tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נבחרת צרפת התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השביעית ברציפות.
בית זה כלל 5 נבחרות, כולל יפן והפיליפינים.
מנצחת הבית בשנים האחרונות, נבחרת אוסטרליה, לא השתתפה בתחרות.
לראש הבית הגיעה נבחרת יפן.
במשחק המוקדם, יפן ניצחה את מקסיקו, ו-4 נבחרות המשיכו במשחקי חצי הגמר והגמר.
הבית כלל 19 קבוצות, כולל ארגנטינה, דרום אפריקה והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפורסט הילס (ניו יורק), ארצות הברית במהלך 26-28 באוגוסט 1926. נבחרת יפן הפסידה לצרפת עם התוצאה 3:2. בכך הצרפתים התקדמו למשחק נגד מחזיקת הגביע בפעם השנייה ברציפות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1927 הייתה התחרות ה-22 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
המשחק על התואר נערך ב-8-10 בספטמבר 1927 בפילדלפיה, ארצות הברית.
נבחרת צרפת התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה בתוצאה 2:3.
בית זה כלל 4 נבחרות, כולל יפן.
מנצחת הבית בשנים האחרונות נבחרת אוסטרליה לא השתתפה בתחרות בפעם השנייה ברציפות.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל דרום אפריקה והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 25-27 באוגוסט 1927. נבחרת יפן הפסידה לצרפת עם התוצאה 3:0. בכך הצרפתים התקדמו למשחק נגד מחזיקת הגביע בפעם השלישית ברציפות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1928 הייתה התחרות ה-23 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז.
לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת איטליה.
המשחק על התואר נערך ב-27-29 ביולי 1928 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בתואר בשנה השנייה ברציפות.
בית זה כלל 6 נבחרות, כולל יפן והרפובליקה הסינית.
לראש הבית הגיעה נבחרת ארצות הברית שהחזיקה בגביע בשנים 1920-1926.
הבית כלל 26 קבוצות, כולל אוסטרליה, הפיליפינים, דרום אפריקה, ניו זילנד והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת, במהלך 22-20 ביולי 1928. נבחרת ארצות הברית ניצחה את איטליה עם התוצאה 1:4.
אתגר הטניס הבינלאומי 1929 הייתה התחרות ה-24 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 28 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת גרמניה.
המשחק על התואר נערך ב-26-28 ביולי 1929 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בתואר בשנה השלישית ברציפות.
בית זה כלל 5 נבחרות, כולל יפן.
במשחק המוקדם נבחרת ארצות הברית ניצחה את קנדה ובהמשך החלו משחקי חצי הגמר והגמר.
הבית כלל 23 קבוצות, כולל דרום אפריקה, צ'ילה ומצרים.
אוסטרליה וניו זילנד שבשנת 1928 שיחקו בבית זה לא השתתפו השנה.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בברלין, גרמניה במהלך 21-19 ביולי 1929. נבחרת ארצות הברית ניצחה את גרמניה עם התוצאה 0:5.
אתגר הטניס הבינלאומי 1930 הייתה התחרות ה-25 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 28 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
המשחק על התואר נערך ב-25-27 ביולי 1930 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בתואר בשנה הרביעית ברציפות.
בית זה כלל 4 נבחרות.
לראש הבית הגיעה נבחרת ארצות הברית שהחזיקה בגביע בשנים 1920-1926 ומנצחת משחקי בית אמריקה בשנים 1927-1929.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל יפן, מצרים, אוסטרליה והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 20-18 ביולי 1930. נבחרת ארצות הברית ניצחה את איטליה עם התוצאה 1:4.
גביע באוורמן או בשמו המקוצר הבאוורמן הוא פרס המוענק לסטודנטים בארצות הברית על הצטיינותם בענפי האתלטיקה.
הפרס ניתן מדי שנה לאתלט ואתלטית מצטיינת מאז שנת 2009. הפרס נקרא על שמו של ביל באוורמן, מאמן נבחרת האתלטיקה של אוניברסיטת אורגון בשנים 1949 עד 1972 וממייסדי חברת נייקי.
את הזוכים בפרס קובעים מצביעים המורכבים מאנשי תקשורת, מומחים באתלטיקה, חברים בהנהלת ה-NCAA, זוכי עבר וחברי ארגון USTFCCCA (ארגון מאמני האתלטיקה וריצות השדה בארצות הברית).
בנוסף ניתנת זכות הצבעה גם לקהל האוהדים שלקולותיהם משקל של הצבעה אחת.
2009: ג'ני ברינגר, פיינליסטיות: דסטיני הוקר, פורשה לוקאס
2010: קווין האריסון, פיינליסטיות: ליסה קול, בלסינג אוקגבארה
2011: ג'סיקה בירד, פיינליסטיות: קימברלין דאנקן, טינה סוטז'
2012: קימברלין דאנקן, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, בריאן תיסן
2013: בריאנה רולינס, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, קורי קרטר
2014: לאורה רוסלר, פיינליסטיות: שאריקה נלוויס, קורטני אוקולו
2015: ג'נה פרנדיני, פיינליסטיות: קנדרה הריסון, דמי פיין
2016: קורטני אוקולו, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, רייבן סונדרס
2017: רייבן רוג'רס, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, מגי אוואן
2018: קטורה אורג'י, פיינליסטיות: מגי אואן, סידני מק'לוכלין
2019: שקארי ריצ'רדסון, פיינליסטיות: יאניק בראון, יאניס דייוויד
2021: אתינג מו, פיינליסטיות: טארה דייוויס, טיירה גיטנס
2009: גיילן ראפ, פיינליסטים: גרמן פרננדס, אשטון איטון
2010: אשטון איטון, פיינליסטים: אנדרו ויטינג, ראיין וייטינג
2011: נגונידזאשה מקושה, פיינליסטים: כריסטיאן טיילור, ג'ושוע אנדרסון
2012: קמרון לוינס, פיינליסטים: טוני מק'קוויי, אנדרו ריילי
2013: דרק דרואין, פיינליסטים: ג'וליאן וורק, לואי להלנג
2014: דיון לינדור, פיינליסטים: אדוארד צ'יסרק, לואי להלנג
2015: מרקיז דנדי, פיינליסטים: שונסי ברבר, אדוארד צ'יסרק
2016: ג'ריון לוסון, פיינליסטים: דונובן ברזייר, אדוארד צ'יסרק
2017: כריסטיאן קולמן, פיינליסטים: פרד קרלי, לינדון ויקטור
2018: מייקל נורמן, פיינליסטים: ראיי בנג'מין, גרנט הולוואי
2019: גרנט הולוואי, פיינליסטים: ארמנד דופלנטיס, דיוויין אודודורו
2021: ג'ווהן הריסון, פיינליסטים: קול הוקר, טרנר וושינגטון
גביע גומלסקי היה טורניר כדורסל שנתי שנערך במוסקבה בסתיו, מאז שנת 2008 והיה טורניר הכנה לפני פתיחת עונת הכדורסל בליגות הלאומיות.
ארבע קבוצות נבחרו להשתתף בטורניר, ששוחק בשיטת פלייאוף של חצי גמר וגמר.
בקיץ 2021 הטורניר הוחלף על ידי הסופר קאפ של הליגה המאוחדת של VTB, כטורניר הכנה לקראת פתיחת העונה.
צסק"א מוסקבה זכתה שבע פעמים רצופות, בשנים 2010—2016, כשהטורניר נקרא גביע גומלסקי.
הטורניר נערך מדי שנה מאז 2008 כטורניר הכנה לפתיחת עונת הכדורסל ומתמודדות בו ארבע קבוצות.
בשנת 2020 הטורניר לא נערך עד הסוף לראשונה, בעקבות השפעות מגפת הקורונה ברוסיה כאשר השתתפו בו ארבע קבוצות מקומיות וצסק"א גברה במשחק הגמר על קבוצת פארמה.
הגביע נקרא על שם אלכסנדר גומלסקי, מאמן צסק"א מוסקבה לשעבר ומאמן נבחרת ברית המועצות בכדורסל בשנים 1963-1988. גומלסקי החל את הקריירה כמאמן בסקונטו ריגה עימה זכה בשלוש המהדורות הראשונות של גביע אירופה לאלופות.
עם צסק"א זכה פעם אחת בגביע האירופי ו-10 פעמים באליפות ברית המועצות.
עם נבחרת ברית המועצות זכה בשתי אליפויות עולם ובשמונה אליפויות אירופה.
הישגו הגדול – מדליית זהב אולימפית ב-1988.
זוכות גביע גומלסקי לפי מדינה
גביע ברית המועצות בהוקי קרח הוא תחרות גביע שנערכה על ידי פדרציית ההוקי של ברית המועצות.
יחד עם אליפות ברית המועצות, הטורניר היווה את אחד המרכיבים העיקריים של טורנירי ההוקי בברית המועצות.
הקבוצה שזכתה במרב הגביעים היא צסק"א — שזכתה בגביע 12 פעמים.
הזוכה הראשונה והאחרונה היא קריליה סובייטוב ממוסקבה.
בעונת 1991 הטורניר נקרא גביע הליגה (Кубок Лиги).
גביע בילי ג'ין קינג 2020/2021 היא התחרות ה-58 לנבחרות טניס נשים.
היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
לקראת תחילת עונת 2020 של התחרות הוחלט לשנות את שמה ל"גביע בילי ג'ין קינג" לכבוד טניסאית העבר בילי ג'ין קינג.
כמו כן הוחלט שנבחרות החזקות ישחקו משחקי הגמר בהשתתפות 12 נבחרות.
כל מפגש יכלול 2 מפגשי יחידות ומשחק זוגות.
בגלל מגפת הקורונה משחקי הגמר נדחו לנובמבר 2021 ונערכו ב-O2 ארנה שבפראג.
עקב החלטת הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט ואישור של בית הדין לבוררות בספורט, נבחרת רוסיה לא יכלה לייצג את המדינה והיא הציגה פדרציית הטניס של רוסיה.
כל המשחקים נערכו בפראג במהלך נובמבר 2021. במשחקים השתתפו 12 נבחרות:
- משתתפי משחק הגמר של גביע הפדרציה 2019
- 8 מנצחות של "סבב הכשרה" (qualifying round) שנערך בפברואר 2020.
הנבחרות חולקו ל-4 בתים, מנצחת כל הית העפילה לחצי הגמר:
בית א' - פדרציית הטניס של רוסיה, ,
פדרציית הטניס של רוסיה 2 פראג, צ'כיה 6 בנובמבר 2021 משטח קשה שווייץ 0. 1 2 3 1 פדרציית הטניס של רוסיה דריה קסאטקינה || ||66||
| פדרציית הטניס של רוסיה || ליודמילה סמסונובה 3 6||6 בלינדה בנצ'יץ' '''63 4 3 פדרציית הטניס של רוסיה יקטרינה אלכסנדרובה/דריה קסאטקינה ויקטוריה גולוביץ'/סטפני פוגל
בנבחרת השתתפו ולדה קאטיץ', שלי ברזניאק, לינה גלושקו ניקול חירין, ושביט קימחי.
הנבחרת שיחקה בבית ב' של אזור אירופה/אפריקה ב'.
כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה ב' נערכו בהלסינקי.
הנבחרת סיימה את הבית במקום השלישי.
כתוצאה מכך הנבחרת נותרה באזור אירופה/אפריקה ב'.
גביע בילי ג'ין קינג 2022 היא התחרות ה-59 לנבחרות טניס נשים.
עקב פלישת רוסיה לאוקראינה נבחרות רוסיה ובלארוס לא הורשו להשתתף בתחרות.
באפריל 2022 התקיים סבב מקדים (Qualifying Round) בהשתתפות 18 נבחרות (10 נבחרות שזכו במקומות 3-12 במשחקי הגמר של העונה הקודמת, 8 נבחרות שעלו מפלייאוף של העונה הקודמת.
9 מפסידות ו-9 עולות מבתים אזוריים ישתתפו בסבב מקדים של גביע בילי ג'ין קינג 2023. 9 מנצחות עלו למשחקי הגמר.
יתר הנבחרות התחרו בבתים האזוריים.
כל מפגש כלל 2 מפגשי יחידות ומשחק זוגות.
כל המשחקים נערכו בגלאזגו במהלך נובמבר 2022. במשחקים השתתפו 12 נבחרות:
- 9 מנצחות של "סבב הכשרה" (qualifying round) שנערך באפריל 2022.
| || בלינדה בנצ'יץ' 6||6 3 סטורם סנדרס/סמנתה סטוסור בלינדה בנצ'יץ'/ג'יל טייכמן
בנבחרת השתתפו לינה גלושקו, ניקול חירין, מיקה דגן, ניקול נדל, ושביט קימחי.
כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה ב' נערכו בפינלנד.
הנבחרת סיימה את הבית במקום השני.
כתוצאה מכך הנבחרת קיבלה זכות לשחק על העלייה לאזור אירופה/אפריקה א'.
גביע גרד מילר שהיה ידוע בשמות חלוץ השנה ופרס החלוץ הטוב ביותר, הוא פרס כדורגל המוענק מדי שנה על ידי פראנס פוטבול לכדורגלן שהבקיע הכי הרבה שערים בעונה הקודמת, לשם חישוב מספר השערים סופרים גם שערים במסגרת קבוצות וגם במסגרת נבחרות.
הגביע ניתן מאז 2021, בשנה הראשונה בה הוא ניתן, מספר השערים חושבו על בסיס השנה הקלנדרית שחלפה, מאז מחושבים השערים על בסיס העונה שחלפה.
שם הגביע שונה לשמו הנוכחי ב-2022 לזכרו של גרד מילר שמת ב-2021.
הזוכה הראשון בגביע היה החלוץ הפולני רוברט לבנדובסקי.
הוא זכה בפרס שנתיים ברציפות, בשנת 2021 בה הבקיע 64 שערים וב-2022, על עונת 21-22 בה הבקיע 57 שערים.
קבוצה זוכים זכיות באיירן מינכן 2 3 מנצ'סטר סיטי 1 1 פריז סן-ז'רמן 1 1
גביע בילי ג'ין קינג 2023 היא התחרות ה-60 לנבחרות טניס נשים.
באפריל 2023 התקיים סבב מקדים (Qualifying Round) בהשתתפות 18 נבחרות (10 נבחרות שזכו במקומות 3-12 במשחקי הגמר של העונה הקודמת, 8 נבחרות שעלו מפלייאוף של העונה הקודמת.
9 מפסידות ו-9 עולות מבתים אזוריים ישתתפו בסבב מקדים של גביע בילי ג'ין קינג 2024. 9 מנצחות עלו למשחקי הגמר.
כל המשחקים נערכו בסביליה במהלך נובמבר 2023. במשחקים השתתפו 12 נבחרות:
- משתתפי משחק הגמר של 2022
| || לילה פרננדס 6 ||6 ג'סמין פאוליני 23 3 גבריאלה דברובסקי/לילה פרננדס אליזבטה קוצ'יארטו/מרטינה טרביזן
כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה ב' נערכו בפורטוגל.
הנבחרת סיימה את הבית במקום הרביעי.
גביע בילי ג'ין קינג 2024 היא התחרות ה-61 לנבחרות טניס נשים.
באפריל 2024 התקיים סבב מקדים (Qualifying Round) בהשתתפות 16 נבחרות (10 נבחרות שזכו במקומות 2-12 במשחקי הגמר של העונה הקודמת, 6 נבחרות שעלו מפלייאוף של העונה הקודמת.
8 מפסידות ו-7 עולות מבתים אזוריים ישתתפו בסבב מקדים של וסרביה שהחליפה את נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של פולין.
משתתפי משחק הגמר 2023 ביחד עם הנבחרת המערכת (ספרד), נבחרת שקיבלה הזמנה מיוחד (צ'כיה) ו-8 מנצחות סבב מקדים שיחקו במשחקי הגמר.
יתר הנבחרות התחרו בבתים האזוריים: אמריקה (3 בתים, 24 נבחרות), אסיה/אוקיאניה (3 בתים 37 נבחרות) אירופה/אפריקה (5 בתים, 56 נבחרות).
כל המשחקים נערכו במאלגה במהלך נובמבר 2023. במשחקים השתתפו 12 נבחרות:
- הנבחרת שקיבלה הזמנה מיוחדת (צ'כיה)
- 8 מנצחות של "סבב הכשרה" (qualifying round) שנערך באפריל 2024.
| || ג'סמין פאוליני '6||6 3 ויקטוריה חרונצ'קובה/טרזה מיכליקובה שרה אראני/ג'סמין פאוליני
בנבחרת השתתפו מיכה בוחניק, אליאן זק, קרין אלטורי, ניקול נדל, ושביט קימחי.
כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה ב' נערכו בוילנה, ליטא.
הנבחרת סיימה את הבית במקום השני תוך ניצחון על גאורגיה והפסד למקדוניה הצפונית.
אתגר הטניס הבינלאומי 1931 הייתה התחרות ה-26 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת בריטניה.
המשחק על התואר נערך ב-24-26 ביולי 1931 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת בריטניה וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בתואר בשנה החמישית ברציפות.
בית זה כלל 8 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
לראש תת-הבית הצפוני הגיעה נבחרת ארצות הברית וזאת לאחר ניצחון על קנדה ומקסיקו.
לראש תת-הבית הדרומי הגיעה נבחרת ארגנטינה לאחר ניצחונות על פרגוואי, אורוגוואי וצ'ילה.
במשחק לראשות הבית ארצות הברית ניצחה את ארגנטינה עם תוצאה 5:0.
הבית כלל 22 קבוצות, כולל מצרים, יפן ודרום אפריקה.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 19-17 ביולי 1931. נבחרת ארצות הברית הפסידה לבריטניה עם התוצאה 3:2.
אתגר הטניס הבינלאומי 1932 הייתה התחרות ה-27 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 30 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
המשחק על התואר נערך ב-29–31 ביולי 1932 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בתואר בשנה השישית ברציפות.
תת-הבית הצפוני כלל גם נבחרת אוסטרליה.
בתת-הבית הדרומי, ברזיל זכתה ב-2 ניצחונות טכניים על צ'ילה ופרגוואי.
במשחק על ראשות הבית, ארצות הברית ניצחה את ברזיל עם התוצאה 5:0.
הבית כלל 22 קבוצות, כולל יפן, מצרים והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 22–24 ביולי 1932. נבחרת ארצות הברית ניצחה את גרמניה עם התוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1933 הייתה התחרות ה-28 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 33 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
המשחק על התואר נערך ב-28-30 ביולי 1933 בפריז, צרפת.
נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת בריטניה והפסידה עם תוצאה 2:3. בכך נפסק רצף הניצחונות של נבחרת צרפת שנמשך שש שנים.
בית זה כלל 9 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
הקבוצה כללה 5 נבחרות, אך נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק.
משחק על ראשות הבית התקיים בצ'בי צ'ייס, מרילנד שבארצות הברית ב-27-25 במאי 1933. ארצות הברית ניצחו את ארגנטינה עם התוצאה 5:0.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל אוסטרליה, דרום אפריקה, יפן, מצרים והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 22-21 ביולי 1933. נבחרת בריטניה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4.
אתגר הטניס הבינלאומי 1934 הייתה התחרות ה-29 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ומשחק הגמר נערך בווימבלדון.
במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה ששיחקה בבית אירופה.
המשחק על התואר נערך ב-28-31 ביולי 1934 בווימבלדון, בריטניה.
נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות.
בית זה כלל 5 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת הבית הצפוני שיחקו 3 נבחרות.
בתת הבית הדרומי ברזיל זכתה בניצחון טכני על פרו.
בהמשך, נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק על ראשות הבית ונבחרת ארצות הברית הוכרזה כמנצחת.
הבית כלל 23 קבוצות, כולל אוסטרליה, יפן, ניו זילנד והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 25-21 ביולי 1934. נבחרת ארצות הברית ניצחה את אוסטרליה עם התוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1935 הייתה התחרות ה-30 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 17 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
ירידה משמעותית במספר המשתתפים ניתן לייחס למתח הפוליטי באירופה.
המשחק על התואר נערך ב-27-30 ביולי 1935 בווימבלדון, בריטניה.
נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 0:5. בכך היא זכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות.
בית זה כלל 6 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת הבית הצפוני שיחקו 4 נבחרות כולל הרפובליקה הסינית.
בתת הבית הדרומי ברזיל ניצחה את אורוגוואי.
הבית כלל 11 קבוצות, כולל אוסטרליה, יפן, ניו זילנד ודרום אפריקה.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 24-20 ביולי 1935. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4.
אתגר הטניס הבינלאומי 1936 הייתה התחרות ה-31 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 23 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה אוסטרליה ניצחה את נבחרת גרמניה.
המשחק על התואר נערך ב-25–28 ביולי 1936 בווימבלדון, בריטניה.
נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת אוסטרליה וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בגביע בפעם הרביעית ברציפות.
בית זה כלל 4 נבחרות כולל אוסטרליה.
הבית כלל 19 קבוצות, כולל ארגנטינה והרפובליקה הסינית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 18–22 ביולי 1936. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4.
אתגר הטניס הבינלאומי 1937 הייתה התחרות ה-32 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 24 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
המשחק על התואר נערך ב-24–27 ביולי 1937 בווימבלדון, בריטניה.
נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית והפסידה עם תוצאה 1:4.
בית זה כלל 4 נבחרות כולל אוסטרליה ויפן.
הבית כלל 20 קבוצות, כולל דרום אפריקה, ניו זילנד והרפובליקה הסינית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה במהלך 17–20 ביולי 1937. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1938 הייתה התחרות ה-33 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפילדלפיה.
לתחרות נרשמו 25 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת גרמניה.
המשחק על התואר נערך ב-3–5 בספטמבר 1938 בפילדלפיה, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית שיחקה נגד נבחרת אוסטרליה וניצחה עם תוצאה 2:3.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל ניו זילנד והודו הבריטית .
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית, במהלך 18–20 באוגוסט 1938. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם התוצאה 0:5.
אתגר הטניס הבינלאומי 1939 הייתה התחרות ה-34 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בהברפורד ליד פילדלפיה.
לתחרות נרשמו 27 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ממלכת יוגוסלביה.
המשחק על התואר נערך ב-2–5 בספטמבר 1939 בעיירה ליד פילדלפיה, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם תוצאה 2:3.
תת הבית הצפוני כלל 6 נבחרות כולל אוסטרליה, הפיליפינים ויפן.
בתת-הבית הדרומי שובצה ברזיל בלבד.
עם זאת, היא לא התייצבה למשחק מול אוסטרליה והאוסטרלים הוכרזו מנצחי הבית.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל ניו זילנד, הרפובליקה הסינית והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 24–26 באוגוסט 1939. נבחרת ממלכת יוגוסלביה הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4.
גביע דייוויס 1946 הייתה התחרות ה-35 במניין מאז ייסוד התחרות.
זו הייתה התחרות הראשונה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, במהלכה התחרות לא התקיימה.
בעקבות פטירת מייסד התחרות דווייט דייוויס בשנת 1945, הוחלט לקרוא את התחרות על שמו.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן.
לתחרות נרשמו 20 נבחרות בלבד שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה.
המשחק על התואר נערך ב-30-26 בדצמבר 1946 במלבורן, אוסטרליה.
נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 0:5.
בית זה כלל 5 נבחרות כולל הפיליפינים וניו זילנד.
לאחר משחק המוקדם בו האמריקאים ניצחו את הפיליפינים החלו משחקי חצי הגמר.
הבית כלל 15 קבוצות, כולל מצרים והרפובליקה הסינית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפורסט הילס, ארצות הברית במהלך 15-13 בספטמבר 1946. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 0:5.
גביע דייוויס 1947 הייתה התחרות ה-36 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס.
לתחרות נרשמו 22 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה אוסטרליה ניצחה את צ'כוסלובקיה.
המשחק על התואר נערך ב-30 באוגוסט – 1 בספטמבר 1947 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 1:4.
בית הזה כלל 2 נבחרות בלבד.
אוסטרליה ניצחה את קנדה והוכרזה כמנצחת הבית.
הבית כלל 20 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הודו, מצרים וניו זילנד.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במונטריאול, קנדה, במהלך 14–16 באוגוסט 1947. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת צ'כוסלובקיה עם התוצאה 1:4.
גביע דייוויס 1948 הייתה התחרות ה-37 במניין מאז ייסוד התחרות.
המשחק על התואר נערך ב-6-4 בספטמבר 1948 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 0:5. בכך היא זכתה בתואר בשנה השלישית ברציפות (בסך הכל בפעם ה-15).
בית הזה כלל 4 נבחרות כלל אוסטרליה.
הבית כלל 22 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, הודו, מצרים ופקיסטן.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במונטריאול, קנדה, במהלך 22-19 באוגוסט 1948. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת צ'כוסלובקיה עם התוצאה 2:3.
גביע דייוויס 1949 הייתה התחרות ה-38 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 28 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה אוסטרליה ניצחה את איטליה.
המשחק על התואר נערך ב-26–28 באוגוסט 1949 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בתואר בשנה הרביעית ברציפות (בסך הכל בפעם ה-16).
הבית כלל 24 קבוצות, כולל ארגנטינה, דרום אפריקה, מצרים, צ'ילה וישראל.
28 באפריל – 2 במאיסיבוב שני
23–25 ביולישווייץכלוםשווייץטכנייווןיווןבודפשט, הונגריהכלוםשווייץ0הונגריהבודפשט,הונגריההונגריה5כלוםהונגריה4בלגיהבלגיה1בודפשט,הונגריהכלוםהונגריה2דנמרק5פריז,צרפת,חימרצרפת3ישראל0דנמרק1לוקסמבורג0צרפת4פרי,צרפת,חימרצרפת5צרפת3פורטוגל0וימבלדון,אנגליה,דשאצ'כוסלובקיה2בריטניה5בריטניה1צכסלובקיה5צ'כוסלובקיה4פריז,צרפת,חמרמונקו0צרפת2הולנד0מילאנו,איטליה,חימראיטליה3דרום אפריקה5דרום אפריקה1איטליהטכניאיטליה4טורינו,איטליה,חימרטורקיהאיטליה4אירלנד2ברינגהם,אנגליה,חימרצילה1צילה3צילה3מצריםטכנימצרים2רומא, איטליה, חימרארגנטינהאיטליה4כלוםשטוקולהם,שוודיה,חימריוגוסלביה1שוודיהשוודיה5כלוםנורווגיה0זאגרב, קרואטיהנורווגיהשוודיה2כלוםוינה,אוסטריהיוגוסלביה3אוסטריהאוסטריה1כלוםיוגוסלביה4יוגוסלביה
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בריי, ארצות הברית במהלך 12–15 באוגוסט 1949. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת איטליה עם התוצאה 0:5.
בשנת 1949 נבחרת ישראל לראשונה השתתפה בתחרות.
היא שובצה בבית אירופה והמשחק הראשון היה נגד נבחרת דנמרק.
גביע דייוויס 1950 הייתה התחרות ה-39 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה אוסטרליה ניצחה את שוודיה.
המשחק על התואר נערך ב-25–27 באוגוסט 1950 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם תוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-8.
בית הזה כלל 4 נבחרות כולל אוסטרליה.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל פרו, הפיליפינים, מצרים, פקיסטן וישראל.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בריי, ארצות הברית, במהלך 11–13 באוגוסט 1950. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 2:3.
בשנת 1950 נבחרת ישראל השתתפה בתחרות בפעם השנייה.
היא שובצה בבית אירופה ועברה ללא משחק לסיבוב השני בו היא שיחקה נגד נבחרת פולין.
גביע דייוויס 1951 הייתה התחרות ה-40 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך בסידני, אוסטרליה.
במשחק זה ארצות הברית ניצחה את שוודיה.
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1951 בסידני, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-9 בסך הכל.
בית הזה כלל 5 נבחרות כולל יפן שחזרה להשתתף בתחרות.
היא הפסידה לארצות הברית במשחק המוקדם.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל ברזיל, הפיליפינים, מצרים ודרום אפריקה.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במלבורן, אוסטרליה, במהלך 15-13 בדצמבר 1951. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 0:5.
גביע דייוויס 1952 הייתה התחרות ה-41 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה.
לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל נבחרת הודו בלבד.
בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-31-29 בדצמבר 1952 באדלייד, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-10 בסך הכל.
בית הזה כלל 5 נבחרות כולל יפן, אשר הפסידה לארצות הברית במשחק המוקדם.
הבית כלל 22 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ומצרים.
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1952 באוסטרליה.
גביע דייוויס 1953 הייתה התחרות ה-42 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן, אוסטרליה.
לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל את נבחרת הודו בלבד.
המשחק על התואר נערך ב-31-28 בדצמבר 1953 במלבורן, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-11 בסך הכל.
הבית כלל 6 נבחרות כולל יפן.
לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי חצי הגמר.
הבית כלל 22 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הפיליפינים, ציילון, מצרים וישראל.
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1953 באוסטרליה.
לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1953 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות.
היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ספרד.
גביע דייוויס 1954 הייתה התחרות ה-43 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 30 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה", ו"בית אירופה".
המשחק על התואר נערך ב-29-27 בדצמבר 1954 בסידני, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-17 בסך הכל.
הבית כלל 7 נבחרות כולל יפן.
הבית כלל 23 קבוצות, כולל ניו זילנד, הודו, מצרים וברזיל.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבריזביין, אוסטרליה, במהלך 18-16 בדצמבר 1954. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 0:5.
גביע דייוויס 1955 הייתה התחרות ה-44 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
לתחרות נרשמו 34 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 באוגוסט 1955 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-12 בסך הכל.
הבית כלל 7 נבחרות כולל פקיסטן ואוסטרליה.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הודו, מצרים, ארגנטינה וצ'ילה.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1955 בארצות הברית.
גביע דייוויס 1956 הייתה התחרות ה-45 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1956 באדלייד, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-13 בסך הכל.
במשחק המוקדם נבחרת קנדה ניצחה את נבחרת האיים הקריביים.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל פקיסטן, צ'ילה, מצרים וישראל.
לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1956 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות.
היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת נורווגיה.
גביע דייוויס 1957 הייתה התחרות ה-46 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 36 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1957 במלבורן, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-14 בסך הכל.
הבית כלל 7 נבחרות לרבות ישראל.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל דרום אפריקה, צ'ילה, מקסיקו, לבנון וניו זילנד.
במשחק המוקדם הודו ניצחה את מלאיה
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1957 באוסטרליה.
בשנת 1957 נבחרת ישראל שובצה בבית אמריקה ושיחקה נגד נבחרת ברזיל במשחק שנערך בקנדה.
גביע דייוויס 1958 הייתה התחרות ה-47 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך בבריזביין, אוסטרליה.
המשחק על התואר נערך ב-31-29 בדצמבר 1958 בבריזביין, אוסטרליה.
נבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-18 בסך הכל.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל ברזיל, מקסיקו, צ'ילה, הודו ומצרים.
במשחק המוקדם יפן ניצחה את תאילנד
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1958 באוסטרליה
בשנת 1958 נבחרת ישראל שובצה בבית אמריקה ושיחקה נגד נבחרת ארגנטינה.
גביע דייוויס 1959 הייתה התחרות ה-48 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 42 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-31-28 באוגוסט 1959 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית.
נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-15 בסך הכל.
הבית כלל 6 נבחרות כולל אוסטרליה.
הנבחרות חולקו לתת-הבית הצפוני ותת-הבית הדרומי.
בתת-הבית הצפוני המשחקים נערכו במהלך חודש יולי.
בתת-הבית הדרומי נבחרת ארגנטינה ניצחה בניצחון טכני את נבחרת ונצואלה ונבחרת קובה ניצחה את נבחרת האיים הקריביים 4:0. ארגנטינה לא התייצבה למשחק מול קובה ובהתאם לכך, קובה עלתה למשחק מול נבחרת אוסטרליה והפסידה עם התוצאה 5:0.
הבית כלל 27 קבוצות, כולל ברזיל, קולומביה, צ'ילה, לבנון, מצרים, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1959 בארצות הברית
בשנת 1959 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת שווייץ.
לראשונה המשחק של גביע דייוויס נערך בתל אביב.
גביע דייוויס 1960 הייתה התחרות ה-49 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 40 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-26–28 בדצמבר 1960 בסידני, אוסטרליה.
לראשונה מאז שנת 1937 משחק הגמר לא היה התמודדות של נבחרת אוסטרליה נגד נבחרת ארצות הברית על התואר.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין איטליה והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-16 בסך הכל.
הבית כלל 6 קבוצות, כולל ניו זילנד, שאורגנו לתת-הבית הצפוני ותת-הבית הדרומי.
הבית כלל 27 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה וישראל.
המשחקים נערכו במהלך נובמבר-דצמבר 1960 באוסטרליה.
בשנת 1960 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת צ'ילה.
כמו בשנת 1959 המשחק של גביע דייוויס נערך בתל אביב.
זו הייתה התחרות האחרונה בה השתתף אריה אבידן-וייס, שהיה חלק מהנבחרת מאז שנת 1949.
גביע דייוויס 1961 הייתה התחרות ה-50 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך ב-28-26 בדצמבר 1961 במלבורן, אוסטרליה.
לתחרות נרשמו 42 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
משחק הגמר נערך בין אוסטרליה לבין איטליה והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-17 בסך הכל.
הבית כלל 7 קבוצות כולל מרוקו.
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל.
המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1961.
בשנת 1961 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ניו זילנד.
כמו בשנת 1960 המשחק נערך בתל אביב.
גביע דייוויס 1962 הייתה התחרות ה-51 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 41 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1962 בבריזביין, אוסטרליה.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין מקסיקו והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-18 בסך הכל.
הבית כלל 5 קבוצות כולל יוגוסלביה.
במשחק המוקדם נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת קנדה.
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, לבנון, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל.
המשחקים נערכו במהלך אוקטובר-דצמבר 1962.
בשנת 1962 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת רומניה.
גביע דייוויס 1963 הייתה התחרות ה-52 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 44 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1963 באדלייד, אוסטרליה.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-19 בסך הכל.
הבית כלל 7 קבוצות כולל איראן.
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, רודזיה הדרומית וישראל.
במשחק המוקדם פקיסטן ניצחה את ציילון.
המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-נובמבר 1963.
בשנת 1963 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת אוסטריה.
גביע דייוויס 1964 הייתה התחרות ה-53 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בקליבלנד, ארצות הברית.
לתחרות נרשמו 48 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-25 בספטמבר 1964 בקליבלנד, ארצות הברית.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-19 בסך הכל.
הבית כלל 7 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד.
לאחר שבמשך תקופה ארוכה צ'ילה שובצה בבית אירופה, השנה זו היא שובצה בבית אמריקה.
הבית כלל 32 קבוצות כולל ארגנטינה, ברזיל, מצרים, דרום אפריקה, מרוקו, רודזיה הדרומית וישראל.
הבית כלל 9 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך חודש אפריל.
תת-הבית השני כלל 6 קבוצות.
המשחק בין מנצחי תת-הבתים התקיים במנילה ונבחרת הפיליפינים ניצחה את נבחרת הודו עם התוצאה 3:2.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1964.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת רודזיה הדרומית.
גביע דייוויס 1965 הייתה התחרות ה-54 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 45 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-29-27 בדצמבר 1965 בסידני, אוסטרליה.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ספרד והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-20 בסך הכל.
הבית כלל 5 קבוצות כולל ניו זילנד.
במשחק המוקדם נבחרת האיים הקריביים הפסידה לנבחרת ניו זילנד.
הבית כלל 31 קבוצות כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, מרוקו, רודזיה וישראל.
המשחק בין מנצחי תת-הבתים התקיים בטוקיו ונבחרת יפן הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 4:1.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט-נובמבר 1965.
בשנת 1965 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת בריטניה.
גביע דייוויס 1966 הייתה התחרות ה-55 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 46 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1966 במלבורן, אוסטרליה.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין הודו והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-21 בסך הכל.
הבית כלל 32 קבוצות כולל ברזיל, מצרים, דרום אפריקה, מרוקו, ניו זילנד, קנדה וישראל.
לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים.
הבית כלל 8 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
תת-הבית השני כלל 5 קבוצות.
המשחקים נערכו במהלך נובמבר-דצמבר 1966.
בשנת 1966 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת פורטוגל.
לראשונה מאז השתתפותה הראשונה בשנת 1949, נבחרת ישראל הצליחה לגבור על היריבה.
אלעזר דודמן ניצח במשחקי יחידים והיה שותף לניצחון במשחקי זוגות.
לאחר הניצחון על פורטוגל הנבחרת התייצבה למשחק מול צ'כוסלובקיה בפראג.
ללא כוכב הנבחרת אלעזר דודמן נבחרת ישראל לא יכלה להתמודד מול היריבה החזקה והפסידה.
גביע דייוויס 1967 הייתה התחרות ה-56 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 48 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1967 בבריזביין, אוסטרליה.
המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ספרד והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-22 בסך הכל.
הבית כלל 7 קבוצות כולל ניו זילנד.
הבית כלל 32 קבוצות כולל ברזיל, מצרים, דרום אפריקה, צ'ילה, קנדה וישראל.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך פברואר-מרץ 1967.
המשחק בין מנצחי תת-הבתים התקיים בניו דלהי ונבחרת יפן הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 4:1.
המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-דצמבר 1967.
בשנת 1967 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת פולין.
גביע דייוויס 1968 הייתה התחרות ה-57 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 49 נבחרות שחולקו לשלושה בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1968 באדלייד, אוסטרליה.
המשחק נערך בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר לאחר הפסקה של ארבע שנים ובפעם ה-20 בסך הכל.
במשחק המוקדם ונצואלה ניצחה את ארגנטינה.
הבית כלל 32 קבוצות כולל ברזיל, ניו זילנד, דרום אפריקה, רודזיה, איראן וישראל.
הבית כלל שמונה נבחרות שחולקו לשני תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך מרץ 1969.
תת-הבית השני כלל חמש קבוצות.
המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בטוקיו ונבחרת יפן הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 4:1.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט-נובמבר 1968.
בשנת 1968 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת איראן.
גביע דייוויס 1969 הייתה התחרות ה-58 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 51 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-19–21 בספטמבר 1969 בקליבלנד, ארצות הברית.
המשחק נערך בין נבחרת רומניה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-21 בסך הכל.
הבית כלל 9 קבוצות כולל אוסטרליה ששובצה בתת-הבית הצפוני.
המשחק על ראשות הבית נערך בחודש יוני בסאו פאולו, ברזיל.
נבחרת ברזיל ניצחה את נבחרת מקסיקו עם התוצאה 4:1.
הבית כלל 34 קבוצות כולל קנדה, ניו זילנד, דרום אפריקה, מצרים, רודזיה, איראן וישראל.
המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בפונה, הודו, ונבחרת יפן הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 5:0.
המשחקים נערכו במהלך יולי–אוגוסט 1969.
הערה: המשחק החמישי הופסק עקב פרישתו של יון ציריאק.
בשנת 1969 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת פורטוגל.
כמו בשנת 1966, נבחרת ישראל הצליחה לגבור על היריבה.
לאחר הניצחון על פורטוגל הנבחרת התייצבה למשחק נגד רומניה.
הרומנים ניצחו עם התוצאה 5:0.
גביע דייוויס 1970 הייתה התחרות ה-59 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 53 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-29–31 באוגוסט 1970 בקליבלנד, ארצות הברית.
המשחק נערך בין נבחרת גרמניה המערבית לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-22 בסך הכל.
הבית כלל 11 קבוצות כולל ניו זילנד ששובצה בתת-הבית הצפוני.
תת הבית הדרומי כלל 7 קבוצות.
המשחק על ראשות הבית נערך בחודש יולי בסאו פאולו, ברזיל.
נבחרת ברזיל ניצחה את נבחרת קנדה עם התוצאה 2:3.
הבית כלל 31 קבוצות כולל דרום אפריקה, מצרים, רודזיה, איראן וישראל.
הבית כלל 11 נבחרות, כולל אוסטרליה, שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך אפריל 1970.
תת-הבית השני כלל 7 קבוצות.
המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בבנגלורו, הודו, ונבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 3:1. בכך נבחרת הודו זכתה בראשות הבית בפעם השישית ברציפות.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1970.
בשנת 1970 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושובצה למשחק נגד נבחרת רודזיה.
המשחק לא התקיים ורודזיה קיבלה ניצחון טכני.
גביע דייוויס 1971 הייתה התחרות ה-60 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 50 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר נערך ב-8–11 באוקטובר 1971 בשארלוט, ארצות הברית.
המשחק נערך בין נבחרת רומניה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-23 בסך הכול.
הבית כלל 13 קבוצות כולל ניו זילנד וקוריאה הדרומית ששובצו בתת-הבית הצפוני.
במשחק המוקדם קוריאה הדרומית הפסידה למקסיקו עם התוצאה 5:0.
תת-הבית הדרומי כלל 8 קבוצות.
המשחק על ראשות הבית נערך בחודש יולי במקסיקו סיטי, מקסיקו.
נבחרת ברזיל ניצחה את נבחרת מקסיקו עם התוצאה 2:3.
הבית כלל 28 קבוצות כולל מצרים וישראל.
הבית כלל 9 נבחרות כולל אוסטרליה שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך אפריל 1971. במשחק המוקדם נבחרת אוסטרליה ניצחה את הונג קונג עם התוצאה 5:0.
תת-הבית השני כלל 4 קבוצות.
המשחק בין מנצחי תת-הבתים התקיים בטוקיו, יפן, ונבחרת יפן הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 3:2. בכך נבחרת הודו זכתה בראשות הבית בפעם השביעית ברציפות.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1971.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת נורווגיה.
הערה: המשחק הרביעי הופסק עקב פרישתו של הטניסאי הנורווגי.
לאחר הניצחון על נורווגיה הנבחרת שיחקה נגד נבחרת רומניה והפסידה עם התוצאה 5:0.
גביע דייוויס 1972 הייתה התחרות ה-61 במניין מאז ייסוד התחרות.
לקראת תחילת המשחקים הוחלט על שינוי מתכונת התחרות.
מחזיקת הגביע הייתה צריכה להתמודד עם יתר הקבוצות במשחקי הפלייאוף.
הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח".
הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים הייתה מקבלת את הגביע.
שיטת משחקים זו פעלה עד לשנת 1980.
המשחק על התואר נערך ב-15-13 באוקטובר 1972 בבוקרשט, רומניה.
כמו בשנה הקודמת המשחק נערך בין נבחרת רומניה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם החמישית ברציפות ובפעם ה-24 בסך הכל.
תת-הבית הדרומי כלל 7 קבוצות.
המשחק על ראשות הבית נערך בחודש יולי בסנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה.
נבחרת צ'ילה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 0:5.
הבית כלל 34 קבוצות כולל איראן, לבנון, מצרים, מרוקו, דרום אפריקה וניו זילנד.
הבית כלל 11 נבחרות כולל אוסטרליה שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך אפריל 1972.
המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בבנגלורו, הודו.
נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת הודו עם התוצאה 0:5.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1972 ומשחק הגמר באוקטובר.
גביע דייוויס 1973 הייתה התחרות ה-62 במניין מאז ייסוד התחרות.
הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים קיבלה את הגביע.
המשחק על התואר נערך ב-30 בנובמבר – 2 בדצמבר 1973 בקליבלנד, ארצות הברית.
המשחק נערך בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך הנבחרת זכתה בתואר בפעם ה-23 בסך הכל.
הבית כלל 12 קבוצות כולל דרום אפריקה.
הקבוצות חולקו לתת בית הצפוני והדרומי.
קולומביה צורפה לתת הבית הצפוני ודרום אפריקה לתת הבית הדרומי.
בכל תת-בית לאחר המשחקים המוקדמים, המנצחת קיבלה זכות להתמודד מול מנצחת תת-הבית בשנה הקודמת על ראשות תת-הבית.
בין מנצחות תת-הבתים נערך משחק על רשות הבית.
הבית כלל 31 קבוצות כולל איראן, מצרים, מרוקו, ניו זילנד וישראל.
בית המזרח כלל 11 קבוצות כולל אוסטרליה.
לאחר המשחקים המוקדמים ארבע הקבוצות החזקות הצטרפו לקבוצות ששיחקו בגמר הבית בשנה הקודמת למשחקים על ראשות הבית.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט–נובמבר 1973 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת הולנד.
גביע דייוויס 1974 הייתה התחרות ה-63 במניין מאז ייסוד התחרות.
הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח".
המשחק על התואר היה צריך להתקיים בין הודו לבין דרום אפריקה.
בשל התנגדות למשטר השלט בדרום אפריקה, נבחרת הודו סירבה להשתתף במשחק שהיה אמור להתקיים בדרום אפריקה.
כתוצאה מכך, הגביע הוענק לנבחרת דרום אפריקה.
זו הייתה הזכייה היחידה של נבחרת זו בגביע דייוויס.
הבית כלל 33 קבוצות כולל איראן, לבנון, מצרים, מרוקו, ניגריה, ניו זילנד וישראל.
משתתפי גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפות במשחקים המוקדמים.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט-נובמבר 1973 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת הודו לא התייצבה למשחק הגמר עקב התנגדות למשטר הפוליטי בדרום אפריקה.
בשנת 1974 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת איראן.
גביע דייוויס 1975 הייתה התחרות ה-64 במניין מאז ייסוד התחרות.
המשחק על התואר התקיים בין שוודיה לבין צ'כוסלובקיה.
המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת שוודיה עם התוצאה 2:3.
קולומביה ודרום אפריקה צורפו לתת הבית הצפוני.
הבית כלל 32 קבוצות כולל איראן, לבנון, מצרים, ניגריה, קניה, וישראל.
בית המזרח כלל 9 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד.
לאחר המשחקים המוקדמים החלו משחקים על ראשות הבית.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1975 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת לוקסמבורג.
לאחר הניצחון על לוקסמבורג, נבחרת ישראל שיחקה נגד שווייץ.
נבחרת ישראל הפסידה ולא קודמה למשחקי הבית.
גביע דייוויס 1976 הייתה התחרות ה-65 במניין מאז ייסוד התחרות.
המשחק על התואר התקיים בין איטליה לבין צ'ילה.
המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת איטליה עם התוצאה 1:4.
לאחר המשחקים המוקדמים, החלו משחקי רבע הגמר.
משתתפי גמר הבית בשנה הקודמת קיבלה זכות לעבור ישירות לרבע הגמר.
הבית כלל 32 קבוצות כולל איראן, מצרים, ניגריה, אלג'יריה, קניה, רודזיה וישראל.
לאור מספר גדול של הקבוצות הבית פוצל ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים.
בית המזרח כלל 12 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1976 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת ברית המועצות סירבה להשתתף במשחק חצי הגמר נגד צ'ילה בגלל התנגדותה למשטר הצבאי של אוגוסטו פינושה ששלט בצ'ילה באותו זמן.
בשנת 1976 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה ב' ובשלב ראשון זכתה בניצחון טכני על טורקיה.
בשלב הבא היא נפגשה עם נבחרת מונקו.
גביע דייוויס 1977 הייתה התחרות ה-66 במניין מאז ייסוד התחרות.
המשחק על התואר התקיים בין איטליה לבין אוסטרליה.
המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4. בכך הנבחרת זכתה בתואר בפעם ה-24 בסך הכל.
הבית כלל 14 קבוצות כולל דרום אפריקה.
משתתפות גמר הבית בשנה הקודמת קיבלו זכות לעבור ישירות לרבע הגמר.
הבית כלל 32 קבוצות כולל איראן, מצרים, אלג'יריה, רודזיה, קניה וישראל.
משתתפי גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפו במשחקים המוקדמים.
בעקבות סירובה של ברית המועצות לשחק במשחק חצי הגמר של השנה הקודמת נגד צ'ילה, נבחרתה נפסלה מהשתתפות בתחרות בשנים 1977–1978.
משתתפי גמר הבית בשנה הקודמת קיבלו זכות לעבור ישירות לרבע הגמר.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1977 ומשחק הגמר בנובמבר.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת טורקיה.
לאחר הניצחון על טורקיה ובהמשך המשחקים המוקדמים נבחרת ישראל שיחקה נגד הולנד.
גביע דייוויס 1978 הייתה התחרות ה-67 במניין מאז ייסוד התחרות.
ירידה במספר משתתפי התחרות מוסברת בהתנגדות של מספר מדינות להשתתפות של נבחרת דרום אפריקה בתחרות.
כמו כן, נבחרת ברית המועצות נפסלה בגלל התנגדותה לשחק נגד צ'ילה בחצי הגמר של תחרות 1976. משחקים בהשתתפות נבחרת דרום אפריקה התלוו בהפגנות.
בסופו של דבר סוכם שהחל משנת 1979 נבחרת דרום אפריקה לא תשתתף בתחרויות וזה היה המצב עד לשנת 1992.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת בריטניה עם תוצאה של 1:4 לארצות הברית.
בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-25 בסך הכל.
הבית כלל 8 קבוצות כולל דרום אפריקה.
הבית כלל 29 קבוצות כולל איראן, מצרים, אלג'יריה, מרוקו וישראל.
משתתפות גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפו במשחקים המוקדמים.
בעקבות סירובה של ברית המועצות לשחק במשחק חצי הגבר של השנה הקודמת נגד צ'ילה, נבחרתה נפסלה מהשתתפות בתחרות בשנים 1977–1978.
בית המזרח כלל 11 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך אוקטובר 1978 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת פינלנד.
במשחק השני הנבחרת שיחקה נגד אוסטריה והפסידה.
גביע דייוויס 1979 הייתה התחרות ה-68 במניין מאז ייסוד התחרות.
החל משנת 1979 נבחרת דרום אפריקה לא השתתפה בתחרויות וזה היה המצב עד לשנת 1992.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת איטליה שהפסידה בתוצאה של 0:5. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-26 בסך הכל.
הבית כלל 29 קבוצות כולל איראן, מצרים, ניגריה, מרוקו וישראל.
בית המזרח כלל 10 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך אוקטובר 1979 ומשחק הגמר בדצמבר.
ישראל הוגרלה לבית אירופה ב'.
במשחק הראשון היא זכתה בניצחון טכני על ניגריה.
בהמשך היא שיחקה נגד גרמניה המערבית.
גביע דייוויס 1980 הייתה התחרות ה-69 במניין מאז ייסוד התחרות.
זו הייתה השנה האחרונה בה נערכו משחקים בשיטה זו.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת איטליה לבין נבחרת צ'כוסלובקיה בפראג.
הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת צ'כוסלובקיה.
הבית כלל 50 קבוצות כולל מצרים, אלג'ריה, מרוקו וישראל.
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1980 ומשחק הגמר בדצמבר.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת מונקו.
לאחר הניצחון על מונקו הנבחרת שיחקה נגד שווייץ והפסידה.
גביע דייוויס 1981 הייתה התחרות ה-70 במניין מאז ייסוד התחרות.
החל משנה זו התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.
הדבר אפשר לתת פרסים לנבחרות.
זו הייתה השנה הראשונה בה הוקם הבית העליון.
בבית זה נכללו 16 נבחרות שהשתתפו במשחקי חצי הגמר של הבתים האזוריים בתחרות של השנה הקודמת.
יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (2 בתי אירופה, בית אמריקה ובית המזרח).
מנצחי הבתים האזוריים קיבלו זכות לעלות לבית העליון במקום 4 נבחרות החלשות של הבית העליון.
נבחרת צ'כוסלובקיה שהייתה מחזיקת הגביע בעקבות ניצחונה בשנה הקודמת, הודחה על ידי נבחרת ארצות הברית במשחק רבע הגמר.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת ארגנטינה בסינסינטי.
הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת ארצות הברית.
בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-27.
מיקוםהקבוצה המנצחתניקודהקבוצה המפסידהסאו פאולו,ברזיל, חימרגרמניה המערבית2-3ברזילפריז,צרפת, חימרצרפת1-4יפןסן רמו,איטליה, חימראיטליה1-4קוריאה הדרומיתטיחאונה,מקסיקו, חימרמקסיקו2-3שווייץבעקבות משחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון גרמניה המערבית, צרפת, איטליה ומקסיקו נותרו בבית העליון.
ברזיל, קוריאה הדרומית, יפן ושווייץ ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים צ'ילה, הודו, ספרד וברית המועצות עלו לבית העליון.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת יוגוסלביה.
לאחר הניצחון על יוגוסלביה, נבחרת ישראל שיחקה נגד הונגריה והפסידה.
גביע דייוויס 1982 הייתה התחרות ה-71 במניין מאז ייסוד התחרות.
התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית בו נכללו 16 נבחרות.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת צרפת בגרנובל.
הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת ארצות הברית.
בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-28 בסך הכול.
מיקוםמנצחיםניקודמפסידיםבואנוס איירס, ארגנטינה, חימרמקסיקו2-3מערב גרמניהברצלונה, ספרד, חימרבריטניה2-3ספרדדונייצק, ברית המועצות, חימרברית המועצות1-4הודומקסיקו סיטי, מקסיקו, חימררומניה2-3מקסיקו
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון ארגנטינה, בריטניה, רומניה וברית המועצות נותרו בבית העליון.
הודו, מקסיקו, ספרד וגרמניה המערבית ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים פרגוואי, אינדונזיה, אירלנד ודנמרק עלו לבית העליון.
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת בלגיה.
לאחר הניצחון על בלגיה, נבחרת ישראל שיחקה נגד הונגריה והפסידה.
גביע דייוויס 1983 הייתה התחרות ה-72 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות.
מחזיקת הגביע נבחרת ארצות הברית הפסידה כבר בסיבוב הראשון של הבית העליון לנבחרת ארגנטינה.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת שוודיה במלבורן.
הוא הסתיים עם התוצאה 3:2 לטובת אוסטרליה.
בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-25 בסך הכול.
בין ה-30 בספטמבר ל-2 באוקטובר
Venueמנצחיםניקודמפסידיםאוקספורד, בריטניהבריטניה1-4צילהקופנהגן, דנמרקדנמרק1-4אינדונזיהדבלין, אירלנדארצות הברית1-4אירלנדהראדץ קראלובה, צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה1-4ברית המועצות
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון דנמרק, צ'כוסלובקיה, בריטניה וארצות הברית נותרו בבית העליון.
אינדונזיה, צ'ילה, אירלנד וברית המועצות ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים אקוודור, הודו, גרמניה המערבית ויוגוסלביה עלו לבית העליון.
בשנת 1983 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ונפגשה עם נבחרת מונקו.
לאחר הניצחון על מונקו, הנבחרת שיחקה נגד גרמניה המערבית והפסידה.
גביע דייוויס 1984 הייתה התחרות ה-73 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקת הגביע נבחרת אוסטרליה הפסידה בחצי הגמר של הבית העליון לנבחרת ארצות הברית.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת שוודיה בגטבורג.
הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת שוודיה.
Venueהקבוצה הביתיתScoreהקבוצה האורחתאורהוס, דנמרק, חימרדנמרק3-2הודוגואיאקיל, אקוודור, חימראקוודור1-4ניו זילנדאוקספורד, בריטניה, חימרבריטניה4-1יוגוסלביהמערב ברלין, מערב גרמניה,מערב גרמניה0-5רומניה
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון אקוודור, הודו, גרמניה המערבית ויוגוסלביה נותרו בבית העליון.
דנמרק, בריטניה, ניו זילנד ורומניה ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים צ'ילה, יפן, ברית המועצות וספרד עלו לבית העליון.
בשנת 1984 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ונפגשה עם נבחרת פולין.
לאחר ניצחון על פולין הנבחרת שיחקה נגד שווייץ.
בעקבות ניצחון זה נבחרת ישראל עלתה למשחק נגד ברית המועצות על ראשות הבית.
מנצחת המשחק הייתה מקבלת זכות לעלות לבית העליון בשנת 1985. המשחק הדרמטי הסתיים עם התוצאה 3:2 והוכרע במפגש האחרון בו שחר פרקיס הפסיד לאלכסנדר זברב.
גביע דייוויס 1985 הייתה התחרות ה-74 במניין מאז ייסוד התחרות.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת שוודיה לבין נבחרת גרמניה המערבית במינכן.
הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת שוודיה שניצחה בתחרות בפעם השנייה ברציפות.
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון איטליה, ברית המועצות, ספרד ויוגוסלביה נותרו בבית העליון.
ארגנטינה, צ'ילה, צרפת ויפן ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים מקסיקו, ניו זילנד, דנמרק והממלכה המאוחדת עלו לבית העליון.
ליסבון, תוניס, ורשה, אתונה, הילסבורג (כולם חימר)רבע גמר
נוטינגהאם (דשא), ווגיש (חימר), אתונה (חימר), רמת השרון (קשה)חצי גמר
אוקספורד (דשא)הממלכה המאוחדת5פורטוגל5פורטוגל0לוקסמבורג0הממלכה המאוחדת3תוניסיה0שווייץ0שווייץ5שווייץ5פולין2זימבבואה0זימבבואה3הממלכה המאוחדת4יוון4ישראל1נורווגיה1יוון2אוסטריה3אוסטריה2ישראל3פינלנד1ישראל4הולנד4הולנד1
בשנת 1985 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ונפגשה עם נבחרת הולנד.
לאחר הניצחון על הולנד הנבחרת שיחקה נגד אוסטריה.