tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"שבע האחיות" הם שבעה גורדי שחקים שהוקמו ברחבי מוסקבה מ-1947 ועד 1953. הם היוו השראה להקמתם של גורדי שחקים סובייטיים במספר ערי בירה נוספות של מדינות קומוניסטית (במיוחד ב-"גוש המזרחי" של מזרח אירופה, כגון "ארמון התרבות והמדע" של ורשה).
מבנים אלו נועדו להראות את שליטתה של ברית המועצות על מדינות אלו ונועדו להוות תחליף לסגנון גורדי השחקים האמריקאיים שהיו מנוגדים לאידאולוגיה הקומוניסטית.
גורד השחקים הראשון במוסקבה שממנו קיבל סטלין השראה לבנייתם של גורדי שחקים נוספים היה הבניין הראשי של אוניברסיטת מוסקבה, שהוקם בתחילת שנות ה-50. לאחריו הוקמו גורדי שחקים נוספים בסגנון זה של "עוגת חתונה", במוסקבה ובמדינות קומוניסטיות אחרות.
מחוז קלנגלה (באנגלית, בסוואהילי: Kalangala; מכונה גם: Ssesse, בעברית: ססה) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה.
בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלנגלה.
בשנת 1989 עוד היה המחוז נפה במחוז מאסאקה.
בשנת 1996 התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי.
מחוז קלנגלה הוא ארכיפלג בצפון מערב אגם ויקטוריה.
הארכיפלג מונה 84 איים הנקראים איי ססה, מתוכם רק 43 איים מיושבים.
4.8% משטח המחוז הם יבשה והשאר מכוסה מים.
מכיוון שהמחוז אינו מחובר יבשתית לשאר המדינה, קיים מערך סירות ומעבורות שמאפשר גישה בין המחוז לשאר חלקי המדינה.
המחוז גובל במחזות ואקיסו ומפיגי מצפון, במחוז מוקונו מצפון מזרח, בטנזניה מדרום, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז מאסאקה ממערב ובמחוז קלונגו מצפון מערב.
מטה המחוז יושב במחוז ואקיסו.
עיר הבירה של המחוז יושבת באי הגדול ביותר במחוז, בוגלה, שגודלו 296 קמ"ר.
רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג, כאשר דייגי המחוז מהגרים אחרי התזוזות העונתיות של הדגים.
ענפי כלכלה מרכזיים נוספים של תושבי המחוז הם תיירות, בזכות החופים השקטים ויערות הגשם הטרופיים של המחוז, המהווים גורם משיכה לתיירים מקומיים וזרים, וחקלאות, בדגש על סחר בעצים.
המשק החי במחוז מורכב מעזים, צאן, עופות, ברווזים וחזירים.
במחוז קלנגלה יש מזג-אוויר לח.
כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא בין 1,125 ל-2,250 מ"מ.
עונת הגשמים מגיעה לשיאה בחודשים מרץ עד מאי, ואוקטובר עד נובמבר.
קצב גידול האוכלוסייה הוא 6.8% בשנה.
בדומה למדינות נוספות ביבשת אפריקה, שכיחות נגיף האיידס במחוז גבוהה, וככה"נ כשליש מתושבי האי נושאים את הנגיף.
קלנועית היא כלי רכב חשמלי קטן לנוסע אחד או שניים, המשמש בעיקר לניידות בסביבה הקרובה.
כלי הרכב מתאפיין במבנה בעל שלושה או ארבעה גלגלים, בעל רצפה ובעל כידון או הגה (בניגוד למרבית כיסאות הגלגלים הממונעים), הקל באופן משמעותי ממכונית.
יש המחשיבים גם כיסא גלגלים ממונע דמוי קטנוע לקלנועית.
קלנועיות רבות משמשות כפריט טכנולוגיה מסייעת, החוסך מאנשים מוגבלי תנועה הליכה למרחקים ארוכים, ברשות הרבים.
במסדרונות של מבני ציבור גדולים כמו בתי חולים ונמלי תעופה ובקניונים עשויות להיות קלנועיות עם נהג מקומי שמסיעות לקוחות כבדי תנועה.
השם "קלנועית", צירוף המילים קל-נועית, הוא מותג של כלי רכב חשמליים מתוצרת חברת "אפיקים רכב חשמלי – אגודה שיתופית יצרנית חקלאית בע"מ", המיועדים לסייע לאנשים מוגבלי תנועה .
למרות קיומו של סימן המסחר, השם "קלנועית" הפך בשפה העברית לשם גנרי של כל כלי רכב חשמלי לסיוע אנשים מוגבלי תנועה.
נכון להיום, אין שם רשמי בעברית לכלי הרכב מלבד השם הגנרי.
הקלנועית הראשונה היא של חברת SEARS האמריקאית משנת 1954. לאחר מכן פותחה קלנועית גם על-ידי אלאן ר.
טיים בשנת 1968 בבריג'פורט, מישיגן.
מה שהניע את אלאן לייצר כלי רכב שכזה היה הרצון לעזור לבן משפחה שחלה בטרשת נפוצה.
הכלי המסייע החשמלי הראשון נבנה בביתו של אלאן טיים, הדגם נקרא "אמיגו" והוא היה בעל הנעה קדמית בלבד.
בהמשך, "אמיגו", Amigo Mobility International Inc, הפכה לחברת קלנועית וכיסאות גלגלים חשמליים דמויי קטנוע.
קלנועית מופעלת בדרך כלל על ידי סוללות.
סוללה אחת או שתיים מאוחסנות על הרכב ונטענות על ידי מטען מתקע חשמל רגיל.
ישנם מדינות בהם יש גם קלנועיות המופעלות על ידי דלק, אולם רובם מוחלפים במהירות על ידי המודלים החשמליים.
ישנן קלנועיות בעלות הנעה קדמית ובעלות הנעה אחורית.
קלנועית בעל הנעה קדמית הוא בדרך כלל קטן יותר מבעל הנעה אחורית.
קיימות קלנועיות קטנות ליחיד ברוחב של 60–70 סנטימטר וקלנועיות לזוג נוסעים ברוחב של 94 סנטימטר.
בקלנועית ישנה ידית המותקנת על מוט ההיגוי עם הוראות לנסיעה קדימה, אחורה וכפתור שליטה במהירות הנסיעה.
נסיעה קדימה ואחורה נשלטים על ידי לחצני בוהן, לחצני אצבעות או מתג.
הקלנועית גדולה יותר מכיסא גלגלים ועל כן הן מתאים פחות לשימוש ביתי.
לעומת זאת, עבור אנשים ללא גמישות ידיים/כתפיים הנחוץ לשימוש בכיסא גלגלים, הם קלים יותר לשליטה.
סיבוב הכיסא של הקלנועית הוא בדרך כלל קל יותר מאשר הזזת תומכות הרגל של רוב כיסאות הגלגלים הרגילים.
קלנועית יעילה גם לאנשים בעלי שיתוק מערכתי או כללי (בעיות עורקים, ריאות, בעלי דלקות הפרקים או השמנת יתר), שעדין יכולים לעמוד, ללכת מספר צעדים או לשבת ללא צורך בתמיכה, ולהם יכולת שליטה במוט ההיגוי ובידיות השליטה.
לקלנועית יש פחות נקודות אחיזה לגוף, כמו משענת ראש או משענת רגליים מאשר לכיסא גלגלים.
גורם עיקרי המשפיע על פופולריות הקלנועית הוא שהיא אינה נראית ככיסא גלגלים אלא דומה יותר לקטנוע.
בנוסף, קלנועית הוא בדרך כלל זול יותר מכיסאות גלגלים ממונעים ולכן הן נתפסים כאלטרנטיבה מועדפת.
בשנת 2006 תוקנו תקנות התעבורה לקבוע לקלנועית פטור מרישוי ולנוהג בו פטור מרישיון נהיגה.
כן קובעות התקנות שהנהיגה בקלנועית מותרת רק מגיל 14 ומעלה, למעט נכים ואוסרת על נהיגה בה בכביש, אלא אם המדרכה אינה מאפשרת נהיגה וכן בתחומי מושב או קיבוץ.
לכן, גם לפי תקנות התעבורה, קלנועית שונה מאופן מהותי מכיסא גלגלים ממונע.
על פי התיקון, קלנועית מוגדרת:
רכב מנועי בעל שלושה או ארבעה גלגלים המונע באמצעות מנוע חשמלי שנתקיימו בו כל אלה:
רוחבו הכולל אינו עולה על מטר אחד;
ההיגוי שבו נעשה באמצעות כידון או מוט היגוי בלבד;
הוא מיועד לנוסע אחד או שניים בלבד;
מהירות נסיעתו המרבית המתוכננת על ידי יצרנו אינה עולה על 12 קילומטר לשעה;
הוא עומד בדרישות תקן ישראלי ת"י 1279 חלק 2 כיסאות גלגלים: כיסאות גלגלים מונעים חשמלית קלנועיות והמטענים שלהם;
הוא עומד בדרישות טכניות נוספות המפורטות בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד.
מבחינה הלכתית, התעוררה השאלה בקרב הציבור הדתי-מסורתי האם מותר לעשות שימוש ברכב חשמלי מסייע בשבתות וחגים.
מכון 'צומת', מצאו פתרון טכני-הלכתי המאפשר לציבור זה לעשות שימוש ברכב גם בשבתות ובחגים תוך שמירה על ההלכה באמצעות מנגנון מיוחד שפותח בהתבסס על שתי הלכות:
'גרמא' - הפעלת דברים בצורה עקיפה.
'שינוי הזרם הרציף' - המנגנון המשאיר בעצם את הרכב פועל לאורך השבת והחג בזרם נמוך כך שכל שעל הנהג לעשות זה רק לשנות את עוצמת הזרם, אך לא להפעילו מחדש.
בית המשפט המחוזי בתל אביב קבע שקלנועית אינו נחשב רכב מנועי לעניין חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, ולכן מי שנפגע בתאונת דרכים בעת שנהג או נסע בו זכאי לפיצוי מהביטוח של בעל הרכב הפוגע.
על פי פסיקה של השופט רם וינוגרד מבית משפט השלום בירושלים, כלל זה תקף גם לתאונות שאירעו לפני הוספת הרכב לתקנות התעבורה בשנת 2006.
קלע, או שוטינג גארד היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם כ"עמדה מספר 2" או "סקנד-גארד".
לרוב, הקלע גבוה מרכז הקבוצה ונמוך מהסמול פורוורד, וגובהו בין 1.91 ל-2.01 מטרים.
מייקל ג'ורדן נחשב לפי דעת רבים לשחקן והקלע הטוב בהיסטוריה.
באופן מסורתי תפקידו העיקרי של הקלע, כפי שרומז שמו, הוא לקלוע נקודות.
לרוב, הקלע ניחן באתלטיות, זריזות ויכולת קליעה המאפשרים לו לקלוע במגוון דרכים שונות, כולל קליעה מעבר לקשת השלוש, קליעה מחצי מרחק, קליעה מכדרור או ממסירה, חדירה לסל וקליעה בקרבת הסל בצעד וחצי או הטבעה.
הקלע גם מחזיק ביכולות כדרור ומסירה טובות, מאחר שהרכז נקלע פעמים רבות לשמירה כפולה של היריבה, ונאלץ למסור לקלע שנדרש לנהל את ההתקפה.
בגלל מגוון הכישורים ההתקפיים הנדרשים מהקלע, לעיתים קרובות הוא משמש כמרכז המערך ההתקפי של קבוצתו.
לצד חשיבותו ההתקפית של הקלע בקבוצה, ישנו משקל רב גם ליכולותיו ההגנתיות, מאחר שהוא נדרש לשמור בדרך כלל על הקלע היריב.
ישנם קלעים הזוכים לתפקיד משמעותי בקבוצתם למרות מוגבלותם ההתקפית, ובזכות יכולתם להצר את צעדיו של הקלע מהקבוצה היריבה, כדוגמת טוני אלן, אימאן שאמפרט, תאבו ספולושה, ראג'ה בל, דאג כריסטי, מייקל קופר ודניס ג'ונסון.
בישראל ידוע הקלע דריק שארפ שהצטיין ביכולתו ההגנתית ובקליעה לשלוש.
קלעי עבר בולטים כוללים את ג'רי וסט, האל גריר, סם ג'ונס, פיט מרוויץ', דראז'ן פטרוביץ', קלייד דרקסלר, מייקל ג'ורדן, רג'י מילר, קובי בראיינט, וריי אלן.
בין הקלעים הבולטים כיום אפשר לציין את ג'יימס הארדן, קליי תומפסון, וחואן קרלוס נבארו.
במקרים מסוימים אמון הקלע גם על מלאכת הובלת הכדור, לצד הרכז; שחקן כזה מכונה "קומבו גארד".
הקומבו גארדים בדרך כלל נמוכים יחסית לקלעים, והם מסוגלים לשחק בשתי עמדות הגארד ביעילות.
דוגמאות לשחקנים הנחשבים כ"קומבו גארדים" הם אריק בלדסו, טייריק אוונס, מונטה אליס, ג'מאל קרופורד, ג'ייסון טרי, אלן אייברסון וארל מונרו.
כמו כן קיים המונח "סווינגמן" , המכונה גם "גארד-פורוורד" או "שחקן כנף", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הקלע והן בעמדת הסמול פורוורד.
שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', לברון ג'יימס, פול פירס, אנדרה איגודלה, אנדרו ויגינס, דמאר דרוזן ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין, טרייסי מקגריידי ווינס קרטר.
קלנדיה (בערבית قلنديا - קלנדיא או قلنديه - קלנדיה) הוא כפר ערבי באזור עטרות בצפון ירושלים וכן מחנה פליטים פלסטינים סמוך.
בין הכפר המקורי שאוכלוסייתו כאלף תושבים לבין מחנה הפליטים שבו אוכלוסייה של כ-10,000 איש, חוצצים שדה התעופה עטרות וכביש ירושלים-רמאללה.
הן הכפר קלנדיה והן מחנה הפליטים נכללים בשטחי הרשות הפלסטינית ומחוץ לגדר ההפרדה.
בצד מחנה הפליטים פועל מעבר קלנדיה, אחד המרכזיים והחשובים במעברים לאורך גדר ההפרדה, ובו מתנקזת מרבית התנועה הפלסטינית בין ירושלים ורמאללה.
"קלנדיה" הוא גם השם הערבי של אזור עטרות כולו, ושמו הערבי של שדה התעופה עטרות.
עד 1967 היה זה שמו הרשמי של שדה התעופה.
עדויות כתובות לקיומו של כפר במקום בשם קלנדריה (Calandria), שאוכלוסייתו נוצרית, ניתן למצוא החל מן התקופה הצלבנית.
הכפר נזכר כאחד מ-21 כפרים שהוענקו כפייף על ידי מלך ירושלים גוטפריד מבויון לכוהני הקבר הקדוש.
לאחר הכיבוש העות'מאני נמנתה קלנדיה במפקד אוכלוסין שנערך ב-1596 כאחד מכפרי נפת אל-קודס, וצוין שאוכלוסייתו מונה 15 בתי אב, כולם מוסלמים, המתפרנסים מגידול חיטה, שעורה, זיתים, ומכוורנות.
לקראת שנות העשרים של המאה ה-20 החלה התיישבות יהודית על אדמות שנקנו מן הכפר קלנדיה.
מפקד האוכלוסין הבריטי בשנת 1922 מונה בקלנדיה אוכלוסייה של 122 מוסלמים ו-22 יהודים.
ב-1923 התרחב היישוב היהודי והתארגן כמושב עובדים בשם עטרות.
במאורעות תרפ"ט התקיימו שתי התקפות מכיוון קלנדיה לעבר עטרות, שבוצעו בידי ערביי הסביבה.
גם במהלך המרד הערבי הגדול הותקפה עטרות מכיוון קלנדיה.
בסיום מלחמת העצמאות עברה קלנדיה, יחד עם אדמות עטרות ושדה התעופה קלנדיה שלצידה, לשליטת ממלכת ירדן כחלק מיהודה ושומרון.
ב-1949 הוקם מחנה פליטים בצד הכפר ושדה התעופה.
במלחמת ששת הימים כבשה ישראל את קלנדיה וסביבותיה עם יתר שטחי יהודה ושומרון, וגבולה המוניציפלי החדש של ירושלים שורטט כך שיכלול את שדה התעופה קלנדיה תוך שהוא מותיר את הכפר (ממערבו) ואת מחנה הפליטים (ממזרחו) מחוץ לשטח העיר.
בהסכמי אוסלו ב-1993 נכלל הכפר קלנדיה בשטחי הרשות הפלסטינית.
המחנה נוסד בשנת 1949 על שטח של 353 דונם בצד כביש ירושלים-רמאללה, כ-10 ק"מ מצפון לירושלים וכ-5 ק"מ מדרום לרמאללה, בסמוך לקצהו המזרחי של מסלול הנחיתה בשדה התעופה קלנדיה.
במקום יושבו פליטים פלסטינים מירושלים ומכפרי הסביבה, שבתיהם נותרו בצד הישראלי של קווי שביתת הנשק.
במלחמת ששת הימים ב-1967 נכבש אזור קלנדיה בידי צה"ל יחד עם יתר שטחי יהודה ושומרון, וגבולות ירושלים הישראלית הורחבו לכלול את שדה התעופה עטרות שיועד להיות נמל התעופה הבינלאומי של ירושלים, יחד עם שכונת כפר עקב הממוקמת מצפון לשדה התעופה, אך שטח מחנה הפליטים קלנדיה לא נכלל בסיפוח זה.
בדומה למחנות פליטים פלסטיניים אחרים, תנאי החיים במחנה ירודים והוא סובל מצפיפות, עוני והזנחה.
ארגון אונר"א, סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם, פועל במחנה לאספקת שירותי רווחה, חינוך ובריאות מינימליים.
על פי נתוני אונר"א, מנתה אוכלוסיית המחנה בדצמבר 2006, 10,759 נפשות, מהם 2,800 תלמידי בתי ספר.
על פי הסכמי אוסלו נכלל מחנה קלנדיה כ"שטח C" – היינו, בשליטה אזרחית וביטחונית ישראלית.
מיקומו האסטרטגי בנקודה הצפונית ביותר של ירושלים, על הדרך הראשית ירושלים-רמאללה ובעמדת שליטה על שדה התעופה של ירושלים, הפך אותו מוקד קבוע למתיחות, תופעה שהתעצמה עם פרוץ האינתיפאדה השנייה.
החל מ-2001 הפך מחסום הביקורת המאולתר במקום למסוף מעבר קבוע שמטרתו בקרת והגבלת כניסת פלסטינים מרמאללה למזרח ירושלים.
במחסום נתפסו לאורך השנים חשודים רבים בכוונה לבצע פעילות טרור בישראל.
כן התבצעו באזור המחסום ניסיונות רבים לפגוע בחיילים ובשוטרים שמאיישים את המחסום, בין השאר בירי, בדקירה ובדריסה.
אלן קֶלסי גראמר הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי.
נודע בעיקר בזכות הופעתו, בתפקיד הפסיכיאטר פרייז'ר קריין בתוכניות "חופשי על הבר" ו"פרייז'ר"; זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב ובחמישה פרסי אמי.
גראמר היה מועמד למספר זכיות בפרס אמי, כולל אחת על גילום דמותו בשלוש סדרות קומיות שונות (בנוסף לשתיים שהוזכרו, הוא התארח גם בסדרה "כנפיים)".
בנוסף, השתתף גראמר גם בתוכניתו של הקומיקאי ג'ון לרוקט (המופע של ג'ון לרוקט) ושימש גם כמפיק טלוויזיוני, כותב, במאי וכן כמדבב.
הוא זכה לשבחים רבים על דיבובו של "בוב העוזר" בתוכנית משפחת סימפסון.
גראמר נולד באיי הבתולה של ארצות הברית באי סנט תומאס, בנם של סאלי גראמר (לבית קרנמר), זמרת, ופרנק אלן גראמר ג'וניור, מוזיקאי ובעלי בית קפה ובר המסעדה בשם "המקום של גרייר".
למד משחק וזמרה בתיכון ובילה שנתיים בלימודים בבית הספר ג'וליארד לאומנויות הבמה.
גראמר הושעה מבית הספר כעבור שנתיים בשל בעיות משמעת.
הוריו של גראמר התגרשו כשהיה בן שנתיים וגראמר גדל בניו ג'רזי אצל אימו וסבו (שנפטר עוד לפני מלאו לגראמר 10 שנים).
את חיי משפחת גראמר פקדו טרגדיות.
בשנת 1968 נורה למוות אביו של גראמר, במדשאה הקדמית של ביתו.
עד מותו ראה גראמר את אביו פעמיים בלבד (מאז גירושיו מאימו).
בשנת 1975 נאנסה ונרצחה אחותו הצעירה של גראמר, קרן, לאחר שנחטפה מחוץ למסעדת לובסטרים בקולורדו ספרינגס, קולורדו, שם עבד החבר שלה.
גראמר נשבע למנוע את חנינתו של הרוצח פרדי לי גלן ואכן בשנת 2009 נדחה שחרורו המוקדם בשל מכתב שכתב גראמר לחברי ועדת השיחרורים.
בשנת 1980 נהרגו שני אחיו למחצה של גראמר, עימם היה בקשר מצוין, בתאונת צלילה, כשהותקפו בידי כריש.
גראמר היה נשוי 3 פעמים.
נישואיו הראשונים היו למדריכת הריקודים דורין אלדרמן, ונמשכו בין השנים 1982 ל-1990. לזוג נולדה בת אחת, ספנסר גראמר (נולדה ב-9 באוקטובר 1983), שגם היא, כמו אביה, שחקנית שהשתתפה בעבר באופרת הסבון "As The World Turns" של רשת CBS וכיום משחקת בסדרה גריק של רשת ABC.
נישואיו השניים, אשר נמשכו במשך שנה אחת (1992) היו לחשפנית לי-אן קשאני.
במהלך נישואין אלה, ב-15 בפברואר 1992, נולדה לגראמר ילדה מחוץ לנישואין, כתוצאה מיחסיו עם מעצבת השיער והפנים, ברי באקנר.
בשנת 1994 הכיר גראמר את תמי אלכסנדר בת ה-28, בבר במנהטן ביץ' בקליפורניה.
השניים הצטלמו על עטיפת המגזין פיפל בסוף אותה שנה, כשהודיעו על אירוסיהם.
השניים נפרדו במהלך שנת 1995.
בשנת 1997 נשא גראמר לאישה את קמיל דונטצ'י, לשעבר דוגמנית עירום במגזין פלייבוי, אותה פגש במהלך פגישה עיוורת בשנת 1996. לשניים נולדו מאם פונדקאית בת ב-24 באוקטובר 2001 ובן ב-28 באוגוסט 2004. השניים רכשו בתים רבים במקומות שונים בארצות הברית, בתים אשר נכללו ברשימות של מגזינים לאדריכלות.
ב-14 ביוני 2010 הגיעו השניים יחד לטקס חלוקת פרס הטוני, ומספר שבועות מאוחר יותר, ב-1 ביולי 2010, הגישה דונטצ'י לבית המשפט תביעת גירושין בטענה לחילוקי דעות בלתי ניתנים ליישוב, ובפברואר 2011 הושלם תהליך הגירושין.
ב-25 בפברואר 2011 גראמר התחתן עם קייט וולש.
בסוף מאי 2008 אושפז גראמר לאחר התקף לב שאירע בזמן חתירה בסירת-פדלים יחד עם אשתו, קמיל.
הוא שוחרר חמישה ימים לאחר מכן.
בראיון שערך עמו העיתון היומי "Entertainment Tonight", שבעה שבועות מאוחר יותר, טען גראמר כי אף-על-פי שדוברו הודיע על "התקף לב מתון", התקף הלב היה קשה ממה שתואר וגראמר היה נתון בסכנת חיים כאשר ליבו הפסיק לפעום.
גראמר האשים את רשת "Fox" בכך שביטול תוכניתו "בחזרה אליכם" הוא זה שהביא להתקף הלב.
גראמר סיפר כי "זאת הייתה תקופה מאוד לחוצה בשבילי והייתי מופתע לגלות שהתוכנית בוטלה.
אבל כמו שאומרים: מה שלא הורג אותך, אפילו אם הוא כמעט הורג אותך, מחשל אותך".
בסוף יוני 2008, אושפז גראמר בבית חולים בניו יורק לאחר שהתעלף.
דובר מטעמו ציין שהדבר נבע בשל תגובה לאחת התרופות שגראמר נטל.
ב-28 באוקטובר 2025 עידכן גראמר בריאיון, שלו ולאשתו נולד ילד רביעי משותף.
לגרמר יש ארבעה ילדים נוספים מקשרים קודמים, ובסך הכל 8 ילדים.
גראמר היה מעורב בכמה משפטים:
בשנת 1995 הוגשה נגדו תלונה על ידי חברתו לשעבר שרלט ליים, בגין הכפשת אופייה וחדירה לפרטיותה, וזאת בשל חומר אותו הכליל גראמר באוטוביוגרפיה שלו.
בשנת 1998 הגיש גראמר תלונה נגד "Internet Entertainment Group", חברה שסיפקה "תוכן בידורי זול" (פורנוגרפיה) ברשת האינטרנט.
בתלונתו טען גראמר כי החברה גנבה מביתו קלטת המתעדת קיום יחסי מין שלו עם אישה.
החברה השיבה לטענה כי אין בידיה כל קלטת כזו ולבסוף התביעה נמשכה.
נשיא החברה סת' ורשבסקי אמר בריאיון לניו יורק פוסט: "יש בידנו קלטת אחרת של גראמר, אבל אין לנו שום כוונה להעלות אותה לרשת.
אנחנו עדיין בשלב של הערכת שוויה".
בתגובה התראיין גראמר למגזין הגברים "מקסים": "בין אם אתה סלבריטי או סתם טיפוס נאלח עם מצלמת וידאו - אתה לא מבין שאסור לך לעשות דבר כזה (קלטת סקס, הערת העורך).
אז אתה מצטלם וזורק את הקלטת באיזה ארון חשוך עד שהחברה שלך שנזכרת בזה בגלל שהיא לא מפורסמת ואתה כן.
אבל אם אתה לא מוכן לקבל את העונש, אל תעשה את הפשע".
באוגוסט 2008, בראדלי בלקמן, עוזרו לשעבר של הנשיא ג'ורג' בוש הבן, טען כי חלק מהתסריט ותהליך השיווק של הסרט "אולי תתבגר", בכיכובו של גראמר, מבוסס על תסריט שהוא עצמו כתב.
התביעה טענה כי תסריט בשם "קדימה נובמבר" שנכתב על ידי בלקמן והועבר לידי גראמר בשנת 2006, על מנת שגראמר יפתח אותו לסרט בו הוא יככב כנשיא רפובליקני, הוא הבסיס לתפקידו הדומה של גראמר בסרט "אולי תתבגר" שעלה לאקרנים באוגוסט 2008. דוברו של גראמר טען כי הדבריו טיפשיים ולא ראויים להתייחסות.
גראמר החל לשתות משקאות חריפים מגיל 9, ועם השנים הפך לצרכן קבוע של אלכוהול.
בשנת 1988 הוא נידון ל-30 ימים בכלא בגין נהיגה בשכרות והחזקת קוקאין.
הוא נעצר שוב בגין החזקת קוקאין בשנת 1990 ונשפט ל-3 שנים בפיקוח של קצין מבחן, קנס של 500 דולר ו-300 שעות של עבודות שירות.
בשנת 1991 קיבל הארכה של שנתיים לתקופת המבחן שלו לאחר שהשתמש בקוקאין.
בשנת 1996 התהפך גראמר במכוניתו בשל נהיגה בשכרות; כתוצאה מהתאונה, אשפז עצמו גראמר למשך 30 יום במוסד הגמילה של בטי פורד.
גראמר הוא חבר המפלגה הרפובליקנית בארצות הברית והוא הביע התעניינות בהתמודדות לקונגרס האמריקאי באחד הימים.
גראמר אף היה אורח בטקס ההשבעה הראשון של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
בבחירות 2008 לראשות המפלגה הרפובליקנית תמך גראמר במועמדותו של רודולף ג'וליאני, ולאחר שזה הפסיד תמך גראמר במועמד המפלגה לנשיאות ג'ון מקיין.
בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2012 תמך גראמר במישל בקמן.
לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, גראמר הביע שוב תמיכה בדונלד טראמפ.
לאחר שעזב את בית הספר ג'וליארד, שימש גראמר במשך שלוש שנים כמתמחה בתיאטרון ה'גלובוס הישן' (Old Globe Theatre) בסן דייגו.
לאחר מכן שיחק תקופה קצרה בתיאטרון הגוטרי (Gothrie Theatre) במיניאפוליס, מינסוטה וב-1981 הופיע על במות ברודוויי בתפקיד לנוקס בהצגה "מקבת'".
במהלך ההצגה קיבל גראמר את התפקיד הראשי, לאחר שהשחקן הראשי של ההצגה, פיליפ אנגלם, פרש בשל ביקורות גרועות שקיבל.
ב-1983 הופיע גראמר בהרצה למחזה של ג'יימס לפין וסטיבן זונדהיים "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'".
במחזה זה השתתפה יחד עם גראמר גם כריסטין ברנסקי מי שמאוחר יותר, בשנת 1999, השתתפה עם גראמר בשחזור למחזה 'סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט', שגם הוא נכתב בידי סטיבן זונדהיים.
בהמשך כיכב גראמר בתפקיד קסיו בהצגה המחודשת של 'אותלו'.
באפריל 2010 הופיע גראמר במחזמר, בהצגה המחודשת של "La Caqe Aux Folles", מחזה אשר נכתב בידי ג'רמי הרמן והרווי פיירסטיין והוצג בברודוויי.
על תפקידו כג'ורג' במחזמר זה, היה גראמר מועמד לפרס הטוני בקטגוריית "השחקן הראשי במחזמר".
קריירת הטלוויזיה של גראמר החלה בראשית שנות ה-80' כאשר גילם את סטפן סמית' במיני-סדרה של רשת NBC על חייו של ג'ון קנדי.
גראמר הגיע לתודעת הציבור הרחב כשגילם את דמותו של ד"ר פרייז'ר קריין, בקומדיית המצבים של NBC "חופשי על הבר".
לאחר ירידת התוכנית "חופשי על הבר", זכתה דמותו של ד"ר פרייזר קריין בגילומו של גראמר לתוכנית ספין אוף בשם פרייז'ר.
פרייז'ר הפכה להיות אחת מתוכניות הספין-אוף המצליחות בהיסטוריית הטלוויזיה, ונמשכה 11 עונות, בהן זכתה בפרסי אמי רבים.
בסדרה, עוברת דמותו של פרייזר קריין בגילומו של גראמר לעיר הולדתו סיאטל, ובה הוא הופך למגיש מצליח של תוכנית רדיו ידועה.
במהלך עונות הסדרה מתוודעים הצופים לאופיו אנין הטעם, כישלונותיו עם נשים ויחסיו עם הסובבים אותו - אחיו ניילס, אביו, מרטין, עוזרת הבית דפני, המפיקה רוז וכן אשתו לשעבר לילית ובנו, פרדריק.
בנוסף לכיכוב בסדרה "פרייז'ר", גראמר אף החל לביים פרקים רבים בה, בעיקר החל מהעונה השישית שלה.
הופעתו של גראמר בתפקיד ד"ר פרייזר קריין במשך 20 שנים השוותה שיא בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאי, בו החזיק בזמנו ג'יימס ארניס על משחקו בסדרה Gunsmoke (בתפקיד קולונל מאט דילון, בין השנים 1955 ל-1975).
הופעתו האחרונה של גראמר בתפקיד ד"ר פרייז'ר קריין הייתה בשנת 2008 כאשר כיכב בפרסומת למשקה ד"ר פפר.
בשנת 2005, לאחר ירידת התוכנית "פרייז'ר", החל גראמר להופיע בגרסה האמריקאית של התוכנית הבריטית "קצרים" ברשת פוקס.
תפקידו של גראמר בתוכנית כלל רק קטעים בודדים בתחילתו ובסופו של כל פרק.
התוכנית נכשלה בארצות הברית וירדה מהמסך לאחר הפקת שישה פרקים בלבד, מתוכם שודרו רק ארבעה.
במקביל, הופיע גראמר בתפקיד אורח כמלאך המוות בסדרה "מדיום".
בשנת 2007 החל גראמר לככב בסדרה "בחזרה אליכם" ברשת פוקס.
הסדרה ירדה מהמסך אחרי עונה אחת בלבד.
בשנת 2009 ניסה גראמר את מזלו ברשת ABC, בסיטקום בכיכובו, "הנק", אך גם סדרה זו בוטלה לאחר מספר פרקים בשל העובדה אותה תיאר גראמר בעצמו: "למעשה זאת הייתה תוכנית לא מספיק מצחיקה".
לאורך השנים הופיע גראמר בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה רבות וכן במספר סרטי טלוויזיה.
כיום נמצא גראמר במשא ומתן על הגשת הגרסה האמריקאית של השעשועון הבריטי "די מעניין" -(Qi).
באוקטובר 2011 עלתה לשידור ברשת הכבלים STARZ סדרת הדרמה הפוליטית "בוס" (Boss), בה כיכב גראמר בתפקיד הראשי.
על תפקידו בסדרה זו זכה בינואר 2012 בפרס גלובוס הזהב.
על אף הפרסים והביקורות האוהדות, הסדרה בוטלה לאחר 2 עונות.
באוגוסט 2014 עלתה ברשת FX הסדרה הקומית "שותפים", בה מככב גרמר לצד מרטין לורנס.
הסדרה לא המשיכה לעונה נוספת.
קולו החלק והעמוק של גראמר והמבטא המיוחד שלו המשלב את המבטא האמריקאי עם זה הבריטי, הפכו אותו למתאים ביותר לעבודות דיבוב וקריינות.
בעיקר ידוע גראמר על דיבוב דמותו של "העוזר בוב" (SideShow Bob) בתוכנית משפחת סימפסון, עבודה אשר זיכתה אותו בפרס אמי על דיבוב הדמות בפרק "הבוב האיטלקי".
הוא דיבב את הדמות ב-12 פרקים שונים החל מהעונה הראשונה של הסדרה ב-1989, כאשר הפרק האחרון עד עתה אותו דיבב גראמר שודר במאי 2010.
בנוסף תרם גראמר את קולו בנאום הנשמע בפתיחת שירה של להקת הונדל'ס, "Phone Machine", ובשכתוב מחדש של השיר "גרינץ'" (המבוסס על סיפורו של ד"ר סוס) בפרק מיוחד של הסדרה "תהרוג אותי וזהו".
בקיץ 2013 דיבב את קולו של הנרי ג' ווטרנוז השלישי בסרט בית ספר למפלצות, תפקיד אותו ביצע ג'יימס קובורן במפלצות בע"מ.
בשנת 2015 דיבב את ויליאם פרנק באקלי בדוקו "האויבים הכי טובים" שעסק בעימות בין באקלי לגור וידאל בשנת 1968.
גראמר הופיע בסרטים רבים בתפקידים ראשיים ותפקידי משנה.
בשנת 2015 שיחק בסרט "בייבי, בייבי, בייבי", קומדיה רומנטית בכיכובה של ג'סיקה אלבה.
חברת ההפקות של גראמר, "Grammnet Productions", הפיקה את הסיטקומים "חברות" ו"המשחק" ברשת הטלוויזיה CW, את הדרמה "מדיום" של רשת NBC וכן פרויקטים רבים אשר בחלקם נטל גראמר חלק כשחקן וכמדובב.
גראמר הופיע בפרסומות רבות בארצות הברית וביניהן פרסומות לצ'יריוס, סוכנויות הפרסום "מרטין" ו"גקו" וכן בפרסומות שונות ליצרנית הרכב יונדאי.
גראמר זכה במספר פרסי אמי, Screen Actors Guild Awards (פרס איגוד שחקני המסך) ופרסי גלובוס הזהב על עבודתו ב"פרייז'ר".
גראמר היה האמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אמי על השתתפותו בתפקיד דמות אחת (ד"ר פרייז'ר קריין) בשלוש סדרות שונות - "חופשי על הבר", "פרייז'ר" ו"כנפיים".
גראמר זכה ב-5 פרסי אמי מתוך 14 מועמדויות, 3 פרסי גלובוס הזהב מתוך כ-9 מועמדויות, הוא זכה פעמיים ב"פרס חביב הקהל" והיה מועמד פעם אחת לפרס הבמאי המצטיין מטעם איגוד הבמאים האמריקאי על בימוי פרק ב"פרייז'ר" (2004).
כמו כן קיבל גראמר מועמדות אחת לפרס סאטורן על תפקידו בסרט "אקס-מן: המפלט האחרון" ומועמדות אחת לפרס הטוני על משחקו במחזמר "La Caqe Aux Folles".
סך הכל היה גראמר מועמד לכ-45 פרסים אישיים על שלל תפקידיו, מתוכם הוא זכה 18 פעמים.
בשנת 2001 זכה גראמר להטבעת שמו על כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
להלן רשימה של מבחר מזכיותיו של גראמר:
מיקי מאוס: היה היה בחג המולד (1999)
"קלנסי" בראון השלישי הוא שחקן ומדבב אמריקאי.
נודע בעקבות תפקידיו כקפטן ביירון הדלי ב"חומות של תקווה" זוכה פרס האוסקר, סמל זים ב"גברים בחלל", קורגן ב"איש הנצח" וכקולם של מר קראב בסדרה "בובספוג מכנסמרובע" ולקס לות'ור בסופרמן: סדרת האנימציה.
בראון נולד באורבנה, אוהיו לג'ויס ולקלרנס "באד" בראון הבן, היא פסנתרנית קונצרטים והוא איש קונגרס ויו"ר עסק משפחתי לממכר עיתונים, שאותו התחיל סבו של קלנסי, איש הקונגרס קלרנס ג'.
בראון סיים את בית ספר התיכון סיינט אלבנס בוושינגטון די.
הוא קיבל השראה להפוך לשחקן לאחר שקרא את יצירותיו של ויליאם שקספיר.
פריצתו הקולנועית החלה בסרט איש הנצח משנת 1986, שם שיחק את דמותו של קורגן האימתני, יריבו האלמותי של קונור מקלאוד.
לאחרונה שיחק בראון כעו"ד אוברי דניאל בסרט המודיע של סטיבן סודרברג וכאלן סמית בחידוש לסדרת סרטי סיוט ברחוב אלם.
הופעות האורח של בראון בסדרות טלוויזיה כוללות השתתפות במסע בין כוכבים: אנטרפרייז, ER, אבודים וקרניבל .
מ-2004 עד 2006 דיבב בסדרת האנימציה "סופר רובוט צוות קוף למשימה צא!" את דמותו של אוטו.
תפקידי הדיבוב שלו כוללים את דמויותיהם של ריידן ב"Mortal Kombat: Defenders of the Realm", מר קראב בבובספוג מכנסמרובע, לונג פנג באווטאר: כשף האוויר האחרון, כרישלון בבת הים הקטנה 2: השיבה לים, דסטרו ב"ג'י.
איי.ג'ו: עריקים" וסאבאג' אופרס בסדרת האנימציה החדשה משנת 2008 המבוססת על יקום מלחמת הכוכבים.
כמו כן, בראון דיבב מגוון דמויות מיקום DC כלקס לות'ר בסדרות ובסרטי האנימציה של סופרמן, מיסטר פריז בהבאטמן וטרידנט בהטיטאנים, וכן דמויות מיקום מארוול כקפטן ג'ורג' סטייסי וריינו בספיידרמן המדהים, מיסטר סיניסטר בוולברין והאקס-מן, טאסקמאסטר באולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה ואת אודין בהאוונג'רס: סדרת האנימציה.
בשנת 2017 דיבב את דמותו של סירטיר בסרט "תור: ראגנארוק", שיחק בקומדיה "שטן קטן" בכיכובו של אדם סקוט ובדרמה "חזק יותר", לצד ג'ייק ג'ילנהול.
בשנת 2021 שבגלם את דמותו שהוא הכי מזוהה איתה כיוג'ין קראב בסדרה "מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג" בשירות הסטרימינג של CBS All Access.
בנוסף, בראון סיפק את קולו למשחקי וידאו ומחשב כ-Jak II, Star Wars: Bounty Hunter, קראש בנדיקוט, ו-God of War והופיע ב-Detroit: Become Human.
בראון נשוי לג'ין ג'ונסון מאז 1993 ולהם שני ילדים.
גראצ'וס וורקראפט: ההתחלה היד השחורה 2017 שטן קטן הכומר גוספל חזק יותר ג'ף באומן האב 2018 הבלדה על באסטר סקראגס ג'ו 2019 אוסף בית הלוויות מונטגומרי דארק, גם הפיק 2020 צעירה מבטיחה סטנלי תומאס 2022 פשע הוליוודי ג'ים קאדי 2023 ג'ון וויק 4 הרבינגרמים רדודיםתאודור הולנדז2024Scrambled ריצ'רד2025Audrey's Childrenד"ר סי.
סירטיר 2022 הפכים סולארים קרומוס, בפרק Terry and Korvo Get in a Big Screaming Fight in the Taco Bell Parking Lot סיפורי הג'דיי האח השישי, בפרק Resolve רובוטריקים: ניצוץ כדור הארץ קווינטוס פריים, 2 פרקים2024סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטוםיוג'ין קראב
קְלָסֵר (מצרפתית: Classeur, על פי האקדמיה ללשון העברית: עוֹקְדָן, החלופה הרווחת היא אוֹגְדָן) הוא סוג של תיקייה, המכילה ניירות או תיקיות נייר מחוררים המאורגנים יחד לצורכי הגנה.
הניירות מחוררים באמצעות מנקב ומושחלים על מייצבים בצורת האות D או טבעות עגולות.
לרוב, קפיץ מתכת מחזיק את הטבעות כשהן פתוחות או סגורות, אך קיים גם מנגנון מנוף-קשת וקיימים מנגנונים נוספים.
רוב הקלסרים עשויים מפלסטיק או קרטון עבה, והטבעות שלהם עשויות ממתכת.
העיצובים הראשונים נרשמו כפטנט בתחילת שנות התשעים של המאה ה-19 ועד לתחילת העשור הראשון של המאה העשרים.
Sisson") פטנט מספר 23,506 עבור הקלסר הראשון, שנראה שונה מאוד מהקלסר כיום.
הגרמני פרידריך סונקן ("Friedrich Soennecken") המציא את הקלסר המודרני בשנת 1886 בבון שבגרמניה.
סונקן גם רשם פטנט ב-14 בנובמבר 1886, עבור ה"Papierlocher für Sammelmappen" שלו ("עושה חור בנייר עבור תיקיות", או מנקב).
הגרמני לואיס ליץ ("Louis Leitz"), מייסד חברת "Leitz", יצר כמה שינויים חשובים בהתפתחות של הקלסרים בפוירבך שבשטוטגרט.
ליץ המציא את החור בצדו של הקלסר, על מנת לסייע בהוצאתו ממדפים צפופים.
ארגון התקינה הבינלאומי קבע ב-"ISO 838" כי המרחק שבין שני חורים במנקב (וכפועל יוצא, גם המרחק בין הטבעות בקלסר) צריך לעמוד על 80 מילימטרים (3.1 אינץ').
עבור קלסרים בעלי 4 טבעות אין תקן מחייב.
עיצוב נוסף לקלסרים הומצא בשנת 1889 על ידי אנדריאס טנגוול ("Andreas Tengwall") בהלסינגבורג שבשוודיה.
טנגוול רשם את המצאתו כפטנט בשנת 1890, תחת השם "קלסר השלישייה", על שמו של העסק של טנגוול ושני שותפיו.
העיצוב של טנגוול משתמש בארבע טבעות, בשני זוגות מותאמים.
מיקום החורים בקלסר שטנגוול המציא עדיין משמש כסטנדרט דה פקטו עבור חירור ניירות בשוודיה, תחת השם "triohålning".
המרחק בין כל זוג חורים קרובים הוא 21 מילימטרים (0.83 אינץ') ואילו המרחק בין שני הזוגות של החורים הוא 70 מילימטרים (2.8 אינץ').
Pitt") רשם ב-20 בדצמבר 1904 את פטנט מספר 778,070 עבור קלסר 3-טבעות, שהפך להיות הקלסר הסטנדרטי בארצות הברית.
בצפון אמריקה אין תקן מחייב המרווח בין החורים של הקלסר, אך נוצר תקן דה-פקטו של 108 מילימטרים (4.25 אינץ') בין החורים.
קלסרים באים בגדלים סטנדרטיים רבים, השונים ביכולת קיבולתם וגודל הניירות שהם מיועדים עבורם.
רוב המדינות משתמשות בקלסרים עם שני חורים או ארבעה חורים כדי לאחסן דפי A4.
הסוג הנפוץ ביותר בקנדה וארצות הברית הם קלסרי שלוש-טבעות לדפים בגודל 8.5 אינץ' × 11 אינץ'.
בגיליון נייר סטנדרטי יש שלושה חורים עם רווח של 4.25 אינץ' (107.95 מ"מ) בין חור לחור.
קלסרי "Ledger" מיועדים לדפים בגודל 11 אינץ' על 17 אינץ' (28 ס"מ על 43 ס"מ), וניתן להשתמש בהם במרווח 3-טבעות הרגיל (4.25 אינץ') או במרווחים אחרים.
המרחק בין החורים עד לקצה הקרוב של הדף הוא פחות קריטי, שכן הבדלים קטנים אינם משפיעים על התאימות של דפים לקלסר.
מרחק אופייני מקצה הנייר למרכז החור הוא 0.5 אינץ' (13 מ"מ).
מערכת מנוף קשת יעילה כאשר רוצים להחזיק כמות גדולה של דפים בתוך תיקייה קטנה וקלה.
ספרי תזכיר ("memorandum") וארגון אישי ("personal organizers") רבים משתמשים במערכת עם שישה או שבעה חורים, כולל "Filofax", "FranklinCovey" ו"Day-Timer®".
ברוב המערכות יש טבעות בצד השמאלי של הדף כאשר פותחים את הקלסר, אבל ישנם גם קלסרים שהטבעות (המוסתרות על ידי כיסוי של הקלסר) נמצאות בקצה העליון של הנייר, ומזכירים בצורתם "clipboard".
רוב כיסויי הקלסרים עשויים משלושה חלקים מחוברים, המזכירים כריכה קשה, אבל מיוצרים בסגנונות וחומרים שונים.
לחלק מקלסרי הויניל ישנו כיס בצד החיצוני של העטיפה, וברבים יש כיסים על העטיפה הפנימית עבור דפים, כרטיסי ביקור, תקליטורים וכו'.
קיימים גם קלסרים עם רוכסן, כאשר רוכסן הקלסר משוך למעלה על מנת למנוע ממסמכים ליפול הַחוּצָה.
כמו כן, ניתן להכניס את גיליון הנייר לתוך שומרן מפוליפרופילן.
השומרן מנוקב מלכתחילה בחורים, ולכן הדף יכול להישמר בו ללא מגע או קמטים, ללא פגע.
"קלסיקלטת" היא חברה ישראלית להפקה ולהפצה של תוכני בידור לילדים, לרבות תקליטורי מוזיקה, תוכני וידאו וספרים.
החברה נוסדה ב-10 באפריל 1987 על ידי מרק ואילנה עמוס.
תחילה עסקה בהפצת קלטות, לרבות קלטות מוזיקה והקלטות מופעים.
כמו כן הוציאה הקלטות של מופעים ומחזות זמר כגון: "ספר הג'ונגל", "הגיבן מנוטרדאם", "בילבי" (1999 ו-2005), "הקוסם!", "האסופית", "מאמא מיה", "אנני", "עוץ לי גוץ לי", "ספיד וגלגלי הקסם", "טרזן וג'יין", "הרפתקאות דורה והפיראטים", "גריז" ומופעי הפסטיגל של 1998 ו-2001–2005.
המעברון הראשון של החברה כלל את הנעימה "Mammagamma" של The Alan Parsons Project.
לאחר מכן החליפה אותו לסרטון אחר, שבו הופיע שם החברה על גבי קלאפר.
המעברון כלל את הנעימה "Clarendon Hills" של תזמורת מאהאווישנו.
בשנת 2001 המעברון הוחלף עם אותו לוגו של קלאפר והמעברון כלל את הנעימות Children 4 / Children 5 של ריצ'רד ג'ון קוטל (מתוך האלבום "Logos, Links & Stings - Part Two").
בשנת 2014 הוחלפה צורתו של לוגו החברה לצורת אליפסה, ללא הקלאפר.
בשנים 2013–2021 הייתה ב-VOD Kids של חברת הלוויין yes ספרייה הכוללת את מיטב ההפקות שהחברה הפיצה והם גם נכללו ב-VOD Young של חברת הכבלים HOT (וגם ב-VOD של "סלקום TV").
שירי הקלטות שהחברה יצרה שודרו בערוצי "קבוצת מדיה הופ!" ("הופ!", "HOT לוּלי" ו"ילדות ישראלית") וגם בערוץ "בייבי" ב-yes (מסוף 2003 עד אמצע 2009).
כיום רבות מהקלאסיקות של החברה (כגון: "כספיון", "100 שירים/סיפורים ראשונים", "מעשה בחמישה בלונים", "שירים גדולים לקטנים", "בלי חיתולים", "אותיות מצחיקות" ועוד) מוקרנות בערוץ "ילדותי" והשירים מוקרנים בערוץ "שירי ילדותי" (ב-yes, בסלקום TV, ב-Partner tv וב-FreeTV) ובשעות הלילה ב"ערוץ הכוכבים" (במסגרת "שירים לפני השינה").
הפקות החברה נמצאות גם באתר ואפליקציית הילדים "יוקיד" (Youkid) מקבוצת NMC United Entertainment (הנמצאת בבעלות משותפת של "טלית תקשורת" ו"טלעד") וזו הסיבה ש"טלית" רכשה את הזכויות להפקות המקור מבית "קלסיקלטת".
לאורך שנות הפעילות, החברה הפיקה קלטות וידאו ו-DVD, בהן הומחזו סיפורי ילדים פופולריים.
החברה הפיקה תכנים עד לסוף שנות ה-2000. כמו כן, החברה הפיצה בסוף שנת 1992 את "100 שירים ראשונים" (וגם את "100 סיפורים ראשונים") בקלטות וידאו (עם ציפי שביט ונתן דטנר).
הסרטים המוכרים שהפיקה היו סרטי הקולנוע כבלים וקלטת הילדים כמו גדולים עם אריק איינשטיין וצבי שיסל, וכן סדרות לילדים כגון "זבנג!" וציפי בלי הפסקה.
החברה הפיקה גם את "הכבש השישה עשר", "מצעד שירי ערוץ הילדים" ו"כובע קסמים" בשיתוף עם "ערוץ הילדים".
בהמשך החלה לעסוק גם בהפצת מולטימדיה למשחקי לומדות למחשב שנקראת "קלסיקט" וספרי ילדים.
בשנת 1995 עסקה למשך זמן קצר במכירת מוצרי כתיבה, כגון מחברות, קלסרים ותיקיות לדפים תחת המותג של הסרט "פוקהונטס" של דיסני.
מטה החברה ממוקם ברמת השרון והיא מונה 32 עובדים.
צמד הראפ הישראלי כהן@מושון הקליטו באלבומם מ-2011 "מחשב לכל ילד" רצועה בשם "קלאסיקלטת", במחווה לחברה.
קלנטן (במלאית: Kelantan) היא מדינה במלזיה.
קלנטן נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בתאילנד בצפון-מערב, ים סין הדרומי בצפון-מזרח, טרנגנו במזרח, פהנג בדרום ופרק במערב.
בירתה, המשמשת גם כבירה המלכותית שלה (מקום מושבו של הסולטאן), היא קוטה בהרו.
שמה המורחב של המדינה הוא קלנטן דרול נאים (במלאית: Kelantan Darul Naim, בג'אווי: كلنتن دار النّعيم).
עד המאה ה-15 קלנטן נשלטה על ידי אימפריות אזוריות שונות, כמו סריביג'איה (Srivijaya), מג'פהיט וסיאם.
ב-1411 הראג'ה של קלנטן הכריז על עצמאותה מסיאם והיא נהפכה למרכז מסחרי חשוב באזור בהמשך המאה ה-15. ב-1499 היא הפכה למדינה וסאלית של סולטנות מלאקה.
ב-1511 סולטנות מלאקה הופלה על ידי פורטוגל וקלנטן התפרקה לשבטים קטנים ששילמו מס לממלכת פטני (Kerajaan Pattani).
עד תחילת המאה ה-17 פטני הצליחה להשתלט לחלוטין על מרבית אזור קלנטן.
ב-1760 אזורי קלנטן אוחדו והיא הפכה להיות מדינת חסות של סולטנות טרנגנו.
בשלב מסוים בסוף המאה ה-18 פרצה בקלנטן מלחמת אזרחים בין תומכי טרנגנו ובין המתנגדים לה אשר בסופה קלנטן הפכה לעצמאית וב-1800 הוכתר הסולטאן הראשון שלה.
בהמשך קלנטן חתמה על ברית עם סיאם, אותה ניצלה האחרונה כדי להשתלט על קלנטן.
ב-1909 נחתם חוזה בין בריטניה וסיאם במסגרתו הועברו מספר שטחים סיאמיים, בהם קלנטן, לידי הבריטים.
ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, קלנטן נכבשה כמו יתר חצי האי המלאי על ידי האימפריה היפנית.
היפנים העבירו את קדה עם עוד מספר שטחים מלאים לבעלת בריתם תאילנד.
ב-1945, עם סיום המלחמה, קלנטן הוחזרה לבריטניה.
ב-1946 קלנטן צורפה לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה.
כלכלת קלנטן מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז וטבק.
בנוסף לחקלאות הכלכלה מסתמכת על דיג ותיירות.
קלנקן (שם מדעי: Kelenken) הוא סוג של עוף אימה ענקי, מסדרת הקריאמאים, אשר חי באמריקה הדרומית (בייחוד באזור ארגנטינה של היום) הקדומה בתקופת המיוקן, לפני 15 מיליון שנה.
הוא היה העוף הגדול ביותר במשפחת עופות האימה, אך קטן במשקלו מהברונטורניס שחי באותה תקופה.
סוג זה הוגדר בשנת 2007 ונכלל בו מין אחד - Kelenken guillermoi.
הוא קרוי על שם מפלצת הקלנקן, מתרבות האינדיאנים בני הקבוצה האתנית של הטוולצ'ה, שוכני הפמפס.
הקלנקן היה עוף עצום בעל גולגולת באורך 71 סנטימטרים - הגולגולת הגדולה ביותר של עוף כלשהו שנמצאה, הגיע לגובה של כשלושה מטרים ולמשקל של עד 160 קילוגרם.
הוא היה העוף הגדול ביותר בתחומי תפוצתו, יחד עם הארגנטוויס, והיה מסוגל לטרוף את כל היצורים הקטנים בתחומי מחייתו.
ייתכן שרדף אחרי טרפו במרחבי הערבות הקדומים, והכה אותו עם מקורו העצום עד שמת.
אפשרות נוספת היא שחיכה לטרפו במסתור, תקף אותו ממארב ותפס טרף קטן יותר עם מקורו הענקי.
ייתכן גם שגנב טרף מטורפים אחרים באמצעות ממדיו העצומים וקריאותיו הצורמות, בדומה לנשרים ועיטים מודרניים.
עוף זה הופיע בסדרה טורפים פרהיסטוריים ובמשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
קלסי וורל דליה היא שחיינית אמריקאית, היא אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת עולם (בודפשט 2017) ושיאנית עולם הנוכחית (2021) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ובמשחה ל-100 מטר פרפר (בריכת 25 מטר).
שותפה לשיאי העולם הנוכחיים (2021) במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בבריכת 25 מטר.
היא השחיינית אישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה 100 יארד פרפר מתחת ל-50 שניות.
דליה נולדה בוורהיז טאונשיפ, ניו ג'רזי וגדלה בווסטהמפטון טאונשיפ ניו ג'רזי, בתם של אריקה ורוברט וורל.
בת בכורה מתוך שישה אחים, שכולם עוסקים בשחייה תחרותית.
באליפות המכללות שנערכה בשנת 2013 סיימה דליה במקום רביעי במשחה ל-100 יארד פרפר.
באליפות המכללות שנערכה בשנת 2014 זכתה דליה במדליית כסף במשחה ל-100 יארד פרפר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 יארד פרפר.
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה, היא זכתה במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר.
האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה 100 יארד פרפר מתחת ל-50 שניות
באליפות המכללות שנערכה במרץ 2015 זכתה דליה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-100 יארד פרפר בשיא עולם חדש של 49.81 שניות.
כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 49.89 שניות, שיפור לשיא בן ה-13 שנים של נטלי קוגלין (50.01 שניות) ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה 100 יארד פרפר מתחת ל-50 שניות ובמשחה ל-200 יארד פרפר.
מדליית ארד, במשחה ל-50 יארד חופשי.
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה בשנת 2015 זכתה וורבל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.78 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא משחקים חדש של 57.24 שניות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא מחקים חדש של 3:56.53 דקות ומדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
בתחרות בין נבחרת ארצות הברית לנבחרת אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בדצמבר אותה שנה קבעה דליה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם קורטני ברת'ולומיו, קייטי מיילי וסימון מנואל שיא עולם חדש של 3:45.20 דקות.
כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 55.01 שניות.
באליפות המכללות שנערכה במרץ 2016 הגנה דליה על תואריה וזכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 יארד פרפר בשיא עולם חדש של 49.43 שניות ובמשחה ל-200 יארד פרפר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 יארד חופשי.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה דליה במקום ראשון במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.48 שניות, לפני דנה ולמר (57.21 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.85 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.06 שניות ונכללה בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות את סגנון הפרפר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.54 שניות לאחר שהפסידה את משחה הגמר ב-3 מאיות השנייה לצ'ן שינהי מסין, שנתפסה בדצמבר אותה שנה על אמרוץ והורחקה לשנתיים מהשתתפות בתחרויות.
בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.97 שניות ועלתה מהמקום הרביעי.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-7 מדליות, 4 זהב במשחי השליחות ו-3 כסף במשחים האישיים.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:35.86 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.57 שניות, התוצאה הרביעית בטיבה באליפות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה דליה ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב, כולן במשחי השליחים.
מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.37 שניות, אחרי שרה שסטרם משוודיה שקבעה שיא אליפות חדש של 55.53 שניות ואמה מקיאן מאוסטרליה (56.18 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בשיא אמריקה חדש של 25.48 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה דליה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.44 שניות, אחרי ריקאקו איקי מיפן (56.08 שניות) ולפני אמה מקיאן (56.54 שניות) ובמשחי השליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-9 מדליות, 7 זהב, 1 כסף ו-1 ארד, מהן 3 אישיות, אחת מכל סוג.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה דליה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית' שקבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב (57.57 שניות), לילי קינג וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:50.40 דקות, לפני אוסטרליה (3:53.42 דקות) וקנדה (3:53.58 דקות), שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ארצות הברית (3:51.55 דקות).
כשחיינית שלישית היא קבעה בסגנון פרפר ב"זינוק שליחות" תוצאה של 56.16 שניות.
מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם מלורי קומרפורד, אבי וייצל וסימון מנואל בשיא אמריקה חדש של 3:31.02 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות ולפני קנדה (3:31.78 דקות).
כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.46 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אמריקה חדש של 25.48 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.11 שניות.
בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 57.06 שניות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.80 שניות, ולא נכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה.
בגמר הליגה הבינלאומית בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיינדהובן, הולנד ב-3 בדצמבר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 54.59 שניות, שיפור ב-2 מאיות השנייה לשיא העולם בן 7 השנים של שרה שסטרם (54.61 שניות).
בני הקלנג'ין (Kalenjin) הם קבוצה אתנית שמקורה באזור נהר הנילוס, המאכלסת את רוב אזור עמק השבר הסורי-אפריקאי שבקניה.
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בקניה בשנת 2009, אנשי הקלנג'ין מונים מעט יותר מ-4.9 מיליון נפשות.
זוהי הקבוצה האתנית השלישית בגודלה בקניה, אחרי ה-קיקויו וה-לוהיה .
קבוצה אתנית זו נודעה בריבוי הרצים למרחקים ארוכים שיצאו ממנה וזכו במדליות באולימפיאדות ואליפויות העולם באתלטיקה.
קבוצה אתנית זו מורכבת מתשעה שבטים שונים, הכוללים את:
ישנן ראיות המצביעות על כך שמקורם של אנשי הקלנג'ין במזרח אגן הנילוס התיכון, הנמצא דרומית לנהר עבאי (מאמהרית: ዓባይ, באנגלית: Abbai) שמקורו בנהר הנילוס הכחול - דרום סודאן כיום.
בימי קדם הקלנג'ין לא הוכרו כקבוצה אתנית בפני עצמה אלא היוו חלק מקבוצה רחבה יותר של אנשים שמקורם באזור הנילוס - אנשי הנילוס (Nilotic people).
בתחילת המאה השביעית לפני הספירה, קבוצות אתניות שמקורן בנהר הנילוס ובכללן אנשי הקלנג'ין של ימינו, החלו לנוע דרומה לכיוון עמק השבר שבקניה.
הגעת קבוצות אלה לקניה התרחשה מעט לפני הגעתו של הברזל למזרח אפריקה.
מחקרים בני ימינו אשר נתמכים על ידי נרטיביים היסטוריים ממגוון תתי השבטים של הקלנג'ין, מעידים על כך שאזור טולוטאב/טולופ קוני (Tulwetab/Tuluop Kony) הוא נקודת ההתיישבות המקורית של אנשי הקלנג'ין בקניה.
הם התיישבו לצד קבוצות אתניות שונות והושפעו מקבוצות אלה רבות, בייחוד בכל הנוגע לשפתם ואימוץ מנהג השחתת איבר המין הנשי ולמילת גברים.
מאז שהגיעו לקניה ועד שנת 1500 לערך, אנשי הקלנג'ין היו רועים ונוודים.
הם גידלו בקר, כבשים ועזים ועיבדו חיטה ודוחן.
הם כבשו חלקים מאזור קניה המערבית ועמק השבר, ועדיין מהווים רוב אתני במקומות אלה.
טריטוריית הקלנג'ין בשלמותה לא הוכרה כיישוב גאוגרפי, אך היישובים של מגוון תתי השבטים של הקלנג'ין היו מוכרים לסביבתם.
קבוצות הגילים של הקלנג'ין - איפינדה (Ipinda)
המערכת החברתית חילקה את זכרי אנשי הקלנג'ין לילדים, לוחמים וזקנים, בעוד שהנשים התחלקו לילדות ולנשים נשואות.
השלב הראשון מתחיל בלידה ונמשך עד לטקס הקבלה.
כל הבנים שנימולו באותו הזמן משתייכים לאותה קבוצת גיל - איבינדה.
לקבוצות גילים אלה היה חלק מרכזי בחברת הקלנג'ין המסורתית כיוון שהן שימשו לתיעוד הזמן.
כאשר הילדים של איבינדה מסוימת מגיעים לבגרות, הם מקבלים משימות הגנה על השטחים השבטיים והחברה.
במקביל לחלוקה הגברית לקבוצות האיבינדה, קיימת חלוקה דומה באוכלוסייה הנשית.
הבנות עוברות את טקס ברית המילה במקביל לבנים.
בהגיען לבגרות, גם הן לוקחות חלק במטלות השבט אך אופי המטלות הוא בהחלט שונה.
בניגוד לקבוצות הגילים הגבריות, אצל הנשים החלוקה לשמות היא בהתאם לאירועים המתרחשים בשבט באותם הימים.
עד שנות 1900 המוקדמות, שבטי הקלנג'ין המרכזיים חלקו את אותה איבינדה בו זמנית, בעוד שהמיעוטים מאנשי הקלנג'ין נשארו שלב או שניים מאחור.
בעשורים המאוחרים של המאה ה-19, בימים בהם חוקרים אירופאים החלו לגלות את קניה, הם הגיעו לראשונה לשטחים הנמצאים בשליטת אנשי הלמבוס (Lembus People) שם הם נתקלו בהתנגדות עזה מצידם, כאשר אנשי הלמבוס לחמו בבריטים במטרה להגן על הקרקעות בכלל ועל יערות הלמבוס בפרט.
התנגדות העזה הובילה בסופו של דבר לחתימה על הסכם שלום בין הבריטים לאנשי הלמבוס בטקס שהתרחש ב-קרקווני, אלדמה רבין (Kerkwony, Eldama Ravine).
במקביל לאנשי הלמבוס גם תת-השבט של הקלנג'ין "נאנדי" התנגד לבריטים באותם הימים, ובהנהגת קויטלאל אראפ סאמי (Koitalel Arap Samoei), הם נערכו למלחמה קשה ועיקשת.
מאבקים אלה התרחשו לאורך למעלה מעשור.
בקרב אנשי הקלנג'ין לא היו ראשי שבטים משום צורה.
בדרך כלל, לכל כפר נבחר ראש כפר הידוע בחכמתו או עושרו.
מרגע בחירת ראש הכפר הוא התפרסם בשם "קי רואוק אין" ("Ki-ruwok-in").
בתחילת המאה ה-19, הנאנדים אימצו את מערכת הממשל של שבט המסאי, שבט נוסף המשתייך למשפחת השבטים שמקורם בנהר הנילוס.
מערכת זו הביאה לבחירת אורקויוט (Orkoiyot), אדם בעל עמדה זהה לעמדת הלייבון בשבט המסאי, כלומר הצ'יף העליון של כל שבט הנאנדי.
שבט הקיפסיגים אימצו את מערכת ממשל זו מהנאנדים בסוף המאה ה-19 ודוגלים בה עד ימים אלה.
סיפור הבריאה משתנה מעט בין תתי השבטים של הקלנג'ין, הסיפור שמובא כאן הוא סיפור הבריאה לפי שבט הנאנדי (Nandi).
הפילוסופיה המקורית של הקלנג'ין טוענת כי כל הדברים נבראו על ידי איחוד של השמיים והארץ.
בימי קדם, השמש, שנישאה לירח התקדמה לעבר כדור הארץ על מנת לטפל בסדר הדברים הנוכחי.
בכדור הארץ, השמש מצאה את אילט (Ilet) שחי שם בימים אלה, יחד עם פיל - כאשר הקלנג'ין האמינו שהפיל הוא אבי כל החיות.
השלישי שהשמש מצאה על כדור הארץ הוא אוקיאק (Okiek), והאמונה הרווחת בקרב הקלנג'ין הייתה כי הוא אב האנושות כולה.
השלושה נחו בשלווה על צדם למשך זמן מה, עד שיום אחד אילט הבחין באדם שהניד בראשו.
אילט חשד אך לא נקט בשום פעולה.
זמן קצר לאחר מכן, שוב שמו לב השלושה כי האדם מזיז את ראשו לצד השני.
אילט לא עמד בסקרנותו ואמר לפיל, "איזה מין יצור הוא זה שיכול לסובב את ראשו בשנתו?
הפיל הסתכל על האיש וצחק, "זהו יצור כל כך קטן, זעיר מכדי לדאוג לגביו".
אך אילט חשש מהאיש, לכן רץ וברח לשמיים.
האיש, שראה את אילט בורח, שמח בליבו וחשב: "אילט, שחששתי ממנו ברח.
האיש קם והלך ליער, שם הכין רעל ובתוכו טבל חץ.
אחרי שהכין קשת, האיש חזר לעבר הפיל וירה בו.
הפיל ייבב ועלה לגן העדן, זועק לאילט שייקח אותו למעלה.
אילט סירב לפיל ואמר, "לא אקח אותך למעלה, כיוון שכאשר הזהרתי אותך מאיש זה לעגת לי ואמרת שהוא קטן".
הפיל זעק שנית והתחנן בפני אילט שייקח אותו לגן עדן, בזמן שהיה קרוב למוות.
אך אילט המשיך לסרב וענה לפיל שימות לבדו.
כך, הפיל מת והאדם הפך לשליט על הארץ.
הקלנג'ין מחולקים לתשעה שבטים שונים:
קיפסיגיס - עיסוקים המסורתי של בני הקיפסיגיס הוא מרעה צאן ובימי קדם גם עסקו בלחימה.
כיום מגדלים בני הקיפסיגיס תירס, חיטה, תה ועשבים שונים.
נאנדי - באופן מסורתי היוו בני השבט את מרבית האוכלוסייה באזור ההררי בעמק השבר, וכך גם כיום.
לצד רצים מצליחים שיצאו מבני השבט, ניתן למצוא גם מדענים, אקדמאים ורופאים, כמו ד"ר אלי קיבט צ'רוואן (Dr.med.
Elly Kibet Cherwon), אשר עומד כיום בראשו של בית חולים בגרמניה.
קייו - בני השבט מתקיימים בעיקר מדגן, חלב, דם ובשר אשר מקורו בצאן שהם מחזיקים.
מאראקוות - גודל שבט זה מוערך בכ-200,000 נפשות.
בני המאראקוות ידועים באמונתם שאין סמכות גבוהה יותר מאשר ה-אסיסהו , מועצת השבט המורכבת מהגברים שבחברה.
סבאות - בני שבט זה נחשבים ל"שומרי מסורת הקלנג'ין העתיקה".
הם והאזור אותו הם מאכלסים נקראים קפקוגו בקרב אנשי הקלנג'ין.
כלומר האבות הקדומים של האזור.
טוגן - מספרם של בני הטוגן מוערך בכ-350,000 תושבים.
המפורסם מבני שבט זה הוא דניאל אראפ מוי , אשר כיהן כנשיא קניה השני, בין השנים 1978 - 2002.
אנשי הקלנג'ין הושפעו רבות מהאינטראקציה עם תושבי אזור דרום סודאן.
השפעה זו ניכרה בלבוש, בשפה המדוברת, ובאימוץ מנהגים שונים, כמו ברית מילה.
בני הקלנג'ין מדברים שפות קלנג'יניות כשפת אם.
השפות הקלנג'יניות כוללות 12 שפות המדוברות באזור קניה, מזרח אוגנדה וצפון טנזניה.
שפות אלו מחולקות לארבעה ענפים, אשר החלוקה וההבדלים ביניהם אינם וודאיים: אלגון (Elgon), נאנדי-מארקווטה (Nandi–Markweta), אוקייק - מוסירו (Okiek–Mosiro) ופוקוט (Pökoot).
כמו כל חברה המקיימת קשרים מילוליים, בני הקלנג'ין פיתחו תרבות פולקלור עשירה.
מסופר על העברת הודעות ומספרים בצירוף כמוסיט (Chemosit) - דב-נאנדי, המפלצת אשר בלעה את מוחם של ילדים בעלי בעיות התנהגות.
למפלצות בסיפורי הקלנג'ין שמות שונים, בהתאם לחלוקה ה-תת אתנית.
לדוגמה, בקרב בני המאראקווט, המפלצת מכונה צ'בוקרי (chebokeri).
מעשייה מפורסמת נוספת בקרב הקלנג'ין היא סיפור נפילתו של לונגול קלאן היא אשר מקורה בשבט הפוקוט, ומטרתה היא להזהיר מפני חטא הגאווה.
במעשיה מסופר על לוחמים בני שבט פוקוט, אשר ממעיטים בערך יריבם, בני המסאי (Maasai).
לפי הסיפור, בני שבט פוקוט ראו בעצמם כלוחמים הדגולים ביותר באזור, אך יהירותם הובילה למפלתם ברגע שבני המסאי החליטו לתקוף אותם.
באופן מסורתי, ספרות אנשי הקלנג'ין התבטאה בעיקרה בפולקלור.
בבוא התקופה הקולוניאלית החלו בני הקבוצה לאמץ את השפה הלטינית לשם העלאת היסטוריית ותורת הקלנג'ין על הכתב.
מספר כותבים בולטים התמקדו בתיעוד היסטוריית ותרבות אנשי הקבוצה, בייחוד בי.אי קיפקורי (B.
קיפצ'ומבה מוכר כגדול כותבי הקלנג'ין החיים כיום.
בין המאכלים המסורתיים הבולטים ניתן למצוא את מנת הקימייט או אוגאלי (Kimyet, Ugali).
מנה זו מורכבת מקמח תירס וקמח דוחן, אשר מבושלים בנוזל (מים או חלב) רותח עד קבלת צורת בצק, ומוגשת לצד סלט.
מנות בולטות נוספות במטבח הקלנג'ין הן תבשילי ירקות למיניהם וצלי בשר (בדרך כלל פרה או עז) וחלב, אשר מעורבבים לפעמים עם דם פרה.
גם דגים היו מנת חלקם של אנשי הקלנג'ין, בעיקר בשבטים הקרובים יותר לנהר הנילוס.
עם השינויים התרבותיים שחלו בתחילת המאה ה-19, ניכרה גם ההשפעה על המטבח הקלנג'יני.
בייחוד בלטה כניסת התירס לתפריט כמרכיב משמעותי במנות השונות, בין היתר במנת הקימייט.
בנוסף לכך, שבטים מסוימים מבני הקלנג'ין היוו חלק משמעותי בביסוסה של קניה כמובילה עולמית בתחום ייצוא התה.
בשטחי שבטים אלו, כמו הנאנדי, מטעי תה היו פרוסים על אזורים נרחבים, וכך הפך התה גם למרכיב משמעותי במטבח הקלנג'ין.
בדרך כלל, היו שותים תה בארוחת הבוקר, וכן בשעה ארבע אחר הצהריים.
זאת ועוד, בעת הכנסת אורחים, נהוג להציע תה בנוסף לחטיף מסורתי.
בני הקלנג'ין כרצים בולטים בקנה מידה עולמי
בני הקלנג'ין הם מהרצים הטובים בעולם.
לשם השוואה, לאורך ההיסטוריה רק 13 אמריקאים השיגו תוצאה טובה מ־2:10 שעות בריצת מרתון, כאשר יותר מ־32 בני קלנג'ין עשו זאת רק בחודש אוקטובר 2011. קניה נחשבת למעצמה בתחום הריצות הארוכות, ורוב הרצים הגדולים בהיסטוריה של קניה משתייכים לבני הקלנג'ין.
חוקרי ריצה רבים עסקו במציאת הסבר לכך שאזור קטן בקניה שרוב תושביו משויך לקבוצה אתנית המהווה חלק קטן מאוכלוסיית קניה – מייצר כמות כה גדולה של רצים הישגיים למרחקים בינוניים וארוכים.
אחת הסברות הייתה כי הסיבה מושתתת בתבשיל ה-ugali, תבשיל התירס הדייסתי המהווה מרכיב מרכזי בתפריט בני הקלנג'ין.
כמו כן מחקרים רבים עסקו במבנה הגנטי של רצי הקלנג'ין.
בזה אחרי זה ניסו חוקרים לבודד גורם גנטי מסוים המסביר את יכולתם יוצאת הדופן של הקלנג'ין בתחום הריצה.
המחקרים התמקדו בעיקר במדדי מערכת הלב-ריאה ובמבנה הגוף האידיאלי לריצה – מבנה המאופיין בגפיים תחתונות ארוכות באופן יחסי ומשקל נמוך.
מחקרים אלו לא הצליחו להוכיח כי המבנה הגנטי הוא הגורם היחידי והישיר להצטיינותם של בני הקלנג'ין בריצות בינוניות וארוכות.
בשונה מחוקרים אלה, ד"ר מייק בויט סבור כי מקור הצלחת בני הקלנג'ין הוא בהרגליהם ובתרבות הריצה, ומייחס את עיקר ההבדל בינם לבין רצים אחרים לפן המנטלי, שכן רצים אלה גדלו אל תוך מסורת ארוכת שנים של ריצה וסביבה התומכת בכך.
ואמנם, הסברה הרווחת מצביעה כי לא נכון לדבר על משתנה מסוים המוביל לעליונות זו, אלא על מכלול של גורמים (גנטיים וסביבתיים) המצטברים ליתרון יחסי על פני המתחרים.
הגורמים להצטיינותם של בני הקלנג'ין בריצות בינוניות וארוכות
בני שבט הקלנג'ין חיו בהרים, ועל כן הם ניחנים ביכולות של ניצול החמצן, ואף מורגלים למאמץ קשה.
ואולם, מדינות כמו בוליביה ופרו (אשר מצויות בגובה רב ואינן נמנות עם מדינות הצמרת של הריצות הארוכות) מצביעות על כך שלסביבה ההררית יש חלק קטן בדומיננטיות של בני שבט הקלנג'ין בריצות הארוכות.