tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מקור השם הוא בשל הצבע הוורד של הקוקטייל המתקבל מן הגרנדין ובשל האמרטו, שאומנם מיוצר מגלעיני משמש, אך טעמו מזכיר שקדים, דבר המרמז על הסנאי.
הסנאי הוורוד הופיע בסרט קוקטייל עם טום קרוז ובסדרה נני עם פראן דרשר.
סנאי אפור או סנאי אמריקני (שם מדעי: Sciurus carolinensis) הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים החי ביערות באמריקה הצפונית.
הסנאי האפור נפוץ ביערות בארצות הברית וגם במזרח קנדה, מניו ברנזוויק ועד מניטובה וצפון טקסס.
הוא הועבר על ידי האדם גם לאירופה ואפריקה.
הוא ניזון מקליפות עצים, ניצנים, פירות יער, זרעים ואיצטרובלים שונים, אגוזי מלך ושאר אגוזים, פטריות וירקות מגידול אנושי.
לפעמים אף יצוד חרקים וחיות קטנות נוספות (כולל עופות קטנים) ואף יאכל פגרים.
סנאי דואה צפוני (שם מדעי: Glaucomys sabrinus), אחד משני המינים בסוג סנאי דואה אמריקני (Glaucomys), הסנאים הדואים היחידים באמריקה הצפונית (המין השני הוא סנאי דואה דרומי, G.
שלא כחברים אחרים במשפחת הסנאיים, סנאים דואים פעילים אך ורק בלילה.
הסנאי הדואה הצפוני שוכן ביערות מחטניים וביערות מעורבים (מחטניים-עצים רחבי עלים) לכל רוחב חלקה הצפוני של יבשת אמריקה הצפונית מאלסקה במערב ועד נובה סקוטיה במזרח, ודרומה עד ההרים של קרוליינה הצפונית ומערב עד קליפורניה.
האוכלוסיות של הסנאי הדואה באזור חוף האוקיינוס השקט של ארצות הברית נבדלות גנטית מאלו של הסנאי הדואה הצפוני במקומות אחרים באמריקה הצפונית, אף שהם נחשבים בני אותו מין.
שני תת-מינים מצוים בהרי האפלצ'ים הדרומיים, הסנאי הדואה הצפוני של קרולינה (G.
coloratus), והסנאי הדואה הצפוני של וירג'יניה (G.
fuscuss), שניהם בעלי חיים בסכנת הכחדה, אם כי תת-המין של וירג'יניה התאושש עד כדי כך שהוא הוסר מהרשימה במרץ 2013. בקליפורניה משתרע תחום המחיה של הסנאי הדואה הצפוני עד עמק יוסמיטי.
חלקם העליון של מכרסמים ליליים שוכני עצים אלו מכוסה בפרווה עבה בגוון חום עד קינמון, הפרווה אפורה בצדם ולבנה בחלקם התחתון.
לסנאים אלו עיניים גדולות וזנב שעיר מאוד שטוח.
ניתן לזהותם בעזרת שפמם הארוך, המשותף ליונקים ליליים.
אורכו של הסנאי הדואה הצפוני הבוגר הוא בין 25 ל-37 סנטימטרים, ומשקלו נע בין 110 ל-230 גרם.
אורך חייהם נע בין 4 שנים בטבע עד 10 שנים בשבי.
הסנאי דואה בעזרת קרום דאייה שנוצר מקיפול של העור.
הסנאים הדואים יכולים להתחיל דאייה מצמרות העצים במאוץ קצר או ממצב נייח בכך שהם מכנסים את גפיהם מתחת לגופם, ואז דוחפים את עצמם מהעץ.
סוברים כי הם משתמשים בטריאנגולציה על מנת להעריך את המרחק אל אתר הנחיתה כיוון שלעיתים קרובות הם מתכופפים ונוטים מצד לצד לפני שהם קופצים.
ברגע שהם באוויר יוצרים גפיהם צורת X וגורמים לקרום הדאייה להימתח לצורת ריבוע והם גולשים בזווית של 26.8 מעלות, כשיחס הגלישה הוא 1.98, כלומר על כל מטר ירידה מכסה הסנאי בדאייה כמעט שני מטרים.
הם מתמרנים במומחיות באוויר כשהם מסוגלים לבצע פניות של 90 מעלות סביב מכשולים אם יש צורך בכך.
מרחק הדאייה נע בין 5 ל-25 מטרים, אם כי אובחנו גם מקרים של דאייה למרחק של 45 מטרים ואף יותר.
הנקבות דואה בממוצע 5 מטרים פחות מהזכרים.
רגע לפני שהם מגיעים לעץ הם מרימים את זנבם השטוח ולכן לזמן קצר משתנה מסלולם כלפי מעלה, ומפנה את גפיהם קדימה על מנת ליצור מצנח עם קרום הדאייה במטרה לצמצם את ההלם של הנחיתה.
הגפיים סופגות את שארית הפגיעה, והסנאים רצים מיד לצד השני של הענף או לצמרת העץ על מנת להתחמק מטורפים פוטנציאלים.
אף על פי שהם חינניים בתעופה, ההליכה שלהם על הקרקע מסורבלת מאוד ואם הם נחשפים לסכנה כשהם נמצאים במקרה על הקרקע הם יעדיפו להתחבא מאשר לנסות לברוח.
מקור מזון עיקרי עבור הסנאים הם פטריות ממינים שונים, והם מפיצים את הנבגים של הפטריות שהם אוכלים.
בנוסף, הם אוכלים חזזיות, אגוזים, מוהל עצים, חרקים, נבלות, ביצי עופות ואפרוחים, ניצנים ופרחים.
הסנאים מסוגלים לאתר כמהין באמצעות חוש הריח, אם כי נראה כי הם נעזרים ברמזים דוגמת גזעי עצים מתים מרקיבים, וזיכרון מרחבי של המקומות שבהם נמצאו כמהין בעבר.
ידוע גם שהסנאי הדואה הצפוני אוגר מזון במחבוא כשמקורות המזון מתחילים להידלדל.
מטמונות מזון אלו יכולים להיות בחללים בעצים, כמו גם בקנים של הסנאים.
הם אוגרים בעיקר חזזיות וזרעים.
החזזית Bryoria fremontii (באנגלית Wila) היא מקור מזון חשוב בתקופת החורף ברכס הרי סיירה נבדה בארצות הברית.
סנאים דואים צפוניים מקננים בחללים בעצים, כשהם מעדיפים גזעים בעל קוטר גדול ועצים מתים, וגם יבנו קנים חיצוניים מעלים, או שיקננו מתחת לקרקע.
חללים בעצים שנוצרו על ידי נקרים המתאימים לשמש כאתרי קינון נפוצים יותר ביער ראשוני, ולכן הסנאים נפוצים שם יותר, אם כי אפשר לנהל יער שעבר כריתה בדרכים שיגדילו את מספר הסנאים.
למעט כשהם מטפלים בגורים, הסנאים עוברים מקן לקן לעיתים תדירות.
לעיתים קרובות בתקופת החורף חולקים בין ארבעה לעשרה פרטים של הסנאי את אותו הקן.
לשיתוף הקנים בחורף על ידי הסנאי הדואה הצפוני יש חשיבות בשמירה על חום הגוף (ויסות ביותרמי), אם כי הטמפרטורה יורדת מ-41°C ל-39°C, כיוון שסנאים דואים צפוניים אינם נכנסים לתרדמת חורף, וגם לא עוברים למצב של אפאטיות.
ברכס הרי סיירה נבדה בארצות הברית משמשת החזזית Bryoria fremontii כחומר לבניית הקנים בנוסף להיותה מקור מזון חשוב בתקופת החורף.
הגורים נולדים באפריל או מעט מאוחר יותר, והנקבה מחביאה אותם בחלל בעץ, שקודם לכן רופד בטחב.
בממוצע נקבת הסנאי ממליטה בין שניים לשישה גורים, ומניקה אותם עד גיל שישה שבועות.
מאז שהסנאי תועד על ידי הזואולוג האנגלי ג'ורג' שואו (George Shaw; 1813-1851) ב-1801 הייתה הידע המקובל שהרבייה של הסנאי הדואה הצפוני מתרחשת רק פעם בשנה, אבל ב-2010 תועד לראשונה בדרום אונטריו בקנדה אירוע של רבייה פעמיים בשנה.
תצפית זו אומתה על ידי צוות מחקר שני בניו ברנזוויק בקנדה.
בדרום אונטריו הראו עדויות גנטיות מתחילת המאה ה-21 שיש הכלאה בין סנאים דואים צפוניים לסנאים דואים דרומיים עקב ההתרחבות המהירה צפונה של סנאים דואים דרומיים עקב שינוי האקלים.
סנאים דואים צפוניים והמינים השונים של סנאיי העצים מהסוג Tamiasciurus הם טרף חשוב של לילית מנוקדת ושל ינשוף צווחן מזרחי.
טורפים אחרים כוללים דורסים גדולים אחרים, בייחוד אוח וירג'יניה, ונצים, דלק אמריקני, שונר קנדי, שועל מצוי וחתול הבית.
סנאי כף קרקעי (שם מדעי: Xerus inauris) הוא מין מכרסם מהסוג סנאי קרקע, החי במחילות ולא על העצים כמו שאר הסנאים.
הוא נפוץ רק בדרומה של אפריקה.
לסנאים אלה שיער קצר בצבע קינמון כשהפנים, הבטן וצידי הגוף לבנים.
העיניים גדולות ומסביבם פסים לבנים.
בצידי הגוף עובר פס לבן ארוך.
סנאים אלה חיים במחילות שבהם לעיתים עד 19 פרטים, זכרים ונקבות.
המחילות עשויות להיתפס גם על ידי סוריקטות או נמיות צהובות והם יבריחו את הסנאים.
מזון: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים.
הסנאים עומדים ברגליים פשוקות ואוחזים בידיהם הקדמיות במזון, כשהם צמודות אחת לשנייה.
תפוצה: הסנאי חי בטבע בערבות עשב, סוואנות ואזורים צחיחים בדרום אפריקה, נמיביה ובוצואנה.
טורפים: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים.
טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים.
פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה.
מול טורפים קטנים יותר כמו נחשים, הסנאים יתקיפו ביחד את הפולש עד שיברח.
סנאי אדום או סנאי אירופי (שם מדעי: Sciurus vulgaris) הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים החי ביערות ממוזגים ברחבי אירואסיה.
הוא קרוב משפחה של המין סנאי אפור, החי באמריקה הצפונית ולעיתים מתרבה אתו.
אורכו של הסנאי 28–19 סנטימטר וזנבו נע בין 20–14 סנטימטר.
סנאי זה בעל פרווה אדמונית ובטן לבנה, בעל אוזניים ארוכות, זנב שעיר המזדקר מעלה וכפות חזקות הנחוצות בטיפוס על עצים.
לחלק מהפרטים ישנה פרווה חומה או שחורה.
הסנאים חיים בחבורות קטנות ומבלים על העצים, וכשאין סכנות גם על הקרקע, והם פעילים בעיקר בשעות הדמדומים.
הם מצויים במגוון אזורים, אך נפוצים בעיקר ביערות מחטניים ובטייגה.
הם ניזונים בעיקר מאצטרובלי עצי מחט אך גם מזרעים, אגוזים, פטריות, פירות יער, חרקים ואף ביצים וגוזלים.
כמו רוב הסנאים הם בעלי שיניים חדות וחזקות היכולות לפצח אגוזים ואצטרובלים קשים.
הסנאים יכולים להגיע לתוחלת חיים של 7 שנים בטבע ול-10 שנים בשבי.
סנאי אייברט (שם מדעי: Sciurus aberti) הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים המצוי באמריקה הצפונית.
הוא בעל פרווה אפורה עם בטן וקצוות זנב לבנים והזנב מתפתל למעלה.
הסנאים בעלי ציצות אוזניים שחורות בקצה האוזן.
הסנאי מצוי ביערות באמריקה הצפונית סמוך להרי הרוקי באריזונה, גרנד קניון, ניו מקסיקו ודרום קולורדו וגם במקסיקו.
הסנאי מצוי ביערות וניזון בעיקר מזרעי אורנים שונים אותם הוא מאחסן במאגרים לחורפים.
שמו ניתן לו על-שם חוקר הטבע האמריקני ג'ון ג'יימס אייברט.
סנאי דקלים חמש-פס (שם מדעי: Funambulus pennantii) הוא מין של מכרסם עצים ממשפחת הסנאיים.
הוא מצוי בדרום אסיה מאיראן ופקיסטן עד הודו.
הוא מצוי גם בכמה מאיי האוקיינוס ההודי.
הוא בעל גוף אפור עם פסים לבנים ופסים חומים אדמוניים לסירוגין מעל גבו.
הראש אפור ומפוספס מעל המצח.
הזנב גדול ושעיר בצבע שחור-אפור.
הסנאי הוא מטפס עצים זריז המחפש מחסה סביב הענפים.
הוא מצוי ביערות, יערות טרופיים, אזורים הרריים עד גובה 4,000 מטר וגם בגינות ובפארקים עירוניים.
הוא ניזון מזרעים, אגוזים ופירות.
סנאי דקלים (שם מדעי Funambulus) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הסנאיים מתת-משפחת סנאים יפים החי בתת-היבשת ההודית.
סנאים אלה חיים על העצים, לעיתים רבות של דקליים ומכאן שמם.
הם חיים באזורי הודו ביערות ויערות טרופיים וגם בערים ובכפרים.
רבים מהם מאוד חביבים על התושבים המקומיים וחלקם אולפו לאכול מידי אנשים.
הסנאים בעלי פסים לאורך גבם וראשם ובעלי זנב ארוך.
הם ניזונים מזרעים ואגוזים וכן מפירות ומחרקים.
חלק ממיני הסוג הובאו לישראל והם מהווים מינים פולשים.
סנאי דקל מערבי (שם מדעי: Epixerus ebii) הידוע גם בשם סנאי הדקל של אביאן או הסנאי הענק של טמינק הוא מין מכרסם משבט סנאי הקרקע הענקיים.
זהו מין יחיד בסוגו, אף על פי שאוכלוסיות מזרחיות (תת-המין Epixerus ebii wilsoni) נחשבו בעבר כמין נפרד.
סנאי הדקל המערבי נמצא במערב ובמרכז אפריקה.
בית גידולו הטבעי הוא באזורים המכונים "יערות לחים בעלי אקלים טרופי וסובטרופי" וביערות גשם.
הסנאי ניזון בעיקר מפירות, זרעים וחרקים.
מין זה מצוי באפריקה המערבית ב3 אזורי תפוצה נפרדים שהחלק הראשון נופל בקונגו החלק השני בקמרון, גינאה המשוונית וגבון והחלק השלישי בחוף השנהב, גאנה, גינאה, סיירה לאון וליבריה.
סנאי אפריקני מפוספס (שם מדעי: Funisciurus) המכונה גם סנאי חבל, הוא סוג סנאי משבט סנאי הקרקע הענקים.
נמצא במערב ובמרכז אפריקה בלבד.
סנאים אפריקאים מפוספסים היו מעורבים בהפצת אבעבועות הקופים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בקרב בני האדם.
סנאי אפור מערבי (שם מדעי: Sciurus griseus) הוא מין של מכרסם מהסוג סנאי החי ביערות במערב אמריקה הצפונית.
הוא התגלה ב-1818 בידי ג'ורג' אורד, באורגון.
תפוצת הסנאי היא מוושינגטון לבאחה קליפורניה.
סנאי זה מגיע לאורך 43–61 סנטימטר ולמשקל 350–1,000 גרם והוא הגדול שבסנאי העץ של מערב אמריקה הצפונית.
פרוותו כסופה-לבנה עם בטן לבנה וזנב מגודל ושעיר הנשען בצורת האות S.
האוזניים גדולות אך חסרות ציצות והעיניים מקופות "טבעת" לבנה.
כמו מרבית הסנאים, סנאי זה מצטיין בטיפוס ומבלה את רוב הזמן בין הענפים.
הם מקימים קן לשינה בין הענפים ומרפדים אותו בשערות מזנבם.
מזונם כולל בעיקר אצטרובלים אך גם פירות יער, פירות, זרעים שונים, אגוזים, צנוברים, חרקים ואף ביצי ציפורים.
את האצטרובלים הסנאים קוברים במזווה גדול בחור בעצים ועליו הם מסתמכים במשך החורף.
הם ממליטים 1–5 גורים שמתבגרים בתוך 6 חודשים, לאט יותר מסנאים אחרים.
לסנאי עצמו טורפים רבים הכוללים מיני סמוריים, שונר בובקט, פומה, ראקון, נציים גדולים, ינשופיים וקויוטים.
למרות ריבוי הטורפים מספרם אינו משפיע ביותר על מספר הסנאים.
סנאי דואה דרומי (שם מדעי: Glaucomys volans) הוא מין של מכרסם מהסוג סנאי דואה אמריקני החי באמריקה הצפונית.
הוא קרוב למין סנאי דואה צפוני, אך מצוי דרומה ממנו, מדרום קנדה לפלורידה ואוכלוסיות שונות שלו נמצאות גם במקסיקו, גואטמלה והונדורס.
אורכו של סנאי זה 21–26 סנטימטרים עם זנב באורך 8–12 סנטימטרים.
הפרווה אפורה בהירה ומעט אדמדמה בכתפיים והבטן לבנה.
לסנאי זנב ארוך ורגליים קצרות, אך בעלות קרום תעופה גדול אותו הם מסוגלים לפרוש בדאייה מהענפים.
הסנאי הוא פעיל בלילה, והוא בעל עיניים גדולות ואוזניים גדולות ורודות.
הוא שוכן עצים ברוב זמנו וניזון על הענפים מבלוטים של אלונים, אשורים ועצי קאריה וגם מפירות, גרגרים, זרעים שונים, חרקים, פטריות, נבלות ואפילו ביצים וגוזלים.
הוא עצמו נטרף בידי שונרים, עופות דורסים כמו נץ, אוח ולילית וראקונים.
גם חתולים יכולים לתפוס אותם, אם הם לא נזהרים.
תפוצתו היא בעיקר ביערות נשירים ובמורדות הרים.
באזורים מסוימים הוא מסתובב בגנים, אך רק בשעות החשיכה.
הסנאי מצוי רוב הזמן בין העצים ויורד לקרקע מעט מאוד.
במקום זה הוא מסוגל לדאות למרחקים קצרים, תוך שימוש בזנבו כהגה, ביעילות העוזרת לו לנחות על גזעים אחרים.
הסנאים מקננים בחורי עצים טבעיים או שנעשו בידי נקריים והם מרפדים את הקן בעלים וטחבים.
הנקבה ממליטה 2–7 גורים בתוך חלל הקן, והם מתפתחים עד שנעשים בוגרים אחרי 120 יום.
הסנאים חברותיים מאוד ונראים מקפצים ודואים יחדיו.
הקבוצה יכולה להתחמם יחדיו באזורים קרים וייתכן כי היא עוזרת להתגונן מטורפים או לעזור לטפל בצעירים.
סְנָאִי דּוֹאֶה אָמֵרִיקָנִי (שם מדעי: Glaucomys) הוא סוג של מכרסמים מקבוצת סנאים דואים שבמשפחת הסנאיים החיים רק באמריקה הצפונית בין אלסקה להונדורס.
בסוג זה 3 מינים הדומים למיני הסוג האירו-אסייתי Pteromys.
סנאים אלה בעלי כסות פרווה חומה-אפורה עם קרומי תעופה גדולים העוזרים להם לדאות מענפי העצים למרחק של עד 45 מטר, לעבר עץ אחר.
מזונם העיקרי הוא אגוזים ובלוטים, אך גם פטריות, חזזיות, פירות, חרקים, ביצים וגוזלים.
סנאי דואה הומבולדט (Glaucomys oregonensis) - הופרד מהמין הצפוני
סנא פרח-בשארה (נולדה ב-1964) היא פסלת ערבייה-ישראלית.
היא מפסלת בברונזה בעיקר דמויות נשים.
היא בוגרת המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה ע"ש נרי בלומפילד.
בעלת תואר ראשון באמנות, יצירה וסוציולוגיה, מאוניברסיטת חיפה.
בוגרת לימודי מוזיאולוגיה, אוניברסיטת חיפה.
סיימה תואר שני במכללת אורנים .M.Ed.
בתוכנית הרב תחומי במדעי הרוח והאמנויות, התמחות מחקר מבוסס יצירה.
עבודות הפיסול של סנא התפתחו מעיסוק בחלל ובצורות מופשטות לשלב של חיתוכים וקיטוע, הנושא בחובו את תפישת בחלל כמושג, כשם שהחלל טומן בחובו את התמורות ואת הסתירות במרקם.
פסליה של סנא עומדים, שוכבים ומסתובבים.
פסלי הנשים של סנא פרח-בשארה מציגים נשים חושניות, בטוחות בעצמן, עצמאיות וגאות.
הדמויות הנשיות שלה אינן נושאות סימני זיהוי כלשהן: הן אינן בעלות מקצוע או מעמד חברתי מסוים; הן לא בעלות לאום או מוצא עדתי מסוים; הן חסרות דת, גיל, מצב משפחתי, ואפילו חסרות תווי פנים אינדיבידואליים.
דמות האישה שלה הוא אוניברסלי.
פניהן של הנשים בפסליה מוסתרות או מוסוות ולא ניתן לדעת עליהן דבר.
תהליך העבודה של סנא מתחיל מהחימר.
לאחר מכן היא יוצקת בברונזה.
השלבים הללו בפיסול מאפשרים לפרח-בשארה לעשות הבחנה בחומר בין חלק למגע לבין זה המחוספס.
היא יוצרת מרקם חלק אל מול מצולק, עדינות מול עוצמה.
הפסלים שיוצרת סנא הם מודולריות.
היא עובדת על מספר אלמנטים במקביל, וכל חלק עומד בפני עצמו וביחד הם יוצרים שלם.
מבחינתה הצופה הוא חלק מהפסל.
פרח-בשארה אומרת כי "חשוב לי שהצופה בפסליי יחווה את התנועה והזרימה האצורים והנאגרים בתוך הפסל."
סנא מעידה על עצמה כמי שמתבוננת בעולם הסובב אותה, והיא מביעה ביצירותיה את התרגום שלה למה שעיניה רואות ואת חוויותיה: "אינני אדם פוליטי.
הגישה שלי לאמנות היא חסרת לאום, צבע, דת או גבולות.
האמנות בעיניי אמורה לייצג את אופן ההתבוננות שלי בעולם, התבוננות של אדם רגיש."
המיצב 48' שהוצג בתערוכה "צעקה שקטה" בגלריה לאמנות אום אל-פחם, הוא חוליה נוספת ברצף עשייתה האמנותית של פרח־בשארה.
מקורו בפסל קטן שיצרה לפני שנים לא - מעטות, שצורתו המתומצתת והצנועה, ביטאה כאב כלוא ומושתק.
ההחלטה לראות בו כעת אב-טיפוס המשכפל את עצמו היא תוצאה של חשבון נפש ותהליך פנימי ממושך, שהבשילו לאמירה ברורה הנוקטת מהלך אמיץ ומעמידה במרכז את מה שאין מדברים בו, את מה שמסתירים ומפחדים מפניו, בדמותן של נשים שאיבדו את מאפייניהן הגופניים הנשיים והמיניים והפכו לרוחות רפאים.
סנא הציגה פסלים בתערוכה בגן התעשייה בנצרת.
אחת מהעבודות שלה נמצאות ברחבת בית המשפט העליון בירושלים.
עבודותיה הוצגו במספר תערוכות כמו גלריית G.D בחיפה ובית האמנים בחיפה, בית האמנים בירושלים, גלריית אום אל פחם ורוזנפלד בתל אביב ועוד.
2000 - "נעימות הגוף", אגודת הציירים והפסלים, חיפה והצפון
2010 - "השלם על כל חלקיו", גלריית מרכז מחמוד דרוויש, נצרת
2018 - "צעקה שקטה", הגלריה לאמנות אום אל-פחם.
1997 - "נשים יוצרות", הגלריה לאמנות, אום אל-פחם
1997 - "מקצבים מזרחיים", גלריה לאמנות, תרחישא.
1998 - תערוכה ארצית של אמנים ערביים, המרכז לתרבות צרפת, נצרת
1999 - "אדמה אדם", בית האמנים, ירושלים
2002 - "תערוכת האומניות היוצרות", במסגרת פסטיבל האישה, התיאטרון הערבי-עברי יפו
2002 - "רוח החומר חומר הרוח", הגלריה לאמנות אום אל-פחם
2002 - "האמיני יום יבוא", הגלריה לאמנות, אום אל-פחם וגלריה רוזנפלד, תל אביב
2002 - "פימינה", גלריה חמוד אל-קרא, דלית אל כרמל
2003 - "אמנות בעימות", גלריה עין הוד
2007 - "פייאטה במשרד", גלריה משרד בתל אביב.
2007 - כלת פרס ע"ש הרמן שטרוק, עיריית חיפה.
בשארה נשואה לד"ר בשארה בשארה, רופא כירורג במרכז הרפואי רמב"ם.
סנאי אדום אמריקני (שם מדעי: Tamiasciurus hudsonicus) הוא מין של סנאי אדום פרווה שתחום תפוצתו בצפון אמריקה הצפונית.
סנאי זה מזכיר במראהו את הסנאי האדום המוכר, אך למעשה שייך לסוג נפרד.
שני המינים חיים באזורים אחרים ואינם חופפים, מה שמפחית את התחרות ביניהם.
אורכו של הסנאי 28–35 סנטימטרים ומשקלו 200–250 גרם.
הוא בעל פרווה אדמדמה עם זנב בעל גוון אדום עז וקצוות שחורים, בטן וחזה לבנים ועיניים שחורות מוקפות בטבעת אפורות בהירות.
הסנאי הוא יונק מותאם לטיפוס על עצים והוא מסתייע בזנב הארוך והשעיר שלו ובכפות רגליו הגדולות.
תפוצת הסנאי היא ביערות מחטניים על עצים כמו אורנים או אשוחים.
הסנאי נפוץ באזורים בהם יערות מחט משגשגים כמו במרבית קנדה, דרום אלסקה, צפון-מזרח ארצות הברית, לאורך הרי הרוקי וסביב הימות הגדולות.
הוא אינו מצוי סביב המישורים הגדולים ובמרבית דרום ארצות הברית, שם אין מספיק עצי מחט, אם כי אוכלוסייה הררית מתקיימת באריזונה.
כמו כן הוא אינו מצוי לחופי קולומביה הבריטית ואזור הפסיפיק נורת' וסט, בהם מצוי קרובו סנאי דאגלס (Tamiasciurus douglasii).
הסנאי הוא אוכל-כול הניזון בעיקר מזרעים שונים, אצטרובלים, פירות יער וגרגרים, פטריות לרבות רעילות, ביצים, חרקים קטנים ואף מגוזלים או מצעירי ארנבת השלג כאשר הם זמינים ביותר.
לסנאי טורפים רבים ביניהם שונר צפוני ומצוי, זאבים, קויוטים, שועלים, סמוריים שונים ועופות דורסים.
סנאי ניגר או סנאי שועלי (שם מדעי: Sciurus niger) הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים החי ביערות ממוזגים לאורך מזרח ארצות הברית ודרום-מזרח קנדה וכן בקצה הצפוני של מקסיקו, אם כי הוא מצוי גם בחלק קטן ממערב אמריקה.
הוא הגדול שבסנאים של אמריקה הצפונית.
קל לבלבל בין מין זה לסנאים דומים כמו סנאי אדום אמריקני או סנאי אפור.
אין הבדלי גדלים בין הזכרים לנקבות, אך הפרטים המערביים נוטים להיות קטנים יותר.
סנאי זה בעל גוונים כתומים וחומים בהירים, מעט אפורים לאורך הפרווה והוא בעל זנב שעיר וארוך כמו של שועל.
החלק התחתון של הגוף כתום והפנים כתומות עם שפתיים אפורות ואף ועיניים שחורים.
לעיתים נולדים סנאים שחורים לגמרי או לבקנים.
הסנאי הוא שוכן עצים אך לעיתים הוא יורד אל הקרקע, באזורים בהם מצויים פחות טורפים.
בדרך כלל הוא חי ביערות של מיני עצים גדולים ורחבים כמו אלון, אורן, פקאן, היקורי ואגוז מלך, שאת אגוזיהם הוא אוכל.
הסנאי הצליח להגיע למדינות המישורים הגדולים כמו קנזס, בעיקר בזכות נטיעות של עצי צפצפה לאורכם.
הסנאי ניזון ממגוון מזונות מהחי ומהצומח, בין השאר מאגוזים, ניצנים, פקעות, פירות, פירות יער, נבטים, פטריות, חרקים, ביצים וציפורים קטנות.
הוא ניזון גם מגידולים חקלאיים כמו תירס וממייפל.
לרוב הסנאים הם פעילי יום והם לא טריטוריאליים, המאפשרים לסנאים שונים לבקר במאורתם שבעצים, בה הם ישנים בחורף.
סנאי האנטילופה (שם מדעי: Ammospermophilus) הוא סוג של מכרסמים קטנים ממשפחת הסנאיים, תת-משפחת סנאיי הקרקע החיים בטבע באמריקה הצפונית באזורי מדבר חמים ויבשים בדרום ארצות הברית ובצפון מקסיקו.
סנאים אלה הם קרוביהם של הטמיאס, המרמיטה והסוסליק, והם מצויים לרוב על הקרקע וחיים במחילות באדמה, כשלעיתים הם משתלטים על מחילות של מכרסמים אחרים כמו עכבר הקנגורו.
סנאים אלה מגיעים לאורך של 14 עד 17 סנטימטרים, אורך הזנב 6 עד 10 סנטימטרים ומשקלם 110 עד 150 גרם.
הסנאים בעלי גפיים קטנות וארוכות, עיניים גדולות ועל צידיהם מהכתפיים עד הירך ישנם פסים שחורים בולטים וביניהם פס לבן.
הם בעלי אוזניים קטנות וזנב רחב ושעיר העוזר לפרוש עליהם צל בשעות החמות.
הסנאים פועלים לרוב כיחידים, אך בעונת הרבייה מתקבצים בזוגות שאינם מונוגמיים והקשר בין הזוגות הללו חלש, ושני הפרטים יזדווגו עם פרטים שונים.
הם פעילי יום שאינם נכנסים לתרדמת קיץ.
הם מצליחים להתמודד עם טמפרטורת גוף גבוהה של מעל 40 מעלות, אשר יכולה להרוג יונקים אחרים.
ככל הנראה פיתח הסנאי אסטרטגיה זו במדבריות החמים, כאשר ממתינים מרבית הטורפים לתנאי הלילה הקרירים יותר.
עם זאת, הוא עדיין חשוף למתקפה של עופות דורסים ושל נחשים הפועלים גם בחום היום.
הסנאי מחפש במדבריות זרעים וחלקי צמחים שונים, אותם הוא מאחסן בכיסי הלחיים הגדולים שלו ומטמין באדמה לימי רעב.
בנוסף, ניזון הסנאי מנבטים, פירות וחסרי חוליות כשהם נפוצים.
סנאי אנטילופה אספיריטו סאנטו (Ammospermophilus insularis)
סנאד ראפו (בבוסנית: Senad Repuh; נולד ב-18 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת הקשר ומאמן כדורגל בהווה.
ראפו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל סרייבו.
בשנת 1992 פרצה מלחמת בוסניה, שהביאה להפסקת הכדורגל במדינה וראפו לא שיחק כדורגל כ-3 שנים.
בשנת חתם בלוריאן מליגת העל הצרפתית בה שיחק עונה אחת, אחריה חזר לסרייבו.
בשנת חתם בקראבוקספור מליגת העל הטורקית, ממנה עבר לבורסאספור בה שיחק שנתיים.
בינואר חתם בהפועל ירושלים מליגת העל.
ב-14 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 להפועל כפר סבא.
בקיץ חתם בהפועל צפרירים חולון בה שיחק כשלושה חודשים.
בהמשך הקריירה שיחק גם בסוקול סראטוב, פיאטה הוטספר, סאשק נפרדאק ועוד שתי קדנציות בסרייבו, עמה זכה באליפות אחת.
ב-22 בפברואר 1997 ראפו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה בניצחון 0-4 נגד , בו גם כבש את השער היחידה שלו בנבחרת.
בקיץ ראפו מונה למאמן סרייבו, אותה עזב כעבור חודש.
ב-17 בספטמבר 2019 מונה למאמן יידינסאו ביהאץ', אותה אימן עד ינואר .
סנאד מאשוביץ' (בבוסנית: Senad Mašović; נולד ב-19 ביולי 1969) הוא גנרל פולקובניק בוסני המשמש כראש המטה המשותף של הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של בוסניה והרצגובינה.
מאשוביץ' נולד ב-19 ביולי 1969. הוא למד בתיכון צבאי ולאחר מכן באקדמיה של הצבא העממי היוגוסלבי.
לאחר התפרקות יוגוסלביה הצטרף לצבא הפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
ב-1997 הוא נשלח להשלים את לימודיו במכללת המלחמה של צבא טורקיה.
לאחר מכן השלים קורסים צבאיים נוספים בבוסניה והרצגובינה, הונגריה, קרואטיה וארצות הברית.
ב-2004 מונה לראש מחלקת האימונים של הצבא ולראש מטה הבריגדה הממוכנת ה-2. ב-2009 מונה למפקד בריגדת הרגלים ה-5. ב-2013 מונה לסגן ראש המטה המשותף של הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל), וב-28 בפברואר 2018 מונה לראש המטה המשותף.
סָנָאֶה טָאקָאִיצִ'י (ביפנית: 高市 早苗 – טאקאיצ'י סנאה; נולדה ב-7 במרץ 1961) היא פוליטיקאית יפנית המכהנת כראש ממשלת יפן החל מ-21 באוקטובר 2025 וכנשיאת המפלגה הליברל-דמוקרטית של יפן.
היא האישה הראשונה בהיסטוריה של יפן המכהנת בתפקידים אלה.
טאקאיצ'י, חברת בית הנבחרים היפני, מילאה בעבר תפקידי שר אחדים בממשלותיו של ראש הממשלה שינזו אבה.
לאחר שהשלימה את לימודיה באוניברסיטת קוֹבֶּה, עבדה טאקאיצ'י כסופרת, כעוזרת פרלמנטרית וכשדרנית, בטרם נכנסה לפוליטיקה של יפן.
בתקופת כהונתו של קישידה כראש ממשלה כיהנה כשרת המדינה לביטחון כלכלי בשנים 2022–2024.
טאקאיצ'י התמודדה בשנית על ראשות המפלגה בבחירות 2024, וניצחה בהן בסיבוב הראשון, אך הפסידה בפער קטן לשיגרו אישיבה בסיבוב השני.
באוקטובר 2025 התמודדה על הנהגת המפלגה בפעם השלישית, והפעם זכתה במקום הראשון בשני הסיבובים וניצחה את שינג'ירו קואיזומי.
לאחר שנבחרה על ידי הפרלמנט של יפן לראשות הממשלה, היא תהיה האישה הראשונה בראשות הממשלה והאדם הראשון ממחוז נארה המכהן בתפקיד זה.
מייחסים לה תדמית פוליטית של שמרנית מובהקת, והיא נחשבה לבעלת ברית קרובה של ראש הממשלה לשעבר שינזו אבה.
טאקאיצ'י נולדה וגדלה בעיר יאמטוקוריאמה שבנארה.
אביה עבד בחברת רכב המסונפת לטויוטה, ואמה שירתה כשוטרת במשטרת מחוז נארה.
היא השלימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון אונבי, ולאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת קובה, ובמכון לממשל וניהול על שם מצושיטה (Matsushita).
בשנת 1987 נשלחה מטעם המכון לממשל וניהול על שם מצושיטה לארצות הברית, שם עבדה כעמיתת קונגרס אצל פט שרודר, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קולורדו.
כששבה ליפן ב-1989, משכה תשומת לב תקשורתית בזכות הניסיון שצברה בפוליטיקה של ארצות הברית, וחיברה ספרים המבוססים על חוויותיה.
במרץ 1989 הצטרפה לרשת הטלוויזיה "אסאהי" כמגישה, והנחתה יחד עם רנהו את תוכנית הערוץ "Kodawari TV Pre Stage".
טאקאיצ'י נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של יפן בבחירות הפרלמנטריות ביפן 1993, כפוליטיקאית עצמאית.
בשנה שלאחר מכן הצטרפה למפלגת "הליברלים" הקטנה בראשות קוג'י קאקיזאווה , אשר התמזגה זמן קצר לאחר מכן לתוך מפלגת "החזית החדשה".
בשנת 1996 התמודדה מטעם מפלגת החזית החדשה ונבחרה מחדש לבית הנבחרים, אך המפלגה נחלה הפסד ארצי.
ב-5 בנובמבר נעתרה להצעה של מזכ"ל המפלגה הליברלית-דמוקרטית קואיצ'י קאטו , והצטרפה לשורות ה-LDP.
המעבר שלה למפלגת השלטון, זמן קצר לאחר שנבחרה על בסיס קולות המתנגדים לה, עורר ביקורת חריפה מצד חבריה לשעבר בחזית החדשה.
בתוך ה-LDP השתייכה טאקאיצ'י לסיעת מוֹרי (ששמה הרשמי הוא "מכון מדיניות סֵייוָוה" – Seiwa Seisaku Kenkyūkai) ושימשה כסגנית שר פרלמנטרית במשרד המסחר והתעשייה הבין-לאומי בממשלתו של קייזו אובוצ'י.
היא כיהנה גם כיו"ר ועדת החינוך והמדע של בית הנבחרים.
בבחירות 2000 מוקמה במקום הראשון ברשימת ה-LDP לייצוג יחסי ונבחרה בקלות בכהונתה השלישית.
בשנת 2002 מונתה לסגנית בכירה של שר הכלכלה, המסחר והתעשייה בממשלתו של ג'וניצ'ירו קואיזומי.
בבחירות הכלליות של 2003 הפסידה במחוז נארה הראשון לסומִיו מַבּוּצ'י, חבר המפלגה הדמוקרטית של יפן.
היא עברה לעיר איקומה (Ikoma) הסמוכה, ובבחירות 2005 נבחרה לבית הנבחרים כנציגת מחוז נארה השני.
בשנת 2004, עת שהתה במדבר הפוליטי, שימשה כחברת סגל בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת קנסאי.
טאקאיצ'י עמדה בראש קבוצת חברים פנימית במפלגת השלטון שהתנגדה לחקיקה שתאפשר לבני זוג לשמור על שמות משפחה נפרדים לאחר נישואיהם, בטענה שהדבר יערער את מערכת המשפחה המסורתית של יפן.
בנוסף, בעת שכיהנה כראש תחום התקשורת במפלגה, עוררה סערה ציבורית כאשר רמזה כי ניתן לשלול רישיונות שידור מתחנות טלוויזיה שישדרו תכנים שהממשלה תראה בהם מוטים פוליטית – אמירה שספגה גינויים כניסיון לדיכוי חופש הביטוי.
בממשלתו הראשונה של שינזו אבה, כיהנה טאקאיצ'י כשרת המדינה לענייני אוקינאווה והאיים הצפוניים ; כשרת המדינה למדיניות מדע וטכנולוגיה; כשרת המדינה לחדשנות; כשרת המדינה לענייני נוער ושוויון מגדרי; וכשרת המדינה לבטיחות מזון.
באוגוסט 2007 הייתה השרה היחידה בממשלת אבה שהצטרפה לראש הממשלה לשעבר ג'וניצ'ירו קואיזומי בביקור במקדש יסוקוני ביום השנה לסיום מלחמת העולם השנייה.
לאחר ניצחון המפלגה הליברלית-דמוקרטית בבחירות הפרלמנטריות ביפן 2012, מונתה טאקאיצ'י לעמוד בראש מועצת המחקר המדינית של המפלגה .
בינואר 2013 המליצה כי ראש הממשלה אבה יוציא "הצהרת אבה" שתחליף את "הצהרת מוריאמה" – התנצלות רשמית על הנזק שגרמה האימפריה היפנית למדינות שסופחו אליה תחת שלטונה הקולוניאלי.
ב-3 בספטמבר 2014 מונתה טאקאיצ'י לשרת הפנים והתקשורת, במקומו של יושיטאקה שינדו.
לאחר מינויה פורסמה תמונה שלה לצד קאזונארי יאמאדה, מנהיג מפלגת הפועלים הנאציונל-סוציאליסטית – תנועה נאו-נאצית קטנה ביפן.
היא הכחישה כל קשר ליאמאדה ואמרה שלא הייתה מצטלמת עימו אילו ידעה על הרקע שלו.
בנוסף פורסם כי ב-1994 הצטלמה כשהיא מחזיקה ספר שנוי במחלוקת ששיבח את כישרונותיו האלקטורליים של אדולף היטלר.
בפברואר 2016 הצהירה טאקאיצ'י כי לממשלת יפן הסמכות לחדול עבודתם של שדרנים שישדרו תוכן בעל הטיה פוליטית.
מחלקת המדינה של ארצות הברית הביעה בעקבות זאת דאגה מפני "גידול בלחץ הממשלתי על תקשורת ביקורתית ועצמאית".
ב-3 באוגוסט 2017 החליפה אותה סייקו נודה בתפקיד שרת הפנים, אך טאקאיצ'י שבה למשרד ב-11 בספטמבר 2019, כשהחליפה את מסאטושי אישידה.
בין יתר יוזמותיה בתפקיד זה, הפעילה לחץ על רשות השידור NHK להפחית את אגרות הצפייה ולבצע רפורמות במבנה הניהולי שלה, וכן פיקחה על חלוקת מענקים כספיים במהלך מגפת הקורונה ביפן.
ב-2 במרץ 2023 טען הירויקי קונישי, חבר האופוזיציה בבית היועצים של יפן, כי השיג מסמך מממשלתו הקודמת של שינזו אבה, המלמד על כוונה להתערב בחופש השידור באמצעות הפעלת לחץ פוליטי על גופי תקשורת שביקרו את ממשלת אבה ואת המפלגה הליברלית-דמוקרטית.
טאקאיצ'י כיהנה באותה תקופה כשרת הפנים והתקשורת.
כאשר נשאלה על הנושא במהלך דיון פרלמנטרי, גרסה טאקאיצ'י כי מדובר ב"מסמך מזויף" והתחייבה להתפטר מהפרלמנט אם יתברר שהמסמך אמיתי.
ימים אחדים אחר כך, ב-7 במרץ 2023, אישר משרד הפנים את אמיתות המסמך, וחברי אופוזיציה בפרלמנט היפני קראו להתפטרותה של טאקאיצ'י.
בעקבות הקביעה של משרד הפנים חזרה בה מהתחייבותה להתפטר, וטענה שחלקים מהמסמך המתייחסים אליה שגויים ואף תבעה מקונישי את החובה להוכיח את אמיתות המסמך.
הבחירות לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית 2021
באוגוסט 2021 הודיעה טאקאיצ'י כי תתמודד על נשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית מול ראש הממשלה המכהן יושיהידה סוגה בבחירות שנקבעו ל-29 בספטמבר אותה שנה.
ב-3 בספטמבר הודיע סוגה כי לא יתמודד לכהונה נוספת, ולמחרת דיווחה העיתונות היפנית כי ראש הממשלה לשעבר שינזו אבה העביר את תמיכתו לטאקאיצ'י.
סוגה עצמו הביע תמיכה ביריבה טארו קונו.
טאקאיצ'י תוארה כמועמדת המועדפת על שמרנים בעלי עמדות ניציות בתחומי הביטחון והדיפלומטיה.
בסיבוב הראשון של הבחירות גרפה 147,764 קולות, שהיוו 19.44% מסך קולות הבוחרים, ולא העפילה לסיבוב השני.
הבחירות לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית 2024
בספטמבר 2024 התמודדה טאקאיצ'י בבחירות הפנימיות לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית, שהתקיימו בעקבות התפטרותו של פומיו קישידה.
מתוך תשעה מועמדים, בלטה טאקאיצ'י כמועמדת המובילה לצד שיגרו אישיבה ושינג'ירו קואיזומי .
אומנם בסיבוב הראשון הגיעה למקום הראשון, אך בסיבוב השני הפסידה לאישיבה בפער של 5%.
לאחר הבחירות הציע אישיבה לטאקאיצ'י את תפקיד יו"ר המועצה הכללית של המפלגה – מהבכירים שבהיררכיה המפלגתית – אך היא סירבה להצעה.
בנובמבר אותה שנה מונתה לעמוד בראש הוועדה החדשה של המפלגה לחקר נושאי הביטחון הציבורי, הטרור, והסייבר.
ב-18 בספטמבר 2025 הודיעה טאקאיצ'י על מועמדותה לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית בבחירות 2025, שהתקיימו בעקבות פרישתו של ראש הממשלה שיגרו אישיבה.
סקרי דעת קהל שנערכו בראשית מערכת הבחירות הראו כי טאקאיצ'י ושר החקלאות שינג'ירו קואיזומי הם המועמדים המובילים בהתמודדות על נשיאות המפלגה.
עם התקרבות מועד הבחירות, שניהם היו כמעט בשוויון בסקרים השונים שהתפרסמו.
ב-4 באוקטובר, יום הבחירות, סיימה טאקאיצ'י במקום הראשון עם 183 קולות (31.07%).
קואיזומי סיים במקום השני עם 164 קולות (27.84%), ובכך שניהם העפילו לסיבוב השני והמכריע בבחירות לנשיאות המפלגה.
בסיבוב זה ניצחה טאקאיצ'י ברוב של 54% מול 46%, ונבחרה לנשיאת המפלגה הליברלית-דמוקרטית, והייתה לאישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה בהיסטוריה של המפלגה.
עם היבחרה לנשיאות המפלגה, בעיתונות היפנית הועלו השערות כי ממשלה בהנהגתה של טאקאיצ'י תאפשר את העלאת הריבית בידי בנק יפן בשלבים מוקדמים של כהונתה הפוטנציאלית.
בעקבות זאת, לאחר הבחירות זינק מדד ניירות הערך של הבורסה לניירות ערך בטוקיו, ניקיי 225 , מעל לרמה של 47,000 נקודות לראשונה בהיסטוריה היפנית, והין נחלש בערכו.
מדד הניקיי עלה ביותר מ-4% ושבר שיא חדש, ובתום יום המסחר נסגר בעלייה של 4.75%, בעוד שער הין איבד 1.8% מערכו מול הדולר האמריקאי.
ב-10 באוקטובר הודיע טצואו סאיטו, מנהיג מפלגת קומייטו החדשה, כי מפלגתו תחדל מלשתף פעולה עם המפלגה הליברלית-דמוקרטית ותפרוש מקואליציית השלטון, בשל חילוקי דעות עם הנהגתה של טאקאיצ'י ועם אופן טיפול המפלגה בפרשת קרנות השוחד .
צעד זה סימן את קריסתה של קואליציית הליברלים-דמוקרטים וקומייטו, שהתקיימה במשך 26 שנה.
בעקבות זאת נדחו הבחירות הפרלמנטריות לבחירת ראש ממשלת יפן הבא מתאריך 15 באוקטובר ל-21 באוקטובר.
ב-15 באוקטובר פנתה טאקאיצ'י להירופומי יושימורה , מנהיג מפלגת החדשנות של יפן, בבקשה לחתום על הסכם קואליציוני עם המפלגה הליברלית-דמוקרטית.
באותו יום לא הצליחו חברי הפרלמנט לקבוע את יום 21 באוקטובר כתאריך החדש לבחירת ראש הממשלה, וההכרעה בעניין נדחתה למועד בלתי ידוע.
ב-17 באוקטובר קבע הפרלמנט היפני באופן רשמי על יום 21 באוקטובר כתאריך שבו יתכנס לבחור ראש ממשלה.
ב-19 באוקטובר דווח כי המפלגה הליברלית-דמוקרטית ומפלגת החדשנות של יפן גיבשו הסכמה על הקמת קואליציה.
ב-21 באוקטובר 2025 בחר בה הפרלמנט של יפן לראש ממשלת יפן.
ב-8 בפברואר 2026, מפלגתה של טאקאיצ'י זכתה ב-316 מתוך 465 מושבים בבית התחתון של הפרלמנט, התוצאה הכי טובה בהיסטוריה של מפלגתה
טאקאיצ'י נחשבת לשמרנית ולאומנית נוקשה.
היא חברה בארגון האולטרה-לאומני ניפון קאיגי .
עיתונים שונים כדויטשה ולה ו-South China Morning Post תיארו את טאקאיצ'י כימנית קיצונית.
לטאקאיצ'י עמדות שמרניות מבחינה חברתית, כגון התנגדות לנישואים של זוגות מאותו המין ותמיכה בדרישה שבני זוג יאמצו שם משפחה משותף לאחר הנישואים.
היא טענה שתוכנית ממשלתית לשוויון מגדרי מדצמבר 2020 עלולה "להרוס את המבנה החברתי המבוסס על יחידות משפחתיות".
טאקאיצ'י מתנגדת גם לשינוי החוק שיאפשר לאישה לכהן כקיסרית יפן.
טאקאיצ'י מרבה להזכיר את מרגרט תאצ'ר כמודל לחיקוי, וכמו תאצ'ר, גם היא מכונה לעיתים "גברת הברזל".
מבחינת מדיניות כלכלית, היא תומכת בגישת "אבנומיקס" – המדיניות הכלכלית שהנהיג שינזו אבה כראש ממשלת יפן.
טאקאיצ'י תומכת במאסר למי שיפגע בדגל יפן.
בשנת 2014 אירחה בלשכתה ביקורים של פעילי ימין קיצוני, ובאותה שנה נחשף תצלום שלה בכתב עת היוצא לאור בטוקיו, שבו נראתה כשהיא מקדמת ספר משנת 1994 בשם "אסטרטגיית הבחירות של היטלר" (Hitler's Election Strategy).
טאקאיצ'י משמשת כסגנית יו"ר הוועידה הפרלמנטרית של "איגוד המנהיגות הרוחנית של שינטו" (Shinto Seiji Renmei), התומך בהחייאת טקסי דת השינטו ובחינוך מוסרי המבוסס על עקרונות הדת.
מבחינת מדיניות חוץ, טאקאיצ'י תומכת בתיקון סעיף 9 לחוקת יפן, האוסר על המדינה להיכנס למלחמה.
היא נחשבת לניצית ביחסה כלפי הרפובליקה העממית של סין, ומבקרת בחריפות את האידאולוגיות הכלכליות של ממשלת סין, בהם גניבת קניין רוחני, תוך שהיא תומכת בצמצום התלות הכלכלית של יפן בסין.
טאקאיצ'י טענה כי על ארצות הברית להציב טילים לטווח בינוני בשטח יפן, וכן קראה להסרת מצופים שהציבה סין בים סין המזרחי על רקע סכסוך איי סנקאקו.
באפריל 2025 ביקרה בטאיוואן ונועדה עם נשיא הרפובליקה הסינית לאי צ'ינגדה.
היא שבה על קביעותיו של שינזו אבה כי "מצב חירום בטאיוואן הוא מצב חירום ביפן".
במהלך הבחירות לנשיאות המפלגה הליברלית-הדמוקרטית ב-2021, בהן הגיעה למקום השלישי, מדיניותה כלפי סין נחשבה לנצית ביותר מבין ארבעת המועמדים המובילים.
טאקאיצ'י טוענת כי ישנה הגזמה ביחס לפשעי המלחמה שביצעה יפן במלחמת העולם השנייה.
היא מתנגדת להצהרת קונו ולהצהרת מוריאמה, שבהן הוכרו פשעי המלחמה היפניים, כולל סוגיית נשות ניחומים.
בהופעה בתוכנית טלוויזיה ב-18 באוגוסט 2002 נשאלה טאקאיצ'י האם היא חושבת שהמלחמה של יפן לאחר תקרית מוקדן הייתה לשם הגנה עצמית, והיא השיבה באפריל ובאוגוסט 2024 ביקרה במקדש יסוקוני, ובשני המקרים חתמה בפנקס המבקרים בתוארה הרשמי כשרה בממשלה.
היא נוהגת לבקר באופן קבוע במקדש, המנציח למעלה מ-2.4 מיליון חללים שמתו למען יפן, ובהם גם פושעי מלחמה ממלחמת העולם השנייה.
טאקאיצ'י הצהירה כי תמשיך לבקר במקדש גם אם תיבחר לראשות הממשלה.
בנובמבר 2025, אמרה שמתקפה סינית על טאיוואן תיחשב "מצב המסכן את הישרדותה של יפן" ועשויה להוביל לתגובה צבאית מצידה, התבטאות שספגה גינויים חריפים מצד סין.
סנאציה (בפולנית: Sanacja; מילולית, "הבראה") הייתה קואליציה של תנועות פוליטיות בימי הרפובליקה הפולנית השנייה בין מלחמת העולם הראשונה לשנייה.
הקואליציה הוקמה בידי יוזף פילסודסקי בשנת 1926 כמשקל נגד לתנועות הפרלמנטריות הכושלות אשר הנהיגו את פולין עד אז, ולאחר תפיסתו את השלטון בכוח בשנה זו.
התנועה קיבלה את שמה מן המילה הלטינית ל"תברואה" ("sanatio").
בתחילתה הייתה תנועה זו חוג אידאולוגי שאליו חברו קציני צבא בכירים הממורמרים מאוזלת ידו וחוסר יציבותו של המשטר הפרלמנטרי הפולני, ומן השחיתות שפשתה בו.
בחוג זה היה חבר יוזף פילסודסקי אשר לאחר בחירתו של גבריאל נרוטוביץ' לנשיא פולין, בשנת 1922 פרש מן ההנהגה הלאומית ושהה בבדידות בכפר.
אל התנועה הצטרפו אלמנטים מן השמאל, מן הימין ומן המרכז, ומטרתם להדביר את השחיתות, ולהוריד את האינפלציה.
מאז חקיקת החוקה הפולנית בשנת 1921, לאחר שהמדינה קיבלה את עצמאותה בשנת 1918 ובמשך כשנתיים לחמה על מנת לגבש את גבולה המזרחי, לא הייתה פולין יציבה מבחינה פוליטית.
החוקה הקנתה לפרלמנט (הקיים) כוח רב, ולמעשה הייתה הממשלה תלויה בהחלטותיו, עד כדי ריקון מתוכן של סמכויות הממשלה.
סעיפים בעייתיים אלו בחוקה הוכנסו על ידי מתנגדי פילסודסקי, על מנת לחסום את דרכו הפוליטית, אך בפועל הם גרמו לחוסר יציבות, ולחילופי שלטון תכופים בין מפלגות השמאל, הימין והמרכז.
הנשיא הראשון של הרפובליקה גבריאל נרוטוביץ' נרצח בדצמבר 1922, לאחר הסתה של הימין הקיצוני שטען כי נבחר בקולותיהם של היהודים, וחוסר היציבות ברפובליקה גבר.
שלטון ראש הממשלה ולדיסלב גרבסקי יצר איזון מסוים במהלך 1924 – 1925, אך לאחר נפילת ממשלתו, שבו התופעות השליליות של חילופי שלטון וחוסר יציבות.
התנועה הופיעה עוד בטרם תפס פילסודסקי את השלטון בכוח במאי 1926, והמשיכה את דרכה עד להתמוטטות המדינה הפולנית לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך מעולם לא הייתה לתנועה רשמית, מאחר שפילסודסקי עצמו התנגד לכל צורה של מפלגה.
לדעתו של פילסודסקי המפלגות מקדמות את ענייניהן הן במקום לתמוך במדינה ובאנשיה.
התנועה מעולם לא הובילה ליצירת מפלגה, אך בשנת 1928 פוליטיקאים הפעילים במסגרת התנועה יצרו את "הגוש הבלתי מפלגתי לשיתוף פעולה עם המפלגה" (B.B.W.R.
- Bezpartyjny Blok Wspolpracy z Rzadem), שהייה קואליציה מוזרה של מפלגות פוליטיות אשר טענו כי אינן מפלגתיות.
על אף שפילסודסקי מעולם לא קיבל את השלטון בעצמו, השפעתו על המדינה הייתה מוחלטת לאחר הפיכת 1926. במשך עשר השנים שלאחר מכן היה פילסודסקי האיש החזק בפולין, ועמד בראש שלטון בעל נטייה למרכז, אשר זכה לפופולריות בקרב העם.
ממשלתו הצבאית באופייה של ראש הממשלה קזימיר ברטל וכל הממשלות שלאחריה, התקבלו על ידי פילסודסקי בטרם התקבלו על ידי הנשיא.
הממשל היה עירוב של אלמנטים פופוליסטיים ודמוקרטיים, עם אלמנטים סמכותנים ודיקטטוריים, ו"סנאציה" הייתה ססמתו.
הממשל הצליח לייצב את המצב הכלכלי, אך היה בעל רקורד בעייתי בתחום זכויות האדם.
המפלגה הקומוניסטית נרדפה, מיעוטים אתניים עברו תהליך של פולניזציה כפויה, בשנת 1930 פוזר הסיים (הוא הפרלמנט הפולני) ומנהיגי האופוזיציה נשלחו למאסר.
מחנה מיוחד לאסירים פוליטיים הוקם בעיר ברזה קרטוסקה (כיום בבלארוס).
אך בהשוואה למשטרים אחרים שפעלו באותה תקופה כגון הנאצים והפשיסטים, היה המשטר מתון, ואף ליברלי.
באפריל 1935 נחקקה חוקה חדשה אשר החליפה את חוקת 1921. החוקה, שנתפרה למידותיו של פילסודסקי, הביאה לידי ביטוי את הרעיונות העיקריים של הסנאציה – משטר חזק, נשיאותי וריכוזי.
אך חודש לאחר קבלת החוקה מת פילסודסקי.
לאחר מותו התפתחו בתנועת הסנאציה שלושה פלגים מרכזיים:
הפלג השמאלי, בהנהגת ולרי סלאבק, חיפש דרכים לדו קיום עם האופוזיציה.
הפלג המרכזי, בהנהגת הנשיא, איגנצי מושצ'יצקי.
הפלג הימני בהנהגת הגנרל אדוורד רידז-שמיגלי, אשר הפך למזוהה עם "מפלגת האחדות הלאומית" OZN.
הפלג הראשון איבד עד מהרה את חשיבותו, אך הנשיא מושצ'יצקי ורידז-שמיגלי המשיכו את מאבקם האידאולוגי עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה נלקחו רבים מחברי סנאציה בשבי על ידי הגרמנים.
חלקם נמלטו לרומניה ומשם למדינות המערב.
על אף שצרפת התעקשה שלא לכלול חברי סנאציה בממשלה הפולנית הגולה, רבים מהם נותרו בעלי השפעה על משטר זה, אשר בראשו עמד ולדיסלב שיקורסקי, אחד ממתנגדיה החריפים של הסנאציה.
לאחר המלחמה לא הורשו רבים מהם לשוב לבתיהם, שכן המשטר הקומוניסטי החדש ראה בהם את אויבי המדינה הפולנית.
סְנָאִיִּים (שם מדעי: Sciuridae) הם משפחה של יונקים מסדרת המכרסמים.
משפחת הסנאיים מגוונת מאוד במיניה, כפי שניתן לראות, למשל, בשונות בין הסנאי האפור לבין הסנאי הדואה, והמרמיטה.
מינים אחדים במשפחה מפגינים התנהגות חברתית מפותחת ביותר, המסייעת להם בהגנה מפני טורפים ובשימור הטריטוריה, כמו אצל הנובחנית.
מינים אחרים, כמו הטמיאס הקטן, חיים את מרבית חייהם בפרישות ונפגשים רק למטרות רבייה.
יוצאים דופן הם המגיע לגודל מרבי של 7 ס"מ, הסוג רטופה המגיע לאורך 91 ס"מ ולמשקל 3 ק"ג, והמרמיטה האלפינית, שמשקלה עשוי להגיע ל-8 ק"ג.
הגדולה שבסנאיים היא המרמיטה השעירה, שמשקלה עשוי להגיע ל-13 ק"ג.
הסנאים פעילים במהלך היום והם שוכני יערות.
תזונתם מתבססת בעיקר על חומר צמחי, כגון אגוזים, זרעים ופטריות, ואף על חרקים, ביצים וחסרי חוליות קטנים.
הם מיומנים בטיפוס ובקפיצה מעץ לעץ.
הסנאים בונים קנים במרומי העצים או בנקרותיהם.
בקן, הבנוי מענפים וקליפות עצים, הם ישנים ומגדלים את צאצאיהם.
לסנאים יש זנב ארוך ופרוותי.
שיניהם החותכות התחתונות של הסנאים יכולות להיפתח באמצעות שריר מיוחד, ובעזרתן הם מפצחים אגוזים.
בתחילה הם מכרסמים חור קטן בקליפת האגוז ולאחר מכן מכניסים לתוכו את שיניהם ומבקעים אותו.
סנאים צפוניים אוגרים בבוא הסתיו אגוזים ובלוטים.
במהלך החורף הם נכנסים לתרדמת חורף.
במהלך התרדמת הם מקיצים מעת לעת על מנת לאכול ממאגרי המזון.
מגוון המינים, על שלל התנהגותם וצורותיהם, והאפשרות לצפות בפעולתם בשעות היום, הופכים את הסנאיים ליצורים מוכרים ומסקרנים ביותר.
כמו כן, הם מושאי מחקר בתחומים רבים ומגוונים על ידי הזואולוגים בארצות מוצאם.
בישראל נציגה היחיד של משפחת הסנאיים הוא הסנאי הזהוב, החי בחרמון.
צבעו הבולט ביותר הוא אפור, אך יש לו גם גוון צהוב.
בעבר היה נפוץ יותר בישראל, אך כיום, עם היכחדות בית הגידול שלו, הבנייה המואצת וכריתת היערות, הוא נתון בסכנת הכחדה.
סוג רטופה (Ratufa) בו 4 מינים
סוג ומין יחיד סנאי קרקע מצויץ (Rheithrosciurus macrotis)
סוג ומין יחיד סנאי הרי בנגס (Syntheosciurus brochus)
סוג ומין יחיד סנאי דואה צפון-סיני (Aeretes melanopterus)
סוג ומין יחיד סנאי דואה שעיר-כפות (Belomys pearsonii)
סוג ומין יחיד סנאי דואה קשמירי (Eoglaucomys fimbriatus)
סוג ומין יחיד סנאי דואה צמרירי (Eupetaurus cinereus)
סוג סנאי דואה אמריקני (Glaucomys)
סוג ומין יחיד סנאי דואה מורכב-שן (Trogopterus xanthipes)
סוג סנאי יפה (Callosciurus) - בו סנאי פרבו
סוג ומין יחיד סנאי מפוסל (Glyphotes simus)
סוג ומין יחיד סנאי קרקע ברדמור (Menetes berdmorei)
סוג ומין יחיד סנאי שחור אוזניים (Nannosciurus melanotis)
סוג סנאי מפוספס אסייתי (Tamiops)
שבט סנאי קרקע אפריקנים (Xerini)
סוג ומין יחיד סנאי קרקע ברברי (Atlantoxerus getulus)
שבט סנאי קרקע ענקים (Protoxerini)
סוג ומין יחיד סנאי דקל מערבי (Epixerus ebii)
סוג סנאי אפריקני מפוספס (Funisciurus)
סוג ומין יחיד סנאי קרקע זעיר (Myosciurus pumilio)
סוג סנאי אפריקני ענק (Protoxerus)
עקב יישום טכנולוגיות מודרניות של הנדסה גנטית כמו ריצוף DNA, והמשך המחקר על מבנים מורפולוגיים, הושגה התקדמות מרובה בפענוח האבולוציה של הסנאיים.
עד לשנת 2004 המשפחה חולקה לשתי תתי-משפחה.
"סנאים דואים" (Pteromyinae) - על פי היבט מורפולוגי ברור מעיקרו והחשיבות שניתנה לפיתוח הדאייה במינים אלו.
אולם בשנת 2004 שונה המיון לחמש תת-משפחות:
הסיבה העיקרית לחלוקה הוא השוני במבנה המורפולוגי בין שוכני העצים לבין שוכני הקרקע, בעוד שלסנאים הדואים יש מאפיינים דומים ביותר וקרבה גנטית לסנאי העצים, ועל כן הם מהווים שבט בתוך תת-המשפחה סנאים.
למשפחת הסנאיים תפוצה עולמית, ניתן למצוא אותם במגוון בתי גידול במרבית גושי היבשות, מלבד במדגסקר, אוסטרליה, ניו זילנד ואנטארקטיקה.
המאובנים הקדומים ביותר של המשפחה מצביעים על כך שמקור המשפחה בחצי הכדור הצפוני.
מרבית השרידים הקדומים נמצאו ביבשת צפון אמריקה והם בני כ-36 מיליון שנים.
המאובן הקדום ביותר הוא Douglassciurus jeffersoni, בן 37.5-35 מיליון שנים.
למין זה גולגולת ותצורת שיניים הדומים ביותר למיני הסנאיים המודרניים, אולם הלסת שמאפיינת את הסנאיים (וכן את הבוניים) לא נראית במאובן זה.
המאובן הראשון בעל הלסת ה"סנאית" הוא מהסוג Palaeosciurus, שנמצא באירופה, ומתוארך לתקופת האוליגוקן, לפני 23.8-33.7 מיליון שנים.
מרבית המאובנים השייכים למשפחה מתוארכים מלפני 33.7 מיליון שנים ועד לימינו.
לפי ממצאים אלו נראה כי הסוג הנפוץ, סנאי (Sciurus), הוא בבחינת מאובן חי.
מקור השם הלטיני והשם האנגלי (squirrels), הוא דברי הפילוסוף היווני אריסטו, שכינה אותם "skioros", שמשמעו זנב בגוונים שונים.
מאוחר יותר בצרפת שונה השם ל-"esquirel", שדומה יותר לצורה המודרנית.
בעברית הוצע לכנות את הסנאי בשם בעל החיים המקראי "כוח", או בשם "קרן האלוני" - תרגום מילולי של השם הגרמני "אייכהורן".
לבסוף נתקבל השם סנאי, שהוא קיצור מ"חולדת הסניים" (=סנאים, צורת רבים של סנה), בעל חיים המוזכר במשנה, שהיה מקנן בשיחי הסנה.
סנאים דואים (שם מדעי: Pteromyini) הוא שבט במשפחת הסנאיים ובתת המשפחה סנאים.
אורך גופם של הסנאים הדואים הוא 19–28 ס"מ וזנבם הארוך והשעיר מגיע לאורך 14–24 ס"מ.
בצדי גופם יש קרום המחבר את הרגליים הקדמיות לאחוריות, ובהיותו מתוח הוא משמש כקרום דאייה משובח (נקרא פטגיון).
בעזרת קרום זה הסנאים קופצים ודואים מעץ לעץ עד למרחק של 30–40 מטר.
ישנם מינים, אשר ביכולתם לדאות גם למרחקים של עד 450 מטר, אולם מספרם של אלו מועט.
על הקרקע סנאים אלה איטיים מבני מינם הרגילים, אך על העצים הם נעים וקופצים בזריזות רבה.
שבט Pteromyini - סנאים דואים - בעבר תת-משפחה נפרדת
סַנְבַלַּט או סנבלט החורני (סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי) היה הפחה מטעם ממלכת פרס של פחוות שומרון ומנהיג גולי האימפריה האשורית לשומרון בתקופת שיבת ציון.
סנבלט הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
השם סנבלט הוא בבלי והוא מורכב מהמילים "סין" = אל הירח השומרי, "אֻבַלִּט" = החייה.
ייתכן שכינויו "סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי" מעיד על מוצא מחורון (חווארה), למרגלות הר גריזים.
לפי ספר נחמיה, יחד עם גשם הערבי וטוביה העמוני, סנבלט חתר כנגד שלטונו של נחמיה וניסה לחבל בחידוש בניין חומות ירושלים.
בלשון הכתוב, סנבלט והמתנגדים נקראים יחד בשם הגנאי "צרי יהודה".
רמז על מוצאו ותפקידו של סנבלט מופיע בפסוק "וַיֹּאמֶר לִפְנֵי אֶחָיו וְחֵיל שֹׁמְרוֹן".
כשנחמיה גילה כי אחד מבניו של יהוידע בן אלישיב הכהן הגדול התחתן עם בתו של סנבלט, הוא גירש אותו מהכהונה.
לפי חז"ל ובעקבותיהם רש"י ומצודת דוד, נועדיה הנביאה קיבלה שכר מסנבלט.
רש"י פירש: "גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם".
באחד ממכתבי יב, המתוארך לנובמבר 407 לפנה"ס, נזכרים "דלָיָה ושלֶמיה בני סנבלט פחת שומרון".
מהתעודה מתברר תפקידו של סנבלט כפחת שומרון, וברור ממנה כי סנבלט כבר היה זקן באותו הזמן ובניו פעלו בשמו, ומכאן שתקופת פעילותו הייתה באמצע המאה ה-5 לפנה"ס, כלומר בדורו של נחמיה.
באחת האגרות יהודי האי יב מבקשים מבניו של סנבלט לעזור להם לבנות מחדש את המקדש לאלוהי ישראל.
בפפירוסים שנמצאו במערה בוואדי דאליה, מהמחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס, נזכר סנבלט נוסף שהיה פחת שומרון ("סנבלט השני").
נזכרים גם שמותיהם של שני בניו, שגם הם שימשו פחות שומרון: [ישע]יהו (או [יש]וע) וחנניה.
סנבלט הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו
יוסף בן מתתיהו מספר על סנבלט בקשר לסכסוך בין היהודים לשומרונים:
סנבלט ה"כותי" (שומרוני), מונה לפחת שומרון על ידי דריווש השלישי (336–330 לפנה"ס).
בתו, ניקאסוֹ (Νικασὼ), נישאה למנשה, אחיו של ידוע הכהן הגדול ובנו של יוחנן בן יהוידע בן אלישיב, וסנבלט סבר כי נישואים אלה יבטיחו לו את אהדת היהודים כולם, אולם זקני ירושלים התמרמרו על כך שבן המשפחה שהחזיקה בכהונה הגדולה נשא נכריה לאישה.
הזקנים עוררו מהומה על כך, משום שסברו שמעשה זה עלול לשמש הכשר לכל מי שירצה לעבור על חוקי הנישואים ויביא להתבוללות.
אי לכך, הם דרשו כי מנשה ייפרד מאשתו או שלא יקרב למזבח.
מכיוון שהכהן הגדול עצמו מנע ממנו מלקרוב אל המזבח, הודיע מנשה לסנבלט כי אין הוא רוצה להפסיד את משרת הכהונה בגלל הנישואים לבתו.
בתגובה לכך, הבטיח לו סנבלט כי יהיה כהן גדול, אך לא בירושלים, אלא במקדש שיבנה עבורו על הר גריזים ויהיה דומה בתבניתו לזה שבירושלים.
כמו כן, הבטיח לו גם את משרת המושל על פחוות שומרון אחרי מותו, וכל זאת באישור דריווש עצמו.
מנשה הסכים להישאר אצל סנבלט וכהנים רבים עברו אליו, משום שסנבלט סיפק להם כסף ואדמה.
בשנת 332 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את ארץ ישראל.
בתחילת המצור שלו על צור באותה שנה, הופיע שם סנבלט עם 8,000 איש, והודיע לאלכסנדר שהוא מוסר לו את הטריטוריה שהוא מושל בה ושישמח להעביר אליו את נאמנותו.
בהזדמנות זו גם סיפר לו כי חתנו הוא אחיו של הכהן הגדול היהודי, ומכיוון שיש לחתנו תומכים בקרב היהודים, ברצונו לבנות עבורו בית מקדש בשטח שלטונו.
הוא הסביר לאלכסנדר כי זה יועיל לו משום שכוחם של היהודים ייחצה לשניים וכך יפחת הסיכוי שיתמרדו.
אלכסנדר הסכים וסנבלט בנה את המקדש ומינה את מנשה לכהן שלו.
בזמן המצור של אלכסנדר על עזה באותה שנה, סנבלט מת.
לדעת אביגדור צ'ריקובר, סיפור פגישת סנבלט עם אלכסנדר הוא אגדה שמקורה בשומרון, ויוסף בן מתתיהו השתמש בנוסח יהודי שלה.
אולם לדברי אריה כשר, מתוך הפפירוסים שנמצאו בוואדי דאליה (מזרח השומרון), הוכח כי מלבד סנבלט של ימי נחמיה, היה לפחות פחה שומרוני נוסף בשם זה, שפעל באמצע המאה ה-4 לפנה"ס.
כלומר, השם הזה חזר על עצמו בשושלת וסנבלט הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו היה השלישי.
סדר הדורות בספר נחמיה זהה לזה המופיע אצל יוספוס: אלישיב, יוידע, יוחנן וידוע.
נוצר, אם כן, פער גדול בין יוחנן, הנזכר במכתבי יב בשנת 408 לפנה"ס, לבין בנו ידוע, הנזכר אצל יוספוס באירועי שנת 332 לפנה"ס.
לדעת כשר, ניתן לשער כי בפרק הזמן הזה היה עוד כהן גדול אחד לפחות ולכן ידוע הנזכר אצל יוספוס אינו אותו ידוע הנזכר בספר נחמיה, אלא ידוע שני.
לדעת כשר, יוסף בן מתתיהו סמך על הגנאלוגיה של ספר נחמיה וזיהה את ידוע שנזכר בה עם ידוע של ימי אלכסנדר, וכך התעלם מפעולת סנבלט בימי נחמיה ודבק במידע שהיה בידיו על סנבלט בימי אלכסנדר.
ייתכן שהדמיון בעלילותיהם הטעה אותו והוא זיהה אותם כאיש אחד.
ניתן להסביר את הדמיון העולה מקשרי הנישואין בכך שקשר כזה בין המשפחות לא היה חד פעמי.
לדעת כשר, קשה להניח שיוסף בדה מלבו את השמות "מנשה" ו"ניקאסו", ומדובר למעשה בשתי פרשיות שונות, שיש בהן דמיון רק בשני פרטים, הנישואין והגירוש, אלא שבספר נחמיה חתן סנבלט היה בנו של יהוידע ולא נמסר שם שמו ולא שמה של בת סנבלט.
כשר סבור כי בגלל הדמיון בין שתי הפרשיות, העדיף יוסף להתעלם מהראשונה ולספר רק על השנייה.
מצירוף המקורות הנזכרים לעיל, מתברר כי היו בשומרון יותר מפחה אחד בשם "סנבלט": סנבלט הראשון מספר נחמיה ומכתבי יב (אמצע המאה ה-5 לפנה"ס), סנבלט השני מהפפירוסים של ואדי דאליה (המחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס) וסנבלט השלישי מספרו של יוסף בן מתתיהו (עד 332 לפנה"ס).
השם חזר לסירוגין במשפחה, כמנהג אותה תקופה.
סנג'אי גופטה הוא נוירוכירורג, מרצה לרפואה באוניברסיטת אמורי והכתב הרפואי הראשי של רשת CNN.
נולד וגדל בעיר נובי במישיגן, פרבר של דטרויט.
הוריו הגיעו למישיגן מהודו, ועבדו כמהנדסים במפעל של פורד.
גופטה קיבל תואר ראשון במדעים ביו-רפואיים באוניברסיטת מישיגן באן ארבור ותואר MD ברפואה מאוניברסיטת מישיגן בשנת 1993. הוא סיים התמחות בנוירוכירורגיה בשנת 2000.
ב-6 בינואר 2009, הוצע לגופטה תפקיד הרופא הראשי (Surgeon General) של ממשלת ארצות הברית בממשלו של ברק אובמה.
במרץ החליט גופטה לוותר על התמודדות על המשרה.
בשנת 2003 נשלח גופטה לסקר את ההיבטים הרפואיים של הפלישה האמריקאית לעיראק מטעם רשת CNN.
הוא גם הגיש את "סימני חיים", תוכנית טלוויזיה בת חצי שעה שעוסקת בעולם הרפואה ברחבי העולם.
על עבודתו בסיקור הוריקן קתרינה בשנת 2006 זכה בפרס אמי.
בשנת 2007 פרסם את ספרו "צעירים לנצח"; הוא ספר מדע פופולרי העוסק בשאלה כיצד ניתן להאט את ההזדקנות ולהאריך את משך החיים הבריאים.
ב-2008 הספר יצא לאור בעברית בהוצאת מטר.
בשנת 2009 פרסם את ספרו השני "לרמות את המוות", גם הוא תורגם לעברית על ידי אמיר מרמור בהוצאת ידיעות ספרים; הספר מתאר אנשים שהצליחו "לרמות" את המוות ושרדו בניגוד לכל היגיון.
בשנת 2012 פרסם את ספרו השלישי "Monday Mornings" תחת חברת הוצאת גרנד סנטרל, העוקב אחר חייהם של חמישה מנתחים בבית החולים הכללי מסצ'וסטס כשהם פורצים את גבולות היכולות שלהם ומתעמתים עם הכשלים האישיים והמקצועיים שלהם.
בשנת 2015 הספר עובד לסדרת טלוויזיה באותו שם ברשת TNT.
דייוויד אי קלי הוא היוצר, גופטה שימש כמפיק בפועל של הסדרה לצד קלי.
גופטה נשוי ואב לשלוש בנות.
"סנאפדרגון" היא משפחה של מערכות על שבב (Soc - System on a Chip) של חברת "קוואלקום" המבוססות על ארכיטקטורת ARM.
חלק מהמעבדים הכלולים בשבב ה-Snapdragon מבוססים על ליבה שתוכננה על ידי ARM, ואילו אחרים פותחו באופן עצמאי על ידי "קוואלקום", תוך התבססות על ארכיטקטורת ARM.
לשבבי "סנאפדרגון" הראשונים הייתה ליבה מתכנון ARM וליבה מתכנון עצמאי של "קוואלקום" המכונה Scorpion (עקרב), ונמצאת בשימוש בדגמים רבים בשלוש הסדרות הראשונות במשפחה.
בסדרה הרביעית הוחלפה ליבה זו בליבה המכונה Krait.
השבבים כוללים מאיץ גרפי שתוכנן גם הוא על ידי "קוואלקום" ומכונה "אדרנו" (Adreno).
ארבע סדרות המוצרים של "סנאפדרגון":
S1 - חד-ליבתי עד 1GHz
S3 - כפולי-ליבה עד 1.7GHz
S4 - כפולי ומרובעי ליבות (מרובעי הליבות מכונים: Snapdragon S4 Pro: עד 1.7GHz מרובעי או כפולי ליבות - מבוססי ליבת Krait), בחלקם מבוססי ליבת Krait
810,808 - מתומני-ליבה עד 2GHz, מבוססי ליבת Cortex™ A57 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K) ותמיכה פי 10 בדור רביעי (LTE)
800 - מרובעי-ליבה עד 2.3GHz, מבוססי ליבת Krait 400 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K)
600 - מרובעי-ליבה עד 1.9GHz, מבוססי ליבת Krait 300
400 - כפולי-ליבה מבוססי ליבת Krait עד 1.7GHz או מרובעי ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A7) עד 1.4GHz
200 - מרובעי-ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A5 או A7) עד 1.4GHz.
שבבי "סנאפדרגון" (דגם MSM8255T מסדרה S2) היו בשימוש, בין השאר, במכשירי סמסונג גלקסי S פלוס.
שבבי ה-600 נמצאים בשימוש במכשירי הדגל שהוצעו באמצע 2013, ביניהם HTC One ו-סמסונג גלקסי S4 (בחלק מגרסאותיו).
שבבי סדרת ה-800 הוצעו במכשירים שיצאו בקיץ 2013, ביניהם Sony Xperia Z Ultra, LG G2, נקסוס 5 וסמסונג גלקסי S4 (בגרסת קוריאה הדרומית).
וכן בשנים הבאות, בשנת 2016 שווקו עם שבב 820: סמסונג גלקסי S7 (בחלק מהגרסאות), LG G5, mi5 של שיאומי ועוד.
סנאץ' הוא סרט קולנוע מז'אנר המתח והפשע, שיצא בשנת 2000, ונכתב ובוים על ידי גאי ריצ'י.
הסרט מתרחש בלונדון, ומציג שני קווי עלילה שונים: הראשון מתאר את טורקיש (ג'ייסון סטיית'האם), יזם קרבות אגרוף בלתי חוקיים שמסתבך עם העבריין בריק-טופ (אלן פורד); והשני מדבר על החיפוש של קבוצות שונות אחר יהלום גנוב.
הסרט מציג מגוון רחב של דמויות שונות זו מזו, ומפורסם בשל הבימוי המיוחד שלו, קווי העלילה השונים שמסתבכים אחד בשני והקצב המהיר של הסרט.
פרנקי "ארבע אצבעות" (בניסיו דל טורו), גנב מקצועי ומכור להימורים, גונב יהלום 86 קארט, ומביא אותו לאנגליה כדי למכור אותו לדאג "הראש" (מייק רייד), מוכר יהלומים אנגלי.