tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כנס זה הוחזר להקרנה הווירטואלית של "וונדר וומן 1984", ופעם נוספת ב-16 באוקטובר 2021.
באוגוסט 2020, כמעט שליש מצוות העריכה של החברה פוטר, ביניהם העורך הראשי, עורך הסיפורים הראשי, העורך בפועל ומספר סגני מנהלים בכירים.
במרץ 2021, חברת DC השיקה מחדש את כלל כותרי החברה במיתוג מחדש שנקרא "Infinite Frontier" ("הגבול האינסופי").
לאחר אירועי הסיפור "לילות אפלים: מתכת המוות", יקום DC הורחב כדי להכליל את האומניברס ("Omniverse", כל-יקום") - יקום שבו הכל קאנוני ואשר למעשה משכתב מחדש את יקום "ה-52 החדשים", שהוצג בעשור הקודם.
נוסף על כך, תאגיד התקשורת AT&T הודיע באפריל 2020 על מיזוגה של וורנר מדיה עם חברת דיסקברי לכדי האחים וורנר דיסקברי.
בינואר 2023, חברת DC השיקה מחדש את כותרי החברה תחת המיתוג מחדש "Dawn of DC" ("שחר די.סי"), אחרי סיומם של הסיפורים המשבר האפל בעולמות האינסופיים וכוכב לזרוס.
מאוחר יותר באותה שנה, ג'ים לי קודם למשרת נשיא החברה.
אירועי הסיפור "כוח אבסולוטי", שנמשך ממאי ועד דצמבר 2024, הובילו למיתוג מחדש נוסף בשם "All In" (בתרגום חופשי לעברית "הכל כלול", או "מחויב לגמרי") בדצמבר 2024.
להלן סרטי הקולנוע שהופקו לאורך השנים המבוססים על סדרות הקומיקס והחותמים השונים של זיכיון DC קומיקס:
סרטי קולנוע וטלוויזיהסרטי קולנוע וטלוויזיה
סופרמן ואנשי החפרפרת - פיילוט תיאטרלי שנעשה בשנת 1951 לסדרת הטלוויזיה "הרפתקאותיו של סופרמן".
יום הבולאות עבור סופרמן - סרט קצר שהופק בשנת 1954 על ידי מחלקת האוצר של ארצות הברית במימון ממשלתי ואשר נמצא ברשות הציבור.
באטמן: הסרט - סרט טלוויזיה משנת 1966 המבוסס על סדרת הטלוויזיה "באטמן".
סופרמן: הסרט - סרט לייב אקשן משנת 1978 בכיכובו של כריסטופר ריב, זכה בפרס אוסקר מתוך ארבע מועמדויות.
סופרמן 2: הגרסה של ריצ'רד דונר - עיבוד מחודש משנת 2006 לסרט "סופרמן 2" משנת 1980 שהוקרן בבתי קולנוע בודדים.
היצור מן הביצה - סרט טלוויזיה משנת 1982 המבוסס על דמותו של היצור מן הביצה.
סופרמן 3 - סרט שלישי בכיכובו של כריסטופר ריב, שנעשה בשנת 1983.
סופרגירל - סרט לייב אקשן משנת 1984 בכיכובה של הלן סלייטר כסופרגירל.
סופרמן 4: השאיפה לשלום - סרט רביעי משנת 1987 בהפקתם של יורם גלובוס ומנחם גולן.
שובו של היצור מן הביצה - המשכון טלוויזיוני משנת 1989.
באטמן - סרט משנת 1989 בבימויו של טים ברטון ובכיכובו של מייקל קיטון.
באטמן חוזר - סרט המשך משנת 1992, היה מועמד לשני פרסי אוסקר.
באטמן לנצח - סרט משנת 1995 בבימויו של ג'ואל שומאכר, היה מועמד ל-3 פרסי אוסקר.
באטמן ורובין - סרט משנת 1997 בבימויו של שומאכר.
זכה בפרס פטל הזהב אחד מתוך 11 מועמדויות.
סטיל - סרט לייב אקשן משנת 1997 המבוסס על דמותו של סטיל.
אישה חתול - סרט משנת 2004 בכיכובה של האלי ברי.
באטמן מתחיל - הסרט הראשון באתחול המחודש לסרטי באטמן של הבמאי כריסטופר נולאן, שנעשה בשנת 2005. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר.
סופרמן חוזר - סרט משנת 2006 בבימויו של בריאן סינגר ונועד להיות המשך לשני סרטי סופרמן הראשונים.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר.
האביר האפל - הסרט השני בטרילוגיית סרטי באטמן של נולאן, שיצא בשנת 2008. הסרט זכה בשני פרסי אוסקר מתוך שבע מועמדויות.
השומרים - סרט לייב אקשן משנת 2009 בבימויו של זאק סניידר, המבוסס על הרומן הגרפי "השומרים".
ג'ונה הקס - סרט לייב אקשן משנת 2010 המבוסס על דמותו של ג'ונה הקס, בכיכובו של ג'וש ברולין.
גרין לנטרן - סרט לייב אקשן משנת 2011 המבוסס על דמותו של גרין לנטרן.
עלייתו של האביר האפל - הסרט האחרון בסדרת סרטי באטמן של נולאן, שיצא בשנת 2012.
היקום הקולנועי של DC - זיכיון סרטי לייב אקשן המבוססים על יקום DC.
איש הפלדה - הסרט הראשון ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2013 ומבוסס על סופרמן.
באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק - השני ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2016 ומציב את סופרמן נגד באטמן וגם מציג לראשונה את חברי ליגת הצדק.
יחידת המתאבדים - השלישי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2016 ומבוסס על יחידת המתאבדים.
וונדר וומן - הרביעי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2017 ומבוסס על וונדר וומן.
ליגת הצדק - החמישי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2017 ומבוסס על ליגת הצדק.
ליגת הצדק: גרסת סניידר - גרסת הבמאי של הסרט, שיצאה בשנת 2021
אקוומן - השישי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2018 ומבוסס על אקוומן.
שהאזאם - השביעי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2019 ומבוסס על דמויות מהקומיקס קפטן מארוול.
ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת - השמיני ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2020 ומבוסס על דמויותיהם של הארלי קווין וציפורי הטרף.
וונדר וומן 1984 - התשיעי ביקום הקולנועי של DC, יצא בשנת 2021.
יחידת המתאבדים - העשירי ביקום הקולנועי של DC, והמשכון לקודמו שיצא בשנת 2021.
בלאק אדם - ה-11 ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2022 ומבוסס על דמות אדם השחור מהקומיקס קפטן מארוול.
הפלאש - ה-13 ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2023 ומבוסס על דמויות פלאש.
בלו ביטל - ה-14 ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2023 ומבוסס על הקומיקס החיפושית הכחולה.
אקוומן 2: הממלכה האבודה - ה-15 ביקום הקולנועי של DC, שיצא בשנת 2023.
הבאטמן - אתחול מחדש לסרטי באטמן, שיצא בשנת 2022.
ג'וקר - סרט עצמאי בסיווג צפייה R בבימויו של טוד פיליפס המגולל את סיפור מקורו של הג'וקר.
ג'וקר: טירוף בשניים - סרט ההמשך של טוד פיליפס, המצוות לראשונה בין הג'וקר להארלי קווין.
זיכיון יקום DC - היקום הקולנועי המאותחל של DC.
סופרמן - הסרט הראשון ביקום הקולנועי המאותחל של DC.
סרטי קולנוע המבוססים על חותמי DCחותם "פרדוקס פרס"
הדרך לפרדישן - סרט משנת 2002 המבוסס על סדרת קומיקס מאת מקס אלן קולינס.
היסטוריה של אלימות - סרט משנת 2005 המבוסס על רומן גרפי מאת ג'ון וגנר ווינס לוק.
קונסטנטין - סרט לייב אקשן משנת 2005 בכיכובו של קיאנו ריבס, המבוסס על דמותו של ג'ון קונסטנטין.
ונדטה - סרט משנת 2005 המבוסס על הרומן הגרפי "ונדטה" מאת אלן מור.
אבק כוכבים - סרט משנת 2007 המבוסס על ספר בעל אותו השם מאת ניל גיימן וצ'ארלס ווס.
המפסידנים - סרט משנת 2010 המבוסס על סדרת הקומיקס "The Losers" מאת ידי אנדי דיגל וג'וק.
Gen¹³ - סרט מונפש משנת 1998.
ג'נטלמנים מובחרים - סרט לייב אקשן משנת 2003 המבוסס על רומן גרפי מאת אלן מור.
רד ורד 2 - סרטי לייב אקשן משנים 2010 ו-2013 המבוססים על סדרת הקומיקס "Red" מאת וורן אליס וקאלי האמנר.
הספיריט - סרט פילם נואר משנת 2008 המבוסס על סדרת הקומיקס של ויל אייזנר.
בעוד שהיקום הקולנועי של DC החל את צעדיו האמיתיים רק בשנת 2013, בתחום סרטי האנימציה החברה מצליחה מעט יותר ויצרה יקום אנימציה שלם, של סרטי אנימציה המבוססים על חוברות ודמויות הקומיקס.
יקום סרטי האנימציה המקוריים של DC כולל סדרת סרטי וידאו בת 34 סרטים שהופקו על ידי האחים וורנר מאז שנת 2007.
סרטי אנימציה באטמן: איש הקרח -17 במרץ 1998
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר -12 בדצמבר 2000
באטמן: תעלומת באטוומן -21 באוקטובר 2003
באטמן נגד דרקולה -18 באוקטובר 2005
סופרמן: התקפות בראיניאק -20 ביוני 2006
הטיטאנים: צרות בטוקיו - 15 בספטמבר 2006
ליגת הצדק: הגבול החדש - 26 בפברואר 2008
גרין לנטרן: טיסה ראשונה - 28 ביולי 2009
סופרמן/באטמן: אויבי הציבור - 29 בספטמבר 2009
ליגת הצדק: המשבר בשני העולמות - 23 בפברואר 2010
באטמן: תחת הברדס האדום - 27 ביולי 2010
סופרמן/באטמן: אפוקליפסה - 28 בספטמבר 2010
סופרמן/שהאזאם: שובו של אדם השחור - 9 בנובמבר 2010
אול סטאר סופרמן - 22 בפברואר 2011
גרין לנטרן: אבירי האמרלד - 8 ביוני 2011
באטמן: שנה ראשונה - 18 באוקטובר 2011
באטמן: האביר האפל חוזר, חלק ראשון - 25 בספטמבר 2012
באטמן: האביר האפל חוזר, חלק שני - 29 בינואר 2013
סופרמן: ללא מעצורים - 7 במאי 2013
ליגת הצדק: פרדוקס פלאשפוינט - 30 ביולי 2013
ליגת הצדק: מלחמה - 4 בפברואר 2014
באטמן: מתקפה על ארקהם - 12 באוגוסט 2014
ליגת הצדק: כס אטלנטיס - 27 בינואר 2015
ליגת הצדק: אלים ומפלצות - 2015
ליגת הצדק נגד הטיטאנים (2016)
באטמן נגד הארלי קווין (2017)
יחידת המתאבדים: כרטיס לעזאזל (2018)
באטמן: גות'אם באור העששית (2018)
ליגת הצדק נגד החמישייה הקטלנית (2019)
וונדר וומן: השושלת ממשיכה (2019)
ליגת הצדק האפל: מלחמת אפוקליפס (2020)
ליגת הצדק: מלחמת העולם השנייה (2021)
באטמן: ליל כל הקדושים הארוך (2021)
גרין לנטרן: הישמרו מכוחי (2022)
באטמן וסופרמן: הדור הבא (2022)
(מ- Direct Connect, התחברות ישירה) היא תוכנה לשיתוף קבצים במעמד קוד פתוח אשר פותחה על ידי המתכנת ג'אסק סיאקה, המאפשרת התחברות לרשת ה-Direct Connect הרחבה.
בדומה לרשת ה-IRC, רשת ה-Direct Connect מורכבת ממספר רב של רכזות (Hubs), כאשר לכל רכזת תנאי כניסה - גודל תיקיות השיתוף ומספר החיבורים האפשריים שהוגדר (slots).
רוב הרכזות מגדירות הגבלה של מינימום שיתוף הנעה בין 1-70 גיגהבייט, כאשר תנאי הכניסה לרכזות מסוימות עשויות להגיע גם ל-100 גיגהבייט ומעלה.
עדיין, ישנם מספר רכזות שלא מגדירות מינימום שיתוף.
מורכבות השימוש בתוכנה וממשק משתמש לא אינטואיטיבי דוחים את המשתמשים הפשוטים יותר, אך עדיין הרשת מצליחה להגיע למספרי שיתוף כלליים גבוהים במיוחד.
היות שהתוכנה ברישיון קוד פתוח, קמו נגזרות (mods) רבות המוסיפות לתוכנה עוד אפשרויות מגוונות.
אופן השימוש בו הוא מריחה על העור או על בגד.
DEET מגן מפני עקיצות יתושים וקרציות ולכן עוזר במניעה של מספר מחלות כגון מלריה וקדחת דנגי.
DEET פותח בידי צבא ארצות הברית בעקבות הלקחים מלחימת הג'ונגל במלחמת העולם השנייה.
החומר הוכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1946 ולשימוש אזרחי ב-1957.
DEET נקלט בקולטני החישה של חרקים ומעורר בהם סלידה.
בנוסף DEET מעכב את פעילות האנזים אצטילכולין אסטראז, וכך משבש את פעילות מערכת העצבים.
בעבר סברו כי DEET חוסם את קולטני הריח של החרק למולקולה המופרשת בזיעה ובנשימה, וכך פוגע ביכולתו לאתר את יעדו, אולם השערה זו הופרכה בשנת 2008.
DEC (ראשי תיבות של Digital Equipment Cooperation, ידועה בעברית גם בשם המקוצר דיגיטל) הייתה חברת מחשבים שנוסדה ב-1957. ייצרה מיני-מחשבים מסוג PDP, ובהמשך מחשבים מסוג VAX ושרתי .
בנוסף למחשבים, ייצרה גם מוצרי תוכנה תשתיתיים עבור המחשבים שייצרה.
בשיאה, הייתה חברת המחשוב השנייה בגודלה, אחרי חברת IBM.
באמצע שנות ה-90 עברה משבר, שהסתיים ברכישתה על ידי חברת קומפאק בשנת 1998. חברת קומפאק עצמה נרכשה ב-2001 על ידי חברת היולט פקארד, שהמשיכה במכירת מוצרים שמקורם במוצרים של DEC לזמן מה.
מחשבי PDP שנעשה בהם שימוש במערכות מידע ובמערכות משובצות מחשב.
מחשבי VAX וציוד היקפי עבורם כגון: דיסקים קשיחים ומסופי מחשבים וחומרת תקשורת נתונים.
בנוסף לכך ייצרה מוצרי תוכנה בסיסיים כגון: מערכת הפעלה VMS, בסיס נתונים , מוניטור טרנזקציות ACMS ומוצרי שליטה ובקרה.
החברה הייתה שותפה בהובלת פיתוח ויישום רשת ה-LAN בתקן אתרנט, יחד עם זירוקס פארק ואינטל.
והייתה גם בין הראשונות בעולם לשווק מערכות תקשורת מחשבים המבוססות על סיבים אופטיים.
VAXCluster, פתרון אשכול המחשבים המסחרי הראשון.
מחשבי Alpha שהחליפו את מחשבי ה-VAX.
מחשבי ה-Alpha תמכו בעבודה תחת שלוש מערכות הפעלה שונות: מערכת ההפעלה הקניינית של החברה VMS ומאוחר יותר OpenVMS, מערכת ההפעלה UNIX ומערכת ההפעלה חלונות NT של חברת מיקרוסופט.
מחשב ה-Alpha היה במחשב הראשון שתמך בכתובות של 64 ביט תחת מערכת ההפעלה UNIX.
בשנת 1957 הקימו בוגרי MIT קן אולסן והרלן אנדרסון, חברת הזנק בשם Digital Equipment Corporation שהתבססה על פטנטים לייצוב זיכרון מחשב מבוסס ליבה מגנטית וחוצץ למדפסת (printer buffer), התקן זיכרון שיאפשר למדפסת לקלוט מידע בקצב גבוה מקצב הדפסתה ויאפשר שחרור המחשב מתלות בקצב ההדפסה של המדפסת.
בנובמבר 1960 הכריזה החברה על המיני-מחשב הראשון מתוצרתה, PDP-1, שהתבסס על הארכיטקטורה של מחשב TX-0 עליו עבד אולסן במעבדות לינקולן ב-MIT.
אולסן, שהתמנה למנכ"ל החברה, תפס את תפקידו כמהנדס-מנהיג ולא רק כמנהל.
כך למשל הוא פרסם את עקרונות החברה, שנשאבו מחינוכו: מהימנות, יושרה, הצטיינות, איכות, עבודה קשה וחירות.
מבחינה ניהולית, היה מבין החלוצים בשימוש במתודולוגיית הניהול המטריציוני, לפיו עובדי מחקר ופיתוח אינם כפופים לפרויקט או מוצר כלשהו, אלא מוקצים באופן דינמי לפרויקטים שונים לפי דרישה ומנוהלים מקצועית על ידי גורם אחד וכפופים פרויקטלית לגורם אחר.
אולסן אף הנחיל לחברה שבניהולו עקרונות הנדסיים שהמוביל בהם היה , הוא דאג להעביר את מסריו למנהלים ולעובדים והדגיש את הצורך בהבנה של צורכי הצרכנים ובקשר רצוף ויציב עמם.
החברה הייתה גם חלוצה ביישם עבודה מרחוק, שאפשרה לעובדיה לעבוד מהבית באמצעות מסופי מחשבים כבר בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20.
שורת המוצרים שפותחו בדיגיטל במהלך שנות ה-70 וה-80 ובראשם המיני-מחשבים PDP ו-VAX ומערכת ההפעלה VMS, ענו על צורכי השוק והובילו את החברה לתור זהב בו הייתה לחברת המחשבים השנייה בגודלה בעולם.
אחת הסיבות המרכזיות להצלחתה הייתה ביסוס המוצרים שלה על ארכיטקטורה פתוחה , ארכיטקטורת מחשב ותוכנה שנועדה להקל על הוספה, שדרוג והחלפה של רכיבים עם מחשבים אחרים, גם של יצרנים אחרים.
בשנת 1986 בחר המגזין Fortune באולסן כיזם המצליח ביותר באמריקה.
באותה שנה זכה לפרס על מנהיגות הנדסית מאת IEEE.
ב-1987 ארגן אולסן יריד עולמי בשם DECWorld expo, עבורו שכר את אוניית הפאר הענקית "Queen Elizabeth II" על מנת שתעגון בנמל בוסטון במהלך ימי היריד.
מניית התאגיד הגיעה באותה שנה לשיא של 199.50 דולר למנייה.
ב-1990 התקיים האירוע בעיר קאן בצרפת בשטח של 7 דונם.
עם זאת, אולסן כשל בראיית הצורך במחשב אישי וראה בו כלי מיותר, שרוב הציבור לא ירצה ולא יוכל לתחזק לאורך זמן.
דיגיטל של אולסן שהקפידה לא להתפשר על איכות, גם על חשבון זמן פיתוח, לא התאימה לעולם של "Time to market" (הוצאת מוצר לשוק לשם כיבושו לפני המתחרים, גם תוך התפשרות על בשלות ואיכות).
ההתעקשות על סגירות וביצוע כל הפיתוח בתוך דיגיטל לא התאימו עוד לעולם של פתיחות ושילוב כישרונות.
כך הפסידה דיגיטל נתחי שוק למערכת ההפעלה UNIX, שגברה בפופולריות על VMS, ולמחשבים אישיים.
הניסיון להילחם ב-UNIX באמצעות מערכת ההפעלה הכושלת ULTRIX וב-IBM PC באמצעות המחשב האישי הכושל גרמו לדיגיטל הפסדי ענק.
ה-Rainbow 100 היה שילוב של מסוף מחשב המתחבר למחשב מרכזי מדגם VAX ומחשב אישי תואם IBM PC ששווק לעסקים.
גם בתחום המחשוב המרכזי חוותה החברה כישלון, היא השקיעה כשש שנות פיתוח ו-2 מיליארד דולר בפיתוח ה- שהושק ב-1990, אולם הוא כשל מסחרית וטכנית.
עד שנות ה-80 של המאה ה-20 מכרו חברות החומרה מחשבים במחיר גבוה כשמוצרי התוכנה הבסיסיים היו מוצר נלווה.
עם תחילת העבודה על מחשבים אישיים והופעת מוצרי התוכנה של חברת מיקרוסופט, השתנתה המגמה ובהדרגה עלו מחירי התוכנה וירדו מחירי החומרה.
בתחילת שנות ה-90 תורגמה מגמה זו למשבר שאיים על עצם קיומן של שלוש יצרניות החומרה הגדולות חברות IBM, היולט פאקרד ו-DEC.
את שנת הכספים שהסתיימה ביוני 1991 סיימה במכירות של 14 מיליארד דולר וברווח של 500 מיליון דולר, אולם בסוף 1991 סיימה את הרבעון עם הפסד הראשון בתולדותיה בסך 76 מיליון דולר, ובתחילת 1992 הודיעה על פיטורי 18 אלף עובדים.
המשבר חייב שינויים ארגוניים מהותיים ושינוי התרבות הארגונית של DEC, שנהגה להעסיק עובדים במשך כל הקריירה המקצועית ולא פיטרה עובדים.
קן אולסן, נשיא החברה, גם נאלץ להתפטר.
רוברט פלאמר, שהחליף אותו בתפקיד ראה את מחשבי ה-Alpha כמוצר הדגל של החברה שיספק מענה נאות למשבר.
בשנת 1992 החברה נכנסה לשותפות עם חברת מיקרוסופט לשיווק מחשבי ה-Alpha עם מערכת ההפעלה Windows NT לשוק הארגוני.
מיקרוסופט מצידה ביקשה להפוך את Windows NT לפלטפורמת מחשוב ארגונית ולהיכנס לתחום השרתים, תחומים בהם לא הייתה לו פעילות משמעותית עד אז.
החברות גם שיתופו פעולה בפיתוח הגרסאות הבאות של מערכת ההפעלה NT אליה הועברו טכנולוגיות ממערכות היוניקס ומ-MVS, מערכת ההפעלה של דיגיטל למחשבים מרכזיים, שהצטיינה באמינות וביכולת שרידות גבוהים.
דיגיטל מצדה הכשירה את עובדי חטיבת שירותי המחשוב שלה להטמיע את המערכת עבור לקוחות, ובנוסף גם את שרת Exchange של מיקרוסופט לתקשורת ארגונית.
שיתוף הפעולה הצליח, דיגיטל יישמה את NT ו-Exchange עבור 2 מיליון עובדים בארגונים ברחבי העולם תוך כ-4 שנים, ותחום שירותי המחשוב עבור NT הפך לפעילות משמעותית של דיגיטל.
בתחום החומרה בתקופה זו דיגיטל התמקדה בפיתוח מעבדי ה-Alpha, שהיו מבוססי RISC בעלי 64-bit, ופותחו בחלקם בישראל.
ב-1997 היא הגישה תביעת פטנט נגד אינטל בטענה שמעבדי Xeon מפרים פטנטים של מעבדי ה-Alpha.
את הזכויות לייצור מעבדי ה-Alpha מסרה לחברות סמסונג ומיצובישי, בנוסף פתחה איתן במסע שיווק עם הסיסמה "מבוסס אלפא" ("Alpha Powered"), כמתחרה לסיסמה "אינטל בפנים" של אינטל.
אולם המשבר בחברה נמשך והיא נאלצה להמשיך ולפטר עובדים ולמכור קווי מוצרים לחברות אחרות.
כך למשל נמכר בסיס הנתונים RDB לאורקל ב-1994, מוצרי השליטה והבקרה לחברת CA וקו מוצרי התקשורת לחברת ב-1997. כאשר נמשך המשבר ולא נמצא לו פתרון הולם נרכשה החברה על ידי יצרנית המחשבים קומפאק תמורת תמורת 9.6 מיליארד דולר במזומן ובמניות.
הנכס העיקרי של DEC באותה עת היה חטיבת שירותי המחשוב שלה, שהייתה אחראית לכשני שלישים מהכנסותיה.
היא סיפקה שירותי מחשוב בעסקות ארוכות טווח לתאגידים ארגונים גדולים להם מכרה את מוצרי החומרה שלה.
אלא שהמיזוג עם קומפאק לא עלה יפה, עקב השוני בתרבות העסקית של שני הארגונים וגם החברה הממוזגת סבלה בירידה במכירות.
בספטמבר 2001 הודיעה HP כי תרכוש את קומפאק תמורת 25 מיליארד דולר במניות.
עם השלמת הרכישה ביוני 2002 הודיעה HP על פיטורי 15 אלף עובדים.
דיגיטל ישראל הוקמה בשנת 1973 כחברת דקסיס, חברת הפצה מקומית, שמנתה 8 עובדים, ופעלה מחנות קטנה ברחוב ירמיהו ב של תל אביב.
החברה התפתחה לשלוחה של דיגיטל העולמית, שמנתה כ-400 איש בשיאה.
הסניף הישראלי נחשב לאחד הסניפים היותר מוצלחים של חברת DEC העולמית.
הסניף השכיל לגייס צוות מוכשר של אנשי מכירות, שירות ופיתוח, זכה במכרזים רבים בשוק בממשלתי והביטחוני בישראל, וכתוצאה מהצלחתה שכיחות השימוש במוצרי החברה בישראל הייתה גבוהה בהרבה מאשר שכיחות השימוש במוצרים במרבית במדינות בעולם.
עד שנת 1985 כבר צברה כ-1,000 מוסדות וארגונים גדולים בישראל כלקוחות.
ב-1987 עבר מטה החברה לבניין ייעודי באזור התעשייה של הרצליה פיתוח והיה אחד ממרכזי המחשוב הראשונים באזור שנודע בהמשך כ"סיליקון ואדי".
בישראל התקיימה קבוצת משתמשי דיגיטל (דקו"ס) ששיתפה פעולה עם החברה בשיח לגבי פתרונות ושימושים.
בקבוצת דקו"ס היו חברים מנהלי המחשוב של רבים ממשרדי הממשלה, חברות מרכזיות במשק והמערכת הביטחונית.
מנהלי הסניף הישראלי היו גיל וייזר, אשר הקים את הסניף, ויגאל בר יוסף אשר החליף אותו ב-1992.
בין הפרויקטים שביצעה החברה בישראל היו: הקמת 1000 תחנות עבודה עבור התעשייה האווירית לישראל בעלות של 10 מיליון דולר, הקמת מערכת מחשוב עבור כל סניפי אגד בעלות של 4 מיליון דולר, מחשוב מערכת הבריאות הממשלתית, והקמת מערך מחשוב עבור יבואנית הרכב יפנאוטו.
בנוסף תרמה 40 מחשבים להקמת מרכז מחשוב ממשלתי בירוחם.
בשנת 1984 הקימה דיגיטל ישראל מרכז פיתוח למעבדים ומעגלים משולבים (שבבים) באזור התעשייה תלפיות בירושלים.
בשנת 1990 החלה החברה בהקמה של מרכז פיתוח חדש באזור התעשייה הר חוצבים, לאחר שירושלים קיבלה מעמד של אזור פיתוח א' למפעלים עתירי טכנולוגיה שמשמעה קבלת מענק ממשלתי של 38% מההשקעה.
המרכז העסיק כ-80 עובדים, אך ב-1998 נמכר לאינטל ישראל.
בשנת 1992 הקימה דיגיטל ישראל, סמוך לעיר דימונה, מרכז פיתוח בשם "נגב תעשיות תוכנה" בשיתוף עם חברת רותם תעשיות.
המטרה הראשונית הייתה קליטת עולים חדשים בעלי מקצוע בתחום התוכנה ויישובם באזור הנגב.
בהמשך גדל מרכז הפיתוח ועסק בפיתוח, בדיקה ותחזוקת תוכנה עבור לקוחות שונים בישראל.
הוא העסיק 150 עובדים בדימונה, באר שבע ואור יהודה.
בשנת 1998 בעקבות הרכישה בידי חברת קומפאק, שהיה לה רק סניף קטן בישראל עם 12 עובדים, שהוקם ב-1996 ועסק רק במכירה ושיווק, בחרו בקומפאק ביוצא דיגיטל, עמנואל פרץ, לשמש כמנכ"ל החברה המוזגת בישראל.
אולם בעקבות המיזוג צומצם מספר העובדים בישראל לכ-300.
היא חברה בת של האחים וורנר, שהוקמה בספטמבר 2009. החברה מהווה את חטיבת הבידור של DC קומיקס ואחראית לכל תחום הבידור והשיווק ולהפקת סדרות טלוויזיה, משחקי מחשב וסרטי קולנוע המבוססים על כותרי ודמויות יקום DC.
נשיאת החברה היא אשת העסקים דיאן נלסון.
בפברואר 2010 בוצעו שינויים בהנהלת החברה ובהנהלת DC קומיקס.
בשנת 2011 החברה הייתה שותפה עיקרית למהלך של DC קומיקס לביטול כל כותרי הקומיקס ואתחול מחודש ומקיף לכותרים, שעומדים על 52 במספר.
באוקטובר 2013 הוכרז שמשרדי החברה יעברו מניו יורק לקליפורניה ב-2015.
במאי 2016 האחים וורנר הכריזו על הקמת חטיבה נפרדת לקולנוע וכי כל פעולות הפקת הקולנוע של DC Entertainment יעברו לחברת DC Films בניהולם של ג'ון ברג, סגן נשיא חברת האחים ורנר וג'ף ג'ונס, המנהל היצירתי של DC קומיקס.
הצעד נועד לאגד תחת קורת גג אחת את כל הפקות הקולנוע, בדומה למה שמארוול קומיקס עשתה עם הקמת אולפני מארוול.
באוקטובר 2022, נערך מיתוג מחדש במהלכו DC Films הפכה ל-DC Studios, כשלמנהליהם מונו ג'יימס גאן (האחראי על הצד היצירתי) ופיטר ספרן (האחראי על הצד העסקי).
DCS1000 (נקראה בהתחלה Carnivore) הייתה תוכנה בשימוש ה-FBI ושימשה לצורך ניטור דואר אלקטרוני והתקשרויות אחרות.
היא המשתמשה ברכיב תוכנה מסוג רחרחן, שעבר התאמה לצורכי ניטור תעבורת רשת של משתמשים.
התוכנה נוצרה תחת השם Carnivore (קרניבור) באוקטובר 1997, בהמשך שונה שמה ל-DCS1000, ובשנת 2005 הוחלפה בתוכנות קנייניות משופרות יותר, כמו NarusInsight.
מקור התוכנה היה בתוכנה ישנה יותר שנקראה Omnivore.
DB לה-מאן היא מכונית ספורט, בעלת מרכב מפיברגלאס אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הצרפתית Automobiles René Bonnet בין השנים 1959–1963.
סך הכול יוצרו 232 יחידות.
זה היה הדגם האחרון שנבנה במשותף על ידי מייסדי החברה רנה בונה וצ'ארלס דויטש
DCX MMXVI World Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של להקת הבנות האמריקאית, דיקסי צ'יקס, אשר התחיל ב-16 באפריל 2016 בבלגיה והסתיים שנה לאחר מכן בקנדה.
זהו גם היה סיבוב ההופעות הראשון מזה 10 שנים בה הלהקה הופיעה באוסטרליה ובניו זילנד זו הייתה הפעם הראשונה בהן הופיעו חברות הלהקה אי פעם.
ב-2017 השם של סיבוב ההופעות השתנה ל-DCX MMXVII World Tour.
ביגוד להופעות הקודמות שלהן הדגש בסיבוב ההופעות זה היה על מוזיקת רוק אנ' רול וגיטריות חשמליות כאשר הן עשו עיבודים חדשים לשיריהן אשר יתאימו לצלילי הרוק והגיטרות החשמליות.
בנוסף הן גם ביצעו במופע גרסאות כיסוי לשירים של מספר אמנים ביניהם לנה דל ריי, פרינס וביונסה.
בנוסף הן גם שילבו במופע מסרים פולטיים דרך קטעי וידאו.
ב-1 בספטמבר 2017 יצא למופע DVD.
ה-DVD הוקלט במספר תאריכים שונים כאשר מכל מופע נלקחו מס' קטעים שחוברו יחד כ-DVD.
"Truth #2" (קאבר של פטי גריפין)
"Daddy Lessons" (קאבר של ביונסה)
"Mississippi" (קאבר של בוב דילן)
"Better Way" (קאבר של בן הרפר)
DC FanDome היה כנס בידור וקומיקס המתקיים באופן מקוון באתר האינטרנט של DC Comics והפך לפופולרי מאוד בשל הצצה בלעדית לסרטים וסדרות בהפקת החברה.
הכינוס נוצר והוכרז ביוני 2020, כתגובה של האחים וורנר ו-DC לביטול אירוע קומיק-קון סן דייגו לשנת 2020 עקב מגפת הקורונה.
הכנס הציג מידע על תכנים מבוססי DC, כולל על סרטי DC Extended Universe, זיכיון הטלוויזיה יקום החץ, ספרי קומיקס ומשחקי וידאו.
מידע אודות אירוע מעריצים של DC קומיקס פורסם לראשונה באפריל 2020 כאשר מגפת COVID-19 אילצה את ביטול אירועי E3 2020 ואת ביטולו של קומיקון סן דייגו 2020.
ב-14 ביוני 2020, הודיעו האחים וורנר על כינוס מקוון נפרד בלבד בנושא DC.
כנס DC FanDome הוצג כ"חוויה וירטואלית סוחפת וחינמית".
אירוע בן 24 שעות שהתקיים ב-22 באוגוסט 2020.
מנחים צולמו על מסך ירוק והוצגו על "במת היכל הגיבורים" הווירטואלית שתוכננה על ידי איש הקריאייטיב הראשי של DC, ג'ים לי.
חלק מהפאנלים הגדולים יותר שהיו צריכים להתרחש במהלך שיחת וידאו השתמשו ברקעים ייחודיים.
האירוע צולם במשך שבועיים בסוף יולי 2020 והושלם עד 15 באוגוסט 2020.
ב-19 באוגוסט 2020, הוכרז כי FanDome יחולק ליומיים.
המצגת הראשית, שכותרתה "DC FanDome: היכל הגיבורים", נערכה ב-22 באוגוסט.
הכניסה לאירוע הייתה חופשית והיו בו הצצות למגוון סרטי DC, סדרות טלוויזיה, קומיקס ומשחקי וידאו חדשים.
כולל פרטים על זיכיון יקום החץ.
בפאנלים הווירטואליים הוצגו ראיונות של צוות השחקנים ויוצרים של פרויקטים רבים של DC בהווה ובעתיד כמו באטמן, בלאק אדם, יחידת המתאבדים 2, ליגת הצדק: גרסת סניידר, וונדר וומן 1984, שהאזאם!
2: זעם האלים, הפלאש ועוד פרויקטים קולנועיים גדולים במסגרת היקום הקולנועי של DC.
האירוע שודר במגוון שפות: אנגלית, ספרדית, סינית מסורתית, יפנית, קוריאנית, פורטוגזית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית.
אירוע DC FanDome נצפה על ידי 22 מיליון איש ב-220 מדינות בשידור חי 24 שעות ביממה בשנת 2020. שודר בטוויטר וביוטיוב ב-53 ו-82 מדינות, בהתאמה.
באוקטובר 2021 האירוע כלל חשיפה לסרטים עתידיים וזיכיונות של DC קומיקס כמו באטמן, שהאזאם!
2: זעם האלים, אדם השחור, אקוומן 2: הממלכה האבודה, כמו גם הצצה למשחקי וידאו חדשים וסדרות.
השתתפו בו בין היתר דוויין ג'ונסון, מאט ריבס ורוברט פטינסון.
האירוע הווירטואלי בוטל מכיוון שניתן היה לקיים מפגשים פנים אל פנים עם דעיכת מגפת הקורונה.
DCSA היא הסוכנות לביטחון וסיכול ריגול המהווה סוכנות ביטחון ממשלתית פדרלית של משרד ההגנה של ארצות הברית (DoD).
בתחומי האחריות של הסוכנות, מוטלים עליה משימות ביצוע חקירות אבטחה של אנשי כוח אדם, פיקוח על ביטחון תעשייתי, ביצוע הכשרה והעסקת נציגים לביטחון תעשייתי, חוקרי רקע ואנשי מקצוע בתחום אבטחת מערכות המידע הם סוכנים מיוחדים בעלי תעודה.
מנהל ה־DCSA מדווח לתת מזכיר ההגנה למודיעין.
הסוכנות מספקת חקירות רקע על מועסקים של הצבא האמריקני, סוכנויות מחלקת ההגנה, 33 סוכנויות פדרליות אחרות וכ־13,500 חברות קבלן ביטחוניות.
מקבילה לממונה על הביטחון במערכת הביטחון בישראל ול.
הסוכנות נודעה במקור בשם שירות החקירות של מחלקת ההגנה (Defense Investigative Service, DIS), שהוקם בשנת 1972. בשנת 1999 שינתה הסוכנות את שמה לשירות הביטחון של מחלקת ההגנה (DSS, Defense Security Service).
ביולי 2019 היא אורגנה מחדש כ-DCSA, בשילוב עם העברת האחריות לביצוע חקירות רקע מהלשכה הלאומית לחקירות רקע שפעלה בעבר.
בשנת הכספים 2016 הוסמכו 800 עובדים אזרחיים.
מתוכם כ-400 היו אנשי שטח האחראים ישירות לפיקוח ביטחוני על כ-13,000 עובדי קבלן ביטחוניים.
סימולטור לחימה דיגיטלי הוא סימולטור הדמיית טיסות קרב שפותח על ידי "Eagle Dynamics" ו"The Fighter Collection".
המשחק זמין בשלושה תווים שונים של מוצרי הסימולציה: DCS World, Modules, ו-Campaigns.
DCS World הוא משחק חינם להורדה הכולל שני מטוסים ושתי מפות בחינם.
את שאר המטוסים והמפות, ניתן לרכוש באתר עצמו.
ה-Modules, כלומר מודולים, הם תוכן להורדה שמרחיב את המשחק עם מטוסים נוספים, מפות ותוכן אחר.
ה-Campaigns, כלומר מסעות פרסום, הם קבוצות של משימות עם תסריט.
המודולים ומסעות הפרסום מופקים על ידי Eagle Dynamics וכן על ידי צדדים שלישיים.
DCS World הוא סים לימודים בו שחקנים לומדים כיצד להפעיל מטוסים באמצעות נהלים מציאותיים.
מטוסים מעוצבים בקפידה מנתונים מהעולם האמיתי, כולל דגמי טיסה ותתי-מערכות אותנטיים ותאי טייס מפורטים עם כפתורים ומתגים אינטראקטיביים.
מדריכים דיגיטליים מתעדים את ההיסטוריה, המערכות והתפעול של כל מטוס בפירוט רב.
למשחק יש תמיכה נרחבת בג'ויסטיקים והתקני קלט HOTAS, החל ממשטחי משחק ועד לתאי טייס העתק של 1:1.
DCS World תומך במגוון רחב של פעולות לחימה כולל סיור אווירי קרבי, קרבות כלבים, תקיפות אוויריות, תמיכה אווירית צמודה, SEAD ומעליות אוויריות.
עשרות מטוסים ומסוקים צבאיים זמינים, התוקפים על פני תקופות ממלחמת העולם השנייה דרך המלחמה הקרה ועד לתחילת המאה ה-21 מודולים פופולריים כוללים את ה-F-14, AH-64D, F/A-18C, F-16 ו-A-10.
עורך משימה כלול למשתמשים ליצור תרחישים ומסעות פרסום משלהם עם תמיכה בסקריפטים ב־Lua.
משתמשים יכולים לארח שרתים משלהם עם משימות מתוצרת משתמש עבור PVE ו־PVP מרובה משתתפים.
הקהילה פיתחה כלים ליצירת משימות באמצעות יצירת תהליכים ומארחת שרתים המדמים שדות קרב דינמיים.
DCS World פועלת כפלטפורמה מודולרית מאוחדת, בניגוד לתשלומים קודמים בסדרה שהיו מוצרים עצמאיים, וזה מאפשר למשתמשים במודולים שונים לעבור בין מטוסים ולשחק יחד בתוך לקוח משחק בודד.
הפלטפורמה גם מאפשרת למפתחי צד שלישי לפרסם מודולים דרך חלון הראווה של Eagle Dynamics.
כמו כן, הופקו אופנים קהילתיים, כגון A-4E, T-45C ו-UH-60L.
בבסיסים שונים בעולם משתמשים במשחק ה-DCS כמאמן טיסה בכדי להכשיר ולהתאמן בטיסות קרב.
לדוגמה; כמה חיילות אוויר השתמשו ב-DCS World כעזר אימון.
הגרסה המקצועית שנקראת "Mission Combat Simulator" זמינה לשימוש ארגוני.
טייסת האימונים ה-355 של חיל האוויר של ארצות הברית בשדה התעופה - Davis-Monthan AFB עושה שימוש ב-DCS כמאמן מכשירים ומערכות נשק עבור ה-A-10C.
בדרך כלל משתמשים במשקפי מציאות מדומה כדי לחוות את המשחק יותר סוחף ומקצועי.
לפני שה-מיראז' 2000 הוצא לגמלאות ב-2022, ארמי דה ל'אייר (חיל האוויר הצרפתי) השתמש ב-DCS לאימון מכשירים ולאימון קרב עם מודול M-2000C, תוך ציון מספר לא מספיק של סימולטורים מקצועיים.
טייסים אוקראינים התאמנו באמצעות המודולים A-10C II ו-F-16.
ל-DCS World יש מספר מפות שזמינות ל-Eagle Dynamics ומצדדים שלישיים
קווקז: מפת ברירת המחדל של המשחק.
היא כוללת אזורים נרחבים של גאורגיה, רוסיה, קרים והים השחור.
טווח ניסויים ואימונים של נבדה: הוא טווח אימונים של חיל האוויר האמריקני ומיקומו של תרגיל הדגל האדום, הכולל את בסיס חיל האוויר נליס, בסיס חיל האוויר קריץ', אזור 51, לאס וגאס, נמל התעופה הבינלאומי מק'קארן וסכר הובר.
המפרץ הפרסי: מפה שבמרכזה יש את מצר הורמוז, והיא כוללת את איחוד האמירויות הערביות וגם אזורים של עומאן ואיראן.
מפת סיני: היא מפת צד שלישי המייצגת את חצי האי סיני, מזרח מצרים ודרום ישראל.
סוריה: מפת צד שלישי שבמרכזה יש את רוב סוריה, קפריסין ולבנון ואזורים של טורקיה, ישראל, ירדן ועיראק.
איי מריאנה: מפה חינמית המרוכזת סביב שלושת האיי מריאנה, כולל גואם, רוטה, טיניאן, סאיפאן וציון של איים פחותים.
דרום האוקיינוס האטלנטי: מפת צד שלישי הכוללת את ארגנטינה, צ'ילה ואיי פוקלנד.
תעלת למאנש: מפה של דרום מזרח אנגליה וצפון מזרח צרפת במהלך מלחמת העולם השנייה.
נורמנדי 1944: מפת צד שלישי שבמרכזה יש את שדה הקרב של מלחמת העולם השנייה של נורמנדי, צרפת.
שוחררו שלושה כותרים עצמאיים תחת השם DCS משנת 2008 עד 2011.
הראשון היה "DCS: Black Shark" (כריש שחור), כסימולציה של ה-קמוב Ka-50.
DCS: A-10 Warthog, הסימולציה העצמאית של ה-A-10, שוחררה בפברואר 2011.
השדרוג עבור DCS: Black Shark 2, שוחרר בנובמבר 2011 ואפשר לשחק בו משתתפים מרובה ברשת עם ג'ויסטיק.
הבטא הפתוחה של DCS World הושקה במאי 2012. warthog ו-Black Shark 2 הפכו לזמינים כמודולים.
המשחק "Flaming Cliffs 3" (צוקים בועקים 3) שוחרר מאוחר יותר באותה שנה, שהוסיף מטוסים מ־Lock On כמודולים של DCS World.
מודול הצד השלישי הראשון, "Bell UH-1H Huey", הוכרז גם הוא ב-2012.
גרסת "DCS World 1.5" שוחררה באוקטובר 2015 וכוללת מנוע גרפי חדש של DirectX 11 וקובץ הפעלה מאוחד.
בנובמבר 2015, "DCS World 2.0" שוחררה כאלפא פתוח ואילו גרסת "1.5" המשיך להיות נתמך כגרסה יציבה.
גרסת "2.0" הוסיפה תמיכה לשטח מפורט יותר כולל מפת מבחן וטווח האימונים של נבדה.
גרסת "DCS World 2.1" שוחררה בשנת 2017 והוסיפה תמיכה בהצללה נדחה ובעיבוד מבוסס פיזי, ואחריה שוחררה גרסת "DCS World 2.2" באותה שנה.
המהדורה הגדולה הבאה, "DCS World 2.5", הוסיפה מפת קווקז משופרת ב-2018, כך שגרסה זו החליפה את גרסת "1.5" כגרסת המהדורה היציבה בקנה אחד עם מהדורת steam.
גרסת "DCS World 2.7" שוחררה כגרסת בטא פתוחה באפריל 2021, עם מזג אוויר ועננים חדשים, כמו גם הדמיית מנוע משופר.
ביוני באותה השנה, "2.7" הפכה לגרסה היציבה ביותר.
גרסת "DCS World 2.8" שוחררה כגרסת בטא פתוחה באוקטובר 2022, ושיפרה את ההשפעות האטמוספיריות ואת תרגילי הקרב הבסיסיים של הבינה המלאכותית.
גרסת "DCS World 2.9" שוחררה כגרסת בטא פתוחה באוקטובר 2023, וכוללת תמיכה ב-Nvidia DLSS ו-AMD FSR, שיפורים לצ'אט קולי מרובה משתתפים, קישור נתונים וסימולציית מכ"ם בעלי נאמנות גבוהה יותר, ואפקטים חדשים של גרפיקה ומצלמה.
במהלך הפיתוח, המודולים הציגו תכונות חדשות לסימולטור הכולל דגמי טיסה משופרים ודגמי נזק, מטוסים מרובי צוותים עם מספר שחקנים או בינה מלאכותית הפועלת כצוות וסימולציית FLIR משופרת.
ב-SimHQ שיבחו את מודול ה-Ka-50, וציינו את תשומת הלב לפרטים טכניים כמו הרתיעה של האקדח הראשי המשפיעה על דינמיקת הטיסה, יחד עם פרטים קטנים יותר כמו למגב השמשה הקדמית בעלת מספר צבעים.
כמו כן, צוין הקושי בהטסת המסוק.
סימולציית Ka-50 זכתה בפרס סימולציית מוצר השנה של SimHQ לשנת 2008.
PC Pilot סיקר את מודול ה-F-14 Tomcat של צד שלישי עם ציון של 97/100. הסקירה סיכמה כי "DCS: F-14 Tomcat הוא באמת אחד ממודולי הסימולציה הגדולים ביותר שנוצרו אי פעם עבור סימולטור טיסה למחשב", והמורכבות והעומק של תא הטייס והמערכות הרב-צוותים תוארו כיוצאי דופן.
המאמר של "Helisimulator" על הגרסה המוקדמת של מודול AH-64D שעובד בתהליך, שיבח את המודולים התלת־ממדיים ואת נוף הקול, אך גם מציין את המערכות הלא שלמות ומתח ביקורת על הדיוק של דגם הטיסה בהשוואה למסוק אמיתי.
למרות החסרונות הללו, נאמר שהוא "הייצוג הטוב ביותר של AH-64D מאז משחק "ג'יין Longbow 2".
DDS (ראשי תיבות באנגלית של: Data Distribution Service, תרגום: שירות הפצת הנתונים) הוא תקן מכונה-למכונה של קבוצת ניהול אובייקטים (OMG) (המכונה תווכה או "תשתית קישוריות") שמטרתו לאפשר העברת נתונים עם יכולות אמינות, ביצועים גבוהים, תפעוליות בינית, זמן אמת, סילומיות באמצעות דפוס פאב-סאב (publish-subscribe) .
DDS נותן מענה לצורכי החלפת נתונים בזמן אמת של יישומים בתחום התעופה והחלל, ההגנה, בקרת התנועה האווירית, כלי רכב אוטונומיים, מכשירים רפואיים, רובוטיקה, ייצור חשמל, סימולציה ובדיקות, ניהול רשת חכמה, מערכות תחבורה ועוד.
DDS היא תוכנת רשת המפשטת תכנות רשת מורכבות.
היא מיישמת את מודל "פאב-סאב" (פרסם-הירשם) לשליחה וקבלה של נתונים, אירועים ופקודות בין הצמתים.
צמתים המייצרים מידע יוצרים "נושאים" (למשל, טמפרטורה, מיקום, לחץ) ומפרסמים (פאב) "דגימות".
DDS מספקת את דגימות למנויים שמצהירים על עניין בנושא זה (סאב).
DDS מטפל במטלות העברה: כתובת הודעות, סראליזציה (כך שמנויים יכולים להיות בפלטפורמות שונות מהמפרסם), מסירה, בקרת זרימה, ניסיונות חוזרים וכו'.
כל צומת יכול להיות מפרסם, מנוי או שניהם בו-זמנית.
מודל הפרסום-הרשמה של DDS ממזער למעשה תכנות רשת מורכבות עבור יישומים מבוזרים.
DDS תומך במנגנונים שחורגים מהמודל הבסיסי של פרסום-הרשמה.
היתרון העיקרי הוא שיישומים המשתמשים ב-DDS לתקשורת שלהם מנותקים.
צריך להשקיע זמן עיצוב מועט יחסית בטיפול באינטראקציות ההדדיות שלהם.
בפרט, האפליקציות לעולם אינן זקוקות למידע על האפליקציות האחרות המשתתפות, כולל קיומן או מיקומן.
DDS מטפל בשקיפות בהעברת הודעות ללא צורך בהתערבות מיישומי המשתמש, כולל:
לקבוע מי צריך לקבל את ההודעות
מה קורה אם לא ניתן להעביר הודעות
הן יישומי תוכנה קנייניים והן בקוד פתוח של DDS זמינים.
אלה כוללים ממשקי תכנות יישומים (API) וספריות של יישומים ב־Ada, C, C++, C#, Java, Python, Scala, Lua, Pharo, Ruby ו־Rust .
ספקי DDS השתתפו בהדגמות של יכולת פעולה הדדית בפגישות הטכניות של OMG Spring מ-2009 עד 2013.
DEEP WORK: הדרך להצליח בעולם רווי הסחות דעת הוא ספר עיון מאת קאל ניופורט, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת ג'ורג'טאון, שראה אור בינואר 2016 בהוצאת Grand Central Publishing (קבוצת האצ'ט).
הספר עוסק ב"עבודת עומק" – היכולת להתמקד לאורך זמן במשימות עתירות־קוגניציה ללא הסחות דעת – ומציע עקרונות ותרגולים ליישום שיטתי שלה בעולם העבודה המחובר־תמיד.
הספר זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, נמנה עם רבי־המכר של ה"וול סטריט ג'ורנל", והוגדר כ"ספר עסקים מומלץ לשנת 2016".
בהמשך יצאה מהדורה עברית בהוצאת סלע מאיר.
ניופורט מגדיר "עבודת עומק" כעבודה המתבצעת בריכוז מלא וללא הסחות דעת על משימה תובענית מבחינה קוגניטיבית.
לדבריו, עבודת עומק מאפשרת לרכוש מיומנויות במהירות ולהפיק תוצרים איכותיים בזמן קצר יחסית.
מנגד, "עבודה שיטחית" (shallow work) כוללת מטלות שטחיות או תפעוליות כמו התכתבויות שגרתיות ודוא"ל, אשר אינן דורשות השקעה מחשבתית רבה אך כובלות את האדם למעגל מתמיד של חיבוריות.
הספר בנוי משני חלקים עיקריים.
בחלק הראשון ניופורט מציג את הטיעון לקיומה ולחשיבותה של עבודת עומק, ומדגיש את נדירותה ההולכת וגוברת דווקא בתקופה שבה ערכה הכלכלי והיצירתי עולה.
הוא קושר בין עומק לבין מלאכת מחשבת ותחושת מימוש עצמי ומקצועי.
לאורך הספר שוזר ניופורט דוגמאות היסטוריות ועכשוויות, בהן קרל יונג שבנה מגדל אבן כדי לעבוד בבידוד, או מחוות גדולות דוגמת סופרים שפרשו לסביבות מנותקות לצורך כתיבה.
הספר מציג את רעיון "כלכלת תשומת הלב" וטוען כי חיבוריות־יתר שוחקת את היכולת להתרכז ומונעת למידה משמעותית.
הוא מחזיר לתודעה את אתוס ה"מלאכה" כאמצעי ליצירת משמעות ועילאיות מקצועית, ומדגיש את חשיבות עיצוב סביבת העבודה – הן הפיזית והן הדיגיטלית – כדי לאפשר ריכוז ועמידה ביעדים.
עם יציאתו זכה הספר להכרה רחבה.
הוא הופיע ברשימות רבי־המכר של ה"וול סטריט ג'ורנל" והוגדר באמזון כאחד מספרי העסקים המובילים לשנת 2016. ביקורת שפורסמה ב על ידי מולי יאנג הדגישה את הערך המעשי של ההצעות לצמצום הסחות דעת, אך גם הסתייגה מאופי "נזירי" ומהכללות ביחס לרשתות החברתיות.
ביקורת אחרת ב־Medium מאת That Joe Armstrong ציינה לטובה את בהירות המבנה אך ביקרה את החזרתיות ואת היעדר התמיכה המחקרית המלאה.
הספר השפיע על שיח רחב בספרות הפופולרית בנושא פרודוקטיביות ועיצוב הרגלי עבודה.
הוא נידון לצד ספרים נוספים בז'אנר, כגון Mindful Tech מאת דייוויד לוי, המציע גישה של מיינדפולנס ומדיטציה במקום נטישה טוטאלית של טכנולוגיה, ו־The Productivity Project מאת כריס ביילי, המתמקד בניסויים אישיים בניהול זמן ואנרגיה.
הוויכוח סביב הצורך בעזיבת רשתות חברתיות, קביעת מדיניות דוא"ל נוקשה ותכנון יום מובנה ממשיך לעורר מחלוקת בין תומכי גמישות לבין מצדדי משמעת־עומק.
תקן הצפנת מידע הוא צופן בלוקים סימטרי שפותח ב-1974 במרכז המחקר של IBM, בשיתוף פעולה עם הסוכנות לביטחון לאומי של ממשלת ארצות הברית.
למרות גודל המפתח הקטן יחסית של הצופן, הוא השפיע רבות על התפתחות תחום הקריפטוגרפיה.
האלגוריתם התקבל בשנת 1976 על ידי לשכת התקנים הלאומית של ארצות הברית (ששמה שונה מאוחר יותר ל-NIST) כחלק מדרישת תקן עבור הממשל האמריקאי להצפנת נתונים למטרות אזרחיות, ושימש כתקן למטרה זו עד נובמבר 2001, אז הוחלף בתקן החדש Advanced Encryption Standard.
למרות זאת DES נמצא עדיין בשימוש ב-גרסה המשולשת שלו, בעיקר בתחום הבנקאות.
DES הוא צופן בלוקים סימטרי איטרטיבי שיועד במקור בעיקר לחומרה.
הוא מקבל בלוק טקסט קריא שהוא מחרוזת של 64 סיביות (8 בתים) ומפיק בלוק מוצפן באורך זהה.
הפונקציה הפנימית של הצופן מתבצעת בשש עשרה חזרות (הנקראות סבבים או rounds) בעזרת מפתח סודי באורך 64 סיביות (שמתוכן רק 56 סיביות בשימוש).
צופן DES היה לצופן הראשון בקנה מידה גדול שהתבסס על רשת החלפה-תמורה לפי הפרדיגמה של קלוד שאנון, שהיא שילוב של הפעולות החלפה, תמורה וחיבור עם מפתח סודי במבנה הנקרא רשת פייסטל.
זהו מבנה קריפטוגרפי הקרוי על שמו של הורסט פייסטל, יושם לראשונה בצופן לוציפר וידוע כמבנה בטוח.
יתרונו הוא שהוא הופך כל פונקציה לא בהכרח הפיכה, לפרמוטציה.
הפונקציה הפנימית של הצופן נחשבת לאינוולוציה, במובן שאם מפעילים את אותה הפונקציה פעמיים בזה אחר זה על אותו קלט מתקבל הקלט המקורי.
לכן אפשר להשתמש בפונקציה אחת הן להצפנה והן לפענוח, מה שחוסך בשערים לוגיים ומקטין את נפח החומרה.
באופן כללי, מחלקים את בלוק הקלט לשני חצאים - ימין ושמאל בהתאמה, ובכל סבב מצפינים את החצי השמאלי עם תוצאת הפונקציה שמופעלת על החצי הימני יחד עם מפתח סודי נפרד.
לאחר מכן שני החצאים מחליפים מקומות וחוזרים שוב על אותה פעולה.
בכל סבב רק החצי השמאלי משתנה ואילו החצי הימני נותר ללא שינוי, כשהוא הופך לחצי השמאלי בסבב הבא וחוזר חלילה.
בפענוח מפעילים את אותה הפונקציה אך משתמשים במפתח בסדר הפוך.
הקלט הוא בלוק טקסט קריא בגודל 64 סיביות ומפתח הצפנה סודי בגודל 64 (בפועל 56) סיביות.
באמצעות תהליך הכנת המפתח המתואר להלן, מרחיבים את המפתח ומחלקים אותו ל-16 מקטעים בני 48 סיביות כל אחד, כאשר כל מקטע משמש עבור סבב בודד.
מכינים 8 תיבות החלפה הנקראות בקיצור S-box.
הן מייצגות אוסף של פונקציות לא-ליניאריות שמקבלות קלט באורך 6 סיביות ומחזירות פלט באורך 4 סיביות בהתאם לטבלת הערכים הקבועה המוצגת להלן.
מכינים "תיבת הרחבה" ( בתרשים) ו"תיבת תמורה" ( בתרשים), המייצגות פונקציות מיפוי לפי ערכים קבועים.
התיבה E (קיצור של Expansion) היא תיבת תמורה/הרחבה, שתפקידה להכין את הקלט להחלפה בתיבות ההחלפה.
היא מרחיבה את הקלט מ-32 סיביות ל-48 סיביות.
16 מתוך 32 סיביות הקלט מועתקות פעמיים למקומות שונים כמתואר בתרשים.
למשל הסיבית במיקום הרביעי בקלט מועתקת למיקומים החמישי והשביעי בפלט.
מכינים תיבת תמורה קבועה הנקראת P-box (קיצור של Permutation) שמשנה את סדר הסיביות של הפלט בסוף כל סבב תוך שמירה על גודלו.
כזכור, היות שהצופן מיועד למימוש בחומרה, העתקת סיביות היא מלאכה קלה, זה רק עניין של חיווט.
בתחילת הצופן, לפני הפעלת הפונקציה הפנימית , מבצעים תמורה חד פעמית על כל סיביות הקלט באמצעות תיבת תמורה סטטית הנקראת (Initial Permutation), ובסיום כל 16 הסבבים מעבירים את הפלט בתיבת התמורה ההופכית לה (שתיהן מוצגות בתרשימים משמאל).
לפעולה זו אין השפעה על ביטחון הצופן ומקובל להתעלם ממנה כשמנתחים אותו.
הסיבה לתוספת זו כמו שיקולים אחרים שהנחו את מפתחי הצופן לא היו נהירים בעיקר בשל העובדה שהם נחשבו לסוד לאומי.
לדברי דון קופרשמידט הסיבה לתוספת זו טכנית בלבד, בשל העובדה ש-DES פותח בחומרה והחיווט היה נוח בצורה זו.
סדר הפעולות בכל הסבבים זהה.
תחילה מחלקים את קלט האלגוריתם לשני חצאים בהתאמה ובכל סבב מבצעים כדלהלן:
במבנה זה פעולת הפונקציה הפנימית מתבצעת רק על מחצית הקלט (היינו 32 סיביות).
כאשר המחצית הימנית משמשת כקלט לפונקציה והפלט שלה משמש להצפנת המחצית השמאלית בחיבור XOR.
שימו לב שהמחצית הימנית אינה מוצפנת אלא מועתקת כמו שהיא למחצית השמאלית של הסבב הבא.
תפקידה הוא לשמש כמו מפתח הצפנה להצפנת המחצית השמאלית בכל סבב ולכן היא צריכה להישאר ללא שינוי כדי לאפשר פענוח לאחר מכן.
מורכבת מרשת החלפה-תמורה שהיא שילוב של שלוש פונקציות: הפונקציה שממפה "ומגדילה" את הקלט לפלט של 48 סיביות יחד עם תיבות ההחלפה ותפקידן הוא לבצע פעולה אי-ליניארית על הקלט, התמורה שתפקידה לפזר את הפלט והפונקציה השלישית שמחברת את הפלט עם חלק מהמפתח הסודי.
קלט: טקסט קריא המיוצג כמחרוזת 64 סיביות על ידי המערך .
מפתח שהוא מחרוזת של 64 סיביות המיוצגת על ידי .
את המפתח מרחיבים למערך של 16 כניסות בגודל 48 סיביות (סך הכול 768 סיביות) כדלהלן:
מכינים מערך עזר באורך 16 כניסות שערכיו לפי האינדקס הם; עבור מציבים בכל היתר .
משתמשים בטבלה כדי להעתיק את סיביות המפתח לשני משתנים מקומיים בגודל 28 סיביות כל אחד בהתאמה לפי הסדר המופיע בטבלה.
כלומר הערך ההתחלתי יהיה ו-.
יש לשים לב שלא כל הסיביות הועתקו (רק 56 מתוך 64).
ההעתקה מתבצעת ברמת סיביות לפי האינדקס, כלומר פירושו העתקת הסיבית ה-58 מהמפתח למקום הראשון במשתנה (הספירה מתחילה מאפס).
, כלומר תוצאת הערך הקודם של לאחר הזזה מעגלית לשמאל לפי .
, באופן דומה הוא תוצאת הזזה מעגלית לשמאל של ערכו הנוכחי פוזיציות.
משרשרים ביחד את שני החלקים למערך בגודל 56 סיביות ונעזרים בטבלה כדי לבחור 48 סיביות מתוכן עבור מפתח הסבב הנוכחי, לפי האינדקסים (כלומר ).
משתמשים בטבלה כדי לערבב את סדר סיביות המסר; ומחלקים את התוצאה לשני חצאים .
ערכי המחצית השמאלית הם וערכי המחצית הימנית .
עבור עד מבצעים לפי הנוסחה המתוארת לעיל, תחילה ומחשבים את כדלהלן:
מעתיקים את ממערך של 32 סיביות למערך באורך 48 סיביות לפי הטבלה .
לאחר ההרחבה (שימו לב שסיביות מסוימות מועתקות יותר מפעם אחת).
מבצעים XOR עם המפתח המורחב המתאים לסבב הנוכחי: .
מחלקים את המערך לשמונה כניסות , כל אחת מהן באורך 6 סיביות המסומנות ומבצעים החלפה של כל הכניסות עם שמונה תיבות ההחלפה המתאימות; .
כל תיבת החלפה ממפה מחרוזת של שש סיביות קלט למחרוזת של ארבע סיביות המצויות בשורה בעמודה בטבלה.
כאשר מספר השורה הוא מספר שלם באורך שתי סיביות בטווח .
ארבע הסיביות הנותרות מייצגות מספר שלם בבסיס 2 בטווח (ספרה הקסדצימלית אחת) שמשמש כמספר העמודה.
לדוגמה מניב ו- והפלט הוא .
משתמשים בתיבת התמורה כדי לסדר מחדש את סיביות לפי האינדקסים.
מצפינים את החלק השמאלי: .
שני החצאים האחרונים מתחלפים ביניהם.
מבצעים את התמורה המסיימת ההופכית , כלומר .
שוב פעולה זו אינה קריפטוגרפית.
המסר הוא הטקסט " Now is the time for all" באורך 24 אותיות (בקידוד ASCII) ומפתח ההצפנה הוא המחרוזת בייצוג הקסדצימלי:
התוצאה היא הטקסטים הבאים בבסיס הקסדצימלי:
הפענוח מתבצע עם אותה פונקציה ועם אותו מפתח אך בסדר הפוך.
כלומר בתהליך הרחבת המפתח לעיל מתחילים מהמפתח ויורדים עד .
הפעולות מתחילת ההצפנה ו- מסופה למעשה מבטלות אחת את השנייה כי הן פעולות הופכיות, לכן אפשר להתעלם מהן.
מה שמותיר אותנו עם שני החצאים האחרונים מהסבב האחרון של ההצפנה.
כעת, מייד עם תחילת הלולאה הראשית בפענוח (כזכור במעבר מסבב לסבב החצי הימני אינו משתנה אלא רק מחליף מקום עם החצי השמאלי) לכן הפעולה הבאה:
היא למעשה אינוולוציה והיא שקולה ל:
החלק השמאלי ביותר המצוי בסוגריים הוא בדיוק הפעולה מהסבב האחרון של ההצפנה ואילו הפעולה הבאה אחריה היא מהסבב הראשון של הפענוח.
אפשר לראות ששתי הפעולות מבטלות אחת את השנייה.
על כן לאחר הסבב הראשון למעשה חוזרים צעד אחד לאחור ומתקבלים החצאים (מהסבב הקודם של ההצפנה).
בסבב הבא מבצעים את אותה פעולה עם וכן הלאה ובדרך זו משחזרים את יתר הסבבים.
לצופן DES דרושים 16 תת-מפתחות, כל אחד מהם באורך 48 סיביות ומתאים לסבב בודד (סך הכול 768 סיביות).
להכנת המפתחות DES משתמש בשתי טבלאות סטטיות ו- (המוצגות בטבלאות הבאות).
איתם מרחיבים את המפתח הסודי שמסופק על ידי המשתמש ל-16 תת-מפתחות.
מתעלמים מהסיביות (כל סיבית שמינית) הנחשבות לסיביות זוגיות.
באמצעות הטבלה מחלקים את 56 הסיביות האפקטיביות לשני משתנים ו- בני 28 סיביות כל אחד.
מבצעים הזזה מעגלית לשמאל של סיביות המשתנים ו- בסיבית אחת או שתיים (בהתאם לערך התלוי במיקום הסיביות, עבור סבבים 1, 2, 9, 16 מזיזים ב-1 עבור היתר מזיזים ב-2) משתמשים בטבלה כדי לאחד את סיביות המשתנים לבלוק מפתח בגודל 48 סיביות.
וחוזרים על פעולה זו 16 פעמים עבור כל 16 הסבבים של הצופן.
על מנת שהצופן יצליח להסתיר היטב את הטקסט המקורי, תהליך הכנת המפתח מנסה לשוות למפתח המורחב מראה אקראי ככל האפשר.
כבר ב-1973 התגלה שמפתחות הצפנה מסוימים עלולים לייצר מפתח מורחב בעל תבנית לא אקראית ניכרת שהתוצאה שלה בלתי צפויה.
למשל אם המשתנה הפנימי C מכיל 28 אפסים והמשתנה D מכיל 28 אחדים ייווצר מצב שהצפנת DES תהיה זהה לפענוח DES עם אותו מפתח.
לכן אם מצפינים טקסט כלשהו עם אחד מהמפתחות החלשים פעמיים מתקבל הטקסט המקורי.
ישנם ארבעה מפתחות החלשים ב-DES:
כזכור, כל סיבית מפתח שמינית נקראת סיבית זוגיות ולמעשה הן אינן משתתפות כלל בהצפנה.
אם סיבית הזוגיות אינה נבדקת גם מפתח שכולו אפסים או אחדים יתנהג באותו אופן.
מפתחות הצפנה "חלשים למחצה" הם מפתחות שגורמים למצב שבו המפתח המורחב המתקבל מוגבל לשני תת-מפתחות בלבד כשהם חוזרים על עצמם בזוגות, ולהם התכונה הבאה:
כלומר הצפנה עם מפתח אחד ואז הצפנה של התוצאה עם המפתח השני מחזירה את המקור.
קיימים שישה זוגות של מפתחות DES חלשים למחצה והם:
תיבת ההחלפה הנקראת S-box (קיצור של Substitution box; ראו תרשים) מייצגת פונקציות החלפה אי-ליניאריות קבועות המחזירות ערכים מהטבלה על פי אינדקס שתלוי בקלט.
תיבות ההחלפה של DES הן מקור חוסנו; הפונקציות שהן מייצגות הן הפעולות האי-ליניאריות היחידות המופעלות על הקלט ואלמלא הן הצופן היה ניתן לפריצה בקלות.
בדיעבד מסתבר כי התיבות עוצבו באופן כזה שהצופן יהיה עמיד יחסית כנגד קריפטואנליזה דיפרנציאלית.
עוד ידוע כי גם ה-NSA היה מעורב בתכנון תיבת ההחלפה של DES ואף שינה אחדים מן הערכים מנימוק לא ידוע.
ההערכה המקובלת כיום היא שהשינויים נועדו לחזק את הצופן כנגד ההתקפה הדיפרנציאלית שהייתה ידועה להם ולמפתחי הצופן ב-IBM כבר אז.
DES הוא דטרמיניסטי, ולכן הצפנה חוזרת של בלוקים זהים עם מפתח זהה תניב בלוק מוצפן זהה.
עובדה זו עלולה להוות פתח להתקפה כנגד הצופן כי ניתן להיעזר בבלוקים זהים כדי לבצע ניתוח סטטיסטי של הצופן ולחלץ בדרך זו מידע מסוים אודות טקסט המקור.
הפתרון לכך הוא יישום האלגוריתם באחד ממצבי ההפעלה המבטלים את יתירות הצופן.
במצב ההפעלה משרשרים בלוקי צופן באופן שכל בלוק של טקסט המקור עובר תחילה XOR עם תוצאת ההצפנה של הבלוק הקודם, כך ששני בלוקים של טקסט מקור זהים יובילו לפלט צופן שונה.
לצורך הבלוק הראשון משתמשים במפתח נוסף המכונה וקטור אתחול (Initialization Vector) או IV שגודלו כגודל הבלוק, אותו מחברים ב-XOR עם בלוק המידע הראשון.
הקריפטואנליזה הבולטת ביותר והראשונה נגד DES שסיבוכיותה טובה מעט יותר מכח גס, התגלתה על ידי אלי ביהם, כיום פרופסור בטכניון והמנחה שלו לדוקטורט עדי שמיר, כיום פרופסור במכון ויצמן למדע.
הם פרסמו ב-1990 את עבודת הדוקטורט שלו שעסקה בקריפטואנליזה דיפרנציאלית – טכניקה רבת עוצמה שהתגלתה ככלי יעיל נגד אלגוריתמים סימטריים מודרניים רבים.
אך קריפטואנליזה דיפרנציאלית מסוגלת לגלות מפתח הצפנה של DES עם דגימות קלט-פלט נבחרות של האלגוריתם לפי מודל התקפת גלוי-נבחר שזה אינו מעשי.
התקפה טובה יותר המוכרת כיום נגד DES היא קריפטואנליזה ליניארית, שמציעה שיפור על פני קודמתה.
מלבד יכולתה לגלות מפתח DES עם קלטים, אין צורך עבורה בטקסט-מקור נבחר אלא כל טקסט אפשרי.
התקפה זו נקראת התקפת גלוי-ידוע.
התקפה אחרת מודרנית יותר היא התקפה אלגברית של ניקולס קורטויס וגרגורי בראד משנת 2007, שהיא תחום מתפתח בקריפטואנליזה מודרנית.
זוהי התקפה קריפטוגרפית הפועלת רק עם טקסט מקור יחיד והיא מנצלת אלגוריתמים לפתרון בעיות SAT כדי לגלות חולשות אלגבריות בצופן.
DES נופל בקטגוריה של צפנים סימטריים הנקראת HFE שמבוססת על הקושי שבפתרון משוואות ריבועיות מרובות נעלמים שידועה כבעיית NP-קשה.
אמנם מבחינה מעשית כאשר מערכת המשוואות "דלילה" אפשר לפעמים לפתור בעיה זו ביעילות, אך בפועל התקפה זו מצליחה רק נגד שישה סבבים של הצופן אבל היא אינה מעשית נגד DES במלואו.
ההתקפה הדיפרנציאלית והליניארית דורשות כמות עצומה של טקסטים מוצפנים ומקורותיהם (בסדר גודל של מאות טרה-בייט) על מנת למצוא את מפתח ההצפנה ולכן אינן מהוות איום ממשי על האלגוריתם.
עובדה זו מעידה על חוסנו ועל טיבו של האלגוריתם יותר מאשר על חולשתו.
למרות כל השנים טרם נמצאה התקפה היעילה באופן משמעותי מכח גס.
מסתבר שההתקפה המעשית היחידה נגד DES היא התקפת כוח גס מקבילית באמצעות חומרה ייעודית.
ב-1993 טען מיכאל ויינר שאפשר לבנות בהשקעה של כמיליון דולר מכונה שתפצח את DES בתוך 3.5 שעות במקרה הממוצע.
לפי התכנון המקורי שלו המכונה צריכה להכיל כ-57,000 שבבים המסוגלים להריץ את DES במקביל.
מאוחר יותר נבנתה מכונה כזו הלכה למעשה ובעלות נמוכה בהרבה.
הארגון Electronic Frontier Foundation בנה מכונה לשבירת צופן DES בעלות של 250,000 דולר שבאמצעותה גילוי המפתח מתבצע בתוך יומיים וחצי בקירוב.
כיום ניתן בהחלט לבנות מכונות מסוג דומה במחירים נמוכים בהרבה ובזמנים טובים יותר במידה ניכרת.
התקפה אחרת כנגד DES הנקראת התקפת יום הולדת והיא התקפה אקראית מקבילית היעילה אף יותר מההתקפות המתוארות.
התקפה זו מנצלת את תופעת פרדוקס יום ההולדת הידועה ומתבססת על ההנחה שהסיכויים ששני מפתחות שונים שנבחרו באקראי יניבו תוצאה זהה (עם טקסט מקור קבוע), גבוהים.
Quisquater ו-Delescaille הראו שאפשר בהתקפה כזו לגלות מפתח DES ב- ניסיונות במקרה הממוצע.
חולשתו העיקרית של DES היא גודל מפתח ההצפנה.
גודל המפתח האפקטיבי של DES הוא רק 56 סיביות, שכן שמונה מתוך 64 סיביות המפתח נחשבות כסיביות זוגיות ואינן משפיעות על ההצפנה.
בעיקר בשל עובדה זו נחשב DES בימינו כ"הצפנה חלשה" ואינו בטוח לשימוש בגרסה הבסיסית.
דרך בטוחה יותר וזולה ליישום DES היא הצפנה מרובה.
כלומר הצפנה חוזרת של הטקסט עם מפתחות הצפנה שונים.
שיטה אחת כזו נקראת "2DES" או DES כפול.
אם הם שני מפתחות DES שונים בגודל 56 סיביות כל אחד, ו- הוא המסר המיועד להצפנה, השיטה היא:
במקרה זה מתקבל צופן DES עם מפתח הצפנה בגודל 112 סיביות.
אף לא אחת מההתקפות המתוארות לעיל ישימה כנגד צופן עם מפתח בסדר גודל כזה.
גם לא מתקפת כוח גס מקבילית על חומרה ייעודית.
אולם מסתבר ששיטה זו פגיעה לתקיפת היפגשות באמצע.
בהתקפה זו מנצלים זיכרון על חשבון זמן ביצוע: אם מאחסנים טבלת גיבוב של הצפנות DES עם מפתחות שונים הממוינות לפי סדר וחיפוש התנגשויות, אפשר לקצר את זמן ההתקפה ל-.
כמות הזיכרון האדירה הדרושה להתקפה כזו עושה אותה כמעט בלתי ישימה באופן מעשי, אך ישנן שיטות לצמצום עלויות הזיכרון כך שאפקטיבית סיבוכיות התקפת כוח גס נגד DES כפול אינו עולה על .
שיטה טובה יותר נקראת DES משולש (3DES).
קיימות שתי גרסאות DES משולש: בשיטה הראשונה מצפינים את המידע שלוש פעמים עם שלושה מפתחות שונים, ומסמנים זאת בקיצור EEE.
השיטה הרווחת יותר היא וריאציה של DES משולש עם שני מפתחות המסומנת EDE.
דהיינו מצפינים, מפענחים ושוב מצפינים.
כאשר נקרא פענוח עם המפתח .
הסיבה למבנה זה היא בעיקר לצורך תאימות לחומרה הקיימת.
ההתקפות המתוארות לעיל אינן ישימות כנגד שיטה זו ולמרות היותה איטית יותר היא נמצאת בשימוש נרחב כיום.
כאמור בשל טכניקת היפגשות באמצע, אפקטיבית ביטחון DES משולש הוא רק .
גרסה אחרת של DES שפותחה על ידי רון ריבסט מחברת RSA נקראת DES-X.
בשיטה זו מצפינים את המידע שלוש פעמים בתוספת שתי מחרוזות אקראיות בגודל 64 סיביות.
דרך אחת לייצג זאת היא XEX (הצפנה בשילוב XOR לפניה ואחריה).
אם הוא מפתח ההצפנה ו- הם מחרוזות אקראיות באורך 64 סיביות השיטה היא:
תיאור מילולי: בתהליך ההצפנה תחילה מחברים ב-XOR את הקלט עם המפתח , את התוצאה מצפינים עם אלגוריתם DES כרגיל עם המפתח ולאחר מכן מחברים את התוצאה האחרונה ב-XOR עם המפתח .
בפענוח מבצעים את הפעולות המתוארות בסדר הפוך.
ריבסט כינה את תוספת המפתחות הלבנה.
למרות היותה יעילה יותר מ-DES משולש, שיטה זו פחות נפוצה.
DES נחשב לצופן מהיר בחומרה (כוונת המפתחים מלכתחילה הייתה לייעדו לחומרה) והוא מציג ביצועים טובים מאוד בחומרה אפילו בהשוואה לצפנים מודרניים.
כאמור אם דרוש ביטחון גבוה יותר ממה שהצופן המקורי מציע, אפשר להשתמש בגרסת DES-X של ריבסט המתוארת לעיל עם שני מפתחות הצפנה סודיים נוספים.
התקורה הנוספת הנובעת מהוספת שערי XOR של שני המפתחות הנוספים היא כ-14 אחוז.
התוספת הזו מחזקת את הצופן נגד כוח גס והתקפת איזון זמן/זיכרון שהיא אפקטיבית נגד הגרסה המקורית.
גם התקפות אחרות אינן ישימות נגד מבנה זה בשל תוספת המפתחות ולכן הוא נחשב בטוח מאוד, במיוחד לאור העובדה שזהו הצופן הוותיק והנחקר ביותר בהיסטוריה של ההצפנה.
ידוע ש-DES מכיל תכונות אקראיות טובות והוא חזק באופן יוצא דופן נגד קריפטואנליזה דיפרנציאלית וליניארית.
כאשר נדרש צופן קל משקל (lightweight) במיוחד, אפשר להתאים את DES-X על שימוש בתיבת החלפה אחת במקום בשמונה הקיימות ובכך להפחית באופן משמעותי את כמות השערים.
לגרסה זו קוראים DESL (קיצור של DES Lightweight).
ניתן לממשה בחומרה עם 1848 GE (תואמי שערים לוגיים), זאת מבלי לאבד מהתכונות הטובות של הצופן המקורי למעט החיסרון הברור של המפתח הקצר.
אם משלבים את DES-X עם DESL (מוסיפים עוד שני מפתחות) מתקבל הצופן DESXL שהוא גם בטוח וגם מהיר מאוד במיוחד בחומרה מוגבלת משאבים וצריכת אנרגיה נמוכה כמו חיישנים לבישים או RFID.
השינויים בצופן כמובן עלולים שלא במודע לפתוח פתח להתקפות קריפטוגרפיות חדשות, ולכן הצופן אינו מומלץ כתחליף ל-AES אלא רק במקרים בהם מעדיפים להתפשר על ביטחון לצורך יעילות וקלות הטמעה במערכת מוגבלת.
הרעיון הוא שבמקום לפתח צופן חדש אפשר לשנות מעט את הצופן הקיים ולקבל צופן טוב במחיר מועט.
DEViANCE היא קבוצת תוכנה פיראטית מחתרתית שנוסדה ב-1999. הקבוצה, שעודה פעילה (נכון לינואר 2012), נמנית עם מספר קבוצות העוסקות בפריצת הגנה של תוכנות ומשחקי מחשב ובהפצתן באמצעות האינטרנט.
בדומה לקבוצות פיראטיות אחרות, ל-DEViANCE אין אתר אינטרנט רשמי.
DEViANCE היא אחת מקבוצות הפריצה הפופולריות ביותר בקרב קהילת שחקני המחשב.
לעיתים, הקבוצה הצליחה לשחרר גרסאות פרוצות של משחקים שעות ואף ימים לפני מועד תחילת שיווקן הרשמי.