tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פלוגת ח"ץ (חה"ן צוערים) - ההשלמה החיילית של קורס הקצינים בחיל ההנדסה מכלל הגדודים
פלוגת סיוע מנהלתי (מוקטנת) עם השלמות מילואים בעת חירום.
בשעת חירום מצטרפת אליהם פלוגת "חתולי הצוקים", שבשגרה משמשת את מדור הצמ"ה בבהל"ץ.
בגדוד מועברים שני קורסים -
קורס מ"כים חה"ן (קמכ"ח) - קורס המכשיר מפקדים שאינם קצינים.
בקורס מוכשרים מפקדי כיתות (מ"כים) ומשכו 15 שבועות.
בו מוכשרים החיילים לשלב רובאות 08 ופלסות שלב 08.
קורס קצינים ח"ץ (חה"ן צוערים) - השלמה חילית של קורס קצינים, נמשך 4 חודשים ובסיומו הופכים החיילים לקציני הנדסה קרבית.
כוחות מגדוד זה פוצצו את בנייני התאומים בצומת נצרים במהלך האינתיפאדה השנייה.
ב־2014 לחמו במבצע צוק איתן.
הגדוד נלחם במלחמת חרבות ברזל ברצועת עזה תחת פיקוד חטיבה 460. ב-6 בנובמבר 2023 חשף משגרי רקטות ורקטות עצמן שהוסתרו בסניף של תנועת נוער ובמסגד.
במהלך הקרבות בצפון רצועת עזה במלחמת חרבות הברזל נהרג סמ"ר אוריה יעקב, לוחם הגדוד.
בחודש אוקטובר 2025 מספר שעות לפני כניסת הסכם הפסקת האש לתוקפו, נהרג לוחם טנ"א במילואים של הגדוד רב-סמל מיכאל מרדכי נחמני.
+שםתקופת כהונההערותניר לוי2001–2002המג"ד האופרטיבי הראשוןערן פאוקר2002–2004מני אחיטוב2004–2006משה מור2006–2008זכריה יפת2008–2009המג"ד בזמן מבצע עופרת יצוקהעידו מזרחי2009–2010לימים קצין הנדסה ראשיערן קריסי2010–2012דייוויד סולומון2012–2014המג"ד בזמן מבצע צוק איתןאופיר בן דוד2014–2016היתאם חוסייסי2016–2018לימים קצין אג"ם של הגיס הצפונימתן לבו2018–2020רן מור2020–2022לימים מפקד איתמ"ראדונירם שרעבי2022–2024המג"ד בזמן מלחמת חרבות ברזל, לימים מהנ"פ מרכזזאב כהן2024 - מכהןהמג"ד בזמן מלחמת חרבות ברזל
ענף מקצועות (בית הספר למקצועות ההנדסה)
ענף מקצועות אחראי להכשיר את חיל ההנדסה וכלל צה"ל במקצועות ההנדסה השונים.
הענף מורכב ממספר מדורים כאשר בכל מדור עומד קצין בדרגת רב-סרן.
מדור המיקוש והחבלה (מו"ח) - במסגרתו מתקיימים קורסים המכשירים את טירוני חיל ההנדסה ובנוסף להכשרת חיל ההנדסה, מספק המדור הכשרה ואימונים לכלל היחידות הלוחמות של צה"ל ובין השאר מאמן את הפלחה"ן (פלוגות חבלה והנדסה) של חטיבות החי"ר השונות וכן את אנשי היחידות המיוחדות הנדרשים למיומנויות חבלה בסיסיות.
מדור הרק"ם - במסגרתו מועברים קורסים שונים לחיילים בכל הרמות (מהטירונות ועד קורסי הקצינים).
הפלסים מוכשרים לתפעל רק"ם הנדסי הכולל נמ"ר הנדסי, פומ"ה ונגמ"ש M-113.
מדור הצמ"ה - במסגרת מדור הצמ"ה מתקיימים מספר קורסים המכשירים את החיילים להפעלת ואחזקת ציוד מכני הנדסי, ומוכשרים כלוחם צמ"ה.
כמו כן מתקיימים קורסי צמ"ה עבור פיקוד העורף וחיל האוויר.
תחת המדור קיימת פלוגת צמ"ה סדירה (חתולי הצוקים) שתפקידה ביצוע עבודות צמ"ה עבור בהל"ץ ובסיסי צה"ל שונים ברחבי הארץ (כגון הכשרת מטווחים או חפירת תעלות נ"ט לאימון בפריצת סער וגישור), בנוסף מבצעת הפלוגה שת"פים בתרגילים רב חייליים.
בחירום משמשת הפלוגה כפלוגת הצמ"ה של גדוד הפיקוד 614.
מדור לוחמת תת-קרקע (לת"ק) - במסגרתו מתקיימים קורסים שונים בתחום התת-קרקע, הרובוטיקה (כגון פנדה וקונג פו פנדה), רחפנים.
בנוסף במסגרת הענף מתקיים קורס מדריכות (קמ"ד) חה"ן.
קורס זה המכשיר את מדריכות בית הספר בטירונות ולאחר מכן בקורס מקצועי בהתאם למקצוע אותו ידריכו (רק"מ, תת-קרקע, חבלה, צמ"ה ועוד).
לאחר סיום הקורס משובצות המדריכות למדורים השונים או לענף הנדסה בצאלים.
מפקדי בית הספר להנדסה צבאית
בית הספר ללוחמה נגד גרילה (מכונה גם: בית הספר ללוחמה במתחם כפרי) הוא חלק מבא"פ אליקים, באזור הצפון ברמות מנשה ממערב ליקנעם ובקרבת המושב אליקים.
בית הספר ללוחמת גרילה קם בשנת 1997 כתוצאה מהחלטת של הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין-שחק, אשר שינה את דפוס החשיבה הצה"לי כלפי הלחימה בלבנון וקבע כי יש לראות בחזבאללה ארגון טרור וגרילה ולפעול כנגדו בהתאם.
בתפיסה זו תמך גם אלוף פיקוד הצפון דאז, עמירם לוין.
בשל כך הורה שחק להקים מחדש את יחידת אגוז כיחידה ייעודית למלחמה בלבנון והוחלט להקים גוף האמון על הכשרת לוחמי החי"ר והיחידות המיוחדות ללחימה כנגד ארגון החזבאללה במתארי לוחמת הסבך והלוחמה ההררית של לבנון.
הקמת בית הספר הוטלה על אל"ם שמואל זכאי, איש חטיבת גולני, אשר עבר השתלמות בצבא בריטניה, ולמד באופן יסודי על הגוף המכשיר בצבא זה את היחידות העתידות להישלח לתעסוקה מבצעית בצפון אירלנד ולפעול כנגד המחתרת האירית.
עם שובו ארצה הקים זכאי בשנת 1997 את בית הספר ללוחמת גרילה.
לאחר הנסיגה מלבנון בשנת 2000 נסגר בית הספר ומדריכיו נקלטו כחיילי מילואים בעוצבת הגליל והיו אמונים על הכשרת לוחמי האוגדה ללחימה אפשרית בלבנון.
בשנת 2004 תחת פיקודו של אל"ם יואלי אור, מפקד בא"פ צפון, החל הקמתו של בית הספר לגרילה מחדש; והוקמו בו מדורי הכשרה בתחומי הלוחמה זעירה, הסוואה, לוחמת סבך ואימונים ייחודיים לתוואי הלחימה בגזרת הצפון (מדור אוה"ס- אימונים והסוואה).
גדודי חי"ר ויחידות שעלו לביצוע קו או משימה בגזרת הגבול עם לבנון עברה הכשרה ואימונים בתחום האיומים הקיימים, יכולות חזבאללה ודרכי פעולתם בגזרה, ותו"ל המוצבים ותפישת ההפעלה בשרשרת המוצבים על הגבול.
כמו כן חלקן עברו הכשרות ספציפיות בתחום שימוש בהסוואה ולוחמת גרילה ( לוחמת סבל ובולדרים).
לאחר מלחמת לבנון השנייה הוקם בית הספר מחדש באופן רשמי ומלא על כל מדוריו.
בנוסף, חטיבות בחיל הרגלים וגדודי חיל ההנדסה וגם פלוגות החי"ר של שריון מתאמנות רבות בבסיס זה.
על בית הספר מפקד קצין בדרגת רס"ן.
בית הספר לילדי הבדואים שוכן במערב העיר העתיקה של באר שבע.
הוא הוקם בשנת 1914 ותוכנן לשמש כבית ספר לילדי הבדואים.
מיד עם סיום בנייתו הוא הוסב לשימוש הצבא העות'מאני.
לאחר כיבוש הארץ על ידי הבריטים הוא הוסב בחזרה לבית ספר.
לאחר מלחמת העצמאות הוא שימש בתור בית החייל עד 1979, אז הועבר בית החייל.
בהמשך שוקם המבנה, ומשנת 2013 הוא מהווה חלק מפארק קרסו למדע, פארק מדע לנוער.
דגם של בית הספר מוצג בפארק מיני ישראל.
המבנה נבנה בשנת 1914 במטרה לשמש כבית ספר לילדי הבדואים, אך הוא לא שימש למטרה זו עם הקמתו.
הוא תוכנן על ידי הממשל העות'מאני במטרה לשמש כבית ספר חקלאי לילדי הבדואים שהתגוררו בסביבה.
ייתכן כי המודל שעמד לנגד עיני הממשל העות'מאני היה מודל בתי הספר החקלאיים שהחלו להיות מוקמים בשטחי הארץ על ידי גורמים פרטיים, באישור הממשל, בסוף המאה ה-19. באזור הנגב לא היה קיים עד אז בית ספר מסודר, והכוונה הייתה להפוך את הבדואים, באמצעות חינוך, מנוודים לעובדי אדמה ביישובי קבע.
כדי להקל על שבטי הבדואים המרוחקים, בית הספר נבנה במתכונת של פנימייה.
צורת בית הספר אופיינית לבנייני הציבור העות'מאניים בעיר באר שבע: בניין דו-קומתי גדול, בעל גג רעפים, הבנוי בצורה סימטרית עם כניסה מרכזית בת שלוש קשתות, אשר נפתחת לאולם מרכזי גדול.
הבניין דומה בעיקרו למבני ה, אלא שחזיתו מעוצבת בסגנון מזרחי יותר.
החלונות קשותים (ולא שטוחים כבבנייני הסראיה), והקומה השנייה נתמכת בעמודים עגולים, בנויים אבנים מסותתות.
בבניין נבנתה גם כניסה אחורית, מהודרת פחות, ובה עלייה במדרגות היישר לקומה השנייה, וכן וטור של כיתות נוספות מאחור.
התוכנית העקרונית לבניית בית ספר מרכזי בעיר באר שבע הועלתה כבר בשנותיה הראשונות.
בשנת 1908, בעת ביקור רשמי של מושל מחוז ירושלים, נאם הפחה לפני השיח'ים על תוכנית זו ופירט את מטרתה:
"עוד נכון להיווסד בבאר שבע בית ספר גדול לעבודת האדמה; כי אתם, אף כי אנשים חרוצים אתם, אי ידיעתכם בהלכות עבודת האדמה תפריע אתכם להפרות את אדמתכם הפוריה [...] לו רק למדתם אופני העבודה תוכלו לרכוש לכם טובות גדולות.
בבית הספר הזה ילמדו ילדיכם את הזריעה והקצירה, [...] כן תלמדו בו איכה לקדם ולהגיש את אותות עבודתכם להדום רגלי אדוננו הסולטאן ירום הודו, אשר הטיב לכם [...] בית הספר הזה הוא חסד וצדקה מאת אדוננו מלכנו לכם, ובו תתפארו..."
התוכניות לבניית בית הספר התעכבו.
מדי פעם הופיעו בעיתונות הודעות על בנייתו, אך רק בשנת 1913 החלה הבנייה בפועל.
ב-1914 היה הבניין בשלבי סיום, אך בגין פרוץ מלחמת העולם הראשונה החליט הממשל להשתמש במבני הציבור בעיר כבתי מלאכה ואספקה לטובת הצבא העות'מאני.
בניין בית הספר, שהיה גדול ומרווח, ובנייתו הסתיימה זה עתה, הוסב לבית חולים והותאם לקבלת חולים.
במהלך שנת 1915 שופץ הבניין מחדש, הותאם לייעודו כבית חולים של הסהר האדום והחל לקלוט חולים.
רוב המאושפזים לא היו פצועי מלחמה, אלא חולים במגפות שפרצו בצבא העות'מאנית, שהתנאים הרפואיים וההיגייניים בו היו ירודים.
בחורף 1916 פרצו מגפות קשות.
חיילים הושכבו בצפיפות על הרצפה בהיעדר מספיק מיטות, והבניין התמלא בחולים עד אפס מקום.
התמותה בבית החולים הייתה כה רבה, עד כי חיילים עשו ככל שביכולתם על מנת שלא להתאשפז בו.
עם תום מלחמת העולם הראשונה וכיבוש באר שבע על ידי כוחות המנדט הבריטי בארץ ישראל, חזר הבניין לשמש כבית ספר לבנים ובנות.
קומתו הראשונה שימשה את הבנים, שנכנסו אליו מהכניסה הראשית; הקומה השנייה שימשה את הבנות, שנכנסו אליו בכניסה מהפתח האחורי, במעלה המדרגות, ישירות לקומה השנייה.
בית הספר לילדי הבדואים פעל כבית ספר יסודי במשך כשלושים שנה.
תלמידיו היו לרוב מבין משפחות הפקידות המנהלית שחייתה בבאר שבע, ומהמשפחות המיוחסות של שבטי האזור, ולכן כונה גם "בית הספר לילדי השייח'ים".
למעשה, רוב ילדי הבדואים שהתגוררו באזור הנגב לא זכו ללמוד בו.
לקראת סוף תקופת המנדט למדו בבית הספר כ-300 תלמידים מקומיים ועוד כ-100 בדואים ילדי השייח'ים, בכיתות א–ז.
עקב היעדר מקום הועברו הבנות ללמוד במבנה ייעודי שנבנה בסמוך ושימש אחרי שחרור באר שבע את בית ספר "מצדה" (כיום משמש את משרדי פארק קרסו למדע).
לבניין בית הספר נודעה חשיבות במהלך מלחמת העצמאות.
עם כניסת הצבא המצרי לעיר בחודש מאי 1948, הוא בנה את מפקדתו בבית הספר.
הבניין שימש לפגישה של נציג מצרים מחמוד ריאד ושל רמטכ"ל הצבא הישראלי החדש, יגאל ידין, ובו נקבעו הסדרי שביתת הנשק בין ישראל למצרים.
ביוני 1949 נחנך במבנה בית החייל.
בטקס החנוכה הכריז יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק: "באר שבע תהיה באר החיים ללוחמי ישראל".
הבניין שופץ, ובקומה הראשונה נבנו חדרי כושר, חדרי עיון, אולם ספורט, מועדון ומשרדים; הכיתות בקומה למעלה שופצו והיו למגורי החיילים.
המבנה שימש כבית החייל וכמשרד קצין העיר במשך כשלושים שנה.
בשנת 1979 הועבר בית החייל למבנה של קבע ואיתו משרד קצין העיר.
ב-12 השנים שלאחר מכן היה הבניין בחזקת פיקוד הדרום, ואז הועבר לרשות עיריית באר שבע.
אחרי פינויו שופץ הבניין על ידי העירייה בשיתוף האגודה לשימור בתים, ומשנת 2013 הוא מהווה חלק ממתחם פארק קרסו למדע.
החוג לכלכלה נוסד בשנת 1965 בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1992 החליט סנאט האוניברסיטה להרחיב את החוג לבית הספר שייקרא על שם פרופסור איתן ברגלס, שהיה ממקימי החוג ואחד הכלכלנים המובילים בארץ.
הוא כיהן כדקאן הפקולטה למדעי החברה וכסגן הרקטור.
החוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב הוקם בשנת 1965 בראשותו של כלכלן נודע, אבא לרנר.
המחזור הראשון של החוג החל לפעול בשנת הלימודים 1965/6. בשנה זו השלוחה הירושלמית של החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים הפסיקה לקבל סטודנטים חדשים.
בהיעדר סטודנטים, מורים, ותוכניות לימודים עזב אבא לרנר את האוניברסיטה בשנה השנייה לתחילת לימודי הכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
איתן ברגלס, ראש החוג שמונה ב-1967, נרתם למילוי החסר, והציע מינויים למסיימי תואר שלישי בארצות הברית.
ומגבש תוכנית של 5–6 שנים לגיוס מסיימי תואר שני בהצטיינות בירושלים המתכננים ללמוד לתואר שלישי בארצות הברית ותלמידים מצטיינים בארצות הברית העומדים להשלים שם לימודי התואר השלישי.
וכך החוג זכה בתגבורת אנשי סגל כאלישע פזנר ויעקב פרנקל), שהעלו את רמת המחקר לרמה בינלאומית.
איתן ברגלס איתר גם תלמידים מצטיינים בחוג החדש עצמו, כאלחנן הלפמן, אפרים צדקה, אסף רזין ויורם וייס.
הוא גם סייע במימון לימודי הדוקטורט שלהם בהרוורד ובאם.אי.טי.
עם חזרתם ארצה באמצע שנות השבעים, הגיעה רמת המחקר בחוג לשיא חדש שאינו נופל מזה של המחלקה לכלכלה בירושלים, לפחות בכמה תחומים, וזאת לאחר תום עשר שנים לקיומו.
במקביל, עם התרחבות תחומי המחקר ועלית רמתו, מתגבשת מדיניות קפדנית ביחס למתן קביעות ולקידומים המעמידה רף גבוה שאינו מאפשר הידרדרות או אפילו קפיאה במקום.
עד סוף העשור השני להקמת החוג, הצטרפו לחוג, לאחר שעמדו בקריטריונים הקפדניים שנקבעו (ובהמשך אף קיבלו קביעות): צבי אקשטיין, צבי הרקוביץ, יצחק זילכה, מנואל טרכטנברג וליאו ליידרמן,
מדיניות זו של סטנדרטיים גבוהים ו"רכישות" מהאוניברסיטה העברית (למשל, אריאל רובינשטיין) הבטיחה את עליית מעמדו של החוג במשך השנים לאחד מהטובים בעולם.
לימודי תואר ראשון בבית-הספר לכלכלה
מטרת תוכנית הלימודים לתואר ראשון בבית הספר לכלכלה היא להכשיר את הסטודנט לזהות, לנתח ולפתור בעיות בתחום הכלכלה, הן בעבודתו והן בהמשך לימודיו לקראת תארים גבוהים יותר.
במסגרת התוכנית נדונות בעיות כלכליות במישורים של משק הבית, העסק, הממשלה והמשק בכללותו.
התוכנית מדגישה היבטים תאורטיים הנלמדים באמצעות מודלים מתמטיים והיבטים אמפיריים הנלמדים באמצעות מודלים כמותיים וכלים סטטיסטיים.
בלימודי התואר הראשון שני מסלולים
מסלול הלימוד המורחב – מסלול זה משלב לימודים בבית-הספר לכלכלה עם לימודי חטיבות שהן קבוצות של קורסים בתחומים שונים הנלמדים מחוץ לבית-הספר.
מסלול הלימוד הדו חוגי-במסלול זה שתי תוכניות:
דו חוגי רגיל: תוכנית זו משלבת לימודים בבית-הספר לכלכלה עם לימודים בחוג נוסף, בפקולטה למדעי החברה או מחוצה לה.
דו חוגי מתואם: תוכנית זו משלבת לימודים בבית-הספר לכלכלה עם לימודים בחוג נוסף.
במסגרת זו כלולים הצירופים האלה: כלכלה-ניהול, כלכלה-חשבונאות, כלכלה-מדעי המחשב, כלכלה-מתמטיקה, כלכלה-סטטיסטיקה.
לימודי תואר שני בבית-הספר לכלכלה
לבית הספר לכלכלה תוכנית משותפת לתואר שני מחקרי עם המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית.
מטרת התוכנית להקנות לתלמידים ידע מעמיק בתחומי הכלכלה ולהכשירם לעבודת מחקר כלכלי במסגרות האקדמיה, בשירות הציבורי ובסקטור הפרטי.
כמו כן, מתקיימים בבית הספר לימודים לקראת התואר השלישי.
בית הספר לבנות (נווה צדק) (היה קרוי גם: "בית ספר לנערות יחיאלי") נפתח בשנת 1909 במשכנו בנווה צדק, לאחר שנוסד בשנת 1893 ביפו, בית הספר פעל במתחם בו שוכן היום מרכז סוזן דלל.
בשנת 1890 הוקם ביפו, על ידי ישראל בלקינד בית ספר עברי ראשון, שבו נלמדו כל המקצועות בשפה העברית.
בנים ובנות למדו בו יחד.
בית הספר נסגר ותחתיו נפתחו שני בתי ספר נפרדים, האחד לבנות והאחר לבנים ושניהם נוהלו יחד על ידי לשכת בני משה, חובבי ציון וכי"ח.
"בית הספר לבנות ביפו", נפתח בראש חודש אדר 1893 ובו 80 תלמידות.
בשנת 1896 עבר למבנה שכור בבית האוטונומיה הרוסית ברחוב עין יעקב 14 פינת רחוב שלוש, בנווה שלום.
בית הספר מומן על ידי הכי"ח וחובבי ציון מאודסה.
כדי לתת ליהודי יפו, יוצאי אירופה, מקום לימודים מתקדם, ברוח "בית הספר החדש", שכבר החל להתפתח במושבות הראשונות.
בית הספר לבנות נפתח חודשים אחדים לאחר פתיחת בית הספר לבנים בחסות חברת "כל ישראל חברים" שנפתח בחשוון תרנ"ג שנת 1892 ובו 110 תלמידים.
בית הספר לבנות הפך חלוץ בתחום השימוש בשפה העברית ובתוכניות לימוד מקוריות.
בזכות המנהלת, רוזה-שושנה יפה, התנתק בית הספר לבנות מן הלשון הצרפתית.
בשנת 1897, למדו בבית הספר 250 תלמידות.
ב-1902 התפלגה הבעלות המשותפת על שני בתי הספר ובעצה אחת עם הסופר אחד העם, הגיעו לבית הספר לבנות ארבעה מורים חדשים, שהכניסו בו חידושים רבים.
את בית הספר ניהל ניסן טורוב, בוגר אוניברסיטה שווייצרית.
עם סגל המורים נמנו: מרדכי קרישבסקי-אזרחי, יחיאל יחיאלי ויוסף עזריהו, שעמדו לימים בראש מערכת החינוך של היישוב.
כן לימדו את הבנות הסופר ש' בן-ציון והמורה יש"י אדלר (בשנת 1905).
בשנת 1908 הצטרף המורה רפאל סברדלוב.
נחום גוטמן למד ב"בית הספר לבנות" במשך 5 שנים, אביו שימש בו מורה, והמשפחה אף התגוררה בבניין בית הספר.
ב-1909 עבר בית הספר למשכנו החדש (היום רחוב יחיאלי בנווה צדק).
מורי בית הספר חיברו והוציאו לאור ספרי לימוד והיו ממייסדי הסתדרות המורים, האיגוד המקצועי הראשון בארץ.
בין השנים 1912–1913 אליהו ירקוני היה מורה בשיעורי ערב לעברית, בבית הספר.
בנוסף, בניין בית הספר לבנות שימש מעון ארעי לעולי העלייה השנייה, שלא הספיק להם הכסף ללינה באחת האכסניות.
פעילות ערב בבית הספר כללה שיעורים למבוגרים ולנוער בעברית ובחשבון.
ב"ימים נוראים" הפך המקום לבית-כנסת.
התקיימו בו גם אסיפות של תנועות "הפועל הצעיר" ו"פועלי ציון" ועוד אגודות וקבוצות מפלגתיות.
בשנת 1916 נסגר בית הספר לבנות בעקבות גירוש תל אביב, בשנת 1918 נפתח מחדש בניהולו של יחיאלי.
לאחר מותו בשנת 1937 של יחיאל יחיאלי, המנהל המיתולוגי, נקרא בית-הספר על-שמו, ובתו הבכורה שפרה יחיאלי, מונתה להיות המנהלת במקומו.
המבנה שימש כבית-ספר לבנות עד שנת 1972.
בשנת 1980 החלה הפעילות התרבותית בבניין בית הספר יחיאלי ביוזמתו של עודד קוטלר אשר יחד עם חבורת שחקנים הקים את תיאטרון נוה צדק.
משפחות דוד ומיקי ירושלמי תמכו והפכו לשותפים בקידום פעילות התיאטרון בנוה צדק.
מאז הונצח שמו של הבניין ומפלס התיאטרון על שם ירון ירושלמי, בנם של דוד ואילנה ירושלמי אשר נפל במלחמת ההתשה בתעלת סואץ.
קבוצת התיאטרון נוה צדק חדלה מפעילות בשנת 1989. בשנת 1989 הוקם מרכז סוזן דלל על חורבות בית הספר אליאנס ובבניין בית הספר יחיאלי העומד על תילו, הודות לחזונם של ראש העיר דאז מר שלמה להט, ומר זאב סוקולובסקי נציג קרן משפחת דלל שביקשו להנציח את זכר בתם סוזן.
בשנת 1908 תושב העיר אירקוטסק ממחוז אירקוטסק (סיביר, רוסיה) יצחק פינברג תרם תרומה גדולה להקמת הבניין.
הבנייה (1908–1909) והשיפורים נעשו על ידי יוסף אליהו שלוש בעבודה עברית.
חברי הוועדה שפיקחה על הקמת בית הספר זלמן דוד לבונטין, מאיר דיזנגוף וחיים חיסין ציוו על שלוש להעסיק פועלים יהודים שעלו מרוסיה.
שלוש התרעם על התערבות הוועדה, והסביר כי העולים מרוסיה אינם מיומנים בעבודות בניין: חרף אזהרותיו של שלוש, לפועלים נמסרה מלאכת הנגרות של גג הבניין והנחת הרעפים,
ועדת החקירה שהוקמה בעקבות האירוע זיכתה את שלוש מכל אשמה, והוא הקים לאחר מכן גם את בית הספר לבנים, אף הוא חלק ממרכז סוזן דלל של היום.
רוזה-שושנה יפה, ניהלה את בית הספר בין השנים 1893–1904. באליאנס התעקשו כי שפת ההוראה בבית הפר החדש תהיה צרפתית, אך יפה התעלמה מדרישה זו ושפת ההוראה הייתה עברית.
היא עבדה בתור מנהלת במשך 11 שנים, בתקופה זו התגלעו מספר בעיות בניהול בית הספר, בין היתר שפת ההוראה, בעיות כספיות.
בעיה נוספת הייתה בכך שיפה לא שלטה בצורה שוטפת בשפה העברית.
מרדכי קרישבסקי-אזרחי, ניהל את בית הספר בין השנים 1904–1907. לאחר 1907 המשיך לשמש כמורה בבית הספר
ניסן טורוב, ניהל את בית הספר בין השנים 1907–1912, הוזמן על ידי מנחם אוסישקין לארץ ישראל כדי להחליף את מרדכי קרישבסקי-אזרחי בניהול בית הספר לבנות.
בהגיעו אליו באוגוסט 1907 יזם טורוב תוכנית לימודים חדשה, שהשתלבה באופן הדרגתי בזו הקיימת.
תחילה קבע ישיבות מורים שבועיות כדי לדון בבעיות החינוכיות וההתנהגותיות השונות, ולאחר מכן יזם פעילויות ייחודיות לשיפור הלמידה.
יחיאל יחיאלי, ניהל את בית הספר בין השנים 1918 עד מותו בשנת 1937. שימש מורה בבית הספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנווה צדק.
משנת 1918 ניהל את בית הספר.(לאחר מותו נקראו הן בית הספר והן הרחוב שבו שכן על שמו של יחיאלי).
בשנת 1909 הבניין שימש מקום מפגש של מעין "שירות חשאי" בהנהגתו של המורה רפאל סברדלוב.
הארגון נקרא מע"ש - משמעת, עבודה, שתיקה.
בית הספר שימש כעמדת פיקוד של ההגנה בימי מאורעות תרפ"ט (1929) ובתקופת המרד הערבי הגדול (1936–1939).
בין השנים 1942–1948 שימש בניין בית הספר את ההגנה.
בשנת 1942, החלו לפעול מקומות אימונים בבתי ספר ובמבני ציבור.
המקומות הללו נקראו - מק"ל (מקום לימוד).
מקום לימוד כזה נפתח, בבית הספר לבנות בנווה-צדק.
הועברו שעורים בנושאי נשק קל, טופוגרפיה, עזרה ראשונה, קשר, והגנה עצמית.
הנשק הוצא מן הסליק והוחזר אליו לאחר האימון.
האימון הוסווה כהרצאה, שירה בציבור ועוד.
בית הספר לטוב ולרע הוא סרט פנטזיה אמריקאי שבוים על ידי הבמאי פול פייג, מבוסס על רומן באותו השם מאת סומן צ'יינני, ומופק על ידי המפיקים ג'ו רוט, ג'פרי קירשנבאום, ג'יין סטארטז, לורה פישר ופייג.
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-19 באוקטובר 2022.
סופי ואגתה נחטפות מהעיירה ומועברות לבית הספר לטוב ולרע, תלמידי בית הספר מפוצלים לשתי קבוצות – אחת לומדת בבית הספר לטוב והאחרת לומדת בבית הספר לרע.
בכל אחת מהקבוצות יש בנות ובנים.
סופי שובצה בבית הספר לרע ומנסה לעבור לבית הספר לטוב.
אגתה שובצה בבית הספר לטוב ומנסה למצוא דרך לשוב הביתה ומקווה שסופי תחזור איתה.
ידידותן ארוכת-השנים עומדת למבחן גורלי.
סופיה אן קרוזו – סופי
שרליז ת'רון – ליידי לסו
קרי וושינגטון – פרופסור קלריסה דאווי
לורנס פישבורן – מנהל בית הספר
מישל יאו – פרופסור אמה אנמון
זמן קצר לאחר יציאת הספר הראשון בסדרה לאור, המפיק ג'ו רוט שיתף פעולה חברת "Jane Startz Productions" על מנת לרכוש את זכויות הפקת העיבוד הקולנועי שיתבסס על הספר.
פחות משבועיים לאחר פרסום הספר, אולפני יוניברסל זכו במכירה הפומבית ובעסקה בת שבע ספרות עבור דמי ההפקה והתסריטאות.
רוט, סטארטז ופלאק פאטל מונו כמפיקים וצ'יינני התעתד לכתוב את התסריט לסרט יחד עם התסריטאית מאליה סקוטש מארמו.
במאי 2020, הודיעה נטפליקס כי היא קנתה את זכויות הפקת הסרט ושכרה את הבמאי פול פייג לבימוי והפקת הסרט, לצדם של רוט, ג'פרי קירשנבאום, סטארטז, לורה פישר.
תהליך הליהוק לסרט נוהל על ידי מנהל הליהוק פיונה וייר.
עם כניסתה לתפקיד, וייר פתחה מיד בליהוק למספר תפקידים.
ב-18 בדצמבר 2020, פייג צייץ כי השחקניות סופיה אן קרוזו וסופיה ויילי לוהקו לדמויותיהן של סופי ואגתה.
בינואר 2021, וייר סגרה את תהליך הליהוק.
ב-19 בפברואר 2021, פייג הכריז דרך חשבון הטוויטר שלו על ליהוקן של שרליז ת'רון וקרי וושינגטון.
ב-12 במרץ 2021, פייג הכריז דרך הטוויטר על ליהוקם של לורנס פישבורן ומישל יאו.
ב-19 במרץ, הודיע פייג על ליהוקם של ג'יימי פלאטרס וקיט יאנג.
צילומי הסרט מתקיימים באולפני "בלפסט הרבור" שבבלפסט, צפון אירלנד.
מנכ"ל האולפנים, ג'ו אוניל, הצהיר כי הצילומים יימשכו כשבעה חודשים.
לקראת תחילת הצילומים, ההפקה התעדכנה בפרוטוקולי העבודה הבטוחים של נציבות הקולנוע הבריטית, שנקבעו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
פייג הצהיר כי הוא "נרגש לחלוטין" מהצילומים בבלפסט.
בית הספר לטוב ולרע הוא רומן פנטזיה משנת 2013 שנכתב על ידי , המהווה את הרומן הראשון בסדרת "בית הספר לטוב ולרע" ואת רומן ביכוריו של צ'יינני.
עלילת הרומן עוקבת אחר סופי, ילדה יפה שמאמינה שהיא תהיה נסיכה, וחברתה, אגתה, נערה מוזרה הנחשבת למכשפה על ידי תושבי הכפר, שנחטפות לבית הספר לטוב ולרע.
לאחר שמזלן מתהפך, אגתה נלקחת לבית הספר לטוב בעוד שסופי נלקחת לבית הספר לרע, וידידותן עומדת למבחן.
הרומן פורסם לראשונה בארצות הברית ב-14 במאי 2013, בהוצאת "HarperCollins", ובהמשך זכה לחמישה רומני המשך ועובד לסרט בהפקת "נטפליקס" בשם "בית הספר לטוב ולרע".
הרומן זכה לביקורות חיוביות, ששיבחו את שנינותו וייחודיותו.
סופי ואגתה הן חברות טובות הגרות בכפר גבלדון.
הן שונות זו מזו לחלוטין: סופי היא נערה יפהפייה הנרתמת לביצוע מעשים טובים וחולמת להיות נסיכה מהאגדות.
לעומתה, אגתה היא נערה קודרת שגרה בבית קברות ומגדלת חתול רצחני.
כל ארבע שנים נחטפים שני ילדים מן הכפר לבית הספר לטוב ולרע – אחד הילדים נחטף לבית הספר לטוב והשני לבית הספר לרע.
בבתי הספר, הילדים מוכשרים להישרדות באגדות, שנכתבות על ידי העט המספר.
סופי ואגתה נחטפות שתיהן לבתי הספר, אך בעת החטיפה מתרחשת טעות נוראית: סופי מוצאת את עצמה בבית הספר לרע, ואילו אגתה מוצאת את עצמה בבית הספר לטוב.
במהלך שהותן בבתי הספר, סופי מצטיינת בלימודיה ולעומתה אגתה נכשלת, אך שתיהן רוצות לשנות את המצב הקיים.
ערב אחד, סופי ואגתה מחליטות לגשת אל מגדל מנהל בית הספר ולבקש ממנו להתחלף בבתי הספר או לחזור לביתן.
למרבה הפתעתן, הן מגלות שהעט המספר החל לכתוב את אגדתן, ובשלב הזה שתי הנערות רוצות לחזור הביתה.
אגתה מבינה שכדי לחזור לביתה, סופי מוכרחה להשיג נשיקת אמת מהנסיך שלה, טדרוס.
טדרוס הוא הבן של המלך ארתור המפורסם והשליט העתידי של ממלכת קמלוט.
אגתה דוחקת בסופי לנשק את טדרוס במהירות האפשרית, אך סופי מסרבת מכיוון שמאמינה שמקומה הוא בבית הספר לטוב, ולא בגבלדון.
אל מבחן היער המכושף נשלחים תלמידים מצטיינים כל שנה, ולרוב אף אחד לא שורד עד סיומו.
לפעמים רק תלמיד אחד, אבל זה כמעט ולא קורה.
סופי וטדרוס מתאהבים ומחליטים לצלוח את המבחן ביחד.
אך בשעת אמת, אגתה מתגנבת למבחן, שומרת על סופי ועם זאת מצילה את טדרוס דקות ספורות לפני סיום המבחן, במקום סופי.
באותם רגעים, טדרוס מבין שסופי אינה נסיכתו ומתחיל להתאהב באגתה.
סופי חולמת בלילות על האויב המושבע שלה ומשוכנעת שזהו טדרוס.
לכן, היא משחיתה את בית הספר לטוב ומחבלת בפעילותו.
בו בזמן, אגתה וטדרוס מתקרבים ומתאהבים.
מועד קרקס הכישרונות קרב, ובו כל שנה מציגים התלמידים את כישרונותיהם עד שנבחר התלמיד בעל הכישרון המרשים ביותר.
כאשר סופי עולה להציג את כישרונה, טדרוס מזמין את אגתה לנשף וכך עושים גם כל שאר הבנים מבית הספר לטוב.
סופי מתרגזת ומשסה בכל הנוכחים את כישרונה – זימון חיות פראיות על ידי שירה מצמררת.
בשל כך, סופי מוכתרת לתלמידה בעלת הכישרון המוצלח ביותר וכל התלמידים בורחים מהאולם.
לאחר סיום הקרקס, תלמידי בית הספר לטוב מתבצרים בבית ספרם, בעוד שתלמידי בית הספר לרע עורכים נשף.
סופי מתמרנת את תלמידי בית הספר לטוב לתקוף את בית הספר לרע.
טדרוס עומד בראש צבא התלמידים, ונועל את אגתה במגדל, כך שלא תוכל לבוא ותהיה מוגנת.
אגתה בורחת מהמגדל, מגלה את הנשף שערכו תלמידי בית הספר לרע, ומצטרפת אליהם.
טדרוס סבור כי אגתה בגדה בו ובבית ספרו ומאיים להרוג אותה.
סופי מצילה את אגתה, ומלחמה פורצת בין בתי הספר.
סופי בורחת מהאולם ועולה אל מגדל מנהל בית הספר כדי להשיג שליטה בעט המספר.
שם, היא פוגשת את המנהל ומגלה שהוא היה נסיך חלומותיה, ולא טדרוס.
לאחר מכן, מנהל בית הספר מנסה להרוג את אגתה, וסופי מצילה אותה ומתה במקומה.
אגתה רוכנת כלפי סופי המתה ומנשקת אותה, ובכך מחזירה אותה לחיים.
סופי ואגתה מביעות משאלה וחוזרות לכפר גבלדון.
סופי – תלמידת בית הספר לרע, שהגיעה מהיערות שמעבר.
בספר הראשון היא חשבה שלשים אותה בבית הספר לרע זאת טעות אך אחר כך הבינה שזאת לא.
סופי היא בתו של סטפן, חברתה הטובה ביותר של אגתה ומנהיגת הלא-עודים.
סופי חשבה שהיא טובה ונדיבה, אבל היא אנוכית, נקמנית ובעלת ביטחון עצמי גבוה.
אמה נפטרה והיא חושבת שהיא הייתה אישה מקסימה, מה שלא נכון.
לכל אורך הספר השני סופי מנסה להישאר טובה בעזרת אגתה ולא לתת למכשפה שבה לצאת.
אגתה – תלמידת בית הספר לטוב, שהגיעה מהיערות שמעבר.
אגתה היא נסיכתו של טדרוס, בתה של קאליס וחברתה הטובה ביותר של סופי.
אגתה היא טובת לב, אמפתית, נדיבה ונוטה להתבודד.
טדרוס – תלמיד בית הספר לטוב, ובנם של המלך ארתור והמלכה גוואנביר.
בנוסף, הוא הנסיך של אגתה, ומנהיג הלעדים.
טדרוס הוא סייף מיומן, שחצן ובעל ביטחון עצמי גבוה.
בגיל 16 יהיה טקס ההכתרה שלו למלך קמלוט.
הסטר – תלמידת בית הספר לרע, שביכולתה לנתק את השד המקועקע על צווארה מגופה.
הסטר היא בתה של המכשפה מהסיפור "עמי ותמי", ומהווה חלק ממסדר המכשפות הכולל גם את אנאדיל ודוט.
היא שאפתנית, החלטית, דעתנית ובעלת יכולת מנהיגות.
אנאדיל – תלמידת בית הספר לרע, שביכולתה להגדיל את שלוש חולדות המחמד שלה.
אנאדיל היא נכדתה של המכשפה בחבית ומהווה חלק ממסדר המכשפות הכולל גם את דוט והסטר.
היא מנסה להוכיח שהיא לא בת לוויה של הסטר.
דוט – תלמידת בית הספר לרע, שביכולתה להפוך חפצים לשוקולד.
דוט היא חלק ממסדר המכשפות הכולל גם את אנאדיל והסטר.
אביה הוא השריף מנוטינגהאם (הנבל מהמעשייה "רובין הוד").
סטפן – אביה של סופי, וארוסה של הונורה (אמה החורגת של סופי).
סטפן הוא צר אופקים, נמהר ואינו פתוח לדעות אחרות.
קיקו – תלמידת בית הספר לטוב, וחברתה של אגתה.
קיקו היא חברותית, בעלת שמחת חיים, נלהבת וטובת לב.
ביאטריקס –תלמידת בית הספר לטוב שהגיעה מג'ונט גולי, ומתחרה על ליבו של טדרוס.
ביאטריקס היא כוחנית, אנוכית ונחרצת.
צ'אדיק – תלמיד בית הספר לטוב שהגיע מפוקסווד, וחברו הטוב ביותר של טדרוס.
טריסטן – תלמיד בית הספר לטוב, המחקה את טדרוס על מנת להרשים את הנערות בבית ספרו.
הורט – תלמיד בית הספר לרע שהגיע מבלאדברוק, שביכולתו להשתנות לאדם זאב.
מנהל בית הספר – מתגורר במגדל גבוה הנמצא בשטח בית הספר, שם מחזיק בעט המספר.
למנהל היה אח תאום, שאותו הרג.
המנהל הוא מתוחכם, רשע ואנוכי.
פרופסור דאווי – הדיקנית של בית הספר לטוב, ומלמדת את השיעור "מעשים טובים".
פרופסור דאווי היא הפיה סנדקית של סינדרלה ואגתה, וחברתה הטובה ביותר של ליידי לסו.
היא טובת לב, נחמדה ועוצמתית.
ליידי לסו – הדיקנית של בית הספר לרע, ומלמדת את השיעור "קללות ומלכודות מוות".
ליידי לסו היא חברתה הטובה ביותר של פרופסור דאווי.
היא קשוחה, רצינית, מפחידה ונאמנה.
יובה הגמד – מדריך בקבוצות היער, ומלמד את השיעור הישרדות באגדות.
יובה הוא רגזן, ממורמר וחסר סבלנות אך גאה בליבו ונפשו בתלמידו מרלין שהיה קוסמו של ארתור.
פרופסור סאדר – מורה בשני בתי הספר ומלמד בבית הספר לטוב את השיעור "ההיסטוריה של הגבורה", ובבית הספר לרע את שיעור "ההיסטוריה של הרוע".
סאדר הוא עיוור וחוזה עתידות דגול.
הוא פיקח, מסתורי, מסור ונחוש לעזור.
פולוקס / קסטור – אחים שהם כלבים, החולקים את אותו הגוף.
קסטור מלמד בבית הספר לרע את השיעור "אימון בני-לוויה", ופולוקס מלמד בבית הספר לטוב את השיעור "כללי התנהגות של נסיכות".
קסטור הוא רשע, כועס וממורמר.
לעומתו, פולוקס הוא נעים הליכות וחנפן.
הספר זכה לביקורות חיוביות רבות, בשל המתח והחידתיות שמאפיינים אותו ובעיקר בשל יכולתו להחיות את סיפורי האגדות הישנים והמוכרים.
בנוסף, הספר זכה לאהדת הקוראים עקב צורת כתיבתו הייחודית והאינטליגנטית, שמשלבת אגדות קלאסיות עם עלילת פנטזיה יוצאת מן הכלל ושפה אנרגטית.
זמן קצר לאחר יציאתו לאור, רכשה סרטי יוניברסל את זכויות העיבוד הקולנועי.
בשנת 2020 הודיעה נטפליקס שתוציא עיבוד קולנועי לרומן, בבימויו של פול פייג.
סופיה אן קרסו וסופיה ווילי לוהקו לתפקידים הראשיים בדצמבר 2020. בנוסף, שרליז ת'רון, קרי וושינגטון, לורנס פישבורן ומישל יאו, לוהקו לתפקידים משניים בסרט.
ב-19 במרץ 2021 הוכרז שג'יימי פלטרס יגלם את טדרוס וקיט יאנג יגלם את רפאל.
ב-24 במרץ 2021 נחשף כי ארל קייב יגלם את הורט.
הסרט צולם באולפני בלפסט הארבור בצפון אירלנד, ועלה לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-19 באוקטובר 2022.
בית הספר לבנות של לונדון הוא בית ספר תיכון פרטי לבנות-בלבד ששוכן בברביקן שבלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת.
בית הספר נוסד בשלהי המאה ה-19, בשל בקשה של סוחר מבריקסטון, שהשאיר שליש מהונו לעיר לונדון לטובת הקמת בית הספר.
בית ספר מנוהל על ידי האיגוד של לונדון והוא בעל קשרים אדוקים עם בית ספר לבנים של לונדון, שמנוהל על ידי אותו גוף.
בית הספר עבר למיקום הנוכחי בשנת 1969.
בית ספר הוא בעל מוניטין ובשנת 2018 דורג על ידי "סאנדיי טיימס" כבית ספר עצמאי השני במדינה.
עלות הלימודים הוא כ-6500 פאונד לסמסטר וחלק מהתלמידים מקבלים מלגה.
רוב התלמידות מגיעות לבית הספר בגיל 11 אך אפשר להצטרף עד לגיל 16. בית ספר כולל כ-700 תלמידות.
תלמידות הקימו מספר ארגונים לפי מוצאם דוגמת "חוג יהודי", "חוג אסיאתי" וכו'.
בית הספר נמצא בסמיכות למרכז האמנויות ברביקן ולבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
תוכנית הלימודים שמה דגש לאמנויות ורבים מהבוגרות ממשיכות בתחום זה.
בית הספר מציע סיורי לימודים בצרפת, ספרד, גרמניה ומדינות נוספות.
בין בוגרות בית הספר נמנות דמויות בולטות כמו דיידו, מרגרט בודן, רומולה גראי, אלה פורנל ועוד.
בית הספר לחינוך ע"ש חיים וג'ואן קונסטנטינר של אוניברסיטת תל אביב, אשר פועל במסגרת הפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין, הוקם בשנת 1973. מקום מושבו של בית הספר הוא בניין "שרת", אשר קרוי על שם ראש הממשלה לשעבר, משה שרת.
תוכניות הלימוד מאפשרות לימודים לתואר אקדמי ולתעודת הוראה, בנוסף להשתלמויות ללימודי המשך.
בבית הספר פועלים 3 חוגים ובהן מספר מעבדות ומרכזי מחקר.
כמה מחברי הסגל בבית הספר מופקדים על קתדרות.
ראש בית הספר לחינוך מאז ראשית שנת הלימודים תש"פ היא פרופסור מיכל אל-יגון, אשר החליפה בתפקיד את פרופ' פאדיה נאסר אבו אלהיג'א.
בין חברי הסגל בעבר נמנים אורית איכילוב, מנוחה בירנבוים, דן גבתון, יובל דרור, אסתר דרומי, עמי וולנסקי, אבנר זיו, דוד חן, שמעון זקס, אריה לוי, מלכה מרגלית, דוד נבו, אפרים פישביין, גדעון צבס, נעמה צבר בן-יהושע, יצחק קשתי, רינה שפירא וס.
נכון לשנת 2022, ישנם 36 חברי סגל בכיר בבית הספר לחינוך.
עם הקמתה של אוניברסיטת תל אביב, בשנת 1956, פעלו בה הפקולטה למדעי הרוח והפקולטה למדעי הטבע.
באותו הזמן, הוקמה המחלקה לפדגוגיה, שנועדה להכשיר את תלמידי פקולטות אלו להוראה בבית הספר.
בשנת תשכ"ד הוקם החוג למדעי החינוך בפקולטה למדעי הרוח.
החוג הוסמך להעניק תואר ראשון, ושלוש שנים לאחר מכן החל להעניק גם תואר שני.
במקביל, הוקמה ועדת איתור לראש בית הספר שהמליצה על ד"ר דוד חן לתפקיד.
באותה העת, חן הרצה במכון ויצמן למדע בתחומי הביופיזיקה, ובמקביל עסק שם בהקמה של תוכנית נוער שוחר מדע, בשיתוף עם משרד החינוך.
הוא הסכים להצעה, ונבחר לתפקיד.
בית הספר לחינוך החל לפעול בשנת הלימודים תשל"ד תחת הפקולטה למדעי הרוח, בראשה עמד אז פרופסור דניאל קארפי.
במסגרת בית הספר, פעל החוג למדעי החינוך, שכלל מגמות לתואר ראשון ושני.
בנוסף, פעל בבית הספר החוג להכשרת עובדי חינוך, שהחליף את המחלקה לפדגוגיה והסמיך את בוגרי האוניברסיטה לתעודת הוראה.
סך חברי הסגל בראשית ימיו של בית הספר עמד על 17, ובסוף תקופת כהונתו של דוד חן כראש בית הספר, גדל מספרם ל-64.
בית הספר אורגן מחדש, בשנת 1996, במסגרת של ארבעה חוגים: החוג להיבטים התפתחותיים בחינוך, החוג לתכנון לימודים ולהוראה, החוג למדיניות החינוך וארגונו והחוג להוראת המדעים (ובתוספת יחידה להכשרה להוראה).
בהמשך נערכו שינויים ארגוניים נוספים, וכיום פועלים בבית הספר שלושה חוגים (החוג לייעוץ חינוכי ולחינוך מיוחד; החוג לחינוך מתמטי, מדעי וטכנולוגי; החוג למדיניות ומינהל בחינוך), ולצידם פועלות שתי יחידות אקדמיות נוספות: התוכנית לחינוך רב-לשוני, והיחידה להכשרה להוראה.
הבניין תוכנן על ידי האדריכלים אנדרי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן, ובנייתו הושלמה בשנת 1970; היה זה המבנה האחרון שתכננו צמד האדריכלים ושנבנה בפועל.
הבניין תוכנן כמבנה מלבני במידות זהות לזה של בניין הפקולטה לניהול השוכן מצפון לו; הבניין נבנה עם חצר פנימית, ששימשה להחדרת אור יום ואוורור למסדרונות הארוכים וגם כאזורי שהייה בהפסקות.
על אחד הקירות בקומת הכניסה לבניין נמצא ציור קיר של האמן אריק בראואר.
עם חנוכתו, אכלס הבניין את החוג למדעי החינוך, המחלקה לפדגוגיה והמחלקה לפסיכולוגיה.
הבניין נקרא על שם משה שרת, שהיה יו"ר הוועדה שהמליצה על הקמת אוניברסיטה בתל אביב, והיה הראשון שקיבל מטעמה תואר דוקטור לשם כבוד (1965).
בית הספר קרוי על שם ד"ר חיים קונסטנטינר (יליד 6 ביוני 1928, ליטא) ורעייתו, ד"ר ג'ואן (ילידת 10 בנובמבר 1926 ניו יורק, ארצות הברית), בתו של אליאס סוראסקי (על שמו נקראים המרכז הרפואי תל אביב והספרייה המרכזית באוניברסיטת תל אביב).
חיים וג'ואן תמכו בארגונים יהודיים ותרבותיים רבים.
חיים זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב (1980), ובהמשך השתתף בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ואף שימש כיו"ר.
פרס לחינוך יהודי ע"ש ד"ר חיים קונסטנטינר
מדי שנה, החל בשנת 2001, ניתן בבית הספר לחינוך פרס לחינוך יהודי ע"ש ד"ר חיים קונסטנטינר.
הפרס, הנושא את השם "פרס חיימה קונסטנטינר בחינוך יהודי", מוענק מדי שנה לאיש או ארגון אשר הצטיינו בתרומתם למען קידום החינוך היהודי.
הענקת הפרס מתקיימת במסגרת אירועי חבר הנאמנים השנתי של אוניברסיטת תל אביב, במעמד משפחת קונסטנטינר ונציגים מהנהלת האוניברסיטה.
החתומים על תעודת הפרס מטעם האוניברסיטה הם נשיא האוניברסיטה והרקטור.
רשימת זוכי הפרס מיום היווסדו ועד היום:
עיקר המחקר בבית הספר לחינוך מתקיים על ידי חברי הסגל.
מספר חברי סגל בבית הספר לחינוך מפעילים מעבדות מחקר, בהן הם מבצעים מחקרים ומנחים תלמידים לתארים גבוהים.
מעבדות אלו עוסקות בגורמי סיכון והגנה, הגיל הרך, התפתחות הילד, התפתחות קריירה, טכנולוגיות ידע, שפה ומוח, חשיבה מתמטית, למידה וטכנולוגיה מתקדמת, מיומנויות למידה והוראה בעידן הדיגיטלי, וקשב.
מספר חברי סגל בבית הספר לחינוך מופקדים על קתדרות: פרופסור (אמריטוס) דניאל בר-טל מופקד על הקתדרה ע"ש ברונקו וייס לחקר התפתחות הילד וחינוכו, פרופסור (אמריטוס) יובל דרור מופקד על הקתדרה לחינוך יהודי, ופרופסור רפי נחמיאס וד"ר מירי ימיני מופקדים על קתדרת אונסק"ו לטכנולוגיה, אינטרנציונליזציה וחינוך.
פרט למחקר שעורכים חברי הסגל, קיימים בבית הספר לחינוך מספר מרכזי מחקר העוסקים במחקר ופיתוח בתחומים שונים, ומסייעים ביישום וביישוג של נושאים אלו: המרכז לחינוך מדעי וטכנולוגי (במסגרתו פועל המרכז הארצי למדע), היחידה לחיזוי טכנולוגי וחברתי, מרכז קלמן לחינוך יהודי, והיחידה לסוציולוגיה של החינוך והקהילה.
בבית הספר פועלות מספר יחידות נוספות:
ארכיון לחינוך יהודי – הארכיון, על שם אביעזר ילין (בנם של דוד ילין ואיטה ילין, בתו של יחיאל מיכל פינס), מיסודה של הסתדרות המורים, הוא ארכיון ציבורי, המנוהל בפיקוח גנז המדינה.
הארכיון מוציא לאור, בשיתוף כל בתי-הספר לחינוך בישראל, את כתב העת המדעי "דור לדור".
בשיתוף הארכיון, הוקמה בשנת 1999 האגודה הישראלית לחקר תולדות החינוך.
Virtual TAU - פדגוגיה דיגיטלית – המרכז להוראה וללמידה אקדמית ברשת הוקם בשנת 2000, ועוסק בפיתוח מודלים פדגוגיים לצורכי של קורסים שונים המועברים בקמפוס.
אוניברסיטת תל אביב לנוער – תוכנית נוער שוחר מדע, מסגרת של פעילויות העשרה לבני נוער בתחומים אקדמיים.
בנוסף, פעלה בבית הספר ספרייה, ובהמשך עברה פיזית ואדמיניסטרטיבית להיות חלק מהספרייה למדעי החברה, לניהול ולחינוך ע"ש ברנדר-מוס, אשר שוכנת בבניין סמוך לבניין שרת.
הלימודים לתואר שני מתקיימים במסגרת 3 חוגים, כמו גם בתוכנית לחינוך רב-לשוני:
החוג לחינוך מיוחד ולייעוץ חינוכי – עוסק בייעוץ חינוכי וחינוך מיוחד.
החוג למדיניות ומינהל בחינוך – עוסק במינהל, מנהיגות, ובמדיניות החינוך.
החוג לחינוך מתמטי, מדעי וטכנולוגי – עוסק בהוראת תחומי הדעת המתמטיים, המדעיים והטכנולוגיים.
בנוסף לאלו, התוכנית לחינוך רב-לשוני עוסקת בנושאים הקשורים לרב לשוניוּת ולממשק שבין שפות ובין היבטים חברתיים, חינוכיים, קוגניטיביים, פסיכולוגים ופוליטיים.
היא כוללת למידה של ניתוח והערכה של תוכניות לימודים, כלי הערכה ומדידה בהקשרי שפות.
כל חברי הסגל בבית הספר שהם בדרגת מרצה בכיר ומעלה רשאים להנחות תלמידי דוקטורט.
ההנחיה נעשית בהתאם להתקשרות שבין התלמיד או התלמידה לבין המנחה.
הסמכה להוראה מתבצעת במגוון רחב של מקצועות, הן במקצועות המתמטיקה והמדעים (בחוג לחינוך מתמטי, מדעי וטכנולוגי) והן במקצועות ממדעי החברה והרוח (אזרחות, איטלקית, אנגלית, היסטוריה, חינוך מיוחד, לשון עברית, מדעי החברה, מוזיקה, מחשבה יהודית, מקרא, סינית, ספרות, ערבית, צרפתית, קולנוע, תולדות האומנות, תיאטרון) ביחידה להכשרה להוראה.
במסגרת החוג לחינוך מתמטי, מדעי וטכנולוגי, מתקיימים לימודי תעודה לבוגרי תואר שני שאינו מתחום החינוך.
בית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי (היחידה ללימודי המשך של הטכניון), מקיים לימודי הסבה והכשרה למהנדסים, הנדסאים ואקדמאים במגוון רחב של תחומים.
בית הספר ללימודי המשך של הטכניון נוסד בשנת 1954 והוא בית ספר כלל-טכניוני המתמחה בארגון ופיתוח תוכניות לימודים לבוגרי מוסדות להשכלה גבוהה בתחומי המדעים המדויקים בכלל ולמהנדסים בפרט, כמו גם לעובדים מקצועיים בכירים בענפים שונים של ההנדסה והמינהל באמצעות קורסים, השתלמויות, כנסים, ימי עיון והתמחויות בשיתוף הפקולטות.
בית הספר מקיים לימודי הסבה והכשרה למהנדסים, הנדסאים ואקדמאים.
פיתוח התוכניות נעשה בתיאום עם ענפי התעשייה.
בשנות ה-90 פנו ראשי התעשייה הישראלית אל הטכניון במטרה לבנות תוכנית לתואר שני בהנדסת מערכות.
החל משנת 1999 התואר השני להנדסת מערכות מוצע דרך בית הספר ללימודי המשך של הטכניון והוא התכנית הוותיקה ביותר בהנדסת מערכות, אשר מכשירה מהנדסים בתעשייה הביטחונית והאזרחית.
כיום יש לבית הספר שלושה קמפוסים: קמפוס חיפה בקריית הטכניון, קמפוס שרונה תל אביב במתחם שרונה וקמפוס ירושלים בשיתוף מכללת עזריאלי.
החל משנת 2021 בית הספר, בשיתוף רשות החדשנות, מעביר קורסים לשילוב עובדים בתעשייה ובהיי טק, על מנת לתת מענה לדרישות של ארגונים ותעשיות בישראל, ולספק כלים לשימור עובדים מיומנים ושדרוג ידע של עובדים רבים הזקוקים להסבה מקצועית, בתחומים טכנולוגיים מתעדכנים כגון: VLSI, בינה מלאכותית, פודטק, הדפסה תלת-ממדית, אבטחת מידע ועוד.
בנוסף, בשנים האחרונות, החלו בבית הספר להעביר קורסים לתלמידי תיכון במקצועות סייבר, מדע הנתונים, רפואה, שיווק, שיווק דיגיטלי, צילום ועריכה דיגיטלית.
דיקנית בית הספר היא פרופסור סתוית אלון-שלו ומנהל היחידה הוא מוטי יגר.
בית הספר לוויקינגים היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית, אשר פותחה על ידי Samka Productions בהפקה משותפת עם דיסני והונפשה על ידי Cartoon Saloon.
הסדרה שודרה לראשונה בצרפת ב-6 במאי 2022 בערוץ Okoo, ובבריטניה ואירלנד הופצה ב-23 בנובמבר 2022 בשירות הסטרימינג דיסני+.
לסדרה ישנם 26 פרקים שאורכם כ-23 דקות.
הסדרה נגמרה אחרי עונה אחת ב-9 בספטמבר 2022 ובישראל ב-12 באפריל 2023.
אריק, אילבה וארני הם ויקינגים מתחילים, בטוחים שלכולם יש את מה שנדרש כדי להצליח בבית הספר לוויקינגים חסר הרחמים.
אבל הדרך לסיום הלימודים ארוכה!
כדי להגיע לסוף ההרפתקה הזו, למרבה המזל יש להם את הסיבולת, האומץ והאינטליגנציה הדרושים - אבל לא בהכרח את כל התכונות הללו בו זמנית...
הדיבוב העברי בוים על ידי תמי ברק ומייה קדוש, והופק על ידי עדי וולוצקי.
שם הדמותמדבב/ת במקורמדבב/ת בעבריתאריקאשלי מרגוליסאורי זלצמןארניג'ייסון פניקוקקובי ליקורמןאילבהג'ינה בורקבר סבירדומהילדג'סיקה ברינדלהילה ויז'נסקיארקלא ידועערן מורגברת איירהג'יי גריפית'סתמי ברקמר המרסוןאלן דווילאמנון וולףגברת סיניוקלייר מורגןעינת אזולאיברנהג'סיקה ברינדלספיר דרמוןלא ידועג'ינה בורקגדי לוימתיו דלאמירגילן שחףסם אומהונידן קיזלראיאן פיריחננאל אדרילא ידועעמית רייס
עונהמספר פרקיםתקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל שידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרון1266 במאי 20229 בספטמבר 20225 ביוני 202212 באפריל 2023
בית הספר לזואולוגיה (לשעבר המחלקה לזואולוגיה) הוא אחד מארבעת בתי הספר בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס.
חוקרי בית הספר מתמקדים במחקר מדעי של האורגניזם השלם, מן הרמה המולקולרית ועד לרמת המאקרו-אקולוגיה .
תחומי המחקר כוללים אקולוגיה, שמירת טבע, ביולוגיה ימית, פיזיולוגיה סביבתית , נוירוביולוגיה, התנהגות בעלי חיים, פילוגנזה, פאוניסטיקה ואבולוציה.
בית הספר הוא היחידה האקדמית הגדולה בישראל, העוסקת בחקר האורגניזם השלם.
מחקרי בית הספר מתקיימים גם בגן הזואולוגי ע"ש א.
מאיר סיגלס, שבחסות בית הספר, ובמוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, בהם אוספים נדירים של בעלי חיים, המאפשרים מחקרים חדשניים.
בבית הספר לזואולוגיה 24 חברי סגל בכיר, וכ-10 גמלאים פעילים העוסקים במחקר מדעי שוטף.
נכון לשנת 2023, בבית הספר למדו כ-160 סטודנטים לתארים מתקדמים, מחציתם סטודנטים לדוקטורט.
כמו כן, בבית הספר 14 פוסט-דוקטורנטים מרחבי העולם, שמשוייכים לבית הספר ומבצעים מחקר מדעי במסגרתו.
מעבדות בית הספר נמצאות בשלושה מבנים בקמפוס אוניברסיטת תל אביב: בניין שרמן, הגן הזואולוגי ע"ש א.
מאיר סיגלס ומוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט.
בית הספר משלב מחקרי שדה ברחבי ישראל, לצד שימוש בשיטות מעבדה חדשות.
נכון לשנת 2022, חוקרי בית הספר מפרסמים כ-250 מאמרים בכתבי עת מדעיים בשנה.
רוב הסטודנטים לתואר שני הלומדים בבית הספר לומדים במסלול לזואולוגיה או במסלול לאקולוגיה ואיכות הסביבה.
בית הספר מציע מסלול הכולל תזה ומסלול ללא תזה.
לבית הספר קשר קרוב גם למסלול לתואר ראשון באקולוגיה ובאבולוציה, ומרכז המסלול הוא חבר סגל בבית הספר.
בית הספר מעניק מלגות לסטודנטים לתארים מתקדמים, כגון מלגה ע"ש אורלי איפרגן-ריכטר, מלגה ע"ש אלכסנדר ואווה לסטר ומלגת נסיעה לצורך השתתפות בכנסים בין-לאומיים ע"ש אדסמן.
במסגרת פעילותו המחקרית, בית הספר לזואולוגיה מחזיק ארבעה רכבי שטח וספינת מחקר.
בשנת 1933 הקים הזואולוג יהושע מרגולין מכון ביולוגי-פדגוגי להכשרת מורים למדעי הטבע בשכונת אבו כביר בתל אביב.
בשנת 1953 הפך המוסד למכון אוניברסיטאי למדעי הטבע, בראשות פרופסור היינריך מנדלסון, תלמידו של מרגולין.
המכון הביולוגי-פדגוגי היה אחד מבין שלושה מכונים (יחד עם בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והאקדמיה הישראלית למוזיקה) שאוחדו בשנת 1956 כדי ליצור את אוניברסיטת תל אביב.
מכון זה היה הגרעין להתפתחות המחלקה לזואולוגיה, שלימים הפכה לבית הספר לזואולוגיה.
רבים מאנשי החברה להגנת הטבע בשנים אלה היו בוגרי המחלקה לזואולוגיה.
פעילותם הובילה בשנת 1963 לחקיקת חוק גנים לאומיים ושמורות טבע, ולהקמת רשות הטבע והגנים.
ב-1965 הוקם באוניברסיטת תל אביב המכון לחקר שמירת הטבע, המכון המדעי הראשון בארץ שעסק בתחום זה, בהובלת פרופסור אמוץ זהבי.
במכון היו אנשי סגל אקדמי בכיר בתחומי זואולוגיה, בוטניקה וארכאולוגיה.
מאיר סיגלס, שהוקם על-ידי יהושע מרגולין, מסונף לבית הספר לזואולוגיה.
ב-1981 עבר הגן למיקומו הנוכחי, בסמוך לקמפוס אוניברסיטת תל אביב ברמת אביב.
במהלך שנות ה-90 הובילו שני פרופסורים מהמחלקה לזואולוגיה שלוש יוזמות חשובות: יוסף לויה, שכיהן כדקאן הפקולטה למדעי החיים, הוביל את מרכז פורטר ללימודי סביבה והקים את המסלול לתואר שני באקולוגיה ובאיכות הסביבה בפקולטה למדעי החיים.
במקביל, תמר דיין החלה לרכז את אוספי הטבע ולתכנן את המוזיאון הלאומי לטבע.
המסלול לתואר שני לאקולוגיה ולסביבה, שהוקם על ידי לויה בשנות ה-90, ממשיך להכשיר מדי שנה יותר מ-20 בוגרים לתואר שני, המתמחים בתחומי האקולוגיה והמגוון הביולוגי במסגרת הפקולטה למדעי החיים.
ב-2018 הוקם מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט – המרכז הלאומי לחקר המגוון הביולוגי.
בנוסף לפעילות חינוכית והצגת האוספים לציבור, מוזיאון הטבע מהווה תשתית מחקר לאומית, והפעילות בו כוללת מרכזי מחקר, קורסים, תמיכה מחקרית לפעילות ממשלתית ומענה למחויבויות הבינלאומיות של ישראל מתוקף הסכמים בין-לאומיים.
היינריך מנדלסון – זוכה פרס ישראל, פרס ויצמן, חבר כבוד של העמותה לזואולוגיה בישראל, דיקן הפקולטה למדעי החיים, סגן נשיא אוניברסיטת תל אביב.
אמוץ זהבי – זוכה פרס ישראל, פרס מפעל חיים של האגודה לאקולוגיה ולמדעי הסביבה, אות מפעל חיים להגנה על הסביבה, חבר כבוד של העמותה לזואולוגיה בישראל.
ממייסדי החברה להגנת הטבע, מייסד המכון לשמירת הטבע באוניברסיטת תל אביב.
לב פישלזון – זוכה פרס מפעל חיים מהעמותה הישראלית למדעי הימים, מגן השר לאיכות הסביבה על פועלו לשמירת הטבע והסביבה בישראל, חבר כבוד של העמותה לזואולוגיה בישראל, ממייסדי האגודה לאקולוגיה ולמדעי הסביבה.
בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה 528 (כינוי: ביבו"פ) הוא יחידת ההדרכה של חיל האוויר הישראלי להכשרת חיילים וקצינים לשירות במקצועות הבקרה אווירית, פיקוח טיסה ומערכות רחף.
בית הספר שוכן בבסיס חיל-האוויר עובדה (בח"א 10), ומפקדו הוא קצין בדרגת סגן-אלוף.
קורס הבקרים הראשון בחיל החל בשנת 1952 במחנה סירקין ושמו היה קורס בקרים א'.
משם הוא עבר ליב"א 501 בבסיס חפץ חיים, שם הכשירו את קציני הבקרה האווירית והפיקוח ואת חיילי החובה, ולימים נקלטו מקצועות נוספים מעולם הטיסה.
בשנות ה-90 עברה ההכשרה לבסיס עובדה תחת בית הספר למקצועות התעופה, ובמרוצת השנים ההכשרות השונות של המערך התקיימו במסגרות שונות.
בית הספר הוקם ביולי 2020 ונוצר מתוך י"ב 528, ובכך שונה ייעוד היחידה ליחידת הדרכה.
הקמתו נבעה מהצורך להכשיר את בקרי האוויר ופקחי הטיסה במקום אחד ועם זיקה מקצועית איכותית, ובית הספר נועד לתכלל את הכשרות היסוד ואת ההכשרות המתקדמות של המערך.
בטקס הפתיחה בהשתתפות מפקד חיל האוויר אלוף עמיקם נורקין, מפקד בית הספר החדש סא"ל ר' אמר כי פיזור ההכשרות הפריע ליצירת זהות מערכית, ונוצר חוסר בבית ספר שמגדיר את תורת הלחימה, הרמה והסטנדרטים הנדרשים.
החיל הקים גם קורס מדריכים שאורכו כחודש והוא מספק כלים להדרכה.
במקביל לחניכת בית הספר החדש הצטרפו לשורות החיל בוגרי קורס בקרה אווירית מספר 109, שבתזמון מיוחד סיימו את הקורס האחרון שפעל במתכונת הישנה.
בשנת 2020, עם פתיחת בית הספר, נקלטו הכשרות הקצונה לבקרי אוויר ופקחי טיסה.
הקורס נמשך כחצי שנה ובסיומו משובצים הבקרים ביחידות הבקרה האווירית השונות, ועוברים קורס אימון מתקדם שאורכו ארבעה חודשים ומטרתו להסמיך אותם באופן רשמי לאיוש העמדות המבצעיות.
לאחר שלמדו והכירו את עולמות התוכן השונים, מתמקצעים הבקרים כבקרי משימה וכבקרי תעבורה, הם מקבלים את היסודות ומוכשרים לבצע משימות בקרה ופיקוח.
הקמת בית הספר לפיקוח ובקרה אווירית הובילה לשינויים בהכשרת הבקרים וביניהם הורחבה ההתנסות המעשית של כל צוער.
בשנת 2021 נקלטו הכשרות החוגרים מביסמ"ת כחלק מריכוז ההכשרות המקצועיות בבית הספר.
בשנת 2022, וכחלק מסגירת בית הספר לקצינים של חיל האוויר נקלטה הכשרת קציני בלון תצפית בבית הספר.
בית הספר כפוף למערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי (מיח"ה 517) מכשיר בעלי מקצוע בתפקידים שונים וביניהם קציני פיקוח, קציני בקרה אווירית שעוסקים בבקרה תעבורתית ובבקרה משימתית, מש"קי בקרה אווירית ופקחי טיסה שמאיישים את מגדלי הפיקוח בבסיסי החיל הפזורים ברחבי הארץ.
תחת מפקד בית הספר נמצאים כמה גופים:
מגמת הכשרות חוגרים שאחראית על הכשרות היסוד לאוכלוסיות המש"קים.
מגמת הכשרות קצונה שאחראית על הכשרות היסוד לקציני בקרה אווירית, פיקוח טיסה, ומערכות רחף.
מרכז הדרכה בקרה שתפקידו לדמות תרחישים בסימולטור בקרה אווירית מתקדם ובנוסף אחראי על הכשרות מתקדמות לקצינים וחוגרים במקצועות הבקרה האווירית
מרכז הדרכה פיקוח טיסה שתפקידו לדמות תרחישים בסימולטור פיקוח טיסה מתקדם.
ובנוסף אחראי על הכשרות מתקדמות לקצינים וחוגרים במקצועות פיקוח הטיסה
גף מד"ר שאחראי על ניהול ופיתוח תחום ההדרכה למערך הבקרה
גף אימון מתקדם שתפקידו להוביל את תחום אימוני הבקרה בתרגיל דגל כחול: בית הספר אחראי על משימת הבקרה בתרגיל, שידוע כגדול, רחב היקף ובין-לאומי.
בית הספר משמש בתרגיל כיחידת בקרה אווירית סדירה.
מרתון מערך הבקרה האווירית ופיקוח הטיסה
בית הספר בעובדה מארח אחת לשנה תחרות שבה משתתפים נציגים נבחרים מכלל יחידות הבקרה ומגדלי הפיקוח בחיל האוויר.
היחידות מתחרות ב-2 מקצים: בקרה אווירית ופיקוח טיסה והן נמדדות ברמת מקצוענותם בתרחישים השונים שמדמים הסימולטורים.
מפקדי בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה
שםתקופת כהונההערות סא"ל ר' 2019 – 2022 היה מפקדה האחרון של י"ב 528 והקים את בית הספר ב-2020, בתקופתו נקלטו הכשרות החוגרים סא"ל י' 2022 – הווה מפקד בית הספר הנוכחי, בתקופתו נקלטו הכשרות קציני בלון תצפית
בית הספר לבלט אמריקאי (באנגלית: School of American Ballet הוא בית הספר שליד ניו יורק סיטי בלט, להקת בלט היושבת במרכז לינקולן לאמנויות הבמה בניו יורק.
בית הספר מאמן תלמידים מגיל שש, עם הכשרה לעיסוק מקצועי בבלט לתלמידים בגיל 11–18. בוגרי בית הספר מתקבלים ללהקות בלט מן השורה הראשונה ברחבי העולם, ובארצות הברית לניו יורק סיטי בלט, תיאטרון הבלט האמריקאי, בוסטון בלט, סן פרנסיסקו בלט, מיאמי סיטי בלט, פסיפיק נורת'ווסט בלט ויוסטון בלט.
מייסדי בית הספר, בשנת 1934, היו הכוריאוגרף הרוסי-גאורגי ז'ורז' בלנשין, הפילנתרופים לינקולן קירשטיין ואדוארד ורבורג.
בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר של ארצות הברית הוא בית הספר לאימון טיסה מתקדם של חיל האוויר של ארצות הברית המכשיר טייסי ניסוי, מהנדסי טיסה ניסויים ונווטים ניסויים.
בית הספר הוקם ב-9 בספטמבר 1944 כיחידת אימוני ניסויי טיסה ב בדייטון, אוהיו.
בית הספר הועבר רשמית למיקומו הנוכחי בבסיס חיל האוויר אדוארדס במדבר מוהאבי בדרום קליפורניה ב-4 בפברואר 1951.
בית הספר הוקם כדי למסד ולתקן את הכשרת טייסי הניסוי, להפחית את שיעור אסונות התעופה הגבוה במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20, ולהגדיל את מספר טיסות הניסוי הפוריות.
בתגובה למורכבות ההולכת וגוברת של כלי הטיס והמערכות האלקטרוניות שלהם, בית הספר הוסיף תוכניות הכשרה למהנדסי מבחני טיסה ולנווטי מבחני טיסה.
בין השנים 1962 ו-1972 כלל בית הספר הכשרה לאסטרונאוטים לטייסי ניסוי של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, אך הכשרות אלה הופסקו כאשר תוכנית טיסות החלל של חיל האוויר האמריקאי הושעתה.
גודל הכיתות בבית הספר היה די קטן באופן אחיד, כאשר בכיתות האחרונות היו כעשרים תלמידים.
בית הספר הוא חלק מ של .
בית הספר לבנות "סנט פול" הוא בית ספר פרטי לבנות השוכן בשכונת ברובע האמרסמית' ופולהאם במערב לונדון.
בית הספר מיועד לבנות בלבד בגילים 11 עד 18. נכון לשנת 2025, מנהלת בית הספר היא ליז היואר.
ב-1509, יִסד הכומר קתולי והמחנך ג'ון קולֵט את בית הספר "סנט פול" בלונדון , שבו למדו בנים בלבד.
בנוסף, הקים קולט קרן הקדש עבור בית הספר, שנועדה לאפשר לבנים חינוך נוצרי נאות.
ב-1872, אגודת סוחרי הבדים של לונדון ראתה לנכון להקים גם בית ספר לבנות, במקביל למוסד הוותיק לבנים שעמד על תילו כבר קרוב לארבע מאות שנה.
באותה שנה פנה הלורד ג'ורג' ליטלטון , הממונה על בתי הספר הממומנים באמצעות קרנות הקדש (endowed schools), לאגודת סוחרי הבדים בבקשה לנתב חלק מכספי הקרן של קולט למען פרויקט בית הספר לבנות.
ב-1895 נבחרה שכונת ברוק גרין שברובע האמרסמית' במערב לונדון להיות מקום משכנו של בית הספר החדש, וזאת לאחר שנשקלו מקומות אחרים בעיר, בין היתר באזורי המפסטד וקנזינגטון.
ב-1896 נבחר האדריכל ג'רלד הורסלי לתכנן את מבנה בית הספר.
מעיון במסמכים מוקדמים עולה כי המוסד החינוכי החדש נקרא תחילה "בית הספר לבנות של הדקאן קולט", על שם מייסד קרן ההקדשה ג'ון קולט, שנשא בתואר דקאן קתדרלת "סנט פול" הישנה בלונדון.
עם זאת, ב-1897, קבעה האגודה כי בית הספר החדש יקרא "בית הספר לבנות סנט פול".
ב-1901 הונחו יסודות להקמת בית הספר, וב-1903 נבחר מיס פרנסס גריי למשרת מנהלת בית הספר.
ב-15 באפריל 1904 פתח בית הספר את שעריו ל-54 תלמידות, בטקס רשמי במעמד מרי מִטֶּק, נסיכת ויילס, אליה התלווה בעלה ג'ורג', לימים מלך הממלכה המאוחדת.
ב-1905 התמנה המלחין הבריטי גוסטב הולסט לממונה על הוראת המוזיקה בבית הספר, תפקיד שמילא עד לכתו ב-1934. הולסט היה מורה מסור ונלהב, שדגל בשיטות הוראה מעשיות, העשיר את רפרטואר הנגינה והזמרה של בית הספר ביצירות חדשות פרי עטו, הנחיל במאות תלמידותיו אהבה למקצוע והביאן להישגים גבוהים.
ב-1913 נחנך בבית הספר אגף חדש למוזיקה, שחדריו הותקנו עם טכנולוגיה לבידוד רעשים ואפשרו להולסט לשקוד על מלאכתו בניתוק מוחלט מהעולם החיצון.
רבות מיצירותיו של הולסט הולחנו בין כותלי אגף המוזיקה, בהן "סוויטת סנט פול" לתזמורת כלי קשת, הקרויה על שם בית הספר, וסוויטת "כוכבי הלכת", שהושלמה בסיוען של שתי מורות לפסנתר מסגל ההוראה בבית הספר – ואלי לסקר (Valley Lasker) ונורה דיי (Nora Day).
בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, פונה בית הספר לבנות "סנט פול" והועבר לבית הספר לבנות "וייקם אֵבּי" (Wycombe Abbey) שבמחוז בקינגהאמשייר בדרום-מזרח אנגליה.
ברבות השנים הצמיח בית הספר אישיוּיוֹת בולטות רבות, המכונות "Old Paulinas":
ג'סטין פרישמן – אמנית ומוזיקאית.
אימוג'ן הולסט – מלחינה, מנצחת ומוזיקולוגית (בתו של גוסטב הולסט).
ויקטוריה קורן-מיטשל – מנחת טלוויזיה ועיתונאית.
הארייט הרמן – חברת פרלמנט הבריטי.
אן מארי טרוליאן – חברת הפרלמנט הבריטי ושרה בממשלה.
שירלי ויליאמס – חברת הפרלמנט הבריטי ושרה בממשלה.
בית הספר לבית "סנט פול" הוא אחד מבתי הספר המובילים בממלכה המאוחדת ונודע בזכות רמת הלימודים הגבוהה שלו.
על פי מדד "The School Index" של קבוצת "Carfax" הבריטית, נכון לשנת 2024, בית הספר נמנה עם 30 בתי הספר התיכוניים הטובים ביותר בממלכה המאוחדת.
על פי דירוג העיתונים הבריטיים ה"טיימס" וה"סאנדיי טיימס", הוכתר כבית הספר העצמאי המוביל בלונדון (על פי הישגים לימודיים) לשנת 2025.
בית הספר להנדסה ומדעי המחשב ע"ש רחל וסלים בנין שבאוניברסיטה העברית ממוקם בקמפוס האוניברסיטה בגבעת רם שבירושלים.
בית הספר הוקם בשנת 1969 כ"מכון למדעי המחשב" עם תוכנית לתארים מתקדמים.
בשנת 1980 החלו גם לימודי תואר ראשון.
תוכניות אלו היו חלק מהמכון למתמטיקה באוניברסיטה.
המכון למדעי המחשב נחנך כבית ספר עצמאי ב-1992. דיקן בית הספר הוא פרופסור גיא קינדלר.
דיקן המשנה היא דקלה סואאה וסגן הדיקן להוראה הוא פרופסור אלכס סמורודניצקי.
ביולי 2019 הוכרז על הרחבת בית הספר ב-4,500 מטרים רבועים בתקציב של כ-20 מיליון שקלים חדשים.
ביולי 2024 הוכרז על הרחבה נוספת הכוללת הקמת בניין בשטח של כ-24 אלף מטרים רבועים בתמיכת קרן משפחת פולסון.
בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת אלטו (בפינית: Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu; בשוודית: Aalto-universitets handelshögskola) הוא הגדול בפינלנד שנוסד בשנת 1911. זהו בית הספר השני הוותיק למנהל עסקים בפינלנד ואחד מבתי הספר למנהל עסקים הוותיקים במדינות הנורדיות.