tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גמביה היא אחת המדינות העניות בעולם, אם כי היא חווה צמיחה בקצב של 5%-6% בשנה.
אין בגמביה מחצבים, והכלכלה מתבססת על חקלאות, תיירות ודיג.
בנוסף משמשת המדינה תחנת מעבר בסחר בינלאומי, אך היקף הפעילות בתחום זה פחת לאחר שפיחות חד בערך ה-פרנק CFA ב-1994 גרם לכך שסנגל תועדף כארץ מעבר.
הגידול החקלאי החשוב ביותר הוא הבוטנים, התורמים למעלה מחמישה אחוזים מכלל התוצר הלאומי.
בנוסף מגדלים בגמביה אורז, תירס, דוחן, כותנה, קסאווה ודקלים, וכן בקר ועזים.
החקלאות, שנעשית ברובה בשיטות מסורתיות, מעסיקה כשלושה רבעים מכוח העבודה במדינה.
המגזר התעשייתי אינו מפותח, והוא מבוסס על עיבוד מוצרי חקלאות: מאפיות, עיבוד בוטנים, מבשלות שכר וכדומה.
שטחה של גמביה הוא 11,300 קמ"ר, והיא המדינה היבשתית הקטנה ביותר באפריקה.
שטחה בנוי כרצועה ארוכה וצרה בצורת נחש שנהר הגמביה במרכזה – אורכה 480 ק"מ ורוחבה בין 10 ל-50 ק"מ.
גמביה היא כמעט מובלעת של סנגל, אשר גובלת בה מכל עבריה פרט לקטע חוף באורך כ-80 ק"מ באוקיינוס האטלנטי.
פני השטח הם מישור, המנומר פה ושם בגבעות.
הגובה המרבי הוא 53 מטר מעל גובה פני הים בלבד.
העונה הגשומה נמשכת מיוני עד נובמבר, וכמות המשקעים הכוללת בה נעה בין 800 ל-1000 מ"מ, ש-90% מהם יורדים בין יולי לספטמבר.
בעונה היבשה, מנובמבר עד מאי, מושפע מזג האוויר מרוחות יבשות צפוניות-מזרחיות הנושבות מן הסהרה.
העיר הגדולה ביותר במדינה היא סרקונדה שאוכלוסייתה מונה כ-348 אלף נפש, על-פי אומדן מ-2007. אחריה בגודל האוכלוסייה נמצאות בריקמה (Brikama) עם כ-84,000 תושבים ובקאו (Bakau) עם כ-48,500. הבירה בנג'ול היא רק הרביעית בגודלה, וגרים בה כ-31,000 איש.
כל ארבע הערים הללו נמצאות במערב המדינה, סמוך לחוף.
העיר הגדולה ביותר בפנים הארץ היא פרפני (Farafenni) המונה כ-30,500 תושבים.
אוכלוסיית גמביה מנתה כ-1.7 מיליון נפש ב-2007, על-פי הערכת ספר העובדות העולמי.
רוב האוכלוסייה חיה באזורים הכפריים, אך הפער בין האוכלוסייה הכפרית והעירונית מצטמצם בעקבות תהליך של הגירת צעירים מהכפר לעיר, וכן של תהליכי עיור באזור הכפרי.
האוכלוסייה העירונית מתרכזת באזור המערבי של המדינה הסמוך לחוף, בעיקר בחלק שמדרום לשפך הגמביה.
האוכלוסייה היא כמעט כולה ממוצא אפריקאי, פרט למיעוט זעיר של אירופים ומהגרים מלבנון.
בני גמביה נחלקים למספר רב של קבוצות אתניות, החיות יחד בהרמוניה יחסית תוך שמירה על התרבות והשפה של כל קבוצה.
הקבוצה הגדולה ביותר היא המנדינקה (Mandinka) המונה כ-42 אחוז מן האוכלוסייה.
עוד כארבעה אחוזים משתייכים לקבוצות נוספות.
הדת הרווחת היא אסלאם, שמאמיניה מונים 90% מהאוכלוסייה.
נוצרים מכנסיות שונות מהווים 9% ועוד כאחוז מאמינים בדתות אנימיסטיות.
במדינה שוררת סובלנות דתית, וחגי שתי הדתות הגדולות מצוינים באופן רשמי.
אנגלית, השפה הרשמית במדינה, מדוברת בקרב רוב התושבים באזור החוף, ובכל כפר נמצא מי שדובר בה.
כמדינה הבנויה כפסיפס אתני, שמתבטא גם בריבוי לשוני (הזיהוי האתני מוגדר במידה רבה על ידי השפה), רבים מתושבי גמביה הם רב-לשוניים.
שפת המנדינקה המדוברת בפי 454,000 תושבים היא השפה השכיחה ביותר.
כ-165,000 דוברים בשפת ווּלוּף, בעיקר באזורי החוף ובאזור בנג'ול, והיא משמשת לצורכי מסחר.
בתקופת קיומה של סנגמביה, שימשה וולוף בדיוני הפרלמנט.
מספר דוברי פולה (פולאני) מוערך ב-263,000, ועוד קרוב ל-20 שפות משמשות קבוצות קטנות ברחבי המדינה.
הערבית, שחדרה לגמביה עם הגעת האסלאם מצפון-אפריקה, משמשת לצורכי דת וחינוך.
שיעור יודעי קרוא וכתוב מוערך ב-35%.
גמאל (ג'ימי) מובארכ הוא בנם הצעיר של נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ ואשתו סוזן מובארכ.
גמאל הוא בנם הצעיר של חוסני וסוזאן מובארכ.
הוא נקרא על שם נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר.
מובארכ סיים תואר שני בעסקים באוניברסיטה האמריקאית בקהיר ושימש כראש הענף המצרי של בנק אמריקה.
על פי פרסומים לא-מצריים, חוסני מובארכ ייעד את גמאל לרשת אותו בתפקיד נשיא מצרים.
במסגרת זו מונה גמאל ב-2002 לכהן כראש הוועדה הפוליטית של המפלגה השלטת במצרים, ונחשב לאדם השלישי בכוחו במפלגה.
לשם חיזוק נוסף במעמדו, הועברו במרץ 2007 שלושים וארבעה תיקונים בחוקה המצרית אשר יאפשרו את העברת השלטון מהאב לבנו במדינה שבאופן רשמי היא רפובליקה.
צורת שלטון זו כונתה גומלוכיה וזכתה למחאות עם הקמת תנועת כפאייה.
היו שטענו כי ארצות הברית תמכה בצעדים אלו כי הייתה מעוניינת לראות את מובראכ הבן מחליף בנשיאות את אביו, כיוון שהיה אלטרנטיבה מתונה יחסית לתנועות האופוזיציה המוסלמיות במצרים.
בפברואר 2011, לאחר הימשכות המחאה במצרים, אמר סגן נשיא מצרים עומר סולימאן כי גמאל מובארכ לא יתמודד על הנשיאות.
באפריל 2011, האשים אותו משרד התובע הכללי המצרי בשחיתות והוא נעצר, יחד עם אביו ואחיו עלאא והועמד לדין על עבירות שחיתות.
ביוני 2012 הסתיים משפטו בזיכוי מחמת התיישנות, אך בתחילת 2013 הורה בית המשפט לבטל את הזיכוי ולהעמידו למשפט חוזר הוא שוחרר מהכלא בינואר 2015.
בספטמבר 2018, גמאל נעצר יחד עם אחיו עלאא והואשם בביצוע מניפולציה בבורסה.
השניים זוכו מאשמת המסחר הבלתי חוקי במניות בפברואר 2020.
ב-12 במרץ 2021 ביטל האיחוד האירופי את הסנקציות שהוטלו ב-2011 נגד תשעה אזרחים מצריים, כולל בני משפחת מובארק.
נהר גמביה הוא אחד מן הנהרות הגדולים במערב אפריקה.
הנהר זורם לאורך 1,130 ק"מ מצפון גינאה ועד בנג'ול, בירת המדינה גמביה, שם הוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי.
ממקורותיו ברמת פוטה ג'לון (Fouta Djallon) בצפון גינאה, זורם נהר הגמביה בכיוון צפון-מערב לסנגל, שם הוא עובר בפארק הלאומי הענק "ניוקולו קובה".
משם פונה הנהר בכיוון הכללי מערב, עם פיתולים גדולים, נכנס לתחומי המדינה גמביה, שכמעט כל שטחה מצוי סמוך לגדותיו, וזורם בה עד לאוקיינוס.
במאה הקילומטרים האחרונים מתרחב הנהר בהדרגה עד לרוחב של עשרה ק"מ בשפך.
בשל פני השטח הנמוכים באזור גמביה, מי-ים מלוחים מתערבבים במי הנהר ב-70 הק"מ האחרונים שלו בעונה הגשומה וב-250 הק"מ האחרונים בעונה היבשה.
גמאל אל-בנא היה סופר ועיתונאי מצרי.
הוא כתב יותר מ-100 ספרים (את הראשון, "שלושה מכשולים בדרך לפאר: העוני, הבורות, והחולי", הוציא בשנת 1945) בנושא דת ופוליטיקה.
אחיו הבכור, חסן אל-בנא, ייסד את תנועת "האחים המוסלמים" ואחיו האחרים, כמו גם אביו, היו אף הם אינטלקטואלים אסלאמיים.
שלא כמו אחיו חסן, גמאל היה מלומד מאוד ליברלי.
גמאל אל-בנא היה גם דודו מדרגה שנייה של הפילוסוף והמטיף המוסלמי-שווייצרי טארק רמדאן.
נולד במחמודיה, עיירה סמוכה לדמנהור.
כבר מגיל צעיר גילה אל-בנא נטיות סוציאליסטיות, במקביל לנטיותיו האסלאמיות.
הוא הקים מפלגת פועלים בשם "מפלגת העבודה הלאומית החברתית".
אך בשנת 1946 בה פרסם את ספרו השני "הדמוקרטיה החדשה", נעצר, משום שפרסם גילוי דעת נגד הכיבוש הבריטי במצרים.
למרות שלא השתייך מבחינה ארגונית לתנועת אותה הקים אחיו חסן ("האחים המוסלמים"), נעצר בשנת 1948 במסגרת מסע המעצרים בקרב חברי הארגון.
בזמן שהותו בבית הכלא עד שנת 1950 למד אנגלית.
עם שחרורו, לאחר תקופה בה עבד במפעל בדים, הצטרף אל-בנא לאיגוד המקצועי של פועלי הטקסטיל בקהיר.
בתקופה זו, תרגם אל-בנא סדרה של מסמכים, ספרים, והסכמים של ארגון העבודה הבינלאומי.
כמו כן שימש כמומחה בארגון העבודה הערבי וכמרצה באוניברסיטת הפועלים המצרית.
בשנת 1981 ייסד את "ההתאחדות האסלאמית הבינלאומית לעבודה" וגיבש את מחשבתו, המאחדת את חופש ההתאגדות המקצועית עם האסלאם.
גמאל אל-בנא פרסם ספרים רבים בנושאים פוליטיים ואסלאמיים, והוא היה בעל טור בשבועון המצרי הפלורליסטי, "אל קאהרה", היוצא לאור על ידי משרד התרבות המצרי.
בנוגע לשילוב האסלאם והמודרניזציה, סבר אל-בנא שיש להתאים את אורח החיים האסלאמי לעידן המודרני, זאת באמצעות קריאה שכלתנית של הקוראן וחידוש האג'תהאד (הפעלת שיקול דעת עצמאי בענייני הלכה).
הוא גרס כי יש צורך ביישום ההתאמה המודרנית של החוק הדתי ללא מגבלות בנושאים הרגישים בחיים האסלאמיים דוגמת הענישה האסלאמית, מעמד הנשים, ההסתמכות על פסקי הלכה בחיי היום-יום והיחסים עם בני דתות אחרות.
בקבוצה זו ניתן למצוא את הפמיניסטית המצרייה, ד"ר נוואל א-סעדאווי והאינטלקטואל ד"ר חסן חנפי.
אל-בנא השתייך גם לאסכולה של משכילים מוסלמים האומרים כי יש להבחין בין שני סוגים של אסלאם: "האסלאם הטהור" של הקוראן והנביא מוחמד מחד גיסא, ולעומתו "האסלאם המשובש" של חכמי ההלכה מאידך גיסא.
לשיטת אל-בנא וחבריו המצדדים בקוראן, אך לא מכירים במרבית הסונה כמקור לפסיקת הלכה, הקוראן הוא המקור היחיד האותנטי ובר התוקף ואילו מדע ההלכה האסלאמי, שהתפתח במאות הראשונות לאסלאם, אינו מתאים לתקופה המודרנית.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001 בארצות הברית, הצטרף אל-בנא לגילוי דעת של לאומניים מצריים ואישים אסלאמיים בו האשים את מדיניותה של ארצות הברית באחריות לפיגועים.
למרות דבריו, באופן מפתיע, תמך במלחמה האמריקאית בעיראק ב-2003 – עמדה שהפתיעה רבים.
גמביה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
לאורך השנים היו הישגיהם של הספורטאים הגמבים שהשתתפו במשחקים נמוכים למדי, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל סוואיבו סאנח לחצי הגמר בריצת 100 מטר, וסיים במקום ה-20 הכללי.
הר גַמָאלַמָה (באינדונזית: Gunung Gamalama קרוי גם "פסגת טרנאטה") הוא הר געש שכבתי פעיל באי טרנאטה, השוכן במחוז מאלוקו צפון באיי מאלוקו שבאינדונזיה.
גמאלמה הוא הר געש שכבתי, אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר מבין 129 הרי הגעש הפעילים של אינדונזיה.
ההר משתרע על כל האי טרנאטה (למעשה האי הוא החלק הבולט מעל לפני הים של ההר), צורתו חרוטית, וגובהו 1,715 מטרים.
על מדרונות ההר נטועים מטעים של עצי ציפורן.
פסגת ההר מורכבת משלושה חרוטים געשיים, כשהצפוני בהם הוא הצעיר ביותר מבחינה גאולוגית.
רצועת בקעים המקבילה לאי הלמהרה (השוכן 23 קילומטרים מזרחית לטרנאטה), יוצרת שבר לאורך הר הגעש ולאורכה מצויים מספר מארים וצינורות הזנה.
בין המארים: אגם לגונה (Laguna) שבדרום מערב האי, וצמד אגמים במרחק של 200 מטרים ביניהם המכונים אגם טולירה (Tolire).
שני אגמי טולירה נמצאים על צלע ההר בצפון מערב האי, כ-10 קילומטרים מבירת האי, ומקורם במארים שנוצרו בהתפרצות שאירעה בלילה שבין 5 ל-6 בספטמבר 1775. האגם הגדול בהם (Tolire Jaha) קוטרו 700 מטרים, שטחו 50 דונם, עומקו עד 50 מטרים והוא מוקף בצוקים תלולים.
הקטן יותר (Tolire Kecil) צמוד לקו החוף.
המקומיים מספרים כי האגמים נוצרו כשאלוהים זעם על אב שעיבר את בתו, והפך את האב לאגם הגדול ואת הבת לאגם הקטן.
הם גם מאמינים כי במימי האגם מסתתרים מאות תנינים לבנים גדולים, ולכן אוסרים על רחצה או דיג באגם.
בצפון האי קיים אתר שהוא שריד להתפרצות ההר.
האתר, הקרוי באטוּ אַנְגוּס (Batu Angus – "הסלע השרוף"), הוא שפך לבה נרחב שזרם מפסגת ההר על המדרון הצפוני עד הים במהלך ההתפרצות של מרץ 1737. שפך לבה זה אחראי לצורתו המיוחדת של הקצה הצפוני של האי.
הטיפוס על ההר הוא אחת האטרקציות המוצעות לתיירים באי, אם כי כבר קרה שתיירים קיפחו את חייהם במסלול זה.
האי טרנאטה היה מרכז אזורי עיקרי להפצת תבלינים כדוגמת ציפורן ואגוז מוסקט ולכן פעלו בו סוחרים פורטוגזיים (במאה ה-16) והולנדים (החל מהמאה ה-17), עקב כך קיים תיעוד מפורט של ההתפרצויות של ההר החל מהמאה ה-16.
ההתפרצויות התחוללו בדרך כלל מהלועות שבפסגת ההר, אם כי היו גם כמה מקרים של התפרצויות שמקורן במדרונות ההר, למשל בשנים 1763, 1775 ו-1963-1962.
ההר התפרץ פעמים רבות, כשההתפרצויות הגדולות ביותר הן:
במרץ 1737 נוצר שפך לבה האחראי לצורתו המיוחדת של הקצה הצפוני של האי, אתר המכונה באטוּ אַנְגוּס.
ההתפרצות ההרסנית ביותר אירעה ב-1763.
התפרצות גדולה התחוללה בין 20 באוגוסט ל-5 בנובמבר 1775. בלילה שבין 5 ל-6 בספטמבר גרמה ההתפרצות ליצירת המארים – המהווים את אגם טולירה, ולמותם של 141 איש.
בין פברואר לספטמבר 1840 התחוללו התפרצויות שגרמו גם למפולות בוץ.
מרבית הבתים על האי נהרסו.
בין הרביעי ל-23 בספטמבר 1980 התחוללה התפרצות שבעטייה פונו מהאי 40,000 בני אדם.
בהתפרצות נפלטו פצצות געשיות (מהסוג המכונה קרום-לחם) – כשהגדולה בה, שקוטרה 6 מטרים, הושלכה למרחק של כקילומטר מהלוע.
ביולי 2015 התחוללה התפרצות שגרמה לסגירת שדה התעופה של טרנאטה.
בלילה בין ה-3 ל-4 באוגוסט 2016 נוצר עמוד התפרצות בגובה 2.7 קילומטרים שלא גרם לנזקים.
גמבו הוא מרק או נזיד, שמקורו במטבח הקריאולי או במטבח הקייג'ון של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית.
המרק מכיל ציר דגים, בשר צדפות או סרטנים, וכן ירקות – סלרי, פלפלים ובצל.
המרק מכיל חומר מסמיך – לרוב במיה או רו – תערובת של קמח ושומן.
לעיתים מוסיפים למרק גם נקניק.
למרק שתי גרסאות שונות – בעוד שגרסה קריאולית נפוצה של הנזיד מכילה גם עגבניות, הגרסה הקאז'ונית אינה מכילה עגבניות, והיא כהה יותר וסמיכה יותר.
הנזיד מתבשל זמן רב (למעלה משלוש שעות על סף רתיחה) ומוגש עם אורז.
מקורו של המאכל במאה ה-18 בלואיזיאנה והוא מכיל מרכיבים האופייניים לאזור, ומשלב מסורות צרפתיות, ספרדיות ואפריקאיות.
ייתכן שמדובר בשילוב בין נזיד דגים אפריקאים מסורתי לבין הבויאבז מהמטבח הצרפתי.
המרק מתואר לראשונה בשנת 1802 ומופיע בספרי בישול רבים שפורסמו במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הפך המרק לפופולרי בכל רחבי ארצות הברית, ואף הופיע בתפריט סנאט ארצות הברית.
הצלחתו של השף והידוען פול פרודהום, אשר פרסם מתכונים של המאכל, הביאה אף היא להתפשטות הפופולריות של המאכל.
בתקופת התענית, בה נוצרים קתוליים נמנעים מאכילת בשר, הוגשו גרסאות של המרק אשר כונו "גמבו ז'הרב" (gumbo z'herbes – "גמבו עם עשבי תיבול").
מרק זה הכיל כמות גבוהה יותר של ירקות עלים כגון לפת, עלי חרדל ותרד.
ירקות עלים אלה בושלו למחית וסוננו על מנת להפיק נוזל ירוק אשר שימש כבסיס למרק.
ישנן מספר סברות בדבר מקור שם המרק.
יש מלומדים הסבורים כי מדובר במילה בשפת הבאנטו אשר דוברה על ידי עבדים ממערב אפריקה שהובאו ללואיזיאנה, ואשר קראו למרק "קי נגבומבו" על שם המרכיב העיקרי של המרק – הבמיה בשפתם.
גמביה השתתפה לראשונה ב בלונדון (2012) כששלחה למשחקים משלחת של שני ספורטאים, גבר ואישה.
במשחקי החורף לא נטלה גמביה חלק מעולם.
הספורטאים אותם שלחה גמביה למשחקים בשנת 2012, התחרו שניהם במרוץ ל-100 מטר והמרוץ ל-800 מטר (שניהם בקטגוריה T54) אך לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
γ (גמא) בקסיופאה הוא כוכב הנמצא במרחק של 550 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קסיופאה עם בהירות נראית שמשתנה בין דרגה 3.0 לדרגה 1.6. זהו אב טיפוס לסוג של כוכבים משתנים הנקראים על שמו משתני γ בקסיופאה.
הכוכב נמצא במרכז האסטריזם בצורת W שמזוהה עם הקבוצה.
למרות מיקומו הבולט בקבוצה עתיקה שמוכרת מימי קדם, הכוכב לא קיבל שם משלו והוא בין הכוכבים הבהירים ביותר שאין להם שם.
γ בקסיופאה מסווג כתת-ענק כחול מטיפוס B0.5IVe, כלומר קרינתו מכילה ספקטרום פליטה נוסף על הקרינה הרגילה.
בנוסף לכך, נפלטת ממנו קרינת X שמקורה אינו ידוע.
לכוכב מסה המוערכת בכ-17 מסות שמש, רדיוסו כ-10 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-30,000 קלווין אך ככל הנראה היא אינה אחידה והכוכב חם יותר בקטביו מאשר באזור קו המשווה שלו.
עוצמת ההארה של γ בקסיופאה היא פי 65,000 מאשר עוצמת ההארה של השמש אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול ובאור נראה הוא מאיר פי 5,000 מהשמש.
הכוכב מסתובב על צירו במהירות גבוהה מאוד של כ-430 קילומטר בשנייה והוא משלים סיבוב אחד בפחות מ-30 שעות.
כתוצאה מכך צורתו פחוסה, מה שגורם להבדלי טמפרטורה בין הקטבים ובין קו המשווה.
הסיבוב המהיר גורם גם לזריקה של חומר מאזור קו המשווה ובשל כך נוצרה דיסקת חומר המקיפה את הכוכב.
החומר בדיסקה מיונן מהקרינה העל-סגולה ויוצר את קווי הפליטה של מימן המאפיינים את הספקטרום של הכוכב.
בהירות הכוכב משתנה בצורה לא צפויה והגיעה בשיאה לדרגה 1.6, אך נחלשה לאחר מכן לדרגה 3 ומאז שוב עלתה בהדרגה.
כיום יש לכוכב דרגת בהירות 2.15, כלומר למעשה זהו כיום הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
העובדה שהכוכב לא קיבל שם בימי קדם למרות בהירותו, מרמזת שייתכן שהיה אז עמום בהרבה לעומת בהירותו הנוכחית.
השינויים הפתאומיים בבהירות נובעים ככל הנראה מאירועי זריקת חומר מקו המשווה של הכוכב אל הדיסקה המקיפה אותו והתנגשות החומר הנזרק עם החומר המקיף גורמת להתחממות הדיסקה ולעלייה בבהירות.
בגלל הקושי להבדיל בין הקרינה הנפלטת מהכוכב עצמו ובין הקרינה הנפלטת מהדיסקה נתוני המסה, הרדיוס והטמפרטורה של הכוכב אינם ודאיים.
עם זאת נראה שמסתו גדולה מספיק על מנת שיסיים את חייו כסופרנובה.
ל-γ בקסיופאה יש בן זוג ספקטרוסקופי, כלומר שלא ניתן לצפייה ישירה וקיומו הוסק ממדידות ספקטרוסקופיות של אור הכוכב.
לבן הזוג מסה לא ידועה, אך היא קטנה בהרבה ממסתו של הכוכב הראשי והם מקיפים זה את זה בזמן הקפה של מעט יותר מ-200 ימים במרחק של פחות משתי יחידות אסטרונומיות.
במרחק של כ-2 שניות קשת נמצא כוכב נוסף המסומן כ-γ בקסיופאה B שלו דרגת בהירות 11 והוא ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F6. הוא מקיף את הזוג γ בקסיופאה A במרחק של כ-370 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים.
במרחק של כ-54 שניות קשת נמצא כוכב נוסף עם דרגת בהירות 13, המסומן כ-γ בקסיופאה C, אך הוא ככל הנראה לא קשור למערכת γ בקסיופאה ורק במקרה נמצא על אותו קו ראייה.
γ בפרסאוס הוא הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים פרסאוס עם בהירות נראית מדרגה 2.93. למעשה מדובר בכוכב כפול משתנה לוקה במרחק של כ-243 שנות אור ממערכת השמש עם זמן מחזור ארוך של קרוב ל-15 שנים.
γ בפרסאוס מורכב מזוג כוכבים המקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד כך שהמרחק ביניהם נע בין 2.3 יחידות אסטרונומיות ובין 19 יחידות אסטרונומיות (דומה למרחקו של אורנוס מהשמש) בזמן הקפה של 14 שנים ו-214 ימים.
מישור ההקפה משיק לקו הראייה אל הזוג ממערכת השמש ולכן בכל פעם שהכוכב הגדול מבין השניים עובר על פני השני הוא מסתיר אותו לחלוטין והבהירות הכוללת של הזוג יורדת ב-0.3 דרגות בהירות.
הליקוי המשני כמעט שלא מורגש כיוון שהכוכב השני קטן בהרבה מהכוכב הראשי ורק עובר על פניו בלי להסתירו.
קרבתם הרבה זה אל זה לא מאפשרת לצפות בהם בנפרד והיותו של γ בפרסאוס כוכב כפול התגלתה לאחר שנמצאו שינויים מחזוריים במהירות הרדיאלית שלו.
הליקוי הראשי שמסתיר את אחד בן הזוג הקטן מאפשר למדוד במדויק את הספקטרום של בן הזוג הגדול ובאמצעותו להעריך מתוך הספקטרום המשותף גם את תכונותיו של בן הזוג הקטן.
γ בפרסאוס A הוא המסיבי והבהיר מבין שני בני הזוג.
זהו ענק צהוב מסוג ספקטרלי G8 III, מסתו כ-2.7 מסות שמש ורדיוסו כ-23 רדיוסי שמש.
טמפרטורת פניו היא כ-4,900 קלווין והוא קורן בעוצמה של פי 265 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 290 ממנה בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום, זאת מכיוון שטמפרטורת פניו נמוכה בקרוב ל-1,000 קלווין מזו של השמש.
בליבתו של הכוכב כבר אזל המימן והוא עבר להתיך הליום לפחמן תוך כדי התקררות והתנפחות, בדרך להפוך לענק אדום.
כשיאזל גם ההליום הוא צפוי להפוך לננס לבן.
γ בפרסאוס B הוא הקטן והעמום יותר מבין השניים, אך הוא חם בהרבה מבן הזוג.
זהו תת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A2 IV (לפעמים מסווג ככוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A3 V), מסתו כ-1.65 מסות שמש ורדיוסו כ-3.2 רדיוסי שמש.
טמפרטורת פניו כ-9,250 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 85 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 100 ממנה בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול.
הכוכב נמצא בשלבי סיום של שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והוא צפוי גם כן להתחיל בתהליך התקררות והתנפחות.
גמביה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער מגמביה לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
ההשתתפות של ספורטאי הנוער מגמביה היא סמלית.
המשלחת הראשונה של גמביה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה.
בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית.
גמבוזיה (שם מדעי: Gambusia) הוא סוג דגי גרם ממשפחת הגמבוזיים שבסדרת הגמבוזאים החיים במימי אמריקה הצפונית, אך הובאו למדינות שונות בעולם.
דגי הגמבוזיה הם דגים קטנים שרובם אינם עולים על 10 סנטימטר, והם בעלי פנים מוארכים הפונים מעלה והפיות נמצאות בקציהם.
הם בעלי צבעים אפורים עד כסופים והסנפירים כסופים וקטנים.
הם ידועים בעיקר עקב מנהגם לטרוף זחלי יתושים, דבר שהפך אותם למינים חשובים למגוון ביצות ומאגרי מים ברחבי העולם, והם הובאו כמינים פולשים להילחם ביתושים ברחבי מדינות שונות לרבות בישראל, מהכנרת ועד לנחלים קטנים זורמים.
המין הנפוץ ביותר שהופץ הוא גמבוזיה מצויה שמוצאה בדרום ארצות הברית וצפון מקסיקו.
כמו מרבית הגמבוזיים הם משריצים צאצאים חיים.
הפניקס גמא (גמא ניהול וסליקה) היא חברה המעניקה שירותים פיננסים, אשראי ומימון לחברות ועסקים.
הפניקס גמא היא חברת אשראי, ניכיון וסליקה (מאגד) מובילה וותיקה למגזר העסקי בישראל, המשרתת עשרות אלפי חברות ובתי עסק עם מחזור עסקאות בהיקף שנתי של כ-40 מיליארד ש"ח (לשנת 2024).
הפניקס גמא היא חברה פרטית בשליטה מלאה של קבוצת הפניקס ואיגרות החוב שלה נסחרות בבורסה בתל אביב.
החברה משמשת כזרוע האשראי והמימון של קבוצת הביטוח והפיננסים הפניקס.
בשנת 2023 כחלק ממיתוג החברה מחדש, גמא ניהול וסליקה שינתה את שמה ל"הפניקס גמא".
החברה הוקמה בשנת 1998, על ידי קבוצת משקיעים בראשות היו"ר לשעבר אליהו אונגר והמנכ"ל אריאל גנוט, כאשר עיסוקה המרכזי היה ניכיון שוברי כרטיסי אשראי, התאמות כרטיסי אשראי והלוואות לחברות ובתי עסק.
החברה הביאה למהפכה בתחום נכיון שוברי האשראי בישראל הן מבחינת הגדלת היקף הפעילות והן מבחינת הוזלת מרווח הריבית לרשתות שיווק ארציות, חברות ובתי העסק בשוק בעשרות אחוזים.
בשנת 2003 ביקשה לאומי קארד לרכוש את החברה, אך לא קיבלה את אישור רשות התחרות, ובשנת 2006 רכשה 20% ממניות גמא.
בשנת 2008 רכשה הפניקס 49% מהון המניות של גמא (20% מהון מניות גמא אשר הוחזקו על ידי לאומי קארד ו-29% נוספים).
בעקבות חקיקת החוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל החלה החברה בשנת 2017, להציע גם שירותי סליקת כרטיסי אשראי לבתי עסק כמאגד.
מבחינת רטרוספקטיבה שבוצעה על ידי רשות התחרות ופורסמה בחודש ינואר 2020 עולה כי כניסת גמא כמאגד סליקה לשוק הסליקה הביאה להגברת התחרות בשוק הסליקה, להורדת עמלות הסליקה לבתי עסק ולהפחתה של עשרות אחוזים במרווח סולק ממוצע.
בשנת 2021 הפכה גמא לחברה ציבורית אשר מניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, כאשר קבוצת הפניקס הפכה לבעלת שליטה בחברה ומחזיקה כ-60% ממניותיה.
גמא הובילה את מהפכת הערבויות במשק הישראלי החל משנת 2021, והייתה לגוף הראשון המשמעותי אשר קיבל רישיון להנפקת ערבויות חלף ערביות בנקאיות והנפיקה מאז ערבויות בהיקף של מאות מיליוני שקלים.
ביולי 2023 הפניקס הגדילה את אחזקותיה בחברה ועלתה לאחזקה של 74.5% ממניות החברה.
באוגוסט 2023 הגישה הפניקס הצעת רכש לרכישת מלוא מניות גמא, ההצעה נענתה בחיוב וקבוצת הפניקס הפכה לבעלת שליטה מלאה בגמא (100%) לפי שווי של כמיליארד ש"ח.
בשנת 2024 החברה החלה לפעול בתחום מימון ליווי בניה למגורים באמצעות חברת הבת "הפניקס ליווי בניה" שהועברה לחברה מקבוצת הפניקס.
בשנת 2025 החברה החלה לפעול בתחום מימון האשראי ללקוחות פרטיים באמצעות חברת הבת "הפניקס אשראי צרכני" שמעניקה הלוואות לפרטיים באמצעות פלטפורמה דיגיטלית מתקדמת.
הפניקס גמא מעניקה שירות לכ-17,000 חברות, רשתות שיווק ובתי עסק במגזרי התעשייה, המסחר והשירותים, נדל"ן וגופים מוסדיים.
לחברה דירוג אשראי גבוה של Aa2 בדירוג מדרוג ו-AA בדירוג מעלות.
היקף פעילות החברה בשנת 2024 עמד על כ-40 מיליארד שקל.
עד שנת 2024 החברה נוהלה על ידי המנכ"ל אריאל גנוט, ובראשה עומד יו"ר הדירקטוריון ארז יוסף.
בחודש אפריל 2024 פרש גנוט מתפקידו, לאחר ששימש כמנכ"ל החברה, כ-25 שנה, החל מיום הקמתה ואת מקומו כמנכ"ל תפס בנצי אדירי, לשעבר ראש החטיבה העסקית בבנק הבינלאומי.
הפניקס גמא עוסקת בסליקת כרטיסי אשראי, ניכיון שוברי כרטיסי אשראי, מימון יבוא, מימון ציוד, הלוואות ואשראי לחברת לעסקים לצורכי הון חוזר, צמיחה והתפתחות, הלוואות בערבות מדינה, פקטורינג, ניכיון שיקים, ערבויות פיננסיות לעסקים כנגד ההשכרת נכסים והתחייבויות לספקים.
גמא מעניקה גם הלוואות ואשראי כנגד מקרקעין ונדל"ן, ליזמים אנשי עסקים, בעלי עסקים וחברות.
בנוסף, מעניקה חברת בת של גמא, קונטרול התאמות אשראי, שירותי התאמות כרטיסי אשראי לעסקים.
בנוסף להפניקס גמא יש חברת בת נוספת, החל משנת 2024, הפניקס ליווי בניה וערבויות, אשר מעניקה אשראי למימון פרויקטים לבניה בשיטת הליווי הסגור, בהיקפים של מיליארדי שקלים בשנה.
כמו כן, החל משנת 2025 החברה גם מחזיקה בבעלות מלאה בחברת הפניקס אשראי צרכני אשר מעניקה הלוואות ללקוחות פרטיים.
מושבת גמביה והפרוטקטורט הייתה הממשל הקולוניאלי הבריטי של גמביה בין השנים 1821–1965, חלק מהאימפריה הבריטית בעידן האימפריאליזם החדש.
המושבה הייתה באזור סביב באת'רסט (כיום בנג'ול), והפרוטקטורט היה השטח הפנימי שנמצא סביב נהר גמביה, שהוכרז בשנת 1894.
יסוד המושבה היה פורט ג'יימס ובאת'רסט, שם הוקמה נוכחות בריטית ב-1815 וב-1816, בהתאמה.
במשך תקופות שונות בקיומה היא הייתה כפופה למושבת סיירה לאון, אולם בשנת 1888 היא הפכה למושבה בפני עצמה עם מושל שמונה לצמיתות.
גבולות השטח היוו סוגיה של מחלוקת בין הרשויות הבריטיות והצרפתיות בשל הקרבה לסנגל הצרפתית.
בנוסף, פעמים רבות ניסתה ממשלת בריטניה להחליף אותה עם צרפת בשטחים אחרים, כגון על נהר ניז'ר העליון.
צרפת ובריטניה הסכימו בשנת 1889 באופן עקרוני לקבוע את הגבול בשישה קילומטרים צפונית ודרומית לנהר ומזרחה לירבוטנדה, הנקודה הרחוקה ביותר לניווט בנהר גמביה.
היה צריך לשלוח לאחר מכן משלחת ועדת גבולות משותפת אנגלו-צרפתית למיפוי הגבול בפועל.
עם זאת, עם הגעתה למקום בשנת 1891, נתקלה ועדת הגבול בהתנגדות של מנהיגים מקומיים שאת שטחיהם הם באו לחלק.
ועדת הגבולות בכל זאת יכלה להסתמך על הכוח הימי הבריטי; ספינות בריטיות הפגיזו את העיירה קנסלה כדי לאלץ את הגמבים לסגת.
בשנת 1965 הפכה גמביה למדינה עצמאית במסגרת חבר העמים, עם דודה ג'ווארה כראש ממשלה.
כלכלת גמביה, כמו מדינות אפריקאיות אחרות באותה תקופה, הייתה מכוונת מאוד לחקלאות.
ההסתמכות על אגוז האדמה נעשתה כל כך חזקה שהיא היוותה כמעט את כל היצוא והפכה את הכלכלה לפגיעה.
אגוזי אדמה היו המצרך היחיד שחייבו מכסי יצוא; מכסי יצוא אלה הביאו להברחה בלתי חוקית של המוצר לסנגל הצרפתית.
נעשו ניסיונות להגדיל את ייצור הסחורות האחרות לייצוא: תוכנית העופות הגמביאנית שתכננה החברה לפיתוח המושבות כוונה לייצר עשרים מיליון ביצים ומיליון קילו עופות שחוטים בשנה.
התנאים בגמביה התגלו כבלתי טובים וטיפוס הבטן חיסל הרבה ממלאי העוף, והביא ביקורת על התאגיד.
נהר גמביה היה המסלול העיקרי של ניווט ותחבורה היבשתית, עם נמל בבאת'רסט.
רשת הדרכים התרכזה בעיקר סביב באת'רסט, כאשר השטחים הנותרים קשורים בעיקר בדרכי עפר.
שדה התעופה היחיד היה ביונדום, שנבנה במלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה הוא שימש לטיסות נוסעים.
הן בריטיש דרום אמריקה איירווייז והן תאגיד התעופה הבריטית מעבר לים סיפקו שירותים, והראשון העביר את שירותיו לדקר, שהיה בעל מסלול בטון (בניגוד לחיפוי פלדה מנוקב).
שדה התעופה נבנה מחדש בשנת 1963 והבניין נמצא בשימוש עד היום.
לקראת עצמאות נעשו מאמצים ליצור ממשל עצמי פנימי.
החוקה מ-1960 יצרה בית נבחרים שנבחר בחלקו, עם 19 חברים נבחרים ו-8 שנבחרו על ידי ראשי השבטים.
חוקה זו הוכיחה כי היא לקויה בבחירות 1960 כאשר שתי המפלגות הגדולות קיבלו 8 מושבים כל אחת.
בתמיכתם של ראשי השבטחם שלא נבחרו מונה פיירה סאר נג'י מהמפלגה המאוחדת לשר הראשי.
דודה ג'ווארה מהמפלגה הפרוגרסיבית העממית התפטר מתפקיד שר החינוך, מה שגרם לוועידה חוקתית שערך שר החוץ למושבות.
הוועידה החוקתית סללה את הדרך לחוקה חדשה שהעניקה מידה רבה יותר של שלטון עצמי ובית נבחרים עם יותר נבחרים.
הבחירות נערכו בשנת 1962, כאשר המפלגה הפרוגרסיבית של ג'ווארה הבטיחה את רוב המושבים הנבחרים.
על פי ההסדרים החוקתיים החדשים, מונה ג'ווארה לראש הממשלה: תפקיד אותו מילא עד לביטולו בשנת 1970.
בעקבות הסכמים בין ממשלות בריטניה וגמביה ביולי 1964, גמביה הפכה עצמאית ב-18 בפברואר 1965.
גמביה בין 1965 ל-1970, הייתה מדינה ריבונית עצמאית שחלקה את ראש המדינה שלה עם בריטניה ומדינות אחרות בראשות המלכה אליזבת השנייה.
היא קדמה לרפובליקה המודרנית של גמביה.
גמביה קיבלה עצמאות מבריטניה בשנת 1965 במסגרת חוק העצמאות של גמביה 1964, שאיחד את מושבת גמביה והפרוטקטורט למדינה ריבונית עצמאית.
המלכה הבריטית, אליזבת השנייה, נותרה ראש מדינת גמביה, שחלקה את ריבונה עם ממלכות חבר העמים האחרות.
תפקידיה החוקתיים של המלכה הוקצו בעיקר למושל הכללי של גמביה.
מושלים כלליים שכיהנו בתפקידם בגמביה היו:
לאחר שני משאלי עם בנושא, בוטלה המלוכה ב-24 באפריל 1970, אז הפכה גמביה לרפובליקה בחבר העמים הבריטי.
משאל העם הראשון בשנת 1965, עם 65.85% בעד ו-34.15% נגד, לא הצליח להגיע לרוב של שני שלישים הדרושים להעברה.
גמביה אימצה חוקה חדשה בשנת 1970 אשר ביטלה את המלוכה.
דאודה ג'ווארה, ראש הממשלה משנת 1965, הפך לנשיא הראשון של גמביה.
המלכה אליזבת השנייה לא ביקרה בגמביה בין 1965 ל-1970. היא ביקרה בה בשנת 1961 (3–5 בדצמבר).
גמבה אוסקה (ביפנית: ガンバ大阪; באנגלית: Ganba Ōsaka) הוא קבוצת כדורגל יפנית מהעיר סויטה שבמחוז אוסקה.
הקבוצה משחקת בליגת העל היפנית, ואצטדיונה הביתי הוא סויטה סיטי.
גמבה אוסקה הוא מהמועדונים היפניים ההישגיים ביותר, לאחר שזכה במספר תארים מקומיים מהשורה הראשונה, כמו גם בליגת האלופות האסיאתית בשנת 2008.
הקבוצה נוסדה בשנת 1980 בשם Matsushita Electric SC על ידי החברה הידועה כיום בשם פנסוניק.
בשנת 2005, המועדון זכה באליפות הראשונה שלו.
בליגת האלופות האסיתית בשנת 2006, גמבה אוסקה ניצחה את קבוצת דה נאנג הווייטנאמית בניצחון שיא של 15–0. בגמר הטורניר של שנת 2008 גברה הקבוצה על אדלייד יונייטד האוסטרלית והפכה לקבוצה היפנית החמישית שזוכה בטורניר.
בעקבות כך העפילה הקבוצה גם לגביע העולם למועדונים אך הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד, וסיימה במקום השלישי לאחר ניצחון 0–1 על פצ'וקה המקסיקנית.
בדצמבר 2012, גמבה ירדה לליגת המשנה, והצליחה לשוב עונה אחת מאוחר יותר בה זכתה באליפות והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה באליפות עונה אחת בלבד אחרי עלייה מליגת המשנה.
בשנת 2014 זכתה גמבה באליפות רצופה נוספת, והפך למועדון השני בעידן המקצועי שמשיג הישג זה.
באותה העונה זכתה הקבוצה בטרבל מקומי והפכה למועדון השני גם כן לעשות זאת.
ראו רשימת כדורגלני גמבה אוסקה בעלי ערך בוויקיפדיה
גמבואה (בספרדית: Gamboa) היא עיירה ב בפנמה.
העיירה קרובה לתעלת פנמה והיא נבנתה באזור תעלת פנמה, כדי לאכלס את העובדים בתעלה.
כיום משמש המקום כמרכז תיירות אקולוגית.
גמבואה שוכנת כ-34 קילומטרים צפונית מערבית לפנמה סיטי, לצד עיקול חד של נהר צ'אגרס לכיוון .
דרומית לגמבואה תעלת פנמה נפגשת עם קו פרשת המים של אמריקה וכך על אף שגמבואה קרובה יותר לצד האוקיינוס השקט היא "שייכת" לצד האוקיינוס האטלנטי.
בעבר, התחבורה לגמבואה הייתה באמצעות גשר ברזל ועץ חד נתיבי שחצה את הצ'אגרס.
באוקטובר 2018 הושלם גשר דו-מסלולי חדש בסמוך לגשר המקורי.
השם גמבואה הוא שמו של עץ ממשפחת החבושים.
גמבואה נבנתה ליד כפר שאינו קיים, בשם: סנטה קרוז.
שלושה קילומטרים משם הייתה עיירה בשם Las Cruces, שבה, במאה ה-19 היו יורדים מדוברות נוסעים ומטענים ומשם צועדים עם פרדות.
מסילת הרכבת של תעלת פנמה הושלמה בשנת 1855 אך לא עצרה במקום ובעלוני הרכבת לא צוינה אף עיירה במיקומה הנוכחי של גמבואה.
גמבואה של ימינו נבנתה בשנת 1911, במהלך בניית התעלה.
היא אוכלסה על ידי כ-700 עובדים, בני משפחה ונותני שירותים ממוצא אפרו-אנטילאים ואחרים (לא ישבו בה לבנים).
בשנת 1914, לאחר סיום פעולות בניית התעלה, פחתה אוכלוסיית גמבואה עד ל-173 נפש והעיירה כללה תחנת משטרה, שני בתים וכמה קרונות רכבת ישנים ששימשו לשכן העובדים.
ב-1936, בתמיכתו של האמריקאי ג'ון ג' קלייבורן , מנהל מחלקת החפירה של חברת תעלת פנמה, מוקמה מחלקת החפירה בגאמבואה.
המחלקה עסקה בתחזוקת התעלה (פינוי אדמת סחף ומשקעים).
בתוך שנה עלה מספר התושבים ל-1,419, ובשנת 1942 הגיעה גאמבואה לשיא אוכלוסייתה – 3,853 תושבים.
בעיירה, כמו ברוב העיירות באזור התעלה, היה מושל, סניף דואר, בית ספר, כנסיות, תחנת רכבת, תחנת כיבוי אש ותחנת דלק.
בהמשך, עקב צמצום כוח האדם הדרוש לתחזוקת התעלה, הלך ופחת מספר התושבים ובהדרגה התיישבו בה אנשי צבא ארצות הברית ומשפחותיהם, בשל מחסור בדיור בבסיסים הצבאיים המקומיים.
האמריקאים המשיכו להתגורר בגמבואה עד לנסיגה המוחלטת של חיילי ארצות הברית מפנמה ב-1999.
העיירה גמבואה מיושבת עם מספר קטן של תושבים, רבים מהבתים אינם מאוכלסים וחלק ממבני ציבור אינם בשימוש.
במקום נמצאת הנהלת חטיבת החפירה של רשות תעלת פנמה.
הנמל של חטיבת החפירה משמש מעבורות קלות כדי להגיע אל (STRI) שנמצא באי שנמצא כ-23 קילומטרים (בקוו אווירי) מערבית לגמבואה.
גמבואה נחשבת למיקום אטרקטיבי לתיירות אקולוגית.
באזור גדלים קיימנים, קרוקודילים, איגואנות וכמה מאות מיני ציפורים.
מיקומה ב"סוף הדרך" והכביש היחיד המחבר אותו לשאר אזור התעלה, גמבואה צמודה לשטחים גדולים של יער גשם, יחסית לא מופרע.
שביל העוקב אחר צינור ישן ("Pipeline Road") נחשב לאחד סיורי הצפרות הטובים ביותר בפנמה ובכל מרכז אמריקה.
צופי ציפורים חובבים רבים מצטרפים לאורניתולוגים לספירת ציפורים שנתית, המתקיימת ליד גמבואה.
בעיירה וסביבתה הותאמו בתים לאירוח תיירים וכן נבנה מלון ברמה גבוהה Gamboa Rainforest Resort.
בסרט השחקן הראשי פירס ברוסנן שוהה באתר נופש בגמבואה ונראה אוכל במסעדה על שפת המים.
לאחר מכן נראה גשר הברזל והעץ המוביל לגמבואה, כשמאחוריו ספינה גדולה.
גמא פריד הוא במאי תיאטרון, מורה למשחק ומדבב ישראלי.
בשנת 2025 מונה לבמאי הבית של תיאטרון חיפה ולמנהל האמנותי של פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים.
בוגר מסלול בימוי תיאטרון במכללת סמינר הקיבוצים.
לפי מאגר "אישים", בילדותו השתתף ב"פסטיגל 98 – הבחירה של הילדים!" כ"ילד פסטיגל".
קאיטוש הילד המכשף (תיאטרון מדיטק, 2018) – בימוי.
דון קישוט (תיאטרון מדיטק, 2022) – בימוי.
מעבר לדלת (תיאטרון הבימה, 2023) – בימוי.
לילה עיר (תיאטרון הבימה, 2023) – שותף לבימוי ולעריכה.
לאסי (תיאטרון מדיטק, 2023) – בימוי, דרמטורגיה ופזמונים.
פינוקיו (תיאטרון הבימה, 2024) – בימוי.
מי את חושבת שאת (תיאטרון הבימה, 2025) – בימוי.
משתגעים מאהבה (תיאטרון חיפה, 2026) – בימוי.
כנער פריד דיבב לעברית את דמותו של הארי פוטר בסדרת סרטי "הארי פוטר" (הגרסאות המדובבות).
בשנת 2018 ההצגה "קאיטוש הילד המכשף" זכתה בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים בפרס הבימוי שהוענק לפריד.
ההצגה "דון קישוט" בבימויו זכתה בפרס הצגת השנה לילדים לשנת 2022.
בשנת 2023 ההצגה "לאסי" זכתה בפרס הצגת השנה לגיל הרך ובפרס עיצוב במה.
בשנת 2019 "קאיטוש הילד המכשף" זכתה גם בפרס הבימוי בטקס פרסי הבמה לילדים ולנוער (אסיטז'), לצד פרסים נוספים להפקה.
בשנת 2025 תיאטרון הבימה פרסם כי הוענק לפריד פרס קרן רבינוביץ ליוצרים ושחקנים על בימוי ההצגה "פינוקיו".
גמביט המלכה הוא סוג של פתיחת גמביט במשחק השחמט.
מטרת הלבן היא לשלוט על הערוגות המרכזיות בלוח על ידי המסעים ד4 ו-ג4.
מכאן לשחור יש שתי אפשרויות, שלכל אחת מהן הסתעפויות רבות:
גמביט המלכה הנרצה: שחור מקבל את הקורבן: 2...ד:ג4
גמביט המלכה הנדחה: שחור דוחה את הקורבן.
עליו להגן על הרגלי, האפשרויות הנפוצות ביותר הן 2...ה6 ו-2...ג6.
אפשרויות נפוצות פחות הן הגנת צ'יגורין 2...פג6, הגנת מרשל 2...פו6 הגנה אוסטרית 2...ג5 וההגנה הבלטית 2...רו5 ; אלו לא אופציות טובות לשחור אך הלבן צריך להכירן כדי להתמודד אתן.
להמשך הפתיחה ראו ערכים מורחבים.
בשחמט, גמביט המלכה הנרצה הוא אחד מסוגי גמביט המלכה.
הלבן מנסה לכבוש את מרכז הלוח על ידי החלפת הרגלי השחור מטור ד ברגלי פחות מרכזי שנמצא בטור ג' של הלבן.
בין השחקנים הבולטים שבחרו בפתיחה זו (בשני הצבעים) ניתן למנות את פרנק מרשל, חוסה ראול קפבלנקה, עקיבא רובינשטיין, יפים בוגוליובוב, דוד ברונשטיין, וסילי סמיסלוב, טיגראן פטרוסיאן, לאיוש פורטיש, ויקטור קורצ'נוי ומיכאל טל.
תחילתו של גמביט זה בפיתיון שהלבן שם לפני השחור:
במסע השני השחור יכול לסרב לקבל את הפיתיון והמשך זה נקרא גמביט המלכה הנדחה.
ההמשך בגמביט הנרצה הוא כדלהלן:
העובדה שהשחור מוותר זמנית על הערוגה המרכזית לא מפריעה לו, אך כדי לשמור על סיכויים טובים עליו להחליש את רגלי ד4 על ידי ה5 או ג5. כמו כן עליו ללמוד את המבנים הסטנדרטיים בהם הוא נשאר עם רגלי בודד בטור ד', מבנה אליו מגיעים בהרבה הסתעפויות פתיחה.
המסע השלישי של הלבן יכול היה להיות ה4 ובכך הוא לכאורה כובש את ערוגות המרכז, אך התאורטיקנים אינם ממליצים לכבוש את המרכז בשלב זה, לפני הכנה מוקדמת.
הלבן אינו מנסה כעת להכות את הרגלי ג4 על ידי האיום הכפול מהא4+ ואחר כך מה:ג4, משום שמטרתו לפתח את הקצינים ובלאו הכי הרגלי יוכה על ידי הרץ ו1. מאידך, גם לשחור לא כדאי להגן על הרגלי ג4, משום שפיתוח קציניו נמנע על ידי כך ומשום שהכאת הרגלי בלתי נמנעת.
לכן הלבן ישאף לתקוף באגף המלך השחור ואילו השחור ינסה לתקוף באגף המלכה.
הלבן פתח את הדרך לרץ כך שיאיים על אגף המלך השחור.
השחור אומנם חסם את דרכו של הרץ ג8, אך מטרתו להוציא את הרץ ו8 ולהצריח בהקדם.
על כל פנים, כוונת השחור היא להביא את הרץ ג8 לערוגה ב-7, כדי שיוכל לחלוש על האלכסון א8-ח1.
השחור מנסה גם הוא להוציא את הרץ ו8, אולם במסע ה-6 הוא אינו מכה ג5:ד4, למרות שאם הלבן ישיב ה3:ד4 יהיה רגלי לבן מבודד, כיוון שהלבן יכול להכות גם עם הפרש - פ:ד4; לכן השחור יעדיף לתקוף על ידי התקדמות רגלים באגף המלכה.
אומנם השחור יכול להמשיך בהתפרצות הרגלים - ג4 ולהמשיך אחר כך עם פרש ל-ג6 ואחר כך ל-ב-4, אך המומחים מציעים המשך תוקפני יותר.
התאורטיקנים אינם ממליצים ללבן לשבור את התקדמות הרגלים השחורים באגף המלכה בשלב זה, לכן לא מומלץ לבצע במהלך ה-9 א4.
כעת, לאחר פיצול הרגלים השחורים, יוכל הלבן להציב את פרשו על ג4.
כעת מצב הכלים כמעט שווה.
בשחמט גמביט המלכה הנדחה הוא אחד מסוגי גמביט המלכה.
הלבן מנסה לכבוש את מרכז הלוח על ידי החלפת הרגלי השחור מטור ד' ברגלי פחות מרכזי שנמצא בטור ג' של הלבן.
כאן, בניגוד לגמביט המלכה הנרצה, אין השחור מכה על ג4, אלא דוחה את הפתיון ועל כך נקראת פתיחה זו גמביט המלכה הנדחה.
השחור יכול לנסות להגן על הרגלי ד5 במספר דרכים:
על ידי הפרש: 2. --- פו6. הגנה זו אינה מומלצת, משום שהלבן מצליח לבצר שני רגלים במרכז על ידי: 3. ג4:ד5 פ:ד5 4. ה4 והשחור נאלץ להסיג את פרשו.
על ידי הפרש: 2. --- פג6. מסע זה מכונה הגנת צ'יגורין.
הלבן יכול להגיע ליתרון קל אם הוא בקי ברזי הפתיחה.
על ידי הרגלי בטור ג: 2. --- ג6. הגנה זו נקראת ההגנה הסלאבית ויתרונה בכך שהאלכסון של הרץ ג8 נותר פתוח.
על ידי הרגלי בטור ה: 2. --- ה5. מסע דינמי זה נקרא גמביט נגדי על שם אלבין.
על ידי הרגלי בטור ה: 2. --- ה6. החיסרון שבהגנה זו הוא חסימתו של הרץ השחור על ג8.
החיסרון גדל כאשר הפרש יוצר חסימה כפולה לרץ ג8, אך מטרתו להשאיר מרחב תמרון לרגלים באגף המלכה על מנת שיוכלו לפרוץ משם; לכן השחור יקדים להצריח, בעוד הלבן מפתח את קציניו.
בשלב זה, ללבן 3 דרכים שונות להמשך ההתקפה; לכל אחת מהדרכים הללו יוכל השחור להשיב בצורת פריצה.
כיוון שהלבן מנסה למנוע ממנו התפתחות קציניו, ינסה השחור להביא להחלפת קצינים:
הלבן מנסה להשיג פיתוח כלים מהיר, אך השחור מאלץ אותו לפתוח את המרכז.
המלכה מנסה ליצור לחץ במרכז.
השחור, לעומת זאת, מנסה לפרוץ את אגף המלכה כדי לשחרר את קציניו.
בסופה של העמדה תהיה ללבן עדיפות קלה:
ובהמשך ינסה לאיים על הפרש ג3
כיוון שמטרתו של השחור לפרוץ באגף המלכה, ינסה הלבן להניא אותו מכך על ידי חיזוק האגף ואיום על המרכז.
בפעולה זו, הלבן שומר על טור ד, בעוד הלחץ על טור ג מגיע בעזרת הצריח.
הוצעו לשחור מספר דרכים להתמודדות:
השחור השיג טמפו כאשר חיכה עד שהלבן יביא את רצו לד3 ורק אחר כך הכה על ד4.
השחור מנסה לפרוץ במרכז ולפתוח את מסלול הרץ ג8.
אלכין הציע המשך שיצמצם את חילופי הקצינים:
אולם אלכין לא הסכים עם הנוסח של קפבלנקה והציע נוסח משלו לשחרור השחור:
אם הלבן ישחק כעת פג6, יוכל השחור להכות ד4:פ ולאחר שהלבן יכה את המלכה השחורה פ:מה, השחור ישחק ג2+ ויזכה במלכה הלבנה וגם ישיג יתרון פרש, לכן מומלץ להמשיך כך:
ההמשך של אלכין הצליח לפתוח לרץ השחור את האלכסון ולהסיט את הקרב אל אגף המלכה.
בסיכום ההגנה, נותרו ללבן שני רגלים מבודדים על ב2 ועל ד4 ואילו הרגלי השחור א6 מוגן על ידי הצריח.
גמד הוא סוג של יצור דמוי אדם הנפוץ במיתולוגיה ובפנטזיה.
הגמדים מתוארים לרוב כיצורים דמויי אדם נמוכי קומה, אינטליגנטיים, קשוחים, בעלי זקנים, אשר נוהגים לחיות בעיקר באזורים תת-קרקעיים ולעסוק בכרייה, בסיתות, בעבודות-עץ, בנפחות, בעיבוד מתכות ובצורפות.
לעיתים קרובות הם מתוארים כבעלי כוחות על-טבעיים.
הגמדים נפוצים במיוחד באגדות העם, בפולקלור האירופאי, בספרי הפנטזיה ובמשחקי התפקידים.
קשה לקבוע בדיוק כיצד נראו הגמדים הראשונים.
גובהם וסגנון חייהם של הגמדים השתנו במידה רבה לאורך שלל סיפורי המיתולוגיה העתיקים.
בחלק מהסיפורים העתיקים ביותר גובהם היה זהה לגובהם של בני האנוש.
עם התפתחות המיתולוגיה הגמדים הפכו ליצורים דמויי אנוש, נמוכי קומה, מכוערים ומתוארים כחיים במערות תת-קרקעיות.
מכיוון שקיימים יצורים מיתולוגיים רבים אשר דומים במראם לגמדים נוצר לעיתים רבות בלבול בזיהוי הגמדים - בעיקר קיימת נטייה להתבלבל בינם לבין יצורים מהפולקלור האירופי כגון גובלינים וגנומים אשר לעיתים מזוהים בטעות כגמדים ולהפך.
במיתולוגיה הנורדית נמנה גזע הגמדים כאחד הגזעים דמויי האדם האינטליגנטיים ביותר.
בדרך כלל מתוארים הגמדים כחיים במערות תת-קרקעיות או בסביבה הררית.
לפי האגדות, הגמדים הם כורים ונפחים מיומנים.
בדרך כלל נמוכים יותר מבני אדם, חסונים ושעירים יותר ולרוב בעלי זקן מלא.
אף על פי כן, הגמדים הנורדים לא מתוארים כנמוכי קומה עד המאה ה-13.
לאורך השנים הגמדים הנורדיים השתנו רבות.
הבדלים בין הגמדים הנורדים המוקדמים ולבין המאוחרים הם גדולים למדיי.
השפעות חיצוניות, כגון פריחת הנצרות בחברה הנורדית, השפיעו רבות על השינויים הללו.
הגמדים הנורדים אשר התגבשו בהמשך (בסביבות המאה ה-13 עד המאה ה-15) הפכו בהדרגה לדמויות משעשעות יותר.
מאפיינים ותיקים שונים הוקצנו והגמדים הנורדים הפכו בהדרגה לקטנים יותר ומכוערים יותר.
בנוסף לכך הם הפכו למעוותים פיזית והפכו לבעלי מלאכה מצטיינים.
דמויות הגמדים הנורדים המאוחרות יותר השפיעו רבות על עיצוב דמויות הגמדים בסיפורי הפנטזיה המודרניים.
בסיפורי העם הפרסיים, מופיעים לרוב הגמדים כיצורים שפלים ומלוכלכים, חסרי בית, הנוהגים לפרוץ בלילות לבתי אחרים ולישון בסלונם.
כמו כן, במספר סיפורים מוצגים אותם יצורים כבעלי אצבעות ידיים מעוותות אשר מייסרות אותם במרבית שעות היממה.
יללות הכאב שלהם הן מסימני ההיכר שלהם, ומהוות הסבר לקולם הצורמני.
הגמדים בפולקלור ובמיתולוגיות המאוחרות יותר
גובהם של דמויות הגמדים אשר נוצרו בהמשך היה בסביבות מטר.
כמו כן הם תוארו כבעלי ראשים גדולים במיוחד ובעלי זקנים.
בין הגמדים המוכרים יותר מן המיתולוגיה ואגדות העם אשר נוצרו בהמשך היו עוץ לי גוץ לי ושבעת הגמדים בשלגיה ושבעת הגמדים.
למרות שרוב הגמדים ברומנים של כרטיאן מטרואה נוטים להיות בני אדם נמוכי קומה, ישנה התייחסות לממלכת הגמדים (רמיזה על כך שהם אינם משתייכים לגזע האנושי).
ספרות הפנטזיה המודרנית גיבשה עולם מושגים מעניין אשר התבסס על מגוון מקורות בהם דמויות הגמדים הנורדים המקוריים, הגמדים מהמיתולוגיה הנורדית המאוחרת יותר, הגמדים מאגדות העם ודמויות גמדים במיתולוגיות נוספות.
בסיפורים כגון "ההוביט" ו"שר הטבעות" של ג'.ר.ר.
טולקין ועולם המערכה של מבוכים ודרקונים הגמדים מוצגים כיצורים אשר גובהם בסביבות , מוצקים, חסונים וחיים בדרך כלל חיים במכרות ענק מתחת לפני האדמה או בבטן ההר.
בעקבות ספריו של טולקין, הגמד הטיפוסי הפך דומה יותר לגמדים מהמיתולוגיה הנורדית המאוחרת יותר.
הגמד המודרני הטיפוסי במקרים רבים יהיה בעל התכונות הבאות: הוא נמוך קומה, בעל זקן עבות ומיומן בכרייה, במטלורגיה ובעבודות כפיים כגון צורפות, נפחות וחרשות נשק.
הם בעלי תוחלת חיים ארוכה במיוחד (אף על פי שהם בני תמותה) ולרוב בעלי יכולת לראות בחושך.
הגמדים הם לוחמים קשוחים וכלי הנשק המועדפים עליהם הם פטיש קרב וגרזן קרב וכן סוגים שונים של גרזנים, מכושים וקרדומים היכולים לשמש גם ככלי עבודה בשעת הצורך.
לרוב מתוארת טינה ארוכת שנים בין האלפים לבין הגמדים כאחד מהמאפיינים של הגזע.
גמדים רבים מתוארים כבעלי מבטא סקוטי.
ספרי פנטזיה מודרניים רבים העניקו כוחות חדשים או מראה חדש לדמויות הגמדים, ומשום כך הגמדים המודרניים אינם בעלי מאפיינים אחידים בכל הסיפורים.
בדרך כלל הגמדים במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים זהים לגמדים כפי שמתוארים על ידי טולקין, אף על פי שישנם גם סוגי גמדים ששונים מתיאור זה.
בלגנדריום של טולקין, הגמדים (Dwarves, שתורגם לעברית כ"גמדאים" על ידי עמנואל לוטם) נוצרו על ידי הולא אאולה או מאהאל בלשון הגמדים.
הגמדים מתחלקים לשבע משפחות, שמוצאה של כל אחת מהן הוא מאחד משבעת אבות הגמדים שנוצרו על ידי אאולה (הוא יצר גם שש אמהות גמדים).
השושלת המפורסמת ביותר (והיחידה שידועים עליה פרטים כלשהם) היא בית דורין שידועים גם בכינוי "ארוכי הזקן".
לגמדים ישנה שפה מיוחדת וסודית, הנקראת בפיהם קהוזדול.
מטבעם הגמדים הם למדנים ושקדנים.
הם חיים בבטן ההר ועוסקים בכרייה, עיבוד מתכות ועבודות מלאכה כגון נפחות וצורפות.
אוהבים אבני חן ומתכות יקרות, תכונה זו הועצמה כאשר סאורון נתן לגמדים את טבעות הכוח, אחת לכל בית, כשהאחרונה שבהם נלקחה מת'רור, סבו של תורין צנת-אלון המוזכר בספר "ההוביט".
משכנותיהם המרכזיים של הגמדים בעידן הראשון של הארץ התיכונה היו הערים קהזד-דום (או Dwarrowdelf אשר במכרות מוריה), אשר התקיימה גם בעידן השני ובחלק מהעידן השלישי ונוגרוד ובלגוסט בהרים הכחולים, אשר חרבו במהלך קרבות עם האלפים בעידן הראשון ונהרסו כליל בסוף העידן הראשון, לאחר שקיעת בלריאנד.
הגמדים בדרך כלל מסוגרים ושומרי טינה, ומוכרים את עבודתם רק כתנאי לאמצעי מחייה.
הגמדים חשדנים למדי אך ברגע שרכשת את אמונם הם מתגלים כחברים טובים ונאמנים ביותר.
הגמדים עקשנים למדי ושומרים בקנאות על כבודם.
כלי הנשק המועדפים על הגמדים הם פטיש קרב, גרזן קרב וסוגים שונים של גרזנים, מכושים וקרדומים היכולים לשמש גם ככלי עבודה בשעת הצורך.
בעולם הפנטזיה אשר מתואר בסדרת הספרים "עולם הדיסק" מאת הסופר הבריטי טרי פראצ'ט הגמדים מצטיירים לרוב כארכיטיפוס הנפוץ - נמוכים, בעלי זקן עבות, ששים אלי קרב, עוסקים לרוב בכרייה וחובבי זהב ושאר מתכות יקרות.
עם זאת, ככל שהתפתחה הסדרה החל הסופר להרחיב ולתאר את תרבות הגמדים ומספר ספרים נסובו סביבה, מהם ראויים לציון במיוחד Feet of Clay ו-The Fifth Elephant.
התרבות אשר נגלתה לעיני הקורא תיארה חברה שמרנית במיוחד, בה נושא המין כה מוצנע עד שאין מבדילים בין זכר ונקבה, לא בשפה ולא בחיי היומיום.
על פי אחד התיאורים מלאכת החיזור בין הגמדים בעולם הדיסק מורכבת לרוב מניסיונות גישוש עדינים לגבי מינו של מושא החיזור.
הנושאים שימשו לרוב את הסופר להעביר את דעותיו לגבי הבדלים מיניים, פמיניזם ופחד מהשונה.
עם התפתחות הסדרה החל עולם זה להשתנות ואחת הדמויות הקבועות בה הובילה מגמה חברתית בה גמדות ממין נקבה החלו להכריז על עצמן בפומבי.
הן עדיין שמרו על מאפיינים מסוימים של תרבות הגמדים, בכללם הזקן העבה והשריון, אך בד בבד החלו ללבוש חצאיות (ממתכת משוריינת לרוב) ואיפור.
מספר ספרים עוקבים אחרי המהומה שהדבר גורר בעולם הגמדים.
מנגד לאותן גמדות עומדים הגמדים המסורתיים, אשר נקראים גם "הגמדים העמוקים", הנקראים כך מכיוון שכמעט ולעולם אינם יוצאים מביטחון ערי המכרה.
גמדים אלו, המשמשים ככוהני דת ושופטים, מנסים להתמיד בדרכים הישנות ומנסים להטיל סנקציות חברתיות כנגד הנקבות המוצהרות, כגון חרם חברתי או ניכור.
קהילת הגמדים מאופיינת גם כקהילה שומרת חוק, ודבר זה מתבטא בעיקר דרך גזר ברזלסון, אדם גבוה שאומץ על ידי גמדים, ומתנדב בלהט למשמר הלילה של אנק-מורפורק.
שאר הגמדים בעיר מתוארים כמתרחקים ממסורת אבותיהם והכבוד לחוק כדי לפרוק עול בעיר החטאים: דבר המתבטא בעיקר בשתייה לשוכרה ותגרות ידיים המוניות.
נושא נוסף אשר מועלה לעיתים בספרי הסדרה הוא היריבות בין הגמדים לטרולים, אשר בעולם זה הם יצורים מבוססי סיליקון ועשויים מאבנים.
בספרי הסדרה מוזכר לא אחת כי המלחמות בין הגמדים לטרולים נמשכות אלפי שנים.
פראצ'ט מציע הסבר משלו לסכסוך העתיק: הטרולים שונאים את הגמדים כי הם לא אוהבים שמכים בהם במכושים וחוצבים אותם, ואילו הגמדים שונאים את הטרולים כי אף אחד לא אוהב שהסלע שהוא חוצב פתאום קם ותוקף אותו.
נושא זה הוזכר גם כן במספר ספרים, אך הפך לנושא העיקרי בספר , בו המתיחות על רקע קרב מונומנטלי היסטורי בין הטרולים לגמדים כמעט ומחדשת את הלחימה בהיקף מלא.
עלילות אלו עוסקות גם כן בנושא הפחד מן השונה, כמו גם גזענות ורדיפת השלום לעומת המלחמה.
ספרי פנטזיה מודרניים בהם לגמדים ישנם תפקידים מרכזיים
סדרת ארטמיס פאול מאת אואן קולפר
סדרת דברי ימי נרניה מאת ק.ס.
סדרת עולם הדיסק מאת טרי פראצ'ט
ההוביט וסדרת ספרי שר הטבעות מאת ג'.
עלילות ספיידרוויק מאת טוני דיטרליצי והולי בלק.
סדרת רומח הדרקון מאת מרגרט וייס וטרייסי היקמן
הסיפור הסנדלר והגמדים מאת האחים גרים
סדרת הירושה מאת כריסטופר פאוליני
מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד מאת ריק ריירדן
גמדות או ננסות היא תופעה נדירה, בה יצור חי (אדם, חיה או צמח) הוא נמוך באופן משמעותי מבני מינו הטקסונומי, שגילם וזוויגם זהה לשלו.
משרד הבריאות האמריקני מגדיר אדם מבוגר כגמד אם גובהו אינו עולה על 4 רגל ו-10 אינץ' (כ-147 סנטימטרים).
גמדות נגרמת עקב עיכוב בגדילת השלד.
הסיבות השכיחות ביותר לגמדות הן: הפרעות בבלוטות ההפרשה הפנימית, ובעיקר בלוטת יותרת המוח המפרישה את הורמון הגדילה, ובלוטת התריס.
ישנם עוד גורמים לננסות, ובהם: חסר בחלבונים כתוצאה מתת תזונה, שיבוש האיזון בפעולת בלוטת התריס (כגון קרטנת), מחלות כרוניות בילדות (כגון מחלות כליות ומעיים מסוימות, תסמונת קבוקי, פרכת).
ישנם סוגי גמדות שבהם האדם המבוגר הוא בעל פרופורציות גוף יחסיות הזהות לאלה של מבוגרים אחרים או זהות לאלה של ילדים.
אולם, מרבית סוגי הגמדות כוללים גם עיוות פרופורציות.
לגמדים רבים יש, לדוגמה, ידיים קצרות ביחס לגודל הכללי של עצמם וגוף רחב ביחס לגובהו.
ישנם גמדים שלוקים בנוסף לקומתם הנמוכה גם בקשיים אחרים.
בעיות כאלה יכולות להיות הגורם לגמדות (למשל, מי שיש לו גמדות בשל בעיות בכליות, יש לו קודם כל בעיות בכליות), לנבוע מאותו גורם שממנו נבעה הגמדות (גמדות בשל בעיה כללית בהפרשת הורמונים מלווה בבעיות אחרות שנובעות מהפרשה לקויה של הורמונים) ויכולות לנבוע מהגמדות עצמה (כושר תנועה נמוך בשל עיוות בעצמות).
ישנם גם סוגי גמדות שמלווים בבעיות חישה וקוגניציה (כגון גמדות בשל מחסור חמור ביוד) אך סוגי גמדות אלה נדירים.
סוג אחר של גמדות הוא האכונדרופלזיה: גמדות תורשתית חסרת תקנה, המאופיינת ביחס לא תקין בין ממדי איברי הגוף – הגפיים קצרים מאוד ואילו ממדי שאר חלקי הגוף תקינים למדי.
המחלה נובעת מהתגרמות רקמת הסחוס (היעשותה לרקמת עצם) בעצמות הארוכות של הגפיים במהלך הגדילה.
גמדות באדם יכולה להיות תוצאה של אחת ממאות מחלות, חשיפות לזיהום או לקויות גנטיות שונות.
מרבית סוגי הגמדות באדם מלווים במגבלות נוספות מלבד הגובה, כגון טווח תנועת ידיים מוגבל או הליכה מסורבלת.
על פי רוב אלה מגבלות תנועה שונות ותווי פנים ופרופורציות גופניות ייחודיים לסוג הגמדות.
דוגמאות נדירות למקרים בהם הגמדות מלווה גם בלקויות שאינן לקויות תנועה, הן גמדות הנגרמת ממחסור קיצוני ביוד בעת הילדות וגמדות בשל תסמונת ההריון הרווי באלכוהול.
בשני מקרים אלה קיימת גם לקות נוירולוגית.
יש מספר שיטות לטיפול בגמדות.
הזרקת הורמוני גדילה, אשר יעילה בעיקר עבור ילדים, כי השלד שלהם עדיין לא התייצב; השפעתה על מבוגרים מועטה ובנוסף יקרה.
השלמת חסכים מטבוליים במהלך הילדות.
הוחל השימוש בטיפולי החלפת אנזימים.
טיפול זה מיועד למקרים של מחלות מטבוליות הגורמות לגמדות.
שיטות להארכת הגפיים, כמו שיטת איליזרוב שהומצאה ברוסיה בשנות ה-70, ושיטות אחרות, מודרניות יותר, כגון "אורתופיקס", אך טיפול בשיטות אלה דורש זמן רב וגורם לכאבים עזים.
סביבה בה גרים או עובדים אנשים הלוקים בגמדות אינה חייבת, על פי רוב, להיות מעוצבת באופן שונה במיוחד מהסביבה הרגילה.
על פי רוב די לצייד את הסביבה בשרפרפים יציבים שאדם חלש יכול להזיז בקלות.
במידת האפשר מומלץ גם לא לאחסן במקומות גבוהים חפצים שאנשים אלה עשויים להידרש להם.
במקום ממנו שרפרפים כאלה נוטים להיעלם, ניתן להוסיף מדרגה שאנשים אלה יכולים לטפס עליה (באופן שאינו מפריע למשתמשי כיסאות גלגלים).
סולמות אינם נוחים לרבים מהאנשים הסובלים מקומה נמוכה משום שהם גם בעלי תנועה מסורבלת.
חלק מבעלי הקומה הנמוכה מצטיידים ביד עזר למוגבל מדגם שיכול להתקפל ולהיארז בתיק.
לאנשים הלוקים בגמדות יש קשיים שונים הנובעים מגובהם השונה משמעותית מהממוצע, למשל: ברכישת בגדים והנעלה, טיפוס מדרגות האוטובוס והרכבת, שימוש בטלפון ציבורי ועוד.
כמו כן לעיתים קיימים מקרים בהם ישנו קושי בהשתלבות בחיי החברה עקב שונותם הפיזית במראה החיצוני ובתנועות, כמו גם דעות קדומות.
ברבות ממדינות ארצות הברית ואירופה הלוקים בגמדות מתאגדים באגודות לעזרה הדדית ולתביעת זכויות.
בישראל פועל בנושא גוף המכונה ענ"ק - עמותת נמוכי קומה.
התביעות של חלק מארגוני האנשים הסובלים מגמדות הן בתחום שפת היומיום.
הכינוי האנגלי "גמד" נחשב לעיתים כביטוי מעליב ולא תקין פוליטית, ויש התובעים לשנותו ל-"נמוך קומה" או ל"אדם קטן".
בתקופת ימי קדם רווחה לעיתים האמונה שאנשים הלוקים בגמדות הם בעלי סגולות מיוחדות, ערמומיים ופיקחים.
מלכים ומלכות אהבו להחזיק בארמונם גמדי חצר מתוך אמונה בפיקחותם וגם כדי לשעשע את אורחיהם (כך, גוליבר מספרו הנודע של ג'ונתן סוויפט משמש בתפקיד זה אצל הענקים).
לפליפה הרביעי מלך ספרד היה גמד חצר בשם "רישבנר" ובתקופת המהפכה הצרפתית היו מסיעים את רישבנר לפריז כשהוא לבוש בבגדי תינוקות שבהם היו מוסתרים מסמכים סודיים.
הצייר דייגו רודריגז דה סילבה אי ולסקס צייר את רישבנר.
המילה מופיעה פעם אחת בתנ"ך, בספר יחזקאל: .
פרשני המקרא פירשו את המילה כ"ננסים", "אנשים קצרי המידה" שהוצבו על המגדלים משום שקטנותם הקנתה להם יתרון במלחמה.
המלבי"ם פירש את הפסוק כתיאור אשליה אופטית: כשעמדו על המגדלים הגבוהים, נדמו כננסים.
פירוש זה מתבסס על המילה , הנזכרת בתנ"ך פעם אחת, בספר שופטים, והיא מידת אורך: .
לעומת זאת, אליה שמואל הרטום פירש כי ייתכן ו"גמדים" הם העם הנזכר בתעודות אל-עמארנה (המאה ה-14 לפנה"ס) בשם דומה, שישב מצפון להר חרמון.
גמביט הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men Annual #1990 מאוגוסט 1990, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ים לי.
גמביט הוא האלטר אגו של רמי לבו, מוטאנט ממוצא קייג'ון בעל יכולת לטעון חפצים באנרגיה קינטית ובכך לגרום להם להתפוצץ.
סימן ההיכר שלו הוא חבילת קלפי משחק, אותם הוא נוהג להטיל במיומנות רבה לאחר שטען אותם באנרגיה ובכך להשתמש בהם כנשק כלפי אויביו.
דמותו מוצגת לרוב כנוכל שרמנטי וחביב.
על אף חברותו בקבוצת האקס-מן, הרי שעברו של גמביט מפוקפק, ובמקור הוא עסק בגנבה במסגרת גילדת גנבים בניו אורלינס.
כותבי הקומיקס השונים השתמשו בעבר מפוקפק זה מספר פעמים כדי ליצור ספק לגבי מוסריותו של גמביט, ובכך לגרום לקונפליקטים בינו ובין שאר הדמויות.
דמותו של גמביט מדורגת במקום ה-65 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
הדמות זכתה לעיבודים נוספים מחוץ לקומיקס, ביניהם ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" ו"אקס-מן 97", "אקס-מן: אבולוציה" ו-"וולברין והאקס-מן".
את דמותו של גמביט בסרט הלייב אקשן "אקס-מן המקור: וולברין" גילם השחקן טיילור קיטש.
לאחר שאולפני מארוול קנו חזרה את זכויות זיכיון האקס-מן מפוקס המאה ה-20, את דמותו של גמביט בסרט היקום הקולנועי של מארוול "דדפול & וולברין" גילם השחקן צ'נינג טייטום בהופעת אורח, והוא ישוב לגלם את הדמות בסרט "Avengers: Doomsday".
על פי עלילות הקומיקס, גמביט נולד תחת השם רָמי לָבּוֹ בניו אורלינס ונחטף על ידי גילדת גנבים אשר פעלה בעיר, שחשבה כי הוא כלי הנבואה שיביא לשלום בינם לבין גילדת המתנקשים היריבה.
הוא אומץ על ידי כנופיות רחוב והתמחה בגנבות ופריצות מנעולים, עד אשר ניסה לפרוץ לביתו של ראש גילדת הגנבים, אשר התרשם מתעוזתו והחליט לאמצו.
עם בגרותו גילה גמביט את כוחותיו המיוחדים, אך בחר להסתירם מחבריו ומשפחתו.
הוא נאלץ לחושפם רק כאשר משימת חניכה מטעם גילדת הגנבים כשלה והוא נלכד.
בניסיון ליישב את הסכסוך בין הגילדות היריבות הוא נישא לבלה דונה בודרו, נכדתו של ראש המתנקשים.
אחיה של בלה דונה דרש לקיים עמו דו-קרב מיד לאחר החתונה, במהלכו גמביט הרג אותו, וכעונש הוגלה מהעיר.
גמביט נאלץ לנדוד ברחבי העולם ולהתפרנס מגנבות ופריצות.
הוא החל להאבק בכוחותיו וראה בהם קללה, עד אשר בייאושו פנה למיסטר סיניסטר, מוטאנט מרושע המתמחה בגנטיקה.
גמביט ביקש מסיניסטר לעזור לו לשלוט בכוחותיו וזה הסכים והחלישם, בתמורה למשימות אותן נאלץ גמביט לבצע.