tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המבנה החיידקי המורכב של גב הלשון מספק בית גידול אידיאלי לחיידקים אנאירוביים, המשגשגים תחת הצטברות מתמדת של מצע מזון עשיר, הכולל שאריות מזון, תאי אפיתל מתים, שאריות נזלת מחלל האף ושכבות של חיידקים חיים ומתים.
כאשר חיידקים אלה משגשגים על גב הלשון, הנשימה האנאירובית שלהם מניבה את ריח הריקבון של אינדול, סקאטול, פוליאמינים, או ריח דמוי ביצים סרוחות של תרכובות גפרית נדיפות כגון מימן גפרתי, מתיל מרקפטן ודימתיל גופרי.
ריחות הפה נוצרים בעיקר עקב פירוק אנאירובי של חלבונים לחומצות אמינו נפרדות.
חלק מחומצות האמינו עוברות פירוק נוסף, היוצר גזים מצחינים אותם אנו מסוגלים לחוש בנשימה.
לדוגמה, פירוק של ציסטאין ומתיונין יוצר מימן גפרתי ומתיל מרקפטן (בהתאמה).
תרכובות הגפרית הנדיפות התגלו כבעלות קשר סטטיסטי מובהק למידת חומרת באשת הפה, ולרוב רמת תרכובות אלו בנשימה יורדת באופן ניכר לאחר טיפול מוצלח בבאשת הפה.
אזורים אחרים בפה עשויים גם הם לתרום לבאשת הפה, אך במידה שכיחה פחות מאשר החלק האחורי של גב הלשון.
אזורים אלה הם, לפי סדר שכיחות יורד: גומחות בין-שיניות ותת-חניכיות, שחזורים דנטליים לקויים (כגון כתרים פגומים), אזורים של דחיסת מזון בין שיניים, כיבים ושיניים תותבות שאינן נקיות.
קיימת מחלוקת מסוימת באשר לתרומתן הכוללת של דלקות חניכיים כגורם לריח פה.
בעוד שחיידקים הגדלים באזורים תת-חניכיים (רובד חיידקים) הם בעלי ריח רע כאשר מסירים אותם, מספר מחקרים הציגו העדר קשר סטטיסטי בין באשת הפה לבין משתנים המראים על קיום דלקת חניכיים או מחלת חניכיים.
המקור השני בשכיחותו לבאשת, לאחר הפה עצמו, הוא האף.
במקרים אלו, הריח הנובע מהנחיריים הוא עז ונבדל מהריח שמקורו בפה.
באשת שמקורה בחלל האף עשויה לנבוע מדלקת בסינוסי האף ("סינוסיטיס"), דלקת אף אטרופית (ozena) או מזיהום הנובע מגוף זר בחלל האף.
ריקבון מהחגורה הלימפטית על שם ולדייר נחשב לרוב כגורם שולי לבאשת הפה, המקיף כ-3-5% מהמקרים.
חלק מהאנשים (כ-5% מהאוכלוסייה) סובלים מאבנים קטנות ומסוידות בשקערוריות שעל החגורה, הזוכות לכינוי "אבני שקדים" (טונסילוליטים).
משקעים מסוידים אלה מפיצים ריח צחנה חזק בשעת שחרורם (עקב עיטוש, למשל), אך מחקרים הראו כי תופעה זו לא בהכרח מעידה על קיומה של באשת הפה.
קיימות מספר מחלות מערכתיות (סיסטמיות), שמקורן אינו בפה, העשויות לגרום לבאשת, אך הן נדירות ואינן נפוצות באוכלוסייה הכללית.
ריח כבדי (Fetor Hepaticus): דוגמה של מקרה נדיר של באשת הפה הנובעת מכשל כבד כרוני.
זיהומים בדרכי הנשימה התחתונות: זיהומי ריאה ודלקות סימפונות.
תסמונת צחנת הדג (Trimethylaminuria): "סינדרום ריח דגים" הנגרם בשל חסר אנזים עקב פגם גנטי.
יש להדגיש כי יש להימנע מהסקה מוקדמת כי מקור באשת הפה הוא במצבים או מחלות אלו, משום שמצבים אלו הם נדירים, עשויים שלא לגרום כלל לריח פה ובסבירות גבוהה יציגו תסמינים (סימפטומים) נוספים, מוגדרים וברורים יותר, המצביעים על המחלה באופן מוחשי יותר מאשר באשת הפה בלבד.
מרבית החוקרים מחשיבים את מערכת העיכול ככלל והקיבה בפרט כגורם נדיר ביותר לריח פה (מלבד במקרים של גיהוקים), האחראי לשבריר אחוז בלבד מבין מקרי באשת הפה.
הוושט הוא צינור סגור ומכווץ, כך שזרימה המשכית של גזים (להבדיל מגיהוק פשוט) או של תכולת קיבה מסריחה תצביע על בעיה רפואית – כגון רפלוקס או בקע סרעפתי בין הקיבה לוושט – שיציגו תסמינים חמורים ומשמעותיים יותר מאשר ריח רע בלבד.
מזה שנים רבות חוקרים סבורים כי הרחה עצמית של ריח הפה היא בעייתית עקב הרגלה ("הביטואציה"), זאת למרות שאנשים רבים הסובלים מבאשת הפה יכולים לזהותה אצל אחרים.
כמה מהמחקרים מראים כי הערכה עצמית של ריח הפה אינה קלה בשל דעה קדומה באשר לריח שאנו סבורים כי יש לנו.
בשל הקשיים באבחנה עצמית של ריח הפה, הדרך הטובה והפשוטה ביותר לאדם לדעת האם הוא סובל מבאשת הפה היא לפנות לחבר קרוב או בן-משפחה מבוגר ("איש אמון") בבקשת עזרה באבחון.
אם אותו "איש אמון" מאשר כי האדם סובל מבאשת הפה, הוא יכול לסייע גם בקביעת מקור ריח הפה (מהפה או מהאף) ולעזור באבחון מידת יעילותו של טיפול כזה או אחר.
שיטה פופולרית לאבחון ביתי של קיום באשת היא ליקוק של אמת כף היד, והרחת האמה מספר שניות לאחר התייבשות הרוק.
עם זאת, מבחן זה הוצג במחקרים כסובל מהטיה ומהערכת-יתר, לכן יכולתו לנבא קיום באשת היא נמוכה ומומלץ להימנע ממנו.
דרך טובה יותר היא לגרד קלות את החלק האחורי של הלשון באמצעות כפית פלסטיק חד-פעמית והרחת שאריות הריר לאחר התייבשותן, כאשר גם במקרה זה הריח הנדגם לרוב עז יותר מאשר ריח הנשימה האמיתי, אך נמצא מתאם חיובי בין בדיקה זו לבין קיום באשת פה.
כיום קיימים גם אמצעי אבחנה ביתיים הנמכרים באופן מסחרי, בהם נעשה שימוש בתגובה כימית לנוכחות פוליאמינים ותרכובות גפרית על גבי דגימת רוק משטח פני הלשון.
עם זאת, עד כה קיימים רק מחקרים בודדים המראים את טיבם ודיוקם של אמצעים אלה באבחון באשת הפה.
יש לזכור כי בשל השינויים בעצמת ריח הפה לאורך היום והשפעת גורמים שונים על עוצמתו, ייתכן צורך בביצוע של מספר בדיקות לאורך היום, וכי בדיקה אחת בלבד (ודאי כשמדובר בבוקר, כאשר ריח הפה עז ביותר) אינה יכולה להצביע בוודאות על קיום באשת פה כרונית.
אם באשת הפה היא עקבית, ונפסלו אפשרויות רפואיות ודנטאליות אחרות למקורה, ייתכן צורך בשימוש באמצעי אבחון וטיפול מקצועיים וייעודיים.
ישנן מרפאות שיניים ו"מרפאות ריח פה" מסחריות המתיימרות לאבחן את באשת הפה ולטפל בה, לעיתים תוך שימוש באחת מכמה שיטות אבחון מעבדתיות:
הלימטר: מוניטור גפרית נייד בו עושים שימוש לאבחון רמות פליטת גזים גפרתיים (בעיקר מימן גפרתי) באוויר הננשף.
בשימוש נכון מכשיר זה יכול להיות יעיל ביותר באבחנת רמות חיידקים המפיצים תרכובות גפרית נדיפות.
כמו כן, מדובר במכשיר אנלוגי, הנוטה לאבד מדיוקו עם הזמן ודורש כיול מחדש באופן תקופתי כדי לשמור על דיוקו.
כרומטוגרפיית גז: אבחון המבוצע בעזרת מכשירים ניידים שנכנסו לשימוש בשנים האחרונות.
טכנולוגיה זו מאבחנת באופן דיגיטלי רמות מולקולריות של שלוש תרכובות הגפרית הנדיפות העיקריות באוויר הננשף (מימן גפרתי, מתיל מרקפטן, דימתיל גופרי).
מדידת רמת רכיבי הגפרית בעזרת מכשיר זה היא מדויקת, ובאמצעות ממשק ממוחשב מתקבלת המחשה חזותית של תוצאות הבדיקה.
מבחן BANA: מבחן שנועד לאבחון רמתו ברוק של אנזים המצביע על קיומם של חיידקים מסוימים הגורמים לבאשת הפה.
מבחן ביתא-גלקטוסידז (β-galactosidase): רמות אנזים זה ברוק הוצגו כבעלות קשר מובהק עם באשת הפה.
באשת פה כרונית, גם כיום, אינה תמיד מובנת לעומק ואינה פשוטה לאבחון על ידי מרבית הרופאים ורופאי השיניים, ולכן לא תמיד קל למצוא טיפול יעיל לתופעה.
קיימות שש שיטות מומלצות המסייעות לטיפול ומניעה של באשת הפה:
אכילת ארוחת בוקר מלאה ובריאה: ארוחה המכילה מזון מחוספס (סלט ירקות עם אגוזים, לחם וכדומה) תסייע בניקוי החלק האחורי של גב הלשון.
ניקוי עדין של גב הלשון: פעמיים ביום, לאחר צחצוח השיניים, מומלץ להשתמש במנקה לשון ייעודי (tongue scraper) להסרת השכבה שהצטברה על הלשון ומכילה רובד חיידקים, שאריות מזון וריר.
שימוש בכפית הפוכה אפשרי גם הוא.
עם זאת, שימוש במברשת שיניים למטרה זו אינו יעיל, מאחר שגודלה, צורתה וזווית ראש המברשת אינן מאפשרות ניקוי יעיל של החלק האחורי של הלשון.
יש לבצע את פעולת ניקוי הלשון תוך ניסיון להגיע אחורה ככל האפשר, אך להימנע מגירוד או פגיעה כלשהי בלשון.
יש להיזהר גם מרפלקס ההקאה, אך רפלקס זה נחלש עם הזמן כאשר מתרגלים לאופן ניקוי הלשון.
בנוסף, יש להיזהר מפגיעה בשורת פקעיות טעם בצורת V המצויה בחלק האחורי ביותר של הלשון.
בעת ניקוי הלשון, שימוש בכמות קטנה של שטיפת פה אנטיבקטריאלית או ג'ל לניקוי הלשון יכול לסייע גם הוא בהגבלת פעילות החיידקים.
לעיסת מסטיק: מאחר שיובש פה נוטה להגביר את התרבות החיידקים ולגרום או להחמיר את באשת הפה, לעיסת מסטיק ללא סוכר יכולה לעזור בהגברת הפרשת הרוק וכך להביא לרמה נמוכה יותר של ריח פה.
לעיסת מסטיק יכולה לעזור במיוחד כאשר הפה יבש, או כאשר אדם אינו יכול לנקוט בפעולות היגיינת הפה (צחצוח שיניים, שימוש בחוט דנטלי) לאחר ארוחות, בייחוד אלו העשירות בחלבונים.
הרוק המופרש מסייע בשטיפת רובד החיידקים בפה, הוא בעל תכונות אנטיבקטריאליות ומעודד פעילות מכנית המסייעת בניקיון הפה.
קיימים מסטיקים ללעיסה המכילים חומרים נוגדי באשת מיוחדים.
לעיסת זרעי שומר, מקלות קינמון, שרף צמח המסטיק (הגדל ביוון) או פטרוזיליה טרייה הם תרופות עממיות ידועות להפחתת באשת הפה.
גרגור שטיפת פה: שימוש במספר סוגים של שטיפות פה אפקטיביות בטרם השינה הוצג במחקרים כגורם המפחית ריח פה למשך שעות.
עם זאת, חלק משטיפות הפה מכילות חומרים פעילים הנסתרים על ידי דטרגנטים, הקיימים במרבית משחות השיניים, ולכן מומלץ שלא לגרגר עם שטיפת הפה מיד לאחר צחצוח השיניים עם משחה.
שמירה על היגיינת הפה: שיטה זו כוללת צחצוח שיניים קפדני, שימוש בחוט דנטלי והקפדה על ביקורים תקופתיים סדירים אצל רופא השיניים והשיננית.
שימוש בחוט דנטלי הוא בעל חשיבות מיוחדת בהסרת שאריות מזון ורובד חיידקים מהאזורים שבין השיניים, בייחוד בקו החניכיים.
שיניים תותבות יש לנקות היטב מדי יום ולהשרות במשך הלילה בתמיסה אנטיבקטריאלית (מלבד מקרים בהם המלצתו של רופא השיניים שונה).
הקפדה על שתייה מרובה: שתיית מספר כוסות מים במשך היום מסייעת למנוע יובש פה, שהוא גורם סיכון לבאשת הפה.
הוספת מעט מיץ לימון למי השתייה תרענן ותסייע גם היא.
שטיפות פה מכילות לעיתים קרובות גורמים אנטי-בקטריאליים, כולל כלורהקסידין, צטילפירידיניום כלוריד, צינק גלוקונט, שמנים אתריים וכלורין דיאוקסיד.
יש להימנע משטיפות פה המכילות אלכוהול, הגורם ליובש פה ולכן מחמיר את ריח הפה.
קיימות גם שטיפות פה העושות שימוש בגורמים נוגדי-ריח, כגון חומרים מחמצנים, המסייעים להפחתת ריח הפה הקיים למשך זמן קצר.
ניתן להפחית את באשת הפה גם באמצעות שימוש במי-חמצן מדוללים (לאחר התייעצות עם רופא השיניים), הפוגעים בכל סוגי החיידקים, כולל אנאירוביים, אך זאת באופן מבוקר בשל הנזק שעלול להיגרם עקב שימוש ממושך במי-חמצן.
גישה חדשה יחסית לטיפול הביתי בבאשת הפה הוא באמצעות שטיפות פה המכילות שמן.
השימוש בשמנים אתריים נחקר, נמצא יעיל ומצוי בשימוש במספר סוגים של שטיפות פה מסחריות.
כמו כן, השימוש בשטיפת פה דו-שכבתית (מים ושמן) נמצא גם הוא יעיל בהפחתת באשת הפה.
מחקרים הראו כי כרבע מהמתרפאים המחפשים עזרה לבאשת הפה סובלים מדאגה מוגברת לריח פיהם, הידועה גם כ"הליטופוביה", "באשת פה הזייתית" או גילוי כלשהו של Olfactory Reference Syndrome.
מתרפאים אלו בטוחים כי הם סובלים מבאשת פה, למרות שרבים מהם כלל לא ביקשו מאחרים חוות דעת אובייקטיבית על מצבם.
הליטופוביה עלולה להשפיע באופן חמור על חייהם של 0.5-1% מהאוכלוסייה הבוגרת.
רק מעט פסיכולוגים ובעלי מקצוע רפואי ניסו להתמודד עם מצב מתיש וקשה לטיפול זה.
תחום חקר באשת הפה, שהתפתח בעיקר ב-20 השנים האחרונות, מעסיק מומחים מתחומי המיקרוביולוגיה, רפואת השיניים, רפואה (בעיקר מומחי אא"ג) ועוד.
בשנת 1996 נוסד ארגון מדעי בינלאומי ("האגודה הבינלאומית לחקר ריח פה" - ISBOR), כדי לעודד מחקר בין-תחומי בכל היבטי ריח הפה ובאשת הפה.
"באתי, ראיתי, ניצחתי" או "באתי, ראיתי, כבשתי" הוא ביטוי לטיני שטבע המצביא והמדינאי הרומי יוליוס קיסר.
לפי ההיסטוריון הרומי סווטוניוס, הביטוי הופיע בכתובת שהוצגה בטריומף שערך קיסר ברומא, לאחר ניצחונו המהיר על פארנאקס השני, מלך פונטוס, בקרב זלה, שנערך ב-2 באוגוסט בשנת 47 לפנה"ס.
לפי ההיסטוריון אפיאנוס, קיסר השתמש בביטוי במכתב ששלח לסנאט הרומי לאחר הניצחון בקרב.
ככל הנראה, קיסר השתמש בביטוי הן במצעד הניצחון שלו והן במכתב ששלח לסנאט.
לפי פלוטרכוס, קיסר כתב את המילים לאחד מידידיו ברומא, אמאנטיוס, כשביקש לבשר לו את מהירותו של אותו קרב.
סווטוניוס כתב את המילים בלטינית, ואילו פלוטרכוס ואפיאנוס כתבו את תרגום המילים ביוונית.
יש המחזיקים בדעה כי משפט זה בא להראות את הניצחון המהיר של קיסר בקרב ואת עוצמתו וכישוריו הצבאיים.
מצד שני, יש הטוענים כי המשפט נועד לבטא את הבוז שרחש קיסר לסנאט הרומי.
ביטוי זה הפך למטבע לשון שגור בעולם המערבי לציון השגת מטרות או ניצחונות הבאים בקלות וללא מאמץ רב.
קדמו לביטוי זה גרסאות דומות, העונות על כלל השלושה בכתיבה:
המחזאי הרומי טרנטיוס כתב בעקבות הפתגם היווני: Imus, venimus, videmus – אנו הולכים, באים, רואים.
בשירת הים המקראית מצוטטת קריאת הקרב של פרעה לחילו לפני היציאה למרדף אחרי עם ישראל, , שגם היא מורכבת משלושה חלקים קצרים (ובסך הכל - 4 מילים בלבד): פרעה החדיר מוטיבציה בצבאו על ידי התרברבות על קלות המשימה והשלמתה במהירות.
במאה ה-20 עד 1955 שימש המשפט כמוטו על הלוגו של מותג הסיגריות "מרלבורו" של חברת הטבק פיליפ מוריס.
בסרט "מכסחי השדים" משנת 1984, ד"ר פיטר ונקמן, אחד משלישיית גיבורי הסרט, אומר את המשפט "We came.
משפט זה היה בין 400 המועמדים בתחרות "100 המשפטים מפורסמים של מכון הסרטים האמריקאי (AFI)".
ביוני 2024 הוציאה הזמרת אנה זק, שיר בשם "באתי, ראיתי, ניצחתי".
בָּבָא-בּוּך (נהגה "בּוֹבוֹ-בּוּך"; יידיש: 'ספרו של בּוֹבוֹ'; השתרש בשפה היידית כ"בּאָבּע-מעשה") הוא הכינוי המקובל כיום לאפוס אבירים אשר נכתב בידי אליהו בחור בין השנים 1507–1508, והיה לרומן האבירים הפופולרי ביותר בשפה היידית.
הספר, שנדפס בשנת 1541 בעיירה איסני שבמרכז האימפריה הרומית הקדושה (כיום בדרום-מזרח מדינת באדן-וירטמברג בגרמניה), היה לספר הלא-דתי הראשון שנדפס ביידיש.
במשך חמש מאות שנה עבר הספר ארבעים עריכות לפחות.
סול ליפצין מציין כי הספר "נחשב לאחד מן היצירות הפיוטיות המשובחות ביותר ביידיש עתיקה".
הרומן בנוי מ-5,262 שורות, המחולקות ל-650 בתי אוטבה רימה, ובנוסף פרולוג, אפילוג וכן נספח – רשימת מונחים איטלקית-יידית.
נראה כי הסיבה להוספת הנספח היא שבטקסט היידי משובצים מספר מונחים איטלקיים, ואליהו בחור ביקש שהסיפור יהיה קריא גם לדוברי-יידיש מחוץ לאיטליה.
נושא הסיפור, הכתוב בחרוזים ובהומור רב, לקוח מן הרומן האנגלו-נורמני "בוויס מהמפטון", דרך הגרסה האיטלקית – הפואמה Buovo d'Antona, אשר עברה בעצמהּ שלושים עריכות לפחות עד שהגיעה לידי אליהו בחור.
הסיפור, שעלילתו נסובה סביב אהבתם של בָּבָא ודרוּזִיאַנֶה, משולל כל אחיזה במציאות החיים היהודיים; ואולם, בהשוואה לסיפורי אבירים אחרים, נראה כי הוא מצמצם את הופעתם של סממנים נוצריים ביחס למקור, וממיר אותם פה ושם במנהגים, בערכים ובמאפיינים יהודיים.
בתחילה היה שמו של הסיפור זהה לשמו האיטלקי – "בָּבָא דְאַנְטוֹנָא".
שם זה, בתורו, עוּות, והשתרש בשפה היידית כ"בּאָבּע-מעשה" ("בּוֹבֶּה מַיְיסֶה") – סיפורי סבתא.
אמו הצעירה של בּוֹבוֹ קושרת קשר להרוג את בעלהּ, המלך הזקן, כאשר הוא יוצא למסע ציד.
המזימה עולה יפה, והיא נישׂאת לרוצח.
הזוג חושש כי בּוֹבוֹ ינקום את מותו של אביו כאשר יגדל, ועל כן הם עושים ניסיון כושל להרעילו.
בּוֹבוֹ הצעיר בורח מאַנְטוֹנָא, נחטף, ונלקח לפלנדריה לשמש כנער אורווה עבור המלך המקומי; שם מתאהבת בו בתו של המלך, דרוזיאנה.
מלך באבילונייה הפראי מגיע לחצר המלכות, מגובה בעשרת-אלפים לוחמים, דורש כי דרוזיאנה תינשׂא לבנו הכעור, לוציפר – ונענה בסירוב.
במלחמה שמתחוללת כתוצאה מכך נשבה מלך פלנדריה.
בּוֹבוֹ, רכוב על גבי סוס הקסמים רוּנדֶלֶה (רוּנדעלע), מביס את צבא מלך בבל, שוחט את לוציפר, מוציא לחופשי את מלך פלנדריה, וזוכה בהבטחה לשׂאת את דרוזיאנה; אך הוא מפוּתֶה להגיע לבבל, שם הוא נכלא וסובל במשך שנה, עד אשר עולה בידו לברוח.
בינתיים, דרוזיאנה מאמינה כי בּוֹבוֹ כבר אינו בין החיים, ומסכימה להינשׂא לאביר מַאקַאבְּרוֹן.
ביום חתונתם של דרוזיאנה ומאקאברון מגיע לשם בּוֹבוֹ, מחופש לקבצן; הוא נמלט עם דרוזיאנה – בתחילה לארמון, ולאחר מכן ליער – מידיו של מאקאברון, הדולק אחריהם.
בעומק היער יולדת דרוזיאנה תאומים.
בהמשך, מנסה בּוֹבוֹ לאתר דרך שתוביל אותם חזרה לפלנדריה; דרוזיאנה מגיעה למסקנה כי בּוֹבוֹ נפל טרף לאריה – מחליטה לצאת לדרכהּ-היא, מלוּוה בתאומים, ומגיעה בשלום לפלנדריה.
בּוֹבוֹ שב למעונם ביער; לאחר שלא עולה בידו למצוא את דרוזיאנה או את התאומים, הוא מסיק בעצמו כי הם נפלו טרף לחיה רעה.
בייאושו הוא מצטרף לצבא הצובא על אַנְטוֹנָא מכורתו; הוא הורג את אביו החורג, שולח את אמו למנזר, ותובע את הכתר המגיע לו בזכות.
לבסוף, הוא מתאחד מחדש עם דרוזיאנה, אשר נעשית למלכתו.
מאַקס ווײַנרײַך, 'די ערשטע אויגסגאַבע פֿון בבֿא־בוך און אירע זעצער, יִיוואָ בלעטער 2, 1931 עמ' 280–284 – על המהדורה השלמה הראשונה של הספר, שמצא ויינרייך בספרייה האוניברסיטאית המרכזית של ציריך באותהּ שנה
יאָפע [יהודה א' יפה], בבֿא דאנטונא: מהדורה מצולמת, ארבע מאות שנה למותו של המחבר, ניו יורק: 1949
אליה בחור, בבא-בוך: ראָמאַן אין פֿערזן (: משה קנאַפּהייס [קנפהייס]), בואנוס איירס: פארלאג איל' ליט' בלעטער, 1970
בַּאֲשָׁן (שם מדעי: Cleome) הוא אחד משני סוגים במשפחת הבאשניים, בעבר שויך למשפחת הצלפיים, המאופיין בריח מבאיש מעליו, ומכאן שמו העברי.
הסוג כולל 199 מינים של צמחים עשבוניים ובני שיח, מהם חמישה מינים גדלים בר בארץ ישראל, ושני מינים מדרום אמריקה משמשים כצמחי נוי (באשן ירוק-פרחים (Cleome gigantea) ובאשן קוצני (Cleome houtteana)).
השם המדעי של הסוג ושל המשפחה ניתן על שם אחת מתשע המוזות, אלות היצירה - קליאו - הממונה על ההיסטוריה (חקירה העוסקת בשחזור העבר) במיתולוגיה היוונית.
שם הסוג והמשפחה בעברית נקרא על שום הריח הדוחה הנודף מעליו.
שמו האנגלי העממי, 'spider's flower' מתייחס לצורת הפרח, שאבקניו הארוכים יוצרים מראה דמוי רשת עכביש.
סוג זה כולל צמחים עשבוניים חד-שנתיים ורב-שנתיים ובני שיח הגדלים באזורים חמים בחלקים הטרופיים והסובטרופיים של אירופה אסיה, אפריקה, אוסטרליה ואמריקה.
סוג זה, כמשפחה כולה, מגלה מספר סימני קרבה למשפחת המצליבים: 4 עלי כותרת, 4 עלי גביע, ופרי דומה, מטיפוס הלקט.
לעומת פרחי המצליבים, לפרי הבאשן סימטריה דו-צידית מובהקת, כלומר, קיים רק מישור סימטריה אחד, באחדים ממיני הבאשן ערוכים כל עלי הכותרת בצד העליון של הפרח והאבקנים מרוכזים בצידו התחתון.
הזירים כפופים כלפי מעלה ומותאמים להעברת האבקה אל בטנה של הדבורה הבאה לינוק צוף.
עלי הבאשן פשוטים או מורכבים מעלעלים, וערוכים בצורה מסורגת על הגבעול.
הפרחים נישאים על עוקץ ארוך, וצבעם משתנה, לרוב צהוב, סגול וצבעים נוספים.
בחלוקה הקלאסית, סוג זה נכלל תחת משפחת הצלפיים ומונה כ-200 מינים שתיאורם הובא למעלה.
על פי מחקרים גנטיים חדשים, סוג זה קרוב ביותר למשפחת המצליבים, ולכן הוא ראוי להיכלל במשפחה זו; חלוקה אחרת מאחדת את הסוג באשן עם הסוגים Podandrogyne, Gynandropsis, Tarenaya, Cleoserrata ,Arivela, Polanisia למשפחה נפרדת- Cleomaceae ('באשניים').
במקורות העבריים הקיימים באה לידי ביטוי החלוקה הקלאסית.
ערך זה נכתב לפי החלוקה החדשה.
קיים בלבול רב-שנים בין שמות המינים: "באשן תלתני" ו"באשן תמים", כאשר במקורות המקצועיים השונים, לעיתים התחלפו השמות, והוזכרו שמות אחרים כדוגמת "באשן ערבי" ו"באשן שלושת העורקים".
השמות המובאים כאן הם על-פי ועדת השמות לצמחים של האקדמיה ללשון העברית.
בכל מקרה, מדובר בשני מינים עצמאיים והחלפות השם הם על בסיס סמנטיקה בלבד.
שמות המינים מלבד באשן זהוב-פרחים נתנו להם לפי צורת העלים (תלתני, עגול-עלים, תמים מחומש (מאוצבע).
בישראל וסביבתה מיוצג הסוג על ידי 5 מינים, שאופייניים לאזורים החמים של הארץ.
מין אחד, שאינו מקומי, אותר במישור החוף ונחשב למין פולש.
באשן זהוב-פרחים (Cleome chrysantha) הוא בן שיח מדברי ענף מאוד נדיר, שמשרעת תפוצתו סודני היה מוכר רק מסיני והתגלה בהר צפחות דרומית לאילת על ידי דודי ריבנר בשנת 2017 שהייתה גשומה במיוחד באזור.
באשן מחומש (Cleome gynandra) - עשב חד-שנתי, בעל עלים מאוצבעים (כלומר, מחולקים לאונות עמוקות דמוי-אצבע) פרחיו בצבע לבן-ורוד.
מקורו בדרום אפריקה, ומשם הוא פלש בעקבות האדם למדינות רבות, כדוגמת דרום-מזרח ארצות הברית, וישראל.
הוא מתועד במספר פעמים בודדות בארץ, במישור החוף ויש חשיבות רבה לדיווחים על קיומו בארץ.
באשן עגול-עלים (Cleome droserifolia, שם נרדף באשן תלת-עורקי) - בן-שיח נדיר, דביק, סבוך ונמוך (20 עד 50 ס"מ), צורתו חצי כדורית דחוסי גבעולים מעוצים.
הצמח כולו מכוסה שערות בלוטיות המפרישות ריח דוחה.
העלים מסורגים, פשוטים, מאפירים, בעלי פטוטרת ארוכה, ומסתירים לעיתים קרובות את הגבעולים המעוצים.
הטרף עגול עד דמוי כליה או דמוי לב, ובצדו התחתון בולטים שלושה עורקים קשתיים (מכאן שמו הקודם), קוטרו 5 עד 15 מ"מ והוא מכוסה בצפיפות בשערות בלוטיות ארוכות המכילות נוזל ריח דוחה ולא נעים (מכאן שמו).
הפרחים קטנים, צבעם צהוב-סגול, נישאים על עוקצים ארוכים, קוטרם 10 עד 12 מ"מ וערוכים יחידים בקצות הגבעולים בחיק העלים.
הפרח בעל 4 עלי גביע, 4 עלי כותרת, 4 אבקנים קצרים, ועמוד שחלה ארוך מאוד ושחלה מוארכת נישאת על נושא שחלה קצר (גינופור).
הפרי דמוי תרמיל משתלשל, אורכו 10 עד 15 מ"מ נפתח בשתי קשוות ובו זרעים שעירים דחוסים למדי.
טיפוס התפוצה הוא מזרח סודני, מהאזור הטרופי היובשני של מזרח אפריקה והגורה שמדרום סהרה.
שיח זה נדיר ותפוצתו משתרעת ממצפה שלם בחופי ים המלח ודרומה לאורך הערבה עד אזור אילת והלאה לסיני.
נדיר באזור הוואדיות של הרי אילת והקניונים של מדבר יהודה.
בתי גידולו ואדיות, מישורים, צדי דרכים ומדרונות סלעיים במדבר החם הקיצוני.
באשן תלתני (Cleome amblyocarpa) - עשב חד-שנתי, זקוף וקטן, הגבעולים זקופים ומרחקים זה מזה.
פרחיו קטנים, צבע הכותרת אדום-צהוב.
הפירות ארוכים, אורכם 4 עד 7 ס"מ.
משרעת תפוצתו סהרו-ערבית, ותפוצתו בישראל רחבה יחסית למינים האחרים, והוא מצוי גם בחולות הנגב.
באשן תמים (Cleome arabica) - צמח עשבוני מדברי, רב-שנתי, זקוף, גובהו 25 עד 60 ס"מ, המתחדש כל שנה מבסיס גבעוליו.
רוב הפרטים עוברים מחזור חיים של שנה אחת.
הגבעולים זקופים ומרחקים זה מזה.
העלים מסורגים, תמימים, פשוטים, הטרף דמוי אזמל, ובצדו התחתון בולטים שלושה עורקים קשתיים (מכאן שמו הקודם).
הפרחים דו-מיניים וערוכים בתפרחות צפופות לאורך קצות הגבעולים, לפעמים חלק מהפרחים חסרי שחלה..
הפרחים גדול יחסית למינים האחרים ובעלי 4 עלי כותר גביע, 4 עלי כותרת ו-6 אבקנים הפונים מעלה, לפעמים.
הפרח בעל מבנה ייחודי - ארבעת עלי הכותרת כתומים-מעורקים שפונים כלפי מעלה.
בבסיס הפרח יש צופנים ירוקים עגולים ומבריקים.
התרמיל ארוך ונטוי מטה, אורכו 3.5 עד 6 ס"מ.
באשן תמים גדל בצדי דרכים, מדרונות, מישורים, וודאיות במדבר הקיצוני.
הוא נפוץ מאוד לאורך ים המלח, מדבר יהודה, הערבה, הנגב המזרחי והרי אילתבמדבר החם הקיצוני.
בארכאולוגיה בַּאֲתָרוֹ - בַּמקום, בַּאתר, משמש בצורה זו גם בשפות רבות אחרות) הוא מונח המתאר את הישארותו של מושא המחקר במקומו המקורי.
בגאולוגיה נהוג להשתמש גם במונח הלטיני "אין סיטו".
באתרו מתייחס לממצא שנמצא בעת חפירה ארכאולוגית במקום המקורי שבו הושאר על ידי האדם האחרון שהשתמש בו ולא הוזז משם על ידי בני אדם או על ידי כוחות הטבע.
מציאת ממצא ארכאולוגי באתרו עוזרת לארכאולוג החופר לתארך את השכבה הנחפרת בעזרת טיפולוגיה ולהבין ולאפיין את התרבות שבה הממצא היה בשימוש.
לאחר שהממצא מתועד, מצולם ונרשם, ניתן להזיזו ממקום מציאתו.
ממצא שלא נמצא באתרו נחשב כממצא שנמצא מחוץ להקשר (קונטקסט) ולא יספק מידע מדויק לגבי התרבות או האתר שבהם נמצא.
בבא היא סדרת ספרי קומיקס שנוצרה על ידי האמן והקריקטוריסט שי צ'רקה.
הסדרה החלה מהרצועה הראשונה שפורסמה בעיתון הילדים אותיות.
בהמשך הופיעו הקומיקסים בסדרת ספרים.
הסדרה עוקבת אחר קורותיו של בבא, אנטי גיבור ולא יוצלח, החי בתקופת חורבן בית שני.
בחלק מהספרים אין קו עלילה רציף, אלא כל רצועה עומדת בפני עצמה.
הסדרה זכתה לפופולריות רבה בציבור הדתי לאומי.
ניסיון ליצור סדרת אנימציה תלת־ממדית, המבוססת על בבא, לא צלח.
בסדרה הופיע פרק אחד, המבוסס על קטע מהספר "נגיד ש...
בבא בתנ"ך", ובו בבא מגלם את דמותו של דוד המלך בקרב מול גוליית, אך לא פורסמו סצנות נוספות.
בבא - קומיקסים קצרים על המשנה.
בבא - האיש וההגדה - הגדה של פסח - הגדה של פסח מלאה מלווה בקומיקסים.
הספר היחידי של בבא שתורגם לאנגלית.
פרשת בבא - משלים על פרשות השבוע בעזרת קומיקס.
נעזר בעיקר ב: מדרש תנחומא, מדרש רבה, ילקוט שמעוני ועוד.
מסע הציד של בבא - סיפור בעל קו עלילה רציף, ובו בבא וזוטא יוצאים לצוד את הלוויתן במדבר כזב.
בבא בתנ"ך - סיפורים מהתנ"ך, כשכל פעם בבא מייצג דמות אחרת.
לעזאזל עם בבא - סיפור בעל קו עלילה רציף, העוסק בקבלה.
מיתישלח - משימה ביוון - אדם יהודי בשם מיתישלח נשלח ליוון כדי להעביר את תורת ישראל למלך יוון, ובדרך פוגש גיבורים מהמיתולוגיה היוונית.
צ'רקה כתב בעיתון אותיות שהוא אחד מאבות אבותיו של בבא.
בבא במשרה מלאה - בבא מחפש עבודה ומתנסה בשלל מקצועות.
כמו כן, בסוף הספר מופיעים פרקים של הסדרה 'שנת הבבא' שפורסמה בעיתון הילדים והנוער 'אותיות'.
בבא והאור הגנוז - מסעו של בבא יחד עם זוטא, מתן, ריש לקיש, אילפא הסוחר ובנו ביני, לחיפוש האור הגנוז בצפון.
בבא בהצפה - בבא יוצא למנוע את הצפת העולם במי התהום
כמו כן התפרסמו באותיות עוד מספר סדרות, שלא יצאו לאור כספר.
כל הספרים יצאו לאור בהוצאת מודן.
בבא - אנטי גיבור, ולא יוצלח.
חי בתקופת חורבן בית שני.
זוטא - חברו הטוב ובן גילו של בבא.
מוצג בדרך כלל בתור האיש החכם והשקול בסדרה.
איו - אשתו של בבא.
למדה אמנויות לחימה במזרח הרחוק.
בבא ואיו נפגשו לראשונה במסע הציד של בבא.
ובלעזאזל עם בבא מסופר כי התחתנו.
ממי - הכבשה של בבא.
ממא - אימו של בבא.
הגרסה של ה"אמא הפולנייה" של תקופת בית המקדש השני.
זוטרא - בן דודו של בבא, המתגורר בבבל.
בר-יון - משחק מילים של בריון.
לוחם המשמש לעיתים כשומר ראשו של רבי עקיבא.
מופיע בהגדה של בבא ובפרשת בבא.
דמותו מבוססת על סילבסטר סטאלון.
מיתישלח - אחד מאבות אבותיו של בבא שחי בימי התנ"ך.
חזק יותר וחכם יותר מבבא.
הפעם היחידה בה הופיע הייתה בספר מיתשלח - משימה ביוון.
מבוסס על שמשון ועל יונה הנביא.
מתן - נער צעיר העוסק בכל סוגי האמנות.
מופיע פעמיים בספר פרשת בבא ועוד מספר פעמים בספר בבא במשרה מלאה.
בספרים בבא והאור הגנוז ובבא בהצפה הוא אחת הדמויות המרכזיות ושותף במסע.
אילפא - סוחר מצליח והרפתקן.
היה החברותא של רבי יוחנן בישיבה.
מופיע בספר בבא והאור הגנוז.
ריש לקיש - אמורא חוזר בתשובה.
נשוי לאחותו של רבי יוחנן.
כמו כן, מופיעות בסדרה דמויות היסטוריות (למשל רבי עקיבא, אלישע בן אבויה, רבי שמעון בן יוחי), דמויות מהאגדה (למשל מלאך המוות) ודמויות מהמיתולוגיה היוונית (בספר "מיתישלח – משימה ביוון" בלבד).
באשיר מח'ול הוא אמן וחוקר פלסטיני-ישראלי החי ועובד באנגליה.
מ-2017 נשיא האוניברסיטה לאמנויות היצירתיות.
נולד בכפר מח'ול בגליל למשפחה ערבית נוצרית ענייה.
כשהיה בן חמש מת אביו.
בגיל 13 החל לעבוד בבניין כדי לעזור בפרנסת המשפחה.
עבר בראשית שנות התשעים לבריטניה ללימודי תואר ראשון באמנות בליברפול פוליטכניק.
המשיך לתואר שני ודוקטורט אותו סיים בשנת 1995 באוניברסיטת המטרופולינית של מנצ'סטר (Manchester Metropolitan University).
היה ראש המחלקה לאמנות ועיצוב ומנהל מכון המחקר של מדיה לאמנות ועיצוב באוניברסיטת לוטון, פרופסור לאמנות וראש "בית הספר לאמנות של וינצ'סטר" באוניברסיטת סאות'המפטון וסגן-נשיא אוניברסיטת בירמינגהם.
ב-2017 מונה לנשיא האוניברסיטה לאמנויות היצירתיות.
בשנת 2011 השתתף בכתיבת ספר של סולימאן מנסור.
יצירותיו של מח'ול עוסקות בנושאים של זהות והגירה, ובאופן בו הם משתלבים ומושפעים מתהליכי ייצור וצריכה, היעדר ועודפות.
מח'ול הציג את עבודותיו ברחבי בריטניה ובעולם, בין היתר בגלריית הייוורד בלונדון, טייט ליברפול, המוזיאון הלאומי של ירדן, מוזיאון הרצליה, ובביאנלה ה-55 בוונציה ב-2013.
2018: תערוכת יחיד של האמן באשיר מח'ול גלריית אום אל פחם, אוצרים: ג'ונתן האריס וגורדון הון, פריד אבו שקרה, סאלי הפטל נוה וראפת חטאב.
באת' אוליבר הוא ביסקוויט או קרקר דק, העשוי קמח, חמאה, שמרים וחלב, הנאכל לרוב עם גבינה.
הביסקוויט הומצא על ידי ד"ר ויליאם אוליבר מהעיר באת' שבדרום מערב אנגליה בשנות ה-50 של המאה ה-18 ונקרא על שמו ועל שם העיר.
במותו הוריש אוליבר את המתכון לרכבו, אטקינס, אשר הקים מפעל לייצור הביסקוויט והפך אותו לפופולרי.
באת'לת היא חרב מעוגלת טקסית עם ידיות אחיזה בחלקה האחורי.
היא נוצרה על ידי דן קארי, מפיק אפקטים ויזואליים של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בעבור זיכיון "מסע בין כוכבים".
בקאנון של "מסע בין כוכבים", החרב משמשת בעיקר את הקלינגונים, גזע חייזרים בזיכיון.
החרב נחשבת לדימוי אייקוני של "מסע בין כוכבים", והעתקים שלה זמינים באופן נרחב לרכישה באמצעות האינטרנט, כאספנות או כחלק מתחפושת; היו מקרים שנעשה שימוש בחרב במהלך ביצועם של פשעים.
הבאת'לת מורכבת מלהב מעוקל עם בליטות קוצניות בשני הקצוות ועם ידיות לאורך מרכזו של חלקו האחורי של הלהב, ואורכה כמטר וחצי.
הידיות מאפשרות לסובב ולפתל את הלהב במהירות; את הנשק ניתן לאחוז ביד אחת או בשתי ידיים.
דן קארי יצר את הבאת'לת עבור דמותו מ-"מסע בין כוכבים: הדור הבא" של מייקל דורן, וורף בשנת 1990. הוא ביסס את הרעיון על פי הגואן דאו - נשק מוט סיני.
דן קארי, בעצמו אמן לחימה, פיתח סגנון לחימה הדומה לטאי צ'י, שיתאים לשימוש בנשק זה.
בשנת 1995 דן קארי פיתח גרסה מוקטנת של הבאת'לת, מק'לת , לדורן, לשימוש כאשר דמותו של וורף צורפה אל "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
הוא ביסס כלי נשק זה על פי חרב של חיל הפרשים של צפון טיבט.
המק'לת מיועד לשימוש ביד אחת, והיא דומה בצורתה לחרב סימיטר, אך גודלה כמחצית באת'לת בגודל מלא.
על פי הקאנון של מסע בין כוכבים, קיילאס הבלתי נשכח הקלינגוני יצר את הבאת'לת הראשון בסביבות השנה 625 לספירה.
על פי המיתולוגיה הקלינגונית, הוא יצר את הלהב על ידי השלכת שיערו אל תוך לבה מתוך הר הגעש קרי'סטאק, לאחר מכן קירר, עיצב והיקשה אותו באגם לורסור.
לאחר מכן הוא איחד את קרונוס, כוכב הבית של הקלינגונים, על ידי הריגת עריץ בשם מולור עם הנשק שיצר, שנודע מאז בשם "חרבו של קיילאס".
מאוחר יותר, החרב נגנבה על ידי זן חייזרים הנקרא הור'ק, במהלך פלישתם לקרונוס.
בפרק "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" "The Sword of Kahless", וורף וקלינגון נוסף בשם קור מגלים מחדש את החפץ, אבל בסופו של דבר הם משגרים את החרב אל החלל, כדי למנוע מהם להשתמש בה כדי לתקוף האחד את השני.
בשפה הקלינגונית, באת'לת בתחילה נקראה באתלה'אתלה , אך בהמשך קוצר השם לבאתלאה (BetleH, באנגלית).
משמעות המילה "באת'לת" היא "חרב של כבוד", בתרגום מילולי לשפה הקלינגונית.
בקאנון של "מסע בין כוכבים", הבאת'לת עשויה ממתכת מחוזקת הנקראת באקונייט.
הבאת'לת הופיע ב-29 פרקי טלוויזיה של הסדרות השונות של זיכיון "מסע בין כוכבים", וכמו כן - נעשה בו שימוש גם בסרט הקולנוע משנת 1994 "מסע בין כוכבים: דורות".
בנוסף לסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", המק'לת מופיעה בסרט הקולנוע משנת 1996 "מסע בין כוכבים: המפגש".
חלק מהשימושים הבולטים של הבאת'לת נראו בפרק "Reunion", שבו וורף מלמד את בנו, אלכסנדר, כיצד להשתמש בבאת'לת.
כמו כן, וורף משתמש בה כדי להרוס את דוראס, קלינגון אחר שהרג את בת-זוגו של וורף, ק'אהלייר.
הבאת'לת נחשבת לאחד הדימויים האיקוניים של "מסע בין כוכבים".
לחרב רפליקות רבות הנחשבות מוצר אספנות על ידי אחדים, וניתנות לרכישה בנקודות מכירה שונות, כגון חנויות מסחר, חנויות נשק ובתי עבוט.
אחד מהאנשים שברשותו חרב כזו הוא רונלד ד.
מור שעבד גם על "מסע בין כוכבים" וגם על "Battlestar Galactica".
חרבו של מור נמצאת בתצוגה, במשרדו.
עם זאת, בשל הסכנות של באת'לת אמיתית, אין חרב רשמית, או גרסת העתק מורשות, המופצים למכירה מטעם סרטי פרמאונט או קארי.
העלייה בפופולריות של הבאת'לת הובילה להקמתם של צוותים של אמנויות לחימה, אשר הוקמו כדי לנסות ולפתח אמנות לחימה ייחודיות, שונות מזה שפיתח קארי בתחילה, העושה שימוש בבאת'לת.
צוותים אלו שילבו מהלכים מואמנויות הלחימה ג'ו ג'וטסו, קנדו, קינג'יטסו, ונונצ'קו.
תחרויות באת'לת מתקיימות בכנסים כגון מיילקון וסטארקון.
הבאת'לת הופיעה בתוכניות טלוזיה גם מחוץ לזיכיון של מסע בין כוכבים.
בשנת 2002, היה זה בפרק "The Other Guys" של סדרת הטלוויזיה המדע בדיונית-צבאית סטארגייט SG-1, האמריקאית-קנדית.
בשנת 2005, באת'לת הייתה ברקע של הפרק "Mr.
the Cobra" בפרק של תוכנית ההבילוש האמריקאית "מונק".
בשנת 2010 באת'לת נראתה בפרק "Chuck Versus the Beard" של הקומדיה האמריקאית "צ'אק".
בשנת 2011, שימוש בבאת'לת נראה בפרק "The Zarnecki Incursion" של קומדיית המצבים "המפץ הגדול".
לעיתים קרובות, העתקים של באת'לת מיוצרים ממתכת, ויכולים להיחשב למסוכנים.
דובר משטרה אמר כי באמצעות באת'לת עשויה מפלדת אל-חלד ניתן, "מילולית, להוריד למישהו את הראש".
עם זאת, הבאת'לת נחשבת לסוג של חרב אמנויות לחימה, מה שאפשר היה לראות כקשור לעבודתו של דן קארי בתחום אמנויות הלחימה בסרטים.
בדיווחים בתקשורת, על תיעוד מקרים של שימוש בהעתקי באת'לת במהלך ביצוע פשעים, התייחסו אל הנשק כאל "חרב-כפולה קלינגונית בצורת חצי סהר", "חרב מסוג קלינגוני", "חרב מסוג קלינגוני של מסע בין כוכבים", או כ-"חרב סימיטר כפולה".
בבריטניה, אין זה בלתי-חוקי להיות הבעלים של חרב באת'לת; עם זאת, היא עלולה להיות מוחרמת אם תיחשב להיות "ראיות פוטנציאליות לאורח חיים פלילי".
באת'לת מסווגת כנשק, ולפיכך קיים איסור להחזיק בהן במקום ציבורי.
העתק באת'לת היה בין הלהבים אשר נמסרו למשטרת גלוסטרשייר, כחלק מתוכנית חנינת הסכינים בבריטניה, בשנת 2006. בשנת 2008, גרסה מיניאטורית של באת'לת נתפסה באוקספורד, אוקספורדשייר לאחר שאדם בן 17 נתפס מנסה להבריח אותה למכללת "Oxford and Cherwell Valley".
הבאת'לת המיניאטורית תוארה כ-"מחרידה ביותר" על ידי המשטרה.
האדם נעצר ונידון לשישה חודשים במוסד לעבריינים צעירים.
בשנת 2009, אדם מבילינגהאם, מחוז דארהאם, נעצם בגין אחזת באת'לת מיניאטורית ברחוב ציבורי.
במסמכי בית המשפט, החרב כונתה "חרב מרובת להבים", והשופט אמר: "מעולם לא ראיתי דבר כמו זה בחיים שלי לפני כן".
הנאשם הודה באשמה בבית משפט הכתר בטיסייד, ומאוחר יותר נגזרו עליו 13 שבועות בבית סוהר.
בית המשפט הורה שאת הבאת'לת יש לחלט ולהשמיד.
עוד בבריטניה, באת'לת שהוכנה בהזמנה מיוחדת נתפסה בשנת 2009, באקרינגטון לנקשייר.
חוקיותה של הבאת'לת בארצות הברית שונה ממדינה למדינה.
בהעתק של באת'לת נעשה שימוש במהלך שוד מזוין של שתי חנויות סבן אילבן בקולורדו ספרינגס, קולורדו, בשנת 2009. משטרת קולורדו ספרינגס אמרה שלדעתה זהו "נשק קטלני", בדיוק כמו אקדח או סכין.
גם בניו ג'רזי חרבות באת'לת נחשבות לכלי נשק, והן עלולות להיות מוחרמות.
באת'לת נתגלתה ונתפסה על ידי הבולשת הפדרלית האמריקנית, יחד עם מצבור של כלי נשק אחרים, כחלק מחקירת הונאת מדיקר בהיקף של 4,000,000 דולרים אמריקאים, בניו ג'רזי, בשנת 2010.
באשירו סאלו הוא כדורגלן עבר טוגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
סאלו העביר את מרבית הקריירה שלו בבונדסליגה, והצלחתו העיקרית הייתה במדי דיסבורג.
סאלו ערך 39 הופעות במדי נבחרת טוגו.
סאלו נולד בטוגו, וכישרונו התגלה באופן מקרי על ידי כדורגלן העבר הצ'כוסלובקי אנטון אונדרוש, ששהה בחופשה בקמרון וראה את סאלו משחק עבור קבוצה מקומית.
אונדרוש החליט לסייע לסאלו לשחק באירופה, והביא אותו לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה בשנת 1990. סאלו התאקלם מהר בבורוסיה מנשנגלדבך, והפך לאהוב על האוהדים.
בעונת 1991/92 הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה עם מרטין מקס, מרטין דאלין, תומאס קסטנמאייר והנס-יורג קרינס.
בעונה זו הגיע סאלו עם גלדבאך לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידה הקבוצה בבעיטות הכרעה להנובר 96. סאלו לא שיחק בגמר זה.
בעונת 1992/93 לא הצליח סאלו למצוא את הרשת, אך בעונת 1993/94, על אף שערך רק תשע הופעות, הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה.
עונתו האחרונה של סאלו בגלדבאך הייתה 1994/95. בעונה זו הבקיע סאלו רק שני שערי ליגה, אך זכה עם גלדבאך בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-0 בגמר על וולפסבורג.
סאלו ישב על הספסל ולא שיחק בגמר זה.
בתום עונה זו, עזב סאלו את גלדבאך לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 13 שערי ליגה ב-86 הופעות, וחתם בדיסבורג מהבונדסליגה השנייה.
בעונתו הראשונה של סאלו בדיסבורג, 1995/96, הבקיע סאלו שמונה שערי ליגה, וסייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה מהמקום השלישי בבונדסליגה השנייה.
בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/97, שוב הבקיע סאלו שמונה שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום התשיעי המפתיע בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה עם מרקוס מארין ומיכאל צייר בעיקר.
בעונתו השלישית בקבוצה, 1997/98, הבקיע סאלו עשרה שערי ליגה, ודיסבורג סיימה במקום השמיני בבונדסליגה, כשסאלו קיבל את אובה שפיס כחיזוק להתקפה.
בתום עונה זו, הגיע סאלו עם דיסבורג לגמר הגביע הגרמני, והעלה את דיסבורג ליתרון 1-0 מול באיירן מינכן בדקה ה-20 של המשחק.
דיסבורג וסאלו שמרו על היתרון עד לדקה ה-70, בה השווה את התוצאה מרקוס באבל, והפסידו את המשחק משער של מריו באסלר בדקה ה-90, כאשר נראה שהמשחק יגיע להארכה מפתיעה.
בתום עונה זו, עזב סאלו את דיסבורג לאחר שלוש עונות מוצלחות, וחתם בבורוסיה דורטמונד.
סאלו שיחק בבורוסיה דורטמונד במשך עונה אחת, 1998/99, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם אנדראס מולר, הייקו הרליך וסטפן שפויזאט, אך משחק בעיקר כמחליף.
בתום עונה זו, בה הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה, חתם סאלו באיינטרכט פרנקפורט.
בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/00, סאלו הבקיע שמונה שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפה עם יאן אוגה פיורטופט, הורסט הלדט ורולף-קריסטל גייה-מיין.
סאלו ופרנקפורט סיימו עונה זו במקום ה-14 ונשארו בבונדסליגה.
סאלו החל את עונת 2000/01 בפרנקפורט, אך איבד את מקומו בהרכב ועד למחצית העונה ערך שתי הופעות בלבד.
בפגרת החורף של העונה, הסכים סאלו לקיצוץ של מחצית משכרו, וחתם בהנזה רוסטוק ששיחקה אז בבונדסליגה.
בתום עונת 2002/03 עזב סאלו את הנזה רוסטוק לאחר שתי עונות וחצי.
בתחילת עונת 2003/04 שיחק סאלו במועדון הבלגי קאפלן-ארפט, ובפגרת החורף של עונה זו חתם באלמניה אאכן מהבונדסליגה השנייה.
סאלו שיחק בקבוצה חצי עונה וסיים עם הקבוצה במקום השישי, כשהוא מבקיע שלושה שערים ב-14 הופעות.
סאלו היה שותף להצלחה כבירה של אלמניה אאכן בגביע הגרמני באותה עונה, בה הצליחה הקבוצה מהבונדסליגה השנייה להגיע עד לגמר, לאחר שהדיחה בדרך את מינכן 1860, באיירן מינכן ובורוסיה מנשנגלדבך.
סאלו ואלמניה אאכן הפסידו בגמר 3-2 לורדר ברמן שהשלימה זכייה בדאבל בעונה זו.
סאלו שיחק 90 דקות בגמר זה.
בתום עונה זו, סיים סאלו את הקריירה הגרמנית שלו, בה ערך 300 משחקי ליגה בדיוק, והבקיע 62 שערים, וחזר לבלגיה, שם שיחק תחילה באויפן, ואחר כך חזר לקאפלן-ארפט.
בשנת 2006 פרש סאלו ממשחק פעיל.
סאלו ערך 39 הופעות במדי נבחרת טוגו, בהן הבקיע 17 שערים.
סאלו לקח חלק בגביע אפריקה לאומות 1998, בו השתתפה טוגו והודחה בשלב הבתים, לאחר שהשיגה ניצחון בודד, על נבחרת גאנה, והפסדים לנבחרות תוניסיה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
הופעתו האחרונה של סאלו במדים הלאומיים הייתה בשנת 1998. לאחר מכן, בשנת 2000 זומן סאלו לסגל טוגו לגביע אפריקה לאומות 2000, אך לא שותף בו.
"באתי אליך" הוא סינגל שישי מתוך האלבום ניסים שקופים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-2 ביוני 2019.
בצאת הסינגל סיפרה ריטה על השיר: "המילים האלו של נועם חורב כבשו אותי במקום שבו אני נמצאת ומאמינה, שגם אם אנחנו באים ממקום של רצון לנחם, להרים ולהציל את האחר האיזון בסופון של דבר הוא הדדי.
ככה גם אנחנו מנוחמים ומורמים בעצמנו.
הלחן הנהדר של לורן פלד הצליח לספר את הטקסט באופן מדויק".
השיר זכה לביקורת מעורבת מצד יוסי חרסונסקי: "המוזיקה מעלה אותה למסלול די מוכר מבחינתה כזמרת רגש לספר את הסיפור בכוונה שלמה.
ריטה אינה גולשת לרגשנות יתר, אלא שרה את ביאתה אליו באיפוק יפה.
רק לקראת סיום מגבירה מעט את הנימה הדרמטית.
העיבוד-תזמור תומך בקווי מתאר מוזיקליים אווריריים, נוגע בשמימי.
התחושה היא שהשיר הזה נפל עליה כפרי בשל, אבל אינו "ממציא" אותה מחדש, ואולי ריטה כבר אנה מעוניינת לגלות דברים חדשים על עצמה כזמרת".
ביקורת מעורבת נוספת הגיעה מצד דודי פטימר: "סוף סוף החליטה לחדש ולהישאר רלוונטית עם השיר "באתי אליך" שכתבו נעם חורב ולורן פלד.
תומר בירן - פסנתר, קלידים, עיבוד, הפקה מוזיקלית, אולפן הקלטות
אסף ביטון - קלידים נוספים
מאיר עמר - קלידים נוספים, טכנאי הקלטה, מיקס
שי ברנדר - עריכות, פרוטולס
דניאל אנגליסטר - עריכות, פרוטולס
יהונתן סרור - טכנאי הקלטה
אריאל בירן - טכנאי הקלטה
"באת לי פתאום" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס, בשיתוף עם הזמרת הישראלית רוני אלטר.
השיר יצא לאור ב-12 בדצמבר 2019, כסינגל הרביעי מתוך האלבום שקופים, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
במקור השיר הוצג בשם "צל על העולם", איתו פלס הופיעה במהלך סיבוב ההופעות "לבד על הפסנתר" בשנת 2015. לשיר זה היה לחן זהה, אך מילות חלק מהבתים וחלקים מהפזמון השתנו בגרסה הסופית של השיר.
השיר "צל על העולם" פנה במקור לגבר, בניגוד לשיר הסופי הפונה לאישה.
פלס שרה את השיר במהלך כל סיבוב ההופעות שלה באותה שנה.
בשנת 2019 החלה לשיר את השיר בגרסתו הסופית במסגרת סיבוב ההופעות האקוסטיות שלה.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של פלס ב-12 בדצמבר 2019, בסמוך לצאתו כסינגל.
בקליפ ניתן לראות את פלס ואלטר משוטטות ברחובות העיר פריז.
צילומי הווידאו הקליפ נעשו בפריז שבצרפת במהלך חודש נובמבר באותה שנה.
ב-10 באפריל 2020 ביצעה פלס את השיר ביצוע מיוחד חוצה יבשות שכלל 25 זמרות ומוזיקאיות מרחבי העולם.
ב-17 בספטמבר של אותה שנה ביצעה פלס את השיר בשיתוף מירי מסיקה במועדון הבארבי בתל אביב, במסגרת מצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet לשנת ה'תש"ף, בו השיר הגיע למקום ה-15.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם12 בדצמבר 2019סטרימינג • הורדה דיגיטליתהד ארצי
באתי לחלום הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן.
השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2018, כסינגל הראשון מתוך אלבומו החמישי של גושן, באתי לחלום, על ידי חברות התקליטים יוניסל וטדי הפקות.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי ג'וני גולדשטיין.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וזכה ל-2 מיליון השמעות.
את הווידאו קליפ המלא של השיר, בוים על ידי רומן בוצ'אצקי והועלה לערוץ היוטיוב של גושן ב-11 בדצמבר 2018.
נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-28 מיליון צפיות ביוטיוב.
באתי לחלום הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן.
האלבום יצא לאור ב-16 בפברואר 2020, על ידי חברות התקליטים יוניסל וטדי הפקות.
במקביל, יצא גושן לסיבוב הופעות על מנת לקדם את האלבום.
מהאלבום יצאו חמשת הסינגלים: "באתי לחלום", "מתגעגעת", "חזרי אלי", "נחכה לך", "הכל פה יגמר" ו"היום יהיה שמח".
כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי גושן עצמו.
השירים "הכל פה יגמר" ו-"היום יהיה שמח" הולחנו בשיתוף סתיו בגר.
שירי האלבום הופקו על ידי מפיקים שונים.
בין היתר, סתיו בגר, שכתב והלחין יחד עם גושן את השיר "Nana Banana" בשיתוף נטע ברזילי, וגלעד שמואלי, שהפיק את אלבומיו הקודמים של גושן, "דברי איתי יותר", "שלושים" ו-"סיפור אחר".
מרבית שירי האלבום נחשפו לפני כן בעמוד האינסטגרם של גושן, "Goshen Uploads", בו מפרסם גושן סקיצות בתהליך עבודה.
האלבום עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.
האלבום סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את האלבום בחיוב והעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
"באתי לחלום" - יצא לאור ב-11 בדצמבר 2018, כסינגל הראשון מהאלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-4 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
כמו כן, הגיע השיר אל המקום ה-38 במצעד השנתי של מדיה פורסט, למקום ה-14 במצעד השנתי של כאן גימל ולמקום ה-12 במצעד השנתי של גלגלצ.
"מתגעגעת" - יצא לאור ב-26 במרץ 2019, כסינגל השני מהאלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-15 במצעד השנתי של גלגלצ ולמקום ה-71 במצעד העשור של כאן גימל.
"חזרי אלי" - יצא לאור ב-16 ביולי 2019, כסינגל השלישי מהאלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-20 במצעד השבועי של מדיה פורסט ולמקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.
"נחכה לך" - יצא לאור ב-24 בנובמבר 2019, כסינגל הרביעי מהאלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-7 במצעד השבועי של מדיה פורסט ולמקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.
"הכל פה יגמר" - יצא לאור ב-16 בפברואר 2020, כסינגל החמישי מהאלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-6 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
"היום יהיה שמח" - יצא לאור ב-13 במאי 2020, כסינגל השישי והאחרון מהאלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-18 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
בב (בהונגרית: Béb) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
הכפר נהרס וננטש בתקופת הכיבוש הטורקי ויושב מחדש בסוף המאה ה-17 על ידי מתיישבים גרמניים אשר מהווים עד היום חלק גדול מהאוכלוסייה.
בבב חיו שמונה יהודים בתשנת 1880.
באתי להציל אותך הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט ועל ידי הראפר שחר סאול.
את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים z.i הפקות, ב-26 באוקטובר 2021, כסינגל שלא מתוך אלבום.
מילות השיר מתארות מערכת יחסים רומנטית-הטרוסקסואלית, בה הגבר מתעלל רגשית בבת זוגו.
על-אף שהגבר משלה את עצמו כי הוא מגן על חברתו מהעולם החיצון, היא מוצאת את עצמה פגועה ממערכת יחסים קלוקלת.
בוחבוט וסאול הקליטו את השיר במשך שנה וחצי, במהלכה שונו המילים והלחן שלו כמה פעמים.
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי רומן בוצ'אצקי.
הוא צולם ב בהשראת הסרט "שומר הראש".
נכון לנובמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-19 מיליון צפיות ביוטיוב.
באשיר האמפריז הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנלי מהפרמייר ליג.
האמפריז גדל במחלקות הנוער של רדינג וצ'לסי.
ב-8 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של צ'לסי, בהפסד 0–4 למנצ'סטר סיטי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA לעונת .
ב-27 בינואר 2023 הושאל האמפריז לפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה עד לתום עונת .
הוא ערך 12 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-1 בספטמבר 2023 חתם על חוזה חדש לארבע שנים בצ'לסי, והושאל לסוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונת .
ב-21 באוגוסט 2024 הושאל האמפריז לברנלי מהצ'מפיונשיפ לעונה אחת.
ב-20 במאי 2025 לאחר שברנלי הבטיחה את עלייתה לפרמייר ליג הוחתם האמפריז על חוזה קבוע.
האמפריז זכה עם נבחרת אנגליה עד גיל 19 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022. בנוסף, נכלל בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 לשנת 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
באתי אלייך הוא שיר של הזמר הישראלי איל גולן.
השיר יצא לאור ב-10 באפריל 2016, ונכנס לאלבומו ה-19, "רחוק מכאן".
השיר נכתב והולחן על ידי השותפים דולב רם ופן חזות (דולי ופן), והופק על ידי דודו קומה.
העיצוב הגרפי של הקליפ והעטיפה עוצבו על ידי סיני גרפיקס בע"מ, חברת עיצוב גרפי, שעבדה בעבר עם גולן.
על העטיפה רואים את גולן מביט לצד ושמאלו את שמו, את שם השיר וזמנו.
נכון לדצמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-50 מיליון צפיות ביוטיוב.
השיר זכה בשיר השנה לשנת תשע"ו (2016).
בָּאתוּלִיֶה הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, מחוז דרום לבנון.
השורש ב-ת-ל בסורית מתקשר לפרישות ולהימנעות מנישואין.
לא ברור באיזה הקשר ניתן שם זה ליישוב.
הכפר באתוליה שוכן בגובה 110 מטר מעל פני הים, כ-16 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר צור, דרומית-מערבית ובסמיכות לכפר עין בעאל (בעבר, המרחק בין מרכזי שני הכפרים היה כשני קילומטרים).
במהלך מלחמת חרבות ברזל תקף צבא ההגנה לישראל מטרות חזבאללה בכפר ובאזור.
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 1,378 בוגרים בעלי זכות הצבעה לפרלמנט הלבנוני, כ-99% מהם שיעים.
על פי פרופיל הכפר שנכתב על ידי סוכנות הפיתוח של האו"ם (UNDP), בשנת 2010 עמד מספר תושבי הכפר על 4,288 איש, אך מספרם פחת, "כ-700 כפריים נעקרו לאזורים אחרים במדינה, כגון צור ופרברי דרום ביירות, כתוצאה ממלחמה או סכסוכים פנימיים...
בנוסף, מספר מתושבי הכפר בסביבות 388 היגרו למדינות כמו סנגל, זאיר, מדינות המפרץ ואמריקה".
באת' סוולט היא מערה קארסטית בבורינגטון קומבה על גבעות מנדיפ בסומרסט, אנגליה.
הכניסה למערה מאופיינת במעבר צר, בו מצטברת צמחייה רקובה, שלעיתים חוסמת חלק מהמעבר.
המעבר מוביל לאזור שבו נדרשת זחילה על פני חלוקי נחל, ולאחר מכן ממשיך דרך חללים צרים המובילים לבסיס בעומק של כ-20 מטר.
בתוך המערה חוצה זרם מים דק את החללים.
אף על פי שהכניסה דורשת מאמץ מסוים כדי להתגבר על הצמחייה והמעברים הצרים, היא מאפשרת גישה למערכת המערות המורכבת.
ניסיונות חפירה לכיוון מזרח לא צלחו, בשל חוסר יציבות הקרקע.
המסלול של המערה מחולק לשני מקטעים עיקריים.
המקטע הראשון מתאפיין באזור בו הסלעים השחוקים מצביעים על כיוון הירידה, וכולל קטע זחילה מעל סדקים וצוקים, שמסתיים בחדר פנימי בעל תאורה מועטה.
המקטע השני מתחבר למערה השנייה דרך מעבר הממוקם מתחת לרמת הכניסה ובצד הנגדי.
המעבר נעשה באמצעות תעלה המחוברת בחבל, תוך שימוש בטכניקות טיפוס ובסולמות חפירות.
בָּבָא קַמָּא הוא החלק הראשון של מסכת נזיקין שבסדר נזיקין, העוסק בהלכות נזיקין ובהלכות גנבה וגזלה.
פירוש השם "בבא קמא" בארמית הוא "השער ראשון", ומצטרפות אליה בבא מציעא (השער האמצעי) ובבא בתרא (השער האחרון), כאשר כולן יחד מרכיבות את מסכת נזיקין.
החלוקה לשערים היא בבלית, ואילו בארץ ישראל מסכת נזיקין נחשבה תמיד כמסכת אחת.
החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני - עשרה פרקים בכל מסכת - כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא עוסק באותו נושא כמו הפרק הראשון של בבא בתרא.
בתוספתא של המסכת מחולקת גם היא לפנינו ל"בבות", עם אחד עשר פרקים בכל "בבא", כאשר המקבילה לפרק א' של בבא בתרא נמצאת (יחד עם המקבילה לפרק י' של בבא מציעא) בפרק י"א של "בבא מציעא".
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, חלק זה נבחר כפותח את הסדר מכיוון שהוא עוסק בנזיקין (נזקים, תאונות המתרחשים בחיי היום-יום) כגון שור (נזקי חיות משק בית) ובור והבער (שריפות) ודין החובל.
"ואין השופט רשאי להקדים דבר, קודם שיסיר ההיזק מבני אדם, ומפני זה הקדים אותה בראשונה על שאר הדינין".
אברהם ווייס מסביר ש"דיני נזקים מצאו את מקום בראש לרגלי המקור המשנתי העתיק שבריש משנת בבא קמא וגם מפני שבמשק כלכלי פרימיטיבי הטענות והסכסוכים שבין בני אדם חבירו הם על פי רוב בענייני נזק."
פרשנות נוספת למבנה המסכת והקשר בינה לבין מכלול דיני ממונות מציעה כי העיקרון "הניזק והמזיק בתשלומין" המופיע בפרק הראשון של בבא קמא מהווה את התפיסה המרכזית שעליה מבוססים כל דיני ממונות.
לפי גישה זו, המשנה אינה מסדרת את דיני ממונות כענייני זכויות אלא כדיני הפסד, כאשר בכל מפגש ממוני בין שניים (בין אם מדובר בנזק ישיר, גניבה, מציאה, מכירה, שותפות או ירושה) המשפט בוחן היכן אירע ההפסד ובמקומו של מי.
לכן, כל דיני הממונות בשלוש הבבות נתפסים כהשתלשלות מדיני נזיקין, וזהו הטעם שהמשנה לא סידרה את דיני ממונות כעניין העומד לעצמו בסדר של טוען ונטען או מקח וממכר, אלא כולם נכללים תחת הכותרת "נזיקין".
ששת הפרקים הראשונים דנים בעיקר בנזקי ממונו של אדם, כגון שורו או בורו, השביעי עוסק בגנב, השמיני עוסק בתשלומי חובל, והתשיעי והעשירי עוסקים בגזלן:
ארבעה אבות נזיקים (4 משניות, בתלמוד בבלי דפים ב'–י"ז) – דינים כלליים שקשורים לכל ארבעה אבות נזיקין – "השור והבור, המבעה וההבער".
כיצד הרגל מועדת (6 משניות, בתלמוד דפים י"ז–כ"ז) – כללי אבות הנזיקין שן ורגל, קרן ואדם המזיק.
המניח את הכד ברשות הרבים (11 משניות, בתלמוד דפים כ"ז–ל"ו) – חלק מדיני אב הנזיקין בור, דיני אדם הנתקל במכשול או באדם אחר ברשות הרבים וגרם לו נזק או ניזוק ממנו (תאונות דרכים), חלק מדיני תמות ומועדות בנזקי קרן, והכלל המוציא מחבירו עליו הראיה.
שור שנגח ארבעה וחמישה (9 משניות, בתלמוד דפים ל"ו–מ"ו) – חלק מדיני תמות ומועדות בנזקי קרן, דינים שונים בתשלומים על נזקי בעלי חיים, דיני שור היוצא להיסקל על שהרג אדם ודיני השמירה הנצרכת על בעלי חיים.
שור שנגח את הפרה (7 משניות, בתלמוד דפים מ"ו–נ"ה) – דיני נזקים שנעשו ברשות ששייכת למזיק או הניזק, דיני דמי ולדות וחלק מדיני בור.
הכונס צאן לדיר (6 משניות, בתלמוד דפים נ"ה–ס"ב) – דיני חיוב השמירה של האדם על רכושו העלול להזיק, ודיני אב הנזיקין אש.
מרובה מידת תשלומי כפל (7 משניות, בתלמוד דפים ס"ב–פ"ג) – דיני גנב – תשלומי כפל ותשלומי ארבעה וחמישה.
החובל בחברו (7 משניות, בתלמוד דפים פ"ג–צ"ג) – דיני 5 התשלומים שמשלם האדם החובל בחברו - נזק, צער, ריפוי, שֶבֶת, ובושת.
הגוזל עצים ועשאן כלים (12 משניות, בתלמוד דפים צ"ג–קי"א) – דיני גזלן, בעל מלאכה שקלקל, ודיני גזלן שנשבע לשקר.
הגוזל ומאכיל את בניו (10 משניות, בתלמוד דפים קי"א–קי"ט) – המשך דין תשלומי גזילה.
בסך הכל מכילה המסכת 79 משניות, ובתלמוד בבלי היא מכילה 118 דפים.
זה נהנה וזה לא חסר
אין הולכים בממון אחר הרוב.
תשלומי כפל לגנב ותשלומי ארבעה וחמישה.
בָּבָא מְצִיעָא הוא החלק השני והאמצעי של מסכת נזיקין, הפותחת את סדר נזיקין שבמשנה.
פירוש השם בארמית הוא "השער האמצעי", כאשר לפניה נמצאת בבא קמא – השער הראשון, ולאחריה בבא בתרא – השער האחרון.
חלוקת מסכת נזיקין לשערים היא בבלית, ואילו בארץ ישראל המסכת נחשבה תמיד כמסכת אחת.
החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני – עשרה פרקים בכל מסכת – כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא עוסק באותו נושא כמו הפרק הראשון של בבא בתרא.
בדפוס וילנא של התלמוד בבלי יש למסכת זו 118 דפים.
מסכת בבא מציעא ככלל עוסקת בתביעות וטענות שבין אדם לחברו שלא מחמת נזק, כגון דיני אבידה ומציאה, דיני שומרים ואחריותם, דיני הלוואות, אונאה, ריבית ושכירות.
המאירי מחלק את ענייני המסכת לשמונה חלקים:
ענייני הקנאה של מטלטלין, קנין כסף וחליפין, ודיני אונאה במקח וממכר
דיני קבלנות, פרעון שכר שכיר, והנוטל משכון מחברו
מיקומה של המסכת בסדר נזיקין
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, מכיוון שנושאיה המרכזים של המסכת הם בטענות ופיקדונות, דיני שכירות דיני השואל והשכיר, ראוי לחבר אותה אחרי דיני הנזיקין שבמסכת בבא-קמא, כמו שעשתה התורה שאחרי דיני חבלות ודיני שור, בור והבער, דיברה על דיני ארבעה שומרים.
שנים אוחזין בטלית (שמונה משניות) – דיני חלוקת מציאה.
אלו מציאות שלו (אחת עשרה משניות) – הלכות השבת אבידה.
המפקיד אצל חברו (שתים עשרה משניות) – דיני פקדון.
הזהב קונה את הכסף (שתים עשרה משניות) – התייחסות לשערי מטבעות, דיני ממון "חריף" וממון שאינו "חריף" והיחס ביניהם; דיני אונאה.
איזהו נשך (אחת עשרה משניות) – הלכות ריבית.
השוכר את האומנין (שמונה משניות) – דיני שכירות, פועל שביטל עבודה שהוזמנה.
השוכר את הפועלים (אחת עשרה משניות) – חובות מעביד לפועליו ובכללם היתר אכילת פועל.
בגמרא יש הרחבה על דמותו של רבי אלעזר בנו של רשב"י והרחבה על דמותם של רבי יוחנן וריש לקיש.
השואל את הפרה (תשע משניות) – שואל ומשאיל וענייני שכירות בתים
המקבל שדה מחברו (שלוש עשרה משניות) – ענייני קבלנות, אריסות, חכירות ומצרנות.
כמו כן עוסק הפרק בדיני פרעון, שכר שכיר ודיני הבא למשכן את חברו.
הבית והעלייה (שש משניות) – נושא פרק זה הוא שותפות, המשך לנושא זה יש בפרק הראשון במסכת הבאה במשנה (מסכת בבא בתרא).
בסה"כ יש במסכת 101 משניות.
בָּבָא בַּתְרָא הוא החלק השלישי במסכת נזיקין, שהיא המסכת הראשונה בסדר נזיקין שבמשנה.
בארמית "בבא בתרא" הוא "השער האחרון", ולפניו במסכת נזיקין קיימות בבא קמא – השער הראשון, ובבא מציעא – השער האמצעי.
חלוקה זו היא בבלית, ואילו בארץ ישראל המסכת נחשבה תמיד כמסכת אחת.
החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני – עשרה פרקים בכל מסכת – כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא והפרק הראשון של בבא בתרא עוסקים שניהם בדיני שותפות.
התוספתא של המסכת מחולקת גם היא ל"בבות", אחד עשר פרקים בכל "בבא", כאשר הפרק המקביל לפרק י' במשנה של בבא מציעא והפרק המקביל לפרק א' במשנה של בבא בתרא, אוחדו לפרק י"א של "בבא מציעא".
התלמוד הבבלי של המסכת, כפי שהודפס בדפוס וילנה יחד עם פירושיהם של רש"י רשב"ם ותוספות, מכיל 175 דפים (מדף ב עד דף קעו), וזהו מספר הדפים הגדול ביותר למסכת בתלמוד הבבלי.
(למרות זאת אין זו המסכת עם מספר המילים הרב ביותר, שכן פירושי הרשב"ם והתוספות ממלאים שטח גדול מדפיה, באופן יוצא דופן.
המסכת הגדולה ביותר בתלמוד הבבלי מבחינת כמות המילים היא מסכת שבת).
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, מסכת זו ממוקמת בסוף מסכת נזיקין מכיוון שכולה דברי קבלה וסברות ואין לה סימוכין בפסוקים שבתורה.
השותפין שרצו לעשות מחיצה (שש משניות ) – הפרק עוסק בהלכות חלוקת שותפות, מחיצה בין חצרות (היזק ראיה) ועוד.
התלמוד הבבלי עוסק בפרק זה גם במצוות צדקה, בזהותם של כותבי התנ"ך ועוד.
לא יחפור אדם בור (ארבע עשרה משניות) – הפרק עוסק בנזקי שכנים.
חזקת הבתים (שמונה משניות) – הפרק עוסק בהלכות חזקת ראיה וחזקת קניין במקרקעין.
התלמוד הבבלי עוסק בפרק זה בכללים יסודיים בדיני 'טוען ונטען', כגון הלכות עדות, מיגו ועוד.
בפרק מופיעות סוגיות הלכתיות מפורסמות, כמו נסכא דרבי אבא וכל דאלים גבר.
המוכר את הבית (תשע משניות) – פרק זה והשלושה שאחריו עוסקים בהלכות מכירה של בתים, חצרות, ספינות, שדות, בהמות, תבואה ועוד.
המוכר את הספינה (אחת עשרה משניות).
המוכר פירות לחבירו (שמונה משניות).