tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'ון טיילור - גיטרה בס, קולות רקע
אנדי טיילור - גיטרה, קולות רקע
גרסת איגלס אוף דת' מטאל
גרסת כיסוי של השיר מופיעה באלבום "Zipper Down" של להקת הרוק האמריקאית "איגלס אוף דת' מטאל" משנת 2015. דוראן דוראן ואיגלס אוף דת' מטאל ניגנו את השיר בתוכנית הבידור הבריטית, "TFI Friday (Thank Four it's Friday)".
בעקבות מתקפת הטרור בפריז בנובמבר 2015, הושק קמפיין פייסבוק כדי להביא את גרסת הכיסוי של "Save a Prayer" למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
דוראן דוראן הצהירו שהם יתרמו את כל התמלוגים שלהם מהאלבום לצדקה.
הקאבר של איגלס אוף דת' מטאל הגיע בסופו של דבר למקום ה-53 במצעד, כשבוע לאחר הפיגוע.
באפריל 2003, הצמד הבריטי "56k" הוציא גרסת טראנס של השיר, שיצאה בגרמניה ובמדינות אחרות באירופה.
בבריטניה, הוא הגיע בשיאו למקום ה-46
בשנת 2009, הזמרת-יוצרת הבריטית קייט וולש הוציאה גרסת כיסוי לשיר באלבומה "Peppermint Radio"
בשנת 2014, הזמר-יוצר דייוויד מיד הוציא גרסת כיסוי לשיר באלבום האוסף "Here Comes the Reign Again: The Second British Invasion"
בשנת 2015, להקת מוזיקת ההאוס הבריטית "Dirty Vegas" הוציאה גרסת כיסוי לשיר באלבומם "Photograph"
השיר הופיע בסדרת הטלוויזיה הבריטית "חינוך מיני" (עונה 3, פרק 2).
SawStop היא יצרנית אמריקאית של מסורי שולחן עם משרדי מטה החברה בטואלטין, אורגון.
החברה נוסדה בשנת 2000 כדי לייצר מסורי שולחן הכוללים מערכת בלימה אוטומטית רשומה כפטנט, שעוצרת את הלהב במגע עם עור או בשר.
מטרתה למזער פציעות שכיחות יחסית בעבודה עם מסורי שולחן רגילים.
לפי אתר האינטרנט של היצרן, להב המסור נעצר תוך פחות מחמש מילישניות, בעוד שתנע זוויתי מושך את הלהב אל תוך השולחן.
המפעיל סובל מפציעה קלה במקום חמורה.
התכנון מנצל את ההבדל במוליכות ובקיבול בין עץ לבשר.
מתנד מייצר אות חשמלי פעים של 12 וולט, 200 קילוהרץ (kHz), המופעל על לוחית קטנה בצד אחד של הלהב.
האות מועבר ללהב באמצעות צימוד קיבולי.
לוחית בצד השני של הלהב קולטת את האות ושולחת אותו לגלאי סף.
אם אדם נוגע בלהב, האות יירד מתחת לסף.
לאחר אובדן אות שנמשך 25 מיקרו-שניות (μs), הגלאי מופעל.
שן על להב עגול בגודל 10 אינץ' המסתובב במהירות 4000 סל"ד תישאר במגע עם קצה האצבע למשך כ-100 מיקרו-שניות.
לאות של 200 קילו-הרץ יהיו עד 10 פולסים במהלך זמן זה, והוא אמור להיות מסוגל לזהות מגע עם שן אחת בלבד.
כאשר הבלם מופעל, קפיץ דוחף בלוק אלומיניום לתוך הלהב.
הבלוק בדרך כלל מוחזק הרחק מהלהב על ידי חוט, אך במהלך בלימה זרם חשמלי ממיס את החוט באופן מיידי, בדומה לפיצוץ נתיך.
אפילו עם מאפייני בטיחות אלה, ה-SawStop עדיין הוא מכונה מסוכנת, ויש להשתמש בו בזהירות רבה.
לפי SawStop, למערכת יש מגבלות וספים כדלהלן:
יש לנטרל את מערכת הבלמים בעת חיתוך עץ ירוק מאוד או רטוב.
לא ניתן להשתמש בלהבים שאינם מוליכים או להבים עם נימים או שיניים שאינם מוליכים.
מערכת הבלמים מתוכננת לעבוד עם חריצים (KERF) בקוטר של 3/32 אינץ' עד 3/16 אינץ'; שימוש בחריצים דקים או עבים יותר מגביל את יכולתו של המסור לעצור את הלהב לאחר מגע מקרי, מה שעלול לגרום לפציעה חמורה יותר.
לא מעשי להתקין אותו במסורי שולחן קיימים.
הפעלת מערכת הבלימה בדרך כלל פוגעת בלהב, ומחייבת החלפה של מחסנית בלימה.
סטיב גאס, עורך פטנטים ואמן עץ חובב עם דוקטורט בפיזיקה, הגה את הרעיון למערכת הבלמים של SawStop בשנת 1999. לקח לגאס שבועיים להשלים את התכנון, ושבוע שלישי לבנות אב טיפוס המבוסס על "מסור שולחני משומש בשווי 200 דולר".
לאחר ניסויים רבים תוך שימוש בנקניקייה כאנלוג לאצבע, באביב 2000, גאס ערך את הניסוי הראשון עם אצבע אנושית אמיתית: הוא מרח נובוקאין על אצבע הטבעת השמאלית שלו, ולאחר שתי התחלות שגויות, הוא הכניס את אצבעו לשיניים של להב מסור מסתחרר.
הלהב נעצר כמתוכנן, ואף על פי שהוא "כאב כמו דיקנס ודימם הרבה", אצבעו נותרה שלמה.
אב טיפוס והקמת חברה (2000)
SawStop, שהייתה אז מורכבת מ"שלושה בחורים מאסם בווילסונוויל", הדגימה אב טיפוס באוגוסט 2000 בתערוכת הסחר הבינלאומית למכונות נגרות ואספקת רהיטים.
לאחר מכן התקיימה סדרה של פגישות, בהן גאס "ניהל משא ומתן עם חברות מובילות כמו ריובי, דלתא, בלק אנד דקר, אמרסון וקראפטסמן" בניסיון לקבל רישיון להמצאתו; לאחר משא ומתן זה הוא הציג בפברואר 2001 מצגת לתעשיית המחקר הביטחונית, קבוצת סחר לעורכי דין המייצגים את תעשיית כלי העבודה החשמליים.
מיד לאחר מכן, בעקבות גאס, הוצגה מצגת של דן לנייר, היועץ הארצי של בלק אנד דקר.
לנייר הביע חשש שאם יצרן כלשהו יעניק רישיון למאפיין הבטיחות, כל האחרים ייאלצו לעשות כמוהם, או להסתכן בתביעות משפטיות בעקבות פגיעות במוצריהם.
לאחר ששמע את המצגת של לנייר, גאס סבר כי סביר להניח שלא יצליח לשכנע יצרניות כלי עבודה חשמליים גדולות להעניק רישיון לטכנולוגיית SawStop.
ביולי 2001, SawStop זכתה בציון לשבח בטיחות מטעם ועדת בטיחות מוצרי הצרכן של ארצות הברית (CPSC) על "פיתוח טכנולוגיית בטיחות חדשנית למסורים חשמליים שנועדה למנוע קטיעת אצבעות ופציעות חמורות אחרות".
בשנת 2002, מגזין Popular Science כינה את הטכנולוגיה של SawStop כאחד מ"100 החידושים הטובים ביותר".
בינואר 2002, נראה היה ש-SawStop התקרבה להסכם רישוי עם Ryobi, שהסכימה לתנאים שלא כללו תשלום מראש ותמלוגים של 3% המבוססים על המחיר הסיטונאי של כל המסורים שנמכרו עם הטכנולוגיה של SawStop, התמלוגים היו גדלים ל-8% אם רוב התעשייה הייתה רוכשת גם רישיון לטכנולוגיה.
לדברי גאס, כאשר טעות הקלדה בחוזה לא תוקנה לאחר שישה חודשי משא ומתן, גאס ויתר על המאמץ באמצע 2002. משא ומתן רישוי מאוחר יותר נתקע כאשר היצרנים התעקשו שגאס "יפצה אותם מפני כל תביעה במקרה של תקלה ב-SawStop", גאס סירב משום שלא ייצר את המסורים.
כישלונה של החברה להעניק רישיון לטכנולוגיה ליצרן משמעותי כלשהו, הוביל את SawStop להפוך לחברת ייצור בעצמה, מעט יותר משנתיים לאחר מכן, המסור הראשון של החברה יוצר על ידי מפעל ייצור טייוואני בנובמבר 2004. עד 2005, SawStop גדלה ל"שמונה אנשים מתוך אסם בן שתי קומות שגאס בנה בעצמו".
תוך ציטוט סטטיסטיקות המראות כי בארצות הברית, תאונות עם מסורי שולחן ושולחן גרמו ל-3000 קטיעות בשנה של אצבע אחת או יותר, ובטענה שניתן למזער או למנוע פציעות כאלה באמצעות טכנולוגיית SawStop, הציע חבר הקונגרס קווין ג'ויס את חוק הבטיחות במסורים חשמליים משנת 2005 של האספה הכללית של אילינוי.
מספר קטיעות האצבעות או הידיים בארצות הברית הוערך לאחרונה ב-4000 מדי שנה, ועלות הטיפול בקורבנות עולה על 2 מיליארד דולר בשנה.
ביוני 2006, המליצה ועדת ה-CPSC כי ממשלת ארצות הברית תתחיל בתהליך קביעת תקנות שעשוי להוביל לתקני בטיחות מחייבים עבור מסורי שולחן.
תביעה בגין אחריות מוצר נגד ריובי ויצרני מסורים אחרים (2006)
גאס שימש כעד מומחה במשפט בשנת 2006 כאשר קרלוס אוסוריו תבע את ריובי על פציעות שנגרמו לו בעת שימוש במסור שולחני של ריובי.
אוסוריו טען כי ניתן היה להפוך את המסור לבטוח יותר אילו היה משתמש בהמצאתו של גאס.
גאס גם עבד עם התובעים בתביעות אחרות הקשורות למסור שולחני.
התנגדות מצד קבוצת סחר (2008)
באפריל 2008, הם אמרו לקונגרס שמערכת הבלמים של SawStop היא:
מסוכנת משום שנדרש מהמשתמש לבוא במגע עם הלהב לפני ההפעלה
לא מוכח, במיוחד מבחינת עמידות
נוטה להפעלות שווא הנגרמות על ידי עץ רטוב וירוק הזמין בדרך כלל
פגיע באופן פוטנציאלי לנזק סמוי שלא ניתן לבדוק ועלול לגרום לסכנה
יקר למשתמש מכיוון שברגע ההפעלה, יש להחליף את להב המסור ואת המחסנית
יקר משמעותית, עולה לפחות 25 אחוז יותר ממסור רגיל ונע כלפי מעלה בהתאם לסוג המסור
Bosch החלה לייצר מוצר מתחרה, מסור השולחן Bosch REAXX לאתר עבודה, שגם לו יכולת לבטיחות מוגברת לאצבעות, אך באמצעות טכנולוגיה שונה.
מסור השולחן החדש של Bosch, REAXX, לקבלנים, הופיע בתערוכת World of Concrete בלאס וגאס בפברואר 2015. מסור בוש מושך את הלהב מתחת לשולחן, אך בניגוד ל-SawStop, הוא אינו עוצר או פוגע בלהב.
ביקורות Pro Tool פרסמו מאמר שהשווה את מסור השולחן SawStop Jobsite למסור השולחן Bosch REAXX Jobsite.
הם מצאו ששני המסורים מעוצבים ובנויים בצורה יוצאת דופן, ובעלי תכונות רבות הרצויות לקבלנים.
הם גם מצאו ש-SawStop גרם לשתי שריטות קלות על האצבע לפני העצירה, ומסור הבטיחות של Bosch גרם לארבע שריטות קלות.
נראה ששני המסורים מצליחים להציל אצבעות.
בספטמבר 2016, השופט תומאס ב.
פנדר קבע לראשונה כי העיצוב החדש של בוש מפר את הפטנטים 7,895,927 ו-8,011,279 שבבעלות SawStop, אך אינו מפר שני פטנטים אחרים של SawStop, 7,225,712 ו-7,600,455. בפברואר 2017, הפסיקה נכנסה לתקופת סקירה של 60 יום, מה שנתן לעורכי הדין זמן להגיב לפני שתהפוך לסופית.
בתביעה משפטית נפרדת, ניסתה בוש לבטל את הפטנטים של SawStop.
ב-31 במרץ 2017, דחתה ועדת ערעורים לפטנטים את בקשת הביקורת הבין-צדדית (IPR) לבוש, ובכך הותירה את הפטנטים של SawStop בתוקף.
בעלות חדשה על ידי TTS Holding (2017)
כתוצאה מכך, Festool מציעה מסורים עם טכנולוגיית SawStop.
הפטנטים של SawStop החלו לפוג בספטמבר 2021. SawStop מחזיקה בכ-100 פטנטים, אם כי רבים מהם הם המשכים של הפטנטים המוקדמים של SawStop.
פטנטי ההמשך עשויים לפוג מאוחר יותר מפטנט ה"הורה" עקב עיכובים במשרד הפטנטים.
חלק מהפטנטים של SawStop פוקעים עד מאי 2026. פטנט אחד הוארך עד 2033.
ב-18 באוקטובר 2023 הצביעה ועדת בטיחות מוצרי הצריכה של ארצות הברית (CPSC) על פרסום הודעה משלימה על קביעת כללים מוצעים (SNPR) כדי לטפל בהפחתת פגיעה אקטיבית (AIM) ובפטנטים שבידי SawStop שעשויים להיות מושפעים.
בפברואר 2024, בתגובה להצעה לתקנות בנוגע לבטיחות מסורי שולחן על ידי ה-CPSC, התחייבה SawStop להקדיש לציבור את הפטנט האמריקאי 9,724,840 בתאריך כניסת התקנה לתוקף.
בתגובה להודעת SawStop, פרסם נציב ה-CPSC הצהרה המשבחת את תרומתה של SawStop לציבור.
מאז נובמבר 2024, SawStop זמין בבריטניה ובשוק האיחוד האירופי עם השקת מסור השולחן הקומפקטי והמסור המקצועי שלהם.
Scars on Broadway (בתרגום חופשי: "צלקות בברודוויי") היא להקת רוק/מטאל אמריקאית.
הלהקה כוללת חלק מחברי להקת המטאל System Of A Down: דארון מאלכיאן (זמר ראשי, גיטרה) וג'ון דאלמיאן (תופים).
חברי הלהקה הנוספים הם פרנקי פרז (זמר ליווי, גיטרה), דני שמון (קלידים) ודומיניק סיפרלי (בס).
בדצמבר 2005 מאלכיאן אמר בראיון שהוא "יכול להוציא לבד עשרה סינגלים כבר מחר".
מאלכיאן הוסיף, "יש לי המון חומר שפשוט מונח אצלי.
אחרי האלבומים האלו, (Mezmerize ו-Hypnotize) אני אפרוש ואלמד איך לעשות משהו לבדי, כמו סרג'.
אנחנו פשוט פועלים בדומה ללהקת KISS ומוציאים אלבומים עצמאיים".
האלבום של Scars on Broadway הופק ונכתב במלאו על ידי דארון מאלכיאן.
בשלב מוקדם ביצירת האלבום דלפו לרשת חומרים לא מעובדים של סינגלים תחת השם "Ghetto Blaster Rehearsal" והמעריצים הניחו שהם חלק מהאלבום, אך ב-2007 דארון הודיע באתרו הרשמי שהסינגלים המדוברים לא היו קשורים כלל ללהקה, ולמעשה היו שייכים לפרויקט שבוטל לפני ארבע שנים.
"צלקות בברודוויי" הופיעו בהופעה חיה בפעם הראשונה ב-11 באפריל 2008 בלוס אנג'לס.
דארון מאלכיאן מייחס את האלבום לז'אנר הרוק.
לטענתו, "הרוק יהיה הרבה יותר משמעותי, למרות שתהיה גם השפעה מורגשת של מטאל בסגנון של System Of A Down."
באחד הראיונות נשאל מה תהיה המגמה המוזיקלית של הופעות הבכורה של האלבום והוא השיב: "סביר להניח שזה יהיה משהו אלקטרוני, מעורבב עם הסגנון הארמני-מסורתי.
תהיה גם השפעה של הת'ראש מטאל, דת' מטאל, בלאק מטאל ודום מטאל.
[...] גם כשהמוזיקה פורצת החוצה, המבנה נשאר יציב, ממש כמו המוזיקה של System Of A Down".
בראיון שנערך בשלבים מתקדמים יותר, מאלכיאן הצהיר שהמוזיקה באלבום הבכורה Scars on Broadway'' מושפעת גם מאמני רוק קלאסי כגון דייוויד בואי, בריאן אינו, וניל יאנג.
הוא ציין גם שבניגוד מטכניקת הכתיבה שלו ב-System Of A Down, אשר הייתה מאוד מעורפלת, טכניקת הכתיבה שלו ב-Scars on Broadway יותר מבוססת, בהשראת ניל יאנג ודייוויד בואי.
קצת לפני תחילת סיבוב ההופעות הגדול שתוכנן ללהקה, נשלחה הודעה באתר הלהקה שהסיבוב מבוטל מסיבות אישיות של דארון שבלתי אפשרי לפרט עליהן.
לאחר מכן החלו להסתובב שמועות על מצב בריאותי ונפשי רופף של דארון, אך מנהל הפורום באתר הלהקה הכחיש שמועות אלה.
לאחר מכן דארון פרסם מכתב באינטרנט ובו התנצלות ועל כך שהוא עובר תקופה לא קלה בחייו.
לקראת סוף 2008, דארון הודיע באתר הלהקה שסבב ההופעות, שהיה אמור לקדם את אלבום הבכורה - מבוטל, ללא תוכניות לקיומו בתאריך אחר.
דארון טען שאין לו שום התלהבות לקיים את סבב ההופעות וש"ליבו לא בתוך זה".
למרות שלא שוחררה הודעה רשמית בנוגע לביטול, ראיונות עם דומיניק קיפרלי וג'ון דאלמיאן אימתו שהלהקה התפרקה.
למרות זאת, במאי 2009, כאשר ג'ון דאלמיאן נשאל אם הלהקה תקליט אלבום נוסף, או תופיע שוב, הוא ענה: "אני לא בטוח, אבל אני מתגעגע לזה".
באוגוסט 2009, ג'ון דאלמיאן, פרנקי פרז, דני שמיון ודומיניק קיפרלי הופיעו בעיראק במסגרת "האגודה למען החייל בארצות הברית".
הם ניגנו בין היתר שירים של הלהקה.
מאוחר יותר פרנקי פרז כתב בטוויטר שלו ש"הצלילים של 'צלקות' נשמעים מדהים, אבל זה לא אותו דבר בלי דארון".
למרות זאת הוא ציין שדארון עודד את הסבב הופעות ונתן להם את ברכתו.
דארון מאלכיאן - זמר ראשי, גיטרה
פרנקי פרז - גיטרה, זמר ליווי
צלקות בברודוויי הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק/מטאל Scars on Broadway.
ניתן להבחין בקווי דמיון רבים בין אלבום זה לאלבומי סיסטם אוף אה דאון, הלהקה ממנה צמחה הלהקה Scars on Broadway: ז'אנר המטאל, כתיבה רב-ממדית ועוד.
באלבום 15 רצועות וכולן נכתבו על ידי מייסד הלהקה דארון מאלכיאן, אשר גם הפיק את האלבום.
באחד הראיונות נשאל מאלכיאן מה תהיה המגמה המוזיקלית של הופעות הבכורה של האלבום, והוא השיב: "סביר להניח שזה יהיה משהו אלקטרוני, מעורב עם הסגנון האמריקאי-מסורתי.
בראיון שנערך בשלבים מתקדמים יותר, מאלכיאן הצהיר שהמוזיקה באלבום הבכורה Scars on Broadway תהיה מושפעת גם מאמני רוק קלאסי כגון דייוויד בואי, בריאן אינו, וניל יאנג.
מאלכיאן ציין גם כן שהכתיבה באלבום הנוכחי תהיה יותר מבוססת, בהשראת ניל יאנג ודייוויד בואי, בניגוד לטכניקת הכתיבה שלו בלהקת System Of A Down, אשר הייתה מאוד מעורפלת.
לפי מקור מ-blabbermouth.net, ההקלטות לאלבום החלו מה-27 בספטמבר 2007.
לפהי החלת ההקלטות מאלכיאן גיבש את ההרכב הקיים של הלהקה, וצירף ללהקה (אשר בהתחלה כללה רק את עצמו ואת ג'ון דאלמיאן, המתופף של System Of A Down) את נגן הגיטרה פרנקי פרז, נגן כלי ההקשה דני שמון והבסיסט דומיניק סיפרלי.
דארון חבר לגרת' קטלי בסטודיו, על מנת שיעזור לו בהקלטות.
לפי האתר הרשמי של הלהקה, כבר מה-6 בדצמבר 2007, קטעי התופים הוקלטו במלואם, והלהקה עברה לשלב הבא בהקלטה.
החל מה-28 במאי 2008, הסינגל הראשון של הלהקה - "They Say" (בתרגום חופשי: "הם אומרים") היה זמין להורדה לרכישה דרך חנות המוזיקה של iTunes.
ב-20 ביוני פרסמה הלהקה קטע וידאו קצר מהקליפ של השיר.
הקליפ עלה לרשת במלואו לראשונה באתר Yahoo!, ב-27 ביוני.
ב-3 ביוני 2008, הלהקה הצהירה שבכוונה להוציא סינגל שני בשם "Chemicals", וב-8 ביוני, הסינגל היה זמין להאזנה ולהורדה מהרשת.
ב-9 ביוני, יום לאחר שהסינגל עלה לרשת, הלהקה פרסמה קטע מהקליפ של השיר שעתיד לצאת כסינגל.
בהופעה החיה הראשונה של הלהקה, הלהקה ניגנה את אמצע השיר הנקרא Enemy, קטע "הפוגה", שהיה נהוג לנגנו גם בהופעות החיות של System Of A Down.
במהלך המופע בברלין, הלהקה ניגנה קטע מתוך שיר הנקרא Hungry Ghost.
השיר צפוי להופיע כרצועת בונוס במהדורת האלבום שתצא ביפן.
ניתן לראות במספר הבדלים בין גרסאות ההדגמה (Demos) לעותק הסופי של האלבום, והם:
לשיר "Stoner Hate" התווסף מקף, וכעת נכתב כ: "Stoner-Hate".
Scar Tissue (בתרגום חופשי "רקמה מצולקת") הוא ספרו הביוגרפי של סולן להקת הרד הוט צ'ילי פפרז, אנתוני קידיס.
הספר יצא לאור ב-6 באוקטובר 2004 בארצות הברית על ידי הוצאת Hyperion ונכתב בשיתוף פעולה בין קידיס ללארי סלומן.
הסיפור עוקב אחר חייו של קידיס משנת 1962 בה נולד, ועד לתחילת שנת 2004, בה יצא הספר.
מתוארים בו התמכרותו לסמים, במיוחד הרואין, ויחסיו עם נשים.
שם הספר נלקח מהסינגל Scar Tissue שיצא בשנת 1999 באלבום Californication של הרד הוט צ'ילי פפרז.
על פי הספר, ההתנסות הראשונה של קידיס עם סמים הייתה בגיל 11 עם אביו "בלאקי דאמאט" (Blackie Dammett), שהיה בעברו סוחר סמים.
בשנות ה-80, בתקופה בה הרד הוט צ'ילי פפרז התחברו והפכו לפופולריים, קידיס וחברו לשעבר ללהקה הלל סלובק סבלו מהתמכרות קשה לסמים, בייחוד הרואין, ושניהם ניסו להגמל.
ב 25 ביוני בשנת 1988, נפטר סלובק בדירתו בהוליבוד, ממנת יתר של הרואין.
קידיס, שהיה קרוב לסלובק באותה תקופה, היה מזועזע כל כך עד שברח מלוס אנג'לס ולא השתתף בהלוויה של סלובק.
מייד לאחר מותו של סלובק, נסע קידיס לכפר דייגים במקסיקו, ושם הגביר את שימושו בסמים, כולל הרואין.
לאחר תקופה קשה, חבר שכנע אותו לבקר את קברו של סלובק, וללכת למכון גמילה.
הוא הצליח להגמל מסמים למשך חמש שנים.
אך בשנת 1994 חזר להרואין, עקב לחץ שחש בעקבות העיכובים הרבים בהוצאת האלבום השישי של להקת רד הוט צ'ילי פפרז, One Hot Minute .
בספרו כותב קידיס כי החזרה האחרונה לשימוש בהרואין, ארעה לאחר שקיבל משכך כאבים רב עוצמה בשם טרמדול, בזמן עקירת שן, למרות שביקש במפורש שלא לקבל אופיאטים בגלל בעיית הסמים שלו.
הייתה לי המלאכית היפהפייה הזו, שהייתה מוכנה לעשות הכל בשבילי, ובמקום לקבל אותה, אני עושה ספידבול עם גנגסטרים".
במקביל מספר קידיס בספר על הזעזועים שחולל מותו של סלובק בלהקתו, רד הוט צ'ילי פפרז.
המתופף, ג'ק איירונס, שהיה חברו של סלובק עוד מימי בית הספר התיכון, עזב את הלהקה, כשהרגיש שאורח החיים בה הוא שגרם להתמכרותו של סלובק ולמותו.
גם משפחתו של סלובק האשימה את קידיס בהידרדרות בנם לסמים.
קידיס ופלי שהיו מזועזעים גם הם, החליטו להמשיך עם הלהקה גם כדי להמשיך את פועלו של סלובק.
במקומו של איירונס הגיע ללהקה המתופף ד.א.
פלגירו, שניגן בעבר בלהקת הדד קנדיז, ובמקום סלובק התקבל הגיטריסט דוויין מקניט.
פליגרו הכיר ללהקה את חברו בן ה-18, הגיטריסט ג'ון פרושיאנטה, שהיה מעריץ של הלהקה.
קידיס התרשם מיכולת הנגינה של פרושיאנטה ומהכרותו את הרפרטואר של הלהקה.
סגנון הנגינה של מקניט לא התאים ללהקה, והוא פוטר, ובמקומו הובא פרושיאנטה ללהקה.
בהמשך, בנובמבר 1988, פוטר גם פליגרו, ובמקומו הובא ללהקה צ'אד סמית.
בספר מתייחס קידיס לחוויות מיניות רבות שהיו לו.
הוא מציין בספר כי כבר בגיל 12 איבד את בתוליו עם חברה של אביו.
כמו כן הוא חושף בספר שהייתה לו מערכת יחסים מינית עם נערה בת 14 בשנת 1984, כאשר הלהקה הייתה בסיבוב הופעות.
הנערה, שקידיס היה מודע לגילה הצעיר, למדה בבית ספר קתולי בניו אורליאנס, והפרשה היוותה השראה לשיר Catholic School Girls Rules מהאלבום השני של רד הוט צ'ילי פפרס, Freaky Styles.
בעקבות פרסום זה בספר, התנהלותו של קידיס ספגה לגינויים בעידן me too, וגילויים חדשים על ההתנהלות שלו ושל הלהקה עלו על ידי נשים צעירות שנפגעו מהתנהלות זו.
קידיס הורשע באפריל 1990 בהטרדה מינית, ושילם קנס של אלף דולר, לאחר ששנה קודם לכן חשף את איברו ונגע בפניה של צעירה לאחר הופעה באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בווירג'יניה.
בספרו מתעלם קידיס מאירוע זה, וטוען שהיה נתון להשפעתן של נשים יפות וחזקות, שהיו המוזות ליצירתו.
כן הוא מספר על מסעותיו עם הלהקה, שכללו הופעות מגוונות במקומות שונים, כמו הופעה לפני חצי מיליון איש בפסטיבל וודסטוק 94', או הופעה לפני קהל של אדם אחד, במתחמו הצנוע של הדלאי לאמה הגולה.
הספר הגיע למקום ה-17 ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
"Scar Tissue" (בעברית: "רקמת צלקת") הוא אחד משיריה המצליחים ביותר של להקת הרד הוט צ'ילי פפרז.
השיר שיצא בשנת 1999 כסינגל הראשון מאלבומה השביעי, Californication, הגיע למקום התשיעי בבילבורד הוט 100 האמריקאי, זכה בפרס גראמי ודורג במקום ה-53 ברשימת "100 קטעי סולו הגיטרה הטובים אי פעם" על ידי מגזין גיטר וורלד.
מילות השיר מדברות על התמכרותו לסמים של סולן הלהקה, אנתוני קידיס.
בשנת 2004 הוציא קידס בשיתוף עם לארי סלומן ספר אוטוביוגרפי שנשא את שם השיר ותיאר בהרחבה את התמודדות זו.
בוידאו קליפ של השיר צולם במדבר מוהאבי, ובו נראים חברי הלהקה נוהגים ברכב כשהם חבולים, ולפרקים נראים מנגנים על כלי נגינה שבורים.
Say Say Say הוא סינגל שבוצע על ידי פול מקרטני ומייקל ג'קסון.
הוא נכלל באלבום האולפן החמישי של מקרטני, Pipes of Peace.
לאחר הפצת השיר כסינגל באוקטובר 1983, הוא הגיע למקום הראשון במצעדים רבים ברחבי העולם והפך לסינגל השביעי של ג'קסון שמגיע לעשרת הגדולים במצעד הבילבורד, בשנה אחת.
מקרטני כבר שיתף פעולה עם ג'קסון בשיר "The Girl Is Mine", מהאלבום Thriller, שיצא מוקדם יותר ובתמורה ג'קסון הסכים להשתתף ב-"Say Say Say" שיכלל באלבומו של מקרטני, Pipes of Peace.
על פי הביוגרף של מקרטני, רוב המילים של השיר נכתבו על ידי ג'קסון.
השיר הוקלט באולפני אבי רוד בין מאי לספטמבר 1981. מקרטני ניגן על מספר כלים בשיר: תופים, סינתיסייזר, גיטרה וגיטרה בס.
ג'קסון דיבר על החוויה באוטוביוגרפיה שלו, Moonwalk.
הזמר הצעיר גילה כי שיתוף הפעולה עם מקרטני שיפר את הביטחון העצמי שלו, והוסיף כי הוא עבד עם מקרטני בצורה שווה.
"Say Say Say" הופץ לאחר שהאלבום של ג'קסון, Thriller ורוב הסינגלים שלו, יצאו לאור.
הוא הופץ ב-3 באוקטובר 1983 על ידי חברות התקליטים פרלופון, בבריטניה וקולומביה רקורדס, בארצות הברית.
הסינגל שהה בראש מצעד הבילבורד הוט 100 למשך שישה שבועות והפך לסינגל השביעי של ג'קסון שמגיע לעשרת הגדולים במצעד הבילבורד, בשנת 1983 ובכך שבר את השיא שעד אז היה שמור לביטלס ולאלביס פרסלי.
"Say Say Say" גם הגיע למקום השני בבילבורד ריתם אנד בלוז ולמקום השלישי בבילבורד הוט Adult Contemporary.
כריס האמר סמית' - מפוחית פה
דייוויד ויליאמס - גיטרת קצב
ניית'ן ווטס - גיטרה בס
לינדה מקרטני, אריק סטיוארט - קולות רקע
ג'רי היי, ארני ווטס, גארי אי גרנט, גארי הרביג - קרן
"Say Say Say" בוים על ידי בוב גירלדי, שביים בעבר את "Beat It" של ג'קסון.
שיתוף הפעולה מקרטני-ג'קסון כלל את השתתפותה של לינדה, אשתו המנוחה של מקרטני ואחותו הגדולה של ג'קסון, לה טויה.
כדי להתאים את לוח הזמנים העמוס של ג'קסון הווידאו צולם בלוס אלמוס ליד סנטה ברברה, קליפורניה.
מקרטני טס במיוחד לארצות הברית לצורך הצילומים.
הסרט הקצר מציג זוג נוכלים בשם מק' וג'ק, המגולמים על ידי מקרטני וג'קסון.
הזוג מוכר "שיקוי פלא", מבצע הונאה ואז תורם את כל הכסף שהרוויח מהתרמית לבית יתומים.
ההרכב ההולנדי, Hi Tack, הוציא רמיקס לשיר בשם , בשנת 2006. הרמיקס הגיע למקום הרביעי במצעד הבריטי ולמקום ה-18 בבילבורד שירי דאנס בארצות הברית.
Scalable Link Interface (בראשי תיבות: SLI; בתרגום חופשי לעברית: ממשק קישור הרחבה) הוא שם המותג עבור טכנולוגיה של חברת NVIDIA המאפשרת לקשר בין שני כרטיסים גרפים או יותר ביחד על מנת ליצור פלט יחיד.
SLI הוא יישום של עיבוד מקביל לגרפיקה ממוחשבת שנועד להגדיל את כוח העיבוד הזמין לגרפיקה, וזאת על מנת להגיע לרמת ביצועים גרפים טובה יותר.
SLI ניתן לשימוש בלוחות עם לפחות שני (Quad-Core או 2-Way SLI) חיבורי PCIE בגודל X16 במהירות של X8 לפחות (להבדיל מ-AMD CrossFireX אשר מסוגל לפעול גם עם חיבור במהירות של X4).
כדי שהכרטיסים יתקשרו אחד עם השני ולא ישתמשו באפיק ה-PCIE כדי להעביר ביניהם נתונים (ובכך לבזבז תעבורה וליצור צוואר בקבוק), NVIDIA יצרו חיבור מיוחד בשם "גשר SLI" שמאפשר תקשורת בין הכרטיסים תחת אפיק מיוחד שמוטבע ישירות על המעגל המודפס של הכרטיס הגרפי ורוחב הפס שלו הוא 1GB/s.
גשר SLI בא בתצורות של 2 כרטיסים, 2 כרטיסים עם רווח ביניהם, 3 כרטיסים ו-4 כרטיסים.
סקאפי היא תוכנית קוד פתוח, כתובה בשפת פייתון ומספקת ניתוח תעבורת רשת, שליחה ובדיקת חבילות מידע בפרוטוקולים שונים ובעלת יכולות לתקיפת רשתות באמצעות כתיבת סקריפטים.
התוכנית נכתבה על ידי פיליפ ביונדי בשפת התכנות פייתון , כדי לבדוק את רמת האבטחה של פרוטוקולים כגון: TCP/IP, HTTP, ARP.
בזכות יכולות האבטחה שלו, הפך לכלי שימושי עבור האקרים הנוהגים להשתמש בו לצורכי תקיפה בלתי חוקיים, לצורך שינוי כתובות MAC, IP, זיוף בקשות ARP, Echo Request ושימוש זדוני בפרוטוקולי תקשורת.
התוכנית בעלת יכולות סריקה ומעקב אחר תעבורה ברשת, סריקת פורטים ויצירת חבילות מידע ברשת המקומית.
על מנת לעבוד עם סקאפי באופן יעיל מומלץ להשתמש בכלי המנתח תנועת רשת (כדוגמת Wireshark).
ניתן להריץ את סקאפי בכל מערכת הפעלה שבה מותקנת פייתון וחבילת Scapy, באמצעות כתיבת הפקודה scapy.
התוכנה בנויה ממשתנים ומסקריפטים הנכתבים בתוך סוגריים, הסקריפטים גמישים וניתנים לשינוי על פי צורכי המשתמש.
()ls - רשימה של פרוטוקולים
()sr - שליחת בקשה וקבלת תשובה.
Say My Name (בעברית: אמור את שמי) הוא סינגל של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד.
השיר נכתב על ידי חברות הלהקה ביונסה נואלס, לטביה רוברסון, לאטויה לאקט וקלי רולנד ביחד עם לאשון דניאלס ופרד ג'רקינס השני, שגם הפיק את השיר.
השיר יצא כסינגל השלישי מתוך אלבומן השני, The Writing's on the Wall.
השיר מסמן את כניסתן של חברות הלהקה החדשות מישל ויליאמס ופארה פרנקלין והוא הסינגל מצליח ביותר באלבום ונחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם הלהקה.
השיר זכה להצלחה בביקורות, הוא זכה בשני פרסי גראמי ב-2001, עבור ביצוע ה־R&B הטוב ביותר על ידי קבוצה ועבור שיר ה-R&B הטוב ביותר, השיר הועמד גם לקטגוריית "שיר השנה" ו"הקלטת השנה" הקליפ זכה בטקס פרסי ה־VMA בשנת 2000 בפרס עבור "קליפ ה־R&B הטוב ביותר".
הווידאו, בבימויו של ג'וזף קאהן, כולל את ארבע חברות הלהקה יחד עם שתי רקדניות ורקדן אחד שרים ורוקדים בחדרים בצבעים שונים שמזכירים חדרי מגורים.
קלי רולנד הייתה בחדר הכחול.
ביונסה נמצאת בחדר הכתום, פארה פרנקלין בחדר אדום ומישל ויליאמס בחדר לבן.
אחרי הבית הראשון והפזמון, הבנות, יחד עם הרהיטים שלהם עוברות במהירות בין הסטים של חברות להקה אחרות.
מיד לאחר הבית השני, כל הבנות מתאספות במוסך מלא במכוניות, כאשר חברות הלהקה והרקדנים לבושים במכנס שחור וחולצה כתומה.
נכון לאוקטובר 2021, השיר נצפה כ-300 מיליון פעם ביוטיוב והוא השיר הנצפה ביותר של דסטיניז צ'יילד.
באוקטובר 2011, NME הכניסו את השיר במקום 58 ברשימה של "150 השירים הטובים ביותר ב-15 שנים האחרונות", ומגזין "פיצ'פורק" בחרו אותו במקום 131 ברשימת "ל-500 השירים הטובים ביותר של שנות ה-2000".
VH1 גם עשו רשימה של 100 השירים הטובים ביותר של שנות ה-1990, שם השיר דורג במספר 17.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים85
"Say My Name" (בעברית: "אמור את השם שלי") הוא סינגל של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, הזמרת האמריקאית ביבי רקסה והזמר הקולומביאני ג'יי באלווין.
השיר יצא לאור כסינגל של הזמר הצרפתי באלבום האולפן השביעי שלו אשר נקרא גם 7, ב-26 באוקטובר 2018.
ספוטיפיי דיווחה כי ביולי 2018 גואטה יוציא לאור שיתוף פעולה עם דמי לובאטו וג'י בלוויין, אך מנהלו של גואטה חפף ואמר ברשת החברתית אינסטגרם שהסינגל לא יוצא לאור, אז גואטה יוציא לאור את הסינגל "Don't Leave Me Alone" יחד עם הזמרת אן-מארי.
חודש שלאחר מכן, גואטה הודיעה על האלבום האולפן השביעי שלו אשר נקרא גם כך, אשר כולל בתוכו את הסינגל "Say My Name" שיתוף פעולה יחד עם הזמרים, ביבי רקסה וג'יי באלווין.
רקסה אמרה שלגואטה ולה יש הרבה הצלחות עם הסינגל "Hey Mama", אך "זה היה זמן מוזר כי נתנו לי קרדיט על השיר בלי להיות ממש ידועה עליו [אז] זה היה כיף שיהיה סינגל נוסף איתו והכל מתחיל מחדש מההתחלה".
Say Na Na Na (בעברית: תגיד נה נה נה) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי אולכיטו אהמט טוג'וז ונקטריוס טרקיס ובוצע על ידי סרהאט.
השיר ייצג את סן מרינו באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שנבחר דרך ועדה פנימית ברשות השידור הסן מרינזית.
"Say So" (בעברית: "אומר/ת כך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Hot Pink.
השיר יצא לאור ב-28 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
הצלחתו של השיר הייתה בין-לאומית, תוך שהוא קבע שיא היסטורי בכך שהיה לשיר הראשון בביצוע של שתי ראפריות, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. השיר הפך לשירן הראשון של דוג'ה קאט וניקי מינאז' שעשה זאת.
בנוסף לכך, היה השיר לשיר ה-18 של מינאז' שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד.
בעקבות כך, נחשבת מינאז' לראפרית עם מרבית השירים שנכנסו לעשירייה הפותחת במצעד.
הרמיקס עם מינאז' הוא זה שכבש את פסגת המצעד, בעוד גרסת הסולו של השיר הגיעה למקום החמישי.
בנוסף לכך, הגיע השיר למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-400,000 עותקים במדינה.
השיר נכתב על ידי דוג'ה קאט, לידיה אסרט, ד"ר לוק ויטי ביטס והופק על ידי ד"ר לוק גם כן.
במקור, יצא השיר כרצועה החמישית מתוך האלבום Hot Pink, אך בהמשך הוחלט להוציא אותו כסינגל החמישי מתוכו.
ההחלטה נבעה בעקבות כך שהוא הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק.
כמו כן, נשלח לרדיו השירים העכשוויים שבארצות הברית.
בהמשך, נשלח גם לרדיו השירים הקצביים במדינה.
עד להוצאת השיר הזה, לא זכתה קאט להצלחה רבה וזאת, נוכח העובדה שהוציאה אלבום בכורה, סינגלים ויצאה לסיבובי הופעות.
לאחר שהשיר הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק, הוא החל להיכנס למצעדים השונים ברחבי העולם, תוך שזכה להצלחה בין-לאומית.
בעקבות כך, חזרו שיריה למצעדים השונים וביניהם "Boss Bitch", שנכשל בצאתו, אך זכה להצלחה מחודשת בעקבות הצלחתו של "Say So".
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים173
כמו כן, צבר שם למעלה מ-405 מיליון השמעות בספוטיפיי.
השיר קיבל תארים שונים במדינות כמו הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, פורטוגל ומקסיקו והפך לשירה הנמכר ביותר של קאט.
ב-1 בספטמבר 2022, השיר חצה את רף המיליארד ההשמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, יחד עם הסינגל שלה "Woman", והעניק לדוג'ה את התואר עבור הראפרית הראשונה עם שני שירי סולו אשר חוצים את רף המיליארד ההשמעות.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-7 בנובמבר 2019. עטיפת האודיו היא ורודה תוך שניתן לראות את הכיתוב "Say So" על גביה.
נכון ליוני 2024, מונה הקליפ ביוטיוב של השיר כ-501 מיליון צפיות.
הקליפ הרשמי של השיר פורסם ב-27 בפברואר 2020 ובוים על ידי האנה לוקס דייוויס.
בפחות מיממה, הצליח הקליפ של השיר לצבור למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
נכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-120 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם7 בנובמבר 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקימוסבי • תקליטי RCAבריטניה24 בינואר 2020רדיו שירים עכשווייםארצות הברית28 בינואר 2020איטליה31 בינואר 2020סוני מיוזיקארצות הברית4 בפברואר 2020רדיו שירים קצבייםקימוסבי • תקליטי RCAעולם1 במאי 2020תקליט סינגל • תקליטור
ב-29 באפריל 2020, נודע כי דוג'ה קאט תוציא רמיקס רשמי של השיר בו תשתתף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'.
הרמיקס יצא לאור ב-1 במאי באותה השנה, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס.
הרמיקס זכה להצלחה חסרת תקדים, כאשר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר הראשון בביצוע שתי ראפריות שעשה זאת.
ב-29 באפריל 2020, הראפרית מייגן די סטליון הכריזה כי היא תוציא רמיקס ללהיטה "Savage", בו השתתפה הזמרת-יוצרת ביונסה.
בדיוק באותן הדקות של ההכרזה, הופץ ברשתות החברתיות כי דוג'ה קאט תוציא רמיקס ל-"Say So", בו השתתפה הראפרית ניקי מינאז'.
במהלך הימים שלאחר מכן, הוציאה די סטליון רמיקסים וגרסאות שונות ל-"Savage" וכך עשתה גם דוג'ה קאט, שהוציאה רמיקסים, קליפים וגרסאות שונות של "Say So".
בעקבות כך, נכנסו תשע גרסאות שונות של "Say So" למצעדי האייטונס למיניהם, ולמצעדים השונים ברחבי העולם.
באחד מהימים, הייתה גרסה של "Say So" במקום הראשון והשני במצעד האייטונס שבארצות הברית ובכך, הייתה דוג'ה קאט לראפרית הראשונה בהיסטוריה שהצליחה לעשות זאת.
זאת, בעוד שנכנסו חמש גרסאות שונות של "Savage" למצעדי האייטונס, תוך שהן הצליחו לכבוש את פסגות המצעדים ששם, כולל האייטונס של ארצות הברית.
כמו כן, נוצר הד תקשורתי נרחב בעקבות הוצאת שני הרמיקסים באותו פרק הזמן.
הדבר גרר מאות אלפי תגובות ברחבי האינטרנט.
בנוסף לכך, פורסמו עשרות אלפי כתבות ופוסטים בנוגע לתחרות בין שני השירים במצעד הבילבורד הוט 100. לבסוף, פרסם מגזין הבילבורד באופן רשמי כי התחרות בין שני השירים על המקום הראשון צמודה מאוד, היות שדי סטליון וקאט הוציאו שלל גרסאות שונות לשיריהן.
בעקבות כל ההוצאות למיניהן, קפץ אלבום האולפן השני של דוג'ה קאט Hot Pink, מהמקום התשע עשרה למקום העשירי במצעד הבילבורד 200 והיה לראשון שלה שעשה זאת.
בנוסף לכך, דווח על ידי Hits Daily Double, כי באותו השבוע נמכר בכ-35,098 עותקים במדינה, כמה חודשים לאחר צאתו המקורית.
לבסוף, בשעות הערב ב-11 במאי 2020, פורסם בשידור חי כי "", הצליח להעפיל על "Savage" וכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100. במהלך פרסום התוצאות, פורסמו מאות אלפי פוסטים, ציוצים (בטוויטר), כתבות וכדומה, שסקרו ועקבו אחר המאורע.
ההצלחה של הרמיקס הייתה חסרת תקדים.
כפי שצוין לעיל, הוא התחרה בלהיט "Savage" של מייגן די סטליון, שהוציאה רמיקס ביחד עם ביונסה על מנת לקדמו.
במהלך אותו השבוע בו יצאו, זכו השירים המקוריים, הרמיקסים ושלל הגרסאות השונות להצלחה רבה במצעדי האייטונס, מצעדי הפזמונים, רשתות הזרמות המדיה השונות וכדומה.
כבר בצאתו, זכה השיר להצלחה כאשר דורג במקום השני במצעד של רולינג סטון טופ 100, מאחורי "" של די סטליון וביונסה.
בהמשך, דורג במקום החמישי במצעד השירים שבניו זילנד.
במצעד השירים שבליטא, דורג במקום ה-93 בלבד.
בעקבות כך שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, הפכו קאט ומינאז' לשתיים מתוך שמונה הראפריות היחידות בהיסטוריה שכבשו את פסגת המצעד, כשהקודמות שעשו זאת הן: ליזו, קארדי בי, איגי אזליה, שוננה, ליל קים ולורן היל.
בין היתר, היות שהשיר הזה היה במקום הראשון ו-"" של די סטליון במקום השני, הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריית המצעד ששתי ראפריות מאיישות את שני המקומות העליונים במצעד.
בנוסף לכך, שברה מינאז' שיא היסטורי נוסף.
האודיו הרשמי של השיר בגרסת הרמיקס הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-2 במאי 2020. עטיפת האודיו מעוצבת בצבעי הקשת, תוך שניתן לראות בה את הכיתוב "Say So" ואת שמה של מינאז'.
בפחות מיממה, הצליח הרמיקס של השיר לצבור למעלה משני מיליון צפיות.
בהמשך, יצאו גרסאות נוספות של השיר, שהועלו ליוטיוב גם כן וצברו מיליוני צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם1 במאי 2020סטרימינג • הורדה דיגיטלית • תקליט סינגל • תקליטוררמיקסקימוסבי • RCAאיטליה4 במאי 2020רדיו להיטים עכשווייםרמיקססוני מיוזיקעולם8 במאי 2020סטרימינג • הורדה דיגיטליתרמיקס מקוריקימוסבי • RCA
"" (בעברית: "תגיד משהו") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, ביחד עם הראפר סנופ דוג והזמר פארל ויליאמס, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, The Emancipation of Mimi.
השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2006, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי מריה קארי, צ'אד הוגו, פארל ויליאמס וסנופ דוג והופק על ידי הנפטונז.
השיר זכה להצלחה גדולה, כאשר דורג במקום ה-35 ברשימת שירי הדאנס קלאב המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 2006. כמו כן, זכה השיר להצלחה גם בפלנדריה.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי פול האנטר אשר ביים עבור קארי גם את הקליפים של להיטיה "Honey" ו-"Don't Forget About Us".
הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של מריה קארי ב-17 ביוני 2009. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את קארי כשהיא יושבת על מזוודות של כלי מוזיקה שונים, תוך שהיא שרה את השיר.
"Scars to Your Beautiful" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הקנדית אלסיה קארה.
הסינגל יצא ב-26 ביולי 2016 בהוצאת חברת התקליטים דאף ג'אם.
השיר מופיע כסינגל השלישי של אלבום האולפן הראשון של אלסיה קארה, Know-It-All.
השיר נכתב על ידי אלסיה קארה, אואק פלדר , סבסטיאן קול , פופ ונסל ודי ג'יי פרנק אי , והופק על ידי פופ אנד אואק , סבסטיאן קול ודי ג'יי פרנק אי.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-134 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-1.2 מיליארד פעמים בספוטיפיי.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםהערותארצות הברית26 ביולי 2016הורדה דיגיטליתדאף ג'אם • יוניברסל מיוזיק גרופלהיט ברדיודאף ג'אםהממלכה המאוחדת8 בנובמבר 2016
"Say Something" (בעברית: "תגיד/י משהו") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, מתוך אלבום האולפן החמישה עשר שלה, Disco.
השיר יצא לאור ב-23 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים דרנוטה רקורדס וברטלסמן מיוזיק גרופ, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי קיילי מינוג, ג'ונתן גרין, אש האוויס וריצ'רד "ביף" סטנארד והופק על ידי ג'ון גרין וסטנארד גם כן.
גרסת הרמיקס הרשמית של השיר שנעשתה על ידי סין קול הופצה בסמוך לצאת השיר עצמו.
בנוסף לכך, פרסמה מינוג גרסה אקוסטית של השיר, בה היא מבצעת אותו מחדש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-6.7 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 באוגוסט 2020, בערוץ היוטיוב של קיילי מינוג וצבר למעלה מ-5 צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם23 ביולי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתדרנוטה • BMG
Scars (בעברית: צלקות) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם.
השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2020 על ידי חברות התקליטים קופנהגן רקורדס ו-Then We Take the World.
את השיר כתבו גרגורי היין, ג'יימס ניקולס ביילי, ג'ימי גאץ', לוקאס פורקאמר ומורטן ריסטורפ.
בהודעה לעיתונות, סולן הלהקה לוקאס פורקאמר אמר "צלקות מגיעות במגוון צורות וסוגים.
עם אלו הפיזיות בדרך כלל הכי קל להתמודד, בעוד שיש צלקות נפשיות שקשה מאוד להתמודד איתן בגלל שאף אחד יכול לראות אותן, ולכן עלינו לשתף אותן באופן נמרץ.
אנחנו צריכים לדבר על דברים כאלה כדי להירפא".
ג'ימי גאץ' – הפקה, כתיבה
מורטן ריסטורפ – הפקה, קולות גאנג, גיטרה, פסתנר, כלי מיתר, הפקה קולית, כתיבה
אלדי וניק ביילי – שותפים להפקה
לוקאס פורקאמר – קולות גאנג, קולות, כתיבה
רנדי מריל – נער מים
ג'יימס ניקולס ביילי – כתיבה
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורדנמרק20 במרץ 2020הורדה דיגיטליתקופנהגן רקורדס • Then We Take the World
Scardust (בתעתיק לעברית: סקארדאסט) היא להקת מטאל מתקדם-סימפוני ישראלית, שנוסדה ב-2013 על ידי נועה גרומן ואור דידי.
עד 2015, הלהקה הייתה ידועה בשם Somnia (סומניה).
הלהקה העלתה מופעי פתיחה ללהקות סימפוני אקס, אפיקה ו-Therion בהופעתן בישראל.
בשנת 2018 הייתה סקארדאסט להקת המטאל הראשונה שהופיעה במועדון הזאפה, תל אביב.
חברי הלהקה הנוכחיים הם נועה גרומן (שירה, כתיבה והלחנה), בר ששון (גיטרת בס), יואב וינברג (תופים), גל גבריאל (גיטרות) ואהרון פרידלנד (קלידים).
בשנת 2015 הקימה נועה גרומן את "Scardust" יחד עם אור דידי.
באותה שנה הלהקה שחררה EP (מיני-אלבום) ראשון ושמו "Shadow".
ב-EP השתתפו יואב וינברג (תופים), ינאי אבנט (בס), ידין מויאל (גיטרה) וליאור גולדברג (קלידים).
באותה השנה העלתה הלהקה הופעת השקה ראשונה בליווי מקהלה ובאירוח קובי פרחי ויותם אבני.
בשנת 2016 הלהקה חיממה סקארדאסט את להקת המטאל המתקדם האמריקאית סימפוני אקס במועדון הבארבי בתל אביב.
בשנת 2017 שחררה הלהקה את אלבומה הראשון באורך מלא, Sands of Time, באופן עצמאי.
לפני אלבום זה הצטרף אלקס ניקולה ללהקה בתור קלידן והחליף את ליאור גולדברג.
באותה שנה הלהקה חיממה את להקת המטאל ההולנדית אפיקה והשיקה את האלבום בהופעת ענק בליווי מקהלת המטאל Hellscore (שגרומן הסולנית היא המנצחת שלה) ואמנים אורחים רבים.
השקה זו כללה החלפת קלידנים נוספת כאשר איתי פורטוגלי תפס את עמדת הקלידן.
בשנת 2018 הלהקה קיימה את הופעת המטאל הראשונה במועדון הזאפה בתל אביב.
כמו כן, חיממה את להקת Therion ויצאה לסיבוב הופעות בינלאומי ראשון.
הלהקה ערכה סיבוב הופעות בגרמניה ובכללו הופיעה בפסטיבל המטאל .
בשנת 2019 חתמה Scardust עם חברת התקליטים האמריקאית M-Theory Audio דרכה שוחררה גרסה מחודשת של האלבום "Sands of Time" בתוספת רצועת בונוס ותקליט כפול של האלבום וה-EP.
בשנה זו השיקה הלהקה את פסטיבל ה-Scarfest הראשון, פסטיבל מוזיקה בשיתוף להקות מקומיות, אמנים אלטרנטיביים, דוכני אוכל ועוד.
הלהקה המשיכה את סיבוב ההופעות העולמי שלה גם בסין ובממלכה המאוחדת.
באותה שנה הופיעה Scardust בפסטיבלים באנגליה, גרמניה סין וסלובניה.
ב-30 באוקטובר 2020 השיקה הלהקה את אלבומה השני, "Stangers".
באלבום זה השתתפו מקהלת Hellscore והמוזיקאית הגרמנייה פאטי גרדי .
בשנת 2022 הוכרז כי הלהקה תהיה חלק מהליינאפ הראשי של פסטיבל וואקן באותה השנה.
ביולי 2025 שחררה הלהקה את אלבומה השלישי "Souls" אשר כלל שיתופי פעולה עם תזמורת TLV, וכן עם הזמר האנגלי רוס ג'נינגס (Haken).
נועה גרומן - שירה, סולנית וכותבת שירים (2015-היום).
אהרון פרידלנד - קלידים (2021-היום)
יואב ויינברג - תופים (2015-היום)</small>
נגנים אורחים קבועים וחברים להופעות
בנוסף מקהלה בשם Hellscore משתתפת רבות בהופעות חיות של הלהקה.
"Scandal" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין.
הוא יצא כסינגל הרביעי באלבום The Miracle בשנת 1989 והגיע לשיא במקום ה-12 בהולנד, ולמקום ה-25 במצעד הבריטי.
השיר, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, עוסק בתשומת הלב הלא רצויה שקיבלו מיי וסולן הלהקה פרדי מרקיורי מהעיתונות בסוף שנות השמונים, שכללה את גירושיו של מיי מאשתו הראשונה כריסי מולן ויחסיו עם השחקנית אניטה דובסון, וספקולציות גוברות בתקשורת בנוגע לבריאותו של פרדי מרקיורי.
מרקיורי אובחן כחולה איידס באפריל 1987, אך הוא לא סיפר לתקשורת על מצבו עד יום לפני מותו ב-24 בנובמבר 1991.
בקליפ של השיר מופיעה הלהקה על במה שתוכננה להיראות כמו עיתון.
הוא צולם באולפני פיינווד בספטמבר 1989.
Scaled and Icy הוא האלבום השישי של הלהקה האמריקנית Twenty One Pilots, אשר יצא לאור ב-21 במאי 2021 דרך חברת התקליטים Fueled by Ramen, יחד עם אירוע בשידור חי בהובלת הלהקה.
זמן קצר לאחר יציאת האלבום החמישי שלהם Trench, סיפרו חברי הלהקה טיילר ג'וזף וג'וש דאן שהחלו לעבוד על יצירת האלבום הבא שלהם.
בנובמבר 2020 אמר ג'וש דאן שהעבודה על האלבום נעשית בצורה מרוחקת, כך ששניהם נמצאים בביתם, משתפים אחד את השני ברעיונות, ושולחים ביניהם את החומרים שהם מפיקים.
בינואר 2021 החלה הלהקה לרמוז על האלבום החדש ועדכנה את תמונת הנושא שלה ברשתות החברתיות לתמונה מתוך אחת ההופעות, ובמהלך השבועות הבאים שינתה את התמונה פעמים נוספות, כך שבכל פעם צבע התמונה נעשה דהוי יותר.
ב-2 באפריל 2021, עודכן האתר dmaorg.info שבו השתמשה הלהקה באלבום הקודם כדי להעשיר אותו בדמויות ובסיפורי רקע נוספים.
העדכון, שהיה הראשון מזה כשנתיים באתר, כלל שורה שהלכה והתמלאה במשך שלושה ימים.
לאחר שההמתנה הסתיימה, עודכן האתר פעם נוספת וחשף שלושה פוסטרים שכללו את שם האלבום החדש יחד עם הזמנה לאירוע בשידור חי של הלהקה שיתרחש ב-21 במאי 2021, יום השחרור של האלבום.
שעות לאחר עדכון האתר, החלו להופיע שלטי חוצות במספר ערים ברחבי אירופה עם הסמל החדש של הלהקה, שהופיע בפוסטרים שנחשפו.
ב-7 באפריל 2021, יומיים לאחר חשיפת שמו של האלבום באתר, הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון "Shy Away" יחד עם וידאו קליפ חדש.
באותו הזמן הודיעה הלהקה באופן רשמי על יציאת האלבום החדש, ופרסמה אתר לשיווק האלבום ולמכירת כרטיסים לאירוע בשידור חי שמתוכנן להתרחש באותו היום של שחרור האלבום.
ב-30 באפריל שוחרר מתוך האלבום הסינגל השני "Choker", אליו נוסף וידאו קליפ חדש.
ב-18 במאי שוחרר הסינגל השלישי "Saturday".
מגזין Dork דירג את האלבום במקום ה-48 ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021".
"Say You'll Be There" (בעברית: "אמור שתהיה שם") הוא הסינגל השני של להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז.
את השיר הוציאה לאור ב-14 באוקטובר 1996 חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
השיר נכלל כרצועה השנייה באלבום הבכורה של הלהקה, Spice.
את המילים ואת הלחן חיברו חברות הלהקה לצד ג'ון בי, אליוט קנדי וצוות הכותבים "אבסולוט", שגם הפיקו את השיר.
בשיר מופיע קטע סולו מפוחית של ג'וד לאנדר.
השיר, שמתאר את אירועי העבר של הלהקה ואחוותן, קיבל ביקורות מעורבות מפי מבקרי המוזיקה, אשר מחד שיבחו את מילות השיר, ומאידך, ציינו לרעה את הפקתו.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, ולמעמד פלטינה, לאחר שנמכר ביותר מ-750,000 עותקים.
"Say You'll Be There" הגיע לעשירייה הפותחת במצעדי המוזיקה השונים באירופה.
לאחר הצלחתו באירופה, יצא השיר לאור גם באוסטרליה, שם העניק איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי לשיר תואר אלבום זהב.
בארצות הברית, נכנס השיר למקום השלישי בבילבורד הוט 100, למקום ה-24 במצעד 40 השירים למבוגרים ולמקום השני במצעד שירי המיינסטרים.
הווידאו קליפ של השיר צולם בהשראת סרטי הטלוויזיה "" (1965) ו-"ספרות זולה" (1994).
בקליפ, מוצגת הלהקה כבנות ברית בעת מלחמה טכנולוגית, המשתמשות באמנויות לחימה מגוונות ובכלי היי-טק כדי להביס את הנבל הגברי.
בדומה לקליפ השיר הקודם ("Wannabe"), הוצגו בקליפ של "Say You'll Be There" מוטיבים פמיניסטים, המדכאים את המין הגברי.
בין השנים 1996–1997, הועמד השיר למספר פרסי מוזיקה ביניהם פרסי הווידאו קליפים של MTV ופרסי המוזיקה הבריטית.
במהלך החזרות חלתה אימהּ של מישל סטיבנסון בסרטן השד, והיא נאלצה לעזוב את הלהקה.
העבודה על השיר "Say You'll Be There" החלה במרץ 1995, בד בבד לעבודות על סינגל הבכורה שלהם, "Wannabe".
לאחר שראו את הפוטנציאל החבוי בקבוצה החליטה משפחת הרברט לחתום חוזה עמה.
בעקבות התנגדותו של אביה של ויקטוריה ויועצה המשפטי של הלהקה, אנטוני אדמס, פוטרה משפחת הרברט מניהול הספייס גירלז, ונדחתה פגישתן של חברות הלהקה עם אליוט קנדי, מכותבי השיר.
ללא גישה לספר הכתובות של משפחת הרברט, חיפשו בראון והאליוול בספר טלפונים בתחנת דלק מקומית את מספר הטלפון של קנדי, וקבעו עימו פגישה למחרת בבוקר.
חברות הלהקה נשארו בביתו של קנדי למשך כשבוע.
כיוון שלא היה בשימוש לפני הספייס גירלז, קרא קנדי לסטודיו ההקלטות שלו על שמן, Spice.
בניגוד לשירן הקודם, רצתה הלהקה לכתוב שיר פופ עדכני, אך בעל רגש, הדומה לזה הקיים במערכת יחסים רומנטית.
ב-19 במאי 1995 מונה סיימון פולר למנהל המשפטי החדש של הלהקה, וביולי, חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם "וירג'ין רקורדס".
פזמון השיר דומה במנגינתו לזה של "What U R 2 Me" של אפטר 7, שחובר בידי ג'ונתן דייוויד באק (ג'ון בי) מאוחר יותר, נוסף ג'ון בי לרשימת בעלי הזכויות על "Say You'll Be There".
"Say You'll Be There" הוא שיר דאנס-פופ המשלב ראפ ואר אנד בי.
השיר נכתב בסולם רה♭ מז'ור, והוא בעל קצב בינוני של 108 פעימות לדקה.
השיר כתוב במבנה סטרופי, ברצף האקורדים סי♭ מינור–מי♭–סול♭ מינור–רה♭.
מבקרי מוזיקה רבים ציינו לטובה את צלילי הסינטי ואת סגנונו המוזיקלי בשיר.
בתי השיר מחולקים לשניים; הראשון מושר בסגנון דקלרטיבי על ידי בנטון, בראון והאליוול.
בשני, שרה אדמס בגוון קול חושני ומפתה יותר.
המילים הפמיניסטיות של השיר מבטאות אישה שמצפה מבן זוגה להישאר לצדה לאורך מערכת היחסים ביניהם.
השיר נפתח בצעקת שם השיר על ידי מלאני בראון.
אחר כך שרה הלהקה יחדיו את שתי שורותיו הראשונות מפזמון השיר ("I'm giving you everything All that joy can bring, this I swear" – אני נותנת לך הכל, את כל האושר שניתן להעניק, בזה אני נשבעת).
את שני בתי השיר חולקות מלאני ואמה בנטון, ובשורותה האחרונה של בראון, מצטרפות חברות הלהקה לקול שני.
את הגשרון המוביל לפזמונו הראשון של השיר מבצעת ויקטוריה אדמס.
בכל שורה הצטרפה לאדמס אחת מחברות הלהקה, עד שלבסוף כל הלהקה מבצעת את הפזמון ביחד.
בדומה לקודמיהם, חולקו הבתים העוקבים בין גרי האליוול לוויקטוריה, ששרה את גם הגשרון השני.
לאחר הפזמון מבוצע סולו המפוחית שנמשך כ-15 שניות, ובעדן מבצעת אדמס את הגשרון השלישי והאחרון של השיר.
טרם ביצוע הפזמון מדקלמת בראון את המשפט – חיזוק הקשר הרומנטי-הטרוסקסואלי בין חברות הלהקה לבחיר לבן.
השיר מסתיים בקודה המורכבת מפזמון החוזר על עצמו תוך התפוגגות בהדרגה.
את פזמונים אלו מבצעות חברי הלהקה, ומלאני סי שרה קטעי סולו נבחרים.
טרם הוצאת השיר "Wannabe", התעוררה מחלוקת בין חברות הלהקה לחברת התקליטים.
בנות הלהקה העדיפו את "Wannabe" כסינגל הבכורה שלהן וחברת התקליטים העדיפה את "Say You'll Be There" או את "Love Thing".
לבסוף הסכימו שני הצדדים שהשיר "אינו מיינסטרים דיו", והוחלט כי "Wannabe" לא יהיה סינגל הבכורה.
עם זאת, לאחר התעקשותה של ג'רי האליוול, חברת הלהקה, נכנעה חברת התקליטים ו-"Wannabe" יצא לאור כסינגל הבכורה, ו-"Say You'll Be There" יצא לאור אחריו.
לאחר הצלחתו של "Wannabe", העלה קהל הלהקה את ציפיותיו לרגל צאת הסינגל הבא.
לאחר יציאתו, פתחה הלהקה בקמפיין קידום לשיר וללהקה.
במהלך חודש ספטמבר 1996 צבר השיר שידורים רבים ברשתות הכבלים הבריטיות "The Box" ו-MTV, ועורר עניין בעיתונות הבריטית.
כחודש לאחר יציאתו הושמע רבות בתחנות רדיו מקומיות דוגמת "Capital" ו"BBC".
ב-11 באוקטובר ביצעה הלהקה את השיר בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops, ולאחר מכן רואיינה למגזיני מוזיקה לנוער ולתוכניות אירוח דוגמת GMTV, Newsround ו-The O-Zone.
"Say You'll Be There" יצא בבריטניה ב-14 באוקטובר 1996 בשלוש גרסאות שונות.
הגרסה הראשונה, שיצאה בגרסת סינגל מקסי כללה רמיקס מאת ג'וניור וסקז, גרסה אינסטרומנטלית לשיר ואת הבי-סייד של "Say You'll Be There", "Take Me Home".
הספייס גירלז כתבו את "Take Me Home" בשותפות עם צוות הכותבים "אבסולט".
הגרסה השנייה, שיצאה בשני פורמטים שונים (תקליטור ו-DVD), כללה שלושה רמיקסי מועדונים שהופקו על ידי די מוב, ווסקז ולינסלי קמפבל.
הגרסה השלישית יצאה בפורמט קלטת שמע, כללה את הבי-סייד "Take Me Home" ורמיקס מאת ג'וניו' פאס.
לאחר יציאתו בבריטניה, ערכה הלהקה מספר הופעות קידום לשיר באירופה.
במהלך השבוע הראשון לצאתו, היא הופיעה בצרפת, איטליה, נורווגיה ושוודיה, ובתחילת חודש נובמבר, הצטלמה הלהקה למגזיני נוער ולתוכניות טלוויזיה גרמניות.
במאי 1997, לקראת יציאת השיר באמריקה, הופיעה הלהקה במשך שבוע בארצות הברית, ואף רואיינה בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן ובתוכניות רדיו נוספות.
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר ביקורות מעורבות; מחד, רבים שיבחו את מילותיו, ומאידך, ציינו חלק לרעה את הפקתו וחשבו שהוא גרוע ורחוק מהמקובל במיינסטרים.
דלה פדלה ממגזין NME, שיבח את צלילי המוזיקה העכשוויים ואת הווידאו קליפ המודרני, ואף הכתיר אותו לשיר הקליט של 1996. מליסי רוגיירי מ-Richmond Times-Dispatch כתבה כי השיר בינוני ומצועצע בהשוואה לשיר הקודם ("Wannabe").
עם זאת, ציינה כי הוא קליט ומתאים להשמעות ברדיו הלהיטים העכשוויים.
עדנה גונדרסן ממגזין USA Today שיבחה את השיר ואת מפיקיו.
היא ציינה כי "Say You'll Be There" הוא הרצועה הטובה ביותר באלבום הבכורה שלהן, Spice.
גרג קוט משיקגו טריביון טען כי "Say You'll Be There" הוא גרסת מחזור גרועה של "Wannabe", אף שטען כי מכלול האלבום Spice שירת באופן מצוין את הלהקה, פרט ל-"Say You'll Be There".
לעומת זאת, כשהשווה את שני שירי הלהקה, טען בארי ולטרס מווילג' ווייס כי "Say You'll Be There" קליט יותר מ-"Wannabe".
דייוויד בראון ממגזין אנטרטיינמנט ויקלי העניק לשיר ציון טוב+ (B+) תוך ששיבח את קצבו וציין לרעה את מילותיו.
קן טאקר ביקר את השיר באופן שלילי, וטען כי הוא לא עומד בציפיותיו הגבוהות כסינגל שני.
בדצמבר 1996, האשימה החיילת הישראלית עידית שכטמן את חברות הלהקה על הדמיון בין "Say You'll Be There" לשירה "בוא אליי", שיצא לאור עוד במאי.
שכטמן איימה לתבוע את הלהקה, אך לבסוף החליטה שלא לעשות זאת, מטעמים משפטיים.
בהמשך הצהירה הלהקה כי שכטמן ניסתה לקבל תמלוגים על להיטה, ואף דרשה ממנה להתנצל בפומבי על טענותיה השקריות.
הביקורות הרטרוספטיביות על השיר היו ברובן חיוביות.
בסקירת האלבום Spice, הופתע סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic מהסוגות המוזיקליות הרבות בשיר.
בסקירת אלבום האוסף Greatest Hits משנת 2007, נטען במגזין NME כי ניתן ליהנות מצלילי השיר בכל תקופה.
בניסיון להשוות שוב את שני להיטי הלהקה, כתב אלכסיס פטרידיס מגרדיאן כי "Say You'll Be There" נשמע מלוטש ובוגר במעט מ-"Wannabe".
בעיתון הבילבורד המוכר, ציין ג'ייסון ליפשוץ לטובה את הפקת השיר ואף שיבח את השיר על עיבודו הפשוט לטענתו.
מבקרים רבים אהבו את סולו המפוחית של ג'וד לאנדר, ואף השוו אותו לסטיבי וונדר.
ג'סי תומפסון מ-Evening Standard, ראתה את "Say You'll Be There" כשיר הטוב ביותר של הספייס גירלז, ואף שיבחה את תוכנו הלירי ואת הווידאו קליפ המלווה אותו.
אן טי דונהיו ממגזין "ניו יורק", תיארה את "Say You'll Be There" כמרווח מספק בין בלדות הלהקה לבין שירי הדאנס.
עוד ציינה כי היא נהנת לשמוע את השיר בכל רגע בחייה.
מגזין Q דירגו את השיר במקום ה-93 ברשימת "1001 השירים הטובים ביותר אי פעם", ו"טיים אאוט" דירגו את "Say You'll Be There" במקום ה-39 ברשימת "50 השירים הטובין ביותר משנות ה-90".
במגזין הבילבורד דירגו את השיר במקום ה-25 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר – ללהקת בנות".
ב-21 בפברואר 2014 הוציאה לאור הזמרת הדנית מו גרסת כיסוי לשיר.
גרסה זו נכללה כרצועה השלישית וכסינגל השביעי במהדורת הדלוקס של אלבומה, No Mythologies to Follow.
ב-21 במאי ביצעה מו את השיר בשידור חי, באתר האינטרנט Vevo, כאירוע מחווה לספייס גירלז.
ב-6 בנובמבר 2016 ביצעה להקת "" את השיר, בשבוע החמישי של שלב ההופעות החיות בתוכנית הריאליטי הבריטית "The X Factor".
הלהקה צלחה את שלב זה, והגיעה למקום השלישי בתחרות.
ב-16 בפברואר 2017 ביצעה הזמרת השוודית אן-מארי את "Say You'll Be There" בתוכנית הרדיו של רשות השידור הבריטית "BBC".
"Say You'll Be There" יצא לאור בבריטניה מיד לאחר שהפופולריות של "Wannabe" החלה לדעוך.
בזכות הצלחתו של "Wannabe", ציפיות הקהל מ-"Say You'll Be There" הביאו להצלחתו המסחרית.
בעת שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד האיירפליי הבריטי, נמכר השיר בכ-334,000 עותקים – שיא המכירות הגבוה ביותר של סינגל בשבוע הראשון לצאתו של חברת וירג'ין רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי למשך שבועיים רצופים, 12 שבועות ב-40 השירים הפותחים של המצעד, ו-17 שבועות ב-75 השירים הפותחים של המצעד.
בשלהי אוקטובר 1996, נמכר הסינגל בכ-750,000 עותקים בבריטניה בלבד, והגיע למעמד אלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות במדינה.
נכון לנתוני יוני 2020, נמכר השיר ב-968,244 עותקים בממלכה המאוחדת בלבד.
בדומה להצלחה בממלכה המאוחדת, הצליח השיר מסחרית גם באירופה כולה.
ב-16 בנובמבר 1996 הגיע למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100, ושהה בו שבועיים רצופים.
השיר הגיע למקום הראשון בפינלנד, ולעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבלגי (הן בפלנדריה והן בוולוניה) הדני, האירי, הצרפתי, ההולנדי, הנורווגי, הספרדי, השוודי והשווייצרי, ובגרמניה ובאיסלנד הגיע ל-20 השירים הפותחים.
"Say You'll Be There" זכה להצלחה גם באוקיאניה, ושהה מצעד הסינגלים של ניו זילנד במשך 23 שבועות רצופים.
השיר יצא לאור באוסטרליה בינואר 1997, והגיע למקום ה-12 במצעדי ה-ARIA.
בנוסף, הגיע השיר למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, לאחר שמכר כ-35,000 עותקים בשנת 1997.
בקנדה, הגיע השיר למקום ה-12 במצעד הסינגלים של מגזין RPM, ולמקום ה-35 במצעד השנתי.
במרץ 1997, בעת ש-"Wannabe" ניצב בראש הבילבורד הוט 100, הושמע "Say You'll Be There" רבות בתחנות רדיו אמריקאיות.
ב-5 באפריל, הוא נכנס לראשונה למצעד שירי הרדיו במקום ה-65, וב-24 במאי, נכנס לבילבורד הוט 100 במקום החמישי, לאחר שנמכר בכ-60,000 עותקים.
"Say You'll Be There" הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הנמכרים ביותר, ולמקום השלישי בבילבורד הוט 100, שם שהה במשך שלושה שבועות רצופים.
בשלהי שנת 1997, הגיע השיר למקום ה-28 במצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1997. עד דצמבר 1997, נמכר הסינגל בכ-900,000 עותקים, והוענק לו תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
את הווידאו קליפ של "Say You'll Be There" ביים ווהן ארנל והפיק אדם סוורד.
הקליפ צולם בתאריכים 7–8 בספטמבר 1996 במדבר מוהאבי, קליפורניה.
הקליפ צולם בהשראת סרטי הטלוויזיה "" (1965) ו-"ספרות זולה" (1994), שבזכותו, הציעה ג'רי האליוול לפתח לכל אחת מבנות הלהקה אלטר אגו משלה.
בעקבות הרעיון, בווידאו קליפ, שיחקה צ'יסהולם את "קטרינה הייקיק", האליוול את "טריקסי פיירקראקר", אמה בנטון את "קונג פו קנדי", ויקטוריה אדמס את "מידנייט מיס סוקי" ומלאני בראון את "בלאזין באד זולה".
הקליפ מציג את בנות הלהקה כלוחמות טכנולוגיות, אשר משתמשות באמנויות לחימה שונות ובכלי נשק משוכללים כדי לצוד את הנבל (טוני וורד).
הקליפ נחשב כזה בעל נרטיב חיובי לקדמה הטכנולוגית בשלהי שנות ה-90, ובעל סממנים פמיניסטיים, אשר מזוהים עם כל שירי הלהקה.
בחלקו הראשון, מציג הקליפ את דמויותיהן של בנות הלהקה בדומה למשחקי וידאו.