tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כדי לעודד קבוצות לצאת ולתקוף בהארכה ולנסות לנצח במשחק, החליטה ה-NHL שהפסד בהארכה יהיה שווה נקודה אחת בטבלה, ממש כמו תיקו, כך שלקבוצות לא יהיה דבר להפסיד מניסיון לתקוף ולכבוש שער ניצחון.
בנוסף, הופחת מספר השחקנים על הקרח מכל קבוצה לארבעה מחליקים ושוער.
למרות זאת, ממוצע השערים למשחק נשאר ברמתו הנמוכה, והגיע לשיא שלילי של 5.14 שערים למשחק בעונת 2004.
שינויי חוקה נוספים, כגון צמצום מספר השחקנים בהארכה לשלושה מחליקים ושוער בלבד לקבוצה והנהגת דו-קרב חבטות עונשין כדי להכריע משחקים המסתיימים בשווייון גם בתום הארכה, שיפרו את המצב.
סכסוך העבודה ב-2005 וביטול העונה
סכסוכי העבודה בין הליגה לשחקניה הגיעו לשיא בעונת 2005. בעלי הקבוצות טענו שאינם מסוגלים עוד לעמוד במשכורות השחקנים שהלכו ועלו, ושהליגה מפסידה מאות מיליוני דולרים בעונה ועומדת למעשה בסכנת קיום.
עם פקיעתו של ההסכם הקיבוצי עם איגוד השחקנים בקיץ 2004 דרשו שוב בעלי הקבוצות להנהיג תקרת שכר נוקשה בליגה.
השחקנים סירבו ואיימו לשבות, ובעלי הקבוצות הכריזו על השבתת מגן בתגובה.
עם התמשכותה של השבתת המגן וחוסר התקדמות בשיחות בין הצדדים, הודיע בפברואר הקומישנר גארי בטמן שעונת 2005 מבוטלת – הפעם הראשונה, והיחידה עד כה, שעונה שלמה בוטלה בליגה מקצוענית מרכזית בצפון אמריקה בשל סכסוך עבודה.
ביטול העונה זיעזע את איגוד השחקנים.
מנהלים אחרים באיגוד נטלו את ניהול המשא ומתן מידיו של היו"ר בוב גודנו, והגיעו להסכם עם הליגה שבה הונהגה לראשונה תקרת שכר נוקשה, שגובהה נקבע לפי גודל ההכנסות שהליגה מייצרת.
כתוצאה מכך חודשה הליגה בעונת 2006.
2006–2013: הליגה שאחרי העונה המבוטלת
לאחר העונה המבוטלת של 2005 התייצבה הליגה יחסית לתקופה שלפניה.
תקרת השכר שנכנסה לתוקף עצרה את מערבולת ההוצאות הגדלות והולכות של הקבוצות, והמצב הכלכלי במרבית הקבוצות השתפר.
עם זאת, המשבר הכספי בליגה לא נעלם לחלוטין.
נאשוויל פרדטורס סבלה מירידה בכמות הקהל שלה ועתידה עמד בספק, בטרם נמכרה ב-2008 לקבוצת משקיעים חדשה שחילצה אותה ממצבה והשאירה אותה בנאשוויל.
אטלנטה ת'ראשרס צברה הפסדים כבדים שהלכו ותפחו, הן בשל סכסוך בהנהלתה והן בגלל כישלון בבניית בסיס אוהדים יציב ורחב.
המצב הקשה ביותר התגלה בפיניקס קויוטיס, שהכריזה ב-2009 על פשיטת רגל והועברה לבעלות וניהול ישירים של ה-NHL.
רק ב-2013 הצליחה ה-NHL למצוא קונה לקבוצה.
הליגה המשיכה במגמה התחרותית שאפיינה אותה עוד מתחילת המאה ה-21, כאשר הזכיות בגביע סטנלי מתפזרות בין קבוצות שונות.
למעשה, מאז דטרויט רד וינגס ב-1998 ועד פיטסבורג פינגווינס ב-2017 לא הצליחה אף אלופה להגן על תוארה בעונה שלאחר מכן.
ב-2006 הגיעו לליגה שני כוכבים צעירים חדשים, שנכנסו לחלל הגדול שהותירו אחריהם הכוכבים הוותיקים שפרשו ובראשם מריו למיה, ונחשבים עד עתה לכוכבים הגדולים של תחילת המאה ה-21. סידני קרוסבי החל לשחק בפיטסבורג פינגווינס, ואלכסנדר אובצ'קין הגיע לוושינגטון קפיטלס.
המשך המאבק בירידה בכמות השערים
ה-NHL המשיכה להיאבק בירידה המתמשכת בממוצע השערים למשחק.
חוקי העבירות הוחמרו, בפרט חוקים נגד אחיזה של שחקנים ביריביהם.
בנוסף, התקבל שינוי משמעותי נוסף בחוקי ההארכה בעונה הרגילה, וב-2006 נכנס דו-קרב חבטות העונשין לראשונה בהיסטוריה למשחקי ה-NHL עבור משחקים שמסתיימים בתיקו גם בתום ההארכה.
שינויי החוקה הביאו לעלייה חדה בכמות השערים בעונת 2006, והממוצע קפץ מ-5.14 שערים למשחק ל-6.17 באותה עונה.
לאחר תקופה של ירידה נוספת, ובעקבות שינויי חוקה נוספים – עלתה שוב כמות השערים הממוצעת למשחק ועמדה בסוף עונת 2023/24 על 6.22.
משחקים תחת כיפת השמיים וברחבי העולם
כחלק מהמגמה לכבוש שווקים נוספים, החלה ה-NHL לקיים משחקי עונה רגילה ברחבי העולם.
המשחק הראשון ששוחק מחוץ לצפון אמריקה היה המשחק הפותח של עונת 1999 בין קלגרי וסאן חוזה, ששוחק בטוקיו.
המנהג חודש, והפך לקבוע, בפתיחת עונת 2008 כשאנהיים ולוס אנג'לס נפגשו ב-O2 ארנה בלונדון.
בעונות הבאות התקיימו משחקי NHL בסטוקהולם, גטבורג, הלסינקי, טמפרה, פראג, ברלין, טוקיו וסאיטאמה.
מאמץ נוסף למשוך קהל לליגה נעשה על ידי מעבר מספר משחקים לאצטדיוני פוטבול ובייסבול גדולים תחת כיפת השמיים.
המשחקים מושכים כמות גדולה מאוד של קהל, כשהבולטים בהם הם ה"הריטג' קלאסיק" (Heritage Classic) שבו נפגשות שתי קבוצות קנדיות, וה"וינטר קלאסיק" (Winter Classic) המתקיים ב-1 בינואר בכל שנה.
שיא הקהל הרשמי בליגה נקבע ב"וינטר קלאסיק" של 1 בינואר 2020 כאשר 85630 צופים צפו במשחק בין דאלאס סטארס ונאשוויל פרדטורס שנערך באצטדיון הפוטבול "קוטון בול" בדאלאס.
המעבר של אטלנטה ת'ראשרס לוויניפג
המעבר של הקבוצה יצר צורך בארגון מחדש של הקבוצות בליגה, כיוון שהת'ראשרס – עקב מיקומם באטלנטה – היו חברים בבית הדרום-מזרחי, בעוד ויניפג נמצאת בחלק המערבי של קנדה ומיקומה הטבעי הוא בחטיבה המערבית.
כדי לא לזעזע את מבנה הליגה בזמן קצר, הוחלט להשאיר את הג'טס בבית הדרום-מזרחי – דבר שיצר בעיה לוגיסטית קשה עבורם ועבור הקבוצות האחרות בבית הדרום-מזרחי, כיוון שהמפגשים התכופים בין קבוצות באותו בית גרמו במקרה הזה לנסיעות רבות וארוכות.
הליגה יועדה לעבור שינוי בחלוקת הקבוצות לבתים לקראת עונת 2013 כדי להקל על הבעיה, והנהלת הליגה ובעלי הקבוצות החליטו לשנות את מבנה הליגה לארבע חטיבות ללא חלוקה לבתים.
התנגדות איגוד השחקנים הכשילה את היוזמה.
המעבר המיוחל של הג'טס לחטיבה המערבית התרחש לבסוף בקיץ 2013, שנתיים אחרי המעבר לוויניפג, עם מימוש שינוי מבנה הבתים בליגה לשתי חטיבות עם שני בתים כל אחת.
עם התקרבות מועד פקיעתו של ההסכם הקיבוצי בין הנהלת הליגה ובעלי הקבוצות לבין איגוד השחקנים, ההסכם שהחזיר את הליגה לפעילות בעונת 2005/06, העלו שני הצדדים דרישות שונות כהכנה למשא ומתן על הסכם חדש.
בין השאר, דרשו בעלי הקבוצות שחלקם של השחקנים בהכנסות המשניות של הליגה (לדוגמה, ממכירת מוצרים מורשים) יופחת, וכן את הגבלת אורך החוזים של שחקנים.
משנכשל המשא ומתן וההסכם הקיים פקע ללא הסכם חדש, הכריזו הנהלת הליגה ובעלי הקבוצות ב-15 בספטמבר 2012 על השבתת מגן נוספת בליגה.
לאחר שהשחקנים פנו לבתי משפט בקנדה בטענה שהשבתת המגן אינה חוקית בקנדה, ונכשלו, ולאחר שגם ניסיונות גישור בין הצדדים נכשלו, הוחרף המשבר כשאיגוד השחקנים איים להתפרק מרצון – דבר שהיה מאפשר לשחקנים בודדים לתבוע את הליגה בתביעות הגבלים עסקיים.
הנציב גארי בטמן ובעלי הקבוצות איימו בתגובה בפנייה לבית משפט על מנת לבטל את כל חוזי השחקנים, הכפופים להסכם הקיבוצי שכבר אינו תקף.
השבתת המגן הסתיימה עם הגעה למתווה הסכם קיבוצי חדש ב-6 בינואר 2013, על סף המועד האחרון שקבעה הליגה לפני הודעה על ביטול העונה כולה.
בטמן והבעלים הצליחו להפחית את תקרת השכר ולהגביל את אורך החוזים של השחקנים, אולם הסכימו על החלת רצפת שכר שבה הקבוצות חייבות לעמוד ועל פשרה בנושא חלוקת ההכנסות המשניות.
ההסכם אפשר עריכת עונה מקוצרת של 48 משחקים לכל קבוצה, אך משחק ה"וינטר קלאסיק" ומשחק ה"אול-סטאר" של הליגה בוטלו.
2013–2024: שושלות ראשונות במאה ה-21, התרחבויות נוספות ועזיבת האולימפיאדה
שיקגו בלאקהוקס ופיטסבורג פינגווינס: השושלות הראשונות של המאה ה-21
אחד המאפיינים של ליגת ה-NHL בתחילת המאה ה-21 היה חוסר היכולת של אף קבוצה אלופה להגן על תואר האליפות שלה בעונה שלאחר מכן; מאז דטרויט רד וינגס ב-1998 ועד 2017 אף קבוצה לא זכתה באליפות שנייה ברציפות.
עם זאת, בעיני רבים נחשבת שיקגו בלאקהוקס של העשור השני של המאה ה-21 לשושלת הראשונה של המאה, לאחר שבעונת 2014/15 השלימה 3 זכיות בגביע סטנלי על פני 6 עונות, תוך שהיא משמרת את אותו שלד כוכבים.
בעונת 2016/17 הצליחה פיטסבורג פינגווינס לשמור על התואר בו זכתה עונה קודם לכן, והפכה לקבוצה הראשונה במאה ה-21, והראשונה בעידן תקרת השכר, המגינה על תוארה וזוכה בפעם השנייה ברציפות בגביע סטנלי.
ביחד עם התואר בו זכתה ב-2009, נחשבים הפינגווינס לשושלת השנייה של התקופה.
התרחבות 2017 – לראשונה קבוצה בלאס וגאס
ביולי 2015 החלה ה-NHL באופן רשמי באיסוף הצעות של קבוצות משקיעים שונות למטרת התרחבות עתידית של הליגה, בעונת 2017/18 או במועד מאוחר יותר.
הערים שהוזכרו כמועמדות מרכזיות להתרחבות של הליגה היו הערים הקנדיות המילטון, קוויבק וססקטון; ובארצות הברית – סיאטל, יוסטון, לאס וגאס וקנזס סיטי.
לבסוף הוגשו ל-NHL שתי בקשות בלבד, לקבוצות חדשות בקוויבק ובלאס וגאס.
ב-22 ביוני 2016 החליטו הקומישנר גארי בטמן ובעלי הקבוצות לקבל את הצעתה של קבוצת המשקיעים מלאס וגאס, שקבוצתם החדשה, וגאס גולדן נייטס, הצטרפה בעונת 2017/18 לבית הפסיפי והפכה לקבוצה ה-31 בליגה, והקבוצה הראשונה בלאס וגאס בכל ארבע ליגות הספורט המרכזיות של צפון אמריקה.
צירוף הגולדן נייטס לליגה התגלה כהצלחה מיידית.
הקבוצה זכתה לאהדה רבה ולביקוש רב במטרופולין לאס וגאס, וזכתה גם להצלחה מקצועית מפתיעה – זכייה באליפות הבית הפסיפי תוך שבירת שיאים רבים לקבוצת התרחבות, ולאחר מכן זכייה באליפות החטיבה המערבית ועלייה עד סדרת הגמר על גביע סטנלי כבר בעונתה הראשונה.
רק בגמר נוצחה הקבוצה על ידי וושינגטון קפיטלס.
לאחר מכן המשיכה הקבוצה בהצלחותיה ועלתה לפלייאוף גם בחמש מתוך שש העונות הבאות, כולל זכייה באליפות היסטורית ב-2023.
באפריל 2017, לאחר שהגיעה הליגה למסקנה שהשתתפותה באולימפיאדת החורף לא הביאה תוצאות מסחריות ופרסומיות, הודיעה ה-NHL באופן רשמי כי שחקניה לא ישתתפו באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018).
בכך הפסיקה ה-NHL את השתתפותה באולימפיאדת החורף לאחר 5 אולימפיאדות רצופות, למורת רוחם של איגוד שחקני ה-NHL, פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית, והוועד האולימפי הבין-לאומי שאף איים לבטל מראש את השתתפות הליגה באולימפיאדת בייג'ינג ב-2022.
בעונת 2017/18 ציינה ה-NHL מאה שנים להקמתה.
העונה החגיגית צוינה בלוגו מיוחד שהתווסף לחולצות של כל הקבוצות ובמגוון אירועים חגיגיים ברחבי צפון אמריקה.
ב-12 במרץ 2020, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, הכריזה ה-NHL על הפסקת עונת 2019/20 לזמן בלתי ידוע.
לבסוף הוחלט במשותף על ידי ה-NHL וארגון השחקנים שלה לחדש את הליגה ב-1 באוגוסט.
העונה הרגילה הופסקה סופית, והדירוג לפלייאוף נקבע על פי אחוזי ההצלחה של כל קבוצה.
ארבע הראשונות בכל חטיבה עלו היישר לסיבוב הראשון, בעוד שמונה הבאות אחריהן בכל חטיבה שובצו לסיבוב מוקדם על פי דירוגן (מדורגת 5 מול מדורגת 12, מדורגת 6 מול 11 וכו').
כמו כן נקבע שהפלייאוף ייערך במרוכז בשתי ערים: טורונטו עבור החטיבה המזרחית, אדמונטון עבור החטיבה המערבית ועבור השלבים הסופיים – סדרות הגמר החטיבתי של שתי החטיבות, וסדרת הגמר על גביע סטנלי.
מגפת הקורונה המשיכה להשפיע על הליגה גם בעונת 2020/21. עקב הסיום המאוחר של העונה הקודמת, והמשך התפרצות המגפה, החליטו ה-NHL ואיגוד השחקנים על מבנה מיוחד לעונה 2020/21 כדי להתאים אותה ללוח הזמנים הצפוף ולהמשך המשבר הבריאותי.
תחילת העונה נדחתה ל-13 בינואר 2021 והוחלט שהעונה הרגילה תכלול 56 משחקים בלבד.
כדי לצמצם מגע בין קבוצות מאזורים שונים, ובפרט לצמצם מעברי גבול בין קנדה וארצות הברית, הוחלט גם על חלוקה מחודשת זמנית של הבתים – 7 הקבוצות הקנדיות של הליגה קובצו לבית אחד (הבית הצפוני), והקבוצות האמריקאיות שובצו לשלושת הבתים האחרים (מזרחי, מרכזי ומערבי) על פי חלוקה גאוגרפית בתוך ארצות הברית.
עוד נקבע כי משחקי העונה הרגילה ושני הסיבובים הראשונים של הפלייאוף יתקיימו בתוך הבתים בלבד – קבוצה מבית אחד לא תפגוש קבוצה מבית אחר עד הסיבובים המאוחרים של הפלייאוף.
נוכחות קהל במשחקים תיקבע על פי המצב הבריאותי בכל עיר מארחת.
רק בעונת 2021/22 שבה הליגה למבנה הבתים הרגיל שלה וללוח משחקים מלא של 82 משחקים לכל קבוצה בעונה הרגילה.
התרחבות נוספת – קבוצה בסיאטל ב-2021/22
בכינוס בעלי הקבוצות בדצמבר 2018 הוחלט על קבלת בקשת ההתרחבות של קבוצת יזמים להקמת קבוצה חדשה בסיאטל.
הקבוצה החדשה, סיאטל קראקן, הצטרפה לליגה בעונת 2021/22 כחברה בבית הפסיפי.
באותה עונה עברה אריזונה קויוטיס לבית המרכזי כדי לפנות מקום לקבוצה החדשה, ובכך הושווה גודלם של הבתים ושל החטיבות בליגה – 8 קבוצות בכל בית ו-16 בכל חטיבה.
2024–הווה: קבוצה חדשה ביוטה מחליפה את אריזונה קויוטיס, והשיבה לזירה הבינלאומית
ב-2023 ניצבה קבוצת אריזונה קויוטיס במצב קשה כשנותרה ללא בית קבע, ונאלצה לשחק את משחקי הבית שלה באולם מאלט ארנה בעיר טמפה שבו 5,000 מושבים בלבד.
הכוונה הייתה להקים בעיר אולם קבע, אולם במשאל שנערך בקרב תושבי העיר נדחתה ההצעה ונגנזה.
בעקבות כך היה ברור שלקבוצה אין זכות קיום בטמפה, ובכלל באזור פיניקס רבתי.
ראיין סמית, הבעלים של קבוצת ה-NBA יוטה ג'אז וקבוצת ה-MLS ריאל סולט לייק הציע להנהלת הליגה לקנות את כל פעילות הספורט של הקויוטיס, כולל כל חוזי השחקנים והצוות, ולהעביר את הפעילות לקבוצת NHL חדשה שתייצג את מדינת יוטה ותהייה מבוססת בסולט לייק סיטי.
ב-18 באפריל 2024 אישרה הליגה את בקשתו.
אריזונה קויוטיס הפסיקה את פעילותה, ונקבע שקבוצת ה-NHL של יוטה, שנקראה באופן זמני "מועדון הוקי יוטה" עד שתבחר לעצמה שם קבוע, תחליף אותה בליגה ובבית המרכזי, והיא החלה את דרכה בליגה בעונת 2024/25. בסיום אותה עונה נקבע שמה הקבוע של הקבוצה - יוטה מאמות'.
בשנת 2025 ערכה הליגה, במקום סופשבוע ה"אול-סטאר" המסורתי, את "עימות 4 האומות 2025" - טורניר בין ארבע נבחרות לאומיות שהורכבו על טהרת שחקני NHL: קנדה, ארצות הברית, שוודיה ופינלנד.
זה היה המפעל הבינלאומי הראשון שארגנה הליגה מאז המהדורה השלישית של גביע העולם בהוקי קרח ב-2016. קנדה זכתה בטורניר אחרי ניצחון במשחק הגמר על ארצות הברית.
הטורניר היווה הקדמה לשו בה של ה-NHL לטורניר האולימפי באולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026) ולחזרתו העתידית של מפעל גביע העולם.
קבוצות הליגה מחולקות לשתי חטיבות: החטיבה המזרחית, הכוללת את קבוצות החלק המזרחי של צפון אמריקה (אזור הזמן המזרחי), והחטיבה המערבית הכוללת את הקבוצות שבחלק המרכזי ובחלק המערבי של היבשת (שאר אזורי הזמן).
בכל חטיבה שני בתים – בחטיבה המזרחית הבתים הם המטרופוליטני והאטלנטי, ובחטיבה המערבית – המרכזי והפסיפי.
גם חלוקת הבתים היא חלוקה גאוגרפית.
32 קבוצות הליגה מתחלקות באופן שווה בין החטיבות והבתים – 16 קבוצות בכל חטיבה, 8 בכל בית.
ה-NHL היא ליגת ההוקי קרח הפופולרית ביותר בעולם.
נתוני הקהל במשחקיה עולים בהרבה על אלה של הליגות המובילות האחרות, ומשחקיה משודרים בטלוויזיה בלמעלה מ-130 מדינות, בנוסף לשידורים באינטרנט על ידי הליגה ושותפיה הזמינים בעשרות מדינות נוספות.
העונה ב-NHL נחלקת לשניים – עונה רגילה, הנמשכת מאוקטובר עד אפריל, ושלב פלייאוף הנמשך מאפריל ועד יוני.
הפלייאוף מגיע לסיומו בסדרת הגמר על גביע סטנלי, שבסופה מוכתרת אלופת ה-NHL לאותה עונה.
בעונה הרגילה כל קבוצה משחקת 82 משחקים – 41 משחקי בית ו-41 משחקי חוץ (בשנים האחרונות מספר משחקים מתקיימים באולמות נייטרלים – באירופה, באסיה, או בערים בצפון אמריקה שאין להן קבוצות NHL – לצורכי שיווק).
כל קבוצה משחקת בעונה 3 או 4 פעמים מול כל יריבה מהבית שלה (26 משחקים בסך הכול), 3 פעמים מול כל יריבה מהבית האחר בחטיבה שלה (24 משחקים בסך הכול), ושני משחקים – משחק בית ומשחק חוץ – מול כל קבוצה מהחטיבה השנייה (32 משחקים בסך הכול).
מבנה המשחקים מאפשר לכל קבוצה לארח ולהתארח מול כל קבוצה אחרת בליגה לפחות פעם אחת – במילים אחרות, כל קבוצה משחקת בכל 32 האולמות של הליגה במהלך העונה.
באמצע העונה, בחודשים ינואר–פברואר, עוצרת הליגה לפגרה קצרה עבור אירועי סוף שבוע ה"אול-סטאר" שבמרכזו משחק ה"אול-סטאר" עצמו – מפגש בין שתי קבוצות המורכבות ממיטב כוכבי הליגה.
בשנים בהן מתקיימת אולימפיאדת החורף, אם שחקני ה-NHL משתתפים בה, מבוטל סוף שבוע ה"אול-סטאר" והליגה עוצרת לפגרה בת שבועיים במהלך האולימפיאדה.
ב-2025 בוטל סוף שבוע ה"אול-סטאר" לטובת "עימות 4 האומות 2025" - טורניר בין ארבע נבחרות לאומיות שהורכבו כולן משחקני NHL.
על כל ניצחון מקבלת הקבוצה 2 נקודות בטבלה, ועל כל הפסד בהארכה או בדו-קרב חבטות עונשין – נקודה אחת.
על הפסד בזמן החוקי של המשחק לא מקבלת הקבוצה נקודות.
הרציונל מאחורי הענקת נקודה לקבוצה המפסידה בהארכה או בדו-קרב חבטות עונשין הוא לעודד קבוצות לתקוף במהלך ההארכה, כיוון שנקודה אחת כבר מובטחת ואפשר רק להרוויח משער ניצחון.
אורך ההארכה הוא 5 דקות, והיא מתקיימת בשיטת "שער זהב" (באנגלית נקראת השיטה "sudden death", כלומר "מוות פתאומי") – כשאחת הקבוצות מבקיעה שער, המשחק מופסק והיא המנצחת.
בהארכה משחקת כל קבוצה עם שני שחקנים פחות, כלומר – שלושה מחליקים ושוער בלבד (אם נגד אחת הקבוצות עומד עונש שנגרר מהזמן החוקי, וכדי שלא תישאר עם פחות משלושה מחליקים על הקרח, ממומש העונש על ידי תוספת מחליק רביעי לקבוצה השנייה).
אם אין הכרעה בתום ההארכה מתקיים דו-קרב חבטות עונשין בן 3 חבטות עונשין לכל קבוצה, ואם גם בסיומן אין הכרעה נמשך הקרב בחבטות עונשין לסירוגין עד שאחת הקבוצות מבקיעה והשנייה מחמיצה.
בתום העונה הרגילה עולות 3 הראשונות בכל בית לפלייאוף, ואת שני המקומות הנותרים בכל חטיבה – מקומות המכונים Wild Card – תופסות הקבוצות הטובות ביותר מבין אלה שנותרו, על פי דירוגן בטבלה על בסיס חטיבתי (משמע, ייתכן מצב שמבית אחד בחטיבה תעלינה לפלייאוף חמש קבוצות, ומהבית השני תעלינה שלוש בלבד).
סדרות הפלייאוף מתקיימות בנפרד בכל חטיבה והן בשיטת "הטוב מ-7 משחקים", כלומר – המנצחת בארבעה משחקים היא המנצחת בסדרה ומתקדמת לסיבוב הבא, והמפסידה מודחת ומסיימת את העונה.
למדורגת הגבוהה יותר יש יתרון ביתיות – שני המשחקים הראשונים, ובמידת הצורך גם המשחקים החמישי והשביעי, ישוחקו באולמה הביתי.
המדורגת ראשונה בחטיבה כולה משחקת בסיבוב הראשון של הפלייאוף נגד הקבוצה הנחותה מבין שתי קבוצות ה-Wild Card, ואלופת הבית השני בחטיבה נפגשת עם קבוצת ה-Wild Card השנייה.
המדורגות 2 ו-3 בכל בית נפגשות זו עם זו.
מנצחות הסיבוב הראשון נפגשות זו עם זו על אליפות הבית, ומנצחות הסיבוב השני – שהן אלופות שני בתי החטיבה – נפגשות בסיבוב השלישי, סדרת הגמר החטיבתי.
שיטת ההכרעה של משחקים שהסתיימו בשוויון בתום הזמן החוקי שונה מהעונה הרגילה.
בפלייאוף משוחקת הארכה בת 20 דקות בשיטת "שער זהב", כאשר בניגוד לעונה הרגילה הקבוצות על הקרח שומרות על הרכב מלא של חמישה מחליקים ושוער.
אם בהארכה לא הובקע שער מכריע, מתקיימת הארכה נוספת בת 20 דקות, וחוזר חלילה.
לא מתקיימת הכרעה בדו-קרב חבטות עונשין.
תאורטית, אם כן, יכול משחק פלייאוף ב-NHL להימשך עד אינסוף; בפועל, המשחק הארוך ביותר בתולדות פלייאוף ה-NHL נכון למרץ 2024 הוכרע בהארכה השישית.
סדרת הגמר על גביע סטנלי
המנצחות בסיבוב השלישי (הגמר החטיבתי), שהן אלופות החטיבה המזרחית והחטיבה המערבית, נפגשות זו מול זו בסדרת הגמר על גביע סטנלי שמכתירה את אלופת ה-NHL.
גם סדרת הגמר משוחקת בשיטת "הטוב מ-7 משחקים", כאשר יתרון הביתיות נקבע בהתאם לנקודות שצברה כל קבוצה בטבלה בעונה הרגילה, ללא קשר לדירוג שלה בתוך חטיבתה-שלה.
דראפט הכניסה השנתי ל-NHL מורכב מדראפט של שבעה סיבובים מחוץ לעונה שנערך בסוף יוני.
הדראפטים המוקדמים של ה-NHL התקיימו במלון המלכה אליזבת (כיום Fairmont) במונטריאול, וכיום הדראפט נערך דרך קבע במטרופולין לאס וגאס.
שחקנים חובבנים מליגות צעירים, מכללות או ליגות אירופאיות זכאים להיכנס לדראפט הכניסה.
סדר הבחירה נקבע על ידי שילוב של הדירוג בסיום העונה הסדירה, תוצאות פלייאוף והגרלת דראפט.
16 הקבוצות שלא העפילו לפלייאוף נכנסות להגרלה משוקללת לקביעת בחירות הדראפט הראשוניות בסיבוב הראשון, כאשר לקבוצה במקום האחרון יש את הסיכוי הטוב ביותר לזכות במקום הראשון; שתי קבוצות עולות בגורל ויכולות לתפוס את שני המקומות הראשונים בבחירת הדראפט, אך לא יותר מעשרה מקומות מעל מה שהיו מקבלות ללא ההגרלה.
עבור אותן קבוצות שכן העפילו לפלייאוף, סדר הדראפט נקבע על ידי סך כל נקודות העונה הרגילה עבור הקבוצות אשר הודחו בשני הסיבובים הראשונים של הפלייאוף.
המפסידות בגמרי החטיבות מקבלים את הבחירות ה-29 וה-30 בהתאם לסך הנקודות, כאשר המפסידה בגמר גביע סטנלי מקבלת את הבחירה ה-31 והזוכה בגביע סטנלי את הבחירה הסופית.
בחירות דראפט בשנים הבאות יכולות להיות חלק מעסקאות העברת שחקנים בין קבוצות, כך שקבוצה המעוניינת להכניס לשורותיה מספר רב של בחירות דראפט על מנת להצעיר את סגלה, להוזיל אותו, או לבנות סגל לשנים קדימה – יכולה להעביר שחקנים לקבוצה אחרת ולקבל במסגרת העסקה בחירות דראפט בשנים הבאות מהקבוצה האחרת.
גביע סטנלי – אלופת ה-NHL.
גביע נסיך ויילס – אלופת החטיבה המזרחית.
גביע קלארנס קמפבל – אלופת החטיבה המערבית.
נקרא על שמו של קלארנס קמפבל, נשיא הליגה בין השנים 1947 ו-1977.
גביע הנשיאים – ניתן לקבוצה המדורגת ראשונה בתום העונה הרגילה.
גביע ג'ק אדמס – מאמן העונה.
נקרא על שם ג'ק אדמס, שחקן, מאמן ומנהל בליגה וחבר היכל התהילה של ההוקי.
גביע ארט רוס – מלך הנקודות (שערים + אסיסטים) בעונה הרגילה.
נקרא של שמו של ארט רוס, שהיה שחקן, שופט ומנהל בליגה, ותרם את הגביע.
גביע קאלדר – רוקי השנה.
נקרא על שם פרנק קאלדר, הנשיא הראשון של הליגה.
גביע קון סמיית' – ה-MVP של הפלייאוף.
נקרא על שם קון סמיית', הבעלים של טורונטו מייפל ליפס בין 1927 ו-1961 ובונה המייפל ליף גארדנס.
פרס רוג'ר קרוזייר – השוער עם אחוז ההצלות הגבוה ביותר (מינימום 25 משחקים).
גביע הארט – ה-MVP של הליגה.
נחשב לפרס האישי היוקרתי ביותר בליגה.
גביע ויליאם ג'נינגס – השוער שספג הכי מעט שערים בממוצע בעונה הרגילה (במינימום 25 משחקים).
נקרא על שם ויליאם ג'נינגס, הבעלים של ניו יורק ריינג'רס בין 1959 ו-1981.
גביע קינג קלאנסי – ניתן על מנהיגות ותרומה הומניטרית.
נקרא על שמו של פרנסיס "קינג" קלנסי, שחקן, מאמן, שופט ומנהל בליגה.
גביע ליידי בינג – השחקן ההוגן של הליגה.
נקרא על שם אשתו של המושל הכללי של קנדה בשנות ה-20 של המאה ה-20.
גביע ביל מאסטרטון – ניתן לשחקן שהראה נחישות ומסירות יוצאי דופן (למשל, חזר לשחק תוך התגברות על פציעה או מחלה קשה).
נקרא של שמו של ביל מאסטרטון, שחקן מינסוטה נורת'סטארס והיחיד בהיסטוריה שמת מפגיעת שחקן אחר על זירת הקרח, ב-1968.
גביע נוריס – מגן העונה.
נקרא על שם ג'יימס נוריס, הבעלים של דטרויט רד וינגס בין 1932 ו-1952.
פרס טד לינדזי – שחקן השנה מטעם ארגון השחקנים.
גביע ה-NHL פלוס/מינוס – ניתן לשחקן עם ניקוד הפלוס/מינוס הגבוה ביותר.
גביע מוריס "רוקט" רישאר – מלך השערים בעונה הרגילה.
נקרא על שם מוריס רישאר, מן החלוצים הטובים ב-NHL בכל הזמנים.
גביע סלקה – ניתן לחלוץ שהראה מעורבות ויכולת במשחק ההגנה, מטעם איגוד כתבי ההוקי.
נקרא על שם פרנק סלקה, מנכ"ל בטורונטו מייפל ליפס ובמונטריאול קנדיאנס.
גביע וזינה – השוער המצטיין של העונה.
נקרא על שמו של ז'ורז' וזינה, שוער מונטריאול קנדיאנס בין 1910 ו-1925.
NIIRS (ראשי תיבות של: National Imagery Interpretability Rating Scale) הוא מדד המשמש לדירוג איכות תמונות שהופקו באמצעות מערכות דימות שונות.
NIIRS נחשב לסטנדרט לדירוג איכות תמונה על ידי מרבית מפענחי התצלומים והמדענים.
NIIRS מגדיר דרגות שונות של איכות תמונה והיכולת לפענחה על בסיס סוגי המשימות שהמפענח יכול לבצע עם תמונות בעלות דירוג NIIRS נתון.
הרעיון הוא שמפענחי תצלומים אמורים להיות מסוגלים להבחין ביותר פרטים ולבצע משימות פיענוח תובעניות יותר ככל שאיכות התמונה עולה.
מדד ה-NIIRS מורכב מ-10 דרגות, החל מ-0 (האיכות הנמוכה ביותר) עד ל-9 (האיכות הגבוהה ביותר).
מאחר שסוגים שונים של מערכות דימות מאפשרות להפיק תמונות שאיתן ניתן לבצע סוגים שונים של משימות פיענוח, מדדי NIIRS נפרדים פותחו עבור ארבעה סוגי דימות עיקריים: התחום הנראה, מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR), תת-אדום ומולטי-ספקטרלי.
NGN (ראשי תיבות של Next Generation Network, בעברית: רשת הדור הבא) הוא כינוי שניתן לרשתות תקשורת מתקדמות, שהחלו להיפרס בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, ולרוב באות כשדרוג למערכת תקשורת קיימות.
המאפיין העיקרי של רשתות ה-NGN הוא מתן שירותי תקשורת מגוונים ומתקדמים, וגמישות שמאפשרת לשירותי תקשורת עתידיים להתווסף בקלות לרשת ה-NGN.
בעבר, מערכות התקשורת הנפוצות בעולם היו מערכות טלפוניה פשוטות (Public Switched Telephone Network-PSTN) שכל תפקידן היה להעביר שיחות טלפון בין מנויים שונים.
עם התפתחות הטכנולוגיה, התווספו עוד יכולות על גבי מערכות הטלפוניה, כגון פקס, תא קולי, שימוש במודמים ויכולות רבות נוספות.
יכולות אלו מדגימות יפה את הצורך בהתפתחות של רשתות התקשורת בעולם:
קווי הטלפון נוצרו במקור על מנת להעביר שיחות קוליות.
הפקס, היווה סוג חדש של שירות (לא שיחה קולית, אלא העברת מסמכים כתובים) שהשתמש בקווי הטלפון הקיימים.
מכשיר הפקס הוא אמצעי טכנולוגי שנרכש כדי לאפשר את משלוח המסמכים על גבי רשת הטלפוניה, והוא לא חלק אינטגרלי מרשת זו.
כך נוצר מצב שמשתמשים שאין ברשותם מכשיר פקס לא יכולים להשתמש בשירות זה.
התא הקולי התחיל את דרכו כשירות שניתן על ידי מכשירי קצה, בדומה לפקס, אך עם הזמן, חברות הטלפוניה שדרגו את מערכות התקשורת שלהן, והתא הקולי החל להיות שירות שניתן על ידי מערכת התקשורת, והלקוחות כבר לא נדרשו לרכוש מכשירים ייעודיים.
המודם הקווי הוא אמצעי שמאפשר למחשב לבצע תקשורת נתונים על-גבי קווי טלפון (ובהמשך גם על קווים מסוגים נוספים).
השימוש באמצעי "חכם" כמו מחשב אפשר לראשונה מגוון של שירותים שונים באמצעות אותם קווי התקשורת (שיועדו במקור לשיחות דיבור) ובאמצעות אותה החומרה (המחשב).
השימוש במודם, לא רק שהעמיק את ההפרדה בין תשתית התקשורת לבין אופי השימוש בה, אלא אפשר מגוון של שירותים שונים באמצעות אותה החומרה.
מערכות NGN מיועדות לספק שירותי תקשורת למשתמשים, באמצעות תשתיות שלא מגבילות מראש את השירותים שניתנים למשתמש, והן נבנות מראש בצורה "פתוחה" כך שיוכלו לתמוך בשירותים חדשים ועתידיים.
רשתות ה-NGN מפרקות את אותות התקשורת לחבילות מידע קטנות, וכל חבילה נשלחת על-גבי רשת התקשורת באופן נפרד.
שיטת פעולה זו, הנקראת מיתוג מנות, מאפשרת לתשתית התקשורת גמישות גדולה יותר, בהשוואה למערכות תקשורת ייעודיות כגון טלפוניה (שפועלת במיתוג מעגלים), או שידורי טלוויזיה ורדיו, אשר משתמשים בתדרים ורוחבי סרט שהותאמו בדיוק לצורכי השידור.
הגמישות הזאת מאפשרת לרשתות ה-NGN להעביר מגוון רחב מאוד של שירותים בעלי אופי שונה.
רשתות ה-NGN בנויות מראש כך שיוכלו להתבסס על תשתיות תקשורת מסוגים שונים, ומסוגלות לברור בין העדיפויות של תשדורות שונות.
תכונה זו - היכולת לנהל עדיפויות - מאפשרת להעביר סוגים שונים של שירותים, כשכל שירות צורך משאבי רוחב פס שונים וכל שירות יכול להשתמש ברשת באופן שונה (שידור בקצב קבוע, או שידור בקצב משתנה, או שידור וקליטה בו-זמנית, וכו'), על גבי אותה התשתית.
כל שירות יקבל את משאבי הרשת הדרושים לו, וכל משתמש יקבל את מאפייני התקשורת על פי חבילת התקשורת שרכש.
חבילות תקשורת יכולות לכלול קצבי העלאה והורדה שונים, עדיפות למשתמשים שונים (גופי חירום והצלה לדוגמה) והקצאה חכמה של משאבי התקשורת הקיימים על-מנת להתמודד עם עומסים ברשת.
התבססות רשתות ה-NGN על תשתיות תקשורת מסוגים שונים והעברת תשדורות בעדיפויות שונות מהווה נדבך מרכזי בהפרדה בין תשתית התקשורת לבין אופן השימוש והשירותים השונים אשר מופעלים על גביה, ובגמישות הגבוהה של הרשת.
גורם נוסף בגמישות רשתות ה-NGN הוא ההפרדה בין תשתית הרשת, אשר מספקת את החיבור הפיזי של המשתמשים אל הרשת, לבין השירותים שפועלים על גבי הרשת (טלפוניה, אינטרנט, IPTV-Internet Protocol Television וכו').
שירותים אלו פועלים על-גבי הרשת, במקביל לשירותים אחרים, בין אם הם דומים ומתחרים, ובין אם הם שירותים שונים לגמרי.
מרחב פעולה זה מאפשר תחרות גדולה יותר על ליבו וכיסו של הצרכן, ומגוון שירותים רחב יותר.
מהבחינה המסחרית, ההמלצות שעליהן מבוססת בניית רשתות ה-NGN נוסחו כך שתתאפשר תחרות הוגנת בין גורמים שונים, לעודד השקעות פרטיות במערכות התקשורת (הן בתשתיות והן בשירותים), ליצור רשתות שיענו על דרישות רגולטוריות שונות ולאפשר פתיחות גדולה יותר ביכולת של המשתמשים לגשת לרשתות ולקבל שירותי תקשורת שונים.
רשתות NGN נדרשות לתמוך במגוון רחב מאוד של מאפייני תקשורת, על מנת לאפשר הפעלה של שירותים קיימים ושירותים עתידיים על גבי הרשת.
חלק ממאפייני התקשורת שבהם נדרשות רשתות NGN לתמוך הם:
סוגים שונים של מדיה: שמע (דיבור, צליל), וידאו ושילובים שלהם
שיטות הפצה שונות, כולל תקשורת חד-כיוונית ותקשורת דו-כיוונית
תקשורת זמן-אמת (לדוגמה מערכות בקרה קריטיות) או שאינה זמן-אמת (לדוגמה, שליחת קבצים) וכמו כן תקשורת שרגישה לזמני השהיה וכזאת שאינה רגישה להשהיה
יישומים שדורשים רוחב פס מועט, ועד לרוחבי פס של מאות מגה-בייטים לשנייה
תעבורה מובטחת, ותעבורה שאינה מובטחת
הפרדה בין יכולת הרשת לקיים תקשורת בין הצדדים, לבין שירות התקשורת שבו הצדדים משתמשים.
היכולת להציע חיבור אל רשת ה-NGN בנפרד מהיכולת להציע שירותים שמופעלים על גבי ה-NGN (לדוגמה, חיבור לרשת ה-NGN לא יחייב קבלת שירות של קו טלפון)
ההפרדה בין הרשת לבין השירותים תאפשר לשדרג ולפתח את הרשת באופן עצמאי, ולשדרג ולפתח את השירותים באופן עצמאי.
לדוגמה, ספק של שירותי טלפון על גבי ה-NGN יוכל לשדרג את הציוד שלו, ולתמוך בשיחות וידאו, עוד לפני שחברת ה-NGN תשדרג את הרשת שלה באופן שיתמוך בשיחות הווידאו.
אמנם השירות לא יוכל לפעול עד ששני הגורמים יבצעו כל אחד את השדרוג הנדרש בציוד שלו, אך לא תהיה מניעה ליזום את השדרוג על ידי כל-אחד מהגורמים.
לא תהיה חובה לחבר את המרכיבים שונים של הרשת (בקרה, ניהול שיחות, שירותים, משאבים, אבטחת מידע וכו') בצורה מסוימת (וזה בניגוד למרכזיות, בהן כל הקווים צריכים להתחבר אל המרכזיה)
מסמכי ה-ITU שמגדירים את ה-NGN אינם עוסקים בפרטי המימוש ובמיקום היכולות השונות בפריטי ציוד מסוימים, אלא מגדירים את היכולות הנדרשות מרשתות ה-NGN.
לחברות התקשורת וליצרני הציוד יש את החופש לממש את היכולות השונות באופן שיראו לנכון.
הפרטים הבסיסיים שמוגדרים עבור כל רשתות ה-NGN הם:
שימוש במיתוג מנות, בין השאר להעברת שירותי טלפוניה, תקשורת נתונים, ומולטימדיה (כולל וידאו).
התבססות על פרוטוקול ה-IP ויצירה של "All IP network", כלומר רשת תקשורת שכולה מבוססת על פרוטוקול ה-IP.
החיבור לרשתות ומערכות שאינן כאלו (כגון GSM, ISDN ו-PSTN) יתבצע באמצעות שערי Gateway.
אותות הבקרה השולטים על ניתוב התקשורת, ההקמה והקיום של אפיקי תקשורת על גבי הרשת, מופרדים מהשירותים והשימוש ברשת.
הפרדת הצימוד בין ספקי השירותים לבין ספקי הגישה לרשת, והכנת ממשקים שיאפשרו כניסה של ספקי שירותים נוספים אל הרשת.
תמיכה בקשת רחבה של שירותים, יישומים, ומנגנוני תקשורת, אשר יורכבו ממספר מאפיינים בסיסיים: תקשורת בזמן אמת, מדיה בהזרמה ("streaming"), תקשורת שאינה בזמן אמת, ושירותי מולטימדיה.
שירותי פס רחב מקצה לקצה, כולל מתן עדיפויות לתשדורות שונות (QoS).
קישור לרשתות תקשורת קודמות באמצעות ממשקים "פתוחים" שניתן לשפר ולשדרג בעתיד
יכולת לתקשר ולהגיע לשירותים שונים, מבלי שאלו יהיו מושפעים מהתנועה או מהמיקום של המכשיר או המשתמש (אך במגבלות הכיסוי ויכולות התשתית שקיימות במקום, וללא הבטחה שהשירות יהיה רציף ושווה בכל נקודה).
בהינתן שהמשתמש מחובר לרשת מתאימה, לא תהיה מגבלה טכנית שתמנע ממנו את הגישה לשירותים שניתן לקבל בה (עדיין תיתכן מגבלה מסחרית כגון דמי מנוי וכו')
יכולת זיהוי של המשתמש באמצעות שיטות ומנגנונים שונים, כך שיוכל לגשת ולקבל את אותם השירותים גם אם הוא מחובר דרך מכשירים שונים וכתובות IP שונות.
מתן שירות דומה למשתמש, גם אם זה מחובר דרך תשתיות שונות (לדוגמה, אותו מספר טלפון גם בנייד, גם בנייח וגם במחשב)
תמיכה במגוון טכנולוגיות לחיבור משתמשים לרשת (כגון כבלים, ADSL, סלולר וכו')
בישראל, רשת ה-NGN של בזק מיועדת להחליף את רשת הטלפוניה ה-"מסורתית" (ה-PSTN).
ברשת ה-PSTN, קו הטלפון מחובר באמצעות זוג תיילי נחושת מהשקעים במבנים אל המרכזיה של בזק.
בעבר, תקשורת הנתונים בוצעה על גבי קווים אלו באמצעות חיבור Dial-up אשר השתמש בקו הטלפון ותפס אותו.
על מנת לאפשר תקשורת נתונים רחבת סרט על תיילי נחושת אלו - מופעלת טכנולוגיית ה-ADSL לקישור לאינטרנט באמצעות DSLAM במקביל לשירות הטלפון.
בזק מספקת מהירויות של 10 מס"ש ומעלה ברשת ה-NGN שלה, כאשר מהירות הרשת ללקוחות פרטיים מגיעה עד 100 מס"ש, וללקוחות עסקיים המהירות מגיעה עד ל-300 מס"ש.
בזכות קצבים אלו צפויה יכולת לקבל שירותי IPTV ווידאו על פי דרישה דרך האינטרנט, ובזכות הארכיטקטורה של ה-NGN גם שירותי הטלפון צפויים לעבור שדרוג לטלפוניית IP.
ציוד MSAG (Multi Service Access Gateway) נפרס ברחבי הארץ והוא מקשר את קווי הטלפון הרגילים שאצל הלקוחות, ואת שירותי ה-ADSL אל רשת ה-IP של בזק.
עבור הלקוח ברשת ה-NGN שיחת הטלפון מתבצעת כרגיל ואין שינוי באופן השימוש בקו הטלפון.
בפועל זוג תילי הנחושת שלו מסתיימים ב-MSAG ומשם הקול מומר ל-VoIP ומקושר באמצעות רשת MPLS למתגי NG Soft Switch מקשרות את שיחת הטלפון מהמנוי המחייג אל המנוי שמקבל את השיחה.
מתגים אלו מחליפים את המרכזות "הרגילות" ושונים מהן בכך שהקווים לא מתחברים בקו תקשורת ישיר מהמנוי עד המרכזיה, אלא שגם המנויים וגם המרכזיות פועלים על גבי רשת ה-IP (הפרדה בין תשתית קווי התקשורת לבין האמצעים שמספקים את שירותי התקשורת).
בזק בינלאומי, חברת בת של בזק, משווקת חבילות אינטרנט תחת מותגים כגון private NGN ו-power NGN, כשירותי תקשורת נתונים מתקדמים ומהירים, גם כאשר החיבור מגיע ללקוח דרך רשת התקשורת של HOT ולא באמצעות תשתית ה-NGN של בזק .
סלקום השיקה את שירותי ה-NGN שלה בשנת 2008, וב-2009 הייתה השנייה בגודלה בפריסת שירותי התקשורת הקווית בישראל אחרי בזק.
התשתית הפיזית של רשת ה-NGN של סלקום מתבססת על קווים אופטיים הפרוסים לאורך ישראל, העוברים בעיקר באזורי תעשייה ואזורי היי טק גדולים.
קווי התקשורת האופטיים מקושרים באמצעות עורקי מיקרוגלים או קווי נחושת אל ה-MSAG וממנו ללקוח הקצה (וכן בתוך בית הלקוח).
השירות בעיקרו ניתן לעסקים ויכול להגיע לנפחים של עד 50 מגה ביט לשנייה.
השירותים מהם סלקום מאפשרת ליהנות ברשת NGN זו כבר היום (נכון לאוקטובר 2009) הם:
טלפוניית IP ו-VoIP, כולל שירותי כוכביות, 1-800, 1-700 וכו'
IpVPN - תקשורת בין סניפים של חברות מסונפות
שירותי מרכזיה בבית הלקוח - לדוגמה, קווי תקשורת עבור מוקדים טלפונים.
קו אחד מאפשר קבלה והוצאה של עד 30 שיחות ברגע נתון
שירות מרכזיה וירטואלית - בה ניהול המרכזייה מתבצע באמצעות אתר WEB כשתשתית המרכזייה פיזית נמצאת בבזק
בבריטניה, החברה הראשונה שפעלה בתחום ה-NGN הייתה THUS plc שהתחילה לפרוס את הרשת שלה בשנת 1999. הרשת של THUS מכילה 10,600 ק"מ של סיבים אופטיים שמאפשרים לה נוכחות ביותר מ-160 יישובים בבריטניה.
רשת הליבה האופטית פועלת בשיטת DWDM ומאפשרת יכולת גידול של רוחב הפס של עד מאות רבות של גיגה-סיביות לשנייה, בהתאם לביקוש על הרשת.
רשת הליבה של THUS משתמשת ב-MPLS כדי להביא לביצועים טובים בהעברת כל סוגי התעבורה, ובכללם דיבור, וידאו ונתונים, על גבי תשתית אחת.
יכולת זו מאפשרת לארגונים להפחית את עלות התשתיות שלהם ומספקת גמישות ופונקציונליות רבה יותר מבעבר.
סוגים שונים של תעבורה ברשת יכולים לקבל 7 רמות שונות של עדיפות, ולהיות מוגדרים מראש על ידי הסכמי שירות שקובעים את העדיפות ואת המהירות שיקבלו הצרכנים מהרשת.
4 מתוך העדיפויות הנ"ל פועלות ע"ב IP-VPN ב-MPLS.
חברת בריטיש טלקום הקימה את רשת ה-NGN שלה תחת הכינוי 21CN כראשי תיבות ל-"21st Century Network" (הרשת של המאה ה-21).
הפעילויות הניסיוניות של החברה החלו בשנת 2004 ובמסגרתן עברו יותר מ-80 מיליון שיחות על תשתית ה-NGN הניסיונית.
מאז 2006 החברה פרסה והחלה להפעיל רשת NGN במטרה להסב את כל הרשת לתקשורת מבוססת IP.
נכון ל-2009 כל ליבת הרשת ותשתיות התקשורת שודרגו (תוך הוצאה משימוש של 1500 מערכות ישנות), ויותר מ-10 מיליון מנויים מקבלים שירותי NGN.
NHL היא סדרת משחקי וידאו בנושא הוקי קרח מקצועני, המיוצרת על ידי חברת EA Sports.
המשחק מיוצר תחת רישיון מה-NHL, המאפשר שימוש בשמות הקבוצות, סמלן ועיצובן, ומאגודת השחקנים של ה-NHL המאפשר שימוש בשמות השחקנים ובמראהם.
שם מידע כללי סוגי המשחקים חידושים מידע נוסף NHL Hockey יציאה לאור: אוגוסט, 1991.
סלוגן: "The Hottest Game on Ice!" (המשחק החם ביותר על קרח!).
עטיפה: שחקן הניו ג'רזי דווילס מבקיע שער מול שוער הלוס אנג'לס קינגס.
פלייאוף על גביע סטנלי: משחק אחד.
פלייאוף על גביע סטנלי: סדרת הטוב מ-7. המשחק הראשון בסדרת המשחקים.
נחשב למשחק ההוקי המציאותי ביותר בזמנו.
ללא רישיון מאגודת השחקנים, כתוצאה מכך לא נעשה שימוש בשמות השחקנים אלא במספרם.
המשחק הראשון שנשא את לוגו חברת EA Sports.
משחק ההוקי הראשון שכלל את האפשרות לביצוע קרב מכות בין שני שחקנים, בשעה ששאר שחקני שתי הקבוצות, והשופטים, עומדים מסביב ומביטים, עד שאחד השחקנים נופל ומפסיד בקרב.
NHLPA Hockey 93 יציאה לאור: דצמבר, 1992.
פלטפורמות: SNES וסגה מגה דרייב.
ללא רישיון מה-NHL, כתוצאה מכך נעשה שימוש בשמות השחקנים ובמספרם בלבד, ללא שמות קבוצות אמיתיות או סמלים.
פלייאוף על גביע סטנלי: סדרת הטוב מ-7. NHL 94 יציאה לאור: 15 במרץ 1993.
פלטפורמות: SNES, סגה מגה דרייב, סגה מגה סידי ו-DOS.
פלייאוף על גביע סטנלי: סדרת הטוב מ-7.
ילד בקהל שדופק על הזכוכית מאחורי השער.
המשחק הראשון בסדרה בעל רישיון מה-NHL ומאגודת השחקנים.
פלטפורמות: DOS, סגה מגה דרייב, סגה גיים גיר וגיים בוי.
עטיפה: שחקן הניו יורק ריינג'רס, אלכסי קובלב, מבקיע שער נגד שוער הונקובר קנאקס, קירק מקלן, בגמר על גביע סטנלי של 1994. משחק ראווה יחיד
ניתן ליצור, להעביר, להחתים ולשחרר שחקנים במצב עונה.
פרסי סוף השנה של ה-NHL מחולקים בסיום העונה לצד גביע סטנלי.
נוספו האפשרויות לזיוף מסירה וחסימת בעיטה.
נוספה האפשרות של פציעת שחקן.
פלטפורמות: DOS, SNES, סגה מגה דרייב וגיים בוי.
עטיפה: סטיב אייזרמן וסקוט סטיבנס.
הוחזרה האפשרות של קרב מכות.
נוספה האפשרות של עבירות עיקריות.
בגרסת המחשב נוספה אפשרות של ריבוי זוויות צפייה.
פלטפורמות: פלייסטיישן, DOS, Microsoft Windows, SNES, סגה מגה דרייב וסגה סייטורן.
עטיפה: ג'ון ונביסברוק, שוער הפלורידה פנתרס בזמנו.
לכל שוער עוצבה קסדה בעיצוב אישי כפי שהיא מעוצבת במציאות.
פירוט כל מהלך במשחק בקולו של השדרן הידוע ג'ים יוסטון.
נוספה האפשרות לשחק משחק בין נבחרות (רק נבחרות קנדה, ארצות הברית ורוסיה כללו את סגל השחקנים המקורי, שחקנים שאינם משחקים ב-NHL היו דמיוניים).
פלטפורמות: פלייסטיישן, Microsoft Windows, SNES, סגה מגה דרייב וסגה סייטורן.
עטיפה: פטר פורשברג מהקולורדו אוולאנש.
לצד השדרנות נוספה גם פרשנות.
פלטפורמות: נינטנדו 64, פלייסטיישן ו-Microsoft Windows.
עטיפה: אריק לינדרוס מהפילדלפיה פליירס.
שיר נושא: "Heroes" של דייוויד בואי.
קריירה (עונה הנמשכת לפלייאוף, ולאחריו המשך לעונה הבאה וכך הלאה).
אפשרות עיצוב פני שחקן שנוצר גם באמצעות תמונה.
פלטפורמות: גיים בוי קולור, פלייסטיישן ו-Microsoft Windows.
עטיפה: כריס פרונגר מהסנט לואיס בלוז.
החידוש המשמעותי היחיד הוא אפשרות הטורניר:
16 נבחרות (מתוך 18 אפשריות) משחקות בשלב בתים
8 עולות לפלייאוף בשיטת המפסיד נופל
ישנו משחק גמר על המקום הראשון, ומשחק על המקום השלישי למפסידים בחצי הגמר.
פלטפורמות: פלייסטיישן, פלייסטיישן 2 ו-Microsoft Windows.
סלוגן: "Out of the Stands, Onto the Ice!" (מתוך היציעים לתוך הקרח).
עטיפה: אוון נולן מהסן חוזה שארקס.
משחק ה-NHL הראשון ששוחרר לפלייסטיישן 2.
נוסף מד מומנטום, הקבוצה שמבקיע שערים ופוגעת פגיעות חזקות ביריב מקבלת יותר מומנטום.
ב-28 במרץ 2001, יצאה הרחבה למשחק, שהוסיפה את הליגות השוודית והפינית וקבוצותיהן.
טעויות בשידור המשחק: השדרנים הכריזו על הובלה של קבוצה שבפיגור.
עטיפה: מריו למיה מהפיטסבורג פינגווינס.
לאחר ה-11 בספטמבר 2001, שוחרר עדכון למשחק, שהחליף את התמונה המופיעה לפני משחקיה של הניו יורק ריינג'רס מתמונה של מרכז הסחר העולמי, לתמונה של פסל החירות.
קלפי NHL – מילוי משימות לפי רמות קושי מזכה בנקודות, איתן ניתן "לרכוש" קלפים:
עם דמות ושמות שחקני NHL, אשר משפרים את השחקנים איתם משחקים.
קלפי רמאויות (למשל: שחקן שנפל לא יכול לקום מהקרח עד עצירת המשחק).
עטיפה: ג'רום איגינלה מהקלגרי פליימס.
שחקן המבצע מספר רב של הצלות, יכול לשנות את המומנטום בעזרת שער גדול או פגיעה חזקה בשחקן יריב.
סלוגן: "Gloves off Hockey" (הוקי ללא כפפות).
עטיפה: דני היטלי מהאטלנתה ת'ראשרס.
שיפור השליטה בדיסקית, ריבאונדים, ותיקולים.
נוספה אפשרות השושלת, בה ניתן לשלוט בכל הפרטים בקבוצה (תקציבים, החתמות שחקנים, מערכת אימונים וכו').
נוספה אפשרות הבחירה אם להיכנס לקרב מכות במידה וניתן.
נוספה האפשרות ליצור קבוצה חדשה ולהכניסה לליגה.טעויות
בזמן התקפה מתפרצת, שימוש בידית המשחק הימנית, היה מעניק שער אוטומטי (בפלטפורמת פלייסטיישן 2 בלבד).
באפשרות השושלת, עסקאות העברת שחקנים היו קשות במיוחד לביצוע.
באפשרות השושלת, הייתה הגבלה של מקסימום 20 עונות.
השדרנים היו חוזרים על עצמם.
סלוגן: "Create Open Ice" (צור קרח פתוח).
עטיפה: מרקוס נזלונד מהונקובר קנאקס.
נוספה אפשרות ה"שליטה בקרח פתוח" המאפשרת שליטה מלאה יותר במשחק, כולל שליטה בשחקנים שלא מחזיקים בדיסקית, או בקשה לסיוע מחבר לקבוצה.
רישון מה-IIHF אפשר ליצור את נבחרות העולם עם המדים המקוריים יחד עם רשימות השחקנים המקוריות.
(עד אז חוץ משחקני NHL, כל השחקנים היו דמיוניים).
עטיפה: וינסנט לקאבאליר מהטמפה ביי לייטנינג.
ביטול הרישיון מה-IIHF, שוב שחקנים שאינם שחקני NHL הומצאו לנבחרות כמו גם מדי הנבחרות.
נוספה האפשרות לשחק בNHL 94. (בפלטפורמת פלייסטיישן 2 בלבד).
סלוגן: "Win Every Battle" (נצח בכל קרב).
עטיפה: אלכסנדר אובצ'קין מהוושינגטון קפיטלס.
שליטה מלאה במקל השחקן (אחיזה ביד אחת, כדרור, חסימה עם המקל, הזזה מצד לצד).
פלטפורמות: Xbox 360, פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3 ו-Microsoft Windows.
סלוגן: "No game is ever the same" (אף משחק לעולם לא דומה).
עטיפה: אריק סטול מהקרוליינה הוריקנס.
נוספה האפשרות ליצור מהלך אישי, ניתן להיכנס עם קבוצה למצב אימונים וליצור מהלך.
אפשרות משחק משופרת עם השוער בלבד, עם זווית ראייה חדשה.
אפשרות לבקש מסירה מחבר לקבוצה על ידי דפיקת המקל על הקרח כמו במציאות.
שופר מצב הפנדל, ניתן לבצע תרגילים מדויקים יותר, כולל זיוף בעיטה.
זכה בתואר "משחק הספורט הטוב ביותר של 2007" מאתר GameSpot.
עטיפה: דיון פאנוף מהקלגרי פליימס.
שיפור השליטה בהגנה, בעזרת המקל.
ניתן ליצור שחקן ולהרשם לקבוצה מקוונת ולשחק נגד קבוצות אחרות.
ניתן לשחק ב-2 צורות שליטה:
מערכת השליטה החדשה המאפשרת שליטה מלאה בכל תנועות השחקן.
מערכת השליטה הישנה (אותה שליטה מאז NHL 94), יותר פשוטה לשחקן מתחיל.
ניתן ליצור שחקן, ולשחק איתו בלבד בקבוצה ולהתקדם איתו.
זכה בתואר "משחק הספורט הטוב ביותר ל-Xbox 360 ב-2008".
זכה בתואר "משחק הספורט הטוב ביותר ב-2008".
פלטפורמות: Xbox 360 ופלייסטיישן 3.
סלוגן: "Good Old Hockey" (הוקי ישן וטוב).
עטיפה: פטריק קיין מהשיקגו בלאקהוקס.
המשחק הראשון בסדרה שלא יצא למחשב אישי.
המשחק הראשון בסדרה שלא יצא לפלייסטיישן 2 מאז 2000.
אפשרות קרב ליד הקיר: שחקן יכול להצמיד את הדיסקית לקיר, ולבעוט אותה עם הרגל לחבר לקבוצה.
או להצמיד שחקן יריב לקיר.
אפשרות יצירת לחץ על היריב ולגרום לו לעשות טעויות בעזרת הגברת הפיזיות ולחץ על הדיסקית.
זווית ראייה חדשה בקרב מכות: גוף ראשון.
שופרה אפשרות המסירה: ניתן לשלוט טוב יותר בכיוון.
שוערים חכמים יותר, בעלי תנועות אמיתיות יותר ומהירות יותר.
קהל המשחק נראה אמיתי יותר, ובמשחקי פלייאוף האוהדים מניפים מגבות (בדומה למסורת של אוהדי ונקובר קנאקס).
נוספה אפשרות ניהול קבוצה, המאפשרת לבנות קבוצה חדשה ולנהל אותה כמו באפשרות השושלת.
נוספה אפשרות "הקרב על הגביע" המאפשרת לשחקן לבחור שתי קבוצות ולערוך ביניהן סדרת גמר על גביע סטנלי באורך של 1, 3, 5 או 7 משחקים.
עטיפה: ג'ונתן טייבס מהשיקגו בלאקהוקס.
קבוצת ההוקי האולטימטיבית השינוי המשמעותי ביותר ב-NHL 11 הוא החלפת מנוע האנימציה במנוע משחק מבוסס פיזיקה.
נוספה האפשרות לשבור מקל: מקל עלול להישבר בזמן בעיטה.
(לטענת EA Sports, זוהי האפשרות המבוקשת ביותר מאז קום הסדרה).
שופרה אפשרות המסירה: ניתן לשלוט בעוצמת המסירה.
נוספה האפשרות להקפיץ את הדיסקית ולקפוץ מעל שחקן שוכב.
נוספה אפשרות "קבוצת ההוקי האולטימטיבית": השחקן מקבל "חבילת קלפים" של שחקני NHL, ממנה הוא מרכיב קבוצה משלו, ומקדם אותה לרמה הגבוה ביותר שניתן.
NHL Slapshot יציאה לאור: 7 בספטמבר 2010.
(גם משמש כמדריך בתוך המשחק למתחילים).
בוחרים בין ויין גרצקי, סידני קרוסבי, אלכסנדר אובצ'קין, רוברטו לואונגו או יוצרים שחקן.
משחקים עם השחקן מליגת הנערים עד שמגיעים ל-NHL.
הקרב על הגביע (בדומה לסדרה הרגילה).
עד 4 שחקנים משחקים מול שוער אחד במטרה להבקיע כמה שיותר שערים.
בועט נגד שוער (1 על 1): שחקן בועט מהקו הכחול ושוער מנסה לעצור את הבעיטה.
פנדל.בנוסף למשחק, ניתן לרכוש מקל הוקי מפלסטיק אליו ניתן לחבר את שלטי ה-Wii.
NHK (ביפנית: 日本放送協会; תעתיק: ניפּוֹן הוֹסוֹ קיוֹקאי), או תאגיד השידור של יפן, הוא ארגון השידור הציבורי של יפן.
הרשת, המוכרת ליפנים בראשי התיבות האנגליים, היא תאגיד ציבורי הממומן על ידי הצופים באמצעות אגרת הרדיו והטלוויזיה.
NHK מפעילה שני שירותים של טלוויזיה בכבלים (כללית וחינוכית), שני שירותים של טלוויזיה בלוויין ושלוש תחנות רדיו.
בנוסף, מפעילה NHK שירותי שידור בינלאומיים.
לערוץ הטלוויזיה של NHK ישנו דמותג המזוהה עימה, הנקרא דומו.
ב-22 במרץ 1925 ערך רדיו יפן את שידור הרדיו הראשון במדינה.
בתוכנית הראשונה, שהוקלטה בטוקיו, שודרה מוזיקה יפנית קלאסית, בטהובן ומחזה.
בשנה שלאחר מכן נערך השידור השני, בין אוסקה לנגויה.
NHK נוסדה ב-1926, לאחר שמשרד התקשורת מיזג שלושה תאגידי שידור אזוריים.
ב-1931 פתחה NHK רשת רדיו נוספת, וב-1935 חנכה תחנת רדיו ששידרה בגלים קצרים, והייתה מיועדת למאזינים מחוץ למדינה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הלאימה ממשלת יפן את כל רשתות השידור ביפן, וכל השידורים הפכו להכרזות רשמיות של המפקדה הקיסרית בטוקיו.
לאחר המלחמה נחקקו שלושה חוקי רדיו חדשים, שהחליפו את חוקי הטלגרף מלפני המלחמה.
חוק השידור הגדיר מחדש את תפקידה של NHK, והטיל עליה לחקור את תחום השידור.
בנוסף, הבהיר החוק את הבסיס החוקי לשידורים מסחריים, ואיפשר ל-NHK להרוויח ממכירת פרסום.
הרשת הכללית של NHK החלה לשדר ב-1950, והרשת החינוכית ב-1959. שידור הצבע הראשון נערך ב-1960.
NHK חנכה את שידורי הלוויין שלה ב-1989, ב-2000 החלה בשידור דיגיטלי לוויני, ושלוש שנים מאוחר יותר החלה בשידורי טלוויזיית קרקע דיגיטלית.
ב-2016 החלה NHK בשידורי ניסיון של פורמט תמונה באיכות 4320p המכונה גם 8K, במטרה להכניס את השימוש בטכנולוגיה למבצעי בשנת 2018 ולשדר את אולימפיאדת טוקיו באיכות תמונה זו.
NHK מרוויחה באמצעות אגרת טלוויזיה, שכן חוק השידור היפני קובע שכל מקלט טלוויזיה המסוגל לקלוט את ערוצי התאגיד חייב בתשלום.
עם זאת, החוק אינו כולל ענישה על אי תשלום, וכתוצאה מכך רבים נמנעו מלשלם.
לפיכך פתחה NHK בהליך משפטי כנגד המשתמטים מהחוב ב-2006.
לפי חוק השידור היפני מחויבת NHK לשדר התרעה מוקדמת ודיווחי חירום בעת התרחשות אסון טבע כגון רעידות אדמה וצונאמי.
מכיוון שלתאגיד יש רשת של סייסמוגרפים ברחבי המדינה, מסוגלות מהדורות החדשות לדווח על רעידת אדמה 3-2 דקות לאחר שאירעה.
כל ההתרעות משודרות בארבע שפות מלבד יפנית: אנגלית, מנדרינית, קוריאנית ופורטוגזית.
NIPT (ראשי תיבות של Non Invasive Prenatal Test - באנגלית, בדיקה לא פולשנית טרם לידה) היא בדיקה לנשים בהיריון שנועדה לזהות הפרעות כרומוזומליות כמו תסמונת דאון, תסמונת אדוארדס ותסמונת פאטו (טריזומיה 13) בעובר.
כמו כן ניתן לבדוק גם הפרעות בכרומוזומי המין כגון תסמונת טרנר ותסמונת קליינפלטר.
שיעור הדיוק של הבדיקה הוא גבוה מאוד עבור תסמונת דאון.
לגבי תסמונות נדירות יותר, רמת הדיוק אינה ידועה.
יתרונה של הבדיקה לעומת בדיקות אחרות המאפשרות גילוי תסמונות אלה (בדיקת מי שפיר, בדיקת סיסי שליה) היא בהיותה לא פולשנית - היא מבוססת על בדיקת דם רגילה של דם האם.
בכל תא בגוף האדם ישנם 23 זוגות כרומוזומים.
22 אוטוזומים אשר ממוספרים 1–22, וזוג כרומוזומי מין (לנקבות יש שני כרומוזומי מין מסוג X, ולזכרים יש כרומוזום X אחד וכרומוזום Y אחד).
כל זוג כרומוזומים מורכב מכרומוזום שהגיע מהאב וכרומוזום שהגיע מהאם.
במקרים נדירים, אחד ההורים מעביר לעובר שני כרומוזומים במקום אחד, כך שבעובר יש שלישיית כרומוזומים מסוג מסוים במקום זוג.
הוא נוצר רק בעת היווצרות העובר, ולכן אין בדיקות גנטיות שיכולות לחזות אותו לפני ההיריון.
הטריזומיה הנפוצה ביותר היא בכרומוזום 21 והיא הגורם לתסמונת דאון.
הבדיקה מבוססת על דגימת דם של האם, המועברת לבדיקה במעבדות המתמחות ב-NIPT.
את הבדיקה ניתן לבצע החל מהשבוע ה-8 להיריון.
בתהליך הרס ובניית תאים משתחררים לזרם הדם מקטעים קצרים של DNA חופשי (cell free DNA – cfDNA).
במהלך ההיריון, במנגנון דומה, משתחררים לדם האם במהלך ההיריון מקטעי DNA חופשי שמקורם בשלייה (cell free fetal DNA – cffDNA).
החל מהשבוע ה-10 להיריון ה-DNA החופשי ממקור עוברי מהווה כ-10% (טווח 20%-2%) מה-DNA החופשי בדם האם.
במקרה של הריונות תקינים, נשמר יחס קבוע בין כמות המקטעים מכל כרומוזום.
אם מספר הכרומוזומים של העובר אינו תקין, היחס האמור משתנה.
לדוגמה אם העובר לוקה בטריזומיה 21 ישתחררו לדם האם יותר מקטעים עובריים מכרומוזום 21. בדיקות NIPT מבוססות על היכולת לזהות הבדלים אלה בשיטות שונות על ידי ספירת מיליוני מולקולות של DNA עוברי.
הספירה נעשית בטכנולוגיות ריצוף DNA מתקדמות (Next Generation DNA Sequencing).
בדיקות NIPT יכולות לזהות את קיומה של תסמונת דאון בדיוק של מעל 99%.
אף על פי שבדיקת NIPT היא בעלת אמינות גבוהה, היא אינה נחשבת לאבחנתית.
אם התוצאה מצביעה שאין סיכון מוגבר להפרעה כרומוזומלית, יש סיכוי קטן כי העובר בכל זאת לוקה בהפרעה כזו (תוצאה כוזבת שלילית, false negative).
אם התוצאה מצביעה שיש סיכון מוגבר להפרעה כרומוזומלית ייתכן כי העובר אינו לוקה בהפרעה כזו (תוצאה כוזבת חיובית, false positive).
אם מתקבלת תוצאה המצביעה על סיכון מוגבר יש להמליץ על בדיקה אבחנתית פולשנית (דגימת סיסי שליה או דיקור מי שפיר) כדי לאשר את החשד.
יש מקרים בהם לא תתקבל תשובה מסיבות טכניות (כגון כמות בלתי מספקת של DNA ממקור עוברי).
במקרים אלה ניתן לחזור שוב על הבדיקה.
הבדיקה אינה מגלה ליקויים כרומוזומליים מספריים אחרים מאלו שצוינו לעיל.
הבדיקה אינה מגלה שינויים מבניים (טרנסלוקציות או אינורסיות), או ליקויים כרומוזומליים תת-מיקרוסקופים המתגלים בבדיקת הצ'יפ גנטי CMA (בסיסי שליה/מי שפיר).
במקרים בהם יש הצדקה רפואית לבצע בדיקת סיסי שליה/מי שפיר ו-CMA, בדיקת NIPT אינה מהווה תחליף.
בשלב הנוכחי, הבדיקה אינה מזהה מחלות גנטיות או תסמונות הנובעות ממוטציות בגנים בודדים.
לא הוכח עדיין מה היעילות של NIPT בנשים שאינן בסיכון מוגבר להפרעות כרומוזומליות אלה.
נכון לשנת 2025 הבדיקה אינה כלולה בסל הבריאות, אך חלק מהביטוחים המשלימים של קופות החולים והביטוחים הפרטיים מסבסדים חלק מעלות הבדיקה.
NGen (או Native Image Generator) הוא שירות הידור "לפני-הזמן" של NET Framework., הוא מאפשר יצירת ספרייה בינארית של CLI לעבור הידור במקום לתת ל-CLR לבצע בזמן ריצה.
במקרים מסוימים ההידור יהיה מהיר משמעותית מאשר ההידור של ה-JIT.
NGen מייצר קוד בשפת מכונה עבור הסביבה הנוכחית (מערכת הפעלה).
פעולה כזו מוזילה (במונחי זמן ריצה) את פעולת ה-JIT, על חשבון ניידות הספרייה ותפישת מקום על הדיסק.
אם ספריית Ngen תרוץ בסביבה לא מתאימה, NET Framework.
יחזור אוטומטית לפעול עם ה-JIT.
כאשר מריצים NGen על קובץ בינארי, הפלט מושם בזיכרון מטמון Native Image Cache לשימוש על ידי כל ספריות ה-CLI האחרות, דבר זה מאפשר לדוגמה להשתמש בסיפריות NGen לעיבוד CLI בזמן התקנה ובכך לחסוך משאבי מעבד בזמן ריצה, כאשר אפליקציה המשתמשת באותו קוד תנסה להפעיל מתודה מסוימת באותו קובץ בינארי.
לאור עובדה זו הגיוני לבדוק אפקטיביות שימוש ב-NGen כאשר מריצים השוואת ביצועים עם ובלי הידור של ה-NGen, עבור אפליקציה מסוימת.
NGC 7635 (נקראת גם ערפילית הבועה, Sharpless 162, ו-Caldwell 11) היא אזור H II, ערפילית פליטה בקבוצת הכוכבים קסיופאה.
הערפילית שוכנת קרוב לצביר הכוכבים הפתוח M52. הערפילית התגלתה בשנת 1787 על ידי ויליאם הרשל.
הערפילית נוצרת על ידי רוח השמש של BD+60 2522, כוכב חם צעיר בעל בהירות נראית של 8.7 ומסה של 44 מסות שמש.
הערפילית ממוקמת ליד ענן גרעיני המכיל הרחבה של הערפילית כשהוא עצמו מושפע מהכוכב הצעיר החם, מה שגורם לו לזהור.
עם טלסקופ של 10 אינץ' (250 מ"מ) הערפילית תיראה עמומה עם הילה מסביב לכוכב.
עם טלסקופ של 16-18 אינץ' (460 מ"מ) אפשר להבחין שהערפילית העמומה אינה סדורה.
המכון המדעי למחקר, לתאוריה, והיסטוריה של האדריכלות ותכנון ערים ואזורים הוא ארגון מדעי שפעל במסגרת "האקדמיה הרוסית לאדריכלות ומדעי הבנייה" ומ-2014 הוא חלק של משרד הבינוי והשיכון של רוסיה.
תחום פעילותו הוא פיתוח יסודי ומחקרי של בעיות היסטוריות ותאורתיות הקשורות לאדריכלות ותכנון עירוני ברחבי רוסיה.
הארגון נוסד במוסקבה בשנת 1993 בתור מטרה לשקם ולשחזר מבנים הרוסים או נטושים ולסייע במחקר על תכנון ערים.
יש לו סניפים ונציגויות בסנט פטרסבורג, וולגוגרד, קזאן, קראסנויארסק, פטרוזבודסק וחברובסק.
NGC 7793 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים פסל, הנמצאת במרחק של כ-12.6 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת פסל.
הגלקסיה נמצאת במרכז קבוצת פסל, כ-4.8 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב δ בפסל וכ-11.2 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב הבולט אנקא.
כ-7.5 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 55 ששייכת גם כן לקבוצת פסל.
לגלקסיה בהירות מדרגה 9.3 והיא התגלתה בשנת 1826 על ידי האסטרונום ג'יימס דנלופ והופיעה כערפילית מספר 608 בקטלוג הערפיליות וצבירי הכוכבים שפרסם בשנת 1828, כשהיא מתוארת כערפילית עמומה ועגולה שמתעבה מעט לכיוון המרכז.
בשנת 1878 כלל ג'ון דרייר את הגלקסיה בתוספת שפרסם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים של ג'ון הרשל תחת הציון GC 6233, כשהוא מייחס את גילויה לאסטרונום ג'ורג' פיליפס בונד ומתאר אותה כ"דמוית שביט", ובשנת 1888 הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 7793.
אורכה הזוויתי של NGC 7793 הוא כ-9.3 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-34,000 שנות אור, כשליש מקוטרו של שביל החלב.
מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאחוז ממסת שביל החלב, כאשר מסת כוכבי הגלקסיה מהווה כ- מסות שמש ומסת הגז החופשי שבה היא כ- מסות שמש, כך שכמעט אין בה כלל חומר אפל.
במרכז הגלקסיה יש מספר גדול של צבירי כוכבים בגילים שונים שנעים מ-10 מיליארד שנים ועד לעשרות מיליוני שנים בלבד ועדיין מתרחשת בו יצירה של כוכבים חדשים.
בגלקסיה נמצא אזור H II שנקרא S26 ושמתוכו נפלטת קרינה חזקה מתחום גלי הרדיו ועד לקרני-X.
ספקטרום הקרינה מצביע על יינון חזק של החומר בתוך האזור ועל התפשטות מהירה של הגז במהירות שמגיעה ל-330 קילומטר בשנייה.
נראה שהערפילית היא שארית סופרנובה שנוצרה לפני כ-40,000 שנים ובמרכזה יש מערכת כפולה של כוכב המקיף חור שחור.
החור השחור סופח אליו חומר משכבותיו החיצוניות של הכוכב וכתוצאה מכך נפלטים סילונים של חומר מהמערכת ומתנגשים בשארית הסופרנובה, מה שגורם ליינון ולקרינה החריגים.
בשנת 2008 נצפתה בגלקסיה סופרנובה מסוג II, שקיבלה את הסימון SN2008bk, והגיעה בשיאה לבהירות מדרגה 12.5. נראה שהמקור לסופרנובה היה על-ענק אדום עם מסה סביב 8.5 מסות שמש.
The Neutron star Interior Composition Explorer) NICER, בתרגום חופשי לעברית: חוקר הרכב הפנים של כוכבי נייטרונים) הוא שם של אחת מבין 90 תוכניות אקספלורר, שנוצרה על ידי סוכנות החלל האמריקנית.
מטרתה העיקרית של התוכנית מוקדשת לחקר הסביבות הפיזיקליות, הכבידתיות, האלקטרומגנטיות והגרעיניות הנמצאות בהרכב הפנים של כוכבי נייטרונים, ובוחנת את החומר בסביבות בעלי צפיפות ולחץ גבוהים ביותר, לדוגמה בגרעין האטום.
NICER יאפשר ספקטרוסקופיה של פליטות תרמיות של כוכבי נייטרונים ברצועת הרנטגן הרכה (0.2–12 קילוולט) עם רגישות חסרת תקדים, תאפשר את חקר המבנה והרכב הפנים של הכוכבים ותגלה מהן מקורות התופעות הדינמיות והמנגנונים העומדים בבסיס תפקודם.
NICER תשיג את יעדים אלה על ידי שימוש במכשירי רנטגן וספקטרוסקופיה, ולאחר שיגורה, נבחרה על ידי נאס"א להמשיך את שלב הניסוח של אפריל 2013 בתחנת החלל הבינלאומית.
בשנת 2015 הכריזה נאס"א שהלוויין NICER יושק וישוגר לקראת שנת 2016, בעקבות כך שעברה בהצלחה את סקירת התכנון הקריטית של נאס"א, ופתרה את בעיית סיפוק הכוח המשותף עם תחנת החלל הבינלאומית (ISS) .
כתוצאה מתקלה קריטית שאותרה ביוני 2015 בלוויין האמריקני CRS-7, המשימות העתידיות - כולל NICER, עוכבו במספר חודשים.
ב־3 ביוני 2017, נאס"א שיגרה באופן רשמי את לוויין NICER באישור משימת האספקה "Space CRS-11 ISS" על גבי סיפון הרקטה "Falcon 9v1.2".
בחודש מאי 2018, NICER גילה באמצעות קרני רנטגן פולסר וכוכב נוסף המקיפים זה את זה כל 38 דקות, מסלול ההקפה הכוכבי המהיר ביותר שאי פעם התגלה.
ב־21 באוגוסט 2019, NICER תיעד והבחין בפרץ הרנטגן הבהיר והחזק ביותר שנצפה עד כה.
הוא הגיע מכוכב הנייטרונים "SAX J1808.4-3658" מקבוצת הכוכבים "קשת", בערך 11,000 שנות אור מכדור הארץ.