tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1998, לאחר שתחנת הרדיו נמכרה לבעלים חדשים, עזבו ג'רווייס ומרצ'נט את התחנה.
ג'רווייס ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו בספטמבר 1998, כחלק מצוות הסדרה של ערוץ 4 הבריטי "מעבדת הקומדיה".
בסוף אותה שנה זכה להכרה רחבה יותר, כשהחליף את סשה ברון כהן (בדמותו של עלי ג'י) והחל להגיש פינה משלו בסדרה הקומית-סאטירית של ערוץ 4, "המופע של 11 בלילה".
הוא גילם בה דמות מעצבנת וגסת רוח, שנהגה להתבטא בקביעות באמירות חסרות תקינות פוליטית.
שנתיים לאחר מכן החל להגיש בערוץ 4 תוכנית אירוח קומית משלו, "פגוש את ריקי ג'רווייס".
התוכנית לא זכתה להצלחה, וג'רווייס עצמו נהג לאחר מכן לצחוק עליה.
ב-2001 נמנה עם כותביה של סדרת הטלוויזיה זוכת פרס באפט"א של רשת ITV, "מופע המערכונים".
במהלך אותן שנים גם כתב למספר תוכניות מערכונים של ה-BBC.
ג'רווייס התארח בפרק בסדרה "משפחת סימפסון", בשם ""הומר סימפסון, אלה הם חייך", ששודר ב-2006. הוא הקומיקאי הבריטי היחיד שהתארח בפרק של הסדרה, אותו הוא אף כתב.
הפרק בהשתתפותו זכה לרייטינג הגבוה ביותר בתולדות שידורה של הסדרה בבריטניה.
כמו כן, הוא התארח בפרק בעונה השלישית של הסדרה "זהות בדויה", וגילם בה באופן נדיר תפקיד דרמטי.
בינואר 2010 הנחה את הטקס ה-67 של פרסי גלובוס הזהב.
ביוני אותה שנה פורסם, כי ג'רווייס לוהק לעונה השמינית של הסדרה "תרגיע", בתפקיד עצמו.
בספטמבר 2010 פורסם, כי ג'רווייס וסטיבן מרצ'נט יחזרו לשתף פעולה בפעם הרביעית בטלוויזיה, בסדרה הקומית של ה-BBC "החיים קצרים מדי", אותה יכתבו ובה גם יופיעו.
באוגוסט 1999, במסגרת קורס הפקה של ה-BBC שבו השתתף סטיבן מרצ'נט, הוא התבקש להכין סרט קצר.
הוא בחר להכין פרודיה קומית-דוקומנטרית המתרחשת במשרד.
סרט זה היווה לאחר מכן את הבסיס לסדרה "המשרד".
הסרט הועבר לידי בכירי מחלקות הבידור והקומדיה של ה-BBC, שאישרו לג'רווייס ומרצ'נט להפיק פיילוט לסדרה.
עם זאת, בתחילה לא הבינו ב-BBC את הקונספט של הסדרה.
הם ביקשו להוסיף לה קריינות וצחוקים מוקלטים, וכן ללהק לתפקידים הראשיים שחקנים מוכרים.
ג'רווייס ומרצ'נט התנגדו לכך והתעקשו לקבל שליטה מוחלטת על הליהוק, ללהק את ג'רווייס לתפקיד הראשי של דייוויד ברנט, ולכתוב ולביים בעצמם את כל הפרקים.
הסדרה היא קומדיית מצבים מוקומנטרית, העוקבת אחר העובדים במשרד למכירת נייר לצורכי דפוס, ובראשם מנכ"ל הסניף דייוויד ברנט.
העונה הראשונה של הסדרה, שכללה שישה פרקים, שודרה בבריטניה ביולי-אוגוסט 2001, ולא משכה תשומת לב רבה.
רק לאחר ששודרה בשידורים חוזרים ויצאה ב-DVD החלה לצבור מעריצים, והציפייה לעונה השנייה הייתה גדולה.
העונה השנייה, שכללה אף היא שישה פרקים, שודרה בספטמבר 2002, ודורגה בצמרת טבלאות הרייטינג.
בדצמבר 2003 שודרו שני פרקים מיוחדים לחג המולד, שהיו גם הפרקים האחרונים של הסדרה.
הסדרה זכתה להצלחה בינלאומית רבה, נמכרה לרשתות שידור בלמעלה מ-80 מדינות, ונוצרו לה גם מספר גרסאות מקומיות, בין היתר בארצות הברית, ישראל, צרפת, גרמניה, קוויבק וברזיל.
ג'רווייס ומרצ'נט נמנים עם המפיקים של הגרסה האמריקאית.
דביר בנדק מופיע בתפקיד הראשי בגרסה הישראלית, המשודרת בערוץ yes Stars Comedy.
על גילום דמותו של דייוויד ברנט זכה ג'רווייס בפרס גלובוס הזהב ובשלושה פרסי באפט"א.
הסדרה עצמה זכתה אף היא בפרס גלובוס הזהב ובשלושה פרסי באפט"א, וכן בפרס פיבודי.
הסדרה "ניצבים" הייתה הפקה משותפת של ה-BBC ושל ערוץ HBO האמריקאי.
גם סדרה זו נכתבה ובוימה על ידי ג'רווייס ומרצ'נט, וג'רווייס גילם בה את התפקיד הראשי של אנדי מילמן, שחקן מתוסכל שעובד שנים בתור ניצב בסרטים, ביחד עם ידידתו מגי, ובהמשך מצליח לקבל סדרת טלוויזיה משלו ולזכות בתהילה.
מרצ'נט גילם בסדרה את דמותו של דארן לם, סוכנו של מילמן.
פרק הבכורה שודר ביולי 2005 בבריטניה ובספטמבר אותה שנה בארצות הברית.
העונה השנייה עלתה לשידור בספטמבר 2006 בבריטניה ובפברואר 2007 בארצות הברית.
כל אחת משתי עונות הסדרה כללה שישה פרקים.
פרק מיוחד לחג המולד, שהיווה פרק סיום לסדרה, שודר בדצמבר 2007. בכל אחד מפרקי הסדרה התארח לפחות ידוען אחד בתפקיד עצמו.
בין הידוענים שהתארחו בסדרה: בן סטילר, קייט וינסלט, סמואל ל.
ג'קסון, פטריק סטיוארט, אורלנדו בלום, דניאל רדקליף, דייוויד בואי, כריס מרטין ורוברט דה נירו.
על גילום דמותו של אנדי מילמן זכה ג'רווייס בשני פרסי אמי, בקטגוריות התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית והשחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית, וכן בפרס באפט"א.
הסדרה עצמה זכתה בפרס גלובוס הזהב.
קריירת הקולנוע של ג'רווייס כללה כמה תפקידים קטנים, כגון דיבוב קולה של יונה בסרט "פגוש את היונים" ב-2005, מנהל המוזיאון ד"ר מקפי ב-"לילה מוטרף במוזיאון" (2006) ובסרט ההמשך ב-2009, ו"פרדי הגדר" ב-"אבק כוכבים" ב-2007.
ב-2008 הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בקולנוע, בסרט "עיר רפאים", שזכה להצלחה מסחרית מתונה וגרף הכנסות של כ-27 מיליון דולר.
ב-2009 הופיע פעם נוספת בתפקיד ראשי, בקומדיה "המצאת השקר", לצדם של כוכבים כגון ג'ניפר גארנר, רוב לאו וג'ייסון בייטמן.
ג'רווייס היה שותף לכתיבת התסריט ולבימוי, ביחד עם מאט רובינסון, ואף נמנה עם מפיקי הסרט, שזכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע וגרף הכנסות של כ-32 מיליון דולר.
באפריל 2010 יצא לאקרנים בבריטניה הסרט "צומת בחיים" , שנכתב ובוים על ידי ג'רוויס וסטיבן מרצ'נט, ובו מופיע ג'רווייס בתפקיד משני.
ב-2011 ג'רוויס תרם את קולו לדיבוב דמותו של ארגאנווט בסרט "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם"
ג'רווייס ניסה לראשונה את כוחו בהופעות סטנד-אפ בסוף שנות התשעים, אך לא זכה להצלחה.
ההופעה המוצלחת הראשונה שלו הייתה במסגרת פסטיבל הפרינג' של אדינבורו ב-2001, עם המופע "Rubbernecker", בו השתתף גם סטיבן מרצ'נט.
בעשור הראשון של המאה ה-21 היו לג'רווייס ארבעה מופעי יחיד מצליחים: ב-2003 הופיע בכל רחבי בריטניה עם המופע "Animals" ("חיות").
שנה לאחר מכן יצא המופע "Politics" ("פוליטיקה").
שני המופעים צולמו, יצאו ב-DVD ושודרו בטלוויזיה.
המופע השלישי בטרילוגיית ההופעות, "Fame" ("תהילה"), יצא ב-2007. כל הכרטיסים לכל ההופעות בסיבוב נמכרו תוך שעות בודדות לאחר שהוחל במכירתם.
שני מופעי הספיישל "ריקי ג'רווייס: אנושיות" (2018) ו"ריקי ג'רווייס: חלק מהטבע" (2022) הופקו על ידי נטפליקס.
ג'רווייס הופיע בארצות הברית פעמים בודדות בלבד, בין היתר בנובמבר 2009 בקרנגי הול, במסגרת פסטיבל הקומדיה השנתי של ניו יורק.
בדצמבר 2023 עלה ספיישל סטנד-אפ שלו לרשת הסטרימינג נטפליקס בשם "ריקי ג'רווייס: ארמאגדון" שבין השאר צחק על ילדים החולים במחלות סופניות.
הבדיחות הובילו לביקורת ציבורית רחבה כלפיו ולעצומה להסיר את הבדיחות מתוך הספיישל.
ג'רווייס ונטפליקס נענו לביקורת והודיעו שיסירו את החלקים הפוגעניים.
ב-5 בדצמבר 2005 החל אתר האינטרנט "גארדיין אנלימיטד" (guardian.co.uk) להציע בחינם תוכנית פודקאסט שבועית, בכיכובם של ג'רווייס, מרצ'נט וקרל פילקינגטון.
בחודשים ינואר ופברואר 2006 דורגה התוכנית בעקביות כמשדר הפודקאסט מספר אחת בעולם.
בספר השיאים של גינס ב-2007 הופיעה התוכנית בתור תוכנית הפודקאסט בעלת שיעור ההורדות הגדול ביותר בעולם, עם ממוצע של 261,670 הורדות לכל פרק בחודש הראשון לשידורה.
העונה הראשונה של התוכנית כללה 12 פרקים.
שתי עונות נוספות, בנות שישה פרקים כל אחת, שוחררו בין החודשים פברואר לספטמבר 2006. שלוש תוכניות פודקאסט נוספות, הנחשבות לעונה הרביעית של התוכנית, שוחררו בחינם בסוף 2006: בליל כל הקדושים, בחג ההודיה ובחג המולד.
משדר פודקאסט מיוחד של השלישייה, שנמשך כשעה, שוחרר בחינם באמצעות iTunes בנובמבר 2007. ב-16 בספטמבר 2008 שוחררה העונה החמישית של התוכנית, שכללה ארבעה פרקים.
ב-2004 פרסם ג'רווייס ספר ילדים בשם "Flanimals" ("פלאנימלס"), שעסק בחיות דמיוניות.
התסריטים של "המשרד" יצאו בצורת ספרים, תסריטי העונה הראשונה ב-2002 ותסריטי העונה השנייה ב-2003, וגם התסריטים של פרקי הסדרה "ניצבים" יצאו בפורמט של ספר בשלהי 2006.
החל מ-1982 נמצא ג'רווייס בקשר זוגי עם ג'יין פאלון, מפיקה וסופרת.
השניים נפגשו בעת שלמדו יחד ביוניברסיטי קולג' לונדון, ומ-1984 הם מתגוררים יחד, בעבר בבלומסברי וכיום בהמפסטד.
הם מעולם לא נישאו, לדברי ג'רווייס משום ש"אין טעם בלערוך טקס נישואין לעיניו של אלוהים, מאחר שאין אלוהים", ומעולם לא הולידו ילדים, לדברי ג'רווייס משום ש"לא התחשק לנו להקדיש לכך 16 שנים מחיינו, וגם, כמובן, יש יותר מדי ילדים בעולם".
ב-2008 הם רכשו בית נוסף, באפר איסט סייד של מנהטן.
ג'רווייס הוא טבעוני ותומך נלהב של זכויות בעלי חיים.
הוא התבטא בפומבי נגד ציד שועלים ונגד מלחמת שוורים, ואף כתב מכתב גלוי לראש ממשלת בריטניה גורדון בראון, שבו ביקש ממנו להתערב ולשים קץ לשימוש בפרוות של דובים שחורים לצורך הכנת כובעיהם של חיילי חיל הרגלים הבריטי.
ג'רווייס מגדיר עצמו כאתאיסט, ובריאיון עיתונאי ציין שאיבד את אמונתו באלוהים בגיל שמונה.
ביוני 2008 הצטרף כחבר כבוד לאגודת החילונים הלאומית, ארגון בריטי שמטרתו לקדם את הפרדת הדת מהמדינה ונושאי זכויות אדם.
2005 - התסריטאי הטוב ביותר של מיני-סדרה, סרט או ספיישל טלוויזיה (ספיישל "המשרד")
2006 - התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית ("ניצבים")
2007 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("ניצבים")
2003 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית/מוזיקלית ("המשרד")
2002 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2003 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2004 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2002 - השחקן הקומי הטוב ביותר ("המשרד")
2004 - תסריטאי השנה ("המשרד", ביחד עם סטיבן מרצ'נט}
2008 - השחקן הקומי הטוב ביותר ("ניצבים")
פרס גילדת התסריטאים של אמריקה
2007 - התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית ("המשרד")
נחש מי?עצמודיבוב; פרק 12020טקס פרסי גלובוס הזהב ה-77עצמו (מנחה)ספיישל טלוויזיוני, NBC2022ריקי ג'רווייס: חלק מהטבעעצמוסטנד-אפ ספיישל, נטפליקס2023ריקי ג'רווייס: ארמגדוןסטנד-אפ ספיישל, נטפליקס
זוכה פרס גלובוס הזהב להופעה הטובה ביותר בסטאנד-טפ טלוויזיוני (2024)
+משחקי ווידאושנהכותרתתפקידהערות2006Scarface: The World Is Yoursסיימון טרנטמשחק המבוסס על הסרט "פני צלקת"2008Grand Theft Auto IVעצמו2009Night at the Museum: Battle of the Smithsonianד"ר מק'פימשחק המבוסס על הסרט "לילה מוטרף במוזיאון 2"
ריצ'רד "ריקי" מרציאנו היקמן הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות גאורגית, משחק בעמדת הגארד בקבוצה פלקנסטרו טריאסטה.
נולד בווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית.
למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית-גרינסבורו והיה חלק מסגל נבחרת הכדורסל.
בשנתו האחרונה בקולג' העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות, 3.4 ריב', ו-2.4 אסיסטים למשחק.
לאחר סיום הקולג' התקשה היקמן להשיג חוזה באחת הליגות הבכירות באירופה, וכך מצא עצמו נודד בין 2007 ל-2009 בין הליגה הרומנית לליגה הגרמנית השנייה.
בעונת 2009-10 חתם בליגה הפינית והשיג ממוצעים של 23.7 נקודות 5.4 ריב', ו-3.8 אסיסטים למשחק במדי נמיקה להאטי.
עבר לקבוצת קזאלה מהליגה השנייה באיטליה בעונת 2010-11. סיים את העונה כ-MVP של הליגה השנייה עם ממוצעים של 17.5 נקודות וארבעה אסיסטים למשחק וסייע להעלות את קבוצתו לליגה הבכירה, כל זאת תחת מי שהגדיר כ-"מנטור" שלו – המאמן מרקו קרספי.
בעונת 2011-2012 עבר היקמן לסקאבוליני פזארו, הוא הוביל את הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף מול מילאנו, לה נכנעה 3-1. היקמן סיים את העונה עם ממוצעים של 16.1 נקודות (חמישי בליגה) ו-2.9 אסיסטים, ואף זכה להשתתף במשחק האולסטאר.
בשנת 2012 חתם היקמן במועדון הכדורסל הישראלי מכבי תל אביב.
בקיץ 2013 מימשה מכבי תל אביב את האופציה בחוזה של היקמן להשאירו לשנה נוספת במועדון.
בשנת 2013 החל לשחק במדי נבחרת גאורגיה והשתתף עמה באליפות אירופה כמתאזרח.
בשנת 2014 זכה לראשונה באליפות אירופה עם מכבי תל אביב.
בקיץ 2014 עזב את מכבי תל אביב וחתם לשנתיים במועדון פנרבחצ'ה אולקר.
ב-27 במרץ 2015 היקמן קרע את גיד אכילס וגמר את העונה.
בקיץ 2016 עזב את פנרבחצ'ה וחתם במילאנו לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.
בקיץ 2017 עזב את מילאנו וחתם במועדון הגרמני ברוזה במברג.
בינואר 2020 חתם בפלקנסטרו טריאסטה האיטלקית עד לסוף העונה.
ריקי שלח (נולד בבולגריה ב-4 באוגוסט 1944) הוא מפיק ובמאי סרטים ישראלי, ממייסדי האקדמיה הישראלית לקולנוע ויושב ראש הראשון שלה.
שלח נולד בבולגריה ב-1944, עלה עם הוריו לישראל בגיל ארבע וגדל ברמת גן.
הוריו, לילי וניסים, הגיעו ממשפחה עשירה ובישראל איבדו את כל כספם והפכו לאנשים קשי יום.
אהבתו לקולנוע צמחה מגיל צעיר, על הגבעה בגן אברהם ברמת גן היה מטפס עם חבריו על העץ והם היו צופים בסרטי הקולנוע שהוקרנו באמפיתיאטרון הסמוך.
למד סוציולוגיה ומדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
לאחר מכן נסע לארצות הברית ולמד בבית הספר לבימוי והפקת טלוויזיה RCA Studio School בניו יורק, שנתיים מעליו למד יהורם גאון.
כששב לישראל יצר את סרט המדע הבדיוני הישראלי הראשון, רשות נחיתה (1977), ושימש כעוזר במאי של מנחם גולן בכמה סרטים, ביניהם "מבצע יונתן" מ-1977, וגם של יואל זילברג וזאב רווח.
כמו כן היה שלח עוזר במאי של במאים זרים שהגיעו לישראל, כגון ריצ'רד דונר ("סופרמן"), פיטר קולינסון וויליאם פרידקין ("מגרש השדים").
עם הזמן עבר לניהול הפקה ונהיה לבמאי ולמפיק.
בשנת 1990 הקים שלח עם אחרים את "האקדמיה הישראלית לקולנוע" וכיהן כיושב ראש הראשון שלה, עד לשנת 1993. הוא יושב בוועד המנהל שלה מאז ועד היום.
עד להקמת האקדמיה לקולנוע, מדי שנה הייתה ועדה מטעם משרד התמ"ת שהייתה בוחרת את הסרט שהיה מייצג את ישראל באוסקר האמריקאי.
משרד התמ"ת היה עורך טקס ומכריז על כך.
ב-1989 התקיים טקס כזה בקולנוע שחף והטקס היה לדעתו של שלח מביך, וגם שינוי תהליך הבחירה חייב מעבר לתהליך שקוף ופתוח שבסופו ייבחר הסרט שהוא לדעת רוב אנשי הקולנוע בארץ הסרט הטוב ביותר ולא הסרט שוועדה כזו או אחרת חושבת שחברי האקדמיה האמריקאית יאהבו.
שלח גמר אומר שבפעם הבאה שטקס כזה ייערך יהיה תחת כנפיה של אקדמיה ישראלית לקולנוע שתבחר בסרט הראוי.
שלח התחיל בשכנוע הגופים השונים, בין האנשים שסייעו לו מיד היו יורם גולן, האחראי דאז על הקולנוע מטעם משרד התמ"ת ואלון גרבוז מנהל סינמטק תל אביב.
בשנת 1995 כיהן שנה כיושב ראש "איגוד הבמאים הישראלי".
ריקי שלח הוא אלמן, היה נשוי לחן סדן.
ב-2015 עלה למסכים סרטו "טוביאנסקי אודות ההוצאה להורג הראשונה והאחרונה של איש-צבא ישראלי, פרשה סמויה מתקופת קום המדינה.
הביקורת קטלה את הסרט והוא ירד במהרה מהמסכים.
בסוף 2015 החל להכין סרט על פרשת המרגל פולארד, עם הסופר צבי עמית.
אודות ההוצאה להורג הראשונה והאחרונה של איש-צבא ישראלי, מאיר טוביאנסקי.
פרשה סמויה מתקופת קום המדינה.
שיחקו בסרט: עוז זהבי, מיכה סלקטר, מיקי לאון, עידו מוסרי, שירה קצנלנבוגן, אורי פפר, מרינה שויף, רוני בליץ, אלדד פריבס, פולי רשף ויהודה ברקן.
שלח בשיתוף תמי ברנשטיין ופולי רשף ראיינו 48 נשים מפורסמות: שחקניות, זמרות, דוגמניות ונשות עסקים וביקשו מהן לספר את הבדיחה הכי שוביניסטית שהן מכירות.
הדבר הוביל לדיון על מערכות יחסים, נשים, גברים, שוביניזם, פמיניזם ועוד, מאוד מצחיק ורציני.
הסרט יצא לבתי הקולנוע בסוף 2012 והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013.
פחות מחודש לאחר הקמת המדינה נודע למערכת הביטחון ולראש הממשלה, דוד בן-גוריון, כי אונייה ועליה קרוב לאלף עולים, נשק ותחמושת בהיקפים גדולים, הפליגה מחוף צרפת לישראל.
סיכומים בן האצ"ל ונציגי משרד הביטחון קבעו כי הנשק והתחמושת יימסרו לצה"ל ורק 20% מהם יועברו לידי האצ"ל הנלחם בירושלים אשר עדיין לא נכללה בתחומי המדינה.
כשהגיעה האונייה התברר כי הנהגת האצ"ל, עם מנחם בגין בראשה ועמיחי פאגלין כאופוזיציונר ראשי בתוכה דורשים שהנשק יחולק בעיקר לגדודי האצ"ל.
האצ"ל החל בפריקת האונייה בחוף ויתקין, האזור כולו הוקף בטבעת של חיילי צה"ל אשר הטילו מצור על אנשי האצ"ל ועד מהרה פרצו ביניהם חילופי אש ונהרגו הלוחמים הראשונים.
עם החרפת העימות הוברח בגין לאונייה והיא פנתה לכיוון ת"א ושם מול חוף פרישמן התפתח קרב עקוב מדם שהסתיים בשעה ארבע אחר הצהריים בפקודת בן-גוריון להפציץ את האונייה.
בקרב שהתפתח בין החיילים שעל החוף לבין אנשי האצ"ל ובאירועים סביב האונייה ובפיצוצה נהרגו 16 אנשי אצ"ל ושלושה חיילי צה"ל.
הסרט מטיל את האשמה על שני המנהיגים כאחד.
מצד אחד בן-גוריון אשר בעילה של ממלכתיות מרשה לעצמו להפציץ אונייה שיש עליה מלבד הנשק והתחמושת הכה נחוצים לצה"ל המתהווה, גם למעלה מ-900 עולים חדשים ואנשי צוות.
מתוך אותה עילה של ממלכתיות מסרב בן-גוריון בעיקשות מיותרת להיכנס למשא ומתן עם האצ"ל.
התנפלותו של בן-גוריון על האלטלנה תסייע לו רבות זמן מה אחר כך לפרק את הפלמ"ח.
בגין מן הצד השני, צעיר מבן-גוריון ב-27 שנים איננו שולט באנשיו באירופה ולא יודע על יציאת האונייה לדרך.
הוא נתקל בתוך כדי האירוע במיני מרד ונאלץ לקבל את התפטרותו של אחד מבחירי קציניו.
הוא נסחף אחרי אנשיו ומתעקש על נשק לירושלים הדבר איננו עוזר בהדברות עם הצד שכנגד.
"שתי דקות מפארדיס" (2002) - סרט טלוויזיה לHOT3, במאי: דני סירקין
יולי גרוס (אפרת בוימולד) שמתגוררת בזכרון יעקב מחליטה להתמרד נגד הוריה שאינם מתרגשים משיגיונות נעוריה.
היא פוגשת את אמיר (הישאם סולימאן) הערבי בן ה-18 מפרדיס הסמוכה, הם מתיידדים והורי שני הצדדים מתנגדים לקשר בחושבם שמדובר בקשר רומנטי.
היא עוזבת אותו כשרואה שהניסיון שלה הצליח, אבל אז אמיר מתחיל לחזר אחריה והיא מתאהבת בו.
עוד שיחקו בסרט: שמואל וילוז'ני ונולי עומר.
על פי הרומן מאת סמי מיכאל
סיפור אהבה בלתי אפשרי בין עולה חדש מרוסיה לבין בחורה ערביה מחיפה.
שני חריגים במציאות הישראלית של טרום מלחמת לבנון הראשונה.
זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2001.
זוכה פרס הדרמה הטובה ביותר באקדמיה הישראלית לקולנוע 2001.
זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הישראליים בניו-יורק 2002.
שלח הפיק וביים במימון קרן מקור.
סרט על הרצח של אליהו גלעדי, שהיה, לאחר הירצחו של אברהם שטרן-יאיר, לצד ישראל אלדד שייב, יצחק שמיר ונתן ילין-מור – אחד מארבעת מנהיגי הלח"י.
בשלב מסוים יצחק שמיר נתן הוראה להרוג אותו.
שמיר כמעט ולא התייחס לכך בראיונות שנתן, אלא אמר שגלעדי לא היה טוב למחתרת כי רצה, בין היתר, שנשים יהודיות תשמשנה כזונות בקרב הבריטים וכך תאסופנה ידיעות, הוא רצה לשדוד את עשירי חיפה על מנת לממן את המחתרת ועוד כהנה וכהנה.
יעקב בנאי, הביוגרף של הלח"י מספר בספרו על כך ששמיר נתן את ההוראה להרוג את גלעדי ומי שכתב את ההקדמה לספר היה יצחק שמיר.
הסרט מתאר עימות דמיוני עם העבר בשנה שיצחק שמיר מתמנה לתפקיד שר החוץ.
"לנצח עם מיקי ברקוביץ'" (2004) 76 דקות במאי אורי ענבר
מספר על ילדה בשם מיכל (מיקי) ברקוביץ', שמנסה להתקבל לנבחרת כדורסל בנים בבית הספר.
לעזרתה נחלץ כוכב עבר שבעקבות תאונה הפך לנכה המרותק לכיסא גלגלים.
משחקים בסרט מיקי ברקוביץ', נוי גור, אורנה בנאי, רמי הויברגר, ובר פאלי.
"עכשיו או לעולם לא" (2005) 82 דקות במאי איתן לונדנר
הסרט עוסק בששת החודשים המאד דרמטיים שלפני הכרזת המדינה בין ה-29 בנובמבר 1947, החלטת באומות המאוחדות ועד ל-14 במאי 1948 יום הכרזה העצמאות.
הסרט מתאר את ההתלבטות של דוד בן-גוריון אם להכריז על הקמת המדינה לאחר ביטול המנדט ועזיבת הבריטים, לנוכח האיום של פלישת צבאות ערב.
זוהי הפעם היחידה שטקס הכרזת המדינה שוחזר ברמה פרטנית כזו, עם ניצבים ושחקנים הדומים בחזותם לחברי מועצת המדינה הזמנית, באולם מוזיאון תל אביב, בבית דיזנגוף.
משחקים בסרט בין השאר יוסי קנץ, רבקה נוימן, ז'אק כהן, ליאת גורן, ימית סול ויגאל זקס.
"רסיסי אהבה" (2011) 94 דקות במאי נסים נוטריקה
בשלהי שנות השישים בירושלים סמי מבלה את עיתותיו במשחקי קלפים וברומן מחוץ לנישואים עם דינה, רווקה בעלת ממון.
בן אחד שלהם נעשה אילם מבחירה, האחר מתגייס לצה"ל, הבת הולכת להתגורר בקיבוץ ובן אחר שקוע בלימודים לבר-מצווה.
מלכה אשתו מנסה לשמור על אחדות המשפחה.
סמי נעזר בסיועה הכספי של דינה, רוכש מועדון לילה, מסתבך ונכנס לכלא.
באותה עת שותפו של הבעל וניצול השואה, מחזר אחרי אשתו.
מבוסס על ספור חייו של הבמאי ומשחקים בו בין היתר יחזקאל לזרוב, ריימונד אמסלם, ערן בן-זאב, עדנה בליליוס ורבקה בכר.
"נקמה יהודית"- קופרודוקציה ישראלית-רוסית (1997).
"טור אחד לחלום" (2011) – דרמה לערוץ 10, בבימויו של אלון שרביט.
"טרויקה" (2010) – מיני סדרה 4 פרקים לערוץ הוט 3 בכבלים, בבימויו של לאון פרודובסקי.
"בסימן ונוס" (2005) – מיני סדרה בת 3 פרקים, בבימויו של גור בנטביץ', עבור הוט 3.
"שתיקת הצופרים" (2002) (72 דקות) – דרמה ארוכה על מלחמת יום הכיפורים עבור טלעד, בבימויו של אורי ענבר, על פי תסריט של מוטי לרנר.
"שחקנים" (1995) (93 דקות) – סרט באורך מלא, בבימויו של רוני ניניו.
"אקסנט" – תוכנית טלוויזיה אקטואליה שבועית בשפה הרוסית.
" עד-120" – פיילוט לתוכנית פוליטית על חברי כנסת בנעלי בית.
ריקי שלח כבמאי (רשימה חלקית)
"טוביאנסקי" (2014) מבוסס על פרשת טוביאנסקי.
"בלדה ליוסף" (2015) מבוסס על מאורעות קבר יוסף.
"אילוף הגוררת" (2014) קומדיה דוקומנטרית בכיכובן של 40 ידועניות ישראליות.
"גופה בחולות" (1999) סרט טלוויזיה בין 50 דקות.
"לוחמי החופש" (1988) עם פיטר פונדה, ורב בראון.
"החורף האחרון" (1984), 89 דקות, בו שיחקה קת'לין קווינלן, שחקנית זוכה פרס האוסקר.
"רשות נחיתה" (1977) סרט המדע הבדיוני הראשון שהופק בישראל.
"תנ"ך עמיד" פיילוט לסדרת סיטקום טלוויזיונית.
"חיים בכספת" - הצגת תיאטרון.
ריקי רקלס (Rikki Reckless) הוא שם הבמה של אסף עינב, סולן הארד רוק וגלאם מטאל ישראלי, אשר החל את פעילותו כאשר הקים את להקת קרוספייר בשנת 2000, יחד עם הגיטריסט ג'סי בולט במטרה להחיות את סגנון הרוק האמריקני של שנות ה-80.
הלהקה הוציאה מספר סינגלים ואלבום בכורה בשם "Dirty Games", בחברת "Perris Records".
בשנת 2011 הצטרף רקלס כסולן ללהקת לאוד נ' קליר (LOUD n' CLEAR), עימה הקליט את האלבום "Playing With Thunder" אשר ראה אור בשנת 2012.
רקלס הקליט עם להקת קרוספייר 3 סינגלים ואלבום, בהם השתתף ככותב (לצד ג'סי בולט) וכזמר המבצע שירה ראשית יחד עם קולות רקע.
אחד מהסינגלים הכיל מחרוזת שבוצעה על ידי הלהקה בקדם-האירוויזיון 2005, שם שר לצד יזהר כהן את "עולה עולה" ו-"אבניבי" בגרסאות רוק כבד.
בנוסף, החל רקלס לעבוד עם הלהקה על חומר לאלבום השני, אולם שירים אלו הגיעו רק לשלב החזרות והקלטות ה-דמו, משום שבשנת 2008 פרש מן הלהקה.
בשנת 2011 שב לפעול בז'אנר כסולן להקת לאוד נ' קליר, אשר בעבר הופיעה על במות לצד קרוספייר, בין היתר כאשר היו השתיים להקות החימום בהופעותיו של פול דיאנו (סולן להקת Iron Maiden לשעבר) ברחבי ישראל בשנת 2004.
בשנת 2012 הקליט שירה וקולות ליווי באלבום "Playing With Thunder", ונטל חלק פעיל בעיבודים המוזיקליים.
האלבום זכה לביקורות משבחות ובימים אלו נמצאת הלהקה במגעים עם מספר חברות תקליטים והפצה בעולם.
ריקי רקלס וקרוספייר ביצעו מספר רב של הופעות ברחבי ישראל במשך השנים, כאשר מרביתן היו הופעות בהן ביצעה הלהקה חומר מקורי, וחלקן מופעי מחווה ללהקות רובים ושושנים ובון ג'ובי.
רקלס גם שר בפסטיבל מטאליסט 2005, שם חיממו קרוספייר את מגאדת' ו-Destruction, והשתתף במספר מופעי-מחווה כזמר אורח, כגון המחווה לאינגווי מלמסטין והמחווה לאיירון מיידן ומטאליקה.
בנוסף, ביצע מופעים שלמים כזמר בלהקת מחווה ללהקת לד זפלין.
בתקופה מסוימת הופיע רקלס עם לאוד נ' קליר בתפקיד הגיטריסט, כאשר סולן הלהקה היה לב קרז'נר.
לאוד נ' קליר, להקתו של רקלס, מתכוננת לצאת למסע הופעות במהלך 2013 לקידום האלבום.
ריקי דסקל (נולדה ב-1953) היא משוררת, שחקנית תיאטרון ויוצרת ישראלית.
ריקי דסקל נולדה ב-1953 בשכונת קריית אליעזר בחיפה.
אחות צעירה לשני אחים, בת לניצולי שואה.
בוגרת בית הספר הריאלי העברי בחיפה, לימודי ספרות וחינוך באוניברסיטת חיפה וסמינר אורנים.
מיד עם שחרורה מהצבא, שבוע לפני מלחמת יום כיפור, החלה ללמוד משחק בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בוגרת לימודי תואר שני במדעי היהדות ב"מכון שכטר" בירושלים.
שיריה פורסמו לראשונה בכתב העת לספרות "פרוזה" בעריכת יוסי קריים, ב-1985. מאז ועד היום ממשיכה דסקל לפרסם משיריה במגוון כתבי עת ספרותיים וכן בעיתונות היומית.
עד כה פרסמה שישה ספרי שירה.
אחדים משיריה הולחנו בידי יסמין אבן, נגה אשד ושלמה גרוניך.
ספריה ראו אור בסיוע קרן תל אביב לספרות, מפעל הפיס וקרן עמו"ס.
כבר בשנתה האחרונה כסטודנטית למשחק, החלה להופיע בתיאטרון באר שבע; "בית ברנרדה אלבה" בבימוי יורם פאלק, "הבט אחורה בזעם" בבימוי ערן בניאל ועוד.
כמו כן שיחקה בתיאטרון חיפה, הבימה ובמספר הפקות קולנוע וטלוויזיה.
לאורך השנים שיתפה פעולה עם קבוצת יוצרות בהפקות פרינג' פורצות דרך המשלבות ספרות ותיאטרון: "בתוכו" – תיאטרון הסמטה ו"רכבת בבואריה" שהוצג בפסטיבל עכו .
"ספר הזכרונות של בטני", מופע על פי ספר שיריה הנקרא כך בבימויה של מלכה מרין ובהשתתפותן של נגה אשד ומיכל גולדברג אייל הוצג בתיאטרון "קרוב".
בעבר, לימדה מספר שנים בבית הספר למשחק "בית צבי" ובאוניברסיטת חיפה ומאז מלמדת דיבור לבמה (הגייה) ועבודה על טקסט בבית הספר לתיאטרון של סמינר הקיבוצים ובבית הספר לביטוי יצירתי "הדרך".
דסקל נשואה ליוסי דסקל, מנכ"ל בומברדייה ישראל, ואם לארבעה.
רצועה של אור, ירושלים: הוצאת אלקנה, 1989
כולם מייחלים למחווה של אהבה, תל אביב: הוצאת ביתן, 1993
ספר הזכרונות של בטני, תל אביב: הוצאת תמוז ואגודת הסופרים, 2000
לחם הפנים, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007
הכח המדמה, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2012
כמות שהוא, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2016
שפת הנהר, תל אביב הוצאת עם עובד, 2021
גלויה מיפן, תל אביב הוצאת פטל, 2024
פרס אגודת הסופרים על "ספר הזכרונות של בטני" (2000)
פרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת ה'תשע"ח
ריקי למברט הוא כדורגלן עבר אנגלי המשחק בעמדת חלוץ.
למברט התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ליברפול, כשהיה בן 10, אך שוחרר ממנה בגיל 15. את קריירת הבוגרים החל בבלקפול, שם פתח במשחקו הראשון ב-7 באוגוסט 1999
כאשר היה בן 17, אך לא שיחק הרבה בקבוצה ושוחרר בשנת 2000. למברט היה שחקן חופשי 4 חודשים, ואף נאלץ לעבוד במפעל למשקאות קלים על מנת להשלים הכנסה, עד שחתם בקבוצת הליגה השלישית, מקלספילד טאון במרץ 2001. בעונת 2001-2002 למברט נהפך לשחקן חשוב בסגל מקלספילד טאון כאשר שיחק 40 פעמים.
ב-2002 למברט הועבר לסקוטפורט קאנטרי, כאשר זו שילמה למקלספילד טאון 300,000 ליש"ט.
בעונתו הראשונה בסקוטפורט שיחק 32 משחקים, אך כבש רק שני שערים.
עונה לאחר מכן למברט נתן את אחת מעונותיו הטובות בקריירה, כאשר שיחק 40 פעמים וכבש 12 שערים, כולל שער נגד קבוצתו לשעבר, בלקפול.
בפברואר 2005 עזב את סקוטפורט לטובת רוצ'דייל, תמורת תשלום שלא פורסם.
שערו הראשון של למברט היה רק 9 ימים לאחר העברתו.
למרות השתלבותו המהירה בקבוצה, את שערו הראשון הבקיע רק בנובמבר, כאשר בריסטול רוברס ניצחה 2-0 את בארנט.
בעונת 2007-2008 שיחק בכל משחקיה של בריסטול רוברס והבקיע במדיה 19 שערים, והיה למלך הערים של הקבוצה באותה העונה.
בעונה שלאחר מכן היה למברט אחד השחקנים הטובים בליגה וסיים את העונה עם תואר מלך שערי הליגה כאשר כבש 29 שערים.
ב-10 באוגוסט 2009, למברט עבר לסאות'המפטון תמורת מיליון ליש"ט.
באותה העונה למברט היה מלך השערים של סאות'המפטון עם 36 שערים בכל המסגרות.
ב-12 בפברואר 2011, כבש את שערו ה-50 במדי סאות'המפטון.
בעונת 2010-2011 היה מלך השערים של סאות'המפטון עם 21 שערים.
ביולי 2011 חתם על חוזה ל-3 עונות נוספות, עד 2014. למברט היה שותף לעלייתה המחודשת של סאות'המפטון לפרמייר ליג בעונת 2011-2012. ב-2013 האריך שוב את חוזהו בסאות'המפטון, הפעם עד 2016. ב-2012-2013 היה מלך השערים של סאות'המפטון פעם שלישית, הפעם עם 15 שערים.
ב-2 ביוני 2014 חתם במועדון נעוריו ליברפול תמורת 4 מיליון אירו.
ב-31 ביולי 2015 חתם לשנתיים בווסט ברומיץ' אלביון תמורת 3 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם למברט לשנתיים בקארדיף סיטי בהעברה חופשית.
ב-2 באוקטובר 2017 הודיע על פרישה מכדורגל.
בתם השלישית, נולדה ב-8 באוגוסט 2013, היום בו זומן לסגל נבחרת אנגליה בפעם הראשונה.
ריקי פמלה לייק היא שחקנית, מפיקה ומנחת תוכנית אירוח יהודייה-אמריקאית.
ידועה בעיקר בשל הנחיית תוכנית אירוח, אשר שודרה בין השנים 1993–2004, ולפני כן, הייתה חברה בצוות הדרימלנדרז - שחקנים קבועים בסרטיו של ג'ון ווטרס.
לייק נולדה בהייסטיגנז-און-האדסון במדינת ניו יורק לזוג יהודים אמריקאים בארי וג'יל לייק.
גודלה בעיקר על ידי סבתה מצד אביה סילביה, עד למותה בשנת 1978.
היא למדה שנה אחת במכללת אית'קה.
הופעתה הראשונה בסרט הייתה כטרייסי טרנבלאד, הדמות הראשית ב"היירספריי", סרט הקאלט של ג'ון ווטרס.
היא הצטרפה בזאת לחבורת הדרימלנדרז, והופיעה בסרטים נוספים של ווטרס, כמו "נער שוליים" עם ג'וני דפ, "אמא סדרתית" עם קתלין טרנר וסם ווטרסטון, ו"ססיל בי.
דמנטד" עם מלאני גריפית' וסטיבן דורף.
היא כיכבה בסרטו של ריצ'רד בנג'מין, "גברת וינטרבורן" לצד שירלי מקליין וברנדן פרייזר, ובעוד סרטים, כולל "ברוקלין, תחנה אחרונה", "קוקי" ואחרים.
בטלוויזיה, היא הופיעה בסדרה "צ'יינה ביץ'" בעונה השלישית, בדמות מתנדבת הצלב האדום הולי פלגרינו, וגם בתור אחותו של דאג בסדרה "מלך השכונה".
היו לה הופעות אורח במגוון תוכניות, כולל "גדולה מהחיים" ו"המלך היל", וכן הופיעה בסרטי טלוויזיה.
ב-2007 היא חברה לניקי בלונסקי ששיחקה את דמותה של טרייסי טרנבלאד ברימייק של "היירספריי" ולמריסה ג'ארט וינוקור אשר גילמה את הדמות בהפקת הברודוויי, ושלושתן הקליטו שיר לפסקול של הסרט המחודש בשם "אמא אני כבר ילדה גדולה" (Mama I'm a Big Girl Now) אשר נוגן בזמן גלילת הקרדיטים בסוף הסרט.
לאחר מכן, חברה לדבי הארי - שהופיעה איתה בגרסה המקורית של "היירספריי" - להופעה משותפת בסרט "Hotel Gramercy Park", ומשם המשיכה לצילומי סרטה הבא, "Angel".
תוכנית האירוח "ריקי לייק" הייתה התוכנית הראשונה שלה, וכשהיא התחילה, לייק הייתה מארחת תוכנית הצעירה בהיסטוריית הטלוויזיה, בגיל 24. מתכונת התוכנית הייתה שילוב של אורחים שדיברו על נושאים נבחרים עם שאלות והשתתפות מהקהל בסטודיו.
התוכנית שודרה בסינדיקציה מ-13 בספטמבר 1993 ועד 25 במאי 2004. לייק ציינה שבין סיבותיה לסיום התוכנית הוא רצונה לבלות יותר זמן עם משפחתה.
ב-2012 חזרה לייק לעולם תוכניות האירוח עם תוכנית חדשה, אשר בוטלה לאחר עונה אחת בלבד, אף על פי שזכתה בה בפרס אמי כמנחת תוכנית האירוח הטובה ביותר.
ב-2006 אירחה את תוכנית הבידור "Gameshow Marathon" ואף חתמה על חוזה הפקה לפיתוח תוכניות עתידיות.
ב-2008 יצא סרט דוקומנטרי בהפקתה, "The Business of Being Born", על לידות בית ומיילדות.
הסרט כלל צילומים של ריקי לייק עצמה, כאשר ילדה את בנה בלידה ביתית.
היא תיארה את החוויה כ"משנת חיים" והביעה תקווה שהסרט יעזור לנשים להבין טוב יותר את הבחירות שעומדות לפניהן בנושא לידה.
ב-2009 יצא לאור הספר "Your Best Birth" שכתבה בשיתוף עם אבי אפשטיין וז'אק מוריץ על לידה טבעית.
לייק ואפשטיין גם השיקו את האתר MyBestBirth.com, שנועד להיות רשת חברתית מקוונת להורים ובעלי מקצוע לדבר על נושאים שקשורים ללידה ביתית וטבעית.
ב-2009 חזרה לייק להופיע בטלוויזיה כמחליפתה של שרון אוסבורן בתוכנית של VH1 "Charm School", ובנובמבר 2010 הופיעה בתוכניתה של אופרה וינפרי יחד עם מנחי תוכניות מפורסמים אחרים - הרלדו ריברה, סאלי ג'סי רפאל, פיל דונהיו, ומונטל ויליאמס - הפעם הראשונה שאלה הופיעו יחדיו בשידור.
לייק התחרתה בעונה ה-13 של "רוקדים עם כוכבים" האמריקאי, והגיעה לגמר בו סיימה במקום שלישי.
ב-2014 הודיעה שהיא עובדת בשיתוף עם אבי אפשטיין על סרט דוקומנטרי על הסכנות הכרוכות בנטילת גלולות הורמונליות למניעת הריון, בשם "Sweetening the Pill".
הסרט סוקר תביעות משפטיות שנובעות משימוש בגלולות, וכן אלטרנטיבות טבעיות למניעת הריון.
לייק ואפשטיין אומרות ש"גלולות גורמות לנשים להיות חולות, אז המטרה שלנו בסרט זה הוא לגרום לנשים להתעורר ולהכיר בהשפעות המשמעותיות של תרופות אלו, ובתוצאות הלא צפויות שנובעות מדיכוי המחזור הטבעי של נשים."
לייק פגשה את המאייר ברמן רוב סוסמן באוקטובר 1993. השניים נישאו בלאס וגאס ב-1994 ויש להם שני בנים שנולדו ב-1997 ו-2001. השניים התגרשו ב-2005. לייק החלה לצאת עם כריסטיאן אוונס ב-2009, והם נישאו באפריל 2012. השניים התגרשו ב-2015.
שנהכותרתתפקיד1988היירספרייטרייסי טורנבלדThe In Crowdרקדניתנערה עובדתשושבינה1989קוקיפיה (Pia)Last Exit To BrooklynדונהBaby Cakesגרייס הארט1992בתוך מונקי זטרלנדבלה הסטוקרית1996גברת וינטרבורןקוני דויל2007פארקפגי2017מזל תאומיםונסה
ריקי כהן (נולדה ב-26 במרץ 1969) היא משוררת, עורכת וסופרת ישראלית.
כתבה בעיתונים העיר, מעריב, ynet, ובאתר סלונה.
ריקי הקימה וניהלה קהילות מקוונות ברשת משנת 1997 באתרים שונים, כמו IOL, נענע ו-ynet.
כהן היא ממקימי אתר ynet, בו שימשה כמנהלת הקהילות, כותבת ועורכת במשך שמונה שנים.
שירים וסיפורת פרי עטה התפרסמו במספר כתבי עת, בהם "מסמרים", "מאזניים", "גג", "שבו", "משיב הרוח", "המוסך מוסף לספרות", "עתון 77", "ננופואטיקה", "מעבורת - פרויקט הסיפור הקצר", ב"הארץ" ו"ידיעות אחרונות", וכן במגזינים הספרותיים בינלאומיים בתרגום לאנגלית, "jewish fiction", "THE SHORT STORY PROJECT" וכן "Jewish Women Of words".
כהן מגדירה עצמה כפמיניסטית ועוסקת בכך בכתיבתה.
בריאיון לצפי סער אמרה: "אני מאמינה שלשירה יש כוח גואל מהמציאות, שזה עניין אוניברסלי.
גאולה מהמציאות על כל הרפש שלה.
ונשים וגברים עושים את זה לדעתי, כשהם טובים, באותה מידה.
וכן, יש נושאים שתמצאי יותר אצל נשים בשירה ופחות אצל גברים.
אבל אני חושבת שאולי גם זה משתנה".
בשנת 2009 הקימה את "אמהות אובדות", אתר בלוגים לאמהות ואבות שסיפק במה לחוויות רגשיות שונות בהורות.
בשנת 2010 הקימה כהן את abiliko, אתר ייעודי לאנשים עם מוגבלויות ובני משפחותיהם, ושימשה בו כעורכת ראשית.
בשנת 2013 ערכה את הספר "אצלכם זה בוכה?", קובץ שישה סיפורי אמהות, פרי עטן של אורנה פיטוסי, ענת עינהר, עדי שורק, שרון פידל, גאולה שינה וכהן עצמה.
באותה השנה ייסדה וערכה יחד עם טל ניצן סדרת ערבי שירה, מוזיקה וצילום תחת הכותרת "שירה בלילה".
ספר השירים שלה "ערימה מלוכלכת בכל חדר" יצא לאור בהוצאת ספרא בשנת 2013 וזכה במענק קרן יהושע רבינוביץ' לשנת 2014.
בשנת 2016 ערכה את הספר "את לא נולדת אישה", במסגרתו לוקטו 100 יצירות של משוררות וצלמות ישראליות ברוח הציטוט המפורסם של ההוגה סימון דה בובואר: "את לא נולדת אישה".
הספר זכה למענק תמיכה של הקרן לקידום היצירה אקו"ם.
בשנת 2016 השתתפה בהקמה וארגון של פסטיבל "תיקון" לשירה שהתקיים בתל אביב, חיפה, ירושלים ושדה בוקר.
ערמה מלוכלכת בכל חדר, שירים, הוצאת ספרא 2014
מעטה דק, שירים, הוצאת פרדס 2019.
על השעות השבורות, פרוזה, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2022, זכה בפרס ע"ש גדעון תלפז, קרן רבינוביץ ומענק הקרן להוצאה.
אצלכם זה בוכה, קובץ סיפורים דיגיטלי, הוצאת בוקסילה.
את לא נולדת אישה, הוצאת מרום תרבות ישראלית.
זוכת פרס ספרי ביכורים ע"ש גדעון תלפז של קרן רבינוביץ לאמנויות, על הספר "על השעות השבורות", בהוצאת הקיבוץ המאוחד 2022.
מענק קרן רבינוביץ לאמנויות להוצאת הספר "על השעות השבורות" להוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022.
מענק קרן רבינוביץ לאמנויות לספר "מעטה דק", שירים, 2018 (יצא לאור בהוצאת פרדס, 2019).
תמיכת קרן הסיוע של אקו"ם לספר בעריכתה (במשותף עם חגי מרום) "את לא נולדת אישה", בהוצאת מרום תרבות.
מענק סיוע קרן רבינוביץ לאמנויות לספר "ערמה מלוכלכת בכל חדר", בהוצאת ספרא, 2014.
כהן גדלה במושב בורגתא שבעמק חפר, חיה בזוגיות ואם לשניים, ומתגוררת כיום בתל אביב.
ריצ'רד ג'ורג' ויטל הוא שחקן ודוגמן אנגלי.
מוכר מתפקידיו בין היתר בדמותו של קלווין ולנטיין (אנ') באופרת הסבון "הוליאוקס" (אנ') (2006–2011) מתפקידו כלינקולן בדרמה הדיסטופית "המאה" (2014–2016), ובשל הופעתו בתור שאדו מון בסדרה "אלים אמריקאים" (2017–2021).
ריצ'רד ג'ורג' ויטל נולד ב-31 בדצמבר 1979 באולדהם, אנגליה, בנם של הארי ויטל ומגי גודווין.
אביו שירת בחיל האוויר המלכותי ולכן המשפחה עברה למדינה אחרת כל כמה שנים.
עם זאת, ויטל גדל בעיקר בצפון אירלנד וחשף שהציקו לו בילדותו בגלל שהיה הילד השחור היחיד בבית הספר.
ויטל למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת סולנט (אנ'), שם היה קפטן קבוצת הכדורגל.
כדי לשלם על ספרי לימוד, הוא התחיל לדגמן.
עם זאת, ויטל עזב את האוניברסיטה ממש לפני סיום הלימודים.
הוא החל לדגמן למותג האופנה ריבוק בשנת 2000. ויטל ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בשנת 2002 בסדרת הטלוויזיה "Dream Team" ששודרה ב-Sky 1. הוא אמר שהסדרה הייתה "עבודת החלומות" עבור שחקן צעיר שרק החל את דרכו.
סוכנו של ויטל הפתיע אותו ושלח אותו לאודישן ל-Dream Team.
ויטל מייחס את הקריירה שלו לשותף שלו, טרנס מיינארד, איתו נבחן.
ויטל עזב את התוכנית ב-2006 לאחר העונה התשיעית, ובמאי 2006, הוכרז כי ויטל הצטרף לצוות השחקנים של אופרת הסבון "הוליאוקס" של ערוץ 4 בתפקיד קלווין ולנטיין.
בדצמבר 2009, הוכרז שויטל יעזוב את "הוליאוקס" בשנה שלאחר מכן.
בקיץ 2009, ויטל הצטרף לעונה השביעית של תוכנית המציאות "Strictly Come Dancing" ברשת BBC (הגרסה הבריטית ל"רוקדים עם כוכבים").
הוא הוצמד לרקדנית המקצועית נטלי לואו.
ויטל הגיע למקום השני אחרי מגיש הספורט כריס הולינס.
הוא עבר לצמיתות ללוס אנג'לס בקיץ 2011 כדי לקדם את הקריירה שלו.
בשנת 2014 החל את תפקידו בטלוויזיה האמריקאית בסדרה "מאהבות" כדניאל זמורה, ובנוסף הופיע בדרמה האוטופית "המאה" כלינקולן, עד לעונתה השלישית.
בשנת 2018 החל לגלם את הדמות הראשית בסדרת הפנטזיה האמריקאית "אלים אמריקאים" ברשת Starz.
באותה שנה שיחק בסרט הקומדיה הרומנטית "מתעוררת" שביימה הייפא אל-מנסור לשירות נטפליקס.
בשנת 2024 שיחק וגילם את סמל בישופ בסרט המלחמה האמריקאי "אדמת הרוע" בבימויו של וויליאם אובנק (אנ') ולצידם של ראסל קרואו וליאם המסוורת'.
ויטל יצא עם השחקנית והזמרת קרלי סטנסון (אנ'), משנת 2007 עד 2009. השניים נשארו חברים קרובים.
ויטל יצא לאחר מכן עם קירסטינה קולונה מ-2016 עד 2018.
+שנהסרטתפקידהערות2013למצוא את מר דארסי (אנ')קפטן איסט2016Succulent & Savoryשף מקסימיליאן2018מתעוררת (אנ')קלינט2024אדמת הרועסמל בישופ
+שנהסדרהתפקידהערות2002–2007Dream Teamריאן נייסמית'תפקיד ראשי (עונות 6–9); 111 פרקים2004הולבי סיטידייוויד ריצ'רדספרק: "You Can Choose Your Friends..."2006–2011הוליאוקס (אנ')קלווין ולנטיין (אנ')243 פרקים2009Strictly Come Dancingמתמודדעונה 7; מקום שני2011Candy Cabsאדי שאנוןפרק: "Episode Two"2012Single Ladiesצ'ארלס8 פרקים2013NCISלינקולןפרק: "Detour"2014–2015מאהבות (אנ')דניאל זמורה11 פרקים2014–2016המאהלינקולןתפקיד חוזר (עונה 1)
תפקיד ראשי (עונות 2–3); 35 פרקים2017–2021אלים אמריקאיםשאדו מוןתפקיד ראשי (3 עונות); 26 פרקים2024דרגה סודית (אנ')קרוסדיבוב; פרק: "Crossfire: Good Conflict"
ריקי לי ג'ונס היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית וסופרת אמריקאית.
פעילה בתחומי הפולק והפולק רוק, הג'אז, הרוק והבלוז.
בעלת שני פרסי גראמי (פרס תגלית השנה ב-1980 וב-1990 עבור ביצוע הג'אז הווקלי הטוב ביותר).
בסקר שערך ערוץ VH1 בשנת 1999 נבחרה למקום ה-30 ברשימת מאה הנשים החשובות ברוק.
ריקי לי ג'ונס נולדה בשיקגו.
בהיותה בת חמש עברה משפחתה לאריזונה ובגיל עשר עברה לאולימפיה, וושינגטון, שם עזב האב את משפחתו.
בגיל 17 נרשמה ג'ונס לקולג' בטקומה ובגיל 18 עברה לבדה לווניס, שם למדה אנתרופולוגיה ומוזיקה.
במשך כחמש שנים הופיעה במועדונים קטנים, שרה חומרים שכתבה לבדה או עם בן זוגה באותה עת, מרק ווהן (שירם המשותף, "Weasel and the White Boys Cool" שולב באלבום הבכורה של ג'ונס).
ב-1978 הכירה את טום וייטס במועדון הטרובדור והשניים הפכו לבני זוג לחיים וליצירה.
במרץ 1979 ראה אור אלבום הבכורה שלה, "Rickie Lee Jones", בחברת וורנר ברד'רס.
האלבום, בסגנון פולק רוק, הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים בילבורד 200, וכלל את השיר "Chuck E.'s in Love", שהגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100 והפך ללהיטה הגדול ביותר.
חודש לאחר צאת האלבום הופיעה ג'ונס, שהייתה אז בלתי מוכרת כלל לציבור, בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ובמסגרת מסע ההופעות הראשון שלה הופיעה בקרנגי הול ועל כריכת מגזין רולינג סטון.
בטקס פרסי גראמי הייתה מועמדת לשיר הטוב ביותר (עבור "Chuck E.'s in Love") ולהופעה הנשית הטובה ביותר (עבור "Last Chance Texaco") וזכתה בפרס תגלית השנה.
ב-1980, בעקבות פרידתה מווייטס, כתבה ג'ונס את אלבומה השני, "Pirates", שראה אור ביולי 1981. האלבום זכה לשבחי הביקורת והקהל, והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים בילבורד 200. הוא זכה לדירוג של חמישה כוכבים במגזין רולינג סטון, וטיים מגזין נקב בו כתקליט הטוב ביותר לשנת 1982.
ב-1983 עברה ג'ונס לפריז והחלה לפתח כיוונים אחרים ביצירתה, כגון ג'אז ואוונגרד.
בספטמבר 1984 ראה אור אלבומה השלישי, "The Magazine" בעל הסאונד הג'אזי, שסימן שינוי כיוון מתדמית זמרת הפופ לתדמית מתוחכמת יותר, העסוקה בחיפוש וגיבוש דרך אמנותית.
באותה תקופה החלה התמכרותה להרואין וקוקאין.
ב-1987 ערכה סיבוב הופעות ג'אזי בנורווגיה ובישראל ולאחריו שבה לקליפורניה.
ב-1988 נישאה לפסקל נבט מאייר וילדה את בתה שרלוט.
ב-1989 ראה אור תקליטה "Flying Cowboys" בחברת גפן רקורדס.
הניו יורק טיימס מנה את התקליט, אותו כינה "שרוי בחלומות של מיתולוגיה אישית", בין עשרת התקליטים הטובים ביותר לשנת 1989. השיר הפותח את התקליט, "The horses", אותו חיברה עם בעלה, שולב בפסקול הסרט "ג'רי מגווייר".
John בגרסת כיסוי לסטנדרט "Makin' Whoopee", ששולב באלבומו של Dr.
John "In a Sentimental Mood", זיכה אותה בפרס גראמי שני עבור ביצוע הג'אז הווקלי הטוב ביותר ל-1990.
בספטמבר 1991 ראה אור אלבומה "Pop Pop", שכלל גרסאות כיסוי לשירים במגוון סגנונות משירי טין פאן אלי ועד ג'ימי הנדריקס.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד Contemporary Jazz של בילבורד.
תקליטה הבא, והאחרון שהקליטה עבור גפן רקורדס היה "Traffic from Paradise" שראה אור ב-1993 וכלל חומר מקורי, פרט לביצוע של "Rebel Rebel" מאת דייוויד בואי.
בספטמבר 1995 ראה אור תקליטה "Naked Songs" שכלל גרסאות "אנפלגד" (כלומר בליווי אקוסטי בלבד, ללא ליווי כלים חשמליים או אלקטרוניים) לשירים מכל הקריירה שלה וגרסת כיסוי לסטנדרט "עלי שלכת".
ב-1997 התנסתה בהפקת תקליט מוזיקה אלקטרונית וטריפ הופ בשם "GHoSTYhead".
בשנת 2000 הוציאה תקליט נוסף של גרסאות כיסוי, "It's Like This", שכלל שירים מאת הביטלס, מרווין גיי, ורנון דיוק, ג'ורג' גרשווין, הוגי קרמייקל, ליאונרד ברנשטיין ואחרים.
האלבום זיכה את ג'ונס במועמדות לפרס גראמי עבור אלבום פופ מסורתי.
ב-2003 הוציאה את תקליטה "The Evening of My Best Day" בחברת הפקה עצמאית.
התקליט כלל חומר מקורי בסגנונות רבים כגון ג'אז, גוספל, פולק קלטי, רית'ם אנד בלוז ורוק, בתזמור עשיר.
בעקבות התקליט יצאה ג'ונס למסע הופעות ארוך ומוצלח.
ב-2005 ראתה אור אנתולוגיה (אוסף) בת שלושה דיסקים בשם "Duchess of Coolsville: An Anthology", שכללה את מיטב שיריה המוקלטים, קטעים מהופעות חיות וגרסאות ביתיות לשירים.
את האנתולוגיה ליוותה חוברת מהודרת ובה מאמרים מאת טורי איימוס, רנדי ניומן, קווינסי ג'ונס ואחרים.
ב-2007 הוציאה יחד עם חבר ילדותה, לי קנטלון, את התקליט "The Sermon on Exposition Boulevard" שכלל שירים המבוססים על מילים מדרשות ישו ועיבודים של קטעים מן הברית החדשה לשפה עדכנית מאת קנטלון.
בנובמבר 2009 ראה אור תקליטה "Balm in Gilead" שכלל חומר מגוון ואירח אמנים אורחים רבים.
בספטמבר 2012 ראה אור תקליטה השלישי הכולל גרסאות כיסוי בלבד, בהן משל מיק ג'אגר, ניל יאנג, רובי רוברטסון, ואן מוריסון ועוד.
ביוני 2015, לאחר שעזבה את לוס אנג'לס ועברה להתגורר בניו אורלינס, ראה אור תקליטה "The Other Side of Desire".
התקליט הופק באמצעות מימון המונים.
בקיץ 2010 הופיעה במסגרת פסטיבל ג'אז בים האדום באילת.
בדצמבר 2016 הופיעה בפסטיבל הג'אז בירושלים עם מבחר משיריה שעובדו במיוחד על ידי תומר בר ובליווי אנסמבל הצוללת הצהובה עם תומר בר, יוראי אורון, עופרי נחמיה ויעל שפירא.
שנה פרטי אלבום מקום במצעדים הסמכות(מכירות) AU US USJazz USFolk UK 1979 Rickie Lee Jones השקה: 28 בפברואר 1979
חברת תקליטים: האחים וורנר 1 3 — — 18US: פלטינה
חברת תקליטים: האחים וורנר — 5 — — 37UK: כסף
חברת תקליטים: The Other Side of Desire Records — 164 — — — "—" האלבום לא הגיע למצעד זה
שנהארגוןקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס גראמיאלבום הפופ העממי הטוב ביותרPieces of Treasure
ריקי גל הוא אלבום הבכורה של הזמרת ריקי גל, שיצא במרץ 1987.
בשנת 1986 עבד מתי כספי על אלבום וחיפש זמרת שתבצע אותו.
הוא סבר שהשירים הללו לא התאימו לאופי שלו כזמר ולא התאימו לקול שלו.
לאחר התלבטויות רבות הבין כספי שהשירים האלו מתאימים לקול הרבה יותר נוקב ומתכתי, שיש בו אנרגיות שאינן מצויות בקולו.
"פתאום קיבלתי הארה", אומר כספי, "והבנתי שזה מתאים לריקי.
פניתי אליה, ומשם זה התחיל".
השניים נכנסו לאולפן וכעבור שנה, ב-1987 יצא אלבום הבכורה של ריקי גל, בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי, שגם הלחין ועיבד את כל שירי האלבום, שהיו ברובם בסגנון רוק.
האלבום הציג את גל כזמרת רוק חושנית ומלאת עוצמה.
השירים שהתפרסמו מתוך האלבום היו: "ליל שרב" ו"הנה פתחתי חלון" שכתב נתן זך, "מערבה מכאן" שכתבה תרצה אתר ו"ילד אסור ילד מותר" שכתב יעקב גלעד.
כמו כן נכלל באלבום שיר בשם "נערת הרוק" שהלחין כספי למילים של יצחק לאור.
השיר נפסל לשידור בתחנות הרדיו בעקבות תוכנו, המכיל ביטויים מיניים בוטים.
האלבום זכה להצלחה והגיע למעמד "אלבום זהב".
לחנים, עיבודים והפקה מוזיקלית - מתי כספי.
מתי כספי: תופים, קונגוס וכלי הקשה, מפוחית, פסנתר אקוסטי, פנדר רודס, קלווינט, סינתיסייזר Yamaha G.S.-1, גיטרה בס ב-"ליל שרב", אפקטים, קולות
חיים רומנו וארז נץ: גיטרה חשמלית
רמי לוין: פסנתר קלאסי, קלידים, פסנתר פנדר, סינתיסייזרים: Yamaha DX7, Yamaha G.S.-1.
קובי כהן: גיטרה בס (חוץ מ-"ליל שרב")
להקת פיקוד המרכז: מחיאות כפיים (בשיר "פה ושם")
רבקה (ריקי) רט (נולדה ב-4 במרץ 1981) היא אשת תקשורת ועיתונאית ישראלית, כתבת מגזין בעיתון מקור ראשון ופרשנית בערוץ 10 בענייני המגזר הדתי.
פעילה חברתית למען נשים דתיות וחרדיות ונפגעות אלימות.
ריקי (רבקה) רט נולדה בנתניה, בתו של איש החינוך, הרב ישראל פרידמן, רב קהילת 'ישראל הצעיר' בנתניה.
בשנת 2000, החלה לימודי מדעי המחשב, וסיימה את לימודיה בהצלחה.
בשנת 2003 החליטה לפנות לעולם התקשורת.
עובדת כעיתונאית במקור ראשון, מפרשנת בערוץ 10 בענייני המגזר הדתי, מנחת אירועים וכותבת טורים בבמות שונות.
פעילה בעמותת בת מלך, המסייעת לנשים מוכות מהמגזר הדתי והחרדי, כבר כעשר שנים.
ריקי נשואה ליאיר רט, מנהל המרחב של לאומית שירותי בריאות.
מתגוררת עם בעלה וחמשת ילדיה בפתח תקווה.
ריקי צ'ארלס פירס הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1982–1998. זכה פעמיים בפרס השחקן השישי של העונה כשחקן מילווקי באקס, וממוצעיו הכוללים ב-NBA הם 14.9 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
פירס נולד בעיר דאלאס שבטקסס, ולמד בגרלנד הסמוכה.
בשנת 1978 החל ללמוד ב"מכללה קהילתית וואלה וואלה" שבמדינת וושינגטון, ושנה לאחר מכן עבר לאוניברסיטת רייס שביוסטון בה למד ושיחק עד שנת 1982. בעונתו השלישית והאחרונה באוניברסיטה קלע 26.8 נקודות בממוצע למשחק וזכה בתואר "שחקן העונה של המחוז הדרום-מערבי" ("Southwest Conference Player of the Year").
פירס נבחר על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס בבחירה ה-18 של דראפט ה-NBA לשנת 1982..
לאחר עונת רוקי חלשה נשלח בטרייד לסן דייגו קליפרס, בה הראה ניצוצות כשקלע 9.9 נקודות בממוצע למשחק.
לפני עונת הועבר למילווקי באקס, במדיה שיחק ב-6 וחצי העונות הבאות וביסס את מעמדו כאחד משחקני הספסל הטובים בליגה.
בעונת , השלישית שלו במילווקי, קלע פירס 19.5 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של פול פרסי, וזכה בפרס השחקן השישי של העונה.
בעונת זכה בשנית בפרס השחקן השישי לאחר שהוביל את קלעי קבוצתו עם שיא קריירה של 23.0 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו של אלווין רוברטסון, ועזר לבאקס להעפיל לפלייאוף בפעם ה-11 ברציפות.
בחציה הראשון של עונת קלע 22.5 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר, אך מיד אחריו נשלח בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לקלע דייל אליס.
ב-3 וחצי עונותיו בסיאטל המשיך פירס להציג יכולת גבוהה וקלע 18.5 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת הוביל את הקבוצה, לצד שון קמפ וגארי פייטון הצעירים, לשלב גמר המערב בו הפסידו לפיניקס סאנס בתוצאה 3–4. את העונה העוקבת סיימה סיאטל עם מאזן הניצחונות הטוב בליגה, 63–19, אך הודחה במפתיע כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון, על ידי המדורגת השמינית דנוור נאגטס.
בעונות עד שיחק עבור גולדן סטייט ווריורס, אינדיאנה פייסרס, דנוור נאגטס ושארלוט הורנטס, אך תפוקתו נחלשה כשקלע כ-10.6 נקודות למשחק בתקופה זו.
בתחילת עונת שיחק חמישה משחקים בקבוצת א.א.ק.
אתונה היוונית, ולאחר מכן חזר למילווקי באקס במדיה שיחק עד סיום העונה, שהייתה האחרונה בקריירה שלו.
בעת פרישתו דורג במקום ה-13 בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מקו העונשין, עם 87.5%.
ריקי צ'אמפ הוא שחקן אנגלי.
צ'אמפ נולד בסאות'אנד-און-סי שבאסקס באנגליה.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פול בקומדיית המצבים "הוא והיא".
עוד שיחק בסדרה הקומית "Crims", בסדרה "Plebs", ובעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO.
ב-2018 החל להופיע באופרת הסבון "איסטאנדרס" בתפקיד סטיוארט הייוויי.
בשנת 2023 כיכב במחזה של וסט אנד "2:22 A Ghost Story" מאת דני רובינס (אנ') בדמותו של בן.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2005 Family Affairs ג'ף הרדקאסל סדרת טלוויזיה (2 פרקים) 2006 The Bill בארני פורד בפרק "451: The Wrong Man" 2007 Hotel Very Welcome ג'וש 2009 דוק מרטין Doc Martin פרמדיק בפרק "Better the Devil" המלט Hamlet לוציאנוס סרט טלוויזיה 2010 כבוד הכומר Rev.
ריקי נקאיה (ביפנית: 中矢力; נולד ב-25 ביולי 1989) הוא ג'ודוקא יפני המתחרה בקטגוריית המשקל הקל (עד 73 ק"ג).
נקאיה התחרה באולימפיאדת לונדון 2012 וזכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את קייל מקסוול מהברבדוס לאחר תרגיל קוזורה-קמי-שיהו-גטאמה.
בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את סוסו פללשווילי הישראלי לאחר תרגיל טטה-שיהו-גטאמה וברבע הגמר הוא ניצח בזכות עונשים את ראסול בוקייב הטג'יקיסטני.
בחצי הגמר נקאיה גבר על דקס אלמונט ההולנדי ובגמר הוא התמודד מול מנסור איזייב הרוסי והפסיד בניקוד יוקו.
נקאיה מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות זהב (2011 ו-2014) ומדליית כסף (2015).
באליפות אסיה הוא זכה במדליית כסף (2011).
נקאיה זכה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי בהן מדליות זהב בטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2010 גראנד סלאם טוקיו 2011 גראנד סלאם פריז 2011 גראנד סלאם ריו דה ז'ניירו 2013 גראנד סלאם טוקיו
ריקי מנור-כהן (3 באוגוסט 1950 – 10 בספטמבר 2023) הייתה זמרת ופזמונאית ישראלית אשר התמחתה בתחום הג'אז והבלוז.
הייתה ידועה בעיקר כחברה בלהקות "הפלטינה" ו"איזולירבנד".
בין השנים 1968 ל-1970 הייתה מנור חברה בלהקת גייסות השריון.
בין השנים 1971 ל-1987 הייתה זמרת הקלטות, בעיקר ג'ינגלים ומוזיקה לריקודים.
משנת 1976 הייתה חברה בלהקת הג'אז "הפלטינה".
בשנת 1976 הייתה חברה בלהקת "שמיים" עם הסולן דני ליטני.
אלבומה של הלהקה, שהוקלט באותה שנה, יצא לשוק ב-1980.
הג'ינגל "דור הג'ינס שותה קווינס" משנת 1977 שביצעה עבור חברת טמפו משקאות היה לאחד מהסלוגנים הזכורים ביותר בשוק הפרסום בישראל.
בשנת 1978 הופיעה בפסטיבל הזמר והפזמון 1978 עם להקת "פלפל לבן" וחדוה עמרני עם השיר "בלב אחד" (המוכר כ"סלאם עליכום"), שהגיע למקום השני בתחרות.
עוד באותה שנה השתתפה בשירת קולות באלבומו המצליח של צביקה פיק "מוסיקה", ובאלבום "פלונטר" של רמי פורטיס.
ב-1979 השתתפה בקולות רקע בהקלטות אלבומו של צביקה פיק - "המראה".
בסוף 1980 הוציאה לרדיו את השיר "לשיר זה לא מקצוע", שכתבה תמר סיון, הלחין ועיבד אמיר פרוהליך.
בסוף 1981 הוציאה לרדיו את השיר "בכיוון הנכון", שכתבה תמר סיון, הלחין ועיבד אמיר פרוהליך.
השיר דורג למעלה מחודש בין עשרת השירים הראשונים במקום בצמרת (מצעד הפזמונים הישראליים של רשת ג') וב-4 בפברואר 1982 הגיע למקום השישי.
משנת 1982 עד 1986 הייתה חברה בלהקת "איזולירבנד", שהקים המוזיקאי רוני וייס, ובו בלטה בשירים כגון "מלודי", "חג על הגג", ו"שיר בעברית".
עוד ב-1982 התארחה באלבומו של ג'קי מייקה וביצעה עימו בדואט את "שיר בשני קולות".
ב-1986 ביצעה את שיר הפתיחה לסדרת הטלוויזיה לילדים "עליסה בארץ הפלאות".
משנת 1987 עד 1990 הופיעה עם להקות ג'אז מקומיות באיים הקריביים ובארצות הברית.
משנת 1990 הופיעה בכל רחבי הארץ עם מספר נגנים, בהם נחום פרפרקוביץ וישראל רז.
במהלך שנת 1996 הוציאה דיסק מחווה לזמרת הג'אז בילי הולידיי - "שחור בכחול לבן".
בשנת 1998 הופיעה בפסטיבל הג'אז באילת עם "שיר השירים" (ג'אז אתני).
משנת 1999 הופיעה בפסטיבלי ג'אז מקומיים (קאמלוט, שבלול וכו').
בשנת 2005 השתתפה במחזמר "צלילי המוזיקה".
בשנת 2023 הוקם ערוץ היוטיוב הרשמי של ריקי מנור.
1969 להקת גייסות השריון - פשוט שריונר
1975 המנצחים - להיטי הפסטיבלים החסידיים
1976 הפלטינה - הנערה בעלת שיער הפשתן
1976 סברה דיסקו, עם גלי עטרי, נאוה ברוכין וצרויה להב
1977 מיטב הלהיטים של פסטיבלי הילדים
1977 הוי ארצי מולדתי - משירי שאול טשרניחובסקי
1977 אני פורים - שירי פורים לילדים
1978 פסטיבל הזמר והפזמון, עם חדוה עמרני
1979 רגע עם דודלי - סדרת הטלוויזיה
1980 שמיים, עם דני ליטני
1982 איזולירבנד - ישן וגם נחר
1984 איזולירבנד - תן דולר
1986 קדם אירוויזיון, עם איזולירבנד
1986 קיד וידאו - סדרת הטלוויזיה
1986 עליזה בארץ הפלאות - סדרת הטלוויזיה
1986 מה הדאווין שלך - כל להיטי החאפלה
1995 ריקי מנור - שחור בכחול לבן - אלבום אישי
1998 שיר השירים - פסטיבל הג'אז באילת
2010 שובשרות - מופע סאטירה, עם דליה כהן שמחה ולאה תורן
מנור הייתה נשואה לרודולפו קון, ולה בן.
נפטרה בביתה בחולון ב-10 בספטמבר 2023 לאחר מאבק במחלה קשה.
ריקי בראבק הוא רוכב אופנועים אמריקאי, המתחרה בתחרויות ראלי רייד.
מנצח ראלי דקר 2020 וראלי דקר 2024 בקטגוריית האופנועים.
בראבק נולד בסן ברנרדינו והחל להתחרות באופני BMX בגיל חמש.
בגיל 15 עברה משפחתו להתגורר באספריה והוא החל להתחרות במוטוקרוס.
בגיל 20 עבר להתחרות ברכיבת ראלי.
בשנת 2014 ניצח את מרוצי הבאחה 1000, באחה 500 וסן פליפה 250. בשנת 2015 השתתף באתגר המדבר באבו דאבי וסיים חמישי בקטגוריית האופנועים.
בשנת 2016 סיים במקום השישי את ראלי מרזוגה, שהתקיים במרוקו ובמקום השביעי בראלי אטקמה, שהתיים בצ'ילה.
בשנת 2017 ניצח סטייג' במהלך ראלי מרוקו והשיג את הניצחון הראשון במסגרת אליפות העולם.
בראבק השתתף מספר פעמים בראלי דקר.
בשנת 2016 ערך את הופעת הבכורה במרוץ וסיים במקום התשיעי.
שנה לאחר מכן הצליח לנצח ביום השביעי את הסטייג' הראשון שלו במרוץ, אך ביום העשירי נאלץ לפרוש.
בראבק לא הצליח לנצח את המרוץ גם בשנתיים הבאות.
הוא ניצח את הסטייג' השלישי של המרוץ בשנת 2020 ועלה למקום הראשון בדירוג הכולל, מקום עליו הצליח לשמור עד לסיומו של המרוץ.
בכך הפך לאמריקאי הראשון שמנצח את המרוץ.
שנה לאחר הזכייה הצליח לנצח את הסטייג' הראשון.
טעות בניווט ביום השני גרמה לו לאבד את ההובלה.
בהמשך ניצח שלושה סטייג'ים נוספים, אך סיים את המרוץ רק במקום השני.
בסיום השבוע הראשון של ראלי דקר 2024 לקח את ההובלה במרוץ, עליה הצליח לשמור לאורך כל השבוע השני עד לניצחון.
ריקי גרין הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1992. לאורך 14 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 8 קבוצות שונות, השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר (), והעמיד ממוצעים כוללים של 9.4 נקודות, 5.5 אסיסטים, 1.9 ריבאונדים ו-1.4 חטיפות למשחק.
גרין נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובשנת 1973 החל ללמוד באוניברסיטת ונסן אשר באינדיאנה.
בשנת 1975 עבר ללמוד ולשחק באוניברסיטת מישיגן, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 19.7 נקודות ו-4.2 אסיסטים למשחק.
בעונת 1975/1976 הוביל את הקבוצה למעמד גמר טורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, בו היא הפסידה מול אוניברסיטת אינדיאנה בתוצאה 68–86. בעונה העוקבת הודחה מישיגן בשלב רבע הגמר, על אף יכולת טובה של גרין אשר נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
בדראפט ה-NBA 1977 נבחר גרין בבחירה ה-16, על ידי גולדן סטייט ווריורס.
באוקטובר 1978 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, ממנה שוחרר לאחר 27 משחקים.
בין השנים 1978–1980 שיחק בקבוצת "הוואי וולקנוס" מליגת ה-CBA.
לקראת עונת חזר ל-NBA, כאשר חתם על חוזה ביוטה ג'אז.
בתקופתו עם הג'אז ביסס את מקומו כרכז הפותח של הקבוצה, והיה אחד משחקניה המובילים לצדם של אדריאן דאנטלי, דארל גריפית', ת'רל ביילי ומארק איטון.
בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA בפעם היחידה בקריירה, לאחר שהוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 2.7 חטיפות למשחק, אליהן הוסיף ממוצעים של 13.2 נקודות ו-9.2 אסיסטים למשחק.
באותה עונה סייע ליוטה להעפיל לשלב הפלייאוף לראשונה בתולדותיה, מהמקום השני במערב, והיא אף גברה על דנוור נאגטס (3–2) בסיבוב הראשון.
בכל 4 העונות הבאות של גרין ביוטה העפילה הקבוצה לפלייאוף, אך באף אחת מהפעמים לא צלחה את השלב השני.
ב-10 בנובמבר 1982 קבע גרין שיא מועדון של 9 חטיפות במשחק מול דנוור נאגטס.