tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לעיתים קרובות, עוורים משתמשים במשקפי שמש כדי למנוע מהסביבה את אי הנעימות במראה פניהם ללא עיניים או שעיניהם עצומות או שהן פגומות.
משקפי שמש משמשים גם כמוצר אופנתי וכדרך לשדר ריחוק ועליונות.
במרוצת השנים נוסדו חברות שהפכו את משקפי השמש לפריט אופנה.
חברות אשר ייצרו משקפי שמש במטרה אחת - שמירה על העין ואיכות הראייה שילבו זאת כפריט אופנה.
מרבית החברות שמו דגש על עיצוב משקפי השמש וסינון הקרינה כאחד.
חברות אלו התאימו את העיצוב לאקלים המדינה הנתונה.
משקפי השמש נבדלים במידה רבה מאוד בכמות האור שהם מעבירים באורכי הגל השונים.
מומלץ שמשקפי השמש יעבירו בין 10%-30% מהאור הנראה הפוגע בהם ויעבירו מעט מאוד, אם בכלל, אור על-סגול.
באופן כללי, ככל שהעדשה כהה יותר כמות האור שהיא מעבירה קטנה יותר.
בעלי עיניים בהירות רגישים יותר לפגיעה לקרני על סגול ותת אדום ולכן מומלץ להם להרכיב משקפי שמש כהים יותר.
באופן פרדוקסלי, משקפי שמש אשר אינם בולעים מספיק את הקרינה העל סגולית עלולים להזיק יותר מאשר להועיל.
זאת מכיוון שסינון האור הנראה גורם לאישון להתרחב בגלל מיעוט האור, דבר שחושף את העין יותר לנזקים של קרינה על סגולית.
אם משקפי השמש לא יסננו היטב את הקרינה העל סגולית, הקרינה עלולה להגיע לעין ולהשפיע יותר מאשר אם האדם לא היה משתמש במשקפי שמש.
כדי למנוע סינוור ממשטחים מחזירי אור, קיימים גם משקפי שמש המקטבים אור ומסננים אור מוחזר זה, שהוא בדרך כלל אור מקוטב באופן טבעי.
ישנם משקפי שמש המעוותים את הראייה, למשל בגלל צבע העדשות המעבירה כמות שונה של אור בצבעים שונים.
משקפי שמש יכולים להיות מותאמים ללקויי ראייה בכך שהם משלבים את עדשות תיקון הראייה בעדשות כהות.
עם זאת, לא תמיד ניתן להתאים משקפי שמש פנורמיים ללקויי ראייה.
ישנם גם משקפי שמש אשר מתכהים בעת חשיפה לכמויות גדולות של אור, ומשקפי שמש נתיקים אותם ניתן להרכיב על משקפי ראייה רגילים.
משרד הוא מקום עבודה, שבו עיבוד מסמכים הוא חלק מרכזי מהעבודה.
סוג נפוץ של עבודה המתנהלת במשרד היא עבודת פקידות – סידורים מנהלתיים הקשורים במסמכים, לדוגמה, משרד מזכירות של בית ספר.
אולם, ישנם משרדים שעיקר העבודה בהם אינו עבודת פקידות, לדוגמה, משרד פרסום.
משרדים היו קיימים כבר בעת העתיקה בשימוש מוסדות השלטון.
פקידים שהיו אחראים לניהול רשומות בנושאי מיסוי או תיעוד פעילות השלטון פעלו בחדרים שהכילו ארכיונים.
משרדים בעלי אופי דומה נותרו המשרדים היחידים עד לתקופה המודרנית, גם לאחר המצאת הדפוס.
התפתחות משמעותית בתפוצת המשרדים החלה עם המהפכה התעשייתית, בד בבד עם הגידול בתפוצת החברות העסקיות.
בעת הזו גם החלו להיבנות בנייני משרדים שאכלסו חברה אחת או יותר.
התפתחות הפעילות הפקידותית בתחום הממשל והשירותים הביאה לבנייה המונית של משרדים שמוקמו בדרך כלל בבניינים ייעודיים ולעיתים אף בגורדי שחקים.
במאה ה-20 החלו מרכזי הערים הגדולות לאכלס בנייני משרדים רבים.
בשל הצורך בחיסכון בזמן ובעלות העבודה, המשרדים בעת החדשה היו צרכנים חשובים של פריצות דרך טכנולוגיות ועודדו את התפתחות הטכנולוגיה.
המשרדים היו מהצרכנים הגדולים הראשונים של טלפונים, מכונות כתיבה, מכונות העתקה, פקס, מחשבים, אינטרנט, מדפסות וכיוצא בזה.
המשרדים היו צרכנים גדולים גם של חידושים מתחום הנדסת האנוש בריהוט ועיצוב הפנים.
עבור המשרדים פותח הריהוט המשרדי ופותחו שיטות להשגת פרטיות ונוחות עבודה תוך חיסכון בשטח ובמשאבים אחרים.
המשרדים היו מקום נוח להשתלבות נשים בשוק העבודה משום שבניגוד לעבודה בתעשייה ובחקלאות, למשרד הייתה תדמית של מקום עבודה שאינו דורש כוח פיזי רב.
משרדים פועלים בבנייני משרדים – בניינים שהוקמו לשם אכלוס משרדים, ולעיתים בחלק שהוקצה לכך בתוך מבנה שלו מטרה עיקרית אחרת, למשל משרד לשימושו של מנהל מחסן, בבניין שייעודו העיקרי הוא מחסן.
בערים שבהן יש מחסור חריף במשרדים, מוסבות גם דירות מגורים, בעיקר אלה שבקומת הקרקע, לשמש כמשרד.
גם בדירות ובבתים פרטיים מוקצה לעיתים חדר או אזור בדירה למשרד ביתי, המשמש לעסק המנוהל מהבית.
בניין משרדים מודרני מאוכלס במשרדים שהמבנה שלהם מותאם לפעילות הפקידותית שמבוצעת במקום.
חדרי המשרד יצוידו בדרך כלל בציוד משרדי אופייני כדוגמת שולחן עבודה משרדי, כיסא משרדי, ארונות אחסון ולרוב גם ציוד מחשב.
אוסף חדרים: מורכב מחדרים המאוכלסים בעובד אחד או מספר עובדים לכל היותר.
חלל פתוח (open space): אזור המכיל תאים משרדיים שההפרדה ביניהם היא חלקית.
כל תא משרדי מיועד בדרך כלל לעובד בודד.
אולם: אזור המכיל שולחנות משרדיים ללא כל הפרדה ביניהם.
מיועד בדרך כלל לפקידים העוסקים בעבודות שגרתיות כדוגמת טלפנים במרכזי מענה טלפוני.
חלל עבודה משותף: סביבת עבודה שבה מתאספים עסקים שונים, בדרך כלל בתחילת דרכם או כשהם בשלבי התפתחות, לשם פעילות עסקית בחלל משותף.
אשנב: פתח קטן בין חדר משרדי לבין חדר משרדי אחר.
תיבת דואר: תיבת דואר בכניסה אל המשרד לצורך העברת טפסים כאשר המשרד סגור.
בדרך כלל יכיל משרד יותר מטיפוס אחד של מבנה.
לדוגמה, משרדי חלל פתוח בהם התא המשרדי משמש עובדים זוטרים עשויים להכיל גם חדרים רגילים עבור המנהלים וחדרים נוספים עבור עריכת דיונים.
סדרת הטלוויזיה הבריטית הקומית "המשרד" מתארת הווי משרדי.
בעקבות הצלחתה הופקה לה גרסה אמריקאית, גרסה צרפתית, גרסה גרמנית וגרסה ישראלית.
בעבר היה קיים מקצוע לימודי בשם: "משרדאות" וכיום מקצוע זה קרוי בשם: "המשרד הממוחשב".
מַשְׁרַבִּ֫יַּה היא אלמנט שבכה העשויה לרוב מעץ, אלומיניום או בטון המשמשת בפתחי מבנה, חלונות או קירות.
המשרביה היא אלמנט אדריכלי אופייני לאדריכלות אסלאמית המצויה ברוב ארצות ערב, ובבתיה המסורתיים של קהיר בפרט.
המשרביה התפתחה במטרה ליצור הבדלה בין פנים הבית לחוץ, שתאפשר כניסת אוויר ואור אל הבית, אך לא תפגע בפרטיות.
בשעות בהן מואר הבית באור השמש, חלקה החיצוני של המשרביה מואר מאוד וצפיפות חלקי הסבכה אינה מאפשרת למי שנמצא מחוץ לבית לראות את הקורה בתוכו.
מתוך הבית, החשוך יחסית לחוץ, ניתן לראות את המתרחש בחוץ.
בבנייה הערבית המסורתית, המשרבייה מותקנת לרוב בקומה השנייה בה הנשים, שבשל חובתן לשמור על צניעות ועבודות הבית שלהן, נשארות בבית אך רוצות לראות את הרחוב ולא להיראות ממנו.
המשרביה מאפשרת גם חדירת אור לבית בכמות קטנה אך מספקת בארצות שטופות שמש וחמות ברוב ימות השנה ומספר משרביות בצידי הבית מאווררות אותו באופן טבעי.
כיום, המשרביה היא אלמנט אדריכלי נפוץ המשמש לנוי או כדי ליצור את אותו אפקט אדריכלי שיוצרת המשרביה המסורתית, אולם ללא היבטיה החברתיים.
באדריכלות הישראלית, לדוגמה, נהוג להשתמש במקרים רבים בלבני משרביה מבטון אשר מונחות זו לצד זו וזו מעל זו כדי ליצור אפקט הדומה לשל משרביה.
פרשנויות מודרניות רבות נעשות למשרביה הערבית בצורות שונות: הבריז-סוליי (Brise soleil), אלמנט מודרני נפוץ אשר עושה פעולה דומה עם חומרים מתכתיים או בטון.
במכון העולם הערבי בפריז שנבנה על ידי האדריכל הצרפתי ז'אן נובל נבנו, בהשראת המשרביות הערביות המסורתיות, משרביות בטכנולוגיה מתקדמת הכוללות צמצמים המאפשרים לגודל הפתחים להשתנות ולווסת אוטומטית את כמות האור במבנה.
מְשַקֵעַ אלקטרוסטטי הוא מערכת טיפול והרחקת חלקיקים מזרם גז בעזרת יצירת שדה אלקטרוסטטי.
המערכת מסוגלת לסנן ביעילות גבוהה חלקיקים עדינים הקטנים אפילו מ־1 מיקרון.
משקע אלקטרוסטטי בנוי ממכל בו עוברים הגזים, קתודה מלוחות או חוטי מתכת, אלקטרודה חיובית מפח או מצינורות ומכל שיקוע.
מערכת אספקת חשמל מספקת לאלקטרודה החיובית זרם במתח גבוה (30–100 קילוולט).
כאשר גזים עם חלקיקים נכנסים למכל, השדה האלקטרוסטטי גורם ליינון חיובי של מולקולות הגז ולשחרור של אלקטרונים חופשיים.
יונים חיוביים של הגז מגיעים לקתודה ומנוטרלים.
האלקטרונים החופשיים שמתקרבים לאלקטרודה החיובית גורמים ליינון שלילי של החלקיקים, ואלו מנוטרלים בהגיעם לאלקטרודה החיובית.
מערכת הרעדה גורמת לחלקיקים לשקוע לבסוף למכל שיקוע.
כך זרם הגז הנקי נפלט לארובה או להמשך התהליך.
משקעים אלקטרוסטטיים מותקנים לרוב בתחנות כוח.
משקפי מגן הם סוג של משקפיים שנועדו להגן על אזור העיניים מפגיעה פיזית, ועל מנת למנוע חדירה של חלקיקי גופים זרים.
המשקפיים משמשים בפעילויות ספורט שונות כמו שחייה וסקי למניעת פגיעה פיזית וחדירת מים לעיניים.
הם מהווים אמצעי הגנה מחייב בעבודות כמו קידוח, ניסור ועיבוד עץ כדי להגן מפגיעה של חלקיקים כגון חומרים כימיים ושבבי עץ.
האסקימואים יצרו משקפי מגן מקרניים של אייל הצפון ומעטפת עץ, כדי להגן על העיניים מפני עיוורון שלגים.
במשקפיים שייצרו, חתכו חריץ במרכז כך שיורכב על אפו של המשתמש, תוך יצירת מרווח חשיפה קטן ככל האפשר של אזור העיניים לאור אולטרה סגול.
המשקפיים הורכבו על הראש באמצעות גיד של איל הצפון.
בתחילת המאה ה-20 שימשו משקפי מגן להגנה על העיניים מפני רוח ואבק בעת נהיגה במכוניות ללא גג, ובעת טיסה במטוסים הראשונים שלא כללו גג סגור.
מעבדה ומחקר - להגנה מפני חומרים כימיים ולייזר.
נדרשים אישורים שונים, פיקוח ותו תקן למשקפיים אלו, המעידים על כך שהם בעלי צפיפות אופטית גבוהה, המונעת מחשיפת העיניים ללייזר באמצעותם.
ריתוך - משקפי מגן חשובים לבטיחות הרתך בעת הפעולה.
האש הנוצרת בזמן ריתוך פולטת קרני אולטרה סגול הפוגעים בקרנית העין ואף עלולים לשרוף את הרשתית.
לכן משקפי המגן כהים במיוחד, למניעת חדירה של קרני UV לאזור העיניים.
תעופה - במטוסים בהם תא הטייס פתוח (כמו במטוס דו-כנפי), צריך היה להרכיב משקפי מגן מפני הרוח.
ספורט חורף - משקפיים מגנים במהלך סקי, סנובורד והוקי קרח מפני קרינה, סינוור, וחלקיקים שעפים מהקרקע.
בשחייה ובצלילה מונעת המסיכה חדירה של מים לעיניים.
בעת שחייה המים כוללים מלחי ים במקרה של שחייה בים, או כלור בבריכת שחייה, ואלו יוצרים גירוי לעיניים, טשטוש זמני של הראייה ואף דלקת עיניים.
בעזרת משקפי המגן, ניתן לראות בבירור מתחת למים.
עם זאת, משקפיים אלו לא שמישים בעומק רב יחסית מתחת למים, בשל הלחץ בעומק המים הגורם למשתמשים בהם ללחץ כבד באזור הפנים.
אופנועים - משקפי מגן לרכיבה ולפעילויות תנועה דומות באוויר הפתוח, משמשים למניעת חדירת חרקים, רוח ואבק לאזור עיניים.
כדורסל - מספר שחקנים ידועים בליגת ה-NBA נהגו לחבוש משקפי מגן (בצורת מסכה) במהלך המשחק, בהם כרים עבדול-ג'באר, ג'יימס וורת'י והוראס גרנט.
המשקפיים נועדו להגן מפני פגיעה משחקנים אחרים באזור העיניים בעת ניסיון לתפוס את הכדור.
מִשְׁקָפַיִם (גם: משקפי הזקנה; שם מדעי: Fibigia), סוג במשפחת המצליבים, הכולל עשבים רב-שנתיים.
בסוג 12 מינים, שמתוכם גדלים בר בארץ ישראל שלושה.
הסוג נפוץ בעיקר באזור הים-תיכוני והאירנו-טורני, ומופיע בעיקר במקומות הרריים ובבתי גידול סלעיים.
הסוג הוגדר על ידי הבוטנאי והפיזיקאי פרידריך קסימיר מדיקוס (1738–1808).
למיני הסוג אין חשיבות כלכלית גדולה עבור האדם.
המין "משקפיים מצויים" מגודל כצמח נוי בהיקף קטן.
כמו כן יש המשתמשים בפרי הצמח היבש כקישוט.
עם סוג זה נמנים עשבים רב-שנתיים שבסיסם מעוצה.
גבעולי הצמח גדלים בצורה זקופה.
הצמח כולו מכוסה בשיערות כוכבניות שמקנות לצמח מראה מאפיר, כדוגמת מיני הסוג אליסון.
עלי הצמח הם דמויי מרית או אזמל, ושפתם לרוב תמימה- כלומר, אינה משוננת.
פרח המשקפיים הוא אופייני למשפחה, גדול יחסית ונאה לעין.
צבע הפרחים צהוב ואורך עלי הכותרת כפול מאורך עלי הגביע.
הפרי אליפטי בדומה לעדשות משקפיים.
הזרע מוקף בשפה קרומית, המסייעת להפצת הזרע באמצעות הרוח.
שפה קרומית זו מכונה 'כנף' או ברבים 'כנפיים'.
הזרעים ערוכים בשני טורים במגורה, ומספרם 4–8 בכל אחת מן המגירות.
מקור שמו של הצמח נובע מהתכונה הבולטת ביותר שלו: יצירת פרי שטוח ואליפטי.
מלבד צורתו החיצונית, גם תכונותיו המורפולוגיות של הפרי תורמות למראה דמוי המשקפיים: הפרי מחולק לשתי קשוות שיוצרות את המעטה החיצוני של הפרי.
לאחר ההבשלה נושרות הקשוות, ונותרת מחיצה שקופה שמפרידה בין שתי הקשוות.
המחיצה השקופה וה"מסגרת" יוצרות מראה דמוי מונוקל (משקף בעל עדשה אחת שהיה מוחזק על ידי המשתמש).
על רקע זה, ניתן להבין את השם העברי המקורי, משקפי הזקנה.
ברם חרף הציוריות שבו, השם הזה בעייתי, היות שהוא מכיל שתי מילים ולכן הוא אינו עומד בכללי הנומנקלטורה הדו-שמית.
בעיה זו באה לידי ביטוי בהטיית השם, שאינה אפשרית בעברית.
לכן, שם הסוג שהתקבל הוא משקפיים.
לא ידוע מה מקור השם הלטיני של הסוג.
השם הקודם, המשמש גם היום שם נרדף לסוג, הוא Irania.
שמם האנגלי העממי מיני סוג זה הוא Roman shield, על שום דמיון הפרי למגן של חייל רומאי.
לשם זה דמיון למקור השמות של קרובי משפחה אחדים, כדוגמת תריסנית.
משקפיים מצויים (Fibigia clypeata) – מצוי בחבלי הצומח הים תיכוני בישראל, פורח בחודשי החורף והאביב.
משקפיים חרמוניים (Fibigia obovata) – גדל באופן נדיר במרומי הר החרמון.
משקפיים שעירים (Fibigia eriocarpa) – מין נדיר הגדל בצפון הארץ, ופורח באביב.
משרד 610 הוא שמו של ארגון ביטחון פנים ברפובליקה העממית של סין.
המשרד הוקם ב-10 ביוני 1999, ומכאן שמו משרד ה-10/6. הארגון הוקם על ידי ג'יאנג זמין, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סין ולואו גאן, חבר הפוליטביורו.
ג'יאנג זמין הורה לארגון להשתמש בכל אמצעי שיידרש על מנת לדכא את מתרגלי שיטת הפאלון גונג, שיטה שהוכרה באותה השנה כבלתי חוקית בסין.
החל מ-11 בדצמבר 2003, הארגון מכונה רשמית בשם "הלשכה החינוכית למניעת פעולות של כתות" (防范和处理邪教问题领导小组办公室).
הארגון כפוף ללשכה לביטחון הציבור בסין ומתוקצב ישירות על ידי המפלגה הקומוניסטית הסינית.
הארגון בעל סמכויות נרחבות מאוד בביצוע תפקידיו ונחשב לארגון ביון וארגון אכיפת חוק לאומי שתחומי סמכויותיו הם בלתי מוגבלים, כאשר הוא נמצא בפיקוחה הבלעדי של מפלגת השלטון.
בגאולוגיה, משקע (בלועזית: סֶדימֶנט) הוא חומר לא מלוכד המצטבר על פני היבשה ועל קרקעיתם של מקווי מים.
משקעים מכילים חלקיקים בגדלים שונים, שמקורם בפירוק של סלעים קודמים או בחומרים אורגניים.
התלכדות והתגבשות של המשקעים יוצרת סלעי משקע.
הרכב המשקע נובע מהרכבם הכימי והמינרלוגי של הסלעים מהם נוצר.
חלקיקי המשקע ממוינים לפי גודלם:
חצץ – חלקיקים שגודלם יותר מ-4 מ"מ הנחלקים לקבוצות משנה על פי גודלם:
גרוֹרוֹת (בוֹלדרים, boulders) – גושי סלע שגודלם עולה על 256 מ"מ
צרורות (cobbles) – שברי סלעים שגודלם 64–256 מ"מ
חלוקים (pebbles) – שברי סלע מעוגלים שגודלם 4–64 מ"מ
גרגרים גדולים (granules) – חלקיקים מעוגלים שגודלם 2–4 מ"מ
גרגרים (grains) – חלקיקים מעוגלים שגודלם פחות מ-2 מ"מ הנחלקים לקבוצות משנה על פי גודלם:
חרסית – גרגרים שגודלם קטן מ-0.004 מ"מ
חלקיקגודלאופן הובלהסלעיםגרורותיותר מ-256 מ"ממוסעים בסחיפה בזרמי נהרות עזים ובאמצעות קרחוניםקונגלומרט, ברקציהצרורות64–256 מ"ממוסעים בשיטפונות בנהרותקונגלומרט, ברקציהחלוקים4–64 מ"מהובלה ועיצוב בערוצי נחלים ונהרות ובחופיםקונגלומרטחול0.063–2 מ"ממוסעים על ידי רוחות עזות או באמצעות זרמים בנהרות וביםאבן חולטין0.004–0.063 מ"ממוסעים ברוח כאבקאבן טיןחרסיתפחות מ-0.004 מ"ממוסעים במים כתרחיף וברוח כאבקסלע חרסית, פצלים
החומרים היוצרים משקעים נובעים ממקורות מגוונים:
משקעים קלאסטיים או דטריטיים מורכבים מתוצרי פירוקם של סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים, סלעים מותמרים וסלעי משקע.
משקעים אלה – מהם נוצרים סלעים דוגמת אבן חול וטוף געשי – נחלקים ל-3 קבוצות משנה, על פי גודל החלקיקים:
משקעים רודיטיים (rudites) – משקעים המורכבים מגרגרים גדולים
משקעים ארניטיים (arenites) – משקעים המורכבים מגרגרי חול וטין
משקעים לוטיטיים (lutites) – משקעים המורכבים מגרגרי טין וחרסית
משקעים אלה נובעים משקיעת חומרים מתוך תמיסות.
חומרים אלה מתגבשים למינרלים יוצרי סלע דוגמת הליט וגבס, המצטברים ויוצרים סלעי התאדות.
משקעים אלה מורכבים מחומרים אורגניים שמקורם בשרידי צמחייה ובעלי חיים.
החומרים האורגניים מתפרקים או נותרים בשלמותם ויוצרים סלעי משקע דוגמת אבן גיר וקירטון ושוניות.
משקעים אלה נוצרים מחלקיקים בגדלים שונים שמקורם מחוץ לכדור הארץ.
חלקיקים אלה עשויים להיות גדולים מאוד – דוגמת מטאוריטים, או קטנים מאוד – דוגמת אבק.
משקעים עשויים להצטבר במקום בו נוצרו, או להיות מובלים ממקומות מרוחקים ולהצטבר בסוף דרכם.
במערות מצטברים ספלאותמים (speleothems) – משקעים קלציטיים או ארגוניטיים השוקעים מתוך מים בחללים קרסטיים.
משקעים אלה מתקשים ויוצרים בחלל המערה נטיפים וזקיפים.
משקעים אלה מובלים לנהרות ונחלים ומצטברים לאורך אפיקיהם או במוצאם.
בהיערמם הם יוצרים מגוון של מבנים גאומורפולוגיים:
לאורך האפיק נוצרים גלונים – תלוליות מוארכות הנוצרות כתוצאה מתנועת המים ומורכבות ממשקעי חצץ בגדלים שונים וחול.
משקעים אלה נקראים "שרטונות אפיק".
בנהרות שבהם הזרם אינו אחיד בכיוונו אלא מורכב מרשת של זרמים ("זרם פְּזָרוֹת", braided stream), נוצרים שרטונות צפופים וקטועים המתחברים ונפרדים לסירוגין.
כאשר זרימתם של נחלים ונהרות מאטה או בהגיע מימיהם למישור, נוצרות מניפות סחף.
תוצרי הפירוק של סלעים עשויים להילכד בקרחון ולנוע עמו למרחק גדול.
גודל החלקיקים הנישאים על ידי הקרחון עשוי לנוע בין גרורות לבין חרסית.
בשולי הקרחון ובחזיתו נערמים השברים הקלאסטיים למורנות – תלוליות מוארכות של שברי סלעים בהתמיינות גרועה – שברים בגדלים שונים מעורבים זה בזה.
מהצטברות והתמצקות של משקעים קרחוניים נוצרים סלעי טיליט (Tillite).
סלעים בודדים עשויים להינתק מסביבת היווצרותם ולהינשא על ידי הקרחון למרחק רב.
אלה נקראים סלעים תועים (erratic blocks) ונמצאו באזורים שעוצבו על ידי קרחונים, דוגמת הרמות המחורצות.
כאשר מפשירים מי הקרחון, שוקעים מתוכם השברים הסלעיים תוך התמיינות טובה – החלקיקים מסתדרים על פי גודלם: הגדולים בתחתית והקטנים מעליהם.
מי נהרות או הפשרת קרחונים עשויים להתנקז לתוך אגם.
החלקיקים – לרוב גרגרים קטנים – שוקעים מתוכם ומצטברים על קרקעית האגם.
משקעים אלה מתאפיינים בוורוות – שכבות ריבוד עונתיות או שנתיות הנבדלות בעוביין ובצבעיהן.
ורוות של משקעים אגמיים יצרו את סלעי חוואר הלשון בדרום ים המלח.
במשקעים מתקיימים שלושה סוגים של תהליכים: תהליכים ראשוניים התורמים להיווצרותם, תהליכים המובילים ומסיעים אותם ממקום היווצרותם למקומות אחרים ותהליכים מאוחרים היוצרים מהם סלעים.
משקעים נוצרים מצירוף של תהליכים:
סדימנטציה היא שקיעה של משקעים המתרחשת כשחלקיקים בקולואיד מתבדלים מתוך הנוזל שבו הם נאגרים ומגיעים למצב מנוחה כנגד מחסום.
שחיקה – תהליך מכני הנגרם מחיכוך בין סלעים וחלקיקים, הגורם להסרה של שכבותיהם החיצוניות.
באופן זה נוצרים חלוקים וגרגרי משקע מעוגלים.
סחיפה – הסרה מכנית של חלקיקים מפני השטח של סלעים באמצעות רוח, מים וקרחונים.
בליה – מגוון של תהליכים איטיים – מכניים, כימיים וביולוגיים – הגורמים להתפרקות והתפוררות הסלעים אין סיטו.
שקיעה כימית – היווצרות משקעים כתוצאה משקיעתם של חלקיקים מתוך תמיסות.
שקיעה ביוגנית – היווצרות משקעים כתוצאה משקיעתם של שרידי צמחייה ובעלי חיים
התפרצות געשית – היווצרות של חומרים פירוקלסטיים הנפלטים מהרי געש.
השקעה והרבדה – החלקיקים שנוצרו באמצעות תהליכי הפירוק והשקיעה שוקעים ומצטברים על היבשה או בקרקעית הים.
חזרה על תהליכים אלה יוצרת שכבות משקע המורבדות זו מעל זו.
ממקום היווצרותם נסחפים המשקעים למקומות אחרים באמצעות רוחות, זרמי מים בים וביבשה, קרחונים ומי הפשרתם.
במהלך הסעתם חלים במשקעים תהליכי משנה:
התמיינות – התארגנות של החלקיקים על פי גודלם
לאחר היווצרות המשקעים מתקיימים בהם תהליכים מגבשים הנקראים דיאגנזה (diagenesis).
תהליכים אלה גורמים להתקשות המשקע וכוללים:
הידוק ודחיסה – לחצים המופעלים על המשקעים ביבשה ובים גורמים ללחיצתם ולאחיזת הגרגרים זה בזה.
מילוּט – תמיסות החודרות למשקע מתקשות ויוצרות מעין מלט המאחד את הגרגרים לסלע.
משרד דובר הבית הלבן אחראי על איסוף והפצת מידע לשלוש קבוצות עיקריות: הנשיא, הסגל הנשיאותי של הבית הלבן ואמצעי התקשורת.
בראש המשרד עומד דובר הבית הלבן, והוא חלק ממשרד הבית הלבן, שהוא יחידת משנה של משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.
המשרד אחראי על מתן תמיכה ומידע לתקשורת הארצית והבינלאומית בנוגע לאמונותיו של הנשיא ולפעולותיו.
הוא עובד לצדה של לשכת מנהל התקשורת בבית הלבן האחראית על עיצוב המסר והדרכתו בכפוף למדיניות הממשל.
צוות משרד דוברת הבית הלבן תחת ממשל טראמפ השני (נכון לינואר 2025):
דוברת הבית הלבן: קרוליין לוויט
עוזר מיוחד לנשיא וסגן דוברת הבית הלבן הראשי: הריסון פילדס
סגנית דוברת הבית הלבן: אנה קלי
סגן דוברת הבית הלבן: קוש דסאי
משקל תינוק בלידה עומד באופן ממוצע על 3.5 קילוגרמים בעולם המערבי.
משקל תקין נע בין 2.5 קילוגרמים ל־4.5 קילוגרמים.
במזרח אסיה משקלם התקין של תינוקות בלידה הוא 240 גרמים פחות מהנתונים המערביים.
משקל התינוק בלידה הוא נתון חשוב משום שתינוק שמשקלו בלידה מתחת לטווח התקין בעל סיכויים של פי 100 למות בטרם עת לעומת תינוק הנולד במשקל תקין.
השכיחות של משקל נמוך בלידה נמצא בעלייה מאז שנת 2012 ועד היום.
חריגות במשקל התינוק מתבטאת בשתי דרכים עיקריות:
משקל נמוך – יכול לנבוע מלידה מוקדמת של הילוד (לידה בחודש מוקדם מהצפוי) או מהעובדה שתינוק נולד בגודל קטן מהרגיל לגילו כלומר עקב קצב גדילה איטי לפני הלידה.
הערכת משקל נמוכה של תינוק לגיל ההיריון נחשבת לכזו הנמצאת מתחת לאחוזון 10 לאותו שבוע היריון.
כמו כן, הדבר יכול לנבוע משניהם יחדיו.
משקל גבוה – נובע בעיקר מהעובדה שהתינוק נולד בגודל גדול מהרגיל לגילו.
הערכת משקל גבוהה של הילוד לגיל ההיריון מוגדרת לכזו הנמצאת מעל אחוזון 90 לשבוע ההיריון.
גורמים משפיעים על המשקל בלידה
משקל התינוק בלידה מושפע מהגנטיקה אותו הוא יורש מהוריו.
גנטיקה ומשקל הלידה של ההורים יהווה גורם משמעותי.
לדוגמה, אם ההורים נולדו במשקל 2.5 קילו, יש סיכוי נמוך שילדם יוולד במשקל 3.950. מבחינה גנטית ישנם שני לוקוסים גנטיים הקשורים למשקל התינוק בלידה: ADCY5 ו-CCNL1 , .
ישנה מערכת יחסים מורכבת בין הגנים של היילוד לסביבה בה העובר גדל במהלך ההיריון.
הגנים העובריים משפיעים על איך שהעובר גדל ברחם והגנים האימהיים משפיעים על האופן בה הסביבה משפיעה על התפתחות העובר.
משקל התורשתיות על משקל הלידה נע בין 25-40%.
בריאותה של האם לפני ההיריון, בזמן ההיריון ובזמן הלידה יהווה גורם בעל השפעה מסוימת על משקל העובר.
גורם זה משמעותי וחשוב בשמירה על משקל תקין של העובר במהלך ההיריון ועד ללידה.
בריאות בהקשר לתזונת האם לפני ההיריון ובזמן ההיריון מהווה גורם ישיר להתפתחות העובר.
תזונה לא מאוזנת המחסירה ויטמינים, מינרליים וקבוצות שונות של אבות המזון משפיעה לרעה על התפתחות העובר ויכולה להוביל למשקל נמוך של העובר בלידה.
בנוסף, נשים שסובלות מסוכרת בהיריון עלולות להגיע למצב שבו העובר שלהן גדול מהגודל הרצוי.
במקרים חריגים בהם מעריכים את גודל העובר במשקל של 4 ק"ג או יותר יומלץ לאם להיכנס ללידה בניתוח קיסרי אלקטיבי.
השפעה נוספת יכולה לנבוע ממשקל האם.
קשר זה אינו הכרחי, אך סביר שאישה הסובלת מעודף משקל תלד תינוק יחסית גדול, לעומת, אישה שנמצאת בתת-תזונה או שאינה מקבלת את כל הוויטמינים וסוגי המזון הנדרשים לה למהלך ההיריון עלולה ללדת תינוק קטן יחסית.
הרגלים שונים של האם בזמן ההיריון ישפיעו בדרכים שונות על משקל היילוד בלידה.
למשל: עישון, צריכת אלכוהול וסמים עלולים להשאיר את משקל העובר נמוך יחסית.
מחקרים שונים מראים גם את הקשר בין צריכת הקפאין של האם למשקל התינוק בלידה.
על פי מחקרים אלה ניתן להסיק כי צריכה מוגברת של קפאין בשליש הראשון של ההיריון תוביל להפלות ספונטניות.
נוסף על כך, מראים את הקשר בין צריכת קפאין במהלך ההיריון למשקל נמוך של העובר בלידה (פחות מ-2.5 ק"ג).
אך, לא ניתן לקבוע את המינון המדויק היוצר את ההשלכות.
למתח נפשי של האם במהלך ההיריון יש השפעה שלילית על משקל היילוד בלידתו.
אירועים מלחיצים נמצאו משפיעים על משקל התינוק בלידה, במיוחד כאלה המתרחשים בשליש הראשון או השני של ההיריון.
במקרים אלו ישנו סיכוי גדול יותר ללדת תינוק בעל משקל נמוך.
על פי מחקרים נמצא כי מתח הנובע כתוצאה מחוויה של התעללות נפשית, פיזית ומינית במהלך ההיריון מעלה את הסיכון ללדת תינוקות במשקל נמוך יותר.
התאוריה היא שמתח יכול להשפיע על העובר בשני מנגנונים: במסלול הנוירואנדוקריני, או במסול החיסוני (דלקתי).
המתח הנפשי גורם לגוף לשחרר הורמוני לחץ הנקראים גלוקוקורטיקואידים שיכולים לדכא את המערכת החיסונית, וכן להגביר את השחרור של הורמון משחרר קורטיקוטרופין מה שיכול להוביל ללידה מוקדמת.
ממצאים אלה יכולים להצביע על מאמצים עתידיים שיובילו למניעת משקל נמוך בלידה.
פג מוגדר כתינוק שנולד לפני שבוע 37 להיריון.
אחוז הפגים בישראל הוא 8% מסך כלל התינוקות הנולדים בשנה בישראל (כ-100,000).הבעיות העיקריות והאופייניות לפגים נובעות מחוסר בשלות של מערכות הגוף והן שכיחות יותר ככל שמשך ההיריון קצר יותר.
ברחם, התינוק נמצא במקום מוגן ובטוח, האור והרעש שמגיע אליו מעומעם ורגוע.
המעבר מהרחם לעולם החיצוני הוא מהיר וחד, מה שמאלץ אותו להתמודד עם מציאות של רעש, אור, כאב וידיים שונות המטפלות בו וללא מגע האם באופן רציף בעוד מערכות גופו אינן בשלות לכך.
חשוב להכיר את השפה המיוחדת של פגים ולדעת לתת להם את המענה הנכון לצרכייהם ההתפתחותיים.
מהרגע שפג נולד כל פג או תינוק במשקל נמוך באופן יחסי מוכנס לאינקובטור כבר בחדר הלידה, ומועבר משם במהירות, בליווי צוות הרופאים מהפגיה, אל הפגיה.
בשלב הראשון כאשר מוכנס הפג לפגיה מבצעים בו פעולות חיוניות ראשוניות, בדרך כלל כל זה נעשה ללא ליווי של ההורים.
למרות הרצון ללוות את היילוד החדש הדבר עלול להפריע לצוות במילוי תפקידו.
כל פגיה היא קצת אחרת אך לכולן עקרון דומה.
ישנו חדר בו מצויים היילודים הזקוקים לטיפול המורכב ביותר.
זהו חדר "טיפול נמרץ", בחדר זה ישנו אינקובטור לכל פג, ומכשירים רפואיים המראים נתונים לגבי הדופק, מספר הנשימות, ריווי חמצן בדם ועוד.
פגים הדורשים טיפול מעט פחות אינטנסיבי יהיו בחדר אחר בדרך כלל, וגם שם יש מכשירים דומים ואינקובטורים, חדר זה נקרא "חדר הביניים".
ברוב הפגיות קיים חדר נוסף, בו שוהים הפגים בשלבי גדילה מתקדמים הזקוקים לטיפול קל יחסית, בדרך לשחרור הביתה.
בחדר זה אין אינקובטורים והפגים שוכבים בעריסות.
הפגיה צריכה להיות מקום סטרילי יחסית מחיידקים, משום שפגים רגישים מאוד לזיהום.
לכן, מקפידים מאוד בפגיה על ניקיון, רחיצת ידיים, מקפידים על לבישת חלוקים וכפפות ולעיתים גם מסיכות.
הצוות הרפואי בפגיה כולל רופאי ילדים ניאונטולוגים בכירים ומתמחים ברפואת פגים ויילודים, צוות של אחיות המתמחות בתחום, עובדים/ות סוציאליים/ות וצוות של פיזיותרפיסטים.
יש הרבה וריאציות למקורות לגבי משקל הלידה מסביב לעולם, שיעור מספר התינוקות הנולדים במשקל נמוך הוא כ־20,000,000 אך נתון זה אינו מדויק זאת משום שבהרבה מקומות לא שוקלים את היילודים בלידה.
משקל היילוד מהווה אינדיקציה לבריאות האם והתינוק.
על פי נתונים משנת 2013 ל־22 מיליון תינוקות היה משקל נמוך בלידה המהווים 16% מכלל התינוקות שנולדו.
בדרום אסיה ישנו השיעור הגבוהה ביותר של תינוקות שלא נשקלו בלידתם שיעור של כ־66%, כמו כן, בעלי אחוז הגבוהה ביותר ברחבי העולם ללידת יילודים במשקל נמוך כ־28%.
הבאים בתור מערב ומרכז אפריקה וכל שאר המדינות המתפתחות שלהן 14% של לידת תינוקות במשקל נמוך.
יותר מ־96.5% מהתינוקות הנולדים במשקל נמוך נולדים במדינות מתפתחות ברחבי העולם.
משום שהטיפול בתינוקות שכאלה דורש טיפול מיוחד הכרוך בעלויות רבות הדבר יכול להוות נטל כלכלי על קהילות מסוימות ברחבי העולם.
משקפיים חכמים הוא סוג של מחשוב לביש הכולל תצוגה אופטית מסוג מציאות רבודה (AR) וחיבור לאינטרנט אשר מסוגל להקרין תמונות ומידע דיגיטלי, בנוסף לאפשרות לצפות בעולם החיצוני מבעדן לצד המידע הדיגיטלי.
בעוד שמודלים מוקדמים של משקפיים חכמים מסוגלים לבצע משימות בסיסיות כאשר התוכנה עצמה מותקנת במערכת אחרת, המשקפיים חכמים המודרניים מסוגלים להריץ אפליקציות מתקדמות עצמאיות, ואת חלקן ניתן להפעיל באמצעות פקודות קוליות בשפה טבעית.
יישומים רבים שמפותחים עבור סמארטפונים קיימים גם בגרסאות מיוחדות המותאמות למכשירי משקפיים חכמים.
דגמי משקפיים חכמים כוללים בדרך כלל פיצ'רים מתקדמים כמו מצלמה, מד תאוצה, מד חום, מד גובה, ברומטר, מצפן, כרונוגרף, מחשבון, טלפון סלולרי, GPS, תצוגת מפה, רמקול, טיימק, ושעון.
מכשירי משקפיים חכמים רבים מסוגלים לתקשר באופן אלחוטי עם אוזניות אלחוטיות, מודם סלולרי וכמו גם מכשירים נוספים.
משרד בלנק היה כינויו של משרד ההגנה של גרמניה המערבית בין אוקטובר 1950 ליוני 1955. מכיוון שבאותה תקופה לגרמניה עדיין נאסר להחזיק צבא, המשרד לא תפקד באופן רשמי כמשרד הגנה.
הוא נקרא על שם מי שעמד בראשו - תיאודור בלנק.
המשרד שכן בתחילה בבניין מאולתר במוזיאון קניג שבבון.
בהמשך הוא עבר לצריף ארמקיל, גם כן בבון.
בראשית ימיה, נמנעה ממשלת גרמניה המערבית בעיסוק בנושאים צבאיים.
במאי 1950 מינה הקנצלר קונרד אדנאואר את הגנרל גרהרד פון שוורין כיועצו המיוחד לענייני צבא.
בהמשך, הקים אדנאואר את "המרכז לשירות המולדת" (Zentrale für Heimatdienst) ומינה את שוורין למפקדו.
כעבור זמן קצר נאלץ אדנאואר לפטר את שוורין מתפקידו כיוון שלא שמר על החשאיות הנדרשת ושוחח על תפקידו עם העיתונות.
ב-26 באוקטובר מינה אדנאואר את חבר הבונדסטאג תיאודור בלנק ליועצו לענייני ביטחון.
בלנק קיבל משרד משלו וסיפח אליו את המרכז לשירות המולדת.
בלנק צירף למשרד את הגנרל אדולף הויזינגר, שהביא עמו יוצאי צבא נוספים.
הבולטים שבהם היו הנס שפיידל וארנסט וירמר.
יחד, הם החלו להניח בחשאי תשתית להקמת צבא גרמני עצמאי.
הצעד נעשה ללא אישור מצד שלטונות הכיבוש של בעלות הברית בגרמניה.
עם זאת, בעלות הברית ידעו על כך ובחרו להעלים עין.
מתוך הנחה שצבא מערב-גרמני חזק יסייע להם בעתיד במערכה מול ברית המועצות.
במקביל, פעל אדנאואר לתיקון חוקת גרמניה כדי שניתן יהיה להקים צבא בעתיד באופן חוקי.
המשרד כלל בתחילה 20 איש בלבד, אולם עד 1953 כבר מנה 700 איש.
במרץ 1956, בברכת בעלות הברית, עבר באופן רשמי החוק שאפשר את הקמתם מחדש של כוחות מזוינים גרמניים.
בלנק הפך לשר ההגנה הראשון של גרמניה, והויזינגר הפך למפכ"ל הראשון של הבונדסוור.
"משקפיים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל.
את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2024 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט.
"משקפיים" נכתב על ידי רון ביטון, קירל ואיתי שמעוני, בהתאם ללחן שחיברו השניים הראשונים.
על הפקתו המוזיקלית היה איתי גלו אחראי.
זהו שיתוף הפעולה השני של גלו וקירל, לאחר שב-2021 הוציאו את "פעמון".
בספטמבר 2023 הושמע השיר לראשונה במסיבה שנערכה לאחר צמד הופעותיה של קירל בפארק הירקון.
קודם לפרסומו הוציאה קירל מספר סרטוני טיקטוק המרמזים על שמו, עד שלבסוף, ב-6 ביוני הכריזה על תאריך יציאתו.
משרד האדמיניסטרציה הוא אחד המשרדים המרכזיים הפועלים במסגרת משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית .
משרד זה ממלא תפקיד חיוני בתמיכה אדמיניסטרטיבית ולוגיסטית עבור הנשיא, צוות הבית הלבן והמשרדים הכפופים לנשיאות.
המשרד אחראי לניהול היומיומי של מגוון תהליכים מנהליים והלוגיסטיים הדרושים לתפקודו התקין של הממשל.
בראש המשרד עומד מנהל האדמיניסטרציה הנשיאותית (Director of Administration), המשמש גם יועץ בכיר לנשיא בתחומי ניהול ומשאבים.
מנהל האדמיניסטרציה פועל בשיתוף פעולה הדוק עם יחידות נוספות במשרד הרשות המבצעת, כמו משרד הניהול והתקציב (OMB) ויחידות האחראיות על טכנולוגיה ואבטחת מידע.
משרד המינהל הוקם בשנת 1977 בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ימי קרטר, כחלק מתהליך רפורמה שנועד לייעל את עבודת משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.
מטרתו העיקרית הייתה לרכז את ניהול המשאבים והמערכות המנהליות של הבית הלבן תחת יחידה אחת, כדי לשפר את היעילות והתיאום בין היחידות השונות.
מאז הקמתו, המשרד היה מעורב בהטמעת חידושים טכנולוגיים ובהתאמת התשתיות האדמיניסטרטיביות לשינויים בסביבת העבודה המודרנית.
הוא שיחק תפקיד חשוב במעבר לשימוש במערכות מידע דיגיטליות ובחיזוק אבטחת המידע של הבית הלבן.
בשנת 2015 הוחלט שמשרד האדמיניסטרציה לא יהיה כפוף לדרישות חוק חופש המידע האמריקאי (FOIA), המאפשר לציבור לבקש ולבחון מסמכים ממשלתיים.
החלטה זו עוררה ביקורת מצד גופים אזרחיים ועמותות למען שקיפות בממשל, שטענו כי הדבר מקשה על פיקוח הציבור על תהליכי הניהול בבית הלבן.
משרד המינהל משמש כמנגנון הבסיסי המבטיח את פעולתו החלקה של הממשל הנשיאותי.
בין תחומי אחריותו המרכזיים ניתן למנות:
גיוס, הכשרה, וניהול העובדים המועסקים במשרדים הנשיאותיים.
בנוסף, הוא מספק ייעוץ ותמיכה בתחומי כוח האדם לכלל יחידות המשרד המנהלי של הנשיא.
הפעלת ותחזוקת מערכות המחשוב, התקשורת והטכנולוגיה בבית הלבן.
הוא אחראי לחדשנות טכנולוגית ולשמירה על עדכניות המערכות, כדי לספק תמיכה מתקדמת לנשיא ולצוותו.
ארגון תהליכים מנהליים כגון תחבורה, תחזוקה, ושירותים כלליים.
פעילות זו מבטיחה סביבת עבודה יעילה ונוחה לצוות הנשיאותי.
שימור וניהול המסמכים הממשלתיים והנשיאותיים.
הוא אחראי לשמירה על תיעוד מדויק ולניהול הארכיון הרשמי של הבית הלבן.
הכנת התקציב ובתיאום ההוצאות של המשרדים הנשיאותיים.
פעילות זו כוללת בקרה פיננסית והקפדה על ניהול משאבים בהתאם להנחיות הנשיא והקונגרס.
משרד בעיר קטנה הוא ציור שמן משנת 1953 מאת אדוארד הופר.
הציור נמצא מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
אדוארד הופר ואשתו שכרו לראשונה בקיץ 1930 בקתה בעיירה טרורו שבמסצ'וסטס, ושבו אליה בקביעות לאורך שנות ה־50. את הציור משרד בעיר קטנה החל הופר לצייר במהלך שהותו שם בקיץ 1953, והשלימו בסטודיו בניו יורק בסתיו של אותה שנה.
על אף שהיצירה נעשתה בסביבת נוף קייפ קוד, היא מתארת סצנה שיכלה להתרחש בכל עיירה אמריקאית טיפוסית באמצע המאה העשרים.
דבריו של הופר בהתייחסו ליצירה מוקדמת יותר, משרד בלילה (1940, מרכז ווקר לאמנות, מיניאפוליס), רלוונטיים גם כאן: "מטרתי הייתה לנסות להעביר את התחושה של פנים משרד מבודד ובודד, השוכן בגובה רב, על רקע ריהוט משרדי שלו משמעות מובהקת עבורי."
עובד המשרד הבודד המתואר בציור מנותק הן מבחינה פיזית והן מבחינה רגשית.
לא ניתן להסיק דבר על עיסוקו הספציפי – הוא יושב בשרוולים מופשלים, ונדמה שהוא מהרהר או חולם בהקיץ יותר משהוא עוסק בעבודה.
תרבות העסקים האמריקאית שלאחר מלחמת העולם השנייה באה לידי ביטוי בריהוט המשרדי הסטנדרטי וההמוני, באווירה הבלתי־אישית של המשרד עצמו, ובניתוקו של האיש מעמיתיו לעבודה שאינם נראים לעין.
אף על פי שהמשרד הפינתי מעניק לו אור ואוויר, הוא נראה לכוד במקומו.
הוא ממוסגר בתוך חלון המשרד, וראשו מופיע בפרופיל כנגד חלון נוסף וקיר הבניין שמעבר לו – באופן המדגיש את תחושת הכליאה במרחב שבו הוא שוכן.
הבדידות שמקרין הדמות, בצירוף הניגוד בין הקומה העליונה הפשוטה והפונקציונלית של הבניין לבין החזית המדומה והמקושטת הנראית בפינה הימנית התחתונה של הציור, מבטאים את האמביוולנטיות של הופר כלפי החיים העירוניים המודרניים.
האדם בציור תואר על ידי אשתו של הופר, ג'וזפין, כ"האיש בקיר בטון".
משרד בלילה הוא ציור שמן על בד משנת 1940 מאת הצייר הריאליסטי האמריקאי אדוארד הופר.
הציור נמצא בבעלות מרכז ווקר לאמנות במיניאפוליס, מינסוטה, שרכש אותו בשנת 1948.
הציור מתאר משרד בשעת ערב מאוחרת, בו אישה צעירה בשמלה כחולה קצרת שרוולים עומדת ליד ארון תיוק פתוח, וגבר בגיל העמידה, לבוש בחליפת שלושה חלקים, יושב מאחורי שולחן כתיבה.
אופי המשרד אינו ברור דיו, שכן הוא יכול לייצג סביבת עבודה של עורך דין, רואה חשבון או כל עסק קטן אחר.
בסוף דצמבר 1939 ותחילת ינואר 1940, עבר הופר תקופה של יובש יצירתי.
במהלך תקופה זו, על פי רישומים ביומן שניהלה אשתו ג'וזפין (ג'ו), הוא העסיק את עצמו בקריאת ספר מאת פול ואלרי.
ב-25 בינואר, התעקשה ג'ו, והזוג יצא לביקור בתערוכה של אמנים איטלקיים במוזיאון לאמנות מודרנית.
ג'ו מתעדת ביומנה כי תשומת ליבם הופנתה במיוחד לציור הולדת ונוס מאת בוטיצ'לי מהמאה ה-15, אדוארד, לפני כן, ראה רק תצלומים של הציור.
היא התלהבה מהציור, בעוד אדוארד פטר אותו בזלזול אופייני כ"עוד תמונה של ילדה יפה" אך ניכר כי היה כי בתוכו התחולל משהו.
בערב שלמחרת, אדוארד הצהיר כי "הוא צריך לצאת כדי 'להרהר' בתמונה חדשה".
ככל הנראה מסעו ברחבי העיר כלל נסיעה ברכבת עילית.
יום לאחר מכן, ב-27 בינואר, הוא ערך נסיעה נוספת לרכוש קנבס, מה שמרמז על כך שהגה את ציורו החדש ויהיה מוכן בקרוב להתחיל.
ביומנה ג'ו מציינת כי "יש לו ציור בשחור-לבן של גבר ליד שולחן במשרד, בחורה בצד שמאל של החדר ואפקט של תאורה".
הופר המשיך ביצירת מספר סקיצות, וגו' מתעדת ביומנה.
"אדוארד שירטט את הציור החדש שלו בפחם.
הוא עוסק בדברים עם אין־סוף הכנות – הכין שני רישומים בצבעי פנדה בגימור מוקפד.
נראה שהוא מחפש תירוצים לדחות את תחילת העבודה על הבד.
מדובר במשרד עסקי, שבו גבר מבוגר יושב ליד שולחנו ומזכירה – אישה – מחטטת בארון תיוק.
אני אמורה לשמש כמודל לציור הזה הערב, בחצאית צמודה – קצרה, כדי לחשוף רגליים.
נחמד שיש לי רגליים יפות וגרביים שעושים רושם".
בכל יום, אדוארד עבד על הציור "עד שכמעט היה חשוך לחלוטין".
עד 19 בפברואר, הבד התקדם עד כדי כך שג'ו ציינה, "כל יום אני לא רואה איך הוא יכול להוסיף עוד משיכה".
ביומן אחר כותבת ג'ו: "קירות לבנים, אור חשמל מהתקרה, ממנורת שולחן (כיסוי ירוק) ומאור מבחוץ דרך החלון.
רצפה ירוקה (ירוק כהה), רהיטי מהגוני, תחתית כתיבה כחולה על השולחן, ארון תיוק ממתכת ירוקה.
מחיצות עץ חום עם זגוגיות מחוספסות.
מחוץ לחלון – שפת קיר בגוון שפכטל.
גבר במעיל אפור, שיער בלונדיני.
"שירלי" בשמלה אדומה, צווארון לבן, גרביונים בצבע גוף, נעלי עקב שחורות, שיער שחור והרבה שפתון.
הדמויות בולטות בחלל, אינן מחוברות לרקע." היא גם ציינה שמות אפשריים ליצירה, "שלך בסודיות", "חדר 1005" ו"משרד בלילה".
הציור נותר בבעלותו של הופר במשך מספר שנים.
לפי ההערות ביומנה של ג'ו, הוא הוצג בתערוכה לציון 75 שנה למועדון סלמגונדי בשנת 1945, לשם הוזמן אדוארד כמציג אורח.
בתערוכה, זכה הציור בפרס של 1,000 דולר.
היומן כולל הערה, מחוקה חלקית, המציינת כי הציור נמכר באביב 1948 למכון באטלר לאמנות ביאנגסטאון, אוהיו, בעוד שהערה סותרת למטה מרמזת כי הציור נמכר במקום זאת למרכז ווקר לאמנות במיניאפוליס תמורת אותו סכום, ב-27 ביוני 1949.
בשנת 2006, הוצג הציור במשך מספר חודשים במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית.
רמזים שונים מספקים הקשר לסצנה.
זווית הראייה הגבוהה שממנה משקיף הצופה אל תוך המשרד מרמזת כי ייתכן שהוא צופה בו מתוך רכבת עילית חולפת.
הופר עצמו סיפר מאוחר יותר לנורמן א.
גסקה, האוצר של מרכז ווקר לאמנות כי הרעיון ליצירה "נבע ככל הנראה מנסיעות רבות ברכבת העילית בניו יורק, לאחר רדת החשכה, כאשר מראות חטופים של פנים משרדים הותירו עליי רושם חד ורענן".
דבריו של הופר עשויים להעיד על כך שהמשרד אינו נועד לשדר יוקרה - פרשנות שמתחזקת גם מצורתו הבלתי שגרתית, דמוית יהלום מוארך, ומהשולחן הקטן של הגבר.
שולחן נוסף וקטן יותר, שעליו מונחת מכונת כתיבה, ייתכן ששייך לאישה, מה שהוביל להנחה שהיא משמשת כמזכירתו.
כמו ברבים מציוריו האחרים, הופר מעביר תחושה של תנועה דרך הווילון הנישא ברוח.
בציור זה, הטבעת בתחתית השרוך שעל התריס מתנדנדת החוצה לאחר שהתריס נשאב פנימה על ידי משב רוח, כנראה בתגובה לרוח צולבת הנגרמת על ידי רכבת חולפת.
המשב מסביר שני פרטים נוספים.
ראשית, דף נייר מונח על הרצפה ליד השולחן, מה שמרמז שהוא עף לשם מהשולחן ותפס את עינה של האישה.
שנית, הרוח גרמה לשמלת האישה להתעופף בחוזקה סביב רגליה, מה שמדגיש את התנועה והאווירה של הסצנה.
בינתיים, האיש נשאר מרוכז במסמך, אינו מודע להפרעה מבחוץ.
ישנן פרשנויות שונות למערכת היחסים בין שני האנשים בציור זה.
ישנם המייחסים את האווירה הטעונה בחדר לנושא בו הם עוסקים בקדחתנות, ככל הנראה עניין חשוב, אחרים מייחסים זאת לדינימיקה ולרמזים על התרחשות בין הגבר לאישה.
כמו בסצנות ליליות אחרות, הופר נדרש לשחזר באופן מציאותי את המורכבות של חלל מואר ממקורות אור מרובים וחופפים בדרגות עוצמה שונות.
ב"משרד בלילה" קיימים שלושה מקורות אור: מנורת תקרה, מנורת שולחן המפיצה אור ממוקד וחזק, ואור פנס רחוב החודר מהחלון הפתוח מימין.
הופר ציין כי החפיפה בין אור התקרה לאור החוץ הציבה אתגר טכני, שחייב אותו להשתמש בגוונים שונים של לבן כדי לבטא דרגות של צל.
בבחינה מדוקדקת של הפינה שמאחורי האישה ניתן להבחין בצל העדין שהיא מטילה תחת אור התקרה, כמעט נעלם מול הצל החד והברור של ארון התיוק המואר באור פנס הרחוב.
משקפי חריר, הידועים גם כמשקפים סטנופיים, הם משקפיים עם סדרה של נקבים חרירים הממלאים יריעת פלסטיק אטומה במקום העדשה.
בדומה לפעולתה של מצלמת חריר, כל נקב מאפשר רק לקרן אור צרה מאוד להיכנס לעין, מה שמקטין את גודל מעגל הטשטוט על הרשתית ומגדיל את עומק השדה.
בעיניים עם שגיאת שבירה, התוצאה היא לעיתים קרובות תמונה חדה יותר.
עם זאת, אפקט שני עשוי להופיע בגשר המשותף בין שני חורים סמוכים, לפיה שתי קרני אור שונות המגיעות מאותו עצם (אך כל אחת עוברת דרך חור שונה) נפרמות חזרה לכיוון העין ולמקומות שונים על הרשתית.
בניגוד למשקפי מרשם קונבנציונליים, משקפי חריר יוצרים תמונה ללא עיוות כרית סיכות מסביב לקצוות (מה שגורם לקווים ישרים להיראות מעוקלים).
בעוד שמשקפי חריר שימושיים לאנשים בעלי ראייה מקרוב ורחוק כאחד, הם אינם מומלצים לאנשים עם קוצר ראייה מעל 6 דיופטרים.
בנוסף, משקפי חריר מפחיתים את בהירות הראייה ואת הראייה ההיקפית, ולכן אין להשתמש בהם לנהיגה או בעת הפעלת מכונות.
משווקים מציינים כי לאחר שימוש ממושך, סריג הפלסטיק אמור להיות קל להתעלמות מצד המשתמש.
עם זאת, בכל פעם שהמשתמש ממצמץ, הקווים האופקיים של הסריגים ייראו לזמן קצר עבים יותר.
הסיבה לכך היא שתנועת העפעף מעל האישון תפחית את כמות האור הנופלת על הרשתית וכך תסיר לזמן קצר את אפקט העיכוב הצידי שבדרך כלל גורם לכל החורים להיראות גדולים יותר (ולסריג להיראות דק יותר).
לכן, כל עוד המשתמש ממשיך למצמץ, הוא יחזור לשים לב לסריגים הכהים המכסים את עיניו.
משקפי חריר משווקים על ידי חברות שונות בטענה שבשילוב עם תרגילי עיניים מסוימים הם יכולים לשפר את הראייה לצמיתות.
עם זאת, לא נמצאו ראיות מדעיות התומכות בטענות אלו.
עקב היעדר מחקרים קליניים פורמליים התומכים בטענה זו היא אינה מותרת עוד בארצות הברית במסגרת הסדר משפטי עם ועדת הסחר הפדרלית.
אוקלודר חריר, מכשיר המשמש רופאי עיניים ואופטומטריסטים לאבחון שגיאות שבירה, פועל על פי אותם עקרונות, אך אינו מיועד לשימוש מחוץ לאבחון.
משקפי שלג הם סוג של משקפי ראייה המשמשים באופן מסורתי את עמי האינואיטים והיופיק באזור הארקטי כדי למנוע עיוורון שלג.
המשקפיים עשויים בדרך כלל במסורת האינואיטית מעץ סחף (במיוחד אשוח), עצם, שנהב סוס ים, קרן קאריבו, או במקרים מסוימים עשב חוף ים.
חומר העבודה מגולף כך שיתאים לפנים של הלובש, וחריץ אופקי צר אחד או יותר מגולפים בחזית.
המשקפיים מתאימים היטב לפנים כך שהאור היחיד הנכנס הוא דרך החריצים.
הם משיגים זאת על ידי יצירת רצועת ראש מתכווננת העשויה מגידים, עור או עור גולמי.
לעיתים מורחים פיח בחלק הפנימי כדי לסייע בהפחתת הסנוור.
החריצים צרים לא רק כדי להפחית את כמות האור הנכנסת אלא גם כדי לשפר את חדות הראייה.
חריצים רחבים יותר גורמים לשדה ראייה גדול יותר.
כמו מונחים אחרים בשפות אינואיטיות, כגון אינוקהוק/אינוקסוק, מילה שונה עשויה לשמש בניבים שונים למשקפי השלג.
בניב קיוואליק, (ᐃᓪᒑᒃ) משמש, בעוד שהדיאלקט של צפון באפין משתמש (ᐃᒡᒑᒃ).
שתי המילים משמשות גם להתייחסות למשקפי שמש.
ביופיק המרכזית, משקפי שלג נקראים , בעוד שבקופיג הם igguag.
ביופיק סיבירי, המילה היא .
משרד האוצר הוא המשרד הכלכלי המרכזי של ממשלת ישראל, האחראי על קביעת המדיניות הכלכלית של הממשלה וביצועה.
תפקידיו המרכזיים הם: תכנון וביצוע המדיניות הכלכלית-פיסקאלית של מדינת ישראל, ויסות הפעילות הכלכלית והעסקית במשק, קביעת תקציב המדינה השנתי לפעילות הממשלה וחלוקתו למשרדי הממשלה השונים וניהול הכנסות המדינה וגביית המיסים הישירים והעקיפים.
כמו כן מופקד המשרד על קביעת מדיניות השכר והסכמי העבודה במגזר הציבורי ועל ניהול נכסי המדינה.
המשרד אף מפקח על גופים מרכזיים בשוק ההון.
בראש משרד האוצר עומד שר האוצר.
מתחת לשר, עומדים באופן ישיר סגן השר (או שר נוסף בתוך המשרד), המנהל הכללי, ראשי האגפים (החשב הכללי, אגף תקציבים, אגף שכר והסכמי עבודה והכלכלן הראשי) וכן ראשי יחידות הסמך (רשות המיסים, רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון).
יחידות נוספות הכפופות למנכ"ל המשרד הן: הלשכה המשפטית, יחידת ביקורת פנים, יחידת דוברות, היחידה לפניות הציבור ויחידות מנהליות פנימיות (כדוגמת לוגיסטיקה).
בעבר, במסגרת המשרד פעלו גם נציבות שירות המדינה (עד להעברתה למשרד ראש הממשלה) ורשות החברות הממשלתיות (עבר להעברתה למשרד לשיתוף פעולה אזורי).
הממונה על התקציבים נכון לשנת 2024 הוא יוגב גרדוס.
אגף התקציבים עוסק בהכנת תקציב המדינה ובהגשתו לאישור הממשלה והכנסת (התקציב השנתי מאושר מדי שנה על ידי הכנסת, בחוק התקציב).
לאגף זה השפעה על פעולותיהם של כל משרדי הממשלה, דרך קביעת תקציביהם.
האגף עוסק גם בגיבוש המדיניות המקרו-כלכלית של הממשלה.
החשב הכללי נכון לשנת 2024 הוא יהלי רוטנברג.
אגף החשב הכללי עוקב אחר הוצאותיה של הממשלה, והוא אחראי על פיקוח תקציב המדינה, כולל טיפול בחשבונאות הממשלתית וחתימה על חוזים שהמדינה היא צד להם (חוזים שבדרך כלל כרוכים בתשלום של המדינה לספקים).
נושאים נוספים שבהם עוסק האגף:
קביעת מדיניות הרכש הממשלתי וביצוע רכש ממשלתי מרכזי.
ניהול מיזמי מחשוב ממשלתיים, כגון מרכב"ה וממשל זמין.
הפעלת ועדות מכרזים בין משרדיות.
עריכת ביקורת פנים במשרדי הממשלה.
מימוש חוקים תקציביים אחדים: חוק נכסי המדינה, חוק יסודות התקציב, , ו, , , , ועוד.
הכלכלן הראשי נכון לשנת 2024 הוא ד"ר שמואל אברמזון, שהחליף את שירה גרינברג.
בנוסף האגף אחראי על הקשרים הבין-לאומיים והמגעים בין משרד האוצר לממשלות זרות, ארגונים בינלאומיים ומוסדות פיננסית בין-לאומיים.
הממונה על השכר והסכמי עבודה נכון לשנת 2024 הוא אפי מלכין.
אגף השכר אחראי על קביעת מדיניות השכר ויישומה במגזר הציבורי, ניהול משא ומתן בשם הממשלה בכלל המגזר הציבורי והמשק, פיקוח ובקרה על גופים ציבוריים (), יישום תיקון 16 לחוק יסודות התקציב (כולל הפעלת יחידת האכיפה) וייעוץ לממשלה ולכנסת בנושאים הנוגעים לשכר.
אגף השכר והסכמי עבודה עוסק בקביעת תנאי העסקתם של עובדי המדינה, באמצעות ייצוג המדינה במשא ומתן לגיבוש הסכמים קיבוציים לעובדי המדינה, בחתימה על הסכמים אלה ובמעקב אחר ביצועם.
פעמים רבות שותפות גם הרשויות המקומיות להסכמים אלה.
כן מפקח האגף על תנאי ההעסקה בחברות ממשלתיות ובגופים מתוקצבים (כאלה שחלק ניכר מתקציבם ממומן על ידי המדינה, כגון אוניברסיטאות)
היועץ המשפטי של משרד האוצר בשנים 2016–2025 היה עו"ד אסי מסינג.
לשכה המשפטית במשרד האוצר מעניקה ליווי משפטי לפעילותם של לשכת השר ולשכת המנכ"ל, ולפעילות אגפי המשרד.
במסגרת הליווי המשפטי, הלשכה המשפטית משתתפת בגיבוש ההיבטים המשפטיים של מדיניות המשרד ונותנת לבוש משפטי למדיניות המשרד שהתגבשה, מציגה את מדיניות המשרד בפני הממשלה והכנסת ומלווה את יישומה מן הבחינה המשפטית.
בכלל זה, עוסקת הלשכה המשפטית בכל אלה: ניסוח של חקיקה (חוקים ותקנות), הוראות מינהל והצעות החלטה לממשלה, הכנת חוות דעת משפטיות, ניסוח מכרזים, הסכמים ומסמכים משפטיים, ניהול משא ומתן מול גורמים בתוך הממשלה ומחוצה לה, והכנת עמדת המשרד בתיקים שמתנהלים בבתי המשפט.
לחמישה אגפים ויחידות במשרד ייעוץ משפטי נפרד: רשות המסים, רשות החברות, אגף השכר והסכמי עבודה, מינהל הכנסות המדינה והרשות לזכויות ניצולי שואה.
מנהל רשות המיסים נכון לשנת 2024 הוא שי אהרונוביץ'.
רשות המסים בישראל עוסקת בגביית כל המסים הממשלתיים החלים בישראל.
רשות המסים בישראל מאחדת את אגפי המס השונים: מס הכנסה, מיסוי מקרקעין, מס ערך מוסף, מס קנייה, מכס ומס בולים.
הרשות מספקת שירותים בנושאי רפורמות, מוסדות ללא כוונת רווח וכן מידע למעסיקים, למייצגים ולציבור.
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון
ראש רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון נכון לשנת 2024 הוא עמית גל.
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון היא רגולטור פיננסי עצמאי בישראל, המפקח על גופים פיננסים חוץ בנקאיים, ובהם חברות ביטוח, קרנות פנסיה, גמל והשתלמות, וכן על מתן שירותים פיננסיים מוסדרים כגון נותני אשראי חוץ-בנקאי, שירותי תשלום והעברת כספים, חברות פינטק ונותני שירותים פיננסים במטבעות וירטואליים.
כמו כן, במסגרת סמכויותיה, אחראית הרשות, על רישוי סוכני ביטוח ויועצי פנסיה, והיא מפקחת על פעילותם מול המבוטחים והעמיתים.
הרשות הוקמה ב-1 בנובמבר 2016 בהתאם לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016, ועד למועד זה פעלה כאגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
גוף שהוקם על ידי ממשלת ישראל באוקטובר 2023 בעקבות טבח שבעה באוקטובר והפגיעה ביישובי עוטף עזה במהלכה.
המנהלת אחראית על 45 שיקום יישובים במועצות האזוריות אשכול, חוף אשקלון, שדות נגב ושער הנגב, וכן על העיר שדרות.
המנהלת פעלה תחילה במשרד ראש הממשלה וב-24 בנובמבר 2024 עברה למשרד האוצר.
המנהלת נמצאת תחת אחריות השר במשרד האוצר זאב אלקין.
מנהל המדפיס הממשלתי הוא רוני פרקין.
היחידה באחריותו מבצעת את רוב שירותי הדפוס של כל משרדי הממשלה.
הלשכה לענייני פיצויים אישיים מחו"ל
הלשכה לענייני פיצויים אישיים מחו"ל (נקראת בקיצור: הלשכה לפיצויים אישיים) אחראית על אספקת שירותים לרשויות הפיצויים ומוסדות ביטוח סוציאלי בגרמניה, במסגרת "הסכם השילומים".
הלשכה מספקת את השירותים בהתאם לתביעות אישיות של ניצולי שואה אזרחי ישראל.
"הוועדה הציבורית לבדיקת מערכת המיסים בישראל", שנודעה בשם "ועדת אשר" הגישה את המלצותיה לשר האוצר, פנחס ספיר, בינואר 1972, ובהן המלצה להנהגת מס ערך מוסף בישראל.
בתחילה נעשו ניסיונות להנהיג את המס כבר בשנת 1972, אולם המהלך השתהה ונכנס לתוקף רק בשנת 1976, עם חקיקתו של חוק מס ערך מוסף, שהפך מס זה למס העקיף המרכזי בישראל.
שיעור המס, שנקבע בצו על ידי שר האוצר לאחר התייעצות עם ועדת הכספים של הכנסת, היה תחילה 8%, עלה עד ל-18%, ובשנת 2015 הוקטן לשיעורו הנוכחי - 17%.
המס הוצג כמס זמני עד להטלת מס ערך מוסף, אך בוטל רק בתחילת 2008.
בדצמבר 1974 הקים שר האוצר, יהושע רבינוביץ, ביוזמתו של הממונה על הכנסות המדינה, משה נוידרפר, את ועדת בן שחר - ועדה ציבורית לבחינת רפורמה במערכת המיסים.
הוועדה הגישה המלצות לרפורמה נרחבת בפקודת מס הכנסה, שבעקבותיהן אושר בכנסת, ב-10 ביולי 1975, תיקון 22 לפקודת מס הכנסה ("הרפורמה במס הכנסה").
בשנים שלאחר מכן הקימו שרי האוצר ועדות נוספות לרפורמה במס הכנסה, בהן ועדת בן בסט, אך מרבית המלצותיהן לא יושמו.
שר האוצר סילבן שלום הביא לחקיקתו, בעקבות המלצותיה של "ועדת רבינוביץ'", של תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, שמרכיביו העיקריים:
תחילתו של תהליך להורדת שיעורי המס (), תהליך שאותו המשיכו והאיצו שרי האוצר שבאו אחרי שלום.
מעבר ממיסוי טריטוריאלי למיסוי פרסונלי, שהביא להרחבה מהותית בחיוב במס הכנסה של הכנסותיהם של ישראלים בחו"ל.
רפורמה במיסוי הקצאת מניות לעובדים ().
בבעלותה של מדינת ישראל נמצאות חברות ממשלתיות רבות, בהן חברות גדולות כחברת החשמל והתעשייה האווירית.
רשות החברות הממשלתיות, שהוקמה בשנת 1975 כמשך ליחידה במשרד האוצר שקדמה לה, ממונה על הפיקוח על פעולתן של חברות אלה.
תפקידיה העיקריים כיום של הרשות הם להוביל את הפיכת החברות הממשלתיות לרווחיות, יעילות ונקיות.
נוסף על כך הרשות פועלת כדי לשפר את טיב השירות שמעניקות החברות הממשלתיות לצרכנים.
במשך מרבית שנותיה פעלה הרשות תחת משרד האוצר, אך בממשלת ישראל השלושים וחמש הופעלה הרשות תחת משרד הדיגיטל הלאומי עד החזרתה למשרד האוצר עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.
בממשלת ישראל השלושים ושבע הועברה הרשות למשרד לשיתוף פעולה אזורי.
בשני משרדים אלה השר הממונה על הרשות הוא דודי אמסלם.
מאז 1962 מתקיימת מדיניות של הפרטת חברות ממשלתיות, שבמסגרתה הופרטו עשרות חברות, בהן אל על, בזק ותעש מערכות.
הוועדה לבחינת סמכויות מנכ"ל משרד האוצר
ביוני 2017 הקים משרד האוצר ועדה שמטרתה את הסמכויות של מנכ"ל משרד האוצר וראשי האגפים השונים ומנהלי יחידות סמך, כמו למשל רשות החברות הממשלתיות.
היועץ המשפטי של משרד האוצר, עו"ד אסי מסינג, ישמש כיועץ המשפטי של הוועדה וכמרכזת הוועדה תשמש עו"ד הראלי מזרחי מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
למלחמות יש השפעה משמעותית על כלכלת ישראל, עקב גיוס המילואים המשבית חלק מפעילות המשק, נזקי המלחמה בעורף וההוצאה הגדולה על אמצעי לחימה.
בעקבות מלחמת יום הכיפורים הוטל "מלווה מלחמה" כאיגרת חוב מלחמה לגיוס הון מן הציבור.
ימים אחדים לאחר תחילתו של מבצע שלום הגליל חתם שר האוצר, יורם ארידור, על תקנות שעת חירום (היטל שלום הגליל), תשמ"ב-1982, שבמסגרתן הוטלו היטלים אחדים למימון המבצע.
באוקטובר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל נדרש המשרד להתמודד עם הבעיות הכלכליות שגרמה המלחמה, בהן הוצאות המלחמה, הנזק הגדול שנגרם ביישובי עוטף עזה וביישובים נוספים, מימון האכסון של רבבות תושבים שפונו מבתיהם בעוטף עזה ובגבול הצפון, ותמיכה בעסקים שהפגעו.
אינפלציה משמעותית החלה בישראל בשנת 1973, שבה הגיע שיעורה ל-20% בשנה, והמשיך לעלות בשנים שלאחר מכן.
עם הקמת ממשלת בגין הראשונה, אחרי "המהפך" של שנת 1977, מונה שמחה ארליך לשר האוצר וסגן ראש הממשלה.
בתפקידו זה החל "המהפך הכלכלי" עם שורת רפורמות שוק חופשי, שכללו את ביטול הפיקוח על מטבע חוץ, ביטול והפחתת מיסים (למשל מס נסיעות) וצעדים נוספים.
עם זאת, לצד רפורמות המיסוי לא היה קיצוץ בהוצאות הממשלה, מה שהוביל לאינפלציה דוהרת, שהגיעה בשנת 1979 ל-111% בשנה.
שיעור האינפלציה השנתית הגיע לשיא של 445% בשנת 1984. השיעור הגבוה ביותר של עליית המדד החודשית נרשם בחודש יולי של שנת 1985, והוא עמד על 27.49%.
האינפלציה נבלמה בסופו של דבר בעקבות תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, בהובלת ראש הממשלה שמעון פרס ושר האוצר יצחק מודעי, והחל משנת 2003 שיעורה נמוך מ-4% לשנה.
המפלגה הליברלית20 ביוני 19777 בנובמבר 1979השמונה עשרה7יגאל הורוביץ
(1933-)הליכודחרות13 בינואר 198110 באוקטובר 1983התשע עשרההעשרים9יגאל כהן אורגד
המפלגה הליברלית13 בספטמבר 198416 באפריל 1986העשרים ואחת11משה נסים
העבודה22 בדצמבר 198815 במרץ 1990העשרים ושלושראש הממשלה יצחק שמיר (ממלא מקום)הליכוד15 במרץ 199011 ביוני 1990(10)יצחק מודעי
(1926-1998)המפלגה לקידוםהרעיון הציוני11 ביוני 199013 ביולי 1992העשרים וארבע13אברהם בייגה שוחט
(1947-)הליכוד-גשר-צומתהליכוד18 ביוני 199620 ביוני 1997העשרים ושבע15יעקב נאמן
(1958-)הליכוד7 במרץ 200128 בפברואר 2003העשרים ותשע18בנימין נתניהו
(1980-)הציונות הדתית29 בדצמבר 2022מכהןהשלושים ושבע
מס'דיוקןשם(תקופת חיים)סיעהיחד עם השרתקופת כהונהממשלה1מאיר שטרית
(1948–)הליכודבנימין נתניהו28 בפברואר 20035 ביולי 2004השלושים2משולם נהרי
(1951–)ש"סאברהם הירשזון27 בספטמבר 200631 במרץ 2009השלושים ואחתרוני בר-און3יצחק כהן
(1964–)ישראל ביתנואביגדור ליברמן13 ביוני 202129 בדצמבר 2022השלושים ושש5זאב אלקין
(1971-)הימין הממלכתיבצלאל סמוטריץ'8 בנובמבר 2024מכהןהשלושים ושבע
תמונהשם(תקופת חיים)סיעהשר מכהןתחילת כהונהסוף כהונהממשלהיצחק קורן
(1926–2012)המערךמפא"יפנחס ספיר24 ביולי 196710 במרץ 1974השלוש עשרההעבודהזאב שרףהמערךהעבודההארבע עשרהפנחס ספירהחמש עשרהיחזקאל פלומין
(1935–2019)הליכודהליברליםשמחה ארליך28 ביוני 197730 ביולי 1979השמונה עשרהחיים קופמן
(1934–1995)הליכודחרותיורם ארידור28 באוגוסט 198113 בספטמבר 1984התשע עשרההעשריםיגאל כהן-אורגדעדיאל אמוראי
(1934–2025)המערךהעבודהיצחק מודעי24 בספטמבר 198422 בדצמבר 1988העשרים ואחתמשה נסיםהעשרים ושתייםיוסי ביילין
(1940–)אברהם שוחט4 באוגוסט 199231 בדצמבר 1992העשרים וחמשדוד מגן
(1945–)הליכוד-גשר-צומתגשרדן מרידור18 ביוני 199620 במאי 1997העשרים ושבענסים דהן
(1954–)ש"סאברהם שוחט5 באוגוסט 199911 ביולי 2000העשרים ושמונהיצחק כהן
(1951–)יש עתידיאיר לפיד19 במרץ 20134 בדצמבר 2014השלושים ושלושיצחק כהן
(1969-)הציונות הדתיתבצלאל סמוטריץ'4 בינואר 202326 באוקטובר 2023השלושים ושבע
משרד הביטחון (או בראשי תיבות: משהב"ט) הוא המשרד הממשלתי האמון על ביטחונה של מדינת ישראל.
זהו המשרד הממשלתי בעל התקציב הגדול בישראל (כולל סיוע אמריקאי), מטה המשרד ממוקם במחנה רבין בקריה שבתל אביב-יפו.
מערכת הביטחון מורכבת משלושה ארגונים:
שר הביטחון ממונה מטעם הממשלה על מערכת הביטחון.
לידו פועלים יועצים, ויחידות מטה, המסייעים לו לנהל את מערכת הביטחון בשם הממשלה.
בנוסף לשר הביטחון, הדרג המדיני במשרד הביטחון כולל את סגן שר הביטחון (האמון על נושאים כגון ביטחון העורף והאזרחים, המכינות, שנות שירות, יחידת פרק המשימה הלאומית, שירות משמעותי בצה"ל ונושא המשפחות השכולות, לצד נושאים נוספים בתחום החברתי-ביטחוני) ואת עוזר שר הביטחון לענייני התיישבות.
גופים נוספים הכפופים לשר הביטחון הם מתאם הפעולות בשטחים, מבקר מערכת הביטחון ונציב קבילות החיילים.
צבא ההגנה לישראל הוא צבאה של מדינת ישראל.
צה"ל פועל בכפיפות לרשויות השלטון האזרחי הדמוקרטי ולחוקי המדינה.
בראש המערכת הצבאית עומד הרמטכ"ל, שהוא דרג הפיקוד העליון בצבא.
מטרת צה"ל היא להגן על קיומה של מדינת ישראל ועל עצמאותה, ולסכל מאמצי אויב לשבש את אורח החיים התקין.
חיילי צה"ל מחויבים להילחם, להקדיש את כל כוחותיהם, ואף לחרף את נפשם להגנת מדינת ישראל, אזרחיה ותושביה.