tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פיגוע הדקירה בשער יפו היה פיגוע דקירה שאירע ב-23 בדצמבר 2015 בשער יפו שבכניסה לעיר העתיקה בירושלים, ובו שני מחבלים תושבי מחנה הפליטים קלנדיה דקרו למוות את ראובן בירמאכר.
במהלך נטרולם על ידי שוטרות מג"ב, נפצע עופר בן ארי, שמת מפצעיו בהמשך.
כמו כן אדם נוסף נפצע ופונה במצב קשה להדסה עין כרם.
בחודשים שקדמו לפיגוע בוצעו פיגועים רבים ברחבי ישראל כחלק מגל הטרור הפלסטיני, שכונה לעיתים "אינתיפאדת הסכינים".
ב-23 בדצמבר 2015, י"א בטבת תשע"ו, סמוך לשעה 13:10 הגיעו שני מחבלים כבני 20 תושבי מחנה הפליטים קלנדיה לשער יפו ודקרו עוברי אורח, בהם את ראובן בירמכר שמת מהדקירות.
שוטרות מג"ב ששהו באזור ביצעו ירי לעבר המחבלים וחיסלו את אחד מהם.
השני נפצע מהירי, ובהמשך נקבע מותו.
כתוצאה מהירי נפצע עופר בן ארי, שבהמשך נפטר מפצעיו בבית החולים שערי צדק.
אדם נוסף נפצע באורח קשה בפיגוע ואושפז אף הוא בשערי צדק.
שני המחבלים ריצו טרם הפיגוע עונשי מאסר בכלא הישראלי בגין טרור לאומני.
ענאן חמאד ריצה תקופת מאסר בכלא הישראלי לאחר שבשנת 2010 הגיע למחסום קלנדיה עם סכין.
עיסא עסאף, בן 21, נכלא בישראל בשנת 2015 בשל מעורבות בטרור עממי.
פיגוע הדריסה בצומת הגבעה הצרפתית היה פיגוע דריסה שאירע ב-15 באפריל 2015, אור לכ"ז ניסן תשע"ה, ליל יום השואה, בצומת הגבעה הצרפתית בירושלים (היום נקרא "מחלף שער מזרח").
בפיגוע נרצח שלום יוחאי שרקי, בנו של הרב אורי שרקי ואח של יאיר שרקי, ונפצעה חברתו שירה קליין.
בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה, כ"ז בניסן תשע"ה, 15 באפריל 2015, עמדו שלום שרקי וחברתו שירה קליין בתחנת האוטובוס שבצומת הגבעה הצרפתית.
בעודם עומדים בתחנה הגיע חאלד קוטינה, תושב הכפר ענתא, לצומת המטה הארצי לכיוון צפון, ועצר ברמזור אדום.
כשהתחלף הרמזור האיץ את רכבו, סטה מהנתיב השמאלי במהירות לכיוון הנתיב הימני, עלה על המדרכה ופגע בשרקי ובקליין.
מיד לאחר מכן נסע המחבל לאחור עם רכבו, והתנגש בעמוד רמזור.
כוחות של משטרת ירושלים ולוחמי מג"ב הגיעו לזירה ועצרו אותו.
בתחילה סברה המשטרה שמדובר בתאונת דרכים, אולם עם התקדמות החקירה התברר שמדובר בפיגוע על רקע לאומני.
לפי כתב האישום שהוגש נגדו, המחבל ביצע את הפיגוע מכיוון שלטענתו היהודים אשמים בפקקי התנועה במחסומים.
לאחר שהחליט לבצע פיגוע הוא שוטט עם מכוניתו עד שהבחין בשרקי וקליין, האיץ ופגע בהם.
זמן קצר לאחר מכן קבע הפסיכיאטר המחוזי כי קוטינה כשיר לעמוד לדין, וזאת חרף ניסיונותיו לטעון שאינו כשיר לכך.
בהמשך גם נטען על ידי עורכי דינו כי יש להקל בעונשו בשל העובדה שהוא סובל מהפרעות נפשיות, אולם בית המשפט המחוזי בירושלים לא קיבל את טענתם וב-30 בינואר 2017 גזר עליו את העונש המרבי - מאסר עולם ועוד 20 שנות מאסר.
לאחר כשמונה שנות מאסר, החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחרר את חאלד קוטינה בעסקת שחרור החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל.
פיגוע הדריסה במחסום מכבים היה פיגוע דריסה שהתרחש ב-31 באוגוסט 2023 בשעות הבוקר במחסום מכבים.
בפיגוע נרצח לוחם צה"ל סמל מקסים מולצ'נוב, ונפצעו עוד 5 ישראלים, בהם חייל לוחם באורח קשה.
שלושה מהפצועים הם חיילי צה"ל.
בבוקרו של יום חמישי, 31 באוגוסט 2023, בסביבות השעה 9:00, המחבל דאוד עבד א-ראזק פאיז, פלסטיני בן 41 תושב הכפר דיר עמאר עם היתר כניסה לישראל, פעיל בתנועת פת"ח, נהג בטנדר בכביש 443, ובהגיעו למחסום מכבים, דרס הולכי רגל ששהו במקום ופצע שלושה חיילים.
אחד החיילים, החייל הבודד מקסים מולצ'נוב בן 20, נפצע אנושות, ומאוחר יותר נקבע מותו.
המחבל חצה את המחסום ונמלט לכיוון צומת שילת.
בדרך התנגש ברכב ישראלי נוסף ופצע שלושה ישראלים באורח קל.
בהגיעו למחסום חשמונאים חיילים ומאבטחים של משרד הביטחון שעודכנו על מנוסתו לעבר המחסום ירו בו והרגוהו.
בליל ה-1 בספטמבר 2023, נכנסו כוחות צה"ל לכפר דיר עמאר ומיפו את בית המחבל.
במהלך הפעילות התפתחו הפרות סדר אלימות, במהלכן יודו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר הכוחות שהגיבו באמצעים לפיזור הפגנות ובירי רוגר.
ב-28 בנובמבר 2023 נכנסו כוחות הנדסה בליווי לוחמי מג"ב לכפר והרסו את בית המחבל שביצע את פיגוע הדריסה.
בעת הריסת הבית התפתחו הפרות סדר אלימות, במהלכן הובערו צמיגים, יודו אבנים והושלכו בקבוקי תבערה לעבר הכוחות.
פיגוע הדקירה בשער הפרחים בוצע ב-6 בנובמבר 2023, כ"ב בחשוון ה'תשפ"ד, במהלכה של מלחמת חרבות ברזל, בו נדקרו 2 שוטרי מג"ב שהיו בסמוך לשער הפרחים בירושלים.
המחבל נוטרל, אך כתוצאה מהדקירה נפצעה לוחמת מג"ב במצב אנוש, שבהמשך נקבע מותה בדרכה לבית החולים, ועוד שוטר שנפצע במצב קל עד בינוני.
המחבל, בן 16 תושב עיסאוויה הגיע בסביבות השעה 08:10 חמוש בסכין בסמוך לכניסה לתחנת משטרת שלם במחוז ירושלים, הממוקמת במזרח ירושלים.
המחבל הסתער בריצה לעבר כוח מג"ב שפעל מחוץ לתחנת שלם עם סכין שלופה בידו, ודקר מספר פעמים בפראות לוחמת מג"ב שפעלה במקום.
בתוך שניות בודדות, לוחמי מג"ב שהיו עמה נטרלו את המחבל בירי וחיסלו אותו.
כתוצאה מהפיגוע לוחמת מג"ב נפגעה באורח אנוש ופונתה לקבלת טיפול רפואי לאחר מכן נקבע מותה בבית החולים.
לוחם נוסף נפגע באורח קל עד בינוני, ופונה להמשך טיפול רפואי בבית החולים.
הלוחמת שנרצחה היא סמ"ש רוס אלישבע רוז איידה לובין, בת 20, עולה מארצות הברית, תושבת הקיבוץ סעד בעוטף עזה.
מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי אמר: "רוז היא החלל ה-59 של משטרת ישראל במלחמה הנוכחית, כולם גיבורי וגיבורות ישראל שעמדו בעוז במשימת ההגנה על מדינת ישראל בכל הגזרות".
לובין אף נלחמה והגנה בקרב מחוץ לקיבוץ בו גרה חודש לפני שנרצחה.
לפי תחקור נרחב, נמצא כשל משמעותי חמור בהתנהלות אחד הלוחמים שנטש את עמדתו, והלך לקנות בורקס.
ברגע הזה המחבל תקף את הלוחמת ורצח אותה.
ניצב בריק יצחק מפקד משמר הגבול, החליט להדיח אותו ולהחזיר אותו לצה"ל.
פיגוע הדקירה בצומת בית קמה אירע ב-14 במרץ 2024, ד' באדר ב' ה'תשפ"ד, בסניף ארומה בצומת בית קמה במועצה אזורית בני שמעון.
בפיגוע נהרג אדם אחד ונפצעו עוד שניים.
בסביבות השעה שתיים אחר הצהריים, מחבל פלסטיני רכוב על קורקינט חמוש בסכין הגיע לבית הקפה ארומה בתחנת הדלק בצומת בית קמה ודקר 3 אזרחים ישראלים, בהם רב-נגד אורי מויל, שנפצע באורח אנוש ובהמשך נקבע מותו בבית החולים סורוקה.
אדם נוסף בן 65 נפצע באורח קל.
המחבל נוטרל על ידי מויל שהספיק לירות בו לאחר דקירתו.
המחבל פאדי אבו לטיף בן 22, גדל בעזה ועבר לרהט 4 שנים לפני ביצוע הפיגוע, במסגרת איחוד משפחות.
פיגוע הדקירה בקניון בכרמיאל הוא פיגוע דקירה שאירע ב-3 ביולי 2024 בקניון 'חוצות כרמיאל' בכרמיאל.
בפיגוע נהרג חייל אחד מדקירות לצוואר ונפצע קשה מדקירות בחזה וכתף חייל אחר.
היה זה פיגוע הטרור הראשון בתולדות העיר.
בצהרי 3 ביולי 2024, סביב השעה 12:00, הגיע המחבל ג'ואד רביע תושב נחף שבבקעת בית כרם אל הקומה השנייה בקניון חוצות כרמיאל שבעיר כרמיאל.
בפיגוע נהרג חייל צה"ל, נהג משאית בחיל הלוגיסטיקה, סמל ושניים נוספים נפצעו, אחד קשה ואחד בינוני.
את המחבל חיסל חייל אחר שנדקר על ידי המחבל אף הוא, נתן שמעון אבני, לוחם מגדוד 71. נתן ספג 3 דקירות אך התעשת, שלף את נשקו וירה במחבל, שמת לאחר מכן מפצעיו.
בעקבות הפיגוע נעצרו הוריו של המחבל וארבעה מאחיו ואחיותיו.
בהמשך הוארך מעצרם בשמונה ימים.
פיגוע הדריסה בצומת גבעת אסף היה פיגוע שהתרחש בבוקר 11 בספטמבר 2024 ובו נרצח חייל צה"ל גרי גדעון הנגהאל.
מחבל פלסטיני שנהג במכלית גז דרס למוות את סמל ראשון גרי גדעון הנגהאל, בן 24 מנוף הגליל, ששירת בגדוד נחשון (90) של חטיבת כפיר, והיה חלק מפעילות מבצעית של צה"ל באזור.
המחבל, עיסא עבד אלגאבר בן 58 מראפאת, נורה על ידי חייל צה"ל ואזרח חמוש ששהו באזור, אך לא נהרג, ופונה לבית חולים שערי צדק בפיקוח חיילי צה"ל.
חבר הכנסת צבי סוכות מצא את המחבל בבית החולים, וקרא לעברו: "אנחנו נדאג שמדינת ישראל תהרוג אותך.
לאור ריבוי המחאות על אשפוזו של המחבל בבית חולים, הוא הועבר למתקן ביטחוני.
ביתו של המחבל מופה על ידי כוחות צה"ל לקראת הריסתו.
שר הפנים משה ארבל וראש מועצת בית אל שי אלון ביקרו בזירת הפיגוע לאחר מספר ימים, הדליקו נר נשמה וקראו "להרחיב את ההתיישבות בבית אל".
פיגוע הדריסה בגלילות היה פיגוע דריסה שהתרחש ב-27 באוקטובר 2024 כ"ה בתשרי ה'תשפ"ה בכניסה למחנות גלילות ברמת השרון, בפיגוע נהרג בצלאל כרמי בן 72 מראשון לציון ונפצעו 40 אזרחים מתוכם 6 באורח קשה.
הפיגוע התרחש בבוקר ה-27 באוקטובר 2024 כ"ה בתשרי ה'תשפ"ה, נהג משאית ערבי ישראלי בשם רמי נאטור מקלנסווה דרס קבוצת אזרחים וחיילי צה"ל בתחנת אוטובוס בכניסה למחנה המודיעין בגלילות שברמת השרון.
מספר אזרחים וחיילים נלכדו מתחת למשאית וכתוצאה מכך נהרג אחד מהם.
הפיגוע התרחש בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל ובעיצומו של גל טרור: הפיגוע ביפו, הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע, הפיגוע בחדרה והפיגוע במחלף יבנה.
ביום האירוע פשטה המשטרה על ביתו של הנהג.
משפחתו טענה כי איבד שליטה על המשאית בגלל בעיות בריאות, ועדויות מזירת האירוע הצביעו שהנהג נוטרל בעודו בתא הנהג ומסיבות אלו לא היה ברור אם מדובר בפיגוע.
בחקירה לא התקבלה עדות לכך שמדובר בתאונה לא מכוונת או בבעיה רפואית, וב-2 בדצמבר 2024 אישר שירות הביטחון הכללי כי מדובר בפיגוע טרור על רקע לאומני.
פיגוע הדריסה במגדבורג היה פיגוע דריסה שבוצע ב-20 בדצמבר 2024 בשוק חג המולד במגדבורג שבגרמניה.
לפי ממשלת מדינת סקסוניה-אנהלט, מדובר בהתקפה מכוונת.
שישה בני אדם נרצחו בפיגוע, ולפחות 323 נפצעו.
לפי דיווחים בגרמניה, נהג הרכב הדורס הוא טאלב עבדול מוחסן , פסיכולוג ופסיכיאטר שנולד בסעודיה וקיבל מעמד של פליט בגרמניה לאחר שטען לרדיפה ולאיומים על חייו מכיוון שהפנה את גבו לאסלאם והפך לאתאיסט.
דווח כי הדורס הביע תמיכה במפלגה הימנית-קיצונית "אלטרנטיבה לגרמניה" (AfD), המתנגדת להגירה.
פיגוע הדריסה בצומת המטווחים הוא פיגוע דריסה שהתרחש ב-29 במאי 2024 בצומת המטווחים, שבין איתמר לחטמ"ר שומרון.
בפיגוע נהרגו שני חיילים שניצבו בשמירה במקום - אליה הלל ודייגו שוישה הרסאג' מגדוד נחשון של חטיבת כפיר.
המחבל עבד אל ראוף א-שתייה יצא במשאית משכם ובתור לבידוק בכניסה לעיר הוא דרס את החיילים שניצבו במקום.
חובשי הצלה שהגיעו למקום פינו אותם לבית החולים במצב קשה ואנוש ומאוחר יותר נקבע מותם.
המחבל, שהשתייך לארגון גוב האריות הסגיר עצמו לכוחות הרשות הפלסטינית, אך הם לא העבירו אותו לידי צה"ל בטענה שמדובר בתאונה והציעו להקים צוות משותף שיברר את המקרה.
מנגנוני הביטחון של הרשות חששו שצה"ל יפלוש לתחנת המשטרה הפלסטינית בשכם, בה הוחזק המחבל, קיבלו את טענתו שמדובר בתאונה, והוחלט על שוחררו.
ב-24 בנובמבר 2025, לאחר שהתחמק ממעצר צה"ל במשך כשנה וחצי, בהם קיבל חסות מהרשות הפלסטינית, חוסל המחבל עבד אל ראוף א-שתייה בשכם, בידי כוח מיוחד של הימ"מ והשב"כ, לאחר שהגיע מודיעין על בית בו שהה.
פיגוע הדריסה במינכן הוא פיגוע דריסה אשר התרחש ב-13 בפברואר 2025 כאשר רכב דרס מפגינים בהפגנה שארגן ארגון עובדים במינכן שבגרמניה, פצע 38 בני אדם והרג ילד.
הנהג הדורס, מבקש מקלט אפגני בן 24, נעצר על ידי המשטרה זמן קצר לאחר הפיגוע.
בסביבות השעה 10:30 בבוקר לפי שעון מקומי, נהג ברכב לבן ניגש לרכב משטרה ליד תחנת הרכבת המרכזית של מינכן אחר סיום הפגנה שכללה 1,500 משתתפים ואורגנה על ידי איגוד מקצועי.
הנהג נסע סביב ניידת המשטרה והאיץ לתוך קהל המפגינים.
השוטרים במקום ירו ירייה אחת ותפסו את המחבל.
לפחות 38 בני אדם נפצעו בפיגוע, מהם שנים עשר באורח קשה.
הנהג הדורס היה אזרח אפגני בן 24 בשם פרהאד נורי.
נורי נולד בקאבול בתחילת 2001 והיגר לגרמניה בסוף 2016 לאחר שהות באיטליה.
הרשויות בגרמניה דחו את בקשת המקלט שלו, אך הוא קיבל אישור שהייה זמני במדינה.
המחבל צעק "אללה אכבר" בערבית לשוטרים בזמן הפיגוע.
מרקוס זדר אמר שהמתקפה חשודה כמתקפת טרור.
ראש עיריית מינכן הביע זעזוע ודאגה לקורבנות.
הפיגוע התרחש יום לפני פתיחת ועידת מינכן לביטחון בה השתתפו ג'יי.
הפיגוע היה השלישי בתוך שלושה חודשים שבוצע על ידי מבקש מקלט בגרמניה, והוא העצים את הוויכוח הפוליטי בנושא הגירה לקראת הבחירות הכלליות בגרמניה 2025.
פיגוע ההתאבדות באילת היה פיגוע טרור שביצע מחבל מתאבד פלסטיני בעיר אילת ב-29 בינואר 2007. הפיגוע התרחש בתוך מאפייה בעיר ונהרגו בו שלושה אזרחים ישראלים.
מחבל מתאבד מהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שיצא מרצועת עזה חדר לשטח ישראל דרך ציר ה-ח' בבוקר 29 בינואר 2007. בהגיעו לשטחה של אילת נאסף המחבל על ידי נהג מונית ישראלי.
במהלך הנסיעה חשד הנהג כי מדובר במחבל מתאבד, ובשל כך דרש ממנו לרדת מהרכב.
הנהג ניסה להוריד את הנוסע בשולי העיר, הרחק מאזור המלונות.
לאחר מספר דקות הגיע המחבל ברגל למרכז המסחרי של שכונת איזידור, נכנס למאפיה ופוצץ את עצמו.
מהפיצוץ נרצחו שלושת העובדים במאפיה (שני בעליה ועובד).
את האחריות לפיגוע נטלו על עצמם שלושה ארגונים פלסטינים: הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, גדודי חללי אל-אקצא ו"צבא המאמינים".
קרוב למקום הפיגוע הוקמה אנדרטה במרכז כיכר זיכרון לזכר שלושת הרוגי הפיגוע.
פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע היה פיגוע התאבדות כפול שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-31 באוגוסט 2004 בנקודת מפגש של קווי האוטובוס 6 ו-12 בבאר שבע.
בפיגוע נרצחו 16 אזרחים ישראלים ונפצעו מעל 100. ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע.
שנת 2004 בה אירע הפיגוע הייתה שנה בה נראה היה כי האינתיפאדה השנייה מגיעה אל סופה.
חודש לאחר מכן, באפריל, נהרג יורשו של יאסין, עבד אל-עזיז א-רנתיסי.
אחרי שני החיסולים, זכתה ישראל לארבעת החודשים השקטים ביותר מאז פרוץ המאורעות האלימים, שבאו לקיצם עם הפיגוע בבאר שבע.
הפיגוע אירע בשעה 14:45. שני מחבלים מתאבדים עלו לאוטובוסים בתחנה מרכזית באר שבע.
כאשר נפגשו האוטובוסים מול רחבת עיריית באר שבע, פוצצו את עצמם בהפרש של מספר דקות.
מדובר בשני קווי אוטובוס עמוסים של חברת מטרודן שנסעו בשדרות רגר, שהיא דרך ראשית, בסמוך לבניין העירייה, במקום הומה אדם.
עוצמת הפיגוע, בה הועפו אברי גופות והושחתו, הביאה לקושי בזיהוי ההרוגים, והדבר ארך זמן ממושך יחסית.
העיר באר שבע לא ידעה עד אז פיגועים בסדר גודל כזה.
בתחילת שנות ה-2000, שנים בהן אירעו פיגועי התאבדות רבים בישראל, נחשבה באר שבע למקום בטוח יחסית.
פיגוע זה היה בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בכל שנת 2004, והפיגוע בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בדרום הארץ עד הטבח בפסטיבל נובה ב-7 באוקטובר 2023.
גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס, קיבלה אחריות לפיגוע המשולב.
בהודעת הארגון נאמר: "הפיגוע הוא תגובה לחיסולם של מנהיגי התנועה, השייח אחמד יאסין וד"ר עבד אל עזיז ראנטיסי, וכן כהזדהות עם האסירים הפלסטינים השובתים רעב".
העובדה ששני המחבלים המתאבדים הגיעו לבאר שבע מחברון ונכנסו לתחומי הקו הירוק ללא קושי, הבהירו את נחיצותה של גדר ההפרדה.
לאחר הפיגוע השמיעו אנשי ציבור רבים, כולל מפכ"ל המשטרה משה קראדי בהתבטאות יוצאת דופן, את דעתם כי קיומו של מחסום הפרדה הרמטי, כולל גדר בדרום הרי חברון, הוא דבר חיוני לביטחון ישראל.
ב-13 באוקטובר 2004 עצר צה"ל את ראש הזרוע הצבאית של חמאס בחברון עימאד קוואסמה, בחשד שתכנן את הפיגוע.
בית המשפט הצבאי גזר עליו 16 מאסרי עולם.
בנובמבר 2004 נעצר סגנו של קוואסמה איאד אבו שחידם בחשד שתכנן עימו את הפיגוע ופיגוע נוסף שסוכל בבית הקפה "קפית" בירושלים.
בית המשפט הצבאי בעופר גזר עליו 18 מאסרי עולם.
ב-17 בינואר 2025 החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחרר את איאד אבו שחידם במסגרת עסקת שחרור החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל.
ב-10 באוקטובר 2025 החליטה ממשלת ישראל לשחרר גם את עימאד קוואסמה במסגרת עסקת החטופים השלישית לסיום מלחמת חרבות ברזל.
המחבל באסל הימוני תושב חברון ששלח וצייד את המחבלים בחגורות הנפץ, והיה אחראי ישיר לפיגוע, נעצר חודשיים לאחר הפיגוע באזור מגוריו.
בשנת 2011 שוחרר במסגרת עסקת שליט וגורש לרצועת עזה.
ב-5 בפברואר 2026 הוא נהרג בתקיפה של חיל האוויר בג'באליה, צפון רצועת עזה.
הולמס נעצר דקות לאחר מכן במכוניתו מחוץ לבית הקולנוע.
קודם לכן, הוא הציב בדירתו חומרי נפץ תוצרת בית ואמצעי תבערה.
אלה נוטרלו על ידי חוליית הפצצות של משרד השריף של מחוז ארפהו כיום לאחר הירי.
הולמס הודה בירי, אך טען לחפותו בשל אי שפיות.
ב-7 באוגוסט, הולמס נידון למאסר עולם ללא אפשרות שחרור על תנאי, וזאת לאחר שהמושבעים לא הסכימו פה אחד על גזר דין מוות.
חברת מושבעים אחת התנגדה לגזר דין מוות של הולמס עקב בעיותיו הנפשיות, בעוד שני מושבעים אחרים לא היו בטוחים.
ב-26 באוגוסט, גזר סמור רשמית על הולמס 12 מאסרי עולם רצופים ללא אפשרות שחרור על תנאי בגין האשמות ברצח (אחד לכל אדם שהרג), ו-3,318 שנים נוספות בגין ניסיון הרצח והחזקת חומרי נפץ.
הירי התרחש באולם 9 שבבית הקולנוע "סנטורי 16", הממוקם במרכז העיירה בקניון אורורה.
המשטרה אמרה שהולמס קנה כרטיס, נכנס לאולם והתיישב בשורה הראשונה.
כ-20 דקות לתוך הסרט, הוא יצא מאולם 9 דרך דלת יציאת חירום ליד מסך הקולנוע, עם גישה ישירה לאזור החניה בשימוש קל בחלק האחורי של המתחם, תוך כדי פתיחה קלה של הדלת עם מחזיק מפה מפלסטיק.
בשלב זה, הולמס הלך למכוניתו (שהחנה ליד דלת היציאה), החליף לביגוד מגן, והוציא את הרובים שלו.
כ-30 דקות לתוך הסרט, בסביבות השעה 12:30, הוא נכנס שוב לאולם דרך דלת היציאה.
הולמס היה לבוש שחור ולבש מסכת גז, אפוד נושא עומס (לא להתבלבל עם אפוד חסין כדורים), קסדה בליסטית, מכנסיים חסיני כדורים, מגן גרון חסין כדורים, מגן מפשעות וכפפות טקטיות.
הוא הקשיב למוזיקת טכנו דרך סט אוזניות, כך שלא יכול היה לשמוע דבר מאנשים שבאולם.
בתחילה, מעטים בקהל ראו בהולמס איום.
כמה עדים חשבו שהוא לובש תחפושת, כמו חברי קהל אחרים שהתחפשו להקרנה.
חלקם האמינו שהוא מבצע מתיחה, בעוד שאחרים חשבו שהוא חלק ממערך אפקטים מיוחדים להקרנת הבכורה של הסרט, או תעלול פרסומי של הנהלת האולפן או בית הקולנוע.
על פי הדיווחים, הולמס השליך מכל אחד לכיוון הצד השמאלי של התיאטרון, תוך שהוא פולט גז או עשן, שהסתיר חלקית את ראיית הקהל, גרם לגרונם ולעורם לגרד וגרם לגירוי בעיניים.
הוא ירה ברובה רמינגטון 870 בקוטר 12, תחילה על התקרה ואחר כך לעבר הקהל.
הוא גם ירה ברובה חצי-אוטומטי מסוג Smith & Wesson M&P15, שבסופו של דבר הפסיק לתפקד.
לבסוף, הוא ירה גם באקדח גלוק.
הולמס ירה תחילה לחלק האחורי של החדר, ולאחר מכן לעבר אנשים במעברים.
כדור עבר דרך הקיר ופגע בשלושה אנשים באולם 8 הסמוך, שהקרין את אותו סרט.
עדי ראייה אמרו שמערכת אזעקת השריפה החלה להישמע זמן קצר לאחר תחילת הטבח, והצוות אמר לאנשים באולם 8 להתפנות.
בסך הכל, הולמס ירה 76 יריות: שש מהרובה, 65 מהרובה החצי-אוטומטי וחמש מהאקדח.
עשרה קורבנות מתו במקום ובבתי חולים מקומיים נקבע מותם של שניים נוספים.
ארבעה גברים - ג'ונתן בלנק, ג'ון לארימר, מאט מקווין ואלכסנדר סי טבס - מתו כשהם מגנים על חברותיהם.
גורדון קאודן מת גם הוא כאשר הציל את חייהן של שתי בנותיו המתבגרות.
היורה, ג'יימס איגן הולמס, שהיה בן ה-24 בעת אירוע הירי (נולד ב-13 בדצמבר 1987), נעצר זמן קצר לאחר הירי ונלקח למעצר על ידי כוחות המשטרה.
לאחר שנתפס, הוא סיפר לרשויות כי לפני שהוא יצא לבית הקולנוע הוא מילכד את דירתו, הממוקמת בצפון אורורה כחמישה קילומטרים מזירת הפשע.
כוחות המשטרה, אשר פינו חמישה בניינים סמוכים לדירתו של הולמס, אישרו בהמשך כי נמצאו בדירתו חומרי נפץ.
הוא תואר כשהוא רגוע ו"מנותק" במהלך מעצרו.
לדברי עורך דינו של הולמס, דניאל קינג, הולמס החל לסבול מבעיות נפשיות בחטיבת הביניים וניסה להתאבד בגיל 11. על פי מספר דיווחים, הולמס היה מדוכא ו"אובססיבי להרג במשך יותר מעשור." הקשר הראשון שלו בתחום בריאות הנפש היה עם עובדת סוציאלית, שכתבה, "זה הבחור הכי חרדתי שראיתי אי פעם.
יש לו תסמינים של OCD, אבל הכי מדאיג הוא שיש לו מחשבות להרוג אנשים, למרות שאני לא חושבת שהוא מסוכן".
למרות בעיות אלו, הולמס סיים את בית הספר התיכון בשנת 2006 והשלים תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה, ריברסייד בשנת 2010. הוא החליט להמשיך לתואר שני באוניברסיטת קולורדו ועבר לאורורה.
הולמס נחשב לתלמיד מבריק גם בתיכון בסן דייגו וגם באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, שם למד מדעי המוח וסיים בהצטיינות יתרה, בין הראשונים במחזור שלו.
באורורה, התגורר הולמס ברחוב פריז בדירת חדר שינה אחד בבניין עם סטודנטים נוספים המעורבים בלימודי בריאות באוניברסיטת קולורדו.
באוקטובר 2011, הולמס החל לצאת עם סטודנטית משיעור הביולוגיה שלו.
מערכת היחסים ביניהם נמשכה כחודשיים, והסתיימה כשהיא הרגישה מרוחקת ממנו בעקבות מפגש בין הולמס לגבר אחר ששוחח איתה במהלך דייט ביום פטריק הקדוש.
היא אמרה שהולמס עשה לעיתים קרובות בדיחות שטוחות שגרמו לאנשים אחרים להרגיש לא בנוח ואף הביע את רצונו להרוג אנשים.
היא ניסתה להמליץ לקבל עזרה מקצועית, למרות שלא התייחסה לטענותיו של הולמס ברצינות.
הם חידשו את מערכת היחסים שלהם בתחילת ינואר 2012, אך היא הסתיימה שוב בפברואר.
הולמס אמר לרופא פסיכיאטרי מטעם המדינה כי "הפרידה שלהם תרמה לדיכאון האלים שלו".
ב-28 ביולי, אביו של הולמס התחנן על חיי בנו, וקבע כי הוא חולה נפש קשה ואינו ראוי למות, ללא קשר לפשעיו.
הוא הציג בפני חבר המושבעים תמונות של טיולי קמפינג וחופשות משפחתיות עם הולמס.
ב-30 ביולי, עורכי דינו של הולמס הגישו ערעור אחרון למושבעים, ודחקו בהם לשקול מחלת נפש בגזר הדין שלו למרות דחייתם את הגנת הטירוף ששימשה במשפט.
בקשת החנינה נדחתה ב-3 באוגוסט, בנימוק שגורמים מקלים כגון מחלת נפש לא גוברים על גורמים מחמירים כמו מספר הנפגעים בטבח.
פיגוע ההתאבדות בצומת נצרים, הוא פיגוע התאבדות, שבוצע ב־11 בנובמבר 1994, על ידי מחבל מתאבד איש הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, רכוב על אופניים, אשר ניווט את אופניו אל המרווח שבין ג'יפ צה"לי וכלי רכב פלסטיני בצומת נצרים, ושם כשהוא סמוך לעמדת צה"ל, פוצץ את עצמו.
כתוצאה מהפיגוע נהרגו 3 קציני צה"ל: סרן , סרן , וסגן .
בתחילת חודש נובמבר שנת 1994, הודיע מנהיג הג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה, כי אחד מבכירי הארגון, האני עבד, נהרג לאחר שמכוניתו מולכדה, והתפוצצה.
בהודעתו האשים את צה"ל ו"המוסד", בהריגה, ואיים לנקום בפיגועים כנגד חיילי צה"ל ומתנחלים.
ב-11 בנובמבר יצא ג'יפ ובו 3 קצינים מגדוד 8105 צנחנים, שתפקידו היה לשמור על יישובי קו העימות עם הרצועה, לסיור בשטח.
בין הקצינים היה גם המג"ד מאיר קראוס.
המתח בגין הריגתו של האני עבד עדיין עמד באוויר, ובצהריים התקבלה הודעה כי פלסטינים עומדים להפגין בצומת נצרים.
כדי לקדם הפרות סדר, פנה הג'יפ לכיוון הצומת, במטרה לתדרך את החיילים שבעמדה שבמקום לקראת ההפגנה.
הצומת המה עוברים ושבים, ערבים מקומיים, מתנחלים מנצרים, חיילי צה"ל, ושוטרים פלסטינים.
בשעה 13:40 הם ירדו מהג'יפ שעצר לפני רכב פלסטיני, והתערבו בהמון.
באותו רגע, הגיע למקום השאם חאמד - מחבל מתאבד בן 21, כשהוא רכוב על אופניים ונושא על גופו 3–4 ק"ג חומר נפץ, ופוצץ את עצמו.
שני חיילים ששהו בעמדה נפצעו באורח קשה ועוד שניים נפצעו פצעים קלים.
חמישה פלסטינים נפצעו אף הם, בהם קצין בכיר במשטרה הפלסטינית.
כתוצאה מן הפיגוע נערך תחקיר, כדי לברר את השאלה, כיצד הצליח המחבל לעבור מחסום של המשטרה הפלסטינית מבלי שנבדק.
כמו כן יושמו הלקחים הבאים: עמדת צה"ל הורחקה מהצומת כ-50 מטר צפונה, ומוגנה בסוללות עפר, הכביש הורחב והוצבו בו עמודי תאורה ומסלולים נפרדים, במטרה להרחיק בין כלי רכב ישראליים לכלי רכב פלסטינים.
שבוע לאחר מכן אירע פיגוע נוסף באותו הצומת שבו היו מוצבים חיילי גדוד המילואים 8105. סמל (במיל') גיל דדון נורה מרכב שחלף במהירות בצומת ונהרג.
לזכר חזי ספיר הוקם מצפה חזי ספיר.
הפיגוע בתוניס אירע בתוניס, בירת תוניסיה, ב-24 בנובמבר 2015. מחבל מתאבד עלה על אוטובוס ברחוב ראשי ובו חיילי המשמר הנשיאותי בתוניסיה, ופוצץ עצמו.
בפיגוע ההתאבדות נהרגו 12 בני אדם ונפצעו 20.
המחבל זוהה כבן 27, תושב תוניס.
חוקרי משטרה שחזרו את תווי פניו והוא זוהה על ידי אמו.
האם סיפרה גם שהוא פנה אליה יומיים לפני הפיגוע, והזהיר אותה כי בכוונתו לבצע פעולת טרור, אך היא לא דיווחה על כך לרשויות.
משרד הפנים בתוניסיה הודיע כי מדובר בפיגוע שנעשה באמצעות חומר נפץ סמטקס שמקורו בלוב.
ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגוע, אף על פי שגופי הביטחון בתוניסיה לא זיהו קשר בין הארגון לבין המחבל.
הארגון נטל אחריות גם לשני פיגועים אחרים שבוצעו במהלך 2015: הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו, ב-18 במרץ, והפיגוע בסוסה, ב-26 ביוני.
לאחר הפיגוע הכריז נשיא תוניסיה, אל-באג'י א-סבסי על עוצר ומצב חירום למשך חודש.
בוצעו מעצרים רבים של פעילי טרור, ובהוראת ממשלת תוניסיה נסגרו חשבונות פייסבוק ואתרי אינטרנט הקשורים לארגוני טרור הפועלים במדינה.
הפיגוע גונה על ידי מנהיגי צרפת וארצות הברית.
מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קרי, הודיע על תחילתו של שיתוף פעולה צבאי ומודיעיני בין ארצות הברית לממשלת תוניסיה, שבמהלכו גם יאושר שימוש במזל"טים.
פיגוע ההתאבדות באיסטנבול התרחש ביום שבת, 19 במרץ 2016. מחבל מתאבד, שהיה חמוש במטען נפץ שהכיל מסמרים, הפעיל אותו בשדרות איסתיקלאל שבחלקה הצפון-מערבי של העיר.
מעוצמת הפיצוץ נהרגו ארבעה בני אדם, ונפצעו 36. הנפגעים היו אזרחי מדינות שונות; שלושה מההרוגים ועשרה מהפצועים היו ישראלים.
הפיגוע התרחש סמוך לשעה 11:00 באחד מרחובות הקניות ההומים ביותר של העיר.
ככל הנראה התכוון המחבל לתקוף משרד ממשלתי או תחנת משטרה ונרתע מכך בשל נוכחותם של אנשי ביטחון שאבטחו אותם.
הישראלים שנפגעו היו חברי קבוצה שהגיעה לטיול קולינרי בעיר.
המחבל הפעיל את מטענו בקרבתם, אך לא ידוע אם התכוון לתקוף תיירים ישראלים דווקא.
ההרוג הרביעי היה אזרח איראן.
מרבית הפצועים בפיגוע היו טורקים וכן נפגעו אזרחי איחוד האמירויות הערביות, איסלנד, איראן, אירלנד וגרמניה.
המחבל המתאבד זוהה בהמשך כמהמט אוזטורק, אזרח טורקי, שנולד ב-1992 בעיר גזיאנטפ שבדרום-מזרח המדינה.
שהיה מוכר לשלטונות כפעיל של ארגון המדינה האסלאמית, לאחר שעזב את ביתו ב-2013 והצטרף לדאעש.
הפיגוע היה הרביעי שהתרחש בטורקיה מתחילת שנת 2016, ובוצע שישה ימים לאחר פיגוע בבירת המדינה, אנקרה, שבו נהרגו 37 אנשים.
דיפלומטים ממשלחת ישראל בטורקיה פעלו לאיתור הנפגעים הישראלים בבתי החולים באיסטנבול וסייעו להם.
בעקבות הפיגוע יצאו מישראל לטורקיה, שעות אחדות לאחריו, שני מטוסים קלים עם צוותי רפואה, אשר החזירו למחרת לישראל חלק מהפצועים הישראלים.
כמו כן, יצא לאיסטנבול למחרת הפיגוע מטוס תובלה מטייסת 103 של חיל האוויר הישראלי, יחד עם כוח של יחידה 669, והטיס ארצה את יתר הפצועים ואת גופות ההרוגים הישראלים.
פיגוע ההתאבדות בכוויתה הוא פיגוע שהתרחש ב-8 באוגוסט 2016, במסגרתו התפוצץ מחבל מתאבד בבית החולים "Sandeman" במחוז בלוצ'יסטן שבדרום-מערב פקיסטן.
הפיצוץ, שנהרגו בו כ-70 בני אדם וכ-150 נפצעו, אירע בבירת המחוז כוויתה, בזמן שעשרות אנשים התאספו כדי ללוות את גופתו של עורך דין מוכר שנורה למוות מוקדם באותו היום.
מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית נטל אחריות על פיגוע.
כמה שעות לאחר מכן, פרסם גם ארגון "ג'מעת אל-אחראר" שהתפצל משלוחת ארגון טליבאן בפקיסטן והצטרף למחוז ח'וראסאן, הודעת קבלת אחריות על הפיגוע ועל רצח עורך הדין.
בתקופה שקדמה לפיגוע, אירעו מספר מקרי ירי קטלניים בעיר, חלקם בוצעו על ידי טרוריסטים וחלקם על ידי עבריינים וזאת על רקע העלייה במתיחות העדתית ובפשיעה באזור.
ב-6 בדצמבר 2016 נהרג מתכנן הפיגוע, ג'האנגיר בדיני, במהלך מבצע של כוחות הביטחון הפקיסטניים בעיר פישין שבבלוצ'יסטן.
בבוקר 8 באוגוסט 2016 נרצח בילאל אנוואר קאסי, נשיא לשכת עורכי הדין של מחוז בלוצ'יסטן, כשהיה בדרכו במכוניתו מביתו למשרדו בעיר.
גופתו הועברה לנתיחה שלאחר המוות בבית החולים הממשלתי שבעיר כוויתה.
לאחר הגעת הגופה והתאספות עשרות עורכי דין ומכרים של קאסי מרחבי המחוז, כמו גם עיתונאים מקומיים בבית החולים, אירע פיצוץ עז בחדר המיון של בית החולים, שלווה לפי דיווח המשטרה בירי של אדם בלתי מזוהה.
כתוצאה מהפיגוע המשולב, נהרגו כ-70 אנשים ונפצעו כ-150, מרביתם עורכי דין ועיתונאים (מתוכם 20 נפצעו קשה).
דובר המשטרה ציין כי בפיגוע נעשה שימוש במטען כבד במשקל 8 קילוגרמים אשר כלל כדוריות מתכת, לשם העצמת הפגיעה.
לאחר הפיגוע, אחד מהקטלניים ביותר בתולדות פקיסטן, הוכרזו שלושה ימי אבל על ידי ממשלת המחוז.
פיגוע הירי באל-מניא התרחש ב-26 במאי 2017 באל-מניא שמדרום לקהיר שבמצרים, כאשר חמושים מארגון המדינה האסלאמית פתחו באש לעבר נוצרים קופטים שנסעו באוטובוס.
בסביבות השעה 12:30 חסמו כעשרה מחבלים חמושים את דרכו של האוטובוס, שנשא עשרות נוצרים קופטים שהיו בדרכם למנזר, ופתחו בירי לעברו.
לאחר מכן נכנסו לאוטובוס והמשיכו בירי מטווח קצר.
בתגובה לפיגוע תקפו מטוסי חיל האוויר המצרי יעדי מיליציות אסלאמיסטיות בעיר דרנה שבצפון-מזרח לוב.
בית עיריית תל אביב-יפו הואר בצבעי דגל מצרים כאות הזדהות.
זו הייתה הפעם הראשונה שהואר בית העירייה בצבעים של דגל מדינה ערבית.
פיגוע ההתאבדות במסטונג שבפקיסטן היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-13 ביולי 2018. מחבל מתאבד פוצץ את מטענו בקרב קהל שנכח באספת בחירות מקומית.
עקב ההתפוצצות נהרגו 149 אנשים ונפצעו 189 אנשים.
היה זה בין הפיגועים החמורים ביותר בהיסטוריה של פקיסטן (על פי מספר הקורבנות).
הפיגוע התרחש בעיירה מסטונג במחוז בלוצ'יסטן שבמרכז המדינה, כ-35 קילומטר מבירת המחוז כוויתה.
היה זה במהלך האירועים לקראת הבחירות הכלליות בפקיסטן, המיועדות להיערך ב-25 ביולי 2018. המחבל המתאבד תקף קהל של כאלף איש שנאספו באספת בחירות של המועמד סיראג' ראיזני, אשר התמודד על מושב באספה המחוקקת של מחוז בלוצ'יסטן.
המחבל הפעיל בתוך הקהל מטען חבלה שנשא, שנאמד במשקל של 16–20 קילוגרם.
כשליש מן המשתתפים באירוע נפגעו.
בין ההרוגים היה גם המועמד ראיזני וכן תשעה קטינים.
הנפגעים הועברו לבית חולים בעיר כוויתה, שהוצף תחת העומס.
מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית קיבל אחריות לפיגוע.
הארגון היה אחראי גם לפיגוע התאבדות במסטונג במאי 2017, שבו נרצחו 28 איש.
ממשלת מחוז בלוצ'יסטן הכריזה בעקבות הפיגוע על שני ימי אבל.
הפיגוע היה חלק מגל אלימות בפקיסטן שפרץ על רקע הבחירות הקרבות.
מתחילת חודש יולי ועד לפיגוע במסטונג התרחשו ארבעה פיגועי טרור ברחבי פקיסטן.
במהלכם נהרגו 20 איש ונפצעו עשרות.
בנוסף, ביום הפיגוע במסטונג נכשל ניסיון להתנקש (בפעם השלישית) בחיי השר הראשי לשעבר של מחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה, אכרם ח'אן דוראני.
הפיגוע בוצע באמצעות פיצוץ אופנוע תופת, שהופעל מרחוק.
בפיגוע זה נהרגו חמישה אנשים ו-37 נפצעו.
ארגון איתיחאד אל-מוג'הדין קיבל אחריות לפיגוע זה.
פיגוע הירי באזור התעשייה ברקן, הוא פיגוע טרור שבוצע בבוקר 7 באוקטובר 2018 במפעל של קבוצת אלון באזור התעשייה ברקן שבשומרון.
פיגוע הירי בוצע על ידי מחבל פלסטיני שרצח שני ישראלים, ופצע אישה אחת באורח קשה.
כוחות הביטחון ניהלו מצוד אחר המחבל והוא נהרג כעבור כחודשיים בקרב יריות במהלך ניסיון לעוצרו סמוך לשכם.
הפיגוע התרחש במפעל "אלון" למיחזור אשפה באזור התעשייה ברקן, שבו עובדים ישראלים ופלסטינים זה לצד זה.
לפי העדויות, המחבל הגיע למפעל בשעה 06:45 כביכול לתקן תקלת חשמל במשרד.
הוא הצטייד באזיקונים ממחסנאי המפעל, בטענה שזקוק להם לטיפול בתקלה.
לאחר שסיים את הטיפול בתקלה, בסביבות השעה 07:30 ירד להביא את כלי נשקו — תת-מקלע מסוג "קרלו", עלה לקומה השנייה שבה נמצאת ההנהלה, הוא ניגש לעובדת שישבה בסוף המסדרון, וכפה באיומים על מנקה פלסטיני שנכח במקום לקשור אותה באמצעות האזיקונים.
לאחר מכן הוא הורה למנקה להימלט.
עובדת אחרת, אשר ישבה במשרד סמוך, ניגשה לראות מה מתרחש, והמחבל ירה בה ופצע אותה בבטנה.
היא הצליחה לחזור למשרדה, ולהסתתר מתחת לאחד השולחנות.
לאחר מכן ירה המחבל שני קליעים מטווח קרוב באישה שקשר קודם לכן ורצח אותה.
עובד אחר שמע את קולות הירי, וניסה להימלט, אך המחבל ירה גם בו והרג אותו.
בהמשך נתקל המחבל בעובד נוסף, שלדבריו שלף אקדח, ירה בו והחטיא.
המחבל ניסה לירות בעובד, אך אז אירעה תקלה בכלי הנשק, אשר הובילה אותו לברוח מהזירה ולהימלט על גבי אופנוע.
הפצועה כבת 54, פונתה לבית החולים בילינסון בפתח תקווה כאשר מצבה הוגדר תחילה קשה ולאחר מכן התייצב לבינוני.
העובדים שנרצחו בפיגוע הם זיו חג'בי בן 35 מראשון לציון וקים לבנגרונד-יחזקאל בת 28 מראש העין, הם נמצאו מתים כשכוחות מד"א הגיעו לזירה.
תחילה אמרו במשטרה כי הרקע לירי אינו ברור, ובצה"ל אמרו כי "הרקע לאירוע טרם נקבע ונבדקים כלל הכיוונים".
לאחר מספר שעות נקבע כי מדובר בפיגוע.
מצוד נפתח אחר החשוד בירי.
כוחות ביטחון גדולים ושב"כ ניהלו מרדף אחר היורה שבו השתתפו גם כוחות ימ"מ, דובדבן, לוט"ר ועוקץ.
בכלי תקשורת פלסטיניים דווח כי מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית השתתפו בחיפושים.
כוחות צה"ל הגיעו לבית המחבל והחלו לחקור את הוריו.
מהחקירה עולה שהמחבל השאיר 3 ימים לפני הירי מכתב התאבדות אצל חברו, עובד במפעל גם הוא.
חברו, שלא דיווח על כך לאיש, נעצר ונחקר.
בחקירה נבדק החשד כי היורה התכוון לקחת עובדים במפעל כבני ערובה.
במהלך הלילה שלאחר הפיגוע, כוחות צה"ל בשיתוף שב"כ ומג"ב פשטו על הכפר שוויכה.
במסגרת הפעילות בוצעו מספר מעצרים ולפי דיווח פלסטיני אחותו של המחבל נעצרה.
בנוסף השב"כ תיחקר את המנקה הפלסטיני, תושב שכם כבן 20, שקשר באזיקונים את הנרצחת.
הוא לא נעצר וגם לא חשוד בסיוע.
המחבל הוא אשרף נעאלווה, פלסטיני בן 23 תושב הכפר שוויכה שליד טולכרם.
הוא עבד במקום ארבעה חודשים כחשמלאי ואף החזיק באישור עבודה אשר אמור לפוג בחודש הבא.
כשבועיים לפני הירי לא הגיע לעבודתו במפעל וסיפר כי הוא חולה.
לפני הירי כתב בחשבון הפייסבוק: "אלוהים, תן לי לשמוע את מה שאני מייחל לו.
יומיים לפני כן כתב: "תהיה שמח בלי סיבה".
אף גורם לא נטל אחריות על פיגוע הירי, וגם לא זוהתה השתייכות ארגונית כלשהי של נעאלווה לאחד מארגוני הטרור.
המחבל נמלט לאחר הירי, והתנהל מצוד אחריו.
ב-13 בדצמבר 2018, כחודשיים לאחר הפיגוע, הצליחו כוחות הביטחון לאתר את המחבל במחנה הפליטים עסכר שבשכם, והוא נהרג על ידי הימ"מ במהלך הניסיון לעוצרו.
הריסת בית המחבל והרשעת בני משפחתו
מפקד פיקוד המרכז אלוף נדב פדן, הוציא צו הריסה לבית שבו התגורר המחבל.
על פי הצו קומת המרתף וקומת הקרקע של המבנה יהרסו.
בתגובה, משפחת המחבל עתרה לבג"ץ והוא השהה את ההריסה.
ב-17 בדצמבר 2018, מעל חודשיים לאחר ביצוע הפיגוע, הרס צה"ל באמצעות מחפר ופטישים מספר חלקי קירות מהקומה התחתונה של בית המחבל, לאור עמדת הפרקליטות הצבאית, שאושרה בבג"ץ, כי אין להרוס את כלל המבנה היות שהמחבל עצמו לא עשה שימוש בקומות העליונות של הבית.
על כך נמתחה ביקורת רבה מצד משפחות הנרצחים בפיגוע, שדרשו את הריסת הבית כולו הואיל והוכח שכל בני משפחת המחבל היו שותפים במידה מסוימת בביצוע הפיגוע.
במאי 2019 הורשעה ואפה נעאלווה, אמו של המחבל, באי-מניעת פשע, משום שידעה על כוונת בנה לבצע פיגוע, ולא פעלה כדי למנוע זאת ממנו.
ביולי 2019 הורשע אמג'ד וליד סלימאן נעאלוה, אחיו של המחבל, בעבירה של אי מניעת החזקת נשק בידי אחיו אשרף, ובעבירה של שיבוש הליכי משפט, ונגזר עליו עונש של שנה מאסר בפועל ושנה מאסר על תנאי.
ביולי 2020 פתחה משפחתה של קים יחזקאל-לבנגרונד חנות ומספרה לחיות מחמד בשם "קימוסבי" על שמה של קים.
פיגוע הירי באל פאסו היה טבח שהתרחש ב-3 באוגוסט 2019 בסביבות השעה 11:00 בבוקר בסניף וולמארט בעיר אל פאסו, טקסס שבארצות הברית.
באירוע נרצחו 22 איש, ונפצעו 24.
היורה, שתואר כגבר בן 21, בשם פטריק ווד קרוזיוס, נעצר זמן קצר לאחר תחילת הירי והואשם ברצח.
לפני מסע ההרג, פרסם קרוזיוס באתר שבו יוצאים לאור גם פרסומים אנטישמיים, רשומה בת ארבעה עמודים ובה כתב כי הוא מאמין שכוחות הביטחון יהרגו אותו, וכי החליט לנקוט את הצעד במחאה כנגד ההגירה של היספנים לארצות הברית, אותה הגדיר במונח "פלישה".
עוד כתב כי הוא קיבל השראה מצילומי הטבח בכרייסטצ'רץ' והתייחס לתאורית הקשר על רצח עם של האדם הלבן.
12 שעות לאחר מכן בוצע עוד אירוע ירי המוני בו נרצחו תשעה בני אדם בעיר דייטון, אוהיו.
ב-16 במרץ 2021 התחוללה סדרת ירי המוני בשלושה מכוני עיסוי באטלנטה רבתי, שבמדינת ג'ורג'יה בארצות הברית.
שמונה בני אדם נרצחו, שש מהם נשים ממוצא אסייתי, ואדם אחד נפצע.
חשוד, רוברט ארון לונג בן ה-21, נעצר מאוחר יותר היום.
אף על פי שטרם פורסם באורח רשמי המניע לפיגוע הירי, קמה בארצות הברית התייחסות לפיגוע כפשע שנאה בהסתמך על מוצאם האתני של הקרבנות, תוך הקבלה לסטיגמות כלפי מכוני העיסוי כ"עבודה של מהגרים" ועבודות מין".
לונג, שהיה דתי אדוק וטופל בעבר במרפאה לגמילה מהתמכרות למין, גרס כי הירי לא נבע ממניע גזעני אלא קשור להתמכרותו.
רשויות אכיפת החוק הגיבו לדיווחים שנתקבלו בסביבות השעה 17:00 אחר הצהריים (לפי שעון EDT) על אודות ירי ב"עיסוי האסייתי של יאנג", מכון עיסוי בסמוך לעיר אקוורת' .
שם הכוחות המשטרה מצאו שני אנשים שנורו ונפצעו באופן אנוש ושלושה אחרים נפצעו.
שניים מהפצועים מתו מאוחר יותר בבית חולים.
בשעה 17:47 הגיבה המשטרה לדיווחים על שוד ב"ספא הזהב" ברחוב פיימונטה שבצפון-מזרח אטלנטה, כ-48 ק"מ מאזור הירי הראשון.
שם נמצאו שלוש גופות נשים שנרצחו בירי.
זמן קצר לאחר מכן גילו השוטרים אישה נוספת שנורתה ונהרגה בספא "ארומתרפיה", הממוקם מעבר לרחוב.
על פי העיתון "The Chosun Ilbo" המופץ בקוריאה הדרומית, עד ראייה עלום-שם של הירי ב"ספר הזהב" סיפר לתקשורת הקוריאנית המקומית כי היורה אמר שהוא יהרוג "את כל האסייתים".
לפי נתוני משטרת אטלנטה (APD), הם הבחינו בדמיון בין הירי ברחוב פיימונטה לזה בעיר אקוורת', ולאחר מכן שיגרו שוטרים לסייר בבתי עסק דומים באזור.
ה-FBI נקרא לסייע בחקירת הפיגוע.
לאחר הירי הראשון, משטרת מחוז צ'רוקי פרסמה צילומי טלוויזיה במעגל סגור ובעקבותיהם פנו אליהם בני זוג שזיהו את החשוד כבנם, רוברט ארון לונג.
בזמן שהוריו קיימו ריאיון עיתונאי, משטרת אטלנטה הוזעקה לטפל בירי השני והשלישי בעיר.
הוריו הודיעו לשוטרים כי מכוניתו של לונג מסוג יונדאי טוסון מצוידת במכשיר מעקב.
באמצעות צילומי מעקב של מכוניתו זו בשתי זירות הפשע נוסף על מכשיר המעקב שהותקן במכונית, הצליחו השוטרים להתחקות על עקבותיו של לונג.
בסביבות השעה 20:30, כשלוש וחצי שעות לאחר הירי הראשון, זוהה לונג על ידי המשטרה במחוז קריספ כ-240 ק"מ דרומית לאטלנטה.
שוטרי משטרת התנועה של מדינת ג'ורג'יה עקבו אחריו דרומה בכביש הבין-מדינתי 75 (Interstate 75) עד למיקום דרומית לעיר קורדיל , שם התנהל מרדף קצר בתומו נעצר לונג בידי כוחות המשטרה.
לונג נעצר תחילה בקשר לירי באקוורת', אך מאוחר יותר המשטרה זיהתה אותו כחשוד גם בירי ברחוב פיימונטה.
על פי המשטרה, ברכבו נמצא אקדח חצי אוטומטי עם קליעי 9x19 מ"מ פרבלום.
עוד נחשף כי לונג רכש אקדח שעות אחדות טרם הירי, בחנות "Big Woods Goods" לכלי ירייה בעיר הולי ספרינגס שבמחוז צ'רוקי.
פיגוע ההתאבדות בנמל התעופה דומודדובו היה פיגוע התאבדות באולם ההגעה של נמל התעופה הבינלאומי דומודדובו במוסקבה, רוסיה, אשר בוצע ב-24 בינואר 2011.
בפיגוע נרצחו 37 בני אדם ונפצעו 173 אנשים נוספים.
מתוך הנפגעים 31 מתו במקום, שלושה נפטרו מאוחר יותר בבתי חולים, אחד נפטר באמבולנס בדרך לבית החולים, אחד נפטר ב-2 בפברואר לאחר שנכנס לתרדמת, ואדם נוסף שהיה במצב קריטי נפטר ב-24 בפברואר.
בין ההרוגים הייתה הסופרת האוקראינית האנה יבלונסקה.
החקירה שבוצעה לאחר הפיגוע קבעה שהמחבל המתאבד היה אדם בן 20 מצפון הקווקז, שפעל במסגרת הארגון הג'יאהדיסטי המיליטנטי אמירות הקווקז.
הוא ביצע את הפיגוע "בראש ובראשונה" מתוך כוונה לפגוע באזרחים זרים.
הפיגועים בבגדאד היה פיגוע התאבדות כפול, שהתרחש ב-21 בינואר 2021, ובוצע על ידי שני מחבלים מתאבדים בשוק הבגדים של שכונת באב א-שרקי שבמרכז בגדאד, בירת עיראק.
בפיגועים נהרגו כ-32 בני אדם (לא כולל את 2 המפגעים) ונפצעו כ-110 אחרים, הפיגועים באו לאחר שנתיים שקטות, בהן בגדאד לא סבלה מפיגועי התאבדות.
מאז סוף 2017, אז החלה גסיסתה של המדינה האסלאמית, הפכו פיגועי הטרור בעיראק למחזה נדיר, וזאת לאחר קרוב ל-14 שנים בהם פיגועי טרור אסלאמי היו למעשה מחזה יום-יומי בעיראק כולה.
בפיגוע ההתאבדות הכפול נהרגו כ-38 אזרחים ונפצעו יותר מ-110, חלק מהם באורח קשה.
סוכנות הידיעות אמאק טענה כי האחראים לאירוע היו מחבלים מטעם המדינה האסלאמית, טענה זו התבססה על הסברה שהארגון התכוון לפגוע במוסלמים שיעים ששהו בשוק.
זמן קצר לאחר פרסום הטענה הצהירה המדינה האסלאמית כי היא אחראית לפיגוע ההתאבדות הכפול.
מיליציית כתאא'ב חזבאללה האשימה את ארצות הברית, ישראל וערב הסעודית באחריות על הפיגוע ואף נשבעה להילחם בסעודיה.
ב-22 בינואר 2021, הותקפה הבירה הסעודית, ריאד במספר טילים ומזל"טים.
המיליציה העיראקית "גדודי ההבטחה האמיתית" קיבלה אחריות על התקיפה ואמרה כי היא ביצעה אותו כנקמה על התמיכה הסעודית בפיגוע ההתאבדות הכפול.
חרף לקיחת האחריות של המיליציה העיראקית הסעודים טענו כי המילציה התימנית והפרו-איראנית, החות'ים ביצעו את התקיפה אך החותי'ם הכחישו שהם ביצעו את התקיפה.
בחריין, קנדה, מצרים, צרפת, איראן, כווית, ירדן, לבנון, מלזיה, תוניסיה, טורקיה, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, קטר, ארצות הברית, הרשות הפלסטינית ותימן גינו את הפיגוע.
מועצת שיתוף הפעולה במפרץ גינתה אף היא את ההתקפה, המזכ"ל המועצה נאיף אל-חג'ראף הצהיר "כי הוא מביע את תנחומיו ומשתתף בצערם משפחות הקורבנות".
פיגוע ההתאבדות בחלב היה פיגוע תופת שאירע ב-15 באפריל 2017 בו נרצחו כ-126 נוסעי אוטובוסים בשכונת אל-רשידין שבמערב חלב, סוריה.
באוטובוסים נסעו אזרחים שפונו מעיירות עליהן הטילו כוחות המורדים מצור.
פינוי האוטובוסים היה חלק מהסכם בתיווכם של ממשלת סוריה, איראן וקטר והוצא לפועל על ידי הסהר האדום הערבי הסורי .
על פי ההסכם השיעים שהתגוררו בכפרים אל פועה וכפריה שתמכו בממשלת סוריה ונאלצו לסבול מתקיפות צבא הכיבוש וכוחות נוספים של המורדים.
בהמשך, לאחר שיפונו היו אמורים תושבי הכפרים לעבור לחלב בתמורה לכך שתושבי מדאיא וזבדאני שתומכים בסוריה ורובם הם סונים יעוברו למחוז אידליב.
לאחר הפיצוץ נפוצו בתקשורת דיווחים כי כמה עשרות אנשים נרצחו בפיגוע, אך בבוקר שלמחרת אושר על ידי המרכז הסורי לזכויות אדם כי מניין הנרצחים עלה ל-126. לדברי המרכז הסורי כ-109 מהנרצחים היו פליטים ו-68 מהם היו ילדים.
הפיגוע הוביל להפסקת הפינוי למשך מספר ימים; הם התחדשו ב-19 באפריל עם אבטחה צמודה שעמדה במחסום בו התרחש הפיגוע.
שלושה ימים לאחר הפיגוע טען דובר האו"ם כי הפיגוע הוא "ככל הנראה פשע מלחמה".
זהותם של המבצעים אינה ידועה.
על פי הטלוויזיה הסורית הממלכתית, תושבי אל פועה וכפריה שתמכו בממשלה הסורית במהלך המצור על המורדים בעיירות אלו טענו כי המורדים היו אחראים להפצצה אך אחד מארגוני המורדים הבולטים, אחראר א-שאם הכחיש כל מערובות לאירוע.
מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש ביקש מכל הצדדים שיבטיחו על שמירת ביטחונם של הממתינים לפינוי.
האפיפיור, פרנציסקוס גינה את הפיגוע במהלך נאום ביום ראשון של הפסחא וכינה אותו כ"מתקפה מרושעת על פליטים נמלטים".
דובר משרד החוץ האיראני טען כי ההתקפה היא "מעשה פלילי מביש של מחבלים תכפירים".
פיגוע הירי באריאל היה פיגוע ירי שביצעו שני מחבלים פלסטינים בליל שבת 29 באפריל 2022, ובו נרצח מאבטח בכניסה לאריאל, כחלק מגל הטרור בישראל.
הפיגוע אירע בעיצומו של גל טרור שהחל במרץ 2022. בעקבות גל טרור זה צה"ל פתח במבצע שובר גלים אשר כלל פשיטות ומעצרים נגד יעדי טרור פלסטינים ומבוקשים בשטחי יהודה ושומרון וכן בחלק מהערים הערביות בישראל.
ב-29 באפריל 2022, בליל שבת, בסביבות השעה 23:20, הגיעו שני מחבלים פלסטינים במכונית סוזוקי כחולה עם לוחית רישוי ישראלית של רכב שהורד מהכביש בשנת 2019, אל עמדת השמירה המערבית בכניסה לעיר אריאל כשהם חמושים בתת-מקלעים מדגם קרלו.
שני המחבלים (יחיא מרעי ויוסף עאסי כבני 20 מכפר קראוות בני חסאן) רצחו בירי את ויאצ'סלב גולב, המאבטח בן ה-23 ששמר בכניסה.
המחבלים ירדו מהרכב, ירו בו שוב מטווח קצר על מנת לוודא הריגה.
לאחר מכן שבו היורים למכונית, ביצעו פניית פרסה, ונמלטו מהמקום.
מאבטחת נוספת ששמרה בכניסה לא נפגעה מהירי והוגדרה כנפגעת חרדה.
מתחקיר ראשוני של הפיגוע עלה כי המאבטח הציל את חייה של ארוסתו, המאבטחת שהייתה שותפתו לעמדה, בכך שקפץ עליה וספג את הקליעים שנורו, ככל הנראה נורו לפחות עשרה קליעים, מתוכם שלושה פגעו במאבטח, אחד המחבלים ניסה לדקור את המאבטחת.
בעקבות הפיגוע הוקפצו למרחב לוחמי חטיבת הקומנדו, סיירת צנחנים, יחידת עוקץ, יחידת מרעול וכוחות של משטרת ישראל, זאת בנוסף לכוחות צה"ל הפועלים בגזרה בשגרה, אשר סרקו וחסמו צירים בהתאם למידע המודיעיני שהתקבל מהשב"כ.
הכוחות כיתרו את העיר סלפית הסמוכה לאריאל וביצעו בידוק מלא בכניסה וביציאה מהעיר.
מערכת הביטחון עלתה על זהות המחבלים כשעה לאחר הפיגוע, רכבם אותר בשטח פתוח בין הכפרים ת'ולת וסניריא לאחר שהוצת וננטש.
למחרת הפיגוע נעצרו המחבלים בשני בתיהם במקביל בכפר קראוות בני חסאן, על-ידי כוחות ימ"מ בשיתוף פעולה של צה"ל ושב"כ, המחבלים נעצרו ללא התנגדות, במהלך המעצר נתפסו גם כלי הנשק שאיתם בוצע הפיגוע.
שני המחבלים הם יחיא מרעי ויוסף עסאי כבני 20 מכפר קראוות בני חסאן.
אחד מהמחבלים מזוהה עם ארגון הטרור חמאס.
המחבל השני ריצה בעבר תקופת מאסר קצרה בכלא הישראלי.
ב-1 במאי, כוחות צה"ל בשיתוף פעולה עם כוחות מג"ב ושב"כ מיפו את בתי המחבלים, כחלק מהפעילות למיפוי הבית, לוחמי צה"ל עצרו את אביו של אחד מהמחבלים אשר חשוד בסיוע.
לפי דבריו של ראש עיריית קרוואת בני חסן, אביו של המחבל השני נעצר גם כן ושני אחים נוספים של יחיא מרעי התבקשו להסגיר את עצמם.
אביו של יחיא מרעי הוא אסיר משוחרר, שהיה המלווה של המנהיג הרוחני של חמאס השייח' אחמד יאסין בכלא, הוא ריצה תקופת מאסר של 12 שנים בשל קשריו עם יחיא עיאש.
ב-9 במאי, כוחות צה"ל ושב"כ פעלו בכפר קרוואת בני חסאן ועצרו שני מבוקשים נוספים החשודים בסיוע לשני המחבלים שביצעו את הפיגוע.
ב-16 במאי, מפקד פיקוד המרכז, יהודה פוקס חתם על צו החרמה והריסה לבית בו התגורר אחד המחבלים יוסף עאסי.
הצו הוצא לאחר שנדחתה ההשגה שהגישה משפחת המחבל.
ב-14 ביוני הגישה התביעה הצבאית כתבי אישום חמורים נגד שני המחבלים בגין רציחתו של ויאצ'סלב גולב וניסיון רציחת אזרחית ישראלית נוספת, ונגד אחיו של אחד המחבלים, המייחס לו עבירה שעניינה אי מניעת הפיגוע הרצחני וכן מתן מקלט לשני המחבלים.
ב-26 ביולי הרס צה"ל את בתיהם של שני המחבלים.
ב-2 במאי הזרוע הצבאית של חמאס קיבלה אחריות לפיגוע.
גדודי עז א-דין אל-קאסם הודיעו כי הפיגוע הוא "רק חלק משרשרת תגובותיה בעקבות התוקפנות נגד מסגד אל-אקצא".
מיד לאחר קבלת האחריות הפיצה הזרוע הצבאית בחשבונותיה הרשמיים כרזות שהכינה המפארות את שני המחבלים.
פיגוע הירי באוסלו התבצע ב־25 ביוני 2022, באוסלו שבנורווגיה.
לפי המשטרה, פיגוע הירי ההמוני נועד לפגוע במצעד הגאווה באוסלו, אירוע הגאווה המקומי של הקהילה הגאה.
המשטרה הגדירה את האירוע כפעולת טרור.
אירוע הירי הראשון התרחש בלונדון בר, גיי בר פופולרי באוסלו.
משם המשיך היורה לשני מקומות סמוכים, מועדון הג'אז הר נילסן ודוכן איסוף עצמי.
שני אנשים נהרגו ו-21 נוספים נפצעו, עשרה מתוכם באורח אנוש ויתר ה-11 באורח קל.
חשוד נעצר חמש דקות לאחר הפיגוע, והוא חשוד בפעולת טרור.
במסיבת עיתונאים ב-25 ביוני 2022 מסרה המשטרה כי ככל הנראה הפיגוע הוא פשע שנאה כנגד הקהילה הגאה, ונועד לפגוע במצעד הגאווה באוסלו.
בית החולים האוניברסיטאי באוסלו דיווח כי הוא עבר ל-"כוננות אדומה" בעקבות התקיפה.
עשרה בני אדם קיבלו טיפול רפואי בעקבות פציעות קשות.
מצעד הגאווה והאירועים הקשורים שיתקיימו באוסלו בוטלו לאחר אירוע הירי, בעקבות "המלצה ברורה" של המשטרה למארגנים.
הם גם יעצו לאנשים לחגוג את מצעד הגאווה בקבוצות קטנות יותר.
למרות האזהרות, כמה אלפי אנשים עדיין השתתפו במצעד מאולתר, והניחו פרחים בפאב הלונדוני.
פיגוע ההתאבדות בפתח תקווה בוצע בידי מחבל מתאבד ב-27 במאי 2002 (ט"ז בסיוון ה'תשס"ב), במרכז המסחרי אם המושבות בפתח תקווה, ישראל.
בפיגוע נרצחו רותי פלד ונכדתה סיני קינן בת השנה, ונפצעו כחמישים בני אדם נוספים, ארבעה מהם באורח קשה ורובם באורח קל עד בינוני.
זהו הפיגוע הקטלני הראשון שהתרחש בפתח תקווה בזמן האינתיפאדה השנייה.
הפיגוע בוצע 17 ימים לאחר סיום מבצע חומת מגן, אשר הופעל במטרה למגר את קיני הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון.
ביום שלאחר הפיגוע נרצח אלברט אברהם מלול, תושב ירושלים, בפיגוע ירי סמוך ליישובים בית אל ועפרה שבוצע בידי מחבלים פלסטינים, וכן אירע הפיגוע בישיבת חיצים בו נרצחו שלושה בני נוער.
לאחר הפיגוע צוטטו גורמים במערכת הביטחון, לפיהם לא הייתה התרעה ממוקדת על פיגוע אפשרי בפתח תקווה.
במקביל דווח כי במערכת הביטחון התקבלה התרעה על שני מחבלים שחדרו באותו יום לתוך ישראל, במטרה לבצע פיגוע.
ביום שני, 27 במאי 2002 (ט"ז בסיוון ה'תשס"ב), סמוך לשעה 18:40 לפנות ערב, הגיע ג'יהאד איברהים סעוד טיטי, מחבל פלסטיני איש הפת"ח כבן 18, תושב מחנה הפליטים בלאטה בשכם, אל הגלידרייה "ברוויסימו" במרכז המסחרי אם המושבות בפתח תקווה.
סמוך לגלידרייה ישבו בני אדם רבים.
חוליית מרצחים הובילה את המחבל המתאבד מאזור שכם אל פאתי ראש העין, משם נסע במונית ישראלית לפתח תקווה.
עדי ראייה סיפרו כי לבש חולצה אפורה ומכנסי ג'ינס, ולא נראה חריג.
עם הגיעו סמוך לגלידרייה הפעיל המחבל המרצח חגורת נפץ שנשא על גופו וחולל פיצוץ אדיר, שגרם להדף עז והתפזרות אלפי רסיסי מתכת.
כתוצאה מהפיצוץ נהרגו במקום שתיים ונפצעו כ-50 איש, ארבעה מהם באורח קשה – ביניהם פעוטה כבת 3 – ורובם באורח קל עד בינוני.
הפצועים פונו לבתי החולים בילינסון, תל השומר ושניידר לילדים.
בפיגוע נפצעו עשרה תינוקות וילדים ששיחקו בגן משחקים סמוך.
לאחר הפיגוע ערכו כוחות הביטחון סריקות במרכז המסחרי מחשש למטענים נוספים.
כמו כן, ביציאה מהעיר פתח תקווה הוקמו מחסומים בניסיון ללכוד שותפים אפשריים למחבל, זאת, בשל התרעה על פיגוע כפול.
כמו כן נבדקו מכוניות חשודות שנראו באזור.
היחידה האווירית של משטרת ישראל חיפשה במשך שעות באמצעות מסוקים סייענים לפיגוע.
מרכזיות הטלפון הסלולרי קרסו באזור הפיגוע בפתח תקווה.
בפיגוע ההתאבדות בפתח תקווה נרצחו רותי פלד ונכדתה סיני קינן בת השנה.
רותי פלד, בת 56, נשואה ואם לשלושה, תושבת הרצליה, עבדה במשך שנים כחוקרת בחברת מודיעין אזרחי, כמזכירה רפואית במרכז הרפואי מור, ובשנותיה האחרונות טיפלה בילדיה.
השתיים הובאו למנוחות בבית העלמין בקיבוץ שפיים, זו לצד זו.
גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור פת"ח הפועל תחת אש"ף והרשות הפלסטינית, קיבלה על עצמה האחריות לפיגוע בהודעה רשמית באל-מנאר, רשת הטלוויזיה הרשמית של ארגון הטרור חזבאללה.
לפי ההודעה, הפיגוע בוצע כנקמה על חיסול פעילי פת"ח שבוע קודם לכן בשכם.
עוד נמסר כי המחבל המרצח ג'יהאד טיטי הוא בן דודו של מחמוד טיטי, בכיר מפקד מבוקשי התנזים בשומרון, מפקד גדודי אל אקצה באזור שכם וממקורבי מרואן ברגותי, אשר היה אחראי לרצח של 11 ישראלים וחוסל בידי טנק צה"ל כשבוע קודם לפיגוע, בירי מהר גריזים.
לפי דיווח, חגורת הנפץ שנשא המחבל הורכבה בין השאר מרסיסים של הפגז שחיסל את בן דודו הטרוריסט.
יום קודם לפיגוע אמר מנהיג הפת"ח ביהודה ושומרון, חוסיין א-שייח, בריאיון לאל-ג'זירה, כי תנועתו תמשיך בפיגועים נגד ישראל וכי הוא גאה בזרוע הצבאית שלה.
עוד אמר כי אם יתנער מהזרוע הצבאית של התנועה, יהיה זה כאילו התנער מהמאבק בכיבוש ונכנע ללחץ האמריקני.
לשאלה האם יאסר ערפאת, ראש הרשות הפלסטינית, אחראי להמשך הפיגועים, השיב א-שייח כי האחראי להמשך הפיגועים הוא ראש ממשלת ישראל אריאל שרון.
עם זאת, לאחר הפיגוע פרסמה הרשות הפלסטינית הודעת גינוי, בה נטען כי הרשות מגנה פגיעה באזרחים חפים מפשע וכי תעשה כל שביכולתה לאתר את האחראים לו.
בתגובה לכך אמרו גורמים מדיניים ישראליים לכתבים, כי בפועל הרשות אינה עושה דבר לסיכול פיגועים.
הריסת ביתו של המחבל המתאבד
בתחילת יוני 2002, מעט יותר מחודש לאחר הפיגוע, במסגרת הריסת בתי מחבלים, הרס צה"ל את ביתו של המחבל ג'יהאד טיטי במחנה הפליטים בלאטה בשכם.
בין השאר התבצרה בתוך הבית פעילת השמאל הקיצוני נטע גולן, אשר הייתה בעלת קשרים עם יאסר ערפאת, במטרה למנוע את ההריסה.
כן התבצרו בו אנדרו מונסי מבריטניה, ואנדריאס קונינק משוודיה, פעילי תנועת הסולידריות הבין-לאומית (ISM), שנעצרו וגורשו מהארץ כשנה לאחר מכן בתום מאבק משפטי.
באוקטובר 2002 עצר שירות הביטחון הכללי את חברי חוליית הפת"ח משכם ששיגרה את המחבל המתאבד לפיגוע.
מפקד החוליה הוא איברהים עדנאן נג'יב עבד אל-חי, תושב מחנה הפליטים בלאטה.
הוא היה אחראי גם לפיגוע הירי בסי פוד מרקט ב-5 במרץ 2002, בו נרצחו שלושה – שני אזרחים ושוטר, וכן לפיגוע הירי ברחוב יפו בירושלים ב-24 בינואר 2002, בו נרצחו שרה המבורגר ואורה סווטלנה סנדלר.
החוליה פעלה תחת הנחיות ישירות של נאסר עוויס, מפקד אזור שכם וצפון השומרון של התנזים ומפקד גדודי חללי אל-אקצא, אשר היה כפוף ישירות למרואן ברגותי ונלכד אף הוא באפריל 2002.
באוגוסט 2003 גזר בית המשפט הצבאי בשומרון שני מאסרי עולם על וודאח אל-ביזרה (ביזאהי), חבר נוסף בחוליה בן 22 תושב שכם, שבביתו תוכנן הפיגוע, וצולם סרטון ההתאבדות של המחבל המתאבד.
ביום הפיגוע הסיע ביזאהי את חגורת הנפץ לכיוון קו התפר, ומשם לקח אותה המחבל המתאבד.
ביזאהי הורשע גם בניסיון להוציא פיגועי התאבדות לפועל וכן בפעילות חבלנית, ונידון ל-50 שנות מאסר נוספות.
ביזאהי לא היה חבר רשמי בארגוני טרור, עובדה שהקשתה על איתורו מבעוד מועד.
חבר חוליה נוסף, כמאל ח'טיב, שירת כשוטר במשטרה הפלסטינית בשכם.
בספטמבר 2012 ערכה הטלוויזיה הפלסטינית, גוף התקשורת הרשמי של הרשות הפלסטינית, ביקור בביתו של וודאח אל-ביזרה, חבר החוליה שביצעה את הפיגוע, הכלוא בישראל.
במסגרת התוכנית בירכה המנחה אל-ביזרה.
כן הוצג פוסטר ובו תמונתו לצד תמונת אחיו באסל, הכלוא אף הוא בישראל בשל פעולות טרור, ומתחת לתמונת כל אסיר: "האסיר המפקד הגיבור".
לצדם הופיע סמל ארגון הטרור פת"ח.
במאי 2020 פרסם ארגון מבט לתקשורת פלסטינית, כי במסגרת תשלומי הרשות הפלסטינית למחבלים ולמשפחותיהם, ב-18 השנים שחלפו מאז הפיגוע שילמה הרשות הפלסטינית למשלח המחבל המתאבד סכום מצטבר של 756,200 ש"ח, וכן מאות אלפי שקלים למשפחת המחבל המתאבד.
בנובמבר 2003 הגישו אמה, בעלה וילדיה של רותי פלד, שנרצחה בפיגוע, וכן ליאור קינן אביה של הפעוטה סיני קינן, שנרצחה בפיגוע, תביעת נזיקין בפני בית המשפט המחוזי בתל אביב בסכום של 230 מיליון שקלים נגד הרשות הפלסטינית כמי שהייתה אחראית לפיגוע.
באפריל 2004, משלא הגישה הרשות הפלסטינית כתב הגנה אף שהומצא לה, חייב השופט ד"ר עדי אזר את הרשות לשלם פיצויים בסך של 72 מיליון שקלים לבני המשפחה, 12 מיליון שקלים לכל תובע ו-2 מיליון שקלים הוצאות משפט.
בפסק דינו ציין השופט את הסבל העז של בני המשפחה, ואת הרמה הנפשעת והגבוהה ביותר של מעשה הטרור, אולם הדגיש כי סכומי פיצויים בסכומים שנתבקשו אומנם מקובלים בארצות הברית, אך לא במדינת ישראל.
ערעורים מאוחרים יותר על פסק הדין נדחו בידי בית המשפט העליון.
הקבינט המדיני-הביטחוני בראשות ראש הממשלה אריאל שרון לא כונס לאחר הפיגוע, ומקורות מדיניים בירושלים אמרו כי התגובה הישראלית לפיגוע תיעשה בהתאם לפרמטרים שאושרו בעבר על ידיו.
שר הביטחון בנימין בן אליעזר אמר בעקבות הפיגוע כי "כמו שצה"ל ידע לשים את ידו על החוליה שהכינה וביצעה את הפיגוע בראשון לציון, כך הוא ידע להניח את ידו על כל חוליות המחבלים".
השר לביטחון פנים עוזי לנדאו הגיעו למקום הפיגוע ואמר כי יש להתכונן למבצע "חומת מגן" 2 ולהיכנס לכל שטחי הרשות הפלסטינית, כולל רצועת עזה.
עוד קרא לפרק את הרשות הפלסטינית מנשקה.
שר החוץ שמעון פרס אמר כי "המערכה טרם תמה והיא בעיצומה.
יש לאחוז בכל האמצעים הצבאיים והמדיניים כדי להביא לסיום המערכה".
חן וליאור קינן, הוריה של סיני, נפצעו בפיגוע, ובהמשך היגרו לארצות הברית.
הגלידרייה "ברוויסימו" שבפתחה התפוצץ המרצח, וכן בית קפה ומשחקיה הסמוכים לו נסגרו ברבות השנים.
במקום הפיגוע ישנה אנדרטה בולטת ממתכת, ובה שמות הנרצחות בעברית ובאנגלית.
פיגוע ההתאבדות במסטונג התרחש ב-29 בספטמבר 2023 במסטונג שבמחוז בלוצ'יסטן בפקיסטן.
הפיגוע התרחש במהלך תהלוכת מוולד א-נבי, המציינת את יום הולדתו של הנביא מוחמד.
בפיגוע היו כ-60 הרוגים ובין 50 ל-70 פצועים.
בין ההרוגים היה סגן ניצב ממשטרת מסטונג, נוואז גאשקורי.
אירוע זה הוא אחד מכמה פיגועים שהתרחשו בבלוצ'יסטן בעשור האחרון.
לאחר הפיצוץ הכריזו רשויות המחוז על מצב חירום ושלחו צוותי חילוץ למקום.
מנהיגים בין-לאומיים ומקומיים שונים, כולל מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש, ראש ממשלת פקיסטן אנואר אל-חאק כאכר ונשיא פקיסטן עארף עלווי, פרסמו הצהרות בגנות המעשה.
נכון לספטמבר 2023, אף קבוצה לא קיבלה אחריות רשמית לפיגוע ההתאבדות.
מספר מומחים, שהתבססו על דרכי הפעולה של המתאבד, חושדים במעורבות של המדינה האסלאמית בפיגוע.
ג'יהאדיסטים ובדלנים בלוצ'ים ביצעו פיגועים לאורך שנים בבלוצ'יסטן.
בשנת 2011 בוצע ירי על אוטובוס.
בשנת 2014 פוצץ אוטובוס של עולי רגל שחזרו מאיראן.
בשנת 2015 נרצחו 25 נוסעי אוטובוס שנחטף.
בשנת 2017 מחבל התאבד בתוך שיירת סגן יו"ר הפרלמנט של פקיסטן.
בשנת 2018 אירע פיגוע ההתאבדות הקודם במסטונג.
הפיצוץ אירע בסמוך למסגד מדינה, בו התכנסו אנשים לתהלוכה דתית.
רשויות אכיפת החוק חושדות שמדובר בפיגוע התאבדות, מכוון, שמטרתו הייתה לפגוע בהתכנסות הדתית.
המתאבד פוצץ את עצמו ליד רכבו של סגן ניצב המשטרה נוואז גישקורי, שחשד במחבל וניסה לעצור אותו.
בעקבות הפיגוע, האזור נחסם על ידי רשויות החוק, והנפגעים הועברו למתקני רפואה סמוכים.
בבתי החולים הוכרז מצב חירום כדי להבטיח סיוע רפואי יעיל לפצועים.