tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נושאי הסדרה היו בין השאר אהבה, אלימות, פוליטיקה, סמים, הריון, צבא ועוד.
בעונה השלישית שולבו לראשונה גם צילומי חוץ.
שיר הנושא של הסדרה, הנקרא באותו שם, נכתב על ידי נירית ירון, הולחן על ידי אילן גלבוע ובוצע על ידי להקת צעירי תל אביב.
הסדרה שודרה במשך שלוש עונות, בנות שמונה פרקים כל אחת בשנים 1990, 1991 ו-1993 וזכתה להצלחה גדולה.
בכל פרק בוצעו שלושה שירים, חלקם גרסת כיסוי לשירים ישראלים, חלקם עיבודים בעברית לשירים לועזיים מוכרים וחלקם נכתבו במיוחד עבור הלהקה.
לסדרה יצאו שלושה דיסקים עם השירים שליוו כל עונה בהוצאת "אן אם סי".
18 שירים מהעונה הראשונה והשנייה של הסדרה נכללו במופע של הלהקה שנוצר בעקבות הצלחת הסדרה שנקרא "לא כולל שרות ההופעה", ושהתקיים מחנוכה 1991 ועד פברואר 1992.
בשנת 1998 בספיישל "מאז ועד זאפ" התאחדו חלק מחברי הלהקה ביניהם בטי כהן, שיר גוטליב, דנה דבורין, ליאת אחירון, יריב יפת, אוהד חיטמן, טל מוסרי, נעה כהן ועידו מוסרי.
בשנת 2010 התאחדו חלק מחברי הלהקה לכבוד הבמאי יצחק שאולי שקיבל פרס מפעל חיים, ביניהם בטי כהן, אלינור אהרון, טל זייברט, סער פין, טל מוסרי, תומר גוטליב, ליאת אחירון, נועה כהן ואוהד חיטמן.
בדצמבר 2016 התאחדו חברי הלהקה בטי כהן, עדי עמרני, טל זייברט, אלינור אהרון, תומר גוטליב וליאת אחירון להופיע בטקס סגירת הערוץ הראשון.
ב-2021 התאחדו סער פין, שיר גוטליב, דנה דבורין וטל מוסרי לשתי פרסומות עבור ביטוח ישיר תחת השם "כן כולל שירות".
לאחר שנים של ביקוש הקהל בנובמבר 2024 נודע כי יתקיים מופע איחוד חד פעמי לסדרה בהיכל התרבות בתל אביב עם בטי כהן, טל זייברט, סער פין, שיר גוטליב, יריב יפת, אלינור אהרון, עדי עמרני, תומר גוטליב, ניר גבע, ליאת אחירון, טל מוסרי, אביבית כספי ורווית הראל משתתפת הסדרה "תלויים באוויר".
לאחר שעות ספורות הכרטיסים אזלו ונפתחו עוד שתי הופעות סולד אאוט.
הסדרה עוסקת בחייהם של עובדי בית הקפה ולקוחותיו.
בטי עוברת התעללות מצד אחיה הגדול.
יובל, בנו של בעל המקום מחליף אותו ומנהל את המקום ביד קשה.
סער, חברו של יובל, מתחיל לעבוד במסעדה.
לבטי יש חבר, ועדי, שעובד איתה במטבח, חווה שברון לב לאחר שהתאהב בה.
טל המלצר מתאהב בלקוחה איריס, השונה ממנו באופייה.
שיר, חברתה הטובה ביותר של בטי עוברת התעללות מצד אביה.
רינת, סגנית המנהל חוששת שנכנסה להריון, ואלינור חברתה הטובה ביותר מפיצה את השמועה.
גבע, מוכר בחנות תקליטים שכרוך אחר אלינור, מתגייס לגלי צה"ל.
אביבית מצטרפת ללהקה של יריב.
שי הברמן וחברו הטוב של יובל, מנסה להתגבר על האקסית שלו וגירושי הוריו תוך כדי שהוא משמש לאחרים כפסיכולוג.
שרית מתאהבת ביובל והשניים מתחילים לצאת, וליאת מתאהבת בשי.
העונה שודרה החל מה-6 באוגוסט 1990 והסתיימה ב-1 באוקטובר 1990.
בעונה זו מצטרפות חמש דמויות חדשות: אסף, טל, דנה, תומר ונועה.
בסוף העונה שודר פרק כפול, שבמרכזו יריב מתגלה כבעלים החדש של בית הקפה המתחרה שנקרא "קפה מוֹנה", ומתעתד לקנות גם את בית הקפה של הצעירים, ובמטרה למנוע את תוכניתו הצעירים יוזמים תצוגת אופנה.
העונה שודרה החל מה-7 באוקטובר 1991 והסתיימה ב-25 בנובמבר 1991.
בעונה השלישית בטי מתמנה למנהלת בית הקפה, ונאלצת להתמודד עם צרות רבות: סער חברה הטוב מתגייס והיא נאלצת למצוא לו מחליף, ומקבלת לעבודה את עופרית, מלצרית חדשה אשר נחשפת ככתבת המקומון לא לפני שהיא מפרסמת שם כתבה שערורייתית על בית הקפה ויושביו.
הטבחית החדשה יעל מגלה פסיכוזות ולקוחות שמתלוננים בפניה חוטפים ממנה את המזון על ראשם.
לאחר שבטי מפטרת את יעל, שיר מאיימת גם לעזוב ומפקירה את בטי.
תומר מגלה שאביו בוגד באמו עם הבוסית שלו ורוצה להתנקם בו.
למלצרית החדשה נתנאלה יש חבר בשם צחי, ששומר עליה מכל משמר ועובר תהפוכות באמונותיו הדתיות, אך היא בוגדת בו עם טל שבדיוק נפרד משיר.
בסוף העונה שודר פרק כפול, שעלילתו סובבת סביב פרידתן הכואבת של בטי משיר ודנה במסיבת הגיוס שלהן תוך כדי סגירת מעגלים בין כולם ושיחות נפש עמוקות.
העונה שודרה החל מה-3 בינואר 1993 והסתיימה ב-14 בפברואר 1993.
"בא לשכונה בחור חדש": קבוצתי
"חשמל זורם בכפות ידייך": בטי כהן
"תן כח": יריב יפת, אביבית כספי וניר גבע
"תה עושה סחרחורת": טל זייברט
"עולם הפוך": בטי כהן, אלינור אהרון, רינת הלון ושיר גוטליב
"איך אפשר לחיות בלי רגש": עדי עמרני ושיר גוטליב
"שתינו ביחד": ליאת אחירון ואיריס מרטינז
"בואי נישאר": עדי עמרני, יריב יפת, תומר גוטליב וטל מוסרי
"מה איתי": טל מוסרי ושיר גוטליב
"הושט לי יד": נעה כהן
"לך איתה": בטי כהן ואלינור אהרון
"השחורים והלבנים": יריב יפת ותומר גוטליב
"שמור לך חלום קטן": שיר גוטליב
"קשה לומר סליחה": יריב יפת
"כוכבים של אופרת סבון": קבוצתי
"איי איי איי": שיר גוטליב
דה דו רן רן רן": קבוצתי
"עד הפרט האחרון": סער פין
"ככה את רצית אותי": טל מוסרי
"חברות": בטי כהן, נעה כהן ונתנאלה אברהמי
"בוא נדבר על זה": אילור הרפז
"אחים בדם": טל מוסרי ועידו מוסרי
"תשע עד חמש": בטי כהן
"דנה נמה דנה קמה": דנה דבורין
"שלוש ארבע לעבודה": אוהד חיטמן, עידו מוסרי, טל מוסרי, תומר גוטליב, אסף קמיל ואלון יוספסון
"אני קוראת לך": נעה כהן
"אדם בתוך עצמו": עידו מוסרי, תומר גוטליב, בטי כהן, שיר גוטליב, אוהד חיטמן ויעל פוליאקוב
לא יכול בלי היא קומדיה רומנטית על חייו של מאט סילבן בגילומו של ג'וש הארטנט, המתנזר מכל מגע מיני למשך תקופת התענית הנוצרית.
מאט אובססיבי בכל הקשור לחברתו לשעבר ניקול למרות שחלפו כבר 6 חודשים.
אובססיה זו מונעת ממנו ליצור קשרים חדשים עם נשים.
אחיו הכומר ג'ון חושב שהבעיה היא מינית וכאשר מתחילה תקופת ה"תענית" הנוצרית מחליט מאט להתנזר מכל מגע מיני למשך 40 יום.
בתחילה מאט מרוצה מהתהליך ומרגיש טוב עם עצמו.
לאחר כמה ימים הוא פוגש במכבסה את אריקה והם מתחילים לצאת, אך סירובו של מאט להתנשק לאחר הפגישה לא מתקבל בקלות.
בינתיים מגלים חבריו לעבודה של מאט על התנזרותו ומתחילים להמר על היום בו ישבר.
לאחר שבנות המשרד שומעות גם הן על ההימורים הן מנסות בדרכים שונות לפתות אותו ולזכות בכסף.
מאט מצליח לעמוד כנגד כל הפיתויים וביום האחרון מזמין את אריקה למפגש חצות בביתו כדי לסיים את ההתנזרות.
באותו יום כאשר ריאן שותפו לדירה מחליט לצאת עם חברתו, מאט מבקש ממנו שישאיר את הדלת פתוחה לאריקה ויאזוק אותו למיטה בעזרת זוג אזיקים כדי שלא יתפתה לסיים את ההתנזרות לפני בואה של אריקה.
בזמן שהוא נרדם מגיעה לדירה חברתו לשעבר ניקול ששמעה על ההימורים ואונסת אותו כדי לזכות בכסף.
אריקה שמגיעה מיד אחר כך כועסת על מאט ועוזבת אותו.
לאחר כמה ימים חברתה של אריקה מצליחה לשכנע אותה באהבתו של מאט והם זוכים לממש אותה בסצנת הסיום.
למרות שהסרט מוגדר כקומדיית נעורים ואיננו מתיימר להיות רציני.
סצנת האונס בסופו עוררה ביקורת רבה על הקלות בה נתפס האונס כאשר הוא מבוצע על ידי אישה ולא להפך.
הסרט איננו מתייחס לאונס כאל אקט שלילי ואף רואה בו קטע קומי.
ארגונים נוצריים כגון הליגה הקתולית בארצות הברית מחו כנגד הזילות שבו מוצגת תקופת התענית.
שמו של הסרט בעברית מרמז על סרט דומה מ-1999 בשם "Giving It Up" ששמו בעברית "לא יכול בלי זה", אך למרות ששני הסרטים מאותו הסוגה ובעלי עלילה דומה אין קשר ביניהם.
ג'וש הארטנט - מאט סוליבן
שאנין סוסאמון - אריקה סוטון
לא כזר הוא סרט דרמה שהופק באולפני יונייטד ארטיסטס בשנת 1955. הסרט הופק ובוים בידי סטנלי קרמר והיה סרטו הראשון.
הסרט הוא עיבוד לרומן מאת מורטון תומפסון שראה אור שנה קודם לכן, בשנת 1954. המלודרמה הרומנטית הפכה לרב מכר ואף הגיעה לראש מצעד המכירות במהלך אותה שנה.
בנוסף לשני הכוכבים הראשיים, אולביה דה הבילנד ורוברט מיצ'ם, מופיעה סדרה ארוכה של כוכבים כשחקני משנה, בהם: פרנק סינטרה, גלוריה גראהם, ברודריק קרופורד, צ'ארלס ביקפורד ולי מרווין.
פרנק סינטרה חזר לאור הזרקורים לאחר הופעתו המוצלחת בסרט מעתה ועד עולם, שזיכתה אותו בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
למרות היות הסרט הצלחה קופתית בזמנו, היום אין לו כמעט זכר.
הסרט הופץ בכמות מוגבלת למדי על קלטות וידאו וכלל לא יצא בגרסת DVD.
הסרט קיבל מועמדות לפרס אוסקר בעבור ההקלטה הטובה ביותר.
סטודנט הרפואה השאפתני וחסר הפרוטה, לוקאס מארש (רוברט מיצ'ם), מתחתן עם קריסטינה (אוליבייה דה הבילנד) המבוגרת ממנו, כדי שהיא תוכל לשלם את שכר הלימוד שלו.
קריסטינה אוהבת את לוקאס, אך הוא אינו משיב לה אהבה; אהבתו היחידה היא עבודתו.
לוקאס ניתק עצמו רגשית מסביבתו, כולל מחברו הטוב אלפרד בון (פרנק סינטרה) ואביו השיכור (לון צ'אני הבן).
לוקאס משלים את חוק לימודיו ויוצא להתמחות כעוזרו של ד"ר ראנקלמן (צ'ארלס ביקפורד), המשמש כרופא של עיירה קטנה.
לאחר זמן מה לוקאס נקשר ברומן עם הארייט לאנג העשירה (גלוריה גראהם).
ידידו אלפרד, עתה רופא בעיר הגדולה, מנסה לעזור לו לשקם את נישואיו, אך לוקאס אינו מעוניין ואינו מרגיש עוד דבר ובעיקר אינו זקוק לאיש, מכיוון שהוא מחשיב עצמו כרופא הטוב ביותר החף מכל טעות.
כאשר לוקאס נכשל במאמצי ההחייאה לד"ר ראנקלמן, לאחר ניתוח לב (לראשונה נעשה שימוש בלב אמיתי לצורך צילומי העיסוי), מבין הרופא הצעיר כי אינו חף מכל טעות.
הוא משוטט בלא כיוון בעיירה, ולבסוף חוזר אל אשתו, נופל בזרועותיה ומתייפח לעזרה.
רוברט מיצ'ם - ד"ר לוקאס מארש
אוליביה דה הבילנד - קריסטינה הדוויגסון
פרנק סינטרה - ד"ר אלפרד בון
לא יפריד דבר הוא אלבומו התשיעי של דני סנדרסון, שיצא בשנת 2009.
את האלבום הקליט סנדרסון עם להקת הליווי שלו, שהתגבשה לכדי הרכב קבוע מאז 2005, כאשר ארבעה מחברי ההרכב (תמר אייזנמן, כפיר בן ליש, יותם בן חורין וקרן מלכה) שרים שירי סולו באלבום.
לאלבום צורפו שני שירים ותיקים של סנדרסון – "מהשתיל הזה", שהופיע כבר באלבומו "תולדות המים" בביצועה של גלי עטרי, ו"זאת שמעל לכל המצופה", שיר שכתב סנדרסון לשלישיית הגשש החיוור בשנת 1974, כשהיה עדיין חבר בלהקת "כוורת".
שיר הנושא, "לא יפריד דבר", נכתב במקור כבר בשנות ה-70 בראשית הקריירה של סנדרסון.
הוא נכתב במקור באנגלית, תורגם לעברית מאוחר יותר ועובד ללהקת גזוז.
הגרסה של "גזוז", שבוצעה על ידי מזי כהן, נגנזה.
רק לאחר פטירתה של נעמי סנדרסון, רעייתו, הצליח סנדרסון להשלים את מלאכת העבודה על השיר והוא צורף לאלבום זה.
מתוך האלבום יצאו כסינגלים השירים "אתה לבד" (מקום 9 במצעד השנתי של רשת ג'), "אם בחיים לא נאהב" ושיר הנושא.
בניגוד לקו המשעשע הקליל המאפיין את רוב הקריירה של סנדרסון, אופיו של האלבום אישי וטעון רגשית, אף כי גם בו יש רגעים של הומור.
בין היתר עוסק בו סנדרסון בהתמודדות עם מותה של רעייתו נעמי כארבע שנים לפני יציאת האלבום.
האלבום הופק בחברת התקליטים NMC בהפקת גלית קלדרון וצורף אליו DVD מיוחד המתעד את העבודה באולפן ההקלטות על האלבום.
"לא יפריד דבר" התקבל באהדה בביקורת.
בין היתר האלבום קיבל תשבחות על "הרעננות והתנופה", ונכתב כי סנדרסון מדגים באלבום את "יכולות ההלחנה ובניית ההרמוניות הנדירות שלו", ומתגלה שוב "כשחקן קבוצתי מוכשר, שיודע לתפעל את חברי הלהקה שלו ביעילות רבה".
המבצע הוא סנדרסון אלא אם מצוין אחרת.
דני סנדרסון - מילים, לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, קולות ושירה
כפיר בן ליש - אקוסטית, מפוחית וקולות
יותם בן חורין - גיטרה בס וקולות
תמר אייזנמן - אקוסטית, חשמלית וקולות
קרן מלכה - קולות וכלי הקשה
שי וצר - תופים וכלי הקשה
שאול עשת - פסנתר וקלידים
אבנר קלמר - כינור, עיבוד וכלי מיתר
מאיה בלזיצמן - צ'לו, עיבוד וכלי מיתר
יאיר סלוצקי - טרומבון, עיבוד וכלי נשיפה
עמית פרידמן - סקסופון טנור, עיבוד וכלי נשיפה
ספי ציזלינג - חצוצרה, עיבוד וכלי נשיפה
לא ילבש הוא כינוי מקוצר לשתי מצוות לא תעשה מהתורה האוסרות על נוהגי לבוש המיוחדים לבני המין השני.
מצווה אחת מתייחסת לגברים ומצווה אחת מתייחסת לנשים.
נספחים לאיסור זה מגבלות מדרבנן גם על נוהגי הופעה שונים המיוחדים לבני אחד המינים, כגון הסתכלות במראה, הסרת שיער בית השחי ובית הערווה או צביעת שיער לגברים (במקום שבו אלו מנהגי נשים בלבד).
מקור האיסור הוא בספר דברים: .
כפילות לשון הפסוק הובילה לקביעת שני איסורים המנויים בנפרד במניין תרי"ג מצוות: האיסור על האשה ללבוש בגדי גבר ("לא יהיה כלי גבר"), והאיסור על האיש ללבוש בגדי אשה ("ולא ילבש גבר").
העובר על לאו זה במזיד והתראה – מתחייב בעונש מלקות.
האיסור הוא על לבישת בגד מיוחד לאחד המינים, אבל בגד שמיועד לבני שני המינים - מותר.
כך מסופר בגמרא על התנא רבי יהודה ואשתו שהיו עניים מרודים, והייתה להם גלימה אחת בלבד, וכאשר כל אחד מהם שהיה נצרך לצאת מהבית – היה מתכסה בה.
עם זאת האיסור חל, לא רק כאשר השימוש מוביל לחוסר זיהוי מוחלט בין מראהו של הלובש לבין מינו (קרוס-דרסינג), אלא גם כאשר מדובר בשימוש בפריט מסוים, ובתנאי שיהיה זה מלבוש או כלי מיוחד למין השני.
לא יהיה כלי גבר על אישה
האיסור "לא יהיה כלי גבר על אשה" כולל, מלבד האיסור ללבוש בגדי גברים, גם איסור ללבוש "עדי" (תכשיט) של גברים, או לגלח את הראש כפי שגברים מגלחים את ראשם (איסור מדרבנן).
לפי רבי אליעזר בן יעקב איסור זה כולל: , כיוון שכלי נשק הוא "כלי גבר".
כך גם מתרגם אונקלוס את הפסוק "לא יהיה כלי גבר על אשה": (לא יהיה כלי נשק של גבר על אשה).
עם זאת, פוסקים בני זמננו התירו לנשים באזורי ספר להצטייד בנשק לצורך הגנה עצמית, ויש שהתירו זאת אף לחיילות.
לגבי מכנסיים לנשים, אסור לאישה ללבוש מכנסיים שמיועדים לגברים בגלל איסור "לא ילבש", אף אם מדובר במכנסיים שנחשבים צנועים.
לגבי מכנסיים שמיועדים לנשים קיימת מחלוקת בין הפוסקים.
הרב עובדיה יוסף והרב מרדכי אליהו כתבו שהם מותרים כיוון שהם מיוחדים לנשים, ומכל מקום ללא חצאית מלמעלה אסרו אותם מטעמי צניעות.
לעומתו, הרב יצחק יעקב וייס סבור שמכנסיים מעצם טבעם נחשבים כ"כלי גבר", אף־על־פי שהם "משונים קצת", ולכן אפילו אם הם מיוחדים לנשים חל עליהם איסור "לא ילבש", ואסורים אפילו "היא בעצמה בביתה".
למעשה, לבישת מכנסי פיג'מה לנשים מקובלת מאוד גם בציבור הדתי והחרדי.
לא ילבש גבר שמלת אישה
האיסור "לא ילבש גבר שמלת אשה" כולל אף הוא פרטים נוספים, מלבד לבישת בגדים ותכשיטים המיוחדים לנשים.
כך לדוגמה, אסור מדרבנן לגלח את שער בית השחי והערווה, כיוון שגילוח שער זה הוא פעולה מיוחדת לנשים; אך אם מקובל במקום מסוים שגם גברים יגלחו שער זה – הדבר מותר.
בכל מקרה, אם הדבר נעשה מתוך צורך רפואי – הדבר מותר, כמו כן המרדכי התיר הסרת שיער בגוף הגבר במקום שלא רק מדובר בפגם אסתטי בלבד אלא שריבוי השיער גורם לבושה או צער.
היתר זה נשען על דברי התלמוד.
כמו כן, אסור לגבר לצבוע שערות לבנות בשחור, לתלוש שערות לבנות מתוך השחורות, או להסתכל בראי.
שכן גם פעולות אלה מיוחדות לנשים; ברם בזמננו שדרך האנשים להסתכל בראי – הדבר מותר.
כמה פוסקים הזכירו לשלילה מנהגים לפיהם בזמן החתונה היו החתן והכלה לובשים את בגדי המין השני.
כך מתאר הרמב"ם מנהג שהיה בזמנו במצרים, לפיו "הכלה תצנוף מצנפת או כובע, ולוקחת בידה סיף, ויוצאת במחול לפני האנשים והנשים".
הרמב"ם כותב שלא יעלה על הדעת שלכלה הותר איסור תורה, והוא מעיד שהוא נאבק במנהג זה עד שהצליח לבטלו.
גם רבי יהודה בן אליעזר הלוי מינץ מתאר בספרו (שו"ת מהר"י מינץ) מנהג דומה, והוא כותב שהדבר אסור, משום שאין לחלק בין לבישת בגדי המין השני בדרך קבע, ללבישה כזו בדרך ארעי.
קיים תיעוד על מנהגים דומים של התחפשות בפורים לבן המין האחר.
יש שהצדיקו מנהג זה, כיוון שאין עושים כן לשם פריצות, אלא לשם שמחת פורים, וכך אף נפסק להלכה בדברי הרמ"א בהלכות פורים, אך הדעה הרווחת בין האחרונים היא לאסור מנהג זה.
הפרי מגדים כתב שיש צד להקל יותר בתחפושת כאשר איש לובש את כל הבגדים של איש, ורק בגד אחד הוא של אשה.
לפי התלמוד והספרי מטרת איסורים אלו היא ליצור הפרדה בין גברים ונשים כדי למנוע פריצות, זנות וניאוף:
הרמב"ם מנמק את האיסור בשני אופנים; האחד – לבישת בגדי המין השני מובילה לגירוי מיני, והשני – לבישת בגדי המין השני היא מנהג של עובדי עבודה זרה, וכלשונו:
שלא יהא חוטא נשכר הוא כלל משפטי והלכתי הנקבע מכוח סברא פשוטה (ולכן מקובל גם במשפט הערכאות), והוא קובע דינים רבים שמטרתם שהחוטא לא ירוויח מחטא ומעשה רע שעשה.
במשנה במסכת חלה () מובא שהכמות שצריך להפריש לכהן בהפרשת חלה היא 1/24, אולם במקרים שבהם החלה נטמאה בשוגג או באונס, התירו להפריש רק חצי מהכמות המקורית.
אולם, במקרים שבהם אדם טימא את העיסה במזיד, עליו להפריש בכמות המקורית, כדי שאדם לא ירוויח מכך שהוא חטא במזיד.
רבי אלחנן וסרמן מסביר שדין זה הוא סברא, ולמרות זאת הוא דין דאורייתא.
השימוש בכלל זה כפול: אף על פי שבעיקרו הוא אמור לשמש לכך שהחוטא לא ירוויח ממעשהו הרע, הוא משמש בהשאלה גם לכך שעלינו גם לגרום שמעשהו הרע יגרום לו את כל התוצאות השליליות שעשויות להיגרם מהמעשה, ועלינו להימנע מלגרום לכך שהוא ירוויח בכך שלא ייגרם לו ההפסד.
למשל, למרות שהוכרע בהלכה כי השומרונים אינם נחשבים חלק מעם ישראל, יהודי שאנס בתולה שומרונית עדיין חייב לשלם קנס בסך חמישים כסף על מעשהו, כאילו הייתה יהודיה, וזאת על מנת שהיהודי לא יתחמק מתשלום הקנס וירוויח מכך.
בנוסף, קבעו חז"ל שאף על פי שנערה שנשבתה על ידי גויים אינה בחזקת בתולה (מכיוון שעובדי כוכבים פרוצים בעריות), עדיין חיב האונס לשלם את הקנס, על מנת שלא ירוויח מהמעשה.
סיטואציה דומה היא מנחת חוטא, שמכוח סברת "שלא יהא חוטא נשכר" מסתבר היה שלא יוכל להביא קורבן מנחה ללא נסכים (כמו כל קרבן מנחה), אלא שלמרות זאת אין הוא מביא נסכים עם מנחתו כדי שלא יהא קרבנו מהודר.
כך גם, מסביר רבי שמעון בר יוחאי, מאותה סיבה, קרבן חטאת שבאה על עונש אכילת חלב אינו בא עם נסכים.
בסוגיא זו קבע הרא"ש, כי אם המחיר ירד ואז שבר הגזלן את החפץ, ברור שלא ניתן לומר שאז ישלם הגזלן את המחיר הקטן יותר, "שאם כן מצינו חוטא נשכר".
כך גם דורשים חז"ל את טעמה של התורה הקובעת כי אדם שלא קיים פדיון פטר חמור צריך להרוג את החמור "ואם לא תפדה וערפתו", וזאת כדי שלא יהא חוטא נשכר, לא ייתכן שאדם שלא קיים את המצווה ירוויח כסף מאי קיום המצווה.
עיקרון זה מופיע בחוק הישראלי ובפסיקה.
דוגמה לכך, סעיף 5 לחוק הירושה קובע, כי רוצח אינו יכול לקבל את חלקו בירושה של הנרצח כעיקרון של "הרצחת וגם ירשת" ו"שלא יהא חוטא נשכר".
בשנת 2011 הוגשה הצעת חוק דיני ממונות, בסעיף 3 הוצע לקבוע עיקרון זה כעיקרון יסוד בדין האזרחי.
לא כוחות הם צמד מוזיקלי ישראלי, הכולל את גלעד כהנא (סולן להקת ג'ירפות) ותמיר מוסקט (מפיק מוזיקלי וחבר בלהקת בלקן ביט בוקס).
בשנת 2013 החליט גלעד כהנא שהוא מעוניין להוציא אלבום חדש המבוסס על תופים ושירה, ותמיר מוסקט השיב בחיוב להצעתו לעבוד יחדיו.
הם החלו לעבוד יחד על אלבום משותף תחת השם "לא כוחות", ובסופו של דבר כהנא כתב את כל מילות השירים, והשניים הלחינו אותם במשותף.
לאלבום קדמו הסינגלים "אני לא מאושר" שהיה הסינגל הראשון של הלהקה, "להתבונן בך" (שלווה בקליפ בכיכובה של ליאת הר לב) ו"נדל"ן" (בו מתארחת הזמרת מארינה מקסימיליאן בקליפ ומשתתפת בשיר עצמו, בו היא שרה ברוסית).
האלבום המלא יצא במרץ 2014. לאחר צאת האלבום, במאי 2014 הוציא ההרכב קליפ לשיר "אין לי אלוהים" שמהווה חלק מהאלבום.
האלבום "לא כוחות" יצא תחת הלייבל "APE RECORDS" והוא האלבום הראשון שיוצא תחת לייבל זה, אשר נוסד על ידי תמיר מוסקט ואייל גרונברג.
לא טיפוסי היא סדרת טלוויזיה אמריקאית של שירות הזרמת המדיה נטפליקס מסוגת הדרמה קומית שנוצרה על ידי רוביה ראשיד.
הסדרה מתמקדת בחייו של סם גרדנר בן ה-18, הנמצא על הספקטרום האוטיסטי.
הסדרה שודרה לראשונה באוגוסט 2017 וכללה ארבע עונות ו-38 פרקים.
העונה הרביעית והאחרונה שודרה ב-2021.
הסיפור הוא על משפחה שבמרכזה סם גרדנר, נער בן 18 מקונטיקט, אוטיסט בתפקוד גבוה.
הוא לומד בבית ספר אליו הולכת גם אחותו, ועובד במקביל בחנות למכשירי חשמל שם עובד גם זאהיד חברו הטוב.
סם רוצה להתחיל לצאת לדייטים.
אביו, דאג, נאבק כדי ליצור קשר עם סם והוא נרגש כשסם ניגש אליו לקבלת ייעוץ.
דאג מגלה שסם מאוהב בג'וליה, הפסיכולוגית בת ה-26 של סם.
סם מחליט שהוא צריך למצוא "חברה לאימון", ובסיועם של חברו ובני משפחתו הוא מתחיל לגלות את עולם ההיכרויות.
חיי המשפחה סובבים סביב סם - מגבלותיו והצורך לגונן עליו מהסביבה.
אך גם לשאר בני המשפחה יש סיפור משלהם.
כשסם מפתח עצמאות, אימו, אלזה, נאבקת למצוא חיים וזהות מחוץ להיותה המלווה והמגינה שלו.
במהלך יציאה לילית עם חברים, אלזה פוגשת את ברמן בשם ניק ומקיימת עימו רומן קצר.
קייסי, אחותו הצעירה של סם, מתפקדת אף היא כמי ששומרת על סם מחוץ לבית.
היא אצנית מצטיינת, ואחרי ששברה שיא בריצה לרוחק מציעים לה מלגה לתיכון יוקרתי אך רחוק מהבית.
אף על פי שהיא רוצה ללמוד בו, היא מודאגת מההשפעה של הדבר על סם ועל הקשר שלה עם החבר (אוואן).
החששות מחריפים כשהיא מגלה כי דאג (האב) נטש את המשפחה שלהם למשך זמן מה לאחר האבחון של סם, ושאלזה מקיימת רומן עם מישהו אחר.
ג'וליה מוצאת בביתה תות מצופה שוקולד שסם השאיר בטעות אחרי ביקורו.
היא חושבת שהתות נשמט מחבילה שהחבר שלה נתן למישהי אחרת.
היא מאשימה אותו בבגידה, מה שמוביל אותו להיפרד ממנה.
אחרי שהוא עוזב את הבית, ג'וליה מגלה שהיא בהיריון ממנו.
כאשר דאג מתוודע לפרשת הבגידה של אלזה, הוא לא מאפשר לה לחזור לבית.
מאוחר יותר דאג מאפשר לה לחזור, תחת הכללים שהוא קובע, במסגרתם שומר ממנה מרחק.
סם, שכבר אינו מורשה לראות את ג'וליה, לא מצליח למצוא מטפל חדש שאתו הוא מרגיש בנוח.
יועצת בית הספר, גברת וויטאקר, מעודדת את סם להגיש מועמדות לקולג' ולהצטרף לקבוצת תמיכה בהנחייתה לתלמידים על הספקטרום, אשר מכינה אותם לסיום הלימודים וכניסה לקולג'.
למרות שהיא מרגישה בלתי רצויה בתיכון קלייטון, קייסי מתיידדת עם הקפטן של נבחרת הריצה, איזי, שבהתחלה התנהגה אליה ברשעות.
השתיים מפתחות קשר קרוב, שבהמשך נעשה רומנטי.
לקראת סוף העונה קייסי מתלבטת בין הקשר שלה, עם אוואן לבין הקשר עם איזי - כשיש לה רגשות כלפי שניהם.
סם מתחיל לבטא את השינויים בחייו על ידי רישומם במחברת שלו לעיתים קרובות יותר.
לאחר שגברת וויטאקר מגלה את הציורים שלו, היא מעודדת את סם להגיש מועמדות ללימודי איור בקולג' ומתקבל אליה.
סם עושה צעדים ראשונים בקבלה לקולג', ובמקביל ביחסים עם פייג'.
הוא משתלב בקורס לאומנות אך יש קשיים בקורס לאתיקה שם המרצה מצפה שישתתף ככל סטודנט אחר.
פייג' נבחרת לשאת את נאום סוף השנה, מתקבלת לקולג' שרצתה - אך אינה מצליחה להתמודד עם חיי הסטודנטים בקולג' המרוחק מהבית.
קייסי מלווה את אוואן בביקור אצל אביו.
מה שמחזק את הקשר עם אוואן, אך במקביל גם הקשר עם איזי מתהדק.
אלזה ודאג בודקים שוב ושוב את היחסים ביניהם, ובסוף העונה דאג מגיע להחלטה והוא חוזר הבייתה באופן מלא.
ג'וליה מקבלת הצעת נישואין, שבסופה היא מחליטה שבין זוגה אינו מתאים לה.
סם עובר לגור עם זאהיד, דבר המלווה במשבר הן אצל הוריו (בעיקר אלזה) והן אצלו.
הוא מוצא מטרה חדשה לחייו - נסיעה לאנטארקטיקה, דבר המוביל להרבה התלבטויות וקשיים.
דאג תומך בנסיעה, אלזה בתחילה רואה בזה שגיאה, ורק בהמשך מתרצה ועוזרת.
הוא נתקל בקשיים שונים, הנסיעה מתבטלת ורק לקראת סוף העונה הוא מוצא פתרון המתאים לו למצב.
פייג' מתקשה למצוא את דרכה בחיים אחרי שעזבה את הקולג'.
היא מתפשרת על עבודה במסעדה אך אינה שלמה עם הפשרה שעשתה.
דאג עובר אובדן פתאומי של חבר קרוב.
דבר המוביל אותו לרצות לעודד את ילדיו למצות את כישוריהם: הוא דוחף את קייסי למיצוי כישוריה, ותומך בסם הרוצה לנסוע.
בסוף העונה הוא מגיע לפתרון הנכון לו מול ילדיו.
קייסי מתמודדת בכמה מישורים: היחסים עם איזי, הזהות המגדרית שלה (נושא שיגיע לפתרון רק בסוף העונה) והמאוויים האקדמיים שלה.
היא אצנית מצטיינת ובולטת וציידי כישרונות מחפשים אחריה.
היא מתקשה להתמודד בכל המשורים הנפתחים בפניה.
סם גרדנר (קיר גילכריסט) – נער בן 18 שנמצא על הספקטרום האוטיסטי.
אלזה גרדנר (ג'ניפר ג'ייסון לי) – אימם המגוננת של סם וקייסי.
קייסי גרדנר (ג'ק הייבן) – אחותו הקטנה של סם, המציקה לו בבית ומגנה עליו בבית הספר.
בזכות יכולותיה כאצנית מתקבלת לתיכון היוקרתי קלייטון.
דאג גרדנר (מייקל רפפורט) – אביהם של סם וקייסי ובעלה של אלזה, עובד כפרמדיק.
אוואן צ'אפין (גרהאם רוג'רס) - בתחילת הסדרה החבר של קייסי אך בהמשך ביוזמתה הם נפרדים.
ג'וליה סאסאקי (איימי אוקודה) - המורה לכישורים חברתיים של סם.
המלווה את סם ברמה מקצועית ואישית.
בהמשך סם מתאהב בה והדבר מביא לפיצוץ הקשר ביניהם.
זאהיד (ניק דודאני) - החבר הטוב ביותר של סם, עובד אתו בחנות למוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
פייג' הרדאווי (ג'נה בויד) - ה-"חברה לאימון" של סם, מאוהבת בו ורואה בו את הדברים החיוביים, מדברת הרבה.
איזי (פיבל סטיוארט) (עונה 2 ואילך) - בת זוגה של קייסי מתיכון קלייטון, שהקשר ביניהן מביא לפירוק הקשר של קייסי ואוואן.
נייט (גראהם פיליפס) - בן הזוג לשעבר של איזי.
פרופסור ג'אד (שרה גילברט) - המורה של סם לאתיקה באוניברסיטת דנטון (עונה 3 ואילך).
(בעונה) שם הפרק11 אנטארקטיקה2 2נקבה אנושית 33ג'וליה אומרת44ריח נחמד ונייטרלי55 זה הסווטשרט שלי66רכבת ה-ז' לעיר הזקפה77 איבדתי את מיטבול המסכן שלי88הסגולות המשככות של השלג
(בעונה) שם הפרק91 סחוט!10 2לצפות במצלמת הפינגווין ולהירגע 113הילד והאריה124מכנסיים על האש135 הביצה בוקעת146במאורת הדרקון157 עשן168לחיות בזווית179טקס-טעים1810כללי ההישרדות של ארנסט שקלטון
(בעונה) שם הפרק191 תוכניות באוויר20 2"סתם סאם" 213גלולות קוקאין ובשר פוני224י.פ.ר.ר.ג235 רק טוויד246מהות הפינגווין257 התכווצות268פייג' הלוחמת בדרכים279סאם יוצא לטיול2810מחפשים את שוגרמן
(בעונה) שם הפרק291 ציפור קסומה #130 2מומחה לפינגווינים 313את אומרת שאת רוצה מהפכה324קשה יש רק במחמצת335 חלומות מתים346האם בריאותך תקינה?357 לתעל את החתול368ציפור קסומה #2379מסיבת פרידה3810קינוח באוליב גרדן
שנהפרסקטגוריהמועמדיםתוצאהRef2018פרס סטלייטסדרה קומדיה או מחזמר הטובה ביותרלא טיפוסי2018פרס פיבודיבידורלא טיפוסי
לא יכולה בלי זה (She's Gotta Have It) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 1986, שכתב, ערך וביים ספייק לי.
זהו סרטו הראשון של לי באורך מלא, הוא נוצר בתקציב נמוך, וזכה לביקורות חיוביות.
הסרט מספר את סיפורה של צעירה אפרו-אמריקאית בשם נולה דרלינג, היוצאת עם שלושה גברים, ומעביר את רגשות ומחשבות הדמויות בסגנונו הייחודי של לי.
בשנת 2017 לי עיבד את הסרט לסדרה באותו שם עבור נטפליקס, בכיכובה של דוונדה וייז.
נולה דרלינג היא תושבת ברוקלין צעירה ומושכת, המלהיבה שלושה מחזרים: ג'יימי אוברסטריט המנומס והמשורר החובב; גריר צ'יילדס הדוגמן האובססיבי לעצמו; ומארס בלקמון (ספייק לי) הילדותי והמובטל.
נולה נמשכת לטוב בכל אחד מהם, אך מסרבת להתחייב לאחד מהם, מטפחת את חירותה האישית במקום זאת, בעוד כל גבר רוצה אותה לעצמה.
בסרט מככבים טרייסי קמילה ג'ונס, טומי רדמונד היקס, ג'ון קנדה טרל וספייק לי עצמו.
בתפקידי משנה מופיעים הצלם ארנסט דיקרסון בתור תושב קווינס, ש.
אפאתה מרקרסון בתור ד"ר ג'יימיסון, ביל לי אביו במציאות של ספייק לי, שכתבת את פסקול הסרט, מופיע כאביה של גיבורת הסרט, ואחותו של ספייק, השחקנית ז'ואה לי מופיעה כשותפה לשעבר.
האידיאליזציה של נולה לחירות מינית למספר רב של בני זוג שלרוב גברים נהנים ממנה.
"אישה (או לפחות נולה) יכולה להיות יצור מיני, לא צריכה להיות שייכת לגבר, ואולי אפילו לא צריכה לרצות דבר כזה." קולה של נולה תואר כאלמנט המהפכני ביותר בסרט, ייצוג של המאבק שאפרו-אמריקאיות התייצבו מולו באותה תקופה.
הסרט נפתח בציטוט של זורה ניל הרסטון מתוך ספרה "עיניהם צופות באלוהים".
בסרט קיימת גם מחווה לסרט "הקוסם מארץ עוץ".
לי ציין שספג השראה מצפייה בסרט "רשומון" של אקירה קורוסאווה, אליו נחשף בלימודי הקולנוע.
בניו יורק טיימס נכתב כי הסרט הוביל בשנות השמונים (יחד עם "זרים" של ג'ים ג'ארמוש) את תנועת הקולנוע העצמאי בארצות הברית.
זה היה גם סרט פורץ דרך לסרטים אפרו-אמריקאים ושינוי מבורך בייצוג השחורים בקולנוע האמריקאי, המתאר גברים ונשים צבעוניים לא כסרסורים ולא כזונות, אלא כאנשים עירוניים יוקרתיים ואינטליגנטיים".
"פרס הנוער" סרט החוץ - ספייק לי (זכייה)
1986 פרסי מבקרי הסרטים של לוס אנג'לס
"פרס הדור החדש" - ספייק לי (זכייה)
הפיצ'ר הראשון טוב ביותר - ספייק לי (זכייה)
השחקנית הראשית הטובה ביותר - טרייסי קמילה ג'ונס (מועמדות)
ב -15 בספטמבר 2016, הודיעה נטפליקס על עסקה להפקת סדרה המבוססת על הסרט, כאשר לי חוזר לביים את העונה הראשונה ומשמש כמפיק בפועל.
הוזמנו עשרה פרקים בני 30 דקות, ונטפליקס שחררה את הסדרה בנובמבר 2017.
בשנת 2014, לי אמר כי אחת החרטות שלו כקולנוען היא סצנת האונס בסרט: "אילו הייתי מסוגלת לעשות משהו שוב, זה יהיה זה.
זה היה לגמרי [...] טיפשי.
הקלתי עם אונס, וזה הדבר האחד שאקח בחזרה.
הייתי לא בוגר ואני שונא שלא הראיתי אונס כמעשה הנתעב שהוא.
אני יכול להבטיח לך, כי לא יהיה דבר כזה בסדרה לא יכולה בלי זה, זה בטוח." </blockquote>
לא ייאמן היא מיני-סדרת דרמה אמריקאית המבוססת על מקרה אמיתי של חוסר אמון משטרתי בסיפורה של צעירה שעברה אונס באיומי סכין.
הספקנות ואי האמון מצד החוקרים גרמו לכך שתחזור בה מעדותה במשטרה, ותורשע בתלונת שווא.
הסדרה עוסקת בתופעת "האונס השני" והאשמת הקורבן, המתרחשת כשנשים קורבנות אונס נאלצות לעבור חקירות הכוללות גם בדיקה פולשנית על ידי נציגי רשויות המשטרה והחוק באופן חסר רגישות, המעמיק את טראומת האונס ומשחזר אותה שוב ושוב.
המיני-סדרה בת שמונת הפרקים נוצרה בשיתוף סוזנה גרנט, איילת ולדמן ומייקל שייבון ועלתה ב־13 בספטמבר 2019 לנטפליקס.
הסדרה מציגה מקרה של צעירה בת שמונה עשרה בשם מארי אדלר (בגילומה של קייטלין דיוור) המתגוררת בקהילה תומכת, ומתלוננת שנכפתה ונאנסה באישון ליל באיומי סכין על ידי גבר חבוש במסכת סקי.
במהלך החקירות, החוקרים מבהירים לאדלר שאינם מאמינים לסיפורה.
לבסוף, אחרי חקירות מתישות חוזרות ונשנות, היא חוזרת בה ומצהירה שבדתה את המקרה.
עקב זאת, אדלר מואשמת בהגשת תלונת שווא, משלמת קנס של 500 דולר ומתחייבת לשורת תנאים מגבילים, בהם מפגשים עם קצין מבחן ועם פסיכולוגית.
המקרה מביא לסילוקה של אדלר מן הדיור המוגן בו גרה, גורם לאיבוד חבריה ואף לפיטוריה ממקום עבודתה.
רק מקץ כמה שנים, בעקבות עבודת בילוש מאומצת של שתי שוטרות מקולורדו, הבלשית גרייס ראסמוסן (בגילומה של טוני קולט) והבלשית קארן דובל (בגילומה של מריט וובר), האנס הסדרתי, כמסתבר, נתפס ונעצר.
הצילומים שנמצאו ברשותו וראיות מפלילות נוספות, אימתו את סיפורה של מארי - חרף נקודות העיוורון של רשויות המשטרה והחוק שהיו אמונות על המקרה.
הסדרה מבוססת על מקרה אמיתי ונסמכת על עבודת תחקיר של כריסטיאן מילר וקן ארמסטרונג, שהתפרסמה באתר החדשות הניו יורקי ללא כוונת רווח פרופובליקה ובפרויקט מרשל.
מרבית הפרטים בסדרה מוצגים כפי שהתרחשו במציאות, אך מספר שמות שונו.
השם מארי הוא שמה האמצעי של קורבן הפרשה; שמו של האנס האמריקאי שפעל בוושינגטון ובקולורדו בין 2008–2011 הוא מארק אולירי.
במהלך השנים עד שנלכד הוא אנס עשרים ושמונה נשים ונדון ל-327 שנות מאסר.
בחקירתו תיאר גם את מקרה האונס שהתרחש בוושינגטון ותואר בסדרה, וכמו כן טען שהשאיר עדויות בזירה שיכלו להביא למעצרו ולמנוע את מקרי האונס הנוספים.
"לא לבד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי קובי מרימי.
השיר יצא לאור ב-26 בינואר 2020 כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים יוניסל.
השיר נכתב על ידי קובי מרימי, קיי בן סלמון וחביב ממן, הולחן על ידי בן סלמון ואייל ניסים והופק על ידי גל כהן ואיל ישי.
השיר הוא בסגנון בלדה, בדומה לשירו של מרימי שייצג את ישראל באירוויזיון 2019, "Home".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרימי ב-26 בינואר 2020, בסמוך לצאת הסינגל.
בקליפ ניתן לראות דמות מונפשת של מרימי שרה את השיר.
לא כמו כולם הוא ספר לילדים ונוער מאת אורה קרופיק המספר על ילדה בשם שירה, שמנסה להשתלב בכיתה החדשה אליה הגיעה.
הספר יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת דני ספרים.
שירה היא ילדה שהגיעה מבאר שבע ליישוב חדש ששמו לא מוזכר בספר עם הוריה, אחותה רוני ואחיה מיתר בעקבות זה שאביה מצא שם עבודה טובה.
היא מצטרפת לכיתה חדשה ד1, שם המורה משיבה אותה ליד נטע, ילדה שקטה ומופנמת, שכל שאר הילדים בכיתה מציקים לה ולא מקבלים אותה.
הספר מסופר מנקודות המבט של שירה ושל נטע, ועלילת הסיפור עוסקת בניסיונותיה של שירה להשתלב בסביבתה החדשה, במאמציה להיות מקובלת על אף החברות שלה עם נטע, ובמאבקה של נטע להסתדר בכיתה בה הנחמה היחידה שלה היא שירה, שמקבלת אותה כמו שהיא.
במהלך העלילה מסתבר שלנטע יש תסמונת אספרגר, הגורמת לה להתנהג בדרכים שונות מרוב האנשים, אך היא מסרבת לעבור לכיתה מיוחדת כדי לא לעזוב את שירה.
לאחר ששאר ילדי הכיתה מבינים את הקשיים של נטע, הם סוף סוף מקבלים אותה כשווה.
שירה - הגיעה מבאר שבע עם הוריה, אחיה מיתר ואחותה רוני.
היא מתעניינת בשירה, ריקוד, וקריאת ספרים.
בסיפור היא מנסה ככל יכולתה להסתגל למקום החדש ולהיות מקובלת בכיתתה תוך כדי שהיא חברתה של נטע, הילדה הכי לא מקובלת בכיתה.
נטע - יושבת ליד שירה, אינה מקובלת בכיתתה, עד ששירה מגיעה לכיתה ומתחברת איתה.
היא מתעניינת בתחום החלל, אך גם מאוד רגישה לקולות חזקים ומתקשה להתחבר עם אחרים.
הוריה מנסים לעזור לה, ואף על פי שאחיה עומר מציק לה, חברו דור גם כן מנסה לעזור לה.
הביקורות שיבחו את הספר הן בתוכנו והן בצורתו: הן ציינו שהסופרת מצליחה לתאר באופן מעמיק את עולמן הרגשי של שתי גיבורות הסיפור ולהציף את הבעיות החברתיות שהן מתמודדות איתן.
הוא מטיב לתאר את עולמם הסבוך של אינטראקציות חברתיות אצל ילדים.
הסופרת מתארת היטב את נבכי נשמתם של הגיבורים ומעבירה דרך ספרה מסר של אחווה, חיבור וכבוד לשונה.
הביקורות גם שיבחו את צורת הכתיבה בה נכתב הספר: הן ציינו שהספר קריא מאוד, כתוב בשפה זורמת, בהירה ואותנטית, בכתיבה כנה ומרגשת.
הוא מייצר סקרנות והתרגשות אצל הקורא לכל אורכו.
הספר אמנם פונה לילדים אך מומלץ לקריאה גם להורים ולמחנכים.
לא לבד הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי.
האלבום יצא לאור ב-29 באפריל 2018, על ידי חברת התקליטים NMC.
האלבום הופק במלואו על ידי אייל מזיג, בדומה לאלבומו הקודם של בן-ארי, "איזון".
האלבום נתמך על ידי הסינגלים: "לא לבד", "תודה שאת", "על משכבי", "ויקיפדיה", "מה אתה רוצה ממני" ו"בשורות טובות".
לא לבד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי.
השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2016, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבומו השני של בן ארי, לא לבד, על ידי חברת התקליטים NMC.
השיר נכתב על ידי חנן בן ארי ורועי חסן, הולחן על ידי בן ארי והופק על ידי אייל מזיג.
בתחילה העלה בן ארי לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר.
כשבועיים לאחר מכן עלה גם וידאו קליפ.
נכון לאוגוסט 2025, מונה הצפיות של סרטון האודיו עומד על כ-33 מיליון ואילו של הווידאו קליפ על כ-1.2 מיליון.
"לא יודע מה עובר לך בראש" הוא סינגל של שלמה ארצי בדואט עם יעל דקלבאום מתוך האלבום אהבתיהם, שיצא לאור ביולי 2000. השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי ועובד על ידי משה לוי ולואי להב.
במקור ריטה הקליטה את השיר בשנת 1999 לעיבוד של משה לוי ולואי להב עבור אלבומה תפתח חלון.
השיר באלבומה של ריטה הוא בלשון נקבה "לא יודעת מה עובר לך בראש".
מיכל ינאי ומיקי גבע ביצעו את השיר.
לינא מח'ול ביצעה את השיר במסגרת העונה השנייה של תוכנית המציאות The Voice ישראל.
"לא יוצא למסיבות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי מרגי.
השיר יצא לאור ב-28 באפריל 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music וגאגא בוקינג.
השיר נכתב והולחן על ידי מרגי, רון ביטון ויונתן גולדשטיין והופק על ידי גולדשטיין, שהפיק קודם לכן את מיני-אלבומו של מרגי, "מה יהיה", ואת שיריו "תני לי רגע", "אני לא אני" ו"דיבור נגוע".
השיר הוא שיר דאנס-פופ-דיסקו בו מדבר מרגי על מערכת יחסים, בדומה לשירים אחרים שלו.
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרגי בשידור חי ב-28 באפריל 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל.
בתחילת הקליפ, ניתן לשמוע את להיטו של מרגי, "הזוג הזה".
בהמשך הקליפ, ניתן לראות את מרגי במקומות שונים יחד עם רקדניות.
הקליפ הופק וצולם יחד עם במאים מלוס אנג'לס במצלמת פילם.
עלות הפקת הקליפ מוערכת בכמאות אלפי שקלים.
תוך פחות משבוע, צבר הקליפ למעלה ממיליון צפיות.
נכון לנובמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-10 מיליון צפיות ביוטיוב.
השיר סוקר על ידי מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, שנתן לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה, והגדיר אותו כ"עוד להיט מתכוונן למקומות הכי ראש צעיר מיינסטרימי, מחפש את הדרך לפלייליסט הקליט, לא משהו אותנטי מעצמו."
השיר הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובכך הפך לשירו השני של מרגי אשר עשה זאת, בעוד הראשון היה "הזוג הזה".
נכון ל-24 במאי, שהה השיר במצעד כ-3 שבועות.
במצעד הרשמי של גלגלצ הופיע השיר לראשונה במקום ה-6 והגיע בשיאו למקום ה-1, תוך ששהה במצעד כארבעה שבועות.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-126 במצעד שירי הספוטיפיי השבועי, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-20,000 השמעות באותו השבוע.
בשיאו, הגיע השיר למקום ה-65 במצעד, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-30,000 השמעות באותו השבוע.
נכון למאי 2020, הצליח השיר לצבור שם למעלה מ-120 אלף השמעות.
לא יכול לישון עכשיו הוא אלבום אוסף של הזמר שלום חנוך שיצא בשנת 1992.
האוסף הוא קבוצה של שירים שקטים (חלקם מתוך סיבוב הופעות אקוסטי שנקרא "מישהו הפסיק את הזרם"), ובנוסף יש בו שיר אחד חדש, "מביאה הכל", שהוקדש לידידתו של חנוך, השחקנית טליה שפירא, שנפטרה מעט לפני יציאת האוסף.
אַין או לא כלום הוא רעיון מטפיזי, שפעמים רבות מוצג כהיעדר מוחלט או כמושג הופכי ל"יֵש", "ישות", או "קיום".
האין הוא מושג מופשט בו דנו פילוסופים רבים לאורך הדורות.
הפילוסוף היווני פרמנידס (המאה ה-5 לפנה"ס) טען ש'לא כלום' אינו יכול להתקיים, שכן לא ניתן להתייחס לדברים אלא אם כן הם קיימים.
מתוך שלילת הקבוצה הריקה שלל פרמנידס את האפשרות של יצירה של דברים 'יש מאין' או היעלמות של דברים, והמשיך לשלול כל תנועה או שוני.
הפרדוקסים של זנון נבנו על ידי תלמיד של פרמנידס, שהביא ראיות נוספות לתורה של מורו בדרך השלילה: הוא הניח שתנועה קיימת והראה שהנחה זאת מובילה לסתירות.
אריסטו אמר על תורתו של פרמנידס שלמרות שנראה שהטענות שלו מבוססות על הגיון לוגי מוצק, להאמין לתוצאות (שלא קיימים תנועה או שוני בעולם) גובל בטירוף.
הפילוסופים האטומיסטים, כמו לוקיפוס ודמוקריטוס קיבלו את טענותיו של פרמנידס שלפיהן ללא 'כלום' תנועה לא יכולה להתקיים, וביססו את התורות שלהם על מבנה החומר על ההנחה שבין החלקיקים היסודיים ישנו 'לא כלום'.
גם אריסטו התייחס לנקודה זאת בכך שהוא הבדיל בין 'חומר' ל'מרחב' וכך אפשר למרחב ריק מחומר להתקיים.
הקשר בין קיומו של 'לא כלום' לבין מבנה החומר והדינמיקה שלו המשיך להעסיק פילוסופים כגון רנה דקארט ובלז פסקל, וכן ממלא תפקיד חשוב בתורות פיזיקליות כמו מכניקה ניוטונית, תורת הקוונטים ויחסות כללית.
בפילוסופיות מזרחיות, כגון בודהיזם, 'לא כלום' משחק תפקיד חשוב כמצב תודעתי רצוי.
ה"אין" (nichts) הוא מושג ראשוני ב"מדע הלוגיקה" וב"אנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים" של הגל.
הוא פותח את הלוגיקה שלו עם דוקטרינת ההוויה (Die Lehre vom Sein) ועם הניגוד שבין הוויה (sein) מופשטת לחלוטין לבין האין, ומראה שהאין למעשה כלול במושג של הוויה.
השינוי התדיר בין שתי הקטגוריות מביא למושג של "התהוות" (werden).
לא יוסיף (נקרא גם בל תוסיף) הוא מצוות לא תעשה האוסרת על בית הדין המכה עבריין שהתחייב במלקות להוסיף מלקות נוספות על מספר המלקות שהוא התחייב בהן.
חז"ל למדו מאיסור זה גם איסור כללי להכות כל אדם מישראל, אף אם לא נתחייב מלקות בבית הדין.
התורה כותבת לגבי השליח בית דין שמכה את העובר עבירה שאסור להוסיף להכותו מכה נוספת על ארבעים המלקות, , ולומדים מזה חכמים שאם על אדם שעבר עבירה מצווים שלא להכותו וודאי שכל אדם כשר מישראל.
הרמב"ם כתב שזו הסיבה שבמלקות לוקים רק 39 ולא 40 מלקות, כי חכמים הורידו את המכה הארבעים כדי שאם בטעות יוסיף להכותו עוד מכה לא יעבור על האיסור הזה.
האיסור כולל הכאת כל אדם ככל מצוות שבין אדם לחבירו, אולם לבית הדין היכן שיש צורך בדבר וכן כל מקום שנצרך להכות לצורך חינוך, אין איסור בדבר.
כמו כן אם אדם מכה את חבירו, מותר למוכה להגן על עצמו על ידי הכאת חוזרת למכה, וכן פטור מתשלום נזיקין במקרה זה.
משמעותו העיקרית היא שלא יאבד אדם מבני ישראל.
הביטוי מבוסס על הפסוק ב:
במקורו נאמר על ידי האישה החכמה מתקוע בדבריה אל דוד המלך במטרה לשכנע אותו להחזיר את אבשלום לירושלים.
לפי פירוש מצודת דוד טענה האישה שאמנון נהרג על ידי אבשלום כדי לכפר על חטאו במעשה אמנון ותמר, ואבשלום היה שליח ההשגחה ואין להאשימו כל כך.
לפסוק זה נקשרו כמה תובנות בהגות היהודית:
מטרת הבורא לקיים לעתיד לבוא את כל הנשמות, ושום נשמה של יהודי לא תידחה ותאבד.
הנשמות יתגלגלו ויחזרו לחיים עד שיעשו תשובה.
בזמן קיבוץ הגליות יתקבצו כל עם ישראל, ולא יהיו כאלה שיושארו בגלות.
שום ניצוץ קדושה לא יאבד.
הנשמה ששקועה בעולם הזה תחת החומר, לבסוף תיחלץ ממנו.
בהסתמך על הרעיון של ביטוי זה נפסקו כמה פסקי הלכה:
מומר שחזר בתשובה יש לקרב אותו ולא להרחיק אותו מחברות בחבורה קדושה.
יש לומר קדיש על מאבד עצמו לדעת.
גם על מינים יש להתפלל שישובו בתשובה.
יש לומר השכבה על חייל דרוזי שנהרג.
לֹא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהים אֲחֵרִים עַל פָּנָי היא מצוות לא תעשה השנייה מבין עשרת הדברות האוסרת על עבודה זרה.
בנוסף באיסור זה, נאסר אחזקת צלמים ועשייתם.
בדת היהודית נחשב איסור זה לאחד משלושת האיסורים עליהם צריך אדם למות ולא לעבור, (ביחד עם: שפיכות דמים, וגילוי עריות).
מצווה זו היא אחת משש המצוות התמידיות שאפשר לקיימן תמיד ואינן דורשות מעשה בפועל.
בנוסף, יש הגורסים כי על פי המצווה אסור לאדם להעלות על דעתו שיש עוד אלים.
לדעת הרמב"ם, עיקר האיסור הוא על הרהור באמונת אל אחר, וכל המעלה בדעתו שיש אלוה אחר חוץ מה', עובר בלא יהיה לך וכפר בעיקר, שזה הוא העיקר הגדול שהכל תלוי בו.
לפי דבריו, המאמין בלבו באלהים אחרים, אפילו לא עשה מעשה המעיד על אמונה זו, עובר על איסור זה.
חז"ל דרשו מהמילים "לא יהיה" שהכוונה לא רק לא לעבוד את הפסלים אלה גם לא ליצור:
בתלמוד הבבלי מופיעה התפיסה לפי המעלה על דעתו שיש אלוה אחר אינו נענש בידי אדם אלא מידי שמים, כיוון שאין בית דין של מטה מענישים על המחשבות.
אבל המקבל עליו אלוה אחר כאלוה ואומר "אלי אתה", חייב סקילה.
לא יהיה כלום - המשפטים הגדולים של הפוליטיקה הישראלית, הוא ספר מאת העיתונאים הילה קובו ויניר קוזין, העוסק במשפטים שנאמרו על ידי פוליטיקאים ישראלים בשנים 2009–2019. הספר יצא לאור בהוצאת דני ספרים במרץ 2019.
"בטוב טעם": עוסק בעקיצות אישיות,
"ברמת שפת אם": עוסק במשפטים בנושא תחביר,
"הוצא מהקשרו": עוסק במשפטים המכילים טעויות מילוליות,
"רק בני אדם": עוסק במשפטים על ספורט ותרבות,
"תורת היחסים": עוסק במין וביחסים,
"ערבי טוב": עוסק במשפטים על ערבים,
"התשקורת": עוסק במשפטים על התקשורת,
"הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון": עוסק במשפטים על דמוקרטיה ומשטר,
"קשר משפחתי": עוסק במשפטים על בני המשפחה של הפוליטיקאים,
"מטבעות לשון": עוסק במטבעות לשון שנטבעו על ידי פוליטיקאים.
לצד כל ציטוט קצר המופיע בספר מתוארות נסיבות אמירתו, וניתן מידע האם האמירה התגשמה או התגלתה ככוזבת.
גיא מורד אייר את הספר, הספר הוא רב מכר.
שם הספר נלקח מביטוי של בנימין נתניהו, "לא יהיה כלום, כי אין כלום".
"לא יהיה כלום, כי אין כלום" היא סיסמה שטבע ראש הממשלה בנימין נתניהו ב־2016 בתגובה לחקירת המשטרה בעניינו בחשדות לעבירות שוחד ומרמה והפרת אמונים (תיק 1000).
ב-2016 נחקר בנימין נתניהו על שתי פרשות שלימים כונו תיק 1000 ותיק 2000. בתיק 1000, נחשד נתניהו בקבלת טובות הנאה מאנשי העסקים ארנון מילצ'ן וג'יימס פאקר.
בתמורה לפי החשד פעל להשגת אשרת כניסה לארצות הברית למילצ'ן, ולהארכת הפטור מדיווח ותשלום מס הכנסה לתושבים חוזרים, ממנו נהנה מילצ'ן.
בתיק 2000, נחשד כי מוזס הציע לנתניהו שוחד, בדמות הטיית הסיקור ב"ידיעות אחרונות" לטובת נתניהו.
בתמורה נתניהו יפעל להגבלת העיתון המתחרה "ישראל היום", באמצעות חקיקה, או באמצעות קשריו עם הבעלים, שלדון אדלסון.
בישיבת שרים של חברי הליכוד בינואר 2017, אמר נתניהו באמצעות הסיסמה כי התנהגותו לא הייתה פסולה: .
בהמשך, נתניהו והליכוד חזרו על הסיסמה בהודעות לתקשורת, בנאומים בכנסת, במסיבות עיתונאים, בעצרות תמיכה וברשתות החברתיות.
תבנית המשפט היא תבנית רטורית – משפט תקבולת, כלומר אפשר להחליף את חלקו הראשון של המשפט בשני והמשמעות לא תיפגע, לעיתים זה תיקבולת ניגודית ולעיתים זה תקבולת משלימה.
באנגלית מכונים משפטים אלו מעיל דו צדדי, מכיוון שאין כינוי לסגנון משפט זה בעברית, הציע קוה שפרן לכנות את משפטים אלו "משפטי בי-בי", גם משום שנתניהו משתמש בסגנון זה הרבה, וגם כפראפרזה על שמו של נתניהו "ביבי" שגם חוזר על עצמו.
הסיסמה שימשה ככותרת לעשרות כתבות באתרי חדשות.
העיתונאי בן כספית, בספרו "נתניהו: ביוגרפיה" כתב, "מרוב שנתניהו חזר על המימרה "לא יהיה כלום כי אין כלום" כל כך הרבה פעמים, השתכנע בעצמו".
הילה קובו ויניר קוזין קראו לספרם, "לא יהיה כלום", העוסק ב"משפטים הגדולים של הפוליטיקה הישראלית", כפרפרזה על הסיסמה.
אסי עזר פתח את גמר הכוכב הבא 2018 במילים "הייתי שמח להגיד לכם שלא יהיה כלום כי אין כלום אבל הערב יש, גם יש".
איסור לֹא יֵשְׁבוּ בְּאַרְצְךָ הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה אסור לתת לגוי שלא קיבל עליו שבע מצוות בני נח לשבת בארץ ישראל.
אסור זה נוהג רק בזמן שיד ישראל תקיפה על אומות העולם.
בתורה נאמר שטעם המצווה כדי שהגויים לא יחטיאו אותנו.
בפשטות הכוונה שלא יחטיאו אותנו בעבודה זרה, ומצווה זו היא בכלל איסורי הרחקת עבודה זרה.
לכן היה מקום לדון להתיר גוי שאינו עובד עבודה זרה.
אמנם יש המבינים שכל חטא כלול בזה ולכן גם גוי שאינו עובד ע"ז אסור להכניסו לארץ.
לדעת הרמב"ם כל גוי שלא קיבל עליו שבע מצוות בני נח, אסור לו להיכנס לארץ ישראל אפילו עובר בה רק לסחורה לזמן קצר.
לעומת זאת הראב"ד סובר שכל האיסור רק שרוצה לשבת בארץ ישיבת קבע אבל ישיבת עראי אין בזה איסור.
לדעת הרמב"ם כל הגוים בזמננו בכלל האיסור, היות שגם אם יקבל עליו שבע מצוות בני נח היות שאין מקבלים גר תושב בזמן שהיובל אינו נוהג אין לו דין גר תושב, וממילא הוא בכלל האיסור.
לדעת הראב"ד גוי שקיבל עליו לקיים שבע מצוות בני נח, אפילו שלא קיבל אותם בבית דין, אינו בכלל האיסור.
יש המקילים אף יותר וסוברים שאפילו שלא קיבל עליו בפועל שבע מצוות בני נח, אם הוא מקיים אותם מצד מנהג מדינתו נחשב הוא גר תושב לעניין איסור זה.
ולכן רצו הם להקל שאין במוסלמים איסור זה.
הרב הרצוג במאמר שחיבר בערב קום המדינה תחת השם: "זכויות מיעוטים לפי ההלכה" במדינה יהודית בארץ ישראל.
סמך על דעה מקילה זו בגלל הצורך שלא לסכן את סיכויינו ואת קיומנו כבר בתחילה על ידי הפליות קשות.
הרב הרצוג בגלל צורך השעה לדעתו והאיבה הגדולה שיכולה להיווצר אף הרחיב את ההיתר לנוצרים שמאמינים באחדות השם.
לעומת זאת החזון איש סבר שכל שאינו מכיר באמונת ישראל שהתורה היא האמת והיא מחייבת את עם ישראל בתרי"ג מצוות ואת בני נח בז' מצוות אין לו דין גר תושב ואסור להניחו בארץ.
לדעת רוב הפוסקים איסור זה נוהג אף היום, שאף שאיננו יכולים לסלק מהארץ את כל הגויים, יש להשתדל שלא להביא גויים חדשים.
לכן אסור להביא לארץ עובדים זרים, אם לא במקום פיקוח נפש.
לדעת הרב ישראלי היות שלא ניתן לקיים מצווה זו היום בכל פרטיה, שאין לנו אפשרות לסלק את כל הגויים מארצנו, לכן מצווה זו כלל לא נוהגת בזמן הזה.
אף לגבי הגויים שכבר בארץ יש הסוברים שאף שאין בידינו לקיים את המצווה בפועל בכל פרטיה, עלינו להשתדל לקיימה ככל האפשר, לכן מצווה עלינו לעודד את הגירתם של הגוים בדרכים המקובלות בעולם.
"לבדו" או בשמו המוכר "לא טוב היות האדם לבדו" הוא שיר מאת המשורר נתן זך.
השיר הולחן על ידי מתי כספי.
שירו של זך, מתכתב עם הפסוק מ.
זך טוען כי: "לֹא טוֹב הֱיוֹת הָאָדָם לְבַדּוֹ", אך לדעתו הבעיה לא נפתרה עם בריאת האישה ובהולדתה של החברה.
השיר הולחן על ידי כספי לתוכנית "בראש אחד", בהפקתם של איתן גפני ודודו אלהרר ובניהולו של איתן גפני.
את השיר ביצעו דני ליטני ויהודית רביץ.
הדואט עם יהודית רביץ מופיע באלבומו הראשון של דני ליטני, "יחס חם", שיצא בשנת 1978. כשהאלבום יצא היה ליטני באמצע העשור הרביעי לחייו ומאחוריו קריירה מפוארת.
את השיר עיבד מוזיקלית פרד פילד מוזיקאי אמריקאי.
בשנת 1982 הופיע השיר באלבומה של רביץ "מילה טובה ואוסף שירים" כמבצעת יחידה של השיר.
בשנת 1987 הופיע השיר באלבומו של כספי, "צד ג' צד ד'".
בשנת 1992 ביצע כספי את השיר בתוכנית "קיבוץ בלב" בהפקת הטלוויזיה הישראלית.
הקליפ לתוכנית צולם ברפת כשפרות מקיפות ומפריעות את נגינתו של כספי על פסנתר ואת שירתו.
ביצעו את השיר במחווה לזך לאחר מותו.
השיר התפרסם בלחנו המוכר והמאוחר יותר (1978) של כספי ובביצועיהם של ליטני, רביץ וכספי עצמו.
אך קיים לחן מוקדם יותר משנת 1975 של אבנר קנר ויוני רכטר.
הפעם ההבדל בלחנים הפוך: כספי התאים למילים לחן קצבי, בעוד שקנר ורכטר יצרו לו לחן איטי ומהורהר.
השיר צעד 13 שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים של תחנת הרדיו רשת ג'.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1978 דורג במקום ה־25.
לא יהיה לנו לאן לחזור הוא מותחן מדעי-בדיוני מאת הפילוסוף והפוליטיקאי לשעבר יובל שטייניץ.
הספר נכתב לאחר פרישתו של שטייניץ מהמערכת הפוליטית, ויצא לאור בספטמבר 2023 בהוצאת כנרת, זמורה, דביר.
יובל שטייניץ כיהן בתפקידים בכירים במערכת הפוליטית למעלה משני עשורים.
בין היתר שימש כיו"ר ועדת החוץ והביטחון, כשר האוצר, כשר האנרגיה וכשר למודיעין ולנושאים אסטרטגיים.
את הספר החל לכתוב לאחר הודעתו על פרישה מהחיים הפוליטיים, והוא שונה מכל ספריו הקודמים, אשר היו ספרי עיון.
עם זאת, לדבריו של שטייניץ, מטרת הספר להזהיר מכך שבכל ציוויליזציה יש מנגנוני השמדה עצמית – והספר אמור להעלות את הנושא למודעות הציבור, לא כדי לעצור את הקידמה המדעית והטכנולוגית, אלא כדי ליצור מנגנונים שיאפשרו למזער את הסיכון של השמדה עצמית.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 2037, כאשר אותות מסתוריים מהחלל החיצון נקלטים בטלסקופי רדיו.
משימת פענוח האותות מוטלת על פרופ' ויליאם ווגמן, פיזיקאי יהודי-אמריקאי העומד בראש מרכז המחקר CERN, ואשר עשה את הונו המדעי מתאוריה הגורסת כי ניתן לייצר תקשורת בין כוכבית באמצעות מאיצי חלקיקים.
צוות בינלאומי ורב-תחומי בראשותו של ווגמן מצליח להתחקות תוך זמן קצר אחר מקור האותות: כוכב הלכת פורבס שנמצא במערכת פרוקסימה, המרוחקת כ-4.2 שנות אור מכדור הארץ.
הגעת האותות מישות חוצנית מתקבלת בתדהמה.
אל הצוות מצטרף מומחה לצפנים, פרופ' ניסן שלח מישראל, אשר מצליח לזהות את דפוסי האותות.
מתברר שיושבי פורבס הצליחו להקים מאיץ חלקיקים משוכלל, המקדים את ההתפתחות המדעית בכדור הארץ, והם משתמשים בו על מנת לתקשר עם האנושות.
תוכניות הבנייה של המאיץ נשלחות אף הן, ובכך האנושות מקבלת הזדמנות לבצע קפיצת דרך מדעית.
משניכר כי החוצנים הם בעלי כוונות טובות, ובאין יכולת לתקשר עמם בחזרה – מחליט האו"ם לשגר כוח משימה אל כוכב הלכת המרוחק, זאת במקביל להקמת מאיץ חלקיקים חדש ב-CERN, זהה לזה שבפורבס.
הצוות המדעי בראשותו של ווגמן ממריא לפורבס בחללית משוכללת שמסוגלת להאיץ למהירות של עד 98% ממהירות האור, ובכך להשלים מסע אל כוכב הלכת תוך ארבעה חודשים בלבד; בינתיים, בכדור הארץ אמורות לחלוף שמונה שנים תמימות, כאשר הפער בין הזמנים נובע מתורת היחסות.
תוך עמידה בלוחות זמנים דחוקים, מצליחים מדעני CERN בהובלתו של המנהל החדש, פרופ' פון ליידר, להתקדם במשימת הקמת המאיץ החדש – כאשר המטרה שניצבת לנגד עיניהם היא הקמתו במועד שבו יחודש הקשר עם המשלחת, אשר באופן מתוכנן, במהלך מחצית מדרכה לא תוכל ליצור קשר עם כדור הארץ.
במהלך הקמת המאיץ מתעוררים קשיים לנוכח התקוממות אנרכיסטית חובקת עולם, אשר מתנגדת ליצירת קשר עם ישויות חוצניות – הן מטעמים דתיים, הן מטעמים של פחד מהבלתי נודע.
קשיים אלה, שמגיעים לכדי פגיעה פיזית במתקני CERN ובעובדיו, מעכבים במקצת את הקמת המאיץ, מה שיתברר כקריטי.
כמו כן, במחציתו הראשונה של המסע, מודיעים אנשי ועדת פרס נובל לפרופ' ווגמן השוהה בחללית, כי הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה, והוא יוענק לו עם חזרתו לכדור הארץ.
בהגיעם לאזור כוכב הלכת פורבס, מתגלה לעיניהם של חברי המשלחת דבר מזעזע: כוכב הלכת נעלם כלא היה.
לאחר בירור מעמיק ונחיתה על ירחו של פורבס, גלילאו, מבינים חברי המשלחת שהפעלתו של המאיץ על פני פורבס לוותה ביצירתו של חור שחור.
החור השחור שאב לתוכו את כוכב הלכת ולא נותר ממנו דבר.
חברי המשלחת מבינים מיד, שאסור בשום פנים ואופן להפעיל מאיץ דומה על פני כדור הארץ, מחשש שגורלה של האנושות יהיה זהה.
בתושייה רבה, תוך שיגור טיל המכוון למרכזו של החור השחור ותוך שימוש בתהליך פנרוז, הם מצליחים לנצל את שדה הכבידה העוצמתי של החור השחור כדי להאיץ למהירויות גבוהות אף יותר.
הם מחליטים שאם יצליחו להזהיר בזמן את יושבי כדור הארץ ולהצילו, הרי שעל האנושות לקבוע ולגבש מעתה והלאה מנגנוני הגנה סדורים מפני ניסויים בעלי תוחלת נזק גבוהה, בדגש על אלה המגלים טפחים חדשים בטבע.
זאת, תוך פגיעה מינימלית ככל האפשר בהתקדמות המדעית.
במחצית דרכם חזרה לכדור הארץ, מצליחה המשלחת לחדש את התקשורת עם CERN, רגעים אחדים לפני הפעלת המאיץ, וזאת באמצעות מכשיר קשר המבוסס על שזירה קוונטית.
על אף התנגדויות מצד מנהיגי העולם שנוכחים בטקס וחוששים שמא מדובר בהונאה מצד ההתקוממות האנרכיסטית, מורה פרופ' פון ליידר על השבתת המאיץ כליל.
כדור הארץ ניצל, ופון ליידר זוכה בפרס נובל לשלום.
עם חזרת המשלחת לכדור הארץ, מתקיים טקס הענקת פרס נובל לווגמן ולפון ליידר.
כל אחד מפרקי הספר נפתח בתקציר.
הספר כולל 15 פרקים, וכן אחרית דבר ותודות.
קוראיו הראשונים של הספר היו עמית סגל ודב חנין, ולצורך כתיבתו הסתייע שטייניץ בגיסו, פרופ' נעם ניסן (אשר על דמותו מבוסס ניסן שלח), וכן בפרופ' ניר שביב.
הספר כולל התייחסויות רבות למדענים ישראלים ולתפקידם המשמעותי בהצלחת המשימה המאתגרת.
כמו כן, מסופר כי מערכת ההגנה של החללית לפורבס מבוססת על טילים תוצרת רפאל, החברה בראשה עומד שטייניץ.
על אף שהספר מוגדר כמותחן מדעי-בדיוני, הוא כולל התייחסויות לדמויות מדעיות מציאותיות, וכן מספר על אירועי עבר, דוגמת מגפת הקורונה והחששות מפני יצירתם של חורים שחורים זעירים במהלך הפעלת המאיץ ב-CERN.
פרופ' ויליאם אברהם ווגמן – ראש מרכז המחקר CERN, פיזיקאי חלקיקים יהודי-אמריקאי
שרה ווגמן – רעייתו של ויליאם, אנתרופולוגית
פרופ' דניאל לה-מאן – פיזיקאית צרפתייה
פרופ' ריצ'רד בראון – פיזיקאי אמריקאי
פרופ' ניסן שלח – מתמטיקאי מהאוניברסיטה העברית בירושלים (בן דמותו של פרופ' נעם ניסן)
מיכל שלח – רעייתו של ניסן (בת דמותה של מיכל שטייניץ-ניסן)
פרופ' ראג'י וישניה – ביולוג הודי
קפטן בנג'מין ארמסטרונג – מפקד המשלחת, נכדו של ניל ארמסטרונג
ד"ר אמנון ברקים – פיזיקאי ממכון ויצמן למדע
ד"ר דליה ברקים – רעייתו של אמנון, רופאת המשלחת
פרופ' יוהאן פון ליידר – סגן ראש מרכז המחקר CERN, ולאחר המראת המשלחת, ראש המרכז
לין, דייוויד, נעמי, רייצ'ל – נכדיהם של ויליאם ושרה ווגמן
תרזה קסטניה – מזכ"לית האו"ם
כריסטין דיסטן – נשיאת צרפת בעת יציאת המשלחת
ז'אן מיקל – נשיא צרפת בעת חזרת המשלחת
דאגלס קייל – נשיא ארצות הברית בעת יציאת המשלחת
דן פרי – נשיא ארצות הברית בעת חזרת המשלחת
רוג'ר פנרוז – אסטרופיזיקאי ומתמטיקאי בריטי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2020
מרטין ריס – אסטרופיזיקאי בריטי, חתן פרס וולף לפיזיקה לשנת 2024
"לא יוצאת למסיבות" הוא שיר של להקת הקאנטרי הישראלית ג'יין בורדו.
השיר נכתב, הולחן, עובד והופק על ידי דורון טלמון מתי גלעד ויובל מעיין.
הוא יצא לאור ב-20 במרץ 2023 ונכלל באלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "כישוף" אשר יצא באפריל 2024.
סולנית הלהקה, דורון טלמון, שיתפה בהשראה שעמדה מאחורי כתיבת השיר: .
בתחילה התלבטו חברי הלהקה האם כדאי לקרוא כך לשיר, עקב העובדה ששלוש שנים קודם לכן הוציא הזמר הישראלי מרגי שיר בשם דומה: "לא יוצא למסיבות".
דורון טלמון התבטאה על כך בריאיון:
השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2023 ובאלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "כישוף" שיצא באפריל 2024, נכללה גרסה חדשה של השיר הכוללת קטע סולו גיטרה של חבר הלהקה, רמי אוסרווסר.
הווידאו קליפ של השיר בוים, תוסרט ונערך בידי אלון דניאל, הופק בידי יהונתן חבר ותום רענן וצולם בידי תום רייכרט.
הקליפ יצא לאור ב-20 במרץ 2023 ובמהלכו נראית דורון טלמון רוקדת בשמלה מנצנצת.
עם צאת האלבום "כישוף" יצא לאור וידאו קליפ חדש המלווה את הגרסה החדשה של השיר.
הקליפ בוים על ידי בן זייגר ונערך בידי בן פלחוב.
לא יום ולא לילה הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2024 בבימויו של פנחס וויה, עם אלי מנשה, אדם חתוכה פלד, מעיין עמרני ושמואל וילוז'ני בתפקידים הראשיים.
התסריט של פנחס וויה ואהרון ישראל הוא על משפחה של חוזרים בתשובה ממוצא צרפתי-מזרחי, שמנסה להתנתק מעברה ולהשתלב בקהילה החרדית האשכנזית בבני ברק ונתקלת ביחס של עוין לקבלתה כחברי קהילה שווים.
שם הסרט לקוח מספר זכריה ""לא יום ולא לילה והיה לעת ערב יהיה אור"" ומהפיוט קרב יום המושר בסרט על ידי חנה רובינא (קרב יום אשר הוא לא יום ולא לילה).
הסרט היה מועמד לפרס חג'ג' לסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים, 2024
משפחת גבאי היא משפחה של חוזרים בתשובה הגרה בבני ברק.
האב שמואל (אלי מנשה) עובד לפרנסתו בשיפוץ דירות.