tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בכנס שנערך בכנסת איים פרידמן כי "הנכים יחרימו את הבחירות" אם הממשלה לא תקיים את החוק
בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל עזר לקדם מענק בסך 500 שקלים לנכים.
המשיך לפעול לקידום חוק הנכים בעת כהונת ממשלת ישראל השלושים וחמש.
בחודשים לאחר מכן נמשכו הדיונים בין שר האוצר ישראל כץ לבין פרידמן.
החוק עבר באוקטובר 2020. במרץ 2021 הממשלה אישרה את הארכת המענק.
בינואר 2021 פרש ממפלגת ישראל ביתנו.
ביולי 2021 מונה כחבר בפורום היוועצות של מינהל המוגבלויות במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
באוקטובר 2021 הודיע על סיום המאבק של ארגונו בעקבות הסכם עם הממשלה על יישום חוק הנכים והרחבתו בהיקף 900 מיליון שקלים.ב-5 בנובמבר עם אישור תקציב המדינה החוק נכנס לתוקף וקצבת הנכות הבסיסית הועלתה ל-3,700 שקלים.
בעקבות סעיף ההצמדה לשכר הממוצע במשק הקצבה עומדת היום על 4,291 שקלים.
בינואר 2022 מונה על ידי שר הבינוי והשיכון זאב אלקין כחבר בוועדה ציבורית לבחינת כללי הזכאות לדיור ציבורי
ביוני 2023 מונה על ידי שר הרווחה יעקב מרגי וסגן ראש הממשלה ושר המשפטים יריב לוין כחבר בוועדה המייעצת לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 הודיע על חזרה למפלגת הליכוד והתמודדותו בפריימריז לרשימת הליכוד.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל בשנת 2024 התמודד פרידמן במקום השלישי ברשימת הליכוד למועצת העיר יבנה, אך לא נבחר.
קיבל אות הוקרה מטעם ראש עיריית יבנה, צבי גוב-ארי והדליק משואה בפסטיבל צמי"ד, בהוקרה מטעם ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת.
אלכסנדר פול קפרנוס האנטלי הוא מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מפיק מוזיקלי וסופר סקוטי.
קפרנוס הוא סולן וגיטריסט להקת הרוק הסקוטית "פרנץ פרדיננד", וחלק מהסופרגרופס FFS ו-BNQT.
נולד ב-20 במרץ 1972 באלמונדסברי, גלוסטרשייר לאם אנגלייה ואב יווני.
כשהיה ילד צעיר עבר עם משפחתו לסקוטלנד.
הוא נרשם לאוניברסיטת אברדין ללימודי תאולוגיה אך נשר והשלים את התואר באוניברסיטת סטראטקלייד שבגלאזגו.
בצעירותו עבד כשף, ברמן, נהג ורתך.
כנער, לימד את עצמו ביחד עם חבר לנגן בגיטרה ומתחילת שנות ה-90 היה חבר במספר להקות מקומיות כגון Amphetameanies ,The Yummy Fur, ו-The Karelia.
לאחר תקרית בה נעצר בטעות על ידי משטרת רוסיה בשל שמו הזהה לשם פושע, השמיט קפרנוס את שם אמו, האנטלי, משם משפחתו.
בשנת 2002 הקים יחד עם חבריו פול תומסון, בוב הארדי וניק מקארת'י את להקת פרנץ פרדיננד שפרצה ב-2004 עם הסינגל "Take Me Out".
הלהקה הוציאה שישה אלבומי אולפן, בהם אלבום משותף עם להקת ספארקס.
בין עבודותיו כמפיק מוזיקלי, הפיק את אלבום האולפן השלישי של להקת The Cribs, אלבום הבכורה של להקת Citizens!
ואלבום האולפן השני של הגיטריסט הסקוטי RM Hubbert.
בספטמבר 2005 החל בכתיבת טור שבועי בנושא אוכל בעיתון הגרדיאן תחת הכותרת "Soundbites".
הטור תיאר את יומן הרפתקאותיו הקולינריות בסיבוב ההופעות של פרנץ פרדיננד.
בדצמבר 2006 לקח חלק בתוכנית "ספר השבוע" של תחנת הרדיו BBC Four, במסגרתה הקריא את ספרו למאזיני התוכנית.
ב-2008 קריין קפרנוס בסרט Edwyn Collins: Home Again של רשת BBC על הזמר אדווין קולינס.
כמו כן, באותה שנה קריין בסרט הדוקומנטרי The Story of Kraftwerk של רשת BBC One.
ב-2016 השתתף יחד עם עוד אמנים מקומיים בסרט הדוקומנטרי "Lost in france" העוסק בסצנת המוזיקה של גלאזגו בשנות ה-90.
ב-2015 הקים את הסופרגרופ BNQT יחד עם חברי להקות טראוויס, Midlake, Band of Horses וגראנדדי, הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Volume 1, באפריל 2017, בו כל אמן כתב ושר שניים מהשירים.
בתחילת 2019 הפיק שני שירים עבור האמנית הלונדונית מגי בראון, והופיע בקליפ לאחד מהם.
לקראת אמצע 2019 הפיק מספר שירים ללהקת הבנות הלונדונית "לוס ביצ'וס".
אלכסנדר (אלכס) קושניר (באוקראינית Алекс Кушнір,נולד ב-2 בנובמבר 1978, ב' בחשוון ה'תשל"ט) הוא חבר כנסת לשעבר מטעם ישראל ביתנו, אשר כיהן גם כיו"ר ועדת הכספים.
בנוסף, כיהן גם כמנכ"ל משרד העלייה והקליטה.
אלכסנדר קושניר נולד בדרוהוביץ', אוקראינה הסובייטית למשפחה יהודית.
בשנת 1992 עלה לישראל עם אמו לעיר אשקלון.
שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת גבעתי.
בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגה.
עם שחרורו מצה"ל התגייס לשירות הביטחון הכללי, שם מילא מגוון תפקידי שטח במשך תשע שנים.
בוגר תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון מהקריה האקדמית אונו.
מילא תפקידי ניהול בסקטורים מגוונים כגון אנרגיה, קמעונאות ומימון.
כיהן כנציג של ארגון JDC בבלארוס.
בשנת 2015, לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הוצב במקום ה-17 ברשימת ישראל ביתנו.
ביולי 2016 מונה כמנכ"ל משרד העלייה והקליטה תחת השרה סופה לנדבר מאותה מפלגה.תפקיד בו כיהן עד לשנת 2018. במקביל לתפקיד זה שימש גם כמנכ"ל נתיב בשנים 17–2016. עם כניסתו של ח"כ יריב לוין לתפקיד מ"מ שר הקליטה, פוטר מתפקידו ללא התרעה מוקדמת, דבר שעורר את זעם ארגוני העולים.
בפברואר 2019 הוצב במקום השביעי לרשימת ישראל ביתנו לקראת הבחירות לכנסת ה-21, ובאותו מקום גם ברשימה לכנסת ה-22.
בספטמבר 2019 נבחר לכהן כח"כ לכנסת ה-22 מטעם מפלגת ישראל ביתנו.
באוקטובר 2020 שימש כציר בקונגרס הציוני העולמי ה־38.
ב־16 ביוני 2021 נבחר ליו"ר ועדת הכספים של הכנסת.
לאחר בחירתו מחדש לכנסת ה-23 מונה לראשות ועדת המשנה לחיילים בודדים בשירות ובשחרור, תת-ועדה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצב שוב במקום השביעי ברשימת ישראל ביתנו לכנסת ולא נבחר לכנסת, אחרי שמפלגתו קיבלה רק 6 מנדטים.
קושניר נשוי לאלונה ולהם ילדה, מתגורר באשקלון.
אָלֵכְּסַנְדֶר פָּפָּקוֹנְסְטַדִּינוּ הוא פזמונאי ומפיק מוזיקלי יווני-שוודי.
ידוע בדרך כלל בשמו המקוצר אלכס פי (Alex p).
הוא יוצר בז'אנר הפופ-דאנס, מוזיקה אלקטרונית וניתן לראות בשיריו גם השפעות של מוזיקה אתנית.
בשנת 2011 הצטרף לצוות הכותבים של הפזמונאי המפורסם רד וואן.
שיתוף הפעולה בניהם התקיים עד לשנת 2014. במהלך השנים הללו היה שותף בהפקת הסינגל של אנריקה איגלסיאס I Like How It Feels.
גם לקח חלק בכתיבה ובהפקה של האלבום C'est la vie של המוזיקאי ח'אלד.
בשנת 2013 הזמר האמריקאי מארק אנתוני פרסם גרסת כיסוי לשיר C'est la vie אותו הפיק פפקונסטדינו, גרסת הכיסוי זכתה להצלחה רבה ואף זכתה בפרס גראמי הלטיני, בנוסף השיר שהה 51 שבועות במצעד הלטיני של בילבורד, זהו הזמן הרב ביותר של שיר לשהות במצעד, מלבד שיאו של השיר despacito.
בתקופת שיתוף הפעולה עם רד וואן כתב והפיק את השיר Whip It של ניקי מינאז', את השיר Live It Up של ג'ניפר לופז ופיטבול ועוד שירים נוספים.
הוא גם ידוע בשל השירים שכתב והלחין לתחרות האירוויזיון.
משנת 2017 חבר בהרכב הפופ השוודי VAX, יחד עם הזמרים טדי סקיי וויקטור סוונסון.
אחותו היא ריצה פפקונסטדינו, מנחת טלוויזיה מפורסמת של תאגיד השידור השוודי.
אלכסנדר ג'ורג' קלייר הוא זמר-יוצר יהודי בריטי-ישראלי, חוזר בתשובה.
אלבום הבכורה שלו, The Lateness of the Hour שוחרר בבריטניה ב-2011 בחברת איילנד רקורדס והופק על ידי ומייג'ור לייזר.
הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום, , הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הסינגלים של בריטניה ובמקום 7 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר היה מועמד לפרס הסינגל הבריטי הטוב ביותר לשנת 2013.
מגיל צעיר האזין לג'אז, בלוז ומוזיקת נשמה, סגנונות שהיו אהובים על אביו.
בנעוריו הופיע עם חומר מקורי שכתב, תוך שהוא מלווה עצמו בגיטרה בבמות פתוחות בלונדון.
באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 היה קלייר בן זוגה של איימי ויינהאוס.
לאחר שנפרד ממנה החל בחזרה בתשובה ואימץ אורח חיים חרדי-מודרני.
אלבום הבכורה שלו, The Lateness of the Hour, יצא ב-2011 בחברת איילנד רקורדס ובהפקת חברי מייג'ור לייזר.
כל השירים באלבום, למעט גרסת כיסוי של קלייר לשיר "When Doves Cry" של פרינס, היו מקוריים.
האלבום לא זכה להצלחה והסינגלים מתוכו, "Up All Night" ,"Too Close" ו-"Treading Water" זכו להשמעות בודדות ברדיו (בעיקר בגרמניה ובהולנד) ולכמיליון צפיות ביוטיוב, שלא סימנו הצלחה.
כיוון שאינו מופיע בשבתות וחגי ישראל, בוטלו מספר סיבובי הופעות מתוכננים של קלייר, בהם סיבוב הופעות שתוכנן עם אדל.
חברת איילנד החליטה לוותר עליו וקלייר שקל ברצינות לוותר על קריירה מוזיקלית ולעבור לישראל.
כן הגיע השיר למקום ה-18 במצעד השנתי בבריטניה וה-11 במצעד השנתי בגרמניה.
מספר הצפיות ביוטיוב עלה ל-166 מיליון צפיות, בספוטיפיי כמות ההשמעות עלתה ל-247 מיליון האזנות, ומאלבומו נמכרו 600 אלף עותקים.
כמו כן, "Too Close" נבחר כשיר הנושא לסרט חטופה 2 של ליאם ניסן.
האלבום זכה להצלחה מאוחרת, הוא הגיע למקום ה-17 במצעד האלבומים הבריטי, למקום השמיני במצעד הגרמני ולמקום ה-48 במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
קלייר הפך לידוען מבוקש הן בשל ההצלחה "בן לילה", הן בשל עברו כחברה לשעבר של איימי ויינהאוס והן בשל אורח חייו החרדי, דבר שהקנה לו את הכינוי "מתיסיהו הבריטי".
באוקטובר 2014 זכה קלייר לפרס ASCAP על חיבור השיר.
ב-2012 השתתף בהפקה מחודשת של מלחמת העולמות.
באוגוסט 2014 ראה אור תקליטו Three Hearts, גם הוא באיילנד רקורדס.
הסינגלים מתוכו היו "War Rages On" ושיר הנושא, "Three Hearts".
בנובמבר 2016 ראה אור תקליטו השלישי, Tail of Lions ("זנב לאריות").
ביולי 2018 ראה אור אלבום בשם Three Days at Greenmount המכיל גרסאות אקוסטיות ("Unplugged") של שירים קודמים שלו ושירים חדשים.
האלבום הוקלט במשך שלושה ימים בעיר לידס.
נכון למאי 2022 קלייר ממוקם במקום ה-11 ברשימת האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם כ-1 מיליון מאזינים חודשיים, ובמקום ה-2 ברשימת האמנים הישראלים הנעקבים ביותר בספוטיפיי עם כ-640 אלף עוקבים.
ב11 בדצמ' 2023 הוציא קלייר בשיתוף פעולה עם מאט דאב את השיר "Unstoppable".
ביוני 2024 הוציא סינגל חדש בשם "Run".
קלייר מתחזק מספר חשבונות ברשתות החברתיות בהם יוטיוב, ספוטיפיי, דיזר, פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם עם כ-1.4 מיליון עוקבים.
קלייר התחתן בשנת 2012, ולו ולאשתו שלושה ילדים.
אלכס פינה (בספרדית: Álex Pina; נולד ב-23 ביוני 1967) הוא עיתונאי, במאי, מפיק, יוצר ותסריטאי ספרדי-בסקי, המוכר בעיקר כיוצר והמפיק של סדרות הטלוויזיה "בית הנייר" ו"בפנים".
פינה נולד בעיר פמפלונה, עיר הבירה של הקהילה האוטונומית נווארה שבצפון ספרד.
בגיל חמש עבר עם משפחתו לסן סבסטיאן שבחבל הבסקים.
לאחר מכן למד באוניברסיטת נווארה .
הוא החל את דרכו כעיתונאי בעיתון "El Diario Vasco", ולאחר מכן עבר לסוכנות הידיעות "Europa Press".
בשנת 1993 החל לעבוד כתסריטאי ועורך ב"Videomedia".
בשנת 1997 היה בצוות התסריטאים של סדרת הטלוויזיה "Más que amigos".
בשנת 2016, לאחר השקת סדרת הטלוויזיה "בפנים", שהוא היה אחד מיוצריה, עזב את חברת Globomedia ופתח חברת הפקות עצמאית, "Vancouver Media".
הסדרה הראשונה אותה הפיקה החברה הייתה "בית הנייר", ששודרה לראשונה בערוץ Antena 3 הספרדי, ולאחר מכן נמכרה לשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
בשל הצלחת הסדרה חתמו נטפליקס ופינה על חוזה ליצירת סדרות מקוריות בשביל נטפליקס.
בשנת 2019 יצר את הסדרה "המזח", ובשנת 2020 יצר את סדרות הטלוויזיה "קווים לבנים" ו-"שמיים אדומים" לנטפליקס.
בשנת 2023 יצר וכתב עבור נטפליקס את הסדרה "ברלין", ספין-אוף של הסדרה המצליחה שלו "בית הנייר".
בשנת 2025 יצר שוב עבור נטפליקס את סדרת טלוויזיה "בונקר המיליארדרים" על סיפור של שתי משפחות מיליארדרים שנאלצים לשרוד ביחד בבונקר מסיבי שנבנה עבור עשירים בלבד במהלך מלחמת עולם שלישית, ומפתחים יריבויות ובריתות בלתי צפויות.
אלכסנדר פריס הוא שחקן ומדבב קנדי.
פריס נולד בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ב-23 באפריל 1997. הוא החל לשחק בגיל שבע לאחר שפגש ילד אחר בחופשה משפחתית, ופנה לסוכן של השחקן.
ב-2015 עבר להתגורר בניו יורק והחל ללמוד לתואר ראשון בחוג לדרמה של בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק ולאחר מכן למד לתואר שני באמנויות יפות בחוג לתסריטאות.
+שנהסרטתפקידהערות2006משפחה על גלגלים (אנ')בילי גורניקאקס-מן 3: המפלט האחרוןילד במיני-ואןMemory ריקי מק'הייל2007הנעלםויקטור ניוטון2009אשתו של הנוסע בזמןהנרי2010פיית השינייםילד Barbie in a Mermaid Taleדג החלומותדיבוביומנו של חנוןקוליןDaydream Nationילד #12012In Their Skinג'ראד201937-Teenטרנט
שנהסדרהתפקידהערות2004The Five People You Meet in Heavenילדסרט טלוויזיה של ABC2005Terminal Cityאנג'ליק5 פרקיםסטארגייט SG-1אנדי ספנסרפרק: "Citizen Joe"2005–2006Firehouse Talesמילקידיבוב; 15 פרקים2005–2007ישנן בנותוילסון7 פרקים2006הנפיל (אנ')סטיבי קורבטסרט טלוויזיה של ABC FamilyMasters of Horrorמיקי רידלפרק: "The Damned Thing"על טבעיסם ווינצ'סטר בצעירותופרק: "Something Wicked"2007Passion's Webקוויןסרט טלוויזיה של Lifetime2008Peanuts Motion Comicsצ'ארלי בראוןדיבוב; 10 פרקיםjPodקונור לפקוויץ2 פרקים2008–2014מרתה מדברתטי.
אלכס קארוסו הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA בעמדות הרכז והקלע.
קארוסו נולד וגדל בעיר קולג' סטיישן אשר בטקסס, ובין השנים 2012–2016 למד באוניברסיטת טקסס A&M.
בעונת 2015/2016 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, לצד דניואל האוס, להשוואת הישג השיא של המועדון – העפלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen).
במשחק שמינית הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת אוקלהומה, בה שיחק באדי הילד, בתוצאה 63–77. בסיום אותה עונה נבחר הן לחמישיית ההגנה הראשונה והן לחמישייה השנייה של העונה במחוז SEC.
לאורך 4 עונותיו בליגת המכללות העמיד קארוסו ממוצעים כוללים של 8.0 נקודות, 4.7 אסיסטים, 3.7 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק.
בעת סיום לימודיו היה השחקן המוביל בתולדות אוניברסיטת טקסס A&M בסך אסיסטים (649) וחטיפות (276) בקריירה.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2016, חתם קארוסו על חוזה בקבוצת אוקלהומה סיטי בלו מליגת הפיתוח של ה-NBA.
לאורך עונת 2016/2017 רשם באוקלהומה סיטי ממוצעים של 11.9 נקודות ו-5.2 אסיסטים למשחק.
לאחר שהרשים בליגת הקיץ 2017 זכה לחוזה כפול בלוס אנג'לס לייקרס, במסגרתו שיחק לסירוגין בלוס אנג'לס ובקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – סאות' ביי לייקרס.
ב-37 משחקיו באותה עונה ב-NBA קלע 3.7 נקודות בממוצע למשחק, וב-29 משחקיו בליגת הפיתוח הצטיין עם ממוצעים של 19.0 נקודות ו-7.7 אסיסטים למשחק, אשר הקנו לו מקום בחמישייה השנייה של העונה.
בעונת זכה לדקות משחק מרובות יותר עם הלייקרס ב-NBA, ותרם 9.2 נקודות ו-3.1 אסיסטים למשחק.
ב-5 באפריל 2019 קלע שיא קריירה של 32 נקודות במשחק מול לוס אנג'לס קליפרס.
לקראת עונת חתם בלייקרס על חוזה NBA סטנדרטי לשתי עונות, עבור כ-5.5 מיליון דולר.
באותה עונה הפך לשחקן רוטציה קבוע בלייקרס, כמחליפם מהספסל של אייברי בראדלי וקנטביוס קולדוול-פופ, וקלע 5.5 נקודות בממוצע למשחק.
בפלייאוף 2020 שותף בכל 21 משחקי קבוצתו, וסייע ללייקרס לזכות באליפות ה-NBA, עם ממוצעים של 6.5 נקודות ו-2.8 אסיסטים למשחק.
באוגוסט 2021 חתם קארוסו על חוזה בשיקגו בולס.
ב-21 ביוני 2024 הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בתמורה לג'וש גידי.
זכה במהלך עונת 24/25 באליפות הנ.ב.א עם האוקלהומה סיטי תאנדרס
אלחנדרו פדייה הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה.
בשנים 2015–2021 כיהן כמזכיר המדינה של קליפורניה.
פדייה, חבר המפלגה הדמוקרטית, ממלא את מקומה של קמלה האריס, שנבחרה לסגנית נשיא ארצות הברית.
פדייה הושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2021, לצד הסנאטורים ג'ון אוסוף ורפאל וורנוק.
הוא הסנאטור המקסיקני וההיספני הראשון מקליפורניה, כמו גם הראשון שמגיע מדרום קליפורניה מאז 1992, עת עזב ג'ון סימור את הסנאט.
כמו כן, הוא הגבר הראשון שמייצג את קליפורניה בסנאט מאז 1993, אז פרש אלן קרנסטון.
פדייה הוא אחד משלושת ילדיהם של סנטוס ולופה פדייה, שהיגרו אל ארצות הברית ממקסיקו בטרם נפגשו ונישאו אחד לשנייה בלוס אנג'לס.
פדייה גדל בקהילת פאקוימה, אחת מהשכונות הוותיקות ביותר באזור הצפוני של עמק סן פרננדו בלוס אנג'לס, וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון סן פרננדו.
בשנת 1994 קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
לאחר תום לימודיו הגבוהים, שב פדייה לפאקוימה ועבד זמן קצר כמהנדס בחברה "יוז איירקראפט", שם כתב תוכנת מחשב למערכות לוויין.
פדייה הוא חבר לשעבר בוועד המנהל של המכון הטכנולוגי במסצ'וסטס ונשיא האגודה הלאומית לפקידים לטינים ממונים ונבחרים (NALEO), המונה למעלה מ-6,000 אנשי ציבור לטיניים בארצות הברית.
הוא משמש כיו"ר מועצת המנהיגות בלוס אנג'לס של האגודה האמריקאית לסוכרת.
בשנת 1995 נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית כעוזרהּ האישי של הסנאטורית דיאן פיינסטיין.
לאחר מכן היה מנהל מסע הבחירות של חבר האספה המדינתית של קליפורניה טוני קרדאנס בבחירות 1996 ושל חברים אחרים בבית המחוקקים של קליפורניה.
ב-1 ביולי 1999 פדייה, בן 26 בלבד, הושבע לתפקידו כחבר מועצת העיר לוס אנג'לס.
שנתיים אחר כך נבחר בידי עמיתיו למועצה לנשיא.
פדייה היה הלטיני הראשון והאדם הצעיר ביותר שנבחר לנשיא מועצת העיר בלוס אנג'לס.
במהלך כהונתו כנשיא מועצת העיר, נבחר פדייה גם לנשיא ליגת הערים בקליפורניה לשים 2006-2005.
לאחר שפרש מתפקידו כנשיא מועצת העיר לוס אנג'לס, נבחר פדייה בבחירות האמצע ב-2006 לסנאט המדינתי של קליפורניה, הבית העליון בבית המחוקקים של המדינה, וגבר בבחירות בפער גדול על פמלה בראון, מועמדת המפלגה הליברטריאנית.
במסע בחירות זה גייס 1,947,933 דולר אמריקני עבור קרן הקמפיין שלו.
הוא נבחר מחדש בשנת 2010, עם כמעט 70% מהקולות במערכה בה ניצב בפני קת'ין אוונס מהמפלגה הרפובליקנית.
בסנאט היה חבר ועדת ההקצבות, הוועדה לעסקים ולמקצועות ולפיתוח כלכלי, בוועדת הארגון הממשלתי ובוועדות אחדות נוספות.
באוגוסט 2012 נכלל פדייה ברשימת 20 הכוכבים הלטיניים העולים בפוליטיקה של קליפורניה בידי "סן פרנסיסקו כרוניקל", בנימוק תפקידו באגודה הלאומית לפקידים לטינים ממונים ונבחרים (NALEO).
בספטמבר 2014 קידם פדייה את מה שלימים יהפוך ל"הצעה 67", איסור מדינתי על הצעת שקית קניות מפלסטיק.
ב-8 בנובמבר 2016, כאשר פדייה כיהן כמזכיר המדינה נערך משאל עם על אודות ההצעה, והאפשרות בעד האיסור על שקיות הפלסטיק קיבלה 66% מהקולות.
הוא עזב את תפקידו ב-30 בנובמבר 2014 לאחר שתי תקופות כהונה רצופות.
ב-4 בנובמבר 2014 נבחר פדייה לתפקיד עם 53.6% מקולות הבוחרים וגבר על יריבו הרפובליקני פיט פיטרסון.
ב-6 בנובמבר 2018 נבחר פדייה מחדש עם 64.5% מהקולות והביס את מארק פ.
באוגוסט 2020 נבחרה קמלה האריס, אחת משתי נציגותיה של קליפורניה בסנאט של ארצות הברית, לעמיתתו למירוץ של ג'ו ביידן.
לאחר ניצחונם של ביידן והאריס בבחירות הכלליות, הוזכר פדייה כמי שעשוי למלא את מקומה של האריס — שנבחרה לסגנית נשיא ארצות הברית — ולהתמנות לסנאט בידי מושל קליפורניה גווין ניוסם.
בדצמבר 2020, המושל ניוסם מינה את פדייה לסנאט של ארצות הברית.
הוא יהא ההיספני הראשון שייצג את קליפורניה בסנאט האמריקאי.
כאשר העיתונות העלתה השערות לגבי מחליפה או מחליפתה של האריס בסנאט, הביעה בעקביות הסנאטורית הבכירה דיאן פיינסטיין תמיכה במועמדותו ההיפותטית של פדייה.
עמדותיו הפוליטיות של פדייה נחשבות למתונות.
בבחירות לסנאט ב-2022, נבחר לכהונה מלאה בסנאט.
אלכס פיצאלן הוא שחקן אוסטרלי.
פיצאלן נולד בבריזבן, קווינסלנד, אוסטרליה.
תפקידו הראשון של פיצאלן היה בסרט הקצר "I Miss You".
באותה שנה הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "Yesterday Is History".
בשנת 2016 הופיע בכמה סרטים קצרים.
שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הטלוויזיה "Life Series", בסרטי הטלוויזיה "The Get" ו-"Crash & Burn".
בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "סלנדרמן".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עולם חדש".
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "50 States of Fright" לצד אייסה באטרפילד.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע העתידי "שבלייה" המבוסס על חייו של המלחין שבלייה דה סנט ג'ורג', יליד גואדלופ.
הסרט יצא לאקרנים ב-21 באפריל 2023.
בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "הפראיות".
אלכס קורנהאוזר (1946–2020) היה מהנדס ומנהל ישראלי בענף ההייטק.
כיהן כמנכ"ל אינטל ישראל בשנים 2000–2007.
הוא קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מהאוניברסיטה הפוליטכנית בבוקרשט בשנת 1969. הוא עלה ארצה עם משפחתו בשנת 1977, ושנה לאחר מכן החל לעבוד באינטל ישראל, שמנתה אז כמה עשרות עובדים בחיפה.
קורנהאוזר עבד בפיתוח שבבים, כולל המעבד המתמטי אינטל 8087. בשנת 1990 מונה למנהל מרכז הפיתוח בחיפה, ובשנת 1994 עבר למפעל ייצור השבבים פאב-8 בירושלים.
שנתיים מאוחר יותר מונה למנהל ההקמה של פרויקט מפעל פאב 18 החדש בקריית גת.
קורנהאוזר מונה בשנת 2000 לתפקיד מנכ"ל אינטל ישראל וסגן-נשיא לטכנולוגיה של אינטל העולמית.
במסגרת תפקידו היה אחראי על עבודות הקמת מפעל פאב 28 שהחלו בשנת 2005 ועל פיתוח שבבי הסנטרינו ושבבי הליבה הכפולה (dual core).
לאחר פרישתו מאינטל, בשנת 2008, שימש קורנהאוזר כדירקטור בחברת טאואר וכמנהל הפעילות הגלובלית של נומוניקס, יצרנית שבבי זיכרון שנמכרה ב-2020 לחברת מייקרון.
בשנת 2017 הצטרף לדירקטוריון פריורטק.
קורנהאוזר נפטר בנובמבר 2020 ונטמן בבית העלמין החדש בנהריה.
מנכ"ל השנה בהייטק, בקטגוריית חברות רב לאומיות הפעילות בישראל.
פרס מוביל תעשיית השבבים הגלובלית בכנס התעשייה השנתי ChipEx2013.
אלכס פוית'רס הוא כדורסלן איווארי יליד-ארצות הברית המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בזניט סנקט פטרבורג מהליגה המאוחדת של VTB.
פוית'רס שיחק את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת קנטקי, אותה העדיף על הצעות מעוד מכללות רבות.
ב-12 בדצמבר 2014 סיים פוית'רס את עונת 2014/15 בשל קרע ברצועה הצולבת הקדמית בברך שמאל במהלך אימון.
פוית'רס חזר לקנטאקי לעונת הסיניור שלו, האחרונה שלו במסגרת המכללות, והעמיד ממוצעים של 10.2 נקודות ו-6.0 ריבאונדים למשחק.
נכון לעונת 2020/21, פוית'רס נשאר אחד מחמישה שחקנים בלבד ששיחקו ארבע עונות תחת המאמן ג'ון קליפארי בקנטקי.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2016 הצטרף פוית'רס לסגל ליגת הקיץ של אורלנדו מג'יק.
ב-29 באוגוסט 2016 הוא חתם באינדיאנה פייסרס.
הפייסרס חתכו את פוית'רס מסגלם ב-17 באוקטובר 2016 לאחר שהופיע בשני משחקי קדם עונה.
ב-31 באוקטובר 2016, הוא נרכש על ידי פורט ויין מאד אנטס, קבוצת ליגת הפיתוח של הפייסרס.
ב-2 באפריל 2017 חתם פוית'רס בפילדלפיה 76' על מנת לסייע לקבוצה להתאושש ממכת הפציעות שפקדה אותה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה באותו לילה, כשקלע 11 נקודות ב-24 דקות מהספסל בהפסד 113–105 לטורונטו ראפטורס.
ב-11 באפריל הוא חתם על חוזה עם פילדלפיה לשארית העונה.
ב-22 באוגוסט 2017 חתם פוית'רס על חוזה דו כיווני באינדיאנה פייסרס.
על פי תנאי החוזה הוא חילק את זמנו בין הפייסרס לקבוצת ליגת הפיתוח שלהם, פורט ויין מאד אנטס.
עם זאת, ב-28 בדצמבר 2017, חוזהו של פוית'רס הומר לחוזה מלא ורגיל לעונה על אף ששיחק ב-11 משחקים בלבד עם הפייסרס עד לשלב זה.
ב-6 ביולי 2018, הפייסרס ויתרו עליו.
ב-20 באוגוסט 2018 חתם פוית'רס על חוזה דו כיווני עם אטלנטה הוקס.
פוית'רס שיחק ב-21 משחקים עבור ההוקס (ואף פתח פעם אחת בחמישייה), עם ממוצעים של 5.1 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק.
הוא גם העמיד ממוצעים של 23.7 נקודות, 9.7 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים, 1.1 חטיפות ו-1.2 חסימות ב-18 משחקי ליגת הפיתוח עבור אירי בייהוקס.
ב-12 באוגוסט 2019 חתם פוית'רס בג'ילין נורת'איסט טטיגרס מליגת ה-CBA הסינית.
ב-2 בדצמבר 2019 הוא חתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
פוית'רס העמיד בקבוצה ממוצעים של 12.9 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
ב-7 ביולי 2020, חתם פוית'רס בזניט סנקט פטרבורג מהליגה המאוחדת של VTB והיורוליג.
ב-16 ביוני 2021 חידש פוית'רס את חוזהו במועדון הרוסי.
ב-21 ביוני 2022 חתם פוית'רס לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית והיורוליג, וזכה איתה באליפות המדינה בעונת .
ב-28 ביולי 2023 חתם פוית'רס באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל והיורוליג.
ב-2024 חתם שוב בזניט מהליגה המאוחדת של VTB.
בעונת 2024/2025 זניט סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה.
ויליאם אלכס פוקסן הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בשלושה צמידי אליפות העולם בפוקר פעמיים בסבב הפוקר העולמי ושלושה גביעי סבב טריטון.
פוקסן שיחק פוטבול בבוסטון קולג' בתפקיד Tight-End.
בזמן לימודיו ב-2012 זכה בטבעת סבב אליפות העולם בפוקר כשניצח בטורניר טקסס הולדם ל-6 שחקנים, וזכה בכ-22 אלף דולר.
בדצמבר 2017 סיים במקום השני בטורניר המרכזי בסבב הפוקר העולמי שהתקיים בבלאג'יו שבלאס וגאס וזכה ב-1.1 מיליון דולר.
חודשיים לאחר מכן בפברואר 2018, ניצח בטורניר המרכזי של סבב הפוקר העולמי שהתקיים ב-Commerce שבלוס אנג'לס וזכה בכ-400 אלף דולר.
בדצמבר 2019 זכה בסבב הפוקר העולמי בפעם השנייה, כאשר הפעם הצליח לנצח את הטורניר בו סיים במקום השני שנתיים קודם לכן, וזכה ב-1.7 מיליון דולר.
פוקסן היה שחקן השנה של GPI ב-2018, והראשון שהגן על התואר כשזכה שוב ב-2019.
ביוני 2022 עשה את זכייתו הגדולה ביותר, כאשר ניצח בטורניר High Roller במסגרת אליפות העולם בפוקר וזכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, ובפרס של כ-4.5 מיליון דולר.
באוקטובר 2024 פוקסן זכה בצמיד השני שלו, כשניצח את טורניר האומהה Mystery Bounty שהתקיים כחלק מסדרת הטורנירים באינטרנט, וזכה ב-39.3 אלף דולר.
בנובמבר זכה בגביע סבב טריטון הראשון שלו, כשניצח את טורניר ה-50 אלף דולר וזכה בפרס של כ-1.5 מיליון דולר.
נכון למאי 2025, פוקסן זכה בסך של כ-46.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-7.3 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.
פוקסן נשוי לשחקנית הפוקר קריסטן פוקסן.
ב-2021 התנגדו לדרישת אליפות העולם בפוקר שהמשתתפים יהיו מחוסנים כנגד נגיף הקורונה.
באפריל 2022 היה לראשון שהאשים את עלי אימסירוביץ' ברמאות, דבר שהוביל שחקנים נוספים לצאת כנגד אימסירוביץ' ובהמשך למארגני תחרויות למנוע מאימסירוביץ' להשתתף בטורנירים.
אלכס קרול (נולד ב-26 בספטמבר 1989) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה, קולנוע, מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
אלכס נולד בעיר לבוב, אוקראינה, ליעקב ואלה קרול.
בשנת 1991 משפחתו עלתה לישראל והתיישבה בקריית מוצקין.
בשנת 2001, בעודו בן 11, התייתם מאביו, שנפטר ממחלת הסרטן.
במסגרת לימודיו בבית הספר התיכון אורט בעיר הצטיין במגמת התיאטרון ושיחק בהפקות של "תיאטרון המסיכה" (התיאטרון הייצוגי של רשת המתנ"סים) כגון "איי לייק מייק", "יתוש בראש", "קוויאר ועדשים" ועוד.
בין השנים 2009-2012 למד בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין, והיה מהשחקנים הבולטים במחזור.
במסגרת לימודיו שיחק את ואדיניו, תפקיד ראשי, בהפקה "דונה פלור נשואה לשניים" בבימויו של עירד רובינשטיין.
ההצגה ייצגה את הסטודיו בפסטיבל "בלומנאו" בברזיל וכמו כן בפסטיבל "עתיד התיאטרון" בצוותא.
במהלך שנה ב' שיחק את ג'ים מוריסון בהפקה "דלתות" של ארז דריגס שהועלתה בצוותא, ובעודו תלמיד שנה ג' שיחק את התפקיד הראשי ב"שרוליק", אופרת רוק אותה כתבו והלחינו שי להב ויוני רכטר, בהפקה משותפת עם תיאטרון הקאמרי ובבימויו של משה קפטן.
ההצגה זכתה לביקורות אוהדות והועלתה גם בצוותא.
באותה שנה השתתף גם ב-Olive Festival במילאנו, עם מחזמר אותו כתב והלחין.
מיד עם תום לימודיו התקבל לתיאטרון באר שבע ושיחק במספר הצגות: "המערה של סלמנקה", "הכל אודות חווה" (איה קפלן) ו"מומו" (רפי ניב, בשיתוף תיאטרון המדיטק).
בשנת 2013 התקבל לתיאטרון הלאומי הבימה והשתתף בהפקה "אדם לא מת סתם" (שיר גולדברג).
עבור הצגה זו היה מועמד לפרס השחקן המבטיח, וההצגה זכתה במרב פרסי התיאטרון לשנת 2013. באותה שנה נשלח להשתתף בכיתת האמן של לב דודין , האקדמיה לתיאטרון סנט פטרסבורג מטעם התיאטרון.
בשנת 2014 שיחק בהצגה "הכיתה שלנו" (חנן שניר, הבימה בשיתוף הקאמרי).
ההצגה זכתה במספר פרסים, כולל "הצגת השנה" ו"במאי השנה" בשנת 2015.
בשנת 2015 לוהק לתפקיד הראשי בהצגה "אדיפוס - תיאור מקרה", עיבוד מחודש לקלאסיקה היוונית בבימויו של חנן שניר.
ההצגה וביצועו של אלכס זכו להתעניינות רבה מצד מבקרים, כאשר מרבית הביקורות שיבחו את הופעתו.
על תפקידו זה היה מועמד לפרס "שחקן השנה" לשנת 2015. מאז, הוא ממשיך לשחק בתיאטרון הבימה בתפקידים ראשיים נוספים כגון: 1984, עקומים, מצדה 1942, ינטל, ועוד.
בעקבות הצלחת ההצגות "הכיתה שלנו" ו"אדיפוס", החלה להתפתח התעניינות משמעותית בשחקן.
הוא זכה לכתבה גדולה במוסף "7 ימים" של ידיעות אחרונות, ולראיונות בעיתונים הארץ, גלובס וכלכליסט.
במהלך הראיונות חשף פרטים אישיים על חייו, כולל התמודדותו עם בעיות נפשיות והתמכרות לאלכוהול.
בשנת 2021, פרסם פוסט אישי בפייסבוק שבו שיתף על תהליך הניקוי שעבר וההצלחה שלו להתגבר על ההתמכרות.
הפוסט הפך לויראלי ופורסם בעמוד "סטטוסים מצייצים".
כיום, הוא משמש כמאמן אישי המסייע לאנשים להחלים מהתמכרויות.
אלכס משורר, מלחין כותב ומבצע.
שר, מנגן על גיטרה, פסנתר ומפוחית.
מגיל צעיר ועד היום מופיע עם שירים פרי-עטו.
בשנת 2008 התמודד והעפיל ל"נבחרת" העונה ה-6 של כוכב נולד.
באודישנים ביצע את השיר "עכשיו" (ג'וני שועלי) וזכה לתשבחות השופטים.
בתוכנית ביצע את השיר "מודדת" (ירמי קפלן) אך לא עבר לשלב הבא.
בשנת 2020 הוציא סינגל בשם Flora.
+הצגהמיקוםשנהלבד בברליןברלין, גרמניה.2017הכיתה שלנובלקן: מקדוניה, אלבניה, סרביה ומונטנגרו.
פסטיבל התיאטרון של בלומנאו, ברזיל.2015דונה פלור נשואה לשנייםבלומנאו, ברזיל.2012מחזמר בהשתתפותו שאותו גם הלחיןפסטיבל OLIVE, מילאנו, איטליה.2011
+שםערוץתפקידבימוישנההשגרירותערוץ 13ולדיניב גת2022ספיידרזHOTמקס מולוטוב/מר בנטרני סער2020תאג"דYESאלכסציון רובין2016יום האםקשתמקעקערני סער, איתן צור2016זגורי אימפריהHOTאוטומאור זגורי2014 - 2015
2012 - בוגר הסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
2013 - בוגר האקדמיה למשחק דרמטי של הבמאי לב דודין בסנט פטרבורג.
2013 - מועמדות בקטגוריית "השחקן המבטיח" בתיאטרון הישראלי (על תפקידו בהצגה "אדם לא מת סתם").
2014 - זוכה מלגת חב' סנו-משפחת לנדסברג לשחקן מבטיח.
2015 - מועמדות בקטגוריית "שחקן השנה" בתיאטרון הישראלי (על תפקידו בהצגה "אדיפוס - תיאור מקרה").
2017 - זוכה פרס "השחקן המצטיין" בתיאטרון הבימה, מלגה על שם אלה דן ז"ל (על תפקידו בהצגה "1984").
2022 - זוכה פרס "השחקן המצטיין" בתיאטרון הבימה, מלגה על שם אלה דן ז"ל.
בשנת 2022 נישא לאופיר חורי, שחקנית, בוגרת "בית צבי" ואוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2024 נולד בנם הראשון, לאונרדו קרול.
אלכס מתרגל מדיטציה טרנסנדטלית ומרבה לדבר על היתרונות שלה והשפעתה על חייו האישיים והמקצועיים.
אלכס קוליאדו גוטיירס (בקטלאנית: Álex Collado Gutiérrez; נולד ב-22 באפריל 1999 בסבאדל שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אל-שאמאל מליגת העל הקטרית.
קוליאדו שיחק במחלקות הנוער של מרקנתיל ואספניול, ובשנת 2009 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה.
בשנת 2018 החל לשחק בברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון, תחילה בליגה הספרדית השנייה, ובהמשך בליגה הספרדית השלישית.
ב-4 במאי 2019 ערך קוליאדו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ברצלונה, בהפסד 0–2 לסלטה ויגו במסגרת המחזור ה-36 בלה ליגה לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה.
ב-7 בינואר 2022 הושאל קוליאדו עד לתום עונת 2021/2022 לגרנדה מלה ליגה.
ב-8 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ברצלונה במסגרת המחזור ה-20 בליגה.
ב-17 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 ללבאנטה במסגרת המחזור ה-32 בליגה.
בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אלמריה במסגרת המחזור השני בליגה.
במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 ביולי 2023 חתם קוליאדו על חוזה לשש שנים בריאל בטיס מלה ליגה.
ב-31 ביולי הושאל לאל-אוח'דוד מליגת העל הסעודית למשך עונת 2023/2024. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד א-שבאב במסגרת המחזור הראשון בליגה.
אלכס קורזם (נולד ב-1935 או 1936, נפטר ב-31 בינואר 2022) היה ניצול שואה אוסטרלי יליד פולין.
קורזם התפרסם בשנת 2002 בעקבות הספר הדוקומנטרי, "הקמע" שכתב עליו בנו, מארק.
הספר מגולל את קורותיו של קורזם במהלך מלחמת העולם השנייה כקמע של יחידת מתנדבי SS לטבים (ר' הלגיון הלטבי, ).
בעקבות הספר נעשתה על קורזם תוכנית טלוויזיה דוקומנטרית וכן התקיים ויכוח בשאלת מוצאו היהודי של קורזם.
קורזם טוען בביוגרפיה שלו כי נולד כיהודי בכפר קוידאנוב בפולין (כיום נמצא בבלארוס תחת השם דזרז'ינסק) בשנת 1935 או 36' בשם איליה הלפרין, בן לשלמה הלפרין וחנה הלפרין (לבית גילדנברג).
ב-21 באוקטובר 1941 נרצחו חנה הלפרין, בנה דויד ובת נוספת וכ-1,600 יהודים אחרים בבורות הריגה בסביבות הכפר.
אביו, שלמה, ככל הנראה הצטרף לפרטיזנים יחד עם ידיד משפחה מספר ימים מוקדם לכן.
הלפרין האב נתפס לאחר מכן ונשלח לאושוויץ, אולם שרד את המלחמה.
לאחריה חזר לדזרז'ינסק, התחתן והקים משפחה מחדש.
הלפרין מת בשנת 1975 ולפי בנו השני, מעולם לא ידע כי בנו הבכור, אלכס, שרד אי פעם את המלחמה.
קורזם טוען כי כבר הובל פעם אחת יחד עם אמו לטבח, ורגע לפני שכיתת היורים פתחה באש החל גשם כבד שהרטיב את הרובים והגרמנים שילחו את היהודים חזרה לבתים.
באותו הלילה העירה אותו אמו והאיצה בו לברוח מהבית שכן ידעה שהטבח יתחדש ביום למחרת.
ואכן, קורזם צפה במשפחתו ובשאר קהילתו נטבחים מהיער בו הסתתר.
הוא הסתתר ביער חודשים רבים, בהם חי על פירות יער.
אולם לבסוף הרעב הכריע אותו והוא הסתכן וביקש מזון מחיילים גרמנים שמצא.
ככל הנראה גישתו החצופה שהצחיקה את הגרמנים השיכורים ותגובתם של החיילים היא שגרמה למפקד היחידה, יקאבס קוליס (בלטבית: Jekabs Kulis), לאמץ אותו וכך להציל אותו ממוות ודאי (שנים מאוחר יותר, כשהתחקו אחר עברו של קורזם, מיקמו את רגע הפגישה עם החיילים הגרמנים מיד לאחר טבח גטו סלונים).
קוליס אימץ את קורזם כקמע היחידה (מתפקיד זה שמו של הספר) ומכיוון שלא היו עליו תעודות מזהות ניתן לו שם חדש: אולדיס קורזמנייקס (בלטבית: Uldis Kurzemnieks, שמו הנוכחי, Alex Kurzem הוא אינגלוז של השם הלטבי), שם בעל מאפיינים לטביים על בסיס מראהו הארי של קורזם.
לקורזם הוענקו גם מדי וורמאכט שנתפרו במיוחד למידותיו הזעירות וניתן לו התפקיד לשמח ולבדר חיילים.
בשלב מאוחר יותר, גילה קוליס את דבר זהותו היהודית של קורזם כשתפס אותו עושה פיפי.
על פי קורזם, הסיבה לכך שקוליס לא דיווח עליו לממונים לו היא שאימוצו של קורזם היה תחת אחריות קוליס ואילו היו מגלים שקוליס החביא יהודי, ייתכן שהדבר היה עולה לו בקריירתו או אף בחייו.
לאחר מכן, קוליס והקצין הממונה עליו, קארליס לובה (בלטבית: Kārlis Lobe) נתנו לו זהות חדשה בתור יתום רוסי שאיבד את הוריו ביער.
זהות חדשה זו הייתה בשימוש לאחר המלחמה וכך היה ידוע בקרב קהילת הווטרנים הלטבים שהיגרו לאוסטרליה לאחר המלחמה וכן בפני משפחתו.
במהלך ילדותו במלחמה, הופיע קורזם מספר פעמים בתעמולה הנאצית וכן באחד מיומני ה-Die Deutsche Wochenschau (יומן חדשות שבועי) כקמע ארי.
פעם אחת, הורה לובה לקורזם לחלק שוקולדים לילדים יהודים בעת המתנם לעלייה לרכבות על מנת "להרגיע אותם".
ב-1944, כשההפסד היה כמעט וודאי, ולאחר ניסיון בריחה כושל מהיחידה בביצות וולחוב, נשלח קורזם על ידי מפקד יחידת ה-SS הלטבית לחיות אצל משפחה לטבית עשירה.
בסיום המלחמה, נעקרה המשפחה למחנה עצורים בהמבורג, גרמניה.
ב-1949 היגר קורזם מהמחנה לאוסטרליה.
באוסטרליה עבד בקרקס ולבסוף נהיה למתקן טלוויזיות במלבורן.
הוא נישא לפטרישיה (נפטרה ב-2003) ונולדו להם 3 ילדים.
כל הזמן הזה שמר את סודותיו לעצמו עד שב-1997 נפתח לבנו מארק והשניים החלו להתחקות אחר עברו של האב.
קורזם נפטר ב-31 בינואר 2022 בשל מחלת הקורונה, בן 86 במותו.
ב-2002 כתב והפיק בנו של קורזם, מארק (נהרג ב-2010 בשל סיבוכי סכרת יחד עם לינה קנייבה סרט תיעודי בשם "הקמע", המגולל את סיפור ילדותו של אביו עם הגדוד הלטבי.
בעקבות כך גם כתב ספר בעל אותו שם.
הספר יצא לאור בעברית ב-2009 בהוצאת כנרת זמורה.
חשדות בנוגע לדיוק ולאותנטיות של סיפורו של קורזם עלו לראשונה בסוף שנות התשעים במרכז השואה במלבורן, כאשר, על פי חוקרת הזיהוי הפלילי קולין פיצפטריק , קורזם הציע לשלם 17,000 דולר כדי שיאשרו שהוא יהודי.
פיצפטריק, שבעבר הייתה גורם מכריע בחשיפת שני ספרים על השואה כמזויפים, כתבה בשנת 2012 כי ישנם קווי דמיון בין הנרטיב של קורזם לבין נרטיבים מזויפים אחרים על השואה.
היא אף דיווחה כי חוקר נוסף בשם מייזל קרא עדויות מתוך ספר היזכור של קוידאנוב, שבהן נטען כי הטבח בשנת 1941 התרחש בהפתעה, והסתיים תוך שעות ספורות – בניגוד לטענותיו של קורזם.
הן פיצפטריק והן מייזל קיבלו מקורזם תשובות מתחמקות כאשר נשאל על זכרונות בעלי מטען רגשי לניצולים, במיוחד על רצח משפחתו וכיצד הסתיר את עובדת היותו נימול.
קורזם קיבל פיצויים מהוועידה לתביעות יהודיות כקורבן לרדיפת הנאצים.
פיצפטריק גילתה כי המסמך של GILF (Minsk Charitable Public Organisation) שעליו התבססו הפיצויים של קורזם שונה; קורזם טען כי השינויים בוצעו כדי לתרגם את המסמך המקורי מרוסית לאנגלית, אך המסמך המקורי מעולם לא סופק.
לא נמצאו רישומים על איליה גלפרין/הלפרין או על אמו, אף על פי שקיימים רישומים על בני משפחת הלפרין אחרים שנרצחו בעיר.
ב-19 במאי 2011, העיתונאי קית' מור ממלבורן פרסם מאמר המטיל ספק באמיתות סיפורו של קורזם ומדווח על חקירות מקבילות שבוצעו על ידי ממשלות גרמניה וארצות הברית וכן הוועידה לתביעות יהודיות בנוגע לטענותיו של קורזם על היותו יהודי וקרבן לרדיפות הנאצים.
ב-21 בספטמבר 2012, העיתונאי דן גולדמן מהיומון הישראלי "הארץ" פרסם מאמר על החקירה בנוגע לסיפורו של קורזם.
בכתבה צוטט קורזם באומרו כי "מעולם לא אמר" שהוא איליה הלפרין.
למרות שבעבר ביקש לעבור בדיקת DNA, כפי שדווח על ידי קית' מור בשנת 2011, גולדמן דיווח כי קורזם אכן יעבור את הבדיקה.
נכון לשנת 2013, אושר כי אלכס קורזם ימשיך לקבל פיצויים מממשלת גרמניה.
הוועידה לתביעות יהודיות היא שהורתה על החקירה.
דו"ח נציב הקבילות קבע כי הוא "משוכנע שמר קורזם היה יהודי; הופרד מהוריו במהלך המלחמה; חי תחת זהות בדויה במשך לפחות 18 חודשים; וכי חייו היו בסכנה".
בשנת 2019 עבר קורזם בדיקת DNA, ובשנת 2020 קבעה פיצפטריק כי קורזם הוא יהודי אשכנזי בהחלט, המגיע מהאזור בבלארוס שממנו טען כי הגיע, ויש לו קרובי משפחה חיים בקנדה.
בני הדודים הללו סיפקו תצלומים משפחתיים התומכים בסיפורו של קורזם על מוצאו.
אלכס סנדרו סילבה פריירה (נולד ב-7 ביולי 1987) הוא אמן לחימה משולבת מקצועי ברזילאי וקיקבוקסר מקצועי לשעבר.
הוא מתחרה בקטגוריית משקל כבד קל של אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC), שם הוא אלוף ה-UFC במשקל כבד קל ואלוף ה-UFC במשקל בינוני לשעבר.
נכון ל-11 במרץ 2025, הוא מדורג במקום הראשון בדירוג משקל כבד קל של ה-UFC, ונכון ל-1 ביולי 2025, הוא מדורג במקום ה-10 בדירוג פאונד-לפאונד לגברים של ה-UFC.
הוא הלוחם התשיעי בהיסטוריה של ה-UFC שזכה באליפות עולם בשתי קטגוריות משקל שונות והראשון שזכה באליפות משקל בינוני ומשקל כבד קל של הארגון.
בקיקבוקסינג, הוא אלוף לשעבר במשקל בינוני ובמשקל כבד קל, והוא הלוחם הראשון והיחיד שהחזיק בתארים בשתי קטגוריות משקל בו זמנית.
פריירה הוא הלוחם הידוע היחיד שהוא אלוף עולם בשתי קטגוריות ב-MMA ובקיקבוקס והוא נחשב לאחד מספורטאי הקרב הגדולים בכל הזמנים.
פריירה דורג במקום הראשון בדירוג משקל בינוני וכבד קל בקיקבוקסינג בפברואר 2021.
פריירה גדל בפאבלה, נשר מחטיבת הביניים כדי להתחיל לעבוד כעוזר בנאי ולאחר מכן בחנות צמיגים.
בהשפעת עמיתיו לעבודה, הוא החל לשתות ובסופו של דבר הפך לאלכוהוליסט.
בשנת 2009 הוא החל להתאמן בקיקבוקסינג כדי להיפטר מהתמכרותו.
לפני שהפך לדמות בולטת בקיקבוקסינג ובאמנויות לחימה משולבות, אלכס פריירה ניהל קריירת אגרוף חובבנית בולטת בברזיל.
על פי הדיווחים, הוא השתתף ב-28 קרבות אגרוף חובבים, והשיג מאזן של 25 ניצחונות, כולם בנוקאאוט, עם 3 הפסדים בלבד.
כוחו הייחודי של פריירה, ובמיוחד הוו השמאלי המזעזע שלו, התבטא בתחילת הקריירה החובבנית שלו, כפי שנראה בצילומים ויראליים המציגים נוקאאוטים מרובים, כולל מקרה בו הוציא יריב מהזירה.
יכולות האגרוף של פריירה משכו תשומת לב מצד דמויות בולטות בספורט לחימה.
ריאן גרסיה, שהתרשם מיכולתו של פריירה, הביע בפומבי עניין להתאמן איתו, והדגיש את הקושי לסיים יריבים באגרוף חובבים.
יכולותיו המדהימות של פריירה בשורות החובבנים משכו גם הערכה מצד מתאגרפים עילית אחרים, מה שהדגיש עוד יותר את הרבגוניות שלו במגוון ענפי ספורט לחימה.
בשנת 2012 זכה אלכס בתואר קרב ג'ונגל במשקל בינוני, טורניר ה-WGP -85 ק"ג/187 אליפות ה-lb והתמודדה על אליפות It's Showtime 85MAX נגד ג'ייסון וילניס שהפסיד בנקודה נקייה בסיבוב השני.
בשנת 2013 הוא זכה באליפות WAKO Pro Panamerican K-1 -85 ק"ג/187 אליפות ליברה.
בסוף 2013 הוא חזר לליגת החובבנים כדי להשתתף באליפות העולם של WAKO '13 בממוצע של -91. ק"ג.
הוא ניצח ברבע הגמר ובחצי הגמר, אך נכשל בגמר מול סרגיי מסלובייב, מה שקיבל מדליית כסף.
חודשיים לאחר מכן הוא השתתף בטורניר WGP וניצח את קמילו פראז בחצי הגמר, ונלחם נגד סזאר אלמיידה בגמר, לאחר שניצח אותו קודם לכן ב־SUPERKOMBAT New Heroes 2, בגמר אלכס הפסיד בהחלטה יריבותם 1-1.
בשנת 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב"טורניר Glory 14: זאגרב – טורניר מתמודדים במשקל בינוני" שנערך בזאגרב, קרואטיה, ב-8 במרץ 2014, לאחר שניצח את דסטין ג'ייקובי בנוקאאוט בסיבוב הראשון בחצי הגמר ואת סאהאק פרפריאן בהחלטת רוב בגמר.
במהלך שידור התוכנית Glory 15: Istanbul הוכרז כי פריירה יהיה אחד משמונה לוחמים שיתחרו בטורניר Glory 17: Los Angeles - Last Man Standing במשקל בינוני שיתקיים באינגלווד, קליפורניה, ארצות הברית ב-21 ביוני 2014. הוא הפסיד לאלוף בסופו של דבר , ארטם לוין, בהחלטה פה אחד ברבע הגמר ופרש מהטורניר.
הוא היה אמור להילחם טרילוגיה עם סזאר אלמיידה במהלך אליפות הקיקבוקסינג ה-25 של WGP על החגורה הפנויה באליפות משקל הביניים של WGP.
הוא ניצח את אלמיידה בהחלטה.
הוא הגן על תואר הקיקבוקסינג שלו ב-WGP עם נוקאאוט בסיבוב השני של מייקון סילבה ב-WGP KB 40.
בחמשת הקרבות הבאים שלו, פריירה רשם ריצת ניצחונות של 1–4, והפסיד רק לארטור קישנקו, אלוף פאונד לפאונד.
במהלך ריצה זו, פריירה השיג את ניצחונותיו המפורסמים ביותר, כשהביס את ישראל אדסניה, אלוף ה־UFC לעתיד, פעמיים: פעם אחת בהחלטה פה אחד, ופעם אחת בהפסד נוקאאוט עם וו שמאלי נגדי.
פריירה השתתף בטורניר גלורי קונטנדר, ניצח את בורים ראמה בחצי הגמר, ובגמר הפסיד ליוסרי בלגארוי בטורניר גלורי 40.
פריירה זכה בתואר אלוף משקל הביניים גלורי לאחר ניצחון פה אחד על סיימון מרקוס באירוע גלורי 46: סין.
אלכס הגן על התואר בקרב חוזר נגד יוסרי בלגרואי במסגרת סדרת קרב העל של גלורי 49, ולאחר מכן בשנת 2018 במדיסון סקוור גארדן בניו יורק בגלורי 55 בקרב על התואר במשקל בינוני, שם קיבל בלגרואי נוקאאוט ימין ב-2:29 דקות בסיבוב הראשון.
עבור פריירה, זה היה הניצחון ה-28 בקריירה והשישי בתוך טבעת גלורי.
בנובמבר 2018, פריירה הודיע כי ימשיך בקריירת MMA לאחר שחוזהו עם גלורי יסתיים באפריל 2019. בסופו של דבר, פריירה חתם מחדש עם גלורי עם אפשרות להילחם גם באמנויות לחימה משולבות.
לאחר ארבעה הגנות מוצלחות על תואר אליפות גלורי במשקל בינוני (פעמיים נגד יוסרי בלגרואי, סיימון מרקוס וג'ייסון וילניס), פריירה התקדם כדי להילחם נגד דונג'י אבנה על אליפות גלורי במשקל קל כבד הזמני באירוע גלורי 68. פריירה ניצח בקרב בנוקאאוט בסיבוב השלישי, והפך לאלוף הכפול הראשון בהיסטוריה של גלורי.
לאחר שזכה באליפות הזמנית במשקל כבד קל, פריירה בחר להגן על תוארו במשקל בינוני נגד ארטוגרול ביירק ב־Glory Collision 2 ב-21 בדצמבר 2019. לאחר ששלט במידה רבה בסיבוב הראשון, הוא ניצח בקרב בנוקאאוט בסוף הסיבוב.
אליפות התהילה במשקל קל כבד
פריירה היה אמור לאתגר את ארטם ואחיטוב על תואר אליפות גלורי במשקל קל כבד ב־Glory 77. פריירה ניצח בקרב בהחלטה מפוצלת, והפך ללוחם הראשון בהיסטוריה של GLORY שמחזיק בו זמנית בשתי חגורות.
פריירה נשלל מאוחר יותר מתוארו במשקל בינוני.
פריירה ניצח את ארטם ואחיטוב ב־Glory 78: Rotterdam בפעם הראשונה שהגן על התואר.
הוא הפסיד בקרב החוזר בהחלטת הרוב.
פריירה קיבל נקודה אחת בסיבוב הרביעי עקב ניצחון חוזר ונשנה, דבר שנתפס על ידי רבים כהחלטה שנויה במחלוקת של השופט.
לאחר שעבר מקיקבוקסינג, פריירה ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו באמנויות לחימה משולבות בשנת 2015 בקרב ג'ונגל 82 נגד קמואל אוטוני, והפסיד בקרב בהכנעה.
הוא המשיך בקרב הג'ונגל וצבר שני ניצחונות רצופים נגד מרסלו קרוז ומרקוס ויניסיוס סילבירה, עם נוקאאוט ונוקאאוט טכני בהתאמה.
פריירה הודיע כי חתם על חוזה להתמודד מול דייגו אנריקה דה סילבה במהדורה הברזילאית של סדרת המתמודדים של דנה ווייט ב-10 באוגוסט 2018. עם זאת, הקרב מעולם לא יצא לפועל מכיוון שגלורי לא אפשרה לפריירה להתחרות.
ב-22 באוקטובר 2020, התפרסמו ידיעות שפריירה חתם על חוזה עם Legacy Fighting Alliance ולאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו כעוזר קידום מכירות נגד תומאס פאוול ב-20 בנובמבר 2020. הוא ניצח בקרב בנוקאאוט בסיבוב הראשון.
ב-3 בספטמבר 2021, חתם פריירה ב־UFC.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כקרב קידום מכירות נגד אנדראס מיכאילידיס ב-6 בנובמבר 2021, ב־UFC 268. הוא ניצח בקרב בנוקאאוט טכני בסיבוב השני.
ניצחון זה זיכה אותו בפרס "הופעת הלילה".
פריירה התעמת עם ברונו סילבה ב-12 במרץ 2022, באירוע UFC Fight Night 203. פריירה ניצח את סילבה בכל שלושת הסיבובים וניצח בקרב בהחלטה פה אחד.
פריירה היה אמור להתמודד מול שון סטריקלנד ב-30 ביולי 2022, ב־UFC 277. עם זאת, הארגון החליט להעביר את הקרב ל־UFC 276 ב-2 ביולי 2022. פריירה ניצח בקרב לאחר שהדיח את סטריקלנד בנוקאאוט בסיבוב הראשון.
ניצחון זה זיכה אותו בפרס "הופעת הלילה", ובפרס "בונוס המעריצים של הלילה" של Crypto.com למקום השלישי, ששילם בביטקוין 10,000 דולר אמריקאי.
פריירה התמודד מול ישראל אדסניה על אליפות ה-UFC במשקל בינוני ב-12 בנובמבר 2022, ב־UFC 281. הוא ניצח בקרב בנוקאאוט טכני בסיבוב החמישי.
ניצחון זה זיכה אותו ב"פרס הופעת הלילה".
קרב חוזר בין פריירה לאדסניה על אליפות ה-UFC במשקל בינוני התקיים ב-8 באפריל 2023, ב־UFC 287. הוא הפסיד בקרב בנוקאאוט בדקה האחרונה של הסיבוב השני.
פריירה נודע לעיתים קרובות בזכות מבנה גופו הגדול ביחס לקבוצת המשקל שלו וביכולתו להוריד בנוחות כמויות גדולות של משקל.
לדברי פריירה, הוא היה שוקל כ-215 פאונד בליל הקרב כשהוא נלחם כמשקל בינוני (לאחר שהתייבש לגבול של 185 פאונד בשקילה), ועדיין שוקל 225 עד 235 פאונד כמשקל כבד קל.
לשם השוואה, יריבו הוותיק ישראל אדסניה שקל בדרך כלל 196 פאונד בליל הקרב.
ב-13 באפריל 2023, הודיע פריירה בטוויטר שהוא עולה לקטגוריית משקל כבד קל.
פריירה התמודד מול אלוף ה־UFC לשעבר במשקל כבד קל, יאן בלאכוביץ', ב-29 ביולי 2023 ב־UFC 291. הוא ניצח בקרב ההולם בהחלטה מפוצלת.
22 מתוך 26 כלי תקשורת השיגו את הניצחון בקרב עבור פריירה.
אליפות ה-UFC במשקל קל כבד
פריירה התמודד מול אלוף ה־UFC לשעבר במשקל קל כבד, ייז'י פרוצ'אזקה, על חגורת האליפות הפנויה במשקל קל כבד ב-11 בנובמבר 2023, ב־UFC 295. הוא ניצח בקרב באמצעות עצירת נוקאאוט בסיבוב השני וזכה בתואר.
קרב זה זיכה אותו בפרס "ביצוע הלילה".
ניצחון זה הפך את פריירה ללוחם התשיעי בהיסטוריה של ה-UFC שזכה באליפות בשתי קטגוריות משקל שונות.
פריירה הגן לראשונה על התואר נגד אלוף ה־UFC לשעבר במשקל קל כבד, ג'מהאל היל, ב-13 באפריל 2024, ב־UFC 300. הוא ניצח בקרב בנוקאאוט בסיבוב הראשון לאחר וו שמאלי.
בהתראה של שבועיים, במקומו של קרב הקרב המרכזי בין מייקל צ'נדלר לקונור מקגרגור, שנפצע, פריירה התמודד מול יז'רי פרוצ'אקה בקרב חוזר ב-29 ביוני 2024, ב־UFC 303. לאחר שהפיל פרוצ'אקה בשנייה האחרונה של הסיבוב הראשון עם וו שמאלי, הוא הצליח לנצח בקרב עם נוקאאוט בעיטה לראש ואחריו אגרופים בתחילת הסיבוב השני.
קרב זה זיכה אותו בפרס "ביצוע הלילה" נוסף בסך 50,000 דולר.
בראיון, מאמנו של פריירה גילה מאוחר יותר שפריירה קיבל בונוס של 303,000 דולר על ביצועיו ב־UFC 303.
פריירה ביצע את ההגנה השלישית שלו על התואר נגד חליל ראונטרי ג'וניור ב-5 באוקטובר 2024 ב־UFC 307. הוא ניצח בקרב בנוקאאוט טכני בסיבוב הרביעי.
קרב זה זיכה אותו בתואר "קרב הלילה" הראשון שלו.
פריירה קבע את השיא לזמן הקצר ביותר לשלוש הגנות על התואר ב-UFC עם 175 ימים, ושבר את השיא הקודם של 189 ימים של רונדה ראוזי, והפך ללוחם השביעי ב-UFC שרושם שלוש הגנות על התואר בשנה קלנדרית.
פריירה התמודד מול המתמודד לשעבר על התואר, מגומד אנקלאייב, ב-8 במרץ 2025 ב־UFC 313. הוא הפסיד את התואר בהחלטה פה אחד.
11 מתוך 21 כלי תקשורת קבעו את הניצחון בקרב עבור אנקלאייב.
פריירה מתוכנן להתמודד על האליפות נגד האלוף מגומד אנקלייב בקרב חוזר ב-4 באוקטובר 2025 ב־UFC 320.
אירוע התשלום לפי צפייה של ה-UFC, שיתקיים ב-T-Mobile Arena ב-4 באוקטובר, יתקיים בקרב חוזר על אליפות במשקל כבד קל בין מגומד אנקלאייב לאלכס פריירה.
אבל לפני כן, שני קרבות נשים יכינו את הבמה, כולל קרב בין מתאבקות במשקל כבד מדורגות.
ביום שלישי, ה-UFC הודיעה כי מייסי צ'יאסון תפגוש את יאנה סנטוס בקרב מכריע במשקל כבד לנשים, בעוד ורוניקה הארדי תתמודד מול ברוגן ווקר בקרב במשקל זבוב.
צ'יאסון (10-4), המדורגת כעת במקום ה-5 בקטגוריית משקל כבד לנשים, מגיעה לאחר הפסד במשקל נוצה לקטלן ויירה ב-UFC Vegas 107 במאי.
סנטוס (16-8), בינתיים, רוכבת על רצף של שני ניצחונות וכרגע מדורגת במקום ה-9 בקטגוריית הקרבות.
היא ניצחה בהחלטה פה אחד את האלופה לשעבר מיישה טייט ב-UFC איווה במאי.
לאחר שהפסידה בשלושת הקרבות הראשונים שלה, הארדי התאוששה וניצחה בארבעה מקרבות הקרב הבאים שלה, אך לאחרונה הפסידה בנקודה למאזן אדוארדה מורה ב-UFC 309.
ווקר (7-4) היא לוחמת אינביקטה לשעבר, עם מאזן של 0–2 ב-UFC, אך לא התחרתה למעלה משנתיים.
לאחרונה היא הפסידה בנקודה למאזן יאסמין לוסינדו בשנת 2023.
UFC 320 יתקיים ב-4 באוקטובר וכולל גם קרב אליפות במשקל בנטם לגברים בין האלופה מרב דוואלישווילי לקורי סנדהאגן.
סגנון הלחימה של פריירה מושרש עמוק ברקע שלו בקיקבוקסינג, במיוחד מתקופתו כאלוף שתי דיוויזיות ב-Glory.
הוא בדרך כלל שומר על עמידה רגועה ומפעיל לחץ בתנועה מכוונת, לעיתים קרובות משתמש בבעיטות נמוכות כדי להאט את יריביו ולקבוע זריקות עוצמתיות.
בעוד שהקצב שלו אינו גבוה במיוחד, הוא יעיל ביותר - רבות מהחבטות שלו נזרקות בכוונה נוקאאוט.
אחד מכלי הנשק המסוכנים ביותר שלו הוא הוו השמאלי שלו, שחסל מספר יריבים ולעיתים קרובות משמש כמתקפה כאשר הם מתמתחים יתר על המידה.
אף על פי שנכנס ל-MMA עם ניסיון מינימלי בגראפלינג, הוא הראה התקדמות ניכרת בהגנה מפני הטייק-דאון ובעבודת הקלינץ' - הודות במידה רבה לאימונים תחת אלוף ה-UFC לשעבר במשקל קל כבד, גלובר טישיירה.
למרות האבולוציה, פריירה נותר בעיקר חלוץ שמסתמך יותר על תזמון ודיוק מאשר על תפוקה מוחצת.
לפריירה שני בנים עם גרושתו.
לפריירה מוצאו הילידי משבט הפטקסו.
כינויו "פואטן" פירושו "ידי אבן" בשפת הטופי, שאינה השפה האתנית של הפטקסו.
הכינוי ניתן לו על ידי מאמנו הראשון בקיקבוקסינג, בלוקווה וורה, שהיה אחראי גם על סיועו לפריירה לגלות את מוצאו הילידי.
יש לו אחות צעירה, אלין פריירה, שמתחרה בקראטה קרב ובעבר באליפות Glory וב-LFA.
אָלֶכְּס קְרָאל (בצ'כית: Alex Král; נולד ב-19 במאי 1998 בסלובקיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר האחורי באוניון ברלין מהבונדסליגה.
בינואר 2019 חתם קראל על חוזה לארבע שנים בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית.
ב-1 בספטמבר 2019 חתם על חוזה לחמש שנים בספרטק מוסקבה מהליגה הרוסית.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג לעונה אחת.
ב-22 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע הפוטבול ליג.
ב-1 ביולי 2022 השעה את חוזהו בספרטק בעקבות תקנות פיפ"א.
ב-14 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנה בשאלקה 04, שהייתה אז בבונדסליגה, כשהוא נותר זמנית שחקן של ספרטק.
ב-2 ביוני 2023 חתם באוניון ברלין מהבונדסליגה.
ב-7 באוגוסט 2024 הושאל לאספניול, שעונה קודם לכן ירדה לליגה הספרדית השנייה.
ב-26 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה במשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל.
אלכס פרארי הוא במאי קולנוע, מפיק, כותב, מנחה פודקאסט, מחבר ומשפיען בתחום הקולנוע העצמאי והרוחניות.
פרארי ידוע בעיקר כמייסד פלטפורמת "Indie Film Hustle", שמספקת משאבים ליוצרי קולנוע עצמאיים, וכמנחה הפודקאסטים "Indie Film Hustle Podcast" ו-"Next Level Soul Podcast", העוסק בחקירה רוחנית והתפתחות אישית, וצבר, נכון ל-2025, כ-200 מיליון צפיות ביוטיוב.
פרארי החל את קריירתו בתעשיית הקולנוע בשנות ה-90, ועבד על למעלה מ-1,000 פרויקטים, כולל סרטי עלילה, סרטים קצרים, פרסומות, קליפים מוזיקליים, פרומואים לרשתות טלוויזיה, דוקומנטריים ופרקי אינטרנט.
ב-2001 ביים סרט עלילתי בתקציב של 20 מיליון דולר, המבוסס על סיפור אמיתי על גנגסטר ביפולרי בשם ג'ימי, שרצה לסרט על חייו במאפיה – סיפור שהפך מאוחר יותר לספרו "Shooting for the Mob".
ב-2005 השיק פרארי את "בית הספר לקולנוע הגרילה" הראשון מסוגו, בעקבות סרטו הקצר "BROKEN", שכלל DVD עם למעלה מ-3.5 שעות של הדרכות לייצור סרטי אקשן בתקציב נמוך.
הדי.וי.די נמכר בכ-5,000 עותקים, ארוזים ושולחים מחדר השינה שלו.
סרטיו האישיים הוקרנו ביותר מ-600 פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם.
פרארי ייסד את "Indie Film Hustle" כפלטפורמה תומכת ליוצרי קולנוע עצמאיים, הכוללת קורסים מקוונים, שירות סטרימינג (Indie Film Hustle TV) ושירותי ייעוץ.
הוא הופיע בתקשורת כמו: "וראייטי", "לוס אנג'לס טיימס", "Moviemaker" , "האף-פוסט", "הוליווד ריפורטר" ו"אינדיווייר", והרצה בבתי ספר לקולנוע כמו אוניברסיטת דרום קליפורניה ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בפסטיבלי סלאמדאנס (2019–2022), שוק הסרטים האמריקאי (AFM) , כנס NAB ופילם קון.
ב-30 ביולי 2015 השיק פרארי את "Indie Film Hustle Podcast", שהפך לפודקאסט המוביל בתחום הקולנוע העצמאי באייטיונס.
הפודקאסט כולל ראיונות עם אישים כמו אוליבר סטון, אדוארד ברנס, ריצ'רד לינקלייטר, בילי קריסטל, ג'ו קרנהאן, אלברט יוז, אריק רות ואדוארד זוויק.
הפודקאסט זכה להורדות רבות מיליונים, והוא מספק עצות מעשיות ליוצרים מתחילים.
ב-21 באפריל 2021 השיק את "Next Level Soul Podcast", פלטפורמה רוחנית המתמקדת בחקירת תודעה, התפתחות אישית, חוויות קרובות למוות ומסתורי הקיום.
הפודקאסט כולל ראיונות עם מומחים בתחומי המדע, הרוחניות וההתפתחות האישית, והוא משמש כתנועה גלובלית לקידום מודעות גבוהה יותר.
עד נובמבר 2025, שודרו מאות פרקים, והפודקאסט זמין בפלטפורמות כמו אפל פודקאסטס, ספוטיפיי ויוטיוב.
2018 - Shooting for the Mob – סיפור אמיתי על בימוי סרט למאפיונר ביפולרי, שכלל התייחסויות לבאטמן
Rise of the Filmtrepreneur – מדריך להפיכת סרטים עצמאיים לעסקים רווחיים באמצעות "שיטת הפילמטרפרנר"
שני הספרים הפכו לרבי-מכר באמזון.
באלגברה ליניארית, האלכסון הראשי של מטריצה ריבועית הוא האלכסון שמתחיל מהפינה השמאלית העליונה של המטריצה עד לפינה הימנית התחתונה.
לפיכך, האיבר של המטריצה, שייך לאלכסון הראשי אם ורק אם .
במטריצה הבאה, המספרים 1, 4 ו-5 נמצאים על האלכסון הראשי:
מטריצה כזו, שבה כל האיברים מחוץ לאלכסון הראשי הם אפסים, נקראת מטריצה אלכסונית.
מטריצה אלכסונית אפשר לרשום בקיצור , כאשר הסוגריים כוללים את איברי האלכסון הראשי, לפי סדרם.
העקבה (Trace) של מטריצה, היא סכום האיברים באלכסון הראשי, כלומר: .
העקבה היא אינווריאנטית תחת דמיון מטריצות.
בגאומטריה, אֲלַכְסוֹן (מיוונית λοξόν, נטוי) הוא קטע המחבר בין שני קודקודים של מצולע שאינם נמצאים על צלע אחת.
במשולש אין אלכסונים כלל, במרובע יש שני אלכסונים, ובמחומש יש חמישה אלכסונים.
כאשר במצולע יש n קודקודים, מכל קודקוד ניתן למתוח אלכסונים לכל הקודקודים, מלבד אל עצמו ואל שני הקודקודים הסמוכים אליו, ובסך הכול ניתן למתוח n − 3) × n) אלכסונים.
בדרך זו ספרנו כל אלכסון פעמיים (מכיוון שאלכסון המחבר בין 2 קודקודים נספר פעם כיוצא מקודקוד אחד ומגיע לשני, ופעם כיוצא מקודקוד שני ומגיע לראשון), ולכן יש לחלק את התוצאה בשניים.
מספר האלכסונים במצולע הוא, אפוא:
, כאשר n הוא מספר הצלעות במצולע.
לעיתים ישנם לאלכסונים תכונות נוספות, כמו בריבוע או מעוין, ששם הם גם חוצי זווית של הקודקודים מהם הם יוצאים וגם מאונכים זה לזה.
במרובע ניתן לחשב את השטח באמצעות אורכי האלכסונים והזווית שביניהם על ידי הנוסחה:
במצולע קמור כל האלכסונים נמצאים בתוך המצולע, אך במצולע קעור ישנם אלכסונים גם מחוץ למצולע, כאשר לפחות אלכסון אחד עובר כולו מחוץ למצולע.
אלכסון מוגדר גם בגאומטריה של המרחב, שם הוא ישר המחבר בין שני קודקודים לא סמוכים של פאון.
בשפה שאיננה מתמטית, משמשת המילה "אלכסון" לתיאור דבר נטוי, שאינו אנכי או אופקי (קיר אלכסוני, לדוגמה).
נלסון אלכסנדר "אלכס" רוס הוא מאייר וכותב קומיקס אמריקאי הידוע בשל איורי העטיפות והעיצובים שלו.
נודע לראשונה לאחר שהתפרסמה יצירתו Marvels משנת 1994, שבה שיתף פעולה עם הכותב קורט ביוסיק ממארוול קומיקס.
מאז, רוס עבד על מיזמים שונים עבור מארוול ו-DC קומיקס, כגון המיני-סדרה Kingdom Come משנת 1996, אותה רוס אייר והיה שותף לכתיבתה.