tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התוכנית מופצת כתוכנה חופשית יחד עם קוד המקור תחת תנאי גרסה 2 של הרישיון הציבורי של מוזילה (MPL).
היא מספקת API מסוג RESTful שניתן לגשת אליו דרך ערוץ TLS מוצפן.
תוכנית שכתובה בפייתון ברישיון אפאצ'י לניהול אישורים בשם certbot (לשעבר letsencrypt) מותקנת בצד הלקוח (שרת האינטרנט של מי שנרשם לשירות).
התוכנית משמשת להזמנת האישור, ניהול תהליך אימות שם התחום, התקנת האישור, הגדרת תצורת ה־HTTPS בשרת HTTP ובהמשך חידוש הקובץ של האישור באופן קבוע.
לאחר ההתקנה וההסכמה לרישיון המשתמש די בביצוע פקודה בודדת כדי להתקין אישור תקף.
ההתקנה אוטומטית עובדת בשלב זה רק עם אפאצ'י ועם Nginx.
מערכת Let's Encrypt מנפיקה אישורים שתקפים ל־90 יום.
הסיבה לכך היא שאישורים אלו „מגבילים נזק כתוצאה מפגיעה במפתח והנפקה שגויה" ומעודדים אוטומציה.
בהתחלה, Let's Encrypt פיתחה לקוח ACME משלה - Certbot - כמימוש רשמי.
הלקוח הועבר לקרן החזית האלקטרונית ושמו הקודם „letsencrypt" הוחלף ב־„certbot".
יש מבחר גדול של לקוחות ומיזמים סביב ACME שפותחו על ידי הקהילה למגוון סביבות.
מיזם Let's Encrypt נוסד בשנת 2012 על ידי שני עובדי מוזילה, ג'וש אאס ואריק רסקורלה, יחד עם פיטר אקרסלי מקרן החזית האלקטרונית וג'.
קבוצת מחקר אבטחת האינטרנט, החברה שמאחורי Let's Encrypt, נוסדה במאי 2013.
ההכרזה לציבור יצאה ב־18 בנובמבר 2014.
ב־28 בינואר 2015 הוגש פרוטוקול ACME ל־IETF באופן רשמי לצורך תקינה.
ב־9 באפריל 2015 הכריזו ISRG וקרן לינוקס על שיתוף פעולה.
האישורים העליונים ואישורי התווך נוצרו בתחילת יוני.
ב־16 ביוני 2015, הוכרז לוח הזמנים הסופי להשקת השירות, כאשר הנפקת האישור הראשון צפויה הייתה מתישהו בשבוע סביב 27 ביולי 2015 ולאחריו תקופת הנפקה מוגבלת לבדיקת האבטחה ויכולת הגדילה.
ב־14 בספטמבר 2015, Let's Encrypt הנפיקה את האישור הראשון שלה, שהיה מיועד לשם התחום .
באותו יום הגישה ISRG את יישומי תוכנית האישור העליון שלה למוזילה, מיקרוסופט, גוגל ואפל.
ב־19 באוקטובר 2015, אישורי התווך נחתמו באופן צולב על ידי IdenTrust, מה שגרם לכך שכל האישורים שהונפקו על ידי Let's Encrypt ייחשבו מהימנים על ידי כל הדפדפנים הגדולים.
ב־12 בנובמבר 2015, Let's Encrypt הודיעה כי הזמינות הכללית תידחה וכי הבטא הציבורית הראשונה תתחיל ב־3 בדצמבר 2015. הבטא הציבורית התקיימה החל מ־3 בדצמבר 2015 ועד 12 באפריל 2016.
ב־3 במרץ 2020, Let's Encrypt הודיעה כי תצטרך לבטל למעלה מ־3 מיליון אישורים ב־4 במרץ, עקב פגם בתוכנית רשות האישורים שלה.
באמצעות עבודה עם ספקי תוכנה ויצירת קשר עם מפעילי אתרים, Let's Encrypt הצליחה לחדש 1.7 מיליון מהתעודות המושפעות לפני המועד האחרון.
בסופו של דבר הוחלט לא לבטל את שאר האישורים הנגועים, מכיוון שהסיכון לאבטחת המידע היה נמוך ותוקף האישורים אמור היה לפוג במהלך 90 הימים שלאחר מכן בכל מקרה.
במרץ 2020 הוענק ל־Let's Encrypt הפרס השנתי של קרן התוכנה החופשית למיזמים בעלי תועלת חברתית.
LesGaiCineMad (מוכר גם בשם פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי במדריד) הוא פסטיבל קולנוע להט"בי שמתרחש מדי שנה במדריד שבספרד מאז 1996. הפסטיבל מאורגן על ידי Fundación Triángulo .
בכל מהדורה של הפסטיבל, מחולקים פרסים שחלקם ניתנים על ידי חבר שופטים מקצועי וחלקם על ידי הקהל.
בנוסף, פרסים או פרסי כבוד מוענקים בדרך כלל לאנשים בולטים בקולנוע הלהט"בי.
ל-LesGaiCineMad, יש קטלוג דיגיטלי של יותר מ-3,000 סרטים עצמאיים שנמצאים בארכיון העיקרי של סרטים בנושא גיוון רגשני בספרד ובמדינות דוברות ספרדית אחרות.
Let's Go (בעברית: בוא נלך) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס והזמר האמריקאי ני-יו.
השיר פורסם בהממלכה המאוחדת ב-30 במרץ 2012 בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השלישי של האריס, .
ב-29 באפריל 2012, בדיוק שבוע לאחר יציאתו לדרך, Let's Go נכנס למצעד הסינגלים הבריטי במקום השני.
עד ליולי 2012 נמכרו 376,000 עותקים של הסינגל בארצות הברית.
השיר גם בגרסת הדלוקס של אלבום האולפן החמישי של ני-יו, RED.
השיר היה מועמד לפרס הקלטת הדאנס הטובה ביותר בטקס פרסי גראמי ה-55, שהתקיים בפברואר 2013. הוידאו קליפ של השיר פורסם ב-14 במאי 2012 ב-Vevo.
השיר שומש בפרסומת של פפסי ופפסי מקס, בה השתתפו ליונל מסי, דידייה דרוגבה, פרננדו טורס, וויצ'ך שצ'נסני, פרנק למפארד, סרחיו אגוארו וג'ק וילשר.
הוא שימש גם כרצועת הפתיחה לתצוגת הזיקוקים של ליל השנה החדשה בלונדון לשנים 20–2019.
באתר הבריטי Digital Spy זכה השיר לביקורת חיובית ולדירוג של 4 מתוך 5 כוכבים.
Let's Stick Together (בתרגום חופשי: בואו נשאר יחדיו) הוא שיר דלתא בלוז שנכתב במקור על ידי המוזיקאי וילברט הריסון , שיצא בשנת 1962 על ידי חברת Fury Records.
השיר עובד ובשנת 1969 יצא מחדש בשם "Let's Work Together" (בתרגום חופשי: בואו נעבוד יחדיו).
אף ששירו המקורי של הריסון לא צלח ולא הגיע למצעדי המכירות, הגרסה של להקת קנד היט לשיר (שהייתה שונה מהמקור ורק התבססה על הרית'ם המקורי) שברה שיאי מכירות רבים בעולם.
הגרסה של קנד היט הייתה הלהיט העולמי היחיד של הלהקה בו שר בוב הייט.
מאוחר יותר המוזיקאי בריאן פרי ביצע גרסת כיסוי נוספת לשיר, וגם זו זכתה להצלחה מרובה.
"Let's Stick Together" הוא שיר רית'ם אנד בלוז במבנה של בלוז 12 תיבות.
לדברי הסופר והמוזיקאי ריצ'רד קלייטון, "הריסון ככל הנראה התכוון ליצור את "Let's Stick Together" כסינגל ההמשך שלו ללהיט שלו "Kansas City", אך קונפליקט שלו עם בעלי חוזה ההקלטות שלו מנע ממנו להוציא אותו לאור בזמן שהשיר הראשון היה פופולרי".
בשנת 1962 הקליט הריסון את "Let's Stick Together" עבור Fury Records, אחד ממספר חברות הקלטה שבבעלות המפיק בובי רובינסון.
עברו עוד שבע שנים מאז יציאת הסינגל המקורי (שבהן יצאו לאור עוד מספר גרסאות נוספות של הריסון לשירו), ועדיין הוא לא הגיע למצעדי המכירות.
בשנת 1969 עיבד הריסון מחדש את השיר עם הכותרת "Let's Work Together".
שתי הגרסאות (המקורית והחדשה) דומות במבנה ובלחן, אך מילות השיר נבדלות זו מזו.
מבחינה מוזיקלית, ההקלטה משנת 1962 היא חלק מהרכב מוזיקלי בו לקח חלק הריסון, ואילו בגרסה מ-1969 מנגן הריסון לבדו, כאשר הוא שר ומנגן במפוחית, גיטרה וכלי הקשה.
הגרסה המחודשת של הריסון לשיר זכתה להתייחסות תיקשורתית, ובהתאמה גם בעלייה במספר המכירות של גרסת הסינגל.
השיר הגיע למקום 32 בבילבורד הוט 100 של שנת 1970.
בשנת 1968, החליטו חברי להקת הבלוז רוק האמריקאית, קנד היט, לבצע גרסת כיסוי לשירו של הריסון (הכוונה לגרסה המקורית - הגרסה המחושת עוד לא יצאה אז).
בניגוד לסינגלים הקודמים שלהם ("On the Road Again", "Going Up the Country" ו- "Time Was") שבהן שר אלן וילסון, בשיר הזה דווקא בוב הייט, שלא זכה להיות הזמר בליהיטים הגדולים של הלהקה, כיכב כסולן.
השיר היה גמור ומוכן לשחרור כסינגל כבר בדצמבר 1969, אך השחרור שלו בוטל בעקבות עליית הפופולריות של הגרסה החדשה של הריסון.
בבריטניה לעומת זאת, ששם הסינגל של הריסון לא הצליח לייצר עניין רב, גרסת קנד היט לשיר פורסמה כבר בינואר 1970. השיר הפך במהירות ללהיט הגדול ביותר של הלהקה בבריטניה, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, שם החזיק יותר מחמש עשרה שבועות.
בארצות הברית, "Let's Work Together" בגרסה של הלהקה לא יצא עד ה-3 באוגוסט 1970, בתוך אלבומם Future Blues.
גם בארצות הברית היה הסינגל להצלחה, והגיע למקום 26 בבילבורד הוט 100 של 1970, ובכך עקף גם את הגרסה המחודשת של הריסון.
בשנת 1976 התבקש המוזיקאי בריאן פרי על ידי חברת איילנד רקורדס לבצע גרסה משלו לשיר "Let's Work Together".
פרי ביצע את השיר וזה יצא כסינגל בבריטניה.
פרי לא היה יכול לחזות את ההצלחה המסחררת של גרסתו - הוא הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 של שנת 1976; הגיע למקום 12 במצעד הסינגלים הבריטי; הגרסה של פרי הייתה השיר הפותח של אלבום בעל שם זהה.
את הביצוע המוזיקלי של הגרסה הזו מבצעים פרי (מפוחית וקלידים), כריס ספדינג (גיטרה), אדי ג'ובסון (כינור), ג'ון ווטון (גיטרה בס) וכריס מרסר (סקסופון).
בשנת 1988 יצאה גרסת רמיקס בשם "Let's Stick Together '88", על ידי הוצאת E.G הבריטית ו־Virgin Records הגרמנית.
"Let's Get It Started" (בעברית: "בואו נתחיל") הוא שיר של הרכב ההיפ הופ האמריקאי הבלאק אייד פיז, שיצא כסינגל ב-22 ביוני 2004. הרצועה הייתה לסינגל הרביעי שיצא מאלבום האולפן השלישי של ההרכב, Elephunk, משנת 2003, והיא גרסה מחודשת של הרצועה השלישית של האלבום, "Let's Get Retarded".
גרסה זו נכללה כרצועת בונוס במהדורה המחודשת של האלבום משנת 2004.
במקור, גרסת האלבום עובדה מחדש לשיווק בפלייאוף של ה-NBA ב-ABC באפריל 2004; עם זאת, בעקבות הפופולריות וההצלחה הרבה לה זכתה ההצלחה, הגרסה נכנסה לאלבום כרצועה עצמאית ויצאה כסינגל.
השיר משלב חלק מהבסיס האינסטרומנטלי של "Wannabe", של להקת הבנות ספייס גירלז.
גרסת הרמיקס של השיר נכנסה לאלבום האולפן החמישי של ההרכב, The E.N.D, בתור "Let's Get Re-Started", והוא נכלל גם באלבום הרמיקסים שלהם, The END Summer 2010 Canadian Invasion Tour: Remix Collection.
"Let's Get It Started" זכה בטקס פרסי גראמי לשנת 2005, בקטגוריית ביצועי הראפ הטובים ביותר של צמד או להקה, והיה מועמד גם לשיר השנה ולשיר הראפ הטוב ביותר.
Let's Love (בעברית: בואו לאהוב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הדי ג'יי הצרפתי ומפיק מוזיקה דייוויד גטה בשיתוף הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה.
השיר יצא לאור ב-11 בספטמבר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים פרלופון.
גטה העלה הצצה לסינגל בעמוד שלו בטיקטוק והוסיף הצהרה בה כתב "מה שאני אוהב זה להיות באולפן ולעשות מוזיקה, במיוחד כאן באיביזה.
ספר לי מה אתה אוהב, הראה לי מה אתה אוהב.
שלח לי את הסרטונים שלך, כל דבר שאתה מתלהב ממנו.
אני חושב שהחיים הם כלום בלי תשוקה ואני רוצה שנחגוג את החיים המשותפים".
בנוגע להוצאת השיר, גטה הצהיר כי "בתקופת בידוד זו קיבלתי השראה מדהימה להוציא מוזיקה שיש בה אנרגיה מרוממת יותר".
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי האנה לוקס דייוויס ופורסם בערוץ היוטיוב של גטה ב-1 באוקטובר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם11 בספטמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתמקוריתפרלופוןאוסטרליהרדיו להיטים עכשווייםוורנראיטליה18 בספטמבר 2020בריטניה26 בספטמבר 2020מוזיקה עכשווית למבוגריםארצות הברית3 בנובמבר 2020רדיו להיטים עכשווייםעולם20 בנובמבר 2020סטרימינג • הורדה דיגיטליתאקוסטית
Les Yeux de la faim (בעברית: עיני הרעב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית-צרפתייה סלין דיון, במסגרת השותפות שלה עם קרן קוויבק-אפריקה.
השיר יצא לאור ב-13 במאי 1985, כסינגל שלא מתוך אלבום וכשיר צדקה שנועד לגייס כספים.
השיר יצא כתוצאה מצאת שיר הצדקה "We Are the World".
שלל אמנים נענו בחיוב כאשר הוצע להם להקליט את השיר.
ביניהם ניתן למנות את: סלין דיון, ניקול מרטין, ורוניק בלוופל, דניאל לבואה, מרטין סנט-קלייר, מישל ריבארד, ז'אן-פייר פרלנד, ז'יל ויניאולט, סילבי טרמבליי, ננט וורקמן, רוברט לרו, פאטסי גלאנט, רנה סימארד, נטאלי סימארד, נורמנד ברתווייט ואמנים נוספים.
איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה.
בשנת 1986 העניק PROCAN פרסים מיוחדים לכותבי השיר גיל קורטמנצ'ה וג'ין רוביטייל ולקרן קוויבק-אפריקה, במטרה להכיר תודה על תרומתם.
כותבי השיר קורטמנצ'ה ורוביטייל היו מועמדים לפרס פליקס, בקטגוריית "כותבי השנה", אך לא הצליחו לזכות בו, היות שהפסידו לקורי הארט.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 במאי 1985תקליטTBS • פאת'ה-מרקוני
"Les amants de minuit" (בעברית: "אוהבי חצות") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה, מישל ארנו.
השיר ייצג את לוקסמבורג בהופעתה השנייה, באירוויזיון 1956. השיר נכתב ונוח על ידי ז'אק לסרי, והולחן על ידי סימון לורנסין.
השיר שובץ במקום ה-13 בסדר ההופעות, לפני איטליה ואחרי צרפת.
במרכז מילות השיר עומדת ארנו שמתארת מפגש של זוג אוהבים בחצות הליל.
ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי ארנו בתחרות האירוויזיון.
השיר השני של לוקסמבורג בתחרות, "Ne crois pas", בוצע גם הוא על ידי ארנו.
Les Nanas הוא סרט צרפתי משנת 1985, בבימויה של אניק לאנואה.
כריסטין היא אשת מכירות בשנות הארבעים לחייה אשר מגלה כי בן זוגה רוברט מנהל רומן עם אישה אחרת מספר חודשים, היא מסרבת להשלים עם מצב זה ובעזרת חברותיה אוולין ופרנסואז, אשר בעצמם בחיפוש אחר הגבר המושלם, היא מחליטה לנקוט בצעדים על מנת ליצור קשר עם יריבתה.
שם השחקן/ית שם הדמות מרי-פרנס פיסיי כריסטין דומיניק לבננט אוולין מאצ'ה מריל פרנסואז אודטה לור אמא של כריסטין ז'ולייט בינוש אנטואנט אווה יונסקו מיס צרפת
"Let's Go Home Together" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלה הנדרסון בהשתתפות הזמר-יוצר הבריטי טום גרנן.
השיר יצא לאור ב-19 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים אסיילום רקורדס, כסינגל מתוך האלבום
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם19 בפברואר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאסיילום רקורדס
"Let's Go to Vegas" (בעברית: "בוא נלך לווגאס") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית פיית' היל מתוך אלבום האולפן השני שלה, It Matters to Me.
השיר יצא לאור ביולי 1995, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר נאשוויל, כסינגל המוביל מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי קארן סטאלי והופק על ידי סקוט הנדריקס ופיית' היל.
בשיר, הגיבורה משכנעת את אהובה לברוח עימה ללאס וגאס.
בקליפ של השיר מוצגת היל שרה ורוקדת במכנסי PVC צמודים, חולצת טריקו לבנה ותלבושות סאטן שחורות.
הקליפ כולל אזכורים תרבותיים שונים המזוהים עם לאס וגאס, כדוגמת מתחזים של אלביס פרסלי, הסרט האמריקאי "נערות שעשועים" (1995) ובתי קזינו שונים.
האודיו הרשמי של השיר פורסם בשנת 2015.
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-720,000 אלף צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולםיולי 1995תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ'האחים וורנר נאשוויל
"Let's Go Brandon" הוא סלוגן פוליטי ומם אינטרנטי אשר משמש כלשון נקייה ומשרוקית כלב לביטוי גנאי שנאמר לעבר נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, "Fuck Joe Biden".
קריאות של "Fuck Joe Biden" נשמעו באירועי ספורט בארצות הברית לראשונה בספטמבר 2021.
"Let's Go Brandon" נכנס לשימוש לאחר שב-2 באוקטובר 2021 כתבת של NBC Sports ראיינה את נהג ה-NASCAR ברנדון בראון לאחר מרוץ בו זכה.
בזמן שנשמעו מהקהל קריאות "Fuck Joe Biden", הכתבת ציינה בראיון שהקהל מריע לבראון בקריאות "Let's Go Brandon".
הראיון הפך לויראלי במהרה והופץ בתקשורת הימנית ובקרב תומכי טראמפ.
פרשנים מהימין השמרני כמו בן שפירו וטומי להרן הפיצו את הביטוי בטוויטר.
מספר פוליטיקאים חברי המפלגה הרפובליקנית השתמשו בביטוי, ביניהם גרג אבוט, ביל פוסי, ג'ף דאנקן וטד קרוז.
קמפיין טראמפ החל למכור חולצות טי עם הכיתוב "Let's Go Brandon" ב-28 באוקטובר 2021.
השיר "Let's Go Brandon" שהוקלט על ידי הזמר לוזה אלכסנדר, הגיע ב-26 באוקטובר 2021 למקום ה-45 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-2 בנובמבר הגיע השיר למקום ה-38 במצעד.
שיר נוסף בשם זהה של הזמר ברייסון גריי הגיע למקום ה-1 במצעד 100 השירים המובילים של אייטונס.
ב-2 בנובמבר הגיע השיר למקום ה-28 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-27 באוקטובר 2021, השירים במקומות 1, 2, 4 ו-8 במצעד אייטונס נשאו את השם "Let's Go Brandon".
ב-24 בדצמבר 2021, קיים הנשיא ביידן שיחות טלפון עם אזרחים באירוע לכבוד חג המולד.
אחד המתקשרים סיים את דבריו באמירה: חג מולד שמח ו-"Let's Go Brandon".
ביידן השיב לדבריו: "Let's Go Brandon", אני מסכים.
Let's Play Cherry Bullet (בעברית: בואו נשחק צ'רי בולט) הוא אלבום הסינגל הראשון של להקת הבנות הדרום קוריאנית צ'רי בולט.
האלבום פורסם דיגיטלית ופיזית ב-21 בינואר 2019, על ידי חברת התקליטים FNC Entertainment.
האלבום סינגל מכיל שלוש רצועות, בהן הסינגל המוביל "Q&A".
ב-7 בינואר 2019, הודיעה FNC Entertainment ברשתות החברתיות שהלהקה תבצע את הופעת הבכורה שלה עם אלבום סינגל בשם Let's Play Cherry Bullet.
תמונות קונספט הכוללות כל אחת מחברות הלהקה פורסמו בין ה-8 בינואר עד ל-12 בינואר.
האלבום מכיל שלוש רצועות; הסינגל המוביל "Q&A", והשירים "Violet" ו-"Stick Out".
הטיזר לקליפ פורסם ב-18 בינואר, והקליפ המלא פורסם ב-21 בינואר, יחד עם הסינגל עצמו.
ב-21 בינואר, ערכה הלהקה הופעה חיה ב-YES24 לייב הול, שבגוונגג'ין-גו, סיאול, שם ביצעו את שלושת השירים שבאלבום.
ב-22 בינואר, החלה הלהקה לקדם את הסינגל המוביל, "Q&A".
הן ביצעו לראשונה את הסינגל ב-"M Countdown" של Mnet, ולאחר מכן הופיעו ב-"Music Bank" של KBS, ב-"Show!
הסינגל "Q&A" דורג לראשונה במקום ה-17 במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד.
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים עולם 21 בינואר 2019 הורדה דיגיטלית FNC Entertainment • Kakao M קוריאה הדרומית CD
Let's Talk About Love (בעברית: בוא/ו נדבר על אהבה) הוא אלבום האולפן השני של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא לאור ב-14 באוקטובר 1985, בהוצאת הנסה רקורדס.
האלבום הגיע למקום השני בגרמניה, ושהה ארבעה שבועות במקום הזה.
לאחר ששהה 11 שבועות בעשירייה הפותחת ו-44 שבועות בסך הכול במצעד, הוא קיבל בסופו של דבר את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני (BVMI), על מכירות של יותר מ-500,000 עותקים במדינה.
מתוך האלבום יצא הלהיט הבינלאומי "Cheri, Cheri Lady", שהגיע למקום הראשון במדינות שונות ברחבי העולם.
מקוםתאריםמכירותאוסטריה (IFPI Austria)פלטינה50,000גרמניה (BVMI)פלטינה500,000הונג קונג (IFPI Hong Kong)זהב10,000ספרד (PROMUSICAE)זהב50,000
Let's Say for Instance הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הסקוטית אמילי סאנדיי.
האלבום יצא לאור ב-6 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים קרייסליס רקורדס.
זהו האלבום הראשון של סאנדיי עם חברת התקליטים קרייסליס, והאלבום הראשון בחברת תקליטים עצמאית.
על מנת לקדם את האלבום סאנדיי צפויה לצאת לסיבוב הופעות בבריטניה ובאירופה לתמיכה באלבום ממאי 2022.
הסינגל הראשי "Family" יצא לאור ב-15 בספטמבר 2021, 26 באוקטובר 2021, יצא לאור הסינגל השני "Look What You've Done", ו-"Brighter Days" ב-19 בינואר 2022. האלבום הוכרז ב-15 בפברואר 2022. סאנדיי תקדם את האלבום בסיבוב ההופעות של "Brighter Days", שיבקר בבריטניה ובאירופה לאורך מאי ויוני 2022.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Let's Say for Instanceמדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורעולם6 במאי 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטקרייסליס רקורדס
"Let's Have a Kiki" הוא סינגל של הלהקה האמריקאית, סיזור סיסטרז.
השיר, שיצא ב-11 בספומבר 2012, מופיע כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Magic Hour.
השיר נכתב על ידי ג'ייק שירס, Babydaddy ואנה מטרוניק, והופק על ידי סיזור סיסטרז.
נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-27 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי ורן מואן, יצא בערוץ היוטיוב של הלהקה ב-27 ביולי 2012. נכון ליוני 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-19 מיליון פעמים.
ב-26 בנובמבר 2019, בילבורד מיקם את הווידאו קליפ במקום ה-79 ברשימת 100 סרטוני המוזיקה הטובים ביותר של שנות ה-2010.
"Let's Have a Kiki" היווה השראה לכמה פרודיות וידאו ויראליות מקהילת הדראג קווין.
ליידי באני וביאנקה דל ריו, שרי ויין , וויליאם בלי (בשיתוף פעולה עם ריאה ליטרה ) הוציאו גרסאות כיסוי משלהן לשיר.
בנובמבר 2012 הוצגה גרסת כיסוי של השיר, בשילוב עם השיר "Turkey Lurkey Time" של ברט בכרך והאל דייוויד, בסדרת הטלוויזיה האמריקאית, Glee, בביצוע של שרה ג'סיקה פארקר, כריס קולפר ולאה מישל.
מדינה תאריך הוצאהפורמטחברת תקליטים ארצות הברית 11 בספטמבר 2012הורדה דיגיטלית פולידור רקורדס הממלכה המאוחדת 18 בספטמבר 2012
Let's Shut Up & Dance (בעברית: בואו נשתוק ונרקוד) הוא שיר של הזמר האמריקאי ג'ייסון דירולו, הזמר-יוצר הסיני ליי זאנג ולהקת הבנים הדרום קוריאנית NCT 127. השיר יצא לאור כסינגל שלא מתוך אלבום על ידי 7SIX9 אנטרטיינמנט.
בריאיון לבילבורד, אמר דירולו, "התרגשתי מאוד משיתוף הפעולה הזה, אנחנו באים מעולמות שונים לגמרי, אבל אני מאוד אוהב את הכישרון שלהם".
הווידאו קליפ הנלווה לשיר עלה ליוטיוב ב-21 בפברואר 2019.
מצעדים ודירוגים (2017)מדינהמצעדמיקום שיאNZ Artist Singles Chart34סין הוט 10035מצעד האלבומים של Gaon32
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים מקור שונים 22 בפברואר 2019 הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה 7SIX9 אנטרטיינמנט
Less than Zero הוא סינגל של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, מתוך האלבום Dawn FM.
השיר יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-7 ביולי 2022, והוא נכתב על ידי דה ויקנד, מקס מרטין ואוסקר הולטר.
שם השיר נחשף לראשונה ב-5 בינואר 2022, כאשר דה ויקנד פרסם את רשימת הרצועות לאלבום Dawn FM.
קליפ מילים של השיר בבימויו של מיכה ביקהם יצא ב-9 בינואר 2022. זה היה גם אחד השירים שבוצעו ב-The Dawn FM Experience.
השיר יצא ב-7 ביולי 2022 לרדיו להיטים עכשוויים בצרפת כסינגל הרביעי מהאלבום Dawn FM.
"Less than Zero" שימש כאחד משני שירי הנושא הרשמיים של רסלמניה 39 של WWE בשנת 2023. זו השנה הרביעית ברציפות ששיר של דה ויקנד משמש כשיר הנושא באירוע שנתי זה.
"Less than Zero" הוא שיר בסגנונות הגל החדש והסינת'-פופ שבו דה ויקנד שר על רגשות חרטה שנותרו לו לאחר סיום מערכת יחסים וכיצד הוא מאשים את עצמו.
השיר זכה לביקורות חיוביות, ושבחים ניתנו להפקת השיר, למילים ולשירה של דה ויקנד.
des hannetons היא סדרת הקומיקס הראשונה שפרסם הקומיקסאי הבלגי הרז'ה.
הסדרה התפרסמה מדי חודש במגזין הצופים "Le Boy-Scout Belge" בין השנים 1926 – 1929, ותיארה את הרפתקאותיו של נער צופים צעיר בשם טוטור.
נער הצופים הבלגי טוטור עוזב את בריסל ומפליג לאמריקה כדי לבקר את דודו ודודתו המתגוררים בטקסס.
כריש מושך אותו מסיפון האניה ומשליך אותו אל צוללת אמריקאית, שלוקחת אותו אל ניו יורק.
בניו יורק נפגע טוטור ממכונית חולפת ומושלך על הולך רגל, שמתגלה כפושע בשם ג'ון בלאד.
כפרס על לכידת הפושע זוכר טוטור ב-5,000 דולר.
מניו יורק נוסע טוטור ברכבת אל החווה של דודיו.
דודו אוסף אותו מתחנת הרכבת, אך בדרך לחווה קבוצת אינדיאנים תוקפת אותם.
טוטור מצליח להסיח את דעתם של האינדיאנים ובורח עם דודו, אך לאחר זמן קצר האינדיאנים תופסים אותו ומנסים להרוג אותו כנקמה.
טוטור בורח בשחייה בנהר, ומוצא בקרקעיתו תיבה עתיקה מלאה תכשיטים, אותה הוא קובר בקרבת מקום.
צייד בסירת קאנו משיט את טוטור במעלה הנהר.
טוטור צועד אל החווה של דודיו, ומוצא שדודתו נחטפה על ידי שודדים, שדורשים מדודו לשלם כופר גדול תמורת שחרורה.
טוטור מציע להשתמש בתכשיטים שמצא כדי לשלם את הכופר.
הוא משיג את התכשיטים ומשחרר את דודתו, ואז חוזר לבלגיה, שם הוא מספר למשפחתו ולידידיו על הרפתקאותיו ומבטא את רצונו לצאת להרפתקאות נוספות.
בשנת 1919 הצטרף ז'ורז' רמי לתנועת הצופים.
מדריך הקבוצה שלו, רנה וברברג, עודד אותו לפתח את כשרון הציור שלו, ופרסם את ציוריו הראשונים בפרסומי התנועה.
ביולי 1926 החל רמי, שבשלב זה החל להשתמש בשם העט "הרז'ה", לפרסם את סדרת "Les Aventures de Totor" בעיתון הלאומי של צופי בלגיה, "Le Boy-Scout Belge".
הקומיקס לא כלל בועות דיבור, שהיו אז טכניקה חדשנית שלא הייתה מקובלת באירופה, ולא היה בנוי כמקובל בקומיקס המודרני; בתחילה כלל כל עמוד ארבע מסגרות קומיקס, שכל אחת מהן לוותה בכיתוב קצר.
עם התקדמות הסדרה הוגדל מספר המסגרות מארבע לשמונה, והרז'ה החל להשתמש בטכניקות חדשניות, אליהן נחשף במגזיני קומיקס אמריקאיים ששלח לו ידידו לאון דגרל.
הוא החל לשלב בקומיקס בועות דיבור, שהכילו מסרים פשוטים וקצרים כמו "אאורקה!" ו"באנג!", והוסיף סימנים גרפיים לתיאור כאב, תדהמה וכדומה: סיפר.
הרז'ה המשיך לאייר את הסדרה גם במהלך שירותו הצבאי בשנת 1926, אך בתחילת 1927 הפסיק את הפרסום למשך תשעה חודשים כדי להתמקד בפרויקטים אחרים.
בקיץ 1929, כשהחל לפרסם את "טינטין בארץ הסובייטים" בעיתון הבלגי השמרני "Le Vingtième Siècle", הוא סיים את סדרת "Les Aventures de Totor" כדי להתמקד בסדרה החדשה שלו, "הרפתקאותיו של טינטין", בה ראה פוטנציאל גדול יותר.
בסך הכל כללה סדרת "Les Aventures de Totor" 26 פרקים.
טוטור הציב את היסודות לבניית דמותו של טינטין, הן מבחינה גרפית והן מבחינה רעיונית.
הרז'ה תיאר את טינטין בתור , ש
מייקל פאר הגדיר את טוטור כ"אב הטיפוס הטבעי" של טינטין.
הביוגרף של הרז'ה, פייר אסולין, טען ש"הסיפור הוא מאוד ברוח הצופים, ומשמש בבירור כ'פרה-פיגורציה' של טינטין", והקומיקס "מביך, מהוסס, חסר, אבל מלא תנועה, קצב ומעל הכל - הומור."
הספר השלישי בסדרת "הרפתקאותיו של טינטין", "טינטין באמריקה", עוסק גם הוא בהרפתקאות עם פושעים, בוקרים וילידים אמריקאיים, ומכיל כמה סצנות דומות מאוד לאלו שהוצגו ב-"Les Aventures de Totor".
לדבריו של המבקר הארי תומפסון , "טינטין באמריקה" הושפע באופן מובהק מסדרת "Les Aventures de Totor" ולמעשה משמש כגרסה משופרת שלה.
"Let's Go Crazy" הוא שיר משנת 1984 של פרינס והרבולושן, מתוך האלבום Purple Rain.
זהו השיר הפותח גם באלבום וגם בסרט גשם סגול.
"Let's Go Crazy" היה אחד מהשירים הפופולריים ביותר של פרינס, והיה מרכיב מרכזי בהופעות שלו, כאשר לעיתים קרובות הוא השתלב עם להיטים נוספים.
כשהשיר יצא כסינגל, הוא הפך ללהיט השני של פרינס במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, וכן בראש מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ וה-Hot Dance Club Play, ובנוסף נכנס לעשירייה הראשונה במצעד הסינגלים הבריטי.
הצד השני של התקליט היה השיר "Erotic City", שמילותיו עוררו מחלוקת.
בבריטניה, השיר יצא כדאבל איי-סייד יחד עם "Take Me with U".
כמו ברבים מהשירים של פרינס, השיר נחשב כעידוד לעקוב אחרי ערכים נוצריים, כאשר ה-"De-elevator" שבמילים הוא מטאפורה לשטן.
גרסת "Special Dance Mix" המורחבת של השיר נוגנה בגרסה מעט ערוכה בסרט גשם סגול.
גרסה זו מכילה קטע אינסטרומנטלי ארוך יותר באמצע הכולל ריף גיטרה, סולו פסנתר ועותקים לא ברורים של ההקדמה המדוברת.
גרסה זו הייתה אמורה להיות בשימוש באלבום, אך כשהשיר "Take Me With U" נוסף לרשימת השירים, היא נערכה לאורך הנוכחי שלה.
המגזין קאש בוקס תיאר את השיר כ"אחד המיזוגים הטובים ביותר בין רוק קופץ ופאמפ סינתסייזר".
לאחר מותו של פרינס, השיר נכנס מחדש למצעד הבילבורד הוט 100 במקום ה-39 ועלה למקום ה-25 בשבוע של 14 במאי 2016. נכון ל-30 באפריל 2016, נמכרו 964,403 עותקים דיגיטליים של השיר בארצות הברית.
בשנת 2013, להקת הרוק הבריטית The Darkness ביצעה את השיר בטקס פרסי מוזיקת הרוק השנתי ה-44.
"Les Trois Cloches" (בעברית: "שלושת הפעמונים") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה אדית פיאף והקומפניון דה לה שנסון.
נכתב על ידי ז'ין וילארד, ויצא לאור בשנת 1946 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
זוהי אחת מיצירותיה המוכרות ביותר של פיאף, משום שכשיצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית קידמה אותו גם לקהל האמריקאי.
בשנת 1959 הוקלט בגרסה אנגלית על ידי דה בראונס בשם "The Three Bells".
גרסת כיסוי נוספת באנגלית הוקלטה מאוחר יותר על ידי פרנק סינטרה.
וולפגנג לסאואר וליס אסיה ביצעו את השיר בגרמנית, והוציאו אותו כסינגל מסחרי בשם "Wenn Die Glocken Hell Erklingen".
בשנת 1982 הגיעה הגרסה ההולנדית של אנדרה ואן דוין למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים.
בשנת 1990 תרגם אהוד מנור את השיר לעברית.
תרגומו נכלל כרצועה השנייה באלבומה הרביעי של קורין אלאל, "שפת אימי".
השיר מתאר את חייו של אדם בשם ז'אן-פראנסואה ניקוט (Jean-François Nicot) ושלושה אירועים עבורו מצלצלים פעמוני הכנסייה: לידתו (והטבלתו), נישואיו ומותו.
"האופניים של בלסייז" (במקור, באנגלית ובצרפתית: "Les Bicyclettes de Belsize") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי לס ריד ובארי מייסון.
השיר, ששימש כשיר הנושא של הסרט המוזיקלי הנושא אותו שם משנת 1968, מושר בסרט כביכול על ידי אנתוני מיי ומבוצע על ידי ג'וני וורת'.
השיר יצא כסינגל 7 אינץ' במהירות סיבוב של 45 סל"ד, והיה להיט גדול באותה שנה, בגרסאות מקבילות באנגלית (על ידי אנגלברט המפרדינק) ובצרפתית (על ידי מיריי מאתיה).
הגרסה הצרפתית יצאה לראשונה באלבום "Les Bicyclettes de Belsize" של מאתייה משנת 1968; הגרסה האנגלית יצאה לראשונה כסינגל בשנת 1968, ולאחר מכן נכללה באלבומו של המפרדינק משנת 1969, Engelbert.
אף על פי שמו הצרפתי של השיר, הוא ושאר הסרט בן 30 הדקות נכתבו באנגלית.
הסרט הקצר הבריטי הוא פרודיה על הסרט הצרפתי "מטריות שרבורג", עד כדי כך שאפשר אפילו לשיר את המילים "les parapluies de Cherbourg" לאותה מוזיקה.
אף על פי שהסרט הופק בשנת 1968, הוא הגיע למסך הגדול רק בשנת 1969, מה שגרם לאנשים מסוימים לחשוב שהוא נוצר בהשראת השיר.
Let It Be (שיהיה/תן לזה להיות) הוא אלבום האולפן ה-13 והאחרון של הביטלס, שיצא לאור ב-8 במאי 1970. האלבום הוא האחרון של הלהקה שיצא לאור, אך למעשה הוא הוקלט לפני האלבום הקודם, "Abbey Road".
האלבום יצא במאי 1970, חודש לאחר פירוק הלהקה.
רוב שירי האלבום הוקלטו בתקופת צילום הסרט "Let It Be", בתחילת שנת 1969 תחת השם Get Back, אך האלבום יצא רק אחרי התקליט Abbey Road, שהוקלט מאוחר יותר באותה שנה.
מעט שירים שהוקלטו אחרי הקלטות Abbey Road נכללו גם הם בתקליט.
מטרת האלבום היא "החזרה למקורות" של הביטלס; לאחר מספר שנים פסיכדליות של יצירה מורכבת ומסובכת הם רצו לחזור להיות להקת רוק אנד רול פשוטה.
התזמור והעריכה נועדו "להציל" את שירי האלבום, שהיו בשלב של סקיצות או חזרות, ובמקרים רבים סבלו מנגינה ושירה מרושלת.
בשנת 2003 יצא לאור הדיסק Let It Be...
Naked בו נשמעים השירים בעריכתו של פול מקרטני, כפי שרצה להוציא אותם באלבום.
בשנת 2003 דורג האלבום במקום 86 על ידי המגזין רולינג סטון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים אך כשהרשימה עודכנה בשנת 2012 האלבום דורג במקום ה-392.
ג'ורג' האריסון – שירה, גיטרה מובילה, גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית ("For You Blue", "I Me Mine"), טמבורה ("Across the Universe"), בס על גיטרה חשמלית ("Two of Us"), גיטרת בס שישה-מיתרים ("Maggie Mae")
רינגו סטאר – תופים וכלי הקשה
ג'ורג' מרטין – שייקר ("Dig It")
לינדה מקרטני – קולות רקע ("Let It Be")
גלין ג'ונס – טכנאי הקלטה וערבול צליל
אלן פרסונס – עוזר טכנאי
פיל ספקטור – מפיק שותף, מאסטרינג.
Let It Be (הוקרן בישראל בבתי הקולנוע ובטלוויזיה הישראלית תחת השמות: תן לזה להיות/שיהיה) הוא סרט תיעודי שיצא בשנת 1970 המתאר את התקופה האחרונה של ארבעת חברי להקת הביטלס כלהקה.
הסרט צולם בזמן הקלטות אלבומם האחרון, Let It Be, במהלך חודש ינואר 1969. זהו הסרט האחרון שהוציאו הביטלס כלהקה.
הסרט זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ובפרס גראמי בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר לסרט.
חמישים שנה לאחר יצירת הסרט לאקרנים, ערך הבמאי פיטר ג'קסון את הסרט The Beatles: Get Back מחומרי גלם ששימשו לצילום הסרט.
"Let It Be" לא היה זמין רשמית בווידאו ביתי מאז שנות ה-80, אם כי עותקי בוטלג של הסרט עדיין הופצו.
בעוד שניסיונות להוציאו את הסרט ב-DVD וב-Blu-ray לא יצאו אל הפועל, גרסת 4K משוחזרת של הסרט הועמדה לזמינה להזרמה בדיסני+ בפעם הראשונה ב-8 במאי 2024.
רוב העימותים בין חברי הלהקה נותרו מחוץ לסרט, למעט סצנות מעטות, ביניהן אחת ובה עימות קשה בין פול מקרטני וג'ורג' האריסון.
הסרט מציג ברובו את הלהקה בחזרות והקלטות לאלבום.
ב-10 בינואר הודיע האריסון כי הוא עוזב את הלהקה (הודעה שלא תועדה בסרט עצמו).
הוא שוכנע על ידי שאר חברי הלהקה לחזור בו מהצהרתו וב-22 בינואר הם המשיכו בעבודתם במרתף ההקלטות שבבניין המשרדים של חברת אפל.
האריסון הביא עמו את חברו בילי פרסטון שליווה את הלהקה באורגן.
לאחר שנכשלו בכך, הלהקה התפשרה על הופעה לא רשמית, על גג הבניין של משרדי אפל, ליד כיכר פיקדילי בלונדון.
ההופעה התקיימה ב-30 בינואר 1969, ובה השתתפו ארבעת חברי הלהקה וכן בילי פרסטון, והם ניגנו 5 שירים.
בסרט שולבו גם ראיונות עם אנשים מהרחוב, אשר הופתעו לשמוע את ההופעה, שכן קיומה לא פורסם.
ההופעה והסרט מסתיימים עם הגעתה של המשטרה כדי להפסיק את ההופעה.
כל השירים נכתבו על ידי לנון ומקרטני, אלא אם צוין אחרת.
Jazz Piano Song (נכתב על ידי מקרטני ורינגו סטאר)
Suzy (נכתב על ידי כל ארבעת חברי הלהקה; בסרט נקרא השיר Suzy's Parlour)
Kansas City (ג'רי ליבר ומייק סטולר)
Let It Bleed (בתרגום חופשי: תן לזה לדמם) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז, אשר יצא לאור ב-5 בדצמבר 1969 על ידי חברת התקליטים דקה.
האלבום נחשב לאחד מהבולטים ומהמצליחים ביותר שהלהקה הוציאה, והגיע למקום ה-32 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
גופי תקשורת אשר ערכו רשימות דומות, כגון עיתון הגרדיאן וערוץ הטלוויזיה VH1, הציבו את האלבום גם כן במיקומים גבוהים.
כמו כן, בשנת 2005 האלבום נכנס להיכל התהילה של גראמי.
אף על פי שהלהקה החלה להקליט את השיר You Can't Always Get What You Want בנובמבר 1968, לפני שהאלבום הקודם (Beggars Banquet) יצא, עיקר ההקלטות של Let It Bleed התחילו בפברואר 1969 ונמשכו עד נובמבר.
בריאן ג'ונס, שזהו האלבום האחרון בו הוא משתתף, מנגן בשני שירים: בשיר Midnight Rambler ובשיר You Got The Silver.
מחליפו, מיק טיילור, מנגן גם כן בשני שירים: Country Honk ו-Live With Me.
קית' ריצ'רדס, שחלק עוד קודם לכן תפקידי שירה עם מיק ג'אגר, מקבל לראשונה את תפקיד הסולן בשיר You Got The Silver.
בנוסף להיותו אחד מהקלאסיקות של הלהקה, האלבום נחשב גם אחד מארבעת האלבומים הטובים ביותר של הלהקה מבחינה אומנותית.
באוגוסט 2002 יצא לאור האלבום מחדש אחרי שנערך דיגיטלית.
אף על פי שהרולינג סטונס החלו להקליט את "You Can't Always Get What You Want" בנובמבר 1968, לפני ש-Beggars Banquet יצא, ההקלטות ל-Let It Bleed החלו ברצינות בפברואר 1969 והמשיכו באופן נפרד עד תחילת נובמבר.
בריאן ג'ונס, במהלך הקלטת שני האלבומים הקודמים, נעשה מאכזב יותר ויותר.
אף על פי שהיה נוכח באולפן, הוא היה לעיתים קרובות שיכור מדי מכדי לתרום באופן משמעותי, ואחרי תאונת אופנוע במאי 1969, החמיץ מספר סשנים של הקלטות תוך כדי התאוששותו.
ג'ונס, שהיה תמיד רב-נגן מוכשר, תרם בעבר רבות בגיטרה, והיווה חלק בלתי נפרד מצליל הגיטרה הכפולה שהיה מרכזי בגרוב של הלהקה.
הוא פוטר מהלהקה במהלך ההקלטות של Let It Bleed, לאחר שהופיע בשתי רצועות בלבד: ניגן autoharp ב"You Got the Silver", וכלי הקשה ב-"Midnight Rambler".
כמו באלבום הקודם, מרבית קטעי הגיטרה הוקלטו במקום על ידי הגיטריסט האחר של הלהקה, קית' ריצ'רדס, בתקופת ההקלטה הראשית.
מחליפו של ג'ונס, מיק טיילור, מופיע בשני שירים בלבד, "Country Honk" ו- "Live With Me", לאחר שתרם כמה אוברדאבים במהלך סשני ההקלטה באולפני Olympic בלונדון במאי 1969. הוא מופיע גם ב"Honky Tonk Women", סינגל שהוקלט במהלך הסשנים של Let It Bleed.
ריצ'רדס שר את שירת הסולו הראשונה שלו בהקלטה של הרולינג סטונס עם "You Got the Silver", לאחר ששר בעבר עם הסולן הראשי מיק ג'אגר ב-"Connection" ושר שירה מובילה לסירוגין עם ג'אגר בחלקים מ "Something Happened to Me Yesterday" ו-"Salt of the Earth".
שירה נוספת הועברה על ידי מקהלת באך של לונדון, ששרה ב-"You Can't Always Get What You Want".
אולם המקהלה הרחיקה את עצמם מתרומתם, ואמרה לסופר סטפן דייוויס בבחינת "אווירת הסמים חסרת הרחמים" שלו.
הבסיסט ביל ווימן מופיע בכל הרצועות פרט לשתיים, עליהם ריצ'רדס ניגן בס.
המתופף צ'רלי ווטס הופיע בכל הרצועות למעט "You Can't Always Get What You Want"; הוא התקשה להשיג את הקצב המבוקש, ולכן במקום זאת ניגן המפיק ג'ימי מילר.
Let It Bleed נקבע במקור לצאת ביולי 1969. אף על פי ש"Honky Tonk Women" יצא כסינגל באותו חודש, האלבום עצמו ספג עיכובים רבים ובסופו של דבר יצא בדצמבר 1969, לאחר שסיבוב ההופעות של הלהקה בארצות הברית הושלם.
מרבית האלבום הוקלט באולפני Olympic שבלונדון, כאשר עבודות נוספות התרחשו באולפני Elektra בלוס אנג'לס, קליפורניה, בעוד שהסטונס נערכו לסיבוב ההופעות.
החלקים שהוקלטו בלוס אנג'לס כללו אוברדאבים על ידי מוזיקאים אורחים כמו מארי קלייטון (ב-"Gimme Shelter"), ביירון ברליין (ב"Country Honk"), ובובי קיז ולאון ראסל (ב"Live with Me").
Let Go (בתרגום חופשי: לשחרר) הוא אלבום האולפן הבכורה של הזמרת אבריל לאבין, אשר יצא לאור ב-4 ביוני 2002. האלבום זכה להצלחה גדולה וזכה לשישה תקליטי פלטינה בארצות הברית ושבעה באוסטרליה.
נכון ל-2014, האלבום מכר 7 מיליון עותקים בארצות הברית, ויותר מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם.
"Complicated" (לאבין/דה מטריקס) – 4:05
"Complicated" היה לסינגל הראשון מהאלבום.
הסינגל הגיע למקום השני במצעד הבילבורד, והפך לסינגל הראשון של לאבין אשר הגיע לטופ 10. בנוסף, הגיע הסינגל למקום השלישי בממלכה המאוחדת ולמקום הראשון באוסטרליה ובמקסיקו.
זה הסינגל המצליח לשנת 2002. השיר נכתב על ידי דה מטריקס ועריכה מינורית של לאבין עצמה, והופק על ידי המטריקס.
הגרסה הקנדית של הסינגל מכרה יותר מ-100,000 עותקים בקנדה ובנוסף הגיע למעמד פלטינה וזהב על ידי CRIA וזכה בפרס "Juno Award for Song of the Year".
"Sk8er Boi" היה לסינגל השני מתוך האלבום.
הסינגל יצא בשנת 2002, והגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד האמריקאי, והפך לסינגל השני של לאבין אשר נכנס לעשרת המובילים בארצות הברית.
בנוסף, הגיע הסינגל למקום השמיני בממלכה המאוחדת ולמקום השלישי באוסטרליה.
השיר נכתב על ידי אבריל לאבין ו"המטריקס", והופק על ידי המטריקס.
בשיר מסופר על חיזור סוער בין ה"סקייטר בוי" לבין הנערה ה"צפונית", אשר רוקדת בלט.
למרות ששניהם רצו אחד את השני, הנערה התעלמה מחיזוריו בשל לחץ חברתי.
בקליפ לשיר, לאבין לובשת חולצת טי עם לוגו של בית הספר "Wilkesboro Elementary School", בית ספר בצפון קרוליינה.
לאחר יציאת הקליפ, נוצר ביקוש לחולצת בית ספר, ולבסוף נפתח אתר המאפשר לקנות חולצות אלו.
הסינגל השלישי היה "I'm with You", שיר זה הוא הבלדה הראשונה ששוחרה כסינגל.
הסינגל לא שוחרר למכירה באוסטרליה והושמע רק בתחנות הרדיו, על-מנת להעלות את המכירות של האלבום.
הסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום, "Losing Grip", מוקם במקום ה-#64 במצעד האמריקאי ובמקום ה-#22 במצעד הבריטי.
באוסטרליה ובניו זילנד יצא לאור השיר "Mobile" כסינגל רביעי, במקום השיר "Losing Grip".
השיר נכתב והופק על ידי לאבין וסי.
זהו השיר הכי רוקיסטי באלבום, לעומת שאר השירים בעלי המבנה הפופי.
השיר מדבר על כך שאבריל "מאבדת את אחיזתה" עם בן זוגה, וכנראה הם לא נועדו להיות ביחד.
"Don't Tell Me", הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני של לאבין, "Under My Skin", הוא "המשך" לשיר ונחשב לחלק השני שלו.
בשיר, אומרת לאבין לבן זוגה שנמאס לה ממנו.
Let's Twist Again הוא שיר שנכתב על ידי קאל מאן ודייב אפל, ובוצע על ידי צ'אבי צ'קר.
הסינגל הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של 1961, כאשר הוא הגיע למקום השני במצעד הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים האמריקני.
השיר עוסק בשיגעון ריקוד הטוויסט ולשירו של צ'קר משנת 1960 "The Twist" אשר הגיע למקום הראשון הן במצעד הבריטי והן במצעד האמריקני.
בשנת 1962 השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר.
צ'קר הקליט גם גרסה נוספת של השיר בגרמנית בשם "Der Twist Beginnt".
"Let It Be" (בעברית התפרסם בשם: "שיהיה") הוא שיר של להקת הביטלס, שיצא ב-6 במרץ 1970 כסינגל, וכשיר הנושא של האלבום Let It Be.
השיר נכתב ובוצע על ידי פול מקרטני, וניתן קרדיט כלנון-מקרטני.
השיר יצא כסינגל וזהו הסינגל האחרון של הלהקה שיצא לפני שפול מקרטני הודיע על פירוקה ב-10 באפריל.
גרסת הסינגל של השיר, שהופקה על ידי ג'ורג' מרטין, כוללת סולו גיטרה רך יותר וחלק תזמורתי נמוך, בהשוואה לגרסת האלבום, שהופק על ידי פיל ספקטור, הכולל סולו גיטרה אגרסיבי יותר וקטעי תזמורת גבוהים יותר.
השיר זכה בשנת 1971 בפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי ביותר.
השיר דורג על ידי מגזין הרולינג סטון במקום העשרים ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
בשנת 2010, צורף השיר לאלבום ההופעה Hope for Haiti Now, שיצא למען רעידת האדמה בהאיטי.
פול מקרטני אמר שהרעיון לשיר "Let It Be" בא אליו כשחלם על אמו, בתקופה המתוחה סביב ההקלטות של The Beatles ("האלבום הלבן") ב-1968. מרי פטרישיה מקרטני, אמו של מקרטני, נפטרה מסרטן בשנת 1956, כשמקרטני היה בן ארבע עשרה.
בחזרות על השיר עם הביטלס בינואר 1969, במקום המילים "Mother Mary", מקרטני שר מדי פעם את "Brother Malcolm", התייחסות לעוזרם של הביטלס מל אוונס.
מאוחר יותר אמר מקרטני: "היה נהדר לבקר אותה שוב.
הרגשתי מאוד מבורך שיש לי את החלום הזה.
אז זה גרם לי לכתוב את 'Let It Be'".
בראיון מאוחר יותר סיפר שבחלום אמו אמרה לו: "יהיה בסדר, רק שיהיה".
כשנשאל אם הביטוי "Mother Mary" בשיר מתייחס למרים, אמו של ישו, השיב מקרטני כי המאזינים יכולים לפרש את השיר איך שהם רוצים.
מקרטני החל להקליט לראשונה את "Let It Be" באולפן ההקלטות בין הטייקים של "Piggies" ב-19 בספטמבר 1968. כמה חודשים לאחר מכן, נערכו חזרות באולפני טוויקנהאם ב-3 בינואר 1969, במה שיהפכו לסרט Let It Be.
במהלך החזרות הם הקליטו רק על קלטות המונו ששימשו לסנכרון עם המצלמות לסרט, ולא ביצעו הקלטות שנועדו לשחרור.
הטייק הראשון עם שאר חברי הביטלס נעשה ב-8 בינואר.
העבודה על השיר נמשכה לאורך כל החודש.
הקלטות מרובות רצועות החלו ב-23 בינואר באולפני אפל.
הטייק מאסטר הוקלט ב-31 בינואר 1969, לאחר "הופעת הביטלס על הגג" עבור הפרויקט.
מקרטני ניגן בפסנתר של בלותנר, ג'ון לנון ניגן בבס חשמלי בעל שישה מיתרים (שהוחלף בתפקיד הבס של מקרטני עצמו בגרסה הסופית לבקשתו של ג'ורג' מרטין), ג'ורג' האריסון בגיטרה, רינגו סטאר בתופים, ובילי פרסטון תרם באורגן האמונד.
זה היה אחד משני הטייקים של "Let It Be" שהוקלטו באותו יום.
הגרסה הראשונה, שנקראה טייק 27-A, תשמש כבסיס לכל הגרסאות הרשמיות של השיר.
ב-30 באפריל 1969 ביצע האריסון סולו גיטרה חדש לטייק מ-31 בינואר.
ב-4 בינואר 1970 ביצע אוברדאב של סולו נוסף.
סולו האוברדאב הראשון שומש בגרסת הסינגל המקורי, וסולו האוברדאב השני שומש באלבום המקורי.
הסינגל השתמש באותה עטיפה כמו האלבום, ויצא לאור במקור ב-6 במרץ 1970, יחד עם הבי-סייד "You Know My Name (Look Up the Number)", עם קרדיט הפקה לג'ורג' מרטין.
גרסה זו כוללת אוברדאב של תזמורות וקולות רקע מ-4 בינואר 1970, תחת פיקוחם של מרטין ומקרטני.
במהלך אותו סשן הקליט האריסון את האוברדאב השני של הסולו גיטרה.
הכוונה המקורית הייתה ששני הסולואים של האוברדאב יתנגנו יחד.
רעיון זה נזנח עבור המיקס הסופי של הסינגל, ורק הסולו של 30 באפריל היה בשימוש, אם כי ניתן לשמוע את האובראב של 4 בינואר במהלך הבית האחרון.
המיקס של הסינגל הופיע לראשונה באלבום האוסף של הביטלס 1967–1970. גרסה זו נכללה גם ב-20 Greatest Hits מ-1982, Past Masters Volume Two מ-1988 ו-1 משנת 2000.
The Let It Be EP (מלודיה מ-1972) היה האלבום הראשון של הביטלס שיצא בברית המועצות.
ב-26 במרץ 1970, פיל ספקטור ביצע רמיקס לשיר עבור האלבום Let It Be.
גרסה זו כוללת את האוברדאב השני של סולו הגיטרה של האריסון, עם פחות קולות רקע, אפקט דיליי על ההיי האט של רינגו סטאר, ותזמור בולט יותר.
בפזמון האחרון יש שלושה שורות של "Let it be", שכן השורה "There will be an answer" חוזרת פעמיים (במקום פעם אחת כמו בסינגל) לפני השורה "Whisper words of wisdom" כדי לסגור את השיר.
באלבום, כשהשיר הקודם, "Dig It", מסתיים, נשמע לנון אומר בקול פלסטי, מחקה את גרייסי פילדס: "זה היה 'Can You Dig It' של ג'ורג'י ווד, ועכשיו אנחנו רוצים לעשות את 'Hark, the Angels Come'".
הקלטה מוקדמת של השיר מופיעה באלבום האוסף Anthology 3 מ-1996. גרסה זו, טייק 1, הוקלטה ב-25 בינואר 1969. זוהי גרסה פשוטה הרבה יותר, שכן מקרטני עדיין לא כתב את הבית האחרון.
במקום זאת, הבית הראשון חוזר על עצמו.
השיר, כפי שפורסם ב-Anthology 3, כולל גם שיחות אולפן בין לנון ומקרטני לפני טייק ב-31 בינואר 1969:לנון: האם אנחנו אמורים לצחקק בסולו?
מקרטני: זה יהיה – זה הולך לדפוק אותך, ילד.
גרסה נוספת של השיר הופיעה באלבום Let It Be...
Naked בשנת 2003. רוב הרמיקס הזה הוא טייק 27-A מ-31 בינואר 1969, עם חלקים מטייק 27-B (כפי שנעשה בו שימוש בסרט Let It Be), כולל סולו הגיטרה.
גרסה זו מכילה רצועת פסנתר שונה מזו שבאלבום וגרסת הסינגל.
רצועת פסנתר זו נלקחה בחלקה מטייק 28 ששוחרר לאחר מכן וניתן לשמוע אותו בהוצאה המחודשת של הסופר-דלוקס של האלבום Let It Be בשנת 2019. קולות הרקע בגרסה זו דומים לאלה שבגרסת הסינגל, אך הם מופחתים משמעותית בווליום.
פול מקרטני - סולן וקולות רקע, פסנתר, מאראקס, פסנתר חשמלי וגיטרת בס
ג'ון לנון - קולות רקע
בילי פרסטון - אורגן האמונד
ג'ורג' מרטין - עיבודי כלי קשת וכלי נשיפה
+מצעדי כל הזמניםארגוןשםמיקוםכאן 88מצעד שירי הביטלס של כאן 888
"Let it Go" (בעברית: לשחרר) הוא שיר מתוך סרט האנימציה "לשבור את הקרח" של חברת וולט דיסני, שהולחן ונכתב על ידי בני הזוג קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז.
את השיר בסרט ביצעה השחקנית והזמרת אידינה מנזל (מונה מור בגרסה העברית) תוך גילום דמותה של המלכה אלזה, שנוטשת את ממלכתה לאחר שכוחותיה בשליטת קרח ויצירתו נחשפים בפומבי.
בהרים היא מבינה שאין היא צריכה להסתיר עוד את כוחותיה הקסומים, ומצהירה על עצמה חופשית מהמגבלות והחוקים להם נדרשה לציית מילדות בעקבותיהם.
הזוג לופז כתב שירים רבים עבור הסרט, אשר לבסוף סוננו על ידי דיסני וירדו מהפרק, אולם לאחר שנכתב Let It Go הוא היה לשיר הראשון שנכנס לרשימת ההשמעה שלו.
הזוג מספר שהמפיקים והכותבים נהגו לתקשר באמצעות הסקיצה הראשונית של העלילה, ושם ראו השניים מקום שבו כתוב "השיר ההורס של אלזה", אשר היה מיועד למנגינה שתחבר בין הכוח והמהומה הפנימיים של הדמות.
הצמד שאב את השראתו מסרטים שנוצרו בתקופת הרנסאנס של דיסני כגון "היפה והחיה" ו"בת הים הקטנה", ומזמרים ואמנים, כמו ליידי גאגא, איימי מאן, אדל, אבריל לאבין (אלבומה השני אף נקרא Let Go) והזמרת-כותבת היהודית-אמריקאית קרול קינג.
אנדרסון-לופז מנמקת על כך ש"השיר היה על לשחרר את העבר, ואת הכוחות.
לכן, כרקע, הקשבנו לזמרים ה'סובלים', כאלה שמדברים על לשמור סודות ועל דברים שהם מפחדים או מתביישים בהם", ושכשטיילה עם בעלה בפארק פרוספקט שבניו יורק היא חשבה "ממקום של אימו", טיפסה על שולחן פיקניק, שדימה את מסע הטיפוס ההררי של אלזה בסרט, וכך נולד השיר.
קטע ביצוע השיר של מנזל מתוך הסרט התפרסם באתר יוטיוב ב-6 בדצמבר 2013 וזכה עד כה ליותר מ-2 מיליארד צפיות.
בנוסף התפרסמה גרסת קריוקי של השיר כחודש לאחר מכן, שזכתה למספר צפיות דומה.
לשיר קיימת גם גרסת פופ שבוצעה על ידי הזמרת דמי לובאטו, אשר הייתה לפסקול הרשמי של הסרט והושמעה במהלך כתוביות הסיום שלו, ואף התווסף אליו וידאו קליפ בכיכובה.
השיר זכה בפרס האוסקר לשיר הטוב ביותר בטקס חלוקת פרסי האקדמיה ה-86, ואף בוצע במהלך הטקס על ידי אידינה מנזל.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים2
"Let It Go" (בעברית: לשחרר/לעזוב את זה) הוא הפסקול המזוהה עם סרט האנימציה "לשבור את הקרח" מבית היוצר של חברת דיסני.
השיר בוצע במהלך הסרט על ידי הזמרת אידינה מנזל, אולם הפסקול שלו התבצע על ידי הזמרת האמריקאית דמי לובאטו, והוא יצא כסינגל ב-21 באוקטובר 2013 דרך חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס, הנמצאת בבעלותה של חברת וולט דיסני.
ההחלטה להפיק את הסינגל Let It Go נתקבלה לאחר שהשיר נכתב והוצג בפני דיסני.
כותבי השיר קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז, שהם גם בעל ואישה, בחרו את הזמרת האמריקאית וכוכבת הנוער של דיסני לשעבר דמי לובאטו, שעדיין נכללת ברשימת האומנים של חברת התקליטים הוליווד רקורדס בבעלותה של דיסני, לבצע גרסת כיסוי לשיר שיהיה הפסקול של הסרט.
אנדרסון-לופז מסבירה שלובאטו נבחרה בשל אופי חייה האישיים: "יש לה עבר שרמת הפתיחות שלה לגביו דומה למסע שאלזה עוברת בסרט, של לשחרר את העבר החשוך והאפל, להשאיר אותו מאחור ולהמשיך קדימה בכל הכוח".
לובאטו מצהירה על השיר כי "אפשר להתחבר אליו כל כך בקלות.
אלזה מסתירה את הזהות שלה; היא גדלה להיות מי שהיא באמת ומקבלת סוף סוף את החוזק והכוחות הקסומים שלה.
במקום להסתיר את זה, כמו שעשתה במשך כל החיים, היא משחררת הכל ומחבקת את זה".
הביקורות על הסינגל קטלו אותו ברובן, בהכרח בהשוואה לגרסתה של מנזל, כאשר הן שמות דגש בעיקר על ההגשה, שלדעתם הייתה חלשה יותר בגרסתה של לובאטו.
הסינגל כבש את המקום ה-38 בלבד במצעד המוזיקה האמריקאי בילבורד הוט 100, בעוד שגרסתה של מנזל טיפסה עד למקום ה-5 באותו המצעד, אמנם עדיין הגיע למעמד של פלטינה כפולה.
נכון ל-10 באפריל 2014, הסינגל של לובאטו נמכר ביותר ממיליון עותקים ברחבי ארצות הברית.
בעוד שבגרסתה של מנזל הסולם הוא לה במול מז'ור, הגרסה של לובאטו מתבצעת במפתח סול - מפתח הסופרן, כאשר המנעד הקולי שלה בשיר נע בין סול באוקטבה השלישית למי באוקטבה החמישית במקלדת פסנתר.
רוברטו לופז מסביר ש"השיר שוכתב קלות במילותיו עבור גרסתה של לובאטו, וחלק שלם מגרסתה של מנזל אף נשמט לחלוטין במהלך השכתוב", ואנדרסון-לופז מוסיפה ואומרת כי "הביצוע של לובאטו טיפה יותר מטאפורי, אם כי שתי הגרסאות נותנות את אותה התחושה של לשחרר לחופשי את כל האנרגיה העצורה שבפנים".
הסינגל לווה בווידאו קליפ, אשר יצא שבוע וחצי לאחר שחרורו ב-1 בנובמבר 2013. בווידאו משתתפת לובאטו כאשר במקביל נראים קטעים מן הסרט.
בתמונת הפתיחה של הווידאו רואים את לובאטו ישובה בגלימה שחורה (בהשראת התקופה) על רצפה בתוך אחוזה נטושה וקודרת, שדומה במראה לארמון בסרט של הדמויות הראשיות, כאשר כל הרהיטים מכוסים בסדינים לבנים.
בהמשך נראית לובאטו פושטת את הבגד העליון מעליה, מעשה סימבולי לשמו של השיר.
היא נראית מטיילת באחוזה עד שהיא מגיעה לחדר ובו פסנתר כנף.
עד מהרה היא מתיישבת לידו ומתחילה לנגן כאשר נראים עליו ומסביבו דפים רבים מפוזרים מכל עבר.
לקראת סוף הווידאו, לובאטו נראית פורצת את אחת מדלתות האחוזה ומעיפה את הסדינים הלבנים שמעל הרהיטים, כאשר הפעם צבע גלימתה הוא לבן, ואור שחודר אל האחוזה הופך אותה לזוהרת.
הווידאו הופק על ידי דקלן וייטבלום, וקיבל עד כה כ-522 מיליון צפיות.
בנוסף נכנס השיר לרשימת ההשמעה של לובאטו בשני סיבובי ההופעות האחרונים שלה, 'Neon Lights Tour' ו-'Demi World Tour'.
השיר תואר כמדמה יציאה מהארון.
השיר הפך להמנון עבור הקהילה הגאה שאימצה אליה את דמותה של אלזה.
בסרט רמיזות נוספות לקהילה הלהט"בית, כגון הרגע שבו פוגשת הנסיכה אנה במוכר בתחנת דרכים המציג בפניה את משפחתו השוהה בסאונה וכוללת גבר מבוגר ומספר ילדים, ובקטע סיום במהלך הכתוביות בו ענק הקרח האימתני, מרשמלו, מוצא את כתר הנסיכה, מניח אותו על ראשו וזוכה לשלווה.
שנה טקס קטגוריה מועמדות הערות 2014 טקס הכתרה Vevo 100 מיליון צפיות Let It Go
Let Her Go (בתרגום חופשי: תן לה ללכת) הוא סינגל מאת הזמר הבריטי פסנג'ר.
זהו סינגל מתוך האלבום הרביעי של הזמר, "All the Little Lights".
השיר יצא ביולי 2012 אך הצלחתו הגדולה החלה בשנת 2013 והוא נכנס לעשרים השירים הגדולים של שנת 2014 בארצות הברית.
בישראל השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ וזכה לתואר שיר השנה במצעד השנתי לשנת 2013. הוא מכר מעל מיליון עותקים דיגיטליים בממלכה המאוחדת, ומעל ארבעה מיליון עותקים בארצות הברית.
מילות השיר הן פואטיות ומלנכוליות ומתארות את החרטות המלוות סיום מערכת יחסים רומנטית.
הפזמון כולל מצבים וסיטואציות בחיים שבהם האדם אינו מעריך את מה שיש לו עד שזה נעלם, ומקשר זאת לאהבה.
בתי השיר עוסקים בסצנות שבהן אדם שבור-לב מתמודד עם הפרידה.
זהו השיר המצליח ביותר של הזמר באופן מובהק משיריו האחרים באלבום.
מונה הצפיות של הווידאו קליפ נכון לאמצע 2024, עומד על למעלה מ-3.5 מיליארד צפיות.
דוגמה למילות השיר בתרגום חופשי (הפזמון החוזר):
Let Me Love You (בעברית: תני לי לאהוב אותך) הוא שיר שהוקלט על ידי מפיק המוזיקה האלקטרונית די ג'יי סנייק, בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלו, Encore.
בשיר משתתף הזמר הקנדי ג'סטין ביבר.
האמנים כתב את השיר יחד עם אנדרו וואט, אלי טמפוסי, בריאן לי, ולואי בל, בעוד שדי ג'יי סנייק הפיק את השיר בעצמו.
הוא פורסם ב-5 באוגוסט 2016, דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
הקליפ לשיר פורסם ב-29 בנובמבר 2016, ביוטיוב.
בארצות הברית, "Let Me Love You" מוקם לראשונה במקום ה-12 בבילבורד הוט 100, ב-27 אוגוסט 2016, ובהמשך הגיע למקום ה-4 בשיאו.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטלי עם 113,000 הורדות, והפך לראשון של די ג'יי סנייק ולשישי של ביבר שהגיע להישג זה.
השיר אף הגיע לראש המצעדים בצ'כיה, פינלנד, צרפת, גרמניה, איטליה, מקסיקו, הולנד, נורווגיה, סקוטלנד, רוסיה, סלובקיה, פורטוגל ושווייץ, וכן לחמישייה הפותחת בבריטניה וקנדה.
הרמיקס של השיר, בשיתוף הפעולה עם זמר ה-R&B האמריקאי אר.
קלי הגיע למקום ה-24 בבילבורד באבלינג אנדר הוט 100 ב-14 ינואר 2017. הרמיקס אף הגיע למקום ה-11 בדאנס/אלקטרוניק הוט 100 עם כ-25,000 הורדות.
Let's Talk About Love World Tour הוא סיבוב ההופעות השמיני של הזמרת סלין דיון אשר נועד לקדם את אלבומה ה-15 ואלבומה ה-5 בשפה האנגלית Let's Talk About Love ואת אלבומה ה-12 בצרפתית S'il suffisait d'aimer וה-16 שלה בכללי.
במהלך סיבוב ההופעות הופיעה הזמרת באמריקה הצפונית, אסיה ואירופה וזכתה להצלחה רבה כך שאפילו האריכה את סיבוב ההופעות לאור ביקוש רב.
במהלך סיבוב ההופעות גרפה 91.2 מיליון דולר מ-69 יעדים ואף הייתה מועמדת ל-2 פרסים בטקס פרסי Pollstar Industry בקטגוריות "סיבוב ההופעות המרכזי של השנה" ו"ההפקה היצירתית ביותר".
במסגרת מסיבת עיתונאים שנערכה במסגרת הזכייה שלה בפרס AMA דיון הודיעה כי היא עתידה לצאת לסיבוב הופעות בקיץ של 1998 ובפברואר של 1998 הדבר אושר רשמית.
במקור סיבוב ההופעות היה אמור להתחיל בבוסטון אך לבסוף החליטה הזמרת להתחיל אותו במונטריאול מכיוון שהיא רואה בעיר כ"קמע מזל שלה".
סיבוב ההופעות נערך בחסות התאגידים פרוקטר אנד גמבל ואריקסון ובחסות חברת אייבון אשר יזמו קמפיין אגרסיבי לקראת סיבוב ההופעות כאשר הם הציגו פרסומות של סיבוב ההופעות באמצעות הטלפונים הניידים שלהם ואף כל מי שרכש טלפון של חברת אריקסון קיבל במתנה סרט מיוחד של מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות.
סיבוב ההופעות זכה להצלחה אדירה במכירות הכרטיסים והכרטיסים נמכרו במהירות רבה.
רשימת השירים של סיבוב ההופעות הייתה מורכבת מלהיטים של הזמרת, שירים חדשים ואף שירים בצרפתית.
עם תחילת סיבוב ההופעות ב-1999 בעלה של דיון אובחן כחולה בסרטן העור ולכן דיון נאלצה לדחות חלק מהתאריכים של סיבוב ההופעות בארצות הברית וגם את הלג האירופאי.
דיון חידשה את סיבוב ההופעות באמצע יוני והודתה למעריצים על תמיכתם בתקופה קשה זו.
במהלך סיבוב ההופעות דיון הצהירה כי זהו הולך להיות סיבוב ההופעות האחרון שלה מכיוון שהיא רוצה להתמקד בלהיות אמא.
אך בשנת 2008 חזרה שוב להופיע בחו"ל במסגרת סיבוב ההופעות "Taking Chances World Tour".
Let Me Love You (בעברית: תן לי לאהוב אותך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, בשיתוף פעולה עם הראפר ליל ווין מתוך האלבום הסטודיו השלישי במספר, Dangerous Woman.
השיר נכתב על ידי תומאס בראון, ויקטוריה מונה, סטיבן פרנקס, אריאנה גרנדה ולייל ווין, יחד עם המפיק עם סיימו עם תומאס וסטיבן.
במאי הקליפ הוא גראנט סינגר, הודלף ב-16 במאי 2016. במשך השבוע הראשון, הקליפ היה מותר לצפייה באתר Apple Music.
קליפ השיר קיבל בנוסף מועמדות לקליפ "שיתוף הפעולה של השנה" בטקס הווידאו קליפים של MTV.
"Let It Happen" (בעברית: "תן לזה לקרות") הוא שיר של להקת הרוק האוסטרלית טיים אימפלה, ששוחרר כסינגל מאלבום האולפן השלישי שלהם, Currents, ב-11 במרץ 2015. השיר מדבר על שינוי אישיותי, ונוצר במקומות שונים בעולם.
השיר הוא באורך של כמעט 8 דקות, והחצי השני שלו מכיל קטע של השיר שחוזר על עצמו, שנשמע כמו תקליטור שרוט, ומלווה במילים המורכבות מג'יבריש.
כמו כן, בחציו השני נשמעים קולות שנשמעים כאילו עברו מקודד קול, אשר היו למעשה שימוש במקלדת סאמפלר.
השיר זכה לשבחים בקרב מבקרי מוזיקה.
הוא הגיע לשיא של מקום 29 במצעד הסינגלים הבלגי, מקום 84 במצעד המוזיקה האוסטרלי ומקום 152 במצעד הסינגלים הצרפתי.
בארצות הברית, השיר הגיע למקום 28 ברשימת השירים האלטרנטיביים של בילבורד.
"Let It Happen" הופיע ברשימות רבות של מיטב השירים של 2015. וידאו-קליפ של השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של הלהקה ביוטיוב.
השיר נכנס למצעד סוף השנה של פלנדריה.
"Let It Happen" שוחרר לראשונה ב-10 במרץ 2015 להורדה דיגיטלית בחינם מאתר האינטרנט של הלהקה.
זהו הסינגל הראשון ששוחרר מהאלבום Currents, ונועד להיות בעיטת הפתיחה של מסע הקידום שהסתיים עם שחרור האלבום והופעה של הלהקה בפסטיבל המוזיקה האלטרנטיבית קואצ'לה בחודש מאי, אך לבסוף הקלטתו התעכבה עד יולי.
רמיקס של השיר, שנוצר על ידי להקת הרוק האלקטרוני Soulwax, שוחרר ב-8 בספטמבר 2015. בנוסף, יצאה לשיר גם גרסת כיסוי של להקת המטאלקור האוסטרלית Northlane.
הוידאו-קליפ של השיר, שאורכו 4 דקות ו-17 שניות, הועלה ב-17 באוגוסט 2015 לערוץ ה-Vevo של הלהקה ביוטיוב.
אתר Stereogum סיכם את הקליפ, וקבע כי הגיבור של הסרטון (מייקל אינסטון) "מטשטש את הגבול בין התמוטטות עצבים, משבר בריאותי והזיות, כאשר הוא מוצא את עצמו קשור למושב מטוס שנופל למטה בשמיים".