tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2004 היה אברהם הרשקו אחד משלושת הזוכים בפרס נובל לכימיה.
2000. לילנד הרטוול זכה בפרס על תורמתו לגילוי החלבונים השולטים במחזור התא.
בשנת 2001 היה לילנד הרטוול אחד משלושת הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
1999. גינתר בלובל זכה בפרס על תרומתו לגילוי הסיגנלים החלבוניים שקובעים את תנועתם ומיקומם בתא.
באותה שנה זכה גינתר בלובל בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
1998. יהודה פולקמן זכה בפרס על תרומתו לאנגיוגנזה והקשר שלהם לפקטורי גדילה.
1997. מרק טשנה זכה בפרס על תרומתו להבנת תהליכים של בקרת גנים.
1996. מייקל ברידג' זכה בפרס על תרומתו להבנת תהליכי מעבר אותות.
פרס מארי יאסאי (בהונגרית: Jászai Mari-díj; הוא פרס ממלכתי, אשר הוקם בשנת 1953 על ידי ממשלת הונגריה כפרס משחק במה/קולנוע/טלוויזיה.
שם הפרס הוא על שמה של השחקנית המהוללת מארי יאסאי, שהייתה אמנית גדולה של משחק דרמטי.
הכיתוב על מסגרת הפרס עשוי מעלי דפנה חרוטים בעץ: JÁSZAI/ MARI/DÍJ
במקור היו לפרס שתי דרגות, משנת 1955 עד 1976 היו לו שלוש דרגות.
הוא הוענק מדי שנה ב-4 באפריל, (אז נחגג כיום שחרור הונגריה מגרמניה הנאצית בשנת 1945 על ידי הצבא האדום לקראת סיום מלחמת העולם השנייה).
הפרס הוענק בדרך כלל לעשרה אנשים.
בשנת 1992, משרד התרבות והחינוך הציבורי הקים אותו מחדש והרחיב אותו להכרה גם בלימודי תיאטרון.
את גרסת הברונזה של הפרס ניתן לראות באתר זה.
חבר נאמנים המורכב מעשרה חברי ארגונים מקצועיים שממליץ לשר/ת התרבות.
לפרס יש רק דרג אחד מאז 1976, ומאז 1992 הוא מוענק ב-15 במרץ, שהפך ליום העצמאות ההונגרי לזכר מהפכת 1848 בהונגריה (שמכונה בהונגריה "מהפכת 1848–1849 ומאבק העצמאות"), חאחרונה בדרך כלל ל-13 אנשים.
הענקת הפרס מלווה במענק כספי של 1,395,000 HUF, הפטור ממס מאז 2004.
צו ממשלתי מספר 3/1999. (ב' 24) NKÖM על פרסים אמנותיים ומקצועיים אחרים שניתן להעניק על ידי השר למורשת התרבות הלאומית.
1954: אוטו אדם, ז'וז'ה באנקי, אנדרה מרטון
1955: ז'וז'ה גורדון, אווה רוטקאי,
1956: ג'רג' קלמן, גאבור פלדש, לאסלו מרקוש
פרס לסקר-קושלנד להישג מיוחד במדע הרפואה הוא אחד מפרסי לסקר הניתנים על מחקר רפואי בארצות הברית.
הפרס הראשון ניתן בשנת 1994. הפרס לא מוענק בכל שנה.
עד שנת 2008 שם הפרס היה "פרס ההישג המיוחד של אלברט לסקר" אז שונה שם הפרס לכבוד דניאל קושלנד.
2012: דונלד בראון וטום מאניטיס
פרס מארק טוויין להומור אמריקאי הוא פרס אמריקאי המוענק על ידי מרכז ג'ון פ.
קנדי לאמנויות הבמה הבמה בוושינגטון די.
מדי שנה מאז 1998. הזוכים בפרס הם אישים ש"הייתה להם השפעה על החברה האמריקאית בדרכים דומות למארק טוויין".
מרכז קנדי בחר בטוויין מתוך הכרה בתפקידו כפרשן חברתי שנוי במחלוקת ו"הפרספקטיבה הבלתי מתפשרת שלו על אי צדק חברתי ואיוולת אישית".
אירוע הזכייה השנתי, שכולל ארוחת ערב וגאלה בהשתתפות סלבריטאים, משמש כערב גיוס כספים משמעותי לטובת מרכז קנדי.
נכון לשנת 2025, 26 אנשים זכו בפרס: שש נשים ועשרים גברים.
הזוכה הצעירה ביותר בפרס היא טינה פיי, שבשנת זכייתה (2010) הייתה בת 40. הזוכה המבוגרת ביותר הייתה קרול ברנט, בגיל 80 ב-2013.
אחרי הרשעתו בתקיפה מינית, הזכייה של ביל קוסבי בוטלה על ידי מרכז קנדי בשנת 2018. עקב מגפת הקורונה, לא היו זכיות ב-2020 וב-2021.
שנהתמונהזוכההערות1998ריצ'רד פריורהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: כריס רוק, רובין ויליאמס, וופי גולדברג, צ'בי צ'ייס, טים אלן, דני גלובר, דיימון ואינז, קריס קריסטופרסון, ריצ'רד בלזר, מורגן פרימן, רות בראון ודיק גרגורי.
ג'ין ויילדר הופיע בסרטון מוקלט מראש.1999ג'ונתן וינטרסהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: סטיב אלן, סיד סיזר, רובין ויליאמס, בוני האנט, רוברט וול, יוג'ין לוי ומייקל מקין.2000קרל ריינרהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: סטיב מרטין, מרי טיילר מור, דיק ואן דייק, ג'רי סיינפלד, רוב ריינר, ג'וי באהר, ריצ'רד בלזר וג'ורג' וואלאס.
מישל אובמה הופיעה בסרטון מוקלט מראש.
אל פרנקן השתתף בטקס, אך נחתך מהשידור בעקבות האשמות נגדו על הטרדה מינית.2018ג'וליה לואי-דרייפוסהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: ג'רי סיינפלד, טינה פיי, סטיבן קולבר, בריאן קרנסטון, טוני הייל, ליסה קודרו, קיגן-מייקל קי, קומייל ננג'יאני, אבי ג'ייקובסון, אילנה גלייזר וג'ק ג'ונסון.
לארי דייוויד הופיע בסרטון מוקלט מראש.2019דייב שאפלהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: קיו-טיפ, ג'ון סטיוארט, בראדלי קופר, מורגן פרימן, עזיז אנסרי, לורן מייקלס, מוס דף, טאליב קוולי, אריקה באדו, שרה סילברמן, ניל ברנן, קינן תומפסון, מייקל צ'ה, קולין ג'וסט, כריס טאקר, טיפאני האדיש, קומון, ג'ון לג'נד וכריסי טיגן.
אדי מרפי הופיע בסרטון מוקלט מראש.2022ג'ון סטיוארטהאישים הבאים השתתפו בטקס הזכייה: סמנתה בי, סטיב קארל, דייב שאפל, פיט דייווידסון, אד הלמס, ג'ימי קימל, ג'ון מיצ'ם, אוליביה מאן, באסם יוסוף וברוס ספרינגסטין.
מרטין שורט, ביל היידר, פול ראד ופרד ארמיסן הופיעו בסרטונים מוקלטים מראש.
פרס נבולה הוא פרס ספרותי שניתן כל שנה מטעם אגודת סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה של אמריקה (SFWA) לכותבי סיפורי המדע הבדיוני הטובים ביותר שפורסמו בארצות הברית במהלך השנתיים שקדמו לחלוקת הפרס.
אין מדובר בפרס כספי, אלא רק בכבוד.
עם זאת, המפרסמים של הספרים להוטים לציין שהספרים זכו בפרס זה, שכן העובדה שספר זכה בפרס זה, כמו בפרס הוגו, מביאה לעלייה במכירות הספרים.
לעיתים קורה שבאותה שנה ניתנים הן פרס נבולה והן פרס הוגו לאותו הספר.
עם ייסוד הפרס בשנת 1966, פרסי נבולה ניתנו בארבע קטגוריות:
רומן, נובלה, נובלה קצרה, וסיפור קצר.
החל משנת 1974 [(1974–1978)(2000–2009)] ניתן הפרס גם עבור התסריט הטוב ביותר, והחל משנת 2018 ניתן הפרס גם עבור כתיבה למשחקי וידאו ומשחקים שולחניים.
פרס נבולה ניתן החל משנת 1966. הראשון שזכה בפרס היה פרנק הרברט על ספרו חולית.
+ זכיות בפרס נבולה לרומן (החל משנת 2000) שנה שם הסופר.ת שם היצירה 2000 אוקטביה א.
מסך הזהב היה טקס שנתי שנערך בשנים 1994 – 2005 ובו ניתנו פרסים על הישגים בתחום הטלוויזיה במדינת ישראל.
את הטקס ארגן השבועון "פנאי פלוס" מקבוצת "ידיעות אחרונות".
במהלך הטקס ניתנו פרסים לשחקנים, אנשי תקשורת, חברות וצוותי סדרות טלוויזיה על הישגיהם במהלך השנה בה התקיים כל טקס.
פרס "מסך הזהב" החל ביוזמת עורך השבועון "פנאי פלוס", יגאל גלאי, בסוף שנת 1994, שנה לאחר הפיכת הערוץ השני למסחרי, זה התחיל כמעין סקר קוראים, על התוכניות האהובות ביותר עליהם.
בשנה הראשונה למעלה מ-7,000 אנשים מילאו את השאלון ושלחו אותו בדואר - בחזרה לשבועון.
התוצאות פורסמו בשבועון שלאחר מכן.
בשנת 1999 אומץ רעיון הענקת הפרס - כטקס טלוויזיוני, במסגרת שידורי קשת, של הערוץ השני.
זכות ההצבעה על הזוכים נפתחה לכלל ציבור הצופים.
שיתוף הפעולה בין "פנאי פלוס" לבין הזכיינית "קשת", נמשך שש שנים עד לשנת 2005. הטקס נוהל לפי מודל "פרס ה-אמי" האמריקאי, כשבכל קטגוריה מתמודדים חמישה מתמודדים, שעלו לשלב הגמר, והזוכה מוכרז בשידור חי.
בעקבות הצלחת הטקס הראשון, שזכה לאחוזי צפייה גבוהים, הוחלט להגדיל את מספר קטגוריות הפרס ואת משך השידור.
בשנת 2003 ביקש הערוץ הראשון של רשות השידור להסיר את המועמדויות של תוכניותיו מהתחרות, בשל "גישה חד צדדית ועוינת כלפי רשות השידור בכלל וערוץ 1 בפרט".
עורך "פנאי פלוס" יגאל גלאי אמר בתגובה, כי הדרישה אינה אפשרית, משום שבחירת התוכניות נעשית על ידי קהל הצופים.
"לערוץ 1 אין מעמד בהצבת המועמדויות, וממילא אין לו מעמד בהסרתן.
רק ציבור הצופים, ואך ורק הוא - קובע מהן התוכניות הנבחרות".
באותה השנה חולקו גם שני פרסים נוספים בתחום הטלוויזיה, פרס "עדשת הזהב" של איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה, שחזר לאחר הפסקה, ופרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה שחולק לראשונה בשנה זו.
בטקס פרס מסך הזהב 2003, שעמד בסימן עשור לערוץ 2, זכתה התוכנית "לא נפסיק לשיר - כוכב נולד" בפרס התכנית האהובה ביותר בעשור.
בשנת 2006 התגלעו חילוקי דעות בין מארגני הטקס, העיתון "פנאי פלוס", לבין הזכיינית המשדרת, בנוגע לאופי ופורמט הטקס.
בעיתון "פנאי פלוס" חפצו במעבר לשידור אינטרנטי, וכך פחת הרצון לשתף פעולה עם גורמי טלוויזיה אותם ראו כמתחרים.
באותה שנה לא התקיים טקס "מסך הזהב" - ומאז לא חודש.
טקס מסך הזהב לשנת 1999
מנחי הטקס: שלישיית "זהו זה!" (דבל'ה גליקמן, מוני מושונוב ושלמה בר-אבא).
שחקן דרמטי: אקי אבני ("טירונות")
שחקנית דרמטית: גלית גיאת ("כסף קטלני")
שחקן קומי: צביקה הדר ("שמש")
שחקנית קומית: גלית גיאת ("שמש")
אופרת סבון וטלנובלה: "היפים והאמיצים"
תוכנית אקטואליה: "חדשות ערוץ 2"
מנחה בתוכנית ילדים ונוער: יעל בר זוהר
מנחה בתוכנית אירוח: אמנון לוי
טקס מסך הזהב לשנת 2000
טקס חלוקת הפרסים השני של מסך הזהב התקיים בתאריך 24 באוקטובר 2000 ונערך באולם הסינרמה בתל אביב.
שידור הטקס זכה לרייטינג של 25.9%.
פרס מפעל חיים: טוביה צפיר
שחקנית דרמטית: אורלי פרל ("זינזאנה")
מגישי אקטואליה: יעקב איילון ומיקי חיימוביץ' (חדשות ערוץ 2)
מנחה בתוכנית ילדים ונוער: עודד מנשה (קוואטש, המגנט, ששטוס)
תוכנית בידור מקורית: "רק בישראל".
תוכנית שעשועון: "מי רוצה להיות מיליונר"
תוכנית אקטואליה: "חמש עם גדי סוקניק"
תוכנית מגזין: "ערב טוב עם גיא פינס".
סדרת רכש לילדים ולנוער: "פוקימון"
סדרת רכש דרמטית: "סקס והעיר הגדולה"
סדרת רכש קומית: "אלי מקביל"
אופרת סבון וטלנובלה: "בובה פראית"
טקס מסך הזהב לשנת 2001
הטקס התקיים בתאריך 30 באוקטובר 2001 שודר בשידור חי בערוץ 2.
שחקנית דרמטית: נטע הבר ("לגעת באושר")
שחקן המשנה בסדרה קומית או דרמטית: עודד מנסטר ("לגעת באושר")
שחקנית המשנה בסדרה קומית או דרמטית: אילנה ברקוביץ' ("הבורגנים")
מגישי אקטואליה: גדי סוקניק ומיקי חיימוביץ' (חדשות ערוץ 2)
מנחה בתוכנית ילדים ונוער: חני נחמיאס
תוכנית אירוח ואקטואליה: "חלומות בהקיציס"
תוכנית ילדים ונוער: "בחדר של חני"
טקס מסך הזהב לשנת 2002
הטקס התקיים בתאריך 18 בנובמבר 2002. המתמודדים התחרו ב-19 קטגוריות ונבחרו על ידי הצופים.
הטקס זכה לרייטינג ממוצע של 27.9% ושיא צפייה של 33.2%.
שחקנית דרמטית: קרן מור ("הבורגנים")
שחקן דרמטי: דב נבון ("הבורגנים")
שחקנית בסדרה יומית: סופי צדקה ("לחיי האהבה")
שחקן בסדרה יומית: יהודה לוי ("לחיי האהבה")
טקס מסך הזהב לשנת 2003
כמאה אלף מצביעים הצביעו ובחרו את התוכניות הזוכות ב-17 קטגוריות שונות.
"לא נפסיק לשיר: כוכב נולד" נבחרה כתוכנית העשור של ערוץ 2, זאת למרות שהיא שודרה לראשונה רק בשנה זו, דבר שעורר סערה בהשוואה לתוכניות אחרות ותיקות יותר של ערוץ 2.
מיקום הטקס: המשכן לאמנויות הבמה
שחקנית בסדרה מקורית: יעל אבקסיס ("שבתות וחגים")
שחקן בסדרה מקורית: צביקה הדר ("שמש")
שחקנית בסדרה יומית: איה קורן ("אהבה מעבר לפינה")
שחקן בסדרה יומית: יהודה לוי ("אהבה מעבר לפינה")
מגישי אקטואליה: יעקב איילון ומיקי חיימוביץ' (חדשות ערוץ 10)
סדרת רכש קומית: "סקס והעיר הגדולה"
טקס מסך הזהב לשנת 2004
הטקס התקיים בתאריך 21 בנובמבר 2004.
מיקום הטקס: היכל התרבות פתח תקווה
שחקנית בסדרה מקורית: ריקי בליך ("אסתי המכוערת")
שחקן בסדרה מקורית: אבי קושניר ("החיים זה לא הכל")
שחקנית בסדרה יומית: אגם רודברג ("אהבה מעבר לפינה")
טלנובלות ואופרות סבון זרות: "המורדים".
טקס מסך הזהב לשנת 2005
שמות המועמדים הוכרזו בתאריך 8 בנובמבר 2005, בפעם הראשונה במסיבת עיתונאים מיוחדת.
הפרסים חולקו בטקס שהתקיים ב-8 בדצמבר והועבר בשידור ישיר בערוץ 2. הזוכים נבחרו על ידי 130 אלף מצביעים שבחרו במהלך החודש שקדם לטקס.
שחקנית בסדרה מקורית: ענת וקסמן ("החיים זה לא הכל")
שחקנית בסדרה יומית: נינט טייב ("השיר שלנו")
שחקן בסדרה יומית: רן דנקר ("השיר שלנו")
מגישי אקטואליה: גדי סוקניק ויונית לוי (חדשות ערוץ 2)
סדרה מקורית: "החיים זה לא הכל"
תוכנית מיוחדת: "קרובים קרובים: האיחוד"
פרס מוסקוביץ' לציונות הוא פרס מיסודם של ארווינג וצ'רנה מוסקוביץ' הניתן על פעילות בהגשמת הציונות.
במסגרת מפעל הפרס מחולקים שני פרסים: פרס עוז ציון המוענק לאזרחים ישראלים, תושבי ישראל, המגלמים במעשיהם את הציונות המודרנית בישראל; ופרס רוח ציון המבקש למצוא ולעודד רעיונות חדשים, המיועדים להתמודד עם האתגרים של הציונות בישראל.
פרס עוז ציון מוענק מדי שנה, החל משנת 2008, לשלושה זוכים, בטקס שמתקיים ביום ירושלים, בעיר דוד, בהשתתפות שרי ממשלת ישראל.
פרס רוח ציון ניתן החל מ-2013. סכום הפרסים הכולל הוא 100,000 דולר בשנה.
בקרב מקבלי הפרס עד לשנת 2014 קיים שיעור גבוה של אישים שבין מרכיבי תרומתם לאומה לפי הערכת מעניקי הפרס, מצוינת גם מידת מעורבותם בהתיישבות בארץ ישראל ובכללה ביש"ע.
בוועדה לבחירת הזוכים בפרס חברים אישי ציבור מישראל ומחו"ל:
צ'רנה מוסקוביץ' – יושבת ראש הוועדה (נפטרה ב-2024)
פרופ' משה ארנס - שר הביטחון לשעבר (נפטר ב-2019)
הרבנית אסתר יונגרייז (נפטרה ב-2016)
הרב פסח לרנר - נשיא ארגון ישראל הצעיר.
פרופסור אמריטוס ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה, משמש כיועץ מיוחד לוועדה
רות ליברמן – מנהלת הפרס
הרב דוד פנדל - ראש ישיבת ההסדר "אפיקי דעת" בשדרות.
משה מושקוביץ - "על למעלה משישים שנות מעורבות, מחויבות ומנהיגות בתחומי החינוך, החברה וההתיישבות; על חלקו האישי בהקמת יישובים ומוסדות השכלה, חינוך ותורה, בכל רחבי הארץ; על חזון התיישבות המחודשת בגוש עציון, לאחר מלחמת ששת הימים ועל הגשמתו של החזון, ביסוד יישובי הגוש, ישיבת הר עציון והעיר אפרת."
רן פקר - טייס קרב ומקים פרויקט "צהלה" לחינוך בני נוער לאזרחות טובה.
נעם ארנון - מראשי היישוב היהודי בחברון.
סמי בר לב - מראשוני ההתיישבות ברמת הגולן, מייסד העיר קצרין.
רונית שוקר - ממקימי גוש שילה, בעלת בית בד במאחז אחיה.
הרב יואל שוורץ - ממייסדי מיזם הנח"ל החרדי והסמכות הרוחנית שלו.
אהרן דוידי - ממייסדי חטיבת הצנחנים, קצין חי"ר וצנחנים ראשי וממקימי שר-אל.
אניטה טוקר - פעילה בשיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון.
אלוף במיל' מאיר דגן - ראש המוסד לשעבר.
הרב חנן פורת - ממקימי גוש אמונים, צנחן במלחמת ששת הימים ומוביל ארגון צדקה "אורות".
הרב יהושע פס - ממייסדי ארגון נפש בנפש ומנכ"לו.
ד"ר יצחק גליק - ממובילי רפואת החירום בישראל.
מקים ויו"ר של מרכז החירום הרפואי שבאפרת.
עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר - מקימת שורת הדין, עמותה שנלחמת משפטית בטרור ובמימון טרור.
צביקה סלונים - ממייסדי גוש אמונים ואוניברסיטת אריאל בשומרון.
יגאל כהן אורגד - נגיד אוניברסיטת אריאל בשומרון.
הרב משה לוינגר - ממייסדי גוש אמונים והיישוב היהודי בחברון.
ד"ר צבי צמרת - מחנך ומוביל האתגר הציוני.
ד"ר גבריאל ברקאי - ארכאולוג ישראלי, מוביל הוועד נגד הריסות עתיקות הר הבית.
מיכאל פרוינד - מייסד הארגון שבי ישראל להשבת אבודי ישראל לעם ולארץ.
הרב יוסף צבי רימון - מייסד עמותת תעסוקטיף ותעסוקתי- חוזרים למעגל העבודה.
יהודה גליק - פעיל נגד הגבלת כניסה להר הבית.
ישראל הראל - מאנשי החזון והמעשה של מפעל ההתנחלות.
יואל זילברמן - מייסד ארגון "השומר החדש".
הרב בנימין (בני) אֵלון - מנהיג ציבור ציוני דתי, חבר הכנסת ושר התיירות לשעבר.
קרולין גליק - עיתונאית ופובליציסטית.
יהודה הראל - חבר הכנסת לשעבר.
משה ארנס - חבר הכנסת לשעבר מטעם הליכוד אשר כיהן כשר הביטחון ושר החוץ.
ד"ר עליזה בלוך – ראש העיר בית שמש ומנהלת לשעבר בבית הספר ברנקו ווייס בבית שמש.
יהודית קצובר ונדיה מטר – יושבות ראש תנועת הריבונות מייסודה של נשים בירוק (נשים למען עתיד ישראל).
על הובלת פעילות חוץ פרלמנטרית לעידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון והחלת ריבונית ישראלית עליהם.
פרופ' משה קופל – מייסד ויו"ר פורום קהלת.
אמוץ אייל - מייסד סוכנות הידיעות תצפית.
מיכל ברקאי - יוזמת התוכנית קדם-צבאית עלמה-דרך ארץ.
סרן (במיל') הבטאמו יוסף – ראש תוכנית צידה לדרך לשירות משמעותי" בעמותת "צידה "לדרך" - פיתוח מנהיגות בקרב בני נוער בעיר אופקים.
נתנאל אלינסון - מחבר סדרת הספרים המדריך למטייל, בעקבות הפיגוע בנחל תלם.
תיראל כהן - מייסדת "קדמה", כפרי סטודנטים להתיישבות ומעורבות חברתית.
שירה לורנץ - מקימת עמותת בשבי"ל, המעניקה סיוע ותמיכה כוללת לבנות חו"ל המתנדבות לשירות לאומי בישראל.
שרה העצני-כהן - יו"ר ישראל שלי, תנועה לעשייה ציונית והסברה ישראלית.
גלעד (גילי) כהן - מנכ"ל עמותת לוחמים ללא גבולות.
אביחי יעקב - זוכה עיטור העוז זכה על חלקו בקרב בינת ג'בייל ומנהל מכינת תמיר בקצרין.
פרס מרקיורי הידוע כיום עקב חסות כפרס בארקלי מרקיורי (Barclaycard Mercury Prize), הוא פרס המוזיקה החשוב והמכובד ביותר בתעשיית המוזיקה הבריטית.
פרס מרקיורי ניתן פעם בשנה לאלבום הטוב ביותר בבריטניה או אירלנד, בדומה לפרס הגראמי האמריקאי.
פרס מרקיורי נוסד בשנת 1992 על ידי התאחדות חברות התקליטים הבריטית כאלטרנטיבה לטקס פרסי המוזיקה הבריטית.
במקור נותנת החסות לפרס הייתה חברת "מרקיורי תקשורת" (Mercury Communications) ומשם קיבל הפרס את שמו.
בהמשך הוא מומן על ידי טכניקס מ-1998 עד 2001, פנסוניק מ-2002 עד 2003, ו-Nationwide Building Society מ-2004 עד 2008. החל ממרץ 2009 מממנת את הפרס חברת Barclaycard.
הזוכה או הזוכים בפרס מקבלים 20 אלף לירה שטרלינג.
המועמדים לפרס נבחרים על ידי פאנל של נבחרים המורכב ממוזיקאים, מנהלים מוזיקליים, עיתונאים ודמויות מפתח נוספות בתעשיית המוזיקה בבריטניה ואירלנד.
ההכרזה על הזוכים בפרס נערכת לרוב בספטמבר, חודשיים לאחר ההכרזה על המועמדים שנערכת ביולי.
פרס מרקיורי נחשב לפרס יוקרתי ולרוב נצפית עלייה במכירות התקליטים בקרב להקות או זמרים שהיו מועמדים או זכו בפרס, במיוחד כאשר מדובר באמנים יחסית לא-מוּכרים.
כך לדוגמה, לאחר זכייתה של ספיץ' דבל בפרס בשנת 2009 זינקו מכירות התקליטים שלה ביותר מפי 40.
נכון ל-2022, הזמרת פי ג'יי הארווי היא האמן היחיד שזכה פעמיים בפרס (ב-2001 וב-2011).
פרס מצלמת הזהב הוא פרס המוענק במסגרת פסטיבל הקולנוע בקאן לסרט הביכורים הטוב ביותר (באורך מלא) שהשתתף בפסטיבל.
הפרס הוענק לראשונה ב-1978. בנוסף מוענק לעיתים פרס מיוחד לסרטי ביכורים בשם "פרס מצלמת הזהב - ציון לשבח".
בפרס מצלמת הזהב זכו שני סרטים ישראליים "אור" (2004) ו"מדוזות" (2007).
בשנת 2009 זכה הסרט בבימוי סכנדר קובטי וירון שני, "עג'מי" בציון לשבח.
הפרס ניתן לסרט הראשון שיצר במאי להקרנה מסחרית באורך של 60 דקות ומעלה, ללא התחשבות בסוגה (סרט עלילתי, סרט תיעודי או סרט אנימציה).
במאים שעשו בעבר רק סרטי סטודנטים או סרטי טלוויזיה עדיין יכולים להתחרות בקטגוריה זו.
המטרה המוצהרת היא לחשוף סרט "שתכונותיו מדגישות את הצורך לעודד את הבמאי לבצע סרט שני".
השם שבסוגריים הוא שמו של במאי הסרט.
1991: טוטו הגיבור (יאקו ואן דורמייל)
1992: מאק - האיש והחלום (ג'ון טורטורו)
1993: ניחוח הפאפיה הירוקה (טראן אהן הונג)
1995: הבלון הלבן (ג'עפר פנאהי)
1997: Moe no Suzaku (נעמי קאוואסה)
2000: שעתם של הסוסים השיכורים (באהמן גובאדי)
2002: Bord de mer (ז'ולי לופז-קורבאל)
2005: אני, אתה וכל השאר (מירנדה ג'ולי), The Forsaken Land (וימוקטי ג'יאסונדארה)
2006: 12:08 מזרחה לבוקרשט (קורנליו פורומבויו)
2007: מדוזות (אתגר קרת ושירה גפן)
2009: שמשון ודלילה (וורוויק ת'ורנטון)
2011 : Las Acacias (פבלו ג'יורג'לי)
2012 : חיות הדרום הפראי (בן צייטלין)
2014 : פארטי גירל (מארי אמוחוקלי, קלייר בורגר וסמואל תיאיס)
2015 :אדמה וצל (סזאר אוגוסטו אסבדו)
2016 : Divines (הודה בנימינה)
2019 : האמהות שלנו (סזאר דיאז)
פרס מקס בורן הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי האגודה הגרמנית לפיזיקה (DPG) והמכון לפיזיקה (IOP), לזכרו של הפיזיקאי מקס בורן.
הוא נוסד בשנת 1972, והוענק לראשונה בשנת 1973. הפרס ניתן בעבור תרומה יוצאת דופן לפיזיקה.
הפרס מוענק שנה אחת לזוכה בריטי או אירי ובשנה שלאחריה לזוכה גרמני.
יחד עם הפרס מוענקת מדליית כסף בקוטר כ-6 ס"מ ובעובי 0.5 ס"מ, אשר בצד אחד מציגה את הפרופיל של מקס בורן, שמו ותאריכיו, ובצד האחר את המשוואה pq - qp = h/2πi, ואת שמות שני הארגונים המעניקים את הפרס.
שמו המלא של המקבל ושנת הענקת הפרס חקוקים מסביב.
בשנת 1981 זכה הפיזיקאי, יחיאל דומב בפרס.
פרס מרשל סקלאר הוא פרס המוענק מדי שנה החל משנת 1992 מטעם האגודה לחקר היהודים במדעי החברה (ASSJ) לחוקר בכיר אשר תרם תרומה ייחודית לחקר החברה היהודית.
הפרס מוענק לזכרו של "אבי הסוציולוגיה של היהודים", מרשל סקלאר.
1992 - סידני גולדשטיין, דמוגרפיה
1993 - סימור מרטין ליפסט, סוציולוגיה
1994 - סליה הלר, היסטוריה
1995 - דניאל אלעזר, מדע המדינה
1996 - סמואל קלאוזנר, סוציולוגיה
1997 - וולטר זנר, אנתרופולוגיה
1998 - ברנרד רייסמן, שירות קהילתי
1999 - סרג'ו דלה-פרגולה, דמוגרפיה
2000 - ישעיהו ליבמן, סוציולוגיה
2001 - קלווין גולדשיידר, סוציולוגיה ודמוגרפיה
2002 - יונתן סרנה, היסטוריה
2003 - סמואל היילמן, סוציולוגיה
2004 - אגון מאייר, סוציולוגיה
2006 - דבורה דאש מור, היסטוריה
2008 - פול ריטרבנד, סוציולוגיה
2009 - צ'ארלס קדושין, ניתוח רשתות חברתיות
2010 - סטיבן מ' כהן, סוציולוגיה
2011 - ריב אלן-פרל, אנתרופולוגיה
2012 - לאונרד סייקס, פסיכולוגיה חברתית
2013 - מורטון ויינפלד, סוציולוגיה
2014 - סילביה ברק פישמן, סוציולוגיה
2015 - ברברה קירשנבלט-גימבלט, חקר ההופעה
2016 - ברוז פיליפס, סוציולוגיה
2017 - ג'ודית בוקסר ליוורנט, מדע המדינה
2018 - ארנולד אייזן, מדע הדתות
2019 - הרייט הרטמן, סוציולוגיה
2020 - ארנולד דשפסקי, סוציולוגיה וחיים וקסמן, סוציולוגיה
2021 - אריאלה קיסר, דמוגרפיה ובארי קוסמין, דמוגרפיה
2022 - דברה קאופמן, סוציולוגיה ולימודי נשים
2023 - בתמי הורוביץ, פסיכולוגיה חברתית ואירה שסקין גאוגרפיה
פרס מרכז קנדי מוענק לאישים מתחום הבידור ואמנות הבמה בעבור תרומתם לתרבות האמריקאית.
הפרסים מוענקים החל מ-1978 מדי שנה בוושינגטון די.
לחמישה או שישה זוכים בכל פעם.
הזוכה הצעיר ביותר בפרס היה לין-מנואל מירנדה, שבשנת זכייתו (2018) היה בן 38. הזוכים המבוגרים ביותר היו ג'ורג' אבוט ונורמן ליר, בגיל 95 ב-1982 ו-2017, בהתאמה.
1978: מריאן אנדרסון, פרד אסטר, ג'ורג' בלנשין, ארתור רובינשטיין, ריצ'רד רוג'רס
1979: מרתה גרהם, טנסי ויליאמס, הנרי פונדה, אלה פיצג'רלד, אהרן קופלנד
1980: ליאונרד ברנשטיין, אגנס דה מיל, לין פונטיין, לאונטין פרייס, ג'יימס קאגני
1981: קאונט בייסי, קרי גרנט, הלן הייז, רודולף סרקין, ג'רום רובינס
1982: ג'ורג' אבוט, יוג'ין אורמנדי, בני גודמן, ליליאן גיש, ג'ין קלי
1983: קתרין מארי דאנהם, ג'יימס סטיוארט, פרנק סינטרה, איליה קאזאן, וירג'יל תומסון
1984: לנה הורן, ארתור מילר, ג'אן קרלו מנוטי, דני קיי, אייזק שטרן
1985: איירין דאן, בוב הופ, פרדריק לאו, אלן ג'יי לרנר, בוורלי סילס, מרס קנינגהם
1986: לוסיל בול, אנתוני טודור, ג'סיקה טנדי, יהודי מנוחין, ריי צ'ארלס, יום קרונין
1987: בטי דייוויס, סמי דייוויס ג'וניור, נתן מילשטיין, אלווין ניקולאס, פרי קומו
1988: אלווין איילי, ג'ורג' ברנס, מירנה לוי, רוג'ר סטיבנס, אלכסנדר שניידר
1989: הארי בלפונטה, אלכסנדרה דנילובה, מרי מרטין, קלודט קולבר, ויליאם שומן
1990: דיזי גילספי, קתרין הפבורן, ריס סטיבנס, ג'ול סטין, בילי ויילדר
1991: פיירד ניקולס, הרולנד ניקולס, רוי אקוף, בטי קומדן, אדולף גרין, גרגורי פק, רוברט שו
1992: ליונל המפטון, פול ניומן, ג'ואן וודוורד, ג'ינג'ר רוג'רס, מסטיסלב רוסטרופוביץ', פול טיילור
1993: ג'וני קרסון, ארתור מיטשל, גאורג שולטי, סטיבן סונדהיים, מאריון ויליאמס
1994: קירק דאגלס, אריתה פרנקלין, מורטון גולד, הרולד פרינס, פיט סיגר,
1995: ז'אק ד'אמבואז, מרילין הורן, בי בי קינג, סידני פואטייה, ניל סיימון
1996: אדוארד אלבי, בני קרטר, ג'וני קאש, ג'ק למון, מריה טולצ'יף
1997: לורן באקול, בוב דילן, צ'רלטון הסטון, ג'סי נורמן, אדוארד ויללה
1998: ביל קוסבי, פרד אב, ג'ון קנדר, וילי נלסון, אנדרה פרווין, שירלי טמפל
1999: ויקטור בורגה, שון קונרי, ג'ודית ג'סמין, ג'ייסון רוברדס, סטיבי וונדר
2000: מיכאיל ברישניקוב, צ'אק ברי, פלאסידו דומינגו, קלינט איסטווד, אנג'לה לאנסברי
2001: ג'ולי אנדרוז, לוצ'יאנו פברוטי, ואן קלייברן, קווינסי ג'ונס, ג'ק ניקולסון
2002: ג'יימס ארל ג'ונס, ג'יימס לוויין, צ'יטה ריברה, פול סיימון, אליזבת טיילור
2003: ג'יימס בראון, קרול ברנט, לורטה לין, מייק ניקולס, יצחק פרלמן
2004: וורן בייטי, אוסי דייוויס, רובי די, אלטון ג'ון, ג'ואן סאת'רלנד, ג'ון ויליאמס
2005: טוני בנט, סוזן פרל, ג'ולי האריס, רוברט רדפורד, טינה טרנר,
2006: זובין מהטה, דולי פרטון, סמוקי רובינסון, סטיבן ספילברג, אנדרו לויד ובר
2007: לאון פליישר, סטיב מרטין, דיאנה רוס, מרטין סקורסזה, בריאן וילסון,
2008: מורגן פרימן, ג'ורג' ג'ונס, ברברה סטרייסנד, טויאלה טארפ, פיט טאונסנד, רוג'ר דלטרי
2009: מל ברוקס, דייב ברובק, גרייס במברי, רוברט דה נירו, ברוס ספרינגסטין
ג'ונס, פול מקרטני, אופרה וינפרי
2011: ברברה קוק, ניל דיימונד, יו-יו מה, סאני רולינס, מריל סטריפ
2012: באדי גאי, דסטין הופמן, לד זפלין, דייוויד לטרמן, נטליה מאקארובה,
2013: מרטינה ארויו, הרבי הנקוק, בילי ג'ואל, שירלי מקליין, קרלוס סנטנה
2014: אל גרין, טום הנקס, פטרישיה מקברייד, סטינג, לילי טומלין
2015: קרול קינג, ג'ורג' לוקאס, ריטה מורנו, סייג'י אוזאווה, סיסלי טייסון
2016: מרתה ארחריץ', האיגלס, אל פצ'ינו, מייביס סטייפלס, ג'יימס טיילור
2017: כרמן דה לאבאלייד, גלוריה אסטפן, אל אל קול ג'יי, נורמן ליר, ליונל ריצ'י
2018: שר, פיליפ גלאס, ריבה מקנטייר, ויין שורטר, יוצרי המחזמר "המילטון" (לין-מנואל מירנדה, תומאס קייל, אלכס לקמויר, אנדי בלנקנביולר)
2019: Earth, Wind & Fire, סאלי פילד, לינדה רונסטאדט, רחוב סומסום, מייקל טילסון תומאס
2020: דבי אלן, ג'ואן באאז, גארת' ברוקס, דיק ואן דייק, מידורי
2021: ברי גורדי, חוסטינו דיאז, בט מידלר, ג'וני מיטשל, לורן מייקלס
2022: איימי גרנט, טניה לאון, גלדיס נייט, ג'ורג' קלוני, U2
2023: בילי קריסטל, רנה פלמינג, בארי גיב, קווין לטיפה, דיון וורוויק
2024: גרייטפול דד, ארטורו סנדובל, פרנסיס פורד קופולה, בוני רייט, תיאטרון אפולו
2025: גלוריה גיינור, סילבסטר סטאלון, ג'ורג' סטרייט, קיס, מייקל קרופורד
פרס מולייר הוא הפרס הלאומי לתיאטרון בצרפת, המחולק מדי שנה על הישגים בתחום התיאטרון הצרפתי.
הטקס הראשון התקיים בשנת 1987 ביוזמת מפיק הסרטים , שהיה גם מייסד שותף של פרס סזאר.
הפרס מוענק מאז מדי שנה בחודש אפריל או מאי בפריז על ידי האיגוד המקצועי והאמנותי של התיאטרון (APAT), להפקת התיאטרון הטובה ביותר בשפה הצרפתית, ולאמנים מצטיינים מהעונה הקודמת.
הטקס משודר בטלוויזיה הצרפתית בערוץ פראנס 2, בערב הקרוי "La Nuit des Molières" (הלילה של מולייר).
הפרס קרוי על שם של המחזאי הצרפתי המפורסם מולייר.
בעבר נבחרו הזוכים על ידי חבר שופטים מצומצם, שהחלטותיהם נתקלו לעיתים קרובות בביקורת פומבית.
בשנת 2004 הציג נשיא APAT דאז פייר סנטיני תהליך זכייה חדש, במטרה להפוך את חלוקת הפרס למאוזנת ומייצגת יותר.
את הזוכים בוחרת ועדה בת כ-1,500 חברים איש מתחום התיאטרון הפרטי והציבורי.
עיתונאים ומבקרי תיאטרון אינם רשאים להשתתף בתהליך.
בנוסף, שיעור השחקנים החברים ב-APAT לא יכול למנות יותר ממחצית סך חברי הוועדה הבוחרת.
בטקס שהתקיים בשנת 2006 ניתנו פרסים ב-16 קטגוריות.
פרס מפקד גלי צה"ל הוא פרס שנתי, הניתן לתוכניות מצטיינות ולפרויקטים מיוחדים ממגוון תחומים ששודרו בגלי צה"ל בשנה העברית החולפת.
הפרס, על שם הראלה מודעי, מוענק על ידי מפקד התחנה החל משנת 1980. הזוכים נבחרים על ידי ועדת שופטים, הכוללת נציגים מצה"ל ומעולם התקשורת.
בשנת תשס"ה כלל חבר השופטים את מפקד גלי צה"ל לשעבר אפרים לפיד, ענת מאור והעיתונאי חיים זיסוביץ'.
מפקד התחנה היה אבי בניהו.
בקטגוריית האקטואליה זכה "הקו החם" שהפעיל אתר האינטרנט של גל"צ למטיילים במזרח הרחוק ולבני משפחותיהם בזמן אסון הצונאמי.
"בהיערכות המהירה והיעילה, יצרו אנשי האתר של גל"צ חבל הצלה למשפחות ומקור מידע בזמן אמת לאלפים שהתעניינו באסון", כתבו השופטים בנימוקיהם.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה התוכנית "גאוות יחידה" שהגיש זיו תדהר, ערך נועם דביר והפיקו איתי זילבר וגיל נוה.
"התוכנית נתנה ביטוי לשינוי שעבר צה"ל ביחסו לחיילים וחיילות הומואים ולסביות ושרטטה באופן מעניין ואמיתי את הצרכים המיוחדים של האוכלוסייה ההומו-לסבית במדים".
בקטגוריית בידור, תרבות ומוזיקה זכתה התוכנית "קול ישראל בגל"צ" בהגשת שני נחשוני ובעריכת ברק איצקוביץ'.
"המגזין משלב באופן רדיופוני, דינמי ומרתק בין שירים חדשים, מתן במה ליוצרים ומבצעים בתחילת דרכם וסיקור מקיף של המתרחש בתחום המוזיקה הישראלית" נימקו השופטים.
בקטגוריית התעודה זכתה התוכנית "השאיר אחריו חברה", שהוקדשה לבנות זוג של נופלים ושודרה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
את התוכנית ערכו והפיקו נועם גלזר ותמר הוכשטטר.
"התוכנית נתנה קול ופנים לאותן בנות זוג כואבות ושיתפה את המאזינים באובדנן", כתבו השופטים.
בקטגוריית מבצעי שידור זכתה תוכנית הספיישל של התחנה שציינה 25 שנה לתוכנית "קולה של אמא" שערכה איריס גולמן והגישה אורלי מיכאלי.
מנימוקי השופטים: "השידור המיוחד הצליח לתמצת את מהות הקשר שבין החיילים לבין הבית באופן רדיופני הישגי, יצירתי ומרגש".
בשנת תשס"ו כלל חבר השופטים את האלוף איל בן ראובן, העיתונאית כרמית גיא ולאה שקדיאל.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה התוכנית "עוד מעט נהפוך לשיר", במסגרתה הלחינו אמנים מפורסמים שירים של חללי צה"ל.
את התוכנית ערך גולן יוכפז, והפיקה רותי רובינשטיין.
בקטגוריית חדשות ואקטואליה זכתה התוכנית "העולם הערב", יומן החוץ של גלי צה"ל, שציינה 100 תוכניות.
את התוכנית הגיש ניצן הורוביץ.
בקטגוריית תעודה זכתה התוכנית "כמעט 300 שנה של חללי מלחמת העצמאות", שכללה שיחות עם הורים שכולים שבניהם נפלו במלחמת העצמאות והוגשה על ידי איתן הבר.
בקטגוריית מבצעי השידור זכה המשדר "פגישה לאין קץ", שציין 35 שנה למותו של המשורר נתן אלתרמן.
המשדר נערך והוגש על ידי ציפי גון גרוס.
בקטגוריית בידור, תרבות ומוזיקה זכתה התוכנית "השירון עשה היסטוריה", שעסקה בהיסטוריה של מדינת ישראל בראי השירים הישראליים.
התוכנית הוגשה על ידי קובי לוריא, ונערכה על ידי יורם רותם.
בשנת תשס"ז כלל חבר השופטים את האלוף יצחק הראל, העיתונאית נחמה דואק ורבקה חבר.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה תוכניתה של אורלי מיכאלי, "מלאכים בלבן", סיפורם של ארבעת אנשי מערך הרפואה של צה"ל בזמן מלחמת לבנון השנייה.
בקטגוריית חדשות ואקטואליה זכה "חום יולי אוגוסט", משדר לסיכום מלחמת הלבנון השנייה בהגשת גולן יוכפז ויעל דן.
בקטגוריית התעודה זכתה "רוטשילד פינת מוצארט", תוכנית דוקומנטרית על נגני הרחוב בישראל בעריכתם ובהגשתם של דני ספקטור ורוני מרגלית.
בקטגוריית מבצעי שידור זכה משדר המיוחד "ואז דפקו בדלת...", תוכנית תעודה בעריכת טלי דותן ונעמה חן בה סיפרו משפחות שכולות על הרגע ששינה את חייהן.
בקטגוריית בידור, תרבות ומוזיקה זכה יום שידורים מיוחד לחג הפורים, "משתלטים על גלגלצ", בו התחפשו אמנים לשדרני גלגלצ.
בשנת תשס"ח מפקד גל"צ היה יצחק טוניק.
במסגרת חגיגות 60 שנה למדינת ישראל רוב התוכניות שזכו בפרס בשנה זו התייחסו לאירוע בדרך זו או אחרת.
בקטגוריית תוכניות האקטואליה זכה פרויקט "360\60" של יומן הבוקר של התחנה, "בוקר טוב ישראל" בעריכתו של גולן יוכפז.
במסגרת פרויקט זה הכינו והגישו עשרות עיתונאים מובילים בישראל כתבות בהן סיכמו שנה אחת בהיסטוריה של המדינה, במסגרת ציון שישים שנה למדינה.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה שנית התוכנית "קולה של אמא" אשר הוקדשה לאמהות שכולות.
בקטגוריית אומר ותעודה זכתה התוכנית "ספרים רבותיי ספרים" בגרסה מיוחדת לציון 60 שנה בספרות הישראלית, בהגשתה ובעריכתה של ציפי גון גרוס.
בקטגוריית התרבות והבידור זכתה תוכנית האיחוד של משתתפי הכבש השישה עשר ששודרה בגלגלצ בהגשתה של לילך ברנע.
זו הייתה הפעם הראשונה שזכתה בקטגוריה זו תוכנית שלא השתייכה למחלקת התרבות של התחנה עצמה.
בשנת תשס"ט ישבו בחבר השופטים הפרסומאי משה תאומים, תת-אלוף יהודית גריסרו ושולי מועלם.
מפקד התחנה היה יצחק טוניק.
בקטגוריית האקטואליה זכתה רצועת הבוקר "מה בוער" בהגשת רזי ברקאי.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה התוכנית "מאין יבוא עזרי".
בעריכת זקי ג'מאל ורעות ענבר.
בקטגוריית אומר ותעודה זכתה התוכנית "יונה וולך - אור פרא" שהוקדשה למשוררת יונה וולך ונערכה על ידי ענבר מאור.
בקטגוריית תרבות, בידור ומוזיקה זכתה התוכנית המיוחדת "כמו לא הלכת מעולם", שהוקדשה לזכרו של הפזמונאי עלי מוהר.
את התוכנית ערך והגיש לירון זייד.
בקטגוריית מבצעי שידור זכה המשדר "אטרף פיוטים - מבתי הכנסת לעולם הרוקנרול" בעריכת צורי רוקח ועומר בן רובי, שאף הגיש את התוכנית יחד עם רינו צרור.
בשנת תש"ע ישבו בחבר השופטים הפרסומאי משה תאומים, העיתונאית גל גבאי וד"ר רות קלדרון.
בקטגוריית אקטואליה זכתה התוכנית "מה בוער – הפרויקט החברתי עם רינו צרור".
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה התוכנית "דרך העיניים שלך", בה שודרה שיחה חופשית בארבע עיניים בין אמא ובת עולות העדה האתיופית מהעלייה ועד ההשתלבות בחברה הישראלית.
בקטגוריית אומר ותעודה זכתה "פושקין פינת שינקין", תוכנית שציינה 20 שנה לעלייה מברית המועצות מזווית אישית.
בקטגוריית בידור ומוזיקה זכה "להיות צהוב" - ספיישל 20 שנה לתוכנית "משפחת סימפסון".
בקטגוריית תרבות זכתה התוכנית "אני הולכת אליי" – תוכנית מיוחדת לרגל 40 שנה למותה של המשוררת לאה גולדברג.
בעריכת ובהגשת נורית קנטי ובהפקת שירה קדרי.
בקטגוריית מבצעי שידור זכה פרויקט "פסטיבל כיוון הפסנתר", יום שידורים מיוחד בעקבות כיוונו של הפסנתר המיתולוגי של גלי צה"ל.
בשנת תשע"א כלל חבר השופטים את הפרסומאי מושיק תאומים, את עו"ד אפרת שפירא-רוזנברג ואת העיתונאית מיקי חיימוביץ'.
החל משנה זו הופקו לתוכניות הזוכות קליפים שהועלו ליוטיוב והציגו את המיטב מהתוכנית.
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה התוכנית "מלח הארץ" שליוותה את חניכי מחזור ההקמה של המכינה הקדם צבאית בעין גדי.
את התוכנית ערכה והפיקה אביב לוקס.
בקטגוריית אקטואליה זכתה התוכנית "סוכן מס' 88", במסגרתה שודרו גילויים חדשים על שליח המוסד בדמשק אלי כהן.
את התוכנית ערך והגיש ג'קי חוגי, והפיק עידו כהן.
בקטגוריית אומר ותעודה זכתה התוכנית 'אחיעד' בהגשת נבאט סוירי-שוורץ, על 3 אחיינים שכולים הנושאים את זכר דודם אחיעד.
בקטגוריית בידור ומוזיקה זכה מרתון לילה בשם 'מתחת לכלב' על תרבות שוליים עכשווית.
את התוכנית ערכו והפיקו ים מעיין, יובל ברוסילובסקי, מיכל בירנבאום, גל רוזנבלוט ושיר עזרא.
בקטגוריית תרבות זכתה תוכניתו של קובי מידן 'אנשים בלילה', בעריכת אתי אנטה שגב, ענבר מאור ומאיה קוסובר.
כמו כן זכתה התוכנית "עמוס קינן - שנה למותו" בהגשת שלומציון ורונה קינן.
בקטגוריית מבצעי שידור זכה פרויקט "אלתרמניה" בן 6 התוכניות שהסתיים במופע בהיכל התרבות לרגל מאה שנים להולדתו של נתן אלתרמן בשיתוף התזמורת הפילהרמונית והתיאטרון הקאמרי.
צוות הפרויקט כלל את אתי אנטה, נעמה שוחט, ענבר מאור, נורית קנטי, ציפי גון-גרוס, ים מעיין, שיר עזרא, שירה פליגלמן וגל רוזנבלוט.
בשנת תשע"ב ישבו בחבר השופטים מבקרת הספרות חיותה דויטש, המגישה תמר איש שלום ורס"ן במיל' תומר בוהדנה.
מפקד התחנה היה ירון דקל.
בקטגוריית אקטואליה זכתה התוכנית "משימה קדושה" הגשת ג'קי חוגי שעסקה ב-30 שנה לרצח נשיא מצרים אנואר סאדאת.
התוכנית כללה ראיונות מיוחדים עם מקורבי סאדאת בקהיר ועדות ראשונה של ישראלי שהיה בזירה.
בנימוקי הבחירה נכתב כי הפרס מוענק על "הישגים עיתונאים מרשימים לצד חוויה רדיופונית - אמנותית".
בקטגוריית צבא וביטחון זכתה תוכניתו של רינו צרור "והחולם נפל פצוע" שעסקה בחזרה אישית לחוויות מלחמת יום הכיפורים.
את התוכנית ערכה דנה מולכו והפיקה אבישג בר-משה.
בקטגוריית תעודה זכתה התוכנית "צער לך וצער לי" על שלושה זוגות שהכירו ונישאו בעקבות אובדן.
את התוכנית ערכו שירה עבו ורותי גרוסמן והגישה רותי גרוסמן.
בקטגוריית בידור ותרבות זכתה התוכנית "ציפורי לילה מתגעגעות" בהגשתם של שחר סגל ורועי בר-נתן, אשר אירחה יותר מ-90 גיבורי תרבות ותיקים לתוכנית נוסטלגיה והערכה.
בנימוקי הבחירה של חבר השופטים נכתב כי הפרס מוענק על "חיבור מצוין לדי אנ איי הישראלי וליוצרים הגדולים שלו".
בקטגוריית מוזיקה זכתה התוכנית הוותיקה "ישרא-קלאסי" בה אמנים בוחרים את קטעי המוזיקה הקלאסית האהובים עליהם.
את התוכנית הגיש ניר ברנד, והפיק הראל שולוביץ.
בקטגוריית מבצעי שידור זכתה התוכנית "החיבוק הגדול" בה כונסו 20 (בלבד) חברי הכנסת ה-19 לחיבוק משותף.
המבצע נערך ביוזמת תוכנית הצהריים של בני בשן.
בשנת תשע"ג, בדומה לשינויים מבניים נוספים שנערכו בתחנה, הוענק הפרס במתכונת שונה, כשבין השאר הוענק פרס בקטגוריית "תוכנית ביכורים" לתוכניות שנוצרו באופן בלעדי על ידי חיילי התחנה.
מפקד התחנה, ירון דקל, ציין כי "התוכניות שזכו השנה, פרט לעובדה שהן בעלות איכות רדיופונית מצוינת, נוגעות בראש ובראשונה לנו כישראלים ומביאות את הסיפור הישראלי של כולנו, במוזיקה, בשירה, בשפה וברצון העז לחיות כישראלים בארץ".
ועדת הפרס לשנה זו כללה את יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים תא"ל רחל טבת-וייזר, העיתונאי עמית סגל ואיש הטלוויזיה רפיק חלבי.
במקום הראשון זכה המשדר המיוחד "מסיפורי פוגי אפשר ללמוד", שנערך לרגל מלאת 40 שנה לצאת אלבום הבכורה של להקת כוורת, "סיפורי פוגי".
בתוכנית זו ביצעו להקות צעירות כדוגמת מרסדס בנד וקרח תשע את שירי האלבום והפיקו אותה אסף ליברמן, לירון זייד, אייל מרקו ומיכל מנור.
שירי הפרויקט התפרסמו שנה מאוחר יותר כאלבום בהוצאת התחנה.
במקום השני זכו התוכניות "פטפוטים על הנילוס" של הפרשן לענייני ערבים ג'קי חוגי, שזו לו הפעם השלישית ברציפות לזכייה בפרס ו-"ערב אורי צבי גרינברג", ערב בפני קהל שהוקדש למשורר ונערך על ידי ערן סבאג.
בפרס השלישי זכו התוכניות "הביאו את יהודי אתיופיה" של נאוה גטהון וגדי סוקניק, שהשתתף במבצע המקורי בשנת 1977, הפרויקט "דור תש"ח" של אילנה דיין ותמי רשף והמשדר "שפה משותפת" שעסק ביחס של ערבים ישראלים אל השואה.
בפרס למסגרות שידור זכתה תוכנית האקטואליה "נכון להבוקר" בהגשת ניב רסקין.
השופטים ציינו כי "בראיונות שנעשו השנה, ניכרת יכולת ההפקה של צוות התוכנית, שהן מהגבוהות בתקשורת הישראלית.
ב'נכון להבוקר' חותרים להגיע כל בוקר לכוכב הסיפור עצמו, ולאחריו – לאדם הכי קרוב אליו, או לזה שיספר את הסיפור בדרך הכי מעניינת".
בפרס תוכנית הביכורים זכה המשדר "כן היו הדברים מעולם" על סיפור אסון בית המכס העליון בעריכת יעל לוי ורותי גרוסמן.
ועדת הפרס בשנה זו כללה את תת-אלוף וקצין חינוך ראשי במיל' אלי שרמייסטר, העיתונאית רינה מצליח וחוקרת התלמוד ד"ר רוחמה וייס.
התוכנית "אתם נשארים" שעסקה בסיפור הצלתו של הכפר הערבי פסוטה מפני גירוש במלחמת העצמאות.
את התוכנית ערך והגיש הפרשן לענייני ערבים ג'קי חוגי, שזוהי זכייתו הרביעית ברציפות בפרס זה.
התוכנית המיוחדת "ערספואטיקה" שעסקה בקבוצת המשוררים הצעירים שפועלת תחת שם זה.
התוכנית נערכה והופקה על ידי אלה אלטמן, תהילה אפוטה ועלמה רותם והגישה אותה לבנת בן חמו.
"הכל זהב" - פרויקט השידורים בן חודש ימים שהוקדש לאזרחים ותיקים ובמסגרתו הוקדשו תוכניות לבני גיל הזהב ואף הוחלפו חלק משדרני התחנה הרגילים על ידי שדרני רדיו ותיקים.
את הפרויקט ערכו אפי בן-אברהם ואסף ליברמן.
פרויקט "אלה האחים שלי" שהחליף את הפרויקט הוותיק "עוד מעט נהפוך לשיר" ובמסגרתו הלחינו חיילים בשירות סדיר שירים שכתבו חללי מערכות ישראל.
את הפרויקט ערכה עטרה בן חנן והגישו אותו רזי ברקאי ונעמי רביע.
הפיקו תהילה אפוטה, אביה גל, יובל עומר וגאיה עופר.
בפרס תוכנית הביכורים זכתה התוכנית "רדיו רחוב" ששידרה את דברי עוברי האורח מרחובות שנים בארץ.
את התוכנית ערכה והגישה ענת קורול-גורדון, הפיקה של שיר מאיר וערכה מאיה גייר.
ועדת הפרס לשנת תשע"ה כללה את האלופה במיל' אורנה ברביבאי, העיתונאי אודי סגל ואיש התקשורת צביקה ארן.
התוכנית היומית "יהיה בסדר" בהגשת אביב לביא, יונה לייבזון ולינוי בר גפן המטפלת בפניות מאזינים שנתקלו בקשיים בירוקרטים ואחרים מול משרדים ממשלתיים, נותני שירות ועסקים שונים.
"האוניברסיטה המשודרת", התוכנית הוותיקה שעברה בשנה זו שינוי מבני ובו שוחחו המגישים קובי מידן, בן שני וליעד מודריק עם מרצים מתחלפים, תחת סדרת ההרצאות שהייתה נהוגה בתוכנית בעבר.
תוכנית האקטואליה הוותיקה "עושים צהריים" בהגשת יעל דן.
התוכנית המיוחדת "מהאולטרסאונד לבקו"ם" ששודרה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בהגשת נעם איפן ועפרי לוז עסקה בתחושות ובדילמות של אמהות לבנים במדינה, מהרגע שבו האם יודעת שהיא נושאת בן ברחמה ועד לגיוסו ושירותו בצה"ל.
בפרס תוכנית הביכורים זכתה התוכנית "אמאל'ה, אני פמיניסטית!" אותה הגישה חיילת התחנה תמר עמית-יוסף לצד אמה, השחקנית יעל עמית ביום האישה הבינלאומי.
במהלך התוכנית נפגשו השתיים עם נשים מובילות מתחומים שונים ושוחחו על פמיניזם.
בציון לשבח זכה המשדר "זאת המנגינה שלנו" שערכה מפקדת גלגלצ דלית עופר, ושודר בשתי התחנות במקביל.
המשדר הוקדש לחללי מבצע "צוק איתן" ושודרו בו סיפורים על אודות הנופלים ושירים שהוקדשו לזכרם.
השדרן ועורך המוזיקה יואב קוטנר זכה בפרס בשנת 1981 עבור התוכנית "מסע הקסם המסתורי", ובשנת 1998 עבור ספיישל "לא הספקנו" עם זאב טנא וחאתם עפרני.
בשנת 2000 זכתה בפרס תוכניתו "מוזיקה היום" בה מתארחים אמנים להופעות חיות באולפן.
העיתונאי ירון דקל זכה בפרס בשנת 1990 על סיקור "התרגיל המסריח" ובשנת 1993 על פינת מפלגות שבועית.
בשנת 2011 התמנה דקל עצמו למפקד התחנה.
העיתונאי אורי פז זכה בפרס במסגרת השידורים על התוכנית "ערב טוב ישראל" כעורך ראשי ב-1987, על ניהול הגל המיוחד עם "קול ישראל" במלחמת המפרץ ב-1991 ועל שידורי מחלקת האקטואליה מוועידת מדריד ב-1992.
העיתונאי ספי הנדלר זכה בפרס בשנת 1992 יחד עם אודי סגל על "הפינה של אודי וספי".
השדרן אהוד גרף זכה שבע פעמים בפרס במשך שנות עבודתו בתחנה.
התוכנית "המילה האחרונה" בהגשת עירית לינור ואורי אורבך זכתה אף היא בפרס.
השדרן אברי גלעד זכה בפרס בקטגוריית תוכניות תעודה.
העיתונאית ליעד מודריק זכתה בפרס פעמיים בשנים 2000–2001.
העורך המוזיקלי ברק איצקוביץ זכה בפרס על עריכת התוכנית "קול ישראל".
הפרס על שם מיכאל ברונו הוא פרס ישראלי, המוענק על ידי המכון הישראלי ללימודים מתקדמים שבאוניברסיטה העברית בירושלים לחוקרים מבטיחים.
הפרס מוענק מדי שנה למדענים וחוקרים ישראלים שהוכיחו כישרון ויצירתיות יוצאי דופן בעבודתם האקדמית, ואשר זוהו על סמך הישגיהם כבעלי פוטנציאל לפריצות דרך משמעותיות בתחומם.
על הזוכים בפרס להיות בני 50 או פחות.
הפרס נקרא על שמו של הכלכלן פרופ' מיכאל ברונו, שהיה נגיד בנק ישראל ושימש גם כיושב ראש מועצת פרס רוטשילד.
לאחר מותו בשנת 1996 הוחלט לייסד פרס על שמו.
בין השנים 2011-1999, הוענק הפרס מטעם יד הנדיב לחוקרים מבטיחים שגילו הישגים יוצאי דופן בתחומי מחקרם.
משנת 2012 ואילך מוענק הפרס על-ידי המכון הישראלי ללימודים מתקדמים שבאוניברסיטה העברית בירושלים, בתמיכתה המתמשכת של יד הנדיב.
סכום הפרס המוענק לזוכים עומד על 165 אלף דולר.
45 אלף דולר מוענקים לזוכה כמענק אישי, ויתרת הסכום מועברת למוסד האקדמי בו פועל הזוכה לצורך מימון מחקר, שאותו מוביל הזוכה.
תהליך בחירת הזוכים בפרס הוא חסוי ומבוסס על קבלת חוות דעת של חוקרים בולטים בישראל ומחוץ לה.
מועמדים לפרס מוצעים רק על ידי מי שוועדת הפרס פנתה אליהם לשם כך.
החל משנת 2012 נבחרים הזוכים על ידי חברי מועצת המנהלים של המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית.
פרס משחק השנה הוא פרס השנה הגרמני למשחקי קופסה.
הפרס מחולק מאז שנת 1979 במטרה לתגמל מצוינות בעיצוב משחקי קופסה ולקדם משחקי קופסה איכותיים בשוק הגרמני.
הפרס ניתן על ידי חבר שופטים מגרמניה, שווייץ ואוסטריה, אשר בוחנים משחקי קופסה בשנה הקודמת לחלוקת הפרס.
המשחקים שמועמדים לפרס הם "משחקים משפחתיים".
משחקי מלחמה, משחקי תפקידים, קלפי אספנות ומשחקים אחרים בעלי רמת תחרותיות גבוהה אינם נכללים כמועמדים לפרס.
מאז 1989 יש פרס נפרד למשחקים לילדים.
במספר מקרים חבר השופטים בחר לתת פרס מיוחד נוסף למשחקים מסובכים יותר, כגון המשחק אגריקולה, שזכה בפרס בשנת 2008. בשנת 2011 חלוקת פרס מיוחד למשחקים מסובכים יותר הפכה לקטגוריה משל עצמה, ונקראת "Kennerspiel des Jahres" או "פרס המשחק למומחים".
הרעיון שמאחורי המשחק (מקוריות, משחקיות וערכיות)
מבנה כללי המשחק (בהירות, צלילות ומבנה)
תצוגה (קופסה, חלקי המשחק, ספר החוקים)
המועמדויות לפרס הוכרזו ב-23 במאי 2016, והזכיות הוכרזו ב-18 ביולי 2016.
משחקעיצובהפצהתוצאהשם-קוד (Codenames)ולאדה חואטילCzech Games Editionאימהוטפ (Imhotep)פיל ווקר הרדינגKosmosקארובה (Karuba)Rüdiger DornHaba
פרס משרד התרבות והספורט (ניתן בעבר בידי משרד החינוך והתרבות, כאשר הם היו מאוחדים במשרד אחד) ניתן ליוצרים במגוון תחומים בידי משרד התרבות והספורט.
הפרס ניתן ליוצרים במגוון תחומים, בין השאר: תחומי היצירה הספרותית, צילום, אמנות פלסטית, מוזיקה קלאסית ישראלית, וזמר עברי.
עם השנים זכו בו דבורה עומר, אלכס ליבק, דן אלמגור, יעקב צים, דניאלה יניב-ריכטר, מיקי קרצמן, לאה ניקל, מרדכי אריאלי, דגנית ברסט, אלכסנדר בוגן ועוד.
בנוסף ניתנים פרסים בתחומי מחול, אוצרות, ופרס רכטר בתחום תכנון אדריכלי.
פרסי משרד התרבות ניתנים ברמות שנות ובסכומים שונים.
חלקם מהווים מלגה או תמיכה באמן צעיר מבטיח, חלקם ניתנים כתמיכה ביצירה (דוגמת ספר, סרט או יצירת מחול) וחלקם כפרס מפעל חיים לאמן ותיק.
בשנת 2012, יזמה לימור לבנת, פרס נוסף, בסכום כולל של 300,000 ש"ח, בתחום היצירה הציונות.
הפרס ניתן במשך 4 שנים עד שנת 2015. ב-2013 יזמה את פרס אריק איינשטיין לאמנים ותיקים ובשנת 2014 יזמה את פרס דבורה עומר, בתחום היצירה הספרותית העברית לילדים ולנוער.
בעקבות פיצול המשרד, משך השנים שינה הפרס את שמו ל"פרס שרת המדע והאמנויות"; "פרס שרת החינוך, התרבות והספורט"; "פרס שר המדע, התרבות והספורט", ומאז 2015 "פרס שרת התרבות והספורט".
בשנת 2016, החל משרד החינוך, ביוזמת נפתלי בנט, להעניק פרס חדש - "פרס שר החינוך ליוצרים בתחומי התרבות היהודית", ע"ש אורי אורבך.
באותה עת הופסקה חלוקת "פרס היצירה בתחום הציונות" שיזמה לימור לבנת.
בתחומי היצירה הספרותית, קיימים מספר פרסים בחסות משרד התרבות והספורט:
פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית
פרס שרת התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית לילדים ולנוער על שם דבורה עומר
החל מסוף שנות ה-90 חילק משרד התרבות, בחלק מהזמן בשיתוף עמותת אמנות לעם, פרס לזמר עברי.
בשנת 2004 אישרה שרת החינוך, התרבות והספורט לימור לבנת את המלצות המדור לזמר עברי שפעל מטעם המועצה הישראלית לתרבות ואמנות והחליטה כי יוענקו מדי שנה חמישה פרסים כספיים ליוצרים ולמבצעים.
במשך השנים שינה הפרס את שמו ל"פרס הכנסת לזמר העברי", "פרס שבוע הזמר העברי", "פרס שר/שרת התרבות בתחום הזמר העברי", ו"אות יקיר הזמר העברי".
נחום היימן - זכה ב"פרס הכנסת לזמר העברי" לשנת 2002.
שלמה ארצי וקובי אוז - זכו ב"פרס שבוע הזמר העברי" לשנת 2004.
מוני אמריליו - פרס מפעל חיים על תרומתו המיוחדת למוזיקה הישראלית לשנת 2005.
אהוד בנאי - פרס מלחין השנה לשנת 2005.
מאיר גולדברג - פרס כותב השנה לשנת 2005.
בועז ריינשרייבר - פרס ליוצר ומבצע בתחילת דרכו לשנת 2005.
שמוליק קראוס - פרס מפעל חיים על תרומתו המיוחדת למוזיקה הישראלית לשנת 2006.
עידן רייכל - פרס מלחין השנה לשנת 2006.
יוסי גיספן - פרס כותב השנה לשנת 2006.
קרן פלס - פרס ליוצר ומבצע בתחילת דרכו לשנת 2006.
דובי זלצר - פרס מפעל חיים על תרומתו המיוחדת למוזיקה הישראלית לשנת 2007.
דין דין אביב - פרס מבצע השנה לשנת 2007.
אריק ברמן - פרס ליוצר ומבצע בתחילת דרכו לשנת 2007.
עובדיה חממה - פרס מלחין השנה לשנת 2007.
אייל גולן - זכה ב"אות יקיר הזמר העברי" לשנת 2018 באירוע בכנסת.
עם זאת, ההחלטה על חלוקת הפרס פרס לא התקבלה על ידי ועדה ציבורית כמקובל, אלא בידי נאווה בוקר, יו"ר שדולת הזמר העברי בכנסת.
במסגרת האירוע קיבלו 12 אמנים אות הוקרה, אך נורית הירש ואילנית, שהיו אמורות לקבל גם פרס לא הגיעו לטקס.
פרס רכטר הוא פרס על תכנון אדריכלי המוענק מדי שנתיים לזכרם של זאב רכטר ובנו יעקב רכטר בחסות משרד התרבות והספורט.
בחלוקת הפרס הוחל בשנת 1962, כאשר משרד השיכון, חברת עמידר ומשפחתו של זאב רכטר הקימו קרן לחלוקת פרס דו שנתי בסך 3,000 לירות, המוענק על ידי אגודת האדריכלים בישראל.
לאחר מותו של יעקב רכטר בשנת 2001 הפרס נקרא גם על שמו, עבר לאחריות משרד התרבות והספורט וכולל שני פרסים: פרס עידוד לאדריכל צעיר בסך 10,000 ש"ח ופרס עבור הישג אדריכלי על מבנה או קבוצת מבנים משולבת, בגובה של 25,000 ש"ח.
הפרס ניתן למבנה עד 10 שנים משנת הקמתו.
בתחומי האמנות הפלסטית, קיימים מספר פרסים המוענקים מדי שנה לאמנים ישראלים על ידי המדור לאמנות פלסטית במועצה לתרבות ואמנות, מטעם משרד התרבות והספורט.
בשנת 2019 ביקשה שרת התרבות מירי רגב לבטל את הפרס, אף על פי שנבחרו כבר הזוכים, לאחר עיכוב של חמישה חודשים הוא חולק לבסוף במאי 2020 (לזוכי שנת 2019), אך בשנת 2020 לא חולקו פרסים.
פרס האמן הצעיר - פרס המוענק מדי שנה לעשרה אמנים צעירים בתחומי האמנות הפלסטית.
הפרס מהווה ציון לשבח והוא נועד לעודד את האמן הצעיר.
גובה הפרס עומד על 10,000 ש"ח לכל זוכה.
"פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית" - פרס המוענק מדי שנה לעשרה אמנים בתחומי האמנות הפלסטית.
גובה הפרס עומד על 20,000 ש"ח לכל זוכה.
"פרס שרת התרבות לאמנות פלסטית" - פרס המוענק מדי שנה לעשרה אמנים בתחומי האמנות הפלסטית.
גובה הפרס עומד על 50,000 ש"ח לכל זוכה.
פרס מפעל חיים בתחום האמנות הפלסטית - פרס המוענק מדי שנה לאמן אחד.
דינה כהנא גלר - זכתה בפרס בשנת 1999
צבי טולקובסקי - זכה בפרס ב-2012.
בעבר נקרא הפרס "פרס שרת החינוך והתרבות" וכן "פרס התפנות" משום שנועד לאפשר ליוצרים להתפנות לעשייה קולנועית.
הפרס נועד לעודד עשייה ויצירה קולנועית, תוך חתירה לקידום האיכות והמצוינות, ובמטרה לסייע לשגשוג ולהתפתחות הסרט הישראלי.
זכו בו בין היתר: טליה לביא, חיים בוזגלו, אילת מנחמי, שלומי אלקבץ, אבתיסאם מראענה, דובר קוסאשווילי, יולי כהן, בני תורתי, רוני קידר, אורי ברבש, דינה צבי-ריקליס, דויד גורפינקל, נורית קידר, תומר הימן, אביגיל שפרבר, יגאל בורשטיין, עמית גורן, ואלי כהן.
לראשונה בשנת 2018 ניתן הפרס גם בקטגוריית מפעל חיים.
בין הזוכים בפרס בקטגוריית מפעל חיים: אבי נשר, דודו שליטא, רנן שור, נילי טל.
שנים בהם לא הוענק הפרס
בשנת 2022 מסרה ראש מינהל תרבות, גלית והבה שאשו, כי הפרס הוענק לאחרונה בשנת 2018. הפרסים הוענקו שוב החל משנת 2022.
פרס ליוצרים ולמבצעים בתחום המחול
הפרס מוענק מאז 1996 ליוצרים ולמבצעים בתחום המחול האמנותי, ונועד לבטא את ההוקרה וההערכה של החברה הישראלית לפועלם של אמנים בתחום המחול האמנותי ולתמוך בהמשך דרכם האמנותית.
פרס ביצוע ללהקת מחול ולרקדן או רקדנית על ביצוע בשנה שקדמה להענקת הפרס.
פרס ליוצרים בראשית דרכם, עד 10 שנות יצירה.
2002 - הכוראוגרפית מירל'ה שרון - פרס על מפעל חיים; הבלט הישראלי - פרס ביצוע ללהקת מחול גדולה.
2009 - נאוה צוקרמן, המנהלת האמנותית של תיאטרון תמונע, פרס על מפעל חיים.
2010 - הכוראוגרפית נעה דר - פרס היצירה, להקתה של יסמין גודר - פרס הביצוע.
2013 - להקת "ורטיגו" - פרס הביצוע; הכוראוגרף ארקדי זיידס - פרס היצירה.
2013 - רות אשל - פרס מפעל חיים בתחום המחול האמנותי.
2014 - כוראיוגרפית אפרת רובין
2016 - הכוריאוגרף אוהד נהרין - פרס על מפעל חיים; הכוראוגרפים ענבל פינטו ואבשלום פולק - פרס הביצוע על היצירה "פרחקיר".
2022- הכוריאוגרף רמי באר - פרס על מפעל חיים
פרס מנדלי מוכר ספרים הוא פרס בתחום הספרות היידית המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו ליוצרים בשפת היידיש.
הפרס מוענק מאז שנת תשל"ו להוקרת יצירתו הספרותית של מנדלי מוכר ספרים (שלום יעקב אברמוביץ').
בנוסף לכבוד הרב, זוכים מקבלי הפרס גם במענק כספי.
משנת 2001 הוחלט כי יחולק רק פעם בשלוש שנים, ומאז 2010 מחולק הפרס רק פעם בארבע שנים.
פרס מפעל חיים של ה-NBA הוא פרס מפעל חיים המוענק מדי שנה על ידי ליגת ה-NBA לכדורסלן עבר, אשר הפגין מצוינות על מגרש הכדורסל ומחוצה לו.
הזוכה הראשון בפרס היה ביל ראסל אשר זכה לאורך הקריירה ב-11 אליפויות NBA, מתוכן שלוש כמאמן-שחקן.
בשנת 2019 זכו יחדיו לארי בירד ומג'יק ג'ונסון, אשר הצטרפו לליגה באותה עונה () ונודעו ביריבות הגדולה ביניהם לאורך שנות ה-80.
עונה שחקן שנים ב-NBA קבוצות סימוכין ביל ראסל 1956–1969 בוסטון סלטיקס אוסקר רוברטסון 1960–1974 סינסינטי רויאלס, מילווקי באקס לארי בירד 1979–1992 בוסטון סלטיקס מג'יק ג'ונסון 1979–1991, 1996 לוס אנג'לס לייקרס
"פרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום" הוא פרס הניתן לאמן ירושלמי על מפעל חיים או על על תרומה מיוחדת לאמנות מטעם הקרן למתן פרסים לציירי ירושלים ע"ש שושנה ומרדכי איש-שלום ז"ל (ע"ר) בשיתוף אגודת אמני ירושלים.
הפרס, הנקרא על שמו של מרדכי איש-שלום, חולק לראשונה בשנת 1988, לצידו של "פרס ליצירה אמנותית ע"ש שושנה איש-שלום".
פרס מורגן הוא פרס שנתי, המוענק לסטודנט לתואר ראשון בארצות הברית, קנדה או מקסיקו, המפגין מחקר מעולה במתמטיקה.
הפרס בסך 1,200 דולר שהוענק על ידי גברת פרנק מורגן מאלנטאון, פנסילבניה, נוסד בשנת 1995. הפרס מוענק במשותף על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה, האיגוד האמריקאי למתמטיקה והחברה למתמטיקה יישומית ותעשייתית.
פרס מורגן נחשב ככבוד הגבוה ביותר שניתן לסטודנטים לתואר ראשון במתמטיקה.
זוכה: קנאן סאונדאראג'אן (תורת המספרים האנליטית, אוניברסיטת מישיגן)
ציון לשבח: קירן קדליה (אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: מנג'ול בהרגבה (אלגברה, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: לנהרד נג (אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: ג'ייד וינסון (אנליזה מתמטית וגאומטריה, אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס)
ציון לשבח: ויקאס ג' סוהל (אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: דניאל ביס (תיאוריה קומבינטורית קבוצתית וטופולוגיה, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: אהרון פ' ארצ'ר (מכללת הארווי מוד)
זוכה: שון מקלופלין (הוכחת השערת הדודקהדרל, אוניברסיטת מישיגן)
ציון לשבח: סמית דסגופטה (אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: ג'ייקוב לוריא (אלגברת לי, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: וואי לינג יי (אוניברסיטת ווטרלו)
זוכה: צ'יפריאן מנולסקו (הומולוגיה של פלואור, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: מיכאל לוין (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: ג'ושוע גרין (קומבינטוריקה, מכללת הארווי מוד)
זוכה: מלאני וד (מפות הארכת בליי וסדרים P, אוניברסיטת דיוק)
ציון לשבח: קארן ייטס (אוניברסיטת ווטרלו)
זוכה: ריד ו' ברטון (צפיפות אריזה של תבנית, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: פו-שן לו (המכון הטכנולוגי של קליפורניה)
זוכה: ג'ייקוב פוקס (תורת רמזי ותורת הגרפים, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: דניאל קיין (תורת המספרים, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: נתן קפלן (תורת המספרים האלגברית, אוניברסיטת פרינסטון)
זוכה: אהרון פיקסטון (טופולוגיה אלגברית ותורת המספרים, אוניברסיטת פרינסטון)
ציון לשבח: אנדריי נגוט (תאוריית הקובורדיזם האלגברי ומערכת דינמית, אוניברסיטת פרינסטון)
זוכה: סקוט דיוק קומינרס (תורת המספרים, גאומטריה חישובית וכלכלה מתמטית, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: מריה מונקס (קומבינטוריקה ותורת המספרים, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: מריה מונקס (קומבינטוריקה ותורת המספרים, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: מייקל ויסקרדי (גאומטריה אלגברית, אוניברסיטת הרווארד), יופי ג'או (קומבינטוריקה ותורת המספרים, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: ג'ון פרדון (פתרון בעיית גרומוב בעיוות קשרים, אוניברסיטת פרינסטון)
ציון לשבח: חנה אלפרט (קומבינטוריקה, אוניברסיטת שיקגו), אלינה רובבה (גאומטריה אלגברית, אוניברסיטת סטנפורד)
זוכה: ואן וי (אנליזה וקומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: דרוב רנגנתן (טוריק גרומוב – וויט שנשתנה, מכללת הארווי מוד), ג'ונתן שניידר (קומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
זוכה: אריק לארסון (גאומטריה אלגברית ותורת המספרים, אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: לבנט אלפוג (תורת המספרים, תורת ההסתברות וקומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: אקהיל מתיו (טופולוגיה אלגברית, גאומטריה אלגברית, תורת הקטגוריות, אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: אמול אגרוואל (קומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: אוון אודורני (תורת המספרים, אלגברה, קומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: דייוויד יאנג (גאומטריה אלגברית, תורת הייצוג הגאומטרי, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: אהרון לנדסמן (גאומטריה אלגברית, תורת המספרים, קומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: אשווין סוומינתן (גאומטריה אלגברית, תורת המספרים, קומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: גרג יאנג (תורת הפונקציות ההומולוגית, אוניברסיטת הרווארד)
זוכה: ראבי ג'גיידסאן (גאומטריה אלגברית, כלכלה מתמטית, תיאוריה סטטיסטית, תורת המספרים, קומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד)
ציון לשבח: אוון חן (תורת המספרים, קומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס), הוי טואן פאם (קומבינטוריקה אדיטיבית, אוניברסיטת סטנפורד)
זוכה: נינה זוברילינה (אנליזה מתמטית, תורת המספרים האנליטית, אוניברסיטת סטנפורד)
ציון לשבח: מהטאאב סווני (קומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס), דייוויד סטונר (קומבינטוריקה, אוניברסיטת הרווארד), אשווין סאה (קומבינטוריקה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס), מורילו קוראטו זנארלה (אוניברסיטת פרינסטון)
זוכה: אשווין סאה, מהטאאב סווני (קומבינטוריקה, גאומטריה בדידה והסתברות, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס)
ציון לשבח: נח קרביץ (תורת המספרים, מתמטיקה דיסקרטית, אנליזה פורייה,.אוניברסיטת ייל)