tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כך הם יצרו ענפים ראשיים של נסיכים: הענף האבחזי של נסיכי אנצ'בדזה, בית מאצ'בלי מכארתלי, בית אבחזי מקאחתי.
כל ענפי המשפחה השתלבו, מאוחר יותר, עם סיפוח גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית, באצולה הנסיכית (קניאז) של האימפריה הרוסית, כאשר מאצ'אבלי ואבחזי השתלבו ב־1826/1850 ואנצ'בדזה בשנת 1903.
צאצאי המשפחה ששרדו מתגוררים כיום באבחזיה ובטביליסי, ונושאים בשם המשפחה אצ'בה ואנצ'בדזה.
האינפיתאח הייתה מדיניות של פתיחות בכלכלה שהנהיג אנואר סאדאת.
השינוי בא לידי ביטוי בהסרת המגבלות על סחר החוץ וההשקעות מחוץ לארץ.
בחוק משנת 1974 הציעה מצרים למשקיעים זרים כמה יתרונות, ביניהם פטור ממס והקלות מהגבלות רבות שנקבעו בחוק.
הפתיחות בכלכלה השפיעה השפעה ניכרת על ההשקעות במצרים.
לעומת זאת, שיעור ההשקעות שמקורן בשוק המקומי ירד.
הגידול בכלכלה הואץ אך האינפלציה עלתה ב-30 אחוזים, הפער במאזן התשלומים גדל והחוב החיצוני תפח.
ההשקעות זרמו אל מגזר השירותים, התיירות, הנפט והבנייה.
חלק גדול מההון הצטבר אצל מעטים.
הפערים גרמו לתסיסה שהתפרצה במהומות של שנת 1977.
העוינות כלפי האינפתאח שימשה כמנוף להתחזקות האסלאם במצרים.
}}אנפת לילה מצויה' (שם מדעי: Nycticorax nycticorax'') היא מין עוף מים מתת-המשפחה אנפות לילה שבמשפחת האנפתיים.
שמו של המין מגיע מכך שהוא פעיל בעיקר בשעות הלילה.
אנפת הלילה המצויה יכולה להגיע לאורך של כ-64 סנטימטרים ולמשקל ממוצע של כ-800 גרם, ללא הבדלים משמעותיים בין הזוויגים.
צווארה הקצר מקנה לראשה מראה עגלגל.
הגב, הכיפה והמקור שחורים, הכנפיים והזנב אפורים כהים וחלקי גופה התחתונים לבנים.
לאנפה זו יש שתי נוצות ציצית לבנות וארוכות מאחורי ראשה.
בעלת תפוצה רחבה ביותר ולמעשה מקננת בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה ואוסטרליה, עם העדפה לאזורים חמים וטרופיים.
מין זה מצוי בישראל הן כמין יציב והן כעוף נודד.
בשנים האחרונות חלה עלייה משמעותית בכמות אנפות הלילה המקננות וניתן למצוא אנפות לילה כמעט בכל מושבות קינוני האנפות המעורבות.
בעבר קיננה אנפה זו בעיקר בצפון הארץ אך כיום מין זה מתפשט גם לאזורי פארקים במרכז הארץ.
אנפות לילה הן עופות חברתיים שחיים במושבות.
בעונת הרבייה מתקיים הקינון על איים או במקומות מרוחקים מטורפים.
הזכר מקים טריטוריה ומחזר אחר הנקבה בתצוגות ראווה שונות, הכוללות השתחוויות המבליטות את נוצות העורף הלבנות והרטטת המקור.
גם הזכרים וגם הנקבות משתתפים בהגנה, בהאכלה ובקינון, גם הזכר וגם הנקבה דוגרים על הביצים במשך כ-25 ימים עד לבקיעתן.
הגוזלים עוזבים את הקן בגיל חודש ומתחילים להלך בתוך המושבה, ובגיל שישה שבועות הם לומדים לעוף.
אנפת הלילה נוהגת לחפש אחר מזונה ביחידות משקיעת השמש עד שעות הבוקר המוקדמות ומסתייעת בראיית לילה.
תזונת אנפת הלילה מגוונת וכוללת דגים קטנים, סרטנאים, נחשים, דו-חיים, מכרסמים קטנים, עופות קטנים, גוזלים ואפרוחים, חרקים ולעיתים גם צמחים.
אנפרז (בגעז: አንፍረዝ) גם אמפרז (አምፍረዝ) הוא מחוז היסטורי בצפון אתיופיה לחופו הצפון-מערבי של אגם טאנה.
המחוז גובל בדמביה בצפונו ובפוגרה בדרומו וכיום נכלל בתוך נפת גונדר רבתי.
לפנים יושב אנפרז בידי ביתא ישראל והיה לחלק משטחי גדעון.
במאה ה-14 תחת הקיסר עמדה ציון הראשון ניהלו האתיופים מערכה צבאית כנגד יהודי המקום והאזור סופח לאתיופיה והחלו לפעול בו מרכזי מיסיון.
במאה ה-16 האזור היה לאחד המקומות המעטים שצבא גארן לא הגיע אליהם, כך שהכנסיות והמנזרים במקום נשארו בשלמותם.
במחצית השנייה של המאה ה-16 בשלטונו של הקיסר מינאס נבחר המקום למעון החורף של הקיסר.
בנו של מינאס, הקיסר סרצה דנגל הקים באזור את גוזרה ששימשה כבירת האימפריה עד לשנת 1589.
בתחילת המאה ה-17 שימשה דברסן שבמחוז כמקום מושבו של הפטריארך הישועי.
ב-1708 הוכתר במקום טאוופלוס לקיסר.
במאה ה-19 עם העברת מרכז האימפריה לאדיס אבבה איבד האזור ממעמדו.
באזור עברה דרך מסחר חשובה שקישרה את האזורים דרומית לאגם טאנה לנמלי הים האדום, דבר שהעלה את חשיבותו.
כיום עובר באזור הכביש המחבר את הערים בהר דר וגונדר.
אנצ'י מין נולדה בשאנגחאי בשנת 1957 ובהיותה בת 17 לקראת סוף עידן מהפכת התרבות, היא נשלחה כרבים מבני דורה למחנה עבודה, שם גילו אותה ציידי כישרונות סינים ובזכותם יצאה ממחנה העבודה והחלה לעבוד כשחקנית באולפני הסרטים של שאנגחאי.
בספר זה היא גם מתארת את תחושותיה של נערה סינית הצועדת ברחובות סין בתקופת מהפכת התרבות עם הידיעה שהיא רק אחת מתוך מיליארד סינים, וחשיבותה כאדם זניחה.
ספריה עוסקים בחיי החברה בסין ובהיסטוריה שלה, רבים מגיבורי הרומנים שכתבה הן נשים, כמו ברומאן להיות מאדאם מאו, המתאר את חייה של רעייתו של מאו דזה טונג.
או כמו קתרין גיבורת הספר קתרין, המורה האמריקאית שמגיעה לסין ותחת עיני המשטר הבוחנות, היא מצליחה לעורר בתלמידיה כמיהה לחירות וחופש ואף מעיזה לנהל מערכת יחסים לסבית עם אחת מתלמידותיה הסיניות ומעוררת באותה תלמידה כמיהה לעזוב את סין לטובת המערב.
נכון לשנת 2011 אנצ'י מין מתגוררת בסין ובארצות הברית לסירוגין, עוסקת בכתיבה, צילום, ציור, ומוזיקה.
היא נשואה לסופר האמריקאי לויד לופטאוס ויש לה בת אחת.
קתרין, הוצאת מעריב - הד ארצי, תרגמה מאנגלית איבון קומר, 1999 (המקור באנגלית יצא לאור ב-1995 )
אזליאה אדומה, הוצאת מעריב- הד ארצי, תרגמה מאנגלית, איבון קומר (המקור באנגלית יצא לאור ב-1994.)
להיות מאדאם מאו, הוצאת מעריב- הד ארצי, תרגמה מאנגלית, צילה אלעזר, 2003 (המקור באנגלית יצא לאור ב-2001)
סיפורה של ג'ינגר-בר, הוצאת מעריב- הד ארצי, תרגמה מאנגלית, צילה אלעזר, 2005 (המקור באנגלית יצא לאור ב-2002)
ספרים נוספים של אנצ'י מין
אנפת גוליית (שם מדעי: Ardea goliath) היא מין של אנפה.
היא מצויה בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה, וישנן אוכלוסיות קטנות בדרום אסיה ובדרום-מערב אסיה.
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר עם שש תצפיות עד סוף שנות השבעים, בעמק החולה, מעגן מיכאל, ואילת.
מאז ועד היום נרשמה עוד תצפית בודדת בשנת 1993 במעגן מיכאל.
זהו המין הגדול ביותר במשפחת האנפתיים.
רוב גופה של האנפה אפור-כחלחל, אך צווארה, ראשה, וחזה חומים.
תוחלת החיים של אנפות הגוליית בטבע עומדת על כ-15 שנים.
האנפה ניזונה בעיקר מדגים גדולים, ומתעלמת בדרך כלל מהקטנים יותר.
היא ניזונה בדרך כלל מ 2-3 דגים גדולים ליום.
לעיתים היא אוכלת גם פגרים, צפרדעים, סרטנים, יונקים קטנים, לטאות, נחשים וחרקים.
זהו מין יחידאי, ורק לעיתים נדירות נצפו קבוצות או זוגות מחוץ לעונת הרבייה.
האנפות טריטוריאליות, ויגנו על אזורי האכילה שלהן מפלישה של אנפות אחרות ממין זה.
אנפות הגוליית אינן נודדות בדרך כלל, אך הן יכולות לעבור לאזור אכילה אחר אם התנאים בבית הגידול המקורי קשים.
האנפות פעילות בעיקר בשעות הלילה.
במשך רוב שעות הערות שלהן, הן עומדות בתוך המים, ומחכות שהטרף יתקרב אליהן.
עונת הרבייה מתרחשת בדרך כלל בעונה הרטובה, בין נובמבר למרץ.
באזורים מסוימים אין עונת רבייה מוגדרת, אלא הפרטים מתרבים לכל אורך השנה במידה שווה.
הרבייה לא מתרחשת בהכרח כל שנה.
הפרטים במין זה מונוגמיים - הזכר והנקבה משתתפים בבניית הקן ובגידול הגוזלים.
לא נצפתה התנהגות חיזור אצל אנפות גוליית, אך ידוע שצבע הגוף נעשה בהיר יותר לקראת עונת הרבייה, ושהזכר והנקבה משמיעים מעין "דואט" בתקופה זו.
האנפות מעדיפות לקנן על איים, או על מקבצי צמחייה.
הן עשויות לנטוש את אתר הקינון אם הוא מתחבר ליבשה.
באגמים או במקווי מים גדולים ישנו בדרך כלל מספר גדול של אנפות מקננות.
לעיתים, גם שחפים, מינים אחרים של אנפות, נחשונים, מגלנים וקורמורנים מקננים במושבות הקינון של אנפות הגוליית.
הקן נבנה בדרך כלל מענפים וזרדים, וקוטרו כמטר עד מטר וחצי.
הביצים כחולות בהירות, ומשקלן כ-108 גרם.
גודל התטולה הוא בין 2 ל-5 ביצים בדרך כלל, והדגירה נמשכת 24-30 ימים.
רק כ-25% מהביצים בוקעות לבסוף, בגלל תנאי הסביבה או טריפה.
אנפת מקור-סירה (שם מדעי: Cochlearius cochlearius) היא מין יחיד בסוגו של אנפה אמריקנית.
שמה ניתן לה בשל מקורה דמוי-הסירה, שמסייע לה לתפוס את מזונה.
היא מצויה באזורי מנגרובים ממקסיקו דרומה לפרו וברזיל.
המקור ארוך יחסית - אורכו כ-7.5 ס"מ, ורוחבו כ-5 ס"מ.
הכנפיים והגב התחתון אפורים, החלק התחתון של הבטן אדמדם, ומפוספס בשחור.
הזכר והנקבה דומים במראם ובגודלם.
זהו מין ישיב (לא נודד).
בתי הגידול העיקריים בהם חיה האנפה הם מנגרובים, ביצות, גדות אגמים ונחלים, ובריכות.
היא מצויה בדרך כלל ברום של כ-800 עד 2600 מטרים מעל גובה פני הים.
האנפה ניזונה בעיקר מדגים, חרקים ופראונים, אך גם ממכרסמים, דו-חיים וביצים.
מקורה דמוי-הסירה רגיש מאוד, והוא נפתח כשהוא בא במגע עם טרף.
זהו מין פעיל-לילה, הישן במהלך היום על עצים או בתוך עלוות המנגרובים.
במהלך החיזור הזכר והנקבה מחככים את מקורם ו"נלחמים" כביכול זה בזה.
הקן עשוי מזרדים ונבנה על ידי הזכר והנקבה, בדרך כלל סמוך למים - על עצים, שיחים או בצמחייה מימית כגון סוף.
אם הקן מוקם על עץ, הוא בדרך כלל יהיה בגובה של כ-10 מטרים מהקרקע.
הנקבה מטילה 2-4 ביצים כחלחלות בתטולה.
אנפות מקור-הסירה מאוד טריטוריאליות, ויגנו על קנן מטורפים ממינים אחרים של עופות.
אנפת לילה אמריקאית (שם מדעי: Nyctanassa violacea) היא מין של אנפה החיה באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית.
אנפה זו אינה קרובה לאנפת הלילה המצויה והיא היחידה בסוגה לאחר שמין נוסף בסוג - אנפת ברמודה - נכחד.
אורכה של האנפה 61 ס"מ ומשקלה 625 גרם בממוצע.
היא בעלת כתר צהוב ארוך מעל ראשה השחור ו"מסיכה" לבנה על עיניה האדומות.
המקור גדול והצוואר קצר יחסית לאנפה.
הגוף אפור וברגליה קרומי שחייה.
האנפה חיה באזורים טרופיים הקרובים למים מתוקים וגם מלוחים ובביצות שונות לאורך אמריקה.
חלק מהאוכלוסיות בצפון אמריקה, שם החורף קשה, נודדות למרכז אמריקה ואיי הודו המערבית.
אחרים חורפים באגמים הגדולים או במדינת אונטריו.
הן חיות בביצות ונמצאות על הקרקע או על עצים, שם הן מקננות בלהקות גדולות.
הן גם מדשדשות במים ושולות משם את טרפן.
מזונן של האנפות כולל דגים, סרטנים, רכיכות, צפרדעים ודו-חיים נוספים ויצורי יבשה כמו יונקים קטנים, לטאות, נחשים וחרקים גדולים.
הן מתמקמות במארב, צדות בזריזות את הטרף ובולעות אותו מיד.
כפי שמשתמע משמן הן צדות בעיקר בלילה.
אנפת אגמי (שם מדעי: Agamia agami) היא מין של אנפה גדולה החיה בביצות אמריקה המרכזית והדרומית והיא המין היחיד בסוגה.
אנפה זו מגיעה לאורך 66-76 ס"מ.
היא אנפה צבעונית ורבגונית בעלת צוואר וגחון ערמוניים עם פס לבן באמצע הגרון.
הכנפיים ירוקות-כחולות, הבטן אדומה והרגליים קטנות וצהובות-חיוורות.
הראש, צידי הצוואר והגב בעלי נוצות תכולות והמקור החום, קצר יחסית אך עדיין חד מאוד.
אנפה זו חיה בטבע בביצות וביערות מוצפים באמריקה הטרופית המרכזית והדרומית.
היא מקננת במושבות גדולים על העצים בביצה ומטילה בקנים על העצים 2 ביצים בממוצע.
הם מקננים גם עם מגלני שני ומגלנים לבנים ועם חסידות עצים.
זו אנפה שקטה שנמצאת הרבה מזמנה בין השיחים והענפים ביערות ולא משמיעה הרבה רעש אלא אם כן זו משפחה עם אפרוחים.
היא מדשדשת בים ושולה דגים קטנים, צפרדעים וחרקים וכן יצורי יבשה קטנים שונים.
היא נדירה יחסית עקב הפגיעה ביער והיא גם לא מאוד בולטת ביער ונמצאת בטבע בסכנה.
אנפת לבה או אנפת גלאפגוס (שם מדעי: Butorides sundevalli) היא מין אנפה כחולה קטנה וייחודית לאיי גלאפגוס ולאיים אחרים באזור.
אנפה זו היא כחולה-אפורה מה שעוזר לה להסתוות עם צבעי הלבה (ומכאן שמם) הקשה שפזורים ברחבי האיים כשהכנפיים ירוקות כהות.
על החזה פס של נוצות כסופות ועל הראש ישנו כתר קטן.
המקור ארוך וחד שבעונת הרבייה צבעו הופך לכחול יחד עם הרגליים הכתומות ששניהם צהובים במהלך רוב השנה.
הם נראים כפופים בדרך כלל ואורכם הממוצע מגיע ל-35 ס"מ, מוטת הכנפיים עד 65 ס"מ ומשקלם 195-230 גרם.
הם מזכירות מעט אנפת לילה.
האנפות חיות לאורך כל איי גלאפגוס ומעדיפות חופים סלעיים וביצות מנגרובים שם הם מחפשים דגים וסרטנים קטנים אותם הם משפדים עם מקורם החד והם מחפשים גם חרקים שנמשכים לקקטוסים באזורים יבשים יותר.
הם מתרבים לאורך כל עונות השנה אך בדרך כלל יעשו זאת רק פעמיים או שלוש בשנה והזכר נשאר עם הנקבה שלו, בניגוד לרוב האנפות, לאורך כל עונת הרבייה.
הם יעדיפו לקנן על קקטוסים או על אבני לבה.
כמרבית יצורי האיים, עופות אלה לא פוחדים מאנשים למרות גודלם הקטן.
אנפת לילה (שם מדעי: Nycticorax) הוא סוג של עוף מים מתת-משפחת אנפות לילה שבמשפחת האנפתיים הפעיל בעיקר בשעות הלילה.
עופות אלה הם בעלי גוף לבן, ראש כהה, עיניים אדומות וציצה כהה מאחורי ראשם.
הם בעלי מקור ארוך, עבה וכהה איתו הם משתמשים כדי לחטוף דגים קטנים מהמים.
הם חיים רק בחצי העולם הישן ואינם מצויים באמריקה.
הם מצויים בעיקר באזורים הטרופיים וסביב מקווי מים מתוקים שונים.
אנפת לילה מצויה (Nycticorax nycticorax) - מצויה בישראל
ישנם עוד מינים נכחדים שלא קיבלו שם מדעי, ביניהם אנפה מהאי אוה, ליפוקה ואנפה שחיה באוליגוקן בפיום.
אנפת קוקוי (שם מדעי: Ardea cocoi) היא מין של עוף מים מהסוג אנפה החי באמריקה הדרומית בביצות ואגמים רדודים לאורך כל היבשת, חוץ מהרי האנדים וחלק מארגנטינה.
בעבר היא נחשבה לתת-מין של אנפה אפורה אך הופרדה ממנה למין עצמאי.
דבר זה עושה אותה לגדולה ביותר מבין אנפות אמריקה הדרומית לאחר המין אנפה כחולה גדולה, החיה בקצה הצפוני של אמריקה הדרומית.
האנפה בעלת נוצות אפורות עם חזה, בטן וצוואר לבנים, ראש בעל כיפה שחורה ועורף בעל ציצת נוצות שחורות.
המקור ארוך, חזק וכתום, הרגליים שחורות ועל הגרון ישנם פסים עדינים שחורים.
האנפה משוטטת באזורי ביצות, גדות נהר ואגמים טרופיים, בקצה יערות גשם, במנגרובים וחופים ואפילו בכמה איים ממוזגים כמו איי פוקלנד.
היא מחפשת מזון בלהקות של עופות מים רבים וחוטפת עם מקורה דגים שונים, בעיקר מיני חריתאים, יונקים קטנים, דו-חיים, כמה חרקים, סרטנים ומנבלות.
לאנפה עצמה יש כמה טורפים ובראשם קרקרה דרומית, הטורפת אפרוחים צעירים.
אנצ'יזאורוס (שם מדעי: Anchisaurus; משמעות השם: "קרוב ללטאה") הוא סוג של דינוזאור ארוך-צוואר שהיה שייך לקבוצת הפרוזאורופודים, מאבותיהם של הזאורופודים הענקיים.
הוא חי לפני 195–200 מיליון שנה ברחבי אמריקה הצפונית.
הוא נתגלה בחפירות בקונטיקט ב-1885 ותואר בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש.
תחילה סברו שמדובר בשרידי אדם, אך עקב ממדיהם הבינו שמדובר ביצור גדול יותר.
בהמשך נמצאו עוד כמה שלדים, למשל בסין, לאחר שנחשבו לפרטי גיפוזאורוס.
האנצ'יזאורוס היה זאורופוד קטן באורך 2.5–4 מטר ובמשקל של 20–32 קילוגרם.
הוא היה בעל צוואר ורגליים ארוכים והיה מסוגל לעמוד זקוף ואף לרוץ כך.
כפותיו היו בעלות טפרים כדי לעזור לו לתלוש עלים מענפי עצים ואולי להתגונן מטורפים.
לייצור היו שיניים דקות דמויות מחטים באמצעותן תלש עלי עצים, כמו מחטניים וציקסים.
עלים אלו קשים לעיכול, דבר המסביר את הימצאם של גסטרוליתים בקיבתו.
ישנם חוקרים שסוברים שהוא היה אף אוכל-כול שניזון מדי פעם מחיות קטנות.
דינוזאור זה הופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה שם נראה פרט אחד שנטרף על ידי דילופוזאורוס.
בנוסף הוא מופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.
אנצ'יזאוריים (שם מדעי: Anchisauridae) היא משפחה של דינוזאורים פרימיטיביים מקבוצת הפרוזאורופודים שהיו מאבות הזאורופודים הקרובים ביותר.
הם חיו בתור היורה, לפני כ-174.1 עד 200 מיליון שנה.
משפחה זו לא מוכרת על כל החוקרים ורבים מבני סוגיה משויכים לסוגים אחרים ומוטלים בספק.
בני המשפחה היו קטנים ביחס לזאורופודים אך יותר גדולים ממרבית הפרוזאורופודים, באורך של 2–4 מטרים בממוצע.
בניגוד לרוב הפרוזאורופודים הם חיו בתור היורה ולא בטריאס.
הם היו בעל שיניים חדות שלא הותאמו לחלוטין ללעיסת עלים והיו דו-רגליים.
אנץ' (בהונגרית: Encs) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה, העיר המרכזית בנפת אנץ'.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית אנץ' קטנה בעשרות השנים האחרונות מ-6,536 תושבים בשנת 1990 עד 6,155 תושבים בשנת 2022.
מצבות יהודיות מעידות על הימצאות יהודים בעיר בשנת 1860 ונראה כי יהודים החלו להתיישב במקום במחצית השנייה של המאה ה-19. רובם עסקו במסחר ובחקלאות.
בשנת 1921 נבנה בית הכנסת ובמקום הוקמו חברה קדישא, בית ספר ומוסדות חינוך נוספים.
בשנת 1942 גויסו כ-70 צעירים יהודים מאנץ' לעבודות כפייה ורובם נספו.
באפריל 1944, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הובלו יהודי אנץ' לגטו קושיצה שם שוכנו עם כ-12,000 יהודי הסביבה.
וב-15 במאי גורשו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה כמה ניצולים אליהם הצטרפו יהודים ממקומות אחרים.
הם שיפצו את בניין בית הכנסת וחידשו את חיי הקהילה והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה.
אחרי הקמת מדינת ישראל עלו רוב יהודי אנץ'.
בשנות החמישים המוקדמות נפרצה גדר בית העלמין העתיק ומצבות נהרסו.
יהודים נוספים עזבו בשנת 1956 ובשנות השישים כבר לא נותרו יהודים במקום.
אנפת לילה אדמונית (שם מדעי: Nycticorax caledonicus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים השייכת לסוג אנפת לילה.
זוהי אנפה בינונית בגודלה הנפוצה בביצות לאורך דרום-מזרח אסיה באינדונזיה, הפיליפינים, גינאה החדשה ובצפון אוסטרליה.
אוכלוסייה קטנה מצויה גם בניו זילנד.
אנפה זו מגיעה לאורך 65—55 ס"מ בזכרים ו-60—55 בנקבות עם מוטת כנפיים באורך 95—110 ס"מ לזכרים ו-95—105 ס"מ לנקבות והמשקל הממוצע 800 גרם.
למעט הבדלי הגודל אין הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות.
האנפה בעלת "כיפה" שחורה בדומה לאנפת הלילה המצויה ובעלת נוצות כנפיים וגב חומים-אדמדמים וסנטר, בטן וחזה לבנים.
המקור שחור, הרגליים צהובות והעיניים צהובות עם פס מתמשך צהוב בין העיניים למקור.
למרות שמה אנפה זו לא פעילה רק בלילה אלא גם במשך בין הערביים ולעיתים אף ביום.
היא נפוצה סמוך לגדות בריכות, נהרות או אגמים ושם אורבת לטרף כמו חרקים, סרטנים, דגים ודו-חיים ודוקרת אותו במהירות בעזרת מקורה הרחב והארוך.
אנפה זו מקננת בקנים שהיא בונה בקרבת המים ומטילה 2—5 ביצים.
אנפרני טייריק סימונס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
בשנת 2021 הוא השתתף בתחרות ההטבעות באולסטאר ה-NBA ואף זכה במקום הראשון.
סימונס, אשר נולד בעיר אלטמונטה ספרינגס שבפלורידה, נקרא על שמו של כדורסלן העבר אנפרני הארדוויי אותו אהדו הוריו.
בין השנים 2013–2017 למד ב"תיכון אדג'ווטר" אשר באורלנדו, פלורידה, ובשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל שלו רשם ממוצעים של 23.8 נקודות, 7.2 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק.
בשנת 2017 החל ללמוד באקדמיית הספורט הקדם-אקדמית IMG, בה למדו בעבר שחקני NBA רבים, כגון מייקל ביזלי, דווייט פאוול וג'ונתן אייזק.
בינואר 2018 ביטל סימונס את התחייבותו ללמוד באוניברסיטת לואיוויל, וכחודשיים לאחר מכן הודיע על החלטתו להירשם לדראפט ה-NBA מבלי לשחק כלל בליגת המכללות.
בדראפט ה-NBA 2018 נלקח סימונס בבחירה ה-24, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס.
בכך הפך לאמריקאי הראשון מאז שנת 2005 אשר נבחר בדראפט מבלי לשחק קודם לכן בליגת המכללות או בקבוצה מקצועית.
במשחק העונה הסדירה האחרון של עונת פתח סיימונס לראשונה בחמישייה הפותחת, בשל היעדרם של דמיאן לילארד וסי.
מקולום, ורשם שיאי קריירה של 37 נקודות, 7 שלשות, 9 אסיסטים ו-6 ריבאונדים ב-48 דקות משחק.
באולסטאר 2021 שהתקיים ללא קהל, אנפרני סימונס, נבחר להשתתף בתחרות ההטבעות, שהיה מקוצר בעקבות נגיף הקורונה שהתקיים במחצית של משחק האולסטאר.
בסיבוב הראשון הוא התמודד נגד אובי טופין, שהיה ה-"פייבוריט" של התחרות הזו, וקסיוס סטנלי, שנבחר באותו דראפט של אובי טופין במקום ה-54.
בסיבוב הראשון אובי טופין ואנפרני סימונס עלו, ובגמר, אנפרני גבר על אובי, שההטבעה המכריעה הייתה של סימונס, במהלכה ניסה לנשק את הטבעת.
בעקבות זכייה בתחרות זו אנפרני סימונס קיבל 500,000 דולר אמריקאי.
בעונת 2021/22 הוא התחיל לקבל הרבה יותר הזדמנויות לדקות משחק לאחר פציעתו של כוכב הקבוצה דמיאן לילארד ומראה פוטנציאל להיות כוכב אמיתי בליגה כאשר הוא קולע בממוצע כ-22 נקודות למשחק בנוסף לכ-5.9 אסיסטים.
אנצ'יזאוריה (שם מדעי: Anchisauria) היא קבוצת דינוזאורים בעלי אגן דמוי לטאה, מהקבוצה דמויי זאורופודים שהתקיימו בין הטריאס העליון שלפני 228 מיליון שנה עד סוף הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה מזמננו.
זוהי קבוצת הפרוזאורופודים הקרובים ביותר לזאורופודים, אשר כלולים בקבוצה.
הקבוצה הוגדרה ב-2004 בידי החוקרים גלטון ואפצ'רץ' (Galton & Upchurch).
המאפיינים של הקבוצה מבוססים על האנצ'יזאורוס, שהשתייך למשפחת האנצ'יזאוריים שעל פי מחקרים היה קרוב לזאורופודים האמיתיים, אף שהיה קטן יחסית - לא יותר מ-6 מטרים והיה דו-רגלי עם טפרים בכפות רגליו.
קבוצה זו שגשגה במהלך היורה, אז הופיעו ראשוני הזאורופודים האמיתיים, ביניהם מיני ענק כמו האפטוזאורוס והברכיוזאורוס.
אנצ'נץ' (בהונגרית: Encsencs) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אנצ'נץ' קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-1,985 תושבים בשנת 1990 עד 1,851 תושבים בשנת 2020.
אחרי מלחמת העולם הראשונה היה הכפר לתקופה קצרה שטח בשליטת רומניה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14
יהודי ראשון הוזכר בכפר כבר משנת 1747, אך יהודים רבים החלו להתיישב באנצ'נץ' בסוף המאה ה-18. רובם היו סוחרים ובעלי מלאכה, ואחדים בעלי משקים זעירים.
הקהילה התארגנה באמצע המאה ה-19.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בשנת 1869 לאחר קונגרס יהודי הונגריה, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי שסירב לקבל את תקנות הקונגרס.
במקום היו שני בתי עלמין, בית כנסת ו"חדר".
בשנת 1885 הייתה הקהילה היהודית כפופה לרב של נירבאטור.
במלחמת העולם הראשונה נפלו שניים מיהודי הכפר בקרבות, באותו זמן כיהן בכפר שופט מהקהילה היהודית.
יחסי התושבים ליהודי הכפר היו טובים ובשנת 1930 כשהפקיעו השלטונות את שטחי היהודים והציעום למכירה, לא שיתפו תושבי הכפר פעולה עם המכירה.
ובשנת 1940 כשהואשם אחד מיהודי הכפר בבגידה, העידו לטובתו אנשי הכפר הלא יהודים והוא שוחרר.
בשנת 1941 גויסו עשרה צעירים מהקהילה לשרות העבודה (עבודות כפייה עבור הצבא ההונגרי).
בשנת 1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו יהודי אנצ'נץ' למחנה הריכוז בנירייש ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אנפת זיגזג (שם מדעי: Zebrilus undulatus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה באמריקה הדרומית והיא המין היחיד בסוג Zebrilus, הקרוב מעט לאנפית ולאנפה המסורטטת.
האנפה חיה לאורך ביצות טרופיות וביערות גשם, בעיקר סביב האמזונאס וממזרח להרי האנדים.
מצב השימור של האנפה מוגדר קרוב לסיכון עקב הפגיעה בבית גידולה.
אנפת זיגזג חיה בבוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גיאנה הצרפתית, גיאנה, פרו, סורינאם וונצואלה כשהטווח נע בעיקר עד לנהר האורינוקו במזרח ונהר הטפז'וס בדרום.
במערב הטווח מגיע עד למרומי הרי האנדים.
זוהי אנפה קטנה מאוד שאורכה 28 עד 30 ס"מ ומשקלה הממוצע 123 גרם.
צבעה של האנפה חום עם גב וכנפיים כהים בעלי פסים אורכיים בצבע חום-שמנת.
הראש כהה וציצה זקורה שחורה המשווה מראה גדול יותר לראש.
תחתית הבטן בעלת גוון קרם-בהיר.
המקור חום וקצר יחסית, העיניים צהובות ואזור העיניים צהוב בהיר.
זוהי אנפה נחבאת אל הכלים החיה לבדה ומחפשת מזון בין הענפים הנמוכים של היערות והביצות הטרופיות.
כאשר היא מבחינה בדג היא מקשתת את צווארה ומתקרבת לעבר המים, אז היא מכה בעוצמה בדג.
בדרך זו היא תופסת גם חרקים ויצורים קטנים בין הענפים.
האנפה ניזונה בין הענפים וכמעט שלא יורדת לקרקע.
אנפת יער (שם מדעי: Zonerodius heliosylus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים והיא המין היחיד בסוג Zonerodius.
האנפה אנדמית ליערות הגשם של גינאה החדשה וקרובה לסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם חיה.
האנפה קטנה יחסית ודומה מעט לאנפה מסורטטת או אנפה נמרית.
היא מגיעה לאורך 70 ס"מ ובעלת מקור ארוך באורך 9 ס"מ.
שני הזוויגים דומים יחסית ללא הבדלים גדולים במראה.
צבע האנפה אפור-צהוב חיוור מפוספס בפסים חומים רחבים לאורך הגב, הבטן, החזה, הכנפיים והצוואר.
הראש כהה בעל עיניים צהובות עם אזור לבן סביב העיניים והרגליים צהובות בהירות.
האנפה חיה לאורך יערות גשם עד לגובה 1,450 מטרים, סביב לענפים הנמוכים ובקרבה למקווי מים כמו נהרות בגינאה החדשה וגם בכמה איים קרובים ובין מנגרובים סמוך לחוף.
עם זאת היא נפגעת מבירוא יערות במקום חיותה.
האנפה היא ציידת ממארב המחפשת במים דגים, צפרדעים, נחשים, לטאות, סרטנים וחיפושיות מים כשהיא ניזונה בבדידות בין ענפים.
לא ידוע הרבה על מנהגי הרבייה אך כנראה שהם מתרחשים סמוך לעונה הגשומה בגינאה החדשה והקן נבנה בין הענפים, כנראה לצד אנפות אחרות.
אנפת הומבולט (שם מדעי: Ardea humbloti) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה במקווי מים לאורך החופים של מדגסקר (אם כי נמצאה גם באגם אלאוטרה וגם בקומורו, אלדברה והאי מיוט שבהאוקיינוס ההודי.
אנפה זו מצויה בסכנת הכחדה בטבע.
השם המדעי של האנפה ניתן לכבוד החוקר לאון הומבולט , אשר כיהן גם כמושל איי קומורו.
אנפה זו דומה מעט לאנפה שחורת-ראש וצבעה אפור כמעט לגמרי.
היא מגיעה לגובה 90 ס"מ ונחשבת לאחת מהגדולות שבעופות מדגסקר הקיימים.
האנפה בעלת מקור ארוך וחזק, איתו היא צדה בעלי חיים קטנים במים.
צווארה ארוך ורגליה הארוכות אפורות-חיוורות.
העיניים צהובות והחלק העליון של הראש כהה וכך גם החלק התחתון של הכנפיים ושל הזנב.
אנפה זו חיה לבדה או בקבוצות קטנות לאורך אגמים ולאורך החופים, בעיקר סמוך לשורשי מנגרובים במזרח מדגסקר ובאיים סביבו.
היא מקננת במושבות צפופות על העצים, לפעמים לצד אנפה אפורה, מה שגורם לבלבול ביניהם.
האנפה לא מרבה לנדוד, למעט בעתות יובש ורעב.
האנפה כמעט נכחדה בטבע עקב ציד של התושבים שלה ושל ביציה וכן עקב זיהום מקווי מים, בהם האנפה ניזונה ומכריתת עצים עליהם היא מקננת.
כיום מעריכים את מספרה בטבע ב-1,000 עד 3,000 פרטים בוגרים.
אנפת אגם (שם מדעי: Ardeola; משמעות השם מלטינית: "אנפה קטנה") הוא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים לאורך דרום ודרום-מזרח אסיה ואפריקה שמדרום לסהרה וכן במדגסקר.
המין אנפית סוף מצויה גם בדרום אירופה וכן בישראל.
בני סוג זה דומים במראם מעט לאנפית או לאנפית בקר, אך בעלי צוואר מעט יותר ארוך.
אנפות אלה הן קטנות יחסית, באורך של 40 עד 50 ס"מ ועם מוטת כנפיים של 80 עד 100 ס"מ.
הן בעלות צוואר קצר ומקור צהוב ארוך כשהגוף חום או חום בהיר ולרוב מפוספס לאורך החזה.
אנפות אלה חיות לרוב ליד ביצות ומקווי מים עומדים ומחפשות בהם טרף של דגים וחרקים.
הן מקננות בין העצים בקבוצות גדולות של אנפות.
אנפית סוף הודית (Ardeola grayii)
אנפית סוף מלגשית (Ardeola idae)
אנפת לילה אפרו-אסייתית (שם מדעי: Gorsachius) הוא סוג של עוף מים ממשפחת האנפתיים, השייך לתת-משפחה אנפות לילה לצד הסוג אנפת לילה ואנפת לילה אמריקאית.
סוג זה מכיל 4 מינים החיים לאורך האזורים הטרופיים והסובטרופיים של דרום-מזרח ומזרח אסיה והמין אנפת לילה לבנת-גב מצוי גם אפריקה שמדרום לסהרה, לרוב סמוך ליערות לחים או ביצות סבוכות.
אנפות אלו דומות לאנפת לילה מצויה ובעלות ראש וצוואר רחבים, רגלים קצרות ועיניים צהובות.
בקצה ראשם ציצה שחורה הפונה אחורה והנוצות שעל גופם בעלות גוונים חומים או אדמדמים וגרון ערמוני כשהראש כהה במיוחד ולעיתים גם שחור.
האנפות קטנות יחסית ולעיתים מבלבלות עם עופות מים אחרים, כמו טבלניים או קורמורניים.
האנפות הם פעילי לילה או פעילי דמדומים והן נעות ביחידות או בקבוצות קטנות ומקננים על העצים.
בקן הנקבה מטילה 2 עד 5 ביצים.
אנפת לילה מלאית (שם מדעי: Gorsachius melanolophus) היא מין של אנפה החיה לאורך מזרחה ודרומה של אסיה מהודו עד אינדונזיה, ולעיתים מופיעה גם באי חג המולד וצפונה לעבר סין ודרום יפן, עם גודל אוכלוסייה יציב שאיננו בסכנה.
האנפה תוארה למדע ב-1822 בידי החוקר תומאס סטמפורד ראפלס.
האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 48 ס"מ ומוטת כנפיים ממוצעת של 86 ס"מ.
היא בעלת נוצות כתומות-אפורות לאורך הכנפיים, הגב והחזה בעוד הצוואר והראש בעלי גוון כתום-ערמון.
החזה לבן מסורטט בפסים שחורים וכך גם החלק התחתון של הכנפיים והזנב.
האנפה בעלת מקור כהה קצר, פנים כחולות וכיפה בעלת ציצה שחורה.
אנפה זו חיה לרוב בגפה או בזוגות, והיא ניזונה באזורים פתוחים, אך בקרבה לעצים.
היא חיה בביצות, נהרות איטיים ובשדות לחים סביב מים מתוקים.
היא ניזונה גם בתוך הצמחייה או על הקרקע ולעיתים גם בגדות המים.
האנפה ניזונה בעיקר משלשולים וצפרדעים וכן מחסרי חוליות שונים כמו חלזונות, נדלים, עכבישים, סרטנים וחרקים ולעיתים גם מדגים איטיים.
אנפת לילה יפנית (שם מדעי: Gorsachius goisagi) היא מין של אנפה החיה בטבע במזרח אסיה.
האנפה מתרבה ביפן (ומכאן שמה), ונפוצה גם לאורך מזרח אסיה מדרום סיביר וקוריאה, ועד החוף של סין.
האנפה חיה ביערות צפופים ולחים של מחטניים ויערות נשירים בגובה של עד 2,400 מטרים, אך לרוב לא יותר מ-1,000 מטרים מגובה פני הים ומצויה ליד נהרות ונחלים בקצה היערות.
בחורפים האנפה נודדת דרומה לעבר הפיליפינים ובורנאו, אך בקיץ ובאביב מקננת בצפון.
זוהי אנפה בינונית המגיעה לאורך 43 עד 47 סנטימטרים בממוצע, ללא הבדלים גדולים בין הזוויגים.
היא בעלת נוצות חומות-אדמדמות כשהכנפיים חומות כהות, המקור שחור והעיניים צהובות.
האנפה בעלת צוואר ורגליים קצרות יחסית, ולרוב מצויה על הקרקע.
האנפה חיה לבדה או בקבוצות קטנות והיא פעילה של בין-הערביים, אז היא יוצאת לחפש חרקים, חלזונות ותולעים שהיא חוטפת במהירות.
לעיתים היא מצויה סביב ביצות שונות גם דגים וסרטנים.
אנפה זו נפגעה מבירוא יערות מופרז, שימוש בקרקע לחקלאות, פגיעה באפרוחים ובביצים וטריפה בידי עורבים ובידי חמוס סיבירי, שהופץ בידי האדם.
האנפה מצויה בסכנת הכחדה בטבע והיא מין מוגן בהונג קונג וביפן.
אנפת לילה לבנת-אוזן (שם מדעי: Gorsachius magnificus) היא מין של אנפה החיה בטבע בדרום סין, צפון וייטנאם ובכמה אזורים בצפון הודו כמו הפארק הלאומי ולמיקי שבביהר.
האנפה מצויה בסכנת הכחדה בטבע.
היא תוארה ב-1899 בידי החוקר הסקוטי ויליאם רוברט אוגולוי-גרנט , כשמשמעות שמה המדעי: "magnificus" פירושו מרהיב.
בעבר השתייכה לסוג אנפת לילה, אך כיום משויכת לסוג אנפת לילה אפרו-אסייתית.
אנפה זו היא קרובתה של אנפת לילה מלאית ואנפת לילה יפנית והיא מגיעה לאורך 54 עד 56 סנטימטרים בממוצע.
האנפה בעלת דו-צורתיות זוויגית קטנה כשהזכר בעל נוצות חומות בהירות עם כתמים לבנים רבים לאורך צידי הגוף והבטן.
הצוואר כתום והראש לבן עם כיפה שחורה וציצה שחורה ארוכה מאחוריה.
העיניים של האנפה גדולות ושחורות ומקורה אפור וארוך.
מצידי העיניים בולטים 2 פסים לבנים העוברים לאורך הפנים.
הנקבה מזכירה את הזכר במראה, אך בעלת ראש וצוואר בהירים יותר עם פחות פסים מהצידיים.
לנקבה יש גם מספר פסים לבנים על הגב והכנפיים.
האנפה שוכנת ביערות, נהרות איטיים, ולעיתים גם בקרבה למגורים אנושיים בדרום סין ווייטנאם.
היא פעילה בלילה וניזונה מדגים, חסילונים ותולעים שהיא לוכדת במקורה.
האנפה מקננת על עצים ומטילה 3 עד 5 ביצים בקן עשוי מזלזלים וצמחייה.
האנפה נמצאת בסכנת הכחדה עקב אוכלוסייתה הקטנה והמפוצלת אחת מהשנייה.
הסכנות העיקריות שלה הם כריתת יערות, ציד, דיג יתר של מזונה וזיהום מים.
אנפת לילה לבנת-גב (שם מדעי: Gorsachius leuconotus) היא מין של אנפה המצויה בטבע באפריקה שמדרום לסהרה.
היא נקראה ב-1827 בידי החוקר הגרמני יוהאן גאורג ואגלר , כששמו ניתן על שם הנקודות היוצרות משולש במרכז הגב.
אנפה זו קרובה לאנפת לילה מלאית, אנפת לילה יפנית ואנפת לילה לבנת-אוזן ושייכת כמותם לסוג אנפת לילה אפרו-אסייתית, כשבעבר שויכה לסוג אנפת לילה.
האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 50 עד 55 סנטימטרים, והיא בעלת נוצות כנפיים וגב אפורים (למעט משולש מנוקד בלבן על הגב) עם צוואר וחזה אדמדמים, בטן אדמדמה בהירה וראש וכתפיים שחורים.
העיניים אדומות כהות מוקפות בטבעת צהובה, המקור קצר ושחור-צהוב והסנטר לבן.
הרגליים צהובות עם אצבעות ארוכות.
הפרטים הצעירים מנוקדים בנקודות לבנות לאורך הגוף והם בעלי חזה מפוספס.
אנפה זו מצויה באזורים הטרופיים והסובטרופיים של אפריקה והיא פעילת לילה החיה סמוך ליערות עם מקווי מים קרובים כמו אגמים, ביצות, מישורי הצפה וביצות מנגרובים.
האנפה חיה בגפה או בזוגות בודדים ומחפשת על הקרקע או במים טרף של דגים, חסילונים, סרטנים, צפרדעים ותולעים.
האנפות מקננות על העצים הגבוהים ומטילים 2 עד 3 ביצים ירקרקות בקן עשוי מענפים ומצמחיה.
אנפה זו בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה כיום, אף שבמספר מדינות כמו דרום אפריקה האוכלוסייה נפגעת מהרס בתי מחיה ומציד בניגריה לטובת שימוש רפואי מסורתי.
אנצ'וטאותיס (שם מדעי: Enchoteuthis מילולית: "דיונון חנית") הוא סוג נכחד של רכיכה גדולה מקבוצת הסילוניות שהתקיימה במשך הקרטיקון העליון בימים שלחופי אמריקה הצפונית בים הפנימי המערבי ובאוסטרליה.
הסוג תואר למדע ב-1868 בידי Miller & Walker.
יצור זה היה דומה מאוד לדיונון ענק מודרני ואחד מחסרי החוליות הגדולים ביותר שהתגלו, קרוב לתוסוטאותיס (על פי מספר חוקרים מדובר באותו הסוג) עם גלימה מאובנת באורך של 2 עד 3 מטרים ובדומה לו היה קרוב יותר לתמנונאים המודרניים (אם כי המיון שלו נתון במחלוקת).
המאובנים שלו התגלו במרכז אוסטרליה, בארצות הברית (בקנזס, ויומינג ודקוטה הצפונית והדרומית) ובקנדה במניטובה ובקולומביה הבריטית.
ככל הנראה יצור זה חי בדומה לדיונון הענק והיה בעל זרועות בעלות כפתורי יניקה איתם תפס טרף כמו דגים וסרטנים.
הוא עצמו נטרף בידי מוזאזאוריים שונים או דגים גדולים כמו הקימוליכתיס, כשבמרכז בטנו של פרט אחד הכיל רכיכה צעירה שכנראה הרגה את טורפה באמצעות חסימת הזימים שלו בעוד הוא ניסה לבלוע אותה.
אנפרני דייקסטיל (בהולנדית: Anfernee Dijksteel; נולד ב-27 באוקטובר 1996 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן סורינאמי-הולנדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קוג'אליספור מליגת העל הטורקית ובנבחרת סורינאם.
בחודש ינואר 2016 חתם בצ'רלטון את'לטיק מהפוטבול ליג הראשונה.
בסך הכול ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון, 44 מתוכן בפוטבול ליג הראשונה ואחת בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, והבקיע בהן שער אחד.
ב-7 באוגוסט 2019 חתם במידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-23 במרץ 2023 ערך דייקסטיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סורינאם, בהפסד 2-0 לנבחרת מקסיקו במסגרת ליגת האומות של CONCACAF לעונת .
אֶנְצִיקְלוֹפֶּדְיָה היא מאגר כתוב של הידע האנושי הקיים, בתחום מסוים או בכל תחומי הידע, שנאסף כדי להנחיל אותו לאחרים ולדורות הבאים.
הפילוסוף היווני הִיפְּיָאס איש אֶלִיס טבע את המונח εγκυκλοπαιδεια (אֶנְקִיקְלוֹפָּאידִיָה, ובגרסה לטינית מאוחרת "אנציקלופדיה"), כהלחם של המילים εγκύκλιος (אֶנְקִיקלִיוֹס) – עגול, מקיף, ו-παιδεία (פַּאידֶיאָה) – חינוך, הדרכה.
מכאן ש-εγκύκλιος παιδεία פירושו "חינוך מקיף".
הניסיונות למציאת מונח עברי מקביל לא צלחו, והשמות "יען", "מכלל" (ששמשה בימי הביניים כמילה העברית לאנציקלופדיה, והיה שמה של אנציקלופדיה פופולרית לילדים בארץ בעבר) ודומיהם אינם משמשים כיום, ואף האקדמיה ללשון העברית מבכרת את הכינוי "אנציקלופדיה".
ספרים המנסים להקיף את הידע האנושי קיימים מימי קדם.
צעדים ראשונים ליצירת ספרים המקיפים את תחומי הידע העיקריים נעשו ברומא העתיקה, בחיבוריהם של פליניוס הזקן ומרקוס טרנטיוס וארו.
חיבורו של פליניוס הזקן, "תולדות הטבע" , מן המאה הראשונה לספירה, הוא האנציקלופדיה הידועה העתיקה ביותר.
חיבור זה הכיל כ-20 אלף ערכים ב-37 כרכים והיה מקובל מאוד גם בימי הביניים, וממנו נוצר, במאה ה-16, המונח "אנציקלופדיה" לתיאור יצירה מסוג זה.
פליניוס ציטט מחיבורים של למעלה מ-450 סופרים.
האנציקלופדיות הראשונות לא היו נוחות לשימוש כמו אלה שיש בימינו.
כל אחד מן המחברים היה מסדר את הערכים בדרך שנראתה לו.
לדוגמה, חיבורו של פליניוס הזקן מאורגן על פי נושאים כלליים העוקבים זה אחר זה בהיגיון מסוים, אך ללא סידור אלפביתי המוכר לנו היום.
אנציקלופדיות בצורתן המוכרת לנו החלו לצאת לאור במאה ה-18:
בשנת 1704 הוציא לאור ג'ון האריס את "לקסיקון טכניקום", שהיה לאנציקלופדיה הראשונה הערוכה בסדר אלפביתי.
בשנת 1728 הוציא אפרים צ'יימברס באנגליה את "ציקלופדיה – מילון אוניברסלי של האומנויות והמדעים", ששימש בסיס לאנציקלופדיה הגדולה.
בשנת 1750 יצא לאור בוונציה שבאיטליה הכרך הראשון מתוך 14 כרכים של האנציקלופדיה ההלכתית "פחד יצחק", מאת רבי יצחק למפרונטי.
האנציקלופדיה כללה ערכים הלכתיים בסדר אלפביתי.
הכרך האחרון יצא לאור בברלין בהוצאת "מקיצי נרדמים" בשנת 1888.
בשנים 1768–1771 יצאה לאור בסקוטלנד המהדורה הראשונה של "אנציקלופדיה בריטניקה".
בשנת 1772 נשלם תהליך ההוצאה לאור של 28 הכרכים (17 כרכים של טקסט ו-11 כרכי איורים) של האנציקלופדיה הגדולה הצרפתית (Encyclopédie ou dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers) – "אנציקלופדיה, או מילון מפרש של המדעים, האומנויות והמלאכות".
אנציקלופדיה זו הייתה בעצם מעין מילון אנציקלופדי רב היקף שכלל הגדרות למילים ומאמרים אנציקלופדיים רבים.
האנציקלופדיה נערכה על ידי ז'אן לה רון ד'אלמבר ודני דידרו.
כתיבתה החלה בשנת 1751, העסיקה 140 מחברים וכללה 72 אלף ערכים.
גם וולטר ורוסו השתתפו בה.
בשנת 1809 יצאה האנציקלופדיה הבריטית בשישה כרכים.
דוגמה קיצונית לאנציקלופדיה רחבת היקף היא האנציקלופדיה המונומנטלית שיצאה בגרמניה Allgemeine Encyclopädie der Wissenschaften und Künste, in alphabetischer Folge שכללה ערכים שהגיעו עד 1,000 עמודים.
האנציקלופדיה החלה לצאת לאור ב-1818 והכרך ה-168 והאחרון יצא בשנת 1914.
המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה שפורסמה ב-1911 מייצגת את סך הידע בראשית המאה ה-20. היא נחשבת למהדורה הטובה ביותר של הבריטניקה, ויש הטוענים שאף לאנציקלופדיה הטובה ביותר שפורסמה.
רבים מהמאמרים בה ארוכים פי 10 מהמאמרים המקבילים באנציקלופדיות אחרות.
לראשונה נכתבו במהדורה זו ערכים גם על ידי נשים.
מהדורה זו אינה מוגנת עוד על ידי זכויות יוצרים, וקיימת בפורמט אלקטרוני.
התפתחותו של המחשב בשלהי המאה העשרים העבירה את האנציקלופדיה מהפורמט המודפס לשני פורמטים נוספים, שהפכו לדומיננטיים:
על-גבי תקליטור (CD-ROM), לקריאה באמצעות המחשב האישי.
ראשונה יצאה בצורה זו אנציקלופדיית Grolier האמריקאית, בשנת 1985. במשך שנים אחדות הובילה בשוק זה אנקרטה של מיקרוסופט, אך החברה החליטה בשנת 2009 על סגירתה.
באינטרנט, לעיון חופשי או תמורת תשלום.
ויקיפדיה היא דוגמה לאנציקלופדיית אינטרנט הפתוחה לעיון חופשי, וכך גם האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד.
בתחילת 2012 הכריז המו"ל של אנציקלופדיה בריטניקה על הפסקת הפקתה של גרסת דפוס לאנציקלופדיה, והיא ממשיכה לפעול בגרסת אינטרנט.
בלא תלות באמצעי שעליו מאוחסנת האנציקלופדיה, עליה למלא חמש דרישות בסיסיות:
כיסוי נאות של התחום שבו עוסקת האנציקלופדיה, הן מבחינת היקף הערכים והן מבחינת מידת הפירוט וההעמקה בכל ערך.
הפניה מכל ערך לערכים אחרים המוזכרים בתוכו.
באנציקלופדיה מקוונת זהו תפקידם של הקישורים הפנימיים.
הפניות למאמרים וספרים המשלימים ומרחיבים את המידע שבאנציקלופדיה.
באנציקלופדיה מקוונת – קישורים לאתרים חיצוניים.
הפניות בשוליים לערכים אחרים באנציקלופדיה, העוסקים בנושא קרוב, כדי שהקורא יעיין בהם וישלים את ידיעותיו.
מפתח, המאפשר איתור מהיר של מידע נדרש.
על אנציקלופדיה להיות מדויקת ונוחה לשימוש.
את הערכים כותבים, בדרך כלל, מומחים מתחומים שונים.
הערכים הכתובים טעונים בדיקה, עריכה, הגהה, תיקון, ומדי פעם – עדכון.
לרוב מכילה האנציקלופדיה מלבד הכתוב גם תרשימים ותמונות לעזר המשתמש.
החלטה שיש לקבל עם תחילת יצירתה של אנציקלופדיה היא עד כמה יש לפרט ולהעמיק בכל ערך: האם לכתוב ערכים מקיפים יחסית, או להסתפק בתיאור קצר ותמציתי של נושא הערך.
בין האנציקלופדיות הכלליות יש המסתפקות בכרך יחיד, ואחרות משתרעות על עשרות כרכים, כך שטווח האפשרויות למידת הפירוט וההעמקה רחב למדי.
החלטה זו מתבטאת גם בשמה של היצירה, ויש המעדיפים את השם "לקסיקון", ואפילו "מילון", לאנציקלופדיה המתכווצת לכרך יחיד.
"מילון פונטנה למחשבה מודרנית" (בהוצאת עם עובד) – כלל אינו מילון, אלא הוא אנציקלופדיה זוטא למונחי המחשבה המודרנית.
"לקסיקון דביר לשיפור הלשון" (הוצאת דביר).
בשנת 2005 יצא לאור "סופר לקסיקון כרטא", בכרך אחד שבו 959 עמודים ובהם כ-12,000 ערכים, כך שכל אחד מערכים אלה קצר ביותר, ואינו מספק יותר מאשר מושג בסיסי ביותר על נושא הערך.
אחד ממקורותיו של לקסיקון זו הוא "אנציקלופדיה כללית כרטא", אשר אף היא בכרך אחד, שבו 1,492 עמודים.
אנציקלופדיה זו מספקת מעט יותר מידע על כל ערך, אך גם היא מכילה מידע מועט למדי.
בהקדמה ללקסיקון משתקפת תפיסת עולמו של יוצרו, כשבין השאר נכתב בה שהלקסיקון "שקול לכרכים מודפסים רבים שאבד עליהם הכלח".
אל מול אלה עומדת האנציקלופדיה העברית, על 32 כרכיה (נוסף ל-5 כרכי מילואים ותוספות), המאפשרים פירוט והעמקה ניכרים.
אנציקלופדיה עשויה להיות באחת משתי קטגוריות:
כללית – כלומר מכילה ערכים מכל תחומי הידע, דוגמת אנציקלופדיה בריטניקה
תחומית – לתחום ידע מסוים, כגון אנציקלופדיה לרפואה או אנציקלופדיה לפילוסופיה.
אנציקלופדיה יודאיקה, לדוגמה, לעולם היהודי על כל היבטיו.
האשכול – אחד הניסיונות הראשונים להוציא אנציקלופדיה כללית בעברית
מכלל - אנציקלופדיה לנוער – מאת יצחק אבנון
ניתן למצוא באינטרנט אנציקלופדיות אחדות – כלליות או תחומיות – הכתובות בעברית:
ויקיפדיה העברית – אנציקלופדיה עברית חופשית.
נוסדה ביולי 2003, ונכון ל- ב קיימים בה כ- ערכים.
אנציקלופדיה ynet – הושקה בדצמבר 2002 לגולשים מחוץ לישראל, ונפתחה לגלישה בישראל ב-21 בדצמבר 2003. היא הפכה לשירות בתשלום ב-17 בפברואר 2004 ונסגרה בדצמבר 2020.
אריאל – אנציקלופדיה לידיעת ארץ-ישראל
האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל
החי והצומח של ארץ ישראל
אנציקלופדיה יהודית של אתר דעת
אנציקלופדיה מפה לידיעת הארץ: מידע גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי על כל יישוב וכל מקום בישראל; מבוססת על המהדורה המודפסת של "אנציקלופדיה מפה" משנת 2000 (שירות למנויים בתשלום בלבד)
אסטרופדיה – אנציקלופדיה לאסטרונומיה ומדע
המכלול – אנציקלופדיה חרדית מבוססת-ויקי.
נכון לשנת 2023 רוב הערכים במכלול הם העתקים של ערכי ויקיפדיה העברית שעברו בדיקה ובמקרה הצורך סינון עבור קוראים חרדיים.
לצידם יש בה ערכים שנכתבו על ידי עורכי המכלול.
האנציקלופדיה היהודית – בשנים 1901–1906 יצאה לאור בארצות הברית אנציקלופדיה אנגלית בת 12 כרכים ו־15,000 ערכים בשם Jewish Encyclopeida.
היא כללה ערכים בנושאים הקהילה היהודית, רבנים ואישים יהודיים והיסטוריה של עם ישראל, לצד ערכים כלליים.
האנציקלופדיה הפכה לנחלת הציבור והיא נגישה באמצעות האינטרנט.
אנציקלופדיה אוצר ישראל – יצאה לאור בשפה העברית ב-10 כרכים, בעריכת יהודה דוד אייזנשטיין (בעל האוצרות) בין השנים 1907–1913. אנציקלופדיה לכל מקצועות תורת ישראל, ספרותו ודברי ימיו.
נועדה להרחיב מעבר לתחום המצומצם של הג'ואיש אנציקלופדיה.
אנציקלופדיה יודאיקה (Encyclopaedia Judaica) בגרמנית 1928–1934, לא הושלמה בעקבות עלית הנאצים לשלטון בגרמניה.
אנציקלופדיה יודאיקה (Encyclopaedia Judaica) באנגלית 16 כרכים ו-25,000 ערכים, בעריכת ד"ר ססיל רות, 1972–1991. יהדות, מדעי היהדות ותולדות עם ישראל.
מהדורה חדשה יצאה ב-2007 ב-22 כרכים.
אנציקלופדיה לבית ישראל אנציקלופדיה הפונה לציבור החרדי בישראל, והיא נכתבה כך שתתאים להשקפת עולמו של ציבור זה.
האנציקלופדיה בנויה מ-20 כרכים, והיא כוללת ערכים כלליים רבים.
אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית – Краткая еврейская энциклопедия, (האגודה לחקר תפוצות ישראל, 11 כרכים, 1976–2005, ירושלים)
אֶנְצוֹ חַיִּים סֶרֶנִי (באיטלקית: Enzo Sereni; 17 באפריל 1905, י"ב בניסן תרס"ה – 18 בנובמבר 1944) היה סופר, פעיל ציוני ובין צנחני היישוב – צנחנים יהודים שצנחו באירופה במלחמת העולם השנייה.
אנצו סרני נולד ברומא בי"ב בניסן תרס"ה (17 באפריל 1905), נצר למשפחה עתיקה ומיוחסת של יהודים איטלקים.
משפחתו ישבה ברומא לפני גירוש ספרד.
אביו, פרופ' שמואל סרני, היה רופאו של המלך ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ודוצנט (תואר אקדמי באיטליה דאז) להיסטולוגיה.
דודו, אנג'לו סרני, עורך דין, היה יושב ראש הקהילה היהודית ברומא במשך 35 שנה, מראשוני העסקנים הציוניים באיטליה.
אותו דוד התגאה בהיותו יועץ מנהלי של בנק "מונטה די-פיאטה", שהוקם בזמנו כדי לחסל את עסקי המלווים בריבית היהודים בתקופת ימי הביניים.
גם במשפחת אמו, אלפונסה פונטקורבו, היו אישים מפורסמים מקהילת יהודי איטליה.
אחיו אמיליו סרני, היה חבר בכיר במפלגה הקומוניסטית האיטלקית, שימש פעמיים כשר בממשלת איטליה, ונבחר כסנאטור בשנת 1948.
סרני למד ברומא בבית ספר עירוני אותו סיים בהצטיינות, והמשיך לימודיו בגימנסיה על שם ויסקונטי.
ב-1927 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת רומא (כותרת הדיסרטציה: "Il libro di Tobit"-ספר טוביה).
כבר מגיל צעיר אנצו סרני הראה את כוחו בכתיבה, גם של יומנים וגם של רומנים, פואמות ומחזות.
ספרו הראשון היה "נערים טובים", ובו הוא תיאר את ימי ילדותו ברומא.
בפתח יומנו הוא מגדיר את עצמו: קצת רומנטי, טוב, אדיב וסוציאליסט.
הוא עסק גם בתרגומים מלטינית של יצירות של הוראציוס.
הוא כתב שירי אהבה על העלמות שראה, הכיר או שמע.
לאחר בר המצווה, הוא החל בכתיבה ספרותית רבה: פואמה הירואית על גריבלדי, רומן ששמו "החובה", נובלה בשם "שלוש האחיות", מחזה "כיסופים".
הנושאים היו תמיד גדולים ונעלים: אהבה, בגידה ומות גיבורים.
הוא נטל חלק בתחרות של אגודת הסופרים והוציאה לאור את מבחר שיריו תחת הכותרת: "שירי האפלה והאור".
מגעו הראשון של סרני עם התנועה הציונית היה דרך אחיו שארגן את המשלחת האיטלקית לוועידה שדנה בגורל ארץ ישראל.
התנועה הציונית הסכימה כי שני נציגי יהדות איטליה יצטרפו למשלחת בראשות חיים ויצמן, דבר שנעשה בתיאום עם ממשלת איטליה אשר חששה מהתוצאות.
בתום המלחמה סרני הצטרף לתנועת נוער ברומא שנקראה "ג'ורנלינו" – תנועת נוער לא יהודית שרוב חבריה היו יהודים.
מטרתה המוצהרת של התנועה הייתה להקנות לאזרחים רגש לאומי וכן ידע בניהול דמוקרטי של המדינה.
מגעו הבא עם התנועה הציונית היה ב-1921, כשטייל בגרמניה ובאוסטריה; שם נודע לו על קיום הקונגרס הציוני ה-12 בקרלסבד שבצ'כוסלובקיה.
הוא החליט לבקר באזור ונשאר בו למשך כל ימי הקונגרס.
בסוף 1921, בעקבות ביקור של ישראל רייכרט, מורה לטבע מארץ ישראל שהיה במסע השתלמות לקראת הקמת תחנת ניסיונות בארץ, הוקמה ברומא ובפירנצה תנועת הנוער "עבודה", לפי מתכונת תנועת הפועל הצעיר.
סרני, שהיה בן 17, נבחר כמזכיר התנועה.
ב-1922 הקבוצה זכתה להכרת הקהילה היהודית וניתן לה טור קבוע בביטאון "ישראל" של יהדות איטליה.
הוא הכיר את עורך הביטאון, אלפונסו פצ'יפיצ'י, שכונה בפיו של מוסוליני "נביא היהודים", בשל השפעתו הרבה על יהודי איטליה.
בעקבות קרבתו לפצ'יפיצ'י, הפך סרני עם הזמן לשומר מסורת.
ביולי 1922 הוא החל ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת לה ספציה שבליגוריה.
הוא המשיך במגעיו עם התנועה הציונית וב-1923 השתתף בקונגרס ציוני נוסף, ה-13 גם הוא בקרלסבד.
ב-1925 הוא הופיע במפגש סטודנטים בפירנצה וטען כנגד הנאמנות הכפולה של מפלגת הבונד – שהיו אנטי-ציוניים – לעם ישראל מחד, ולמולדת האיטלקית מאידך.
עם זאת, הוא התגייס לצבא איטליה ועבר בהצטיינות קורס קצינים בחיל הרגלים.
במרוצת שרותו הצבאי, בשנת 1926, הוא התחתן עם עדה לבית אסקרלי.
שנה לאחר מכן, ב-17 בפברואר 1927, השניים עלו לארץ יחד עם בתם הקטנה חנה.
תחילה הם הגיעו למכרם משה בילינסון שגר בתל אביב, ולאחר זמן התיישבו ברחובות.
באותה שנה הקימו ביחד עם חברי פלוגת העבודה של רחובות את קיבוץ גבעת ברנר.
בשנת 1931 יצא סרני לגרמניה כשליח תנועת ברית עולים כדי לשכנע את הנוער היהודי-גרמני לעלות ארצה.
ב-1936 הוא נסע לארצות הברית בשליחות העלייה.
ב-1940 יצא שוב לחלקי אירופה שטרם נכבשו על ידי הנאצים כדי לשכנע את היהודים שם לעלות ארצה.
עם שובו לארץ נסע למצרים לפעולות הסברה בקרב שבויי המלחמה האיטלקים-פשיסטים.
ב-1942 יצא לבגדאד, במסווה של איש קשר בין משרד חברת סולל בונה בעיראק לבין הצבא הבריטי.
תפקידו היה לאתר ולגבש קבוצות ציוניות בעיראק, להכשיר קבוצת מדריכים מבין חניכי תנועת החלוץ ותנועות נוער נספחות, לארגן הוראת עברית לצעירים אלה, לארגן העפלה של צעירים מתאימים ולעזור בארגון הגנה עצמית לקהילה שם.
ב-1943 הצטרף לחיילים העבריים שלחמו בדרום איטליה והיה בין היהודים הראשונים שנפגשו עם יהודי סן ניקנדרו.
ב-1944, בהיותו בן 39, יצא, חרף התנגדות ראשי היישוב העברי בארץ ישראל, עם קבוצת צנחנים מקרב היישוב שהוא ארגן בעצמו, לחלקי אירופה הכבושה על מנת לארגן שם קבוצות פרטיזניות להגנה עצמית.
הוא נתפס על ידי הנאצים ונשלח למחנה עבודה ואחר כך למחנה הריכוז דכאו.
שם, ב-18 בנובמבר 1944 נרצח בירייה על פי הוראה מיוחדת.
בקיבוצו גבעת ברנר הוקם בית סרני לזכרו.
על שמו נקרא קיבוץ נצר סרני.
בתקופת ההעפלה נקראה על שמו אוניית מעפילים.
נקראו על שמו רחובות בערים ברחבי ישראל, כדלקמן: גבעת שמואל, ירושלים, חולון, תל אביב, חיפה, ראשון לציון, באר-שבע, רחובות, גבעתיים, כפר סבא, הרצליה, נתניה, ופתח תקווה.
זכרו של סירני הונצח בבול דאר ישראלי.
ב-1 בספטמבר 1988, הנפיק השירות הבולאי בול דאר לזכרו של סירני שעליו מופיע דיוקנו על רקע מצנח וצנחן.
הותקן לזכרו קבר ריק ומעליו מצבה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.
אשתו של אנצו, עדה סרני, הייתה פעילה של המוסד לעלייה ב' באיטליה.
חתנו, סרן נמרוד לויטה אשר היה נשוי להגר, בתו של אנצו, נפל בעת מילוי תפקידו ביום 14.12.1949 עת שיצא לסיור והג'יפ שלו עלה על מוקש בדרך בית גוברין.
באסון מעגן, שאירע ב-29 ביולי 1954, בעת גילוי אנדרטה שהוקמה לזכרו של הצנחן פרץ גולדשטיין, נספו דניאל סרני, בנו של אנצו, ועופרה, אשתו ההרה של דניאל.
אחייניתו היא חברת הכנסת לשעבר עדה פיינברג-סירני.
האביב הקדוש: יומנים, מכתבים, מאמרים, קובץ (הסדיר תרגם והקדים כלב קסטלבולונזי), תל אביב: עם עובד (ספריה לדור), תש"ז 1947.
ח"א סריני, מקורות הפאשיזם האיטלקי (תרגם מכתב-היד דאנטה לאטס), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"א 1951.
אנציקלופדיה ynet הייתה אנציקלופדיית אינטרנט עברית כללית שהפעילה קבוצת ידיעות אחרונות.
חלק קטן מערכיה היה פתוח לקריאה לציבור, ורובה ניתן לעיון בתשלום.
הקמת האנציקלופדיה נמשכה כשנה וחצי, עם צוות של כעשרה אנשים בניהולה של מיכל שכטר ובעריכתו המדעית של ד"ר עמנואל לוטם, בהובלת העורך הראשי של ynet, יון פדר.
גרסת ניסיון של האנציקלופדיה נפתחה לציבור בדצמבר 2002, ובנובמבר 2003 הושקה האנציקלופדיה רשמית, תוך הפיכתה לאתר למנויים בתשלום.
האנציקלופדיה ירדה מאתר ynet בדצמבר 2020.
העמוד הראשי של האנציקלופדיה הוביל לערכים הנמצאים בה דרך תריסר שערים: מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי כדור הארץ, טכנולוגיה, היסטוריה, ישראל, חברה ומשפט, פוליטיקה, תרבות ופילוסופיה, דת ומיתוס, ספרות ואמנות, אמנויות הבמה.
כל אחד משערים אלה נחלק לתחומים אחדים.
חלק מהמידע באנציקלופדיה לא נכתב במיוחד עבורה, אלא היה מבוסס על חומר מאנציקלופדיות עבר מודפסות:
"האנציקלופדיה הישראלית הכללית", בעריכת ד"ר רפאל פוזנר
"יהדות - אנציקלופדיה למושגים, אישים ומסורת ישראל", בעריכת שאול מייזליש
"החי והצומח של ארץ ישראל", בעריכת עזריה אלון
"לקסיקון אנציקלופדי חדש", בעריכת פרופ' מיכאל פלדמן ומחבר הערכים - דוד שחם
בשנותיה הראשונות הדגישה האנציקלופדיה כי היא "האנציקלופדיה היחידה באינטרנט בשפה העברית", אך בהמשך צומצם הדגש שניתן לקביעה זו.
בשנת 2007 החלה האנציקלופדיה להדגיש את אמינותה: ללוגו שלה נוספה הסיסמה "ידע עם אחריות", ובדף ההסבר נכתב:
מהאנציקלופדיה נעדר מאפיין בולט של אתר ynet - מנגנון תגובות הגולשים.
עם זאת, הייתה לקוראים אפשרות לשלוח למערכת הערות ותיקונים, וערכי האנציקלופדיה עודכנו בהתאם.
בתחילת דרכה, עלו טענות לפיהן היא מוטה כלפי שמאל מבחינה פוליטית, וגם לעיתים כלפי ימין.
טענות אלו נדחו בתוקף על ידי עורכיה, אם כי הם הכניסו כמה שינויים בערכים שנחשדו כלא-מאוזנים.
יון פדר, עורך ynet, הדגיש כי בעיניו "אנציקלופדיה צריכה להיות נטולת כל עמדה פוליטית וכל תפישה אידאולוגית.
היא אמורה לספק רק עובדות".
טענות הגיעו מימין, בין היתר, נגד הערך "אלטלנה", שבו הוצנע, לדעת המתלוננים, חלקו של יצחק רבין, ונגד הערך "יאסר ערפאת", שבו פסחו כותבי האנציקלופדיה על צדדיו הטרוריסטיים.
בעקבות התלונות, הורה פדר לתקן את הערך על ערפאת.
גם משמאל הגיעו תלונות: למשל, מדוע ערך קרוי "פרשת כפר קאסם" ולא "טבח כפר קאסם".
באנציקלופדיה ynet הוחלט שלא להשתמש בתואר "קיצוני", כמו "ימין קיצוני" ו"שמאל קיצוני".
לדברי עורכי האנציקלופדיה, תלונות רבות הגיעו על מחסור בערכים, חלקם ערכים אזוטריים שב־ynet הופתעו מכך שהקוראים ציפו להופעתם.
בשנה הראשונה להשקתה (החל מדצמבר 2002), הייתה האנציקלופדיה פתוחה לכלל הציבור ללא תשלום.
לאחר מכן, הותר השימוש בה רק למנויים.
פסקת הפתיחה של כל ערך הייתה פתוחה לכול בחינם, עם הפניה לערך המלא בתשלום.
בכמה מאות מערכיה התאפשרה צפייה חופשית, ולעיתים נפתחה האנציקלופדיה בשלמותה לקהל הרחב.
ניתן היה לרכוש מנוי חודשי או שנתי לאנציקלופדיה, וכן היו מסלולי קנייה קבוצתית עבור מוסדות חינוך, באמצעות מט"ח.
בקיץ 2005, החלה האנציקלופדיה להפיץ עלון דואר אלקטרוני בשם "אנציקלופדיה+", שנשלח בחינם למעוניינים בו וכלל מידע אנציקלופדי נרחב על הנושא שבו הוא עסק.
הקשר בין אתר החדשות לאנציקלופדיה
הקשר בין אתר החדשות של ynet לבין האנציקלופדיה התבטא במספר דרכים:
מדי יום, הפנה אתר ynet לכמה ערכים, והתאפשרה צפייה חופשית בהם.
בחלק מהכתבות שהופיעו בחדשות, ובעיקר בפרויקטים המיוחדים של אתר החדשות, הופיעו קישורים לאנציקלופדיה.
ניתן היה לחפש באנציקלופדיה ynet באמצעות תיבת החיפוש של אתר ynet.
הקישורים מאתר ynet לאנציקלופדיה שימשו כאחד הערוצים המרכזיים לפרסומה.
אנצו מרסקה (באיטלקית: Enzo Maresca; נולד ב-10 בפברואר 1980 בפונטקאנאנו שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי, וכיום מאמן.
לאחר דשדושים בקבוצת הנוער של קליארי ובלי הופעה אחת בכדורגל המקצועני האיטלקי, מרסקה עשה את דרכו לווסט ברומיץ' אלביון האנגלית, במדיה שיחק למשך שתי עונות באליפות הפוטבול ליג, השנייה בחשיבותה לפרמייר ליג.
ביוני 2000, נרכש מרסקה והוא כבן 19, על ידי מועדון הפאר האיטלקי יובנטוס, תמורת 4.3 מיליון לירות שטרלינג.
ארבעה חודשים לאחר מכן השאילה אותו יובנטוס לקבוצת בולוניה, שם רשם לזכותו 23 הופעות.
בעונת 2001-2002 מרסקה שב ליובנטוס, הופיע במדיה 16 פעמים וכבש שער אחד, שער שוויון מאוחר במשחק הדרבי מול טורינו, שנחקק בזיכרון אוהדי יובנטוס, בעיקר בשל המחווה של מרסקה, שחגג את השער על ידי חיקוי שור, סמלה של היריבה העירונית טורינו.
בעונת 2002-2003 היה מרסקה מושאל לפיאצ'נצה, שגם קנתה מיובנטוס חצי מהבעלות על חוזהו.
בעונת 2003-2004 שוב חזר ללבוש את השחור-לבן של יובנטוס, שהשיבה לעצמה את הבעלות המלאה עליו.
אך במהרה חזרה הגברת הזקנה והשאילה אותו, הפעם לפיורנטינה, שם ב-26 הופעות הצליח לכבוש 6 שערים.
בקיץ 2005, לאחר שלא הצליח לכבוש מקום של קבע ברכב יובנטוס, נמכר לקבוצה הספרדית סביליה, תמורת 2.5 מיליון אירו.
במהרה היה לשחקן מפתח בלב הקישור של סביליה, שזכתה בגביע אופ"א.
בגמר המפעל האירופי המשני הבקיע מרסקה צמד שערים בניצחון 4-0 על מידלסברו האנגלית.
עונה לאחר מכן, כאשר סביליה זכתה פעם נוספת בגביע אופ"א, פתח מרסקה במשחק הגמר בו גברה קבוצתו על אספניול בדו-קרב בעיטות עונשין, והוחלף בתום המחצית הראשונה.
ב-13 ביולי 2009 עבר מרסקה לאולימפיאקוס מליגת העל היוונית, וחתם על חוזה לשלוש שנים, אולם בשנת 2011 עבר למאלגה מליגת העל הספרדית.
ב-30 באוגוסט 2012 לאחר 7 שנים חזר לארצו איטליה וחתם בסמפדוריה.
בינואר 2014 חתם בפלארמו מהליגה השנייה.
בספטמבר 2016 חתם בשורות הלאס ורונה, במדיה פרש ממשחק פעיל כעבור כחצי שנה, בגיל 37.
מרסקה החל את קריירת האימון לקראת עונת , כעוזרו של פולביו פיורין באסקולי מהסרייה ב', אך עזב את התפקיד לאחר כחמישה חודשים.
בסיום אותה השנה התמנה לתפקיד עוזר המאמן של וינצ'נצו מונטלה בסביליה.
מונטלה סיים את תפקידו באפריל 2018, אך מרסקה נותר במערכת עד לסיום העונה כחודשיים לאחר מכן, כמאמן טכני תחת המאמן הזמני חואקין קפארוס.
לקראת עונת התמנה לעוזרו של מנואל פלגריני בווסטהאם יונייטד, ושימש בתפקיד במשך כשנה וחצי.
בעונת אימן מרסקה את קבוצת הנוער של מנצ'סטר סיטי (עד גיל 23), והוביל אותה לזכייה באליפות.
לקראת עונת חזר מרסקה לאיטליה וקיבל את תפקיד אימון הבוגרים הראשון בקריירה, כשהחל לאמן את פארמה מהסרייה ב'.
הוא החזיק בתפקיד כחצי שנה בלבד, לאחר שהוביל את הקבוצה לארבעה ניצחונות ליגה בלבד ב-13 מחזורים.
לקראת עונת התמנה לתפקיד עוזרו של פפ גווארדיולה במנצ'סטר סיטי.
ב-16 ביוני 2023 מונה למאמן לסטר סיטי אותה העלה ליגה כשנה לאחר מכן לפרמייר ליג.
בסיום העונה זכה עם הקבוצה בקונפרס ליג וסיים בליגה במקום ה-4 ובכרטיס לליגת האלופות.
בסיום העונה גם הוביל את צ'לסי לזכייה בגביע העולם למועדונים לאחר ניצחון בגמר 3-0 על פריז סן-ז'רמן.
ב-1 בינואר 2026 פוטר מהמועדון, בעקבות סכסוך עם הנהלתו.
אנציקלופדיה אוצר ישראל (בשמה המלא: אוצר ישראל, אנציקלופדיה לכל מקצועות תורת ישראל, ספרותו ודברי ימיו) היא אנציקלופדיה למדעי היהדות בשפה העברית הכוללת עשרה כרכים.
היא יצאה בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה.
ייחודה הוא בהיותה האנציקלופדיה הכללית (שאינה רק תלמודית) והעממית הראשונה בשפה העברית.