tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מחקרים שונים הראו כי טיפול התנהגותי נכון יכול לשמש טיפול יעיל בדיסטוניה פוקאלית.
בין האנשים המפורסמים שסבלו מדיסטוניה פוקאלית נמנים המוזיקאי לאון פליישר ביד ימין, נגן האבוב אלכס קליין וצייר הקומיקס סקוט אדמס.
דיסטרביה הוא סרט מתח אמריקאי, שביים די.
קארוסו, בכיכובו של שיה לה-באף.
הסרט שואב השראה, באופן חלקי, מסרטו של אלפרד היצ'קוק, "חלון אחורי".
הסרט יצא לאקרנים ב-13 באפריל 2007.
לאחר שאביו של קייל (שיה לה-באף) נהרג בתאונת דרכים, הוא מידרדר עד כדי כך שהוא מכה את המורה שלו לספרדית.
בעקבות זאת, הוא נשלח למעצר בית לשלושה חודשים.
בשיעמומו, קייל עוקב אחרי השכנים שלו, ובייחוד אחרי השכנה החדשה, אשלי (שרה רומר).
הוא עוקב גם אחרי שכן נוסף שלו, רוברט טרנר (דייוויד מורס), ומתחיל לחשוד שהוא רוצח סדרתי.
קייל ברכט - שיה לה-באף
אשלי קלראסון - שרה רומר
רוברט טרנר - דייוויד מורס
ג'ולי ברכט - קארי-אן מוס
הבלשית פארקר - ויולה דייוויס
הרעיון של הסרט מזכיר בקווים כלליים את זה של סרטו של אלפרד היצ'קוק משנת 1954, "חלון אחורי", שהתסריט שלו נכתב על פי סיפור קצר מאת קורנל וולריץ'.
בסרט "חלון אחורי", הגיבור, ג'ף, מרותק לביתו לאחר ששבר רגל, והוא מעביר את הזמן בצפייה בשכניו.
הוא חושד שאחד השכנים, לארס ת'ורוואלד, רצח את אשתו ופועל להסתרת הפשע.
דמיון זה בקווי העלילה הוביל את בעלי זכויות היוצרים בסיפורו של וולריץ' להגיש תביעה על הפרת זכויות יוצרים נגד יוצרי "דיסטרביה".
התביעה נדחתה, בנימוק ש"דיסטרביה" מכיל עלילות משנה רבות שאינן בסיפור המקורי.
בכימיה, דיסוציאציה (הִתְפָּרְדוּת) היא תהליך בו צורון יוני מתפרק לרכיבים קטנים יותר, יונים או רדיקלים.
על פי רוב תהליך זה הפיך.
דיסוציאציה היא מקרה פרטי של המסה, ייחודו הוא בכך שההתפרקות היא ליונים ורדיקלים.
דוגמה נפוצה לתהליך זה היא דיסוציאציה או התפרדות חומצית:
כאשר חומצה (על פי הגדרות ברונסטאד ולאורי) מובאת במגע עם מים, הקשר הקוולנטי בין אטום המימן לאטום האלקטרושלילי הסמוך לו נשבר באופן הטרוליטי (כלומר חלוקה לא שווה של האלקטרונים).
תוצרי תגובה זאת הם יון שלילי ויון מימן חיובי.
במקרה והמגיב המתפרד הוא מוצק, תקפה ההגדרה של מכפלת מסיסות.
במקרה ותגובת הדיסוציאציה היא תגובת שיווי משקל, תקפה ההגדרה של קבוע שיווי משקל.
ישנם גדלים רבים שתפקידם לציין את כמות הממס שניתן להמיס במומס מסוים, אחת הנהוגות היא מסיסות מולרית - מספר מולי המומס שניתן להמיס בליטר אחד של ממס.
דיסטומו היא עיר במערב בויאוטיה שבמרכז יוון - 5 ק"מ צפונית למפרץ קורינתוס, 9 ק"מ דרומית לארצ'ובה, 12 ק"מ מזרחית לדספינה, 16 ק"מ דרום-מזרחית לדלפי, 18 ק"מ מערבית לליבאדייה ו-105 ק"מ צפון-מערבית לאתונה.
העיר ממוקמת במדרונות הר הליקון, בגובה 450 מ', ומצפון לה עובר כביש 48 (אנטיריו - נפפקטוס - דלפי - ליבאדייה).
כיום מונה העיר 4,368 תושבים.
העיר ידועה בשל טבח דיסטומו שבוצע בה ב-1944 על ידי הנאצים ובנוסף, בשל אחד המנזרים המפורסמים ביוון, מנזר הוסיוס לוקאס הסמוך לעיר ונחשב לאחת הדוגמאות החשובות ביותר לאדריכלות ביזנטית.
עם הפלישה לנורמנדיה ב-6 ביוני 1944 הגבירו הפרטיזנים היוונים את התקפותיהם על הגרמנים.
במקום שהתה הדיוויזיה המשוריינת ה-4 של האס אס.
בבוקר 10 ביוני 1944 נע טור משוריין לעבר דיסטומו.
בדרך החיילים פתחו באש על איכרים, הרגו חמישה ושבו שנים עשר כבני ערובה.
ההוראות שקיבלו היו: על כל גרמני הרוג יש להרוג 50 יוונים, ועל עשרה גרמנים הרוגים יש לחסל כפר שלם.
השיירה נעצרה במרכז העיירה, והכומר המקומי נחקר על הימצאות פרטיזנים באזור.
משלא קיבלו תשובות לשאלותיהם, השאירו במקום כוחות שנועדו להפחיד את האוכלוסייה, והטור עזב את דיסטומו.
קילומטרים ספורים מהעיירה הותקפו כלי הרכב על ידי כוח פרטיזנים גדול.
12 בני הערובה הוצאו מיד להורג בפומבי, וניתנה הוראה לבצע טבח בתושבי העיירה כנקמה.
הגרמנים חדרו לבתים והרגו כל מי שנקרה בדרכם, מתינוקות שטרם הוטבלו ועד לזקנים.
בסך הכול נהרגו 218 אזרחים.
זהו הפשע השני בגודלו נגד אוכלוסייה אזרחית יוונית במלחמת העולם השנייה לאחר הטבח בקלבריטה.
באותו יום ממש אירע הטבח בכפר הצרפתי אורדור-סור-גלאן, ובדיוק שנתיים לפני כן אירע הטבח בכפר הצ'כי לידיצה.
ב-10 ביוני נערכות אזכרות בשלושת המקומות האלה.
דִּיסְטוֹנְיָה (בעברית: פֶּרַע מֶתַח שְׁרִירִים, פֶּרַע מֶתַח) היא הפרעה נוירולוגית-תנועתית המתבטאת בכיווצי שרירים חזקים ולא רצוניים המביאים לכדי תנוחות חריגות או תנועות חזרתיות (רפטטיביות).
לדוגמה, דיסטוניה בשריר הזרוע התלת ראשי, עשויה לגרום ליד לקבל מנח עקום ומיקום שונה מהסטנדרטי.
אצל חולי דיסטוניה, כיווצי השריר יכולים להופיע כתוצאה מהפעלת שרירים או באופן פתאומי ללא קשר לפעילות.
דיסטוניה עשויה להשפיע על שרירים ספורים, על קבוצות שרירים סמוכות ואף על כלל שרירי השלד.
הופעותיה אצל חולים שונים עשוי להיות מגוונות.
התסמונת מוכרת משנת 1908, ומאז ניסו מומחים רבים לתאר את המחלה על כל מורכבותה.
נראה שדיסטוניה יכולה להיות ממוקמת בשרירים בודדים (Focal dystonia) או בגף אחד בצוואר (Torticollis), בפנים ובמיוחד בשרירי העיניים (בלפרוספזם Blepharospasm).לעיתים תופיע במחצית הפנים לאחר שיתוק היקפי של חצי פנים (Hemifacial spasm) או סביב פעילות מסוימת המעוררת אותה, כמו כתיבה (Writer cramp) ונגינה (Musician cramp).
הצורות החלקיות מופיעות בגילים שונים, בדרך כלל אצל מבוגרים.
במקרים אלו מטפלים בדיסטוניה רק כשהיא מפריעה בעבודה ובתפקוד השוטף.
דיסטוניה יכולה לכלול אזורים צמודים כמו פנים וצוואר, מחצית גוף (Hemidystonia), או יכולה לנדוד בין חלקים שונים בגוף עד לדיסטוניה כללית (Generalized dystonia).
שכיחות המחלה בעולם היא 3.4:100,000, והיא השלישית בשכיחותה בהפרעות התנועה אחרי פרקינסון ו־Essential tremor.
שכיחות זו גבוהה יותר באורח ניכר בקרב יהודים אשכנזים 1:6,000- 1:2,000 כפי שנמצא במחקרים אחרונים.
אזור ליטא נחשב כמקור של מוטציה גנטית זו כבר למעלה מ-350 שנה, וההסבר לכך עשוי להיות צפיפות גבוהה של אוכלוסייה אשכנזית באזור זה ונישואים תוך-קהילתיים משפחתיים רבים בעבר .
דיסטוניה כללית – יכולה לנבוע מסיבות שונות כגון נזק מוחי, תרופות, ייתכן סוג אידיופתי (ללא סיבה ברורה) או תורשתי.
הסוג התורשתי מתאפיין במחלה המתחילה בגפיים התחתונות ולאט לאט עולה למעלה.
זוהי הצורה הקשה ביותר של דיסטוניה, המתחילה בדרך כלל בגילאים צעירים מאוד.
דיסטוניה כללית שכיחה בעיקר אצל יהודים אשכנזים ובעיקר אצל ליטאים, אצלם מצאו פגם גנטי אופייני מאוד.
דיסטוניה פוקאלית – דיסטוניה שכיחה ביותר, אשר מופיעה במקומות מוגבלים בגוף.
לדוגמה, דיסטוניה המוגבלת לשרירים שסביב העין, לצוואר, שרירי הלוע, קבוצת שרירים בודדת בזרוע וכו'.
צורה זו של דיסטוניה מעוררת על ידי פעילות מונוטונית, כגון נגינה או הקלדה.
דיסטוניה סגמנטלית – תוקפת יותר מחלק אחד (כמו הפוקאלית).
לדוגמה, Hemidystonia שגורמת לדיסטוניה ביד וברגל באותו הצד של הגוף.
דוגמה נוספת היא Multifocal Dystonia שגורם לדיסטוניה בחלקים שונים בגוף.
בדיסטוניה של פתלת ללא סיבה ידועה (אידיופתית), התקפים מתחילים בגילים 6–12. תסמינים מוקדמים יכולים להיות מתונים או חמורים.
השרירים מתכווצים לאט ובאורח אנומלי, מה שגורם לפתולים ולסבובים.
דיסטוניה מתחילה בדרך כלל ברגל אחת או בכף הרגל, היא עשויה להישאר מוגבלת לפלג הגוף העליון או לרגל, אולם לעיתים היא מקיפה את הגוף כולו, ומגבילה בסופו של דבר את הילד לכיסא-גלגלים.
דיסטוניה אחרת היא התכווצות שריר עיקשת בעת כתיבה (הגם שלא כל התכווצויות השריר בעת כתיבה נובעות מדיסטוניה).
דיסטוניה של פתלת ללא סיבה ידועה המתגלה אצל בוגרים מתחילה בדרך כלל בפנים או בשריר הזרוע ולרוב אינה עוברת לחלקים אחרים בגוף.
עווית העפעף (פלפרוספזם) היא סוג של דיסטוניה המתבאטת בין השאר, בכך ששמורות העיניים נעצמות שוב ושוב באופן לא רצוני.
קורה שרק עין אחת מושפעת בתחילה, אולם בסופו של דבר מושפעת גם העין האחרת.
התהליך מתחיל בדרך כלל במצמוץ מופרז, בעצבנות עיניים או ברגישות קיצונית לאור בוהק.
אנשים רבים הסובלים מעווית העפעף מגלים דרכים לשמור על עיניים פקוחות, ובכלל זה פיהוק, זמרה, או פתיחה רחבה של הפה.
טכניקות אלו מאבדות מיעילותן עם התחזקות ההפרעה.
עווית העפעף יכולה לפגוע באופן חמור בראייה.
צווארת עוויתית (ספסמודיק טרטוקוליס) היא דיסטוניה הקשורה בשרירי הצוואר.
לקות עוויתית של השמעת הקול (דיספוניה ספאסמודית) פוגעת בשרירים השולטים על הדיבור .
לאנשים הסובלים מהפרעה זו יש בדרך כלל רעד מהותי גם במקום אחר בגוף.
עוויתות של שרירי מיתרי הקול עשויות לחסום דיבור לגמרי או לעשות את צליל הדיבור למתוח, רוטט, גס, מזדעזע, חורקני מקוטע או משובש וקשה להבנה.
בעולם הספורט ידועה דיסטוניה מסוג קשה במיוחד, המכונה ייפס.
הביטוי העיקרי שלה הוא התכווצות ספונטנית של שרירי כפות הידיים ושורשי כפות הידיים, באופן שעושה את התנועות לבלתי אפשריות כמעט.
מקצוענים רבים נפגעו ונפגעים מעוויתות שרירים אלה עד כדי פגיעה בקריירה שלהם.
בדומה לכך עוויתות מוזרות בכפות הידיים ובזרועות של נגנים המונעות מהם לנגן, עשויות גם הן להיות לקות במתח השרירים.
צורות מסוימות של לקות במתח השרירים מתקדמות במרוצת הזמן, התנועות נעשות מוזרות יותר ויותר.
התכווצויות שרירים חמורות יכולות לכפות על הצוואר ועל הזרועות תנוחות מוזרות ולא נוחות.
על אך שדרוש יותר מחקר, ישנה הסכמה רחבה למדי שלקות במתח השרירים נובעת מפעילות יתר בכמה אזורים במוח- בעיקר בגרעיני הבסיס (הגרעינים הבזליים) וייתכן שאף ברמה (התלמוס).
מחקרים חדשים מראים מעורבות רשתית של מספר אזורים מוחיים בהפרעה.
עם הסיבות ללקות במתח השרירים נמנים לקוי חמור באספקת חמצן למוח בעת הלידה או בהמשך החיים, מחלת פרקינסון, טרשת נפוצה, רעילות בשל הצטברות מתכות מסוימות (למשל, נחושת במחלת וילסון) ושבץ.
תרופות אנטי-פסיכוטיות יכולות לגרום לסוגים מסוימים של לקות במתח השרירים, לרבות סגירה לא –רצונית של העפעפיים (עווית העפעף, בלפרוספזם), פיתול לא רצוני של הצוואר (צווארית עוויתית (ספאסמודיק טורטיקוליס)) העוויות פנים ותנועות לא רצוניות חוזרות ונשנות של הפה והלשון (טרדיוב דיסקינזה) לקות במתח השרירים כרונית נובעת, בדרך כלל, מסיבות גנטיות.
טיפול בגורם לדיסטוניה, אם הוא ידוע, מפחית בדרך כלל את הלקות.
למשל, תרופות המשמשות לטיפול במחלת פרקינסון יכולות להיות יעילות לטיפול במתח השרירים הקשורה למחלה זו.
כאשר מדובר בדיסטוניה שמקורה בשימוש בתרופה אנטי-פסיכוטית, הזרקה או בליעה מידיות של דיפנהידראמין עוצרות בדרך כלל את האירוע במהירות והשימוש בתרופה האנטי פסיכוטית נפסק.
ע"פ מחקר שנערך בבית החולים וולפסון נמצא שבעקבות טיפול באמצעות שמן העשיר ב-CBD נמצא שיפור בקרב הסובלים מדיסטוניה.
אם הסיבה לדיסטוניה אינה ידועה הטיפול מוגבל.
מצבם של חלק מהחולים, בייחוד ילדים הסובלים מצורה תורשתית של לקות במתח השרירים (הקרויה דיסטוניה הגיבית לדופה - Dopamine-responsive dystonia אנג'), משתפר בצורה דרמטית בעקבות טיפול בלבודופה.
אפשר להשתמש בבנזודיאזופינים שהם סוג של חומרי הרגעה מתונים.
בקלופן (בקלוסן), חומר מרפה שרירים, יכול להינתן דרך הפה או באמצעות משאבה המושתלת בתעלת השדרה.
תרופות אנטי-כולינרגיות כמו תראיהקסיפנידיל (ארטן) ודיפנהידראמין, עוזרות לפעמים אולם גם גורמות לתופעות לוואי, כמו נמנום, יובש בפה, טשטוש ראייה, סחרחורת, עצירות, קשיים בהשתנה ורעד, בייחוד אצל קשישים.
התרופות האנטי פסיכוטיות קלוזאפין (לפונקס) ואולנזפין עשויות להועיל.
זריקות של בוטולין (רעלן חיידקי המשתק את השרירים) לשרירים פעילים מדי התגלו כטיפול המוצלח ביותר.
הזריקות הללו מועילות בייחוד ללוקים בעווית העפעף, בצווארת עוויתית או בדיספוניה ספסמודית.
אם הטיפול התרופתי אינו יעיל והתסמינים חמורים, אפשר לבצע ניתוח.
בכלל זה פאלידוטומיה (הרס של אזור זעיר בגנגליונים הבזליים) והשתלת אלקטרודות לגירוי של אותו אזור מוחי עצמו.
פיזיותרפיה מסייעת לחלק מהחולים, בייחוד למי שמטופל בבוטלין.
טיפול הזרקת הרעלן בוטולין, המוכר בעולם למעלה מ-10 שנים מאושר בסל הבריאות לשני מצבים הקשורים בדיסטוניה מוקדית אשר פוגעת באופן קשה באיכות התפקוד והחיים:
Blepharospasm - התכווצות של שרירים הסוגרים את שתי העיניים בכל גירוי של אור, בעיקר בחשיפה לשמש.
במצב זה האדם נדרש להיעזר בידיים על מנת לפקוח את עיניו, להרכיב משקפי שמש רוב הזמן, ולפעמים כמו עיוור ממש, הוא זקוק לליווי, אינו עצמאי ואינו מסוגל לנהוג.
דיסטוניה של הצוואר Torticollis - התכווצות בררנית של שרירי הצוואר כשמסובבים ראש לצד, או בציר קדמי-אחורי, עד לכאב ואי-יכולת לשחררו באופן עצמאי.
עם הזמן כאבים בצוואר ושינויים בחוליות הצוואר גורמים לסיבוכים נוספים.
מגע עם עצם או עם גוף זר יכולים לשחרר לשניות את התנועה הביזארית, ואנשים מחפשים לעצמם תנוחות עם תמיכת ראש כדי לתפקד.
דיסטוציה, היא מצב בו העובר אינו יכול לעבור את האגן בעת הלידה, וזאת למרות התכווצויות ההרחם, בשל היותו חסום פיזית.
הסיבוכים הרפואיים לתינוק שיכולים להגרם מדיסטוציה כוללים תשניק סב-לידתי (אי ספיקת חמצן לתינוק) אשר עלול לגרום למוות התינוק.
כמו כן, דיסטוציה עלולה להגביר את הסיכון של האם לחלות בזיהום, בקרע של הרחם, או בדימום לאחר הלידה.
בנוסף, ישנו סיכון לסיבוכים נוספים לטווח הארוך (לאם), כמו למשל פיסטולה מולדת.
דיסטוציה עלולה להיגרם מעבודה ממושכת בלידה, כלומר כאשר השלב הפעיל של עבודה עולה על שתים-עשרה שעות.
הגורמים העיקריים של לידה חסומה הם:
תינוק גדול מאוד או ממוקם בצורה לא נכונה, אגן קטן או בעיות עם הנרתיק.
גורמי סיכון לאגן קטן כוללים תזונה לקויה וחוסר חשיפה לשמש, מה שגורם למחסור בוויטמין D.
בנוסף, דיסטוציה נפוצה יותר אצל נערות בגיל ההתבגרות מכיוון שייתכן והאגן טרם סיים את התפתחותו.
מיקום חריג של התינוק כולל בעיית כליאת הכתפיים, מצב בו לאחר יציאת ראש העובר יש כליאה של הכתפיים במעבר תעלת הלידה.בעיות עם תעלת הלידה כוללות נרתיק או חיץ הנקבים צר, עקב מום באיבר המין או גידולים.
לידה חסומה ניתנת לאבחון על סמך בדיקה גופנית.
ניתן לעקוב אחר התקדמות העבודה ולאבחן בעיות שעלולות להתרחש, בשילוב עם בדיקה גופנית.
שני הדברים האלו יכולים לעזור לזיהוי חסמים בעת העבודה.
הטיפול בדיסטוציה עשוי לדרוש ניתוח קיסרי או ואקום, לעיתים עם אפשרות פתיחה כירורגית.
ניתן גם לטפל באמצעים נוספים: שמירה ומניעה מהתייבשות היולדת, ומתן אנטיביוטיקה במיקרה של קריעת הקרום יותר מ-18 שעות.
במידה ומתבצע ניתוח קיסרי בזמן מספיק מוקדם, הפרוגנוזה טובה.
לעומת זאת, דיסטוציה ממושכת יכולה להוביל לפיסטולה מולדת, מוות היולדת או מות עובר תוך רחמי.
ב-2015 התרחשו כ-6.5 מיליון מקרים של דיסטוציה או קרע של הרחם.
באפריקה ואסיה השכיחות ללידה חסומה נעה בין 2 ל-5 אחוז.
מוות האימהות בשל דיסטוציה מהווה כ-8% מכלל מקרי המוות הקשורים להריון.
זהו גם אחד הגורמים העיקריים של מות עובר תוך רחמי.
בנוסף, רוב מקרי המוות עקב דיסטוציה מתרחשים במדינות המתפתחות.
משמעות המילה dystocia היא לידה קשה.
מילת ההפך שלה היא τόκος או לידה קלה.
ישנם מונחים אחרים עבור הפרעות העבודה בילדה, כגון עבודה קשה, לידה חריגה, לידה קשה.
המונח דיסטוציה יכול גם כן לשמש בהקשר של בעלי חיים שונים, וכן בנוגע לציפורים וזוחלים המונח אינו דיסטוציה, אלה egg binding.
אחוז לידות חסומות אצל סוסים מיניאטוריים גבוה יותר משל גזעים אחרים בשל הרחבת הרבייה הסלקטיבית.
דיסטיצ'ודונטיים (שם מדעי: Distichodontidae) היא משפחת דגים מסדרת החריתאים החיים במקווי מים מתוקים באפריקה.
דגים אלה בעלי מגוון גדול של גדלים ושל צורות אכילה.
חלקם טורפים קטנים מאוד באורך של 8 ס"מ בממוצע בעוד המינים הגדולים ביותר הם צמחונים באורך 83 ס"מ בממוצע.
הדגים במשפחה זו בעלי שתי צורות מבנה: מבנה מוארך בעל סנפירים דקים ולסתות מוארכות כמו של זאבי נהרות או לחלופין מבנה עגלגל עם סנפירים בשרניים קטנים ולסתות הדומות לאלה של דגי הפאקו, ממשפחת הפיראניים שתפקידם ללעוס צמחייה מיימית.
עם זאת גם המינים הצמחוניים הם אוכלי כל ויגוונו בבעלי חיים קטנים.
הסוג Mesoborus הוא צייד של דגים אחרים והסוגים Belonophago, Eugnathichthys ו-Phago הם אוכלי קשקשים, התולשים פיסות קשקשים ממיני דגים אחרים באמצעות שיניהם הדקות.
הסוג Ichthyborus הוא גם טורף וגם תולש קשקשים כולל מדגים גדולים ממנו.
מינים אלה משמשים כדגי נוי נפוצים באקווריומים שונים.
דיסלוטוזאורוס (שם מדעי: Dysalotosaurus; משמעות השם: "לטאה בלתי נתפסת") הוא סוג של דינוזאור צמחוני שחי ביורה העליון לפני 151–152 מיליון שנה בקירוב.
המאובנים שלו התגלו בתצורות טנדגורו , טנזניה.
דינוזאור זה היה קרובו של הדריוזאורוס מאמריקה הצפונית, כשמספר חוקרים סברו שמדובר באותו סוג דינוזאור.
פאול העריך שהוא הגיע לאורך 2.5 מטר ולמשקל 80 ק"ג.
הוא היה בעל זנב ארוך ורגליים אחוריות ארוכות שיכלו לנוע במהירות, כדי לברוח מטורפים.
דינוזאור זה הגיע לבגרות בגיל צעיר יחסית (בערך 10 שנים) ובמבנהו דמה למין קנגורו גדול, בייחוד במבנה הזנב.
חלק מהמאובנים של הדינוזאור חשפו שחיקה, כתוצאה ממחלת פאג'ט של העצם, הגילוי הראשון של מחלה זו אצל דינוזאורים.
דיסופסאליס (שם מדעי: Dissopsalis) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת ההאיניילוריים שבסדרת הקראודונטים, אשר היה קרובו של ההאיניילורוס.
סוג כולל 2 מינים: Dissopsalis pyroclasticus שהתגלה בקניה ותוארך לאמצע תקופת המיוקן ו-Dissopsalis carnifex שחי באסיה באמצע ובסוף המיוקן ונתגלה בפקיסטן, הודו וסין.
הסוג הוגדר ב-1910 בידי החוקר הבריטי גאי אלקוק פילגרים .
הדיסופסאליס היה אחרון הקראודונטים שחיו מעולם, אם כי היה קרוב בתקופתו להאינדון מהמין Hyaenodon weilini שגם חי לקראת סוף המיוקן בסין.
עם זאת ההאינדון נכחד מעט לפני סוף המיוקן והדיסופסאליס שרד קצת אחריו.
הוא היה יונק מעט קטן יותר מקרוביו והגיע לאורך 1.2 מטר, לגובה 50 סנטימטרים ולמשקל של 30 עד 40 קילוגרם בממוצע.
הוא היה בעל רגליים קצרות יחסית שמנעו ממנו לרוץ היטב אך היה בעל לסתות גדולות עם ניבים חדים וארוכים בקדמת הלסת וטוחנות גדולות ורחבות שעזרו לו לרסק טרף ביעילות.
ייתכן שהיה אוכל נבלות שגנב טרף של טורפים אחרים.
עם זאת הוא הפסיד בתחרות עם יונקים מסדרת הטורפים שהיו מומחים בציד ממנו.
בנוסף אולי הוא נכחד עקב שינויי אקלים גדולים שהתחוללו בסוף המיוקן וגרמו להתייבשות גדולה ולהתקררות אזורים רחבים בעולם.
דיסט (בפלמית: Diest) היא עיר בצפון-מזרח מחוז ברבנט הפלמית, באזור פלנדריה שבבלגיה.
העיר שוכנת כ-60 ק"מ מהבירה בריסל.
המחוזות שקרובים לדיסט הם אנטוורפן בצפון ולימבורג ממזרח.
העיר יושבת לגדות נהר דמר.
העיר הייתה בשליטת בית נסאו בין השנים 1499 ל-1795. אחד מצאצאיה של המשפחה, פיליפס וילם, נסיך אורנז' , נקבר בעיר.
דיסלוקוזאורוס (שם מדעי: Dyslocosaurus; משמעות השם: "לטאה של מקום עני") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדיקראוזאוריים שחי באמריקה הצפונית במשך היורה העליון.
סוג זה קרוב לדיקראוזאורוס, והוא התגלה ב-1963 בתצורת לאנס שבויומינג.
הסוג תואר ב-1992 בידי החוקרים ג'ון סטנטון מקינטוש (John Stanton McIntosh), ויליאם קומבס (William Coombs) ודייל ראסל (Dale Russell) כשמשמעות שם הדינוזאור הוא: "dys" - רע/עני, "locus" - מקום ו-"saurus" - זוחל/לטאה, כלומר: "לטאה בעלת מקום עני", זאת עקב התנאים הקשים בהם המאובנים התגלו ומצבם הרעוע.
הממצאים נלקחו למוזיאון הטבע של בנסקי שבאוניברסיטת אמהרסט, מסצ'וסטס.
דינוזאור זה דמה במראהו לדיפלודוקוס, אך שונה ממנו במבנה הרגליים ובייחוד במספר הטפרים הכבדים שבכפות הרגל.
הוא היה בעל 4 או 5 טפרים בקצות רגליו, בניגוד לשלושה אצל רוב הדיפלודוקיים.
דבר זה גרם לסווג אותו למשפחת הדיקראוזאוריים.
החוקר תומאס הולץ הבן העריך את אורכו ב-18 מטרים ואת משקלו ב-6 טונות.
החוקרים פול סרנו וג'פרי א.
וילסון טוענים שדינוזאור זה לא אמיתי, אלא כימרה שנוצרה מעצמות זאורופודים יחד עם תרופודים שהתקבצו יחדיו ומזה מראה הכפות הייחודיות.
חוקרים אחרים רואים בו סוג לגיטימי.
אם סוג זה הוא תקף הוא הדינוזאור השני ממשפחתו שחי באמריקה הצפונית לצד הסוואסיה .
דיסוסטיקוס מאוסוני (שם מדעי: Dissostichus mawsoni) הוא מין של דג גרם בן למשפחת הנוטוטיניים שהוא דג הגרם הגדול ביותר באוקיינוס הדרומי ואנטארקטיקה.
לעיתים הוא מכונה "בקלת סלע אנטארקטית", אך הוא אינו קרוב לבקלאים, אלא שייך לסדרת הדקראים הגדולה.
דג זה שהוא קרובו לסוג של המין דיסוסטיקוס אלגינוידס הוא דג גדול שיכול להגיע לאורך 1.7 מטרים ולמשקל של מעל 135 קילוגרם.
הוא בעל לסתות גדולות וחזקות כשל דקר עם שיניים רחבות המזכירות שיני כרישים.
למעשה המין מתפקד באופן דומה לכרישים במים חמימים יותר והוא טורף-על הניזון מכל דג שהוא יכול לתפוס.
עם זאת מרבית זמנו הוא שוכב על קרקעית הים או נע באיטיות, אך הוא יכול לחטוף טרף במהירות בעזרת לסתותיו.
כמו שאר בני משפחתו הוא בעל חומר מונע קפיאה בדמו, מה שמאפשר לו להיות פעיל.
הדג מצוי בעומקים של מעל 2,000 מטר מתחת המים והוא ניזון בעיקר מדגים אחרים כמו חוטמנוניים ודגים אנטארקטיים אחרים, לרבות מבני מינו וכן מקריל ודיונונים.
הוא עצמו נטרף בידי עופות ימיים כמו פינגוויניים, טורפים ימיים, לווייתן מינקי, ראשתן ואורקה ואולי גם בידי הדיונון העצום.
הוא נידוג גם למטרות מסחריות, אך לא ידוע כמה הוא נפגע מהדיג שלו.
דג זה מתרבה באיטיות יחסית וככל הנראה מתרבה במשך החורף.
תוחלת חייו מגיע עד 48 שנים בטבע.
דיסוסטיקוס אלגינוידס (שם מדעי: Dissostichus eleginoides) הוא מין של דג גרם ממשפחת הנוטוטיניים, הקרוב למין דיסוסטיקוס מאוסוני והוא אחד מהדגים האנטארקטיים הגדולים ביותר.
הוא נפוץ לאורך האוקיינוס הדרומי ובדרומם של האוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי.
דג זה מגיע לאורך ממוצע של מטר ולמשקל של 7 עד 10 קילוגרם.
עם זאת נצפו פרטים במשקל של 100 קילוגרם, מה שהופך אותו לדג הגרם השני בגודלו באוקיינוס הדרומי, כשהפרטים הגדולים מגיעים לגיל 50 שנה לערך.
הדג בעל לסתות חזקות ושיניים מחודדות כמו של כריש, ולרוב הוא שוחה באיטיות אך יכול לשעוט קדימה במהירות אחרי טרף.
דגים צעירים חיים בעומקים רדודים יחסית ובהמשך שוחים לים הפתוח ומעמיקים עד ל-1,000 מטר בקירוב.
דג זה הוא טורף מהיר של דגים אחרים, דיונונים, קריל ושאר סרטנאים.
בתורו הוא מהווה את מזונם של הראשתן, פיל ים דרומי וטורפים ימיים אחרים ושל הדיונון העצום.
כמו כן הוא נידוג למאכל בצורה מסחרית, כשלרוב הוא נידוג באופן מבוקר ובר קיימא.
עם זאת לעיתים הוא נידוג באופן לא חוקי וכן נתפס ברשתות המיועדות לדגים אחרים.
דיסוסטיצ'וס (שם מדעי: Dissostichus) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הנוטוטיניים, השייכים לקבוצת הדגים האנטארקטיים וחיים בעיקר במים הקפואים של האוקיינוס הדרומי וגם לאורך החופים הדרומיים, לרוב סביב ארגנטינה וצ'ילה ומספר איים.
בני הסוג מזכירים במראם דקרים, אך בעלי מבנה מוארך ולסתות ארוכות וחזקות כשל כריש.
הם הגדולים שבדגי הגרם של האוקיינוס הדרומי ויכולים לשקול מעל 100 קילוגרם, אם כי לרוב הם קטנים יותר.
לרוב הם איטיים, אך יכולים לנוע במהירות בעקבות טרפם הכולל בעיקר דגים אחרים וסרטנים.
בבגרותם הם חיים בעומקים של מעל 1,000 מטר מתחת למים.
דגים אלה נידוגים לעיתים בדיג מסחרי כשלרוב הדיג מבוקר ובר קיימא.
עם זאת לעיתים ישנו דיג לא חוקי או הסתבכות של הדגים ברשתות לדיג דגים אחרים.
דיסטלולוגיה היא העמדה הפילוסופית שלשום דבר שקיים אין טלוס (telus) או סיבה סופית, ולא עיצוב מכוון.
המונח "דיסטלולוגיה" הוא מושג מודרני שטבע הביולוג, חוקר הטבע, והפילוסוף הגרמני ארנסט האקל (1834–1919).
דיסטלולוגיה היא צורה רדיקלית של אתאיזם עם אוריינטציה מדעית.
במקור הוא נקשר עם האקל וחסידיו, אך החל מסוף המאה ה-20 היא מתייחסת יותר לסוג האתאיזם בו דוגלים ריצ'רד דוקינס, סם האריס וכריסטופר היצ'נס.
תפיסה החורגת מעבר לנקודות מבט פילוסופיות ודתיות מסורתיות כמו האידיאליזם הגרמני (בן זמננו של האקל, של הוגים כמו הגל ושלינג) או תפיסת נגד לתרבות הניו-אייג' שהתפתחה באותה עת, ובמובן זה היא מצטרפת לנטורליזם הפילוסופי שטוען שאין שום סיבתיות מחוץ לטבע.
דיסטלולוגיה היא גם השם שניתן לקו חשיבה בתוך הפילוסופיה של הדת, העומד בניגוד לטיעון הטלאולוגי.
היא טוענת כי המחלוקת, הכאב והרע ביקום מצביעים על כך שאין מאחוריו אלוהים או כוח עליון יוצר, או שאם יש כוח כזה, הוא מרושע ולא מיטיב.
דיסטוס הוא שמו של אגם, כפר ועירייה לשעבר באי איווה, יוון.
מאז רפורמת השלטון המקומי ב-2011 היא חלק מהעירייה קימי-אליברי, שהיא יחידה עירונית.
שטח היחידה העירונית של 162.431 קמ"ר.
מקום מושבה של העירייה היה בקריזה.
העיירה העתיקה דיסטוס הוזכרה במאה ה-4 לפני הספירה על ידי ההיסטוריון תיאופומפוס.
הוא טען שהעיירה נוסדה על ידי דריאופינס.
אתר העיר העתיקה ממוקם ב-.
במהלך שנות ה-50 הוקמה באזור תחנת כוח קיטורית קרוב לאגם דיסטוס בעיר אליברי.
תחנת כוח זו השתמשה במי אגם למערכת הקירור.
דיסלרודף הוא מועדון הוקי קרח מהעיר דיסלדורף שבגרמניה.
המועדון נוסד בשנת 1935 וזכה 8 פעמים באליפות הליגה.
המועדון משתתף במשחקי הליגה בשנת 1935. מסיבות כלכליות בשנת 1998 המועדון ירד לליגת משנה, אך כעבור שנה חזר לליגה הבכירה של גרמניה.
מאז שנת 2006 הוא משחק באולם חדש שמאפשר הכנסת 13,400 אוהדים למשחקי הקבוצה.
במרוצת השנים המועדון זכה 8 פעמים באליפות הליגה, אומנם בפעם האחרונה בשנת 1996. בשנת 2006 הקבוצה זכתה במקום השני ובאותה עונה היא זכתה בגביע.
בשנים 1984-1995 במדי הקבוצה שיחק כריס ואלנטיין בקנדה, בתקופה זו הוא כבש את השער 365 פעמיים (הסקוקר הגדול של הקבוצה בכל הזמנים).
בין כוכבי הקבוצה בשנים 2008-2012 היה אוון קאופמן, נצר למשפחה יהודית גרמנית שגדל בארצות הברית.
דיסנט הוא משחק מחשב תלת-ממדי בגוף ראשון אשר ראה אור בשנת 1995, וידוע בשל הפשטת השימוש בטכנולוגיית הרינדור והענקת שישה כיווני תזוזה לשחקן על מנת שיוכל להסתכל מסביב.
שחקנים מקצועיים מצליחים לזוז בעוד 20 כיוונים בנוסף לשישה הבסיסיים (למעלה-ימינה, למעלה-אחורה, למעלה-אחורה-שמאלה וכדומה).
דיסנט הוליד שני המשכים (דיסנט II ודיסנט III), ובנוסף את דיסנט: פריספייס - משחק מלחמה בין כוכבי בגוף ראשון.
דיסנט פותח על ידי פרלקס סופטוור והושק בשנת 1995. המשחק מחזיק בשיא גינס כמשחק מלחמה בגוף ראשון בתלת מימד מלא.
משחק ליחיד מורכב ממספר שלבים ועל השחקן להגיע דרך תעלות ומבוכים עד לרובוט השולט ולחסל אותו כאשר בדרך מחכים לו רובוטים שמנסים למנוע בעדו.
השחקן מתחיל עם מספר מצומצם של כלי נשק, ובמהלך המשחק מוצא את שאר כלי הנשק.
שלא כמו במשחק Doom, על השחקן לצבור גם אנרגיה על מנת שיוכל להמשיך להשתמש בכלי הנשק שלו.
במשחק הרשת יש סוגים שונים של משחקים כמו תפוס את הדגל (CTF) ושיתוף פעולה (CO-OP), אך הנפוץ ביותר הוא אנרכיה (Anarchy).
בסוג זה עד 8 שחקנים משחקים אחד נגד השני, ללא רובוטים ובשלב אחד.
חוץ מסוגים אלו, ישנן גרסאות של המשחק עם עוד מספר סוגים של משחקים.
ישנם 27 שלבים ועוד 3 שלבים נסתרים, אך בנוסף לשלבים המקוריים ניתן לבנות שלבים באופן עצמאי על ידי תוכנה חיצונית.
אפשרי לבדוק את רמת המשחק של השחקן על ידי הצצה בקובץ השחקן, או על ידי בדיקת הדרגה שלו.
בעבר היה נפוץ שהדרגה הגבוהה ביותר - דמיגוד (Demigod) - כמעט בלתי ניתנת להשגה, אולם כיום דרגה זו אינה מייצגת את רמת המשחק של השחקן מאחר שהיום רוב שחקני דיסנט המתמידים מגיעים לרמה זו.
לאחר הפצת המשחק למחשבים ביתיים ב-1995, פורסמה גרסה לפלייסטיישן ב-1996. בנוסף ב-1995 פורסמה תוספת של 100 שלבים חדשים מתחרות עיצוב שארגנה Interplay, ושלב אחד שעיצבה Parallax Software.
קיימת סדרת משחקים נוספת בשם Descent: FreeSpace, אך היא אינה קשורה לעלילה, וגם המשחקים חולקים מעט מאוד קוד עם הסדרה המקורית.
המילה Descent מופיעה בשם המשחק כדי למנוע בעיות זכויות יוצרים עם תוכנה אירת בשם FreeSpace של חברת Mijenix.
במהשך סדרת המשחקים הופצה גם בהפצה דיגיטלית ב-GOG.com וב-סטים.
קוד המקור של המשחק המקורי שוחרר ב-1997 (ללא האודיו).
הקוד שוחרר לשימוש לא מסחרי בלבד.
מאז הופץ גם קוד המקור של דיסנט II ופריספייס 2 והם ניתנים להורדה בחינם ברשת האינטרנט.
פארק דיסנילנד הוא הפארק הראשון שנבנה באתר הנופש דיסנילנד באנהיים, קליפורניה, ונפתח ב-17 ביולי 1955. שמו שונה ב-1990 על מנת להבדיל את הפארק משאר אתר הנופש (אתר הנופש דיסנילנד).
וולט דיסני קיבל את הרעיון של דיסנילנד לאחר שביקר בפארקי שעשועים שונים בשנות ה-30 ושנות ה-40. בהתחלה דיסני חשב לפתוח אטרקציה בסמוך לאולפני דיסני בברבנק, אך השטח שהוצע לו היה קטן מדי ודיסני החליט לוותר.
לאחר ששכר יועץ כדי שיעזור לו לקבוע מקום מתאים שבו ייבנה דיסנילנד, דיסני קנה ב-1953 שטח של כ-650 דונם ליד אנהיים.
כ-40 קילומטרים דרום מזרחית למרכז לוס אנג'לס.
מאז פתיחתו של הפארק, עבר דיסנילנד מספר הרחבות ושיפוצים, כולל הוספה של כיכר ניו אורלינס ב-24 ביולי 1966, ארץ החיות הקטנות ב-1972 ועיר ההנפשה של מיקי ב-1972.
כאשר רעיון הקמת הפארק צץ במוחו של וולט דיסני, היו כבר וולט ורוי דיסני הבעלים של אחת מחברות הפקות הסרטים המוצלחות ביותר בהוליווד.
דיסני שאף ליצור פארק שעשועים לכל המשפחה אשר ידמה לקרקס נודד, ובלי האלמנטים השליליים שיש לפעמים לקרנבל נודד.
המטרה שלו הייתה להקים פארק בו ייהנו הן המבוגרים והן הילדים - ולא רק ילדים, כפי שהיה בקרנבלים עד כה.
הרבה אנשים ביקרו עד אז באולפני וולט דיסני והם כתבו לוולט ואמרו לו שהם מעוניינים לפגוש את הדמויות שמופיעות בסרטים שלו - בייחוד הסרטים המצוירים.
הרעיון המקורי של וולט דיסני היה בניית פארק שעשועים בשטח אולפני הסרטים בו יוכלו המבקרים להצטלם עם פסלים של הדמויות המצוירות.
בהמשך חשב להוסיף לאתר גם שיט בסירה ואטרקציות נוספות.
דיסני התרשם מאוד מגני טיבולי שנבנו בקופנהגן בשנת 1843, וכן מפארק שעשועים בשם "גן האגדות" שנבנה באוקלנד, קליפורניה בשנת 1950.
בהתייעצות עם מומחים מאוניברסיטת סטנפורד התברר לדיסני כי הביקוש לפארק יהיה גדול ביותר, ושטח בקרבת האולפנים לא יספיק.
מסיבה זו נרכש שטח נרחב באנהיים, קליפורניה, דרומית ללוס אנג'לס.
במשך חמש שנים עבד דיסני על הרעיון של הפארק והקים חברת בת בשם WED מיזמים לבנות את הפארק.
כאשר תיאר את הפארק להרברט ריימן על מנת שריימן יצייר את הפארק במטרה להציג את הציורים לבנק אמריקה על מנת להשיג מימון להקמתו, אמר לו דיסני:
עבודות ההקמה החלו ב-18 ביולי 1954, ועלות ההקמה - 17 מיליון דולרים עבור השלב הראשוני של הפארק.
יום הפתיחה אירע ב-17 ביולי 1955. האירוע צולם לטלוויזיה ושודר בכל ארצות הברית.
הקריינים היו ידידיו של וולט דיסני: ארט לינקלטר, בוב קמינגס ורונלד רייגן.
יום הפתיחה לא עבר כשורה - הפארק היה מלא מבקרים מעבר ליכולתו.
אף שהפתיחה הייתה אירוע למוזמנים בלבד זויפו רבות מההזמנות ונכנסו אנשים שלא הוזמנו.
הטמפרטורות היו גבוהות מאוד - כ-38 מעלות צלזיוס, ובשל שביתת השרברבים התייבשו רבות מהברזיות ולא ניתן היה לתקן אותן.
בשל העובדה שלא הספיקו לסיים את בניית המדרכות עד יום לפני הפתיחה הייתה הזפת שעל המדרכות עדיין רכה, וחלק מהמבקרים נתקעו.
דליפת גז סגרה חלק מהאטרקציות, והתורים היו ארוכים ביותר בשל העומס.
העיתונות פרסמה ביקורת כה גרועה של הפארק, עד שוולט דיסני נאלץ להזמין את העיתונאים ליום פתיחה נוסף על מנת שבאמת יוכלו ליהנות מהפארק ולפרסם ביקורות אמיתיות.
וולט כינה את יום הפתיחה - "יום ראשון השחור".
מאז פתיחת הפארק ב-1955 נסגר הפארק למבקרים 4 פעמים: ביום האבל הלאומי לאחר ההתנקשות בנשיא קנדי ב-1963, לאחר רעידת האדמה ב-1994, לאחר פיגועי 11 בספטמבר, וב־2020 בעקבות מגפת הקורונה.
אז הפארק נסגר למשך 13 חודשים, ממרץ 2020 עד סוף אפריל 2021.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה בנייה נרחבת באזור הפארק שהפכה למעשה את הפארק מפארק שעשועים לאתר נופש.
חברת וולט דיסני רכשה אדמות רבות מסביב לפארק, בה שכנו בעיקר מוטלים ומלונות זולים, ובנתה במקום מספר מלונות, ובהם מלון קליפורניה הגדול.
כמו כן נבנו אטרקציות חדשות בפארק, ורבות מהאטרקציות הישנות והמיושנות נסגרו, חלק מהחנויות הוחלפו והבניינים של הפארק שופצו.
הפארק בנוי במבנה של כוכב, כאשר הכניסה היא דרך הרחוב הראשי, שעוצב כרחוב ארצות הברית.
הוא מוביל למרכז הפארק, וממנו ניתן להגיע ל"ארצות" האחרות.
במרכז הפארק נמצאת טירת היפהפייה הנרדמת המשמשת סימלו של הפארק.
הטירה נבנתה בהשראת טירת נוישוונשטיין שבבווריה, והושלמה לפתיחת הפארק.
בחזית הטירה יש גשר מתרומם (שהופעל פעמיים בלבד: ביום פתיחת הפארק ובתום שיפוץ ארץ ההרפתקאות בשנות ה-80).
הרחוב הראשי של ארצות הברית
חלק זה של דיסנילנד מדמה רחוב ראשי בעיירה קטנה בארצות הברית בתחילת המאה ה-20 או סוף המאה ה-19. הרחוב מדמה את הרחוב בעיירה מרקליין שבמדינת מיזורי, בשנת 1901 - העיירה בה נולד דיסני בשנת לידתו.
הרחוב נראה כרחוב שבשני צדדיו בניינים בני שתי קומות, אולם הדבר הוא אשליה אופטית המושגת באמצעות משחקי פרספקטיבה וגובה הבניינים נמוך יותר.
הסיבה ליצירת האשליה הזו היא, שבניינים בני שתי קומות היו גורמים לטירת היפהפייה הנרדמת להיראות נמוכה יותר.
וולט דיסני עצמו התגורר בדירה ברחוב זה.
ארץ ההרפתקאות היא ניסיון לבנות יישוב ספר באחד הג'ונגלים של אסיה או אפריקה.
נמצאות בה מספר אטרקציות כגון שודדי הקאריביים והעץ של טרזן.
ארץ המערב הפרוע ("Frontierland") היא יישוב ספר במערב האמריקאי.
לדברי וולט דיסני ארץ זו נועדה להגביר את תחושת הגאווה האמריקנית בחלוצים האמריקנים שהקימו את ארצות הברית, ולתת למבקרים תחושה שהם חיים באותה תקופה של חלוציות.
ארץ האגדות היא ניסיון של וולט דיסני ליצור מקום בו מבוגרים וילדים כאחד יוכלו להיכנס לסיפורי האגדות שעד אז רק דמיינו - כגון לעוף מעל לונדון יחד עם פיטר פן או לטייל עם עליסה בארץ הפלאות.
במקור נבנתה ארץ האגדות בסגנון של עיר ימי ביניים, אבל בשיפוץ שנערך בשנת 1983 היא הפכה לכפר בסגנון טירולי.
כיוון שוולט דיסני חשב, שלא ייתכן פארק שעשועים בלא קרוסלה, הובאה קרוסלה מקנדה ומוקמה כאן כ"קרוסלה של המלך ארתור".
כפי שוולט דיסני אמר: "מדעננו פותחים היום את שעריו של עידן החלל, והישגיו ישפרו את חיי ילדנו והדורות הבאים.
ארץ המחר תוכננה לתת למבקרים להשתתף בהרפתקאות שהם דוגמה של איך המחר ייראה."
וולט דיסני לא היה מרוצה ממבניה של ארץ המחר, והיא עברה שיפוץ נרחב ב-1967.
שיפוץ נוסף נערך ב-1998 ונתן לארץ המחר מראה מיושן במטרה ליצור עולם, שידמה לעולם העתיד, כפי שדימה אותו ז'ול ורן בסוף המאה ה-19.
כיכר ניו אורלינס הייתה התוספת האחרונה לדיסנילנד שנעשתה בחייו של וולט דיסני.
הכיכר נפתחה בשנת 1966, תוך ניסיון לתפוס את הרוח והטעם של רחוב בורבון בניו אורלינס.
בכיכר ניו אורלינס נמצא "מועדון 33" - מועדון אקסקלוסיבי הסגור לקהל הרחב.
המועדון נמצא מעל "מסעדת הביצה הכחולה" ("Blue Bayou Restaurant") והכניסה אליו היא לחברים בלבד.
רשימת ההמתנה לכניסה למועדון אורכת למעלה מ-10 שנים.
המועדון הוא המקום היחיד בדיסנילנד בו נמכרים משקאות אלכוהוליים.
ארץ זו נקראה "ארץ הדובים" ("Bear Country"), כאשר הוקמה ב-1972. השם שונה ל"ארץ החיות הקטנות" - "Critter Country" בשנת 1988. בארץ מוצגות החיות שהשתתפו בסרט המצויר "שירת הדרום" משנת 1946.
ארץ זו נפתחה בשנת 1993 ונקראה "טונטאון" - "עיר המצוירים" - בסגנון העיר של הדמויות המצוירות מהסרט משנת 1988 "מי הפליל את רוג'ר רביט".
וולט דיסני תמיד התעניין בתחבורה ובחידושיה, ועניין מיוחד היה לו בתחום הרכבות.
דיסני אף בנה רכבת קיטור קטנה בחצר ביתו.
לכן יש בפארק אמצעי תחבורה רבים ושונים זה מזה.
את דיסנילנד מקיפה רכבת הקרויה "הרכבת של דיסנילנד וסנטה פה".
כל הרכבות בדיסנילנד מצוידות במנוע דיזל, שהוא פחות מזהם (אך יותר יקר) מפחם.
במקור נסעו שתי רכבות בכיוונים מנוגדים סביב הפארק, כאשר בכל פעם רכבת אחת חיכתה בתחנה הראשית שברחוב ארצות הברית עד שהשנייה חלפה על פניה.
דבר זה הופסק משיקולי בטיחות - וכעת נוסעות הרכבות בכיוון אחד בלבד - עם כיוון השעון סביב הפארק.
לרכבת חמישה קרונות והנוסעים יושבים עם הפנים לכיוון פנים הפארק (במקור ישבו הנוסעים עם הפנים קדימה, אולם הדבר שונה במהלך השנים).
בשנת 2004 עברה הרכבת שיפוץ מקיף שנמשך כשלוש שנים.
קטרי הרכבת המקוריים נבנו על ידי חברת וולט דיסני.
מאוחר יותר נרכשו קרונות נוספים.
מערכת המונורייל הייחודית של דיסנילנד הותקנה בשנת 1959 על ידי חברת אולווג.
המסילה לא שונתה מאז שנת 1961 ועד היום.
המערכת מסיעה נוסעים בין שתי תחנות: האחת בתוך הפארק בעולם המחר, והשנייה מחוץ לפארק.
במקור הייתה התחנה השנייה ממוקמת במלון דיסני, אולם כיום (לאחר שינוי התוואי בשנת 2001) היא ממוקמת במרכז הקניות של דיסני.
אורכה של המסילה ארבעה ק"מ והיא עוברת דרך הפארק.
שלוש רכבות נמצאות כיום בפעולה: האדומה, הכחולה והסגולה.
הרכבת הרביעית, הכתומה, נשלחה לברבנק למחלקת ההנדסה של חברת וולט דיסני במטרה לפרקה וללמוד איך היא בנויה, כדי לבנות רכבות נוספות כמותה.
זאת כיוון שהחברה שבנתה את הרכבות - אולווג - כבר אינה קיימת.
מספר שינויים נעשו באטרקציות במהלך השנים משיקולים של דעת קהל או תקינות פוליטית.
כך למשל ב"שודדי הקריביים" נהג אחד משודדי הים לרדוף אחרי אחת הנשים כשמבט של זימה שפוך על פניו.
כיום מוסבר מרדף זה בכך שהוא שולח יד למגש של אוכל שמחזיקה אותה אישה (ובהתאם נוסף המגש).
האינדיאנים שנהגו לשרוף את הבקתה של המתיישבים ב"נהרות אמריקה" כבר אינם שורפים אותה, וגם המתיישבים שבעבר החזיקו רובים אינם מחזיקים כלי נשק בידיהם.
המדריכים המובילים את המטיילים באזור זה נהגו להסביר את שריפת הבקתה בהתנהגות שיכורה של אחד המתיישבים, וכיום הבקתה אינה עולה יותר באש.
במהלך 50 השנים שבהן היה הפארק פעיל נהרגו בו תשעה מבקרים ועובדת אחת, כמפורט מטה.
מספר רב יותר של מבקרים נפצעו.
שבעה מתוך עשרה מקרי המוות מקורם בהתנהגות רשלנית של המבקרים ולא באשמתם של הפארק או צוות הפארק:
ב-1964 מארק מייפלס, בן 15 מלונג ביץ', קליפורניה, מת לאחר שנעמד ברכבת ההרים ונפל ממנה בעת שפנתה.
ב-1966, תומאס גאי קליוולנד, בן 19 מנורת'רידג', קליפורניה, נהרג מפגיעה במונורייל.
קליוולנד טיפס על המסילה בניסיון להתגנב לפארק מבלי לשלם עבור כרטיס הכניסה.
ב-1967, ריקי לי ימה, בן 17, מהות'ורן, קליפורניה, נהרג כאשר ניסה לקפוץ מרכבת אחת לרכבת חולפת אחרת.
ב-1973, בוגדן דלורוט, בן 18 מברוקלין, ניו יורק טבע למוות כאשר ניסה לשחות במי "נהרות אמריקה".
ב-1974, עובדת בשם דבורה גיילי סטון, בת 19, מסנטה אנה, קליפורניה נהרגה כאשר נמחצה למוות מקיר נע באטרקציה.
היא עמדה במקום בו לא הייתה אמורה לעמוד.
כלקח מתאונה זו שונו קירות האטרקציה, כך שבמצב דומה הם יישברו ולא יסכנו את חיי העובד.
ב-1980, הררדו גונזלס, מסן דייגו, קליפורניה, נהרג כאשר ניסה לקפוץ מרכבת אחת לרכבת חולפת אחרת.
ב-1983, פיליפ סטרוגן, בן 18 מאלבקרקי, ניו מקסיקו נהרג כאשר ניסה לחצות את "נהרות אמריקה" בסירת גומי.
ב-1984, דול רגן ינג, בת 48, מפרימונט, קליפורניה נהרגה כאשר שחררה את חגורת הבטיחות ונפלה מרכבת הרים.
ב-26 בדצמבר 1998 נפל מוט ברזל על אוניית המפרש "קולומביה" ופגע בראשם של שלושה נוסעים.
אחד מהם, לאון פי דוסון, בן ה-33, מדובל, וושינגטון מת מהפציעה.
ב-5 בספטמבר 2003, מרסלו טורס בן ה-22 מגרדנה, קליפורניה נהרג לאחר שנפגע מרכבת הרים שהתדרדרה בשל תחזוקה לקויה.
דיסנילנד פריז (הידוע גם בשמו הקודם יורודיסני) הוא פארק שעשועים הנמצא במארן-לה-ואלה ליד פריז שבצרפת.
הפארק נפתח ב-12 באפריל 1992 על ידי חברת יורו דיסני SCA, חברה ש-39% ממנה היא בבעלות חברת וולט דיסני.
בניית הפארק החלה בשנת 1988, והסתיימה בשנת 1992. הפארק נפתח רשמית בשם "יורודיסני" אולם מספר המבקרים היה נמוך ביותר.
הפארק עורר התנגדות רבה בצרפת.
הצרפתים ראו בפארק פלישה של התרבות האמריקאית ופגיעה אנושה בתרבות הצרפתית.
ב-1 באוקטובר 1994 שינה הפארק את שמו ל"דיסנילנד פריז", נפתח בקרבתו פארק נוסף - פארק אולפני וולט דיסני, הפך לחלק מאתר הנופש דיסנילנד פריז.
עם פתיחת הפארק הנוסף ועליית מספר המבקרים הפך הפארק המפסיד בשנת 2002 לסיפור של הצלחה, אולם טרם כיסה את חובותיו משנים קודמות.
ב-14 בנובמבר 2015 נסגר הפארק לראשונה מאז הוקם עקב פיגועי נובמבר 2015 בפריז.
הפארק עצמו, מחולק למספר אזורים המכונים "ארצות תמתיות":
Main Street U.S.A - הרחוב הראשי של ארצות הברית - רחוב המוביל ל-4 הארצות האחרות
ניתן להגיע אל הפארק באמצעות רכבות קו A (שלוחה A4) של ה-RER מפריז.
פארק דיסנילנד פריז הוא אחד הפארקים המובילים בעולם במספר המבקרים.
דיסנילנד טוקיו (בקאנג'י: 東京ディズニーランド, ברומאג'י: Tōkyō Dizunīrando) הוא פארק השעשועים הראשון של חברת וולט דיסני שנבנה מחוץ לארצות הברית.
הפארק נפתח ב־15 באפריל 1983 ומהווה חלק מאתר הנופש טוקיו דיסני ממוקם באורייסו, צ'יבה, פרבר של טוקיו בירת יפן.
הרחוב הראשי של ארצות הברית (נקרא גם "הבזאר העולמי")
פארק השעשועים נבנה בסגנון ממלכת הקסם בו נבנו דיסנילנד וממלכת הקסם בדיסניוורלד בפלורידה.
הפארק בבעלות חברת אוריאנטל לנד - בעלת זיכיון מחברת וולט דיסני.
בית העץ של משפחת רובינסון השווייצרית
מכוניות ההנפשה המסתובבות של רוג'ר ראביט
דיסנילנד הונג קונג (בסינית מסורתית: 香港迪士尼樂園, בסינית מפושטת: 香港迪士尼乐园) הוא אחד מפארקי השעשועים המנוהל על ידי חברת פארקי השעשועים הבינלאומיים הונג קונג הנמצאת בבעלות חברת וולט דיסני ובבעלות ממשלת הונג קונג.
הפארק הוא הפארק החמישי בעולם מסוג ממלכת הקסם.
הפארק נבנה על אזורי ים שיובשו ונפתח לקהל ב-12 בספטמבר 2005.
הפארק הוא הפארק הראשון, ובינתיים היחיד, שממוקם בתוך אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג כדי למנוע מפגש תרבויות, כמו שנוצר בעת פתיחת דיסנילנד פריז, חברת דיסני פעלה להתאים את הפארק לסין, ואפילו שכרו מומחה פאנג-שוואי שעזר לעצב את הפארק.
לדוגמה: בשביל הכניסה לפארק יצרו עיקול במיוחד כדי שאנרגיית הצ'י תזרום בצורה טובה לים הדרומי של סין.
הפארק מחולק ל-7 אזורי נושא וצוות הפארק דובר אנגלית וסינית.
בפארק יש קיבולת מבקרים של כ-34,000 מבקרים - קיבולת המבקרים המועטת ביותר מכל פארקי דיסני.
הפארק משך 5.2 מיליון מבקרים בשנה הראשונה, פחות מהיעד הצפוי של דיסני (5.6 מיליון מבקרים).
מספר המבקרים צנח בשנה השנייה בכ-20% ועמד על 4 מיליון מבקרים כתוצאה מביקורות שהוטחו כנגד הפארק; לעומת זאת בשנה השלישית עלה מספר המבקרים ב-8% והסתכם ב-4.5 מיליון מבקרים עד סוף 2007.
מאז ועד סוף שנת 2009, מספר המבקרים המשיך לעלות בעוד כ-2% ל-4.8 מיליון מבקרים לשנה.
בשנת 2010 עלה מספר המבקרים ל-5.3 מיליון מבקרים.
עד היום אירח הפארק 25 מיליון מבקרים.
על פי AECOM ו-TEA, בשנת 2013 דיסנילנד הונג קונג היה מספר 13 מבין כל פארקי השעשועים הפופולריים בכל העולם עם 7.4 מיליון מבקרים; הפארק הרוויח בשנה זו רווח נקי של 109,000,000$HK
דיסנילנד הונג קונג ממוקם על שטח של 1.23 דונם עם קיבולת של עד 8,920,000 מבקרים מדי שנה.
קיבולת זו מתוכננת להתרחב לעד 10,000,000 מבקרים מדי שנה תוך תקופת התרחבות של 15 שנים.
דיסנילנד הונג קונג הוא הפארק בו הבנייה הייתה הקצרה ביותר מבין כל פארקי דיסני.
ב-12 בינואר 2003 יותר מ-400 אורחים חגגו את תחילת בנייתו של דיסנילנד הונג קונג לאחר סיום הכשרת הקרקע במפרץ פניז שבהונג קונג.
בקהל נכח טונג צ'י הווא, מושל הונג קונג לשעבר; מייקל ד.
אייזנר, יו"ר ומנכ"ל לשעבר של חברת וולט דיסני; רוברט א.
איגר, נשיא חברת וולט דיסני וג'יי ראסולו, נשיא לשעבר של הפארקים ואתרי הנופש של חברת וולט דיסני.
ב-23 בספטמבר 2004 התקיים טקס מיוחד בפארק לכבוד הצבת הצריח הגבוה ביותר בטירת היפהפייה הנרדמת.
דיסנילנד הונג קונג נפתח לציבור ב-12 בספטמבר 2005 על ידי מושל הונג קונג, דונלד צאנג והמנכ"ל של חברת וולט דיסני, מייקל אייזנר.
ב-2011 נפתחה ארץ צעצוע של סיפור, שנפתחה בינתיים רק בפארק זה ובפארק שצפוי להיפתח בשנגחאי ב-2016.
ב-2012 נפתחה לציבור ארץ המערב הפרוע, שהוקמה בשלב מאוחר יותר מכיוון שמתכנני הפארק חשבו שארץ זו לא תהיה פופולרית לתושבי מזרח אסיה.
ב-2013 נפתחה ארץ הנקודה המסתורית, שקיימת רק בפארק זה ולא באף פארק אחר של דיסני ברחבי העולם.
הפארק מחולק ל-7 "ארצות" (אזורי נושאים).
במהלך השהות באזור מסוים, האורח שקוע לחלוטין באזור הספציפי בו הוא נמצא ואינו יכול לראות או לשמוע אף אזור אחר.
הרעיון מאחורי זה הוא לפתח "שלבים" תיאטרליים עם קטעים מארץ אחת לשנייה.
כאשר הפארק נפתח, הוא כלל רק ארבעה אזורי נושא:
הרחוב הראשי של ארצות הברית - נועד לדמות עיירה במערב התיכון בשנים המוקדמות של המאה ה-20.
ארץ ההרפתקאות - כוללת הרפתקאות בג'ונגל.
ארץ הפנטזיה - בארץ זו ישנם דמויות ומקומות מהסרטים של דיסני מכל הזמנים.
עולם המחר - תרחיש אופטימי של העתיד.
ב-30 ביוני 2009 דונלד צ'אנג, מושל הונג קונג לשעבר, הודיע שהרחבת פארק דיסנילנד אושרה על ידי הוועד המנהל, לפארק יתווספו עוד 3 אזורי נושא חדשים - כולם מחוץ למסלול רכבת דיסנילנד, מדרום לאזור הנוכחי.
עולם צעצוע של סיפור - נפתח ב-18 בנובמבר 2011, מבוסס על סדרת סרטי דיסני ופיקסאר.
ארץ המערב הפרוע - נפתחה ב-14 ביולי 2012 והיא מעין עיירת כורים נטושה בין הרים ויערות.
הנקודה המסתורית- נפתחה ב-17 במאי 2013. זוהי נקודה בלב יער, שבה מתרחשים אירועים על-טבעיים.
נוצר בהשראת הרחוב הראשי של ארצות הברית בדיסנילנד קליפורניה והבניינים ברחוב זה כמעט זהים לאלה שבאנהיים.
כמו בכל פארקי השעשועים האחרים של דיסני, הרחוב הראשי של ארצות הברית בדיסנילנד הונג קונג, משמש ככניסה לפארק.
בתוכניות המקור תוכננה מסעדה מתחת לתחנת הרכבת, אך זאת בוטלה בשל סיבות תקציביות.
התפאורה היא עיירה קטנה באמריקה מהשנים 1890–1910.
למרות היותו דומה מאוד לרחוב הראשי באנהיים, הוא מושפע מאוד על ידי מהגרים.
"פלאזה אין" - המקום שבו יש את העיצוב החיצוני הזהה לזה בדיסנילנד קליפורניה- מחקה מסעדה סינית קלאסית שנוצרה על ידי זוג אמריקאי עשיר שהתעניינו בתרבות הסינית.
מסעדה נוספת, מאפיית בית השוק, מזכירה מאפייה שנוסדה על ידי שף קונדיטור וינאי שהביא קינוחים מהמפורסמים בעולם מבית המשפט הקיסרי באוסטריה.
בניגוד לרחובות ראשיים מפארקים אחרים, הרחוב הראשי בדיסנילנד הונג קונג בנוי בעיקר מעץ במקום אבן.
דבר נוסף הוא שאין חשמליות רתומות לסוסים, אם כי ניתן לראות מסלולים לחשמליות מטעמים אומנותיים.
ארץ ההרפתקאות של דיסנילנד הונג קונג היא הגדולה ביותר מבין כל פארקי דיסנילנד וכוללת את אזור אי בית העץ של טרזן, אשר מוקף על ידי רייד "מסע בג'ונגל", ממש כמו בנהרות אמריקה ברוב הפארקים בסגנון ממלכת הקסם, בארץ ההרפתקאות מתקיים פסטיבל מלך האריות.
בתחילת מאי עד אוגוסט 2007 אדמה באזור זה הוסבה לארץ הפיראטים, בשיתוף עם שחרורו של הסרט "שודדי הקאריביים: סוף העולם".
החלק החיצוני של האזור היה בשלבי בנייה מתחילת מאי עד ספטמבר 2008, בזמן פסטיבל מלך האריות.
בזמן זה הוקם מבנה זמני לשד הג'ונגל, אטרקציה בלעדית לשנים 2008–2010 בעונות ליל כל הקדושים, עכשיו זה הוא ביתו של נקמת הפרש חסר הראש.
בקדמת ארץ הפנטזיה נמצאת טירת היפהפייה הנרדמת ואחד המתקנים הייחודיים של הארץ הוא "גני הפנטזיה", בארץ הפנטזיה מבקרים יכולים לפגוש דמויות מהסרטים של דיסני.
עולם המחר החדש ביותר נפתח ב-12 בספטמבר 2005, בדיסנילנד הונג קונג.
כמו בדורות החדשים יותר של עולמות המחר האמריקאים, הגרסה שבהונג קונג כוללת דגש על עיטור מתכתי, עם הרבה גוונים כחולים וסגולים (שמאפיינים את העתיד).
בקיץ 2006, שלוש אטרקציות חדשות (אזור העב"ם, אוטופיה ומפגש תפר) נפתחו.
החלק החיצוני של הארץ בבנייה, בסמוך למתקן "משגרי החלל של באז שנות אור" נבנה המתקן "חוויית איירון מן", שבנייתו תסתיים בסתיו 2016, בעולם זה דיסני ממשיכה לבסס מתקנים על עלילות מארוול קומיקס, הכולל מתקן שבו טוני סטארק מגייס אורחים כדי להדוף חייזרים מלתקוף את הונג קונג.
"ארץ צעצוע של סיפור" היא אזור בלעדי לדיסנילנד הונג קונג.
ארץ זו מעוצבת בצורה מתאימה לנושא- לדוגמה: שימוש בבמבוקים כדשא המכסה את פני השטח, שימוש באביזרים רבים ודמויות מסרטי צעצוע של סיפור- לדוגמה: וודי ענק, רקס ענק, מטוס נייר גדול וגם כדור גדול מהסרט הראשון של פיקסאר- luxo jr.
האזור החדש נפתח ב -18 בנובמבר 2011, והוא ממוקם בצד המערבי של דיסנילנד הונג קונג, מאחורי ארץ הפנטסיה.
לא כמו שבכל הפארקים בסגנון ממלכת הקסם, ביום הפתיחה דיסנילנד הונג קונג לא כלל את ארץ המערב הפרוע והיא נפתחה רק בשנת 2012, ארץ המערב הפרוע של דיסנילנד הונג קונג קטנה בהרבה בהשוואה לארצות אלו בפארקי דיסני אחרים.
הנקודה המסתורית היא ארץ יחסית חדשה בדיסנילנד הונג קונג שנפתחה ב-17 במאי 2013. היא שוכנת ביער גשם צפוף ולא נודע המוקף בכוחות מסתוריים ואירועים על-טבעיים.
האזור כולל את האחוזה המסתורית, אטרקציה בסגנון הטירה מכושפת עם אותה המערכת שפותחה ב-Pooh's Hunny Hunt בדיסנילנד טוקיו.
הנקודה המסתורית, יחד עם ארץ צעצוע של סיפור הם אזורים בלעדיים לדיסנילנד בהונג קונג.
הפארק כולל את מצעד היום "טיסות של פנטזיה", מופע זיקוקים לילי "דיסני בכוכבים" והמצעד הלילי "צבע הלילה".
כמו כן, בפארק גם מופעים לפי עונות, כגון "ליל כל הקדושים המקולל של דיסני", "חג מולד תוסס", ו-"ראש השנה הסינית של דיסני", המתקיימים בפארק כדי לחגוג חגים ומועדים מיוחדים.
מצעד הבכורה התקיים ב-18 בינואר 2011 במסגרת "חגיגה באוויר"- חגיגות לרגל יום השנה ה-5 של דיסנילנד הונג קונג.
המצעד החליף את המצעד "דיסני על מצעד", שפועל מאז פתיחתו של הפארק.
סטיב דיוויסון, מפיק "עולם של צבע" בדיסנילנד קליפורניה, עבד על המצעד ובנה אותו.
"דיסני בכוכבים" הוא מופע זיקוקים לילי המבוסס על "פנטזיות בשמיים" בפארקים אחרים של דיסני.
הזיקוקים ואמצעי הפירוטכניקה מתואמים לשירים קלאסיים של דיסני כגון "A Whole New World" מהסרט "אלאדין".
המופע הועלה לראשונה ב-12 בספטמבר 2005, בטקס הפתיחה של הפארק.
המצעד הועלה לראשונה בספטמבר 2014. זו הפעם הראשונה אי פעם בפארקי דיסני שהמצעד מואר בעזרת נורות LED בלבד, המופע כולל גם קרונות המוארים בעזרת 740,000 נורות.
למצעד גם יהיה קונספט אינטראקטיבי חדש, הכולל מכשירים חדשים שמאפשרים למבקרים לשלוח אותות לשינוי צבע הנורות בקרון המצעד, והצוות ינהל את האותות שנשלחות באותו זמן לאותו קרון.
מנהל הבידור והתלבושות של פארק דיסנילנד הונג קונג, אמר כי צוות יצירתי השקיע מעל שנתיים ופיתח למעלה מ-1,000 עיצובים מרהיבים על מנת להבטיח את הצלחת המצעד, הכולל טכנולוגיה חדשה בשילוב עם דמיון שלוקחים את המצעד לרמה חדשה לגמרי, ואורחי דיסנילנד הונג קונג ייהנו מחגיגה צבעונית.
ביום הפתיחה הגיעו לפארק כ-29,000 מבקרים והעמידה בתורים למתקנים הגיעה למספר שעות לכל מתקן.
הצפיפות בפארק הייתה רבה, והושמעה ביקורת בעיתונות על ההחלטה של החברה לקבוע מספר מבקרים מקסימלי של 30,000 - לאור הצפיפות הרבה וגודלו של הפארק רבים סבורים שמספר המבקרים המקסימלי צריך להיות נמוך הרבה יותר.
ביקורת נוספת דנה במקום ייצור המזכרות הנמכרות בפארק; הפארק מייצר את מזכרותיו בסין ולא במפעלים מקומיים.
אתר הנופש וולט דיסני וורלד ובקיצור וולט דיסני וורלד ובקיצור הנפוץ דיסניוורלד הוא קומפלקס בידור ונופש הממוקם בביי לייק ולייק בואנה ויסטה, פלורידה, ארצות הברית ליד הערים אורלנדו וקיסימי.
משנפתח ב-1 באוקטובר 1971, המתחם מנוהל על ידי פארקים, חוויות ומוצרי דיסני, שלוחה של חברת וולט דיסני.
השטח מתפרש על פני יותר מ-112,000 דונם (112 קמ"ר), כאשר רק חצי ממנו בשימוש ושליש ממנו הוכרז כשמורות טבע.
השטח ניתן להקבלה בגודל של 80% מהשטח השיפוטי של ירושלים או גדול כמעט פי 2 משטחה של מנהטן.
המתחם מלא במגוון אטרקציות ומתקני בידור על מנת לעודד אנשים להישאר לשהייה ממושכת.
במתחם ארבעה פארקי נושא, שני פארקי מים, שני מתחמי קניות והסעדה, יותר מ-25 מלונות, ארבעה מגרשי גולף ומתחם עולם הספורט של ESPN.
וולט דיסני וורלד הוא מתחם הדגל של תאגיד דיסני העולמי והגדול ביותר מכל אתרי הנופש בעולם, הן בשטח והן במספר המבקרים.
המתחם תוכנן בשנות ה-60 על ידי וולט דיסני על מנת להוות הרחבה לדיסנילנד באנהיים, קליפורניה שנפתח בשנת 1955, בו וולט דיסני יוכל להגשים את חזונו ללא מגבלות שטח.
"פרויקט פלורידה" הוא השם שניתן אז לפרויקט שבמקור היה אמור לכלול קהילה ניסיונית אב-טיפוסית של המחר (Experimental Prototype Community of Tomorrow) או בקיצור, אפקוט (EPCOT) - קהילה מתוכננת אשר תשמש תשתית לחדשנות עירונית.
וולט דיסני החל לחפש אזורים פוטנציאליים שבהם יוכל להקים את חזונו השאפתני הדרש שטח נרחב.
הוא החליט להקים את המתחם בחוף המזרחי של ארצות הברית, לאחר סקרים רבים שהראו שרק 2% מתושבי ארצות הברית שגרים מזרחית לנהר המיסיסיפי ביקרו באתר הנופש דיסנילנד.
בקרבת וולט שקלו את מפלי הניאגרה, אך ויתרו על הרעיון משום שהחורף הקר היה מונע מהמתחם לפעול לאורך כל ימות השנה.
הם החליטו שדרום מזרח ארצות הברית זה הכיוון, עם דגש על מדינת פלורידה כיוון שהשטח הביצתי שם היה זול.
בשלב מסוים וולט עלה על מטוס וחג סביב מרכז פלורידה עד שהחליט על המיקום - מפגש בין 2 כבישים ראשיים ושדה התעופה הסמוך יאפשרו גישה קלה מאוד לפארק שלו.
לאחר שוולט החליט על המיקום, התעוררה הבעיה - ברגע ששמועות ירוצו שחברת וולט דיסני התחילה לקנות שטחים נרחבים במרכז פלורידה ועל הקמת מתחם תיירותי ענק באזור, מחיר השטחים הזולים (45 דולר לדונם) יאמיר.
בשביל למנוע את המצב הזה, וולט הקים מספר חברות סרק קטנות ורכש את כמויות השטחים בשמן.
השיטה לא החזיקה מעמד הרבה זמן וכבר החלו להגיע דיווחים שוולט דיסני הוא העומד מאחורי רכישות הענק במרכז פלורידה; תוך זמן קצר מחירי הקרקעות זינקו לסכומים של כמעט 20,000 דולר לדונם, אבל זה היה מאוחר מדי כי וולט הספיק לקנות מעל 112,000 דונם.
חלק מהחלונות מעל הרחוב הראשי של ארצות הברית בפארק ממלכת הקסם חולקים כבוד לכמה מהחברות שעזרו לרכוש את השטחים, שלחלקן שמות די צינים: M.T Lott Co.
נלקח מצמד המילים Empty Lot - מגרש ריק, Ayefour על שם הכביש באזור I-4, או Retlaw - שמו המלא של וולט, וולטר מאוית הפוך.
וולט דיסני מת ב-15 בדצמבר 1966, בשלב התכנון המוקדם של הפרויקט.
לאחר מותו, החברה התלבטה האם לממש את חזון פרויקט "דיסניוורלד"; אחיו הגדול של וולט דיסני, רוי דיסני, פרש מהפנסיה כדי לוודא שהחלום הכי גדול של וולט יהפוך למציאות.
הבנייה החלה בשנת 1967, כאשר החברה בנתה אתר נופש הדומה לדיסנילנד ונטשה את הקונספט הנסיוני לקהילה המתוכננת.
ממלכת הקסם היה הפארק הראשון להיפתח במתחם ב-1971 ואחריו אפקוט (1982), כפארק ולא כקהילה נסיונית כפי שתכנן וולט.
אחריהם נפתחו אולפני הוליווד של דיסני (1989), ולבסוף ממלכת החיות של דיסני (1998).
רוי הוא זה שהתעקש שהשם של המתחם כולו ישונה מ"דיסניוורלד" ל"וולט דיסני וורלד", על מנת לוודא שאנשים יזכרו שהפרויקט היה חלומו של וולט דיסני.
נכון ל-2024, דיסני מפעילה ומנהלת 19 מלונות ווילות של מועדון הנופש של דיסני באתר הנופש וולט דיסני וורלד, בנוסף למתחם מחנאות "Fort Wilderness" שכולל אתרי קמפינג ובקתות עץ.
המלונות מסודרים לפי שלוש קטגוריות: פאר, ביניים וחיסכון (Deluxe, Moderate, Value) — וחמישה אזורי נופש: ממלכת הקסם, אפקוט, אזור עולם הספורט, ממלכת החיות ומעיינות דיסני.
באופן לא רשמי המתחם מוכר כ"הבועה של דיסני", שינה במתחם נחשבת חוויה סוחפת.
בנוסף, 12 מלונות בבעלות פרטית נמצאים בשטחה של דיסני, אשר מציעים 10,000 חדרים נוספים.
סה"כ בדיסניוורלד יותר מ-40,000 חדרים, כמעט פי 4 מכמות החדרים באילת כולה (11,000).
+שםתמונהתאריך פתיחהנושאמספר חדריםאזור נופשמלונות פארהעכשווי
Polynesian Village1 באוקטובר 1971דרום האוקיינוס השקט492
Grand Floridian28 ביוני 1988פלורידה של תחילת המאה ה-20867
Yacht Club5 בנובמבר 1990ריזורט במרתה'ס ויניארד621אפקוטמועדון החוף
Beach Club19 בנובמבר 1990בקתה בניופורט ביץ'576
Old Key West20 בדצמבר 1991קי ווסט של תחילת המאה ה-20761 וילותמעיינות דיסניבקתת היער
Wilderness Lodge28 במאי 1994בקתות בפארקים לאומיים בחוף המערבי של צפון אמריקה729
Boardwalk Inn1 ביולי 1996אושן סיטי של תחילת המאה ה-20378
Animal Kingdom Lodge16 באפריל 2001שמורות בעלי החיים של אפריקה1,307
Saratoga Springs17 במאי 2004ריזורט בצפון ניו יורק של 18801,320 וילותמעיינות דיסניריביירה
Riviera16 בדצמבר 2019ריביירה אירופאית300 וילותאפקוטמלונות בינייםהחוף הקריבי
Caribbean Beach1 באוקטובר 1988האיים הקריביים1,536אפקוטפורט אורלינס
Port Orleans1 באוגוסט 1997ניו אורלינס3,056מעיינות דיסנימעיינות קורונדו
Coronado Springs17 במאי 1991מקסיקו1,915ממלכת החיותמלונות חיסכוןאול סטאר ספורט
All-Star Sports24 באפריל 1994ספורט1,920ממלכת החיותאול סטאר מוזיקה
All-Star Music22 בנובמבר 1994מוזיקה1,604ממלכת החיותאול סטאר סרטים
All-Star Movies15 בינואר 1999סרטי דיסני1,920ממלכת החיותמאת הפופ
Pop Century14 בדצמבר 2003תרבות הפופ האמריקאית של המאה ה-202,880אזור עולם הספורטאומנות האנימציה
Art of Animation31 במאי 2012סרטי האנימציה של דיסני ופיקסאר1,984אזור עולם הספורטבקתות ושטחי קמפינגמצודת היער
Fort Wilderness19 בנובמבר 1971מחנות יער800 שטחי קמפינג
טרון - ריצת אופנוע האור
רכבת המכרות של שבעת הגמדים
שומרי הגלקסיה - נסיגה קוסמית
מלחמת הכוכבים - תקומת ההתנגדות
מלחמת הכוכבים - מרוץ המבריחים
הרכבת הנמלטת של מיקי ומיני
בניית הפארקים ואתרי הנופש השונים
דיסני וונדר היא ספינת נוסעים המנוהלת על ידי קו הספנות דיסני.
הספינה, המסוגלת לשאת 2,400 נוסעים, הושקה בשנת 1999 ונבנתה על ידי פינקנטיירי באיטליה.
הדיסני וונדר יחד עם הדיסני מג'יק, הפועלת עמה, הן שתי הספינות הראשונות שתוכננו באופן ייעודי עבור משפחות עם ילדים.
הן מצוידות במספר מתקנים ייעודיים לעניין זה.
הספינה נבנתה בסגנון מסורתי - בעל שני מבני גשר (בניגוד למבנה אחד המקובל בספינות מודרניות).