tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אך בעוד הם משתלטים על הבנק, נודע להאנה ועמיתיו על השוד בזמן אמת והם מציבים למקאלי ואנשיו מארב בכניסה לבנק.
בחילופי האש בין כוחות המשטרה לבין הפושעים נהרגים דון ומייקל.
כריס נפצע קשה ומפונה מהשטח על ידי ניל, שמצליח להימלט.
בערב מגיע ניל לביתו של טרחו מתוך הנחה כי הוא היה זה שהסגיר אותם למשטרה.
הוא מוצא את טרחו גוסס ומגלה כי אנשיו של ואן זנט ביחד עם ווינגרו תפסו אותו, רצחו את אשתו והוציאו ממנו בעינויים את דבר השוד והדליפו להאנה.
לפי בקשתו של טרחו, יורה בו מקאלי למוות בתור המתת חסד.
לאחר מכן מגיע מקאלי לביתו של ואן זנט במטרה לגלות היכן ווינגרו, ולאחר שזה לא יודע את התשובה הוא הורג אותו.
לאחר מכן מגיע ניל לביתה של אידי, מודה בפניה על עיסוקו האמיתי ומצליח לשכנע אותה לברוח איתו מארצות הברית.
בדרך לשדה התעופה הוא מקבל מידע מנייט לפיו ווינגרו מתאחסן בבית המלון של שדה התעופה, והוא מוצא אותו והורג אותו כנקמה על מות חבריו.
במהומה שמתפתחת בעקבות כך מגיעים כוחות משטרה למלון, בהם גם האנה שהצליח להתחקות אחרי מקאלי.
נאמן לקוד הישן שלו, נוטש מקאלי את אידי בשדה התעופה ומתחיל לברוח ברגל כשאחריו דולק האנה, ובסופו של דבר יורה בו האנה בחזה.
בעוד שמקאלי פגוע מיריות בחזהו הוא אוזר את כוחותיו האחרונים ואומר להאנה "אמרתי לך שאני לא חוזר פנימה" (לכלא).
מקאלי מושיט את ידו לעבר האנה, כשהאנה נענה ואוחז בידו של מקאלי ובכך חולק לו כבוד אחרון.
את המוזיקה לסרט כתב והלחין אליוט גולדנטל.
היטאצ'י (ביפנית: 株式会社日立製作所) היא תאגיד רב-לאומי יפני מסוג קונגלומרט, שנוסדה ב-1910 ומרכזה בצ'יודה, טוקיו.
החברה פעילה במגוון תעשיות, לרבות מערכות דיגיטליות, חשמל ואנרגיה מתחדשת, מערכות תעשתיות, מערכות טכנולוגיות, מערכות רכב, מכונאות בנייה ותעשייה, מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה, שירותי בריאות ושירותים פיננסים.
החברה נוסדה כחברה בת לייצור מכונות חשמליות של מפעל הכרייה קוהרה בהיטאצ'י, איבראקי, על ידי המהנדס נמיהיי אודיירה.
בשנת 2006 היטאצ'י רכשה את חברת Clarion.
התורמים העיקריים להכנסות גלובליות אלו היו אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית, כאשר כל אזור מהווה 22%, 16% ו-16% מסך ההכנסות, בהתאמה.
חברת היטאצ'י מייצרת מחשבים ייעודיים לשוק היפני עם מערכת הפעלה ייעודית הדומה למערכת ההפעלה של חברת י.ב.מ למחשבים מרכזיים.
בנוסף לכך ייצרה במשך שנים רבות בערך עד אחרי שנת 2000 מחשבים התואמים את המחשבים המרכזיים של חברת י.ב.מ.
במחשבים אלה השתמשו בתוכנות תשתיתיות של חברת י.ב.מ.
גם במדינת ישראל נעשה בהם שימוש.
חברת היטאצ'י היא אחד מהשחקנים המובילים בשוק שרתי האחסון ויחידות האחסון.
בנוסף לחומרת אחסון היא מייצרת גם מוצרי תוכנה לצורך ניהול האחסון.
תחנות כוח - גרעיוניות, תרמית, הידרואלקטריות
רכבות - קטרים, קרונות, מערכות חיוניות ("היטאצ'י" בנתה 2 דגמי קרונות : "453-1", "452-4" מסוג סטאר21 (רכבת שינקנסן נסיונית מסוג 952/953 שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא)
חומרי בעלי פונקציונליות גבוהה ורכיבים
מערכות מיזוג אוויר וציוד נלווה
היחידה לספורט הישגי היא הזרוע המקצועית של הוועד האולימפי בישראל.
תפקידיה ליישם את מדיניות הוועד האולימפי, לקבוע קריטריונים להשתתפות במשחקים האולימפיים וכן לתחרויות מרכזיות כאליפויות עולם ואליפויות אירופה, ולדאוג להכנתם המקצועית של הספורטאים לתחרויות.
בנוסף, שמה לה למטרה לסייע לאיגודי הספורט לתכנן את הכנות הספורטאים, בטווח הארוך ובטווח הקצר, לפקח עליהן ולבקר אותן, לנתח אימונים ותחרויות, ולסייע למאמנים ולאנשי המקצוע הפועלים בסביבת הספורטאים.
כן מעניקה היחידה תגמול כספי לספורטאים שעמדו בקריטריונים שהציבה.
היחידה הוקמה בעקבות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בידי הוועד האולימפי, רשות הספורט והחינוך הגופני וההתאחדות לספורט בישראל, במטרה לשפר את הישגי של המשלחות הישראליות למשחקים, ולשפר את רמת המקצועיות.
עד 1997 עמד בראשה איציק בן מלך, לאחר מכן עמד בראשה יעקב סנדלר, ומאז 2004 עומד בראשה גילי לוסטיג.
היחידה נוהגת לאמץ קריטריונים קשים יותר מהקריטריונים הבינלאומיים, במטרה להביא לכך שרק המצטיינים שבספורטאים ישתתפו במשחקים.
ראש היחידה גילי לוסטיג נימק מדיניות זו: .
מאז הוקמה היחידה לספורט הישגי השתפרו הישגי הספורטאים הישראלים במשחקים: באולימפיאדת ברצלונה (1992) הייתה יעל ארד לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ובאולימפיאדת אתונה (2004) היה גל פרידמן לאלוף האולימפי הישראלי הראשון.
יחד עם זאת, על מדיניות היחידה נמתחה גם ביקורת, מאחר שהיא מונעת את השתתפותם של ספורטאים צעירים, שעצם ההשתתפות יכול לסייע להם בעתיד.
היחס הפלסטי , המספר הפלסטי ( plastic number) או הקבוע הפלסטי (plastic constant) הוא המספר האי-רציונלי ...1.324717957.
היחס הפלסטי מסומן באות היוונית ρ או באות .
היחס הוא אחד הפתרונות של המשוואה ממעלה שלישית
היחס הוא אחד משלושת פתרונות המשוואה, והיחיד שהוא מספר ממשי:
היחס הפלסטי שווה לשורש החוזר
בסדרת פרין כל איבר , החל מהאיבר העשירי בערך, שואף ליחס הפלסטי בחזקת מספרו הסידורי של האיבר בסדרה:
כך למשל היחס הפלסטי בחזקת 16 קרוב מאוד לאיבר ה-16 בסדרת פרין, שערכו 90. בתכונה זו מזכיר היחס הפלסטי את תכונתו של יחס הזהב, שחזקות שלו הן קירוב טוב לסדרת מספרי לוקאס.
היחס הוא פתרון גם של המשוואה
היחידה לקידום נוער היא גוף חינוכי- טיפולי הפועל ברשויות מקומיות בפיקוח משרד החינוך, מנהל חברה ונוער, תחום קידום נוער.
המנדט הראשוני המצוי בידי היחידה הוא טיפול וחינוך בני נוער בגילאי 14–18 המאופיינים במצבי ניתוק ממערכות חינוך פורמליות ומערכות נורמטיביות אחרות.
כמו כן מטפלת היחידה בבני נוער במצבי סיכון לניתוק ממערכות חינוך פורמליות, בעלי קשיי הסתגלות ותפקוד ברמות שונות.
היחידה ממוקמת בכל רשות מקומית תחת אגף רווחה או מינהל חינוך; ופועלת מתוקף "חוק הנוער (טיפול והשגחה), תש"ך-1960" למניעת מצב שוטטות נוער בסיכון ברחובות בתקצוב מניעת פשיעה על ידי משרד החינוך ומשרד הפנים.
היחידה פועלת לשילוב מחדש של נוער מנותק במסלולים נורמטיביים של בני גילם: השכלה, תרבות ופנאי, קהילה, הכשרה מקצועית ותעסוקה והכנה לקראת שירות צבאי, מתוך אמונה כי בכל נער טמון פוטנציאל אישי ותפקיד היחידה הוא לאפשר ולסייע מימוש ומיצוי הכוחות והחזקות הטמונים בכל אדם באשר הוא.
סל השירותים של היחידה מגוון וכולל תוכניות פרטניות וקבוצתיות בתחומים שונים: תוכנית היל"ה- השלמת השכלה החל מ-8 שנות לימוד ועד תעודת בגרות מלאה; שירות טיפול, תמיכה וייעוץ אישי; חינוך חברתי- ערכי, לדוגמה: סמינרים להכרת הארץ, הכנה לצה"ל; תוכניות מניעה, הפחתה וטיפול בהתנהגויות סיכוניות.
לדוגמה: שימוש בחומרים אסורים, התנהגות מינית, נהיגה בסיכון ועוד'.
סל השירותים והתוכניות השונות מנוהלות על ידי מנהל היחידה לקידום נוער הכפוף לרוב למערך החינוך ברשות ותפקידו להוביל צוות רב תחומי הכולל: מנהל השכלה- היל"ה, עובדי קידום נוער, עובדי נוער עולה בסיכון, מורי היל"ה, מדריכים חברתיים, רכזי תוכניות, מורות חיילות, מד"נים ומתנדבים.
עקרונות הפעולה מחייבים את צוות היחידה בשיתופי פעולה עם גורמים שונים הקשורים לצורכי הנער וייצוג היחידה: בתי ספר ומוסדות חינוך, שירות פסיכולוגי, מחלקת רווחה, עמותת מהמגזר השלישי, מתנ"סים, צה"ל.
משרד החינוך משתתף במימון והפעלת שירותים חינוכיים-טיפוליים הניתנים במסגרת היחידה ובתקצוב כוח האדם, על פי נהלים וקריטריונים מחייבים כלפי הרשות המקומית שבמסגרתה פועלת כל יחידה.
היחידה לאבטחה תחבורה ציבורית היא יחידת סמך שפעלה בשיתוף משרד התחבורה ומשטרת ישראל בשנים 1994–2007, ובשנים 2015–2019.
היחידה הוקמה בעקבות גל הפיגועים באוטובוסים ב-1994 בו נרצחו 35 ישראלים: הפיגוע בתחנת אגד בעפולה (6 באפריל), הפיגוע בתחנה מרכזית חדרה (13 באפריל), והפיגוע בקו 5 בתל אביב (19 באוקטובר).
בשיאה מנתה היחידה 750–800 מאבטחים, 50 ניידות ו-15 צוותי כלבנים.
עלות היחידה הייתה 90 מיליון שקלים לשנה והיא מומנה בחציה על ידי תקציב משרד התחבורה ובחציה האחר על ידי העלאת תעריפי התחבורה הציבורית.
בשיא פעילותה, בשנת 2005, הצליחו שני מאבטחים לסכל פיגוע בבאר שבע ומנעו את האסון בגופם, כאשר התנפלו על מחבל מתאבד והתפוצצו יחד איתו.
פעולתם מנעה פגיעה בעשרות נוסעים.
בדצמבר 2007, לאחר ששככו רוחות האינתיפאדה השנייה ובעקבות עבודה של המטה ללוחמה בטרור, שהמליצה על סגירת היחידה בעקבות השינויים בהערכת המצב לגבי גדר ההפרדה וקשיים בתפיסה התפעולית של האבטחה, החליטה הממשלה על פירוק היחידה.
בעת פירוקה מנתה היחידה כ-170 מאבטחים.
ההחלטה על פירוק היחידה לוותה בהתנגדות ובביקורת עזה מצד חברות האוטובוסים וחלק מאנשי הביטחון.
בעקבות פירוק היחידה, חויבו בעלי התחנות המרכזיות להציב שמירה ובידוק.
עקב פרוץ המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל בשנת 2015 הוחלט בהצעת שר התחבורה ישראל כ"ץ להקים מחדש את היחידה עם 300 מאבטחים, בנוסף לביצוע הדרכה והכשרת 10,000 נהגי אוטובוסים בקרב מגע וזיהוי חשודים.
בנובמבר 2019 הוחלט על סגירת היחידה עקב מחסור בתקציב.
בספטמבר 2025 הוחלט להקים את היחידה מחדש, וזאת בין היתר על רקע גל תקיפות כנגד נהגי אוטובוס ובמטרה לחזק את ביטחונם האישי.
היחידה ללוחמה בטרור של הודו, המכונה: ATS (ראשי תיבות של Anti-Terrorism Squad) היא יחידת עילית של המשטרה ההודית שהוקמה בשנת 1990 במטרה להתמודד עם איומי טרור בתוך הודו.
היחידה מונה מחלקות במספר מדינות בתוך הודו, כולל מהאראשטרה, גוג'ארט, קרלה, אוטר פרדש, רג'סטן וביהר.
היחידה סיכלה מספר פיגועי טרור ועצרה התארגנויות טרור לאורך השנים.
במהאראשטרה היא הוקמה ב-1990 על ידי מפקח משטרת מומבאי דאז, אפטר אחמד חאן (המכונה A.A.Khan).
חאן קיבל השראה לאופי היחידה מהיחידה המקבילה של לוס אנג'לס, ה-SWAT, כדי להתמודד עם איומי טרור מודרניים.
מאז הקמתה, זכו יותר מ-20 חברי היחידה בעיטורי עוז.
במומבאי יושבת גם כן מפקדת יחידת הקומנדו Force One שמטרתה היא מלחמה בטרור באזור המטרופולין של מומבאי.
להשיג מידע על גורמים אנטי-לאומיים
לתאם עם סוכנויות ביון מרכזיות כגון IB, RAW, ולשתף מידע איתן.
לתאם עם סוכנויות דומות במדינות אחרות
לעקוב ולחסל פעילות מאפיה וארגוני פשע מאורגן אחרים
לעקוב אחר זיופים בתחום הכלכלה וסחר בחומרים בלתי-חוקיים
היחידות להגנת העם (בכורדית: Yekîneyên Parastina Gel ומכאן הכינוי הנפוץ שלה: YPG, בערבית: وحدات حماية الشعب) הוא שמה של מיליציה סורית-כורדית המשמשת כזרוע הצבאית של המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה.
ככלל, הארגון נוקט מדיניות הגנתית ואינו מבצע פעילות תוקפנית ביוזמתו, אלא כדי להגן מפני חדירת אלימות אל אזורים שבשליטה כורדית או שכונות כורדיות.
ה-YPG (כמו הפשמרגה) ידוע בנכונותו לסייע ולהגן על מיעוטים לא-כורדיים בתחומי שליטתו.
ה-YPG מורכב מלוחמים מקהילות ברחבי אזורים כורדיים בסוריה.
המיליציה מחשיבה עצמה למיליציית עם דמוקרטית, עם בחירות פנימיות כאמצעי למינוי קצינים.
ה-YPG לוחם לצד ארגון האח (ות) שלו, YPJ, המורכב מנשים בלבד.
ככלל, שני הארגונים תומכים בתורתו הפמיניסטית של עבדוללה אג'לאן בשוויון בין גברים לנשים, ואכן הנשים נלחמות לצד הגברים בחזיתות הפעילות ביותר.
כזרוע הצבאית של המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה (PYD), YPJ ו-YPG נוטלים יחד חלק במלחמת האזרחים בסוריה בניסיון להגן על עצמאות כורדיסטן הסורית, ועל כן נלחמים הן במשטרו של בשאר אל-אסד המנסה לספח בחזרה את האזור והן בקבוצות המזוהות עם המדינה האסלאמית.
ככוח צבאי כפופות כיום שתי היחידות לארגון הגג הכוחות הסוריים הדמוקרטיים.
YPG טוען שהוקם כבר בשנת 2004. קשה להצביע על התאריך המדויק בו הוקמה המיליציה מכיוון שפעולה זו מעולם לא נעשתה באופן רשמי, אך הצורך בכוח כורדי צבאי מאורגן בסוריה החל רק עם פרוץ מלחמת האזרחים ב-2011.
ביולי 2012, לאחר משא ומתן עם אסד שהוביל לכך שיפנה את צבאו מחלק מהאזורים הכורדיים בצפון המדינה לידי שלטון המפלגה הכורדית הדמוקרטית, האחריות על הגנת המחוזות עברה לידי ה-YPG.
המתיחות בין הכורדים לאסד אמנם הצלה על המשא ומתן, אך לא התפרצה לכדי לחימה של ממש ביניהם.
האזורים החדשים תחת שליטת הכורדים נקראו בפיהם - "רוג'בה".
בשלבים הראשונים של הקמת רוג'בה, משימת ה-YPG הייתה רק להגן על המאחזים הקיימים מפני פלישה של כוחות אחרים בסוריה, והם לא היו מעוניינים לבצע פעילויות התקפיות.
המצב השתנה בנובמבר 2012, כשארגון ג'בהת א-נוסרה המזוהה עם אל-קאעידה החל בכיבוש העיר הכורדית "ראס אל-עין" (בכורדית: "סריקאני") מידי אסד.
העיר אמנם לא הייתה תחת שליטת ה-YPG, אך מכיוון שרוב אוכלוסייתה כורדית, מנהיגי רוג'בה בחרו להיחלץ לעזרת אחיהם ופתחו במתקפה נגד הארגון הג'יהאדיסטי שהסתיימה בניצחון הכורדים ובסיפוח העיר והשטח הסובב אותה לרוג'בה ביולי 2013.
הקרב על ראס אל-עין היה למעשה הקרב הראשון של ה-YPG בסוריה, והניצחון על א-נוסרה הביא לתמיכה רחבה של העם הכורדי במפלגה הכורדית הדמוקרטית וב-YPG, למרות חילוקי הדעות הפוליטיים הרבים עם מפלגות כורדיות אחרות באזור.
ב-2014 נלחמו ה-YPG לצד צבא סוריה החופשי נגד ארגון המדינה האיסלאמית (דאעש) במחוז א-ראקה.
הלחימה הביאה לכך שהמדינה האסלאמית הצליחה לבודד את המחוזות של רוג'בה מהשטח של צבא סוריה החופשי, כשמחוז כובאני נותר נצור בין טורקיה למדינה האסלאמית.
ההצלחה של המדינה האסלאמית נגד הכוחות הפועלים בסוריה ועיראק בקיץ 2014 הביאה אותם לפתוח במתקפה גם על העיר הכורדית כובאני שעל גבול טורקיה.
הקרב על העיר כובאני בין ה-YPG למדינה האסלאמית נמשך כמה חודשים, תחילתו מאופיינת בהתקדמות איטית של המדינה האסלאמית וכיבוש שכונות שונות בעיר, עד לנקודה בה כמעט כולה נכבשה.
ההתנגדות הכורדית למדינה האסלאמית, והפחד מכך שעלול להתבצע בעיר טבח אם אכן תיפול בידיהם הובילה להתערבות הקואליציה הבינלאומית בראשות ארצות הברית והירתמותה לעזרת הכורדים.
תוך כמה חודשים הצליחו הכוחות הכורדים בעזרת הסיוע האווירי לכבוש מחדש את העיר ולסלק ממנה את הג'יהאדיסטים.
הכורדים ניצלו את הניצחון כדי להמשיך ולשחרר כפרים כורדיים נוספים באזור וליצור רצועת ביטחון מסביב לכובאני.
הקרב זכה לסיקור נרחב במדיה העולמית עקב ההבדלים העמוקים בין הצדדים הלוחמים, האחד, ארגון טרור אכזרי המעוניין לכבוש את העולם וטובח במיעוטים, והשני, ארגון דמוקרטי חילוני וליברלי התומך בזכויות אדם, זכויות מיעוטים ושוויון מגדרי.
באוגוסט 2014 כבשה המדינה האסלאמית שטחים רבים בסוריה ובעיראק, בין השאר את אזור סינג'אר (בכורדית - שינגאל) שבצפון עיראק ליד הגבול עם סוריה, בו מתגוררים בעיקר יזידים.
העיר סינג'אר עצמה, הממוקמת על ההר סינג'אר, נותרה נצורה בידי כוחות המדינה האסלאמית כשאינה יכולה להתנגד להם עקב כך שכוחות הביטחון שהגנו על העיר נטשו אותה בזמן המתקפה.
פעילי המדינה האסלאמית החלו לבצע טבח המוני בכפרים היזידים שבסביבת העיר והתקדם לאט לאט אל עבר כיבוש העיר עצמה, ההערכות הן כי מדובר על כ-5,000 יזידים שנטבחו ואלפים אחרים שנאנסו לקבל עליהם את דת האסלאם, בעיר עצמה היו נצורים כ-50,000 יזידים.
כמה ימים לאחר המתקפה של המדינה האסלאמית החל לחץ בינלאומי לעצור את מעשי הטבח ולהציל את היזידים, לשם כך ארצות הברית חברה לארגון ה-YPG כך שהוא יפתח דרך בטוחה מהעיר סינג'אר אל שטח רוג'בה שבסוריה ויקבל סיוע אווירי מהאמריקאים.
לאחר שכוחות ה-YPG פתחו את הדרך, נכנסו כוחות הPKK (המחתרת הכורדית בטורקיה) והחלו להעמיס את האזרחים על משאיות לתוך רוג'בה ובכך פינו 50,000 יזידים מסכנת ההשמדה של המדינה האסלאמית.
מעט לאחר מכן הכורדים כבשו מחדש את האזור מידי המדינה האסלאמית בעזרת סיוע אווירי וקרקעי של ארצות הברית ובריטניה.
יש לזכור שהיזידים הם אינם כורדים, ואזור סינג'אר נמצא בעיראק ולא בסוריה, ולמרות זאת ה-YPG התגייסו לעזרתם והיו הכוח העיקרי במבצע, כשלוחמים רבים נהרגו ונפצעו במהלכו.
על מנת לחבר בין המחוזות ה-YPG היו מוכרחים לכבוש גם אזורים שאוכלוסייתם לא כורדית, אלא ערבית, ועל כך קיבלו ביקורת רבה בעיקר מצד טורקיה.
הכורדים טענו בתגובה כי גם לאוכלוסייה זו עדיף שלטון כורדי משלטון המדינה האסלאמית, וכי הם נותנים חופש דת מלא לכל תושבי האזור, כך שהעובדה שהשלטון הוא כורדי אינה רלוונטית.
בסתיו 2015 הוקמו "הכוחות הסוריים דמוקרטיים" - SDF, כוח המשלב לכאורה בין המליציות המתונות של צבא סוריה החופשי (המורדים) וה-YPG ונועד להילחם במדינה האסלאמית.
מטרת הארגון החדש הייתה לתת לטריטוריה החדשה בצפון סוריה (רוג'בה) גוון אתני גדול יותר, ולבטל את הרעיון של מדינה כורדית בצפון סוריה ואת הבעיות הצצות בעקבותיו, בעיקר העובדה שהכורדים ישלטו באוכלוסייה ערבית.
בפועל, כ-80% מהכוח הלוחם ב-SDF מורכב מלוחמי ולוחמות ה-YPG.
בשנה שלאחר הקמתו הכוח התקדם ביעילות נגד המדינה האסלאמית ושחרר טריטוריה רבה וערים גדולות מידיו, כשלרוב ליוו את המבצעים מטוסי הקואליציה שסיפקו סיוע אווירי.
ארצות הברית הודיעה פעמים רבות על תמיכתה הישירה בכוחות ה-SDF, וזאת לאחר שגם כאשר תמכו בגלוי ב-YPG, היססו להצהיר על כך באופן רשמי עקב כך שבעיני טורקיה נחשבים ה-YPG לארגון טרור, ולסניף של המחתרת הכורדית (ה-PKK) בסוריה.
עם זאת, מעולם לא הובהרה המטרה הרשמית של הארגון החדש, ולא ברור אם הייעוד הסופי הוא לכבוש את כל סוריה, או רק להקים אוטונומיה דמוקרטית פלורליסטית בצפון סוריה.
ביוני 2017 החל המבצע לכיבוש העיר א-רקה מידי דאעש.
בלחימה שנמשכה כארבעה חודשים הצליחו הכוחות הדמוקרטיים לכבוש את העיר ולנקות אותה לחלוטין מנוכחות דאעש, ונחשב לקרב הגדול ביותר של הקואליציה.
הניצחון, יחד עם ניצחון הצבא העיראקי בקרב על מוסול הביאו לסיומה של דאעש כישות מדינית בעלת טריטוריה סדורה, כיוון שא-רקה ומוסול היו הערים המרכזיות בהן שלט הארגון.
בקיץ 2016 החלה הפלישה הטורקית לסוריה במה שמכונה בפיהם "מבצע מגן הפרת".
הטורקים עצמם הודו שמטרת המבצע היא להילחם בארגוני הטרור שבסוריה, כשהעיקריים בהם הם המדינה האסלאמית וה-YPG.
הדרישה של הטורקים מהכורדים הייתה שכוחות ה-YPG יפנו את העיר מנביז', עליה נלחמו הכורדים במדינה האסלאמית למעלה מחודשיים מעט לפני המבצע הטורקי, וייסוגו חזרה לצידו השני של הפרת.
בשביל הכורדים דרישה זו נראתה לא הגיונית עקב תמיכת הקואליציה בהם במהלך כל המבצע, האבדות הגדולות שספגו במהלך הקרבות, ותמיכת התושבים הגדולה יחסית בעיר במשטר הדמוקרטי של ה-SDF.
ארצות הברית, שתמכו בכורדים לאורך כל המבצע על מנביז', לפתע שינו את דעתם לאחר פלישת טורקיה וקראו לכורדים לסגת מהעיר, במה שנראה כבגידה בבעלי בריתם העיקריים בסוריה.
בתחילה הכורדים סירבו לשתף פעולה עם התוכנית הטורקית, והתכתשויות קלות בין ה-SDF לטורקים הביאו לכך שמצד אחד שני טנקים טורקים הושמדו על ידי הכורדים, ומצד שני כמה חיילים כורדים נפלו בשבי של המיליציות שלחמו לצד הטורקים, וחיל האוויר הטורקי השמיד עמדות SDF, ופגע גם באזרחים החיים בשטח רוג'בה.
לאחר כמה ימים נראה שהתערבות אמריקאית הובילה להפסקת העימותים והטורקים עברו להתמקד בהתקדמות נגד המדינה האסלאמית.
הפלישה לעפרין (מבצע ענף זית)
ב-20 בינואר הצבא הטורקי פתח במבצע דומה למבצע מגן הפרת, ובעזרת ארגוני האופוזיציה פלש למחוז עפרין שבשליטת הYPG.
בתחילה נתקלו הטורקים בהתנגדות עיקשת מצד הכורדים, שהצליחו להשמיד מספר רק"ם של הצבא הטורקי ולהרוג חיילים, אך בשלב מסוים הבינו הכורדים שלא יוכלו להדוף לחלוטין את המתקפה, והסיגו את כוחותיהם ממחוז עפרין מזרחה, כך שהעיר עפרין עצמה נכבשה ללא קרב.
הממשלה הטורקית הכריזה על סיום המבצע במרץ 2018.
למרות שהצבא הטורקי כביכול השתלט לחלוטין על המחוז, כוחות גרילה של הYPG נותרו באזור ומדי פעם מוציאים התקפות נקודתיות נגד הצבא הטורקי וגורמי האופוזיציה.
מאז תחילת המלחמה במדינה האסלאמית פנו אזרחים שונים מרחבי העולם אל ה-YPG מתוך עניין להצטרף לארגון ולעזור במאבק, חלקם ממוצא אתני כורדי שמשפחותיהם היגרו למדינות המערב, וחלקם הגדול יותר הזדהו עם המאבק הכורדי והיו מעוניינים לקחת בו חלק, בלי קשר למוצאם.
כ-400 מתנדבים, רובם אזרחי אירופה וצפון-אמריקה, התגייסו לתפקידים קרביים בשורות ה-YPG, כשרבים מהם בעלי רקע צבאי מהמדינות מהם הגיעו.
המתנדבים שולבו בעיקר בין יחידות ה-YPG המבצעיות כשהם לומדים את השפה הכורדית על מנת לתקשר עם הלוחמים האחרים.
נכון לאוקטובר 2016, כ-14 מתנדבים נהרגו בקרבות נגד המדינה האסלאמית, מחצית מהם במהלך המבצע על מנביז' בקיץ 2016.
מאז 2012 טורקים רבים (לא ממוצא כורדי) מצטרפים גם הם ל-YPG, בעיקר מסיבות אידיאליסטיות ותמיכה בסוציאליזם שאיתו המפלגה הכורדית הדמוקרטית מזוהה.
לרוב הם מרכיבים יחידות דוברות טורקית המסופחות ל-YPG אך אלה לא תמיד יחשיבו עצמם כחלק מהארגון.
היחידה לניהול משברים היא יחידת צה"ל האחראית על ניהול משא ומתן מול מחבלים וגם נותנת ייעוץ באירועי משבר.
היחידה נוסדה ב-1980 לאחר סדרה של פיגועי מיקוח (בין היתר הפיגוע במשגב עם).
בשם יחידת משא ומתן מטכ"לית.
היחידה הוקמה על ידי ראש ענף לוט"ר, רן בג, כגוף שייעודו לנהל משא ומתן במקרים של חטיפה ושחרור בני ערובה.
בין המשרתים בצוות ניתן למנות את הפרופסור אריאל מררי ואת איתי שטרום.
עם השנים היחידה החלה להתמחות בניהול משברים וכיום פועלת במגוון רחב של אירועים בהם נדרשת השפעה על הצד השני במטרה להביא לפתרון משבר באמצעות שיח בלבד.
המצור על כנסיית המולד, ב-2 באפריל 2002 התבצרו כ-50 חמושים פלסטינים עם רובי סער ומטעני חבלה שלקחו כבני ערובה את הכמרים במקום וכמאתיים אזרחים נוספים.
ב-9 במאי, לאחר משא ומתן שניהלה היחידה, הוסכם כי המבוקשים החמושים יועברו לקפריסין או לעזה בתמורה לשחרור בני הערובה..
היחידה ניהלה משא ומתן לשחרור נהג מונית אליהו גוראל שנחטף ביולי 2003 והוחזק בביתוניא.
ב-2005 לפני תוכנית ההתנתקות, ייעצו אנשי היחידה שכל החיילים המפנים ילבשו וסטים כחולים.
זה נעשה בעצת הפסיכולוגים כדי להרגיע את הרוחות וכדי לא ליצור אנטגוניזם לצה"ל שהוא צבא העם.
כמו כן, במשא ומתן מול אריה יצחקי, היחידה השיגה פינוי מרצון של מתחם "הרשות היהודית העצמאית בחבל עזה".
היחידה מורכבת מיותר ממאה אנשי מילואים.
בין החיילים ישנם פסיכולוגים, סוציולוגים, מזרחנים, חוקרי טרור, מגשרים ומומחי משא ומתן.
חלק ניכר הם יוצאי סיירת מטכ"ל מערך הממ ויחידות מודיעין אחרות.
לכל אירוע שהם נדרשים להתמודד איתו, מורכב צוות רב-תחומי שכולל מספר בעלי תפקידים רלוונטיים.
היחידה להנצחת החייל היא מדור במשרד הביטחון, אחראית על הנצחת זכרם של חללי מערכות ישראל.
היחידה הוקמה בינואר 1949. מאוחר יותר עוגנה פעילותה בחוק בתי קברות צבאיים, תש"י-1950. חוק זה קובע את זכאותו של חייל שנפטר להיקבר בבית קברות צבאי, אלא אם כן בחר קרובו להביאו לקבורה בבית קברות אזרחי.
היחידה הוקמה כגוף ממלכתי שאחראי על הנצחת זכרם של חללי המלחמה, טיפול בקבריהם והנחלת מורשתם לדורות הבאים מתוך הבנה שצה"ל עצמו אינו יכול להקדיש משאבים למשימות האלה.
בספטמבר 1948, הוקמה ועדה שעסקה בהקמה ובתחזוקה של בתי קברות צבאיים ובפיקוח על קבורת חללי מלחמת העצמאות ברחבי הארץ.
לראש הוועדה מונה אז ד"ר זאב אשכולי, שהיה סופר וחוקר ששירת במלחמת העולם השנייה כרב צבאי ביחידות העבריות של הצבא הבריטי.
בראשותו של אשכולי, הוחלט על הקמת המדור להנצחה כיחידה מנהלתית של משרד הביטחון.
אשכולי הוביל את הבסיס הרעיוני וקווי הפעולה של הגוף החדש.
לאחר מינויו לתפקיד נפטר זאב אשכולי ותחתיו מונה בינואר 1949 יוסף דקל, מוותיקי ארגון ה"ההגנה", ל"ראש המדור להנצחת החייל העברי במלחמת השחרור".
מאוחר יותר שונה שמו של המדור ל"יחידה להנצחת החייל".
היחידה פועלת כמדור במשרד הביטחון וכפופה למנכ"ל המשרד.
ליחידה תקציב מיוחד משלה, והיא מקיימת קשר ישיר עם ראשי צה"ל.
היא כוללת שני אגפים עיקריים: אגף משפחות והנצחה ואגף השיקום.
מטה היחידה נמצא ברחוב דרך יעקב דורי שבקריית אונו.
היחידה ממונה על ההקמה, התחזוקה והטיפול בבתי הקברות הצבאיים, בחלקות הצבאיות ובקברים יחידים המצויים בבתי-הקברות האזרחיים.
בנוסף, היחידה מסייעת בפעולות הנצחה שונות של הנופלים, בעריכה ובהוצאה לאור של ספרי הנצחה ממלכתיים, וכן בעריכת טקסים ממלכתיים: טקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, טקס ז' באדר לזכר חללים שמקום קבורתם לא נודע ואזכרות.
היחידה גם שוקדת על מפעלים ספרותיים ואחרים הקשורים להנצחת זכרם של הנופלים:
ספרי "יזכור" - איסוף, ריכוז ופרסום ביוגרפיות של הנופלים ושמירת כל החומר הביוגרפי על הנופלים המגיע מהמשפחות השכולות.
הכנת חומר לימי זיכרון והעמדתו לרשות בתי ספר, תנועות נוער, רשויות מקומיות, מוסדות וארגונים אחרים וכלל הציבור בישראל ומחוצה לה.
פיתוח וטיפוח ספרייה המרכזת אוסף של ספרי זיכרון, ייעוץ ועזרה למשפחות ולגופים ציבוריים בנושאי הנצחה וסיוע בהדרכה ובמימון.
כמו כן, מקיימת היחידה קשר עם עובדי שיקום באגף השיקום באיתור דרכי הנצחה שיעזרו למשפחות בעת אבלן.
למשל, היחידה מסייעת למשפחות בהנצחה פרטית, כגון הוצאת ספרים וחוברות לזכר הנופלים, פינות זיכרון, ספרי תורה, תשמישי קדושה ומלגות ובהשתתפות במענק להנצחה קבוצתית.
היחידה למבצעי מידע היא יחידה צבאית רוסית, חלק מהמטה הכללי הרוסי שהוקמה בשנת 2014 כגוף צבאי ללוחמת סייבר.
זהו הגוף העיקרי בצבא רוסיה האחראי על התקשורת הצבאית ועל פעילויות לוחמת סייבר הגנתיות והתקפיות.
הדיונים להקמת גוף צבאי ללוחמת סייבר ברוסיה עלו לראשונה בשנת 2013, אך בפועל היחידה הוקמה בתחילת שנת 2014.
היחידה הוקמה בצו נשיאותי מפברואר 2014 לצורך אבטחת מערכות המחשוב הצבאיות של רוסיה ושיתוף פעולה עם המודיעין הצבאי במאבק, בטרור קיברנטי.
היחידה פועלת בכפוף לפיקוד הסייבר של המטה הכללי (Кибернетическое командование) שהוקם על ידי שר ההגנה של רוסיה סרגיי שויגו ב-17 בינואר 2014
היחידה למדע וטכנולוגיה (בראשי תיבות: מד"ט, לשעבר היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית, מת"ט) היא יחידת מטה האחראית למימון וניהול מחקר מדעי וטכנולוגי הכפופה למפא"ת במשרד הביטחון שמטרתה איתור, פיתוח וקידום טכנולוגיות ופריצות דרך מדעיות הנותנות מענה לצרכים הביטחוניים של מדינת ישראל.
בנוסף לפעילות הדוקה עם התעשיות הביטחוניות בישראל, היחידה פועלת בשיתוף פעולה לטובת מחקרים עם גופי האקדמיה המרכזיים בישראל.
תחומי העיסוק המרכזיים של היחידה כוללים:
מתקני תשתית, שדות ניסויים וסימולטורים
טכנולוגיות קוונטיות, התקנים אלקטרוניים פיזיקליים
חומרים, הדפסות תלת מימד, ננוטכנולוגיה ומיקרומכניקה
הנדסה ביולוגית, כלבנות מבצעית, נוירוטכנולוגיות, שיקום פיזי ונפשי
מדעי התעופה - מדעי הזרימה, מבנים, בקרה ואלגוריתמים, הנעה
היחידה לחקירות פנים (בראשי תיבות: יחק"פ) של צה"ל היא יחידה מיוחדת בצבא אשר עוסקת בחקירות פליליות כנגד חיילי המשטרה הצבאית, המבצעים עבירות פליליות עקב תפקידם.
מפקד היחידה הוא קצין במילואים בדרגת אלוף-משנה וסגנו קצין במילואים בדרגת סגן-אלוף.
מטרת היחידה לחקירות פנים היא לחקור אנשי משטרה צבאית, כגון: חוקרי מצ"ח, רכזי מודיעין, בלשים, לוכדי עריקים, מפקדי כלואים בבתי הכלא הצבאיים, לוחמים בגדודי המעברים ועוד, אשר חשודים בביצוע עבירות פליליות במסגרת תפקידם בצבא.
היחק"פ היא המקבילה הצבאית של המחלקה לחקירות שוטרים (בראשי תיבות: מח"ש) ואיננה קשורה לחיל המשטרה הצבאית.
היחידה כפופה פיקודית ישירות לאגף כוח האדם בצה"ל ומנחה המקצועי של היחידה הוא התובע הצבאי הראשי.
אנשי היחק"פ הם חוקרים וקציני חקירות שמתמחים בין היתר בחקירות של שוטרים צבאיים.
כאשר מסתיימת חקירת יחק"פ, תיק החקירה מועבר לפרקליטות הצבאית, אשר מחליטה על הגשת כתב אישום על ידה לבית דין צבאי, על העמדה לדין משמעתי או על סגירת התיק ללא נקיטת צעדים כלל.
שם תקופת כהונה הערות יעקב דנאי 1993–2013 מייסד היחק"פ נתי לויט 2013–הווה מכהן
היחידה למבצעים פסיכולוגיים היא יחידה צבאית רוסית, שנועדה לפעול להשפעות פסיכולוגיות שליליות על כוחות האויב והאוכלוסייה במטרה לעצור את התקדמותם במקרה של מלחמה.
לכוחות המזוינים של ברית המועצות היו גופים נפרדים, מתמחים שהיו אחראים על חזית משימות מסוג זה והיו מסוגלים לבצע אותם באופן עצמאי: למשל, המינהל הפוליטי של הצבא האדום (משנת 1958 עד 1991 כונה המינהל הפוליטי הראשי של הצבא והצי הסובייטי), שהיה גוף פנימי מסועף.
דוגמה למבצע מורכב של מבצע פסיכולוגי הייתה הפעלת לוחמת מידע במהלך המערכה הצבאית של ברית המועצות באפגניסטן, באמצעות תעמולה מיוחדת בייחוד בשנת 1985 וכללה פריסת רשת חזקה של תעמולה המשדרת בשטח הכבוש, הפצת שמועות, בדיחות ומידע אחר או שגוי.
כל הפעולות הללו בוצעו כדי להכפיש את מנהיג האופוזיציה האפגנית, כולל חלוקה חופשית של דלק, מזון וסחורות חומריות אחרות לאוכלוסייה המקומית כדי למשוך שיתופי פעולה עמם במהלך המלחמה.
באופן בלתי נמנע, פיתוח טכנולוגיות מידע ובעיקר האינטרנט, יחד עם הגלובליזציה של התקשורת והמעבר שלהם למצב מקוון, הצריכו מודרניזציה משמעותית של מנגנון התעמולה הצבאי ברוסיה ולאחר התפרקות ברית המועצות, החל מאמצע שנות ה-90 הכוחות המזוינים התמקדו בהיווצרותם של גופים פוטנציאליים לביצוע פעולות צבאיות במרחב הסייבר בייחוד בתחום לוחמת מידע.
פיתוח משמעותי בתחום זה ברוסיה החל רק בשנת 2008, במהלך הסכסוך בגאורגיה ובדרום אוסטיה ולאחריה, כאשר הכוחות המזוינים הציגו תוכנית פעולה בתחום לוחמת התקשורת והמידע.
המסמך הראשון, שכלל מפת דרכים למודרניזציה של יחידות מסוג זה ולוחמת מידע, הופק בסוף 2011. המסמך "השקפות רעיוניות על פעילות הכוחות המזוינים במרחב המידע" הוא למעשה אב הטיפוס הבלתי רשמי הראשון של הדוקטרינה הצבאית בתחום מבצעי תעמולה ולוחמת מידע של הפדרציה הרוסית.
המסמך קבע סדרי עדיפויות לכיסוי מידע צפוף ותמיכה בסכסוכים צבאיים ולראשונה הוסבר אופן ביצוע משימות אלה בכוחות המזוינים ויחסם לתקשורת והציבור.
היה ברור שיש צורך להתאים את השיטות והאמצעים למבצעי מידע לפלטפורמות ופורמטים טכנולוגיים חדשים ובמיוחד לאינטרנט.
שהפך את אפשרות הפצת המידע לגלובלית וחוצה גבולות, רב ערוצית ואינה מוגבלת.
עצם העובדה שהפצת מידע באינטרנט היא מיידית מחוץ לאזור הסכסוך ברחבי העולם, הדגישה את חשיבותה בעיני מנסחי המדיניות הצבאית ברוסיה.
מודיעין גלוי – חיפוש, איסוף, עיבוד וניתוח של מידע על סיכוני איומים ומידע;
תכנון פעילויות מידע ברמה הטקטית (המקומית, הגלובלית), המבצעית (המשפיעות על מדינות שכנות) ואסטרטגיות (יחד עם מדינות המשפיעות על ההתפתחות הגאו-פוליטית);
ביצוע מבצעים בעלי אופי הסברתי (פעולות הסברה ותעמולה) על מנת ליישם את משימות מדיניות הפנים והחוץ של המדינה;
הערכת היעילות של מבצעי מידע הקובעים את רמת הצלחתן.
הפצת מידע לאוכלוסייה בארץ אויב, תוך יצירת נקודת מבט על הגינות ההחלטות של הפדרציה הרוסית ותוכניות ההנהגה הרוסית;
הפצת מידע לאוכלוסיית רוסיה והמדינות התומכות בה (לצורך הפגנת אמון בפעולות ההנהגה הרוסית ולגבש דעה בקרב האוכלוסייה על תמיכה בהחלטות הקרמלין);
הפצת תעמולה לקהל חיצוני שאינו ברוסיה ואינו במדינת אויב (זאת ליצירת תנאים הסברתיים לעידוד תפיסה חיובית של המדיניות הרוסית).
היחפן מבוורלי הילס הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1986 בבימויו של פול מזורסקי, עם ניק נולטה, ריצ'רד דרייפוס ובט מידלר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "Boudu sauvé des eaux" (בודו ניצל מהמים) של René Fauchois (1919).
המחזה עבר עיבוד לסרט קולנוע בשם זה על ידי ז'אן רנואר בשנת 1932.
הוא היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
בט מידלר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
העלילה היא על משפחה נובורישית מבוורלי הילס שאינה מתפקדת.
יחפן שנקלע למקום מצליח לפתור את כל בעיות המשפחה כולל זו של הכלב.
דייב וויטמן (ריצ'רד דרייפוס), הוא תעשיין עשיר שגר עם משפחתו בחווילה גדולה עם בריכת שחייה בבוורלי הילס.
הוא נשוי 20 שנה לברברה (בט מידלר) שמתעניינת ביוגה ובטיפולי העידן החדש לתופעות המתח והחרדה שלה.
היא מתחמקת מלקיים יחסים עם דייב שמוצא פורקן ביחסי מין עם העוזרת שלהם, כרמן (אליזבת פנייה).
הבן המתבגר מקס (איבן ריצ'רדס), עוסק בצילומי וידאו משפחתיים, מתלבט בקביעת הזהות המגדרית שלו ואוהב לרקוד בבגדי נשים.
הבת ג'ני (טרייסי נלסון) סובלת מבעיות אכילה.
המשפחה לא מתפקדת וחבריה צועקים כל הזמן אחד על השני.
גם הכלב המשפחתי מאטיס, סובל מבעיות התנהגות.
ברברה פונה לייעוץ של הווטרינר ד"ר פון זימר (דונלד מוהיץ') שאומר שהכלב מושפע מהמצב בבית.
ג'רי בסקין (ניק נולטה) הוא יחפן שמסתובב בבוורלי הילס עם כלבו ומחטט בפחי האשפה.
כאשר הכלב נעלם הוא מחפש אותו במסעדה סמוכה ומגורש משם וממשיך את חיפושיו לשווא.
לבסוף הוא מגיע לבית וויטמן, שם אבנים בכיסיו וצולל לבריכה במטרה להתאבד.
דייב צופה עליו מחלון חדרו, מזעיק את כולם, קופץ לבריכה ומציל אותו.
ג'רי מספר לו סיפורים בדויים על עברו שמוצאים חן בעיניו והוא מציע לו להישאר מספר ימים למרות התנגדות אשתו.
ג'רי לוקח את דייב לבקר את חבריו הזרוקים על החוף ודייב מתלהב מהחופש שלהם לעומת המתח הבלתי פוסק בעבודתו כיצרן האנגרים גדול.
ג'רי מציע לברברה עיסוי לכאביה שמסתיים במגע מיני סוער, גילוי נקודת ג'י ואורגזמה שלא חוותה כמותה מזמן.
כעת היא מוכנה לקיים יחסים "כמו שצריך" עם בעלה.
ג'רי מנהל יחסים גם עם העוזרת כרמן (אליזבת פנייה) ואומר לה שלא תקיים יחסים עם דייב הקפיטליסט.
ג'רי מטפל גם בכלב המשפחתי בשיטות שלו, הכוללות אכילה משותפת מקערת האוכל.
למקס הוא אומר שאין מה להתבייש בנטייתו המינית ועליו לגלות זאת להוריו.
כל בני הבית אוהבים את ג'רי והמצב בבית נרגע.
דייב מארגן מסיבה גדולה ומזמין גם את השכן שלו אורביס (ליטל ריצ'רד), שמנגן ושר.
נראה שהעניינים מתנהלים על מי מנוחות, עד אשר ג'ני מגלה לאביה שהיא מאוהבת בג'רי.
דייב מגרש אותו אך לפני שהוא מתרחק, הוא רואה את כל בני המשפחה עומדים בפתח ופניהם מביעות רצון שיחזור, והוא חוזר אליהם.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותניק נולטהג'רי בסקיןיחפןריצ'רד דרייפוסדייב וויטמןתעשיין עשירבט מידלרברברה וויטמןאשתו של דייבאליזבת פנייהכרמןעוזרת בבית וויטמןאיבן ריצ'רדסמקס וויטמןטרייסי נלסוןג'ני וויטמןטרמפיסטיתמייקמאטיסכלבדונלד מוהיץ'ד"ר פון זימרוטרינרליטל ריצ'רדאורביסשכן וזמר
היחסים הצבאיים בין ארצות הברית לישראל הם יחסים קרובים מאוד והם היו כך באופן עקבי לכל אורך שנות קיומה של מדינת ישראל, והם משקפים את האינטרסים הביטחוניים המשותפים של שתי המדינות במזרח התיכון הבלתי יציב ואת השפעת הלובי הפרו-ישראלי החזק בארצות הברית.
משנת 1976 ואילך ישראל היא המדינה שמקבלת מארצות הברית את הסיוע הכלכלי והצבאי הגדול ביותר מדי שנה.
ישראל, אשר רוכשת ומשתמשת כיום בעיקר בציוד צבאי אמריקני, מעורבת גם בפיתוח של טכנולוגיה צבאית בשיתוף עם ארצות הברית, וכמו כן לוקחת חלק באופן תדיר בתרגילים צבאיים בשיתוף עם ארצות הברית, וכמו גם בעלות ברית אחרות.
היחסים הצבאיים בין ארצות הברית לישראל העמיקו בהדרגה עם הזמן, אם כי, כפי שהגדיר זאת ההיסטוריון אלן דאוטי, זה היה "לא תהליך ליניארי פשוט של שיתוף פעולה הולך וגדל, אלא סדרה של מצבי מיקוח מגמתיים עם מרכיבים אסטרטגיים ופוליטיים שונים בכל אחד מהם."
מזכיר ההגנה לשעבר של ממשל אובמה, רוברט גייטס, סיווג את היחסים הצבאיים בין ארצות הברית לישראל באופן הבא:
בתקופת מלחמת המפרץ הציבה ארצות הברית בישראל סוללות פטריוט, שהיא מערכת טילי קרקע-אוויר שתוכננה נגד מטוסים והוסבה ליירוט טילים.
סוללות אלו לא הצליחו למנוע פגיעת טילי סקאד עיראקיים בישראל, בין היתר עקב התפרקות חלק ניכר מהטילים (שהורכבו בעיראק מחלקי טילים אחרים) במהלך מעופם.
במקרים רבים, הפטריוט פגע בסקאד, אך לא הצליח לפוצץ אותו.
בנוסף לכך, כישלון הירוט בעזרת טילי הפטריוט התבטא בחלק מהמקרים גם בנפילתם באזורים עירוניים, ולנזק נוסף.
מתקן המכ"ם בדימונה הוא מכ"ם מסוג AN/TPY-2 המהווה חלק ממיזם צבאי אמריקאי לגילוי ויירוט כלי טיס וטילים בליסטיים בטווח של 2,000 ק"מ.
המתקן ממוקם על שני מגדלים נפרדים בגובה כל אחד בסמוך לדימונה.
המתקן נמצא בבעלות אמריקאית ומופעל על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
ישראל רשאית על פי ההסכם לקבל חלק מהמודיעין המשני שמופק ממנו.
ציוד צבאי אמריקאי בשימוש ישראלי
בראשית שנות ה-60 החלה ארצות הברית למכור נשק לישראל, תחילה נשק הגנתי (כמו טילי הוק שנקנו בשנת 1962) ולאחר מכן גם נשק התקפי (טנקי פטון שנקנו בשנת 1965).
האמברגו הצרפתי על מכירת נשק בישראל בשנת 1967 הביא את ארצות הברית למכירת מטוסי F-4 פנטום לישראל בשנת 1968, והמשלוח הראשון שלהם הגיע לישראל בספטמבר 1969.
במלחמת יום הכיפורים הפעילה ארצות הברית רכבת אווירית (מבצע ניקל גראס) ורכבת ימית למשלוח אמצעי לחימה לישראל.
אמצעי לחימה אלה שימשו את צה"ל כבר במלחמה עצמה (למשל רקטות "לאו") ובשיקומו לאחריה.
משנת 1985 נהנית ישראל מסיוע כספי אמריקאי לרכש צבאי, בסכום של 3 מיליארד דולר לשנה ואף יותר.
בנוסף מימנה ארצות הברית פיתוח אמצעי לחימה בישראל, ובהם פרויקט הלביא, הטיל "חץ" ומערכת "כיפת ברזל".
הרשימה שלהלן איננה רשימה מקיפה של כל הציוד הצבאי האמריקני שנרכש על ידי ישראל.
בנוסף לציוד הצבאי שפותח במקור בישראל לשימוש של כוחות צה"ל, ישראל לאורך השנים ישראל ביצעה מספר רכישות בולטות של ציוד צבאי מארצות הברית, כולל מערכות שנרכשו ישירות מיצרנים אמריקניים וכמו גם ציוד שהיה בעבר בשימוש כוחות צבא אמריקנים.
צה"ל עושה גם שימוש במערכות צבאיות אמריקאיות שלא בהכרח נרכשו ישירות מארצות הברית.
הרשימה שלהלן כוללת מערכות נשק מתוצרת ארצות הברית שנרכשו מארצות הברית או שנוצרו על בסיס שילוב של מקורות מימון מישראל ומארצות הברית.
המקור של כל הנתונים המוצגים להלן הוא מ-"Jane's Sentinel Eastern Mediterranean 2007" אלא אם כן צוין אחרת.
במהלך אמצע שנות ה-90 AGM-62 Walleye ??
ציוד צבאי ישראלי בשימוש אמריקני
ישנם מעט נתונים סטטיסטיים זמינים אודות מכירות נשק ישראליות לארצות הברית.
כלי הנשק הבאים, אשר פותחו בישראל, משמשים כיום את הצבא האמריקני:
ADM-141 TALD – מכשיר המשמש להגנה על מטוסי קרב מפני ירי.
טילי פופאי – טיל אוויר-קרקע שפותח על ידי חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות.
סולתם M120 – מרגמה כבדה בקליבר 120 מ"מ תוצרת חברת סולתם מערכות.
מטול B-300 שיפון – תותח ללא רתע נגד טנקים או מפצח בונקרים שפותח על ידי תעש מערכות.
קשת – מרגמה 120 מ"מ מתנייעת המבוססת על מרגמת קרדום של חברת סולתם מערכות.
גבריאל – טיל נגד ספינות.
סיימון – רימונים המיועד לפריצת דלתות.
לייטנינג – פוד המשמש לניווט מטוסי קרב, לאיתור מטרות והכוונת חימוש מונחה, פרי פיתוח של חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
MaxxPro – רכב לחימה משוריין.
קטלנית – עמדת כלי ירייה המותקנת על כלי רכב צבאיים או רכב קרבי משוריין ונשלטת מבפנים.
הקטלנית פותחה ומיוצרת על ידי חברת רפא"ל.
כפיר – מטוס קרב רב-משימתי אשר שימש בעבר את הצי האמריקני למטרות אימונים.
תצוגת הקסדה העילית DASH III – תצוגת הקסדה העילית המודרנית הראשונה עליה התבססה מערכת ה-JHMCS.
עוזי – תת-מקלע קומפקטי פופולרי מתוצרת התעשייה הצבאית הישראלית אשר שימש בעבר בעיקר את השירות החשאי של ארצות הברית.
כיפת ברזל – מערכת הגנה אווירית אקטיבית ניידת ליירוט רקטות קצרות-טווח, פצצות מרגמה וכלי טיס בלתי מאוישים.
צ'ונסי אלכסנדר הוליס , הידוע בשם הבמה היט-בוי (Hit-Boy), הוא מפיק מוזיקלי, ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי זוכה פרס גראמי.
בשנת 2011, חתם היט-בוי על חוזה לשנתיים בחברת התקליטים של קניה וסט, GOOD Music.
היט-בוי הפיק סינגלים רבים, בהם "Niggas in Paris" של ג'יי זי וקניה וסט, "Trophies" של דרייק, "Clique" של GOOD Music וזוכה פרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר "Racks in the Middle" של ניפסי האסל בשיתוף רודי ריץ'.
בדצמבר 2012, חתם היט-בוי בחברת אינטרסקופ רקורדס, בה הקים לייבל עצמאי בשם Hits Since 87, ומאז הפיק סינגלים כגון "Drop the World" של ליל ויין, "Sorry" של ביונסה ו-"Sicko Mode" של טראוויס סקוט, שזכו במעמד פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
הוליס החל את דרכו ברשת החברתית מייספייס, כאשר קיבל הודעה מהמפיק פולו דה דון , שאמר להוליס שהוא רוצה להחתים אותו על חוזה באופן מקצועי.
הוליס הפיק עבור אמנים גדולים כקיד קאדי, קניה וסט, ג'יי זי, ליל ויין, אמינם, 50 סנט, מרי ג'יי בלייג', כריס בראון, סנופ דוג, ג'סטין ביבר, דרייק, קנדריק לאמאר, ביונסה, סלינה גומז ועוד.
היט-בוי היה אחד ממקימי הקולקטיב Surf Club, שהוקם בשנת 2007, בו אורחו פזמונאים ומפיקים מוזיקליים שונים.
בשנת 2011, החל לעבוד עם קניה וסט, כשהפיק את השיר "Christmas in Harlem", ובאותה השנה חתם בחברת התקליטים של וסט, GOOD Music.
עוד באותה השנה, הפיק את השיר "Niggas in Paris", מתוך האלבופ Watch the Throne של וסט וג'יי זי.
בשנת 2012, השיר זכה בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר.
ב-7 ביוני 2012, הוליס הוציא את שירו הרשמי הראשון בו הוא מבצע ראפ, הסינגל השיווקי "Jay-Z Interview", שהופק על ידי בינק .
מאוחר יותר באותה השנה, התארח הוליס במיקסטייפ של הראפר סיהיי דה פרינס , Ivy Leage Club, בשיר "Entourage".
עוד באותה השנה, הוציא את השיר "Old School Caddy", יחד עם קיד קאדי.
שני שירים אלו נכללו במיקסטייפ שלו HISTory, שיצא להורדה דיגיטלית באתרו הרשמי.
ב-23 בדצמבר 2012, הכריז היט-בוי כי חתם בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
ב-23 בינואר 2013, הכריז על לייבל עצמאי שהקים בחברה, בשם Hits Since 87. עוד באותה השנה, עזב את הלייבל GOOD Music של קניה וסט.
הוא קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה מפיק השנה, לא קלאסי.
הוליס גדל בעיר פונטנה שבקליפורניה.
דודו הוא הזמר רודני בנפורד, מלהקת הרית'ם אנד בלוז טרופ .
שנהעבודה מועמדתפרסקטגוריהתוצאה2013"Niggas in Paris"פרס גראמישיר הראפ הטוב ביותר2014Good Kid, M.A.A.D Cityאלבום השנהעצמופרסי ההיפ הופ של ה-BETמפיק השנה2015Beyoncéפרס גראמיאלבום השנה2017Lemonade2019"Sicko Mode"שיר הראפ הטוב ביותר2020"Racks in the Middle"ביצוע הראפ הטוב ביותרפרסי ההיפ הופ של ה-BETמפיק השנה2021King's Diseaseפרס גראמיאלבום הראפ הטוב ביותר2024פרס גראמימפיק השנה, לא קלאסי
היט מאנקי היא סדרת אנימציה למבוגרים אמריקאית, שנוצרה על ידי ויל ספק וג'וש גורדון.
הסדרה מופקת על ידי אולפני מארוול תחת המותג ומבוססת על דמותו של ממארוול קומיקס.
הסדרה מתמקדת במסע נקמה של קוף שלג תוך הצגת אלימות בוטה.
העונה הראשונה עלתה לשידור בהולו ב-17 בנובמבר 2021. בפברואר 2023 הסדרה חודשה לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-15 ביולי 2024.
היט מאנקי הוא קוף נבון באופן היוצא מגדר הרגיל, שיוצא למסע נקמה אלים ביותר בעקבות אירוע טרגי, כשלצידו רוח רפאים של רוצח שכיר המשמש לו כמנטור.
ג'ייסון סודייקיס בתור ברייס פאולר.
בפברואר 2019 הוכרז שמאוורל טלוויזיה מפתחת סדרת הנפשה שמבוססת על דמותו של היט מאנקי.בספטמבר 2021 נודע ששחקן הקול פרד טטצ'יורה והשחקן ג'ייסון סודייקיס ידבבו את צמד הדמויות הראשיות, היט מאנקי וברייס פאולר.
היחידה לפיקוח ארצי על הבחירות במשרד הפנים, היא יחידה במשרד הפנים שבסמכותה ובאחריותה לנהל לפקח ולהוביל את הבחירות בעיריות, במועצות המקומיות ובמועצות האזוריות ולאפשר לכל בעל זכות בחירה לממש את זכותו הדמוקרטית לבחור ולהיבחר ולהבטיח כי הבחירות ברשויות המקומיות בישראל יתקיימו כהלכה ועל פי חוק.
בראש היחידה עומד המפקח הארצי על הבחירות במשרד הפנים.
בחוק הרשויות המקומיות [בחירות], התשכ"ה 1965 וצו המועצות המקומיות [מועצות אזוריות], תשי"ח - 1958 נקבע כי הבחירות בשלטון המקומי תתקיימנה אחת לחמש שנים, ביום ג' השלישי לחודש חשוון.
אם השנה שלפני הבחירות הייתה מעוברת, הבחירות תתקיימנה ביום שלישי הראשון לחודש חשוון.
מועד זה ניתן לשינוי רק בנסיבות מיוחדות המחייבות דחייה, והשינוי מחויב באישור שר הפנים.
המוסדות הנבחרים: בעיריות ובמועצות מקומיות, ראשות הרשות ומועצת הרשות.
המוסדות הנבחרים במועצות אזוריות: ראשות המועצה, מועצת המועצה והוועד המקומי או נציגות.
הבחירות הבאות עתידות להתקיים ב-7 בנובמבר 2028.
בנוסף לבחירות בכלל הרשויות המקומיות, נערכות ברשויות המקומיות מעת לעת בחירות מיוחדות, במצבים המוגדרים בדיני הבחירות.
תפקידי היחידה הארצית לפיקוח על הבחירות
לקראת ובשנת הבחירות יחידת המפקח הארצי על הבחירות במשרד הפנים אחראית לתכנן, לנהל ולבצע מגוון פעילויות נרחב לטובת ביצוע הבחירות, בהיקפים משמעותיים ובפריסה גאוגרפית רחבה, זאת באמצעות בעלי תפקידים שונים המגויסים לטובת העניין.
היחידה היא הגוף הממונה על ניהול חוקי ותקין של הבחירות ברשויות המקומיות היחידה מוסמכת לקדם ולהוביל חקיקה לבחירות ברשויות ובהתאם לדיני הבחירות, לקבוע ולפרסם הוראות וחוזרים לרשויות המקומיות ולמנהלי הבחירות בדבר הכנה היערכות וקיום הבחירות.
אחד מתפקידיה המרכזיים של היחידה הוא לסייע בידי מנהלי הבחירות בביצוע הבדיקות המאפשרות לו להכריע האם מועמד מנוע מלהגיש מועמדות לראשות רשות למועצת רשות או לוועד מקומי, היות שנמצא שאינו עומד בדרישות החוק.
עוד בסמכות היחידה הפעלת תהליכי פיקוח ובקרה, לרבות בהליכי הגשת הרשימות, קביעת התוצאות ומעקב אחר הטיפול באירועים חריגים.
היחידה אחראית להכנת פנקס בוחרים לכל מועד בחירות ומסירת מידע מהפנקס.
פועלת להסדרת מקומות הקלפי לקראת הבחירות לרשויות המקומיות והנגשתן לציבור, ואחראית על פרסום והסברה להעלאת שיעורי ההשתתפות בבחירות ומסירת מידע לציבור על זכאות לבחור ומיקומי הקלפיות, לרבות משלוח הודעות לבוחרים.
היחידה אחראית על ניהול מערך מימון הבחירות ותשלום המימון.
כצעד מקדים לבחירות היחידה מובילה ומנהלת את כל ההליכים הייחודיים בבחירות במועצות האזוריות, וכן הכנה ומסירת ציוד הבחירות וחומרי ההצבעה למנהלי הבחירות
ליחידה הסמכות לאיתור, גיוס והכשרת מנהלי הבחירות, מזכירי הקלפיות ובעלי תפקידים נוספים לבחירות.
סעיף 29 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות) וסעיף 142 לצו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), התשי"ח-1958 קובעים כי שר הפנים ימנה מנהל בחירות לכל רשות מקומית בה יתקיימו בחירות (סמכות שהואצלה למנכ"ל משרד הפנים ולמפקח הארצי על הבחירות).
בתקופת ההיערכות לבחירות, ובתקופת הבחירות, יחידת הפיקוח הארצי על הבחירות אמונה על איתור, מיון, הכשרה, ליווי והנחיה של מאות מנהלי בחירות.
לתפקודו ומקצועיותו של מנהל הבחירות משקל מכריע בהשפעה על הצלחת הליך הבחירות.
למנהל הבחירות הוקנו סמכויות רבות בחוק ובמסגרת תפקידו הוא נדרש לביצוע פעולות שונות הנוגעות להליך הבחירות על שלביו השונים.
ביום הבחירות היחידה מובילה את ניהול מטה יום הבחירות ואחראית על ההתנהלות הסדורה של יום הבחירות ברחבי הארץ..
בסיום הליך ספירת הקולות ולאחר קביעת תוצאות ההצבעה על ידי מנהלי הבחירות בכל רשות ורשות, בסמכות היחידה לפרסם את תוצאות הבחירות הרשמיות.
בין מערכות הבחירות אחראית היחידה על ניהול התפטרויות הנבחרים ומינויי שר.
כמו כן, עורכת בחירות מיוחדות ברשויות מקומיות במצבים שונים שהחוק מגדיר כגון במצב של התפטרות ראש הרשות.
באתר היחידה מופיע ארכיון של תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות בעבר
מפקחי היחידה הארצית לפיקוח על הבחירות לדורותיה
היחידות הימיות של המשמר הלאומי של רוסיה הוא כינוים הנפוץ של השירות הימי של פיקוד המשמר הלאומי של רוסיה ועוסק באכיפת חוק בתחומי המים הטריטוראליים של רוסיה, בעיקר במניעת הברחות וסחר בנשק לא חוקי.
מסייע רבות למשמר החופים של שירות הביטחון הפדרלי.
היחידות הוקמו לראשונה כחלק מכוחות הפנים, בשנת 1978.
ניתן לייחס את שורשיו של שירות זה להחלטה מ-5 במאי 1976 של הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
ההחלטה הביאה ליצירת ועדה בין-משרדית שנועדה לבדוק מוכנותם של הגופים התת-ימיים בברית המועצות כהמלצה להקמת גוף דמוי משמר חופים עם סמכויות מורחבות.
כתוצאה מכך, הוקמו היחידות הראשונות של סירות וצוללנים ימיים ב-1978 של מה שהיה אז השירות הימי של כוחות הפנים במשרד הפנים של ברית המועצות (Морские части внутренних войск МВД CCCP).
על השירות הימי הוטלה המשימה לספק סדר וביטחון ציבורי, תוך אבטחת המים פנימיים ודרכי המים בתוככי ברית המועצות, היה זה הגוף הימי העיקרי למבצעי חילוץ ימיים.
ב-1981 אומצו הדרגות הייעודיות כמו גם מראה המדים, ב-1983 קיבל השירות את דגלו המיוחד (רקע חום עם סמל הצי) ובשנת 1985, דרגות הקצונה עוגנו באופן רשמי.
בשנת 1984, באמצעות צו כללי של ראש כוחות הפנים, הוקמו שתי אוגדות שהורכבו מסירות סיור.
ב-1988, הוקמה מחלקה נפרדת לענייני סיור ימי והיא כללה מרכז להכשרת צוללנים (שהוקם בשנת 1987).
ב-18 במאי 1989 ממשלת ברית המועצות אישרה את המבנה הארגוני המלא של השירות.
ב-1 באוקטובר 1996 הוקמה חטיבת ההכשרה הימית העצמאית החמישית בעיר סברובאיקאלסק.
צוערי חטיבה זו מאומנים בתחומי התמחות רבים לרבות צלילה, מכונאות וסיור ימי.
ב-15 באפריל 2016, היחידות הועברו ממשרד הפנים לאחריותו של המשמר הלאומי, שאך זה הוקם ומדווח ישירות למועצה הרוסית לביטחון לאומי.
להבטיח את בטיחותם של מתקנים ציבוריים ומבני תקשורת חשובים, הממוקמים בקווי החוף ובמימי הפדרציה הרוסית, המים הטריטוריאליים, הנהרות, האגמים וגופי מים עיליים אחרים
השתתפות בסיוע באסון ובמצבי חירום אחרים בנתיבי מים (בשיתוף פעולה עם המשרד למצבי חירום ומשמר החופים של שירות משמר הגבול של שירות הביטחון הפדרלי)
ביצוע פעולות ומבצעים למלחמה בטרור ומאבק בסחר לא חוקי בנשק במים הפנימיים ובחופי רוסיה
להשתתף במשותף עם משטרת רוסיה במשימות שמירה על הסדר הציבורי והביטחון בנתיבי המים החשובים הממוקמים באזורים עם משאבי טבע יקרים
סיוע באבטחת גבולות עם משמר הגבול ומשמר החופים
במידת הצורך מבצע פעולות חילוץ והצלת חיים בתחומי המים האסטרטגיים יחד עם המשרד למצבי חירום
בבלשנות, היחלשות עיצורים (consonant lenition) היא שינוי צליל שמשנה עיצורים, והופך אותם לקצרים יותר, ורמים יותר.
משמעות המילה lenition עצמה היא "ריכוך" או "היחלשות" ( מלטינית 'חלש').
היחלשות עיצורים יכולה להתרחש הן באופן סינכרוני (בתוך שפה בנקודת זמן מסוימת) והן באופן דיאכרוני (כאשר שפה משתנה עם הזמן).
ישנן דוגמאות רבות להיחלשות עיצורים בעברית מודרנית ובשפות רבות אחרות.
עברית מודרנית משמרת במידה חלקית את התהליך שבו הפכו הפוצצים בג"ד כפ"ת לרפים אחרי תנועות וקצרים בסופי מילים, אם כי התהליך מתקיים כיום רק עבור ב', כ', ופ', וייתכן שהפך לתהליך מורפולוגי ולא פונולוגי מכיוון שרוב הדוברים מקיימים אותו רק בפעלים ולא בשמות.
מקרים נוספים הם השמטת ה', א', וע', שאינם מבוטאים על ידי רוב הדוברים בעברית מודרנית.
באנגלית קיימים תהליכים רבים שמשפיעים על הצליל /t/ והופכים אותו לעיתים לעיצור מקיש (כמו במילה butter באנגלית אמריקאית המבוטאת [bʌɾɚ], ולא [bʌtɚ]), ולעיתים לעיצור גרוני (כמו במילה button באנגלית אמריקאית המבוטאת [bʌʔn]).
בדיאלקטים רבים של ספרדית נחלש הצליל /s/ בסוף הברה, ומבוטא כ-/h/ או מושמט כליל.
בשפות מסוימות, היחלשות עיצורים אינו פונולוגי אלא מורפולוגי, ואז הוא נקרא consonant mutation.
לדוגמה, בוולשית, המילה "חתול" מתחיל בצליל [k], אך לאחר הידוע , ה-[k] משתנה ל-[g]: "החתול" בוולשית הוא .
מבחינה היסטורית זה נבע מהיחלשות עיצורים בין תנועות, אלא שהתהליך הזה לא מתרחש כאשר שם העצם הוא ברבים ולכן בוולשית "החתולים" מתרגם ל- , לא ל- .
השינוי של [k] ל- [g] ב- נגרם אם כן מהסביבה המורפולוגית שבו הוא מופיע, ולא מהסביבה הפונולוגית של העיצור העיצור [k] .
ההפך מהיחלשות עיצורים היא התחזקות עיצורים (consonant fortition), שינוי צליל שהופך עיצור ל"חזק".
אך תהליכים כאלה נחשבים לנדירים יותר.
דוגמה לתהליך כזה בעברית מודרנית מופיעה בסלנג, לדוגמה בהפיכת "משעמם" ל"מצ'עמם".
בשפות אחרות ניתן לציין את ההפיכה של הצליל י' [j] לחוכך ([ʒ]) כמו בהגיית "ירושלים" בצרפתית.
היחלשות עיצורים כרוכה בהפיכת עיצורים לרמים יותר (הם פחות שקטים בנקודה השקטה ביותר שלהם), וקצרים יותר (המשך שלהם מתקצר).
יש מספר תהליכים פונולוגים המוסכמים כתהליכי היחלשות, אבל לא כל החוקרים מסכימים בנוגע לכל התהליכים.
קיצור עיצור כפול: עיצור כפול יכול להפוך לקצר יותר בסביבות מסוימות, לדוגמה בסוף הברה או בין תנועות.
בעברית מקראית עיצורים ארוכים בסוף מילה הפכו לקצרים.
הפיכת עיצור אטום לקולי: עיצור אטום יכול להפוך לקולי בין תנועות.
לדוגמה, הצליל האחרון במילה "of" הפך מ-[f] ל-[v] (אפשר להשוות ל-off, שנהגה במקור באותו אופן)
הפיכת עיצור פוצץ לחוכך: עיצורים פוצצים כמו בג"ד כפ"ת דגושות יכולים להפוך לרפים, כמו ב', כ', ופ' רפות בעברית מודרנית.
הפיכת עיצור חוסם לצולל: עיצורים חוסמים כמו [ɡ] יכולים להפוך לעיצורים צוללים, כמו הפיכת [ɡ] ל-[ɰ] בספרדית במילים כמו "contigo".
הפיכת עיצור לתנועה: עיצור יכול להפוך לתנועה, כמו הצליל האחרון במילה "day" באנגלית, שמקורו ב-ɡ* בגרמאנית, כמו במילה Tag בגרמנית.
הפיכת עיצור לסדקי: עיצור יכול לאבד את מקום החיתוך שלו ולהפוך לסדקי.
כך המילה הערבית "מקלובה" נהגית "מאלובה" בדיאלקטים עירוניים, וה-/t/ במילה "button" נהגה כא' ([ʔ]) באנגלית אמריקאית.
השמטת עיצור: עיצורים יכולים גם להיעלם כליל, כמו ה', א' וע' אצל רב הדוברים בעברית מודרנית.
היחידה לאכיפה סביבתית (בראשי תיבות: היל"ס) הוקמה ביוני 2021 כיחידה משותפת לאשכל רשויות נגב מזרחי ואשכול רשויות נגב מערבי.
היחידה הוקמה מתוך דרישה של הרשויות המקומיות בנגב לתת מענה למשבר השלכת הפסולת המתרחש באזורם
עם הקמת היחידה נמנו בשורותיה 7 פקחים המוסמכים לאכיפה סביבתית.
היחידה זכתה למימון מחלק מהרשויות בנגב, משרד הפנים ובהמשך מהמשרד להגנת הסביבה.
היחידה אחראית על אכיפת השלכות פסולת שנעשית על ידי קבלנים ותושבים בנגב.
ההתמקדות של היחידה היא בהשלכת פסולת מסוגי פסולת בניין, פסולת חיות, פסדים, פגרים, גזם, פסולת נוזלית ופסולת גושית.
עבודת היחידה כוללת שיתופי פעולה עם גופי אכיפה נוספים על מנת לייצר הרתעה אצל עבריינים אשר פוגעים בסביבה.
היחידה פועלת כנגד פגיעה בסביבה על ידי גופים מסחריים כמפעלים, כנגד מפגעי שריפת פסולת, זיוף תעודות הטמנה ועוד.
היחידה למניעת שוד עתיקות היא יחידה ברשות העתיקות.
היא שומרת על אתרי העתיקות של מדינת ישראל ואוצרות העתיקות משוד והרס, בין היתר על ידי סיכול חפירות לא חוקיות, לכידת עבריינים, פיקוח על מסחר עתיקות, הכנה להעמדת עבריינים לדין, תיעוד, דיווח ופרסום של אתרים שנפגעו משוד, תיאום ופיקוח על אימוני צה"ל.
היחידה הוקמה בשנת 1986 בעקבות דו"ח מבקר המדינה שהצביע על הנזק הרב שנגרם משוד עתיקות.
ביחידה מועסקים 23 עובדים, רובם אקדמאים, קציני צה"ל במיל', משטרה ושב"כ בדימוס.
מאז שנת 1998 עומד בראש היחידה אמיר גנור.
תחת פיקוחה נמצאים כ-35,000 אתרי עתיקות.
תקציב היחידה מגיע מתקציבה השוטף של רשות העתיקות שהוא נגזרת של תקציב המדינה.
תקציבה השנתי השוטף של היחידה עומד על כ-6 מיליון ש"ח.
היחידה מטפלת בכ־300 מקרי שוד הנחשפים מדי שנה, ובעבירות שונות על חוק העתיקות וחוק רשות העתיקות בשותפות עם גורמי אכיפה נוספים.
ביהודה ושומרון, מופעלת יחידה מקבילה בידי קמ"ט ארכאולוגיה שב.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-19 באפריל 2024.
"היחידה ללוחמה לא ג'נטלמנית" הוא כינוי ליחידת קומנדו שהוקמה על ידי וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה, ואיאן פלמינג, איש מודיעין ולימים הסופר שיצר את דמותו של ג'יימס בונד.
צ'רצ'יל היה נחוש לזנוח את כללי הלוחמה הישנים של המאה ה-19 ולהסתגל ללוחמה המודרנית, תוך שימוש בכל האמצעים הדרושים כדי להביס את אויביה של בריטניה.
היחידה משכה אליה מגוון של תמהונים ופורעי חוק, ממציאים ולוחמים שהפגינו כישרונות, שחשבו מחוץ לקופסה ושלעולם לא יזכו להערכה מהחברה הבריטית.
לחיילי היחידה שלחמו מאחורי קווי האויב היה סיכוי קטן לחזור, ומשימותיהם תוכננו כך שהלוחמים יוכלו לזרוע הרס רב ככל האפשר לפני מותם הסביר.
רבים מצאו שם את מותם, כך שסיפוריהם נותרו עלומים במשך עשרות שנים.
סיפורם של חיילי הקומנדו האלו הובא בספרו של דמיאן לואיס שעליו מבוסס הסרט.
בסוף 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, בריטניה נאבקת לעצור את ניסיונותיה של גרמניה הנאצית להשתלט על אירופה, כאשר לונדון סובלת באופן קבוע מהפצצות של הלופטוואפה.
כשספינות האספקה והסיוע לבריטניה מוטבעות ללא הרף על ידי צוללות גרמניות, בריגדיר , בגיבוי עקיף של ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל, מתכונן ליזום את מבצע פוסטמסטר, מבצע חשאי שנועד לשבש את פעולת האספקה לצוללות הגרמניות מהאי פרננדו פו שבשליטת ספרד.
סוכני ה-SOE מרג'ורי סטיוארט וריצ'רד הרון יוצאים למבצע ברכבת, וגאבינס מגייס את גאס מארץ'-פיליפס כדי להרכיב צוות שמטרתו להשמיד את ספינת האספקה האיטלקית דוכסית ד'אאוסטה ושתי גוררות המשרתות אותה.
באמצעות מכמורת הדייג השוודית הנייטרלית Maid of Honor, גאס ובני בריתו, גרהם הייז, פרדי אלוורז וקצין הצי הדני אנדרס לאסן (היחיד שאינו תושב חבר העמים הבריטי שזכה בצלב ויקטוריה), מתחילים את ההפלגה האיטית לפרננדו פו.
לאחר שתודרכו שחבלן ה-SOE ג'פרי אפליארד, אותו שלח גובינס מראש בהנחה שגאס ירצה אותו בצוות, נתפס על ידי סוכני גסטפו, הם משנים מסלול השיט לאזור שבשליטה נאצית בלה פלמה לשם חילוץ אפליארד, לפני שימשיכו לפרננדו פו.
בינתיים, בהגיעם מוקדם לפרננדו פו, מרג'ורי והרון משתמשים באולם ההימורים של הרון כדי לגייס גיבוי לצוות של גאס בזמן שמרג'ורי מפתה את היינריך לוהר, מפקד האס אס במקום.
לאחר שנודע לו ש"הדוכסית" מתכוונת לצאת להפלגה שלושה ימים לפני המועד המתוכנן, גאס מזמין את הצוות שלו להפליג דרך מצור ימי בריטי על מערב אפריקה הכבוש בידי הנאצים, למרות שידע שהם ייעצרו אם המשימה הבלתי מאושרת שלהם תתגלה.
בליל הפשיטה המיועדת, למרג'ורי והרון נודע כי לוהר חיזק את גוף "הדוכסית" למרות הסתייגויותיו של הנספח האיטלקי.