tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נודעו בהיותם עשויים מגרנודיוריט: אבן רוזטה, שנחצבה מסלע גרנודיוריט, וסלע פלימות', גוש סלע קרחוני תועה של גרנודיוריט.
גרנד קניון באר שבע (או עופר גרנד קניון) הוא מרכז קניות שנמצא על כביש 25 בעיר באר שבע.
הקניון נפתח ב-23 במאי 2013 והוא ניצב בשטח בו עמד בעבר מלון נאות מדבר ההיסטורי.
הקניון שייך לקבוצת קניוני עופר מקבוצת מליסרון.
הקניון משתרע על שטח של כ-160 אלף מ"ר, מתוכם 50 אלף מ"ר שטחי מסחר מניב ובהם כ-250 חנויות.
נחשב לקניון הכי גדול ביותר בישראל לפי שטח פנימי.
אורכו של הקניון כ-273 מטרים.
הקניון תוכנן על ידי משרד האדריכלות יסקי מור סיון אדריכלים.
המרכז הוקם על ידי קבוצת סבג וקבוצת "מליסרון".
במאי 2016 מכר אלי להב את חלקו לקבוצת מליסרון וכך נותרה קבוצת מליסרון הבעלים היחידים של מרכז הקניות.
בקניון חנויות של מותגי אופנה לצד חנויות קז'ואל וספורט.
בקומה האחרונה בקניון מתחם מזון מהיר ובה פועלת גם משחקיית וידאו.
גרנוויל ) היא בירת מחוז סנט אנדרו שבמדינת גרנדה.
זהו היישוב השני בגודלו במדינה לאחר בירתה, סנט ג'ורג'ס.
גרנוויל שוכנת על מפרץ הנושא את שמה במרכזו של החוף המזרחי של מדינת האי.
העיירה מהווה את מרכז הפעילות הכלכלית של חלק זה של האי, כולל פעילות ייצוא חקלאי ענפה.
המפעל הגדול באי לעיבוד אגוז המוסקט פועל בגרנוויל.
העיירה נקראת על שמו של ג'ורג' גרנוויל, ראש ממשלת בריטניה בין השנים 1763-1765.
גרנולומה (Granuloma; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: גַּרְעִינֹמֶת) היא סוג של דלקת בה מעורבת מערכת החיסון התאי נגד גורמי זיהום שונים, גופים זרים וכן במחלות דלקת כלי דם ומחלות נוספות.
התגובה מתחילה בשפעול תאי T המפרישים חלבונים שגורמים למקרופגים לנדוד למקום הדלקת, שם הם משנים את צורתם ונקראים אפיתלואידים בגלל דמיונם לתאי אפיתל.
חלק מהם מתמזגים ויוצרים תאי ענק מרובי גרעינים על שם לנגרהנס.
במשטח היסטולוגי נראית גרנולומה כצבר תאים ערוכים בצורה מעגלית סביב מרכז בו אמור להיות הגורם ליצירתה כמו בקטריה, פטריה, פעילות יתר של מערכת החיסון, או גוף זר.
בנוסף למקרופגים ותאי הענק משתתפים בגרנולומה גם נויטרופילים, איאוזינופילים, לימפוציטים ופיברובלסטים היוצרים סיבי קולגן.
בחלק מהגרנולומות עובר המרכז נמק.
בשחפת עובר מרכז הגרנולומה (הנקראת במצב זה טוברקולומה) נמק והופך לחומר גבינתי.
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית)
שחפת, צרעת, ברוצלוזיס, ליסטריוזיס, מחלת שריטת החתול, קדחת שגרונית, עגבת, לימפוגרנולומה ונראום
גרנולומה על רקע גוף זר
גרנולמה שנוצרת סביב גוף זר שחדר לגוף כמו שבב עץ, זכוכית, מתכת, סיליקון, אבקת הריאות ועוד.
גרנד ראפידס היא העיר השנייה בגודלה במדינת מישיגן שבארצות הברית, אחרי דטרויט.
היא גם העיר הגדולה ביותר בחלקה המערבי של מישיגן.
העיר ממוקמת במרחק של 48 קילומטרים מימת מישיגן.
בגרנד ראפידס התגוררו בשנת 2010 כ-188,040 תושבים, ובמטרופולין העיר 1,005,648 תושבים.
העיר היא גם מקום מושבו של מחוז קנט.
בעיר קבורים נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד ורעייתו, ושם שוכנת גם הספרייה הנשיאותית שלו.
אנשים נוספים המזוהים עם העיר הם סולן להקת רד הוט צ'ילי פפרז אנתוני קידיס ובמאי הקולנוע פול שרדר.
מטה של חברה "Meijer" ממוקם בעיר.
לגרנד ראפידס ארבע ערים תאומות:
גרנד ראפידס גולד היא קבוצת כדורסל מהעיר גרנד ראפידס, מישיגן המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA.
הקבוצה החלה את דרכה בליגה בשנת 2006 כאנהיים ארסנל.
בשנת 2014 עברה למיקומה הנוכחי כקבוצה המסונפת לקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, וב-2021 עברה לבעלות של דנוור נאגטס ושינתה את שמה.
אנהיים ארסנל הוקמה בעיר אנהיים, קליפורניה והצטרפה לליגה בשנת 2006. במהלך השנים שיתפה הקבוצה פעולה עם הלוס אנג'לס קליפרס, אורלנדו מג'יק, פורטלנד טרייל בלייזרס ואטלנטה הוקס.
במהלך שלוש העונות בהן שיחקה הקבוצה בליגה לא הצליחה לסיים אף עונה במאזן חיובי ולא העפילה לפלייאוף.
ב-31 במרץ 2009 הודיעה הנהלת הליגה על העברת הקבוצה לספרינגפילד, מסצ'וסטס.
ב-2 בספטמבר 2009 בחרה הקבוצה 10 שחקנים במסגרת דראפט ההרחבה של שנת 2009 מתוך סגל השחקנים של אנהיים ארסנל וקולורדו 14'.
עם הקמת הקבוצה היא החלה בשיתוף פעולה עם קבוצות הברוקלין נטס, ניו יורק ניקס ופילדלפיה 76'.
את עונת הבכורה סיימה הקבוצה עם מאזן 43-7, המאזן הנמוך ביותר בתולדות ליגת הפיתוח.
לאחר סיום העונה השנייה חתמה הקבוצה על הסכם לשיתוף פעולה בלעדי עם הנטס, הסכם שהיה בתוקף עד מעבר הקבוצה למישיגן.
את עונת 2011/12 סיימה הקבוצה עם מאזן חיובי (21-29), לראשונה בתולדותיה, אך הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי קאנטון צ'ארג'.
שחקנה ג'ף פוט (שהיה חתום בעבר מה במכבי תל אביב) השתתף במשחק אול-סטאר ועבר לNBA.
ב-15 באפריל 2014 נרכשה הקבוצה על ידי קבוצת משקיעים בראשות סטיב ג'ברה.
בעקבות רכישת הקבוצה היא הועברה לגרנד ראפידס, מישיגן ונחתם חוזה לשיתוף פעולה עם קבוצת דטרויט פיסטונס.
לאחר מעבר הקבוצה התקיימה תחרות לבחירת השם, בהשתתפות תושבי העיר שהתבקשו לבחור שם לקבוצה מתוך 4 אפשרויות.
בסיום התחרות נבחר השם "דרייב", כמחווה לתעשיית הרכב האמריקאית, שמרכזה הוא במישיגן.
לקראת עונת 2021/22 עברה הקבוצה לבעלות של דנוור נאגטס ושינתה את שמה לגרנד ראפידס גולד.
גרנד פריירי היא עיר בצפון-מערב פרובינציית אלברטה, קנדה.
העיר ממוקמת כ-456 ק"מ צפונית-מערבית לאדמונטון, בירת אלברטה, והיא מוקפת במחוז גרנד פריירי מספר 1.
לפי מפקד האוכלוסין הלאומי של 2011 מנתה העיר כ-55,000 תושבים והייתה השביעית בגודלה בפרובינציית אלברטה.
ב-2015 לפי המפקד הפרובינציאלי היו בעיר למעלה מ-68,000 תושבים, המעיד על גידול משמעותי ומהיר באוכלוסייה.
בין השנים 2001–2006 קצב גידול האוכלוסייה בעיר היה מן המהירים בקנדה.
ברבור המחצצר נבחר כסמל העיר עקב קרבתה לנתיב הנדידה ולמרכזי הקינון הקיציים של העוף.
בעקבות זאת מכונה גרנד פריירי לעיתים "עיר הברבור".
בנוסף, הדינוזאור מוכר כסמל בלתי רשמי של גרנד פריירי, כתוצאה מהתגליות הפלאונטולוגיים באזוריים מצפון וממערב לעיר.
גרנד פריירי נהנית מכלכלה מגוונת.
ענפי התעשייה העיקריים הם נפט, גז, חקלאות, יערנות ושירותים בתחום המזון.
החקלאות, שהייתה משענה העיקרי של כלכלת העיר מאז ייסודה בתחילת המאה ה-20, נשארה גם כיום חלק בלתי מבוטל מהכלכלה המקומית.
למרות מיקום האזור צפונית לקו הרוחב 55°, האקלים הנוח יחסית מאפשר את שגשוג החקלאות, והאזור הוא המעוז החקלאי הצפוני ביותר בצפון אמריקה.
הגידולים באזור כוללים חיטה, שעורה, שיבולת-שועל וקנולה.
באזור גם מגדלים בהמות דוגמת בקר וביזונים.
גרנד פריירי היא עיר בטקסס, ארצות הברית.
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-175,396 תושבים, מה שהופך את גרנד פריירי לעיר ה-15 בגודלה בטקסס, וה-127 בארצות הברית.
גרנד פריירי שוכנת דרומית לאירווינג, 6 מיילים מערבית לארלינגטון ומזרחית לדאלאס.
מבחינה כלכלית, מקורות התעסוקה המרכזיים הם מערכת החינוך המקומית, לוקהיד מרטין, בל הליקופטר וסימנס.
העיר נוסדה כחווה חקלאית בשנת 1863 ונקראה בתחילה דכמן.
בשנת 1877 נפתחה תחנת דואר במקום.
בשנת 1909 ההתיישבות הוכרזה כעיר.
מאז ימי מלחמת העולם הראשונה התפתחה בסביבת גרנד פריירי תעשייה ביטחונית ענפה עם פתיחת מפעלי נורת' אמריקן אוויאיישן.
ההרכב הגזעי של האוכלוסייה היה 52.6% לבנים, 20.0% אפרו-אמריקאים, 0.8% אינדיאנים, 6.5% אסייתים, 0.2% מגזעים אחרים, ו-3.2% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה 46,816$.
כ-8.7% מהמשפחות ו-11.1% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.
גרנוט רוהר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך רוב הקריירה בבורדו הצרפתית בעמדת הבלם, וכיום מאמן נבחרת בנין בכדורגל.
רוהר שיחק כנער במועדון VFL נקראו, ונחשב לכדורגלן מוכשר מאוד לגילו ואף שיחק בנבחרות הנוער של גרמניה ביחד עם שחקנים כמו רודולף קארגוס, מנפרד קאלץ ורונאלד וורם.
כישרונו יצר התעניינות ממועדונים גדולים, ובשנת 1972 חתם בבאיירן מינכן מהבונדסליגה.
רוהר לא היה שחקן משמעותי בבאיירן מינכן, סבל מפציעות רבות, ושיחק בסך הכל בשישה משחקי ליגה במשך שנתיים בהן שיחק בקבוצה.
עם זאת, זכה רוהר עם באיירן מינכן בארבעה תארים: שתי אליפויות בונדסליגה, הגביע הגרמני וגביע אירופה לאלופות בשנת 1974. בדצמבר 1974 חתם רוהר בוולדהוף מנהיים, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה במחוז הדרומי.
רוהר נהיה בוולדהוף מנהיים לשחקן משמעותי יותר, ובקיץ 1975 חתם בקיקרז אופנבך מהבונדסליגה.
בעונתו הראשונה בקבוצה, 1975/76, ירדה קיקרז אופנבך לבונדסליגה השנייה.
בעונתו השנייה בקבוצה, 1976/77, סיים רוהר עם קיקרז אופנבך במקום השלישי בבונדסליגה השנייה במחוז הדרומי,והקבוצה לא הצליחה לעלול ליגה.
בקיץ 1977 חתם רוהר בבורדו הצרפתית.
רוהר השתלב היטב בבורדו, בה שיחק בקביעות במשך 12 עונות, לצד כוכבים גדולים כאלן ז'ירס, ז'אן טיגנה, ברנאר לקומב, מריוס טרזור ופטריק בטיסטון.
הייתה זו תקופה מפוארת עבור המועדון הצרפתי ועבור רוהר, בה זכו בשלוש אליפויות ובשני גביעים.
רוהר אף היה בתקופה מסוימת אחד ממספר כדורגלנים גרמניים שהגיעו לבורדו, כמו אובה ריינדרס, דיטר מילר וקספר ממרינג.
רוהר ובורדו אף הצליחו באירופה והגיעו לשלבים הגבוהים של גביע אירופה לאלופות במספר עונות.
רוהר אף קיבל אזרחות צרפתית בשנת 1982, אך הדבר לא סייע בידו להשתלב בנבחרת צרפת או בנבחרת גרמניה, וזאת על אף הצלחתו הגדולה בבורדו.
בשנת 1989 פרש רוהר ממשחק פעיל.
עם פרישתו ממשחק פעיל, קיבל רוהר מספר תפקידי אימון בבורדו בתחילת שנות ה-90. לאחר הפסקה של מספר שנים, חזר רוהר בשנת 1996 לאמן את בורדו, והגיע עמה עד לגמר גביע אופ"א 1996, שם הפסיד עם הקבוצה לבאיירן מינכן במפגש כפול, כשלשורותיו עמדו שחקנים כמו זינדין זידאן, ביצ'נטה ליזארזו וכריסטוף דוגארי.
רוהר לא המשיך לאמן בבורדו אחרי העונה הזו, ובסוף העשור שימש כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט לתקופה של מספר חודשים, ועזב בעקבות חילוקי דעות עם ההנהלה.
בשנת 1999 החל רוהר לאמן את קרטיי הצרפתית, שם אימן עד לשנת 2000, ולאחר מכן חזר לבורדו, שם ניהל את אקדמיית הנוער.
בשנת 2002 חתם רוהר בניס מהליגה הצרפתית, כשהמועדון סבל מבעיות כלכליות קשות.
רוהר הצליח לייצב בתחילה את המועדון והתמקם עמו בחלק העליון של הטבלה בשתי העונות הראשונות שלו במועדון.
בעונתו השלישית במועדון הקבוצה נאבקה בתחתית, ורוהר פוטר מהמועדון על אף מחאות השחקנים.
לאחר פיטוריו מניס, עבד רוהר תקופה קצרה ברד בול זלצבורג בהנהלה של מחלקת הנוער.
בשנת 2005 חתם ביאנג בויז ברן השווייצרית, וסיים עמה במקום השלישי בליגה, שמוביל לגביע אופ"א.
בתחילת עונת 2006/07 התפטר רוהר לאחר מספר תוצאות חלשות של הקבוצה.
בהמשך אימן רוהר באז'אקסיו ששיחקה בליגת המשנה הצרפתית, ואחר כך באטואל דו סאהל התוניסאית, ממנה פוטר בשנת 2009 לאחר שסיים שלישי בליגה התוניסאית ולא השיג מקום בליגת האלופות האפריקאית.
זמן קצר לאחר מכן מונה רוהר כמאמן נאנט ששיחקה אז בליגת המשנה הצרפתית, אך פוטר כעבור מספר חודשים.
בשנת 2010 מונה רוהר כמאמן נבחרת גבון במקום חברו אלן ז'ירס.
רוהר השתתף עם נבחרת גבון בגביע אפריקה לאומות 2012 שנערך בגבון.
רוהר וגבון סיימו את שלב הבתים עם תשע נקודות מלאות, והגיעו עד לרבע הגמר, שם הפסידו לנבחרת מאלי בבעיטות הכרעה.
זמן קצר לאחר מכן, הסתיימה עבודתו של רוהר בנבחרת גבון, ובספטמבר 2012 מונה כמאמן נבחרת ניז'ר.
רוהר השתתף עם נבחרת ניז'ר בגביע אפריקה לאומות 2013, אך נבחרתו סיימה את שלב הבתים במקום האחרון.
בשנת 2014 התפטר רוהר מתפקידו בנבחרת ניז'ר עקב חוסר הצלחה.
בתחילת 2015 מונה רוהר כמאמן נבחרת בורקינה פאסו, אך עזב את התפקיד בסוף 2015 בגין המצב הפוליטי המתוח במדינה.
באוגוסט 2016 מונה רוהר כמאמן נבחרת ניגריה.
בגביע אפריקה לאומות 2019 רוהר וניגריה סיימו במקום השלישי.
על אף הישגיו עם ניגריה, ועל אף שהעפיל עם הנבחרת לגביע אפריקה לאומות 2021, רוהר פוטר בשנת 2021.
בפברואר 2023 מונה רוהר כמאמן נבחרת בנין בכדורגל.
גרנדה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מגרנדה מדליית ארד יחידה בענף האתלטיקה
המשלחת הראשונה של גרנדה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
ספורטאי המשלחת סיימו במקום הרביעי בענף האגרוף בקטגוריית משקל זבוב לנערים.
המשלחת לא הגיעה להישגים בענף האתלטיקה וסיימה במקומות האחרונים בענף השחייה.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים.
ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית ארד בריצת 400 מטר נערות.
עם זאת, ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, לא הגיעו להישגים בענף השחייה והשתתפותם הייתה סמלית.
גרנד פרינסס היא אוניית תענוגות, הראשונה בסדרת גרנד, המופעלת על ידי פרינסס קרוזס שהיא חברת בת של קרניבל.
היא נבנתה בשנת 1998 על ידי Fincantieri במונפאלקונה, איטליה, בעלות של כ-450 מיליון דולר.
היא הייתה ספינת הנוסעים הגדולה והיקרה ביותר שנבנתה אי פעם באותה תקופה.
הגרנד פרינסס הייתה ספינת הדגל בצי פרינסס קרוז עד ש-Royal Princess החדשה קיבלה את התואר הזה ביוני 2013.
הגרנד פרינסס היא בעלת עיצוב תפאורה שונה ביחס לספינות אחיות שלה.
הגרנד פרינסס היא ספינת האחות של Star Princess ושל ה-Golden Princess.
הגרנד פרינסס הייתה התפאורה למשימה בסדרה השנייה של הגרסה הבריטית לתוכנית הריאליטי "The Apprentice".
בגרנד פרינסס תיאטרון גדול, טרקלין מרכזי גדול להופעה, וטרקלין מופע אחורי.
במאי 2011 השלימה גרנד פרינסס את שיפוץ הרציף היבש הנרחב ביותר בתולדות הפרינסס קרוז שכלל שיפוץ והוצאת טרקלין הנוסעים מאחוריה.
זה פתר את הנטייה שלה להפליג בקשת גבוהה, ושיפרה את צריכת הדלק שלה בכ-3% - 4%.
הנטייה הגבוהה של החרטום הייתה ייחודית עבור הגרנד פרינסס, ואינה משפיעה על אף אחת מהספינות האחרות של המעמד הגדול (או מחלקות הנגזרות) שכן בניגוד לגרנד פרינסס יש להן סיפוני עליון מאלומיניום.
במרץ 2019 עברה הגרנד פרינסס עוד שיפוץ ברציף יבש.
ב־9 באוגוסט 2017, לווייתן גדול-סנפיר נמצא תקוע בקשת הספינה לאחר שעגנה בקטצ'יקן, אלסקה.
הפרינסס קרוז פרסמה הודעה בה נאמר כי "לא ידוע כיצד ומתי זה קרה כיוון שהספינה לא חשה כל השפעה".
במרץ 2020 דווח כי שני נוסעים בשייט הספינה למקסיקו בין 11 ל-21 בפברואר 2020, נדבקו בנגיף הקורונה ואחד מהם מת.
ההודעה הגיעה כשהספינה התקרבה לסן פרנסיסקו ועל סיפונה 3,533 נוסעים (2,422 אורחים ו-1,111 אנשי צוות), חלקם דיווחו על תסמינים התואמים את המחלה, והספינה הוחזקה בחוף הים על ידי הרשויות.
ספינת נוספת בבעלות פרינסס קרוז הדיימונד פרינסס, חוותה גם את התפרצות המחלה בפברואר 2020, והושמה בהסגר במשך כמעט חודש ביוקוהמה, יפן.
לפחות 712 מתוך 3,711 הנוסעים ואנשי הצוות נדבקו בנגיף, 14 מהם מתו.
גרנוויל ריצ'רד סימור רדמונד היה צייר נוף אמריקאי בסגנון הטונאליזם והאימפרסיוניזם בקליפורניה.
הוא היה גם שחקן מזדמן עבור חברו צ'רלי צ'פלין.
רדמונד נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ב־9 במרץ 1871. בילדותו (גיל 2–3) הוא לקה במחלת השנית, כשהתאושש התגלה שהוא איבד את שמיעתו.
ייתכן שהדבר הניע את החלטת משפחתו לעבור מהחוף המזרחי לסן חוזה בקליפורניה: האפשרות שיקבל חינוך בבית ספר לחרשים בברקלי.
גרנוויל למד בבית הספר לחירשים בקליפורניה בברקלי משנת 1879 עד 1890 שם הוכרו ועודדו את כשרונותיו האמנותיים.
שם לימד אותו המורה תיאופילוס אסטרלה, ציור, רישום ופנטומימה.
כשסיים את לימודיו, רדמונד נרשם ללימודים אחרים: בית הספר לעיצוב בקליפורניה בסן פרנסיסקו, שם עבד שלוש שנים עם מורים כמו ארתור פרנק מת'וס ואמידה ז'ולין.
הוא זכה במדליית הצטיינות של W.
הוא התחבר עם אמנים רבים אחרים, בהם גוטרדו פיאזוני וג'וזפה קדנסו.
פיאזוני למד את שפת הסימנים האמריקאית, והוא ורדמונד הפכו לחברים לכל החיים.
הם גרו יחד בפארקפילד וטיבורון, קליפורניה.
בשנת 1893 זכה רדמונד במלגה מטעם בית הספר לחירשים בקליפורניה, מה שאיפשר לו ללמוד בפריז באקדמיה ז'וליאן אצל המורים ז'אן-פול לורנס וז'אן ג'וזף בנג'מין-קונסטנט.
הוא התארח אצל הפסל דאגלס טילדן, בוגר נוסף של בית הספר לחירשים בקליפורניה.
"טילדן היה עזרה אדירה לרדמונד, הוא לימד אותו צרפתית ואיך להתמצא בפריז; הם הפכו לחברים טובים עד סוף חייהם." בשנת 1895 התקבל הציור של רדמונד, לסלון של פריז.
בשנת 1898 שב לקליפורניה והתיישב בלוס אנג'לס.
הוא נישא בשנת 1899 לקארי אן ז'אן, תלמידה לשעבר של בית הספר לחירשים באילינוי.
הוא התגורר בלוס אנג'לס והתיידד עם צ'ארלי צ'פלין, שהעריץ את האקספרסיביות הטבעית של אדם חירש המשתמש בשפת הסימנים האמריקאית.
צ'פלין ביקש מרדמונד לעזור לו לפתח את הטכניקות בהן השתמש צ'פלין בהמשך בסרטיו האילמים.
צ'פלין התרשם ממיומנותו של רדמונד, העניק לרדמונד סטודיו באולפן הסרטים, אסף את ציוריו, ושילב אותו בתפקידי משחק אילמים.
צ'פלין אמר על ציור של רדמונד, "יכולתי להסתכל על זה שעות.
הציור אומר כל כך הרבה דברים".
במהלך תקופה זו רדמונד לא הזניח את ציורו.
דרך צ'פלין פגש בלוס אנג'לס את האמנים אלמר וואכטל ונורמן סנט קלייר.
הם הציגו את עבודותיהם בתערוכת האביב שהתקיימה בסן פרנסיסקו בשנת 1904.
עד שנת 1905 זכה רדמונד להכרה רבה כצייר נוף מוביל וכטונליסט נועז.
גרנוזאורוס (שם מדעי: Geranosaurus; מילולית: "לטאת עגורן/מנוף") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי עוף שחי בתור היורה בדרום אפריקה שלפני 190 עד 182 מיליון שנה.
הוא תואר ב-1911 בידי החוקר הסקוטי הדרום-אפריקאי רוברט ברום, וקיבל את שמו עקב המבנה המוזר של הרגליים האחוריות שהתגלו שהזכירו מנוף.
המין היחיד בסוג - Geranosaurus atavus פירושו: "עתיק".
זהו אחד מראשוני הדינוזאורים שהיו בעלי אגן דמוי עוף, והוא ידוע רק ממעט שרידים של הגולגולת, כמה צלעות, חוליות ושיניים בודדות, כל אלה התגלו מחפירות מ-1871 בתצורת קלרנס שבדרום אפריקה.
עם זאת מחמת מיעוט הממצאים הוא נחשב לטקסון מוטל בספק שאיננו רלוונטי.
דינוזאור זה הגיע לגובה 0.9 מטר ולאורך 1.5 מטר.
הוא דמה במראהו להטרודונטוזאוריים, ואולי השתייך אליהם.
לא ברור ממבנה שיניו אם היה אוכל צמחים כמו מרבית בעלי האגן דמוי העוף או שהיה אוכל כל כמו המינים המוקדמים בקבוצה.
גרנוויל פרקינס היה מאייר וצייר אמריקאי, הידוע בעיקר בנושאי נוף וים.
הוא תרם איורים למספר כתבי עת וספרים של שנות ה -70 וה -80. הוא גם צייר בשמנים ובצבעי מים, והציג את עבודותיו באקדמיה לאמנויות בפנסילבניה ובאקדמיה הלאומית לעיצוב.
גרנוויל פרקינס נולד בבולטימור, מרילנד בשנת 1830, והפך לצייר בגיל חמש עשרה, ועבד עם משפחת ראוול בהפקות תיאטרון כמו "מזולואה", "המפלצת הירוקה" ו"ג'קו או הקוף הברזילאי".
עם משפחת ראוול נסע פרקינס לקובה, ג'מייקה, יוקטן ומרכז אמריקה בין השנים 1851-1856. הציורים שהוא הכין על מסעות אלה מעידים על תשוקתו לנושאים טרופיים.
בשנת 1856 הציג ציור המבוסס על מסעותיו, "קייפ קרואה, קובה", באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.
פרקינס למד אמנות אצל הצייר הימי ג'יימס המילטון באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בפילדלפיה.
בשנת 1860 עבר לעיר ניו יורק, שם עבד כמאייר עבור כתבי עת כמו הארפר'ס ויקלי ועיתון מאויר של פרנק לסלי.
האיורים של פרקינס הופיעו במגוון ספרים.
ארבעה מציורי הנוף שלו נחקקו לספר מתנה אלגנטית "ציורי אמריקה", בעריכתו של ויליאם קולן בראיינט.
שלושה רישומים של נופי ניו המפשייר נחקקו לספרם של דרייק וגיבסון "לב ההרים הלבנים".
בניו יורק הציג פרקינס ציורים באקדמיה הלאומית לעיצוב בין השנים 1862 ו- 1883. בשנת 1870, הוא חיפש שוב נושאים טרופיים לצייר, והפעם נסע מניו יורק לקליפורניה ומשם בספינה סביב כף הורן.
הוא היה חבר באגודת צבעי המים בניו יורק, כמה מציוריו של פרקינס מהטיול הזה היו צבעי מים, ציוריו של פרקינס בשנות ה -70 וה -1880 הציגו לעיתים קרובות נופים דרום אמריקאים.
גרנוויל פרקינס נפטר בעיר ניו יורק בשנת 1895.
גרנולומה אנולרה היא מחלת עור דלקתית כרונית שפירה המאופיינת בהופעת גרנולומה, המתבטאת בנגעים דמויי טבעת.
משערים שהופעתה קשורה למחלות זיהומיות או מחלות מערכתיות כסרטן, סוכרת או טראומה.
המחלה יכולה להתבטא באופן מקומי כנגעים בגפיים או בצורה מפושטת יותר.
הפרוגנוזה טובה ולעיתים ההחלמה ספונטנית.
קיימות מספר אפשרויות טיפוליות והבחירה תיעשה לפי אופי המחלה ומידת הסבל של המטופל.
שכיחות המחלה מוערכת בכ-0.1% - 0.4%, היא נפוצה יותר בקרב נשים ויכולה להופיע בכל גיל אם כי יותר משני שלישים מהחולים הם בני 30 ומטה.
המחלה יכולה להופיע בארבעה אופנים: מחלה מקומית, מפושטת, תת-עורית ומחוררת.
מחלה מקומית (Localized) היא השכיחה ביותר.
בכ־75% מהמקרים המחלה תופיע כמחלה מקומית בצורת פפולות טבעתיות קטנות בצבע אדום.
הפפולות יכולות להופיע כנגעים בודדים או מחוברים.
לרוב ההופעה היא על הידיים או הרגליים.
כמחצית מהמקרים של מחלה מקומית יחלפו מאליהם תוך שנה עד שנתיים.
מחלה מפושטת (Disseminated) מאופיינת בהופעת הפפולות דומה למחלה המקומית אך בצורה מפושטת של 10 נגעים או יותר שלעיתים מתמזגים לטבעת מפושטת בגפיים, בגב ובצוואר.
המחלה בצורתה המפושטת יכולה להמשך שלוש עד ארבע שנים ואף יותר.
מהווה 5% מהמקרים, הספרות הרפואית מדווחת על יחס של 1:2.9 בנשים מול גברים.
מחלה תת-עורית (Subcutaneous) מאובחנת לרב בקרב ילדים בני שנתיים עד חמש.
המחלה מופיעה כגושים קטנים מתחת לעור בגפיים ובקרקפת.
הנגעים יכולים להופיע כבודדים או באשכולות ומאובחנים באמצעות ביופסיה
מחלה מחוררת (Perforating) היא צורה נדירה של המחלה שיכולה להופיע בילדים ובמבוגרים צעירים.
המחלה שכיחה יותר בקרב נשים.
תיתכן הופעה שלה בצורה מקומית על הגפיים או בצורה מפושטת יותר גם לאזור הבטן והגב.
הנגעים בגודל 1–5 מילימטרים עם קרום מרכזי.
בצורת הופעה זו 25% מהחולים מדווחים על גרד ו-25% מהחולים מדווחים על כאבים בעיקר בנגעים שבכפות הידיים.
סיבת ניקוב העור אינה ברורה אולם יש הקושרים זאת לעקיצות חרקים, קרינה, טראומה או זיהום ויראלי.
האבחנה מתבססת על סימנים קליניים, הערכת גורמי סיכון וממצאים היסטולוגיים בבדיקת ביופסיה.
תוצאות הביופסיה בדרך כלל יראו ניוון מוקדי של קולגן עם דלקת תגובתית ופיברוזיס.
אבחנה מבדלת נעשית ממחלות כגון פסוריאזים, לופוס, אקזמה ועוד.
היעדר שינויים במרקם העור, שנשאר חלק, מהווה מאפיין שמבדיל גרנולומה אנולרה ממצבי עור אחרים.
המחלה תוארה לראשונה על ידי קלקוט פוקס בשנת 1890 כהתפרצויות טבעתיות באצבעות.
הוא גרס כי קיים קשר בין המחלה לבין גורמים זיהומיים כגון הפטיטיס C, או וירוס אפשטיין-בר.
בשנת 1902 השתמש במונח דרמטוזיס גרנולומטי המאופיין בארבע צורות ההופעה של פפולות - טבעתיות, נקרוביוטיות עוריות, תת-עוריות ומחוררות, וכינה אותה בשם Granuloma Annulare.
עדיין לא קיימת שיטת טיפול חד משמעית למחלה, והמחקרים שפורסמו תארו מקרים מועטים.
לא תמיד קיים הכרח לטפל, מאחר שתיתכן החלמה ספונטנית גם ללא טיפול.
עם זאת, ייתכן שהמטופלים יהיו מעוניינים בקבלת טיפול מטעמים קוסמטיים או בשל סימפטומים מטרידים.
ניתן לסווג את הטיפול לטיפול מקומי או מערכתי.
הטיפול יכול להינתן במריחה על העור, הזרקה, פוטותרפיה, טיפול בחנקן נוזלי או בליעת כדורים.
טיפול מקומי ניתן על ידי מריחת קורטיקוסטרואידים או הזרקה ישירות לנגעים.
מריחת קורטיקוסטרואידים נחשבת לטיפול קו-ראשון בגרנולומה אנולרה מקומית.
יש להדריך את המטופלים בסיכון לאטרופיה של העור או שינויים בפיגמנט.
אפשרות טיפולית נוספת שהוכיחה יעילות היא קרם %Pimecrolimus 1 ומשחת Tacrolimus 0.1%.
נגעים באזורים רגישים מבחינה קוסמטית שאינם מתאימים לטיפול בקורטיקוסטרואידים, מטופלים על ידי ג'ל Dapsone 5% עם משחת Tacrolimus 0.1%.
כאשר הטיפול במריחה מקומית לא מיטיב, ניתן לטפל באמצעות זריקות סטרואידים תוך-עוריות.
אופציה נוספת לטיפול מערכתי היא מתן סטרואידים או תרופות אנטימלריות ככלורוקין או הידרוכלורוקין בבליעה.
כאשר הטיפולים המקומיים או המערכתיים לא מביאים לשיפור, קיימת אפשרות לטיפול על ידי פוטותרפיה.
הטיפול נעשה על ידי אור אולטרה סגולי או PUVA (אור אולטרה סגול בשילוב פסוראלן).
גרנדאש (בהונגרית: Gerendás) היא עיר בנפת בקשצ'בה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בגרנדאש מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-15, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1418 אך הוקם ככפר נפרד בשנת 1929.
שבעה יהודים חיו בגרנדאש בשנת 1930.
באתר יד ושם ישנו תיעוד לנספי שואה מהכפר שנרצחו בשנת 1944 בשואת יהודי הונגריה.
גרנד קניון הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויו של לורנס קסדן, עם קווין קליין, דני גלובר, מרי מקדונל וסטיב מרטין בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי לורנס ומג קסדן ומתאר בעיות של אנשים הגרים בעיר לוס אנג'לס ועסוקים בהישרדות יומית נוכח האלימות והפשע בעיר.
מסוק משטרתי טס כל הלילה מעל העיר ומאיר בזרקור חזק את המקומות הרוויים בפשע ובאלימות.
בעיותיהם מתגמדות בסוף הסרט כשהם מבקרים בגרנד קניון הענק והמדהים המגמד את בעיותיהם.
לורנס ומג קסדן היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר ולפרס גילדת הכותבים של אמריקה.
לרנס קסדן זכה בפרס דב הזהב לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
מאק (קווין קליין) הוא עורך דין בעל משרד גדול לענייני הגירה בלוס אנג'לס.
הוא נשוי לקליר (מרי מקדונל) ולהם בן בוגר בשם רוברטו (ג'רמי סיסטו).
דייוויס (סטיב מרטין) הוא חברו הקרוב, מפיק סרטי פשע ואלימות מצליחים.
שניהם צופים במשחק כדורסל של הלייקרס בסופו נפרד מאק מדייביס וחברתו ואנסה (שרה טריגר) ובגלל פקק תנועה הוא בוחר לעשות קיצור דרך שעובר בשכונה רוויית פשע.
שם מתקלקל רכבו והוא מזמין גורר.
קבוצת אפרו-אמריקאים עוצרים לידו ומתגרים בו.
הוא מרגיש סכנה לחייו אבל למקום מגיע הגורר סיימון (דני גלובר) גם הוא אפרו אמריקאי שיודע לדבר בנחת עם ראש הכנופיה והם עוזבים את המקום.
מאק מודה לסיימון על שהציל את חייו ומכאן מתפתחת ידידות בין שניהם למרות הבדלים בגזע, השכלה ומצב כלכלי.
סיימון הוא גרוש ויש לו בת חירשת שנמצאת במוסד איתה הוא מתקשר באמצעות מכשיר אלקטרוני.
הוא תומך גם באחותו דבורה (טינה ליפורד) שגרה בסביבה רווייה באלימות קשה ובנה אוטיס (פטריק מאלון) מתחבר עם עבריינים.
קליר מחפשת משמעות לחייה, היא בת 50, בנה רוברטו (ג'רמי סיסטו) עומד לעזוב את הבית והיא כמהה לילד.
באחד הימים היא מגלה תינוקת נטושה ולוקחת אותה לביתה ומטפלת בה.
בהוראת מאק היא מוסרת אותה למשטרה אבל עם הזמן נכנע לה מאק והם מאמצים את התינוקת.
קליר רואה את מציאת התינוקת והצלת מאק כהתערבות אלוהית.
דייביס שמתפרנס יפה מסרטי אלימות נפצע קשה כאשר שודד יורה ברגלו בניסיון שוד ונשאר צולע לתמיד.
הוא מנתק את קשריו עם ואנסה ומפסיק להפיק סרטי אלימות.
למאק יש מערכת יחסים קצרה עם די (מרי-לואיז פארקר) שעובדת אצלו ומפתחת צפיות ממנו אבל הוא מסרב להמשיך והיא עובת את המשרד.
מאק מחבב את סיימון ועוזר לו.
הוא עוזר לו להעביר את אחותו וילדיה לשכונה טובה יותר וכן מכיר לו עובדת אפרו אמריקאית בשם ג'יין (אלפרה וודארד) שהופכת לבת זוגו.
בסוף מגיעים כולם לגרנד קניון וצופים בהשתאות על הקניון האדיר הזה שלעומתו מתגמדים בעיותיהם היומיומיות.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותקווין קלייןמאקעו"דדני גלוברסיימוןסטיב מרטיןדייוויסמפיקשרה טריגרואנסהחברתו של דייוויסמרי מקדונלקליראשתו של מאקמרי-לואיז פארקרדיאלפרה וודארדג'ייןג'רמי סיסטורוברטוטינה ליפורדדבורהאחותו של סיימוןפטריק מאלוןאוטיסאחיינו של סיימון
קרן מועדון הכדורסל גרנדה (בספרדית: Fundación Club Baloncesto Granada), הידוע גם בשם קוביראן גרנדה (Covirán Granada) מטעמי חסות, הוא מועדון כדורסל ספרדי מגרנדה, אנדלוסיה, המשחק בליגת העל הספרדית.
Fundación CBG נוסדה בשנת 2006 כישות הקשורה ל-CB Granada, במטרה לקדם כדורסל ופעילויות אחרות ללא מטרות רווח במחוז גרנדה.
בשנת 2012, לאחר פירוק המועדון, החליטה הקרן להקים קבוצת כדורסל בכירה שתוכל להחליף את המועדון שפורק.
כבר בעונתה הראשונה עלתה הקבוצה לליגת ה-EBA, הליגה הרביעית במבנה ליגות הכדורסל בספרד, לאחר שסיים כסגנית אלופת הבית האנדלוסי של הפרימרה דיויסיון.
שנתיים לאחר מכן, ב-2015, העפילה גרנדה לשלב הסופי של ה-EBA, זכתה בבית שלה באלבסטה ועלתה ל-LEB Plata, הליגה השלישית בכדורסל הספרדי.
ב-21 בינואר 2017, זכתה גרנדה בתואר הראשון שלה לאחר שניצחה את לוסנטום 80–74 בגביע ה-LEB Plata, אך נכשלה בניסיון לעלות ל-LEB Oro לאחר שהפסידה בחצי גמר הפלייאוף.
גרנדה שמרה על גביע ה-LEB Plata ב-28 בינואר 2018 על ידי ניצחון 71–63 לאחר הארכה על לה רודה ועלתה ל-LEB Oro ב-14 באפריל 2018 בפמפלונה לאחר שזכתה ב-LEB Plata.
מייג'ור גנרל סר גרנוויל ריירי היה קצין אוסטרלי בכיר ומדינאי.
בתקופת שירותו הצבאי נלחם במלחמת הבורים השנייה ובמערכת גליפולי והמערכה בסיני ובארץ ישראל במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר השירות הצבאי נבחר לבית הנבחרים האוסטרלי.
גרוויל ריירי נולד ב-1865 בעיר מישלגו שבניו סאות' ויילס (אוסטרליה) לאלכסנדר ריירי ושרלוט לפבית פאונס (Charlotte Faunce) ואח לעוד 8 ילדים.
אביו היה פוליטיקאי אוסטרלי במדינת ניו סאות' ויילס ובעל חווה חקלאית.
בנעוריו למד בתיכון פאראמטה שבפרברי סידני.
עם סיום לימודיו החל לעבוד כמתלמד בחווה חקלאית ובהמשך רכש חווה משלו.
ב-1899 התגייס לצבא אוסטרליה ונשלח לדרום אפריקה לשרת במלחמת הבורים השנייה שם הוצב כמפקד פלוגה A ברגימנט הבושמנים השישי.
במהלך מערכה זו נפצע קשה אך ידע להביא לידי ביטוי את יכולותיו כפרש וקלע ובמהלך המערכה הוענקה לו דרגת כבוד של מייג'ור.
על שירותו זה הוענקה לו מדליית דרום אפריקה של המלכה עם 5 אבזמים לציון הקרבות בהן השתתף ברודזיה, טרנסוואל, מושבת הכף, מדינת אורנג' החופשית וקרבות 1901.
בהמשך הועלה ריירי לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד רגימנט הפרשים השלישי של אוסטרליה.
לאחר חזרתו ממלחמת הבורים החל ריירי לעסוק בפוליטיקה וב-1906 נבחר ל.
ב-1910 נכשל ניסיונו להצטרף לבית הנבחרים האוסטרלי אולם ב-1911 נבחר כנציג מחוז צפון סידני.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועלה ריירי לדרגת בריגדיר גנרל וקיבל את הפיקוד על בריגדת הפרשים הקלה השנייה שהייתה חלק מכוחות אנזא"ק.
במאי 1915 יצא ריירי בראש הבריגדה ממצרים למערכת גליפולי.
במהלך הקרבות בזירה זו נפצע פעמיים ולבסוף התפנה, יחד עם שאר כוחות בעלות הברית, בחזרה למצרים.
במרץ 1916 הפכה הבריגדה להיות חלק מדיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק ובמסגרת זו היו ריירי והבריגדה מעורבים במערכה על תעלת סואץ ובהמשך בקרבות לכיבוש סיני (קרב רומני, קרב מגדבה, כיבוש אל עריש וקרב רפיח).
בתחילת 1917 השתתף, ריירי עם הבריגדה שלו בקרב עזה הראשון ובקרב עזה השני.
באוקטובר 1917 הוביל ריירי את הבריגדה השנייה למתקפת הפרשים של אנזא"ק על באר שבע במהלך קרב באר שבע.
בהמשך השתתפה הבריגדה בקרב תל חווילפה ובקרב תל א-שריעה ותל הוריירה שהביאו לפריצת קו ההגנה הטורקי מצפון לבאר שבע.
הבריגדה השתתפה בהמשך בקרבות מרדף פלשת שהביאו אותה לקו הירקון.
ב-1918, לאחר כיבוש ירושלים, הועברה הבריגדה (יחד עם הדיוויזיה) לבקעת הירדן שם הייתה מעורבת במספר קרבות (כיבוש יריחו, קרב עבר הירדן הראשון וקרב עבר הירדן השני).
במהלך מערכת מגידו, בספטמבר 1918, הייתה הבריגדה מעורבת בקרב עבר הירדן השלישי.
בדצמבר 1918, לאחר תום המלחמה, מונה ריירי למפקדה של דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק, כשהוא מחליף בתפקיד זה את מייג'ור גנרל אדוארד צ'ייטור.
ריירי, שהועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ליווה את תהליך פירוק הדיוויזיה שנמשך עד אפריל 1919. לאחר סיום תפקידו נשלח ריירי למצרים שם מונה למפקד חיל המשלוח האוסטרלי.
ב-1921, לאחר שחזר לאוסטרליה, מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה של אוסטרליה ומילא תפקיד זה עד פרישתו מהצבא ב-1927.
ב-1920 חזר ריירי לאוסטרליה והמשיך למלא את תפקידו הקודם כנציג מחוז צפון סידני בבית הנבחרים האוסטרלי ובאותה שנה מונה לעוזר במשרד ההגנה של אוסטרליה.
בבחירות שנערכו ב-1922 נבחר לנציג מחוז וורינג בבית הנבחרים.
במאי 1927 נבחר לתפקיד הנציב העליון של אוסטרליה לממלכה המאוחדת , תפקיד שהצריך אותו לעבור לגור באנגליה ואותו מילא עד 1932.
תפקידים נוספים אותם מילא ריירי:
נציג אוסטרליה בארגון חבר הלאומים שהוקם לאחר מלחמת העולם הראשונה.
חבר בוועדה שבחנה את משמעות השליטה האוסטרלית בגינאה החדשה.
ב-1896 נישא ריירי למרי מקפרלנד (Mary McFarland).
לזוג נולדו 2 בנות ובן.
כשחזר מאנגליה ב-1932 החל לסבול מבעיות בשלפוחית השתן ומאי-ספיקת לב ובסופו של דבר נפטר ב-1937 והובא למנוחות בעיר הולדתו מישלגו שבניו סאות' ויילס.
אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
מדליית דרום אפריקה של המלכה עם 5 אבזמים
החווה החקלאית שרכש לפני מלחמת העולם הראשונה עדיין ברשות משפחת ריירי.
עיריית סידני קראה רחוב בעיר על שמו.
בפסיכולוגיה, המונח גרנדיוזיות מתייחס לתחושת עליונות לא מציאותית, המאופיינת בראייה מתמשכת של העצמי כטוב מאחרים, לצד ביקורת, הפגנת זלזול, והערכה מוגזמת של יכולות, כישורים או הישגים והתנשאות מעל האחר.
התכונה מתלווה גם לאמונה בייחודיות האישית של האדם והאמונה שיש לו ולאחרים מעט מן המשותף וכי רק אנשים בודדים, או מאוד מיוחדים יכולים להבין אותו.
תכונת האישיות קשורה בעיקר להפרעת אישיות נרקיסיסטית, אך היא גם נקשרת להפרעת אישיות אנטיסוציאלית, פסיכופתיה, והאפיזודות המאניות וההיפומאניות של הפרעה דו-קוטבית.
ניסוחים פסיכואנליטיים מסתעפים בהסבריהם בנוגע למקורו של העצמי הגרנדיוזי בהפרעת אישיות נרקיסיסטית, ובעיקר בהשקפותיהם על תפקיד התוקפנות, קנאה, ובושה פרימיטיבית בהתפתחות העצמי המוקדמת.
מהספרות הפסיכואנליטית ניתן ללמוד כי קיימת אי-הסכמה רבה על המיקוד ושיטת הטיפול באנשים נרקיסיסטיים.
שאלת היציבות או הלכידות של העצמי הגרנדיוזי ואפילו המאפיינים הגלויים של מטופלים נרקיסיסטיים, נתונים למחלוקת.
על פי רונינגסטאם (1995), גרנדיוזיות היא מצב תגובתי ותלוי.
למשל, גרנדיוזיות יכולה להיות מושפעת מדיכאון קליני, מה שעשוי לגרום לתפיסה עצמית ביקורתית וצנועה יותר, או לדוגמה על ידי המעבר בין גיל ההתבגרות המאוחר לבגרות, עם חוויות של הישגים מציאותיים יותר וחוויות בין-אישיות המייצבות את ההערכה העצמית.
בהפרעת אישיות נרקיסיסטית גרנדיוזיות קשורה בדרך כלל לרצון בהכרה, האדרה עצמית, תחושת עליונות או צורך בייחודיות.
המרכיבים השכיחים ביותר בחוויה העצמית הגרנדיוזיות הם: כישרונות, יופי, אינטליגנציה, תכונות אישיות מיוחדות, עושר, תהילה, או תפקידים מיוחדים ותפקידים משפחתיים.
בנוסף, החתירה לפרפקציוניזם לא-מסתגל והן להצלחה קשר הדוק לנרקיסיזם פתולוגי.
למשל, סטודנט חסר מטרה, שמעולם לא סיים את לימודיו אך מאמין שיום אחד יתגלו כישרונותיו יוצאי הדופן והוא יזכה בפרס נובל.
במהלך מאניה, גרנדיוזיות היא בדרך כלל יותר פרו-אקטיבית ואגרסיבית מאשר בהפרעת אישיות נרקיסיסטית.
אדם הסובל ממאניה עשוי להתפאר בהישגים עתידיים או להגזים בסגולות אישיות (לדוגמה, ידע, כוח מיוחד, זהות).
פעולותיו ותוכניותיו נעשות גרנדיוזיות ובלתי הגיוניות, ושיקול דעתו נפגם.
הוא עלול להתחייב להתחייבויות שאפתניות ולא מציאותיות, להשקיע כספים ולהפסידם, לצאת למסעי קניות פזרניים, לשקוע בפעילות מינית חסרת זהירות, לפגוע בשמו הטוב, בהונו ובקרוביו.
עם זאת, בהפרעה דו-קוטבית אלו הם אירועים בעלי אופי אפיזודי ומובחן מבחינת זמן והם דועכים בהדרגה.
ערך עצמי גרנדיוזי הוא מאפיין ברשימת הפסיכופתיה המעודכנת.
אדם שמתאים לקריטריון זה נתפס כיהיר, רברבן, ועשוי להיות אופטימי באופן לא מציאותי לגבי עתידו.
ההתייחסות שלו ליכולותיו האישיות היא מדהימה, בהתחשב בנסיבות חייו.
הוא בדרך כלל נתפס כבעל ביטחון עצמי, דעתן, וכמי שמרבה להתווכח ולהתנהג באופן שתלטני, גם במהלך ראיון עבודה או ההליכים המשפטיים שלו (סיטואציה בה רוב האנשים מאופקים ומביעים יחס של כבוד).
הוא מתעלם מגבולות אישיים ומקצועיים באופן תכוף, מעלה דרישות, מתייחס לאמינות העצמית שלו, ובודק את המראיינים שלו (למשל, דורש מהם להזדהות באמצעות תעודת זהות).
הוא אינו נבוך או רגיש לבעיות המשפטיות שלו; משוכנע כי נסיבות שליליות בחייו הם תוצאה של מזל רע, חברים בוגדניים או מערכת משפט לא הוגנת ולא מיומנת.
הוא אף עשוי לראות את עצמו כקורבן אמיתי של הפשע "לכאורה", בגלל הזמן שהוא מחויב לשהות בכלא והוא אינו רואה את עתידו כמושפע לרעה ממגעיו עם החוק.
אדם עם פסיכופתיה מאופיין לעיתים קרובות בתחושת זכאות יוצאת דופן ועשוי לראות את עצמו כמרכז היקום וכבן אנוש נעלה המוצדק לחיות את חייו על פי הכללים האישיים שלו מעצם היותו.
בשנים האחרונות הציעו חוקרים מתחום פסיכולוגיה חברתית מספר הסברים להפרעת אישיות נרקיסיסטית וגרנדיוזיות.
מחקרים מהתחום מלמדים כי קיים קשר בין גרנדיוזיות לבין תדירות ההשוואה חברתית, והוכח כי גרנדיוזיות מתואמת עם השוואה חברתית כלפי מטה, וכן עם תחושת העליונות שמושגת באמצעות השוואה זאת.
ממצאים אלה עולים בקנה אחד עם גוף מחקר גדול שמצא כי התפיסות העצמיות של נרקיסיסטים המאופיינים בגרנדיוזיות כרוכות בתפיסות עצמיות "יכולתיות" (agentic self-views), לעומת מוסריות או חברתיות ("להסתדר עם אחרים").
כמו כן, מחקרים מלמדים כי קיים קשר מובהק בין מידת הנרקיסיזם של המשתתף, לבין המידה בה הוא נוטה להאדרה עצמית.
כמו כן בניתוח המשך, נמצא כי הסתגלותם של משתתפים המאדירים בערך עצמם הייתה נמוכה מזו של משתתפים המפחיתים מערכם, או מזו של משתתפים המעריכים את עצמם באופן תואם.
לפי רודוולט ומורף (2001), אסטרטגיות ההגנה העצמית של נרקיסיסטים נתפסות לעיתים קרובות כפרדוקסליות, מכיוון שבאמצעות ההתנהגות הנצלנית שלהם, הם מסתכנים באיבוד הסביבה החברתית שלהם.
עם זאת, כאשר בוחנים את השבריריות של התפיסות הגרנדיוזיות שלהם, התנהגויות אלה אינן פרדוקסליות, אלא פשוט מצביעות על כך שניסיונות ה"קידום עצמי" האגרסיביים שלהם הם בעלי חשיבות גדולה יותר עבורם, מאשר יעדים חברתיים או מוסריים.
לפי היינץ קוהוט, בתחילת החיים התינוק רואה את עצמו כמרכז העולם.
מבחינתו להורה יש תפקיד וקיום רק עבורו והוא אינו תופס כלל שלמבוגר יש קיום נפרד ממנו.
בשלב זה לתינוק הנורמלי יש "עצמי גרנדיוזי", כלומר – הוא רואה את עצמו כמרכז היקום ורואה עצמו כיכול לשלוט ביקום, כל יכול.
בשלב זה, יהא זה תקין שהתינוק הרעב בוכה, ההורה מספק לו אוכל והתינוק מתייחס להורה כאל מישהו המספק את צרכיו בלבד ולשם כך נועד.
בשלב זה, כאשר ההורה גאה בילד ומתפעל ממנו, הוא משקף את תחושת הגרנדיוזיות של הילד (Mirroring) וכך גורם לו לחוש נאהב, בעל ערך מישהו שרואים אותו ואת צרכיו.
ילד כזה לא יעריך צרכים וזכויות של אחרים, יישאר מרוכז בעצמו, יתקשה לראות את נקודת המבט של האחר ולגלות אמפתיה.
ההמלצות של קוהוט להתמודדות עם המטופל הגרנדיוזי היו לגלות סובלנות כלפי הצרכים הבלתי מסופקים, לאפשר את ביטויים, וכך לשלב מחדש את העצמי הגרנדיוזי עם העצמי המציאותי.
גרנה פדנו (באיטלקית: Grana Padano) היא גבינה שמקורה בעמק נהר הפו בצפון איטליה, בדומה לגבינת פרמזן, אך יש תקנות פחות מחמירות המסדירות את ייצור הגרנה פדנו בהשוואה לפרמיג'אנו רג'אנו.
הגבינה קשה, בעלת מרקם פירורי, עשויה מחלב פרה לא מפוסטר, המוקצף למחצה בתהליך הקרמה טבעי.
השם בא מהמילים האיטלקיות "גרנה", כהתייחסות למרקם הגרגירי האופייני, ומהשם "פדנו", שפירושו - מ"ואל פדנה" (עמק הפו).
גרנה פדנו פותחה על ידי נזירים של מנזר קיארוואלה במאה ה-12. היא יכולה להישמר זמן רב מבלי להתקלקל, ולעיתים מתיישנת עד שנתיים.
היא עשויה בצורה דומה לפרמזן של אמיליה-רומאניה, אך על פני שטח הרבה יותר רחב ועם תקנות ובקרות שונות.
כמו הפרמז'ן, גם גרנה פדנו היא גבינה קשה חצי שמנה שמבושלת, ומבשילה לאט במשך תשעה חודשים לפחות.
אם היא עוברת את בדיקות האיכות כעבור זמן ההבשלה המינימלי הזה, היא ממותגת בהטבעת אש עם הסימן המסחרי Grana Padano.
החלב המיוצר בערב עובר תהליך הפיכה לרזה על ידי הסרת שכבת השמנת שעל פניו, ומעורבב עם חלב טרי המופק בבוקר.
החלב החצי רזה הזה מועבר למכלי נחושת והקרשה גדולים.
הקצף שנוצר נלקח לייצור גרגירים בגודל של גרגירי אורז, מה שנותן לגבינה את המרקם האופייני לה, ולאחר מכן הנוזל מחומם ל-53–56 מעלות צלזיוס.
היא מיוצרת כל השנה, ומשתנה בהתאם לעונות, וגם משנה לשנה.
על אף שהיא דומה לגבינת פרמזן, הגרנה פדנו הצעירות יותר הן פחות פירוריות, הן עדינות ופחות מורכבות בטעמן מהפרמזן המוכרת יותר, והמיושנת יותר.
כ-150 מפעלים מייצרים את גרנה פדנו באזור עמק הפו, ועל פי ההערכות 76,724 טון של גבינה זו מיוצרות מדי שנה.
הגלגל של גבינת גרנה פדנו הוא גלילי, עם דפנות מעט קמורות או כמעט ישרות ופנים שטוחות.
הקליפה, שהיא דקה, צהובה חיוורת.
גרנה פדנו נמכרת בשלושה שלבי הבשלה שונים:
"גרנה פדנו" (9 עד 16 חודשים): מרקם עדיין קרמי, רק מעט גרגירי
"Grana Padano oltre 16 mesi" (מעל 16 חודשים): מרקם מתפורר יותר, טעם בולט יותר
"Grana Padano Riserva" (מעל 20 חודשים): גרגירי, פירורי ומלא טעם
גבינת גרנה פדנו מכילה בדרך כלל גבישי גבינה, כתמים גבישיים מוצקים למחצה עד גרגירים המורכבים לפחות חלקית מחומצת האמינו טירוזין.
יש צורך ב-1.5 ליטר חלב פרה טרי, רזה חלקית באופן טבעי מאזור הייצור, להכנת 100 גרם גבינת גרנה פדנו PDO.
הליכי העיבוד והיישון של הגרנה פדנו קובעים זמינות ביולוגית חשובה של ויטמינים ומינרלים, אספקת חלבונים עם תשע חומצות אמינו חיוניות שהופכים אותו בכך למוצר בעל יכולת גבוה לעיכול על ידי האדם.
בנוסף, גרנה פדנו היא נטולת לקטוז בשל המאפיינים של תהליך הייצור וההתיישנות שלה, מה שמוביל גם להפחתת שומנים.
היא מכילה תכולת גלקטוז של פחות מ-10 מ"ג ל-100 גרם גבינה.
מפרט הייצור של גרנה פדנו PDO מסדיר את כל שרשרת הייצור, ממספוא הפרות ועד מיתוג גלגלי הגבינות, לכן הערך התזונתי הממוצע והקלוריות של גבינת גרנה פדנו PDO נשארים יציבים וכל וריאציה בהם אינה רלוונטית למטרת "הגדרת דיאטה מאוזנת".
100 גרם גבינת Grana Padano PDO מכילים 398 קילוקלוריות (1,666 kJ).
טבלה תזונתית למנה בינונית של 100 גרם גרנה פדנו:
גֶּרְנוֹט טְרָאוּנֶר הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בפיינורד מהליגה ההולנדית, בה הוא גם הקפטן, ובנבחרת אוסטריה.
טראונר ערך את הופעת הבכורה שלו בכדורגל המקצועי כשחקן ל.א.ס.ק.
לינץ בשנת 2010. בעונת 2011/2012 סבל מפציעה, ובשנת 2012 עבר לריד, שם ערך את הפריצה שלו בבונדסליגה האוסטרית.
הוא חזר ללאסק לינץ בשנת 2017 תחת המאמן אוליבר גלסנר, שם הפך לאחד מבלמי המפתח בליגה, והשתתף גם בהצלחה אירופאית.
בשנת 2021 עבר לפיינורד מהליגה ההולנדית, שם הגיע לגמר הקונפרנס ליג בעונתו הראשונה ונבחר לנבחרת העונה.
טראונר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה בשנת 2018 במשחק ידידות נגד דנמרק.
טראונר החל לשחק כדורגל באינבאך.
מאמנו לנוער, קרל קארצי, תיאר אותו כ"זריז ומובחר טכנית" כבר מההתחלה, ושיבח אותו במיוחד על שאפתנותו להצליח.
הוא המשיך דרך קבוצות הנוער השונות של המועדון עד שנת 2006, אז עבר לאקדמיית הכדורגל האזורית של לינץ.
הוא שיחק שם בגילאי הנוער השונים, וזכה באליפות עד גיל 17 עם הקבוצה בעונת 2008/2009.
לאחר שהרשים בקבוצה עד גיל 19 של האקדמיה של ל.א.ס.ק.
לינץ, טראונר חתם בקבוצת הבוגרים של ל.א.ס.ק.
לינץ בפברואר 2010. הוא שיחק תחילה בקבוצת המילואים שהשתתפה בליגה העליונה של עמק האַוְסֶה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה זו בניצחון 6–1 על מונדן ב-21 במרץ 2010, ומצא את הרשת.
חבריו לקבוצה במשחק הבכורה כללו את לוקאס קראגל, תומאס הולטשל ועלי חמדמיר.
בעונה הראשונה שלו ערך עוד עשר הופעות וכבש עוד שלושה שערים.
קבוצת המילואים העפילה לליגה האזורית האוסטרית במרכז בסוף העונה עם מקום שני.
ריד ב-12 ביוני 2012, לאחר שסיים את חוזהו עם לאסק.
הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור המועדון ב-1 בספטמבר, כאשר עלה כמחליף בדקה ה-84 לנאצ'ו רודריגז בהפסד 1–0 בבית מול שטורם גראץ.
בינואר 2013 הוא סבל משבר בעצם הלחי, ששוב העמיד אותו בצד לתקופה ממושכת.
עם זאת, הוא הצליח לבסס את עצמו כמגן מרכזי קבוע במועדון, תחת המאמן אוליבר גלסנר.
ב-7 במרץ 2015 כבש טראונר את שער הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית, עם בעיטה חזקה מרחוק, וסידר לריד ניצחון 2–1 על גרדיג.
טראונר סבל מפציעה בברך ימין באפריל 2016, מה שגרם לו להחמיץ חלקים גדולים מעונת 2016/2017. הוא חזר למגרש ב-29 בנובמבר 2016, לאחר היעדרות של שישה חודשים, כאשר החליף במחצית השנייה את קלמנס ואלך בהפסד 1–0 לריינדורף אלטאך.
העונה הסתיימה בירידת ריד לליגה השנייה; ירידת הליגה הראשונה שלהם מאז 2003.
לינץ בחוזה לשלוש שנים, לאחר שהקבוצה העפילה חזרה לבונדסליגה האוסטרית.
ב-15 ביולי, טראונר ערך את הופעתו התחרותית הראשונה בקבוצה מאז חזרתו, בניצחון 1-0 על קיטצביהל בגביע האוסטרי.
שבוע לאחר מכן הוא שיחק גם את המשחק הראשון שלו בליגה מאז חזרתו, בניצחון 3-0 על אדמירה ואקר.
ב-17 בפברואר 2018, טראונר כבש את שער הבכורה שלו עבור הקבוצה, בניצחון 2-0 על ריינדורף אלטאך.
הקבוצה סיימה במקום הרביעי בליגה בסוף העונה, ובכך העפילה לליגה האירופית.
בעונת 2018/19, טראונר מונה לקפטן הקבוצה.
בעודו נכנס לסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית, טראונר ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו בניצחון 4-0 על לילסטרום הנורווגית.
הודחה בסיבוב השלישי של המוקדמות על ידי בשיקטש הטורקית.
הוא סיים את העונה עם שלושה שערים כאשר ל.א.ס.ק סיימה במקום השני בליגה.
בסיבוב הפלייאוף של ליגת האלופות נגד קלאב ברוז', טראונר הורחק לאחר שקיבל שני כרטיסים צהובים והקבוצה הודחה, ועברה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-12 בדצמבר 2019, טראונר כבש את שער הבכורה האירופי שלו, נגד ספורטינג ליסבון בניצחון 3-0. בשמינית הגמר, ל.א.ס.ק.
הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד.
סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה, תוצאה שחזרה על עצמה בעונת 2020/21. בעונה האחרונה, הם הודחו בשלב הבתים של הליגה האירופית והפסידו בגמר הגביע האוסטרי לרד בול זלצבורג.
טראונר ערך 158 הופעות תחרותיות עבור המועדון במהלך תקופתו השנייה במועדון, וכבש 17 שערים.
טראונר הצטרף לקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ב-26 ביולי 2021, תמורת דמי העברה של מיליון אירו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור המועדון ב-5 ביולי, בניצחון 3-0 על לוצרן במסגרת הקונפרנס ליג.
ב-15 באוגוסט, טראונר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 4-0 על וילם II.
טראונר שמר על מקומו בהרכב הפותח לאורך כל העונה, כאשר פיינורד הרשימה בעונה הראשונה תחת המאמן ארנה סלוט, וסיימה במקום השלישי בטבלת הליגה.
עם זאת, ההצלחה העיקרית שלהם הייתה בקונפרנס ליג, שם הגיעה הקבוצה לגמר האירופי הראשון של המועדון מאז 2002. הם הפסידו בסופו של דבר 1-0 בגמר מול רומא של ז'וזה מוריניו.
טראונר נבחר להרכב העונה של הטורניר הראשון.
בעקבות עזיבתו של ינס טורנסטרה, מאמן פיינורד ארנה סלוט בחר בטראונר לקפטן לפתיחת הליגה, בניצחון 5-2 על ויטסה ב-7 באוגוסט 2022. הביצועים שלו כקפטן זכו לשבחים מהפרשן אמיל שלביס, שאמר שהוא "נלחם כמו קפטן אמיתי".
בסופו של דבר, שחקן פיינורד הוותיק אורקון קוקצו הפך לקפטן הקבוע החדש של המועדון, כאשר טראונר עבר לתפקיד סגן הקפטן.
טראונר סבל מפציעה בברך במהלך אימון ב-22 בדצמבר 2022 שנדרשה ניתוח, והשבית אותו לתקופה של מספר חודשים.
פיינורד המשיכה לזכות בארדוויזי 2022/23, והעניקה לטראונר את הפרס הראשון בקריירה שלו.
לקראת עונת 2023/24, טראונר הפך לקפטן החדש של המועדון לאחר עזיבתו של אורקון קוקצו.
טראונר ייצג את אוסטריה ברמות הנבחרות הצעירות עד גיל 18, עד גיל 19 ועד גיל 21, והיה חבר בסגל האוסטרי באליפות אירופה עד גיל 19 של אופ"א בשנת 2010, שם שיחק בכל שלושת משחקיה של אוסטריה וכבש שער נגד אנגליה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה ב-16 באוקטובר 2018 במשחק ידידות נגד דנמרק.
ב-11 בנובמבר 2020, הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 3-0 במשחק ידידות חוץ נגד לוקסמבורג.
ב-7 ביוני 2024, הוא נכלל בסגל של 26 שחקנים לאליפות אירופה 2024. ב-21 ביוני, הוא כבש את השער הראשון של אוסטריה בנגיחה בניצחון 3-1 על פולין.
טראונר נשוי ואב לשלושה ילדים.
גֶרְנזִי (Guernsey) הוא אחד מאיי התעלה, הממוקם בתעלת למאנש ליד חופי צרפת.
האי הוא חלק משטחי החסות של הכתר הבריטי, ואינו שייך לממלכה המאוחדת.
תושביו מחזיקים בדרכונים בריטיים, אך במקום "הממלכה המאוחדת" הם נושאים את הכתובת "האיים הבריטים: אזור השיפוט של גרנזי".
לגרנזי אין ייצוג בפרלמנט הבריטי.
ענייני החוץ והביטחון של גרנזי מנוהלים על ידי בריטניה.
האיים נוצרו עם עליית פני הים בשנת 6,000 לפני הספירה לערך, שגרמו ליצירת תעלת למאנש.
האיים יושבו עוד בתקופה הנאוליתית על ידי חקלאים.
מאוחר יותר יושבו האיים על ידי שבטים ברטונים.
בשנת 933 סופחו האיים שהיו קודם לכן בשליטת דוכסות ברטאן לדוכסות נורמנדי, והם השרידים האחרונים של דוכסות זו.
המלכה אליזבת הראשונה הייתה למעשה שליטת הדוכסות ובתקופתה עברו האיים בפועל לשליטה אנגלית.
תושבי האי מתבדחים על כך שלמעשה ממלכת אנגליה היא מושבה של דוכסות נורמנדי (היינו מושבה של השריד האחרון לדוכסות - האי גרנזי).
בתקופת מלחמת האזרחים האנגלית תמכה גרנזי בצבא הפרלמנט הבריטי בניגוד לג'רזי שתמכה בצבא צ'ארלס הראשון.
במלחמת העולם הראשונה שירתו כ-3,000 מתושבי האי בצבא הבריטי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היו האיים תחת כיבוש גרמני נאצי.
חלק מתושבי האיים הועברו למחנות ריכוז גרמניים, ובאי אולדרני אף נבנה מחנה ריכוז לעובדי כפייה.
בית המחוקקים של האי נקרא "מדינות גרנזי" (The States of Guernsey) והוא כולל 45 נציגים הנבחרים על ידי המחוזות השונים לתקופה של ארבע שנים.
בבית המחוקקים משתתפים בדיונים שני נציגי הממשלה הבריטית - התובע הכללי והסנגור הציבורי - שניהם נבחרי על ידי בית המלוכה בהמלצת הממשלה הבריטית, ואין להם זכות הצבעה.
נציג בית המלוכה הבריטי באיים הוא המשנה למושל המתגורר בבית הממשלה.
המשנה למושל הנוכחי הוא סגן האדמירל סר פרביאן מאלבון.
כל מחוז מנוהל על ידי דוזיין (Douzaine) הנבחר לכהונה של 6 שנים על ידי אנשי המחוז.
המערכת המשפטית מתבססת הן על מערכת המשפט הצרפתית והן על מערכת המשפט המקובל האנגלית.
באיים פועל מעיין שילוב בין בתי משפט השלום (Magistrates Court) ובתי משפט מלכותיים (the Royal Court) ופסקי הדין ניתנים על ידי בייליף ו-12 מושבעים (Jurat) הנבחרים באופן קבוע.
שטחם הכולל של איי גרנזי הוא כ־78 קמ"ר, ואורך קו החוף של האיים הוא כ־50 ק"מ.
שטח הגדול באיים - האי גרנזי עצמו - 63 קמ"ר.
האי גרנזי נמצא 48 ק"מ מערבית לחופי נורמנדי שבצרפת ו-75 ק"מ דרומית לווימאות' שבאנגליה.
האיון ליהו מחובר לאי גרנזי במעבר המכוסה בעת הגאות.
פני השטח של האיים סלעי והררי, הגבוה באיים הוא סרק (שיא גובהו - 114 מטרים בהר לה מולין - Le Moulin), רומו של האי גרנזי עצמו - 110 מטרים באזור הוטנה (Hautnez) שיאו של אולדרני באזור לה רונד (93 מטרים), של ג'ת'ו - 75 מטרים ושל הרם - 98 מטרים.
האקלים של האיים ממוזג - החורפים מתונים וקיצים קרים.
החודשים החמים ביותר הם ספטמבר ואוגוסט בהם הטמפרטורה מגיעה ל-26 מעלות צלזיוס.
איי גרנזי מחולקים ל-10 קהילות (parishes).
הגיל החציוני עבור גברים הוא 41.1 ועבור נשים 43.2.
מספר המהגרים הוא 2.44 מהגרים לכל 1,000 תושבים.
תוחלת החיים של גברים היא 79.5 ושל נשים היא 84.95 שנים.
1.54 ילדים נולדים בממוצע לכל אישה.
תושבי גרנזי מוצאם ממתיישבים בריטים, נורמנים - צרפתים ופורטוגזים.
תושבי האיים אנגליקנים, קתולים, פרסביטריאנים, בפטיסטים ומתודיסטים.
האנגליקנים והמתודיסטים מהווים רוב באוכלוסייה.
תושבי גרנזי נחשבים חלק מבריטניה, אולם האי רשאי להגביל הגירה לאי ולקיים מנגנוני ביקורת גבולות משלו.
ישנן הגבלות על תושבי חוץ המונעות מהם רכישת קרקעות או שכירת קרקעות באי.
אנגלית היא השפה המדוברת על ידי רוב תושבי האי.
ג'רנסיאה, השפה הנורמנית של האי מדוברת על ידי 2% מהתושבים אף ש-14% מהתושבים מבינים אותה.
עד תחילת המאה ה-20 הייתה הצרפתית השפה הרשמית של האי.
ויקטור הוגו שהה בגלות באי וכתב בו מספר רב של יצירות ובהן עלובי החיים.
ביתו בנמל סנט פטר משמש כיום כמוזיאון (המנוהל על ידי עיריית פריז).
הספר "מועדון גרנזי לספרות ולפאי קליפות תפודים" מאת מרי אן שייפר ואנני בארוז מתאר את האי וחיי תושביו תחת הכיבוש הנאצי מזווית ספרותית מיוחדת.
על פי הנטען בספר, גם הסופר והמחזאי אוסקר ויילד שהה באי תקופה קצרה וכתב בו יצירות.
גם המלחין ג'ון איירלנד הרבה לבקר באי ואף חיבר בו קובצי קטעים לפסנתר בהשראת נופי האיים.
בעלי החיים הלאומיים של האי הם החמור ופרת גרנזי.
החמור היה בהמת המסע המועדפת באי התלול וכן סימל את עקשנותם של תושביו.
אנשי גרנזי מכונים על ידי אנשי ג'רזי בכינוי "חמורים" .
בתמורה מכנים אנשי גרנזי את אנשי ג'רזי בכינוי "קרפדות" (באנגלית toads ובצרפתית: crapauds).
גרנזי משתתפת במשחקי חבר העמים וכן במשחקי האיים.
תושבי האיים משתתפים בקבוצות הלאומיות של אנגליה וסקוטלנד.
צבען המסורתי של קבוצות האי הוא ירוק.
גְּרָנִיט (בעברית שַׁחַם) הוא סלע יסוד פלוטוני, פלסי, גס־גביש הנוצר במעמקים.
מרבית החלק היבשתי של קרום כדור הארץ מורכב מגרניט מסוגים שונים.
מקור השם מלטינית: "גרנום" (granum) - "גרגיר" המתייחס למבנה הסלע הבנוי מגבישים בינוניים עד גסים הנראים לעין.
הגרניט הוא בדרך כלל סלע קשה יחסית שיש בו מעט מאוד נקבוביות.
פני הסלע מורכבים מכתמים בצבעים שונים, כהים ובהירים, שבזכותם הוא זכה לכינוי "גראנום" .
הגרניט מכיל בעיקר קוורץ ומינרלים מקבוצת פצלת השדה (פלדספטים) מהסוגים אורתוקלז ופלגיוקלז.
מרכיבים חיוניים להגדרת הסלע כגרניט.
אם סלע אינו מכיל לפחות עשרה אחוזים של קווארץ ולפחות עשרים אחוזים של פלגיוקלאז ושל פצלת שדה אשלגנית, אזי הסלע אינו גרניט אלא סלע אחר.
הגרניט גם מכיל בין שניים לשנים עשר אחוז ביוטיט, למרות שמינראל זה אינו חלק מההגדרה הפורמלית של הסלע.
כמו כן מכיל הגרניט כמויות קטנות של מינראלים נילווים כמו הורנבלנדה, מוסקוביט, מגנטיט, גארנט, זירקון, ואפטיט.
לעיתים נדירות מצוי בגרניט פירוקסן.
התכונה המאפיינת ביותר את חזות הסלע (הפציאס) של הגרניט, הוא שגרניט תמיד יראה מורכב מגבישים בשלושה צבעים שונים לפחות.
מרכיב יהיה בצבע כהה, לפעמים שחור לחלוטין, מרכיב שני יהיה בצבע בהיר ולעיתים לבן נוצץ ומבריק ומרכיב יכול להיות בכל צבע, בעיקר אפור או ורוד, אבל גם צהוב, ירוק או חום.
זו החלוקה של מרכיבי הגרניט לפי צבעים:
המרכיב הכהה - בעיקר ביוטיט, אבל יכול להיות גם לברדוריט או אוגיט.
המרכיב הבהיר - קוורץ, וכל סוג של פלגיוקלז שאינו לברדוריט.
המרכיב בעל הצבע המשתנה, במיוחד אורתוקלז, אבל יכול להיות גם מיקרוקלין או מוסקוביט.
המכיל את סוגי הנציץ ביוטיט ומוסקוביט קרוי גרניט בינארי.
המשקל הסגולי של הסלע מצוי בדרך כלל בתחום שבין 2.65 -2.80 גרם/סמ"ק, הממוצע הוא 2.75 גרם/סמ"ק.
גרניט נוצר בשתי צורות שונות, ואפילו מנוגדות.
הצורה הנפוצה ביותר להיווצרות גרניט, היא באמצעות התקררות מאגמה באופן איטי, בתנאי חום ולחץ גבוהים, שאופייניים לעומק רב.
כאשר מדובר במאגמה בעלת תכולה גבוהה של צורן ואשלגן, שמכונה בדרך כלל מאגמה פלסית, או בטעות מאגמה חומצית, הסלע שייווצר לאחר התקררות איטית הוא גרניט.
באופן זה נוצר הרוב המוחלט והמכריע של הגרניט בקרום היבשתי של כדור הארץ.
צורה נוספת של היווצרות גרניט, היא באמצעות התמרה של פצלים או אפילו קרקעות חרסיתיות, בנוכחות מים.
התמרות כאלו מתרחשות לעיתים באמצעות פעילות וולקנית.
הסלע שנוצר אחרי ההיתוך של פצלים, או של קרקע בהרכב כימי דומה, נראה כמו גרניט רגיל, אבל מכונה גרניטואיד.
ההבדל העיקרי בין גרניט מגמטי לגרניט מותמר, הוא שבאחרון יש ריכוזים גדולים של אומפציט וגארנט.
הגרניט הוא סלע פלוטוני, כלומר נוצר מהתגבשות מאגמה בעומק רב.
כאשר הוא נחשף לאטמוספירה, הוא עובר בהדרגה תהליכי בליה.
רוב המינראלים המרכיבים את הגרניט, אינם שומרים על הרכבם המקורי ובדרך כלל הופכים לחרסיות שונות.
יוצא מן הכלל הזה הוא הקוורץ שנותר יציב והופך לחול קוורצי.
הגרניט עמיד למדי בתהליכי התמרה קלים ומתונים.
תנאים קיצוניים של טמפרטורה ולחץ יכולים להתמיר את הגרניט ולהפוך אותו לגנייס או למיגמטיט.
הגרניט הוא אומנם סלע פלוטוני (סלע תהום) אך הוא נחשף על פני השטח בשל תהליכי בליה או בשל תהליכי קימוט היוצרים שלשלות הרים.
גרניט מופיע בשתי צורות עיקריות, גופים קטנים יחסית במבנה המכונה "סטוק" בשטח של עד 100 קמ"ר או כבָּתוֹליתים גדולים, לרוב קשורים לרכסי הרים (כדוגמת שלשלת הרי החוף של קולומביה הבריטית).
דייקים וסילים קטנים שהרכבם גרניטי הקרויים אפליטים נוצרים בשולי גושי הגרניט.
במקומות מסוימים נוצרים פגמטיטים, סלעים בעלי גבישים גדולים במיוחד יחד עם גרניט.
מחדרים של גרניט נוצרו בקרום כדור הארץ במהלך כל התקופות גאולוגיות, למעט אולי הראשונה, רובה בעידן הפרקמבריון.
הגרניט נפוץ בכל הקרום היבשתי (בניגוד לקרום הימי שרובו בזלת) והוא הסלע המוצק הנפוץ ביותר ביבשות כאשר מעליו מצוי בדרך כלל ציפוי דק יחסית של סלעי משקע.
בישראל אפשר למצוא גרניט בעיקר בדרום הארץ.
באזור אילת מצוי גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, באזור נחל רודד מצוי גרניט דק גרגיר שצבעו ורוד ובו כמות גדולה יחסית של קוורץ, באזור נחל נקרות מצוי גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, וכן מצוי גרניט באזור תמנע.
לסלעי הגרניט המצויים בישראל אין שימוש מסחרי, שכן הם לא נשארו בטבע במצב המאפשר לנסר מהם חלקים שלמים ורחבים לשימושים מסחריים.
הגרניט המשווק בארץ מובא ממזרח אירופה וממזרח אסיה, אזורים שבהם השינויים בטמפרטורה ביממה ובעונות השנה נמוכים יותר.
הגרניט בישראל הוא חלקו הצפוני של השילד הערבו-נובי שהוא תא מגמטי ענק שנחשף אל פני הקרקע וחובק, כמשתמע משמו, חלקים ממזרח אפריקה (לאורך חופי מצרים, סודאן ואתיופיה) וחלקים של ערב הסעודית מסביב לים סוף.