tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נבחרת הסופטבול סיימה במקום הרביעי, ונבחרת הבייסבול סיימה במקום השישי.
נבחרת הנשים בכדורגל הודחה בשלב רבע הגמר, לאחר שהפסידה לנבחרת ארצות הברית 2-1 בהארכה.
באולימפיאדת לונדון (2012) צברה המשלחת הקנדית 18 מדליות, אך רק ספורטאית אחת מתוך 277 הספורטאים הקנדים, מתעמלת הטרמפולינה רוזי מקלינן, זכתה במדליית זהב.
מתעמלת נוספת, קארן קוקברן, סיימה במקום הרביעי בטרמפולינה, וג'ייסון ברנט סיים במקום השמיני.
בהתעמלות המכשירים הרגילה סיימה נבחרת המתעמלות הקנדית במקום החמישי, ובריטני רוג'רס ואליזבת בלאק סיימו במקום השביעי והשמיני בתרגיל הקפיצות.
השחיין המצליח ביותר היה ראיין קוקריין, שזכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי.
שני שחיינים נוספים זכו במדליות ארד: ברנט היידן במשחה ל-100 מטר חופשי וריצ'רד ויינברגר במשחה המרתון ל-10 ק"מ במים פתוחים.
נבחרת השליחות ל-200X4 מטר חופשי סיימה במקום הרביעי ונבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב סיימה במקום השמיני.
שחייניות קנדיות נוספות שהעפילו למקצי הגמר כללו את מרתה מק'קייב (מקום חמישי ב-200 מטר חזה), בריטני מקלין (מקום שביעי ב-400 מטר חופשי) ושינייד ראסל (מקום שמיני ב-200 מטר גב).
בחתירה זכו הקנדים בשתי מדליות כסף, במקצי השמיניות לגברים ולנשים.
דייב קאלדר וסקוט פרנדסן סיימו במקום השישי במקצה הזוגות.
חותר הקיאק אדם ואן קוברדן זכה במדליה אולימפית רביעית, מדליית כסף במקצה ל-1000 מטר.
מארק דה ז'ונג זכה במדליית ארד במקצה ל-200 מטר וחותר הקאנו מארק אולדרשו זכה במדליית ארד במקצה ל-1000 מטר.
ראיין קוקריין והוג פורנל סיימו במקום השביעי במקצה הקיאקים לזוגות ל-200 מטר.
שתי מתאבקות קנדיות זכו במדליות: טוניה ורביק זכתה במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית השלישית שלה, וקרול היונג זכתה במדליית ארד.
שני מתאבקים נוספים סיימו במקום החמישי.
בקפיצה למים זכו שני צמדי הנשים במדליות ארד בקפיצות הסינכרוניות: מייגן בנפייטו ורוזלין פיליון בקפיצה מ-10 מטרים וג'ניפר אייבל ואמילי היימנס בקפיצה מ-3 מטרים.
אייבל גם סיימה במקום השישי בקפיצות היחידות מ-3 מטרים, והישג דומה רשמו אלכסנדר דפאטי ורובן רוס בקפיצה סינכרונית מ-3 מטרים.
הג'ודוקא אנטואן ולואה-פורטייה זכה במדליית ארד, וכך גם מרימת המשקולות כריסטין ג'ירארד.
האתלט הקנדי היחיד שזכה במדליה בלונדון היה דרק דרואין, שסיים שלישי בקפיצה לגובה.
מייקל מייסון סיים במקום השמיני באותה תחרות.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטר סיימה במקום השלישי, אך נפסלה.
נבחרת הנשים בכדורגל זכתה במדליית ארד היסטורית, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לארצות הברית 3–4 לאחר הארכה וגברה על נבחרת צרפת 0-1 במשחק על המקום השלישי.
שחקנית הנבחרת כריסטין סינקלייר הבקיעה שישה שערים, והייתה למלכת השערים של הטורניר.
נבחרת הנשים בכדורסל הודחה ברבע הגמר בידי נבחרת ארצות הברית.
נבחרת הנשים של קנדה זכתה במדליית ארד במירוץ המרדף הקבוצתי באופני מסלול.
חברת הנבחרת טארה ויטן סיימה במקום הרביעי באומניום.
רוכבים בולטים נוספים כללו את קלרה יוז (מקום חמישי במרוץ אופני כביש), מוניק סאליבן (מקום שישי בקיירין), זקארי בל (מקום שמיני באומניום) וג'ף קבוש (מקום שמיני במרוץ אופני הרים).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו הקנדים ב-22 מדליות, המספר הגבוה ביותר מזה 20 שנה.
ארבע מהמדליות היו מדליות זהב.
באתלטיקה זכו הקנדים בשש מדליות.
דרק דרואין שיפר את הישגו מלונדון וזכה במדליית זהב.
אנדרה דה גראס זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר ובמדליות ארד בריצת 100 מטר ובמרות השליחים ל-100X4 מטר.
דמיאן וורנר זכה במדליית ארד בקרב עשר ובריאן תיסן-איטון זכתה במדליית ארד בקרב שבע.
אתלטים קנדים נוספים שבלטו בריו כללו את מליסה בישופ (מקום רביעי בריצת 800 מטר), איוואן דאנפרי (מקום רביעי בהליכה ל-50 ק"מ), מוחמד אחמד (מקום חמישי בריצת 5000 מטר), ג'ונתן קבראל (מקום שישי בריצת 110 מטר משוכות) ופילישה ג'ורג' (מקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות).
רביעיית השליחות ל-400X4 מטר סיימה במקום הרביעי ורביעיית השליחות ל-100X4 מטר סיימה במקום השביעי.
גם בשחייה זכו הקנדים בשש מדליות.
פני אולקסיאק חלקה את מדליית הזהב במשחה ל-100 מטר חופשי עם האמריקנית סימון מנואל.
הזמן שקבעו השתיים 52.70 שניות, היה שיא אולימפי, ועבור אולקסיאק בת ה-16 הוא גם היה שיא עולם לנוער.
אולקסיאק זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר, וגם בו התוצאה שהשיגה, 56.46 שניות, הייתה שיא עולם לנוער.
בנוסף, זכתה אולקסיאק במדליות ארד במשחי השליחות ל-100X4 מטר חופשי ו-200X4 מטר חופשי, וסיימה במקום החמישי עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב.
חברתה למשחה השליחות המעורב, קיילי מאס, זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב, וקנדית נוספת, הילרי קולדוול, זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב.
שחייניות קנדיות נוספות שבלטו בריו כללו את אמילי אוברהולט (מקום חמישי ב-400 מטר מעורב אישי), בריטני מקלין (מקום חמישי ב-400 מטר חופשי), רייצ'ל ניקול (מקום חמישי ב-100 מטר חזה), סידני פיקרם (מקום שישי ב-200 מטר מעורב אישי) וקירה סמית' (מקום שביעי ב-200 מטר חזה).
איש מהשחיינים הגברים לא זכה במדליה אולימפית בריו.
סנטו קונדורלי סיים רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי והגיע למקום השביעי במשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי, וראיין קוקריין סיים שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי.
רוזי מקלינן שמרה על תוארה בטרמפולינה, ובמדליית הזהב הרביעית זכתה המתאבקת אריקה ויב.
מתאבקת נוספת, דורותי ייטס, סיימה במקום החמישי.
צמד החותרות לינדזי ג'נריץ' ופטרישיה אובי זכו במדליית כסף בסירה קלה, ושמיניית החותרות סיימה במקום החמישי.
בתחרויות הגברים, סיימו רביעיות הגברים במקומות השישי והשמיני.
קתרין פנדרל זכתה במדליית ארד במרוץ אופני הרים, ואמילי באטי סיימה במקום הרביעי.
במרוץ המרדף זכתה נבחרת הנשים הקנדית במדליית ארד.
טורי ניהאוג סיים חמישי במרוץ אופני BMX וטארה ויטן סיימה במקום השביעי במרוץ נגד השעון.
מייגן בנפייטו זכתה בשתי מדליות ארד בקפיצה למים, בקפיצה מ-10 מטרים ובקפיצה הסינכרונית מ-10 מטרים, יחד עם רוזלין פיליון.
פיליון סיימה במקום השישי במקצה היחידות.
בקפיצה מ-3 מטרים סיימה ג'ניפר אייבל במקום הרביעי ופמלה וייר במקום השביעי, ובקפיצות הסינכרוניות סיימו שתיהן במקום הרביעי.
הרוכב אריק לאמאז זכה במדליית ארד בתחרות הקפיצות, שהייתה המדליה האולימפית השלישית שלו, וכן סיים רביעי עם הנבחרת הקנדית בתחרות הקבוצתית.
נבחרת הנשים בכדורגל זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה 0–2 לנבחרת גרמניה בחצי הגמר, וגברה 1–2 על המארחת ברזיל במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הנשים ברוגבי שביעיות זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 5–17 לאוסטרליה, וגברה 10–33 על בריטניה במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הנשים בכדורסל הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת צרפת וסיימה במקום השביעי, וגם נבחרת הגברים בכדורעף הודחה בשלב רבע הגמר, בידי נבחרת רוסיה.
ביתר הענפים בלטו ספורטאים אלה: הטניסאים ואשק פושפישיל ודניאל נסטור סיימו במקום הרביעי בטורניר הזוגות.
הג'ודוקא אנטואן בושאר סיים במקום החמישי, ואנטואן ולואה-פורטייה וקליטה זופנצ'יץ' סיימו במקום השביעי.
המתעמלת אלי בלאק סיימה חמישית בקרב-רב, איזבלה אונישקו סיימה שמינית בתרגיל הקורה ושאלון אולסן סיימה שמינית בקפיצות.
הקיאקיסט מארק דה ז'ונג סיים במקום השביעי במקצה ל-200 מטר, ראיין קוקריין והוג פורנל סיימו במקום השמיני במקצה הזוגות, וגם רביעיית הקיאקיסטיות סיימה במקום השמיני, במקצה ל-500 מטר.
שחקנית הגולף ברוק הנדרסון סיימה במקום השביעי, וכך גם השחייניות הצורניות ז'קלין סימונו וקארין תומאס.
המתאגרפת מנדי בוג'ולד וסייפת הרומח אלינור הרווי הודחו שתיהן בשלב רבע הגמר.
קנדה השתתפה בכל אולימפיאדות החורף, והיא אחת המדינות המצליחות ביותר בהן.
נבחרות ההוקי קרח של קנדה זכו בשישה מתוך שבעה הטורנירים שנערכו עד 1952, וקנדה היא המדינה בעלת ההישגים הגבוהים ביותר בענף זה.
באולימפיאדת החורף הראשונה, אולימפיאדת שאמוני (1924), זכתה נבחרת ההוקי קרח של קנדה במדליית הזהב, לאחר שגברה על נבחרותיהן של ארצות הברית, בריטניה ושוודיה בבית הגמר.
למעשה, הייתה זו זכייה שנייה ברציפות של הקנדים, שכן הוקי קרח היה בין הענפים שנכללו באולימפיאדת אנטוורפן שנערכה ב-1920, בטרם הונהגו משחקי החורף.
נבחרת אוניברסיטת טורונטו ייצגה את קנדה במשחקים הבאים, ואף היא זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה על נבחרותיהן של שוודיה, שווייץ ובריטניה בבית הגמר.
באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ייצגה את קנדה קבוצת דה ויניפגס, ואף היא זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה על נבחרותיהן של ארצות הברית, גרמניה ופולין.
במשחקים אלה, זכו לראשונה ספורטאים קנדים במדליות גם בענפים אחרים.
5 מהמדליות היו בהחלקה מהירה.
אלכסנדר הרד זכה במדליית כסף במרוץ ל-1500 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-500 מטר, ויליאם לוגן זכה בשתי מדליות ארד, במרוצים ל-1500 ול-5000 מטר, ופרנק סטאק זכה במדליית ארד במרוץ ל-10000 מטר.
בנוסף, זכה מונטגומרי וילסון במדליית ארד בהחלקה אומנותית.
בסיום המשחקים דורגה קנדה במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית, נורווגיה ושוודיה.
קבוצת ההוקי קרח שייצגה את קנדה באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936) הייתה פורט ארתור ברקטס.
לראשונה בהיסטוריה איבדה קנדה את התואר האולימפי, לאחר שהפסידה לנבחרת בריטניה וסיימה במקום השני.
התואר חזר לקנדה באולימפיאדת סנט מוריץ (1948), לאחר שקבוצת RCAF פליירס סיימה את משחקיה עם 7 ניצחונות ותיקו אחד עם נבחרת צ'כוסלובקיה.
להישג זה הצטרפה גם מדליית הזהב של המחליקה האומנותית ברברה אן סקוט.
ואלאס דיסלטמאייר וסוזאן מורו זכו במדליית כסף בהחלקה האומנותית לזוגות.
קבוצת אדמונטון מרקוריז זכתה בתואר האולימפי השישי של קנדה בהוקי קרח באולימפיאדת אוסלו (1952), לאחר שסיימה את משחקיה עם 7 ניצחונות ותיקו אחד עם נבחרת ארצות הברית.
זכייה זו סימנה את סוף ההגמוניה הקנדית בענף ההוקי קרח.
בנוסף, זכה גורדון אודלי במדליית ארד בהחלקה מהירה ל-500 מטר.
באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) הסתפקה קבוצת קיצ'נר-ווטרלו דאצ'מן במקום השלישי, לאחר הפסדים לארצות הברית ולברית המועצות.
להישג הגבוה ביותר הגיעו פרנסס דפו ונוריס בודן, שזכו במדליית כסף בהחלקה אומנותית.
לוסיל וילר זכתה במדליית הארד הראשונה של קנדה בסקי אלפיני, בגלישה במורד.
באולימפיאדת סקוו ואלי (1960) זכו הקנדים בארבע מדליות, בהן שתי מדליות זהב, ודורגו במקום השביעי בטבלת המדליות.
במדליות הזהב זכו גולשת הסקי האלפיני אן הגטווייט (בסלאלום) והמחליקים האומנותיים ברברה וגנר ורוברט פול.
הדאצ'מן שוב ייצגו את קנדה בהוקי קרח, והפעם זכו במדליית הכסף, לאחר שסיימו את בית הגמר עם הפסד בודד לארצות הברית.
במדליה הרביעית, מדליית ארד, זכה המחליק האומנותי דונלד ג'קסון.
אולימפיאדת אינסברוק (1964) הייתה הראשונה בהיסטוריה שבה קנדה לא זכתה במדליה אולימפית בהוקי קרח.
הנבחרת הקנדית סיימה עם מאזן של חמישה ניצחונות ושני הפסדים, בדיוק כמו שוודיה וצ'כוסלובקיה.
לפי הכללים שהיו נהוגים עד אז, במקרה של שובר שוויון, נבדק מאזנן של הנבחרות זו מול זו.
במצב דברים זה, הייתה אמורה להיות שוודיה במקום השני וקנדה במקום השלישי.
עם זאת, לאחר סיום המשחקים שונו הכללים למפרע, ונקבע כי הפרש השערים בכלל המשחקים הוא שיכריע.
קנדה נדחקה למקום הרביעי על חודו של שער אחד, וצ'כוסלובקיה היא שזכתה במדליית הארד.
באותם משחקים זכתה רביעיית גולשי המזחלות במדליית זהב, ושתי מדליות ארד הושגו בהחלקה אומנותית: דבי וילקס וגי רוול בתחרות הזוגות, ופטרה בורקה ביחידות.
באולימפיאדת גרנובל (1968) הייתה הספורטאית הבולטת גולשת הסקי האלפיני ננסי גרין.
גרין זכתה במדליית זהב בסלאלום ענק ובמדליית כסף בסלאלום.
נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית ארד, לאחר שסיימה את המשחקים עם מאזן של חמישה ניצחונות ושני הפסדים.
באולימפיאדת סאפורו (1972) רק המחליקה האומנותית קארן מגנוסן זכתה לעמוד על הפודיום, לאחר שזכתה במדליית כסף.
נבחרת ההוקי קרח נעדרה לראשונה מהמשחקים, בשל סכסוך עם פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית.
באולימפיאדת אינסברוק (1976) זכתה קנדה במדליה אחת מכל סוג.
בזהב זכתה גולשת הסקי האלפיני קאתי קריינר (בסלאלום ענק), קאתי פריסטנר זכתה במדליית כסף בהחלקה מהירה ל-500 מטר והמחליק האומנותי טולר קרנסטון זכה במדליית ארד.
נבחרת ההוקי קרח החרימה את המשחקים גם הפעם.
באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) זכו רק שני ספורטאים קנדים במדליות - גאטן בושר זכה במדליית כסף בהחלקה מהירה ל-1000 מטר וגולש הסקי האלפיני סטיב פודבורסקי זכה במדליית ארד בגלישה במורד.
נבחרת ההוקי קרח שבה להשתתף במשחקים, וסיימה במקום השישי.
בושר שיפר את הישגיו באולימפיאדת סרייבו (1984), כשזכה במדליות זהב במרוצים ל-1000 ול-1500 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-500 מטר.
בריאן אורסר הוסיף מדליית כסף בהחלקה אומנותית, וקנדה דורגה במקום השמיני בטבלת המדליות.
נבחרת ההוקי קרח סיימה במקום הרביעי.
אולימפיאדת קלגרי (1988) הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה שנערכה על אדמת קנדה.
בדומה לאולימפיאדת מונטריאול, גם במשחקים אלה לא זכתה קנדה במדליית זהב אולימפית.
בריאן אורסר שוב זכה במדליית כסף בהחלקה אומנותית, ולהישג דומה הגיעה עמיתתו אליזבת מאנלי.
קארן פרסי זכתה בשתי מדליות ארד בסקי אלפיני (בגלישה במורד ובסופר G) ובמדליית ארד נוספת זכו המחליקים האומנותיים טרייסי וילסון ורוברט מק'קול.
באולימפיאדת אלברוויל (1992) זכו הקנדים ב-7 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, וקנדה דורגה במקום התשיעי בטבלת המדליות.
הענף הבולט היה החלקה מהירה במסלול קצר.
רביעיית השליחות ל-3000 מטר זכתה במדליית זהב, רביעיית השליחים ל-5000 מטר זכתה במדליית כסף, ואחד החברים בה, פרדריק בלקבורן זכה גם במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטרים.
במדליית הזהב השנייה זכתה גולשת הסקי האלפיני קרין לי-גרטנר, בגלישה במורד.
הביאתלטית מרים בדאר זכתה במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ, ובמדליית ארד נוספת זכו המחליקים האומנותיים איזבל ברסור ולויד אייסלר.
נבחרת ההוקי קרח זכתה לעמוד על הפודיום לראשונה מזה 24 שנים.
הנבחרת זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה לנבחרתה של המשלחת המאוחדת 3-1 בשלב הגמר.
מאז אולימפיאדת לילהאמר (1994) מצויה קנדה בצמרת טבלאות המדליות של אולימפיאדות החורף, והישגיה משתפרים בהתמדה.
במשחקים אלה צברו הספורטאים הקנדים 13 מדליות, מהן 3 מדליות זהב, והיא דורגה במקום השביעי בטבלת המדליות.
בשתיים ממדליות הזהב זכתה הביאתלטית מרים בדארד (במרוצים ל-7.5 ול-15 ק"מ), ובשלישית זכה גולש הסקי החופשי ז'אן לוק ברסאר.
גולש סקי חופשי נוסף, פיליפ לארוש, זכה במדליית כסף, ולויד לנגלואה זכה במדליית ארד.
בהחלקה מהירה במסלול קצר, זכתה נטלי למברט במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטר, ובמדליית כסף נוספת במרוץ השליחות ל-3000 מטר.
מארק גאניון זכה במדליית ארד במרוץ ל-1000 מטר.
המחליק האמנותי אלוויס סטויקו זכה במדליית כסף, ואיזבל ברסור ולויד אייסלר זכו במדליית ארד שנייה ברציפות.
המחליקה המהירה סוזן אאוץ' זכתה במדליית כסף במרוץ ל-500 מטר, וגולש הסקי האלפיני אד פודיבינסקי זכה במדליית ארד בגלישה במורד.
נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף בפעם השנייה ברציפות, הפעם לאחר הפסד לנבחרת שוודיה.
באולימפיאדת נאגנו (1998) זכו הקנדים ב-15 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי גרמניה, נורווגיה ורוסיה.
אני פרו זכתה במדליית זהב בהחלקה מהירה במסלול קצר ל-500 מטר, והייתה שותפה לזכייתן של הקנדיות במדליית הארד במרוץ ל-3000 מטר.
במרוץ השליחים ל-5000 מטר זכו הקנדים במדליית הזהב, ואחד החברים בה, אריק בדארד, זכה גם במדליית ארד במרוץ ל-1000 מטר.
בהחלקה מהירה זכתה קטריונה לה מיי דואן במדליית זהב במרוץ ל-500 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-1000 מטר.
סגניתה במרוץ ל-500 מטר הייתה סוזן אאוץ'.
במרוץ הגברים ל-500 מטר זכה ג'רמי וות'רספון במדליית הכסף וקווין אוברלנד זכה בארד.
נבחרת הנשים בקרלינג זכתה במדליית זהב, ונבחרת הגברים זכתה במדליית כסף.
במדליות זהב נוספות זכו גולשי המזחלות פייר לודר ודייוויד מק'איצ'רן וגולש השלג רוס רבליאטי, בסלאלום ענק.
המחליק האומנותי אלוויס סטויקו זכה במדליית כסף שנייה ברציפות.
בטורניר האולימפי הראשון בהיסטוריה בהוקי קרח לנשים זכתה הנבחרת הקנדית במדליית הכסף, לאחר הפסד לנבחרת ארצות הברית במשחק הגמר.
נבחרת הגברים סיימה במקום הרביעי לאחר הפסד לנבחרת צ'כיה בחצי הגמר ולנבחרת פינלנד במשחק על מדליית הארד.
באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) זכו הקנדים ב-17 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, ושמרו על המקום הרביעי, אחרי נורווגיה, גרמניה וארצות הברית.
בהחלקה מהירה במסלול קצר, זכה מארק גניון במדליית זהב במרוץ ל-500 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-1500 מטר.
סגנו במרוץ ל-500 מטר היה ג'ונתן גילמט.
מחליק נוסף, מתיה טורקוט, זכה במדליית הארד במרוץ ל-1000 מטר, ושלושתם היו שותפים לזכייתם של השליחים הקנדים במרוץ ל-5000 מטר.
נבחרת השליחות זכתה במדליית ארד.
קטריונה לה מיי דואן שמרה על תוארה בהחלקה מהירה ל-500 מטר, ושתי מחליקות מהירות נוספות זכו במדליות ארד, סינדי קלאסן במרוץ ל-3000 מטר וקלרה יוז, שבשנות ה-90 התחרתה במרוצי אופניים ואף זכתה בשתי מדליות ארד באטלנטה, זכתה במדליית ארד במרוץ ל-5000 מטר.
בטי סקוט זכתה במדליית זהב ראשונה בסקי למרחקים, במרוץ המרדף המשולב ל-5+5 ק"מ.
צמד המחליקים האמנותיים ג'יימי סאלה ודוד פלטייה הוכרז תחילה כזוכה במדליית כסף, אחרי הצמד הרוסי ילנה ברז'נאיה ואנטון סיחרולידזה, לאחר שחמישה שופטים דירגו את הרוסים ראשונים, בעוד שארבעה שופטים אחרים העדיפו את הקנדים.
ואולם, לאחר מכן הודתה שופטת צרפתייה כי יושב ראש ההתאחדות בארצה הפעיל עליה לחצים למען זכייתו של הצמד הרוסי, ובשל כך נתנה לו ציון גבוה יותר.
בעקבות זאת, החליטה התאחדות ההחלקה הבינלאומית כי שני הצמדים יזכו במדליית זהב.
שיטת הניקוד שונתה בעקבות השערורייה, ובין היתר הונהג שיפוט אנונימי.
שתי נבחרות ההוקי קרח זכו במדליות זהב.
לגברים היה זה תואר אולימפי ראשון מזה 50 שנה ואילו לנשים היה זה תואר ראשון בהיסטוריה.
שתי הנבחרות הגיעו להישג זה אחרי ניצחונות על נבחרותיה המקבילות של ארצות הברית.
נבחרת הגברים בקרלינג זכתה במדליית כסף שנייה ברציפות, ואילו נבחרת הנשים איבדה את תוארה וזכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת טורינו (2006) רשמה קנדה שיא חדש בהישגיה - 24 מדליות, מהן 7 מדליות זהב.
הישג זה הקנה לה את המקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי גרמניה, ארצות הברית, אוסטריה ורוסיה.
הענף בו בלטו הקנדים במיוחד הוא החלקה מהירה, עם 8 מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
סינדי קלאסן זכתה במדליית זהב במרוץ ל-1500 מטר, במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטר ובמדליית ארד במרוצים ל-3000 ול-5000 מטר.
קלרה יוז זכתה במדליית הזהב במרוץ ל-5000 מטר, קריסטינה גרובס זכתה במדליית כסף במרוץ ל-1500 מטר, ושלושתן היו שותפות לזכייתה של הנבחרת במדליית הכסף במרוץ המרדף (אם כי קלאסן לא התחרתה בגמר).
דאף גיבסון זכה במדליית זהב בסקלטון וסגנו היה ג'ף פיין.
אצל הנשים, זכתה מליסה הולינגסוורת' במדליית ארד.
בסקי למרחקים זכתה צ'נדרה קרופורד במדליית זהב במרוץ הספרינט, ושרה רנר ובקי סקוט זכו במדליית כסף במרוץ הספרינט הקבוצתי.
במדליית זהב נוספת זכתה ג'ניפר הייל, בסקי חופשי.
בהחלקה מהירה במסלול קצר זכו הקנדים בארבע מדליות: פרנסואה-לואי טרמבלה זכה במדליית כסף במרוץ ל-500 מטר ובמרוץ השליחים ל-5000 מטר, ואנוק לבלנק-בושר זכתה במדליית ארד במרוץ ל-500 מטר ובמדליית כסף במרוץ השליחות ל-3000 מטר.
גולשי המזחלות פייר לודר ולאסלס בראון זכו במדליית כסף, גולשת השלג דומיניק מלטה זכתה במדליית ארד, וכך גם המחליק האומנותי ג'פרי בטל.
נבחרת הנשים בהוקי קרח שמרה על תוארה, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת שוודיה.
מקבילתה הגברית הסתפקה במקום השביעי.
נבחרת הגברים בקרלינג זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על נבחרת פינלנד, ואילו נבחרת הנשים סיימה במקום השלישי לאחר שהפסידה לנבחרת שווייץ בחצי הגמר וגברה על נבחרת נורווגיה במשחק על מדליית הארד.
בניגוד לאולימפיאדות הקודמות שנערכו על אדמתה, אולימפיאדת ונקובר הייתה מוצלחת במיוחד עבור המשלחת הקנדית.
היא סיימה את המשחקים במאזן של 26 מדליות, בהן 14 מדליות זהב - המספר הגבוה ביותר של מדליות זהב בו זכתה מדינה כלשהי במשחקי החורף - ודורגה במקום הראשון בסיום המשחקים.
בהחלקה מהירה במסלול קצר זכו הקנדים ב-5 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
צ'ארלס המלין ניצח במרוץ ל-500 מטר והיה שותף לזכייה הקבוצתית במרוץ השליחים ל-5,000 מטר.
המלין אף קבע שיא אולימפי חדש בשלב רבע הגמר (40.770 שניות).
חברו לנבחרת, פרנסואה-לואי טרמבלה זכה במדליית ארד במרוץ ל-500 מטר.
אצל הנשים, זכתה מריאן סן-ז'לה במדליות כסף במרוץ ל-500 מטר ובמרוץ השליחות ל-3000 מטר.
גם בהחלקה מהירה זכו הקנדים ב-5 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
כריסטין נזביט ניצחה במרוץ ל-1,000 מטר, קריסטינה גרובס זכתה במדליית כסף במרוץ ל-1500 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-3000 מטר, וקלרה יוז איבדה את תוארה והסתפקה במדליית ארד במרוץ ל-5000 מטר.
במדליית הזהב השנייה זכו הגברים, במרוץ המרדף.
בסקי חופשי זכו הקנדים ב-3 מדליות.
אלכסנדר בילודו ואשלי מק'אייבור זכו במדליות זהב, וג'ניפר הייל זכתה במדליית כסף.
ג'ייזי-ג'יי אנדרסון ומאל ריקר זכו במדליות זהב בגלישת שלג, ומייק רוברטסון זכה במדליית כסף.
במזחלות זכו צמדים קנדים בשני המקומות הראשונים בתחרויות לנשים (קיילי המפריז והת'ר מויז הגיעו ראשונות, והלן אפרטון ושלי-אן בראון הגיעו שניות) ורביעיית הגברים זכתה במדליית ארד.
המחליקים האמנותיים סקוט מויר וטסה וירצ'ו במדליית זהב, וג'ואני רושט זכתה במדליית ארד.
ג'ון מונטגומרי זכה אף הוא במדליית זהב, בסקלטון.
נבחרת הגברים בקרלינג זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על נבחרת נורווגיה, ואילו נבחרת הנשים זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה לנבחרת שוודיה.
נבחרת ההוקי קרח סיפקה לקנדים רגעי דרמה רבים.
הנבחרת נחשבה לפייבוריטית לזכות בתואר האולימפי, אך בשלב המוקדמות הפסידה במפתיע לנבחרת ארצות הברית.
ההפסד לא מנע ממנה להתקדם לשלבים הבאים, ובסופו של דבר הגיעה לשלב הגמר, בו שוב התמודדה מול נבחרת ארצות הברית.
הקנדים עלו ליתרון של שני שערים, אך 25 שניות לסיום המשחק השוו האמריקנים את התוצאה, וכפו הארכה.
בסופו של דבר הבקיע סידני קרוסבי את שער הניצחון, והקנדים זכו בתואר האולימפי.
גם נבחרת הנשים זכתה במדליית הזהב, בפעם השלישית ברציפות, לאחר שאף היא גברה במשחק הגמר על נבחרת ארצות הברית.
המשלחת הקנדית שמרה על רמה גבוהה גם באולימפיאדת סוצ'י (2014), שבה זכו ספורטאיה ב-25 מדליות, מהן 10 מדליות זהב.
היא דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי המארחת רוסיה ונורווגיה.
בניגוד לעבר, במשחקים אלה היה הסקי החופשי הענף הבולט, עם 9 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
בתחרות המוגולס לנשים זכתה ז'וסטין דופור-לפואן במדליית הזהב, ואחותה הגדולה קלואה זכתה במדליית הכסף.
בסקי קרוס זכתה מריאל תומפסון במדליית הזהב, וסגניתה הייתה קלסי סרווה.
קנדית שלישית, דארה האוול, זכתה במדליית זהב בסלופסטייל, תחרות בה קים למאר זכתה במדליית הארד.
אצל הגברים, אלכסנדר בילודו שמר על תוארו במוגולס, וסגנו היה מיקאל קינגסברי.
מייק רידל זכה במדליית כסף בהאפפייפ.
בהחלקה מהירה במסלול קצר, זכה שארל אמלן במדליית זהב במרוץ ל-1500 מטר, שארל קורנויה זכה במדליית כסף במרוץ ל-500 מטר, ונבחרת השליחות הקנדית זכתה במדליית כסף במרוץ ל-3000 מטר.
במזחלות זכו קיילי המפריז והת'ר מויז במדליית זהב שנייה ברציפות.
בהחלקה אומנותית זכו הקנדים בשלוש מדליות כסף.
טסה וירצ'ו וסקוט מויר עשו זאת בתחרות הזוגות, פטריק צ'ן ביחידים, ושלושתם היו שותפים לזכייה בתחרות לנבחרות.
המחליק המהיר דני מוריסון זכה במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-1500 מטר.
גולשת השלג דומיניק מלטה זכתה במדליית כסף, ומארק מקמוריס זכה במדליית ארד.
גולש הסקי האלפיני יאן הודק זכה במדליית ארד בסופר G, והיה הקנדי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בענף זה מזה 16 שנים.
שתי נבחרות ההוקי קרח שמרו על תואריהן.
הגברים אחרי ניצחון על נבחרת שוודיה, והנשים, להן היה זה תואר רביעי ברציפות, אחרי ניצחון על נבחרת ארצות הברית.
גם בקרלינג זכו שתי הנבחרות במדליות הזהב.
הגברים, עם תואר שלישי ברציפות, גברו בגמר על בריטניה והנשים, עם תואר ראשון מזה 16 שנים, גברו על שוודיה.
כדומיניון של האימפריה הבריטית הייתה קנדה מחויבת לעשות כך, וכן להשתתף בפועל בלחימה.
בלחימה השתתפו כ-500,000 קנדים בחזית המערבית (מתוך אוכלוסייה של 8 מיליון), כ-67,000 חיילים נהרגו וכ-173,000 נפצעו.
הקרבות בהם השתתפו, ובפרט קרב רכס וימי, הפכו למיתוס מכונן, הן של הכוח הצבאי הקנדי, שהייתה לו זו "טבילת האש" הראשונה תחת דגל ופיקוד קנדי, והן של החברה האזרחית שלאחר המלחמה.
לאחר המלחמה פעל ראש ממשלת קנדה במהלך המלחמה, רוברט בורדן, למתן מעמד עצמאי לקנדה בחוזה ורסאי ובין חברות חבר הלאומים, מעמד אותו קנתה קנדה בדם חלליה.
המלחמה אמנם האיצה תהליכי עצמאות ולאומיות בקנדה, אך גרמה גם להרחבת הקרע בין דוברי האנגלית לדוברי הצרפתית במדינה.
הגנתה התבססה בעיקר על מיליציה בה השתתפו מתנדבים ועל גרעין של צבא קבע שמנה ערב פרוץ המלחמה 3,110 חיילים.
בנוסף, בשנת 1911 הוקם הצי המלכותי הקנדי כהיערכות מול התעצמות הצי הגרמני הקיסרי באוקיינוס האטלנטי.
גיוס המתנדבים נמשך לאורך כל שנות המלחמה, ועד יוני 1917 התגייסו בהתנדבות 432,000 איש.
בנוסף לגברים התגייסו גם כ-3,000 נשים כחיל סיוע רפואי וסיעודי לתגבור בתי החולים הצבאיים בצרפת ובאנגליה.
הן שירתו במדים במסגרת חיל המשלוח הקנדי.
עם זאת, רק מעטים מבין דוברי הצרפתית התגייסו במסגרת הגיוס ההתנדבותי (וראו להלן פולמוס גיוס החובה של 1917).
מספר קטן של קנדים התגייסו באופן ישיר לצבא הבריטי ולחיל האוויר המלכותי.
החיילים בו היו מתנדבים, שכן עד 1917 לא הוחל גיוס חובה.
בדצמבר 1915 הצטרפה הדיוויזיה הקנדית השלישית, באוגוסט 1916 הצטרפה הדיוויזיה הרביעית ובין 1917 ל-1918 התקיימה גם הדיוויזיה החמישית, שחייליה צורפו לדיווזיות האחרות.
אף על פי שהכוח פעל במסגרת הצבא הבריטי, המנהיגות הקנדית דרשה שהיחידות הקנדיות הלוחמות יהיו הומוגניות ויכללו רק חיילים קנדיים, בדומה לאנזא"ק (גייסות הצבא האוסטרליים והניו זילנדיים).
מ-1916 פיקד על הכוח הקנדי הלוטננט-גנרל הבריטי ג'וליאן בינג (Julian Byng), לימים המושל הכללי של קנדה.
לאחר שקודם לתפקיד בכיר יותר בקיץ 1917, התמנה במקומו ארתור קורי (Arthur Currie), המפקד הקנדי הראשון של הכוח הקנדי.
חיל המשלוח הקנדי כלל, בנוסף לגיס החי"ר, כוחות נוספים שכללו כוחות מנהלה, רפואה וסיעוד, תובלה, אספקה וחימוש, ארטילריה, פרשים קלים (חלק ניכר מהם לא הגיע לחזית) וחפרים.
"טבילת האש" הראשונה של כוח המשלוח הקנדי במלחמה היה ב-10 במרץ 1915, בקרב על העיירה הצרפתית נובו שאפל.
עמידתם של הקנדים במשך יומיים עד בוא התגבורת סייעה מפני התמוטטות הקו כולו.
קרב רכס וימי היה קרב במערכה על העיר אראס, בירת מחוז פה דה קאלה שבצפון צרפת, במלחמת העולם הראשונה.
הקרב התנהל בין ה-9 ל-12 באפריל 1917 בין הארמייה הגרמנית השישית לבין כוח קנדי-בריטי.
בקרב זה לחמו לראשונה כל ארבע הדיוויזיות של הגיס הקנדי יחדיו, תחת פיקוד קנדי.
לפיכך נחשב הקרב בהיסטוריוגרפיה של קנדה כמיתוס מכונן של הלאומיות הקנדית ו"לידת האומה הקנדית",
החל מ-1915 צוידו כל חיילי חיל המשלוח הקנדי למלחמת העולם הראשונה ברובי רוס תוצרת קנדה.
במהלך הקרבות התגלה חוסר התאמתו של הנשק לתנאי המלחמה.
כמויות הלכלוך בשוחות גרמו למעצורים בנשק, והחזרת הבריח למקומו לאחר פירוק לצורך ניקוי שגרתי לא חייבה נעילה, וכך קרה לא פעם שהבריח החוזר פגע בעוצמה רבה בחייל, דבר שגרם פגיעות רבות ואף מקרי מוות.
גם כידון הרובה לא חוזק היטב ונטה ליפול במהלך ירי.
חיילים בעלי תושייה לקחו את רובי הלי אנפילד של עמיתיהם הבריטים ההרוגים.
עם זאת, שר ההגנה הקנדי, סם יוז (Sam Hughes), התעקש שעל החיילים להשתמש בנשק הקנדי.
בקרב על הסום פקד מפקד החזית, דאגלס הייג שכל רובי הרוס של הלוחמים יוחלפו בלי אנפילד.
שר ההגנה סירב להודות שקיימים פגמים ברובה רוס ולא סייעו השתדלויותיהם של מפקדי הכוחות הקנדיים ובכירים שונים, עד שראש הממשלה רוברט בורדן נאלץ למנות שר ייעודי לכוחות מעבר לים, כדי לעקוף את יוז ולאפשר את אספקת הרובים.
כך מינה ראש הממשלה בורדן את אלפרד אדוארד קמפ (Albert Edward Kemp) בנובמבר 1916 לשר הכוחות הלוחמים מעבר לים, דבר שהביא להתפטרותו של יוז.
גם היחסים האישיים המעורערים בין יוז לגנרל קרי, ממפקדי הכוח הקנדי, דחפו את בורדן לפטרו מתוך חשש שיפגע בתפקוד בעת מלחמה.
פולמוס גיוס החובה של 1917
כאמור, רק דוברי צרפתית מעטים התגייסו במסגרת הגיוס ההתנדבותי לצבא.
הם סברו שכקתולים דוברי צרפתית הם יופלו לרעה במסגרת הגדולה של הצבא הבריטי.
סיבה נוספת לאי-הגיוס הייתה הנחיית משרד החינוך של אונטריו מ-1912, שנודעה כ-"תקנה 17" (Regulation 17), לפיה נאסר לימוד השפה הצרפתית בבתי הספר היסודיים, אשר קוממה את ציבור דוברי הצרפתית באונטריו ובקוויבק.
הממשלה ציפתה לגיוס של 150,000 איש עד 1915 ועודדה צעירים להתגייס, אולם להפצרות הממשלה נענו כמעט רק דוברי אנגלית.
כך החלה להיווצר התמרמרות בקרב דוברי האנגלית על כך שדוברי הצרפתית אינם נושאים בנטל שווה.
ביוני 1917 הודיע שר ההגנה לבית הנבחרים הקנדי שמבין 432,000 החיילים שגויסו בהתנדבות רק 5% הם דוברי-צרפתית, אף שאוכלוסייה זו היוותה 28% מהקנדים באותה עת.
בהפגנות בקוויבק דרשו דוברי הצרפתית הקמת יחידות צבאיות ייעודיות בהן ישרתו קצינים קתולים דוברי צרפתית וחיילים דוברי צרפתית.
קיצונים לאומנים בקוויבק קראו להקמת יחידות שיצטרפו לצבא צרפת.
ממשלת קנדה נענתה באופן חלקי לדרישות וכך הוקם רגימנט 22 (Royal 22e Régiment) כרגימנט דובר-צרפתית במסגרת החטיבה החמישית של הדיוויזיה השנייה בגיס הקנדי.
הרגימנט, שהיה מבין היחידות הנועזות בכוח הקנדי וסבל במלחמת העולם הראשונה אבדות של למעלה מ-4,000 חיילים, קיים עד היום.
לקראת 1917 הידלדל מאוד הגיוס ההתנדבותי, הן בשל מיצוי הפוטנציאל והן בשל האבדות הכבדות והידע לגבי התנאים הלא-אנושיים של מלחמת החפירות.
האבדות הכבדות והתנאים חייבו תחלופה של חיילים בחזית שלא סופקה עקב ירידת קצב הגיוס.
כמו כן, ראש ממשלת קנדה, רוברט בורדן, הבטיח לבריטניה שקנדה, בעלת האוכלוסייה של 8 מיליון באותה עת, תספק 500,000 חיילים.
לפיכך נאלץ ראש הממשלה להחליט על גיוס חובה.
הלאומנים דוברי הצרפתית של קוויבק התנגדו כאיש אחד.
המפלגה הליברלית נקרעה בין מחייבי הגיוס, שחברו לממשלת אחדות עם השמרנים שהיו בשלטון, לבין מתנגדיו (בראשות ראש הממשלה לשעבר, וילפריד לורייה).
ב-29 באוגוסט 1917 עבר בפרלמנט חוק גיוס החובה שהסמיך את הממשלה לחייב גיוס כראות עיניה.
כך זכה בורדן למנדט ציבורי רחב לגיוס החובה, תוך דחיקת דוברי הצרפתית לאופוזיציה שנתפסה כלא פטריוטית כשנשמעו בה גם קריאות להפרדות מעל הפדרציה הקנדית.
המפלגה השמרנית נמחקה מקוויבק כליל למשך 50 שנה.
ב-1 בינואר 1918 החלה הפעלת גיוס החובה בפועל במהלכו גויסו כ-125,000 גברים מהם נשלחו לחזית כ-25,000. למעשה, מי שרצה היה יכול להשתמט מגיוס ללא בעיה מיוחדת.
בקוויבק נמשכו הפגנות וב-1 באפריל 1918 פתח הצבא בירי מול מפגינים בקוויבק סיטי, שכתוצאה ממנו נהרגו ארבעה אנשים.
השפעות המלחמה על הלאומיות הקנדית
רוב ההיסטוריונים תמימי דעים שרוב הקנדים דוברי האנגלית ראו עצמם ערב המלחמה כנתינים של האימפריה ולא תפסו את הזהות הקנדית שלהם, בה היו גאים, כזהות לאומית עצמאית.
אמנם קנדה החלה כבר ב-1909 לפתח מדיניות חוץ עצמאית, אך לא מתוך מגמת התנתקות מן האימפריה.
בקרב דוברי הצרפתית היו נטיות לאומיות ואף נטיות בדלניות אך הן לא זכו לסימפתיה מצדם של דוברי האנגלית.
אולם הדעה המקובלת היא שלאחר המלחמה, ובפרט לאחר קרב רכס וימי, נולדה בקרב הקנדים תודעה לאומית שהייתה נחלתם של דוברי האנגלית ולא הייתה זהה לזו של דוברי הצרפתית.
הגאווה על הניצחון הוכיחה לחיילים הצעירים שכאשר פעלו כקנדים בעלי תודעה קנדית ותחת פיקוד קנדי, הצליחו להשיג ניצחון שהביא לתפנית מכרעת במלחמה.
יתרה מזו, החיילים שצפו בפיקוד הבריטי הכושל בחזית המערבית פיתחו איבה לניכור של הקצינים הבריטיים, אשר יחד עם האחדות שנוצרה בקרב החיילים הפשוטים במהלך השהייה בחפירות, יצרה רצון לעצמאות ולהתנתקות מעל האימפריה הבריטית שנתפסה כנצלנית.
לדעה זו קמו מתנגדים בקרב החוקרים, כגון ההיסטוריון פיליפ בקנר הטוען ש"לידתה של האומה הקנדית מתוך החפירות של מלחמת העולם הראשונה" אינה אלא מיתוס מאוחר.
מיד עם תום המלחמה תבע ראש ממשלת קנדה רוברט בורדן מושב נפרד לקנדה בוועידת השלום בפריז (1919) וזאת בזכות השתתפות בניה בלחימה ותרומת לוחמיה לניצחון.
בריטניה התנגדה, מתוך ראיית הדבר כשאיפה לעצמאות ואף משלחת ארצות הברית התנגדה, כיוון שראתה בכך קול נוסף המובטח לאינטרס הבריטי.
בורדן טען שקנדה הקריבה יותר חללים מארצות הברית ודם חלליה מקנה לה זכות השתתפות.
ראש ממשלת בריטניה, לויד ג'ורג' התרצה לבסוף וכך נכנסו לוועידה כל נציגי הדומיניונים של הכתר הבריטי שלחמו בפועל, כלומר נציגי ניו זילנד, אוסטרליה, הודו, ניופאונדלנד, דרום אפריקה וקנדה.
למרות ההישג, זעם בורדן על הרחבת היריעה והחרים את טקס הפתיחה.
אולם, בורדן הוביל את השיחות מטעם קנדה ואף דאג לכך שכל אחד מראשי הדומיניונים יוכל לחתום על חוזה ורסאי באופן נפרד, ועל ידי כך לקבל מושב נפרד בחבר הלאומים.
השיר בשדות פלנדריה, השיר הנודע ביותר שנכתב בזמן מלחמת העולם הראשונה, נכתב על ידי רופא צבאי קנדי, לוטננט קולונל ג'ון מק'קרי, לאחר שהיה עד למותו של חברו, סגן אלקסיס הלמר.
השיר זוכה למעמד קאנוני בקנדה, והוא אחד הסמלים הלאומיים המרכזיים בתרבות הקנדית.
קטע מהשיר מודפס על גבי שטר 10 הדולרים הקנדיים.
הסרט "פשנדל" (Passchendaele) מ-2008 דן בנושא, דרך דמותו של חייל שלחם בקרב פשנדל ודמויות נוספות.
רומן "Three Days Road" (2005) מאת ג'וזף בוידן מתאר את הצלף המאותר פרנסיס פגמגבו (Francis Pegahmagabow) בן האומות הראשונות
טורניר קנדה מאסטרס או בשמו המסחרי גביע רוג'רס על שם חברת התקשורת הקנדית "Rogers Communications", הוא טורניר טניס שנתי משולב בסבב ה-WTA לנשים וסבב ה-ATP לגברים הנערך בקנדה.
הטורניר, שנערך על משטח קשה, הוא אחד מהיוקרתיים ביותר בעולם הטניס, כאשר הוא נמצא בקטגוריות הגבוהות, הן עבור סבב הגברים, בקטגוריית המסטרס 1000, והן בסבב הנשים, בקטגוריית WTA 1000.
זהו אחד הטורנירים הוותיקים ביותר בעולם, ואשר החל במאה ה-19, כשתחרות הגברים הראשונה נערכה ב-1881, ותחרות הנשים הראשונה נערכה ב-1892.
תחרויות הגברים ותחרויות הנשים לא נערכות במקביל, ואף לא באותה עיר, אלא בשני אצטדיונים שונים: אחד במונטריאול והשני בטורונטו, כשכל אחד מהם הוא בעל קיבולת של כ-12,000 מושבים.
בשנים אי זוגיות תחרות הגברים נערכת במונטריאול ותחרות הנשים בטורונטו, ובשנים זוגיות מתהפך הגלגל.
קנדס ג'ון "קנדי" קלארק היא שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1973 על הופעתה בסרט "אמריקן גרפיטי".
קלארק נולדה בעיר נורמן, אוקלהומה לאלה (לבית פדברג) ונורמן קלארק, שף במקצועו.
היא גדלה והתחנכה בפורט וורת', טקסס.
התחילה את דרכה המקצועית כדוגמנית.
בשנת 1972 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע כששיחקה לצדו של ג'ף ברידג'ס בדרמת האגרוף "עיר שמנה", בתפקיד פיי, חברתו של המתאגרף הצעיר ארני מונגר.
קלארק וברידג'ס ניהלו מערכת יחסים קצרה גם לאחר הסרט.
בשנת 1973 התפרסמה בקומדיה של ג'ורג' לוקאס "אמריקן גרפיטי" בתפקיד הנערה המרדנית דבי דונהם, שהעניק לה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, קלארק הופיעה בתפקיד גם בסרט ההמשך שלא זכה לאותה הצלחה.
ב-1976 הופיעה לצדו של דייוויד בואי ביצירתו הבדיונית של ניקולס רוג "האיש שנפל מכוכב אחר" בתור חדרנית בית המלון הבודדה מרי לו, ובאותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית של הבמאי נורמן פנמה "אני אעשה, אני אעשה ...
לעת עתה" לצדו של אליוט גולד.
ב-1983 שיחקה בסרט הפעולה "רעם כחול" בתור קייט, אשתו של טייס המסוקים המשטרתי פרנק מרפי (רוי שיידר).
קלארק השתתפה גם בקומדיית האימה "מה ראו עיני החתול" ע"פ סיפוריו של סטיבן קינג, בסיפור השלישי בתור סאלי אמה של הילדה אמנדה (דרו ברימור) ובחידוש לסרט האימה הקלאסי "בועות ההרס".
ב-1994 שיחקה בקומדיית האימה "באפי ציידת הערפדים" בתפקיד אמה של המעודדת באפי סומרס.
ב-2007 שיחקה בסרט "זודיאק" בתור קארול פישר, הקורבן למכתביו של הרוצח הסדרתי זודיאק וב-2009 בסרט "המודיע".
קלארק הייתה נשואה פעמיים, לשחקן מרג'ו גורטנר ולג'ף וולד.
האיש שנפל מכוכב אחר (1976)
מתי אתה חוזר רוכב אדום?
מופע דיק ואן דייק החדש (1974)
קנדה השתתפה לראשונה ב בתל אביב (1968), ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות.
במשחקי החורף הפאראלימפיים לוקחת קנדה חלק מהטורניר הראשון של המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976).
קנדה אף ארחה את משחקי הקיץ של המשחקים הפאראלימפיים בטורונטו (1976) ואת משחקי החורף הפאראלימפיים בוונקובר (2010).
המשלחת הקנדית הראשונה למשחקים כללה 25 ספורטאים (18 גברים ו-7 נשים), שהצליחו לזכות ב-19 מדליות.
בשנת 1976 ארחה קנדה את המשחקים הפאראלימפיים ובמגרשם הביתי הצליחו הקנדים לזכות בכמות המדליות השישית בטורניר עם 25 מדליות זהב, 26 מדליות כסף ו-26 ארד.
ב הצליחה המשלחת הקנדית להגיע להישג שיא כשזכתה ב-238 מדליות פאראלימפיות ודורגה שלישית בסך הזכיות, אחרי ארצות הברית ובריטניה שארחו את הטורניר במשותף.
ספורטאיה המצליחים ביותר של קנדה במשחקים הפאראלימפיים הן גולשת הסקי לורן וולטנקרופט שזכתה בשמונה מדליות זהב פאראלימפיות, מדליית כסף אחת ואחת מארד (מהן חמש מדליות זהב ב), השחיינית סטפני דיקסון שזכתה בשש מדליות זהב, שש מדליות כסף ומדליית ארד אחת (מהן חמש מדליות זהב ב, כשהייתה בת 16 בלבד).
והאתלט מייקל אדג'סון שזכה ב-16 מדליות, מהן 14 מדליות זהב פאראלימפיות והאתלט טימותי מקאיזק שזכה ב-21 מדליות, מהן 11 מדליות זהב.
מצעד קנדה הוט 100 הוא מצעד פזמונים קנדי שבועי שמופק, בדומה לבילבורד הוט 100, על ידי מגזין הבילבורד והוא מתפרסם באופן רשמי באתר המגזין.
דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות של שירים מכל הז'אנרים ברדיו, על נתוני מכירות ועל נתוני הורדות דיגיטליות בקנדה.
המצעד מתקיים מאז יוני 2007, והשיר הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד היה "Umbrella" של ריהאנה.
עם השקתו ב-16 ביוני 2007, זהו המצעד הראשון מבית בילבורד שהושק מעבר לתחומי ארצות הברית.
לפני כן הוא הוצא בגרסה מקוונת ב-7 ביוני של אותה שנה.
19 שבועות: "Old Town Road" של ליל נאז X ובילי ריי סיירוס (2019)
16 שבועות: "I Gotta Feeling" של הבלאק אייד פיז (2009), "Shape of You" של אד שירן (2017), "דספסיטו" של לואיס פונסי, דאדי יאנקי וג'סטין ביבר (2017)
15 שבועות: "Uptown Funk" של מארק רונסון מארח את ברונו מארס (2015)
13 שבועות: "Apologize" של ואן ריפאבליק וטימבלנד (2007-2008), "Blurred Lines" של רובין ת'יק מארח את טי.
איי ופארל ויליאמס (2013), "Closer" של הצ'יינסמוקרס והלסי (2017)
12 שבועות: "Stay" של דה קיד לארוי וג'סטין ביבר (2021)
"Moves Like Jagger" של מארון 5 וכריסטינה אגילרה (2011)
"Happy" של פארל ויליאמס (2014)
"Girls Like You" של מארון 5 וקארדי בי.
"California Gurls" של קייטי פרי וסנופ דוג (2010)
"Boom Boom Pow" של הבלאק אייד פיז (2009)
"Right Round" של פלו ריידה (2009)
"" של ג'סטין טימברלייק ומדונה (2008)
טיילור סוויפט – "Today Was a Fairytale" ( בפברואר, 2010)
אמנים צעירים למען האיטי – "Wavin' Flag" ( במרץ, 2010)
קייטי פרי בשיתוף סנופ דוג – "California Gurls" ( במאי, 2010)
בריטני ספירס – "Hold It Against Me" ( בינואר, 2011)
ליידי גאגא – "Born This Way" ( בפברואר, 2011)
אמינם ביחד עם ריהאנה – "The Monster" ( בנובמבר, 2013)
טיילור סוויפט – "Shake It Off" ( בספטמבר, 2014)
מייג'ור לייזר בשיתוף עם ג'סטין ביבר ומו – "Cold Water" ( באוגוסט, 2016)
די ג'יי חאלד בשיתוף עם ג'סטין ביבר, קוואבו, צ'אנס הראפר וליל ויין – "I'm the One" ( במאי, 2017)
טיילור סוויפט – "Look What You Made Me Do" ( בספטמבר, 2017)
דונלד גלובר – "This Is America" ( במאי, 2018)
קודאק בלאק וטראוויס סקוט – "Zeze" ( באוקטובר, 2018)
טרוויס סקוט – "Highest in the Room" (19 באוקטובר 2019)
הסקוטס, טרוויס סקוט וקיד קאדי – "The Scotts" (9 במאי 2020)
אריאנה גרנדה וג'סטין ביבר – "Stuck with U" (23 במאי 2020)
ליידי גאגא ואריאנה גרנדה – "Rain on Me" (6 ביוני 2020)
דרייק וליל דורק – "Laugh Now Cry Later" (29 באוגוסט 2020)
ג'סטין ביבר וצ'אנס הראפר – "Holy" (3 באוקטובר 2020)
ג'סטין ביבר ובני בלנקו – "Lonely" (31 באוקטובר 2020)
אריאנה גרנדה – "positions" (7 בנובמבר 2020)
שון מנדס וג'סטין ביבר – "Monster" (5 בדצמבר 2020)
אוליביה רודריגו – "Drivers License" (23 בינואר 2021)
ג'סטין ביבר, דניאל סיזר וגיביון - "Peaches" (3 באפריל 2021)
במהלך השנים, הגיעו אמנים רבים למקום הראשון במצעד.
להלן רשימה של האמנים, אשר נכון ל-2021, בעלי המספר הגדול ביותר של שירים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד:
13 שירים - ג'סטין ביבר
10 שירים – קייטי פרי
7 שירים - טיילור סוויפט
6 שירים – ליידי גאגא
5 שירים - בריטני ספירס
4 שירים – פלו ריידה
4 שירים – ברונו מארס
3 שירים – הבלאק אייד פיז
קנדי קראש סאגה הוא משחק וידאו פופולרי מתוצרת חברת קינג.
המשחק הושק ב-12 באפריל 2012 בגרסת פייסבוק, וב-14 בנובמבר 2012 בגרסה לטלפונים חכמים.
במרץ 2013 עבר המשחק את "פארמוויל" כמשחק הפופולרי ביותר בפייסבוק.
המשחק הוא וריאציה של משחק הדפדפן של החברה, שנקרא "קנדי קראש".
המשחק זמין באפליקציה לטאבלטים ולטלפונים חכמים ובאתר האינטרנט king.
קנדי קראש נחשב למשחק הפופולרי ביותר בפייסבוק.
בממוצע כ-124 מיליון איש משחקים בקנדי קראש מדי יום.
המשחק נמצא במקום הראשון ברשימת האפליקציות של iOS ובמקום השלישי ברשימת האפליקציות החינמיות ב-App Store.
מפתחי המשחק דיווחו על רווח נקי של 568 מיליון דולר ב-2013.
המשחק הוא ממשפחת משחקי התאמת צבעים.
בכל שלב במשחק מקבל השחקן לוח ובו סוכריות בצבעים שונים, ועלול להכיל גם מכשולים.
המהלך הבסיסי במשחק הוא החלפה בין שתי סוכריות סמוכות, בשורה או בטור, לשם יצירת רצף של שלוש סוכריות (או יותר) מאותו צבע.
כאשר נוצר רצף כזה, סוכריות אלו נעלמות מהלוח, והסוכריות שמעליהן נופלות לחלל הריק שנוצר.
במקרה והשחקן עושה מהלך שגורם לשרשרת מהלכים אחרים זוכה השחקן למילות עידוד לפי כמות המהלכים בשרשרת: Sweet, Tasty, Delicious, Divine.
מעת לעת מופצת סדרה נוספת של שלבים.
עד שלב 21, בכל שלב מתגלים לשחקן מחסומים חדשים או מאפיינים אחרים של המשחק, לדוגמה פצצות שעוצרות את המשחק אם לא מעלימים אותן תוך מספר מהלכים הרשום עליהן, וקוביות שוקולד שתופסות בכל מהלך תא נוסף בלוח המשחק.
החל משלב 20, ולאחר כל 15 שלבים, המשחק ננעל, וכדי להסיר את הנעילה השחקן צריך לקבל "כרטיס מעבר" משלושה חברים של השחקן בפייסבוק, לשלם בנקודות או לבצע שלושה שלבים שהיו ברמה ולעבור אותם עם כמות נקודות מסוימת או פשוט להמתין כיומיים.
נעילה זו בוטלה החל משלב 950, ומשלב זה המעבר לרמה הבאה מתבצע אוטומטית.
במסגרת שלושת השלבים, אם השחקן עבר את השלב שבשבילו צריך כמות נקודות מסוימת בכמות הנקודות הזו השחקן יחכה יום עד הניסיון של השלב הבא.
כל שלב מוצג על מפה שמחולקת לרמות, ולכל רמה יש דמות עצובה אותה השחקן פוגש בתחילתו וכאשר השחקן מסיים את הרמה הדמות הופכת שמחה בזכות שהשחקן עזר לה.
לרמות יש שמות לפי המאפיינים החדשים שנחשפים לשחקן עם הגיעו אליהם - למשל "אגם השוקולד", "נהר הלימונדה" וכדומה.
כאשר השחקן התחבר באמצעות פייסבוק, על גבי המפה השחקן יכול לראות מה השלב שחבריו הגיעו אליו במשחק.
בנוסף, בכל שלב מצדו השמאלי של הלוח (בגרסת פייסבוק) או מתחת ללוח (בגרסת סמארטפון) מוצג גרף שמראה את הניקוד של חברי השחקן לאותו שלב.
אם השחקן מסיים את השלב ונותרו לו עוד מהלכים אז אחד מהבאים מתבצע: או שמספר דגים יופיעו על לוח המשחק ויאכלו חלק מן הסוכריות (כל מהלך שלושה דגים), או שחלק מהסוכריות יהפכו לסוכריות מפוספסות ויפעלו.
הודות לכך השחקן צובר ניקוד נוסף לו היה זוכה אם היה יכול להשתמש במהלכים העודפים שנותרו לו.
כל שחקן מקבל כברירת מחדל חמישה מחזורי חיים.
שחקן זקוק למחזור חיים אחד לפחות כדי לשחק שלב של המשחק.
אם השחקן אינו מצליח לסיים את השלב, הוא מאבד מחזור חיים.
חיים נוצרים מחדש מדי 30 דקות.
ניתן לחדש מחזורי חיים גם באמצעות עזרה מחברי פייסבוק, תשלום בנקודות פייסבוק או תשלום בכסף.
סוכרייה מפוספסת - סוכרייה עם פסים לבנים נוצרת כאשר מתאימים 4 סוכריות מאותו צבע בשורה (ואז ייווצרו פסים לאורך) או בטור (אז ייווצרו פסים לרוחב).
אם משתמשים בה היא מנקה טור או שורה שלמים (בהתאם לכיוון הפסים שעליה).
סוכרייה עטופה - סוכרייה עם עטיפה אשר נוצרת כאשר מתאימים חמש סוכריות מאותו צבע, אך לא בקו ישר.
דהיינו אם יוצרים צורת L, או T.
אם משתמשים בה היא מנקה את הריבוע בגודל 3X3 שמסביב לה ואז היא מהבהבת ומפוצצת שוב.
פצצת צבע (כדור שוקולד) - כדור שוקולד מצופה סוכריות קטנות בצבעים שונים.
הכדור נוצר בהתאמה של 5 סוכריות בשורה או בטור.
ניתן להשתמש בו בכל רגע נתון ואם מחליפים בינו לבין סוכרייה רגילה, כל הסוכריות מאותו צבע נעלמות.
דג שוודי - סוכריית גומי בצורת דג הנמצאת בלוח כאשר משתמשים בה.
אם משתמשים בה היא בתחילת השלב מופיעה על הלוח ובהמשך השלב היא נופלת מלמעלה.
מפעילים אותה על ידי כך שעושים איתה רצף, ואם מפעילים אותה היא חוזרת עם עוד שני דגים שמוציאים את סוכריות עם ג'לי, או קוביות שוקולד, באקראיות.
מופיעה לראשונה בשלב 9, לשימוש בשלושה שלבים, בהמשך המשחק יש אפשרות בגלגל המזל וברמה 17 מופיעה בעצמה.
אם יש קוביית ג'לי שיש עליה עטיפת מתכת, פגיעה של דג שוודי באותה קובייה, למעשה יחליש את הג'לי או יעלים אותה.
דונאט - אם מחליפים אותו עם סוכרייה רגילה, הוא מתגלגל 3 סוכריות באופקיות או באנכיות והופך אותן ל-3 סוכריות מפוספסות שמופעלות מיד.
סוכריית 5+ - מופיעה אך ורק בשלבים שיש בהם הגבלת זמן והפעלתה מוסיפה 5 שניות נוספות לזמן המשחק.
אם בתום הזמן נשארו סוכריות תוספת זמן, הן יפעלו כמו סוכרייה עטופה.
פצצת סוכרייה - סוכרייה בצורת פצצה בצבע מסוים עם מספר צעדים עד להתפוצצותה.
צריך להעלים אותה מהלוח כל עוד היא לא מגיעה ל-0. אחרת - השלב נגמר.
מופיעה לראשונה בשלב 96 ובשלב 97 מקבלים בונוס שניתן להשתמש בו 3 שלבים: לתת לכל פצצה שעל משטח הסוכריות עוד 5 מהלכים עד התפוצצותה.
סוכריית קשת - מופיעה לראשונה בשלב 306. כל מהלך היא מחליפה צבע ובמהלך הבא היא חוזרת לאותו צבע שהייתה קודם.
סוכריית V (רק בשלבי איסוף) - סוכרייה פשוטה שהפעלתה תוסיף ללוח סוכרייה שצריכים אותה כדי לעבור שלבי איסוף.
סוכריית מפתח - מופיעה לראשונה בשלב 711. מופיעה בשלבים עם תיבות בלבד.
סוכרייה זאת משמשת לפתיחת תיבות.
סוכריית כנפיים (c) - לאחר מהלך שגרר לפיצוץ של סוכריות רבות מתוספת ללוח סוכרייה שעליה הסימון 'c'.
הסרתה של סוכרייה זו מוסיפה אותה למעין "בנק", וכשמצטברות בבנק מספר סוכריות מסוים (24, 60, 84, 120 ו-180) זוכים במאיצים (בוסטרים).
לאחר שמגיעים ל-180 סוכריות 'c' ומקבלים את המאיצים בגינן, ננעלת האפשרות לצבירת סוכריות 'c' ל-8 שעות.
החלפת מקום של ממתקים מיוחדים
סוג הסוכרייה סוכרייה מפוספסת סוכרייה עטופה כדור שוקולד דג שוודי דונאט סוכרייה מפוספסת מנקה טור אחד ושורה אחת המצטלבים על מקום השילוב מנקה שלושה טורים ושלוש שורות שמצטלבים על מקום השילוב כל הסוכריות שבצבע של הסוכרייה המפוספסת הופכות להיות סוכריות מפוספסות, ופועלות מיד.
כל הממתקים בצבע של הסוכרייה העטופה הופכים לסוכריות עטופות ומופעלות ומתפוצצות מיד ניקוי של כל הלוח הדג הולך עם נקודות ומביא שלושה דגים מנוקדים, שכל אחד מהם הולך וחוזר עם שלושה דגים שמעלימים סוכרייה אחת עם ג'לי או קוביית שוקולד אחת.
עושה טור או שורה שלמים לסוכריות מפוספסות שמופעלות מיד ואחרי זה עוד פעם.
ג'לי - תא שצריך לסגור בו שלישייה או כל צירוף אחר כדי לפרק אותו.
יש ג'לי שמורכב משתי שכבות ויותר וצריכים לעשות זאת כמה וכמה פעמים בשביל לנקות אותו מהלוח.
(אומר גם בקול סוויט או טייסטי שזה מתוק וטעים)
שערות סבתא - תא נעול.
כדי לפתוח אותו יש ליצור שלישייה בקרבתו.
עטיפות מתכת - צריך ליצור שלישייה כדי לפוצץ אותן.
לא ניתן להזיזם או להשתמש במקומם עד העלמתם המוחלטת.
קוביית שוקולד - כמו ג'לי, אולם הוא מתפשט אם לא יוצרים שלישייה בקרבתו.
אם יוצרים שלישייה בקרבתו, כל תאי השוקולד שלידו, מתפוצצים.
יכול לחסום את כל הלוח אם לא משתלטים עליו מראש.
אם משתלטים עליו מראש, הוא ייעלם ולא יתפשט.
ליקריץ - מהווה מחסום, אולם ניתן להזיזו בקלות עם סוכריות אחרות.
נעלם אך חוסם את האפקט של סוכרייה מפוספסת, ברגע הפעלתה.
מרנג - מופיע בין שתיים לחמש שכבות.
צריך ליצור שלישייה כדי לפוצץ כל שכבה.
השכבה האחרונה היא עטיפת מתכת.
מכונת שוקולד - מופיעה לראשונה בשלב 156. אם מעלימים קוביית שוקולד, היא יוצרת קוביית שוקולד חדשה.
מרמלדה - מן שילוב בין עטיפת מתכת לבין שערות סבתא.
מנטרלת את הסוכרייה ולא ניתן להזיז אותה, עד שיוצרים שלישייה ביחד איתה.
ניתנת להסרה גם ביצירת שלישייה לידה.
עוגה - מופיעה לראשונה בשלב 366. תא מיוחד בגודל 2X2 המורכב מ-8 חתיכות של עוגה.
כדי להעלים אותה יש ליצור שלישיות או מפוספסות עליה מצידי העוגה הזו.
השלישייה צריכה להיות ליד חלק עוגה בו יש חתיכות.
ברגע שהמגש של העוגה יהיה ריק, תותח קונפטי ינקה את כל הלוח, וסוכריות פשוטות יעלו מלמעלה.
במקרה ויש לך סוכריות מיוחדות על לוח המשחק, אז הן לא מופעלות ויורדות מהלוח.
המהלך היחיד שיכול להעלים את רוב העוגה במהלך אחד הוא שילוב של סוכרייה עטופה עם סוכרייה עטופה.
בשלבים מסוימים נשארים עוד שתי חתיכות של עוגה .
מסוע - מופיע לראשונה בשלב 531. עם כל מהלך, הסוכריות המופיעות על המסוע זזות משבצת אחת לצד של כיוון המסוע.
מסוכרייה האחרונה הופכת להיות הראשונה בצד בשני של המסוע .
צפרדע - מופיעה לראשונה בשלב 606. הצפרדע ניזונה מסוכריות באותו הצבע של הצפרדע.
כאשר מושמע "Frogtastic", הינך יכול להזיז את הצפרדע.
לאחר שמזיזים את הצפרדע היא משנה את צבעה ומנקה את כל הסוכריות ב-8 המשבצות הקרובות לצפרדע בטווח של 3X3.
תיבה - מופיעה לראשונה בשלב 711. תיבה ניתנת להסרה אך ורק על ידי סוכריות מפתח.
כל סוכריית מפתח מורידה שכבה שנמצאת על כל תיבה בלוח.
התיבה נפתחת כאשר משתמשים בסוכריית מפתח והתיבה בשכבה האחרונה.
תיבה יכולה להופיע בין שכבה אחת לחמש שכבות.
בשלבים מסוימים פתיחת התיבות היא הכרחית לסיום השלב.
פופקורן - מוצג לראשונה בשלב 771. פופקורן ניתן להסרה תוך 4 מכות אך ניתן להסיר אותו על ידי ממתקים מיוחדים בלבד.
לאחר שהפופקורן מוסר, הפופקורן הופך לפצצת צבע.
הפופקורן חוסם את האפקט של סוכרייה עם פסים בדיוק כמו הליקריץ.
חללית - מוצג לראשונה בשלב 846. מחליפים את החללית עם סוכרייה, החללית הופכת 3 סוכריות אקראיות על הלוח לסוכריות עטופות ואז סוכריות אלו פועלות.
שעון - מוצג לראשונה בשלב 1326. כשנוגעים לידה כדורים, היא מתנדנדת, מצלצלת ומביאה עימה קירות.
ככל שפוגעים בה 3 פעמים, מביאה עימה עוד פעם קירות עד שהיא נעלמת.
תפוח - מוצג לראשונה בשלב 2406. כשנוגעים בו, מביא עמו דגים ובמקרה כזה ממשיך לנגוע בו.
מחסום - מוצג לראשונה בשלב 3246. ניתן לפוצץ את האבנים שמאחוריו רק באמצעות ממתקים מיוחדים.
שלבים פשוטים (כתום) - שלבים בהם צריך תוך X צעדים להגיע לרף נקודות מסוים.
שלבי ג'לי (כחול) - יש לפוצץ את כל קוביות הג'לי שנמצאות בלוח המשחק כדי לעבור אותו.
שלבי מרכיבים (ירוק) - המטרה בשלבים אלו הם להעביר את הדובדבנים והאגוזים לתוך הקוביות שמתחתיהן יש חצים ירוקים.
שלבי זמן (סגול) - שלבים שבהם צריכים להגיע לרף נקודות מסוים תוך X שניות.
בשלבים אלה יש סוכריות 5+.
אין הגבלת צעדים בשלבים אלה.
שלבי איסוף (ורוד) - החל משלב 126, יש לאסוף X סוכריות מצבע או סוג מסוים
שלבי ערפל (כחול-סגול) - החל בפרק 114 שלב 1688 הוא שילוב של שלב ג'לי ושל שלב מרכיבים
שלב ג'לי וזמן- החל בפרק 168 בשלב 2781 כששני שלבים בו זמנית עושים את אותן הפעולות
החל משלב 50 מקבלים מסלול אלטרנטיבי במשחק - במפת השלבים מופיע ינשוף בצד המסך.
כאשר לוחצים על הינשוף, מגיעים למפה נוספת בה מהלך המשחק שונה.
בצד המסך יש ינשוף על ירח לא מלא בצורת חצי סהר שבכל אחד מקצותיו יש שתי סוכריות שונות.
בכל מהלך המוריד סוכרייה עם אחד הצבעים שבקצוות, הירח נוטה לצד הסוכרייה שבצבע שבו השתמשו למהלך.
אם הירח נוטה יותר מידי הינשוף נופל והשלב נגמר.
בכל מהלך הירח מתמלא, ואם הירח מתמלא עד הסוף יש מכת "מון סטראק" (מכת ירח).
זו מכה שמופעלת למספר מוגבל של מהלכים המעלימה ומבטלת למשך זמן המכה סוכרייה מאחד הצבעים או יותר.
עולם החלומות כולל 665 שלבים.
קנדי דרלינג (24 בנובמבר 1944 – 21 במרץ 1974) הייתה שחקנית אמריקאית, טרנסג'נדרית שמוכרת בעיקר על עבודתה עם האמן אנדי וורהול.
קנדי דרלינג נולדה ברובע הקווינס בניו יורק, בשם ג'ימי (ג'יימס.ל) סלטרי לתרזה וג'יימס סלטרי.
אביה היה אלכוהוליסט אלים, והוריה התגרשו בצעירותה.
לאחר הגירושין, חיה דרלינג עם אמה ואחיה למחצה מנישואיה הראשונים של אימה, וורן לאו ה-2 בלונג איילנד.
מאוחר יותר, אחיה וורן התגייס לצבא ארצות הברית והכחיש כל קשר לאחותו למחצה.
בילדותה, הרבתה דרלינג לצפות בטלוויזיה ובסרטים הוליוודיים ישנים, ולמדה לחקות את השחקניות האהובות עליה, ביניהן ג'ואן בנט וקים נובאק.
בשנת 1961 דרלינג נרשמה לקורס קוסמטיקה בבית ספר מקומי, והחלה להסתובב בחוגי הקהילה הגאה באזור.
כאשר אמה עימתה אותה עם השמועות לפיהן נהגה דרלינג ללבוש בגדי נשים ולפקוד בר גאה מקומי בשם "ההיילופט", דרלינג עזבה את החדר וחזרה בלבוש נשי.
מאוחר יותר, כשתיארה אמה את המאורע אמרה "אז ידעתי...
קנדי הייתה יפה ומוכשרת מדי".
בשנת 1963 החלה דרלינג לקבל זריקות הורמונים כחלק מההליך ללהתאמה מגדרית שלה והשתמשה בשם הופ סלטרי.
דרלינג פגשה את וורהול לראשונה בשנת 1967 במועדון לילה בו בילתה עם ג'קי קרטיס.
קרטיס הזמינה את וורהול למחזה "פאר וזהב" שכתבה וביימה, בו כיכבה דרלינג לצד רוברט דה נירו ששיחק שישה תפקידים שונים.
לאחר מכן וורהול ליהק את דרלינג לתפקיד קטן בסרטו Flesh משנת 1968, ובשנת 1971 כיכבה דרלינג בסרטו של וורהול Women in Revolt, סרט פארודיה על התנועה הפמיניסטית.
צילומי הסרט נמשכו יותר מהצפוי, ולאחר יציאתו לאקרנים בשנת 1972 קיבל ביקורות גרועות, ועורר את חמתן של פעילות פמיניסטיות שהגיעו להפגין בהקרנת הבכורה שלו.
דרלינג המשיכה לשחק במספר סרטים עצמאיים, ביניהם "כמה מחברי הטובים ביותר" ואף הופיעה בהופעת קמע בסרט "נערת הטלפון והבלש".
בסוף שנת 1971 טסה דרלינג לווינה שם השתתפה בשני סרטים של הבמאי וורנר שרוטר.
באותה שנה השתתפה גם בסרט Klute של הבמאי אלן ג'יי פאקולה עם ג'יין פונדה.
היא הצטלמה תחת עדשת מצלמתם של מובילי אמנות הצילום בארצות הברית, כולל בצילומי עירום בה הביאה לביטוי את היותה אישה עם אברי מין זכריים, לאחר מכן ציינה שמגדר הוא החלטה אישית והיא שלמה עם עצמה.
ציטוטה המפורסם מאותה תקופה: "עליך תמיד להיות עצמך, המחיר כתוצאה מכך איננו משנה, זו היא הצורה הגבוהה ביותר של מוסריות." ציטוט זה מופיע גם בסיום הסרט התיעודי על חייה משנת 2010.
דרלינג נפטרה ב-21 במרץ 1974, כשהיא בת 29 בלבד, ממחלת הלימפומה.
במכתב שכתבה לפני מותה, אותו מיענה לוורהול ולמעריציו, כתבה דרלינג "לצערי, לפני מותי לא נותרה תשוקה לחיות...
אני כל כך משועממת, משועממת למוות, אפשר לומר.
הלוואי שיכולתי לפגוש את כולכם בשנית".
קהל גדול הגיע להלווייתה של דרלינג, והיא הוספדה בידי השחקנית ג'ולי ניומר.
בפברואר 2010 הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין סרט תיעודי על חייה של דרלינג בשם Beautiful Darling.
דרלינג הופיעה כדמות במספר סרטים, ביניהם הסרט "אני יריתי באנדי וורהול" שמבוסס על חייה של ואלרי סולאנס.
דרלינג היוותה השראה לשיר "קנדי אומרת", הפותח את האלבום "הוולווט אנדרגרוונד" של להקת הוולווט אנדרגראונד.
קנדי אלכסנדר היא רקדנית, כוריאוגרפית ושחקנית אמריקאית.
היא החלה את הקריירה שלה כרקדנית ב-1980, והייתה הכוריאוגרפית של מסע ההופעות הבין-לאומי של ויטני יוסטון בשנים 1988–1992.
אלכסנדר נולדה בג'קסונוויל ועברה בגיל צעיר עם משפחתה לקווינס בניו יורק, בתם של אלוורינה יאבונה (מאסטרס), זמרת אופרה וג'אז, והנרי רולנד אלכסנדר, בעל חברת בנייה.
היא למדה בקווינסבורו קומיוניטי קולג'.
היא הופיעה בברודוויי, בתפקידים ראשיים בשיקגו, Dancin' של בוב פוסי, ו-Dreamgirls.
היא הייתה הכוריאוגרפית של ויטני יוסטון במסע ההופעות הבנילאומי שלה בשנים 1988–1992, וגם הופיעה כרקדנית בקליפ של נטלי קול "Pink Cadillac" ב-1988.
אלכסנדר החלה את קריירת המשחק שלה בשנות ה-80 המאוחרות.
הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הייתה ב-1985 בתוכנית הסקיצות הקומית FTV.
מאז תחילת שנות ה-90 שיחקה בתפקידי משנה במספר סרטים, כולל "CB4", "שוטר מושחת", "מה זה בכלל קשור לאהבה", "צדק פואטי" ו"שוגר היל".
ב-1995 הצטרפה לקומדיית המצבים NewsRadio, בה כיכבה בדמות קתרין דוק עד העונה הרביעית.
היא שיחקה את הדמות של ג'קי רובינס ב-ER.
לאלכסנדר היו מספר הופעות אורח בתוכניות אחרות, כולל חוק וסדר: מדור מיוחד, NYPD Blue, משמרת שלישית, משפחת קוסבי, Better off Ted, ניקיטה, ובגוף ההוכחה.
בשנת 2000 זכתה לביקורות משבחות על הופעתה כפראן בויד, אם מכורה לסמים, במיני-סדרה זוכת פרס אמי The Corner.
מאוחר יותר היא הופיעה בסרטים Emmett's Mark ו-Dark Blue, וכיכבה מול רוב לאו בסרט הטלוויזיה Perfect Strangers.
בשנים 2002–2008, היא שיחקה את הדמות אלכס וודס, הפתולוגית בדרמה המשטרתית CSI: מיאמי.