tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסרט מתחיל בשלוש סצנות בעלות אופי מתמטי, המבהירות לצופה שהסרט עוסק בחבורה של גאונים מתמטיים.
מכאן ניתן להבין שכדי לספור קלפים חובה להיות גאון, אך אין זה כך.
ספירת קלפים היא פעולה קלה המבוססת על זכירה של טבלה קטנה שכל אדם יכול ללמוד תוך מספר שעות.
הספירה עצמה אינה מצריכה יותר מאשר חיבור וחיסור במספרים שלמים בעלי ערך נמוך.
לאחר שלב זה, הופך הסרט לסרט פעולה הוליוודי, המתמקד בפעילות החבורה בקזינו, באנשי האבטחה המנסים לזהותם, במרדפים ובאלימות.
הכישורים המתמטיים של בני החבורה כלל אינם רלוונטיים.
מעבר לכך, החבורה משתמשת שוב ושוב באותן המחוות לשם העברת המסרים, בניגוד לכלל הבסיסי בהצפנה, לפיו כוחו של צופן (המחוות הן מילות קוד - סוג של צופן) נחלש ככל שתבניתו פשוטה יותר וחוזרת על עצמה (ואכן, אנשי האבטחה של הקזינו מזהים את הצופן במהירות).
21 הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל.
האלבום יצא לאור ב-24 בינואר 2011, על ידי חברות התקליטים XL וקולומביה.
האלבום הגיע למעמד של פלטינה 17x בממלכה המאוחדת ולמעמד של פלטינה מחומשת בגרמניה.
במצעדי האלבומים הגיע האלבום למקום הראשון ב-28 מדינות, ובמצעד השנתי של שנת 2011 הגיע למקום הראשון ב-13 מדינות ביניהן ארצות הברית והממלכה המאוחדת.
יציאת האלבום עודדה גם את קניית אלבומה הקודם של אדל, 19, והוא חזר למצעד האלבומים הבריטי, שם הגיע למקום השני כשמעליו 21.
האלבום מכר מעל 35 מיליון עותקים ברחבי העולם והגיע למקום ה-11 ברשימת האלבומים הנמכרים בעולם.
בדצמבר 2011 הפך האלבום לנמכר ביותר בבריטניה במאה ה-21.
בהמשך לאלבום 19, שנקרא כך כיוון שהוא הוקלט בזמן שהייתה אדל בת 19, כך גם 21 נקרא בהתאם לגילה של אדל בעת הפקתו.
בנוסף לכך, הוא האלבום המצליח ביותר בכל הזמנים בארצות הברית על פי בילבורד, ואף דורג ב-1 בדצמבר 2017, כאלבום הנשי הכי מצליח בכל הזמנים בארצות הברית גם כן.
האלבום הוא גם האלבום הנמכר ביותר של שנת 2011 ו-2012. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום השנה.
בשנת 2019, דורג האלבום כאלבום הטוב ביותר בכל הזמנים באירלנד.
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-137 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-10 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום השמיני.
מגזין The Sydney Morning Herald ערך את רשימת "10 האלבומים הטובים ביותר של העשור", ומיקם את האלבום במקום הראשון בשנת 2011.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2011, וסיכום האלבומים של העשור השני.
עטיפת האלבום דורגה במקום ה-33 ברשימת "50 עטיפות אלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
"Rolling in the Deep" – הסינגל הראשון מהאלבום.
השיר, שנכתב על ידי אדל ופול אפוורת', יצא כסינגל ב-29 בנובמבר 2010. השיר הגיע למעמד של פלטינה בארצות הברית, גרמניה ואיטליה, ולמקום הראשון במצעדי פזמונים במספר מדינות ברחבי העולם בתוכם מצעד הסינגלים הבריטי, במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ובמצעד גלגלצ הישראלי.
השיר הוא השיר הנמכר ביותר בעולם לשנת 2011 עם מכירות של מעל 10 מיליון עותקים, ובסך הכל מכר כ-12 מיליון עותקים ונכנס לרשימת עשרת הסינגלים הנמכרים ביותר בעולם.
"Someone like You" – הסינגל השני מהאלבום.
אדל ביצעה את במהלך טקס פרסי המוזיקה הבריטית של שנת 2011. הסינגל יצא ב-24 בינואר 2011, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והיה השיר הראשון של אדל שמגיע להישג זה.
השיר הגיע למקום הראשון גם באירלנד ובמצעד גלגלצ.
השיר בוצע גם בהופעה חיה בטקס פרסי ה-VMA של שנת 2011.
"Set Fire to the Rain" – הסינגל השלישי מהאלבום, יצא לאור ב-4 ביולי 2011. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים ההולנדי "Dutch Top 40" ובמצעד גלגלצ.
"Rumour Has It" – הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא לאור ב-5 בנובמבר 2011. נכון למאי 2012 בשיאו הגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד האמריקני ולמקום הראשון במצעד הבינלאומי של גלגלצ.
בשאר מדינות אירופה נחל הצלחה פחותה ולא שחזר את הצלחת הסינגלים הקודמים.
הוא מכר בארצות הברית מעל מיליון עותקים שהורדו מהרשת.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקוריפן19 בינואר 2011תקליטור • הורדה דיגיטליתHostess Entertainmentיוון20 בינואר 2011מהדורה מוגבלתXLאוסטרליה21 בינואר 2011תקליטור • הורדה דיגיטליתאוסטריהגרמניההולנדשווייץבריטניהטאיוואן22 בינואר 2011מהדורה מוגבלת ומיוחדתHigh Noteצרפת24 בינואר 2011תקליטור • הורדה דיגיטליתXLפוליןתקליטורישראלHigh Fidelityארצות הברית22 בפברואר 2011תקליטור • הורדה דיגיטליתקולומביהקנדה
213 הייתה להקת היפ הופ מלונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית.
הלהקה כללה את הראפרים: וורן ג'י, נייט דוג וסנופ דוג.שם הלהקה "213" בא מהקידומת הטלפונית של לוס אנג'לס.
ההופעה הראשונה שלהם כלהקה בריש גלי היה באלבום של ד"ר דרה The Chronic, עם השיר "Deeez Nuuuts".
וורן ג'י וסנופ דוג אחראיים על הבתים המרכזיים בשיר ונייט דוג אחראי על פתיחת השיר, הפזמון וסיום השיר.
הפעם הראשונה שבה הופיעו שלושת הראפרים ביחד (לפני שהקימו את הלהקה) היה עם השיר "Ain't No Fun" מהאלבום של סנופ דוג Doggystyle, שכלל גם את הראפר קורופט מהלהקה דה דוג פאונד.
ב-2004 הלהקה הוציאה לאור את האלבום The Hard Way, שהגיע למקום 4 במצעד בילבורד 200 שכלל את הסינגלים ,"Groupie Luv" ו-"So Fly".
ב-15 במרץ 2011, נייט דוג נפטר בלונג ביץ', קליפורניה מסיבוכים של שבץ מוחי.
2112 הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק הקנדית, ראש.
האלבום יצא בשנת 1976. האלבום נפתח עם סוויטת הנושא בת 20 דקות שהולחנה על ידי גדי לי ואלכס לייפסן, ונכתבה על ידי ניל פירט שכתב סיפור דיסטופי שמתרחש בשנת 2112. האלבום לפעמים גם מתואר כאלבום קונספט למרות ששאר השירים אינם קשורים לסיפור של היצירה.
ראש חזרו על מבנה זה באלבום Hemispheres משנת 1978.
2112 הוא אחד משני האלבומים של ראש שמוזכר ברשימת 1001 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת (האלבום השני הוא Moving Pictures).
בשנת 2006, בסקר של מאזינים לתוכנית הרדיו Rock Planet, נבחר האלבום כטוב ביותר של ראש.
בשנת 2012, האלבום הגיע למקום השני בסקר של מגזין הרולינג סטון, 10 אלבומי הפרוג האהובים עליכם, יחד עם האלבומים Hemispheres ו-Moving Pictures.
ההופעות מהסיבוב בטורונטו לקידום האלבום, הוקלט ויצא על גבי אלבום ההופעה, All the World's a Stage משנת 1976.
גרסה מורחבת של האלבום יצאה בשנת 2012 גל גבי CD/DVD ו-CD\Blu-ray.
הדיסק כולל את כל האלבומים בהקלטה משופרת (remastered), יחד עם שלוש רצועות בונוס מהופעה של הלהקה ב-Northlands Coliseum משנת 1981. ה-DVD וה-Blu-ray כולל את האלבום בשלוש גרסאות של HD, יחד עם המילים על המסך, רשימת קרדיט, וספר קומיקס דיגיטלי, אשר ממחיש את הסיפור של יצירת הנושא.
לאחר הכישלון המסחרי של האלבום הקודם Caress of Steel, לחצה חברת התקליטים על הלהקה להוציא עוד אלבום, אך הפעם מסחרי יותר.
למרות הלחץ, התעלמה הלהקה מבקשת חברת התקליטים, המשיכה הלהקה בכיוון אליו נמשכה על ידי שתי הרצועות הארוכות באלבום הקודם, והוציאה את אלבומה הבא, 2112. למרות זלזולה של חברת התקליטים באלבום, והחשש של חברי הלהקה מכישלון, לראשונה זכתה הלהקה לטעום מטעמה של הצלחה מסחרית גדולה, ומאלבום הפלטינה הראשון שלהם בקנדה.
סיבוב ההופעות לקידום האלבום, הגיעה לשיאו ב-3 הופעות ב־Massey Hall בטורונטו, בו הקליטה הלהקה את אלבום ההופעה הראשון שלה, All World's A Stage.
על עטיפת האלבום שעוצבה על ידי היו סיים, נראה כוכב אדום שהוא מעיין התייחסות לשלטון הקומוניסטי ברוסיה באותה תקופה (סמלו של הקומוניזם היה בצבע אדום).
על גב עטיפת האלבום נמצא לוגו ה"סטארמן" המפורסם שלפי דבריו של ניל פירט: הוא ה"איש המופשט מול ההמונים והכוכב האדום מסמל מנטליות קולקטיבית".
מאז הפך הלוגו לאחד מסימני ההיכר של ראש.
סיפור האלבום שכתב מתופף הלהקה, ניל פירט, בהשפעת ספרות מדע בדיוני ומעבודתה של הסופרת איין ראנד.
הסיפור מתחיל בשנת 2061, בה התרחשה מלחמה בין גלקטית שהובילה לאיחודם של כל כוכבי הלכת תחת שלטונו של הכוכב האדום של הפדרציה הסולרית.
לאחר מכן, מסופר על גיבור הסיפור, שחשב שחייו היו מאושרים עד שהגיעו כוהני הסירינקס.
האחרונים השתלטו על הפלנטה ומנעו מקיום של חופש ביטוי ואמנות.
לאחר מכן, הגיבור מגלה במערה ליד נהר גיטרה ישנה ובה הוא לומד לנגן מוזיקה.
בהתלהבותו הרבה, בא הגיבור אל הכוהנים וחשב שישבחו אותו על הגילוי, אך זה זכה לזלזול מצדם בטענה שהגיטרה היא כלי אשר "הורס" את המין האנושי.
לאחר מכן, הכוהנים מנפצים את הגיטרה.
הגיבור חוזר לביתו ממורמר, וחולם חלום על אוטופיה בה מתאפשר חופש ביטוי.
בעקבות כך, הגיבור מחליט לשים קץ לחייו, בתקווה שלאחר מותו יוכל להגיע לעולם חלומותיו.
לאחר מותו, מתנהל קרב בין הפדרציה הסולרית לבין הכוהנים.
לאחר מכן נשמע המשפט: "שימו לב כל הפלנטות של הפדרציה הסולרית, השגנו שליטה", וכך מסתיימת היצירה.
פירט הסביר בראיון, כי הסיפור מסתיים בניצחון על הכוהנים.
לאחר יצירת הנושא, מתנגנים סדרת שירים אשר אין ביניהם קשר.
כל המילים של השירים נכתבו על ידי פירט (פרט ל-"Tears" שנכתב על ידי לי ו"Lessons" שנכתב על ידי לייפסן).
השיר "A Passage to Bangkok" הפך לפריט חובה בהופעות הלהקה.
השיר "The Twilight Zone" מבוסס על סדרת המדע בדיוני אזור הדמדומים, והוקלט ביום אחד.
"Tears" הוא השיר הראשון שבו משתתף נגן אורח היו סיים שגם עיצב את העטיפה, מנגן בשיר על מלוטרון.
ההשראה לשיר "Something for Nothing" באה מכתובת גרפיטי (בה היה רשום "חופש הוא לא חופשי") שפירט ראה בסיבוב ההופעות הקודם של הלהקה כששהו בלוס אנג'לס.
כל השירים הולחנו על ידי גדי לי ואלכס לייפסן פרט לאיפה שמצוין.
כל המילים נכתבו על ידי ניל פירט (פרט ל-"Lessons" על ידי אלכס לייפסן ו-"Tears" על ידי גדי לי)
גדי לי - זמר, גיטרת בס
אלכס לייפסן - גיטרה חשמלית ואקוסטית
ניל פירט - תופים, כלי הקשה
היו סיים - פתיחה ביצירה 2112 (נוגנה על סינתסייזר ARP Odyssey), מלוטרון בשיר "Tears"
212 הוא שיר של הראפרית האמריקאית אזיליה בנקס, הכולל סמפול של השיר "Float My Boat" של המוזיקאי הבלגי לייזי ג'יי.
השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2011 כסינגל הראשון מהמיני אלבום הראשון של בנקס, 1991. השיר נכלל גם באלבום הבכורה של בנקס, Broke with Expensive Taste.
שם השיר לקוח מקידומת הטלפון של האזור בו גדלה בנקס, שכונת הארלם שבניו יורק.
הקליפ לשיר, שצולם בשחור-לבן, פורסם בערוץ היוטיוב של בנקס ב-12 בספטמבר 2011, ובו רוקדת בנקס ושרה.
השיר נכלל בספר "1001 Songs You Must Hear Before You Die", ובמספר סרטים וסדרות טלוויזיה, בהם "בנות", "בלינג רינג" ו"עצבניות אש".
מקוםתאריםמכירות בריטניה (BPI) פלטינה 600,000 ארצות הברית 250,000
בשיר נמצא דגימה מהשיר "Calabria" של רון ריילי קולש.
בזמן יציאת השיר, דאו אישר שלא צולם ווידאו קליפ לשיר, וכי הוא פתח לעבוד על אחד, כל עוד הוא לא רוקד בו.
ב-29 באפריל 2022, יצא ווידאו קליפ לירי של השיר.
ווידאו קליפ לירי שני, בגרסה האקוסטית של השיר, יצא ב-27 במאי 2022. לבסוף, הווידאו קליפ הרשמי של השיר, שצולם באיביזה, יצא ב-1 ביולי 2022.
אזורתאריךפורמטגרסהחברת תקליטיםהערותעולמי 29 באפריל 2022הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקהמקוריתוורנר מיוזיק גרופ, אטלנטיק רקורדס 27 במאי 2022אקוסטית 16 ביוני 2022 רמיקס של טויבוי ורובין 8 ביולי 2022 רמיקס של לוסו 15 ביולי 2022 רמיקס של בילן טד
"" הוא סינגל של צמד מוזיקת הקאנטרי האמריקאי, האחים אוסבורן, שיצא, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל, ב-29 בפברואר 2016, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הראשון של הצמד, Pawn Shop.
השיר נכתב על ידי קרייג וייסמן , ג'ון וטי.
אוסבורן, והופק על ידי ג'יי ג'ויס .
השיר הוא שיר נוסטלגי המזכיר מאהב/ת לשעבר שהיה למספר בקיץ.
ג'ון אוסבורן אמר כי: "מדובר בהסתכלות אחורה על תקופה בחייך, ללא קשר להתנהלותה של מערכת היחסים הקודמת לה.
כל מה שהשתבש נראה נסחף משם ואתה זוכר רק את הזוהר שבו, ואת היופי שבו ואת החשיבות שלו."
במקור, הצמד הוציא דמו של השיר עם הוק ווקאלי.
כאשר הקליטו את הגרסה המאלה עם ג'יי גויס, ההוק הוואקלי הוחלף בגיטרה של ג'ון, והושמעו קולות אקו של נטלי אוסבורן, הבסיסט פיט שטרנברג ולוסי סילבס .
המתופף אדם בוקס ניגן על תוף סנר .
הצמד אמר כי הם רצו שלשיר יהיה אווירה דומה לשיר של ג'קסון בראון.
לאחר שיצא כגיי בפברואר 2021, טי.
אוסבורן חשף שהשיר נכתב על שברון הלב הראשון שלו, לאחר שסיים את מערכת היחסים עם גבר שיצא איתו בסתר.
בריאיון עיתונאי למגזין טיים, הוא הסביר כי: "כעסתי שאף אחד לא ידע למה כואב לי.
כל כך הרבה פעמים שרתי את השיר הזה ורציתי לבכות.
אנשים אוהבים את השיר הזה, אבל הרגש שלו עמוק יותר ממה שהם בכלל מבינים".
הווידאו קליפ, שבוים על ידי ג'סטין קלאו, יצא בערוץ היוטיוב של הצמד ב-2 באוגוסט 2016. נכון לאוקטובר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-9 מיליון פעמים.
הוא שיר של הראפר האמריקאי 50 סנט בהשתתפות הראפר והזמר האמריקאי נייט דוג.
הוא יצא לאור ב-4 במרץ 2003 באמצעות אינטרסקופ רקורדס, אפטרמת' אנטרטיינמנט של ד"ר דרה, שיידי רקורדס של אמינם וג'י יוניט רקורדס של 50 סנט עצמו, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של 50 סנט, Get Rich or Die Tryin'.
בשונה משאר שירי האלבום, "" הוא שיר אהבה המושפע מ-R&B, העוסק בעיקר סביב סדרה של שאלות הנוגעות למערכת יחסים בין 50 סנט לבת זוגו.
כשהמפיק ד"ר דרה עבד עם 50 סנט על אלבום הבכורה שלו, הוא התנגד שהשיר ייכלל ברשימת הרצועות של האלבום.
על פי 50 סנט, "דרה אמר: 'איך אתה הולך להיות גנגסטה והכל, ואחר כך לשים את שיר האהבה המלוכלך הזה באלבום?'".
50 סנט הגיב לדרה: "אני שני אנשים.
תמיד הייתי צריך להיות שני אנשים מאז שהייתי ילד, כדי להסתדר.
מבחינתי זה לא גיוון, זה הכרח".
בשיר אלמנטים משירו של בארי וייט משנת 1978, "It's Only Love Doing Its Thing".
השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי במאי 2003, והפך לשירו השני של 50 סנט ברציפות בצמרת המצעד, לאחר הסינגל המוביל מתוך האלבום, "In da Club", וכן הראשון של נייט דוג.
בסך הכל, השיר בילה ארבעה שבועות בצמרת המצעד וכ-23 שבועות במצעד כולו.
הוא הצליח גם מחוץ לארצות הברית, והגיע לעשירייה הפותחת בהולנד, ניו זילנד ובריטניה, ולחמישייה בקנדה ואוסטרליה.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דיימון ג'ונסון, ד"ר דרה ופיליפ אטוול במרץ 2003, והוא מתאר את 50 סנט שנעצר ונמצא בכלא, שם הוא מנסה לשמור על קשר עם חברתו, אותה מגלמת מייגן גוד.
בכלא, הוא מוטרד כל הזמן על ידי אסיר אחר.
הקליפ מסתיים עם המשך של ההתחלה, כש-50 סנט וחברתו צופים מביתם כשהמשטרה עוצרת את האסיר במקום; סצנות הכלא מתגלות כתרחיש היפותטי בו 50 סנט מודאג.
בקליפ הופעות קמע של חברי ג'י יוניט לויד בנקס ויאנג באק כאסירים נוספים בכלא.
מקוםתאריםמכירות אוסטרליה (ARIA) פלטינה 70,000 דנמרק (IFPI Danmark) זהב 45,000 הממלכה המאוחדת (BPI) פלטינה 600,000 ארצות הברית (RIAA) זהב 500,000
21 בנובמבר הוא היום ה-325 בשנה, (326 בשנה מעוברת), בשבוע ה-47 בלוח הגריגוריאני.
עד לסיום השנה, נשארו עוד 40 ימים.
235 – אנטרוס נבחר לאפיפיור
1783 – הטיסה המאוישת הראשונה בכדור פורח שאינו מעוגן לקרקע מתבצעת בפריז
1789 – צפון קרוליינה מאשרת את החוקה ומצטרפת כמדינה ה-12 של ארצות הברית
1920 – טבח יום ראשון העקוב מדם, יום של אלימות בדבלין במהלך מלחמת העצמאות האירית, שבסיומו מצאו את מותם 31 אנשים
1953 – הנהלת המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) מודיעה כי גולגולתו של "איש פילטדאון", אחד הממצאים המאובנים הידועים בעולם, היא מעשה זיוף
1962 – צבא השחרור העממי של סין מכריז על הפסקת אש חד-צדדית במלחמת הודו–סין
1969 – רשת הארפאנט (ARPANET), מתחילה לפעול
1973 – מוקמת ועדת אגרנט לבדיקת נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים
1974 – בפאבים בברמינגהאם שבבריטניה נהרגים 21 איש מפצצות שהטמין ה-IRA.
"שישיית ברמינגהאם" נידונו למאסר עולם בעקבות האירועים, אך זוכו לאחר שנים בכלא
1975 – קווין מוציאים את האלבום "A Night At The Opera"
1984 – ראשוני העולים במבצע משה מגיעים ארצה מאתיופיה
1985 – ג'ונתן פולארד נעצר בארצות הברית על ידי ה-FBI באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל
2002 – הפיגוע בקו 20 בירושלים: פיגוע התאבדות של ארגון החמאס באוטובוס בקו 20 בירושלים.
2002 – נאט"ו מזמינה את בולגריה, אסטוניה, לטביה, ליטא, רומניה, סלובניה, סלובקיה להצטרף כחברות בברית
2005 – ראש ממשלת ישראל אריאל שרון עוזב את הליכוד ומקים את מפלגת קדימה
2012 – הכרזה על הפסקת אש וסיום מבצע עמוד ענן
2021 – עבדאללה חמדוכ הוחזר לתפקיד ראש ממשלת סודאן בעקבות הסכם לאחר ההפיכה הצבאית
1694 – וולטייר (פרנסואה מארי ארואט), סופר ופילוסוף צרפתי (נפטר ב-1778)
1768 – פרידריך שליירמאכר, תאולוג ופילוסוף גרמני (נפטר ב-1834)
1840 – ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, רעייתו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה (נפטרה ב-1901)
1880 – יוסף טרומפלדור, לוחם יהודי, מנהיג ציוני סוציאליסטי וחלוץ (נהרג ב-1920)
1921 – אריה לובה אליאב, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2010)
1929 – נחום אדמוני, ראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
1935 – דוד פריש, כדורסלן ישראלי
1938 – נורית שני, מייסדת רשת בתי הקולנוע והפצת הסרטים "לב" וכלת פרס מפעל חיים בפסטיבל הקולנוע ירושלים
1940 – ריצ'רד מרסינקו, קומנדר בצי האמריקאי אשר הקים את צוות 6 של אריות הים של צי ארצות הברית (נפטר ב-2021)
1940 – ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה (נפטר ב-2024)
1945 – גבי טייכנר, כדורסלן ישראלי
1945 – גולדי הון, שחקנית אמריקאית
1945 – משה מורג, תת-אלוף, ראש להק כוח האדם
1947 – דוד אלנסון, רב רפורמי אמריקאי, נשיא היברו יוניון קולג' וחוקר יהדות (נפטר ב-2023)
1951 – שמעון גלבץ, מלחין, מתרגם, עורך ומרצה
1962 – אברי גלעד, איש בידור ורדיו ישראלי
1965 – שלמה מולה, סגן יושב ראש הכנסת וחבר הכנסת מטעם מפלגת קדימה ומפלגת התנועה
1965 – ביורק, זמרת, משוררת, ושחקנית איסלנדית
1965 – יואב כ"ץ, סופר, מתרגם ותסריטאי ישראלי
1970 – עלמה זק, בדרנית ישראלית
1970 – יורם זק, במאי טלוויזיה, עורך ומפיק ישראלי
1975 – חיים סילבס, כדורגלן ומאמן ישראלי
1975 – עמי אנידג'ר, שחקן, קומיקאי ומנחה סדנאות צחוק
1983 – דניאלה פיק, זמרת ישראלית
1985 – חסוס נבאס, כדורגלן ספרדי
1986 – הילה ערן, שחקנית, דוגמנית ומפיקת קולנוע ישראלית
1987 – יעל נזרי, מלכת היופי של ישראל לשנת 2006 ודוגמנית
1992 – עקיבא ווייס, עיתונאי חרדי ישראלי
615 – קולומבנוס, נזיר ומיסיונר נוצרי (נולד ב-543)
1555 – גאורגיוס אגריקולה, רופא מחוזי באחד מאזורי המכרות החשובים בגרמניה (נולד ב-1494)
1781 – הרוזן ממורפה, ראש שרי צרפת בתקופת לואי השישה עשר מלך צרפת (נולד ב-1701)
1811 – היינריך פון קלייסט, סופר, מחזאי ומשורר פרוסי (נולד ב-1777)
1844 – איוואן קרילוב, סופר אגדות עם וממשיל משלים רוסי (נולד ב-1769)
1907 – פאולה מודרזון-בקר, ציירת אקספרסיוניסטית גרמנייה (נולדה ב-1876)
1916 – פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה (נולד ב-1830)
1924 – פלורנס הרדינג, אשת נשיא ארצות הברית וורן הרדינג (נולדה ב-1860)
1963 – רוברט פרנקלין סטראוד, אסיר עולם, נודע בכינויו "איש הציפורים מאלקטרז" (נולד ב-1890)
1993 – ברונו רוסי, פיזיקאי ניסויי יהודי-איטלקי, חלוץ במחקר של קרינה קוסמית (נולד ב-1905)
1999 – קוונטין קריספ, סופר וציניקן בריטי (נולד ב-1908)
2006 – אליעזר וולדינברג, רב, מחבר שו"ת ציץ אליעזר, מגדולי הפוסקים במאה העשרים (נולד ב-1916)
2006 – מיכאל גל, איש חינוך ישראלי, זוכה פרס החינוך (נולד ב-1932)
2011 – יוסף נוה, ארכאולוג, פרופסור אמריטוס לאפיגרפיה ולפלאוגרפיה שמית במכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1928)
2018 – איגור קורובוב, קולונל גנרל רוסי, ראש המודיעין הצבאי הרוסי וסגן הרמטכ"ל הרוסי (נולד ב-1956)
2019 – מייקל ג'יי פולארד, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1939)
2019 – אנאבלה יעקב, שחקנית תיאטרון ישראלית (נולדה ב-1941)
2021 – רוברט בליי, משורר, סופר ומתרגם אמריקני (נולד ב-1926)
2021 – יותם ראובני, משורר, סופר, מתרגם ומו"ל ישראלי (נולד ב-1949)
2022 – יעקב סיקא אהרוני, לוחם אצ"ל, פובליציסט, מחנך וסופר (נולד ב-1921)
2022 – נוזהת קצב, חברת הכנסת מטעם סיעת המערך ויו"ר הרשות להגנת הצרכן בהסתדרות (נולדה ב-1932)
2023 – דייל ספנדר, מורה, סופרת, יועצת ואקדמאית פמיניסטית אוסטרלית (נולדה ב-1943)
2025 – אלי זעירא, אלוף בצה"ל, ראש אמ"ן במלחמת יום הכיפורים (נולד ב-1928)
20 בנובמבר – 22 בנובמבר
21 במרץ הוא היום ה־80 בשנה (81 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני.
עד לסיום השנה, נשארו עוד 285 ימים.
כמו כן הוא מהווה יום שוויון בשני חצאי כדור הארץ בין הלילה והיום.
1349 – טבח ארפורט: כ-3,000 מיהודי ארפורט נטבחו, חלקם הציתו על עצמם את בתיהם, והנותרים גורשו
1413 – הנרי החמישי מוכתר כמלך אנגליה
1475 – עלילת הדם בטרנטו
1684 – ג'ובאני קאסיני מגלה את דיוני
1800 – בעוד הנהגת הכנסייה הקתולית גלתה בוונציה עקב סכסוך צבאי ברומא מוכרז פיוס השביעי כאפיפיור ומוכתר בכובע עשוי מעיסת נייר
1804 – קוד נפוליון מתקבל כחוק האזרחי בצרפת
1871 – העיתונאי הנרי מורטון סטנלי יוצא למסעו בחיפוש אחר דייוויד ליווינגסטון
1918 – מלחמת העולם הראשונה: גרמניה פוצחת במבצע מיכאל, מתקפה חזקה כנגד כוחות בריטניה ובעלות בריתה
1919 – הונגריה מוכרזת כרפובליקה סובייטית, המדינה הראשונה באירופה שעושה כן לאחר ברית המועצות.
בלה קון משוחרר מכלאו והופך לשליט המדינה בפועל
1935 – פרס משנה את שמה לאיראן
1938 – עליה לקרקע של חניתה, כישוב חומה ומגדל
1960 – טבח שארפוויל – כוחות משטרת דרום אפריקה הורגים 69 אזרחים שחורים שהפגינו נגד האפרטהייד
1963 – כלא אלקטרז בסן פרנסיסקו נסגר
1965 – מרטין לותר קינג מוביל 3,200 אנשים בצעדה השלישית למען זכויות הפרט
1968 – כוח צה"ל מבצע את פעולת כראמה בירדן
1980 – ג'ימי קרטר מכריז על חרם נגד אולימפיאדת מוסקבה, בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן
1990 – נמיביה מקבלת עצמאות אחרי 75 שנות שלטון דרום אפריקה
1999 – ברטרנד פיקרד ובריאן ג'ונס הופכים לראשונים בעולם שהקיפו את כדור הארץ בעזרת כדור פורח
2000 – האפיפיור יוחנן פאולוס השני נוחת לביקור בישראל, ביקור שני של אפיפיור בארץ
2016 – הועלו במבצע חשאי 17 מיהודי תימן לישראל
2025 – ממשלת ישראל החליטה לפטר מתפקידו את רונן בר ראש השב"כ
(או ב-20 במרץ) 43 לפנה"ס – אובידיוס, משורר רומאי (נפטר ב-17 לספירה)
1806 – בניטו חוארס, נשיא מקסיקו וגיבור לאומי (נפטר ב-1872)
1917 – יגאל ידין, הרמטכ"ל השני של צה"ל, ארכאולוג ופוליטיקאי (נפטר ב-1984)
1925 – פיטר ברוק, במאי תיאטרון, במאי קולנוע, תאורטיקן של תיאטרון ומפיק בריטי-יהודי (נפטר ב-2022)
1928 – רות אנדרסון, מלחינה, מתזמרת וחלילנית אמריקאית (נפטרה ב-2019)
1932 – וולטר גילברט, פיזיקאי, ביוכימאי וביולוג אמריקאי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לכימיה
1934 – חוה עציוני-הלוי, פרופסור במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וסופרת
1939 – אלי לנדאו, עיתונאי ישראלי ואיש ציבור, כיהן כראש עיריית הרצליה וכיו"ר חברת החשמל (נפטר ב-2019)
1939 – יוסף רז, פילוסוף יהודי ששימש כפרופסור מן המניין בפקולטות למשפטים באוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קולומביה (נפטר ב-2022)
1941 – אליה ליבוביץ, אסטרופיזיקאי ישראלי
1946 – טימותי דלטון, שחקן קולנוע אנגלי
1949 – סלבוי ז'יז'ק, פילוסוף וסוציולוג סלובני
1951 – נורית גלרון, זמרת ישראלית
1953 – עטרה אופק, מתרגמת, עורכת, לשונאית, סופרת ואשת תקשורת ישראלית
1955 – צפריר רונן, פעיל פוליטי ואיש תקשורת ישראלי, איש ארץ ישראל השלמה (נפטר ב-2008)
1958 – גארי אולדמן, שחקן בריטי
1959 – שמואל אבואב, מנכ"ל משרד החינוך
1960 – חיים כהן, שף ומנחה טלוויזיה ישראלי
1961 – לותר מתאוס, כדורגלן ומאמן כדורגל גרמני
1962 – מתיו ברודריק, שחקן יהודי אמריקאי
1962 – שלומי ברכה, גיטריסט ישראלי, חבר להקת משינה
1962 – אהרון פררה, זמר, שחקן, מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי
1962 – רוזי אודונל, אמנית סטנד-אפ, שחקנית, זמרת, סופרת וידוענית-מדיה אמריקאית
1963 – רונאלד קומאן, כדורגלן עבר ומאמן הולנדי
1965 – מוחמד מהדי טהראנצ'י, נשיא אוניברסיטת אזאד האסלאמית וראש פרויקט אמאד (נהרג ב-2025)
1966 – ג'וש שגיא, שחקן, מורה למשחק ובמאי ישראלי
1968 – ג'יי דוידסון, שחקן קולנוע בריטי
1972 – רסאן עליאן, קצין צה"ל, הדרוזי הראשון שפיקד על חטיבת גולני
1973 – גיא זו-ארץ, שחקן ישראלי
1976 – ירון ברלד, שחקן ישראלי
1976 – נמרוד עציון-קורן, תסריטאי ובמאי ישראלי
1976 – חנן סביון, שחקן, תסריטאי, בדרן, קומיקאי ומנחה טלוויזיה ישראלי
1980 – רונאלדיניו, כדורגלן ברזילאי
1987 – אירם דריג'י, זמרת טורקית
1989 – ז'ורדי אלבה, כדורגלן ספרדי
1989 – יונה לייבזון, עיתונאית ישראלית
1991 – אנטואן גריזמן, כדורגלן צרפתי
1997 – מרטינה סטואסל, שחקנית, זמרת ודוגמנית ארגנטינאית
2000 – ג'ייס נורמן, שחקן אמריקאי
547 – בנדיקטוס מנורסיה, נזיר שייסד את מסדר הבנדיקטינים (נולד ב-480)
867 – אלה השני, מלך נורת'מבריה
1372 – רודולף השישי, מרקיז באדן
1556 – תומאס קרנמר, כומר אנגלי שכיהן בתפקיד הארכיבישוף מקנטרברי וממייסדי הכנסייה האנגליקנית (נולד ב-1489)
1617 – פוקהונטס, אינדיאנית שדמותה היוותה השראה למספר יצירות (נולדה ב-1595 בקירוב)
1762 – ניקולא לואי דה לאקאי, אסטרונום צרפתי (נולד ב-1713)
1910 – פליקס טורנשון, הוא נדאר, צלם, קריקטוריסט ועיתונאי צרפתי (נולד ב-1820)
1915 – פרדריק וינסלאו טיילור, אבי הטיילוריזם (נולד ב-1856)
1920 – שלום דובער שניאורסון, האדמו"ר החמישי של חסידות חב"ד (נולד ב-1860)
1961 – שמשון יוניצ'מן, ממנהיגי בית"ר וחבר הכנסת מטעם חרות (נולד ב-1907)
1971 – פרץ ברנשטיין, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נולד ב-1890)
1974 – קנדי דרלינג, שחקנית אמריקאית, אישה טרנסג'נדרית ואחת מה"סופרסטארז" של אנדי וורהול (נולדה ב-1944)
1978 – יצחק הירשברג, מורה ומתרגם ישראלי (נולד ב-1907)
1979 – בומבה צור, שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי (נולד ב-1928)
1999 – נתן וולפוביץ', שחקן תיאטרון וקולנוע פולני-ישראלי (נולד ב-1907)
2011 – ניקולאי אנדריאנוב, מתעמל סובייטי (נולד ב-1952)
2015 – יורגן אניגמן, זמר דני, זוכה אירוויזיון 1963 יחד עם גרטה אניגמן כנציג דנמרק (נולד ב-1925)
2021 – נוואל א-סעדאווי, פסיכיאטרית, סופרת ומרצה פמיניסטית מצרית (נולדה ב-1931)
2022 – אווה אינגבורג שולץ, שחקנית גרמנייה (נולדה ב-1928)
2025 – שמואל אגמון, מתמטיקאי ישראלי, פרופסור ב וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת ה'תשנ"א (נולד ב-1922)
ראש השנה (נורוז) בלוח השנה של הבהאים, הזורואסטרים והפרסים
בחצי הכדור הדרומי נגמר הקיץ ומתחיל הסתיו
בחצי הכדור הצפוני נגמר החורף ומתחיל האביב
היום הבין-לאומי לביעור האפליה הגזעית
21 בפברואר הוא היום ה-52 בשנה, בשבוע ה-8 בלוח הגרגוריאני.
עד לסיום השנה, נשארו עוד 313 ימים (314 בשנה מעוברת).
1543 – קרב ויינה דגה בין כוח אתיופי-פורטוגלי נוצרי לבין כוחות סולטנות אדאל המוסלמית, עם תגבורת עות'מאנית
1804 – ריצ'רד טרוויטיק מדגים לראשונה נסיעה של קטר רכבת
1842 – נרשם פטנט על מכונת התפירה
1848 – קרל מרקס מפרסם את המניפסט הקומוניסטי
1878 – ספר הטלפונים הראשון מתפרסם בניו הייבן, קונטיקט
1916 – תחילתו של קרב ורדן במלחמת העולם הראשונה
1945 – מלחמת העולם השנייה: מטוסי קמיקזה של צבא יפן מטביעים את הספינה ים ביסמרק (CVE-95) (הצי האמריקני) ופוגעים בנושאת המטוסים סרטוגה (CV-3) (הצי האמריקני)
1946 – כוחות בריטים מגיעים ליפן על מנת לפקח על פירוק הצבא ותעשיית הנשק
1953 – פרנסיס קריק ג'יימס ווטסון ורוזלינד פרנקלין מגלים את מבנה ה-DNA
1958 – מצרים וסוריה כרפובליקה הערבית המאוחדת בוחרות את גמאל עבד אל נאצר לנשיא המדינה המאוחדת
1960 – העסקים הפרטיים בקובה מולאמים
1970 – פיגוע בטיסת סוויסאייר 330 משווייץ לישראל.
1972 – מתחיל ביקור ניקסון בסין
1972 – במסגרת תוכנית לונה הסובייטית, הגשושית לונה 20, נוחתת בהצלחה על הירח לקראת לקיחת דגימות והחזרתן לכדור הארץ
1973 – חיל האוויר מפיל מטוס לובי שחדר לתחומי מדינת ישראל ולא הזדהה
1994 – הגשושית האמריקאית קלמנטיין נכנסה למסלול סביב הירח
1995 – סטיב פוסט הוא האדם הראשון שחוצה את האוקיינוס השקט בכדור פורח
1996 – שיגור החללית סויוז TM-23 לתחנת החלל מיר
1997 – נחיתת משימת מעבורת החלל דיסקברי STS-82 לאחר משימת שירות לטלסקופ החלל האבל ושהות מצטברת של כמעט 10 ימים
2008 – ארצות הברית משגרת טיל SM-3 אשר משמיד את הלוויין USA 193 במסגרת מבצע קרח שרוף, בתגובה על ניסוי נשק נגד לוויינים סיני
2011 – רעידת האדמה בקרייסטצ'רץ' שבניו זילנד גורמת למותם של 181 בני אדם ולנזק עצום לעיר קרייסטצ'רץ', השנייה בגודלה במדינה
2019 – הגשושית היפנית היאבוסה 2 מבצעת נחיתה ראשונה על האסטרואיד ריוגו כדי לקחת דגימות מהקרקע
1484 – יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נפטר ב-1535)
1728 – פיוטר השלישי, צאר האימפריה הרוסית (נפטר ב-1762)
1805 – אנג'לינה גרימקה, מתנגדת עבדות, סופרג'יסטית ופעילה פוליטית (נפטרה ב-1879)
1875 – ז'אן לואיז קלמן, האישה המבוגרת ביותר בהיסטוריה (נפטרה ב-1997)
1893 – אנדרס סגוביה, גיטריסט קלאסי ספרדי (נפטר ב-1987)
1902 – דב סדן, חוקר ספרות, חתן פרס ישראל וחבר הכנסת מטעם המערך (נפטר ב-1989)
1903 – דורותיאה נף, שחקנית וחסידת אומות העולם (נפטרה ב-1986)
1919 – קהת שור, מאמן קליעה ישראלי וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (נפטר ב-1972)
1921 – יעקב סיקא אהרוני, לוחם אצ"ל, פובליציסט, מחנך וסופר (נפטר ב-2022)
1926 – דורותיאה ליביו, זמרת אופרטה, מוזיקה קלה ומיוזיק-הול שהייתה פופולרית בישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20 (נפטרה ב-2023)
1927 – אובר דה ז'יבנשי, מעצב אופנה צרפתי ומייסד בית האופנה ז'יבנשי (נפטר ב-2018)
1933 – בוב רפלסון, במאי קולנוע אמריקאי וכותב (נפטר ב-2022)
1934 – דוד אבידן, משורר, צייר, איש-קולנוע, פובליציסט ומחזאי ישראלי (נפטר ב-1995)
1937 – האראלד החמישי, מלך נורווגיה
1940 – ג'ון לואיס, פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית (נפטר ב-2020)
1942 – מיכאל רייך, משורר וסופר ישראלי
1943 – דייוויד גפן, איש עסקים אמריקאי שייסד את גפן רקורדס
1943 – איריס פרוש, פרופסור חבר במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
1945 – זאב ליבנה, אלוף בצה"ל, ראש מפקדת חילות השדה, מפקדו הראשון של פיקוד העורף, המזכיר הצבאי של ראש הממשלה ונספח צה"ל בארצות הברית (נפטר ב-2013)
1948 – ראובן פדהצור, קברניט בחברת התעופה "ארקיע" ופרשן לענייני ביטחון בעיתון "הארץ" ובגלי צה"ל (נפטר ב-2014)
1948 – אלי מגן, זמר ונגן קונטרבס וגיטרה בס ישראלי
1949 – רוני הלסטרום, כדורגלן שוודי ששיחק בעמדת השוער (נפטר ב-2022)
1949 – ג'ני מסטוראקי, משוררת ומתרגמת יווניה (נפטרה ב-2024)
1951 – עוזי פרס, במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ישראלי (נפטר ב-1992)
1952 – ויטאלי צ'ורקין, דיפלומט ושגריר רוסי (נפטר ב-2017)
1954 – שמעון פרנס, איש תקשורת ישראלי
1954 – בטי רוקאווי, אשת אופנה ישראלית
1958 – מרי צ'ייפין קרפנטר, זמרת-יוצרת אמריקאית
1962 – דייוויד פוסטר וולאס, סופר אמריקאי שזכה בפרסים ספרותיים רבים (נפטר ב-2008)
1962 – אליעזר זנדברג, שר וחבר הכנסת מטעם צומת ושינוי
1964 – יובל רותם, דיפלומט ישראלי
1964 – סקוט קלי ומארק קלי אסטרונאוטים אמריקאיים, טייסים ותאומים זהים
1967 – עודד דוידוף, במאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי
1977 – סטיב פרנסיס, כדורסלן אמריקאי
1977 – יוסי טרבלוס, סטנדאפיסט ישראלי
1979 – ג'ניפר לאב יואיט, שחקנית אמריקאית
1986 – דריה אולו, זמרת טורקית
1988 – דונטה גרין, כדורסלן אמריקאי
1988 – ניתאי הרשקוביץ, פסנתרן ג'אז ישראלי
1996 – סופי טרנר, שחקנית בריטית (משחקי הכס)
1998 – עדן דרסו, ראפרית, זמרת ופזמונאית ישראלית
4 – גאיוס קיסר, אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית (נולד ב-20 לפנה"ס)
1543 – אחמד אבן איברהים אל-גאזי, אימאם ושליטה של סולטנות אדאל (נולד ב-1506)
1677 – ברוך שפינוזה, פילוסוף יהודי-הולנדי (נולד ב-1632)
1728 – יחיאל מיכל חסיד, רבה של ברלין ושל פרנקפורט על האודר (נולד 1670)
1846 – דוב בעריש הרציגר, רבה של העיר בנדין בפולין
1894 – גוסטב קייבוט, צייר צרפתי מזרם האימפרסיוניזם (נולד ב-1848)
1919 – מרי אדוארדס ווקר, פמיניסטית ומתנגדת עבדות אמריקאית, נכלאה בהאשמת ריגול במלחמת האזרחים האמריקנית, האישה היחידה שקיבלה את מדליית הכבוד (נולדה ב-1832)
1926 – האיקה קמרלינג אונס, פיזיקאי הולנדי (נולד ב-1853)
1934 – אוגוסטו ססאר סנדינו, מנהיג המרד בניקרגואה נגד הנוכחות האמריקאית (נולד ב-1895)
1941 – פרדריק בנטינג, מגלה האינסולין (נולד ב-1891)
1965 – מלקולם אקס, מנהיג אפרו אמריקאי ולוחם למען זכויות השחורים (נולד ב-1925)
1969 – איציק מאנגר, משורר, מחזאי וסופר יידיש (נולד ב-1901)
1971 – ירחמיאל צימבל, חלוץ ציוני וחקלאי, מלוחמי מאורעות תל-חי (נולד ב-1900 לערך)
1982 – גרשם שלום, חוקר קבלה, מיסטיקה ושבתאות (נולד ב-1897)
1984 – מיכאיל שולוחוב, סופר רוסי, חתן פרס נובל לספרות (נולד ב-1905)
1987 – מאיר יערי, מראשי השומר הצעיר, הקיבוץ הארצי ומפ"ם (נולד ב-1897)
1989 – משה אונא, מראשי הקיבוץ הדתי וחבר הכנסת מטעם המפד"ל (נולד ב-1902)
1995 – רוברט בולט, מחזאי ותסריטאי אנגלי (נולד ב-1924)
1999 – גרטרוד עליון, ביוכימאית אמריקאית, כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1988 (נולדה ב-1918)
2008 – גדעון שמר, שחקן, במאי, מפיק, מדבב וקריין ישראלי (נולד ב-1928)
2009 – איליה פיאטצקי-שפירו, חתן פרס ישראל לחקר המתמטיקה (נולד ב-1929)
2016 – שושנה צחור, מפיקה בטלוויזיה החינוכית (נולדה ב-1925)
2018 – רבקה מגן, סופרת ילדים, מורה ומפקחת חינוכית (נולדה ב-1934)
2019 – הילדה צאדק, זמרת סופרן אופראית יהודיה-גרמניה-ישראלית (נולדה ב-1917)
2020 – יונה פרידמן, אדריכל והוגה צרפתי-ישראלי בתחום האדריכלות ותכנון ערים (נולד ב-1923)
2020 – שלמה אהרונסון, היסטוריון, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים וחוקר שואה ישראלי (נולד ב-1936)
2022 – נאוה ארד, חברת הכנסת מטעם המערך ומפלגת העבודה (נולדה ב-1938)
2024 – רוז'ה גימן, רופא ומדען מוח צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נולד ב-1924)
2025 – אורי עופר, יועץ תיאטרון ומפיק מופעי תרבות, מנכ"ל התיאטרון הקאמרי ומיוזמי ומייסדי האופרה הישראלית החדשה והמשכן לאמנויות הבמה בתל אביב (נולד ב-1937)
אונסק"ו מציינת את יום שפת האם הבין-לאומי
20 בפברואר – 22 בפברואר
21 בספטמבר הוא היום ה-264 בשנה בלוח הגרגוריאני (265 בשנה מעוברת).
עד לסיום השנה נשארו עוד 101 ימים.
1435 – הסכם בין שארל השביעי, מלך צרפת לבין פיליפ השלישי דוכס בורגונדיה מסיים את השותפות בין האנגלים לבין הבורגונדים במלחמת מאה השנים
1776 – 5 ימים לאחר כיבוש ניו יורק על ידי הבריטים, רבע מהעיר עולה באש
1792 – המהפכה הצרפתית: האספה הלאומית מאשרת הצהרה רשמית על ביטול המונרכיה
1869 – הזמפר-אופרה (בית האופרה) של דרזדן עולה באש
1913 – טורקיה ובולגריה חותמות על חוזה שלום בקונסטנטינופול
1936 – החונטה הפאשיסטית הספרדית ממנה את פרנציסקו פרנקו לגנרליסימו ולמפקד העליון
1937 – יוצאת לאור המהדורה הראשונה של ההוביט
1938 – וינסטון צ'רצ'יל מגנה את היטלר על סיפוח צ'כוסלובקיה
1939 – מתפרסמת איגרת הבזק של היידריך, בדבר היחס ליהודים בפולין הכבושה
1942 – שואת יהודי אוקראינה: ערב יום הכיפורים, הנאצים שולחים כ-1,000 מיהודי פודהייצה למחנה ההשמדה בלז'ץ
1948 – הושלם פירוק האצ"ל וסיפוחו לצה"ל עם פירוק הגדוד הירושלמי
1949 – המנהיגים הקומוניסטים הסיניים מכריזים על הקמת הרפובליקה העממית של סין
1955 – אולף החמישי הופך למלך נורווגיה
1964 – מלטה זוכה לעצמאות מהממלכה המאוחדת
1972 – נשיא הפיליפינים פרדיננד מרקוס מכריז על משטר צבאי
1981 – בליז זוכה לעצמאות מהממלכה המאוחדת
1994 – בכוכב הירדן נחנך גן פסלים של יגאל תומרקין
1999 – רעידת האדמה בג'יג'י שבטאיוואן גורמת לנזקים כבדים וכ-2,000 הרוגים
2013 – הפיגוע בקניון וסטגייט – חמושים מארגון א-שבאב תוקפים את קניון וסטגייט בניירובי, קניה
1371 – פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נפטר ב-1440)
טענתו לכתר אנגליה הציתה את מלחמות השושנים (נהרג ב-1460)
1415 – פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-1493)
1452 – ג'ירולמו סבונרולה, כומר דומיניקני ושליטה התאוקרטי של פירנצה (נפטר ב-1498)
1457 – ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה (נפטרה ב-1502)
1840 – מוראט החמישי, הסולטאן ה-33 של האימפריה העות'מאנית (נפטר ב-1904)
1842 – עבדול חמיד השני, סולטאן טורקי ושליטה של האימפריה העות'מאנית, מהאחראים לרצח העם הארמני הראשון (נפטר ב-1918)
1853 – האיקה קמרלינג אונס, פיזיקאי הולנדי (נפטר ב-1926)
1864 – הארי פרידנוואלד, רופא יהודי, חוקר תולדות הרפואה (נפטר ב-1950)
1900 – מרים ילן-שטקליס, סופרת ומשוררת ישראלית, כלת פרס ישראל הראשונה לספרות ילדים (נפטרה ב-1984)
1909 – קוומה נקרומה, מנהיג אפריקאי אנטי-קולוניאלי, נשיאה הראשון של גאנה (נפטר ב-1972)
1912 – צ'אק ג'ונס, אנימטור, מאייר, תסריטאי, מפיק ובמאי סרטים מצוירים אמריקאי (נפטר ב-2002)
1916 – פרנסואז ז'ירו, עיתונאית, מחברת ופוליטיקאית צרפתייה (נפטרה ב-2003)
1924 – ששון בר-צבי, חוקר החברה והתרבות הבדואית בנגב, איש הפלמ"ח, הש"י וצה"ל (נפטר ב-2012)
1925 – שי קיפניס, איש הפלמ"ח וצה"ל ועסקן ציבור ברמת השרון (נפטר ב-2014)
1926 – דונלד גלייזר, פיזיקאי אמריקאי יהודי זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1960 (נפטר ב-2013)
1929 – ברנארד ויליאמס, פילוסוף בריטי (נפטר ב-2003)
1931 – לארי הגמן, שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי (נפטר ב-2012)
1931 – שמואל אוירבך, ראש ישיבה ומנהיג בציבור הליטאי (נפטר ב-2018)
1933 – ששון סומך, פרופסור בחוג ללימודי הערבית והאסלאם שבאוניברסיטת תל אביב וחתן פרס ישראל לחקר המזרחנות (נפטר ב-2019)
1933 – קליפורד אלכסנדר, עורך דין, איש עסקים ופקיד ממשל אמריקאי (נפטר ב-2022)
1934 – דייוויד ג'יימס ת'אולס, פיזיקאי בריטי, חתן פרס וולף לפיזיקה וחתן פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-2019)
1935 – יעקב סיני, מתמטיקאי יהודי-רוסי-אמריקאי
1936 – יורי לוז'קוב, מדינאי רוסי שכיהן כראש עיריית מוסקבה במשך 18 שנים (נפטר ב-2019)
1939 – מיכאיל גרובמן, צייר ומשורר ישראלי (נפטר ב-2025)
1942 – מירה זכאי, זמרת אלט ישראלית שזכתה לקריירה עולמית (נפטרה ב-2019)
1945 – ג'רי ברוקהיימר, מפיק יהודי אמריקאי
1947 – שרה ברייטברג-סמל, אוצרת ומבקרת אמנות ישראלית, כלת פרס ישראל לאמנות פלסטית לשנת 2020 (נפטרה ב-2022)
1947 – סטיבן קינג, סופר אימה אמריקני
1947 – לבנה פינקלשטיין, שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית, זוכת פרס אופיר
1948 – עבד א-סתאר קאסם, פרופסור פלסטיני למדעי המדינה באוניברסיטת א-נג'אח בשכם ופעיל פוליטי (נפטר ב-2021)
1950 – ביל מארי, שחקן, קומיקאי, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי
1955 – ישראל כץ, פוליטיקאי ישראלי
1956 – מרתה קאופמן, מפיקת טלוויזיה יהודיה אמריקאית
1957 – איתן כהן, יוצר קולנוע אמריקאי
1957 – קווין ראד, ראש ממשלת אוסטרליה ה-26
1962 – רוב מורו, שחקן אמריקאי
1963 – אנגוס מק'פיידן, שחקן קולנוע סקוטי
1964 – חורחה דרקסלר, זמר ומלחין אורוגוואיני
1965 – דייוויד ווינהם, שחקן קולנוע אוסטרלי
1967 – פיית' היל, זמרת אמריקנית
1968 – ריקי לייק, שחקנית, מארחת תוכניות טלוויזיה, מחברת ספרים אמריקאית
1971 – לוק וילסון, שחקן קולנוע אמריקני
1971 – אלפונסו ריביירו, שחקן אמריקאי
1972 – ליאם גלאגר, סולן להקת אואזיס
1975 – עמרי גלפרין, עיתונאי
1977 – יניב סוויסה, יוצר, שחקן ובמאי
1979 – ברק בכר, כדורגלן ישראלי ומאמן כדורגל
1979 – ריצ'רד דאן, כדורגלן אירי
1981 – ניקול ריצ'י, ידוענית אמריקנית
1982 – מאראט איזמאילוב, כדורגלן רוסי
1983 – לירון בן-שלוש, שחקנית ותסריטאית ישראלית
1983 – פרננדו קאבנגי, כדורגלן ארגנטינאי
1983 – מגי גרייס, שחקנית אמריקאית
1983 – ג'וזף מאזלו, שחקן קולנוע אמריקני
1998 – טאדיי פוגאצ'אר, רוכב אופני כביש סלובני
19 לפנה"ס – ורגיליוס, משורר רומי (נולד ב-70 לפנה"ס)
454 – פלביוס אאטיוס, אישיות מרכזית באימפריה הרומית המערבית (נולד ב-396)
1558 – קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נולד ב-1500)
1576 – ג'ירולמו קרדאנו, מתמטיקאי, פילוסוף ורופא איטלקי (נולד ב-1501)
1860 – ארתור שופנהאואר, פילוסוף גרמני (נולד ב-1788)
1951 – ג'ון פטריק אובריין, ראש עיריית ניו יורק בשנת 1933 מטעם המפלגה הדמוקרטית.
1964 – אוטו גרוטווהל, ראש הממשלה הראשון של גרמניה המזרחית (נולד ב-1894)
1966 – פול ריינו, ראש ממשלת צרפת בזמן הרפובליקה הצרפתית השלישית (נולד ב-1878)
1972 – עדיה חורון, היסטוריון ובלשן, מראשוני הוגי הדעות הכנענים (נולד ב-1907)
1998 – פלורנס גריפית ג'וינר, אתלטית אמריקאית שהתחרתה בריצות קצרות (נולדה ב-1959)
2007 – פטר סטמבוליץ', ראש ממשלת ונשיא הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה (נולד ב-1912)
2014 – מייק הררי, בכיר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים (נולד ב-1927)
2015 – יורם גרוס, במאי ומפיק פולני-אוסטרלי-יהודי (נולד ב-1926)
2019 – זיגמונד יאן, הקוסמונאוט היחיד בהיסטוריה של גרמניה המזרחית, גנרל בחיל האוויר של צבא מזרח גרמניה (נולד ב-1937)
2020 – ארתור אשקין, פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1922)
2021 – תחיה בת-אורן, עיתונאית ושדרנית רדיו, משוררת וציירת (נולדה ב-1923)
2021 – מוחמד חוסיין טנטאווי, מֻשִיר בצבא מצרים, שר ההגנה ויושב ראש המועצה העליונה של הכוחות המזוינים (נולד ב-1935)
2021 – מרשה פרידמן, פעילה פוליטית וחברתית אמריקאית-ישראלית, חברת הכנסת מטעם סיעת רצ בכנסת השמינית (נולדה ב-1938)
2024 – בני גולסון, סקסופוניסט טנור ומלחין ג'אז אשר ניגן בעיקר בסגנונות הבי בופ וההארד בופ (נולד ב-1929)
יום העצמאות של מלטה (1964)
יום העצמאות של בליז (מהממלכה המאוחדת) (1981)
יום העצמאות של ארמניה (1991)
20 בספטמבר – 22 בספטמבר
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 229 – 220 לפנה"ס
צ'ין שְה-חְוַאנְג, הקיסר הראשון של שושלת צ'ין מאחד את לראשונה את סין תחת שלטון אחד.
228 לפנה"ס – רעידת אדמה גדולה ברודוס הורסת את הקולוסוס מרודוס.
227 לפנה"ס – גאיוס פלאמיניוס מונה למושל הרומי של סיקיליה.
222 לפנה"ס – גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס נבחר לקונסול.
222 לפנה"ס – קרב סלאסיה, הסתיים בתבוסה בספרטנית וסיים את המלחמה הקלאומנית.
229 לפנה"ס – לוקיוס אמיליוס פאולוס מקדוניקוס, קונסול רומי.
229 לפנה"ס – טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס, מצביא רומאי שהוביל לניצחון המלחמה המוקדונית השנייה.
228 לפנה"ס – חמלקרת ברקה, מדינאי ומצביא קרתגי, אביו של חניבעל (נולד ב-275 לפנה"ס)
221 לפנה"ס – עזרובעל (חתן חמלקרת ברקה), מצביא קרתגי.
חתנו של חמלקרת ברקה, וגיסו של חניבעל (נולד ב-270 לפנה"ס)
בתקופת שלוש הממלכות בסין: קרב דונגקו בו וו המזרחית מביסה את קאו ווי.
נבנו בווצ'אנג "מגדל העגור הצהוב" והחומה - אירועים המסמלים את ייסודה של ווהאן.
קיסר רומא אלכסנדר סוורוס וההיסטוריון דיו קסיוס הופכים לקונסולים משותפים.
אמוניוס סאקס , מחדש את הפילוסופיה היוונית וממציא את תורת הנאופלאטוניזם.
21st Century Breakdown (התמוטטות המאה ה-21) הוא אלבום האולפן השמיני של הלהקה האמריקאית גרין דיי.
יצא ב-15 במאי 2009 ונקרא על שם השיר הראשון (שני למעשה, השיר הראשון, Song Of The Century הוא מעין הקדמה לסיפור באלבום) שפותח את סיפור האלבום, 21st Century Breakdown.
האלבום הוא אלבום קונספט - אלבום בו יש קשר עלילתי בין השירים ולו מסרים או דעות.
אלבום זה הוא אלבום אופרת הרוק השני של גרין דיי (אחרי American Idiot שיצא ב-2004), ובנוסף לכך, האלבום הראשון שגרין דיי הפיקו עם המפיק בוץ' וויג (ולא עם המפיק שהפיק את שאר אלבומיהם, רוב קוואלו).
חברי הלהקה עבדו על האלבום במשך 3 שנים, מ-2006 ועד שנת 2009. הם התחילו את העבודה עליו מיד בתום סבב ההופעות המצליח שקידם את האלבום אמריקן אידיוט אשר הסתיים בדצמבר 2005, אך החלו בהקלטות רק בשנת 2008.
האלבום זכה להצלחה גדולה, ונמכר בכקרוב לחצי מיליון עותקים שבוע בלבד לאחר יציאתו.
הוא כבש את מצעדי המכירות בארצות הברית, בבריטניה, ביפן, באוסטרליה, בצרפת, באיטליה ובעוד מדינות ברחבי אירופה ודורג במקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר באירופה, באמריקה ובבריטניה.
מבקרים רבים הכתירו את האלבום כמוצלח ביותר של גרין דיי, ומגזינים יוקרתיים כמו הרולינג סטון, Associated Press והניו יורק טיימס העניקו לו ציונים מקסימליים והגדירו אותו כ"אחד האלבומים המוצלחים של העשור האחרון".
סבב ההופעות של האלבום התחיל למעשה עוד לפני יציאתו, באפריל 2009. ההופעות היו די קטנות, כמעין חימום לסבב הענק שהתחיל ב-3 ביולי בסיאטל, וושינגטון.
הסבב נמשך עד סוף שנת 2010 והוא סבב ההופעות הגדול ביותר בהיסטוריה של גרין דיי הם ביקרו במסגרתו בכל רחבי העולם.
ב-31 בינואר 2010, בטקס פרסי גראמי ה-52 בלוס אנג'לס, זכה האלבום בפרס "אלבום הרוק הטוב ביותר" והפך לאלבום השני של גרין דיי שזוכה בפרס זה ביחד עם אמריקן אידיוט.
האלבום מספר על זוג בשם כריסטיאן וגלוריה, המנסים לשרוד בכאוס שהותיר אחריו נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ורג' בוש, ולהתרגל למאה חדשה שכבר מתחילה "להתפורר", במקביל לסיפור אהבה שמתפתח ביניהם במהלך האלבום.
השיר שפותח את האלבום, Song of the Century, נמשך כ-57 שניות, וכולל הקלטה של סולן הלהקה, בילי ג'ו ארמסטרונג, ללא ליווי שאר הלהקה, שר על רקע צלילים של תקליט ישן, צפצופי מורס ושדרי רדיו ישנים.
השיר מביע ייאוש מהמצב הנוכחי בארצות הברית, מהמאה הנוכחית והמלחמות בעולם, אך מביע גם תקווה לעתיד.
החלק הראשון של האלבום מציג את הדעות של האלבום, ההתקוממות נגד הממשל של בוש, השמחה על כך שתקופה חדשה עומדת בפתח.
החלק השני ממשיך בקו דומה, בשיר שפותח אותו, East Jesus Nowhere, מוצגים הדעות של חברי הלהקה בנושא הדת (וגם דעותיו של כריסטיאן).
השיר Restless Heart Syndrome מדבר על התמכרות לתרופות מרשם וההרגשה הרעה בלעדיהם.
החלק השלישי והאחרון של האלבום, מוחה נגד העולם המודרני (American Eulogy), כל ההתקדמות שלו, המלחמות שבו (21 Guns) והחיים והחברה שנוצרו בו.
השיר Christian's inferno מדבר על הפרופיל הפסיכולוגי של כריסטיאן, על דמותו באלבום, והמאבק הפנימי שלו כדי להביס את השדים הפנימיים שבו, שהם "גיהנום של ממש".
אחרי הפזמון הראשון והשני, בילי ג'ו ארמסטרונג עושה קול שטני, שנועד להזכיר את השדים של כריסטיאן.
כל המילים נכתבו בידי בילי ג'ו ארמסטרונג, כל המוזיקה הולחנה בידי גרין דיי.
21 גרם הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2003. הסרט בוים על ידי אלחנדרו גונסלס איניאריטו, ומככבים בו שון פן ונעמי ווטס.
להלן סיכום ליניארי, כרונולוגי של העלילה:
ג'ק ג'ורדן (בניסיו דל טורו) הוא אסיר לשעבר, באמצעות אמונתו הדתית החדשה התאושש מהתמכרותו לסמים ואלכוהול.
פול ריוורס (שון פן), הוא פרופסור למתמטיקה, עם בעיית לב קשה, אשר נשאר לו זמן קצר לחיות אלא אם ישיג השתלת לב.
אשתו של פול מבקשת ממנו תרומת זרע כדי שתוכל ללדת את ילדיו למרות מצבו.
כריסטינה פק (נעמי ווטס), גם היא החלימה מהתמכרותה לסמים, וכעת חיה בפרברים עם בעל ושתי בנותיה.
אלה שלושה סיפורים נפרדים, אשר בערב אחד מתקשרים, כאשר ג'ק דורס והורג ללא כוונה בתאונת פגע וברח את בעלה ובנותיה של כריסטינה, ליבו של בעלה נתרם בהסכמתה לפול.
עקב מות בעלה ובנותיה, כריסטינה חשה אבודה וחוזרת להשתמש בסמים.
פול נחוש להתחיל בחיים חדשים, אך חש היסוס בקשר לרעיון של אשתו בניתוח והפריה מלאכותית כמאמץ אחרון להיכנס להיריון.
במהלך התייעצות עם הרופא, פול מגלה כי אשתו עברה הפלה אחרי שנפרדו בעבר.
ובזעם פול מסיים את הקשר.
פול מסתקרן מי האדם אשר תרם לו את ליבו, הוא שוכר בלש פרטי, ומגלה כי הלב שייך לבעלה של כריסטינה ומתחיל לעקוב אחריה.
ג'ק מוכה אשמה בעקבות התאונה, למרות ניסיונות אשתו להסתיר את אשמתו ואת התאונה, ג'ק אומר לה כי חובתו בשם האלוהים להסגיר עצמו למשטרה ונכנס לכלא, הוא טוען כי ישו בגד בו ומנסה להתאבד בכלא ללא הצלחה.
הוא שוחרר לאחר שכריסטינה ויתרה על זכותה להגיש נגדו תלונה, עקב טענתה כי היות ג'ק בכלא לא יחזיר לה את בעלה ובנותיה.
כשג'ק חוזר לביתו אינו מצליח לחיות חיי משפחה תקינים, ועוזב את משפחתו.
פול מוצא הזדמנות להיפגש עם כריסטינה, ולבסוף מגלה כיצד השניים מחוברים וזקוקים זה לזה, ומתחילים לפתח מערכת יחסים.
כריסטינה מתחילה לחוש רצון לנקום בג'ק, ומדרבנת את פול לרצוח אותו.
פול רוכש בלש פרטי אשר יגלה לו היכן ג'ק נמצא, הבלש אומר לו כי הוא חי במוטל, ובנוסף פול רוכש מהבלש אקדח.
פול וכריסטינה נוסעים למוטל בו ג'ק מתגורר, במטרה להורגו.
פול אינו מסוגל להרוג את ג'ק, שכן הוא בעצמו מבולבל, ודורש מג'ק להיעלם ולא לשוב לעולם.
פול חוזר למוטל ומספר לכריסטינה כי הרג את ג'ק.
מאוחר יותר, כאשר כריסטינה ופול ישנים, נכנס ג'ק לחדרם, מלא בייסורים פנימיים ורגשות אשם ודורש מפול להורגו.
כריסטינה מתחילה להכות את ג'ק עם מנורת עץ כמה פעמים, פול מקבל התקף לב, ויורה בעצמו על מנת לא למות מחנק.
ג'ק וכריסטינה ממהרים לבית החולים.
ג'ק אומר למשטרה כי הוא זה שירה בפול, אך שוחרר.
העימות בין ג'ק לכריסטינה נשאר לא פתור (הם נפגשים בחדר המתנה, אך לא מוצג האם הם משוחחים).
כריסטינה מגלה בבית החולים כי היא בהיריון.
לאחר מותו של פול, נראה כי כריסטינה כשהיא בהיריון מפול, נכנסת ושוהה באחד מחדר בנותיה, מה שבעבר לא יכלה לעשות עקב מצבה הרגשי, וג'ק חוזר למשפחתו.
21st Century Schizoid Man (בעברית: האדם הסכיזואידי של המאה ה-21) הוא שיר של להקת קינג קרימזון, אשר פתח את אלבום הבכורה שלהם In the Court of the Crimson King והיה לפורץ דרך בתחומים רבים, גם בשל המילים שלו אך בעיקר בשל היותו חדשני ומהפכני מוזיקלית.
השיר הוקלט ב-20 באוגוסט 1969, באולפני חברת Island Records הבריטית.
השיר יועד להשתחרר קודם כל כסינגל, לפני יציאת האלבום.
בניגוד לשירים אחרים באורך זה שמוקלטים בכמה 'סשנים' ויכולים לקחת ימים או אפילו שבועות עד ליצירת ההקלטה המושלמת, "21st Century Schizoid Man" הוקלט בפעם אחת בלבד.
יתרה מזאת, בגרסה המקורית שהוקלטה היו עוד שתי דקות שלמות של נגינה אינסטרומנטלית, אך הן הושמטו בשלב העריכה.
ב-21 באוגוסט אותה שנה (היום שלמחרת ההקלטה) הקליטו איאן מקדונלד, רוברט פריפ וגרג לייק מספר ערוצים נוספים בהם קולות רקע, גיטרה שנייה, כלי נשיפה ועוד, אך מלבד זאת השיר לא עבר עריכה נוספת.
לבסוף השיר יצא כסינגל ב-12 באוקטובר, יומיים לאחר צאת האלבום.
השיר זכה להצלחה מרובה, ויצא כתקליט בפני עצמו עם עטיפה ייחודית שבה מופיע ציורו של האדם הסכיזואידי הצורח באימה (שמופיע לכל גודל עטיפת האלבום המלא) בקטן, ומעליו הכיתוב "Epitaph", שמו של סינגל אחר מהאלבום.
השיר, שכתב פיטר סינפילד, מדבר על "האדם הסכיזואידי", דמות של אדם מבולבל ומנותק שחי בעולם של המאה ה-21, שרוי מלחמות ומשברים.
השיר מעביר למאזין את עולמו המסויט של האדם הסכיזואידי, שחי בין מתקפה אחת לאחרת, בין מלחמה למלחמה, והוא אינו יודע איך לברוח מכל זה.
המילים בשיר נכתבו בצורה חכמה ולא ברורה, כאשר במשך שלושה בתים המפוזרים בשיר במרווחים גדולים, נותן הטקסט כמה תמונות לא ברורות ("מצעד לוויות של פוליטיקאים / חפים מפשע נאנסו באש נפאלם") המעידות על עולם אפוקליפסטי שבו שורר כאוס תמידי.
בכל בית, לאחר שלושה משפטים שלא קשורים זה לזה, מגיע המשפט "האדם הסכיזואידי של המאה ה-21", שבעצם נותן למאזין לנסות להבין בעצמו את משמעות המשפטים על אותה דמות.
בבית השלישי והאחרון המילים מתייחסות במפורש לאדם הסכיזואידי, ומעבירות ביקורת על מגוון נושאים כמו תרבות הצריכה ודיכוי האומנות ("זרע המוות, תאוות בצעו של העיוור / משוררים מורעבים, ילדים מדממים / שום דבר שיש לו הוא לא באמת צריך / האדם הסכיזואידי של המאה ה-21").
כך, מבין המאזין כי האדם הסכיזואידי הוא בעצם כל אדם במאה ה-21.
השיר נכתב בשנות השישים כשסינפילד ניסה לתאר יקום פוסט אפוקליפטי וכאוטי שיתרחש בעתיד, על סמך פעולות פוליטיות חברתיות מאותן שנים.
מסיבה זו רבים מקשרים את השיר למלחמת וייטנאם, אשר התרחשה באותה תקופה.
חברי הלהקה נתנו רמיזות שונות להתייחסות של השיר למלחמה, כמו בשיר המשפט "מצעד לוויות של פוליטיקאים" או התייחסות בבית הראשון לחומר נפאלם, חומר נפץ שהיה בשימוש רחב בצד האמריקאי של המלחמה.
כמו כן, בהופעה שניגנו חברי הלהקה באותה שנה, לפני השיר קרא סולן הלהקה גרג לייק אל הקהל "השיר הבא מוקדש לאישיות פוליטית אמריקאית שכולנו אוהבים ומכירים, ספירו אגניו", ובכך רמז כי השיר מדבר על פיקודו של אגניו.
השיר נחשב לפורץ דרך מבחינה מוזיקלית משום שהוא מכיל מורכבויות הרמוניות רבות ומשלב מגוון רחב של סגנונות.
בשיר כל הכלים משמשים תפקיד קריטי, אפילו בהתחשב בעובדה שלאורכו מנגנים יותר מעשרה כלים שונים.
כמו כן נעשה בשיר שימוש רב בסינקופות ושינויי משקלים המדלגים בין ארבעה רבעים לשש שמיניות, חמישה רבעים ואז שוב ארבעה רבעים.
שלא כנהוג ברוב המוזיקה הפופולרית, בשיר זה גיטרת הבס והתופים מנגנים תפקידים מפותחים ומורכבים הרבה יותר משמירה על מקצב אחיד בלבד.
אף על זאת, תפקיד הגיטרה בשיר הוא המרכזי ביותר - בעיקר בעקבות היותו של פריפ הכותב המרכזי של הלחן.
תפקידו בשיר כולל שימוש במספר טכניקות ייחודיות, וסולו הגיטרה שלו נחשב לפורץ דרך.
פריפ אמר בראיון בשנת 1974 כי "כל הרעיון [בסולו] הוא לפרוט מלמטה למעלה.
אני מחליק מטה על הביט, ומחליק למעלה על האוף-ביט".
כלי הנשיפה בשיר אף הם משמשים כלי חשוב בהרמוניה, כשהכלי המרכזי מביניהם הוא חלילו של איאן מקדונלד.
השיר מתחיל בסמפול של צליל מכונת צילום, ואז עוברים הנגנים לנגן את הפזמונים, שהם אינסטרומנטליים.
לאחר מכן, בתחילת הבית, נשמע רק צלילה של הגיטרה והזמר גרג לייק שר את מילות הבית הראשון תחת אפקט מדוסטרש וכמעט מגפוני.
באמצע הבית מצטרפים הבס והתופים, עד אשר לייק שר את המשפט "האדם הסכיזואידי של המאה העשרים ואחת" ומיד לאחר מכן כל שאר הכלים (כולל כלי הנשיפה) מצטרפים לפזמון שני.
הנוהל הזה חוזר גם בפעם השלישית, אלא שאחרי פזמון זה המוזיקה מאיצה לאט לאט ולאחריה ומתחיל הקטע הבא בשיר, שהוא הרבה יותר אינטנסיבי ומהיר.
לאחר מכן, בזמן שכלי הנשיפה נעלמים ורק הבס והתופים ממשיכים באותו קצב, נכנס פריפ עם סולו הגיטרה שלו, שלאחר זמן מה מתחלף בסולו של שני סקסופונים שמנהלים דיאלוג אחד עם השני.
אחרי הסולו נכנס קטע ג'אזי שמשחק על דינמיקה עדינה מאוד בין נגינה חלשה לחזקה, שכל הזמן מתגברת ואז צונחת בעוצמה שוב.
ניתן לשמוע סקסופון, חליל, גיטרה, בס ותופים בקטע זה.
מיד לאחר מכן המוזיקה מתגברת וחוזרים חברי הלהקה לפזמון רביעי.
אחריו מגיע הבית השלישי, שאותו שר לייק במלוא כוחו, ולאחריו פזמון חמישי, הפעם ארוך כפליים.
אחרי שמסתיים הפזמון הארוך חוזרת הלהקה על הקטע שמגיע אחרי הפזמון השני, בו הכלים מרגע לרגע מאיצים יותר ויותר.
כדי להעביר את חוויית הכאוס והאפוקליפסה שחווה האדם הסכיזואידי השיר נגמר בקקופוניה (הרבה רעשים לא קשורים באותו זמן) מוחלטת וחזקה, שבה ניתן לשמוע סמפול של פיצוצים ומהלומות לצד הגיטרה של פריפ, שעליה הוא מנגן כך שהיא נשמעת כמו צרחות גבוהות.
המנגינה נפסקת לבסוף בצליל המדמה שבירה של כלי הנגינה.
השיר, משיצא בין אם באלבום או כסינגל נפרד, זכה לתשואות ולפרסים.
על אף שלא הושמע כמעט ברדיו בעקבות אורכו הארוך, הוא היה לשובר שיאים במכירות.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממגזינים רבים, בהם מגזין הרולינג סטון כתב כי "קינג קרימזון חזו את האימה והכאוס העכשווי כבר בשירם '21st Century Schizoid Man'".
סטיב האני מאתר AllMusic כתב על השיר כי "המוזיקליות הווירטואוזית שלהם [הלהקה] לא הייתה המטרה, אלא שיפרה את התחושה הבלתי מעורערת של המוזיקה.
מבחינת התוכן, השיר מעיר עתיד דיסטופי שיש בו דמיון חזק לשנות ה -60 המאוחרות".
סולו הגיטרה של פריפ אחרי הבית השני בשיר מוקם במקום ה-56 ברשימת 100 סולואי הגיטרה הטובים ביותר אי פעם על ידי מגזין 'Classic' Rock', ומגזין Louder Sound דירג את הסולו במקום הראשון ברשימת מאה הסולואים הטובים בכל הזמנים.
בשנת 2012 הזמר קניה וסט סמפל את מנגינת השיר בשירו שלו.
גרג לייק - גיטרה בס, שירה
איאן מקדונלד - כלי נשיפה, חליל וסקסופון בפרט
מייקל ג'יילס - תופים, כלי הקשה
21 מחשבות על המאה ה־21 הוא ספר מאת פרופסור יובל נח הררי שיצא לאור בישראל בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2018. הספר יצא לאור גם בארצות הברית ובממלכה המאוחדת.
לאחר שספריו הקודמים עסקו בעבר (קיצור תולדות האנושות) ובעתיד (ההיסטוריה של המחר), הררי עוסק בספרו השלישי בהווה.
הספר מאגד לתוכו מספר מאמרים, חלקם מבוססים על מאמרים שפורסמו כבר בעבר, ודן בסוגיות הטכנולוגיות, הפוליטיות, החברתיות והקיומיות של המין האנושי בהמשך המאה ה-21.
בשנת 2019, בתרגום ספרו לרוסית הוחלפה בידיעתו ביקורת על ולדימיר פוטין בביקורת על דונלד טראמפ, וכיבוש חצי האי קרים הוצג בגרסה הרוסית כסיפוח, דבר שהוביל לביקורת עליו.
21 לוטטיה הוא אסטרואיד גדול שהתגלה ב־1852. האסטרואיד צולם על ידי הגשושית
רוזטה של סוכנות החלל האירופית ביולי 2010, ובמשך כשנה זה היה האסטרואיד הגדול ביותר שגשושית הגיעה בסמוך אליו.
לוטטיה נמצא בחגורת האסטרואידים הראשית בין מאדים לצדק והוא שריד נדיר מהחומר המקורי שיצר את מערכת השמש.
מקור השם "לוטטיה" נובע משם העיר הקדומה בצרפת (לוטטיה).
הרומאים נתנו את שם זה לעיר הגאלית שכיום נקראת פריז.
פירוש המילה "לוטטיה" הוא עפר או בוץ.