tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעל הטור השמרן רוס דאות'ט ציין בטור שכתב על תקופת כהונתו של דניאלס כמנהל משרד הניהול והתקציב שדניאלס "עשה את העבודה כמנהל משרד הניהול והתקציב עבור כמה מהתקציבים הבולטים יותר של ממשל בוש".
אך בעת שכינה את דניאלס "המושל הטוב ביותר של אמריקה", הגן דאות'ט על דניאלס מפני ההאשמות שהוא העריך לא נכונה את העלויות של מלחמת עיראק.
ב-2002 סייע דניאלס לפגוע באמינות הדיווח של עוזר הנשיא למדיניות כלכלית, לארי לינדזי, שהעריך שעלות מלחמת עיראק תנוע בין 100 ל-200 מיליארד דולר.
דניאלס כינה את ההערכה הזאת "גבוהה מאוד, מאוד" וציין שהעלות צריכה לנוע בין 50 ל-60 מיליארד דולר.
באותה עת לא סיפק דניאלס עלות מדויקת למערכה ארוכה או קצרה נגד סדאם חוסיין, באומרו שהממשל תיקצב את שתי האפשרויות.
הכשל במתן הערכות עלות ארוכות טווח הוביל את יריביו של דניאלס לטעון שהוא והממשל טענו שהעלות הכוללת של המלחמה לא תעלה על 60 מיליארד דולר.
משרד התקציב של הקונגרס העריך שהעלות הכוללת של המלחמה בעיראק עבור משלמי המיסים האמריקאים תגיע לכ-2.4 טריליון דולר בערך בהנחה שהיא תתנהל עד 2017.
שלושה חודשים לאחר מכן, ב-25 במרץ 2003, חמישה ימים לאחר תחילת הפלישה, ביקש הנשיא בוש 53 מיליארד דולר באמצעות הקצבת חירום משלימה כדי לכסות את ההוצאות המבצעיות בעיראק עד 30 בספטמבר אותה שנה.
על פי משרד התקציב של הקונגרס, עלות הפעולות בעיראק ב-2003 הגיעה ל-46 מיליארד דולר, פחות מהתחזית שלהם ושל דניאלס.
דאות'ט ואחרים שהגנו על דניאלס, האשימו את מבקריו של דניאלס באפיון שגוי של ההקצבות המשלימות של ששת החודשים כבקשה למימון המלחמה כולה.
סך כל עלויות המלחמה בעיראק הגיעו בסך הכל ל-800 מיליארד דולר.
מספטמבר 2001 ועד אוקטובר 2002 תקצבו המחוקקים של ארצות הברית כ-1.4 טריליון דולר לפעולות הן בעיראק והן באפגניסטן.
ב-7 במאי 2003 הודיע דניאלס שהוא יתפטר מראשות משרד הניהול והתקציב תוך 30 יום.
הכרזתו זו תוארה על ידי פקידי ממשל כהכנה להתמודדות על משרת מושל אינדיאנה.
החלטתו של דניאלס להתמודד על משרת מושל אינדיאנה הובילה את רוב המועמדים האפשריים במפלגה הרפובליקנית לפרוש מהמרוץ.
היחידי שהתמודד מולו ולא פרש היה הפעיל והלוביסט השמרן אריק מילר.
מילר עבד בקבוצת פיניקס, קבוצה נוצרית להגנה על זכויות.
מצע הבחירות של דניאלס התמקד בקיצוץ תקציב המדינה של אינדיאנה ובהפרטת סוכנויות ממשלתיות.
בבחירות המקדימות הוא ניצח לאחר שגרף 67 אחוזים מקולות הבוחרים.
כאשר ניהל את הקמפיין שלו במערכת הבחירות הכלליות, ביקר דניאלס שלוש פעמים לכל הפחות בכל אחד מ-92 מחוזות אינדיאנה.
הוא נסע ב-RV שנתרם וכונה "RV-1", ושכוסה בחתימות של תומכים ועוטר בסיסמת הבחירות של דניאלס "האיש שלי מיץ'" (My Man Mitch).
סיסמה זו התבססה על סימוכין למשפט שפעם היה בשימושו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בהתייחסו לדניאלס.
בוש ניהל יחד עם דניאלס מערכות בחירות בשתי הזדמנויות, כאשר דניאלס קיווה שהפופולריות של בוש תסייע לו לנצח.
בעצירותיו הרבות במסע, הוא השתמש לעיתים קרובות במשפט "בכל גינה יש צורך בניכוש עשבים אחת לשש עשרה שנים בערך".
באותה עת חלפו 16 שנים מאז כיהן באינדיאנה מושל רפובליקני.
יריבו במערכת הבחירות הכלליות היה המושל המכהן ג'ו קירנן, שירש את המשרה עם פטירתו של פרנק אובאנון.
מודעות הבחירות של קירנן ושל המפלגה הדמוקרטית ניסד לקשור את דניאלס למספר סוגיות - מעצרו על שימוש במריחואנה, מכירת המניות שהובילה להשערות על מכירה פנימית, ובשל תפקידו בחברת אלי לילי, לעלות הגבוהה של תרופות מרשם.
הבחירות של 2004 היו היקרות ביותר בתולדות אינדיאנה עד לאותה עת, כשהמועמדים הוציאו יחדיו סכום של 23 מיליון דולר.
דניאלס ניצח בבחירות לאחר שגרף כ-53 אחוזים מקולות הבוחרים מול 46 הקולות שקיבל קירנן.
קירנן היה המושל המכהן הראשון באינדיאנה שנוצח בבחירות מאז 1892.
ביומו הראשון בתפקיד הקים דניאלס את משרד התכנון והתקציב הראשון של אינדיאנה כדי למצוא מצבים של חוסר יעילות ואפשרויות לחיסכון בההוצאות בכל שדרות הממשל.
בנאום מצב המדינה הראשון שלו שנשא ב-18 בינואר 2005, הציב דניאלס בראש סדר היום שלו את שיפור מצבה הפיסקלי של אינדיאנה.
למדינה היה תקציב דו-שנתי, ובשנתיים הבאות היו תחזיות לגירעון של 800 מיליון דולר.
דניאלס קרא להציב מגבלות על הגידול בהוצאות בכל התחומים ובהורדת שיעור העלייה השנתי של התקציב.
הוא גם הציע להעלות את המיסים באחוז אחד בשנה לכל היחידים והישויות שהרווח השנתי שלהם עלה על 100,000 דולר.
הצעת המיסוי הייתה שנויה במחלוקת ויושב הראש הרפובליקני של בית הנבחרים של אינדיאנה, בריאן בוסמה, מתח על דניאלס ביקורת וסירב לאפשר דיון בהצעה.
האספה הכללית של אינדיאנה אישרה 250 מיליון דולר בקיצוצים בהוצאות ודניאלס ניהל משא ומתן ב-30 חוזים שונים של המדינה כדי לחסוך 190 מיליון דולר, כך שכתוצאה מכך הגיע סך התקציב ל-23 מיליארד דולר.
שיעור העלייה השנתית בסעיף ההוצאות בתקציב קוצץ מ-5.9 ל-2.8 אחוזים, נתון שהפך קבוע פחות או יותר במשך שנים לאחר מכן.
העלייה בהכנסות, לצד צמצום ההוצאות, הובילו לעודף תקציבי של 300 מיליון דולר.
על פי עדכון בחוקת אינדיאנה, שהתקבל בעקבות פשיטת רגל שהיא נקלעה אליה ב-1837, נאסר על המדינה לקחת הלוואות.
לפיכך, מימנה המדינה את הגירעונות התקציביים שלה באמצעות הקצאה מחדש של 760 מיליון דולר בהכנסות שהשתייכו לממשלות המקומיות ולמחוזות החינוך במשך שנים רבות.
בהדרגה הושבו כספים אלו לממשל המקומי באמצעות שימוש בכספי העודפים התקציביים, וקרן הרזרבה של המדינה גדלה ל-1.3 מיליארד דולר.
שתי הצעות נוספות של דניאלס בתחום המיסוי אושרו גם הן: מס שהוטל על משקאות חריפים למימון בניית אצטדיון לוקאס אויל באינדיאנפוליס, ומס על השכרת רכבים לצורך הרחבת מרכז הכנסים של אינדיאנה.
מקור המימון החדש הוביל להשתלטות המדינה על מיזם שבתחילה החל על ידי עיריית אינדיאנפוליס והוביל לסכסוך בין דניאלס לבין הנהגת העיר על השאלה מי צריך לקבל את הבעלות על המיזם.
בסופו של דבר זכתה בכך המדינה וקיבלה את הבעלות על המתקנים הללו מידי העיר.
ב-2006 המשיך דניאלס את מאמציו לצמצם את ההוצאות התפעוליות של המדינה באמצעות חתימה על הצעת חוק להפרטת שירותי הרישום לתוכניות הרווחה של המדינה.
מרכזי הרווחה של אינדיאנה הוחלפו במוקדים טלפוניים שהופעלו על ידי IBM.
באמצע 2009, לאחר תלונות על השירות למעוטי יכולת, ביטל דניאלס את החוזה והשיב את שירות הרישום לשירותי הרווחה לידיים ציבוריות.
אחד הצעדים השנויים ביותר במחלוקת שאותם קידם דניאלס בהצלחה, היה אימוץ שעון הקיץ באינדיאנה, שלטענתו של דניאלס, בכלכלה מורכבת, היה נחוץ כדי לשים קץ לבלבול המתמיד ולצרף את אינדיאנה למתאם לאורך השנה עם שאר האומה.
טרם השינוי, המחוזות של חלקה המערבי של אינדיאנה לא הנהיגו שעון קיץ, בעוד שהמחוזות בחלקה הדרום-מזרחי של המדינה, הקרובים לסינסינטי, אוהיו, כן הנהיגו שעון קיץ בתחומיהם באופן בלתי רשמי בשל היותם חלק מהאזור המטרופוליני של העיר.
אינטרסים של שני אזורי הזמן מנעו אימוץ רשמי של שעון הקיץ מאז שנות ה-60, והובילו לעשורים של ויכוחים.
דניאלס לחץ להעברתה של כלל המדינה לאזור זמן מזרח, אך האספה הכללית של אינדיאנה לא הגיעה להסכמות על כך.
בסופו של דבר, לאחר דיון ארוך, אימצה האספה הכללית את שעון הקיץ של אזור זמן מזרח באפריל 2005. ההצבעה על החוק עברה על חודו של קול אחד והכניסה את רוב המדינה לאזור זמן מזרח, למעט המחוזות שבפינות הצפון-מערבית והדרום-מערבית של המדינה שנשארו באזור זמן מרכז.
ב-2006 התקבלה באינדיאנה תוכנית שנויה במחלוקת שנקראה "תוכנית התנועות המרכזית" (Major Moves plan).
כביש האגרה של אינדיאנה הוחכר ל-75 שנים ל"שותפות התנועה הבין-מדינתית" (Statewide Mobility Partners), חברת יזמות משותפת בבעלות חברת "סינטרה" הספרדית ו"קבוצת מקווארי תשתיות" האוסטרלית עבור תשלום של 3.85 מיליארד דולר והבטחה לביצוע שדרוגים בכביש בעלות של 4.4 מיליארד דולר.
צעד זה זכה להתנגדות מרוב הדמוקרטים, שפתחו במסע פרסום בו האם האשימו את דניאלס במכירת הכביש לאומות זרות.
ההכנסות מהחכרת הכביש שימשו לממן צבר של מיזמי תחבורה ציבורית וכדי ליצור קרן נאמנות של 500 מיליון דולר שתיצור הכנסות לתחזוקת מערכת הכבישים המהירים באינדיאנה.
רשויות מקומיות זכו גם הן להטבות כתוצאה מהעסקה, כולל 150 מיליון דולר שהועברו ל-92 מחוזות אינדיאנה עבור כבישים מקומיים, 240 מיליון דולר שהועברו לשבעה מחוזות לתשתיות ולמיזמי פיתוח כלכלי, ו-120 מיליון דולר שהועברו לרשות הפיתוח האזורי הצפון-מערבית עבור פיתוח מקומי כלכלי.
דניאלס וחברת חשבונאות עצמאית האמינו ששוויו של הכביש הוא לא יותר מ-2 מיליארד דולר והופתעו מגובה ההצעה של 4 מיליארד דולר ששולמה במזומן, בנוסף לשיפורים שנקבעו בחוזה.
דניאלס הגדיר את העסקה כטובה ביותר מאז "רכישת מנהטן תמורת חרוזים - אלא שהפעם הילידים הרוויחו".
תמיכתו של דניאלס בצעד חקיקה כה שנוי במחלוקת הובילה לירידה חדה בשיעור התמיכה בו.
במאי 2005 הראה סקר דעת קהל ירידה ב-18 אחוזים בתמיכה בו כך שרק 42 אחוזים מתושבי אינדיאנה הביעו את תמיכתם בו על הדרך בה הוא מילא את תפקידו.
בחודשים הבאים, נראה היה שרבים מצעדי הרפורמה שלו יצרו השפעה חיובית ושיעורי התמיכה בו התאוששו.
מבקרי העסקה כינו אותה "ההלוואה היקרה ביותר בתולדות אינדיאנה...
ששינתה מן היסוד את מערכת היחסים בין התשתיות לבין משלמי המיסים", באומרם ש"הכביש שמיועד לשרת את תושבי אינדיאנה משרת כעת את צורכי הפקת הרווחים של חברות רב-לאומיות".
בין ההצדקות לעסקת ההחכרה היה החוסר ההיסטורי ברצון פוליטי להעלות את תעריף האגרה על הנסיעה בכביש, הכביש לא הרוויח את כספי המדינה.
דניאלס אמר לוועדה של הקונגרס, "...במקום לעשות כסף עבור המדינה, הכביש פעל בהפסד במשך 5 מתוך 7 השנים האחרונות...
הססנות פוליטית השאירה את תעריפי האגרה באותו גובה מאז 1985...
גם אם היינו מעלים את האגרה, הייתה סיבה מועטה להאמין שהמושלים שיכהנו אחרי ירצו לעשות זאת, או שיעמוד לרשותם הכוח הפוליטי לכך.
פעם שאלתי כמה עולה לגבות אגרה בשיעור של 15 סנטים, והתשובה הייתה 34 סנטים.
התבדחתי על כך שעדיף היה לנו עם מערכת כיבודים וקערת זכוכית לאיסוף תרומות מדי פעם".
כצפוי, חוו הנהגים בכביש עליה דרמטית בתעריפי האגרות לאחר החכרת הכביש, שהעלו את עלות הנסיעה מ-4.65 ל-8.80 דולר לרכבי נוסעים, ומ-18 ל-35.20 דולר למשאיות סמי-טריילר.
על אף הכפלת תעריפי הנסיעה, חברת ההפעלה בבעלות זרה הגישה ב-2014 בקשה לפשיטת רגל, ומחיר הרכישה שלה על סך 3.85 מיליארד דולר הפך ל-6 מיליארד דולר בחובות של החברה לבעלי החוב שלה.
אינדיאנה קיבלה תשלום חד-פעמי של 3.85 מיליארד דולר והסכם החכירה הועבר לחברת השקעות אוסטרלית אחרת מבלי לשנות את תנאי ההסכם.
באוקטובר 2014 דיווחה חברת כביש האגרה של אינדיאנה למועצת הפיקוח שלה על מספר רב של ליקויים לאורך הכביש, כולל: ליקויים בריבוד הכביש ובשילוט ברחבות הכניסה לכביש, פעילויות במתקני תחזוקת כלי רכב שעלולות לגרום למוצרי נפט או לכימיקלים אחרים לחדור למי ניקוז הגשמים, ומתקני ביוב שמהווים סכנה עקב אי השגחה עליהם.
בתגובה לדוח השקיעו החוכרים החדשים 260 מיליון דולר בשיפורים מרכזיים בתשתיות הכביש.
ביוני 2015 הודיע קן דיילי, המנהל הכללי החדש של חברת הזיכיון של הכביש, שכל רחבות הכניסה המקוריות של הכביש מ-1955 יהרסו ויוחלפו במשך חמש השנים הבאות.
ב-2007 חתם דניאלס על תוכנית הבריאות של אינדיאנה, שסיפקה כיסוי ביטוחי ל-132,000 עובדי המדינה שלא היו מבוטחים.
התוכנית פועלת באמצעות סיוע למוטבייה לרכוש פוליסת ביטוח בריאות פרטי בסבסוד המדינה.
התוכנית מקדמת סריקות רפואיות, שירותי מניעה מוקדמת, וגמילה מעישון.
היא גם מספקת זיכוי ממס לעסקים קטנים שפועלים על פי סעיף 125 לחוק מס הכנסה.
התוכנית מומנה באמצעות העלה של המס המדינתי על סיגריות והקצאה מחדש של כספי מדיקאייד הפדרליים באמצעות מענק מיוחד של הממשלה הפדרלית.
בטור שפרסם ב-15 בספטמבר 2007, בוול סטריט ג'ורנל, צוטט דניאלס באומרו על "תוכנית אינדיאנה הבריאה" ועל הגידול במס הסיגריות באומרו, "מס צריכה על מוצר שבקרוב יהיה לך פחות ממנו אינו מפר את הכללים שלמדתי מרונלד רייגן".
התוכנית מאפשרת למשקי בית עם הכנסה נמוכה עד בינונית שאין להם גישה לשירותי בריאות הניתנים על ידי המעסיק, להגיש בקשה להחזר.
בראשית ימי היישום שלה, התשלום על התוכנית חושב באמצעות נוסחה שכתוצאה ממנה החיוב נע בין 2 עד 5 אחוזים מהכנסת המבוטחים.
סכום שנתי של 1,100 דולר בהשתתפות עצמית היה סטנדרט בכל הפוליסת ואפשר למבוטחים לפתוח חשבון חיסכון לבריאות.
התוכנית שילמה סכום מרבי שנתי של 300,000 דולר.
ב-2008 הציע דניאלס הגדרת תקרה על של אחוז אחד על מס רכוש לנכסים למגורים, שני אחוזים על נכסים להשכרה ושלושה אחוזים על מבנים המשמשים לעסקים.
התוכנית אושרה ב-14 במרץ 2008 על ידי האספה הכללית של אינדיאנה, ונחתמה כחוק על ידי דניאלס ב-19 במרץ.
באותה שנה, זכו בעלי הנכסים באינדיאנה לקיצוץ ממוצע של יותר מ-30 אחוזים על מס רכוש, סך של 870 מיליון דולר.
רוב הכספים שנגבו על מס רכוש מימנו בתי ספר מקומיים ואת גופי הממשל במחוזות.
כדי לפצות את גופי הממשל המקומי על אובדן ההכנסות, העלתה המדינה את שיעור מס המכירות מ-6 ל-7 אחוזים החל מ-1 באפריל אותה שנה.
מתוך חשש שממשלים עתידיים יהפכו את החוק על פניו, לחצו דניאלס ומנהיגים רפובליקנים אחרים על תיקון שיוכנס לחוקת אינדיאנה בו נקבעו מגבלות המס.
התיקון המוצע הוכנס לפתקי ההצבעה בבחירות הכלליות של 2010 וזכה להתמקדות במסע הבחירות של דניאלס לתקופת כהונתו השנייה כמושל.
בנובמבר 2010 אישר קהל הבוחרים את התיקון האמור בחוקת אינדיאנה.
הצלחותיו של דניאלס באיזון תקציב המדינה של אינדיאנה החלו לזכות להכרה לאומית לקראת תום תקופת כהונתו הראשונה.
ב-2008 הוא הוכנס לרשימת "פקידי הממשל של השנה" על ידי המגזין Governing.
באותה שנה הוא קיבל את פרס החדשנות העירונית ממכון מנהטן על רעיונותיו לטיפול בבעיות הפיסקליות והעירוניות של המדינה.
במושב האספה הכללית של אינדיאנה של 2005, העבירו דניאלס והרפובליקנים, בסיועם של כמה מהדמוקרטים, את חוק רישום הבוחרים, שבו נדרשו הבוחרים להציג תעודה מזהה ממשלתית עם תמונה לפני שהורשו להצביע.
החוק היה הראשון מסוגו בכל ארצות הברית, וארגוני זכויות אדם רבים, כולל האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, התנגדו לו, באומרם שהוא ישפיע באופן בלתי הוגן על מיעוטים, עניים וקשישים, שעלולים לא להיות מסוגלים להרשות לעצמם הוצאת תעודה מזהה או שלא יהיו מסוגלים מבחינה פיזית להגיש את הבקשה להנפקת התעודה.
כדי לענות על חששות אלו, העביר המדינה חוק נוסף שהסמיך את הרשויות מנפיקות אמצעי הזיהוי להציע הנפקת כרטיסי זיהוי עם תמונה בחינם לאנשים שלא החזיקו עדיין בשום תעודה מזהה אחרת מטעם המדינה.
קואליציה של ארגוני זכויות אזרח קראה תיגר על החוק בבתי המשפט של אינדיאנה, וממשל דניאלס הגן על הממשלה בעתירה זו.
בית המשפט הפדרלי המחוזי נתן פסק דין מקוצר למדינה.
העותרים פנו לבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית, וזה פסק שהחלטת בית המשפט הפדרלי המחוזי בתיק "קרופורד נגד ועדת הבחירות של מחוז מריון" .
עם העברת העתירה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, פסק גם זה לטובת המדינה באפריל 2008, ובכך קבע תקדים משפטי.
כתוצאה מכך פעלו מדינות נוספות באופן דומה וחוקקו חוקים בהתאם בשנים שלאחר מכן.
לשנת הבחירות 2008 נכנס דניאלס עם 51 אחוזים של שביעות רצון, ו-28 אחוזים של אי שביעות רצון.
מסע הבחירות שלו לתקופת הכהונה השנייה התמקד בשיעור האבטלה באינדיאנה, שירד במהלך תקופת כהונתו בתפקיד, התיקון המוצע בחוקה לרפורמה במס הרכוש, והאיזון המוצלח של תקציב המדינה במהלך תקופת כהונתו הראשונה של דניאלס כמושל.
ב-4 בנובמבר אותה שנה הביס דניאלס את המועמדת הדמוקרטית ג'יל לונג תומפסון, ונבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל לאחר שזכה ב-57.8 אחוזים מקולות הבוחרים, זאת על אף שהנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה, ניצח באינדיאנה בבחירות לנשיאות שהתקיימו באותו יום.
ב-12 בינואר 2009 הושבע דניאלס לכהונתו השנייה.
במערכות הבחירות של 2006 ו-2008 זכו הדמוקרטים ברוב בבית הנבחרים של אינדיאנה, וכתוצאה מכך נוצר בית מחוקקים לעומתי, כאשר הדמוקרטים שלטו בבית הנבחרים, והרפובליקנים בסנאט המדינתי ובלשכת המושל.
מצב זה הוביל למבוי סתום בדיונים על התקציב, שגרם לדניאלס לקרוא למושב מיוחד של האספה הכללית של אינדיאנה.
בשל המשבר הפיננסי הלאומי, ניצבה אינדיאנה מול מחסור בהכנסות של 1.4 מיליארד דולר בשנות התקציב 2009–2011. דניאלס הגיש מגוון של קיצוצים בסעיפי ההוצאות וצעדים לחיסכון בהוצאות בהצעות התקציב שלו.
האספה הכללית אישרה חלק מההצעות, אך הסתמכה באופן נרחב על כספי הרזרבה המדינתית כדי לכסות את הגרעון.
בסופו של דבר חתם דניאלס על חוק תקציב דו-שנתי של 27 מיליארד דולר.
בבחירות אמצע הכהונה של 2010 השיגו הרפובליקנים רוב גם בסנאט של אינדיאנה, ובכך זכו לשליטה מוחלטת באספה הכללית בפעם הראשון מאז השבעתו של דניאלס כמושל.
המושב הסדיר של 2011 של האספה החל בינואר והרוב של הרפובליקנים ניסה ליישם סדר יום שמרני בקנה מידה רחב שברובו נתמך על ידי דניאלס.
רוב סעיפי סדר יום זה לא טופלו מאז בחירתו של דניאלס בשל חלוקת השליטה בבית המחוקקים קודם לכן.
בפברואר, ניסו הרפובליקנים להעביר את חוק "הזכות לעבוד" בבית הנבחרים.
על פי הצעת החוק, הדרישה מעובדים להצטרף לאיגודים מקצועיים הפכה לבלתי חוקית.
הרפובליקנים טענו שכך יסתייע למדינה למשוך אליה מעסיקים חדשים.
בשל אי יכולתם למנוע את קבלת החוק, יצאו מחוקקים דמוקרטים מגבולות המדינה כדי למנוע את קיומו של קוורום, ובמקביל מאות מפגינים התקבצו בבירת המדינה.
נטישה כזאת של סיעת המיעוט בבית המחוקקים היא תופעה נפוצה באינדיאנה.
בעוד שדניאלס תמך בחקיקה, הוא האמין שהמחוקקים הרפובליקנים צריכים היו לגנוז את הצעת החוק בשל העובדה שהיא לא הייתה חלק ממצע הבחירות שלהם וראוי היה לקיים עליה דיון.
בסופו של דבר גנזו הרפובליקנים את הצעת החוק, אך הדמוקרטים עדיין סירבו לשוב לבירה, ודרשו שיונחו על שולחן בית המחוקקים הצעות חוק נוספות, כולל חוק ליצירת תוכנית מדינתית לשוברים בחינוך.
סירובם לשוב לאינדיאנה הותירה את האספה הכללית במצב של אי יכולת להעביר שום חקיקה, עד ש-3 מתוך 12 הצעות החוק שהם התנגדו להם הוסרו מעל סדר היום ב-28 במרץ.
בסופו של דבר שבו הדמוקרטים לאינדיאנה.
באותו חודש בו אירע המשבר, התראיין דניאלס בנוגע למשבר דומה שהתרחש בוויסקונסין בנוגע להצבעות על התקציב.
בעוד שהוא תמך ברפובליקנים של ויסקונסין, הוא אמר שבאינדיאנה "אנחנו לא בדיוק באותו מצב ולא דוגלים באותם מטרות שבוויסקונסין דנים בהם".
לאחר סיום משבר הנטישה העבירה האספה הכללת את רוב סעיפי החקיקה שהיו על סדר היום ודניאלס חתם עליהם.
בשיתוף פעולה עם המפקח הראשי של החינוך הציבורי באינדיאנה, טוני בנט, נחקקה סדרה של חוקי רפורמה בחינוך שהובילה לשינויים מרכזיים במוסדות החינוך באינדיאנה.
ילדים למשפחות בעלות הכנסה שנתית של פחות מ-41,000 דולר קיבלו שוברים שווי ערך ל-90 אחוזים של עלות חינוכם בבתי ספר ציבוריים ועשו בהם שימוש כדי ללמוד בבתי ספר פרטיים.
במסגרת התוכנית ההטבה הזאת הייתה בשיעור נמוך יותר למשפחות בעלות הכנסה גבוהה יותר מסף זה.
התוכנית יושמה בהדרגה במשך שלוש שנים וב-2014 כבר הפכה לזמינה עבור כל תושבי המדינה.
תקציבים נוספים הופנו להקמת והרחבת בתי ספר עצמאיים ולהרחבת תוכניות המלגות בקולג'ים.
החוק גם יצר מערכת לתשלום תמריצים כדי להעלות את שכר המורים, העניק למנהלי בתי הספר סמכויות רחבות יותר לסיים את עבודת המורים, והגביל את זכות המשא והמתן הקולקטיבי של המורים.
באמצעות צו מושל שדניאלס חתם עליו ב-14 ביוני 2010, הוקמה השלוחה של אוניברסיטת המושלים המערביים באינדיאנה כשותפות בין המדינה לבין האוניברסיטה מתוך מאמץ להרחיב את גישתם לחינוך גבוה של תושבי אינדיאנה וכדי להעלות את אחוז האוכלוסייה המבוגרת במדינה שתזכה לחינוך על-תיכוני.
הניסיון לאסור את לימוד ספרו של הווארד זין
ביולי 2013 השיגה סוכנות הידיעות Associated Press הודעות דואר אלקטרוני על פי חוק שקיפות המידע של אינדיאנה, שבהם ביקש דניאלס לקבל בטוחות שהספר פרי עטו של ההיסטוריון הווארד זין "היסטוריה עממית של ארצות הברית: מ-1492 ועד ימינו" "לא נמצא בשימוש בשום מקום באינדיאנה.
ב-2010 כתב דניאלס, "שטויות אלו לא צריכות לקבל שום יחס במדינה".
תכתובות הדואר האלקטרוני של דניאלס הופנו לסקוט ג'נקינס, יועצו לענייני חינוך, ולדייוויד שיין, מגייס כספים בכיר וחבר במועצת החינוך המדינתית.
דניאלס ועוזריו הגיעו להסכם והוא כתב להם "לכו על זה.
חלק מהדברים שנכתבו על ידי שיין היו שסקירה ברחבי המדינה "תאלץ לחשוף לאור היום הרבה פסולת".
אף על פי שתרזה לוברס, נציבת המדינה לחינוך גבוה, הוזכרה בתכתובות בנוגע לסקירה מדינתית של קורסי הלימוד, היא אמרה מאוחר יותר שהיא "מעולם לא ביקשה לנהל סקר של הקורסים שהוזכרו בתכתובות, ושמשרדה לא ניהל סיקרה כזאת".
באחת מהודעות הדואר האלקטרוני הביע דניאלס בוז כלפי זין כאשר זה נפטר:
שלוש שנים לאחר מכן, בעקבות חשיפת התכתובות, 90 מתוך כ-1,800 הפרופסורים של אוניברסיטת פרדו הוציאו מכתב פתוח שבו הם הביעו את דאגתם בנוגע למחויבותו של דניאלס לחופש האקדמי.
דניאלס הגיב לדבריהם באומרו שאם זין היה בחיים והיה חבר בסגל האוניברסיטה, הוא היה מגן על חופש הדיבור ועל חופש הפרסום שלו.
במכתב התגובה לפרופסורים, כתב דניאלס, "למען האמת, הודעות המייל שלי לא הפרו את החופש האקדמי של אף אחד ולא כפו שום צנזורה על אף אדם או השקפת עולם".
בסבב תכתובות נפרד שלא היה קשור לעניין שהתנהל ב-2009, שיתפו בעלי תפקידים במערכת החינוך של אינדיאנה את דאגותיהם עם דניאלס בנוגע למשאבים ופעילויות שתדלניים באגודת בתי הספר העירוניים של אינדיאנה.
דניאלס ביקש שהממשל "יבחן את האפשרות לסלק אותם, לפחות במסגרת המימון שאנו מתכננים לשנתיים הקרובות".
המנהל הכללי של האגודה, צ'ארלס ליטל, פרופסור לחינוך באוניברסיטת פרדו, מתח עליו ביקורת.
לא היה ברור מיד אם הבדיקה תעבור.
דניאלס אמר שהוא מעולם לא שמע על צ'ארלס ליטל.
בתגובה למחלוקת, הוציאה לשכתו של דניאלס הצהרה שכללה כמה ציטוטים שהופיעו גם במאמר של העיתונאי מייקל מויניהן שפורסם במגזין ריזן, וכן ציטוט מההודעה לעיתונות של אוניברסיטת סטנפורד שהובילו להאשמות בגניבה ספרותית.
מאוחר יותר תיקן דניאלס את דבריו וציין שהוא "ביטל את דבריו של פרופסור מאוניברסיטת סטנפורד שהביע רוגז על שנכלל בהערות המקוריות" בעוד שהוא הסיר את הציטוטים שהופיעו במאמר בריזן.
ב-27 באפריל 2011, העביר בית המחוקקים של אינדיאנה חוק שנוסח על ידי חבר בית הנבחרים המדינתי אריק טרנר, ושאסר על מימון מכספי משלמי המיסים של ארגונים שביצעו הפלות.
החוק גם אסר על הפלות מעבר לשבוע ה-20 להיריון, ארבעה שבועות מוקדם יותר בהשוואה לחוק הקודם.
אף על פי שמאוחר יותר אמר דניאלס שהוא תמך בחוק מראשית תהליך חקיקתו, הוא לא היה חלק מסדר היום החקיקתי שלו הדבר לא רמז על כך שהוא יחתום על החוק או יטיל עליו וטו לאחר קבלתו באספה הכללית של אינדיאנה.
ב-10 במאי אותה שנה חתם דניאלס על החוק.
מבקריו טענו שהוא חתם על החוק בידיעה מלאה שהוא יוביל לדיון משפטי ארוך ויקר ויסכן כספים פדרליים, במיוחד אובדן של 4 מיליארד דולר שמימנו את תוכנית מדיקאייד.
המרכזים לשירותי מדיקייר ומדיקאייד כתבו בתגובה ש"אינידאנה יכולה לחשוב מחדש על החוק החדש שלה, או להפר את חוק מדיקאייד.
היא לא יכולה לעשות את שני הדברים".
הפדרציה להורות מתוכננת והאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הגישו בסופו של דבר תביעה משפטית נגד המדינה בטענה שהיא פעלה בחוסר הגינות, שחוק המדינה החדש הפר את חוקי המדיקאייד הפדרליים, ושזכויותיהם על פי התיקון ה-14 הופרו.
ב-24 ביוני הוצאה פסיקה שאסרה על המדינה לאכוף את החוק.
מאוחר יותר פסק בית המשפט לטובת הורות מתוכננת בהסתמכו על סעיף "חופש הבחירה".
אינדיאנה ערערה על הפסיקה בפני בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית, שאישר את פסקי הדין של בתי המשפט בערכאות הנמוכות.
ב-10 במאי 2011 חתם דניאלס על שני חוקי הגירה: הראשון שלל ממהגרים בלתי חוקיים את הזכות ללמוד על פי התעריפים הנהוגים במדינה, והשני קבע הטלת קנסות על מעבידים שהעסיקו מהגרים בלתי חוקיים.
כמה מפגינים, שלפחות חמישה מהם היו מהגרים בלתי חוקיים, נעצרו בעת שמחו נגד החוק בבית המחוקקים כאשר הם התפרצו ללשכתו של דניאלס לאחר שנמנעה מהם פגישה איתו.
מנהיגי הסטודנטים קראו לשחרורם, בעוד שכמה מהמחוקקים קראו לגירושם.
מנהיגי המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה האשימו את דניאלס ואת הרפובליקנים בהעברת חוק שנוי במחלוקת רק כדי לרומם את תדמיתו של דניאלס כדי שהוא יוכל להתמודד לנשיאות.
דניאלס מצידו דחה את ההאשמות, באומרו שהוא היה מיישם את אותו סדר יום כמה שנים קודם לכן אם הרוב הדמוקרטים בבית הנבחרים היה מאשר לו אז לעשות זאת.
אינידיאנה חזתה את המשך הירידה בהכנסותיה ב-2010, שתגרום לגירעון בתקציב של 1.7 מיליארד דולר, אם התקציב ימשיך בקצב הרגיל שלו.
דניאלס הגיש לאספה הכללית תוכנית הוצאות דו-שנתית של 27.5 מיליארד דולר שיוביל לעודף תקציבי של 500 מיליון דולר, שבהם יעשה שימוש להחזרת יתרת קרן הרזרבה של המדינה למיליארד דולר.
הוא הציע מגוון רחב של צעדי צנע תקציביים, כולל הוצאת עובדים לגמלאות, הטלת מגבלות על ההוצאות, הקפאת קבלת עובדי מדינה, הקפאת שכר עובדי המדינה, ושינויים מנהליים רבים בסוכנויות הממשלתיות.
המדינה כבר צמצמה בהדרגה את כוח האדם שלה באמצעות צעדי הקפאה דומים, וב-2011 כבר הייתה אינדיאנה בתחתית רשימת מספר העובדים למספר התושבים של כל מדינות ארצות הברית, נתון שדניאלס השתמש בו כדי להוכיח שממשלת אינדיאנה היא הקטנה ביותר בארצות הברית.
דניאלס נתן גיבוי לסלילתם של כבישי אגרה נוספים, כשהרחיב את מערכת כבישי האגרה של אינדיאנה, בניסיון להבטיח מקור הכנסה נוסף למדינה.
אך התנגדות לכך ממפלגתו שלו הובילה למשיכת הצעת החוק על ידי הסנאטור טום ויס שהגיש אותה, וזו הייתה התבוסה החקיקתית היחידה המשמעותית של דניאלס במהלך מושב בית המחוקקים של 2011.
נטישת חברי בית הנבחרים הדמוקרטים עיכבה את התקדמות תהליך חקיקת התקציב במשך כמעט חודשיים, אך בית הנבחרים הצליח להתחיל את עבודתו בוועדה באפריל.
הבית ביצע כמה שינויים בהצעת החוק, כולל הקצאה מחדש של המימון לחינוך בהתבסס על מספר גדול יותר של תלמידים בבתי הספר, וביטול כמה אמצעי מימון ציבוריים לבתי ספר כדי לממן את שיטת השוברים בחינוך ובתי ספר בזיכיון.
באוקטובר 2006 הכריז דניאלס שחברת גז טבעי מתכננת לבנות מתקן בדרום אינדיאנה שיפיק גז.
המשקיעה המובילה הייתה חברת לוקדיה נשיונל, שהציעה הקמת מפעל בשווי של 2.6 מיליארד דולר ברוקפורט.
על פי תנאי העסקה, שקיבלו תמיכה מדניאלס, המדינה הייתה אמורה לרכוש כמעט את כל הגז מרוקפורט ולמכור אותו בשוק החופשי ברחבי ארצות הברית.
אם המפעל ירוויח מהמכירה, הרווחים העודפים יחולקו בין לוקידה לבין המדינה.
במקרה של הפסד, 100 אחוזים מהם יושתו על הצרכנים.
לוקידה הסכימה לפצות את המדינה על כל הפסד, עד ל-150 מיליון דולר במשך 30 שנה.
עסקה זו ספגה ביקורת בנוגע למעורבות המדינה בשוקי האנרגיה.
הועלו גם שאלות על כך שלוקדיה שכרה את שירותיו של מארק לוברס, עוזרו לשעבר של דניאלס וידידו הקרוב, כדי לקדם את העסקה.
ממשל דניאלס טען שהמפעל ייצור משרות בחלק של המדינה שהיה ירוד ביותר מבחינה כלכלית ויספק יתרונות סביביתיים באמצעות מקור אנרגיה פנים-מדינתי.
בסופו של דבר דחה בית המחוקקים את המיזם ב-2013.
ההשערות בנוגע למועמדותו לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2012
על אף שחתם על חוקים שהקשיחו את אכיפת החוק על סמים, הטילו פיקוח על הפלות, והסדירו נישואים, הוא ספג את זעמם של כמה שמרנים בשל קריאתו להפוגה בדיון על סוגיות חברתיות כדי שהמפלגה תוכל להתמקד בסוגיות כלכליות.
רצונו לשקול העלאות מיסים כדי להסדיר את הגרעון התקציבי, היה מקור נוסף למחלוקת.
באוגוסט 2010 שיבח האקונומיסט את "הכבוד לאיפוק וליעילות" של דניאלס והגיע למסקנה ש"הוא, בקצרה, האיש מהסוג שנהנה לתקן מדינה במשבר - או ארץ".
ניק גילספי מריזן כינה את דניאלס "מנהיג פיקח ויעיל שחושב ברצינות על היסטוריה, פוליטיקה ומדיניות, וכתב ש"דניאלס, כמו מושל ניו מקסיקו לשעבר, גארי ג'ונסון, הוא רפובליקני שיודע כיצד למשול ויכול לעשות זאת היטב".
בפברואר 2011 תיאר דייוויד ברוקס מהניו יורק טיימס את דניאלס כ"מועמד [ששואף להיות] החזק ביותר של המפלגה", וחזה שהוא "לא יוכל להשתוות לאובמה בחן ובאלגנטיות, אך יכול להוות לו תחליף".
ב-12 בדצמבר 2010, רמז דניאלס בראיון מקומי שהוא יחליט אם הוא יתמודד לנשיאות עד מאי 2011.
קבוצות ויחידים רבים לחצו על דניאלס להתמודד לנשיאות.
בתגובה להשערות מוקדמות, דחה דניאלס ביוני 2009 את האפשרות שיתמודד, באומרו, "התמודדתי על משרה אחת בלבד והחזקתי בה, וזוהי המשרה האחרונה שבה אחזיק".
עם זאת, בפברואר 2010 הוא אמר לכתב הוושינגטון פוסט שהוא פתוח לרעיון של התמודדות ב-2012.
ב-6 במרץ 2011, זכה דניאלס במקום הראשון מבין המועמדים הרפובליקנים בסקר בדיקה שהתקיים באורגון.
הוא קיבל 29.33 אחוזים מקולות הנסקרים, לאחר מיט רומני שהגיע למקום הראשון עם 22.66 אחוזים, ושרה פיילין שהגיעה למקום השלישי עם 18.22 אחוזים.
הוא גם הגיע למקום הראשון בסקר דומה שנערך במדינת וושינגטון.
ב-5 במאי אותה שנה הוא אמר שהוא חש שהוא לא מוכן לנהל ויכוחים על כל הסוגיות שעל סדר היום הלאומי, כמו מדיניות החוץ, ושהוא זקוק ליותר זמן להבין יותר טוב את הסוגיות ולגבש עמדות רשמיות עליהן.
מאוחר יותר באותו חודש, כאשר בזירה הרפובליקנית החלו להתפרסם הכרזות על כניסה למועמדות או פרישה ממועמדות של מועמדים אחרים, נאמר במגזין טיים, "גם אם נשים בצד את מצבו המשפחתי הבלתי רגיל, דניאלס יצטרך למהר ולגבש סביבו מנגנון" ולגייס מספיק כספים אם הוא מתכוון להתמודד".
בליל 21 במאי 2011 הכריז דניאלס שהוא לא יתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות, כאשר הוא שלח הודעת דואר אלקטרוני לעיתונות, בציינו אילוצים משפחתיים ואובדן הפרטיות שמשפחתו תחווה אם הוא יהפוך למועמד.
אידן ציין שהרתיעה מהמידע שהיה מצוי לכאורה היה הגורם המרכזי להחלטתו של דניאלס שלא להתמודד על מועמדות המפלגה, לצד שיקולים פרטיים אחרים.
בחירותו של דניאלס זכתה למלוא התמיכה של ועדת האיתור, כאשר ב-21 ביוני 2012 בחרה מועצת הנאמנים פה אחד בדניאל לתפקיד.
כמושל, מינה דניאלס שמונה מתוך עשרת חבר המועצה ומינה מחדש את השניים האחרים, ובשל כך נמתחה ביקורת על בחירתו בשל ניגוד עניינים.
בחקירה מדינתית שפורסמה באוקטובר אותה שנה נמצא שעל פי הנסיבות, לא הופר הקוד האתי של אינדיאנה.
אחרים שמתחו ביקורת על בחירתו של דניאלס ציינו, שלא כמו נשיאים קודמים של האוניברסיטה, לדניאלס לא היה ניסיון בתחום האקדמיה.
כהונתו כנשיא האוניברסיטה החלה מיד עם סיום כהונתו כמושל בינואר 2013. במסגרת ההכנות לכניסתו לתפקיד, הפסיק דניאלס את השתתפותו בפעילות פוליטית מפלגתית במהלך מערכת הבחירות של 2012 ותחת זאת התמקד בסוגיות שקשורות לחינוך גבוה ולסוגיות פיסקליות.
מתוך רצון להימנע מעלויות כספיות גבוהות שהיו כרוכות בטקס כניסה רשמי לתפקיד, כתב דניאלס "מכתב פתוח לאנשי פרדו", שבו הוא פירט את האתגרים העומדים בפני החינוך הגבוה והתווה את סדרי העדיפות הראשונים שלו כמו סבירות העלויות, הצטיינות אקדמית וחופש אקדמי.
דניאלס המשיך בנוהגו זה, ובחר לשלוח מכתבים פתוחים לקהילת פרדו במקום לשאת נאום רשמי על מצב האוניברסיטה, כפי שנהוג במערכת החינוך הגבוה.
דניאלס חזר ואמר תמיד שהנושא שבראש סדרי העדיפות שלו הוא הסטודנטים, כמו שב-2020 הוא אמר: "כולנו נמצאים כאן, בזכות הסטודנטים, ולחשוב שהם לא העדיפות שמניעה אותנו זה בלבול רציני...".
דניאלס התאמן ברוב הימים במתקני הספורט של הסטודנטים באוניברסיטה, ואכל איתם במתקני ההסעדה ובאחוות.
במרץ 2013 הוא איחד כוחות עם קבוצה של סטודנטים להנדסה כדי להפיק סרטון מוזיקה ויראלי לקידום תחום ההנדסה בפרדו.
תוך 24 שעות צבר הסרטון יותר מ-50,000 צפיות.
בשידורי משחקי הבית של נבחרת הפוטבול של האוניברסיטה שולב קטע שנקרא "איפה מיץ'?", שבו, הוקרן על לוח הווידאו של האצטדיון צילום שהועבר מהמצלמה שעברה על פני הקהל עד שבסופו של דבר התמקדה בדניאלס שישב בתוך קהל האוהדים, לעיתים ביציע הסטודנטים.
נשיאי האוניברסיטה הקודמים עזבו לעיתים קרובות את התא שלהם ביציע העיתונות.
באפריל 2019, עוצבה לרגל יום הולדתו של דניאלס, חולצת טי עם תמונתו, שעותקים ממנה נורו באמצעות תותח ליציע הסטודנטים במשחק הכדורסל של נבחרת האוניברסיטה.
בפתיחת עונת הפוטבול של אביב 2021 רכב דניאלס על ספה על גלגלים אל תוך אצטדיון הפוטבול של פרדו שעוצבה על ידי סטודנטים של האוניברסיטה.
בית הספר התיכון הפוליטכני של פרדו באינדיאנפוליס
ב-2015 הכריז דניאלס על תוכניות לפתיחת בית הספר התיכון הפוליטכני של פרדו באינדיאנפוליס, שנועד להוות גשר לתלמידי העיר אל פרדו באמצעות קבלתם הישירה לאוניברסיטה.
דניאלס תיאר את בית הספר כניסיון להגדיל את מספר הסטודנטים שהוכנו לקבלה לאוניברסיטה מקרב בעלי הכנסות נמוכות, בני דור ראשון למהגרים, ובני מיעוטים.
כיום מפעילה אוניברסיטת פרדו שלושה בתי ספר מסוג זה.
ב-2021 התקבלו 40 סטודנטים בוגרי בתי ספר אלו, יותר מהמוצע של 15 שמתקבלים מבין בוגרי בתי הספר הציבוריים של אינדיאנפוליס.
שוויון גזעי והטיפול בתקריות גזעניות
דניאלס ספג ביקורת מסטודנטים ומאנשי סגל על אי רצונו לנקוט בעמדה תקיפה כלפי מצגים ציבוריים של עליונות לבנה בקמפוס.
בנובמבר 2016, הופיעו כרזות בקמפוס עם ציורים של אנשים לבנים שבהם נאמר "זכותנו להתקיים" ו"ההגנה על אנשיך היא חובה חברתית, ולא פשע אנטי-חברתי".
דניאלס כינה את הכרזות, שנתלו על ידי ארגון גזעני, "מאמץ שקוף להרגיז אנשים כדי שיגזימו בתגובותיהם, וכך לתת לקבוצת שולים זעירה את תשומת הלב שהיא לא ראויה לו, ואת זה אנו מסרב לעשות".
הוא גם ציין שההשקפות של הארגון שמאחורי הכרזות "בבירור לא עולות בקנה אחד עם הערכים והעקרונות שאנו מאמינים בהם בפרדו".
בינואר 2017, ערכו סטודנטים שביתת שבת בבניין הובדה, שבו שכנה לשכתו של דניאלס.
במהלך זמן זה סירב דניאלס להיפגש עם הסטודנטים.
ב-2019 נפגש דנילאס עם מנהיגי אגודת הסטודנטים של פרדו כדי לדון במחלוקת שנגעה לסטודנט באוניברסיטה שלא היה יכול לרכוש תרופה נגד הצטננות כאשר בית מרקחת מחוץ לקמפוס לא היה מוכן לקבל את רישיון הנהיגה הפוארטוריקני שלו כאמצעי זיהוי תקף.
לאחר הפגישה, קיים דניאלס פגישה בלתי מתוכננת של 30 דקות עם פעילי הסטודנטים שחשו דאגה בנוגע לגיוון האתני בפרדו.
בנקודת זמן אחת בשיחה, תיאר דניאלס את מאמציו המתמשכים לגייס איש סגל אקדמי ממוצא אפרו-אמריקאי ולקרוא לו "אחד מהאנשים הנדירים ביותר באמריקה - חוקר אפרו-אמריקאי מוביל, ואני מתכוון מוביל באמת".
ועדת השוויון והגיוון של סנאט האוניברסיטה פרסמה הצהרה שהגדירה את ההתנסחות של דניאלס "בעייתית".
"הרעיון שקיים חוקר אפרו-אמריקאי מוביל נדיר הוא פשוט לא נכון".
במאמר דעה שפורסם בניו יורק טיימס על ידי ג.
גבריאלה סטאר, נשיאת פומונה קולג', נכתב, "בכמה משפטים בודדים, נראה היה שמר דניאלס פקפק באפשרות של מצוינות שחורה מתמשכת".
כתגובה לביקורות, פרסם דניאלס התנצלות.
"אני חוזר בי ומתנצל על צורת הדיבור שבה השתמשתי בשיחה אקראית שנערכה לאחרונה עם הסטודנטים...
המילים שבנדון נבחרו באופן גרוע ובלתי מדויק".
ביוני 2020, כאשר צברה תנועת Black Lives Matter תנופה לאומית, תמך דניאלס ביצירת כוח משימה רב-מערכתי של האוניברסיטה כדי לבחון את השוויון הגזעי בתגובה לרצח ג'ורג' פלויד ולתקריות נוספות של אי-צדק על רקע גזעי.
פעילותו של כוח המשימה הובילה להכללת השוויון הגזעי כאחת מחמש המטרות של עדכון התוכנית האסטרטגית של פרדו בהיקף של 260 מיליון דולר.
עד למאי 2021, סייע דניאלס לאוניברסיטה לגייס 27 מיליון דולר עבור מלגות לקבוצות מיעוטים ולצירופם לאוניברסיטה במהלך אותה שנה, עליה של כ-15 אחוזים בהשוואה לנתוני השנה הקודמת".
מדי סתיו, שלח דניאל מסר לכלל הקמפוס בה הוא הכריז ש"גזענות, אנטישמיות, קנאות, ואלימות...
הם הניגוד של הערכים [שלנו] ואין להם מקום בקמפוס שלנו".
במסר גם צוין שהאוניברסיטה "תגן על הזכות לביקורת חופשית ופתוחה ותקדם אותה".
כנשיא האוניברסיטה, הגן דניאלס על חופש הביטוי בכך שפרדו הייתה למוסד הציבורי הראשון שאימץ את "עקרונות שיקגו" לחופש הדיבור וחופש הביקורת ואחת מכעשרים אוניברסיטאות שקיבלו את הדירוג הגבוה של "המוסד לזכויות הפרט בחינוך" .
הקפאת שכר הלימוד והוזלת עלויות
העלות הכוללת של הלימוד בפרדו ירדה במהלך תקופת כהונתו של דניאלס כנשיא האוניברסיטה.
אך ההכנסות משכר לימוד על כל סטודנט גדלו בשיעור צנוע על אף הקפאת שכר הלימוד, בין השאר בשל העלייה במספר הסטודנטים הזרים והסטודנטים שמחוץ לאינדיאנה.
לפי טענת האוניברסיטה, הסטודנטים חסכו יותר ממיליארד דולר במהלך אותם עשר שנים.
דניאלס הכריז על הקפאת שכר הלימוד הראשונה לפני שאינדיאנה הגדירה את המימון של פרדו לשנתיים הבאות.
בנוגע לשאלת התזמון, טען דניאלס שהוא לא היה צריך להמתין בשל העובדה ש"אין זה משנה מה תעשה האספה הכללית.
זהו הדבר הנכון לעשותו ואנו נעשה אותו".
הקפאת שכר הלימוד הראשונה הצריכה את האוניברסיטה למצוא 40 מיליון דולר בחיסכון בהוצאות או במציאת הכנסות חדשות.
כדי לכסות על אובדן ההכנסות כתוצאה מהקפאת שכר הלימוד, התמקדו דניאלס ומועצת הנאמנים של האוניברסיטה במציאת צעדי התייעלות תפעולית כמו איחוד מרכזי נתונים של טכנולוגיות מידע, השקעת כספים בעתודות, ומעבר לתוכנית בריאות מונעת על ידי צרכנים עבור עובדי האוניברסיטה.
דניאלס גם הפחית את עלות תוכנית הארוחות לסטודנטים ב-10 אחוזים, הקפיא את עלויות הדיור, וקיצץ באגרות החינוך המשותפות שקודם לכן עלו כל שנה.
בזכות שינויים אלו, העלות של חדרי המעונות ירדה מהמקום השני בעלות מבין עשר האוניברסיטאות הגדולות במערב התיכון לתחתית הרשימה.
בסתיו 2014 הכריז דניאלס על עסקה עם אמזון שתחסוך לסטודנטים בהוצאות רכישת ספרי הלימוד ותספק לסטודנטים, לסגל האקדמי ולסגל המנהלי משלוחים בחינם תוך יום אחד בתחומי הקמפוס.
השותפות עם אמזון הסתיימה ב-2018, אך החנויות בתחומי הקמפוס המשיכו לפעול.
באפריל 2020, עם תום הגל הראשון של מגפת הקורונה בארצות הברית, הודיע דניאלס שבכוונת אוניברסיטת פרדו לקדם בברכה את שובם של סטודנטים בסתיו, ובכך הייתה פרדו אחת מהאוניברסיטאות הראשונות לעשות כן, באומרו שזו תהיה "הפרת חובה בלתי מתקבלת על הדעת" לא לפתוח מחדש את האוניברסיטה.
דניאלס הוציא תוכנית שנקראה "להגן על פרדו" שתוכננה להגן על רוב החלקים הפגיעים של הקמפוס מהמגפה באמצעות הסתמכות על מסיכות, התאמות של מתקני האוניברסיטה וצעדים נוספים.
כמה מחברי הסגל האקדמי של האוניברסיטה התנגדו למאמציו של דניאלס לפתוח מחדש את המוסד, בעוד שאחרים פעלו בשיתוף פעולה ותרמו ממומחיותם לעיצוב התוכנית.
במאי 2020, בראיון ל-CNN, דחה דניאלס את הביקורת של אחת הפרופסוריות באוניברסיטה, באומרו שהיא ייצגה את "השקפתו של מיעוט קטן מאוד" ..."בכנות, לא מהזווית האמינה ביותר מבחינה מדעית של הקמפוס שלנו המבוסס מבחינה מדעית".
במשך כל השנה האקדמית של 2020–2021, טענו דניאלס ואוניברסיטת פרדו שהאוניברסיטה אפשרה קיום שיעורים פרונטליים ככל הניתן כמו כל אוניברסיטה בסדר הגודל שלה.
באוניברסיטה בוצעו 212,456 בדיקות קורונה ונמצאו 6,158 תוצאות חיוביות בקרב עובדי ותלמידי האוניברסיטה, כש-99 אחוזים מהם סבלו מלא יותר מתסמינים מתונים, ורק 14 אושפזו.
רכישת אוניברסיטת קפלן ופתיחת אוניברסיטת פרדו גלובל
ב-2017 הודיעו דניאלס ומועצת הנאמנים של אוניברסיטת פרדו על כוונתם לרכוש את במטרה להפוך אותה לתאגיד און ליין, המקיים את עצמו, לתועלת הציבור, שכיום ממותג מחדש כ"אוניברסיטת פרדו גלובל" .
לרכישה היו תגובות חיוביות ושליליות.
בין אלו שלימדו זכות על העסקה לפני סגירתה היו ארני דאנקן, מזכיר החינוך בממשלו של ברק אובמה, וטד מיצ'ל, שהוביל את ההגבלה של אובמה על אוניברסיטאות שלא למטרת רווח.
מבקרי הרכישה כללו את חברי הסגל האקדמי של פרדו.
באותה עת כינה הסנאט של האוניברסיטה את העסקה "הפרה של נוהגי השכל הישר החינוכיים".
במהלך תהליך הרכישה הקים הסנאט ועדה נבחרת כדי לספק זווית ראייה לישות החדשה.
במאי 2017 קיבל הסנאט של פרדו החלטה המגנה את העסקה.
בספטמבר אותה שנה הזהירו הסנאטורים דיק דרבין (דמוקרט מאילינוי) ושרוד בראון (דמוקרט מאוהיו) שהרכישה של אוניברסיטת קפלן על ידי פרדו הציבה סיכונים רחבים לסטודנטים של פרדו ולמוניטין שלה.
הם הוסיפו שלקפלן יש "עבר מבייש" כמוסד לימודים "דורסני".
בעוד שמנהיגי סנאט האוניברסיטה המשיכו להתנגד לאופן שבו בוצעה הרכישה, יושבת הראש של הסנאט צוטטה באומרה שהיא "נותנת לפרדו גלובל ליהנות מהספק" ורואה בה כהרחבה של שטח אוניברסיטת פרדו "מבלי להוציא 50 מיליון דולר על בניית מבנה חדש לשכן סטודנטים במשך עשר שנים מעכשיו".
בינואר 2020 אמר יושב הראש המשותף של הוועדה על גלובל, "זהו יותר דבר שעדיף שנחכה ונראה אותו".
האגודה האמריקאית של הפרופסורים באוניברסיטאות מתחה ביקורת על תרומתה של פרדו גלובל לסטודנטים וכינתה את המדיניות "חומר של קולג'ים דורסניים למטרות רווח, לא מוסד מחקר ציבורי מוביל".
בספטמבר 2018, קראו הסנאטורים דרבין ובראון לפרדו להיפטר ממדיניות זו, שמקורה הוא מספר הכללים של קפלן.
רוברט שירמן, לשעבר סגן תת-המזכיר במחלקת החינוך של ארצות הברית, מתח גם הוא ביקורת על הרכישה באומרו שהקולג'ים רק טענו למעמד של מוסדות ללא רווח בעוד שהם המשיכו להעשיר את ראשי חברת קפלן .
ב-2019 רשמה אוניברסיטת פרדו גלובל הפסדים תפעוליים של 61 מיליון דולר.
בפברואר 2020 דיווחה חברת "גרהאם אחזקות" שאוניברסיטת פרדו גלובל חייבת לחברת קפלן 68.4 מיליון דולר על שירותים ועל תשלומים דחויים, ו-18.6 מיליון דולר על מקדמה על עסקת אוניברסיטת קפלן.
בשנים הראשונות לפעולתה, השקיעה פרדו גלובל סכומים משמעותיים בשיווק, שהובילו להפסדים פיננסיים משמעותיים.
כוונת פרטי הסכם הרכישה היו שפרדו גלובל תופרד מההפסדים, ואף תרוויח בשעה שהפסדים יועברו לחברת קפלן.
המאזן הפיננסי של 2021 הראה שההכנסות התפעוליות של פרדו גלובל עלו על ההוצאות התפעוליות בפעם הראשונה באותה שנה, אך מהפרספקטיבה המצטברת, צברה פרדו גלובל 43 מיליון דולר בהפסדים בשל פעילותה בשנים הקודמות.
היקף ההרשמה לפרדו גלובל גדל מאז 2018, בעוד שמוסדות חינוך בעלי אופי דומה נותרו במצב יציב או הצטמצמו.
ב-1 בינואר 2023 סיים דניאלס את כהונתו כנשיא אוניברסיטת פרדו ובמקומו החל לשמש בתפקיד ד"ר מונג צ'יאנג.
עם עזיבתו את פרדו, הוא בדק בגלוי את האפשרות להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך בסופו של דבר דחה את האפשרות, באומרו, "...זה פשוט לא התפקיד המתאים לי, לא העיר המתאימה לי, ולא החיים שאני רוצה לחיות בנקודת זמן זו...
יש אנשים ששואפים למשרה ציבורית כדי להיות מישהו, אחרים כדי לעשות משהו.
תקופת כהונתי האחת במשרה נבחרת כללה, כמו המשרות שלי בעולם העסקים קודם לכן ובאקדמיה לאחר מכן, עבודה פעילה, כשלפחות היה הסיכוי לעשות דברים מועילים מדי יום.
מעולם לא דמיינתי שאהיה מתאים למשרת מחוקק, במיוחד במקום בו הוותק נותר הגורם המשמעותי ליעילות שלך, ולא ראיתי דבר בגישושים האחרונים שלי ששינה את דעתי על כך".
חודש לאחר סיום כהונתו בפרדו, החליטה מועצת הנאמנים לקרוא לבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה על שמו של דניאלס.
קודם לכן הוכרז שהרחוב הראשי של הקמפוס, ששופץ על ידי דניאלס, ייקרא "שדרות מיץ' דניאלס".
שיטת התמרת Z מותאמת, הנקראת גם מיפוי קטבים ואפסים או שיטת התאמת קטבים ואפסים, ובקיצור MPZ או MZT, היא טכניקה נפוצה להמרת עיצוב מסנן בזמן רציף לעיצוב מסנן בזמן בדיד (מסנן ספרתי).
השיטה פועלת על ידי מיפוי כל הקטבים והאפסים של התמרת לפלס למיקומים במישור z , עבור מרווח דגימה .
עבור מסנן אנלוגי עם פונקציית תמסורת:
מכיוון שהמיפוי כורך את מישור ה-s ציר מסביב למעגל היחידה של מישור z שוב ושוב, כל אפסים (או קטבים) הגדולים מתדר נייקוויסט ימופו למיקום בעל אליאס.
במקרה הנפוץ של פונקציית התמסורת האנלוגית בעלת יותר קטבים מאפסים, האפסים ב ניתן להזיז באופן אופציונלי למטה לתדר נייקוויסט על ידי הצבתם ב־, מה שגורם לפונקציית התמסורת לרדת כ־ באופן כמעט זהה להעתקה הביליניארית (BLT).
בעוד שההעתקה הזו משמרת את היציבות ואת המופע המינימלי, היא לא שומרת על תגובת זמן או תחום תדר ולכן לא נעשה בה שימוש נרחב.
שיטות נפוצות יותר כוללות את שיטות ה-BLT ואינווריאנטיות הלם.
עם זאת, MZT מספק פחות שגיאת תגובה בתדר גבוה מאשר ה-BLT, מה שמקל על התיקון על ידי הוספת אפסים נוספים, הנקרא MZTi (עבור "משופר").
יישום ספציפי של שיטת התמרת Z מותאמת בתחום הבקרה הדיגיטלית היא עם הנוסחה של אקרמן (Ackermann), אשר משנה את הקטבים של המערכת הניתנת לשליטה; באופן כללי ממיקום לא יציב (או קרוב) למקום יציב.
מיפוי הקרנה היא טכניקת הקרנה שמשמשת על מנת להפוך חפצים דוממים, לעיתים מבנים מפורטים למשטח תצוגה להקרנת וידאו.
החפצים יכולים להיות מבנים, חפצים קטנים, או במות תיאטרון.
בעזרת שימוש בתוכנות ייעודיות, חפצים בעלי שניים או שלושה ממדים ממופים בצורה מרחבית בצורה וירטואלית המחקה את הסביבה המציאותית שעליה התוכן יוקרן; התוכנה אז שולחת תמונות דרך המקרן על גבי החפץ.
הטכניקה משומשת על ידי אומנים ומפרסמים שיכולים להוסיף תזוזה וחיים לחפצים דוממים, ובדרך זו להכין מופעים, לספר סיפורים וכו'.
אחרי שנבחר החפץ שעליו יוקרן התוכן, משתמשים בתוכנה על מנת למפות את הקצוות של הסרטון למשטח.
לחלופין, ימפו את כל החפץ בתוכנת תלת־ממד ויתאימו את החפץ התלת־ממדי לחפץ בעולם האמיתי.
השלב הבא הוא להסוות חלקים שלא אמורים להופיע ממשטחים לא רצויים ולהתאים את הצורות והגדלים לחפץ האמיתי.
התאמות לרוב נעשות על ידי הזזה ידנית של המקרן, החפץ, או הסצנה הווירטואלית על מנת לקבל תוצאות מקסימליות.
מקרנים גדולים בעלי מספר רב של לומנים משומשים בשביל פרויקטים גדולים כמו על גורדי שחקים.
לעיתים יעשה שימוש במספר מקרנים כאשר רוצים להשיג תמונה בהירה יותר או למפות מבנה תלת־ממדי מכיוונים נוספים שלו.
על מנת למפות הקרנות משתמשים בתוכנות מחשב מגוונות, הנפוצות שבהן אדובי אפטר אפקטס ואודבי פוטושופ.
מיפוי רובוטי הוא תחום העוסק בראייה ממוחשבת ובקרטוגרפיה.
אחד האתגרים של רובוט אוטונומי הוא לבנות מפה למבנה פנימי או חיצוני לא מוכר ולדעת לזהות את מיקומו במפה.
מיפוי רובוטי עוסק במחקר וישום של דרכים לבניית המפה, מיקום הרובוט, בניית מסלולים על גבי המפה, מניעת התנגשויות ועוד.
מיפוי רובוטי נמצא בשימוש במוצרים כמו שואב אבק רובוטי ומשחקי מציאות מדומה.
על מנת למקם את עצמו הרובוט נעזר באמצעים פנימיים וחיצוניים.
אמצעים פנימיים הם למשל גלגלי הרובוט.
על מנת לדעת את מיקומו המוחלט של הרובוט, ניתן לחשב את המרחק מהנקודה הקודמת על ידי חישוב מספר סיבובי הגלגלים שלו.
החיסרון של אמצעי זה הוא בכך שעלולה להיווצר שגיאה מצטברת.
אמצעים חיצוניים לשיערוך המיקום הם חיישנים, מצלמות, לייזר או לידאר.
החיסרון של אמצעי זה הוא בהטיה ויזואלית.
מקומות שונים יכולים להראות ויזואלית זהים, למשל מסדרונות במבנה.
יצוג המפה יכול להיות מטרי או טופולוגי:
ביצוג מטרי, המפה תהיה מרחב דו-ממדי שבו ממוקמים אובייקטים בנקודות מדויקות.
ביצוג טופולוגי המפה היא גרף, כאשר הצמתים הם מקומות, והקשתות מייצגות מרחקים בין מקומות.
מיפי היא סדרת טלוויזיה מונפשת הולנדית-צ'כית-יפנית-צרפתית-דרום קוריאנית לילדים המבוססת על יצירתו של דיק ברונה.
בארצות הברית הסדרה שודרה ב-Cartoon Network בשנת 1992, בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 בשנת 1994. הסדרה הולחנה על ידי המלחין הצ'כי המנוסה ירוסלב סלבה.
בכל פרק מסופר סיפור בכיכובו של מפיפי, אשר נכתב על ידי דיק ברונה עם שיר פתיחה משלו.
שם הדמותשם השירמלחיןביצוע בשפת המקורמיפימיפי, אנחנו אוהבים אותךירוסלב סלבה???פופיהנה באה פופי החזירהירוסלב סלבה???כל פרקהקשיבו לסיפור שליירוסלב סלבה???פרקים נוספיםיש לי עוד סיפור לספרירוסלב סלבה???בוריסבוריסירוסלב סלבה???סנאפיסנאפיירוסלב סלבה???
בעברית בוצעו כל השירים על ידי אניה בוקשטיין.
הדיבוב העברי בוים על ידי סיון שביט.
מיפוי מרקם היא טכניקת מיפוי טקסטורה בגרפיקה ממוחשבת להדמיית מרקם וקמטים על פני השטח של אובייקט.
זה מושג על ידי הפרעה של נורמלי פני השטח של האובייקט ושימוש בנורמלי המופרע במהלך חישובי תאורה.
התוצאה היא משטח גבשושי לכאורה ולא משטח חלק, אם כי פני השטח של האובייקט הבסיסי אינם משתנה.
מיפוי מרקם הוצג על ידי ג'יימס בלין בשנת 1978.
מיפוי רגיל הוא הווריאציה הנפוצה ביותר של מיפוי מרקם בשימוש.
מיפוי מרקם מאפשר להעניק למשטח המיוצג תחושה מציאותית יותר על ידי סימולציה של תזוזות קטנות על פני השטח.
בניגוד למיפוי עקירה (Displacement Mapping), הגאומטריה של המשטח אינה משתנה; רק הנורמל של פני השטח משתנה כאילו המשטח הוזז.
הנורמל המשובש משמש לאחר מכן לחישובי תאורה (כגון מודל ההחזרה של פונג), מה שמעניק את המראה של פרטים במקום משטח חלק.
מיפוי מרקם מהיר יותר וצורך פחות משאבים בהשוואה למיפוי עקירה, מכיוון שהגאומטריה נשארת ללא שינוי.
קיימות גם הרחבות המשנות תכונות משטח נוספות בנוסף להגברת תחושת העומק.
מיפוי פרלקסה (Parallax Mapping) ומיפוי אופק (Horizon Mapping) הן שתי דוגמאות להרחבות כאלה.
המגבלה העיקרית של מיפוי מרקם היא שהוא משנה רק את הנורמלים של פני השטח מבלי לשנות את המשטח עצמו.
כתוצאה מכך, קווי המתאר והצללים נשארים ללא שינוי, מה שבולט במיוחד עבור תזוזות מדומות גדולות יותר.
מגבלה זו ניתנת להתגברות באמצעות טכניקות כמו מיפוי עקירה, שבו המרקם מוחלות על המשטח, או שימוש באיזוספירה.
ישנן שתי שיטות עיקריות לביצוע מיפוי מרקם.
הראשונה משתמשת במפת גבהים (Height Map) לסימולציה של תזוזת המשטח, מה שמוביל לנורמל המשובש.
זוהי השיטה שהומצאה על ידי בלין והיא בדרך כלל מה שמתכוונים אליו כאשר מדברים על מיפוי מרקם.
לפני ביצוע החישוב יש לבצע עבור כל נקודה גלויה (או פיקסל) על פני השטח של האובייקט את השלבים הבאים:
חפש את הגובה במפת הגבהים המתאים למיקום על פני השטח.
חשב את הנורמל של מפת הגבהים, בדרך כלל באמצעות שיטת ההבדל הסופי.
שלב את הנורמל מהשלב השני עם הנורמל ה"אמיתי" (הגאומטרי) של פני השטח כך שהנורמל המשולב יפנה לכיוון חדש.
חשב את האינטראקציה של פני השטח ה"מחוספסים" החדשים עם האורות בסצנה באמצעות, לדוגמה, מודל ההחזרה של פונג.
התוצאה היא משטח שנראה כאילו יש לו עומק אמיתי.
האלגוריתם גם מבטיח שהמראה של המשטח ישתנה כאשר האורות בסצנה זזים.
השיטה השנייה היא לציין מפה נורמלית (Normal Map) המכילה את הנורמל המשובש עבור כל נקודה על פני השטח ישירות.
מכיוון שהנורמל מצוין ישירות במקום להיגזר ממפת גבהים, שיטה זו בדרך כלל מובילה לתוצאות צפויות יותר.
זה מקל על האמנים לעבוד איתה, מה שהופך אותה לשיטת מיפוי המרקם הנפוצה ביותר כיום.
טכניקות מיפוי מרקם בזמן אמת
מתכנתי גרפיקה תלת מימד בזמן אמת משתמשים לרוב בגרסאות של הטכניקה על מנת לדמות מיפוי מרקם בעלות חישובית נמוכה יותר.
אחת הדרכים האופייניות הייתה להשתמש בגאומטריה קבועה, המאפשרת להשתמש במשטח מפת הגובה הרגיל כמעט ישירות.
בשילוב עם טבלת חיפוש מחושבת מראש לחישובי התאורה, ניתן היה ליישם את השיטה עם לולאה פשוטה ומהירה מאוד, המאפשרת אפקט מסך מלא.
שיטה זו הייתה אפקט חזותי נפוץ כאשר מיפוי מרקם הוצג לראשונה.
מיטשל ג'ונסון הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי המשמש כמאמנה של סן אנטוניו ספרס מה-NBA.
ג'ונסון נולד בסיאטל, וושינגטון לג'ון ג'ונסון, כדורסלן עבר שזכה באליפות ה-NBA ב- עם סיאטל סופרסוניקס, וג'ני רדמן.
בשנים 2002–2005 שיחק ג'ונסון כדורסל בתיכון או'דיאה, והיה קפטן הקבוצה.
הוא נבחר ארבע פעמים לחמישיית העונה באזור המטרו, פעמיים לחמישיית העונה במדינה, נבחר ל-MVP של טורניר אליפות המדינה ול-MVP של אזור המטרו.
בעונתו האחרונה בתיכון הוא העמיד ממוצעים של 22 נקודות ושמונה אסיסטים, והוביל את או'דיאה לשתי אליפויות מדינה.
ג'ונסון שיחק כדורסל מכללות כרכז באוניברסיטת סטנפורד, והשלים תואר ראשון בסוציולוגיה.
ב-19 בנובמבר 2005 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק 19 דקות מהספסל ולא קלע בהפסד 63–79 לאוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
ב-30 משחקים בעונתו הראשונה, מהם פתח בחמישייה ב-20, העמיד ג'ונסון ממוצעים של 3.4 נקודות, שני ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק.
בעונתו השנייה הוא שיפר את ממוצעיו ל-4.3 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק, והוביל את הקבוצה בחטיפות עם 29 ב-31 משחקים (מהם פתח ב-20).
בעונתו השלישית בקבוצה, 2007/08, שיחק ג'ונסון בכל 36 המשחקים של קבוצתו ופתח בחמישייה ב-35 מהם.
ב-26 בינואר 2008 הוא קלע שיא קריירה של 16 נקודות, לצד 5 ריבאונדים ו-7 אסיסטים, בניצחון 82–77 על אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ב-13 במרץ רשם ג'ונסון את הדאבל דאבל הראשון שלו במכללות, עם 11 נקודות ו-10 ריבאונדים בניצחון 75–64 על אוניברסיטת אריזונה.
ב-22 במרץ, במהלך הניצחון 82–81 על אוניברסיטת מרקט בהארכה בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות בכדורסל, רשם ג'ונסון שיא קריירה של 16 אסיסטים ושבר את שיא האסיסטים לשחקן סטנפורד במשחק בודד.
באותה עונה הוא רשם ממוצעים של 6.7 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק, והוביל את אזור ה-Pac-10 עם 5.2 אסיסטים למשחק.
בעונתו האחרונה בסטנפורד פתח ג'ונסון בכל 32 המשחקים בהם שיחק.
ב-20 בדצמבר הוא השווה את שיא הקריירה שלו עם 16 נקודות, כולל 5 מ-5 מהשדה ו-4 מ-4 ל-3 בניצחון 65–59 על אוניברסיטת נורת'ווסטרן.
ב-12 במרץ הוא עלה למקום השני ברשימת האסיסטים של סטנפורד בכל הזמנים וסיים את הקריירה עם 534, שני רק לברווין נייט.
בעונה זו סיים עם ממוצעים של 6.6 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים למשחק.
ב-1 בנובמבר 2009, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2009, חתם ג'ונסון בטלסה 66', אך שוחרר ב-16 בדצמבר לאחר שבעה משחקים בלבד.
לאחר מכן הוא שיחק ב-VEF ריגה מליגת ה-VTB, בבלגיה ובגרמניה.
ב-2011 היה ג'ונסון מתמחה באוניברסיטת סיאטל, ולאחר מכן שימש כמאמן בליגת הנוער של נייקי תחת איגוד האתלטים החובבים.
וכעוזר מאמן באוניברסיטת פורטלנד בעונת 2015/16.
ב-2016 החל ג'ונסון את קריירת האימון המקצועית שלו כעוזר מאמן באוסטין ספרס, קבוצת ליגת הפיתוח של סן אנטוניו ספרס.
ב-2018 זכה עם אוסטין באליפות ליגת הפיתוח.
ב-20 בספטמבר 2019 מונה ג'ונסון לעוזרו של גרג פופוביץ' בסן אנטוניו ספרס.
ב-12 בנובמבר הוא קודם לתפקיד עוזר מאמן במשרה מלאה, והחליף את בתפקיד את טים דאנקן שעזב.
ב-15 במאי 2021 שימש ג'ונסון לראשונה כמאמן הראשי הזמני של הקבוצה בהפסד 103–140 לפיניקס סאנס, כשפופוביץ' נכח בהכנסתו של דאנקן להיכל התהילה של הכדורסל, ועשה זאת שוב בניצחון 110–99 על אינדיאנה פייסרס ב-2 במרץ 2023, לאחר שפופוביץ' נעדר עקב מחלה.
ב-2 בנובמבר 2024 הושבת פופוביץ' ללא הגבלת זמן מאימון בעקבות שבץ מוחי, וג'ונסון מונה לממלא מקום מאמן הספרס.
הוא עודכן שעליו לאמן שעתיים וחצי בלבד לפני המשחק מול מינסוטה טימברוולבס, אותו ניצחו הספרס 113–103, ושימש כמאמן הראשי הזמני של הקבוצה עד סוף עונת .
ב-2 במאי 2025 קודם ג'ונסון לתפקיד המאמן הראשי הקבוע של הספרס, בעקבות החלטתו של פופוביץ' לפרוש מתפקידו לאחר 29 עונות.
מיפדון הוא כפר בנפת נבטיה בדרום לבנון.
ברישומי המס של 1596, הכפר נקרא 'נהיה' (תת-מחוז) עות'מאנית של הבופור תחת ליווא (מחוז) של צפת, עם אוכלוסייה של 11 משקי בית, כולם מוסלמים.
תושבי הכפר שילמו שיעור מס קבוע של 25% על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה ועצי זית; סך של 5,269 אקצ'ה.
ב-6 באוגוסט 2024, ארבעה מחבלי חזבאללה נהרגו בתקיפה אווירית ישראלית בכפר במהלךמלחמת חרבות ברזל.
בשנת 2014 98.79% מהמצביעים הרשומים במיפדון היו מוסלמים.
97.13% מהמצביעים היו מוסלמים שיעים.
מיץ פטל הוא ספר ילדים ישראלי שכתבה חיה שנהב ואיירה תמרה ריקמן.
הוא יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1970.
הספר מעביר מסרים חינוכיים רבים, כגון שיתוף פעולה, סליחה על טעויות, סקרנות וסיפוקה, יצירתיות וחברות.
הסיפור זכה לשלל עיבודים והומחז פעמים רבות, בין עיבודיו נמצא סרט הנפשה אשר הופץ עם עוד שני סרטים נוספים בקלטת "להיטים מצוירים משלנו", לספר גם יצא משחק מחשב אינטראקטיבי באותו השם על ידי חברת Impact Plus.
בשנת 2020 הלחין יונתן קרת אופרה בעקבות הספר "מיץ פטל".
חיה שנהב סיפרה שכתבה את הספר לבנה הבכור, שקיבל סיפור על מיץ פטל במקום כוס מיץ פטל לפני השינה.
בירושלים קיים רחוב מדרגות מיץ פטל ליד הבית שבו גרה חיה שנהב בעין כרם.
"הבית של מיץ פטל עמד בקצה החורשה: היו לו וילונות צהובים, חלונות ירוקים ותריסים אדומים.
החיות בחורשה שאלו: 'מי הוא מיץ פטל?' אבל אף חיה לא ידעה", כך מתחיל הספר מיץ פטל, שמספר את סיפורם של ג'ירפה ואריה שמנסים לברר את זהותו של מיץ פטל המסתורי.
ג'ירפה ואריה עוברים מסע נפשי ומנסים (ואף מצליחים) בדרכי תחבולה לגלות מיהו מיץ פטל, מה שמוביל לתחרות ריצה חברותית ומסתיים בשתיית מיץ פטל צונן שמוגש בכוסות גבוהות.
הספר "מיץ פטל" אויר בידי האומנית תמרה ריקמן.
הוא מתאפיין באיורים פשוטים, בעלי צבעוניות עזה, בדגש על צבעי היסוד (כחול, אדום וצהוב).
במהדורה המקורית בהוצאת "עם עובד", בחלק בסיפור בו מוצג מיץ פטל "ואז – נפתחה הדלת..." לא נראה באיור דבר פרט לביתו.
הקורא, יכול לגזור את הדלת המוצגת בצדו השמאלי של הדף בצורת 'ר' הפוכה, באופן המאפשר את פתיחתה.
על ידי כך, מציצה דמותו של מיץ פטל המצוירת בדף הבא – דרך הדלת.
ורוניקה מיצ'ל (מישל) בצ'לט חרייה (בספרדית: Verónica Michelle Bachelet Jeria; נולדה ב-29 בספטמבר 1951) היא פוליטיקאית צ'יליאנית שכיהנה מ-אוגוסט 2018 עד אוגוסט 2022 כנציבה העליונה של האו"ם לזכויות אדם.
בצ'לט היא האישה היחידה שכיהנה כנשיאת צ'ילה.
בצ'לט נולדה בסנטיאגו לאב ששירת כקצין בצבא הצ'יליאני ולאם ארכאולוגית.
עקב שירותו הצבאי של האב, נדדה המשפחה בין בסיסי צבא ברחבי צ'ילה.
בין השנים 1964-1962 שימש אביה של בצ'לט כנספח הצבאי של צ'ילה בארצות הברית.