tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תמי עמיאל האוזר, "סובייקטיביות והכנסת אורחים: עמנואל לוינס ומרגרט אטווד", בספר: מיכאל גלוזמן ואורלי לובין (עורכים), אינטרטקסטואליות בספרות ובתרבות: ספר היובל לזיוה בן-פורת, הוצאת הקיבוץ המאוחד ואוניברסיטת תל אביב/מכון פורטר, 2012
עמיאל האוזר פיתחה ועדכנה כמה קורסים אקדמיים במסגרת האוניברסיטה הפתוחה, חלקם בתוכנית לתואר השני בלימודי תרבות וחלקם בספרות ובמִגדר.
תורת הספרות והתרבות: אסכולות בנות זמננו (עם ד"ר חנה הרציג, ד"ר דורית אשור וד"ר מאיה מיכאלי)
תיאוריות וגישות בחקר התרבות (עם פרופ' נורית גרץ, ד"ר גל חרמוני וד"ר ניר קדם)
מבוא ללימודי מִגדר (עם פרופ' ניצה ינאי, פרופ' תמר אלאור, פרופ' אורלי לובין ופרופ' חנה נוה)
הטקסט הספרותי – אסתטיקה, אתיקה ופוליטיקה (עם פרופ' עדיה מנדלסון-מעוז)
כמו כן שימשה יועצת בקורסים רבים, ביניהם:
מִגדר: תרבות וזהות (ייעוץ לקורס שכתבו פרופ' דפנה הירש וד"ר יעל מונק)
גלגוליו של רומן החניכה: הז'אנר והשלכותיו האסתטיות, הפוליטיות והפסיכולוגיות (ייעוץ לקורס שכתבה פרופ' גליה בנזימן)
מִגדר ופמיניזם בתיאטרון המודרני (ייעוץ לקורס שכתבה פרופ' שרון אהרונסון להבי)
בכימיה, תמיסה היא תערובת הומוגנית (אחידה) של כמה חומרים שונים, כאשר אחד מהם מתפקד כממס והאחרים מומסים בו.
החלקיקים (אטומים או מולקולות) של החומרים המומסים נפרדים זה מזה ומוקפים מכל עבר במולקולות של הממס.
כפית סוכר בכוס מים היא תמיסה של מוצק בנוזל.
כספית מומסת בזהב היא תמיסה הקרויה אמלגמה.
דגים אינם נושמים את החמצן שמרכיב את מולקולות המים, אלא את החמצן המומס במים.
תפקיד משאבות האוויר באקווריום המזרימות חמצן דרך המים הוא להגדיל את כמות החמצן המומס במים.
הממס מוגדר על פי רוב כחומר שכמותו בתמיסה היא הגדולה ביותר, בעוד כל שאר החומרים נחשבים מומסים.
לעיתים מגדירים חומר שכמותו פחותה יותר כממס, מכיוון שהוא מהווה בדרך כלל חלק גדול יותר בתמיסות שונות או הוא זה הקובע את מצב הצבירה של התמיסה, כמו למשל מים, או כל נוזל אחר.
על מנת ליצור תמיסה, חייבים החומרים להיות מסיסים אחד בשני.
קריטריון אחד הוא הקוטביות של מרכיבי החומרים: תרכובות קוטביות, הידרופיליות, כגון אתנול וסוכרים פשוטים, ומלחים קלי-תמס, המורכבים מיונים בעלי מטענים שלמים, כדוגמת נתרן כלורי, יתמוססו אך ורק בחומרים קוטביים אחרים, כגון מים.
חומרים הידרופוביים, בעלי מולקולות נייטרליות ולא-קוטביות, כמו שומן ופחמימנים פשוטים, יתמוססו אחד בשני, ולא בחומרים הידרופיליים.
התמוססות מתאפשרת באמצעות קשרים בין מולקולריים, הנוצרים בין החומרים המתמוססים אחד בשני.
קשרים אלו צריכים להיות מספיק חזקים על מנת לאפשר לחלקיקי חומר אחד להתרחק אחד מהשני ולהתפזר בין חלקיקי החומר האחר.
כך, לדוגמה: התמוססות אתנול, אצטון וחד-סוכרים במים מתאפשרת על ידי היווצרות קשרי מימן.
התמוססות אצטון ופחמימנים שונים בשומן מתאפשרים על ידי קשרי ואן דר ואלס.
באינטראקציה בין חומרים קוטביים ללא-קוטביים, החומר הקוטבי בעצם "דוחה" את הלא-קוטבי ולא מאפשר התמוססות, מכיוון שהקשרים הבין מולקולריים המתקיימים בין מולקולות החומר הקוטבי מצריכים רמת אנרגיה נמוכה יותר מאלה שמולקולות החומר הלא-קוטבי יכולה ליצור.
כאשר מולקולות שלא מקיימות קשרים אלה "נדחפת" באמצע, היא מקטינה את מספר הקשרים הקיימים בין המולקולות הקוטביות וכך מעלה את רמת האנרגיה של המערכת.
שהרי מערכת שואפת להיות ברמה האנרגטית הנמוכה ביותר ולכן מולקולות החומר הלא-קוטבי נדחפות החוצה ונעשית הפרדה פיזית בין שני החומרים, כמו בין שמן ומים.
כדי להיות מומס במים, על סבון להיות מומס קוטבי.
כדי להמס שומנים, עליו להיות ממס בלתי קוטבי.
בפועל, למולקולת הסבון ראש קוטבי וזנב ארוך ושומני.
מולקולות הסבון מומסות במים בזכות חלקן הקוטבי (הראש), ובשומן בזכות זנבם השומני.
וכך כאשר הן באות במגע עם לכלוך שומני, הן מסתדרות בצורת כדור ועוטפות את מולקולת השומן, כך שחלקן השומני פונה למולקולת השומן וממס אותו וחלקן הקוטבי פונה למים ומומס בהם.
כך נוצר מבנה כדורי הנושא את מולקולת השומן.
כאשר חומר מָסִיס בא במגע עם ממס, נוצר מבנה של מולקולות הממס סביב מולקולות המומס, אשר מאפשר למבנה להישאר יציב.
כאשר אין הממס מסוגל ליצור מבנה סביב מולקולה מומסת נוספת, אך עדיין מתקיים שיווי משקל כימי, התמיסה נקראת רוויה (saturated).
תמיסה רוויה היא כזו שכאשר מוסיפים לה עוד מן החומר שהמסו בה, הוא נותר במצבו המקורי, ואינו מומס.
כך למשל ניתן ליצור תמיסה של חמש כפיות סוכר בכוס מים, אך שתי כוסות סוכר זה כבר בלתי-אפשרי.
כמות החומר שתמיסה מסוגלת להכיל בתוכה – נקודת הרוויה – תלויה בתנאים שונים כגון טמפרטורה, לחץ וזיהומים.
כאשר התמיסה עוברת את נקודת הרוויה שלה, היא נמצאת במצב של רוויית יתר (supersaturated).
במצב זה, תמיסה לא יכולה להכיל את כל המומס בה והוא מופרש ממנה.
לדוגמה: העלאת טמפרטורה האוויר ביום (האוויר הוא תמיסת גזים שונים ומים, כאשר חנקן נחשב הממס), גורמת להעלאת נקודת הרווייה שלו ולהתאדות של מים נוספים (עליית הלחות המוחלטת).
הורדת הטמפרטורה בערב ובעיקר בלילה, גורמת לתמיסה להיות רוויה יתר המידה במים, מכיוון שירידת הטמפרטורה מורידה את נקודת הרווייה (הלחות היחסית מגיעה ל-100%, נקודת הטל), כך שמים חייבים להתעבות ולהפוך לטיפות מים קטנטנות.
טיפות אלה יורדות בצורת טל.
ברוב הממסים כושר ההמסה עולה עם הטמפרטורה, אך יש חומרים המתנהגים בצורה הפוכה.
ברפואה, תמיסת מלח היא תמיסה של מלח בישול (NaCl) במים.
תמיסת מלח נקראת גם מים פיזיולוגיים.
ריכוז המלח בתמיסת מלח סטנדרטית הוא 0.9% (9 גרם NaCl בליטר מים).
קיימת גם תמיסה בריכוז מלח 0.45% לשימוש במקרים מיוחדים, למשל בילדים קטנים.
ניתן למדוד את ריכוז המלח בתמיסה על ידי שימוש במכשיר סלינומטר.
עירוי נוזלים לאנשים מיובשים, לחולים ופצועים; עם זאת, במקרה של התייבשות חמורה לא מומלץ להשתמש בעירוי זה, אלא בעירוי של תמיסת הרטמן על מנת למנוע ערעור מאזן חומצה ובסיס (אצידוזיס, עלייה בחומציות הדם).
הימצאות המלחים בתמיסה: למניעת בריחת מלחים מדמו של החולה, והחדרת מלחים נחוצים אם חסרים.
התהליך נעשה באמצעות דיפוזיה של התמיסה בין דמו של החולה למכונת הדיאליזה (בהתאם לריכוזים).
הזרקת התמיסה לשתלי חזה חדשניים במקום סיליקון.
ניקוי עדשות מגע המשמשות לראייה.
תמיסטוקלס היה ממנהיגיה הבולטים של אתונה במהלך מלחמות פרס-יוון ואחד המדינאים החשובים ביותר בתולדותיה.
הוא תמך בהגדלת הצי המלחמתי כמענה לאיום הפלישה הפרסית לארץ יוון, ושכנע את בני עירו להשתמש בהכנסות ממכרות הכסף של המדינה לבניית אוניות חדשות.
ואומנם, בהשפעתו גדל הצי המלחמתי האתונאי מ-70 ל-200 טריארות, והוא שהכריע יחד עם שאר אוניות הברית ההלנית את צי הפרסים בקרב סלמיס.
תמיסטוקלס היה בנו של נֶאוֹקְלֶס, סוחר אתונאי פשוט ומעוט-אמצעים.
אימו הייתה מקאריה או מתראקיה.
תוקידידס מספר כי ניחן בחריפות-שכל וביכולת ניתוח בלתי-רגילה גם מבלי ללמוד קודם את העניין המונח לפניו, "והיה מיטיב לחזות מכל אדם אחר את העתיד להתרחש בימים רחוקים".
פלוטרכוס מציין בנימה של זלזול, שתמיסטוקלס היה תאב-כבוד ולא בחל באף אמצעי כדי להאדיר את שמו ואת יוקרת עירו.
בכך נבדל מיריבו הפוליטי אריסטידס, "איש המזג המתון והמידות הטובות".
מעטות הן הידיעות על ילדותו ונעוריו, אך סופרים רבים נדרשים לאגדה בדבר התנהגותו הרעה כילד ולסיפור כי אביו הדיר אותו מנכסיו.
אפשר שהשתתף כסטרטגוס בקרב מראתון (490 לפנה"ס), שכן מסופר כי בשל קנאתו לפרסום ולכבוד שנפלו בחלקו של מילטיאדס הצעיר, המנצח בקרב, נדדה השינה מעיניו.
וכששאלו אותו לפשר הדבר ענה: "השלל שנפל ביד מילטיאדס אינו מניח לי לישון".
מדיניות הגדלת עוצמתו של הצי
מותו של מילטיאדס הותיר את הבימה לאריסטידס ותמיסטוקלס.
שורש היריבות ביניהם, שנסתיימה ב-483/482 לפנה"ס עם הגלייתו הפוליטית של אריסטידס מן העיר באוסטרקיזם, הייתה תמיכתו של תמיסטוקלס במדיניות הגדלת עוצמת הצי הימי.
בעוד רבים הן בהנהגה והן בקרב העם היו בטוחים שאין הפרסים הולכים לשוב לסיבוב נוסף, שכן יוון כה קטנה וחסרת משמעות לעומת פרס.
תמיסטוקלס, היה משוכנע שהפרסים לא יוותרו ליוונים ויחזרו להכרעת המערכה תוך נקמה על שריפת המקדש הפרסי, זאת לאור התרשמותו מקרב מרתון.
לאור זאת תמיסטוקלס ראה הכרח להגדיל את הכוחות הימיים לצורך שילובם בקרב העתידי עם הפרסים.
תמיסטוקלס חזה כי הפרסים יחזרו עם כוחות ימיים מתוגברים משולבים בכוחות יבשה גדולים, דבר שיהרוס את האתונה נוכח היתרון הגדול של הפרסים בכוח האדם.
תמיסטוקלס התקשה בשכנוע העם היווני בגודל האיום הפרסי ובצורך הממשי שבהקצאת משאבי המדינה לתגבור הצי הימי על-מנת שיהיה מוכן לקרב הממשש לבוא.
לכן הגה תחבולה באומרו לעם היווני אודות קיומו של איום מוחשי יותר, קרוב יותר לבית בדמות אנשי אַיגינה שמהווים איום לספינות הסחר של אתונה.
לכן, יש כביכול, צורך בצי מלחמה גדול כדי להתכונן למלחמה נגד אַיגינה.
תמיסטוקלס שכנע את בני עירו לבנות 100 תלת חתריות מהכנסות המרבצים העשירים שנתגלו זה כבר במכרות הכסף בלאוריון ולהמשיך ולבצר את נמלי פיראוס, מלאכה בה החל הוא עצמו, כדי שיחליפו את המעגן הפתוח בפאלרון.
עד פלישת הפרסים נבנו מאה אוניות מתוך המאתיים המתוכננות.
אפשר שתמיסטוקלס היה ארכון בשנת 483-82 לפנה"ס, אז הוחל בתוכנית ההתחמשות הימית שיזם.
ההיסטוריון היווני דיוניסיוס מהליקרנסוס כתב, כי תמיסטוקלס כיהן בתפקיד זה בשנת 493-92 לפנה"ס, ואפשרות זו סבירה יותר.
ב-487 לפנה"ס איבדה משרה זו מחשיבותה בשל החלפת שיטת הבחירה מהצבעה גלויה להטלת גורל, והסיכוי שהפור נפל על תמיסטוקלס דווקא במשבר שנת 483 לפנה"ס הוא קלוש ביותר.
מכל מקום, בשנה שקדמה לפלישת חשיארש הראשון היה תמיסטוקלס המדינאי בעל ההשפעה הרבה ביותר באתונה, אם לא ביוון כולה.
קרב סלמיס ומשבר הפלישה הפרסית
אמנם הפיקוד על הצי היווני היה מסור מבחינה רשמית לאוריביאדס איש ספרטה, אך תמיסטוקלס הוא שהצליח לשדל את היוונים להילחם בקרב הימי בארטמיסיון, קרב שנסתיים ללא הכרעה.
תבוסת הצי הפרסי בקרב סלמיס הייתה שלמה..
לאחר הניצחון על הפרסים נפנו האתונאים לבנות מחדש את חומות עירם ההרוסה.
הספרטנים התנגדו לכך בנימוק, כי נשקפת סכנה ליוון כולה אם עיר בצורה צפונית לאיסתמוס הקורינתי תיפול לידי פולש; אך תמיסטוקלס, בדחיות ובתחבולות דיפלומטיות, הצליח להשלים את בניית החומות כמעט לגמרי.
הוא הגשים גם את תוכניתו המקורית להפוך את נמל פיראוס, בו עגן הצי המלחמתי, למבצרה האמיתי של אתונה.
כך הפכה אתונה לעיר מסחר ימי החשובה ביותר ביוון, שמשכה סוחרים זרים רבים להתיישב בתחומה.
דומה כי כשנסתיים משבר הפלישה הפרסית יישרו תמיסטוקלס ואריסטידס את ההדורים ביניהם.
אך עד מהרה החל תמיסטוקלס מאבד את אמון העם, הן משום יהירותו - מסופר כי בנה סמוך לביתו מקדש לארטמיס אריסטובולה ("אלת העצה הטובה") - הן משום נכונותו לכאורה לקבל שוחד.
דיודורוס ופלוטרכוס מזכירים אישומים אחדים בהם הואשם, ומתישהו בין 476 ל-471 לפנה"ס הוא הוגלה מן העיר.
תמיסטוקלס מצא מקלט בארגוס, אך הספרטנים הוסיפו והאשימוהו בעשיית קנוניות עם הפרסים, והוא נמלט אל קורקירה, משם אל אדמטוס מלך המולוסים ולבסוף אל אסיה הקטנה.
באתונה הוכרז בוגד ורכושו הוחרם, אך חבריו הצליחו להציל חלק מנכסיו.
תמיסטוקלס התקבל במאור פנים על ידי הפרסים, והותר לו להתיישב במגנסיה שעל הנהר מייאנדרוס.
הכנסות משלוש ערים שימשו לכלכלתו: מגנסיה ללחם, מיאוס לאופסון (לרוב מתורגם כ"בשר", אם כי זה אינו תרגום מדויק) ולמפסאקוס ליין.
כפי הנראה מת במגנסיה בגיל שישים וחמש עקב מחלה, אם כי תוקידידס מספר שהתאבד בנטילת רעל כי לא יכול היה לעמוד בהבטחותיו לקסרקסס.
מסופר כי עצמותיו הועברו בחשאי אל אטיקה.
יושבי העיר מגנסיה סגדו לו כאל, כפי שניתן ללמוד ממטבע הנושאת את דמותו כשפאטרה (patera) בידו ושור שחוט לרגליו, ומכאן כפי הנראה האגדה כי מת לאחר ששתה את דמו של שור.
אין כל ספק בגודל תרומתו של תמיסטוקלס לאתונה וליוון כולה.
הוא הקים את הצי המלחמתי של אתונה, אשר אפשר את כינון הברית הדלית שהפכה לימים לאימפריה האתונאית.
זאת ועוד, ישנם רמזים, כמו תוכניתו להתפשטות מערבה, כי הוא שהגה את אידיאל האימפריאליזם האתונאי.
תמיס היא סדרת לוויינים של נאס"א המיועדים לחקור את תופעת תת-הסופות (substorms) - תופעה מגנטית המגבירה את אורות זוהר הקוטב בקרבת קטבי כדור הארץ.
THEMIS שוגרה ב-17 בפברואר 2007 על גבי משגר מדגם דלתא 2 מבסיס חיל האוויר בכף קנוורל.
המשימה כוללת חמישה לוויינים נפרדים הנעים ביחד במבנה המכונה קונסטלציה, כדי לחקור את האנרגיה הנפלטת מהמגנטוספירה של כדור הארץ.
תופעה זו היא המכונה תת-סופות.
בעוד הלוויינים יצפו בתופעה מלמעלה, ינטרו כ-20 תחנות קרקע בצפון אמריקה את זוהר הקטבים.
כל לוויין מכיל שני סוגי מגנטומטרים, מכשירים למדידת שדות חשמליים וטלסקופ מצב מוצק.
פיקוד הקרקע של הלוויינים והתפעול המדעי שלהם יבוצעו על ידי המעבדה למדעי החלל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ב-23 במרץ 2007 התרחשה התפרצות סולרית שגרמה לסערה גאומגנטית מעל קנדה ואלסקה, ויצרה זוהר בשמיים שנמשך כשעתיים.
במקביל ללוויינים, שמדדו את שטף החלקיקים ואת השדות המגנטיים, צולם הזוהר מפני כדור הארץ על ידי רשת מצלמות.
התנהגות הסערה הייתה בלתי צפויה, הזוהר נע לכיוון מערב במהירות כפולה מהמהירות שחשבוה לאפשרית, כשהוא חוצה 15 מעלות אורך בפחות מדקה, כלומר עובר כ-700 ק"מ ב-60 שניות.
ניתוח המידע מכל המקורות, כולל לוויין נוסף של נאס"א, הראה סדרת התפרצויות, באורך כ-10 דקות כל אחת, שניתוחן הוכיח השערה בדבר קיום "מיתרים מגנטיים" המקשרים את אטמוספירת כדור הארץ אל השמש.
"מיתר מגנטי" או "חבל מגנטי" הוא אוסף של מספר שדות מגנטיים המאוגדים יחדיו.
עד כה לא הצליחו למפות מיתר מגנטי היות שמבנהו הוא תלת-ממדי.
חמש החלליות יחד עם התצפיות מכדור הארץ הצליחו לראשונה לבצע מיפוי מדויק.
המיתר המגנטי הראשון התגלה במגנוטופאוזה בחודש מאי 2007.
תמיסת רינגר (Ringer's solution או Ringer's irrigation) היא תמיסה של מים מזוקקים, המכילה יוני נתרן 130 mM, כלור 109 mM, אשלגן 4 mM, סידן 3 mM וביקרבונט 3 mM.
התמיסה מאפשרת את המשך פעולתו של הלב למשך מספר שעות לאחר שהוצא מן הגוף, ובכך מוכיחה את חשיבות הסידן לפעולת הלב, בנוסף התמיסה מדגימה את חשיבות ניטרול החומציות הנוצרת כתוצאה מפעילות שריר הלב על ידי ביקרבונט.
התמיסה הוצגה על ידי סידני רינגר בסדרת מאמרים בשנים 1882-1883 בכתב העת .J.
בחירתו של רינגר בלב כמודל מחקרי מבטיחה שהתמיסה תתאים לכל אברי הגוף כיוון שדם מן הלב זורם לשאר האיברים.
חשיבות הסידן בתמיסה לצורך פעילות שריר הלב התגלתה על ידי רינגר, כאשר ניסה להכין את התמיסה בעצמו, בעת שעוזר המחקר שלו היה בחופשת חג המולד.
לאחר שנכשל בהכנת תמיסה שתאפשר את כיווץ הלב התברר לו שעוזר המחקר נהג להכין את התמיסה עם מי ברז, ולא עם מים מזוקקים כפי שהתבקש.
כיוון שמי הברז, בניגוד למים מזוקקים, מכילים סידן, תמיסת העוזר פעלה.
תמיסת הרטמן או תמיסת לקטט רינגר היא תמיסה פיזיולוגית המשמשת להזרקה תוך ורידית לבני אדם ולבעלי חיים.
התמיסה מורכבת מן היונים נתרן 130 מילימולר, כלור 109 mM, אשלגן 4 mM, סידן 3 mM ולקטט 28 mM, התמיסה דומה לתמיסת רינגר פרט ללקטט המחליף את יון הביקרבונט.
הלקטט שבתמיסה עוזר בטיפול נגד חמצת מטבולית (מצב המאופיין בעליית חומציות הדם, ונגרם כתוצאה מירידת נפח הנוזלים בדם או מאי ספיקת כליות) שלא נגרמה עקב עליה בחומצה לקטית.
ההיגיון מאחורי מתן התמיסה לחולים עם חמצת הוא שתוצרי פירוק הלקטט בכבד נוגדים את החמצת המטבולית ובכך מסייעים לגוף להיחלץ ממנה.
קצב הטיפול המקובל הוא 20-30 מיליליטר בשעה לכל קילוגרם משקל גוף.
התמיסה משמשת לעירוי נוזלים במקרים של התייבשות, טראומה גופנית, ניתוח או כווייה, כמו כן היא משמשת להגברת שתן בחולים הסובלים מאי ספיקת כליות.
התמיסה היא איזוטונית - הלחץ האוסמוטי בתמיסה זהה לזה שבדם.
התמיסה הוצגה לראשונה על ידי רופא הילדים אלקסיס הרטמן בשנות השלושים של המאה העשרים כטיפול בילדים חולי חמצת.
פיתוח זה של הרטמן היה שדרוג של תמיסה שפיתח סידני ריינגר בשנות ה-80 של המאה ה-19.
תמים-גרמיים (שם מדעי: Holostei), היא אינפרא-מחלקה של דגי גרם עילאיים במחלקת מקריני סנפיר הכוללת שתי סדרות:
סדרה קשת סנפירים (Amiiformes) - בה מין יחיד קשות-סנפיר (Amia calva)
סדרה פכיקורמאים (Pachycormiformes) - נכחדה
דגים אלה הם שלב-ביניים בין הכליל גרמיים לסחוס גרמיים והם חיים רק בנהרות מים מתוקים באמריקה הצפונית.
תמיכת לידה היא מתן תמיכה פיזית, נפשית ואינפורמטיבית לאישה בזמן ההיריון, הלידה ולאחר הלידה.
רוב העוסקות במלאכה זו הן נשים הנקראות תומכות לידה או דּוּלָה (מיוונית δοῦλη), הגם שיש מעט גברים העוסקים במקצוע זה.
תומכות הלידה מלוות את היולדת במהלך הלידה בבית החולים, בבית היולדת או במרכז הלידה בו מתבצעת הלידה.
תומכות הלידה נשארות עם היולדות גם מספר שעות לאחר הלידה עצמה ובדרך כלל מגיעות גם לביקור מאוחר יותר בביתן.
פירוש המילה "דוּלה" ביוונית הוא שפחה המשרתת אנשים אחרים.
אמנם בשפה היוונית זוהי מילה עם הקשר שלילי, אך השימוש הנפוץ כיום הוא חיובי, ומונח זה משמש גם בישראל, במקביל למונח העברי "תומכת לידה".
בעבר היה תפקיד תומכת הלידה חלק מהמסגרת הקהילתית: כאשר אישה כרעה ללדת, היא נתמכה על ידי מיילדת ועל ידי נשים אחרות ממשפחתה או מהקהילה אליה השתייכה.
עם המודרניזציה והתפתחות בתי היולדות הציבוריים בבתי החולים, עברו רוב הנשים ללדת בבתי חולים וכמו כן, גבר השימוש בתרופות משככות כאבים על מנת להקל על הנשים וללדת ללא כאבים.
בחלק מבתי החולים אף השתמשו בתרופות מרדימות ומטשטשות, שהובילו לכך שהנשים לא זכרו דבר מתהליך הלידה.
בארצות הברית חלק מהמדינות אף הוציאו מחוץ לחוק את האפשרות ללדת מחוץ לבתי החולים עם מיילדת שאינה גם אחות.
בשנים האחרונות ישנה מגמה של חזרה ללידה טבעית, ללא תרופות.
תומכות רבות מתחילות את הקשר עם האישה ההרה עוד במהלך ההריון.
הן נפגשות עמה מספר פעמים לפני הלידה, כדי להכיר את היולדת ואת רצונותיה וציפיותיה מהלידה ולנסות להפיג את חששותיה, אם יש לה כאלו.
תומכת הלידה גם עונה על שאלות ומספקת ליולדת מידע שיאפשר לה להכיר את האפשרויות הקיימות בקשר ללידה.
ביחד הן בונות תוכנית הלידה.
היא גם מייעצת ליולדת בקשר להתעמלות ופעילויות רצויות בזמן ההריון, שעשויות להקל על תהליך הלידה.
הקשר בין כל יולדת לתומכת הלידה שלה נקבע על ידיהן, ואינו זהה בכל יולדת.
תומכת הלידה מעניקה ליולדת תמיכה רגשית ופיזית מתמדת במהלך הלידה ומוודאת שהיולדת מודעת לכל המתרחש סביבה, מכיוון שהיולדת אינה תמיד יכולה לשים לב בעצמה לכל הפרטים בכל רגע נתון.
תומכת הלידה איננה חלק מהצוות הרפואי ואין לה סמכויות רפואיות.
היא איננה מבצעת בדיקות רפואיות כגון בדיקת חום, בדיקת קצב פעימות הלב של העובר במוניטור או בדיקה של פתיחת צוואר הרחם כחלק מתהליך הלידה.
לעומת זאת, תומכת הלידה עוזרת עם ניהול הכאב בזמן לידה.
היא משתמשת באמצעים שונים כגון מסאז', ארומתרפיה ורפלקסולוגיה, כמו גם הצעות לתנוחות נוחות יותר עבור היולדת.
תומכת הלידה יכולה לעזור גם בהרפיה, דמיון מודרך, עמעום התאורה, השמעת מוזיקה ועזרה בנשימות.
נשים רבות בוחרות להיעזר בתומכות לידה כאשר הן מעוניינות לעבור את הלידה באופן טבעי, ללא משככי כאבים (למשל אפידורל), אך גם יולדות המרגישות צורך להשתמש במשככי כאבים נעזרות בתמיכה ובידע של תומכות הלידה, שאינן מונעות מיולדות המעוניינות בנטילת תרופות אלו לקחתן.
אחת המטרות של תומכת הלידה היא למזער את הצורך בהתערבויות בתהליך הלידה הטבעי, על פי רצונותיה של היולדת, שנדונו טרם הלידה.
תומכת הלידה נשארת עם היולדת ובן /בת זוגה לאחר הלידה, ככל שיש צורך ועל פי רצונה של היולדת.
חלק מתומכות לידה ממשיכות את התמיכה אף לאחר הלידה וחזרת היולדת לביתה עם הילוד.
הן בדרך כלל עוזרות במידע על הנקה, ובהדרכה בהתחלת ההנקה (כולל התייחסות לקשיים שיש בתהליך), טיפול בתינוקות, יצירת קשר רגשי (bonding) עם הילד, כישורי הורות של שני ההורים (גם עם הילדים הבוגרים) הסבר על תקופת משכב הלידה וזיהוי סימני דיכאון אחרי לידה.
כמו כן, היא יכולה לעזור בתזונה הנכונה עבור האם הטרייה, בסידורים שונים הנצרכים בחיי היום-יום לאחר הלידה.
תמיכה כזו יכולה לארוך מימים ספורים עד חודשים ארוכים.
ישנן תומכות לידה המסכמות את תהליך הלידה ב"סיפור לידה" הנכתב על ידן, כגורם חיצוני, מכיוון שהיולדת לא תמיד זוכרת את כל פרטי הלידה, וגם אלה הזכורים לה יכולים להיות סובייקטיביים.
הקשר עם בן או בת הזוג
במקרים רבים, התמיכה מתמקדת גם בבן הזוג המעורב אף הוא בתהליך הלידה.
הקשר עם בן הזוג נועד במקרים רבים על מנת לתת לו את הכלים לעזור בעצמו לזוגתו היולדת, על פי רצונותיו.
מחקרים מאששים כי שימוש בתומכת לידה מקצועית או בשותפים אחרים לתהליך הלידה, מפחית את הצורך בהתערבות רפואית בזמן הלידה, את זמן הלידה ואת הצורך בשימוש במשככי כאבים.
גם שיעור מצוקת העובר ואשפוזו לאחר הלידה, לידת מכשירים ולידה בניתוח קיסרי בלידות בהן יש תומכת לידה נמוך מן הממוצע.
אחוז גבוה מן היולדות הנעזרות בתומכת לידה, מתמידות בהנקה ומדווחות על ביטחון עצמי גבוה יותר, ולאחר עזרתה של תומכת לידה יש פחות מקרים של דיכאון אחר לידה.
כמו כן, תמיכה בלידה מורידה את מספר חתכי החיץ בעת הלידה.
מחקר נוסף מצביע על כך שתמיכה בלידה מועילה יותר מאשר השתתפות בקורס הכנה ללידה, כפי שנמדד בלחץ הנפשי והביטחון העצמי המדווח על ידי היולדות 4 חודשים לאחר הלידה.
לדוגמה, דיווחו היולדות שהשתמשו בשירותיה של תומכת לידה כי ילדיהן מתנהגים באופן פחות עצבני מיולדות אשר לא נעזרו בתומכת לידה.
בישראל אין נוהל מסודר של משרד הבריאות, המחייב תומכת לידה לעבור הכשרה על מנת לשמש בתפקיד זה, אך יש ארגונים ומכללות המעניקים הכשרה והסמכה כ"תומכת לידה מוסמכת".
אין הכרה רשמית בתעודות אלו.
רוב קורסי תומכות הלידה מחייבים את המתלמדות להתלוות ללידות כחלק מהעבודה המעשית בהכשרתן לתפקיד.
ישנן מכללות לרפואה הוליסטית המציעות קורסים לתומכות לידה.
קורסים של ארגון DONA הבינלאומי וקורסים פרטיים מעניקים תעודת "תומכת לידה מוסמכת".
ישנם בתי חולים הנותנים שירות ליולדות המגיעות אליהם, על ידי תומכות לידה שהן עובדות בית החולים.
על פי רוב תומכות הלידה עובדות באופן עצמאי, ולא במסגרת בית החולים.
יש אף בתי חולים שאינם מאפשרים לתומכות לידה להיכנס עם היולדת לחדר הלידה, דבר שעלול לגרום לאי-נעימות.
בבית החולים שערי צדק כ-10% מן הלידות מתבצעות בליווי דולה.
זוגות דתיים רבים בוחרים להיעזר בתומכת לידה, בגלל ההגבלות שמטילה ההלכה על מגע פיזי בין בני הזוג בעת שהאישה מוגדרת כנידה.
לעיתים הבעל אינו נוטל כל חלק בלידה ובמקרים אחרים תומכת הלידה משלימה את תמיכתו של הבעל.
באוקטובר 2010 פורסם בידיעות אחרונות כי עלותה של תמיכת לידה בישראל נע בין 1,500 ל-2,500 ש"ח.
תומכות לידה מסייעות גם בלידות בית, וחלקן אף מעדיפות לידות אלו על לידות בבתי חולים, בניגוד להמלצת משרד הבריאות.
תמיס (ביוונית עתיקה: Θέμις) מהמיתולוגיה היוונית היא האלה וההתגלמות של הצדק, החוק העליון והסדר.
היא הייתה גם אלת הנבואה ואחראית לאורקלים, בהם האורקל מדלפי.
בתפקיד זה הייתה "הקול האלוהי" – תמיס שהציג בפני האנושות את חוקי הצדק והמוסר.
תמיס היא אחת משנים עשר הטיטאנים שנולדו לגאיה ואורנוס.
תמיס הייתה היועצת של זאוס לענייני החוק העליון והגורל ולפעמים גם אשתו השנייה.
תמיס היא בתם של גאיה, האדמה ואורנוס, השמיים.
היא אחותם של אוקיינוס, קויוס, קריוס, היפריון, יאפטוס, תיאה, ריאה, מנמוסינה, פויבה, טתיס וקרונוס.
לפעמים תמיס מוזכרת כאשתו השנייה של זאוס (אחרי מטיס).
צאצאיה מזאוס הן שלושת המוירות (הגורלות): קלותו, לאכסיס, ואטרופוס.
ושלושת ההורות: אונימיה, דיקי ואירנה.
בטרגדיה "פרומתאוס הכבול" היא גם מוזכרת כאימו של פרומתאוס.
לפי סכוליה על המחזה היפוליטוס היא מוזכרת גם כאם של ההספרידות מזאוס.
תמיס הייתה אלת החוק האלוהי – החוקים הראשוניים והבלתי כתובים המסדירים את ההתנהגות האנושית.
תמיס תוארה כעוזרת לזאוס, אל הצדק, להעניש בני תמותה על חטאים.
תמיס הייתה היועצת של זאוס ומוזכר במספר מקורות שהיא יושבת לצידו של זאוס.
במיתולוגיה, תמיס הייתה הראשונה שהציגה ניבוי עתידות, קורבנות ופקודות הנוגעות לאלים, והדריכה את בני האדם לציית לחוקי האלים.
לכן, האנשים השומרים על הקדושה ביחס לאלים ולחוקי בני האדם נקראים 'שומרי חוק' (thesmophulakes) ו'נותני חוק' (thesmothetai)." משום שתמיס הייתה הנביאה הראשונה, אומרים שכאשר אפולו נותן נבואות הוא "מוציא חוקים ופקודות" (themisteuein).
בגרסאות אחרות תמיס הייתה הנביאה השנייה, כשהראשונה היא גאיה.
תמיס הייתה גם האחת שיצרה את האורקל מדלפי, ולאחר מכן לימדה את אפולו את אומנות הנבואה.
לפי גרסה אחרת, האורקל מדלפי השתייכה במקור לגאיה שנתנה אותה לתמיס.
תמיס העבירה אותה לאחותה פיובה, שלאחר מכן העניקה את האורקל לאפולו בתור מתנת יום הולדת.
לחלופין, בתיאור יוון מסופר שתמיס עצמה נתנה את האורקל במתנה לאפולו.
בהמנון ההומרי לאפולו, אפולו יצר את האורקל בעצמו אך תטיס מוזכרת בתור אחת האלו שעזרו לאימו, לטו ללדת ולאחר מכך הביאה לאפולו שרק נולד אמברוסיה ונקטר.
אחד מתפקידה של תמיס היה גם לאסוף את מועצת האלים ולנהל את הקורבנות ואת חגיגות האלים.
בפואמה האבודה קיפריה, זאוס ותמיס תכננו ביחד את תחילת מלחמת טרויה.
ב"נפילת טרויה" פרץ עימות בין האלים על הסוס הטרויאני, בניגוד לפקודותיו של זאוס, תמיס ירדה מאולימפוס ועצרה אותם בכך שהזהירה אותם מפני זעמו של זאוס.
היגינוס הזכיר את תמיס בתור אחת המטפלות של זאוס, ביחד עם הנימפה אמלתיאה.
תמיס וגאיה ניבאו את נפילת הטיטאנים, ושכוחם יחטף לא על ידי כוח גס או אלימות, אלא על ידי תחבולה.
תמיס גם חזתה בפני גאיה את מותם של ילדיה, הענקים.
כאשר זאוס ופוסידון נלחמו על ידה של תטיס בנישואים, תמיס ניבאה שאם תינשא לאחד מהם, תטיס תוליד בן שיהיה חזק יותר מאביו.
אבל אם היא תינשא לבן תמותה בנה יהיה גיבור גדול שימות בקרב.
זאוס ופוסידון וויתרו על תטיס והיא נישאה לפלאוס.
תטיס ילדה את הגיבור אכילס.
ב"פרומתאוס הכבול", פרומתאוס מספר שאימו, תטיס ניבאה גם שיום יבוא וגיבור יבוא וישחרר אותו מעונשו.
מאוחר יותר, הרקלס שחרר את פרומתאוס כפי שתטיס ניבאה.
במטמורפוזות, תטיס ניבאה לאטלס שבנו של יופיטר יבוא ויגנוב את תפוחי הזהב שלו.
לאחר ששמע את הנבואה, אטלס הקים חומות מסביב לגן ושם את הדרקון לאדון כדי לשמור על העץ.
באותו ספר, אובידיוס מספר שדאוקליון שאל את תמיס כיצד לאכלס מחדש את הארץ לאחר המבול (בסיפור הדומה למבול של נח) והיא מורה להם לכסות את ראשם, להסיר את גלימותיהם ולהשליך מאחוריהם את עצמות "אימם הגדולה".
דאוקליון ואשתו מבינים שהכוונה היא לגאיה, אמא אדמה, וזורקים מאחורי כתפם אבנים (עצמותיה של גאיה), שנהפכים לבני אדם חדשים.
לתמיס היו מספר מקדשים ביוון, אם כי הם אינם מתוארים בפירוט רב על ידי בתיאור יוון:
היה לה מקדש בטנגרה, לצד מקדשו של דיוניסוס.
היא ואפרודיטה חלקו מקדש באפידאורוס.
לתמיס היה מזבח באולימפיה ליד המקדש של גאיה.
פאוסניאס מתאר את מקדשה בתבאי בפירוט רב יותר מהמקובל, ולכן יכול להיות שהיה למקדש חשיבות רבה יותר.
האסטרואיד 24 תמיס שהתגלה ב-5 באפריל 1853 על ידי אניבאלה דה גאספריס, נקרא על שמה.
בתיאורים מודרניים, תמיס מכונה לעיתים קרובות "ליידי צדק" וניתן למצוא פסלים שלה מחוץ לבתי משפט רבים.
תמיסה מוצקה היא תערובת הומוגנית בין מומס (אחד או יותר) וממס הנמצאים בפאזה מוצקה.
התערובת נחשבת תמיסה ולא תרכובת כאשר המבנה הגבישי של הממס אינו משתנה וגם יש פזה הומוגנית משותפת לתערובת.
המומס יכול להשתלב במבנה הגבישי של הממס באמצעות החלפה של חלקיק ממס בגביש, או באמצעות השתלבות בין חלקיקי הממס ללא החלפתם (פגם חדירה).
שני סוגי התמיסה המוצקה משפיעים על תכונות החומר בכך שהם מעוותים את הסריג הגבישי ומפרים את ההומגניות הפיזית והחשמלית של החומר הממס.
כאשר יש הבדל ברדיוס האטומי של מרכיבי התמיסה המוצקה משתנה גודלו של תא היחידה.
אפשר, במקרה זה, להשתמש בחוק וגארד על מנת לחשב את הרכב התמיסה לפי השינוי בפרמטר הסריג המדוד של התמיסה.
תערובות מסוימות יטו ליצור תמיסות מוצקות עבור טווח רחב של ריכוזים, בעוד אחרות לא יהפכו לתמיסות מוצקות כלל ויישארו כתערובת.
הנטייה של שני חומרים ליצור תמיסה מוצקה היא עניין מורכב המושפע מהתכונות הכימיות, הקריסטלוגרפיות והקוונטיות של החומרים הנידונים.
בהתאם לחוקי יום-רותרי תמיסות מוצקות יכולות להיווצר אם לממס ולמומס יש:
רדיוס אטומי דומה (עד 15% הבדל).
מבנה גבישי זהה במצב טהור (BCC, FCC, וכו').
דיאגרמת הפאזות (תרשים 1) מתארת סגסוגת של שתי מתכות היוצרות תמיסה מוצקה בכל ריכוז יחסי בין שני החומרים.
במקרה זה, הפזות הטהורות של כל יסוד (ערכי הקצה של הריכוזים) הן בעלות אותו מבנה גביש, ותכונות דומות של היסודות מאפשרים החלפה חופשית ביניהם בכל ריכוז יחסי.
לתמיסות מוצקות יש שימושים מסחריים ותעשייתיים חשובים, שכן במקרים רבים יש להם תכונות עדיפות על אלו של מתכות טהורות.
סגסוגות רבות הן תמיסות מוצקות.
אפילו ריכוזים קטנים של מומס יכולים להשפיע על התכונות החשמליות והפיזיות של המומס.
דיאגרמת הפאזות של תמיסה הבינארית (תרשים 2) מציג את הפאזות של תערובת אאוטקטית (eutectic) של שני חומרים בריכוזים שונים.
האזור המסומן ב-α ("אלפא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר בטא מומס במטריקס של אלפא, ובקצה השני של הסקלה, התחום המסומן ב-β ("בטא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר אלפא מומס במטריקס של בטא.
התחום המוצק הגדול בין אלפא ובטא המסומן כ-α+β אינו תמיסה מוצקה.
בדיקה של המבנה ברמה המיקרוסופית בטווחי ריכוזים אלו תראה שמדובר בשתי פאזות שונות- תמיסה מוצקה של אלפא מומס בטא ותמיסה מוצקה של בטא מומס באלפא, אולי בצורת למלא או גרגירים.
כאשר יציבות התמיסה המוצקה מתערערת (עקב קירור לדוגמה), מתרחשת אקסולוציה (הפרדת תמיסה למרכיביה) ושתי הפאזות נפרדות בצורה מובהקת ברמה המיקרוסקופית או כלמלא שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת.
אקסולוציה אופיינית לחומר אאוטקטי (Eutectic system).
דוגמה לכך ניתן למצוא במינרל אלקלי פלדספר מזן פרטיט בו ניתן להבחין בשכבות דקות של אלביט לבן בתוך מיקרוקלין ורוד.
תמימות המוסלמים הוא סרט קצר שהופק בשנת 2012, המותח ביקורת חריפה על עיקרי דת האסלאם ומייסדה מוחמד.
בעקבות פרסום הקדימון לסרט באתר האינטרנט "יוטיוב" התעורר גל הפגנות ומחאות אלימות של מוסלמים נגד ארצות הברית ומדינות מערביות נוספות, בספטמבר 2012.
הסרט הופק ובוים בידי מארק בסלי יוסף, נודע בעבר כ-נאקולא באסילי נאקולא.
לדבריו הוא יצר את הסרט כדי "לחשוף את הצביעות של האסלאם".
תחילה הוצג המפיק כיהודי-ישראלי בשם "סם בסילה", אך אזרח בשם זה אינו מוכר לרשויות בישראל ורישיון נהיגה לאדם בשם זה לא קיים בקליפורניה.
מאוחר יותר טען סטיב קליין, היועץ של באסילי לסרט, שפגש את באסילי ושהוא איננו ישראלי או יהודי.
לדבריו, מאחורי הסרט עומדים נוצרים קופטים ואוונגליסטים.
סוכנות הידיעות AP פרסמה ריאיון עם נאקולא באסילי, נוצרי-קופטי בן 55, שהורשע בעבר בביצוע עבירות הונאה ובשימוש בזהויות בדויות, אשר אמר כי השתתף בהפקת הסרט אך טען שהבמאי היה אדם בשם כסאם באסיל ומסר את מספר הטלפון שלו.
מבדיקת המספר התברר שהוא רשום על שם נאקולא.
ב-15 בספטמבר זומן נאקולא באסילי נאקולא לחקירה במשטרת קליפורניה לבדיקה אם בפרסום הסרט באינטרנט הפר את תנאי שחרורו.
בעקבות פרסום הקדימון לסרט באתר האינטרנט "יוטיוב", ובמיוחד לאחר הוספת כתוביות בשפה הערבית, התעורר גל הפגנות ומחאות של מוסלמים נגד ארצות הברית.
בלטו ההפגנות בארצות ערב מול שגרירויות וקונסוליות ארצות הברית, תוך כדי שריפת דגליה.
הותקפו גם נציגויות של מדינות מערביות נוספות והוצתו גם דגלי ישראל.
במצרים הותקף בסיס של כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני ושניים מהמשרתים בו נפצעו.
הפגנות נערכו גם בתימן, בנגלדש, אינדונזיה, ישראל ואוסטרליה.
בחלק מההפגנות נהרגו אחדים מהמפגינים.
גל המהומות שנוצר בעקבות פרסום הקדימון הוביל לתגובות של מדינאים אחדים:
נשיא מצרים, מוחמד מורסי, גינה את הסרט, וקרא "לא לנהוג נגד החוק במצרים, לא לתקוף שגרירויות, או קונסוליות או נציגויות דיפלומטיות או רכוש פרטי וציבורי".
מזכירת המדינה של ארצות הברית, הילרי קלינטון גינתה את הסרט, אך ציינה כי הוא אינו מצדיק את האלימות שפרצה בעקבותיו.
נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, התייחס להפגנות מול השגרירות האמריקנית בקהיר, ואמר: "במצב זה אנחנו מצפים שהם [מצרים] יגיבו לעמידה שלנו על כך שהשגרירות שלנו תהיה מוגנת, הצוות יהיה מוגן ושהם ינקטו צעדים נגד האחראים כמו בכל המדינות שבהן יש לנו שגרירויות.
אם לא, זאת הולכת להיות בעיה גדולה".
ראש ממשל חמאס ברצועת עזה, איסמאעיל הנייה, אמר שהסרט נועד להצית מלחמה נגד האסלאם ודרש שהממשל האמריקני יתנצל לפני העולם המוסלמי.
מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, טען שהסרט הופק על ידי ישראלים או יהודים, וקרא להעניש את ארצות הברית.
הממשל בארצות הברית הגיש בקשה לחברת גוגל, בעלת השליטה באתר שיתוף הסרטים יוטיוב, להסיר את הסרט.
גוגל ענתה לבקשה בשלילה, משום לטענתם אין הסרט נוגד את תנאי השימוש של האתר.
עם זאת, הסכימו בגוגל לחסום את הצפייה בסרט בלוב ובמצרים בהן פרצו המהומות, וכן בהודו ובפקיסטן.
במדינות אחדות הוגשו תביעות לבית המשפט נגד יוצרי הסרט ונגד אתר "יוטיוב", שבו מוצג הקדימון לסרט:
בישראל פנו ח"כ טלב א-סאנע וגורמים אסלאמיים לבית המשפט המחוזי בירושלים, בתביעה שיורה לחברת גוגל להסיר את הקדימון מאתר "יוטיוב" שבשליטתה.
בדיון ראשון נדחתה הבקשה עקב שאלות משפטיות רבות, ובדיון שהתקיים ב-15 באוקטובר 2012 השופטת מרים מזרחי דחתה את הבקשה.
סינדי לי גרסיה, שחקנית המופיעה בקדימון, פנתה לבית המשפט בלוס אנג'לס בתביעה שיורה ל"יוטיוב" להסיר את הקדימון, בטענה כי יוצרו הוליך אותה שולל באשר לתוכן הסרט שבו השתתפה.
בפברואר 2013 הורה בית משפט במצרים לחסום את אתר "יוטיוב" ל-30 ימים, עקב הצגת הקדימון "תמימות המוסלמים" בו.
סיר תמיסטוקלס זאמיט Zammit; 30 בספטמבר 1864 – 2 בנובמבר 1935) היה ארכאולוג מלטזי והיסטוריון, פרופסור לכימיה, רופא, חוקר וסופר.
כיהן כרקטור של אוניברסיטת מלטה (בין 1920–1926) והיה המנהל הראשון של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי בוולטה.
לאחר סיום לימודי הרפואה באוניברסיטת מלטה, התמחה זאמיט בבקטריולוגיה בלונדון ובפריז.
ב-1905 בעבודתו עם דייוויד ברוס, גילה כי חלב מזוהם משמש כווקטור להעברה לבני אדם של Brucella melitensis.
גילוי זה תרם רבות להבראת תושבי האי מקדחת מלטה והקנה לו את תואר האבירות מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ב-1911.
זאמיט חיבר מספר יצירות ספרותיות בשפה המלטזית, וקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוקספורד.
הוא גם פרסם את תולדות איי מלטה וחפר באתרים ארכאולוגיים חשובים, כגון ההיפוגאום של חל-ספליני, המקדשים המגליתיים בטרקסיאן, הגר קים (Ħaġar Qim) ומנג'דרה (Mnajdra), שמאז הוכרזו אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
ב-1930 הוענק לו תואר אבירות על שירותו המדעי.
הגישה המדעית של זאמיט לארכאולוגיה הוסיפו למוניטין הבין-לאומי שלו.
תצוגת קבע של חלק מממצאיו ניתן לראות במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה בוולטה.
אולם העצרת המרכזית של אוניברסיטת מלטה נקרא על שמו.
הוא מופיע על מטבע הנצחה של לירה מלטזית מ-1973 ואף על בול הנצחה (יחד עם דייוויד ברוס) שהופק על ידי מלטה ב-1964 לכבוד קונגרס שנערך על ידי ארגון המזון והחקלאות בוולטה.
שייח' תמים בן חמד אאל ת'אני הוא האמיר המכהן של קטר, בנו הרביעי של האמיר הקודם חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני.
התמנה לאמיר קטר ב-25 ביוני 2013, לאחר התפטרותו של אביו.
לפני מינויו לאמיר, שימש במגוון תפקידים ממשלתיים בקטר, ובין היתר קידם את אירועי הספורט הבינלאומיים במדינה.
תמים נולד בדוחה בירת קטר.
הוא הבן הרביעי של שייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, והבן השני לאימו, שייח'ה מוזה, שהיא האישה השנייה, אבל הדומיננטית ביותר, מבין שלוש הנשים של אביו.
תמים קיבל את חינוכו באנגליה שם סיים בהצטיינות בשנת 1997. לאחר מכן עבר לאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וסיים את לימודיו שם ב-1998. לאחר לימודיו הצטרף לצבא הקטרי בדרגת סגן משנה.
שייח' תמים קודם לעמדת יורש העצר של קטר ב-5 באוגוסט 2003, לאחר שאחיו הבכור מאמו, שייח' ג'אסם, ויתר על זכות הבכורה.
מאותו יום החלה הכשרתו לשלטון, תוך כדי הצבתו בתפקידי מפתח, במערכות הביטחון והכלכלה של המדינה.
בתפקידיו הביטחוניים הרמים פעל לחיזוק הקשרים עם ערב הסעודית, שכנתה הגדולה של קטר.
הוא נחשב כמי שמילא תפקיד מפתח בתמיכה הקטרית במורדים בלוב, מרידה שהסתיימה בהפלת משטרו של מועמר קדאפי.
ב-2009 מונה תמים לראש המטה הכללי של צבא קטר.
קטר היא נסיכות קטנה ועשירה השוכנת באחד האזורים המתוחים ביותר בעולם מבחינה גאו-פוליטית.
ועל כן היא עושה מאמצים רבים לקידום הפרופיל הבינלאומי שלה ועוצמתה המדינית.
במסגרת הניסיון של קטר לשפר את תדמיתה בעולם, שיח' תמים פעל רבות בקידום אירועי ספורט במדינה, והשקעה בנכסי ספורט בעולם.
ב-2005 הוא ייסד את "קטר השקעות ספורט" (qsi), קרן השקעות המוקדשת לעסקי הספורט.
אחד מנכסיה החשובים של קרן זו הוא מועדון הפאר הצרפתי, קבוצת הכדורגל פריז סן-ז'רמן.
בשנת 2006, עמד תמים בראש הוועדה המארגנת של משחקי אסיה, שהתקיימו בדוחה, בירת קטר.
באותה שנה, העיתון המצרי אל-אהראם, בחר בתמים כ"אישיות החשובה ביותר בתחום הספורט בעולם הערבי".
תחת הנהגתו, קטר זכתה לארח את אליפות העולם בשחייה לשנת 2014, וכן את אירוח משחקי מונדיאל 2022. תמים היה חבר בוועד האולימפי הבינלאומי, ויושב ראש הוועד האולימפי הלאומי.
הוא יזם את ההצעה הקטרית לאירוח משחקי האולימפיאדה לשנת 2020.
תמים עמד בראש חבר המנהלים של רשות ההשקעות הקטרית.
תחת הנהגתו, הקרן השקיעה מיליארדים בעסקים הגדולים ביותר בבריטניה, בין היתר היא מחזיקה נתחים גדולים בבנק ברקליס, רשת סיינסבורי, והרודס.
ב-25 ביוני 2013, בנאום טלוויזיוני, העביר אביו של תמים, חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, את השלטון לבנו.
העברת השלטון עברה בשלום, וזכתה לברכתם של בני משפחת השלטון.
על פי הערכות, האמיר החדש לא צפוי לערוך שינויים דרמטיים בהרכב הממשלה.
ניל פטריק, מומחה לענייני המפרץ, ציין כי "תמים כבר החזיק בתיקים רגישים מבחינה מדינית בעבר, ולכן לא צפוי שינוי בהתנהגותו עם עלייתו לשלטון".
מומחים מעריכים כי הוא צפוי להיות תחת לחץ מיידי להפחית את מעורבותה של קטר במלחמת האזרחים בסוריה.
אחת המשימות הראשונות העומדות לפתחו תהיה שיפור התשתיות בקטר, פרויקט שיצא לדרך זמן קצר לפני עלייתו לשלטון.
בעוד שתמים מזוהה כאדוק יותר מאביו מבחינה דתית, רוב המומחים מעריכים שהוא ידבק בפרגמטיזם הדתי של אביו – שימוש באסלאם לקידום יעדים חברתיים וכדומה, אך לא אכיפה של דקדוקי שריעה פרטניים.
ראש המועצה העליונה לסביבה ושמורות טבע
יושב ראש המועצה העליונה לסביבה ומשאבי טבע
יושב ראש המועצה העליונה לחינוך
יושב ראש המועצה העליונה למידע וטכנולוגיית תקשורת
יושב ראש חבר הנאמנים של אוניברסיטת קטר
יושב ראש דירקטוריון של הרשות לעבודות ציבוריות, וכן התכנון העירוני והרשות לפיתוח
סגן יושב ראש של מועצת בית המלוכה
סגן הנשיא של המועצה העליונה ליחסים כלכליים והשקעות
סגן יושב ראש של הוועדה העליונה לתיאום ומעקב
אאל ת'אני נחשב כמוסלמי אדוק ובנעוריו יצא למסעות דת באפריקה לצורך אסלום תושבי היבשת.
על פי מקורות דיפלומטיים המקורבים למשפחת אאל ת'אני, לשיח' תמים יש "אישיות חזקה" המאפשרת לו "לבסס את מעמדו בתוך בית המלוכה", אף על פי שהוא לא היורש הטבעי.
הוא מתואר בפי מכריו כמוסלמי אדוק, בטוח בעצמו, וכן זהיר ומחושב.
הסמכות הרוחנית בעיניו היא השייח' יוסוף אל-קרדאווי.
אאל ת'אני ממשיך לקיים קשרים טובים עם המערב, כולל עם ארצות הברית וצרפת, קשרים שהחלו עוד בתקופת אביו שאפשרו לאמריקאים לבנות את הבסיס הגדול ביותר במזרח התיכון בתחומי המדינה.
מאז שנבחר החליט לזנוח את מדיניות האיזונים שהנהיג אביו והגדיל את תמיכתה של קטר באחים המוסלמים ובחמאס.
בעידודו של אאל ת'אני תמכה קטר בעזרת אל ג'זירה בהפיכות האביב הערבי וקידמה הפלת מנהיגים חילוניים במדינות תוניסיה, מצרים, לוב וסוריה וחיזוק זרמים איסלאמיסטיים, בעיקר של האחים המוסלמים.
ביוני 2017 החל המשבר הדיפלומטי הקטרי ובו הודיעו מספר מדינות ערביות על ניתוק הקשרים הדיפלומטיים עם קטר בעקבות תמיכתה באיראן ובארגוני טרור.
המדינות אשר הטילו את החרם על קטר גיבשו מסמך בן 13 סעיפים ובו נכללו דרישות מקטר על מנת שיופסק החרם כנגדה.
לאחר יותר משלוש שנים, ב-5 בינואר 2021, תם החרם שהטילו סעודיה, מצרים, איחוד האמירויות ובחריין על קטר, בעקבות הסכם שחתמו נציגי המדינות המחרימות עם ת'אני בריאד.
ב-8 בינואר 2005, שייח' תמים נשא לאישה את שייח'ה ג'ואהר בנת חמד בן סחים אאל ת'אני, ולהם ארבעה ילדים, שתי בנות ושני בנים.
ב-2009 הוא נשא אישה שנייה, ענוד בנת מאנע אלהאג'רי, ולהם חמישה ילדים, שלוש בנות ושני בנים.
ב-2015 נשא אישה שלישית, נורה בינת חאתאל אל דוסארי, ולהם ארבעה ילדים, שלושה בנים ובת אחת.
תמימות, או תַּמּוּת (מלשון תָּם), הוא מושג המאפיין אנשים שאינם מתוחכמים אלא נוהגים בפשטות.
לדוגמה רוב הילדים נחשבים לתמימים.
המושג משמש לעיתים לתיאור תופעות נוספות המזכירות את התמימות.
ההפך מתמימות היא התחכמות, אכזריות או ציניות (על פי ההקשר).
נאיביות (מצרפתית: Naïveté) היא מילה מושאלת מצרפתית שפירושה הצגת או הבעת חוסר ניסיון, חוסר הבנה או היעדר תחכום.
במקור המילה הצביעה על תמימות וטבעיות במובן החיובי דווקא.
מילה שקיבלה משמעות הפוכה במידת מה היא ציניות.
יש הרואים בנאיביות דווקא ברכה, המיוחסת על פי רוב לילדים, שכן האדם הנאיבי יכול להתלהב מדברים שהציניקן כבר אינו מתלהב מהם.
כך למשל תערוכה של אמנים מצרפת, בלגיה וקנדה שעלתה ב-2007 נקראה: "נאיביות – שמחת חיים".
בתחומי המדעים וההנדסה, נאיביות מתארת גישה ראשונית לנושא, לרוב לפני שעומדים על כל המורכבות שבו.
כך למשל, במתמטיקה, תורת הקבוצות בגרסתה הראשונית מכונה בדיעבד "תורת הקבוצות הנאיבית", זאת לפני שעודכנה לאחר הפרדוקסים שהתגלו בה.
פתרון נאיבי מתאר פתרון ראשוני לבעיה כלשהי: פתרון שניגש לבעיה באופן ישיר ונטול תחכום, וניתן לומר ש"הכי קל לחשוב עליו".
השימוש במונח רומז שהפתרון הוא חלק מתהליך, ועשויים להימצא בהמשך הדרך פתרונות עדיפים.
עבור בעיות רבות, הפתרון הנאיבי עשוי להיות גם הפתרון הטוב ביותר, אך לרוב השימוש בתיאור "נאיבי" רומז שמדובר בפתרון לא שלם (למשל אינו מטפל כיאות במקרי קצה), לא אלגנטי, או לא ישים.
המונח רווח במיוחד במדעי המחשב.
ביהדות המונח תמימות מפורשת לעיתים במובן "שלם" כמו: (במדבר פרק כ"ח).
משמעות המילה "תמימים" הוא שלמים.
גם לגבי ה' המשמעות היא: שלם, מושלם.
ובאופן דומה גם נדרש מהיהודי להתנהל גם כלפי הבורא בשלמות: (דברים פרק י"ח).
תמים במובנים אלה פירושו: עובד את ה' בלי לחקור אחריו ואחרי מצוותיו אלא מאהבתו.
ב"מעשה מחכם ותם" שבסיפורי מעשיות של רבי נחמן מברסלב מתואר התם כאחד שאינו מתלהב ואינו מתלונן על העולם והוא נראה לעיתים נלעג, אך זוכה לקבל יותר מכל השאר.
בחסידות חב"ד מקובל לתאר כל בחור לא נשוי כ'תמים'.
תמיסטו הוא אחד הירחים של כוכב הלכת צדק.
תמיסטו התגלה על ידי צ'ארלס קאוול ואליזבת רומר ב-30 בספטמבר 1975. הדיווח על גילויו נמסר ב-3 באוקטובר 1975, והוא קוטלג בשם S/1975 J 1..
אולם לא נוספו לו תצפיות נוספות ומסלולו לא נקבע.
בשנת 2000, נראה כי ירח חדש התגלה על ידי סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט , ינגה פרננדס ויוג'ין מנייר .
הירח קוטלג בשם S/2000 J 1. לאחר תצפיות נוספות התגלה כי הוא בעצם אותו ירח שנצפה ב-1975..
תצפיות נוספות אישרו מסקנה זו באוגוסט 2000.
הירח קיבל את שמו הרשמי בשנת 2002, ונקרא על שם בתה של אלת הנהר ואהובתו של זאוס מהמיתולוגיה היוונית "תמיסטו" .
מסלולו של תמיסטו שונה ממסלולם של שאר ירחי צדק.
בעוד שאר הירחים מקיפים את צדק במסלולים סמוכים זה לזה באופן מובהק, תמיסטו מקיף אותו במרחק רב ממסלול הירח הקרוב ביותר אליו (3,794,565 ק"מ ממסלולו של הירח לדה, הירח הקרוב אליו ביותר).
הקפה שלמה של תמיסטו סביב כוכב הלכת צדק נמשכת 129.87 ימים.
קוטרו של תמיסטו 8 קילומטרים, ושטח פניו כ-270 קילומטרים רבועים.
צפיפותו היא 2.6 גרם/סמ"ק והוא בעל אלבדו של 0.04.
תמימה יודלביץ (1892 – 18 באוקטובר 1967) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית מראשוני שחקני "הבימה".
תמימה יודלביץ נולדה בשנת 1892 בעיר לידא בפלך וילנה שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) לשלמה ולמרים (פרידה) יודלביץ.
בנערותה הייתה חברה בתנועת "אגודת הנוער הציוני".
כבר מנעוריה גילתה משיכה למשחק והופעה בפני קהל והשתתפה בהצגות.
ב-1918 עזבה יודלביץ את בית הוריה ונסעה למוסקבה ברוסיה הסובייטית, כדי להיבחן לתיאטרון הבימה, שזה לא מכבר נפתח במוסקבה בניהול נחום צמח ומתקבלת.
היא למדה ב"סטודיה הדרמטית" ללימוד משחק, שפעל לצד תיאטרון הבימה במוסקבה בהדרכת השחקן הבמאי הארמני ייבגני וכטנגוב.
ב-1919 צורפה באופן רשמי לצוות שחקני תיאטרון הבימה.
תפקידה הראשון ב"הבימה" היה "פרידה" ב"הדיבוק" ב-1922. ב-1926 עזבה יודלביץ יחד עם חברי להקת "הבימה" את מוסקבה מבלי שוב.
הלהקה יצאה למסע הופעות ממושך באירופה ובארצות הברית.
בשנת 1927 חל פילוג בלהקה.
חלק ניכר משחקניה החליטו לעלות לארץ ישראל.
ואילו נחום צמח מייסד התיאטרון וקבוצת שחקנים החליטו שהם נשארים בארצות הברית.
במרץ 1928 עלתה יודלביץ יחד עם שחקני "הבימה" לארץ ישראל.
יחד איתם הגיעה מרגוט קלאוזנר, שסייעה לקליטתם בארץ ישראל, תוך ליווי ותמיכה כלכלית.
באותם ימים החליט שחקני "הבימה" להפוך את התיאטרון לקולקטיב שיתופי, שכל חבריו הפכו לבעלים ומנהלים של התיאטרון בעלי זכות שווה ואחריות בקביעת דרך ניהולו.
במשך למעלה מ-40 שנים הופיעה תמימה יודלביץ בעשרות הצגות ב"הבימה".
רבים מהתפקידים שגילמה היו תפקידים "יהודיים".
לרוב לא שיחקה בהצגות בתפקידים ראשיים, אולם הייתה אהובה על הקהל בזכות משחקה ששידר עממיות חום אותנטיות ונאמנות למקור באוקטובר 1958 התכבדה תמימה יודלביץ בגזירת סרט חנוכת גינה ציבורית ע"ש נחום צמח ברחוב חיסין בתל אביב.
בתחילת שנות ה-60 יצאה לגמלאות.
היא התגוררה ברחוב פרוג בתל אביב באזור המכונה "שכונת הבימה", בה התגוררו כידוע רבים משחקני תיאטראות הבימה והאוהל.
ב-18 באוקטובר 1967 ערב חג הסוכות, הלכה תמימה יודלביץ לעולמה.
היא נפטרה ערירית בגיל 75 והובאה לקבורה בבית העלמין בנחלת יצחק.
במסגרת פרויקט של עיריית תל אביב להנצחת אמנים ואנשי תרבות שפעלו ויצרו בתל אביב הוצבה על חזית הבית ברחוב פרוג 31 בתל אביב לוחית הנצחה משותפת לתמימה יודלביץ ולשחקנית ולמורה למשחק פאני לוביץ'.
הצגות שבהן השתתפה (רשימה חלקית)
תמיכת מודול ליבה דינמי הוא תוכנה או שלד תוכנה, אשר מאפשר יצירת מודול ליבה נטען בלינוקס שמקורו הוא מחוץ לקוד המקור.
מודולים אלו אמורים להיטען כל פעם מחדש בעת התקנת ליבת לינוקס חדשה.
DKMS נוצר במקור על ידי דל על מנת "להקל על דל להפיץ טלאי תוכנה ללקוחות באופן מבוקר".
יתרון של ה-DKMS הוא שכל המודולים במסגרתו מהודרים מחדש אוטומטית בעת התקנת ליבה חדשה, דבר אשר מאפשר תמיכה במכשירים שונים מעבר למכשירים הנתמכים באופן כללי על ידי ליבת הלינוקס, גם לאחר שדרוג הליבה.
יתרון נוסף הוא שאין צורך בהידור ידני נוסף או בחבילות תוכנה נוספות מהיצרן.
DKMS תומך הן במנהל החבילות RPM והן ב-deb ומצוי בהפצות לינוקס רבות דוגמת אובונטו, פדורה, Arch Linux וכדומה.
תמים בן אוס א-דארי היה מהצחאבה של הנביא מוחמד.
באסכטולוגיה האסלאמית, הוא ידוע כמי שנתקל באל-מסיח א-דג'ל, משיח השקר, באחד המסעות שלו.
ככזה, סיפורו של תמים הפך ליסודם של נרטיבים ואגדות מימי הביניים, וזיכה את תמים בתואר "הנוסע האמיץ".
הסיפור על המפגש עם משיח השקר
בחלק מהמקורות האסלאמיים, ישנו סיפור המתאר לכאורה את אחד ממסעותיו של תמים, מסע שבו ספינתו מתרסקת באי מסתורי.
באי זה הוא נלקח על ידי יצור מוזר לפגוש אדם הכבול בתוך מנזר.
האיש הכבול היה להוט לשאול את אנשי השבט המאכלסים את האי שאלות על העולם החיצון, ושאל על המצב של מיקומים שונים ועל הגעתו של מוחמד.
לאחר שבני השבט עונים לו, האיש הקשור מודיע שהוא משיח השקר, ומספק להם פרטים אסכטולוגיים הקשורים לעתיד, ומזהיר אותם מפני יציאתו אל העולם.
בני השבט מצליחים לעזוב את האי ולספר את סיפורם למוחמד שמספר אותו לשאר האנשים.
על פי המסורת, כאשר הכריז א-דארי על התמיכה במוחמד, ביקש וקיבל בתמורה את השליטה על נפת חברון.
קברו נמצא סמוך לבית ג'יברין.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בני חמולת תמימי מחברון לעלות אל הקבר ביום השנה למותו.
תמימה סוכובולסקי (21 בנובמבר 1881 – 14 בדצמבר 1972) הייתה מראשונות הגננות בארץ ישראל, ממייסדי הפועל הצעיר, חברת ההגנה.
סוכובולסקי נולדה בביאליסטוק (אז באימפריה הרוסית), בתם של אברהם זאב ואסתר אטקה, אחותם של יחזקאל דנין (סוכובולסקי), משה, דוד צבי, מאשה ולאה.
קיבלה חינוך מסורתי וכללי, ממייסדות אגודת "בנות-ציון" בביאליסטוק, וחברה באגודת דוברי עברית על שם פרץ סמולנסקין.
החלה לימודי הוראה, הגיעה בסוף גל העלייה הראשונה לארץ ישראל, ב-1903 לבקר את אחיה יחזקאל ובהמלצתו נשארה בארץ ולא חזרה לסיים את לימודיה.
בתחילת דרכה בארץ עבדה כעוזרת גננת בגן של אלישבע גיסין אפרתי בירושלים.
התגוררה בנווה שלום ביפו, דירתה הייתה גן ילדים ביום ומועדון לחבריה בני העלייה השנייה בשעות הערב, סופי השבוע והחגים.
בביתה התקיימו כינוסים ודיונים, פעילויות חברתיות ואף התארחו עולים לארוחה ולינה.
בדירה זו התקיימו פגישות תנועת הפועל הצעיר אשר סוכובולסקי הייתה בין מייסדיה.
בהמשך עברה לדירה מרווחת יותר בחצר "בית האוטונומיה הרוסית" בנווה שלום (קמפוס בית הספר לבנות ומגורי מורים וגננות), יחד עם עמיתתה שרה ויתקין-שפירא.
בביתן היה מכבש ההקטוגרף ששימש להדפסת עיתון "הפועל הצעיר".
כדי להשלים את לימודיה נסעה לברלין, שם הוכשרה במשך כשנה וחצי (בין 1907-1909) כגננת בבית הספר פסטלוצי-פרבל.
סוכובולסקי עבדה כגננת במשך 44 שנים, בין השאר ביפו, תל אביב, ירושלים וחיפה.
בתחילת דרכה גן הילדים לא היה חלק ממערכת החינוך הרשמית, ואתגרי העבודה כללו גם חינוך הציבור להכרה בצורך בגן ילדים, והקושי לגבות שכר לימוד עבורו.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררה בחיפה.
הייתה חברה במשמר העם ובהגנה, וחברה ב"מרכז הגננות" והסתדרות המורים.
לאחר פרישתה לגמלאות מילאה בהתנדבות תפקידים ציבוריים שונים, בספרנות במועדוני חיילים ובעבודה במעברות באזור ירושלים, שם לימדה עברית וכלכלת בית.
בזקנתה התגוררה בבית אבות בחיפה ועסקה גם שם בהוראת עברית לדיירי הבית.
על עבודתה המתמדת בהתנדבות עם עולים חדשים קיבלה ב-1962 תעודת הוקרה מנשיא המדינה.
תמיסת בלאנק (מאנגלית: Blank; ריק) היא תמיסה שאינה מכילה אנליט (חומר נבדק) או שכמותו זניחה, המשמשת בדרך כלל לכיול מכשירים כגון קולורימטר.
לפי ה-EPA, "המטרה העיקרית של בלאנקים היא להתחקות אחר מקורות של זיהום שהוכנס באופן מלאכותי".
בניסוי, תכלול התמיסה את כל יתר חומרי התמיסה למעט החומר הנבדק כחומר בקרה.
סוגים שונים של תמיסות משמשים לזיהוי מקור הזיהום בדגימה.
תמילה (או ת'מילה) היא חפירה רדודה באזור בו מי התהום קרובים לקרקע.
הבור הנוצר מתמלא במי תהום (בדומה לבור הנחפר על שפת ים).
חפירת תמילה נהוגה בידי בדואים, לרוב בערוצי ואדיות.
בגמר השימוש לעיתים מכסים את התמילה שוב - בכל מקרה, גם אם אינה מכוסה, היא צפויה להיסתם בשל התמוטטות דפנות הבור או סחף בעקבות שיטפון.
לעיתים התמילה מסומנת באמצעות גל אבנים או סימון אחר, כגון כלי קיבול המאפשרים את שאיבת המים ושקתות להשקיית חיות משק.
תמים מנסור מפתאח אל-עבדאללה הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת א-ריאן מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
א-ראווי גדל במחלקת הנוער של א-ריאן.
ב-7 בינואר 2023 ערך אל-עבדאללה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בניצחון 2-0 על נבחרת כווית במסגרת גביע המפרץ לאומות .
ב-13 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת איחוד האמירויות הערביות במסגרת אותו טורניר.
החל מהעשורים הראשונים של המאה ה-21 הייתה קטר תומכת של ארגון הטרור חמאס וסיפקה לו תמיכה כלכלית, מדינית ואידאולוגית.
לאחר החלשות הקשר עם סוריה, קטר, יחד עם טורקיה ואיראן הן כיום שלוש בעלות הברית המרכזיות של חמאס.
קטר העבירה לחמאס יותר מ-1.8 מיליארד דולר באמצעות הוועדה הקטרית לשיקום רצועת עזה.
משנת 2012, קטר מארחת את ראשי ארגון הטרור כאשר ראש חמאס ח'אלד משעל עבר מסוריה לקטר.
ראש חמאס עד לחיסולו בשנת 2024, אסמאעיל הנייה, התגורר בדוחה מאז 2016. קטר נחשבת לתומכת הפיננסית ובעלת הברית הזרה החשובה ביותר של חמאס.
יחסי החוץ של חמאס מהווים מרכיב חשוב בפעילות הארגון ומאפשרים לו פעילות בתחומים אחרים - התחום הצבאי, המדיני והכלכלי.
לפי ארגון Counter Extremism Project חמאס נשען בעיקר על תמיכתן של איראן, קטר וטורקיה ומקבל סיוע גם מצד סין, רוסיה וצפון קוריאה.
איראן מספקת לחמאס סיוע צבאי ישיר הכולל רקטות, טילים, תחמושת, הדרכה צבאית וטכנית ותיאום מבצעי, לעיתים דרך גורמים פרוקסי כמו חזבאללה וסוריה איראן מספקת לחאמס גם תמיכה כספית, דיפלומטית ואידאולוגית.
טורקיה מספקת לחמאס גיטימציה מדינית ודיפלומטית, היא מסייעת לו כספית ואידאולוגית.
קטר מספקת לחמאס תמיכה כספית נרחבת, סיוע הומניטרי ומימון של מיזמים אזרחיים ברצועת עזה.
בנוסף לתמיכה כספית, קטר מספקת לחמאס תמיכה דיפלומטית חשובה.
בזמן מלחמת חרבות ברזל אירחה קטר את המנהיגות המדינית של החמאס ושימשה כמתווכת בשיחות על עסקאות שחרור החטופים שמוחזקים על ידי חמאס בעזה.
בנובמבר 2024 הודיעה קטר כי השעתה את תפקידה כמתווכת וביקשה ממנהיגי החמאס לצאת מהמדינה, אולם משרדי החמאס בקטר לא נסגרו לצמיתות.
מסמכים שנתפסו על ידי צה"ל בעזה בזמן המלחמה, קושרים בין קטר למימון חשאי של הזרוע הצבאית של חמאס.
קטר העבירה כסף לחמאס בחשאי, באמצעות אגודות צדקה ובאמצעות מענקים להנהגת החמאס בקטר.
הכסף עבר לאחר מכן לטורקיה, ומשם שימש למימון פיגועים.
ב-2007 היו קטר וטורקיה המדינות היחידות שתמכו בחמאס לאחר שארגון הטרור הדיח את הרשות הפלסטינית מרצועת עזה.
היחסים בין חמאס לקטר התהדקו בשנים 2008–2009 כאשר חאלד משעל הוזמן להשתתף בפסגת דוחא שם ישב לצד האמיר הקטרי דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני.
האמיר התחייב לתת לארגון הטרור 250 מיליון דולר לתיקון הנזק שנגרם במלחמה בעזה.
אירועים אלו גרמו לקטר להפוך לשחקנית הראשית ב"נושא הפלסטיני".
קטר כינתה את המצור על עזה לא צודק ולא מוסרי, מה שגרם לממשלת חמאס בעזה, לרבות ראש הממשלה לשעבר אסמאעיל הנייה, להודות לקטר על תמיכתה "ללא תנאי".
קטר החלה אז להעניק באופן קבוע תמיכה פוליטית, חומרית, הומניטרית וכלכלית לארגון הטרור חמאס.
בשנת 2012 הפך האמיר לשעבר של קטר, חמד בן ח'ליפה אאל-ת'אני, לראש המדינה הראשון שביקר בעזה תחת שלטון חמאס.
הוא התחייב לגייס 400 מיליון דולר לבנייה מחדש.
תמיכה בחמאס הועילה פוליטית לטורקיה ולקטר מכיוון שהעניין הפלסטיני זוכה לתמיכה עממית בקרב האזרחים במדינותיהם.
בהתייחסו לתמיכה של קטר בחמאס, במהלך ביקור בעזה ב-2015, אמר הפקיד הקטרי מוחמד אל-עמאדי, שקטר משתמשת בכסף לא כדי לעזור לחמאס אלא לעם הפלסטיני בכללותו.
עם זאת, הוא מכיר בכך שנתינה לעם הפלסטיני פירושה נתינה לחמאס.
אל-עמאדי אמר, "אתה צריך לתמוך בהם.
אתה לא אוהב אותם, לא אוהב אותם.
אבל הם שולטים במדינה, אתה יודע".
יש הטוענים כי היחסים של חמאס עם קטר מעמידים את חמאס במצב מביך מכיוון שקטר הפכה לחלק מהבעיה הערבית האזורית.
אחרי ההסלמה בדרום בנובמבר 2018 והפסקת האש בין ישראל לחמאס, הרשות הפלסטינית סירבה להמשיך להעביר את הכספים מקטר לחמאס-עזה.
על מנת לוודא שהעברת הכספים תימשך, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו שלח מכתב בקשה לקטר בנימוק שהעברתם תביא תסייע לשמירה על יציבות אזורית.
נתניהו גם ביקש משר האוצר האמריקאי בממשל טראמפ, סטיבן מנוצ'ין, לשלוח מכתב המבטיח לקטרים שהכספים שישלמו למימון החמאס - לא ייחשבו מימון לטרור.
בדצמבר 2019 נפגש שר החוץ הקטרי מוחמד בן ת'אני (כיום ראש ממשלת קטר) עם בכירי חמאס איסמאעיל הנייה ועיזאת א-רישק.
בפגישה זו הצהיר הנייה: "המענק הקטרי הוא עורק התנועה הראשי של התנועה, חמאס".
בשנת 2020 בזמן מגפת הקורונה ותוך כדי טרור בלונים מרצועת עזה נפגש אל עמאדי עם בכירים ישראלים ולאחר מכן הגיע לרצועת עזה על מנת לאפשר המשך המענקים הכספיים לחמאס.
אל-עמאדי נפגש עם מנהיג חמאס בעזה יחיא סינוואר על מנת לתווך בין ישראל לבין חמאס.
במאי 2021, לאחר מבצע שומר החומות, דיווח הנייה לסינוואר על פגישתו עם אמיר קטר ועל הסכמה עקרונית "לספק תמיכה דיסקרטית".
עד אותה עת גויסו לרשות הנהגת חמאס 11 מיליון דולר מהאמיר.
ב-2022 בעקבות ירי של חמאס מעזה על ישובי העוטף המתווך הקטרי, מוחמד אל-עמאדי הגיע לרצועת עזה על מנת לפעול לרגיעה במהלך המונדיאל בקטר.
אל-עמאדי נפגש עם בכירים בעזה ובישראל על מנת לתווך בין הצדדים תוך שיתוף פעולה של מצרים.
ממשלת ישראל אישרה ואפשרה את העברת הכספים מקטר לחמאס עד אוקטובר 2023, ונטען כי עשתה זאת מסיבות פוליטיות.
במסגרת עסקה שנויה במחלוקת, ממשלת ישראל בראשות בנימין נתניהו עודדה את תמיכת קטר בחמאס במשך שנים רבות, בתקווה שהדבר יהפוך את חמאס למשקל נגד משמעותי לרשות הפלסטינית וימנע את כינון המדינה הפלסטינית.
בין הדמויות מפחת מצד הקטרי היה ע'אנם בן סעד אאל סעד.
תמיכה בהכשרה צבאית ופעילות מחוץ לעזה
מעבר לתמיכה הכספית, קטר סייעה לחמאס גם בהיבטים צבאיים.
על פי דוח סודי של הרשות הפלסטינית, המודיעין הקטרי נפגש עם נציגי חמאס כדי לפקח על הכנת גדוד צבאי מיוחד עבור גדודי אל-קסאם בבסיסים הצבאיים בקטר ובטורקיה.
התמיכה הקטרית התרחבה גם מעבר לרצועת עזה - פלסטינים שנמלטו מסוריה ללבנון שולבו בגדודי השיבה של חמאס במימון קטרי.
לאחר מתקפת הפתע של חמאס בדרום ישראל ב-7 באוקטובר 2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, אירוח המשרד המדיני של חמאס בדוחא ספג ביקורת רבה יותר.