tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הצלחת המועדון ירדה בעשור הבא עד לתחילת שנות ה-80. בטווח הזמן הזה בנפיקה זכתה רק בשתי אליפויות, בעונת 1969/70 ובעונת 1974/75, אך זכתה בארבעה גביעי מדינה.
לאחר שנות השפל האלו, בנפיקה שוב שלטה בזירה המקומית.
התקופה המוצלחת ביותר של המועדון הייתה בין 1985 ל-1995. באחת עשרה עונות זכתה הקבוצה בעשרה תארים לאומיים, שבעה מהם ברציפות, חמישה גביעי מדינה, חמישה גביעי ליגה ושישה גביעי סופר קאפ, והשיגה את העונה הטובה ביותר אי פעם של קבוצת כדורסל פורטוגזית בשנים 1994/95 כשזכתה בליגה הפורטוגלית, פורטוגזית.
גביע הליגה, הסופר קאפ הפורטוגלי, הגביע הפורטוגלי בכדורסל וסיימה בטופ 16 בעונת 1994/1995 בליגה האירופית של פיב"א.
אחד מרגעי השיא מאותה עונת גביע אירופה לאלופות היה ניצחון 102–80 על צסק"א מוסקבה בליסבון ב-12 בינואר 1995. בנפיקה עשתה גם קמפיינים בינלאומיים מוצלחים בעונות האחרות בהתחשב בתקציב שהיה לקבוצה בהשוואה לקבוצות גדולות אחרות באירופה.
חלק מהקמפיינים המוצלחים ביותר כוללים את עונת , אז בנפיקה הייתה קרובה להגיע ל-8 האחרונות, ובעונה השלישית ברציפות בה הצליחה בנפיקה להגיע שוב לטופ 16 בגביע אירופה לאלופות, ב-, היא ניצחה את פנאתינאיקוס, האלופה בסופו של דבר.
לאחר שנות הזהב הגיעה תקופה שבה בנפיקה הייתה בצל של פורטוגל טלקום, אוברנסה ופורטו.
אף על פי שהתקופה הזו נחשבת לאפלה, בנפיקה אכן הצליחה להגיע פעם אחת לגמר הליגה וכן לזכות בסופר קאפ ולסיים כסגנית בגביע המדינה ובגביע הליגה.
בעונת 1996/1997 ביורוקאפ אירע ניצחון חוץ מול ריאל מדריד, באותה עונה שהספרדים זכו בתחרות.
הקבוצה החליטה לבסוף לפרוש מהליגה הבכירה והגישה בקשה לליגה השנייה, הפרוליגה, שהייתה הליגה הגבוהה ביותר שניהלה על ידי פדרציית הכדורסל הפורטוגלית.
עם זאת, הליגה נסגרה וליגת העל שוב הייתה חלק מהפדרציה הלאומית.
זה אפשר לקבוצה לעשות קאמבק לליגת העל.
ההצלחה האחרונה הביאה את הקבוצה להשתתף ביורוצ'לנג', ובכך סימנה את סופה של הפסקה ארוכה של מועדונים פורטוגזיים בתחרויות כדורסל אירופיות.
בשנה שלאחר מכן, בנפיקה זכתה בגביע הליגה ובסופרקאפ אך לא הגנה על האליפות כשהפסידה 4–3 בגמר לפורטו.
בעונה הבאה בנפיקה החזירה לעצמה את תואר אלופת פורטוגל לאחר שניצחה את פורטו במגרשה הביתי, הדרגאו, 53–56 במשחק האחרון של סדרת הטוב מ-5 לאחר שוויון 2–2 בגמר הפלייאוף.
בנפיקה שמרה על התואר בעונה שלאחר מכן, לאחר שהפסידה רק שני משחקים (שניהם בהארכה), אחד בעונה הסדירה, והשני בגמר הפלייאוף, בו ניצחה 3–1 את אקדמיקה דה קוימברה.
בסך הכל זכתה בנפיקה בכל תואר מלבד הגביע, כשהפסידה לוויטוריה דה גימארייש בגמר, וצברה רק שלושה הפסדים בכל המסגרות.
ב-23 במאי 2014 ניצחה בנפיקה את ויטוריה דה גימארייש 3–0 וזכתה באליפות ה-25 בתולדותיהה (שלישית ברציפות), והשלימה את הטרבל המקומי של הליגה, הגביע הפורטוגלי וגביע הוגו דוס סנטוס.
בעונה זו זכתה הקבוצה בארבעה תארים (כולל הסופר קאפ 2013).
בעונת 2014/15 חזרה בנפיקה חזרה לתחרויות האירופיות, ושיחקה ביורוצ'לנג', שם סיימה במקום השלישי של בית E.
ברמה המקומית זכתה בנפיקה בכל חמש התחרויות.
בעונת 2015/16 זכתה הקבוצה בגביע אנטוניו פראטס החמישי של המועדון והרביעי ברציפות, וקבעה שיא מועדון של עשרה גביעי פורטוגל רצופים.
בנפיקה זכתה בטרבל המקומי של גביע הליגה, הגביע הפורטוגלי ואליפות הליגה בעונה הבאה.
גביע הליגה/גביע הוגו דוס סנטוס
גביע אנטוניו פרטאס (ליגת העל)
גביע אנטוניו פרטאס (הליגה השנייה)
מספרים שהופרשו בבנפיקה ליסבוןמס'מדינהשחקןעמדהשנים5אנריקה ויירהPG1981–19927קרלוס לישבואהSG / SF1984–1996
בנסון שילונגו הוא כדורגלן עבר נמיבי ששיחק בעמדת החלוץ.
שילונגו שיחק ביונייטד אפריקה טייגרס מליגת העל הנמיבית, בגאבורונה יונייטד מליגת העל הבוטסואנית, בפלטינום סטארס מליגת העל הדרום-אפריקאית, ובאל-אסיותי ובסמוחה מליגת העל המצרית.
ב-1 בינואר 2019 חתם באסמאעילי מליגת העל המצרית.
ב-31 במאי 2022 חתם במכבי בני ריינה.
ב-6 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נמיביה, בניצחון 0–1 על נבחרת מלאווי במשחק ידידות.
ב-22 בפברואר 2012 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת נמיביה, צמד שערים בניצחון 0–3 על נבחרת מוזמביק במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת נמיביה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שתי הופעות בטורניר.
בנציון וייס או בקיצור בנצי היא דמות בדיונית מסדרת סרטי "אסקימו לימון", אחד מגיבורי סרטי הסדרה.
בסרט השני "יוצאים קבוע" בנצי מתאהב בתמי, אך היא מסרבת בתחילה לקיים יחסי מין איתו, בעוד ברכה, חברתו של יודל'ה מאוהבת בו בסתר.
בסרט "שפשוף נעים" בנצי הוא חבר של נורית אך נילי חוזרת לעיר ומעוררת רגשות בבנצי, לאחר מכן מתברר כי נילי מרבה להחליף בני זוג בתדירות גבוהה.
בסרט "ספיחס" הוא מתגייס לצבא ומתאהב בחיילת רינה גרין, אשר בתחילה הוא מעמיד בפניה פנים שהוא קצין.
בסרט "רומן זעיר" הוא מפתח מערכת יחסים עם גילי, אחות של מומו.
בסרט "הרימו עוגן" עובד כמלח בספינת תענוגות, הוא מתאהב בדנה, בתו של רב החובל אך אביה לא מסכים שבתו תצא עם מלח פשוט.
בנצי גולם על ידי יפתח קצור, בסרט החידוש לסדרה "אסקימו לימון: החגיגה נמשכת" הוא גולם על ידי אלעד סטפנסקי, בסרט העיבוד האמריקאי לאסקימו לימון "הבתול האמריקאי האחרון" הדמות המקבילה לבנצי היא גרי והיא גולמה על ידי לורנס מונסון.
הדמות מבוססת על הבמאי ויוצר הסרט בועז דוידזון.
בנצ'מרק היא שיטה להשוואת תהליכים וקבלת KPI של חברות שונות.
בדרך כלל השוואה מבוססת על איכות, זמן ועלות.
ניתן להבחין בסוגים שונים של בנצ'מרק:
בנצ'מרק של מוצר - ניתוח של מוצר שמיוצר על ידי חברות אחרות והשוואה עם מוצר שמיוצר על ידי חברה שמבצעת בנצ'מרק
בנצ'מרק פונקציונלי - ניתוח פונקציות ותהליכים של חברות אחרות והשוואה עם תהליכים של חברה שמבצעת בנצ'מרק
בנצ'מרק אסטרטגי - ניתוח אסטרטגיות שמקובלות בחברות אחרות
קיים בנצ'מרק חד-צדדי כאשר חברה אוספת נתונים מחברות אחרות בתחומה או בנצ'מרק משותף כאשר מספר חברות מבוצעות תהליך בנצ'מרק משותף.
בשנת 1994 הוקם ארגון Global Benchmarking Network בו חברים כיום 20 מרכזי בנצ'מרק מ-20 מדינות.
רוב מדדי הבנצ'מרק הם "מדדי סוף יום" (End of day calculation) המחושבים אחת ליום, בתום המסחר לפי שערי הנעילה של ניירות ערך המרכיבים את המדד.
הבורסה מחשבת מספר משפחות של מדדי בנצ'מרק המשמשים כלי השוואה והערכה לביצועים של מנהלי מוצרים פיננסיים.
מדדי מניות והמירים סוף יום
מדדי איגרות חוב קונצרניות סוף יום
מדדי איגרות חוב כלליות סוף יום (ממשלתיות וקונצרניות)
מדדים אלו פותחו במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 וה-90 ומשמשים בעיקר את שוק קרנות הנאמנות.
"בננות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019.
ב-25 ביוני 2019, הודיעה הזמרת הישראלית אגם בוחבוט כי הסינגל "בננות" יצא למחרת.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן.
הוא הוקלט באולפני Offir Cohen Studio ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019.
איליה שפירו מאתר מאקו כתבה כי כמיטב המסורת של ז'אנר הפופ, בוחבוט הייתה חייבת להוציא שיר קיץ, בו נכללו כל התיאורים של ים, בגד ים, מלדיביים, וברזיליה, ו"להדגיש כמה כיף לה ב-35 מעלות חום".
שמו של השיר גרר התייחסות ממבקרים בעקבות התזמון בו יצא: חודש לאחר שהזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי הוציאה את השיר "נהנה בננה", ויום לפני צאת השיר "בננות" של צמד הזמרים סטטיק ובן אל.
צמד הזמרים ובוחבוט הודיעו כי תיאום שמות השירים היה מקרי.
ערן סויסה מישראל היום כתב כי "צירוף מקרים מוזר קורה בימים אלה בתעשיית המוזיקה", וציין כי זהו שם לא שגרתי.
איליה שפירו ממאקו תהתה האם "יש איזה טרנד בננות שאנחנו לא מודעים אליו?", ובמעריב ציינו ש"נראה כי זה הולך להיות קיץ עמוס בפירות צהובים".
בנסי לאל (בהינדי: बंसी लाल; 26 באוגוסט 1927 – 28 במרץ 2006) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כראש השרים של הריאנה וכשר ההגנה של הודו במהלך מצב החירום בהודו.
בנסי לאל נולד ב-26 באוגוסט 1927 בכפר גולגרה שבפנג'אב הבריטית (היום בהריאנה) למשפחה ג'אטית.
לאל היה רואה חשבון ולאחר מכן נהג אוטובוס קודם שקיבל תואר במשפטים באוניברסיטת פנג'אב ולמד באוניברסיטה לחקלאות בהריאנה.
לאל עסק בעריכת דין, והיה נשיא לשכת עורכי הדין בבהאוויני בין 1957 ו-1958.
ב-1960 נבחר לאל לרג'יה סבהה מטעם פנג'אב.
הוא כיהן בו כהונה אחת, עד לאפריל 1966. במהלך תקופה זו התקרב לגולזרילאל נאנדה.
בבחירות לאספה המחוקקת של הריאנה ב-1967, הבחירות הראשונות לאחר הקמת המדינה, נבחר לאל לחבר באספה.
לאחר הבחירות השניות לאספה, במאי 1968, נבחר לאל לראש השרים של הריאנה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי.
הוא נבחר בשנית לתפקיד ב-1972. ממשלתו נודעה כדכאנית וכוחנית, והוא הואשם ברדיפת התקשורת.
ב-1971 הלאימה ממשלתו שטח עבור חברת המכוניות שהקים סנג'אי גנדי, צעד שהפך אותו לאחד מהקרובים אל גנדי הבן.
ב-30 בנובמבר 1975 ביצעה אינדירה גנדי שינויים בהרכב ממשלתה, כשהיא מדיחה את שר ההגנה סווארן סינג ושר נוסף, ומינתה את לאל לשר בלי תיק בממשלתה.
מיד לאחר מכן מונה לאל לשר ההגנה.
בעקבות חזרתו לפוליטיקה הלאומית נבחר לאל בשנית לחבר ברג'יה סבהה ב-1976. הוא כיהן בתפקיד במהלך מצב החירום בהודו.
בינואר 1977 הכריזה על תום מצב החירום וקיום בחירות במרץ 1977. לאל התמודד על מקום בלוק סבהה, אך הפסיד.
הקונגרס הובס בבחירות, ולאל הועמד לדין בעקבות טענות לשימוש ב-5 לקה רופי הודי מכספי תנועת הנוער של הקונגרס.
לאל נבחר ללוק סבהה בבחירות ב-1980, בהם חזרה אינדירה גנדי ומפלגת הקונגרס לשלטון.
הוא התפטר מהרג'יה סבהה בעקבות בחירתו ללוק סבהה.
ב-1984 צירף רג'יב גנדי את לאל לממשלתו כשר הרכבות.
ביוני 1986 התפטר לאל מהלוק סבהה ומממשלת הודו וחזר לכהן כראש השרים של הריאנה, אך בבחירות באוגוסט 1987 הובסה מפלגת הקונגרס בראשותו, והוא הפסיד במחוז הבחירה בו התמודד ולא נבחר לאספה המחוקקת של הריאנה.
לאל האשים את מנהיגי הקונגרס, ובראשם רג'יב גנדי, בנפילתו, בעקבות הסכם לחלוקת המים בין פנג'אב והריאנה שנקבע בידי ממשלת רג'יב גנדי והעדיף את פנג'אב.
בבחירות ללוק סבהה ב-1989 נבחר לאל לחבר מטעם הקונגרס.
במאי 1990 הקים את הריאנה ויקאס , ארגון שבסגרתו החל לקיים עצרות המוניות כדי לגייס תמיכה עממית.
ב-1991 הפך הארגון למפלגה שהתמודדה ל בבחירות ב-1991 בברית עם מפלגת הג'נטה דאל.
בבחירות בהריאנה ב-1996 נצחה מפלגתו של לאל, כשהוא מקים ממשלת קואליציה בתמיכת מפלגת העם ההודית ומספר עצמאיים והוא שב לכהן כראש השרים.
במהלך כהונתו זו ניסה להחיל איסור על מכירת משקאות משכרים, אך נאלץ לבטלו לאחר 21 חודש עקב אובדן הכנסות וחוסר שביעות רצון ציבורי.
בבחירות בהריאנה ב-2000 קיבלה מפלגת הריאנה ויקאס רק שני מושבים.
ב-2004 התמזגה המפלגה עם הקונגרס.
בֶּנסון ג'יימס בּוּן הוא זמר-יוצר ורב-נגן אמריקאי.
בון גדל בעיר מונרו שבוושינגטון, ארצות הברית, ולו ארבע אחיות.
למד בבית הספר התיכון של מונרו , שם השתתף בנבחרת קפיצה למים.
את כישוריו המוזיקליים גילה לראשונה לאחר שבכיתה י"א שר וניגן בפסנתר בתחרות "קרב הלהקות" , לבקשת חברו, על אף שלא היה לו ניסיון מוזיקלי.
לאחר שנות התיכון למד בון לתקופה קצרה באוניברסיטת בריגהאם יאנג–איידהו , ועזב לאחר סמסטר אחד כדי להתמקד בשירה.
בתחילת דרכו, בון שאב את השראתו המוזיקלית הראשונית מהופעה של הזמר האמריקאי ג'ון בליון שאליה הלך, ולאחריה הוא החל להתייחס לשירה ברצינות רבה יותר.
הקריירה המוזיקלית של בון החלה במונרו, וושינגטון, שם הופיע לראשונה בתחרות כישרונות בבית הספר התיכון.
בשנת 2021 החל להעלות הקטעים מתוך המוזיקה המקורית שלו ברשת החברתית טיקטוק, ולאחר זמן קצר השתתף באודישנים לעונה ה-19 של תוכנית המציאות אמריקן איידול, דרך המלצה של חבר.
על אף שזכה להגיע ל"שבוע הוליווד" בתוכנית, בחר שלא להופיע בו, ופרש מהתוכנית לאחר שנשאר בין 24 המובילים, כדי שיוכל לשקול את האפשרויות המקצועיות שלו.
בון המשיך לצבור פופולריות בזכות קטעי המוזיקה ששיתף בטיקטוק, ועוד טרם הוצאת הסינגל הראשון שלו צבר 1.7 מיליון עוקבים ברשת החברתית.
הוא תפס את תשומת ליבו של דן ריינולדס, סולן להקת הפופ רוק Imagine Dragons, שהחתים את בון בחברת התקליטים שלו, נייט סטריט רקורדס הפועלת בשותפות עם וורנר רקורדס.
דבר החתימה פורסם ב-15 באוקטובר 2021, יחד עם יציאתו לאור של הסינגל הראשון של בון, "Ghost Town".
בנוסף לשירה בון ניגן בגיטרה, בפסנתר ובתופים, וכן היה אחראי על עיצוב עטיפת הסינגל.
עד מהרה השיר נכנס למצעדי הסינגלים ב-13 מדינות, בהן ארצות הברית (בילבורד הוט 100), ובון הוזמן להופיע עימו בתוכניות האירוח המופע של אלן דג'נרס, המופע של קלי קלרקסון ולייט נייט עם סת' מאיירס .
ב-18 בפברואר 2022 בון הוציא לאור את הסינגל השני שלו, "Room for 2".
ב-29 באפריל 2022 יצא לאור הסינגל השלישי שלו, "In the Stars", אשר נכנס גם כן למצעדים ברחבי העולם.
ב-29 ביולי 2022 יצא לאור הסינגל הרביעי של בון, "Better Alone", ויחד איתו גם המיני-אלבום הראשון שלו, , אשר כלל את ארבעת הסינגלים הראשונים של בון, שקדמו לו.
ב-5 במאי 2023 יצא לאור המיני-אלבום השני של בון, Pulse, אשר מתוכו יצאו לאור שני סינגלים – "Sugar Sweet" ו-"What Was".
בון יצא לסיבוב הופעות עולמי באפריל 2024, שיימשך עד תחילת 2025 באוסטרליה.
בון הופיע בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024, שהתקיים ב-11 בספטמבר 2024 בניו יורק.
ב-11 באפריל בון הופיע לראשונה בפסטיבל קואצ'לה.
במהלך הופעתו, הצטרף אליו בהפתעה הגיטריסט של קווין, בריאן מיי, לביצוע משותף של השיר "Bohemian Rhapsody".
במהלך ההופעה הודיע בון על צאת אלבומו השני, American Heart, שצפוי לצאת ב-20 ביוני 2025.
בון יופיע לראשונה כזמר אורח בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" בפרק שישודר ב-3 במאי 2025 אותו תנחה קואינטה ברונסון.
שם פרטי האלבום מיקומי שיא בלגיה פינלנד צרפת נורווגיה שוודיה יצא לאור: 29 ביולי 2022
פורמטים: הורדה דיגיטלית — — — — — "—" מציין שהמיני-אלבום לא יצא לאור או לא זכה להיכנס למצעד במדינה זו.
שם שנה מיקומי שיא תארים אלבום ארצות הברית אוסטרליה קנדה צרפת אירלנד נורווגיה ניו זילנד שוודיה בריטניה עולמי "Ghost Town" 2021 100 67 53 92 29 1 39 17 46 79 RIAA: זהב
RMNZ: זהב "—" מציין שהסינגל לא יצא לאור או לא זכה להיכנס למצעד במדינה זו.
שם שנה מיקומי שיא אלבום ניו זילנד שוודיה "Nights Like These" 2022 33 3
בנצה האלאס (בהונגרית: Halász Bence; נולד ב-4 באוגוסט 1997) הוא אתלט הונגרי, זוכה מדליית הכסף באולמיפיאדת פריז 2024, שלוש פעמים זוכה מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2019, בודפשט 2023 וטוקיו 2025) ופעמיים סגן אלוף אירופה (מינכן 2022 ורומא 2024) ביידוי פטיש.
האלאס נולד וגדל בקישקונהלש שבהונגריה.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים במקום 11 ביידוי פטיש בתוצאה של 74.45 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 77.36 מטר, אחרי וויצ'ך נוביצקי (80.12 מטר) ופאבל פאיידק (78.69 מטר), שניהם מפולין.
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 78.18 מטר, יחד עם וויצ'ך נוביצקי (77.69 מטר, זכה במדליה אחרי ערעור), ואחרי פאבל פאיידק (80.50 מטר) וקוונטין ביגו מצרפת (78.19 מטר).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום 14 ביידוי פטיש בתוצאה של 75.39 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום חמישי ביידוי פטיש בשיא אישי חדש של 80.15 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכה במדליית כסף ביידוי פטיש בשיא אישי חדש של 80.92 מטר, אחרי וויצ'ך נוביצקי (82.00 מטר) ולפני אייווינד הנריקסן (79.45 מטר).
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית ארד בתוצאה של 80.82 מטר, אחרי אית'ן קצברג מקנדה (81.25 מטר) ו-וויצ'ך נוביצקי (81.02 מטר).
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה זכה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 80.49 מטר, אחרי וויצ'ך נוביצקי (80.95 מטר) ולפני מיכאילו קוחאן מאוקראינה (80.18 מטר).
באולימפיאדת פריז זכה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 79.97 מטר, אחרי אית'ן קצברג (84.12 מטר) ולפני מיכאילו קוחאן (79.39 מטר).
באליפות העולם שנערכה בספטמבר בטוקיו שביפן זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 82.69 מטר, אחרי אית'ן קצברג (84.70 מטר) ומרלין הומל מגרמניה (82.77 מטר).
בנעליה הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2005 בבימויו של קרטיס הנסון, עם טוני קולט, קמרון דיאז ושירלי מקליין בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על היחסים המורכבים בין שתי אחיות ועל הקשר שלהן לסבתן.
שירלי מקליין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע ולפרס סטלייט לשחנית המשנה הטובה ביותר.
קמרון דיאז זכתה בפרס אימג'ן לשחקנית הטובה ביותר.
רוז פלר (טוני קולט) ואחותה מגי (קמרון דיאז) גדלו בפילדלפיה עם אביהן מייקל (קן הווארד) והאם החורגת סידל (קנדיס אזארה).
אימן הביולוגית התאבדה מסיבות נפשיות כשהיו ילדות קטנות.
האחיות שונות לגמרי באופיין: רוז היא הבוגרת היציבה.
למדה משפטים בפרינסטון ועובדת כעורכת דין בכירה בחברה גדולה.
היא גרה בדירה גדולה ונמצאת בזוגיות עם עמית לעבודה, ג'ים דנוורס (ריצ'רד בורגי).
מגי, לעומתה, גרה אצל אביה סובלת מדיסלקסיה ולא מחזיקה מעמד בשום מקום עבודה.
מבלה במועדונים ומשתכרת לעיתים קרובות עד אשר סידל מסלקת אותה מהבית.
רוז מקבלת אותה לדירתה אבל גם אצלה ממשיכה מגי בדרכה הפרועה, כמו, למשל, לנהוג במכוניתה של רוז ללא רשות.
לבסוף, כאשר רוז תופסת אותה במיטה עם ג'ים היא מסלקת את שניהם מהבית ומחייה.
מגי מוצאת בבית אביה מכתבים ששלחה לה סבתה אלה הירש (שירלי מקליין) ובהם כסף אך אביה הסתיר זאת ממנה.
היא לוקחת את הכסף ונוסעת לסבתה המתגוררת בבית אבות בפלורידה.
סבתה חושבת שהיא באה לנופש אך עד מהרה מבינה את המצב ודורשת ממנה להתחיל לעבוד בבית האבות ולהתפרנס.
אט אט נכנסת מגי לתלם ולאחר שהיא מקריאה שירה לאחד הקשישים היא מתגברת על הדיסלקסיה שלה ופותחת עסק לבגדים עבור הקשישים במוסד.
רוז נמצאת במשבר נפשי, מתפטרת מעבודה ומתחילה לעבוד כמטיילת לכלבים.
אחד מעמיתיה בחברה, סימון סטיין (מארק פויארסטין) מתחיל לחזר אחריה.
בתחילה היא מסרבת אך לאחר שהוא מתעקש היא נענית לו.
יחסיהם בעלי עליות ומורדות בעיקר בגלל שרוז מסתירה ממנו את הבעיה עם מגי שברחה ממנה.
לבסוף יוצרת הסבתא קשר עם רוז ומזמינה אותה לפלורידה.
הכל מסתדר יפה ומסתיים בחתונה יהודית של רוז וסיימון.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותטוני קולטרוז פלרקמרון דיאזמגי פלרשירלי מקלייןאלה הירשהסבתאמארק פויארסטיןסיימון סטייןקן הווארדמייקל פלרהאבקנדיס אזארהסידל פלרהאם החורגתריצ'רד בורגיג'ים דנוורס
בנצ'מרק קפיטל היא קרן הון סיכון אמריקאית שנוסדה בשנת 1995 ופעילה גם בישראל מאז שנת 2000.
ההשקעה המוצלחת ביותר של הקרן הייתה השקעה של 6.7 מיליון דולר בחברת eBay ב-1997 תמורת 22.1% ממניות החברה.
שנה אחר כך הונפקו מניות החברה בנאסד"ק, שביום הראשון למסחר בה זינקה מחיר המניה ב-163%, ושווי השוק של החברה נסק ל-1.9 מיליארד דולר.
ב-2011 השקיעה בנצ'מרק 12 מיליון דולר עבור 11% ממניות אובר, שהיו בעלות שווי של 9.4 מיליארד דולר ב-2023.
בנצ'מרק קפיטל נוסדה בשנת 1995, על ידי שישה שותפים: בוב קיגל, ברוס דאנלוי, אנדי רכלף, קווין הארווי, ואל ואדן.
היא נודעה כקרן הון הסיכון הראשונה שיצרה מבנה בעלות ושכר השווה עבור כל השותפים שלה.
הודות לבועת הדוט קום והיכולות להקים ולהנפיק חברות טכנולוגיה במהירות, תוך כחמש שנים היא גייסה 6 קרנות עם הון בהיקף של יותר מ-2.3 מיליארד דולר.
הקרן הראשונה של שהוקמה הייתה בגובה 101 מיליון דולר והחזירה למשקיעים שלה כ-40 דולר על כל דולר שהשקיעו.
בין החברות בהן השקיעה באותן השנים היו: חברת התוכנה אריבה שהונפקה לפי שווי של כ-2 מיליארד דולר, חברת Red Hat שהונפקה לפי שווי של כ-3 מיליארד דולר ויצרנית ציוד התקשורת ג'וניפר נטוורקס.
בשנת 2000 היא הקימה קרן אירופית שבסיסה בלונדון, בהיקף של 500 מיליון דולר.
בנצ'מרק קפיטל ישראל הוקמה בנובמבר 2000, כישות עצמאית שהונה גויס מכל המשקיעים הקיימים בקרנות ההון של בנצ'מרק.
עם הקמתה הודיעה שתתמקד בחברות שנמצאות בשלבים מוקדמים של התפתחותן, בעיקר בתחומי תשתיות התקשורת והאינטרנט, יישומי אינטרנט ומערכות תוכנה.
מנהלי הפעילות בישראל היו ערד נווה, נחמן שלף ומארק קרמר.
במרץ 2001 ביצעה בנצ'מרק ישראל השקעה ראשונה, שהובילה סבב של 5 מיליון דולר בחברת Integra5.
במאי 2001 הודיעה בנצ'מרק קפיטל כי השלימה גיוס בהיקף של 220 מיליון דולר לקרן הישראלית, אך לבסוף, בגלל ביקוש יתר וצורכי השקעה מקומיים, הורחבה ל-260 מיליון דולר.
הקרן הראשונה השקיעה ב-21 חברות הזנק בישראל, ביניהן: חברת התוכנה פינג'אן, חברת השבבים אופלס שנמכרה לאינטל תמורת 100 מיליון דולר, חברת אטריקה שפיתחה חמורה לתחום התקשורת האופטית ונמכרה תמורת 100 מיליון דולר לחברת נוקיה נטוורקס, וחברת סילקווינט שנמכרה לחברת ברודקום תמורת 84 מיליון דולר.
במהלך 2005 הצטרפו לקרן: מייקל אייזנברג כשותף מנהל, והיזם הסדרתי גידי ברק כוונצ'ר פרטנר (Venture Partner).
בספטמבר 2006 הצטרף אלי וורטמן כשותף.
במאי 2005 הודיעה בנצ'מרק קפיטל על גיוס קרן ישראלית שנייה בהיקף של 250 מיליון דולר.
בינואר 2010 הודיעה בנצ'מרק כי לא תגייס קרן שלישית ייעודיית להשקעות בישראל, ושהחלטות על השקעות בחברות ישראליות יבוצעו ממטה החברה בקליפורניה, באמצעות הקרנות הקיימות שלה.
כך לדוגמה השקיעה הקרן בחברת WIX במרץ 2010 ומכרה את כל מניות החברה לאחר הנפקתה ברווח ניכר.
בנפשה יעקובי היא פעילה אפגנית למען זכויות אנשים עם מוגבלות.
בנפשה יעקובי נולדה עיוורת והפכה לפעילה למען זכויות אנשים עם מוגבלויות.
היא למדה ספרות פרסית באיראן ולאחר מכן שני תארים מתקדמים בקאבול, ועבדה במשרד התובע הכללי .
היא הקימה, יחד עם בעלה מהדי סלמי, שגם הוא עיוור, את ארגון Rahyab כדי לסייע ולחנך כבדי ראייה.
משנת 2019, יעקובי הייתה נציבת הוועדה הבלתי תלויה לזכויות האדם באפגניסטן (AIHRC), אך בשנת 2021 נאלצה להימלט מאפגניסטן עם בעלה בעקבות השתלטות הטליבאן על השלטון.
בניסיון השלישי שלהם לעזוב, הם הגיעו לשדה התעופה של קאבול ונסעו לבריטניה.
בשנת 2020 הייתה יעקובי מועמדת לוועדת האו"ם לזכויות אנשים עם מוגבלות.
בשנת 2021 היא נכללה ברשימת "100 הנשים" של ה-BBC.
בנצה דרדאי (בהונגרית: Bence Dárdai; נולד ב-24 בינואר 2006 בברלין שבגרמניה) הוא כדורגלן הונגרי-גרמני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת וולפסבורג מהבונדסליגה ובנבחרת הונגריה.
דרדאי גדל במחלקת הנוער של הרטה ברלין.
ב-29 ביולי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1-0 לפורטונה דיסלדורף במסגרת המחזור הראשון בבונדסליגה השנייה, לצד שני אחיו, כאשר אביהם מאמן אותם.
בסך הכל ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-4 ביוני 2024 חתם דרדאי בוולפסבורג מהבונדסליגה.
ב-19 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על קובלנץ במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת .
ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 2-0 על הולשטיין קיל במסגרת המחזור השני לעונת 2024/2025. ב-10 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על פ.צ.
היידנהיים במסגרת המחזור העשירי בליגה.
בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה בעונת 2024/2025, בהן הבקיע שער אחד.
דרדאי זכה עם נבחרת גרמניה עד גיל 17 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2023.
ב-21 בפברואר 2025 אושרה על-ידי פיפ"א בקשתו של דרדאי לייצג את נבחרת הונגריה.
ב-23 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-0 לנבחרת טורקיה במסגרת ליגת האומות 2024/2025.
דרדאי הוא בנו של המאמן ההונגרי וכדורגלן העבר פאל דרדאי, ואחיהם הצעיר של הכדורגלנים פאלקו ומרטון.
סבו, פאל , היה גם הוא כדורגלן.
בַּנְק שעליו שמים את המטבעות כדי לקבוע את ערכם) הוא מוסד פיננסי שעיסוקו העיקרי הוא טיפול ותיווך בכסף.
פעולות הבנק הן: קבלת פיקדונות כספיים מפרטים, עסקים ותאגידים במסגרת חשבונות שקים, חיסכון או השקעה ומתן הלוואות לאחרים.
הבנק ממלא תפקיד חשוב בכלכלה, בכך שהוא מתווך בין אלו שיש להם כסף שאינו דרוש להם באופן מיידי לבין אלו המבקשים להשתמש בממון זה למגוון מטרות.
הבנק משלם לראשונים וגובה מהאחרונים ריבית, שהיא מחיר השימוש בכסף.
בכל הארצות בנקים נמצאים תחת פיקוח משום שבנוסף לתפקידיהם האמורים, הם גם מייצרים כסף באמצעות ההלוואות שהם נותנים, פעולה המיוחדת לבנקים בניגוד למוסדות פיננסיים אחרים.
למערכת הבנקאות מקום חשוב ומרכזי בחיי הפרט והחברה מאחר שיש לה השפעות משמעותיות על רווחת כלל הציבור, הקצאת מקורות במשק, גודל אי-השוויון בהתחלקות ההכנסות במשק, קצב פיתוח והתחדשות טכנולוגיים, יעילות, קצב צבירת הון במשק, צמיחה, קצב התפתחות חברות במשק ורמות תוצר לאומי גולמי שיקבעו במשק.
בנקאות התקיימה, בצורה כלשהי, מאז המצאת הכתב.
מוסדות בנקאיים שמילאו את התפקיד המרכזי של בנק (שמירה על נכסים ומתן הלוואות) התקיימו במקביל להמצאת הכסף (כלומר מכשיר שאיננו משמש לצריכה ישירה והוא מייצג עושר וערך), ואף לפני כן.
בבבל הקדומה למשל חקלאים מסרו למשמרת של בית המקדש המרכזי (המוסד, שעל פי הגדרת תפקודו, במנותק מערכו הרוחני, החברתי התרבותי והפוליטי, ניתן לראותו כבנק) מוצרי חקלאות וגם בעלי חיים.
בנקים קדומים כאלו אף הילוו זרעים לחקלאי שלאחר הקציר השיב לבנק כמות גדולה יותר ('ריבית' במונחים שגורים).
ראשיתם של המוסדות הבנקאיים המוכרים לנו כיום באירופה של ימי הביניים, והם התפתחו בד בבד עם המסחר ועליית המרקנטיליזם והקפיטליזם בעולם.
מוסדות שונים נקראים "בנק" בהשאלה, על אף שאינם עוסקים בהלוואות ופיקדונות כספיים.
כאלו הם למשל בנק הזרע, בנק דם ובנק זמן.
בנקים מרכזיים הוקמו על יסודות בנקים ציבוריים שכשלעצמם קמו בעקבות משברים ופשיטות-רגל של בנקים פרטיים באירופה המרכזית והמערבית.
לכל מדינה יש בנק מרכזי, כדוגמת בנק ישראל.
זהו בנק ציבורי מיוחד הקיים מכוח חוק.
תפקידו לנהל את המדיניות המוניטרית במשק: לווסת את כמות הכסף בידי הציבור, להדפיס (ולהשמיד) כסף מזומן, להלוות כסף לבנקים המסחריים ולווסת את פעילותם.
הריבית בה מלווה הבנק המרכזי לבנקים קובעת את הריבית שהם מעבירים הלאה ללקוחותיהם.
הריבית של הבנקים המסחריים נקראת "ריבית פריים" והיא כיום 1.5 אחוז מעל ריבית בנק ישראל.
מעת לעת, נוסף לפעילות שגרתית זו, מתערב הבנק המרכזי במשק בדרכים נוספות: מלווה כסף לממשלה, מנפיק מלווים מיוחדים או מתערב במסחר במטבע חוץ.
עם זאת, פעולות אלה שמורות לרוב לעתות משבר.
בנק מסחרי הוא מוסד בנקאי העוסק במתן הלוואות, קבלת פיקדונות, ניהול חשבונות עובר ושב במטבע מקומי ובמטבע חוץ ללקוחותיו, ומעמיד קווי אשראי לחברות ולמיזמים עסקיים.
בנק מסחרי מספק ללקוחותיו אמצעי תשלום כמו המחאות וכרטיסי אשראי, לעיתים בשילוב עם חברות אשראי חיצוניות.
בדרך כלל מעניק הבנק המסחרי ללקוחותיו גם גישה לשוק ההון וייעוץ השקעות.
בנק השקעות נותן שירותים לחברות ולקוחות פרטיים: הוא מנפיק עבורן ניירות ערך כדי לגייס הון, ומייעץ להן בענייני מיזוגים ורכישות.
בנק השקעות מספק בדרך כלל שירותי ייעוץ השקעות אשר מעוניינים לנהל תיק בבנק.
בנק למשכנתאות נותן הלוואות ארוכות טווח כנגד שעבוד נכסים, כגון דירות או מגרשים.
בנק קואופרטיבי או בנק שיתופי הוא בנק מסחרי או קמעונאי הפועל על פי עקרונות הקואופרטיב.
בנקים קואופרטיביים פועלים במדינות רבות בעולם, כשהגדולים מבניהם מבחינה כספית נמצאים במדינות העשירות ואף בארצות הברית ובקנדה.
באירופה לבדה משרתים הבנקים הקואופרטיביים כ-159 מיליון לקוחות עם נתח שוק ממוצע בתחום המימון לעסקים קטנים ובינוניים של כ-30%.
בעקבות המשבר חלה עלייה עצומה במספר המצטרפים לבנקים אלה, בעיקר בקנדה (11.5% גידול בהפקדות בשנת 2008) ארצות הברית (10% גידול בהפקדות בשנת 2009) ובאנגליה (38% גידול במספר החשבונות בשנת 2009)
בנק אסלאמי: בנק המבוסס על עקרונות הבנקאות האסלאמית ועקרונות השריעה המוסלמית.
קיימים מספר מוסדות בינלאומיים כגון הבנק העולמי או הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח, שייעודם לספק מימון למטרות כמו מלחמה בעוני ופיתוח כלכלי של מדינות הזקוקות לכך.
הלוואה בריבית התקיימה ברחבי העולם העתיק, למשל בבבל ובסין.
ביוון העתיקה שימשו מקדשים כמקום בטוח להפקיד כסף.
ברומא שלפני עליית הנצרות היו מוסדות בנקאיים מפותחים ואף משכנתאות.
במשנה מסכת שקלים מתואר תפקידו של השולחני בתקופת ימי הבית השני.
הוא היה מחליף וסוחר בשטרות ובמטבעות, זו בזו, לפי בקשת הלקוח.
מתוארת פעילותו בקשר לגביית מחצית השקל, כספים אשר שימשו לקניית קורבנות הציבור שהוקרבו בבית המקדש.
היה מועד בו הם נדרשו להעמיד את שרותם לרשות הציבור: .
הם גם קיבלו תשלום על השרות בצורה "קלבון" והמשנה אומרת: .
אפילו נקבע שיעור התשלום: .
והיו גם פטורים מהתשלום: .
הנצרות עצרה במידה רבה את המשך ההתפתחות של המוסדות הבנקאיים משום שהלוואה בריבית נחשבה כניצול לא מוסרי ונאסרה.
האיסור הנוצרי היה הגורם לתפקיד המשמעותי שמילאו היהודים כמלווים בריבית בימי הביניים, היות שעל פי ההלכה היהודית ההלוואה בריבית אסורה רק בין יהודי ליהודי, ולא בין יהודי לגוי, ואף בין יהודים ניתן להכשירה באופנים מסוימים באמצעות "היתר עסקה".
המילה בנק עצמה גזורה מ-banca, או ספסל באיטלקית, משום שהמלווים בריבית הקמעונאיים של העידן ההוא ניהלו את עסקיהם על ספסל בשוק.
במאה ה-18 התפתחו באירופה בנקים פרטיים שניהלו עסקים חובקי עולם.
בין הבנקאים הללו הייתה נוכחות רבה לבנקאים יהודים (למשל משפחת רוטשילד) או יהודים שהתנצרו.
במאות ה-18 וה-19, עם התפתחות המסחר הבינלאומי, הקפיטליזם והתעשייה, החליפו מוסדות בנקאיים מודרניים כגון בנק צרפת ובנק אנגליה (שהפכו אחר כך לבנקים מרכזיים) את המלווים הפרטיים של המאות הקודמות כמו משפחת מדיצ'י מפירנצה ואת הבנקאים הפרטיים.
בתקופה זו גם מוסד ונפוץ השימוש בשטרות כסף מנייר המגובים על ידי בנקים.
הכלכלה של ימינו מבוססת על הון המנוהל במידה רבה על ידי הבנקים ומכאן המקום המרכזי שלהם כיום.
לשם המחשה, משקלם של הבנקים מתוך מדד ה-S&P 500, הכולל את שווין המצרפי של חמש מאות החברות הציבורית הגדולות בארצות הברית הוא כ-12%.
עד העשורים האחרונים של המאה ה-20 התנהלו פעילויות הלקוחות מול הבנקים באמצעות סניפי הבנקים.
ממועד זה התווספו ערוצי שירות חדשים, חלקם ערוצי שירות עצמי.
בהדרגה גדל החלק בפעילות של הערוצים החדשים.
השפעתם של הבנקים המסחריים על היצע הכסף
רוב היצע הכסף הקיים במערכת הכלכלית של ימינו אינו נמצא בצורה של שטרות ומטבעות אלא רשומות דיגיטליות במחשבי הבנקים.
על אף שבנק מסחרי אינו יכול לייצר שטרות כסף חדשים (זכות השמורה בחוק רק לבנק המרכזי של המדינה), בפועל קיומם של הבנקים המסחריים מגדיל את כמות הכסף במערכת הכלכלית.
זאת משום שהבנק המסחרי אינו מחויב להחזיק בידו כסף אמיתי בכמות השווה לפיקדונות שניתנים בידו, אלא רק חלק יחסי מתוך הפיקדונות.
היחס האמור נקרא יחס הרזרבה.
לדוגמה, בהינתן יחס רזרבה של 6% הקיים בישראל, כאשר לקוח מפקיד בבנק 100 שקלים, הבנק נדרש לשמור 6 מהם כרזרבה ואת ה-94 האחרים הוא יכול להלוות ללקוח אחר.
יחס הרזרבה המינימלי הנדרש מבנק מסחרי נקבע על ידי הגורם המפקח על הבנקים וכל שינוי בו משפיע משמעותית על כמות הכסף שבידי הציבור וכתוצאה מזה על רמת המחירים במשק.
על חשיבותו של הניהול הזהיר של עסקי הבנק עמד בית המשפט העליון, בפסק דין שעסק בהרשעתו של הבנקאי יהושע בן-ציון:
קבלת פיקדונות על ידי בנק יוצרת יחס של נושה וחייב בין המפקיד ובין הבנק.
ואם הפיקדון הוא לפירעון על-פי דרישה, הרי שנוצר בזה חוב שפרעונו חל בכל עת על-פי דרישת המפקיד-הנושה.
אכן, בנקים אינם נוהגים להחזיק באמצעים נזילים כדי כיסוי מידי של כל הסכומים המופקדים אצלם.
ההנחה היא שלא כל המפקידים ידרשו את כספם בעת-ובעונה-אחת, כל עוד נשמר אמונם ביכולת הבנק לעמוד בהתחייבויותיו.
אבל כאשר אמון זה מתערער, עלול הבנק להגיע עד מהרה למצב של סגירת שעריו, כלומר של פשיטת-רגל, מחוסר אמצעים נזילים עצמיים וחוסר יכולת להשיג אשראי חדש ממקור אחר.
משום כך מחייבים עקרונות הבנקאות המקובלים שעל בנקים לפיקדונות להחזיק אחוז סביר של אמצעים נזילים ולנהל עסקיהם תוך שמירה על אמצעי זהירות קפדניים, וביניהם השקעת יתרות הזכות שלהם בנכסים יציבי-ערך, וכנגד זה חייב הבנק להימנע מעסקים ספקולטיביים העלולים לסכן את כספי המפקידים.
כן מצווה בנק על מדיניות של פיזור השקעותיו אצל חייבים רבים כדי "שלא להניח את כל הביצים בסל אחד".
ועוד: על הבנק להמעיט במתן הלוואות למנהליו ולפקידיו, והטעם לדבר מובן מאליו: שבקשות להלוואות כאלה לא ייבדקו במידת ההקפדה הדרושה.
במדינות רבות קיימת מערכת פיקוח ציבורי על פעילות הבנקים, שנועדה למנוע משברים כגון ההתמוטטות ההמונית של בנקים אמריקאיים בזמן השפל הגדול או משבר מניות הבנקים בישראל.
התומכים במערכת פיקוח על הבנקים טוענים שהתלות הגבוהה של הכלכלה המודרנית במערכת הבנקאית מחייבת פיקוח למניעת התמוטטות בנקים.
המתנגדים טוענים שמערכת הפיקוח לא מנעה רבים מהמשברים למרות שהייתה אמורה לעשות זאת, ושגם אם יש צורך בפיקוח ניתן לצמצמו במידה ניכרת לעומת המקובל.
המשבר הפיננסי האחרון הבליט את יתרונם של הבנקים השיתופיים על פני הבנקים המסחריים.
בנקים שיתופיים מאופיינים ביציבות פיננסית גבוהה בהרבה מאלה המסחריים.
המשבר הפיננסי שהחל בשנת 2008, כמעט שלא פגע בבנקים השיתופיים והם לא נזקקו לסיוע ממשלתי.
תפקידה של הרגולציה, עליה מופקד בדרך כלל הבנק המרכזי או סוכנות ממשלתיות מיוחדת, לוודא שבנקים אינם יורדים מיחס הנזילות המותר להם, שיש ברשותם הון עצמי מספיק ושהם מתנהלים באופן תקין והוגן.
המטרה העיקרית של התקנות השונות היא למנוע התמוטטות של בנק מסחרי.
במקרה של התמוטטות קרובה, הבנק המרכזי יספק אשראי לבנק על מנת למנוע אותה.
נוסף על זה, במדינות רבות יש ביטוח פיקדונות כללי חובה, המבטיח את פיקדונות הציבור במקרה של התמוטטות.
גם במדינות בהן אין ביטוח גורף, כגון בישראל, במקרים רבים יתערבו הבנק המרכזי או הממשלה ויפצו את המפקידים או את חלקם.
בישראל, המפקח על הבנקים מטעם בנק ישראל הוא המעניק רישיון לתאגיד לעסוק בבנקאות לאחר בדיקה מקיפה של הבנק ושל בעליו.
הוא גם זה שמטפל בתלונות ופניות הציבור כנגד הבנקים, במיוחד עקב התקיימותו של דואופול ושוק אשראי ריכוזי.
מקובל להעריך שבישראל ישנה עודף רגולציה בתחום הבנקאות, שבעקבותיה אין זה כלכלי לפתוח בנקים חדשים (לא נפתחו בנקים חדשים בישראל בעשרות שנים האחרונות) ושמצב זה מוביל לחנק אשראי במשק הישראלי.
בנציון (בן־ציון) נתניהו (י"ד באדר ב' ה'תר"ע, 25 במרץ 1910 – ח' באייר ה'תשע"ב, 30 באפריל 2012) היה היסטוריון, מפעילי התנועה הרוויזיוניסטית בארץ ישראל ונציג התנועה בארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.
כיהן כפרופסור בדרופסי קולג', באוניברסיטת דנוור ובאוניברסיטת קורנל, היה עמית באקדמיה האמריקאית למחקר יהודי (AAJR) וחבר האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות ומדעי ההיסטוריה בספרד.
בשנים 1948–1962 שימש עורך ועורך ראשי של האנציקלופדיה העברית.
אביהם של יוני נתניהו, מפקד סיירת מטכ"ל, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וד"ר עדו נתניהו, רופא, סופר ומחזאי.
נתניהו נולד בוורשה (אז חלק מהאימפריה הרוסית), בשם בנציון מיליקובסקי כבכור מתשעת ילדיהם של שרה (לבית לוריא) והמחנך והפעיל הציוני הרב נתן מיליקובסקי.
אחיו אלישע נתניהו היה פרופסור למתמטיקה.
ב-3 ביוני 1920 עלה לארץ ישראל עם משפחתו על סיפון האוניה "אובציה".
לאחר ששהתה המשפחה ביפו ובתל אביב עברה לצפת, שם עסק אביו בהוראה ולבסוף השתקעה בירושלים.
בנציון למד בסמינר "המזרחי" (לימים מכללת ליפשיץ) ואחר כך בבית המדרש למורים העברי בהנהלת דוד ילין.
בארץ ישראל עברת את שמו לנתניהו, השם בו אביו, נתן מיליקובסקי, היה חותם על מקצת ממאמריו.
על מאמריו חתם בנציון נתניהו לעיתים בכינוי "ניתאי", ובעקבותיו השתמש בנו בנימין, בעת שהייתו בארצות הברית, בשם "בן ניתאי".
נתניהו למד באוניברסיטה העברית בירושלים הוא התמחה בהיסטוריה של ימי הביניים ותולדות ישראל וקיבל תואר ראשון ותואר שני בהיסטוריה ובפילוסופיה.
במהלך לימודיו היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית.
הוא הושפע מהרעיונות של אב"א אחימאיר והקים יחד עם חברו יוסף אור את הירחון הספרותי הרוויזיוניסטי "ביתר".
הירחון נערך על ידי פרופ' יוסף קלוזנר שנתניהו היה עימו בקשרים טובים.
נתניהו עמד בראש תא הסטודנטים הרוויזיוניסטים באוניברסיטה העברית שהשתתפו בהפגנה שארגן אחימאיר נגד "ברית שלום".
בין השאר הפריעו לחנוכת קתדרה לשלום בין-לאומי שבראשה עמד המשפטן נורמן בנטוויץ'.
ב-1933 פעל לצד אביו, הרב מיליקובסקי, להקמת ועד ציבורי בראשות הרב קוק להגנה על הנאשמים ברצח חיים ארלוזורוב - צבי רוזנבלט, אברהם סטבסקי ואב"א אחימאיר.
לימים סיפר כי אביו הרב מיליקובסקי טען שעל פי נתונים שאסף, לא הם ביצעו את הרצח והוצאתם להורג עלולה להביא למלחמת אחים ולפגיעה במפעל הציוני.
נתניהו היה ממייסדי העיתון הרוויזיוניסטי "הירדן" והיה לעורכו הראשון.
העיתון נוסד בין השאר כדי להשפיע על דעת הקהל לתמוך בחפות הנאשמים ברצח ארלוזורוב וגיליונו הראשון הופיע ביום פתיחת המשפט.באחד המאמרים שכתב ציין כי אם נרצה ונילחם על רצוננו, נזכה בימי אנו...למדינה יהודית בארץ ישראל".
בעקבות המאמר הוועד הערבי העליון תבע מהנציב העליון הבריטי לסגור את העיתון.
ב-1935, לאחר מותו של אביו, פרש נתניהו מעריכת העיתון.
ב-1936 נתמנה לעורך "הספרייה המדינית" שהוציאה לראשונה בעברית כתבים של הרצל, נורדאו, זנגוויל וציונים אחרים ושלחלקם נלוו הקדמות פרי עטו של נתניהו.
ב־1939 נסע ללונדון כעוזרו של בנימין אקצין, מזכירו האישי של זאב ז'בוטינסקי.
בלונדון הוא שכנע את ז'בוטינסקי להעתיק את פעילותו לארצות הברית מתוך אמונה "שהכוח הבינלאומי נמצא במקום אחר - לא בבריטניה אלא בארצות הברית".
ז'בוטינסקי השתכנע, ובפברואר 1940 הגיעה משלחת בראשותו של ז'בוטינסקי, לניו-יורק.
לאחר מותו של ז'בוטינסקי באוגוסט 1940 נשאר בניו יורק.
בתקופה זו היה פעיל במשלחת האצ"ל בארצות הברית בראשות הלל קוק.
במסגרת זו היה חבר בוועד להקמת צבא עברי.
נתניהו עזב את הוועד עקב חילוקי דעות רעיוניים.
ב-1942 נתמנה לעמוד בראש המשלחת של ההסתדרות הציונית החדשה.
בהנהגתו הפכה התנועה לגורם פעיל ומשפיע על דעת הקהל היהודית והכללית באמריקה.
התנועה ארגנה אסיפות עם גדולות, בהן נאמו מדינאים אמריקניים ואנשי ציבור, מודעות עצומות שהתפרסמו בעיתונים הראשיים, מאמרי תעמולה רבים בעיתונות, ומשא ומתן אינטנסיבי עם חברי הקונגרס משתי המפלגות, ובעקבותיהם גם עם אנשי הממשל.
התנועה עסקה ביצירת דעת קהל אוהדת לרעיון הציוני בקרב אנשי הממשל.
הוא עסק בניסיון לגייס את תמיכת מנהיגי ארצות הברית לרעיון המדינה היהודית תוך מתיחת ביקורת על אזלת היד של יהדות ארצות הברית שאינה פועלת מספיק למניעת ההשמדה באירופה.
ההיסטוריון, ד"ר רפאל מדוף, אמר על הפעילות הזו כי "הצלחתו של נתניהו (ואנשיו) להביא לראשונה למצע פרו-ציוני מובהק בוועידה הרפובליקנית של 1944 שינתה את פני הפוליטיקה האמריקנית לעד".
נתניהו עצמו נפגש עם שורה של אנשי מפתח אמריקניים, ביניהם תת-מזכיר המדינה דין אצ'יסון והגנרל אייזנהאור, לימים נשיא ארצות הברית, כדי לשכנעם שעל אמריקה לתמוך בהקמת מדינה יהודית וללחוץ על בריטניה לחדול ממדיניותה האנטי-ציונית.
ב-1945 ייצג נתניהו את ההסתדרות ציונית חדשה במפגשים בין נציגי האומות בסן-פרנסיסקו, לקראת הקמת האו"ם שם נפגש עם ראשי משלחות רבים וניסה לשכנעם לתמוך בהקמת מדינה עברית.
במקביל לפעילותו הציונית למד לתואר דוקטור בדרופסי קולג' בפילדלפיה, ועבודת הדוקטורט שלו עסקה בדון יצחק אברבנאל.
בשנת 1949 שבה משפחת נתניהו לישראל עם בנם יוני ועברה לגור בשכונת קטמון בירושלים.
לאחר ששב לישראל התמסר לעבודת המחקר שלו כהיסטוריון של יהדות ספרד.
בשנות ה-50 ביקש להתקבל כמרצה בחוג לתולדות עם ישראל באוניברסיטה העברית, אבל ראש החוג פרופסור יצחק בער העדיף על פניו את חיים ביינארט מכיוון שלא המליץ עליו להיות יורשו עבר נתניהו לארצות הברית ושם השתלב באקדמיה.
בשנת 1957 התמנה כפרופסור אורח לשפה וספרות עברית בדרופסי קולג', החל מ-1962 עמד שם בראש המחלקה ללשון עברית ולספרות עברית עד 1968. בשנים 1971-1968 היה פרופסור ללימודים עבריים באוניברסיטת דנוור, בקולורדו.
ב-1971 הוא נתמנה לפרופסור ללימודי יהדות ולראש המחלקה לשפות שמיות באוניברסיטת קורנל, שם שימש כמרצה עד 1975. במהלך תקופה זו היה העורך הכללי של האנציקלופדיה "ההיסטוריה העולמית של העם היהודי".
ב-1976, לאחר מות בנו הבכור, שב עם משפחתו לישראל.
נתניהו היה פרופסור עמית באקדמיה למחקר יהודי, חבר באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות ומדעי ההיסטוריה בספרד, ופרופסור, ולאחר מכן פרופסור אמריטוס, באוניברסיטת קורנל.
בשנות חייו האחרונות השתתף בסרט הביוגרפיה אודותיו, "בֶּן צִיּוֹן - חייו ופועלו של פרופ' בנציון נתניהו", בבימויו של משה לוינסון.
כחוקר עסק במחקר יהודי ספרד בימי הביניים, האנוסים וחקר האינקוויזיציה.
בנוסף אחד מתחומי המחקר העיקריים שלו הוא חקר הלאומיות היהודית והציונות.
בספרו אודות הפילוסוף והמדינאי היהודי-ספרדי דון יצחק אברבנאל, מתאר נתניהו בין היתר את גדולתו כאיש רוח ומדינאי, ובו בזמן מצביע על חולשותיו ועל עיוורונו של אברבנאל, שנותן אמון במלך פרדיננד זמן קצר לפני גירוש ספרד, באופן שמזכיר את העיוורון של יהודי גרמניה ביחס למשטר הנאצי.
הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1953 באנגלית ובספרדית.
בשנת 2005 הופיע הספר בתרגום לעברית וזכה לשבחים.
נתניהו פיתח תאוריה, לפיה המיתוס שהאנוסים התנצרו בכפייה ושמרו בסתר על אורח חיים יהודי, אינו נכון ברוב המקרים ונוצר רק עקב תעמולת מוסדות האינקוויזיציה שהפלו את היהודים על בסיס אתני.
ב-12 בספטמבר 1947, לקראת ההצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה, נמנה עם חמישה חותמים על מודעה שפורסמה בניו יורק טיימס והביעה התנגדות נחרצת לתוכנית החלוקה.
המודעה צפתה כי קבלת התכנית תוביל באופן בלתי נמנע לחיסול היהודים בארץ ישראל ועל כן מהווה "התאבדות לאומית".
בסוף שנות ה-90 הביע נתניהו דאגה נוכח מה שראה כשילוב של האיום הערבי מול חולשת הדעת והשאננות הישראלית.
הוא ראה בהסכמי אוסלו "מעשה טירוף", "מלכודת שאותה טמנו לנו הערבים ואויבינו בין האירופים בכוונה תחילה" ומי מבינינו שנלכד בה מתוך "עיוורון גמור", משך את כולנו לתוכה ואין יודע כיצד נחלץ ממנה.
נתניהו האמין ששלום לא-מושלם בין ישראל ושכנותיה הוא אפשרי, אך רק אם יתבסס על הרתעה חזקה.
כשבנו בנימין כיהן כראש ממשלה והכריז כי הוא מסכים להעביר את חברון לשליטת הרשות הפלסטינית כחלק מהסכם חברון ביקר אותו אביו בחריפות.
נתניהו הבן העיד כי אביו ידוע בדעותיו בזכות "ארץ ישראל השלמה".בספטמבר 2004 נמנה (לצד בנו עדו נתניהו) עם החותמים על עצומת אנשי ציבור נגד תוכנית ההתנתקות.
בראיונות מאוחרים יותר, ציין את התנגדותו למדינה פלסטינית וטען כי "הרצל ונורדאו לא עבדו כדי להקים מדינה פלסטינית".
ב־1944 נישא לצילה (לבית סגל; 1912–2000) בת למשפחה ליטאית-ציונית שעלתה לישראל בתחילת המאה העשרים, שאותה פגש בעת לימודיו בארץ ישראל.
היא הייתה נשואה קודם לכן לחברו נח בן טובים (בנו של זלמן בן-טובים).
בנו יונתן (1946–1976) נפל במהלך מבצע יונתן לחילוץ בני הערובה ממטוס אייר פראנס באנטבה.
בנו, בנימין נתניהו (נולד: 1949), ראש ממשלת ישראל.
בנו הצעיר, עדו נתניהו (נולד: 1952), הוא רופא, סופר ומחזאי.
נכדיו מבנו בנימין נתניהו ומרעיתו שרה נתניהו הם יאיר נתניהו ואבנר נתניהו וכן נעה רוט מאשתו הראשונה של נתניהו.
בנוסף יש לו שני נכדים מבנו עדו נתניהו.
בין אחייניו ניתן למצוא את נתן נתניהו, פרופסור למדעי המחשב ונתן מיליקובסקי, איש עסקים.
נתניהו התאלמן מאשתו צילה בשנת 2000.
הוא נפטר בירושלים ב-30 באפריל 2012, בגיל 102, ונקבר בחלקת האבות השכולים בהר המנוחות בירושלים.
ב-1995 זכה בפרס הלאומי לספרים יהודיים על ספרו "תולדות האינקיויזיציה".
ב-21 בספטמבר 2011 העניקה עמותת דונה גרציה לנתניהו את מדליית דונה גרציה, כאות הוקרה על פועלו בחקר אנוסי ספרד.
כשנה לאחר פטירתו נחנך בירושלים מחלף על שמו.
ביוני 2013 נחנך בהתנחלות ברקן שבשומרון בית ספר יסודי על שמו.
בשנת 2020 נחנכה כיכר על שמו ועל שם רעיתו צילה נתניהו בשכונת הדר גנים בפתח תקווה.
חמשת אבות הציונות, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004. מאמרים על יהודה לייב פינסקר, בנימין זאב הרצל, מקס נורדאו, ישראל זנגוויל וזאב ז'בוטינסקי.
דון יצחק אברבנאל: מדינאי והוגה דעות, הוצאת שוקן, 2005
בנציון (בן ציון) רסקין (ראַסקין; 1890 – 1 בספטמבר 1930) היה סופר יידיש ועברית ומתרגם.
כתב גם בשם העט "פֿעטער בן-ציון" ("הדוד בן-ציון").
בנציון רסקין נולד בעיירה נזנה שליד מוהילב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית, באזור רוסיה הלבנה (בתחומי בלארוס של ימינו) בשנת 1890, למשפחת רבנים.
למד במסלול מסורתי, ב'חדר', ואחר כך בישיבה; אך במקביל למד גם לימודי חוץ, סיים את הגימנסיה היהודית בקייב, אוקראינה, והשתלם במקצועות הבלשנות והמתמטיקה.
עם סיום לימודיו התקבל לעבודה כעוזר למהנדס רכבות, ועבד בהנחת פסי מסילת ברזל.
בשנת 1905 עבר לוורשה, פולין הרוסית, היה מורה ופעיל מהפכני בתנועת "פועלי ציון", ונעצר בידי משטרת הצאר.
לאחר שחרורו מהמעצר שב להוראה והתחייב שלא לעסוק עוד בפעילות מהפכנית.
בעת מלחמת העולם הראשונה הגיע לעיר אודסה שבאוקראינה, ושם חינך ולימד בבית יתומים יהודי על שם יאנוש קורצ'אק שם גם הכיר את חנה, אשתו לעתיד שעבדה כגננת.
בשנת 1922 עלה רסקין לארץ ישראל, והשתלב במערכת ההוראה שבקיבוצים הצעירים.
בין השאר היה מורה בעין חרוד, בתל יוסף ובקריית ענבים.
בכל שנותיו בארץ כתב ערך והוציא לאור את ספרי הילדים שלו.
אחדים מהם נכתבו ישירות בעברית, ואחדים הוא תרגם בעצמו מספרי היידיש המוקדמים שלו.
יצירתו מצטיינת בלשונה העממית והפשוטה, והיא עשירה בהומור.
הוא גם עיבד ללשון ימיו אגדות עתיקות וסיפורים ישנים.
תרגומו הידוע ללשון יידיש הוא של "שירת היאותה" מאת הסופר האמריקאי הנרי וודסוורת' לונגפלו, שתורגם גם בידי המשורר יהואש.
בראש השנה 1930 טבע בנציון רסקין ומת בחוף הים של תל אביב, בן ארבעים במותו.
השאיר אחריו אישה ובת ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
מבין שירי הילדים שכתב, מושרים עד היום: "היום יום הולדת" שכתב לכבוד יום הולדתה החמישי של בתו אסתר (לחן: ורדה גלבוע) ו"רק ביום הולדת" (לחן: מרק ורשבסקי).
את השיר שיר ערש לבובה הוא כתב למנגינה ידועה של שיר ערש גרמני מהמאה ה-18 Schlafe, mein Prinzchen, schlaf ein.
דער בער: א מעשה'לע פון דער סעריע "קינדער-גאראטן" [מעשה בדוב, מהסדרה לילדי הגן], געצייכענט: אליעזר ליסיצקי.
דערציילט: פעטער בן-ציון [פסעוודאנים], קייב: 1919
דער מילנער די מילנערין או די מילשטיינער, דערציילט פון פעטער בן ציון, ורשה: 1922
דב בן דבש, צייר חיים גולדברג, ורשה: תרבות, 1923
התרנגול התרנגולת וגינת הירק, צייר ח' הנפט, ורשה: תרבות, 1923
הטוחן הטוחנת ואבני הריחיים, סיפר בנציון רסקין, צייר אליעזר ליסיצקי, ורשה: תרבות, 1923
אברהם יעקב, כתב בן ציון רסקין, צייר נ' פאליי, תל אביב, 1930
ניסן, כתב בנציון רסקין, צייר שמואל עובדיהו, תל אביב, ברלוי, 1930
חתלתולה ששכחה איך תשאל אוכל, על פי פלמיר, צייר חיים הנפט, תל אביב: אמנות, 1931
אביב זיו, סיפר בנציון רסקין, צייר שמואל עובדיהו, תל אביב: ברלוי, 1941
אפמינונדס הקטן : מעשיה עממית, תרגם בן ציון רסקין, צייר גיורא כרמי, מסדה, 1979
בנצי ליברמן (נולד ב-1959) הוא עורך דין ישראלי, כיהן כראש המועצה האזורית שומרון, יושב ראש מועצת יש"ע, ראש מנהלת תנופה, מנהל רשות מקרקעי ישראל, כיום שותף בכיר במשרד עוה"ד חדד רוט שנהר ושות', ויו"ר פורום שילה.
ברוך-צבי ("בנצי") ליברמן נולד בחדרה בשנת 1959 לצ'ילה ניצולת השואה שהגיעה ארצה מפולין, ומרדכי שהגיע ארצה מרוסיה בגיל שלוש ושימש במשך שנים כסגן ראש עיריית חדרה.
בילדותו למד ליברמן בבית הספר הממלכתי דתי בחדרה ובבגרותו במדרשיית נועם בפרדס חנה.
למד בישיבת ההסדר הר עציון שבאלון שבות ושירת כחייל בחיל השריון.
לאחר שחרורו למד משפטים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין.
הקים עם שלושה שותפים משרד עורכי דין ברמת גן המתמחה בעסקי נדל"ן.
בשנת 1984 היה ממקימי היישוב פדואל השוכן במערב השומרון, ושם שימש יושב ראש המזכירות.
כיהן כראש המועצה האזורית שומרון מ-1997 עד 2007. כמו כן היה חבר במועצת יש"ע וכיהן כיו"ר המועצה מ-2002 עד 2007.
כיו"ר מועצת יש"ע הוביל יחד עם חבריו (זמביש, פנחס וולרשטיין וצביקי בר חי) את ההתנגדות לביצוע תוכנית ההתנתקות, באופן נחוש והובלת מאות אלפי אנשים בפעולות מצטברות ורבות, תוך אמירה ברורה שאין להשתמש באלימות ואין לסרב פקודה.
ב-13 בנובמבר 2006, שנה ורבע לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות, הודיע כי יפרוש מראשות מועצת יש"ע וקרא לשינוי מבני במועצה, בין היתר על רקע כישלון המועצה למנוע את פינוי היישובים בחבל עזה ובצפון השומרון ומשבר האמון בין ההנהגה לציבור המתנחלים שנוצר כתוצאה מכך.
ואכן, במועצה החל תהליך של ארגון מחדש שבמסגרתו הוקמה מועצת 'יש"ע המתחדשת'.
ב-13 ביולי 2007 נבחר דני דיין ליו"ר מועצת 'יש"ע המתחדשת' במקום ליברמן.
משנת 2007 עד לשנת 2009 כיהן כחבר בוועד הפועל של המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון.
ב-2009 מונה על ידי ממשלת ישראל כמנכ"ל מנהלת תנופה, לשעבר מנהלת סל"ע (סיוע למתיישבי עזה וצפון השומרון).
ב-20 בספטמבר 2011 מונה למנהל מינהל מקרקעי ישראל, שהפך ב-1 במרץ 2013 לרשות מקרקעי ישראל.
בינואר 2015 נחקרו הוא וחבר הכנסת לשעבר נחום לנגנטל תחת אזהרה, ונשלחו למעצר בית בחשד לשחיתות ברשות.
על פי החשד, ליברמן ניצל את מעמדו לצורך קידום עסקאות הקשורות לחברת הבנייה קרדן נדל"ן, בעוד לנגנטל, שהיה חבר הנהלת החברה, נחשד שניצל את קשריו הפוליטיים כדי לקדם את ענייני החברה וענייניו האישיים.
בנוסף נחשד לנגנטל שפעל מול ליברמן להשבחת קרקעות תעשיות מלח לישראל בעתלית ובאילת כך שייועדו למגורים, דבר שהיה מביא לרווח של מאות מיליונים לבעלת החברה שרי אריסון.
במרץ 2015 המליצה המשטרה להעמיד את ליברמן לדין באשמה של הפרת אמונים, אך היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין החליט לסגור את התיק נגדו, ולהסתפק בהעמדתו לדין משמעתי, באפריל 2016 התפטר מתפקידו כמנהל רשות מקרקעי ישראל.
בנובמבר 2018 הורשע בהליך משמעתי על ידי בית הדין המשמעתי של נציבות שירות המדינה בהתנהגות שאינה הולמת.
במרץ 2019 נגזר עליו עונש קל, הוא נפסל מלשמש בתפקיד בכיר בשירות המדינה במהלך 3 שנים.
בדצמבר באותה שנה הצטרף כשותף בכיר למשרד חדד, רוט שנהר והוא עוסק בתחום הנדל"ן, אסטרטגיה תכנונית, ייזום נדל"ן, התכנון והבניה וההתחדשות העירונית.
ליברמן נשוי ואב לשישה ילדים.
אחיו, הודי (יהודה), עמד בראש המועצה המקומית קרני שומרון וכיום משמש מנכ"ל מכללת שערי משפט בהוד השרון.
בנק אִגוד לישראל (שמו נכתב בכתיב חסר) היה הבנק השביעי בגודלו במערכת הבנקאות בישראל, וסיפק שירותי בנקאות מלאים ללקוחות פרטיים ועסקיים.
הבנק הוקם בשנת 1951, פעל באמצעות 36 סניפים והעסיק למעלה מ-1,200 עובדים.
בספטמבר 2020 רכש בנק מזרחי טפחות את כל מניות הבנק, ולכן משפטית מ-1 באוקטובר 2020 חדל בנק אגוד מלהתקיים כחברה ציבורית נסחרת והפך לחברה בת של בנק מזרחי טפחות.
במסגרת זאת, מזרחי מינה 4 דירקטורים מטעמו לדירקטוריון הבנק וכן את מנכ"ל בנק מזרחי משה לארי כיו"ר הדירקטוריון במקומו של זאב אבלס.
עד ל-15 בנובמבר 2022 הועברו כלל לקוחות בנק איגוד אל מזרחי-טפחות.
ב-31 בדצמבר 2022, הושלם הליך המיזוג לחלוטין ו"אגוד" חדל להתקיים כתאגיד.
בנק אגוד לישראל נוסד ב-1951 בידי החברה הכלכלית לארץ ישראל מניו יורק והאגודה הארצישראלית מלונדון.
בכך הם המשיכו את פעילות המחלקה הבנקאית של האגודה הארצישראלית שהחלה בפעילותה בארץ ישראל עוד בשנת 1922. באפריל 1954 רכש בנק לאומי את רוב מניות האגודה הארצישראלית, ובכך עבר בנק איגוד לבעלות משותפת של בנק לאומי והחברה הכלכלית.
במרץ 1958 הוסכם על מיזוג עם בנק פויכטוונגר, אולם המשא ומתן על פרטי המיזוג נכשל והוא לא יצא אל הפועל.
בשנת 1961 רכש בנק לאומי את שאר מניות הבנק מידי החברה הכלכלית לארץ ישראל והוא עבר לבעלותו המלאה.
משנת 1983, בעקבות משבר מניות הבנקים ועד 17 במאי 1993, הייתה השליטה בבנק אגוד בידי מדינת ישראל ובידי בנק לאומי.
בעקבות ההסכם למכירת גרעין השליטה בבנק, הועברו 60% ממניותיו לשלמה אליהו אחזקות, לישעיהו לנדאו אחזקות (1993), ולנכסי דוד לובינסקי (אחזקות) 1993. בשנת 1996 הוקם אימפקט בית השקעות כחברת בת של הבנק.
באפריל 2001 רכש הבנק את בנק כרמל.
באוגוסט 2017 פורסם על מגעים למיזוג הבנק עם בנק מזרחי טפחות, צעד שגרם להסתדרות להכריז על סכסוך עבודה בבנק.
ביוני 2018 הודיע הממונה על ההגבלים העסקיים על התנגדותו למיזוג.
בעלי השליטה בשני הבנקים הגישו ערעור לבית המשפט, ובדיון שנערך בבית הדין לתחרות בנובמבר 2019, נדחה הערעור והמיזוג אושר.
בסוף אוגוסט 2020 פרסם בנק מזרחי הצעת רכש רשמית לבעלי 25% מניות המיעוט בבנק איגוד הכוללת הסכם חליפין תמורת כ-8% ממניות מזרחי.
בסוף ספטמבר 2020 פורסם כי רוב בעלי המניות הביעו את הסכמתם למתווה העסקה בסך כולל של כ-1.4 מיליארד ש"ח.
העילה המרכזית של הממונה על התחרות להתנגדות למיזוג הייתה שוק האשראי לענף היהלומים הישראלי.
בנק מזרחי החזיק בכ-40% מהשוק, איגוד החזיק בכ-22% ומיזוגם היה יוצר מונופול, ולכן הערעור של שני הבנקים התקבל בנובמבר בתנאי שהם ידללו את שליטתם בשוק זה.
ביולי 2020 פרסם בנק מזרחי שהוא חתם על הסכם למכירת תיקי האשראי שלו בשוק זה לחברת "פנינסולה", וכך התקרב הבנק שלב נוסף להשלמת המיזוג.
ב-2014 היה נתח השוק של בנק אגוד כ-3% ממערכת הבנקאות, והבנק התמקד בפעילות קמעונאית לעשירונים העליונים.
מגזר ייחודי שהבנק פעל בו הוא מגזר היהלומים.
כאשר קמה בורסת היהלומים, נעשה המסחר ביהלומים גם בבניין שנמצאו בו משרדי הנהלת הבנק בתל אביב, ומאז המשיך הקשר בין מגזר זה לבנק.
נתח השוק של הבנק במגזר היהלומים עמד על כ-22%, גבוה משמעותית מחלקו היחסי של הבנק בשוק הבנקאות הכללי.
במסגרת הליך המיזוג עם בנק מזרחי נמכר תיק האשראי של הבנק בענף היהלומים לחברת "פנינסולה".
אגוד שוקי הון והשקעות בע"מ - אגוד שוקי הון משמשת זרוע הבנקאות להשקעות של בנק אגוד ועוסקת בניהול ובחיתום של הנפקות ציבוריות בשוק ההון בישראל.
נוסף על כך מנפיקה החברה הנפקות פרטיות בישראל.
אגוד השקעות וייזום (א.ש.י) בע"מ - אגוד השקעות וייזום הוא זרוע ההשקעות הראליות של בנק אגוד.
החברה פעילה מאז 1999, ויש לה השקעות ב-15 חברות וקרנות, בהן מליסרון מקבוצת האחים עופר, מדנס סוכנות לביטוח, חברת דירוג האשראי מידרוג וקרן מדעי החיים Vitalife.
נוסף על כך מייעצת החברה לבנק אגוד ברכישת פעילויות משלימות לפעילות הבנק וכן ריכזה את מכירת קופות הגמל וקרנות הנאמנות של הבנק בשנת 2006.
חברה לנאמנות של בנק אגוד בע"מ – חברה לנאמנות של בנק אגוד בע"מ היא חברה בת בבעלות בנק אגוד לישראל בע"מ.
החברה נותנת שירותי נאמנות לקרנות נאמנות, למחזיקי ניירות ערך שהונפקו ונסחרים בבורסה, להנפקות פרטיות ובמתן שירותי נאמנות פרטיים גם עבור תושבי חוץ.
אגוד ליסינג בע"מ – אגוד ליסינג הוקמה בשנת 1996 כחברת בת בשליטה מלאה של הבנק כדי לשמש הזרוע הביצועית והשיווקית של הבנק בתחום עסקאות ההחכר (ליסינג).
החברה עוסקת בעיקר בהשכרת כלי רכב וציוד אחר בשיטת הליסינג המימוני ללקוחות הבנק וללקוחות אחרים וכן בהלוואות פיננסיות.
הרב בנציון פירר (א' בניסן תרע"ד, 28 במרץ 1914 – כ"ב בסיוון ה'תשמ"ח, 7 ביוני 1988) היה רב וסופר חרדי-ישראלי.
נולד בעיירה רימנוב שבגליציה לרב יוסף משה ולגיטל לבית וועסטרייך.
בילדותו למד אצל סבו, הרב שמואל פירר.
בגיל 18 הוסמך לרבנות על ידי שלושה מגדולי רבני גליציה: הרב אהרון לוין, הרב יעקב שליטא מטרנופול והרב דב בריש ווידנפלד.
בגיל 19 נשא לאשה את בת דודתו פרידה, וכנדוניה ביקש כסף על מנת להוציא לאור את חיבורו הראשון "חמדת ציון" על הש"ס.
בגיל 20 התמנה לרב עירו, רימנוב, כממלא מקום אביו שנפטר מדלקת ריאות זמן קצר לפני חתונתו.
ברימנוב כיהן כארבע שנים, ובשנים אלה נולדו שלשת ילדיו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה בגליציה המזרחית שנכבשה על ידי רוסיה.
כשנשאל על ידי השלטונות האם ברצונו לחזור לשטח גליציה שבשליטת גרמניה או לקבל אזרחות רוסית, השיב כי ברצונו לחזור אל משפחתו הענפה שחייתה תחת שלטון הגרמנים.
כעונש על חוסר הנאמנות לרוסים נשלח לסיביר, שם שהה כל תקופת המלחמה, וכך ניצלו חייו.
עם תום המלחמה שהה בגרמניה במחנה עקורים שהוקם על ידי אונרר"א באולְם.
הוא מונה שם לתפקיד סגן מנהל המחנה, הקים ישיבה לצעירים "אור המאיר", על שם הרב מאיר שפירא מלובלין, והטיף לעליה לארץ.
בשנת ה'תש"ט (1949) עלה לישראל והתגורר תחילה במחנה עולים בפרדס חנה, ואחר כך ברמת גן ובבני ברק.
בתקופה זו שימש כמזכיר בית הספר הדתי סיני בתל אביב, ופרסם חידושי תורה, דברי הגות, מחשבה ואקטואליה בעיתון "שערים", שיצא לאור על ידי פא"י.
כשהוצעה לו רבנות העיר באר שבע סירב, כיוון שחיפש מקום שקט בו יוכל להתמסר לכתיבה.
בשנת ה'תשי"ז (1957) נתמנה לרב המושב ניר גלים, שם כיהן במשך 32 שנים, עד מותו.
נפטר בשנת 1988, והובא למנוחות בבית העלמין המשותף של בני דרום וניר גלים .
הרב פירר לימד במכללת גבעת וושינגטון, והקים את מסלול ההכשרה לרבנות בישיבת כרם ביבנה לבקשתו של ראש הישיבה הרב חיים יעקב גולדוויכט.
נכדו, הרב מרדכי פירר, המשמש כרב בבני ברק, נשא את בתו של ההיסטוריון פרופ' מאיר הילדסהיימר.
נכדתו רחלי פרנקל לבית פירר נישאה לחיים פרנקל, בנו של הרב שמעון פרנקל, מרבני תל אביב, בנו של הרב יצחק ידידיה פרנקל.
הרב פירר פרסם 34 ספרים.