tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נוסף על כך, גמלן השלמה יכול לראות 16 סוגים נפרדים של אור.
שכן, הוא יכול לראות תאים סרטניים.
גמלן שלמה חי בשוניות אלמוגים טרופיות וחי במאורה סלעית.
הוא יוצא ממנה כדי לחפש סרטנים אחרים, צדפות וחלזונות אותם הוא שובר עם טפריו הקשיחים.
הוא יכול גם להרוג טרפידים אחרים, אך בדרך כלל הקרבות ביניהם מסתיימים ללא פגע.
זנבם הקשיח מגונן עליהם ממכה של טרפיד אחר.
יצורים אלה קשים לגידול באקווריום והם אגרסיביים, טורפים כל יצור קטן השוחה בקרבתם והמכה שלהם יכולה לשבור את זכוכית האקווריום.
גמל סורי (שם מדעי: Camelus moreli) הוא מין נכחד של גמל אשר חי בתקופת הפליסטוקן והיה קרוב לגמלים המודרניים.
מאובניו התגלו ב-2005 במרכז סוריה, במערב המדבר הסורי, מה שנתן לו את שמו.
מאובנים נוספים התגלו בשנה שלאחר מכן.
הגמל הסורי התקיים עד לפני כ-100,000 שנה, באמצע התקופה הפלאוליתית, והוא חי לצד ראשוני האנשים בעולם וגם לצד מיני גמליים נוספים.
גמל זה היה גבוה בהרבה מהגמלים המודרניים והגיע לגובה שלושה מטרים בכתפיים ולארבעה מטרים עד הראש, גבוה יותר מפיל וייתכן שהיה קרוב אליו במשקלו, של 4–6 טון.
במראהו הוא דמה לגמל חד-דבשתי והיה בעל דבשת על הגב.
ככל הנראה הוא חי בתנאים מדבריים והותאם לחיי יובש.
הגמל נכחד לאחר הפליסטוקן לצד מיני המגה-פאונה ששלטו בה, אולי כתוצאה משינויי אקלים מעידן הקרח או בהשפעת האדם.
גמלה סטאן (בשוודית: Gamla stan) הוא החלק העתיק ביותר של העיר סטוקהולם שבשוודיה.
אזור גמלה סטאן ממוקם בעיקר על האי , אך נמצא בחלקו גם באיים , ו.
האיים הללו מחוברים זה לזה באמצעות גשרים רבים, אשר העניקו לאזור גמלא סטן גם את הכינוי "העיירה שבין הגשרים".
אזור גמלה סטאן נוסד ב ומורכב כיום מרחובות מרוצפים, וסמטאות בסגנון ימי הביניים.
תושבי העיר הראשונים היו ממוצא גרמני, והארכיטקטורה של גמלא סטן מושפעת מאוד מהארכיטקטורה הגרמנית של ימי הביניים.
באזור גמלה סטאן ישנם מבנים היסטוריים, דתיים או ומבני תרבות רבים כמו , , כנסיית רידרהולם, ו שנבנה ב על הריסות הארמון הקודם שנשרף.
בבניין בית כנסת היסטורי בגמלה סטאן שוכן המוזיאון היהודי.
גמל שלמה היא מיני סדרת מותחן צרפתית, ששודרה לראשונה בנטפליקס ב-30 בדצמבר 2017 לאחר ששודרה קודם ברשת TF1 במהלך ספטמבר 2017.
בפריז, המשטרה מחפשת אחר פסיכופת שרציחותיו מעוצבות בהשראת ז'אן דבר, המכונה "גמל שלמה", רוצחת סדרתית מפורסמת שהטילה אימה על המדינה לפני 25 שנה.
דבר מציעה את המומחיות שלה למשטרה על מנת לעזור לצוד את המתחזה.
לגמל שלמה, שנמצאת בבידוד מאז שנעצרה, יש תנאי אחד: לשתף פעולה רק עם הבלש דמיאן קרוט, בנה המנוכר.
לדמיאן אין ברירה, שכן רוצח סדרתי עלול לפגוע בכל זמן ובכל מקום בפריז.
קרול בוקה בתפקיד ז'אן דבר / גמל שלמה
פרד טסטו בתפקיד דמיאן קרוט
ז'אק וובר בתפקיד צ'ארלס קרוט
פסקל דמולון בתפקיג דומיניק פראצ'י
רובינסון סטיבנין בתפקיד אלכס קרוזט
פרדריק בל בתפקיד וירג'יני דלורמה
אלודי נוואר בתפקיד סופיה קובאץ'
בעונת השידורים 2021/2022 מתוכננת שידורה של סדרת טלוויזיה רוסית בשם זה בכיכובה של אירינה רוזאנובה כז'אנה דרונובה / "גמל שלמה".
הסדרה תשודר בשירות הסטרימינג Start.ru.
על פי העלילה הרוצחת הסדרתית ז'אנה דרונובה, שכונתה "גמל שלמה", יושבת במאסר במושבת עונשין שמורה מאז הודתה בשמונה מקרי רצח אכזריים במיוחד.
ז'אנה הרגה רק גברים – פדופילים, אנסים ובעלים בוגדים.
לאחר שנודע לה שיש לה מתחזה, היא מציעה עזרה למשטרה, בכפוף לשני תנאים.
ראשית, היא תעזוב את המושבה למשך החקירה.
שנית: בנה הבלש דניס (בגילומו של פאבל צ'ינאריוב), שלא היה בקשר עם אמו ב-20 השנים האחרונות, יהיה אחראי על החקירה.
גמל שלמה אוסטרלי (שם מדעי: Hierodula majuscula) הוא חרק בסדרת גמלי השלמה.
גמל שלמה זה הוא מהגדולים ביותר באוסטרליה, באורך של כ-7 סנטימטרים בבגרותו.
הם נפוצים באזורים הטרופיים שבצפון אוסטרליה, וניזונים מפרפרים גדולים, שפיריות ושלל מינים אחרים של חסרי חוליות.
גמל שלמה זה בעל גוף ארוך וירוק.
לנקבה והזכר מופיעות כנפיים כאשר הם מגיעים לבגרות.
החלק הפנימי של זוג הרגליים הקדמיות בעל גוון אדום ושחור והצד התחתון של בית החזה סגול.
תחת איום, לדוגמה טרף גדול יותר, גמל השלמה חושף את הצבעים הללו על ידי הרמת רגלי הטרף הקדמיות.
ניתן להבדיל בין הזכר והנקבה על ידי הפרש הגדלים ביניהם, הנקבה גדולה בעוד הזכר קצר ודק יותר.
כנפי הזכר ארוכות יותר מאשר כנפי הנקבה והוא נוטה להשתמש בהן יותר.
דרך נוספת לקבוע את מינו של גמל השלמה האוסטרלי (שחלה על כל זני גמל השלמה) היא על פי מספר הפסים הרוחביים שעל גופו - לנקבות יש 6 ולזכרים 7.
הנקבות מוכנות לרבייה כשבוע לאחר הפיכתן מנימפות לבוגרות.
הנקבה היא אגרסיביות במיוחד והיא מרבה לטרוף את הזכר בעת הרבייה.
הזכר מסוגל להמשיך בתהליך הרבייה גם לאחר שהנקבה סיימה לאכול את ראשו וצווארו.
גופו של הזכר יספק לנקבה חלבון רב בשביל ייצור הביצים.
יתרה מכך, מוחו של הזכר מעכב את שחרור הזרע.
אכילת הראש מביאה גם להסרת העיכוב ובכך מגדילה את הסיכוי להפריה מוצלחת.
לאחר 20–40 יום מהזדווגות מוצלחת, תטיל הנקבה את הביצים בתוך שכבת קצף שנקראת תיק ביצים.
תיק הביצים מתקשה ושומר על הביצים במהלך החורף.
הביצים מתפתחות בתוך השק במשך מספר חודשים ולאחר מכן יצאו ממנו כ-400 נימפות חדשות.
גמל השלמה האוסטרלי הוא חיית מחמד נפוצה אצל חובבי גמלי שלמה עקב גודלו המרשים והקלות היחסית שבגידולם.
רבים מצליחים לזווג בשבי את מין זה תוך כדי שמירה על הזכר על ידי הצעת אוכל כהסחת דעת עבור הנקבה.
גמל שלמה רפאים (שם מדעי: Phyllocrania paradoxa) הוא מין קטן של גמל שלמה מאפריקה בעל מראה יוצא דופן שמזכיר עלה מיובש.
כינויו של גמל שלמה זה ניתן לו בגלל מראהו הייחודי.
ביחס למינים אחרים של גמל שלמה, גמל שלמה רפאים הוא קטן יותר, אורכו מגיע לבערך 40–50 מילימטרים בבגרות.
גמל שלמה רפאים מוסווה כך שהוא נראה כמו עלים מיובשים.
כנפיו מעוטרות בקמטים ופיגמנטים שונים שנראים כמו קמטים על עלה.
צבעו של גמל שלמה זה נע בין גוונים כהים של חום לצהוב ואפילו ירוק חיוור במקרים מסוימים.
צבעו של גמל השלמה משתנה בהתאם ללחות והטמפרטורה של הסביבה.
צבעו גם עשוי להשתנות כאשר הוא משיל את השלד החיצוני שלו.
כמו כמעט כל מיני גמל השלמה, הנקבות גדולות יותר מהזכר.
בבגרות, לנקבות יש כנפיים אשר חופפות את גופן בעוד כנפי הזכר ארוכות יותר והם מרבים להשתמש בהן יותר.
בנוסף, לזכרים יש מחושים ארוכים יותר מאשר הנקבות.
בעת הזדווגות, זה נדיר מאוד שקניבליזם יתרחש על ידי הנקבה לזכר.
גמל שלמה רפאים הוא מהמינים הבודדים בסדרת גמלי השלמה שיכולים לחיות בקבוצות בלי קניבליזם (אם התנאים טובים ויש מספיק אוכל).
גמלי השלמה הללו הם לא אגרסיביים והם מעדיפים לארוב לטרף שלהם מאשר לרדוף אחריו.
הם ניזונים בעיקר מזבובים ומעופפים אחרים ובדרך כלל ימנעו מטרף גדול מכיוון שזרועות הטרף שלהם אינן גדולות וחזקות כמו של גמלי שלמה אחרים.
לגמל שלמה רפאים תחום מחייה רחב ברחבי יבשת אפריקה והאיים שלה.
ניתן למצוא אותם באנגולה, קמרון, פרובינציית הכף הטובה, אגן הקונגו, אתיופיה, גאנה, גינאה, חוף השנהב, קניה, מלאווי, מדגסקר, מוזמביק, נמיביה, סומליה, דרום אפריקה, סודאן, טנזניה, טוגו, פרובינציית טרנסוואל, אוגנדה וזימבבואה.
ניתן למצוא אותם גם בדרום אירופה.
גמל קנובלוכי (שם מדעי: Camelus knoblochi) הוא מין נכחד של גמל אשר חי בתקופת הפליסטוקן במזרח אירופה ומזרח אסיה, בין השאר המאובנים שלו התגלו בצפון הקווקז, על גדת ים אזוב, הים הכספי ונהר הוולגה, קזחסטן, טג'יקיסטן, הרי אלטאי במונגוליה, דרום-מערב סיביר ועבר הבאיקל ובצפון-מזרח סין.
הגמל תואר ב-1880 בידי החוקר הרוסי Poliakov.
גמל זה היה אולי מאבות הגמל הדו-דבשתי.
הוא היה מהגדולים שבגמלי הפליסטוקן והתחרה על התואר עם הגמל הסורי.
לגמל כנראה הייתה דבשת, שלא השתמרה במאובנים.
השרידים המאוחרים ביותר של הגמל התגלו במונגוליה לפני 27,000 שנה, עם סיום עידן הקרח האחרון.
הגמל נכחד כנראה כתוצאה מציד אנושי או מהתייבשות האקלים העולמית ודחיקת צמחייה מקומית מאזוריה.
הדבר גרם למדבריות גדולות להיווצר במקומות בהם השתרעו ערבות עצומות ויערות לחים בעבר.
גמל זה כנראה התחרה פחות ביעילות מגמלים אחרים, כמו גמל הדבשתיים ומצבאיים מקומיים על חיים ביובש, מה שגרר את הכחדתו.
גמל ממולא שלם או Camalambakicken הוא מאכל פולקלור סאטירי המורכב מגמל ממולא בכבשה, אשר ממולאת בתרנגולת הממולאת בביצים.
למאכל הסאטירי גרסאות שונות ומרכיבים שונים.
התייחסות אחת למתכון זה מופיעה ברומן הקומי שירתתי את מלך אנגליה, שפורסם לראשונה בשנת 1971 על ידי הסופר הצ'כי בוהומיל חראבאל, כמאכל אתיופי מסורתי שהותקן לרגל ביקורו של קיסר אתיופיה היילה סלאסי בפראג.
הרומן "מוזיקת מים", מאת הסופר האמריקאי תומאס קוראגסן בוייל (T.
Coraghessan Boyle), כולל אף הוא מתכון לגמל ממולא בתמרים, ביצי חופמי, קרפיון, חובתיים מתובלים וכבשים, אשר נאפה במשך יומיים על גחלים לוהטות בתוך האדמה.
גרסאות מחודשות של האלבום Atom Heart Mother של פינק פלויד מכילות כרטיס של "טיפים לארוחת בוקר".
בצד אחד מתכון ל"סעודת חתונה בדואית מסורתית", המפרט את המלית של עוף בתוך כבש, אותו ממלאים אל תוך עז, שאחר כך ממלאים בתוך גמל, ומבשלים על מדורת פחמים.
גמלים שימשו בשירות ביטחוני בישראל ביחידות צה"ל בתקופות שונות.
השימוש העיקרי בגמלים נעשה במסגרת "סיירת הגמלים" וביחידת הגששים.
במלחמת העצמאות פעלה יחידת פרשים בפיקודו של דוד אלוני.
היחידה, שנועדה לכלול כיתת גמלים וכיתת סוסים, השתייכה לגדוד השמיני (בפיקודו של חיים בר-לב) של חטיבת הנגב.
משימת היחידה הייתה סיור לשם הגנה על קו המים בין ניר עם לנירים, אשר חובל תדיר על ידי תושבי האזור הערבים.
בעוד שסיור ממונע היה פגיע למיקוש הדרכים, וסיור רגלי היה איטי מידי, סיור רכוב על גבי בהמות אמור היה לאפשר מהירות וניידות בכל תנאי שטח.
אנשי היחידה השיגו מיומנות ברכיבה ובטיפול בסוסים, אך לא רכשו מיומנות דומה ברכיבת גמלים, ולאחר מסע אימון כושל זנחו כיוון פעולה זה.
ב-1953 החלו בצה"ל הכנות להקמת יחידת רוכבי גמלים חדשה, אשר יתרונותיה המצופים היו יכולת ניוד בכל שטח, והגעה ליעדים בחשאיות תוך השגת הפתעה מקסימלית.
היחידה הוקמה ב-1954 לאחר עבודת מטה, שקבעה ליחידה תקנים ונהלים.
עמוס ירקוני מונה למפקד היחידה, שאבטחה את דרכי הנגב.
יחידת הגמלים השתתפה במצעד צה"ל ברמלה ביום העצמאות השישי ב-1954.
ב-1958 מונה יאיר פלד למפקד סיירת צנחנים.
בין יוזמותיו לשיפור הניידות הקרבית במדבר, היו הכנסת אופנועים וגמלים לשימוש היחידה.
שילוב הגמלים בפעילות הסיירת בתקופת פלד, תועד בהרחבה בספרו של יעקב בר-חיים ממקימי היחידה, "מסע הגמלים המעופפים".
בין השאר תיאר את שיתוף הפעולה עם שייח' עודה מנצור אבו מועמר שתרם גמלים ליחידה, עזר בהדרכה מקצועית בטיפול בגמלים, ועודד גיוס גששים בדואים לצה"ל.
לאחר מלחמת ששת הימים הוטלה על אריאל שרון, בתפקידו כאלוף פיקוד הדרום, המשימה למגר את הטרור ברצועת עזה.
המחבלים שגורשו מרצועת עזה התמקמו בסיני ופעלו משם.
צה"ל פעל נגדם באמצעות נגמ"שים, ג'יפים ומסוקים, אך אמצעים אלו היו רועשים והזהירו את המחבלים בעת הגעת הכוחות.
בחסותו של אריאל שרון הוקמה "סיירת גמלים" במסגרת סיירת שקד, שפעלה בתחומי הנגב, חצי האי סיני ומרחב שלמה.
הסיירת כללה לוחמים יהודים ובדואים, וסיפקה יתרונות פעולה רבים: הגמלים מהירים, בעלי יכולת עבירות גבוהה בכל שטח ויכולת נשיאת משא של מאות קילוגרמים.
התנועה בשטח ולא בדרכים הקטינה את הסיכוי להיפגע ממוקשים.
הדמיון לשיירות בדואיות וההגעה השקטה יצרו אלמנט של הפתעה..
סיירת הגמלים פעלה גם במלחמת ההתשה, בין השאר במבצע לחילוץ הרוגים ממוצב "טמפו" לאחר המארב המצרי במאי 1970. סיירת הגמלים פורקה בשנת 1974.
בשנת 1989 סיירת גמלים השתתפה בחיפושים אחר החייל הנעדר אבי סספורטס.
ב-1993 הוקמה מחדש סיירת גמלים ביחידת הגששים, כאמצעי למרדפים אחר מבריחי סמים וטרוריסטים בגבול מצרים.
הרב גמליאל הכהן רבינוביץ (נולד בט"ו בסיוון ה'תש"י, 31 במאי 1950) הוא רב, מקובל ומחבר ספרים.
מכהן כאחד מראשי ישיבת המקובלים שער השמים ורב קהילת שבתי בבית ה' בירושלים.
נולד בירושלים לרב לוי רבינוביץ, מחבר סדרת הספרים מעדני השולחן, ולמיכלא איטה, בתו של הרב יחיאל מאיר זילבר, ראש חברה קדישא חסידים.
שם משפחתם היה במקור 'רפפורט', והם מיוחסים לש"ך, אך כדי להימנע משירות בצבא הרוסי שונה שם המשפחה לרבינוביץ.
בצעירותו למד בישיבות ירושלמיות, ושילב עיסוק בספרי קבלה וחסידות לצד לימוד עיוני.
למד קבלה אצל הרב יעקב מאיר שכטר, ובהמשך הצטרף לישיבת המקובלים שער השמים, וכיום הוא נמנה עם ראשי הישיבה, כשהוא מוסר שיעורים למתחילים בלימוד הקבלה, בעוד הרב ראובן גרוס מוסר שיעורים למעמיקים ולנושאי כוונות הרש"ש.
נמנה עם חסידי משכנות הרועים, ונחשב לאחד מרבני העדה החרדית.
הרב רבינוביץ מנהיג את קהילת שבתי בשכונת גאולה בירושלים.
הקהילה, ששמה לקוח מהפסוק "שבתי בבית ה' כל ימי חיי" (תהילים כ"ז), מושכת אליה בין היתר ליטאים, חסידים ובני ישיבות, לצד יהודים מהציבור הכללי.
התפילות והשבתות בקהילה מתייחדות באווירה של דבקות בה' ושירה.
מרבה להזהיר את בני קהילתו על איסור דיבור בזמן התפילה ובקריאת התורה, ועל החשיבות להתפלל במניין גם אם מדובר במאמץ רב ובשעות לילה מאוחרות.
כן, מוסר שיעור מדי יום חמישי בערב לחברי הקהילה.
מדי שבוע יוצא לאור עלון שבועי 'טיב הקהילה', ובהם דברי תורתו לצד סיפורי חז"ל ומשלים, העלון מופץ בארץ ובחו"ל.
מוסר שיעורים בענייני אמונה, ביטחון בה', עבודת המידות ושמחה בעבודת ה'.
חלק גדול משיעוריו מועברים בשידור חי מדי שבוע בישראל ובארצות הברית, במסגרת שידורי קול הלשון.
בשנת 2020, בעת התפרצות מגפת הקורונה בישראל, ערך טקס קבלי בקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, הטקס לווה בהקפות עם ארבעת המינים סביב מתחם הקבר כסגולה לעצירת המגפה.
הרב רבינוביץ נודע בפשטותו ובענוותו.
בדרשותיו הוא מדגיש את חשיבות עניין השמחה בעבודת ה', עין טובה אמונה והשגחה פרטית.
בקבלת הקהל, נמנים פשוטי עם לצד תלמידי חכמים ואנשי עסקים, בהם גם מהציבור החרדי הפונים לשם קבלת עצה וברכה.
מתגורר בשכונת זיכרון משה בירושלים.
רוב ספריו נדפסים תחת הסדרה "טיב", שכוללת עשרות כרכים בתחומי הלכה, מוסר, קבלה והשקפה.
אביו הוא הרב לוי רבינוביץ מחבר סדרת מעדני השולחן, ואחיו הרב אלחנן יעקב דוד רבינוביץ, מחבר הספרים "מועדי קדשך" ו"עקבי דוד".
בנו, הרב דב רבינוביץ – רבה של שכונת רמת ד' בבית שמש מטעם בד"ץ העדה החרדית, ומחבר סדרת "דבר הכהן".
בנו, אהרן – מנהל תלמוד התורה "טוב ירושלים" וישיבת "חומת ירושלים" בבית שמש
בנו, יעקב – מנהל יחד עם אחיו בתלמוד התורה "טוב ירושלים" בישיבת "חומת ירושלים".
אחיינו, הרב גמליאל רבינוביץ (בן אחיו הרב אלחנן) – מחבר סדרת "גם אני אודך".
"גמר גביע" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס ובכיכובו של משה איבגי.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1991.
עם יציאתו השתתף הסרט בפסטיבל ברלין ובפסטיבל ולנסיה.
זמן רב התכונן כהן (משה איבגי) לאליפות העולם בכדורגל, שנערכה בספרד בשנת 1982, וכבר הכין את עצמו לנסיעה.
אך לאחר שהגיע צו גיוס, כהן מצא את עצמו משתתף במלחמת לבנון.
במהלך קרב הוא נופל בשבי יחד עם חברו גלילי, שאף נהרג בשלב מאוחר יותר, ועם הזמן מצליח כהן לתקשר עם שוביו בזכות אהדתם המשותפת לנבחרת איטליה המשחקת באליפות העולם בכדורגל, ואף בסוף זוכה גם באליפות העולם.
הסרט הוא אלגוריה על כוחו של הספורט לאחד לבבות, על ההבל והאבסורד שבמלחמה.
גַּמְצוּץ (שם מדעי: Morchella מוכר בשם האנגלי Morel) הוא סוג של פטריית מאכל במערכת פטריות השק.
הגמצוץ מורכבת מרגל ומגוף שעליו נאדיות, ונקרא כך בשל צורתן השקועה (גומץ = שקע, חור).
הפטרייה גדלה בקרקעות לחות ובאדמות שנשרפו בעבר, והיא נחשבת לפטרייה נדירה שאופן גידולה עדיין נחקר ומנסים לביית אותה.
הפטרייה נמכרת לרוב כשהיא מיובשת, מחירה הוא גבוה.
בנסיבות מסוימות היא עשויה להיות רעילה בגלל הימצאות הידרזין בפטריה, אשר נהרס במהלך בישול.
בשל כך אין לאכול אותה כשהיא לא מבושלת.
גמצוץ חרוטי (Morchella conica), מין הגדל באדמות חול וכורכר.
גמצוץ נאכל (Morchella esculenta), מין הגדל לרוב בגינות.
הכפר הכנסייתי בעיר העתיקה (שוודית Gammelstads kyrkstad - "גָמֶּלְסְטַדְס שִׁירְקְסְטַד") שליד לולאו (Luleå) שבצפון שוודיה הוא כפר עתיק שבמרכזו כנסייה מהמאה ה-15 וסביבה 424 בתי עץ ששימשו את המאמינים שבאו להתפלל בכנסייה בימי ראשון ובימי חג.
מסיבה זו זכה הכפר לכינוי "הכפר הכנסייתי", או "העיר הכנסייתית" (Kyrkstad), מונח גנרי בשוודית שתיאר מרכזים מסוג זה, וברחבי המדינה ידועים 71 כפרים מסוג זה.
סך הכל שרדו 16 כפרים כנסייתיים ברחבי שוודיה, והכפר הכנסייתי הסמוך ללולאו נחשב כדוגמה הטובה והשמורה ביותר לצורת יישוב זו.
מסיבה זו הוא הוכרז בשנת 1996 כאתר מורשת עולמית.
כפרים חקלאיים קמו בסביבת לולאו במהלך המאה ה-13 לכל המאוחר.
כאשר החלה ההתיישבות בצפונה של שוודיה בסופה של המאה ה-14, במטרה להוות משקל-נגד שוודי להתפשטות הרוסית, הוקמה כנסיית עץ במקום, באותה עת גבעה במרכזו של אי, וב-1339 היא החלה לפעול.
כנסיית אבן הוקמה על האי במהלך המאה ה-15, והמקום היה למוקד מפגש לסוחרים מהמפרץ הבוטני, לחוואים מקומיים ולאוכלוסיית הסאמים.
החוואים היו הקבוצה הגדולה מבין השלוש, ובסוף המאה ה-16 היו בסביבה 47 כפרים שבהם למעלה מ-400 חוות.
בתחילת המאה ה-17 הייתה הכנסייה לכנסייה האזורית, והשוק שלידה, שהתמקד בסחר בפרוות ובדגי סלמון, היה למקום המפגש העיקרי לצורכי מסחר.
סביבם נבנו בתי עץ ששימשו את קהל המאמינים, אשר הגיעו לכאן ממרחקים, בין היתר בשל הכרח חוקי להשתתף בטקסי הכנסייה; ולא היו יכולים לשוב לבתיהם בו ביום.
עוד הוקמו במקום אורוות סוסים ששימשו את המאמינים, וכמו כן התגוררה במקום אף אוכלוסיית קבע.
ב-1621 זכה הכפר למעמד של עיר, אך נסיגת מי הים וירידת מפלסו ב-10 מטר בסוף תקופת הקרח הקטנה, הפכו את הנמל לרדוד מדי באמצע המאה ה-17. הדבר גרם להגירת תושבים לכיוון החוף, ולהקמת היישוב החדש לולאו במרחק של 10 ק"מ דרומית-מזרחית לכפר.
לולאו זכתה לכינוי "ניסטאן" (Nystan - "העיר החדשה"), והכפר המקורי היה ל"גמלסטד" ("העיר הישנה").
למרות שאוכלוסיית המאמינים שפקדה את גמלסטד הצטמצמה בשל הקמת כנסיות אזוריות חדשות, המשיך הכפר ושמר על חשיבותו כמרכז מנהלי ושיפוטי.
בשל הצורך לטפל במשק החי בחוות באופן מתמיד, לא כל האוכלוסייה הייתה יכולה להשתתף באופן קבוע בכל התפילות שנערכו בכנסייה האזורית, והחל מתפתח המנהג של "חגי כנסייה", מפגשים רבי משתתפים שהתקיימו פעמיים או שלוש פעמים בשנה בכפר הכנסייתי.
גמלסטד לא נפגע מהמהפכה התעשייתית שהגיעה לצפונה של שוודיה בסוף המאה ה-19, למעט היעלמותן של האורוות עם הופעת המכונית החל במאה ה-20. בהיעדר מחסור בקרקע או סיבה אחרת לשינוי המיתאר העירוני במקום, שמר הכפר על מראהו ועל אופיו.
במוקד הכפר סביב הכנסייה, שוכנת העיר הכנסייתית שבה 424 בתי עץ שקירותיהם צבועים באדום ודלתותיהם וחלונותיהם בלבן.
גגות הבתים היו עשויים מעץ, אך לאחר מכן הם הוחלפו בלוחות מתכת בשל החשש משרפה ובשל איכותם המבודדת.
הבתים נבנו ללא תוכנית מסודרת והוקמו לפי הצורך.
גילם של חלק גדול מהבתים הוא מעל מאה שנים, וחלקם ניצבים במקום לפחות מאז 1817. עם זאת, קשה להעריך את גילם המדויק של המבנים בשל כך שבתים שנהרסו כתוצאה משריפות הוקמו מחדש בסגנון מסורתי.
עוד ידוע כי חלק מהמבנים הובאו ממקומות אחרים.
הכנסייה המכונה באופן רשמי "נדרלולאו" (Nederluleå - "לולאו תחתית") נבנתה מאבן במאה ה-15 והיא הכנסייה הגדולה ביותר בצפון שוודיה שנבנתה בימי הביניים.
היא הוקדשה רק ב-1492, ועוטרה בידי אומנים מסטוקהולם.
באותה עת הוקם בה בית המקהלה, ובתחילת המאה ה-16 הובא אליה מזבח מאנטוורפן.
במהלך המאה ה-18 נוספו לה עיטורים בסגנון הבארוק המאוחר המקומי, וב-1971 נחנך האורגן שבו 4,200 צינורות באורכים שונים, הנעים מחצי ס"מ ל-6 מטר.
מגדל הפעמונים הוקם מאבן ב-1851 במקום מגדל עץ קודם ששכן במקום.
הוא הוקם במנותק ממבנה הכנסייה המרכזי, דבר יוצא דופן בסגנון הכנסייתי האזורי.
המתחם מוקף בחומת אבן שבה קבועים שני שערים וכן חרכים לירי חיצים, דבר המעיד כי המקום שימש גם כמתחם מבוצר בעת הצורך.
גמפרין היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, הממוקמת סמוך לעיירה אשן.
בסמוך לכפר נמצא אגם גמפרינר זלה, האגם היחיד במדינה.
גמלת סיעוד היא גמלה הניתנת כשירותי סיעוד או כקצבה חודשית לקשישים סיעודים.
הגמלה ניתנת במסגרת חוק ביטוח סיעוד של המוסד לביטוח לאומי שנחקק בשנת 1980 והחל להיות מיושם באפריל 1988. הגמלה נועדה לספק סיוע לקשישים התלויים בזולת לביצוע פעולות יומיומיות בסיסיות, או הזקוקים להשגחה מתמדת לשמירה על ביטחונם או על ביטחון הסובבים אותם.
גמלת הסיעוד מהווה חלופה למעבר למסגרת מוסדית, כגון בית אבות, ומאפשרת לקשישים להמשיך להתגורר בביתם ובקהילה, תוך קבלת השירותים וההשגחה הנדרשים להם.
על פי חוק הסיעוד, זכאות לגמלת סיעוד מותנית בעמידה במספר קריטריונים:
גיל ותושבות – הזכאות ניתנת לתושב ישראל שהגיע לגיל הפרישה.
מגורים – הזכאות ניתנת למי שמתגורר בביתו, בדיור מוגן או במקבץ דיור, ולא במסגרת בפיקוח משרד הבריאות או משרד הרווחה, כגון בית חולים סיעודי או בית אבות.
תלות בזולת – הזכאות תלויה בניקוד המתקבל במבחן תלות (ADL), הנערך על ידי נציגי המוסד לביטוח לאומי.
על התובע להיות מוגדר כבעל תלות ממשית בזולת לביצוע פעולות יומיומיות.
מבחן הכנסה – הכנסתו החודשית של התובע נמצאת בטווח שנקבע בתקנות .
קבלת גמלאות אחרות – התובע אינו מקבל גמלה ממשלתית אחרת בעלת אופי סיעודי, כגון גמלת שירותים מיוחדים לנכים קשים.
הזכאות לגמלה נקבעת, בין היתר, בהתאם להכנסה החודשית של התובע.
הכנסה החורגת מן הטווח שנקבע בתקנות עשויה להביא להפחתה בשיעור הגמלה או לשלילתה המלאה.
שיעור הגמלה מחושב ביחס לשכר הממוצע במשק:
גמלה מלאה (100%) – לשיעור זה זכאי יחיד שהכנסתו אינה עולה על השכר הממוצע (נכון לאפריל 2025: 13,316 ש"ח), או בני זוג שהכנסתם המשותפת אינה עולה על פי 1.5 מהשכר הממוצע (נכון לאפריל 2025: 19,974 ש"ח).
גמלה חלקית (50%) – זכאי יחיד שהכנסתו עולה על השכר הממוצע אך אינה עולה על פי 1.5 ממנו, או בני זוג שהכנסתם המשותפת אינה עולה על פי 2.25 מהשכר הממוצע (נכון לאפריל 2025, 29,961 ש"ח).
בכל המקרים, הזכאות מותנית גם בעמידה בשאר תנאי הסף הקבועים בחוק.
הערכת רמת התלות של התובע יכולה להתבצע על ידי הצגת מסמכים רפואיים רלוונטיים או על ידי בדיקת הערכה בבית התובע, על ידי נציג מוסמך מטעם המוסד לביטוח לאומי.
בבדיקה נקבעת רמת התלות של התובע בעזרת הזולת ואת מידת בטיחותו בשהייה ללא השגחה, על ידי בחינה של מספר מדדים, ביניהם המדדים הבאים:
ניידות – יכולת התובע לנוע בביתו, לרבות שימוש בעזרי הליכה כגון הליכון או מקל הליכה; אדם המרותק לכיסא גלגלים או למיטה נחשב כבלתי נייד.
קימה – היכולת לעבור ממצב שכיבה לישיבה, ומישיבה לעמידה.
הלבשה – היכולת להתפשט ולהתלבש באופן עצמאי.
אכילה – היכולת להכין או לחמם מזון מוכן, וכן היכולו לאכול באופן עצמאי.
היגיינה אישית – היכולת לשלוט בהפרשות גוף, והיכולת להתקלח באופן עצמאי.
תוספת מיוחדת – תוספת ניקוד הניתנת לתובע המתגורר לבדו.
רמת הזכאות לגמלה נקבעת על פי מספר נקודות התלות,שנצברו בהערכת התלות.
בהתאם לרמת הזכאות נקבע מספר שעות הטיפול השבועיות להם זכאי התובע.
רמה 3 – 6-5 נקודות תלות; זכאות ל-17 שעות טיפול בשבוע, או 14 שעות למעסיקי עובד זר.
רמה 4 – 7.5-6.5 נקודות תלות; זכאות ל-21 שעות טיפול בשבוע, או 18 שעות למעסיקי עובד זר.
רמה 5 – 9-8 נקודות תלות; זכאות ל-26 שעות טיפול בשבוע, או 22 שעות למעסיקי עובד זר.
רמה 6 – 10.5-9.5 נקודות תלות; זכאות ל-30 שעות טיפול בשבוע, או 26 שעות למעסיקי עובד זר.
מספר השעות שלעיל מתייחס למקבלי גמלה מלאה (100%).
מקבלי גמלה חלקית (50%) זכאים למחצית מכמות השעות.
בשנת 2010 הושק פיילוט בליווי מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, במסגרתו חלק מן הזכאים לגמלה המעסיקים עובד זר יכלו לבחור לקבל את הגמלה בכסף במקום בשעות טיפול בבית.
בעקבות הצלחת הניסוי, ונכון לספטמבר 2025, כל זכאי המעסיק עובד זר סיעודי רשאי לבחור בקבלת הגמלה כגמלה כספית.
הזכאים לגמלה רשאים לבחור שירותים סיעודיים מתוך סל שירותים הקבוע בחוק, המיועד לאפשר ניהול שגרת חיים תקינה ולהקל על בני המשפחה.
השירותים המוצעים הם השתתפות במרכז יום, חברות בקהילה תומכת, לחצן מצוקה, שירותי כביסה ומוצרי ספיגה.
את השירות בפועל מספקות חברות סיעוד וארגונים המוכרים על ידי המוסד לביטוח לאומי כנותני שירות.
גממיתיים (שם מדעי: Haemulidae) הם משפחת דגי שונית מסדרת הדקראים.
הם חיים בימים טרופיים שונים, בעיקר בשוניות אלמוגים.
לדגים אלה עיניים גדולות, פיות גדולים בעלי שפתיים רחבות ומעוגלות.
סנפיריהם קצרים ורחבים כשסנפיר הגב גדול ומכיל מעט קוצים בקצהו.
הם נעים בלהקות ברחבי השונית ומחפשים דגים נקאים שיסירו מגופם טפילים.
דגים אלה נחים במשך היום במערות ומגיעים לריף לאכול בלילה.
הם ניזונים בעיקר מחסרי חוליות ימיים.
הם לומדים בהיותם דגיגים את הנתיבים המסורתיים מאתרי האכילה שלהם לאתרי המנוחה.
אם קבוצה של 10–20 דגיגים מסומנת ומושתלת באוכלוסייה אחרת, הדגיגים עוקבים אחרי המקומיים לאורך מה שעבורם הוא מסלול חדש.
אם לאחר יומיים מורחקים כל המקומיים – הדגיגים ממשיכים לדבוק במסלולים ובאתרי האכילה והמנוחה שלמדו מהם.
גמנסיה השכלה הייתה בית ספר תיכון אקסטרני שפעל בתל אביב בין שנות השלושים לשנות השישים של המאה ה-20. מטרתו העיקרית הייתה לאפשר לתלמידים, שהיו חייבים לעבוד למחייתם, להשלים את לימודיהם ולגשת לבחינות הבגרות.
מייסדו ומנהלו של המוסד לאורך כל שנות קיומו היה המורה יוסף יהודה גורדון (1901–1971), שהיה מראשוני המורים למתמטיקה ולפיזיקה ביישוב היהודי.
במשך מספר שנים בית הספר גם הציע לימודי בוקר.
במשך שנות קיומו למדו בו מאות רבות של תלמידים ובזכותו הצליחו להשלים את חוק לימודיהם חרף דלות האמצעים .
גמנסיה השכלה הייתה פרי יוזמתו של בעליה ומנהלה בכל שנות קיומה, יוסף יהודה (יוליאן) גורדון.
גורדון היה יו"ר הסתדרות הפועל המזרחי בווילנה, עלה לארץ ב-1922, הפך לחילוני, הקים משפחה ועבד כמורה למתמטיקה ופיזיקה בבית ספר תחכמוני בתל אביב.
בית הספר שכן ברחוב דבורה הנביאה (שלימים שונה שמו ל"זלמן שניאור"), למרגלות כיכר ביאליק ומבנה העירייה בו שוכן כיום המוזיאון לתולדות תל אביב.
ב-1926 נרכשה "אדמה ועליה בית המכיל חדר אחד, מרפסת סגורה, מטבח, חדר רחצה ומרתף", ועל מגרש זה נבנה לימים מבנה נוסף בן קומתיים ששימש את הגמנסיה יחד עם הבית המקורי, בעוד יוסף גורדון ובני משפחתו התגוררו בקומה השנייה.
לאחר שסייע למאבק להחדרת לימודי מתמטיקה ומדעים לבית הספר הדתי "תחכמוני", בשלהי שנות ה-20 התגבשה ההכרה אצל גורדון, כי יש לדאוג להשכלה מתאימה ולהכין את התלמידים העבריים לבחינות הבגרות ובלימודי ערב, על מנת שיוכלו גם לעבוד למחייתם.
ב-1931 אישר ראש מחלקת החינוך בממשלת המנדט בירושלים יוסף בנטואיץ את ההצעה:
"מסופקני אם יש כיום דרישה גדולה לקורסים כמו שאתה מתאר - בשנה הזאת נבחנו בבחינות הבגרות רק 20 יהודים מכל הארץ.
אולם עלי לציין שבחיפה קיימים קורסים כאלה בהנהלת הד"ר דוד מראני ...
על כן ייתכן כי כמו בשוק המסחר כן גם כאן יכולה ההספקה ליצר את הדרישה, וכדאי אולי לעשות את הניסיון".
(מכתב מה-17.7.31, ארכיון גמנסיה השכלה)
ב-16 בספטמבר 1933 אישר מנהל מחלקת החינוך W.
Stewart את קבלת המכתב "בדבר פתיחת בית ספר מקצועי בתל אביב", ומסיבת הסיום של המחזור הראשון של "בית הספר התיכוני להשכלה מקצועית" התקיימה ב-1936 (מקור: ארכיון גמנסיה השכלה).
על פי תמונת מחזור שנשמרה, עברו בהצלחה את בחינות הבגרות הארצישראליות תשעה מבני המחזור השני של "בית הספר התיכוני להשכלה מקצועית" (תרצ"ז).
בהמשך קוצר שם בית הספר ל"גמנסיה השכלה".
ב-1939 הכירה האגודה השיתופית "המעביר" (לימים, קואופרטיב "דן") בתלמידי הגמנסיה כתלמידים מן המניין בעיר העברית, ואפשרה להם להשתמש בכרטיסי תלמיד מוזלים.
מאות תלמידים רכשו השכלה ועשרות רבות של תלמידים הצליחו לעבור את בחינות הבגרות תודות לגמנסיה השכלה.
על פי רישומי הציונים ששרדו בארכיון בית הספר, בשנות החמישים למדו כ-120 תלמידים בבית הספר מדי שנה, ובתחילת שנות הששים הצטמצם המספר.
בין 1964 ל-1967 השתנה הפורמט ל"הגשה לבגרות" עד שבית הספר נסגר רשמית אי שם באמצע שנות הששים.
רשימה ששרדה ככל כנראה משנות הארבעים מונה 18 מורים, רובם מתל אביב.
היא כוללת גם נציגים מירושלים, פתח תקווה ורחובות.
הובילו את סגל המורים יוסף ליפשיץ (ספרות), ברוך סנדומירסקי, חוה פיט, ליזה פישר, מרדכי רושולד, ישראל קבקר ומיכאל כבירי.
מורה שהיה גם תלמיד בבית הספר הוא מי שלימים כיהן כרב הראשי לישראל וכרב הראשי לתל אביב-יפו, הרב ישראל מאיר לאו, שלימד תנ"ך בבית הספר בתמורה לשיעורים פרטיים במתמטיקה מהמנהל גורדון.
בבית הספר נלמדו כל המקצועות שנדרשו לתעודת בגרות.
למשל, בשנת הלימודים תשי"ג – 1952/3 נלמדו המקצועות הבאים: אנטומיה, היסטוריה, אנגלית, הנדסה, אלגברה, דקדוק, עברית, תנך, פיזיקה, אנגלית, תלמוד, ידיעת הארץ וכימיה.
במהלך השנים גם נלמדה השפה הערבית.
שכר הלימוד נקבע לפי היכולת הכלכלית של התלמיד; בשנת הלימודים תש"ט נע המחיר בין 3.5 ל-4 לירות לחודש (הנחה לתלמידי "עליית הנוער" בסך 2 לירות בתש"ז), ובתשט"ו - בין 20–25 ל"י לחודש.
במשך השנים עסקו בית הספר וגורדון עצמו בהפצת חומרי לימוד ותכנים פרי עטם של תלמידים ומורים:
ב-1934 החל בית הספר בהוצאת "עלון למתמטיקה ופיזיקה לתלמידי בתי הספר התיכוניים ולמשתלמים";
בהמשך הוציאו תלמידי בית הספר ירחון בשם "המעיין" (עותק ששרד הוא משנת תרצ"ט).
מערכת העיתון הורכבה מתלמידים שנחשבו מצטיינים – מכאלה לנציצקי, עטרה שימל, אלישיב פלטניק; הירחון דן בענייני השעה ("בימי ניסיון", "הנוער ותפקידיו בשעה זו") וכלל גם מדור ספרותי, וכן חידות, שאלות ופרפראות.
"הוצאת גמנסיה השכלה בתל אביב" הוציאה גם את ספרו של מורה בית הספר יוסף ליפשיץ, "עיקרי תורת הספרות" (ת"ש)
יוסף גורדון עצמו היה כותב פורה מאוד של ספרי לימוד וחוברות תרגילים במתמטיקה, כשבין פרסומיו – "תרגילי אלגברה", "מילואים לאלגברה", "לוחות לוגריתמיים וטריגונומטריים", "תרגילי טריגונומטריה למגמה ספרותית", "גאומטריה אנליטית במישור", "ראשית חשבון הגזירה והסכימה (חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי)" וספרו החשוב ביותר, "פונקציות".
אלא אם צוין אחרת, כל הכתוב בערך זה מסתמך על מסמכי ארכיון גמנסיה השכלה, תל אביב
גמפיליים או מקרלי נחש (שם מדעי: Gempylidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים החיים בים.
הם קרובי משפחה רחוקים של הקולייסיים.
דגים אלה מזכירים במראם ברקודה קטנה בעלת סנפירי גב ארוכים וקוצניים, ראשים גדולים ושיניים חדות ביותר.
המינים הגדולים ביותר כמו הThyrsites atun מגיעים לאורך 2 מטר אך רובם קטנים הרבה יותר.
הם נפוצים במים טרופיים, חלקם עמוקים, בקרבה לקרקעית הים.
כולם טורפים דגים ויצורי ים קטנים יותר וחלקם הם דגי מאכל מסחריים.
סוג ומין יחיד לפידוסיביום פלבוברוניום (Lepidocybium flavobrunneum)
סוג ומין יחיד שׁוֹפִינוּן שַׁמְנוּנִי (Ruvettus pretiosus)
סוג ומין יחיד לוּלַבְנוּן גְּדוֹל-עַיִן (Thyrsitoides marleyi)
היה זה גמר גביע אופ"א הכל-איטלקי הרביעי בתולדות המפעל.
למעט איטליה, רק שתי מדינות נוספות שלחו שתי נציגות לגמר המפעל (אנגליה ב-1972, גרמניה המערבית ב-1980).
אינטר זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, בהופעתה הרביעית במשחק הגמר - כולן בשנות ה-90. בכך, השוויתה את מאזנה של יובנטוס כשיאנית הזכיות במפעל וכשיאנית ההופעות בגמר (השתיים נעקפו על ידי סביליה, שזכתה בתואר חמש פעמים בין 2006 ל-2016).
הייתה זו הופעתה השנייה ברציפות בגמר, לאחר שבמשחק הגמר הקודם הפסידה לשאלקה 04. בזכות הניצחון, השלימה אינטר זכייה שלישית בתואר בתוך שמונה עונות.
עבור לאציו, הייתה זו ההופעה הראשונה בהיסטוריה במשחק גמר גביע אופ"א (והיחידה עד כה).
היא הייתה הקבוצה האיטלקית השמינית בהיסטוריה שמגיעה למעמד זה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בסרייה א' בעונת .
אינטר סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה עם 59 נקודות במאזנה, לאציו מוקמה מיד אחריה במקום הרביעי, עם ארבע נקודות פחות.
במשחק עצמו נהנתה אינטר משלושה שערים של כדורגלנים מדרום אמריקה.
פתחה אינטר עם שער מהיר של איוואן זמורנו הצ'יליאני כבר לאחר חמש דקות, שקבע את תוצאת המחצית.
חבייר זאנטי הארגנטינאי (60) ורונאלדו הברזילאי (70) הוסיפו שערים במחצית השנייה.
טאריבו וסט מאינטר ומתיאס אלמיידה מלאציו הורחקו במהלך דקות הסיום של ההתמודדות.
אינטר החלה את דרכה למפעל בסיבוב הראשון, בו פגשה את נשאטל גזמאקס השווייצרית.
במשחק הראשון באצטדיון סן סירו במילאנו ניצחה אינטר בתוצאה 2-0, ועם תוצאה זהה בגומלין בחוץ השלימה 4-0 בסיכום ועלתה לסיבוב הבא.
בסיבוב השני פגשה אינטר את אולימפיק ליון הצרפתית.
במשחק הראשון בבית פיגרה אינטר 1-0 במחצית, הצליחה להשוות במהלך המחצית השנייה, אך נכנעה לפנדל מדויק עשר דקות לסיום והפסידה 2-1. במשחק הגומלין עלתה אינטר על הלוח כבר בדקה התשיעית משער של פרנצ'סקו מוריירו, והכפילה את התוצאה עם פתיחת המחצית השנייה.
יאצק באק צימק ל-2-1 לאחר 67 דקות ואיזן לחלוטין את המפגש הכפול, אך שתי דקות בלבד אחר כך השלים מוריירו צמד אישי שקבע 3-1 בסיום.
עם 4-3 בסיכום המפגשים, התגברה אינטר על ההפסד הביתי והעפילה לשמינית הגמר.
בשלב השמינית פגשה אינטר קבוצה צרפתית נוספת, שטרסבורג.
במשחק הראשון בחוץ ספגה אינטר פעמיים עוד בטרם עברו עשרים דקות, ונוצחה בסיום 2-0. עם הגב לקיר אירחה אינטר את שטרסבורג בידיעה כי עליה לכבוש פעמיים לפחות, וללא שהבקיעה שער חוץ במשחק הראשון.
עד לדקה ה-48 דאגו רונאלדו וחאבייר זאנטי להעלות את אינטר ל-2-0 ולאזן את הדו-קרב, ובדקה ה-73 כבש דייגו סימאונה את השער שהעניק מהפך לקבוצתו ו-3-2 בסיכום שני המפגשים.
לאחר שהצליחה למחוק הפסד מהמשחק הראשון עם ניצחון בגומלין בשני הסיבובים הקודמים, פגשה אינטר את שאלקה 04 הגרמנית כבר ברבע הגמר, בשחזור משחק הגמר הקודם.
במשחק הראשון בבית כבש רונאלדו לאחר 17 דקות והעניק לקבוצתו ניצחון 1-0. בגומלין הצליחה אינטר לשמור על יתרונה עד לדקה האחרונה, אך ספגה בדקה ה-90 שער ששלח את המשחק להארכה.
כבר לאחר דקת משחק אחת בהארכה כבש טאריבו וסט את שער השוויון שהעלה את אינטר לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה אינטר את ספרטק מוסקבה.
במשחק הראשון בבית גברה אינטר 2-1 על הרוסים משער ניצחון של זה אליאס דקה לסיום.
במשחק הגומלין עלתה ספרטק ליתרון 1-0 כבר בדקה ה-12 מרגליו של אנדריי טיחונוב, אך רונאלדו הפך עם צמד ואינטר שוב ניצחה בתוצאה זהה, בדרך לגמר גביע אופ"א.
לאציו התחילה את הדרך לגמר הראשון בתולדותיה בסיבוב הראשון, בו פגשה את ויטוריה דה גימארייש מפורטוגל.
במשחק הראשון בחוץ, לאחר שוויון 0-0 במחצית, כבשה לאציו ארבעה שערים בחצי השני בדרך לניצחון 4-0 בסיום.
הגומלין החל היטב עבור הפורטוגלים, עם שער יתרון כבר בדקה הראשונה, אך לאציו הפכה את התוצאה, השלימה ניצחון 2-1 במשחק ו-6-1 בסיכום.
רוטור וולגוגרד הרוסית הייתה יריבתה של לאציו בסיבוב השני.
המשחק הראשון בחוץ הסתיים בשוויון 0-0, וההכרעה עברה לגומלין בסטאדיו אולימפיקו.
כבר לאחר ארבע דקות כבש פיירלואיג'י קזיראגי את השער הראשון במשחק.
רוברטו מאנצ'יני וג'וזפה סיניורי הוסיפו גם הם בדרך לניצחון 3-0 ששלח את לאציו לשמינית הגמר.
בשלב השמינית פגשה לאציו את ראפיד וינה.
במשחק הראשון בחוץ קזיראגי ומאנצ'יני שוב כבשו, וקבעו את תוצאת המשחק - 2-0 ללאציו.
בגומלין הביתי, שער בודד של ג'ורג'יו ונטורין דקה לסיום קבע ניצחון כפול ללאציו וניצחון 3-0 בסיכום.
לאציו העפילה לרבע הגמר שם פגשה את אוסר הצרפתית.
המשחק הראשון בבית הסתיים בניצחון 1-0 ללאציו, כאשר קזיראגי שוב כובש.
במשחק הגומלין עלתה לאציו ליתרון 2-0 כבר בדקה ה-13, עם שני שערים מהירים.
אוסר הצליחה לחזור למשחק ואף להשוות ל-2-2 מצמד של סטפן גיבארש, אך בסיכום, 3-2 ללאציו שהעפילה לחצי הגמר.
אתלטיקו מדריד הספרדית הייתה המשוכה האחרונה של לאציו בדרך לגמר.
במשחק הראשון באצטדיון ויסנטה קלדרון, קבע ולדימיר יוגוביץ' את תוצאת המשחק בדקה ה-33, 1-0 ללאציו בסיום.
לאציו הצליחה לשמור על השער בגומלין הביתי שהסתיים בשוויון 0-0, והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.
אינטר, תחת המאמן לואיג'י סימוני, הגיעה למשחק עם חמישה שחקנים שפתחו בגומלין הגמר שנה קודם לכן תחת רוי הודג'סון.
בלטה הנוכחות של כדורגלנים דרום אמריקאים בהרכבה, כאשר חמישה משחקני ההרכב הפותח הגיעו מדרום אמריקה (שני ארגנטינאים, שני ברזילאים וצ'יליאני אחד), לעומת שניים בלבד עונה קודם לכן.
רונאלדו, שהגיע בפתיחת העונה לקבוצה ורשם עונה מוצלחת גם בסרייה א' וגם במסגרת האירופית (חמישה שערים, לא כולל משחק הגמר), פתח בחוד ההתקפה.
אצל היריבה, סוון-יוראן אריקסון השוודי שהוביל את הקבוצה לגמר האירופי הראשון בתולדותיה, בחר בהרכב איטלקי ברובו המוחלט, כאשר רק שני שחקני הרכב (ומחליף אחד) לא היו מקומיים.
המשחק נפתח עם שער מוקדם, כאשר כבר בדקה החמישית עלתה אינטר על לוח התוצאות.
דייגו סימאונה שלח כדור עומק מצד שמאל של מחצית המגרש, שעבר בגובה את כל שחקני ההגנה של לאציו.
החלוץ הצ'יליאני איוואן זמורנו התגנב לפני קו ההגנה, הקדים את השוער לוקה מרקג'אני, ומקרוב קבע 1-0 מהיר לאינטר.
היתרון העניק רוח גבית לאינטר, שכמעט והכפילה את התוצאה לאחר שרונאלדו בעט היטב בנגיעה מחוץ לרחבה לאחר מסירה של זאנטי משמאל, אך הכדור נעצר במשקוף.
הלחץ נמשך, ויורי דז'ורקף היה קרוב להכפיל כשנגח באין מפריע מתוך הרחבה לאחר הגבהה מימין, אך הכדור עלה מעל למשקוף.
התוצאה נשמרה עד לסיום המחצית הראשונה, 1-0 לאינטר.
גם בפתיחת החצי השני, המשיכה אינטר להתקרב לשער.
כדור עומק ממרכז המגרש חתך את ההגנה והשאיר את זמורנו לבד מול מרקג'אני, אך החלוץ שלח כדור חד שנעצר רק בקורה.
אינטר באה על שכרה בשער מרשים לאחר שישים דקות של משחק.
בעיטה חופשית הוגבהה מאגף ימין, זמורנו הסיט בראשו אל מחוץ לרחבה, שם חיכה לכדר חאבייר זאנטי.
הארגנטינאי בעט את הכדור הקופץ בנגיעה, כדור מסובב ועוצמתי לפינה הימנית שפגע במשקוף ונכנס.
אינטר הוסיפה לשלוט, ודקות ספורות אחר כך נשלח דז'ורקף בכדור עומק לתוך הרחבה, הצליח תחת השמירה לבעוט את הכדור, אך מרקג'אני שיצא לכיוונו היה מוכן וקלט.
בדקה השבעים קבע רונאלדו את תוצאת המשחק.
פרנצ'סקו מוריירו, שעלה כמחליף דקה קודם לכן, שלח כדור עומק מאגף ימין והשאיר את רונאלדו, שהיה בקו אחד עם קו ההגנה, לבד לגמרי מול מרקג'אני.
החלוץ הברזילאי ביצע הטעיה ועקף את מרקג'אני מימין, ומשם גלגל לרשת החשופה, 3-0 לאינטר.
בדקה ה-82 נשארה אינטר בעשרה שחקנים.
טאריבו וסט עלה לכדור גובה מול פיירלואיג'י קזיראגי, פגע בגבו והשניים נפלו לדשא.
בעימות בין השניים שלח וסט מכה לכיוונו של קזיראגי, שלא נעלמה מעיניו של השופט ועלתה לניגרי בכרטיס אדום ישיר.
על אף החיסרון המספרי, הגיעה אינטר למצב נוסף, כשמוריירו בעט מתוך הרחבה אך מרקג'אני הדף לקרן.
בדקה ה-88 נשארה גם לאציו בעשרה שחקנים, לאחר עבירה מאחור של מתיאס אלמיידה על רונאלדו, שעלתה לו בכרטיס צהוב שני.
בסיום, 3-0 לאינטר, שחגגה זכייה שלישית בתולדותיה בגביע אופ"א, והייתה לראשונה שמניפה אותו לאחר משחק גמר בודד.
גמר גביע אופ"א 1999 התקיים באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה, רוסיה ב-12 במאי 1999, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא פארמה האיטלקית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 0-3. הייתה זו המהדורה ה-28 של המפעל.
פארמה הניפה את גביע אופ"א השני בתולדותיה, בהופעתה השנייה בגמר והשלישית בלבד במפעל.
זכייתה הקודמת הייתה בעונת , אז ניצחה בשלב הגמר 2-1 את יובנטוס בסיכום שני מפגשים.
הייתה זו זכייה איטלקית תשיעית בסך הכול ושנייה ברציפות, אחרי אינטר מילאנו בעונה הקודמת.
עבור מרסיי, הייתה זו הופעה ראשונה בגמר המפעל, והופעה צרפתית שלישית בסך הכול.
גם ההופעות הצרפתיות הקודמות בגמר (בסטיה ב-1978 ובורדו ב-1996) לא הצליחו לזכות בתואר.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בליגה בעונת .
פארמה סיימה את העונה במקום השישי בטבלת הסרייה א', הנמוך ביותר המוביל לגביע אופ"א.
מרסיי מוקמה רביעית בליגה הצרפתית.
במשחק עצמו הובילה פארמה 2-0 במחצית משערים של הרנן קרספו ופאולו ואנולי, ובמחצית השנייה קבע אנריקו קייזה את תוצאת המשחק, 3-0 לפארמה בסיום.
פארמה החלה את דרכה בסיבוב הראשון מול פנרבחצ'ה הטורקית.
במשחק הראשון באצטדיון שיקרי סראג'ולו נכנעה פארמה לשער של ויורל מולדובן עוד במחצית הראשונה, והפסידה 1-0 בסיום.
במשחק הגומלין הביתי עלתה פארמה ליתרון כפול של 2-0 עם תום המחצית הראשונה.
פנרבחצ'ה השכילה לכבוש במחצית השנייה שער מצמק שקבע 2-1, והיה מעלה אותה לשלב הבא, אלא ששער ניצחון של אלן בוגוסיאן כרבע שעה לסיום קבע את תוצאת המשחק, 3-1 לפארמה, וניצחון 3-2 בסיכום שני המפגשים.
לאחר המותחן בסיבוב הראשון, פגשה פארמה את ויסלה קרקוב הפולנית בסיבוב השני.
במשחק הראשון בחוץ כבש אנריקו קייזה שער חוץ חשוב כבר בדקה השנייה, אך ויסלה חזרה בחצי השני לשוויון 1-1. בגומלין הביתי שוב עלתה פארמה ראשונה על הלוח, ונהנתה משער של סטפאנו פיורה ושער עצמי של הפולנים כדי לקבוע 2-0. ויסלה כבשה שער מצמק בדקת הסיום, 2-1 לפארמה במשחק ו-3-2 בסיכום.
לשמינית הגמר העפילה פארמה לאחר שני סיבובים מותחים, ושם פגשה את גלאזגו ריינג'רס.
במשחק הראשון בחוץ נהנתה פארמה משער יתרון של אבל באלבו, אך ריינג'רס איזנה לשוויון 1-1 בסיום.
בגומלין הביתי ספגה פארמה ראשונה וירדה למחצית בפיגור 1-0, אך הגיבה עם שלושה שערים במחצית השנייה בדרך לניצחון 3-1 במשחק.
פארמה העפילה לרבע הגמר עם 4-2 בסיכום.
בשלב רבע הגמר פגשה פארמה את בורדו הצרפתית.
במשחק הראשון בחוץ, נכנעה פארמה פעמיים בשלהי במחצית הראשונה, יוהאן מיקו וסילבן וילטור קבעו 2-0 בהפסקה.
בדקות הסיום כבש קרספו שער מצמק, אך פארמה נכנעה 2-1 בסיום.
במשחק הגומלין החזיקה בורדו מעמד עד לדקה ה-37, אך מאותה הדקה פארמה השתלטה לחלוטין על המשחק.
עד למחצית מחקה פארמה את יתרונה של בורדו מהמשחק הראשון והובילה 2-0. במחצית השנייה הוסיפה ארבעה שערים בדרך לניצחון 6-0 מרשים.
צמדים של קרספו וקייזה ושערים של רוברטו סנסיני ובאלבו הובילו את פארמה לחצי הגמר.
פארמה העפילה לחצי הגמר מבלי שהשיגה ניצחון כפול בשום שלב קודם לכן.
בשלב חצי הגמר, מול אתלטיקו מדריד הספרדית, הצליחה פארמה לעשות זאת.
במשחק הראשון הובילו אותה קייזה (צמד) וקרספו לניצחון 3-1, ובגומלין הביתי שערים של באלבו וקייזה קבעו 2-1, וניצחון 5-2 בסיכום שני המפגשים בדרך לגמר.
מרסיי החלה את דרכה לגמר הראשון בתולדותיה, כאשר פגשה במסגרת הסיבוב הראשון את סיגמה אולומואוץ מצ'כיה.
במשחק הראשון הובילה מרסיי 1-0, אך סיגמה הפכה לפני המחצית ל-2-1. בדקות הסיום כבש אריק רוי את שער השוויון, 2-2 בתום המשחק הראשון.
הגומלין הביתי בסטאד ולודרום התנהל בשליטה מוחלטת של המארחת, צמדים של כריסטוף דוגארי ושל רובר פירס קבעו 4-0 בסיום, ובסיכום שני המפגשים 6-2 למרסיי.
מרסיי העפילה לסיבוב השני, שם המתינה ורדר ברמן הגרמנית.
במשחק הראשון בחוץ העלה פלוריאן מוריס את מרסיי ליתרון לאחר 67 דקות, אך אנדריאס הרצוג איזן כעבור שתי דקות בלבד וקבע את תוצאת הסיום, 1-1. ההכרעה עברה לסטאד ולודרום, שם קבע מוריס 1-0 לפני ההפסקה.
ורדר ברמן עוד חזרה ואיזנה עם פתיחת החצי השני, אך מרסיי הגיבה עם צמד ועלתה ליתרון 3-1. הרצוג צימק כעשר דקות לסיום וקבע 3-2, אך ברמן לא השכילה לכבוש שער נוסף, ובסיכום שני המפגשים 4-3 למרסיי.
בשמינית הגמר פגשה מרסיי את בת ארצה מונקו.
במשחק הראשון בחוץ הובילה מרסיי פעמיים (פירס וטיטי קמארה), אך ספגה פעמיים שערי שוויון (דויד טרזגה בפנדל ולודוביק ז'ולי) שקבעו 2-2 בסיום.
בגומלין הביתי כבש קמארה את השער היחיד במשחק בדקה ה-71, ומרסיי העפילה לרבע הגמר עם 3-2 בסיכום.
בשלב רבע הגמר הוגרלה מרסיי למפגש מול סלטה ויגו הספרדית.
במשחק הראשון בבית כבש פלוריאן מוריס פעמיים מול שוויון זמני של אלכסנדר מוסטובוי, 2-1 למרסיי בסיום.
הגומלין בחוץ הסתיים בשוויון 0-0, ומרסיי העפילה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה מרסיי את בולוניה האיטלקית.
במשחק הראשון במרסיי לא נכבשו שערים והקבוצות נפרדו בשוויון 0-0. במשחק הגומלין ספגה מרסיי ספגה מרסיי מרגליו של מישל פרמאטי כבר לאחר 18 דקות.
עד לדקות הסיום כשלה מרסיי למצוא את השוויון והייתה בדרך להדחה, אך בדקה ה-86 כבשה מפנדל של לורן בלאן, קבעה 1-1 והעפילה לגמר בזכות חוק שערי חוץ.
פארמה של המאמן אלברטו מלזאני הגיעה למשחק אחרי שכבר זכתה בקופה איטליה באותה העונה, וחיפשה גביע שני באותה העונה.
פארמה עלתה למשחק עם שלושה ארגנטינאים בהרכב ואחד נוסף על הספסל (אבל באלבו שעלה כמחלי, בהם הקפטן רוברטו סנסיני.
בשער הקבוצה עמד ג'אנלואיג'י בופון, מגדולי שוערי איטליה בכל הזמנים, והסגל עצמו כלל שחקנים בכירים כגון ליליאן תוראם, פאביו קנבארו, דינו באג'ו ועוד.
מנגד, קבוצתו של רולאן קורביס הגיעה לגמר גביע אופ"א הראשון בתולדותיה כאשר היא נאלצת להתמודד עם ארבעה שחקנים חסרים, בעקבות משחק ההעפלה לגמר מול בולוניה.
באותו המשחק איבדה את פבריציו ראבנלי ואת ויליאם גאלאס, שניהם עקב צבירת כרטיסים צהובים, וכן את כריסטוף דוגארי ואת חמאדה ג'מבאי, ששניהם ספגו עונשי הרחקה ממושכים בעקבות קטטה בה היו מעורבים במנהרה לחדרי ההלבשה בתום אותה התמודדות.
המשחק נפתח במגמה הגנתית מצדה של מרסיי, שהתמסרה בעיקר בחצי המגרש שלה, וניסתה את כוחה בכדורים ארוכים לעברם של החלוצים רובר פירס ופלוריאן מוריס.
מנגד, ניסתה פארמה להשיג את השער, והגיעה להזדמנות הראשונה בדקה ה-15, כאשר אנריקו קייזה שלח כדור עומק שטוח לעברו של הרנן קרספו.
החלוץ הארגנטינאי קיבל את הכדור ממש על סף תיבת החמש מצד שמאל, ובעט החוצה בנגיעה.
בדקה ה-25 עלתה פארמה ליתרון ראשון במשחק, אחרי טעות לא אופיינית של קפטן מרסיי לורן בלאן.
סנסיני שלח כדור גבוה לחצי המגרש של מרסיי.
חואן סבסטיאן ורון המשיך את הכדור בנגיחה לאחור.
בלאן ניסה להחזיר את הכדור בראשו לשוער סטפן פוראטו, אך הכדור היה חלש מדי, וקרספו שהגיח מאחור הגיע ראשון לכדור והקפיץ אותו מעל לשוער היוצא, 1-0 לפארמה.
פארמה נראתה טוב יותר בדקות אלו, ובדקה ה-36 הכפילה את התוצאה.
תוראם מצא את דייגו פוזר באגף ימין, והגבהה מוצלחת שלו מצאה את ראשו של פאולו ואנולי, שנח היטב לקרקע ולפינה הימנית של פוראטו כדי לקבוע את תוצאת המחצית, 2-0 לפארמה.
פארמה הוסיפה לשלוט גם בדקות הפתיחה של המחצית השנייה, והייתה קרובה להגדיל את התוצאה בדקה ה-52. בסיומה של התקפת מעבר מהירה, קיבל תוראם כדור עומק וחדר לתוך הרחבה.
תוראם בעט תוך כדי החלקה, אך הכדור עלה גבוה מעל למשקוף.
שלוש דקות אחר כך כבשה פארמה שער נוסף, בסיומו של מהלך התקפי נאה.
תוראם פרץ היטב באגף ימין תוך שהוא מותיר מאחוריו שלושה שחקני הגנה, והשאיר את הכדור לחואן ורון.
הארגנטינאי הקפיץ היטב לתוך הרחבה לכיוונו של קרספו, שנתן לכדור לעבור אותו, מה שהטעה את הגנת מרסיי, והותיר את קייזה לבדו.
קייזה בעט מהאוויר לחיבורי השער, וקבע את תוצאת המשחק, 3-0 לפארמה.
פארמה הפגינה משחק מרשים, שלטה לאורך רוב דקות המשחק, והתוצאה עשתה צדק עם יחסי הכוחות על המגרש.
3-0 לפארמה, שמניפה בפעם השנייה בתולדותיה את גביע אופ"א.
גמר גביע אופ"א 2000 התקיים באצטדיון פארקן בקופנהגן, דנמרק ב-17 במאי 2000, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא גלאטסראיי הטורקית, שניצחה במשחק את ארסנל האנגלית בתוצאה 1-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה.
הייתה זו המהדורה ה-29 של המפעל.
הייתה זו זכייתה הראשונה אי פעם של גלאטסראיי בתואר אירופי, בהופעתה הראשונה בגמר אירופי כלשהו.
גלאטסראיי הייתה גם לנציגה הטורקית הראשונה בתולדות המפעל (והיחידה עד כה) שמעפילה לגמר גביע אופ"א.
גם עבור ארסנל הייתה זו השתתפות ראשונה בגמר גביע אופ"א, אך לא הגמר האירופי הראשון עבורה, שכן היא זכתה שש עונות קודם לכן בגביע אירופה למחזיקות גביע.
ארסנל הייתה לאנגלית החמישית שמעפילה לגמר הטורניר, והראשונה לעשות זאת מזה 16 שנים, אז טוטנהאם הוטספר זכתה בתואר.
שתי הקבוצות העפילו החלו את עונת 1999/2000 בליגת האלופות עקב מיקומן בליגה בעונת .
גלאטסראיי עשתה זאת לאחר זכייה באליפות טורקיה, ארסנל העפילה לטורניר לאחר שסיימה כסגנית אלופת הפרמייר ליג, עם נקודה פחות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד.
שתי הקבוצות סיימו את שלב הבתים בליגת האלופות במקום השלישי בבית, ומשם נשרו לגביע אופ"א, המפעל השני בחשיבותו ביבשת.
משחק הגמר עצמו היה לראשון שלא מוכרע בתום 90 דקות, מאז המעבר למשחק גמר בודד בעונת .
שתי הקבוצות לא מצאו את הרשת בתום ההארכה, וההכרעה עברה לדו-קרב פנדלים.
גלאטסראיי כבשה את כל ארבע הבעיטות שלה, וניצחה 4-1 בתום הדו-קרב.
משחק הגמר לווה באלימות קשה מצד שני מחנות האוהדים, ועל פי החשד אוהדי קבוצות אנגליות נוספות, בעיר קופנהגן ביום המשחק.
היה זה המשך ישיר למהומות סביב מפגש חצי הגמר בין גלאטסראיי ללידס יונייטד, בהן נרצחו שני אוהדי לידס.
19 נפצעו במהומות, וכשישים אוהדים נעצרו.
אלופת טורקיה החלה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות.
היא העפילה לשלב הבתים לאחר ניצחון כפול על ראפיד וינה האוסטרית, עליה גברה 3-0 בחוץ, והשלימה את ההעפלה עם ניצחון 1-0 ביתי.
גלאטסראיי פתחה את שלב הבתים עם תיקו מול הרטה ברלין, אך לאחריו הגיעו שלושה הפסדים רצופים, למילאן ופעמיים לצ'לסי, כולל תבוסת 5-0 ביתית.
לאחר שצברה נקודה בלבד בארבעה משחקים, חזרה גלאטסראיי עם ניצחון 4-1 על הרטה ברלין, ובמחזור הנעילה עקפה את מילאן בדרך למקום השלישי.
מילאן הובילה פעמיים במשחק, כולל 2-1 עד לדקה ה-87, אך אז הקאן שוקור השווה את התוצאה, ואומיט דבאלה קבע את תוצאת המשחק בפנדל מדויק בדקה האחרונה, 3-2 לגלאטסראיי.
לאחר שהקדימה את מילאן בתום שלב הבתים, זכתה גלאטסראיי להמשיך את העונה האירופית במסגרת הסיבוב השלישי של גביע אופ"א.
בסיבוב זה הוגרלה לשחק מול בולוניה האיטלקית.
במשחק הראשון בחוץ, נקלעה גלאטסראיי לפיגור במהלך המחצית השנייה מרגליו של ג'וזפה סיניורי, אך שוקור השווה כעשר דקות לסיום וקבע 1-1 בתום המשחק הראשון.
ההכרעה עברה לאיסטנבול, שם נפתח המשחק בסערה, וכבר לאחר שמונה דקות עמדה התוצאה על שוויון 1-1. דבאלה כבש את שער הניצחון עוד במחצית הראשונה, קבע 2-1 לגלאטסראיי, שעלתה לשלב הבא עם 3-2 בסיכום המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה גלאטסראיי את בורוסיה דורטמונד הגרמנית.
גלאטסראיי חזרה עם ניצחון 2-0 יוקרתי מהזיגנאל אידונה פארק, משערים של שוקור וגאורגה חאג'י כבר במחצית הראשונה, ושמרה עליו עם 0-0 ביתי שהעלה אותה לרבע גמר המפעל.
בשלב רבע הגמר פגשה גלאטסראיי את מיורקה הספרדית.
במשחק הראשון בפלמה דה מיורקה, כבש עריף ארדם דקה לתום המחצית את השער הראשון במשחק.
השער העניק רוח גבית לטורקים, שבתוך עשרים דקות מפתיחת המחצית השנייה כבר עלו ליתרון 4-0, לפני שמיורקה כבשה שער מצמק שקבע 4-1 בסיום.
בגומלין הביתי ביססה גלאטסראיי את שליטתה עם 2-0 בהפסקה, ובסיום גברה 2-1 על מיורקה, שקבע 6-2 בסיכום והעפלה מרשימה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה גלאטסראיי את לידס יונייטד.
למשחק הראשון באיסטנבול קדמו מהומות אלימות שהביאו לרציחתם של שני אוהדי לידס.
עם זאת, המשחק התקיים במועדו, והסתיים בניצחון המארחת, 2-0. הגומלין בחוץ, שנערך ללא אוהדיה של גלאטסראיי, הסתיים בשוויון 2-2, ובו נקבע כי לראשונה בתולדותיה, גלאטסראיי מעפילה לגמר אירופי.
המקום השני בפרמייר ליג העניק לארסנל את כרטיס הכניסה הישיר לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בסיבוב הראשון שמרה על מאזן נקי מהפסדים.
לאחר שפתחה עם תיקו 0-0 בחוץ מול פיורנטינה, המשיכה ארסנל לניצחון דרמטי על א.י.ק סולנה, כשתיירי הנרי ודאבור שוקר כובשים בתוך תוספת הזמן וקובעים 3-1 לארסנל.
את הסיבוב הראשון סיימה עם שוויון 1-1 בקאמפ נואו מול ברצלונה, לאחר שנוואנקוו קאנו מחק בדקות הסיום שער יתרון מוקדם של לואיס אנריקה.
בסיבוב השני איבדה ארסנל גובה במאבק ההעפלה, כשהפסידה פעמיים רצוף בביתה, 4-2 לברצלונה ו-1-0 לפיורנטינה (גבריאל בטיסטוטה הכריע את המשחק כרבע שעה לסיום).
במחזור האחרון גברה ארסנל 3-2 על א.י.ק לפרוטוקול בלבד, וסיימה את הבית במקום השלישי, המוביל לסיבוב השלישי של גביע אופ"א.
ארסנל פתחה את משחקיה בגביע אופ"א מול נאנט הצרפתית.
במשחק הראשון באצטדיון ארסנל, גברה ארסנל 3-0 על יריבתה הצרפתית.
נאנט הגיעה לגומלין ללא סיכוי רב להעפיל, ועל אף שהובילה ראשונה, ירדה למחצית בפיגור 3-1. במחצית השנייה חזרה נאנט לשוויון 3-3, אך בסיכום, 6-3 לארסנל שמעפילה לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה ארסנל את דפורטיבו לה קורוניה הספרדית.
במשחק הראשון אותו אירחה ארסנל, הפגינה הקבוצה יכולת התקפית מרשימה והביסה 5-1 את לה קורוניה (צמד להנרי).
כמו בסיבוב הקודם, שוב יצאה ארסנל למשחק החוץ עם יתרון מבטיח.
הנרי עוד העלה את ארסנל ליתרון בגומלין, אך הספרדים הצליחו להפוך את התוצאה עם שער בדקות הסיום ולנצח 2-1. בסיכום, 6-3 לארסנל.
ארסנל הוגרלה למפגש מול ורדר ברמן הגרמנית ברבע הגמר.
המשחק הראשון בלונדון הסתיים בניצחונה של ארסנל, 2-0 משערים של הנרי ופרדי יונגברי.
במשחק גומלין רב שערים, כבש ריי פארלור שלושער לזכותה של ארסנל בדרך לניצחון 4-2 במשחק.
עם 6-2 במצטבר, חגגה ארסנל בפעם השלישית ברצף שישייה בסיכום שני המפגשים.
בשלב חצי הגמר הוגרלה ארסנל למפגש מול יריבה צרפתית נוספת, לאנס.
ארסנל אירחה את המשחק הראשון, ודניס ברגקאמפ ההולנדי קבע את תוצאת המשחק כבר בדקה השנייה, 1-0 לארסנל בסיום.
בגומלין, שער של הנרי במחצית הראשונה העלה את ארסנל ליתרון, לאנס חזרה והשוותה אך קאנו הכריע את המשחק שלוש דקות לסיומו.
ניצחון כפול לארסנל, 3-1 בסיכום שני המפגשים, וכרטיס ראשון בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.
גלאטסראיי של המאמן פתיח טרים הייתה לקבוצה הטורקית הראשונה שעולה לגמר טורניר של אופ"א.
היא התייצבה למשחק בשאיפה לזכייה בטרבל באותה העונה, לאחר שהבטיחה את הזכייה באליפות טורקיה בפעם הרביעית ברציפות (ה-14 בתולדותיה), וזכתה גם בגביע הטורקי לאחר ניצחון 5-3 על אנטליהספור בהארכה.
עם זאת, קבוצתו של טרים נחשבה לנחותה יותר טרם המשחק.
מנגד, ארסנל שוב סיימה את העונה כסגנית אלופת הפרמייר ליג, אך הפעם בעונה חד-צדדית שהסתיימה בפער 18 נקודות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד.
ארסנל, הבכירה יותר בין שתי הקבוצות, הציגה הרכב מרשים, בראשותם של תיירי הנרי ודניס ברגקאמפ בחוד ההתקפה.
אצטדיון פארקן שאירח את המשחק, היה גם המגרש בו זכתה ארסנל בגביע אירופה למחזיקות גביע שש שנים קודם לכן, עם ניצחון 1-0 על פארמה.
ההזמנות הטובה הראשונה במשחק הגיעה מצדה של גלאטסראיי, כבר בדקה השלישית.
קפטן ארסנל, טוני אדמס, הרחיק בראשו רק עד לעריף ארדם, ששלח בעיטת יעף מקצה הרחבה, כדור שניתז בקורה ויצא לקרן.
ארסנל הצליחה להשתלט על המשחק בחצי השעה הראשונה ולהתקרב לשער, אך לא הצליחה להפיק הזדמנויות ממשיות לכיבוש.
מנגד, גלאטסראיי התקרבה לשער מרהיב בדקה ה-27, כשהגבהה של עריף מימין הגיעה להקאן שוקור, שניסה בעיטת מספרת שעלתה מעל לשער של דייוויד סימן.
בדקה ה-35 התקרבה ארסנל לשער יתרון, כשכדור של ברגקאמפ הגיע למארק אוברמארס באגף שמאל.
הקשר שלח כדור חד ושטוח לפינה הקרובה, אך קלאודיו טפארל הגיב בזמן והדף לקרן.
על אף שליטה אנגלית בשלבים נרחבים של המחצית הראשונה, הדביקה גלאטסראיי את הקצב לקראת ההפסקה, ובדקה ה-43 רשמה החמצה גדולה.
חילופי מסירות בנגיעה בחלק ההתקפי מצאו לבסוף את עריף, שחמק ממלכודת הנבדל של הגנת ארסנל וניצב לבדו מול סימן.
עריף הפנוי שלח כדור חד לפינה הרחוקה, הכניע את סימן אך פספס במעט את המסגרת.
בסיומה של המחצית הראשונה, 0-0. על אף השליטה של ארסנל, גם גלאטסראיי רשמה מספר מצבים מסוכנים.
המחצית השנייה נפתחה במצב מסוכן לזכותה של גלאטסראיי.
אוקאן בורוק שלח כדור עומק שטוח לעברו של שוקור, שהגיע למצב בעיטה מול סימן.
שוקור הצליח לשחרר בעיטה למרות הלחץ של מרטין קיאון מאחוריו, הכניע את סימן אך נעצר בקורה.
דקה לאחר מכן, ארסנל הייתה חייבת לכבוש, אך רשמה בעצמה החמצה גדולה.
הנרי פרץ באגף שמאל והשאיר מאחוריו שני שחקני הגנה.
הוא שלח כדור רוחב מדויק למרכז תיבת החמש, שם חיכה לכדור מרטין קיאון.
קיאון הצליח לפגוש בכדור תוך כדי גלישה, אך מול שער חשוף לחלוטין שלח אותו אל מעל השער של טפארל.
גם המחצית השנייה נמשכו המגמות.
ארסנל שלטה מעט יותר במשחק, ותקפה עם מספר רב של שחקנים, אך דווקא גלאטסראיי שיחקה בהתלהבות יתרה והצליחה, בזכות משחק התקפה מהיר, להגיע שוב ושוב למצבי בעיטה מול ההגנה הדלילה של ארסנל.
עד לסיום שמרו שתי הקבוצות על שערן, והמשחק עבר להכרעה בהארכה.
שתי הקבוצות עלו למחצית השנייה כשבאמתחתן שני חילופים נוספים (כל קבוצה ערכה חילוף אחד בלבד בזמן החוקי).
ארבע דקות מפתיחת ההארכה, איבדה גלאטסראיי את גאורגה חאג'י בכרטיס אדום ישיר.
הקשר הרומני נאבק על כדור מול טוני אדמס סמוך לרחבה של ארסנל.
חאג'י תפס והכה את אדמס מאחור, מה שהוביל להרחקתו הישירה מהמשחק.
אדמס ספג כרטיס צהוב על חלקו בקטטה.
גלאטסראיי הגיבה מיד עם חילוף כפול שעיבה את חוליית הקישור.
ההרחקה הובילה ללחץ של ארסנל על שערה של גלאטסראיי, בניסיון להכריע את ההתמודדות.
אוברמארס החמיץ מכשישה מטרים לאחר מסירה של הנרי, שבעצמו היה קרוב להכריע את המשחק עם נגיחה סמוך לתיבת החמש שנהדפה על ידי טפארל.
גם נוואנקוו קאנו סיכן את השוער הברזילאי, כשחדר לרחבה מימין.
הבעיטה הראשונה שלו נעצרה על ידי טפארל, שהגיב היטב גם לכדור החוזר של קאנו.
יכולת שיא של השוער, שהשאירה את גלאטסראיי במשחק.
בסיומן של 120 דקות, שוויון 0-0 ודו-קרב בעיטות עונשין.
ארגון פנבה כבש ראשון לגלאטסראיי.
מהצד השני בעט דאבור שוקר ימינה, טפארל זינק נכון אך לא הגיע, והכדור פגע בחלקה הפנימי של הקורה, אך המשיך להתגלגל על סף השער ולא נכנס.