tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תקשורת ארוכת טווח של הצי האמריקני הייתה תלויה במידה רבה במערכות רדיו בתדר גבוה בשנות ה-70 והתפתחה לתקשורת לוויינית בעיקר בשנות ה-2000. זה מומחש על ידי אנטנות החוטים הארוכים ואנטנת יאגי או האנטנה ה-Log-periodic כיוונית שהותקנו בתחילה על "מאונט ויטני" ולאחר מכן הוסרו והוחלפו במספר אנטנות תקשורת לווייניות.
האונייה קרויה על שם הר ויטני, פסגה ברכס הרי סיירה נבדה בקליפורניה.
"מאונט ויטני" הוא הפסגה הגבוהה ביותר בארצות הברית הרציפה, עם גובה של .
"מאונט ויטני" היא אוניית השליטה ובקרה (C4I) המתוחכמת ביותר שהוזמנה אי פעם, היא משלבת אלמנטים שונים של ציוד ה-C4I המתקדם ביותר ומעניקה למפקד כוח המשימה המשותף שעלה למטוס את היכולת לפקד ביעילות על כל יחידות בפיקודו.
"מאונט ויטני" יכול לשדר ולקבל כמויות גדולות של נתונים מאובטחים לכל נקודה על פני כדור הארץ דרך ערוצי תקשורת HF, UHF, VHF ו-SHF (לוויין).
טכנולוגיה אלקטרונית זו מאפשרת למרכז המודיעין המשותף ולמרכז המבצעים המשותף לספק את התמיכה המודיעינית והמבצעית המדויקת ביותר הקיימת בחיל הים האמריקאי.
מ-1971 עד 2005, "מאונט ויטני" שימש כאוניית הדגל של מפקד הצי השני/המפקד הפוגע בצי אטלנטי.
בשנת 1994, במהלך תרגיל משחק המלחמה של FleetEx 2/94 "ג'ורג' וושינגטון", הצי הארגנטינאי, פעל כאויב ומשתמש בצוללת הדיזל ARA סן חואן, הצליחה לחדור מבעד להגנה של המשחתת ו"הטביעה" את "מאונט ויטני", אשר פעלה כאוניית הפיקוד במהלך התרגיל.
"מאונט ויטני" נפרס ב-1994 להאיטי עם לוטננט גנרל הנרי שלטון מפקד הקורפוס המוטס ה-18, בפיקוד על כוח המשימה המשותף שניהל את מבצע "שמירה על דמוקרטיה".
ב-12 בנובמבר 2002, "מאונט ויטני" נפרס לאזור האחריות של פיקוד מרכז של ארצות הברית לתמיכה במבצע חופש מתמשך.
היא פעלה בתור עמדת הפיקוד הראשונית של כוח המשימה המשולב המשולב - קרן אפריקה.
במהלך הפריסה, האונייה עלתה על אלמנטים של דיוויזיית הנחתים השנייה וחיל כוח המשלוח השני של חיל הנחתים (II MEF), שבסיסו במחנה לז'ון, צפון קרוליינה, בפיקודו של האלוף ג'ון פ.
בשנת 2004 שולבו בצוותה מלחים אזרחיים של פיקוד רכבת הים הצבאית.
היא נותרה אוניית מלחמה מוזמנת בצי ארצות הברית, אך גודל הצוות שלה צומצם מכ-600 מלחים לכ-170 קציני חיל הים וצוותים מגויסים ו-155 אזרחים.
בפברואר 2005, "מאונט ויטני" עזבה את נורפוק לגאטה, איטליה, שם היא סומנה מחדש (LCC/JCC 20) ולקחה על עצמה תפקידים כאוניית הדגל של הצי ה-6, ושחררה רשמית USS לה סאלה.
היא גם קיבלה על עצמה תפקידים כאוניית הפיקוד של המפקד, הפיקוד המשותף של ליסבון והמפקד, הכוח הפוגע נאט"ו.
באוגוסט 2008, "מאונט ויטני" נפרס לים השחור לתמיכה במבצע "מסירה מובטחת" כדי לספק סיוע הומניטרי לאלו שנפגעו במלחמת גאורגיה–רוסיה והיה לאוניית נאט"ו הראשונה שהעבירה סיוע לנמל פותי, ג'ורג'יה.
ב-6 בנובמבר 2008, "מאונט ויטני" לא הצליחה להיכנס לנמל סבסטופול.
רשויות העיר ונציגי הצי האוקראיני סירבו להגיב על האירוע.
אנשים שעבדו עבור הנהלת העיר דיווחו כי הכישלון נבע מבעיות במסמכי מעבר הגבול של "מאונט ויטני", בעוד שאחרים טענו שהמחאות נגד נאט"ו היו הסיבה.
בפברואר 2013, "מאונט ויטני" הועבר למספנת סן ג'ורג'יו דל פורטו בג'נובה, איטליה לפרויקט שיפוץ ותיקון גדול של 60 יום, האונייה חזרה לשירות פעיל באפריל 2013 בתום חלון התחזוקה.
ב-31 בינואר 2014, עזבה "מאונט ויטני" את נמל הבית שלה גאטה באיטליה, "מאונט ויטני", יחד עם USS טיילור, היו שתי הספינות הראשונות של הצי האמריקאי שפעלו בים השחור במהלך אולימפיאדת סוצ'י .
ב-31 ביולי 2015, פרצה שריפה על סיפון "מאונט ויטני" בזמן שהייתה במספנת ויקטור לנאק, ברייקה, קרואטיה.
לא דווח על נפגעים, והשריפה כובתה תוך 45 דקות על ידי צוות האונייה ואנשי מכבי האש של המספנה "מאונט ויטני" היה במספנת ויקטור לנאק מאז ינואר 2015 ועבר שיפוץ תחזוקה מתוכנן שנועד להאריך את חיי השירות של האונייה עד 2039.
ב-30 ביוני 2016, "מאונט ויטני" ביקרה בקלייפדה, ליטא, ובאוקטובר 2016, היא ביקרה במפרץ סודה, יוון.
מתחילת 2017 ועד לאוקטובר 2017, "מאונט ויטני" היה במספנת ויקטור לנאק; רייקה, קרואטיה, לשדרוגים נוספים של תשתית טכנולוגיית המידע שלה, ושיפוצים הנדסיים שונים.
בספטמבר 2018, "מאונט ויטני" ביקר בסלוניקי, לרגל היריד הבינלאומי ה-83 של סלוניקי, שם ארצות הברית הייתה מדינת הכבוד.
בין 25 באוקטובר ל-7 בנובמבר 2018, היא שימשה כאוניית הפיקוד של תרגיל נאט"ו Trident Juncture.
באפריל 2022, פיקוד הכוחות הימיים המשולבים, ארגון בן 34 מדינות שבסיסו בבחריין, הוסיף כוח משימה חדש בראשות "מאונט ויטני", ישנם שלושה כוחות משימה המטפלים בנושאי פיראטיות וביטחון הן בתוך ומחוץ למפרץ הפרסי.
כוח המשימה החדש של שתיים עד שמונה ספינות בכל פעם יכוון לאותם מבריחי פחם, סמים, נשק ואנשים בנתיב המים, בסוף מאי 2022, "מאונט ויטני" פעל בים הבלטי, לקראת תרגיל הצי 'BALTOPS 2022', האונייה מוצבת כעת בגאטה, איטליה.
ב-18 באוקטובר 2023, "מאונט ויטני" נשלח מגאטה עם מפקד הצי השישי של ארצות הברית, "לתמיכה בפעולות ארצות הברית" במזרח הים התיכון עקב מלחמת חרבות ברזל .
זה הוסיף לפריסות חדשות של נושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר (CVN-69) ו-בטאן (LHD-5), USS Mesa Verde (LPD-19) ו-USS Carter Hall (LSD-50) הנושאות את יחידת משלחת ימית ה-26, והיא מצטרפת לג'רלד פורד (CVN-78).
מאור אשכנזי (נולד ב-23 ביוני 2000) הוא ראפר ישראלי.
אשכנזי שירת בצה"ל כחובש קרבי בגדוד 932.
לקראת תום שירותו הצבאי, השתתף אשכנזי בקורס ראפ והיפ הופ במחלקה ללימודי החוץ בבית הספר למוסיקה רימון, בהנחיית הראפר סגול 59. בשנת 2018 הוציא אשכנזי את סינגל הבכורה שלו, "טיפשים וצעירים", שזכה לאהדה ולמיליוני השמעות בפלטפורמות המוזיקה.
בין השנים 2018 ל-2022, הוציא סינגלים שונים מתוך אלבום הבכורה שלו, שנקרא "טיפשים וצעירים", כשם סינגל הבכורה, ויצא לאור ב-11 בנובמבר 2022, כארבע שנים לאחר צאתו של הסינגל הראשון.
האלבום כולל הופעת אורח של הזמרת קרן קריספיל.
בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הוציא אשכנזי יחד עם נעם כהן, אחד משורדי הטבח בפסטיבל הנובה, את השיר "השיר של נעם 2", המשך ל"השיר של נעם" מתוך אלבום הבכורה שלו, העוסק בחווייתו ובתחושותיו של כהן במהלך טבח שבעה באוקטובר.
השיר זכה להצלחה והגיע למקום ה-26 במצעד היטליסט של מאקו ולמקום העשירי במצעד הרשמי של גלגלצ.
במהלך שנת 2025, אשכנזי התארח והוציא מספר סינגלים, בהם: "כסף" מתוך המיני־אלבום של טוקסיקו; "נשמה צמאה"; "בואי נישאר", יחד עם אמיר שדה; "שבור?"; ו־"את לא רוצה להיכנס למחשבות שלי", עם ג'מעה.
מאור מליקסון (נולד ב-30 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
שימש גם כקפטן קבוצת הפועל באר שבע והיה לסמל המועדון, שחקן נבחרת ישראל ושימש כעוזר מאמן בהפועל באר שבע.
מליקסון נולד ביבנה וגדל במחלקות הנוער של מכבי יבנה.
בעונת עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון מכבי יבנה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד קבוצת עירוני רמת השרון, במסגרת הליגה הארצית.
בסיום העונה ירדה יבנה ליגה, ומליקסון נרכש על ידי בית"ר ירושלים.
מליקסון הפך עם הזמן לשחקן הרכב קבוע, אך לאחר רכישת הקבוצה על ידי ארקדי גאידמק איבד מליקסון את מקומו בהרכב ונדחק לספסל.
בתום עונת 2005/2006, לא הגיע השחקן להסדר כספי עם הקבוצה, שהחליטה למכור אותו למכבי חיפה.
בעונת 2006/2007 חתם מליקסון במכבי חיפה לשלוש שנים.
ב-5 באוגוסט 2006 ערך מליקסון את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי חיפה בתיקו 1–1 מול מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו.
ב-28 באוקטובר כבש מליקסון את שער הבכורה שלו בתיקו 2–2 מול מכבי הרצליה במסגרת ליגת העל.
בעונתו הראשונה ערך מליקסון 18 הופעות במסגרת הליגה במהלכן כבש שער אחד.
בעונת 2007/2008 מיעט לקבל דקות משחק, ושותף רק בשישה משחקים במסגרת ליגת העל.
ב-30 באוקטובר 2007 כבש מליקסון בתיקו 1–1 מול מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו, וב-19 בדצמבר זכה עם קבוצתו בגביע הטוטו.
אך בהמשך העונה לא הצליח להשתלב בקבוצה ונמכר בחלון העברות של ינואר להפועל כפר סבא.
ב-2 בפברואר 2008 ערך מליקסון את הופעת הבכורה שלו במדי כפר סבא בהפסד 2–3 לעירוני קריית שמונה במסגרת ליגת העל.
ב-11 במרץ כבש מליקסון צמד בכורה במדי כפר סבא בניצחון 4–5 על הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה.
עד תום העונה מליקסון לא הצליח לסייע להפועל כפר סבא להישאר בליגה ונשר עמה לליגה הלאומית.
בעונת 2008/2009 חתם מליקסון לחמש שנים בהפועל באר שבע.
ב-11 באוגוסט ערך מליקסון את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2–1 על הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו לליגה הלאומית.
ב-10 באוקטובר כבש מליקסון את שער הבכורה שלו בניצחון 0–2 על הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו.
ב-3 בפברואר 2009 זכה עם באר שבע בגביע הטוטו.
עד תום העונה מליקסון סייע לקבוצתו לעלות לליגת העל.
בעונת 2009/2010 מונה מליקסון לקפטן של הקבוצה על ידי המאמן גיא עזורי.
במהלך העונה מליקסון ביסס את מעמדו כשחקן מוביל בכדורגל הישראלי, כשעד תום העונה הוא מסייע לקבוצתו להילחם על מקום בפלייאוף העליון.
את עונה זו סיים מליקסון שבמאזנו 9 שערים ו-11 בישולים.
בעונת 2010/2011 מליקסון המשיך להתבלט בכדורגל הישראלי ובקבוצתו בפרט, ובעקבות כך נמכר בחלון העברות של ינואר לוויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית.
בינואר 2011 חתם מליקסון בקבוצת ויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית, לאחר שנרכש תמורת 3 מיליון שקל.
מליקסון לא נחשב כזר, עקב דרכונו הפולני.
במהלך הופעתו השנייה בקבוצה כבש מליקסון את שער הבכורה שלו בקבוצה לאחר בישול של תומאש יירסאק.
באותה עונה הפך לשחקן מוביל בקבוצה, כשכבש ארבעה שערים ב-15 משחקים והוביל את הקבוצה לאליפות.
בתום העונה נבחר לתגלית העונה בפולין וגם זכה בתואר השחקן המצטיין בליגה הפולנית ואף נכלל בנבחרת העונה.
בעקבות הצלחתו בוויסלה קרקוב, חוזר מליקסון על ידי נבחרת פולין.
תחילה הסכים לשחק בנבחרת פולין, אך לאחר מכן חזר בו.
בסך הכל שיחק מליקסון שנתיים בוויסלה קרקוב, וערך במדיה 46 הופעות במסגרת הליגה שבמהלכן כבש 6 שערים.
בינואר 2013 חתם מליקסון לשנתיים וחצי בואלנסיין מליגת העל הצרפתית, לאחר שנרכש תמורת 3.6 מיליון שקל.
ב-9 במרץ כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, במשחק מול ליל, ועד תום העונה כבש שני שערי ליגה.
בעונת כבש שני שערי ליגה גם כן, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה.
בעונת 2014/2015 חתם מליקסון בהפועל באר שבע לחמש שנים, לאחר שנרכש מואלנסיין תמורת 800 אלף שקל.
ב-17 ביולי 2014 ערך מליקסון בכורה מחודשת בהפסד 2–1 לרדניצ'קי ספליט מליגת העל הקרואטית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
עד תום העונה כבש שני שערי ליגה והוסיף שלושה בישולים, ובסופה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה 2–6 למכבי תל אביב.
בעונת 2015/2016 זכה מליקסון עם הפועל באר שבע באליפות המדינה, לאחר ניצחון 3–1 במחזור הסיום על בני סכנין באצטדיון טרנר, במהלך המשחק בישל מליקסון את שער השוויון למאור בוזגלו וכבש שער נוסף.
בעונה זו מליקסון היה מלך הבישולים של ליגת העל עם 11 בישולים, ובנוסף כבש שבעה שערים.
בעונת 2016/2017 זכה מליקסון עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים לאחר ניצחון על מחזיקת הגביע מכבי חיפה, ובהמשך השתתף במשחקי הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות והגיע עמה לשלב הפלייאוף בו הודחה מול סלטיק, וכתוצאה מכך נשרה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-28 בדצמבר 2016 זכה מליקסון עם הקבוצה בגביע הטוטו, לאחר ניצחון על עירוני קריית שמונה במשחק הגמר.
בליגה כבש חמישה שערים והוסיף שלושה בישולים, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, לאחר שהבקיע את השער הראשון בניצחון 2–1 על מכבי תל אביב במשחק האליפות.
בעונת 2017/2018 זכה מליקסון עם הפועל באר שבע שוב בתואר אלוף האלופים, לאחר שבישל פעמיים בניצחון 4–2 מול מחזיקת הגביע בני יהודה.
בסך הכל כבש חמישה שערי ליגה בעונה זו, בנוסף לשמונה בישולים, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות.
בעונת 2018/2019 כבש שלושה שערי ליגה והוסיף שישה בישולים, והקבוצה סיימה במקום השלישי.
בתום העונה עבר ניתוח בבטן ונדרש לתקופת החלמה ארוכה.
ב-1 בינואר 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
מליקסון נמנה עם סגל הנבחרת הצעירה של ישראל למספר שנים, ואף סייע לנבחרת להעפיל לאליפות אירופה ב-2007. בסך הכל הופיע ב-17 משחקים במדי הנבחרת הצעירה, בהם כבש שני שערים.
ב-26 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ישראל הבוגרת במסגרת משחק ידידות מול , בו הפסידה ישראל בתוצאה 1–4. ב-10 באוגוסט 2011 כבש צמד בכורה בנבחרת בהפסד 3–4 ל.
בתקופה בה הצליח בליגה הפולנית, ובעקבות העובדה שעדיין לא רשם הופעה רשמית במדי נבחרת ישראל, ניסו ראשי ההתאחדות לכדורגל בפולין לשכנע את מליקסון לשחק עבור נבחרת פולין.
ב-18 בספטמבר 2011 הודיע מליקסון כי ישחק עבור פולין, אך כעבור מספר ימים שינה את דעתו והודיע כי לא ישחק עבור אף נבחרת.
לאחר מינויו של אלי גוטמן לתפקיד מאמן נבחרת ישראל, נפגש גוטמן עם מליקסון ובתום הפגישה החליט מליקסון לחזור לנבחרת ישראל.
מליקסון הפך לשחקן סגל קבוע במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014, ואת שערו הראשון במשחק רשמי כבש בניצחון 6–0 על .
מליקסון התחיל את דרכו המקצועית כקשר התקפי המשחק בכנפיים, לאחר שחתם בעונת 2008/2009 בהפועל באר שבע החל לשחק כפליימייקר, "שחקן חופשי".
מאפיינים בולטים במשחק שלו הם ראיית משחק, טכניקה, יכולת מסירה, משחק "בנגיעה אחת" ותנועה ללא כדור, דבר המאפשר לו להתפנות משטחים צפופים ולהתמקם בעמדה מיטבית לקבלת הכדור.
מליקסון נולד בעיר יבנה לארמנד מליקסון, יליד רומניה, ולרבקה, ילידת פולין.
על כן, לו גם דרכון פולני דבר שהביא להתעניינות בשירותיו מצד נבחרת .
הוא דוד של שחקנית הכדורגל יובל שלום.
ביוני 2012 נישא לטל פרידמן.
בשנת 2014 נולד בנם הבכור, בשנת 2016 נולדה בתם השנייה, ובשנת 2020 נולדה בתם השלישית.
בשנת 2022 מליקסון הוציא לאור את ספרו "דרדלה לחיבורים: הצד האחר של הכדורגל" (עריכה סימון טטרו, הוצאה עצמית).
בשנת 2023 הוציא את ספרו השני "דרדלה לחיבורים 2 – שובו של המיסניק".
בשנת 2025 הוציא את ספרו השלישי "דרדלה לחיבורים 3- מלי מול מאור"
ב-1 במרץ 2022 מונה לעוזר מאמן הפועל באר שבע.
באוגוסט 2023 עזב את הקבוצה מסיבות אישיות.
תגלית העונה של הליגה הפולנית: 2012/2013
מאור כהן (נולד ב-1 במאי 1974) הוא זמר-יוצר, מלחין, מוזיקאי, תסריטאי, שחקן וקומיקאי ישראלי.
בתחילת שנות ה-90 הנהיג את להקת הרוק המשפיעה זקני צפת, ומאז התפרקותה היה סולן במספר הרכבים מוזיקליים, רובם במשותף עם חבריו לשעבר בלהקה.
בנוסף, שיחק בסדרת הטלוויזיה "מסודרים" ובתוכניות "ארץ נהדרת", "האחיין שלי בנץ" ו"הפרלמנט", שעל כתיבתה אף זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה.
מאז 2011 מוכר גם כפרזנטור של דומינו'ס פיצה בישראל.
בתחילת דרכו המוזיקלית זכה בתקשורת לכינוי "ילד הפלא של הרוק הישראלי" על רקע הופעותיה החיות הכריזמטיות של להקת זקני צפת במסגרת סצנת הרוק האלטרנטיבי התל אביבית של אז.
כאמן יחיד הוציא כהן ארבעה אלבומי סולו מוערכים, מיני-אלבום ואלבום אוסף כפול והוא מרבה להופיע לצידו של פיטר רוט, במקביל להופעות היחיד שלו.
להיטיו כאמן סולו כוללים את "הכי יפה בעולם", גרסת הכיסוי לשירה של אילנית "שיר של יום חולין", "את עוד תראי", "מה ידוע על היום הזה" ו"לילה עיר".
כהן נולד בשדרות לאדריכל הנוף יעקב כהן ולאמנית טסי כהן-פפר.
כשכהן היה בן 4 עברה משפחתו לאשקלון עד שהיה בן 11, ומשם, עברה משפחתו לתל אביב.
כהן הקים את להקת "זקני צפת" בשנת 1990 עוד בהיותו תלמיד בתיכון עירוני א' בתל אביב עמה הצליח לפרוץ לראשונה לתודעת הקהל הישראלי בעקבות החשיפה המשמעותית לה הלהקה זכתה.
את ההקלטה הראשונה (גרסת הכיסוי לשיר "מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר" של אריק איינשטיין ושלום חנוך) הקליט לאוסף אינדי בשם "החדש" שהפיקה חברת "אינדי הפקות".
בעקבות האוסף, הופיעה הלהקה בערב להקות צעירות שהשתתפו באוסף, שנערך במועדון רוקסן בתל אביב והתגלתה בידי מבקרי מוזיקה מוכרים.
אלבומה הראשון והפרובוקטיבי יחסית לאותה התקופה של הלהקה, וכן הופעותיה הפרועות של הלהקה, יצרו לו תדמית של אמן פרוע וחסר עכבות.
כהן הלחין את השירים הראשונים שלו רק באלבום השני והרגוע יותר של זקני צפת, ביניהם הלהיטים "שישי שבת" ו"השכן", אך שני אלבומיה הבאים של הלהקה לא זכו להצלחה מסחרית, למרות הלהיט "זה נכון", והובילו להתפרקותה.
הופעתה האחרונה של זקני צפת התקיימה באוגוסט 1996.
גויס לשירות צבאי בחיל החימוש, אולם שוחרר בטרם עת לאחר חודשיים.
בשנת 1995 הקליט כהן שירים עם חברי הסופרגרופ "הזבובים", כאשר הוא חולק את עמדת הסולן הראשי עם דן תורן.
שירים אלו יצאו לאור באלבום "בזזז..." בשנת 1998. בין להיטי "הזבובים" אותם שר כהן הם "That's not) Carol)", "רוק הזבובים" ו"את".
החידוש לשיר "למה לא אמרת לי" של אריק לביא זכה להצלחה.
באותה שנה הוא הקליט בניו יורק שירים עם חברו להרכב לשעבר בזקני צפת, רע מוכיח (הצמד כינה את עצמו בשם "צמד ראות") שיצאו לאור בשנת 2000 באלבום "צעצועים מהבית-ספר הישן".
ב-1995 השתתף כהן בפרסומת בערוץ 2 לחברת המצעים למיטה "כיתן" לצד ענת עצמון.
בשנת 1996 שיחק כהן בסרט הישראלי "ציפורים בניוטרל".
בשנת 1999 יצא אלבום הסולו הראשון של כהן, "טוב לנו יחד", בהפקתו של פיטר רוט.
האלבום המשיך את הקו הסולידי של אלבומיה האחרונים של זקני צפת, וכלל את הלהיטים "מה ידוע על היום הזה", "הכי יפה בעולם" ו"זה אני, זה אתה".
כהן החל באותה שנה לעבוד על פרויקט משותף בשם "הבליינים" עם חברו להרכב המקורי של זקני צפת, אורן לוטנברג.
בשנת 2000 שיחק כהן בסרט הישראלי "משהו טוטאלי".
באותה שנה יצא האלבום של "צמד ראות", שכלל נגיעות אלקטרוניות ושירים בהגשה הומוריסטית.
כמו כן הוציא את השיר "סע לחו"ל" שזכה להצלחה, והופיע באוסף "אוספ נענע מספר 4".
בשנת 2003 יצא האלבום הראשון של הבליינים, "שירים של מלחמות".
האלבום עשיר בנגיעות אלקטרוניות, וכמו האלבום של "צמד ראות", כלל גם הוא שירים בהגשה הומוריסטית, כמו הסינגלים "בטלפון" ו"גולה גולה".
סינגלים נוספים מן האלבום, שזכו להצלחה, הם "הכל יכול", "שוביניסט", "איש אחר" ו"אתה חייב".
בשנת 2004 שיחק בסרטו של שמואל קלדרון, "תגובה מאוחרת", לצד ליאור מילר.
בשנת 2005 יצא אלבום הסולו השני של כהן, "פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר".
האלבום כולל שירים מתוך ספר השירה הקלאסי של שארל בודלר, פרחי הרע, שתורגמו בידי דורי מנור והולחנו בידי מאור כהן.
האלבום יצא בפורמט של ספר-דיסק וקיבל ביקורות מעורבות, כאשר חלק מן המבקרים מסתייג מן הסולידיות שבה כהן מציג את שיריו השערורייתיים של בודלר, וחלק מגדיר את האלבום כיצירת מופת, שמזכירה מאוד את אלבומיו הראשונים של אריק איינשטיין (גם בקולו של כהן).
האלבום כלל את הסינגלים "החוזר" ו"מבוע הדם" ולווה בסיבוב הופעות בשם "קברט משירי בודלר".
באותה שנה שיחק כהן בטלנובלה "טלנובלה בע"מ", בה גילם במאי טלנובלות שפוקדת אותו טרגדיה גדולה.
כהן אמר כי התנה את השתתפותו בכך שלא יצטרך להשתתף באירועים הקשורים לשיווק הסדרה.
בדצמבר 2005 הושק בהפקה עצמאית אלבום הבכורה של להקת ישראלים\פעולה\סקס, שמורכבת משלושה מיוצאי זקני צפת, כהן, יובל קיינר ותום מוכיח, בצוותא עם תמיר שקולניק שניגן בשני אלבומי הסולו של כהן.
האלבום נמכר במשך כשנתיים בהופעותיה של הלהקה בלבד.
לדברי חברי הלהקה, הם החלו להקליט את השירים שמונה שנים קודם לכן.
האלבום מנוגן בסגנון רוק והוא נקרא "מלכי המין".
בשנת 2006 כהן כתב והלחין לאריק איינשטיין את השיר "מזכרת" שנכלל באלבום "רגעים".
באותה שנה החל ערוץ 10 לשדר את הגרסה העברית השנייה לתוכנית "של מי השורה הזאת?" עם כהן בצוות השחקנים.
ב-2007 עלתה לשידור בערוץ 2 הסדרה הקומית המצליחה "מסודרים" שם מגלם כהן דמות שלומיאלית בשם "ברלד".
בסדרה שובצו קטעים מוזיקליים מתוך פרויקטים של כהן כמו "גולה גולה" ו"שיר הדו-דה-היי".
בנוסף שיחק כהן בשנה זו תפקיד ראשי בסדרה הקומית "חיות פשע" לצד גל זייד ויורם לוינשטיין.
בשנת 2008 הצטרף כהן לצוות הקבוע של "ארץ נהדרת" בעונתה החמישית.
באותה שנה יצאה כסינגל גרסת כיסוי שלו לשירה של אילנית "שיר של יום חולין", שהוקלטה עבור האלבום "עבודה עברית - מחווה לשישים שנות יצירה מקורית".
גרסה זו זכתה להצלחה רבה ונבחרה למקום ה-15 במצעד השנתי של גלגלצ.
בדצמבר 2008 הוציא כהן אלבום אוסף ראשון וכפול בשם "דיסקגרפי".
לצד שירים מקריירת הסולו שלו, כלל האוסף גם שירים מההרכבים השונים בהם השתתף כהן.
האלבום כלל גם את השירים החדשים "רגע לפני", "למה?
אני אוהב אותך" ו"לילה עיר", שיצאו כולם כסינגלים.
בשנת 2009 עלתה לשידור העונה השנייה של הסדרה "מסודרים".
ב-2010 השתתף בסרט הקומדיה "חצי טון ברונזה" שהוקרן ב-VOD.
באוגוסט 2010 עלה לאקרנים הסרט "זוהי סדום", שבו השתתף כהן לצד שאר שחקני "ארץ נהדרת".
עבור הסרט הקליט כהן גרסת כיסוי לשיר "באנו לעשות שמח" של להקת הפסגות.
באותה שנה יצא האלבום השני של ישראלים/פעולה/סקס, "פקס רומנה".
ב-2011 לאחר שעזב את "ארץ נהדרת" נבחר להיות הפרזנטור של דומינו'ס פיצה בישראל.
בשנת 2012 השתתף בסדרה הקומית "הפרלמנט" וכן היה בין כותביה.
במרץ 2013 יצא אלבום סולו נוסף של כהן, "החופש הגדול", גם הוא בהפקתו המוזיקלית של פיטר רוט.
מתוך האלבום הצליח השיר "חוזר אל החיים" שיצא 9 חודשים לפני האלבום.
במרץ 2014 יצא האלבום "לא היו דברים מעולם" של להקת "זקני צפת", 18 שנה לאחר אלבומם הקודם.
בשנת 2015 הוציא אלבום רשת בשם "אולי?" מתוכו בלט השיר "אדם אחר".
באותה שנה עם להקת בום פם את "יאללה בום" שזכה להצלחה.
בשנת 2018 הוציא אלבום בשם "מקום שקוף", בהפקה מוזיקלית של אופיר קנר.
האלבום כלל את הדואט "בוא" עם דורון טלמון מלהקת ג'יין בורדו, ואת הסינגל "איתך".
ב-2018 ו-2019 השתתף בפרסומת של מותג המשקה "ספרינג" של יפאורה-תבורי, המבוססת על השיר "ואלה שמות".
ב-2019 התארח בעונה החמישית של הסדרה הקומית "אלישע" ששודרה בערוץ הילדים, גילם את דמותו של יצחק מוגלי.
כהן משתתף לעיתים קרובות כחבר פאנל בתוכנית "גב האומה" המשודרת בערוץ רשת 13.
בספטמבר 2021 יצא האלבום "כמו ששומעים" שהוא שיתוף פעולה עם הסופר והמשורר אודי שרבני.
האלבום בנוי מעשרה שירים וארבעה קטעי מעבר, כאשר מאור כהן אחראי על כל הלחנים ואודי שרבני על כל המילים.
בנובמבר 2021 עלתה בכאן חינוכית הסדרה הקומית "האחיין שלי בנץ", בה הוא מגלם את דמותו של השטן לוציפר (נקרא לעיתים גם "חזי").
במרץ 2022 החלה להיות משודרת הסדרה "שנות הירח", בה מגלם את שלום חנוך.
ב-4 בספטמבר 2023, כהן ודי ג'יי מש, שיתפו פעולה בשיר חדש בשם "אמסטרדם" לאלבום המשפחתי המשותף ששמו "על הדשא".
בחנוכה 2024 הוציא את השיר "זאת חנוכה" שנכתב במשותף עם אודי שרבני ובהפקתו של פיטר רוט.
ב-11 במרץ 2025 הוציא את הסינגל "תנסה אותי", דואט עם קרולינה, שהגיע למקום ה־13 במצעד הישראלי של מדיה פורסט.
כהן נשוי ללירון ואב לשני בנים.
אחיו הוא המפיק המוזיקלי די ג'יי מש.
פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר (2005)
שירים של מלחמות (2003)עם ישראלים/פעולה/סקס
כוכב הילדים (2021, עם קרולינה ולהקת בום פם)
כמו ששומעים (2021, עם אודי שרבני)
זקני צפת "מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר" - (אוסף "החדש" - אינדי הפקות, 1991)
אחלה עולם, ביצוע בעברית יחד עם גידי גוב לשירו של לואי ארמסטרונג, בתוכנית "לילה גוב", 1994
יום (סינגל, במשותף עם יהלי סובול, 1999)
חכם בשמש (פרסומת של האגודה למלחמה בסרטן בערוץ הילדים בשנות ה־90)
עברה על הרוק (מתוך "תולדות המים - שירים לאחרים" של דני סנדרסון, 2001)
במדבר (שיר הנושא של הסרט "אלנבי רומאנס", 2005, במקור זקני צפת)
שיר של יום חולין (עבודה עברית - מחווה לשישים שנות יצירה מקורית, 2008)
באנו לעשות שמח (שיר הנושא של הסרט "זוהי סדום", 2010)
זאת חנוכה (סינגל, בכתיבה עם אודי שרבני ובהפקת פיטר רוט, 2024)
מאור עיניים הוא ספר שנכתב על ידי רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, מתלמידי הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש ואבי בית צ'רנוביל ממנו יצאו חסידויות רבות.
הספר נערך על ידי תלמידו הרב אליהו, במטרה לחזק ולהפיץ ברבים את תורת החסידות והוא ערוך כפירוש על-פי דרך הדרש והמוסר על פרשות השבוע והמועדים.
"מאור עיניים" נחשב לספר חסידי מוערך, עד כדי כך שהיו אדמו"רים אשר הורו לחסידיהם להחזיק את הספר בתיק הטלית והתפילין כסגולה לשמירה והצלחה.
חלקם אף הקפידו בעצמם ללמוד בו כל יום.
לפי המסופר, היה הספר במקורו עבה פי 15, אך רבי נחום הורה לגנוז את מרבית כתב היד ואישר רק קומץ קטן להדפסה.
רבי נחום הסביר שבדפים שהורה לגנוז היו דברי תורה אשר הוא עדיין זוכר אותם, ואילו הקומץ הקטן שהסכים להדפיס הם דברי תורה שאינו זוכר שאמרם, ועל כן בוודאי לא נאמרו מפיו אלא בבחינת "שכינה מדברת מתוך גרונו" ורק אותם הוא מסכים להשאיר ולהדפיס.
בספר מוזכרות כשלושים אימרות שהוא מייחסן כציטוט ששמע מפי הבעל שם טוב או בשמו.
רבי מנחם נחום נחשב אחד מבכירי תלמידיו של ממשיך הבעש"ט המגיד ממזריטש, אותו ציטט רבות בספר (ברוב הפעמים בכינוי "מורי").
בסוף הספר מודפס גם הספר "ישמח לב", הכולל דרשות במסכתות הש"ס.
(בדפוס הראשון - סלאוויטא תקנ"ח - נדפס ספר זה בנפרד, אך כיום ברוב ההוצאות הם נדפסים יחד).
מהדורה חדשה של הספר יצאה לאור בשנת תשע"ו בהוצאת "פאר מקדושים", בתוספת הערות ומראי מקומות.
שני החיבורים נקראו על-שם הפסוק: "מאור עיניים ישמח לב" אשר נאמר על התורה, והוא גם ה"פסוק" של שמו הראשון, ושני שמותיו המחוברים.
מאור עיניים - סלאוויטא, ה'תקנ"ח (מהדורה ראשונה)
מאור עיניים - פולין, ה'תק"ע (מהדורה שנייה)
מאור עיניים - פולין, ה'תקע"ו (מהדורה שלישית)
מאור עיניים - הורושוב, ה'תקע"ח
מאור עיניים - לעמבערג, ה'תר"ח
מאור עיניים - לעמבערג, ה'תרי"ח
מאור עיניים - לעמבערג, ה'תרכ"ט
מאור עיניים - לעמבערג, ה'תרל"א
מאור עיניים - לעמבערג, ה'תרל"ה
מאור עיניים - ווארשא, ה'תרמ"ט
מאור עיניים - לובלין, ה'תרפ"ח
מאור עיניים - ועד הדפסה "מפיצי אור" של ישיבת חכמי לובלין, שאנגחאי
מאור עיניים - מכון הדרת חן, ה'תשע"ד
מאור עיניים - מהדורת דביר המאור (ב' כרכים), ה'תשע"ט
מאור עיניים המבואר (ג' כרכים) - מכון אור לעיניים בעריכת הרב חיים יחיאל ליברמן, ה'תש"פ
מאור עיניים - פאר מקדושים (ב' כרכים)
מאור עיניים - מכון נחלת צבי (ב' כרכים)
מאור עיניים - ספרי אור החיים
מאור עיניים - הוצאת מאירות
ילקוט ענייני שבת קודש מספר מאור עיניים המבואר - מכון אור לעיניים
הגדה של פסח מאור עיניים - מכון פאר מקדושים
מאורו מתיאס סראטה (בספרדית: Mauro Matías Zárate; נולד ב-18 במרץ 1987 בהאדו שבמחוז בואנוס איירס בארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת פלטנסה.
סראטה נחשב לאחד החלוצים הצעירים המבטיחים בארגנטינה והיה אחד המצטיינים בשורות ולס סרספילד, אחד ממועדוני הצמרת של ארגנטינה, הוא היה הכובש המצטיין של הליגה הארגנטינאית יחד עם רודריגו פלאסיו במהלך האפרטורה 2006.
הוא עבר בקיץ 2007 לאל-סאד הקטרית תמורת סכום של 20 מיליון דולר וחתם איתה על חוזה לשנתיים למרות הצעות מקבוצות צמרת באירופה ביניהן סביליה.
סראטה התקשה להשתלב בקבוצה וסבל בין היתר מפציעות קטנות חוזרות.
בינואר 2008 השאילה הקבוצה את סראטה לברמינגהאם סיטי מהפרמייר ליג עם אופציה לרכישתו תמורת סכום של 16 מיליון דולר.
הוא הצטיין וקיבל מחמאות רבות, יכולתו אף הביאה מספר מועדונים אנגלים לבחון את האפשרות לרכוש את כרטיסו.
ב-29 ביוני 2008 צוטט סראטה בכלי תקשורת איטלקים על כך שסיכם בלאציו מהסרייה א' במסגרת עסקה המתפרסת על 3 שנים במהלכן תשלם לאציו לקבוצת אל-סאד 25 מיליון אירו.
ב-5 ביולי 2008 אושרה ההעברה גם על ידי המועדון הרומאי.
סראטה השתלב היטב בהרכב הקבוצה וכבש בחמשת המחזורים הראשונים שישה שערים, נתון המציב אותו בראש טבלת כובשי השערים.
ב-31 באוגוסט 2011 עבר סראטה לאינטר מילאנו בהשאלה לעונה עם אופציה לרכישה בסוף העונה תמורת 15 מיליון יורו.
לאחר שהשאלה פגה ותקופה לא חיובית במועדון, סרטה חזר ללאציו.
ב-2013 חזר למועדון נעוריו והראשון ולס סארספילד, איתו זכה בסופר קאפ הארגנטינאי (2013).
ב-28 ביולי 2014 חתם בקבוצת וסטהאם יונייטד האנגלית מהפרמייר ליג.
ב-30 בדצמבר 2014 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס עד סוף העונה.
ב-21 בינואר 2016 חתם בפיורנטינה האיטלקית לשנתיים וחצי.
ב-25 בינואר 2017 חתם בווטפורד לשנתיים וחצי.
ב-5 בינואר 2018 הושאל לקבוצת נעוריו ולס סארספילד.
ב-6 ביולי 2018 חתם בבוקה ג'וניורס.
ב-30 באוגוסט 2021 חתם באמריקה מיניירו הברזילאית.
ב-11 בפברואר 2022 חתם בז'ובנטודה.
ב-28 במאי 2022 חתם בפלטנסה הברזילאית.
סראטה היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה במהלך חודש יולי 2007, הוא כבש את שער הניצחון בגמר בדקה ה-86. בניגוד לציפיות, סראטה לא זומן לסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לקראת המשחקים האולימפיים שייערכו בקיץ 2008.
הוא ידוע בזכות שליטה מצוינת בכדורגל אם כי מרבה לשחק משחק סוליסטי.
אחיו רולנדו משחק גם הוא כחלוץ.
מלך שערים של הליגה הארגנטינאית: 2006, 2014
מאורו ג'וזפה סרג'ו פנטלאו ג'וליאני (באיטלקית: Mauro Giuseppe Sergio Pantaleo Giuliani; 27 ביולי 1781 בישליה (Bisceglie), מחוז פוליה - 8 במאי 1829, נאפולי) היה גיטריסט, צ'לן ומלחין איטלקי, הנחשב על דעת רבים לאחד מנגני הגיטרה הווירטואוזים הראשונים במעלה במאה ה-19.
ג'וליאני החל את לימודיו בעיר בארלטה, אליה עבר בשחר ילדותו עם אחיו ניקולא, מוזיקאי בעצמו ששימש כקאפלמייסטר בחצר הקיסרות הרוסית בסנקט פטרבורג.
ראשית הכשרתו בנגינה הייתה בצ'לו - כלי שגם בהמשך חייו לא ויתר לגמרי על הנגינה בו - ונראה שלמד גם נגינה בכינור.
בשנים הבאות התמסר לנגינה בגיטרה והיה תוך זמן קצר לגיטריסט מיומן.
שמות מוריו אינם ידועים, ואין ודאות לגבי מהלכיו באיטליה באותה התקופה.
ג'וליאני נשא לאישה את מריה ג'וזפַּה דל מונקו ובשנת 1801, בבארלטה, נולד בנם מיקלה (Michele).
לאחר מכן שהה כנראה לתקופות קצרות בבולוניה ובטריאסטה; בקיץ 1806, לאחר סיום לימודי הקונטרפונקט, הצ'לו והגיטרה באיטליה, עקר ג'וליאני לווינה ללא משפחתו.
כאן יצר קשר עם אחת, פרויליין וילמות, שילדה לו בשנת 1807 בת בשם מריה.
בווינה התוודע ג'וליאני אל הסגנון האינסטרומנטלי הקלאסי וב-1807 החל לפרסם יצירות פרי עטו בסגנון זה.
מסעות הקונצרטים שלו הקיפו ארצות רבות באירופה.
בכל מקום שהגיע אליו זכה לשבחים על הווירטואוזיות שלו ועל טעמו המוזיקלי.
הוא נחל הצלחה רבה ונהנה מתהילה כאחד מטובי הנגנים והמלחינים הרבים שהיו פעילים בבירת אוסטריה בראשית המאה ה-19.
ג'וליאני הגדיר תפקיד חדש לגיטרה בהקשר של המוזיקה האירופאית.
הוא התרועע עם בכירי החברה האוסטרית ועם מלחינים ידועי-שם כמו רוסיני ובטהובן וניגן עם מיטב המוזיקאים שהופיעו בקונצרטים בווינה.
בשנת 1815 הופיע עם הפסנתרן יוהאן נפומוק הומל (שהוחלף בהמשך באיגנץ מושלס, עם הכנר יוזף מייזדר ועם הצ'לן יוזף מרק, בסדרת קונצרטים קאמריים בגנים הבוטניים של ארמון שנברון.
מופעים אלה כונו "קונצרט בדוקאט", על שם מחיר הכרטיס - דוקאט אחד.
חשיפה זו סייעה לג'וליאני להתבלט בחוגי המוזיקה בעיר.
באותה שנה היה גם אמן הקונצרטים הרשמי של חגיגות קונגרס וינה.
שנתיים קודם לכן, ב-8 בדצמבר 1813, ניגן (כנראה בצ'לו) בתזמורת שביצעה לראשונה את הסימפוניה השביעית של בטהובן.
ג'וליאני נחל הצלחה לא גדולה כמלחין בווינה.
הוא עבד בעיקר עם הוצאת ארטאריה, שהוציאה לאור את רוב יצירותיו לגיטרה, אבל יצר קשרים עם כל ההוצאות המקומיות האחרות, שהפיצו את יצירותיו ברחבי אירופה.
עוד עשה לו שם כמורה; בין תלמידיו הרבים היו בוברוביץ' והורצקי.
בשנת 1819 עזב ג'וליאני את וינה, בעיקר מסיבות פיננסיות: רכושו וחשבונות הבנק שלו עוקלו לשלם לנושיו.
הוא חזר לאיטליה, עשה זמן מה בטריאסטה ובוונציה ולבסוף השתקע ברומא.
עמו הביא את בתו אמיליה, שנולדה ב-1813. היא התחנכה במנזר "הערצת ישו" משנת 1821 עד 1826, יחד עם מריה, בתו שמחוץ לנישואים.
ברומא לא זכה להצלחה רבה; הוא הוציא לאור יצירות ספורות והופיע בקונצרט אחד ויחיד.
ביולי 1823 החל בסדרה של נסיעות תכופות לנאפולי כדי לבקר את אביו, שהיה חולה מאוד.
בעיר הבורבונית נאפולי התקבלה אמנות הגיטרה של ג'וליאני מאור פנים ניכר ובה התאפשר לו להוציא עוד יצירות לגיטרה אצל מול"ים מקומיים.
ב-1826 הופיע בעיר Portici לפני המלך פרנצ'סקו הראשון בחצרו הבורבונית.
בזמן זה, שאפשר לכנותו התקופה הנאפוליטנית של ג'וליאני, הרבה להופיע בקונצרטי דואו עם בתו אמיליה (Emilia Giuliani-Guglielmi), שהייתה לגיטריסטית וירטואוזית ולמלחינה.
לקראת סוף 1827 החלה בריאותו של ג'וליאני להתערער; הוא נפטר בנאפולי ב-8 במאי 1829. החדשות על דבר מותו לא הסעירו יתר על המידה את חוגי המוזיקה הנפוליטניים.
כמלחין לגיטרה נטה ג'וליאני חיבה רבה לנושא ווריאציות - צורה פופולרית במיוחד בווינה.
הוא הצטיין ביכולתו לשזור נעימה לקטע תוך השגת רושם מוזיקלי בלי לוותר על נאמנות לניב האופייני לכלי.
דוגמה לכך אפשר למצוא ביצירתו "וריאציות על נושא של הנדל", אופוס 107. הנושא הפופולרי הזה, הידוע בשם "הנַפָּח ההרמוני" (The Harmonious Blacksmith), מופיע באריה מתוך הסוויטה החמישית במי מז'ור לצ'מבלו של הנדל.
הישגיו של ג'וליאני כמלחין היו רבים מספור.
150 חיבוריו לגיטרה שברשימת יצירותיו מהווים את הגרעין לרפרטואר הגיטרה במאה ה-19. הוא חיבר יצירות לגיטרה סולו, המציבות אתגר קשה ביותר לנגן, כמו גם יצירות לתזמורת ודואו לגיטרה-כינור ולגיטרה-חליל.
כמו כן עיבד הרבה יצירות סימפוניות, הן לגיטרה סולו והן לדואו גיטרות, אחת מהן עיבוד של הפתיחה לספר מסביליה של רוסיני לשתי גיטרות.
עוד יש מספר רב של יצירות דידקטיות, ביניהן שיטה להוראת הגיטרה, שמורים ממשיכים להשתמש בה עד היום.
כיום מבצעים גיטריסטים מקצועיים את הקונצ'רטי ויצירות הסולו של ג'וליאני, והן עדיין מציגות בד בבד את יכולתו של הגיטריסט לנגן את היצירה ואת כישרונו הטבעי של ג'וליאני כמלחין לגיטרה הקלאסית.
רונדו בלה מז'ור, אופוס 14 מס' 4 (גיטרה)
סונאטה אופוס 15 (גיטרה) 1812 בקירוב
דואו קונצ'רטנטה, אופוס 25 (כינור וגיטרה)
קונצ'רטו אופוס 30 (גיטרה ותזמורת) 1812 בקירוב
גראנדי וריאציוני קונצ'רטנטי, אופוס 35 (שתי גיטרות) 1833 בקירוב
גראן קונצ'רטו, אופוס 36 (גיטרה ותזמורת) 1812 בקירוב
גראן קונצ'רטו, אופוס 36 (גיטרה ופסנתר), 1824 בקירוב
שש וריאציות על האריה "A Schisserl und a Reindl", אופוס 38 (גיטרה), 1812
שש קאואטינות, אופוס 39 שירה וגיטרה
גראן דואטו קונצ'רטנטה, אופוס 52 (חליל או כינור, צ'לו וגיטרה), 1812 בקירוב
גראנדה אוברטורה, אופוס 61 (גיטרה), 1809
גראן קווינטטו, אופוס 65 (שני כינורות, ויולה, צ'לו וגיטרה), 1812 בקירוב
גראן קונצ'רטו, אופוס 70 (גיטרה ותזמורת), 1822 בקירוב
גראן קונצ'רטו, אופוס 70 (גיטרה ופסנתר), 1824 בקירוב
גראן סרנאטה, אופוס 82 (חליל וגיטרה)
גראן דואטו קונצ'רטנטה, אופוס 85 (חליל או כינור וגיטרה), 1817 בקירוב
וריאציוני בריליאנטי, אופוס 87 (גיטרה), 1815 בקירוב
גראנדי וריאציוני, אופוס 88 (גיטרה)
שישה שירים, אופוס 89 (סופרן וגיטרה)
שלוש סונאטה בריליאנטי, אופוס 96 (גיטרה)
רוסיניאנה, אופוס 119 (גיטרה) 1829 בקירוב
רוסיניאנה, אופוס 120 (גיטרה) 1821 בקירוב
רוסיניאנה, אופוס 121 (גיטרה) 1821 בקירוב
רוסיניאנה, אופוס 122 (גיטרה) 1824 בקירוב
רוסיניאנה, אופוס 123 (גיטרה) 1824 בקירוב
רוסיניאנה, אופוס 124 (גיטרה) 1828 בקירוב
פולונזי קונצ'רטנטי, אופוס 137 (שתי גיטרות
גראן סונאטה ארואיקה, אופוס 150 (גיטרה) 1843 בקירוב
מאורו חרמן קאמורנזי סרה (באיטלקית: Mauro Germán Camoranesi Serra; נולד ב-4 באוקטובר 1976) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדת הקשר ומאמן כדורגל בהווה.
לזכותו 55 הופעות במדי נבחרת איטליה.
קאמורנזי החל לשחק כדורגל בגיל צעיר, בקבוצת הילדים של אלדוסיבי, בה גם החל את קריירת הבוגרים שלו.
את הקריירה המקצוענית כשחקן התחיל קאמורנזי כשעבר לשחק בקבוצה המקסיקנית סנטוס לגונה.
עוד בעונתו הראשונה, זכה עם קבוצתו באליפות לראשונה בהיסטוריה.
שנה לאחר מכן חזר לארץ הולדתו וחתם בבאנפילד.
באותה עונה הוא הוכיח את כישרונו בתור קשר כנף בעל יכולות התקפיות טובות.
בסיום העונה עבר לשחק בקרוס אסול המקסיקנית.
ב-2000 עבר להלאס ורונה האיטלקית תמורת 7 מיליון אירו.
למרות הכושר הטוב שלו, העברתו של קאמורנזי לא הועילה בסופו של דבר ו-ורונה הייתה מועמדת לרדת לסרייה ב'.
מועדונים רבים באיטליה התעניינו בשחקן, ולבסוף הייתה זו יובנטוס שקנתה אותו.
ב-2002 עבר ליובנטוס תמורת 5.7 מיליון אירו.
בעונתו הראשונה ביובנטוס, הוא זכה באליפות הסרייה א', ובסופר קאפ האיטלקי.
קאמורנזי זכה באליפות הסרייה א' עם יובנטוס גם ב-2005 ו-2006, אך האליפויות האלו נשללו עקב פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי.
קאמורנזי הבקיע שערים חשובים כאשר יובנטוס שיחקה בסרייה ב' לאחר הירידה.
עם סיום חוזהו ביובנטוס בשנת 2010, הודיעה הקבוצה לקאמורנזי כי אין בכוונתה לחדש עמו את ההתקשרות, מה שהוביל את קאמורנזי ב-31 באוגוסט 2010 לחתום על חוזה לשנה אחת בקבוצת שטוטגרט הגרמנית.
לאחר חצי עונה בגרמניה, שוחרר קאמורנזי משטוטגרט.
לאחר חצי שנה בה לא מצא קבוצה שתקלוטו, חזר קאמורנזי לסיים את הקריירה בארץ מולדתו, ארגנטינה, כששיחק בעבור לנוס וראסינג קלוב.
בסוף עונת פרש ממשחק פעיל.
הזהות הכפולה שלו גרמה לו להיות זכאי לשחק בנבחרת הראשונה שתזמן אותו.
ב-12 בפברואר 2003, הוא עשה את הבכורה הלאומית שלו במשחק ידידות נגד פורטוגל, שבו איטליה ניצחה 0:1.
קאמורנזי שיחק עם איטליה ביורו 2004 והיה שותף לזכייתה במונדיאל 2006 תחת הדרכתו של מרצ'לו ליפי.
כשראיינו אותו בקשר לזהותו הכפולה אמר: קאמורנזי בוחר גם שלא לשיר את המנון איטליה לפני משחקים (לפי טענתו הוא לא זוכר את המילים).
מאורו פיקוטו הוא די ג'יי ויוצר מוזיקת טראנס איטלקי.
לשעבר חבר בהרכב היורו דאנס Cappella.
בין היצירות המוכרות שלו אפשר למנות את "Come Together", "Comodo", "Pulsar", "Lizard" ועוד.
כיום פיקוטו נמנה בין 255 התקליטנים הטובים בעולם ובמקום ה-12 באיטליה.
נכון ל-2010 פיקוטו הוא בעלים של הלייבל 'Bakerloo Music' ומפיק של ליין 'Meganite' הנערך כל חמישי במועדון Privilege באיביזה, שנכנס לספר השיאים של גינס על היותו המועדון הגדול בעולם.
פיקוטו נולד ב-25 בדצמבר 1966 בעיירה בשם 'קאבור' ליד טורינו.
מגיל נעורים חלם להיות יוצר מוזיקה אך הבין שקודם עליו להיות דיג'יי.
בשנת 1989 לאחר שניצח בתחרות תקליטנים מקומית הוא פגש את דניאל דבולי, חבר בהרכב הדאנס בלאק בוקס שהיה שם כדי לקדם את הסינגל שלהם "Ride on Time".
פיקוטו ודבולי הפכו לחברים ודבולי נתן לפיקוטו להיכנס לתחום ההפקה.
בשנת 1991 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "We Gonna Get" תחת השם RAF שהפך ללהיט באירופה.
עם הצלחת הסינגל הפך שמו לשם מבוקש וזמרים/הרכבים רבים שלחו אליו בקשות שיבצע הפקות לשירים שלהם ורמיקסים.
בשנת 1996 הוציא סינגל ראשון תחת שמו מאורו פיקוטו ""Bakerloo Symphony" הגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים האיטלקי ושהה שם במשך תשעה שבועות.
באותה שנה פיקוטו הפך לבעלים של Media Records.
הסינגל ""Komodo (Save a Soul)" שיצא בשנת 2000 הגיע למקום ה-13 במצעד האנגלי (הגבוה ביותר שאליו הגיע) והפך את פיקוטו לאומן בעל שם עולמי ואף הגיע איתו לתוכנית המוזיקה הפופולרית של בי.בי.סי, 'Top of the Pops' והיה הדיג'יי הראשון שתיקלט בשידור חי בתוכנית.
באותה שנה הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו "The Album".
פיקוטו המשיך לשחרר להיטים וגם לעשות רמיקסים לאמנים רבים כגון: U2, יורק, ג'ימי סאמרוויל, Pet Shop Boys ועוד.
בשנת 2002 פיקוטו הקים את הלייבל 'Bakerloo Music' והוציא דרכו חמישה אלבומים נוספים.
במהלך הקריירה שלו הוא זכה בפרסים רבים, ביניהם: התקליטן הבינלאומי הטוב ביותר, בטקסי פרסי המוזיקה בגרמניה, דנמרק, שוודיה, אירלנד, ספרד והולנד.
המפיק הטוב ביותר והשיר הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה הגרמני, והדיג'יי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של איביזה בשנת 2005.
מאור זגורי (נולד בשם מאור מימון זגורי ב-5 במרץ 1981) הוא במאי, מחזאי, תסריטאי, שחקן ומורה למשחק ישראלי.
זגורי נולד, גדל והתחנך בבאר שבע ובמרכז ספיר בערבה, ולמד במגמת אומנות בתיכון מוסינזון שבהוד השרון.
בשנת 2008 סיים את לימודי המשחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
החל לכתוב ולביים באופן עצמאי את ההצגה "בתולים", העוסקת בזכרונות נעורים, אובדן התמימות והבתולים.
לאחר מכן ביים את המחזה "אבסינט" במסגרת פסטיבל מחזאות פולנית עכשווית של תיאטרון "הבימה".
באותה שנה עיבד וביים את ההצגה "הקרב הראשון בנחל קשישון", על פי ספר מאת אפרים סידון, והיא זכתה במקום הראשון בפסטיבל תיאטרונטו לילדים.
בשנת 2010 זכה בפרס המחזאי על שם נסים אלוני על מחזותיו "הרדופים" ו"מישהו ימות בסוף".
באותה שנה זכה בתואר מחזאי השנה בטקס פרסי הפרינג' על המחזה "בתולים".
בספטמבר 2010 זכתה ההצגה "25", אותה כתב וביים, בפרס ההצגה המצטיינת בפסטיבל עכו, והוא זכה בפרס הבמאי.
על עבודתו נכתב בנימוקי ועדת הפרס על שם נסים אלוני:
במקביל לכתיבה ולבימוי, זגורי מלמד משחק בבית הספר לאמנויות הבמה של מכללת סמינר הקיבוצים.
בשנת 2014 יצר את סדרת הטלוויזיה "זגורי אימפריה", המבוססת על מחזה יווני אדיפוס ואנטיגונה, בכיכובם של משה איבגי, עוז זהבי, נינט טייב, שרה פון שוורצה, קובי מימון, יפית אסולין וחן אמסלם.
זגורי עצמו משחק בסדרה בתפקיד צ'או, עבריין מבאר שבע.
כשנשאל האם יש קשר בין משפחתו הביולוגית לבין המשפחה המוצגת בסדרה, אמר כי ישנו קשר רב.
בספטמבר 2015 החל לכתוב טור קבוע במוסף "7 ימים" בעיתון ידיעות אחרונות.
בשנת 2016 ביים מאור זגורי את המחזה המוכר של שייקספיר, "המלט" בתיאטרון הלאומי הבימה.
בדצמבר 2017 עלתה ב-HOT הסדרה "שבאבניקים", בבימוי של זגורי ובכיכובם של עומר פרלמן, ישראל אטיאס, דניאל גד ואורי לייזרוביץ'.
ב-2018 שימש זגורי כשופט בגרסה הישראלית של התוכנית "גוט טאלנט", ברשת 13.
ב-2022 עלה סרטו הקולנועי הראשון, "בתולים".
גם בסרט זה, בדומה לסדרה "זגורי אימפריה", ישנו מוטיב חוזר של גילוי עריות.
ב2023 החל להיות המנהל האומנותי של הזמר אלקנה מרציאנו
מאוקטובר 2017 נשוי לשחקנית והדוגמנית חן אמסלם.
בני הזוג הכירו על סט הצילומים בעונה הראשונה של הסדרה "זגורי אימפריה".
בתולים (סמינר הקיבוצים, תיאטרון "צוותא")
הרדופים (סמינר הקיבוצים, תיאטרון "צוותא")
מישהו ימות בסוף (תיאטרון "הבימה")
אלף לילה ולילה (מדיטק קדימה)
25 (פסטיבל עכו, סמינר הקיבוצים)
נתתי לה חיי (מחזמר המבוסס על שירי דני סנדרסון, תיאטרון "הבימה")
אושרי (תיאטרון הבימה ומתנ"ס שדרות)
הומאז' (תיאטרון הקאמרי וסמינר הקיבוצים)
סיפורי אלף לילה (מופע מחול לילדים ונוער, מדיטק חולון)
זגורי אימפריה (סדרת טלוויזיה משודרת בערוץ HOT3)
אנחנו המהפכה (סרט טלוויזיה ששודר בקשת 12)
זה אני (מחזמר להיטים המבוסס על שירי אייל גולן, התיאטרון הקאמרי)
הקרב הראשון בנחל קשישון / אפרים סידון (המדיטק בחולון)
שלג ויער / אורי צבי גרינברג (מעבדת תרבות דימונה)
המחברת הגדולה/ אגוטה קריסטוף (בביצוע מגמת התיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב)
"המלט" מאת ויליאם שייקספיר (סמינר הקיבוצים, הבימה)
"אבסינט" מאת מגדה פרטאץ' (תיאטרון "הבימה", תיאטרון "תמונע")
"לשמור על הכדור" מאת אביב לוז (תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער)
"שבאבניקים" (סדרת טלוויזיה משודרת בערוץ HOT3)
עורך הביוגרפיה על חייו של מוריס קאהן (מאת רענן שקד, 2020)
מאור שוויצר ברדוגו (נולד ב-3 בספטמבר 1989) הוא שחקן ישראלי.
שווייצר נולד, גדל והתחנך בירושלים.
הוא שוחרר משירות בצה"ל מסיבות רפואיות, והחל ללמוד משחק.
בשנים 2008–2011 למד משחק בבית הספר למשחק "הדרך" בהנהלת רותי דייכס ואייל כהן.
בשנת 2011 לוהק לתפקיד טלוויזיוני ראשון: תפקיד-משנה בסדרת הדרמה "2.3 בשבוע", ששודרה בערוץ 10. ב-2012 השתתף בעונה השלישית של הסדרה "חצויה", ששודרה בערוץ הילדים וב"חצויה - הדבר האמיתי", בה גילם את דמותו של רובי.
באותה שנה לוהק לסדרת הדרמה "אופוריה" ששודרה ב-HOT3. בין השנים 2012–2013 השתתף בעונה השנייה והשלישית של הסדרה "גאליס", ששודרה בערוץ הילדים, ובה גילם את דמותו של אלכס שמואלוב.
במקביל להופעותיו הטלוויזיוניות השתתף שוויצר ב-2012 גם בהצגת הפרינג' "אדיפלית", שביים ג'ייסון דנינו-הולט ושיחק במחזה "הו הא מי זה בא", בבימויה של נועה ברקאי, שהוצג בפסטיבל תיאטרון קצר.
הוא שיחק גם בסרט הקצר "רסן", שהשתתף בפסטיבל קאן".
ב-2013 גילם את דמותו של רואי בסדרה הקומית "פרופיל 64", ששודרה בערוץ 10. באותה שנה שיחק במחזה "שלושת המוסקטרים", וכן הופיע בסדרה "איש חשוב מאוד", בתפקיד עצמו.
בסדרה "שטיסל" שיחק את אידלמן, חבר של קיווע שטיסל.
אני לא יודע לבשל", ששודרה בשידורי קשת של ערוץ 2. בסדרה "עמוק במים", ששודרה בערוץ הראשון, גילם את דורון, אחיו התאום של בועז (אלון סנדלר).
במהלך שנת 2015 שיחק בדרמה הקומית בערוץ 2 של קשת "שחקן זר" בתור אדיר מיוחס.
כן שיחק בסרטו של שי כנות "איביזה".
הוא הצטלם לסדרה קומית ב-yes הנקראת "להרוג את הסבתא", בתפקיד יאיר החייל, בנו של שאול, והצטלם לסרט "עמק", בבימויה של סופי ארטוס, בתפקיד אבי.
כן הופיע באותה שנה בסרט "ירח בבית 12".
במהלך שנת 2016 חזר לשחק בפרק האחרון של העונה השביעית של הסדרה "גאליס".
באפריל אותה שנה החל להצטלם "פולמון", אשר עלתה לשידור ב-HOT בידור ישראלי בפברואר 2017.
ב-2018 החל לשחק בסדרה "יש לה את זה" בקשת 12, בתפקיד בן זוגה של נטלי (ניב סולטן).
באותה שנה שיחק בסרטו של יהונתן אינדורסקי "דרייבר".
בשנת 2019 שיחק בסדרה "בת אל הבתולה" בתפקיד מנהל המלון גברי, ובסדרה "פאנץ'" בתור בנו של חמי.
באותה השנה השתתף בפרסומת לחטיף "במבה".
בשנת 2020 הופיע בסדרה "שעת נעילה" בכיכובם של אביב אלוש ועופר חיון, בדמותו של מלאכי ברדוגו.
באותה שנה לוהק לסרט "בחורים טובים", העוסק במוסד השידוכין בעולם החרדי.
באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "אנחנו המהפכה" לצד עוז זהבי ואגם רודברג בתור מייקל.
ב-2021 החל לשחק בסדרה "השוטרים" בקשת 12, בכיכובם של צחי הלוי, שני כהן ואחרים.
השתתף בסרטו הקצר של ניר יוסף "הוא גדול".
בשנת 2023 גילם אחד משני התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה של רשת 13 "שמיים אדומים", העוסקת בתקופת האינתיפאדה השנייה.
באותה שנה שיחק בסרט שביים אקי אבני "כולם מחכים רק לי".
בשנת 2024, גילם את סרן רן נשר בסרט "קרב אוויר", יחד עם דניאל ליטמן.
הסרט עוסק במבצע מוקד של חיל האוויר הישראלי.
באותה שנה שיחק תפקיד ראשי בסרט "בחורים טובים 2" בתור ברוך אוירבך, אלטער בחור בישיבה.
בסרט שיחקה גם בת זוגו ניב סולטן.
בשנת 2025 יצאה הסדרה "תחריר", בה שיחק בתפקיד טל שמטוב, סגן הקב"ט בשגרירות ישראל בקהיר.
בשנים 2013-2015 היה בזוגיות עם הדוגמנית יובל בידר פרץ.
בשנת 2015, יצא לתקופה קצרה עם השחקנית מירב פלדמן.
בשנת 2017, הכיר את השחקנית ניב סולטן על הסט של "יש לה את זה", השניים החלו לצאת.
ב-2020 השניים התארסו, מספר חודשים לאחר מכן נפרדו.
אך חזרו גם מספר חודשים אחר כך.
במאי 2025 נולד להם בן בכור.
שוויצר התמודד עם התמכרויות לסמים במשך 13 שנה, מגיל 14 עד לגיל 27. הוא גם השתמש במריחואנה, קוקאין, סמי הזיה.
הסמים הובילו אותו לדיכאון ולמחשבות אובדניות.
כשהכיר את אשתו, ניב סולטן, היה שוויצר בסוף תהליך גמילה מסמים.
דודנו של שוויצר הוא השחקן רועי ניק וגיסו הוא השחקן בן סולטן.
שוויצר ידוע באהדתו לקבוצות הפועל ירושלים גם בכדורסל וגם בכדורגל.
+שנהפרויקטתפקידהערות20112.3 בשבועאריתפקיד משני2011–2012חצויהרוביעונה 3חצויה - הדבר האמיתי2012–2013אופוריהאושר גימפל2012–2013, 2016גאליסאלכס שמואלובעונות 2–3, 72013פרופיל 64רואיאיש חשוב מאודעצמושטיסלאידלמן2014הצילו!
אני לא יודע לבשלעצמותוכנית מציאות; מתמודדעמוק במיםדורון2015שחקן זראדיר מיוחסלהרוג את הסבתא2017פולמוןרון2018יש לה את זהשחר פרנקו2019בת אל הבתולהגבריפאנץ'מיכאל פרוסט2020–שעת נעילהמלאכי ברדוגו2020אנחנו המהפכהמייקלסרט טלוויזיה2021–2023השוטריםיעקב (קובי) אדרי2023שמיים אדומיםסער ריגביתפקיד ראשי2025תחרירטל שמטוברשת מרגליםאיתן
שנהפרויקטתפקידבמאיהערות2012רסןסרט קצר2014Land of the Little People2015איביזהמנשה "ים" כהןשי כנותעמקאביסופי ארטוסירח בבית 12גורדורית חכים2018דרייבריהונתן אינדורסקי2021הוא גדולניר יוסףסרט קצר2022בחורים טוביםברוך אוירבך2024קרב אוויררן נשרבחורים טובים 2ברוך אוירבך
שנהפרויקטתפקידתיאטרוןבמאימחזאיהערות2012אדיפליתפרינג'ג'ייסון דנינו-הולטהו הא מי זה באפסטיבל תיאטרון קצרנועה ברקאי2013שלושת המוסקטריםאנטוןירון כפכפיאלכסנדר דיומא האב
מאורו עמנואל איקרדי ריוורו (בספרדית: Mauro Emanuel Icardi Rivero; נולד ב-19 בפברואר 1993 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גלאטסראיי מליגת העל הטורקית, בה הוא גם משמש כקפטן.
איקרדי הצטרף לקבוצה הספרדית בתחילת עונת 2008/09 ונכלל בקבוצה עד גיל 17. הוא התקדם לקבוצה עד גיל 19, ואחר כך הצטרף לסמפדוריה בהשאלה בינואר 2011.
ב-11 בינואר 2011 סמפדוריה אישרה כי איקרדי חתם בשורותיה בהשאלה עד לתום העונה.
אחרי ההצלחה בתום תקופת ההשאלה, בה הבקיע 13 שערים ב-19 משחקים, רכשה סמפדוריה את כרטיסו והחתימה אותו על חוזה לתקופה של 3 שנים.
ב-12 במאי 2012 הבקיע איקרדי את שער הבכורה שלו במדי סמפדוריה.
ב-6 בינואר 2013 הבקיע צמד נגד יובנטוס האיטלקית.
ב-27 בינואר 2013 הבקיע רביעייה נגד פסקארה.
לקראת עונת 2013/2014 עבר לאינטר מילאנו.
בספטמבר 2014 ניצחה אינטר את ססואולו 7:0, כשאיקרדי מבקיע שלושער.
עד פברואר 2015 הבקיע 13 שערים.
ב-7 באוקטובר 2016 האריך את החוזה שלו במועדון עד ל-2021,סעיף שחרורו יעמוד על 110 מיליון יורו.
בעונת 2015 - 2014 כבש איקרדי 22 שערי ליגה, וסיים כמלך שערי הליגה האיטלקית יחד עם לוקה טוני.
לפני תחילת עונת 2016 - 2015 מונה איקארדי לקפטן אינטר במקומו של אנדראה ראנוקיה.
ב-18 במרץ 2018 כבש איקרדי את שערו ה-100 בסרייה א', תוך שהוא מבקיע רביעייה בניצחון 0–5 של קבוצתו על סמפדוריה.
ב-13 בפברואר 2019, עקב סרובו של איקרדי לחתום על הארכת חוזה בקבוצה, הודיעה אינטר על הדחתו מתפקידו כקפטן, שהועבר לשוער הקבוצה סמיר הנדנוביץ'.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל איקרדי לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת.
ב-31 במאי 2020 פריז סן ז'רמן הודיעה כי היא מממשת את אופציית הרכישה בסך 58 מיליון אירו על איקרדי, שחתם על חוזה במועדון עד 2024.
ב-8 בספטמבר 2022 הושאל לגלאטסראיי.
ב-30 ביולי 2023 חתם בגלאטסראיי לשלוש שנים.
היה מלך השערים של הליגה הטורקית לעונת 2023/24.
מאור סגד (נולד ב-15 בפברואר 1993) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל ארבע פעמים ברציפות (2013–2016) ואלוף המכביה (2013) בריצת 400 מטר משוכות ופעמיים אלוף ישראל בריצת 110 מטר משוכות (2012 ו-2016).
סגד נולד וגדל בבאר שבע להורים עולים מאתיופיה.
אביו, אדיס, איש קבע בצבא, ואמו רחל הכירו ונישאו בישראל לאחר עלייתם.
הוא הבכור מבין חמישה אחים.
סגד סיים בהצטיינות תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת קנטקי בארצות הברית, ובזוגיות עם הדסה גרמן.
הוא החל להתאמן בגיל 14 בקבוצת אתלטי כיוונים באר שבע בהדרכת פבל אלטרמן ובהמשך בהדרכת רפי גורדצקי מאמן הפועל חולון.
בתחרויות האתלטיקה לנוער של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי 2009 זכה סגד במדליית זהב, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.90 שניות.
נוסף לכך, הוא קבע בריצת 100 מטר תוצאה של 11.56 שניות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2010 סיים סגד במקום שישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 59.06 שניות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2011 זכה סגד במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.90 שניות, אחרי אנטולי מיננקו (14.85 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני, זכה סגד במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.85 שניות, לפני תומר אלמוגי מהפועל אתלטי אורן השרון (15.10 שניות) ויורי פלס מהפועל חולון (15.16 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי זכה סגד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 52.46 שניות, לפני חנוך חי כהן (53.31 שניות) ויניב קליינמן ממכבי ראשון לציון (59.93 שניות).
שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרויות המכביה התשע-עשרה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.09 שניות, לפני חנוך חי כהן (53.65 שניות) ואדם רבושקה מארצות הברית (57.29 שניות) ומדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.91 שניות, אחרי תומר אלמוגי (14.48 שניות) ולפני אדם רבושקה (15.88 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי זכה סגד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 52.08 שניות, לפני איליה אליגולשוילי (54.12 שניות) וחנוך חי כהן (55.51 שניות) שניהם מהפועל חולון.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.78 שניות.
במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו, אזרבייג'ן ביוני סיים סגד במקום שלישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 58.18 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב, בריצת 400 מטר משוכות בפעם השלישית ברציפות בהשוואת שיאו האישי - 52.08 שניות, לפני חנוך חי כהן (54.55 שניות) ואיליה אליגולשוילי (54.72).
באליפות המזרח של המכללות בארצות הברית שנערכה בפלורידה במאי 2016 קבע סגד בריצת 400 מטר משוכות שיא אישי חדש של 51.02 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של אתלט ישראלי ובכך העפיל לגמר אליפות המכללות שנערך ביוג'ין, אורגון.
בשלב חצי הגמר במסגרת גמר המכללות קבע תוצאה של 53.69 שניות, סיים במקום השמיני במקצה, ו-22 בכללי.
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכה סגד ב-3 מדליות זהב והיה המצטיין באליפות.
באליפות אירופה לאומות שנערכה באצטדיון הדר יוסף, סיים במקום השישי בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.15 שניות.
באליפות ישראל זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.17 שניות, ובריצת 400 מטר משוכות סיים במקום הרביעי בתוצאה של 53.85 שניות.
באליפות ישראל זכה בשתי מדליות כסף, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.94 שניות, ובריצת 400 מטר בתוצאה של 53.51 שניות.
בתחרות שנערכה בשארלוט בחודש מאי, סיים סגד במקום השני בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 51.11 שניות, תשע מאיות משיאו האישי.
באותו חודש, בשלב רבע הגמר של אליפות המכללות, סיים במקום ה-13 במזרח בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 50.65 שניות, שיפור של 37 מאיות לשיאו הקודם.
הוא פיספס את העלייה לחצי הגמר ב-13 מאיות השנייה.
לפני כן, בשלב המוקדמות, סיים במקום ה-22 במזרח בתוצאה של 51.77 שניות.
בתחרות Israel Jump שנערכה בירושלים בחודש יוני, סיים סגד במקום הראשון בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 47.79 שניות.
מאור (מאוריציו) מנדס (; 8 בפברואר 1913 – 29 באוקטובר 1992) היה רופא לרפואת ריאות ומומחה למחלת השחפת.
היה מעורב בפיתוח שיטת מונלדי לטיפול בשחפת ויחד עם אביו, פרופסור גוידו אהרן מנדס היה ממדבירי השחפת בישראל.
אביו, גוידו מנדס, היה קצין רפואה ראשי בצבא האיטלקי בדרגת גנרל ומנהל בית החולים של הצלב האדום ונשיא הקרן הקימת ברומא.
בנעוריו הצטרף מאוריציו לתנועת בית"ר, מונה נציב בית"ר באיטליה ובהזמנתו של זאב ז'בוטינסקי היה ממייסדי בית הספר הימי בצ'יביטבקיה.
מאוריציו סיים את למודיו ברפואה באוניברסיטה ברומא ונבחר כעוזרו של פרופסור וינסנזו מונלדי להתמחות במחלת השחפת.
הוא נשא לאשה את לידיה לבית לוי ממילנו בפברואר 1934 ושניים מילדיו עמנואל ודוד נולדו ברומא.
בעקבות התגברות האנטישמיות ופרסום חוקי הגזע באיטליה עבר עם משפחתו לפני פרוץ מלחמת העולם לשווייץ לתקופת המתנה עד שנתקבלו סרטיפיקטים לעליה לארץ ישראל בעזרתו של האפיפיור פיוס ה-12. בספטמבר 1939 עלה לישראל עם משפחתו והשתקע בגדרה שם נולדה בתו יערה ושם הקים עם אביו סנטוריום לטיפול בחולי שחפת.
בתו ארנה נולדה מנישואים שניים.
את דרכו כרופא החל בעבודתו עם פרופ' מונלדי, בעל שם עולמי בטיפול בשחפת וסייע בפיתוח שיטת מונלדי לניקוז אזורי נמק שחפתי, שיצרו חסר של רקמת ריאה בצורת מערות פתולוגיות.
שיטה ייחודית ששילבה מיני-כירורגיה עם 'חוק כלים שלובים'.
בשנת 1938 לאחר השתלמות עם פרופ' מונלדי ותוך המשך עבודתם המשותפת קיבל את התואר של מומחה בשחפת ומחלות ריאה.
בתקופת שהותו בשווצריה המשיך בעבודתו בשימוש בשיטת מונלדי יחד עם הרופאים השווייצריים דוצנטר, בורנגד וד"ר פרנקן וסייע בהטמעת השיטה בסנטוריום של מונטנה וליזין בשווייץ ובסנטוריום של הוטוויל בצרפת.
באותה תקופה נסע גם למצרים לקהיר וחלואן.כדי ללמד ולהדריך בשיטת מונלדי.
רפואה, מחקר ופועלו בישראל ובעולם
בין השנים 1948 ועד 1959 נקרא ד"ר מנדס לנהל מספר בתי חולים בישראל.
תחילה ניהל את בית החולים למחלות ריאה ברעננה והנהיג שיקופים המוניים לעולים חדשים, שהתגלו כאוכלוסיית סיכון לשחפת.
במהלך פעילות זו הטמיע את שיטת מונלדי ופעל לאייש את צוותי הרפואה עם עולים חדשים בעלי הכשרה מתאימה.
מ-1951 ניהל במשך שמונה שנים את בית החולים לחולי ריאה איתנים (דיר עמר) שכלל מחלקות בוגרים, ילדים ופעוטות.
במסגרת עבודתו הקלינית באיתנים שכלל את שיטת מונלדי על ידי הכללה של פעולות משלימות כירורגיות של הריאות ובית החזה.
כל אותה תקופה הרבה להשתתף בכנסים בינלאומיים, והרצה על ניסיונו בקורס של אונסקו ושל המרכז הבינלאומי לילדות בפריס.
ב-1959 עקב ירידה דרמטית בתחלואה בשחפת בישראל הודות להצלחתם של ד"ר מנדס והקולגות במיגור השחפת, נסגר בית החולים איתנים וד"ר מנדס יצא לשליחות בליבריה מטעם משרד החוץ.
בליבריה פעל במשך שש שנים עד שנת 1965 כראש השירותים למלחמה בשחפת של המדינה.
במסגרת זו הקים בית חולים, פיתח תוכנית חינוכית למניעת המחלה וארגן את שירותי הבריאות של המדינה לטיפול כולל בשחפת על ידי ביצוע בדיקות המוניות בשיקוף וחיסון האוכלוסייה.
לצורך זה הגיע לאזורים מרוחקים וג'ונגלים עם ציוד רנטגן שנישא על גבי פילים.
ב־1965 חזר לישראל ונתמנה לרופא נפתי באזור רחובות.
בשנים 1970–1971 יצא בשליחות רפואית שנייה לאפריקה מטעם מדינת ישראל, לבוטסואנה כדי להקים את שרותי הלחימה בשחפת בדומה לפעילותו בליבריה.