tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שנהסרטתפקידהערות2016רוקי: הסיפור האמיתיקימברלי2017טירת הזכוכיתלורי וואלס הצעירה2019אילייהיילי2021רחוב הפחד חלק שני: 1978זיגי ברמןרחוב הפחד חלק שלישי: 1666קונסטנס / זיגי ברמןAll too well'היא'סרט קצר2022הלוויתןאלי סרספילדזואי היקרהטס דנונציו2024A Sacrificeמייזי מונרו2025אודסה (אנ')אודסה גאלוואי2026ספיידרמן: יום חדש לגמרי
שנהסדרהתפקידהערות2013האמריקאיםלאנהפרק: "Mutually Assured Destruction"2014שוטרים בדםדייזי קרפנטרפרק: "Insult to Injury"2015American Odysseyסוזן באלארד11 פרקים2016קימי שמידטנערה טוויןפרק: "Kimmy Sees a Sunset!"2017–2025דברים מוזריםמקסין "מקס" מייפילדתפקיד ראשי (עונות 2–5)
שנהמחזהתפקידמקוםהערות2011חג המולד הלבןסוזן וויברליתיאטרון מתחת לכוכביםאזורי2012אנניאנניאנני, דאפי (לסירוגין)תיאטרון פאלאסברודוויי2012–2014אנני, טסי, דאפי ועוד.2015הקהלהמלכה הצעירה אליזבת השנייהתיאטרון ג'רלד שוינפלד2025John Proctor Is The Villain שלבי הולקומבתיאטרון בות'ברודוויי
מועמדת פרס טוני לשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזה
אתרי אמנות הסלע הפרהיסטוריים בסייגה ורדה (בספרדית: Sitios de arte rupestre prehistórico de Siega Verde) הם סדרת אתרים בהם יש פטרוגליפים פרהיסטוריים באזור סייגה ורדה (Siega Verde, מילולית "קציר ירוק") ב בקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון במערב ספרד על הגבול עם פורטוגל.
אתרים אלו נוספו על ידי ארגון אונסק"ו בשנת 2010 לאתר המורשת העולמית הסמוך (כ-80 קילומטרים צפונית-מערבית) בעמק קואה בפורטוגל בשם "אתרי אמנות הסלע הפרהיסטוריים בעמק קואה ובסייגה ורדה" .
הפטרוגליפים היו ידועים לאוכלוסייה המקומית במשך זמן רב, אבל למדע התגלה אתר זה רק ב-17 באוקטובר 1988. המגלה היה הארכאולוג מנואל סנטונחה (Manuel Santonja), מנהל מוזיאון סלמנקה באותה עת, שהגיע לפטרוגליפים של עמק הנהר , בעזרת רועה צאן מהסביבה הסמוכה.
סנטונחה והארכאולוגית רוסריו פרס (Rosario Pérez) מאוניברסיטת סלמנקה ערכו סקר ותיעדו את הפטרוגליפים.
האתר משתרע לאורך הנהר אגדה (Río Águeda), וכדי לגשת אליו יש להגיע לגשר לה אוניון (Puente de La Unión), מעל הנהר המוזכר, על הכביש שבין קסטייחו דה מרטין וייחו (Castillejo de Martín Viejo), וייאר דה ארגניאן (Villar de Argañán), מרטייאן (Martillán) ווייאר דה לה יגואה (Villar de la Yegua).
במקום נבנה מרכז מידע ארכאולוגי המציע למבקרים במובלעת מידע רחב על החיים באזור של אוכלוסיות ציידים-לקטים ודייגים משלהי הפליסטוקן.
הפטרוגליפים מוגנים בגדר שמבטיחה את שימורם.
בסך הכול התגלו מעל ל-500 פטרוגליפים ב-94 אתרים לאורך קטע של כשלושה קילומטר לאורך הנהר, אך רק מעטים מהם מתקרבים לציורי המערות של מערת אלטאמירה או מערת לאסקו מבחינת הדיוק והביטוי שלהם.
הדמויות שתועדו מייצגות בעלי חיים שונים ונוצרו על ידי גירוד, חריתה באבנים קשות יותר מהסלע ושפשוף, אם כי רק קווי המתאר של בעלי החיים מוצגים - משטחי הגוף עצמם נותרים לא מעובדים, שלא כנהוג בציורי מערות.
הייצוגים הנפוצים ביותר הם של סוסים, שור הבר, איילים ועזים, בנוסף לאחרים השכיחים פחות, כמו אייל הצפון, קרנף צמרירי או ביזון אירופי.
מינים שנכחדו כיום בקווי רוחב אלה, המציינים את האופי הפלאוליתי של תחריטים הללו.
הפטרוגליפים מתוארכים החל מהתרבות הגרוויטית/התרבות הסולוטרנית (מלפני 20,000 שנים) ועד התרבות המגדלנית/התרבות האזילית (מלפני 17,000 עד לפני 9,000 שנים).
סיידו סו הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שטרסבורג מהליג 1 בצרפת ובנבחרת גינאה.
סו גדל במחלקת הנוער של סנט אטיין מליגת העל הצרפתית.
ב-3 באוקטובר 2020 ערך סו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2-0 ללאנס במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך סו 15 הופעות ליגה.
ב-21 באוגוסט 2021 הבקיע סו את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ליל במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022.
ב-10 באוקטובר 2020 ערך סו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בניצחון 2-1 על נבחרת כף ורדה במשחק ידידות.
עמיד אֶל-סַייִד טָאהָא בֵּיי , המכונה "הנמר הסודאני" ו"הצבוע השחור", היה קצין בצבא מצרים ממוצא סודאני שהתפרסם בעת פיקודו על החטיבה הרביעית הנצורה בכיס פלוג'ה במלחמת העצמאות.
במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948, כוחות צה"ל פרצו לתוך הנגב והשתלטו על באר שבע, ובדרך המבצע השתלטו על צמתי התנועה והטילו את החטיבה בפיקודו של סייד טאהא למצור.
החטיבה נאבקה במשך מעל ארבעה חודשים וסירבה להיכנע.
בדצמבר, בלמה החטיבה בפיקודו של סייד טאהא את חטיבת אלכסנדרוני שפעלה למחוק את כיס פלוג'ה במסגרת מבצע חיסול.
לכיס פלוג'ה הייתה חשיבות במשא ומתן על הסכם שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות בין ישראל למצרים.
שלושה ימים לאחר חתימת ההסכם פונתה החטיבה מן הכיס וחצתה את הגבול הבינלאומי ושבה לתוך ממלכת מצרים.
על פעילותו, סייד טאהא היה אחד מן המפקדים המצרים המוצלחים ששירתו במסגרת חיל המשלוח המצרי במלחמה.
בעקבות הפלישה הראשונית של חיל המשלוח המצרי לשטחי מדינת ישראל (כפי שנקבעו בתוכנית החלוקה), נותק הקשר בין היישובים בנגב לשאר המדינה.
בהמשך, לאחר ייצוב המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות הועבר מרכז הכובד במלחמה לחזית הדרומית.
באמצע אוקטובר פתחו כוחות צה"ל, בפיקודו של מפקד פיקוד דרום (באותם הימים כונה חזית ד') יגאל אלון, במבצע יואב.
המבצע נחל הצלחה בעיקרו, עם פריצת הדרך לנגב וקטיעת הרציפות הטריטוריאלית של כוחות הצבא המצרי, בין הכוחות על רצועת החוף ולאורך רצועת עזה, לבין הכוחות המנותקים בכיס פלוג'ה שנוצר.
הכיס, שהורכב מחטיבה 4 המצרית בפיקודו של סייד טאהא (חטיבה אשר כללה בערך 4,000 איש), הוגבל בין הכפר אל-פאלוג'ה ועיראק סווידאן.
סייד טאהא סירב להיכנע וגייס לצד כוחות החטיבה בפיקודו גם כפריים מבין ערביי ישראל שתמכו בצבא המצרי.
בסוף אוקטובר נותק קו האספקה היחיד של החטיבה, שמקורו בכוחות המצרים בין אשדוד למג'דל, ואלו נסוגו דרום-מערב לעבר עזה.
על אף הציפיות לכניעה מהירה, סייד טאהא וכוחותיו סירבו להיכנע והמשיכו להיאבק בתת-תנאים.
שני הצדדים במערכה התעלמו מהנחיית מועצת הביטחון של האומות המאוחדות להפסקת אש ב-22 באוקטובר.
בין פקודיו של סייד טאהא היו עבד אל-חכים עאמר (לימים רמטכ"ל צבא מצרים) וגמאל עבד אל נאצר (לימים נשיא מצרים).
לאחר שקיבל את האישור מהמפקדה המצרית ברפיח הסכים סייד טאהא לערוך פגישה עם הפיקוד הישראלי במסגרת יוזמה ישראלית ביום ה-11 בנובמבר 1948 בקיבוץ גת הסמוך ל"כיס".
יגאל אלון ביקש שהפגישה תיערך בערבית אבל סייד טאהא התעקש על אנגלית.
סייד טאהא הודה כי מצבו קשה אולם עליו להציל את כבודו של הצבא המצרי ולכן הוא יילחם עד הכדור האחרון ועד האיש האחרון אלא אם יקבל פקודה אחרת ממשלתו.
בדצמבר, במקביל לפתיחת מבצע חורב להנסת הכוחות המצרים היושבים בארץ, ביקר דוד בן-גוריון בחזית הדרום להתרשם ממוקר ראשוני, וקרא ליגאל ידין לחסל את הכיס בפלוג'ה באמצעות כוח ארטילרי.
לכן, במסגרת מבצע חורב נפתחה זרועה לחיסול כיס פלוג'ה, מבצע חיסול - שביצועו הוטל על חטיבת אלכסנדרוני.
ב-25 בדצמבר נפתח המבצע, שתוכניתו הייתה ריכוך ארטילרי בן ימים ספורים ואחריו כיבוש של השטח.
הפריצה לכיס נערכה בעיראק אל-מנשייה.
ימים ספורים לאחר ההתבססות של פלוגה מחטיבת אלכסנדרוני בכפר, הורה סייד טאהא על גדוד בפיקודו של עמאר לתגבר את הכוחות המצרים שנסו מן הכפר.
הכוחות המצרית ביצעו מתקפת נגד ששילבה שריון וארטילריה, חסמה את דרכה של פלוגת אלכסנדרוני לנסיגה, והשמידה אותה כליל.
מבצע חיסול התברר כהפסד מהקשים ביותר שידעה ישראל במלחמת העצמאות, והוביל לנפילתם של 90 חיילים, רובם צעירים ולא-מנוסים.
בינואר 1949 סייד טאהא ניאות להתיר לרב צבאי מטעם צה"ל להיכנס לכיס ולזהות את החללים הרבים שהושארו שם.
נאצר קיבלו בכבוד רב ואף הצדיע לו בהיותו נמוך ממנו בדרגה (גורן היה סגן-אלוף).
במהלך השיחות הכין ראש מטה משקיפי האו"ם, הגנרל ויליאם אדוארד ריילי, הסכם לפינוי כיס פלוג'ה בחמישה ימים, החל מ-23 בינואר 1949 ובלחצו חתמו נציגי ישראל ברודוס על ההסכם.
אולם דוד בן-גוריון ומשה שרת (שר החוץ) דחו את ההסכם והסכימו רק לפינוי הפצועים והעברת מזון ותרופות אל הכיס.
הסכם שביתת הנשק נחתם ב־24 בפברואר 1949, ובעקבותיו פינו המצרים בפיקודו של סייד טאהא את הכיס ב-27 בפברואר 1949.
במרץ שבו הכוחות לקהיר, ולפי צו של פארוק, מלך מצרים, הוענק לסייד טאהא תואר כבוד והוא הועלה בדרגה מעקיד (אלוף-משנה) לעמיד (תת-אלוף).
אנשי חטיבה 4 בפיקודו של סייד טאהא התקבלו במצרים כגיבורי מלחמה ואורחו בידי אישים כגון המלך פארוק והזמרת אום כולתום.
סייד'יספיורד'ור (באיסלנדית: Seyðisfjörður) היא עיירה באזור המזרחי של איסלנד, הממוקמת בנקודה הפנימית ביותר של פיורד בעל אותו השם.
העיירה מחוברת לשאר איסלנד באמצעות מעבר הרים שמוביל לכביש הראשי של איסלנד, וממוקמת במרחק של 27 קילומטרים מאיילססטאד'יר.
סייד'יספיורד'ור מוקפת בהרים - ממערב נמצא ההר ביולפור שגובהו 1085 מטרים, וממזרח ההר סטרנדרטינדור שגובהו 1010 מטרים.
הפיורד שסייד'יספיורד'ור ממוקמת לחופיו עשיר בטבע, וכולל בין היתר מושבות של תוכי ים.
ההתיישבות בסייד'יספיורד'ור החלה בתקופה המוקדמת של ההתיישבות באיסלנד.
המתיישב הראשון היה ביולפור, שכבש את אזור הפיורד.
בשנים 1998–1999 נמצאה חורבה של כנסיית עץ שרופה בחפירות באזור, והיא תוארכה למאה ה-11 באמצעות תיארוך פחמן.
ההתיישבות המסודרת באזור סייד'יספיורד'ור החלה בשנת 1848, כאשר התיישבו בעיירה דייגים נורווגים.
המתיישבים בנו מבני העץ שחלקם עדיין קיימים בעיירה.
בעבר הייתה קיימת התיישבות נוספת בסמוך לפיורד בשם Vestdalseyri, אך מאז היא ננטשה.
בהתיישבות הנוספת פעלה תחנת ציד הלווייתנים המתועשת המודרנית הראשונה בעולם.
התחנה הוקמה בשנת 1864 על ידי צייד הלווייתנים האמריקאי תומאס ולקאם רויס, ונוהלה על ידו ועל ידי כוח העבודה שלו עד לשנת 1866. שני היישובים שימשו בעיקר כתחנות דיג ומסחר.
כבל הטלגרף הראשון שחיבר את איסלנד לאירופה הונח בסייד'יספיורד'ור בשנת 1906, מה שהפך אותה למוקד לתקשורת בינלאומית.
בשנת 1913 נבנה סכר בנהר הראשי, שאפשר להשתמש באנרגיית מים בפעילות תחנת הכוח במתח גבוה הראשונה שפעלה באיסלנד.
סייד'יספיורד'ור שימשה כבסיס לכוחות בריטיים ואמריקאים במלחמת העולם השנייה, ושרידי הפעילות נותרו ברחבי הפיורד, כולל מסלולי נחיתה שכבר לא נמצאים בשימוש, ומכלית נפט שהופצצה והוטבעה.
עם סגירתו של המפעל המקומי לעיבוד דגים הפך ענף התיירות לענף הכלכלי המרכזי של העיירה.
עם זאת, הנמל המקומי עדיין נותר נמל דייגים מרכזי בחוף המזרחי של איסלנד.בדצמבר 2020, סדרה של מפולות בוץ פגעה בעיירה לאחר ימים של גשם כבד, והרסה מספר בתים.
לאחר שניזוקו עשרה בתים, הוכרז על פינוי מוחלט של העיר.
חודש לאחר שמפולת הבוץ פגעה בעיירה, הוערך הנזק במלואו - בסך הכל נפגעו 39 בתים, שמתוכם שנים עשר נהרסו כליל וחמישה נוספים ניזוקו באופן משמעותי.
הנזק הכולל הוערך על ידי ממשלת איסלנד בלמעלה ממיליארד קרונה איסלנדית (7.5 מיליון דולר).
התושבים שבתיהם לא נהרסו הורשו לחזור לבתיהם באוקטובר 2021, לאחר שהותקנו אמצעי הגנה.
העיירה סייד'יספיורד'ור ידועה בזכות מבני העץ העתיקים שלה.
בעיר יש אתר קמפינג, בתי מלון, בריכת שחייה, ספרייה, בית חולים, סניף דואר, וחנות אלכוהול.
בסייד'יספיורד'ור נמצא גם המוזיאון הטכני של מזרח איסלנד ושני בתי הקולנוע היחידים במזרח איסלנד.
פסטיבל האמנות LungA מתקיים בסייד'יספיורד'ור בחודש יולי.
ב-1998 הוקם מרכז סקפטפל לאמנות חזותית.
המרכז פתוח לקהל ויש בו חלל תצוגה, ספריית ספרי אמנים וביסטרו.
ישנו שביל הליכה פופולרי שמתחיל בנהר Fjarðará שזורם במרכז העיר.
בהמשך הנהר זורמים עשרים וחמישה מפלי מים.
בעונת החורף פועל אתר סקי במעבר ההרים Fjarðarheiði.העלילה של סדרת הטלוויזיה האיסלנדית "לכודים" משנת 2015 מתרחשת בעיר, וחלק מהסדרה צולם בה.
הסדרה שודרה ב-BBC4 בבריטניה בתחילת 2016.
מדי שבוע מפליגה המעבורת MS Norröna מהירטשאלס שבדנמרק לסייד'יספיורד'ור דרך טורסהאבן שבאיי פארו.
זוהי המעבורת היחידה שמפליגה בין איסלנד לבין מדינות אחרות.
בסייד'יספיורד'ור יש אקלים טונדרה , הגובל באקלים ימי.
עם זאת, כמות המשקעים השנתית הגבוהה, מעל ל-1,650 מ"מ, מאוד לא אופיינית לאזורי הטונדרה, שבדרך כלל יבשים מאוד ושיא המשקעים שלהם הוא בקיץ.
סייד'יספיורד'ור היא העיר התאומה של סאנדור באיי פארו.
סייג' סטאלון היה שחקן אמריקאי.
בנו של השחקן, הבמאי, והתסריטאי סילבסטר סטאלון.
התפרסם בעיקר מסרטיו של אביו ששיחק בהם, כגון "רוקי 5" ו"לכודים".
סטאלון נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם הבכור של סשה צ'אק וסילבסטר סטאלון.
הוא היה אחיו של סרג'ו "סט" סטאלון, ואחיהם מצד אביו של סופיה, סיסטין וסקרלט סטאלון.
הוא אחיינו של השחקן והזמר פרנק סטאלון , ונכדה של ג'קי סטאלון .
אמו החורגת הייתה הדוגמנית והיזמית ג'ניפר פלווין .
בשנת 1993 סיים את לימודיו במכללת מונטקלייר בוואן נויס, קליפורניה, ולאחר מכן למד קולנוע במשך שנה בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרוליינה.
כמה שנים אחרי שלמד לקח הרבה משככי כאבים, שחשב שעוזרים לו.
בשנת 2012 סטאלון נפטר ממנת יתר של משככי כאבים, בגיל 36.
כילד הוא הופיע כאורח בסדרה , סדרה שקודמה על ידי סבתו, ג'קי סטאלון.
בשנת 1990 כשהיה בן 14, לקח אותו אביו לשחק בסרט רוקי 5 שם כיכב כדמות ראשית.
בשנת 1993 שיחק בסרט הרשע בתוכי.
בשנת 1996 כשהיה בן 20, שיחק בסרט לכודים.
בשנת 1997 שיחק בסרטים וגיבור אמריקאי.
בשנת 2002 שיחק בסרט השקפות של רשע.
בשנת 2006 יצא הסרט השישי בסדרת סרטי "רוקי" - רוקי בלבואה, אליו ליהק אביו את מיילו ונטימיליה במקומו.
באותה שנה שיחק בסרטים מוסקבה מתחת לאפס את דמותו של וסילי, אחד התפקידים המרכזיים בסרט ובסרט ויק שהוא ביים.
סרט זה זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של בוסטון .
בשנת 2007 שיחק בסרט את ד"ר סטיבנס.
בשנת 2010 שיחק בסרטים את המאפיוזו ובסרט הקצר את ארי שיינוולד.
שני הסרטים הוצגו בפסטיבל הסרטים של ונציה ובפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו.
כמו כן, ביים והפיק את הסרט הדוקומנטרי אלן ייטס נחשף, בו הוא מראיין את אחד השחקנים הראשיים של סרט ניצול משנות ה-80 שואת הקניבלים.
הפיק גם את הסרט הקצר "ויק" ואת הסרט .
2006 - מוסקבה מתחת לאפס
2010 - הבטחות שנכתבו במים
סיידובה סיסה הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לגנס ובנבחרת גינאה.
סיסה גדל במחלקת הנוער של אטוגה.
ב-16 בינואר 2020 חתם בלגנס, בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת הליגה הספרדית השנייה.
ב-5 ביוני 2022 ערך סיסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 0–1 לנבחרת מצרים במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-17 בנובמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת אוגנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
סייד רזי מוסאווי (בפרסית: سید رضی موسوی, תעתיק מדויק: סיד רצ'י מוסוי; נהרג ב-25 בדצמבר 2023) היה גנרל איראני בכוח קודס של משמרות המהפכה, שדרגתו מקבילה לתת־אלוף.
לקח חלק פעיל במהלך הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
הוא נהרג בתקיפה אווירית שיוחסה לישראל בא-סיידה זיינב, בריף דמשק שבסוריה, במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הוא היה האיראני המשפיע ביותר בסוריה.
מוסאווי שירת בסוריה תחת כוח קודס מאז שנות ה-80. היה פעיל בהעברת אמצעי לחימה ומימון לחזבאללה.
ב-1990 קיבל על עצמו את תפקיד ראש החטיבה הלוגיסטית האיראנית עבור לבנון, המכונה יחידה 2250. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה עמד מוסאווי בפני ניסיונות התנקשות מרובים מצד ישראל.
מוסאווי נהרג ב-25 בדצמבר 2023 בתקיפה אווירית ממוקדת שיוחסה לישראל, בביתו בא-סיידה זיינב, עשרה קילומטרים מדרום לדמשק, במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הוא האיראני הבכיר ביותר שחוסל מאז חיסולו של קאסם סולימאני.
ישראל לא קיבלה אחריות על התקיפה.
כאשר נשאל עליה דובר צה"ל, הוא סירב להתייחס ואמר שהוא לא מתייחס לפרסומים זרים.
נשיא איראן אבראהים ראיסי הגדיר את חיסולו של מוסאווי "סימן לתסכול ולחולשה של המשטר הציוני".
סייד חוסיין עלי טבאטבאי בורוג'רדי (בפרסית: آیت الله العظمی سید حسین طباطبایی بروجردی; 23 במרץ 1875 – 30 במרץ 1961) היה מרג'ע תקליד מוביל באסלאם השיעי באיראן משנת 1947 עד מותו בשנת 1961.
בורוג'רדי נולד בעיר בורוג'רד בלורסתאן שבאיראן.
משפחתו נקשרה 30 דורות אחורה לחסן בן עלי, נכדו הבכור של הנביא מוחמד.
אביו סעיד היה מחנך דתי בבורוג'רד ואמו סעידה הייתה בתו של סעיד מוחמד עלי טבאטבאי.
בין תלמידיו המפורסמים: רוחאללה ח'ומייני, עלי ח'אמנאי, עלי סיסתאני, חוסיין וחיד חראסאני וחוסיין עלי מונתזרי
סיידא אל-ג'ולאן הוא כפר בנפת פיק שבמחוז קוניטרה שבדרום מערב סוריה.
פירוש השם סיידא אל-ג'ולאן הוא "צידון של הגולן".
ייתכן ששם זה נועד להבדיל את הכפר מהעיר צידון שבדרום-מערב לבנון.
הכפר סיידא ממוקם בנפת פיק שבמחוז קוניטרה.
הוא ממוקם בשטח וולקני שטוח המשתפל בהדרגה לכיוון ואדי טעים.
בסביבתו מצויים מעיינות ונחלים רבים המזינים את ואדי טעים, ביניהם: נחל סיידא המערבי ומעיין עין זיינאת אל-מאא', הרחוקים כ-5 ק"מ צפונית-מזרחית מהיישוב הישראלי חיספין, וכ-36 ק"מ דרומית לעיר קוניטרה.
בנייתו מתוארכת לתחילת שנות האלפיים על ידי קבוצת בדואים מהאזור.
תושבי הכפר עובדים בגידול דגנים וקטניות, בנוסף לגידול כבשים ופרות.
בני הכפר שותים מרשת שמפיקה את מימיו מבאר ארטזית מקומית ומי מעיינות.
לצד הכפר ישנן מספר חוות: רַסם א-טלאיֶע, חוות סיאד ומפרז, לוֵוייבֶּד, ח'אן סיידא וחוות עין אל-קאדי.
סייד אבו פרחי הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת החלוץ במכבי תל אביב.
אבו פרחי נולד בבאקה אל-גרבייה, התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי ברקאי ובגיל 10 הצטרף לזו של מכבי תל אביב.
ב-31 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד צליה במסגרת מוקדמות הקונפרנס ליג.
ב-14 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 2-2 נגד מכבי בני ריינה.
ב-10 במאי 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בקרירה בניצחון 0-1 נגד הפועל רמת גן.
שבוע לאחר מכן הבקיע צמד בניצחון 4-8 נגד איחוד בני שפרעם.
את עונת 2024/2025 פתח במכבי תל אביב ורשם שני הופעות באלוף האלופים ובמוקדמות ליגת האלופות בהתאמה.
ב-7 באוגוסט 2024 הושאל למכבי בני ריינה.
ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3-4 נגד מכבי נתניה בו גם כבש צמד.
את העונה בריינה רשם 5 שערים ב-36 הופעות בכל המסגרות.
בקיץ חזר למכבי תל אביב.
אבו פרחי שיחק בכל נבחרות הנוער של ישראל וכיום הוא חלק מסגל הנבחרת הצעירה.
סיילם היא עיר הבירה של מדינת אורגון בארצות הברית וכן בירת מחוז מריון.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2020, אוכלוסיית העיר מונה כ-175,535 תושבים, מה שהפך אותה לעיר השנייה בגודלה במדינה אחרי פורטלנד.
העיר שוכנת במרכז עמק וילאמט הפורה.
מקור שמה של העיר היא במילה העברית "שלום", והיא מכונה גם "עיר הדובדבנים" בשל פסטיבלי הדובדבנים הנערכים בה.
שמו האינדיאני של המקום היה "צ'מקטה", ומשמעו "מקום מפגש או מנוחה".
שם זה נשמר בשמה של המכללה המקומית "המכללה המקומית צ'מקטה".
ההתיישבות הראשונה של האדם הלבן באזור הייתה המיסיון שהוקם בה בשנת 1840 על ידי המיסיונר ג'ייסון לי.
בשנת 1844 פורק המיסיון ונוסדה העיר.
ככל הנראה שמה של העיר נבחר על ידי דייוויד לסלי מסיילם מסצ'וסטס.
וילסון אשר תכנן את העיר בין השנים 1850–1851.
בשנת 1851 הפכה העיר לבירת המדינה (הבירה הקודמת הייתה אורגון סיטי).
הבירה עברה בשנת 1855 לעיר קורבאליס אולם שבה לסיילם באותה שנה.
בניין הקפיטול שנשרף בשנת 1856 הוקם מחדש בשנת 1876 בסגנון יווני קלאסי.
הכיפה שעליו נבנתה בשנת 1893. גם בניין זה נשרף ב-25 באפריל 1935. בניין שלישי הוקם באותו מיקום בשנת 1938.
כמו רוב אזור עמק וילאמט, בסיילם יש אקלים ימי בחוף המערבי (Köppen Csb) עם כמה מאפיינים של האקלים הים תיכוני.
הגשם הכבד ביותר יורד בסוף הסתיו ולאורך כל החורף, וכמעט כל המשקעים השנתיים יורדים בין אוקטובר למאי, עם עונה יבשה מיוני עד ספטמבר.
שלג קל מתרחש בחורף, אך השלגים הגדולים נדירים.
בעיקר שמים מעוננים ותקרות ענן נמוכות הם דבר שבשגרה בעונה הגשומה.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת של סיילם היא 11.7 מעלות צלזיוס.
המשקעים השנתיים שלה הם 1,007 מ"מ אינץ' כולל 8.9 ס"מ שלג בממוצע שלג.
עם זאת, יותר מרבע שנים לא יורדו כלל שלג.
בירת המדינה נמצאת כ-76 ק"מ דרומית לפורטלנד, אך למעשה טמפרטורה ממוצעת נמוכה יותר מזו של פורטלנד.
על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2010 החלוקה הגזעית בעיר
4.3% משני גזעים או יותר
היו 57,290 משקי בית מתוכם ב-33.8% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 45.0% היו זוגות נשואים שגרים יחד, 13.0% היו בעלי בית נשי ללא בעל נוכח, 5.2% היו בעלי בית גבר ללא אשה נוכחת, ו-36.7% היו לא משפחות.
28.8% מכלל משקי הבית היו מורכבים מאנשים פרטיים ו-10.4% מהם גרו לבד מגיל 65 ומעלה.
גודל משק הבית הממוצע היה 2.55 וגודל המשפחה הממוצע 3.15.
הגיל הממוצע בעיר היה 34.5 שנים.
החלוקה המגדרית של העיר היה 49.9% גברים ו-50.1% נשים.
עיקר כלכלת העיר מתבססת על שירותים לאזור החקלאי שסביבה, והשירות הציבורי של מדינת אורגון המרוכזת בה מתוקף היותה בירת המדינה.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התפתח באזור העיר מרכז של תעשייה עתירת ידע ("היי-טק").
המעסיקה הגדולה ביותר בעיר היא מדינת אורגון.
לאחריה אפשר למנות את מערכות החינוך והבריאות הציבוריות, הממשל הפדרלי, העירייה ואת חברת הביטוח קייזר פרמננטה.
סיילם מנוהלת על פי המודל הממשלתי-מנהל.
מועצת העיר מורכבת משמונה חברים שנבחרים ממחלקות חבר בודדות.
ראש העיר נבחר בהצבעה עירונית.
ראש העיר הנוכחי הוא כריס הוי, דמוקרט שנכנס לתפקידו בתחילת נובמבר 2022. לאחר ניצחונו בבחירות כהונתו הייתה אמורה להתחיל בשנת 2023, אך הוקדמה בשל פרישתו של ראש העיר הקודם.
האירוע הגדול ביותר בסיילם הוא יריד מדינת אורגון בסוף אוגוסט עד יום העבודה.
היריד ממוקם בגני התערוכה של אורגון בצפון סיילם, ומציע תערוכות, תחרויות ורכיבות קרנבל.
אירועים נוספים כמו קונצרטים, מופעי סוסים ורודואים מתקיימים במרכז הירידים והמוצגים של אורגון לאורך כל השנה.
בסיילם ובסביבתה מגוון יקבים וכרמים הפתוחים לקהל, כולל היקב הוותיק ביותר של אורגון, יקב האנווד .
סיילם הוא גם ביתו של אחד הפארקים העירוניים הקטנים בעולם, פארק וואלדו, המורכב מעץ סקויה יחיד .
גאוות הקפיטול (אירוע הגאווה השנתי של סיילם) נערך בתחילת אוגוסט.
בעיר נמצאים אוניברסיטת וילאמט, ומוזיאון תחנת מיסיון.
סיילור מון (או בשם המלא "בישוג`ו סנשי סיילור מון", באנגלית: Bishoujo Senshi Sailor Moon ("הלוחמת היפה סיילור מון"), או בקיצור Sailor Moon, הוא כותר אנימה ומאנגה פופולרי ומפורסם ביפן ובעולם.
הסדרה והמנגה משויכות לז'אנר השוג'ו והמאהו שוג'ו- כלומר, הכותר מיועד לקהל הנשי הצעיר.
המנגה 'סיילור מון' נוצרה על ידי המאנגקה נאוקו טאקאוצ'י.
היציאה של המאנגה היה בין פברואר 1992 למרץ 1997, והשידור הראשון של האנימה היה במקור ממרץ 1992 עד פברואר 1997. בשנת 2014 יצא הרימייק "סיילור מון קריסטל".
הסדרה גם זכתה להצלחה במדיות אחרות כגון סרטים, מחזות זמר פופולריים, סדרת לייב אקשן ומבחר גדול של משחקי וידאו.
בזמן שאיירה למגזין "ראן-ראן" ("RunRun"), אמנית המנגה נאוקו טאקאוצ'י קיבלה השראה ליצור מנגה על גיבורת על קסומה מהעורך שלה, אוסאבו.
בשנת 1991 נאוקו טאקאוצ'י יצרה את המנגה "שם קוד: סיילור וי" ("Codename: Sailor V") שעקבה אחרי גיבורת על קסומה בשם סיילור וי (מינאקו אאינו), שמאוחר יותר תהיה מוכרת יותר בתור "סיילור ונוס".
טאקאוצ'י רצתה שהגיבורה תהיה בעלת כוחות קסומים, אבל זה היה הרעיון של העורך שלה להלביש אותה בחליפת מלחית (יותר ידוע כ-"Sailor Suit", תלבושת בית ספר ביפן הדומה לחליפת מלח).
כאשר חברת טואי אנימציה, הודיעה שהיא מעוניינת לעבד את המנגה שלה לאנימה, הקונספט שונה לכך שסיילור וי תהפוך לדמות אחת מתוך צוות של לוחמות הנקרא "לוחמות הסיילור" או "הסיילור סנשי".
טאקאוצ'י סיפרה בראיון למגזין "דה וינסי" שהיא העדיפה לכתוב סיפור חדש באותו יקום שמותאם לאנימה ארוכה.
באותו ראיון, היא סיפרה שבחרה בנושא של החלל החיצון כי היא תמיד הייתה מוקסמת מהכוכבים ואפילו הייתה חלק ממועדון האסטרונומיה בתיכון.
בשנת 2011 סדרת האנימה "לוחמת יפה סיילור מון" יצאה ביפן במקביל לסדרת המנגה, שפורסמה על ידי הוצאת קודנשה.
הסדרה זכתה לפרסום והצלחה ביפן וברחבי העולם.
במקור האנימה הייתה אמורה להסתיים בעונה הראשונה אבל עקב הפופולריות העצומה של הסדרה ביפן, טואי וקודנשה ביקשו מטאקאוצ'י לכתוב המשך.
בשנת 1993 החלו לפתח תוכניות לעיבוד אמריקאי לסדרה בניסיון לעשות לוקליזציה לאנימה.
העיבוד תוכנן לכלול שילוב בין לייב אקשן לאנימציה.
ב-1994 חברת ההפקה יצרו פרק פיילוט באורך 10 דקות, שחלקו הוצג בכנס "אנימה אקספו".
הפיילוט נחשב ל"מדיה אבודה" עד שנמצא והועלה ליוטיוב בשנת 2022 על ידי היוטיוברית ריי מונה.
בסופו של דבר, העיבוד בוטל והסדרה דובבה לאנגלית במקום זאת.
הדיבוב המקורי לאנגלית שינה הרבה כדי להפוך את סיילור מון ל"אמריקאי" יותר.
השמות היפנים של הדמויות הפכו לשמות אנגליים: "אוסאגי" הפכה ל"סרינה", "ממורו צ'יבא" שונה ל"דריאן שילדס" וכדומה.
ההתייחסויות לתרבות היפנית נחתכו לגמרי וכיתוב קאנג'י נערך מתוך הרקע של הסדרה.
הגרסה האמריקאית גם צינזרה הרבה מהאלימות: הדיבוב ניסה להימנע מלהשתמש במילה "מוות" ולעיתים קרובות הדם נערך על ידי שינוי הצבע שלו לירוק.
סצנות המתארות אלימות ישירה פשוט נחתכו מהפרק.
אחד הצנזורות הבולטות והמדוברות ביותר הן ההחלטה למחוק את היצוג הלהט"בי מהסדרה: למשל, באנימה המקורית סיילור אוראנוס וסיילור נפטון היו במערכת יחסית רומנטית.
בגרסה האנגלית, הן הפכו מבנות זוג לבנות דודות.
"ויז מדיה" הוציאה גרסה חדשה ששודרה בין 2014–2016. הגרסה הזאת כללה דיבוב חדש לגמרי ששמר על השמות היפניים המקוריים של הדמויות.
גם התוכן שנחשב בעבר להיות "לא הולם" כמו האלימות, הדם והדמויות הקוויריות, נשאר בגרסה החדשה.
בישראל, האנימה שודרה בערוץ הילדים בדיבוב לעברית שאותו ביימה אפי בן ישראל.
העונה הראשונה שודרה ב-20 בינואר 2011, ומתחילת הקיץ של אותה השנה (1 ביולי) החלו לשדר את שאר העונות בזו אחר זו, עד ל-5 בינואר 2012.
לקראת סופה של העונה הרביעית הוחלפו מיכל רשף (אוסגי/ מון) ואלעד סמוכה (אמי/ מרקורי) בהדר שחף (כאוסגי) ושירה נאור (כאמי), אך באמצע העונה החמישית שבה מיכל רשף לדבב את דמותה של אוסגי עד לסוף הסדרה.
בשנת 2014, יצא בארצות הברית וביפן רימייק הנאמן יותר למנגה בשם: 'סיילור מון קריסטל'.
שתי העונות הראשונות זכו לביקורות מעורבות, כשחלק מהמבקרים ביקרו את הסדרה על קצב העלילה המהיר מדי ואיכות האנימציה הירודה.
העונה השלישית לעומת זאת, שובחה על השיפור באיכות האנימציה ובכתיבת העלילה.
העלילה סובבת סביב הגיבורה הראשית, אוסגי צוקינו ילדת בית ספר רגילה שנמצאה על ידי חתולה מדברת בשם לונה.
אוסגי לומדת שבקרוב מאוד כדור הארץ יותקף על ידי ממלכת האופל שבעבר הרחוק השמידו את ממלכת הירח.
כוחותיה הרדומים של אוסגי מתעוררים ובעזרת הכוחות החדשים שלה, היא וחבריה הרבים יוצאים להגן על כדור הארץ.
אוסגי לוקחת את זהותה של סיילור מון, כשהעלילה מתקדמת היא לומדת יותר על טבע האויבים שלה, על חייה הקודמים, על הגורל שלה ועל עתיד מערכת השמש.
אוסגי מתחילה בעונה הראשונה כילדה בכיינית וילדותית ואף מקנטרת על כובד גורלה והאחריות שהוטלה עליה, אך במשך הזמן והעונות תכונות אלו באישיותה מפנים מקום לדמות גיבורה אצילית יותר וטובת לב.
הסדרה סיילור מון מורכבת מחמש עונות שלכל עונה סיפור ועלילה משלה כאשר ניתן להתייחס לכל עלילה כסאגה.
לסאגה והעונה הראשונה לא ניתן שם, השנייה נקראת סאגת הירח השחור , הסאגה השלישית נקראת סאגת האינסוף הסאגה הרביעית נקראת החלום (Dream בעונה Sailor Moon SuperS) והסאגה החמישית והאחרונה נקראת סאגת הכוכבים .
אוסאגי צוקינו – (מיכל רשף / קוטונו מיצואישי פרקים 1–43, 47-200, קאה אראקי בפרקים 44–46) – הדמות המרכזית של הסדרה ההופכת לסיילור מון (ירח).
היא תלמידת בית ספר חסרת דאגות ובכיינית.
בהתחלה היא מתלוננת על שהוטל עליה להציל את העולם אבל בהמשך היא מתבגרת ומבינה שהיא יכולה להשתמש בכוחותיה כדי לעזור לאנשים שאכפת לה מהם.
אוסאגי היא גלגול נשמות של נסיכת הירח סרניטי.
בעתיד תהיה המלכה סרנטי החדשה ואמא של צ'יביאוסה.
לאוסאגי יש חתולה בשם לונה, שמשמשת כמנטורית שלה.
אמי מיזונו – (אלעד סמוכה 1–149, שירה נאור 150–200 / איה היסקאווה): אמי הופכת לסיילור מרקורי (כוכב חמה).
אמי היא ילדה חכמה, חביבה ותולעת ספרים, והיא מוזכרת כבעלת מנת משכל של 300 (מעל ומעבר לתחום אנושי).
היא רוצה להיות רופאה כשתגדל כדי שתוכל לעזור לאנשים (כמו אמא שלה).
היא מעריצה גדולה של תרבות הפופ ביפן ואוהבת לקרוא נובלות רומנטיות.
ריי הינו – (ליאת הר-לב / מיצ'י טומיזאווה) – ריי הופכת לסיילור מארס (מאדים).
ריי היא כוהנת במקדש (ושם היא גם עוזרת לסבא שלה) ובגלל קרבתה לדת השינטו היא יכולה לסלק רוע וכוחותיה הם שליטה באש.
ריי בוגרת יותר מאוסאגי ולעיתים מתעצבנת בגלל ההתנהגות שלה (מה שגורם להן לריב הרבה), אך הן עדיין חשובות מאוד זו לזו.
ריי יכולה לראות חזיונות מהעתיד.
לריי יש הרבה חלומות: להיות זמרת, דוגמנית, שחקנית, משוררת, ואם אפשר את כולם ביחד, אז עדיף.
מאקוטו קינו – (נעה קשפיצקי / אמי שינוארה) – מאקוטו הופכת לסיילור יופיטר (צדק).
מאקוטו היא ילדה ביישנית המועברת לבית הספר של אוסגי.
חבריה ללימודים מאוימים ממנה כי היא גבוהה וחזקה יותר משאר הבנות בבית הספר.
יכולותיה קשורות לברקים ויכולה לשלוט בצמחים.
הוריה של מאקוטו מתו לפני מספר שנים בהתרסקות מטוס ולכן חיה לבד ועוסקת בתחביבים ביתיים כמו בישול וגננות.
היא רוצה להתחתן צעירה ולהקים חנות לפרחים ועוגות.
למאקוטו היה חבר שזרק אותה בעבר והרבה פעמים בסדרה כאשר מופיע בן המוצא חן בעינה היא אומרת "הוא מזכיר לי את החבר שלי לשעבר".
מינאקו האינו – (הילי ישראל / ריקה פוקאמי) – מינאקו הופכת לסיילור ונוס (נוגה).
מינאקו היא ילדה עליזה וחולמנית.
היא הייתה הדמות המרכזית במנגה סיילור וי.
יש לה חתול בשם ארטמיס.
היא גם חולמת להיות זמרת ומשתתפת באודישנים מתי שהיא יכולה.
כוחותיה של מינאקו מושפעים מתחומה של אלת האהבה ונוס וגם מתכונותיו של כוכב נוגה – אור (כוכב נוגה ידוע בזוהרו).
חלומה של מינאקו הוא להיות אלופה בכדור עף או להיות כוכבת, כלומר מפורסמת.
מינאקו היא סיילור וי ובפרק 33 היא מורידה את המסכה ומחליטה לשנות את זהותה לסיילור ונוס.
ממורו צ'יבא – (צביקה פורמן/טורו פורויה) – ממורו צ'יבא הוא תלמיד מבוגר מאוסאגי.
כשהיה צעיר הוא עבר תאונת דרכים שהרגה את הוריו ומחקה את זיכרונותיו.
הוא ואוסאגי חולקים קשר נפשי מיוחד, ובעזרתו הוא יכול להרגיש כשהיא נמצאת בסכנה.
ממורו הפך לגיבור המכונה "טוקסידו מאסק" ונלחם לצד לוחמות הסיילור לאורך הסדרה.
גלגול הנשמות של הנסיך אנדימיון ובן זוגה של אוסאגי.
לונה – (מאיה בר שלום/קייקו האן) – לונה היא חתולה שחורה מדברת ומתפקדת בתור המנטורית של סיילור מון וחברותיה.
בעונה הראשונה, היא האחת שהעירה את כל לוחמות הסיילור (מלבד את סיילור ונוס).
ארטמיס – (צביקה פורמן/יסוהירו טקאטו) – ארטמיס הוא חתול לבן מדבר ובן זוגה של לונה.
בדומה לה, הוא משמש בתור המנטור של סיילור ונוס.
צ'יביאוסה - (ענת אלפן / קאיה אראקי)- צ'יבאוסה מופיעה החל מהעונה השנייה.
שמה האמיתי גם הוא אוסאגי, וצ'יבאוסה הוא כינוי שניתן לה כדי להבדיל אותה מאוסאגי ה"גדולה" ("צ'יבי" פירושו קטן ביפנית, ו"אוסה" הוא קיצור של אוסאגי, כלומר "אוסאגי הקטנה").
צ'יביאוסה היא ילדה קטנה שמגיעה מהעתיד למאה ה-20 כדי למצוא את הקריסטל הכסוף ולהציל את אמא שלה.
בסוף העונה השנייה מתגלה שצ'יביאוסה היא הבת העתידית של אוסאגי.
בעונה השלישית צ'יבאוסה הופכת ל"סיילור צ'יבי-מון" ("סיילור מון הקטנה"), כדי ללמוד איך להיות לוחמת סיילור ומצטרפת לסיילור סנשי.
העונה הרביעית מתמקדת בה ובהתאהבותה בהליוס.
סטסונה מהיו - בעונה השנייה היא מופיעה בתור סיילור פלוטו, מגינת הזמן.
תפקידה הוא להגן על שער החלל והזמן מפני מטיילים לא מורשים.
לוחמות הסיילור פוגשות אותה כשהן רוצות לנסוע עם צ'יביאוסה לעתיד.
בעונה השלישית היא מקבלת שם וזהות אנושית, ומופיעה בכדור הארץ בתור סטודנטית.
לסטסונה יש אופי מרוחק והיא יכולה להיות נוקשה, אבל היא גם ידידותית ובעלת ברית של לוחמות הסיילור.
היא קרובה למיצ'ירו, הארוקה וצ'יביאוסה.
מיצ'ירו קאהיו - מיצ'ירו הופכת לסיילור נפטון.
למיצ'ירו יש כישרון בנגינה בכינור ובציור, ויש לה יכולת לראות את העתיד.
בשונה מאמי, כוחה של מיצ'ירו הוא האוקיינוס, לא המים עצמם.
היא מאוד בת זוגה של הארוקה, סיילור אורנוס.
היא קרירה כלפי הסיילור סנשי האחרות (חוץ מאוראנוס ופלוטו), אך היא מסורה מאוד ומוכנה להקריב הכול בשעת הצורך.
הארוקה טנו - הארוקה היא סיילור אורנוס.
הארוקה חלמה להיות נהגת מרוצים לפני שנהפכה ללוחמת סיילור, ויש לה התנהגות ומראה גברי.
היא מתוארת בסדרה כבן אדם קר וקשוח, וכאשר היא נלחמת באויביה היא מעדיפה לעבוד בלי עזרה חיצונית ולרוב משתפת פעולה רק עם בת זוגה, סיילור נפטון, ומאוחר יותר גם עם סיילור פלוטו.
הארוקה שולטת על יסוד השמים, כפי שנדמה מהתקפתה בה היא שולחת יד אל השמים, מקבלת אנרגיה ובאמצעותה מרעידה את האדמה.
הוטארו טומואה - הופכת לסיילור סטורן (שבתאי).
אביה הוא מדען והיא הפכה לחולנית וחלשה עקב תאונת מעבדה שהתרחשה בילדותה.
הוטארו היא חברה קרובה של צ'יביאוסה.
סיילור סטורן היא לוחמת החורבן וההרס, עם זאת, במהלך הסדרה נראה שיש לה גם כוחות ריפוי.
בסרט של סיילור מון ניתן לראות את שינוי הצורה שלה בפעם הראשונה.
צ'יבי צ'יבי מון / צ'יבי צ'יבי - ידועה בשמה "צ'יבי צ'יבי".
(השם צ'יביאוסה כבר נתפס לכן קראו לה "קטנה קטנה").
היא ילדה בת 4 שנחשבת לאחת מלוחמות סיילור.
חזרה בזמן כדי לעזור לאוסגי ולשחרר את הנסיכה אודם.
היא חידשה את כוחה של אוסגי הנצחית ומשם אוסגי לקחה אותה איתה.
גם כאשר עוד לא הפכה ללוחמת סיילור, היא עדיין הייתה מסוגלת לחוש פעילות קסומה סביבה ולהגביר עוד יותר את היכולות וההתקפות המיסטיות של לוחמות סיילור אחרות לרמות גבוהות יותר.
אף על פי שהופיעה בהתחלה כילדה קטנה, צ'יבי צ'יבי היא למעשה סיילור קוסמוס מהעתיד הרחוק.
היא השתמשה בתחפושת של ילדה קטנה כדי להשפיע על עצמה מהעבר, אוסגי צוקינו.
הליוס - הוא הכוהן השומר (כוהן גדול ואפוטרופוס) של אלוסיון, ארץ קדושה בתוך כדור הארץ המגנה עליו.
בעונה הרביעית, הליוס שומר על גביש הזהב שמגן על החלומות המתוקים והיפים של אנשי כדור הארץ, כמו גם שואב יותר כוח מהחלומות האלה.
נהלניה תוקפת אותו כי היא רוצה את הקריסטל לעצמה, אז הליוס עוזב את גופו שלו כדי לברוח עם הקריסטל.
הוא לובש את צורתו של פגסוס המיתולוגי, מניח את הקריסטל על מצחו כקרן ומסתתר בחלומותיה של צ'יבאוסה.
שם, הוא מבקש את עזרתה ומעניק כוח לה ולבעלי בריתה באמצעות מספר פריטים מיוחדים.
אף על פי שהוא לא סומך על צ'יבאוסה בהתחלה, הם מפתחים קשר בהדרגה, ובסופו של דבר הוא מספר לה את סודותיו בכך שחושף את אלוסיון בפניה, כמו גם צורתו ושמו האמיתיים.
הסיילור סטארלייט - הסיילור סטארלייט מורכבים מסיילור סטאר פייטר, סיילור סטאר הילר וסיילור סטאר מייקר.
בזהותם האזרחית הם נקראים בשמות הבדויים סאייה קו, יאטן קו וטאייקי קו, בהתאמה.
הם שלישיית לוחמי סיילור מכוכב הלכת קינמוקו, שהנסיכה שלהם, הנסיכה קיוקיו, נמלטה מהפלישה של סיילור גלקסיה.
הם עקבו אחר קיוקו לכדור הארץ ולאחר מכן ליפן, שם הם הקימו להקת פופ הנקראת "שלושת האורות" והשמיעו את המוזיקה שלהם בשידור טלפתי על מנת למשוך את תשומת לבה.
הם לומדים בתיכון יחד עם אוסאגי וחבריה.
הנסיכה קיוקיו - הנסיכה של כוכב הלכת קינמוקו וחבברה קרובה של צ'יבי צ'יבי.
נהרגה על ידי סיילור גלקסיה אך חוזרת לחיים בזכות סיילור מון.
המלכה סרניטי - מלכת הירח ואמה של הנסיכה סרניטי וסבתה של צ'יביאוסה.
לפני תחילת הסדרה, היא השתמשה בשארית כוחותיה כדי לשלוח את הנשמות של הנסיכה סרניטי, הנסיך אנדימיון ולוחמות הסיילור לכדור הארץ, שם הם יוולדו מחדש.
הנסיכה סרניטי - נסיכת הירח והגלגול הקודם של סיילור מון.
היא הייתה המאהבת של אנדימיון, נסיך כדור הארץ ובתה של המלכה סרניטי.
ממלכתה הושמדה על ידי הכוח של נהלניה ולאחר מותה המלכה שלחה אותה, את אנדימיון ולוחמות הסיילור לכדור הארץ.
סרניטי מתעוררת לראשונה בפרק 34 באנימה, כשסיילור מון בוכה על ממורו וקוראת לקריסטלי הקשת בענן.
הנסיך אנדימיון - גלגול העבר של ממורו צ'יבה.
הוא היה הנסיך של כדור הארץ והמאהב של סרניטי.
המלכה שלחה אותו ואת סרניטי לכדור הארץ כדי שיוולדו מחדש וימצאו זה את זה.
אנדימיון מתעורר ונזכר באהבתו לסרניטי אחרי שטוקסידו מאסק מציל את סיילור מון.
המלכה סרניטי החדשה - אוסאגי מהעתיד.
אמה של צ'יביאוסה ואשתו של המלך אנדימיון.
בעונה השנייה בעקבות פלישת הירח האפל צ'יביאוסה נוסעת בזמן ומבקשת מסיילור מון לעזור לה להציל אותה, נתפסת בידי הנסיך דמאנד שמאוהב בה, לאחר שסיילור מון מצילה את צ'יביאוסה, היא מתאחדת עם הוריה.
במנגה ובסיילור מון קריסטל היא שולחת לגרסת העבר שלה כוחות חדשים כדי שתתחזק.
היא עושה הופעה קצרה בקשת הכוכבים במנגה כשצ'יביאוסה חוזרת לעתיד.
הפכה למלכה של כדור הארץ לאחר שהירח האפל מת.
המלך אנדימיון - ממורו צ'יבא מהעתיד.
הוא בעלה של המלכה סרניטי החדשה ואביה של צ'יביאוסה.
נראנ לראשונה כשהוא מקבל את פניהם של הלוחמות כשהן באות מהעבר, והוא מספר לסיילור מון וטוקסידו מאסק שצ'יביאוסה היא בתם בעתיד.
המלך אנדימיון הפך למלך של כדור הארץ לאחר מות הירח האפל.
הוא מופיע בקצרה בקשת הכוכבים במנגה כאשר צ'יביאוסה חוזרת לעתיד.
המלכה בריל – המלכה בריל היא האנטגוניסטית הראשית הראשונה בסדרת סיילור מון ושליטת הממלכה האפלה.
בעבר היא הרסה את ממלכת הירח והרגה את הנסיכה סרניטי, הנסיך אנדימיון ולוחמות הסיילור.
בריל סוכלה על ידי המלכה סרניטי שהשתמשה בקריסטל הכסף כדי לאטום את הממלכה האפלה.
המלכה מטאליה – מטאליה היא אחת מהאנטגוניסטיות הראשיות בעונה הראשונה.
היא שדה שפעלה כשליטה העליונה של הממלכה האפלה והשתמשה במלכה בריל כדי להעיר אותה מחדש.
פנטום המוות (ידוע גם כ"ויסמן") – הוא ישות מרושעת והנבל הראשי של העונה השנייה ותמרן את שבט הירח השחור כדי להשתמש בהם למטרותיו.
וייסמן הוביל את שבט הירח השחור במתקפה שלהם נגד קריסטל טוקיו ולאחר מכן הוביל אותם במרדף אחר קריסטל הכסף וצ'יביאוסה.
במקור פנטום המוות היה פושע שהשתמש בכוחותיו האפלים בשביל ליצור כאוס, עד שהמלכה סרניטי החדשה גירשה אותו.
המלכה נהלניה – המלכה נהלניה היא האנטגוניסטית הראשית של העונה הרביעית והמנהיגה של קרקס הירח המת.
בעבר היא הטילה קיללה את ממלכת הירח וניבאה את השמדתה.
סיילור גלקסיה – גלקסיה היא האנטגוניסטית הראשית של העונה החמישית ביחד עם כאוס ולוחמת הסיילור החזקה ביותר.
במקור, סיילור גלקסיה הייתה גיבורה שנלחמה נגד כאוס מקור כל הרוע בעולם.
היא לכדה את כאוס בגופה כדי להציל את העולם והושחתה על ידיו.
באנימה, סיילור מון מטהרת את גלקסיה מהכאוס והיא חוזרת לצורתה המקורית.
סיילור כאוס – התגלמות הכאוס והאנטגוניסטית הראשית של העונה החמישית.
נאמר שהיא מקור כל הרוע בעולם.
הקדמה: לכל אחת מהסיילור סנשי יש סיכה/שרביט שבעזרתם הן משתנות.
כדי להפעיל את ההשתנות יש לצעוק: *כוח הכוכב* תתעורר!
– השינוי הבסיסי והראשון של סיילור מון.
סיילור מון מקבלת את הסיכה מלונה, ועליה לדקלם: כוח פריזמת ירח, תתעורר!
– הכח הבסיסי שמצורף עם השינוי: 'כח פריזמת ירח, תתעורר!'.
הוא הופך את הנזר של סיילור מון לבומרנג קסום.
מפעיל לסיילור מון סוג של שרביט שקריסטל הכסף נכנס לתוכו.
מגיע עם השינוי 'כח פריזמת ירח, תתעורר!'.
– כוח בסיסי שמצורף עם השינוי 'כוח פריזמת ירח תתעורר'.
כוח זה מאפשר לכתר שלה לפזר אבקה שמסירה שליטה מוחית מבני אדם רגילים.
– הכוח הבסיסי שניתן לסיילור סנשי הפנימיות.
המתקפות הן: ספריי בועות, נשמת אש, רעם קיצוני, וקרן סהר.
ספריי בועות – הכח הניתן לסיילור מרקורי.
נשמת אש – הכח הניתן לסיילור מארס.
רעם קיצוני – הכח הניתן לסיילור יופיטר.
קרן סהר – הכח הניתן לסיילור ונוס.
למתקפה כוח שני הנקרא: 'מקלחת קרן סהר!'.
– הכוח השני שניתן לאוסאגי, כשהמלכה סרניטי הכניסה את קריסטל הכסף לסיכתה.
כדי להשתנות, עליה לדקלם: כוח קריסטל ירח, תתעורר!
המתקפה היא "הילת נסיכת הירח!"
– הכח הניתן לסיילור מון מקריסטל הכסף.
– הכוח השני שניתן לסיילור סנשי הפנימיות.
המתקפות הן: אשליית מים זוהרת, מנדלה בוערת, לחץ ניצוצות רחב, ושרשרת אהבת ונוס.
אשליית מים זוהרת – המתקפה המיוחדת הניתנת לסיילור מרקורי.
מנדלה בוערת – המתקפה המיוחדת הניתנת לסיילור מארס.
לחץ ניצוצות רחב – המתקפה המיוחדת הניתנת לסיילור יופיטר.
שרשרת אהבת ונוס – המתקפה המיוחדת הניתנת לסיילור ונוס.
– הכוח השלישי שניתן לאוסאגי, ונוצר בזכות אהבתה לממורו.
עליה לדקלם: כוח ירח קוסמי, תתעורר!
– הכוח הקוסמי והקסום הניתן לסיילור מון, בזכות אהבתה לממורו.
– הכוח הראשון של צ'יביאוסה.
– המתקפה שניתנה לצ'יביאוסה ואוסאגי.
– הכוח הזה נחשב כתוסף לכוח ירח קוסמי, של הגביע הקדוש שניתן לאוסגי על ידי הקמעות הקדושים של הסנשי החיצוניות.
מתקפה: כאב לב, ירח קשת בענן!
כאב לב, ירח קשת בענן!
– המתקפה שניתנה לצ'יבאוסה ואוסגי.
הכח החזק שניתן בשינוי המשותף של אוסגי וצ'יבאוסה.
– הכוח הרביעי שאוסגי וצ'יביאוסה מקבלות מפגסוס.
הן משתנות ביחד, לכן עליהן לדקלם: משבר ירח, תתעורר!
המתקפה של צ'יביאוסה היא: "צעקת נצנוץ!", שיוצרת לאוסגי חרב בה היא משתמשת למתקפה: "מדיטציית ירח מדהימה!"
– בשביל לא להתבלבל בשינוי של צ'יבאוסה, אז היא צריכה לדקלם: 'צעקת ניצנוץ!' בשביל להשתנות.
– החרב הקסומה הניתנת לסיילור מון על ידי השינוי של צ'יבאוסה.
– הכוח השלישי והאחרון של הסיילור הפנימיות, שניתן להן על ידי פגסוס.
עליהן לדקלם: כוח קריסטל *כוכב*, תתעורר!
מארס, הצלפת להבה!, יופיטר, התפתחות אלון!
– הכח הקריסטלי הניתן לסיילור מרקורי.
– הכח הקריסטלי הניתן לסיילור מארס.
– הכח הקריסטלי הניתן לסיילור יופיטר.
– הכח הקריסטלי הניתן לסיילור ונוס.
– הכוח שהיה מאז ומתמיד לסנשי החיצוניות (חוץ מהוטרו) השינוי היחיד והמקורי של סיילור סאטורן מעולם לא שודר בסדרה, אלא נמצא רק במשחק הווידאו.
– הכח הכוכבי שניתן לסיילור אורנוס.
– הכח הכוכבי שניתן לסיילור סטורן.
– הכח הכוכבי שניתן לסיילור פלוטו.
– הכח הכוכבי שניתן לסיילור נפטון.
– הכוח החמישי של סיילור מון.
שניתן לה על ידי כל הלוחמות שריכזו את כוחן.
עליה לדקלם: כוח ירח נצחי, תתעורר!
– המתקפה החמישית הניתנת לסיילור מון.
– המתקפה של סיילור סטאר הילר
כוכב לייזר...רציני!- המתקפה של סיילור סטאר פייטר
– המתקפה של סיילור סטאר מייקר
מכת חרב...הלוחמת הכסופה!- המתקפה שניתנה לסיילור סטאר אגרידר
– המתפה שניתנה לסיילור סטאר אלקטריק
– המתקפה שניתנת לסיילור סטאר אוקינקאי
סיילור מון נחשבת לאחת מסדרות האנימה והמנגה הפופולריות בעולם וצברה קהל מעריצים ענק מחוץ ליפן.
סיילור מון עצמה מוכרת כאחת מהגיבורות הנשיות החשובות והאהובות ביותר אי פעם.
בשנת 1993 המנגה זכתה בפרס קודנשה לסדרת השוג'ו הטובה ביותר.
נכון לשנת 2014, דווח שהזיכיון "סיילור מון" הניב כ-13 מיליארד דולר ברחבי העולם רק ממכירות של מרצ'נדייז.
במשך שנים תעשיית המנגה והאנימה באנגלית התמקדה בעיקר בקהל היעד הגברי ורוב התכנים שתורגמו היו מנגות שונן או סיינן.
קהל היעד הנשי נותר בעיקר לא מנוצל עד שסיילור מון הגיע והפכה לסדרת השוג'ו המצליחה הראשונה בארצות הברית.
"לא ראינו הרבה מנגות עם דמויות נשיות כגיבורות.
כמובן, היה לנו מנגות רומנטיות שבהן הדמויות הנשיות תמכו בגיבורים", אמרה יא סהאשי, סגנית הנשיא למכירות ושיווק בקודנשה, בראיון.
"במקרה של סיילור מון, הפוקוס לא היה רק על האלמנטים הרומנטיים, אלא גם על בנות רגילות בחטיבת הביניים שמנסות למצוא את עצמן".
באותו זמן, התפיסה הייתה שבנות לא מעוניינות בלצפות בסדרות אקשן מצוירות ובהרבה מובנים, סיילור מון מילא ביקוש בשוק הקומיקסים בארצות הברית שאף אחד לא ידע שקיים.
סיילור מון הוכיחה שסדרות ומנגה שמיועדות לבנות יכולות להצליח בארצות הברית, וסללה את הדרך לסדרות אחרות באותו סגנון.
המדובבים מסודרים לפי סדר השתתפותם (לרוב ע"פ הסדר שעל פיו הוצגו בכתוביות הסיום) והדמויות שאותן דיבבו (בצורה כללית ולא מפורטת).
מיכל רשף (אוסגי, עד הסוף עונה הרביעית ובאמצע החמישית חזרה)
מאיה בר שלום (לונה, אמא של אוסגי ודמויות משנה)
אלעד סמוכה (אמי עד סוף העונה הרביעית)
ליאת הר לב (ריי דמות משנה בפרק 69)
צביקה פורמן (ממורו, ארטמיס, דמויות משנה)
אורלי קטן (דמויות משניות, בעיקר רעות תלמידה בפרק 4)
אפי בן ישראל (בעיקר דמויות רעות)
גיא רושיניאק (בעיקר דמויות רעות) נעה קשפיצקי (מאקוטו החל מהפרק 25)
שרון שחל (סטסונה ודמויות משניות)
הילי ישראל (מינאקו החל מהפרק 33)
יובל סגל (דמויות משנה, הופיע בעיקר בעונה השלישית)
שירה נאור (אמי החל מהעונה הרביעית)
הדר שחף-מעיין (אוסגי בסוף העונה הרביעית ותחילת העונה החמישית)
ענת אלפן (צ'יביאוסה קרן התקווה בפרק 200)
מיכאל עינב (אחד מהגיבורים האורחים שהופיעו בעונה האחרונה)
סער בדישי (אחד מהגיבורים האורחים שהופיעו בעונה האחרונה)
סיידר (באנגלית ובצרפתית: Cider) הוא משקה אלכוהולי העשוי ממיצי פירות.
לרוב משקה זה עשוי מתפוחים או אגסים (ונקרא בעברית גם שיכר תפוחים).
בישראל, בעקבות ארצות הברית וקנדה, המונח "סיידר" משמש גם לתיאור מיץ תפוחים שאינו אלכוהולי.
לסיידר האלכוהולי, לרוב, ריכוז כוהל בנפח ממוצע דומה לבירה (4% עד 5%).
הסיידר מיוצר על ידי ריסוק וסחיטת התפוחים, והתססת המיץ בחביות עץ אלון.
הסיידר הוא משקה פופולרי בבריטניה, בעיקר בדרומה של אנגליה, והצריכה הממוצעת לנפש של סיידר בבריטניה היא הגדולה בעולם.
המשקה נשתה באירופה מאז ימי הביניים, והוא משקה מסורתי הנשתה בברטאן, בנורמנדי, באירלנד ובצפונה של ספרד.
מקור המילה סיידר (Cider) שקיימת בשפות אירופיות שונות, הוא במילה העברית שיכר.
המילה התגלגלה מהעברית התנ"כית אל ליוונית עתיקה וממנה אל הלטינית, ממנה אל הצרפתית ומשם לאנגלית ולשפות אירופיות נוספות.
עם הזמן והמעברים בין השפות השתנתה הגיית המילה והצטמצמה משמעותה מכל משקה אלכוהולי למשקה המיוצר מפירות, בדרך כלל תפוחים.
כיום מיוצרים סוגים רבים של סיידר באופן מסחרי.
טעמם של הסיידרים נע בין מתוק ליבש (שאינו מתוק), וצבעם נע בין צבע חום כהה לצבע צהוב בהיר, וכן מרקמם נע בין סמיך לצלול.
ההבדלים בין הצבעים והמרקמים מקורם בשיטות הסינון והיקף הסינון של רכיבי הפרי.
הסיידרים התעשייתיים נוטים להיות צלולים, ובעלי מרקם הדומה ליין נתזים.
הסיידרים המסורתיים הם כהים וסמיכים יותר.
לאחר קטיף התפוחים, הם נטחנים לעיסה ולאחר מכן נסחטים - הדבר בוצע בעבר על ידי סחיטה הדומה לסחיטת זיתים לשמן.
טחינת התפוחים הונעה על ידי בעלי חיים, בכוח המים, או באמצעות סחיטה ידנית, המבוצעת על ידי הנחת התפוחים הטחונים בשכבות, כשהם נמצאים בשקים, במטרה למנוע חימצון התפוחים.
הרסק שנותר לאחר הסחיטה שימש בעבר כמאכל לבעלי חיים או כדשן.
התסיסה מבוצעת בטמפרטורה שבין C°4 ל-C°16, טמפרטורה נמוכה מזו המקובלת בתסיסת יין, במטרה לבצע תסיסה איטית, על מנת לשמר את הריח העדין של מיץ התפוחים.
לפני סיום תסיסת הסוכר והפיכתו לאלכוהול, מועבר הסיידר לחביות אלון אחרות, פעולה שמותירה את השמרים ואת המשקעים בתחתית החביות הקודמות, ויוצר משקה צלול יותר.
יש הנוהגים להוסיף סוכר בשלב זה על מנת להעלות את אחוז האלכוהול במשקה.
יש הנוהגים לערבב סוגים שונים של סיידר (ריכוזי אלכוהול שונים, ריכוזי סינון שונים, ושלבי תסיסה שונים) על מנת ליצור טעמים ומרקמים שונים.
מסיידר מזוקק מייצרים ברנדי תפוחים כגון קלוודוס ואפלג'ק.
פומו הוא אפריטיף המיוצר בנורמנדי מערבוב בין סיידר עם ברנדי תפוחים, ויישון המשקה בחביות אלון.
בימי הביניים, בצפונה של אירופה, בשל המסחר המועט ועלותם הרבה של מצרכים שהובאו בדרכי המסחר, היה היין שיובא מדרום צרפת ואיטליה נחלתם של העשירים בלבד, ופשוטי העם, אשר שתו בירה כמשקה יומיומי, שתו את הסיידר המקומי כתחליף ליין באירועים חגיגיים.
באזורים מסוימים באירופה (לדוגמה בגליסיה שבספרד) היה הסיידר אף יותר פופולרי מהיין.
באוסטרליה, מרבית סוגי ה"סיידר" הנמכרים, הם משקאות תפוחים שאינם אלכוהוליים, אולם גם סיידרים אלכוהוליים נמכרים.
הסיידר מיוצר בעיקר במבשלת קסקייד בהובארט שבטזמניה.
לאיי התעלה, בדומה לנורמנדי הסמוכה, היסטוריה ארוכה של ייצור סיידר ושתייתו.
הסיידר היה המשקה העיקרי אותו שתו תושבי ג'רזי מאז המאה ה-16. הסיידר שיוצר באיי התעלה יוצא לאנגליה ועד לאמצע המאה ה-19 היה הסיידר הייצוא העיקרי של האיים, כאשר רבע מהאדמות החקלאיות של האיים גידלו תפוחים לסיידר.
באמצע המאה ה-19 פחתה הפופולריות של הסיידר, והיצוא מאיי התעלה פחת (תפוחי האדמה הפכו לייצוא העיקרי של ג'רזי החל משנות ה-40 של המאה ה-19, ועגבניות ליצוא העיקרי של גרנזי).
ייצור הסיידר באיים נותר לשימושים מקומיים בלבד.
בג'רזי משמש הסיידר לייצור "חמאה שחורה" (בג'רזית: nièr beurre) - מעין ריבה מסורתית מקומית.
בארגנטינה, הסיידר הוא המשקה האלכוהולי הפופולרי ביותר הנשתה בחגים, ובעיקר בחג המולד והסילבסטר, בעיקר על ידי השכבות הנמוכות ושכבות הביניים (העשירונים העליונים מעדיפים שתיית שמפניה בחגים אלה).
הסיידר היה משקה פופולרי בארצות הברית החל מהתקופה הקולוניאלית, ולמעשה היה המשקה העיקרי שנשתה.
החל מתקופת היובש בה נחקקו חוקי היובש אשר אסרו מכירת אלכוהול, החל השם "סיידר" לכנות משקה תפוחים שאינו אלכוהולי.
שם זה נותר שמו של מיץ התפוחים גם לאחר ביטול חוקי היובש (אף שגם במהלך התקופה המשיכו לייצר סיידר אלכוהולי במבשלות פרטיות באזור ניו אינגלנד, באופן בלתי חוקי, משקה זה במהרה נקרא "סיידר אלכוהולי" להבדילו מהסיידר הנמכר באופן סיטונאי, ובלי אלכוהול).
בבלגיה, נוסף על סיידר התפוחים, מייצרים סיידר גם בטעמי דובדבנים, פטל ואוכמניות.
בגרמניה נקרא הסיידר "אפפלוויין" (Apfelwein - בגרמנית - יין תפוחים).
סיידר זה מכיל לרוב 5.5%–7% אחוזי אלכוהול שטעמו חמוץ.
הסיידר מיוצר בעיקר באזורי הסן ואודנוואלד וכן באזור חבל הסאר, הן במפעלים גדולים והן במבשלות מקומיות קטנות.
באזור נהוג לקיים פסטיבלי סיידר, בדומה לפסטיבלי הבירה של אזור מינכן.
בדנמרק, החלו לייצר מגוון סוגים של סיידר, כולל סיידר תפוחים, דובדבנים, אוכמניות, אגסים, פרות הדר, ועוד.
בממלכה המאוחדת מיוצר הסיידר בעיקר במערבה של אנגליה אך גם בוויילס ומזרחה של אנגליה (קנט, סאפוק ונורפוק).
באנגליה מיוצרים סוגים רבים של סיידר בטעמים שונים, מרקמים שונים, וצבעים שונים.
ניתן לאפיין את הסיידר באנגליה כמשתייך לאחד משני סגנונות - סגנון מערב אנגליה (West Country-style) והסגנון המזרחי (Eastern-style).
הסגנון המערבי כולל אחוז תפוחים גבוה יותר, ולכן לסיידר זה מרקם עשיר וסמיך יותר.
הסיידר המזרחי עשוי מתערובת תפוחים וסוגי פירות אחרים, ולכן דומים יותר בטעמם ליין, ולסיידר זה אחוז אלכוהול גבוה יותר.
לסיידר באנגליה תדמית של משקה של בני נוער, בשל מחירו הנמוך ואחוז האלכוהול הגבוה שבו - הקוסם לבני נוער.
הסיידר המיוצר במערב אנגליה (בעיקר בגלסטרשייר, הרפורדייר ווסטרשייר וכן בדבון וסאמרסט) מכיל לרוב 8-12% אחוזי אלכוהול ומכונה "סקרמפי" ("scrumpy").
הסיידר מיוצר בדרכים מסורתיות, ומוגן כמתכון מקומי על ידי כללי האיחוד האירופי).
בעבר ייוצר היין תוך שימוש בצינורות עופרת, ועל כן גרמה שתיית הסיידר במאות ה-17 וה-18 להרעלת עופרת שנקראה "מחלת דבון".
במאה ה-19 שונו דרכי הייצור על מנת למנוע שימוש בצינורות עופרת.
בלוקסמבורג מכונה הסיידר "פיץ" (viez), הדומה ל"סקרמפי" האנגלי.
סיידר זה בעל מרקם מלא והסיידר אינו צלול.
הסיידר מיוצר הן בגרסה נטולת אלכוהול והן בגרסה אלכוהולית.
הסיידר מיוצר רק בחודשי הסתיו, מתפוחים טריים, ובעיקר על ידי מבשלות ביתיות קטנות.
במקסיקו הסיידר הלא אלכוהולי הוא משקה פופולרי.
ה"סידרה" הוא הסיידר האלכוהולי, הנמכר בבקבוקים דמויי בקבוקי שמפניה.
משקה זה נשתה לרוב בסילבסטר, בהרמת הכוסית המסורתית לכבוד השנה החדשה.
בנורווגיה נהוג לערבב עם מיץ התפוחים גם מיץ אגסים, על מנת ליצור טעמים שונים ולהאיץ את תסיסת הסיידר.
אזור ייצור הסיידר העיקרי הוא אזור הארדאנגרפיורד.
באויסטז נערך מדי שנה פסטיבל סיידר.
בספרד מיוצר ה"סידרה" (sidra) - הסיידר המקומי המכיל 4 - 8% אלכוהול החל מהתקופה הרומית.
בחבל הבסקים מכונה סיידר זה "סאגרדואה" (Sagardoa), הנשתה מכוס נמוכה ורחבה.
לסיידר זה טעם הדומה ליין נתזים, מאחר שהוא נמזג מגובה רב.
בצרפת, הסיידר האלכוהולי המכונה "סִידְרֶ" (cidre) מיוצר בעיקר בנורמנדי וברטאן.
אחוז האלכוהול הוא לרוב כ-4%.
סיידר המכונה "דמי סק" ('Demi-Sec') מכיל בין 3 ל-5% אלכוהול, וסיידר המכונה "סידרֶ בּרוט" (Cidre Brut) מכיל מעל 5% אלכוהול.
הסדרה ברוט ייבש בטעמו, בעוד שהדמי סק מתוק יותר.
סיידר באיכות גבוהה נמכר בבקבוקי שמפניה ונקרא ("סידרֶ בּוּשֵה" - cidre bouché).
עד אמצע המאה ה-20, היה הסיידר המשקה השני הכי פופולרי בצרפת (לאחר היין).
כיום, עלתה הפופולריות של הבירה על זו של הסיידר.
בברטאן נהוג להגיש את הסיידר בקערות חרס, ולא בגביעי זכוכית.
בנורמנדי נהוג להגיש משקה הנקרא קיר נורמנד (kir normand) - אפריטיף המכיל סיידר וקרם דה קסיס.
הסיידר הוא המשקה האלכוהולי המסורתי של קוויבק.
בעוד שהשלטון האנגלי בקנדה אסר על ייצור סיידר (על מנת להגן על המבשלות הבריטיות), הייצור בוצע במבשלות ביתיות ובאופן בלתי חוקי.
באזור זה פותח "סיידר הקרח" - סיידר המיוצר עם תפוחים שקפאו (בדומה ליין קרח).
בישראל שווק החל מ-1979 מותג מיץ תפוחים בשם "סיידר הגליל", שיוצר במפעל ב"קריית שמונה".
בשמת 1993 הושק מותג אחות בשם "אאוטסיידר", שיכר תפוחים המכיל כ-5% אלכוהול.
בתחילת 2003 רכשה חברת "טמפו משקאות" את מפעל "סיידר הגליל", אך בתחילת 2006 החליטה "טמפו" להפסיק לייצר ולשווק את המותג.
נהר סייהאן (טורקית Seyhan) או סארוס הוא נהר בדרום טורקיה, הנובע בגובה של כ-1,500 מטר בהרי הטאורוס כ-90 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר קייסרי.
הנהר זורם דרומה לאורך 560 ק"מ, חוצה את מישור צ'וקורובה ואת העיר אדנה אותה הוא מחלק לשני חלקים - סייהאן וייראיר (Yüreğir).
הסייהאן נשפך לים התיכון כ-20 ק"מ מדרום לעיר טרסוס.
ב-1956 הוקם בפאתיה הצפוניים של אדנה סכר על הנהר הנושא את שמו והמשמש להפקת חשמל, השקיה ולבקרת הצפה.
החל בשנות התשעים התקיימו מגעים בין טורקיה לישראל כמו גם עם ירדן וערב הסעודית בדבר ייצוא מים מטורקיה למדינות אלה.
הפרויקט אשר יועד להזרים את מיי הסייהאן ונהר ג'ייהאן הסמוך לו בצינור או באמצעות מכליות אל מדינות אלה, זכה לשם "נהר השלום" או "מיי השלום" (Barış Suyu), אך לא יצא לבסוף אל הפועל, בין היתר בשל עלותם הגבוהה של המים.
אגדה טורקית מספרת כי שמו של נהר סייהאן ושמו של הנהר הסמוך לו ג'ייהאן מקורם בשמם של שני אחים אשר שלטו בעבר באזור.
סֶייטָן (מיפנית: セイタン) הוא מזון העשוי מחלבון הגלוטן המצוי בחיטה.
הכנתו נעשית על ידי שטיפת בצק העשוי מקמח חיטה עד להמסת העמילן.
הסייטן נפוץ בעיקר כתחליף בשר, בשל דמיונו לבשר בטעם ובמרקם, אולם הוא נפוץ פחות ממאכלי הסויה למיניהם כמו טופו או טמפה.
מקורו של הסייטן הוא בסין, שם הומצא על ידי נזירים בודהיסטים שדתם אוסרת אכילת בשר ונזקקו לתחליף למוצרי הסויה שהיו במחסור.
משם התפשטה הכנת הסייטן לשאר מזרח אסיה ובמיוחד ליפן, שם הפך הסייטן לפופולרי יחד עם מוצרים דומים רבים (הידועים בשמם הכללי - פו (Fu)).
השם סייטן (Seitan) הוא חידוש לשוני מהמאה ה-20. ג'ורג' אוסווה , מייסד המקרוביוטיקה, המציא את המילה, שפירושה המילולי "עשוי מחלבון", בשנות ה-60, ובעקבות התפשטות המקרוביוטיקה, הפך השם לנפוץ ביותר בעולם המערבי, אף על פי שביפן אינו משמש כמעט כלל.
הסייטן נפוץ כיום בקרב בודהיסטים וכן בקרב צמחונים וטבעונים רבים.
בישראל ניתן להשיגו ברוב המרכולים בצורתו המוכנה, והכנתו העצמאית אינה שכיחה בשל הזמן והמאמץ הנדרשים למכינים שאינם מיומנים.
השימוש בסייטן נפוץ בקהילת העבריים מדימונה אשר עלו מארצות הברית (שם היה מוכר הסייטן בקרב טבעונים כבר בשנות ה-60) ושומרים על אורח חיים טבעוני.
במפעלם ביישוב אף מיוצר סייטן ומשווק ברחבי הארץ וניתן למצוא אותו במגוון אופנים, מוכן לאכילה.
הסֵיְים (בפולנית: ) הוא הבית התחתון של הפרלמנט הפולני, ובידיו נמצאות סמכות החקיקה העליונה.
הוא מונה 460 חברים, שנבחרים בבחירות כלליות וחשאיות בהן יכול להתמודד כל אזרח פולין שמלאו לו 21 שנים.
כהונת הסיים נמשכת ארבע שנים מיום בחירתו.
במצבים מסוימים רשאי נשיא פולין לפזרו לפני מועד זה.
עד המאה ה-20 התייחס המונח "סיים" באופן כולל לכל שלושת בתי הפרלמנט של פולין: הבית התחתון ("בית השליחים"; בפולנית: Izba Poselska), הבית העליון (הסנאט; בפולנית: Senat) והמלך.
מאז כינון הרפובליקה הפולנית השנייה (1918–1939) ועד ימינו, מתייחס המונח "סיים" רק לבית התחתון של הפרלמנט, והבית העליון נקרא "סנאט".
הסיים בתקופת הרפובליקה השנייה של פולין
בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה נבחרו לסיים צירים יהודיים רבים.
בבחירות לסיים המחוקק ב-1919 נבחרו לסיים 11 צירים יהודיים.
הם ייצגו את המפלגות הציוניות, האורתודוקסים, הפולקיסטים ופועלי ציון.
הצירים הקימו יחדיו את ההתאחדות החופשית של הצירים היהודים בני הלאומיות היהודית בסיים.
ההתאחדות איגדה שלוש סיעות מפלגתיות: הציונים, האורתודוקסים והפולקיסטים, כשנציג 'פועלי ציון' שיתף עימם איתם פעולה.
הנציגות 'בני הלאומיות היהודית' (Narodowosci Zydowskiej) באה להדגיש את שייכותם הלאומית, שהייתה בעלת משמעות בתקופה שבה הם נאבקו על הכרה בהם כנציגיו של מיעוט לאומי.
הרמן ליברמן נבחר כנציג של המפלגה הסציאליסטית.
בשנת 1922 נבחר הרב יהודה מאיר שפירא מייסד ה"דף היומי" לציר בסיים מטעם אגודת ישראל וכיהן למשך חמש שנים עד לשנת 1927.