tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פוליטיקאים מהאופוזיציה העלו שאלות לגבי ה"יחס המיוחד" שקיבלה סוויפט, וטענו להשפעה פוליטית בלתי הולמת מצד ממשלת הלייבור.
ראש העיר לונדון, סאדיק קאן, ושרת הפנים, איווט קופר, היו מעורבים בדיונים עם משטרת המטרופולין על אבטחת סוויפט.
הטענות כללו גם ביקורת על כך שקאן, קופר וראש הממשלה קיר סטארמר נכחו בהופעות של סוויפט ללא תשלום.
למרות זאת, קאן הדגיש שהמשטרה עצמאית בקבלת ההחלטות שלה ושכל ההחלטות נעשו משיקולי אבטחה בלבד.
ראש ממשלת בריטניה לשעבר, בוריס ג'ונסון, טען כי ההחלטה נבעה מהקשרים של ממשלת הלייבור עם סוויפט, ופחד מביטול הופעותיה.
סיבוב ההופעות של סוויפט הכניס כמיליארד פאונד לכלכלה הבריטית, ו-1.2 מיליון איש נכחו בהופעות שלה במדינה.
הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט הופיעה באצטדיון בתאריכים 7-9 ביוני 2024, עם סיבוב ההופעות השובר שיאים שלה "The Eras Tour".
עם שלוש ההופעות בהם סוויפט הופיעה, סוויפט שברה את שיא הנוכחות בהופעות האלה כאשר בכל הופעה היו 73,000 נוכחים, ובסך-הכל 220,000 אנשים נכחו בשלוש ההופעות.
ההופעות של סוויפט באצטדיון מאריפילד בעיר אדינבורו, בירת סקוטלנד גרמו לרעידת קלה בקרבת האצטדיון כאשר 73,000 הנוכחים נוכחו בהופעותיה, עם עוצמה של 2.3 בסולם רייכטר.
ב-18 ביולי 2024, חשוד בסטוקר של סוויפט, שהואשם באיומים עליה ועל החבר שלה, שחקן הפוטבול האמריקאי טרוויס קלסי, ברשתות החברתיות נעצר ונעצר כשניסה להיכנס למופע השני של סוויפט בגלזנקירכן שבגרמניה.
באותו החודש, נהרגו שלושה ילדים במתקפת אירוע דקירה המוני באירוע ריקודים בהשראת הסוויפטיז בסאות'פורט, מרזיסייד שבמחוז בריטניה.
התקרית גרמה לתסיסה ציבורית בסאות'פורט, ובמהלך הימים הבאים, התדרדרה להפגנות ולהתפרעויות בפריסה ארצית.
שבוע לאחר מכן, הרשויות סיכלו מזימה של המדינה האסלאמית (דאעש) לתקוף את שלוש ההופעות של סוויפט בווינה.
המשטרה עצרה שלושה בני נוער ש"הוקצנו באינטרנט" וזממו להרוג "עשרות אלפים" בקונצרטים.
בתחילה הצהיר מנהל ביטחון הציבור האוסטרי, פרנץ רוף, כי המופעים יתקיימו כמתוכנן, עם אמצעי אבטחה נוספים.
עם זאת, מארגן האירוע Barracuda Music הודיע כי כל שלוש ההופעות יבוטלו עם החזר של כרטיסים, לאחר אישור מממשלת אוסטריה על תוכנית טרור משוכללת.
באישורה של סוויפט, השידור הציבורי האוסטרי ORF שידר את סרט הקונצרטים הנלווה לסיור ב-10 באוגוסט בחינם.
העצירה הבאה של סוויפט בסיור, באצטדיון וומבלי שבלונדון, הגבירו את האבטחתה להופעות.
באוקטובר 2024, התפתחה מחלוקת בבריטניה כאשר דווח כי פוליטיקאים של מפלגת הלייבור קיבלו במתנה מעל 20,000 ליש"ט בכרטיסים חינם לסיבוב ההופעות לאחר שדרישותיה של סוויפט לרמת האבטחה הגבוהה ביותר נדחו, כאשר הפוליטיקאים לחצו לכאורה על משטרת המטרופולין להיכנע לדרישות.
לפני התאריכים בלונדון, הצוות של סוויפט דרש על פי הדיווחים אבטחת "VVIP" נוספת מקבוצת הליווי המיוחדת של משטרת המטרופוליטן ואיים לבטל את ההופעות בלונדון אם לא יסופקו.
המשטרה דחתה בתחילה את הבקשה בטענה שהמודיעין שלה לא זיהה שום איום על ההופעות של סוויפט בלונדון ומכאן שהיא לא דרשה את האבטחה הגבוהה "ממומן משלמי המיסים" השמורה לראשי מדינות.
עם זאת, המשטרה חזרה בה לאחר מכן מהחלטתה וסיפקה לסוויפט את ההגנה המבוקשת.
פוליטיקאים שונים של מפלגת האופוזיציה השמרנית, כמו סוזן הול, רוברט ג'נריק, גאווין וויליאמסון ואנדרו מוריסון, מתחו ביקורת על ממשלת הלייבור, והאשימו אותה בניצול לרעה של כוח.
הן המשטרה והן הממשלה הכחישו את ההאשמות על שוחד; דוברו של סטארמר תיאר זאת כניגוד עניינים.
The Elder Scrolls IV: Oblivion (בעברית: מגילות הקדמונים חלק ד': אבדון) הוא משחק וידאו מסוג פעולה-תפקידים בעל עולם פתוח שפותח על ידי חברת Bethesda Game Studios והופץ בשיתוף פעולה של החברות Bethesda Softworks ו-2K Games בשנת 2006.
המשחק מהווה את הפרק הרביעי בסדרת המשחקים The Elder Scrolls, לאחר The Elder Scrolls III: Morrowind משנת 2002 ולפני The Elder Scrolls V: Skyrim משנת 2011, למרות שלא קיים בין השלושה קשר עלילתי מדויק.
המשחק הופץ לפלטפורמת המחשב האישי ולקונסולת המשחקים Xbox 360 ב-20 במרץ 2006, ובהמשך גם לקונסולת ה-PlayStation 3 ב-20 במרץ 2007.
עלילת המשחק מתרחשת בארץ התיכונה "סירודיל" הנמצאת ביבשת הבדיונית "טמריאל", בה שוכנות מספר ממלכות של בני אדם בנוסף לאלו של גזעים נוספים כגון אלפים, אנשי-חתול, אנשי-לטאה, ואחרים.
העלילה הראשית מתמקדת במאמציו של השחקן לסכל כת פנאטית הידועה בשם "מסדר השחר האגדי" המתכננת לפתוח שער לעולם דמוי-גיהנום המכונה "אבדון" בו מושלת ישות אכזרית בשם דגון, ובכך להביא בכך את קץ העולם.
עם הפצתו זכה המשחק להצלחה מסחררת ולשבחים רבים, בין היתר בשל הגרפיקה החדשנית שהציג, עולם המשחק הנרחב, ותחכומן של הדמויות הלא מונפשות שבו, דבר שהפך אותו לאחד המשחקים החדשניים ביותר שנוצרו עד לאותה העת.
The End of Genesys הוא אלבום האולפן השלישי של התקליטן, המפיק מוזיקלי והמוזיקאי האמריקאי אנימה.
הוא יצא לאור ב-30 במאי 2025, דרך חברת התקליטים של אנימה, Afterlife רקורדס, כחלק האחרון בטרילוגיית Genesys שלו, לאחר Genesys משנת 2023 ו-'Genesys II משנת 2024.
אנימה קידם את האלבום במהלך המופע הקבוע שלו באותו השם, באולם הספירה בלאס וגאס, שם ניגן את שירי האלבום בהופעה חיה והזמין אמנים מהאלבום להופיע איתו בהופעה חיה, ביניהם גריימס, אלי גולדינג וסוודליזה.
המפיק המוזיקלי הכריז על האלבום במהלך הופעתו האחרונה בהספירה בו חשף את תאריך יציאתו 23 במאי.
ב-15 במאי, אנימה חשף את תאריך יציאתו של באלבום מחדש 30 במאי ושמירה מראש להזמנה מוקדמת את קישור השמירה המקדימה של האלבום.
כעבור מספר שעות חשף את רשימת הרצועות והאומנים המשתתפים בו.
האלבום מכיל חמישה סינגלים שיצאו לפני יציאתו, ביניהם: "Angel in the Dark" שיצא ב-27 בדצמבר 2024, ושימש כפתיח לתחילת הופעת הבמה של אנימה ב-Sphere.
השיר הוא שיתוף פעולה בין די ג'יי מסאנו לזמר-יוצר נתן ניקולסון מהלהקה The Boxer Rebellion.
הסינגל השני של האלבום, "Hypnotized", בהשתתפות הזמרת אלי גולדינג, יצא ב-10 בינואר וזכה להצלחה מסחרית.
הוא הפך לסינגל הראשון של אנימה שהגיע למצעדים במדינות רבות, השיג את הלהיט הראשון שלו בעשרת המקומות הראשונים בארבע מדינות, והגיע למקום הראשון במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי.
השיר זכה גם לתמיכה רבה ממבקרי מוזיקה ששיבחו את שירת השיר ואת השותפות האמנותית בין הצמד.
השיר הבא, שיתוף פעולה עם הדי ג'יי Argy ו-Son of Son, תחת הכותרת "Voices in My Head", יצא כסינגל השלישי של האלבום ב-14 בפברואר, וזכה לביקורות חיוביות.
"Neverland (From Japan)", שיתוף פעולה עם מפיק התקליטים המצרי Baset, יצא ב-28 במרץ כסינגל הרביעי של האלבום.
הסינגל החמישי והאחרון "Work" בהשתתפות הראפר Yeat, יצא לאור ב-4 באפריל.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור The End of Genesysאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם30 במאי 2025הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטורAfterlife • אינטרסקופ
The Dream הוא אלבום הבכורה של ההרכב האמריקאי The Favors, המורכב מהזמרים-יוצרים האמריקאים אש ופיניאס או'קונל.
האלבום יצא לאור ב-19 בספטמבר 2025, על ידי חברת התקליטים Darkroom רקורדס.
בשנת 2021, אש ופיניאס או'קונל שיתפו פעולה בשיר "Till Forever Falls Apart", שהופיע באלבומה הראשון Ashlyn.
בפברואר 2025, נוצר חשבון אינסטגרם אנונימי תחת השם @weshouldmakeaband.
החשבון החל לפרסם קטעים מסתוריים בסגנון מצלמת וידאו וינטג' של פיניאס ואש יוצרים מוזיקה.
שניהם המשיכו לפרסם רמזים בחשבונות שלהם.
הם פרסמו בעיקר את רשימת האמן בפסטיבל אוסטין סיטי לימיטס עם משבצת אמן מוסתרת, שהייתה הנחה שהיא עבור הלהקה.
הספקולציות המשיכו לעלות כאשר השניים החלו לאשר שיתוף פעולה בהופעות החיות שלהם.
אש הופיעה בתחנת סיבוב ההופעות For Cryin' Out Loud!
Tour של פיניאס בלוס אנג'לס במרץ, שם ביצעו את השיר שלא יצא "Lake George".
לפני יציאת השיר "The Little Mess You Made", אש ביצעה חלק מהשיר בזמן שפתחה את גרייסי אברמס בסיבוב ההופעות The Secret of Us Tour באוסטרליה, בעוד פיניאס ביצע בו זמנית חלק מהשיר בגרמניה במהלך סיבוב ההופעות שלו.
הלהקה הכריזה על צאת האלבום The Dream ב-3 ביוני 2025.
סינגל הבכורה "The Little Mess You Made", יצא לאור ב-6 ביוני 2025. הסינגל השני "The Hudson", יצא ב-11 ביולי 2025. הסינגל השלישי "Times Square Jesus", יצא ב-13 באוגוסט 2025.
הלהקה הכריזה על סיבוב ההופעות הנקרא, An Evening With the Favors, ביולי 2025. סיבוב ההופעות יתקיים בלוס אנג'לס, מוריסון וניו יורק סיטי, ובנוסף יופיע פעמיים בפסטיבל המוזיקה אוסטין סיטי לימיטס.
ב-15 ביולי 2025, הודיעה הלהקה על סיבוב הופעות בן שלושה תאריכים בצפון אמריקה, בלוס אנג'לס, מוריסון וניו יורק סיטי.
מכירת הכרטיסים החלה ב-18 ביולי 2025. ב-19 באוגוסט הוכרזה הופעה בפסטיבל AGL באוסטין.
מכירת הכרטיסים החלה ב-22 באוגוסט.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור The Dreamאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם19 בספטמבר 2025הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטDarkroom רקורדס
The Fake Sound of Progress (בעיצוב על האלבום: thefakesoundofprogress) הוא אלבום הבכורה של להקת לוסטפרופטס.
כאלבום בכורה, האלבום הפתיע בכך שמכר יותר מ-6,000 עותקים, מכר יותר מ-3,000 אלבומי דמו וצבר 1.9 מיליון צפיות ביוטיוב.
האלבום הוא תחילת דרכה של לוסטפרופטס כלהקה.
לוסטפרופטס הוציאו מאלבום זה שני סינגלים , משום שכבר החלו לעבוד על אלבומם השני.
אלבום זה היווה ציון דרך בדרכה של לוסטפרופטס, ופתח עבור הלהקה דלתות חדשות.
The Fall of the House of Usher הוא אלבום משנת 1991 של היוצר הבריטי פיטר האמיל, ובו עיבוד אופראי לסיפור הקצר בשם זה של אדגר אלן פו.
ההיסטוריה של האלבום ארוכה ופתלתלה.
כבר ב-1973 הגו האמיל וכריס ג'אדג' סמית את הרעיון לאופרת רוק לפי הסיפור.
במשך כמעט 20 שנה עבדו שניהם, לפרקים, על היצירה.
ג'אדג'-סמית כתב את רוב הליברית ואילו האמיל את העיבוד המוזיקלי.
ג'אדג'-סמית נטל לעצמו חירויות מוגבלות בבואו לעבד את הסיפור.
למספר, שבמקור הוא נטול שם, הוא שאל את השם מונטרסור (מתוך הסיפור חבית האמונטילאדו).
כמו כן הוא נתן לבית אשר (לבניין עצמו) קול ממשי, לעומת הסיפור בה מהותו החולה של הבית רק מרומזת.
אחרון - הוא רמז לניצוצות של קשר רומנטי בין מונטרסור למדלין אשר.
על מנת לעבות את התחושה הגותית הוא הוסיף שימוש בשתי פואמות מאת פו, שמושרות כביכול בפי רודריק אשר.
בתחילת שנות ה-90 החל האמיל להפיק את הביצוע עצמו.
ההפקה הסתבכה, והרעיון לבצע את האופרה על הבמה ממש ננטש.
ב-1999 האמיל, שלא היה מרוצה מהתוצאה, עיבד מחדש את האלבום כולו.
הוא סילק לגמרי את כלי ההקשה, עיבה את נגינת הכינור על ידי הכנר דייוויד סטיוארט גורד והרחיב את תפקיד הגיטרות.
התוצאה נטולת כל רמז ל"אופרת רוק", ובמקומה נוצרה אופרה גותית ומורבידית בעלת אופי מעיק וקודר, שהאמיל רואה כמתאימה הרבה יותר לאופי הסיפור.
בביצוע עצמו האמיל מנצל את יכולתו הקולית המרשימה עד תומה.
החלק השלישי של המערכה הראשונה הוא מקהלת קנון מורכבת, ללא כל ליווי מוזיקלי, מפיו של הבית עצמו.
חלק זה יוצר את האווירה הקודרת שתשלוט ביצירה להבא.
פרט לתפקיד הבית האמיל גם מבצע את תפקידו של רודריק אשר.
גם בתפקיד זה - ובפרט בפרקים The Lady Sleeps, I shun the light ו-The Haunted Palace - הוא משתמש באופן מרשים בקולו.
היצירה כולה מעולם לא בוצעה על הבמה.
פיטר האמיל משלב, מדי פעם, קטע בודד זה או אחר מתוכה בהופעותיו, אך בביצוע מוזיקלי בלבד, ללא משחק.
מערכה ראשונה: הדרך לבית אשר
מערכה שנייה: בתוך בית אשר
מערכה שלישית: ומייד לאחר מכן
מערכה ששית: שלושה ימים לאחר מכן
The Fame (בעברית: "התהילה") הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא.
האלבום יצא ב-19 באוגוסט 2008 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
לאחר שתמללה והלחינה שירים רבים לאמנים מפורסמים, הוציאה גאגא את האלבום הראשון שלה.
הנושא העיקרי בו עוסק האלבום הוא הרגשת הפרסום אותה כל אחד יכול לחוות.
גאגא עבדה עם מספר מפיקים על האלבום, רד וואן, מרטין קירשנבאום, ורוב פוסארי.
השירים הושרו ברובם מאהבתה של גאגא לפרסום, ועוסקים במורכבויות של סגנון החיים של "העשירים והמפורסמים", כפי שהיא רואה אותו.
מבחינה מוזיקלית, האלבום מאופיין במקצבים שהיו פופולריים בשנות ה-70, כמו האלקטרופופ והסינת'פופ בשילוב עם מוזיקת דאנס.
האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות, כשהבולטות ביניהן שיבחו את גאגא על היכולת למצוא תבניות מוזיקליות מרעננות, ומבחינה ווקאלית אף השוו אותה לסולנית להקת No Doubt, גוון סטפאני.
האלבום הגיע למקום הראשון בבריטניה, קנדה, אוסטריה, גרמניה, שווייץ ואירלנד ובארצות הברית הגיע למקום השני במצעד הבילבורד ולמקום הראשון במצעד אלבומי הדאנס.
ברחבי העולם מכר מעל 15 מיליון עותקים ונכון לנובמבר 2010 והוא נכלל ברשימת האלבומים הנמכרים בכול הזמנים.
במצעד הבילבורד 200 הוא מוכתר כיום כאלבום השביעי המצליח ביותר של זמרת עם כ-208 שבועות ששהה בו.
שני הסינגלים הראשונים שיצאו מהאלבום, "Just Dance" ו-"Poker Face", היו ללהיטים בינלאומיים, כש-Just Dance הגיע למקום הראשון בלמעלה מ-8 מדינות, כולל מצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.
"Poker Face" הגיע למקום הראשון כמעט בכל שוקיי המוזיקה הגדולים, והיה לסינגל השני ברצף של גאגא שהגיע למקום הראשון בארצות הברית נוסף לעוד כ-25 מדינות.
השיר הוא גם הראשון של גאגא עם תואר יהלום בארצות הברית לאחר שמכר מעל 10 מיליון עותקים.
גאגא קידמה את האלבום כשהופיעה עם השירים בתוכניות טלוויזיה מפורסמות והשיקה את סיבוב ההופעות הראשון שלה, "The Fame Ball Tour".
בנוסף, האלבום צורף למיני אלבום החדש של גאגא "The Fame Monster".
ב-2 בדצמבר 2009, הועמד לשישה פרסים בטקס הגראמי וזכה בפרס שיר הדאנס בזכות "Poker Face".
האלבום אף היה מועמד לפרס אלבום השנה שבו לא זכה, אך כן זכה בפרס האלבום האלקטרוני\דאנס הטוב ביותר.
ב-6 בפברואר זכה בפרס "האלבום הבינלאומי הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2010, והוא מוכתר כ-12 המצליח ביותר בהיסטורית הבילבורד 200.
מגזין התרבות רולינג סטון דירג את האלבום ברשימת "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-95.
בעודה מבססת את עצמה כאמנית כשהיא מופיעה ברחבי מועדוני ניו יורק, גאגא הוציאה את אלבומה הראשון, "The Fame".
בהתייחס לשם האלבום, הסבירה כי, "The Fame מדבר על איך כל אחד יכול להרגיש מפורסם ...
תרבות הפופ היא אמנות, זה לא הופך אותך למגניב אם אתה שונא אותה, אז חיבקתי אותה וכולכם יכולים לשמוע את זה דרך האלבום.
מה שכן, זוהי תהילה שניתנת לשיתוף.
אני רוצה להזמין את כולכם למסיבה, אני רוצה שאנשים ירגישו חלק מסגנון החיים הזה".
גאגא הצהירה בריאיון עם רשת MTV הבריטית שהיא עבדה על האלבום במשך שנתיים וחצי והשלימה חצי ממנו בשבוע הראשון של ינואר 2008. בנוסף לכתיבת המילים, גאגא גם הלחינה את השירים יחד עם מפיק האלבום רד וואן.
לפיה, השיר הראשון "Just Dance" הוא שיר שמח, הוא מדבר אל הלב של אנשים בתקופות קשות בחייהם.
"LoveGame", השיר השני, מדברת מהידלקות קצרה שחשה גאגא כלפי זר במועדון לילה, כשלאחר מכן פנתה אליו והכריזה "אני רוצה לרקוד על מקל הדיסקו שלך".
השיר עצמו נכתב תוך ארבע דקות ומתבסס על קצב הדיסקו.
לשיר האחרון, "Paparazzi", עורבו מספר משמעויות, אך גאגא הסבירה בריאיון שהשיר מספר אודות מאמציה והרעב לתהילה ואהבה.
שיר אהבה במהותו, "Paparazzi" התעסק בפיתוייה של המדיה והתעמק בשאלה האם אדם יכול להיות נגיש לאהבה ותהילה בו זמנית.
"Poker Face" נכתב על בני זוגה של גאגא שעסקו בהימורים, אך גם סיפר אודות התנסויותיה הביסקסואליות, והפנטזיות שלה על נשים מקיימות יחסי מין עם גברים, כשבכך בא הייצוג ל-"פני הפוקר" שלה.
השיר "Boys, Boys, Boys" מהאלבום, קיבל את שמו כניגוד לשיר של מוטלי קרו "Girls, Girls, Girls".
גאגא הסבירה שהיא רצתה גרסה נשית לשיר, שגם "רוקרים" יאהבו.
"Beautiful, Dirty, Rich" סיפר אודות תקופת הגילוי העצמי שלה, כשהיא חיה בלואר איסט סייד וצורכת סמים במסיבות.
"(Eh, Eh (Nothing Else I Can Say" דיבר על פרידה מבן-זוג ומציאת חדש.
הבלדה מהאלבום "Brown Eyes" נכתב בהשפעת הלהקה קווין, ולפי גאגא, זהו השיר הכי רגיש באלבום.
גאגא הבהירה עוד יותר את הרעיונות שמאחורי התהילה, ואת ההשראות והחזיונות שלה לאלבום.
היא האמינה כי הדבר החשוב ביותר חסר במוזיקת פופ עכשווית והוא שילוב של דימויים חזותיים של האמן עם המוזיקה.
היא שילבה את התיאטרון בהופעותיה של השירים וקיוותה שאנשים ישימו לב לאומנות הביצוע שהיא מנסה להחזיר לאלבום ולמוזיקה שלו.
לדבריה המוזיקה הנחתה אותה באורח החיים שלה לפני התגלותה ככוכבת פופ.
מבחינה מוזיקלית, האלבום מלא בהשפעות של אמני רוק משנות ה-70 המאוחרות כמו דייוויד בואי וקווין.
גאגא שילבה בו מקצבים שונים של גלאם רוק יחד עם מלודיות פופ קליטות ליצור מה שנקרא במילותיה, "פופ תיאטרלי".
שירים כמו "Poker Face", "Just Dance" ו-"LoveGame" הם שירים קצביים עם השפעות שונות.
"Just Dance" ו-"Love Game" הם שירי קצביים (Uptempo), בעוד ש-"Poker Face" משתייך יותר לסוגה "מטאל אפל" עם נגיעות פופ בפזמון.
"Just Dance" מבוסס בעיקר על מוזיקה משולבת, כאשר ל-"LoveGame" יש קצב שהולך לכיוון מוזיקת הדאנס, ואילו השיר מהאלבום "Money Honey" ניתן למצוא עיבודי טכנו קלים.
כל אלו באו בשילוב עם מערכות מוזיקה לצלילים אלקטרוניים ומעט נגיעות של אר אנד בי.
"Paparazzi" עובד במיוחד לטונים יותר "חושניים", ו-"Summerboy" מזכיר את סגנונה של הלהקה בלונדי.
"Eh, Eh" הוא קצת יותר בלדה בהשוואה לשאר שירי הדאנס.
לשיר יש תחושת סינת'פופ משנות ה-80, ובנוסף גם קיבל השוואות לשירה של הזמרת ריהאנה משנת 2007, "Umbrella".
באופן כללי השירים מהאלבום מדברים על איך אתה מרגיש כמפורסם ועל השגת פופולריות.
"Poker Face" מדבר על רמיזות מיניות והתגרות, גאגא גם סיפרה בריאיון לעיתון הבריטי "דיילי סטאר" כי הוא מדברת על בלבול באהבה ומין, בעוד ש-"Just Dance" מדבר על מצב שכרות במסיבה עם משחק המילים, "מה הולך על הרצפה?
אני אוהבת את התקליט הזה מותק אבל אינני יכולה לראות ישר יותר".
"LoveGame" משקף אהבה, תהילה ומיניות - שזה נושא האלבום, ו-"Paparazzi" מדבר על מעריץ אובססיבי שעוקב אחרי האמן האהוב עליו ומכריז שהוא "המעריץ הגדול ביותר".
כמו כן, המילים גם משקפות את התשוקה בלכידת תשומת לבה של המצלמה.
בריאון עם חדשות MTV גאגא אמרה כי,
בחודש מרץ 2010, האלבום הוכתר כפלטינה מרובעת בארצות הברית עם מכירות של מעל ל-4,779,450 מיליון עותקים, ועם שחרורו של המיני אלבום The Fame Monster כמהדורת דלוקס האלבום קפץ למקום ה-6 מהמקום ה-34 במצעד הבילבורד 200.
נכון לחודש אפריל 2016 נמכר במעל ל-4.7 מיליון עותקים בארצות הברית, ובכך נחשב לאלבום הדיגיטלי ה-17 הנמכר ביותר בכול הזמנים עם מכירות של מעל ל-1.086 מיליון עותקים דיגיטליים.
לאחר הופעתה במופע המחצית של הסופרבול LI בשנת 2017 The Fame חזר למצעד הבילבורד 200 למקום ה-6 עם כ-17,000 עותקים.
האלבום הוא גם השביעי המצליח ביותר בכול הזמנים של זמרת במצעד בכך ששהה בו כ-207 שבועות וה-12 המצליח בכול הזמנים מתוך כ-200 אלבומים שונים.
האלבום הוא החמישי הנמכר ביותר לשנת 2009. בקנדה, הגיע למקום הראשון במצעד והוכתר כתואר פלטינה 7х על ידי תעשיית ההקלטות של קנדה עם מעל 560,000 עותקים עד היום ו-476,000 עותקים עד לחודש מרץ 2011.
בצרפת, The Fame הופיע לראשונה במספר 73 ועלה למקום השני למשך חמישה שבועות.
האלבום הוכתר כתואר יהלום על ידי תעשיית ההקלטות של צרפת, ונכון לחודש פברואר 2012 הוא מכר כ-650,000 עותקים במדינה.
באירלנד האלבום הגיע למקום השמיני לראשונה, ובשבועו החמישי במצעד עלה למקום הראשון ושהה בו משך כ-2 שבועות רצופים.
באירופה, האלבום הגיע לפסגת המצעד "100 האלבומים המובילים של אירופה".
ובפסגת המצעדים של אוסטרליה וגרמניה.
בגרמניה האלבום הפך לאלבום הרביעי הנמכר ביותר בהורדות דיגיטליות בהיסטוריה.
הוא אף הגיע ל-20 המובילים במקסיקו, בלגיה, צ'ילה, דנמרק, יוון, הונגריה, הולנד, נורווגיה, פולין, רוסיה, ושווייץ וברחבי העולם מכר מעל 15 מיליון עותקים נכון לנובמבר 2010.
בבריטניה הופיע לראשונה במקום השלישי עם כ-25,228 עותקים בשבועו הראשון.
אחרי ששהה עשרה שבועות בעשרת הגדולים, עקף את אלבומו של הזמר רונאן קיטינג ועלה למקום הראשון ומאז שהה ארבעה שבועות רצופים בפסגת המצעד.
הוא הוכתר כפלטינה 10х עם מכירות של מעל ל-2,940,000 עותקים, והפך לאלבום הראשון בהיסטוריה שהפך למעמד פלטינה במכירות דיגיטליות עם כ-300,000 עותקים, והוא האלבום העשירי הנמכר ביותר במדינה במאה ה-21 כיום.
באירלנד, נכנס למקום השמיני ובשבוע החמישי עלה למקום הראשון למשך שבועיים רצופים.
בשאר אירופה, האלבום נחת היישר במקום הראשון במצעד האלבומים של אירופה, אוסטריה, גרמניה, פולין, שווייץ, סקוטלנד, ואפריקה הדרומית.
בניו זילנד הופיע לראשונה במיקום השישי, ובשיאו הגיע למקום השני והוכתר כפלטינה 5х עם כ-75,000 עותקים.
באוסטרליה נכנס למקום ה-12, ובשיאו הגיע למקום הראשון.
הוא הוכתר כתואר פלטינה במדינה לאחר שמכר מעל 280,000 עותקים.
The Fame קיבל ביציאתו ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, באתר הביקורות Metacritic, אשר מקצה דירוג מתוך 100 ביקורות שונות, האלבום קיבל ציון ממוצע של 71 נקודות, על בסיס 13 ביקורות.
מתיו צ'יזלינג מהאתר AllMusic כינה את האלבום "הדגימה של פופ איכותי" ונתן לו חמישה כוכבים מתוך חמישה והוסיף, " אך הוא לא מצליח לקצר את הצלילים הפונקסיים כדי לשעשע את האוהדים של ז'אנר המחול".
ניקול פאוורס מהמגזין URB נתנה לאלבום ביקורת מעורבת ואמרה עליו "המילים האירוניות עמוסות ומסופקות בסגנון שחייב משהו קטן לגוון סטפני".
סך הכול נתנה לו 3 וחצי כוכבים מתוך 5.
מייק ווד מהמגזין האמריקאי, Entertainment Weekly כינה את The Fame באופן יוצא מן הכלל (ומתיש) טהור בחזונו של עולם שבו שום דבר לא מצליח להיות יפה, מלוכלך, ועשיר אבל לגאגא יש את הקסם שלה".
דניאל ברוקמן מהמגזין הבריטי, The Guardian אמר כי באלבום, "הכול נשמע כמו עוד להיט נוסף" וחזה שהוא הולך להיות "דבר גדול".
דניאל ברוקמן מהעיתון האמריקאי "The Phoenix" אמר כי "לגאגא יש את היכולת של כתיבת שירים קליטים".
בן הוגווד מהאתר המוזיקה, musicOMH שיבח את "תערובת היחס החוצפני, המכות, והחדות של גאגא...
כתיבת שירים נמרצת ואלמנטים שהם חלק בלתי נפרד מיצירת מוזיקת פופ".
באתר "AnyDecentMusic?" האלבום קיבל 6.1 נקודות מתוך 10. אוון סוודי מהמגזין "PopMatters" כינה את האלבום כ-"אלבום ריקודים סולידי" והוסיף כי "הרבה מהצלחת האלבום יכולה להיות מיוחסת למפיק רדוואן".
ג'ואי גררה מהעיתון כרוניקל יוסטון הרגיש ש-"אף על פי שהשירים הנוכחים באלבום אינם חדשניים, גאגא ראויה לקרדיט על שהביאה מוזיקת דאנס אמיתית לתודעה".
המבקר ג'נייבייב אמר כי "כל העניין של האלבום הוא "אנרגיה מעוררת נצנצים, מעוררת ריקודים, אשר מבשרת טובות עבור משחק מועדוני מורחב".
סל סינקוומני ממגזין סלנט ראה כי מילותיה של גאגא נעות בין "זולות" ל-"דחף שטותי", ואילו השירה שלה היא "לא אחידה במקרה הטוב".
הוא הוסיף כי נקודות השיא בו, Poker Face", "Starstruck", "Paper Gangsta" ,"Summerboy נשענות כמעט אך ורק על הפקתם המחורבנת והווים הנגמרים".
מגזין התרבות רולינג סטון דירג את אלבום הבכורה הזה ברשימת "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-95. בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-80 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".
לקידום האלבום, הופיעה גאגא במקומות רבים ברחבי העולם.
ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הייתה בטקס פרסי הקהילה הגאה של רשת Logo ב-7 ביוני 2008, ובתוכנית האמריקאית של נולד לרקוד.
גם הופיעה בתוכניות אירוח כגון, המופע של ג'ימי קימל, ובמסלול הדוגמנות של ג'יי לנו ובווייטנאם בתחרות מיס יוניברס בזמן תחרות בגדי ים.
ב-31 בינואר 2009, הופיעה בטלוויזיה הבריטית.
סדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת" השתמשה בשלושה משיריה, "Paparazzi" ,Poker Face", ו-"Money Honey".
בנוסף, הופיעה עם השיר "Poker Face" בתוכנית המציאות האמריקאית אמריקן איידול ב-1 באפריל.
רשת הטלוויזיה ABC החליטה להפיק עבור גאגא קליפ לשיר "Beautiful, Dirty, Rich" שתוכנן לצאת כסינגל השני.
על אף שהקליפ אכן צולם, השיר מעולם לא יצא כסינגל לתחנות רדיו אלא למקומות אחרים.
לשיר צולמו שני קליפים, הראשון לסדרה "Dirty Sexy Money" (ללא גאגא) ובשני גאגא השתתפה.
הקליפ השני הועלה לאתרה ב-Vevo וקיבל מעל ל-35 מיליון צפיות עד לחודש אוגוסט 2017. השיר צעד במצעד הסינגלים הבריטי בממלכה המאוחדת במקום ה-83 בשיאו ובמקום ה-23 במצעד השירים האלקטרונים בבילבורד בארצות הברית.
Just Dance - יצא ברחבי העולם ב-17 ביוני 2008 כסינגל המוביל מהאלבום.
השיר זכה לביקורות חיוביות רבות שכינו אותו כ-"המנון מועדונים" והגיע למקום הראשון בשמונה מדינות ביציאתו בהן, ארצות הברית, אוסטרליה, בריטניה, אירופה, הולנד, אירלנד, קנדה, ומצעד שירי הפופ של הבילבורד.
השיר הגיע למעמד פלטינה כפולה בשווייץ נורווגיה ודנמרק ובארצות הברית מכר מעל 8 מיליון עותקים והגיע לתואר פלטינה 8х.
ברחבי העולם מכר מעל 11 מיליון עותקים ובנוסף הועמד לפרס הגראמי הראשון של גאגא.
Poker Face - הסינגל השני מהאלבום.
כמו הקודם גם הוא התקבל באהדה רבה על ידי המבקרים, ורבים מהם שיבחו את המוטיבים הרובוטיים שבשיר.
מבחינה מסחרית השיר הצליח אפילו יותר מהקודם והפך לתואר סינגל יהלום עם יותר מ-10 מיליון עותקים שמכר בארצות הברית והיה לסינגל השני הרצוף של גאגא שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-2 בדצמבר 2009, השיר היה מועמד לשלושה פרסי גראמי בהם ניצח בקטגוריית, "הקלטת הדאנס הטובה ביותר".
(Eh, Eh (Nothing Else I Can Say - הסינגל השלישי מתוך האלבום ובצרפת יצא כסינגל הרביעי.
חלק השוו אותו לז'אנר היורופופ של שנות ה-90, כשהאחרים טענו שהוא ממעיט מערך האלבום וגורם לו למבוכה.
השיר כשל בלהשיג את ההצלחה של שני הסינגלים הקודמים, אך הגיע לתואר זהב עם כ-500,000 עותקים בארצות הברית ונכנס לעשרת המובילים ב-6 מדינות.
LoveGame - יצא כסינגל הרביעי.
המבקרים החמיאו לשיר בזכות המנגינה שלו ומשפט הפתיחה הגס: "I wanna take a ride on your disco stick" ("אני רוצה לרכב על מקל הדיסקו שלך"), במצעדים דורג במיקומים גבוהים כאשר נכנס לעשרת המובילים ב-16 מצעדים וכבש את מצעד שירי המועדונים ושירי הפופ של הבילבורד.
בעולם מכר מעל 3.5 מיליון עותקים.
Paparazzi - יצא כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום.
בבריטניה ואיטליה הגיע לתואר פלטינה ולפלטינה כפולה באוסטרליה.
במצעדים הגיע לחמישייה המובילה באוסטרליה, קנדה, אירלנד, ובריטניה ועוד.
בארצות הברית היה למקום ה-6 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר הוגדר כ"מהנה ושיר מועדונים ידידות", הקליפ לשיר תיאר את גאגא ככוכבת שכמעט נהרגת על ידי בן זוגה, אך נוקמת בו ומחזירה לעצמה את התהילה והפופולריות.
בטקס פרסי ה-VMA 2009 גאגא הופיעה עם השיר והקליפ זכה בשני פרסים.
האלבום זכה לפרסום נרחב יותר כאשר גאגא יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, "The Fame Ball Tour" שהחל ב-12 במרץ 2009 בסן דייגו, קליפורניה.
זה הוא סיבוב ההופעות הראשון של גאגא בצפון אמריקה, שלאחריו הופיעה גם באוקיאניה ו-אירופה.
סיימו נקבעו תאריכי הופעות באסיה והופעות בשני פסטיבלים באנגליה.
חלק מרווחי הכרטיסים נתרמו לצדקה.
בכל מקום שבו הופיעה - קונספט שונה תוכנן מראש, למופע עצמו היו ארבעה חלקים, כשכל חלק נפתח בהקדמת וידאו.
גאגא הופיעה על הבמה בתלבושות חדשות ומפתיעות, שאחת מהן הייתה שמלה שעוצבה כולה מבועות.
לקידום מכירותיו של האלבום גאגא הוציאה מיני אלבום המשך בשבילו בשם, "The Fame Monster" שייצא לאור ב-18 בנובמבר 2009. האלבום העלה את מכירותיו באופן משמעותי וזכה להצלחה בין לאומית בכך שהגיע למקום הראשון ב-12 מצעדים בעולם ומכר מעל 8.2 מיליון עותקים שנחשב להישג מכירות גדול למיני אלבום.
האלבום הגיע לתואר פלטינה בארצות הברית לפלטינה כפולה משולשת ומרובעת במספר מדינות נוספות.
בטקס פרסי הגראמי 2010 הועמד לשישה פרסים ביניהן "אלבום השנה" אך לא זכה, וכן זכה בקטגוריית "אלבום הפופ הטוב ביותר".
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ברובן והוציא שלושה להיטים בין לאומים, "Bad Romance", "Telephone", "Alejandro".
לקידומו גאגא יצאה לסיבוב הופעות שני בשם, "The Monste Ball Tour" שכלל כ-203 במספר יבשות שונות.
בסיימו השיג כ-227.4 מיליון דולר הכנסות מתוך כ-2.5 מיליון כרטיסים ובכך נכנס לרשימת סבבי ההופעות המצליחים בהיסטוריה, זכה ב-3 פרסי המוזיקה של בילבורד, והוציא גם DVD שכבש מספר מצעדים והוכתר כ-DVD הרביעי הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2011.
The Fame Monster (בעברית: "מפלצת התהילה"; מעוצב: The Fame Mons†er) הוא האלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת ליידי גאגא, שיצא כמהדורה חדשה של אלבום הבכורה שלה The Fame משנת 2008, ב-15 נובמבר 2009 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
תחילה האלבום היה אמור לצאת כמהדורת דלוקס של The Fame אך גאגא החליטה להוציא את כול שמונת השירים כאלבום.
מבחינה מוזיקלית, האלבום הוא בסגנון הפופ עם השפעות של דיסקו, רוק גלאם, ומוזיקת סינת'פופ של שנות ה-70 וה-80. האלבום מושפע מהופעות אופנה ולפי גאגא האלבום מתאר את הצד האפל של התהילה בעזרת מטפורות מפלצתיות.
כריכת האלבום נוצרה על ידי הדי סלימאן ויש לה נושא גותי, שבגללה נדחו במקור על ידי חברת התקליטים שלה אך גאגא שכנעה אותם.
ביציאתו האלבום קיבל ביקורות טובות ממבקרי מוזיקה.
במדינות מסוימות הוא צורף עם The Fame וכבש את מצעדי המדינות באוסטרליה, הממלכה המאוחדת, אוסטריה, בלגיה, פינלנד, גרמניה, ניו זילנד, פולין, ושווייץ.
בארצות הברית הגיע למקום החמישי במצעד האלבום הרשמי, בילבורד 200 והגיע לפסגת המצעד של האלבומים האלקטרונים\דאנס של בילבורד.
האלבום זכה בפרסים רבים ומיציאתו השיג כשש מועמדויות לפרס גראמי שכולל את המועמדות השנייה של גאגא לפרס "אלבום השנה" וזכה בפרס בקטגוריית "אלבום הפופ הטוב ביותר" בשנת 2010. ברחבי העולם מכר מעל ל-8 מיליון עותקים.
הסינגל השלישי "Alejandro" הפך להצלחה נוספת של גאגא וכבש את מצעדי בולגריה, פינלנד, צ'כיה, ישראל, מקסיקו, רומניה, ועוד, והוכתר כתואר פלטינה כפולה בארצות הברית ואיטליה.
הסינגל הרביעי והאחרון, "Dance in the Dark" זכה להצלחה מתונה משום שיצא לאור במקומות נבחרים וללא וידאו קליפ משלו, אך השיג מועמדות לפרס גראמי והגיע לעשירייה המובילה בפולין, צ'כיה, והונגריה.
The Fame Monster הוא אלבום המשך לאלבום הבכורה המצליח של גאגא משנת 2008, The Fame.
ההשראה ליצירת האלבום הגיעה לדברי גאגא ממסעותיה ברחבי העולם בעקבות אלבום הבכורה וחשיפה למוזיקה בינלאומית.
בנוסף, ההשראה הנוספת והעיקרית היא "הצד האפל" של התהילה.
כל אחד משמונה שירי האלבום מייצג פחד שונה שלה.
הסינגל המוביל, "Bad Romance" התהדר בקליפ מושקע כלכלית, שכולו סבב סביב תלבושות אומנותיות של מעצב האופנה אלכסנדר מקווין.
הוא זכה להצלחה רבה כמו הסינגל עצמו, והפך באותו זמן לקליפ הנצפה ביותר באתר בכול הזמנים.
בתחילתו מופיעה סצנה ובה 7 תאים, כמספר השירים באלבום (לא כולל הסינגל עצמו), נפתחים, ומתוך כל אחד מהם מגיחה מפלצת כלשהי, אשר מייצגת את הפחדים שבהם עוסקת גאגא באלבום.
בתחילה, The Fame Monster כלל לא היה אמור להיות אלבום בפני עצמו.
ההחלטה הראשונית של חברת התקליטים שבה גאגא חתומה, הייתה למנף את הצלחת אלבום הבכורה ולהגדיל את מכירותיו, על ידי כך שתוציא אותו במהדורה מחודשת אשר תכלול את שמונת השירים החדשים.
אולם, בעקבות התנגדותה של גאגא למהלך, שלדבריה היה שגוי מבחינה כלכלית כלפי מעריציה ומהבחינה האומנותיות, הוחלט להוציא את השירים בצורה נפרדת כאלבום בפני עצמו, אך גם לצרפו כ-EP לאלבום הבכורה.
בכך גדלו מכירותיו של אלבום הבכורה בצורה ניכרת ושל The Fame Monster שהגיע למקום ה-5 במצעד הבילבורד, ולמקום הראשון בעוד כ-12 מצעדים שונים ומכר מעל ל-8 מיליון עותקים ברחבי העולם.
"The Fame Monster" מכיל כשמונה שירים במהדורתו הסטנדרטית.
התקליט מציג את הטעם של גאגא לפאסטיש, כשהוא מתבסס על "גלאם ארנה של שנות השבעים, דיסקו להקת אבבא ועצבני כמו סטייסי Q", על פי מגזין הרולינג סטון.
ניל מקורמיק ממגזין הדיילי טלגרף הרגיש ש"אף על פי שלא היה מאוחד מבחינה נושאית כמו קודמו, The Fame Monster מציג שירים מרתקים שהורכבו מכוח.
האנרגיה התוססת, המנגינות הנועזות והסנסציוניזם הבלתי פוסק כמעט".
הטקסטים מכילים מטפורות זומביות בשירים כמו "Monster" ("הוא אכל את ליבי ..."), סגנון קוזאק כמו המוזיקה ב-"Teeth", ("נשוך את הבשר של הילדה הרעה שלי...") ו-"Dance In The Dark" (" סיליקון, מלוח, רעל, הזרק לי ...
") שמתייחס גם במילותיו לאנשים מפורסמים שפגשו סוף טרגי בחייהם בהם, מרילין מונרו, ג'ודי גרלנד, סילביה פלאת', הנסיכה דיאנה, וליבראס וג'ונבנט רמזי.
הקלטות האלבום נערכו בלוס אנג'לס, לונדון, אוסקה ואמסטרדם.
ארבעה משיריו הופקו בעיקר על ידי רדוואן, עם הפקות נוספות בשירים האחרים של רון פייר, פרננדו גאריביי, טל הרצברג, רודני דארקצ'ילד ג'רקינס, טדי ריילי, וספייס קאובוי.
גאגא הייתה מפיקה משותפת בכל השירים.
"The Fame Monster" מתחיל בשיר, "Bad Romance", אותו סיימון פרייס מהאינדיפנדנט כינה, "הטון באלבום".
הוא הוסיף כי הוא הכיל "אווירה דומיננטית ואסתטיקה גותית, מיצירות הכריכה המונוכרומיות של הגרסה היחידה ועד לוגו הצלב".
השיר מדבר על האהבה שכואבת בדרכים טובות ורעות.
השיר השני, "Alejandro" משלב אלמנטים של להקת אבבא ואייס אוף בייס כאשר מילותיו מדברות על הרומן של גאגא עם גברים לטיניים.
הטקסטים בשיר התפרשו כפרידה במערכת יחסים והופקו על ידי גאגא ורדוואן.
השיר "Monster" מדבר על הפחד של גאגא מגברים ומורכב מקולות תופים כבדים.
השיר הרביעי, "Speechless" היא בלדה בהשראת שנות השבעים המדברת על סירוב אביה לעבור ניתוח לב פתוח.
השיר החמישי באלבום, "Dance in the Dark" מדבר על נערה אשר אוהבת לקיים יחסי מין כאשר האורות כבויים מאחר שהיא מתביישת בגופה.
בשיר ניתן לראות זאת במשפט, "בייבי אוהבת לרקוד בחושך, כי כשהוא מסתכל היא מתפרקת".
"Telephone" נכתב במקור על ידי גאגא עבור אלבום האולפן השישי של הזמרת בריטני ספירס, "Circus" משנת 2008, אך ספירס דחתה אותו.
מאוחר יותר הקליטה גאגא אותו כשיתוף פעולה יחד עם ביונסה עבור "The Fame Monster".
השיר מדבר על כך שגאגא מעדיפה לרקוד על רחבת הריקודים מאשר לענות לשיחות המאהב שלה.
היא הסבירה כי השיר עוסק בפחד שלה מפני הרגשת חנק, "פחד מכך שלא אוכל ליהנות מעולם.
מכיוון שאני כל כך אוהבת את העבודה שלי, אני באמת מתקשה לצאת ולבלות".
ב-"So Happy I Could Die" מציגה גאגא את תחושת ההנאה שלה במעשים מיניים כאשר היא אומרת, "אני אוהבת את הבלונדינית ההיא, את הדרך בה היא הולכת, אני נוגעת בעצמי ולא יכולה להפסיק".
"The Fame Monster" מסתיים בשיר השמיני, "Teeth" בו נשמע קולה של גאגא ברדיו.
הקידום ל-"The Fame Monster" החל בהופעתה של גאגא בתוכנית סאטרדיי נייט לייב, שהכילה קטעי גרסת פסנתר של "Bad Romance".
גאגא הופיעה בתוכניות אירוח שונות כגון "It's On with Alexa Chung" ו-"Wetten, dass..?".
ב-16 בנובמבר 2009 בחגיגת 30 השנה למוזיאון לוס אנג'לס לאמנות עכשווית, הופיעה עם "Speechless" ושיתפה פעולה עם האמן פרנצ'סקו וזולי וחברי האקדמיה לבלט בולשוי ברוסיה.
באותו יום היא ביצעה את "Bad Romance" בתוכנית "Gossip Girl" בערוץ CW, במהלך פרק שכותרתו "The Last Days of Disco Stick".
גאגא ביצעה את השיר גם בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2009, ובתוכנית "The Jay Leno Show", המופע של אלן דג'נרס, ובאקס פקטור בבריטניה.
גאגא הופיעה בתערוכת אופרה ווינפרי בינואר 2010, וביצעה מופע מעורב של "Monster", "Bad Romance" ו-"Speechless".
בטקס פרסי גראמי ה-52, הופיעה בביצוע מעורב של השירים, "Poker Face", "Speechless" ו-"Your Song" עם אלטון ג'ון.
בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2010, שרה גרסת בלדה של "Telephone" ו-"Dance In The Dark" כמחווה להתאבדותו של המעצב אלכסנדר מקווין.
חודש לאחר מכן קיימה מיני קונצרט ביפן עבור קו האיפור "MAC Cosmetics", וביצעה את "Speechless", "Alejandro" ו-"Bad Romance".
"Bad Romance" - שיר פופ שיצא ב-25 באוקטובר 2009 כסינגל ראשון מתוך האלבום.
השיר כבש מעל ל-25 מצעדים בעולם ביניהן צרפת, ישראל, צ'כיה, בולגריה, רוסיה, ספרד, ועוד.
הווידאו קליפ לשיר שבר שיא גינס בכך שהפך לקליפ הנצפה ביותר באתר YouTube בכול הזמנים עם מעל לחצי מיליארד צפיות.
בארצות הברית הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והוכתר כסינגל יהלום לאחר שמכר מעל 11 מיליון עותקים רק בארצות הברית וכ-14 מיליון ברחבי העולם.
הוא נכלל כיום ברשימת "הסינגלים הנמכרים בכול הזמנים", ובנוסף זכה בשני פרסי גראמי.
"Telephone" - שיר דאנס שיצא כסינגל שני ב-15 בפברואר 2010. בשיר מתארחת הזמרת ביונסה.
זהו שיתוף הפעולה השני בין שתי הזמרות, לאחר שהראשון היה רמיקס לשיר "Video Phone" מאלבומה של ביונסה.
השיר הגיע למקום ה-3 בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון בעוד כ-18 מצעדים.
הקליפ יצא ב-11 במרץ 2010 וגרם למהומה בעולם בגלל הסצנות המיניות והפרובוקטיביות.
"Alejandro" - שיר פופ לטיני, שיצא לאור ב-20 באפריל 2010 כסינגל השלישי.
בתחילה היה אמור השיר "Dance in the Dark" לצאת כסינגל השלישי, אך לאחר ויכוח בין גאגא לחברת התקליטים, הוחלט להוציא את Alejandro במקומו.
השיר הגיע במעל ל-13 מצעדים לפסגה ובישראל הצליח מאוד במצעדים, כאשר נכנס היישר למקום הראשון במצעד של רדיוס 100FM.
בארצות הברית הגיע למקום החמישי ומכר מעל 2 וחצי מיליון עותקים ובכך הגיע למעמד פלטינה כפולה.
ב-28 באפריל גאגא ביצעה את השיר בתוכנית המציאות אמריקן איידול.
"Dance in the Dark" - יצא לאור כסינגל הרביעי והאחרון ב-26 ביוני 2010. השיר לא הצליח לשחזר את הצלחתם של הסינגלים הקודמים בכך שיצר כסינגל במקומות נבחרים ולא נכנס כלל למצעד ארצות הברית.
למרות זאת הגיע לעשרת המובילים בצ'כיה, הונגריה, סלובקיה, פולין, ומצעד השירים האלקטרונים של הבילבורד, ובשנת 2011 הועמד לפרס הגראמי אך הפסיד לזמרת ריהאנה.
בעבר, גאגא הודיעה כי היא הולכת למסע הופעות עם הראפר קניה ווסט, לקידום המיני אלבום בשם, "Fame Kills: Starring Kanye West and Lady Gaga".
עם זאת, לאחר המחלוקת שלו בטקס פרסי ה-VMA בשנת 2009 עם הזמרת טיילור סוויפט, הודיע כי הוא לוקח הפסקה מעולם המוזיקה.
בעקבות התגלות זו, כל תאריכי המסע בוטלו מיד וגאגא אישרה לאחר מכן כי היא הולכת למסע הופעות לבדה כדי לקדם את The Fame Monster.
המסע אליו יצאה נקרא, "The Monster Ball Tour" והחל באוגוסט 2010 והסתיים בחודש מרץ 2011. בסיימו המסע קיבל מעל ל-227.4 מיליון דולר הכנסות וכ-2.4 מיליון כרטיסים ובכך הוכנס אל תוך רשימת "סיבובי ההופעות המרויחים בכול הזמנים", והוכתר כמסע ההופעות הרביעי המרוייח ביותר של זמרת.
סיבוב ההופעות כלל כ-203 הופעות בארבע יבשות שונות.
15 הופעות באוקיאניה, 4 באסיה, 64 באירופה ו-120 בצפון אמריקה.
לסיבוב ההופעות צולם גם DVD רשמי בשם, "Lady Gaga Presents the Monster Ball Tour: At Madison Square Garden" שהגיע למקום הראשון במצעדי ה-DVD של צרפת, איטליה, והבילבורד ונכנס לעשירייה המובילה בעוד כ-17 מצעדים נוספים.
בצרפת ואוסטרליה קיבל תואר פלטינה כפולה, ובהממלכה המאוחדת תואר זהב.
בארצות הברית, The Fame Monster הגיע לראשונה למקום החמישי במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-174,000 עותקים, בעת הגעתו למקום החמישי, The Fame עלה מהמקום ה-34 ל-6 במצעד עם מכירות של מעל 151,000 עותקים.
האלבום גם הגיע לפסגת מצעד האלבומים הדאנס\אלקטרונים בבילבורד עם כ-65,000 עותקים.
שבעה מתוך שמונה השירים באלבום נכנסו על המצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד, כאשר "Bad Romance" שהה במקום הראשון עם כ-218,000 עותקים בשבועו השני.
בסך הכל גאגא הכניסה כ-11 שירים במצעד זה.
לאחר כמה זמן, The Fame Monster הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד האלבומים הדאנס\אלקטרונים ובכך עקף את The Fame ששהה במקום הראשון והפך לאלבומה השני שכבש את המצעד.
ב-16 בפברואר 2010, האלבום הוכתר כתואר פלטינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של ארצות הברית" (RIAA) עבור מכירות של 1,000,000 עותקים.
נכון לאפריל 2015, The Fame Monster מכר מעל 1,600,000 מיליון עותקים בארצות הברית.
במצעד סוף השנה של הבילבורד 200, האלבום היה במקום ה-13 ובמקום השני במצעד אלבומי הדאנס\אלקטרוני.
בקנדה, האלבום הופיע לראשונה במצעד האלבומים הרשמי במקום השישי והגיע לשיאו במיקום זה, והפך לאלבום ה-23 הנמכר ביותר במדינה לשנת 2010, בזמן ש-The Fame הוא האלבום השלישי הנמכר ביותר.
באוסטרליה, The Fame Monster בתחילה נרשם עם The Fame, אבל נחשב מאוחר יותר כאלבום עצמאי.
הוא הופיע במקום השישי במצעד האלבומים הרשמי ובשבוע השמונה עשרה שלו, עלה למקום הראשון.
בחודש יולי 2010, קיבל תואר פלטינה 3х על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של אוסטרליה" (ARIA) עם כ-210,000 מכירות עותקים.
ביפן, לאחר שהיה נוכח במצעד הרשמי במשך 20 שבועות, הגיע לשיאו במקום השני ב-17 במאי 2010. נכון ליולי 2011, האלבום מכר מעל 548,000 עותקים במדינה ודורג במקום ה-14 במצעד סוף השנה של 2010.
בבריטניה, The Fame Monster יצא במהדורה מיוחדת עם The Fame, ולא כאלבום עצמאי, ומיקומיו במצעדים משותפים עם The Fame.
בשבוע הבכורה שלה, האלבום הגיע מהמקום ה-55 למקום השביעי במצעד האלבומים הבריטי.
כול שמונת השירים מן האלבום נכנסו אל תוך מצעד הסינגלים הבריטי.
לבסוף ב-6 במרץ 2010, The Fame יחד עם The Fame Monster הגיעו לראש מצעד האלבומים במדינה.
האלבום משולב עם The Fame גם במצעדים הרשמיים של דנמרק, אירלנד גרמניה, שם הגיע לפסגה בשתי המדינות האחרונות.
בשל דירוג המצעדים הגבוהים של האלבום באירופה, The Fame Monster הגיע למיקום ה-13 במצעד "100 האלבומים המובילים של אירופה".
בנוסף הוא הוכתר כפלטינה 3х על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של אירופה" עבור מכירות של כשלושה מיליון עותקים ברחבי היבשת.
The Fame Monster קיבל ביציאתו ביקורות חיוביות בעיקר ממבקרי מוזיקה.
באתר הביקורות, "Metacritic", שמציג דירוג מתוך כ-100 ביקורות ממבקרי המיינסטרים, האלבום קיבל ציון ממוצע של 78 נקודות, על בסיס 14 ביקורות.
סאל צ'ינקמני מגליינט סלאנט הרגיש שהאלבום לא היה קפיצת מדרגה ענקית עבור גאגא.
סיימון פרייס של האינדיפנדנט הבריטי כינה אותו "יצירה חדשה לגמרי בזכות עצמה".
קיטי האימפריה מ-"The Observer" נתנה לאלבום ביקורת שלילית ואמרה כי "הוא הרבה יותר מפוקפק להפליא מאשר העבודה של להקת הבנות הפוסיקט דולז.
על דולן ממגזין הרולינג סטון נתן לאלבום 3.5 כוכבים מתוך 5 ואמר כי "חצי מהאלבום הוא מדונה אבל, האלבום מתאר את הצדדים החשוכים של התהילה אז לא צריך לדאוג עם מקוריותם".
אד פאוור בחן את האלבום במגזין "Hot Press" באירלנד, שם הוא החמיא ליכולתיה של גאגא, "היא תמיד מביאה את המשחק שלה בתפקידיה המוזיקליים".
ג'וש מודל מהמגזין "Spin" העניק משוב חיובי על שירי האלבום, אך חש כי "גאגא נשמעת אבודה".
הכתב נוי אלוש מהאתר "Mako" שיבח את האלבום ואמר "נדמה שמאז הפצעתה של בריטני ספירס לחיינו בסוף הניינטיז, לא הייתה בעשור הזה עוד כוכבת פופ כל כך דומיננטית ומסעירה כמו ליידי גאגא.
הכתב עמית קולטר מאתר "ynet" נתן גם הוא סקירה חיובית לאלבום ואמר עליו כי, "ההאזנה לאלבום גורמת רוב הזמן לתחושה שגאגא מתחה עוד קצת את החבל הדק עליו היא מהלכת מרגע הפיכתה לאייקון הפופ הגדול ביותר של סוף העשור הנוכחי.
והוסיפה על האלבום כי הוא "חתום במעצבי אופנה, מעצבי ארט, צלמים ומאפרים, במידה שווה למפיקים ומלחינים.
הכל כדי להבטיח שלא מדובר רק במוזיקה, אלא במפלצת פופ שרואה את מדונה ממטר, ואז עוקפת אותה בעוד שניים".
הסינגל הראשון "Bad Romance" זכה בשני פרסים בקטגוריות "ביצוע הפופ הטוב ביותר של זמרת", ו-"הקטע הקצר הטוב ביותר מווידאו קליפ" והסינגל השני "Telephone" (עם ביונסה) הועמד ל-"שיתוף הפעולה בז'אנר הפופ הטוב ביותר".
הסינגל הרביעי והאחרון "Dance in the Dark" קיבל מועמדת לקטגוריית "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" אך הפסיד לשיר "Only Girl (In The World)" של ריהאנה.
האלבום קיבל פרסים בטקסי מוזיקה רבים אחרים כגון, טקס פרסי המוזיקה הבין לאומית, "האלבום הטוב ביותר", פרס מטאור, ובשנת 2010 בעת טקס פרסי ה-"Premios Oye!" במקסיקו זכה בפרס "האלבום הבין לאומי הטוב ביותר".
בשנת 2011 בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד, זכה בקטגוריית "אלבום הדאנס\אלקטרוני הטוב ביותר".
המגזין "טיים" פרסם את The Fame Monster ברשימת "עשרת האלבומים המובילים של שנת 2009", וציין כי "היא מבינה את ההבנה המלאה של קהל הריקודים ואת הכישרון הווקאלי שקל לשכוח מתחת לכל שיער הפלטינה".
המגזין "Spin" דירג אותו במקום ה-197 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר של 30 השנים האחרונות", ואפיין אותו כ-"מיני יצירת מופת".
עטיפת האלבום דורגה במקום השישי ברשימת "50 עטיפות אלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
האלבום נמנה כאחד מן האלבומים המושמעים ביותר שיצאו בעשור הראשון של המאה ה-21, עם 4.100 מיליארד האזנות.
בשנת 2024, אפל מיוזיק דירג את האלבום במקום ה-89 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים".
The Fat of the Land ("משמני הארץ") הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הפרודיג'י.
האלבום יצא לאור ב-30 ביוני 1997, והפך לאלבומם המצליח ביותר עם מכירות של יותר משני מיליון אלבומים בארצות הברית.
האלבום נכנס בשנת 1999 לספר השיאים של גינס בתור האלבום הבריטי שנמכר במהירות הרבה ביותר, כמו כן בשנת 1999 היה מועמד גם לפרס גראמי.
האלבום היה מועמד בשנת 1997 לפרס מרקורי.
האלבום נכלל בספר רב המכר "1001 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת" אשר מכיל סקירה של 1001 אלבומי אולפן נבחרים מהשנים 1955–2008.
האלבום עורר מחלוקת מסוימת כאשר יצא.
הארגון הפמיניסטי האמריקאי "National Organization for Women" הביע את התנגדות לשנאת הנשים אשר לכאורה מוצגת בשיר "Smack My Bitch Up" (בתרגום חופשי: "הכה את הכלבה שלי"), על אף שהלהקה טוענת בתוקף כי הפירוש האמיתי של שם השיר הוא "doing anything intensely" (לבצע דבר מה באופן אינטנסיבי).
ליאם האולט- קלידים, סינטיסייזר, הפקה, מיקס
קריספין מילס - קולות ("Narayan")
גיז באט - גיטרות ("Feul my fire")
ג'ים דייוויס - גיטרות ("Firestarter")
שיר שנה סרט Mindfields 1999 מטריקס Smack my bitch up 2000 המלאכיות של צ'רלי 2001 מת לצעוק 2 2003 ימים נפלאים (אנימציה) 2003 קרוב יותר Firestarter 2003 המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה 2007 הנידונים למוות Breathe 2003 המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה 2009 גבר מת רץFunky shit1997 סיוט בקצה האופק
The Final Frontier ("הגבול האחרון") הוא אלבום האולפן ה-15 של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן.
זו גם הייתה ההפסקה הארוכה ביותר בין שני אלבומי אולפן של איירון מיידן (4 שנים) עד האלבום הבא (5 שנים).
הסינגל הראשון מהאלבום נקרא 'El Dorado', הוא הופץ ב-8 ביוני והיה זמין להורדה מהאתר של איירון מיידן בחינם.
ב-13 ביולי פרסמו איירון מיידן וידאו קליפ באורך 5 דקות שמכיל חלק מהשיר הפותח של האלבום- "Satellite 15...
זהו האלבום הרביעי של איירון מיידן בו סטיב האריס השתתף בכתיבת כל השירים (האלבומים האחרים היו Killers, Brave New World ו-A Matter of Life and Death).
השיר "El Dorado" הוא השיר השני של איירון מיידן ששמו אינו באנגלית -השיר הראשון היה "Como Estais Amigos" מהאלבום Virtual XI.
The Essential Santana הוא אלבום אוסף מאת להקת סנטנה.
האלבום שיצא לשווקים בספטמבר 2002 הצליח להיות מדורג במקום ה-125 במצעד הבילבורד 200 לשנת 2002.
The Fame Ball Tour הוא סיבוב הופעות הראשון של הזמרת וכותבת השירים האמריקאית ליידי גאגא לקידום אלבומה הראשון, The Fame.
הופעותיה בצפון אמריקה החלו בחודש מרץ ואחריהם נכתבו גם תאריכים באוקיאניה ובאירופה.
לאחר מכן הופיעו במהרה תאריכים באסיה, שתי הופעות בפסטיבל "V" בבריטניה שחלק מההכנסות הכרטיסים שלהם נתרמו לצדקה, ושתי הופעות בצפון אמריקה שנדחו מחודש אפריל.
גאגא תיארה את הסבב "כמוצג במוזיאון טיולים המשלב את קונספט אמנות הפופ של האמן אנדי וורהול".
היא תכננה למופע מספר גרסאות שיתאימו למקומות שבהם היא מופיעה באותו רגע.
המופע כלל ארבעה קטעים, כאשר כל קטע עוקב אחרי סרטון מעבר לקטע הבא שמסתיים עם הדרן.
רשימת השירים כללה שירים מאלבום הבכורה בלבד.
גאגא הופיעה על הבמה בתלבושות חדשות, אחת מהן כללה שמלה חדשנית שעוצבה כולה מבועות או שמלה קצרה וכסופה עם משולש גדול במרכזה, היא גם הופיעה בחלק מההופעות עם שיר חדש ולא מוכר בשם, "Future Love".
שינויים קטנים בקונספטים של הקטעים החלו להשתנות לאחר הופעותיה בצפון אמריקה.
הופעותיה זכו לשבחים רבים מהמבקרים שהחמיאו לקולה החזק וחוש האופנה המיוחד שלה וליכולתה, "לשלוף את התיאטרון כמו אמן מקצועי".
הסבב הוכרז רשמית ב-12 בינואר 2009 באמצעות הדף הרשמי של גאגא ב-MySpace.
זהו הסבב הופעות הראשון שלה, גאגא אמרה, "אני רואה במה שאני עושה קונספט של האמן אנדי וורהול.
אומנות הפופ, המולטימדיה, האופנה, הטכנולוגיה, הווידאו, הסרט, הכול בא ביחד, וזה הולך להיות כמו מופע במוזיאון".
זה הולך להיות כאילו אתה הולך לניו יורק בסביבות שנת 1974, יש מתקן אמנות בלובי, הדי ג'יי משמיע את השירים האהובים אלייך בחדר הראשי, ולאחר מכן אתה רואה את המופע הכי מטורף שאיי פעם ראית על הבמה...
אני בטלפון כל דקה בכול יום, מדברת עם אנשים, מנסה להיות יצירתית, בתכנון הסבב הזה...
מנהל הסבב שלי כול הזמן אומר, "קדימה, אנחנו צריכים ללכת, אנחנו חייבים ללכת עכשיו..." אבל לי, הסבב הופעות כל כך חשוב שאני רוצה כל כך הרבה לעשות בשביל כול דולר דיכאון שכולם מוציאים על המופע שלי שהיה שווה את זה...
וגם אני משלמת הרבה בשבילו מהכיס שלי אבל זה בסדר, פשוט לא אכפת לי מכסף".
גאגא הכינה שלוש גרסאות שונות של המופעים שלה בגדלים של המקומות בהם היא הופיעה, בריאיון עם בילבורד היא אמרה,"אני כל כך מנטלית וחסרת שינה ונרגשת לסבב הזה...
זה כל כך שונה מכל מה שראיתם ממני בשנה החולפת, מה שמפתיע במופע היה שהייתי מסוגלת לתכנן אותו בזמן שהייתי בסבב נוסף שהיה סולם קטן בהרבה, במופעי החימום לפוסיקט דולז, וזה יהיה כמו האורגזמה היצירתית האולטימטיבית בשבילי כי אני מוכנה להמשיך הלאה.
אני לא מוגבלת יותר למבנה מסוים עבור המופע שלי...
אני רוצה שיהיה לוח זמנים ברור של קטעי המופע עבור כל מקום, כך שנוכל לבצע כראוי את כל הטכנולוגיה והביצועיים.
אני צריכה להכין את עצמי נפשית כמה ימים לפני המופע אחרת לא יהיה לי הופעה טובה...".רשימת השירים בהופעותיה כללה כ-12 שירים מאלבום הבכורה בלבד, אך גם השיר "Futer Love" בוצע מספר פעמים רבות ללא קשר באלבום.
בחודש מאי, במהלך ריאיון עם המגזין הקנדי "Edmonton Sun" הודיעה גאגא כי יכול להיות שהסבב ימשיך גם בפסטיבלים האירופיים בקיץ.
היא גם הכריזה על תוכניותה לביצועים גדולים יותר בהופעותיה בצפון אמריקה, כולל קנדה.
היא הסבירה שהמופע הולך להיות הרבה יותר גדול מגרסתו הקודמת, "אוי, אין לך מושג...
הסבב שאנחנו עומדים להכריז עליו הוא חלום שאני צריכה לצבוט את עצמי כמעט כל יום כדי להזכיר לעצמי שהוא קורה".
המופע מחולק לארבעה קטעים שונים שהאחרון הוא ההדרן.
המופע מתחיל עם הקטע הראשון בשם "הלב" בליווי וידאו שם הופיעה גאגא כאנדי וורהול.
היא הוצגה לבושה בחולצת טריקו שהציגה סמל לב ורוד ואמרה "שמי הוא ליידי גאגא, וזה הוא הבית שלי".
הסרטון הוקרן על מסך ענק בפני הבמה כאשר הווידאו התקרב לקראת הסוף, התרחשה ספירה לאחור של עשר שניות עד אפס, ופנייה של גאגא הוצגו עם משקפי שמש שבסוף הווידאו עלה בלהבות.
גאגא הופיעה באמצע הבמה כאשר היא מוקפת ברקדנים שלה, שמחזיקים צלחות זכוכית גבוהות מעוטרות ביהלומים.
היא לבשה שמלה כסופה עם פיסת משולש על החזה הימני ומכה על הפנים עשויה מפספס, כאשר הדי ג'יי "Space Cowboy" היה נוכח בפינת הבמה, מנגן את הפלייבק של השירים.
גאגא יצא מהמרכז כשהצלחות לוקחו בידי הרקדנים מסביבה והיא המשיכה לשיר את הסינגל "Paparazzi".
אחרי סיום השיר גאגא מדברת על עבר הקהל שבסיום נאומה היא אומרת שהיא מרגישה "יפה, מלוכלכת, ועשירה" ומתחילה לבצע את "Beautiful, Dirty, Rich".
בסיום השיר גאגא מתחילה נאום שבוא היא אומרת "אני נוסעת בכל העולם, אבל כשאני חוזרת אני עדיין מריחה את הסירחון של החמדנות", לאחר מכן היא מבצעת את השיר "Money Honey" עם הרקדנים.
בסיום השיר "Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)" מתחיל מיד, וגאגא יושבת על האופנוע ולקראת סיום השיר קמה ומנופפת לעבר הקהל ושרה.
לאחר מכן גאגא עוזבת את הבמה וחוזרת תוך זמן קצר מחופשת בשמלת בועות פלסטיק ונושאת נאום.
בסיום הנאום היא מתיישבת מול פסנתר זכוכית גדול שממול בתוכו בכדורים שקופים ומתחילה לשיר גרס פסנתר של "Poker Face".
באמצע השיר היא מרימה את רגלה ומניחה אותה על הפסנתר וממשיכה לנגן.
לאחר השיר גאגא מודה לקהל ומפתיעה אותם עם שיר שלא פורסם ברשימת השירים של הסבב, "Future Love" שמתחיל להישמע ברקע וגאגא מתחילה לנגן בפסנתר ולשיר.
במשך כול השיר היא ישבה על הפסנתר מוקפת במספר בובות ראווה שקופות שבוער בתוכן אור לבן, בליווי ערפל טכני.
בסיום השיר גאגא עוזבת את הבמה עבור שינוי תלבושת ומתחיל הקטע השלישי של המופע בשם "הפנים" בליווי סרטון.
לאחר שהסרטון הסתיים, גאגא חוזרת לבמה לבושה בשמלה בצורת טוטו סגולה עם כריות כתפיים חדים עם רקדניה שהחליפו תלבושת גם הם.
רקע הבמה השתנה ואורות הבמה מהבהבים וגאגא עומדת במרכז הבמה מחזיקה את מקל הדיסקו עם משקפי השמש אשר מציגים את המשפט "מוזיקת פופ לעולם לא תהיה כישלון".
לאחר מכן מתחיל רמיקס של "Just Dance" וגאגא מתחילה לשיר לצד רקדניה.
בסיום השיר גאגא עוזבת ומחליפה לתלבושת חדשה בשביל החלק הרביעי והאחרון ההדרן.
ההדרן של הסבב כלל את השירים "Boys, Boys, Boys" ואת הגרסה המקורית של "Poker Face".
גאגא חזרה לבושה בבגדי חאקי מעוטרים ביהלומים קטנים עם כובע של שוטר שרשום עליו "GAGA".
המופע מסתיים עם רמיקס לשיר עם גאגא ורקדניה בליווי אורות מהבהבים.
מאז הצגת "The Fame Ball Tour" באוקלנד, ניו זילנד, גאגא ביצעה סגנון שונה מאשר שאר הסבב ברחבי העולם, כולל שינויים בתלבושותיה.
"Paparazzi", "LoveGame", ו-"Beautiful, Dirty, Rich" בוצעו בגרסתם הישנה, אך "The Fame" ו-"Money Honey" שבוצעו לאחר "Boys, Boys, Boys" - התבצעו בבגדי כסף חדשים נוצצים עם כנפיים מחודדות קטנות.
"Just Dance" ו-"Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)" בוצעו בשמלה צהובה מסגנון ההופעות בצפון אמריקה.
לאחר הופעת "Brown Eyes" (הוחלף בשיר "Future Love") ו-"Poker Face" גרסת הפסנתר, גאגא סגרה את המופע בגרסתו המקורית של "Poker Face" לבושה בבגד צבע חאקי מעוטר בגבישים.
"The Fame Ball Tour" זכה לשבחים רבים מהמבקרים.
וויטני פסטורק מהמגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" נתנה ביקורת מעורבת של הסבב ואמרה, "הבדיחה שלה על הבמה הייתה לפעמים מטופשת, והוויזואלים חסרים לעיתים תכופות, אבל קולה היה חזק ומרענן במשך כול השירה כולל הקללות החצופות שלה...
אולי ההיבט הבולט ביותר של כישרונה הוא זה, הנערה יכולה, יודעת, ומבצעת, - שירה".
היא הוסיפה כי "למופע יש ניסויים משעשעים, ואיפה שהוא אין ספק, אנדי וורהול התעורר מקברו".
שרי לינדן מערוץ הטלוויזיוני, "" נתנה ביקורת חיובית על הסבב ואמרה כי "סיור התיאטרון הראשון של גאגא הוא כרטיס חם - והליידי לא אכזבה.
כריסטופר מות'ר מהעיתון "הבוסטון גלוב" אמר על הסבב כי "השילוב של השיר והמחזה היה מהנה ומרגש, שירי המועדון שלה הועברו על ידי אישה שנלמדת בבירור, אינטליגנטית ומוכשרת ".
לין סאקסברג מהעיתון האנגלי, "Ottawa Citizen" העניקה ביקורת חיובית על הסבב בהופעתה במרכז ברונסון באוטווה, ואמרה "בליווי הדי ג'יי ששיחק גם בגיטרה חשמלית פאנקית, קרקס מלא פעולה, אורות, תמונות וידאו, ערפל וכוריאוגרפיה, אף על פי שהיה כבד על התיאטרון, לא היה שום דילוג על המוזיקה".
היא גם התייחסה לחוש האופנה והסגנונות של גאגא בתלבושות שלה, "בעוד שעה הוכיחה גאגא את כוחה על ידי אריזה בכל הלהיטים הגדולים שלה, כשהיא מציגה חוש אופנה חסר פחד בכמה תחפושות, שאף אחת מהן לא כיסתה את הישבן שלה".
אנדי דאונינג מהעיתון "שיקגו טריביון" התרשמה מהמופע של גאגא ב-"House of Blues" ואמרה, "העבודה משתלמת...
עוד רק כשבועיים עד הסבב הופעות הראשון של הניו יורקרית בת ה-22".
ב-4 במאי 2009 ג'יל מנזה מהבילבורד נתן סקירה חיובית לביצועיים של גאגא על הבמה ושיבח את השירים, "Just Dance", "LoveGame", "Poker Face", "Boys, Boys, Boys", ושיר האובססיה לתהילה ופרסום, "Paparazzi".
מיקל ווד מהמגזין "הרולינג סטון" גם נתן ביקורת חיובית לסבב בעודו אומר "..
למרבה המזל, זו אישה שיודעת איך להקל על מצב הרוח...
בתוך 10 דקות בערך היא לבשה בגד גוף אדמירל משופשף ושרה חריזה בשיר "Boys Boys Boys" עם המילים "אנחנו אוהבים בנים במכוניות....
ב-13 במרץ 2009 הוצגה גאגא עם לוחית של "איגוד תעשיית ההקלטה האמריקאי" (RIAA) שמציינת שלושה מיליון מכירות של סינגל הבכורה שלה "Just Dance", במהלך תערוכה בתיאטרון וילרן.
בתערוכה זו השתתפו גם הראפר האמריקאי קניה ווסט.
קרייג רוזן מהמגזין "הוליווד ריפורטר" אמר כי "ליידי גאגא הראתה שהיא מתמודדת רצינית עבור הכתר של מדונה ביום שישי בהופעתה בווילטרן, אולי היא חדשה יחסית אבל האמן שנולד בסטפאני ג'ואן גרמונטה פיקד על הבמה באווירה מלכותית, ולפעמים עם שרביט זוהר".
הופעותיה של גאגא ברחבי העולם כללו גם מופעי חימום של זמרים ולהקות במקומות נבחרים,
הלהקה "Chester French" (בצפון אמריקה).
הלהקה "סינמה ביזאר" (בצפון אמריקה).
הזמר גארי גואו (בבריטניה הגדולה).
"Brown Eyes" (הוחלף מספר פעמים עם השיר "Future Love")