tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כאשר האמין שהשיקוי שהכין הוא אותו שיקוי שנותן עוצמה לגאלים, הרומאים שתו את השיקוי והבינו לרעתם שזה שיקוי שמצמיח שיער.
רובם רחמו על אשפיקס כאשר צמחו להם זקנים ושיער ללא שליטה, דבר אשר הפך אותם לחסרי תועלת.
אשפיקס אמר שהוא יוכל להמציא שיקוי נגד, כאשר ידעו שההשפעה תעבור למחרת.
יחד עם הרומאים הם אספו את המרכיבים לשיקוי הקסם האמיתי, אשר הכין אותו רק לאסטריקס, ונוגדן, אשר הפסיק את צמיחת השערות.
כאשר שניהם גברו על השובים, פונוס זכה לביקור פתע מיוליוס קיסר אשר ביקש לפגוש את הגאלים.
אסטריקס גילה שפונוס תכנן להשתמש בשיקוי כדי להפיל את הקיסר, אשר שחרר את פונוס מחובותיו והעניק חופש לאסטריקס ואשפיקס, למרות שאמר להם שהם שוב ייפגשו.
פונוס בלונוס – פייר טורנדה
קאליגולה מינוס – ז'אק זאונו
אסטריקס וקלאופטרה הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-בלגי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על חוברת הקומיקס "אסטריקס וקלאופטרה", החוברת השישית בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו שגם ביימו את הסרט.
אשפיקס, שבכל-אופן התכוון לנסוע למצרים, הסכים ללוות את ידידו, וגם אסטריקס ואובליקס מצטרפים להרפתקה.
בסופו של דבר, ערמומיס נלכד ומצורף בעקבות אחת ממזימותיו לצוות פועלי הבנייה של הארמון.
אחד הניסיונות להכשיל את מהלך הבנייה היה כליאת החבורה הגאלית בפירמידה.
מזימיס, עוזרו של ערמומיס, מציע להם בחביבות סיור בתוך הפירמידה, וכאשר הם נכנסים לתוך חדר פנימי הוא לוכד אותם בו.
אובליקס, באחת מן הפעמים הנדירות שהוא מורשה לשתות מעט משיקוי הפלא, שובר אותה, אך הדבר לא עוזר להם, שכן הם לא יודעים להתמצא בתוך המבוך שבפירמידה.
ניסיון נוסף להכשיל את מהלך הבניה היה אפיית עוגה מורעלת לקלאופטרה, אולם קלאופטרה נתנה את העוגה לטועם הראשי שלה, הוא חלה והיא כלאה את הגאלים במחשבה שהם אשמים.
לאחר שאשפיקס הבין שהעוגה שערמומיס נתן לה בשמם מורעלת הוא נתן לאסטריקס ואובליקס שיקוי נגד רעלים, לאחר שאובליקס הוציא אותם מהכלא, הם הלכו לקלאופטרה ואשפיקס ריפא את הטועם הראשי באמצעות שיקוי נגד הרעלים וכתוצאה מכך, הטועם הבריא וקלאופטרה שחררה אותם לחופשי.
לאחר המקרה, הבינו אסטריקס, אובליקס ואשפיקס שכל זה הייתה מזימה של ערמומיס ומזימיס, ואסטריקס ואובליקס תפסו אותם וכתוצאה מכך ערמומיס ומזימיס נענשו ועבדו בשביל סרגליס.
בסופו של דבר בניית הארמון מושלמת בזמן, קלאופטרה זוכה בהתערבותה, וסרגליס מכוסה בזהב ומתפייס עם יריבו.
בסוף הסרט, כולם אכלו ושתו מלבד התנינים.
והגאלים חזרו הביתה בשלום בספינתה של קלאופטרה.
רוג'ר קארל – אסטריקס, מרגל של הקיסר
פייר טורנדה – סרגליס, לוחמאמיקס
ברנרד לאוואלט – מספר, ערמומיס
ג'ין פאראדס – יוליוס קיסר
אסטריקס וההפתעה של קיסר הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס הגלדיאטור", הספר הרביעי ו"אסטריקס הלגיונר", הספר העשירי בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו.
הסרט בוים על ידי פול וגטן בריזי.
במקור ב"אסטריקס הגלדיאטור" חמשיריקס הוא זה שנחטף לקולוסיאום, אבל שני הספרים שולבו לסרט אחד כך שפנסאה והארוס שלה נחטפו פעמיים.
כמו במקור גם כאן רקתעמיס מופיע, אבל כסוחר עבדים.
בכפר הגאלים, אובליקס מתאהב בפנסיאה היפה, אחייניתו של לוחמאמיקס, שמגיעה לביקור.
אולם פנסיאה מאוהבת בטראגיקומיקס הצעיר ויפה התואר ואובליקס שבור לב.
רומאי אחד שבמחנה חוטף את השניים ושולח אותם לעבדות באפריקה.
אסטריקס ואובליקס מצטרפים ללגיון הזרים הרומאי כדי למצוא אותם ומגיעים עד לרומא ליום החגיגות של קיסר.
שם הם נלחמים בגלידאטורים ואריות בסגנון הגאלי בקולוסיאום.
יוליוס קיסר – סארג' סאוביון
פנסיאה – סוורין מוריסוט (דיבור), דניאל ליקארי (שירה)
לוחמאמיקס – ז'אן פייר דאראס
מציג המתנות – ניקולאס סילברג
פרפלוס סוחר העבדים – פיליפ דומאט
אסטריקס בבריטניה הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-איטלקי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס בבריטניה", הספר השמיני בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו.
הסרט בוים על ידי פינו ואן לאמסווירד.
יוליוס קיסר פולש עם לגיונותיו לבריטניה.
רק כפר בודד בדרום האיים הבריטיים מצליח להחזיק מעמד, אך גם הוא עומד ליפול מול הכיבוש הרומי של בריטניה.
אטאראקס, בן-דודו הבריטני של אסטריקס, נשלח לגאליה כדי להביא לבריטניה משיקוי-הפלא.
זאת משום שהבריטנים לא יוכלו תמיד לעמוד מול הצבא הרומי שתוקף אותם.
אסטריקס, אטאראקס ואובליקס מצטיידים בחבית גדולה מלאה בשיקוי-הפלא.
אובליקס, הודות לכוחו העל-אנושי שתמיד קיים אצלו, יכול היה לסחוב בקלות את החבית הכבדה.
טרם יציאתם מן הכפר אסטריקס לקח עמו מעט עשבים שאשפיקס טרם ידע מה שימושם (בסוף הסיפור הסתבר שזהו תה).
לרומים נודע על החבית והנציב הרומי בבריטניה רוצה לשים את ידיו על חבית שיקוי-הפלא ומטיל עוצר על כל הפונדקים הגאלים באי תוך החרמת החביות שלהן.
במהלך ההרפתקה החבורה מאבדת את החבית ועוברת שלל הרפתקאות בהן השתכרותו של אובליקס ומאסרו במצודת לונדון (אף על פי שזהו אנכרוניזם, שכן היא לא הייתה קיימת אז) וחיפושים אחרי החבית, תוך כדי מחוות של היוצרים לתרבות הבריטית.
לבסוף הם גילו שמשתמשים בה במסגרת משחקי הראגבי כדי לטפל בשחקנים הפגועים.
הגאלים לקחו אותה בחזרה אבל איבדו את החבית באופן סופי אחרי שנורתה לעברם אבן גדולה בעודם שטים בדוגית של אטאראקס.
הם מגיעים לכפר מאוכזבים, ומספרים למנהיגו איזדביגבוס את שקרה, אך לאסטריקס יש רעיון, להשתמש באפקט פלצבו: אסטריקס הודיע שהוא יכול לרקוח שיקוי-פלא בעזרת העשבים שלקח מכפרו (אף על פי שרק אשפיקס מכיר את המתכון) ורוקח לכל בני הכפר את "שיקוי הפלא" שהוא למעשה תה.
הבריטנים, יחד עם אסטריקס ואובליקס, תקפו את הצבא הרומי וגרמו לרומאים לברוח.
או אז הודה אסטריקס שמה שרקח לא היה שיקוי-פלא.
גנרל מוטוס – ניקולאס סילברג
מוכר יין – אליין דוטי
גנב יין – ג'ררד קרוס
אסטריקס ומכת המנהיר הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-גרמני, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "קרב המנהיגים", הספר השביעי ו"מגיד העתידות", הספר התשעה-שער בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו.
הסרט בוים על ידי פיליפה גרימונד.
הסרט גם דובב לעברית בשם "אסטריקס והקרב הגדול".
סנטוריון, מפקד מחנה הרומאים, שולח את חייליו ללכוד את אשפיקס הקוסם כדי למנוע את שיקוי הקסמים מהגאלים, ההופך אותם לסופר חזקים.
בזמן ניסיון החטיפה ביער אובליקס משגר "רקטת סלע מנהיר" בטעות על ראשו של אשפיקס, מה שגורם לו לאבד את זכרונו ולדבר שטויות ללא הרף.
בינתיים מגיד עתידות שקרן וערמומי בשם פרוליקס מגיע לכפר וגורם לאימפדימנטה, אשת הצ'יף הגאלי, ליפול קורבן לשקריו.
הרומאים ממשיכים בניסיונות למצוא דרך לתקוף את הכפר בעוד אסטריקס ואובליקס מנסים להשיב את זכרונו של הקוסם לפני שהרומאים יגלו מה קרה.
אובליקס – פייר טורנדה (בעברית: מיכה אוזין סליאן)
פרוליקס – ג'וליאן גומאר (בעברית: יהויכין פרידלנדר)
אימפדימנטה (זִיופנים, בשלניקסה בדיבוב לעברית) – מרי-אן צ'אזל
אשפיקס – הנרי לאבוסייר (בעברית: שמעון כהן)
מתושלחיקס (קשישניקס בדיבוב לעברית) – פול ביסקיגילה (בעברית: מיכה אוזין סליאן)
גברת מתושלחיקס – ג'ינין פורני (בעברית: אורלי קטן)
בקטריה (ילוסבמרין) – דניאל האזאן (בעברית: אורלי קטן)
חמשיריקס – אדגר גיברי (דיבור) / ג'ין-ז'אק קרמיר (שירה)
סנטוריון (בוסה נובה בגרסה האמריקנית ובדיבוב בעברית) – רוג'ר לומונט (בעברית: דב רייזר)
קרייסוס – פטריק פרג'ין (בעברית: מיכה אוזין סליאן בסוף הסרט בלבד)
דקוריון (מרק סמל/סמל מבושל בדיבוב לעברית) – ג'רארד קרוס (בעברית: שמעון כהן)
קריין – טוני ג'יי (בגרסה האמריקנית בלבד) (בעברית: קובי מידן)
בסרט משולב השיר "מוכה בראש", הזיה של אשפיקס שנעשה מעורפל בראשו עקב החבטה הקשה.
אסטריקס כובש את אמריקה הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-גרמני, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספר הקומיקס "אסטריקס מגלה את אמריקה", הספר העשרים ושניים בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו.
אסטריקס ואובליקס יוצאים ליבשת אמריקה כדי להציל את הקוסם שלהם, לאחר שהרומאים שבו אותו והשליכו אותו מעבר לים עד לאמריקה.
בדרכם הם נתקלים בשבט אינדיאנים, קוסם אליל מרושע ונסיכה אינדיאנית יפה שמתאהבת באובליקס, שמציל את חייה.
עליהם לחזור לכפר בזמן כדי שיוכלו להכין שיקוי קסמים מחדש לפני שהרומאים התנפלו על הגאלים.
יוליוס קיסר – רוברט פרטי
אימפדינטה (זיופנים) – קלאוד שנטל
זקן אדום – תיארי באסון
אסטרמה פולמינאה היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה, שתיוצר בייצור מוגבל (61 יחידות) על ידי אוטומובילי אסטרמה משנת 2023. היא הוצגה במוזיאון המכוניות של טורינו במאי 2021.
הפולמינאה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-2040 כוחות סוס.
יש לה קבל-על המסוגל לאגור מטען גדול של אנרגיה חשמלית, להיטען מחדש במהירות הרבה פעמים וגם לפרוק את המטען הזה במהירות.
סוללת הרכב היא סוללה מוצקה בקיבולת 100 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 520 קילומטרים.
החברה אינה מספקת כרגע את מהירותה של הפולמינאה.
אסטריקס ואובליקס: הממלכה התיכונה הוא סרט קומדיה-הרפתקאות צרפתי לכל משפחה בלייב אקשן בבימויו של גיום קאנה משנת 2023.
בסרט, שבו מככבים קאנה בדמותו של אסטריקס וז'יל ללוש בדמותו של אובליקס, נוסעים צמד הגיבורים לסין בפעם הראשונה.
הסיפור המקורי מבוסס על תסריט מאת פיליפ משלן וז'וליאן הרווה, עם שיתוף פעולה מצדו של קאנה בכתיבת התסריט.
סרט זה הוא סרט הלייב אקשן הראשון בסדרת סרטי "אסטריקס" שאינו מבוסס על קשת עלילה הלקוחה מחוברות הקומיקס של "אסטריקס".
הסרט יצא לאקרנים ב-1 בפברואר 2023.
הנסיכה פו יי, בתו היחידה של הקיסר הסיני האן שואנדי, בורחת מנסיך תככן ותאב בצע, דנג צין צ'ין.
במהלך מנוסתה ממנו, נמלטת הנסיכה לגאליה, שם היא מחפשת את עזרתם של אסטריקס ואובליקס.
ונסן קאסל – יוליוס קיסר
זלאטן איברהימוביץ' – קאיוס אנטיוירוס
ליאנה צ'ה – טאט האן
ג'ולי צ'ן – הנסיכה פו יי
לין-דן פאם – קיסרית סין
באן האי מין – הנסיך דנג צין קווין
מאנו פאייה – רי קי קי
טראן וו טראן – הנסיך דו דנג
בשנת 2016, לאחר הצלחתם הבינונית הביקורתית והמסחרית של שני סרטי הלייב אקשן הקודמים בסדרת סרטי "אסטריקס": "אסטריקס ואובליקס באולימפיאדה" ו"אסטריקס ואובליקס בשירות הוד מלכותה", אן גוסיני, בתו של רנה גוסיני, הצהירה כי סרטי הלייב אקשו הבאים ייאלצו לעבור אתחול מבחינת תסריט וליהוק.
בין הבמאים שההפקה שקלה לפנות אליהם לצורך המלאכה נמנו מישל אזנוויסיוס ופרנק גאסטמביד.
בינואר 2017, נמסר על ידי מגזין "VSD" כי הבמאי פביאן אונטיינטה מעוניין לעבד את עלילת הקומיקס "אסטריקס בקורסיקה" למסכי הקולנוע.
בנובמבר, נמסר על ידי "Le Film français" כי חברת ההפקות "Les Éditions Albert René" מעוניינת להפיק סרט לייב אקשן עלילתי מקורי שלא יתבסס על אחת מחוברות הקומיקס הקיימות של "אסטריקס", במהלכו הגאלים ירחיקו עד לסין.
עוד נמסר כי צילומי הסרט יחלו עד סוף שנת 2020.
בסוף אוקטובר 2019, נמסר על ידי הבמאי-שחקן גיום קאנה בחשבון האינסטגרם הפרטי שלו כי הוא נבחר לביים את הסרט.
ב-5 בנובמבר 2019, נמסר כי העבודה על כתיבת התסריט תמה, וכי קאנה והמפיק אלין אטאל השתתפו בחנוכת מרכז פומפידו בשאנגחאי כדי "לפגוש שחקנים ושחקניות סיניים פוטנציאליים".
בתחילת שנת 2020, פרצה מגפת הקורונה בסין, ובהדרגה גם בשאר העולם.
כתוצאה מכך, נדחו צילומי הסרט, וקאנה נדרש לעבד מחדש את התסריט על מנת לאפשר לצילומי הסרט, שכעת היו "פשוטים יותר ופחות שאפתניים", להתחיל בספטמבר 2020.
בסוף אוקטובר 2019, הודיע גיום קאנה בחשבון האינסטגרם שלו כי הוא ייקח על עצמו את גילום דמותו של אסטריקס, לצד ז'יל ללוש, שיגלם את דמותו של אובליקס.
בינואר 2020, נמסר כי מריון קוטיאר תגלם את דמותה של קלאופטרה, וכי ונסן קאסל יגלם את דמותו של יוליוס קיסר, במקביל לליהוקם של ג'ונתן כהן, ונסן דסגנאט ואלכס לוץ.
בהמשך נמסר כי קאנה בחר בקומיקאי ג'ייסון צ'יקנדייר לגלם את דמותו של בסדראלפביתיקס.
ב-8 באפריל 2021, סדרה של פוסטים ברשתות החברתיות הכריזו על ליהוקם של צוות השחקנים המלא של הסרט, כולל ליהוקם של ז'רום קומנדור והכדורגלן השוודי זלאטן איברהימוביץ' לדמויותיהם של לוחמאמיקס ואנטיוירוס (שגולם בעבר על ידי ז'אן פול רוב), בהתאמה.
צוות השחקנים הראשי נחשף באמצעות כרזת טיזר רשמית.
צילומי הסרט התעתדו להתקיים לראשונה באביב או בקיץ 2020 כשחלקם יתקיימו בצרפת וחלקם בסין.
מגזין "Closer" הודיע בטעות על ביטול הצילומים בעקבות מגפת הקורונה, אך ב-18 בפברואר 2020, חברת "Trésor Films" הצהירה כי צילומי הסרט יתקיימו בצרפת החל מ-15 ביוני, וכי הצילומים יעברו לסין בתחילת ספטמבר.
על פי התוכנית, צילומי הסרט התעתדו להימשך 70 ימים.
במאי 2020, הודיעו המפיקים כי לבסוף הצילומים נדחו למרץ 2021, במהלכו הם יתחילו בצרפת, באולפני ברי-סור-מארן ובבסיס האווירי לשעבר 217 שבין ברטיני-סור-אורז' ללה פלזיס פאטה, שם תתקיים בניית הסטים עבור הכפר הגאלי.
לדברי המפיק אלין אטאל, היה צורך לצלם את הסרט בסין עבור צילומי חוץ רבים ורקעים טבעיים.
לבסוף, מסיבות בריאותיות ובעקבות נזקי מגפת הקורונה, חלקו של הצילומים שהתעתד להתקיים בסין בוטל.
בהמשך נמסר כי צילומי הסרט יתחילו באביב 2021, בעיקר בצרפת וגם במדבר המרוקאי.
שרשרת הרי ההימלאיה המופיעים בסרט צולמו לבסוף באוברן, בהר פוי דה סנסי.
צילומי הסרט החלו רשמית ב-12 באפריל 2021. לאחר שהתקיימו באולפני ברי-סור-מארן, צילומי הסרט התקיימו באוברן-רון-אלפ.
לאחר מזג אוויר גרוע באזור, בתחילת מאי 2021, פרסם גיום קאנה ברשתות החברתיות סרטון הומוריסטי המתייחס למזג האוויר.
צילומי הסרט תמו בתחילת אוגוסט, לאחר 17 שבועות של צילומים.
את המוזיקה לסרט הלחין המוזיקאי מתיו שדיד, שעבד בעבר עם גיום קאנה על מוזיקת הסרט "אל תגלה".
אסטרלידה מצויה (שם מדעי: Estrilda astrild) היא מין של ציפור שיר ממשפחת האסטרילדיים, אשר חיה בטבע במרבית אפריקה אף שהופצה גם לכמה מאיי האוקיינוס השקט והיא אינה נתונה בסכנת הכחדה, כשלעיתים היא מגודלת בשביה.
היא תוארה למדע ב-1758 בידי החוקר קארולוס ליניאוס.
ציפור זו קטנה מאוד ומגיעה לאורך של 11 עד 13 ס"מ, בעלת מוטת כנפיים של 12 עד 14 ס"מ ולמשקל של 7 עד 10 גרם בקירוב.
היא בעלת נוצות אפורות עד חומות עם לחיים ומקור אדומים עזים.
המקור גדול ומותאם לפיצוח זרעים.
שני הזוויגים דומים אך הנקבות חסרות כמה פסים על בטנן.
הציפור היא פעילת יום החיה לאורך רוב אפריקה שמדרום לסהרה (למעט חלק ממערב אפריקה), אך מתרחקת מיערות עבותים או ממדבריות ונפוצה בעיקר בערבות עשב מוריקות, סוואנות וקני סוף לאורך נהרות.
הציפור מחפשת זרעים ונבטים טריים, אך גם חרקים.
מאחר שמזונה דל בנוזלים היא חייבת לשתות דרך קבע.
היא מקננת בין הענפים הנמוכים ומטילה ארבע עד שבע ביצים עליהם היא דוגרת כ-11 עד 13 ימים.
הגוזלים עוזבים לאחר 17 עד 21 ימים מהבקיעה.
לעיתים נטפלת אליהם אלמנה חדת-זנב.
מין זה כולל 15 תת-מינים:
אסטריקס ואובליקס נגד קיסר הוא סרט קומדיה והרפתקאות צרפתי לכל משפחה משנת 1999, שבוים על ידי הבמאי קלוד זידי ומהווה את עיבוד הלייב אקשן הראשון לעלילות "אסטריקס" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו.
עם עלייתו לאקרנים, הסרט זכה להצלחה בקופות והפך לסרט המופק היקר ביותר בקולנוע הצרפתי בכל הזמנים.
יוליוס קיסר חוגג את ניצחונו על גאליה, אך מנגד, מסתיר ממנו לוציוס דטריטוס, יועצו האישי, כי כפר אחד הצליח להתנגד להם.
דטריטוס נוסע למוצב הממוקם סמוך לכפר, שם קאיוס בונוס, הקנטוריון המופקד על המוצב, מסביר כי לגאלים יש שיקוי-פלא ההופך אותם לבלתי-מנוצחים.
דטריטוס מחליט להפיק לעצמו את השיקוי, וכשהוא שומע שאסטריקס ואובליקס עומדים בראש הכוחות הגאליים, מנסה ולא מצליח לחסל אותם.
במקביל, אל כפר הגאלי מגיע מגיד עתידות נוכל המנבא את הגעתם של גובה המיסים הרומי וכוחותיו; חרף מחאותיו של אסטריקס, הכפר מאמין לו, ולכן כאשר מגיע גבאי מיסים רומי, הם מגרשים את כוחותיו ולוקחים את הזהב.
מאוחר יותר, "מגיד העתידות" מסמם ומהפנט את אסטריקס, במטרה ליצור הסחה בזמן שהוא גונב את כספי המיסים; אך החדשות על הגניבה מגיעות לקיסר, שמגיע בעצמו למוצב ודורש את התקפת הלגיון.
כשהוא עד לתבוסת צבאו, דורש הקיסר מדטריטוס להכניע את הכפר, אחרת ישליכו לאריות.
על מנת להכניע את הכפר, מסווה דטריטוס את עצמו ומספר מחייליו ככהנים דרואידים וחוטף את אשפיקס בכנס דרואידים.
בתגובה, מסווה אסטריקס את אובליקס כלגיונר, והשניים מסתננים למוצב במטרה לחלץ את הדרואידים, אך דרכיהם נפרדות; ואסטריקס נכלא ומובא לצינוק, שם הוא ואשפיקס מסרבים לדרישותיו של דטריטוס להכין את שיקוי-הפלא, עד שהוא מענה את מבריקוס, כלבו של אובליקס.
דטריטוס משתמש בשיקוי על מנת לזרוק את קיסר לכלא, ותופס את הפיקוד לצד אובליקס הנאיבי כשומר ראשו.
מאוחר יותר, כשהוא קולט את טעותו, אובליקס מסייע לאסטריקס, אשפיקס, מבריקס וקיסר לברוח.
עם שחרורו, מחליט קיסר לשתף פעולה עם הגאלים על מנת להביס את דטריטוס, שתוקף את תושבי הכפר באמצעות שיקוי-הפלא.
על מנת להביסו, מבשל אשפיקס גרסה מיוחדת של השיקוי, שיוצרת עשרות כפילויות של אסטריקס ואובליקס.
קיסר מוחזר לשלטון, ומעניק לכפר את חירותו.
רוברטו בניני – לוציוס דטריטוס
אריאל דומבסל – גברת מתושלחיקס
גוטפריד ג'ון – יוליוס קיסר
ז'אן-פייר קסטלדי – קאיוס בונוס
ז'אן רוג'ר מילו – אוטומטיקס
הארי קרוגר ג'וניור – טראגיקומיקס
אסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה הוא סרט קומדיה והרפתקאות צרפתי לכל משפחה משנת 2002, שנכתב ובוים על ידי אלן שבה על פי קשת העלילה "אסטריקס וקלאופטרה" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו; שזהו לו עיבודו השני לאחר שעובד בעבר כסרט מונפש בשנת 1968.
בסרט, שבים כריסטיאן קלאבייה וז'ראר דפארדיה לגלם את דמויותיהם של אסטריקס ואובליקס, ולצדם מככבים ג'מאל דבוז, מוניקה בלוצ'י, קלוד ריץ', ז'ראר דרמון, אדואר בר, דיידונה ושבה עצמו.
עם עלייתו לאקרנים, זכה הסרט להצלחה ביקורתית וקופתית גדולה, ונחשב לסרט הצרפתי היקר ביותר באותה תקופה, לפני שהתעלה עליו הסרט "שנים של אירוסין" שהופץ שנתיים אחריו.
בעקבות הצלחתו ביקורתית והקופתית, הפך לסרט המצליח ביותר בצרפת מזה 36 שנים ולהצלחה המסחרית השנייה בגודלה בכל הזמנים, שני לסרט "האנגלים באים, האנגלים באים" משנת 1966.
בארמונה של קלאופטרה, מעורר יוליוס קיסר את כעסה, באומרו לה כי בני עמה נחותים מהרומאים, אך קלאופטרה, שנחושה להוכיח את טעותו, מציעה לו התערבות: אם אנשיה יצליחו לבנות עבורו ארמון יפה יותר בפחות משלושה חודשים, יהיה עליו להודות קבל עם ועדה כי המצרים טובים יותר מהרומאים.
לאחר מכן, ממנה קלאופטרה את האדריכל סרגליס על בניית ארמונו של קיסר, ומבטיחה לו זהב אם יצליח; ובאם ייכשל, מאיימת בהשלכתו לתנינים.
כשהוא עוזב, מאוים סרגליס על ידי ערמומיס, שנחוש להביא להכשלתו מכיוון שלא נבחר לשמש כאדריכל הארמון.
סרגליס מתחיל למדוד את שטחי הארמון בעזרת יועצו, אוטיס, שחושב שאין בידם את הכוח להצליח במשימה עד שסרגליס נזכר בסיפור ששמע מאביו על דרואיד גאלי שביכולתו לחלוט שיקוי-פלא המעניק כוחות על-אנושיים.
סרגליס מחליט לנסוע לגאליה כדי למצוא את אשפיקס הדרואידי.
בכפרם הגאלי, אסטריקס ואובליקס מבריחים את הרומאים ביערות הסמוכים, שם הם נתקלים בסרגליס ומביאים אותו אל אשפיקס, שמזהה אותו ברגע שהוא מזכיר את אביו.
לאחר שסירב להצעותיו של סרגליס, מסכים אשפיקס לבסוף לסייע לו.
במהלך מסעם למצרים, החבורה נתקלת בספינת הפיראטים של זקנאדום, שעומדת לפשוט על ספינתם, עד שהם מזהים את הגאלים ומחליטים לסייע להם במקום להילחם נגדם.
ברגע שהם מגיעים למצרים, מציג סרגליס את חבריו הגאליים בפני קלאופטרה, בעוד שאסטריקס מתאהב באחת ממשרתותיה, גווימיוקיס.
כשהקבוצה הולכת לאתר הבנייה, משכנע ערמומיס את הפועלים לשבות.
הפועלים מגיעים לסרגליס במטרה לדרוש תנאי עבודה טובים יותר; ולאחר שהסכים לתנאיהם, חולט אשפיקס את שיקוי-הפלא עבורם במטרה לקדם את העבודה.
לאחר שהוא רואה את ההתקדמות באתר הבנייה חרף מזימתו, שולח ערמומיס שולח את מזימיס לשחד את ספק האבנים להביא אבנים באיכות ירודה על מנת להאט את הבנייה, אך אובליקס מצליח לגרום לספק האבנים להתוודות על מעלליו; והשלישייה הגאלית מחליטה ללכת למחצבות עבור אבנים חדשות.
בדרך, מבקרים השלושה בפירמידה עם מזימיס, שנועל אותם בקבר; דבר המאלץ את אשפיקס לתת לאובליקס שלוש טיפות של שיקוי-פלא על מנת להוציאם החוצה, אך השלושה כושלים במציאת היציאה, עד שמבריקס מוצא אותה הודות לכישרונו.
כשהוא רואה כי הגאלים שרדו, מחליט ערמומיס לאחד כוחות עם קיסר, שאינו מעוניין להפסיד לקלאופטרה.
ערמומיס רוקם תוכנית חדשה הכוללת שליחת עוגה מורעלת לקלאופטרה כ"מתנה" מהגאלים.
זועמת, מורה קלאופטרה על מעצרם של שלושת הגאלים בצינוק; ועל מנת להוכיח את חפותם, שותים השלושה מתרופת נגד שהכין אשפיקס מבעוד מועד, ואז כל אחד מהם אוכל פרוסה (ואובליקס אוכל את השאר) מהעוגה המורעלת.
על מנת לאמוד את התקדמות הבנייה, שולח קיסר שולח מרגל, מפיו הוא מגלה כי הפועלים משתמשים בשיקוי-הפלא של הגאלים; ומצווה על הקנטוריון קאיוס קפלוס לשלוח את לגיונותיו להרוס את הארמון.
אסטריקס ואובליקס מכים את כל הלגיונות עד לנסיגתם, ובתגובה מורה קאיוס להשתמש בבליסטראות.
מיואש, כותב סרגליס איגרת ושולח אותה לקלאופטרה באמצעות מבריקס ואסטריקס, שמשתמש בשיקוי-הפלא על מנת להגיע לארמונה, אך מפיל את הנאד שלו כשהוא עוזב וערמומיס, שמנצל הזדמנות זו, שותה את הטיפות האחרונות.
בזמן שאובליקס מנסה להגן על הארמון, שותה סרגליס את השיקוי ומתעמת עם ערמומיס ומצליח להכניעו.
בינתיים, אסטריקס נרדף על ידי הרומאים, אך מצליח להימלט מהם הודות למאלוקוסיס.
בהגיע האיגרת אל קלאופטרה, מחליטה זו להחיש את פעמיה אל אתר הבנייה, שם היא דורשת מקיסר להורות לחייליו להפסיק את התקיפה ולסייע בשיקום הנזק שעשו.
בחנוכת הארמון החדש, מודה יוליוס קיסר בתבוסתו ובעליונות המצרים על הרומאים.
במהלך הסיור בארמון, מגלים קיסר וקלאופטרה את המצאתו החדשה של אוטיס, מעלית שמופעלת על ידי אנשיו של זקנאדום; ומתפייסים בפרטיות.
סרגליס מקבל את שכרו במטבעות זהב כפי שהובטח לו על השלמת העבודה בזמן, ואילו אשפיקס מקבל במתנה מקלאופטרה כתבי יד מספריית אלכסנדריה, כתודה על שעזר לסרגליס להשלים את בניית הארמון בזמן הודות לשיקוי-הפלא.
אלין צ'אבט – יוליוס קיסר
ז'אן-פול רוב – קאיוס אנטיוירוס
לאחר הצלחתו הביקורתית והמסחרית של הסרט "דידייה, שזיכה את הבמאי אלן שבה בפרס סזאר בקטגוריית "סרט הביכורים הטוב ביותר" בשנת 1998, פנה אליו המפיק קלוד ברי בהצעה לביים סרט "אסטריקס" שני, שיהיה המשך לסרט "אסטריקס ואובליקס נגד קיסר".
לאחר שהסכים להצעתו של ברי, החל שבה לחפש את חוברת הקומיקס המתאימה לעיבוד, ובין היתר דחה את "אסטריקס וקלאופטרה", בנימוק כי עיבוד לקשת עלילה זו תדרוש תקציב גבוה וכי צילומיה יהיו מורכבים.
במקום זאת, שקל שבה לעבד את קשתות העלילה של "אסטריקס הגלדיאטור", "קרב המנהיגים" או "אסטריקס הלגיונר".
מנגד, טען ברי כי "אסטריקס וקלאופטרה" ישמש כבסיס מעולה עיבוד קולנועי, בהתחשב בכך שתלבושותיו ותפאורותיו הם "הקולנועיים ביותר" שבחוברות "אסטריקס", מכיוון שנכתב על ידי רנה גוסיני ואלבר אודרזו לאחר שראו בקולנוע את "קלאופטרה" מאת ג'וזף ל.
חרף התקציב העצום שדרשו צילומי הסרט, החליט ברי לעבד קשת עלילה זו ושכנע בכך את שבה, לאחר שהכריז בפניו: "הספינקס, הרומאים, הפירמידות, קלאופטרה...
זה יהיה סרט נהדר להעניק לצופים!".
צילומי הסרט התקיימו במרוקו, בצרפת, ובאולפני "סרטי הים-התיכון" שבמלטה.
את המוזיקה לסרט הלחין פיליפ שאני, חברו של אלן שבה מימי התיכון, שהיה אמון על הלחנת שידוריה של התוכנית "Les Nuls" ותוכניות-הבת שלה, וכן על הלחנת הסרטים "עיר הפחד" ו"דידייה".
מתוך רצון שהשחקן הראשי של הסרט יבצע שיר בפסקול הסרט, בדומה לוויל סמית' בסרטים "גברים בשחור או "פרוע על המערב", הציע שבה לג'מאל דבוז לשיר שיר במהלך כתוביות הסיום.
לשם כך, פנו מפיקי הסרט לראפר האמריקאי סנופ דוג, שהסכים לשתף פעולה בעידוד ילדיו, בעצמם מעריצי "אסטריקס".
לסרט הייתה הפתיחה הגדולה ביותר בצרפת באותה השנה, במהלכה הוקרן ב-950 בתי קולנוע מקומיים.
בבריטניה, נצפה הסרט על ידי 570,000 צופים במסכי הטלוויזיה במהלך מחציתה הראשונה של 2005, נתון שהפך אותו לסרט הנצפה ביותר בשפה זרה בטלוויזיה בבריטניה במהלך אותה שנה.
אסטריקס ואובליקס באולימפיאדה הוא סרט קומדיה והרפתקאות צרפתי לכל משפחה משנת 2008, שבוים על ידי פרדריק פורסטייר ותומא לנגמן, ונכתב על ידי לנגמן, אלכסנדר שרלו ופרנק מגנייה, על פי התבססות רופפת על עלילת הקומיקס "אסטריקס באולימפיאדה" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו.
בזמן עלייתו לאקרנים, נחשב הסרט לסרט הצרפתי היקר ביותר בכל הזמנים.
על אף שזכה לביקורות שליליות ונחשב לכושל שבין סרטי "אסטריקס", הצליח הסרט במספר קופות באירופה, במיוחד בפולין, ספרד וצרפת.
בעוד נאלצים אסטריקס ואובליקס לנצח במשחקים האולימפיים על מנת לסייע לחברם, מאוהביקס, לשאת לאישה את הנסיכה אירינה; משתמש ברוטוס בתכסיסים מלוכלכים על מנת לנצח במשחקים ולהיפטר מאביו, יוליוס קיסר.
אלן דלון – יוליוס קיסר
מייקל בולי הרביג – אלתוסיפמילה, יועצו האילם של ברוטוס.
סנטיאגו סגורה – דוקטורע ("Doctorjekylus")
ונסה הסלר – הנסיכה אירינה
אלי סמון – השופט אומגה
מופיעים בסרט גם אדריאנה קארמבאו, שמגלמת את דמותה של גברת מתושלחיקס, ג'מאל דבוז, ששב לגלם את דמותו של סרגליס; ושחקן הקומדיה האיטלקי אנריקו בריניאו.
בנוסף, בסרט מופיעים בתפקידי אורח ספורטאים אמיתיים, בהם מיכאל שומאכר, שמגלם את דמותו של שומיקס, ז'אן טוד, זינדין זידאן, טוני פארקר ואמלי מורסמו.
לאחר הצלחת הסרטים "אסטריקס ואובליקס נגד קיסר" (1999) ו"אסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה" (2002), החלו מגעים לפיתוחו של סרט שלישי בהשתתפותם של השחקנים משני הסרטים הקודמים.
על פי הדיווחים, את הסרט, שעלילתו התעתדה להתבסס על קשת העלילה "אסטריקס בהיספניה", היה עתיד לביים הבמאי ז'ראר ז'וגנו.
כריסטיאן קלאבייה, שגילם את דמותו של אסטריקס, סירב בתחילה לשוב לגלם את הדמות, מתוך שאיפה להתקבל לתפקידים בוגרים ורציניים יותר.
עקב, סירובו, החליטו המפיקים לורנט דויטש וחוזה גרסיה להחליפו, בטרם יחזור בו מהחלטתו.
בסופו של דבר, פיתוחו של הסרט נתקע בשל סירובו הנחרץ של אלבר אודרזו.
ז'ראר ז'וניוט, שעבד על פיתוח הסרט עם קלוד ברי במשך שמונה חודשים, הצהיר על הבנתו את סירובו של אודרזו לעיתונות, ועל היותו "פשוט מאוכזב" בהיותו מעריץ של הקומיקס.
צילומי "אסטריקס ואובליקס בהיספניה" התעתדו להתחיל בתחילת 2004 ולעלות לאקרנים בשנת 2005.
בספטמבר 2003, הכחיש אודרזו את התנגדותו להפקת סרט שלישי, אך מאידך גרס כי טרם הגיע העת להפיק את הסרט.
בנוסף, דווח על פי השמועות כי ז'ראר ז'וגנו כתב תסריט נוסף עבור הסרט השלישי, שיימצא חן יותר בעיני אודרזו.
באוקטובר 2003, אישר ז'ראר דפארדיה את הפקת הסרט, שלא יעסוק בעלילותיהם של אסטריקס ואובליקס בהיספניה.
קלוד ברי, שלו היה סכסוך עם אודרזו, פוטר מתפקידו כמפיק והוחלף באודרזו עצמו.
בדצמבר 2004, הצהיר תומא לנגמן, מפיק שני הסרטים הקודמים, כי הסרט השלישי יעסוק בעלילותיהם של אסטריקס ואובליקס במשחקים האולימפיים, ויבוסס על קשת העלילה "אסטריקס באולימפיאדה"; בנוסף, הצהיר לגנמן כי דפארדיה ישוב לגלם את דמותו של אובליקס וכי את קלאבייה יחליף חוזה גרסיה.
במאי 2005, במהלך פסטיבל קאן השנתי, נמסר כי את הסרט יביים פרדריק פורסטייר וכי יככב בו בנואה פולוורד.
עוד נמסר כי להפקת הסרט יוקצב תקציב של 78 מיליון יורו – 20 מיליון יורו יותר ממה שזכה לו הסרט הקודם, "המשימה קלאופטרה"; ושנחשב לשני בגודלו בקולנוע הצרפתי בכל הזמנים.
ב-8 ביוני 2005, אושר כי ז'ראר דפארדיה ישוב לגלם את דמותו של אובליקס וכי לצוות השחקנים לוהקו אלן דלון לגילום דמותו של יוליוס קיסר, דני בון לדמותו של טוליוס מורדיקוס; ובנואה פולוורד לדמותו של ברוטוס; בנוסף, במהלך פסטיבל הקאן 2005, נטען כי לדמותו של אסטריקס לוהק חוזה גרסיה.
בנוסף, נמסר כי סים ישוב לגלם את דמותו של מתושלחיקס, בעוד לגילום אשתו לוהקה אדריאנה קארמבאו, שהחליפה בתפקיד את אריאל דומבסל מהסרט הראשון.
באוקטובר 2005, נמסר כי את קלאבייה יחליף השחקן קלוביס קורנילק, וכי חוזה גרסיה יגלם את דמותו של הקנטוריון מרקוס סאקאפוס.
בנוסף, ג'מאל דבוז שב לגלם את דמותו של סרגליס, בעוד שז'אן-פייר קסטאלדי, שגילם ב"אסטריקס ואובליקס נגד קיסר" את דמותו של קאיוס בונוס, לוהק לגילום גרסה אחרת של הדמות, תחת השם קאיוס קסטלדוס.
בנוסף, בסרט הופיעו ספורטאים אמיתיים בתפקידי אורח, בהם מיכאל שומאכר, שמגלם את דמותו של שומיקס, ז'אן טוד, זינדין זידאן, טוני פארקר ואמלי מורסמו.
לדמותו של האתלט הרומי קלאודיוס קורנדרוס, בגילומו של ז'רום לה באנר, לוהק במקור ז'אן קלוד ואן דאם.
את תפקידם בסרט הקדישו כל הספורטאים לארגוני צדקה.
צילומי הסרט החלו באליקנטה (כולל באולפני "סיודד דה לה לוז") שבדרום-מזרח ספרד, מיוני ועד אוקטובר 2006, בעלות של כ-32 מיליון יורו.
העיר אליקנטה נבחרה במיוחד בשל מצבה האקלימי ויכולתה להכיל תפאורות-ענק, כגון האצטדיון האולימפי, שאורכו עמד על 300 מטר ולצורך בנייתו נדרשו יותר מ-450 איש.
על מנת לעודד את צוות ההפקה לבחור בספרד על פני מרוקו, שילם מחוז ולנסיה יותר מ-5 מיליון יורו עבור הצילומים בתחומיו.
הצילומים נערכו גם בעיר סנטה פולה הסמוכה לאליקנטה.
סצנות מסוימות, בהן סצנות הכפר הגאלי, צולמו ביער פונטנבלו.
במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים בחג המולד 2007, אך לאחר מכן תאריך עלייתו לאקרנים נדחה ל-30 בינואר 2008; שש שנים לאחר עליית הסרט "המשימה קלאופטרה" לאקרנים.
הסרט גרף 23.4 מיליון דולר בצרפת בסוף השבוע הפותח שלו, שהיה יותר מ-60% מסך הרווח שלו ב-19 המדינות הנוספות בהן יצא לאקרנים.
על פי "Box Office Mojo" הכניס הסרט 38.7 מיליון דולר בתוך שבוע לאחר שעלה לאקרנים.
אסטרפוביה (ידוע גם בשם: אסטרפופוביה, ברונטופוביה, קראונופוביה או טוניטרופוביה) היא פחד חריג מרעמים וברקים או פחד לא מוצדק מסופות רעמים מפוזרות או מבודדות, אסטרפוביה היא סוג של פוביה ספציפית.
זוהי פוביה הניתנת לטיפול, שגם בני אדם וגם בעלי חיים יכולים לפתח.
המונח אסטרפוביה מורכב מהמילים היווניות ἀστραπή (אסטריפ; ברק) וφόβος (פובוס; פחד).
אדם עם אסטרפוביה ירגיש לעיתים קרובות חרדה במהלך סופת רעמים גם כאשר הוא מבין שהאיום עליו הוא מינימלי.
חלק מהתסמינים הם אלו המלווים בפוביות רבות, כגון רעד, בכי, הזעה, התקף חרדה, תחושה פתאומית של שימוש בשירותים, בחילות, תחושת אימה, החדרת האצבעות לאוזניים ודופק מהיר.
עם זאת, יש כמה תגובות הייחודיות לאסטרפוביה.
לדוגמה, בדרך כלל מחפשים ביטחון מאנשים אחרים, והתסמינים מחמירים כשהם לבד.
אנשים רבים הסובלים מאסטרפוביה יחפשו מחסה נוסף מהסערה.
הם עשויים להסתתר מתחת למיטה, מתחת לשמיכות, בארון, במרתף או בכל חלל אחר שבו הם מרגישים בטוחים יותר.
בדרך כלל נעשים מאמצים לחנוק את קול הרעם; האדם עלול לכסות את אוזניו או לסתום את החלונות.
סימן אופייני לכך שמישהו סובל מאסטרפוביה הוא עניין מוגבר מאוד בתחזיות מזג האוויר.
אדם עם אסטרפוביה עשוי להיות ערני לחדשות על סערות נכנסות.
הם עשויים לצפות במזג האוויר בטלוויזיה ללא הרף במהלך התקפים גשומים ואולי אפילו לעקוב אחר סופות רעמים באינטרנט.
זה יכול להיות חמור מספיק כדי שהאדם לא ייצא החוצה מבלי לבדוק קודם את מזג האוויר.
זה יכול להוביל לחרדה ובמקרים קיצוניים מאוד, אגורפוביה - פחד לעזוב את הבית.
בשנת 2007, מדענים גילו שאסטרפוביה היא הפוביה השלישית בשכיחותה בארצות הברית.
זה יכול להופיע אצל אנשים בכל גיל ומתרחש אצל ילדים רבים, ואין לזהות אותו מיד כפוביה מכיוון שילדים עוברים באופן טבעי פחדים רבים כשהם מתבגרים.
הפחד שלהם מרעם וברקים לא יכול להיחשב פוביה מפותחת, אלא אם היא נמשכת יותר משישה חודשים.
במקרה זה, יש לטפל בפוביה של הילד, שכן היא עלולה להפוך לבעיה חמורה בבגרות.
כדי להפחית את הפחד של הילד במהלך סופות רעמים, הילד יכול להיות מוסח על ידי משחקים ופעילויות.
גישה נועזת יותר היא להתייחס לסופה כאל בידור.
הטיפול הנפוץ ביותר ואולי היעיל ביותר לאסטרפוביה הוא חשיפה לסופות רעמים ובסופו של דבר בניית חסינות.
כמה שיטות טיפול אחרות כוללות טיפול קוגניטיבי התנהגותי (CBT) וטיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT).
המטופל יקבל במקרים רבים הנחיה לחזור לעצמו על ביטויים על מנת להיות רגועים בזמן סערה.
תרגילי נשימה כבדים יכולים לחזק את המאמץ הזה.
כלבים עלולים להפגין חרדה קשה במהלך סופות רעמים; בין 15 ל-30 אחוז עשויים להיות מושפעים.
מחקרים מאשרים רמות גבוהות של קורטיזול - הורמון הקשור ללחץ - משפיע על כלבים במהלך ואחרי סופות רעמים.
התרופות כוללות טיפולים התנהגותיים כמו התניה נגדית וחוסר רגישות, תרופות נגד חרדה ופרומון מרגיע כלבים, אנלוגי סינתטי של הורמון המופרש על ידי אמהות מיניקות.
מחקרים הראו גם שחתולים יכולים לפחד מסופות רעמים.
אף על פי שזה פחות נפוץ, ידוע שחתולים מסתתרים מתחת לשולחן או מאחורי ספה במהלך סופת רעמים.
בדרך כלל אם חיה כלשהי חרדה במהלך סופת רעמים או כל אירוע דומה, כמעט בלתי מזיק (למשל מופע זיקוקים), מומלץ פשוט להמשיך להתנהג כרגיל, במקום לנסות לנחם בעלי חיים.
אסטרלידה זנב-אש (שם מדעי: Stagonopleura bella) היא מין של ציפור שיר ממשפחת האסטרילדיים החיה בדרום אוסטרליה, לרוב סביב בתות ממוזגות.
אורכה של ציפור זו הוא 10 עד 14 ס"מ ומשקלה כ-14 גרם בקירוב, כאשר הזכרים מעט גדולים יותר מהנקבות.
היא בעלת גוף עגלגל עם כנפיים וזנב קצרים והצבע שלה הוא חום-זית בחלק העליון והחזה והבטן לבנים מסורטטים בפסים שחורים עדינים.
הפנים שחורות עם מקור אדמוני חרוטי.
הזנב והשת שחורים ומעל הזנב ישנם נוצות אדומות עזות, המזכירות גוון אש מהם קיבלה הציפור את שמה.
האסטרלידה מצויה בדרומה של אוסטרליה מניוקאסל שבניו סאות ויילס ועד לאי הקנגורו וכן דרומה עד לטסמניה והאיים סביבה.
לרוב היא מצויה בחופים, יערות לחים, חורשו ובתות ובין מנגרובים וכן בשדות ובקרבת נהרות ולעולם לא מתרחקת ממקווי מים זורמים.
היא חיה בלהקות של עד 20 פרטים ולרוב ניזונה מזרעים של דשאים ועצי קזוארינה ו-Melaleuca וכן מזרעי הבנקסיה Banksia ericifolia.
לעיתים הוא ניזון גם מחרקים וחלזונות.
הוא מקנן בין העלים הנמוכים בקן עשוי מעשבים וזרדים ובו הנקבה מטילה 5 עד 8 ביצים, הבוקעות כעבור 20 יום דגירה והגוזלים עוזבים את הקן כעבור 20 יום נוספים.
לעיתים נטפלים אל האסטרלידות קוקיות אוסטרליות שונות.
מועדון הכדורגל אסטרלה דה אמדורה (בפורטוגזית: Club Football Estrela da Amadora SAD ; נהגה: [ɨʃˈtɾelɐ ðamɐˈðoɾɐ], או בקיצור אסטרלה) הוא מועדון כדורגל מהעיר אמדורה שבפורטוגל, המשחק בפרימיירה ליגה, הליגה הבכירה של פורטוגל.
המועדון מארח את משחקיו באצטדיון ז'וזה גומש המכיל 9,288 מקומות.
לאחר שהמועדון Clube de Futebol Estrela da Amadora שנוסד ב-1932 סגר את שעריו ב-2011, קבוצה של אוהדים הקימה את קלובה דשפורטיבו אסטרלה (Clube Desportivo Estrela), תוך שמירה על המורשת, קבוצות הנוער ושאר ענפי הספורט של המועדון המקורי.
בשנת 2018, הקים המועדון קבוצת כדורגל, ששיחקה באליפויות האזוריות של התאחדות הכדורגל של ליסבון.
ביולי 2020 הצביעו חברי המועדון על מיזוג בין קלובה דשפורטיבו אסטרלה (Clube Desportivo Estrela) וקלוב סינטרה פוטבול (Club Sintra Football) קבוצה ששיחקה בליגה הפורטוגלית השלישית.
שמו של המועדון שונה מקלובה דשפורטיבו אסטרלה למועדון הכדורגל אסטרלה דה אמדורה (Club Football Estrela da Amadora), אנדרה ז'ראלדש הוגדר כנשיא המועדון.
והקבוצה המאוחדת תפסה את מקומה של סינטרה בליגה השלישית.
בעונתה הראשונה בליגה השלישית עלתה אסטרלה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיימה במקום השני.
בעונת 2021/2022 בליגה השנייה סיימה אסטרלה בתחתית במקום ה-14. אך עונת 2022/2023 היה מוצלחת יותר.
אסטרלה סיימה במקום השלישי והתמודדה בפלייאוף מול מאריטימו שסיימה את עונת 2022/2023 בליגה הבכירה מקום ה-16. היא ניצחה אותה ועלתה לליגת הבכירה לקראת עונת 2023/2024 תוך 3 שנים מיום הקמתה.
יש המחשיבים את המועדון כיורש של המועדון אסטרלה דה אמדורה שנוסד ב-1932 ופורק ב-2011. אך המועדון הנוכחי לא אימץ את התארים של אף אחד מקודמיו (Clube de Futebol Estrela da Amadora, Clube Desportivo Estrela ו-Club Sintra Football), ונחשב למעשה למועדון חדש.
אסף (אסי) דיין (23 בנובמבר 1945, י"ח בכסלו ה'תש"ו – 1 במאי 2014, א' באייר ה'תשע"ד) היה במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק, שחקן, סופר, משורר, פזמונאי, צייר, עיתונאי ופובליציסט ישראלי.
דיין היה בנו של השר והרמטכ"ל לשעבר משה דיין.
אסי דיין זכה לפרסום ושבחים מאז סוף שנות השישים, והפך לאחד מאנשי הקולנוע הישראלים המשמעותיים, וכן לאחד מהשחקנים הבולטים בקולנוע ובטלוויזיה בישראל.
בין הסרטים שכתב וביים דיין נמנים: קומדיות הקאלט: "יופי של צרות!", "גבעת חלפון אינה עונה" ו"שלאגר" והטרילוגיה המקברית שלו משנות ה-90: "החיים על פי אגפא", אשר העבירה ביקורת על החברה הישראלית ואלימות, "שמיכה חשמלית ושמה משה" ו"מר באום".
דיין זכה בפרסים רבים על סרטיו, ומחזיק בשיא הזכיות בפרס אופיר – שמונה פרסים: 3 לתסריט, 1 לבימוי, 2 לשחקן ראשי, 1 לשחקן משנה ו-1 למפעל חיים.
הוא זכה גם בשני פרסי אקדמיה לטלוויזיה על משחק ראשי בדרמת הטלוויזיה "בטיפול".
אסף דיין נולד בשנת 1945 בנהלל, לרות ומשה דיין.
בגיל 14 פרסם שירה ברבעון "קשת" של אהרן אמיר.
בגיל 15 הוציא את ספר השירה הראשון שלו, "אוטוביוגרפיה זמנית", בהוצאת עקד.
בשנת 1962 נעצר בקפריסין ונדון לחודש מאסר על שנשא אקדח (שלקח מאביו), ודרכון מזויף של אחיו הגדול, יחד עם חברו משה הורביץ שנשא דרכון מזויף.
הם ישבו בכלא בניקוסיה, וכעבור שבועיים שוחררו.
עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת מטכ"ל, אך במהרה נשר ממסלול ההכשרה ועבר לצנחנים.
הוא שובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, השתתף באימונים ובפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, ועבר קורס מ"כים חי"ר.
בהמשך שירותו הצבאי עבר לשרת בנ"מ, בגדוד 883, עבר קורס מכ"ם, והפך למגלילן (אחראי על מטרות מוטסות לאימון סוללות תותחי נ"מ).
לאחר שחרורו מצה"ל, למד במשך שנתיים פילוסופיה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
את הקריירה הקולנועית שלו החל ב-1964, כשאחותו, יעל, הזמינה אותו לחזות בתהליך צילום הסרט "זורבה היווני", שבוים על ידי בן זוגה באותה עת, מייקל קקויאניס, בכרתים.
במהלך הצילומים לוהק אסי דיין לתפקיד ניצב בסרט (ללא מזכה).
דיין נחשב אוטודידקט בתחומו, כאשר ללא הכשרה כלשהי נמנה עם השחקנים והבמאים המובילים בישראל.
את דרכו הקולנועית החל דיין כשחקן בסרטים מהז'אנר הלאומי הרואי, בתפקיד הצבר, יפה התואר והמעלות.
הוא שיחק את לוחם הפלמ"ח אורי בסרט "הוא הלך בשדות" (1967), סרט שנעשה על פי ספרו של משה שמיר ונחשב לאחד הסרטים המשמעותיים בז'אנר.
הכריזמה והייחוס של דיין, והפופולריות של ישראל אחרי מלחמת ששת הימים, זימנו לו גם תפקידים ראשיים בסרטים זרים, בהם "נאהבים לנצח" (1969) של ג'ון יוסטון.
דיין כיכב בסרט לצד בתו של יוסטון, אנג'ליקה, בתפקידה הראשון בקולנוע.
ב-1970 כיכב בסרט "הבטחה עם שחר" בבימויו של ז'ול דאסן, בתפקיד רומן גארי.
ב-10 בפברואר 1970 היה נוכח במתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן: דיין היה בין נוסעי מטוס אל-על שהיו בדרכם מלוד ללונדון, ועצרו בחניית הביניים במינכן.
בהיותם באוטובוס שהוביל אותם מבית הנתיבות למטוס, תקפו שלושה מחבלים את האוטובוס, בנשק אוטומטי ורימוני יד.
הקברניט, אורי כהן, הסתער על המחבלים ומנע אסון גדול בהרבה.
בפיגוע נהרג אריה קצנשטיין ונפצעו 11 אנשים, ביניהם השחקנית חנה מרון.
במלחמת יום הכיפורים לחם כאיש מילואים בגדוד מרגמות 332, אשר היה גדוד מילואים בחטיבת הצנחנים הסדירה.
דיין לחם בקרבות בחזית הדרום, בין היתר בראס סודר כנגד כוחות הארמייה המצרית השלישית.
מתוך המשחק, הגיע דיין לכתיבה ולהפקה ובהמשך לכיסא הבמאי.
סרטו הראשון "הזמנה לרצח" (1973), סרט משטרה תל אביבי ומעט סוריאליסטי, היה סרט חריג בזמנו, ובו נמצאים כמה מהמאפיינים של אסי דיין הבמאי המאוחר, וכך גם סרטו הבא, "חגיגה לעיניים" (1975), סיפור קיומי על משורר המחליט להתאבד.
לאחר מכן פנה דיין לז'אנר הבורקס הפופולרי וביים את הקומדיות "יופי של צרות" (1976), "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "שלאגר" (1979) ו"מלך ליום אחד" (1980).
בסרטים אלה ניכרת יכולת הכתיבה של דיין, המשלבת גבוה בנמוך ומפרקת מוסכמות תרבותיות באמצעות אבסורדים מילוליים (משפטים כמו "שום צבא בעולם לא יעצור אותי מלעשות פרצלציה מהפרצוף של הקונצרטינה הזה", מתוך "גבעת חלפון אינה עונה").
"גבעת חלפון אינה עונה" (שם הסרט הוא פרפרזה על "גבעה 24 אינה עונה", סרט ציוני משנת 1955), בהשתתפות שלישיית הגשש החיוור, קומדיה של טעויות הממוקמת בבסיס צבאי שעל הגבול המצרי, שבה מתחיל אסי דיין לבוא חשבון עם המורשת של אביו, משה דיין, הפך עם חלוף הזמן לסרט פולחן.
בשנות השמונים המשיך דיין עם קומדיה פוליטית, "עם ישראל חי" (1981), דרמת נעורים, "בחינת בגרות" (1983) וקומדיית פשע, "הטוב, הרע והלא נורא" (1986).
ב-1992 יצא סרטו של אסי דיין "החיים על פי אגפא".
סרט זה נחשב לסרטו הטוב ביותר של דיין, ולאחד הסרטים המשמעותיים בתולדות הקולנוע הישראלי.
הסרט מתאר לילה בפאב תל אביבי שהוא מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית.
הדמויות המבקרות בפאב, המנוהל בידי דמותה של גילה אלמגור, מייצגות לא רק את החברה הישראלית אלא את רפרטואר הדימויים והסטריאוטיפים של הקולנוע הישראלי, החל מהחייל האמיץ, עבור במזרחי הדפוק, עד הערבי האכזר.
הסרט הופך את המוסכמות הללו על פניהן באופן בוטה ומלאכותי, היפר קולנועי.
בסרט זה מתבטא במלואו החשבון של דיין עם המורשת המיליטנטית של אביו ועם הדמויות שהוא עצמו גילם בסרטים כמו "הוא הלך בשדות" ו"מבצע יונתן" (1977).
הסרט מצולם בשחור לבן, ומסתיים בצבע, והוא נחשב לסרט המסיים תקופה בקולנוע הישראלי ופותח תקופה חדשה, שהחלה בשנות התשעים ונמשכת עד היום.
ב-1995 ביים דיין את הסרט "שמיכה חשמלית ושמה משה" (שוב פרפרזה, הפעם על "חשמלית ושמה תשוקה"), שהוא מעין סרט המשך ל"החיים על פי אגפא", הפעם קומדיה קיומית העוסקת בשלוש מדמויות המשנה ב"אגפא" – לוי, מלכה ומשה.
ב-1997 דיין ביים את "מר באום" וגם מככב בתפקיד הראשי, סרט על אדם שנשארו לו 92 דקות לחיות, וכזה אורכו של הסרט.
שלושת הסרטים האלה מוכרים גם כ"טרילוגיה של דיין", והם ממקמים אותו כאחד הבמאים הבולטים והמשמעותיים בקולנוע הישראלי.
דיין פרסם ב-1989 את הספר "תוכן העניינים" שניבא את הירצחו של מאיר כהנא, וכן את ספר השירים "שם של ספר שירים" ואת "כותב שורות אלו", שבו קיבץ מבחר ממאמרים שפרסם במהלך השנים בעיתונות הכתובה.
במאמרים כתב דיין באופן שנון ומשעשע חוויות מחייו הפרטיים, את עמדותיו הבלתי מחמיאות כלפי אישים ואושיות בתרבות הישראלית, וגם את סיפור התמכרותו לקוקאין.
הרומן, על-אף שזכה לביקורות מרשימות, נמכר בעותקים ספורים (1,700 עותקים בתוך שנה וחצי) והורד מהמדפים.
גם מהדורתו השנייה לא זכתה להצלחה מסחרית.
ב-2004 דיין ביים את "הבשורה על פי אלוהים", הממשיך את הכיוון הביקורתי והקיומי של הטרילוגיה, אך באופן פחות חד.
בסרט לקח על עצמו דיין לגלם את דמותו של אלוהים, המנסה להביא את בשורת הגאולה באמצעות ישו בסוף המילניום.
הסרט לא זכה להצלחה גדולה, וירד בתוך זמן קצר מהאקרנים.
במשך השנים המשיך דיין לשחק בתפקידים רבים בסרטים (ביניהם "מאחורי הסורגים", "ההסדר", "מדורת השבט"), סדרות ותוכניות טלוויזיה (ביניהן "בנות בראון", "בטיפול" ו"קרוב לוודאי").
בסרט הטלוויזיה "שתיקת הצופרים", שעסק במלחמת יום הכיפורים, גילם אסי דיין את דמותו של אביו, משה דיין.
דיין כתב כאמור גם פזמונים רבים, ששימשו בעיקר שירי נושא לסרטיו והפכו ללהיטים גדולים ברבות השנים, ובהם "שיר הפרחה" (שלאגר), ו"במקום הזה" (החיים על אגפא).
ב-1 ביוני 2006 אושפז דיין במצב קל בבית החולים "איכילוב" בתל אביב לאחר שהזריק לעצמו מנת יתר של קוקאין בדירת בנו, ליאור, עמו התגורר באותה תקופה.
זאת לאחר חרושת שמועות ארוכת-טווח בדבר היותו צרכן-סמים.
באותו החודש הצטרף לתוכנית הרצועה בתפקיד אורח.
בספטמבר 2006 זכה דיין פעמיים בתוך יומיים רצופים בפרס השחקן הטוב ביותר; מהאקדמיה לטלוויזיה על תפקידו בסדרה "בטיפול" בה הוא מגלם את דמותו של הפסיכולוג ראובן דגן, ויום לאחר מכן, מהאקדמיה לקולנוע על תפקידו בסרט "הדברים שמאחורי השמש".
הוא זכה לשבחים רבים גם על משחקו בעונה השנייה של "בטיפול" שעלתה בראשית 2008, ושעליה קיבל שוב את פרס השחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה דרמטית, ועל משחקו בסרט "חופשת קיץ", שבו גילם רב קנאי הנאלץ להתמודד עם מות בנו בתאונה טראגית ועם משבר האמונה שבא בעקבותיו.
ביולי 2006 השתתף בצילומי תוכנית המציאות "פעם בחיים" (שעלתה באוקטובר) יחד עם בנו ליאור, שבה שהו יותר משבוע בחוות בריאות בגליל.
דיין כתב תסריט עבור סרט המשך ל"גבעת חלפון אינה עונה", אך פטירתו של ישראל פוליאקוב בסוף אוקטובר 2007, כחודשיים לפני מועד תחילת הצילומים, מנעה באופן מעשי את יצירתו של הסרט.
על אף שהצהיר עם מותו של פולי כי התסריט ייגנז ולא יצא לפועל, אמר דיין מספר חודשים לאחר מכן כי אין הוא פוסל את האפשרות כי הסרט יופק לבסוף.
ב-2007 יצא הסרט "רק כלבים רצים חופשי" שארנון צדוק ביים לפי תסריט ישן של דיין שעובד על ידי צדוק, המדמה את החברה הישראלית כחברה אפוקליפטית ואלימה.
ב-2009 זכה בפרס אופיר על מפעל חיים.
קיבל פרס הוקרה על תרומתו לקולנוע הישראלי בפסטיבל חיפה 2011.
ב-2011 הצטלם דיין לסרטו של ויקטור בראון, "פיניטה לה קומדיה", אודות המלחין לודוויג ואן בטהובן.
הסרט יצא לבתי הקולנוע באוקטובר 2018.
בפברואר 2012 יצא לבתי הקולנוע הסרט "ד"ר פומרנץ" בכיכובו ובבימויו של דיין, אשר הפך לסרטו האחרון.
בדצמבר 2012 שודרה בערוץ 8 הסדרה האוטוביוגרפית התיעודית של דיין, "החיים כשמועה", בת 3 פרקים.
הסדרה שודרה בראשית 2013 גם בערוץ 10, אשר היה שותף בהפקתה.
הסדרה, אותה גם מקריין דיין, זכתה לשבחי הביקורות.
בשנת 2012 יצא לאור ספר שיריו השלישי "...אבל אהבה!", בהוצאת אבן חושן.
ב-1 במאי 2014 הלך לעולמו בגיל 68, לאחר שנים שבהן סבל מבעיות בריאות, בהן השמנת יתר, אי ספיקת לב וכליות, והתמכרויות לסמים, סיגריות ותרופות.
באותו היום צולם סרטו האחרון, סרט קצר שכתב לפרויקט "מכתב אהבה לקולנוע", דיין היה אמור להגיע להצטלם לסרט באותו היום, לבסוף הוחלט להמשיך ולצלם את הסרט.
הובא למנוחות בבית העלמין במושב נהלל.
הוא נטמן לא רחוק מקברו של אביו, משה דיין.
מעט לפני מותו, תועד דיין על ידי בנו ליאור דיין במסגרת העונה השנייה של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+", אשר עלתה לשידור בהוט 3 בנובמבר 2014. כמו כן, התראיין דיין לסדרה התיעודית "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" בערוץ הראשון, אשר נקראת על שם סרטו מ-1975 ועלתה לשידור ביוני 2015.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לבית בו התגורר אסי דיין בשנותיו האחרונות, בשדרות נורדאו 81.
בשנת 2018 יצא לאור בהוצאת אבן חושן הספר "משורר לשעבר מנסה לשחזר" – פואמה שכתב דיין והובאה לדפוס בידי יורם כסלו.
מספר תערוכות היו לאסי דיין, תערוכה ראשונה התקיימה במועדון של רפי שאולי בתל אביב "המועדון".
אחרי 15 שנה לערך התקיימה התערוכה השנייה במועדון לילה בתל אביב בשם "ברקפסט".
התערוכה הרביעית התקיימה בשנת 2010 בעין הוד והתערוכה החמישית התקיימה בשנת 2012 בגלריה בתל אביב בשם "ארסוף".
בחודש מרץ 2009 נעצר דיין על ידי המשטרה בחשד שתקף את בת זוגו קרן אלן, ובתחילת מאי החליט בית המשפט לשחררו למעצר בית בחוותו של כושי רימון.
לאחר פחות מיממה, עצרה אותו המשטרה שנית בחשד שהפר את הצו וניסה ליצור קשר עם בת זוגו לשעבר.
בספטמבר אותה שנה החליט בית המשפט לסיים את מעצר הבית.
ב-11 באוקטובר נגזרה על דיין שנת מאסר על תנאי, לאחר שהורשע בתקיפה ואיומים.
אסי דיין היה בנם של הפעילה החברתית והפוליטית רות דיין ושל הרמטכ"ל והשר משה דיין, נכדו של הפוליטיקאי שמואל דיין.
אחותו הייתה הפוליטיקאית והסופרת יעל דיין ואחיו היה הפסל אודי (אהוד) דיין.
לדיין ארבעה ילדים משלוש נשים: מנישואיו לאהרונה (מלקין) דיין נולדו הגלריסטית עמליה דיין (נולדה 1972), החיה ופעילה בארצות הברית והמסעדן אבנר דיין (נולד 1976), שמתגורר בתאילנד.
בעקבות רומן עם השחקנית האיטלקייה אוגוסטה נוימן, שהתפתח על סט של צילומי סרט איטלקי, נולדה בתו אשת הטלוויזיה אסיה נוימן-דיין (נולדה 1981), המתגוררת באיטליה.
מנישואיו לשחקנית קרוליין לנגפורד נולד בנו העיתונאי והסופר ליאור דיין (נולד 1983), שחי בתל אביב.
כמו כן היה נשוי (בנישואים אזרחיים) לתקופה קצרה לסמדר קילצ'ינסקי.
בין השנים 1989–2005 היה נשוי ברביעית לוורד טנדלר־דיין.
בנובמבר 2024, עשור לאחר מותו, חשפה הזמרת מירי מסיקה כי היה ביניהם רומן אפלטוני.
בחודש יוני 2008 הצטלם בעירום מלא לעיתון ידיעות אחרונות לכתבת מיצג אותה הגדיר "המדינה זה אני", בה הוא השווה בין מצבו הפיזי והנפשי הרע לבין מדינת ישראל.
כשבוע לאחר מכן, הזמין את כתב התרבות של ערוץ 10 לצלם בביתו הפרטי את מצבו הבריאותי והכלכלי המתרופף.
דיין הצטלם על מיטתו ללא חולצה כאשר מסביבו יש לכלוך רב, שיניו התותבות מורכבות בצורה מרושלת, צלקת מניתוח גב שעבר צולמה מקרוב ושאריות אבקת קוקאין מונחות על קצה חוטמו.
הריאיון עורר רעש ציבורי בעיקר סביב השאלה האם ערוץ 10 היה צריך לנצל את מצבו של דיין לטובת מדרוג טוב יותר.
בערוץ טענו כי דיין הזמין את הריאיון על מנת שיעזרו לו ושבעקבות הריאיון עמו, ארגוני האמנים ומשרד התרבות חיפשו דרכים לעזור לדיין.
משורר לשעבר מנסה לשחזר (2018)
אסי (אסף) כהן (נולד ב-10 באוקטובר 1974) הוא שחקן, קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי ופרזנטור ישראלי.
כהן נולד, גדל והתחנך באשדוד, לאב שעלה ממצרים, ולאם צברית ממוצא טורקי.
למד בתיכון מקיף ג' ע"ש רוגוזין בעיר הולדתו.
את שירותו בצה"ל עשה בחיל הקשר.
לאחר שחרורו מצה"ל, החל את דרכו בתחום המשחק והבידור.
תחילה, החל משנת 1996, הופיע כאמן סטנד-אפ במועדון הידוע דומינו גרוס.
בשנת 1998 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "20 פלוס", ששודרה בערוץ 2. בשנת 1999 פרץ לראשונה לתודעת הקהל כאשר השתתף בתוכנית המערכונים הקומית "דומינו" בערוץ 2, לצדם של עוד קומיקאים צעירים בזמנו, כמו: אדיר מילר, רותם אבוהב, רועי בר-נתן, טלי אורן, שגית סול וגורי אלפי.
ב-1999 הקים כהן יחד עם גורי אלפי את הצמד הקומי "אסי וגורי", במהלך השתתפותם בתוכנית "דומינו".
יחד הם הופיעו במופעי בידור בכל רחבי ישראל.
בהופעותיהם יצרו, בין השאר, גם את הדמויות הפארודיות הנודעות ביותר שלהם דוד ותקווה, וקוקו וסטיב.
בשנים 2000–2002 השתתף בתוכנית הבידור "רק בישראל" בערוץ 2 של קשת, לצד גורי אלפי, אורנה בנאי וארז טל במהלך סוף עונתה השנייה, כל עונתה השלישית, ותחילת עונתה הרביעית.
בשנת 2001, במקביל להופעותיו בצמד קומי עם גורי אלפי, שיחק כהן בסרטם של רם נהרי ותמר מרום "כוכב זורח מעל הלב" שהוקרן בכבלים, לצדן של דאנה איבגי, עירית שלג ואילנה ברקוביץ'.
בשנת 2002 יצר, כתב ושיחק, בתוכנית הקאלט הקומית "שידורי המהפכה" בערוץ 2 של רשת, בה כיכב לצד גורי אלפי.
בנוסף, שיחק תפקיד משנה בסרט הקולנוע "יוסי וג'אגר" והשתתף בתוכנית הקומית "לא נפסיק לצחוק".
בשנת 2003 שיחק בסרט הקולנוע "הכוכבים של שלומי" של שמי זרחין.
שנה זו הייתה גם השנה בה פירקו כהן וגורי אלפי את הצמד הקומי - חדלו מלהופיע במשותף - וכל אחד מהם המשיך בקריירה עצמאית.
בשנת 2004 שב כהן לערוץ 2 של קשת, בתוכנית הקומית-סאטירית "איפה אתה חי?!", לצדם של ארז טל, שלמה בראבא והדר לוי.
בתוכנית גילם כמה דמויות, בהן: קוקו והימרי ההילר.
באותה שנה כיכב כהן גם בסרט הקומדיה הרומנטית "אהבה קולומביאנית" של רשף לוי, לצדם של מילי אביטל, איתי ברנע ונירו לוי, ושיחק בסדרת הדרמה הרומנטית זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - "אהבה זה כואב", לצדה של דנה מודן.
בשנת 2005 והצטרף לקאסט הקומיקאים הקבוע של תוכנית הסאטירה הפופולרית, זוכת פרסי "מסך הזהב" ופרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - "ארץ נהדרת", ושיחק בה עד לפרישתו בסיום העונה השמינית במאי 2011. בין חיקויו הבולטים בתוכנית: אורי גלר, שימי הרשקוביץ, אבי נמני, אביגדור ליברמן, ראלב מג'אדלה, טל ברודי, גבי אשכנזי וגיא זוהר.
בפתיחת העונה העשירית של התוכנית חזר כהן לגלם את ליברמן בהופעת אורח.
באותה שנה שיחק בסרטו ההוליוודי של סטיבן ספילברג "מינכן", בתפקיד זוטר.
בשנת 2007 שיחק בסדרת הדרמה הקומית "מסודרים", ששודרה בערוץ 2, בדמותו של "תומר".
תפקיד זה זיכה אותו פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
בשנת 2009 שב לשחק בעונתה השנייה של הסדרה.
בשנת 2010 שיחק בסרט של צוות "ארץ נהדרת", "זוהי סדום", בתפקיד הראשי בתור הנסיך נינוה.
כמו כן, באותה שנה נגע כהן גם בדרמה והחל לשחק בסדרת המתח של גידי רף, "חטופים", בתור עמיאל בן חורין, חייל ישראלי שנחטף בשבי הסורי.
בשנת 2011, עם פרישתו מ"ארץ נהדרת", החל כהן להשתתף בהצגת ובסדרת הפרינג' הקומית "מייקל", לצד השחקן והקומיקאי אבי דנגור ואחרים.
באותה שנה הופיע גם במערכון בתוכנית "עם סגולה".
בנוסף ב-2011 גם החל לשמש כפרזנטור של הבנק הבינלאומי, עד ל-2022.
בשנת 2012 שיחק בעונתה השנייה של הסדרה "חטופים" וכן כתב, שיחק וערך את סדרת הבת של "ארץ נהדרת" - "הפרלמנט", בה הוא גילם בעיקר את דמותו המוכרת עוד מימי "ארץ נהדרת" - שאולי.
הסדרה זכתה לשבחי הביקורת והקהל וכהן, על משחקו בתוכנית זאת, זכה שוב בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
בשנת 2015 כהן חזר לצוות התוכנית "ארץ נהדרת" בעונתה ה-12, ובאותה שנה שיחק גם בסדרה האמריקאית "דיג" של גידי רף (עמו שיתף פעולה גם ב"חטופים").
בשנת 2016, שר במסגרת התוכנית "ארץ נהדרת" שלושה שירים קומיים: "מתוקה מהחיים", "זכית בי" ו"בא אלייך במטוס" - בדמותו הפארודית של זמר המזרחית, דדי דדון.
השירים, שיצאו גם כסינגלים, ואותם כהן שר וגם השתתף בכתיבתם, נוצרו כפרודיה על להיטים במוזיקה המזרחית באותה תקופה בישראל.
הסרטונים הוויראלים זכו לצפיות רבות, לשיתופים, ואף להשמעות בתחנות הרדיו המקומיות.
באותה שנה, זכה השיר "מתוקה מהחיים" במקום השני במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ו.
שנה לאחר מכן, ב-2017, שר יחד עם שלישיית ערוץ הכיבוד את השיר "טניה", במסגרת אותה תוכנית.
בנוסף, שיר זה יצא כסינגל.
בשנת 2017 החל לשחק לצד עמיתו ל"ארץ נהדרת" יובל סמו, בסדרת הילדים הקומית "אלישע", בבימויו של אופיר לובל.
בשנת 2018, החל לשחק תפקיד ראשי בסדרת הדרמה הדיסטופית "אוטונומיות" ב-HOT3. כמו כן, לשוב ולשתף פעולה עם השחקנית דנה מודן בסדרת דרמה קומית חדשה בשם "ככה זה" - העוסקת בקשר שנרקם בין זוג שכנים בשנות ה-40 לחייהם.
בשנת 2018, פרש בשנית כהן מ"ארץ נהדרת" מהצוות הקבוע, אך למרות זאת השתתף במספר תוכניות בעונות הבאות כאורח קבוע.
בשנת 2019, הדמות של שאולי אותו מגלם כהן ב"ארץ נהדרת" וב"הפרלמנט" נבחרה על ידי וואלה!
NEWS כדמות הטלוויזיונית הגדולה של העשור השני של המאה ה-21.
בדצמבר 2020 חזר לקאסט "ארץ נהדרת" כשחקן קבוע, לאחר כשנה וחצי כשחקן אורח.
באפריל 2021 זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקן הראשי בסדרה קומית הטוב ביותר על משחקו בסדרה "ככה זה".
באותה שנה יצא לסיבוב הופעות בדמותו של שאולי.
ביולי 2022, עלמה זק וכהן, החלו לשמש כפרזנטורים של קופת חולים מאוחדת כדמויות הפארודיה על משפחות נובורישיות מ"ארץ נהדרת", ספיר וחי טורטל (הטורטלים).
החל משנת 2022 מופיע כהן במופע סטנדאפ בתור דמותו האייקונית שאולי, שהופיעה ב"ארץ נהדרת" וב"הפרלמנט".
בדצמבר 2022 זכתה ההופעה בדמותו של שאולי לסיקור נרחב ברשתות החברתיות ובאמצעי התקשורת, לאחר שבמהלך הופעה בפני עובדי עיריית תל אביב-יפו החלו כמה מן הצופים בקהל בקריאות גנאי לעברו של כהן, ואף עזבו את האולם, לאחר שסיפר בדיחות על טבעונות, כתוצאה מכך, כהן ירד מהבמה ועצר את ההופעה באמצע.
בדצמבר 2024 פורסם כי כהן לוהק לתפקיד ראשי בסרט הישראלי "עצמאות", בבימוי משה רוזנטל.
כהן יגלם אב שנמצא במערכת יחסים מורכבת עם בנו.
כהן זכה בפרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (6 פעמים), ובפרס אנשי השנה.
אחיו יוני כהן הוא הבסיסט לשעבר של להקת מרסדס בנד.
בשנת 2003 כהן נישא לליאן, ולהם שלוש בנות.
אסי וסיהון (נולד ב-31 ביולי 1982) הוא כדורגלן ישראלי המשחק במכבי השקמה בעמדת הקשר.
וסיהון נולד באתיופיה ועלה לישראל בשנת 1989. וסיהון החל לשחק במחלקת הנוער של קבוצת מכבי נתניה, ובעונת 2001/02 עבר לקבוצה הבוגרת של המועדון, בה שיחק עד עונת 2006/2007.
בקיץ 2007 שוחרר ממכבי נתניה והושאל להפועל נצרת עילית, אז בליגה הלאומית, למשך עונה אחת, השאלה שהוארכה מאוחר יותר לשנתיים.
וסיהון התפרסם, בצורה שלילית, בשל חשד שעלה בעונת 2006/07 למכירת משחק של הפועל נצרת עילית בליגה הלאומית, פרשה שנלוותה לפרשה אחרת, של מכירת משחקים בהפועל באר שבע, גם היא בלאומית.
בסופו של דבר נוקה וסיהון מכל אשמה.
בקיץ 2010 חתם וסיהון בהפועל כפר סבא, ושיחק שנתיים במדיה.
לאחר תקופה ארוכה בה לא שיחק, בינואר 2013 חתם בקבוצת עירוני קריית גת מליגה א'.
וסיהון שיחק במדי הקבוצה עד תום העונה, ולאחר מכן לא חזר לשחק כדורגל מקצועני.
בקיץ 2016 וסיהון חזר לשחק כדורגל אחרי שלוש שנים כאשר חתם בעירוני אריאל מליגה ג'.
לקראת עונת 2022/2023 חתם במדי הפועל גני תקווה מליגה ג'.
לוסיהון שש הופעות בנבחרת הצעירה של ישראל, כאשר הראשונה שבהן הייתה ב-29 בינואר 2003 נגד נבחרתה המקבילה של טורקיה.
אסנת (אסי) לוי (נולדה ב-28 בספטמבר 1969) היא שחקנית, במאית, מוזיקאית וזמרת-יוצרת ישראלית.
זוכת שני פרסי אופיר, שני פרסי התיאטרון הישראלי ופרס האקדמיה לטלוויזיה.
לוי נולדה בתל אביב וגדלה ברמת גן.
ב-1994 סיימה שלוש שנות לימודי משחק בתוכנית סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין לצד אקי אבני ומיכל זוארץ.