tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מאז ועד היום הפכה החברה למותג אופנה עולמי תוך שימת דגש על איכות הבדים והבגדים תוך שימת דגש על הפרטים הקטנים.
בראיון שהעניק תומאס לאחת מרשתות הטלוויזיה שפורסם בערוץ 10, דיבר תומאס על השמועה אשר נטען בה שהוא גזען לגבי מוצא אפרו-אמריקני ואנטישמי.
תומאס אמר בראיון כי מעולם לא אמר דברים כאלו, והוסיף שלבנו ישנה חברה ממוצא אפרו אמריקני.
לגבי היותו אנטישמי הוסיף ואמר שגם השמועה הנ"ל אינה נכונה, וציין שמדגמנת את מוצריו בר רפאלי והוסיף בשבחיה.
מוצריו נמכרים בחנויות יוקרה, בקניונים ובמרכזי בילוי בישראל.
באוקטובר 2023 בעת מלחמת חרבות ברזל הוא העלה פוסט עם דגל ישראל לצד הכיתוב stand with Israel.
תומאס "טומי" ברירקליף היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הקיצוני או החלוץ.
את קריירת הנוער שלו הוא החל בבאקופ ובקלית'רו, לפני שהפך למקצוען והצטרף לבלקברן רוברס ב-1897. הוא שיחק ברוברס במשך שלוש עונות, הבקיע חמישה שערים בעונת 1897/1898 ושניים נוספים בעונה שלאחר מכן.
בעונת 1900/1901 הוא שיחק בסטאלייברידג' רוברס, ובסיומה הצטרף לוולוויץ' ארסנל.
ברירקליף השפיע מיד עם הגעתו לארסנל: הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בארנסלי ב-2 בספטמבר, ובמקביל להיותו שחקן הרכב קבוע הוא גם היה מלך השערים של הליגה השנייה של הפוטבול ליג.
למרות שבהמשך הקריירה שלו בארסנל הוא לא הבקיע שערים רבים, הוא נותר בהרכב בעונת 1903/1904 שבסיומה העפיל המועדון לליגה הראשונה עם 91 שערי זכות.
בתקופה זו הוא שיחק בעיקר בעמדת הקיצוני, והיה שחקן הרכב קבוע בעונה הראשונה בתולדות ארסנל בליגה הבכירה (1904/1905), לפני שהועבר לבלקברן רוברס באפריל 1905. בסך הכל הוא השתתף ב-133 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 34 שערים.
תוך זמן קצר עזב ברירקליף לפליימות' ארגייל, וסיים את הקריירה שלו בברנטפורד ובדארוון.
טומי דורסי (19 בנובמבר 1905 – 26 בנובמבר 1956), היה נגן טרומבון, חצוצרן, מלחין ומוביל הרכב בתקופת הביג בנד.
הוא היה אחיו הצעיר של ג'ימי דורסי.
סגנונו הלירי בנגינת הטרומבון הפך לאחד מסימני ההכר של להקתו ושל תקופת הסווינג.
להיטו, I'll Never Smile Again, היה ללהיט הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, בשנת 1940.
תומאס פרנסיס דורסי, הבן, היה יליד שנאנדואה, פנסילבניה, השני מתוך ארבעת ילדיהם של תומאס פרנסיס דורסי, האב ותרזה דורסי.
אחיו ואחותו הצעירים אדוארד ומרי נפטרו בגיל צעיר.
בגיל 15, המליץ ג'ימי על טומי כמחליף לרוס מורגן בלהקה האזורית "הצופרים מסקרנטון", (The Scaranton Sirens).
טומי וג'ימי עבדו יחדיו במספר להקות, ביניהן אלו של רודי וואלי, וינסנט לופז ובעיקר פול וייטמן, לפני שהקימו את להקת האחים דורסי המקורית בשנת 1934. גלן מילר היה חבר בלהקת האחים דורסי בשנים 1934 ו-1935 והלחין כמה מלהיטי הלהקה באותה התקופה, כגון "Annie's Cousin Fanny" ו-"Dese Dem Dose".
אולם מרירות מתמשכת בין האחים דורסי, הביאה לפרישתו של טומי דורסי ולהקמת להקה משלו בשנת 1935, בדיוק כאשר לתזמורת היה להיט עם השיר "Every Little Moment".
להקתו הראשונה של טומי דורסי הורכבה משרידי להקתו של ג'ו היימס, וסגנונו החלק והלירי בנגינת הטרומבון - אם בבלדות ואם בסגנון סווינג ללא גבולות - הפכו לאחד מסימני ההכר של להקתו ושל תקופת הסווינג כולה.
הלהקה החדשה הצליחה כמעט מהרגע בו חתמה חברת ההקלטות RCA Victor עם הקטע, "On Treasure Island", שהיה לאחד מארבעת הלהיטים של הלהקה באותה השנה.
התחלה זו הובילה ל-137 להיטים במצעד הבילבורד, בסך הכול היו לדורסי 17 סינגלים שהגיעו למקום הראשון.
הסינגל "I'll Never Smile Again" שהה במקום הראשון במשך 12 שבועות ברשימת רבי המכר של מגזין הבילבורד בשנת 1940. הסינגל "In the Blue of Evening" שהה בראש מצעד המכירות של הבילבורד במשך שלושה שבועות בשנת 1943.
סינטרה השיג את ההצלחה הראשונית שלו בתור זמר בלהקתו של דורסי וטען כי למד איך לשלוט בנשימה בכך שצפה בדורסי מנגן בטרומבון.
דורסי אמר כי סגנון נגינתו הושפע רבות מזה של ג'ק טיגרדן.
חבר נוסף בלהקתו של דורסי שככל הנראה צפה והקשיב זמן ניכר לסיי אוליבר, מארגן וחותם על הופעות, היה נלסון רידל, שבשלב מאוחר יותר חבר לפרנק סינטרה כמארגן ומנצח בכמה מאלבומיו, הוא נחשב כמי שעשה מהפכה לאחר מלחמת העולם השנייה במוזיקה הפופולרית.
הסרט הביוגרפי שיצא בשנת 1947, "דורסי הנפלא" , מתאר באופן כללי איך התחילו האחים דורסי מהתחתית ועד לעבודה בלהקתו של פול וויטמן, לפני שנת 1935, אז התפצלה להקתם לשניים.
ב-1948 השתתף בסרט שיר נולד לצידו של דני קיי.
האחים דורסי התפייסו ויישרו את ההדורים ביניהם - ג'ימי דורסי נאלץ לפרק את להקתו המצליחה בשנת 1953, ואחיו טומי שכנע אותו להצטרף ללהקתו כאטרקציה נוספת - אך לא חלף זמן רב וטומי שינה את שמה של להקתו לתזמורתם של האחים דורסי.
ב-26 בדצמבר 1953 הופיעו האחים עם תזמורתם בתוכניתו של ג'קי גליסון ברשת CBS, לאחר מכן יצאו האחים לסיבוב הופעות ולתוכנית טלוויזיה משלהם ששודרה בין השנים 1954–1956, ובה הם הציגו, בין היתר לראשונה את אלביס פרסלי בפני קהל צופי הטלוויזיה.
טומי דורסי הלחין כמה מהשירים הפופולריים של תקופת הסווינג, בהם: "To You" ו-"This is No Dream", אותו כתב במשותף עם בני דייוויס וטד שפירו בשנת 1939. השיר הוקלט בידי להקתו של הארי ג'יימס שהציג את פרנק סינטרה כסולן.
שירים נוספים שלו שזכו לביצועים היו: "You Taught Me To Love Again", שהוקלט בידי ג'ין קרופה, "In the Middle of a Dream" שהוקלט בידי גלן מילר ועוד.
היו לו עוד שני להיטי מקום ראשון בשנת 1935 כאשר עוד היה בלהקת האחים דורסי: "Lullaby of Broadway", ששהה במקום הראשון במשך שבועיים ו-"Chasing Shadows", ששהה במקום הראשון במשך שלושה שבועות.
להיטו הגדול ביותר היה "I'll Never Smile Again", שאותו שר פרנק סינטרה, השיר שהה במקום הראשון במשך 12 שבועות במצעד הסנגלים של מגזין הבילבורד בשנת 1940.
ב-1956, נפטר טומי דורסי בגיל 51 בביתו שבגריניץ', קונטיקט, לאחר שנחנק בשנתו בעקבות ארוחה כבדה שלאחריה לקח כדורי שינה.
ג'ימי דורסי (שמלהקתו פרש טומי שני עשורים קודם לכן) הוביל את להקתו של אחיו עד למותו עקב סרטן גרון שנה לאחר מכן.
מאותו הזמן, הטרומבוניסט וורן קובינגטון נטל על עצמו את הנהגת הלהקה, ככל הנראה בברכת אשתו של טומי דורסי, ג'ין דורסי היא מחזיקה בזכויות הלהקה ובשם הלהקה של בעלה המנוח).
באופן אירוני לאחר מותו של טומי דורסי הוציאה הלהקה את להיטה הגדול ביותר, "Tea For Two Cha-Cha", בשנת 1958. קובינגטון הוביל את הלהקה לאורך שנות ה-70, לאחר מכן שינתה ג'ין את שמה של הלהקה לתזמורת של טומי דורסי.
היום פועלת התזמורת בניצוחו של באדי מורו ומציגה את הזמר רוב זאפולה.
ג'ין דורסי נפטרה בשנת 2003 בנסיבות טבעיות בגיל 80.
חיי הנישואים של טומי דורסי היו מגוונים, ולפעמים הגיעו לכותרות.
אשתו הראשונה, מילדרד קראפט, נישאה לו בגיל 16, איתה הוא ברח כדי להתחתן בסתר בשנת 1922, כאשר הוא היה בן 17. היו להם שני ילדים.
הם התגרשו בשנת 1943, לאחר רומן של דורסי עם הזמרת אידית' רייט, לאחר רומן זה ועוד באותה השנה הוא נישא לשחקנית פאט דאן, הם התגרשו בשנת 1947, אך לא לפני שהגיעו לכותרות על הכאתו של השחקן ג'ון האל לאחר שהאל חיבק את אשתו של דורסי פאט.
לבסוף, התחתן דורסי עם ג'ין קארל ב-27 במרץ 1948 באטלנטה, ג'ורג'יה, ואיתה נולדו לו שני ילדים.
היא נשארה אשתו עד ליום מותו.
פרנק סינטרה הוציא אלבום מחווה לטומי דורסי בשנת 1961 בשם "I Remember Tommy".
את האלבום עיבד בוגר אחר של להקתו, סיי אוליבר.
בשנת 1982, ההקלטה "I'll Never Smile Again", בה הציג דורסי את פרנק סינטרה, נכנסה להיכל התהילה של הגראמי.
בשנת 1981, הוכנס טומי דורסי להיכל התהילה של הג'אז והביג בנד.
בשנת 1996, הוציא שירות הדואר האמריקאי בול הנצחה לאחים ג'ימי וטומי דורסי.
טומויוקי ימאשיטה (ביפנית: 山下 奉文; 8 בנובמבר 1885 – 23 בפברואר 1946) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה.
הוא ידוע בעיקר בשל כיבושיו את הקולוניות הבריטיות מלאיה וסינגפור ובשל כך זכה לכינוי "הטיגריס של מלאיה".
ימאשיטה נולד בכפר אוֹסוּגי (כיום אוטויו) שבמחוז קוצ'י, שיקוקו.
בנעוריו למד בבית-ספר הכנה לשירות צבאי.
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית במחזור ה-18 בשנת 1905, הצטרף ימאשיטה לצבא.
הוא נלחם כנגד הקיסרות הגרמנית בשאנדונג, סין, ב-1914. ב-1916, סיים ימאשיטה שישי בכיתתו, במחזור ה-28 של מכללת המלחמה של הצבא.
באותה שנה הוא נישא להיסאקו נאגיאמה, בתו של גנרל בדימוס.
ימאשיטה הפך למומחה בתחום גרמניה בעת שירותו כנספח צבאי בברן ובברלין, בין השנים 1919–1922.
עם שובו ליפן ב-1922, שירת ימאשיטה במטה הקיסרי ובמכללת המטה.
על אף כישוריו, לא זכה באהדה, בשל מעורבותו בסיעות פוליטיות בתוך הצבא היפני.
כמנהיג סיעת קודו-הא, הפך ליריבו של הידקי טוג'ו ושל חברים נוספים ב"סיעת השליטה." ב-1928, נשלח ימאשיטה לווינה כנספח צבאי.
בשנת 1930, נמסר לקולונל ימאשיטה הפיקוד על "רגימנט הרגלים הקיסרי השלישי" של המשמר הקיסרי.
לאחר מרד הנפל של 26 בפברואר 1936, התערער מעמדו אצל הקיסר הירוהיטו בשל הזדהותו ותמיכתו עם הקצינים המורדים.
ימאשיטה טען כי על יפן לסיים את הסכסוך עם סין ולשמור על יחסי שלום עם ארצות הברית ובריטניה.
אולם, קריאותיו זכו להתעלמות והוא הוצב בתפקיד זוטר בצבא קוואנטונג.
בין השנים 1938 עד 1940, הוא פיקד על הדיוויזיה הרביעית, והשתתף במספר קרבות בצפון סין, כנגד מורדים שלחמו בצבא היפני.
בדצמבר 1940, נשלח ימאשיטה למשימה חשאית לגרמניה ואיטליה, במהלכה נפגש עם קנצלר ופיהרר גרמניה, אדולף היטלר וראש ממשלת ודוצ'ה איטליה, בניטו מוסוליני.
ב-6 בנובמבר 1941, קיבל ימאשיטה את הפיקוד על הארמייה ה-25. ב-8 בדצמבר, הוא החל בפלישה למלאיה, מבסיסים בהודו-סין.
במהלך הפלישה, אשר הסתיימה בכיבוש סינגפור ב-15 בפברואר 1942, 30,000 החיילים שתחת פיקודו של ימאשיטה שבו כ-120,000 חיילים בריטים, אוסטרלים והודים.
הייתה זו הכניעה הגדולה ביותר בהיסטוריה של הצבא הבריטי.
לאחר מערכה זו, זכה ימאשיטה לכינוי "הטיגריס של מלאיה."
במערכה זו, ובמהלך הכיבוש שהיה תוצאתה, ביצעו היפנים פשעי מלחמה כנגד שבויי בעלות הברית ואזרחים, כגון הטבח בבית החולים אלכסנדרה.
אחריותו של ימאשיטה לפשעים אלה עודנה מוטלת בספק, שכן יש התולים בו את האשמה על כי לא עשה דבר כדי למנוע אותם.
אולם, ימאשיטה הורה להוציא להורג את הקצין שהורה על ביצוע הטבח בבית החולים ומספר חיילים שנתפסו עוסקים בביזה, והתנצל באופן אישי בפני שורדי הטבח.
ב-17 ביולי 1942, נשלח ימאשיטה מסינגפור למנצ'וקוו לפקד על הארמייה הראשונה, ושם נדחק אל מחוץ לפעילות המלחמתית למשך זמן רב.
האחראי להרחקתו היה ככל הנראה טוג'ו, אז ראש ממשלת יפן, שהיה יריבו הפוליטי.
בראשית 1942, שגה ימאשיטה בלשונו בעת נאום שנשא בפני האוכלוסייה המקומית בסינגפור באומרו כי תושבי סינגפור הם חלק מהאימפריה היפנית.
הכרזה זו גרמה למבוכה בממשלת יפן, אשר לא הכירה בתושבי האזורים הכבושים כבעלי זכויות שוות לאלה של אזרחי יפן.
ב-1944, לאחר התפטרותו של טוג'ו מהממשלה, שב ימאשיטה לתפקיד קרבי כמפקד הארמייה ה-14, שתפקידה היה להגן על הפיליפינים.
הכוחות האמריקאיים נחתו על האי לייטה ב-20 באוקטובר - עשרה ימים בלבד לאחר הגעתו של ימאשיטה לאי.
ב-6 בינואר 1945, נחתה הארמייה השישית האמריקאית, על 200,000 החיילים שלה, במפרץ לינגיין שבלוזון.
ימאשיטה ניסה לייצב את הארמייה שלו, אך נסוג מחוץ למנילה אל רכסי ההרים שבצפון לוזון, והורה על חייליו לסגת עמו.
באופן מיידי כמעט, כבש אדמירל-משנה סאנג'י איוובוצ'י מהצי הקיסרי היפני את מנילה מחדש בעזרת 16,000 ימאים, מתוך כוונה להשמיד את כל מתקני הנמל ומחסני הצי.
כאשר הגיע לעיר, נטל איוובוצ'י את הפיקוד על 3,750 החיילים שנותרו בעיר למטרות ביטחון, ובניגוד לפקודתו של ימאשיטה, פתח בלוחמה בתוך גבולות העיר.
כתוצאה מקרב מנילה, שנערך בין ה-4 בפברואר וה-3 במרץ, ופשעי המלחמה שביצעו החיילים היפנים במהלכו, נהרגו מעל 100,000 אזרחים פיליפינים במה שעתיד להקרא טבח מנילה.
ימאשיטה ריכז את מה שנותר מהארמייה שלו באזור קיאנגאן.
בשלב זה הצטמצמה הארמייה לפחות מ-50,000 חיילים, בשל לחימה משותפת של האמריקאים וכוחות גרילה פיליפינים.
ב-2 בספטמבר 1945, הגיש ימאשיטה את כניעתו לגנרלים ג'ונתן ויינרייט וארתור פרסיבל - שניהם שבויי מלחמה במנצ'וריה.
באופן אירוני, פרסיבל נכנע בפני ימאשיטה בתום קרב סינגפור.
הפעם סירב פרסיבל ללחוץ את ידו של ימאשיטה, וזאת בשל יחסו לכאורה של האחרון כלפי שבויי המלחמה של בעלות הברית.
על אף שהיה צפוי שימאשיטה יבצע ספוקו טרם הכניעה, הוא הסביר את החלטתו להימנע מכך באומרו כי אם יתאבד ישא מישהו אחר באשמה.
בין התאריכים 29 באוקטובר וה-7 בדצמבר 1945, עמד ימאשיטה למשפט בבית דין צבאי אמריקאי באשמת פשעי מלחמה כנגד אזרחים ושבויי מלחמה בפיליפינים ובסינגפור.
ימאשיטה נמצא אשם ונידון למוות.
המשפט היה שנוי במחלוקת ובמהלכו נקבע תקדים בנושא אחריות פיקודית בנושא פשעי מלחמה, שנקרא "תקן ימאשיטה."
מהלך המשפט ספג גם הוא ביקורת.
ההגנה טענה כי לא ניתנה לה שהות מספקת על מנת להכין את התיק כיאות.
בנוסף, האווירה בבית המשפט, אשר הושפעה מלחצם של הפיליפינים למצות את הדין עם ימאשיטה על פשעיו כנגד עמם, השפיעה על אובייקטיביות השופטים.
בית המשפט התיר עדות מפי השמועה, עדים לא מזוהים וסוגים נוספים של ראיות שההגנה לא יכלה להתמודד מולן.
מכיוון שימאשיטה היה היפני הראשון שנשפט על ידי בעלות הברית, רצה דאגלס מקארתור משפט מהיר שיסתיים בהרשעה, על מנת לקבוע תקדים לקראת הקמת בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק בטוקיו ובמקומות נוספים במזרח הרחוק.
האישום העיקרי כנגד ימאשיטה היה כישלונו בתור מפקד הכוחות היפניים בפיליפינים למנוע מחייליו לבצע את פשעי המלחמה.
ההגנה אמנם אישרה כי בוצעו פשעי מלחמה, אולם לטענתה התמוטטות קווי התקשורת ושרשרת הפיקוד במהלך הקרב הותירו את ימאשיטה ללא יכולת לשלוט בחייליו אפילו אם היה בידיו מידע על פעולותיהם, דבר שלא הוכח בשום שלב.
מעבר לכך, את רוב פשעי המלחמה ביצעו חיילים מהצי, שכלל לא היו תחת פיקודו.
בית המשפט קבע כי ימאשיטה אשם ודן אותו למוות.
אחד מעורכי הדין מטעם התביעה, הארי קלארק, עתר לבית המשפט העליון של הפיליפינים ושל ארצות הברית, ואף עתר למקארתור עצמו, אולם עתירתו נדחתה בכל הערכאות.
כתוצאה מכך, הוצא ימאשיטה להורג ב-23 בפברואר 1946.
לגיטימיות המשפט המהיר עוררה ספקות עוד במהלכו, כאשר שופט בית המשפט העליון, פרנק מרפי, מחה על קבלת בית המשפט עדויות מפי השמועה ועל התנהלותם המקצועית של התביעה.
לאחר החלטת בית המשפט העליון נשלחה בקשת חנינה לנשיא הארי טרומן.
טרומן משך ידיו מהבקשה, והותיר את ההחלטה בידי רשויות הצבא.
זמן מה לאחר מכן, אישר מקארתור את גזר הדין.
ב-23 בפברואר 1946, במחנה השבויים בלוס באניוס (48 ק"מ דרומית למנילה), נתלה ימאשיטה.
ראש המטה של ימאשיטה בפיליפינים, אקירה מוטו, הוצא להורג ב-23 בדצמבר 1948, לאחר שנמצא אשם בביצוע פשעי מלחמה בידי בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ממחושבת היא בדיקה בלתי פולשנית (ללא חדירה פיזית לגוף המטופל), בה מתוארים גרפית חלקים פנימיים של גוף הנבדק.
טכנולוגיה זו משמשת לאבחון קליני, למחקר פיזיולוגי וכסיוע בעת פעילות פולשנית כמו ניתוח או בדיקה אחרת.
בדומה לשיטות דימות אחרות מזריקים לנבדק איזוטופ רדיואקטיבי, שהוא אטום שאחד ממאפייניו היא פליטת קרינה.
קרינה, במקרה זה קרני גמא, היא פליטה של חלקיקים יסודיים נושאי אנרגיה- אחריה נוכל לעקוב באמצעות מכשיר מותאם.
הקרינה שנפלטת מהחלקיקים הנעים בזרם בדם, מצולמת באמצעות מצלמה מיוחדת מזוויות וחתכים שונים ומאפשרת ליצור הדמיה תלת־ממדית של הרקמה המצולמת ואת תפקודה.
ברפואה משתמשים בכלי זה לאבחון או להנחיה בטיפולים פולשניים, בבעיות או במחלות שלא ניתן לאתר באמצעות צילום רנטגן.
עקרונות כלליים בביצוע ההליך הרפואי
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ממחושבת היא טכניקה אבחונית מתחום הרפואה הגרעינית בה משתמשים בקרני גמא כדי ליצור טומוגרפיה – תמונת חתך של שכבה מסוימת בגוף.
בשונה מטכניקות אחרות, טכניקה זו מאפשרת קבלת מידע תלת־ממדי אמיתי.
המידע לרוב מוצג כחתך רוחבי של המטופל, אך לבחירת הרופא והטכנאי יוכל להיחתך או להתעצב על פי בקשתם.
טכניקה זו דורשת החדרת איזוטופ הפולט קרני גמא אל תוך גוף המטופל, לרוב באמצעות הזרקתו אל זרם הדם.
ברוב המטופלים, האיזוטופ הרדיואקטיבי שייבחר הוא יון מסיס, מומס, למשל איזוטופ מספר 111 של אינדיום.
לרוב, איזוטופ שמשמש כ"מרקר- סמן" מחובר לליגנד ספציפי כדי ליצור רדיו-ליגנד, שתכונותיו מביאות לכך שיתחבר לרקמות מסוימות בגוף.
חיבור זה מאפשר את הקומבינציה של ליגנד ושל התרופה הרדיולוגית כדי שתוכל לנוע ולהתחבר למקום בגוף שאותו ירצו הרופאים המטפלים לבדוק.
זה המקום שבו הרדיו-ליגנד, אותו קומפלקס פולט קרינה, יהיה בריכוז גבוה ובו נוכל להבחין באמצעות השימוש במצלמת גמא.
במקום להסתפק ביצירת תמונה של מבנה אנטומי בלבד, סריקת ה-SPECT מאפשרת למדוד את רמת הפעילות הביולוגיות באזורים שונים בתחום התלת־ממדי הנבדק.
המידע המנופק מריכוז האיזוטופ הרדיואקטיבי, מעיד עבורנו על הכמויות של הדם הזורם בקפילרות בתחום האזור המוצג.
באותה הדרך שבה למשל צילום רנטגן הוא תמונה 2D של מבנה שהוא תלת־ממדי, התמונה המופקת על ידי מצלמת הגמא היא תמונה 2D של התפזרות תלת־ממדית של החומר הרדיואקטיבי בגוף.
בטכניקת תמונה זו, משתמשים במצלמת גמא כדי לצלם תמונות 2D רבות מזוויות וכיוונים שונים.
לאחר מכן, מריצים "אלגוריתם בנייה טמוגרפי " במחשב כדי ליצור סט מידע בשלושה ממדים.
מידע זה יוכל לעבור מניפולציות מגוונות כדי להראות חתכים דקים לאורך כל ציר שנרצה להראות בגוף, בדומה לזה הנוצר בטכניקות טומוגרפיות שונות למשל במכשיר MRI, CT ו-PET.
כיוון שסריקת ה־SPECT דומה מאוד לצילום קרני גמא בשני ממדים, ניתן להשתמש באותם חומרים רדיולוגיים גרעינים.
כך, אם מטופל נכנס לטיפול אחר של אבחון עם שימוש בחומרים רדיואקטיביים, אך התמונה שהתקבלה מהשימוש ברדיו-ליגנד לא התקבלה כמצופה, ייתכן ואפשר יהיה להעביר אותו ישירות לסקירת SPECT תוך שימוש בחומרים הקיימים בדמו.
כדי לקבל את תמונה הסופית מצלמת גמא מסתובבת סביב המטופל.
ההקרנות נדרשות כדי לקבוע נקודות בזמן הרוטציה – כאשר המצלמה נודדת בין 3 ל-6 מעלות.
ברוב המקרים, סריקת 360 מעלות מקיפה נבחרת כדי ליצור את בניית השכבה האופטימלית.
כדי לקבל כל הקרנה, לרוב פרק הזמן הנדרש הוא בין 15–20 שניות.
ולכן, סריקה מלאה במכשיר לרוב תיקח בין 15–20 דקות.
אם המכשיר כולל מספר מצלמות גמא, התהליך המתואר יואץ.
לדוגמה, מכשיר בעל שתי מצלמת יכול לאפשר לשתי הקרנות לקרות בו זמנית, תוך חלוקת משימות הצילום המקיף בין שתי המצלמות.
ישנם מכשירים מתקדמים, שכוללים שלוש מצלמות.
השוואה בין בדיקת SPECT לבדיקת PET
סריקת PET, בדומה לסריקת SPECT, היא טכניקת דימות בעולם הרפואה גרעינית, המשמשת ליצירת תמונות תלת־ממדיות.
שתי טכניקות אלו, עושות שימוש בחומר מעקב רדיואקטיבי ואיתורן של קרני גמא.
ההבדל העיקרי בין הסריקות הוא באופי הנתונים אותם מודדים בזמן הסריקה.
מצלמת ה-SPECT מודדת גלי גמא, בעוד שבסריקת PET עוקבים אחרי האנרגיה הנפלטת מפוזיטרונים.
פוזיטרון, הוא חלקיק בעל מסה זהה לאלקטרון ובעל מטען שווה בגודלו והפוך (חיובי).
הפוזיטרונים מגיבים עם האלקטרונים בגוף הנבדק, וכאשר הם נפגשים הם מבטלים אחד את השני.
החיבור בין החלקיקים יוצר כמות מסוימת של אנרגיה בתצורה של 2 פוטונים שיוצאים לכיוונים הפוכים ומנוגדים זה לזה.
למעשה, זאת הסיבה בגללה SPECT נקראת טומוגרפיית פליטת פוטון בודד – כדי להבדיל אותו מבדיקת ה-PET בה נפלטים שני פוטון מכל חלקיק.
הקולטנים בסורק PET מודדים את האנרגיה של פוטונים אלו, ומשתמשים במידע זה על מנת ליצור תמונות תלת־ממדיות של הפעילות המטבולית בגוף.
טכניקה זו יוצרת תמונה בעל רזולוציה גבוהה יותר בהשוואה לבדיקת SPECT.
סריקות מסוג SPECT הן באופן משמעותי זולות מסריקות PET, בעיקר כיוון שעמידותן גבוהה יותר ומשתמשים בהן ברדיו איזוטופים שהם קלים יותר להשגה מאשר בבדיקת ה-PET.
יישומים רפואיים של טומוגרפיית פליטת פוטון בודד
SPECT משתמשת לאבחון פונקציות שונות ומגוונות בגוף האדם בהתאם למידע בו המטפל בוחר להתמקד.
מיפוי מוח: בדיקת SPECT מספקת תמונה תלת־ממדית של המוח באמצעותה אפשר להסיק על תפקודו.
בבדיקה בודקים את זרימת הדם למוח, את תפקודם של הרצפטורים במוח, והאם יש גידולים ממאירים.
תוצאות בדיקת ה-SPECT יכולה אף ללמד -על אופן התנהגותם של הגידולים.
באמצעות בדיקה זו ניתן לבדוק האם מתרחש תהליך ניווני במוח שיכול להוביל לדמנציה, או בשינויים בזרימת הדם שיכולים להעיד על אלצהיימר או דיכאון.
אצל חולי אלצהיימר למשל, ניתן להבחין בבדיקת SPECT מוחי בזרימת דם נמוכה לאונות הטמפורלית והפריאטלית.
אצל אלו הסובלים מדיכאון, ניתן להבחין בבדיקת SPECT מוחי בזרימת דם נמוכה לאונה המצחית.
מיפוי של איברי הבטן: SPECT מאפשרת ליצור הדמיה של איברים כמו כבד וטחול ולראות נזק שנגרם במחלות שפוגעות באיברים אלו.
במיפוי כליות, כארבע שעות לפני הבדיקה מוזרק חומר רדיואקטיבי, הוא מתרכז בכליה ופולט קרינת גמא אותה מודדים בבדיקת SPECT.
הבדיקה נעשית לצורך אבחון של דלקות כלייתיות, איתור כליות אקטופיות ואבחון של פיאלונפריטיס אקוטי.
מיפוי לאיתור גידולים,על מנת לאתר גידולים באזורים שונים בגוף בבדיקת SPECT מזריקים חומר רדיואקטיבי ומבצעים צילומים במכונת CT 48-72 שעות לאחר ההזרקה.
סריקה של אזורים כגון בטן ואגן נעשית שבועיים לאחר ההזרקה.
מיפוי לב: בדיקת הדמיה מסוג SPECT מראה את זרימת הדם בלב במנוחה ובמאמץ, התוצאות שמתקבלות בבדיקה מראות אזורים בלב שזרימת הדם בהם לקויה ואזורים בהם יש פגיעה בשריר הלב.
זרימת דם לקויה בעורקים הקורונריים בשריר הלב עלולה להוביל לאוטם בשריר הלב.
את הבדיקה מבצעים ממספר סיבות – הערכת מצבם של עורקי הלב כמהלך מקדים לניתוח, בדיקת יעילות טיפול שניתן לבעיה בעורקי הלב, בירור מתקדם של כאבים בחזה, והערכת מצב שריר הלב לאחר שעבר אוטם.
בדיקה SPECT בלב, נעשית בשני שלבים.
השלב הראשון של הבדיקה נעשה במנוחה.
מוזרק חומר רדיואקטיבי בכמות קטנה לוריד ביד, לאחר המתנה של 15–45 דקות מבצעים סריקה של הלב.
השלב השני של הבדיקה נעשה לאחר מאמץ.
הנבדק מבצע פעילות על אופני כושר או הליכון (בנבדקים שלא יכולים לבצע פעילות גופנית מדמים מאמץ פיזי באמצעות תרופות).
בשיא המאמץ (נמדד על ידי אק"ג) מוזרק חומר רדיואקטיבי ונעשית סריקה של הלב לאחר 15–45 דקות.
מיפוי עצמות ומפרקים: באמצעות בדיקת SPECT ניתן לקבל מידע אודות תהליכים לא תקינים המתרחשים בעצמות כמו דלקות ושברים.
בשנים האחרונות, החל שימוש גובר בבדיקות SPECT כדי לחקור התפתחות מחלות חדשות.
במחקר בנושא דמנציה שבחן את הקורלציה בין ממצאי בדיקת SPECT לאבחנה קלינית-פתולוגית של המטופל הוערכה היכולת של בדיקת SPECT להבדיל בין סוג ספציפי של דמנציה (DLB) לסוגי דמנציה אחרים.
לאבחנה זו משמעות קלינית שתורמת לניהול המחלה ולאפשרות לבצע מחקרים קליניים.
במחקר בנושא ההשפעות של קוקאין, אלכוהול ו-MDMA על התפקוד המוחי, נבדק התפקוד המוחי של 50 אנשים שסובלים מהתמכרות לאלכוהול, 50 אנשים שמכורים לקוקאין, 50 אנשים שמשתמשים באופן קבוע ב-MDMA ו-50 אנשים נוספים ששימשו כקבוצת ביקורת.
בכל אחת מקבוצת המחקר התגלה אזור שונה במוח בו הייתה היפרפרפוזיה.
שימוש בבדיקת SPECT לבדיקת תפקודי כליות במטופלים שנוטלים תרופות פסיכיאטריות.
אחת התרופות בהם משתמשים מטפלים הסובלים מהפרעה דו־קוטבית מבוססת על ליתיום שמפונה על ידי הכליות, על מנת לבחון את הנזק שגורמת התרופה לכליות משתמשים בבדיקת טומוגרפיית פליטת פוטון בודד .
שימוש בבדיקת SPECT לבירור של מחלות לב כליליות.
שילוב של MPI ,Myocardial perfusion imaging, עם בדיקת SPECT מספקים תמונה איכותית יותר מהשיטות הישנות.
המידע שהבדיקה מספקת מאפשר טיפול נכון יותר במחלה ובנוסף אבחון ופרוגנוזה מדויקים יותר.
אבחון תסחיף ריאתי בעזרת הדמיית SPECT.
במחקר נבדקה הדרך הטובה ביותר לאבחן תסחיף ריאתי מכל שיטות ההדמיה בהן נוהגים להשתמש במקרים כאלו.
נמצא שהדרך הטובה ביותר לאבחון היא שילוב של SPECT ובדיקת CT.
כיום, טומוגרפיית פליטת פוטון בודד (SPECT) נמצאת בשימוש נרחב בתחום ההדמיה הגרעינית.
החומר הרדיואקטיבי המוזרק, פולט פוטונים של קרני גמא בודדות.
מערכת SPECT משתמשות במצלמת גמא אחת או יותר המותקנות על גבי מבנה, כך שהגלאי יכול להסתובב סביב המטופל.
מנתוני ההקרנה מתקבלות תמונות דו־ממדיות רבות, המוצגות בזוויות רבות, המאפשרות להבין את ההתפלגות התלת־ממדית של החומר בתוך איבר ובהתאמה את מבנהו של האיבר.
ישנם שני סוגי מערכות - מערכות SPECT הבונות את התמונה תוך כדי תנועה סיבובית ואחרות העוצרות ומצלמות תמונות בזוויות שונות.
בSPECT תמונות נרכשות בדרך כלל לאורך קשת של 360 או 180 מעלות (בהתאם לאיבר רצוי) על מטריצה (המערך הדו־ממדי) של 64X64 או 128X128 פיקסלים.
בדרך כלל, תמונה מצולמת כל 3–6 מעלות ואורך הסריקה הכולל הוא כ15–20 דקות.
התמונה הראשונית הדו־ממדית שמתקבלת, אינה חדה ויעילה מספיק לאבחון ולפיכך משתמשים באלגוריתמים מתמטיים כדי לשחזר מטריצות תלת־ממדיות של מישורים שנבחרו מנתוני ההקרנה הדו־ממדית.
הפקת התמונה במכשיר SPECT מתבססת על אלגוריתמי שחזור.
אלגוריתמים אלה מחשבים את חלוקת החומר הרדיואקטיבי ברמה תלת־ממדית מדויקת.
באמצעות נתונים סטטיסטיים שנאספים מעשרות אלפי אירועי התנגשות של פוטונים, מספר משוואות סימולטניות מנתחות את ההחזר של הקרינה לאורך קו ברקמה.
משוואות אלו, יכולות להיפתר במספר דרכים.
כך, יכולה להיבנות מפה של הפעילות הרדיואקטיבית כפונקציה של מיקום הרקמות.
המפה שנוצרת מראה את הרקמות כתלות בחומר הניגוד, והיא מפוענחת על ידי מומחה לרפואה גרעינית או רדיולוג לפי האבחון ותוכנית הטיפול של המטופל.
כיום, קיימות שתי שיטות רווחות לשחזור תמונה שהופקה במכשיר SPECT, באופן איטרטיבי או בטכניקת FBP:
הפקת תמונה באמצעות טכניקה איטרטיבית: שחזור איטרטיבי מתחיל באומדן ראשוני של התמונה.ברוב הפעמים האומדן הראשוני פשוט מאוד, לדוגמה בתצוגת פיזור מרחבי אחידה של חומר הניגוד.
לאחר מכן, המידע הראשוני שהתקבל עובר עיבוד באמצעות הליך מתמטי שנקרא "Forward Projection".
התחזית המתקבלת מעיבוד המידע משוות לתמונה שהופקה במכשיר ובאמצעות אינטגרציה של השתיים מקבלים תמונה יותר מדויקת.
התהליך האיטרטיבי חוזר ונשנה עד שההבדלים בין הנתונים המחושבים והמדודים קטנים מערך שונות שנקבע מראש.
שיטת השחזור האיטרטיבי כוללות שיטות אלגבריות כמו טכניקת השחזור האלגברית (ART) ואלגוריתמים סטטיסטיים כמו "MLEM" או "OSEM"
הפקת תמונה באמצעות טכניקת Filtered Backprojection Method (FBP) היא שיטה אנליטית הנפוצה ביותר בשימושים קליניים הנעשים במכשיר SPECT בגלל הפשטות, המהירות והיעילות החישובית שלה.
לשיטה זו שני שלבים: סינון נתונים ו"הקרנה אחורית" (Backprojection) של הנתונים המסוננים.
לאור הפשטות שבשיטה זו, קיימים" רעשי שוט" בולטים מאוד בנתונים הגולמיים בתמונה הראשונית.
בנוסף, אזורים ספציפיים בגלאים, נוטים לספיגה גבוהה יותר דבר שלעיתים יוצר פסים בהירים או כהים לאורך התמונה.
FBP מטפל בנתונים בצורה דטרמיניסטית, כלומר הוא אינו לוקח בחשבון את האקראיות שנקשרת לנתוני הנמדדים במכשיר SPECT ולכן טרם השחזור ישנו צורך בתיקונים.
בהפקת תמונה דו־ממדית, כל שורה בתמונה מייצגת את סכום כל המדידות לאורך קו ישר דרך עומק האובייקט המצולם.
טכניקת "הקרנה אחורית" (Backprojection) בונה תמונת עומק בהשוואה לתמונה המקורית שהופקה במכשיר.
תהליך זה חוזר על עצמו בכל פיקסל ובכל זווית.
ז'אן-תוֹמָא "טומי" אוּנגֶרֶר היה סופר ילדים ומאייר צרפתי, שנודע גם כקריקטוריסט פוליטי וארוטי.
אביו, תאודור, שהיה אמן, מהנדס ובונה שעונים, מת בהיותו ילד, בשנת 1936. לאחר פטירת האב עברה המשפחה לעיר קולמר שבאלזס.
בשנת 1940 נכבשה אלזס על ידי הצבא הנאצי וסופחה לגרמניה.
הגרמנים השליטו באזור את תרבותם, ובבית הספר נאלץ אונגרר לדבר גרמנית.
לאחר שחרור חבל אלזס ב-1945 שב בית הספר לדבר צרפתית.
חוויות אלו השפיעו על אונגרר, ומוטיבים של רב-תרבותיות ואינדיבידואליזם הפכו למאפיין של ספריו.
לאחר כישלונו בבחינות הבגרות בשנת 1950 נדד אונגרר ללפלנד, ולאחר מכן הצטרף לצבא צרפת באלג'יריה, אך שוחרר לאחר שלקה בבריאותו.
בשנת 1953 שב לשטרסבורג וניסה להשתלב בבית הספר לאמנות שם, אך בעיות משמעת הביאו שוב להרחקתו.
במשך מספר שנים נדד ברחבי אירופה, ובשנת 1956 הגיע לניו יורק.
כאמן צעיר הושפע אונגרר מאוד מהאיורים במגזין ה"ניו יורקר" ובמיוחד מעבודתו של סול סטיינברג.
מיד עם הגיעו לניו יורק זכה להצלחה.
בשנת 1957 פרסם את ספר הילדים הראשון שלו, "The Mellops Go Flying".
הוא שימש כמאייר עבור מגזינים מובילים כ"ניו יורק טיימס", "אסקווייר", "לייף", "הרפרס בזאר" ו"וילג' ווייס", וכן אייר מסעות פרסום של חברות מובילות.
בד בבד החל בפרסום קריקטורות וכרוזים הנוקטים בעמדה פוליטית שמאלית רדיקלית ומתנגדים למלחמת וייטנאם.
ב-1970 עבר לקנדה וחי בחווה מבודדת בנובה סקוטיה.
ב-1975 עבר לאירלנד, ומאז חי שם עם משפחתו.
במהלך הקריירה שלו הפך למאייר מוביל ואהוב, לקריקטוריסט משפיע ולסופר ילדים שפרסם עשרות ספרים.
עיקר יצירתו לילדים פורסמה לפני 1974, ולאחריה הקדיש עצמו ליצירות למבוגרים, הנושאות לעיתים אופי פוליטי.
לצד זאת, חלק ניכר מיצירתו מוקדש לארוטיקה ובמיוחד לנושא ה-BDSM.
בשנת 1998 שב ליצור ספרי ילדים.
בסך הכול פרסם כ-140 ספרים לילדים ולמבוגרים.
אונגרר הציג תערוכות יחיד במוזיאונים רבים בעולם, ובשנת 2007 נבנה מוזיאון בשטרסבורג המוקדש רק ליצירותיו.
בשטרסבורג מוצגת גם "מזרקת יאנוס" שעיצב, מזרקה שהוקמה בשנת 1998 בעיצובו, על מנת לציין יובל 2,000 שנה להקמת העיר.
אחדים מספרי הילדים של אונגרר תורגמו לעברית, בתחילה בשנות ה-70, ולאחר מכן שוב בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 על ידי מיכאל דק בהוצאת צלטנר.
אונגרר נפטר ב-9 בפברואר 2019.
הפרס הלאומי הצרפתי לאמנויות הגרפיות (1995).
שגריר של רצון טוב לענייני ילדים וחינוך של מועצת אירופה.
בני מלופ יוצאים לעוף (1957)
בני מלופ תרים אחר אוצר (1957)
קריקטור הנחש הטוב (1958. פרס פסטיבל האביב.
תר' זינה ומנחם רגב, הוצאת עם עובד 1975; מיכאל דק, הוצאת צלטנר 2008)
בני מלופ יוצרים שמן (1958)
חג-המולד אצל בני מלופ (1960)
שלושת השודדים (1962. תר' מיכל ארצי, הוצאת עם עובד, 1983; מיכאל דק, הוצאת צלטנר 2005) — יתומה משפיעה על שודדים להקדיש שללם לילדים עזובים.
אורלנדו הנשר האמיץ (1966. תר' בינה ואוריאל אופק, הוצאת כתר 1977)
איש הירח (1967. פרס פסטיבל האביב) — כיצד הצליח איש-הירח להערים על שוביו מכדור-הארץ.
אני פאפא הופ ואלה סיפוריי החביבים פחות-או-יותר (1971)
החיה המוזרה של מסייה ראסין (1971. פרס חלון-הראווה של ספרי-הילדים.
תר' מיכל ארצי, הוצאת עם עובד 1983; מיכאל דק בשם החיה של מסייה רסין, 2006) — גמלאי לוכד "מפלצת" בגנו ומגלה לבסוף את זהותה הבלתי-צפויה.
ספר המעשיות של טומי אונגרר (1976)
טורטוני טרמלו המוזיקאי המקולל (1998)
בונים חברים (2007. תרגום מיכאל דק, הוצאת צלטנר, 2009)
אוטו: אוטוביוגרפיה של דבון צעצוע (הוצאת צלטנר, 2014)
טומוגרפיה אופטית קוהרנטית או "הדמיה אופטית קוהרנטית" (באנגלית, OCT - Optical coherence tomography) היא שיטת הדמיה (דימות) אופטית קוהרנטית, המבוססת על אינטרפרומטריה ופיזור של גלי אור בתחום האינפרא אדום.
בעזרתה, ניתן להפיק תמונות תלת־ממדיות באיכות גבוהה של רקמות ביולוגיות.
אחד השימושים הנפוצים והוותיקים היא בדיקה הדמיה של רשתית העין.
בדיקת OCT של רשתית העין היא נדבך חשוב באבחון מחלות עיניים.
שימוש בשיטה נעשה גם בתחום הקרדיולוגיה.
יתרונה העיקרי של השיטה הוא בהיותה פולשנית ברמה נמוכה יחסית הודות לאי השימוש בקרינה מייננת.
טומי ואוסקר (באיטלקית: Tommy e Oscar) היא סדרת טלוויזיה מונפשת איטלקית לילדים בת 52 פרקים.
הסדרה בוימה על ידי איג'יניו סטראפי והופקה על ידי Rainbow S.p.A, שזה הפרויקט הראשון שלה.
בישראל הסדרה החלה בשנת 2000 בערוץ הילדים ומאוחר יותר הועברה לערוץ לוגי משנת 2008 ועד שנת 2010.
טומי הוא ילד רגיל אולם חברו הטוב, אוסקר, הוא חייזר ורוד.
אוסקר בא מ"כוכב תו" שבו נוהגים לאכול תווים.
הרגל זה נשאר אצלו בכדור-הארץ.
אוסקר מסוגל לשנות צורה אך הדברים אליהם הוא הופך לא מקבלים את הצבע המתאים אלא את צבעו הוורוד של אוסקר.
מלבדו יש לו חברה טובה בשם יוקארי.
יוקארי היא לאוב ילדה רגילה אולם היא בעלת ידע רב באומנות-לחימה.
דודו של טומי, לנארד, המבוסס על אלברט איינשטיין, הוא מדען.
במהלך הסדרה הוא המציא המצאות שונות, בין היתר המצאה שגורמת לחיות להיות חכמות.
המצאה זו הצילה אותו, את טומי, את אוסקר ואת יוקארי כשהשפיעה על תרנגולת שנכחה בסביבה.
הודות לו יש לטומי מעיל מיוחד המעניק לו יכולת תעופה.
הדמות הרעה בסדרה היא איש בשם סיזר.
סיזר הוא נמוך-קומה והוא נוהג לעשן סיגרים.
עוזרים הם אורק ודורק, גורילות (משחק מילים של גורילה [בעל חיים] ושל גורילה [כינוי לבריון ולמאבטח אישים]) כחולות הנראות אותו הדבר.
יש להם כוח רב אולם אין הם נבונים במיוחד.
הפתיח העברי של הסדרה בוצע על ידי גיתית שובל, המהווה אחת מהמדבבים של אולפני תומיתות בה נוכחים גם זהר סדן (שדיבב את לנארד) ושאולי הלוי (שדיבב את סיזר).
ארטיום (טומי) ארשנסקי הוא ג'ודוקא ישראלי.
ארשנסקי נולד במוסקבה (כיום ברוסיה), ולאחר שעלה לישראל עם משפחתו, התגורר בטירת כרמל, בחיפה ובקריית ים.
כשהיה בן 10 החל להתאמן בג'ודו, ובתחילת דרכו אימן אותו אביו, שהיה לוחם סמבו ובשיאו אף דורג שלישי בעולם באמנות לחימה זו.
כבר בגילאי נוער רשם ארשנסקי הישגים נאים.
הוא זכה באליפות אירופה לקדטים (עד גיל 17) שנערכה בוולטה בשנת 2007, בקטגוריית המשקל של עד 50 ק"ג.
זמן קצר אחר כך זכה במדליית הכסף בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבלגרד.
בשנת 2008 החל להתחרות בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג.
באותה שנה זכה באליפות ישראל.
ב-2009 איבד את תוארו לעידו אלקיים, והסתפק במקום השלישי.
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ב-2010 בסמוקוב סיים במקום השביעי.
מאז 2011 רשם ארשנסקי מספר הישגים בתחרויות בסבב גביע העולם: מדליית ארד בוורשה (פברואר 2011), מדליית כסף בטביליסי (ינואר 2012), מדליית ארד בפראג (פברואר 2012), מדליית כסף במדריד (יוני 2012) ומדליית ארד בליסבון (יוני 2012).
ארשנסקי הוזמן להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012) באחד המקומות שהוקצו ליבשת אירופה, אך לא עמד בקריטריון האולימפי שקבע הוועד האולימפי בישראל.
שלושה שבועות לפני פתיחת המשחקים אישר בית הדין העליון של הוועד את השתתפותו במשחקים, כאחד משלושה ספורטאים צעירים שהשתתפותם אושרה על אף שלא עמדו בקריטריון הישראלי, וזאת לאחר מחאה גדולה שערכו חובבי ג'ודו מול משרדי הוועד האולימפי בהדר יוסף.
בית הדין נימק את החלטתו בין היתר בכך שבשל היותו של איגוד הג'ודו בישראל בהליך פירוק במשך זמן ממושך, מיעט ארשנסקי להשתתף בתחרויות בינלאומיות.
במשחקים עצמם ניצח ארשנסקי בסיבוב השני, אליו עלה ללא קרב, את ירון מורן מהולנד, בעל מדליית ארד מאליפות אירופה בשנת 2010 בהחלטת שופטים, ובשלב שמינית הגמר הודח בידי סגן אלוף העולם, היפני הירואקי היראוקה.
בשנת 2013 רשם ארשנסקי את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הארד באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בבודפשט.
בשנת 2014 סיים מקום חמישי באליפות העולם, לאחר הפסד בקרב על הארד בו הוביל עד שניות הסיום.
ארשנסקי לא הצליח להעפיל לאולימפיאדת ריו (2016), וב-2017 פרש לטובת אימון.
ארשנסקי הוכר כספורטאי מצטיין ושירת בבה"ד חיל הים בחיפה.
תומאס "טומי" טיילור היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ, והיה אחד משמונה שחקני מנצ'סטר יונייטד שנהרגו באסון האווירי במינכן.
טיילור החל את הקריירה בבארנסלי, ועבר ב-1953 למנצ'סטר יונייטד.
על אף ששיחק רק חמש שנים בקבוצה בטרם מצא את מותו, הוא זכור כאחד מגדולי החלוצים במועדון בכל הזמנים.
טיילור נולד בסמיתיס, הסמוכה לעיר בארנסלי.
כנער עבד במכרה פחם, והחל לשחק בקבוצת הכדורגל המקומית של העובדים.
כשהיה בן 16 בלבד אותר טיילור על ידי סקאוטים של קבוצת בארנסלי, שהציעו לו להצטרף למועדון.
ביולי 1949 חתם טיילור בקבוצה מליגת המשנה, והחל לשחק במדיה בעונת .
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-7 באוקטובר 1950, בניצחונה הביתי של בארנסלי 3-1 על גרימסבי טאון.
בפעם הבאה ששותף, ב-4 בנובמבר מול קווינס פארק ריינג'רס, כבש טיילור שלושער בדרך לניצחון מוחץ 7-0. בסך הכול רשם טיילור 12 הופעות בעונת הבכורה שלו, בהן כבש שבעה שערים, וזאת במקביל לגיוסו לצבא הבריטי שמנע ממנו לשחק לאורך רוב עונת .
במהלך עונת כבש טיילור 19 שערים ב-28 משחקי ליגה במדי בארנסלי.
במרץ 1953, כחודשיים לפני תום העונה, נמכר טיילור לאלופת אנגליה המכהנת, מנצ'סטר יונייטד.
סכום ההעברה החריג עמד על 29,999 ליש"ט.
מאט באזבי, מאמן היונייטד, לא רצה שטיילור יישא בנטל של היותו "שחקן של 30,000 ליש"ט", אז כדי למנוע זאת ממנו שלף באזבי שטר של לירת שטרלינג אחת והעביר אותו לאישה שהגישה תה בזמן המשא ומתן.
ההעברה נחשבה בזמנה לאחת הגבוהות בתולדות הכדורגל האנגלי.
תחילת דרכו של טיילור במנצ'סטר הייתה מוצלחת.
הוא כבש צמד כבר בהופעת הבכורה שלו, ועד לסיום העונה כבש שבעה שערים ב-11 הופעות בלבד.
במשך ארבע עונות רצופות היה טיילור לחלוץ הבכיר והקבוע של הקבוצה, וכבש לפחות עשרים שערים בכל עונה.
בטווח הזמן הזה היה מהבולטים בקבוצה שזכתה בשתי אליפויות אנגליה רצופות בעונות ו-.
ערכו של טיילור עלה, ובאזבי אף סירב להצעתה של אינטר מילאנו ב-1957 לרכוש את החלוץ תמורת 65,000 ליש"ט, שהיו שוברים את שיא ההעברות באותו הזמן.
באותה שנה כבש טיילור שלושער לרשתה של אסטון וילה במשחק מגן הקהילה, בדרך לניצחון 4-0.
עד לתאונה שגבתה את חייו ערך טיילור 191 הופעות במדי מנצ'סטר יונייטד בכל המסגרות, בהן כבש 131 שערים.
לטיילור הייתה קריירה קצרה של ארבע שנים בנבחרת אנגליה תחת המאמן וולטר וינטרבוטום.
עד למותו בתאונה, היה צריך טיילור בעיני רבים להפוך ליורשו של נאט לופטהאוס הוותיק בהתקפת הנבחרת.
הוא החל את דרכו בנבחרת ב-17 במאי 1953 במשחק ידידות מול , וכבר במשחקו השני בנבחרת כבש את שער הבכורה שלו, במשחק ידידות מול .
טיילור נכלל בסגל אנגליה למונדיאל 1954, ואף פתח בשניים מתוך שלושת משחקיה של אנגליה בטורניר.
יכולת כיבוש השערים של טיילור באה לידי ביטוי גם בנבחרת.
הוא כבש פעמיים שלושער במסגרת מוקדמות מונדיאל 1958, מול ו, וגם במשחקו הבינלאומי האחרון כבש צמד שערים בניצחון 4-0 על .
בסך הכול כבש טיילור 16 פעמים ב-19 הופעות בינלאומיות בלבד.
ב-1 בפברואר 1958 היה שותף טיילור בניצחונה של מנצ'סטר 5-4 על ארסנל באצטדיון ארסנל בלונדון.
לאחר המשחק המריאה הקבוצה לבלגרד לקראת משחק הגומלין ברבע גמר גביע אירופה לאלופות מול הכוכב האדום בלגרד.
המשחק הסתיים בשוויון 3-3 שהעניק ליונייטד את הכרטיס לחצי הגמר, בעקבות ניצחון 2-1 במשחק הראשון.
ב-6 בפברואר 1958, יממה לאחר המשחק, יצאה הקבוצה בטיסה ישירה מבלגרד.
עם זאת, המטוס נאלץ לנחות במינכן שבגרמניה על מנת לתדלק מחדש.
לאחר שני ניסיונות המראה שכשלו עקב בעיות במנוע, החליט צוות הטיסה לנסות להמריא בפעם השלישית ולא לדחות את ההמראה, עקב אילוצי לוח זמנים.
בזמן ניסיון ההמראה השלישי פגע המטוס בשלג שנערם על המסלול, איבד מהירות ולא יכול היה להמריא.
הוא חצה את המסלול דרך גדר שדה התעופה והתרסק.
בין הרוגי ההתרסקות היו שמונה משחקני הקבוצה, ובהם טיילור, שנהרג במקום.
הוא היה בן 26 בלבד במותו.
טומומי אינאדה (ביפנית: 稲田 朋美; נולדה ב-20 בפברואר 1959) היא פוליטיקאית יפנית, שכיהנה כשרת ההגנה בקבינט של שינזו אבה.
אינאדה היא חברת המפלגה הליברלית-דמוקרטית ומכהנת כנציגת המחוז הראשון של פוקואי בבית הנבחרים של יפן.
ב-1981 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת ואסדה וב-1985 הוסמכה כעורכת דין.
בספטמבר 2005 נבחרה לנציגת המחוז הראשון של פוקואי בבית הנבחרים של יפן ומאז נבחרה לשלוש תקופות כהונה נוספות ב-2009, ב-2012 וב-2014.
בספטמבר 2010 נבחרה לסגנית מזכ"ל המפלגה הליברלית-דמוקרטית, באוקטובר 2012 מונתה ליושבת ראש החטיבה לענייני משפטים של המועצה לחקר מדיניות במפלגה.
בדצמבר 2012 מונתה לחברה בקבינט של שינזו אבה כשרה לענייני רפורמה ברגולציה, רפורמה במינהל הציבורי ובשירות הציבורי, כשרה לענייני אסטרטגיית "יפן המגניבה" ולמדיניות ה"התמודדות מחדש" שהנהיג אבה.
בספטמבר 2014 מונתה ליושבת ראש המועצה לחקר מדיניות של המפלגה.
באוגוסט 2016 מונתה לשרת ההגנה בקבינט היפני.
לאורך הקריירה שלה הביעה אינאדה דעות ימניות, היא התנגדה להגדרת מעשי יפן במלחמת העולם השנייה כפשעי מלחמה וכניסתה לקוריאה הדרומית נאסרה.
בספטמבר 2014 נחשפה תמונה שלה יחד עם מנהיג התנועה הנאו-נאצית היפנית מה שגרם למבוכה לראש הממשלה אבה, אינאדה ציינה כי לא ידעה עם מי הצטלמה.
היא תומכת בשינוי מדיניות הביטחון של יפן ושינוי החוקה הפציפיסטית שלה.
ב-28 ביולי 2017 התפטרה מתפקידה לאחר שנחשף כי הסתירה מידע על כך שחיל משלוח יפני לדרום סודאן נשלח לאזור בו עדיין מתרחשים עימותים, בניגוד לחוקת יפן.
אינאדה נשואה ואם לבן ובת.
תומאס מריו "טומי" האס הוא טניסאי עבר גרמני אשר שיחק בסבב ה-ATP החל משנת 1996, והגיע להישג השיא שלו במאי 2002, כאשר דורג במקום ה-2 בעולם.
האס הגיע בשיאו פעם אחת לחצי גמר אליפות וימבלדון ועוד שלוש פעמיים לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה.
במהלך הקריירה שלו זכה ב-15 תוארי ATP ליחידים מתוכם טורניר מאסטרס אחד.
במהלך הקריירה הארוכה שלו סבל מפציעות מרובות, שכללו גם חזרות לטופ העולמי.
באולימפיאדת סידני זכה במדליית הכסף בטורניר היחידים.
ב-15 במרץ 2018 הודיע על פרישה רשמית מטניס וסיים קריירה באורך של כ-22 שנים.
סוג הטורנירסבב המאסטרס 1000מאסטרס 500מאסטרס 250
+טורנירשנהשותףיריביםתוצאת המשחקאליפות חוף האוקיינוס השקט2009ראדק סטפנאקרוהאן בופנה
תומאס "טומי" המפסון היה אתלט בריטי, אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932), שיאן עולם ו-3 פעמים ברציפות אלוף בריטניה (1930 - 1932) בריצת 800 מטר.
היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-1:50 דקות.
המפסון נולד וגדל בקלאפם, לונדון רבתי, בריטניה.
הוא החל להתאמן באופן מקצועי רק בשנתו האחרונה ללימודים באוניברסיטת אוקספורד.
עם סיום לימודיו החל לעבוד כמורה בשנת 1930.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בהמילטון, אונטריו, קנדה בשנת 1930 זכה המפסון במדליית זהב בריצת 880 יארד (1:52.4 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה וילסון בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 כסף.
מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:49.7 דקות, לפני אלכס וילסון (1:49.9 דקות) ופיל אדוארדס (1:51.5 דקות), שניהם מקנדה.
מדליית כסף, בריצת שליחים 4X400 מטר בתוצאה של 3:11.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.14 דקות ולפני קנדה (3:12.8 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים הוא פרש מספורט תחרותי.
מספר שנים לאחר מכן, הוא פרש מהוראה והחל לעבוד כמחנך בחיל האוויר המלכותי עד תום מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1954 עבר לסטיבנאייג' הרטפורדשייר ועבד כמנהל יחסי ציבור.
טומי ויזו הוא שחקן, במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי, אשר ידוע בזכות סרט הקאלט "החדר" משנת 2003.
גרג ססטרו, שכיכב לצד ויזו בסרט, פרסם בשנת 2013 ספר זיכרונות בשם "The Disaster Artist" אשר עובד בשנת 2017 לסרט נושא פרסים בו גילם ג'יימס פרנקו את דמותו של ויזו.
פרטים רבים בנוגע לזהותו של ויזו, כגון מוצא, תאריך לידה ופועלו טרם יציאת הסרט לוטים בערפל, בראיון מנובמבר 2017 אמר כי הוא "במקור מאירופה, אך היום אני אמריקאי ומאוד גאה בכך".
על פי ספרו של גרג ססטרו, מצאה בת זוגו של אחיו של ויזו תעודת הגירה, לפיה נולד ויזו באמצע שנות החמישים באחת ממדינות הגוש המזרחי.
ויזו טוען כי הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה.
ויזו סיפר שהיה מעורב בתאונת דרכים בעקבותיה היה מאושפז מספר שבועות, דבר אשר, לטענת ססטרו, היווה גורם מכריע בהפיכתו לשחקן.
בשנת 2003 יצא לאקרנים הסרט "החדר", בו שימש ויזו כבמאי, כשחקן ראשי וכתסריטאי.
תקציב הסרט היה שישה מיליון דולרים (שאותם לא ברור כיצד ויזו גייס), הסרט נחל כישלון חרוץ, כאשר הכנסות הסרט עם יציאתו היו 1,800 דולר בלבד והוא זכה לביקורות צורמות אשר הדגישו את המשחק הגרוע בסרט והפגמים העלילתיים בו.
ברבות השנים הסרט זכה למעמד של סרט קאלט כאשר מעריצים רבים התכנסו בהקרנות חצות מחופשים לגיבורי הסרט, ויזו עצמו מרבה להגיע להקרנות אלו ולפגוש את המעריצים.
הסרט אף ניתן כדוגמה לסרט "כל כך גרוע שהוא טוב" וזכה לכינוי "האזרח קיין של הסרטים הגרועים".
בשנת 2004 יצר ויזו את הסרט הדוקומנטרי Homeless In America.
בשנת 2015 השתתף בתוכנית טלוויזיה בשם "The Neighbors" אותה גם הפיק, ביים וכתב.
בשנת 2016 השתתף בסרט האימה "ירח קר".
בשנת 2017 שיחק לצד ססטרו בסרט בשם Best F(r)iends: Volume One.
בשנת 2019 החל לעבוד על סרטו הבא "Big Shark"; הסרט היה מתכונן לצאת בבכורה בספטמבר 2019 אך נדחה ויצא בתחילה בהפצה מוגבלת באורגון ולונדון ב-2 באפריל 2023 ולאחר מכן בתפוצה רחבה ב-16 במרץ 2024.
טומוקו אוהטה (ביפנית: 太田朋子, נולדה ב-7 בספטמבר 1933) היא מדענית יפנית, הידועה בעיקר בזכות פועלה בתחומים גנטיקה של אוכלוסיות ואבולוציה מולקולרית.
זכתה בפרס קראפורד יחד עם ריצ'רד לוונטין בשנת 2015, עבור ה"ניתוחים החלוציים שלהם ותרומות מהותיות להבנת הפולימורפיזם הגנטי".
אוהטה סיימה את לימודיה במחלקה לחקלאות באוניברסיטת טוקיו בשנת 1956.
עבדה בחברת הוצאה לאור לפני שהועסקה על ידי .
עיסוקה שם התמקד בציטוגנטיקה של חיטה ושל סלק סוכר.
בשנת 1962, קבלה הצעה מ לעבור לארצות הברית וללמוד שם.
כאשר הייתה סטודנטית לתואר שני בבית הספר של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, היא שינתה את תחום מחקרה מציטוגנטיקה של צמחים לגנטיקה של אוכלוסיות.
בשובה ליפן, עבדה במכון הלאומי לגנטיקה, תחת הנחיתו של מוטו קימורה.
לאחר מחקרה בנושא תיאורית האבולוציה המולקולרית עם המנחה שלה קימורה, היא השתכנעה כי מוטציות כמעט נייטרליות היוו חלק חשוב באבולוציה, והחלה לנסות לפתח וליצר שימושים נוספים לעבודת המחקר שלה.
היא פיתחה מודל בנושא, ולאחר מכן שינתה אותו למבנה כללי יותר: "התאוריה הנייטרלית הכמעט אבולוציונית" (the nearly neutral theory of evolution)
היא עבדה במכון היפני הלאומי לגנטיקה מ-1969 עד 1996, ונבחרה בשנת 2002 לשותפה חיצונית בחקר הביולוגיה האבולוציונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
תגובות על פרסום התאוריה שפיתחה
כאשר פרסמה אוהטה את התאוריה שלה לראשונה, היא נתקלה בקושי למשוך את תשומת הלב של קהילת המחקר המדעי, שכן חוקרים רבים תמכו בעיקר בתורת הברירה הטבעית ובתאוריות בעלות רעיון דומה, אך בשנות התשעים ממצאים רבים הראו על צדקתה של אוהטה בתאוריה שלה יחד עם הוכחות ומסקנות בנושא האבולוציה המולקולרית.
לאחר מכן נערכו מחקרים ובדיקות רבות המסתמכות על המחקרים והמודל שפיתחה אוהטה, שכן הם מהווים המשך דרך לניסיונות הקידום בנושא.
1984 – חברת כבוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
2002 – חברה חיצונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
2015 – פרס קראפורד של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (נחלק עם ריצ'רד לוונטין)
טומי אדונסי היא שחקנית טלוויזיה, זמרת ומשוררת ניגרית המפורסמת הודות לתפקידה בסדרת הטלוויזיה הניגרית המפורסמת "Salewa".
אדונסי נולדה ב-24 במאי 1987 במדינת אוגון שבניגריה.
היא למדה באוניברסיטת לאגוס שבניגריה, וסיימה את לימודיה עם קבלת תואר בוגר (BA) בבלשנות של שפות אפריקאיות עם התמחות בפת היורובה.
את הופעת הבכורה שלה ביצעה עם הסינגל "I Wan Blow", אותו ביצעה באפריל 2013 במלון Oriental Hotel.
אדונסי כתבה שירים רבים ובהם:
אדונסי היא המנכל"ית והמייסדת של CGT מדיה בע"מ, חברת בידור ומדיה אפריקאית.
טומי דיק (17 באפריל 1925–1999) היה הניצול המוכר היחיד מרצח היהודים לאורך גדות הדנובה בבודפשט, על ידי משטרת צלב החץ (ניאלאס - Nyilas) בזמן מלחמת העולם השנייה.
טומי דיק נולד בבודפשט למשפחה מומרת.
כעשר שנים לפני שטומי נולד, המירו הסבים והסבתות שלו, בנפרד זה מזה, מיהדות לנצרות.
עם זאת, בגלל האנטישמיות שבה הייתה שרויה הונגריה נשארו המשפחות באותן מסגרות חברתיות ותרבותיות.
דיק התגורר עם הוריו ואחיו (יאנצ'י) בבודפשט כאשר גרמניה סיפחה את הונגריה (במרץ 1944).
הוא "גויס" לעבוד במחנות עבודה, בסביבות בודפשט, עד אוקטובר אותה שנה, אז גרמניה אילצה את המינוי של פרנץ סלשי כראש ממשלה, במקומו של מיקלוש הורטי.
הורטי "הגן" עד אז על האוכלוסייה היהודית בעיר בודפשט מפני הגורל שהיה חלקם של היהודים בשאר הונגריה, שנשלחו למחנות הרצח בפולין.
מאוקטובר החלה משטרת צלב החץ להתעלל לעצור, ולרצוח יהודים בבודפשט.
בדצמבר 1944 נתפס טומי דיק בפשיטה שנערכה בבית חברו, והוא הובל על ידי שוטרי הניאלאס, יחד עם שמונה יהודים נוספים, אל שפת נהר הדנובה.
הירייה שנורתה אל ראשו ניפצה את לסתו והוא נפל לתוך הנהר הקפוא.
הוא צף והצליח לטפס, במורד הנהר, על גבי מזח של מועדון חתירה ששימש אז כבסיס צבאי.
החיילים עזרו לו להגיע לבית חולים מקומי ושם הוא שרד, בסיוע מסור של חבריו המקומיים, עד לשחרור בודפשט ב-18 בינואר 1945 בידי הצבא הסובייטי.
לאחר השחרור עשה טומי דיק את דרכו למחנה העקורים באוסטריה ואחרי שנתיים, ב-1948 היגר לקנדה.
הוא עבד כפועל בסכר הידרו-אלקטרי בסטיוארטוויל שליד אוטווה בקנדה, ולאחר מכן הוא התגורר 3 שנים במונטריאול.
משם הוא עבר מערבה והתמקם בקלגרי, שם הוא הקים עסק לייצור חלונות אלומיניום.
הוא הכיר והתחתן עם מרי ליליאן ג'קלין בשנת 1954 ונולדו להם שתי בנות.
בגיל שלושים ושש, נרשם טומי לבית הספר למשפטים וב-1967, בגיל ארבעים ושתיים, החל בקריירה של משפטן בקלגרי, קריירה שנמשכה למעלה משלושים שנים.
טומי דיק נפטר בשנת 1999 והוא בן 74.
טומור (בהונגרית: Tomor) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
סריקת טומוגרפיה ממוחשבת (CT) מורכבת מסדרת צילומי רנטגן של הראש, אשר נלקחו מכיוונים רבים ומגוונים.
לאחר קבלת צילומי הרנטגן מתבצע עיבוד ממוחשב של התמונות והפיכתן לסדרת תמונות חתך של המוח.
תמונות סי-טי של הראש משמשות לחקר ואבחון פגיעות מוח, פתולוגיות בגולגולת או בסינוסים ומצבים נוירולוגיים שונים ובנוסף משמשות לעיתים להנחיית פעולות כירורגיות במהלך ניתוחי מוח.
סריקות סי-טי כוללות חשיפה לקרינה מייננת אשר מעלה את גורם הסיכון לחלות בסרטן; כמו כן, ישנם אנשים אשר מגיבים בתגובות אלרגיות לחומרי ניגודיות המשמשים בהליכי הסי-טי.
טומוגרפיה ממוחשבת (CT) היא השיטה האבחנתית המועדפת לטראומת ראש הודות לתכונות הדיוק, אמינות, בטיחות וזמינות.
שינויים במחזור הדם, פגיעה ברגולציה אוטומטית, בצקת מוחית ופציעה אקסונאלית מהווים סימפטומים בעקבות פגיעת ראש ומתבטאים כשינויים קליניים, ביוכימיים ורדיולוגיים.
ניהול טיפולי תקין של פגיעה מוחית מבוסס על אבחנה נכונה והערכה של התקדמות המחלה לאורך הזמן.
בדיקת סי-טי מגלה וממקמת באופן מדויק דימומים תוך-גולגולתיים, חבלות מוחיות, בצקות וגופים זרים ועל כן מהווה שיטה אבחנתית איכותית.
במקרים רבים של פגיעות ראש קלות סי-טי אינו נחוץ.
התבוננות קלינית, בדיקות גופניות וגורמי תורשה יכולים יחד להצביע על אבחנה קלינית ולכן מהיבטי יעילות ובטיחות מומלץ להימנע מבדיקה זו שלא לצורך.
כאשר יש תסמינים מחמירים, תסמינים נוירולוגים מוקדיים, פתולוגיה מבנית (שבר בגולגולת), צורך באיתור גופים זרים (בעיקר חפצים מתכתיים), או הערכת ארובת העין וכלי הדם בגולגולת, הדמיית סי-טי מוכרת כיעילה.
זעזוע מוח אינו אינדיקציה שגרתית לביצוע הדמיית CT או MRI שכן במרבית המקרים לאנשים הסובלים מזעזוע מוח אין ממצאים שהדמיה כזו יכולה לנטר ולזהות.
רק במקרים בהם ישנו חשש לשבר בגולגולת, תסמינים נוירולוגיים מוקדיים, הדמיית סי-טי יכולה להוות כלי שימושי.
בדיקת MRI תהיה שימושית במקרים בהם יש חשש לפתולוגיה מבנית או החרפת תסמינים.
כאשר מטופלים סובלים מאובדן שמיעה פתאומי הם לעיתים מופנים לבדיקת סי-טי.
אולם כאשר אין ממצאים נוירולוגים תומכים, מקרי טראומה קודמים או היסטוריה של מחלות אוזניים, סריקות סי-טי אינן יעילות.
סי-טי יכול גם לשמש ככלי עזר בניתוחים כירורגיים קרי גידולים תוך-גולגולתיים, מומים עורקיים וכדומה.
בתחום העיניים סריקות סי-טי יכולות לשמש ככלי אבחוני לפתולוגיות שונות קרי איתור גופים זרים (בעיקר חפצים מתכתיים), שברים, צלוליטיס, סינוסיטיס, דימום תוך-גולגולתי, פרופטוזיס, התקדמות מחלת גרייבס, והערכה כללית של ארובת העין וכלי הדם בגולגולת.
הדמיית תהודה מגנטית (MRI) גם היא מהווה כלי לדימות ויעילה על מנת לאשר אבחנה של ניאופלזמה, מחלות כלי דם, נגעי פוסה גולגולתיים אחוריים, נגעים בחוט השדרה או הפרעות לחץ תוך-גולגולתי.
הדמיית תהודה מגנטית מספקת הדמיה עשירה יותר וכן בטיחותית יותר שכן איננה בעלת קרינה מייננת.
עם זאת, סי-טי מועדף כאשר MRI אינו זמין, או בהגדרות חירום כאשר נרצה לקבל הערכת מצב מהירה כמו במקרים בהם יש חשד לדימום, אירוע מוחי או פגיעה מוחית טראומטית ושימוש ב MRI יגזול זמן רב מדי.
סריקות סי-טי של הראש מעלות את הסיכון לחלות בסרטן המוח, כאשר ילדים נחשבים כקבוצת הסיכון הגדולה ביותר.
נכון לשנת 2018, נראה כי קיים סיכון מוגבר לסרטן עבור אחד מכל 3,000–10,000 בדיקות סי-טי ראש שבוצעו בילדים מתחת לגיל עשר.
אפילו במצבי חירום, כאשר פגיעת ראש מוערכת על ידי הרופא כפגיעה קלה ובהתבסס על הפרוטוקול הרפואי, בקרב מבוגרים מומלץ להימנע מ- סי-טי של הראש ובקרב ילדים מומלץ להמתין תחת התבוננות קלינית בבתי החולים טרם הפנייה לבדיקת סי-טי.
אנשים רבים פוקדים מחלקות חירום עקב פגיעות ראש קלות כאשר במקרים רבים סי-טי אינו נחוץ.
ניסויים קליניים הציגו עלייה ביעילות ובבטיחות של שימוש ב- סי-טי של הראש רק במקרים הנדרשים, בהתאם לפרוטוקול הרפואי, תחת אינדיקציות מבוססות כמו בדיקות גופניות או היסטוריה רפואית.
הכנה לבדיקה ושימוש בחומר ניגוד בבדיקת סי-טי ראש
חומר ניגוד מכיל מולקולות של יוד המוזרקות לוריד הנבדק על מנת לשפר את איכות הדמיית הסי-טי.
שימוש בחומר ניגוד נפוץ לשימוש ברבות מבדיקות הסי-טי באזורים השונים ובמרבית בדיקות סי-טי ראש.
בסיס הפעולה של חומר הניגוד מבוסס על השפעת חדירות קרני הרנטגן כך שהניגודיות בין הרקמות השונות נהיית ברורה יותר.
בבדיקה עם חומר ניגוד לרוב יידרש המטופל בצום של שעות אחדות לפני הבדיקה, וייתכנו תופעות לוואי, אולם אלו נדירות.
תומאס האולי טוברוויל הוא מאמן פוטבול ושחקן עבר בענף הספורט, המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה מאז ינואר 2021. בבחירות 2020 היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לסנאט האמריקאי באלבמה, ובבחירות אלה גבר על הסנאטור הדמוקרטי המכהן דאג ג'ונס.
הוא נכנס לתפקידו ב-3 בינואר 2021 עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
טוברוויל נולד וגדל בעיר קמדן שבארקנסו, אחד מבין ילדיהם של צ'ארלס ואוליב טוברוויל.
בשנת 1972 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון הרמוני גרוב השוכן בעיר הולדתו.
הוא למד באוניברסיטת דרום ארקנסו, שם שיחק פוטבול בקבוצת "מולדריידרס" של האוניברסיטה, ושיחק שנתיים בקבוצת הגולף.
ב-1976 השלים באוניברסיטה לימודי תואר ראשון בחינוך גופני.
טוברוויל אימן לראשונה בבית הספר התיכון ארמיטאז' השוכן בעיר בעלת אותו השם.
כמו כן, הוא היה עוזר מאמן באוניברסיטת המדינה של ארקנסו.
לאחר מכן החל טוברוויל להתקדם במעלה סולם הדרגות באוניברסיטת מיאמי: ב-1993 שימש רכז הגנה וזכה שלוש פעמים באליפות הלאומית במהלך כהונתו שם (1986–1994).
בשנת 1994 החליף טוברוויל את בוב דייווי כרכז הגנה תחת ריצ'רד קופלנד סלוקום באוניברסיטת טקסס A&M.
בדצמבר 1994 מונה למאמן הראשי של קבוצת הפוטבול באוניברסיטת מיסיסיפי.
בעונה הראשונה סיימה הקבוצה במאזן 6–5. בעונתו השלישית סיימה הקבוצה במאזן 8–4 ולראשונה מזה חמש שנים שיחקה במוטור סיטי בול, אחד ממשחקי הגמר של ה-NCAA, בו גברה על אוניברסיטת מרשל.
בדצמבר 1998 עבר לאמן את אוניברסיטת אובורן, תחת הדרכתו זכתה הקבוצה חמש פעמים באליפות ליגת ה-SEC ובעונת 2004 סיימה כמדורגת שנייה במדינה כולה עם מאזן מושלם של 13 ניצחונות ללא הפסד.
בינואר 2010 מונה למאמן אוניברסיטת טקסס טק ואימן אותה עד שבדצמבר 2012 הודיע על התפטרותו לטובת אימון אוניברסיטת סינסינטי.
בשתי העונות הראשונות שלו כמאמן סיימה הקבוצה במאזן 9–4 והפסידה במשחקי הגמר, בעונת 2015 סיימה במאזן 7–5 ובעונת 2016 במאזן של 4–8, שהוביל להתפטרותו בתום העונה מאימון הקבוצה.
באוגוסט 2018 העתיק טוברוויל את מגוריו מפלורידה לאלבמה מתוך כוונה להתמודד אל הסנאט של ארצות הברית בשנת 2020. באפריל 2019 הכריז רשמית על התמודדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב הסנאט המאויש בידי דאג ג'ונס הדמוקרטי.
טוברוויל ניהל מסע בחירות שנתפס "על אש קטנה", עם מעט הופעות תעמולה שנקבעו מראש או מסיבות עיתונאים.
הוא קָשַׁר קֶשֵׁר הדוק עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, והצהיר כי הוא תומך ביוזמתו של טראמפ לבנות חומה בגבול ארצות הברית—מקסיקו, כמו גם בהפחתת החוב הלאומי.
דובר הבית הלבן לשעבר שון ספייסר, היה חבר בסגל מטה הבחירות של טוברוויל.
ב-10 במרץ 2020 הנשיא טראמפ הביע תמיכה באורח רשמי במועמדותו של טוברוויל, על פניו של ג'ף סשנס.
ב-3 במרץ 2020, יום הבחירות המקדימות, סיים טוברוויל במקום הראשון עם 33.4% מהקולות.
אחריו ניצב ג'ף סשנס, לשעבר התובע הכללי של ארצות הברית ואותו אחד שאייש את המושב בסנאט אליו התמודדו, שקיבל 31.6% מקולות הבוחרים.
מכיוון שאיש לא גרף למעלה מ-50% מהקולות, נקבע סיבוב שני לבחירות ל-31 במרץ, אך בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית נדחה הסבב השני ל-14 ביולי.
ב-15 ביולי זכה טוברוויל רשמית במועמדות הרפובליקנית כשלו 60.7% מהקולות ובהמשך גבר בבחירות הכלליות על הסנאטור הדמוקרטי המכהן דאג ג'ונס.