחים אנחנו פותחים – פינה ובה נמרוד וקרין פותחים מכתבים, ציורים וחבילות דואר שנשלחים להם על ידי מעריצים.
החיים בטופ – הולוג שלנו – פינה בה קרין ונמרוד מתעדים את חייהם ומספרים על דברים שהם עושים או על נושאים שקשורים לכך.
הסודות של מארוול – פינה בה נמרוד סוקר בכל פרק את הסודות, האיסטר אגס והרפרנסים שקיימים בסרט אחר של מארוול על ציר הזמן.
גיבורי על באנימציה – פינה בה נמרוד סוקר את סרטי גיבורי העל באנימציה הטובים ביותר שהוא מצא.
התולעת הגיקית ממליצה – פינה בה קרין ממליצה על ספרים (בדגש על מדע בדיוני ופנטזיה).
סיפור של צעצוע – פינה בה קרין ונמרוד סוקרים צעצועים או אביזרים שהם קיבלו/קנו.
הסדרות שאהבנו – פינה בה נמרוד וקרין סוקרים את עשר הסדרות שהכי השפיעו עליהם ועיצבו את אישיותם כשהיו ילדים.
הקומיקסים הכי מוזרים – פינה בה קרין ונמרוד מציגים חוברות קומיקס מוזרות.
פופ-אפ – פינה בה קרין ונמרוד מסקרים את בובות הפופ שאספו.
בכל פרק יש נושא אחר של פופים.
רשימת הפינות הקבועות בערוץ הגיימינג
בואו נשחק – פינת גיימינג בה נמרוד משחק במשחקי וידאו ומביע את דעתו.
לעיתים נמרוד מעלה כמה סרטונים על אותו המשחק ואף ממשיך לשחק בו עד סופו.
בואו נדבר על זה – פינה בה נמרוד מדבר על כל מיני דברים אקראיים שקשורים בגיימינג.
ראשון רטרו – פינה המועלה בימי ראשון ובה נמרוד משחק באחד מהמשחקים הישנים האהובים עליו ומספר על החוויות שהיו לו איתם בעברו.
שני מזיע – פינה המועלה בימי שני ובה נמרוד משחק במשחק מציאות מדומה הדורש פעילות גופנית על מנת לשחק בו.
שלישי שלכם – פינה המועלה בימי שלישי ובה נמרוד משחק משחק שנבחר על ידי צופי הערוץ בסקר לפני כן.
רביעי רגוע – פינה המועלה בימי רביעי ובה נמרוד משחק מציאות מדומה מרגיע ופאסיבי.
סיכום השבוע בגיימינג – פינה המועלה בסופי השבוע ובה נמרוד מספר על נושא שקשור לגיימינג שעלה לכותרות באותו שבוע, על משחק שהוא משחק וחושב שהוא מאוד טוב וממליץ על ערוץ יוטיוב שקשור לגיימינג ושהוא אוהב לצפות בו.
חופשי חופשי/שישי חופשי – פינה בה נמרוד ממליץ לצופים על המשחקים החינמיים המגניבים והמצחיקים ביותר באינטרנט.
קו אופ – פינה בה נמרוד וקרין מדברים על כמה נושאים שקשורים לגיימינג שקרו באותו השבוע.
שנהפרסקטגוריהתוצאה2015טקס פרסי הגיימינג גיים אוןערוץ הגיימינג הטוב של השנהטקס נבחרי הילדיםכוכב הרשת של השנה2016טקס פרסי השורטייוצר/ת הרשת הישראלי/ת המשפיע/הטקס נבחרי הילדיםכוכב הרשת של השנה2017טקס נבחרי הילדיםכוכב הרשת של השנה
השפעת הערוץ על קהילת היוטיוב בישראל
טופ גיק (ובפרט קרין) הם ממקימי ה"טינקמפוס", בית ספר ליוצרי תוכן ברשת שם למדו ערוצים רבים את הכלים להצלחה ביוטיוב, וטופ גיק חונכת ומקדמת ערוצים צעירים.
טופ גיק הוא אחד הערוצים הפרטיים הגדולים בישראל (כלומר ערוץ שלא נפתח על ידי חברה מסחרית גדולה) ונחשב לאחד הגדולים והמשפיעים בקהילת יוטיוב הישראלית וזוכה למחוות, חיקויים ושיתופי פעולה רבים עם יוצרי תוכן שונים.
משנת 2015 נערכות מטעם הערוץ הקרנות של סרטי מדע בדיוני ופנטזיה.
בנובמבר 2016 הוציאו מלאי מוגבל של קופסת אנבוקסינג בשם "Top Geek Pack".
במרץ 2017 יצאה קופסה שעסקה בגיימינג.
דברים שלמדתי היום היא סדרת ספרים מאת קרין ונמרוד אלדאה.
הסדרה נכתבה בהשראת הפינה "דברים שלמדתי היום" שמשודרת בערוץ היוטיוב "טופ גיק" משנת 2012.
ב-21 באוגוסט 2019 יצא הספר "דברים שלמדתי היום" העוסק בפרספקטיבה על העולם.
בתחילת הספר מופיעה נקודה ובהמשך הספר מוסבר איפה נמצאת הנקודה על הציר מהגדול ביותר עד הקטן ביותר.
בספר מוצגים עצמים קטנים כמו אטומים, אורך פלאנק, קווארק ואלקטרונים ועצמים גדולים כמו גלקסיה, שביל החלב והיקום.
ב-22 ביוני 2020 יצא ספר נוסף, "עוד דברים שלמדתי היום".
תחילה יצא לחנויות המקוונות, ואחר כך לחנויות הספרים.
הספר עוסק בהמצאות השונות ששימשו את בני האדם לאורך ההיסטוריה, שהיו צריכות להתקיים כדי להוציא לאור את הספר הזה (המצאות כמו השעון, שפה בינארית, מנוע הקיטור והחיים).
טופו היא סדרת אנימציה צרפתית לילדים, הכוללת עונה אחת בעלת 26 פרקים באורך 24 דקות.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ לוגי.
הסדרה מתמקדת בילדת פרא שובבה אשר גרה יחד עם סנאי מחמד בשם מאנצ'מא בגן החיות של סנטרל פארק בניו יורק.
טופו מבלה זמן רב עם נורטון, בנו של ראש העיר, ונוהגת לבלות זמן רב עם החיות בגן החיות.
נורטון, אשר בא ממשפחה עשירה, חי יחד עם אביו ויש לו נהג פרטי המסיע אותו בלימוזינה למקומות שונים ברחבי העיר, ובמיוחד לסנטרל פארק.
שומר בסנטרל פארק בשם מר שופס מנסה כל העת לתפוס את טופו על מנת להוכיח שישנה ילדת פרא המסתובבת בין החיות בגן החיות.
עם זאת, הוא לא מצליח לתפוס אותה ויתר העובדים בגן החיות נוטים שלא להאמין לו.
טופו (נעמה אוזן) - ילדת פרא שובבה אשר גרה בפארק ניו יורק, יודעת לחקות קולות של חיות.
נורטון (דור סרוגו) - בנו של ראש העיר, חברה הטוב של טופו.
מר שופס (רוברט הניג) - מנהל הפארק, רוצה לתפוס את טופו.
מאנצ'מא - סנאי המחמד של טופו.
אמא של שופס (אורלי קטן) - אימו הקשישה של שופס אשר נוהגת להטיל עליו את כל מטלות הבית.
קשקשים - כלב המחמד של שופס.
ראש העיר (יורם יוספסברג) - ראש העירייה הטוב ואביו של נורטון.
מלקולם (עפרון אטקין) - העוזר של ראש העיר.
גברת דיבוט (אורלי קטן) - נהגת המונית של נורטון.
ברוק (שמחה ברבירו) - הבוס הרשע של הבריונים בבית ספר של נורטון.
אדי (עפרון אטקין) - אחד מהבריונים בבית ספר של נורטון.
טופאק: כל העיניים עליי הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2017, המבוסס על חייו של אמן ההיפ הופ טופאק שאקור, וקרוי על שם האלבום "All Eyez on Me".
הסרט בוים על ידי בני בום ונכתב על ידי ג'רמי האפט, אדי גונזלס וסטיבן בגטוריאן.
מככבים בו דמטריוס שיפ ג'וניור, דנאי גורירה, לורן כהן, ג'יימי הקטור, אנני אילונזה, ג'מאל וולארד וקאט גרהאם.
צילומי הסרט התרחשו בדצמבר 2015 באטלנטה, ג'ורג'יה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-14 ביוני בתיאטרון פוקס ברוין בלוס אנג'לס, והופץ ברחבי ארצות הברית ב-16 ביוני 2017, תאריך יום הולדתו ה-46 של טופאק.
דמטריוס שיפ ג'וניור - טופאק שאקור
דנאי גורירה - אפני שאקור, אמו של טופאק.
פעילה פוליטית וחברה במפלגת הפנתרים השחורים.
לורן כהן - ליילה שטיינברג, המנטור של טופאק.
ג'יימי הקטור - מוטולו שאקור, אביו החורג של טופאק.
אנני אילונזה - קידדה ג'ונס, ארוסתו של טופאק בעת מותו.
ג'מאל וולארד - נוטוריוס בי.
ג'י/ביגי סמולס, ידידו לשעבר של טופאק שהופך ליריבו.
קאט גרהאם - ג'יידה פינקט, ידידה של טופאק מבית הספר בלטימור לאמנויות.
סנטנה - שוג נייט, מפיק תקליטים.
גרייס גיבסון - פיית' אוונס, זמרת ואשתו של ביגי סמולס.
ליאן אמאדו - אנג'י מרטינז, אישיות רדיו, ראפרית ושחקנית.
מין, יאנג נובל ומאני-בי מופיעים בתפקיד עצמם.
סטפון וושינגטון, כריס קלארק, ג'ונל יאנג, ג'רמל הווארד, אזאד ארנאו, ג'ארט אליס, ריאן לורנס, ג'יימס האטר השלישי, ג'רמיין קרטר והרולד מור מגלמים את דמויותיהם של פאף דאדי, שוק ג'י, ריי לוב, מופרים שאקור, דאז דילינגר, סנופ דוג, טריץ', יאקי קדאפי, חוסיין פתאל וד"ר דרה, בהתאמה.
טופאש שאהין (בטורקית: Tofaş Şahin) היא מכונית משפחתית, 4 דלתות סדאן, 5 מושבים, אשר יוצרה במצרים על ידי יצרנית הרכב המצרית נסר, בין השנים 1981–2010.
בנוסף יוצר דגם ה-"טופאש שאהין" בטורקיה ובאתיופיה.
דגם ה-"טופאש שאהין" יוצר בטורקיה על ידי יצרן הרכב הטורקי "TOFAŞ Türk Otomobil Fabrikası A.Ş", ברישיון קונצרן הרכב האיטלקי פיאט.
דגם ה-"טופאש שאהין" התבסס על דגם "פיאט 131".
בטורקיה יוצר הדגם, בנוסף לגרסת הסדאן, בגרסת סטיישן "Tofas Kartal".
דגמי "טופאש שאהין" שיוצרו במצרים
מדינות בהן יוצר דגם "טופאש שאהין" ברישיון "פיאט"
טורקיה - יוצר על ידי יצרן הרכב הטורקי "TOFAŞ Türk Otomobil Fabrikası A.Ş"
מצרים - יוצר על ידי יצרן הרכב במצרי נסר
| שם = טופה אושין
| שם בשפת המקור = Tope Oshin
| מקום לידה = לאגוס שבניגריה
|עיסוק = במאית, מפיקה, מנהלת ליהוק, שחקנית
|השכלה = אוניברסיטת המדינה של לאגוס, בית הספר לקולנוע קולורדו בקולג' הקהילתי אורורה
טופה אושין היא במאית קולנוע וטלוויזיה, מפיקה ומלהקת ניגרית.
ב-2015 בחר בה מגזין Pulse הניגרי לאחת מ-"9 במאיות קולנוע שאתה צריך להכיר" בתעשיית הקולנוע בניגריה ("נוליווד").
במרץ 2018, כחלק מחודש היסטוריית הנשים , הוצגה אושין על ידי אתר OkayAfrica כאחת מ-"100 נשות אוקיי" (Okay100 Women).
הקמפיין האינטראקטיבי חוגג נשים יוצאות דופן מאפריקה החיות ביבשת ובפזורה ויוצרות גלים במגוון רחב של תעשיות, תוך כדי השפעה חיובית על הקהילות שלהן ועל העולם כולו.
טופה אושין נולדה למשפחה נוצרית אדוקה.
בתור ילדה עסקה בציור, בשירה ובריקוד, והיו לה שאיפות להיות ציירת.
היא למדה כלכלה באוניברסיטת אילורין , באילורין שבמדינת קווארה , אבל עזבה את הקורס על מנת ללמוד מינהל ציבורי ולאחר מכן אמנות התיאטרון והפקת קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת המדינה של לאגוס .
טופה אושין החלה להתעניין יותר בקולנוע ומאוחר יותר למדה במגמת בימוי בבית הספר לקולנוע קולורדו (Colorado Film School) של המכללה הקהילתית של אורורה בדנוור.
טופה אושין, שהייתה שחקנית כבר 12 שנים, למשל בסרטים כמו Relentless משנת 2010, עברה לעסוק בבימוי סרטים, ושימשה עוזרת במאי בסרט The Apprentice Africa .
מאז הפכה לידועה בשל בימוין של דרמות ואופרות סבון טלוויזיוניות באפריקה כגון Hush ("הס"), Hotel Majestic ("מלון מג'סטיק"), Tinsel (; "נצנצים") והעונה השישית של Shuga בערוץ MTV.
אף על פי שהיא ביימה מספר סרטים קצרים בעלי סגנון מופנם כגון The Young Smoker ("המעשן הצעיר"), Till Death Do Us Part ("עד שהמוות יפריד בינינו"), New Horizons ("אופקים חדשים") ו-Ireti.
היא ידועה גם בשל הסרט Journey to Self (; "מסע לעצמי"), והסרט New Money ("כסף חדש") שיצא במרץ 2018.
אושין הפיקה כמה סרטים משוברי הקופות הגדולים בניגריה, כולל הסרט הרומנטי משנת 2015 Fifty (; "חמישים").
הסרט עוסק באישה בת חמישים המתגוררת בעיר לאגוס, ושבר את כל שיאי ההכנסות לאחר יציאתו לאור בדצמבר 2015; רווחיו היו 20 מיליון דולר ניגרי בסוף השבוע הראשון ליציאתו.
סרט נוסף שהפיקה הוא The Wedding Party 2 (; "מסיבת החתונה 2"), שרווחיו הם הגדולים ביותר בתולדות הקולנוע הניגרי (נכון ל-2018).
ב-2016 היא הפיקה וביימה סרט דוקומנטרי בשם Amaka's Kin: The Women Of Nollywood ("שארי הבשר של אמאקה: הנשים של נוליווד"), לזכרה של אשת הקולנוע המשפיעה אמאקה איגווה , שמתה בשנת 2014. הסרט הדוקומנטרי עוסק בבעיות שבהן נתקלות במאיות בניגריה, העובדות בתעשייה שבשליטת גברים.
כהמשך לסרט הדוקומנטרי, ב-2017, כחלק מפרויקט 100 הנשים של ה-BBC (BBC 100 Women), טופה אושין חגגה את הדור החדש של במאיות ההולכות וכובשות את נוליווד, על ידי הצגת סרט דוקומנטרי, שעלה ב-BBC, ששמו Nigeria - Shooting It Like A Woman ("ניגריה - לצלם את זה כמו אישה").
מלבד הסרט הדוקומנטרי שביימה עבור ה-BBC, סרטה הקודם של טופה אושין על נשים בנוליווד השפיע גם הוא על תוכניות טלוויזיה ויצירות ספרותיות דומות רבות, כולל הספר Ladies Calling the Shots של ניראן אדדוקון (Niran Adedokun).
מלבד קריירת הבימוי וההפקה, אושין מנהלת קריירה משגשגת בתור מנהלת ליהוק למספר מיזמי קולנוע וטלוויזיה, כולל כל שלוש העונות הניגריות של סדרת הדרמה Shuga של MTV Staying Alive Foundation.
בשנים 2015 ו-2017, הוזמנה טופה אושין לשמש כשופטת בטקס פרסי האמי הבין-לאומי (International Emmy Award) לתוכניות טלוויזיה מחוץ לארצות הברית.
2013 - Love and War (סרט טלוויזיה).
במאית, מפיקה, מנהלת ליהוק ותסריטאית
2017 - Ever After (סרט טלוויזיה).
2017 - BattleGround (טלנובלה, קדם הפקה).
טופאן הרירוד (בפרסית/פאשטו: طوفان هریرود) או סערת הרירוד היא קבוצת כדורגל אפגנית, המשחקת בליגת העל האפגנית.
היא הוקמה באוגוסט 2012, עם הקמתה של ליגת העל האפגנית ושחקניה נבחרו באמצעות מופע ליהוקים בשם מיידאן-י סבז (המגרש הירוק).
המועדון, שבסיסו בעיר הראת, מייצג את המחוזות הראת, פרא, ע'ור ובדע'ס באזור המערבי של אפגניסטן.
טופאן הרירוד זכתה באליפות העונה הראשונה בליגת העל אחרי שניצחה את סימורג אלבורז 1–2, בגמר ליגת העל האפגנית ב-2012 והשיגה את תואר האליפות השני והשלישי שלה נגד שאהין אסמיה בגמר ליגת העל האפגנית של 2018 וגמר הפרמייר ליג האפגני של 2019 בניצחון 0–1 בתוספת הזמן.
טופ דואוג אנטרטיינמנט הוא חברת תקליטים עצמאית אמריקאית שנוסדה בשנת 2004 על ידי המנכ"ל אנתוני "טופ דואוג" טיפית'.
דייב פריי ופאנץ' הם שניהם נשיאי ה-TDE.
כרגע חתומים על בחברה עשרה אמנים: אמני הדגל של הלייבל, חברי הבלאק היפי, ג'יי רוק, אב-סול וסקולבוי קיו, וכן אייזיאה רשאד, סיזה, לאנס סקיווילקר, סיר, Reason ו-זאקרי.
החברה כוללת גם חטיבת ייצור הכוללת את Digi + Phonics, THC, King Blue ודרק עלי ("MixedByAli").
טופו צ'יקו (בספרדית: Topo Chico) הוא מותג של מים מינרליים מבעבעים.
מקורם של מי טופו צ'יקו בחברה שנוסדה ב-1895 במונטריי שבמקסיקו.
המשקה שואב את שמו מההר סרו דל טופו צ'יקו הסמוך למונטריי.
ב-2017 רכשה קוקה קולה את טופו צ'יקו תמורת סכום של 220 מיליון דולר והביאה להרחיב את השוק שלו ולהגדיל את הפופולריות שלו, שבמקור הצטמצמה לצפון מקסיקו ולטקסס, לרחבי ארצות הברית כולו.
המשקה זוכה למעמד של משקה קאלט (פולחן).
ראנץ' ווטר הוא קוקטייל המבוסס על טקילה, מיץ ליים וטופו צ'יקו שנמזגים על קרח.
בספטמבר 2020 התפרסם שלראשונה בתולדות החברה מתכוונת קוקה קולה לשתף פעולה עם תאגיד מולסון קורס ליצירת משקה אלכוהולי על בסיס סלרי ומי טופו צ'יקו.
טופאי (בטהיטית: Tūpai) הוא אטול הנמצא באיי החברה שבפולינזיה הצרפתית.
האי נמצא 19 ק"מ מצפון לבורה בורה ומשתייכת לאיי ליוארד המערביים (צרפתית: Îles Sous-le-vent).