tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתלמיד בית הספר התיכון של Cambridge Rindge & Latin School פעל אפלק בהפקות תיאטרון וקיבל השראה מהמורה לדרמה גרי ספקה.
הוא התיידד מקרוב עם הסטודנט העמית מאט דיימון, אותו הכיר מגיל שמונה.
אף על פי שדיימון היה מבוגר בשנתיים, לזוג היו "אינטרסים זהים" ושניהם רצו להמשיך בקריירת משחק.
הם נסעו יחד לניו יורק לאודישני משחק וחסכו כסף עבור כרטיסי רכבת וטיסה בחשבון בנק משותף.
בעוד שאפלק זכה לציוני SAT גבוהים, הוא היה סטודנט לא ממוקד עם נוכחות ירודה.
הוא בילה כמה חודשים בלימודי ספרדית באוניברסיטת ורמונט, שנבחרה בגלל קרבתה לחברתו דאז, אך עזב לאחר ששבר את הירך בזמן ששיחק כדורסל.
בגיל 18 עבר ללוס אנג'לס, ולמד לימודי המזרח התיכון באוקסידנטל קולג' במשך שנה וחצי.
פריצתו הגדולה של אפלק הייתה בסרט "סיפורו של ויל האנטינג" (1997).
אפלק ודיימון, חברו הטוב, כתבו את תסריט הסרט ושיחקו בו, וזכו ביחד בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב על כתיבת התסריט.
ביחד עם דיימון והמפיק כריס מור הקים אפלק את חברת הפקות Pearl Street Films, שדרכה הפיקו את סדרת התעודה "פרויקט גרינלייט" עבור רשת HBO.
בשנת 1998 הגיע אפלק למעמד של כוכב קולנוע בזכות הופעתו הראשית בשובר הקופות של מייקל ביי "ארמגדון" בתפקיד איי ג'יי, והמשנית בדרמה זוכת 7 פרסי האוסקר "שייקספיר מאוהב" בתפקיד השחקן נד אליין.
אפלק ידוע גם במשחק בסרטיו של הבמאי קווין סמית': הוא שיחק בכולם, חוץ מאשר ב"מוכרים בלבד".
הסרטים שבהם שיחק אפלק בתחילת שנות ה-2000, ביניהם "אהבה מחוץ לחוק", "צ'ק פתוח", "לשרוד את חג המולד", ו"ג'רזי גירל", סבלו מהכנסות נמוכות בקופות.
בשנת 2006 שיחק בדרמה הביוגרפית "הוליוודלנד", בה גילם את דמותו של השחקן ג'ורג' ריבס.
אפלק זכה על הופעתו בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל ונציה והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לתפקיד המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2007 ביים אפלק את סרטו הראשון - "נראתה לאחרונה", שבו משחק אחיו, קייסי אפלק, בתפקיד הראשי.
בשנת 2012 ביים את הסרט "ארגו" ואף הופיע בו בתפקיד הראשי.
הסרט זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית סרט הדרמה הטוב ביותר.
אפלק זכה גם בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר, ועל הופעתו בסרט בתפקיד סוכן ה-CIA טוני מנדז הוא הועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס.
בשנת 2014 שיחק בסרט נעלמת מותחן פסיכולוגי בבימויו של דייוויד פינצ'ר, המבוסס על ספר באותו שם מאת גיליאן פלין.
בשנת 2016 שיחק בסרט המתח "רואה החשבון".
באותה שנה ביים את הסרט "חי את הלילה", דרמת פשע בה גם כיכב בתפקיד ראשי.
הסרט יצא לאקרנים בדצמבר אותה שנה, ובישראל הוא יצא בינואר 2017. העלילה מתרחשת בתקופת היובש בארצות הברית, ומספרת את סיפורו של בחור צעיר שמורד באביו השוטר ומטפס בהדרגה בהיררכיה של עולם הפשע.
בשנת 2018 חזר לשתף פעולה עם מאט דיימון.
השניים עובדים על סרט המספר על הונאה במשחק של מקדונלד'ס שאפלק יביים.
באוגוסט 2013, אולפני האחים וורנר הכריזו רשמית על ליהוקו לתפקיד באטמן, בסרט ההמשך של "איש הפלדה" והוא גילם את הדמות בשלושה מסרטי היקום הקולנועי של DC: באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק, ליגת הצדק (ובגרסת סניידר) וביחידת המתאבדים.
אף שבפברואר 2019 הודיע כי לא ימשיך לגלם את הדמות, דווח כי הוא עשוי לחזור לגלם את הדמות בסרט אודות הפלאש, שיציאתו לאקרנים תוכננה לשנת 2022. לאחר "ליגת הצדק" נטען כי יופק סרט קולנוע על באטמן בכיכובו אך הסרט עבר שינויים רבים שבסופו של דבר הותירו אותו מחוץ להפקת הסרט.
עם זאת, באפריל 2021, זמן קצר לאחר הפצת גרסת סניידר, הטוויטר התמלא בהאשטאג "#MakeTheBatFleckMovie" שבמסגרתו מעריצים של אפלק הביעו תמיכה בהפקת סרט באטמן נפרד בכיכובו של אפלק, בצעד שטרם זכה לתמיכת חברות ההפקה.
אפלק היה מאורס לשחקנית ג'ניפר לופז, והם היו אמורים להינשא ב-14 בספטמבר 2003, אך החתונה בוטלה כמה שעות לפני האירוע.
הם נפרדו בינואר 2004. מעט לאחר מכן, השחקנית ג'ניפר גארנר, ששיחקה עם אפלק בסרט "דרדוויל", הייתה לבת זוגו, והשניים התארסו לאחר תשעה חודשים שבמהלכם לא נפגשו.
במאי 2005 דווח שגארנר בהיריון, והזוג נישא ב-29 ביוני 2005 באיים הקאריביים.
ב-1 בדצמבר 2005 נולדה בתם הראשונה.
ב-6 בינואר 2009 נולדה בתם השנייה.
10 שנים בדיוק לאחר שנישאו, ב-30 ביוני 2015, הודיעו הזוג על גירושיהם.
בשנת 2021 חזרו אפלק ולופז לצאת.
ב-8 באפריל 2022 הודיעו השניים על אירוסיהם.
ב-17 ביולי 2022 השניים התחתנו בלאס וגאס וג'ניפר לופז החליטה לאמץ את שם משפחתו של אפלק.
באוגוסט 2024 פורסם כי לופז הגישה בקשה לגירושין מאפלק לאחר קצת יותר משנתיים של נישואין.
בשנת 2004, אפלק זכה באליפות פוקר במדינת קליפורניה, וקיבל את הפרס הראשון בסך 356,400 דולר, והעפיל לטורניר גמר הפוקר העולמי באותה שנה.
הוא היה אחד מבין ידוענים רבים, יחד עם לאונרדו דיקפריו וטובי מגווייר, שהשתתף באליפויות פוקר.
בשנת 2014 התבקש אפלק להימנע מלשחק בבלאק ג'ק במלון הארד רוק בלאס וגאס, לאחר שסדרת זכיות עוררה חשד כי הוא סופר קלפים.
אפלק הכחיש שוב ושוב דיווחים בצהובונים על התמכרות להימורים.
באוקטובר 2017 טענה השחקנית הילרי ברטון כי אפלק הטריד אותה מינית בעת ראיון בשנת 2003. ברטון סיפרה כי בעוד השחקן מחבק אותה, הוא נגע בשדיה בצורה מגונה.
זמן קצר לאחר מכן פרסם אפלק התנצלות פומבית וטען כי מעולם לא התכוון לפגוע בה מינית, וכי הדבר כנראה נעשה בתום לב.
בין מרץ 2020 לינואר 2021 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית אנה דה ארמס.
בהמשך 2021 חידש את הקשר הזוגי עם ג'ניפר לופז.
ב-17 ביולי 2022 השניים התחתנו בלאס וגאס.
ג'יי לו נרשמה במסמכים רשמיים כג'ניפר אפלק.
הגשת הבקשה נעשתה ב-20 באוגוסט בבית המשפט העליון של מחוז לוס אנג'לס.
תאריך ההפרדה הרשמי מצוין כ-26 באפריל.
הוא אף תרם כסף לדמוקרטית אליזבת וורן במהלך מסע הבחירות שלה לסנאט של ארצות הברית, בחירות שהתקיימו בנובמבר 2012. אפלק ידוע כשחקן טקסס הולדם מקצוען, שהגיע לשולחן האחרון באליפות העולם בפוקר בלאס וגאס.
+שנהסרטתפקידהערות1992זר במגרשצ'סטי סמית'באפי ציידת הערפדיםשחקן כדורסל1993רצחתי את אשתי הלסבית, תליתי אותה על וו של בשר ועכשיו יש לי חוזה לשלושה סרטים עם דיסניסרט קצר; במאיטריפ נעוריםפרד או'בניון1995עכברי הקניוןשאנון המילטוןגלורי דייזג'ק פרימן1997לרדוף אחרי איימיהולדן מק'נילעושים את זהגאנר קאסלמןסיפורו של ויל האנטינגצ'אקי סאליבןגם תסריטאי1998שייקספיר מאוהבנד אלייןפאנטומסהשריף ברייס האמונדארמגדוןאיי.
בן ארצי (נולד ב-23 במרץ 1977) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי.
ארצי נולד בתל אביב למילכה ושלמה ארצי.
בילדותו למד בבית הספר לאמנויות בתל אביב ובגיל 11 הופיע בקליפ לשירו של אביו, "תחת שמי ים התיכון".
ארצי למד בתיכון אלון ברמת השרון, אך לא סיים את התיכון, לא התגייס לצה"ל ושוחרר על רקע בריאותי.
ב-1996 השתתף ארצי בעיבוד מספר שירים באלבומו של אביו "שניים".
לאלבומה של נורית גלרון, "המקום ההוא", שיצא באותה שנה הלחין יחד עם שלמה ארצי את השיר "המקום ההוא" והלחין לבדו את השיר "עשה לי את זה חזק", שאת מילותיו כתבה אחותו הבכורה, שירי ארצי.
במרץ 1998 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "חיים משל עצמי" בחברת התקליטים "הליקון-כנען".
ארצי כתב והלחין את כל שירי האלבום, ועיבד את רובם לבדו.
בחלק מהשירים השתתף בעיבוד אבנר חודורוב.
האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למעמד של אלבום פלטינה תוך חודשיים בלבד.
בין השאר נכללו בו הלהיטים "אפס", "כיף", "כנראה שאהבתי אותך", "חיים משל עצמי" ו-"17" אשר ביצע עם אביו שלמה ארצי בדואט, השיר מספר על עזיבתו את התיכון ועל חוויית משבר גיל הארבעים יחד עם אביו.
בעקבות הצלחת האלבום ושיריו זכה ארצי בתואר "תגלית השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ח.
בשנת 2000 השתתף ארצי בעיבודי השירים באלבומו של שלמה ארצי "אהבתיהם".
ארצי גם השתתף בשני דואטים באלבום, בשירים "שיר פרידה" ו"כבר עבר די זמן".
ב-2002 השתתף בעיבודי השירים באלבומו של שלמה ארצי "צימאון".
ביוני 2001 הוציא ארצי את אלבומו השני, "מה שקרה".
את כל השירים באלבום הלחין וכתב בעצמו, על ההפקה המוזיקלית היה אחראי טל שגב, ושניהם עיבדו ביחד את האלבום.
האלבום זכה להצלחה מסחרית פחותה מקודמו, ובין שיריו המוכרים היו "מטר של מטאורים", "עוד יום עובר" ו"בדיוק כשאיבדת את העוגן".
באלבום זה הקדיש שיר לאחיו יונתן, בשם "שיר לאח קטן".
באוקטובר 2003 הוציא ארצי את הסינגל "היי טמבל", שיועד להיות הסינגל הראשון מאלבומו השלישי.
השיר מדבר על קנאה בחבר החדש של חברתו לשעבר של ארצי, ויש בו הבעה מסוימת של שחצנות ("אני שמש והיא חייתה בצילי, אז היא הולכת איתך, כי אתה בינוני").
סינגל נוסף שהוציא באותה שנה הוא השיר "בדיוק", המתאר את התחושות בין ענייני הפרט שלו ושל בת זוגו לבין ענייני הכלל שלו כאזרח במדינת ישראל רצוצת הפיגועים.
למרות הצלחת השירים, החליט ארצי לגנוז את אלבומו השלישי המתוכנן.
לאלבומה של מירי מסיקה, "שלום לאמונות", שיצא ב-2007, כתב והלחין ארצי את השיר "פעם".
באותה שנה השתתף בעיבוד מספר שירים באלבומו של שלמה ארצי "שפויים" וכן באלבומם של רן דנקר ועילי בוטנר "שווים".
בנובמבר 2007, שש שנים לאחר אלבומו הקודם, הוציא ארצי את אלבומו השלישי, "קרוסלה".
מתוך האלבום יצאו כסינגלים השירים "קרוסלה", "העולם הזה מספר סיפור", "לחיות את החלום", "חבל" ו"מה קרה לך".
ארצי כתב והלחין את כל שירי האלבום, פרט ל"לחיות את החלום" שאת מילותיו כתב יהלי סובול.
את האלבום עיבד והפיק מוזיקלית גלעד שמואלי.
בחנוכה 2008 השתתף ארצי בפסטיבל שירי ילדים 2008 עם שירו "כשאגדל".
לאלבומו של הראל סקעת "דמויות", שיצא ב-2009, הלחין את השיר "ציפור" למילותיהם של סקעת ומאיר גולדברג.
בשנים 2011–2013 הוציא ארצי סינגלים אחדים, שלא התאגדו לאלבום שלם: "חלומות 34" (על שם גילו דאז), "עכשיו אסור להתייאש", "נהר" ו"אנדי".
בשנת 2012 היה המעבד והנגן הראשי באלבומו של שלמה ארצי "אושר אקספרס", ובשנת 2016 באלבומו "קצפת".
בנובמבר 2017 הוציא את אלבומו הרביעי "ליבו של בנה באומקולר", בו כתב הלחין ועיבד את כל השירים.
ביולי 2019 הוציא את הסינגל "יש דברים שלא היו צריכים לקרות".
ב-2020 הוציא חמישה סינגלים: "איזה זהב", "ילדי", "רק בחושך", "מונטה קריסטו" וב"צד השקט".
בסוף 2020 יצא האלבום "שרים תפילילה", שהוא גרסה מולחנת ומושרת לספר הילדים "תפילילה".
ארצי הלחין וביצע באלבום ביחד עם מירי מסיקה את השיר "לאנשים שבלב", וכן השתתף בביצוע שיר הנושא "זמן תפילילה" (לחן גיא מרוז).
האלבום יצא בחברת התקליטים הליקון בהפקתו המוזיקלית של יונתן בר גיורא וזכה ללמעלה מחצי מיליון האזנות בשנת 2021.
ב-2021 הוציא את הסינגלים "גמרת בחוץ" ו"כבר זמן רב".
בשנת 2023 השתתף ארצי בעונה השלישית של התוכנית "הזמר במסכה" בתחפושת ההיפופוטם, והודח בחצי הגמר במקום הרביעי.
ב־4 במאי 2025, הוציא את השיר "והנה פתאום אתה שב", שנכתב למען השבת החייל החטוף מתן אנגרסט.
ביולי 2025 יצא האלבום "פעם", הכולל 38 גרסאות כיסוי לשירים ישנים, לצד שיתופי פעולה עם דניאל סלומון, גלי עטרי, דנה עדיני, ג'וי ריגר, נועם קליינשטיין, אודי שניידר ובני משפחתו.
ב־6 באוגוסט הוציא את השיר "ניפגש מחר", יחד עם אהרן רזאל.
ב־5 בנובמבר הוציא את השיר "תחנת ביניים".
ארצי ניהל מערכת יחסים עם יעל בר זוהר.
בספטמבר 2012 נישא לשחקנית אנדריאה שוורץ, ולשניים נולדו שני בנים.
ב-2019, לאחר שבע שנים, השניים נפרדו.
ליבו של בנה באומקולר (2017)
שווים (רן דנקר ועילי בוטנר) (2007)
אושר אקספרס (שלמה ארצי) (2012)
אנחנו לא צריכים – 99 (מיני אלבום של שלמה ארצי) (1999)
אהבתיהם (שלמה ארצי) בשירים "שיר פרידה" ו"כבר עבר די זמן" (2000)
שרים תפילילה - אלבום המבוסס על ספר הילדים "תפילילה" (2020)
רוברט בנדיקט "בן" בראודר הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע, מדבב ובמאי קולנוע אמריקאי, הידוע בעיקר מסדרות המדע הבדיוני "פארסקייפ" ו"סטארגייט SG-1".
בראודר נולד בממפיס שבטנסי וגדל בעיר שארלוט שבמדינת צפון קרוליינה, שם סיים את לימודיו וקיבל תואר בפסיכולוגיה מאוניברסיטת פורמן (Furman University).
לאחר מכן נסע בראודר ללמוד בבית הספר המלכותי לתורת הנאום ולדרמה "Central" בלונדון, שם הכיר את השחקנית פרנצ'סקה בולר.
השניים נישאו ב-1989 ולהם שני ילדים.
ב-1997, ביצע בראודר הופעת אורח בעונה השלישית של שולחן לחמישה.
כדי לצלם את הסדרה נאלץ בראודר לעבור לאוסטרליה עם משפחתו.
ב-2003, לאחר שהסדרה בוטלה, חזר עם משפחתו לארצות הברית.
על השתתפותו בסדרה קיבל בראודר שני פרסי סאטורן.
ב-2004, הופיע בראודר בסרט "A Killer Within".
באותה שנה, חזר בראודר לשחק בסדרת ההמשך ל"פארסקייפ" שנקראה "Farscape: The Peacekeeper Wars".
ב-2005, החל בראודר להופיע בסדרה סטארגייט SG-1 מתחילת העונה ה-9 שלה.
הוא מגלם את דמותו של קמרון מיטשל, מפקד צוות SG-1 שהחליף את ג'ק אוניל, המפקד הקודם של SG-1 שגולם על ידי ריצ'רד דין אנדרסון.
לצידו של בראודר משחקת קלאודיה בלאק בתפקיד ואלה ששיחקה לצידו גם בסדרה פארסקייפ.
בשנת 2017 ביים את סרטו הראשון "Bad Kids of Crestview Academy", קומדיית אימה בהשתתפותם של שון אסטין, דרייק בל, סופיה טיילור עלי וג'ינה גרשון.
בשנת 2024 שיחק בסדרת הדרמה של פרמאונט+, "לנדמן" (אנ') בתור קולונל אייבי.
בן אלמוות (תרגום קאנג'י: 無限の住人, רומאג'י: Mugen-no-Jūnin - "תושב/איש הנצח" בתרגום מילולי), היא סדרת מאנגת סמוראים שנוצרה על ידי המאנגקה הירואקי סאמורה, ומפורסמת מאז 1994.
הסיפור מתמקד בעלילותיהם של מאנג'י ורין ובקשיים המוסריים שהם נתקלים בהם במהלך מסע ה"נקמה", אך גם מתפרש על פני דמויות שונות כגון האדם שרצח את הוריה של רין, לוחמים שונים העוקבים אחריו, קבוצה שקמה מנגד להם ועוד רבים.
הסדרה מוצאת לאור ביפן על ידי הוצאת "קודאשנה" ומפורסמת במגזין "אפטרנון" (Afternoon) בקצב של פרק מדי חודש.
כבר כשפורסם הטאנקובון ה-11 של הסדרה, כ-2.4 מיליון עותקים של כרכיה נמכרו.
נכון להיום כוללת הסדרה 23 כרכים.
בארצות הברית, הוצאת דארק הורס לקחה על עצמה את פרסום הסדרה, ועד כה הוציאה לאור 19 כרכים.
שמה המתורגם של הסדרה הוא "Blade of the Immortal" ("להבו של האלמוות").
המאנגה זכתה להערכה רבה ולמספר פרסים, ביניהם פרס המצוינות ב"פסטיבל האמנויות של יפן" ב-1997, פרס איגל למאנגה הטובה ביותר ב-2007, ופרס אייזנר לחומר המתורגם הטוב ביותר שפורסם בארצות הברית בשנת 2000.
שמה של הסדרה, שניתן לתרגמו ישירות כ-"תושב הנצח" או "איש הנצח", מתייחס ככל הנראה להיותו של מאנג'י בן אלמוות.
להלן כמה מהתרגומים הרשמיים של השם בשפות שונות:
Blade of the Immortal (אנגלית): "להבו של האלמוות".
A Lâmina do Imortal (פורטוגזית): "להבו של האלמוות".
La espada del inmortal (ספרדית): "חרבו של האלמוות".
المقيم الأبدي (ערבית): "תושב הנצח".
מכיוון שהסדרה לא תורגמה לעברית, שם הערך הוא תרגום חופשי ובלתי רשמי.
מאנג'י היה בעברו סמוראי ששירת כמוציא-להורג תחת אדון מסוים עד שגילה כי הלה מושחת, והרג אותו.
מאותו יום הוא נרדף על ידי משרתיו של אותו אדון, וקטל אותם בזה אחר זה.
לאחר שניסה למצוא מקלט אצל אחותו הצעירה מאצ'י, נאלץ גם להתייצב מול בעלה, שאביו היה אחד מקורבנותיו.
בסוף אותו קרב, מאנג'י הוכרז ברבים כ-"רוצח המאה" עקב מספר הקורבנות.
אחותו, שנכחה בעת מות בעלה, איבדה את שפיותה, ומאז אותו יום מאנג'י הקדיש את עצמו לטיפול בה וניסה לוותר על חרבו.
באותו הזמן הוא גם הכיר את יאוקובוני, נזירה בת כ-800 שנה, שהעניקה לו את ה"קסן-צ'ו"- זן של תולעי-דם שמאכלסות את בשרו ומרפאות את פציעותיו, וכן מעקבות את תהליך הזדקנותו.
למרות שמדובר לכאורה ביתרון, מדובר בחיי נצח של סבל שכן הכאב עדיין מוחשי כמקודם.
לאחר מות אחותו בעקבות מעשיו שלו, מאנג'י מגיע להסכם עם יאוקובוני- אם יהרוג 1,000 "אנשים רעים", יהווה הדבר כפרה על כי הרג 100 אנשים טובים וגרם למות אחותו, ובכך יהפוך שוב לבן תמותה.
אולם, מהר מאוד הוא מבין שסיבך את עצמו, שכן קשה מאוד להגדיר אנשים כ"טובים" או "רעים".
לאחר זמן מה מצטלבת דרכו של מאנג'י עם זו של אסאנו רין, נערה ששמעה עליו מפי יאוקובוני ומבקשת את עזרתו לנקום את רצח הוריה.
האדם שאחראי לרציחתם הוא קאגהיסה אנוטסו, מנהיג קבוצה בשם "היטו-ריו" ("חסרי השיטה", בתרגום ישיר) ששם לו למטרה להשתלט על כל הדוג'ואים ללימוד אמנויות לחימה ביפן, בטענה כי השיטה שלו תומכת בכל דרך לניצחון בקרב.
מאנג'י מסכים לעזור לרין, והשניים מתחילים לנדוד יחדיו בחיפוש אחר אנוטסו ואנשיו.
ככל שהזמן עובר, הם מגלים שקשה יותר ויותר לרדוף אחר נקמה, וכי רבים מאנשי ההיטו-ריו מורכבים בהרבה מכפי שהם נראים, כולל אנוטסו עצמו.
במקביל, קבוצה אחרת - ה"מוגאי-ריו" - קמה להתנגד להיטו-ריו.
תחילה לא ברור מהם המניעים שלה, אך בהמשך מתברר כי רוב חבריה הם פושעים-לשעבר שמונהגים על ידי השלטון.
בתמורה להרג אנשי ההיטו-ריו, הם יכולים לקנות את חירותם ולהתנקות מפשעיהם.
מאנג'י ורין יוצרים קשרים הן עם אנשי היטו-ריו ומוגאי-ריו, וככל שהזמן חולף הם נגררים עמוק ועמוק יותר למאבקי הכוח בין שתי הקבוצות.
הערה: באותה תרבות, שם המשפחה של האדם - אם קיים - קודם לשם הפרטי.
מאנג'י: לשעבר סמוראי בשירותו של אדון מושחת, ומשגילה על זהותו האמיתית של זה הביא למותו.
אף כי כל הלוחמים תחת אותו אדון רדפו אחרי מאנג'י, איש לא יכול לו בקרב בודד.
לאחר סיום מסע הטבח, הוא קיבל את התואר "רוצח המאה", ועדיין מוגדר כפושע נמלט.
הוא הפך לבן-אלמוות על ידי הנזירה יאוקובוני, שהעניקה לבשרו את תולעי הדם, ה"קסן צ'ו".
הללו מקריבות את עצמן כשהוא נפצע והופכות לחלק מבשרו, אם כי הכאב נותר כשהיה.
התולעים לא מסוגלות לרפא כל פצע, אך בהחלט מסוגלות להרחיק עד כי חיבור איברים כרותים.
הוא לקח על עצמו את הטיפול באחותו כדי לנסות לכפר על חטאיו, אך גם היא נהרגה כתוצאה מסיבוכיו עם העולם התחתון.
בניסיון נואש לכפר גם על כך, הוא הגיע להסכם עם הנזירה כי יהרוג 1000 אנשים רעים כדי לחזור להיות בן תמותה.
זמן מה לאחר מכן פנתה אליו רין בבקשה שיעזור לה לנקום את מות הוריה, ומאנג'י הסכים בטענה כי מראהּ מזכיר לו את אחותו.
למרות שהוא מנסה לכפר על טעויותיו מהעבר, הוא בדרך כלל רק נקלע עמוק יותר למאבקים עקובים מדם.
הוא נושא כלי נשק רבים, רבים מהם ממוצא זר ולא אופייניים לסמוראי מסורתי, מה שגם העניק לו את השם "מר תריסר הלהבים".
מאנג'י מוצג כמיומן יחסית לסמוראים אחרים, אם לשפוט לפי העובדה שחיסל 100 מהם בשנתיים, אם כי לאורך הסדרה הוא מובס לעיתים קרובות ושורד רק בזכות תולעי-הדם שמרפאות אותו מפציעות-מוות בקרבות מול לוחמי היטו-ריו.
גילו, כנרמז לאורך הסדרה, הוא בסביבות 26.
אסאנו רין: רין הייתה בתו של מנהל דוג'ו לאמנות החרב, עד ששני הוריה נרצחו בידי אנוטסו ואנשיו כשהייתה בת 14. לאחר שהתאמנה במשך כשנתיים, היא מצאה את מאנג'י וביקשה ממנו שיעזור לה במסע הנקמה שלה.
למרות שבתחילה היא נחושה לנקום ברוצחי משפחתה, היא חווה מאבקים פנימיים רבים בקשר לטוהר מטרותיה ועד כמה תהיה מוכנה להרחיק לכת בשביל הנקמה.
היא גם מוצגת כחווה שינויים רבים במהלך הסדרה, מילדה שמנסה להעמיד פני מבוגרת, דרך התפתחותה לנערה מפוכחת יותר ותמימה פחות.
בתחילת מסעם משמש לה מאנג'י שומר ראש שכור בלבד, אם כי יש ביניהם מערכת יחסים של אב ובת, או של אח גדול ואחות קטנה.
עם הזמן היא מפתחת קשר רציני יותר כלפיו שאף גובל בהתאהבות למרות היותו מבוגר ממנה, אם כי נראה שמאנג'י לא מודע לעניין.
רין מוגדרת כבינונית בשימוש בחרב, אך מתאמנת תדירות.
קבוצה שקמה תחת חסותו של קאגהיסה אנוטסו, במטרה לכבוש את כל הדוג'ואים ביפן על מנת להחזיר לאומנות החרב את תהילתה מהעבר.
לפיה, ניתן להשתמש בכל דרך כדי להגיע לניצחון, ואין בה אף סמוראי מסורתי אחד.
במשך זמן מה נראה כי השלטון דווקא מעוניין להפוך את ההיטו-ריו לדוג'ו הרשמי של יפן, אך לבסוף מסתבר כי מדובר במזימה להיפטר מהם.
בכרך 14 נערך טבח גדול בקבוצה על ידי אנשי השלטון, ורק כ-10 לוחמים שורדים ממנו.
אנוטסו קאגהיסה: בילדותו אומן על ידו סבו, שלעיתים קרובות נהג בו באכזריות.
ככל שגדל בחל במסורת של הסמוראים ובדרכיהם, שנראו לו צבועות ומצועצעות.
לאחר שהגיע להישגים בשימוש בחרב, הקים את ההיטו-ריו במטרה להראות כי לוחמים צריכים להסתמך על חרבם בלבד ולא על ערכים מזויפים.
במסגרת מסעו רצח גם את הוריה של רין.
למרות היותו לכאורה הנבל העיקרי בסדרה, הוא מוצג כאדם שפועל במטרה להרים את חברת הלוחמים מהשפל שלדעתו הגיעו אליו, ובדרך כלל לא מפגין אכזריות מיותרת גם כלפי אויביו.
אנוטסו נראה רזה וצנום ממבט ראשון, אך ישנם בודדים שיכולים לעמוד מולו בקרב.
מאגאטסו טאיטו: אחד הלוחמים הצעירים והמנוסים שבהיטו-ריו.
הוא איננו סמוראי, והפך ללוחם דווקא מטרה לנקום בהם על כי היו אחראים למות אחותו בילדותו.
מאז, הוא גם לא מסוגל להביא את עצמו לפגוע בנערות צעירות.
הוא זוכה להערצה ואהבה מצד או-רן, נערה שנאלצת לעבוד בבית בושת, אך לא מביא את עצמו לגעת בה; לאחר מותה בידיו של שירא מהמוגאי-ריו, הוא יוצא למסע נקמה ואפילו מאחד כוחות עם מאנג'י.
בין השניים מתפתחת מעין ידידות, אם כי הם עדיין שייכים למחנות אויבים.
אוטו-טאצ'יבאנה מאקי: לוחמת המאוהבת באנוטסו (לא ברור אם היא מודעת להיותם בני-דודים), שמגדיר אותה כאדם היחיד שמסוגל להביסו.
בהיותה ילדה גילתה כישרון שאין דומה לו בחרב, אך עקב היותה אישה לא נתן לה אביה לרשת את הדוג'ו שלו.
בניגוד ללוחמים אחרים, היא מצאה בלחימה רק סבל וצער, ובחרה בזנות במקום.
אנוטסו קנה את חירותה, ובמשך תקופה מסוימת היא עבדה כגיישה במטרה להחזיר לו את כספו, אף כי הוא התעקש שתחבור להיטו-ריו כלוחמת.
מאקי גוזרת על עצמה חיים של אנונימיות בטענה כי היא מסוגלת רק לגרום סבל לאנשים ולהיכשל בדרכיה, אם כי אנוטסו עדיין מעוניין בה כאשת היטו-ריו ואף הודה בפניה כי ייקח אותה לאישה בבוא היום.
אבאיאמה סוסוקה: לקח על עצמו לגדל את אנוטסו לאחר פטירת סבו של הלה.
הוא משמש כמתווך מטעם ההיטו ריו עקב מיומנותו בניהול משא ומתן, אך גם מגלה כישרון בלחימה למרות גילו המתקדם.
יושינו דואה: לוחמת קטנת-קומה וחמת מזג.
לאחר שהקבוצה יורדת למחתרת בעקבות הטבח שנערך בהם, היא מתגוררת בדוג'ו הנטוש של משפחתה של רין.
לאחר שזו חוזרת לשם, היא לא מודעת לזהותה של דואה כהיטו-ריו, ומסכימה לה לגור שם באי רצון.
בעוד שבתחילה ישנם ויכוחים וחיכוכים רבים בין השתיים, בעיקר משום מנהגיה הזרים של דואה, השתיים מתיידדות אט-אט.
יאסונוקאמי איסאקו: איש גדל ממדים (גובהו למעלה ממטר תשעים), חבר טוב לדואה.
למרות גודלו, הוא מעדיף להימנע מקרבות ומתאפיין בטוב לב ובאכפתיות.
הוא ודואה נודדים יחדיו ומסתבכים בצרות רבות הודות למזגה החם של דואה, מה שגורם לכך שבדרך כלל איסאקו מסתפק בהעמסתה על גבו ובמנוסה מהמקום.
קבוצה שהוקמה על ידי הבאקופו (השלטון המקומי) במטרה לחסל את ההיטו-ריו.
היא מורכבת מפושעים שניתנה להם הזדמנות שנייה לכפר על חטאיהם ולקנות את חירותם על ידי ציד לוחמי ההיטו-ריו.
גם היא מורכבת מלוחמים שאינם סמוראים, פרט למנהיג שלה.
האבאקי קאגימורה: מנהיג הקבוצה הפועל בפקודת השלטון.
הוא שאחראי על איסוף חברי המוגאי-ריו וחלוקת פקודות.
בתור מנהיג הקבוצה היריבה להיטו-ריו, הוא מהווה למעשה את אויבו הגדול ביותר של אנוטסו למרות שמעולם לא נלחמו זה בזה.
נרמז שגם יכולותיו לא נופלות מאלה של אנוטסו: הוא סמוראי מסורתי וככל הנראה מיומן ביותר בחרב, שכן הוא מצליח להתקיף את מאנג'י לפי שהלה בכלל מספיק להגיב.
היאקורין: אישה המתמחת ברעלים ובירי באקדח קשת.
בעברה הייתה רעייה נאמנה לסמוראי שאפתן, אך לא הייתה מרוצה מאופיו: מהבת הראשונה שהעניקה לו נפטר בטענה כי אין לו פנאי לגדל בנות, ואת הבן התאום הרג בילדותו (בזרועות אשתו) לאחר שנוכח כי ריאותיו החולות מונעות ממנו להפוך לסמוראי ראוי.
מרוב צער ועצב, היאקורין הרעילה את בעלה והלבינה את שערה במטרה להרחיק ממנו כל זכר לדמו של בנה.
מאז, סימן ההיכר שלה הוא שערה הזהוב עקב תהליך ההלבנה בכימיקלים.
היא נשפטה למוות על רצח בעלה, אך לורד האבאקי החליט לספח אותה למוגאי-ריו במקום.
מאז היא משמשת שם כסגן.
היא מוצגת לעיתים קרובות כדמות מחליפה לאמה של רין, אך מתקשה להיפטר מהאופי הציני שדבק בה עקב מות ילדיה.
היא גם נכנסת להריון עקב אונס שמבצעים בה כמה מאנשי ההיטו שגם הרגו את שינג'ירי, ולאחר מכן נטבחים בידי גיצ'י.
שירא: רוצח פסיכופת שמפיק עונג מגרימת סבל עז לקורבנותיו ומאונס נשים לפני שהוא הורג אותן.
הוא מאבד את אחת מידיו על ידי מאנג'י ולאחר מכן את פורש מהמוגאי-ריו במטרה להקדיש את עצמו לנקמה בלבד.
הוא גם הרג את או-יו, חברתו של מאגאטסו, ובין השניים מתפתח מאבק שבמהלכו הוא מאבד את ידו השנייה ואחת מעיניו, אך מצליח לשרוד.
עד כה, שירא הוא הדמות המרכזית היחידה שמוגדרת כנבל מוחלט.
שינג'ירי: בחור חסר-מזל ובינוני בכישורי החרב שלו, שנשפט למוות על גנבה מאדונו הקמצן (אמנם גנב את סכום הכסף המרבי שידע כי לא יישפט עליו למוות, אך נשפט לצערו גם על הכסף שכבר היה בראשותו עוד לפני כן).
בהגיעו למוגאי-ריו הוצמד להיאקורין כעוזר, והתאהב בה.
הוא טען ששערה הזהוב מזכיר לו את אימו (שהייתה בת תערובת ולא יפנית טהורה), ומכיוון שלא הצליח לעזור לה במהלך חייה, כעת הוא "מקבל הזדמנות שנייה".
היאקורין, לעומת זאת, גילתה כלפיו חוסר סבלנות בין השאר עקב הססנותו וחוסר הביטחון שלו, אף כי לא הייתה בה טינה אישית כלפיו.
הוא נהרג כשמספר אנשי היטו-ריו חוטפים את היאקורין - לא לפני שהוא מצליח להרוג כמה מהם - ולאחר מכן אונסים אותה.
לאחר שהיאקורין ניצלת על ידי גיצ'י, היא חותכת את שערה ומניחה אותו על קברו של שינג'ירי לאות כבוד ותודה.
גיצ'י: קירח, מרכיב משקפי שמש עגולים, שקט וקר-רוח, גיצ'י נשפט למוות על שוד שביצע כדי לממן את עלויות הטיפול בבנו החולה.
מאז סיפוחו להיטו-ריו הוא הקדיש כמעט את כל זמנו ל"ציד" של לוחמי ההיטו במטרה להמשיך ולתמוך בבנו.
הוא שהציל את היאקורין מההיטו-הריו שחטפוה ואנסו אותה.
זמן מה לאחר מכן נפטר בנו, והוא מבקש מהאבאקי לקנות את חירותה של היאקורין במקום את חירותו שלו, בטענה כי היא כבר לא כשירה להילחם לאחר הייסורים שעברה.
האבאקי מסכים, אך דורש דבר מה בתמורה.
לאחר שגיצ'י קונה הן את חירותו שלו ושל היאקורין, הוא מוצא שאינו יכול לזכור כיצד חי לפני שהפך לצייד חסר רחמים, ומידרדר לקבצנות.
לאחר שהיאקורין מוצאת אותו, הוא עוזר לה ולרין.
גיצ'י ניצב, ככל הנראה, לצד אנוטסו, מאקי והאבאקי בתור אחד הלוחמים המנוסים ביותר בסדרה, אם להסיק מהעובדה שהוא היחיד שהצליח לקנות את חירותו ולהביס כל היטו-ריו שעמד מולו.
לאחר מות בעלה לנגד עיניה בידי אחיה, היא הופכת לשבר כלי.
למרות שמאנג'י לוקח על עצמו לטפל בה, היא נרצחת בידי פושעים שהיו מסוכסכים עם אחיה.
יאוקובוני: הנזירה שהפכה את מאנג'י לבן-אלמוות, ואף היא בעצמה כזו וחיה למעלה מ-800 שנה.
קאוואקאמי רנזו: בנו הצעיר של אותו לוחם היטו-ריו שאנס את אימה של רין לפני רציחתה.
רין מתיידדת עמו לפני שהיא מגלה מיהו אביו.
לאחר מותו של זה בידי מאנג'י, רין מנסה לגרום לרנזו לחשוב שמאנג'י עצמו מת רק כדי שלא יתחיל בעצמו ללכת בדרכה המגואלת-בדם של הנקמה.
בשלב מאוחר יותר שירא לוקח אותו כיד ימינו, תרתי משמע.
מכיוון שהסדרה מתמקדת בעיקר בלוחמים שאינם סמוראים (בין אם משום שקמו כנגדם או שפשוט לא התחייבו לקוד המוסרי שלהם), רבים מהם נושאים כלי נשק זרים, שונים ומגוונים.
רבים מכלי נשק אלה הם בדיוניים, וסאמורה עצמו מודה כי הוא לא מבין מה התועלת בחלקם.
מאנג'י עצמו נושא עליו מגוון כלי נשק בדיוניים ברובם.
חרב סינית המזכירה קטאנה ללא מגן-יד וסכיני ההטלה של רין- "צרעות הזהב".
חרבו של מאגאטסו שכוללת בתוכה שני להבים מוצפנים.
נשק המזכיר את הסן-ג'ה-גון (שלושה מקלות מחוברים בשרשרת) הסיני עם סכינים בקצוותיו ברשותה של מאקי.
גרזן כבד הדומה מעט לחרב ששייך לאנוטסו.
אקדח-קשת שהיאקורין מרכיבה על פרק-ידה.
חרב משוננת כמסור ששירא משתמש בה לגרימת כאב עז במיוחד.
מגל שמסוגל להיסגר ולנעול את עצמו (בדומה לאזיקים), שערף את ראשם של היטו-ריו רבים מידיו של גיצ'י.
כמו כן, דמויות רבות אחרות מחזיקות בכלי נשק ייחודיים להן.
מאנג'י לעיתים קרובות נוטל את הכלים של יריביו המובסים.
הסדרה מתרחשת בעת תקופת שלטון טוקוגאווה, שמהווה את הזירה הקלאסית לסיפורי סמוראים ברוב הספרים וסדרות המאנגה.
מרבית מאפייני הסדרה בדיוניים הם, ואין להם אחיזה בסיפור.
אולם, שני המחנות היריבים המרכזיים, ההיטו-ריו והמוגאי-ריו, מבוססים ברפיפות על בתי ספר אמיתיים לאמנויות לחימה.
ההיטו-ריו אכן הוקם על ידי לוחם אפוף מסתורין ששם משפחתו היה קאגהיסה ושנאמר עליו כי לא הפסיק מעולם בקרב, אך ככל הנראה דמותו היוותה רק השראה לזו של אנוטסו קאגהיסה במציאות.
גם המוגאי-ריו ההיסטורי האמיתי לא נושא דמיון רב לזה שבסדרה.
הסדרה יוצאת פעמים רבות כנגד מעמד הסמוראים המסורתיים ומציגה אותם ככבולים למסריהם או חסרי ניסיון בקרב של ממש מאז שהושג שלום בארץ.
תחת זאת, מרבית הדמויות המרכזיות הן לוחמים עצמאיים בעלי סגנון וכלי נשק ייחודיים להם, רובם בדיוניים.
מבחינה אמנותית, הסדרה בולטת בכמה מאפיינים יוצאי דופן במדיום: בתחילתה (כ-5 הכרכים הראשונים), סאמורה נוהג לשלב בציורים רבים עבודת דיו ועפרון - בעוד שמרבית האמנים משתמשים בלעדית בדיו - ובכך יוצר ניגוד בין אמנות "רכה" ו"קשה" ברבים מציוריו.
כמו כן, את רבים מרגעי-השיא של הקרבות הוא נוהג לצייר בסגנון שטיחי-קיר (ממוסגרים, בתוספת רקע מסוגנן ותוספות כגון ציפורים או צורות שונות).
החל מכרך 6 נעשה שימוש רב יותר בדיו ושימוש פחות בעפרון, אם כי סאמורה עדיין משלב בין השניים לעיתים רחוקות; שטיחי הקיר גם הם כבר לא מופיעים מאותו הכרך.
הדמויות מעוצבות לרוב עם מאפיינים יפאניים ריאליסטים מובהקים - בניגוד לסגנון הציור הידוע של האנימה - כגון עיניים צרות ומלוכסנות ושיער שחור.
אחד המאפיינים הידועים ביותר של הסדרה הוא דווקא ניסוח הדיאלוגים שבה: בניגוד לסדרות אחרות מז'אנר הסמוראים, סאמורה מבליט בדרך כלל את הניגוד בין דיבורן של דמויות שונות ממעמדים שונים.
חלקן מדברות ביפנית הישנה שהייתה אופיינית לאותה תקופה, לפחות במעמדים גבוהים יותר; אחרות מדברות תוך שימוש רב בעגה היפנית המודרנית שלא הייתה נהוגה דאז.
ניסוח הדיאלוגים בולט בתרגום האנגלי פחות מאשר בגרסה המקורית, אם כי נעשה ניסיון לשמור על הסגנון.
כמו כן, האמנות שונתה במידת מה (ר' פסקה "הפצה").
פרקי הסדרה בדרך כלל ארוכים יותר מאלה של סדרות מאנגה אחרות, ונעים בין 20 ל-40 עמודים.
הם מפורסמים מדי חודש במגזין "אפטרנון", כשהכרכים השלמים יוצאים בקצב של אחד או שניים לשנה.
עד כה כוללת הסדרה כ-21 כרכים ו-4 סאגות (החמישית שבהן אמורה להיות האחרונה).
סאמורה הודה בראיון כי בתחילה תכנן לכתוב סדרה קצרה בהרבה, אך מצא את עצמו מרחיב אותה עוד ועוד.
בארצות הברית, הסדרה מופצת על ידי חברת דארק הורס.
בזמן פרסום הסדרה, נהוג היה לערוך "היפוך מראה" (היפוך הציורים משמאל לימין) בעת תרגום יצירות מאנגה לאנגלית על מנת להתאימן לקריאה משמאל לימין.
סאמורה התנגד נמרצות לרעיון, והסדרה פורסמה תחת זאת על ידי מיקום-מחדש של המשבצות על מנת ליצור רצף משמאל לימין.
חלק מהמשבצות אכן עברו תהליך היפוך, אך באחרות נערכו שינויים כגון מיקום מחדש של בועות-הדיבור, שינוי דיאלוג ועוד על מנת להימנע מטעויות ובעיות בסדר האירועים.
סאמורה אף העדיף לשנות משבצות או לציירן מחדש על מנת להתאים את אפקטי-הקול לאנגלית, אם כי ציורים שבהם אפקט הקול מהווה חלק בלתי נפרד מהתמונה נותרו לרוב ללא שינוי.
דארק הורס נהגה להוציא את פרקי הסדרה בחוברות דקות מדי חודש, בדומה לקומיקס מערבי.
כל חוברת כזו כללה על פי רוב גם ציור בצבע שנעשה על ידי סאמורה עצמו או שרק צויר על ידו ונצבע על ידי אומן מערבי.
מאז נובמבר 2007 מפורסמת הסדרה בכרכיה השלמים בלבד.
בניגוד להוצאה היפנית, הכרכים המערביים כוללים פחות פרקים כל אחד ולכן לא מקבילים ליפנים מבחינת המספור.
בנוסף, ההוצאה האמריקאית קוראת לכרכים בדרך כלל על שם הפרק הדומיננטי בהם, בעוד שהכרכים היפנים לא נושאים שמות ומכילים גם תוכן בונוס, כגון "ביוגרפיה של הדמויות".
ב-23 במרץ 2008 הוכרז כי המאנגה תזכה לעיבוד אנימציה.
הסדרה מבוימת על ידי קואיצ'י מאשימו ומופקת על ידי אולפני בי טריין ("Bee Train") בשיתוף עם הפקות I.G (שהפיקו את גם עיבודי "Ghost in the Shell").
הפרק הראשון שודר ב-13 ביולי 2008 בערוץ AT-X היפני בשעת חצות.
בן אנד ג'ריס הוא מותג גלידות, פרוזן יוגורט וסורבטים של החברה האמריקאית.Ben & Jerry's Homemade Holdings Inc שבסיסה בסאות' ברלינגטון (פרוור של העיר ברלינגטון) שבוורמונט, ומפעל הייצור העיקרי שלה נמצא בווטרברי , גם כן בוורמונט.
מאז אפריל 2000 החברה נמצאת בבעלות התאגיד הבין-לאומי יוניליוור.
לפי נתוני יוניליוור המותג מהווה כ-3% משוק הגלידה הבינלאומי, ומכירותיו צמחו בשנת 2021 ב-9% וגברו על הצמיחה הבסיסית הכוללת של 4.5%.
בשנת 1977 השתתפו בן כהן וג'רי גרינפילד, צמד ילדי פרחים ממשפחות יהודיות, ילידי מדינת ניו יורק שבארצות הברית, בקורס בהתכתבות להכנת גלידה מטעם אוניברסיטת מדינת פנסילבניה.
ב-5 במאי 1978 פתחו השניים בהשקעה של 12,000 דולר דוכן לממכר גלידה בתחנת דלק בברלינגטון שבוורמונט.
היות שבן כהן סבל מתתרנות בחרו השניים להעשיר את טעמה של הגלידה על ידי הוספת חתיכות גדולות של אגוזים, שוקולד וכדומה וכך ליצור מרקם שונה מהרגיל.
ב-5 במאי 1979, במלאת שנה לפתיחת החנות, נערך לראשונה "יום גביע-חינם" (free cone day), שבו חולקה גלידה ללא תשלום לעוברים ושבים.
מאז נפתחו סניפים רבים ו"יום גביע-חינם" הפך למסורת שנתית בכל רחבי ארצות הברית, הגם שהמועד משתנה משנה לשנה.
בשנת 1980 שכרו בן וג'רי מבנה בברלינגטון ובו החלו לארוז את הגלידות שייצרו במכלים של פיינט.
ב-1981 נפתחה חנות ראשונה לממכר גלידות בן אנד ג'ריס בידי זכיין.
ב-1983 ייצרה החברה את מנת הגלידה (סאנדיי) הגדולה בעולם בסנט אלבנס שבוורמונט.
בשנת 1984 ניסתה חברת "האגן דאז" למנוע את חלוקת הגלידות של בן אנד ג'ריס בבוסטון.
בן אנד ג'ריס הגישה תביעה נגד החברה האם של "האגן דאז", פילסברי, וניהלה מסע פרסומי תחת הכותרת What's the Doughboy Afraid Of?
דואובוי, איש הבצק, הוא סמלה המסחרי של פילסברי).
ב-1987 ניסתה "האגן דאז" בשנית להבטיח לעצמה זכות חלוקה בלעדית, ובן אנד ג'ריס הגישה תביעה נוספת נגד פילסברי.
בשנת 1986 השיקה בן אנד ג'ריס את ה-Cowmobile, בית נייד שנועד לחלק גלידות של החברה ללא תשלום ברחבי ארצות הברית.
מייסדי החברה נהגו ברכב המיוחד בעצמם והגישו את הגלידה ללקוחות.
הרכב עלה בלהבות ארבעה חודשים לאחר השקתו.
ב-1988 זכו בן וג'רי בתואר "אנשי השנה בעסקים קטנים בארצות הברית", שהוענק להם על ידי הנשיא רונלד רייגן.
באפריל 2000 נרכשה החברה על ידי תאגיד המזון הבינלאומי יוניליוור.
כיום שני המייסדים אינם מעורבים עוד בניהול השוטף של החברה.
זמן קצר לאחר הרכישה לקה בן כהן בהתקף לב, והיו סימנים שונים לכך שהדבר נבע ממתיחות בינו לבין יוניליוור והמנהל שמינתה, אשר לא גילו נאמנות לחזון המקורי של החברה.
באפריל 2015 הודיעה החברה כי תיענה לבקשת הצרכנים ותייצר גלידות טבעוניות - ללא מוצרים מהחי.
מאוחר יותר, בינואר 2016, הודיעה כי תשיק ארבעה טעמים חדשים בסדרת הגלידות הטבעוניות שלה.
לאור הביקוש הרב של הקהל הטבעוני ושל האלרגים לחלב ולביצים בישראל, ב-8 בפברואר 2017 החלה המכירה במפעלי החברה בבאר טוביה וביבנה.
שבוע לאחר מכן הופצו הגלידות ברחבי ישראל.
בן אנד ג'ריס בטלוויזיה ובקולנוע
השם "בן אנד ג'ריס" זכה להתייחסויות רבות בטלוויזיה ובקולנוע.
בסדרת הטלוויזיה "טווין פיקס" נקראו האחים במשפחת הורן בן וג'רי, ובאחד הפרקים בן אוכל גלידה ומתאר את רשימת מרכיביה.
בשנת 1998, בפרק בסדרת הטלוויזיה "הסימפסונים" - Lisa Gets an A - הומר מזכיר כמה מן הטעמים המיוחדים של גלידות בן אנד ג'ריס.
בשנת 2006 זכתה החברה להתייחסות פרודית בסדרה "סאות' פארק", בפרק בו הוצגה החברה Jen & Berry's Frozen Yogurt and Ice Cream.
ב-5 במרץ 2007 הציגו בן וג'רי בתוכנית הטלוויזיה הקומית "הקולבר ריפור" את טעם הגלידה החדש "סטיבן קולבר'ס אמריקון דרים" ואת הארגון TrueMajority שהוקם על ידי בן כהן לשם קידום מדיניות ליברלית יותר של הממשל בארצות הברית.
בסדרה סקראבס מתאר הגיבור ג'ון דוריאן מקרה שבו נפגע בעינו מגלידה בטעם צ'אנקי מאנקי (אחד הטעמים הפופולריים של בן אנד ג'ריס).
בסרט הקולנוע משנת 2000 "איזה מין שוטרת" (Miss Congeniality) מזמינה הגיבורה (בגילומה של סנדרה בולוק) פיינט שלם של גלידת בן אנד ג'ריס בטעם עוגיות שבבי שוקולד בעת ארוחת הצהריים.
בסרט "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" מ-2004 מציינת הגיבורה, בעודה אוכלת ממכל גלידה, כי יש לה מערכת יחסים עם שני גברים - שם האחד בן ושם האחר ג'רי.
הלצה דומה שימשה גם בסדרת הטלוויזיה המצוירת "איש משפחה".
באחד הפרקים צופה משפחת גריפין בתוכנית טלוויזיה שבה משוחחות שתי נשים אגב אכילת גלידה.
האחת אומרת לרעותה כי היא חברתה השלישית הטובה ביותר; מששואלת החברה מי הם שני החברים הראשונים מתקבלת התשובה "בן וג'רי".
בעקבות שמועות שהציעו ש"בן אנד ג'ריס" תמכו בהגנת מומיא אבו ג'אמאל שהורשע בשנת 1982 ברצח שוטר משטרת פילדלפיה, דניאל פוקנר, החברה אישרה כי בן כהן אכן חתם על עצומה, כאזרח פרטי, וביקש "יש לתמוך במערכת המשפט האמריקאית באופן מלא במקרה הזה".
בשנת 1985 נוסדה קרן בן אנד ג'ריס לשם מימון פרויקטים חברתיים.
לקרן הוקצו 7.5% מרווחי החברה לפני מס.
בשנת 1992 ניהלה החברה מסע משותף עם הקרן להגנת ילדים (Children's Defense Fund), שמטרתו להציב את צורכיהם הבסיסיים של ילדים בראש סדר היום הלאומי.
משנת 2001 נארזות הגלידות במכלי קרטון ידידותיים לסביבה (ללא תוספת כלור).
החברה שיתפה ועודנה משתפת פעולה עם שורה של ארגונים בעלי יעדים חברתיים וסביבתיים, לרבות הקרן העולמית לשימור חיות הבר - עמה הוקמה המכללה לשינוי אקלימי.
בין השנים 2005–2008, החברה שיתפה פעולה עם חוקר הקוטב מארק קורנליסן והקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) להפעלת המכללה לשינוי האקלים, יוזמה להכשרת צעירים בתקשורת ובקמפיין סביב שינויי אקלים.
בתחילת שנת 2010 הודיעה החברה כי היא מתחייבת שעד סוף שנת 2013 כל רכיבי הגלידה יופקו בסחר הוגן, שמבטיח מחיר הוגן לחקלאים, ובהתאם - מפעל הגלידה שלה בישראל הפך למפעל המזון הישראלי שכל מוצריו מקבלים אישור זה.
בסוף אפריל 2014 חתמה החברה על קמפיין "הילחמו למען השונית", שותפות בין הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) באוסטרליה לבין החברה לשימור ימי אוסטרלי (AMCS).
ראש הממשלה קמפבל ניומן והסנטור של מדינת קווינסלנד, מאט קנאוון, אמרו שניהם כי בן אנד ג'ריס משמיעים הצהרות מטעות שמגזימות בתיאור ההשפעה המזיקה שיש לתוכניות ממשלתיות המוצעות על שונית המחסום הגדולה, ושר הסביבה אנדרו פאוול אמר כי "האנשים היחידים שמדברים על הוצאת השונית הם בן אנד ג'ריס ויוניליוור.
אם הייתם מבינים את העובדות, הייתם רוצים להחרים את בן אנד ג'ריס".
דובר המותג האוסטרלי בן אנד ג'ריס, קלי סוויק, הגיב כי "בן אנד ג'ריס מאמינה כי חפירה והשלכת פסולת במימי מורשת עולמית סביב אזור הפארק הימי יפגעו באקולוגיית השונית.
זה איום על בריאות אחד האוצרות האיקוניים ביותר באוסטרליה."
בפברואר 2016, בן כהן יצר טעם גלידה בשם "הכמיהה של ברני", בתמיכה במועמדותו של סנאטור ברני סנדרס לנשיאות בפריימריז הדמוקרטיים של 2016 נגד מזכירת המדינה הילרי קלינטון.
הטעם כלל גלידת נענע רגילה מכוסה בשכבה מוצקה של שוקולד נענע.
לדברי כהן, "דיסק השוקולד מייצג את הרוב העצום של הרווחים הכלכליים שמגיעים רק לאחוז העליון מאז סיום המיתון.
זה נעשה במטרה להציג לראווה את הנושאים החברתיים-כלכליים של ארצות הברית."
באפריל 2016 נעצרו בן כהן וג'רי גרינפילד בהפגנות התעוררות הדמוקרטיה על מדרגות הקפיטול בוושינגטון הבירה.
במאי 2017 הודיעה החברה כי לא תמכור שני כדורי גלידה בעלי טעם זהה באוסטרליה, בשל סירובה של ממשלת אוסטרליה להכשיר נישואים חד מיניים.
הם אמרו ש"זה יעודד את המעריצים ליצור קשר עם חברי הפרלמנט שלהם כדי להודיע להם שהגיע הזמן להפוך נישואים שווים לחוקיים!" עמדה זו, לדבריהם, תימשך זמן רב כל עוד נדרשו לגילוי של נישואים חד-מיניים.
ביוני 2018, הודיעה החברה על תמיכתה בזכותם של כ-9,000 מבקשי מקלט אפגניים להישאר בשוודיה.
ב-30 באוקטובר 2018 הפיקה החברה מהדורת גלידה בטעם "PeCAN Resist" ("פקאן מחאה").
טעם זה לטענת החברה נועד למחות נגד האג'נדה הרגרסיבית של ממשלו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ומעודד פעילים הנאבקים בדיכוי, התנהגות סביבתית מזיקה וחוסר צדק.
הוא שווק כ"קמפיין לליקוק ולתמיכה בנלחמים ליצירת אומה צודקת ושוויונית יותר מכולנו".
בהמשך השנה, החברה הודיעה על תרומה בסך 25 אלף דולר למספר ארגונים, בהם מצעד הנשים.
הדבר הוביל להאשמות של החברה בעידוד אנטישמיות, כיוון שמצעד הנשים מקושר ללינדה סרסור.
ביולי 2019 הודיעה החברה על כוונתה לסיים את הזיכיון לזכיין הישראלי, עקב סירובו להיענות לדרישתה להפסיק את מכירת מוצרי החברה ביהודה ושומרון .
באוגוסט 2019 הם ייצרו עוד טעם של ברני סנדרס בשם "הגב של ברני".
הוא לא היה למכירה בחנויות, אלא הוענק כפרס ל-40 זוכים בתחרות.
בן כהן פרסם שהוא תמך בסנדרס לנשיאות ארצות הברית.
בשנת 2020 הודיעה החברה כי היא מתכננת להצטרף לקמפיין "#StopHateForProfit", תוך עצירת פרסום בתשלום בפייסבוק ובאינסטגרם.
החברה אמרה כי היא מבקשת מפייסבוק "לנקוט בפעולות הברורות והמשמעיות שקראו לקמפיין לעצור את השימוש בפלטפורמה שלה כדי להפיץ ולהגביר את הגזענות והשנאה."
באוגוסט 2020 תמכה החברה, בסדרת ציוצים בטוויטר שכוונו אל שרת הפנים הבריטית פריטי פאטל, בכניסת מהגרים לא חוקיים ופליטים מצרפת לבריטניה דרך תעלת למאנש .
החברה טענה ש"אנשים אינם יכולים להיות בלתי חוקיים."
בינואר 2021 החברה פרסמה ציוץ הקורא להפעלת התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית כנגד הנשיא האמריקאי, דונלד טראמפ, בעקבות ההסתערות על הקפיטול ואמרו "אתמול לא הייתה מחאה - זו הייתה מהומה למען שמירת העליונות הלבנה."
במאי 2023 מונה דייב סטיבר למנכ"ל החברה.
בישראל מיוצרות גלידות בן אנד ג'ריס על ידי חברת AQP ("מוצרי איכות אמריקאים בע"מ", באנגלית: ), בהובלת אבי זינגר, ברישיון מטעם החברה העולמית במפעל באזור התעשייה בבאר טוביה, החל משנת 1982, המותג הבינלאומי הראשון שיוצר בישראל.
לכל הטעמים תעודת כשרות מטעם הרבנות של קריית מלאכי.
לחלק מהטעמים יש כשרות נוספת מטעם בד"ץ בעלז.
הגלידות נמכרות במרכולים במכלים בנפח של פיינט, כ-470 מ"ל.
בנוסף לכך, לחברה שתי חנויות מפעל: האחת ביבנה, והשנייה באזור תעשייה באר טוביה.
החברה מאפשרת הזמנה של "עגלות גלידה" לאירועים.
במאי 2013 הושקו בישראל, בהשקעה של מיליון שקלים וחצי, ארבעה טעמים של יוגורט יווני, שיוצרו במפעל הישראלי של החברה אך כיום כבר אינם מיוצרים.
בנוסף בן אנד ג'ריס השיקו בישראל גלידה מיוחדת בטעם חרוסת לכבוד חג הפסח.
הושקה בישראל גם גלידה מיוחדת לכבוד הבחירות לכנסת העשרים ושלוש.
ב-2012 הארגון "ורמונט למען שלום הוגן בפלסטין" (VTJP) יצר קשר עם בן כהן וג'רי גרינפילד, לאחר שפורסם כי הגלידה שמיוצרת בישראל נמכרת גם מעבר לקו הירוק.
הארגון חילק עלונים במחאה במקומות ייעודיים בוורמונט, בניו יורק ובקליפורניה.
במהלך חגיגות החברה באפריל 2013 ו-2014. מנובמבר 2014, 232 ארגונים פרו פלסטינים ברחבי ארצות הברית ובשבע עשרה מדינות שונות ברחבי העולם חתמו על מכתב שנכתב על ידי VTJP ולחצו על החברה להחרים את ההתנחלויות.
ב-19 ביולי 2021 הודיעה החברה העולמית על כוונתה להפסיק את מכירת מוצריה בשטחים הפלסטיניים.
כיוון שהזכיין הישראלי סירב להיענות לדרישת החברה להסיר את מוצריה מהתנחלויות.
בעקבות כך, החברה העולמית הודיעה שהזיכיון שלו יסתיים בסוף שנת 2022, והחברה תחפש הסדר אחר להמשך פעילותה בישראל.
בתגובה פוליטיקאים ישראלים מן הימין, כגון איילת שקד ויוסי דגן (ראש המועצה האזורית שומרון), קראו לרכישה מוגברת של מוצרי בן אנד ג'ריס בישראל, כל עוד הייבואן הנוכחי מחזיק בזיכיון.
אחדות ממדינות ארצות הברית, בהן מדינת ניו יורק, ניתקו בעקבות המהלך את קשרי המסחר שלהן עם בן אנד ג'ריס ועם חברת האם יוניליוור, ואף פתחו בהליכים נגדן בחשד לעבירה על חוקים האוסרים חרם על ישראל בארצות הברית.
מדינות אחרות, כמו אריזונה, טקסס וניו ג'רזי, הודיעו על חרם נגדי שלהן על בן אנד ג'ריס ויוניליוור, במסגרתו יופסקו ההשקעות בחברות.
מספר מדינות, בהן פלורידה ואילינוי, הודיעו כי יצטרפו לצעד אם החברה לא תחזור בה מההחלטתה.
קרן הפנסיה של מדינת ניו יורק הכריזה על כוונתה למכור את אחזקותיה ביוניליוור.
במאמר אורח שפרסמו מייסדי החברה (בן כהן וג'רי גרינפילד) בניו יורק טיימס ב-28 ביולי 2021 הם אמרו "לדעתנו, הפסקת מכירת הגלידה בשטחים הכבושים היא אחת ההחלטות החשובות ביותר שהחברה קיבלה ב-43 שנותיה", וכי הפסקת הפעילות שם אינה חרם על ישראל.
עוד הסבירו כי לדעתם מדובר ב"החלטה חשובה המקדמת שלום".
במרץ 2022 הגיש אבי זינגר, הזכיין הישראלי והבעלים של AQP תביעה נגד יוניליוור על הפסקת החוזה שלא כדין, ועל כך שהדרישה לא לשווק את הגלידה בשטחי יהודה ושומרון מהווה הפרה של חוק איסור החרם על ישראל והחוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם.
בפשרה בין הצדדים ביוני 2022 רכש זינגר מחברת יוניליוור (חברת האם של בן אנד ג'ריס) את זכויות הייצור והשיווק של הגלידה, ולמעשה חברת AQP (בבעלות אבי זינגר) הפכה להיות יצרן ומפיץ עצמאי במנותק מבן אנד ג'ריס העולמית.
כמו כן הוסכם כי חברת AQP של זינגר תהיה בעלת הזכויות הבלעדיות על הלוגו של בן אנד ג'ריס בעברית ובערבית, והוא יוכל להמשיך את פעילות המפעל ללא הגבלת זמן או מגבלת מכירה בכל רחבי ישראל ויהודה ושומרון.
הושגה הסכמה בין הצדדים לפיה האריזות יוחלפו לכאלו שהכיתוב בהן יהיה בעברית ובערבית - ולא באנגלית.
כמו כן, תמונתם של מייסדי החברה, בן כהן וג'רי גרינפלד, תוסר מהאריזה בישראל.
בן אנד ג'ריס ישראל תמשיך לייצר את הגלידות באמצעות הפורמולות המקוריות של בן אנד ג'ריס העולמית.
הנהלת בן אנד ג'ריס העולמית הצהירה כי היא מתנגדת למהלך זה וכי מכירת גלידות ב"שטחים הפלסטינים הכבושים אינה עומדת עם ערכי החברה" וב-5 ביולי 2022 בן אנד ג'ריס העולמית תבעה את חברת האם יוניליוור במטרה לחסום את המכירה לזכיין הישראלי.
במקביל החל תהליך גישור בין החברות על מנת להסדיר את המחלוקת ביניהן.
ב-22 באוגוסט פורסם כי בן אנד ג'ריס העולמית הפסידה בתביעה נגד חברת האם שלה יוניליוור ובעקבות כך חברת בן אנד ג'ריס ישראל תוכל להמשיך בהסדר שיאפשר את מכירת מוצרי הגלידות בכל רחבי ישראל, כולל ביהודה ושומרון.
בנג'מין תומאס "בן" בארנס הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון וזמר יהודי-בריטי, המוכר בעיקר בזכות גילום דמותו הבדיונית של כספיאן בסרטים "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן" ו"סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", ומתפקידיו כלוגן בסדרה "וסטוורלד" של HBO וכג'יגסו בסדרה "המעניש" של נטפליקס.
בארנס נולד בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת.
הוריו הם תומאס בארנס, פסיכיאטר ממשפחה נוצרית, וטרישיה, יועצת זוגית ילידת-דרום אפריקה יהודייה ממוצא אשכנזי.
לו אח צעיר בשם ג'ק.
בארנס הוא התחנך בבית הספר הנוצרי הומפילד פרפטורי, בית הספר העצמאי קינג'ס קולג', ובאוניברסיטת קינגסטון שבלונדון בה למד דרמה וספרות אנגלית והוא קיבל תואר ראשון ב-2004.
בצעירותו בילה מספר שנים ב"תיאטרון המוזיקלי הלאומי לצעירים" (National Youth Music Theatre), התמקד בסוגת המחזמר.
בגיל 15 קיבל לראשונה עבודה מקצועית כמתופף במחזמר המבוסס על הסרט באגסי מלון.
הוא היה חבר לתקופה קצרה בלהקת בנים בשם Hyrise.
בשנת 2006 הוא החל לשחק בטלוויזיה, ובין היתר הופיע בהופעת אורח באופרת הסבון הבריטית "רופאים", ושיחק בפיילוט לסדרת טלוויזיה "Split Decision" של רשת The CW שהוחלט בסוף לא להפיק אותה.
באותה שנה גם הצטרף לצוות השחקנים של המחזה ילדי ההיסטוריה מאת אלן בנט.
בשנת 2007 זכה בארנס לתפקידו הראשון בקולנוע, בסרט "אבק כוכבים", בו גילם את דמותו הצעירה של דאנסטן ת'ורן, אביו של הדמות הראשית.
בשנת 2008 גילם את דמותו של כספיאן בסרט סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן, המבוסס על הספר השני (והרביעי מבחינת הכרונולוגיה העלילתית) בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "דברי ימי נרניה" של ק.ס.
על תפקידו בסרט היה מועמד לפרס "הופעה פורצת דרך לשחקן" בטקס פרסי הקולנוע של MTV.
בשנת 2010 חזר לגלם את דמותו של כספיאן בסרט הבא בסדרת הסרטים, סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר.
בשנת 2009 השתתף כשחקן ראשי בסרט "דוריאן גריי" המבוסס על הספר תמונתו של דוריאן גריי מאת אוסקר ויילד.
בשנת 2010 ועד תחילת שנת 2011 שיחק בארנס במחזה Birdsong, המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת סבסטיאן פולקס.
בשנת 2016 נבחר בארנס לגלם את דמותו של בילי רוסו בסדרה של מארוול ונטפליקס "המעניש"
בשנת 2021 גילם את דמותו של גנרל קיריגן בסדרה "צל ועצם" של נטפליקס.
+שנהסרטתפקידהערות2007אבק כוכביםדאנסטן ת'ורן הצעיר2008Bigga than Benקובאקהסיפורי נרניה: הנסיך כספיאןהנסיך כספיאןקלת דעתג'ון ויטאקר 2009דוריאן גריידוריאן גריי2010Locked Inג'וש סוירסיפורי נרניה: המסע בדורך השחרהנסיך כספיאן2011להרוג את בונונייל מק'וקרמיק2012המיליםהאיש הצעיר2013החתונה הגדולהאלחנדרו סוטו גריפין2014ג'קי וראיין ריאן ברנרBy the Gunניר טורטנוהבן השביעיתומאס "תום" וורד2017Love Me Like You DoריאןTBAThe Criticסטיבן
+שנהסדרהתפקידהערות2006רופאיםקרייג אנוויןפרק: "Facing Up"2015בני החירותסמואל אדמסמיני-סדרה2018–2016וסטוורלדלוגן דלוסתפקיד ראשי (עונה 1); תפקיד אורח (עונות 3-2); 11 פרקים2019–2017המענישג'יגסו תפקיד ראשי; (2 עונות); 25 פרקים2019גולד דיגרבנג'מין גריןמיני-סדרה2021צל ועצםגנרל קריגןתפקיד ראשי; 16 פרקים2022גיירמו דל טורו מציג: חדר הפלאותת'רוברפרק: "Pickman's Model"2023מראה שחורהמאקפרק: "Joan Is Awful"2025המכוןטיים ג'יימיסוןמיני-סדרה
בן בנימין (נולד ב-17 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי וכיום עוזר מאמן הפועל באר שבע.
בנימין החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל עכו, אך הקריירה שלו נקטעה לאחר שהתגייס ליחידה 8200 בחיל המודיעין.
במקביל לשירותו הצבאי, שיחק בנימין כחובבן במדי מכבי שלומי/נהריה, הפועל עפולה והפועל הרצליה בליגות הנמוכות.
בקיץ החליט לסיים את שירות הקבע בצה"ל בעקבות הצעה שקיבל מהמאמן ירון הוכנבוים לחתום בקבוצת הפועל עכו מליגה הלאומית.
ב-9 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4–1 נגד הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו.
כבר בעונתו הראשונה הפך לשחקן הרכב בעכו, והיה שותף פעיל לחזרה של המועדון לליגת העל לאחר 31 שנים בליגות הנמוכות.
ב-29 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 1–1.
בקיץ חתם לשלוש שנים בקבוצת מכבי נתניה.
ב-15 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד הפועל חיפה.
בסיום עונת 2012/2013 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-12 באוגוסט 2013 חתם בנימין בקבוצת הפועל רעננה.
ב-2 באוגוסט 2020 חתם בנימין בעירוני רמת השרון מהליגה הלאומית.
בקיץ , בנימין הצטרף למכבי שעריים מליגה א'.
ב-2024 מונה לעוזרו של רן קוז'וק במכבי עירוני פתח תקווה.
בקיץ 2024 מונה שוב לעוזרו של רן קוז'וק בהפועל באר שבע.
מכבי פתח תקווה כעוזר מאמן
הפועל באר שבע כעוזר מאמן
בן ביטון (נולד ב-3 בינואר 1991) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
ביטון נולד בבת ים לשמואל ביטון ורות לבית וקנין, ילידי מרוקו, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
בקיץ הושאל לשנתיים לסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.
ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–2 על הפועל בני לוד במסגרת גביע הטוטו.
בעונת 2012/2013 הושאל להפועל נצרת עילית.
ב-4 בפברואר 2013 ספג כרטיס אדום ראשון בקריירה, במשחק מול הפועל ראשון לציון.
לקראת עונת 2013/2014 חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע.
ב-30 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 1–2 על בני יהודה.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה הוא ערך 19 הופעות בליגה והיה שותף לעונה הטובה ביותר של המועדון מאז החזרה לליגת העל, שהסתיימה במקום השני.
ב-9 בנובמבר 2014 האריך את חוזהו במועדון בשנה נוספת.
ב-2 בדצמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול עירוני קריית שמונה שהסתיים בתיקו 1–1, ובסיום עונת 2014/2015 הגיע עם הקבוצה למקום השלישי בליגה ולגמר גביע המדינה, בו פתח בהרכב בהפסד 2–6 למכבי תל אביב.
בעונת 2015/2016 זכה עם באר שבע באליפות המדינה, וב־23 ביוני 2016 האריך את חוזהו במועדון בעונה נוספת.
בעונת 2016/2017 זכה עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים לאחר ניצחון 2–4 על מחזיקת הגביע מכבי חיפה.
בנוסף, שיחק עמה במוקדמות ליגת האלופות ובשלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-28 בדצמבר 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לאחר ניצחון 1–4 על עירוני קריית שמונה.
בתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות.
בעונת 2017/2018 זכה עם הקבוצה שוב בתואר אלוף האלופים, שותף ב-20 משחקי ליגה וזכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות.
בעונת 2018/2019 ערך 24 הופעות בליגת העל, והקבוצה סיימה במקום השלישי.
לקראת עונת 2019/2020, בעקבות פציעתו של מאור מליקסון, מונה ביטון לקפטן הפועל באר שבע, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון על מכבי פתח תקווה במשחק הגמר.
ב-2 באוגוסט 2020 הושאל לעונה אחת למכבי תל אביב, עם אופציה לעוד עונה.
הוא ערך תשע הופעות בכל המסגרות במדי הקבוצה, וב-12 בינואר 2021 חזר להפועל תל אביב וחתם לשנתיים וחצי במועדון.
ב-22 בפברואר 2021 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בניצחון 0–4 על הפועל אשקלון בגביע המדינה.
הפועל המשיכה עד משחק הגמר, בו הפסידה 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה.
ביטון פתח בהרכב ובישל את שער היתרון הזמני של הפועל.
ב-22 ביוני 2023 חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים.
ב-14 באוקטובר 2024 חתם בהפועל לוד מליגה א' דרום.
ב-27 באפריל 2025 הודיע על פרישה מכדורגל.
במאי 2025 פורסם כי ביטון נחקר במשטרה לצד עשרות כדורגלנים אחרים, בחשד שפעלו כדי להוציא במרמה סכומים מהביטוח הלאומי על ידי כך שדיווחו על אובדן כושר עבודה, בזמן שהמשיכו לשחק כרגיל.
בשנת 2009 ערך ביטון שתי הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל.
ב-15 במרץ 2016 זומן ביטון לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן אלי גוטמן.
ב-23 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, כשפתח בהרכב במשחק ידידות נגד נבחרת קרואטיה.
ביטון נשוי ליובל מור, אחייניתו של מנכ"ל משרד הביטחון לשעבר אמיר אשל.
בן בן יאיר (נולד ב-23 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן המשחק בביתר רמת גן מליגה ב'.
בן יאיר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי מודיעין ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
ב-19 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בני סכנין במסגרת גביע הטוטו.
ב-27 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד מכבי חיפה.
בינואר הושאל להפועל רמת-גן גבעתיים עד לסיום העונה.
ב-26 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בגביע המדינה נגד הפועל עפולה.
בן יאיר נכנס בדקה ה-105 של המשחק במצב של 3-3 בין הקבוצות, ובדקה ה-120 הבקיע את השער החמישי עבור קבוצתו שהיה גם שער הבכורה שלו במועדון.
אף על פי שירד עם הקבוצה לליגה הלאומית זכה עמה בגביע בתום העונה.
בקיץ הושאל להפועל ניר רמת השרון עד לסיום העונה.
ב-4 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד הפועל רעננה.
בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ובן יאיר עזב את המועדון.
בקיץ חתם לארבע שנים במכבי תל אביב והושאל מיידית למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה.
למרות שמאמן הקבוצה רן בן שמעון נתן הזדמנות לשחקנים הצעירים של המועדון, בן יאיר לא קיבל דקות משחק רבות ובינואר עזב ליריבה העירונית הפועל בה רשם ירידת ליגה שלישית ברציפות בקריירה.
ב-13 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון.
ב-4 בספטמבר 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס.
בספטמבר חתם בהפועל בני לוד.
ב-28 בדצמבר 2020 חתם עד סיום העונה בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית ב-9 בפברואר חזר להפועל בני לוד מליגה א, שם שיחק כקיצוני.
הצטרף לנבחרת השלום והאחווה הישראלית כאחד הקפטנים.
בספטמבר 2025 הוביל את הנבחרת הישראלית לנצחון בטורניר השלום והאחווה.
בעונת 25/26 החל לשחק בבית"ר רמת גן מליגה ב.
על פי התלמוד הבבלי, בֶּן בֵּבׇי היה אחראי על הלקאת השומרים שישנו בהר הבית והתלמוד ירושלמי סובר כי אחראי על החלפת הפתילות של המנורה של בית המקדש.
הוא היה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש ובן בבי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על הפקיע:
שיטת תלמוד ירושלמי היה אחראי על החלפת הפתילות בבית המקדש
הרמב"ם במשנה תורה מביא את רשימת חמישה עשר הממונים ומחליף במקום "ממונה על הפקיע" – "ממונה על השומרים".
והשיג עליו הראב"ד מדוע לא מציין את הממונה על הפקיע, שהוא היה אחראי על הפתילות למקדש?
הכסף משנה מסביר שהראב"ד סבר כדעת הירושלמי ובשל כך הקשה, אבל הרמב"ם סבר כמסקנת אביי שפקיע הוא רצועות המלקות והוא תפקיד הממונה על השומרים.
יוצא שלפי הרמב"ם איש הר הבית האחראי על השומרים הוא הממונה על הפקיע של המשנה.
וכך גם סבר המהר"י קורקוס בדבריו.
אבל לפי הראב"ד לא היה איש הר הבית אחד מחמישה עשר הממונים אלא הממונה על הפקיע הוא הממונה על הפתילות ואין לו קשר לאיש הממונה על השומרים.
שיטת הבבלי - אחראי על ההלקאת שומרים רשלנים
במסכת שקלים מביאה המשנה חמישה עשר ממונים שהיו במקדש ביניהם מציינת המשנה ממונה על הפקיע.
בבבלי מובא פירוש אחר שמדובר באיש הר הבית שהיה אחראי להלקאת השומרים הישנים בבית המקדש , ופירש רש"י נגדא-רצועות מלקות (שוט).
המשנה במסכת מידות מסבירה את מהות תפקידו של איש הר הבית שמזוהה עם תפקיד זה:
בן בוטבול (נולד ב-22 במאי 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל אשקלון.
בוטבול החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מ.ס.