tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אולג טבקוב – הנסיך ולדימיר דולגורוצקי, המושל הכללי המוסקבאי
מריה מירונובה – ז'ולי רנאר
בספר, שם משפחתו של המושל המוסקבאי הוא "דולגורוקוי", בסרט שמו "דולגורוצקי".
קרוב לוודאי שהדמות מתייחסת לנסיך ולדימיר אנדרייביץ' דולגורוקוב, שניהל את מוסקבה משנת 1865 עד 1891, כשהוחלף על ידי הנסיך הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ'.
הדמות שמגלם פיודור בונדרצ'וק, בורצ'ינסקי, הוא מיזוג של שתי דמויות מתוך הספר, בורליאייב וסוורצ'ינסקי.
בספר סוורצ'ינסקי מת בעקבות פיצוץ פצצה בתחנת הרכבת ניקולאייבסק, בורליאייב נהרג בעת ניסיון מעצרם של חברי הארגון הלוחם.
בסרט בורצ'ינסקי נורה לאחר שהוא לא מצליח לעצור את פוז'ארסקי.
בספר רעיון הפגישה במרחץ מגיע מיוזמתו של פוז'ארסקי, בסרט פנדורין הוא שהעלה את הרעיון.
בספר הפגישה נערכת בחדר מספר 6, בסרט הפגישה נערכת בחדר מספר 5, בשל מיזוג הדמויות סוורצ'ינסקי ובורליאייב.
בספר שוד מרכבת אוצר המדינה מתרחש לאחר שמחצית מהאבטחה מוסחת, בזמן שבסרט המחבלים מוציאים להורג את כל אנשי האבטחה.
בספר פנדורין מסרב לשרת תחת מושל מוסקבה החדש, בסרט הוא תחילה מסרב אך לבסוף מתרצה.
יוסף (יוסק'ה) נחמיאס (נולד בי"ז בחשוון ה'תרפ"ו, 4 בנובמבר 1925) הוא מבכירי לוחמי האצ"ל, מניצולי כלא עכו ואלטלנה, מראשי מוזיאון האצ"ל בתש"ח.
יוסף נחמיאס נולד למשפחה יהודית-ספרדית בירושלים בי"ז בחשוון ה'תרפ"ו, 4 בנובמבר 1925, דור שישי בארץ והבכור מבין עשרה אחים ואחיות.
להוריו היו אלו נישואין שניים, אביו דוד נחמיאס היה קבלן.
בשנת 1939 עברה משפחתו להתגורר בתל אביב, בה הצטרף לתנועת הנוער בית"ר.
בתיכון למד בקולג' הצרפתי בביירות ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר לארץ והמשיך את לימודיו בתיכון הצרפתי ביפו.
עם התקדמות הכוחות הגרמנים לאזור המזרח התיכון, נשמע יוסק'ה לקריאת מוסדות היישוב ומפקדת האצ"ל, זייף את תעודת הלידה והתנדב לצבא הבריטי בהיותו בן 14 וחצי בלבד.
שש שנים וחצי שרת בחיל ההנדסה של הצבא הבריטי, תחילה ביחידה ארצישראלית ולאחר מכן ביחידה בריטית.
השתתף בקרבות בלבנון, מצרים ובמהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה נפצע והוחזר לארץ.
עם שובו לקח חלק בפעולות המחתרת, כאשר הוא עדיין חייל בריטי.
בין השנים 1944–1946 השתתף בפעולות מבצעיות רבות של האצ"ל במסגרת ח"ק (חיל קרב), ביניהן הפשיטה למחנה צריפין ופיצוץ המטוסים בשדה התעופה לוד.
במרץ 1946, במבצע "ליל הרכבות" שהתבצע במסגרת תנועת המרי העברי, לקח חלק בפיצוץ גשר רכבת ליד אשדוד, בקרבת גשר עד הלום.
במהלך הנסיגה נתפס על ידי הבריטים עם קבוצה של 31 לוחמים, נשפט בבית דין צבאי ובהיותו חייל בריטי, נידון למוות בפני כיתת יורים, באשמת בגידה וגייס חמישי.
גזר הדין לא הוצא אל הפועל ובמשפט חוזר הוחלף ב-15 שנות מאסר.
לאחר שלושה-עשר חודשי מאסר, נמלט נחמיאס במהלך הפריצה לכלא עכו.
בין השנים 1947–1948 הוא המשיך להשתתף בפעולות של האצ"ל נגד השלטון הבריטי והיה לאחד מן הלוחמים שביצעו את ההתקפה על יפו.
כמו כן, הוא נכח על סיפונה של אוניית הנשק של האצ"ל "אלטלנה", עת הופגזה מול חוף תל אביב.
במהלכה השליך למים את מנחם בגין, שלא רצה לעזוב את האונייה הבוערת עד הרגע האחרון.
במלחמת העצמאות שירת בצה"ל בחטיבת יפתח של הפלמ"ח.
עם שחרורו, שירת את המדינה במשך ארבע שנים וחצי בשליחות באפריקה.
בין השנים 1981-1957 שימש דייל בחברת התעופה אל-על והיה מנהל שירותים בטיסה.
החל משנת 1982 משמש אחד מראשי מוזיאון האצ"ל בתש"ח בתל אביב ותפקידו העיקרי במוזיאון הוא כאיש עדות.
נחמיאס הוא אחד ממפיציה הגדולים של מורשת האצ"ל בדור האחרון.
בשנת 2011 הוקרן סרט הסטודנטים "הפריצה לכלא עכו", בבימויו של בועז ארמוני.
בסרט גילם השחקן קובי מאור את דמותו של נחמיאס.
בשנת 2012 נחמיאס גילם את יחזקאל קורן בסרט הקולנוע "זוהר הרקיע", אשר נסוב סביב דילמת ההתנתקות מיישובי גוש קטיף.
היה נשוי ליפה, לוחמת וחובשת קרבית באצ"ל, עד לפטירתה.
לזוג נולדו 2 בנים: משה ודרור, 6 נכדים ו-7 נינים.
היועץ לנשיא ארצות הברית הוא אחד מצוות היועצים הקרובים ביותר לנשיא ארצות הברית.
המשרה נוצרה בתקופת ריצ'רד ניקסון בשנת 1969. מכהן במשרה היה חבר בקבינט של ארצות הברית.
מצב זה נשמר עד לשנת 1993.
בתקופת ריצ'רד ניקסון מספר אנשים החזיקו את המשרה במקביל.
לעומת זאת, בתקופת ג'ימי קרטר המשרה לא אוישה.
בתקופת ג'ורג' הרברט ווקר בוש על איוש המשרה הוחלט רק בשנה הרביעית לכהונתו.
זמן קצר לאחר מערכת הבחירות של שנת 2016, דונלד טראמפ הכריז שבכוונתו למנות למשרה זו את קליאן קונוויי ואת סטיב בנון יועץ בכיר ו"אסטרטג הראשי".
לאחר שבנון עזב את הצוות של בית הלבן באוגוסט 2017, ג'וני די סטפנו מונה ליועץ נוסף.
רשימת היועצים לנשיאי ארצות הברית
(2025-)פיטר נבארו20 בינואר 2025 ואילךהמפלגה הרפובליקניתסטנלי וודוורדבמעמד של יועץ בכיר20 בינואר 2025 ואילךהמפלגה הרפובליקנית
יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית הוא תואר המשמש את עוזריו הבכירים של נשיא ארצות הברית.
יועצים בכירים בבית הלבן הם חברי משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.
תפקיד היועץ מוגדר רשמית מאז 1993.
עם הזמן, תפקיד היועץ הבכיר היה אחראי על הקבוצות הבאות:
משרד הבית הלבן ליוזמות אסטרטגיות
בשנת 1993 לפני ההסדר, עמדתו של "יועץ בכיר" היה שם המשמש למטרות שונות אחרות.
דוגמאות רבות לתפקיד קיימות גם בכל המחלקות המנהלות ובסוכנויות העצמאיות של הסניף.
לדוגמה, מינהל המזון והתרופות כולל משרה הנקראת היועץ הבכיר למדע.
אגף הפנים כולל, למשל, יועץ בכיר לענייני אלסקה.
יועציו של דונלד טראמפ בכהונתו הראשונה
יועציו של דונלד טראמפ בכהונתו השנייה
מסעד בולוס, 20 בינואר 2025 ואילך
"יועץ ממלכתי: פרשה פוליטית" הוא ספר מותחן שנכתב על ידי בוריס אקונין המהווה לספר הששי בסדרת "תיבת פנדורין".
אקונין תכנן שכל ספר בסדרה יהווה מחווה לז'אנר הספרות הבלשית, כך שכל רומן הוא ז'אנר חדש.
סיפור זה מהווה ספרות בלשית פוליטית, שבו הדמות הראשית מתמודדת עם קשירת קשר בעל אופי פוליטי שעלול להשפיע על המדינה כולה.
השנה היא 1891. הגנרל חראפּוֹב, המושל הטרי של סיביר ושר הפנים המיועד, נרצח בדרכו למוסקבה.
הרוצח נעץ בליבו פגיון הנושא את ראשי־התיבות של "הארגון הלוחם" המהפכני, ארגון אשר שׂם לו למטרה להפיל את הקיסר.
כעת, גורלו של הגנרל־המושל המוסקבאי הנסיך דוֹלְגוֹרוּקוֹי וגורלה של הקיסרות הרוסית כולה, תלויים על בלימה – האם אֶראסְט פֶּטְרוֹביץ´ פַנְדוֹרין, הפקיד למשימות מיוחדות, יצליח לפצח את המקרה, לנקות את שמו המוכתם ולהושיע את כבודו של פטרונו?
הארגון הלוחם (ברוסית Боевая Группа) של המפלגה הסוציאליסטית, מבצע "עונש" והורג את הגנרל חראפוב בדרכו ברכבת מהעיר קלין למוסקבה, זאת באשמת התאבדותה של האסירה הפוליטית פולינה איוואנצובה.
אראסט פנדורין, האחראי על ביטחונו של חראפוב במוסקבה (אף שחראפוב כמובן לא הספיק להגיע אליה), מתחיל לחקור את נסיבות הרצח, בתקווה לעלות על עקבות הארגון הלוחם.
הדרך היחידה שהוא יכול להציל את פטרונו (המושל הכללי המוסקבאי הנסיך דולגורוקי) מפיטורין מחפירים.
החקירה מסתבכת עם הגעתו של "הכוכב העולה" של הבילוש הפטרבורגי" — הנסיך פוז'ארסקי.
על היועץ הממלכתי פנדורין מוטלת המשימה למצוא את הרוצח לפני שפוז'ארסקי יעשה זאת.
אראסט פנדורין צולל לתוך חיי החקירה שחושפים את יסודות המהפכה הפוליטית הקרבה: גיבורים, אוהדים, מרגלים, מסיתים, בוגדים ומהפכנים שיעשו הכל כדי להרוס את הקיסרות הרוסית ולהקים עליה את רוסיה המהפכנית, כל זאת על רקע הרומן שפנדורין מנהל עם בתו היהודייה של בנקאי אסתר ליטבינובה, מה שרק מחריף את ספקותיו שלו.
במהלך החקירה פנדורין מזהה קשרים בין הנסיך פוז'ארסקי ולארגון הלוחם, שבעצמו אינו מודע לכך, שהם משחרים לידיו.
פנדורין מבין שפוז'ארסקי רקח את הקנוניה והרצח על מנת להיות זה שימצא את האשמים ובכך יביא להתמוטטות התנועה המהפכנית ולהעלאה בשכר ובדרגה.
אלא שפנדורין מבין שאינו יכול לפרסם את העובדה הזאת, מסיבות פוליטיות ובשל השפעתו הרבה של פוז'ארסקי.
פנדורין יוצא לעימות מול הארגון הלוחם אך מתקשה לעצור אותם, מאחר שהם עוסקים בייצור חומרי נפץ (ג'ליגנייט) וכל ניצוץ מאקדח יכול לגרום לפיצוץ שיסכן גם אותו.
כאשר פוז'ארסקי יוצא אף הוא על מנת לעצור את חברי הארגון, פנדורין לא מזהיר אותו מפני המארב הממשמש ובא ופוז'ארסקי נהרג.
לאחר החקירה, כשהוא מאוכזב מהשירות הציבורי, פנדורין פורש מהמשטרה.
הדמות המרכזית בעלילה המקבילה הוא גרין (גריגורי גרינברג) — מנהיג הארגון הלוחם.
לאחר רצח הגנרל חראפוב הוא וחבריו מתחבאים במוסקבה, מאחר שאינם יכולים לעזוב את העיר בשל מחסומים שהוצבו בכל הדרכים היוצאות ממנה.
כשהוא מגלה אודות הגעתו למוסקבה של הגנרל פוז'ארסקי (שהמפלגה הורתה להרוג), הארגון הלוחם מתחיל לצוד אותו.
אשת המחתרת במוסקבה, הידועה תחת השם מחט, מסייעת למצוא מקום מסתור ותומכת בקשרי הארגון עם המפלגה.
לפתע, מסנקט פטרבורג מגיעה הידיעה על תפיסת כספי המפלגה (על ידי פוז'ארסקי), נוצר צורך דחוף כדי להשיג את הכסף הדרוש לשחרור חברי הארגון מהכלא ולצורך מימון חומרי תעמולה באירופה.
הארגון הלוחם, למרות המצב השביר, מחליט לצאת למבצע שוד.
בעזרתה של מארחת ציבורית בשם ז'ולי (שאוהדת את המהפכה) למוסקבה מגיע השודד "אס": שתובע את חלקו ומוכן לעזור לארגון הלוחם במבצע השוד.
הם תוקפים את כרכרת אוצר המדינה והשוד מצליח, אבל הז'נדרמים עוקבים אחר גרין וחבריו ורק לאחר שמגיע לידיהם פתק שחתום באלמוניות, הם מצליחים ברגע האחרון לחמוק.
עם זאת, הארגון הלוחם לא מוותר על הכוונה להעניש את הנסיך פוז'ארסקי.
על פי מידע אנונימי שמתקבל, גרין וחבריו מחליטים להתנקש בחיי הנסיך בפארק העירוני, שם הם נופלים למארב שממנו שורדים רק גרין ומחט.
משהבין כי המודיע האנונימי — בוגד, גרין מחליט למצוא אותו כדי לנקום את מות חבריו.
לאחר שמתגלה כי המודיע האנונימי אינו אלא שהנסיך פוז'ארסקי עצמו, בעוד ז'ולי פעלה עבורו כמרגלת בתוך הארגון, גרין מפתה את פוז'ארסקי לתוך מארב.
אבל הוא חושד שמשהו לא בסדר, באותו הרגע פוז'ארסקי שהסתירה בשרוולו אקדח פוצע את גרין אנושות.
משהבינה כי גרין מת והבית מוקף, מחט מפוצצת את אחת מהפצצות שהכינה.
כתוצאה מהפיצוץ נהרגו פוז'ארסקי, ז'ולי, השוטרים הז'נדרמים, גרין והיא עצמה.
בין הדמויות האמיתיות מההיסטוריה הרוסית, אשר משמשים כאב טיפוס לדמות הגיבור הוא איש הבילוש הפוליטית זובאטוב ועמיתו מדניקוב, המושל הכללי של מוסקבה, הנסיך ולדימיר אנדרייביץ' דולגורוקוב והדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', התעשיין סאבה מורוזוב ועוד רבים אחרים.
הנסיך דולגורוקי, הנסיך ולדימיר אנדרייביץ' דולגורוקוב
פרול ודישצ'ב — גריגורי ולטישצ'ב
סוורצ'ינסקי — ניקולאי אקימוביץ' סרדה, ראש הז'נדרמים של מחוז מוסקבה ויבגני יורקובסקי, מפקד משטרת מוסקבה
בורליאייב — ניקולאי סרגייביץ' ברדיאייב, ראש האוכרנה של מוסקבה, המשטרה החשאית.
בשנת 2005, שוחרר לאקרנים סרט קולנוע באותו שם בבימויו של פיליפ יאנקובסקי.
את אראסט פנדורין גים אולג מנשיקוב, את פוז'ארסקי — ניקיטה מיכאלקוב.
מיכאלקוב זכה בשני פרסים בקטגוריית השחקן הטוב ביותר (במסגרת טקסי "נשר הזהב" ו"קינוטאבר").
ישנם הבדלים בין הסרט לספר.
היועץ הלאומי לאקלים בבית הלבן הוא תפקיד במשרד הבית הלבן, שקם עם כניסתו של ג'ו ביידן להבית הלבן.
היועץ משמש כיועצו הראשי של הנשיא בנושא מדיניות שינויי אקלים מקומיים והוא מוביל משרד הבית הלבן למדיניות אקלים.
בדצמבר 2020 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומית שלו, מקראתי צפויה להיות האדם הראשון שמאייש את התפקיד הז ועל פי התכנון היא צפויה לייעץ לביידן בנוגע למדיניות שינויי האקלים.
מקראתי הייתה המנהלת של הסוכנות להגנת הסביבה בזמן כהונתו של הנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה.
בנוסף לכך ביידן הכריז כי סגנה של מקארתי יהיה עלי זיידי .
זיידי כיהן בעבר כסגן מזכירת האנרגיה והסביבה של מדינת ניו יורק.
יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית הוא תפקיד בסגל הנשיאותי של רוסיה, שנוצר על ידי הנשיא בוריס נ.
ילצין ב-19 ביולי 1991. התקנות על משרת יועץ נשיא הפדרציה הרוסית, אושרו בצו נשיאותי מספר 542-rp מיום 25 בספטמבר 1992, נקבע כי יועץ נשיא הפדרציה הרוסית הוא אדם המוסמך על ידי נשיא הפדרציה הרוסית להעניק לו סיוע מתמיד בגיבוש וביישום אסטרטגיה של פיתוח לאומי ומדיניות המדינה בתחום פעילות רלוונטי.
התואר משמש את עוזריו הבכירים של הנשיא.
יועציו הם חברי האדמיניסטרציה הנשיאותית.
בשנת 1991 "יועץ המדינה של הפדרציה הרוסית" היה שם המשמש למטרות שונות אחרות, בשנת 1992 הגדיר ילצין את המשרה כ"יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית" ומספר היועצים היה נתון לשינוי מתמיד לאורך השנים.
עם הזמן, תפקיד היועץ היה אחראי על הקבוצות הבאות:
יוענה גונן (נולדה ב-26 בספטמבר 1977) היא עורכת, מתרגמת, עיתונאית ופובליציסטית ישראלית.
לצד עיסוקים אלה התחום אשר הקנה לה את פרסומה הרב ביותר הוא חיבור המדור 20 שאלות בעיתון הארץ.
גונן נולדה וגדלה במושב בפאתי ירושלים.
לדבריה כבר כשהייתה בגן הילדים בשנים 1981-1982 היא הבינה שיש לה שונות מגדרית: "בו־זמנית הבנתי הן שאני ג'נטלמן והן שהעולם הסובב אותי אינו רואה ג'נטלמנים בעין יפה אם הג'נטלמן נולד בתור ילדה".
מציינת שבעבר הפגינה נגד מדיניות הממשלה.
בתחילת שנות ה–2000 הייתה חלק מקבוצת פעולה קווירית נגד הכיבוש.
כותבת מאמרים, בין היתר מאמרי דעה בעיתון הארץ מדי יום שלישי וביקורות ספרים לפרקים.
מדי יום שני היא כותבת גם את מדור ביקורת טלוויזיה בהארץ.
בשנת 2009 החלה לכתוב באופן קבוע את מדור הטריוויה הקבוע של הארץ "20 שאלות".
גונן מציינת שנושאי השאלות משלבים תחומים שונים: מבוססים על מאורעות היומיום אך גם נושאים שזוכים לסיקור עיתונאי וחדשותי נמוך יחסית, בין היתר פרסים, צמחים, מאורעות עבר ועוד, ומנסה לשלב תחומים שונים.
היא גם מציינת שיש לה נטייה לכתוב יותר שאלות בתחומים האהובים עליה (ספרות, קולנוע) ופחות בתחומי ספורט וכלכלה.
בספטמבר 2023 הצטרפה לוועד המנהל של פרויקט גילה להעצמה טרנסית.
בהקשר להצטרפותה לוועד נכתב שלגונן יש ניסיון של שנים רבות בעבודה בתקשורת ובארגוני זכויות אדם, בפעילות להט"בית ובאקטיביזם נגד הכיבוש.
גונן נחשבת לדמות בולטת בקהילה הפמיניסטית והלהטב"קית בישראל.
יוסרא , היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה מצרית, ושגרירת רצון טוב של תוכנית הפיתוח של האומות המאוחדות.
היא שיחקה בכ-80 סרטים ו-20 סדרות דרמה וזכתה בכ–50 פרסים ערביים ובין-לאומיים, בהם פרסי כבוד בפסטיבלי הקולנוע של ונציה 1992 וקאן 1995.
נולדה בשם שבעה מוחמד חאפז נאסים, ומאז ילדותה ידועה בכינוי "יוסרא".
דודה היה מוחמד נסים, קצין המודיעין הכללי של מצרים לשעבר וחבר בארגון הקצינים החופשיים המצריים.
היא נשואה למהנדס חאלד סלים, אחיו הבכור של השחקן הישאם סלים ובנו של שחקן קבוצת אל-אהלי סאלח סלים.
מסעה עם הקולנוע המצרי נמשך מסרט לסרט עד שהצליחה לצבור פופולריות רבה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, כולל קבוצת סרטים שבהם שיחקה עם עאדל אמאם.
בתקופה זו הייתה לאחת השחקניות המרוויחות ביותר במצרים.
יוסרא ציינה פעמים רבות את השפעתם של הבמאי יוסף שאהין והשחקן עאדל אימאם על הקריירה האמנותית שלה, מאז שעבדה עם הבמאי יוסף שאהין בפעם הראשונה בסרט "סיפור מצרי", בעוד עם עאדל אימאם שיחקה יחד בפעם הראשונה בסרט "נוער רוקד על אש" בשנת 1978, ולאחר מכן שיחקה עמו בכ-15 סרטים.
מלבד משחק בסרטים, סדרות טלוויזיה ובמחזות; יוסרא הקליטה מספר שירים, המפורסם שבהם הוא השיר "שלוש פעימות" עם הזמר מוחמד אבו אל-עניין, המכונה "אבו", שזכה להצלחה רבה והגיע ל-90 מיליון צפיות תוך חודשיים בלבד לאחר יציאתו לאור.
בשנת 2006 נבחרה כשגרירת רצון טוב על ידי סוכנות הפיתוח של האו"ם (UNDP) בטקס שנערך בפארק אל-אזהר בקהיר.
מנהלת הלשכה האזורית של האומות המאוחדות למדינות ערב אישרה כי בחירתה נבעה מפרסומה הנרחב שלה בעולם הערבי, מעניינה הרב בקבוצות מודרות ובנשים, ומקריירה אמנותית ארוכה שנמשכה יותר מ-25 שנה, במהלכה מילאה תפקידים מגוונים בנושאים פוליטיים, חברתיים והומניטריים בקולנוע ובטלוויזיה, כמו גם מהשתתפותה בפעילויות צדקה רבות של ארגוני חברה אזרחית.
יוהאן חרארד "יופ" וסטרוויל (בהולנדית: Johan Gerard "Joop" Westerweel; 25 בינואר 1899 – 11 באוגוסט 1944) היה איש חינוך הולנדי, פציפיסט ופעיל המחתרת ההולנדית האנטי-נאצית המחתרת החלוצית בהולנד - קבוצת וסטרוויל, שלאחר מותו הוכר כחסיד אומות העולם.
וסטרוויל הנוצרי, שמבית ספרו הדמוקרטי בבילטהובן דאג לשלומם של בני נוער פליטים מגרמניה הנאצית בשנות השלישים, ייסד קבוצת מחתרת "חלוצי-ציוני" בזמן כיבוש הולנד, בה חבריה היהודיים והלא-יהודיים הסתירו והבריחו יהודים מעבר לגבולות הולנד בדרכם לארץ ישראל.
הקבוצה כונתה על שמו לאחר רציחתו בידי הגסטפו.
גם כשהיה בכלא הנאצי המשיך לשמור על קשר עם חברי המחתרת וערב הוצאתו להורג הוא כתב ושלח למחתרת את השיר "ערב בכלא" בהולנדית (תרגום לעברית: יעקב אורלנד):
"שעת הרהורים חרישית שעת דמדומים ומצור.
זוהר קורן מתוכי ושוטף את כולי באור.
ביחד צעדנו מול צר את הדרך הזאת הישרה.
אחת לי עכשיו היינו הך אם אמות או אוסיפה לחיות,
האור הגדול בי נפקח ועשרתי, עשרתי מאוד!
שעת הרהורים חרישית וילה ארוך ומאפיל.
הזוהר אשר בתוכי שטוף שטפני כליל!"
השיר הולחן והוקלט בשנת 2007 על ידי הזמר והמלחין עמוס חרותי אשר סבתו עדנה חרותי ז"ל הייתה בין אלו שניצלו בזכות יופ:
נולד ב-25 בינואר 1899 בעיר ההולנדית זוטפן בשם יוהאן חרארד וסטרוויל, אחד מארבעה ילדים במשפחתו.
הוריו היו חברים בכת נוצרית קטנה, שדגלה בערכים של צניעות, מוסר וצדק.
חסידי הכת שאבו את השראתם מהתנ"ך ומהברית החדשה ודגלו בקיום אורח חיים פוריטני.
אביו של יופ שהיה קנאי בדתו הקדיש את כל זמנו למען הקהילה, מה שגרם להזנחת עסקי המשפחה לה היה בית דפוס קטן ולשקיעה בחיי עוני.
כבר בהיותו ילד בלט אופיו המרדני של יופ שהתקומם נגד כפייה זו וכנגד הזנחת חיי המשפחה.
יופ נטש את הסמינר הדתי אליו נשלח על ידי הוריו לפני תום הלימודים והוסמך להוראה.
בהיותו בן עשרים נישא לראשונה אך הנישואין לא עלו יפה.
לאחר מכן נסע לאינדונזיה שהייתה מושבה הולנדית שם קיבל צו גיוס לצבא אך סרב בשל השקפת עולמו הפציפיסטית, נאסר וגורש.
פעילות כנגד חוקים שלא היו לפי רוחו המשיכה גם בהולנד שם סירב לשאת תעודת זהות.
בשובו לאמסטרדם הקדיש את מרצו לעבודתו החינוכית, תוך יישום שיטות לימוד מתקדמות כשיטת מונטסורי.
בשנת 1932 הצטרף לבית הספר וורקפלץ יחד עם אשתו השנייה וילי.
לפני שהגיעו לשם הוחרם כל רכושם מאחר שיופ סירב לשלם מיסים.
שכרם היו הארוחות שהיו סועדים עם מנהל בית הספר קייס בוקה [Kees Boeke] הקוויקר.
יופ לימד בבית הספר ספרות, מתמטיקה וביולוגיה.
השקפת עולמו של יופ וסטרוויל עמדה בסתירה גמורה לפעולות הנאצים בגרמניה.
פעילותו למען הפליטים וצירופם לבית הספר הייתה חלק מההתנהגות הטבעית כך גם התגייסותו למען הסתרתם והעברתם של חניכי קבוצת לוסטרכט מהולנד לספרד.
פעם אחר פעם ניצל יופ ממאסר, אך הוא לא הפסיק את פעולתו גם לאחר מאסרה של ויל אשתו.
אז כבר התחקו הנאצים אחר חברי קבוצת וסטרוויל.
יופ סייע בהצלתם של מעל 300 נערים ונערות.
חלקם הוסתרו באוטרכט על יד חסידת אומות העולם הטי פאוטה.
יופ נעצר ב-11 במרץ 1944 תוך כדי ניסיון להבריח שתי אחיות יהודיות מקבוצת לוסטרכט את הגבול ליד העיר איינדהובן.
מקום זה היה ידוע כמסוכן ביותר עקב תנאי הטופוגרפיה: השטח אפשר לשוטרי הגבול להיות בלתי נראים.
כך החלו חמישה חודשים של עינויים וסבל נוראי בשעה שנחקר כדי שיסגיר את שותפיו.
יש לציין כי מאחר שהאיש שאת זהותו הבדויה לקח לעצמו היה מבוקש על ידי הגרמנים על עבירות של חבלה ורצח, נאלץ לגלות את זהותו האמיתית.
באותו זמן של תנאים וסבל בלתי אנושיים המשיך לעודד את חבריו לדרך.
כשהוא מודע לאפשרות שירצח בידי הגרמנים חשב על אפשרויות בריחה אך מזלו בגד בו.
בתאריך 11 באוגוסט 1944 הוצא יופ וסטרוויל להורג יחד עם שלושה אחרים כנקמה על התנקשות באיש אס אס.
בן ארבעים וחמש היה במותו.
מתוך דברים שנשא בפני הקבוצה הראשונה שהוברחה לספרד
הנצחת יופ וסטרוויל בישראל ובהולנד
במרץ 1947 הוחל בנטיעת יער על שם יופ וסטרוויל בין קיבוץ דליה לקיבוץ גלעד.
במקום - חניון לפיקניק וטבלות הנצחה ליופ וסטרוויל ולשאר חברי המחתרת ההולנדית שנספו במלחמת העולם השנייה.
באמסטרדם פועל בית ספר יסודי הקרוי על שמו.
המלחין דדי צור כתב יצירה סימפונית לזכרו.
מרתה, בתו של וסטרוויל, הגיעה לישראל, נישאה לישראלי וקבעה את חייה בישראל.
היא הקימה משפחה ולה שלוש בנות ושישה נכדים.
יועץ מס הוא אדם העוסק במתן ייעוץ לנישומים בנושאי מסים ובייצוג נישומים בפני רשויות המס כולל הגשת טפסים מסוימים לרשויות המס.
יועץ מס נדרש לידע מקיף בחוקי המיסים ובהנחיות רשות המיסים, ובפרט הוא נדרש לבקיאות בניהול ספרים ובניכוי מס במקור.
בתחומי הטיפול והאחריות של יועצי המס נמנים בין היתר הנושאים הבאים:
ייצוג בפני המוסד לביטוח לאומי בסוגיות של גביית דמי ביטוח לאומי.
הכנת והגשת דו"ח שנתי לפקיד השומה
השימוש בשירותיו של יועץ מס אינו חובה, ונישום רשאי לנהל את קשריו עם פקיד השומה באופן ישיר או באמצעות מייצג אחר (רואה חשבון או עורך דין).
פעילותם של יועצי מס בישראל מוסדרת בפקודת מס הכנסה.
פסק דין זה מהווה מקרה נדיר, וכפי הנראה יחיד, שבו בוטל סעיף חוק בבית משפט השלום.
בהערת אגב בערעור שהוגש על פסק הדין (ע"פ (ת"א) 70597/04) מתחה השופטת יהודית שיצר ביקורת על ביטולו של הסעיף.
לדבריה: "טוב היה עושה בית משפט קמא אילו נקט במידה רבה יותר של איפוק שיפוטי בעניין בטלות סעיף 236ב1(ב)".
בעקבות פסק דין הנדלמן נחקק חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה-2005, שבו נקבע שייצוג נישומים לפני רשות מס יהיה בידי מורשים בלבד.
יועצי המס, העומדים בתנאים הקבועים בחוק, רשאים לייצג נישומים במוסדות רשות המסים בישראל ובמשרדי המוסד לביטוח לאומי.
יועץ מס מייצג הוא מי שרשום בפנקס יועצי המס המייצגים ויש לו רישיון בר תוקף.
לקבלת רישיון נדרש מבקש הרישיון לעמוד בבחינה של מועצת יועצי מס ולעבור התמחות בייצוג נישומים לפני רשויות מס במשך 12 חודשים.
מרבית יועצי המס בישראל מאוגדים ב"לשכת יועצי מס בישראל" ומשרתים את קהל הנישומים בכל הנושאים הקשורים במוסדות המס.
יופי הוא תכונה של אובייקט (כולל עצמים חיים) או מבנה מסוים: חזותי, קולי, מילולי או רעיוני, שבשל תצורתו וארגונו גורם לאדם לחוויה של נעימות ומשיכה.
על פי רוב, היופי מוגדר כמאפיין אובייקט (כולל עצמים חיים) ומבנה שיש בו איזון, סימטריה, פרופורציה והרמוניה בין מרכיביו השונים.
התורה הפילוסופית העוסקת ביופי נקראת אסתטיקה.
פילוסופים, סופרים ומשוררים ניסו להגדיר ולתאר את מהותו של היופי והעלו אותו על נס.
עם שיש ביופי ממד אובייקטיבי ואוניברסלי שמוסכם על רוב החברות האנושיות, ושהוכח בניסויים מדעיים שונים, יש בו גם ממד סובייקטיבי השונה בהגדרתו מחברה לחברה, מתקופה לתקופה ומאדם לאדם, עד שהיו שטבעו את האימרה "היופי בעיני המתבונן".
היופי מתחיל בעולם הטבע שקיימת בו נטייה להתארגן בצורה יפה (הרמונית).
קיימות תצורות מרהיבות של גלקסיות וכוכבים.
חוקרים משערים שהצמחים שמבזבזים לא מעט משאבים, ביצירת מבנים גאומטריים וצבעים, מוסרים בעצם מידע לחרקים על כמות הצוף שברשותם ואיכותו.
אצל בעלי החיים חלק ניכר מהזכרים מתייפים, ובמיוחד בתקופת הרבייה, כדי שהנקבות ירצו להמשיך את הגנים שלהם, בניגוד לחברה האנושית, שבה היופי הנשי הוא הדומיננטי.
במרבית התרבויות האנושיות, בעוד יופי גברי מייצג חוסן ועוצמה שיכולה להגן על הנקבה, היופי הנשי מייצג פוריות, שחשובה לזכרים בהמשכת הגנטיקה שלהם.
על פי צבי ינאי, היופי והסימטריה בעולם הטבע מהווים סימן לתקינות גנטית והיגיינה פיזית, ומכאן בריאות.
עוד עולה כי היופי מוגדר בדרך כלל בקרבה אל הממוצע של החברה ולא ביוצאי הדופן.
לעיתים ישנו יחס מסוים הגורם לנו לחוש שמדובר ביחס יפה ומושך עין, למשל היחס של 0.7 בין מותניה של האישה לירכיה.
יש חוקרים הסוברים כי יחס יחס הזהב שגם מכונה ה"פרופורציה האלהית" (1.618) בין חלקיו של מבנה מסוים, מהווה מודל של יופי.
יחס זה קיים בטבע בתצורות רבות.
בארצות הברית מספר חוקרים אף יצרו מדדים לבחינת יופי של פנים אנושיות, המבוססים על סימטריה ופרופורציות של הפנים העונים לחתך הזהב, למשל היחס בין גובה הפנים לרוחבם, והיחס בין רוחב האף לרוחב הפה.
ד"ר ג'וליאן דה-סילבה, המנהל מרכז לטיפולים וניתוחים קוסמטיים בלונדון, שמדד באמצעים ממוחשבים פני שחקניות ודוגמניות העונות ליחס הזהב, קבע כי לשחקנית האמריקאית אמבר הרד יש את הפנים הפרופורציונליות בעולם.
עוד ברשימה שלו קים קרדשיאן, קייט מוס, אמילי רטאייקאוסקי וקנדל ג'נר.
על פי פרופ' מנחם ברינקר, היופי באמנות הוא צורת ארגון של חומרים (שיכולים להיות בלתי-אסתטיים כל אחד לגופו) באופן שגורם לחוויה אסתטית.
לדעתו, חוויה זו היא אישית בעיני המתבונן, ולא ברור אם אפשר לנסחה בכללים תאורטיים ובנוסחאות כלליות, בשל המופשטות של הכללים או בשל אי קיומם.
בתרבויות אנושיות רבות הועלה מודל היופי על נס.
כבר במיתוסים האוגריתיים מסופר באגדת כרת על המלך כרת שיוצא למלחמה על העיר אודום, כדי לקחת לו לאישה את הנסיכה חורי שיפה כאלה ענת.
היוונים העריצו את מודל היופי והפכו אותו לאידיאל, והיו כנראה הראשונים והבולטים שהצליחו לבטא אותו באופן המרשים ביותר בעולם העתיק באמנות, באדריכלות ואף בספורט, שכוון לא רק להישגים תחרותיים כבימינו, אלא גם לפיתוח היופי הגופני.
לא בכדי מסופר במיתולוגיה היוונית על מלחמת טרויה שהייתה מלחמה עקובה מדם שפרצה בשל יופייה האגדי של אישה נחשקת בשם הלנה.
כאשר הרומאים השתלטו על יוון, הוטמעה התרבות היוונית בתוכם, והם אימצו את התפיסה היוונית לגבי יופי, וייצאו אותה לרחבי האימפריה הגדולה שלהם במבנים, פסלים ופסיפסים מרהיבים, אפילו לתוך תרבויות שהיו מסויגות מהתרכזות ביופי ובנוֹי כעניין מרכזי כמו התרבות היהודית.
גם כאשר הוגדר מודל יופי, הוא השתנה בין תרבויות שונות, ולעיתים הושפע ממראה שהיה נהוג בקרב בני המעמדות הגבוהים.
כך למשל, במאה החמישית תיאר הרודטוס בפליאה את המאמצים שמשקיעים המצרים הקדמונים בהשגת פנים וגוף חלק משיער, בעוד שביוון של אותה העת אידיאל היופי הגברי היה זקן עבות, ופנים חלקות עבור גבר זכו לבוז במקומות מסוימים.
תקופה מרכזית באנושות שבה היופי זכה לעדנה מחודשת הייתה תקופת הרנסאנס והמאות שאחריה באירופה.
בתקופה זו היופי הובע באמנות פלסטית (פיסול, ציור), במוזיקה קלאסית ובספרות פיוטית באופן מרשים ביותר, שקשה לשחזר אותו עד ימינו.
באמנות הפלסטית הושם בין היתר דגש על סימטריה, פרספקטיבה וקומפוזיציה ואילו במוזיקה הקלאסית הושם דגש על הרמוניה ווקלית מסוגים שונים, קצב ומשקל במטרה להפיק צלילים נעימים לאוזני המקשיב.
גם בשירה של אותה תקופה נשמר מבנה מסודר ויפה באמצעות בתים, אקרוסטיכונים, משקל וחריזה, עד שלעיתים היה נראה, כי התוכן משועבד לצורניות החיצונית של השיר.
מעמד היופי – הבדלים בין נשים וגברים
לאורך ההיסטוריה היה נהוג לחשוב כי מעמד היופי נחשב יותר בעיני נשים לעומת גברים, אף על פי שתפיסות פמיניסטיות מודרניות אולי ניסו לקעקע זאת.
מחקר שפורסם ב-2019 מטעם האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה אלקטרונית בסין הראה כי יש בסיס חברתי למחשבה.
המחקר בדק את תגובותיהם של נשים וגברים למחמאות ולביקורות שמופנות כלפיהם בנוגע למראה החיצוני שלהם ולתכונות אופיים.
במחקר נמצא כי גברים מייחסים הרבה פחות חשיבות לביקורות ומחמאות שניתנות להם על המראה החיצוני שלהם לעומת נשים.
בתקופה המודרנית, שמתאפיינת בחברה פתוחה, חשופה, ובעלת יכולת שינוי והשפעה על עצמה, ישנו דגש מיוחד על היופי.
אם בעולם העתיק היכולת לפגוש אובייקטים יפים הייתה מוגבלת ומצומצמת, הרי שבחברה המודרנית ישנה חשיפה גדולה לאובייקטים יפים כמעט בכל מקום.
קיימת אמונה רווחת כי אנשים יפים הם יותר מוצלחים ויותר מקובלים בחברה, מקבלים ציונים גבוהים יותר בבתי הספר או משכורות גבוהות יותר בעבודה, ולכן בטיפוח היופי כשלעצמו מושקעים תשומת לב, משאבים וממון רב.
הדבר הולך יד ביד עם הטכנולוגיה הרפואית, שמאפשרת "לשחק" בגוף האדם באופן חופשי מאוד, החל מניתוחים להארכת גפיים תחתונות במזרח, ועד ניתוחים פלסטיים שונים, אף אצל גברים, במערב.
בחברה המודרנית, שהיא גם חברה צרכנית, נעשה שימוש רב ביופי לשם קידום מכירות.
שחקנים ושחקניות יפי-תואר ומעוצבי גזרה מופיעים בסרטים על מנת למשוך צופים.
מעצבים דואגים לעצב מוצרי צריכה, מנעליים ובגדים ועד למכוניות ומטוסים, באופן שיעוררו חוויה אסתטית אצל הצופה.
מוצרי צריכה שונים נארזים באריזות נאות ומושכות, שיש בהן להעיד כביכול על איכותו של המוצר.
דוגמניות בעלות מודל יופי מוקצן ו"בלתי אנושי", מקדמות מכירה של מוצרים שונים.
תחרויות יופי נשי מתקיימות כמעט בכל מדינה.
חשיפה מרובה למודלים אסתטיים אלו בונה ציפיות אסתטיות גבוהות, ומביאה לחוליים רבים בחברה המודרנית, מרגשי נחיתות, תסכול, אנורקסיה ובולימיה, סיכון פיזי בדיאטות בלתי מאוזנות שאף עלולות לסכן חיים וכדורי פלא, ועד כדי הוצאה של סכומי עתק וחשיפה לסיכונים לא פשוטים בניתוחים פלסטיים שנועדו לעצב "גוף מושלם".
בשנת 1989 גאי סרצ'לו פרסם תאוריה פילוסופית חדשה בהקשר ליופי.
נראה כי היחס ליופי ביהדות הוא אמביוולנטי: לצד ההערצה הטבעית שהוא מעורר, יש גם לא מעט חשש מפניו, כגורם סוחף שעלול לעוות את דרכיו של האדם.
הפסוק המבטא גישה אחת של היהדות בנושא הוא ומולו יש פסוקים המהללים את היופי אצל גיבורי המקרא.
ההתייחסות בתנ"ך אל היופי היא כאל שלמות של דבר אלוהי, ולכן ככלל הוא מתייחס בהערצה ליופי, ועם זאת לא אחת הוא מציג לקורא את הנקודות הבעייתיות שבו: המשיכה החזקה שלו והפיתוי שבו שעלולים לגרום לאדם לעבור על החוק המקראי ועל המוסר ולהיענש כתוצאה מכך.
מעשיו של אלוהים מתוארים כיפים: .
מכאן אפשר להבין את המילים "כי טוב" שמסיימות כל חלק בבריאה במובן של "כי יפה", כיוון שטוב ויפה הן מילים נרדפות בתנ"ך, במיוחד כאשר התיאור מתייחס לראייה, .
בספר בראשית מתואר שנח מברך את אחד מבניו ביופי, .
אִמות האומה, שרה, רבקה ורחל מתוארות כיפות וטובות מראה.
גיבורי תנ"ך נוספים כמו יוסף (בראשית, ל"ט, ו'), שאול ודוד (), אף הם מתוארים כיפים.
אף משה, גואלם של ישראל, מתואר כיפה (טוב בלשון המקרא) – .
גם עם ישראל נחשב כיפה, .
בשיר השירים מתוארת הרַעיה בתיאורים רבים של יופי, וניתן להם מקום רב, כמו בפסוקים (ה', ד'-ה'); (ד', ז').
ירושלים מתוארת כעיר שהיא מקור היופי – "מציוֹן מכלל יופי".
היופי ללא ספק בא לתאר את השלמות של הדמות.
עם זאת הבעייתיות הכרוכה ביופי מתוארת כבר בחטא עץ הדעת של אדם וחוה שמתואר שם כעץ יפה – (בראשית, ג', ו'), דבר שהיווה גורם מרכזי במשיכה אליו, ובמרי כנגד האל.
גם יופיין של בנות האדם מתואר כמכשלה, וכדבר שהיווה הקדמה למבול – .
כסיפור ניגודי לסיפור בני האלוהים ובנות האדם, שרה ורבקה נלקחות לארמונו של המלך השולט בשל יופיין, אך התערבות אלוהית מיוחדת מונעת את הסוף הרע של הסיפור.
מעניין הוא הקשר ליופי בחטא בת שבע ובעונש אינוסה של תמר, ומרידתו של אבשלום.
בניגוד למגמה הברורה של שיבוח היופי הגופני בשיר השירים, ספר משלי במגמה מוסרנית מוביל קו של יחס שלילי ובוז ליופי, כאשר אינו מלווה בפנימיות תואמת, ושיבוח המידות הפנימיות: ; .
חז"ל הכירו בחשיבותו של היופי ואמרו "יפיפותו של יפת באהלי שם" (), הם עוד ציינו את היופי בעולם שסביב לאדם כדבר שמרחיב את דעתו של האדם, "שלשה מרחיבין דעתו של אדם אלו הן דירה נאה ואשה נאה וכלים נאים" () .
בהתאם לתפיסתם אפשר לראות תפיסות אסתטיות שחדרו גם לבתי הכנסת העתיקים בעיצובים ארכיטקטוניים ובקישוטים כמו ברצפות פסיפס מהודרות.
יחס של הערצה ליופי ניתן למצוא בהתייחסות של חז"ל ליופיו הרב של רבי יוחנן בר נפחא, מגדולי אמוראי ארץ ישראל, שמתואר במספר מקומות.
במסכת בבא בתרא מתארים כי יחסית לשרה אמנו, כל הנשים נראות כקוף יחסית לבן אדם, שרה אמנו יחסית לחווה כקוף בפני אדם, חווה יחסית לאדם הראשון כקוף בפני אדם, ואדם הראשון יחסית לשכינה כקוף בפני אדם.
באותו דף מתארים גם כי יופיו של רב כהנא דומה ליופיו של רבי אבהו שדומה ליעקב אבינו, שדומה לאדם הראשון.
פעמיים מוצאים בדברי חז"ל הערצה ליופי בצורה של הבעת צער על יופי אנושי שעתיד להיטמן בעפר.
פעם אחת רבי אלעזר בוכה על כך שיופיו של רבי יוחנן עתיד להיעלם במותו (), ובפעם השנייה בוכה רבי עקיבא על יופייה המיוחד של אשת השליט הרומאי טורנוסרופוס שעתיד להיעלם במותה ().
בברכות הראייה יש ברכה מיוחדת למי שרואה דברים יפים כמו עצים יפים או אנשים יפים.
חז"ל אומרים ש'בנות ישראל נאות הן, אלא שהעניות מנוולתן'.
בגלות הפכה התפיסה של ייחוס הבל ליופי למוטיב מרכזי.
היהדות שבגולה לא ראתה באסתטיקה לבדה ערך, אלא בחיבורו של הקודש, ולכן האמנות היהודית הייתה ברובה בהקשר של כלי קודש – יודאיקה, כאשר היא מוצאת אסמכתא בפסוק "זה אלי ואנוהו" – התנאה לפניו במצוות ().
הברכה "שככה לו בעולמו" נתקנה בעת מפגש עם אדם נאה מאוד או בעת מפגש עם בעל חיים או צמח היפים באופן מיוחד ומעוררים התפעלות ממראם.
בתאולוגיה הנוצרית היופי לא נחשב כנובע מתחושות הנאה אצל הצופה, אלא המידה שבה הוא קורן אמת ומהווה התגלות של אלוהים.
מורה הכנסייה אוגוסטינוס כתב שהיופי מתבטא בעיקר בשני מאפיינים עיקריים:
אור – האור נתפש כהתגלות הטהורה ביותר והכי פחות חומרית של אלוהים, וכמתווך בין כל הגופים עלי אדמות, לכן נתפש האור כדבר טהור המבטא יופי שמימי.
פרופורציות הרמוניות – הנשלטות בידי יחסים (בין) שלמים שגילה פיתגורס ומפיקים קונסוננס, צלילים הרמוניים, כשם שאלוהים מפיק הרמוניות ביצירתו את העולם וההרמוניות מתבטאות במסילות הכוכבים השמימיים, "מוזיקת הספרות".
תפישות אלה זכו לחיזוק במאה ה-12 על ידי ברנאר מקלרבו ואסכולת שארטר, שזכתה בתקופה זו לפריחה חסרת תקדים.
האדריכלים של ימי הביניים מימשו תפישות יופי אלה במבני הדת הנוצריים ובפרט בקתדרלות.
האדריכלות הגותית נועדה לענות על שני עקרונות אלה כאשר הקימה מבנים תמירים ואווריריים בעלי חלל מואר וגדול באור מיסטי, הבנוי בפרופורציות הרמוניות ועל בסיס צורות מושלמות כגון העיגול והריבוע.
הפילוסופים היוונים עסקו לא מעט ביופי, בניסיון לתארו, להגדירו ולעמוד על מהותו.
בית הספר של פיתגורס ראה קשר הדוק בין מתמטיקה ויופי.
בפרט, הם ציינו, כי חפצים שהפרופורציות שלהם על פי יחס הזהב, נראים אטרקטיביים יותר.
אדריכלות יוון העתיקה מבוססת על השקפה זו של סימטריה ופרופורציה.
אפלטון ראה באידיאת היופי את האידאה הגבוהה ביותר.
וראה ביופי הפיזי הטבעי ולא המלאכותי שנעשה בידי האדם, שיקוף של יופי אידאי ומושלם המצוי בכל.
אריסטו לעומתו ראה קשר בין היפה והמידות הטובות.
כהמשך לתפיסתו של אפלטון, המהר"ל סבר שהיופי קשור אל הקודש, והוא למעשה התגלמות של הנצחי, המוסרי והאלוהי בחומר, ואך טבעי הוא בעיניו שאת בית המקדש, ירושלים ובגדי הכהנים יש לעצב באופן היפה ביותר (נצח ישראל פ"ז).
בעידן הנאורות נרשמה עלייה בעניין היופי כנושא פילוסופי.
לדוגמה, הפילוסוף הסקוטי פרנסיס האצ'סון טען שיופי הוא "אחדות בגיוון, וגיוון באחדות".
בתקופה הרומנטית, אדמונד ברק הניח הבדל בין יופי במשמעות הקלאסי שלו ובין הנשגב.
עמנואל קאנט המשיך באותה קו וסבר שהיופי מוכשר לעורר מוסריות אצל האדם, אף שאינו משקף מוסריות.
במאה ה-20 נראתה דחייה גדלה והולכת של יופי בידי אמנים ופילוסופים כאחד, שהגיעה לשיאה בפוסטמודרניזם באנטי-אסתטיקה, שבתגובה לה נבחן עניין היופי מחדש, וניתנו לו הגדרות חדשות.
לעיתים רחוקות ישנו גם תמרור אזהרה על הסכנות המוסריות שבסגידה ליופי, כך למשל בסיפור שלגיה ושבעת הגמדים, שבו המלכה המתבוננת במראת הפלאים מוכנה להרוג את שלגיה היפה בתפוח מורעל, כדי שהיא תהיה האישה היפה בתבל.
בסיפוריו של רבי נחמן מברסלב, ניתן למצוא ביקורת עזה ונוקבת על התרבות האנושית, הנמשכת אחר היופי ומשתעבדת ומתמכרת לו.
כך ב"מעשה מבעל תפילה" הוא מספר על מדינה שממליכה על עצמה אישה בעלת יופי מופלג רק בשל יופייה.
הסופרת הישראלית דבורה בארון בסיפור הקצר שברירים ממשיכה קו זה וקובלת על טבעם של בני האדם להימשך ליפה, ולהזניח בני אדם שהטבע לא חנן אותם במתת יופי.
יחידת יועצת הרמטכ"ל לענייני המִגדר (בראשי תיבות: יוהל"ם; בעבר נקראה יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים; יוהל"ן) היא יחידה השייכת לאגף כוח האדם ותפקידה לספק מידע והמלצות למטה הכללי של צה"ל בנושאים הקשורים למגדר, בעיקר בנושא שירות נשים בצה"ל, לרבות שילוב נשים בתפקידי לחימה.
היחידה הוקמה בשנת 2001, בעקבות פירוקו של חיל הנשים, ובראשה עומדת קצינה בדרגת תת-אלוף.
בשנים 2004–2006, בימי כהונתם של הרמטכ"לים משה יעלון ודן חלוץ, יזם ראש אגף כוח האדם, האלוף אלעזר שטרן, את ביטול תפקיד היוהל"ן ואיחודו עם תפקיד קצין שלישות ראשי, או ראש מחלקת סגל באכ"א.
ב-23 בפברואר 2016 שונה שם היחידה ל"יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר".
מסמך צבאי שכותרתו "מנשים למגדר - הבסיס התפיסתי" שנכתב על ידי ענף מוקד ידע מגדר ביוהל"ן, פירט את הבסיס התפיסתי לשינוי.
לאחר חשיפת המסמך בידי ארגון "תורת לחימה" הוא הוסר מאתר האינטרנט של צה"ל.
היוהל"ם הנוכחית היא תא"ל רוזיטל אביב, שנכנסה לתפקיד בחודש אוגוסט 2025.
ייעוץ לרמטכ"ל ולפורום מטכ"ל בנושא קידום שוויון הזדמנויות מגדרי וקידום שילוב ומיצוי משמעותי של נשים בשירות.
טיפול בנושאים ייחודיים הנובעים ממינם, נטייתם המינית וזהותם המגדרית של המשרתים.
ייצוג צה"ל בפעילות מול גופים ממלכתיים וציבוריים העוסקים בנושאים מגדריים.
גיבוש המדיניות בנושא פגיעה על רקע מיני בצה"ל והטמעתה.
תמיכה בנפגעי ונפגעות פגיעה על רקע מיני, אלימות במשפחה ובזוגיות (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
טיפול בהיריון לא מתוכנן של חיילות בשירות חובה (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
סיוע וליווי למשרתות ולמשרתים בחיבור בין הורות לשירות (דרך מרכז "מצפים" הכפוף ליועצת).
יועצות הרמטכ"ל לענייני נשים ומגדר
יועץ תקשורת הוא קיצור למונח "יועץ מערכות תקשורת".
תפקידו של יועץ התקשורת לייעץ ולתכנן לחברות או גופים ציבוריים בנושא פיתוח מערכות תקשורת הדיבור והמחשבים, מערכות השליטה והבקרה ומערכות המולטי-מדיה בחברה.
בשנים האחרונות קיבל הביטוי "יועץ תקשורת" משמעות נוספת שמקורו ב-"Media Consultant" ובכך הפך הביטוי "יועץ תקשורת" כשם נרדף לאיש יחסי ציבור.
לעיתים יעשה בידול בין המושגים כאשר יועץ התקשורת אינו פועל ישירות מול העיתונות אלא מייעץ ללקוחותיו בכל נושאי תקשורת המילולית (ורבלית - verbal) פנים וחוץ ארגונית וכיצד לנהוג מול אמצעי המדיה השונים.
בישראל פועלים כמה מאות יועצי תקשורת, אם במשרדים גדולים ואם כעצמאיים, המספקים שירותים לממשלה, חברות מסחריות ואף לאנשים פרטיים וחלקם מאוגדים ב"אימ"ת" - ארגון יועצי מערכות תקשורת.
זהו הארגון המקצועי של יועצי מערכות התקשורת בישראל.
יועצי תקשורת במערכת הפוליטית בישראל
תפקיד יועץ התקשורת במשרדים ממשלתיים נבע מתוך הצורך של העיתונאים עצמם, עוד בתחילת דרכה של המדינה, באדם שיוכל להעביר להם מידע שוטף אודות משרדי הממשלה.
בתחילת דרכו של התפקיד, היה חוסר סדר והבנה; כיצד להגדיר את התפקיד עצמו, ומה על האדם שממלא את התפקיד לעשות.
המונח "יועץ תקשורת" מגדיר את התפקיד של מי שאחראי לקיום קשרים עם עיתונאים ואמצעי התקשורת השונים.
במהלך השנים ההגדרות לתפקיד והסמכויות שהוטלו על יועצי התקשורת השתנו וגדלו.
יועץ תקשורת נוטה להיות בעל תואר ראשון לפחות, עם ידע בעריכת תוכן הסברתי ועדיפות לניסיון בתחום העיתונות.
תפקיד היועץ נוטה להיות משרת אמון, והיועץ מסיים את תפקידו ביחד עם השר עצמו.
ישנה הפרדה ברורה בין תפקיד "דובר המשרד" לבין "יועץ התקשורת", מכיוון שיועץ התקשורת מתמקד בעיקר בייעוץ תקשורתי לשר עצמו, וכי השר הוא זה שרשאי למנות את היועץ על פי שיקול דעתו, בעוד שהדובר אחראי על העברת התוכן לתקשורת שקשור למשרד עצמו.
שילובם של יועצי תקשורת במערכת הפוליטית הישראלית הוא חלק מתהליך כלל עולמי המבטא מעבר מפוליטיקה של מרכזי מפלגות לפוליטיקה שבה המועמד ותדמיתו עומדים במרכז המערכת הפוליטית.
השינוי הזה, שהכתיב את אופיו של הקמפיין המודרני, יצר טכניקות חדשות בקשר עם הבוחרים, המתמקדות בשימוש בכלי התקשורת: בניית תדמיתו של המועמד, יצירת סדר יום תקשורתי, הפקת אירועי תקשורת ותדרוך הפוליטיקאי בידי מקצוענים המתמחים בחוקי המשחק הפוליטי החדש.
לעיתים קיימת הפרדה גם בתוך הלשכה הפוליטית בין שני תפקידים: דובר שתפקידו בעיקר תיאום ראיונות וכתיבה ומשלוח של הודעות לעיתונות מטעם הפוליטיקאי, ויועץ תקשורת שאחראי לתהליך עומק לטווח ארוך - בניית תדמית של הפוליטיקאי, אימוץ נושאים 'חמים' עבורו, מאבק בפרסומי נגטיב ויצירת פרובוקציות מכוונות שיכתיבו סדר יום תקשורתי.
העובדה כי הייעוץ הפוליטי הפך למקצוע קבוע, המשרת את הפוליטיקאים במשך כל ימות השנה, מלמדת לכאורה כי השפעתם על הפוליטיקאים ועל המערכת הפוליטית בישראל מכרעת.
עם זאת, במציאות הישראלית אפשר למצוא במחקרים ראיות לכך שישנה הפרזה בהערכת חלקם של היועצים בקמפיינים.
למשל, יועץ התקשורת אייל ארד שניצח עם בנימין נתניהו ב–1996 הפסיד עם יצחק מרדכי ב–1999. ראובן אדלר, אייל ארד וליאור חורב הובילו בבחירות 2006 את אריאל שרון, מועמד קדימה, ל–45 מנדטים בסקרים.
במהלך הקמפיין לקה שרון באירוע מוחי שהביא להחלפתו באהוד אולמרט.
הירידה בסקרים נמשכה עד ליום הבחירות ואולמרט זכה לבסוף ב–29 מנדטים.
מדוגמאות אלו ניתן ללמוד כי היות שכיום כל המועמדים והמפלגות משתמשים ביועצים בכירים, לעיתים אותם יועצים ממש שמייעצים למפלגות שונות במערכות בחירות שונות, הכריזמה והמעמד של המועמדים עצמם משפיעים לפחות כמו הייעוץ התקשורתי עצמו, אם לא יותר.
היבט נוסף שהתפתח בעשורים האחרונים הוא שימוש ביועצי תקשורת גם במגזר העסקי ובתחום העמותות, ולא פעם יועץ תקשורת שעובד עם פוליטיקאים, עובד גם עם חברות גדולות במשק או עם ארגונים ומלכ"רים.
יועץ משפטי הוא עורך דין העוסק במתן שירותים משפטיים דרך קבע לגוף מסוים, פרטי או ציבורי.
שירותים אלה יכולים לכלול ייצוג בערכאות, ניהול משא ומתן ועריכת חוזים, מתן חוות דעת משפטיות, ועוד.
יש גופים שבהם היועץ המשפטי הוא עובד המועסק על ידם במשרה מלאה ועובד איתם בלעדית, ואחרים מתקשרים עם משרדי עורכי דין חיצוניים.
במגזר הציבורי, היועץ המשפטי נחשב לאחד משומרי הסף, שתפקידם לדאוג לכך שהדברים יתנהלו לפי כללי מינהל תקין (לצדם של הגזבר (או החשב), רואה החשבון ומבקר הפנים), לפי המקובל בעולם הדבר מתבצע על ידי ציון קשיים משפטיים וחתירה לפתרונם, אך לא על ידי יכולת לקבוע החלטות מחייבות.
בישראל נקבע בפסיקת בג"ץ בשנת 1997 כי חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה ויועצי משרדי הממשלה מחייבת.
על פי דו"ח ועדת שמגר, תפקידו של היועץ המשפטי לממשלה בישראל רחב יחסית, שכן הוא מופקד על מספר תחומי פעולה:
ראש התביעה הכללית מטעם המדינה
ייצוג רשויות המדינה בבתי המשפט
ייעוץ בהכנת תזכירי חוק של הממשלה בכלל ושר המשפטים בפרט
ייצוג האינטרס הציבורי בבית המשפט בהליכים שונים
כמו כן, יש חוקים שמקנים לו תפקידים ספציפיים (למשל – חוק האזרחות וחוק האזנת סתר).
במשך השנים, עם הרחבת היקפה של המהפכה החוקתית ובעקבותיה הביקורת השיפוטית, התרחבו גם התחומים המובאים להכרעתו של היועץ המשפטי לממשלה.
פעמים רבות, נובע הדבר מכך שהחלטות שונות של הממשלה צפויות להיתקף בבג"ץ, ועל כן מתבקשת חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, באשר לאפשרות שהחלטות אלה ייפסלו.
דוגמה לכך ניתן למצוא במעורבותו של היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, בהחלטות בנוגע להפסקת הספקת החשמל לרצועת עזה או לאימוץ ילדים בידי משפחות חד-מיניות.
היועצים המשפטיים של משרדי הממשלה כפופים מבחינה מקצועית ליועץ המשפטי לממשלה ולהנחיותיו ומבחינה מנהלית למנכ"לים במשרדי ממשלת ישראל.
יוצאי דופן בהקשר זה הם היועץ המשפטי לכנסת והיועצים המשפטיים של מבקר המדינה ונשיא המדינה, בשל עקרון הפרדת הרשויות.
מעמדו העצמאי של היועץ המשפטי לכנסת אף מעוגן בחוק הכנסת.
לפי פסיקת בג"ץ, חוות הדעת שנותנים היועץ המשפטי לממשלה והיועצים המשפטיים של משרדי הממשלה הן חוות דעת מחייבות.
השופטת דורנר ביטאה עמדה זו באחד מפסקי דינה: "היועץ המשפטי לממשלה ונציגיו, בכל הנוגע למתן חוות-דעת בדבר המצב המשפטי הקיים, אינם "יועצים" במובן השגור של המילה.
עמדתם המקצועית היא עמדת הרשויות.
דעותיהם האישיות של נבחרים או של עובדי ציבור בדבר המצב המשפטי הקיים אינן רלוונטיות.
בהפעילם את סמכויותיהם עליהם לקיים את חוות-הדעת המשפטיות של היועץ המשפטי לממשלה ונציגיו...
הפרתו של כלל זה – תוצאתה הבלתי נמנעת היא הפרה של חוקי המדינה ושל פסקי-הדין של בתי-המשפט, ובסופו של דבר פגיעה קשה בשלטון החוק.".
מעמד מחייב זה של עמדת היועץ המשפטי הוא אינו קיים במדינות כמו ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה ובלגיה.
ב-1975 עוגן בחוק גם מעמדם של היועצים המשפטיים ברשויות המקומיות (חוק הרשויות המקומיות (ייעוץ משפטי), התשל"ה–1975).
עם השנים, נוספו בחוק הוראות שונות לגבי יועצים משפטיים אלה, כגון חובת זימונם לישיבות המועצה, ואף הוראה הקובעת כי רשות מקומית לא תתקשר בעסקה הטעונה את אישור המועצה, אלא אם כן הוגשה לה חוות דעת מנומקת בכתב של היועץ המשפטי שלפיה אין מניעה לאשר את העסקה.
ההוראה האחרונה הופכת את היועץ המשפטי של הרשות המקומית לגורם משמעותי בהליך קבלת ההחלטות של הרשות.
טיב היחסים בין גוף פרטי לבין היועץ המשפטי שלו שונה מאשר במגזר הציבורי.
אין כל דין המחייב את הגוף הפרטי לפעול לפי הנחיית היועץ המשפטי.
ההנחה היא שהגוף הפרטי יפעל באופן שנראה לו שיביא לו את התועלת הרבה ביותר, בין אם הדבר תואם את חוות דעתו של היועץ המשפטי ובין אם לאו.
הנחה זו אינה באה בחשבון לגבי גופים ציבוריים, שעליהם לשקול גם שיקולים של האינטרס הציבורי.
יוזף יופ היינקס הוא כדורגלן ומאמן כדורגל גרמני לשעבר.
היינקס, ששיחק כחלוץ, נחשב לאחד החלוצים הפוריים ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הגרמני.
כיום הוא נחשב לאחד המאמנים המנוסים ביותר בכדורגל האירופי.
היינקס מזוהה עם מועדון הכדורגל של בורוסיה מנשנגלדבך.
הוא הצטרף לקבוצה בשנת 1964 בעת ששיחקה בליגה השנייה.
בהדרכתו של המאמן הנס וייסווילר, העפילה הקבוצה לליגה הראשונה ותוך מספר שנים הפכה לאחת מהקבוצות הטובות באירופה.
בין השנים 1967-1970 שיחק היינקס במועדון הכדורגל הנובר 96, אך לא זכה עמו בתארים.
בעונת 1978 סיים היינקס את קריירת השחקן שלו.
הוא השתתף ב-385 משחקים בבונדסליגה והבקיע בהם 220 שערים.
הישג זה ממקם אותו במקום השלישי בטבלת מלכי השערים של הבונדסליגה אחרי גרד מילר וקלאוס פישר.
הישג נוסף שלו הוא כיבוש השערים במפעלים האירופאים לקבוצות.
ב-64 משחקיו בגביעי אירופה השונים כבש 51 שערים.
הישג זה ממקם אותו במקום השלישי בין הכובשים במפעלים האירופאים, אחרי גרד מילר ואאוזביו ולפני אלפרדו די סטפנו.
בשיעור הכיבושים למשחק הוא ניצב במקום הראשון עם ממוצע של 0.8 שערים למשחק במפעלים לקבוצות אירופאיות.
בין השנים 1967-1976 היה שותף היינקס לנבחרת מערב גרמניה בה שיחק 39 משחקים רשמיים וזכה עימה באליפות אירופה ב-1972 ובאליפות העולם ב-1974 (בה שיחק במחצית אחת בלבד).
במדי הנבחרת המערב גרמנית כבש היינקס 14 שערים.
כמאמן, החל יופ היינקס את הקריירה במועדון הבית שלו בורוסיה מנשנגלדבך ב-1979 וסיים את עידן קריירת האימון הראשונה שלו במועדון בשנת 1987 כאשר הגיעה הצעה מפתה ממועדון הכדורגל באיירן מינכן.
בין השנים 1987-1991 קטף היינקס שתי אליפויות בבונדסליגה הגרמנית.
בשנת 1992 ניסה יופ היינקס את מזלו מחוץ לגרמניה.
התחנה הראשונה בין השנים 1992-1994 הייתה אתלטיק בילבאו הספרדית, לאחר מכן חזר לגרמניה ואימן את איינטרכט פרנקפורט.
בשנת 1997 חזר המאמן לספרד ואימן את טנריפה.
רגע השיא בקריירה הגיע בעונה לאחר מכן כאשר קיבל את המשרה היוקרתית במועדון הכדורגל של ריאל מדריד איתם זכה בליגת האלופות לעונת 1997/98.
בשנת 1999 המשיך היינקס את הנדידה באירופה בכיוון בירת פורטוגל ושם אימן את בנפיקה ליסבון לעונה אחת בלבד.
בין השנים 2001-2003 חזר היינקס לקבוצתו הראשונה בה אימן בספרד, אתלטיק בילבאו.
בשנת 2003 הגיע הצעה ממועדון הכדורגל הגרמני שאלקה 04 וגם שם הפרידה מיהרה להגיע לאחר עונת אימון אחת בלבד.
בין השנים 2006-2008 חזר היינקס לאמן את קבוצת נעוריו בורוסיה מנשנגלדבך אך פוטר כאשר הקבוצה שקעה אל מתחת לקו האדום בטבלה.
באותה עונה קיבל הצעה מבאיירן מינכן לאימון של שישה מחזורי ליגה בלבד וענה עליה בחיוב.
לאחר מכן אימן יופ היינקס את מועדון הכדורגל הגרמני באייר לברקוזן.
לאחר הצלחה בליגה עם תפיסת המקום השני בעונת 2010/11, קיבל היינקס הצעה לשוב ולאמן את באיירן מינכן לקנדציה נוספת.
עם באיירן זכה שוב בליגת האלופות בעונת 2012/13, לאחר ניצחון במשחק הגמר על בורוסיה דורטמונד.
הוא זכה עימה גם באליפות הבונדסליגה ובתואר הגביע הגרמני ובכך השלים טרבל (תואר משולש) היסטורי עבור המועדון.
בעקבות הצלחתו הגדולה של היינקס בעונה זו, הוא נבחר כמאמן השנה בגרמניה.
ב-4 ביוני 2013 הודיע היינקס כי הוא לוקח שנת חופשה מאימון.
באותו חודש הודיע היינקס בריאיון לעיתון הגרמני "דר שפיגל" כי הוא פורש לחלוטין מעולם הכדורגל וכי לא יחזור לאמן יותר.
ב-6 באוקטובר 2017 4 שנים לאחר שפרש מאימון, חתם היינקס בבאיירן מינכן לקדנציה רביעית במועדון עד לתום עונת 2017-18. מינוי זה בא בעקבות פיטוריו של המאמן הקודם קרלו אנצ'לוטי.
היינקס הביא את באיירן מינכן לזכייה באליפות כשהקבוצה מציגה יכולת טובה מאוד, אך לא הצליח לשחזר את הישגיו מעונת 2012/13, כשבאיירן הודחה בחצי גמר ליגת האלופות על ידי ריאל מדריד והפסידה בגמר הגביע לאיינטרכט פרנקפורט.
עם זאת, היינקס נבחר בסיום עונה זו כמאמן השנה בגרמניה בפעם השנייה בקריירה.
יועץ עסקי הוא כל אדם העוסק במתן שרותי ייעוץ בתחום תכנון, קביעת מדיניות וליווי פעילויות עסקיות.
היועץ העסקי הוא בעל ידע והשכלה רחבה בתחומי הניהול והעסקים, כשמקובלות התמחויות רבות ושונות כגון: שיווק, מימון, עסקים משפחתיים, לוגיסטיקה, מערכות מידע, אסטרטגיה, שיקום והבראת עסקים, קמעונאות, עסקים קטנים ובינוניים ועוד.
בנוסף קיימות התמחויות לפי תעשייה כגון: מלאכה זעירה, תעשייה מסורתית והיי-טק.
כחלק מהתהליך היועץ ראשית יבחן את המצב הקיים בחברה או בארגון (בתחום הכלכלי, בדרכי העבודה של החברה ובפוטנציאל הגלום בעסק).
לאחר מכן היעדים אליהם שואף הארגון להגיע ויחד יבנו תוכנית עבודה שתוביל להשגת היעדים באמצעות כלים ניהוליים, נקודות הסתכלות חדשות על בעיות קיימות ועוד.
תהליך הייעוץ נעשה בדרך כלל בשלבים, באמצעות פגישות עבודה בתדירות קבועה.
תחום הייעוץ הניהולי כולל מגוון רחב של דיסציפלינות הרלוונטיות לניהולם של ארגונים עסקיים ו\או ציבוריים, ובהן ייעוץ אסטרטגי, ייעוץ עסקי, ייעוץ כלכלי, ייעוץ ארגוני, ייעוץ בתחומים כמערכות מידע, ניהול לאיכות כוללת, שירות וניהול קשרי לקוחות - וכיוצא בזה.
בישראל קיימת פעילות ענפה בתחומים אלו לאורך עשרות שנים הן על ידי המט"ים (מרכזי טיפוח יזמות) והן על ידי יועצים עצמאים וחברות ייעוץ פרטיות.
לשכת היועצים העסקיים והניהוליים בישראל - מהווה את הגוף היציג של היועצים העסקיים והניהוליים בישראל והיא חברה מן המניין בארגון הגג ל.ה.ב (לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל).
נכון ל-2018, תחום הייעוץ העסקי אינו מוסדר בחוק בישראל, אלא נמצא בשלבי חקיקה ומפורט בהגדרת מקצוע הייעוץ העסקי בישראל (מתוך הצעת חוק הסדרת הייעוץ בייעוץ עסקי, התשס"ז-2007) איסור ייעוץ בלא רישיון.
תנאי הסף ליועץ עסקי החבר בלשכת היועצים העסקיים והניהוליים בישראל כוללים:
יועץ עסקי יהיה אקדמאי בתחומי הכלכלה, מנהל עסקים, פסיכולוגיה, התנהגות ארגונית, תעשייה וניהול או חשבונאות, במוסד המוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה ובעל ניסיון של 3 שנים בניהול עסק בתחומו ו/או מתן ייעוץ עסקי, כשלפחות מחצית מתקופת הניסיון המקצועי הייתה בישראל.
בעל תואר אקדמי אחר יוכר כיועץ עסקי, במידה והיו לו 6 שנות ניסיון מקצועי בתחומו, כשלפחות מחצית מתקופת הניסיון המקצועי הייתה בישראל.
אדם ללא תואר אקדמי יוכר כיועץ עסקי, במידה ולו 10 שנות ניסיון מקצועי בתחומו, כשלפחות מחצית מתקופת הניסיון המקצועי הייתה בישראל.
תושב ישראל שמלאו לו 21 שנים.
יופי של חביתה מקושקשת הוא ספר ילדים מאת דוקטור סוס.
הסיפור מסופר מזווית ראייתו של הילד "אוֹפִי-בֶּן- פּוֹפִי" שהגיע למסקנה הבאה: לחביתה יש תמיד טעם זהה, זאת משום שהביצים מגיעות תמיד מתרנגולת.
עקב כך הוא ליקט ביצים שהוטלו על ידי חיות אחרות, חיות שונות ומשונות, המטילות ביצים שונות זו מזו.
בספר צוינו גם חיות שהילד נמנע מהוספת הביצים שלהן לחביתה כיוון שטעמן אינו מוצלח.
בסופו של דבר הצטברה כמות ענקית של ביצים ומסיבה זו היה צורך גם בכמות ענקית של כלים לשם הכנת החביתה.
יופ (יוהנס) דה יונג (בהולנדית: Joop de Jong; נולד ב-1951) הוא פסל מתכת ישראלי.
דה יונג נולד בהולנד למשפחה פרוטסטנטית אך קיבל חינוך קתולי.
הוא החל ללמוד סיעוד פסיכיאטרי אך הפסיק לימודיו לטובת שירות בצבא ההולנדי.
ב-1973, זמן קצר לפני מלחמת יום הכיפורים, הגיע כמתנדב לקיבוץ מרום גולן.
הוא נישא לרונית, חברת הקיבוץ, ולהם שלושה ילדים.
שירת שנתיים בצה"ל ובמילואים לחם במלחמת לבנון הראשונה.
שנים רבות עבד במחצבות הטוף ושימש כאיש אחזקה.
לאורך השנים תמיד עסק באומנות- בציור ובכתיבה והתחיל לפסל משאירות ברזל.
עם הפרטת הקיבוץ הפך את הפיסול לעיסוקו העיקרי.
פסליו עשויים מגרוטאות מתכת מרותכות.
מפסלים קטנים עד לפסלים ענקיים.
הסטודיו שלו נמצא בקיבוץ מרום גולן ופסלים רבים שלו מפוזרים בכל הקיבוץ.
פסלים רבים שלו נמצאים על הר בנטל.
בחולון נמצאים פסליו בגן סיפור "האריה הרעמתן והג'ירפה גם" לפי ספרו של דב אלבוים.
יועצות הנקה עובדות הן במגזר הציבורי (בתי חולים, מרפאות רופאים או מיילדות, תוכניות לבריאות הציבור, תחנות לבריאות המשפחה) והן במגזר הפרטי.
יועצות הנקה הן לרוב אחיות, דיאטניות, רופאות, מיילדות, תומכות לידה ועובדות סוציאליות שעברו הכשרה ובחינה להסמכה למקצוע, ותפקידם לסייע לאימהות משלב הטרום ־ לידה, דרך שלב ההנקה (בנושאים הקשורים לאם, לחלב ולתינוק) ועד לסיום ההנקה.
ניתן למצוא יועצת הנקה בחדרי ההנקה במחלקות היולדות בבתי החולים, והן אלה שמלמדות את האימהות הטריות כיצד להניק, ועולות על בעיות אם יש.
במקרים בהם נדרשת עזרה ניתן גם להיעזר בליגת לה לצ'ה שהיא ארגון של מתנדבות שמנסות לעזור לנשים להניק.
מלבד ההנקה עצמה שיכולה להיות מאתגרת על היולדת לישון, לאכול, ולטפל בעצמה.
יועצת הנקה מאבחנת את מצבה של האישה, ואת ההנקה, על מורכבותה ולייעץ בהתאם.
קיימת זכות חוקית להיוועץ עימה בימים לאחר הלידה והייעוץ מכוסה בקופות החולים גם לאחר מכן.
האנס-יוזף "יופ" קאפלמן הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בעמדות המגן והקשר.
את רוב הקריירה שלו בילה קאפלמן בקבוצות פ.צ.
בנוסף, ערך 5 הופעות במדי נבחרת מערב גרמניה.
קאפלמן גדל במועדון הנוער של 1930 בארדנברג, והצטרף בשנת 1968 לבוגרים של אלמניה אאכן, עמה זכה במקום השני בבונדסליגה כבר בעונתו הראשונה.
עונה לאחר מכן, אאכן ירדה לליגת המשנה, וקאפלמן עבר לפ.צ.
קלן, עמה הגיע למקום השני בבונדסליגה בשנת 1973 והפסיד באותה עונה בגמר הגביע לבורוסיה מנשנגלדבך.
הצלחתו של קאפלמן בקלן, הביאה את באיירן מינכן לשלם עבורו 802 אלף מארק גרמני לקלן, סכום שנחשב לשיא בבונדסליגה באותם ימים, ובקיץ 1973 עבר קאפלמן לקבוצה הבווארית.
קאפלמן היה חלק משמעותי מבאיירן מינכן שזכתה בשלושה טורנירים רצופים של גביע אירופה לאלופות, בין השנים 1974–1976, ובזכייה בטורניר הגביע הביניבשתי בשנת 1976 לאחר ניצחון על קרוזיירו.
קאפלמן רשם 165 הופעות בבאיירן מינכן, והבקיע 17 שערים.
בתום עונת 1979, חצה קאפלמן את הכביש אל היריבה העירונית, מינכן 1860, שם שיחק 40 משחקים.
בתום עונת 1981, פרש קאפלמן ממשחק פעיל.
לקאפלמן חמש הופעות במדי נבחרת מערב גרמניה.
קאפלמן היה חלק מהסגל הגרמני שזכה במונדיאל 1974, אך לא זכה בו לדקות משחק.
כיום קאפלמן הוא דוקטור, העוסק בניתוחים אורתופדיים בעיר רוזנהיים שבבוואריה.
יופי מתמטי הוא ההנאה האסתטית שמתמטיקאים עשויים לייחס לתוצאות מסוימות במתמטיקה.
הם מבטאים הנאה זו על ידי התייחסות למתמטיקה (או לפחות לחלק מהיבטיה) כיפה.
לאורך ההיסטוריה, מתמטיקאים רבים התייחסו למתמטיקה כאל אמנות או לפחות כאל פעילות יצירתית והרבו להשוות אותה למוזיקה ולשירה.
נושא זה נדון על ידי הפילוסופיה של המתמטיקה.
ניתן לראות יופי מתמטי על ידי דרך הוכחה אלגנטית באופן מיוחד.
על פי ההקשר, הכוונה יכולה להיות:
הוכחה שעושה שימוש במספר קטן ככל האפשר של הנחות או של תוצאות קודמות.
הוכחה המגיעה לפתרון בדרך מפתיעה (למשל על ידי שימוש במשפט מתחום שונה לחלוטין).
הוכחה המבוססת על תובנות חדשות ומקוריות.
שיטת הוכחה שניתן יהיה ליישם באופן פשוט על מנת להוכיח שורה של בעיות דומות.
במהלך החיפוש אחרי הוכחה אלגנטית, מתמטיקאים מנסים פעמים רבות למצוא פתרונות שונים לאותה בעיה, ההוכחה הראשונה לא תהיה בהכרח הטובה ביותר.
סביר להניח כי המשפט שזכה למספר הגדול ביותר של הוכחות שונות הוא משפט פיתגורס, שפורסמו מאות הוכחות שונות שלו.
משפט נוסף שהוכח באופנים רבים ושונים הוא משפט ההדדיות הריבועית, קרל פרידריך גאוס לבדו פרסם מספר הוכחות שונות למשפט זה.
לעומת דרכי ההוכחה ה"יפות", תוצאות נכונות הכרוכות בחישובים מייגעים, שיטות משוכללות יתר על המידה, גישות קונבנציונליות או הנדרשות למספר רב של אקסיומות חזקות או תוצאות קודמות, אינן נחשבות, בדרך כלל, לאלגנטיות ועשויות להיקרא "מכוערות" או "מגושמות".
את היופי המתמטי ניתן לראות גם כקישור מקורי בין שתי תוצאות מתחומים שונים.
לעיתים מתמטיקאים מייחסים יופי לעבודות המקשרות שני תחומים במתמטיקה הנראים לא קשורים במבט ראשון.
קישורים כאלה מתוארים פעמים רבות כעמוקים.
משפט טריוויאלי יכול להיות תוצאה שניתן לגזור בצורה ברורה וישירה מתוצאות ידועות אחרות, או אשר חלה רק על קבוצה ספציפית של אובייקטים מסוימים כמו הקבוצה הריקה .
קשה למצוא קישורים שיש הסכמה גורפת בין מתמטיקאים על כך שהם עמוקים, אולם ישנן מספר דוגמאות המובאות בדרך כלל, אחת מהן היא זהות אוילר: