tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בזכות תבונתם ונכונותם לעבודה, אימון כלב זה באמצעי ענישה הוא בעל יעילות מוגבלת.
בוקסרים מגיבים טוב יותר לאילוף המבוסס על התניה חיובית.
קיימת מחלוקת בין מאמני כלבים באשר למידת האינטליגנציה של הבוקסר, יש הטוענים כי הבוקסר בעל אינטליגנציה ממוצעת, בעוד אחרים טוענים כי מאמן מיומן יפיק מן הבוקסר ביצועים מעל לממוצע.
הבוקסר אינו כלב אכזרי או תוקפני מטבעו, אולם כאשר מתגרים בו, הוא הופך לשומר רב-עוצמה לביתו ולמשפחתו, וכמו לכל כלב, נדרש לו תהליך של חיברות.
בוקסרים בדרך כלל סבלניים כלפי גורים, או כלבים קטנים יותר, אולם ייתכנו קשיים עם כלבים גדולים, במיוחד כלבים בני אותו מין.
זהו כלב האוהב חברה, בין של בני אדם, או של כלב אחר.
למרות מקורו ההיסטורי של הבוקסר ככלב ציד, אין הוא עוסק בפעילות זו.
הבוקסר הוא כלב לוויה והגנה.
אופיו העליז והשמח, הרצון לרצות את בעליו ותכונות ההתמדה והביטחון שהוא משרה על סביבותיו.
מעמידים אותו כאחד מכלבי משפחה המוצלחים ביותר.
זהו כלב השייך לקבוצת כלבי העבודה ורבים מבני מינו משרתים בכוחות הביטחון מסביב לעולם, אך גודלו הבינוני-גדול אידיאלי למרבית המשפחות.
מרבית הכלבים ממין זה משמשים ככלבי משפחה.
המחלות העיקריות להן חשופים כלבי הבוקסר הן סוגי גידולים ממאירים שונים, מחלות לב, חוסר בפעילות בלוטת התריס, ניוון מפרק הירך, ניוון עמוד השדרה, אפילפסיה, מחלות מערכת העיכול, אלרגיות, עיוות בעפעפיים.
על פי סקר בריאות של מועדון הכלבים הבריטי, 38.5% ממקרי המוות של כלבי בוקסר הם מגידולים ממאירים, 21.5% מוות בזקנה, 6.9% ממחלות לב, ו-6.9% מבעיות במערכת העיכול.
על פי סקר זה, תוחלת החיים הממוצעת של כלבי הבוקסר היא 9 שנים ו-8 חודשים.
בבתי גידול בעלי מודעות לחולשותיו של גזע זה נעשות בדיקות בריאות קפדניות לכלבים המועמדים לריבוי, זאת כדי להקטין ככל הניתן את תורשת המחלות המאפיינות את הבוקסר.
ידוע כי כלבי הבוקסר רגישים באופן מיוחד ל-Acepromazine, אחד מסמי ההרדמה הנפוצים בתחום הרפואה הווטרינרית.
כגזע אתלטי קיימת חשיבות רבה בפעילות גופנית של כלבי הבוקסר לשם שמירה על בריאותם.
יחד עם זאת פעילות גופנית יתרה בכלבים צעירים עלולה להזיק להתפתחות השלד.
בגיל מבוגר כלבי בוקסר יכולים לשמש בני לוויה מצוינים בעת ריצה.
בגלל מבנה הגולגולת הבוקסר רגיש לטמפרטורות גבוהות וללחות גבוהה.
בוקסיט הוא סלע משקע בעל תכולת אלומיניום גבוהה ויכול להכיל גם צורן, ברזל חמצני, טיטניום דו-חמצני, אלומיניוסיליקט ועוד מינרלים לא טהורים.
האלומיניום הידרוקסידי העיקרי נמצא במגוון פרופורציות בבוקסיט הוא גיבסיט Al(OH)3 והחומר הרב צורתי, שיכול להופיע ביותר מצורה אחת - AlO(OH).
בוקסיטים מסווגים בהתאם לשימוש המסחרי שלהם שיכול להיות מלט, כימיקלים ועוד.
רוב הבוקסיט שמופק בעולם (85% בקירוב) משמש להכנת אלומיניום חמצני בתהליך סינון כימי שנקרא "תהליך באייר" (Bayer) .
רוב האלומיניום החמצני משמש לייצור אלומיניום מתכתי בתהליך מיצוי אלקטרוליטי.
המינרל הנדיר זולטניט נכרה במכרה יחיד בטורקיה ממנו מפיקים בעיקר בוקסיט, ובין השאר נמצא בו זולטניט.
מקור השם "בוקסיט" הוא בכפר Les Baux-de-Provence שבפרובאנס שבדרום צרפת, שם התגלה לראשונה ב-1821 על ידי הגאולוג פייר בֶּרְתְיֶיה .
ב-1832 זכה ברתייה בתואר אבירות בזכות גילויו והקים מוזיאון לגאולוגיה.
בעקבות הידלדלות המחצב במכרות הופסקה הכרייה ב-1991.
בּוּקִיצָה שְׂעִירָה (שם מדעי: Ulmus minor subsp.
canescens; לשעבר, אולמוס שעיר) הוא עץ נשיר הצומח בערוצים ליד מים ממשפחת המישיים ותפוצתו הכללית מקיפה את מזרח הים התיכון וצפונו מין זה גדל בישראל רק במקומות בודדים, על גדותיהם של נחלים ומקוי מים ברמות מנשה ובגליל.
בירושלים ובמקומות אחרים הוא עץ תרבותי נטוע.
מינים קרובים בסוג בוקיצה אוקלמו בישראל כעצי תרבות.
בוקיצה שעירה היא עץ נשיר, המתנשא לגובה של 4 עד 8 מ'.
הגבעולים הצעירים, בני שנה, דקים ושעירים ומתקרחים בשנה השנייה.
העלים לא סימטריים (דמוי לב בצד אחד ואלכסוני בשני), צד אחד של העלה גדול יותר מצידו השני, בעיקר בבסיס, ולפיכך גם ציר העלה איננו ישר.
צדו העליון של העלה מקריח צבעו ירוק בהיר ושפתו משוננת כמשור.
לבלוב העלים מתחיל לאחר הפריחה, שתחילתה בחודש מרץ, האבקה וההפריה.
מיד לאחר הפריחה באביב מתחילים להתפתח פירות וזאת כבר בחודש אפריל.
הפרחים רובם דו-מיניים חלקם חד-מיניים, בעלי עטיף פשוט (חסרי עלי כותרת).
הפרחים מתפתחים על ענפים בני השנה, מופעים בראשית הלבלוב באשכולות צפופים.
העטיף פשוט בעל 3 עד 9 אונות.
הפרי הוא כנפית קרומית וירקרקה, פחוסה ועגולה, ובמרכזה הזרע.
תפוצת העץ בארץ ישראל היא בנחל עירון, נחל צלמון, בכרמל ובנחל עיון.
מערבית לכפר יובל נמצאת שמורת אולמוס כפר גלעדי.
העץ נדיר יחסית ומופיע ברשימת הצמחים מוגנים בישראל על פי החוק.
בוקי (משה) שוורץ (16 ביוני 1932 – 1 בספטמבר 2009) היה פסל ואמן וידאו ארט ישראלי.
ברבות מעבודותיו ניתן למצוא דיון בטבעה של היצירה האמנותית ובקשר שלה עם הצופה.
בוקי שוורץ נולד בירושלים בשנת 1932. את לימודי האמנות החל במכון אבני, בו למד בשנים 1957–1959. שוורץ עבד כאסיסטנט אצל יצחק דנציגר.
לאחר סיום לימודיו, בשנים 1959–1962, למד בבית הספר לאמנות סיינט מרטינס בלונדון אצל אנתוני קארו (למד שם יחד עם מנשה קדישמן).
סנט מרטינס פיתח שוורץ את התעניינותו בצורות גאומטריות בפסלים מודולריים, באלמנט שחוזר על עצמו, בצורות חיבור מיוחדות, ובהתייחסות ייחודית לחללים פנימיים וחיצוניים.
בשנת 1965 היה ממקימי קבוצת +10, בה לקחו חלק הפסלים פנחס עשת, אורי ליפשיץ ואחרים.
בשנת 1966 ייצג את ישראל בביאנלה של ונציה, ביחד עם איקה בראון, יחזקאל שטרייכמן.
שם, השתמש לראשונה במראות בעבודותיו, ששיקפו את צורתם השלמה של גופים פיסוליים בשעה שמזוויות ראייה שונות נראו הגופים מקוטעים.
בשנת 1967 יצר את עמוד הגבורה המוצב ביד ושם.
שנה אחר כך הציג תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.
בשנת 1970 בנה את התפאורה למחזה הנודע של חנוך לוין "מלכת אמבטיה".
בשנת 1971 הציג במוזיאון ישראל תערוכת יחיד.
באותה שנה היגר לניו יורק, ארצות הברית.
משנה זו הִרבה לעסוק באמנות הווידאו.
בתחילת שנות השמונים שב ארצה.
במחצית שנות השבעים החל ליצור "מבני וידאו" שבהם יצרה תמונה על מסך וידאו קיבוץ של צורות מצוירות, פזורות ברחבי חלל התצוגה, ליחידה שלמה אחת (בדרך כלל גוף נפחי המורכב מצורות יסוד).
על יצירת מבנים אלו העיד האמן בראיון מאוחר:
"בצילום ללא תנועה האילוזיה מושלמת ואי אפשר לתעד מה קורה בעבודה.
חשבתי שבווידאו אוכל לתת מושג רחב יותר למה שקורה שם.
מצלמת הווידאו מאד מצאה חן בעיני והבנתי שיש בידי מראה משוכללת.
ב-77' באתי לארץ לתערוכת בגלריה 'ג'ולי מ.' והחלטתי לצייר בחלל הגלריה צורות שנראות מנקודת מבט מסוימת כקוביה.
ביצעתי את העבודה ולא כל כך ידעתי מה לעשות עם התוצאה.
בהברקה של רגע הבנתי, שאם אציב מצלמת וידאו, בנקודה מסוימת תראה על המסך קובייה מרחבית והצופים ינועו בתוכה.
קיבלתי מחברת סוני ציוד לצילום בשחור לבן וכשסיימתי את העבודה הבנתי שיש לי כאן תגלית מאד חשובה, גם בהשוואה למה שנעשה בעולם האומנות באותם ימים.
אף על פי שלא היה לי מושג מה נעשה באמנות הווידאו, ידעתי שיש לי משהו חדש.
יצירותיו של שוורץ מדגימות את היחס שבין הצופה ליצירת האמנות.
יצירתו בתחום הווידאו מהווה נקודה משמעותית בהתפתחות תחום זה בארץ.
עבודותיו כגון "וידאוקונסטרקשנס" (Videoconstruction, 1978, וידאו, ש/ל, 19:44 דק'), או "פסל ים המלח" (1986) יוצרות אשליה של דימוי בעיני המתבונן.
אשליה זו מתפרקת עם שינוי נקודת המבט של הצופה.
מיצב "שיירת החוגגים" בנחל שחמון באילת הוא עבודתו האחרונה של שוורץ: 103 דמויות אדם בגודל טבעי עטופות גלביות צועדת בוואדי בדרך שזה אלפי שנה צעדו בה עולי רגל בדרכם ממצרים, דרך מדבר סיני, אילת, עקבה ומשם למכה.
זהו מיצב רב-ממדי הפועל בכמה מישורים בו-בזמן: אמנותי, היסטורי פוליטי ודתי.
1961 - פרסים סיינסבורי, סיינסבורי, הממלכה המאוחדת
1962 - המבקרים הגרמניים "פרס, איגוד מבקרי הגרמנית, ברלין, גרמניה
1965 - פרס דיזנגוף, מוזיאון תל אביב
1971 - נירנברג פרס עירוני רכש סימפוזיון, נירנברג עירוני, נירנברג, גרמניה
1980 - אחוות, אומנויות קהילה שותפות, ניו יורק, ארצות-הברית
1983 - פרס לאמנות בווידאו, ניו יורק מועצת המדינה על לאמנויות, ניו יורק, ארצות-הברית
1983 - הנציבות התוכנית, באמצע האוקיינוס האטלנטי ארצות אומנויות קרן, ארצות-הברית
1987 - מלגת גוגנהיים, גוגנהיים, ניו יורק, ארצות-הברית
1988 - פיסול גרנט, הקרן הלאומית לאמנויות, ארצות-הברית
1989 - הפרס הבינלאומי השנתי של פיסול וידאו, התמונה האלקטרונית, איטליה
1990 - מלגת גוגנהיים, גוגנהיים, ניו יורק, ארצות-הברית
1991 - פרס לציור ולפיסול, משרד החינוך והתרבות
1992 - פרס לפיסול בווידאו, פרס פולוק
1995 - פרס לשילוב אמנות ואדריכלות, פרס האדְרִיכָל ארי אל חנני, תל אביב
קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, עבור פלדה צבועה פיסול בשד' רוטשילד, תל אביב.
"אנדרטה ליהונתן נתניהו", פילדלפיה, פנסילבניה
בוקיצה רוברה (שם מדעי:Ulmus rubra) הוא עץ מסוג בוקיצה הגדל בצפון אמריקה.
אבקה המופקת מהקליפה הפנימית של העץ משמשת ברפואה הטבעית, בעיקר לבעיות שונות של מערכת העיכול, אך גם לבעיות אחרות כמו במערכת הנשימה וכן לטיפולים חיצוניים.
החומרים הפעילים העיקריים הם: מוצילג, טאנינים, פיטוסטרולים, קלציום אוקסלט, בטא-קרוטן, ברזל, מגנזיום, אשלגן, סלניום, ויטמין B1, ויטמין B2, ויטמין B3, ו-ויטמין C.
מרכיב בצמח ששמו מוצילג יכול לעכב ספיגת תרופות אחרות, ולכן ממליצים לא לעשות בצמח שימוש בטווח של שעתיים מלקיחת תרופה.
בּוּקִיצָה (שם מדעי: Ulmus, שם עברי קודם: בוקיצה) הוא סוג של עצים או שיחים נשירים או ירוקי-עד ממשפחת המישיים (Ulmaceae) ובו 37 מינים הנפוצים באזורים הממוזגים.
תשעה מהם ניתן למצוא בצפון אמריקה וכן מספר קטן יותר באירופה.
את המגוון הגדול ביותר ניתן למצוא בסין.
בצמחיית הבר של ישראל מיוצג הסוג בוקיצה על ידי מין אחד ונדיר שגדל ליד מים - בוקיצה שעירה (בעבר נקראה בוקיצה שעיר).
מינים קרובים אוקלמו בישראל כעצי נוי.
השם המדעי העברי אוּלְמוּס הוא תעתיק השם המדעי והוא הוחלף על ידי האקדמיה ללשון בשם בּוּקִיצָה, המובא במילונים ובספרות החל בראשית המאה, ככל הנראה מקורו בפרסית, והוא אף משמש בערבית מדוברת.
1. בוקיצה אמריקאי (Ulmus americana) מוצאו מאמריקה הצפונית; 2. בוקיצה נמוך (Ulmus alata) מוצאו מדרום אמריקה; 3. בוקיצה קטן עלים (Ulmus parvifolia) מוצאו מסין; 4. בוקיצה קירחי (Ulmus glabra).
בוקיצה גבוה (שם מדעי: Ulmus minor subsp.
minor) - עץ נוי נשיר, עומד בשלכת חורף ארוכה, קליפת הגזע בעלת חריצים עמוקים, ענפי העץ זקופים.
העלים מסורגים, משוננים, א-סימטריים בבסיס הטרף.
חצי אחד של העלה גדול מחציו השני.
בראשית האביב הענפים מתכסים בכפתורי פריחה מהם מפורצים הפרחים.
מרבית הפרחים דו-מיניים וחלקם חד-מיניים, העטיף פשוט (עטיף גבעוני ירקרק).
הפרי הוא כנפית עגולה, שקוטרה כ-12 מ"מ.
מוצא העץ ממערב אירופה ומדרומה.
תת-המין השני הוא בוקיצה שעירה.''
בוקסנוס היה אל מלחמה במיתולוגיה הקלטית וכן אל עצי התאשור.
אם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה בוקסנוס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית ושמו הופיע כסיומת לשם האל.
כתובת המוקדשת ל"מרס בוקסנוס" התגלתה בולרון (בצרפת של ימינו).
ברוך (בּוּקִי) נאה (נולד ב-25 ביוני 1957) הוא עיתונאי ובעל טור ישראלי.
בוגר בית הספר "אורט סינגלובסקי" במגמת מכונות.
את שירותו הצבאי עשה נאה במסלול גרעין נח"ל וכלוחם במחלקת חבלה בפלוגה המסייעת של גדוד 50 מחטיבת הצנחנים.
לקראת תום שירותו שימש ככתב בעיתון במחנה נח"ל.
לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1979, שימש ככתב העיתון "מעריב" בנגב.
לאחר מכן שימש ככתב העיתון בגוש דן והשומרון.
תפקיד שביצע בעיתונים "מעריב", "חדשות" ו"ידיעות אחרונות".
משנת 2005 מדריך נאה בתל אביב טיול ייחודי - "סיור בין פחי הזבל בחצר האחורית של העיר תל אביב", שבמסגרתו הוא לוקח את אורחיו למפגשים עם עבריינים ומוביל אותם בין אתרי פשיעה, בתי בושת וכדומה.
סיורים אלו עוררו ביקורת חברתית חריפה כנגדו
ב-2009 חשף כי מפקד חיל הים דאז, האלוף אלי מרום, בילה במועדון חשפנות.
באותה שנה פוטר מ"ידיעות אחרונות", ומאז הוא יוצר סרטים בנושא פלילים בערוץ 10 ובערוץ 2. מאז אותה שנה הוא גם מגיש בתוכנית הבוקר של שידורי קשת ב"ערוץ 2" את סיכום הפלילים השבועי, בדרכו ההומוריסטית.
הוא אף מופיע בסרטי פרסומת.
בשנת 2012 השתתף בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "הישרדות", "עונת ה-VIP", שם היה למודח האחרון לפני הגמר.
במסגרת התוכנית ביצע את אחד המהלכים השנויים במחלוקת בתוכנית, כשלקח פסלון חסינות מתיקה של ענת הראל ללא ידיעתה ובכך ניצל מהדחה.
ב-2014 יצא לאור ספרו "החבר'ה הטובים" ובו תיאור פרשיות פליליות שהיו בישראל.
עשר שנים קודם לכן יצא לאור ספרו הראשון "כתב פלילי".
מאז 2014 נאה מדריך טיול בסיציליה בעקבות סיפורי סרט הסנדק והמאפיה הסיציליאנית.
הוא מדריך גם טיול אל סיפורי הפשע בלונדון.
נאה הוא גם ראש חוג אוהדי קבוצת הכדורגל הכח עמידר רמת גן ויו"ר ועד העמותה למען המכבי ברמת גן בעלת זכות החכירה לדורות של אצטדיון וינטר.
בנותיו הן השחקנית שרון נאה.
והבמאית גל נאה ומתגורר בשכונת רמת חן ברמת גן.
בוקמה היא עיירה במחוז האוט-לוממי בדרום מזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
העיירה מונה 42,718 תושבים (2009) ושוכנת על גדות נהר לואלבה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היוותה בוקומה עיר נמל בשימוש הבריטיים.
העיר משמשת כיום ציר תנועה חשוב לכוחות הסיוע המטפלים במשבר ההומניטרי במזרח קונגו משנת 1994 ועד היום.
בעיירה וסביבותיה חיים 12,000 בני שבט האוגברונואגם.
בשטח בוקאמה יש 1,070 ק"מ של כבישים חיוניים מבחינה כלכלית.
הכביש הלאומי מספר 1 חוצה את המפקדה של קיבנדה-לואנה-בוקאמה-קבונדו דיאנדה, במרחק של 138 ק"מ משם, והדרך הפרובינציאלית המחברת בין בוקאמה לקינקונדחה נמצאת במרחק של 465 ק"מ על היבשה.
יש גשר מתכתי אחד לבוקמה על נהר קונגו וגשר מסילה אחד המאפשר את מעבר הרכבת על הנהר, הם במצב טוב.
ישנם 38 מתוך 78 גשרים מבטון במצב גרוע.
ההפלגה הבלתי מסומנת (646 ק"מ) עוברת מבוקמה לקונגולו, על לואלבה (נהר קונגו) מאפשרת מספר חילופי מסחר בין טריטוריה בוקמה לקונגולו, לאור אורכה.
הסירות המגיעות מקונגולו עמוסות בשמן דקלים.
בוקיז ד'אור (צרפתית: Bocuse d'Or) היא תחרות בישול בינלאומית יוקרתית הנערכת מדי שנתיים.
היא קרויה על שמו של השף הצרפתי פול בוקיז והיא מתרחשת במשך יומיים בסוף ינואר בליון, צרפת.
בשנת 1983 פול בוקיז ארגן תחרות חיה של שפים בתצוגה הקולינרית Salon des Métiers de Bouche בליון.
בשנת 1987 החלה התחרות הראשונה של בוקיז ד'אור.
בתחרות משתתפות נכון ל-2010 כ-24 מדינות.
מתוכן נבחרות 12 מתוך 20 באירופה, 4 מתוך 12 באסיה, 3 מתוך 12 בדרום אמריקה, עוד שלוש נבחרות לאומיות ועוד שתי נבחרות שלא זכו נבחרות באקראי.
כל נבחרת מורכבת משני שפים ואסיסטנט, כאשר אחד מהשפים חייב להיות צעיר מגיל 22. לכל נבחרת יש 5 שעות ו-35 דקות להכין שתי מנות, אחד בשרית והשנייה מדג.
התחרות תבצעת מול קהל חי של כאלף צופים.
חבר השופטים מורכב מ-24 שפים המחולקת לשתי קבוצות הבוחנת אחת את מנת הבשר והשנייה את הדג.
פרס מורכב מפסלון של בוקיז, ומענק כספי על סך 20 אלף יורו.
בשנת 2011 יצר השף רסמוס קופואד, שזכה כבר במקומות השלישי והשני בתחרות, סרט תיעודי המלווה אותו במאמצו לזכות בתחרות במקום הראשון.
הסרט מתאר בפרוטרוט את תנאי התחרות ומחקה את תהליך היצירה של המנות אותן הגיש לשופטים.
בוקן (ביפנית: 木剣) היא חרב עץ יפנית המשמשת לאימונים.
חרב הבוקן משמשת כתחליף זול ובטיחותי לאימוני חרב בכמה אמנויות לחימה יפניות, כגון קנדו, איאיידו, אייקידו וקנג'וטסו.
ב-2003 הציגה התאחדות הקנדו העולמית (AJKF - All Japan Kendo Federation) תרגילים (קאטות) המבוססים על השימוש בבוקן.
חרב סובוריטו היא סוג של בוקן המשמשת בסובורי (אימוני חיתוך).
חרבות סבוריטו כבדות ועבות יותר מאשר חרב הבוקן הרגילה ואינן מתאימות לאימוני זוגות או לאימוני קאטות.
חרבות הבוקן עתיקות כחרבות היפניות עצמן, ושימשו לאימוני הלוחמים.
ביפן, ההיסטוריה של החרב והאימון בשימוש בה מגיעה עוד לפני ההיסטוריה הכתובה.
ישנן אגדות המספרות על השימוש בחרבות עוד בתקופת האלים.
מיאמוטו מוסאשי, סמוראי ומורה דגול לקנג'וטסו היה ידוע בהכרעת קרבות מול לוחמים חמושים כשברשותו רק בוקן או שתיים.
ישנן מספר סוגים של חרבות בוקן, להלן הסוגים הנפוצים:
דאיטו/טאצ'י - חרב ארוכה, באורך קטאנה.
שוטו/קודאצ'י/ואקיזאשי-בו - חרב קצרה באורך ואקיזאשי.
טנטו-בו - חרב קצרה באורך של טנטו (סכין).
סובוריטו - חרב באורכים שונים, עבה יותר וכבדה יותר המשמשת לאימוני חיתוך.
התאחדות הקנדו העולמית הגדירה את האורך המומלץ לאימוני קנדו (קנדו קאטה):
בנוסף, לאסכולות מסורתיות שונות של אימוני חרב (קוריו) יש מידות וסגנונות בוקן משלהן, עם טסובה (מגן יד) או בלעדיו.
בוקלאריוס היו קבוצות של חיילים בקיסרות הרומית ובאימפריה הביזנטית בראשית ימי הביניים, אשר שימשו כמשמר או שומרי ראש של נכבדים.
יחידות אלו לא מומנו על ידי המדינה אלא על ידי גנרלים, דומיסטיקים , מושלים או בעלי מעמד גבוה אחרים והיו בני משק ביתם.
אדונים בעלי השפעה אלו ציידו את חייליהם בכלי נשק וסוסים ודאגו להאכילם ולשלם את משכורתם.
יחידות אלו היו בעיקרן יחידות קטנות, אולם במהלך מלחמות אזרחים או בתקופות אנרכיה, היו יכולות לגדול לסדר כוח של אלפי לוחמים.
בדרך כלל היו צבאות פרטיים אלו מצוידים טוב יותר, מאומנים טוב יותר ובעלי מוטיבציה גבוהה יותר מאשר הצבאות הסדירים של אותה תקופה.
החיילים ביחידות אלו היו אנשים חופשיים (בני חורין) שהצטרפו לצבאו של רם המעלה מרצונם החופשי.
במהלך המאה ה-6, במהלך המלחמות שנלחם עבור יוסטיניוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית העסיק בליסאריוס קרוב ל-7,000 לוחמי בוקלארי.
באותה תקופה הבוקלארי שולבו בתוך הצבא הרומי כך שהמונח בוקלארי שימש ללא אבחנה לתיאור חיל פרשים, בין אם היה זה חיל פרשים פרטי ובין אם היה זה חיל פרשים של הצבא הסדיר.
במקביל לבוקלארים, היה אצל הגרמאנים מעמד בני לוויה שנקראו גפולג (Gefolge) או גפולגשפט (Gefolgschaft), בני הלוויה של הנסיך (Fürst).
מעמדם היה תלוי במעמדו של המלך או הנסיך לו שימשו בני לוויה, בקרב היו נוהגים להקריב חייהם במטרה להגן על הנסיך.
על פי טקיטוס בספרו "גרמאניה", הבושה הגדולה ביותר שיכלה להיות לבן לוויה כזה הייתה השארותו בחיים לאחר מות המלך.
אצל הפרנקים היה מושג הקומיטטס מקביל למושג הבוקלאריוס או הגפולגשפט במובן צבאו הפרטי של אדם נעלה.
בדומה לכך, האנטרוסטיונס (לטינית: Antrustiones) היו חברי המשמר האישי של המלכים המרובינגים.
אלו היו אנשים חופשיים, צעירים נושאי נשק, בדרך כלל בני אריסטוקרטיה, שהיוו בני לוויה ומשמר אישי של המלך, סעדו על שולחנו והיו מוגנים על ידי סעיפים מיוחדים בחוק הסאלי.
במאה ה-8, כאשר האימפריה הביזנטית פוצלה על פי שיטת ה"תימות" הצבאית (Theme system), אחת מהתמות הייתה בוקלריה באזור פפלגוניה, גלטיה ופריגיה ובירתה הייתה אנקרה.
היא נקראה כך על שם הגותים תושביה, שהיו ידועים כבוקלאריאי.
באפוס "ביאוולף" מתואר המנהיג הטוב כמי שמעניק מתנות לנאמניו, ובתמורה הם באים לעזרתו ברצון כאשר הם נדרשים לכך (שורות 20-25) ומכאן שמערכת יחסים דומה הייתה קיימת גם אצל הגותים בסקנדינביה, טרם הנדידה לאירופה.
במהלך ימי הביניים הפכו הבוקלאריוס לפָּמַלִיָה ובמרחב הסלבי לדרוזינה .
בוקי שיף (נולדה ב-1955) היא מעצבת תפאורה ותלבושות לאופרה, תיאטרון וקולנוע, מרצה בנושא עיצוב במה ותלבושות.
בוקי שיף נולדה בתל אביב לשרה רובינוביץ' ולצבי שיף.
שני הוריה עברו את השואה, אביה שירת בצבא האדום כנווט מטוס קרב ואמה נמלטה מגטו לידא והצטרפה כלוחמת לפרטיזנים.
בארץ כתבה שרה רובינוביץ-שיף ספר "נערה במלחמה" העוסק בזיכרונותיה מתקופת המלחמה.
צבי שיף היה מהנדס בתחום מדידות וחשמל.
בוקי שיף למדה בבית ספר ממלכתי דן ובתיכון אליאנס ברמת אביב.
למדה לתואר ראשון במגמת עיצוב תפאורה ותלבושות בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב בחוג לתיאטרון.
המורים שהשפיעו עליה במיוחד היו לידיה פינקוס-גני ואלי סיני.
בשנת 1980 כשלמדה בשנה ד' לידיה פינקוס-גני לקחה אותה להיות אסיסטנטית בתיאטרון באר שבע להצגה "שש נפשות מחפשות מחבר", בבימויו של יורם פאלק ונתנה לה לעצב בעצמה את התלבושות.
בשנת 1989 הזמינה אותה האופרה הישראלית החדשה לעצב תלבושות לאופרה "סיפורי הופמן", בבימויו של במאי האופרה הנודע דייוויד אולדן, עמו שיף ממשיכה לעבוד שנים רבות.
ב-1995 צפה הבמאי הגרמני הארי קופפר בהפקת "טנהויזר", שהוקרנה בערוץ ארטה, לה עיצבה שיף את התלבושות והזמין אותה לעצב את התלבושות להפקת "לוהנגרין" בשטאץ אופרה בברלין ב-1996 ומאז היא משתפת עמו פעולה.
בישראל עבדה בוקי שיף בתיאטראות הבימה, הקאמרי, בית ליסין, תיאטרון אורנה פורת, תיאטרון חיפה, צוותא, תיאטרון באר שבע והאופרה הישראלית החדשה.
בין הבמאים עמם עבדה בישראל ניתן למנות את: חנן שניר, חנוך לוין, מיכה לבינסון, אילן רונן, אורי פסטר, נסים אלוני וישראל גוריון.
בוקי שיף עיצבה גם תפאורות ותלבושות להפקות טלוויזיה, קולנוע וסרטי פרסומת רבים.
בשנים האחרונות היא עוסקת גם בעיצוב גופי תאורה.
חלונות ראווה בברלין וכן משתתפת בתערוכות אומנות.
מאז 2003 מחלקת שיף את זמנה בין ישראל לאירופה.
מתוך הרצאה של בוקי שיף – מדיטק חולון 2006 :
עיצוב תפאורות ותלבושות לתיאטרון בישראל
ניהול אמנותי ועיצוב תלבושות לקולנוע ולטלוויזיה
שנה תערוכה מקום 2012 האם דיוקן עצמי ?
2013 - פרס מעצבת התלבושות המצטיינת לשנת 2013 בטקס פרסי האופרה הבינלאומי (The International Opera Awards) שהתקיים בלונדון.
2006 - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה.
2005 - ציון לשבח מטעם רשות השידור הבווארית עבור עיצוב תלבושות לאופרה "לה קליסטו" באופרה הבווארית, מינכן.
2005 - פרס התיאטרון הישראלי עבור עיצוב תפאורה להצגה "חודש בכפר" בתיאטרון הבימה.
פרסים להפקות להן עיצבה בוקי שיף תלבושות
2018 - פרס המבקרים של לונדון להפקה הטובה ביותר ל"סמירמיד"
2017 - פרסי האופרה הבינלאומיים לונדון (international opera awards London) - הפקת האופרה הטובה ביותר לשנת 2017 ל"סמירמיד"
2011 - פרס סאות' בנק סקיי לאמנויות (South bank sky arts award) להפקת האופרה הטובה ביותר "המייסטרזינגר" באופרה הממלכתית, ווילס.
2010 - פרס איגוד מנהלי התיאטרונים (The TMA award) להפקת האופרה "המייסטרזינגר" באופרה הממלכתית, ווילס.
2007 - פרס איגוד המבקרים הצרפתי (French critics prize) להפקת האופרה "קנדיד" בבית האופרה שאטלה, פריז.
2005 - פרס איגוד מנהלי התיאטרונים (The TMA award), להפקת האופרה "ווצק" באופרה האנגלית הלאומית, לונדון.
1999 - פרס ה"איבנינג סטנדרד" (The evening standard award) (הפרס ניתן לבימוי ועיצוב תפאורה ותלבושות במשותף) עבור האופרה "הכתרתה של פופיאה" באופרה הממלכתית, ווילס.
בוקי (ברוך) גרינברג באנגלית: Buky Grinberg (נולד ב-30 במאי 1954) הוא אמן ישראלי-הולנדי.
בוקי גרינברג נולד וגדל בתל אביב עד אחרי צבא, בן להורים דתיים-ציוניים יוצאי פולין, ניצולי שואה.
למד בבתי ספר דתיים – ביל"ו (א'-ב'), מוריה (ג' ואילך), ישיבת נחלים ותיכון צייטלין.
שירת בנח"ל דתי, בגרעין קיבוץ עלומים של בני עקיבא.
חלק משירותו הצבאי שירת כמפקד טנק ואחר כך, לאחר שהפך לפציפיסט וסירב להחזיק נשק, מש"ק חינוך ושלת"ניק.
בתום שירותו הצבאי החל להתעניין באמנות.
הלך להרצאות של יאיר גרבוז, אמנון ברזל ורן שחורי, ביקר בגלריות, קרא ספרי וכתבי עת אמנות והתחיל לעשות עבודות בבית.
כעבור ארבעה חודשים השתתף בתערוכתו הראשונה, "פנים חדשות" בגלריה ג'ולי מ.
במשך שנה למד באקדמיה החופשית בהאג ואחר-כך שנתיים באקדמיה יאן ואן-אייק במסטריכט.
משם עבר להתגורר ולפעול באמסטרדם.
בסך הכול פעל בהולנד במשך תשע עשרה שנים, שם ערך בעיקר מיצבים ומיצגים בגלריות, מרכזי תרבות אלטרנטיביים ופסטיבלים וגם בבית וברחוב.
בוקי גרינברג גרוש + שני בנים ובת.
לאחר מגורים בתל אביב ובמושב בית חרות עבר לגור ב-2023 במושב חיבת ציון בעמק חפר.
בשנת 2024 קיבל את פרס שר התרבות והספורט ע"ש אריק איינשטיין לאמן ותיק על עשייתו ותרומתו לתרבות הישראלית.
בוקי גרינברג הוא אמן בינתחומי המתמקד באמנויות המיצב, המיצג, ופיסול סביבתי.
ידוע ב"סביבות" שיצר- טוטאליות, מפתיעות ומפעילות קהל, לעיתים תוך שימוש במניפולציות פיזיות ממש ובחלקן כאשר גוף האמן עצמו מהווה חלק מן המכלול.
גרינברג רואה עצמו כעובד בשדה ה'מדיה הפתוחה', בה הרעיון מכתיב את הצורה, האמנות היא פלורליסטית, תקשורתית לכל והיא סך כל פעילותו של האדם/אמן.
נתפס על ידי רבים כאמן קיצוני ופרובוקטור וזאת עקב חיבתו לחמרי חיים גבוליים ונטייתו המוצהרת לבוטה, לבועט ולאנדרגראונד.
עם זאת הוא רואה בכל אלו 'פתיון' – נקודת פתיחה הולמת ליצירת חוויות ולהעברת מסרים קיומיים על פי שיטת "מהגלוי אל הנסתר" וחוזר חלילה.
תהליך זה והקשרים בין המרכיבים טעונים בכפלי משמעויות המובילים תכופות לאבסורד, מה עוד שלא נעדרים מהם מרכיבים של הומור והפתעה ואף ערכים צורניים ואסתטיים בעלי תוקף.
גרינברג לימד אמנות 2–3 שנים במכון אבני ושמונה שנים בבית ספר מוסררה.
שימש כאוצֵר (פרויקט "סוכות" במוזיאון ארץ ישראל ובשוהם, חלל "המומחה" ת"א, "אקספלורה" בקלישר, גלריה "אישור זמני"),
הרבה להציג ולהופיע בחללי תצוגה ואירועים אלטרנטיביים.
הציג במוזיאון סטדלייק, אמסטרדם, הולנד; באירופה (צרפת גרמניה, בלגיה) ובישראל (המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, בית האמנים תל אביב, גלריה עמי שטייניץ ת"א, חלל לאמנות "המומחה" ת"א, "המשכן לאמנויות הבמה" ת"א, גלריה שלוש ת"א, מוזיאון ישראל ירושלים, ועוד).
הוא אצר וארגן את אירוע הסיום של גלריה "המומחה", תערוכה משותפת עם מוטי מזרחי בגלריה שלוש בת"א, הפיק את תערוכת ואירועי NOVALOG 2001: new media experience בת"א וברלין.
התמנה לאוצר הבית של גלריה "אישור זמני" בת"א, אצר את התערוכה "KENT EXPLORA" – אמנות דיגיטלית בגלריה קלישר, ת"א.
יזם ושימש כמנהלו האמנותי של פסטיבל "7 מוזות ב-7 סוכות" בתל אביב ובשוהם והציג 2 מיצבי וידאו באירועי "אמנות הארץ", מתחם רידינג, ת"א ובמוזיאון ישראל בירושלים).
ארגן הופעות רוק נסיוני (the young gods, die form, al comet, הולנד, האג, מטוס קרב, שמן מכונות, תקליט, אוטובוס) וכמפיק אירועים, מיצגים ומסיבות (מועדון "קו-מילניום", ת"א, "-dinner dress מקלט 209, ת"א, NOVALOG 2001, פסטיבל ARTSHOW בדיזנגוף סנטר).
בשנת 2006 ראה אור ספרו "חדשות מהעולם התחתון", בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.
הספר מהווה מעין סיכום של כשלושים שנות פעילות אמנותית.
במסגרת הספר פנה גרינברג ל-65 אמנים מתחומי תרבות שונים, כל אחד מהם קיבל לידו צילום או סדרת צילומים פלוס תיאור המייצג את העבודה שביצע.
כל אחד מהם כתב טקסט המתייחס לעבודה.
בספר פורסמו הטקסטים שכתבו האמנים השונים, לצד תיאור העבודות של גרינברג וצילומים מתוכן.
בוקסטי הוא סוג של פנקייק אירי העשוי מתפוחי אדמה.
המנה מתקשרת לרוב עם מחוזות מרכז-צפון אירלנד, קונכט ודרום אלסטר, ובמיוחד עם מחוז מאיו, מחוז סלייגו, מחוז דניגול, ומחוז ליטרים.
יש מתכונים רבים למנה, אך כולם מכילים תפוחי אדמה מגורדים ובכולם המנה מוגשת מטוגנת.
המתכון הפופולרי ביותר של המנה מכיל תפוחי אדמה לא-מבושלים מגורדים היטב, מחית תפוחי אדמה, קמח, סודה לשתייה, חובצה ולעיתים ביצים.
ניתן לסנן את תפוחי האדמה המגורדים כדי להוריד את כמות העמילן והמים אך אין זה הכרחי.
את התערובת מטגנים על כיריים במשך מספר דקות על כל צד, בדומה להכנה של פנקייק.
לפי מתכון אחר של המנה, משתמשים אך ורק בתפוחי אדמה מגורדים ומבשלים אותם ככופתה או כמעין קציצה.
המאפיין הבולט ביותר של הבוקסטי לעומת מנות אחרות המבוססות על תפוחי אדמה, הוא המרקם האחיד והחלק שלו.
הבוקסטי נחשב לחלק מהתרבות באזורים בו הוא נצרך ונכתבו עליו מספר שירים מקומיים כגון השיר:
תרגום לעברית אנגלית בוקסטי על הכיריים,
החתיכה באמצע היא בשביל מארי אן.
אם אינך יכולה לבשל בוקסטי
בוודאי שלעולם לא תמצאי חתן.
ככל שהמטבח האירי צבר יותר עניין, כך הבוקסטי נהפך למאכל פופולרי יותר.
במסעדות רבות במרכז ובצפון אירלנד הבוקסטי מופיע בתפריטים רבים.
ניתן לרכוש אותו בתור כופתה בסופרמרקטים ובחניות או בתור תערובת מוכנה לבישול או לטיגון כפנקייק.
המתכונים המודרניים של המנה כוללים שום ותבלינים אחרים.
לפעמים מגישים את הבוקסטי בתור מעטפת למאכלים אחרים, בדומה לקרפ צרפתי או לטורטיה.
בוקינג הוא אתר להזמנת מקומות לינה לרבות מלונות, דירות ואתרי נופש.
במקור האתר הוקם על ידי מספר יזמים בהולנד אבל משנת 2005, הוא בבעלות חברת Priceline, קבוצת תיירות באינטרנט הממוקמת בארצות הברית.
בשנת 2013, האתר היווה יותר משני שלישים מההכנסות של קבוצת Priceline.
באוגוסט 2025 יותר מ-10,000 בתי מלון, מ-30 מדינות שונות, הגישו בקשה לתובענה ייצוגית תקדימית נגד Booking.com.
המלונות מאחדים כוחות בדרישה לפיצויים בעקבות עשרים שנה של שליטה במחירים, מניעת תחרות וגביית עמלות מופרזות, שהובילו לטענתם לאובדן הכנסות ישירות.
בחודש נובמבר 2010, השיקה בוקינג את אפליקציית הזמנת המלונות שלה בגרסת iPad ובחודש פברואר 2011, שחררה את אפליקציית הזמנת המקומות לאנדרואיד.
בחודש אפריל 2012, הכריזה בוקינג על השקת האפליקציה הראשונה בעולם של הרגע האחרון, 'Booking.com Tonight'.
בדצמבר 2012 השיקה בוקינג שירות למכשיר האמזון קינדל, הזמינה להורדה בכל האפליקציות של אמזון, כולל ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, ספרד, צרפת, איטליה ויפן.
מאז 2011 הוצג גידול מתמשך בהזמנות מאתר בוקינג.
לצורך העניין, ב-2011, ההכנסות מהזמנות ממכשירים ניידים עמדו על 1 מיליארד דולר והן שולשו ליותר מ-3 מיליארד דולר בשנת 2012.
ההכנסות של אתר בוקינג באות בעיקר מהזמנות ישירות באתר אבל לחברה יש מקורות הכנסה נוספים בדמות שותפויות צד ג'.
שותפויות כאלו כוללות ממשק הזמנת לסוכני תיירות או שיווק דרך שותפים בו אתרים מקבלים עמלות במידה וגולשים שהופנו דרכם מבצעים הזמנה.
באוגוסט 2012, חברת הנסיעות הסינית המקוונת Ctrip ו-Booking.com הקימו שותפו מסחרית המאפשר לגולשי האתר לגשת לכל מקומות הלינה שקיימים בבוקינג.
קבוצת Panorama, חברת התיירות הגדולה ביותר באינדונזיה, הוציאה 2 מיליון דולר על השקת bookpanorama.com.
מדובר על שותפות אסטרטגית שמאפשרת גישה ליותר מ-270,000 בתי מלון ברחבי 179 מדינות בעולם.
בהמשך, בוקינג חתמה גם על הסכמי שותפויות עם חברות תעופה שמקדמות הזמנת מלונות בתוך מערכת הזמנת הטיסות שלהן.
לדוגמה, באוקטובר 2014, הודיעה אוראל איירליינס כי היא הקימה שותפות עם בוקינג.
כחלק משיטתה של החברה להציע מחירים נמוכים ממחיר השוק, היא מקיימת הסכמים מול מלונות שמטרתם להבטיח שהמחיר באתר יהיה הנמוך ביותר.
בנובמבר 2020 רשות התחרות של האיחוד האירופי ביקרו שיטה זו, בטענה שהחברה מנצלת את הדומיננטיות שלה בענף הזמנת המלונות והנופש כדי למנוע אפשרות לתחרות הוגנת מצד אתרים מתחרים.
האתר עושה שימוש נרחב בתבניות אפלות, המפעילות מניפולציות שונות על הגולשים, כמו תחושת דחיפות מוגזמת, בניסיון לגרום להגביר את הרכישות, גם אם לא תכננו לבצע אותן מלכתחילה.
בוקל GT ספורט קופה היא מכונית ספורט, 2 דלתות, (מושבים 2+2), בעלת מרכב פיברגלאס, אשר יוצרה על ידי חברת "Buckle Motors Pty Ltd" ה-אוסטרלית בין השנים 1957–1959.
סך הכול יוצרו 20 יחידות.
מחיר היחידה בהשקה עמד על 1,875 לירות שטרלינג, באוסטרליה.
חברת "Buckle Motors Pty Ltd" בנתה את הדגם גוגומוביל דארט (1959-1961).
בוקי (ברוך) אורן (נולד ב-2 ביוני 1959) הוא יושב ראש ומנכ"ל ישראלי, מומחה בינלאומי בטכנולוגיות מים.
כיהן כיו"ר פעיל של חברת המים הלאומית מקורות, כולל הקמת הפלטפורמה לשיתופי פעולה טכנולוגים ®WaTech.
אורן מכהן כיו"ר וכמנכ"ל חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd.
בוקי (ברוך) אורן נולד ב-2 ביוני 1959 בחיפה וגדל בחדרה.
השתתף בחוג המחוננים הראשון של תלמידי בתי ספר יסודיים, שאורגן על ידי אריקה לנדאו באוניברסיטת תל אביב (1969).
אורן שירת בצה"ל כקצין מודיעין וסיים את שירותו בדרגת רב-סרן.
אורן הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול (במסגרת השנה השלישית הוגדר כמצטיין דיקן) ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1982 נישא לשרית, שעבדה במערכת החינוך כ-30 שנים.
ב-2013 הצטרפה לחברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" ומכהנת נכון ל-2019 כנשיאת החברה.
בנם הבכור, אלמוג, נפטר מסרטן בינואר 2000.
במהלך לימודיו, הקים אורן, בשיתוף עם פרופסור דב פקלמן (שהיה המרצה שלו לשיווק) ואילן כהן, את חברת התכנון האסטרטגי P.O.C.
אורן כיהן בחברה כשותף מייסד.
החברה הייתה מהראשונות והמובילות שפעלו בישראל.
אורן כיהן כמנהל שיווק בהוצאת כתר (1987), כמנהל עסקים באורן הנדסת קירור (1989), כמנהל שיווק בחברת העוגן פלסט (1991), מנכ"ל חברת פקר מתכות (1994), מנהל השיווק בחברת נביעות וכסמנכ"ל השיווק בחברת ויזה אלפא (1996).
בשנת 2000 הצטרף אורן לחברת קומברס בתפקיד מנהל מיזם.
בשנת 2002, עבר אורן מתחום ההיי-טק לתחום המים וכיהן כסמנכ"ל פיתוח עסקי תאגידי בחברת נטפים.
במהלך כהונתו קיבל החלטה למקד את פעילותו העתידית בתחום המים.
אורן כיהן כיו"ר פעיל במקורות, חברת המים הלאומית – משנת 2003 עד שנת 2006. במהלך כהונתו החברה ייסדה והחלה להפעיל (2004) את מיזם ®WaTech - המרכז ליזמות טכנולוגית ולשיתופי פעולה בין קבוצת "מקורות" לבין חברות הזנק, יזמים, אקדמיה ומשקיעים בתחום טכנולוגיות המים בארץ ובעולם.
כיהן כמייסד משותף (2006) וכיו"ר פעיל (2008) של חברת מיה (Miya), חברת המים של קבוצת אריסון, העוסקת בהקטנת אובדן המים בצנרת העירונית.
אורן היה שותף להגדרת התוכנית האסטרטגית של החברה ויישומה, ליצירת חברה בין-לאומית ב-5 יבשות.
אורן שימש כיו"ר ווטק ישראל (WATEC Israel), אירוע מים דו-שנתי, מהמובילים בעולם.
בשנת 2011 הקים את חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd, ומאז מכהן כיו"ר ומנכ"ל החברה.
אורן דורג פעמיים רצופות, הן ב-2016 והן ב-2017, על ידי מגזין המים - ®Water & Wastewater International בין 25 המובילים הבולטים בעולם בתחום המים.
רק 8 מובילים דורגו כך במשך שנתיים רצופות.
אורן משמש כיושב ראש מושבים בכנסים בינלאומיים, העוסקים בישום טכנולוגיות חדשניות בתאגידים.
בשנת 2018 כיהן בתפקיד זה בחמישה אירועים בינלאומיים: בפריז, לאס וגאס, סינגפור, פילדלפיה ופיניקס.
כיהן כחבר דירקטוריון בעמותת משאלת לב, המגשימה חלומות לילדים חולי סרטן.
חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס"
חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd, בניהולו של אורן, מפעילה את "שותפות המים הגלובלית" ופועלת במאות מיזמים ברחבי העולם.
בוקסר צמוד הוא בגד הלבשה תחתונה וסוג של תחתונים לגבר שבדומה לבוקסר רחב מעוצבים בצורת מכנסיים אך צמודים יותר ובדרך כלל קצרים יותר.
בוקסרים צמודים נלבשים מהבטן התחתונה, דרך המותניים ועד הירכיים, הם עשויים בדרך כלל משילוב של כותנה וספנדקס או מפלנל, הרצועה שמקיפה את המותן מהווה בדרך כלל רצועה נפרדת העשויה מחומר אלסטי, הרצועה הזו תהיה לרוב בצבע שונה מגוף הבוקסר, ורשום בה שם היצרן של פריט הלבוש.
הם מאפשרים לבצע פעילות גופנית בנוחות ופופולריים גם בקרב חיילים.
המעצב ג'ורג'ו ארמני עסק בקו הלבשה של בוקסרים צמודים והפופולריות שלהם עלתה בשנות התשעים כאשר מעצב בגדי הגברים ג'ון ורוותוס עסק בדגמים מסוג זה בחברת קלווין קליין.
תחתוני בוקסר צמוד נלבשו בין היתר על ידי ריצ'רד גיר בסרט ג'יגולו אמריקאי, ועל ידי מארק וולברג בפרסומת לקלווין קליין.
נפת בּוֹקְסִיטוֹגוֹרְסְק (רוסית: Бокситогорский райо́н) הוא מחוז משנה בחלק הדרום מזרחי של מחוז לנינגרד בפדרציה הרוסית וממוקם במרחק 250 קילומטרים ממרכז העיר סנקט פטרבורג.
המרכז האדמיניסטרטיבי הוא העיר בוקסיטוגורסק.
החלק העיקרי של האזור ממוקם על רכס טיחווין, בגובה של 150–250 מטר מעל פני הים.
החלק המערבי ממוקם בשפלת טיחווין בגובה 50–100 מטר.
בשטח הנפה יש משקעים של בוקסיט, גיר ודולומיט.
הטמפרטורה הממוצעת ביולי - 17 מעלות צלזיוס, ינואר - -10 מעלות צלזיוס המשקעים השנתיים הם 650–700 מ"מ.
בחלקה המערבי של הנפה ישנם נהרות השייכים לאגן הים הבלטי (וולוז'בה, טיחווינקה), ובחלק המזרחי - נהרות השייכים לאגן הים הכספי (צ'אגודה, ליד, קולפ).
בחלק המערבי ישנן קרקעות ביצה.
הנפה משופעת יערות אשוח ויערות אורן.
עולם החי באזור כולל איילים, דובים, אונדטרות, שועלים, זאבים וציפורים כמו שכווי ענק, חוגליות, לוז ושכווים שחורים.
בנפה ממוקמים שני שמורות טבע מוגנות: "נהר ראגושה" ו"יער ופסקי" המהווה שמורת טבע אזורית.
נפת בוקסיטוגורסק הוקמה ב-25 ביולי 1952 כחלק ממחוז לנינגרד.
ב-1 בפברואר 1963 בוטלה נפת בוקסיטוגורסק ושטחו נכלל בנפת טיחווין (7 כפרים) ונפת יפימובסקי (4 כפרים).
ב-12 בינואר 1965 נפת בוקסיטוגורסק הוקמה מחדש כשהעיר באותו שם משמשת כבירתה.
הרשות המחוקקת הנפה היא מועצת הצירים.
המועצה כוללת 2 נציגים מכל יישוב: ראש היישוב ואחד הצירים שנבחרו על ידי מועצת היישוב.
בראש מועצת הצירים של הנפה עומד ראש המחוז, שנבחר על ידי המועצה.
הרשות המבצעת היא מנהלת הנפה.
ראש המנהלת ממונה על ידי מועצת הצירים מבין מועמדים שנבחרו על ידי ועדה מיוחדת, שחבריה ממונים על ידי מועצת הצירים של המחוז ומושל מחוז לנינגרד.
בסיס כלכלת הנפה הוא התעשייה, חלקו בהיקף הסחורות שנשלח, העבודות והשירותים שבוצעו בשנת 2006 הסתכם ב-74.3%, כשהיקף הייצור התעשייתי הוא 3.2%.
מרכזי התעשייה העיקריים באזור הם הערים פיקאליובו ובוקסיטוגורסק, שם ממוקמים מפעלים של תעשיות האלומיניום והכימיה.
בחורף 2008, נסגרו מפעלים בעיר פיקאליובו, מה שהוביל פיטורים מסיביים של עובדים ועלייה במתח החברתי.
בשנת 2009, בכפר צ'ודצי, בתחומי הנפה, הושק השלב הראשון במפעל העץ של חברת מאייר-מלנהוף הולץ יפימובסקי (MM-Efimovsky).
זהו אחד ממפעלי ניסור עץ הגדולים ברוסיה .
בניית צינור הגז נורד סטרים מתבצעת בתחומי הנפה.
"בוקי" היה מגזין קומיקס ישראלי שראה אור בשנים 1967–1971 ובאותה תקופה היה מגזין הקומיקס הוותיק ביותר עם 170 גיליונות.
המגזין נוסד על ידי פ.
אורבך, מיליונר חובב קומיקס שהיגר מדרום אמריקה, בשיתוף עם העורך הגרפי אשר דיקשטיין, צייר קומיקס וגרפיקאי ידוע באותה תקופה.
המגזין התמודד עם אתגרים כלכליים, כולל עלויות דפוס גבוהות, אך הצליח לשרוד במשך חמש שנים, במהלכן יצא לאור באופן סדיר אחת לשבוע.
"בוקי" נחשב למגזין הקומיקס העברי המגוון ביותר בתקופתו, והפסקת פרסומו ב-1971 היוותה אבידה לעולם הקומיקס הישראלי.
כיום, חוברות המגזין הן פריטי אספנות נדירים, ומעטים האספנים המחזיקים באוסף מלא.
בשנים האחרונות נעשו ניסיונות לשמר את המורשת של "בוקי" באמצעות דיגיטציה של החוברות והפצתן בפורמטים מודרניים.
המגזין הציג מגוון רחב של סיפורי קומיקס מתורגמים ומקוריים, כולל:
גיבורי על אמריקאיים: כגון סופרמן, איש העטלף, רשף, הבלתי מנוצחים, איירון מן ועוד.
דמויות קומיקס בריטיות: כגון העכביש – פושע הנאבק בדמויות ביזריות, איש הארגמן – סוכן חשאי הנוסע בזמן, ואיש הברזל – רובוט הנלחם בפשע.
דמויות קומיקס צרפתיות: כגון אסטריקס.
סיפורים מקוריים ישראליים: כגון חללית הזמן, סברמן, סופר שלומפר, זבנג!
בוקסר הוא משפחת רכבים קרביים משוריינים שתוכננה על ידי קונסורציום בינלאומי, במטרה לאפשר ביצוע מבחר פעולות מבצעיות באמצעות שימוש במודול משימה הניתן להחלפה.
הממשלות המשתתפות בתוכנית "בוקסר" השתנו לאורך השנים עם התפתחות הפרויקט.
הרכב מיוצר על ידי קבוצת התעשייה ARTEC GmbH (ראשי תיבות של Armoured Vehicle Technology, בתרגום: טכנולוגיית רכב משוריין), והפרויקט מנוהל על ידי OCCAR (ראשי תיבות של Organisation for Joint Armament Cooperation, בתרגום: הארגון לשיתוף פעולה בתחום החימוש).
חברת ARTEC GmbH ממוקמת במינכן, וחברות-האם שלה הן KNDS דויטשלנד וריינמטאל מהצד הגרמני, (עם מפעל נוסף באוסטרליה) וכן Rheinmetall Defence Nederland B.V.
בסך הכול מחזיקה ריינמטאל ב-64% ממניות המיזם המשותף.
מאפיין ייחודי ובולט של הרכב הוא מבנהו, הכולל מודול הנעה קבוע ומודולי משימה ניתנים להחלפה, המאפשרים מגוון תצורות בהתאם לדרישות מבצעיות שונות.
מודול ההנעה יוצר בכמה גרסאות: A0, A1, A2, A3 וגרסה היברידית A2/A3. שינויים אלה נובעים בעיקר מלקחים שהופקו מהשימוש ברכב במבצעים באפגניסטן, כמו גם דרישות מיוחדות של משתמשים שונים.
השינויים העיקריים כוללים שיפור רמות המיגון, השעיה מחוזקת להתאמה לעלייה במשקל ושדרוג מערכת ההנעה (Powerpack).
שמות נוספים שנעשה בהם שימוש לרכב הבוקסר הם GTK (ראשי תיבות בגרמנית של , בתרגום מילולי: רכב משוריין להובלה, כלומר נגמ"ש) ו-MRAV (Multi-Role Armoured Vehicle, בתרגום מילולי: רכב משוריין רב-תכליתי).
ה-GTK Boxer הוא הכינוי הרשמי שלו בבונדסוור.
נכון לפברואר 2025, המדינות שמפעילות את הבוקסר הן גרמניה, הולנד, ליטא, אוסטרליה, בריטניה, אוקראינה וקטר.
הבוקסר הוא רכב רב-תכליתי בעל שמונה גלגלים, שבזמן פיתוחו עלה באופן ניכר במשקל ובממדים על רוב הרכבים בני-השוואה.
המשקל הקרבי הנוכחי של הבוקסר בתצורת A3 מדווח עד 38.5 טון.
עם זאת, בדצמבר 2021 ערכה ARTEC ניסויים בבוקסר שמשקלו 41 טון.
רכב זה, שהיה מכובד במשקולת וללא מודול משימה, עבר רווחים של עד 2.2 מטר, טיפס שיפוע של 60° וחצה מכשול אנכי בגובה מטר אחד במהלך הניסויים.
מנכ"ל ARTEC, שטפן לישקה, ציין כי אין בשלב זה דרישה מצד לקוחות לבוקסר כבד עד כדי כך.
הגרסה הכבדה ביותר הקיימת כיום היא גרסת התותח המתנייע הנשלט מרחוק (RCH), שמשקלה 39 טון.
מודול ההנעה מכונה גם הפלטפורמה או מודול קו-ההנעה.
הוא כולל את גוף הרכב שעליו מותקנים סרני ההנעה, ובחלקו הקדמי נמצאים יחידת הכוח ועמדת הנהג, המוגנים במסגרת קשת השריון הקדמית.
סדרות ה-A של הבוקסר מתייחסות לשינויים שבוצעו במודול ההנעה.
במודול ההנעה ממוקם הנהג בחזית מימין (היגוי ימני), כאשר יחידת הכוח נמצאת לשמאלו.
ניתן להחליף את יחידת הכוח בתנאי שטח בתוך כ-30 דקות, והיא אף יכולה, במידת הצורך, לפעול מחוץ לרכב לצורכי בדיקה.
נכון לעכשיו קיימות שלוש משפחות עיקריות של מודולי הנעה: דגמי A, B0 ו-C0. דגם הייצור הראשוני היה A0, שממנו סופקו פחות מ-60 יחידות.
אחריו הגיע דגם A1, ובהמשך דגם A2 בשנת 2015. תקן הייצור הנוכחי, בהתאם למדינה המפעילה, הוא A2 או A3. אוסטרליה מקבלת גרסה היברידית A2/A3, שבמסגרתה היא מקבלת את מודול ההנעה העדכני בתקן A3 (מדורג ל-38,500 ק"ג), אך עם מנוע בתקן A2 בהספק של 711 כ"ס.
בשנת 2024 הגדירו המדינות המשתתפות בתוכנית הבוקסר של OCCAR את מודול ההנעה B0 כ"מודול ההנעה המשותף העתידי" (Future Common Drive Module), המציע יתרונות כגון הקלה בגייצור המוני צמצום היקף ההכשרה הנדרשת למפעילים ולטכנאים, שיפור האחידות והגמישות בין המשתמשים וצמצום מגוון החלפים וזמני האספקה.
מודול B0 מבוסס על דגם A3, בעל מסת רכב מרבית של , מצויד בצמיגים חדשים ושלדתו שונתה.
גוף הרכב הותאם כך שמודולי המשימה יישענו על שש נקודות חיבור במקום ארבע.
גרסת נגמ"ש החי"ר הגרמני של הבוקסר תתבסס על מודול ההנעה B0.
מיגון היקפי טיפוסי 14.5 מ"מ רמה 4 (14.5 מ"מ חודר שריון)מודל משימהפלדה משוריינת מרותכת כולה + AMAP-L + (AMAP-B כאופציה)
מיגון היקפי טיפוסי 14.5 מ"מ רמה 4 (14.5 מ"מ חודר שריון)מיגון גחוןרצפה תלת-שכבתית עם AMAP-IED ו-AMAP-M—
מודול המשימה, מוכר גם בתור תא גייסות, מכיל את האלמנטים הספציפיים למשימה, כגון כלי נשק, ציוד או צוות.
זהו מאפיין מרכזי (וייחודי) של הבוקסר.
מודולי המשימה הם יחידות דמויות תרמיל הניתנות להחלפה, המותקנות כדי להניע מודולים ליצירת רכב שלם.
מודולי המשימה מחוברים באמצעות ארבע נקודות וניתן להחליפם תוך שעה בתנאי שטח.
הנהג יכול לגשת לתא שלו דרך מודול המשימה או במקרה חירום דרך פתח גדול המופעל חשמלית בעל מקשה אחת מעל מיקום זה.
נפח מודול המשימה הבסיסי הוא 14 מטר מעוקב (מ"ק), נתון שעולה ל-17.5 מ"ק עבור תצורות גג גבוהות יותר כמו תצורת אמבולנס.
בעוד שמשקל המטען משתנה בהתאם לרמות המיגון והתאמת/תצורת הציוד, הוא נקוב ב-13.5 טון.
סקירה כללית של גרסאות בוקסר
גרסת הנגמ"ש (APC) יכולה להיחשב כתצורת הבסיס של הבוקסר.
צבא גרמניה קיבל 125 מודולי נגמ"ש כחלק מההזמנה הראשונית של 272 כלי רכב.
כל 131 הרכבים מההזמנה השנייה של צבא גרמניה הם בתצורה חדשה של נגמ"ש (Gepanzertes Transportfahrzeug).
גרסאות רכב הפיקוד של הבוקסר משמשות לשליטה ובקרה בשטח, ומשמשות כמרכז לתקשורת טקטית.
מאפיינים מרכזיים של גרסה זו הם תקשורת מאובטחת, צגים למודעות מצבית ומכשירים ללוחמה מבוססת רשת.
כיום קיימות ארבע תצורות מוגדרות של רכב פיקוד: A, B, C ו-D.
בתצורה הסטנדרטית, מודול הפיקוד מציע מקום לארבע עמדות עבודה וצוות הרכב מורכב מנהג, מפקד/מפעיל נשק, שני קציני מטה, עוזר מטה אחד ואיש צוות נוסף.
צבא גרמניה קיבל 65 מודולי פיקוד כחלק מההזמנה הראשונית של 272 כלי רכב; צבא הולנד הזמין במקור 60 מודולי פיקוד, אך מאוחר יותר הפחית את ההזמנה ל-36 מודולים.
אוסטרליה ובריטניה יקבלו גם הן גרסאות פיקוד של הבוקסר.
גרסאות הפיקוד של ליטא יתבססו על גרסת נגמ"ש לחימה.
הדרישה הבריטית כוללת סך של 212 מודולי משימה בחמש תצורות ליישומי פיקוד ושליטה, תקשורת, מחשבים ומודיעין.
כחלק ממשלוחי שלב 2 של פרויקט Land 400, אוסטרליה תקבל 15 רכבי CRV-C2 (רכב סיור קרבי – פיקוד ושליטה) כחלק ממשלוחי בלוק II.
לרכבים אלו צוות של שבעה אנשים, והם יצוידו בעמדת נשק נשלטת מרחוק מדגם R400S-MK2-D-HD הנושאת נשק שלא פורט.
ארבעה מתוך 12 מודולי המשימה הנוספים שהוזמנו יהיו בתצורת CVR-C2.
צבא גרמניה קיבל 72 מודולי אמבולנס כחלק מההזמנה הראשונית של 272 כלי רכב; צבא הולנד הזמין 52 מודולי אמבולנס.
גרסת האמבולנס הגרמנית וההולנדית של הבוקסר עושה שימוש במודול משימה בעל גג מוגבה המספק גובה פנימי של 1.85 מטר ונפח של 17.5 מ"ק.
בשירות ההולנדי החליף אמבולנס הבוקסר את גרסת ה-YPR-765 לפינוי נפגעים, והוא יכול להכיל שבעה נפגעים בישיבה או שלושה בשכיבה על אלונקות, או אחד מהשילובים הבאים: שלושה בישיבה ושניים בשכיבה, או ארבעה בישיבה ונפגע אחד בשכיבה.
הצוות מורכב מנהג, מפקד, ובגרסה ההולנדית אח/ות; בגרסה הגרמנית רופא או פרמדיק (Rettungshelfer).
הרכב ההולנדי, המוגדר כרכב פינוי רפואי, שונה מרכב הטיפול הרפואי הגרמני.
בריטניה הזמינה מודולי אמבולנס, ולאוסטרליה יש אופציה ל-11 מודולים כאלה.
בנובמבר 2025 חתם צבא גרמניה על חוזה בשווי 117 מיליון אירו למודרניזציה של 72 האמבולנסים.
צבא גרמניה הזמין 38 אמבולנסים מחברת KNDS דויטשלנד בנובמבר 2025.
רכב הנדסה / CRV-MPV (רכב סיור קרבי – רב-תכליתי)
הבוקסר Geniegroep (בראשי תיבות GNPR) היה במקור רכב תמיכה הנדסי ולוגיסטי ייחודי לצבא הולנד, המיועד להובלת כוחות וציוד של פלסית הנדסה.
הוא מספק מקום ישיבה לשישה לוחמים עם מקום לציודם האישי ומדור אחסון נפרד נוסף לתחמושת.
ניתן לפרוס אותו כרכב תמיכה עם יחידות אחרות או להשתמש בו למשימות עצמאיות כגון פתיחת צירים, או כעמדת עבודה מוגנת במהלך פינוי מוקשים או פעולות חבלה.
הבוקסר GNGP מחליף את גרסת ה-YPR-765 להנדסה קרבית.
הצבא המלכותי ההולנדי הזמין תחילה 53 רכבי GNPR, הזמנה שתוקנה מאוחר יותר ל-92 כלי רכב, ובהמשך הסב 12 מתוך 92 רכבי ה-GNGP שהוזמנו לתצורת "תיקון נזקי קרב" (Boxer Battle Damage Repair - BDR).
גרסת ה-BDR מסוגלת להכיל את הציוד המיוחד, הכלים, והחומרים המתכלים והלא-מתכלים הנדרשים לביצוע אבחון, תחזוקה ותיקונים קלים בעת הצורך.
הצוות מורכב ממפקד הנדסה, נהג, מפקד תצפית, תותחן וחמישה פלסים.
כחלק ממשלוחי שלב 2 של פרויקט Land 400, קיבלה אוסטרליה 13 רכבי CRV-MPV (רכב סיור קרבי – רב-תכליתי) כחלק ממשלוחי בלוק 1. כלי רכב אלו מבוססים על רכב ההנדסה GNGP של צבא הולנד ויוצרו בגרמניה.
הם יצוידו בעמדת נשק נשלטת מרחוק מדגם R400S-MK2-D-HD הנושאת נשק שלא פורט.
הבוקסר בתצורת מטען הוא גרסה ייחודית לצבא הולנד שהחליפה את גרסת המטען של ה-YPR-765. הרכב מצויד ברצפת טעינה מיוחדת לאבטחת מטען במהלך הובלה ויכול לשאת עד שני משטחים צבאיים סטנדרטיים של טון אחד (עומס מקסימלי 2.5 טון).
העיצוב הפנימי של הרכב מאפשר התאמה לפי הצורך לסוגים שונים של משימות.
לצורך ביצוע משימות שמירת שלום או פעולות אחרות בעתות רגיעה, ניתן לשנות ולהתאים את ערכת הציוד ברכב בהתאם לדרישות.
במקור הוזמנו 27 יחידות מטען, אך הכמות תוקנה מאוחר יותר ל-12. גרסת המטען הייתה הבוקסר ההולנדי האחרון שיוצר.
גרסת רכב לאימון נהיגה (DTV) מצוידת במודול אימון.
הנהג יושב בעמדת הנהג הקונבנציונלית והמדריך יושב בעמדה מוגבהת בתא אימון הנהיגה.
מערכת הגנה אקטיבית לנוסעים נועדה להגן על הצוות היושב חשוף בתא אימון הנהיגה.
במקרה של תאונת התהפכות, מושבי המדריך והנוסעים העליונים מתכנסים אלקטרונית לתוך מודול אימון הנהיגה.
בשימוש רגיל, המדריך יכול לפקח על הנהג המתלמד באמצעות יחידת שליטה ותצוגה כפולה, ויכול לעקוף את בורר ההילוכים, דוושת הבלם ודוושת התאוצה של עמדת הנהג.
שליטה על ההיגוי זמינה כאופציה.
הצוות מורכב מנהג מתלמד, מדריך ועד שני נוסעים מתלמדים נוספים.
צבאות אוסטרליה, הולנד (8), גרמניה (10) וליטא (2) הזמינו כולם רכבי אימון נהיגה.
כחלק ממשלוחי שלב 2 של פרויקט Land 400, תקבל אוסטרליה 11 רכבי CRV-REP (רכב סיור קרבי – תיקון) ו-10 רכבי CRV-REC (רכב סיור קרבי – חילוץ).
גרסת התיקון תצויד במנוף, וגרסת החילוץ תצויד בכננת.
גרסת החילוץ תצויד בעמדת נשק נשלטת מרחוק מדגם R400S-MK2-D-HD הנושאת נשק שלא פורט.
לשתי הגרסאות יש צוות של שלושה אנשים.
מתוך 12 מודולי המשימה הנוספים שהוזמנו, אחד יהיה בתצורת תיקון ושניים בתצורת חילוץ.
ההערכה היא כי הבחירה של אוסטרליה במודולים נפרדים לתיקון ולחילוץ נובעת מהקושי להשיג את יכולות ההרמה (מנוף) והמשיכה (כננת) הנדרשות במסגרת מגבלות הגודל והמשקל של מודול יחיד.
בריטניה תקבל 60 מודולים בתצורת רכב כיתת הנדסה (ESV) ו-50 בתצורת תיקון (ES Repair).
גרמניה בוחנת אפשרויות חילוץ עבור הבוקסר.
הבוקסר הוצג לראשונה כשהוא מצויד במודול משימה בעל צריח הגנה אווירית Skyranger 30 במרץ 2021. צריח ה-Skyranger 30 כולל תותח אוטומטי היורה תחמושת 30×173 מ"מ עם מרעום זמן, וכן שני טילים לטווח קצר כגון סטינגר או מיסטרל.
הוא מצויד בחמישה מערכי מכ"ם AESA לכיסוי של 360 מעלות ובכוונת אלקטרו-אופטית ליום וללילה לצורך רכישת מטרות.
מערכת ה-Skyranger 30 הוזמנה על ידי הבונדסוור בשנת 2024 ותהווה מרכיב מרכזי בתוכנית ההגנה האווירית לטווח קצר וקצר מאוד (NNbS) של הצבא הגרמני.
חברת KNDS מציעה את הבוקסר Schakal (בתרגום: תן) כשהוא מצויד במודול משימה בעל צריח בלתי מאויש מסוג RCT30. תצורה זו כונתה גם PuBo (קיצור של Puma Boxer), משום שהצריח זהה במהותו לזה המשמש את נגמ"ש הלחימה פומה של צבא גרמניה.
דווח כי צריח ה-RCT30 היה הבחירה הראשונית עבור נגמ"ש הלחימה של הבוקסר הליטאי, אך ההחלטה שונתה מאוחר יותר משיקולי עלות.
בתערוכת DIMDEX 2024 הוצג בוקסר המצויד ב-RCT30, ובו הותקן גם חיישן תדר רדיו פסיבי המיועד ליירוט כלי טיס בלתי מאוישים קטנים.
הבוקסר RCH 155 נושא גרסה של תותח AGM מתוצרת KNDS דויטשלנד.
זהו פיתוח נוסף של מערכת הארטילריה הזחל"מית PzH 2000 בקוטר 155 מ"מ (52 קליבר).
המערכת פותחה במקור כדי לענות על דרישות פוטנציאליות של לקוחות לייצוא המעוניינים בפלטפורמה גלגלית, שלה ניידות אסטרטגית גבוהה יותר מזו של מערכת ה-PzH 2000 הזחל"מית והכבדה יותר.
בדצמבר 2020 הודיעה חברת Krauss-Maffei Wegmann (KMW) בהודעה לעיתונות כי היא מתכננת להתחיל בבדיקות פיתוח של תותח ה-RCH 155 מ"מ בשנת 2021 – גרסה נשלטת מרחוק של ה-RCH 155 המקורי.
בספטמבר 2022 הוכרז על רכישת 18 יחידות RCH 155 עבור אוקראינה במימון קרן סיוע גרמנית, בעלות של 216 מיליון אירו.
באוקטובר 2025 הוצגה גרסה של בוקסר זחל"ם על ידי KNDS דויטשלנד בתערוכת AUSA 2025, המכונה "RCH-155 Tracked".
קיימות שתי תצורות של מודול משימה לסיוע באש משולב המוצעות על ידי ARTEC, המכונות בפשטות "סיוע באש משולב A" ו"סיוע באש משולב B".
כחלק ממשלוחי שלב 2 של פרויקט Land 400, תקבל אוסטרליה 29 רכבי CRV-JFS (רכב סיור קרבי – סיוע באש משולב) במסגרת משלוחי בלוק II.
לרכבים אלו צוות של שישה אנשים.
חמישה מתוך 12 מודולי המשימה הנוספים שהוזמנו יהיו בתצורת CVR-JFS.
רכב הסיור הקרבי (CRV) הוא פיתוח של הבוקסר הבסיסי שתוכנן לעמוד בדרישות שלב 2 של תוכנית Land 400 האוסטרלית.
השלדה שנבחרה מדורגת למשקל כולל של 38.5 טון והיא הכלאה בין תצורות A2 ו-A3 של הבוקסר.
גרסת הסיור של ה-CRV , או פשוט "גרסת הסיור", היא גרסת ה-CRV העיקרית; 133 מתוך 211 הרכבים שהוזמנו הם בתצורה זו.
גרסת הסיור מצוידת בצריח Lance בקוטר בינוני מתוצרת ריינמטאל דיפנס.
שנים-עשר רכבי הבוקסר CRV הראשונים בתצורת סיור נמסרו כרכבי בלוק 1 מגרמניה, כאשר הצריח ברכבים אלו מצויד בתותח MK 30-2/ABM בלבד, אך בסופו של דבר הם ישודרגו לתצורת בלוק II.
שאר 121 רכבי הסיור מיוצרים באוסטרליה, ויצוידו בשני טילי Spike LR2 בצריח שתוכנן מחדש.
לא ידוע אם מערכת ההגנה האקטיבית שנבחרה על ידי צבא אוסטרליה, "חץ דורבן" של אלביט מערכות, תשמש בצריח ה-Lance של גרסת בלוק II, מכיוון ששילוב המערכת גרם לעיכובים בתוכנית עקב משקל עודף.
עם זאת, ההשקעה בשימוש במערכת נמשכת.
123 רכבי החי"ר הכבדים (Schwerer Waffenträger Infanterie - sWaTrg Inf) שהוזמנו על ידי צבא גרמניה בעסקה בשווי 1.95 מיליארד אירו מבוססים על גרסת הסיור של ה-CRV האוסטרלי.
וילקאס ("זאב") / נגמ"ש לחימה שמשון (IFV Samson)
וילקאס (Vilkas - "זאב") הוא הכינוי הליטאי לבוקסר המצויד בעמדת שמשון Mk II RCT של חברת רפאל.
חברת ARTEC מכנה תצורה זו בשם "נגמ"ש שמשון" (IFV Samson).
89 מתוך 91 רכבי הווילקאס שהזמינה ליטא מצוידים בצריח Samson Mk II RCT, הנושא תותח 30 מ"מ מיוצב לחלוטין מסוג Orbital ATK Mk 44S עם הזנה כפולה, מקלע מקביל 7.62 מ"מ וטילי Spike-LR.
במכרז הוצעו מגוון אפשרויות לצריח, כולל הצריח הבלתי מאויש של הפומה.
ליטא קיבלה ארבע גרסאות של הנגמ"ש: 55 נגמ"שי מפקד כיתה, 18 נגמ"שי מפקד מחלקה, 12 נגמ"שי מפקד פלוגה ו-4 נגמ"שי פיקוד.
הגרסאות נבדלות בהתאמה למשימה, בעיקר בתחומי ציוד קשר קולי ונתונים נוסף וכן מערכת ניהול קרב (BMS) מותאמת.
גרסאות נוספות כולל אבות-טיפוס, רכבי קונספט ופלטפורמות פיתוח
Boxer Mobile LWS – מדגים טכנולוגי של מערכת נשק לייזר (LWS) ניידת על גבי בוקסר.
רכב זה התבסס על גרסת האמבולנס הממוגן, וצויד בעמדת נשק נשלטת מרחוק המחוברת למקלע כבד 12.7 מ"מ RMG של ריינמטאל, משולבת בצריח ממוגן בלתי מאויש ומצוידת בצריח MANTIS אוטומטי לחלוטין.
לא בוצע פיתוח נוסף או ייצור סדרתי.
Boxer C-UAS – נכון לשנת 2024, חברת ARTEC אינה מפרטת תצורת מודול משימה נגד כטב"מים (Counter UAS) כאופציה לבוקסר.
עם זאת, בדצמבר 2019 הזמין משרד הרכש הגרמני (BAAINBw) עשר מערכות Boxer C-UAS, במסגרת חוזים עם החברות קונגסברג והנסולדט, כאשר האספקה הייתה אמורה להסתיים בתוך 24 חודשים.
נאמר כי הרכב יצויד בשילוב של עמדת נשק Protector RWS של קונגסברג החמושה במקלע רימונים 40 מ"מ עם תחמושת מתפוצצת באוויר ומכ"ם Spexer 2000 3D של הנסולדט.
Boxer Skyranger 35 – הבוקסר הוצג כשהוא מצויד בצריח מערכת ההגנה האווירית Oerlikon Skyranger 35. המערכת חמושה בתותח ריבולבר בקוטר 35 מ"מ x 228 מתוצרת ריינמטאל, בעל מערכת הזנת תחמושת כפולה המאפשרת בחירה בין שני סוגי פגזים.
התחמושת העיקרית היא תחמושת AHEAD (Advanced Hit Efficiency And Destruction) בקוטר 35 מ"מ, שלמרות היותה מותאמת להגנה אווירית יעילה גם נגד מטרות קרקעיות, כולל כלי רכב ממוגנים קלות.
לתותח קצב אש מחזורי של 1,000 כדורים לדקה, ומטרה אווירית טיפוסית מטופלת בצרור של 20 עד 24 כדורים.
גרסת ה-Skyranger 35 כבדה יותר מגרסת ה-Skyranger 30 שהוזמנה על ידי גרמניה.
Boxer Overwatch – מדגים טכנולוגי של Boxer Overwatch נחשף באירוע DVD 2022. ה-Overwatch הוא מודול משימה המצויד במשגר טילי ברימסטון.
גרסה זו פותחה על ידי RBSL בשיתוף עם MBDA במטרה לענות על הדרישה לתוכנית "Mounted Close Combat Overwatch" (חיפוי לחימה צמוד רכוב).
הדרישות לתוכנית הן לספק יכולת נגד שריון בטווח של 10 ק"מ ומעלה, עם טילים במשקל של עד 50 ק"ג.
זוהי גרסה מודרנית ובעלת יכולות גבוהות יותר של טיל הנ"ט המונחה Swingfire ששימש בעבר על גבי ה-FV102 Striker ויצא משירות.
בתצורת הקונספט שלו, מודול המשימה נושא משגר יחיד בעל שמונה תאים לטילי Brimstone 3 במשקל 53 ק"ג, הפונה לצד שמאל של הרכב.
המשגר מורד למצב אופקי בזמן נסיעה ומוגבה לפני ירי.
Future Armoured Vertical Launcher (משגר אנכי משוריין עתידי) – חברת לוקהיד מרטין בריטניה מתחרה בתוכנית MCCO.
הצעתה היא מודול שיגור אנכי לבוקסר עם 16 טילים, ככל הנראה מסוג JAGM.
מערכת זו תקושר למערכות אחרות של הצבא הבריטי כמו MORPHEUS דרך לינק 16, ומערכות אלו יוכלו לספק נתוני מטרות.
Boxer Knifefish – בשנת 2023 נחשף כי גרמניה והולנד מתכננות גרסת חסימה (Jamming) לבוקסר.
גרסת ה-Boxer Knifefish תתקיים בשתי תצורות: תדר גבוה מאוד/אולטרה גבוה (VHF/UHF) ותדר גבוה (HF).
מסירת אב-טיפוס ראשון לפחות של בוקסר חוסם מתוכננת לשנת 2028.
Boxer Armoured Recovery Module (ARM) – מודול משימה לתיקון וחילוץ שפותח על ידי חברת FFG כדי לספק למשתמשי הבוקסר יכולת חילוץ ותחזוקה, וכן אמצעי מבצעי להרכבת מודולי משימה על מודולי הנעה.
ה-ARM הוצג לראשונה בשנת 2019. לויטננט-קולונל קרלהיינץ בנקה הצהיר ב-2023 כי הוא צופה שתוכניות לרכב חילוץ בוקסר יאושרו עד סוף 2024. אפשרויות תיקון וחילוץ נוספות נבחנות במקביל ל-FFG ARM