tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנסיכה אליס, בעצמה חברה בבית המלוכה הבריטי, הייתה אם-סבתו של פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
הנסיכה אליס מוד מרי נולדה ב-25 באפריל 1843 בארמון בקינגהאם שבלונדון כילדה השלישית והבת השנייה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה.
היא למדה יחד עם אחותה הגדולה, ויקטוריה, והייתה קשורה במיוחד לאחיה הגדול, אלברט אדוארד, נסיך ויילס.
לאחר נישואיה של ויקטוריה לפרידריך השלישי, קיסר גרמניה, המלכה ויקטוריה הסתמכה על אליס לתמיכה ועזרה.
בשנת 1861 הנסיכה אליס, שהייתה אז בת 18, טיפלה באביה כאשר חלה במחלת הטיפוס עד מותו.
ב-1 ביולי 1862 אליס נישאה ללודוויג, נסיך הסן, נכדו של לודוויג השני ונינו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
החתונה נערכה בבית אוסבורן שבאי וייט ולאחר מכן הנסיכה אליס עברה לגור יחד עם בעלה בעיר דרמשטאדט שבהסן.
ויקטוריה (1863–1950), נישאה ללודוויג פון באטנברג, ששינה את שם משפחתו למאונטבאטן - נסיך גרמני שגר בבריטניה מגיל צעיר והגיע לתפקיד ראש הצי הבריטי.
ויקטוריה הייתה אמה של לואיז, מלכת שוודיה וסבתו של פיליפ, דוכס אדינבורו.
אליזבת (1864–1918), נישאה לנסיך הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה.
נרצחה על ידי מהפכנים בולשביקים יחד עם חברים נוספים של בית רומנוב.
אירן (1866–1953), נישאה לבן דודה היינריך, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה.
ארנסט לודוויג (1868–1937) ירש את אביו כדוכס הגדול של הסה.
נישא לוויקטוריה מליטה, נסיכת סקסה-קובורג-גותה, גם היא נכדה של המלכה ויקטוריה.
פרידריך (1870–1873), היה חולה במחלה ההמופיליה ונפטר מדימום פנימי בגיל שנתיים וחצי.
אלכסנדרה (1872–1918), נישאה לניקולאי השני, קיסר רוסיה והייתה לצארינה האחרונה של רוסיה.
נרצחה יחד עם משפחתה על ידי מהפכנים.
מארי (1874–1878), מתה ממחלת הדיפטריה בגיל שלוש וחצי.
אליס, כמו אמה ויקטוריה, הייתה נשאית של הגן הגורם למחלת ההמופיליה, אותו הורישה לרבים מצאצאיה.
הנסיכה אליס דאגה מאוד בנוגע לתנאי הסיעוד לחיילים פצועים במהלך מלחמת שבעת השבועות בשנת 1866, ולכן הקימה את ה"אליס-פראוונבריין" (Alice-Frauenverein, איחוד הנשים) שנועד להכשיר אחיות וסייעים.
בשנת 1877 הנסיך לודוויג ירש את אביו כדוכס הגדול של הסן והנסיכה אליס הפכה לדוכסית גדולה.
אולם מספר חודשים בלבד לאחר עלייתם של בני הזוג לכס המלוכה חלו כל בני המשפחה, חוץ מהנסיכה אליזבת, במחלת הדיפטריה, והנסיכה מארי, בת הזקונים של המשפחה, נפטרה בגיל שלוש וחצי בלבד.
אליס, שטיפלה בכל בני משפחתה החולים, הסתירה את דבר מותה של מארי משאר הילדים החולים במשך חודש כמעט.
כשהילדים גילו לבסוף היא ניחמה ונישקה אותם, למרות החשש להדבקות.
הדוכסית הגדולה חלתה לבסוף ב-7 בדצמבר ומתה שבוע בלבד לאחר מכן, ב-14 בדצמבר 1878, בדיוק ביום מותו של אביה אלברט.
אליס ומארי נקברו זו לצד זו במוזוליאום של משפחת הדוכסים של הסן בדרמשטאדט, ומעל קברן הונח פסל המתאר את אליס מחזיקה בידיה את מארי.
בין צאצאיה של אליס נמנים הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, אלכסיי ניקולאייביץ ואחיותיו, וגאורג דונאטוס, נסיך הכתר של הסן.
אליס בארץ הפלאות הוא סרט פנטזיה והרפתקאות אמריקאי, המשלב אנימציה ממוחשבת עם לייב אקשן, בבימויו של טים ברטון ונכתב על ידי לינדה וולוורטון.
בסרט מככבים ג'וני דפ, אן האת'וויי, הלנה בונהם קרטר, קריספין גלובר ומיה וסיקובסקה כאליס קינגסלי.
הסרט הוא המשך ישיר ל"עליסה בארץ הפלאות" מ-1951.
אליס קינגסלי בת ה-19 מוטרדת מחלום מוזר וחוזר ואבלה על אובדן אביה האהוב.
היא משתתפת במסיבת גן באחוזת לורד אסקוט, שם היא מתמודדת בהצעת נישואין לא רצויה ובציפיות המחניקות של החברה בה היא חיה.
לא בטוחה כיצד להגיב, ומבולבלת יותר ויותר, היא בורחת ורודפת אחרי ארנב בז'קט כחול, ובטעות נופלת לתוך חור גדול.
היא מועברת לעולם בשם ארץ הפלאות, שם מקבלים את פניה הארנב הלבן, הנמנמנית, הדודו, וטווידלדם וטווידלדי.
הם מתווכחים על זהותה כ"אליס הנכונה" שמנובאת כמי שתחסל את הג'ברווקי של המלכה האדומה ותחזיר את השלטון למלכה הלבנה.
הקבוצה לאחר מכן מותקפת על ידי בַנְדֶרְצְבַט וקבוצה של קלפים חיילים בראשותו של נסיך הלבבות.
אליס בורחת ונמלטת אל היער.
הנסיך מודיע למלכה האדומה שאליס חזרה לארץ הפלאות ומאיימת על שלטונה שלה, והחיילים מצווים למצוא את אליס באופן מיידי.
בינתיים, אליס משוטטת ופוגשת את החתול צ'שייר, שלוקח אותה לארנביב והכובען המטורף.
בדרך לארמון המלכה הלבנה, הכובען מספר על שלטונה של המלכה האדומה, ומעיר שאליס היא לא כמו שהייתה פעם.
הכובען עוזר לאליס לא להיתפס בכך שהוא מאפשר לעצמו להיתפס במקום.
מאוחר יותר, אליס נמצאת על ידי ביהארד, כלב דם, שרוצה לקחת אותה למלכה הלבנה, אבל אליס מתעקשת לעזור לכובען, אז הם הולכים לטירה של המלכה האדומה.
כאשר היא קטנה במיוחד, היא מגיעה לחצר הטירה, ורואה את המלכה משחקת קרוקט, ואז נחבט לעברה קיפוד.
היא משחררת את הקיפוד, בעוד הארנב הלבן נשלח להביא חזרה את ה'כדור'.
הוא נותן לה חלק מעוגה שתגדיל אותה, אך היא נותנת שתי נגיסות ולכן גדלה יותר מדי.
המלכה האדומה אינה מודעת לזהותה האמיתית של אליס, ולכן מברכת אותה כאורחת, בעיקר מכיוון שהיא גדלה וכעת ראשה גדול (ראשה של המלכה האדומה מוצג כגדול יחסית לגופה), ואף מצווה להכין לה בגדים מתאימים, גם אם יהיו עשויים וילונות.
אליס מגלה כי החרב הספירלית (הנשק היחיד המסוגל להרוג את הג'ברווקי) נמצאת בתיבה בתוך המאורה של הבַנְדֶרְצְבַט.
הנסיך מנסה בגסות לפתות את אליס, אבל היא דוחה אותו.
מאוחר יותר היא מצליחה להחזיר את החרב ומתיידדת עם הבַנְדֶרְצְבַט.
הנסיך מוצא אותה עם החרב ומנסה לעצור אותה.
אליס נמלטת על גבי הבַנְדֶרְצְבַט ונותנת את החרב למלכה הלבנה.
חתול הצ'שייר מציל את הכובען מהוצאה להורג, והכובען קורא למרד נגד המלכה האדומה.
המרד במהרה נפסק על ידי הציפור ג'אבג'אב.
ההתנגדות בורחת לטירה של המלכה הלבנה, ושני הצבאות מתכוננים לקרב.
אליס עדיין לא בטוחה לגבי הציפייה שלה להיות הנבחרת של המלכה הלבנה, ופוגשת את אבשלם הזחל.
הוא מזכיר לאליס את הביקור האחרון שלה בארץ תחתית (אשר קראה בטעות כ"ארץ הפלאות" אז) שלוש עשרה שנה קודם לכן, ומסייע להביא לה את האומץ להילחם בג'ברווקי ולהשיג "מה שהיא חייבת לעשות", בעוד הוא הופך להיות גולם.
יום הקרב מגיע, ושתי המלכות מאספות את צבאותיהן על שדה קרב הדמוי כלוח שחמט ושולחות את הנבחרים שלהן (אליס הלבושה בשריון וג'ברווקי בהתאמה) להכריע את גורלה של ארץ הפלאות.
מעודדת את עצמה עם דבריו של אביה המנוח, אליס מצליחה להרוג את הג'ברווקי.
המלכה הלבנה אומרת כי פשעיה של המלכה ראויים לעונש מוות, אך היא עוד דוגלת באמונתה שלא לפגוע באף יצור חי, לכן מגרשת את המלכה האדומה והנסיך לגלות נצחית כאשר הם מחוברים באזיקים, ונותנת לאליס בקבוקון עם הדם של הג'ברווקי בתוכו, שייקח אותה הביתה.
הכובען מציע שהיא יכולה להישאר בארץ תחתית, אבל היא מחליטה שהיא חייבת לחזור ומבטיחה שהיא תשוב.
אליס חוזרת הביתה, שם היא נעמדת מול משפחתה ומבטיחה לחיות את חייה בתנאים שלה.
לורד אסקוט מתרשם ולוקח אותה כמתלמדת שלו, עם הרעיון של הקמת דרכי מסחר ימיות לסין.
כשהסיפור מסתיים, אליס מתכוננת לשוט על אוניית מסחר.
אבשלם, עכשיו פרפר, נוחת על כתפה.
אליס מזהה אותו ומברכת אותו לפני שהוא מתעופף משם.
הסרט נעשה בהשראת ספרו משנת 1865 של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" והמשכו משנת 1871 "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם".
וסיקובסקה משחקת את אליס בת ה-19, אשר 13 שנה לאחר הביקור הקודם שלה, חוזרת בפעם הראשונה כאישה צעירה.
היא מגלה שהיא היחידה שיכולה לעצור את ג'ברווקי, יצור דמוי דרקון שנשלט על ידי המלכה האדומה המשליטה טרור בתושבי ארץ תחתית.
אולפני Sony Pictures Imageworks יצרו את רצפי האפקטים החזותיים בתלת מימד.
אך הבמאי והמפיק בחרו לצלם במצלמות קונבנציונליות, ולהמיר את הצילומים לתלת-ממד במהלך הפוסט-פרודקשן.
הם הסבירו שמצלמות תלת-ממד היו יקרות מדי ו"מגושמות" לשימוש, והם הרגישו שאין הבדל בין קטעי וידאו שהומרו לתלת מימד לאלו שצולמו בפורמט זה מראש.
לקראת צאתו לאקרנים נתקל הסרט בקשיי הפצה עקב סכסוך כספי בין סוני לרשתות בתי הקולנוע.
בנוסף קיבל הסרט ביקורות מעורבות.
למרות הביקורות המעורבות, הסרט גרף 41 מיליון דולר ביום ההקרנה הראשון, כ-430 מיליון דולר לאחר עשרה ימים ומיליארד דולר בסך הכל.
בטקס פרסי האקדמיה ה-83, הסרט זכה בפרס בימוי אמנות הטוב ביותר ובפרס עיצוב תלבושות הטוב ביותר.
פסקול הסרט יצא לאור במקביל להקרנת הסרט בבתי הקולנוע.
במאי 2016 יצא לאקרנים סרט ההמשך "אליס מבעד למראה".
ב-23 ביולי שנת 2009, חברת disney interactive studios הודיעה שיהיה משחק מחשב על "אליס בארץ הפלאות" שמפותח על ידי חברה צרפתית.
המשחק מתוכנן לצאת לשיווק בחנויות באותו שבוע של הסרט.
המשחק יהיה מבוסס על הסרט, ובנוסף יכלול אתגרים שדורשים חשיבה עצמאית.
Almost Alice הוא אלבום אוסף של שירים שיצרו אמנים שונים בהשראת הסרט.
הסינגל הראשון מתוכו, "Alice" מאת אבריל לאבין, יצא ב-27 בינואר 2010, בתוכנית הרדיו של ראיין סיקרסט.
ב-7 בדצמבר 2012 אושר על הפקת סרט המשך ובמאי אותה שנה הוכרז שם הסרט "אליס מבעד למראה".
ג'וני דפ אישר את השתתפותו בסרט ההמשך בתפקיד הכובען, מיה וסיקובסקה תגלם את אליס והלנה בונהם קרטר תשוב לגלם את המלכה האדומה.
בנובמבר 2013 אושר כי הסרט ייצא לאקרנים ב-27 במאי 2016 בבימויו של ג'יימס בובין.
לסרט לוהקו גם השחקנים ריס איוואנס וסשה ברון כהן.
צילומי הסרט החלו בקיץ 2014.
אליס בראגה מוראס (בפורטוגזית: Alice Braga Moraes; נולדה ב-15 באפריל 1983) היא שחקנית קולנוע ומפיקת קולנוע וטלוויזיה ברזילאית.
התפרסמה בשל משחקה בסרטים "עיר האלוהים", "אני אגדה" ו"אליסיום" ובשל גילומה של תרזה מנדוזה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "מלכת הדרום".
בראגה נולדה בסאו פאולו שבברזיל וגדלה במשפחה קתולית.
היא נחשפה לראשונה לתחום המשחק בגיל צעיר בעידודן של אמה אנה ודודתה השחקנית סוניה בראגה.
בראגה החלה את קריירת המשחק שלה במספר מחזות בית-ספריים ובפרסומות מקומיות.
תפקידה הקולנועי הראשון היה בשנת 2002 בסרטו של פרננדו מאירלס, "עיר האלוהים".
בסרט גילמה בראגה את אנג'ליקה, חברת ילדות של גיבור העלילה בושקפה; היא זכתה לשבחי הביקורות על תפקידה בסרט.
תפקידה הבא היה בדרמה האירוטית "עיר תחתית", המבוססת על משולש אהבה מלא אלימות ותשוקה בעיר התחתית של סלבדור.
בראגה זכתה במספר פרסים נחשבים בקולנוע הברזילאי בעבור תפקידה כחשפנית במועדון לילה בשם קרינה.
את הופעתה הראשונה בשפה האנגלית עשתה בראגה בסרט "מסע אל סופו של הלילה".
סרטה האחרון בו התפרסמה בברזיל לפני שעברה להוליווד היה "O Cheiro do Ralo".
בראגה היגרה להוליווד בשנת 2007 והשתתפה במותחן האימה הפוסט-אפוקליפטי שובר הקופות "אני אגדה".
הופעתה בסרט הייתה בדמותה של אנה, הניצולה היחידה ביחד עם בנה ונוויל בעיר ניו יורק לאחר שמגפה עולמית כילתה את כל בני האדם והפכה אותם ליצורים דמויי זומבים.
היא שיחקה בסרט הדרמה "רק אלוהים יודע", הפקה ברזילאית-מקסיקנית לצד דייגו לונה.
בראגה חזרה לשתף פעולה עם הבמאי שגילה אותה, פרננדו מאירלס, לאחר תקופה של שש שנים, בדרמת המסתורין המבוססת על ספרו של ז'וזה סאראמאגו "על העיוורון".
בסרט הופיעה בדמותה הספרותית של האשה בעלת העין האפלה.
ביוני 2016 החלה לשחק בסדרת הפשע של רשת USA "מלכת הדרום" בתפקיד תרזה מנדוזה.
ביוני 2017 שבה עם תפקידה לעונה שנייה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "הבקתה", לצד סם וורת'ינגטון ואביב אלוש.
בשנת 2020 גילמה את מגי טייקסיירה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית-איטלקית "אנחנו מי שאנחנו" של רשת HBO.
בשנת 2023 שיחקה בסרט המותחן "המהפנט".
בינואר 2020 בראגה יצאה מהארון כלסבית ופרסמה כי היא נמצאת בזוגיות של שלוש שנים עם השחקנית הברזילאית ביאנקה קומפרטו.
בראגה מתגוררת לסירוגין בלוס אנג'לס ובסאו פאולו.
גם מפיקה בפועל2019בחזרה לסאו פאולומפיקה; 6 פרקים2020אנחנו מי שאנחנומגי טאקסיארהתפקיד ראשי; 5 פרקים2022Slumberkinsאמא סלות'דיבוב; 4 פרקים2023רצח בקצה העולםסיאן קרוז5 פרקים2024חומר אפלאמנדה לוקאסתפקיד ראשי; 9 פרקיםTBAMan on Fireולריה מילוסדרה עתידית של נטפליקס
אליס בערים הוא סרט מסע גרמני מ-1974 בבימויו של וים ונדרס.
זהו הסרט הראשון בטרילוגיית סרטי המסע בבימויו של ונדרס, הכוללים בנוסף את "תנועה מוטעית" (1975), ו"במהלך הזמן" (1976).
הסרט צולם בשחור-לבן על ידי הצלם רובי מילר, והוא מתאפיין בהרבה סצנות ארוכות ללא דיאלוג.
בתפנית בלתי סבירה מוצא עצמו צלם עיתונות גרמני דיכאוני בשם פיל וינטר, שהגיע לארה"ב להכין סדרת צילומים על נופי אמריקה, תקוע עם ילדה בת 9 (אליס), בחיפוש בערי גרמניה אחר סבתה, שאת שמה וכתובתה אליס לא זוכרת.
הרמז היחידי שברשותם הוא תמונה של כניסת הבית, ללא מספר וללא דמויות ברקע.
כך נודד הגבר המלנכולי בין אמריקה לאירופה עם ילדה שנונה בחיפוש אחר בני משפחתה.
כמו "חרדת השוער מפני בעיטת העונשין", "אליס בערים" הוא סרט מסע העורך מסע אל מעמקי הנפש האנושית ועוסק בניכור, בחרדות ובעקרותו הרגשית של המין הגברי – נושאים שונדרס עצמו נהג לכנות "הסכיזופרניה של היומיום".
נושא הסרט בישר על סרט מאוחר יותר של ונדרס, "פריז, טקסס".
התרחיש של ילדה צעירה ועיתונאי ביחד הושפע מניסיונו של הסופר והתסריטאי פטר הנדקה, שכתב רבים מהתסריטים לסרטיו של ונדרס, כאב חד-הורי.
השפעתו של "מכתב קצר, פרידה ארוכה", הרומן של הנדקה מ-1972, שאף הוא מציג יליד גרמניה מנוכר שמטייל ברחבי ארצות הברית, יכולה להיגזר מהשימוש של הסרט מקליפים של "מר לינקולן הצעיר", סרטו של הבמאי ג'ון פורד, שגם הוא נרמז רבות ברומן.
רידיגר פוגלר בתפקיד פיל וינטר
אליס סופיה איב היא שחקנית קולנוע אנגלייה-אמריקאית.
נודעת בזכות תפקידיה בסרטים "לא בליגה שלי", "גברים בשחור 3", "האויב בתוכנו - סטארטרק", ו"לפני שניפרד".
איב נולדה בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת.
הוריה הם זוג השחקנים שרון מוהאן וטרוור איב.
לה שני אחים קטנים יותר והיא ממוצא וולשי ואירי.
למדה בבית הספר הפרטיים המובילים "בית ספר בידלס" שבהמפשייר וב"בית ספר וסטמינסטר" שברובע הסיטי של וסטמינסטר.
לאחר מכן, נסעה איב ללוס אנג'לס ללמוד משחק "תיאטרון בבית הבובות של בברלי הילס".
למדה כמו כן ב"מכללת סנט קת'רין" כחלק מאוניברסיטת אוקספורד, שם שיחקה במחזות מקומיות, בין היתר ב"חשיבותה של רצינות" ו"אנה גלקתיה".
איב החלה דרכה במספר הפקות של ה-BBC ובהפקתו של רוברט דה נירו "המין היפה".
בשנת 2006 התפרסמה לראשונה בקומדיית הפשע "שום כלום" לצידם של דייוויד שווימר וסיימון פג ובדרמה הקומית "מתחילים בעשר" בהפקתו של טום הנקס.
ב-2009 הופיעה בדרמה "לחצות גבולות" בתפקיד השחקנית האוסטרלית קלייר שאפרד השוהה בניגוד לחוק בארצות הברית.
בשנת 2010 שיחקה איב בקומדיות "לא בליגה שלי" בתפקיד מולי מק'ליש, ובסרט "סקס והעיר הגדולה 2" בתור ארין, השמרטפית של ילדיה של שארלוט אותה גילמה קריסטין דייוויס.
בשנת 2011 שיחקה בארבעה פרקים בסדרת הדרמה הקומית "הפמליה" בתפקיד העיתונאית סופיה.
ב-2012 השתתפה איב בשובר הקופות "גברים בשחור 3" בתפקיד הסוכנת O ובמותחן "העורב".
בשנת 2013, הופיעה איב בסרטים "האויב בתוכנו - סטארטרק" ו"הלילה קר".
בנוסף באותה שנה היא התארחה בתערוכה הטכנולוגית של CES, ובווידאו קליפ לשיר "Queenie Eye" של פול מקרטני.
בשנת 2014 שיחקה בסרט "לילה מוטרף במוזיאון 3: סוד הקבר" לצידו של בן סטילר.
בנוסף ב-2014, כיכבה בסרט הדרמה הרומנטית "לפני שניפרד", לצדו של כריס אוונס שגם ביים את הסרט.
בשנת 2016 הופיעה בפרק הבכורה של העונה השלישית מתוך סדרת האנתולוגיה "מראה שחורה".
בשנת 2018 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של הסדרה "איירון פיסט" (המבוססת על חוברות הקומיקס "איירון פיסט" מבית מארוול קומיקס) בדמותה של נבלת-העל טיפואיד מרי.
בשנת 2019 גילמה את דמותה של איינסלי אירהרדט בסרט הדרמה הביוגרפי "פצצה" .
בשנת 2020 גילמה את סוזן טרנצ'ארד בסדרת הדרמה ההיסטורית "בלגרביה" (המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'וליאן פלוז), כאשתו של יורש העצר לכס המלוכה אוליבר טרנצ'ארד.
הייתה במערכת יחסים ארוכת-טווח עם המשורר אדם א'וריורדאן, אותו הכירה במהלך לימודיה באוניברסיטת אוקספורד.
הזוג נפרד במהלך 2012. ב-14 באוגוסט 2014 התארסה עם בן זוגה וחברה מימי התיכון, המממן אלכס קאופר-סמית'.
איב מתגוררת לסירוגין בלונדון ובלוס אנג'לס, והיא התאזרחה גם כאמריקאית ב-16 בנובמבר 2017, בנוסף לאזרחות הבריטית שלה מלידה.
יש לה הטרוכרומיה, עינה השמאלית כחולה ועינה הימנית ירוקה.
שנהסדרהתפקידהערות2004הוקינגמרת'ה גאטריסרט טלוויזיה של BBC Two2005מועדון האידיוטיםסיסלי בוידמיני-סדרהBeethovenג'וליפרק: "The Rebel"פוארולנוקס טמפליןפרק: "The Mystery of the Blue Train"2006Losing Gemmaאסתרמיני-סדרה2011הפמליהסופיה4 פרקים2016מראה שחורהנעמי ג'יין פרק: "Nosedive"2018תעלומת האליבי החסרגוונדה ווהאןמיני-סדרהרובוט צ'יקןג'נה פורטר / אלכסיסדיבוב; פרק: "Jew No.
1 Opens a Treasure Chest"איירון פיסטטיפואיד מריתפקיד ראשי (עונה שנייה); 10 פרקים 2020בלגרביהסוזן טרנצ'ארדמיני-סדרה2023הכוחקריסטן2 פרקיםהאוהבים (אנ') פרנקי5 פרקים2024בלגרביה: הפרק הבא (אנ')סוזן3 פרקים
אליס ברזיס היא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן וראש מרכז עזריאלי למדיניות כלכלית.
ברזיס היא בעלת תואר שלישי מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
תחומי המחקר העיקריים שלה הם מקרו-כלכלה, כלכלה בינלאומית וצמיחה כלכלית.
ברזיס פרסמה מאמרים יחד עם חתן פרס נובל לכלכלה הפרופ' פול קרוגמן.
בעברה שימשה בתפקידים בכירים בבנק ישראל.
בנוסף למחקריה האקדמיים היא מפרסמת טורים כלכליים אקטואליים בכלי תקשורת ישראליים ובינלאומיים.
אליס ברזיס בוחנת את התפתחות האליטות עד לעידן הנוכחי וחוקרת את השלכותיה על הכלכלה.
בתחום הצמיחה הכלכלית פרסמה ברזיס מאמרים משותפים עם פול קרוגמן בו הם חוקרים את המניעים המביאים מדינות לגדולה ומניעים המורידים מדינות מגדולתן.
במסגרת זאת, פיתחו תאוריה חדשה הנקראת תיאורית "קפיצת הצפרדע" ('leapfrogging').
ברזיס פרסמה מאמר מקיף ובו הם חוקרת את המספר האופטימלי של ילדים במשפחה מבחינת התועלת הכלכלית.
היא בוחנת את המודל של תומאס מלתוס ומרקס ובו היא עומדת על ההבדלים בגישה זו בין מדינות מפותחות, ובין מדינות מתפתחות.
ברזיס חקרה את נושא ההשכלה הגבוהה ומעמדה ומצאה כי הגורם אשר הופך מוסד לימודים למוצלח הוא מדיניות של חופש פעולה מצד המוסד, ללא התערבות המדינה, שאלת הבעלות (ציבורית או פרטית) היא בעלת חשיבות משנית.
פרופסור ברזיס פעילה כנגד הרפורמה המשפטית ואף פרסמה מספר מאמרים בנושא מזווית כלכלית.
כמו כן השתתפה בהפגנות כנגד אי גיוסם של חרדים לצה"ל כחלק מארגון אחים לנשק, למרות חשיפתו של העיתונאי ישי פרידמן שהיא לא שירתה בצה"ל או עשתה שירות לאומי.
בתם של אלתר ורחל שיינר, אחיה הוא הרב ישעיהו שיינר, מחסידות גור.
אליס (Alice) היא סביבת פיתוח תלת-ממדית חינמית, שנועדה לקדם את הוראת מדעי המחשב, בדגש על תכנות מונחה עצמים (Object-Oriented) לתלמידי חטיבת ביניים ותיכון.
סביבת Alice מאפשרת יצירת אנימציות גרפיות תלת-ממדיות (סרטונים ומשחקים אינטראקטיביים), בקלות ובמהירות, תוך שימוש בספרייה עשירה של מודלים תלת-ממדיים קיימים במגוון נושאים.
אליס כוללת יכולות תכנות מתקדמות של תכנות מונחה עצמים תוך שימוש בעורך (editor) גרפי המבוסס על עיקרון גרור ושחרר, המבטל את האפשרות לשגיאות תחביר (syntax errors) בתכנות.
שפת אליס פותחה באוניברסיטת קרנגי מלון, על ידי קבוצת מחקר בהובלת רנדי פאוש.
השם Alice הוא מחווה ליצירה "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
אליס פותחה במימון ממשלת ארצות הברית כדי לתת מענה לירידה מתמדת באחוז התלמידים בחינוך העל-יסודי הבוחרים ללמוד מדעי המחשב ולשיעור הנמוך של תלמידים המתמידים בלימודים אלה.
שפת אליס מאפשרת לימוד תכנות בצורה מהנה, על ידי יצירה של אנימציות ומשחקים, ובכך מנגישה את התכנות גם לאוכלוסיות שבאופן טבעי לא נמשכו למדעי המחשב.
השפה יוצרת המחשה פשוטה ואינטואיטיבית של עקרונות רבים של תכנות מונחה עצמים, ותכנות מבוסס אירועים (event-driven).
מחקרים הראו כי רמת ההישגים של תלמידים שהשתמשו באליס עלתה משמעותית ואחוז התלמידים שהמשיכו לקורס המשך במדעי המחשב עלה דרסטית (מ-47% ל-88%).
בשני המקרים השיפור המשמעותי ביותר היה אצל תלמידים שהוגדרו בסיכון גבוה לנשירה (ללא ניסיון מוקדם בתכנות, וללא רקע מתמטי חזק).
אליס פותחה תוך מחשבה על הצרכים והאילוצים של בתי ספר:
סביבת אליס (בגרסה 2.4) ניתנת להפעלה ללא צורך בהתקנה (תוכנה ניידת - פשוט מעתיקים את הקבצים לדיסק).
התוכנה היא חינמית - דבר המאפשר התקנתה על כל מחשב בית ספר, וכן מאפשר לתלמידים לעבוד גם בבית.
סביבת אליס עובדת היטב גם על מחשבים ישנים יחסית (אינה מחייבת חומרה חזקה במיוחד), ורצה גם ב-WINDOWS (כולל WINDOWS 8) וגם ב-MACINTOSH.
קיימים מספר ספרי הדרכה (באנגלית) אותם ניתן לרכוש, המלווים בקובצי הדגמה אותם ניתן להוריד חינם.
קיימים חומרי הדרכה (מצגות, תרגילים פתורים וכו') הפתוחים להורדה עבור מורים.
קיים פורום לתמיכה ולהחלפת פרויקטים וחומרים.
כל ספרות ההדרכה מבוססת על גרסה 2 (תת-הגרסה העדכנית ביותר היא 2.4.3), כולל קובצי הדגמה, ספרות, מדריכי משתמש וכולי.
גרסה 3.1 (בטא) יצאה באוגוסט 2012. הגרסה כוללת ממשק משתמש משופר אך לא כל היכולות של גרסה 2 קיימות בה.
בנוסף גרסה 3 אינה מסוגלת לקרוא קבצים של גרסה 2 (עליהם מבוססים כל חומרי ההדרכה כיום), דבר העשוי לעכב את המעבר אליה.
אליס 2.4 אינה תומכת בעברית (למעט יכולת להציג אותיות עבריות באלמנטים של 3D-Text, וגם זה ללא תמיכה בכתיבה מימין לשמאל).
יתר על כן, אם משתמשים באותיות עבריות עבור שמות אובייקטים באליס 2.3, הדבר יגרום לקובץ להפגם (corruption) בעת השמירה לדיסק ברמה שלא ניתן לקרוא אותו יותר.
אליס 3.1 תומכת בעברית ברמה בסיסית.
טקסט שהדמויות אומרות/חושבות (בתוך "בועות" כמו בקומיקס) תומך בעברית ומוצג מימין לשמאל אבל שילוב סימני פיסוק או עברית-אנגלית הוא בעייתי.
טקסט בתוך אלמנטים של 3D-Text יכול להיות באותיות עבריות, אך מוצג משמאל לימין (המילה שלום תוצג "םולש").
אליס בארץ הפלאות הוא משחק וידאו שפותח על ידי חברה צרפתית.
המשחק יצא ב-2 במרץ 2010 ל-נינטנדו DS, ל-Wii ולמחשב.
ב-23 ביולי 2009, חברת Disney Interactive Studios הודיעה שיהיה משחק מחשב על "אליס בארץ הפלאות" שמפותח על ידי חברה צרפתית.
המשחק מאפשר לשחקנים להדריך, להגן ולסייע לאליס כשהיא מטיילת דרך ארץ תת, תוך כדי התרת פאזלים מעוותים במשחק.
לאורך הדרך, על השחקן, להשתמש בכוחות המגוונים וייחודיים של הדמויות, שלכל אחד יש יכולות ייחודיות שיעזרו לשחקן להתחמק ממלכודות ולפתור חידות מאתגרות.
על השחקן, לבחור בחוכמה בכל אחת מיכולותיהם של הדמויות ולשלב את היכולות על מנת לפתור חידות מורכבות יותר
המשימה העיקרית במשחק זה להדריך את אליס ולחקור את נפלאות ארץ תת-ולמצוא את חלקי ארץ תת-תוך כדי השלבים:
לאסוף דמויות לקרב נגד הג'ברווקי
לשכנע את הפרחים לפתוח את השער
להעיף חזירים ירוקים בשביל הטווילידים
להביא את אליס לכובען ושם ללחום בחיילי המלכה האדומה
להיכנס לעולמות מקבילים על מנת למצוא פיצקונן לאליס
לשוטט במדבר ולמצוא פתח לארמון המלכה האדומה
להתגנב לארמון של המלכה האדומה ולהציל את אליס ממנה
להילחם באילוסוביץ' סטיין (נסיך הלבבות) במאורת הבנדרצבט, ולרכוש את אמונו של הבנדרצבט
למצוא את ארמונה של המלכה הלבנה
למצוא את חליפת השריון של אליס בארץ תת
נוסף על כן, בין השלבים, על השחקן להשתמש בדמויות שקיבל על מנת לפתור אתגרים ופאזלים שונים ומאתגרים.
הדמויות מופיעות לפי סדר הופעתן:
הארנב הלבן/מקטסוויפ - מוביל את אליס לארץ תת, בעל יכולת להקפיא חפצים וחיילים אדומים לזמן קצר
החורפנית/מלייאמקן - לא מחבבת את אליס, אין לה יכולות, אבל מיומנת בקרבות
הארנביב/תאקרי - ארנב במסיבת התה של הכובען, עוזר לאליס בארץ תת, בעל יכולות טלקנטיים להזיז חפצים
הכובען/טרנט הייטופ - מחבב את אליס ועוזר לה להתכונן למלחמה, שונא את צ'שייר, בעל יכולת פרספקטיבית לשנות זוויות של דברים וחפצים
החתול החייכן/צ'שייר - עוזר לאליס בארץ תת, בעל יכולת להעלים את עצמו וחפצים שונים במידת הצורך
אליס - גיבורת המשחק, במהלך המשחק יש להדריכה לקרב נגד הג'ברווקי
המלכה הלבנה - עוזרת לאליס, צריכה להשיב לעצמה את כס המלכות שנלקח ממנה על ידי אחותה
אבשלם - הזחל הרגזן והאורקולם של ארץ תת.
מראה לאליס את יעודה במסע
הטווילידים - נותנים לחבורה משימות שונות במהלך המסע
המלכה האדומה - אחותה של המלכה הלבנה, לקחה ממנה את כס המלכות
אילוסוביץ' סטיין - נסיך הלבבות, נלחם נגד אליס וחבריה
הבנדרצבט - מפלצת לבנת פרווה שבתחילה המטרה שלו זה לתפוס את אליס, אך כשאליס נותנת לו את העין שמלייאמקן עקרה לו, הוא רוכש את אמונה ועוזר לחבורה לברוח מאילוסוביץ'
במהלך המשחק, השחקן ימצא תיבות "פנדורה" שאם הוא יפתח אותם, הוא ירוויח נקודות.
הנקודות שהוא ירוויח, יעזרו לו לקנות חיילי שחמט במהלך שיטוטיו בארץ תת.
חיילי השחמט שהשחקן יקנה יעזרו לו
לפתוח מהלכי מלחמה חדשים של הדמויות ובין היתר גם אופציות להשתמש בכוחות הדמויות למטרות שונות.
ישנן תיבות "פנדורה" מסוימות, שעל מנת לפותחן, השחקן יצטרך להשתמש ביכולות של הדמויות.
גרסת ה-PC של המשחק קבלה ביקורות מעורבות, עם ציון ממוצע של 63 מתוך 100 ב-Metacritic
מיכאל אפרטי מאתר "GameZone" נתן לגרסת הWii דירוג של 7.6 מתוך 10, ואמר, "שהמשחק הכללי הוא ששום דבר לא קרה קודם, למשחק יש עדיין קצב נחמד אליו.
זה מה שזה - התאמת משחק של סרט, מעט בלתי שגרתי, אבל נגיש ".
מצד השני, "GameSpot" נתנו למשחק ציון של 6 וחצי מתוך 10 וקבע שזה "דירוג הוגן".
האתר ציין שכמה ממכניקות הפאזל של המשחק וכדומה כנקודות טובות, בעוד הקרב החוזר, משחק הקול הגרוע וחוסר אחידות חזותי היוו נקודות רעות.
לשם ההשוואה, גרסת DS של המשחק הסתדרה היטב, והרוויח ציון של 8 וחצי מתוך 10 והדירוג נקבע "מצוין".
אליס הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 2012 מאת ובבימויה של דנה גולדברג.
זהו סרטה העלילתי הארוך הראשון של גולדברג.
הסרט זכה בשלושה פרסים, ציון לשבח לסרט עלילתי, פרס התסריט הטוב ביותר ופרס השחקנית המצטיינת לאילנית בן יעקב.
ימיה של אליס בת ה-38 (אילנית בן-יעקב) עוברים עליה בשינה.
עבודה בשעות הלילה בפנימיה שיקומית מספקת לה תירוץ זמין, המכסה על שחיקה וקהות רגשית.
יגאל, בעלה (חיים זנאתי), חש בודד ומיוסר מול יחסה הצונן והזעם הולך ומצטבר בו.
אלי, בנה בן ה-9, משווע לאהבתה.
בפנימייה גרות ומטופלות כשלושים נערות שחוו משבר רגשי.
אליס ממעיטה בתקשורת עם הבנות ומקפידה למלא אחר הדרישות הבסיסיות של תפקידה: חלוקת תרופות, פיקוח על ארוחת הערב ועל שעת המקלחת.
לאחר כיבוי האורות, בחדרה הקטן שבמתחם הצוות, פוגשת את יואל, אהובה.
על מיטת היחיד הצרה מתעוררת תשוקה לחיים אחרים, למה שיכול היה להיות.
קריאת תגר מצד נערה דומיננטית ותלותה של אחרת סוחפות אותה למשולש כוחות שיוצא מכלל שליטה.
שם הדמות שם השחקן אליס אילנית בן יעקב נטע דריה שיזף ורד נטע בר רפאל יואל עמוס שוב יגאל חיים זנאתי אלי איתי נוה רזיה ישראלי אירה אסיה נייפלד ניב שטיינגרט אביטל פסטרנק חנה רז טל קלאי דפי אלפרןהראלקסם ויינברגר
אליס אורלובסקי הייתה שומרת גרמנייה במחנות ריכוז של הנאצים בפולין בזמן מלחמת העולם השנייה.
נולדה בברלין בשם אליס מינה אליזבת אלינג.
בגיל 18 הרתה והוריה זרקו אותה מן הבית.
החלה בלימודי רפואה, אולם עקב מצוקה כלכלית נאלצה לפרוש מהם.
בשנת 1930 נישאה לפליט, אציל ואיש עסקים ממוצא בלארוסי, וניהלה עמו חנות למוצרי עור.
לאחר שבני הזוג התגרשו ב-1936, עברה לנהל באר בעיר אאכן.
העסק נהרס בהפצצה של בעלות הברית ב-1943.
ביולי 1942 התגייסה לאס אס ועברה הכשרה כשומרת במחנה ראוונסבריק.
ביולי 1943 הוצבה כשומרת (בגרמנית "אס-אס אאופזהרין") במחנה מיידנק שליד לובלין, שם, יחד עם הרמינה בראונשטיינר, נודעו כשומרות האכזריות ביותר במחנה.
באופן קבוע הן העמיסו נשים על משאיות שהובילו לתאי הגזים.
אם היה נותר ילד לבדו, הן היו זורקות אותו על קבוצת המבוגרות כמו מטען, והיו סוגרות את הדלתות בטריקה.
אורלובסקי לרוב הייתה מחכה לטרנספורטים חדשים של נשים.
היא נהגה להצליף בשוט באסירות ישירות על העיניים.
בתחילת אוקטובר 1944 הועברה לתת-מחנה של אושוויץ (Budy) וקודמה לתפקיד "קומנדופיהררין" (ראש צוות) בצריף המיונים.
אורלובסקי פיקחה על קבוצה שמנתה יותר מ-100 נשים, שתפקידן במחנה היה לעבור על חפצי הנרצחים בגז ולמיין: שעונים, פרוות, מעילים, זהב, תכשיטים, כסף, צעצועים, משקפיים ועוד.
לאחר פינוי המחנה, באפריל 1944, הועברה לשרת במחנה פלאשוב הידוע לשמצה.
במחנה זה, ליד קרקוב, היא השגיחה על האסירות ברחוב המחנה ונודעה ברשעותה הרבה.
באמצע ינואר 1945 הייתה אורלובסקי אחת מנשות האס אס שהשתתפו בצעדת מוות מאושוויץ מערבה לוודז'יסלאב שלזיה.
במהלך הצעדה התנהגותה, שהייתה סדיסטית ואכזרית, נהייתה יותר הומנית.
היא ניחמה את האסירים, הגישה מים לאסירים שהיו צמאים ואף ישנה עימם בחוץ על הארץ.
לא ידוע מה גרם לשינוי בגישה שלה כלפי האסירים, אבל היו אנשים ששיערו שהיא הרגישה שהמלחמה עומדת להסתיים ושבקרוב היא תישפט בגין פשעי מלחמה.
ייתכן שחזרה למחנה ראוונסבריק או לתת-מחנה שלו ושירתה שם כשומרת עד אפריל 1945.
לאחר סיום המלחמה, במאי 1945, אורלובסקי נלכדה על ידי הכוחות הסובייטים והוסגרה לפולין כדי לעמוד למשפט בגין פשעי מלחמה.
אוסף של צילומי נשות אס אס בו הופיעה עזר להרשיע אותה במשפט אושוויץ הראשון בשנת 1947.
ב-22 בדצמבר 1947 הורשעה בחברות באס אס ובהתעללות באסירות ונגזרו עליה 15 שנות מאסר, מתוכן ריצתה קרוב ל-10 שנים בפולין וגורשה ב-1956 לגרמניה המערבית.
בשנת 1973 הועמדה לדין עקב התבטאויות אנטישמיות, הורשעה ונגזרו עליה 10 חודשי מאסר.
היא הועמדה שוב לדין בגרמניה במסגרת משפטי מיידנק, שהחלו בדיסלדורף בנובמבר 1975, ומתה במהלך המשפט באביב 1976 בגיל 73. עקב כך בוטלו ההליכים המשפטיים נגדה במאי אותה שנה.
אליס בארץ הפלאות הוא סרט ראינוע בריטי בשחור-לבן משנת 1903.
הסרט, בכיכובה של מיי קלארק בתפקיד אליס, בבימויו של ססיל הפוורת ופרסי סטאו, היה העיבוד הראשון של ספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" לקולנוע, הראשון בסדרה של "סרטי אליס" שיצאו לאקרנים במשך השנים.
ידוע רק עותק אחד של הסרט המקורי ששרד חלקית עד המאה ה-21. מכון הסרטים הבריטי הפיק מעותק זה שחזור של קטעים מהסרט, בצבעים המקוריים בהם הוקרן.
גרסת השחזור שוחררה לרשות הציבור ב-24 בפברואר 2010, היא זמינה במספר מקורות, וצורפה כבונוס במספר הפקות.
אליס ארמל בקאי (באלבנית: Elis Ermal Bakaj; נולד ב-25 ביוני 1987) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר התוקף ולעיתים גם כחלוץ.
בקאי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן טירנה ובגיל 15 בלבד עלה לקבוצה הבוגרת.
בשנת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד מכבי נתניה במסגרת גביע האינטרטוטו.
למרות זאת, את העונה הוא התחיל בקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה השנייה ובינואר של אותה עונה חזר לקבוצה הראשונה.
ב-24 במרץ 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה ברבע גמר הגביע האלבני נגד אלבסני.
בינואר חתם בדינמו טירנה עימה זכה באליפות המדינה בעונת .
בינואר חתם בדינמו בוקרשט הרומנית ל-5 שנים תמורת 200 אלף אירו.
ב-26 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוקרשט.
וב-12 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד אוניראה אורזיצ'ני.
במהלך משחק הסופר קאפ הרומני נגד סטיאווה בוקרשט, הצליח בקאי להתחמק מחזיז שהושלך לכיוונו מאוהד סטיאווה.
בפברואר הצטרף לצ'רנומורץ אודסה האוקראינית.
בפברואר ביקש לעזוב את המועדון בגלל המתיכות שהחלה במדינה ונענה בחיוב.
לאחר שהיה קרוב לחתום בסקנדרבו קורצ'ה, אך בסופו של דבר ביוני של אותה עונה חתם בקיי אף טירנה.
במאי סיכם בהפועל רעננה מליגת העל הישראלית, אך כבר באוגוסט השתחרר מהקבוצה לפי בקשתו וחזר לקיי אף טירנה.
ב-9 ביוני 2016 חתם בספליט מליגת העל הקרואטית.
ב-29 בינואר 2017 חזר לאלבניה בולנזיה שקודרה בה שיחק עד סיום העונה.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם בקוקסי.
ב-4 במרץ 2018 חתם בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית ששילמה עליו 120 אלף אירו.
בינואר , בקאי חתם בדינמו ברסט.
בינואר , בקאי חתם ברוך ברסט.
בקאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה ב-21 בנובמבר 2007 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2008. ב-22 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד .
כדורגלן השנה בליגה האלבנית: ,
אליס היא דמות בדיונית וגיבורת ספר הילדים "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" (1865), וספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" (1871), מאת לואיס קרול.
אליס, ילדה מהתקופה הוויקטוריאנית, עוברת הרפתקה לאחר שנפלה בטעות למחילת ארנב, לתוך ארץ הפלאות; בספר ההמשך, אליס נכנסת למראה, אל תוך העולם שנמצא מבעד למראה.
דמותה של אליס התפתחה כשקרול סיפר סיפורים אודותיה לאחיות לידל, בזמן שייט בנהר התמזה, ביחד עם חברו רובינזון דקוורת'.
למרות שההשראה של קרול לדמותה של אליס וללא ספק שמה באים מאליס לידל, ישנו ויכוח האם היא מבוססת עליה לחלוטין.
קרול מתאר את אליס הבדיונית כ"אוהבת ועדינה", "אדיבה לכולם", "אמינה", ו"מאוד סקרנית".
ג'ון טניאל אייר לראשונה את אליס, בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
אליס היא ילדה בדיונית שחיה בסביבות אמצע התקופה הוויקטוריאנית.
בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", היא כבת שבע; בספר ההמשך, אליס אומרת כי היא בת שבע וחצי.
בשני הספרים, קרול בחר שלא למסור תיאורים חיצוניים של הדמות הראשית, וממעיט מאוד בפרטים עליה.
אך מידע על אליס ועל חייה נחשף לאט לאט עם הסיפור, לאורך שני הספרים, בתקריות שונות המאירות צדדים שלה שלא הועלו קודם לכן.
בבית, יש לאליס אחות גדולה ממנה משמעותית, אח גדול שהיה בעל ספר הדקדוק שממנו אליס קראה, חתולה בשם דינה, אומנת מבוגרת, ומורה פרטית.
ידוע שבשלב מסוים בעברה היא הלכה לבית ספר.
מעמדה של אליס מוערך כמעמד העליון, הבינוני או חלק מהבורגנות.
ההשערות האלו מתבססות על דיבורה הרהוט, בגדיה המהודרים וסביבתה המשכילה.
כשקרול כתב על אישיותה של אליס ב"אליס על הבמה" (אפריל 1887), הוא מתאר אותה כאדיבה, עדינה, חכמה, תמימה וחפה מפשע.
בנוסף, הוא כותב כי היא "סקרנית מאוד, בעלת יכולת ליהנות מהחיים שמגיעים רק בזמנים השמחים של הילדות, כשהכול חדש והוגן, כשחטא וצער הם רק שמות - מילים ריקות שלא מייצגות דבר!".
מבקרים מסוימים מבקשים להתווכח עם האישיות שקרול מייחס לאליס, בטענה שהיא אכזרית ואלימה.
הם מבססים דבריהם על השיחות שלה עם החיות שהיא פוגשת, על התקרית האלימה עם ביל הלטאה (אליס בועטת אותו אל האוויר), ועל חוסר עדינות ורגישות בתגובותיה החריפות לדבריהם של דמויות שונות.המידה בה אליס יכולה להיות מזוהה כאליס לידל נתונה לוויכוח.
חלק מהמבקרים טוענים כי אפשר לזהות את אליס כלידל, או שהיא הייתה מקור השראה מרכזי.
אחרים טוענים כי הדמות הראשית בספרים ולידל נפרדות זו מזו.
קרול טוען כי דמותה של אליס אינה מבוססת כלל על לידל, אלא בדיונית לגמרי.
"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" פותח בכך שאליס ואחותה הגדולה יושבות על גדת הנהר.
אליס נופלת לתוך מחילת ארנב לאחר שעקבה אחרי הארנב הלבן, ומגלה את ארץ הפלאות.
לאחר שהיא פוגשת יצורים מוזרים ומשנה את גודלה פעמים רבות, אליס מוצאת עצמה במשפט של הנסיך האדום (ג'ק מסוג לב) כעדת ראייה.
כשהמלך והמלכה האדומים מצווים עליה לעזוב, אליס מתווכחת אתם, בטענה שהם רק חפיסת קלפים.
כשהם מתנפלים עליה, אליס מתעוררת על גדת הנהר ומגלה שהכול היה רק חלום.
"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" מתחיל כשאליס נמצאת בביתה ומשחקת עם חתולתה קיטי (תולי במספר תרגומים בעברית), אחת משתי גורותיה של דינה.
היא נכנסת אל תוך המראה לעולם בו כלי שחמט חיים.
היא פוגשת כלי שחמט רבים ויצורים מוזרים אחרים, עד שהיא נעשית מלכה, אז היא עורכת מסיבה גדולה לרגל ניצחונה במשחק.
המסיבה נהיית גדולה ופרועה יותר מהצפוי, וכשאליס מנערת את המלכה האדומה, היא מתעוררת חזרה בחדרה, כשהיא מחזיקה את החתולה ותוהה האם כל זה היה חלום שלה או חלום של המלך האדום.
"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" ו"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" הם ספרים לא פשוטים לתרגום, מפאת משחקי לשון מתוחכמים של קרול בשפה האנגלית.
בעברית, יצאו לאור כחמישה תרגומים שונים של הספר הראשון, ובודדים של הספר השני.
שמה של אליס "תורגם" בצורות שונות.
שמה המקורי הוא אליס , אך היא הופיעה בתרגומים גם בתור עליסה, ואפילו עליזה.
אליס אוסוולד (Alice Oswald, נולדה ב-31 באוגוסט 1966) היא משוררת וסופרת אנגלייה עטורת פרסים, כלת פרס ת"ס אליוט לשנת 2002 ופרס Griffin Poetry לשנת 2017.
אוסוולד נולדה ברידינג, שבמחוז ברקשייר, אנגליה.
עד כה פרסמה שבעה קובצי שירה.
אליס פריסילה לייל קין (Alice Priscilla Lyle Keen), שמאוחר יותר הפכה לאליס אוסוולד, היא בתם של ליידי פריסילה מרי רוז קורזון (Lady Priscilla Mary Rose Curzon) וצ'ארלס ויליאם לייל קין (Charles William Lyle Keen).
בריאיון לאתר The Guardian שפורסם בשנת 2012 סיפרה שהיא התחייבה לשירה כשהייתה בת שמונה.
עד אז רצתה להיות שוטרת, אך היא עברה לילה אחד ללא שינה ולמחרת, לדבריה, "העולם השתנה.
הוא היה זקוק לשפה חדשה".
כשאוסוולד הייתה צעירה היא נהגה לחבר שירים בראשה לפני השינה, ובבוקר למחרת הייתה כותבת אותם במחברת שהחביאה בשיח.
רק כ-20 שנה לאחר מכן, החלה לשלוח את שיריה לפרסום.
כתיבת שירה, לדבריה, היא מאמץ רציני ומתמשך בדיוק כמו המאמץ להיות אדם טוב יותר.
היכולת להתבטא היטב, לדעת אוסוולד, אינה עניין של ידע והשכלה, אלא קשורה בעיקר לתשומת לב.
בשנת 1994 נישאה למחזאי פיטר ס.פ אוסוולד (Peter C.P Oswald), והחל מאותה שנה שם משפחתה הפך לאוסוולד.
כיום הם חיים בדבון עם שלושת ילדיהם.
אוסוולד למדה לימודים קלאסיים בניו קולג', אוניברסיטת אוקספורד (New College, University of Oxford) ולאחר מכן עבדה כגננית, עבודה שלדבריה היא אידיאלית למשורר משום שהיא משאירה את הראש פנוי.
אוסוולד מדברת בהתלהבות על הקשר שלה לאדמה, העבודה הקשה והמקצבים של הטבע.
בשנת 1996 פרסמה את קובץ השירה הראשון שלה, The Thing in the Gap-Stone , עליו זכתה בפרס Forward Poetry לקובץ הביכורים הטוב ביותר.
בשנת 2002 פרסמה את ספרה השני, Dart, לאחר מחקר של ההיסטוריה, הסביבה והקהילה בריבר דארט שבמחוז דבון, וזכתה עליו בפרס ת"ס אליוט.
כמו כן הוציאה בשנת 2009 את הקובץWeeds and Wild Flowers שאויר על ידי ג'סיקה גרינמן, ואת A sleepwalk on the severn.
בשנת 2013 הייתה המשוררת הראשונה שזכתה בפרס Warwick לכתיבה, על ספרה (Memorial (2011, שהוא עיבוד ל"איליאדה" של הומרוס.
ספר זה זכה לשבחים רבים על הגישה החדשנית ומלאת הדמיון שהופגנה בו.
בשנת 2017 זכתה, יחד עם המשורר ג'ורדן אבל, בפרס Griffin poetry על ספרה Falling Awake, שיצא בשנת 2016. ספרה תואר על ידי השופטים כ'עוצר נשימה'.
בדבריהם ציינו כי בעבודתה של אוסוולד יש אומץ פילוסופי, וכי היא פותחת בפנינו דרכים חדשות לחקירת העולם.
אליס אוגוסטה בול הייתה כימאית אפרו-אמריקאית, שפיתחה את "שיטת בול", הטיפול היעיל הראשון למחלת הצרעת.
היא מצאה דרך להפוך שמן צ'ולמוגרה לתמיסה הניתנת להזרקה, ובכך עד שנות ה-40 אפשרה לחולים רבים להשתחרר מבידוד ולשוב לחייהם.
כאישה אפרו-אמריקאית, אליס בול הצליחה להתגבר על חסמים חברתיים ומגדריים מורכבים בראשית המאה ה-20 ולהשלים מסלול אקדמי שכלל תואר ראשון במדעי הרוקחות ושני תארים מתקדמים בכימיה ובכימיה תרופתית.
לאורך שנות פעילותה היא העמיקה ואף שימשה כחברת סגל במכללה בה רכשה את השכלתה.
בול הצליחה, למרות חסמים חברתיים ומגדריים כבדים בראשית המאה ה-20, בעלת תואר ראשון במדעי הרוקחות ועוד שני תארים - בכימיה ובכימיית-תרופות.
על מפעל חייה זכתה, לאחר מותה, להוקרה מטעם אוניברסיטת הוואי, בה למדה ולימדה.
לאחר מותה הטרגי ב-1916, נשיא האוניברסיטה והמנחה שלה, ד"ר ארתור דין, המשיך את עבודתה, פרסם את הממצאים תחת שמו בלבד.
הוא אף כינה את הפיתוח "שיטת דין", ולא העניק לבול כל קרדיט.
רק בשנת 1977 נחשפה האמת על תרומתה המכרעת, בזכות מחקר של ד"ר קתרין טקארה וסטן עלי.
מאז, שמה של אליס בול הונצח בדרכים רבות, בין היתר באמצעות הכרזת "יום אליס בול" בהוואי.
היא אף עוטרה לאחר מותה במדליית הריג'נטס מטעם אוניברסיטת הוואי, ופיתוחה המדעי נלמד כיום כחלק בלתי נפרד מההיסטוריה של הרפואה והכימיה המודרנית.
אליס בול נולדה בסיאטל שבוושינגטון למשפחה משכילה ועתירת הישגים.
בול ג'וניור, היה עורך דין ועורך העיתון "The Colored Citizen", ואמה, לאורה בול עסקה כצלמת.
לבול היו שני אחים ואחות אחת.
זיקתה של בול לעולם הכימיה החלה כבר בילדותה, ככל הנראה בהשראת סבה, ג'יימס פ.
בול, שהיה מחלוצי תחום הצילום בדאגרוטיפ, והשתמש בכימיקלים שונים לצורך פיתוח תמונות בתקופה שבה המקצוע טרם הוסדר מסחרית.
לאחר תקופה קצרה שבה שהתה משפחתה בהוואי עקב מצבו הבריאותי של סבה, חזרה בול לסיאטל.
בשנת 1910 היא השלימה את לימודיה התיכוניים במקצועות המדעיים בהצטיינות יתרה.
לאחר מכן היא המשיכה ללימודי תואר ראשון בכימיה וברוקחות באוניברסיטת וושינגטון.
ב-1912 סיימה בול תואר ראשון בכימיית תרופות, ואחרי שנתיים נוספות קיבלה גם תואר ראשון ברוקחות.
מאמר שפרסמה בכתב העת של אגודת הכימאים האמריקאית זיכה אותה במלגה לתואר שני באוניברסיטת הוואי (שנקראה אז מכללת הוואי) ובמקביל קיבלה הצעת עבודה מאותה מכללה.
היא הוזמנה להישאר כעוזרת הוראה תחת נשיא האוניברסיטה ד"ר ארתור דין, שהיה גם הוא כימאי.
כך הפכה גם לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שסיימה תואר שני במכללת הוואי, וגם לאישה הראשונה בכלל שכיהנה במשרה זו במכללה.
בנוסף הזמין אותה הרופא ד"ר הארי הולמן (Hollmann) מבית החולים קליהי (Kalihi) בהונולולו לסייע לו בפיתוח תרופה לצרעת.
בעבודתה שם היא פיתחה תהליך ייחודי שאיפשר הפקת זריקה שהצילה חיים רבים.
מחקרה של בול ארך כשנה, ותוצאותיו הובילו לייצור תמצית המבוססת על שמן העץ Hydnocarpus wightianus, המוכר בשמו ההודי "צ'ולמוגרה".
תמצית זו שימשה כתרופה למחלת הצרעת, בשל היותה מסיסה גם במים, וכך ניתן היה להזריקה לגוף האדם.
אף שבאירופה, אסיה ואפריקה השתמשו במיצוי מן העץ כתרופה חיצונית על העור, בול סברה שהזרקת החומר תהיה יעילה יותר, והייתה הראשונה שהצליחה לייצר את התרופה המבוקשת.
אף על פי שבול סיימה את מחקריה בהצלחה, היא לא זכתה לראות את תוצר המחקר הסופי מניב פירות.
היא חלתה, כנראה בעקבות שאיפת גז כלור בתאונת מעבדה, והלכה לעולמה בגיל 24 בבית חולים בסיאטל בסוף 1916. עמיתה הבכיר ארתור דין שהיה גבר לבן מקושר ומכובד, הפיץ את התרופה ולקח את כל הקרדיט על הישגי הסטודנטית השחורה הצעירה.
הוא השלים את מחקריה אחרי מותה ופרסם שורה של דו"חות שבהם התעלם לחלוטין מתרומתה המרכזית לפיתוח התרופה.
הולמן ניסה להיאבק למענה, וסיפר בהזדמנויות רבות שהיא זאת שפיתחה את השיטה שאפשרה את הפקת התרופה, אך דין היה מקושר הרבה יותר וזכה בכבוד לבדו.
אפקט מטילדה בו נקראת שיטת הטיפול שפיתחה- שיטת דין.
שיטה זו נותרה הטיפול העיקרי לצרעת במשך 25 שנים, עד תחילת השימוש באנטיביוטיקה בשנות ה-40, שהוביל לפיתוח תרופות יעילות יותר.
התרופה שיוצרה כתוצאה ממחקריה הוסיפה לעזור לחולים לקבל טיפול למחלה בביתם, ללא אשפוז ארוך בבתי חולים, ובמקרים רבים גם להחלים בסופו של דבר ממחלת הצרעת.
אף שבול לא קיבלה את ההוקרה לה הייתה ראויה במהלך חייה, בשלהי המאה ה-20 נחשף סיפורה.
בשנת 2000 הוצב לוח זיכרון לכבודה באוניברסיטת הוואי, לא הרחק מאולם דין המפואר בקמפוס.
אוניברסיטת הוואי הכירה בה פעמיים: בפעם הראשונה ב-2000, כשהכירו בה בתור אחת הסטודנטיות המצטיינות של האוניברסיטה, ופעם שנייה ב-2007, כשהוענקה לה תעודת הוקרה רשמית מטעם האוניברסיטה, שנים רבות לאחר מותה.בשנת 2000 אף הכריז מושל הוואי על 29 בפברואר כ"יום אליס בול", והוא נחגג כיום כל ארבע שנים.
אליס באלינט (במקור סקיי, בהונגרית: Bálint Alice; בודפשט, 16 ביוני 1898 - מנצ'סטר, 29 באוגוסט 1939) הייתה פסיכואנליטיקאית הונגרייה-יהודייה, אחת הדמויות הבולטות של בית הספר הפסיכואנליטי בבודפשט.
היא התעניינה בנושאי התפתחות הילד, בשאלות חינוך, ובהתאמת הפסיכואנליזה לחינוך.
היא עסקה במגוון רחב של פעילויות: ייעוץ, חינוך והסברה, ניתוח ופרסמה באופן קבוע בכתבי עת לאומיים ובינלאומיים.
אליס נולדה במשפחה יהודית כבתם של ז'יגמונד סקיי (שפיצר) ווילמה פרוסניץ.
מסיבה לא ברורה היא אומצה על ידי פרידייש קובאץ' ורעייתו וילמה קובאץ' ושמה הרשמי הפך לאליס סקיי-קובאץ'.
אמה המאמצת הייתה פסיכואנליטיקאית ומאמנת של האיגוד הפסיכואנליטי ההונגרי.
אביה המאמץ היה אדריכל ויזם שלקח חלק גם בעצמו בטיפול פסיכואנליטי.
אליס במקור הייתה אנתרופולוגית, אך המיקוד שלה היה בתחומים רבים (למדה גם מתמטיקה, ומשפטים), ובסופו של דבר הפכה את פסיכולוגיית הילדים למרכז העניין בחייה ועיסוקה.
היא פגשה את מייקל (מיהאי) באלינט בשנת 1918, איתו היו חייה הפרטיים והמקצועיים שזורים זה בזה ובשנת 1921 התחתנו.
משנת 1919 היא כבר העבירה הרצאות ציבוריות בבודפשט.
בשנת 1920 עברה עם באלינט לגרמניה בגלל האנטישמיות בהונגריה, שם החלה לעבוד במוזיאון Völkerkunde (המוזיאון האנתרופולוגי).
משנת 1921 היא ובעלה ביקרו בקביעות במכון להכשרה בפסיכואנליזה בברלין תחת ניהולו של האנס זקס.
הם חזרו לבודפשט בשנת 1924 וסיימו את ההכשרה בפסיכואנליזה אצל שאנדור פרנצי.
לאליס ובעלה נולד בן, יאנוש באלינט, שהפך לרופא ולביוכימאי.
בשנת 1939 בסביבות ינואר-פברואר נמלטה המשפחה לאנגליה, למנצ'סטר בשל האנטישמיות שגאתה בהונגריה והחוקים האנטי יהודיים, שם באוגוסט נפטרה אליס משבץ מוחי.
אליס באלינט הוכשרה כפסיכואנליטיקאית על ידי שאנדור פרנצי, ולכן התאוריה של פרנצי השפיעה רבות על נקודת מבטה.
שוני ההשקפה בין זיגמונד פרויד לבין פרנצי היה מהותי ומכריע בנושאים שונים, ודעותיהם היו שונות ולפעמים מנוגדות במובנים רבים.
בין היתר, פרנצי ייחס חשיבות רבה לקשר אם-ילד בהתפתחותו הביולוגית והפיזית של הילד.
מוטיב זה מודגש גם בתאוריה של חסידיו של פרנצי.
לדוגמה, על פי אליס באלינט, בשלבים המוקדמים ביותר של התפתחות הילד, מערכת היחסים בין אם לילד אינה מבוססת על אינסטינקט, כמו שחושב פרויד, אלא על אהבה ארכאית, שהיא ללא תנאי וחשובה לא פחות לשני הצדדים.
בנוסף, הפסיכואנליטיקאים בבודפשט הדגישו את תפקידם של גורמים סביבתיים, כולל חינוך, ולא ייחסו חשיבות רבה כל-כך, כמו פרויד, לאינסטינקטים המולדים של התינוק.
נקודת מבט זו אפשרה ליישם עקרונות פסיכואנליטיים בחינוך.
כתוצאה מכך, המבנה הקלאסי שתואר בכתביה של באלינט שינה את מודל הקשר בין ה"אני" (אֶגוֹ) העל לבין ה"אני" הרגיל, בו השפעת ה"אני" העל אינו עוד בלתי נמנע.
הודגש על ידה כי על החינוך להשפיע בעיקר על ה"אני", במיוחד על ידי הגברת הסיבולת שלו ללחץ.
גם העצות המעשיות של אליס באלינט פעלו לפי עקרונות אלה.
האמצעים לעשות זאת לדעתה היו ללמד משמעת פורמלית: אדיבות, כמה סעיפים של סדר יום, ואמירת תודה.
על הילד ללמוד שהוא או היא לא תמיד יכולים לעשות מה שבא להם או חושקים בו, אך עם זאת, יכולות להיות לו/לה מחשבות שונות מהציפיות החברתיות.
על ידי עיכוב או דחייה של הגשמת רצון הילד, הוא יקדם את השתלבותו בחברה.
אליס באלינט הדגישה גם כי ויתור על אינסטינקט כלשהו איננו נגד הטבע.
לדוגמה, אם האינסטינקטים פונים זה נגד זה, למשל רעב מול בריחה.
עם זאת, הקפדה על משמעת ברזל אינה מובילה לתוצאות.
מטרת החינוך היא פיתוח עצמאותו של הילד, אשר ניתן להשיג רק אם קיים איזון בין הגבלות לבין חופש המתאימים לצורכי הילד.
התפתחות יכולת האהבה ותחושת המציאות.
הטיפול בהעברת התשוקה, מבוסס על הניסויים של פרנצי.
היסודות של מערכת החינוך שלנו.
(על העברה והעברה נגדית.) כתב העת הבינלאומי לפסיכו-אנליזה, 1943.
אליס ביפלאקו הייתה דוגמנית יוונייה.
ובנוסף המתחרה היוונית הראשונה שזכתה בתואר מיס אירופה.
ביפלאקו נולדה באתונה ולה שלוש אחיות.
ב-1929 השתתפה בתחרות היופי הלאומית היוונית "מיס הלנס" (Μις Ελλάς) כמיס אתונה וזכתה במקום הראשון.
היא הלכה לייצג את יוון בתחרות מיס אירופה 1930 בפריז והייתה ליווניה הראשונה שזוכה בתואר זה.
היא גם נשלחה לייצג את יוון בתחרות הבינלאומית "מיס תבל 1930" שם הייתה הסגנית הראשונה.
לאחר מכן היא נסעה לסבב הרצאות ברחבי ארצות הברית שם לימדה על תרבות יוון העתיקה והמודרנית.
בשנות ה-30 היא עלתה לכותרות בכך שהתחזתה לגבר והגיעה אל הר אתוס, מקום בו הכניסה לנשים הייתה אסורה, סיפורה אף סוקר בכתבה בעיתון טיים.
שלושה ימים לאחר מכן מצאתי את עצמי בפריז: זכיתי בתחרות האירופאית, ואז כמובן היה צריך לעבור עם זה לריו".
היא גם הופיעה תקופה מסוימת בתיאטרון ולקחה חלק במחזה על פרומתאוס.
ב-1932 נישאה לטייס הצרפתי פול-לואי ויילר וב-1933 נולד להם בן, פול-אנניק ויילר, אשר נישא לבת אצולה איטלקייה ודרכו היא סבתה של סיבילה, נסיכת לוקסמבורג, רעייתו של גיום, נסיך לוקסמבורג.
ב-1945 הם התגרשו, בשנה זו היא נישאה בשנית לג'ון ראסל, דיפלומט בריטי אשר כיהן כשגריר בריטניה במספר מדינות, נולדו להם בת ובן.
אליס ג'וזפין אור-יואינג היא שחקנית בריטית, שכיכבה ב-2012 בסרט הבריטי "שעיר לעזאזל", עיבוד לרומן באותו שם מאת דפנה דה מוריאה שיצא לאור ב-1957.
היא הבת השלישית של רוברט ג'יימס אור-יואינג הנכבד ואשתו סוזאנה (לבית בודלי סקוט).
היא נכדתו של הפוליטיקאי השמרני איאן אור-יואינג.
בין השנים 2001 ל-2007 התחנכה בבית הספר לבנות היתפילד שבאסקוט.
מ-2008 עד 2011 למדה משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
ב-2007, עוד לפני שהתחילה ללמוד בבית הספר למשחק, שיחקה אור-יואינג בתפקיד קטן בסרט "כפרה".
אחרי סיום הלימודים הופיעה בשני סרטי קולנוע, ובשתי סדרות טלוויזיה.
בין השאר שיחקה בפרק האחרון של הסדרה "פוארו" המבוססת על רומנים מאת אגאתה כריסטי.
ב-2014 הופיעה בסרט הביוגרפי של מייק לי "מר טרנר" על חייו של הצייר ויליאם טרנר, ובדרמה הביוגרפית "התאוריה של הכול".
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2007 כפרה Atonement אחות 2012 A Fantastic Fear of Everything ליביניה שעיר לעזאזל The Scapegoat פרנסס סרט טלוויזיה של ITV
הלנה The Devil Conspiracy לורה מילטון2023סנדיטון (אנ')Sanditonלידיה מונטרוז6 פרקים
אליס בארץ הפלאות הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1915 מסוגת פנטזיה אפלה והרפתקאות.
הסרט מבוסס על ספרו הקלאסי של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" שיצא לאור ב-1865. את הסרט ביים ו.
יאנג, ובתפקיד אליס מככבת ויולה סאבוי.
הסרט מיוחד בכך שהוא מתאר חלק גדול מהשיר "אבא ויליאם", והוא כולל קטע הדומה לאיור של ג'ון טניאל המתאר את הכניסה של אבא ויליאם בהיפוך לאחור.
הרברט רייס – הארנב הלבן
ויליאם טילדן – הכובען המטורף
אליס בראון צ'יטנדן הייתה ציירת אמריקאית, שפעלה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, והתמחתה בפרחים, דיוקנאות ונופים.
היא לימדה במכון מארק הופקינס לאמנות (המכון לאמנות בסן פרנסיסקו) משנת 1897 עד 1941.
אליס צ'יטנדן נולדה בברוקפורט, ניו יורק ב-14 באוקטובר 1859 לג'וזף גלדינג צ'יטנדן ואן מרי גרין צ'יטנדן.
הוריה עברו לסן פרנסיסקו בשנת 1858 מניו יורק, אך אמה חזרה לניו יורק כדי לחכות ללידתה.
הייתה לה אחות קארי, שהייתה צעירה ממנה בשנתיים.
אביה עבד בתעשיית העץ בסן פרנסיסקו.
היא למדה בבית הספר של דנמן וזכתה במדליית כסף על היותה בראש כיתתה כשסיימה את לימודיה בשנת 1876. היא למדה אצל וירג'יל ויליאמס בבית הספר לעיצוב (בהווה, המכון לאמנות בסן פרנסיסקו) משנת 1880 עד 1882. וקיבלה מדליות לציור.
היא נישאה לצ'ארלס פרשל אוברטון בשנת 1886 אך עזבה אותו וחזרה לבית הוריה בשנת 1887, כמה חודשים לפני שנולדה בתה מרים אוברטון בשנת 1887. אוברטון הפך לסגן הנשיא ומנהל חברת הדגים יוניון בסן פרנסיסקו.
אליס התגרשה בשנת 1900 כאשר היא ובתה, מרים, התגוררו עם אמה ברחוב אוקטביה בסן פרנסיסקו.
אחותה קארי ומשפחתה התגוררו גם הם עם הוריה.
בעלה של קארי היה ויליאם טיילור, רב חובל בים.
אליס צ'יטרדן מעולם לא התחתנה בשנית.
ככל שהזדמנויות החינוך הועמדו לרשותן יותר במאה ה-19, הפכו אמניות נשים לחלק מארגונים מקצועיים, כולל הקמת עמותות אמנות משלהן.
יצירות אמנות שנעשו על ידי נשים נחשבו כנחותות, וכדי לסייע להתגבר על כך הן הפכו ל"קולניות ובטוחות יותר ויותר" בקידום עבודותיהן, וכך הפכו לחלק מהדימוי המתהווה של "האישה החדשה" המשכילה, המודרנית והחופשית יותר.
אמניות, "מילאו תפקיד מכריע בייצוג "האישה החדשה", הן על ידי רישום תמונות של האייקון והן על ידי שינוי דרך חייהן."
אליס צ'יטנדן הדגימה את "האישה החדשה" באמצעות האקטיביזם שלה לרפורמה חברתית, בזכות הבחירה ותנועה.
היא ציירה לאורך כל חייה.
אף על פי שהיא נסעה לחוף המזרחי של ארצות הברית, איטליה וצרפת כדי ללמוד במהלך חייה, הקריירה שלה מעוגנת בסן פרנסיסקו שם היא נחשבה לציירת גדולה שנאמר עליה כי היא "מגלמת גאון רב עוצמה" באמצעות "קסם המכחול שלה."
היא יצרה ציורים רבים של פרחים, בעיקר ורדים, חרציות ואדמוניות.
מפעל חייה היה סדרה של יותר מ-256 ציורים בוטניים של 350 זנים של פרחי בר בקליפורניה במשך 50 שנה.
אליס צ'יטנדן נבחרה לציירת הפרחים המובילה של אמריקה, במארס 1895. היא אספה דגימות רבות בעצמה באופן מקומי באזור מפרץ סן פרנסיסקו, אך גם במהלך נסיעות ארוכות דרך הרי סיירה נבדה או מדבריות דרום קליפורניה.
ציורים אלה נצבעו בעזרת צבעי שמן על נייר.
היא קיבלה סיוע מחברתה אליס איסטווד, שהייתה אוצרת הבוטניקה באקדמיה למדעים בקליפורניה בסן פרנסיסקו.
עבודותיה היו כה מדויקות עד שהוסיפו לא רק לאמנות, אלא גם לתחום המדע.
היא ציירה גם דיוקנאות רבים, לעיתים קרובות עם צבעי פסטל.
היא עשתה דיוקנאות של ג'יימס וו.
מרשל, רוברט גורדון ספול, נשיא אוניברסיטת קליפורניה, והשופט ג'ון ה.
כמו כן ציירה גם נופים רבים.
בשנות השמונים של המאה ה-19 היה לה סטודיו בסן פרנסיסקו בקומה הרביעית בבניין פלן.
אליס צ'יטנדן הציגה שני ציורים (אחד חרציות ושני ורדים) בבניין "מדינת קליפורניה" בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
בשנת 1885 קיימה האגודה לאמנות בסן פרנסיסקו תערוכה של כל הנשים, שנחשבה התערוכה הגדולה הראשונה מסוגה בארצות הברית, שכללה את עבודותיה של צ'יטנדן.
היא לימדה אמנות החל משנת 1897 בבית הספר לאומנויות הופקינס (לימים בית הספר לעיצוב בקליפורניה) באוניברסיטת קליפורניה ובשנת 1902 הרצתה במכון ברוקלין על "פרחי בר בקליפורניה".
בשנת 1907 עד 1918 הייתה אליס צ'יטנדן פרופסור לרישום בבית הספר לעיצוב בקליפורניה.
בשנת 1941 פרשה מתפקידה בהוראה בבית הספר לאמנויות יפות בקליפורניה, והייתה חברה לחיים באיגוד האמנות בסן פרנסיסקו במשך הקריירה הנכבדה שלה.
אליס בראון צ'יטנדן נפטרה ב-13 באוקטובר 1944 בסן פרנסיסקו.
בשנת 1965 הוצגו בחברה ההיסטורית בקליפורניה 261 ציורי שמן של פרחי בר.
הציורים היו באחסון באקדמיה למדעים בקליפורניה.
פרסום מוגבל של 1,000 עותקים של ארבעה מציורי פרחי הבר שלה נדפס והוצא בשנת 1968 על ידי לוטון ואלפרד קנדי.
תערוכה בשם "עצים ילידים בקליפורניה" נערכה בשנת 1992 בספריית הלן קרוקר ראסל, הגן הבוטני של סן פרנסיסקו, פארק גולדן גייט.
לאגודת החלוצים בקליפורניה יש דיוקן ושני ציורים של מבנים היסטוריים.
הילדור אליס נילסון (בשוודית: Hildur Alice Nilson; 26 בינואר 1924 – 11 בפברואר 2014), ידועה בשם הבמה שלה, אליס באבס, הייתה זמרת ושחקנית שוודית.
באבס שרה במגוון סגנונות מוזיקליים, דוגמת שלאגר וג'אז.
ב-1972 היא נבחרה לזמרת של חצר המלוכה השוודי.
ב-1938, באס שיחקה בסרט "Thunder and Lightning" בתפקיד אורח.
ב-1940, באבס שיחקה בסרט הראשון שלה כשחקנית ראשית, "!Swing it, magistern".
עד שנת 1956, באבס שיחקה ב-17 סרטי טלוויזיה.
מספר שחקנים מבוגרים מבאבס מתחו ביקורת עליה בשל גילה הצעיר וניסיונה לפרוץ אל תחום המשחק.
בשנת 1958, רשות השידור השוודית הכריזה כי באבס נבחרה לייצג את שוודיה בהופעת בכורתה, באירוויזיון 1958. מאוחר יותר, פורסם השיר "Lilla Stjärna", אותו תבצע בתחרות.
ב-12 במרץ 1958, באבס הופיעה על בימת האירוויזיון בהילברסום, הולנד.
באבס שובצה חמישית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי לוקסמבורג.
באבס זכתה הרביעי עם עשר נקודות.
בשנת 1963, גרסת הכיסויי שלה לשיר "After You Gone" זכתה במקום ה-29 במגזין הבריטי למוזיקה, "פונטנה".
בשנים שלאחר מכן, באבס שיחקה במספר סרטים נוספים.
ב-1943, באבס נישאה לנילס איוואן.
בין השנים 1973–2004, היא ובעלה עברו להתגורר בעיר קוסטה דל סול, ספרד.
לאחר מכן, עברו חזרה לשוודיה.
באבס נפטרה ב-11 בפברואר 2014, בגיל 90, עקב סיבוכים ממחלת אלצהיימר.
אליס בריידי הייתה שחקנית אמריקאית, שהחלה את דרכה בעידן הסרט האילם ושרדה את המעבר לקולנוע.
היא עבדה עד שישה חודשים לפני מותה מסרטן בשנת 1939. בין סרטיה נמנים "My Man Godfrey" (1936), בה היא מגלמת את דמותה של האם קלת הדעת של קרול לומברד, וב"שיקגו העתיקה" (1937) עליה זכתה בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 1960 קיבלה בריידי כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על תרומתה לתעשיית הקולנוע.
הכוכב שלה ממוקם בשדרות הוליווד 6201.
מרי רוז בריידי נולדה בעיר ניו יורק.
אביה, ויליאם א' בריידי, היה מפיק תיאטרון חשוב.
אמה, השחקנית הצרפתייה רוז מארי רנה, נפטרה בשנת 1896.
כבר מגיל צעיר החלה להתעניין בלהיות שחקנית.
לראשונה עלתה לבמה כשהייתה בת 14 וקיבלה את עבודתה הראשונה בברודוויי בשנת 1911 בגיל 18, במופע אליו אביה היה קשור.
כמרי רוז, עלתה בריידי על הבמה בשנת 1911 בניו הייבן באופרטה "הנסיכה הבלקנית".
בשנת 1913 הופיעה בריידי עם ג'ון ברימור בסרט "גנב לילה" (שעובד על ידי פ.
וודהאוס והמחזאי ג'ון סטייפלטון מתוך הרומן של Wodehouse, "Gentleman of Leisure") בתיאטרון מקוויקר בשיקגו.
היא המשיכה להופיע בברודוויי (לרוב בהופעות שאביה הפיק) בעקביות במשך 22 השנים הבאות.