tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מידבא נודעה ואף הפכה למוקד תיירות בשל גילוי מפת מידבא, מפה יוצאת דופן מן המאה ה־6 לספירה שנמצאה בכנסייה ביזנטית קדומה, המתארת את ארץ ישראל בגבולותיה הרחבים.
בספר במדבר () נזכרת מידבא כעיר, אותה כבשו בני ישראל מידי סיחון מלך האמורי, אשר כבש אותה לפני כן.
היא שכנה אז בנחלת שבט ראובן (; ), וככל הנראה נשארה בשליטתו עד לאחר פילוג הממלכה.
באחד מהקרבות של דוד המלך נאמר על אויביו, העמונים, שחנו "לִפְנֵי מֵידְבָא" ().
מידבא מוזכרת גם במצבת מישע (שורות 7-9): "וירש.
בימי" (תרגום: "וירש עמרי את ארץ מידבא.
וישב בה ימיו וחצי ימי בנו ארבעים שנה, וישיבנה כמוש בימי").
מכאן שעמרי, מלך ישראל, שב וכבש את מידבא - אשר כנראה השליטה בה עברה בזמן מן הזמנים מידי ישראל לידי מואב.
בהמשך, מישע חזר וכבשה מיד ישראל בימי אחאב בן עמרי.
נבואה, המובאת בספר ישעיהו, ומקוננת על חורבן מואב, כוללת את מידבא כאחת הערים המואביות ("עַל-נְבוֹ וְעַל מֵידְבָא מוֹאָב יְיֵלִיל - בְּכָל-רֹאשָׁיו קָרְחָה, כָּל-זָקָן גְּרוּעָה" ).
אולם, לא ברור מאיזו תקופה הנבואה, ויש משייכים אותה לתקופות קדומות לתקופת ישעיהו.
גם בספרים החיצוניים נזכרת מידבא.
בספר חשמונאים א' (ט', ל"ו) מסופר, כי בני השבט הערבי יַמְרִי יצאו ממידבא ורצחו את יוחנן הגדי.
בכתבי יוסף בן מתתיהו מסופרים כמה פרטים על תולדות העיר.
בסוף המאה השנייה לפנה"ס כבש יוחנן הורקנוס הראשון את מידבא לאחר קרב בן חצי שנה (קדמוניות היהודים יג, ט א).
היא מופיעה, בראשית המאה הראשונה לפנה"ס, בין עריו של ינאי המלך (קדמוניות יג, טו ד), ובאמצע המאה הראשונה לפנה"ס השיבהּ הורקנוס השני לידי הנבטים (קדמוניות יד, א ד).
ממסכת מקואות (ז, א) עולה, כי ישבו במידבא יהודים, ואף מובאת עדות משמם: "העידו אנשי מידבא משמו (של רבי ישמעאל) שאמר להם, צאו והביאו שלג, ועשו מקוה כתחילה".
רבי ישמעאל חי בתקופת מרד בר כוכבא, ועל כן ניתן לקבוע שבשנים אלו התקיים בה יישוב יהודי.
נראה כי הוא המשיך להתקיים עד ראשית ימי הביניים.
בהמשך הייתה מידבא לעיר מרכזית וחשובה: בתקופה הרומית הייתה עצמאית ואף טבעה מטבעות.
בתקופה הביזנטית הייתה למרכז נוצרי.
לשיא פריחתה הגיעה במאה השישית לספירה, ואז היו בה כנסיות רבות, חלקן בעלות פסיפסים צבעוניים ומרשימים.
פסיפס חשוב אחד שנשמר ידוע היום בשם מפת מידבא, והוא שופך אור על יישובי הארץ באותה עת.
העיר המשיכה להתקיים במשך השנים אולם ירדה מגדולתה.
בשנת 1880, בעקבות סכסוך בין הנוצרים למוסלמים בכרכ, עברו נוצריי כרכ לחורבות מידבא והקימו את מידבא המודרנית.
עדות משלהי המאה התשע-עשרה מספרת: "בה יושבים כמאתים משפחות נוצרים-יוונים ורומים, ולכל אחת מהם כנסייה ובית ספר.
ושני יהודים, אב ובנו, ישבו בה לרגלי מסחרם כל הקיץ".
מיגל ברנרדו ביאנקטי (בספרדית: Miguel Bernardo Bianquetti; נולד ב-19 בדצמבר 1951 בסאוטה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי הידוע בשם מיגלי.
מיגלי שיחק בעמדת הבלם במדי קדיס, ברצלונה ונבחרת ספרד.
מיגלי ידוע על חוזקו וחוסנו הפיזי.
הוא נתן את כל מאמציו להגנה על שער הקבוצה והיה אחד השחקנים המסורים ביותר של ברצלונה.
בתקופתו, החשיבו אותו רבים כשחקן ההגנה הטוב באירופה.
מיגלי ערך 549 הופעות במדי ברצלונה, בין 1973 ל-1988, ובכך היה שיאן ההופעות של המועדון, עד שצ'אבי שבר את שיאו ב-2011. יתר על כן, עם ברצלונה זכה מיגלי ב-11 תארים, ובהם שתי אליפויות ספרד, ארבעה גביעי ספרד ושני גביעי אירופה למחזיקות הגביע.
מיגלי גדל במחלקת הנוער של קדיס שמדרום ספרד.
ב-27 בדצמבר 1970, בגיל 19, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, במשחק הליגה השנייה נגד ראסינג פרול.
בהמשך העונה השתלב בהדרגה בהרכב הקבוצה.
בעונה הבאה, עונת 1971/1972, כבר שיחק בהרכב בעקביות, חרף חוסר היציבות של הקבוצה, שנמנעה מירידה לליגה השלישית רק במשחקי פלייאוף להישארות בליגה בסוף העונה.
עונת 1972/1973 הייתה טובה הרב היותר עבור הקבוצה, שהגיעה למקום ה-7 בסיומה.
ב-10 בספטמבר 1972 הבקיע מיגלי לראשונה בקריירה, צמד לרשתה של לוגרונייס, במשחק שהסתיים בתוצאה 3-3. בסך הכול בעונה זו השתתף ב-37 משחקי ליגה והבקיע 4 שערים.
ב-1973 עבר מיגלי לברצלונה, מהבכירות שבכדורגל בספרד.
מכיוון שהיה עליו להשלים שירות צבאי, בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק רק במשחק ליגה אחד, בתיקו עם ריאל סרגוסה ב-18 בנובמבר.
ברצלונה זכתה באליפות ראשונה מזה 14 שנים והתואר נרשם לזכותו.
החל מהעונה הבאה הפך לשחקן משמעותי בקבוצה, שבאותם ימים אומנה על ידי רינוס מיכלס ההולנדי ושיחקו בה שחקנים כיוהאן קרויף, חואן מנואל אסנסי ויוהאן ניסקנס.
בעונת 1974/1975 ערך 29 הופעות בליגה, שבסיומה הגיעה ברצלונה למקום ה-3. מיגלי כבש שערים ראשונים במדי הקבוצה.
הראשון היה בניצחון 3-1 על סלמנקה ב-27 באוקטובר 1974, והשני בהפסד בדרבי העירוני לאספניול ב-24 בנובמבר.
בעונת 1975/1976 הוסיף לשחק דרך קבע בהגנת הקבוצה ואף כבש 5 שערים בליגה, כמות השיא בקריירה שלו לשערים בעונה.
לכך הוסיף גם שער אחד בגביע אופ"א על ואשאש ההונגרית, טורניר בו הודחה ברצלונה על ידי ליברפול בחצי הגמר.
בעונת 1976/1977 כבש מיגלי שער אחד, השער היחיד בניצחון 1-0 על סביליה בביתה ב-7 בנובמבר 1976. ב-2 במרץ 1977 נפצע מיגלי לחודשיים והוא שב לשחק בסוף העונה.
ברצלונה הייתה סגנית האלופה שנה שנייה ברציפות.
בעונה הבאה המשיך להיות מבכירי שחקני ההגנה בברצלונה.
ברבע גמר גביע אופ"א פגשה ברצלונה את אסטון וילה.
המשחק הראשון הסתיים בתיקו 2-2, ובגומלין שנערך ב-15 במרץ 1978 בקאמפ נואו, עלתה אסטון וילה ליתרון ראשונה.
מיגלי השווה את התוצאה 10 דקות לאחר מכן, אסנסי הוסיף שער משלו וברצלונה עלתה לחצי הגמר.
בחצי הגמר כשלה ברצלונה לגבור על פ.ס.וו.
בליגה, בה כבש מיגלי פעמיים ב-33 הופעות, סיימה ברצלונה פעם נוספת במקום השני.
ב-19 באפריל זכתה ברצלונה בגביע הספרדי הודות לניצחון 3-1 על לאס פאלמס בגמר, בו פתח מיגלי בהרכב הקבוצה.
מיגלי זכה בפרס דון בלון כשחקן הספרדי המצטיין בליגה הספרדית לעונת 1977/1978.
בעונת 1978/1979 סבלה ברצלונה מחוסר יציבות בליגה והמאמן לוסיאן מולר פוטר באמצעה והוחלף בז'ואקים ריפה.
למרות חוסר היציבות בליגה, המשיך מעמדו של מיגלי להיות איתן, והוא היה שותף בכיר לזכייתה של הקבוצה בגביע מחזיקות הגביע.
בשמינית הגמר פתח בשני המשחקים נגד אנדרלכט, בהם הצליחה הקבוצה לחזור מפיגור של שלושה שערים ולנצח בדו-קרב בעיטות עונשין בגומלין.
לאחר שהפסידה ברבע הגמר לאיפסוויץ' טאון 2-1 במשחק החוץ, כבש מיגלי את השער היחיד בגומלין, וברצלונה העפילה לחצי הגמר בזכות חוק שערי חוץ.
במשחק הגמר, שנערך נגד פורטונה דיסלדורף בבזל ב-16 במאי 1979, שיחק מיגלי עם שבר בעצם הבריח.
ברצלונה ניצחה 4-3 בהארכה וזכתה בתואר זה לראשונה בתולדותיה.
העונה הבאה הייתה דומה לקודמתה וגם בה ברצלונה החליפה את המאמן באמצע העונה.
הלניו הררה החליף את ריפה ועזר לקבוצה לעלות מהמקום ה-9 לרביעי.
מיגלי הבקיע שני שערים ב-31 הופעות וכן הורחק בכרטיס אדום בדרבי נגד אספניול שנערך ב-13 בינואר 1980. מגביע המחזיקות הודחה על ידי ולנסיה ברבע הגמר.
בעונת 1980/1981 סבל מיגלי ממספר פציעות שהגבילו את השתתפותו במשחקי הקבוצה.
כמו כן, אירועי חטיפתו של קיני במרץ 1981 זעזעו את הקבוצה והביאה לירידה חמורה ביכולתה.
מיגלי ערך 20 הופעות בליגה, בהן כבש 3 שערים, וברצלונה, שהייתה במקום השני למשך שישה מחזורים לקראת סוף העונה, צנחה עד המקום ה-5. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע הספרדי לאחר שניצחה בגמר את ספורטינג חיחון, אך מיגלי לא שותף במשחק.
לקראת עונת 1981/1982 מונה המאמן הגרמני אודו לטק למאמן הקבוצה, והוא החליט למעט לשתף את מיגלי.
מיגלי פתח במשחק ליגה אחד ונכנס כמחליף בשניים נוספים.
למרות זאת, בגמר גביע המחזיקות מול סטנדרד ליאז' שנערך בקאמפ נואו, פתח מיגלי בהרכב וסייע לקבוצתו לחזור מפיגור 1-0 לניצחון 2-1 וכך לזכות בתואר בפעם השנייה בתולדותיה.
מיגלי שב לשחק בהגנת הקבוצה בעונת 1982/1983, לרוב לצדו של חוסה רמון אלשנקו.
הוא הבקיע שער אחד בליגה, בהפסד 2-1 ללאס פאלמס, במהלך 31 משחקים בהם שותף, וברצלונה סיימה במקום הרביעי.
לקראת סוף העונה הגיע ססאר לואיס מנוטי לאמן את הקבוצה במקומו של לאטק.
ב-4 ביוני 1983 פגשה ברצלונה את ריאל מדריד בגמר הגביע הספרדי.
מיגלי פתח בהרכב במרכז ההגנה לצדו של טנטה סאנצ'ס, ברצלונה ניצחה 2-1 הודות לשער בדקה ה-90 של מרקוס אלונסו פניה וזכתה בתואר.
כמו כן, זכתה ברצלונה במהדורה הראשונה של גביע הליגה הספרדית, כשגם בגמר טורניר זה גברה ברצלונה על ריאל מדריד.
בעונה הבאה, במשחק הראשון של שמינית גמר גביע המחזיקות, הבקיע מיגלי שער לרשתה של ניימכן אך הורחק מאוחר יותר בכרטיס אדום.
ברצלונה הפסידה 3-2 במשחק זה, אך ניצחה 2-0 בגומלין ועלתה לשלב הבא, בו הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד.
מיגלי זכה עם הקבוצה בתואר הסופר קאפ הספרדי היחיד בקריירה שלו כשברצלונה גברה על אתלטיק בילבאו האלופה.
בליגה השתתף ב-30 משחקים מבלי להבקיע שער, וברצלונה הגיעה למקום ה-3. בגמר הגביע הספרדי, עם מיגלי בהרכב פעם נוספת, הפסידה ברצלונה לבילבאו 1-0, במשחק שנודע בשל המריבה האלימה שהתנהלה במהלכו.
טרי ונבלס האנגלי החליף את מנוטי כמאמן ברצלונה בקיץ 1984, והוא הוביל את ברצלונה לאליפות ראשונה מזה 11 שנים.
מיגלי, שהיה השחקן המבוגר ביותר בסגל הקבוצה בהיותו בן 33 בתחילתה, הופיע ב-32 משחקים.
במהלך העונה הבקיע 4 שערים, ששלושה מהם היו בעלי חשיבות רבה: ב-28 באוקטובר 1984 הבקיע את שער הניצחון על אתלטיקו מדריד באצטדיונה הביתי, הוויסנטה קלדרון.
בקלאסיקו נגד ריאל מדריד שנערך בקאמפ נואו ב-30 בדצמבר הבקיע את אחד משערי קבוצתו, שניצחה 3-2 בעשרה שחקנים לאחר הרחקתו של ויקטור מוניוס.
ב-20 בפברואר 1985, במשחק השני נגד אתלטיקו מדריד, הבקיע שער והמשחק הסתיים בתיקו.
אתלטיקו מדריד הייתה סגניתה של ברצלונה בסוף העונה.
בגביע הליגה הגיעה ברצלונה עד לרבע הגמר, שם הודחה על ידי ריאל מדריד ב-דו-קרב בעיטות עונשין.
מיגלי פתח בארבעת משחקי קבוצתו בטורניר.
בעונת 1985/1986, עדיין עם ונבלס כמאמן, פתח מיגלי ב-29 משחקי ליגה, וברצלונה הגיעה למקום השני.
בנוסף, פתח מיגלי בכל משחקיה של ברצלונה בגביע אירופה, כשהיא גוברת בדרכה לגמר על הקבוצות ספרטה פראג, פורטו, יובנטוס וגטבורג.
בגמר, שנערך ב-7 במאי 1986 באצטדיון ראמון סאנצ'ס פיחואן שבסביליה, פגשה ברצלונה את סטיאווה בוקרשט, והמשחק הגיע לדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שהוא הסתיים ללא אף שער הן בתום 90 הדקות והן בתום ההארכה.
ברצלונה החטיאה את כל בעיטותיה, מבלי שמיגלי יבעט את בעיטתו, וסטיאווה הוכתרה כאלופת אירופה.
ברצלונה זכתה לאחר מכן בגביע הליגה אך מיגלי לא שותף בטורניר זה.
בעונה הבאה היה מיגלי כבר בן 35, אך זה לא מנע ממנו להמשיך לשחק ואף להשתתף בכמות שיא של משחקים.
הליגה הורחבה ל-44 מחזורים ומיגלי פתח ב-41 מהם.
ברצלונה סיימה את העונה במקום השני, לאחר שהובילה במשך חלקים גדולים ממנה, והגיעה עד לרבע גמר גביע אופ"א.
גילו של מיגלי החל לתת את אותותיו בעונת 1987/1988, בה דעך מעמדו תחת המאמן לואיס אראגונס, שהחליף את ונבלס מספר מחזורים לפתיחת העונה.
לעיתים פתחו במקומו פפ מורטאיה וסלבה גרסיה במרכז ההגנה, וסך הכול ערך מיגלי 24 הופעות בליגה, בה כשלה ברצלונה וסיימה במקום השישי בלבד.
ב-30 במרץ 1988 פתח בהרכב בגמר הגביע הספרדי נגד ריאל סוסיאדד.
הוא עזר לקבוצתו לנצח 1-0 משער של חוסה רמון אלשנקו, חברו הוותיק בהגנת הקבוצה, וגביע זה היה התואר האחרון בו זכה במדי הקבוצה.
ב-30 באפריל פתח בקלאסיקו מול ריאל מדריד לאחר שזו הבטיחה את זכייתה באליפות.
ברצלונה ניצחה 2-0, והיה זה משחקו האחרון של מיגלי בקאמפ נואו, האצטדיון הביתי של ברצלונה.
במהלך העונה ערך ניתוח כדי לטפל בפציעה שעבר.
בקדם העונה של עונת 1988/1989, עם יוהאן קרויף כמאמן ברצלונה, נפצע פעם נוספת.
לאחר שהחלים בספטמבר 1988, שוחח עם נשיא המועדון ז'וזפ ליואיס נונייז והודיע לו על פרישתו ממשחק, בגיל 36. ב-5 בספטמבר 1989 נערך לכבודו משחק הוקרה נגד נבחרת בולגריה.
מיגלי, שלבש את חולצה מספר 3, היה שיאן ההופעות של המועדון עם 548 משחקים במדי הקבוצה, עד שבינואר 2011 שיחק צ'אבי את המשחק ה-549 שלו בקבוצה.
עם הקבוצה זכה מיגלי ב-11 תארים.
ביניהם ניתן למנות שתי אליפויות ספרד, ארבעה גביעי ספרד ושני גביעי אירופה למחזיקות הגביע.
מיגלי לא שיחק בנבחרות הצעירות של ספרד.
את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד ערך ב-20 בנובמבר 1974, בניצחון נבחרתו על נבחרת סקוטלנד 2-1 במסגרת מוקדמות יורו 1976, עם המאמן לאסלו קובאלה.
הוא השתתף בעוד 3 משחקים בשלב הבתים של המוקדמות ועזר לנבחרתו להעפיל לשלב רבע הגמר מהמקום הראשון בביתה.
הוא פתח במשחק הראשון מבין השניים נגד , שהסתיים בתיקו, אך בגומלין הפסידה ספרד ולא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
מיגלי השתתף במוקדמות מונדיאל 1978, בו סייע לנבחרתו לסיים במקום הראשון בביתה עם ו וכך להעפיל לטורניר הגמר, שנערך בארגנטינה.
מיגלי פתח במשחק הראשון של שלב הבתים, בו הפסידה ספרד ל, וכן במשחק השני, שהסתיים בתיקו מאופס עם .
הוא לא השתתף במשחק השלישי בו ניצחה ספרד את , וספרד סיימה את דרכה במונדיאל כבר בשלב הבתים.
קובאלה הוחלף בחוסה סנטמריה לאחר היורו.
ספרד אירחה את מונדיאל 1982 ולכן לא השתתפה בטורניר המוקדמות אלא ערכה רק משחקי ידידות.
מיגלי נפרד מהנבחרת ב-24 בספטמבר 1980, במשחק ידידות מול שהסתיים בתיקו 2-2. סך הכול הופיע ב-31 משחקים וכבש שער אחד.
מידג' יור הוא גיטריסט, זמר, פזמונאי וקלידן בריטי.
יור התפרסם בעיקר בשנות ה-70 וה-80 כסולן להקת הגל החדש אולטראווקס.
בנוסף לפעילותו באולטראווקס, יור היה חבר בלהקות ויסאג', Thin Lizzy ,Rich Kids ו-Slik.
שם הבמה שלו, מידג', הוא היפוך פונטי של השם הפרטי שלו, ג'ים.
יור נולד בקמבוסלנג (עיירת פרברים של גלאזגו, במחוז לנרקשייר בסקוטלנד).
יור הפיק וכתב להיטי סינת'-פופ וגל חדש בשנות השמונים, כולל השיר "Fade to Grey" של להקת ויסאג', השירים "Dancing with Tears in My Eyes" ו-"Vienna" של להקת אולטראווקס ועוד.
הוא הוציא את להיט הסולו הראשון הראשון שלו בבריטניה בשנת 1982 שנקרא "No Regrets".
בשנת 1985 אלבום הבכורה הסולו שלו The Gift הגיע למקום השני במצעד האלבומים בבריטניה והשיר "If I Was" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים בבריטניה.
הוא גם היה שותף לכתיבת השיר "Yellow Pearl" של פיל לינוט.
ב-1984 כתב עם בוב גלדוף את השיר "Do They Know It's Christmas?", שמטרתו הייתה איסוף כספים לנפגעי הבצורת באתיופיה.
יור מחזיק בתואר "קצין מסדר האימפריה הבריטית".
ב-1985, מידג' יור ארגן ביחד עם בוב גלדוף את מופע הצדקה לייב אייד.
באנליזה פונקציונלית, מידה -הטלתית (או פשוט "מידה הטלתית", ובאנגלית: Projection-valued measure) היא העתקה המוגדרת על תתי-קבוצות מסוימות של קבוצה נתונה, כך שעבור כל תת-קבוצה מביניהן ההעתקה מחזירה אופרטור הטלה צמוד עצמית על מרחב הילברט קבוע .
מידות הטלתיות משמשות כדי לבטא תוצאות בתורה הספקטרלית, כדוגמת משפט הפירוק הספקטרלי לאופרטורים צמודים עצמית.
מידות הטלתיות מהווה מעין הכללה של מידות מרוכבות.
יהי מרחב הילברט ונסמן ב- את קבוצת כל האופרטורים הליניאריים החסומים מ- ל-.
מידה -הטלתית על היא העתקה המקיימת את התכונות הבאות:
לכל , האופרטור הוא הטלה אורתוגונלית, כלומר: .
ו-, כאשר מסמן את אופרטור הזהות על .
לכל , כאשר הפעולה באגף ימין היא הרכבה של העתקות.
לכל סדרה של קבוצות זרות בזוגות השייכות ל- מתקיים: כאשר ההתכנסות באגף ימין היא בטופולוגיה האופרטורית החזקה (כלומר, נקודתית).
תכונה 4 למעשה נגררת מתכונות 1-3, אך נהוג לציין אותה כחלק מההגדרה.
דוגמה: אם הוא מרחב מידה, נבחר ונגדיר , כאשר היא הפונקציה המציינת של והכפל באגף ימין הוא נקודתית.
אז היא מידה -הטלתית על .
זוהי דוגמה מרכזית מאוד לאנליזה ספקטרלית מכיוון שמשפט הפירוק הספקטרלי באחד מגרסאותיו (הידועה כ'משפט הפירוק הספקטרלי בצורת מידה הטלתית') מוכיח קיום התאמה חד-חד-ערכית ועל בין אופרטורים חסומים וצמודים לעצמם לבין המידות הספקטרליות הנוצרות כפי שמתואר בדוגמה.
הכללה של הצורה הזאת לאופרטורים לא חסומים היא התוצאה המרכזית ביותר בחקר אופרטורים לא חסומים על מרחבי הילברט.
תכונות נוספות של מידות הטלתיות
אם היא מידה -הטלתית על ו- הם וקטורים ב-, ההעתקה מגדירה מידה מרוכבת רגילה על .
ההתאמה היא "מכפלה פנימית מידתית" במובן הבא: זוהי תבנית ססקווילינארית המחזירה ערכים ב- (מרחב כל המידות המרוכבות על המרחב המדיד ), מתקיים לכל ו- היא מידה חיובית (סופית) לכל .
בנוסף לכך, מידת ההשתנות הכוללת של היא, על פי הגדרה, .
אם הוא מרחב טופולוגי ו- היא אלגברת בורל שלו, אומרים ש- היא רגולרית אם כל אחת מהמידות המרוכבות היא רגולרית.
באופן שקול, היא רגולרית אם מתקיים
בדוגמה שהוזכרה קודם לכן, מתקיים לכל ואם היא מידה רגולרית, אז כל המידות הן רגולריות ולכן המידה היא רגולרית.
תהי פונקציה מרוכבת חסומה ו--מדידה על .
אז ניתן להגדיר את האינטגרל של ביחס ל- באופן הבא: תחילה מראים שמתקיים לכל , כאשר היא נורמת הסופרמום של .
מכאן מסיקים שהתבנית הססקווילינארית היא חסומה ולכן לפי משפט ההצגה של ריס, קיים אופרטור ליניארי חסום יחיד (התלוי ב-) כך ש- לכל .
נאמר ש- הוא האינטגרל של ביחס ל- ונסמן .
אם כן, הוא האופרטור הליניארי החסום היחיד על המקיים את השוויון לכל .
ניתן להגדיר את האינטגרל ביחס למידה הטלתית גם בדרך הקונסטרוקטיבית הבאה.
אם הפונקציה היא פונקציה פשוטה מדידה, נרשום אותה בצורה עבור מספרים מרוכבים וקבוצות זרות בזוגות .
מתורת המידה ידוע שכל פונקציה מרוכבת מדידה וחסומה על היא גבול במידה שווה של סדרת פונקציות פשוטות.
לכן אם היא פונקציה כזו ו- היא סדרת פונקציות פשוטות המתכנסת אליה במידה שווה, נגדיר , כאשר הגבול הוא בטופולוגיה הנורמית על (ניתן להוכיח שהוא אכן קיים ובלתי תלוי בבחירת סדרת הפונקציות המתכנסת ל-).
שתי הגדרות אלה ל- הן שקולות.
עבור הדוגמה שהוזכרה בתחילת הערך, קל לחשב ולראות ש- לכל מרוכבת מדידה וחסומה ו-.
בשל האקסיומות הייחודיות שמידה הטלתית נדרשת לקיים, אופרטור האינטגרציה שהוגדר לעיל הוא בעל מספר תכונות מעניינות.
תכונות אלה מסוכמות במשפט הבא:
משפט: תהי מידה -הטלתית על ונסמן ב- את מרחב כל הפונקציות המרוכבות המדידות והחסומות על .
זוהי אלגברת סי כוכב ביחס לפעולות הנקודתיות של חיבור, כפל בסקלר, כפל והצמדה מרוכבת וביחס לנורמת הסופרמום.
אז ההעתקה היא הומומורפיזם של אלגבראות כוכב מ- ל-, כלומר:
יתרה מזאת, מתקיים אי-השוויון לכל .
המשפטים הרגילים הנוגעים לאינטגרל לבג עדיין נכונים גם בהקשר זה, אם מנסחים אותם נכון.
האינטגרל הוא מונוטוני, במובן הבא: אם היא ממשית ואי-שלילית, אז האופרטור הוא אופרטור חיובי.
משפט ההתכנסות המונוטונית מתקיים: אם הן פונקציות ממשיות אי-שליליות כך ש- ו- נקודתית, אז כאשר ההתכנסות היא בטופולוגיה האופרטורית החזקה.
משפט ההתכנסות הנשלטת מתקיים: אם הן פונקציות מרוכבות, נקודתית וקיים קבוע כך ש- לכל ולכל , אז ביחס לטופולוגיה האופרטורית החזקה.
אם הוא מרחב מדיד, היא מידה -הטלתית על ו- היא מידה -הטלתית על אותו מרחב מדיד, אז אומרים ש- ו- הן דומות אוניטרית אם קיימת העתקה אוניטרית כך ש- לכל .
תורת המבנה של מידות הטלתיות שואפת לייחס קבוצת אינווריאנטות לכל מידה הטלתית אשר מאפיינת אותה לחלוטין עד כדי דמיון אוניטרי.
המוטיבציה למציאת אינווריאנטות שכאלה נובעת מהתפקיד שמידות הטלתיות משחקות בתורה הספקטרלית, בה מייצגים אופרטורים נורמליים כאופרטורי אינטגרציה ביחס למידה הטלתית.
אפיון של מחלקת המידות ההטלתיות עד כדי דמיון אוניטרי נותן כלי לבדיקה אם שני אופרטורים נורמליים על מרחב הילברט הם דומים אוניטרית (לפרטים נוספים, ראו משפט הפירוק הספקטרלי).
האפיון המדובר ניתן על ידי משפט האן-הלינגר, הקרוי על שמם של האנס האן וארנסט הלינגר.
למשפט יש שני נוסחים ונציג את שניהם.
כדי להימנע מקשיים טכניים, נציג את המשפט במקרה בו המידה ההטלתית פועלת על מרחב הילברט מרוכב וספרבילי.
נשתמש בסימון , כאשר ו- הן מידות חיוביות על אותו מרחב מדיד, אם היא רציפה בהחלט ביחס ל-, כלומר אם לכל קבוצה מדידה .
אם מתקיים וגם , נאמר ש- ו- הן מידות שקולות ונסמן .
פירוש הדבר הוא של- ו- יש את אותן קבוצות ממידה אפס.
זהו יחס שקילות ומחלקת השקילות של ביחס זה תסומן .
משפט האן-הלינגר (נוסח ראשון): תהי מידה -הטלתית על מרחב מדיד ונניח ש- הוא מרחב הילברט מרוכב ספרבילי.
אזי קיימת סדרה של מידות חיוביות סופיות על והעתקה אוניטרית כך ש- לכל ולכל .
אם היא סדרה נוספת של מידות חיוביות סופיות עם התכונה לעיל (כלומר, קיימת עבורה העתקה אוניטרית כך ש- לכל ולכל ), אז לכל , המידות ו- הן שקולות.
מהוכחת המשפט גם נובע שהמחלקה המתאימה למידה היא טיפוס ספקטרלי מקסימלי עבור .
בכך לומר ש- עבור איזשהו ומתקיים לכל .
לצורך הצגת הנוסח השני של משפט האן-הלינגר, נגדיר קודם מספר מושגים:
שתי מידות חיוביות על אותו מרחב מדיד נקראות סינגולריות הדדית אם קיימות תתי-קבוצות זרות ומדידות של המרחב כולו כך ש- ו-.
במילים אחרות, ו- "חיות" בחלקים שונים של המרחב.
עבור מידה ומספר טבעי , מסמן את הסכום הישר של עותקים של המרחב .
ניתן לחשוב על מרחב זה גם כעל המרחב של כל הפונקציות המדידות שאינטגרביליות בריבוע, כלומר שעבורן (כאן מסמן נורמה כלשהי על ).
הפעולות האלגבריות והמכפלה הפנימית על מרחב זה מוגדרות באופן הטריוויאלי.
באופן כללי, נגדיר את המרחב להיות הסכום הישר של מספר בן-מניה אינסופי של עותקים של .
לחלופין, ניתן לחשוב על מרחב זה כעל אוסף הפונקציות המדידות כך ש-.
למידע נוסף, ראו מרחב Lp.
משפט האן-הלינגר (נוסח שני): תהי מידה -הטלתית על מרחב מדיד ונניח ש- הוא מרחב הילברט מרוכב ספרבילי.
אזי קיימת סדרה של מידות חיוביות סופיות סינגולריות הדדית על והעתקה אוניטרית כך ש- לכל ולכל .
אם היא סדרה נוספת של מידות חיוביות סופיות סינגולריות הדדית עם התכונה לעיל, אז לכל .
אם כן, סדרת המחלקות המיוחסת ל- במשפט האן-הלינגר היא אינווריאנטה של המאפיינת אותה לחלוטין עד כדי דמיון אוניטרי.
בתורה הספקטרלית נעשה שימוש במושגים הבאים באופן שכיח:
אומרים של- יש כפליות (או ריבוי) אם (כלומר אינה שקולה למידת האפס).
אומרים של- יש כפליות (עבור ) אם ו- לכל .
אומרים של- יש כפליות יוניפורמית (עבור ) אם ו- לכל .
מיד-לוולס הוא שכונת מגורים באי הונג קונג שבהונג קונג.
השכונה ממוקמת במעלה פסגת ויקטוריה בין אזור סנטרל לאזור הפסגה עצמה.
אזור זה גובל בדרך בונהאם (Bonham Road), דרך קיין (Caine Road), דרך אלברט העליונה (Upper Albert Road), דרך קנדי (Kennedy Road) מצפון; דרך קונקואיט (Conduit Road) מדרום.
במזרח מגיע אזור זה עד אוניברסיטת הונג קונג.
מדרום לאזור האדמירליטי מכונה האזור בשם "מזרח המיד לוולס" (East Mid-levels) ומדרום לאזור סנטרל, מכונה האזור בשם "מרכז המיד לוולס" (Central Mid-levels).
מהשכונה נשקף נוף של גורדי השחקים של אזור סנטרל ושל נמל ויקטוריה.
השכונה מאופיינת כשכונת מגורים, והתנועה הרבה של הולכי הרגל בין בתי השכונה לבין אזור העסקים סנטרל הביאה לבנייתו של דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס - הדרגנוע הארוך בעולם.
אורכו 800 מטרים והוא נע בשעות הבוקר במורד ההר (על מנת להביא את תושבי השכונה לעבודתם) ובשעות הצהריים והערב במעלה ההר.
בשכונה זו ממוקם פארק הונג קונג, גן החיות של הונג קונג והגן הבוטני של הונג קונג, פארק לונג פו שאן, וכן מבנים בעלי חשיבות ובהם בית פלגסטאף, המרכז לאמנות חזותית של הונג קונג, בית הכנסת אהל לאה ומקדש מאן מו.
מידבא (ערבית: محافظة مادبا) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן.
הוא ממוקם במערב המדינה ובירתו היא העיר מידבא.
המחוז מוקף בבלקא בצפון, בעמאן במזרח, בכרכ בדרום, ובים המלח במערב.
השטח היה בעברו חלק מאזור פראיה בפרובינקית יודאה הרומאית.
שטחו 939.7 קמ"ר, אוכלוסייתו מונה 152,900 נפש, וצפיפות האוכלוסייה בו היא השמינית מבין מחוזות הממלכה.
נפת מידבא - בצפון מערב
נפת דיבון - בדרום מזרח
מידה הוא אתר אקטואליה ישראלי.
האתר הוקם ב-1 בספטמבר 2012 על ידי רן ברץ במטרה לספק במה אינטלקטואלית להשקפה ימנית שמרנית ולמידע ועמדות שאינם רווחים בשיח של רוב כלי התקשורת בישראל.
האתר מפרסם כתבות תחקיר, ראיונות ומאמרים.
האתר מגדיר את עצמו כ"אתר אינטרנט חדשותי ואינטלקטואלי אשר שם לו למטרה להעמיד לרשות הציבור מידע ועמדות שאינם שכיחים בשיח הרווח באמצעי התקשורת בישראל".
עם זאת מעין סמון, שהיה העורך הראשי של מידה, טען שמידה אינו אתר חדשות ואינו גוף עיתונאי.
האתר נועד לפרסם מידע חדש על ישראל, לחשוף את הקהל לחדשות והגות מרחבי העולם, לבחון מדיניות בתחומים שונים ולעיתים להציע אלטרנטיבות, רובן מתוך נקודת מבט "ליברלית קלאסית" או "שמרנית-ליברלית" של כותבי האתר.
כך למשל, מקימי האתר סבורים כי "מוסדות אזרחיים וולונטריים וספונטניים עדיפים על-פני מדינה גדולה ומשופעת תקציבים, הפוגעת בחירות האישית והכלכלית".
האתר מסקר תהליכים במזרח התיכון, במדינות ערב וכן ביחס להתפתחותו של האסלאם במדינות המערב.
הוא עוסק בענייני כלכלה ורגולציה ובוחן באופן ביקורתי ניסיונות של הממשלה להתערב בניהולו של השוק החופשי.
האתר עוסק גם בענייני אקדמיה ותרבות, וכותבים בו מבקרים מגמות פוסטמודרניות בתחומים אלו.
בנוסף, מפרסם האתר מאמרים המנתחים מערכות ביחסים הבינלאומיים וביוגרפיות של אנשי רוח.
האתר עוסק בין היתר בנושא מיעוטים בישראל כדוגמת הבדואים בנגב ואוכלוסיית המסתננים מאפריקה.
בנושאי איכות הסביבה דוגל האתר בצמצום מעורבותה של הממשלה.
כמה מאמרים באתר הטילו ספק בהתחממות הגלובלית או בהשלכותיה.
במרץ 2018 פרסם האתר פוסט בפייסבוק שכותרתו "מידה מציגים: 5 עובדי מדינה שצריך לפטר אתמול!", שבו נימק מדוע יש לפטר את נשיא המדינה ראובן ריבלין, מפכ"ל המשטרה רוני אלשייך, הרמטכ"ל גדי איזנקוט, מפמ"רית לימודי האזרחות יעל גוראון, והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר.
ב-1 בספטמבר 2023 החל אתר "מידה" לשדר בליל שבת יומן אקטואליה בשידור חי, ביוטיוב ובאתרים אחרים, בזמן היומנים של ערוצי הטלוויזיה האחרים, במטרה מוצהרת לשמש להם אלטרנטיבה.
העורך הראשי הוא עודד לוין.
בעבר ערכו את האתר נחשון רוט, עומר אריכא, אמיר לוי, אורי קליין, מעיין סמון (עבד במקביל כדובר של ח"כ יולי אדלשטיין), זיו מאור, עקיבא ביגמן ואמנון לורד (עברו לכתוב ב"ישראל היום").
עם הכותבים באתר נמנים אנשי פורום קהלת, ארז תדמור (ממייסדי אם תרצו); אראל סג"ל, גדי טאוב, משה איפרגן, ד"ר יגיל הנקין, ד"ר מרדכי קידר, יורם ארידור, הלל גרשוני, יוסי אחימאיר, יהודה הראל, צור ארליך, בעז לוי, גלעד צוויק, חננאל ארמן וגלית דיסטל-אטבריאן.
מערכת האתר שוכנת בגבעת שאול בירושלים.
האתר מופעל על ידי עמותת 'אל הפרט: חירות ואחריות אזרחית'.
בעבר מומן בעיקר על ידי קרן תקווה.
הגורם הדומיננטי ב"מידה" היה העורך האחראי רן ברץ, שייסד את האתר ב-2012. שניים משותפיו להקמה היו משה איפרגן ואריאל מורלי, פעילי ליכוד שמכהנים כחברי ועד בעמותה שמפעילה את האתר, "אל הפרט".
שותף נוסף להקמת "מידה" הוא מאיר רובין, מנכ"ל "פורום קהלת".
באפריל 2018 הודיע רן ברץ שקרן תקווה שמימנה את האתר חדלה לתמוך בו.
על מנת לאפשר את המשך קיומו פתח האתר בקמפיין מימון המונים, שבו גייס עד אמצע יוני את היעד של 500 אלף ש"ח.
היזם עופר ינאי תרם לאתר 180 אלף ש"ח, סכום השווה לכשליש מתקציבו השנתי.
חיים לוינסון טען במאמר בהארץ כי "מידה" אינו משקף "ימין ישראלי בגיניסטי" אלא שמרנות אמריקאית (ולעיתים נוצרית), למשל בעניין זכותם של אזרחים לשאת נשק.
בתגובה נטען ב"מידה" שזהו ניסיון של השמאל להשתיק את האתר.
בשנת 2022, פרסם אתר ביקורת התקשורת העין השביעית כי אתר "מידה" קשור למפלגת הליכוד בראשות בנימין נתניהו בתוכן האתר, בזהות חברי המערכת וכן חלק מהתורמים.
לדוגמה פורסם כי עורך האתר - מעין סמון - שימש במקביל גם כדובר של חבר הכנסת יולי אדלשטיין, וקודם לכן עבד עם ח"כים אחרים מהליכוד.
בתגובה לטענה זו אמר סמון "אני לא עיתונאי, אין לי קשר לעיתונות" וכי באתר מידה "אין שם ידיעות חדשותיות, אנחנו לא מתעסקים עם ידיעות חדשותיות"..
מיגרי צור-קמפנילה היא שחקנית ברידג' ישראלית שהיגרה לארצות הברית.
צור-קמפנילה זכתה פעמיים באליפות העולם.
מיגרי צור-קמפנילה נולדה וגדלה בבוקרשט ברומניה.
כשהייתה בת שלוש נפרדו הוריה, וסבתה גידלה אותה עד שנפטרה.
כשהייתה בת 14 חזרו הוריה להתגורר יחדיו, ואז למדה מהם לשחק ברידג'.
היא התקשתה להסתגל לגבולות שהציבו לה הוריה.
בגיל 17 וחצי נישאה ועלתה עם בעלה לישראל.
לאחר גירושיה הפכה לשחקנית ברידג' מקצוענית, והייתה לחברת נבחרת ישראל בברידג' לנשים.
בגיל 29 התחתנה בפעם השנייה, והתגרשה שוב לאחר שנתיים.
עשר שנים מאוחר יותר הכירה את בעלה הנוכחי, פייטרו קמפנילה, איטלקי שחי בלונדון.
לאחר נישואיהם הוא עבר לגור איתה בישראל.
בשנת 2006 עברו להתגורר בארצות הברית בגלל קריירת הברידג' המקצוענית שלה.
היא גרה בניו יורק ועובדת כשחקנית ברידג' מקצוענית וכמורה לברידג'.
מקום ראשון ב-Venice Cup (אליפות העולם לקבוצות נשים) בשנת 2013 בנבחרת ארצות-הברית.
שלטונות אינדונזיה סירבו לאפשר לה להיכנס למדינה בגלל דרכונה הישראלי, ורק לאחר המתנה של מספר ימים, אפשרו לה להיכנס.
מקום ראשון באליפות טרנסנשיונל לקבוצות מעורבות בשנת 2000. בקבוצה השתתפו גם שמואל (סם) לב שחקן ישראלי לשעבר שהיגר לארצות-הברית.
ואירינה לויטינה, אלופת עולם יהודיה שהיגרה מברית המועצות לארצות הברית.
זכייה באליפות העולם לקבוצות מעורבות בשנת 2000. שותפה היה Piotr Gawrys.
הם שיחקו בקבוצת "Team E-Bridge" באולימפיאדה שהתקיימה במסטריכט שבהולנד.
זכייה במקום ראשון ב-World Generali Masters בשנת 1998 בקורסיקה.
זכייה במקום ראשון בתחרות הזוגות באליפות השוק האירופי המשותף באתונה בשנת 1991. היא זכתה גם במקום השני בתחרות לזוגות נשים באותו אירוע.
זכתה במקום שלישי באליפות אירופה בפורטוגל בשנת 1995 בתחרות הקבוצות ובתחרות הזוגות
מקום שלישי באליפות אירופה לקבוצות בשנת 1997.
זכתה שלוש פעמים באליפות ישראל לקבוצות (ליגה לאומית)
זכתה פעמיים באליפות ישראל לזוגות נשים
זכתה גם באליפויות ישראל לזוגות מעורבים
מידברן הוא פסטיבל ואירוע אמנות המוקדש לרעיון של 'ביטוי עצמי מוחלט' המופק על ידי עמותה רשומה בעלת שם זהה.
האירוע נערך בנגב החל משנת 2014 ומתבסס על עשרה עקרונות.
האירוע הוא הגרסה המקומית לאירוע ברנינג מן הנערך מדי שנה במדבר הסלע השחור שבצפון מדינת נבדה שבארצות הברית.
האירוע מוגדר כאירוע אזורי רשמי של קהילת האיש הבוער העולמית, והוא האירוע השני בגודלו בעולם מחוץ לארצות הברית, שני בגודלו לאירוע בדרום אפריקה.
מקור השם מידברן לא לגמרי הוסכם, אחד ההסברים הוא צירוף המילים מדבר ושרפה ("Burn") וכן מתוך "מיידיות" - אחד מעקרונות היסוד של האירוע והקהילה' הסבר אחר הוא הלחם שם Middle East Burning Man שיצר את MidBurn.
חזון העמותה: לעודד וליצור מרחבים חווייתיים מבוססי השתתפות, המעוררים השראה ומניעים להתפתחות חברתית, סביבתית ותרבותית.
על פי חזון זה, העמותה תסייע להפקת האירוע, אך את תוכן האירוע כולו יצרו מתנדבים ומשתתפים שיתנו מזמנם ומכספם ללא תמורה או רווח ולרווחת כלל משתתפי האירוע "גיפטינג".
האירוע הוא בתשלום ומשמש את ההפקה לשמירה על שלום המשתתפים, אבטחה, בטיחות, מרפאה, חמ"ל, רישוי, כירטוס, תחזוק אתר המידע והמכירה של הכרטיסים.
למשתתפים אסור לרכוש או למכור דבר בזמן האירוע, מלבד קרח שנמכר באופן מרכזי ומבוקר.
כל דבר הניתן בזמן האירוע חייב להיות בחינם.
האירוע מבוסס על עשרה עקרונות אשר נכתבו בידי לארי הארווי, מייסד אירוע הברנינג מן:
הכללה מוחלטת: כל אחד יכול להשתתף באירוע מתוך כבוד והערכת השונה ושלילת דעות קדומות.
הענקת מתנות: נתינה ללא ציפייה לתמורה או מחויבות להחזיר טובה.
הסתמכות עצמית מוחלטת: עידוד עצמאות, עשייה עצמאית וגילוי יכולות אישיות.
ביטוי עצמי מוחלט: כל פעילות באירוע וכל המתנות הניתנות הן תוצר של ביטוי עצמי ואף אחד חוץ מהיוצרים לא יקבע את תוכנן.
מאמץ קהילתי: קהילת מידברן מעודדת ומאמינה בעשייה משותפת ומקדמת כל סוג של עשייה קבוצתית, חיבור חברתי, מרחבים ציבוריים, עבודות אמנות וכל שיטות התקשורת המקדמות אותם.
אחריות אזרחית: כל משתתף באירוע לוקח אחריות על עצמו ועל הסובבים אותו.
המארגנים פעילויות באירוע ייקחו אחריות על שלומם ורווחתם של המשתתפים ויעשו זאת בהתאם לחוקי המקום והמדינה.
לכן, כולם מוזמנים להשתתף באירוע.
כל מחלקות ההפקה מנוהלות בידי משתתפים מתנדבים המשלמים כרטיס במחיר מלא ונותנים מזמנם בזמן ההכנות לאירוע ובזמן האירוע כתרומה לקהילה וללא כוונת רווח.
עם זאת העמותה משלמת למעלה ממיליון ש"ח לחברת הפקות.
מפ"ץ (המחלקה לפרויקטים ציבוריים): היא הגוף המתכנן והמקים הראשוני של האירוע.
אלה יגיעו ראשונים למקום האירוע ואלה שיסגרו את האירוע אחרי עזיבת כל המשתתפים.
תקשורת ותוכן: אחראית על הקשר שבין העמותה, הצוות המוביל ומשתתפי האירוע והקהילה.
המחלקת מפעילה את כל ערוצי המדיה של מידברן.
מרפאה: מתן מענה רפואי למשתתפי האירוע כטיפול ראשוני.
אלה גם יסייעו בהעברת הטיפול למד"א במקרה הצורך.
חב"ק: (חדר בקרה): הוא חמ"ל האירוע: אחראי על מערכות הקשר, ניהול אירועים והקשר שבין כל המחלקות אל ארגוני הביטחון, מד"א, כיבוי אש, עירייה ועוד.
נוודים: סיוע על שמירת הסביבה, ביטחון תושבי העיר הזמנית, אוזן קשבת למשתתפים.
הנוודים אינם אנשי משטרה או אנשי ביטחון.
סייף זון: מפעילה את המרחב הבטוח, אזור מופרד שמאפשר טיפול והרגעות למשתתפים החווים דחק רגשי.
מיט"ה: המחלקה לעידוד מיניות בריאה ומניעת הטרדה מינית בזמן האירועים וביניהם.
גייט: (שער): המחלקה אחראית על הכירטוס לפני כניסה לאירוע.
גריטרים: המחלקה אחראית על קבלת הפנים החברתית של המשתתפים.
אחראית על יצירת תהליך טרספורמטיבי של הבאים לאירוע ולוודא כי אכן מוכנים לקראת החוויה במלואה.
הסלון: אחראיים על אזור הסלון המשותף של האירוע, בו כל משתתפי האירוע יכולים לקחת חלק בעיצוב, הופעה וביטוי עצמי אחר.
אש: הוא צוות לשמירה על הבטיחות באש ועל חוויות ויצירת מופעי אש מאורגנים ומתואמים עם כיבוי האש.
קרחנה: המקום בו אפשר לרכוש קרח בזמן האירוע.
זהו הגוף היחיד שמורשה לקבל כספים בעלות מפוקחת וקבועה מראש.
מט"ר (מזעור טביעת רגל): הוא הגוף שאחראי על מזעור הנזק לסביבה, ייעוץ ומתן מענה לטיפול בפסולת עבור כל משתתפי האירוע.
נקראת גם חשל"ש - חומר שאינו שייך.
מתנדבים: מחלקה המעודדת השתתפות פעילה באירוע, מסייעת למחלקות השונות לגייס משתתפים ומתנדבים שיבטיחו את קיום האירוע.
תנועה: מחלקה האחראית על זרימת התנועה בכניסה לאירוע עם כלי רכב, סידור הרכבים סביב האירוע וחילוץ כלי רכב.
טק-איט: מחלקת פיתוח ותחזוקת מערכות המידע של מידברן.
הנגשה: עידוד משתתפים עם המוגבלויות לאירוע ומציאת פתרונות עבור משתתפים עם מוגבלויות שונות, כתמיכה בעקרון ההכללה הרדיקלית.
מרכזיה: הוא מרכז המידע בזמן האירוע האירוע, אבדות ומציאות ופרסום אירועים תוך כדי האירוע.
תמיכה: מחלקה התומכת במשתתפי האירועים לפני ואחרי האירוע במתן מענה בכל נושא הקשור לאירועים ולקהילה.
מטבח מתנדבים: גוף הפקה המספק הסעדה למתנדבי ההפקה בלבד.
מחלקת מחנות נושא (קאמפרי): מנהלת את הקשר עם מחנות הנושא השונים.
ארטרי: מנהלת את הקשר עם מובילי המיצגים.
ארט-קארס: מנהלת את הקשר עם מובילי המיצגים הניידים - החלה לפעול משנת 2019.
הון אנושי: מחלקה לעידוד השתתפות, התנדבות, גיוס מובילי מחלקות, הקצאות, תכנון וביניין כוח האדם.
רוב משתתפי האירוע משתייכים למחנה נושא, שאר משתתפי האירוע נקראים Free Campers (עצמאיים) בשטח.
מחנות נושא יכולים לרכוש מההפקה מבעוד מועד חשמל, מים ואיסוף מים אפורים לשימוש חברי המחנה ולשירות המשתתפים המבקרים במחנה.
מחנות הנושא מקבלים מיקום מובטח בעיר ולכן חייבים לעמוד במספר תנאים: להציע בילוי אינטראקטיבי, מזמין ובעל תוכן ישים, לייצר אווירה ונוכחות ויזואלית, לעמוד בתנאי הרישוי (גז, חשמל, בטיחות ועוד), על המחנה לקיים את עשרת העקרונות ובמיוחד לא להשאיר עקבות, המחנה יסתמך על עצמו וידאג לכל צרכיו.
לכל מחנה מוקצה שטח באופן יחסי לכמות חברי המחנה, מתוך השטח שהוגדר 80% ממנו הוא ציבורי לרווחת כל משתתפי האירוע והיתרה היא שטח פרטי של חברי המחנה (מטבח, סלון, לינה וכו').
כ-10% מתקציב הפקת האירוע מוקדש לאמנות.
משתתפי האירוע מוזמנים לתרום מזמנם ותקציבם להקמת מיצגים ומיצבים להנאת המשתתפים.
המיצבים מפוזרים ברחבי העיר ובכיכר המרכזית.
מיצגים רבים נשרפים במהלך האירוע באופן מבוקר (לא כולם), ואלה חייבים להיות בנויים מעץ שאינו מזהם את הסביבה.
לרוב העיר הזמנית נבנית בצורת מעגל, כשהציר המרכזי נקרא "פלאיה" (חוף ים בספרדית).
הרחוב הפנימי ביותר נקרא הטיילת ובנוסף לו 3–4 רחובות נוספים (משתנה משנה לשנה) כשכל רחוב הוא מעגל גדול יותר מהקודם לו.
כל מקטע ברחוב מוגדר כ"שעה" כך שהמקטע הדרומי ביותר למשל נמצא בשעה 6:00.
"מחלקת מחנות נושא" מקבלת את בקשות המחנות השונים והמיצגים ומשבצת אותם כחודש לפני האירוע על פני שטח העיר ומגדירה את גודל כל מחנה ואזורי ה-Free Campers (השטחים למשתתפים שאינם חלק ממחנה נושא).
בעת שיבוץ המחנות נלקחים בחשבון מאפייני המחנה, מידת הרעש, שעות הפעילות וההתאמה שלו לקהלים השונים.
במרכז המעגל הפנימי ביותר מוצב המיצג המרכזי שנקרא האפיג'י (Effigy באנגלית: דמות עץ), בנבאדה דמוי אדם ובישראל דמויי איש ואישה.
האפיג'י מהווה את הלב החי והזמני של העיר ומהווה מוקד משיכה לתושבי העיר ותזכרות לזמניות שלה.
כל שנה הפסל נבנה מחדש על ידי קבוצת מתנדבים המובילה לעיר את הפסל בחלקים ומרכיבה אותו במקום.
הפסל מעוצב באופן שונה ונבנה גבוה יותר משנה לשנה.
בשנת 2017 הפסל עוצב כאיש ואישה בעלי זוג כנפיים משותפות.
פסל האפיג'י נשרף בערב שלפני הערב האחרון של האירוע, השרפה מתחילה במופע אש (נקרא קונקלייב) שנערך על ידי שבט האש שיוצא במחול סביב הפלאייה לקרוא למשתתפי האירוע, לאחריו תחל השרפה.
עם קריסת הפסל מתחילות החגיגות והמסיבות, יש הרואים בטקס שרפה ולידה מחדש, יש הרואים בה התפוצצות אנרגיה מרוממת, בעיטה בממסד ועוד.
הטמפל (המקדש) גם הוא מיצג המוצב העיר (לרוב בדיפ פלאיה), הוא מהווה אתר הנצחה.
במהלך האירוע המשתתפים מורשים לבקר בתוכו ולשבת בצילו בשקט.
הטמפל נשרף בערב האחרון לאירוע ומציין את סיומו.
בשונה מהאפיג'י בזמן שריפתו המשתתפים אינם חוגגים אלא יושבים בשקט במעגל סביב המקדש עד לשרפתו המוחלטת.
בשנת 2017 עוצב כמקדש כשתקרתו כולה אריחים עליהם נכתבו הקדשות וחלומות של המתנדבים שתרמו לבנייתו.
במהלך האירוע נבנתה עיר זמנית ברמת ציפורים, בסמוך למדרשת שדה בוקר.
באירוע הוצגו עשרות מיצגים וכן פסל איש ואישה אשר נשרפו בשיאו של האירוע.
החל משנה זו פועל באירוע חדר בקרה אותו מפעילים המארגנים כדי לנהל את האירוע טוב יותר ולקשר בין מנהלי האירוע למשטרה, כיבוי אש, מד"א, והמועצה האזורית.
2017 - אירוע מידברן 2017 התקיים ב-28 במאי ועד ל-2 ביוני והיה הגדול ביותר שנערך עד שנה זו, כאשר השתתפו בו כ-10,700 אנשים.
אירועי ההקמה החלו כבר ב-10 במאי.
כ-170 מחנות נושא הציעו תוכן, חלקו אינטראקטיבי, ונוכחות ויזואלית וקולית לרווחת משתתפי האירוע.
כ-400 מייצבים/מייצגים אומנותיים הוצבו ברחבי העיר.
לראשונה התאפשר פינוי פסולת מבוקר במקום ובאופן מופרד, לאחר שבשנים קודמות על המשתתפים היה לקחת את הפסולת איתם.
2019 - אירוע מידברן 2019 תוכנן להתקיים מ-4 ביוני ועד ל-9 ביוני אך בוטל בגלל קושי באיתור מקום מתאים וקבלת אישורים מצה"ל.
במקומו התקיים אירוע במתכונת מצומצמת בין 30 באוקטובר ועד ל-2 בנובמבר בפארק המוטורי בערד בשם "Burn InMotion" עם 4000 משתתפים.
2020 - אירוע מידברן השנתי תוכנן להתקיים בפורמט InMotion כמו בשנת 2019, בין התאריכים 6–10 באוקטובר.
עקב מגבלות קורונה האירוע בוטל.
2021 - אירוע מידברן השנתי התקיים בתאריכים 25–30 באוקטובר באזור היישוב דריג'את, עם 5,000 משתתפים.
2022 - אירוע מידברן השנתי התקיים בתאריכים 10–15 באוקטובר באזור היישוב דריג'את, עם 7,500 משתתפים.
2023 - אירוע מידברן השנתי שהיה עתיד להתקיים בתאריכים 6–11 בנובמבר עם כ-8,000 משתתפים בוטל בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
צוות מארגני המידברן שמנה כ-120 איש, קיים מפגש הכנה בשטח האירוע בחוות טל אור שנמצאת בין קיבוץ רעים לאורים.
כאשר החלה מתקפת החמאס ב-7 באוקטובר, במהלך ההמלטות של אנשי צוות הביתה נקלעו חלקם לירי מחבלים, אחת המארגנות חגית רפאלי מישקין נרצחה.
2024 - אירוע מידברן צנוע התקיים בתאריכים 11-15 ביוני בשיטים עם כ-3,000 משתתפים.
2025- התקיים אירוע מידברן בין 24 ל-29 בנובמבר באזור מעלה עקרבים, עם כ-7,500 משתתפים.
האירוע מתאפיין בלבוש ססגוני חופשי, המשתתפים מוזמנים להביע את עצמם באמצעות לבוש באופן מאפשר וחופשי ככל העולה על רוחם.
רבים מהמשתתפים בוחרים בלבוש שמתאים לאקלים המדברי באופן שמזכיר את הדמויות מהסרט מקס הזועם: כביש הזעם, מראה אפוקליפטי רדיקלי מלווה במסכות אבק או בנדנות, משקפי אבק מעוצבות, כובעים מעוצבים ומוגזמים ואיפור.
למרות אווירת הביטוי החופשי, עירום מלא במידברן אסור בשטחי הפלאייה.
עירום מלא מותר בשטחים הפרטיים או שטחי המחנות שמאפשרים עירום, אלה מורשים לגילאי 18+ ומגודרים באופן ברור ואינטימי.
"עיר פוגשת מדבר" הוא פרויקט חברתי-תרבותי שנועד לחבר בין מרחבים ציבוריים ביישובים פריפריאליים לאמנות שמקורה במידברן.
מטרת הפרויקט היא להנגיש יצירה מקורית איכותית לאוכלוסייה בפריפריה, לחזק את מעמד האמן היוצר ודימוי המידברן ולקדם את חזון עמותת מידברן: לעודד וליצור מרחבים חווייתיים מבוססי השתתפות, המעוררים השראה ומניעים להתפתחות חברתית, סביבתית ותרבותית.
עד כה מיצבי אמנות מהפלאיה הועברו לבית השנטי, מדרשת שדה בוקר, בת ים ועד סוף שנת 2017 תוצגנה שתי עבודות דימונה ובירושלים.
בשנת 2014 האירוע עורר הדים בתקשורת מספר חודשים לפני תחילתו ופורסמו עליו כתבות בעיתונות ובטלוויזיה.
לאחר מכן זכה האירוע להדים חיוביים בתקשורת ואף לבדיחה במונולוג הפתיחה של קונאן או'בריאן.
בשנת 2015 המשטרה ביקשה שלא לאפשר את קיום האירוע מספר שבועות לפני תחילתו.
על פי המארגנים המשטרה הוסיפה דרישות שלא הוסכמו מראש כמו התקנת מצלמות אבטחה, איסור הכנסת כלי רכב בכל זמן האירוע, איסור התערטלות בשטחים הציבוריים.
לבסוף אושר קיום האירוע לאחר הגשת בקשות לבית המשפט לבטל את צו עצירת ההקמה והאירוע התקיים כסידרו.
בסוף שנת 2017 פורסם כי תושבי שדה בוקר הסמוך מתנגדים למפגעי האבק והרעש שיוצר האירוע.
לעומתם ראש מועצה אזורית רמת הנגב, ערן דורון, טען שהאירוע הוא חשוב ומכניס, אך 98 אחוזים מהשטחים מוחזקים בידי הצבא, משרד הביטחון או רשות הטבע והגנים.
דרושים לדבריו כ–2000 דונם לקיומו של האירוע.
לבסוף האירוע נקבע באותו אזור באופן רשמי.
אירועי מידברן 2021–2022 התקיימי בשטח שקרוב לאזורים מיושבים, נושא שהעלה התנגדויות מצב התושבים ותלונות למועצה האזורית בבקשה להגביל את הרעש בשעות הלילה.
בתורת המידה, מידה חיצונית היא פונקציה מקבוצת החזקה של קבוצה לא ריקה נתונה, אל הרחבת הממשיים (כלומר, היא מקבלת ערכים אי-שליליים או ), המקיימת תכונות דומות לאלו של אורך.
ייחודה והשוני שלה ממידה רגילה הוא שהיא מוגדרת על כל תתי הקבוצות של קבוצה נתונה.
חשיבותה המרכזית היא בהגדרת מידת לבג, שהיא צמצום מידה חיצונית על הממשיים לקבוצות מדידות.
עם זאת, למושג בפני עצמו יש חשיבות, והוא חלק מתורת המידה הכללית (שלא תלויה בהכרח בממשיים).
תהי קבוצה, ונסמן ב- את קבוצת החזקה שלה.
מידה חיצונית על היא פונקציה , המקיימת:
מידה חיצונית נקראת סופית אם , וסיגמא-סופית אם קיימים כך ש- המקיימים לכל .
תת קבוצה נקראת מדידה ביחס ל, אם מתקיים .
נציג כעת בנייה של מידה חיצונית.
תהי קבוצה לא ריקה, ו- משפחה לא ריקה של תתי קבוצות שלה, עם .
בהינתן פונקציה המקיימת נגדיר פונקציה באופן:
(אם לא קיים כיסוי כמו בהגדרה, מגדירים את המידה החיצונית להיות אינסוף).
כלומר, מתאים לקבוצה את הקירוב הטוב ביותר של מידתה מבחוץ על ידי כיסוי בן מנייה של קבוצות מ- .
ניתן להוכיח ש- אכן מידה חיצונית.
קבוצת הקבוצות המדידות כפי שהוגדרו לעיל היא סיגמא-אלגברה.
צמצום המידה החיצונית על סיגמא-אלגברה זו מהווה מידה.
יתרה מזאת, מרחב המידה שמתקבל הוא שלם.
בשל הגדרתה על כל תתי הקבוצות, מידה חיצונית היא "כללית מדי".
במילים אחרות, אי אפשר לדרוש עבורה תכונות שמקיימת מידה על סיגמא-אלגברה כלשהי, כמו סיגמא-אדיטיביות.
בפרט, אי אפשר להגדיר אינטגרל על כל קבוצה עם מידה חיצונית.
מידות מוכרות רבות מתקבלות מבניית מידה חיצונית וצמצומה על סיגמא אלגברה כלשהי (בדיוק כמו במקרה של מידת לבג).
דוגמה למידה כזו היא מידת האוסדורף ,
דוגמאות נוספות ראו בקריאה נוספת.
מיגל ריינה סנטוס (בספרדית: Miguel Reina Santos, נולד ב-21 בינואר 1946 בקורדובה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
ריינה החל את הקריירה שלו בקורדובה, ואת עיקר הקריירה שלו בילה בקבוצות ברצלונה ואתלטיקו מדריד.
לאורך קריירה שנפרסה 16 שנים, בין 1964 ל-1980, הופיע מעל ל-300 פעמים בליגה הספרדית.
הוא זכה פעמיים בפרס זאמורה על היותו השוער היעיל ביותר בליגה לאותה עונה.
בנוסף לכך, ערך ריינה 5 הופעות במדי נבחרת ספרד והוא נכלל בסגלה למונדיאל 1966.
ריינה נולד וגדל בקורדובה שבאנדלוסיה.
בצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של קורדובה, וב-11 באוקטובר 1964, בגיל 18, ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק הליגה נגד אלצ'ה.
מנקודה זו ועד סוף העונה היה השוער הפותח בהרכב הקבוצה, למרות גילו הצעיר.
הוא סייע לקורדובה להגיע למקום ה-5 בליגה בסוף העונה.
בעונה הבאה המשיך לשחק בעקביות בהרכב, הוא פתח ב-20 משחקים עד ינואר 1966. יכולתו הטובה של ריינה במדי קורדובה משכה את תשומת לבה של ברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד, והוא הצטרף לשורותיה בחלון העברות של החורף.
בתחילה היה ריינה שוער מחליף לחוסה מנואל פסודו וסלבדור סדורני.
שוערים אלו שותפו במשחקי הליגה, בעוד ריינה עמד בשער הקבוצה במשחקים בגביע ערי הירידים ובגביע הספרדי.
בגביע הספרדי סייע לקבוצתו להגיע לחצי הגמר, שם הודחה ברצלונה על ידי ריאל סרגוסה.
בגביע ערי הירידים זכתה ברצלונה הודות לניצחון על אותה סראגוסה.
ריינה פתח בחצי הגמר הראשון מול צ'לסי בו הבקיע שער עצמי וברצלונה הפסידה 2-0, ובגומלין, בו ניצחה ברצלונה 5-0, וכן במשחקי הגמר מול סראגוסה, לא שותף.
בעונתו השנייה בברצלונה, עונת 1966/1967, המשיך לשמש שוער גיבוי, והוא פתח רק בשני משחקי ליגה בסוף העונה.
לאחר מכן עמד בשער ברצלונה במשחקיה בגביע הספרדי, בו הגיעה רק עד לשמינית הגמר.
בעונת 1967/1968 שותף בארבעה משחקים בלבד - אחד בגביע ערי הירידים, שניים בליגה ואחד בגביע.
ברצלונה זכתה בסוף העונה בגביע לאחר שגברה על ריאל מדריד בגמר, אך כאמור, חלקו של ריינה בתואר היה מצומצם.
בעונה שלאחר מכן ערך הופעה בודדת, בגביע מחזיקות הגביע.
ריינה תפס את עמדת השוער הראשון בברצלונה רק בעונת 1969/1970, במקומו של סדורני.
הוא פתח ב-25 משחקי ליגה בהם ספג 22 שערים בלבד, וברצלונה הגיעה למקום ה-4 בליגה.
בתחילת עונת 1970/1971 העניק מאמן ברצלונה, ויק בקינגהאם, את עמדת השוער הפותח לסדורני, אך בהמשך ריינה שב לשחק בעקביות והוא השתתף ב-18 משחקים.
ברצלונה זכתה בסוף העונה בגביע הספרדי, וריינה עמד בשער במהלך משחק הגמר מול ולנסיה, בו ניצחה ברצלונה 4-3 בהארכה.
בקיץ 1971 מונה למאמן ברצלונה רינוס מיכלס ההולנדי, שהמשיך להעניק לריינה את המקום בהרכב הקבוצה.
ב-30 משחקי ליגה בהם פתח, ספגה הקבוצה 25 שערים בלבד, והיא הגיעה למקום ה-3. בעונת 1972/1973, בה סיימה ברצלונה במקום השני, פתח ריינה בכל 34 משחקי הליגה, בהם ספג 21 שערים בלבד.
ריינה זכה בפרס זאמורה בשל כך שהייתה זו כמות השערים הנמוכה ביותר שסופג שוער במהלך העונה בליגה הספרדית.
במהלך העונה לא ספג שער במשך 824 דקות רצופות, שיא מועדון שנשבר רק ב-2011 על ידי ויקטור ואלדס.
בקיץ 1973 עזב ריינה את ברצלונה ועבר לאתלטיקו מדריד, אלופת ספרד המכהנת.
באתלטיקו השתלב במהרה והיה השוער הפותח כבר ממשחקו הראשון בקבוצה.
בעונתו הראשונה בקבוצה פתח ב-29 משחקי ליגה וסייע לה להגיע למקום ה-2, אחרי ברצלונה.
ב-17 במרץ 1974, במהלך הדרבי מול ריאל מדריד, הבקיע ריינה שער עצמי לרשת קבוצתו, שהפסידה 2-0 במשחק.
בעונה זו פתח ריינה בשער הקבוצה במשחקיה בגביע אירופה, אז הגיעה אתלטיקו למשחק הגמר, בו התמודדה מול באיירן מינכן הגרמנית.
לאחר תיקו 0-0 בתום 90 דקות, המשיך הגמר להארכה, ולואיס אראגונס הבקיע שער לזכות אתלטיקו, אך באיירן מינכן הצליחה להשוות לקראת סוף ההארכה בזכות בעיטה מרחוק, ובמשחק החוזר הובסה אתלטיקו 4-0. ריינה המשיך לפתוח בעקביות בשערה של אתלטיקו בעונות הבאות.
בעונת 1975/1976, עם לואיס אראגונס כמאמן הקבוצה, היה שותף לזכייה בגביע הספרדי, כשריינה שומר על רשת נקייה במשחק הגמר מול ריאל סרגוסה.
בעונת 1976/1977 זכה ריינה עם אתלטיקו מדריד באליפות ספרד.
ריינה פתח ב-30 משחקים בהם ספג 29 שערים, ובפעם השנייה בקריירה שלו זכה בפרס זאמורה.
בגביע מחזיקות הגביע הגיעה אתלטיקו מדריד עד חצי הגמר, בו הפסידה להמבורג בתוצאה המצטברת 4-3. בעונה שלאחר מכן הידרדרה אתלטיקו מדריד, שהגיעה למקום ה-6 בליגה, תוך שהיא סופגת 52 שערים.
בגביע אירופה הגיעה הקבוצה לרבע הגמר, שם פגשה את קלאב ברוז'.
במשחק הראשון פתח ריינה ואתלטיקו הפסידה 2-0. בגומלין פתח במקומו חוסה פאצ'צ'ו, ולמרות ניצחון 3-2, הודחה אתלטיקו מהטורניר.
החל מעונת 1978/1979 הפך ריינה לשוערה השני של אתלטיקו מדריד, אחרי חוסה נבארו, והוא מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה.
בסוף עונת 1979/1980 פרש ריינה ממשחק, בגיל 34. משחקו האחרון בקריירה היה ב-11 במאי 1980, בהפסד הביתי 1-0 לסלמנקה.
בזכות יכולתו הטובה במדי קורדובה, זומן ריינה לסגל נבחרת ספרד למונדיאל 1966 על ידי המאמן חוסה ויילונגה, עוד טרם ערך את הופעת הבכורה במדיה, והוא לא שותף באף דקה במהלך הטורניר.
את הופעת הבכורה ערך לבסוף ב-15 באוקטובר 1969, במשחק מוקדמות מונדיאל 1970 מול , בו ניצחה ספרד 6-0. ספרד כשלה להעפיל למונדיאל לאחר שסיימה במקום ה-3 בביתה בשלב המוקדמות.
בהמשך פתח ריינה בשני משחקים במוקדמות יורו 1972, בניצחון 2-0 על ובתיקו 0-0 עם , אך פעם נוספת כשלה ספרד להעפיל לטורניר הגמר.
ריינה פתח במשחק אחד במוקדמות מונדיאל 1974, בניצחון 3-1 על .
משחקו החמישי והאחרון במדי הנבחרת הספרדית היה ב-2 במאי 1973, במשחק ידידות מול .
ריינה הבקיע שער עצמי וספרד הפסידה 3-2.
ריינה הוא אביו של חוסה מנואל ריינה, הידוע בכינוי "פפה ריינה", שוער גם הוא.
פפה גדל במחלקת הנוער של ברצלונה ובהמשך הקריירה שיחק בין היתר בוויאריאל ובליברפול.
כמו כן הוא זכה עם נבחרת ספרד במונדיאל 2010 וביורו 2008 ו-2012, אם כי בעיקר כשוער גיבוי.
מידאזולאם (Midazolam, מוכרת גם בשם דורמיקום) היא תרופת הרגעה ממשפחה הבנזודיאזפינים.
התרופה משמשת להרדמה, הרגעה פרוצדורלית , בעיות שינה, ותסיסה קשה.
ניתן לתת את התרופה דרך הפה, בהזרקה לשריר, בריסוס לתוך האף, או ברירית הלחי.
כאשר היא ניתנת דרך הוריד, היא מתחילה להשפיע בדרך כלל תוך חמש דקות, וכאשר היא מוזרקת לשריר - כחמש עשרה דקות.
השפעתה נמשכת בין שעה לשש שעות.
התרופה משמשת במדינות מסוימות בארצות הברית לצורך סדציה במהלך הוצאות להורג.
התרופה אסורה לנשים בהריון בעיקר בשליש השלישי.
בגיל מבוגר גובר הסיכון להופעתן של תופעות לוואי וזאת בגלל פינוי וסילוק איטיים של התרופה מהגוף.
אין לטפל במידאזולאם בחולים המכורים לסמים או אלכוהול.
אותו איסור חל על חולים עם הפרעות פסיכיאטריות נלוות.
אין לתת מידאזולאם לחולים עם רגישות לתרופות בנזודיאזפיניות, לסובלים מפגיעות ראש, מלחץ דם נמוך ומגלאוקומה צרת זווית.
תופעת לוואי נפוצה היא אובדן זיכרון.
התרופה עלולה לגרום לדיכאון ולתופעות פרדוקסליות המתבטאות בהתנהגות תוקפנית או החרפה של התכווצויות בעיקר אצל ילדים ומבוגרים מעל גיל 65. כמו כן, התרופה יכולה לגרום לדיכוי נשימה משמעותי, בעיקר במינון יתר של התרופה.
מידאזולאם הוא בנזודיאזפין בעל פעילות קצרת טווח במבוגרים עם מחצית חיים של 1–4 שעות; עם זאת, בקשישים, כמו גם ילדים ובני נוער צעירים, מחצית החיים ארוכים יותר.
מידאזולאם, כמו שאר התרופות ממשפחת הבנזודאזפינים, עובדת על מערכת העצבים המרכזית, ובעיקר על קולטנים של הנוירוטרנסמיטור הנפוץ GABA.
השפעה על הקולטנים הללו היא האחראית להשפעה המרגיעה של התרופות.
מידד טסה (נולד ביד בכסלו ה'תשנ"ד, 28 בנובמבר 1993) הוא זמר-יוצר ומלחין מוזיקה ים תיכונית ומוזיקת פופ ישראלי המשתייך למגזר החרדי.
טסה נולד וגדל בזכרון יעקב למשפחה ממוצא תימני, לאביו רחמים ואמו ורדה.
למד בתלמוד תורה "חורב" בפרדס חנה, בישיבה קטנה בירושלים ובישיבת אור החיים.
דרכו המוזיקלית החלה בגיל שש, כאשר הופיע לראשונה על במה.
מאז הופיע בחתונות ואירועים משפחתיים פרטיים במשפחתו.
בשנת 2000 הופיע בתוכנית קול צופייך שהגיש אביעד גיל, וזכה במקום הראשון.
בגיל 12 יצא אלבומו הראשון של טסה, "מול שלהבת", שהופק על ידי האחים גריידי.
מיד אחרי יציאת האלבום הופיע באצטדיון טדי מול למעלה מ-20,000 איש בכנס של ארגון "שופר".
בגיל 13 וחצי פגש טסה את אביעד גיל באירוע משפחתי.
גיל התרשם מקולו פעם נוספת, והפך לאמרגן והמפיק שלו.
התפרסם עם הלהיט על נהרות בבל שהגיע למיליוני צפיות והפך לאחד מהשירים הכי מושמעים במוזיקה הדתית באותה שנה.
בנובמבר 2009 הוציא את השיר "בן של מלך" שהפך ללהיט.
בשנת 2009 שינה כיוון באלבום עם הסימפונית בעיבודו של יואלי דיקמן, גם לקהל במוזיקה החסידית עם שירים מקוריים.
ב-2010 הופיע פעם נוספת באצטדיון טדי לצד ציון גולן, בכנס של הרב עובדיה יוסף.
כמו כן, שר את ג'ינגל הבחירות של תנועת ש"ס.
ב-2017 שחרר את אלבומו התשיעי, שנקרא "אלבום החתונה", בו ביצועים לשירי חתונות פופולריים.
תוך כדי לימודיו כנער בישיבת אור החיים בירושלים נפטר אחיו אביאל לאחר שטבע במקווה.
בשנת 2021 נפרד טסה ממנהלו גיל לאחר 15 שנה של עבודה משותפת, והחל לעבוד לבדו על אלבומו העשירי.
בשנת 2023 הוציא את אלבומו העשירי מיני אלבום בשם "רציתי לגדול".
שיר הנושא של האלבום שהופק על ידי גיא ויהל מספר על חוויותיו כילד פלא.
בשנת 2024 הוציא לאור את הסינגל "השם אתה פה" ביחד עם רועי הרוש.
ב-2025 פורסם כי הגיש תביעה לבית המשפט המחוזי נגד אביעד גיל.
בשנת 2017 נישא לאליה (לבית סומך), ולהם 3 ילדים.
בשנת 2016 הוציא את השיר "ריבונו של עולם" עם חיים ישראל.
בשנת 2024 הוציא את השיר "השם אתה פה" עם רועי הרוש.
השתתף באלבומים שונים של הזמר איציק אשל.
מידד אליהו (נולד ב-1983) הוא אמן רב תחומי ישראלי החי ויוצר בירושלים.
אליהו שותף להקמת קבוצת האמנים "קרע" ושותף לפרויקטים במרחב הציבורי באזור ירושלים כמו המפעל ו"בית ריק" בו האמנים השתמשו בקירות וחללי מבנים נטושים ליצירותיהם.
מידד אליהו נולד במסילת ציון, אחד מחמשת המושבים בהם יושבו עולים בני הקהילה הקוצ'ינית שבדרום הודו.
בחלק גדול מעבודותיו הוא מתמודד עם אירועי העבר בהיסטוריה המשפחתית שלו והשתיקה סביב עלייתם לארץ של הוריו ובני קהילה נוספים מקוצ'ין.
בשנת 2016 הקים מיצב בביאנלה לאמנות בקוצ'ין, בעקבות טיול שורשים שערך עם אביו בשכונת ילדותו של אביו בקוצ'ין, עליו הוא סיפר: "התערוכה היא בעצם מיצב גדול, המתפרשת על פני ארבעה חדרים בבית מגורים היסטורי בקוצ'ין, שקירותיו נצבעו בשחור.
היא כוללת חומרים ארכיוניים שאספתי מאנשים בני הקהילה הקוצ'ינית וארכיונים ממוסדים, וגם חפצים משפחתיים שנשארו מאז.
מעבר לכך, מכיוון שאני קודם כל צייר, משולבים בו גם ציורים אדומים, שמבטאים את תחושותיי לגבי החומרים, שהוצגו כבר בתערוכת היחיד שלי בארץ, שגם לה קראו 'תיבת תעודות'.
משולבות בפרויקט גם עבודות מוקדמות נוספות שלי.
קהל המבקרים מוזמן לשוטט בחללים, להגיב ואפילו לכתוב על הקירות"
אליהו משתמש בפרסקו על מנת להאיר פרק שלא התקבע באתוס הישראלי: ראשיתם של מושבי העולים בשנות ה-50 של המאה ה-20, שהקמתם נכפתה, לעיתים, הר כגיגית, על המתיישבים....
בפרגמנטים גדולים של פרסקו מתגלות דמויות מובסות מכונסות, בעיקר של גברים, בתוך נוף מפורק ופצוע.
שם העבודה, המקפל בתוכו תמימות ורמז לפולחניות, לקוח משירו של יואל אלעזר שתיל משנת 1953, המהלל את פרויקט הייעור הלאומי.
לדידם של אנשי מסילת ציון, שתילה הייתה מזוהה עם עבודות הדחק, מקור התעסוקה הכמעט בלעדי, שהוצע אז לעולים החדשים.
ביצירה "המטופל A.E." יצר אליהו סדרת פסלי גולגולות כחולות המתייחסות לטיפולי הקרנות הרנטגן שעברו ילדים במחנה העולים "שער העלייה" נגד הגזזת, בתחילת שנות החמישים, שבעקבותיו רבים מהילדים סבלו ממחלות רבות, גידולים ממאירים ושפירים ומתו בגיל צעיר.
המטופל A.E היה אחד מהילדים האלה.
הוא סבל ממחלת פרקינסון מאז גיל 40, ולא הוכר על ידי המדינה כניזוק מהטיפול בהקרנות שעבר.
בנוסף לציורי הפרסקו וציורי השמן האדומים.
מאופיין מידד גם ברישומי הדיו השחור של דמויות קטנות חצי שקופות האובדות במרחבי הנייר הלב.
בדרך זו מתאר אליהו מהגרים ופליטים החוצים מרחבים בלי לחוות אותם באמת, שאינם שייכים למולדת הישנה ותוהים מה מחכה להם במולדת החדשה.
בסדרה "זיכרונות ראשוניים (Primal Memories) 2009-2015, מצייר אליהו על ספרים ישנים פתוחים לרווחה זיכרונות ורגעים טעונים שנחקקו בתודעתו, ומשחזר אלבומי תמונות וספרי זיכרונות אבודים.
על ידי ציור שכבות משלו, ריטושם ושיקומם.
הוא מוציא את הספרים משימושם, דוחה את הידע הקיים בהם ומטעין אותם בסיפורים אחרים משלו.
2016 פרס האמן הצעיר, משרד התרבות והספורט
2012 מלגת יצירה לאמנים צעירים מטעם סדנת ההדפס, ירושלים
2011 פרס ליצירה אמנותית ע"ש שושנה איש-שלום
2007 מלגת "גילוי שם" לסטודנטים לאמנות
2017 "סדרים ORDERS", גלריה מרכז ההנצחה לאמנות ישראלית, קריית טבעון
2016 "תיבת תעודות" הביאנלה לאמנות קוצ'י –מוזיריס, קוצ'ין, הודו.
2016 "תיבת תעודות", גלריית ליזה גרשוני, תל אביב
השתתפות ב"צבע טרי", תל אביב
2015 "ציורי סלון", מקום אמנות עכשווית, תל אביב
2015 "הדירה", תערוכה משותפת עם נטע אלקיים, מרכז תרבות קרוסל, ירושלים
2014 "גרסת כיסוי", גלריית כורש 14, ירושלים