tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בינואר 2015, כתב מאמר בו טען כי "נתניהו אסון, מזיק לישראל, מקומם את הממשל, הדמוקרטים והיהודים בארצות הברית".
באוקטובר 2016 מונה לעורך ה"אטלנטיק", לאחר מעברו של העורך הקודם, ג'יימס בנט, לעריכה ב"ניו יורק טיימס".
בינואר 2019, קרא המגזין בשערו להדיח את הנשיא דונלד טראמפ, מאחר ש"טראמפ יצא בהתקפה מכוונת נגד הפרדת הרשויות, נגד שלטון החוק ונגד זכויות האדם שמונצחות בחוקה שעליה הוקמה ארצות הברית.
הוא פעל במכוון להחמיר את המחלוקת בארצות הברית".
הוא נשוי לפמלה ריבס, ואב לשלושה ילדים.
ג'פרי "ג'ף" בטל הוא מחליק אמנותי על קרח קנדי, אלוף עולם (גטבורג 2008), בעל מדליית ארד אולימפית (טורינו 2006) ו-3 פעמים ברציפות אלוף קנדה (2005–2007) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים.
בטל נולד בסמות' רוק פולס שבאונטריו וגדל בגרייטר סדברי אונטריו.
הוא החל להחליק על הקרח בגיל שנתיים והחל להשתתף בתחרויות מגיל 6. כדי לשפר את יכולותיו בתחרויות ההחלקה על הקרח הוא למד בלט.
נוסף לכך, הוא השתתף בתחרות החלקה על הקרח עם אחותו הגדולה, מגן.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2005, זכה בטל במדליית כסף בהחלקה אמנותית על הקרח בתחרות לגברים בתוצאה של 245.69 נקודות, אחרי סטפן למבייל משווייץ (262.46 נקודות) ולפני איוואן ליסאצ'ק מארצות הברית (239.29 נקודות).
באולימפיאדת טורינו (2006) זכה בטל במדליית ארד בהחלקה אמנותית על הקרח בתחרות לגברים בתוצאה של 227.59 נקודות, אחרי יבגני פלושנקו מרוסיה (258.33 נקודות) וסטפן למבייל (231.21 נקודות).
כחודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקלגרי, קנדה בשנת 2006, הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 241.59 נקודות.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 2007, הוא סיים שוב במקום שישי בתוצאה של 214.96 נקודות.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2008, זכה בטל במדליית זהב בהחלקה אמנותית על הקרח בתחרות לגברים בתוצאה של 245.17 נקודות, לפני אלוף העולם היוצא בריאן ג'ובר מצרפת (231.22 נקודות) וג'וני וויר מארצות הברית (221.84 נקודות)
לאחר שפרש מתחרויות החל בטל לעבוד ככוריאוגרף.
הוא עבד עם מחליקי הקרח האמנותיים הטובים בעולם ביניהם, פטריק צ'ן (2012 - 2014), יוזורו האניו (2012 - 2015), חאווייר פרננדס, קים יו-נה ועוד.
הוא למד הנדסה כימית באוניברסיטת טורונטו.
הוא הומו גלוי והתחתן עם בן זוגו, ג'סטין הריס, בפברואר 2014
ג'פוניזם (צרפתית: Japonisme) הוא סגנון אמנותי אשר שיקף את המבט האירופאי והאמריקני על יפן.
בסוף המאה ה-19 התעוררה בקרב אמנים מתחומים שונים התעניינות בתרבויות רחוקות ואקזוטיות, ביניהן מזרח אסיה.
אמנים אלו ראו בתרבות היפנית מקור השראה בלתי-מחייב, ממנו שאבו מוטיבים ונושאים נפוצים או חיקו מבחינה צורנית, תוך שימוש בשפה המסורתית של האמנות המערבית.
חדירתן של השפעות אלה נבעה מחידוש המסחר עם יפן, עם פתיחתה למערב בשנת 1854, לאחר סגר שהחל בתקופת אדו ונמשך למעלה מ-200 שנים.
בשנת 1854 נחתם הסכם קנגאווה בין יפן לארצות הברית, שאפשר עגינה של ספינות אמריקאיות ביפן ומסחר בין השתיים.
לאחר מכן, חתמו על הסכמים דומים גם בריטניה, צרפת, הולנד ורוסיה, מה שהביא לפתיחת השווקים היפנים לסחר עם מדינות העולם.
יפן השתמשה בפלטפורמה של תערוכות בינלאומיות ככלי לקידום האמנות והאֻמָּנוּת המקומיות.
שתיים מהתערוכות אשר עיצבו את טעם הקהל היו "תערוכת המסחר העולמי באירופה" אשר התקיימה ב-1862 והתערוכה הבינלאומית "The Paris Exposition Universelle" שנערכה בשנת 1867 וכללה דוכן שהציג חפצי אמנות יפניים לקהל.
בשנים שלאחר אותן תערוכות, מספר עצום של חפצי אמנות ומלאכת-יד הציפו את אירופה - אנגליה, צרפת והולנד בפרט.
סחורות יפניות מבוקשות במיוחד היו מניפות, טקסטיל, פרטי פורצלן ושנהב, הדפסי עץ ופרגודים.
חפצים אלה היו ידועים באירופה, אך נוצרו למטרות יצוא ונעשו בקומפוזיציות שונות לחלוטין.
הייתה זו תחילתה של תקופה במהלכה נחשב כל דבר שזוהה עם יפן כאופנתי ונחשק.
חנויות רבות החלו למכור הדפסי עץ מיובאים, פרטי לבוש מסורתיים דוגמת הקימונו, פסלונים ועתיקות.
עד לשנות ה-80 של המאה ה-19, הפכו הפריטים היפניים לנחשקים לא רק בקרב האליטה האמנותית, אלא גם על ידי הציבור הרחב.
בין האמנים היפניים המשפיעים במערב ניתן למנות את הוקוסאי, הירושיגה, אוטגווה קוניסאדה וקיטגאווה אוטאמרו השפעה יפנית מחוץ לעולם האמנות הפלסטית ניכרה בעיקר בשירים, מחזות ואופרות שנוצרו במערב באותה תקופה, כגון: מאדאם בטרפליי ומאוחר יותר, על אדריכלים כגון פרנק לויד רייט ומעצבים כמו צ'ארלס רני מקינטוש.
המשיכה והכמיהה ליפן התעצמה על רקע חיפושם של אמני המערב אחר מקורות השראה חדשים ומקוריים – כשבראשם עומדים הדפסי העץ (אוקיו-אה או "תמונות מהעולם הצף").
הסגנון הראשון אשר חב רבות להשפעה זו הוא האימפרסיוניזם - שהושפע מהשטיחות, הצבעים הרוויים, הקו המסוגנן והתמקדות בנושאים רווחים מהדפסי העץ כמו חיי לילה, נשים יפות, נופים וסצנות יומיומיות.
לדוגמה, ניתן לזהות השפעות אלו אצל קלוד מונה (אשר ב-1876 תיאר את אשתו מחזיקה מניפה בעודה עטויה בקימונו), מארי קאסאט ואדגר דגה.
השפעתם של הדפסי העץ ניכרת גם בקומפוזיציות א-סימטריות, צבעים לוקאליים עזים, שימוש בקונטור בולט ומשיכות מכחול בסגנון המחקה קליגרפיה יפנית בזרם הפוסט-אימפרסיוניזם, ובפרט על האמנים הפריזאים פול גוגן, אנרי דה טולוז-לוטרק (שהושפע מהדפסים המתארים את תיאטרון הקבוקי ביצירת כרזות למופעים ומקומות בילוי שהפכו איקוניים) ופול סזאן.
כמו כן, ההשפעה ניכרת גם ביצירותיהם של אמני תנועת הנאבי (או "הנביאים"– קבוצה פוסט-אימפרסיוניסטית) פייר בונאר ואדוארד ווילאר.
ניתן למצוא באמנותו של האמן הפוסט-אימפרסיוניסטי וינסנט ואן-גוך מאפיינים ג'פוניסטיים רבים.
האמן אסף רפרודוקציות זולות של הדפסי עץ יפניים, שיוצרו לשם יצוא למערב, ולחלקם אף יצר עיבודים מקוריים.
ואן-גוך נמנה עם קבוצת הציירים שפקדו תדירות את גלריה בינג, בניהולו של סוחר האמנות זיגפריד בינג, אשר הציעה למכירה אלפי הדפסים מקוריים מיפן.
רפרודוקציות של חלק מההדפסים הופיעו בכתב העת שפרסם כדי להפיץ את בשורת האמנות היפנית - מגזין "Le Japon Artistique", שפורסם בצרפתית, אנגלית וגרמנית.
בשנת 1887 יצר ואן-גוך הומאז' לשניים מהדפסי הנופים של הירושיגה, "גשר בגשם" ו"עץ שזיף פורח", וגם ליצירתו של קייסאי אייסן "הקורטיזאנה".
ואן-גוך הוסיף לגרסאות שלו מסגרות ואיורים קליגרפיים ששאל מאיורים אחרים.
באנגליה ההשפעה היפנית ניכרה באמנות דקורטיבית החל משנת 1862, בסגנון האנגלו-יפני.
מאוחר יותר, הושפע זרם האר נובו מהאלמנטים הבאים, השאובים מן האמנות היפנית: העיטוריות, המשטחים החלקים, שילוב מילות שיר כתובות עם ציור, מיעוט בהצללה, השטחה, טיפוגרפיה ומהשימוש בצורות אורגניות מסוגננות, כמו גם מנטייתה של האמנות היפנית לתאר אי-סדירות וא-סימטריה המצויים בטבע.
להדפסי השונגה האירוטיים יוחסה השפעה על עיצוב דמויותיו של הפסל רודן.
במאה ה-20, ניכרת ההשפעה במגמה אל עבר המופשט - הן מהרעיונות האסתטיים היפניים והן ממאפיינים חזותיים, כמו שימוש בצבעים חזקים ומקומיים ללא הצללה ובקומפוזיציות שטוחות.
יצירות המסווגות כג'פונזרי מכילות אלמנטים יפניים, לרוב מועתקים ממקור שהאמן נחשף אליו – כמו פרטי לבוש, חפצי נוי, נושאים, מוטיבים עיטוריים וקליגרפיה, או קונבנציות אמנותיות אופייניות לאמנות היפנית, כמו שימוש בקרטושים, או במוסכמות אמנותיות נפוצות – כמו קומפוזיציה קטועה או כזו המחקה צורת "זיגזג".
לעומת זאת, נוצרה מאוחר יותר קטגוריה נפרדת המכונה ג'פוניזם – סגנון אומנותי מערבי, בו קיימים הטמעה ויישום של עקרונות האמנות והעיצוב היפניים ביצירה בדרך מקורית ולא על ידי העתקה.
מהות ההבדל היא שג'פונזרי כולל ציטוט גס של דמויות יפניות, בעוד שג'פוניזם הוא הפנמה של עקרונות אסתטיים כפי שפורשו על ידי אמנים באירופה.
ההבחנה בין השניים לא תמיד נעשית, שכן יש בכך מעין "חלוקת ציונים" לאופן שימושם של האמנים באלמנטים היפניים, תוך התעלמות מהחופש האמנותי של האמן.
כיום נהוג לכנות את ההשפעה היפנית על אמנות אירופה וארה"ב במאה ה-19 בכללה "ג'פוניזם", ואת יצירותיהם של האמנים אשר השכילו להפנים וליישם את עיקרי האמנות והאסתטיקה היפניים ולהשתמש בהם בצורה טבעית יותר לאמנות האירופאית, דוגמת אדגר דגה, כג'פוניזם.
מקרים של העתקה בולטת של אלמנטים יפניים ללא הפנמה שלהם, הם ביטוי של ג'פונזרי.
לפי סעיד, המערב מכליל ומציג תרבויות רחוקות ממנו כפרימיטיביות וסטטיות, כניגוד לתפיסת החברה המערבית כנאורה, מפותחת ועליונה עליהן.
כמו נושאי התיאור האוריינטליסטיים באמנות המאה ה-19, אקזוטיקה באמנות הדקורטיבית ועיצוב הפנים קושרו עם פנטזיות השפע וההדר הברברי ועם התפיסה לפיה תרבות המזרח נעלה מבחינה מוסרית וטהורה מן המערב, היות שהיא לא "הושחתה" על ידי הקפיטליזם התעשייתי.
סר ריצ'רד אדוארד ג'פרי האו היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה השמרנית שכיהן כסגן ראש ממשלת בריטניה וכמזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים בשלטונה של מרגרט תאצ'ר.
האו היה השר בעל הכהונה הארוכה ביותר בקבינט של מרגרט תאצ'ר; הוא כיהן כשר האוצר, מזכיר המדינה, ולבסוף מנהיג בית הנבחרים הבריטי, סגן ראש הממשלה והלורד נשיא המועצה.
הוא היה מאנשיה ויועציה הקרובים ביותר של תאצ'ר ובשנת 1990 הוא התפטר מתפקידו במפתיע נוכח חוסר נכונותה של תאצ'ר להישמע להצעות מבריסל לאיחוד המטבע עם מדינות אירופה.
יש האומרים כי התפטרותו זירזה את התפטרותה של תאצ'ר מראשות ממשלת בריטניה ופרישתה מהחיים הפוליטיים.
ג'פרי האו נולד ב-20 בדצמבר 1926 בפורט טלבוט שבוויילס לבנג'מין אדוארד האו, עורך דין וחוקר מקרי מוות ולאלייזה פירנצה (לבית תומסון) האו.
הוא התחנך בשלושה בתי ספר בווסטרשייר ובהמפשייר.
האו היה לא ספורטיבי, ולא תפס מקום בולט בחברה.
בעת מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף לשורות משמר המולדת.
הוא עשה קורס במשך שישה חודשים במתמטיקה ובפיזיקה.
את שירותו הצבאי בכוחות המזוינים של בריטניה עשה במזרח אפריקה כסֶגֵן.
הוא הרצה בסוואהילית לתושבים אפריקאים כנגד הקומוניזם ואף עשה סוג של מסע הסברה למלך בריטניה ג'ורג' השישי.
האו ייצג את מחוז בבינגטון בבית הנבחרים הבריטי מ-1964 עד 1966. הוא הפך ליושב ראש ה"backbench" (המקום בו יושבים חברי המפלגות הזוטרים, היושבים על הספסלים האחוריים מכונים "יושבי הספסלים האחוריים").
הוא היה חבר בוועדת השירותים החברתיים והפסיד את מקומו בבית הנבחרים לאחר שהובס ב-1966. הוא חזר לפרלמנט כעבור ארבע שנים.
עם ניצחונה של המפלגה השמרנית בבחירות הכלליות בבריטניה 1979, האו מונה על ידי מרגרט תאצ'ר להיות שר האוצר של בריטניה.
במהלך כהונתו הוא תמך בהעלאת שיעורי הריבית הממשלתית על מנת לרסן את האינפלציה, מה שגרם לעלייתה.
צעדים אלו פגעו בעסקים, בעיקר בתחום הייצור, ושיעור האבטלה עבר במהרה את קו שני מיליון האנשים.
בכך הוכפל השיעור של מיליון המובטלים שהיו בתום כהונת ממשלת הלייבור.
לאחר הבחירות הכלליות בבריטניה 1983 תאצ'ר מינתה את האו לתפקיד מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים.
הוא התנגד למדיניותה הקומוניסטית של ברית המועצות והתנגד לברית ורשה.
את כהונתו פתח בדיונים עם מנהיג ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב, כיוון שהאמין שיש לו כימיה יוצאת דופן עם ת'אצר.
במבט לאחור הוא החשיב תקופה זו (1983–1985) כתקופתו הפוליטית הפורה ביותר, והוא קיים מפגשים עם מדינאים מרחבי העולם, ביניהם פגישתו הבולטת עם מזכיר המדינה האמריקאי קספר ויינברגר בשנת 1982. מדיניות החוץ של בריטניה וארצות הברית הובילו לקץ הקומוניזם באירופה.
בחודש יולי 1989, ג'ון מייג'ור היה צפוי להחליפו בתפקיד שר החוץ לכן האו נתמנה לסגן ראש הממשלה, הלורד נשיא המועצה ויושב ראש בית הנבחרים.
הוצע לו גם תפקיד מזכיר הפנים, אך לבסוף דחה את ההצעה הזו.
הוא התפטר מתפקידו נוכח חוסר נכונותה של תאצ'ר להישמע להצעות מבריסל לאיחוד המטבע עם מדינות אירופה.
יש האומרים כי התפטרותו זירזה את התפטרותה של תאצ'ר מראשות ממשלת בריטניה ועזיבתה מהחיים הפוליטיים.
האו היה מאנשיה הקרובים ביותר של תאצ'ר והתפטרותו הייתה מפתיעה.
האו פרש מבית הנבחרים ונבחר לבית הלורדים מטעם מחוז סארי בשנת 1992. הוא הפך לורד לכל החיים ב-30 ביוני 1992. הוא כתב ספר העוסק בזיכרונותיו מקריירתו הפוליטית זמן קצר לאחר מכן.
בבית הלורדים, האו המשיך לדבר על מגוון רחב של מדיניות חוץ ונושאים אירופיים, והוביל התנגדות לתוכניות ממשלת הלייבור בראשותו של טוני בלייר ב-1997. הוא פרש מבית הלורדים ב-19 במאי 2015. אנתוני הד שיחק את דמותו של האו בסרט "אשת הברזל".
האו היה חבר במסדר עמיתי הכבוד, במועצה המלכותית וחבר יועצי המלכה.
האו מת בגיל 88 ב-9 באוקטובר 2015, ככל הנראה כתוצאה מאוטם שריר הלב.
ג'פרי קווין ואן הומואט ברומה (בהולנדית: Jeffrey Kevin van Homoet Bruma; נולד ב-13 בנובמבר 1991 ברוטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם.
ברומה הצטרף אל מחלקת הנוער של צ'לסי מהפרמייר ליג ממחלקת הנוער של פיינורד תמורת 100,000 לירה שטרלינג כשהיה בן 15, וכבר בגיל 16 ערך הופעות בקבוצת המילואים של המועדון.
בעונת שיחק ברומה בכל משחקי קבוצת הנוער בגביע האנגלי לנוער, בו היא הגיעה עד לגמר, וכן ערך את מספר ההופעות הגבוה ביותר בליגת הנוער.
בחודש ספטמבר 2009 נרשם ברומה לסגל ליגת האלופות של צ'לסי וישב על הספסל במשחק נגד פורטו.
ב-24 באוקטובר ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ריקארדו קרבאליו בדקה ה-67 בניצחון 0–5 על בלקברן רוברס במסגרת המחזור העשירי בליגה.
ב-2 בדצמבר ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בגביע הפוטבול ליג, כשהחליף את ז'וליאנו בלטי במשחק רבע הגמר של הטורניר נגד בלקברן רוברס, בו הפסידה צ'לסי בדו-קרב בעיטות עונשין.
בעוד הוא משחק בסגל הקבוצה הבוגרת של צ'לסי, שיחק ברומה במקביל גם בסגל קבוצת הנוער, ואף הבקיע שער במשחק הראשון של גמר הגביע האנגלי לנוער נגד קבוצת הנוער של אסטון וילה בווילה פארק.
צ'לסי ניצחה בתוצאה 2–3 בסיכום שני המשחקים וזכתה בתואר לראשונה מאז שנת 1961.
ב-1 בספטמבר 2010 חתם ברומה על חוזה חדש לארבע שנים במועדון.
ב-23 בנובמבר ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על מ.ש.ק.
ב-8 בדצמבר הוא ערך הופעה נוספת בשלב הבתים, כשהחליף את ג'ון טרי בדקה ה-72 בהפסד 0–1 לאולימפיק מרסיי.
ב-11 בפברואר 2011, לאחר ארבע הופעות ליגה בלבד במדי צ'לסי, הושאל ברומה יחד עם חברו לקבוצה פטריק ואן אנהולט ללסטר סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך חצי עונה.
למחרת ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את סול במבה בדקה ה-84 בניצחון 0–2 על דרבי קאונטי במסגרת המחזור ה-31 בליגה.
ברומה הצהיר כי מטרתו היא לקנות לעצמו מקום בסגל של צ'לסי בעזרת ההשאלה ללסטר סיטי, ואם לא יצליח בכך – הוא מעוניין בהשאלה נוספת.
ב-2 באפריל, במשחק נגד מידלסברו שנגמר בתוצאה 3–3, סחט ברומה פנדל שנעצר לאחר מכן על ידי שוערה של מידלסברו.
זמן קצר לאחר התקרית הורחק ברומה לראשונה בקריירה, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בשל מחאה כנגד שופט המשחק.
במשחקיו האחרונים עבור המועדון שיחק ברומה כקשר, וב-25 באפריל הבקיע צמד שערים בניצחון 2–4 על ווטפורד במסגרת המחזור ה-44 בליגה, שניהם ממרחק של 30 מטרים.
בסך הכול ערך ברומה 11 הופעות ליגה במדי לסטר סיטי במהלך תקופת ההשאלה.
לקראת עונת הושאל ברומה להמבורג מהבונדסליגה למשך עונה אחת, עם אפשרות להארכת ההשאלה בעונה נוספת.
הוא קיבל את חולצה מספר 5. ב-13 באוגוסט 2011 ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 2–2 נגד הרטה ברלין במסגרת המחזור השני בליגה.
ב-23 בספטמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-51 בניצחון 1–2 על שטוטגרט במסגרת המחזור השביעי בליגה.
בסך הכול ערך ברומה 22 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונה זו.
לאחר עונת השאלה מוצלחת, הוארכה השאלתו של ברומה למועדון בעונה נוספת.
הוא ערך 18 הופעות ליגה במועדון בעונת , בהן הבקיע שער אחד, וכן שלוש הופעות ליגה בהמבורג II, קבוצת המילואים של המועדון, בהן הבקיע שער נוסף.
באפריל 2013 הודיעה המבורג כי החליטה שלא להחתים את ברומה כשחקן קבוע במועדון.
כחלק מהעסקה, נכלל סעיף רכישה בחזרה בחוזהו של ברומה.
ב-30 ביולי ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על זולטה ורכם במסגרת המשחק הראשון בסיבוב ההעפלה השלישי לליגת האלופות לעונת 2013/2014. ב-3 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–3 על דן האג במסגרת המחזור הראשון.
ב-2 בנובמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השלישית בתיקו 1–1 נגד זוולה במסגרת המחזור ה-12 בליגה.
איינדהובן סיים המועדון במקום הרביעי בליגת העל ההולנדית, כשברומה עורך 31 הופעות ליגה ומבקיע ארבעה שערים.
בשתי העונות הבאות, בהן זכה המועדון בשתי אליפויות וכן במגן יוהאן קרויף, ערך ברומה 63 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-26 ביוני 2016 חתם ברומה על חוזה לחמש שנים בוולפסבורג מהבונדסליגה.
ב-20 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על פ.ס.וו פרנקפורט במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.
ב-27 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אאוגסבורג במסגרת המחזור הראשון.
ב-17 בדצמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-33 בניצחון 0–1 על איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
ב-31 בינואר 2019 הושאל ברומה לשאלקה 04 עד לסוף העונה.
ב-6 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–4 על פורטונה דיסלדורף בגביע הגרמני.
ברומה ערך 12 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות.
ב-29 בינואר 2020 הושאל למיינץ 05 עד לסוף העונה.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם ברומה לשנתיים בקסימפאשה הטורקית.
ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בתיקו 1–1 נגד האטיספור.
ברומה יצג את נבחרת הולנד בכל שכבות הגיל.
ב-11 באוגוסט 2010 ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד הבוגרת, יחד עם ג'רמיין לנס, סים דה יונג וריקי ואן וולפסווינקל, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 1–1 נגד נבחרת אוקראינה במשחק ידידות.
ב-16 בנובמבר 2014 הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-78 בניצחון 0–6 על נבחרת לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
ברומה נולד לאם סורינאמית ואב הולנדי.
אחיו הגדול, מרסיאנו ברומה, ובן דודו, קייל אבסליו, כדורגלנים מקצוענים גם הם.
ביוקנן הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל.
שירת כמפקד כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית).
ביוקנן סיים ב-1982 תואר ראשון באקולוגית חיות הבר באוניברסיטת אריזונה והתגייס לצבא ארצות הברית.
בשנים 1991–1994 שירת כמפקד פלוגה ומפקד גדוד בווסט פוינט.
למד במכללה לפיקוד ומטה של הצבא, ב-1995 מונה לקצין אג"ם של הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר 327 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 לאחר מכן שימש קצין אג"ם של החטיבה הראשונה בדיוויזיה.
ב-1997 מונה לקצין אג"ם בכוח המשימה לאיתור נעדרים של פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
ביוני 1999 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר 187 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. ביולי 2001 מונה למדריך במרכז הלאומי לאימונים שבפורט ארווין בקליפורניה.
ביוני 2003 מונה לראש ענף פיתוח תורות לחימה בבית הספר לחי"ר של הצבא בפורט בנינג.
ביוני 2004 מונה למפקד חטיבת האימונים השנייה בדיוויזיית החי"ר 75, בתקופה שירותו הוצב בעיראק ושימש מפקד צוות העברת השליטה לכוחות המיוחדים של משטרת עיראק ולאימון כוחות המשטרה המקומיים.
במאי 2006 מונה לעוזר ראש מטה הארמייה החמישית.
בנובמבר 2007 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית, במהלך מילוי תפקיד זה הוצבה הדיוויזיה בעיראק, תחילה קיבלה אחריות על גזרת מרכז ולאחר מכן על הגזרה הדרומית.
באוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם, תכנון ואימונים בפיקוד כוחות המילואים של צבא ארצות הברית.
ביולי 2010 מונה לקצין שיתוף פעולה צבאי-אזרחי בפיקוד כוחות ארצות הברית בעיראק וכן שימש דובר הפיקוד.
בפברואר 2012 מונה לעוזר מפקד המרכז למצוינות במודיעין של הצבא.
באפריל 2012 מונה לסגן מפקד קורפוס I בבסיס המשותף לואיס-מקורד במדינת וושינגטון.
ב-2013 מונה למפקד הכוחות הצבאיים באזור הבירה וושינגטון די.
ב-2015 מונה לסגן מפקד כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן.
באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית).
ב-2017 מונה לקצין הקשר של הצבא ב-FEMA לפיקוח על מאמצי הסיוע בפוארטו ריקו בעקבות הוריקן מריה.
ביוני 2019 סיים את תפקיד כמפקד הארמייה החמישית ופרש מהשירות הצבאי.
לאחר שחרורו משמש כיועץ בענייני צבא וביטחון ומכהן כעמית מחקר ב.
ביוקנן בעל תואר שני בפיתוח מנהיגות מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית.
הוא נשוי ללורה והם הורים לשני בנים ובת.
ג'פניקה היא רשת ישראלית למסעדות אסייתיות.
לפי אתר המסעדה, ג'פניקה היא רשת המסעדות הגדולה בישראל עם כ-40+ סניפים.
הרשת הוקמה בשנת 2004 על ידי אבי ליאני, ובהמשך הצטרף אליו כשותף חברו שחר אנושי.
הסניף הראשון הוקם ברחוב דיזנגוף בתל אביב פינת גורדון.
בשנת 2015 הוערך מחזור ההכנסות של הרשת בכ-250 מיליון שקלים בשנה.
כ-30% מההכנסות נובע משירות המשלוחים של הרשת.
הרשת נמכרה תמורת 50 מיליון ש"ח ב-2015 לברק אברמוב שהיה זכיין בעשרה סניפי ג'פניקה, וכיום הבעלים של קבוצת לאונדרה, המחזיקה גם ברשת המסעדות קינג ג'ורג', וברשת המסעדות ציפורה אקספרס, רשת היוגורטויות יוגו ורשת דוכני וחנויות הממתקים פינקי.
בשנת 2016 פתחה הרשת סניף ראשון מחוץ לישראל בבודפשט, הונגריה.
באוגוסט 2018 חתמה הרשת על מתן חסות לליגת העל בכדורגל והליגה נקראה "ליגת ג'פניקה" למשך עונת המשחקים 2018/2019. בסוף 2018 הודיעה הרשת על כוונתה להסיר פירות ים מהתפריט עקב חוסר כדאיות כלכלית.
ברקע מגפת הקורונה בישראל, השיקה הרשת באוקטובר 2020 בהשקעה של שני מיליון ש"ח את JAPANIKA QUICK.
נכון לשנת 2024 מונה הרשת 40 סניפים בישראל.
ג'פרי היא מכונית בתצורת קבריולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית Thomas B.
יצרנית הרכב האמריקאית Rambler נוסדה על ידי Thomas B.
Jeffery בקנושה, מדינת ויסקונסין בשנת 1902.
עם מותו של "Thomas B.
Jeffery" בשנת 1910, שינה בנו את שם החברה ל-Thomas B.
בשנת 1987 החברה נקנתה על ידי קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר.
משנת 1904 ייצרה חברת "רמבלר" את הדגמים : L Rambler ו- K Rambler.
מחירו של דגם "L Rambler" עמד על 1,350 דולר.
מחירו של דגם "K Rambler" עמד על 1,200 דולר.
ג'פרי אדוארד אפשטיין היה איש עסקים, מיליונר ועבריין מין יהודי-אמריקאי.
בשנת 2008 הורשע בשידול קטינים לזנות, וביולי 2019 נעצר והואשם בסחר בקטינות למטרות מין.
כעבור כחודש התאבד בתאו בבית מעצר בניו יורק.
אפשטיין נולד וגדל בברוקלין להורים יהודים, פאולין (לבית סטולובסקי) וסימור.
הוא למד בקולג' הפרטי קופר יוניון ובמכון קוראנט למדעי המתמטיקה של אוניברסיטת ניו יורק אך לא סיים את לימודיו.
בשנת 1974 החל ללמד מתמטיקה ופיזיקה בבית הספר דלתון שבמנהטן עד שעזב בשנת 1976.
בשנת 1976 הצטרף לבנק ההשקעות בר סטרנס , כעוזר זוטר בתחום המסחר.
ארבע שנים לאחר מכן, כאשר היה סוחר אופציות, הפך במפתיע לשותף.
בשנת 1981 עזב את הבנק כדי להקים את חברת ניהול הנכסים ג'יי אפשטיין ושות'.
עסקי ניהול הנכסים והכספים של אפשטיין היו מיועדים אך ורק למיליארדרים.
מאז שנות ה-90 רשומה החברה באיי הבתולה של ארצות הברית ונקראת פייננשל טראסט.
בתחילת שנות ה-90 פגש אפשטיין את גיליין מקסוול, בתו של איש התקשורת הבריטי רוברט מקסוול, ובין השניים נוצר קשר אינטימי, שהפך לקשר עסקי לאורך שנים רבות.
אפשטיין היה מכר ותיק של הנסיך אנדרו מאונטבאטן-וינדזור ושל טום בארק , והוא השתתף באירועים רבים בהם נכחו אישים ידועים, בהם ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד ברק, ביל קלינטון, ג'ורג' סטפנופולוס, דונלד טראמפ, קייטי קוריק, וודי אלן והארווי ויינסטין.
בין אנשי הקשר שלו נמנים רופרט מרדוק, מייקל בלומברג, ריצ'רד ברנסון, מייקל ג'קסון, אלק בולדווין, משפחת קנדי, משפחת רוקפלר ומשפחת רוטשילד.
עם אנשי הקשר שלו נמנים גם ראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר ויורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן אאל סעוד.
קלינטון וטראמפ טענו כי מעולם לא ביקרו באי של אפשטיין.
ב-3 בינואר 2024 התירה השופטת לורטה פרסקה לפרסם את רשימת מקורביו של אפשטיין ביחד עם מסמכים נוספים.
הפרסום הוא מתוך תביעת דיבה שהגישה וירג'יניה ג'ופרה נגד גיליין מקסוול.
ניהול הונו של לזלי וקסנר
הלקוח העיקרי של החברה היה המיליארדר היהודי-אמריקאי לזלי וקסנר, שאפשטיין התחיל לנהל את הונו בשנות ה–80. ביולי 1991 העניק וקסנר לאפשטיין הרשאה בלתי מוגבלת לפעול בשמו בכל עניין, לרבות בקרן וקסנר, הרשאה שאותה ניצל אפשטיין לפעולות עסקיות לטובת עצמו.
בין היתר רכש אפשטיין נכסים שונים מחברות בשליטת וקסנר ומכר להן אותם בחזרה במחיר כפול.
ב-1995 אפשטיין היה חבר דירקטוריון בקרן וקסנר, קרן וקסנר למורשת, ונשיא וקסנר נכסים.
הוא הרוויח מיליונים מעמלות ניהול העסקים הפיננסיים של וקסנר.
בכתבת פרופיל שפרסמה העיתונאית ויקי וורד ב"ואניטי פייר" ב–2003 צוין כי לשניים מערכת יחסים קרובה ביותר, שאיפשרה לאפשטיין לרכוש מווקסנר את האחוזה במנהטן.
שותפים עסקיים מוקדמים של וקסנר טענו בפני "הניו יורק טיימס" כי אפשטיין קטע את קשריהם עם וקסנר.
כמו כן הרחיק אפשטיין את אמו של וקסנר מחבר הנאמנים של קרן וקסנר והזרים 21 מיליון דולר מקרן וקסנר לקרן בניהולו הפרטי.
החל מקיץ 1996 החל אפשטיין לתקוף מינית עובדות של וקסנר ודוגמניות שקיוו לעבוד עבור רשת ויקטוריה'ס סיקרט שבבעלותו של וקסנר.
לטענת "הניו יורק טיימס", וקסנר הבטיח לטפל בתקיפה מינית נוספת שהתרחשה בשנת 1997, ובה התחזה אפשטיין לבכיר ברשת ויקטוריה'ס סיקרט.
בפועל נותקו הקשרים העסקיים הגלויים בין וקסנר לאפשטיין רק עם הרשעתו בפלילים של אפשטיין בשנת 2008.
בפשיטה על אחוזתו של אפשטיין נמצאו מצלמות נסתרות.
לפי מספר עדויות, ביתו וגם האי שברשותו רושתו במצלמות.
לפי עדות אחת, המצלמות בביתו כוונו לתוך תאי שירותים וחדרי מיטות ונוטרו בידי עובדים במקום.
השערה שהועלתה בידי מספר מקורבים לפרשה היא שהתיעוד הנרחב נועד להוות "פוליסת ביטוח" עבור אפשטיין, על ידי שימוש פוטנציאלי בחומר המצולם למטרות סחיטה של קורבנותיו או שותפיו לפשע.
בחזקתו נמצאו תמונות עירום רבות של צעירות, ובכספת שלו נמצאו תקליטורים ועליהם כיתוב בכתב יד כגון "[שם] הצעיר (ה) + [שם]", "אוסף עירום 1" וכיו"ב.
החקירה נגד אפשטיין בדבר קיום יחסי מין עם קטינות החלה במרץ 2005, בעקבות תלונה שהגישה אישה במשטרת פאלם ביץ', שבתה החורגת, בת ה-14, הגיעה לאחוזתו של אפשטיין עם נערה בוגרת ממנה.
שם היא התפשטה ועיסתה את אפשטיין וקיבלה 300 דולר.
בעקבות התלונה החלה משטרת פאלם ביץ' חקירה סמויה נגד אפשטיין.
במסגרת החקירה השיגו החוקרים מתוך האשפה של האחוזה פתקים עם שמות קטינות ומספרי הטלפון שלהן.
אחד הפתקים הכיל את מספר הטלפון ותאריך המפגש של הנערה שבעקבות תלונתה נפתחה החקירה.
התאריך והשעה היו תואמים לעדות שנתנה במשטרה.
המשטרה ביקשה להגיש כתב אישום נגד אפשטיין ושתי נשים (היילי רובסון ושרה קלן) שהביאו קטינות לאחוזתו.
לאפשטיין יוחסו ארבעה סעיפים של מין בלתי חוקי עם קטינות וסעיף אחד של התעללות מינית.
אולם התובע הכללי של פאלם ביץ' כבר החל לגבש עסקת טיעון עם אפשטיין.
מפקד משטרת פאלם ביץ' האשים את התובע הכללי שהוא מתקפל בפני אנשים עשירים והעביר את החקירה ל-FBI.
חקירת ה-FBI העלתה כי עוזרות של אפשטיין הביאו 40 נערות לאחוזה.
שם נדרשו לקיים סוגים שונים של מגע מיני עם אפשטיין או עם אנשים אחרים.
בנובמבר 2018 חשפה הכתבת ג'ולי בראון ביומון "מיאמי הראלד" שזיהתה כ-80 קורבנות ואיתרה כ-60 מהן.
בראון ציטטה את מפקד משטרת פאלם ביץ', שאמר שעדויות של הנערות היו דומות.
ב-30 ביוני 2008 הורשע אפשטיין בשידול נערה בת 17 לזנות, עבירה עליה ריצה 13 חודשים ב"מעצר בתנאי שחרור לעבודה" כחלק מעסקת טיעון, שבה איתרו גורמים רשמיים פדרליים 36 קורבנות, ובשל פרטים אלו ספגה העסקה ביקורת כמקלה מאוד.
עסקת הטיעון נעשתה על ידי אלכסנדר אקוסטה, לימים מזכיר העבודה בממשל טראמפ, שהתפטר בגין הפרשה.
באותה עת הוא כיהן כתובע הכללי הפדרלי של המחוז הדרומי של פלורידה, מי שהוביל את ההליך המשפטי והעניק לאפשטיין חסינות מכל ההאשמות הפליליות הפדרליות.
עורך דינו היה אלן דרשוביץ.
בעקבות הרשעתו, במדינת ניו יורק אפשטיין נשאר רשום כעבריין מין ברמת הסיכון הגבוהה ביותר.
הוא ערער על הרישום וביקש להנמיך את הרישום לרמת הסיכון הנמוכה ביותר, אך בית המשפט דחה את בקשתו.
בכתבה ב"מיאמי הראלד" נטען כי עסקת הטיעון הביאה למעשה לסגירת בדיקת ה-FBI שבדקה האם היו קורבנות נוספים ובעלי עמדה אחרים שלקחו חלק בפשעי המין של אפשטיין.
הסכם החסינות והיחס המקל שקיבל אפשטיין היו נושא למחלוקת ציבורית מתמשכת.
אפשטיין נעצר שוב ב-6 ביולי 2019, על ידי הרשויות הפדרליות, בהאשמות על סחר בקטינים למטרות מין בפלורידה ובניו יורק.
הוא גם הואשם במתן שוחד בסך 350 אלף דולרים, במטרה להדיח עדים להימנע מלהעיד נגדו בפרשת הסחר בקטינים למטרות מין.
לאחר מותו, התובעת הכללית של איי הבתולה, שם הייתה לאפשטיין אחוזה, הצהירה בתביעה נגד עזבונו כי לאחוזתו הובאו ילדות בנות 11 ו-12. בסוף 2019 איתרה המשטרה הצרפתית את ז'אן לוק ברונל, סוכן דוגמניות צרפתי, החשוד שעסק באיתור צעירות בסוכנות דוגמניות בדרום אמריקה עבור אפשטיין.
ב-23 ביולי 2019 נמצא אפשטיין פצוע בתאו בבית המעצר העירוני שבמנהטן, ניו יורק , לאחר שככל הנראה ניסה להתאבד.
הוא הושם בתוכנית שמירה למניעת התאבדויות (Suicide watch) למשך שישה ימים.
בבוקר 10 באוגוסט נמצא אפשטיין מת בתאו.
במהלך הלילה השומרים לא בדקו את תאו ומצלמות האבטחה לא פעלו.
בניתוח שלאחר המוות נמצאו אצלו שברים בעצמות הצוואר ובעצם הלשון.
חוקרת מקרי המוות הראשית של ניו יורק, ברברה סמפסון, קבעה כי אפשטיין מת בהתאבדות באמצעות תלייה.
ד"ר מייקל ביידן, הפתולוג הראשי לשעבר של ניו יורק, שנשכר על ידי משפחתו של אפשטיין ובדק את גופתו, טען בניגוד לגורמי הרפואה הרשמיים כי החבלות שנמצאו על גופו "מצביעות על חניקה רצחנית".
לדבריו, שברים בעצמות הצוואר ובעצם הלשון הם נדירים במקרי התאבדות בתלייה, ובדרך כלל מעידים על מוות בחניקה.
במהלך משפטו של אפשטיין הוצגה לפני השופטים רשימת הלקוחות של אפשטיין, ובה כ-170 שמות.
לאחר מותו של אפשטיין ב-10 באוגוסט 2019 הורה בית משפט בניו יורק כי הרשימה תישאר חסויה עד 1 בינואר 2024. לאחר מועד זה הרשימה נשארה חסויה, ועלו השערות שונות בקשר לכך.
ביוני 2024 האשים דונלד טראמפ ג'וניור את ממשל ביידן כי הוא שומר על חיסיון הרשימה כדי להגן על פדופילים.
ואנס: "אנחנו צריכים לשחרר את רשימת אפשטיין".
ביולי 2025 הודיעו התובעת הכללית, פאם בונדי, וראשי ה-FBI, קאש פאטל ודן בונג'ינו, כי "אין גילויים חדשים" כלשהם בפרשה, אך רבים התקשו להאמין להם.
ב-27 במאי 2020 עלתה בנטפליקס סדרה דוקומנטרית בשם "ג'פרי אפשטיין: עושר מחריד", שבה מעידות נשים אשר נפגעו מאפשטיין.
הסדרה עוסקת גם בהיבטים של קשרי הון-שלטון, כסף וכוח.
הטענה כי אפשטיין לא התאבד אלא נרצח זוכה לפופולריות.
הקומיקאי והשחקן ריקי ג'רווייס נתן לה ביטוי מעל במת טקס פרס גלובוס הזהב.
המאמינים בתאוריית הקונספירציה טוענים שאפשטיין נרצח על מנת שלא יחשוף פוליטיקאים בכירים שהשתמשו בשירותי זנות הקטינות שניהל, ומנופפים בכך שרשימת הלקוחות לא פורסמה, תחת צו של שופטת.
ג'פרי ביקרופט הוא מעצב אמנותי אמריקאי.
ביקרופט נולד בסקרמנטו שבקליפורניה בשנת 1956. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1981 קיבל את התואר השני שלו, באמנויות יפות.
בתחילת שנות השמונים החל לעבוד בהפקות טלוויזיה, בין היתר עבד כמעצב בסדרת הטלוויזיה "המשווה" .
משנת 1987 עובד ביקרופט יותר ויותר עבור סרטים.
אחת ההצלחות הגדולות שלו הוא הסרט "רוקד עם זאבים" בכיכובו ובבימויו של קווין קוסטנר.
עבור הסרט היו הוא וליסה דין מועמדים לאוסקר בקטגוריית עיצוב ההפקה הטוב ביותר.
ג'פרי אפשטיין: עושר מחריד היא מיני סדרה דוקומנטרית בת ארבעה פרקים שעלתה בנטפליקס בשנת 2020 בבימויה של ליסה ברייאנט שבה מעידות נשים אשר נפגעו מעבריין המין ג'פרי אפשטיין.
הסדרה עוסקת גם בהיבטים של קשרי הון-שלטון, כסף וכוח ומתארת כיצד ניצל אפשטיין את כוחו והונו כדי לבצע את עבירות המין המיוחסות לו.
אפשטיין היה חברם של פוליטיקאים מפורסמים ובהם דונלד טראמפ, ביל והילרי קלינטון, אלן דרשוביץ ואהוד ברק.
אפשטיין הורשע ב-2008 בשידול נערה בת 17 לזנות, עבירה עליה ריצה 13 חודשים ב"מעצר בתנאי שחרור לעבודה" כחלק מעסקת טיעון, שבה איתרו גורמים רשמיים פדרליים 36 קורבנות, ובשל פרטים אלו ספגה העסקה בקורת כמקלה.
נעצר ב-6 ביולי 2019, בהאשמות פדרליות על סחר בקטינים למטרות מין בפלורידה ובניו יורק.
בנוסף הוא הואשם בנתינת שוחד בסך 350 אלף דולרים, במטרה להדיח עדים להימנע מלהעיד נגדו בפרשת הסחר בקטינים למטרות מין.
ב-10 באוגוסט 2019 התאבד אפשטיין בבית המעצר העירוני שבמנהטן, ניו יורק.
הפרק הראשון בסדרה נקרא: "שטחי ציד" ובו מופיעות עדויותיהן של הנפגעות המעידות כיצד אפשטיין ניצל אותן.
בנוסף הן מתארות את הדפוס החוזר של ניצול מיני שביצע אפשטיין מאחוזתו שבליטל סנט ג'יימס.
הפרק השני "בעקבות הכסף" מתאר כיצד צבר אפשרטיין את הונו באמצעות ניהול נכסיו של המיליארדר לזלי וקסנר.
לאחר מכן מתוארות הכמות עצומה של הראיות שאוספת המשטרה נגד אפשטיין.
בתגובה אפשטיין יוצא למתקפה אגרסיבית על המשטרה.
הפרק השלישי "האי" בפרק מוצגת עסקת הטיעון אותה סגר אפשטיין בשנת 2008, עסקת הטיעון מתוארת כמקילה באופן חסר תקדים.
למול תיאורי הזוועה של הנפגעות.
אחת מהן מתארת את שעברה באי הפרטי שלו.
הפרק הרביעי "מוצאות את קולן" לאחר שנעצר אפשטיין בשנית בשנת 2019 והואשם בסחר בקטינות, שהה אפשטיין זמן קצר בלבד במעצר.
אולם המתלוננות מגיעות לבית המשפט ומשמיעות את קולן.
כשליסה בראיינט מפיקת הסדרה ראיינה את קרבנותיו של אפשטיין הוא היה עדיין בחיים, ולפני מעצרו.
משך תשעה חודשים לפני מעצרו של אפשטיין בוצע התחקיר בסודיות לצורך הפקת הסדרה.
"ג'פרי אפשטיין: עושר מחריד" זכתה באתר Rotten Tomatoes לציון של 79% בהתבססות על 33 ביקורות.
באתר Metacritic הסדרה קיבלה ציון ממוצע משוקלל של 61 מתוך 100, מבוסס על 13 מבקרים.
ג'פרי ברודווטר הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.
בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד הקורפוס החמישי.
ברודווטר נולד בפורט בנינג וגדל ברדקליף שבקנטקי.
הוא דור שלישי למשרתים בצבא ארצות הברית.
ב-1989 סיים תואר ראשון במתמטיקה ולימודים צבאיים באוניברסיטת קנטקי והתגייס לצבא כקצין שריון.
הוא הוצב במערב גרמניה ושירת ברגימנט הפרשים המשורין ה-11. במלחמת המפרץ לחם כמפקד מחלקת סיור.
לאחר קורס קציני שריון מתקדם בפורט נוקס שירת כקצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד השלישי של הרגימנט המשורין ה-73 בדיוויזיה המוטסת ה-82. בתקופה זו השתתף במבצע אכיפת הדמוקרטיה והסדר בהאיטי.
הוא יצא ללימודים וב-2003 הוצב בדייוויזית החי"ר הראשונה.
לחם במלחמת עיראק בגזרת העיר רמאדי כקצין מבצעים של החטיבה הראשונה.
ב-2005 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט הפרשים השביעי, כמפקד הגדוד הוביל את היחידה במהלך תגבור הכוחות האמריקאיים בעיראק ולחם בגזרת שכונת אל-עזמיה בבגדאד.
בתפקידו הבא שירת במרכז האימונים הלאומי בפורט אירווין.
ביוני 2012 מונה למפקד צוות הקרב החטיבתי בדיוויזיה הראשונה.
ביולי 2014 חזר לשרת במרכז האימונים הלאומי.
באוגוסט 2015 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה וכן שימש קצין התכנון של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן.
בדצמבר 2016 מונה למפקד מרכז האימונים הלאומי בפורט אירווין.
באוקטובר 2019 מונה למפקד דיווזיית הפרשים הראשונה.
במהלך כהונתו הושעה למשך שבעה חודשים בהן נבדקה אחריותו הפיקודית לפרשת הטרדתה המינית ורציחתה של חיילת בדיוויזיה.
באוגוסט 2021 מונה לסגן מפקד הקורפוס החמישי.
ברודווטר בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, בעל תואר שני במתמטיקה שימושית מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
ג'פרי דאונס הוא קלידן, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי, שידוע כקלידן בלהקת הגל החדש הבאגלז, בלהקת הרוק יס ובלהקת אסיה .
דאונס עבר ללונדון כדי להמשיך בקריירה מוזיקלית.
בשנת 1977 הקים עם טרבור הורן את להקת הבאגלז וזכה להצלחה עם אלבומם הראשון The Age of Plastic (1980) שכלל את הלהיט העולמי "Video Killed the Radio Star".
במאי 1980 הצטרף דאונס ליס ביחד עם הורן, והוציאו את האלבום "Drama" .
לאחר שהתפרקותה של יס בשנת 1981, דאונס עזר לטרבור הורן להפיק אלבום שני של הבאגלז, "Adventures in Modern Recording" אם כי הוא היה מעורב בעיקר במחציתו, והקים את אסיה יחד עם המוזיקאי לשעבר של יס, סטיב האו.
הוא עזב את אסיה בשנת 1986, הצטרף שוב בשנת 1990 ומאז הוא חלק מההרכב.
הוא הוציא כמה אלבומי סולו והפיק עבור כמה אמנים, כולל מייק אולדפילד ו-"Thompson Twins" .
בשנת 2006 דאונס התאחד מחדש עם ההרכב המקורי של אסיה והצטרף מחדש ליס בשנת 2011, וכיום הוא פעיל בשתי הלהקות.
מאז 1998 הוא התאחד עם טרבור הורן בהופעות לביצוע שירים של הבאגלז.
ג'פרי ארצ'ר הוא סופר בריטי, שמתמחה בספרות הרפתקאות וריגול.
ג'פרי ארצ'ר נולד וגדל בלונדון.
החל מגיל צעיר הוא גילה עניין בכתיבה.
הוא ניסה את עצמו בתחומים שונים ובסוף פנה לתחום העיתונות.
ג'פרי ארצ'ר היה כתב במספר ערוצי טלוויזיה בריטיות ובתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 הוצב בצפון אירלנד ואחר כך בביירות.
בשנת 1976 הוא קיבל אישור להצטרף להפלגה של צוללת גרעינית בריטית והועבר לסיקור הצבא.
על בסיס הניסיון שרכש, ג'פרי ארצ'ר חזר לכתיבה כאשר התרכז בתחום ריגול וצבא.
בשנת 1995 ג'פרי ארצ'ר עזב את הטלוויזיה והתרכז בכתיבת ספרים בלבד.
1993 – Eagle Trap - תורגם לעברית
1997 – Java Spider - תורגם לעברית
1998 – Fire Hawk - תורגם לעברית
ג'פרי פול דלייל הוא סגן משנה לשעבר בצי המלכותי הקנדי שהעביר מידע רגיש מרשת שיתוף המודיעין החשאית ביותר STONEGHOST לידי סוכנות המודיעין הצבאי הרוסית גה.אר.או.
כשמעשיו תוארו כ"קשים במיוחד" על ידי משרד ההגנה הלאומית של קנדה (DND) ו"בלתי ניתנים לתיקון" על ידי שירות הביון הביטחוני הקנדי והרשויות הקנדיות רואות בי כמי שפגע פגיעה אנושה ביכולות המודיעין הקנדיות.
בבית המשפט באוקטובר 2012 הודתה בהפרת אמונים ובשתי עבירות של העברת מידע סודי לגורם זר, בניגוד לחוק ביטחון המידע.
הוא נשפט ל-20 שנות מאסר בפועל, בניכוי זמן, על ידי השופט הראשי של בית המשפט המחוזי בנובה סקוטיה ב-8 בפברואר 2013. ב־13 בפברואר 2013 הודיע משרד ההגנה כי דלייל הופשט מכל עיטוריו ושוחרר משירות צבאי תחת הכיתוב "הודח בבושת פנים בשל התנהגות בלתי הולמת".
דלייל סיים את לימודיו בבית הספר התיכון סאקוויל בשנת 1990.
ב-3 במאי 1997 נישא דלייל לג'ניפר לי ג'יינס בלור סאקוויל, נובה סקוטיה.
ב-17 בפברואר 1998 הוא הגיש בקשה לפשיטת רגל והצהיר על התחייבויות של 18,587 דולר ונכסים של 1,000 דולר.
ביוני 2008 דלייל ואשתו נפרדו.
ב-3 במאי 2010 הגישו דלייל ואשתו בקשה לגירושין, בשל רומן שניהלה אשתו.
דלייל שימש כאנליסט להערכת איומים ימיים עבור הצי המלכותי הקנדי.
בתחילה הצטרף למילואים בינואר 1996 ונרשם לשירות קבע במרץ 2001. באוקטובר 2001 סיים קורס קצינים וקודם לדרגת קורפורל (רב"ט).
בנובמבר 2006 קודם דלייל לסרג'נט (סמל).
בשנת 2008 הוא נרשם לפקולטה לאמנויות במכללה הצבאית המלכותית.
הוא קיבל דרגת קצין כתת-לויטננט ביולי 2008. בספטמבר 2010 סיים את המכללה המלכותית הצבאית עם תואר ראשון והוצב לשרת במרכז הביון והתקשורת הימי הרב-לאומי בספינת הצי טריניטי שבהליפקס באוגוסט 2011.
ביולי 2007 נכנס דלייל לשגרירות רוסיה באוטווה והציעה למכור מידע סודי לשירות הביון הצבאי הרוסי (המכונה גה-אר-או).
פעילותו של דלייל הייתה מזיקה במיוחד בשל גישתו למאגר המידע המודיעיני STONEGHOST המשותף בין קנדה, ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
בהתייחס למידע שהעביר, אמר: "זה אף פעם לא היה ממש דברים קנדיים...
היו דברים אמריקאים, היו דברים בריטיים, אוסטרליים - זה היה הדברים של כולם." מערכת STONEGHOST מהווה מערכת נתונים משותפת בין סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני, ארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי והמודיעין הצבאי של הממלכה המאוחדת (Defence Intelligence).
דלייל האשים את פעילות הריגול שלו בבעיות הזוגיות שלו, ולא בצורך כספי.
הוא נכנס לשגרירות רוסיה ביום שגילה שאשתו מנהלת רומן.
החקירה בנושא דלייל הופעלה על פי מידע של לשכת החקירות הפדרלית האמריקאית ב-2 בדצמבר 2011. בביתו נערך חיפוש באותו חודש והוא נעצר בינואר שלאחר מכן על ידי שוטרי המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה.
בעבר הוא עוכב על ידי סוכני שירותי הגבול בקנדה בשדה התעופה בהליפקס בספטמבר 2011 לאחר שחזר מנסיעה לברזיל לפגוש את איש הקשר שלו מטעם המודיעין הצבאי הרוסי, כשהוא נושא כמות גדולה של מזומנים וכרטיסי אשראי.
אך זה לא הוביל לחקירה.
במאי 2013 דיווחה העיתונות הקנדית כי שירות הביון הביטחוני הקנדי היה מודע לריגול של דלייל הרבה לפני חשיפת ה-FBI, אך הארגון לא הצליח ליצור קשר עם המשטרה המלכותית הקנדית לביצוע מעצר.
ב-8 בפברואר 2013 נגזר על דלייל 20 שנות מאסר.
ב-13 בפברואר 2013 משרד ההגנה הצהיר כי דלייל הופשט מכלל דרגותיו והוא שוחרר מהשירות הצבאי בקלון.
בנוסף, הצבא הקנדי דרש באופן מיידי להשיב את השכר ששולם לדלייל מאז שנעצר בינואר 2012.
ועדת השחרורים הקנדית העניקה לדלייל שחרור באוקטובר 2018 והוא שוחרר ממאסרו במרץ 2019.
תומאס ג'פרי ביבי היה ארכאולוג אנגלי.
הוא ידוע בעיקר בזכות גילוי המדינה העתיקה של דילמון, המכונה במיתולוגיה המסופוטמית גן עדן.
לעיתים קרובות הוא נחשב לחלוץ הארכאולוגיה הערבית.
תומאס ג'פרי ביבי נולד ב-14 באוקטובר 1917 בהברשאם, וסטמורלנד, אנגליה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת את סוכנות הביון הבריטית.
בשלב מסוים הוא נשלח להצטרף למחתרת הדנית.
בשנת 1953 הוא והפרופסור גלוב הובילו צוות ארכאולוגים דני לבחריין.
הצוות מיקד את חפירותיו בעיקר מתחת למצודת בחריין, במקור תל מרובד גדול בחופי צפון המדינה.
האתר משתרע על כ-500 דונם ותוארך לתקופת דילמון הקדומה, שהייתה הרבע הראשון של האלף השני לפני הספירה.
הצוות מצא בתחילה כלי חרס מתקופת קדם דילמון הקדומה, המתוארכים לשנת 2400 לפני הספירה ועד לתקופה ההלניסטית של ההיסטוריה של בחריין.
ארכאולוגים גילו קטע קצר של חומת העיר המוקדמת מהאלף השני ויסודות מקוטעים של שישה בתים במקום.
הצוות המשיך לחפור גם בסאר, כפר בבחריין, מה שהוביל לגילוי מקדש סאר המתוארך לתקופת דילמון.
ביבי גם כתב על אירופה בתקופת האבן ובתקופת הברונזה, במיוחד על אנשי הביצה של דנמרק.
ג'פרי אמהרסט נולד בסבנואק, קנט, ממלכת בריטניה הגדולה, בשנת 1717. אביו היה עורך דין ואמו עקרת בית.
אמהרסט למד באקדמיה צבאית וסופך למשמר הגרנדירים הבריטי בשנת 1731. ג'פרי נבחר להיות המשנה של ג'ון ליגוניר, רוזן ליגוניר הראשון והשתתף בקרב דטינגן במהלך מלחמת הירושה האוסטרית.
במהלך מלחמת שבע השנים, בהמלצתו של ליגוניר בחר ויליאם פיט האב בג'פרי לשמש מפקד הכוחות בקנדה הבריטית בשנת 1758. בכוח של 14,000 איש ג'פרי הטיל מצור וכבש את מצודת לואיסבורג במסגרת המלחמות הבין-קולוניאליות בין בריטניה לצרפת.
על פיקודו הוא קודם לפיקוד ראשי במושבות הבריטיות באמריקה הצפונית.
אמהרסט פעל באסטרטגיה של גננה ממושכת ותנועה מועטה עד אשר בשנת 1760 תכנן אמהרסט מתקפה תלת-כיוונית נגד מונטריאול, הגדולה בערי קוויבק בקנדה הצרפתית.
ב-8 בספטמבר 1760 נכנעו הצרפתים המוצבים במונטריאול לידי הכוחות הבריטים.
כניעת הכוחות במונטריאול סימנה את סוף השלטון הצרפתי בקנדה ובהמשך חולקה לואיזיאנה הצרפתית בין האימפריה הבריטית והאימפריה הספרדית.
על פי תנאי חוזה פריז בשנת 1763, כל אמריקה הצפונית הצרפתית ממזרח לנהר המיסיסיפי הועברה לידי בריטניה, למעט האיים הזעירים סט.
פייר ומיקלון מול חופי ניופאונדלנד.
אמהרסט עזב את אמריקה הצפונית בנובמבר 1763 ושב לבריטניה הגדולה.
ג'פרי נקרא חזרה מכיוון שטיפולו במרד פומטיאק נגד אינדיאנים עורר ביקורת.
לאמהרסט ניתן תואר של אביר בשנת 1761. אמהרסט סירב לקחת חלק במאבק נגד מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
נוצר למענו תואר האצולה הברון אמהרסט בשנת 1776 והוא הועלה לדרגת פילדמרשל בשנת 1796.
לקראת סוף שנות השבעים הוא הועלה לדרגת המפקד העליון של הכוחות ונותר בתפקיד זה עד שנת 1782. עקב פריצתן של מלחמות המהפכה הצרפתית והצטרפותה של בריטניה לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ראש-ממשלת בריטניה, ויליאם פיט הבן, מינה את אמהרסט בפעם השנייה לתפקיד המפקד העליון של הכוחות.
אמהרסט נותר בתפקיד עד שנת 1795, עת הוחלף בידי הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני.
אמהרסט הקים את המוניטין שלו במערכות באמריקה הצפונית, והוא חייב הרבה מהתקדמותו המאוחרת להצלחתו במהלך מלחמת שבע השנים.
ג'פנה (בסינהלית: යාපනය; בטמילית: யாழ்ப்பாணம்; באנגלית: Jaffna) היא עיר במחוז הצפון , סרי לנקה.
באזור העיר, נמצאים אוניברסיטת ג'פנה , המכללה ההינדית ג'פנה , המכללה המרכזית ג'פנה .
העיר ממוקמת כ-305 ק"מ מבירת סרי לנקה, סרי ג'ייוורדנפורה-קוטה.
בנוסף, העיר נמצאת על חצי האי ג'פנה .
ג'פרי אשבי הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ג'פרי אשבי נולד בדאלאס וגדל בעיירה אברגרין שבקולורדו.
הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת מכונות באוניברסיטת איידהו ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1976.
לאחר סיום הלימודים אשבי התגייס לצי ארצות הברית.
הוא סיים קורס טיס ושירת כטייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט".
במהלך מלחמת המפרץ הוא היה טייס בנושאת מטוסים מידוויי (CV-41) והשתתף בטיסות מבצעיות.
בינואר 1991 הוא השמיד מסוק עיראקי איירוספסיאל SA 321 סופר פרלון שסיכן את אוניות הצי האמריקאי.
בהמשך הוא היה מפקד טייסת באברהם לינקולן (CVN-72).
בסך הכול, אשבי צבר מעל ל-7 אלף שעות טיסה.
בשנת 1993 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טנסי.
בשנת 1994 אשבי נבחר לצוות אסטרונאוטים בהיותו בן 40. הוא היה אמור להיות טייס STS-85 אך הוחלף בגלל מחלת קרוב משפחה.
בשנת 1999 הוא השתתף במשימת STS-93 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (איילין קולינס היה מפקד הצוות).
בשנת 2001 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אנדוור טיסת STS-100 כטייס (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות).
המטרה העיקרית הייתה להתחבר לתחנת החלל הבין-לאומית ולהתקין זרוע רובוטי קנדארם2. בשנת 2002 אשבי היה מפקד צוות של STS-112 של מעבורת החלל קולומביה.
מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל.
באותה עת בתחנת החלל היה צוות של משלחת קבועה מס' 5 בפיקוד ולרי קורזון.
אשבי עזב את נאס"א בשנת 2010 והשתלב בתעשיית החלל הפרטית בתפקיד ניהולי בחברת "בלו אוריג'ין".
ב-15 ביולי 2019 הוא נפצע במהלך עליה על פסגה בהרי הרוקי.
ג'פרי אנטוקה-פולה היה כדורגלן דרום אפריקאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
אנטוקה הצטרף בשנת 2003 למחלקת הנוער של צ'לסי, והושאל במשך חמש שנים לווסטרלו מליגת העל הבלגית, במדיה ערך 93 הופעות ליגה והבקיע ששה שערים.
ב-15 בינואר 2009 חתם אנטוקה בקייזר צ'יפס מליגת העל הדרום-אפריקאית, וקבוצתו האחרונה הייתה סופרספורט יונייטד, גם היא מליגת העל הדרום-אפריקאית, ממנה שוחרר בחודש יולי 2011.
ב-18 באוגוסט 2004 ערך אנטוקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה, בניצחון 0–2 על נבחרת תוניסיה במשחק ידידות.
בסך הכל ערך חמש הופעות במדי הנבחרת.
ב-21 בינואר 2012, בשעות הבוקר המוקדמות, נרצח אנטוקה בדקירות.
רוצחו, אפריל ג'או, נידון בחודש נובמבר 2013 ל-12 שנות מאסר.
הוא שעשועון טלוויזיוני אמריקאי שנוצרה על ידי מרב גריפין.
בשעשועון המתמודדים מקבלים רמזים לשאלות ידע כללי בצורת תשובות, ועליהם לזהות את האדם, המקום או הדבר שהרמז מתאר, ולהקפיד תמיד לנסח את התשובה בצורת שאלה.
התוכנית עלתה לשידור לראשונה בשעות אחר הצהריים ברשת NBC ב-30 במרץ 1964 ושודרה באותה המתכונת עד 3 בינואר 1975. החל מספטמבר 1974 התוכנית החלה להיות משודרת בפריים טיים מדי שבוע עד ספטמבר 1975, ובאוקטובר 1978 חזרה התוכנית בפורמט מחודש אשר שודר ברשת NBC מאוקטובר 1978 עד מרץ 1979 בימי חול.
התוכנית בגרסה המודרנית אשר משודרת מדי יום עלתה לראשונה לשידור ב-10 בספטמבר 1984.
ארט פלמינג היה המנחה של התוכנית בין השנים 1964 ל-1979. דון פרדו שימש כקריין של התוכנית עד 1975, וג'ון הרלן שימש כקריין של התוכנית בין השנים 1978–1979. את הגרסה של התוכנית שעלתה לשידור ב-1984 הנחה אלכס טרבק בעוד שג'וני גילברט שימש כקריין.
טרבק אירח את התוכנית עד מותו, והפרק האחרון בהנחייתו שודר ב-8 בינואר 2021, לאחר שהוא היה המארח של התוכנית במשך 36 שנים.
לאחר מותו, מגוון מנחים אורחים הנחה את העונה עד שהיא הסתיימה.
השחקנית מים ביאליק וקן ג'נינגס, אשר ניצח בעבר בעונה קודמת של השעשועון, הנחו לחלופין את השעשועון עד דצמבר 2023, ולאחר מכן ג'נינגס הפך למנחה הבלעדי של השעשועון.
לאורך השנים הופקו ושודרו מעל ל-8,000 פרקים של השעשועון, והוא זכה ב-39 פרסי אמי לבידור בשעות היום וכן בפרס פיבודי.
בשנת 2013 השעשועון דורג במקום ה-45 ברשימת 60 התוכניות הגדולות ביותר בתולדות הטלוויזיה האמריקאית של TV Guide.
לאורך השנים הופקו גם גרסאות מקומיות לשעשועון בקנדה, בריטניה, אוסטרליה, גרמניה, שוודיה, רוסיה, יפן, הודו, הפיליפינים, ניו זילנד וישראל.
משתתפים שלושה מתמודדים המתחרים בשלושה סבבים: ג'פרדי!
בכל אחד משני הסבבים הראשונים מוצגים למתמודדים רמזי טריוויה המנוסחים כתשובות, ועליהם להשיב עליהם בצורת שאלה המזהה נכונה את מושא הרמז.
לדוגמה, במקום שאלה ישירה, מוצגת קביעה, והמתמודד משיב בשאלה הכוללת את התשובה הנכונה.
בכל משחק מוסתרים רמזי Daily Double: אחד בסבב הראשון ושניים בסבב השני.
כאשר מתמודד בוחר רמז כזה, רק הוא רשאי להשיב, ועליו להמר סכום לבחירתו — ממינימום קבוע ועד לכל ניקודו או לערך הגבוה ביותר בלוח, הגבוה מביניהם.
תשובה נכונה מוסיפה את סכום ההימור, ותשובה שגויה גורעת אותו.
לאחר מכן אותו מתמודד בוחר את הרמז הבא.
בסבב הראשון מקובל לגלות גמישות לגבי ניסוח התשובה כשאלה, והמנחה עשוי להסתפק בתזכורת.
לעומת זאת, בסבב "דאבל ג'פרדי!" וברמזי Daily Double נאכף הכלל בקפדנות, ומתמודד חייב לנסח את תשובתו בצורת שאלה כדי שתיחשב תקינה.
נהוג לעבור על הרמזים מהערכים הנמוכים לגבוהים, שכן לעיתים יש רצף רעיוני בתוך הקטגוריה.
חריגה מכך מכונה "פורסט בונס" — בחירה אקראית של רמזים לשם בלבול היריבים.
באסטרטגיה השתמש לראשונה "צ'אק פורסט", שזכה ביותר מ-70,000 דולר בריצתו הראשונה כאלוף, בשנת 1985. טרבק הביע כי אסטרטגיה זו לא רק הרגיזה אותו אלא גם את הצוות, מכיוון שהיא משבשת את הקצב שמתפתח בעת חשיפת הרמזים ומגדילה את הפוטנציאל לטעויות.
אסטרטגיה נוספת היא פתיחה ברמזים היקרים ביותר לצבירת יתרון מהיר, שזכתה לפרסום בשנים האחרונות.
אסטרטגיה זו שימשה באופן קבוע את "ג'יימס הולצהאואר" (שיאן ג'פרדי!
אמריקאי) במהלך רצף הניצחונות שלו בין אפריל ליוני 2019.
המקורית ועד סוף עונת השידורים של 1984–1985, הותר למתמודדים המתמודדים ללחוץ על הזמזם רק לאחר שהמנחה סיים להקריא את הרמז.
מאז ספטמבר 1985, נדרשים המתמודדים להמתין עד שהרמז יוקרא לפני שהם מצלצלים.
סימון אור (שאינו נראה לצופים) מציין מתי מותר ללחוץ; לחיצה מוקדמת גורמת לנעילת המתמודד לחצי שנייה.
הכלל נועד כדי לאפשר לקהל הביתי לשחק ביתר קלות למנוע ממתחרה מהיר במיוחד להשתלט על המשחק.
בפרקים שלפני 1985, נשמע צליל כאשר מתמודד לחץ על הבאזר, אולם בהמשך הצליל בוטל מכיוון שהוא "הסיח את דעתם של הצופים" והיווה בעיה כאשר המתמודדים התקשרו בזמן שהמנחה עדיין קרא את הרמז.
מתמודדים עם לקות ראייה מקבלים מראש כרטיס עם שמות הקטגוריות בכתב ברייל.
השופטים בודקים את החלטותיהם במהלך הצילומים, ובמקרה של טעות בניקוד מתבצע תיקון בהקדם האפשרי, בליווי הסבר של המנחה.
אם מתגלה טעות רק לאחר סיום הצילומים והשפעתה מהותית, המתמודדים הרלוונטיים מוזמנים להתחרות מחדש בפרק עתידי.
בסבבי "ג'פרדי!" ו"דאבל ג'פרדי!" מופיע לוח הכולל שש קטגוריות, שבכל אחת מהן חמישה רמזים.
לכל רמז מוצמד ערך כספי, מן הנמוך לגבוה, בהתאם לרמת הקושי.
הם תמיד כפולים מאלה של הסבב הראשון.
במהלך השנים עודכנו סכומי הניקוד מספר פעמים;
בסדרת "ג'אפרדי!" המקורית, ערכי הרמזים בסיבוב הראשון נעו בין 10$ ל-50$ בסבב "ג'אפרדי!" ובין 20$ ל-100$ בסבב "דאבל ג'אפרדי!".
האלוף החוזר (או מתמודד שנבחר בהגרלה, אם אין אלוף) בוחר קטגוריה וערך כספי.
המנחה מקריא את הרמז, ולאחר מכן רשאים כל המתמודדים ללחוץ על זמזם.
תשובה נכונה מזכה בניקוד, ותשובה שגויה או אי־מענה תוך חמש שניות גורעים ניקוד ומאפשרים לאחרים לנסות להשיב.
אם איש מהמתמודדים אינו משיב נכונה, המנחה מוסר את התשובה הנכונה והבחירה הבאה נשארת בידי המתמודד שבחר את הרמז הקודם.
הסבב מסתיים עם ניקוי הלוח או בתום הזמן שהוקצה לו.
בסבב "דאבל ג'פרדי!" בוחר ראשון המתמודד בעל הניקוד הנמוך ביותר; במקרה של שוויון, זכות הבחירה ניתנת למי שענה נכון לאחרונה מבין השווים.
מתמודדים המסיימים את סבב "דאבל ג'פרדי!" עם ניקוד אפס או שלילי מודחים מהמשחק ואינם משתתפים ב"גמר ג'פרדי!", ומקבלים פרס ניחומים.
במקרים נדירים שבהם כל המתמודדים מודחים, סבב הגמר אינו מתקיים.
סבב "גמר ג'פרדי!" (Final Jeopardy!) כולל רמז יחיד, שלרוב דורש תהליך חשיבה דו־שלבי כדי להגיע לתשובה.
עם סיום סבב "דאבל ג'פרדי!" מודיע המנחה על קטגוריית הסבב האחרון, ולאחר מכן יוצאים להפסקת פרסומות.
מתמודדים שסיימו את הסבב הקודם עם ניקוד הנמוך מדולר אחד אינם משתתפים בסבב זה.
במהלך ההפסקה מוצבות מחיצות בין עמדות המתמודדים, וכל אחד מהם קובע הימור סופי.
ההימור יכול להיות בכל סכום עד לגובה הניקוד שצבר, אך לא במספרים בעלי קונוטציה הנחשבת בלתי־ראויה.
את סכום ההימור כותבים המתמודדים בעט אלקטרוני על צג בעמדתם בתוך פרק זמן קצוב, ובמקביל מנסחים את תשובתם.
לאחר החזרה מההפסקה נחשף הרמז, והמנחה מקריא אותו.
למתמודדים מוקצות 30 שניות לכתיבת התשובה, בליווי מוזיקת הנושא של התוכנית.
במקרה של תקלה טכנית, ניתן לכתוב ידנית על כרטיס ייעודי; מתמודדים עם לקות ראייה או עיוורון נוהגים להזין את תשובתם באמצעות מקלדת.
התשובות נחשפות לפי סדר הניקוד שלפני הסבב — מן הנמוך לגבוה.
תשובה נכונה מוסיפה את סכום ההימור לניקוד המתמודד.
תשובה שגויה, אי־מענה, תשובה כללית מדי, שגיאת כתיב הפוגעת בהגייה, או אי־ניסוח התשובה כשאלה — גורעים את סכום ההימור.
המתמודד בעל הניקוד הגבוה ביותר בתום הסבב מוכרז כמנצח הפרק.
במקרה של שוויון, מחולקים פרסי ניחומים בהתאם לניקוד שהיה למתמודדים בכניסה לסבב גמר ג'פרדי!.
אם כל שלושת המתמודדים מסיימים עם אפס נקודות, לא שב אלוף לפרק הבא, והפרסים מחולקים לפי הדירוג שקדם לסבב האחרון.
בטורנירים, כאשר נדרש מנצח, מופעל מנגנון שובר שוויון ייעודי.
אסטרטגיות ההימור בסבב זה נחקרו רבות.
כאשר ניקוד המוביל גבוה מפי שניים מניקוד המקום השני — מצב המכונה "משחק סגור" (runaway game) — יכול המוביל להבטיח ניצחון באמצעות הימור נמוך.
במצבים אחרים, מקובל שהמוביל מהמר סכום שמבטיח ניצחון במקרה של תשובה נכונה, גם אם המתמודד השני מהמר את מלוא ניקודו.
בשנות ה-90, אמרו המתמטיקאים ג'ורג' גילברט ורונדה האצ'ר ש"רוב השחקנים מהמרים באגרסיביות".
המתמודד המנצח מקבל את סכום זכייתו במזומן וחוזר להתמודד בפרק הבא.
שאר המתמודדים מקבלים פרסי ניחומים במקום הזכייה שצברו במהלך המשחק.
מאז 2002 מוענקים פרסי ניחומים במזומן, שנועדו גם לסייע בכיסוי הוצאות נסיעה ולינה.
החל מעונה 40 הוגדלו סכומי פרסי הניחומים ל־3,000 דולר למקום השני ו־2,000 דולר למקום השלישי.
בעונות המוקדמות של התוכנית קיבלו כל המתמודדים את זכיותיהם, אולם עם תחילת כהונתו של אלכס טרבק שונתה המדיניות, כך שרק המנצח מקבל את סכום זכייתו.
שינוי זה נועד לעודד השתתפות פעילה עד סוף המשחק ולאפשר העלאת ערכי הניקוד.
במשך שנים קיבלו המתמודדים המפסידים חבילות נופש ופרסים מסחריים, ובהמשך הוחלפו אלה בפרסי כסף במימון נותן חסות.
מנצח כל פרק שב להתמודד בפרק הבא מול שני מתמודדים חדשים.
בעבר, מתמודד שזכה בחמישה פרקים רצופים פרש ללא הפסד והובטחה לו השתתפות ב"טורניר האלופים"; מגבלת חמשת הפרקים בוטלה ב־8 בספטמבר 2003. השיא למספר הימים הרצופים עם אלוף חוזר חדש הוא 13, ונקבע לראשונה בשנת 2002 ושוב בשנת 2025.
במקרים נדירים מסתיים המשחק בשוויון במקום הראשון.
כללי ההכרעה השתנו לאורך השנים.
מאז 24 בנובמבר 2014, שוויון לאחר "גמר ג'פרדי!" מוכרע באמצעות רמז שובר־שוויון: המתמודדים מקבלים קטגוריה ורמז אחד, והראשון שלוחץ על הזמזם ונותן תשובה נכונה (בניסוח של שאלה) מוכרז כמנצח.
לא ניתן לזכות "מן ההפקר" אם היריב טועה; נדרשת תשובה נכונה כדי לנצח.
אם איש אינו עונה נכונה, ניתן רמז נוסף.
בעבר הוכרזו מתמודדים שקשרו במקום הראשון כ"אלופים משותפים", וכל אחד שמר על זכייתו וחזר לפרק הבא.
תיקו התרחש בפרק של ה-29 בינואר 2014, כאשר ארתור צ'ו, שהוביל בסוף הפרק "דאבל ג'פרדי!", הימר על תיקו עם המתמודדת קרולין קולינס במקום לנצח.
צ'ו פעל לפי עצתו של קית' וויליאמס, אלוף המכללות של "ג'פרדי!", להמר על תיקו כדי להגדיל את סיכויי המוביל לנצח.
שוויון תלת־צדדי (עם ניקוד חיובי) התרחש פעם אחת בלבד בגרסה המאוגדת, ב-16 במרץ 2007, כאשר סקוט וייס, ג'יימי קירבי ואנדרס מרטינסון סיימו את המשחק עם 16,000 דולר.
עד 2018 לא הוכרע אף משחק רגיל באמצעות שובר־שוויון.
אם אף מתמודד אינו מסיים את גמר ג'פרדי!
עם ניקוד חיובי, אין מנצח, ובפרק הבא משתתפים שלושה מתמודדים חדשים.