tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא החל לפני כ-6000 שנים, עם השליח האלוהי אדם, ונגמר לאחר ההתגלות של מוחמד.
לפי הדת הבהאית, במשך המחזור הזה השליחים האלוהיים קידמו את האנושות במרווחי זמן קבועים באמצעות ההתגלות הפרוגרסיבית.
הדתות האברהמיות והדהרמיות, למשל, נוצרו כחלק מהמחזור האדמי.
המחזור השני, "המחזור הבהאי", או "מחזור ההגשמה", החל עם הבאב, וכולל את בהאא-אללה.
לפי הדת הבהאית הוא יימשך לפחות חצי מיליון שנה ובזמנו יבואו לעולם שליחים אלוהיים רבים.
בספרות הבהאית נכתב כי בנוסף להתגלות שהשליחים האלוהיים הביאו לעולם במסגרת המחזור האדמי, הם גם ניבאו את הגעתו של "מחזור ההגשמה".
התבוננות או הרהורים הוא קובץ בן שמונה-עשר סיפורים והגיגים קצרצרים מאת פרנץ קפקא, שנכתבו בין השנים 1904–1912. אוסף הסיפורים הודפס לראשונה בשנת 1912 והיה ספרו הראשון של קפקא שראה אור.
"חשיפת פרצופו של נוכל" ()
"הסתכלות דרך החלון בפיזור-דעת" ()
"החלון הפונה אל הרחוב" ()
הִתְגַּלּוּת, בדתות שונות, היא תהליך החשיפה של אמִיתוֹת אלוהיות לבני-האדם.
המושג קיים באמונות רבות ובאופנים מגוונים, וזוכה לחשיבות רבה במיוחד בדתות האברהמיות, בהן הוא משמש כיסוד האמונה שעליו היא בנויה וממנו היא נוטלת את סמכותה ותוקפה.
התגלות נזכרת בצורות שונות מאוד בכתבי הקודש ובמסורות שבעל-פה של הדתות למיניהן: היא מתרחשת ומועברת באמצעים עקיפים כמו חלומות והשראה או בהופעה ישירה של האל או האלים במציאות, בעזרת תקשורת מפורשת שניתן להבין ולהעלות על הכתב או בחוויות ומעשים דוגמת נסים.
באמונות שבטיות פרימיטיביות היא מתרחשת באמצעים מיסטיים, כמו כשפים המופעלים כדי להפציר באלוהות לגלות את סודותיה, ומתקשרת עם כוחות טבע דוגמת נהרות, הרים או חיות מיוחדות.
הזוכים לה הם השמאן ואנשים אחרים המצויים בקרבה לעולם הרוחות העל-טבעי, והמסרים שהתקבלו באמצעותה הם על פי-רוב פשוטים למדי.
בדתות מזרח אסיה ודרומה, כמו הבודהיזם והטאואיזם, רעיון ההתגלות נתפש בדרך כלל כהתעוררות פנימית של התודעה באמצעות הרהור ובוננות המביאים לבסוף להבנה והפנמה של העקרונות הגבוהים השולטים ביקום (דוגמת הברהמן בהינדואיזם).
בדתות מבוססות-נבואה, כמו הזורואסטריות והאמונות האברהמיות השונות, הכלי העיקרי המפיץ ומפרש את ההתגלות הוא נבחר האל המתקשר עמו; ובמקרא, ההיסטוריה של עם ישראל היא בעצמה שיקוף של חסדי הבורא המעניש ומרחם על עמו חליפות, הגם שאירועי ההתגלות המרכזיים כרוכים בהתערבות ישירה, כבקריעת ים סוף ומעמד הר סיני.
סיווג מרכזי אחד בחקר ההתגלות הוא ההבחנה בין התגלות כללית להתגלות מיוחדת: הראשונה מתחוללת באופן מתמיד ומתבטאת בדרך כלל בטבע העולם הנוהג כמנהגו, שנתפש כמגלם את נוכחות האל בסדר הפשוט בו הוא פועל ומתקיים.
כך, כל תופעות הטבע והיקום מרמזות בעצם על קיום האלוהות וניתן ללמוד אודותיה ואודות רצונה מהן.
התגלות מיוחדת, לעומת זאת, היא התערבות חוץ-טבעית שבה ההשגחה העליונה מופיעה בבירור ובאופן בלעדי לפני אדם או קבוצה נבחרים וחושפת בפניהם את דברה.
שתי התפישות עשויות להיות משלימות או מנוגדות.
בעיקר בדתות האברהמיות, היהדות, הנצרות והאסלאם, רווח דגש על המיוחדת.
זה נובע מאופיו הטמיר והנשגב של האלוהים בהן והיותו מעבר להבנת אנוש.
בשל כך, הידע היחיד שניתן להשיג אודותיו (ובמשתמע, הידע האמיתי הוודאי על היקום כולו) הוא זה שהאל עצמו בחר לגלות לבריותיו.
חשיבות ההתגלות המיוחדת עשויה להביא לדחיית המסקנות המתקבלות דרך החושים מהעולם הסובב לטובת התעקשות על עליונות המסר האלוהי שניתן באירועי ההתגלות המכוננים של האמונה.
חיכוך זה מתבטא בסוגיית דת ומדע והצורך ליישב בין המסורת שנתקבלה בהתגלות וההסברים המדעיים החדשים – בין אם באמצעות דחיית האחרונים או ניסיון לתרץ באופן כלשהו.
בדתות מזרח אסיה מושג ההתגלות מטושטש יותר, ומתקשר לתהליך של הבשלה והארה פנימית במקום לקבלת מידע מגבוה.
בהתאם, גם באמונות שם המחשיבות את כתביהן כמכילים ידע נשגב וחיוני – כמו האסכולות האורתודוקסיות של ההינדואיזם, הרואות חלק מהוודות ככאלו – קיים ניגוד חריף פחות בנושא, ורעיון ההתגלות המיוחדת כמעט ולא קיים.
מאידך, גם בהשקפות הפונדמנטליסטיות ביותר בדתות האברהמיות ישנו מקום למושג ההתגלות הכללית; האסלאם, לדוגמה, רואה את חוכמת האל כמתגלמת בסדר ובארגון של הטבע.
נעשו מאמצים כבירים להכיל עיקרון זה לתוך האמונה.
אסכולות רציונליסטיות, כמו של המוסלמי אבן רושד, ניסו באמצעים פילוסופיים ופרשניים שונים להכפיף לשכל ולהגיון את המסורות הדתיות, שהתקבלו לפי האמונה בהתגלות מיוחדת.
גישה פשרנית יותר יוצגה על ידי הוגים כמו סט.
תומאס אקווינס, שניסה לגשר על הניגוד באמצעות הקביעה שהשכל חיוני ממילא להבנת המסר האלוהי, שאי-אפשר היה להפנימו אחרת, ושהבורא מעביר שני סוגי אמיתות: כאלו שמעבר להשגת אנוש, וכאלו שניתן להגיע אליהן בשכל ואפשר ללומדן גם מהעולם הסובב.
מול כולם ניצבו הדוגלים בפידאיזם, שדבקו בכך שהאמונה לבדה היא המפתח להבנת המציאות, בלי שום תלות בהגיון ובידע חוץ-התגלותי.
אף על פי שהתגלות יכולה להיות מתועדת במסורת שבעל-פה או להישכח, הצורה המקובלת והחשובה ביותר בהן אמונות משמרות את ההתגלויות שהן מתבססות עליהן היא של כתבי קודש.
הדתות האברהמיות השונות, לדוגמה, רואות את התורה כמסמך שהוכתב מילולית למשה; הנצרות מוסיפה לו ולמקרא את הברית החדשה ורואה בישו את שיא ההתגלות האלוהית, בעוד שהאסלאם גורס שהקוראן מתקן את כל השגיאות שנפלו לפני גילויו ומוחמד הוא "חותם הנביאים".
למעמדם של כתבי הקודש כפרי התגלות מתלווים סיבוכים שונים הנובעים מכך.
בין השאר, קיימת השאלה האם או באיזו מידה הם חפים מטעות בתוקף היותם דבר האל.
פידאיסטים קיצונים סירבו להתפשר על כך שתכניהם אכן צודקים באופן מוחלט, אך אפולוגטיקנים שונים לכל אורך ההיסטוריה ובייחוד בעת החדשה, כשתגליות במדעי הטבע או מחקר היסטורי אתגרו את טענות הכתובים יותר ויותר, נקטו בגישה של מידוּר וחלוקה.
ההתגלות נחשבה לתקפה וחסינה מטעות רק בענייני דת או מוסר.
נתונים אחרים (כמו תיאור השמש כמקיפה את כדור הארץ) תורצו בטיעון, שהמושגים שהיו מקובלים בעת שההתגלות הועברה הם אלה שננקטו, משום שלא על כך נסוב תוקפם של המסרים הגנוזים בה.
עניין טעון לא פחות הוא פרשנות ההתגלות לאורך הדורות ובידי מי היא נתונה.
לרוב הדתות הממוסדות מנגנון פרשני המיועד להחיל, לבאר ולגלות את המסר הרלוונטי הצפון בהתגלות המקורית לכל עת או מקרה.
ביהדות (הרבנית) מוענק לתורה שבעל פה מעמד שווה לזו שבכתב, וכמותה מאמינים שגּוּלְּתָה במעמד הר סיני, ושהיא מכילה פוטנציאלית את כל הפרשנויות הרלוונטיות הנכונות לכל שאלה שעשויה לעלות; ברוב הכנסיות יש למסורה שהועברה בעל-פה מעמד דומה ביחס לברית החדשה, ובאסלאם מוענקת חשיבות גדולה לחדית' ולסונה.
סוגיה אחרת היא השאלה, האם ועד כמה ההתגלות האלוהית היא טענתית (פרופוזיציונלית), כלומר מכילה אמיתות שניתן לקבל או לשלול.
עד הנאורות, למרות המחלוקות הקשות והמרות בין ובתוך הדתות השונות, הטענתיות של ההתגלות נתפשה כמובנת מאליה.
עליית הפילוסופיה החדשה שהדגישה את הסובייקטיביות של ההבנה האנושית, ברוח עמנואל קאנט ואחרים, יחד עם המחקר ההיסטורי-ביקורתי בכתבי הקודש, פרמו במידה רבה מוסכמה זו בנצרות במערב אירופה ובצפון אמריקה (וגם בקרב קבוצות יהודיות שהושפעו ממנה, בעיקר הרפורמים).
תאולוגים שניסו להכליל את המדע והפילוסופיה החדשים בעבודתם, בראש ובראשונה פרידריך שליירמאכר שתיאר את התקשורת עם האל כחוויה פנימית של התעוררות רגשית ותודעתית, העלו נגדם את ההאשמה כי גרמו לכך שאף בעיני המאמין, אבד למושג ההתגלות כל מובן אובייקטיבי ופרופוזיציונלי שהיה לו בעבר.
לנוכח ההתרופפות שניבעה מכך, ניסו הוגים כמו סרן קירקגור, ובמיוחד תאולוגים נוצרים "נאו-אורתודוקסים", דוגמת אמיל ברונר וגם קרל בארת, לפתור את המתח מבלי להיגרר חזרה לעמדות פונדמנטליסטיות.
השקפה זו, אף שהתיימרה לפתור את הבעיה, הותקפה מיד על ידי מבקרים שציינו כי אי-אפשר לתאר מגע בורא-בריה בלי תוכן טענתי כלשהו, שהרי אפילו החוויה הבסיסית ביותר של המגע מכילה גרעין כזה.
באגף הליברלי (על פי רוב הכנסיות הפרוטסטנטיות המתונות ושמאלה מהן) הוסיפו לתאר את ההתגלות במונחים מופשטים ומעורפלים יותר ויותר, עד ערעורה כליל והאשמתם ברידוד האמונה למוסר חברתי חילוני ותו לאו.
החוגים הפונדמנטליסטיים, לעומתם, דבקו בכך שכתבי הקודש משקפים במדויק את דבר הבורא.
מיני בעלי חיים נטרפים משתמשים בשיטות הגנה שונות מפני טורפיהם.
ישנם יצורים המנצלים ריבוי צאצאים ופיזור הצאצאים, כמנגנון הגנה אשר יותיר בתקווה חלק מן הצאצאים לפליטה, בחיים.
אך ישנם בטבע מנגנוני הגנה מתוחכמים יותר ויעילים יותר להתגוננות מפני טריפה, חלקם מרתיעים את הטורפים, מבלבלים אותם ומרחיקים אותם, ומיעוטם תוקף בחזרה ועלול אף להרוג את הטורפים.
אצל כמה חיות ההגנה אינה מתרחשת במשך ציד אלא לאחר זמן (בהתגוננות למשל) ואצל חיות כמו ציקדה מחזורית או דבורים ישנה הגנה על ה"מין" בעוד כמה מהפרטים בקבוצה נטרפים בידי טורפים.
רוב הנטרפים הם חיות קטנות ופגיעות שנוהגות לחשוד בכל דבר הקרוב אליהם, לברוח מהר, להסתובב בחבורות שמתריעות מפני סכנה ובדרך כלל הם לא מתרחקים מהמחסה שלהם.
בניגוד לעיני הטורפים המכוונות קדימה, רוב עיני הנטרפים ניצבות מצידי הפנים כדי שיראו בזמן את הטורפים המגיחים מאחור.
כמו אצל אוכלי הצמחים כך אצל טורפיהם מתפתח מרוץ חימוש ביולוגי שבו הטורף מנסה להרוג את טרפו והטרף משכלל את הגנותיו, עם התפתחות הדורות.
כך לדוגמה במהלך האבולוציה האנטילוקפרה רצה מהר מאוד וטורפים אחרים כמו הברדלס האמריקני הגבירו את מהירותם עד שהברדלס נכחד מסיבה כלשהי, והיום אין טורפים שיכולים להשיג את האנטילוקפרה בשעת ריצתה ולכן למעשה אין לה טורפים.
אותו הגורל נכון גם לבני אדם שהגיעו במהלך התפתחות החי לפסגת שרשרת המזון.
ערך זה עוסק בהתגוננות אצל בעלי חיים יבשתיים.
צמחים שונים מותקפים על ידי אוכלי צמחים ובתגובה פיתחו מספר הגנות שחלקם דומות להגנות בעלי חיים .
הגנות הקשורות בבריחה או התחמקות
הגנות הקשורות בבריחה והתחמקות הן:
ריצה מהירה, כמו במקרה של האנטילופות ובייחוד האנטילוקפרה (שאין לה טורפים המשיגים אותה).
חלק מן הבורחים מבצעים דלגנות על מנת להרתיע את הטורפים ממרדף אחריהם.
הימלטות לשטח לא נגיש, כמו למערה, עצים גבוהים או למים עמוקים.
כמו כן ישנם מינים שעפים או דואים ובכך מתרחקים מן הטורפים היבשתיים.
מבנים שאינם נגישים לטורפים כמו מחילות, קנים חזקים או מבנים בתוך צמחים קוצניים מרתיעים טורפים.
הימלטות תוך התפתלות, המפתיעה את היריב ועוזרת גם למינים איטיים שאינם יכולים לברוח, להצליח להתחמק מהטורף.
ישנן חיות העוברות לפעילות לילית כדי להימלט מטורפים הצדים ביום, כמו דורסי יום.
ישנן חיות, בעיקר בעולם החרקים, המתחמקות בעזרת שבירת התנועה ושינוי צבע עד שהרודף מאבד אותם.
כך למשל היתוש בורח תוך שינויי כיוון חדים, וחגבים רבים פורסים כנפיים צבעוניים המושכים את עין הרודף, אך אז מקפלים את הכנפיים בבת אחת וכך נעלמים מעיני הרודף.
הגנות הקשורות בהרתעה, תקיפה או בדחיית הטורף
תקיפה של הטורף על ידי הכאתו, לעיתים עד מות הטורף ולעיתים כתרגיל הרתעה.
לרוב מדובר בחיות גדולות או בעלות איברים מגודלים מסוימים כמו צבתות, קרניים, חטים או ניבים שהוגדלו כדי לעזור בהרתעה.
חיות בוגרות תוקפות את הטורפים של צאצאיהם שאינם יכולים להגן על עצמם, גם כשהם עצמם משתמשים בהגנות אחרות לטורפים גדולים יותר.
הגנה על ידי ארס ורעלים.
למינים ארסיים רבים ישנם צבעי אזהרה שמזהירים את הטורף לבל ינסה לאכול אותם.
בנוסף מינים מסוימים כמו מיני הקוברה היורקת יכולים לירוק ארס אל עיני הטורפים.
מספר הגנות קשורות בהתזתם אל עבר האויב וכך מרתיעה אותו או מכאיבה לו.
דרכים כאלה כוללים ריחות דוחים (בואש), סילון חם (כמו של מפציצנית מרעישה), מכת חשמל או אף הטלת צרכים.
כמה זחלים מפרישים נוזלים דוחי נמלים כשהם מותקפים.
כמה מינים כמו חיפושיות ממשפחת Meloidae או איגואנה מקרינה יורקות דם רותח על האויב.
גם הפרשת ריר על האויב מרתיעה אותו בדומה ליריקת דם.
בדרך זו משתמשים חשופיות, אפרוחי יסעוריים או מיקסינות המותקפים.
שריון, עוקץ או קוצים בולטים.
לכמה מינים ישנם תאי ארס בתוך הקוצים שעל גופם.
לדגים רבים עצמות קוצניות ואף ארסיות.
גם הקונכייה של הרכיכות משמשת כסוג של שריון.
התנפחות לכדור גדול אצל דגי הנפוחיתיים, העוזרת גם להפחיד את הטורף וגם למנוע בליעה, נוסף על קוצים שיכולים להכאיב לטורף.
הצ'קוואלה יכולה להתנפח בתוך מאורתה ואז אי-אפשר להוציאה החוצה.
מספר חיפושיות כמו Hemisphaerota יכולות גם להידבק לעלים ולהיאחז בחוזקה.
לעיתים טורפים עלולים להיתקף על ידי מיני הטרף שלהם כשהם אינם במצב ציד, כדי שבהגיע יום הציד, אותו הטורף יניח לחיות אלו.
התופעה ידועה בעיקר אצל עופות דורסים המותקפים על ידי ציפורים קטנות.
הגנות הקשורות בהערמה או בתעתוע
אצל הזיקית יש אפילו יכולת לשנות את צבעה במהירות.
לכמה ממיני הפרפרים יש צבע העוזר להם להתחבא בין ענפים או באדמה.
חיות שוכנות מעמקים משתמשות באורות אדומים להאיר, אך אור כזה אינו נראה למרבית הטורפים.
כך גם מספר חיות ימיות הן שקופות לחלוטין להגנה.
כמה מינים לא ארסיים מתגוננים בעזרת חיקוי מינים ארסיים בצבעם ומראם.
ישנם עוד כמה סוגי חיקויים המגוננים על מיני נטרפים.
התחזות למת כמו אצל האופוסום.
חקיינות עצמית: הסתרת איברים מועילים כמו עיניים אצל דג הפרפרון.
מצגי איום - הצגות המפחידות את האויב באמצעות מראות או קולות פתאומיים.
כך מתגוננים מיני תמנונים או חרדון הצווארון
מצגי הסחה: כוללים 2 סוגים: הורה המגונן על צאצאו באמצעות התחפשות לבעל חיים פצוע והרחקת האויב.
כך גם יש הפולטים דיו הנראה כיצור חי, או המערפלים את הדרך, בדרך זו מתגוננים מיני החופמיים וארנבת ים, ובערפול נוקטים התמנונים והדיונונים (הנקראים על שם תופעה זו).
דרך זו עוזרת לאחר שטורף תפס חלק מאיברי הטרף.
יש מיצורים אלו היכולים לגדל שוב איברים שלמים שנטרפו.
לחיות חברתיות המתקהלות יחדיו ישנם מספר יתרונות כהתגוננות מפני טורפים:
טורפים רבים נמנעים מהתקרבות למושבות גדולות של נטרפים, כי הם עלולים להיפגע כשהנטרפים יתקפו את טורפיהם.
אצל הדבורים ישנה התאבדות חברתית של הפרטים למען הגנה על הכוורת.
יש מיני חיות היכולות ליצור חומה חיה כדי להגן על פרטים צעירים בעדר וכן למנוע תקיפה על אחוריהם.
ישנו סיכוי שהטורפים ישבעו מזינוב בחלשים ובנכשלים ועיקרו של העדר יוותר חי.
מספר מינים כמו ציקדה מחזורית "מפציצה" את טורפיה בצאצאיה הצעירים כמזון חלופי, וכך הרוב מצליחים לשרוד.
מינים החיים בלהקות פולטים אותות מצוקה כשהם רואים טורף וכך מודיעים לשאר הפרטים היכן האויב.
אותות מסוג זה נחקרו במיני מכרסמים כמו סנאי קרקע בלדינג.
לעיתים ישנם כמה מינים המשקיפים יחד על הטורפים, ומשתפים פעולה.
מצבים כאלו ידועים בסוואנה באפריקה שם ג'ירפות, יענים ובעלי חיים נוספים מזהירים זה את זה מפני טורפים קרבים.
להקות דגים וכן עופות יכולות להסתחרר מול טורפים וכך לבלבל אותם במפגן של פרטים מרובים כביכול.
ייתכן שפסי הזברה וכן החברבורות והפסים בחיות אחרות עוזרים לבלבל את טורפיהם שאינם מצליחים לבודד את מראיהם של פרטים בודדים מתוך הקבוצה.
מספר עשים המותקפים על ידי עטלפים פיתחו שיטה לקטוע את איכון ההד של העטלף.
עטלף שנקטע האיכון שלו לא ידע שהעש מצוי לידו.
כמה עופות מקננים ליד טורפים גדולים יותר כמו עיטים.
העיטים עוזרים להניס טורפים כמו שועלים ונחשים מהאפרוחים הפגיעים.
בנוסף מספר דורסים צדים הרחק מאזורי הקינון של עצמם.
הדדיות בין שני בעלי חיים יכולה להציל אותם מהיטרפות.
למשל: השושנון מסתתר בין זרועותיה של שושנת ים מטורפים ובתמורה מגרש דגים אוכלי אלמוגים ממנה.
כך מתנהלים גם כמה טפילים.
כמה חרקים המותקפים על ידי נמלים משתמשים בפרומונים של הנמלים כדי לבלבל אותם ולהימלט.
חרקים נוספים יכולים לחיות ולהטיל ביצים בקן הנמלים הבטוח מטורפים נוספים בדרך זו.
מספר חיות התחסנו מהארס של טורפיהם, כך דגי השושנון או דג השלפוחן יכולים להסתתר בין זרועות מדוזות ושושנות ים.
מספר חיות פיתחו גם הגנה מארס נחשים.
התגוננות הרתעה היא התנהגות של מספר בעלי חיים המתגוננים מטורפים באמצעות הפחדה, הפתעה או בלבול התוקף, מה שמבריח אותו או לפחות עוזר למין המותקף לברוח לפני שהטורף מתעשת.
התגוננות זו מבוססות על חקיינות ברובה, כלומר בעל החיים הנטרף "משחק אותה" מסוכן מכפי שהוא.
מצב דומה מאוד לצורה זו היא חקיינות עצמית, שלעיתים בעלת מאפיינים דומים (למשל כתמי עיניים על הגוף).
בהרבה מקרים הטרף עצמו איננו ארסי אך לעיתים גם טרף ארסי יסתמך בנוסף על צבעי אזהרה גם על הרתעת היריב, בשביל לחסוך את הארס או הרעל למקרה קיצוני.
גם יצורים בעלי הגנות קשוחות יותר (כמו חתולים) ישתמשו בהגנה זו בתחילה.
בצורת הגנה זו ישנן שתי צורות ראשיות: מראות מפחידים ותנועות או קולות מרתיעות.
בראשונה היצור חושף מראה על גופו שמרתיע את האויב.
בשנייה הוא צריך ליצור קולות מרתיעים ורועשים או ליצור תנועות פתאומיות.
מספר בעלי חיים מתמחים בתנועות כאלה, כמו גמלי שלמה, חגבי Phymateus ומקלונאים.
המקלון ממין Peruphasma schultei נראה דומה לעקרב והוא מטה את זנבו למעלה בפתאומיות ומרתיע טורפים שחוששים מטרף ארסי.
גמל שלמה ממין Iris oratoria חושף את כנפיו ומרים את שני הטפרים הגדולים שלו כדי להיראות מגודל יותר.
אצל הפרפרים והעשים ישנם מצגים של כתמי עיניים על הכנפיים המזכירים דורס לילה כועס, כך אצל ה-Caligo , ה-Smerinthus ocellatus , עשי Attacus ו-Rothschildia ופרפרי Aglais .
הפשפש מהמין Fulgora laternaria מחקה ראש של תנין.
עכבישים ממשפחת הפרווניתיים ישנה הצגה מיוחדת לטורפים בה העכביש מרים את לסתותיו הגדולות ו-2 זרועות ומזהיר את הטורף שלא יתקרב.
אצל המין Poecilotheria regalis הרגליים צבועות בצהוב כדי להוסיף הרתעה.
מינים שונים של תמנונאים ודיונונים מסתמכים על החלפת הצבעים שלהם ועל 8 הזרועות המכופתרות שלהם כדי להרתיע טורפים.
צבעים חזקים, בעיקר אדום, עוזרים להפחיד את טורפם.
לכמה מינים ישנם גם צבעי אזהרה המראים את ארסיותם.
חלקם גם נראים גדולים מכפי שהם באמת.
המינים תמנון וונדרפוס ותמנון חקיין מתחפשים ליצורי ים ארסיים כמו נחשי ים או זהרונים כדי להרתיע טורפים.
ישנם גם כמה חולייתנים המרתיעים את הטורף.
חרדון הצווארון למשל מנפח את צווארו ונראה גדול מכפי שהוא וכן משמיע קולות מרתיעים.
כמה צפרדעים כמו פייסלמוס נטררי, Pleurodema brachyops ו-Physalaemus deimaticus - כולם ממשפחת הלפטודקטיליים מנפחים את עורם ומראים מתחתיו סימני עיניים.
טנרק שפלה מפוספס וכמה סמרניים קוצניים גם מרשרשים עם קוציהם כדי לבלבל את האויב עוד יותר ואפילו עושים צעדים לעברו.
הבואשן צבוע בשחור-לבן ועושה עמידת ידיים פתאומית המרתיעה את אויביו לפני שיתיז עליהם נוזל מסריח.
חתול הבית מסמר את שערותיו, מעלה את גבו ונושף קולות פתאומיים המבריחים יריבים.
התגודדות על טורף או מובינג היא התנהגות של מספר בעלי חיים המתגוננים מטורפים על ידי הסתערות והתנפלות עליהם.
מתקפות אלה אינן פוצעות או פוגעות בצורה קשה בטורף ורק גורמות לו לברוח מהטרף, אך היא נגרמת גם כשציפורים מגוננות על קיניהם וביציהם.
במרבית המקרים היא איננה מתרחשת כשהטורף מתחיל את הציד, אלא רק כשהוא נמצא מבודד.
התגוננות זו מתבצעת במקרים רבים בלהקות הנטרפים, אפילו ממינים שאינם קשורים ואפילו קטנים בהרבה ממין הטורף.
באנגלית קיימת למילה Mobbing, משמעות של אספסוף משולהב הפונה לתקוף אדם או קבוצה שנואה, מה שמזכיר את צורת ההתגוננות הזו.
הדוגמאות העיקריות הם עופות דורסים שונים כמו עיט, עיטם או ינשוף הנחים בנחלת עופות אחרים העלולים להיטרף על ידם, המנצלים את מנוחת הטורף כדי להתקיף אותו.
להקות של ציפורי שיר קטנים מפרושיים, קיכליים שונים, ירגזיים, דרוריים, סבכיים, זרזיריים ועורביים מתגודדים סביב הטורף.
בתחילה הם רק צווחים סביבו אך בהמשך כמה מהמינים הנועזים יתקפו את כתפיו ואחורי ראשו בהסתערות של פגיעה וחזרה לענף המוגן.
אפילו מינים קטנים כמו קוליבריים יתקפו דורסים בזמן שהם במנוחה - צורת תעופתם המהירה וגופם הקטן מקשה על הטורף להכות בהם ביעילות.
בנוסף על עופות דורסים ישנם עופות נוספים שיותקפו כמו שחפים, חמסנים, עורבים וקוקיות.
הקוקיות אינן טורפות אך גורמות למעמסה על ההורים וגוזליהם והורגות למעשה את צאצאיהם.
הללו נרדפים על ידי ציפורי שיר קטנות והגדולים גם תוקפים אותם מהאוויר ואף יורים עליהם לשלשת מלמעלה.
עופות המקננים בלהקות יתקפו מינים המנסים לחטוף אפרוח או ביצה, למשל נחשי ביצים, כמה לטאות, שועלים ונמיות.
שחפיות הקוטב מגוננות בעוז על קיניהן אפילו מדובי קוטב רעבים ויתקפו את אפו עד שידמם, אז הוא בורח משם.
חתולים המנסים לצוד ציפורים שהתגלו מתגודדים בציפורים רבות המצייצות בקרבתם, כדי לסמן לו שהוא התגלה ולא יוכל לארוב להם.
כמעט תמיד החתול עוזב את האזור.
התנפלות על טורף קיימת גם במגוון יונקים כמו אצל הסוריקטות המתגודדות סביב נחשים ארסיים במטרה להדחיק אותם מנחלתם, סנאי קרקע קליפורני מושך את חבריו כשהוא מוצא סביב המאורה נחשים כמו נחש גופר או עכסן וחבריו עוזרים להסתער לכאורה ואף לנשוך את קצוות הנחש ואז לברוח.
הנחשים אינם מצליחים להתמודד עם המתקפה המשולבת ובורחים.
דגי כחול-זים (Lepomis macrochirus) יתקפו צבים נשכנים וירתיעו אותם מלהתקרב אליהם.
בנוסף לדוגמאות אלה ישנם מינים מסוכנים יותר לטורפיהם המתגודדים סביבם במטרה לפצוע אותם קשה: לווייתנים גדולי סנפיר מתקהלים סביב אורקות המנסות לטרוף גורים ורודפים אחריהם במים עד שהם מתרחקים.
תאו אפריקני ופילים מתגודדים מסביב לאריות במטרה להניס אותם, אך לעיתים הם ממש מנסים לפגוע על מנת להרוג - דבר נדיר מאוד בעולם החי.
בבונים מנסים להרתיע נמרים שפולשים לשטחם בהתגודדות ובצעקות ובלהקות גדולות יכולים גם לפגוע בנמר.
גם שימפנזים יכולים לפגוע בנמרים שפלשו לשטחם בטירוף המוני, בו חלקם לוקחים ענפים גדולים ומפילים על הנמר.
צבועים מנומרים יכולים באמצעות להקה לגבור על אריות שיכולים להרוג כל אחד מהם ביחיד.
אצל נמלים רבות, טורפים פרוקי-רגליים המתקיפים את הנחיל או אפילו פרט בודד, יינשכו על ידי מאות נמלים ויהפכו בעצמם לארוחה.
אזורי השליטה של ארגוני הטרור הפלסטיניים בדרום לבנון כונו בישראל פתחלנד, על שם ארגון הפתח בראשותו של יאסר ערפאת, שהיה לארגון הדומיננטי ביניהם, כמוביל בארגון לשחרור פלסטין.
תמיכה זו אפשרה ליאסר ערפאת להתבסס במקום ולהקים תשתית ללחימה נגד ישראל.
בשנת 1974, הצליח אש"ף להשתלט על בסיסי צבא לבנון באזור ודחק מיליציות אחרות, מה שלבסוף הביא לפרוץ מלחמת אזרחים במדינה.
פעילות צבאית של הארגונים הפלסטיניים התגברה במהלך מלחמת האזרחים הכוללת בלבנון, ובעקבותיה קיבע ערפאת את מעמדו כשליט מעשי בשטח.
משם ירו אנשיו קטיושות אל עבר יישובי צפון ישראל, ושלחו חוליות טרור לבצע פיגועים על אדמת ישראל, ביניהם: הפיגועים בכביש החוף ובמשגב עם.
ממשלת לבנון, ללא צבא מסודר ומאורגן, לא יכלה למנוע מערפאת ומהארגונים לעשות כרצונם בכל השטח שעליו שלטו.
ההתבססות הפלסטינית ספגה מכה עם מבצע ליטני בהובלת ישראל מחד ועם פעילות תקיפה של מיליציות לבנוניות נוצריות מאידך.
ארגוני הטרור הפלסטיניים ספגו מפלה בשנת 1982 עם מלחמת לבנון הראשונה במהלכה פלשה ישראל ללבנון בברית עם מיליציות נוצריות (הפלנגות הנוצריות, החזית הלבנונית וצד"ל) והביסה את אש"ף.
התחלת התבססות והסכם קהיר 1968-1975
תמיכה זו אפשרה לאש"ף להתבסס במקום ולהקים תשתית ללחימה נגד ישראל.
במהלך תחילת שנות השבעים קיבע יאסר ערפאת את מעמדו כשליט הבלעדי של חלקים נרחבים באזור דרום לבנון - אזורים שכונו בישראל פתחלנד.
ב-1970 פשט צה"ל במסגרת מבצע קלחת 2 על בסיסי מחבלים בשישה כפרים בפתחלנד.
לקרב הצטרפה סוריה וכן צבא לבנון.
פעילות ארגוני הטרור הפלסטיניים כוונה בהמשך בעיקר נגד אוכלוסיות וקבוצות נוצריות בלבנון, מה שהיה מבין הגורמים העיקריים לפרוץ מלחמת האזרחים בלבנון.
במקביל להתחזקות הארגונים הפלסטינים בלבנון, חלה התקרבות בין ישראל ובין הנוצרים בלבנון.
בזמן מלחמת האזרחים בלבנון שפרצה בשנים 1975–1976 הפעילה ישראל את מדיניות הגדר הטובה והחלה לספק נשק ולאמן כוחות של נוצרים לבנונים, אם כי במידה מוגבלת.
ב-1976 נכנס צבא סוריה ללבנון במסגרת מלחמת האזרחים במדינה, אך לאור הקו האדום שהציבה ישראל, לא נכנסו כוחות הצבא הסורי לאזור.
כניסת סוריה ללבנון לוותה בהסכמה סורית-ישראלית על שהכוחות הסוריים לא יעברו את נהר הליטני.
ממשלת ישראל השמונה עשרה בראשות הליכוד שעלתה לשלטון במאי 1977 הידקה את שיתוף הפעולה עם הנוצרים שבדרום לבנון והפכהו לגלוי, במטרה ליצור בלם להתקרבות הארגונים הפלסטינים לגדר הגבול עם ישראל.
ישראל הייתה מעוניינת להוכיח לבני בריתה הנוצרים כי היא מחויבת להגנתם ולא תשלים עם פעולות מסוג זה.
ב-1978 כבש צה"ל במסגרת "מבצע ליטני" את השטח מקו הגבול הבינלאומי עד נהר הליטני, ושיתף פעולה עם צבא דרום לבנון בפיקודו של סעד חדאד.
אש"ף, שנדחק מהשטח, התמקם מצפון לליטני ובאזור הר דב, משם המשיך לבצע ירי קטיושות ולשלוח חוליות טרור.
ב-1982, בזמן מלחמת לבנון הראשונה, היה בפתחלנד ריכוז של כ-1500 לוחמים פלסטינים, רובם מחטיבת "כראמה", שהיה משולב במערך הסורי ונהנה מהגנת הטילים הסוריים.
צה"ל נכנס בזמן המלחמה לכל אזור דרום לבנון ודחק את כוחותיו של ערפאת וארגוני הטרור מהשטח לעבר ביירות, ומשם גורשו ערפאת ואנשיו לתוניסיה.
בסופו של דבר, ב-12 באוגוסט 1982, על רקע המשך ההפגזות הישראליות את מערב ביירות, הושגה הסכמה בין הצדדים, שהביאה לקיצו את המצור בן 70 הימים על ביירות.
במסגרת ההסכמה, כוחות צה"ל ואש"ף יסגו מלבנון.
כוח רב-לאומי, שיורכב מכוחות מארינס אמריקנים ויחידות צרפתיות ואיטלקיות, יוודא את עזיבתם של לוחמי אש"ף, ויספק הגנה לאזרחים.
הכוח הרב-לאומי הגיע לביירות ב-20 באוגוסט, כדי לפקח על עזיבת אש"ף את לבנון, ותיווך אמריקני במגעים הוביל לנסיגת כוחות אש"ף וסוריה מביירות.
ב-17 במאי 1983 חתמו נשיא לבנון אמין ג'ומאייל, ישראל וארצות הברית על הסכם שקבע כי עם נסיגת הכוחות הישראליים, סוריה גם כן תסיג את כוחותיה; נטען כי ישראל וארצות הברית הפעילו מכבש לחצים על ג'ומאייל כדי שישלים עם ההסדר.
ההסכם קבע כי "מצב המלחמה בין ישראל ללבנון הסתיים, ואינו קיים עוד", וכך כביכול היווה הסכם שלום בין המדינות.
מוסלמים לבנוניים רבים, ראו בהסכם ניסיון של ישראל לזכות בשליטה קבועה על דרום לבנון, וההסכם הצטייר בעולם הערבי כהסכם כניעה כפוי.
אמין ג'ומאייל הואשם בבגידה בעמו, המתחים בלבנון התעצמו עוד יותר.
סוריה התנגדה בחריפות להסכם, וסירבה לדון בסוגיית הנסיגה, וכך מנעה התקדמות ביישום ההסכם.
בשנים אלו, החל להתהוות ארגון החזבאללה כקואליציה רופפת של קבוצות שיעיות שהתנגדו לכיבוש הישראלי, ופרשו מארגון אמל של נביה ברי.
התגלות כרגש היא פירוש למילה EPIPHANY בלועזית (המגיעה מהמילה epiphanea ביוונית עתיקה שמשמעותה התגלות, הופעה מדהימה) והיא מתארת תחושה של הבנה פתאומית.
התגלויות אלה נחקרות בין היתר בניסיון ללמוד את התהליך העומד מאחורי חדשנות.
על מנת להבין מתי התגלות היא אכן כזו בחדשנות, ניתן להשתמש במודל שיצר רוברטו ורגאנטי במאמרו:Radical Design and Technology Epiphanies: A New Focus for Research on Design Management במאמר זה מתאר הכותב את הרעיון של חדשנות מתוך מניע עיצובי-תכנוני, כלומר בגישה שהעיצוב והתכנון נותנים ללקוח משמעות חדשה.
ניתן לתאר את ההתגלות באמצעות מודל אשר בצירו האחד יש את הטכנולוגיה ובצירו השני את המשמעות.
אם הלקוח מקבל כלי שבו הטכנולוגיה וגם המשמעות הן תוספתיות ביחס לכלים קיימים הרי שמדובר במשיכה של השוק.
אם הטכנולוגיה היא פורצת דרך והמשמעות היא תוספתית הרי שמדובר בדחיפה טכנולוגית.
אם המשמעות היא פורצת דרך והטכנולוגיה היא תוספתית הרי שמדובר בהנעה של עיצוב-תכנון ולמעשה במקרים אלו החדשנות היא חדשנות תוספתית בלבד.
אך ורק כאשר הלקוח מקבל טכנולוגיה חדשה (כלומר מענה פונקציונלי) וגם ערך מוסף (כלומר משמעות) הרי שמדובר בהתגלות בחדשנות.
במקרה זה, יש הרואים בחדשנות כחדשנות משבשת.
התגלויות הן אירוע די נדיר ובדרך כלל מגיעות לאחר חשיבה מאומצת על הבעיה.
לעיתים קרובות הן מופעלות על ידי מידע חדש שמגיע, אך חשוב מכך נדרש ידע מקדים עמוק, כדי להגיע לקפיצה נחשונית בהבנה.
במקור ההתגלות מגיעה מהדת (בנצרות – מתייחס להבנה שישו הוא בן האלהים) ומתייחסת להגעה לתובנה באמצעות האלוהי ועל אף שכיום קונוטציה זו פחות שימושית הרי שההבנה היא שההתגלות הזו מגיעה מאירוע על טבעי, כפי שהתגלית נדמה שמגיעה בפתאומיות מבחוץ.
השימוש החילוני של מילה זו כנראה נובע משימוש של ג'יימס ג'ויס בספריו אשר מתאר את ההתגלות כ-"ביטוי רוחני פתאומי בעקבות אירוע או עצם כלשהו – הביטוי נראה לכאורה כלא פרופורציוני למשמעות האירוע".
התגלויות יכולות להימצא במגוון צורות ובדרך כלל נוצרות על ידי קומבינציה של ניסיון, זיכרון וידע.
דוגמה עכשווית בזעיר אנפין לתהליך כזה יכולה להיות למשל בעת עבודה בקורס באוניברסיטה כאשר אין מענה מידי לבעיה שהוצגה, אך לאחר מחקר, רכישת ידע ומחשבה, הסטודנט מגיע לתובנה אשר פותרת את הבעיה.
לרוב התגלות מגיעה לאחר עבודת מחקר משמעותית והיא למעשה התוצאה של תהליך ארוך.
ההרגשה המפתיעה והממלאת של ההתגלות כל כך מפתיעה, מכיוון שלא ניתן לצפות מתי המאמץ ישיא פרי.
מעבר לפריצת הדרך, התחושה הממלאת שמגיעה בעקבות ההתגלות היא הפרס על המאמץ הרב.
אנו מוצאים התייחסויות לכך בדברי מפורסמים רבים, אשר מתארים את הצלחתם "בין-לילה" כתהליך ארוך וקשה של אימון ומאמץ.
מיתוס ידוע אומר כי רוב ואף כל ההמצאות קורות באמצעות התגלויות, אך המציאות שונה, לא כל ההמצאות קורות בהתגלויות, למעשה רוב ההמצאות קורות ללא התגלות ולמעשה ההתגלות תורמת לפריצת דרך הבאה, כך אין יכולת לחזות התגלות או לשלוט בה.
סקוט בֶּרְקָן, סופר ומרצה אמריקאי אשר שימש כמהנדס בכיר בחברת מיקרוסופט וכתב ספרים רבים בנושא חדשנות וכיצד לגרום לדברים לקרות אומר כי-: "הדרך הטובה ביותר לחשוב על התגלות היא כבונוס מזדמן על עבודה על בעיות מסובכות".
מציאת חוק הציפה של ארכימדס, אשר בעת ההתגלות צעק: "אאורקה" – "מצאתי" (מילה זו משמשת בהשאלה לציון גילוי חשוב או תובנה חשובה ומפתיעה).
מציאת כוח הגרביטציה על ידי אייזיק ניוטון כשנפל עליו תפוח והוא הבין שאותו כוח פועל על התפוח בנופלו ארצה ועל הירח בשומרו במסלול סביב כדור הארץ.
אלברט איינשטיין ציין בעבר כי ניסוח תיאורית היחסות הכללית הכוללת את ההבנה שכוח הגרביטציה הוא עיקום במרחב הזמן חלל נבעה גם מהמחשבה על מעלית נופלת ובתוכה אדם שאינו יודע להבדיל בין חוסר המשקל של הנפילה לזה של החלל.
למחשבה זו אשר מתארת התגלות הוא קרא: "המחשבה השמחה ביותר של חיי".
הִתְגַּבְּלְנוּת (או מצב גובּלין, וגם: גובּלין מוד; מאנגלית: Goblin mode) הוא תחדיש לשוני המתאר התנהגות מפונקת, עצלנית, מרושלת או חמדנית באופן לא מתנצל, המבטאת תחושת מיאוס ודחיית נורמות חברתיות, התרסה וגועל.
המילון המקוון Dictionary.com הגדיר את המילה כביטוי סלנג המתאר התנהגות מכוונת וחסרת בושה, הנכנעת ומתמכרת להרגלים ופעילויות שמתעלמים מנורמות וציפיות חברתיות.
המילה נבחרה בהצבעה ציבורית להיות מילת השנה של מילון אוקספורד לשנת 2022.
מקור ההשראה לתיאור התנהגות מתגבלנת, הוא דימוי של גובלינים מיתולוגיים קדומים כיצורים קטנים, שובבים, מכוערים ומלוכלכים שוכני-מערות.
בסיפורים מתקופת התפתחות העיור באירופה במאות ה-15 וה-16, הגובלינים שוכנים בבתים, מעדיפים להישאר בביתם, דוחים ומגעילים, ולעשות מעשי קונדס.
הביטוי האנגלי מוכר בהקשרים שונים עוד משנת 2009, באתרי אינטרנט כגון טאמבלר ומילון הסלנג Urban Dictionary, אך הפך לויראלי באינטרנט אחרי שב-15 בפברואר 2022 צייץ משתמש טוויטר ידיעה חדשותית שאליה הוצמדה באמצעות תוכנת פוטושופ כותרת מדומה על דברים שאמרה כביכול השחקנית-דוגמנית ג'וליה פוקס בעקבות פרידתה מהראפר קניה וסט: .
זמן-מה אחרי פרסום זה, שיתף משתמש טוויטר אחר באתר רדיט תמונה של גובלין, בצירוף הכותרת: .
בעקבות ריבוי ניסיונות אחזור של גולשי אינטרנט, הבהירה ג'וליה פוקס שהיא מעולם לא השתמשה בביטוי.
דייב מקנאמי, המגדיר את עצמו "גובלין בחיים האמיתיים", הסביר שמצב גובלין איננו קבוע, אלא מצב רגשי שניתן להיכנס אליו ולצאת ממנו.
מקנאמי הסביר ש"התגבלנות פירושה להתעורר בשעה שתיים לפנות בוקר ולדשדש למטבח בלי ללבוש דבר זולת חולצת טי ארוכה, כדי להכין חטיף מוזר כגון גבינה מותכת או קרקרים.
זה העדר מוחלט של אסתטיקה, כי מה אכפת לגובלין מייצוגיות?" באפריל 2022 פרסם איש העסקים אילון מאסק מם שנמחק לאחר מעשה, בנוגע לרכישת טוויטר, ובו נכתב: .
בהתייחסו לדברי מאסק, כתב סקוט רוזנברג באתר "אקסיוס" שככל הנראה, התגבלנות פירושה "לא אכפת לי עוד מה חושבים על איך אני נראה ומה אני אומר", וכוונתו של מאסק הייתה "אל תשימו אלי לב.
במדיה החברתית נפוצו שימושים במושג בצירוף תמונות של בעלי חיים המתנהגים בפראות, ותמונות סלפי לא-מחמיאות במכוון.
בהודעה לעיתונות מטעם מערכת מילון אוקספורד, יוחסה הפופולריות של המילה לחודשים שאחרי הקלת מגבלות מגפת הקורונה.
בני אדם במדינות רבות התרגלו לאורח חיים שהוכתב על ידי אינסטינקטים בסיסיים שאפשרו להם לזנוח נורמות יסוד חברתיות, ולכן התקשו לחזור לשגרת החיים שקדמה להטלת המגבלות.
העייפות עקב מגפה מתמשכת ואירועים כאוטיים שהחריפו, גרמה לבני אדם לחוש שהשיטה רימתה אותם.
קאספר גראת'וול, נשיא "Oxford Languages", מפיקת מילוני אוקספורד, אמר על כך: .
התגוננות של צמחים מטורפים מנצלת שיטות הגנה שונות נגד אוכלי צמחים העשויים להרוג אותם, את זרעיהם או להשמיד חלקים חיוניים לצמח והגנות אלה עובדות באופן דומה גם נגד צמחים מתחרים או טפילים.
שיטות אלה דומות מאוד להתגוננות של בעלי חיים נטרפים, מפני בעלי חיים קרניבורים.
עם זאת צמחים בניגוד לבעלי חיים לעיתים מפתחים סבילות לאותה טריפה, באמצעים שונים שבעלי חיים אינם יכולים להתחרות עימם .
הסיבה לכך היא שהגנות הצמחים יכולות ולעיתים קרובות מנוטרלות בידי אוכלי צמחים שונים, נוסף על עלות ייצור כימיקלים שונים בעלי הצמח.
במהלך האבולוציה, כאשר מאובנים של צמחים מתגוננים ידועים כבר מהסילור שלפני 420 מיליון שנה, מספר צמחים החלו לפתח כישורי הישרדות למניעת אכילה שלהם, כשבמרבית המקרים ההגנות מיועדות להדיפת חרקים שונים, אך גם נגד עופות, זוחלים ויונקים.
חקר ההגנות של צמחים מפני אוכלי עשב חשוב גם בחקלאות בעודו משפיע על אכילתם לבני אדם (שבמקרים רבים הגנות הצמחים מונעות מהם להימכר למאכל) וכן משמשים להדברה ביולוגית או לעזרה רפואית.
הגנות הצמחים בדומה להתגוננות בעלי חיים יוצרת בעקיפין דרכי אבולוציה הדדית, בה מיני אוכלי הצמחים מנסים להערים או להתגבר על הגנות הצמחים בעוד הצמחים מנסים לשפר את הופעתם ונעים במסלול אבולוציוני הדדי.
כך למשל הרדוף הנחלים מכיל אלקלואידים רעילים להגנה.
עם זאת רפרף ההרדוף פיתח לזחליו חיסון טבעי מהרעלים.
מספר חרקים אף ניצלו את רעלי הצמחים כדי להשתמש בהם להגנתם של עצמם.
גם חיות שאינם אוכלות צמחים יכולות להשתמש בהגנות הצמח להגנתם העצמית, כפי שעופות שונים מקננים בין קוצים או מתחת לנטיפות שרף נגד טורפים.
לצמחים ישנם 2 סוגי הגנות: הגנות קבועות, הנמצאות דרך קבע על הצמח והגנות שמתעוררות לאחר מגע, תוך שהצמח חש מגע מבעל חיים מתקרב או שמופעל לאחר שהצמח ניזוק.
הימנעות מקרבה לטורפים באמצעות הפצה באתרים רחוקים מאוכלי צמחים או שינוי זמני פריחה והפצת זרעים.
הפצת זרעים בחופת הצמח, שם מעט אוכלי צמחים מגיעים אליו ולעיתים מרחיקים אותו בידי שורשים, ענפים ארוכים או גזעים רחבים.
הגנות באמצעות קליפה חזקה, לרוב על הזרעים כדי לגונן על הזרע שבתוכם.
הפצה יעילה של זרעים, המאפשרת לרבים מהם להיקבר באדמה ולנבוט לפני שטורפים מספיק לאכול את כולם.
הגנה באמצעות כימיקלים ורעלים: הגנה זו היא אחת המוצלחות מהגנות הצמחים והם מורכבים ביותר, כאשר מטרתם של חלקם היא להרעיל טורפים ברגע הראשון בעוד מטרת אחרים היא להפוך לרעילים בהדרגה תוך שלאורך זמן הרעל מתגבש.
צמחים יכולים לייצר מספר רב של רעלים וחומרים כימים שמטרתם להרעיל, לטשטש או לפגוע במחזור החיים של טורפיהם.
שימור בקוצים אימתניים ובדוקרנים להרתעה, כמו אצל קקטוסיים.
שינוי מרקם הקליפה לסיבי, מגרד או חלקלק ביותר.
לעיתים מופץ מהקליפה גם ליגנין, שרף, צורן דו-חמצני או לטקס דביק, כולם עוזרים בהרתעה.
הצמח מימוזה ביישנית יכול לסגור את עליו במהירות בתגובה למגע, מה שעוזר הן למנוע אכילה והן להבהיל או להפיל טורפים.
חקיינות: האלווי מפתח פרחים ופירות "קוצניים" כדי לבלבל טורפים.
ניצני מספר צמחים כמו החריע מגדלים סימנים הדומים לקורי עכביש כדי להרתיע תטולת זחלים עליהם והשעונית מייצרת דפוס של ביצי דנאית הדורה, כדי שדנאיות אמיתיות יימנעו מהטלה על צמח "תפוס".
הסוואה: הצמח המטפס Boquila, מחקה את העלים שעליהם הוא גדל בצורה ובגודל, מה שעוזר לאוכלי צמחים שלא יבחינו בו ביחס לצמח הפונדקאי.
הצמח Lithops מתחפש לסלעים במדבר.
לעיתים צמחים בעלי חלקים עסיסיים יפחיתו את המינרלים שבהם ואת גודלם, ריחם או צבעם, מה שיפתה פחות את אוכלי העשב.
במקרים אחרים צמחים ינסו להסיט את אכילת חלקים יקרים כמו זרעים לאיברים פחות חיוניים כמו העלים.
הדדיות עם נמליים (הנפוצה בעצי שיטה) ועם בעלי חיים מגוננים המונעים טריפה.
צמחים אחרים חיים בסימביוזה עם פטריות אנדופיטיות רעילות.
צמחים מסוימים מעודדים נוכחות של אויבים טבעיים של אוכלי עשב (טורפים, פתוגנים וטפילים).
צמחים מותקפים יכולים לתקשר באמצעות השורשים ותפטירים אותות חשמליים כימיים, הורמונליים ועוד לעצים אחרים כדי שיתגוננו מטריפה.
התבצרות המפגינים בקמפוס באוניברסיטת קולומביה התרחשה במהלך המחאות נגד ישראל באוניברסיטאות בארצות הברית על ידי סטודנטים פרו-פלסטינים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק באפריל 2024, בהקשר של המחאות בארצות הברית במלחמת חרבות ברזל.
ב-12 באוקטובר 2023, האוניברסיטה סגרה את הקמפוס שלה לאחר שהפגנות מתנגדות התנגשו.
בנובמבר 2023, ההנהלה השעתה את סטודנטים למען צדק בפלסטין ואת הקול היהודי לשלום לאחר שהם ערכו יציאה בלתי מורשית של סטודנטים, מה שעודד סכסוכים בין הסגל להנהלה; האוניברסיטה טענה שאדם אחד באירוע צעק כינויים אנטישמים.
באותו חודש, סטודנטים יצאו מהכיתה שלימדה הילרי קלינטון כמחאה על "שיימינג" שביצעה לטענתם האוניברסיטה למפגינים פרו-פלסטינים.
ההפגנות החלו ב-17 באפריל 2024, כאשר סטודנטים פרו-פלסטינים הקימו מאהל של כ-50 אוהלים בקמפוס האוניברסיטה וקראו לו מאהל הסולידריות של עזה ודרשו מהאוניברסיטה לבטל את השקעותיה בגופים הקשורים לישראל.
המאהל פורק בכוח למחרת כאשר נשיאת האוניברסיטה מינוש שפיק אישרה למשטרת ניו יורק להיכנס לקמפוס ולבצע מעצרים המוניים.
לאחר מכן, הנהלת האוניברסיטה נכנסה למשא ומתן עם המפגינים, אך הוא נכשל ב-29 באפריל והביא להשעיית הסטודנטים המפגינים
למחרת, מפגינים פרצו והשתלטו על היכל המילטון שהיה אחד ממוקדי המחאה באוניברסיטה ב-1968, והובילו לפשיטה שנייה של המשטרה, למעצרם של יותר מ-100 מפגינים ולפירוק המאהל.
המעצרים סימנו את הפעם הראשונה שקולומביה אפשרה למשטרה לדכא הפגנות בקמפוס מאז ההפגנות ב-1968 נגד מלחמת וייטנאם.
כתוצאה מהמחאות, אוניברסיטת קולומביה עברה ללמידה מעורבת למשך שארית הסמסטר.
ההפגנות עודדו פעולות דומות באוניברסיטאות אחרות במהלך ההפגנות התרחשו מספר תקריות שתוארו כאנטישמיות.
המארגנים אמרו שהם מעשה ידיהם של תועמלנים חיצוניים ולא סטודנטים.
מפגינים יהודים פרו-פלסטינים אמרו שהמחאות לא היו אנטישמיות.
בגאומטריה דיפרנציאלית, התבנית היסודית הראשונה היא תבנית דיפרנציאלית ריבועית המתקבלת מהמכפלה הפנימית על המרחב המשיק למשטח במרחב אוקלידי תלת-ממדי אשר מושרית מן המכפלה הסקלרית ב-R3. היא מאפשרת את חישוב העקמומיות ותכונות מטריות אחרות של המשטח כמו אורכים ושטחים באופן עקבי עם המרחב בו המשטח משוכן.
התבנית היסודית הראשונה מסומנת בדרך כלל על ידי האות הרומאית I,
יהי X(u, v) משטח בהצגה פרמטרית, כאשר u ו-v הן קואורדינטות המוגדרות על המשטח.
יהי r(u, v) וקטור מן הראשית לנקודה עליו.
הוא הדיפרנציאל של הווקטור r כאשר השינוי בו נעשה בכיוון העתק המוגדר על ידי היחס , ושבמסגרתו זזים נקודה M לנקודה קרובה באופן אינפיניטסימלי 'M.
העלאה בריבוע של הביטוי הדיפרנציאלי הליניארי לעיל מאפשרת לבטא את אלמנט האורך ds במונחי הנגזרות החלקיות :
וביטוי זה מכונה התבנית היסודית הראשונה של המשטח.
המקדמים בתבנית היסודית הראשונה בדרך כלל מסומנים באותיות כאשר:
מכיוון שהתבנית היסודית הראשונה היא תבנית ריבועית המייצגת אלמנט מרחק, על פי הגדרה היא מוכרחה להיות חיובית לחלוטין, ולכן הדטרמיננטה של המטריצה המייצגת שלה חיובית: .
הצורה של מקדמי התבנית היסודית הראשונה תלויה באופן בחירת מערכת הקואורדינטות (u,v) עמה מציגים את המשטח פרמטרית.
היא מקבלת את הצורה האורתוגונלית הבאה כאשר קווים שווי - u חותכים בכל מקום קווים שווי - v בזוויות ישרות (קואורדינטות אורתוגונליות):
לדוגמה, בחירה של מערכת קווי אורך (u) וקווי רוחב (v) על הספירה היא הצגה פרמטרית אורתוגונלית, ומקדמי התבנית היסודית הראשונה מקבלים במקרה זה את הצורה .
עם זאת, לא לכל משטח ניתן להגדיר מערכת קואורדינטות אורתוגונליות גלובלית (המכסה את כולו) ולכן לא ניתן תמיד להימנע מצורות סבוכות יותר של מקדמי התבנית.
התבנית היסודית הראשונה לעיתים קרובות נכתבת בסימון המודרני של הטנזור המטרי.
בסימון זה, המקדמים נכתבים כ-gij:
רכיבי הטנזור הזה מחושבים דרך המכפלה הסקלרית של וקטורים משיקים X1 ו-X2:
עקמומיות גאוס של משטח נתונה על ידי:
כאשר L,M,N הם מקדמי התבנית היסודית השנייה.
התיאורמה אגרגיום של גאוס קובע שעקמומיות גאוס של משטח ניתנת לביטוי באמצעות מקדמי התבנית היסודית הראשונה ונגזרותיהם החלקיות, כך ש-K היא למעשה שמורה פנימית של המשטח.
"התבהרות" הוא אלבום האולפן ה-19 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין.
את האלבום הוציאה במאי 1978 לאור חברת התקליטים CBS ישראל.
"סינדרלה מקומית" עוסק בחיפוש אחר משמעות בתוך גבולות השגרה והמציאות, שבהן ישנם רגעי נחת קטנים לצד אתגרים ושברים.
הדוברת שואפת ליצור תקווה מתוך התמודדויות אלו, תוך התבוננות על החיים כהיסטוריה משוחקת וכחלום מתחדש.
"התבהרות חלקית" מתאר התגלות אלוהית רגעית ופיוס פנימי בנפש האדם דרך המוזיקה, שבה הלחן חושף נסתרות ומנחם את הדוברת.
"בעיניים עצומות" מספר על חיבור רגשי עמוק בין האדם לטבע, לזיכרונות ולאלוהים, דרך הקשבה לים ולגליו, שמביאים נחמה ושירה.
הוא מדגיש את תחושת הגעגוע, הבכי הנצחי והיכולת למצוא מחילה וחסד, תוך חזרה למקורות הפנימיים בנפש האדם.
"שקיעה" מתאר את חיי העיר עם רדת הערב, תוך שילוב של קולות, דמויות ותחושות שמצטלבות מדי יום למלנכוליה.
הוא מציג סיטואציות רגילות, כמו עבודה, שמחה וגעגוע, אך לצד זאת גם בדידות, כאב ואובדן, כאשר השקיעה משמשת רקע לשיר ולמציאות האנושית הכואבת.
"כינור ישן" חושף מסע אישי מלא כאב, געגוע ותקווה, כשהכינור משמש כמטאפורה לקולה הפנימי של הדוברת.
הוא נע בין זיכרונות על לידתה בשדות הארץ לבין כמיהתה לארץ המובטחת, תוך חיבור עוצמתי למוזיקה כמקור נחמה וכירושה רוחנית שתלווה אותו גם אחרי מותו.
"שיר תשרי" עוסק באווירה הכללית המתחוללת בחודש תשרי בתקופה הקודמת לחגי החודש.
הבית הראשון עוסק בשינויים במזג האוויר, ובהכנות לקראת הימים הנוראים.
בהמשך מוזכרים תיאורים המתאימים לתחילת הסתיו וסוף החופש הגדול: פריחת החצבים והופעת הנחליאלי מסמנים את בוא הסתיו.
"לפעמים זו אהבה" עוסק בתחושות של עצבות בתוך מציאות אורבנית, אפלה ורועשת.
הוא מתאר את המורכבות והעומק שביחסים האנושיים, כשאהבה מופיעה כבלתי מוסברת, נוגעת בחשקים, פחדים וזיכרונות, בתוך מרחב של חטאים ומאבקים בעיר הסוערת.
"פרח משוגע" מספר על דמות טראגית ועוצמתית, הנקראת "הקיסרית הלבנה", שמבטאת בכאב ובשירה את חוויות חייה הקשות.
דרך המילים, היא הופכת לסמל של הנשמה הפצועה, המנוגנת בניגודים בין יופי טהור לשבר נפשי עמוק.
ככל הנראה, מדובר בדמותה של הזמרת ג'ניס ג'ופלין.
"פסק זמן" נכתב על ידי רחל שפירא, בדומה לשאר שירי האלבום, ללחן שחיבר חנן יובל.
"הכרתי פעם איש" הוא גרסת כיסוי לשירה של אילנית, שראה אור ב-1975 כחלק מהאלבום "סולו?
"אל תירא" מתאר מסר של נחמה וכוח פנימי מול קשיים וטרדות החיים.
קול שקט, כמעט אלוהי, מעודד את הדוברת להאמין, לא להירתע מצער ומכאוב, ולהחזיק בתקווה שתשוב ותאיר את דרכו.
"התבהרות חלקית" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין, ונכלל באלבומה "התבהרות".
את השיר הוציאה לאור בפברואר 1978 חברת התקליטים CBS ישראל.
"התבהרות חלקית" נכתב על ידי רחל שפירא ללחן שחיבר שלום חנוך.
על הפקתו המוזיקלית היה אחראי נטאלה מסארה, מעבד איטלקי.
השיר עוסק ברגעי התגלות פנימית דרך יצירה מוזיקלית, כשהלחן וצלילי המיתר משמשים מטאפורה לתהליך הרגשי של הפקת שיר.
הוא מתאר מסע רגשי בין כאב לנחמה ובין זיכרונות של החמצות לרגעי הבנה וסליחה.
הדוברת מתבוננת בעצמה ובאחרים, מכירה בהשפעת מעשיה על חייהם ומעניקה ביטוי לרגשות דרך הצלילים.
בסוף נשארת תחושת בהירות חלקית, שמשמשת כעוגן לכתיבת השיר - מתנה רגשית למישהו קרוב.
ב-20 בפברואר 1978 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-25. ב-1 במאי עלה למקום השביעי ורשם את שיאו במצעד.
לבסוף, ב-22 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר 11 שבועות צעידה רצופה.
במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום העשירי.
הוא שהה במצעד 12 שבועות רצופים, עד ליציאתו ב-1 ביוני 1978.
התגלית הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי שמבוים על ידי סטיבן ספילברג על פי תסריט מאת דייוויד קפ, שהתבסס על רעיון מקורי של ספילברג.
בסרט עתידים לככב אמילי בלאנט, ג'וש או'קונור, קולין פירת', איב יוסון, קולמן דומינגו וואייט ראסל בתפקידים הראשיים.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית בהפצת סרטי יוניברסל ב-12 ביוני 2026.
נואה רובינס – הסוכן מנזי
צ'אבו גוררו ג'וניור – שופט
באפריל 2024, הוכרז לראשונה על פרויקט הבימוי הבא של סטיבן ספילברג – סרט חוצנים שעל כתיבת תסריטו, שיתבסס על רעיון מקורי שהגה ספילברג, יופקד התסריטאי דייוויד קפ.
במאי 2024, נמסר כי "סרטי יוניברסל" רכשה את זכויות הפצת הסרט.
בין החודשים יוני-דצמבר 2024, נמסר על ליהוקם של אמילי בלאנט, קולין פירת', איב יוסון, קולמן דומינגו, ואייט ראסל וג'וש או'קונור לצוות השחקנים הראשי.
ב-7 במרץ 2025, פורסם כי על עיצוב התלבושות יופקד המעצב פול טאזוול, שזהו לו שיתוף הפעולה השני שלו עם ספילברג לאחר צילומי הסרט "סיפור הפרברים" (2021).
צילומי הסרט החלו ב-26 בפברואר 2025 ועתידים להימשך עד לעונת הקיץ 2025, בניו ג'רזי שבאטלנטה, ניו יורק והנטינגטון שבניו יורק.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית בהפצת "סרטי יוניברסל" ב-12 ביוני 2026. במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-15 במאי 2026.
בגאומטריה דיפרנציאלית, התבנית היסודית השנייה (או טנזור הצורה) היא תבנית דיפרנציאלית ריבועית על המישור המשיק של משטח חלק המשוכן במרחב אוקלידי תלת-ממדי, שבדרך כלל מסומנת ("שתיים" בספרות רומיות).
יחד עם התבנית היסודית הראשונה, היא משמשת כדי להגדיר מאפיינים של הגאומטריה החיצונית של משטח, כמו ערכי העקמומיות הראשיים שלו.
באופן כללי יותר, תבנית ריבועית כזאת מוגדרת עבור כל תת-יריעה חלקה של יריעה רימנית.
התבנית היסודית השנייה של משטח פרמטרי S ב-R3 הוצגה לראשונה ונחקרה על ידי גאוס.
תחילה נניח שהמשטח הוא גרף של פונקציה גזירה ברציפות פעמיים, , ושהמישור משיק למשטח בראשית.
אז f והנגזרות החלקיות (הראשונות) שלה ביחס ל-x ו-y מתאפסות ב-(0,0).
לפיכך, פיתוח טיילור של f מסביב לראשית מתחיל עם איברים ריבועיים:
והתבנית היסודית השנייה בראשית בקואורדינטות (x,y) היא התבנית הריבועית:
עבור נקודה חלקה P על משטח S, ניתן תמיד לבחור את מערכת הקואורדינטות כך שהמישור z = 0 משיק ל-S ב-P, ולהגדיר את התבנית היסודית השנייה באותו האופן.
התבנית היסודית השנייה של משטח פרמטרי כללי מוגדרת באופן הבא.
תהי r = r(u,v) פרמטריזציה רגולרית כלשהי של משטח ב-R3, כך ש-r הוא פונקציה וקטורית של שני משתנים.
מקובל לסמן את שתי הנגזרות החלקיות של r ביחס ל-u ו-v כ-ru ו-rv, בהתאמה.
רגולריות הפרמטריזציה פירושה ש-ru ו-rv הם בלתי תלויים ליניארית בעבור כל (u,v) בתחום ההגדרה של r, ולכן פורשים את המישור המשיק ל-S בכל נקודה.
באופן שקול, המכפלה הווקטורית ru × rv היא וקטור נורמלי למשטח.
הפרמטריזציה מגדירה לפיכך שדה של וקטורי יחידה נורמליים n:
התבנית היסודית השנייה בדרך כלל נכתבת כ-:
והמטריצה המייצגת של התבנית הריבועית בבסיס ru, rv של המישור המשיק היא
המקדמים L, M, N של התבנית היסודית השנייה בנקודה נתונה במישור הפרמטרי uv נתונים על ידי ההיטלים של הנגזרות החלקיות השניות של r באותה נקודה אל הישר הנורמלי ל-S וניתנים לחישוב בעזרת מכפלה סקלרית כדלהלן:
אם הדרך העדיפה לייצג משטח היא באמצעות הצגתו המפורשת כגרף במקום פרמטריזציה שלו על ידי קואורדינטות עקומות (u,v), אז וקטור היחידה הנורמל למשטח בנקודה הוא:
ומקדמי התבנית היסודית השנייה הם:
קשרים למיפוי גאוס ואופרטור הצורה
התבנית היסודית השנייה בנקודה נתונה P מכילה מידע על "מידת ההתעקלות" של המשטח M בכיוון הנורמל לו באותה נתונה כאשר מתרחקים מ-P בכיוונים שונים במישור המשיק (עקמומיות נורמלית).
למעשה, עבור כיוון נתון במישור המשיק המיוצג על ידי וקטור באורך יחידה באותו כיוון, העקמומיות הנורמלית בכיוון נתונה על ידי הצבת רכיבי הווקטור בתבנית היסודית השנייה.
אינטואיטיבית, התבנית היסודית השנייה מודדת כמה מהר משתנה כיוונו של וקטור הנורמל למשטח במרחב כאשר נעים בסביבה קטנה של נקודה נתונה, ולפיכך היא בעלת קשר הדוק למיפוי גאוס.
פורמלית, אם מסתכלים על מיפוי גאוס כעל העתקה מ-M לספירה הדו-ממדית , אזי היחס בין שטח התמונה של אלמנט שטח תחת מיפוי גאוס לשטחו המקורי ניתן על ידי היעקוביאן של ההעתקה, שהוא הדטרמיננטה של המטריצה המתארת את קצב השתנות ווקטור הנורמל כאשר מתקדמים בכיוונים שונים במישור המשיק (מטריצת הנגזרות הראשונות).
מכיוון שווקטורי הנורמל מוגדרים כולם להיות וקטורי יחידה (בעלי אורך קבוע של יחידה), השתנות ווקטור הנורמל חייבת להיות בכיוון ניצב אליו, כלומר להימצא במישור המשיק למשטח T, ולכן מטריצה זאת מייצגת העתקה ליניארית מהמישור המשיק לעצמו.
העתקה זאת, כאשר מפעילים אותה על וקטור כיוון ב-T מכונה אופרטור הצורה S.
אופרטור הצורה הוא צמוד לעצמו והמטריצה המייצגת שלו היא סימטרית – הוכחה של טענה זאת נשענת בבסיסה על העובדה שהנגזרת החלקית המעורבת השנייה של r לא תלויה בסדר הגזירה לפי u ו-v, כלומר: .
נקודת המבט של אופרטור הצורה מאפשרת לתת הגדרה כללית יותר לתבנית היסודית השנייה, כתבנית הביליניארית הסימטרית .
תחת הגדרה זאת, המקדמים L,M,N של התבנית היסודית השנייה כפי שהוגדרו בסעיף הקודם מתקבלים מאופרטור הצורה באופן הבא:
הדטרמיננטה של המטריצה המייצגת של אופרטור הצורה S בנקודה היא, שכפי שצוין מקודם, היחס בין שטח התמונה של סביבת הנקודה תחת מיפוי גאוס לשטח הסביבה המקורית – וזוהי על פי הגדרתה עקמומיות גאוס של המשטח באותה נקודה.
בנוסף, בחינה מעמיקה של תכונות S מאפשרת להוכיח גם שעקמומיות גאוס היא מכפלת ערכי העקמומיות הראשיים בנקודה, ו-.
הסיבה לכך היא שהווקטורים העצמיים של המטריצה המייצגת של S הם הכיוונים הראשיים והערכים העצמיים שלה הם ערכי העקמומיות הראשיים, כך שמכך שהדטרמיננטה שלה היא מכפלת הערכים העצמיים נובעת הגדרה זאת.
העובדה שהווקטורים העצמיים של S הם הכיוונים הראשיים נובעת מהטיעון הבא.
העקמומיות הנורמלית בכיוון המיוצג על ידי וקטור יחידה מקיימת .
בכיוון בו העקמומיות הנורמלית היא מרבית או מזערית (כיוון ראשי) סיבוב מזערי של וקטור הכיוון לא ישנה את העקמומיות הנורמלית כלל (נקודת קיצון).
אם נגזור את המכפלה הפנימית לפי הזווית עבור כיוון ראשי, נקבל לפיכך:
(גזירת המכפלה הפנימית לפי כלל לייבניץ).
מכיוון ש- הוא וקטור באורך קבוע, הנגזרת שלו לפי היא וקטור יחידה ניצב לו, שנסמנו
מכיוון ש-S אופרטור ליניארי, מתקיים גם
מכיוון ש-S סימטרי, נקבל לבסוף:
מכיוון ש-, מצב זה ייתכן רק אם הוא כפולה של .
לפיכך הפעלה של S על אחד הכיוונים הראשיים מותירה אותם בעינם, כלומר הכיוונים הראשיים הם וקטורים עצמיים עם ערכים עצמיים שהם ערכי העקמומיות הראשיים.
התגנבות יחידים הוא ספר מאת יהושע קנז שיצא בשנת 1986. הרומן נחשב לרומן מונומנטלי, אחת מפסגות הספרות העברית, הזוכה תדיר להימנות עם טובי הרומנים בעברית.
הוא גם הבולט והנחקר ביותר מבין הספרים שפרסם קנז.
הספר מתאר את החוויה הצבאית הישראלית של אמצע שנות החמישים, מנקודת מבטה של מחלקת טירונים בטירונות כלל צה"לית, בבה"ד 4. חייהם של צעירים אלה, בני שכבות ועדות שונות, במסגרת הצבאית, המחמירה והלוחצת, ומחוצה לה, במפגש עם משפחותיהם ועם נשים, מספקים מבט פנורמי על החברה הישראלית דאז.
בספר חדירה לעומקים פסיכולוגיים, כמו גם לתובנות סוציולוגית מקיפות.
בעוד שסיפורים על הצבא נכתבו מראשית ימי המדינה, נחשב התגנבות יחידים לבולט בזמנו, בכך שהוא מספר על החוויה הצבאית הישראלית מנקודת מבטם של החיילים מן השורה המתגייסים למגוון תפקידים לא־קרביים בצבא, ולא על חיילים קרביים המשמשים כדוגמה ומעורבים בפעולות הירואיות.
הספרות הישראלית של שנות ה-80 מאופיינת בקולות מן השוליים שפרצו וחתרו תחת קולות סופרי הדורות הספרותיים שקדמו להם, והרומן של קנז (שהחל לכתוב כבר בשנות ה-60 ומשתייך לסופרי "הגל החדש" בספרות העברית) הוא אחד המובהקים שבהם.
הספר נחשב גם כהצלחה מסחרית; עד אוגוסט 1991, נמכר הספר בכ-40 אלף עותקים.
עלילת הספר מתרחשת במדינת ישראל הצעירה, בסתיו 1955. הספר מחולק לארבעה חלקים, שניים (א' וג') מתרחשים במלואם בבסיס הטירונים ושניים מתרחשים במעורב; בבתיהם של הגיבורים ובבה"ד 4. מהלך העלילה מתחיל מעט אחרי גיוס הטירונים, ומסתיים לקראת סיום הטירונות, אחרי שיבוצם לתפקידיהם העתידיים בצבא.
הרומן עוקב אחר סיפוריהם של הטירונים השונים, שבתחילתו הם יחידים או שייכים לקבוצות מובחנות ובסוף הרומן נקשרים אחד לשני.
העלילה מאופיינת בעיקרה במאבקים האישיים של כל אחת מהדמויות, אולם גם במאבקים בין קבוצות הטירונים השונות על רקע עדתי, דתי, מעמדי ואידאולוגי.
כמו כן, הרומן שזור באזכורים היסטוריים מהתקופה בה הוא מסופר, דוגמת מציאת הנפט בשדה הנפט חלץ, פיגועי הפדאיון, ופעולות יחידה 101.
רוב הדמויות המשמעותיות ברומן הן של טירונים.
דמויות המפתח הן אלו אשר קרובות אל המספר, מתוארות על ידו לִפְנַי וְלִפְנִים ומקיימות דיאלוגים בינן ובין עצמן והן:
"מלַבֶּס" (כינוי לפתח תקווה ולאנשיה על פי שמו של כפר ערבי שעל אדמותיו הוקמה העיר).
בשניים מחלקי הרומן, מלבס, המגיע מפתח תקווה, הוא המספר.
אבנר גבאי, ירושלמי בן למשפחה ותיקה וענייה מעדות המזרח, אשר נמשך ונדחה חליפות אל קבוצת הירושלמים מרחביה ובית הכרם.
בשל מראהו המצודד בנות נמשכות אליו והוא נחשב גם כ"רודף שמלות".
חברו הקרוב של מלבס ומשמש כ"ראי" בתכונותיו ופעולותיו מול מלבס.
מיקי ספקטור, כדורגלן מפורסם מהפועל חדרה, שהגיע לטירונות הכף־למדים בשל אוושת לב שהתגלתה אצלו בבדיקה הרפואית השגרתית לפני הגיוס.
אלון, קיבוצניק מעמק בית שאן אשר מזדהה עם מטרות הציונות הסוציאליסטית ועם מטרות הצבא ושואף להצטיין בטירונות ולהיות מועבר ליחידה קרבית.
לידן יש שתי חבורות מאופיינות:
חבורת עדות המזרח המתוארת כמרוקאים ועיראקים:
סמי - עובר טירונות בפעם השלישית, בעל רקע עשיר בכלא הצבאי ובעל קשרים בבסיס.
רחמים בן־חמו, דמות עגלגלה ובעלת מאפיינים נשיים המושפלת תדיר על ידי חבריו לקבוצה.
זכי - המתאנה והמשפיל הראשי של רחמים.
עומד על זכויות העולים מארצות המזרח להפגין את תרבותם.
חבורת הירושלמים מרחביה ובית הכרם:
קיפוד (נקרא כך בשל שערו הסומר) - יוצא בשאלה, במקור יהודה'לה משכונת גאולה, מנהיג החבורה הנלהב להיכנס לכל ויכוח ומריבה.
יוסי רסלר - נגן הגיטרה, המוזיקאי ואמן בתודעתו.
חנן - ציני ומרבה להגיב לחבריו באנגלית.
מיכה הטיפש - מרבה לדקלם, לחקות ולהגיב על דברי חבריו בלשון נופל על לשון.
מתברר כי הוא נחשב לגאון.
אליהם מתווספות דמויות טירונים אשר אינם משויכים למחנה כלשהו:
אפס־אפס (נקרא על שם הספרות האחרונות במספרו האישי) - הנשוי היחידי בחבורה, עולה חדש מרומניה המתגורר במעברה הסמוכה לבסיס.
מילר - עולה מגרמניה, חייל בודד, מבוגר ומתבודד.
נחום - דתי המקפיד בשמירת מצוות.
אלברט הבולגרי - מסתכל על הדברים באופן חיובי ומנסה לפשר במחלוקות.
סגל המחלקה והבסיס כולל את:
מועלם - מ"כ במחלקה, שיחסו אל הטירונים חיובי באופן יחסי.
בני - מ"כ חדש במחלקה, הסבור שתפקידו הוא .
מתברר כי למד יחד עם מלבס בבית הספר העממי.
דמותו היא המפותחת ביותר מבין דמויות הסגל.
רפי נגר - מפקד המחלקה
הרס"פ הרומני - קטן קומה ואדום פנים, מתעלל באלון.
עפרה המד"סית - אינה קשורה אל המחלקה, אך מתוארת תיאור ארוך ופיוטי על ידי המספר והיא מושא כיסופיו של אבנר.
דפנה - חברתו של אלון.
זביק וג'ינג'י - צמד חברים ממחלקה ג'.
לזביק יצא שם כבעל יכולת תקשור עם המתים.
אריק - חברו של מלבס מתקופת התיכון.
נמצא כטירון בבסיס הטירונים בפלוגה אחרת.
פרק ראשון: הספר נפתח בתיאור ההתעוררות של המספר מעילפון שנגרם כתוצאה מתרגול חניקתו באימון הורדת זקיף.
הקורא מתוודע לחלק גדול מחיילי מחלקת הטירונים בבה"ד 4 שבסרפנד, שבעצמם רק מתחילים להתוודע זה אל זה.
פרק שני: תרגול הורדת וחניקת זקיף נמשך ובינתיים מתחילים הטירונים לדבר ביניהם אודות התקפות הפדאיון האחרונות, הפתרונות להן ועל נחיצות התרגול שהם עוברים למי שעתיד להיות פקיד במשרד.
אחר הצהריים הם רואים את עפרה המד"סית מטיילת עם שני כלביה ומתוארת כאלת ציד קדמונית יפהפייה ונשגבת.
אך סמי הוותיק בבסיס מזהיר: .
פרק שלישי: המפקד מועלם מכריח את אפס־אפס להיכנס למקלחת.
קיפוד ויוסי רסלר עוברים תרגול נוסף של מסדר עם המיטות מחוץ לצריף ואבנר מתנדב לסייע להם.
אבנר והמספר שומרים ביחד על אזור צריף המחלקה.
אבנר מספר על אהבתו למוזיקה קלאסית ועל תשוקתו לאהובתו הנשואה.