tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אליפות הזוגות של FCW (פעמיים) - עם בו רוטונדו
PWI דירג אותו במקום ה-6 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2014
פיוד השנה (2010) - הנקסוס נגד WWE
קרב השנה (2014) - נגד ג'ון סינה בקרב מי שעומד אחרון באירוע פייבאק
המתאבק השנוא של השנה (2010) - כחלק מהנקסוס
אליפות הזוגות של Raw (פעם אחת) - עם מאט הארדי
אליפות הזוגות של סמאקדאון (פעם אחת) - עם לוק הארפר ורנדי אורטון
הגימיק הטוב של השנה (2013) - כחלק ממשפחת ואייט
הגימיק הגרוע של השנה (2017) - כאחות אביגיל
הקרב המתוסרט הגרוע ביותר של השנה (2014) - נגד ג'ון סינה באירוע חוקי אקסטרים ב-4 במאי
הקרב הגרוע של השנה (2017) - נגד רנדי אורטון ברסלמניה 33
הקרב הגרוע של השנה (2019) - נגד סת' רולינס באירוע גיהנום בכלוב
הקרב הגרוע של השנה (2020) - נגד ברון סטרומן באירוע The Horror Show at Extreme Rules
הפיוד הגרוע של השנה (2017) - נגד רנדי אורטון
הפיוד הגרוע של השנה (2020) - נגד ברון סטרומן
המתאבק הכי אוברייטד של השנה (2020)
בריי היא עיר חוף בצפון מחוז ויקלו שבאירלנד.
העיר ממוקמת כ-20 קילומטרים מדרום לבירה דבלין ומתגוררים בה כ-33,512 תושבים, מה שהופך אותה לעיר העשירית בגודל אוכלוסייתה באירלנד (נכון לשנת 2022).
חלקים מפרבריה הצפוניים של העיר נמצאים בתחומי מחוז דבלין.
העיר נבנתה כעיר קיט במאה ה-19 וחוברה לדבלין ברכבת ב-1854, אך עם השנים דעך מעמדה כעיר נופש.
בתחומי העיר עובר הנהר דרגל, שמקורו בפסגת ג'אוס שבהרי ויקלו.
צוקי בריי, העשויים גריווקה וקוורציט, שוכנים לחופי העיר על הים האירי ושוכנת בהם מושבה של ברבור מצוי.
בעיר אקלים ימי, בדומה לשאר ערי אירלנד, כשכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 800 מ"מ והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9.9 מעלות צלזיוס.
בימי הביניים העיר שכנה בקרבת גבולו הדרומי של התחום ועל כן נשלטה ישירות על ידי נציגי הכתר האנגלי ששכנו בטירת דבלין.
בריי הופיעה במפה של אברהם אורטליוס משנת 1598 בשם "תיאור מודרני של אירלנד, אחד האיים הבריטיים" ונקראה בו "Brey".
ויליאם ברבזון, רוזן מית' הראשון רכש אחוזה בפאתי בריי לציון ההכרזה הרשמית על תארו ב-1627.
מסילת הרכבת דבלין וקינגסטאון, שהייתה הראשונה מסוגה באירלנד, הופעלה לראשונה ב-1834 והורחבה עד לבריי ב-1854. חיבור זה לדבלין הוביל להתפתחותה של בריי כעיר קיט, התפתחות בה תמכו יזמים מקומיים שביקשו להפוך אותה לעיירת נופש בדומה למודל של ברייטון שבדרום-מזרח אנגליה.
בעיר נבנו מלונות וטרסות, וכן בתי מרחץ טורקיים בסגנון נאו-מורי, שהמשיכו לפעול עד שנת 1980.
בריי הייתה מוקד תיירותי פופולרי משנות ה-60 של המאה ה-19 עד לסוף המאה.
כיום, התיירות בעיר מתבססת על קרבתה של העיר לדבלין ומגיעים אליה בעיקר מטיילים ליום אחד.
כיום העיר מחוברת בשתי מסילות רכבת - האחת מקשרת אותה למלהייד והאות' בצפון ולגרייסטונס בדרום, בעוד השנייה מקשרת אותה לדבלין, דרוהדה ודאנדוק בצפון ולארקלו, גורי ולדרום מחוז וקספורד מדרום.
העיר היא בית לכנסיות שונות, כשהידועות שבהן הן רהין-א-קליג, כנסייה מימי הביניים שהוגדרה כאתר לאומי, הצלב גבוה בפסרו שנבנה במאה ה-12, כנסייה נאו-גותית וכנסייה מתודיסטית.
כמו כן, שוכן בעיר בית קילראדרי, בית מהתקופה האליזבתנית שנרכש על ידי רוזן מית' ב-1627.
בבריי שוכנים אולפני ארדמור, אולפני הקולנוע הראשונים באירלנד שהוקמו ב-1958, בהם צולמו סרטים כמו אקסקליבר, המקס הכחול ולב אמיץ וכן סדרות טלוויזיה כמו שושלת טיודור ופני דרדפול.
כמו כן, הסופרים ג'יימס ג'ויס וארתור קונאן דויל התגוררו וכתבו בעיר.
בעיר 13 בתי ספר יסודיים וביניהם גם גיילסקונה.
בריי מיוצגת במועצת מחוז ויקלו בשני אזורי בחירה נפרדים; בריי מזרח המכילה בערך שני שלישים מהעיר ובריי מערב המכילה את יתרתה, בנוסף לכפרים אניסקרי וקילמקנוג.
חלק מפרבריה הצפוניים של העיר שוכנים בתחומי מחוז דן לירי-ראת'דאון ועל כן מהווים חלק מאזורי הבחירה של המחוז.
להלן שמונה חברי המועצה המייצגים את העיר במועצת המחוז וכן במועצת העיר לאחר הבחירות שנערכו בשנת 2019:
מחוז הבחירה שם מפלגה בריי מזרח אריקה דויל המפלגה הירוקה גרייס מקמנוס שין פיין איפה פלין קנדי פינה גייל אן פריס מפלגת הלייבור בריי מערב ג'ו בהן עצמאי מלאני קוריגן פינה גייל דרמוט או'בראיין שין פיין רורי או'קונור עצמאי
קרול או'דלה - נשיא אירלנד החמישי
אדי ג'ורדן - נהג מרוצים לשעבר והמייסד של ג'ורדן גרנד פרי
פין באלור - מתאבק מקצועי ב-WWE
ג'ורדן דבלין - מתאבק מקצועי ב-WWE
קייטי טיילור - מדליסטית זהב באליפויות אולימפיות, אליפויות עולם ואליפויות אירופה
מריה דויל קנדי - זמרת ושחקנית
שרידן לה פניו - סופר
ויליאם ויילד וג'יין ויילד - הוריו של אוסקר ויילד
דארן רנדולף - שוער נבחרת אירלנד בכדורגל
לעיר בריי יש הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות:
ברייב A-50 הוא מטוס התראה מוקדמת ובקרה תוצרת ברית המועצות, המבוסס על מטוס התובלה הצבאי איליושין Il-76. הוא פותח כדי להחליף את ה"טופולב Tu-126".
ה-A-50 טס לראשונה בשנת 1978. קיומו נחשף למדינות המערב בשנת 1980 על ידי אדולף טולקצ'וב, מהנדס צבאי סובייטי שריגל עבור ה-CIA.
בשנת 2024 הופלו בחודש אחד שני מטוסי A-50 על ידי אוקראינה, לפי השערות הופל על ידי מערכת S-200 משודרגת של חיל האוויר האוקראיני.
צוות המשימה של המטוס כולל 15 איש, המקבלים נתונים ממכ"ם המעקב הגדול מדגם "ליאנה" שפותחה בתשלות "וגה".
היא הכוללת צלחת המשמשת ככיסוי לאנטנת המכ"ם על גב המטוס, בקוטר של 9 מטרים.
טווח הזיהוי שלה הוא 650 ק"מ עבור מטרות אוויריות ו-300 קילומטרים עבור מטרות קרקעיות.
ה-A-50 יכול לשלוט בעד עשרה מטוסי קרב, עבור משימות תקיפות אוויר-אוויר או אוויר-קרקע.
ה-A-50 יכול לטוס ארבע שעות במרחק של 1,000 ק"מ מבסיסו, במשקל המראה מרבי של 190 טון.
ניתן לתדלק את המטוס בתדלוק אווירי על ידי מטוס מדגם איליושין Il-78.
המכ"ם הנוסף, "Vega-M", יכול לעקוב אחר עד 150 מטרות בו זמנית בטווח של 230 ק"מ (140 מייל).
הוא יכול לעקוב אחר מטרות גדולות, כמו ספינות שטח, במרחק של 400 קילומטרים.
עבודת הפיתוח על גרסה מודרנית של המטוס, ה-A-50U, החלה ב-2003; טיסות ניסוי החלו ב-10 בספטמבר 2008, בגרסה החדשה הוחלפה האוויוניקה האנלוגית בחבילת אוויוניקה דיגיטלית חדשה, מתוצרת Vega Radio Engineering Corporation, שמאיצה את עיבוד הנתונים ומשפרת את מעקב האותות וזיהוי המטרות.
מתקני מנוחה לצוות, שירותים ומטבח כלולים גם הם בשדרוג.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, עוד לפני כינון הקשרים הדיפלומטיים המלאים בין הרפובליקה העממית של סין וישראל ב-1992. החלו המגיעים עם סין למכירת מטוסי ביון מתקדמים, המבוססים על מערכות מכ"ם להתרעה מוקדמת מדגם "פלקון" תוצרת חברת אלתא מערכות, חברת בת של התעשייה האווירית לישראל.
בשנת 1996 נחתם הסכם לאספקת 4 מטוסי ביון.
אלתא תכננה במקור לספק את המערכת על מטוס מדגם בואינג 707 (כפי שנעשה עבור מערכת "פלקון" שסופקה לחיל האוויר הצ'ילאני ב-1994), אולם סין דרשה לקבל אותה על מטוס מדגם איליושין-76 רוסי, מסוג שהיא מפעילה.
במרץ 1997 אישר נשיא רוסיה, בוריס ילצין את השימוש במטוסים הרוסים לצורך העסקה.
במאי 1998 יצאו צוותים של התעשייה האווירית למפעל איליושין ברוסיה, להכנת המטוס עליו תתוקן המערכת, שבהמשך הגיע לישראל.
המטוס נרכש במסגרת העסקה על ידי התעשייה האווירית, תמורת 45 מיליון דולר, והיה למעשה גוף של ברייב A-50 ללא מערכות פנימיות, אותם התקינו בישראל.
בספטמבר 1998 החליט משרד ההגנה של סין לרכוש רק מטוס התרעה אחד, תמורת 250 מיליון דולר, וביטל בשלב זה את כוונתו המקורית לרכוש 4 מטוסים בהיקף מיליארד דולר.
עם זאת הודיע כי ידון בהרחבת הרכש בסמוך למועד קליטת המטוס, ושולמה מקדמה בסך של כ-190 מיליון דולר.
לאחר לחץ כבד של הממשל האמריקאי בוטלה העסקה עם סין ביוני 2000. לאחר ביטול העסקה, דיווח העיתון הרוסי "איזווסטיה" כי ממשלת רוסיה מתכוונת להחכיר לסין מטוס התרעה מוקדמת מדגם "ברייב A-50", במקום ה"פלקון", מטוס שרוסיה הציעה לסין כבר כמה שנים לפני שהוחלט לקבל את המערכת הישראלית.
בנוסף הציעה ישראל להודו להצטייד במטוס.
ארצות הברית לא התנגדה למכירת המטוס להודו, אף על פי שהודו נמנית עם 4 מדינות, שארצות הברית דורשת לפקח על הייצוא הביטחוני של ישראל אליהן (המדינות הנוספות הן סין, רוסיה ופקיסטן).
בדצמבר 2001 דיווח הירחון "דיפנס ניוז" כי ישראל מתכוונת להשלים עסקה למכירת מטוסי ביון מסוג "פלקון" להודו תמורת כמיליארד דולר.
במקביל דרשו הסינים מיליארד דולר פיצוי על ביטול העסקה.
במרץ 2004 נחתם לבסוף ההסכם לאספקת ה"פאלקון" להודו, המטוס הראשון סופק במאי 2009.
ביוני 2006 דיווח העיתון הבריטי ה"סאנדיי טיימס" כי ממטוס ה"פלקון" של סין שהיה בתעשייה האווירית הוצאו כל המערכות הישראליות, והוא הוטס חזרה לסין בשנת 2002 לאחר ביטול הפרויקט.
אולם גורם צבאי אמריקני בפרסום רשמי של צבא ארצות הברית ציין שמערכת הפלקון עושה שימוש בציוד אזרחי שמצוי בשוק, בעזרתו ניתן לבנות את המערכת בחלקים.
ושמומחים מעריכים שציוד אזרחי אמריקני שנרכש שולב במערכת אותה בנו הסינים בעצמם, ככל הנראה בסיוע ידע ישראלי שרכשו המומחים בתקופת עסקת ה"פלקון".
כוח: 4 מנועי מניפה Soloviev D-30KP המספקים כוח דחף של 117.68 קילו ניוטון כל אחד
בריידי הנדר הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הנדר נולד ב-29 באוגוסט 1996 בקאטי, טקסס.
אחיו ברנדון ואחותו טיילר גם הם שחקנים.
תפקידו הראשון היה בשנת 2006, בסרט המבוסס על ספרו של טרומן קפוטה, ידוע לשמצה.
שנה לאחר מכן הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה היחידה.
בשנת 2008 הופיע לצד בילי זיין בסרט הקולנוע "The Man Who Came Back".
בשנת 2010 הופיע בסדרת הטלוויזיה "The Forgotten" ובסרט האימה "Psychic Experiment".
בשנת 2011 בופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה חוק וסדר: לוס אנג'לס.
באותה שנה הופיע בסרט הקולנוע פרויקט X.
בשנת 2013 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה אימה אמריקאית.
בשנת 2015 הופיע בסרט הקולנוע "WWJD What Would Jesus Do?
שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד חוזר קומדיית המצבים, "Those Who Can't".
בשנת 2017 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה צ'אנס.
בשנת 2019 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "A Girl Named Jo".
באותה שנה הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה הצילצול הגואל.
בריטניק (HMHS Britanic) הייתה אוניית נוסעים של חברת וייט סטאר ליין.
בריטניק הייתה הספינה השלישית והאחרונה בסדרת האוניות "אולימפיק", לאחר אולימפיק וטיטניק, ונועדה לשרת כאוניית נוסעים טראנס אטלנטית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1915, הוסבה בריטניק לאוניית בית חולים על ידי הצי המלכותי ותפקדה כך עד לטביעתה בידי מוקש ימי ליד האי היווני קיאה, בים האגאי, בנובמבר 1916.
בריטניק הושקה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, כשנתיים לאחר טביעת הטיטאניק.
בעקבות האסון הוכנסו בה מספר שינויים בהיבט הבטיחות.
עם כניסתה לשירות בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוסבה הספינה לבית חולים צף בשירות הצי המלכותי הבריטי.
בבוקר ה-21 בנובמבר 1916 נפגעה הספינה ממוקש ימי של הצי הקיסרי הגרמני ליד האי היווני קיאה וטבעה כעבור 55 דקות.
בעת הפגיעה היו על הסיפון 1,066 אנשים.
1,036 הניצולים חולצו מהמים ומסירות ההצלה, ו-30 אנשים מצאו את מותם.
בריטניק הייתה כלי השיט הגדול ביותר שאבד במלחמת העולם הראשונה.
בעתיד מיליארדר הולך לממן תוכנית לתיירות בעזרת צוללות לבריטניק.
בריידי מרפי היא אשה אירית שחיה במאה ה-19 אשר תוארה על ידי עקרת הבית האמריקאית וירג'יניה טיג כגלגול קודם שלה במהלך היפנוזה.
בשנת 1952, במהלך שחזור גלגולים היפנוטי שביצע מהפנט חובב בשם מוריי ברנשטיין על וירג'יניה טיג ("רות סימונס" ברב המכר שפורסם, ראו בהמשך) מפואבלו, קולורדו, מתוך מצב של טראנס החל זורם מידע על גלגול קודם לכאורה של טיג כאשה אירית במאה ה-19 ועל לידתה מחדש 59 שנים מאוחר יותר בארצות הברית.
ברנשטיין השתמש בטכניקה הנקראת "hypnotic regression", במהלכה המטופל נוסג אט אט אחורה בזמן.
ברנשטיין ניסה לקחת את הטיפול צעד אחד יותר ולהחזירה למצב של טרום לידה ולהפתעתו הרבה, החלה טיג לתאר חיים אחרים שלה.
הסיפור שסיפרה טיג במהלך הטראנס החל בגיל 8 בשנת 1806, תוך תיאור הבית שחיה בו בקורק.
היא הייתה בתו של דנקן מרפי, עורך דין, ואשתו קייטלין.
בגיל 17 היא נישאה לעורך הדין שון בריאן מקארת'י (Sean Brian McCarthy), אשר לימד לטענתה באוניברסיטת המלכה בבלפסט, לשם עברו.
טיג סיפרה על נפילה שגרמה למותה של בריידי ואף תיארה את עצמה רואה את הלוויה של עצמה ותיארה גם את מצבת הקבר שלה ואת מצב החיים לאחר המוות.
היא תיארה מצב שבו אין כאב או שמחה.
לאחר מכן תיארה את עצמה נולדת מחדש בארצות הברית אך לא היה ברור מהתיאור כיצד זה קרה.
וירג'יניה עצמה נולדה בשנת 1923 ולא הייתה מעולם באירלנד ואף לא היה לה מבטא אירי כלשהו.
בשנת 1956 יצא לאור הספר "The Search for Bridey Murphy" (תרגום: החיפוש אחר בריידי מרפי) אשר הכה הדים והפך לרב מכר.
בעת פרסום הספר לא אומתו כלל הפרטים בנוגע לגלגול הקודם לכאורה, אולם מעת היהפכו לרב מכר החלו כתבים מתחקים באירלנד אחר זהותה של בריידי.
חלק מהפרטים אומת על ידי החוקרים באופן שלא הייתה אפשרות להמציאו, חלק אחר מהנתונים לא נמצא ברשומות וחלק אחר העלה תהיות על ידי חוקרים.
בריידי העדיפה לקרוא לבעלה דווקא בשמו האמצעי "בריאן" ובאופן תואם, שמו של בעלה של טיג היה בריאן.
היא תיארה את קו החוף של מחוז אנטרים באופן מדויק, וכן את הדרך מבלפסט לקורק.
היא תיארה את חנות המצרכים שהייתה קונה בה ואת המוכר בשם "Farr" שאחר כך נמצא תיעוד שלו ברשומות.
היא תיארה שני מקומות, אחד הוא כנסייה שהייתה נוהגת לבקר בה והשני, האוניברסיטה בה עבד בעלה אשר תיאורם אכן היה מדויק אך למעשה בשנות חייה אז לא היו קיימים עדיין.
מאמיני הסיפור מסבירים כי סביר שגלגול אחר שלה ובעלה הוא זה שבו התרחשו המאורעות הללו ואילו מדענים ספקנים אחזו בפרטים אלו כדי להוכיח כי יש לדחות את הסיפור באופן מדעי.
גם רשומה על לידתה (20 בדצמבר 1798) ומותה (1864) לא נמצאו ברשומות הקדומים של אירלנד
וירג'יניה טיג עצמה לא האמינה בגלגול נשמות, וסלדה מאור הזרקורים.
היא הטילה ספק לגבי האפשרות שבריידי היא אכן גלגול קודם שלה.
אך לימים כתבה "ככל שאני מזדקנת יותר, כך אני רוצה יותר להאמין בסיפור".
היא נפטרה בדנוור בשנת 1995, וברנשטיין חדל מהעיסוק בהיפנוזה לאחר המקרה והפך לאיש עסקים מצליח, הוא נפטר בקולורדו בשנת 1999.
לאור ההצלחה המסחררת של הספר, יצא לאור כבר באותה שנה (1956) סרט באותו שם (The Search for Bridey Murphy) על ידי פאראמונט בבימויו של נואל לנגלי.
בשנת 1970 הופק סרט דומה עם שינויים קלים בשם "On a Clear Day You Can See Forever" (תרגום: "ביום בהיר ניתן לראות לנצח").
בריידי נון הוא שחקן אמריקאי.
נון החל את הקריירה בשנת 2010 כשהופיע בסדרת הטלוויזיה אימפריית הפשע.
בסדרה גילם את תומאס דרמודי.
בשנת 2019, הוא גילם את ת'ור בסרט הקומדיה "ילדים טובים".
בשנת 2021 דיבב את קולו של גרג הפלי בסרט המצויר של דיסני+, יומנו של חנון, ובסרט ההמשך מ-2022, יומנו של חנון 2: רודריק שולט.
בשנת 2021, הוא גילם את אוון מורו בסדרה של דיסני+ "The Mighty Ducks: Game Changers", ובשנה לאחר מכן הופיע בסרט הקומדיה חתונה בהפתעה.
ובסרט "Family Leave" של נטפליקס בתור ואייט.
בשנת 2023, הוא לוהק לתפקיד רפאל בסרט צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים.
בספטמבר 2021, הוא לוהק לתפקיד לוקאס הוליסטר במערבון ראסט אך הוחלף על ידי פטריק סקוט מקדרמוט באפריל 2023, עקב הפסקת ההפקה במשך יותר משנה, אשר נגרמה על ידי תקרית הירי במהלך צילומי הסרט .
שנה סרטתפקיד הערות 2019ילדים טובים ת'ור 2021 יומנו של חנון גרג הפלי דיבוב 2022 חתונה בהפתעה ג'ורג' יומנו של חנון 2: רודריק שולט גרג הפלי דיבוב 2023 צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים רפאלדיבובהמכתש על הירחהקטורללא קרדיטמשפחה לא מחליפים וויאט ווקר
שנה סדרהתפקיד הערות 2010–2013 אימפריית הפשע תומאס דרמודי 30 פרקים 2020–2021 The Mighty Ducks: Game Changers אוון מורו תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקיםTBATales of the Teenage Mutant Ninja Turtlesרפאלסדרת אנימציה עתידית של פרמאונט+
פרסשנהקטגוריהפרויקטתוצאהמקורפרס בחירת הילדים של ניקלודיאון2023כוכב טלוויזיה אהוב (ילדים)The Mighty Ducks: Game Changers2024מדבב אהוב מסרט אנימציהצבי הנינג'ה: טירוף המוטנטיםפרס גילדת שחקני המסך2012הביצוע הטוב ביותר של אנסמבל בסדרת דרמהאימפריית הפשע
בריידן קופר סורבו הוא שחקן וסופר אמריקאי.
סורבו נולד ב-22 באוגוסט 2001 בהנדרסון, נבדה וגדל בת'אוזנד אוקס, קליפורניה הוריו הם השחקנים סם וקווין סורבו.
הוא בעיקר ממוצא נורווגי., ויש לו שני אחים צעירים, שיין ואוקטביה.
בסרטו הראשון Let There Be Light שיחק בתפקיד ראשי, שם גילם את גאס הארקינס.
שנה לאחר מכן שיחק בסרט "ברני הדולפין".
בשנת 2019 שיחק לצד אביו במערבון "Miracle in East Texas".
בריידי הפנר הוא שחקן אמריקאי.
הפנר נולד בשנת 2005 בעיירה וולבורג, קרוליינה הצפונית.
בשנת 2021 הופיע בפרק בסדרה "שיקגו FIRE".
באותה שנה הופיע בסרטים "Charlotte Moon Mysteries: Green on the Greens" ובתפקיד משנה בסרט האימה "בלאק-פון".
בשנת 2022 הופיע בסרט "Resisting Roots" המבוסס על הרומן מאת הסופרת אודרי קרלן.
באותה שנה הצטלם לפיילוט לסדרת הדרמה "See/Saw", שהוחלט לא להפיקה בסוף.
בשנת 2023 הופיע בתפקיד משנה בסרט הדרמה המצליח "נשארים לחג".
בשנת 2024 התארח בדרמת הפשע האמריקאית "FBI: אינטרנשיונל".
+שנהסדרהתפקידהערות2021שיקגו FIREדילןפרק: "Escape Route"2024FBI: אינטרנשיונלג'יימס אובריאןפרק: "Touts"2025קו המים (אנ')דילר הופקינסתפקיד ראשי; 8 פרקים
בריידי ג'יימס מונסון קורביי הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אריה הכסף לבימוי ופרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר.
קורביי נולד באריזונה וגדל בקולרדו כבן יחיד לאם חד-הורית שעבדה כסוכנת-משכנתאות.
בעידוד משפחתו, הוא ניגש לאודישן המשחק הראשון שלו בגיל 7, בסרטו של אלפונסו קוארון "תקוות גדולות".
למרות שלא קיבל את התפקיד, קורביי הצליח להתקדם בתהליך הליהוק ובעקבות כך השיג סוכן שאיתו התחיל את הקריירה שלו כשחקן.
העבודה הראשונה שלו הייתה משחק בפרסומת לרשת Circle K כשהיה בן 8.
את הופעת הבכורה שלו עשה כשהיה בן 11 בפרק של קומדיית המצבים "מלך השכונה".
לאחר מכן המשיך בתפקידים קטנים אחרים בטלווזיה ובעבודות דיבוב.
את תפקידו הקולנועי הראשון היה בסרט "שלוש עשרה" משנת 2003, שם גילם את אחיה הגדול של הגיבורה.
בשנת 2004 קיבל שני תפקידים ראשיים – בסרט "כנפי הרעם" ובסרט "עור מסתורי" בו שיחק לצידו של ג'וזף גורדון-לוויט.
קורביי סיפר כי תפקידו בסרט עור מסתורי היה התפקיד הראשון בחייו שלא הוצע לו באקראי על ידי מפיקים אלא הוא התאמץ לקבל אותו, כיוון שהעריץ את הבמאי.
בשנת 2006 השתתף בתפקיד משני בסדרה "24".
בשנת 2007 גילם יחד עם טים רות' את הפסיכופתים שחוטפים ומענים משפחה ברימייק בשפה האנגלית לסרט משחקי שעשוע בבימויו של מיכאל הנקה.
קורביי היה מעריץ גדול של הבמאי האוסטרי, ופגש אותו כמה שנים קודם לכן בהקרנת סרטו "לחיות על הקצה", והשניים נשארו מאז בקשר.
כשנודע לי כי הנקה מתכוון לעשות רימייק אמריקאי לסרטו מ-1997 מיהר להגיש מועמדות ונבחר לאחר אודישן בודד.
למרות הכישלון הגדול שהסרט נחל, קוברט הצליח באמצעותו לשכנע את מפיק הסרט כריס קון לממן את סרטו הראשון כבמאי.
היה זה סרט קצר בשם "Protect You + Me", שזכה לציון כבוד בפרס יצירת סרטים קצרים בפסטיבל סאנדנס שנה לאחר מכן.
בתקופה זו כתב גרסה ראשונית לסרטו "ילדותו של מנהיג" אך גנז אותו לאחר שמצא אותו מורכב לבימוי כסרט בכורה.
בהתמוטטות של פאני מיי במהלך משבר הסאב פריים איבדה אימו את עבודתה, והוא לקח על עצמו תפקידים קטנים בסדרה חוק וסדר מסיבות כלכליות.
ב-2011 חזר לקולנוע בשני תפקידי משנה, ביניהם בסרטו של הבמאי הדני לארס פון טרייר "מלנכוליה".
בשנה שלאחר מכן כתב את התסריט לסרט "Simon Killer" במה שהייתה עבודתו התסריטאית הראשונה לסרט מלא.
בשנים אלו החליט באופן סופי לעזוב את המשחק ולהתמקד בבימוי וכתיבה.
בכל זאת ב-2014 במהלך שהותו באירופה כדי לתכנן את צילומו "ילדותו של מנהיג" הוא השתתף בעוד מספר תפקידי משחק קטנים, האחרונים בקריירה שלו כשחקן.
בשנת 2013 שב קורביי לעבוד על סרטו העלילתי הראשון כבמאי, שנקרא "ילדותו של מנהיג".
את התסריט לסרט כתב יחד עם בת זוגו מונה פאסטוולד.
הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה ה-72, וקורביי זכה בפרס Horizons לבמאי הטוב ביותר.
בשנת 2018 יצא סרטו השני של קורביי, "ווקס לוקס" בכיכובם של נטלי פורטמן וג'וד לאו.
הפעם התמודד הסרט במסגרת התחרות הראשית בפסטיבל ונציה ה-75 אך לא זכה בכל פרס.
בנוסף, הסרט נחל כישלון בקופות והכניס 1.4 מיליון דולר בלבד כשתקציבו נאמד ב-10 מיליון דולר.
בספטמבר 2018 דווח כי קורביי עובד על סרטו השלישי, "הברוטליסט" סרט דרמה שעוסק בסיפורו של אדריכל יהודי יליד הונגריה המהגר לארצות הברית.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה ה-81 ב-1 בספטמבר 2024, וקורביי זכה בפרס אריה הזהב לבימוי הטוב ביותר.
הסרט זכה להצלחה ביקורתית רבה ומגוון פרסים.
בין השאר קיבל הסרט שבע מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-82, וקורביי זכה בפרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר.
קורביי בזוגיות עם השחקנית והבמאית מונה פאסטוולד, אותה הכיר בשנת 2008 בערך דרך השחקן כריסטופר אבוט שהיה מכר משותף.
לאחר ששתפו פעולה מספר פעמים הפכו לזוג כאשר עבדו בשיתוף על כתיבת הסרט "הסהרורי".
הזוג שותף בכתיבת שלושת התסריטים לסרטיו של קורביי.
בתם הראשונה נולדה בשנת 2014.
+שנהסרטתפקידהערות2003שלוש עשרהמייסון פרילנד2004עור מסתוריבריאן לאקיכנפי הרעםאלן טרייסי2007משחקי שעשועפיטר2010Two Gates Of Sleepג'ק2011Martha Marcy May Marleneוואטסמלנכוליהטים2012Simon Killerסיימון2014העננים של סילס מריהפירס רואלדסוןעדןלאריפורס מז'ורבריידיSaint Laurentמשקיע אמריקאיהסהרוריאירהכשנהיה צעיריםקנט ארלינגטוןאסקובר: גן העדן האבודדילן בריידיPortrait of the Artistצופהללא קרדיטלעוף על זהווילידיבוב אנגלי
+שנהסדרהתפקיד2000מלך השכונהסטו2003Oliver BeeneספנסרGreetings from Tucsonבריאן200624דרק האקסלי2008חוק וסדרפטריק פרנדלי2014אוליב קיטרידג'הנרי ת'יבודו
שנהסרטבמאיתסריטאימפיק2008Protect You + Me 2012Simon Killer 2014הסהרורי 2015ילדותו של מנהיג 2018ווקס לוקס 2024הברוטליסט 2025Ann Lee
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גלובוס הזהב2025הבמאי הטוב ביותרהברוטליסטהתסריט הטוב ביותרפרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה2025הבימוי הטוב ביותרהברוטליסטהתסריט הטוב ביותרפרס אינדפנדנט ספיריט2025הבמאי הטוב ביותרהברוטליסטפרס גות'הם2011הופעת האנסמבל הטובה ביותרמרתה מרסי מיי מרלין2025הסרט הטוב ביותרצוואתה של אן ליפרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי2025הבמאי הטוב ביותרהברוטליסטהתסריט המקורי הטוב ביותרפרס סטלייט2025הבמאי הטוב ביותרהברוטליסט התסריט המקורי הטוב ביותר
בריידי ג'ון הארן הוא יוצר קולנוע ועיתונאי עצמאי אוסטרלי-בריטי המפיק סרטונים חינוכיים וסרטים דוקומנטריים עבור ערוצי היוטיוב שלו, כשהבולט שבהם הוא Numberphile.
הארן הוא גם מנחה שותף של הפודקאסט Hello Internet יחד עם עמיתו CGP Grey שגם הוא יוטיובר חינוכי.
ב-22 באוגוסט 2017 השיק הארן את הפודקאסט השני שלו, הנקרא The Unmade Podcast, וב-11 בנובמבר 2018, הוא השיק את הפודקאסט השלישי שלו, The Numberphile Podcast, המבוסס על ערוץ המתמטיקה שלו באותו השם.
בריידי הארן למד עיתונאות במשך שנה לפני שהתקבל לעבודה על ידי The Adelaide Advertiser.
בשנת 2002, הוא עבר מאוסטרליה לנוטינגהאם, בריטניה.
בנוטינגהאם, הוא עבד עבור ה־BBC, הוא החל לעבוד שם כקולנוען, וככתב דיווח עבור תחנות הרדיו East Midlands Today, BBC News Online ו-BBC.
בשנת 2007, הארן עבד כיוצר קולנוע ב-Nottingham Science City, כחלק מהסכם בין BBC ואוניברסיטת נוטינגהאם.
פרויקט "Test Tube" שלו התחיל ברעיון להפיק סרט תיעודי על מדענים ומחקריהם, אבל הוא החליט להעלות את הקטעים הגולמיים שלו ליוטיוב; מאותה נקודה התפתחו הערוצים שלו "סרטוני הטבלה המחזורית" ("Periodic Videos") ו"שישים סמלים" ("Sixty Symbols").
הארן עזב אז את ה-BBC כדי לעבוד במשרה מלאה ביצירת סרטוני YouTube.
בעקבות Test Tube החליט הארן ליצור ערוצי יוטיוב חדשים.
בחמש השנים הראשונות שלו כיוצר סרטים עצמאי הוא יצר למעלה מ-1500 סרטונים ובשנת 2012, הוא היה המפיק, העורך והמראיין מאחורי 12 ערוצי יוטיוב.
הארן מרבה לשתף פעולה עם אנשי אקדמיה ואנשי מקצוע ידועים.
הסרטונים של הארן הם לרוב בפורמט של ראיון מזדמן שבו הארן ומומחה דנים בנושאים הרלוונטיים לעבודתו של המומחה המרואיין.
החל מיוני 2008, הארן יצר את Periodic Videos (בתחילה נקראו the periodic table of videos), זוהי סדרת סרטונים על יסודות כימיים והטבלה המחזורית, בעבודה עם פרופסור מרטין פוליאקוף במטרה לעשות סרטון המסביר כל אחד מהיסודות בטבלה המחזורית.
הסרטונים של הארן המסבירים כימיה ומדע לאנשים שאינם בתוך התחום זכו להכרה חיובית.
יחד, הם יצרו למעלה מ-500 סרטונים קצרים המכסים את היסודות ונושאים אחרים הקשורים לכימיה.
לערוץ היוטיוב שלהם היו יותר מ-159 מיליון צפיות.
כמו כן, הארן ופוליאקוף כתבו מאמר בכתב העת Nature Chemistry ומאמר על כתב העת Science הדן בהשפעה החינוכית של Periodic Videos.
מרטין פוליאקוף קיבל את פרס החינוך של החברה המלכותית לכימיה בשנת 2011 על עבודה שהובילה את החינוך לכימיה לקהל רחב יותר; גם בעקבות עבודתו עם הארן על סרטוני הטבלה המחזורית.
שישים סמלים הוא ערוץ היוטיוב של הארן לפיזיקה ואסטרונומיה.
הסרטון הראשון בערוץ זה עלה לאתר באפריל 2009, כשהרצף המקורי של הסרטונים התמקד בסימונים נפוצים בפיזיקה.
מאז, פורסמו סרטונים בנושאים נוספים בפיזיקה בדגש על אסטרונומיה כמו אפקט החממה, עידן היקום ועוד כמה על חורים שחורים.
החל מאוקטובר 2011, Numberphile מציג סרטונים החוקרים נושאים חינוכיים ממגוון תחומים של מתמטיקה.
כרגע ערוץ זה הוא הערוץ בעל מספר המינויים הרב ביותר של הארן.
בימיו הראשונים של הערוץ, כל סרטון התמקד במספר מסוים, אך מאז הערוץ הרחיב את היקפו, והציג סרטונים על מושגים מתמטיים מתקדמים יותר כמו המשפט האחרון של פרמה והשערת רימן.
הארן מתחזק גם את ערוץ Numberphile2, הכולל קטעים נוספים המרחיבים את הנאמר בערוץ הראשי, וכן את The Numberphile Podcast .
הארן השיקה את ערוץ היוטיוב Objectivity בסוף 2014. הסרטונים מציגים דיון וטיפול בחפצים וכתבי יד היסטוריים, לעיתים קרובות מהארכיונים של החברה המלכותית, אם כי מוזיאונים וארגונים היסטוריים אחרים הוצגו גם הם.
הארן הוא המנחה הנראה בצילום של הערוץ הזה, בניגוד לערוצים האחרים שלו בהם נוכחותו היא רק מאחורי המצלמה.
קית' מור, הספרן הראשי של החברה המלכותית, הוא דוגמה למרואיין בולט בערוץ זה.
Deep Sky Videos, שהחל באוקטובר 2011, הוא הערוץ המתמקד באסטרונומיה של הארן.
הוא מעוצב באופן דומה ויש לו חלק מאותם מרואיינים כמו בערוצי המתמטיקה והפיזיקה שלו Numberphile ו-Sixty Symbols.
בספטמבר 2022, הערוץ סיים סדרת סרטונים על כל אחד מ-110 אובייקטי Messier, דבר שהיווה יעד של הערוץ מאז ינואר 2012.
Computerphile הוא הערוץ התאום של Numberphile, הכולל סרטונים על מדעי המחשב המרואיינים גם כאן הם מומחים בתחומם.
הארן מעורב באופן מינימלי ביצירת הווידאו של הערוץ, כאשר את רובם ביים והפיק שון ריילי.
הארן ממשיך לתחזק את Test Tube, שנקרא כעת nottinghamscience, כמקום לפרסם קטעים נוספים לסרטונים מהערוצים הראשיים שלו.
הוא גם מפעיל ערוצים עבור הפודקאסטים שלו Hello Internet ו-The Unmade Podcast.
להארן יש מספר ערוצים שלא היו פעילים כבר כמה שנים, כל אחד מהם עוסק בתחום נוסף והם: Words of the World, Backstage Science, Psyfile, PhilosophyFile, Bibledex, FavScientist ו-foodskey .Brady Stuff הוא הערוץ של הארן לסרטונים אישיים והוא "מזבלה עבור קליפים שלא ממש מתאימים לשום מקום".
מלבד ערוצי היוטיוב יש להארן גם פודקאסטים שהוא מתפעל הראשון מביניהם הוא Hello Internet שאותו הוא מגיש יחד עם חברו היוטיובר CGP Grey סביבו התפחתה קהילה אדוקה שהצביעה בבחירות על הדגל הרשמי שייצג את הפודקאסט.
בנוסף יש להארן פודקאסט שנקרא The Unmade Podcast שאותו הוא מגיש יחד עם חברו הכומר Tim Hein שבו בכל פרק הם מביאים רעיונות לפודקאסטים שאינם קיימים.
מלבד שני הפודקאסטים העיקריים הללו קיימים פודקאסטים נוספים שהארן מפיק: The Numberphile Podcast הוא פודקאסט נלווה לערוץ היוטיוב שלו Numberphile שבו הוא מראיין מתמטיקאים שהופיעו בערוץ זה.
Younglings הוא פודקאסט על הורות שהארן מקיים יחד עם אשתו וזוג חברים שלהם.
הארן גר ליד בריסטול בבריטניה.
הוא נשוי לעיתונאית ומגישת חדשות הטלוויזיה קיילי פנטלו, לזוג יש בן משותף.
"בריידזילה" הוא סינגל של הזמרת הישראלית נועה קירל, שיצא לאור ב-13 בנובמבר 2025. את השיר כתבו והלחינו קירל, צליל קליפי ונדב (נאבי) אהרוני, שגם הפיק ועיבד אותו מוזיקלית.
השיר הושק לראשונה במהלך חתונתה של קירל עם שוער נבחרת ישראל בכדורגל דניאל פרץ, והקליפ הרשמי צולם במהלך האירוע.
"בריידזילה" הוצג לראשונה במסגרת חגיגות החתונה של קירל ופרץ.
על פי הדיווחים, במהלך החתונה עלתה קירל לבמה וביצעה את השיר החדש בפני מאות אורחים, בליווי מופע רחב היקף שכלל 35 רקדנים ושבעה נגנים בתזמורת כלי נשיפה.
הביצוע נועד להוות חלק מהמופע המרכזי של הערב, ונבחר לשמש גם בסיס לקליפ הרשמי של השיר שיצא יום למחרת.
הפקת הקליפ התבצעה על ידי צוות בראשותו של הבמאי איתן אשכנזי, שעבד על העריכה במהלך הלילה שלאחר האירוע.
הקליפ הרשמי הופץ ב-13 בנובמבר 2025, במקביל לשחרור הסינגל בפלטפורמות ההשמעה הדיגיטליות.
השיר מתמקד בדמותה של "בריידזילה", מונח המשמש לתיאור כלה שתובעת שליטה מלאה באירוע חתונתה ונוטה להתנהג באופן קיצוני או דרמטי.
"בריידזילה" הוא הלחם של המילים "Bride" (מאנגלית: "כלה") ו"גודזילה".
מילות השיר מציגות באופן הומוריסטי וקליל את חוויית הכלה ביום חתונתה ואת הלחץ הכרוך באירוע, תוך אזכור של הרגעים שבהם מתח בין התרגשות לשליטה עצמית.
השיר והקליפ שימשו המשך ישיר לשורה של מהלכים מוזיקליים שביצעה קירל סביב חתונתה, בהם גם השיר "כל מה שאני רוצה" ששרה לבעלה ביום שלפני האירוע.
הקליפ הרשמי ל"בריידזילה" צולם במהלך מסיבת החתונה שנערכה באולם בתל אביב.
הוא כלל מופע גרנדיוזי שבו נראית קירל בביצוע מלא אנרגיה לצד רקדנים ונגנים בתפאורה של אירוע חתונה.
יום לאחר האירוע פורסם הקליפ בערוצי המדיה החברתית של קירל ובערוצי המוזיקה המרכזיים.
הקליפ הופק ונערך בזמן קצר במיוחד, והושק רשמית פחות מ-24 שעות לאחר האירוע.
אסף נבו מאתר "וואלה!" ציין בביקורתו כי "בריידזילה" מייצג נקודת מפנה בתרבות הפופ המקומית, כסמל לחזרה לשגרה ולנורמליות לאחר תקופה ממושכת של מתיחות ציבורית.
לדבריו, זהו אחד משיריה הבולטים של קירל בשנים האחרונות, ובהפקתו הצליח אהרוני להשיב את קירל לדימוי הטבעי והקליל עמו פרצה לתודעה הציבורית.
נבו הוסיף כי השיר מאופיין בגרוב קליט, טקסט הומוריסטי ופזמון דיסקו קל לזכירה, והחמיא לשילוב שבין קירל, קליפי ונאבי כיוצרי פופ מודרניים הפועלים במיומנות בתוך הז'אנר הישראלי.
חיפוש Brave הוא מנוע חיפוש הממוקד בפרטיות ובעצמאות המשתמש.
הוא מספק תוצאות חיפוש מתוך אינדקס האתרים שלו עצמו במקום להסתמך על מנועי חיפוש גדולים אחרים.
חיפוש Brave לא עוקב אחר משתמשים, לא מייצר עבורם פרופיל, ולא אוסף נתונים אישיים למטרות פרסום, ובכך הוא מציע הגנות פרטיות חזקות יותר לעומת מגוון אפשרויות מוכרות אחרות.
הוא גם כולל כלים כמו תשובות מבוססות AI ודירוג תוצאות מותאם למשתמש.
השורשים של חיפוש Brave מתחילים עוד בשנת 2021, כש-Brave Software רכשה את מנוע החיפוש Tailcat ואת הצוות שלו כדי לבנות אלטרנטיבה ממוקדת-פרטיות למנועי החיפוש הגדולים.
גרסת הבטא הפומבית שלו הושקה ביוני 2021 עם אינדקס חיפוש עצמאי לחלוטין.
עד אפריל 2023, חיפוש Brave כבר התנתק לחלוטין מכל API של מנועי החיפוש הגדולים, וכעת הוא מסתמך אך ורק על האינדקס שלו עצמו עבור מתן תוצאות, ובכך אוכף את יעדי הפרטיות והעצמאות שלו.
עם הזמן, נוספו גם API חיפוש למפתחים וכלים לתשובות המיוצרות על ידי AI כחלק מסט הפיצ'רים שלו.
באוקטובר 2025, החברה הכריזה שהיא הגיעה ל-20 מיליארד שאילתות חיפוש בשנה.
חיפוש ממוקד מאפשר למשתמשים ליישים חוקי דירוג ומסננים מותאמים אישית כדי לשנות את האופן שבו תוצאות החיפוש מסודרות על סמך ההעדפות שלהם או מאפייני הקהילה.
API החיפוש מעניק למפתחים גישה לאינדקס העצמאי של חיפוש Brave על מנת שיוכלו לשלב תוצאות חיפוש ממוקדות-פרטיות בתוך האפליקציות שלהם.
מענה עם AI עושה שימוש בבינה מלאכותית כדי לייצר תשובות מדויקות לשאילתות חיפוש, ומשלב סיכומי AI עם התוצאות של מנוע החיפוש תוך שמירה על פרטיות המשתמש.
מועדון הכדורגל ברייטון אנד הוב אלביון , או בקיצור ברייטון, הוא מועדון כדורגל אנגלי המייצג את העיר ברייטון ומשחק בפרמייר ליג.
הקבוצה ידועה גם בכינוי השחפים כתוצאה ממיקומה של ברייטון בסמוך לים.
מדי הקבוצה כוללים חולצה כחולה-לבנה מפוספסת, כאשר המכנסיים והגרביים בלבן או בכחול.
מאז 2009 היו"ר (יושב-הראש) הנוכחי של הקבוצה והבעלים (75%) הוא איש העסקים הבריטי-יהודי טוני בלום.
הקבוצה, שנוסדה בשנת 1900, העפילה לפוטבול ליג בשנת 1920 יחד עם מועדוני הליגה הדרומית.
לליגה האנגלית הבכירה העפילה לראשונה בשנת 1979. ארבע שנים אחר כך, ב-1983, ירדה ברייטון לליגת המשנה, לא לפני שהגיעה לגמר גביע ה-FA באותה עונה.
היא פגשה בגמר את מנצ'סטר יונייטד, המשחק לא הוכרע בתום 90 דקות והגיע להארכה.
בדקה ה-120 של הארכה, כשהתוצאה הייתה 3-3, החמיץ אחד משחקני הקבוצה שער ניצחון מהזדמנות קורצת והקבוצות נפגשו לגמר חוזר בו נוצחה ברייטון 0–4.
בעונת 1980/81 שיחקו בקבוצה שני שחקני נבחרת ישראל, יעקב כהן ומשה גריאני, אך איש מהם לא זכה להצלחה והם חזרו לישראל אחרי שנה אחת בלבד בברייטון.
בעונת 1987/88 ירדה הקבוצה לליגה האנגלית השלישית, אולם בעונה שלאחריה שבה ועלתה לליגה המשנה.
בעונת 1990/91 כמעט ושחזרה את הישגה והעפילה לליגה הבכירה, אולם כשלה במשחקי ההצלבה כאשר הפסידה בגמר הפלייאוף לנוטס קאונטי.
שנה מאוחר יותר שבה והידרדרה לליגה השלישית.
בשנת 1996 הידרדרה ברייטון עד לליגה הרביעית ובחלוף שנה נוספת ניצלה הקבוצה מירידה לליגת החובבים רק במחזור הסיום.
שנים ארוכות שיחקה הקבוצה באצטדיון גולדסטון גראונד, עד שנאלצה למוכרו בעונת 1996/97 בשל אילוצים כלכליים כבדים.
עונה אחת קודם לכן הביא המשבר הכלכלי לירידה לליגה האנגלית הרביעית, ועתה עמדה בפני ירידה משפילה לליגת החובבים.
רק תיקו מול הירפורד יונייטד הציל אותה מפרידה מהפוטבול ליג.
בין השנים 1997–1999 חלקה ברייטון אצטדיון יחד עם קבוצת ג'ילינגהאם, כשאחריהם חזרה לברייטון שם שיחקה באצטדיון וית'דין, אצטדיון אתלטיקה במקור שאיננו הולם משחקי כדורגל.
הקבוצה הוסיפה לשחק בליגה הרביעית עד שזכתה בה בסופו של דבר בעונת 2000/01 תחת הדרכתו של המאמן פיטר טיילור.
בעונה שלאחר מכן סיימה במקום הראשון בליגה האנגלית השלישית וכך זינקה לליגה השנייה בתוך שנתיים בלבד.
ברייטון היא אחד משבעה מועדונים בתולדות הכדורגל האנגלי שהצליחו לסיים במקום הראשון בשתי ליגות שנתיים ברציפות.
עם זאת, לא הצליחה הקבוצה לשחזר את ההצלחה ובסוף שנת 2003 ירדה מליגת המשנה חזרה לליגה השלישית.
בסוף עונת 2003/04 הצליחה להעפיל בשנית לליגת המשנה בהדרכתו של המאמן, מארק מקגי.
הקבוצה שיחקה בליגת המשנה בעונת 2004/05 וסיימה נקודה אחת בטבלה אחד מעל לקו האדום, במקום ה-20: המיקום הגבוה ביותר של הקבוצה ב-14 השנים האחרונות.
שנה לאחר מכן נשרה הקבוצה חזרה לליגה השלישית לאחר שסיימה את העונה במקום ה-24 ואחרון.
בסיום עונת 2010/11 שהייתה עונתה החמישית ברציפות של הקבוצה בליגה האנגלית השלישית העפילה הקבוצה בחזרה אל הליגה השנייה לאחר חמש שנות היעדרות ולאחר שהקבוצה הוליכה את הטבלה לאורך כמעט כל שלבי העונה.
ביולי 2011 חנכה הקבוצה את אצטדיונה החדש, אצטדיון פאלמר, המסוגל להכיל כ-30,278 צופים.
בעונות 2012/13 ו-2013/14 העפילה ברייטון לפלייאוף על ההעפלה לפרמייר ליג אך כשלה בחצי הגמר.
ביוני 2016 סיימה הקבוצה את משחק הליגה אחרון שלה מול מידלסבורו בתיקו- בעוד שניצחון היה מבטיח עליה לליגה הראשונה ע"ח מידלסברו, ברייטון שיחקה בפליאוף על העפלה לפרמייר ליג וכשלה בחצי גמר בפעם השלישית בארבע שנים.
ב-17 באפריל 2017 ניצחה ברייטון את וויגאן 1-2, שלושה מחזורים לסיום העונה, והעפילה לפרמייר ליג ובכך שבה לליגה הבכירה באנגליה לאחר 34 שנות היעדרות.
את עונת 2017/18 סיימה ברייטון במקום ה-15 בפרמייר ליג.
את עונת 2018/19 סיימה ברייטון במקום ה-17 וניצלה מירידת ליגה במחזור האחרון בזכות תיקו 0-0 של קארדיף סיטי מול ניוקאסל.
את עונת 2019/20 סיימה ברייטון במקום ה-15 בפריימר ליג.
בעונת 2020/21 סיימה ברייטון במקום ה-16 בפריימר ליג.
עונת 2021/22 הייתה העונה הטובה בהיסטוריה של המועדון.
הקבוצה בראשות המאמן גרהאם פוטר סיימה את העונה במקום ה-9 בפרמייר ליג עם 51 נקודות.
בעונה שלאחריה המשיכה הקבוצה את השנים הטובות שלה, כאשר רשמה את פתיחת העונה הטובה בתולדות המועדון בפרמייר ליג, עם 4 ניצחונות ב-6 המחזורים הראשונים של העונה.
בעונה זו הקבוצה גם הבטיחה השתתפות בטורניר אירופי לראשונה בתולדותיה לאחר שסיימה במקום ה-6 והבטיחה מקום בשלב הבתים בליגה האירופית בעונת 2023/24. העונה הטובה נרשמה על אף עזיבת גראהם פוטר במהלך העונה לטובת צ'לסי, שבמקומו הגיע רוברטו דה זרבי, ועזיבת כוכב הקבוצה לאנדרו טרוסארד לטובת ארסנל.
הייתה זו העונה הטובה בתולדות המועדון כשסיימה במקום השישי עם 62 נקודות.
לקראת עונת 2024/25 מונה פביאן הורצלר למאמן הקבוצה כשהוא בן 31 בלבד.
עם המינוי הפך למאמן הצעיר ביותר בעידן הפרמייר ליג.
הוא הוביל את הקבוצה למקום ה-8 בתום העונה.
בשנת 1950 הכינוי הוא "השרימפס" אבל הכינוי לא תפס והאוהדים כינו את המועדון בשמו.
בשנות ה-70 האוהדים בחרו בדולפין כחיה שתייצג אותם והמועדון כונה "הדולפינים".
במהלך עונת 1974/75 המועדון היה ידוע בתור הדולפינים ותג המועדון שלהם שונה בעונה שלאחר מכן כדי לייצג זאת.
עם זאת, זה היה קצר מועד ו הוצג תג השחף והם נשארו השחפים מאז.
השינוי המשמעותי הגיע בשנת 1977 הנובע מיריבות עם קריסטל פאלאס שהחלה למשוך תשומת לב עם הכינוי והמיתוג מחדש שלהם תחת הכינוי "העיטים", אוהדי ברייטון חיפשו זהות ייחודית כדי לבסס ולהגביר את היריבות שלהם מה שהוביל לשפע של הצעות ששיקפו את אזור החוף ואת הקשרים המלכותיים שלו.
למרות הפופולריות של "דולפינים" המועדון בחר גם הוא בציפור ואימץ את הכינוי "השחפים".
ברייטון , הממוקמת בחופו הדרומי של מחוז סאסקס, בדרום-מזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת, היא אחת מערי הקיט הגדולות והמפורסמות בבריטניה.
יחד עם שכנתה הוב (Hove), ברייטון מהווה רשות מוניציפלית אחת, אף שהאווירה הססגונית השוררת בברייטון עומדת בניגוד ישיר לשכנתה הניחנת בטבע שקט ומעודן יותר.
שתי העיירות סופחו למועצה אזורית אחת בשנת 1997, ובשנת 2000 הוענק לה מעמד של עיר: ברייטון והוב.
ראיות מוצקות לקיומו של יישוב אנושי באזור בו שוכנת היום ברייטון קיימות עוד משנת 2000 לפני הספירה.
הרומאים, שקיימו מפעלי בנייה בכל מחוז סאסקס, לא התעלמו מהאזור וישנן עדויות לקיומה של היאחזות רומאית צבאית מהמאה השנייה לספירה.
בכתבים הסקסונים, מוזכר היישוב לראשונה בתור 'Beorhthelmes tūn' (החווה של באורט-הלם), ואילו במאה ה-11 נודע בתור Bristemestune.
במאות הבאות נותר היישוב בגדר כפר דייגים קטן.
בשנת 1514 נשרף הכפר, ששמו היה אז בריית'למסטון (Brighthelmstone), על ידי הצרפתים בעיצומה של המלחמה שפרצה בעקבות הסכם וסטמיניסטר (1511).
תושבי הכפר ביקשו את עזרתו של המלך האנגלי; חלק מהעזרה הזו כללה מפה מפורטת של האזור, ששורטטה בשנת 1545. המפה מוצגת במוזיאון הוב.
שינוי במעמד הכפר אירע במחצית המאה ה-18, עם פרסום מחקרו של ד"ר ריצ'רד ראסל (1753) בדבר התועלת הרפואית שיש ברחצה במי ים.
הוא קבע את ביתו בברייטון ובעקבותיו נהרו עשירים ועניים מכל רחבי הממלכה לחוף הדרומי המפורסם.
בעשורים הבאים חלה תנופת בנייה אדירה באזור, וכפר הדייגים הקטן הפך לברייטון, עיירת קיט אופנתית.
עידוד נוסף לצמיחתה של העיר אירע בשנת 1786 כאשר יורש העצר הצעיר, שהפך לג'ורג' הרביעי מלך אנגליה, שכר חווה בברייטון כדי להתחמק מהחיים הציבוריים.
חלק ניכר מזמן הפנאי שלו בילה בעיירה ואף הקים בה ביתן מלכותי מהודר, המהווה את סימן ההיכר המפורסם ביותר של העיר.
האזור בו ישב בעבר כפר הדייגים ידוע היום בשם "ליינס" (על שם "ליין", שמה של יחידת מידה אנגלו-סקסונית עתיקה) - אוסף סמטאות צרות מלא בחנויות עתיקות, פאבים ומסעדות.
שתי אוניברסיטאות פועלות בעיר: אוניברסיטת סאסקס ואוניברסיטת ברייטון.
בעיר ישנה קהילה הומו-לסבית גדולה (בעיקר באזור קמפטאון) וכן סצנת בילויים ומוזיקה.
יש המכנים את העיר "לונדון שעל הים" נוכח האווירה הססגונית האופפת אותה כמו גם טבעה הקוסמופוליטי ומספרם הרב של מבקרים מלונדון.
ככלל, טבעה וקצבה של העיר שונים מהותית מאזורים אחרים באנגליה.
בעונות הקיץ, אלפי סטודנטים מכל רחבי אירופה מגיעים לברייטון כדי לשפר את שליטתם בשפה האנגלית.
העיר נחשבת למעוז השמאל האקטיביסטי של אנגליה ומשמשת מרכז לתנועות שונות לשינוי חברתי וסביבתי.
לברייטון נציגה אחת בליגת הכדורגל האנגלית: ברייטון אנד הוב אלביון, המשחקת בפרמייר ליג.
ב-1984 התרחש בעיר הפיגוע במלון גרנד, ניסיון התנקשות בחיי ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר.
מסביב לערים ברייטון והוב וגם מעט בתחומן קיימים שטחים חקלאיים רבים אשר תורמים לנוף הפסטוראלי של עיר הנופש.
כמו כן, בברייטון יש חוף נודיסטים מפורסם.
ברייניאק הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס.
גרסת תור הכסף של הקומיקס הופיעה לראשונה בחוברת Action Comics #242 מיולי 1958 ונוצרה על ידי הכותב אוטו ביינדר והמאייר אל פלסטינו.
ברייניאק הוא יריבו המושבע השני של סופרמן, אחרי לקס לות'ר, וגם יריבם של ליגת הצדק.
השם "ברייניאק" הוא הלחם המילים "בריין" ו"מניאק" .
במרבית הסיפורים בהם ברייניאק מופיע בקומיקס, הוא מתואר כחוצן סייבורג או אנדרואיד.
הוא אחראי על מיזעורה וגנבתה של קנדור, עיר הבירה הבדיונית של כוכב הלכת קריפטון ממנו הגיע סופרמן.
בכמה מקוויי ההמשכיות, הוא גם אחראי להשמדתו של קריפטון.
כתוצאה משכתובו של יקום DC מספר פעמים לאורך העשורים, הופיעו כמה גרסאות של הדמות, כאשר רובן מתוארות כישות הומנואידית בעלת עור ירוק, קרחת ושלוש אלקטרודות זוהרות המקושרות יחדיו במצחה.
דמותו של ברייניאק מדורגת במקום 17 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
דמותו הופיעה במגוון עיבודים אנימטיביים שנעשו לקומיקס.
דמותו של וריל דוקס (ברייניאק) מופיעה החל מעונתה חמישית של הסדרה סמולוויל בגילומו של ג'יימס מרסטרס, ודמותו של קווארל דקס (ברייניאק-5) מופיעה החל מעונתה השלישית של הסדרה סופרגירל בגילומו של ג'סי ראת'.
קיימות מספר גרסאות שונות לדמותו של ברייניאק.
על פי העלילה שפורסמה ביולי 1958, ברייניאק הוא ישות חוצנית דמוית אדם ירוק וקירח אשר הגיע לכדור הארץ במטרה לחטוף ערים שלמות ולהעבירן לכוכב שבו שלט.
הוא עשה זאת על ידי כיווץ הערים השונות ושמירתן בבקבוקים כדי שיוכל להגדיל אותן חזרה לגודלן המקורי בכוכב שלו.
בזמן שסופרמן נלחם בברייניאק הוא גילה שהנבל ביקר אף בקריפטון, כוכב הבית של סופרמן, והוא מחזיק בבירת הכוכב קנדור מכווצת בבקבוק.
סופרמן מצליח לבסוף להביס את ברייניאק תוך כדי הקרבת העיר הקריפטונית ולשחזר את ערי כדור הארץ.
עם התקדמות העלילה התברר שבריינאק הוא רק מכונה שנבנתה בעולם מרוחק בשם "קולו" בתור מרגל.
לפי גרסה אחרת, ברייניאק הוא בעצם הבינה המלאכותית של המחשב הראשי של קריפטון, אשר הפעיל כמעט כל דבר בכוכב הלכת והיה מקור לכל המידע בקריפטון.
ברייניאק ידע שקריפטון עומד לפני השמדה ושנותרו לו אך שעות ספורות.
את התאוריה הזו שטח ג'ור-אל המדען, אביו של סופרמן, בפני המועצה, הגוף השלט בכוכב הלכת.
המועצה פוסלת את דברי ג'ור-אל כאשר ברייניאק אומר שהאפשרות להכחדת הפלנטה אינה סבירה.
ג'ור-אל מגלה שהסיבה שהמחשב שיקר למועצה, היא שהמחשב יודע שלכוכב נותרו אך שעות ספורות להתקיים, ולכן הוא מעדיף להעביר את כל הקבצים שלו ללוויין, במקום להציל את הפלנטה.
כמו שאר הדמויות ביקום DC, גם ברייניאק עבר שינוי קיצוני בעקבות התפתחות הקומיקס ושינוי הדמויות בו.
בגרסה אחרת של הקומיקס ברייניאק התחיל כמדען בעולם "קולו" בשם ווריל דוקס.
ווריל ניסה להמריד את אוכלוסיית העולם כנגד מחשב העל "טירנוס", ששלט בתושבי הכוכב.
ברגעיו האחרונים התודעה שלו יצרה קשר עם בדרן קרקס, מילטון פיין, בעל יכולות שכליות גבוהות ששם הבמה שלו היה "ברייניאק" (גאון).
ברייניאק גילה שנוזל מבסיס המוח עוזר לו לפתח אף יותר את יכולת המחשבה שלו ויצא למסע לשאוב כמה שיותר.
תהליך שכמובן השאיר קורבנותיו מתים.
לברייניאק מספר הופעות אורח בסדרות משנה של יקום DC, כמו למשל ציפורי הטרף, שם נתווספו לכוחותיו היכולת להשתיל וירוס קיברנטי בגוף מארח אנושי (בסיפור Birds of Prey: The Battle Within), ולהשתלט עליו באופן הדרגתי.
יכולת זו הופיעה מאוחר יותר גם בסמולוויל.
בדרמת גיבורי-העל סמולוויל מתוארת גרסה משולבת של ברייניאק ממספר מקורות קומיקס.
ברייניאק הופיע לראשונה בעלילה בתחילת העונה החמישית, כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטה המרכזית של קנזס, תחת השם הבדוי מילטון פיין.
בסדרה הוא מפגין את יכולתו לשנות צורה, ומתואר כ"מרכב מוח הידודי" (Brain Interactive Construct), מחשב על שהומצא בידי משפחת אל במטרה לשלוט היטב בקריפטון ולהילחם בצרים עליו.
לפיין אין דמות אנושית קבועה, אם כי הוא מעדיף מפעם לפעם לחזור לאותו אוואטר - ולעיתים לשכפלו פעמים רבות על מנת להטעות את אויביו, תוך ניצול טכנולוגיה קריפטונית ששרדה.
פיין יצר קשר עם קלארק קנט וניצל את חולשותיו כנגדו, מתחזה לידיד.
כעבור תהפוכות עלילתיות שונות נדמה שהוא נהרס סופית, אך הוא מופיע במפתיע כדי להכין את לקס לות'ר הצעיר להיות כלי הקיבול האנושי לרוחו של זוד, גנרל מרושע מקריפטון.
הבחירה בלקס היא ברירת מחדל, לאחר שפיין לא הצליח לשכנע את קלארק להיות כלי הקיבול.
על מנת לממש את מזימתו להחזיר לחיים את זוד, פיין משחרר וירוס שפוגע במערכות טכנולוגיה בכדור הארץ.
בניסיון לעצור אותו מנסה קלארק להשתמש בפגיון שמצא במבצר הבדידות, אך בעודו הורס את ברייניאק/פיין, מצליח זוד להשתלט על גופו של לקס.
שאריותיו של ברייניאק, כעת לא יותר מאפר מתכתי, נשמרות על ידי תעשיות לות'ר למחקר, והמחיר הוא חזרתו האיטית של ברייניאק לחיים בעונה השביעית.
חי מגוף לגוף, ברייניאק מתחזק ככל שהוא סוחט יותר מתכות מגופי יונקים, ואף מצליח להחזיק צורה אנושית שוב.
בסוף העונה השביעית מוכנע ברייניאק שוב על ידי קלארק, אך רק לאחר שהצליח להרעיל את קלואי בווירוס קיברנטי.
בעונה השמינית נסיונותיו של קלארק לרפא את קלואי מהוירוס גורמות לזיהום של מבצר הבדידות - ושוב חלק מברייניאק מצליח לשרוד ולמצוא מארח חדש.
בפרק 11 בעונה השמינית, Legion, מצליח ברייניאק להשתלט שוב על גופה של קלואי ולהוסיף לה כוחות על.
הוא משתמש בה כדי להכין את דומסדיי מחד ולהניא את קלארק מלפגוע בו מאידך.
קלארק אכן מסרב לפגוע בקלואי, ומצליח לשאוב ממנה את ברייניאק תוך סיוע של חברי הלגיון, שהגיעו מהמאה ה-31. ברייניאק נלקח לעתיד בסוף הפרק, ונרמז בו כי יתוכנת מחדש לברייניאק 5. את מילטון/ברייניאק גילם השחקן ג'יימס מרסטרס.
ברייניאק הוא הנבל הראשי במשחקי-הווידאו Lego Batman 3: Beyond Gotham משנת 2014, ו-Injustice 2 משנת 2017.
ברייט אייז היא להקת אינדי רוק אמריקנית, המורכבת מהסולן והגיטריסט קונור אוברסט, המפיק והנגן מייק מוגיס ושלל אמנים אורחים.
ברייט אייז החלה כפרויקט קטן של קונור אוברסט בתקופה בה היה חבר מוביל בלהקת אינדי אחרת, בשם "קומנדר ונוס".
בין השנים 1995-1997 התרכז אוברסט באותה להקה, אך המשיך בזמנו החופשי לכתוב ולקליט שירי סולו אקוסטי במרתף בית הוריו.
מתוך 70 השירים אשר הקליט, שניים מצאו דרכם לאלבום הראשון של ברייט אייז בשם "7 ספליט".
בשנת 1997, התפרקה "קומנדר ונוס" ואוברסט החל להתמקד בפרויקט הצד שלו "ברייט אייז".
ב-1998 הוציא 20 שירים נוספים שהקליט כאלבום הרשמי הראשון של ברייט אייז בשם "מבחר שירים אשר נכתבו והוקלטו בין השנים 1995 ל-1997".
השירים באלבום הוקלטו ברמה נמוכה מאוד, וזאת מכיוון שהוקלטו במרתפו של קונור אוברסט על טייפ ארבעה ערוצים.
אך על אף זאת, האלבום ממחיש את הפוטנציאל הטמון במילות השירים של אוברסט, ורצועות אינסטרומנטליות שבו, נותנות מבט לתוך המשך דרכו.
בנובמבר 1998 הוציאה חברת התקליטים העצמאית "Saddle Creek" אלבום בן 11 רצועות אשר אף הן הוקלטו במרתף בית משפחת אוברסט על ידי מייק מוגיס.
בשיר "Padraic My Prince" אף ניתן לשמוע את קולו של אחיו הצעיר של אוברסט טובע באמבטיה (יש לציין כי הקולות בוימו).
בשנת 2000 יצא אלבום נוסף בשם "Fevers and Mirrors", אשר הוקלט באיכות טובה יותר ובאופן מקצועי יותר.
לשירים האקוסטיים נוספו כלי נגינה נוספים כגון חליל, פסנתר ואקורדיון.
הייתה זו הפעם הראשונה בה שכרה חברת התקליטים Sadle Creek יחצן כדי להביא את הלהקה לידיעת הציבור.
ברייט אייז הפכה לאחת הלהקות החדשות המפורסמות באותה השנה, למרות שהייתה קיימת כבר מספר שנים.
הלהקה זכתה לחשיפה בכל רחבי ארצות הברית ולאזכורים בעיתונים נחשבים כהניו יורק טיימס, טיים מגזין ורולינג סטון.
האלבום מכר יותר ממאה אלף עותקים בחצי השנה הראשונה והיווה פריצת דרך לחברת התקליטים ולחברי הלהקה.
במהלך תקופת הבחירות בשנת 2004, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם ברוס ספרינגסטין ו-REM, כחלק מפרויקט "Vote to Change", שעודד את הבוחרים להגיע ביום הבחירות לקלפיות ולהצביע בעד "שינוי" (קרי - החלפת ממשל בוש בבית הלבן).
כחלק מההופעות, שר אוברסט דואטים יחד עם ניל יאנג ואמנים נוספים.
מלבד זאת, שירים רבים של הלהקה כללו מסרים נגד הממשל הנוכחי בארצות הברית, ומסרים אנטי-מלחמתיים באופן כללי.
בנובמבר 2004, שני סינגלים של ברייט אייז, "Lua" ו"Take it Easy" הגיעו למקום הראשון במצעד 100 הסינגלים הנמכרים ביותר.
הייתה זו הפעם הראשונה מזה שבע שנים בה המקום הראשון נתפס על ידי שיר המופק בחברת תקליטים עצמאית.
שני האלבומים זכו לביקורות חיוביות והצלחה מרובה, שהביאה לסיבוב הופעות עולמי.
אחרי יציאת האלבום הכריז אוברסט שהוא אינו מתכוון להוציא אלבום נוסף ב-2006.
ב-24 באוקטובר 2006 יצא אלבום בשם "Noise Floor", המכיל שירים נדירים שהוקלטו בין השנים 1995-2005.
באפריל 2007 יצא אלבומה השביעי של הלהקה, Cassadaga.
המגזין Rolling Stone בחר בסינגל הראשון מתוכו, Four Winds כאחד ממאה השירים הטובים ביותר של אותה השנה.
במהלך השנים 2008-2009 אוברסט בחר להתמקד בפרויקטים המוזיקליים האחרים שלו, Conor Oberst and the Mystic Valley Band והסופרגרופ Monsters of Folk.
בגיליון יוני 2009 של ה-Rolling Stone, אוברסט הודיע שהוא מתכנן "להוציא לגמלאות" את הכינוי "ברייט אייז", ולהוציא רק עוד אלבום אחד אחרון עם הלהקה.
ב-15 בפברואר 2011, יום הולדתו של אוברסט, יצא האלבום The People's Key.
על פי אוברסט, הצליל של האלבום מתרחק מסגנון הפולק ששימש את הלהקה באלבומיה האחרונים, והוא יותר "מודרני" הפעם.
בספטמבר 2024, הלהקה ביטלה את המופעים הנותרים של סיבוב ההופעות שלה לשנת 2024 בעקבות הופעת פתיחה מעוררת דאגה, שבה הביעו המעריצים חשש לגבי בריאותו הנפשית והפיזית של הסולן קונור אוברסט לאחר שאמר "אני רוצה להרוג את עצמי" על הבמה.
בהצהרה ברשתות החברתיות הודיעה הלהקה שאוברסט יקבל "טיפול רפואי מתמשך" בעקבות "בעיות קוליות", וצפוי לחזור להופיע בשנה הבאה.
קונור אוברסט: שירה, גיטרה, קלידים.
מייק מוגיס: בנג'ו, מנדולינה, גיטרה.
בְּרַייטס (מאנגלית: Brights movement) היא תנועה חברתית בה חברים אנשים שהשקפת עולמם היא נטורליסטית (כלומר שלפיה הכל מתנהל לפי חוקי הטבע), והם גוזרים את האתיקה והפעולות שלהם מהשקפת עולם זו.
תנועת הברייטס נוסדה ב-2003 על ידי פול גייזרט (Paul Geisert) ומינגה פוטרל (Mynga Futrell).
גייזרט טבע את המונח "ברייט", ופוטרל קבעה את הגדרת שלוש הנקודות.
הסיבה להיווסדה של קהילת הברייטס היא הדיכוי הפוליטי והחברתי ברוב התרבויות של בעלי השקפת עולם נטורליסטית.
בחברות רבות נאסרת השקפת עולם נטורליסטית על פי החוק.
לעיתים קרובות גם חברות שאינן מדכאות השקפת עולם זו באמצעות החוק מפגינות התעלמות, זלזול, בוז או הפליה לרעה כלפי המחזיקים בהשקפת עולם כזו.
כתוצאה מכך קורה גם לעיתים קרובות, שהשקפת העולם הנטורליסטית אינה זוכה לביטוי מספיק בחיי החברה.
קהילת הברייטס מבקשת להיות תנועה בעלת מודעות קהילתית שתחולל שינוי בחשיבה החברתית בנושא זה ותעניק לחבריה כינוי השתייכותי החופשי מהקשרים שליליים (כמו כופר, אפיקורס, אתאיסט, אינפידל, עוכר).
מטרותיה העיקריות של תנועת הברייטס הן:
קידומה של ההבנה החברתית של השקפת העולם הנטורליסטית ושל ההכרה בה.
השגת הכרה פומבית בכך, שאנשים בעלי השקפת עולם כזו יכולים לפעול בנוגע לנושאים בעלי חשיבות חברתית.
חינוך החברה לקראת קבלתה של השתתפות חברתית מלאה והוגנת של אנשים כאלה.
תנועת הברייטס רואה עצמה כתנועה אינדיבידואליסטית, שחבריה הם בעלי דעות, אידאולוגיות, תחומי עניין, עיסוקים, לאומים, תרבויות ומינים שונים, ואין היא מבקשת להנחות או להכתיב שום סוג של קונפורמיזם.
היא נמנעת מפעילות בסגנון מועדוני, מארגון של אסיפות ומקידום סוג מסוים של אידאולוגיה.
היא איננה ארגון גג של ארגונים קטנים יותר אלא של כל פרט שהוא ברייט.
המשותף לכל הברייטס הוא השקפת עולמם, אשר לרוב מקצה להם מקום שולי בחברה , לפיכך מצמצמת התנועה את שאיפותיה למטרות שצוינו לעיל וקוראת לחבריה לרכז את פעילותם המעשית במישור החברתי.
חברי התנועה דוגלים בזכותם להגדיר בעצמם מהו "ברייט" ומתכחשים להגדרות שניתנות להם מבחוץ, למשל: ברייטס רבים אינם רוצים להיקרא "בלתי מאמינים", שכן בדברים רבים הם מאמינים בכל לבם.
הם מבקשים לקדם את החברה מעבר לצורך לכנות אנשים בעלי השקפת עולם נטורליסטית רק בכינויי שלילה ביחס להשקפות עולם אחרות או על ידי השוואות מזלזלות.
התנועה רואה עצמה ככוח חיובי וקונסטרוקטיבי, ולא ככל סוג שהוא של תנועה שוללת (ולכן גם לא כתנועה אנטי-דתית).
היא אינה טוענת לעליונות אידאולוגית, מוסרית או אחרת.
גם אם ברייטס מסוימים דוגלים בדעות שליליות לגבי אנשים המאמינים בעל-טבעי, התנועה עצמה אינה מביעה סלידה כלפי השקפות עולם שונות משלה.
היא חותרת לקבלה חברתית ושוויון זכויות ומתנגדת לכל סוג של ביטויי אפליה, לא רק נגד ברייטס אלא גם נגד אנשים דתיים.
בשם "ברייט" רצה פול גייזרט להביע אופטימיות לגבי עידן חדש הקרב ובא, עידן של הארה, שבו מדע והיגיון מציעים את המפתח לעתיד האנושות.
התנועה מבדילה בפרסומיה בין "ברייט" המתחיל באות קטנה: bright, לבין "ברייט" המתחיל באות־רבתי: Bright.
הכינוי bright מתייחס לכל אדם המתאים להגדרת שלוש הנקודות, בעוד Bright מתייחס למי שנרשם כחבר בתנועת הברייטס; משמעותה של ההירשמות היא הצהרה עצמית כי:
הנרשמים הם ברייטים אשר רוצים להיחשב לכאלו,
הם נרשמים במטרה להוסיף את עצמם למניין הברייטים וכך להפגין את תמיכתם בעקרונות ובמטרות השוויוניים המוצהרים על ידי התנועה,
ברייטים רשומים רואים בתנועת הברייטס מפעל למען צדק אזרחי (ולא כמפעל אנטי דתי).
בהתאם לעקרונותיה, התנועה מעוניינת בכך, שהשימוש במונח ברייט לא ייצור רושם של התרברבות.
משמעותה הרגילה של המילה "bright" באנגלית היא "מבהיק" או "פיקח".
כדי למנוע בלבול בין משמעות המונח "ברייט" בהקשרו הנטורליסטי לבין המשמעות "פיקח", מגדירה התנועה בבירור את השימוש הנכון באנגלית במונח: "ברייט" הוא שם עצם ולא שם תואר.
במקביל משתמשת התנועה בפרסומיה במונח "סוּפֶּר" ("a super" ) כהיפוכו של המונח "ברייט" (באות קטנה): "סוּפֶּר הוא אדם אשר בראיית העולם שלו כלולים יסודות על־טבעיים או מיסטיים", או על דרך השלילה: "סוּפֶּר הוא אדם שראיית עולמו אינה נטורליסטית".
את המונח "סוּפֶּר" הציע דניאל דנט כמונח בעל קונוטציות חיוביות בדומה ל"ברייט" ובדומה לזוג המונחים "גיי" ו"סטרייט".
ריצ'רד דוקינס מדגים את השליליות שדבקה במושג "אתאיסט" בציטוט של הקומיקאית האמריקאית ג'וליה סוויני, שסיפרה על תגובתם של הוריה לאחר שאלה קראו בעיתון שבתם הפכה לאתאיסטית: "מילא אם את לא מאמינה באלוהים, אבל אתאיסטית!
הבדל נוסף בין המובנים של מונחים אלה הוא בדרך ההגדרה: המונח "אתאיסט" מגדיר על דרך השלילה בתארו אדם ש"אינו מאמין באלוהים", בעוד "ברייט" מגדיר חיובית ומתאר אדם שהוא "בעל השקפת עולם נטורליסטית, כלומר שעל פיה הכל בעולם פועל לפי אותם החוקים: חוקי הטבע".
באופן זה תנועת הברייטס מתנערת מהאופן המסורתי של תיאור אתאיסטים בראש ובראשונה כאנשים שהם "לא משהו" או ש"חסר להם משהו" ומגדירה אותם מחדש כאנשים שיש להם משהו.
קיימים שני הבדלים גם בהוראת המונחים, כלומר בין קבוצות האנשים אשר אותן מתארים בהתאמה המונחים "ברייט" ו"אתאיסט":
אדם המזדהה כאתאיסט עדיין עשוי להיות אדם המאמין בתופעות על־טבעיות (גלגול נשמות, ניבוי עתידות, רוחות רפאים, טלקינזיס וכדומה).
ברייט דוחה את קיומה של כל תופעה על־טבעית שהיא ולא רק של אלים.
הבדל נוסף המתייחס לקבוצת הברייטים הרשומים הוא, שברייט רשום מתחייב להתייחס לאנשים בעלי אמונות על־טבעיות (ובכללם דתיים) מתוך הכרה בשוויון זכויותיהם להאמין ולפעול לפי השקפות העולם השונות שלהם, לא לפעול באופן שהוא אפלייתי כנגד דת או דתיים ולהתנגד לאפליה אנטי דתית (ולאפליה דתית).
התחייבות זו אינה עומדת בסתירה עם עידוד שיח ביקורתי על אמונות דתיות או אמונות על־טבעיות אחרות, קריאת תיגר על עקרונות של אמונות כאלה או תקווה לשנות את דרכי מחשבתם והשקפת עולמם של אנשים בעלי השקפות עולם על טבעיות.