tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1981 לורמן היה ממלא מקום בסרט חורף החלומות שלנו, בבימויו של ג'ון דיוג'אן.
ב-1992 לורמן ביים סרטון וידאו לשירו של ג'ון פול יאנג "אהבה באוויר".
ב-1993 לורמן ביים את גרסתו של בנג'מין בריטן לאופרה האוסטרלית "חלום ליל קיץ".
לאחר עונות מוצלחות בסידני ובמלבורן, האופרה זכתה בפרס המבקרים בפסטיבל אדינבורו.
ב-1993 לורמן סייע במערכת הבחירות של ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר פול קיטינג.
ב-1997: התקליטור של "משהו בשביל כולם" שוחרר, הכולל מוזיקה מסרטיו של לורמן ואופרות, כולל הגרסה של "חלום ליל קיץ של בריטן".
1999: כמפיק מוזיקלי, הוא הפיק את הסינגל Wear Sunscreen.
בשנת 2003 לורמן הביא את הפקתו ל"לה בוהם" של פוצ'יני לברודוויי בניו יורק.
(הופק במקור בסידני בשנת 1990) .
בניו יורק קיבל שבע מועמדויות לפרס טוני, כולל ניהול מוזיקלי הטוב ביותר, עיצוב תלבושות הטוב ביותר (קתרין מרטין), תפאורה הטובה ביותר (קתרין מרטין), עיצוב תאורה הטוב ביותר (לווינגס נייג'ל), ואת הפרס טוני למצוינות בתיאטרון לאנסמבל השחקנים הראשיים.
בשנת 2004 לורמן ביים פרסומת מפוארת של מיליון דולרים לשאנל N ° 5 בכיכובם של ניקול קידמן ורודריגו סנטורו.
בתוכנית ראיון של צ'רלי רוז לורמן אמר שהפרסומת בהשראת הסרט "חופשה ברומא" משנת 1953. בשנת 2005 לורמן התמנה לשגריר האוסטרלי התיאטרון לאנשים צעירים.
ב-2008 לורמן התבקש על ידי ראש ממשלת אוסטרליה, קווין ראד, לעשות פרסומות חדשות כדי לקדם את אוסטרליה כיעד תיירותי.ב-2009, בטקס פרסי האקדמיה ה-81 בפברואר, לורמן הרכיב שיר המוקדש למחזות זמר שכלל את יו ג'קמן, ביונסה נואלס, זאק אפרון, וונסה הדג'נס, דומיניק קופר ואמנדה סייפריד.
בחודש ספטמבר באותה השנה, לורמן הופיע כשופט אורח בתוכנית רוקדים עם כוכבים.
לורמן טען שהאופרה האיטלקית היא ההשפעה גדולה על עבודתו וסגנונן.
כך גם סגנונות תיאטרליים אחרים, כגון סרטי בוליווד.
לורמן היה רקדן נשפים כילד ואמו לימדה ריקודים סלוניים שהיוו השראה לסרטו "אולם נשפים קפדני".
הסרטים האהובים על לורמן הם "80 כוכבים", "8 וחצי" ו"המלחמה ושלום".
עבור עבודתו על הסרט מולין רוז' לורמן קיבל את גילדת הבמאים של אמריקה ומועמדות גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר.
לורמן לא קיבל מועמדות לאוסקר על בימוי הסרט, אף על פי שהסרט עצמו היה מועמד לאוסקר עבור הסרט הטוב ביותר.
ב -26 בינואר 1997, הוא נישא לקתרין מרטין, מעצבת הפקה, ולזוג שני ילדים.
שנהסרטתפקידומועמדויות ופרסים1992רק לרקודבמאי, תסריטאיזוכה פרס הסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן
מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי1996רומיאו וג'ולייטבמאי, תסריטאי, מפיקזוכה פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר
זוכה פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
מועמד לפרס דוב הזהב בפסטיבל ברלין לסרט הטוב ביותר2001מולין רוז'במאי, תסריטאי, מפיקזוכה פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי
מועמד פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמד פרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר
מועמד לפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר
מועמד לפרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר2008אוסטרליהבמאי, תסריטאי, מפיקמועמד פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר2013גטסבי הגדולבמאי, תסריטאי, מפיקמועמד לפרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית2022אלביסבמאי, תסריטאי, מפיקזוכה פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה הבינלאומי לבימוי הטוב ביותר
במאי ותסריטאי פרק הבכורהסדרה מקורית של נטפליקס
באזיל בולי הוא כדורגלן עבר צרפתי, יליד חוף השנהב, ששיחק בעמדת הבלם.
עיקר הקריירה של בולי הייתה באוסר ובאולימפיק מרסיי.
אחד מרגעי השיא של בולי בקריירה היה במדי מרסיי, כשכבש את שער הניצחון בגמר ליגת האלופות 1993 לרשתה של מילאן.
בולי שיחק בנוסף גם במונקו, גלאזגו ריינג'רס ואוראווה רד דיימונדס.
לזכותו 45 הופעות במדי נבחרת צרפת, אותה ייצג בין היתר בטורניר יורו 1992.
יתרונו הפיזי של בולי התבטא במשחק קשוח, ובשנת 2007 הוא אף דורג שלישי על ידי עיתון הטיימס הבריטי במצעד "חמישים השחקנים הקשוחים בהיסטוריה".
בולי נולד בחוף השנהב, ועבר עם משפחתו לצרפת בגיל צעיר.
בולי הצטרף עם אחיו רוז'ה לקבוצת הנוער של אוסר, במדיה הצטיין וזכה באליפות ובגביע לנוער.
בעונת זימן אותו מאמן הקבוצה הבוגרת, גי רו, לסגל הקבוצה.
באותה עונה רשם את הופעת הבכורה שלו, ועונה אחר כך כבר הפך לבורג חשוב במרכז ההגנה של הקבוצה, בדרך למקום השלישי בטבלה.
בולי שיחק בקבוצה במשך שמונה עונות בסך הכל, ובכולן (למעט בעונת הבכורה) רשם 35 הופעות לפחות בכל עונה, ובסך הכל צבר 254 הופעות במדי הקבוצה.
לקראת עונת עבר בולי לאולימפיק מרסיי.
המעבר לקבוצה דומיננטית בכדורגל הצרפתי, ושיתוף הפעולה עם כוכבים כמו דידייה דשאן, ז'אן-פייר פאפן וכריס וודל, הביאו את בולי לאחת מעונות השיא בקריירה שלו.
הוא כבש שמונה שערי ליגה, שיא קריירה אישי, וסייע לה לזכות באליפות צרפת.
בגביע אירופה לאלופות הצליחו בולי ומרסיי להעפיל לראשונה בתולדות המועדון עד לשלב הגמר.
בולי כבש שני שערים במפעל, בהם שער במשחק הגומלין של שלב חצי הגמר מול ספרטק מוסקבה.
במשחק הגמר מול הכוכב האדום בלגרד פתח בולי בהרכב ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה, כשהוא מסייע לקבוצתו לשמור על רשת נקייה.
ההארכה הסתיימה בשוויון 0-0, ומרסיי נוצחה בדו-קרב בעיטות עונשין.
בסיום המשחק נקלט בולי במצלמות הטלוויזיה כשהוא מוחא כפיים לאות תודה לקהל הצרפתי ובוכה, בתמונה שזכתה לשם "הדמעות של בארי" (המשחק נערך בעיר בארי באיטליה).
עונה אחר כך, שחזרה מרסיי את הזכייה באליפות צרפת, השנייה ברציפות.
בעונת זכתה מרסיי לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות.
היא גברה במשחק הגמר 1-0 על מילאן.
בולי היה זה שכבש את שער הניצחון בנגיחה בדקה ה-43, והעניק לקבוצתו את גביע אירופה הראשון אי פעם של קבוצה צרפתית.
באותה עונה סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך בסיום עונת נשללה ממנה האליפות והיא הורדה לליגת המשנה בעקבות פרשת שחיתות.
רוב שחקניה המובילים של הקבוצה עזבו בעקבות הבשורה, וביניהם בולי.
בולי הצטרף לקראת עונת לגלאזגו ריינג'רס הסקוטית, ועזב לראשונה בקריירה את צרפת.
הוא היה, בשיתוף עם בריאן לאודרופ, לאחד מכוכביה של הקבוצה באותה עונה, וסייע לה לזכות באליפות סקוטלנד, אף על פי שהתקשה להתרגל לסגנון המשחק בקבוצה ובליגה.
לאחר עונה אחת במדי ריינג'רס חזר בולי לצרפת, וחתם במונקו של המאמן ז'אן טיגנה.
לאחר חצי עונה שכללה 11 הופעות ליגה בלבד, וכללה בין היתר פציעת ראש כתוצאה מהתנגשות עם שוער הקבוצה במהלך משחק גביע אופ"א מול לידס יונייטד, הסכימו הצדדים על פרידה הדדית.
בולי עבר לליגה היפנית שם חתם במדי אוראווה רד דיימונדס.
הוא שיחק בקבוצה כשנתיים עד שפרש ממשחק פעיל ב-1997, בגיל 30.
בולי זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת בשנת 1986, כשהיה בן 21 בלבד, על ידי המאמן הנרי מישל.
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-19 באוגוסט 1986 במשחק ידידות בו הפסידה צרפת 2-0 ל בחוץ.
לאחר שכשלה להעפיל לטורנירי יורו 1988 ומונדיאל 1990, רשמה צרפת קמפיין מושלם במוקדמות יורו 1992 תחת המאמן מישל פלאטיני.
על אף שהוגרלה מהדרג השלישי ופגשה נבחרות בכירות כ ו, רשמה צרפת מאזן מושלם של שמונה ניצחונות משמונה משחקים והעפילה לטורניר יורו 1992 בשוודיה.
בולי שיחק בכל שמונת משחקי המוקדמות, וכבש את שערו היחיד במדי צרפת במהלך המוקדמות, שער הניצחון במשחק החוץ של צרפת מול ב-17 בנובמבר 1990.
פלאטיני זימן את בולי לסגל הנבחרת לקראת הטורניר בשוודיה.
צרפת בולי פתח ושיחק לכל אורך שלושת משחקיה של צרפת בשלב הבתים, שהסתיימו במפח נפש ובהדחה מוקדמת.
במהלך משחק מול נגח בולי בשחקנה של אנגליה, סטיוארט פירס, ללא תגובתו של השופט.
בעקבות הפציעה שחווה במדי אולימפיק מרסיי לקראת סיום עונת , החמיץ בולי את משחקיה האחרונים של צרפת במוקדמות מונדיאל 1994, שהסתיימו בהדחתה של הנבחרת.
הופעתו האחרונה הייתה במשחק ידידות ב-28 ביולי 1993, בו ניצחה צרפת 3-1 את .
בסך הכול רשם בולי 45 הופעות בינלאומיות, בהן כבש שער אחד.
בולי הוא אחיו הצעיר של רוז'ה, שגם כן החל את הקריירה באוסר, ושיחק בין היתר בליל, לאנס וקבוצות נוספות בסקוטלנד ובאנגליה.
בולי הוא גם דודו של יאניק, שהחל את הקריירה בפריז סן-ז'רמן, שיחק בקבוצות נוספות בצרפת וברחבי אירופה, ואף רשם הופעת בכורה בנבחרת חוף השנהב בשנת 2010.
בשנת 2007, זמן קצר לפני הבחירות לנשיאות צרפת, נוצר קשר בין בולי לבין מפלגת האיחוד למען תנועה עממית ומועמדה לנשיאות ניקולא סרקוזי.
בולי גויס על ידי המפלגה לעניין שילוב המהגרים בחברה הצרפתית, ומספר חודשים לאחר הבחירות מונה באופן רשמי על ידי מזכ"ל המפלגה פטריק דבדז'יאן לאחראי על הנושא מטעם המפלגה.
מתחם באזאר וכיל בשיראז שייך לתקופת שושלת זנד.
הוא נמצא ליד כיכר העירייה, ליד מצודת כרים ח'אן.
הוא הוכרז כאחד אתרי המורשת הלאומית של איראן.
באזאר וכיל בשיראז הוא אחד המפורסמים מבין השווקים המסורתיים וההיסטוריים של איראן.
השוק זה, אשר נבנה לפי הוראתו של כרים ח'אן זנד , ממוקם במרכז העיר ממזרח לכיכר שוהדא.
בקרבת השוק יש אתרים שונים, ביניהם מסגד וכיל וחמאם וכיל.
השוק הוא השריד הטוב ביותר שנשאר על עומדו מתקופת כרים ח'אן זנד.
אמונה רווחת גורסת כי השאה, לאחר שראה את השוק העתיק בלאר (שייך לתקופת עבאס שאה הראשון), הציע להקים דבר דומה גם בשיראז.
כל פעילויות השוק - מסחר בתוצרת מקומית ומיובאת, סחר חליפין, הנפקה ופדיון של המחאות, חלפנות כספים - התקיימו בשוק.
למעשה, באזאר וכיל היה המרכז הכלכלי של שיראז.
המשורר הפרסי פורסת א-דולה שיראזי הזכיר בספרו את'אר-י עג'ם את השוק ותיאר את המתרחש בו.
האדריכלות של המבנה הזה נסמכת על הבאזאר המלכותי בלאר ועל הבאזאר הארוך באספהאן שבנה עבאס שאה הראשון, אבל באזאר וכיל רחב יותר מכל השווקים האחרים.
בשוק זה יש שלושה חללים נפרדים: המעבר (דרך ללקוחות), מחסני החנויות (מגיעים עד לגובה של כמעט שתי קומות מעל פני הקרקע) וחלל החנויות (בו מתבצעת המכירה).
לשוק יש חמישה שערים גדולים הפונים לארבעה כיוונים.
כמו כן יש שני מעברים, צפון-דרום ומזרח-מערב, המצטלבים זה בזה.
לפי החלוקה הזו הוקמו ארבעה שווקים.
כל שוק מקורה בקמרון גדול.
מתחת לארבעת השווקים יש בריכה פנימית גדולה עשויה שיש שמובילה מים מתעלה תת-קרקעי.
התעלה בנויה כטבעת ועשויה לבנים וסארוג' (טיח עמיד במים).
בגלל הגובה הרב וקמרונות הבאזאר היה צורך במערכת מיזוג אוויר.
הפתרון נמצא ב"בתי רוח" (באד-גיר) פשוטים.
בנוסף, הוצבו מפתחים קטנים (דריצ'ה) ומנגנוני זכוכית (ג'אם-ח'אנה) מתחת לתקרה כדי שאוויר ואור יכנסו לשוק במידה מספקת.
עם זאת, לאחר השיפוץ, המנגנונים נשארו סגורים.
מעל החנויות יש שבכות המאפשרות כניסת אור ואוויר.
באז היא חברת תעופה פולנית הממוקמת בוורשה.
החברה היא חברת בת של חברת החסך האירית ריינאייר.
בהתחלה החברה הוקמה כחברת צ'רטר, סיפקה טיסות מטעם ריינאייר ומכרה טיסות משלה מפולין ליעדי נופש באירופה.
במרץ 2019 הודיעה ריינאייר שהחברה תמותג מחדש כ"באז" במהלך סתיו 2019, ותחל לטוס תחת שם זה בתחילת שנת 2020.
ב-3 באפריל 2018, קיבלה החברה אישור מרשות התעופה האזרחית בפולין.
החברה התחילה להפעיל את הטיסה הראשונה שלה ב-26 באפריל, על מסלול מנמל התעופה פוזנן-לוויצה לנמל התעופה הבינלאומי זקינתוס ביוון.
את הבסיסים העיקריים של החברה בפוזנן וורוצלב השתמשו בתשתיות קיימות, אך בקטוביץ וורשה החברה בנתה בסיסים חדשים.
נציגי החברה הכריזו שכל חמשת המטוסים שהיו לחברה יקבלו רישום פולני.
עם זאת, בקיץ 2018 יצא הבואינג 737-800 הראשון של החברה עם רישום פולני: SP-RSA.
המטוס הופעל על טיסות צ'רטר מנמל התעופה ורשה שופן.
בספטמבר 2018, נציגי ריינאייר הודיעו שהם יסגרו את הפעילות שלהם בפולין ב-1 בינואר, ויעבירו אותם לריינאייר סאן.
שהמשמעות בה היא שהחברה תפעיל טיסות מטעם חברת האם שלה.
עם כך ריינאייר סאן הפעילה את המטוס היחיד שהיה ברשותה, ועם הזמן החליפה את הפעילות של חברת האם שלה מנמל התעופה ורשה מודלין.
ומתחילת נובמבר 2019 החברה קיבלה עוד מטוסי בואינג 737 שפעלו לשעבר אצל ריינאייר, הועברו מרישום אירי לרישום פולני והתחילו להפעיל טיסות מטעם ריינאייר מפולין ואליה.
במרץ 2019, הכריזה החברה שהם ישנו את המיתוג שלהם ל"באז" עד סתיו 2019. באז פעם הייתה חברת חסך אנגלית אשר נקנתה מ־KLM באפריל 2003. והחברה תפעלי מהבסיסים שלה בפולין, צ'כיה, ובולגריה.
לחברה יש כ-13 בסיסים ברחבי מזרח אירופה ומדינות הבלטיות שהן:
+מדינהעירנמל תעופהבולגריהסופיהנמל התעופה סופיההונגריהבודפשטנמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסטפוליןגדנסקנמל התעופה גדנסק לך ולנסהקטוביץנמל התעופה הבין-לאומי קטוביץקרקובנמל התעופה הבין-לאומי קרקוב יוחנן פאולוס השניפוזנןנמל התעופה פוזנן-לוויצהורשהנמל התעופה ורשה מודליןורוצלבנמל התעופה ורוצלב קופרניקוסליטאקובנהנמל התעופה קובנהוילנהנמל התעופה הבין-לאומי וילנהסלובקיהברטיסלאבהנמל התעופה ברטיסלאבהצ'כיהפראגנמל התעופה ואצלב האווללטביהריגהנמל התעופה הבין-לאומי ריגה
צי המטוסים של חברת התעופה נכון ל-30 במאי 2024:
באז שנות אור ממפקדת הכוכב היא סדרת אנימציה אמריקאית מסוגת מדע בדיוני, הרפתקאות וקומדיה המבוססת על באז שנות-אור מזיכיון "צעצוע של סיפור".
הסדרה נוצרה על ידי "אולפני פיקסאר" ו-"Disney Television Animation", והיא הסדרה הראשונה של דיסני המבוססת על סרט של פיקסאר.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוצים UPN ו-ABC החל מה-2 באוקטובר 2000. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ 2 החל משנת 2001 כחלק מרצועת "זמן דיסני".
לסדרה יש שתי עונות ו-65 פרקים באורך 22–24 דקות.
שפת המקור של הסדרה היא אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית וגרמנית).
לסדרה נוצר סרט פיילוט בשם "באז שנות אור ממפקדת הכוכב: ההרפתקה מתחילה" אשר הופץ ב-DVD ושודר כשלושת הפרקים הראשונים של הסדרה.
לסדרה נוצר משחק וידאו בשם "Buzz Lightyear of Star Command" אשר הופץ בשנת 2000.
הסדרה מתרחשת בעתיד הרחוק, שם סייר החלל האמיץ, באז שנות-אור, ושותפיו ממפקדת הכוכב עוברים הרפתקאות שונות בשביל לנצח את הקיסר זורג אחת ולתמיד.
באז שנות-אור - מגן חלל, ככל הנראה מגן החלל הטוב והמפורסם ביותר.
ידוע בזכות הגבורה והאומץ שלו.
הנסיכה מירה נובה - נסיכת טנג'יה ומגינת חלל, בעלת יכולת לעבור דרך קירות ולקרוא מוחות.
בוסטר - דינוזאור ענק שאחראי על ניקיון המפקדה.
יש לו תיאבון גדול וכוח מדהים.
הוא מעריץ את באז שנות-אור ויודע הכל על ההרפתקאות שלו.
הקיסר זורג - הרשע העיקרי בסדרה.
מנהיג אימפריית הרשע ואויבו הגדול ביותר של באז שנות-אור.
צלם שחור משחור - עובד של הקיסר זורג, ושותפו לשעבר של באז שנות-אור.
צלם שחור משחור בגד בבאז שנות-אור ושיתף פעולה עם הקיסר זורג, אך למרות זאת באז שומר על תקווה שיש בו משהו טוב.
במאית ומפיקת הדיבוב של הסדרה בעברית הייתה שפרירה זכאי.
לסדרה נוצרו שתי עונות ו-65 פרקים באורך 22–24 דקות.
בישראל כל פרקי הסדרה דובבו לעברית ושודרו בערוץ 2 במסגרת "זמן דיסני" בשנת 2001.
בארצות הברית הסדרה הופצה ב-VHS וב-DVD בשנת 2000, שם בשונה מהדיבוב המקורי טים אלן דיבב את באז שנות-אור במקום פאטריק ווארברטון.
הפרק "Planet of the Lost" הופץ ב-VHS כקלטת סמפלר בשנת 2003.
בפרסי אמי לבידור בשעות היום, הסדרה זכתה ב"פרס אמי לבידור בפריים-טיים על הישג יוצא דופן בעריכת סאונד לסדרה" בשנת 2001.
משחק וידאו בשם "Buzz Lightyear of Star Command" פותח על ידי "Traveller's Tales" והופץ על ידי "Activision" עבור PlayStation, Game Boy Color, Microsoft Windows ודרימקאסט בשנת 2000. המשחק סובב סביב באז שנות-אור הרודף אחרי נבלים שונים מהסדרה ומביס אותם באמצעות כלי נשק שונים.
הבית של באז שנות-אור מבוסס על אטרקציה בדיסנילנד בשם "Monsanto House of the Future" אשר הייתה קיימת החל משנת 1957 עד שנת 1967. פיקוד הכוכב מבוסס על הר החלל.
הפרק "Strange Invasion" הוא חיקוי של תקרית רוזוול.
השריף "רוזווליאן" והספר הם חיקויים לאנדי טיילור ולפלויד לוסון מהסדרה "המופע של אנדי גריפית'".
בפרק "Stranger Invasion" באז ובוסטר השתתפו במסיבת תה בהנחיית ילדה קטנה.
בוסטר לבש בפרק זה תלבושות שאותה לבש באז בסרט "צעצוע של סיפור" במסיבת התה של האנה פיליפס.
בפרק "Stranger Invasion" באז והקיסר זורג עוסקים בקרב בדומה לחרב אור שבו זורג טוען שהוא אביו של באז.
זורג ציין שהוא אביו של באז גם בסרט "צעצוע של סיפור 2" בפרודיה לסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית".
שם הפרק האחרון והספינה של באז הוא "42", מספר שהוא התשובה לחיים, היקום וכל השאר לפי "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".
בפרק "Star Crossed" אחת הדמויות מזמינה פיצה אשר הופיעה בסרט "צעצוע של סיפור".
מסעדה המבוססת על הפיצה הייתה באולפני הוליווד של דיסני מה-15 בדצמבר 1995 עד ה-19 בינואר 2016.
באזיגאר היא שפה דראווידית לא מסווגת המדוברת על ידי שבט הבאזיגאר בעיקר באזורים פנג'אב, הריאנה ואוטר פרדש שמדרום לצ'אנדיגאר שבהודו.
על אף שהשפה היא שפה דראווידית, לשפה יש דמיון רב לפנג'אבי וראג'סטאני.
לבאזיגאר פונולוגיה זהה לפנג'אבי מלבד החוסר בעיצור חכי, חוכך, אטום ועיצור סדקי, חוכך, אטום.
באורג'ן ירבוסינוביץ' איסלאמחאן (בקזחית: Бауыржан Ербосынұлы Исламхан; נולד ב-23 בפברואר 1993, ג'מבול, קזחסטן) - כדורגלן קזחי, קשר התקפי בנבחרת קזחסטן.
יליד העיר ג'מבול (כיום - טראז).
בתחילה הוא עסק בטאקוונדו, אך נפצע ועבר לכדורגל.
בשנת 2011 החל את הקריירה במועדון המקומי "טאראז".
בסוף 2011, בגיל 18, הוא עלה למגרש מספר פעמים כקפטן הקבוצה.
כחלק מנבחרת הנוער של קזחסטן, הוא השתתף בגביע חבר המדינות 2012, שם משך את תשומת ליבם של המועדונים הרוסיים.
בפברואר 2013, הוא נשלח לקובאן.
כתוצאה מכך נחתם חוזה לשלוש שנים.
ההעברה בוצעה תמורת 200 אלף דולר .
אך בשל תחלופת מאמנים, איסלמחאן בילה את העונה בקבוצת הנוער.
בהמשך העונה עבר לאסטנה, בהשאלה למשך חצי שנה.
בפברואר 2014 חתם בקאיראט אלמטי לשלוש שנים את שערו הראשון בקבוצה כבש במשחק מול קבוצתו לשעבר טאראז, ואת המשחק סיים עם צמד שערים.
בעונת 2014 סיים המועדון במקום השלישי באליפות המדינה וזכה בגביע קזחסטן בגמר נגד אקטובה (4-1).
איסלמחאן נבחר כשחקן הטוב ביותר בפרמייר ליג הקזחי בשנת 2014 (כשבמאזנו 31 משחקים, 5 שערים).
מאז עונת 2015 שימש כקפטן הקבוצה.
ב-29 משחקים כבש 7 שערים, וסייע לקבוצתו לזכות בגביע קזחסטן בגמר מול אסטנה (2:1).
בשנת 2016, הוא הבקיע 17 שערים ב-31 משחקי ליגה, דבר שהוביל לזכייתו בתואר מלך השערים של הליגה.
בנוסף, זכה עם הקבוצה בסופרקאפ הקזחי נגד אסטנה, ובסיום העונה סיימה הקבוצה כסגנית אלופת קזחסטן.
ערוץ BT Sport הבריטי הגדיר את אחד משעריו בתור השער היפה ביותר בליגה האירופית.
שערו זכה ב-86% מהקולות באתר הרשמי של BT Sport.
באביב 2017 זכה עם הקבוצה בסופרקאפ נגד אותה אסטנה (2-0), בסתיו זכתה בגביע הקזחי במשחק גמר שנערך באקטובה נגד אטיראו (1-0) ובפעם השלישית ברציפות סיימה כסגנית האלופה (כשבמאזנו 27 משחקים ו-11 שערים).
באותה העונה גם שותף ב-2 משחקים בליגה האירופית.
את עונת 2018 הוא התחיל עם שלושער באפריל נגד "אוקז'טפס" בשמינית גמר הגביע ולאחר מכן בחודש יוני, הבקיע שער בחצי הגמר נגד "אירטיש".
ב-24 בנובמבר, בגמר נגד אסטנה, כמו בשנה שעברה, נפגשו קייראט ואטיראו (1-0).
למרות שאיסלאמחאן לא הבקיע בבעיטת עונשין, הקבוצה ניצחה שוב, כשהוא סוכה בגביע רביעי במדי קאיראט (כשהוא חוזר על שיאו של אלכסיי קישין).
בפעם הרביעית שלו עם הקבוצה, הלסגןיא סיימה כסגנית האלופה (כאשר הוא מבקיע 3 שערים ב-29 משחקי ליגה).
במוקדמות ליגת אירופה, הוא הופיע ב-6 משחקים וכבש שלושה שערים (שניים נגד אנגורדן מאנדורה ושער אחד נגד AZ אלקמאר ההולנדית).
ב-2019 שוחרר מקאיראט והפך לשחקן חופשי.
בינואר 2020 זומן להתאמן עם זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית במחנה האימון שלה בקטר, לצורך התרשמות.
אך לא הרשים וחתם לבסוף בקבוצת אל עיינא מאיחוד האמירויות הערביות.
איסלאמחאן נקרא לנבחרת הנוער של קזחסטן בשנת 2011. ב-3 ביוני 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת הנוער של רומניה במסגרת טורניר המוקדמות באליפות אירופה בשנת 2013, המשחק הסתיים בתיקו נטול שערים.
מאז 2012 הוא שימש כקפטן הנבחרת.
הוא הרשים בגביע חבר המדינות 2014 כשהבקיע נגד בלארוס במשחק הפתיחה של הטורניר
בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של קזחסטן במשחק ידידות מול נבחרת לטביה, לאחר שבילה את כל 90 הדקות על המגרש.
- בספטמבר 2014 הבקיע את שערו הראשון במשחק ידידות מול קירגיזסטן.
ב-12 באוגוסט 2014 הבקיע נגד טג'יקיסטן.
ב-4 בספטמבר 2016, לפני המשחק עם נבחרת פולין, מונה הקשר בן ה-23 לקפטן הנבחרת הלאומית של קזחסטן.
ב-10 ביוני 2017 הוא קיבל כרטיס אדום ישיר במשחק טורניר מוקדמות גביע העולם בשנת 2018 נגד הנבחרת הדנית.
בתחילת 2018, לקראת ליגת האומות, מאמן הנבחרת הלאומית סטנימיר סטוילוב שיתף אותו בשלושת משחקי הידידות עם בולגריה, הונגריה ואזרבייג'ן.
ואז בסתיו - בחמישה משחקים של ליגת האומות, למעט במשחק עם גאורגיה.
שנת 2019 החלה בפציעה והוא לא יכול היה לסייע לנבחרת במרץ במשחקים נגד סקוטלנד ורוסיה.
הוא חזר לכושר רק בחודש מאי, אך הראה משחק בטוח מאוד וחזר לנבחרת (במדיה כבש שער בסן מרינו ביוני).
השחקן החדש של השנה: 2011
הכדורגלן הטוב ביותר בקזחסטן: 2014, 2016
באורוסוכוס (שם מדעי: Baurusuchus) הוא סוג של זוחל דמוי-תנין שהתקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון העליון לפני 90 עד 83.5 מיליון שנה.
בניגוד לתנינים המודרניים הוא התאים לחיים על הקרקע ולא רק במים.
המאובנים שלו התגלו בתצורות אדמנטינה שבסאו פאולו, ברזיל והוא נקרא ב-1945 על שם קבוצת באורו , שחשפה את מאובניו.
סוג זה כלל 3 מינים.
זוחל זה הגיע לאורך של 3.5 עד 4 מטרים ולמשקל של מעל 80 ק"ג.
הוא היה בעל גולגולת מוזרה שפנתה מעלה והזכירה לסתות כלב.
השיניים בלטו מחוץ לפה והיו חלשות יחסית אך מבנה הלסת עזר להיסגר בעוצמה גדולה.
תנין זה היה בעל חיים יבשתי לחלוטין והוא כנראה חי בדומה לכוח ענק מקומודו.
הוא ניזון מבעלי חיים קטנים להם ארב ותפס אותם בעזרת השיניים המשוננות שלו וכך ניזון מנבלות.
מבנה רגליו עזר לו לנוע במהירות וכך להימצא באזורים יבשים כמו המדבר הקדום של ברזיל הקרטיקונית, בה הוא חי לצד דינוזאורים אבליזאוריים טורפים.
סוג זה השתייך למשפחה באורוסוכיים שהתקיימו באמריקה הדרומית ובפקיסטן והם היו קרובי התנין סבכוס מהאאוקן.
כל אלה היו תנינים בעלי לסתות חזקות והם נעו על היבשה יותר בקלות מאשר במים, כמו התנינים המודרניים.
באזינגה ריאקי (שם מדעי: Bazinga Rieki) היא מדוזה, המשתייכת לסוג הביולוגי "באזינגה", והיא המדוזה היחידה הידועה לאדם מסוג זה.
המדוזה התגלתה בניו סאות' ויילס, בחוף המרכזי-מזרחי של אוסטרליה, על ידי הביולוגים הימיים ליסה-אן גרשווין ופיטר דייבי ביוני 2013.
כשהתגלתה, המדוזה הייתה הראשונה מסוגה, ולא השתייכה לכל משפחה או לסוג ביולוגי, ולכן התגלה גם סוג טקסונומי חדש - "באזינגה" (Bazinga), ומשפחה חדשה - "באזינגידיי" (Bazingidae).
הבאזינגה ריאקי מאופיינת בגוף זעיר שקוף למחצה, עבה, עגול, וחסר צבע.
המשטח העליון שלה מכוסה ביבלות זעירות צהובות.
הקפלים שנמצאים מתחת לראש הפעמון של המדוזה הם בצבע חום זהבהב, וקוטרם כשני סנטימטרים.
בנוסף, הם מכוסים במן ברדס ולא בחברבורת, שלא כמו קפלים של מדוזות אחרות.
למדוזה יש בטן מעגלית וגדולה אשר נראית רק מלמטה.
המדוזה חיה במים רדודים, ליד החוף המרכזי-מזרחי באוסטרליה שמתאפיין במזג אוויר טרופי ובמים מלוחים, שם התגלתה.
בתחילה, נמצאה המדוזה רק באזור הצפוני של ניו סאות' ויילס, אך לאחר מכן נצפתה בשלושה מקומות שונים בתאריכים שונים ומכאן הסיקו כי הבאזינגה ריאקי שכיחה באזור החוף המרכזי-מזרחי של אוסטרליה.
שמו של הסוג הטקסונומי החדש "באזינגה" מאכלס בתוכו שני אזכורים תרבותיים שונים.
האזכור הראשון הוא הביטוי הידוע "באזינגה!" מסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול", שמשמעותו: "הולכתי אותך שולל!".
הביטוי חוזר ונשנה פעמים רבות מפיו של ד"ר שלדון קופר (דמות ראשית בסדרה).
אזכור נוסף נובע מפירושה של המילה "באזינגה" שמתאר נבל בעל שבעה מיתרים המזכירים את זרועותיה של מדוזת הבאזינגה.
שם המין של מדוזת הבאזינגה כולל בתוכו את השם ריאקי (rieki); אחר שם המשפחה של דניס ריאק., האדם הראשון שצילם את המדוזה.
אנדרו באזי , הידוע בשם הבמה באזי (Bazzi), הוא זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי אמריקאי ממוצא לבנוני.
באזי נולד ב-28 באוגוסט 1997 בקנטון , מישיגן, ארצות הברית, לאמא אמריקאית ואבא לבנוני.
בילדותו, הוא למד לדבר ערבית ולנגן בקאזו, עוד וגיטרה.
ב-2012 החל לפרסם גרסאות כיסוי בערוץ היוטיוב שלו.
הוא למד בפארק החינוך פלימות'-קנטון.
בנובמבר 2014 עבר לגור בלוס אנג'לס, קליפורניה, כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון סנטה מוניקה ב-2015.
השפעותיו המוזיקליות של באזי הם ג'סטין טימברלייק, ברייסון טילר, דוראן דוראן, מייקל ג'קסון ו-Guns N' Roses.
באזי יצר את חשבון ה-Vine שלו ביולי 2013. בספטמבר 2015, הוא היה האמן הראשון שהוציא סינגל כלשהו ("Bring You Home") דרך Vine.
ב-2016 הוא התארח בסינגל "Fun" של Fancy Cars.
ב-2 ביולי 2017, הוא הוציא את הסינגל "Beautiful".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-15 באוסטרליה, למקום ה-79 בגרמניה, למקום ה-92 בשווייץ, ולמקום ה-19 במצעד השירים מתחת להוט 100.
ב-12 באוקטובר 2017, הוא הוציא את הסינגל "Mine".
הסינגל הגיע בשיאו למקום החמישי בדנמרק, למקום השמיני בלבנון, למקום הרביעי בשוודיה, למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-11 בבילבורד הוט 100.
ב-12 באפריל 2018, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Cosmic.
ב-2 באוגוסט 2018, הוא הוציא חידוש לשיר "Beautiful", ביחד עם קמילה קביו.
החידוש הגיע בשיאו למקום השלישי בלבנון, למקום הרביעי ברומניה, למקום ה-33 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-26 בבילבורד הוט 100.
ב-4 באפריל 2019, הוא הוציא את הסינגל "Paradise".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-29 באירלנד, למקום ה-17 בלטביה, למקום ה-14 בליטא, למקום ה-64 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-91 בבילבורד הוט 100.
ב-13 ביוני 2019, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם 21 סבאג' את הסינגל "Focus".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-92 באוסטרליה, למקום ה-61 בליטא, למקום ה-17 בניו זילנד ולמקום ה-24 במצעד השירים מתחת להוט 100.
הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-41 באוסטרליה, למקום ה-85 בקנדה, למקום ה-75 באירלנד, למקום ה-28 בניו זילנד ולמקום ה-61 ברולינג סטון טופ 100.
ב-8 באוגוסט 2019, הוא הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Soul Searching.
ב-4 באוגוסט 2023 השתתף בסינגל "Strings" של MAX יחד עם Jvke.
באזזי גר בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית.
הוא דיבר בפתיחות על מאבקיו בבריאות הנפש ושימוש בסמים בזמן הסגרים במהלך מגפת הקורונה.
בציוץ שכתב בטוויטר, הוא הצהיר כי: "נתתי לבעיית סמים לצאת משליטה, השעמום שלי נעלם."
באזוריה היא עיירה בדרום לבנון, הממוקמת בנפת צור.
היישוב נזכר ברישומי המס העות'מאניים של שנת 1596 ככפר בשם "אל-באזורי" ששייך לנפת תבנין שבמחוז צפת, עם אוכלוסייה של 22 משקי בית, כולם מוסלמים.
תושבי הכפר שילמו מס קבוע של 25% על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי פרי, עיזים וכוורות, בנוסף להכנסות מזדמנות; סך של 4,243 אקצ'ה.
בשנת 1881, הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה במפה שלה את היישוב כך: "כפר בנוי מאבן, המכיל 300 מתואלים, וממוקם על רכס.
העתיקות היחידות הן בית בד אחד ובור מים אחד.
את המים הם מקבלים ממעיין הנמצא חצי מייל מערבה".
באזוריה היא בית אבותיו של חסן נסראללה.
באורו (בפורטוגזית: Bauru) הוא כריך ברזילאי פופולרי.
המתכון המסורתי דורש גבינה (בדרך כלל מוצרלה) מומסת באמבט מרים, פרוסות רוסטביף, עגבנייה ומלפפון חמוץ בתוך פאו פרנצס (לחם צרפתי שנקרא במקסיקו בוליו, על פי רוב) כשתוכו (החלק הפנימי הרך) מוסר לפני כן.
לבאורו יש היסטוריה מתועדת למדי.
בשנת 1934, סטודנט ב־Faculdade de Direito do Largo de São Francisco, בסאו פאולו, בשם Casemiro Pinto Neto (שהיה ידוע בשם באורו כי הגיע מהעיר בעלת אותו השם במדינת סאו פאולו), נכנס לפונטו שיק, בית אוכל מסורתי ובילוי של סטודנטים, וביקש מהטבח להכין כריך לפי המפרט שלו.
"הכריך של באורו" הפך ללהיט מיידי ולבסוף הפך למנה הנמכרת ביותר במקום.
עם זאת, מסעדות רבות אחרות מציעות כיום כריכים בשם באורו עם שילובים שונים של מרכיבים - למשל, שימוש בשינקן פרוס במקום רוסטביף או לחם פרוס במקום הלחם הצרפתי.
בסופו של דבר, העיר באורו כינתה את כריך הבאורו המסורתי ככריך הרשמי של העיר, רשמה את המתכון בחוק מוניציפלי והנהיגה תוכנית הסמכה רשמית להכנתו.
ה-Daily Meal תיאר את הבאורו כ"חלומו של חובב גבינות" במאמרו "12 כריכים משנים חיים שמעולם לא שמעת עליהם".
באטוּ חאן (1205–1255) היה שליט מונגולי, מייסד חאנות אורדת הזהב.
באטו הוא בנו של ג'וצ'י, ולכאורה נכדו של ג'ינגיס חאן (הדעות על כך חלוקות, מכיוון שאמו של ג'וצ'י נחטפה ונאנסה כ-9 חודשים לפני לידתו, ולכן לא ידוע אם אכן היה בנו הביולוגי של ג'ינגיס).
ב-1235 היה באטו אחראי על כיבוש אירופה, כשתחתיו צבא שמוערך ב-130,000 חיילים - זאת לאחר שפיקד על כיבוש חצי האי קרים ותושביו הטטרים.
צבאו של באטו חצה את הוולגה ופלש לשטח האימפריה הבולגרית ב-1236, ולרוסיה ב-1237. המונגולים הכניעו בקלות יחסית את צבא רוס של קייב (מדינה סלאבית בימי הביניים), הרסו את הערים ראיזאן וולדימיר וכבשו את הבירה קייב ב-1240. המדינות הסלאביות הוכנעו והפכו למדינות ואסאליות, אך לא צורפו לשטח האימפריה.
בשנת 1242, הכריז באטו חאן על הקמתה של אורדת הזהב, שידועה גם כ"אולוס של ג'וצ'י" על שם אביו.
בהמשך הכיבוש האירופאי פלשו המונגולים בשלוש קבוצות - הקבוצה הראשונה כבשה את פולין, כשהקבוצות האחרות פולשות דרך הרי הקרפטים והדנובה.
ב-1241 התאחדו שלוש הקבוצות וכבשו את הונגריה ב-11 באפריל.
ב-1242 השתלטו הכוחות המונגולים על אוסטריה ודלמטיה, אך מותו הפתאומי של אוגדיי חאן עצר את המומנטום המונגולי, מכיוון שבאטו נקרא לקורילטאי (אספת חאנים) במונגוליה.
באטו היה אחד המועמדים המובילים לתפקיד החאן הגדול, אך עם בחירתו של גויוק בנו של אוגדיי, שב באטו למרכז אסיה והקים את בירת החאנות שלו בסראי.
לאחר מותו ב-1255 הועברה החאנות לבנו סרטאק .
שלטון אורדת הזהב ברוסיה נמשך עוד 130 שנה לאחר מכן, והיא הייתה לחאנות המונגולית היציבה ביותר.
באזקוקס הייתה אחת הלהקות שהובילו את הגל הראשון של הפאנק רוק (Punk rock) באמצע וסוף שנות ה-70. הלהקה נוסדה בשנת 1976 במנצ'סטר שבאנגליה.
בניגוד ללהקות פאנק רבות אחרות באותה תקופה שהושפעו רבות מהסקס פיסטולס, חברי הבאזקוקס בחרו שלא ללכת בכיוון הפוליטי ובמקום זאת התמקדו בשירי פאנק-פופ מלודיים על אהבה, בדידות והתבגרות.
כמו להקות רבות ששמן נראה באנגלית כשם עצם ברבים (כגון יוריתמיקס), שמם של באזקוקס מופיע פעמים רבות בטעות עם ה"א הידיעה לפני השם, הבאזקוקס (The Buzzcocks).
שמה של הלהקה הוא פשוט באזקוקס.
השם עצמו הוא מילת סלנג עתיקה המשמשת בעיקר את קשישי בריטניה ומשמעותה "חבר'ה צעירים".
הלהקה הורכבה על ידי פיט שלי והווארד דווטו זמן קצר לאחר שהשניים נפגשו ונסעו יחדיו ללונדון על מנת לצפות בהופעה של הסקס פיסטולס בפברואר 1976. בחודש יוני של אותה שנה הבאזקוקס כבר הופיעו כלהקת חימום לפני הופעה של הסקס פיסטולס בעיר מנצ'סטר.
באותה שנה, חברי הלהקה המקוריים הווארד דווטו, פיט שלי, סטיב דיגל וג'ון מאהר הוציאו בעצמם אלבום קצר של ארבעה שירים בשם Spiral Scratch על לייבל משלהם בשם New Hormones, ובכך היו מחלוצי תנועת הוצאות האינדי.
זמן קצר לאחר מכן עזב דווטו את הלהקה, ופיט שלי היה לסולן.
הלהקה זכתה להצלחה עם שורת סינגלים שראו אור בשנותיהם הראשונות, שירי פופ קליטים המדגימים היטב שימוש נכון במאפייני הז'אנר.
שירים אלה מאוגדים באלבום אוסף שיצא בשנת 1979 בשם Singles Going Steady.
זמן קצר לאחר שהוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, היא התפרקה.
בשנות ה-90 הקימו שלי ודיגל את הלהקה מחדש עם חברים חדשים, טוני ברבר על הבס ופיל ברקר על התופים.
הלהקה הופיעה במהלך השנים ברחבי העולם, ובין השאר הופיעה במועדון הבארבי ב-2011, עם הקליק כלהקת חימום.
ב-6 בדצמבר 2018 נפטר פיט שלי מהתקף לב בביתו שבאסטוניה.
באחה קליפורניה (בספרדית: Baja California) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו, והיא המדינה המערבית והצפונית ביותר במקסיקו.
היא ממוקמת בצפון-מערב מקסיקו, בחציו הצפוני של חצי האי באחה קליפורניה.
משמעות שמה הוא "קליפורניה התחתית" (להבדיל מ"קליפורניה העילית" שהיא מדינת קליפורניה בארצות הברית).
לעיתים מתייחסים למדינה באופן בלתי רשמי כ"באחה קליפורניה הצפונית", כדי להבדיל אותה ממדינת באחה קליפורניה הדרומית (בחציו הדרומי של אותו חצי האי).
באחה קליפורניה גובלת באוקיינוס השקט במערב, בסונורה, מדינת אריזונה בארצות הברית ומפרץ קליפורניה במזרח, באחה קליפורניה הדרומית בדרום ומדינת קליפורניה בארצות הברית בצפון.
בירת המדינה היא מקסיקלי, והעיר הגדולה בה היא טיחואנה.
מגלה הארצות האירופי הראשון שחקר את אזור החוף של קליפורניה היה הפורטוגזי חואן רודריגס קבריו בשנת 1542. פרנסיס דרייק חקר את כל חוף המדינה ומיפה אותו בשנת 1579. החל מראשית המאה ה-18 החלו הספרדים להתיישב לאורך החוף.
לאחר קבלת עצמאותה של מקסיקו מספרד במחצית הראשונה של המאה ה-19 היו המיסיונים בקליפורניה בשליטת ממשלת מקסיקו.
בשנת 1846, ערב מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, נוסדה רפובליקת קליפורניה.
רפובליקה זו נכבשה על ידי ארצות הברית, כאשר ג'ון סלואוט הפליג לתוך מפרץ סן פרנסיסקו והכריז על קליפורניה כעל שטח השייך לארצות הברית.
בעקבות המלחמה חולקה קליפורניה בין מקסיקו (שקיבלה את באחה קליפורניה) לבין ארצות הברית.
באחה קליפורניה הדרומית (בספרדית: Baja California Sur), היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו.
היא ממוקמת בצפון-מערב מקסיקו, בחלקו הדרומי של חצי האי באחה קליפורניה — מדרום לקו הרוחב 28. המדינה גובלת במדינת באחה קליפורניה בצפון, באוקיינוס השקט במערב ובמפרץ קליפורניה (ים קורטס) במזרח.
באטון רוז' היא עיר הבירה של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית, והשנייה בגודלה מבין ערי המדינה.
כמו כן, היא בירת מחוז מזרח באטון רוז' שבמדינה.
ד'איברוויל קרא למקום על שם מוט הסימון.
המוצב הראשון במקום הוקם על ידי הצרפתים בשנת 1718 במטרה להגן על נתיב המסחר לניו אורלינס.
ב-10 בפברואר 1763, נחתם הסכם פריז בו הסכימה צרפת למסור את שטחיה באמריקה הצפונית לבריטניה וספרד.
אזור ניו אורלינס והשטחים ממערב לנהר המיסיסיפי הועברו לשליטת ספרד, ואילו השטחים שממזרח לנהר, למעט העיר ניו אורלינס, הועברו לשליטה הבריטית.
באטון רוז', שנוסדה בשנת 1699 הפכה לאתר בעל חשיבות אסטרטגית, בשל מיקומה בקרבת הגבול בין שטחי מושבת פלורידה המערבית והשטחים הספרדיים.
הבריטים הקימו במקום מצודה שנקראה פורט ניו ריצ'מונד והחלו לפתח את העיר סביב המצודה.
במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית נותרה המושבה נאמנה לכתר הבריטי.
בשנת 1778, הכריזה צרפת מלחמה על בריטניה, ובשנת 1779 הצטרפה ספרד למלחמה זו, שבמסגרתה יצא מושל פלורידה, דון ברנארדו דה גאלווז, בראש צבא של כ-1,400 חיילים וכבש את פורט ניו ריצ'מונד.
לאחר הכיבוש, שונה שם המוצב ל-"פורט סאן קארלוס".
בשנת 1805 מנהלן העיר מטעם השלטון הספרדי, דון קרלוס לואיס בושר דה גרנד פרי הורה על תכנון העיר.
השכונה שתוכננה על ידו מכונה כיום "העיר הספרדית".
בשנת 1806 תוכנן האזור המכונה כיום "בורגארד טאון" (Beauregard Town).
בתקופה זו התיישבו בעיר איכרים ממוצא גרמני שהיגרו לאזור באטון רוז' מפנסילבניה.
בשנת 1803 בעקבות רכישת לואיזיאנה השתלטה ארצות הברית על השטחים שממערב לפלורידה המערבית הספרדית.
עיר המוצב באטון רוז' הפכה למוצב הקדמי הספרדי היחיד על נהר המיסיסיפי.
רבים מתושבי העיר תמכו במרד בשלטון הספרדי המקומי.
ב-23 בספטמבר 1810 החל המרד, ותושבי העיר השתלטו על מפקדת הצבא בעיר, והניפו את דגל בוני בלו - דגל הרפובליקה העצמאית של מערב פלורידה.
המרד דוכא לאחר 24 ימים, והעיר סנט פרנסיוויל, בירת רפובליקת מערב פלורידה נכבשה על ידי כוחות צבא ספרדיים שנשלחו מפלורידה.
בעקבות כיבוש הרפובליקה על ידי הכוחות הספרדיים שלח נשיא ארצות הברית ג'יימס מדיסון כוחות צבא בראשותו של וו.
קליירובורן מניו אורלינס במטרה לכבוש את שטחי הרפובליקה.
ה"תירוץ" הרשמי היה ששטחים אלו היו חלק משטחי רכישת לואיזיאנה.
השטח נכבש על ידי צבא ארצות הברית ב-10 בדצמבר 1810.
בשנת 1812 הפכה לואיזיאנה לאחת ממדינות ארצות הברית.
העיר באטון רוז' נותרה מוצב צבאי בשל חשיבותה האסטרטגית.
בין השנים 1819–1822 נבנו בעיר מבנים עבור כוחות צבא אמריקאיים, שלימים היו מוצב השליטה במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846–1848).
המבנים (מבני הפנטגון - "Pentagon Barracks") נבנו בפיקוחו של זאכרי טיילור, לימים נשיא ארצות הברית.
בשנות ה-30 נבנו בעיר מצבורי תחמושת עבור צבא ארצות הברית (מבנה שכיום נקרא: "בית הנשק הישן" - the "Old Arsenal").
בשנת 1825 ביקר בעיר המרקיז דה לה פאייט במהלך סיורו ברחבי ארצות הברית.
נערכה עבורו קבלת פנים מפוארת ואחד הרחובות הראשיים בעיר (עד אז "רחוב סקונד") נקרא על שמו.
בשנת 1846 החליט בית המחוקקים של המדינה (שישב עד אז בניו אורלינס) להעביר את בירת המדינה לבאטון רוז' (בדומה למגמה של בתי מחוקקים רבים בארצות הברית, במטרה להוציא את בירת המדינה מהעיר הגדולה במדינה).
באותה עת הייתה ניו אורלינס העיר הרביעית בגודלה בארצות הברית - התגוררו בה כ-102,000 תושבים (1840) בעוד שבבאטון רוז' התגוררו 2,269 תושבים.
האדריכל הניו יורקי ג'יימס דייקין נשכר על מנת לתכנן את בניין הקפיטול (בניין בית המחוקקים) של המדינה.
דייקין תכנן מבנה בסגנון ביניימי - ניאו גותי (בשונה מבנייני הקפיטול של מדינות רבות אחרות בארצות הברית, המחקה את בניין הקפיטול בוושינגטון הבירה) מבנה זה, שזכה לשבחים רבים בתקופתו, היה שנוא על רבים (ובהם מארק טוויין בספרו "חיים על המיסיסיפי" שאמר שהמבנה "פתטי").
בינואר 1861, בעקבות הבחירות שנערכו בשנת 1860 במסגרתם נבחר אברהם לינקולן לנשיא ארצות הברית, ולאור עמדותיו של הנשיא בשאלת העבדות, התכנס בית המחוקקים של לואיזיאנה והחליט לפרוש מארצות הברית ברוב של 112 למול 17 מתנגדים.
כשליש מהגברים תושבי העיר התנדבו לצבא קונפדרציית המדינות של אמריקה, והתאגדו במספר גדודים ובהם: רובאי השקנאי ("פליקן רייפלז" - Pelican Rifles), רובאי הדלתא ("דלתא רייפלז" - the Delta Rifles), המשמר הקריאולי (the Creole Guards) ו"מגיני באטון רוז'" (the Baton Rouge Fencibles).
עם זאת, בשל מספר התושבים המועט של העיר (5,429 תושבים בשנת 1860) בחרו מנהיגי צבא הקונפדרציה ליסוג משטח העיר בלא קרב, ובשנת 1862 נכנסו כוחות צבא ארצות הברית אל העיר.
ניסיון של צבא הקונפדרציה לשחרר את העיר נכשל, והעיר ספגה נזק רב.
שלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20
בעקבות ניצחון מדינות הצפון במלחמת האזרחים, ושחרור העבדים, החלה הגירה של עבדים מאזורי הכפר אל הערים, ובהם אל העיר באטון רוז'.
בעוד שבשנת 1860 כ-30% מתושבי העיר היו שחורים, בשנת 1880 היו כ-60% מתושבי העיר שחורים.
רק בשנת 1920 השתוותה אוכלוסיית הלבנים לאוכלוסיית השחורים בעיר.
בשנת 1880 השתקמה העיר מהמלחמה הן כלכלית והן מבחינה מבנית, אולם מספר תושבי העיר נשאר כמעט כשהיה לפני המלחמה - 7,197 תושבים, ושטחה של העיר נותר בלא שינוי.
קישור העיר במסילות ברזל ללואיסוויל, לניו אורלינס ובהמשך לטקסס איפשר את פיתוחה של העיר בשנות ה-90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. בתקופה זו נבנו מערכות הביוב של העיר, העיר חוברה לרשת החשמל ונבנו מבני ציבור ובהם בתי ספר, ומחלקת בריאות ציבורית.
בראשית המאה ה-20 רוצפו רחובות העיר.
מדינת לואיזיאנה מימנה הקמת בית ספר מדינתי לעיוורים ולחרשים בעיר, וכן אוניברסיטת מדינת לואיזיאנה עברה אל העיר מפיינויל, ואוניברסיטת סאות'רן עברה מניו אורלינס לסקוטלנדוויל הסמוכה לגבול המונסיפלי הצפוני של באטון רוז'.
בשנת 1909 הוקמו בעיר בתי הזיקוק של חברת סטאנדארד אוייל הטקסנית, לימים אקסון, המהווה עד היום את המעסיק הפרטי העיקרי של תושבי העיר.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלה בניית קפיטול מדינת לואיזיאנה על פי תכנונו של האדריכל יואי פ.
מבנה זה הוא מבנה השלטון המדינתי הגבוה ביותר בארצות הברית.
עם סיום הקמתו הפך מבנה הקפיטול הישן למוזיאון.
בסוף שנות ה-40 אוחדו הערים באטון רוז' ומזרח באטון רוז'.
מאז שנת 2000 החלה ירידה במספר התושבים הלבנים של העיר - ובהתאם ירידה במספר התושבים הכולל של העיר.
ירידה זו באוכלוסייה נמשכה עד שנת 2005.
ב-29 באוגוסט 2005 פגע הוריקן קתרינה בעיר.
ההוריקן גרם נזקים פיזיים, ובעיקר הפיל עצים וניתק קווי חשמל, אולם מדובר בנזק מועט יחסית לנזקים שנגרמו לניו אורלינס הסמוכה.
פליטים רבים מניו אורלינס מצאו מקלט בעיר והעיר שימשה כמפקדה עבור כוחות הסיוע המדינתיים והפדרליים שניסו לסייע לניו אורלינס.
בתי הספר בעיר ומרכזי הכנסים הפכו למגורים עבור המפונים, ומגרשי הספורט בעיר וכן מרז פיט מרביץ' הפכו לבתי חולים לשעת חירום.
פצועים הובאו אל העיר במסוקים מניו אורלינס, קיבלו בעיר טיפול ראשוני ובהמשך הוטסו ללאפייטוויל הסמוכה.
מספר הפליטים הרב הכפיל את אוכלוסיית העיר מ-228,000 תושבים ל-450,000. גידול זה במספר התושבים הביא לקשיים במציאת מקומות לימוד לילדי הפליטים ולפקקי תנועה בעיר בכל שעות היממה.
בחלקה השני של שנת 2006, עם חזרת חלק מהפליטים לבתיהם, פחתה אוכלוסיית העיר ל-412,000 תושבים.
אקלימה של העיר הוא אקלים סוב טרופי חם ולח.
החורף קצר ומתון, וחודשי הקיץ חמים, לחים וכן מרובים במשקעים.
לעיתים נדירות יורד בעיר שלג (הפעם האחרונה הייתה בשנת 2004).
בעיר באטון רוז' קמפוסים של האוניברסיטאות והמכללות:
אוניברסיטת מדינת לואיזיאנה - ספינת הדגל של מערכת אוניברסיטאות מדינת לואיזיאנה
אוניברסיטת סאות'רן - ספינת הדגל של מערכת אוניברסיטאות סאות'רן
אוניברסיטת פינקס (קמפוס באטון רוז')
את העיר חוצים מספר כבישים בינעירוניים ובינמדינתיים ראשיים ובהם כביש בינמדינתי I-10, כביש בינמדינתי 110 (ה- I-110), כביש בינמדינתי 12 (ה- I-12).
כבישים ראשיים נוספים המגיעים אל העיר הם ה-US 190 וה-US 61.
רחובות העיר ממוספרים בשתי וערב משני הרחובות המרכזיים - שדרות נורת' (North Blvd.) ודרך הנהר ("River Road" - דרך ריוור).
קיימת תוכנית לבניית כביש טבעתי סביב העיר, אשר יקושר ל־I-110. תוכניות נוספות מציעות להקים בעיר מערכת רכבת קלה.
בעיר פועל שדה התעופה המטרופוליני באטון רוז'.
ישנן תוכניות לכריתת ברית ערים תאומות גם עם טאיפיי שבטאיוואן.
מועדון הכדורגל בַּאטֶה בוריסוב (בבלארוסית: ФК БАТЭ Барысаў) היא קבוצת כדורגל בלארוסית מהעיר בוריסוב, אשר נוסדה בשנת 1996.
אצטדיון הבית של המועדון הוא בוריסוב ארנה ובו 13,126 מושבים.
משנת 2005 עד 2019 הספונסר הראשי הייתה חברת הביטוח Belgosstrakh.
בשנת 2019 נחתם הסכם חסות עם מפעל הטרקטורים של מינסק.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1973 בחסות מפעל בוריסוב לטרקטורים ומכשור חשמלי (בַּאטֶה בראשי תיבות מבלארוסית) והתמודד בליגה השנייה באליפות בלארוס הסובייטית.
בעונת 1974 המועדון זכה באליפות בלארוס הסובייטית עם מאזן של 15 ניצחונות מתוך 18 משחקים.
בעונת 1976 זכה באליפות בלארוס הסובייטית ובגביע בלארוס הסובייטית.
ברם המועדון מעולם לא שיחק בליגת העל הסובייטית ופורק לבסוף בשנת 1984.
המועדון הוקם מחדש ב-1996 ושיחק תחילה בליגה השלישית בבלארוס.
הקבוצה עלתה לליגה הראשונה תוך שתי עונות ומאז היא אחת מהקבוצות הבולטות במדינה.
כבר בעונתה הראשונה בליגה הבכירה, ב-1998, הגיעה הקבוצה למקום השני.
בעונה שלאחריה זכתה באליפות עם אלכסנדר חלב בשורותיה.
בשנת 2005 הגיעה הקבוצה למקום החמישי בלבד עם 47 נקודות.
בשנתיים הבאות (2007–2008) השלימה רצף של שלוש אליפויות רצופות, ובעונת הייתה לקבוצה הבלארוסית הראשונה שהעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שגברה על לבסקי סופיה בסיבוב המוקדמות השלישי.
באטה הייתה הקבוצה בעלת הדירוג הנמוך ביותר לפי אופ"א שמגיעה לשלב הזה.
בעונת העפילה באטה בפעם השנייה לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שעברה במשחקי המוקדמות את לינפילד הצפון אירלנדית, אקראנס הליטאית ואת שטורם גראץ האוסטרית.
בעונת 2012/2013 הקבוצה שיחקה בליגת האלופות.
בסיבוב המוקדמות השני ניצחה הקבוצה את קבוצת וארדאר סקופיה.
בסיבוב המוקדמות השלישי ניצחה את קבוצת דברצן ו.ס.ק..
בשלב הפלייאוף ניצחה את קבוצת עירוני קריית שמונה הישראלית ועלתה לשלב הבתים.
בשלב הבתים הוגרלה הקבוצה לבית הכולל את הקבוצות באיירן מינכן, ולנסיה וליל.
הקבוצה סיימה את הבית במקום השלישי ועברה לשחק בליגה האירופית בשלב 32 האחרונות.
הקבוצה הפסידה לקבוצת פנרבחצ'ה והודחה מהטורניר.
בעונת 2014/2015 העפילה שוב לשלב הבתים של ליגת האלופות, והוגרלה בבית עם פורטו הפורטוגזית, אתלטיק בילבאו הספרדית ושחטאר דונצק האוקראינית.
הקבוצה סיימה במקום האחרון עם ניצחון אחד ושלוש נקודות.
בעונת 2019, לראשונה מאז 2006, לא זכתה באליפות המדינה וסיימה במקום השני, כאשר דינמו ברסט זכתה באליפות לראשונה בתולדותיה.
במאי 2020 זכתה בגביע לראשונה מזה 5 שנים.
אך שוב לא הצליחה לזכות באליפות וסיימה כסגנית האלופה עונה שנייה ברציפות, כשהפעם שחטיור סליהורסק זוכה באליפות.
מאז הקמת הקבוצה משמש האצטדיון העירוני בבוריסוב כמגרש הבית.
האצטדיון נבנה בשנת 1963 ובו 5,402 מושבים.
בשנת 2008 נערך שיפוץ שבמהלכו נוספה תאורה מלאכותית ולוח אלקטרוני והותר לו לארח תחרויות בינלאומיות, לא כולל שלבי פלייאוף בטורנירי אופ"א.
ב-12 בנובמבר 2010 החלה בניית הבוריסוב ארנה החדש, הממוקם בקצה העיר בוריסוב ובמרחק 60 קילומטרים מנמל התעופה של מינסק.
תכולת המושבים — 13,126 מושבים, עלות הבנייה — 48 מיליון אירו.
ב-3 במאי 2014 האצטדיון נפתח לקהל.
מתקן האימונים של הקבוצה נמצא סמוך לעיר בכפר דודינקה, שבתחומי מתחם מפעל באטה (המפעל לטרקטורים וציוד אלקטרוני של באטה).
המתקן כולל מגרש דשא מלאכותי בגודל 105х68 ומגרש בגודל 90х60 מטרים.
בנוסף יש בו היכל התעמלות, בריכת שחייה, מרכז רפואי ובניין מגורים והנהלה.
תואר אליפותמקום שנימקום שלישיהעפלה לליגה בכירה יותרירידה לליגה נמוכה יותר
עונהאליפות בלארוס הסובייטיתגביע בלארוס הסובייטיתמלך השעריםמאמןליגהמשחקיםניצחונותשוויונותהפסדיםשערי זכותשערי חובהניקודמיקוםשחקןשערים1973ליגה שנייה.
הקבוצה הוקמה על ידי מפעל באטה, המפעל לטרקטורים וציוד אלקטרוני של בלארוס.
הספונסר הראשי הוא מפעל הטרקטורים של מינסק (MTZ).
סמל הקבוצה הראשון עוצב בשנת 1996. מכיוון שרעיון הקמתו התעורר ממש שבועיים לפני פתיחת העונה.
בקבוצה לא רצו להפסיד שנה שלמה על עיצוב לוגו ולכן כל העבודות הארגוניות בוצעו פשוטו כמשמעו מהגלגלים ונועדו בעיקר לרישום המועדון בזמן לליגה השנייה באליפות המדינה.
לאור המחסור החריף בזמן, הוקדשה תשומת לב קטנה מאוד לנושאים תדמיתיים.
אף אחד לא התעסק באופן מקצועי בעיצוב סמל המועדון.
כתוצאה מכך, הלוגו הראשון בצורת מעוין אושר בחיפזון והמילוי הירוק שלו סימל את מגרש הכדורגל.
החיסרון העיקרי של הסמל המאומץ היה היעדר הגוונים הצהובים-כחולים של מדי המועדון.
עם זאת, דימוי פשוט לכאורה איפשר למועדון להיות מזוהה היטב במדינה.
ככל שחלף הזמן, באטה צמחה והתפתחה במהירות.
בשנת 2001, בגביע אופ"א, לאחר שגברה בהצלחה על דינמו טביליסי, עלתה לסיבוב הראשון, שם חיכתה לה מילאנו האיטלקית.
פגישה עם אחד ממובילי הכדורגל העולמי עשו רושם מתמשך על צוות המועדון, שבילה כמה ימים בחוגי היריבה המכובדת, תוך אספת מידע רב ושימושי.
כתוצאה מכך החלו להתגלות קווי המתאר של ההתפתחות העתידית של המועדון.
המטרה העיקרית הייתה שאפתנית למדי וראתה את ההכרח להוציא את ברטה מהמרחב הבלארוסי הסגור למסלול אירופי.
לפיכך, באביב 2002 החלו לעבוד על מיתוג מחדש של המועדון.
אחד הביטויים למיתוג היה שינוי הלוגו, המותאם לרוח התקופה.
סוגיה זו טופלה ישירות על ידי סגן נשיא המועדון, גנאדי יאקובובסקי.
ראשית, היה צורך להימנע מהחסרונות הקודמים.
מכאן הצבע הצהוב-כחול של הסמל השני.
היה חשוב לשקף את הרצון לנצח ולהיות הראשון בלוגו עצמו.
כתוצאה מכך הופיע אלמנט של דגל.
הרעיון להשתמש בדגל הושאל מפ.ס.וו איינדהובן ההולנדית.
מבין האופציות הרבות שהוצעו, הוחלט על הגרסה העגולה של הסמל וקרוב יותר לסתיו 2002 אושר הלוגו החדש.
שש שנים לאחר מכן, בסתיו 2008, לרשות באטה כבר חמש זכיות באליפות בלארוס.
נסיבות אלה איפשרו למועדון להוסיף הבחנה בדמות כוכב לסמל.
בשנת 2009, "כוכב" זה היה שולב בלוגו ובמקביל, ערכת הצבעים של הלוגו החדש השתנתה מעט - הצבעים הפכו לעזים יותר.
בסתיו 2013 באטה הפכה למועדון הבלארוסי הראשון שזכה באליפות בלארוס עשר פעמים.
כתוצאה מכך התווסף לסמל כוכב שני בעל חמש קודקודים.
בעונת 2017 המועדון השתמש בסמל בעל קישוט מהמוטיבים הלאומיים, בדומה לעיטורים המופיעים על דגל בלארוס ובסוף עונת 2018 לאחר שזכתה באטה בתואר האליפות ה-15 היא קיבלה את הזכות להשתמש בסמל עם שלושה כוכבי זהב.
ב-17 במרץ 2020 באטה הציגה לוגו חדש: בעקבות תוצאות עונת 2019 שבה באטה הפסידה את האליפות, הוחלט לערוך מיתוג מחדש – היה צורך לבחון ולבצע ניתוח רציני של תהליכים פנימיים על מנת להתקדם בהצלחה לקראת הגשמת יעדים שאפתניים.
השינויים השפיעו גם על הזהות הצהובה-כחולה של הקבוצה.
אחרי שהלוגו הקודם שימש את הקבוצה נאמנה במשך 17 וחצי שנים, לעיתים עבר תיקונים קוסמטיים בשל רגעים נעימים שהביאו לעלייה במספר כוכבי האלופות, היה צורך בשינוי.
הוחלט ליצור סמל שיתאים לעידן המודרני, שלא רק יישמר את כל הפרטים החשובים, אלא גם יוסיף מרכיב היסטורי.
זה הושג באמצעות שימוש בברק בבסיס הדגל - כהתייחסות לעברו ההיסטורי של המועדון.
וזה מתחיל בבניית מפעל באטה.
בנוסף, הדגל בעיצובו החדש נראה הרבה יותר גדול, חופשי יותר, נחוש יותר.
כך הדגל עצמו יהפוך למרכיב המזוהה ביותר של הלוגו.
האותיות החדשות בלוגו מבוססות על אסתטיקה תעשייתית: אותיות מאסיביות נראות באופן קטגורי ומקרינות למפעל המייסד של הקבוצה.
שמו כתוב באותו גופן בלוגו החדש.
שם תקופת כהונה לב מזורקביץ'1973—1981 יורי פונטוס1996—2004 איגור קריאושנקו2005—2007 ויקטור גונצ'רנקו2008—2013 אליקסנדר ירמקוביץ'2013—2018 אולג דולובינואר—יוני 2018 אלכסיי באגהיוני 2018—מרץ 2020 קיריל אלשבסקיינואר—ספטמבר 2020 אלכסנדר ליסובסקיספטמבר 2020–דצמבר 2020 ויטלי ז'וקובסקיינואר 2021–
באזרביטר הוא משחק דפדפן שמטרתו ניהול קבוצת כדורסל.
באזרביטר נוצר על ידי שחקני משחק הכדורגל און-ליין האטריק אשר רצו משחק ניהול דומה בנושא כדורסל.
משרדי האתר נמצאים במדינת בוסטון שבארצות הברית.
אל המשחק צריך להירשם כמו בכל משחק דפדפן.
לאחר ההרשמה צריך להמתין 4 שעות עד ליצירת הקבוצה.
את המשחק מתחילים עם 300000 כסף וירטואלי לביזבוזים ולקניית שחקנים.
ניתן לקנות שחקנים מרשימת ההעברות, ברשימת ההעברות ניתן להגביל ארבע תכונות משחק של שחקן, וכמו כן תכונות כמו גובה, גיל ופוטנציאל, וגם ניתן להגביל את מחיר השחקן והמשכורת שהוא דורש בכל שבוע.
לכל מדינה יש מספר ליגות (בהתאם למספר המשתמשים) ברמות שונות.
הליגה מחולקת לשני בתים בני 8 קבוצות.
לכל קבוצה 22 משחקים לא כולל הפלייאוף ומשחקי האול-סטאר.
בסוף כל עונה מתקיים הדראפט במתכונת דומה לזו של הדראפט של ה NBA.
במשחק עליך לנהל את הקבוצה הן מצד הפיננסי והן מהצד התחרותי.
בנוסף לליגה מתקיימים הגביע הלאומי שבו משתתפות כל הקבוצות מהמדינה, הגביע העולמי לנבחרות ולנבחרות צעירות וגביע האלופות.
בכל סוף עונה נערכות הבחירות לנבחרות הלאומיות.
הבחירות דמוקרטיות ולכל שחקן מותר לבחור את המאמן שייצג את מדינתו.
בכל שנה נערכת אליפות העולם במדינה כל שהיא (שנה אחת לנבחרות עד גיל 21 ובשנה שאחריה לנבחרות הלאומיות).
בנוסף לכך באמצע העונה נערכות האליפויות היבשתיות.
בישראל פועל המשחק מהעונה השנייה לקיומו.
בישראל 1004 קבוצות פעילות (נכון ל-31 במרץ 2012) שמתחלקות ל-5 רמות של ליגות.
לישראל גם נבחרת לאומית ונבחרת צעירה, הנבחרת הצעירה מצליחה מאוד, כמה פעמים דורגה במקום הראשון בעולם ונכון לעכשיו מדורגת במקום ה-9 בעולם.
הנבחרת הבוגרת במקום ה-36 מתוך 98 מדינות.
באט (בתאית: บาท) הוא המטבע של תאילנד.
מחולק ל-100 יחידות בשם סאטאנג.
עד שנת 1897 חולק הבאט ליחידות משנה על בסיס אוקטאלי, עם שם נפרד לכל אחת מהן.
בשנה זו החליט המלך על מעבר לחלוקה העשרונית, אך השימוש בחלוקה האוקטאלית נמשך במקביל עד שנת 1910.
| שם בשפת המקור = Batgirl
| צבע גופן = white
| כיתוב = ברברה גורדון כבאטגירל, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Batgirl: Future's End #1 מנובמבר 2014, אמנות מאת קליי מאן.
| יוצר = ביל פינגר, שלדון מולדוף (בטי קיין)גרדנר פוקס, קרמיין אינפנטינו (גורדון)ג'ואי קווליירי, ג'ו סטאטון (ברטינלי)קלי פאקט, דמיאן סקוט (קסי קיין)צ'אק דיקסון, טום לייל (בראון)
| שחקן = *אליסיה סילברסטון ("באטמן ורובין")
| כינוי = פליימבירד (בטי קיין) אורקל (גורדון) הציידת (ברטינלי) העטלף השחור (קסי קיין) ספוילר, רובין (בראון)
| שם אמיתי = בטי קיין ברברה גורדון הלנה ברטינלי קסנדרה קיין סטפני בראון
| מומחיות = מידענות, בילוש, קרימינולוגיה ואקרובטיקה
| כוחות = ללא כוחות-על
| חבר = משפחת העטלף, ציפורי הטרף, ליגת הצדק
| חבר לשעבר = טיטאנים מזרח, ליגת המתנקשים (קסי קיין)אאוטסיידרס, ליגת הצדק (ברטינלי)JLA, יחידת המתאבדים (גורדון)ציפורי הטרף, הטיטאנים הצעירים (בראון)
באטגירל היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס.
באטגירל המקורית (בטי קיין) הופיעה לראשונה בחוברת Batman #139'' מאפריל 1961, בכתיבתו של ביל פינגר ובאיורו של שלדון מולדוף.
כשם שרובין היה שותפו הצעיר של באטמן, הרי שקיין שימשה כשותפתה הצעירה של קייט קיין, הבאטוומן הראשונה.
עד כה חלקו בזהותה של באטגירל חמש דמויות: בטי קיין, ברברה גורדון, הלנה ברטינלי, קסנדרה קיין וסטפני בראון.
דמותה של ברברה גורדון מדורגת במקום ה-17 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN.
דמותה הופיעה במספר סדרות אנימציה כמו "הבאטמן" ו"באטמן: האמיצים והנועזים".
את דמותה של באטגירל בסרט הלייב אקשן "באטמן ורובין" גילמה השחקנית אליסיה סילברסטון.
דמותה של ברברה גורדון כבאטגירל מדורגת במקום ה-17 ברשימת מאה דמויות הקומיקס הגדולות של מגזין IGN.
בעקבות רמיזות של הומוסקסואליות בין רובין לבאטמן, כפי שתוארו בספרו של פרדריק ורתהם "פיתוי התמימים" משנת 1954, הוצגה שנתיים לאחר מכן דמות נשית בשם קת'י קיין (בתור באטוומן) כמושא אהבתו של באטמן.
בשנת 1961 הוצגה דמות נשית שנייה, בטי קיין (בתור באטגירל - "ילדת העטלף"), כמושא אהבתו של רובין.
יצירתה של משפחת העטלף גרמה תפנית בגישתה של סדרת החוברות מגיבורי-על לקומדיה.
דמויות אלה ננטשו בשנת 1964, כאשר העורך הראשי החדש ג'וליוס שוורץ קבע כי הן מטופשות מדי ולא מתאימות, וכן משום צניחת המכירות.
הוא השיב את מיתולוגיית באטמן למקורות כפורע חוק הירואי.
"ילדת העטלף" (באטגירל), כמו גם דמויות אחרות ממשפחת באטמן, שוכתבו מחוץ להמשכיות יקום DC באירועי המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985. למרות שילדת העטלף לא הייתה קיימת בהמשכיות שלאחר המשבר, גרסה משודרגת של הדמות - מרי אליזבת' "בטי" קיין - הוצגה כגיבורת-העל פליימבירד ("ציפור האש"), שממשיכה להופיע בפרסומי החברה.
אולם, מאז דמותה הומצאה מחדש כ"אורקל", מקור המידע העיקרי של באטמן ומנהיגת קבוצת ציפורי הטרף.
בשנת 1999, עם תחילתה של קשת הסיפור "באטמן: שטח הפקר", "הציידת" הלנה ברטינלי נטלה באופן זמני את זהותה של באטגירל, אולם בשל התנגחויות חוזרות ונשנות עם באטמן והפרת הקוד האתי שלו, היא מאולצת לחזור לזהות "הציידת".
באותה שנה הוצגה באטגירל הרביעית, קסנדרה קיין, והיא מודרכת הן בידי באטמן והן בידי אורקל.
דמותה של קסי קיין כבאטגירל היא הראשונה שקיבלה סדרה חודשית משלה, שרצה בין השנים 2000 ל-2006. היא מעבירה את נטל הדמות לסטפני בראון, שהייתה בעבר ידועה בזהויות "ספוילר" ורובין, בתחילתו של הכרך השלישי (אוקטובר 2009), שרץ במשך 24 חוברות קומיקס.
בספטמבר 2011, כחלק מהאתחול המחודש של יקום DC ולאחר אירועי הקרוסאובר, הפלאשפוינט, שגורם לרגרסיה בגיבורי-העל, ברברה גורדון נטלה שוב את זהותה כבאטגירל לאחר שנרפאה מהשיתוק.
בעקבות כך, סטפני בראון חזרה לזהותה כספוילר.
בֵּאָטֶה קלאוסדאטר בִּילֶה (בדנית: Beate Clausdatter Bille; 29 באפריל 1526 - 18 באוקטובר 1605) הייתה אצילה דנית, בת לאחת המשפחות המשפיעות ביותר בדנמרק באותה התקופה.
שימשה כשריף של ויסנברג, הייתה הבכירה בין נשות החצר של מלכת דנמרק, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, ושמשה כגבירה אשר על הגלימות של המלכה.
בילה ידועה כאמו של האסטרונום טיכו ברהה.
באטה נולדה ב-29 באפריל 1526 בטירת סקארהוט שבדנמרק לקלאוס סטינסן בילה ולליזבת' ג'נסדאטר אולפסטנד.
נישאה לאוטה ברהה ב-23 בנובמבר 1544 בטירת טוסתרופ והשניים חיו בטירת קנוטסתורפ, אותה בנה בעלה.
לאוטה ברהה ובילה נולדו 12 ילדים אשר רק 8 מהם שרדו את הילדות.
טי ברהה - נולד ב-14 בדצמבר 1546 בטירת קנוטסתורפ.
נפטר בטרם מלאו לו שבוע ימים.
סופיה ברהה – נולדה ב-1556, עבדה עם אחיה בחקר האסטרונומיה, נפטרה ב-1643.
טיגה (טי) נולד בטירת קנוטסתורפ, שבסקונה דנמרק (כיום דרום שוודיה) בשם טיגה אוטסן ברהה.
כשהיה בן שנתיים בשנת 1548, נחטף בידי דודו יורגן ברהה ונלקח לטירת טוסתרופ וכשהיה נער שינה את שמו לטיכו.
למרות שבנם נחטף, אין עדויות כי בילה ובעלה התאמצו להשיבו, לפי אחת הסברות היה זה משום שהם עצמם הבטיחו לדוד חסר הילדים שימסרו אותו לגידולו וכשלא עמדו בהבטחתם, הוא חטף את הבן.
אלמנתו של גיסה, אינגר אוקס שימשה כ"גבירה אשר על הגלימות" של המלכה סופיה ממקלנבורג-גוסטרו וכאשר היא התפטרה מתפקידה החליפה אותה בילה ונשארה בתפקיד זה במשך 8 שנים.