tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סער רוצה לנקום בתום על כך שלקח לו את ליאן ולכן מתכנן להרוג אותו אך לא מצליח.
במשחק האחרון של גמר ליגת האלופות סער לוקח סטרואידים, מנצח את המשחק ולאחר מכן מתמוטט ומת על המגרש.
תום שלייפר (עפר שכטר): תום הוא שחקן כדורגל ב"הכוח ירושלים" והנכד של אוסקר.
תום עבר הרבה קשיים בחייו, התייתם בגיל 9 לאחר שהוריו נרצחו.
תום הוא בחור טוב לב, תמים ואדיש.
בעונה הראשונה היה בן זוגה של מילי דיאמנט, אבל בהמשך התאהב בסיגי בר חיים שעבדה במספרה של טובה וגם עם סבו.
בהמשך העונה התחתן עם מילי כיוון שסיפרה לו שנכנסה להיריון ממנו אך מסתבר שהיא שיקרה לו והיא בכלל בהריון מסער.
לקראת סוף העונה מגלה שמילי הייתה איתו בשביל הכסף שבו זכה סבו וכי שיקרה לו שהוא האבא של התינוק שבבטנה.
בסוף העונה הוא הופך לבן זוגה של סיגי.
בעונה השנייה מכניס את סיגי להיריון וכמעט מתחתן איתה אך לבסוף היא מתה בתאונת דרכים שלה גרם דורי, ולאחר מותה, מתחיל תום לדמיין אותה, הוזה ומשתגע.
כשרצה להתאבד, יעל עצרה אותו וירה בידה ובעקבות כך נכנס לאשפוז.
לבסוף מתאהב ביעל חברתה של סיגי והופך לבן זוגה.
בעונה השלישית מתגלה שיעל מתה ממחלה.
לאחר מכן מתגלה לו שאוסקר נפטר והשאיר לו צוואה של חצי מיליארד דולר.
תום הופך למיליארדר ולא יודע מה לעשות עם עצמו.
קונה לליאן וסער דירה מפוארת מתחת לדירתו ובעקבות לחץ של סער, קונה יחד איתו את "הכוח ירושלים".
בהמשך העונה מתחיל תום לחקור את סיבת הרצח של הוריו.
עם בואה של דריה לישראל, מתחיל לצאת איתה ולאט לאט הוא מתחיל להתאהב בליאן עד שמתפתח ביניהם רומן סודי שבעקבותיו דריה נפרדת ממנו וליאן מתגרשת מסער, סער מנסה לנקום בו והופך אותו לנכה אבל הוא וליאן כבר התארסו והיא בהריון ובסוף העונה הוא חוזר ללכת.
ליאן זליג פדידה (עדי הימלבלוי): אשתו של סער פדידה ואמא של גל.
היא האחות של דריה ורני והבת המועדפת במשפחה.
במשך הנישואין לסער ליאן עברה הכול: נבגדה וננטשה, חוזרה והסכימה לנסות מחדש.
ליאן יודעת בדיוק מי זה סער פדידה.
היא לא מפחדת ממנו, יודעת מה היא שווה ומה עשתה בשבילו, והיחידה שמסוגלת להעמיד אותו במקום.
בעונה הראשונה הייתה שדרנית קווים והקימה את להקת המעודדות של "הכוח ירושלים" .
בעונה השנייה הייתה עם דורי וגידלה ביחד איתו את גל עד שסער התעורר והיא וסער התאהבו מחדש והיא עזבה את דורי בשבילו, בעונה זאת ניהלה את פורטל האינטרנט של "הכוח ירושלים" ובמהלך ראיון עם זאביק הוא אונס אותה .
בעונה זו היה לה רומן עם סזאר שחקן זר בהכוח ובעקבות קינאתו של סער הוא מפטר אותו .
בסוף העונה השנייה זאביק חוטף אותה ואת גל כדי לאיים על סער ושם ליאן מגלה שזאביק אנס אותה, אבל לבסוף דורי מציל אותן ונורה .
בלונדון עבדה יחד עם אלי אלמדון כאשת יחסי הציבור של סער.
מכירה גם את המגרעות של סער, מכירה בתלות שלו בה.
בעונה השלישית הייתה מנהלת יחסי הציבור של הקבוצה ובעונה זו היא ותום מתאהבים ומנהלים רומן סודי ובעקבות זאת היא נפרדת מסער והיא ותום מתארסים והיא נכנסת להריון ממנו .
מיטל אוגנסיאן (סימה בוחבוט) (לירז צ'רכי (עונה 1)/שנהב צדוק) (עונה 2): עונה 1,אורחת בעונה 2) מיטל גדלה בבית עם אבא מכה, וחלמה על אהבה, ילדים, ואושר.
היא התחתנה עם ג'וזף, מיליארדר ממוצא ארמני, ועל מנת לנקום בסער פדידה שנטש אותה כשהייתה בהריון וגרם לכך שתהיה עקרה.
היא משכנעת את ג'וזף לקנות עבורה את "הכח ירושלים".
ג'וזף יחד עם ליאן ואיגור ניסו להרוג אותה ואת סער פדידה בסוף העונה הראשונה (אך ללא הצלחה) בעקבות בגידה בסער (שהיה עם ליאן) ומיטל (שהייתה עם ג'וזף).
בעונה השנייה בעקבות הפיצוץ נהרסו פניה והפכה לנכה וגרה עם אלונה בבני ברק אך מתה לקראת סוף העונה השנייה כשהתאבדה בשביל שסער לא ייתן את הקלטת לזאביק בשביל שתחיה.
סיגי (סיגלית) בר-חיים (מיכל גבריאלוב): (עונה 3,1-2 כאורחת) ספרית.
סיגי סבלה בחייה, הוריה נהרגו בתאונת דרכים.
מסורבלת וחסרת טקט, אך יש לה לב ענק, מאוד מוכשרת ומצחיקה.
הייתה בת זוגו של תום שלייפר.
בעונה השנייה סיגי הולכת למגדת עתידות ומקבלת בשורה רעה, "יום ששונך הוא יום אסונך" הנבואה מתגשמת כי ביום שסיגי גילתה שיש לה ולתום ילד דורי חיבל באוטו של סער פדידה, אך סיגי וליאן נסעו באוטו ויום אחרי זה היא מתה מדימום מוחי.
נשכחת בסוף העונה ה-2 אך מופיעה שוב בתור הזיות של תום שמדבר איתה אבל אף אחד לא רואה אותה ונעלמת כשאושפז ובעונה ה-3 מופיעה כשתום היה בהזיות עקב סם שסער ונטשה נתנו לו בביתו של אוסקר
ניקי גודאר (ג'וליה לוי בוקן) (עונה 2): ניקי מגיעה לקבוצת הכוח ירושלים בתור מאמנת ווינרים.
היא צרפתייה ממוצא יהודי, שגדלה בצרפת לזוג הורים שלא דאגו לה לצרכיה האישיים.
בצעירותה התחילה ניקי לעשן סמים קלים ולשתות אלכוהול בעיקר כדי למשוך את תשומת לבם של הוריה.
מסמים קלים היא התדרדרה לסמים קשים, והתחילה גם לעסוק בזנות תמורת כסף לסמים ואוכל.
עד מהרה היא הפכה לחתולת רחוב מיומנת וחלקלקה.
יום אחד נתקל בה זאביק, אחד מהאנשים החזקים בישראל, הציל אותה מחיי הרחוב.
תחת חסותו, היא למדה שפות, מדע, ספרות, פילוסופיה ואמנויות לחימה והשתקמה.
חוץ מסער פדידה היא הדמות הכי חזקה בסדרה.
בניקי יש שילוב מושך וקטלני של כוח וחולשה, של בגרות מטורפת וילדותיות תמימה וכובשת.
במהלך העונה השנייה מתאהבת בסער פדידה ובעקבות כך נהרגת על ידי העוזרים של זאביק בחניון.
בעונה השנייה חוזרת עם אמה טובה לארץ ומגלה שסיגי מתה היא מנסה לחזור לתום ללא הצלחה ואף מתאהבת בדורי בראל, מתחתנת איתו והופכת לבן אדם טוב אך דורי מת בסיום העונה.
היא מתה בתחילת העונה השלישית בחו"ל לאחר שטבעה בג'קוזי וגורמת לאמה טובה להשתנות ולהפוך לאדם טוב יותר.
דריה זליג (ורד פלדמן) : אחותה של ליאן.
הייתה בת הזוג של ג'לל.
חוזרת לארץ אחרי מגורים באיטליה עם ג'לל שלאחר מכן ניסתה להציע לו נישואים אך הוא נפרד ממנה.
לקראת סוף העונה נחטפת בידי דובי שהתחפש לקייזרמן.
דריה למדה פסיכולוגיה בעברה, והיא מתחילה לעבוד כפסיכולוגית הקבוצה.
תמיד היה מתח בינה לבין ליאן.
ליאן הייתה האחות המושלמת ואילו דריה - הכבשה השחורה.
דריה שונאת את סער מהיום שבו וליאן התחילו לצאת.
בעונה השלישית הופכת להיות בת זוגו של תום ואולם עוזבת אותו אחרי שבגד בה עם ליאן.
היא מנהלת רומן עם סער ומתחילה להכיר אותו טוב.
עובד חביה (ליאור שמש): עובד חביה הוא הבלם של "הכח ירושלים".
כדורגלן קצת ערס, חולה על בילויים, סלב'ס, מסיבות בנמל, שעוני ברייטלינג וכלבי אמסטף.
בעונה הראשונה עובד נדלק על יפית, אך עוזב אותה כי כולם יורדים עליו שהיא, איך אומרים, קצת שמנה.
עובד הוא אמנם לא גאון הדור, אך אחרי שורה של גולים עצמיים שמורידים אותו מהמגרש ומשגרים אותו אל הספסל, גם הוא מבין שלעזוב את אהבת חייו בגלל כמה קילו עודפים, הייתה טעות חמורה.
הוא עושה הכל כדי שתיקח אותו בחזרה ולבסוף מציע לה נישואים באמצע משחק של הכח ירושלים.
בעונה השנייה הם מתחתנים ובגלל שהוא עקר הוא ויפית לא יכולים להוליד ילד .
אך בעונה השלישית הם מתגרשים לאחר שעובד נופל לבור של פסולת רדיואקטיבית ורואה את יפית בוגדת בו.
יפית חביה (עירית קפלן): אשתו של עובד וההפך הגמור ממנו.
בעונה הראשונה, יפית הייתה עוזרת הבית של הזוג "אוגנסיאן".בעונה השלישית, יפית מקבלת משרה חדשה בדמות בנקאית בבנק השווייצרי של הרמן.
מתקשה להתמודד עם עובד והתנהגותו, ולא אחת מבקרת אותו ויורדת עליו על דברים שהוא עושה.
ולבסוף מתגרשת ממנו והופכת להיות בת זוגו של הרמן.
איציק זליג (אלי דנקר) (עונה 1–2): איציק זליג הוא שחקן עבר שהתקדם והגיע להיות מנהל קבוצת הכח ירושלים.
אחרי שהבעלים הקודמים של הקבוצה, איזו גמזו, התאבד איציק מנסה להקים את הכח ירושלים מהקרשים ומוכן אפילו למשכן לשם כך את ביתו.
כשמיטל אוגנסיאן מגיעה לקבוצה בתור הבעלים החדשים, היא מפטרת אותו מיד.
הוא חוזר לנהל את הקבוצה, אך בתנאים המשפילים של מיטל, כלומר אין לו סמכות לקבוע כלום.
איציק נשוי לסמדר ואבא של רני, דריה וליאן.
לפני 20 שנה הייתה אשתו קורבן לאונס, שממנו נכנסה להריון וילדה תינוק שאיציק מסר לאימוץ והסתיר מסמדר אשתו את התיק השל אדי.
סמדר זליג (אורנה כץ) (עונה 1–2): אשתו של איציק זליג ואמא של ליאן דריה ורני.
סמדר נאנסה בידי עבריין מקומי לפני 20 שנה ונכנסה ממנו להריון.
היא ילדה בן ושקעה בדיכאון עמוק.
איציק לא יכול היה לראות את אשתו מתפרקת ומסר את התינוק לאימוץ.
סמדר מעולם לא סלחה לו.
היא הפכה לאישה עוקצנית, מרירה, כעוסה וכואבת.
בסוף העונה הראשונה סמדר מוצאת את בנה האבוד וחוזרת לאיציק.
הבן אדי חובר לסמדר ויחד הם מאתרים את האנס, אביו.
בעימות המשולש, סמדר כמעט נאנסת שוב ואדי רוצח את אביו במטרה להציל אותה.
איציק שנקלע למקום לוקח על עצמו את האחריות ונכנס לכלא.
בעונה השנייה מגלה סמדר מחדש את האהבה אל איציק, והיא פחות מרירה, יותר סלחנית ויותר רכה.
בזמן שהשהות של בעלה בכלא הולכת ומתארכת, היא מבינה שעם משכורת של עובדת סוציאלית היא לא תגיע רחוק, ויחד עם בתה ליאן היא לוקחת על עצמה את ניהול מגזין האינטרנט הכושל של דורי בר-אל ומיתוגו מחדש.
יחד הופכות השתיים לנשות עסקים מצליחות וחזקות.
רני זליג (מייקל לואיס) (עונה 1–2): רני זליג הוא בן הזקונים של איציק וסמדר וחבר של ריטה בר-חיים והאח הצעיר של ליאן ודריה.
רני הוא טין-אייג'ר ישראלי, כדורסלן לשעבר, חתיך, בליין, ועצלן.
בפיגוע טרור שמתרחש באצטדיון, בזמן משחק של "הכח ירושלים", רני נפצע קשה ומאבד את מאור עיניו.
הוא נאלץ להתמודד עם החיים החדשים והלא פשוטים שנגזרו עליו.
לבסוף הוא וריטה נפרדים והוא מתחיל לצאת עם המטפלת שלו ענבל ולקראת סוף העונה חוזר לראות.
אוסקר שלייפר (מוסקו אלקלעי) (עונה 1–2): סבו של תום שלייפר.
ליטאי ניצול שואה, גזען, קמצן, ויחד עם זאת שובה לב.
גידל את נכדו במסירות ואהבה מאז רצח הוריו.
אוסקר ותום גרים יחד, עד שתום מביא לאוסקר מטפלת חדשה- סיגי בר חיים.
אוסקר וסיגי הופכים לבעלי ברית (מול מילי וטובה) ולחברים טובים.
בעונה הראשונה אוסקר זוכה ב-23 מיליון שקל בטוטו וחוטף מיד התקף לב.
הוא מתאושש רק כדי לגלות שמילי, חברה של תום, החליטה לרצוח אותו ולקחת מתום את הכסף.
הוא מתחזה למת וחושף את המזימה.
בעקבות מותו של אלקלעי ב-1 באפריל 2008, במהלך העונה השלישית מודיעים לתום הנכד שלו שאוסקר מת, ותום יורש ממנו חצי מיליארד דולר אשר קשורים למות הוריו.
טובה דיאמנט-גמזו (מירב גרובר): טובה היא אמה המרשעת של מילי בעלת הקומפלקס יופי ואלמנתו של איזו גמזו.
במהלך העונה הראשונה מעסיקה את סיגי ומתנהגת אליה כאל משרתת אך מבינה בהמשך כמה היא זקוקה לה.
היא מנסה להיות אהובתו של איציק זליג אך ללא הצלחה לקראת סוף העונה הראשונה מגלים כי היא זאת שהרגה את בעלה גמזו באמצעות סם האונס ובסוף העונה הראשונה מקבלת את מה שמגיע לה ונזרקת לרחוב.
במהלך העונה השנייה חוזרת עם בתה מילי לאחר שהייה ארוכה מחוץ לישראל ועוברת לגור עם מילי ודורי אבל בהמשך מגורשת על ידי בתה מילי בגלל שגילתה לזאביק על מה שידעה על סיגי והקלטת של זאביק וג'וזף.
בעונה השלישית חוזרת בתור מזכירתו של סער ומגלה שבתה מילי מתה במהלך חופשה עם חברים מחוץ לישראל ובעקבות כך משתנה לטובה ואף מוצאת אהבה.
ג'לל קאסום (יוסף סוויד): (עונה 1–2) חלוץ מבריק שמכונה "הקסאם", שחקן ערבי מנצרת.
הוא ציניקן, שנון, ומאוד רגיש למוצאו.
מיטל קונה אותו לקבוצה ומחוללת מבלי דעת סערה פוליטית.
ג'לל מנסה איכשהו לשרוד ב"הכח ירושלים", הקבוצה הכי גזענית בליגה, בתקווה להתקדם משם לאירופה ("מילאן"), בין כל הקללות של האוהדים הפאנטיים ששונאים אותו.
במהלך העונה הראשונה הוא מתאהב בדריה זליג, ומתחתן איתה.
זיווה (יעל הדר): סוכנת שחקנים ועורכת דין.
אך מהצד השני, מפתחת רגשות לבת זוגו של אסי תבריזאצ'י, אלינור בן בסט שנהיית מטפלת אישית לבנה.
ריטה בר-חיים (מיטל גל): (עונה 1–2) ריטה בר חיים היא אחותה של סיגי.
ילדה יפה, מקסימה, שנונה, קצת גאוותנית, ועיוורת מלידה.
בעונה הראשונה חיה ריטה בפנימייה ומתחילה בקשר רומנטי עם רני זליג.
הקשר ביניהם רצוף בעיות בגלל העיוורון של ריטה, אך בסוף העונה, הודות לנדיבותו של אוסקר שזכה בטוטו, טסה ריטה לשווייץ ועוברת ניתוח שמשיב לה את הראייה.
צחוק הגורל הוא שברגע שריטה יכולה לראות את בן זוגה, הוא עצמו מתעוור בפיגוע.
בעונה השנייה, כמה חודשים לפני גיוסה לצה"ל, עובדת ריטה בבר השכונתי, ומתמודדת עם המצב של רני.
ברור שהיא זאת שמבינה אותו הכי טוב, ומעניקה לו את התמיכה הגדולה ביותר.
אך לבסוף היא ורני מחליטים להיפרד לאחר שהיא חוזרת משהות בדרום אמריקה לאחר מותה של סיגי לפני גיוסה לצה"ל.
דובי קיסר (גיא לואל): (עונות 1–2) עיתונאי.
היה בן הזוג של דריה אך היא נפרדה ממנו בגלל שניסה להתחיל עם ליאן, הוא חוזר לדריה ובהמשך הם נפרדים שוב.
הוא נכנס בסוף העונה הראשונה לבית משוגעים בגלל שהוא חשב שהוא יונה אבל התחלף עם אחיו התאום בני קייזרמן.
בעונה השנייה חוטף את דריה וכשליאן וג'לל באו לשחרר אותה הרופאה מזריקה לו חומר מרדים.
טוקו (מרטין אומנסקי): (עונות 1–2) השוער הארגנטינאי של הכוח ירושלים.
הופך להיות בן זוגה של אלונה אך הם נפרדו כאשר מיטל "מתה" ואלונה התחבאה בתור דתי בבני ברק אך חזרו בסוף העונה השנייה.
דוד חן (דודו זר): (עונה 1–2) מנהל תחנת הטוטו.
בעונה הראשונה מתאהב בטובה, אך היא "מנפנפת" אותו.
צחי לביא (אלון מזרחי) (עונות 1–2): מאמן הקבוצה.
פוטר על ידי דורי בעונה השנייה.
אלונה חלפון/(אלון לשעבר) (שי קדימי) (עונה 1–2):טרנסג'נדרית, אחותה של מיטל.
נולדה כגבר בשם אלון והחליפה את מינה.
בת זוגו של טוקו בעונה הראשונה.
בסוף העונה השנייה נהפכת להיות בת זוגו של טוקו.
זו הייתה הפעם הראשונה שבסדרה ישראלית הייתה דמות של אשה טרנסקסואלית.
ג'וזף אוגנסיאן (ולדימיר פרידמן) (עונה 1–2): ג'וזף אוגנסיאן הוא אוליגרך במשבר גיל העמידה.
בעונה הראשונה, ג'וזף הוא מיליארדר, איש עסקים ומאפיונר ארמני, שמגיע לישראל בעקבות אשתו, קונה מלון שלם בירושלים ומתגורר בפנטהאוז.
לג'וזף יש חיית מחמד קטנה- תנין בשם "חמודי" ולכן הוא מכונה "התנין".
הוא בוס קשוח וחסר רחמים, אך יש לו חולשה אחת – מיטל.
איתה הוא רך כמו כלבלב.
מהרגע שמיטל בוגדת בו עם פדידה, לבו של ג'וזף קופא, ובעונה השנייה חייו נהרסו.
הוא שומר חסד קטן לליאן לזכר השותפות לדבר עברה, אך פרט לכך הוא לא אוהב שום דבר היה בזוגיות קצרה עם זיווה ונפרד ממנה כשמגלה שמיטל חיה ושומר על מיטל בביתו עד שנרצח לקראת סוף העונה השנייה על ידי זאביק שותפו לעסקים לאחר ששיקר לו שהרג את מיטל.
האנטגוניסט הראשי בעונה הראשונה והשנייה.
איגור (קיריל ספונוב) (עונה 1): עובד עם ג'וזף.
אחרי הבגידה של סער בליאן והבגידה של מיטל בג'וזף הוא, ליאן וג'וזף מנסים להרוג את מיטל וסער.
שגיב פלתיאל (עידן גיל) (עונה 1): שיחק בדמות ארנב עם מילי בסדרה תוכנית הבילוש ותוכנית החגים,אוהד הפועל, מת בגלל מיץ חמוציות המכיל סמים שלקח מהתיק של מילי.
אדי פרנקו (מיכאל אלוני) (עונה 1): הבן של סמדר וגושגיצה נמסר לאימוץ לפני 20 שנה כיוון שהיה תוצאה של אונס, מגיע לארץ כדי לחפש את אמו ופוגש את סמדר בלי לדעת שהיא בעצם אמו.
הוא מנסה לעזור לה לגלות מי אנס אותה ובסופו של דבר עוזב את ישראל.
אבי אברהם (דוד קיגלר) (עונה 1): שותפו של סער בקינג.
אבי מעריץ את גושגיצה ורוצה תמיד להיות יד ימינו, אך כאשר אדי מגיע חושב אבי כי אדי הופך להיות יד ימינו של גושגיצה, הוא רוצה בעקבות הקנאה להרוג את אדי והוא מזמין מישהו שיהרוג אותו, אך כאשר גושגיצה שומע את זה הוא הורג אותו.
אשלי קרינגטון (שרי אלפי): (עונה 1) חברתה הטובה של מילי, הופכת להיות לזמן קצר בת זוגו של עובד בגלל שהיא חושבת שגול עצמי הוא גול טוב.
אלינור בן בסט (דנה פרידר) (עונה 2): אלינור היא בת זוגו הטובה והחסודה של אסי תבריזאצ'י.
בחורה פשוטה, תמימה, טובת לב ורבת חן.
מהבחורות הסקסיות שלא מודעות לכך וזה מה שהופך אותן לעוד יותר סקסיות.
אלינור היא בחורה חכמה, אך מכיוון שחיה כל חייה בעיירה קטנה, העולם שלה די נגמר בגבולות העיירה, והיא לא מבינה יותר מדי את החיים האמיתיים.
אלינור בחורה מאוד מוסרית ובעלת אמונה חזקה באלוהים.
במהלך העונה השנייה היא מגלה שהיא לסבית והיא ואסי נפרדים, והיא הופכת להיות בת זוגה של זיוה.
אסי תבריזאצ'י (איתי תורג'מן) (עונה 2): בן זוגה של אלינור, הוא בחור אמיתי וחכם.
הכוכב החדש של "הכח ירושלים".
אסי הוא ערס שובה לב שאוהב להתלוצץ ולעשות שטויות, בעל דם חם מאוד ויצר להרס עצמי.
אסי הוא בעל רגשי נחיתות שגורמים לו להאמין שכולם חושבים שהם יותר טובים ממנו, ולכן הוא טיפוס די כוחני.
בצעירותו היה אסי כוכב כדורגל מקומי והבטחה ענקית, אך בגלל השכונה שגדל בה, וכן בשל מזגו המתנדנד, הוא התדרדר לפשע ונכנס לכלא.
שם הוא פוגש את איציק זליג שמצליח למשוך אותו משם לקבוצת "הכח ירושלים".
במהלך העונה השנייה הוא ואלינור נפרדים, והוא הופך להיות בן זוגה של קארין טבת.
אך לבסוף הם התאהבו וניהיו זוג.
יעל טבת (קרן ברגר) (עונה 2 ,3 כאורחת): יעל מתחילה כברמנית וכשהיא מוכיחה את כישוריה היא הופכת ל- "די-ג'יי", יעל היא חברתה הטובה ביותר של סיגי, היא מלחינה את השיר שסיגי כתבה ושרה אותו לאחר שסיגי מתה.
יעל היא צמחונית, היא בעד שלום ואוהבת בעלי חיים, יעל מאוד סגורה ומחביאה את נשיותה מאז שחברה בגד בה, יש לה שותף שהוא בעצם חבר טוב שלה- גולדה, היא לא מחבבת את ג'וש בגלל שהוא מבחינתה ניצל את קארין כשהיה נשוי.
לקראת סוף העונה השנייה היא ותום הופכים לבני זוג.
בעונה השלישית מודיעים לתום כי גם יעל מתה בעקבות מחלה קשה ומופיעה בעונה ה-3 בתור הזיה של תום.
יהושוע "ג'וש" ברנר (עודד מנשה) (עונה 2): ג'וש הוא עיתונאי, ויועץ באתר הכוח.
ג'וש בגד באשתו עם קארין ובהמשך, בגלל שהוא אוהב מאוד את קארין הוא מתגרש מאשתו, הוא "עוקב" אחרי קארין מתל אביב לירושלים, ג'וש ויעל לא כל- כך מסתדרים בסוף העונה ג'וש וקארין נפרדים בעקבות עוד בגידה שלו, ונהפכים לידידים.
מוטי (תמיר בוסקילה) (עונה 2,1): שחקן בהכוח ירושלים יוצא מהארון בעונה הראשונה, בן זוגו של חזי.
חזי (רועי גוראי) (עונה 2): שחקן בהכוח ירושלים יוצא מהארון בעונה הראשונה, בן זוגו של מוטי.
גל פדידה (הילה סנה, עונה 2) (פז גנות, עונה 3) (עונות 2–3): בתם של סער וליאן.
נפגעה בעונה השלישית על ידי פצצת עשן לאחר שהופצו התמונות של תום וליאן אך ניצלה מזה.
גולדה (אלי גלפרין) (עונה 2): שותפם לדירה של יעל וקארין, מאוהב בקארין, אוהב תחרה, ובתול עד לרגע ששוכב עם יעל, הופך לבן זוגה של יעל עד שהוא בגד בה והם נפרדו, ג'וש מציע לו באיזה שהוא שלב להיות כתב מוזיקה, גולדה מצליח ומקבל כרטיס טיסה ללונדון.
פאולו סזאר (רוס אליהו) (עונה 2): שחקן זר שמשחק בהכוח, בזמן שאשתו נמצאת בברזיל הוא מנהל רומן עם ליאן ומפוטר מהקבוצה לאחר שסער מגלה על כך.
מרסליניו (מקסימילאנו סיסטי) (עונה 2): שחקן זר שמשחק בהכוח.
אסטריז'י (גל סנד) (עונה 2): שחקן זר שמשחק בהכוח.
זאביק בראל (שרון אלכסנדר) (עונה 2): אביו של דורי, בחור עשיר וחזק.
שכר את ניקי וניהל רומן איתה.
בהמשך הסדרה ניסה להתנקש בראש הממשלה ובעקבות כך הפך לנבל הראשי של העונה השנייה.
אנס את ליאן והרג את ניקי מכיוון שהיא בגדה בו עם סער.
בסוף הסדרה חטף את גל וליאן ואילץ את סער לעזור לו להתנקש בראש הממשלה אבל הוא נכשל כי ברגע האחרון סער הדף את הירייה והציל את ראש הממשלה, ליאן וגל ברחו ממנו.
בעקבות כך זאביק ברח והראו כי הוא מחופש לחרדי ומזמין מונית כדי שתיקח אותו לשדה תעופה.
דורי בראל (טל ירימי) (עונה 2): בנו של זאביק, המנהלים של קבוצת הכוח בעונה השנייה היה בזוגיות עם ליאן אבל כשסער התעורר הם נפרדו והוא היה שבור מהפרידה, חיבל במכוניתו של סער אך הביא למותה של סיגי בר חיים כי ביום זה נסעו ברכב ליאן וסיגי .
מתמכר להימורים באינטרנט, מסתבך עם עבריינים, ומתחתן עם מילי, בסוף העונה הוא נרצח על ידי אבישי, כשהוא מנסה להציל את ליאן וגל ובינו לבין אבישי היה קרב יריות ובסוף שניהם מתו.
שאול פורת (מכרם ח'ורי) (עונה 2): ראש הממשלה.
חולה בסרטן הריאות נותרה לו שנה לחיות, זאביק מתכנן לרצוח אותו אך כאשר סער נאלץ לעזור לזאביק הוא הודף את הירייה של זאביק ומציל את ראש הממשלה.
אלי אלמדון/מאיר פדידה (אלכס אנסקי) (עונה 3): הסוכן לשעבר של סער פדידה, בינו לבין סער יש מערכת יחסים מורכבת, מחובר ואוהב מאוד את ליאן, ולבסוף מתגלה כאביו.
שמואל שקד (אלון אבוטבול): קבלן אשכנזי, חתיך, עשיר, ומצליח.
מאוהב באשתו עד מעבר לאוזניים, מרגיש קצת בוק לידה, ואסיר תודה שעזבה את בעלה הראשון בשבילו.
בעבר היה בעל הקבוצה עד שתום קנה אותה.
שכב עם דפני לאחר שנפרד מהילית מגלה שיונתן הוא האבא של חגית ושהילית שיקרה לו.
הילית שקד (הילה אלפרט): בת 40. אשתו של שמואל ואמא של חגית.
הילית אישה יפה, יצרית ובלתי צפויה.
היא בוהמיינית, קלת דעת שאוהבת לשתות, ואוהבת את הגברים שמפלרטטים איתה בלי הרף.
חגית שקד (יעל איזנברג): בתם של יונתן גבריאלוב והלית שקד.
בת 17 וחצי, בת זוגו של רובי קמחזי.
חגית נתפסת כבחורה דעתנית ושנונה, המיועדת על ידי אביה לגדולות.
בלימודים עושה חיל, וגם בבית היא נהנית לגלם את תפקיד הילדה המושלמת.
כלפי חוץ חגית משתדלת להיות פרובוקטיבית כמו דפי, אך מבפנים היא סובלת מדימוי גוף בעייתי.
היא בטוחה שהיא שמנה מדי.
לרוב מתנגדת לכל מה שאביה עושה בשביל להרוויח כסף.
דפי שנצינו (מאיה שואף) (עונה 3): חברתה של חגית שקד, רוצה להיות מפורסמת, שולחת תמונות חושפניות שלה, מככבת בקלטת הסקס עם סער פדידה, נמצאת במיטה עם תום שלייפר בפרק הראשון של העונה השלישית.
שוכבת עם שמואל שקד לאחר שנפרד מהילית אך קשר זה נפסק.
הרמן (עמי ויינברג) (עונה 3): עורך דינו של אוסקר כבר 30 שנה, מעסיק את יפית אצלו והופך להיות בן זוגה אחרי שהיא נפרדת מעובד.
זהבה אבוקסיס (מיה דגן) (עונה 3): כתבת ספורט וולגרית, חצופה, רכילותית וחסרת מעצורים.
זהבה תעשה הכל בשביל סקופ כולל להשתמש במיניות.
אפשר להגיד שהיא תשכב את דרכה לצמרת.
אמה חושבת שהיא כישלון טוטאלי.
נכנסת להריון מאלי אלמדון אך בסוף העונה השלישית עוברת הפלה.
ואדים (מיכאל רוז'צקי) (עונה 3): הצלם של זהבה.
הרצל קמחזי (אייל רוזלס) (עונה 3): אביו של רובי, מאבטח, חולם שרובי יהיה שחקן כדורגל גדול.
מוצג כאדם קשוח ועצבני, בסוף הסדרה נהיה לבן זוגה של טובה.
רובי קמחזי (אור בן מלך) (עונה 3): בן זוגה של חגית, היהלום של מחלקת הנוער.
כדורגלן מחונן מהשכונה הכי ענייה בעיר, לא מודע לגודל כישרונו.
מופנם וביישן הנושא על כתפיו הצנומות את חלום הכדורגלן של אביו הדומיננטי.
במהלך העונה השלישית עובר לשחק בקבוצת הבוגרים של "הכח ירושלים".
אבי (אבי ביטר) (עונה 3): דודו של עובד, מנהל פיצוציה.
שוקי שוקיניאן (אסי ישראלוף) (עונה 3): בן 38, שחקן עבר ב"הכח ירושלים" שחזר בתשובה.
שוקי הוא יד ימינו של שמואל שקד, ומתוקף מעמדו, מרבה לנקות אחר הלכלוך שלו.
ממונה על השחקנים הזרים של הכח, מאקלם אותם בארץ ומנסה להחזירם בתשובה.
שוקי מוטרף מכך שאשתו אינה נכנסת להריון אך נרגע כאשר מגלה שהוא בעצם עקר וזוהי אשמתו.
לינור שוקיניאן (אגם רודברג) (עונה 3): בת 24, אשתו הצעירה והיפהפייה של שוקיניאן.
בתו של הרב המקובל שהחזיר את שוקיניאן בתשובה ונתן לו את בתו.
במהלך העונה השלישית מתאהבת בטוטה הרכש החדש של "הכח ירושלים" ובסוף העונה בורחים לחו"ל בעזרתה של דריה.
יונתן גבריאלוב (גיל פרנק) (עונה 3): שוטר, אביה הביולוגי של חגית, ולבסוף בן זוגה של הילה.
יוחנן (גושגיצה) לב (דורי בן זאב) (עונה 1): בעל הנכסים בקינג.
אבא של אדי מיחסיו עם סמדר (אנס אותה).
הוא אדם בעל כבוד רב.
בני קייזרמן (גיא לואל) (עונה 1): אחיו התאום של דובי, הדמות של בני הופיע לראשונה בסדרה טלנובלה בע"מ, והופיע לזמן קצר בעונה הראשונה בתור הבמאי של התוכנית של מילי ושגיא ולקראת סוף העונה הראשונה התחלף על ידי דובי ונכנס לבית משוגעים ודובי ברח.
רונו (זהר ליבה) (עונה 1): נשלח מהקבוצה לאצ'יו מאיטליה כדי לראות את סער משחק ולהחתים אותו.
שולמית (רוני עמר) (עונה 1): מעודדת בקבוצת מעודדות שליאן הקימה, התנשקה עם סער.
מייקל (תום גרשביין) (עונה 1):
יניב (יניב בן חקון) (עונה 1–2): פרשן ספורט.
ז'אן (ז'אן טלסניקוב) (עונה 2): פרשן ספורט.
ענבל (רינת מטטוב) (עונה 2): בת דודתם של יעל וקארין, היא הפכה למטפלת של רני, שבסוף היא והוא הפכו לזוג.
קובי פלודה (תום אבני) (עונה 2): מאפיונר אשר מלווה 500,000$ לדורי לא כולל ריבית.
זינו (דרור נובלמן) (עונה 2): עובד של פלודה, מאוהב בדורי, לא אוהב שקוראים לדורי בשמו אז הוא קורא לו נאג'י, נדקר על ידי אסי מתוך הגנה עצמית, הומו, הוא בעל פתיל קצר מאוד.
אהרון "אהרל'ה" פוזננסקי(הוגו ירדן): (עונה 2, 3 כאורח): חברו הטוב ביותר של אוסקר, קשיש מבוגר, בעונה הראשונה הם גרים יחד, בעונה השנייה אהרל'ה הופך למלצר במקסימוס, בעונה השלישית היה במסע בפולין בו אוסקר מת והודיע לתום, חזר מפולין להלוויה של אוסקר.
ומופיע לאחר מכן לכמה פרקים.
סרגיי (אולג לוין) (עונה 2): יד ימינו של ג'וזף.
התעלף כאשר זאביק שם לו ככל הנראה משהו בשתייה כדי שזאביק יוכל לרצוח את ג'וזף.
אבישי (ערן פסח) (עונה 2): חייל של זאביק, השומר של גל וליאן שהן היו שבויות, נרצח על ידי דורי, בינו לבין דורי היה קרב יריות ובסוף שניהם מתו.
נפתלי (רון ליטני) (עונה 2): חייל של זאביק, רצח את ניקי.
דרנדל (ברק גוטמן) (עונה 2): הסוהר ששומר על אסי בכלא בתחילת העונה וגם לקראת הסוף שדקר את זינו, קיבל אגרוף לפרצוף מאסי ונשבר לו האף.
אינו מחבב את אסי ואיציק.
ציפורה (מרים גבריאלי) (עונה 2): הבחורה שגרמה לריב בין אוסקר לארל'ה לפני 50 שנה שגורמת לשניהם להתאהב בה אבל בסוף עוברת לאמריקה, באמצע העונה היא חוזרת ועושה זאת שוב בכך שהזמינה את שניהם.
שימי (רואי קליין) (עונה 2): הבעלים של המקסימוס, הבוס לשעבר של ריטה והבוס העכשווי של ארל'ה ויעל.
כראדי (סער לחמי) (עונה 2): מתקן חגורות במסווה, מוכר נשק לסער ותום כאשר הגיעו אליו דרך אסי, ובנוסף מכר פלאפון מהישנים ביותר לדורי.
ד"ר קליין (נירו לוי) (עונה 2): הרופא שמטפל בסער בזמן הקומה וקצת אחריה, מאוהב באחות בית החולים שתומכת בו קרן.
קרן (רוני דואני) (עונה 2): האחות שמטפלת בסער בזמן הקומה וגם קצת אחריה, מאוהבת בד"ר קליין.
חמוטל (רותם סלע) (עונה 2): מצ'וטטת עם אוסקר בצ'אטים במחשב, קוראת לעצמה "סחלב לבן", החבר שלה ביקש ממנה לקחת לאוסקר את הכסף שלו.
לפיד (גיל ריבה) (עונה 2): שוטר.
עירית שילה (בתפקיד עצמה) (עונה 2): חברה מעברו של דוד.
ויקטור בוחבוט (אלברט אילוז) (עונה 1): אבא של מיטל ואלונה.
אלכוהוליסט כבד שרוצה להתפייס עם ילדיו לפני מותו.
מיכל ברנר (ליה לחמי) (עונה 2): אשתו של ג'וש, אשר בוגד בה עם קארין.
לטיסיה (צופית גרנט) (אורחת בעונה 2): הפסיכולוגית הזוגית של תום וסיגי, והפסיכולוגית של תום בלבד גם לאחר מותה של סיגי, מייעצת ליעל בענייני יחסי מין, מופיעה מדי פעם במחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים בו תום אושפז.
מאיר פדידה (הצעיר) (ניב רז) (עונה 3): אבא של פדידה בצעירותו.
גנב עם אשר שלייפר (אביו של תום) את הטבעת ורצח את הורים של תום.
אשר שלייפר (פיני טבגר) (עונה 3): אביו של תום שנרצח על ידי מאיר פדידה.
לילי שלייפר (נועה קנולר) (עונה 3): אמו של תום שנרצחה על ידי מאיר פדידה.
בחורה נחשקת על ידי אלי.
אלסנדרו דל טוטה (אדריאנו חאובל) (עונה 3): חלוץ איטלקי שמגיע כרכש החדש של הכח ירושלים, פלרטטן ומאד אוהב נשים.
משתכן בביתם של שוקי ולינור, תחילה רוצה לעזור ללינור להיכנס להריון אך לאט לאט מתאהב בה.
פאבל (איגור טיגנר) (עונה 3): השוער החדש של הכוח.
ידע שאלמדון זה אביו של סער.
ניסה לנקום בתום יחד עם סער.
נטאשה (גאלה קוגן) (עונה 3): בת בריתו של פאבל, חברה טובה שלו ומנהלת קשר עם סער.
ויויאן אבוקסיס (תחיה דנון) (עונה 3): אמא של זהבה.
הלגה (רות פרחי) (עונה 3): המטפלת של תום כשהיה קטן ופוטרה על ידי אוסקר כאשר גילתה על הטבעת שהייתה אצל אוסקר, אוסקר היה מאוהב בה תום ביקר אותה מדי פעם כששאל על הרצח הוריו ועל הטבעת, הפכה להיות עיוורת ואשתו של לון צין מטפלת בה.
בעונה הרביעית של הסדרה "הפיג'מות", בפרק "הפוזלת", אילן ונתן מקבלים בטעות תסריט של "האלופה", במקום את שלהם, לאחר שהם בקשו להציץ בתסריט.
בסדרה "האי " הארנב של סול (עוז זהבי) נקרא פדידה והתוכי שלו נקרא סיגי.
בסדרה "המובילים" ולרי שהיה מתוסכל ומשועמם מצד בתיה אמר שהוא רוצה קצת לנוח ולראות פרק של האלופה והוא אכן הדליק את הטלוויזיה וברקע נשמע שיר הנושא של הסדרה.
בפסטיגל 2006, "פסטיגל גיבורי הממלכה האבודה", אמרה עדי הימלבלוי לשירה (שירה וילנסקי) שהיא רוצה להספיק ללכת הביתה כדי לראות האלופה.
בחלק השני של אותו פסטיגל לירז צ'רכי שמשחקת את מיטל בסדרה, שרה את שיר הפתיחה של הסדרה בתור המושא.
בסדרה "רמזור" אמיר ביקש מטלי להקליט משחק כדורגל, כשבסוף הקליטה פרק של האלופה, ואכן רואים חלק מהפתיח של הסדרה.
מתוך הסדרה באלופה יצאו שני שירים: "שומרת לילה" ששרה מיכל גבריאלוב.
בעונה השנייה ו"רציתי": ששר יהודה לוי בעונה הראשונה.
בסדרה השיר שלנו עונה 4 נינט מנסה לעזור לרני להירדם אז הוא אומר לה "מה מרתון של האלופה"
באחד המערכונים בכיכובם של הפיג'מות וליאת הר לב לערוץ המשחקים של הוט, גילמו עודד וקובי את ראש הממשלה ואת איש הצבא שלו, כשאשת איש הצבא (קובי פרג') מטפלנת, היא מבקשת ממנו שישיר את הפתיח של האלופה, בתור שיר האהבה שלה.
באחת התוכניות של "המירוץ המיליון", יהודה לוי אומר בסוף משימה שקשורה לכדורגל "פדידה און דה האוס".
האלה האם היא אלה המופיעה בשני ייצוגים עיקריים.
האחד הוא 'הרחם הקדמונית', רחם של ים עמוק, תהום ואפלה – לפי הפסוק בספר בראשית "והארץ הייתה תוהו ובוהו".
והיצוג השני הוא האם הראשונית, אמא אדמה, אם כל חי אלת האדמה, האם הגדולה.
קיימת התייחסות אל רחם ה(אמא-)אדמה.
בתרבויות קדומות הוחזרו המתים אל רחם אמא-אדמה קבורים בתנוחה עוברית וצבועים באוכרה אדומה המדמה ככל הנראה את דם הלידה.
האלה האם מייצגת אלוהות נשית שסמלה העיקרי הוא המיכל.
האם האדירה היא אמא טבע ולכן יש להבין את תמונתה האמביוולנטית.
אמא טבע היא עץ החיים והפירות המזינים כמו שהיא הנחש שמסתתר בין הענפים וטורף ילדים לכן התמונה של חצויה לאם חיובית ואם נוראית.
כמשתמע מכך, לא כל "אלה" במיתולוגיות קדומות, מיוצגת במושג "האלה האם".
קיימת הבחנה נוספת בין הנשיות הארכיטיפית לאם האדירה.
זאת אומרת שאלה כמו אתנה אשר נולדה מראשו של זאוס לא תיחשב אם אדירה ולמעשה טבעה מנוגד.
כאשר פסיכולוגית מעמקים מדברת על התמונה הבראשיתית או ארכיטיפ של האם האדירה, היא לא פונה לתמונה מוחשית הקיימת במרחב ובזמן אלא לתמונה פנימית הפועלת בנפש האנושית.
הביטוי הסמלי של התופעה הנפשית הזו נמצא בדמויות של האלילות האדירות המיוצגות במיתוסים והיצירות האומנותיות של האנושות.
השפעות הארכיטיפ ניתנות למעקב בכל ההיסטוריה, בטקסים, במיתוסים ובסמלים של האדם המוקדם וגם בחלומות, פנטזיות ועבודות יצירתיות של האדם הבריא וחולה הנפש של ימנו.
על מנת להסביר את הכוונה בארכיטיפ יש עלינו להבחין בין המרכיבים האמוציונליים-דינמיים, הסמליות, המרכיב החומרי והמבנה.
נוסף על התחושה שהמים הם מקור החיים.
הסיבה לארכיטיפ האדמה היא תפיסת האדם את השמים כיסוד אבהי ואת האדמה כיסוד אמהי, בשל היותם של השמים מורידים גשם ומעברים את האדמה, היולדת יבול וצמחים.
השם Prunus amygdalus מקורו בצירוף השמי "אם גדולה" או השומרי ama.gal (באותה משמעות), ומתייחס ככל הנראה להיותו של השקד ייצוג לאלה האם; במובן זה, אשרה, הידועה בשירת אוגרית כ"אם האלים" או " האלים", מתאימה לתיאור זה, וכך גם האלה תנת (המוכרת בפיניקית כ"אם").
האלה נאמו – במיתולוגיה השומרית
כתב היתדות השומרי הוא מן הכתבים הקדומים ביותר באנושות, והמיתולוגיה השומרית היא מהמיתולוגיות הקדומות ביותר שתועדו.
ראשיתה של תרבות זו בסביבות שנת 3500 לפנה"ס.
בסיפור הבריאה השומרית מסופר על נאמו (Nammu) אשר כונתה בפי השומרים "האם היולדת שמים וארץ", "היולדת את כל האלים".
"היוצרת של כל הדברים", "האם הראשונית".
היא ילדה את אן (An) השמים- וגן-עדן ואת קי (Ki) ארץ.
המומחה העולמי הידוע לתרבות השומרית סמואל נוח קרמר מתייחס לאלה נאמו כאל "הים הבראשיתי".
נאמו היא אמו של אנכי, אל מי-התהום, החוכמה והמאגיה.
אחד המיתוסים מייחס לאל זה את "יישובו של עולם" וקביעת סדרי התרבות והציוויליזאציה, ומספר כיצד יצר אנכי בימי בראשית את הנהרות והביצות ומילא אותם בדגים ובעופות; כיצד כיסה את פני האדמה בצמחייה, ברא את חיות-השדה וגרם את התרבותן.
על פי המיתוס השומרי האלה הראשונית נאמו הדריכה את אנכי כיצד ליצור את האדם, ועזרה לו לגבש את האנשים מחימר.
האלה נאמו מכונה גם נאמה (Namma).
האלה תיאמת – במיתולוגיה הבבלית
באפוס אנומה אליש בכתב יתדות אכדית מתחילת האלף השני לפנה"ס מתוארת תיאמת כאם כל האלים.
כתוצאה ממיזוג מימיה עם מימיו של אַפְּסוּ, אל המים המתוקים, נולדו האלים לַחְ'מוּ ולַ'חַמוּ, ומהם נולדו האלים האחרים.
כתוצאה מכך מחליט אפסו להשמיד את צאצאיו, אך האל אאה, שמזהה נכונה את כוונותיו של אפסו, מקדים ורוצח אותו ומכונן על גופתו את מקדשו.
מרדוך, בנו של אאה, מסכים להתייצב נגד תיאמת האם הגדולה, ובתנאי שהאלים ימליכו אותו למלכם.
מרדוך מצליח לכתר את תיאמת בעזרת ארבע רוחות ולשלח בה חץ שמפלח את גופה.
לאחר שהרגה, מבתר מרדוך את גופתה של תיאמת ויוצר ממנה את השמים והארץ.
מעיניה הדומעות של תיאמת נוצרו המעיינות של נהרות הפרת והחידקל וזנבה היה לשביל החלב.
מרדוך לוקח מקינגו את לוחות הגורל ומוכתר לראש הפנתאון הבבלי.
האלה מופיעה בסיפורי הבריאה של המיתולוגיה הפיניקית ומזוהה במחקר בתיעתוק לאנגלית כ-Bahu, Bohû, או Baau.
האלה מופיע בתחילתו של סיפור הבריאה הפיניקי.
באאו (Baau) מתוארת על ידי סַכֻּניַתֹן (ביוונית "סנכוניאתון"), אשר חי במאה ה-12 לפנה"ס בתור "הלילה הראשוני הקדום"
האלה מוגדרת גם: האם של בני התמותה הראשונים.
חוקרים מוצאים קשר בין המיתולוגיה הפיניקית לבין הביטוי תֹהוּ וָבֹהוּ המופיע בבראשית א 2 .
ומקשרים את תהו אל האלה תיאמת המופיעה באפוס אנומה אליש הבבלי ואת בהו אל האלה הפיניקית באאו.
על פי אדמיאל קוסמן המנתח את פסוק א2 בבראשית ואת הפסוק המקביל במיתולוגיה הפיניקית בקטע המובא שם, מוצגת "סצנת־בראשית" ובה שני האלמנטים הקדומים, הרוח והכאוס, כשהרוח נושבת על פני הכאוס האפֵל.
לאחר מכן בא תיאור של רוח זו כאחוזת תאווה־מינית.
האלה אררו, האלה ארורו – במיתולוגיה של אכד ושומר
החוקר סמואל נוח קרמר מתייחס אל האלה השומרית אררו כאל "האלה האם" אלה אררו מופיעה בעלילות גילגמש.
הפרופסורית פטרישיה מונאהאן מתייחסת לאלה אררו ומביאה תיעוד לסיפור המקביל לנרטיב הבריאה העברי שנמצא בלוחות עם טקסט אכדי, המתורגם לתרגום שמי.
האלה אררו מופיעה כאלה הבוראת, בזמן המתואר כתקופה לפני שהשמים והארץ היו קיימים.
אי ספייזר טוען שהגדרתה של חוה "אם כל חי" הוא האופן בו מוגדרת האלה אררו.
באפוס של גילגמש מסופר שכוהנותיה של אררו בעזרת טקס מיני הפכו את הפרא אנקידו לאדם מתורבת ועשו אותו "חכם ...
הסופרת וחוקרת האבולוציה אליס בודינגטון, מצטטת את עבודת הפיענוח של ג 'ורג' סמית "גרסה חדשה של סיפור הבריאה" עבודת המחקר שלו הוקראה על ידי מר ט.
פינצ'ס מהמוזיאון הבריטי בקונגרס המזרחי הבינלאומי.
ועל פי דבריו האלה אררו (Araru) היא המקבילה לבוהו (Bohu) המופיעה בבראשית 1.2 ועל אררו נאמר שהיא בוראת זרע האנושות.
האלה אררט, האלה אררטו – במיתוסים של אסיה הקטנה
האלה אררט היא אלת הבריאה של אזור אסיה הקטנה, טורקיה וארמניה.
לפי המיתוס אלת הבריאה אררט מגולמת בהר אררט, ארץ ההרים שם חיים האלים.
היא אלת אדמה, יוצרת חיים מעצמותיה והיא מקיימת את החיים לאורך כל הזמנים.
במיתוסים הארמנים היא מופיעה גם בשם האלה אררטו (Urartu )
האלה האם – במיתוסים הודים
החוקר נורמן בראון מציע שכל אחת ואחת מהאלות של הודו היא וריאציה של "האם הגדולה" הברשיתית האחת.
בניגוד לאל-הגבר שמפגין את כוחו לעיתים קרובות, ונדרש "לנצח", האלה האם אינה זקוקה לכך (אף אם לעיתים היא מכניעה את יריביה), ושליטתה היא באמצעות סמכותה, יופייה וכוחה הפנימי.
בחלק מהמיתולוגיות, כגון המסופוטמיות, משמשת האלה-האם כאמם הקדמונית והבכירה של אלים אחרים בעלי משמעות קונקרטית ומוחשית יותר, כגון נינחורסג/נינמח.
בגישות הנאו פגניות המודרניות, מייצגת דמות "האלה האם" קריאה לשוויון פמיניסטי, ולא ל"ניצחון" או השגת עליונות על פני הגברים.
הציוויליזציה של האלה שנוסחה על ידי מריה גימבוטאס, דוקטור ופרופסור, פמיניסטית, חוקרת פולקלור וארכאולוגית, מגדירה הבדלים בין המערכת החברתית האירופית הישנה שאותה היא מגדיה כתרבות האלה שבה הנשים הן במרכז (gynocentric, woman-centered) ומתקופת הברונזה ההודו-האירופי הפטריארכלית ("androcratic") התרבות אשר החליפה אותה.
על פי הפרשנות שלה, תרבויות שהיו gynocentric או מטריארכליות התאפיינו בשלווה ושלום, כבוד לנשים ודגלו בשוויון כלכלי.
במחקריה היא מצאה כפרים שהגיעו עד לגודל של 17,000 איש שבהם נמצאו בבתים צלמיות נשיות, וגודל כל הבתים היה שווה.
לדבריה מי שהמציא את חוסר השוויון – זאת התרבות הגברית.
בכל הכפרים שנחפרו לא נמצאו חומות ולא כלי נשק, ומכאן המסקנה שהתרבות הנשית הקדומה הייתה תרבות של שלום.
ממצאים דומים לכך התגלו גם בכפר הירמוכי שנחפר על ידי הארכאולוג יוסף גרפינקל.
זהו כפר מלפני כ־8000 שנה, על גדות הירמוך בסמוך ליישוב שער הגולן שהיווה מרכז פולחן ואמנות מן החשובים במזרח הקדום.
פה החלה ראשית החקלאות והקדרות.
זהו כפר של 20,000 איש, בבתים נמצאו צלמיות נשיות.
לא נמצאו כלי נשק ולא חומות – דבר המעיד על תרבות של שלום.
זהו היישוב הגדול ביותר בעולם שנחשף מתקופה זאת.
האליין היא עיר במדינת זלצבורג שבאוסטריה, על גדות נהר זלצך למרגלות הר אונטרסברג, ליד הגבול עם גרמניה.
מכרות המלח העתיקים שליד העיר מהווים אתר תיירות פופולרי.
העיר נודעה כבר בתקופות קדומות בשל מחצבי המלח בהר דירנברג שבקרבת העיר.
המתיישבים הראשונים באזור היו הקלטים, לפני כ-4,000 שנה.
הרומאים השתלטו על האזור במאה ה-15 לפנה"ס.
השם "האליין" ניתן לעיר במאה ה-13.
בעיר היה מחנה עבודה נאצי בזמן מלחמת העולם השנייה שסופח למחנה הריכוז דכאו, לאחר המלחמה היה בו מחנה לפליטים יהודים.
בהאליין ישנם 18 בתי ספר ובהם כ-6,000 תלמידים, ולכן העיר מכונה לפעמים "עיר בתי הספר".
האלי מריה ברי היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס האמי, גלובוס הזהב והאוסקר.
בעברה, הייתה דוגמנית וסגנית מיס ארצות הברית.
בשנת 2002 זכתה בפרס האוסקר על תפקידה בסרט "מונסטר בול" והייתה לשחקנית האפרו-אמריקאית הראשונה שזוכה באוסקר כשחקנית ראשית.
היא נולדה בקליבלנד, אוהיו לג'ודית אן הוקינס, בריטית מליברפול ולג'רום ג'ס ברי, אפרו-אמריקאי.
אימה הייתה אחות פסיכיאטרית במקצועה, ואביה – סניטר במחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים שבו עבדה אִימה.
מאוחר יותר עבד האב בתור נהג אוטובוס.
לברי אחות בכורה, היידי ברי-הנדרסון.
היא ואחותה גדלו אצל אימן, ולא היה לה כל קשר עם אביה.
ב-1992 סיפרה ברי בריאיון כי אף אינה יודעת אם אביה חי.
אביה התעלל באימה, וברי סיפרה שראתה אותו מכה את אימה מדי יום, בועט בה במורד המדרגות וחובט בראשה בבקבוק יין.
ברי הייתה תלמידה פופולרית בתיכון בה למדה בבדפורד, אוהיו.
היא הייתה מעודדת, עורכת עיתון בית הספר, נשיאת הכיתה ומלכת הנשף במסיבת הסיום.
בתום לימודיה עבדה זמן מה בחנות למוצרי ילדים.
לאחר מכן למדה שנתיים בקולג' באוהיו.
בראיונות סיפרה ברי כי הרקע המעורב גזעית שלה כבת לאם לבנה ולאב שחור היה "כואב ומבלבל" עבורה כשהייתה אישה צעירה.
בשלב מוקדם בחייה החליטה להזדהות כאפרו אמריקאית, כי הבינה שהחברה תראה אותה ככזו.
לפני שהייתה לשחקנית היא השתתפה בכמה תחרויות יופי.
בתחרות Miss Teen All America, מיס אוהיו 1986, מיס ארצות הברית, היא הגיעה למקום השני.
ב-1986 היא הייתה המשתתפת האפרו-אמריקאית הראשונה בתחרות מיס עולם.
ג'יזל לרונד מטרינידד וטובגו זכתה באותה תחרות.
ב-1989 עברה ברי לניו יורק, כדי לממש את שאיפותיה להיות שחקנית.
בתחילה היה מצבה הכלכלי קשה, והיא התגוררה זמן מה במקלט לחסרי בית ובאכסניה של אגודת ימק"א.
מצבה השתפר עד סוף אותה שנה, והיא לוהקה לתפקיד הדוגמנית אמילי פרנקלין בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC "Living Dolls", שצולמה בניו יורק והייתה ספין-אוף של הסדרה המצליחה "מי הבוס?".
במהלך הקלטת הסדרה היא שקעה בתרדמת ואובחנה כחולה בסוכרת מסוג 1. לאחר ביטולה של הסדרה, היא עברה ללוס אנג'לס.
הופעת הבכורה הקולנועית שלה הייתה בסרטו של ספייק לי, "קדחת הג'ונגל" (1991), שבו גילמה את ויויאן, בחורה מכורה לסמים.
באותה שנה היה לברי תפקיד ראשי בקומדיה "רק עסקים" ("Strictly Business").
ב-1992 היא גילמה אשת קריירה המתאהבת בדמות הראשית שגילם אדי מרפי, בקומדיה הרומנטית "בומרנג".
בשנה שלאחר מכן היא משכה את תשומת הלב של הציבור כשפחה עצובה בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "שורשים: סאגה של משפחה אמריקאית" שכתב אלכס היילי.
ב-1994 ברי שיחקה בסרט "הפלינטסטונס" בתפקיד מזכירתה של שרון סטון, שמנסה לפתות את פרד פלינטסטון.
ב-1995 התמודדה ברי עם תפקיד רציני יותר, כשגילמה נרקומנית לשעבר שנאבקת להחזיר את המשמורת על בנה, בסרט "לאבד את אייזיה" ("Losing Isaiah"), בכיכובה של ג'סיקה לאנג.
ב-1996 גילמה את סנדרה ביצ'ר בסרט "Race the Sun", שהתבסס על סיפור אמיתי, שצולם באוסטרליה, וכיכבה יחד עם קורט ראסל בסרט "Executive Decision".
ברי משמשת בתפקיד ה"פנים" של חברת "רבלון" מאז 1996.
ב-1997 היא שיחקה לצד נטלי דסל ריד בקומדיה B*A*P*S.
ב-1998 זכתה ברי לשבחים על תפקידה בסרט "בולוורת'", כאישה אינטליגנטית שגדלה על ידי פעילים חברתיים ומקשרת לפוליטיקאי (וורן ביטי).
באותה שנה, היא גילמה את הזמרת זולה טיילור, אחת משלוש נשותיו של זמר הפופ פרנקי ליימון, בסרט הביוגרפי Why Do Fools Fall in Love.
ב-1999 שיחקה ברי בסרט הביוגרפי של ערוץ HBO "נא להציג את דורותי דנדרידג'", בו גילמה את דורותי דנדרידג', האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שקיבלה מועמדות לאוסקר כשחקנית ראשית.
ברי, שאף הפיקה את הסרט, זכתה בפרס האמי על הופעתה, כמו גם בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך.
בתחילת שנות האלפיים הרבתה ברי להופיע בסרטי פעולה ומדע בדיוני שהקנו לה מעמד ככוכבת בינלאומית.
היא שיחקה את סופה בשלושת סרטי "אקס-מן", "למות ביום אחר" שהיה הסרט ה-20 בסדרת הסרטים המצליחה של ג'יימס בונד, "גותיקה" ו"אישה חתול".
ב-2001, ברי הופיעה בסרט "שם קוד: דג חרב", בו הסצנה הראשונה שלה בעירום חלקי.
בתחילה היא התנגדה לסצנת השיזוף בסרט בה היא מופיע חשופת חזה, אך הסכימה בסופו של דבר.
חלק מהאנשים ייחסו את ההסכמתה, לעלייה משמעותית בסכום שהציעו לה האחים וורנר; לפי הדיווחים שילמו לה 500,000 דולר נוספים עבור הסצנה הקצרה.
ברי הכחישה את הסיפורים הללו.
לאחר שדחתה תפקידים רבים שדרשו עירום, היא אמרה שהחליטה לעשות את "דג חרב" בגלל שבעלה דאז, אריק בנט, תמך בה ועודד אותה לקחת סיכונים.
באותה שנה זכתה בפרס האוסקר, על הופעתה האמוציונלית ב"מונסטר בול", בו גילמה אישה אפרו-אמריקאית קשת יום, שבעלה הוצא להורג בכיסא חשמלי, ומפתחת קשר עם הסוהר שהוציא את בעלה להורג.
על אותו סרט היא זכתה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובכך הפכה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה בפרס, כשמוקדם יותר בקריירה שלה, היא גילמה את דורותי דנדרידג', האפרו-אמריקאית הראשונה שהייתה מועמדת לשחקנית הטובה ביותר.
לאחר הופעתה זו, היא זכתה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע לשנת 2002. ברי זכתה באוסקר, אף על פי שהמועמדת המובילה באותה שנה לזכייה הייתה סיסי ספייסק על הופעתה ב"בחדר המיטות".
יחד איתה זכה בקטגוריית השחקן הראשי דנזל וושינגטון, וכך לראשונה בתולדות הפרס זכו באוסקר שני שחקנים אפרו-אמריקאים.
ב-2003, היא שיחקה במותחן הפסיכולוגי "גותיקה" לצד רוברט דאוני ג'וניור.
במהלך הצילומים שברה את ידה בסצנה עם דאוני, שסובב את זרועה חזק מדי.
הצילומים הופסקו למשך שמונה שבועות.
באותה שנה, השתתפה בקליפ של לימפ ביזקיט לשיר "Behind Blue Eyes".
ב-2004 ברי כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "אישה חתול", עליו קיבלה שכר של 12.5 מיליון דולר.
והוא נחשב על ידי המבקרים כאחד הסרטים הגרועים ביותר שנעשו אי פעם.
היא זכתה בפרס השחקנית הגרועה ביותר בפרס פטל הזהב; היא קיבלה זאת ברוח טובה, והופיעה בטקס כדי לקבל את הפרס באופן אישי (תוך כדי מחזיקה בפרס האוסקר שלה מ"מונסטר בול").
כמו כן ב-2005, היא שימשה כמפיקה בפועל ב-Lackawanna Blues, והנחתה את קולה עבור דמותו של קאפי, אחת היצורים המכניים הרבים בסרט ההנפשה "רובוטים".
במותחן "זרה מושלמת" (2007), ברי כיכבה עם ברוס וויליס, וגילמה כתבת שעוברת כדי לחשוף את הרוצח של חברת ילדותה.
הסרט גרף סכום צנוע של 73 מיליון דולר ברחבי העולם, וזכה לביקורות פושרות מהמבקרים, שחשו שלמרות נוכחותם של ברי וויליס, הוא "מפותל מכדי לעבוד, וכולל סוף טוויסט מעצבן ומיותר".
הסרט הבא שלה ב-2007 היה הדרמה Things We Lost in the Fire, בכיכובה של בניסיו דל טורו, שם היא לקחה על עצמה את התפקיד של אלמנה טרייה, המתיידדת עם החבר הבעייתי של בעלה המנוח.
הסרט היה הפעם הראשונה שבה היא עבדה עם הבמאית סוזאן בייר הדנית, מה שהעניק לה תחושה חדשה של "לחשוב באותה ראש", שהיא העריכה.
בעוד שהסרט הרוויח 8.6 מיליון דולר בלבד, הוא זכה לביקורות חיוביות; ה"אוסטין כרוניקל" מצא שהסרט הוא "דרמה בנויה ללא דופי ובקצב מושלם של תנודתיות ביתית ופנימית" והרגישה ש"ברי מבריקה כאן, טובה כמו שהייתה אי פעם".
ב-2010 שיחקה בסרט "פרנקי ואליס" שהוצג בבבכורה בפסטיבל סאנדנס, וזיכה את יוצריו, כמו גם את ברי, בביקורות אוהדות.
הסרט הוא מותחן פסיכולוגי המתרחש בשנות ה-70, ובו היא מגלמת את פרנקי, חשפנית הסובלת מפיצול אישיות.
ב-2012 שיחקה בסרט "ענן אטלס", סרט מורכב בן 172, המכיל שש עלילות שונות.
ב-2013, שיחקה בתפקיד ראשי, בתור מוקדנית משטרה, שמנסה לסייע לילדה חטופה להימצא, בעודה נעולה בתא מטען של רכב, בסרט "הקריאה".
ב-2014 כיכבה בסרט נוסף בסדרת "אקס-מן", "אקס-מן: העתיד שהיה".
ביולי 2020 הודיעה ברי, בעקבות הכעס על ליהוקה בסרט חדש בתפקיד טרנסג'נדרית, שוויתרה על התפקיד.
ב-2022, שיחקה בסרט "הספירה לאחור".
בפברואר 2008, השתתפה בקמפיין תמיכה בברק אובמה.
באפריל 2013, השתתפה ברי בקליפ של "גוצ'י" לקמפיין לגיוס כספים והעלאת מודעות לצדק, חינוך ובריאות נשים.
ברי יצאה עם רופא השיניים ג'ון רונאן ממרץ 1989 עד אוקטובר 1991. בנובמבר 1993, רונאן תבע את ברי בסכום של 80,000 דולר במה שלטענתו היו הלוואות שלא שולמו כדי לסייע בהשקת הקריירה שלה.
ברי טענה שהכסף ממנו היה מתנה, ושופט דחה את התיק מכיוון שרונאן לא רשם את ברי כחייבת כאשר הגיש בקשה לפשיטת רגל ב-1992.
לדברי ברי, במהלך צילומי הסרט "בכוננות מתמדת" ב-1991, קיבלה מכות מבן זוגה שהתעלל בה, מה שגרם לניקוב של עור התוף שלה ואיבוד 80% משמיעתה באוזן השמאלית.
היא מעולם לא כינתה את שמו של המתעלל, אבל אמרה שהוא היה מישהו "ידוע בהוליווד".
בשנת 2004, החבר לשעבר שלה כריסטופר וויליאמס האשים את וסלי סנייפס באחריות לתקרית, ואמר, "כל כך נמאס לי שאנשים חושבים שאני הבחור שעשה את זה.
וסלי סנייפס הרס את עור התוף שלה, לא אני."
בשנת 1992 החלה לצאת עם שחקן הבייסבול דייוויד ג'סטיס, לאחר שכתב מעיר הולדתו של ג'סטיס, סינסינטי, אמר לה שג'סטיס מעריץ אותה, ברי נתנה את מספר הטלפון שלה לכתב כדי שיעבירו לג'סטיס.
ברי וג'סטיס נישאו מעט אחרי חצות ב-1 בינואר 1993. לאחר פרידתם בפברואר 1996, ברי הצהירה בפומבי שהיא הייתה כל כך מדוכאת עד ששקלה לשים קץ לחייה.
ברי וג'סטיס התגרשו רשמית ב-24 ביוני 1997.
במאי 2000, ברי לא הגישה מכתב על עזיבת זירת תאונת דרכים שביצעה ונידונה לשלוש שנות מאסר על תנאי, קנס של 13,500 דולר והורה לבצע 200 שעות של עבודות שירות.
ברי נישאה בפעם השנייה, לזמר והיוצר אריק בנט, ב-24 בינואר 2001, לאחר זוגיות שנתיים.
בנט עבר טיפול להתמכרות למין בשנת 2002, ובתחילת אוקטובר 2003 הם נפרדו, כאשר הגירושים הסתיימו סופית ב-3 בינואר 2005.
בנובמבר 2005, ברי החלה לצאת עם הדוגמן הצרפתי-קנדי גבריאל אוברי, אותו פגשה בצילומים לורסצ'ה.
ברי ילדה את בתם במרץ 2008. ב-30 באפריל 2010, ברי ואוברי הודיעו כי מערכת היחסים ביניהם הסתיימה כמה חודשים קודם לכן.
פחות משבועיים לאחר מכן, ב-22 בנובמבר 2012, אוברי ומרטינז אושפזו שניהם בבית חולים בשל פציעות לאחר שהשתתפו במריבה פיזית בביתה של ברי.
מסמכי בית המשפט שהודלפו כללו תמונות המראות פציעות משמעותיות בפניו של אוברי, שהוצגו בהרחבה בתקשורת.
ב-29 בנובמבר 2012, עורך דינה של ברי הודיע כי ברי ואוברי הגיעו להסכם משמורת ידידותי בבית המשפט.
ביוני 2014, פסק דין של בית המשפט העליון חייב את ברי לשלם לאוברי 16,000 דולר בחודש במזונות ילדים, וכן תשלום רטרואקטיבי של 115,000 דולר וסכום של 300,000 דולר עבור שכר טרחת עורך דין עבור אוברי.
ברי ומרטינז אישרו את אירוסיהם במרץ 2012, ונישאו בצרפת ב-13 ביולי 2013. באוקטובר 2013, ברי ילדה את בנם כשהיא בת 47. בשנת 2015, לאחר שנתיים של נישואים, הודיעו בני הזוג שהם מתגרשים.
ב-2020 ברי החלה לצאת עם המוזיקאי האמריקאי, זוכה פרס הגראמי ואן האנט, דבר שפורסם דרך חשבון האינסטגרם שלה.
+שנהסדרהתפקידהערות1989Living Dollsאמילי פרנקליןתפקיד ראשי; 12 פרקים1991Amenקליירפרק: "Unforgettable"עולם אחרג'קליןפרק: "Love, Hillman-Style"They Came from Outer Spaceרנהפרק: "Hair Today, Gone Tomorrow"נוטס לנדינגדבי פורטר6 פרקים1993Alex Haley's Queenקוויןמיני-סדרה1995המלך שלמה ומלכת שבאמלכת שבאסרט טלוויזיה של שואוטיים1996מרטיןעצמהפרק: "Where the Party At"1998החתונהשלבי קולסמיני-סדרהפרייז'רבטסיפרק: "Room Service"1999נא להציג את דורותי דנדרידג'דורותי דנדרידג'סרט טלוויזיה של HBO
מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (אנ') (1999)2005עיניהם הביטו באלוהיםג'ייני קרופורדסרט טלוויזיה של ABC2011משפחת סימפסוןעצמהדיבוב; "Angry Dad: The Movie"2015-2014אקסטנטמולי וודסתפקיד ראשי (2 עונות); 26 פרקים2019Boomerangמפיקה בפועל
האלה אספניולי (1951 - 25 באפריל 2022) הייתה אשת אקדמיה וחוקרת בתחום החינוך הערבי בישראל.
כיהנה כסמנכ"ל המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה.
האלה אספניולי נולדה ב-1951. כיהנה כיו"ר ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי וכיועצת שר החינוך, והייתה חברה בהנהלות האגודה לזכויות האזרח ומרכז מוסאוא.
אספניולי הקדישה רבים ממחקריה לפערים במערכת החינוך בין יהודים וערבים בישראל.
היא טענה שהסיבה העיקרית לפערים הללו - למשל באחוז הזכאות לתעודת בגרות - היא פער עמוק בשיטות ההוראה ובתשומות כגון בתי ספר ירודים וחסרי תנאים מינימליים שעדיין נפוצים במגזר הערבי.
סיבות נוספות שתורמות להבדלים הן מעורבות נמוכה של ההורים בחינוך הערבי ומחסור במערכות שמאתרות ומאבחנות את הילדים שזקוקים ליחס מיוחד.
היא הדגישה כי כבר בגן טרום חובה נקודת הזינוק בין יהודים וערבים איננה שווה ולכן בחלוף הזמן הפער רק הולך ומעמיק.
כל מערכת החינוך הערבית, היא קובעת, לקויה וסובלת מחסרים – הן מבחינת יחס המערכת אליה והן מבחינת יחס המורים עצמם.
במאמריה עמדה על כך שתוכניות הלימודים במערכת החינוך הערבית זרות וגורמות לניכור בקרב התלמידים.
היא האמינה שהפתרון טמון בשוויון בחינוך, שוויון הזדמנויות, שוויון בחלוקת המשאבים, ואף אפליה מתקנת, כאשר המסגרת לכך תהיה הקמת מינהל חינוך ערבי בישראל.
אספניולי הייתה אחותה של נבילה אספניולי, פסיכולוגית קלינית ופמיניסטית פעילה בארגוני נשים.
האלה אספניולי נפטרה ב-25 באפריל 2022. התגוררה בנצרת.
האלון הבודד הוא עץ אלון, ממין אלון מצוי, העומד במרכז גוש עציון קרוב ליישוב אלון שבות שגילו מוערך בכ-700 שנה.
לפני מלחמת העצמאות היה על יד העץ צומת דרכים של יישובי גוש עציון.
במלחמת העצמאות כבש הלגיון הירדני את יהודה ושומרון והחריב את יישובי הגוש.
חלק מהמגינים נפלו בקרב, וכ-130 מהם נטבחו לאחר שנישבו.
הנשים והילדים שפונו בעוד מועד היו לפליטים.
האלון הבודד נצפה משטח ישראל וסימל את הכמיהה לשיבה למקום.
בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים נהגו פליטי גוש עציון וצאצאיהם, לצפות בעץ מאזור נס הרים או מבוא ביתר, ולייחל ליום שבו ישובו לאדמתם.
לאחר מלחמת ששת הימים האלון הפך לסמל לשיבת האזור לשליטה יהודית.
קרן קיימת לישראל הקימה ליד האלון אנדרטה למתיישבי גוש עציון.
העץ אף מופיע בסמל היישוב אלון שבות, שאף נקרא על שם האלון, בסמל מועצה אזורית גוש עציון, בסמל החברה לפיתוח גוש עציון ובסמלה של המכללה האקדמית הרצוג.
ב-2011 עבר העץ טיפול משמר.
האליט ארגנץ' הוא שחקן טורקי.
האליט ארגנץ' נולד בשנת 1970 באיסטנבול, הוא בנו של השחקן סאיט ארגנץ'.
ארגנץ' סיים את לימודי התיכון בשנת 1989 והחל ללמוד הנדסה ימית באוניברסיטה הטכנית באיסטנבול.
ארגנץ' עזב אחרי שנה ועבר ללמוד אופרה באוניברסיטת מימר סינאן ומימן את עצמו באמצעות עבודה כמפעיל מחשב ומשווק.
ארגנץ' עבד זמן קצר כסולן גיבוי ורקדן עבור הזמרות אז'דה פקאן ולמאן סם.
ארגנץ' החל לשחק בתיאטרון דורמן וקיבל את תפקידו הראשי הראשון במחזמר "The King and I".
הוא ביסס את עצמו בטלוויזיה עם תפקיד בסדרה "Kara Melek".
הוא המשיך לעבוד בתיאטרון במחזות כגון אוויטה, Kiss Me ,Kate, Tatlı Charity, Beni Seviyor , Hayalet ועוד.
בעקבות השתתפותו בסדרות "Köşe Kapmaca" ו-"Böyle mi Olacaktı", הוא נסע לניו יורק ושיחק במחזמר "הרפתקאותיו של זק".
ב-2004 שיחק בסדרה "Aliye" לצד נייט איסלר וסאנם סליק.
ב-2005 ו-2006' שיחק ארגנץ' בסרטים "Babam ve Oğlum" בבימויו של סאגן אימרק, "Tramway" ו-"The Net 2.0".
בתחילת 2006, הוא החל לגלם את אונור אקסל בסדרה המצליחה "Binbir Gece" ששודרה עד 2009. במהלך התקופה הזו הוא גם שיחק בסרטים "Devrim Arabaları" ו-"Acı Aşk".
ארגנץ' גם גילם את מוסטפא כמאל אטאטורק בסרט "Dersimiz Atatürk".
בין השנים 2011–2014, הוא שיחק בסדרה המצליחה "הסולטאן".
לאחר השתתפותו בסדרה "הסולטאן", הוא הפך למפורסם מאוד באזורים דוברי טורקית כגון באזרבייג'ן, מקדוניה, בוסניה הרצגובינה, אלבניה, בולגריה ורומניה.
הסבא והסבתא רבתא מצד אימו של ארגנץ' היו אלבניים.
הוא נשוי לשחקנית ברגוזאר קורל ולהם שלושה ילדים.
הוא ציין כי הוא אוהב את הסגנון של זקי דמירקובוץ ואת הרגש של פרזן אוזפטק, אבל מעדיף לעבוד בעיקר עם רהא ארדם וסגאן אימרק אותם הוא מתאר כבמאיים צעירים ומוכשרים.
האלידה אדיפ אדיוואר (בטורקית: Halide Edib Adıvar; בטורקית עות'מאנית: خالده اديب; 1884, קונסטנטינופול – 9 בינואר 1964) הייתה סופרת, פוליטיקאית, אשת אקדמיה וחינוך טורקית.
ידועה גם בכינוי "רב"ט האלידה".
אדיפ נחשבת לאחת מנשות התרבות המובילות בטורקיה, בעיקר בזכות חיבוריה, שעסקו בבעיות החברתיות במדינה ובסוגיות הקשורות למעמד הנשים שם.
האלידה אדיפ נולדה בבשיקטש (Beşiktaş) שבאיסטנבול בשנת 1884. אביה, מוחמד אדיפ (מחמד אדיפ ביי), היה אחד ממזכיריו של הסולטאן עבדול חמיד השני.
בשלב מאוחר יותר שימש מנהל מנהלת הטבק ביואנינה ובבורסה.
אמה, פאטמה בדרפם ח'אנום, נפטרה כשהייתה האלידה ילדה קטנה.
אדיפ רכשה השכלה בסיסית בביתה באמצעות שיעורים פרטיים.
תקופה קצרה למדה בקולג' האמריקאי לבנות באיסטנבול.
בשנת 1897 היא תרגמה מאנגלית את הספר "האם" מאת ג'ייקוב אבוט , סופר אמריקאי שנודע בזכות ספרי הילדים שחיבר.
עבור תרגום זה זכתה ב"עיטור החמלה" (Şefkat Nişanı) מהסולטאן עבדול חמיד השני בשנת 1899. לאחר מכן, המשיכה האלידה את לימודיה בקולג' האמריקאי לבנות.
בשנת 1901, עם סיום הלימודים, התחתנה עם צאלח זכי ביי, שהיה המורה שלה למתמטיקה.
לשניים נולדו שני ילדים: אית אללה בשנת 1903 וחסן חכמת אללה תוגו (על שמו של האדמירל היפני היהאצ'ירו טוגו) בשנת 1905. בשנים הראשונות לנישואיה עסקה בפעילות ספרותית מגוונת.
היא קראה יצירות שונות בטורקית, באנגלית ובצרפתית, ואף תרגמה חלק מהן, ביניהן המלט של שייקספיר, חיבוריו של אמיל זולא ועוד.
שנת 1908 היוותה ציון דרך בחייה.
היא החלה לכתוב ולפרסם מאמרים בכתבי עת ובעיתונים, בעיקר בנוגע לחינוך ולזכויות הנשים.
המאמר הראשון שלה התפרסם בעיתון "טנין" (ההד) בעריכתו של תופיק פקרת.
בזכות מאמריה והשפעתם הגדולה על הציבור, ביקש ממנה משרד החינוך לקחת חלק ברפורמות בבתי הספר לבנות בקונסטנטינופול והיא עשתה זאת למשך כשנה.
בשנת 1910 הסתיימו נישואיהם של האלידה וצאלח זכי, כנראה בגלל רצונו לשאת אישה נוספת.
בעקבות הגירושים החלה האלידה להשתמש במאמריה בשם האלידה אדיפ, ולא האלידה צאלח.
האלידה המשיכה את פעילותה הספרותית והחברתית.
בשנת 1912 הייתה לאישה החברה הראשונה במועדון הספרותי "האח הטורקית" (Türk Ocağı).
היא הייתה פעילה גם בהקמת הארגון "תעאלי א-ניסוואן" (קידום הנשים).
בין השנים 1916–1917 עבדה כמפקחת מטעם הממשלה בבתי ספר בביירות, בדמשק ובהר הלבנון, היא שימשה גם כאחראית על בית יתומים שקיבל תחת חסותו גם ילדים ארמניים.
בזיכרונותיה מספרת האלידה את שיחתה בעניין עם אחמד ג'מאל פאשא:
עדות נוספת מביאה הרייט פישר, מיסיונרית אמריקאית ששהתה באזור בתקופת המלחמה:
בשנת 1917 היא נישאה לד"ר עדנאן אדיוואר, פוליטיקאי וסופר.
לאחר מכן החלה ללמד באוניברסיטת איסטנבול כמרצה לספרות.
בתקופה זו החלה להיות פעילה בתנועה הלאומית הטורקית, תחת השפעתו של זיא גקאלפ.
בסיום מלחמת העולם הראשונה, נכנסו כוחות בריטיים לאיסטנבול ולחלקים נוספים באימפריה העותמאנית.
מוסטפא כמאל החל לארגן את תנועת ההתנגדות והאלידה נודעה בפעילותה בארגון.
נאומיה נגד כיבוש איזמיר בידי היוונים (1919–1922) נתנו קול לתחושותיהם של אזרחים רבים.
בשל כך, בקשו הבריטים להגלותה למלטה בשנת 1920. היא הצליחה להימלט יחד עם בעלה לאנטוליה במטרה להצטרף לתנועה הלאומית הטורקית.
בדרך היא פגשה בעיתונאי יונס נאדי, ויחד החליטו להקים את סוכנות הידיעות "אנאדולו" (Anadolu Ajansı) כדי לדווח לכלל העולם על המתרחש באזור.
במהלך מלחמת יוון–טורקיה, הוענקו לה דרגות רב"ט ולאחר מכן סמל בשל מעורבותה ופעילותה.
את רשמיה וזיכרונותיה מתקופה זו, ובעיקר ממדיניות האדמה החרוכה של היוונים, כתבה בספר "מבחן האש הטורקי" (Türkün Ateşle İmtihanı).