tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טדי ליאופולד (רוברט וגנר) - אומן הונאה, בעלה החמישי של אוולין ואביה כביכול של קורטני, מת מדום לב זמן קצר לאחר שנישא לאוולין.
שמו האמיתי הוא נייתן קרנק (השתתף בעונות 3–5).
קורטני ליאופולד (ג'ני מקארתי) - אומנת הונאה ובת כביכול של טדי, שמפתה את צ'ארלי לקנות לה פרארי והופכת לחברתו למרות האזהרה של אביה כביכול טדי.
הנבלית הראשית של העונה החמישית.
שמה האמיתי הוא סילביה פישמן (השתתפה בעונות 5, 8 ו-9).
מליסה (קלי סטייבלס) - פקידת הקבלה של אלן, אשר יצאה עם צ'ארלי במשך תקופה קצרה לפני שהחלה לצאת לסירוגין עם אלן, במהלך הופעתה בסדרה, צ'ארלי וברטה מתבדחים רבות על קומתה הנמוכה (השתתפה מהעונה השישית ואילך).
צ'לסי כריסטין מליני (ג'ניפר טיילור) - שיחקה בפרק הראשון של הסדרה בפיילוט, וחזרה לסדרה שוב בתפקיד חברתו של צ'ארלי במשך רוב העונה השישית, אשר עוברת לביתו בסוף העונה.
בעונה השביעית היא הופכת לארוסתו של צ'ארלי אך נפרדת ממנו לטובת עורך דינו של אלן, הוריה מרתה וטום, הם פעילי KKK גזענים והומופוביים, עד שאביה עוזב את אימה לטובת גבר בשם אדוארד בויטון איתו הייתה לו מערכת יחסים כששירתו בחיל הים ביחד (עונות 6–7).
לינדזי מק'אלרוי (קורטני תורן סמית) - חברתו של אלן ואימו של החבר הכי טוב של ג'ייק, אלדרידג', כיכבה בסרט פורנו-רך בעברה ואלן, צ'ארלי וולדן צופים בסרט מספר פעמים לאורך הסדרה (עונה 7 ואילך).
אלדרידג' מק'אלרוי (גרהאם פטריק מרטין) - חברו הטוב של ג'ייק מהתיכון, מתופף לא אינטליגנטי שאוהב להשתכר ולעשן סמים, מתגייס איתו לצבא בסיום עונה 9 ומאז לא מופיע יותר בסדרה (עונות 7–9).
זואי הייד טוטנאם פירס (סופי וינקלמן) - חברה של וולדן מהפרק העשירי של העונה התשיעית ועד הפרק הראשון של העונה העשירית כשהיא נפרדת ממנו לאחר שהוא הציע לה נישואים ביום ההולדת שלה.
היא לא מחבבת במיוחד את אלן וחושבת שהוא מנצל את וולדן.
עורכת דין בריטית שיש לה ילדה בשם אווה מנישואים קודמים.
אווה בת החמש אהבה מאוד את וולדן בתקופה בה וולדן וזואי יצאו.
טמי (ג'יימי פרסלי) - חברתו בת ה-36 של ג'ייק בעונה 10, אחרי מיסי, עד שנפרדת ממנו שמגלה שהוא בגד בה בשביל ביתה בת ה-18 אשלי אשר מופיעה בפרק השני שאימה מופיעה (עונה 10).
אשלי (אמילי אוסמנט) - הבת של טמי שאיתה ג'ייק בוגד באמא שלה בסופו של דבר מתחתנת עם החבר הקודם שלה (מוכר המכוניות).
הטבלה שלהלן מציגה את מדרוג הצפייה של שני גברים וחצי בארצות הברית.
טור ה"דירוג" מציין את דירוגה של שני גברים וחצי ביחס לסדרות אחרות ששודרו באותה עונת-שידורים, בשעות צפיית השיא.
שני העדים הם שני נביאים המתוארים בספר חזון יוחנן (ספר ההתגלות) שבברית החדשה (פרק י"א, פסוקים 1 - 13).
על פי חזונו של יוחנן כותב הבשורה, באחרית הימים יגיעו שני עדים לנבא.
הם ינבאו במשך 1,260 ימים (42 חודשים), במהלכם איש לא יוכל להזיק להם.
בכל תקופת נבואתם תהיה בצורת, והם ישלטו בארץ, ויוכלו להביא מחלות על תושבי הארץ.
רק לאחר שהם יסיימו להתנבא ניתן יהיה להרגם, ואז תגיע החיה ותהרוג את שני העדים לשמחתם של כל תושבי הארץ.
גופות הנביאים יישארו מוטלות על הארץ שלושה וחצי ימים ולא יקברו, ולאחר מכן יקומו לתחייה.
בעקבות תחייתם תתרחש רעידת אדמה גדולה אשר תהרוג 7,000 איש ותהרוס עשירית מהעיר:
תאולוגים נוצרים דנו רבות בדבר זהותם של שני הנביאים, והאם מדובר בשני אנשים או במשל לכנסייה הנוצרית.
בין היתר ישנן סברות כי מדובר בשניים מהשליחים או כי מדובר במשה ואליהו, או חנוך ואליהו (שכן שני אלה לא מתו אלא עלו לשמים).
הסוברים כי מדובר בסמלים מתייחסים לשני העדים כאל דמותם של ישראל והכנסייה הנוצרית, או של היהודים והגויים המאמינים בישו, כאלגוריה לשני חלקי התנ"ך הנוצרי: הברית הישנה והברית החדשה, או כסמל לחסד ורחמים.
הנביאים מתוארים כ"שני עצי זית ושתי מנורות", ותאולוגים נוצריים סבורים כי מדובר באלגוריה וכי עצי הזית מסמלים את הצדיקים או החסידים המתריעים על החטאים, ושתי המנורות מסמלים את אורו של ישו.
שני גנים הוא כותר ספר אוסף שיריה של המשוררת יונה וולך, אשר ראה אור בהוצאת "דגה" בשנת 1969.
הספר המשיך את המגמה שהסתמנה בשירתה באוסף השירים דברים, שבו נתנה ביטוי, הן למנעד ערכים וביטויים שנלקחו מן המורשת היהודית לדורותיה, ובכלל זה לאירועי הקמת המדינה, והן לרוח היצירה האופיינית של שנות השישים, בספרות, מוזיקה ואמנות במערב, ובמגזרי החברה הישראלית שהושפעו ממנה.
בהקשר העברי והישראלי חידש הקובץ בשלושה נושאים, שוולך התמקדה בהם לאורך זמן: תיאור חוויות הנפש על כל שירטוטיה ופיתוליה בפתיחות ובהדגשת העצמיות החווה אותם, ובכלל זה חוויות של אהבות לבני זוג שונים, וכל זאת בשימוש מקורי וחדשני, לעיתים תוך כדי שימוש לא תקני (כביכול), בשפה העברית.
שיר קדמשנתי - עובד והולחן על ידי אילן וירצברג
איש טוב אוהב את פִּתיה
[ לא יכולתי לעשות עם זה כלום ] - עובד והולחן על ידי אילן וירצברג,
[ההכרה שלי נמוגה] - עובד והולחן על ידי רונה קינן
שני גנים [אם היו גדלים בך צִמוקים מכף רגל ועד ראש]
השיר הזה היה צריך וגו'
האם הלכי נפש אלה זִכרון
[אדם צובר זִכרונות] - עובד והולחן על ידי שמעון גלבץ
מפלצת האָילה הולחן על ידי אילן וירצברג,
שני גנים [וּלגן אחד כל הפֱּרות צהֻבים ובשלים וכֻלו עגֹל]
שני אטיאס (נולדה ב-21 באוגוסט 1991) היא שחקנית ישראלית.
אטיאס נולדה בחיפה, ליעל, מנהלת משרד עורכי דין, ולמרדכי, יבואן רהיטים.
לה שני אחים הגדולים ממנה, מיכאל והשחקנית והדוגמנית מורן אטיאס.
היא השתחררה מצה"ל בטרם עת, עקב דלקת קרום המוח, לאחר שירות של כחצי שנה בקורס מ"כיות.
אטיאס בוגרת בית הספר למשחק של לי סטרסברג בלוס אנג'לס.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בעונה השנייה של סדרת הנעורים "גאליס" שעלתה לשידור בדצמבר 2012, בה גילמה את דמותה של נטלי רואס/קידר – בת למשפחת פשע המגיעה למחנה הקיץ על מנת לנקום במירון (אלירז שדה), אחיו של ליעם (דניאל מורשת).
המשיכה גם להשתתף בעונה השלישית.
אני לא יודע לבשל" בשידורי קשת של ערוץ 2.
בשנת 2015 לוהקה לשחק בסרטו של שי כנות, "איביזה".
במקביל לקריירת המשחק בישראל, היא שיחקה גם במגוון תפקידים בארצות הברית: בסדרות טלוויזיה ביניהן: "NCIS", "חסרי בושה", "CSI סייבר" ו-"NCIS: ניו אורלינס".
אטיאס השתתפה בסרט "Lost Boy" משנת 2015 של רשת "Lifetime" לצד וירג'יניה מדסן.
בשנת 2017 גילמה את אמירה במספר פרקים במותחן הדרמה של רשת ABC "עשרה ימים בוואלי" לצד זוכת האמי קירה סדג'וויק.
בהמשך השנה שיחקה בסרט האימה העצמאי "Devil's Night".
שיחקה גם בסרט הקצר "צבע אדום"; שעל תפקידה זכתה בפרס "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד אורח בעיבוד המחודש לסדרה "מקגיוור" בה גילמה את דמותה של הנסיכה זאהרה מממלכת בחריין.
בהמשך השנה התארחה בסדרה "הטובות למשטרת אל איי" לצד ג'סיקה אלבה.
עוד בשנת 2019 אטיאס לוהקה לסרט "נתראה בשמחות" שצולם בלוס אנג'לס לצד מיכאל אלוני, לירז חממי ומייק בורשטיין, הסרט יצא לאור ב-12 באוגוסט 2021.
בשנת 2023 שיחקה בפרק של סדרת המשטרה האמריקאית "FBI: המבוקשים ביותר" של רשת CBS.
בשנת 2025 שיחקה בארבעה פרקים של סדרת הדרמה הרפואית האמריקאית "הפיט" של רשת HBO Max.
אטיאס השתתפה בפרסומות בינלאומיות של "טויוטה", "סמסונג", רשת התכשיטים הענקית "Kay Jewelers", הבנק הלאומי של מקסיקו – "Banamex", חברת הביטוח וההשקעות "Pacific Life".
באוגוסט 2017 התארסה אטיאס לבן זוגה איש העסקים הישראלי-אמריקאי טום שלום, וב-26 ביוני 2018 התחתנו הזוג בישראל.
שני הגרנדירים היא פואמה שחוברה על ידי המשורר והפובליציסט היהודי-גרמני היינריך היינה ופורסמה לראשונה בשנת 1822. הפואמה חוברה על רקע מלחמת רוסיה-צרפת בשנת 1812, בה פלש צבא נפוליאון לרוסיה וכתוצאה מכך נפלו חיילים צרפתים רבים בשבי.
ההשראה של היינריך היינה לכתוב את השיר נבעה מעדותם של החיילים הצרפתים אשר נפלו בשבי הרוסי במהלך מסעו של נפוליאון.
כמו כן, המלחין המוכר רוברט שומאן הפיק ממילות הפואמה את אחת מנעימותיו המפורסמות ביותר.
השיר מתמקד בשני חיילים (גרנדירים) המשרתים בצבא צרפת בתקופת הקיסרות הראשונה של צרפת, אשר הונהג על ידי הקיסר נפוליאון בונפרטה.
במהלך אחד מקרבותיה של צרפת למטרת כיבוש, פלש צבאו של נפוליאון (ה"גרנד ארמה") לתוך שטחי האימפריה הרוסית, וכתוצאה מכך נפלו שני החיילים הצרפתים בשבי הרוסי.
למעשה, השיר מתחיל מהנקודה בה שני החיילים משתחררים מהשבי ויוצאים לכיוון צרפת.
בעודם מתחילים לסגת בחזרה לצרפת דרך שטחי פרוסיה, הם מבינים שקיסרם המהולל והבלתי מנוצח עד כה - נפל בשבי אף הוא.
בהמשך, אחד מן החיילים מעיד על רצונו לחזור לביתו אשר נמצא בצרפת על מנת להושיע את משפחתו אשר עלולה לקרוס בלעדיו.
לעומת זאת, החייל השני, בעודו גוסס מפצעי המלחמות, מביע את ערגתו להיקבר בצרפת, אך מוכן להמשיך במאבקי המלחמות ולעמוד על רגליו למען הקיסר ולמען צרפת.
הפואמה שני הגרנדירים זכתה לתרגומים רבים לעברית, רובם תוך שמירה על חרוז ומשקל.
אשר רייך, באסופה של השוואות תרגומים שלו, ריכז ארבעה עשר תרגומים, בהם מפרי עטם של ישראל איש ברלין (תרנ"ו), ש' בן ציון (תרפ"ג), יצחק קצנלסון (תרפ"ד), שאול טשרניחובסקי (ת"ש), חנניה רייכמן (1964), עמינדב דיקמן (1982), שלמה טנאי (1990), ועוד.
תרגום לעברית הגרסה המקורית בגרמנית (Deutsch) בדרך לצרפת היו שני גרנדירים,
ואז, כאשר הגיעו לאזור הגרמני,
שמעו שניהם את הבשורה המרה,
מנוצח ומוכה הצבא האמיץ -
האחד אמר: איך כואב לי,
איך הפצע הישן שלי בוער!
אבל יש לי אישה וילד בבית,
מה אכפת לי אישה, מה אכפת לי ילד,
יש לי דרישות עדיפות במידה רבה;
תן להם לקבץ נדבות אם הם רעבים, -
הקיסר שלי, הקיסר שלי בשבי!
תבטיח לי אחי בקשה אחת:
אזי תיקח את גופתי לצרפת,
את מדליית הכבוד בסרט האדום,
את הרובה תן לי בידי,
אז ירכב הקיסר מעל קברי,
אז אעלה אני חמוש מן הקבר -
שני ארל דייוויס הוא ספורטאי אמריקאי המתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, אלוף אולימפי, בעל 4 מדליות, מהן 2 זהב ו-2 כסף משתי אולימפיאדות (טורינו 2006 וונקובר 2010), אלוף עולם ושיאן עולם (8 שיאי עולם, 2 מהם נוכחיים 2014).
הוא הספורטאי כהה העור הראשון שזכה במדליית זהב באולימפיאדת חורף.
הוא הספורטאי הראשון שהגן על תוארו בהחלקה ל-1000 מטר.
דייוויס הוא הגבר השני בהיסטוריה, אחרי אריק היידן שזכה באליפות העולם הן בקרב רב והן בספרינט.
הוא זכה ב-53 תארים בגביע העולם בהחלקה מהירה על הקרח, מקום שני בכל הזמנים.
דייוויס זכה פעמיים (2005 ו-2009) בפרס אוסקר מתיסן.
דייוויס מדורג ראשון בעולם ב, בתוצאה של 144.806 נקודות.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) נעדר מטקס פתיחת המשחקים האולימפיים כמחאה על אי בחירתו לנושא דגל המשלחת.
ספרה הראשון הוא רומן אשר יצא לאור בשנת 2012 באנגלית ("The People of Forever Are Not Afraid").
הספר תורגם לעברית בידי הסופרת וכותרתו: "עם הנצח לא מפחד", ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2014. הספר תורגם לכ-20 שפות ופורסם ב-23 מדינות שונות בעולם.
בוינג'ו נולדה בירושלים וגדלה במעלות תרשיחא ובכפר ורדים.
אמהּ, יוצאת עיראק, ואביה, שנולד ברומניה עבדו במפעל ישקר שבתפן.
לאחר שירותה בצה"ל התקבלה ללימודים באוניברסיטת הרווארד וסיימה תואר ראשון בשנת 2011.
בהיותה סטודנטית באוניברסיטת הרווארד, כיהנה כנשיאת אגודת הסטודנטים רדקליף, הארגון הפמיניסטי של הרווארד, וכיו"ר בית קווינסי באותה אוניברסיטה.
היא הייתה שותפה זוטרה למחקר, במכון למחקר מתקדם רדקליף, ועבדה למען החוקר ראובן שניר.
בקיץ 2008 למדה באוניברסיטת ואסדה (Waseda University) שבטוקיו.
בקיץ 2009 עבדה באגודה לזכויות האזרח בישראל.
בשנת 2012 יצא לאור ספרה הראשון, "עם הנצח לא מפחד", בשפה האנגלית.
לאחר תקופה בה התגוררה בחיפה, חזרה להתגורר במעלות-תרשיחא.
כתביה של בוינג'ו הופיעו בעיתונים כמו הניו יורק טיימס, ניו יורקר ועוד.
המועמדת הצעירה ביותר בשנת 2013 לפרס אורנג' לספרות בדיונית, בכתיבה נשית באנגליה.
וגם המועמדת הצעירה ביותר מישראל.
רומן הביכורים שלה נבחר כאחד מעשרת הכותרים הבדיוניים הטובים ביותר של 2012 על ידי וול סטריט ג'ורנל.
ספרה זכה להיבחר לאחד הספרים הטובים ביותר של הראלד הפקיסטני בשנת 2012.
הספר זכה להיבחר לאחד הספרים הטובים ביותר בשוודיה.
נבחרה ל-"5 מתחת לגיל 35" של קרן הספר הלאומית, בשנת 2011.
עם הנצח לא מפחד, בהוצאת זמורה ביתן, 2014. הספר יצא לאור תחילה בשנת 2012 באנגלית בכותרתו: The People of Forever Are Not Afraid.
שני הצדדים של סגול 59 הוא האלבום השלישי של הראפר סגול 59. האלבום יצא לאור ב-2003 דרך NMC.
האלבום מחולק ל"שני צדדים", החלק הראשון הוא היפ הופ עדכני, והצד השני הוא היפ הופ עדין וג'אזי יותר, בסגנון המזכיר היפ הופ של שנות ה-80. שירים בולטים באלבום, שגם יצאו כסינגלים והושמעו רבות ברדיו הם "יום יפה", "שיר אהבה" ו "מה אני צריך לעשות?".
האלבום כולל גם את השיר "ביג בן" לזכרו של התקליטן בן בלוטשטיין הידוע כ "בני דה בי" שהיה ה-DJ של סגול ונהרג בפיגוע באוניברסיטה העברית בירושלים ביולי 2002. באלבום מתארח נגן הג'אז אלברט בגר וכן הראפרים A7 וכושי כלב קט.
המפיק DJ Caress (ניתאי שנדר) הפיק את כל השירים באלבום.
שני אביב (נולדה ב-11 בדצמבר 1992) היא שחקנית ישראלית.
אביב נולדה בתל אביב להורים ילידי צרפת שעלו לישראל בשנות ה-80. אביב היא השנייה מבין ארבע בנותיהם.
בשנת 2011 החלה לגלם את דמותה של ניצה בסדרת הנעורים "אליפים", ששודרה בערוץ הילדים ב-yes למשך עונה, ובתפקיד אורח בעונה השנייה.
באפריל 2013 החלה לגלם את דמותה של ענבל, בתם של ניסים (קובי מאור) ופזית (לירית בלבן) בסדרה הקומית "חברות" שיצרה ליטל שוורץ ושודרה בערוץ 10. בנובמבר 2013 החלה לשחק בסדרת הדרמה "להיות איתה" שיצר אסי עזר ושודרה בקשת, ערוץ 2.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת האקשן המשטרתית של ערוץ 10 "אחת אפס אפס", וגילמה בה את דמותה של מוריה.
בשנת 2015 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים לצד אורנה בנאי, ושבה לשחק בסדרה "חברות" לעונתה השנייה בדמותה של ענבל בתם של פזית וניסים.
בשנת 2017 החלה לשחק את תפקידה של סמדי בטלנובלה "פולמון" ב-Hot בידור ישראלי.
באותה שנה חזרה לשחק בסדרות "להיות איתה" (עונה 2), ו"חברות" (עונה 3).
אביב הצטלמה לסרט ההוליוודי "משימה חשאית בדמשק" בכיכובו של ג'ון הרט בסוף 2019 שיחקה לצד רומי אבולעפיה בסדרה "מזל טוב, את אבא".
בשנת 2022 כיכבה בסדרה "כפולים" עונה 3.
שני ווליס היא שחקנית וזמרת אנגלית.
ככל הנראה היא ידועה ביותר בשל גילום דמותה של ננסי, במחזמר "אוליבר!" שעלה בווסט אנד ולאחר מכן בעיבוד הקולנועי של המחזמר לסרט קולנוע זוכה פרס האוסקר באותו השם.
לאחר מותו של עמיתה לסרט רון מודי ביוני 2015, ווליס היא אחת מהשחקנים הבודדים (יחד עם שילה וייט) שהופיעו בסרט כשחקנים בוגרים ואשר עדיין בחיים.
ווליס נולדה בטוטנהאם, לונדון וכבר בגיל ארבע עלתה והופיעה על הבמה.
היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, ולאחר סיום לימודיה חידשה את הקריירה שלה בתיאטרון, עם הופעות במספר רב של הפקות, בלונדון ובמחוזות נוספים בבריטניה.
הופעת הבכורה של בתיאטרון הייתה בתפקיד הנסיכה מארי במחזמר Call Me Madam, שהועלה ב-London Coliseum, שם הופיעה לצידו של אנטון וולברוק.
ווליס התאזרחה בארצות הברית, בה גרה במשך יותר מארבעים שנה.
היא נישאה לסוכן שלה ברני ריץ' ב-13 בספטמבר 1968, ולזוג יש בן אחד ושתי נכדות.
ווליס היא פטרונתה של קרן הצדקה The Music Hall Guild of Great Britain and America - ארגון ללא מטרות רווח, שנועד לקדם את החינוך וההיסטוריה של המיוזיק הול.
אירמה לה דוס (1961) - בתפקיד אירמה לה דוס
מלך בניו יורק (1957) - בתפקיד זמרת קברט; יחד עם צ'ארלי צ'פלין.
(1968) - בתפקיד ננסי; יחד עם רון מודי, הארי סקומבה, שילה וויט, אוליבר ריד וג'ק ויילד.
הרפתקאותיו של סופר בלש (1986)
שני אדונים מוורונה היא קומדיה מאת ויליאם שייקספיר, שנכתבה כנראה סביב 1590 ובוצעה לראשונה לכל המאוחר ב-1598.
מאז לואיס תאובלד, שערך את עבודותיו של שייקספיר ב-1733, רוב המבקרים ראו ב"שני אדונים" את אחת מיצירותיו החלשות ביותר, הלוקה הן במגוון דמויות מצומצם והן בשטחיות העלילה.
כמו כן, המחזה הוא אחת מעבודותיו המוקדמות ביותר, כנראה הקומדיה הראשונה שחיבר ואולי ההצגה הראשונה בכלל.
שייקספיר הפגין ב"שני אדונים" את המוטיבים שאפיינו בהמשך את סגנונו: נשים המתחפשות לגברים, פרשיות אהבים סבוכות והשלכותיהן הקומיות.
המקורות מהם הושפע בכתיבה היו בעיקר 'שבעת הספרים של דיאנה' לחורחה דה מונטמיור.
ולנטין איש ורונה מעוניין לנסוע ללימודים במילאנו.
הוא מנסה לשכנע את ידידו פרוטאוס להצטרף, אך הלה מאוהב ביוליה ומסרב להתלוות אליו.
המשרתת לוצ'טה אומרת ליוליה שפרוטאוס מוקסם ממנה, ומוסרת בידה מכתב שהיא מסרבת לגלות את מקורו.
העלמה בושה לגלות את רגשותיה, מסרבת לקרוא את האיגרת וקורעת אותה לגזרים.
אביו של פרוטאוס מצווה עליו לנסוע למילאנו וללמוד עם ולנטין, והוא ויוליה מתוודים זה בפני זה ונפרדים בדמעות.
כשהוא מגיע לעיר, פרוטאוס מגלה שוולנטין מאוהב בסילביה, בת הדוכס.
למרות הבטחותיו ליוליה הוא מחליט לזכות בסילביה, שמיועדת על ידי אביה להינשא לתוריו, גנדרן עשיר.
הוא מלשין לדוכס על תוכניתו של ולנטין לחמוק לחדרה ולהימלט עמה, והלה מגרש את הצעיר.
מחוץ למילאנו נתקל ולנטין בחבורת שודדים וטוען בפניהם שנודה אחרי שהרג אדם בקטטה.
לוצ'טה עוזרת לה להתחפש לנער, כדי שלא תיפגע בדרך, והיא נוסעת למילאנו.
שם היא רואה את פרוטאוס מחזר אחר סילביה.
אחוזת חמה, היא מחליטה להתחזות לעלם 'סבסטיאן' ולשכנע אותו לשכור אותה כמשרת.
פרוטאוס נופל בפח ואף שולח אותה לתת לסילביה במתנה את הטבעת שהעניקה לו כשנפרדו.
בת הדוכס מתעבת את פרוטאוס וחוששת לוולנטין, שהכל סבורים שמת.
בעזרת אגלמור, היא נמלטת אל היערות מחוץ לעיר כדי לחפש אותו.
הם נופלים בידי השודדים, שלוקחים את סילביה לראש הכנופיה.
בדרך הם נתקלים בפרוטאוס ו'סבסטיאן' המחלצים את סילביה.
היא נמלטת ממנו והוא מנסה לשכנעה באמיתות אהבתו אליה, מבלי משים לכך שוולנטין שמע אודותם ועתה צופה בהם מבין העצים.
כשסילביה מסרבת, הוא מאיים לאנוס אותה.
ולנטין מגלה את נוכחותו, ופרוטאוס אחוז הבושה אומר כי השנאה שהלה חש כלפיו אינה ולא כלום לעומת התיעוב שהוא מרגיש כלפי עצמו.
בשלב זה, 'סבסטיאן' מתעלפת והם מגלים את זהותה.
פרוטאוס נזכר בנדרו ונאחז חרטה עוד יותר.
בשלב זה, מביאים השודדים עוד שני שבויים שנפלו לידיהם, הדוכס ותוריו.
האחרון נזעם ומודיע שסילביה שייכת לו, אך מוותר עליה מיד כשוולנטין מאיים להורגו.
הדוכס, אחוז גועל מפחדנות חתנו המיועד, מסכים שבתו ואהובה יתחתנו.
פרוטאוס ויוליה מתחתנים אף הם.
שני העצים הוא שיר שחיבר המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס ב-1887. ייטס פרסם את השיר באוספי השירים "הרוזנת קת'לין ושירים ואגדות שונים" (The Countess Kathleen and Various Legends and Lyrics, 1892) ו"השושן" (The Rose, 1893).
ייטס כתב את השיר, אחד מני רבים בתקופה זו אשר נכללו במסגרת אוסף השירים "השושן", עבור אהובתו באותם ימים, הפעילה הלאומנית האירית מוד גון.
ייטס נפגש איתה לראשונה ב-1889, תוך שהוא מתוודע לאישה בת 23, יפה וגבוהה, שחקנית ופעילה מסורה למען מאבק הלאום האירי לעצמאותו מהבריטים.
ייטס העריץ כמעט באופן אובססיבי את יופייה ואופן דיבורה של מוד ובמשך שלושה עשורים כמעט היא הייתה מושא לחיזוריו הבלתי פוסקים.
לבסוף, ב-1917, כשהוא כמעט בן 52, לאחר שנואש מחיזוריו אחריה (ולאחר אכזבה נוספת שנחל עקב סירובה של בתה, איזולט להצעתו להינשא לה), הוא נשא לאישה את ג'ורג' הייד-ליס.
בבית הראשון, המשורר מבקש מאהובתו להבחין בעץ החיים אשר צומח בלבה.
זהו עץ פורה, עלוותי ונושא פירות אשר יוצר הן יופי ותואם בנשמת הפרט וביקום.
בית שני מעלה באוב את רוחו של עץ אחר, עץ הדעת על דימוייו של עולם החומר.
זהו עץ חורפי, שבור ועקר.
הדימוי אשר עולה במוח הוא לא דימוי של נצחיות הנשמה כי אם של ניוון הגוף.
כמו העצים אשר נמצאים בתקופת השלכת, הגוף חייב להיהרס.
המחשבה המופשטת, המתקשרת לרוחות הרעות (שדים) ו'העורב', ציפור המוות, יאיצו את זמן ההזדקנות ויקרבו את הגוף לחשכת הליל.
ההקשר הישיר של השיר הוא התסכול שחש ייטס עקב מסירותה של מוד גון לפוליטיקה מאשר לאהבה.
אולם, הדימוי של העצים מעביר את השיר למימד יותר רוחני.
באופן בסיסי, אין שום אפשרות איזה משני העצים לבחור.
זאת מפני ש'שני העצים' הם למעשה אחד והם מהווים את התמונה ההפוכה אחד של השני.
הנשמה בחיים אלה איננה יכולה לברוח מכליאתה בתוך הגוף, שהוא למעשה טרף לשדי הזמן ו'עורבי הנפש חסרת המרגוע'.
מבנה השיר משקף את תוכנו בכל בית, שניהם מכילים עשרים שורות, המספקות את הצד ההפוך של האחר.
כאשר, הגוף נתפס כהשתקפות במראה של הנשמה העצמותית והחיה.
כל מאפיין של יופייה של הנשמה מוצא את ההפכי לו בכיעור הגוף.
שני בלוך-דוידוב (נולדה ב-6 במרץ 1979) היא רוכבת אופניים, טריאתלטית ומאמנת כושר ישראלית.
בלוך נולדה בקרית ביאליק ומגיל צעיר התחרתה בסוגי ספורט שונים והתמקדה בעיקר בריצה.
בצה"ל שרתה כמדריכת אימון כושר גופני בסיירת מטכ"ל.
לאחר שחרורה מצה"ל שני בלוך החלה להתאמן אצל יאיר בן עמי בשנת 1998 והצטרפה לקבוצות בהן הוא אימן - חוף כרמל מגידו 1998–2000 ומגידו 2001–2004. יאיר בן עמי היה גם מאמנה הראשון של שני בענף הטריאתלון, ובענף האופניים.
בלוך זכתה באליפות ישראל בטריאתלון בשנת 1999. לאחר מכן החלה להתמקד באופני כביש וטסה לאיטליה כדי להתחרות מעט בסצנת האופניים ונשארה שם כמעט שנתיים וחצי.
בשהותה באיטליה התאמנה והתחרתה בקבוצת פיגורלה דרים טים ויחד איתם השתתפה במרוצים ג'ירו ד'איטליה לנשים וסיימה במקום 25 וטור דה פראנס לנשים וסיימה במקום 18. לאחר המירוץ דחתה הצעה לחוזה ארוך בקבוצה האיטלקית וחזרה לארץ ללימודי תואר ראשון בחינוך גופני במכון ווינגייט.
בשנת 2004 ניסתה בלוך להשיג את הקריטריון לאולימפיאדת אתונה (2004) ולשם כך נדרשה לסיים בין 30 המקומות הראשונים באליפות העולם שהתקיימה בקנדה, אך היא סיימה במקום 39 ועברה להתמקד באימון כושר והרזיה.
לאחר הפסקה ארוכה מתחרויות בינלאומיות, במהלכה התחתנה וילדה שלוש בנות, חזרה בלוך להתחרות לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
בשנת 2014 ייצגה את ישראל בפעם השנייה באליפות העולם יחד עם פז בש אך לא סיימה את התחרות עקב פציעה.
היא השתתפה בתחרויות כחלק מנבחרת ישראל ויחד איתה הנבחרת זכתה בכרטיס אחד לאולימפיאדה.
במירוץ טור ערד ניצחה בלוך במרוץ נגד השעון (נג"ש) ובכך גברה על חברת הנבחרת פז בש שהייתה פייבוריטית במאבק על הכרטיס הבודד.
בהמשך המרוץ עקפה בש את בלוך, בכך מנעה ממנה להשיג ניקוד גבוה יותר והושעתה מהמירוץ בידי מאמני הנבחרת.
במירוץ אופני הכביש באולימפיאדת ריו סיימה את המירוץ תוך 4:02:59 שעות ובכך הגיעה למקום ה-48.
בדצמבר 2016 נמסר כי בלוך תרכב ותשמש כדירקטור ספורט ב-2017 בקבוצה הדנית Team Virtu Pro – Véloconcept Women.
שני בלוך נשואה לשי דוידוב ואם לבת ולזוג תאומות.
בשנים האחרונות מתגוררת בסקוטלנד בשל עבודתו של בעלה.
שני הרשקו (נולד ב-22 במרץ 1973) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי והמאמן-הראשי של נבחרת ישראל בג'ודו.
כמאמן היה הרשקו לישראלי הראשון שהוביל שתי ספורטאיות לזכייה בתואר אלופת העולם בג'ודו, ירדן ג'רבי בשנת 2013 וענבר לניר בשנת 2023.
בנוסף היה לישראלי הראשון שזכה כמאמן ב-4 מדליות אולימפיות, 3 מדליות אישיות, בריו 2016 עם ירדן ג'רבי ובפריז 2024 עם ענבר לניר ורז הרשקו שהגיעו לגמר וזכו במדליית הכסף, באולימפיאדת טוקיו 2020 זכה כמאמן במדליית ארד בתחרות הקבוצות המעורבות.
כמו כן היה הרשקו למאמן הראשון שזוכה בשתי מדליות באולימפיאדה אחת, במשחקים האולימפיים בפריז 2024 כאשר הוביל את ענבר לניר ורז הרשקו לגמר ולזכייה היסטורית כפולה במדליית הכסף.
הרשקו נולד בנתניה כבן למשפחה של ניצולי שואה האב אריה לאון ממוצא רומני והאם רחל ממוצא הונגרי, הרשקו גדל והתחנך בנתניה.
הוא בוגר בית הספר התיכון טשרניחובסקי בעיר.
את שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין כששירת כרכז מודיעין בחיל המשטרה הצבאית.
השתחרר בשנת 1994 בדרגת רב-סמל (במילואים שירת כמדריך קרב מגע של המשטרה הצבאית).
אחייניתו, רז הרשקו, היא ג'ודאית בנבחרת ישראל בג'ודו, בה הוא משמש מאמן-ראשי.
הרשקו היה אלוף ישראל בג'ודו בכל שכבות הגיל, השתתף בתחרויות בינלאומיות רבות, כולל אליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה בירושלים בשנת 1992, וכיהן כקפטן נבחרת ישראל במהלך ההכנות למשחקים האולימפיים בברצלונה (1992) ובאטלנטה (1996).
בשנת 1991 פתח את "המרכז הישראלי לג'ודו", רשת מועדוני ג'ודו באזור השרון.
בשנת 1995 פרש מג'ודו תחרותי ושנה לאחר מכן חבר למשה פונטי בהקמת עמותת "מיטב" לקידום תרבות הג'ודו בישראל, שהפכה מאוחר יותר ל"מרכז מיטב לקידום תרבות הספורט בישראל".
הרשקו בעל תואר ראשון בחינוך גופני וניהול ספורט ממכללת וינגייט ובוגר מספר קורסים מקצועיים במכון וינגייט: קורס מדריכי ג'ודו (1991), קורס מאמני ג'ודו (2004), קורס מנכ"לים בכירים בספורט (2010) וקורס מאמני ג'ודו בכירים (2014).
בנוסף הרשקו מחזיק גם בתואר "IJF Master Coach" של האיגוד העולמי.
בשנת 2010 מונה למאמן נבחרת הנשים של ישראל בג'ודו ובמקביל, שימש גם כמאמנו האישי של אריק זאבי משנת 2011 ועד פרישתו של זאבי באוקטובר 2012.
הרשקו היה גם מאמנה האישי של הג'ודוקא ירדן ג'רבי, שעמה זכה לראשונה בענף במדליית זהב באליפות העולם ונשאר מאמנה עד לפרישתה מג'ודו תחרותי, לאחר זכייתה של ג'רבי במדליית הארד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
ב-26 באפריל 2014, איגוד הג'ודו האירופי העניק להרשקו את התואר "מאמן השנה באירופה" לאור הישגיו עם ירדן ג'רבי ושאר נבחרת הנשים של ישראל.
באפריל 2024 זכה בפעם השנייה בתואר "מאמן השנה באירופה".
באולימפיאדת פריז 2024, הוביל הרשקו כמאמן הראשי של נבחרת ישראל בג'ודו להישג היסטורי עם זכייה ב-2 מדליות כסף אישיות, לענבר לניר ולרז הרשקו.
בשנת 2025 מונה למאמן הנבחרת המאוחדת של ישראל בג'ודו.
הרשקו נשוי לקלי, ואב לקים וללי.
הוא דודה של הג'ודוקא האולימפית המעוטרת רז הרשקו, שהוא גם מאמנה הנוכחי.
אליפות אירופה, צ'ליאבינסק 2012: מדליית כסף לירדן ג'רבי במשקל עד 63 ק"ג, מדליית זהב לאריק זאבי במשקל עד 100 ק"ג.
בזכייתו זו קבע זאבי שיא, שלא נשבר עד היום: הספורטאי המבוגר ביותר שזכה בתואר אלוף אירופה לבוגרים.
אולימפיאדת לונדון 2012: מאמן אישי של אריק זאבי.
זו הייתה הזכייה הראשונה של ספורטאי/ת ישראלי/ת מענף הג'ודו בתואר זה.
בנוסף, מקום שביעי לקמילה מינקאווה.
בשנת 2013 זכה הרשקו גם בתואר מאמן השנה של הוועד האולימפי בישראל, כאשר ירדן ג'רבי זוכה בתואר ספורטאית השנה.
זכייה זו קבעה הישג היסטורי נוסף - הפעם הראשונה שספורטאי/ת ישראלי/ת זוכה במדליה בשתי אליפויות עולם ברצף.
בשנת 2014 נבחר הרשקו למאמן השנה באירופה על ידי איגוד הג'ודו האירופי, שנימק את החלטתו בהתקדמות הגדולה שעשתה נבחרת ישראל, ההישגים והמדליות במגוון התחרויות, כשגולת הכותרת הייתה זכייתה של ירדן ג'רבי בתואר אלופת העולם.
בעקבות ההצלחות הרבות של הג'ודו בכלל, וג'ודו הנשים בפרט, נבחר הרשקו בפעם השנייה ברציפות למאמן השנה של הוועד האולימפי בישראל וכמוהו גם ירדן ג'רבי כספורטאית השנה.
אליפות אירופה, באקו 2015: מדליית ארד לירדן ג'רבי במשקל עד 63 ק"ג.
אליפות העולם, קזחסטן 2015: מקום חמישי לירדן ג'רבי במשקל עד 63 ק"ג, מקום שביעי לליאור וילדיקן במשקל עד 70 ק"ג.
אליפות אירופה, קאזאן 2016: מדליית ארד לתמנע נלסון-לוי במשקל עד 57 ק"ג.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, 2016: לראשונה בהיסטוריה של ענף הג'ודו הישראלי, נשלחו ארבע ספורטאיות להתחרות באולימפיאדה (שירה ראשוני - עד 48 ק"ג, גילי כהן - עד 52 ק"ג, ירדן ג'רבי – עד 63 ק"ג ולינדה בולדר – עד 70 ק"ג).
לראשונה גם זכו שתי נשים להיות מדורגות במשחקים האולימפיים - מדליית ארד לג'רבי במשקל עד 63 ק"ג ומקום 7 לבולדר עד 70 ק"ג.
אליפות אירופה, תל אביב 2018: מדליית ארד לגפן פרימו בת ה-17 במשקל עד 52 ק"ג שהופכת לזוכה הצעירה ביותר במדליה באליפות אירופה לבוגרות בכל הזמנים מהגברים והנשים.
אליפות אירופה, ליסבון 2021: מדליית ארד לגפן פרימו במשקל עד 52 ק"ג
אליפות העולם, בודפשט 2021: מדליית ארד לגפן פרימו עד 52 ק"ג
בתחרות האישית, ראשוני סיימה במקום ה-5, נלסון-לוי סיימה במקום ה-7 ולראשונה בהיסטוריה של הג'ודו, הנבחרת המעורבת לנשים וגברים, זכתה במדליית הארד האולימפית הקבוצתית.
זו כללה את ראשוני, נלסון-לוי, שריר, לניר והרשקו, חניכותיו של שני.
גרנד סלאם פריז, אוקטובר 2021: הישג היסטורי נבחרת הנשים זוכה ב-3 מדליות, 2 מהן זהב:
גפן פרימו, עד 52 ק"ג, זוכה בזהב
רז הרשקו, מעל 78 ק"ג, זוכה בזהב
ענבר לניר, עד 78 ק"ג, זוכה בארד
אליפות אירופה, סופיה 2022: הישג היסטורי, זכייה ראשונה ב-4 מדליות עבור נבחרת הנשים:
תמנע נלסון-לוי, עד 57 ק"ג, זוכה במדליית והופכת לישראלית השנייה בהיסטוריה שזוכה בתואר, 29 שנים לאחר יעל ארד
רז הרשקו, מעל 78 ק"ג, זוכה במדליית הכסף
גילי שריר, עד 63 ק"ג, זוכה במדליית הארד
שירה ראשוני, עד 48 ק"ג, זוכה במדליית הארד
זכייה היסטורית במדליית הארד הקבוצתית לנבחרת המעורבת לנשים וגברים, הפעם באליפות העולם (כשנה לאחר זכיית הנבחרת המעורבת במדליה דומה באולימפיאדה).
גפן פרימו, תמנע נלסון-לוי, גיל שריר, מאיה גושן, ענבר לניר ורז הרשקו, חניכותיו של שני, זוכות במדליית הארד הקבוצתית.
מדליית זהב לענבר לניר במשקל עד 78 ק"ג
מדליית ארד לרז הרשקו במשקל מעל 78 ק"ג
מדליית כסף לענבר לניר במשקל עד 78 ק"ג
מדליית כסף לרז הרשקו במשקל מעל 78 ק"ג
בשנים 2022 ו-2023 נבחר על-ידי הוועד האולימפי בישראל ל"מאמן השנה".
בסך הכל צבר הרשקו מעל ל-500 מדליות בינלאומיות כמאמן, מעל 50 מהן באליפויות אירופה, 6 מדליות בטורנירי מאסטרס, 9 מדליות באליפות העולם, מדליית ארד אחת במשחקי אירופה ו-4 מדליות אולימפיות כמאמן (בסך-הכל, 6 מחניכותיו זכו במדליה אולימפית).
שני דפני גולדשטיין (נולדה ב-2 בפברואר 1991) היא דוגמנית, אשת תקשורת ושדרנית רדיו ישראלית, השתתפה בעונה השמינית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", בה העפילה לגמר וזכתה במקום השני.
הוריה התגרשו ואימה, אלה, נישאה בשנית לאיש העסקים ערן וולף.
יש לה שתי אחיות, ושלושה אחים חורגים.
למדה בית הספר לאמנויות תל אביב במגמת תיאטרון, ובכיתה י' עברה לתיכון עירוני ד'.
בין השנים 2013–2016 למדה עיצוב פנים במכון אבני.
ב-2017 למדה משחק בסטודיו של גלית רוזנשטיין.
בדצמבר 2016 השתתפה בעונה השמינית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", והגיעה למקום השני.
במאי 2017 החלה להגיש את התכנית "באה בטוב" בערוץ 24. באוגוסט 2017 החלה לכתוב טור ב"מאקו דייטים" ולאחר מכן ב"מאקו נשים".
מנובמבר 2017 ועד היום היא מגישה תוכנית ברדיו ירושלים מדי יום שישי בשם "מה היא אומרת".
ב-2019 הייתה פרזנטורית של "אריסטו שמט", לצד ג'ני צ'רוואני ואחווה סיטבון.
ב-2021 שיחקה בתפקיד ראשי בקליפ של ענת חיטמן, אחייניתו של עוזי חיטמן, לשיר "אין רק חושך בלילות".
ממרץ 2025 החלה להגיש יחד עם אלמוג שור את הפודקאסט "בייסיק ביצ'ז", העוסק בנושאי תרבות, מגדר וחברה.
הפודקאסט מוקלט באולפני ספיקרס ובאותו חודש החלה לכתוב טורי דעה באתר for real מבית ישראל היום.
החל ממאי 2025 החלה לשמש כפאנליסטית בתוכנית אח לילה המשודרת ברשת 13.
בשנת 2017 הכירה את הדוגמן עומר גורדון בתוכנית "האח הגדול" והם היו בזוגיות כשנתיים.
ב-2019 גולדשטיין יצאה מהארון כביסקסואלית וניהלה קשרים עם עדי כרמלי, משתתפת "המירוץ למיליון", ולאחר מכן עם הזמרת שורטי.
בשנת 2022 הודיעה גולדשטיין שאינה מעוניינת יותר לצאת עם נשים.
בדצמבר 2024 נחשף שגולדשטיין בזוגיות עם סאם קליין, לונדוני בן 31 שהתפרסם הודות להשתתפותו בעונה הראשונה של Love Is Blind: UK.
ביולי 2025 השניים התארסו ובפברואר 2026 הביאו לעולם בת בכורה.
שני אבנשטיין סיגלוב (נולדה ב-8 בספטמבר 1977) היא דוקטור לחינוך, מרצה וחוקרת באוניברסיטת תל אביב, פעילת תוכן חופשי, ויזמת חברתית ישראלית.
עורכת ראשית יחד עם העורך המייסד אסף ברטוב ב"פרויקט בן-יהודה" ויושבת ראש הוועד המנהל של "עמותה למחשוב ספרות עברית", המייצגת את הפרויקט ותומכת בו.
חברה בוועד המנהל של הסדנא לידע ציבורי.
ב־2019 הפכה לישראלית הראשונה המכהנת בחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה העולמית, ובין 2021 ל-2024 כיהנה כסגנית יושבת ראש חבר הנאמנים של הקרן.
מפתחת קורסים אקדמיים בענייני ויקיפדיה: פיתחה את הקורס "ויקי-רפואה", שהוא הקורס האקדמי הראשון בעולם לכתיבה בוויקיפדיה, ואת הקורס "מווב 2.0 לווב 3.0, מוויקיפדיה לוויקידאטה", שהוא הקורס הראשון בעולם העוסק באופן מובהק בוויקינתונים כפלטפורמה חינוכית.
קורס זה זכה בפרס Data Literacy.
נולדה בשנת 1977 בחיפה כבת בכורה ליעקב ואילנה אבנשטיין, ילידי ישראל.
בוגרת בתיכון אורט קריית ביאליק.
כנערה זכתה במקום ראשון בחידון ארצי בנושא "ירושלים בראי ההיסטוריה".
שירתה בצה"ל ביחידה של אגף המודיעין.
היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית ותרבות צרפת (בהצטיינות) מאוניברסיטת תל אביב (2004).
סיימה תואר שני בחינוך במסלול התמחות בטכנולוגיה ולמידה (בהצטיינות יתרה) בבית הספר לחינוך, אוניברסיטת תל אביב, בהנחייתו של פרופסור רפי נחמיאס (2016).
נושא התזה שלה: "היתרונות והאתגרים בבניית קורס אקדמי בוויקיפדיה ויישומו בהשכלה הגבוהה".
בשנת 2017 החלה את לימודי הדוקטורט בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, בהנחייתו של נחמיאס.
מחקר הדוקטורט שלה עסק ברשתות סמנטיות כפלטפורמת למידה, ובאופן ספציפי במקרה הבוחן של ויקינתונים.
בשנת 2019 זכתה במלגת קרן עזריאלי לדוקטורט, והצטרפה לתוכנית "עמיתי עזריאלי" למחקר.
עם הגשת הדוקטורט באפריל 2023, החלה פוסט-דוקטורט מלא במעבדתה של ד"ר ענת כהן בבית הספר לחינוך, המסלול לטכנולוגיה ולמידה, אוניברסיטת תל אביב, וכן פוסט-דוקטורט חלקי, במעבדתה של פרופ' דינה ציבולסקי, בפקולטה לחינוך, למדע ולטכנולוגיה, בטכניון.
בנוסף, הייתה שותפה פעילה במחקר שעסק בבניית צ'אטבוט לפיתוח מיומנויות למידה בהכוונה עצמית (Self-Regulated Learning) במימון משרד החינוך.
מאז 2022 היא מכהנת גם כחוקרת אורחת (Visiting Research Fellow) במרכז המחקר למדעי הרוח הדיגיטליים (Digital Humanities Research Hub) באוניברסיטת לונדון.
אבנשטיין סיגלוב מרצה בישראל ומחוצה לה, ומייעצת לארגונים על שיתופי פעולה עם תנועת ויקימדיה, חדשנות בהוראה ובלמידה, ושימוש בוויקיפדיה ובמיזמי ויקימדיה ככלי פדגוגי חינוכי.
החל מ-2015 חוקרת מפגש בין טכנולוגיה, למידה, חדשנות ומידע חופשי ופתוח.
בין השנים 2011 ל-2021 עבדה כאחראית חדשנות בטכנולוגיה ולמידה (EdTech Innovation Strategist) במשרד לפיתוח קוריקולום, התוכנית האמריקאית ללימודי רפואה, הפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2013 פיתחה מודל פדגוגי לשילוב ויקיפדיה באקדמיה בצורת קורס בחירה אקדמי.
מתוכו נולד הקורס "ויקי-רפואה", במסגרת לימודי הבחירה בתוכנית הישראלית ללימודי רפואה בישראל, אוניברסיטת תל אביב, אשר הפך לקורס האקדמי הראשון בעולם לכתיבה בוויקיפדיה ובמיזמי האחות שלה.
נכון לאוקטובר 2023, נכתבו בקורס לאורך תשע שנות פעילותו 430 ערכים בתחום הרפואה בוויקיפדיה העברית, שנצפו מעל 36 מיליון פעם.
בשנת 2015 פיתחה באוניברסיטה קורס שני, "ויקיפדיה: מיומנויות של יצירת וצריכת ידע", במסגרת תוכנית לימודי הבחירה הכלל-אוניברסיטאית "כלים שלובים", המבוסס על אותו מודל פדגוגי, תוך התאמתו לכלל הדיסציפלינות הנלמדות בקמפוס.
בשני הקורסים, לפחות מחצית מהערכים שנכתבו קשורים בנשים, מתוך ניסיון לצמצום הפער המגדרי בוויקיפדיה.
ב־2018 נפתח ב"כלים שלובים" קורס שלישי בשם "מווב 2.0 לווב 3.0, מוויקיפדיה לוויקידאטה".
הקורס, הנסמך גם הוא על אותו מודל פדגוגי, הוא הקורס הראשון בעולם העוסק באופן מובהק בוויקינתונים כפלטפורמה חינוכית.
במהלך כנס ויקינתונים 2021 זכה הקורס בפרס Data Literacy על ידי הקהילה העולמית.
מודל הקורס האקדמי שיצרה הותאם למוסדות נוספים בישראל ומחוצה לה, לרבות בית הספר לרפואה בירוואן, ארמניה.
בין מרץ 2021 ליולי 2022 הייתה חברה בוועדת הביקורת של ארגון הסגל הזוטר של אוניברסיטת תל אביב.
במסגרת פעילותה בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, אבנשטיין סיגלוב מכהנת גם כאחראית משאבי למידה פתוחים וטכנולוגיות מתפתחות, בקתדרת אונסק"ו לטכנולוגיה, אינטרנציונליזציה וחינוך.
במסגרת זו הוזמנה להשתתף בשנת 2018 ב-Open Education Leadership Summit, והציגה, בין היתר, בכנס של אונסק"ו, על בינה מלאכותית, ויקינתונים וחינוך.
החל משנת 2021 מלמדת בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, יחד עם ד"ר ליאור זלמנסון, קורס העוסק ב"מעורבות משתמשים בסביבות וירטואליות" (User Engagement in Online Environments).
פעילות תוכן חופשי ויזמות חברתית
פרויקט בן-יהודה והעמותה למחשוב ספרות עברית
אבנשטיין סיגלוב הצטרפה לפרויקט בן-יהודה בראשית ימיו והחלה לתפקד כאחת מהעורכות הראשיות בפרויקט, לצד העורך המייסד אסף ברטוב.
החל מ־2011 מכהנת כיו"ר "עמותה למחשוב ספרות עברית", אשר תומכת בפרויקט - את שני התפקידים היא מבצעת בהתנדבות.
היא סייעה להרחבת פעילות הפרויקט והעמותה ועסקה באספקטים שונים של ניהולם.
בין היתר, עסקה בניהול מערך ההתנדבות והרצאות על הפרויקט, ראיונות לתקשורת, יצירת וניהול שותפויות, גיוס כספים, תהליך אפיון ועיצוב המערכות הטכנולוגיות של הפרויקט והפקת כנסים ואירועים.
כמו כן, יזמה פרויקטים מיוחדים להנגשת הספרות העברית במסגרת הפרויקט, בהם מיזם "אנשי רוח ותרבות מקריאים מיצירות פרויקט בן-יהודה", ותחרות ההלחנה "מילים ולחן" במלאת 20 שנה לפרויקט.
באוגוסט 2011 הצטרפה לעמותת ויקימדיה ישראל והפכה פעילה בויקיפדיה העברית.
בין יוני 2012 לינואר 2014 כיהנה כחברת הוועד המנהל של עמותת ויקימדיה ישראל.
בין השנים 2011–2014 שימשה כמתאמת מיזמי "גלאם" הארצית של ויקימדיה ישראל.
במסגרת זו יצרה שיתופי פעולה עם מוסדות כמוזיאון ישראל, הספרייה הלאומית, ספריית יונס וסוראיה נזריאן באוניברסיטת חיפה, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, בצלאל, ארכיון שנקר, ויורופיאנה, ומאוחר יותר, עם TED העולמית.
נוסף על כך, תמכה בפתיחת תחרות הצילום "ויקיפדיה אוהבת אתרי מורשת", יזמה שיתוף פעולה בין ויקימדיה ישראל לבין גליץ בית הספר לצילום.
במקביל, פעלה ליצירת שיתופי פעולה עם מוסדות ממשל (כמשרד החוץ וארכיון המדינה), מוסדות חינוך (לרבות משרד החינוך) ומוסדות להשכלה גבוהה, בישראל ומחוצה לה; לטובת צמצום הפער המגדרי בוויקיפדיה; ולהפצת השימוש בוויקנתונים ככלי חינוכי, תרבותי ומחקרי.
לאורך השנים פעלה בעיקר בתחום היישוג (Outreach), הנגשת מידע רפואי במיזמי ויקימדיה, צמצום הפערים המגדריים ופערי ידע נוספים, וויקינתונים בתנועת ויקימדיה העולמית.
החל מ־2018, חברה מייסדת ויו"ר Wikipedia & Education User Group, קבוצה בינלאומית העוסקת בשילוב ויקיפדיה במוסדות חינוך ואקדמיה ברחבי העולם, שהיא סניף רשמי (affiliate) של תנועת ויקימדיה.
במקביל, כיהנה כיו"ר WikiProject Medicine Foundation (סניף רשמי של תנועת ויקימדיה, הידוע גם בשם Wikimedia Medicine), ארגון בינלאומי העוסק בהנגשת מידע רפואי איכותי במיזמי ויקימדיה בעולם המקוון והלא-מקוון.
ב־2019 נבחרה לחברה בחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה העולמית.
עם הצטרפותה לחבר הנאמנים עברה לכהן כיועצת בשני הארגונים והיא ממשיכה להיות פעילה במסגרתם.
כך, למשל, בשנת 2023 נשאה את הרצאת הפתיחה בכנס החינוך הבינלאומי שהתקיים בסרביה, ועסק בעתידה של פעילות ויקי בחינוך בעולם..
במסגרת פעילותה בחבר הנאמנים, היא פועלת להטמעתה של התוכנית האסטרטגית של ויקימדיה לשנת 2030, שכללה בין היתר החלטה ליצירת "קוד התנהגות בינלאומי" (Universal Code of Conduct).
היא חברה במספר ועדות של חבר הנאמנים, ויזמה הקמת ועדה חדשה בשם Community Affairs Committee, בה היא מכהנת גם כיושבת ראש.
מיוני 2021 ועד מרץ 2024 כיהנה כסגנית יו"ר חבר הנאמנים.
בשנים 2020, 2022 ו-2023 כיהנה בחבר השופטים של תחרות הצילום הבינלאומית "Wiki Loves Earth".
החל מאוגוסט 2023 מכהנת בוועד המנהל של הסדנא לידע ציבורי.
אבנשטיין סיגלוב נשואה ואם לבת ובן.
שני זיתים נכרתים הוא פיוט מאת ר' שלמה אבן גבירול מסוג "מאורה", כלומר מיועד להיאמר בברכת יוצר המאורות לפני החתימה.
הפיוט נהוג בשבת חנוכה בנוסח אשכנז המערבי והמזרחי.
על אף שרבי שלמה אבן גבירול היה מפייטני ספרד, פיוט זה השתמר בקהילות אשכנז בלבד.
הפיוט עוסק במנורת הזהב ובעיקר במנורה שבחזון זכריה הנביא (), המופיעה בהפטרה לשבת חנוכה.
תוכן הפיוט הוא בקשת הגאולה, והשבת הכהונה ומלכות בית דוד למעמדן.
הכהונה ומלכות נקראות "שני זיתים" על פי פרשנות לשני הזיתים בנבואת זכריה, והפיוט עושה שימוש בביטויים ומוטיבים נוספים הלקוחים מתוך אותה נבואה: המנורה, שמן המשחה, ועוד.
אין בפיוט אזכור מפורש לחנוכה, ולא ניתן לדעת אם הפיוט נכתב מעיקרו לייעוד זה או דווקא לפרשת בהעלותך, שגם בה מפטירים הפטרה זו.
הפיוט שקול במשקל הברות, בו מונים רק את ההברות ומתעלמים מחטפים ושוואים נעים.
משקל זה שמש בספרד לפיוטים בלבד ולא לשירי החול, בניגוד למשקל "יתדות ותנועות" ששמש הן לשירי קודש הן לשירי חול, ובו יש סדר קבוע בין התנועות לחטפים והשוואים הנעים.
בכל שורה בפיוט שלש צלעיות: שתים בנות שלש הברות כל אחת והשלישית כפולה ובה שש הברות.
השורה האחרונה בכל הבתים חורזת בחרוז משותף, שונה משל אותו הבית, ולאחריה בא רפרן החורז אף הוא באותו החרוז.
מבנה זה נקרא "מעין אזורי".
כמקובל, הבית הראשון הוא במבנה שונה - קצר יותר, וכל השורות בו חורזות בחרוז האזורי של סופי הבתים, שהוא בפיוט זה -רוּׂ.
רשב"ג הוא שפיתח מבנה זה והשתמש בו בפיוטים רבים (פיוט נוסף במבנה זהה הוא ה"אופן" שנאנים שאננים).
פייטנים רבים אחריו אימצו מבנה זה וחיקו אותו.
הן בראשי השורות בבית הפתיחה והן בראשי הבתים, חתום שם המחבר "שלמה".
בראשית ימי הפיוט האשכנזי לא נהגה אמירת מאורות, ופייטני אשכנז הראשונים לא כתבו במערכות היוצר שלהם פיוט כזה (כמו גם פיוטי "אהבה", "מי כמוך" ו"גאולה").
בדורות מאוחרים יותר, עקב השפעה של הפיוט הספרדי קלטו בני אשכנז מספר מאורות ספרדיות לתוך תפילתם, בהם מאורה זו.
או אז גם החלו בכתיבת פיוטים מסוג זה, תוך שהם מאמצים בו את סגנון אבן גבירול וריה"ל.
מאורה נוספת לשבת חנוכה, "אשר יצר", שכתב רבי אפרים בן יצחק מרגנשבורג נבנתה במבנה זהה לשל שני זיתים.
הפיוט נהוג בשבת חנוכה (אם ישנן שתי שבתות בחנוכה, בשבת הראשונה) בנוסח אשכנז המערבי והמזרחי.
במגנצא אמרוהו גם בשבת השנייה של חנוכה, ובפוזנא הוסיפו לאמרו גם בשבת בהעלותך.
בנוסח רומניא, בדרך כלל אמרו פיוטי "יוצר", "אופן" "זולת" ו"מי כמוך" בלבד, ולא פיוטי מאורה (במחזור רומניא מופיעות מאורות רק לשבת פורים ושבת חול המועד סוכות).
מסיבה זו, ככל הנראה, במחזור רומניא המודפס פיוטנו "שני זיתים" מופיע כפיוט "אופן" לשבת חנוכה, ולא כמאורה.
בוורמייזא היה מנהג שלא לומר את הפתיחה והבית הראשון של הפיוט ולהתחיל מ"ממלכה ממושכה".
רבי יאיר בכרך, שהיה רבה של העיר, תמה על מנהג זה:
מקובל בקהילות אשכנז המערבי לשיר פיוט זה בניגון (בניגוד לפיוטים רבים שנאמרים ללא שירה).
משה יהודה רוזנווסר משער שהצורך להתאים את המילים למנגינה הוא שגרם לשינויי הנוסח והשמטת שורות מסוימות מהפיוט.
שני זמיר (נולדה ב-29 ביולי 1986) היא זמרת-יוצרת ופסנתרנית ישראלית.
זמיר נולדה ב-29 ביולי 1986 וגדלה בישראל.
בגיל 8 החלה לנגן מוזיקה קלאסית בפסנתר.
ב-1999 זכתה בתוכנית בראבו ששודרה בערוץ 2.
מאוחר יותר סיימה כבוגרת המגמה למוזיקה בתיכון ויצו הדס"ים.
למדה שירה קלאסית-אופרה במשך שלוש שנים אצל המלחינה והמוזיקאית אלה שריף.
ובגיל 16 הופיעה כסולנית של התזמורת הקאמרית הישראלית.
ב-2009 סיימה את לימודיה כבוגרת בית הספר רימון.
ב-2013 השתתפה בתחרות קדם-אירוויזיון 2013 עם השיר "Forever" אותו כתבה והלחינה.
השיר עבר את חצי-הגמר והגיע לגמר וזכה במקום הראשון בבחירת הקהל.
במאי 2013 ייצגה את ישראל בפסטיבל שירים בינלאומי, שנערך ברומניה והגיעה למקום השלישי.
שנטל יאנזן (בהולנדית: Chantal Janzen; נולדה ב-15 בפברואר 1979) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה הולנדית.
יאנזן נולדה בעיר טייחלן (Tegelen) הסמוכה לפנלו.
היא בוגרת אוניברסיטת אמסטרדם לאומנויות (Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten) שם למדה משחק ומוזיקה.
ב-2014 נישאה ולה שני ילדים.
ב-2002 שיחקה בסרט הנעורים "Volle maan" ("ירח מלא"), שהפך לשובר קופות.
ב-2004 שיחקה בסרט הפשע "De Dominee", המבוסס על סיפורו האמיתי של סוחר סמים שהתפרסם בהולנד.
ב-2005 גילמה שחקנית פורנו סקנדינבית בסרט "הג'יגולו מת מצחוק 2".
ב-2007 דיבבה את ג'יזל הנסיכה בדיבוב ההולנדי של הסרט "מכושפת" ואת שלגיה בדיבוב של "שרק השלישי".
בשנה זו גם שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "Alles is Liefde", לצד קאריס ואן האוטן.
היא הופיעה במספר מחזות זמר, בהם "טרזן" ו"היפה והחיה".
ב-2006 הנחתה את "Idols", הגרסה ההולנדית של אמריקן איידול.
מ-2013 היא שופטת ב-"Got Talent" ההולנדית.
מ-2014 ועד 2016 היא הנחתה בגרמניה את התוכנית "The Voice Kids".
ב-4 בדצמבר 2019 הוכרז כי יאנזן תנחה את אירוויזיון 2020, ביחד עם אדסיליה רומבלי ויאן סמיט.
ב-22 במאי 2021 הנחתה את אירוויזיון 2021, ביחד עם אדסיליה רומבלי, יאן סמיט וניקי דה יאחר.
שני חזן (נולדה ב-15 בספטמבר 1992) היא דוגמנית וזמרת ישראלית, מתגוררת בניו יורק.
מלכת היופי של ישראל לשנת 2012. היחידה שייצגה את ישראל ב-2 תחרויות יופי בינלאומיות שונות: מיס עולם (מיס וורלד) 2012, ומיס אינטרנשיונל 2014.
שני חזן נולדה וגדלה בקריית אתא למשפחה ממוצא מרוקאי.
סיפרה בראיונות איתה כי התמודדה עם הפרעת אכילה.
שירתה בצה"ל כמפעילת מערכות בחיל הים, וב-2012, בגיל 19, בעודה חיילת, זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל.
בהמשך השנה ייצגה את ישראל בתחרות מיס עולם (מיס וורלד), והעפילה לשלב 30 המתמודדות הסופיות.
ב-2014 ייצגה את ישראל בתחרות מיס אינטרנשיונל, והייתה הישראלית הראשונה והיחידה שייצגה את ישראל ב-2 תחרויות יופי בינלאומיות שונות.
הייתה פרזנטורית של חברת בגדי הים וההלבשה תחתונה הישראלית "אפרודיטה", ושל חברת ההנעלה האמריקאית "ריבוק" (הישראלית הראשונה שנבחרה לתפקיד זה).
בשנת 2015 התמודדה כזמרת בעונה השנייה של תוכנית המציאות המוזיקלית "אקס פקטור ישראל".
ב-2016 הנחתה את העונה השנייה של תוכנית הטיולים "מצב טיסה" באתר "פנאי פלוס" שב-ynet.
ב-2018 היגרה לניו יורק שבארצות הברית, על מנת לפתח את הקריירה שלה כדוגמנית וכשחקנית.
שני דוד (נולדה ב-7 ביוני 1991) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת לסירוגין בעמדת הבלמית, המגנה והקשרית בקבוצת מכבי כישרונות חדרה בליגת העל בכדורגל נשים, ובנבחרת ישראל.
דוד החלה לשחק כדורגל בגיל 8, בצוותא עם אחותה, רעות, בקבוצת הכדורגל לילדים של מכבי חדרה, משום שלא הייתה אז מסגרת כדורגל נשים שתוכל לקלוט אותה.
בגיל 15 החלה לשחק באופן מסודר במסגרת מקצועית לנשים, בקבוצת מכבי כישרונות חדרה.
דוד שיחקה במכבי כישרונות חדרה החל מעונת 2006/2007 למשך שתי עונות, ואז נאלצה להפסיק לשחק עקב פציעה קשה של קריעת הרצועה הצולבת בברך ימין, וחצי שנה לאחר מכן קריעה של הרצועה הצולבת בברך שמאל.
לאחר תקופת השיקום, חזרה דוד לשחק במכבי כישרונות חדרה לקראת עונת 2011/2012, שם נשארה במשך חמש עונות והייתה שותפה לזכייה של הקבוצה בגביע המדינה לעונת 2014/2015.
לקראת עונת 2016/2017 הושאלה למשך שתי עונות למ.כ רמת השרון, אולם במשחק הפתיחה של עונת 2017/2018 קרעה שוב את הרצועה הצולבת בברך שמאל.
דוד חזרה לשחק אחרי זמן קצר ללא ניתוח ועם טיפול תרופתי בלבד, וזכתה בסיום העונה עם הקבוצה בגביע המדינה.
בהמשך שיחקה בהשאלה לתקופה קצרה גם במ.ס.
קריית גת כדי להשתתף במשחקי מוקדמות ליגת האלופות במונטנגרו, ולקראת עונת 2018/2019 חזרה לקבוצת נעוריה, מכבי כישרונות חדרה.
בעונת 2023/2024 שיחקה דוד בשורות אס"א תל אביב, ובעונת 2024/2025 חזרה לקבוצת נעוריה, מכבי כישרונות חדרה.
דוד שייכת לסגל המורחב של נבחרת ישראל משנת 2008, ובמקביל שיחקה גם בנבחרות ישראל עד גיל 17 ועד גיל 19. שימשה כאחת הקפטניות של הנבחרת עד גיל 17, במסגרתה רשמה 3 הופעות בסך הכל.
בנבחרת עד גיל 19 רשומות לזכותה 14 הופעות, במהלכן כבשה 2 שערים, וגם בה שימשה כקפטנית במספר משחקים.
נכון ל-5 ביוני 2025, לזכות דוד רשומות 49 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל.
שני הפְרָדים הוא משל שכתב המשורר וממשיל המשלים הצרפתי ז'אן דה לה פונטן.
זהו המשל הרביעי המובא בספרו הראשון () שיצא לאור בשנת 1668.
המשל הוא עיבוד מחדש של יצירה מהעת העתיקה שכתבו איזופוס, ומאוחר יותר פדרוס (לטינית: Phaedrus) שהיה ממשיל משלים בתקופת האימפריה הרומית, ובו מוסר השכל על צניעות וגאווה.
המשל, מספר על שני פְרָדים שנשאו משא על גבם, והיו בדרכם אל היעד.
האחד נושא חציר, והשני - כספי מיסים.
האחרון הולך בגאוותנות יחסית, מכיוון שנושא מטען חשוב יותר מחברתו.
בדרכם, הותקפו השניים על ידי שודדי דרכים, שלא התעניינו כלל בחציר, אלא בכסף בלבד, התנפלו על הפרד שנשא את כספי המס, פצעו אותו ושדדו אותו.
בעוד הוא פצוע וגוסס ומבכה את מר גורלו, הוכיח אותו הפרד האחר ואמר: לו היית נושא בתפקיד פשוט, כמוני, מצבך היה טוב בהרבה.
מוסר ההשכל של המשל הוא שתפקיד, או עמדה בכירה יותר, אינם בהכרח טובים יותר.
ובנוסף לכוח שבהם, חושפים את הנושא בהם לסכנות נוספות.
שנושאי תפקידים פשוטים יותר אינם חשופים אליהם.
"שני ילדים בעולם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי נתן גושן.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן, הופק בידי המפיק הישראלי סתיו בגר ויצא לאור בתור סינגל ללא אלבום ב-14 במרץ 2021.
השיר נכתב והולחן על ידי הזמר הישראלי נתן גושן והופק בידי המפיק הישראלי סתיו בגר.
הוא יצא לאור בתור סינגל ללא אלבום ב-14 במרץ 2021, כשבועיים אחרי הפרסום על האירוסים של נתן גושן ולירון אלביליה.
על משמעות השיר כתב גושן:
ב-11 במרץ 2021 פרסם גושן טיזר לווידאו-קליפ של השיר.
הקליפ, בבימוי המוזיקאי הישראלי יעקב אסרף ובהפקת נרי וייס יצא לאור ב-14 במרץ 2021. בקליפ נראים נתן גושן וארוסתו לירון אלביליה שרים את מילות השיר.
ב-25 במאי 2021 ביצע גושן את השיר בתחנת הרדיו רדיוס 100FM, וב-12 במאי 2022 ביצע אותו ברדיו גלגלצ.
ב-10 ביוני 2021 בוצע קאבר לשיר על ידי הזמר הישראלי דניאל בן-חיים, ב-18 בינואר 2022 בוצע השיר על ידי הזמרת-יוצרת ספיר סבן ברבע הגמר של תוכנית הטלוויזיה אקס פקטור ישראל לאירוויזיון 2022, וב-16 באוגוסט 2022 השיר בוצע על ידי מיכאל לוי בעונה 9 של הכוכב הבא.
שני בקנוב (נולדה ב-27 בפברואר 2006) היא מתעמלת אומנותית ישראלית וחברה בנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
בקנוב נולדה בחיפה להורים שעלו מבלארוס, וגדלה בשכונת נווה דוד שבעיר.
היא החלה להתאמן בהתעמלות אומנותית כשהייתה בת 3 וחצי תחת הדרכתה של המאמנת אנה וינר, ובשנת 2018 הצטרפה עם מאמנתה לאגודת מכבי חיפה כרמל.
היא לומדת בתיכון גימנסיה חיפה.
החל מהמחזור האולימפי לקראת אולימפיאדת פריז 2024, היא חברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (לצידן של רומי פריצקי, דיאנה סברצוב, אופיר שחם, הדר פרידמן וליזה בנצ'וק) ומתאמנת תחת הדרכתה של איילת זוסמן.
באליפות העולם 2022 שנערכה בסופיה שבבולגריה, זכתה בקנוב יחד עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב קבוצתי לאחר שסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 64.650, אחרי בולגריה שבמקום הראשון (66.600) וספרד שבמקום השלישי (63.200).
באליפות העולם 2023 אשר נערכה בולנסיה שבספרד, זכתה בקנוב עם הנבחרת לראשונה במדליית הזהב בתחרות הקרב-רב הקבוצתי, כאשר הן סיימו במקום הראשון עם ציון משוקלל של 70.800, לפני סין במקום השני (70.050) וספרד במקום השלישי (68.600).
באולימפיאדת פריז 2024, זכתה בקנוב עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב הקבוצתי כשסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 68.850 נקודות אחרי נבחרת סין במקום הראשון (69.800) ולפני איטליה במקום השלישי (68.100).
"שני אלונים" הוא שיר שנכתב על ידי המשורר נתן יונתן והולחן בידי גידי קורן.
ידוע ביצועם של להקת האחים והאחיות.
השיר פורסם לראשונה בעיתון "משמר לילדים" בדצמבר 1958. השיר הוא קינה על שני עצי אלון שנגדעו בקיבוץ שריד בו התגורר יונתן.
על האלונים בשיר סיפרה צפירה, אשתו הראשונה של יונתן:
לאחר נפילתם של בנו וחברו לצוות הטנק .
נתן יונתן שייך את השיר לנפילת בנו וחברו.
בספרו "שירים על אדמה ומים", הקדיש אותו לזכרו של שפירא.
כך השיר קיבל משמעות חדשה.
"שני אלונים" התפרסם מחדש במשמעותו הטרגית.
במקור, נכתב ללחן רוסי לשיר "עץ חוזרר דק", ולאחר מלחמת יום הכיפורים כתב גידי קורן לחן חדש שהתפרסם בביצוע להקת "האחים והאחיות".
השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב-19 בפברואר 1975 וצעד בו ארבעה שבועות.
בשיאו הגיע למקום ה־12 במצעד.
השיר הופיע באלבומה של הלהקה, "חופים".
שני חזיזה, היא יוצרת תחקירי דוקו, עורכת ובמאית.
חזיזה עוסקת בפרשיות פליליות ובתחקירים דוקומנטריים.
חזיזה עבדה בין השאר בתוכניות "עובדה", "מבט שני" ו"בולדוזר".
סרטיה "השוק הצהוב", "ילד בכל מחיר", "מונופול הכשרות" "רב הנסתר" ו-"פולארד", חשפו רעות חולות בחברה הישראלית והביאו לשינויים משמעותיים.
חזיזה זכתה בפרס סוקולוב לעיתונות אלקטרונית לשנת 2023.
לימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול, המכללה למינהל.
לימודי תואר שני בביטחון ואסטרטגיה, אוניברסיטת תל אביב.
משתתפת בקבוצת מנטורים לתלמידי תיכון.
במיזם הנושאת את השם "בית־שאני בלב" בו מסייעים בעלי תפקידי מפתח, לצעירי בית שאן בהכוונה, בייעוץ ובחשיפה לאפשרויות תעסוקה.
בשנת 2023 זכתה חזיזה בפרס סוקולוב לעיתונות הכתובה ולתקשורת האלקטרונית.
את זכייתה של חזיזה, נימקה בין השאר הוועדה בכך שהשפיעה רבות על החברה הישראלית.
רב הנסתר-סיפורה של קהילת שובו בנים
בפברואר 2020 שודר בכאן 11 סרטה התיעודי של חזיזה "רב הנסתר-סיפורה של קהילת שובו בנים", תחקיר העוסק במנהיג קהילת "שובו בנים" אליעזר ברלנד ובקהילה.
את התחקיר לסרט החלה חזיזה ב-2017. הסרט הצליח לפענח תעלומה בת 30 שנה, לפצח שני תיקים שהמשטרה תייגה כבלתי מפוענחים- פרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי, ולהביא לפתיחת תיק החקירה מחדש ולהגשת כתבי אישום.
הוא הוקרן ברחבי העולם וזכה בפרס התחקיר בפסטיבל Simfest הרומני.
ועדת פרס סוקולוב ציינה בנימוקיה למתן הפרס את התחקירים המעמיקים שעשתה ואת פתרון תעלומת הרצח.
ב-2022 יצרה חזיזה תחקיר המשך- "רב הנסתר-הגילויים החדשים", בו היא מתמקדת במחדלי המשטרה בפרשה.
חזיזה ביימה יחד עם גלעד טוקטלי את סדרת הדוקו "פולארד", הפיקה אותה והשתתפה בכתיבת התסריט שלה.
ועדת פרס סוקולוב ציינה בנימוקים לפרס את התחקיר המעמיק וכן יכולת ראויה להערכה להגיע לחומרים ארכיונים נדירים ולהביא מרואיינים שהם אנשי מפתח בפרשה.
בפברואר 2024 יצרה את סרט הדוקו "המבול" שנכלל בסדרת הדוקו דו"ח רולניק, בו היא חוקרת את התהליכים שהובילו לטבח השבעה באוקטובר- את הזלזול במודיעין הגלוי, את הקונספציה המדינית ואת האינטרסים הפוליטיים והכלכליים.
חזיזה נשואה ואם לבן, גרה בחדרה.
גדלה בבית־שאן, אביה עבד כסוהר, אמה ניהלה בית ספר.
שנטל ואנסנטן היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ואנסנטן נולדה במינסוטה למשפחה ממוצא נורווגי והולנדי.
היא גדלה בטקסס, שם למדה בבית ספר לבנות.
היא גם למדה תקופה באוניברסיטה בעיר פורט וורת'.
היא החלה את הקריירה כדוגמנית והשתתפה בתוכנית המציאות "Sports Illustrated Swimsuit Model Search", שבמסגרתה דוגמניות מתחרות על הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, אך היא הודחה בפרק הראשון.
היא גילמה נערה אמריקאית המתגוררת במוסקבה בסרט "You and I", שעוסק בצמד המוזיקלי הרוסי ט.א.ט.ו..
היא גילמה את חברתו של הדמות הראשית בסרט האימה יעד סופי 4, מסדרת סרטי יעד סופי, ב-2011 שיחקה בסרט הגרמני "Remembrance".
ואנסנטן שיחקה את קווין, אחותה של היילי, בשלושת העונות האחרונות של הסדרה מגרש ביתי.
היא גילמה את הבלשית פאטי ספיבוט בסדרה הפלאש.
בשנת 2024 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת המשטרה "FBI: המבוקשים ביותר" בתור הסוכנת נינה צ'ייס.
שני גברים ליד הים הוא ציור מעשה ידי הצייר הרומנטי הגרמני קספר דויד פרידריך.
היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה של האקדמיה לאמנויות היפות בדרזדן בשנת 1817, שם נרכשה על ידי נציג אם המנזר מריה ריכטר מברלין.
הציור מופיע לראשונה ברשימות האוספים של הגלריה הלאומית בברלין בשנת 1936, תחת המספר A II 884 (או NG H 5).
הוא הוצג בארמון שרלוטנבורג עד שנת 1967, ומאוחר יותר, בין השנים 1986 ל-2001, הוצג באגף קנובלסדורף של הארמון.
מאז 2001 הציור מוצג בגלריה הלאומית הישנה בברלין.
הציור, שממדיו המקוריים הם 51X66 ס"מ, נחשב לאחת מיצירותיו החשובות של פרידריך ומייצג את רוח הרומנטיקה, המדגישה את הנשגבות של הטבע ואת בדידותו של האדם לנוכח עוצמתו.
בציור נראים שני גברים עומדים בגבם אל הצופה, כשהם מביטים אל האופק, בעוד שהים והשמיים תופסים את מרבית שטח הבד.
תחושת האינסופיות והבדידות באה לידי ביטוי באופן מובהק ביצירה.
פרידריך ידוע בסגנונו המשלב תשוקה לטבע, רוחניות ומלנכוליה.
ביצירה זו ניתן להבחין ביכולתו ליצור אווירה של מסתורין והרהור.
הצבעוניות בציור מאופקת, ומורכבת בעיקר מגווני אפור וכחול, היוצרים מיזוג בין השמיים לים ומעניקים לציור תחושה של אי-ודאות ומסתורין.
דמויותיהם של שני הגברים, הלבושים שחור, יוצרות ניגוד לרקע ומדגישות את תחושת ההתבוננות וההגות שביצירה.
היסטוריית הציור אינה מתועדת במלואה, אך מקובל להניח כי פרידריך שאב השראה ליצירה מטיוליו לחופי הים הבלטי.
בשנת 1922 נרכש הציור על ידי הקונסטהאלה של המבורג, ומאז הוא נחשב לאחת היצירות הבולטות באוסף המוזיאון.
"שני גברים ליד הים" נחשב ליצירה מרתקת המשקפת את תפיסתו האמנותית של פרידריך, את חיבורו העמוק לטבע ואת יכולתו ליצור אווירה של הרהור ומסתורין.
הקומפוזיציה, הצבעוניות והאווירה הייחודית של הציור הופכים אותו לאחת מיצירות המופת של הרומנטיקה האירופית.
שני אבירים ערבים הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1927, בבימויו של לואיס מיילסטון.