tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מנהליה, אנשי 'ההגנה' דב הוז ויצחק בן-יעקב, הגישו בקשות שונות לממשלת המנדט - העברת בסיס החברה מלוד לשדה התעופה בתל אביב, פתיחת נתיבי אוויר בינלאומיים והפעלת קו טיסה לשדה תעופה צמח - כדי להגדיל את היצע הטיסות.
מלבד פתיחת הקו לצמח (שהחל לפעול במרץ 1940 בטיסות סדירות פעמיים בשבוע) בקשותיהם לא אושרו.
בחלוף הזמן, עם התקרבות מלחמת העולם השנייה לאזור המזרח התיכון, נסגר חלון ההזדמנויות העסקי שנפתח בפני החברה עם היפסקות המאורעות.
החזית התקרבה ביותר לשטח המנדט ביוני 1940, כאשר איטליה שחלשה על לוב הכריזה מלחמה על בעלות הברית, והצבא הבריטי נערך בהתאם והעביר את כל תחום התעופה בארץ ישראל לשליטתה של מפקדת חיל האוויר הבריטי בירושלים.
הקורס הטיס השני שפתחה נמשך תחת תנאים מגבילים וביצע טיסות מיוחדות בהזמנה.
בסך הכל הכשירה 40 טייסים עד סוף 1940 והפעילה 11 מטוסים, מתוכם 7 מטוסי אימון ו-4 מטוסי נוסעים קטנים.
בשלהי שנת 1940 נהרגו הוז ובן יעקב, חלוצי התעופה העברית, בתאונת דרכים.
את מקומו של יצחק בן-יעקב, המנהל למעשה של החברה, מילא אורי מיכאלי.
עד תום המלחמה מיכאלי נפגש כמה פעמים עם מייג'ור גמבלי, ראש מחלקת התעופה האזרחית בממשלת המנדט, כדי לאפשר את חידוש טיסות החברה.
השבתת הטיסות הופסקה לסירוגין, ובכל פעם שמיכאלי ביקש לחדש את הפעילות הוא נאלץ לשוב למייג'ור גמבלי למשא-ומתן חוזר ונשנה.
במקביל לקיפאון בפן המסחרי של החברה שרר קיפאון גם בפעילותה הביטחונית, ובפרט בתהליך אימון הטייסים העבריים שהופסק עד שנת 1943.
באפריל 1945 החלה החברה שוב להפעיל טיסות בקו תל אביב־־חיפה, ארבע פעמים בשבוע.
בהמשך ביצע טיסות בינלאומיות לפריז ולונדון, וגם קורסי הטיס חזרו לפעול ברמלה.
בפברואר 1947 רכשה החברה לראשונה מטוס נוסעים דו-מנועי מחברת "דה הבילנד" בבריטניה.
באוקטובר 1947 ניהלה משא ומתן על הקמת חברת תעופה חדשה, בשותפות עם משקיעים מדרום-אפריקה
בינואר 1948 רכשה מטוסים מעודפי הצבא הבריטי, שאותם מכר לקראת סיום המנדט.
בפברואר 1948 חתמה על הסכם להטסת פליטים יהודים מקפריסין לארץ ישראל.
באפריל 1948 הוטסו מטוסי החברה משדה התעופה בלוד לשדה דב בתל אביב.
החברה פורקה סופית בסוף 1948.
עיריית תל אביב הציבה לוחית זיכרון בכניסה לבית בו היה משרד חברה אווירון ברחוב אחד העם 70 בתל אביב.
אווירובטיקה היא ענף ספורטיבי בתחום התעופה, הכולל ביצוע תרגילי טיסה ו"להטוטים" מורכבים באוויר באמצעות כלי טיס.
מטוסים אווירובטיים נדרשים להיות בעלי מבנה המאפשר עמידה בתאוצת כובד גבוהה (G-Force), עקב הלחץ הגבוה שפועל על גוף המטוס, כנפיו ורכיביו בהטיות ובתמרונים.
קיימים מטוסים שנבנו במיוחד למטרה זו, ואחרים הם מטוסי קרב שעברו הסבה לאווירובטיקה.
חברי הצוות האווירובטי של צ'ילה, ה"האלקונס" (הניצים), נחשבים לאחד הצוותים האווירובטיים עם ההופעה המרשימה ביותר בעולם.
הם טסים במטוס מדגם Extra 300, המצטיין בכושר תמרון מעולה, שמופעל גם בישראל.
לחיל הים האמריקני ישנו צוות אווירובטי ששמו "המלאכים הכחולים" (Blue angels).
הצוות מטיס מטוסים מסוג F-18 ומבצע מספר מופעים לקהל הרחב כל שנה, כשהמרכזי שבהם הוא המפגן האווירי בסן פרנסיסקו.
לצוות האווירובטי "החתולים השחורים" של הצי הבריטי התמחות ייחודית באווירובטיקת מסוקים.
הצוות האווירובטי של חיל האוויר הישראלי מתכנס מפעם לפעם באופן זמני ומטיס מטוסי עפרוני (בעבר גם מטוסי צוקית), בעיקר במופעים של יום העצמאות ובסיום קורס טיס.
תחום האווירובטיקה בישראל מוגבל יחסית.
בעבר, טייס בשם מיקי גולן ייצג את ישראל באליפויות אווירובטיקה בינלאומיות ואף הופיע במספר מופעים אווירובטיים, בהם בלט אירוע ה-"אווירועיט" שנערך בשדה תימן במהלך חג הסוכות.
כיום, יש בישראל מספר קטן של מטוסים וטייסים אווירובטיים, לרבות מטוסים שנבנו באופן עצמאי.
בנוסף, כיום אין בישראל בית ספר אזרחי לאימוני אווירובטיקה, ולכן הטייסים המעטים בתחום טסים ומתאמנים בחו"ל, בעיקר באנגליה.
פטי וגסטף – אלופת ארצות הברית באווירובטיקה 3 פעמים ברציפות, בין השנים 1991–1993.
אווירון זעיר משקל (בראשי תיבות: אז"מ) הוא כלי טיס קל מאוד, המשמש בעיקר לצורכי תחביב.
יש המנצלים את מהירותו הנמוכה והגובה הנמוך שמותר לאז"מ לטוס בו לצורכי צילום אוויר.
שימושי האז"ם ושונותו ביחס לכלי טיס אחרים
בשונה ממטוסים, האז"מ אינו מיועד לשימושים מסחריים.
גודלו, משקלו וטווח הטיסה שלו קטנים משל המטוסים בקטגוריית התעופה קלה.
האז"מ מכיל בדרך כלל 2 מקומות ישיבה.
בשונה ממטוסים, לרבים מהאז"מים, תא טייס פתוח או פתוח למחצה, ולעיתים אפילו ללא חופה כלל, במתכונת של גלשן ממונע או טרקטורון מעופף.
רישוי האז"ם ועלות רישיון הטייס זולים בדרך כלל ביחס למטוסים קלים.
משקל המראה מרבי: בסביבות 600 קילו
עם גובה מרבי (תקרת שירות) שעומדת על 10,000 רגל
בעבר אירעו בישראל מספר תאונות לאז"מים.
חלקן נגרם בשל אי ציות לחוקי התעבורה האוויריים, כגון אי הקפדה על גובה ביטחון או ביצוע תמרונים מסוכנים בסביבת אזורי מגורים.
בעבר נעשו מספר ניסיונות לבצע פעולות טרור באמצעות אז"מ.
ארגון חזבאללה ניסה לבדוק שיטות לביצוע פיגועים באמצעות אז"מ.
צה"ל מודע לתופעה ומתדרך את חייליו בנושא, ואף המציא קוד דיווח מיוחד בנושא.
בשנת 2005 ניסה ארגון חזבאללה לשגר לגבול הצפון מחבל באמצעות אז"ם, ללא הצלחה.
שם כלי הטיס תמונה טרקטורון מעופף(באקאי) אולטרלייט גלשן ממונע(טרייק) דאון ממונע שם כלי הטיס תמונה מצנח רחיפה ממונע אז"מ אוטוג'יירו אז"מ מיקרולייט אז"מ מנועי
אווליה צ'לבי (בטורקית עות'מאנית: اوليا چلبي, בטורקית מודרנית: Evliya Çelebi; 25 במרץ 1611 – 1682), הידוע גם בשם דרויש מהמד זילי הוא הנוסע העות'מאני המפורסם ביותר.
סייר ברחבי האימפריה העות'מאנית והמדינות השכנות לאורך תקופה של 40 שנה.
אווליה צ'לבי נולד באיסטנבול כבנו של עבד אבחזי (או אולי אבזי), אשר היה צורף בחצר הסולטאן.
קיבל בילדותו חינוך מעולה ויש המשערים כי השתייך לטריקה הצופית גולשני (Gülşenî), זאת בהתבסס על הידע המעמיק שהפגין בהכרת משכנם בקהיר וכתובת שייחס לעצמו ובה נכתב "אווליה הגולשני" (Evliya-yı Gülşenî).
בשנת 1640, לאחר שסייר באיסטנבול וכתב את רשמיו על בנייניה, שווקיה, מנהגיה ואורחות חייה, החל אוויליה צ'לבי במסעו הראשון מחוץ לעיר.
אוסף הרשומות אשר כתב במסעיו, מקובץ לכדי 10 כרכים ונקרא "סיאחת נאמה" (Seyâhatnâme, سياحت نامه, ספר המסעות).
על אף שתאורי אווליה צ'לבי מוגזמים בדרך כלל, מהווה הספר מקור בעל ערך רב להכרת אורחות החיים והתרבות של האימפריה במאה ה-17. אווליה צ'לבי ביקר בארץ ישראל פעמיים – ב-1649 וב-1670–1671. פרקי כתביו הנוגעים לארץ ישראל תורגמו מטורקית לאנגלית ופורסמו בהמשכים ברבעון מחלקת העתיקות המנדטורית.
הפרקים המתורגמים קובצו וראו אור בירושלים ב-1942 (בכותר "Evliya Tshelebi's travels in Palestine"), וב-1980 פורסמה מהדורה בהוצאת אריאל (בכותר "ארץ ישראל במאה השבע-עשרה ב של צ'לבי") ובה קטעים נבחרים מתורגמים לעברית.
הכרך הראשון של כתבי אווליה צ'לבי עוסק אך ורק באיסטנבול והאחרון בקהיר.
עבודתו בעלת ערך בל יתואר בכל הקשור לתרבות הטורקית והארצות בהן הוא סייר.
אולם, יש להתייחס בספקנות לתאוריו.
כפי שניתן להיווכח, מגזים אווליה צ'לבי לפעמים בתיאוריו ורושם עובדות אשר אין להן בסיס.
לדוגמה, בסיוריו בצפת, מעיד אווליה צ'לבי כי גרים בה בין 70,000 ל-80,000 יהודים, זאת בתקופה שבכל ארץ ישראל גרו פחות מ-10,000 יהודים.
חלק מהחוקרים מייחסים את הגזמותיו לחוש ההומור שלו.
אווליה צ'לבי ידוע גם כמי שאסף דוגמאות לשוניות מכל אזור שסייר בו.
בספרו מקובצים כ-30 ניבים טורקיים וכ-30 שפות אחרות.
אווליה עמד על הקשר שבין מספר מילים בגרמנית ופרסית, אולם הוא לא ייחס זאת לשייכותם למשפחת הלשונות ההודו-אירופיות.
רשימותיו על השפה הכורדית בצפון אנטוליה זוכות להערכה רבה בקרב בלשנים.
ספרו כולל גם תעתיקים ראשוניים של שפות קווקזיות, ניבים של טסקונית וגם השריד היחיד בכתב של אוביחית מחוץ לספרות הבלשנית.
אווליה צ'לבי מת זמן מה לאחר שנת 1682. לא ידוע אם היה זה באיסטנבול או בקהיר.
צ'לבי, ארץ ישראל במאה השבע-עשרה ב של צ'לבי, הפקה מחודשת של תרגום לאנגלית מהמקור בטורקית עות'מאנית (על ידי סטפאן חנא סטפאן ממחלקת העתיקות המנדטורית בשיתוף עם ליאו אריה מאיר), כולל הקדמה ולקט קטעים מתורגמים לעברית בעריכת אלי שילר, הוצאת אריאל, 1980.
אווירה קבוצתית (לפעמים הווי) הוא מושג המתאר את מכלול התהליכים המתרחשים בתוך קבוצה.
אווירה קבוצתית יכולה להתקיים בקבוצה חברתית, קבוצה מודרכת או קבוצה מונחית.
האווירה הקבוצתית מושפעת מהתהליך המתרחש בין חברי הקבוצה לבין עצמם והן התהליך בין חברי הקבוצה לבין המנחה או המדריך.
לאווירה הקבוצתית משמעות רבה בהקניית הרגשת שייכות וביטחון אצל כל אחד מחברי הקבוצה, וכן בקליטת חברים חדשים לקבוצה.
אווירה קבוצתית חיובית מאפשרת יצירת אינטימיות בין חברי הקבוצה, ומכאן גיבוש הקבוצה לגוף החזק ממרכיביו (הפרטים המרכיבים את הקבוצה).
כמו כן האווירה בקבוצה מאפשרת יעילות בהשגת מטרות הקבוצה.
דירוג על פי אווירה קבוצתית
מספר חוקרים, ובהם מוס, אינזל והמפרי, קבעו עשרה קריטריונים לדירוג קבוצה על פי אווירה קבוצתית השרויה בה:
סובלנות לגילויי עצמאות מצד חבר בקבוצה (סובלנות לאינדיבידואליזם)
סדר, וענישה נגד מפירי הסדר
מידת התמיכה מצד ראש הקבוצה (לרוב המדריך או מנחה חיצוני)
מי מקבל את ההחלטות, האם הקבוצה או ראש הקבוצה
אווליי הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).
אווליי הוא שטח בין רדפרן במערב (הגבול הוא בתחנת הרכבת רדפרן), אלכסנדריה ווטרלו בדרום, ניוטאון במזרח ודרלינגטון בצפון.
הוא אחד הפרוורים הבודדים בסידני שאינו מכיל בתי מגורים ומתועש לחלוטין.
הוא ממוקם כשלושה ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני.
בעבר נפרש יותר מערבה וכלל את תחנת הרכבת רדפרן.
בעליה הראשון של הקרקע באווליי היה סגן ג'יי-אר הולדן, שנתן לשטח את שמו בעקבות מקום הולדתו באנגליה.
השטח כלל במקור חלק נכבד מהפרוור הסמוך רדפרן, ושימש גם למגורים.
בשנות השמונים של המאה ה-19 הלאימה ממשלת ניו סאות' ויילס את שירות הרכבות הפרטי והכושל באזור סידני.
חצר הרכבות אווליי הוקמה על מנת לשרת ולתחזק את מערכת הרכבות הקיימת באזור העיר, וב-1908 החלו לייצר באווליי קטרים חדשים.
באותה תקופה כ-3,000 עובדים היו מועסקים באתר.
עד שנת 1980 העובדים הגיעו לאתר באופן עצמאי מהפרוורים הסובבים, ובשנה זו הם הקימו את תחנת תחנת הרכבת מקדונלדטאון שנועדה לשמש עובדים להגעה לאתר.
שתי תחנות הרכבת רדפרן ומקדונלדטאון הן הקרובות ביותר לפרוור.
סדנאות ומחסני העבודה באווליי היו בעלי חשיבות גדולה לתעשייה באזור סידני.
בחצר הרכבות פותח ויוצר קטר הקיטור הראשון באוסטרליה והיא הייתה מקום הייצור והפיתוח של מרבית הטכנולוגיות ששימשו לרכבות קלות במדינה במהלך ראשית המאה ה-20, כמו גם כלי ההנדסה הבינונית והקלה.
אווליי היה גם מפעל ייצור התחמושת העיקרי למאמצי צבא אוסטרליה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
אווליי הייתה גם מוקד לשינוי חברתי, שכן בה החלה שביתת עובדי הרכבות הראשונה בניו סאות' ויילס, שהביאה ליצירת שבוע עבודה בן שישה ימים, והפכה לתקדים לכוחם של איגודים מקצועיים.
חצר הרכבות נסגרה בשנת 1988, ועבודות הרכבת הועברו לאינפילד.
בשנת 1989 אירח אווליי את שוק פאדיז מרקט, בזמן שאתר השוק הקבוע בהיימרקט היה בשיפוצים.
בשנת 1991 ממשלת ניו סאות' ויילס, ביחד עם מספר אוניברסיטאות בסידני, הקימה באווליי את פארק הטכנולוגיה האוסטרלי (Australian Technology Park).
פארק זה הוא בסיס לחברות הזנק וחברות היי-טק שונות, כמו גם אתר צילומים ואולפנים למספר רב של תוכניות טלוויזיה, בין השאר "כוכב נולד" האוסטרלי (Australian Idol), התוכנית Master Chef ועוד.
בתחילת המאה ה-21 התבסס במקום גם אולפן צילומי קולנוע, בו בין השאר מתוכננים הסרטים "Happy Feet 2" ו-"Mad Max 4".
חלק נפרד מחצר הרכבות הישנה, הפונה לכיוון רחוב וילסון, הפכה לאולם תיאטרון.
אוויר דחוס הוא אוויר שנדחס ללחץ הגבוה מלחץ אטמוספירי, ומשמש בדרך כלל ככוח מניע – כאמצעי הנעה למכשירים מכניים בתעשייה ובתחבורה, או כאמצעי לפיזור חלקיקים בכוח רב.
היתרונות בשימוש באוויר לצרכים אלה הם זמינותו הבלתי מוגבלת, חוסר הצורך לשלם בעבור השימוש בו, הוא אינו רעיל, אינו מזהם ואינו דליק כחלופות אחרות.
החיסרון העיקרי בשימוש באוויר דחוס הוא שבלחצים הנמוכים יחסית בהם משתמשים בו (כעשרה בר) הוא אינו נוזלי ונפח האחסון שלו גדול.
לכן, ביישומים בהם נדרש נפח גדול של אוויר דחוס מותקנת לרוב משאבה בצד מכל האחסון, שדוחסת את האוויר למכל כשהלחץ בו יורד.
במדינות אירופה, 10% מכל המכשור הנמצא בשימוש בתעשייה מונע על ידי אוויר דחוס.
אוויר דחוס משמש למטרות רבות ומגוונות כגון:
פנאומטיקה (השימוש בגז דחוס לצורך ביצוע עבודה)
הנעת מנוע דיזל (כתחליף להנעה חשמלית)
ניפוח צמיגים, מזרנים, חסימת עורקים במד לחץ דם, ועוד
בשימוש באוויר דחוס, בעיקר באגירתו, קיים סיכון להתבקעות המכל אם לא מקפידים על התקנים הנדרשים.
אוויר דחוס בלחץ גבוה המופנה כלפי ראש אדם עלול לגרום לקריעת עור התוף, ואף לנזק מוחי.
אוולאנש הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-men #141 מינואר 1981 ונוצרה על ידי צמד הכותבים כריס קלרמונט וג'ון ביירן, כשהאחרון שימש גם כמאייר.
אוולאנש הוא האלטר אגו של דומיניקוס יואניס פטראקיס, מוטאנט ממוצא יווני המסוגל לייצר גלים סייסמיים דרך ידיו, שיכולים לגרום לרעידות אדמה בעוצמות שונות, ומסוגל לפורר כל חומר מלבד רקמה חיה.
הוא היה חבר בקבוצות אחוות המוטאנטים וכוח החירות.
סדרת האנימציה "אקס-מן: אבולוציה" מציגה אותו כלאנס אלוורס, מוטאנט חסר כיוון והדרכה שהיה פעם אחד מבני-זוגה של שאדוקאט.
עברו של אוולאנש מלפני גיוסו על ידי מיסטיק לאחוות המוטאנטים השנייה כמעט ואינו ידוע, מלבד העובדה שהוא מהגר מכריתים שביוון.
הוא פעל כפושע מקצועי, טרוריסט ואיש מחתרת.
הוא הופיע בפומבי לראשונה עם האחווה כשהם ניסו להתנקש ללא הצלחה בסנטור רוברט קלי במהלך נאומו על האיום, לכאורה, שהמוטאנטים מהווים על האנושות.
האקס-מן הגיעו כדי לעצור את ההתנקשות ונלחמו באחווה החדשה.
לאחר מכן הוא נלחם לצד האחווה נגד קבוצת האוונג'רס.
אוולאנש עזב לזמן קצר את האחווה כשניסה לסחוט סכום כסף גדול מאוד ממדינת קליפורניה, ואיים שיגרום לרעידת אדמה חזקה במדינה אם לא תשלם.
אוולאנש נלחם בענק הירוק לצד לאנדסלייד לאחר אירוע זה, ושבר את זרועותיו אחרי שניסה להשתמש בכוחותיו על גופו של הענק הירוק.
הוא חזר לאחווה ושם נתקל ברום ובהייבריד.
הקבוצה אחרי כן נלחמה באקס-מן כאחוות המוטאנטים בפעם האחרונה.
מנהיגת האחווה, מיסטיק, הציעה את שירותי הקבוצה לממשלת ארצות הברית.
משימתם הראשונה תחת שמם החדש - "כוח החירות" - הייתה ללכוד את המוטאנט מגנטו בשם הממשלה.
הממשלה שלחה אחרי כן את כוח החירות ללכוד את האוונג'רס.
בזמן שאוולאנש חיפש את ראסטי קולינס בשביל לעצרו, הוא נתקל בקבוצת אקס פקטור.
מאוחר יותר כוח החירות נלחמו באקס-מן בדאלאס, טקסס, נכחו במותם לכאורה, וגם נלחמו בקבוצת המוטאנטים החדשים.
בהמשך, חברי הקבוצה נלחמו בסייקלופס ובג'ין גריי, ניסו שוב לעצור את ראסטי קולינס ונלחמו במוטאנטים החדשים אבל הצליחו לעצור את ראסטי וכן את סקידס.
הקבוצה נשלחה להציל את הסנטור רוברט קלי מתאגיד סמים דרום אמריקאי שחטף אותו, כשהם נלחמים תוך כדי בסוכנים העל-אנושיים של התאגיד.
כוח החירות נכחו בקרב קשה עם קבוצת "הבוזזים" על האי מיואר, שם מספר מחברי הקבוצה נהרגו או נפצעו קשה.
במהלך קשת הסיפור "מעשי נקמה", אוולאנש חבר לבלוב ופיירו נגד האוונג'רס.
לאחר מכן, אוולאנש הצטרף למאמצי כוח החירות לעצור בריחה מהכלא ב'כספת' - מתקן כליאה לפושעים על-אנושיים, והשתתף במשימתם הסופית של כוח החירות בכווית.
הוא נטש את בלוב ופיירו בזמן הקרב נגד המוטאנט "חרב המדבר" (Desert Sword) כדי להציל את קומנדו הארגמן שהיה פצוע אנושות.
כשקבוצת כוח החירות התפרקה אחרי משימתה הכושלת במלחמת המפרץ, אוולאנש המשיך לעבוד בשביל הממשלה כחלק מ"פרויקט: התעוררות", אבל עזב במהרה כשגילה שחברו פיירו נדבק בוירוס הירושה.
אוולאנש בילה זמן רב לאחר מכן בניסיון למצוא תרופה למחלת חברו.
הוא הצטרף לקבוצה של מוטאנטים חולים ששמו למטרתם למצוא את התרופה למחלה, וניסו להשיג את איזוטופ-E מהוד התפתחותו אך לא הצליחו.
לאחר מכן באנשי גייס את פטרוס לתאגיד אקס, ארגון שיפקח על פעילויות המוטאנטים ושנהנה ממעמד רשמי במדינות רבות באירופה.
כשהאקס-מן למדו על קיומה של הקבוצה, הם הזהירו את באנשי לנטוש את הרעיון משום שהוא גייס כמה נבלים ידועים.
למעשה, באנשי כלא את מרטיניק ג'ייסון והשתמש בכוחותיה הטלפתיים כדי לעמעם את אופיים האלים של חברי קבוצתו, כולל את אוולאנש.
מיסטיק הסתננה לתאגיד אקס, ושחררה את מרטיניק ושאר הנבלים.
הם יצאו ביחד למסע הרס ברחבי פריז, שם אוולאנש החריב את מגדל אייפל, אבל האקס-מן הצליחו להביס אותם לפני שנזק נוסף נגרם.
אחרי בריחתו מתאגיד אקס, אוולאנש הצטרף לאחוות המוטאנטים של אקסודוס, והופיע לראשונה בחברתם כשתקפו את פילדלפיה, ונלחמו באקס-מן.
האקס-מן הצליחו להביס את האחווה רק בעזרת מוטאנט חייזרי בשם קסורן, שהסיר את קסדתו וחשף את האחווה לחור השחור ששכן בתוכה.
וכך, חברי האחווה נשאבו אל תוך החור השחור - פורטל לעולמו של מוג'ו, והדרך היחידה בה יכלו לחזור לעולם הרגיל הייתה על ידי מכירת שניים מחבריה למוג'ו.
אחרי החזרה לכדור הארץ אוולאנש עזב את האחווה.
אוולאנש הוא אחד מהמוטאנטים המעטים שכוחותיהם נשמרו לאחר אירועי "בית אם".
פטרוס חשב שמשום שכל כך הרבה מוטאנטים נעלמו, מלחמתו למען זכויות המוטאנטים איננה נכונה לזמן זה, והוא פרש מחיי הפשע שלו.
הוא פתח בר קטן בסן פרנסיסקו, וחי בשם הבדוי "ניק".
כשהאקס-מן העבירו את בסיסם לסן פרנסיסקו, פטרוס היה מבועת ופחד שהם יבואו לדרוש ממנו לשלם על פשעיו.
כשהוא ארז את חפציו בתקווה לעזוב את חייו החדשים, האקס-מן קפצו לביקור בבר שלו עם האזהרה הידידותית שיש בינם לבינו הפסקת אש, אך אם הוא יחזור לחיי הפשע הם יחזרו לחייו.
כשהם עזבו, הוא האשים אותם בהריסת הבר שלו ודירתו.
באירועי "שלטון אפל", אוולאנש נראה על ידי גמביט במהלך המהומות האנטי-מוטאנטיות יחד עם ארג, וכשארס חשף את עצמו אוולאנש תקף אותו, רק כדי שארס יעלפו בחניקה.
הוא נראה שוב כאשר הוא ומוטאנטים אחרים שותים לשוכרה בבר וכועסים שבני האדם מנסים למנוע לידות של מוטאנטים חדשים.
מתפתחת קטטה ואוולאנש חסר המזל מוצא את עצמו נלחם בדאקן, בנו של וולברין, שחומק ממתקפותיו של אוולאנש בקלות וכמעט ומשפדו.
פטרוס נלקח למעצר ביחד עם מוטאנטים נוספים שהשתתפו בפרעות עד שלבסוף הם משוחררים על ידי קבוצת אקס פורס.
לאחר שחרורו פטרוס הופך לתושב האי אוטופיה.
כשאוטופיה וסן פרנסיסקו היו לכודות בכיפת אנרגיה שנוצרה על ידי באסטיון, והגזע המוטאנטי עמד בפני השמדה בידי זקיפי הנמרוד מהעתיד, אוולאנש היה בין המונים מתושבי אוטופיה שלא היו מחברי האקס-מן שהחלו להילחם לצד יריביהם לשעבר.
הוא נראה לוחם לצד סאן-ספוט, האסק וטביתה סמית', מגן על המעבר של מנהרות בארט.
במהלך עלילת "הפחד עצמו", סייקלופס קורא לאוולאנש לעזור להם לעצור את ג'אגרנוט, שנטל את אחד מפטישי האדמות הראויות והפך לקואורת' שובר האבן.
אוולאנש משתמש בכוחותיו כדי ליצור תהום שקואורת' לא יוכל לחצות, אבל קואורת' יוצר גשר רוחני לעצמו, ועוקביו שטופי המוח חוצים למרות מאמצי אוולאנש.
לאחר מכן, אוולאנש נחטף על ידי הגולגולת האדומה, ששטף את מוחו וגרם לאוולאנש לגרום להרס רב בעיר ניו יורק.
לאחר שנאבק בקפטן אמריקה, אוולאנש התאבד בקפיצה מצוק בשליטתו של הגולגולת האדומה.
שנים לאחר מכן נראה אוולאנש בחיים על פני אומת המוטאנטים החדשה באי קרקואה.
לאוולאנש היכולת העל-אנושית ליצור גלים סייסמיים חזקים מידיו, שגורמים לתופעות הרסניות.
הגלים יכולים לגרום לחומר לא-אורגני להתנפץ או להתפורר לאבק, ובשנים האחרונות הראו גם השפעה על חומרים אורגניים.
הגלים הסייסמיים יוצרים אפקטים הדומים לרעידות אדמה או מפולת כאשר הם מופנים לאובייקטים גדולים יותר, כמו בניינים או האדמה עצמה.
אוולאנש אינו צריך לגעת באובייקט כדי להשפיע עליו, הוא יכול לכוון את הגלים כנגדו ממרחק מוגבל.
אוולאנש עצמו חסין לגלים שהוא יוצר.
עם זאת, אם הגלים הסייסמיים מוחזרים אליו, הוא יפצע.
כוחו של אוולאנש לא היה בעל השפעה על חומרים אורגניים בתחילה, כשההחזרים של הגלים הסייסמיים מחומרים אלו פצעו אותו, דבר שניתן לראות כשניסה לתקוף את הענק הירוק.
למרות זאת, לאחרונה נראה שהדבר אינו כך, והוא מסוגל להשפיע על חומרים אורגניים.
כרגע לא ידועה מגבלה לגודל השטח עליו אוולאנש יכול להשפיע באמצעות הפעלת כוחותיו בבת-אחת.
למרות זאת, גם אין הוכחה שהוא יכול ליצור רעידת אדמה שתשמיד עיר שלמה.
אוולאנש הוא לוחם פנים-אל-פנים מיומן ולמד לוחמה זו כשהיה חבר בכוח החירות.
אוולאנש לובש שריון מלחמה שמקנה לו חסינות מוגברת לפציעות, עד כדי הגנה ממוקש.
כשהיה חלק מכוח החירות הוא השתמש ברדיו דו-כיווני כדי לתקשר עם שאר חברי הקבוצה.
ב"עידן אפוקליפס" אוולאנש הוא אחד מהמוטאנטים הנבחרים שמיסטר סיניסטר ניגש אליהם והציע להם הזדמנות להצטרף ליחידת העילית שלו, "המשוטטים".
אוולאנש, למרות זאת, סירב להצעות של סיניסטר, מה שגרם לכליאתו במתקני הרבייה של סיניסטר.
במהלך ניסיון בריחה, אוולאנש נהרג וגופתו ניתנה לדארק ביסט לשם ניסויים.
ב-"Marvel Zombies: Dead Days" אוולאנש נראה כזומבי בעת לחימת הגרסה הזומבית של כוח החירות מול האקס-מן.
אוולאנש נראה כחבר בכוח ההסתערות של משטרת ניו-יורק הידוע כאחווה.
אוולאנש הוא נינג'ה רצחנית, וחלק מהשבט של שאדוקאט, שתחת השליטה של מועדון הלפייר.
הוא עובד עם פיירו ואייסמן.
בעולם זה צורתו יותר נוקשה והוא יכול להאריך את זרועותיו ליצירת אילי ברזל.
אוולאנש הופיע ב-"אקס-מן: סדרת האנימציה" ודובב על ידי רוד קוניביר.
הוא תמיד היה בחברת פיירו, ולאחרי כן בלוב.
אוולאנש בסדרה היה חלק מהאחווה בהנהגת מיסטיק.
בסדרת האנימציה "אקס-מן: אבולוציה" דמותו של אוולאנש הומצאה מחדש, והיא דובבה על ידי כריסטופר גריי.
בסדרה זו הוא תלמיד תיכון בשם לאנס אלוורס.
הוא חבר באחווה, אבל גרסה זו של אוולאנש מצטרפת לאחווה ומקבלת את פיתוח הדמות הגדולה ביותר.
בתחילה אוולאנש היווה לא יותר מגנב אגרסיבי, אבל לאורך זמן פיתח גישה בוגרת, סימפתית ורצינית יותר.
הוא עוזר לחברי קבוצתו כאילו היו אחיו, ופועל כמו גרסה צעירה של מגנטו.
קשריו הרומנטיים עם קיטי פרייד, שמתפתחים בתחילת העונה השנייה, הם עלילת משנה במהלך הסדרה ולרוב נזכרים באור חיובי אצל המעריצים.
בנוסף, לאנס הוא יריב עז של סייקלופס, יריבות אישית שחושפת את פניה פעמים רבות בסדרה (במיוחד בפרקים "Survival of the Fittest" ו-"Joyride").
בסוף, הוא עוזר להילחם באפוקליפס, מתאחד עם קיטי ונראה - ביחד עם חבריו מהאחווה - מצטרף לקבוצה מטעם סוכנות S.H.I.E.L.D (אזכור לכוח החירות) בעתיד.
אוולאנש הוא אחד מהחברים העיקריים באחוות המוטאנטים ב"וולברין והאקס-מן", ומדובב על ידי ג'יימס פטריק סטוארט.
בניגוד לסדרות הטלוויזיה האחרות, בעיבוד טלוויזיוני זה לאוולאנש מבטא יווני בולט.
אוולאנש מופיע במשחק "X-Men Legends" כבוס, ומדובב על ידי פיטר לורי.
הוא חלק מאחוות המוטאנטים בהנהגתו של מגנטו, ונלחם באקס-מן על ההר לצד סייברטות'.
למלך הצללים היה גם אוולאנש אפל כשהאקס-מן היו במימד הלא-חומרי.
אוולאנש אינו מופיע במשחק ההמשך.
אוולאנש מופיע במשחק הפייסבוק "Marvel: Avengers Alliance" כבוס.
אווירני אובליגטורי (מאנגלית: Obligate aerobe) או אווירן הכרחי הוא מושג במיקרוביולוגיה המתאר מיקרואורגניזמים שזקוקים לחמצן על מנת להפיק אנרגיה.
אורגניזמים אלה, בשונה ממיקרואירופילים, זקוקים לריכוז אטמוספירי של חמצן (כ-21%) על מנת לשרוד.
מיקרואורגניזמים אווירניים אובליגטוריים משתמשים בתהליך של זרחון חמצוני, בו מהווה החמצן קבל אלקטרונים סופי, על מנת להפיק את האנרגיה שדרושה להם מסוכרים וחומצות שומן לשם קיומם.
ברם בתהליך זה נוצרים שני תוצרי לוואי רעילים: מימן על-חמצני ויון סופראוקסיד.
שני חומרים אלה מחמצנים חזקים שנוטים להגיב עם חומרים אורגניים רבים ובכך לשנות את הרכבם.
שינויים אלה מזיקים לאורגניזמים ועלולים לגרום למותם.
אורגניזמים אווירניים הצליחו להתגבר על בעיה זאת באמצעות סינתזה של שלושה אנזימים (סופראוקסיד דיסמוטאז, פראוקסידאז וקטלאז), אשר מנטרלים את תוצרי הלוואי הללו.
חיידקים אווירניים אובליגטוריים מתאפיינים ביכולת סינתזה גבוהה של סופראוקסיד דיסמוטאז וקטלאז בלבד.
על מנת לתרבת מיקרואורגניזמים על מצע אגר מוצק יש להדגיר את צלחות הפטרי עליהם נזרעו החיידקים בריכוזי חמצן אטמוספיריים בלבד.
בתוך מצע נוזלי יגדלו המיקרואורגניזמים האווירניים האובליגטוריים בקצה העליון של המבחנה בלבד, שכן שם ריכוז החמצן גבוה ביותר בשל פעפועו .
מרבית האורגניזמים האאוקריוטים הם אווירניים אובליגטוריים, כשיוצאי הדופן בעל-ממלכה זאת הם חלק גדול מהשמרים שנחשבים לאל-אווירניים פקולטטיביים.
יצורים רב-תאיים נחשבים אמנם לאל-אווירניים פקולטטיביים ברמת התא הבודד (למשל יכולת הפקת אנרגיה במעגל קורי על ידי תסיסה לקטית), אולם כמכלול שלם הם אווירניים אובליגטוריים לכל דבר.
מרבית הארכאונים הם אל-אווירניים אובליגטוריים, כשיוצא הדופן בעל-הממלכה הוא הארכאון Aeropyrum pernix.
הרשימה הבאה כוללת מיקרואורגניזמים אווירניים אובליגטוריים שכיחים שעלולים לגרום לזיהומים בבני אדם ובבעלי חיים:
חיידקים בסוג Moraxella, דוגמת Moraxella catarrhalis שגורם לדלקות בדרכי הנשימה ובאוזן התיכונה.
חיידקים בסוג Brucella שגורמים למחלת הברוצלוזיס.
חיידקים בסוג Francisella, דוגמת Francisella tularensis שגורמים למחלת הטולרמיה.
חיידקים בסוג Leptospira שגורמים למחלת העכברת.
אַוַולוֹקיטֶשוַורַה (Avalokiteśvara) (בסנסקריט: अवलोकितेश्वर) הוא דמות בודהיסטווה מיתולוגית בזרם המהאיאנה בבודהיזם הנחשבת התגלמות של חמלה.
הדמות מכונה בטיבטית צֶ'נְרֶזיג, ובסין קיבלה את השם גוּאַן יִן (מילולית: "זו שמאזינה לבכי העולם") והפכה לדמות נשית.
משם הדמות הגרה ליפן וקיבלה את השם קאנוֹן.
חשיבות מיוחדת נודעת לדמות בבודהיזם הטיבטי, בו הוא נחשב לפטרון של טיבט והדלאי לאמה נחשב לגלגולו.
אוולוקיטשוורה מוזכר בסוטרות מהאיאניסטיות רבות, בהן סוטרת הלוטוס וסוטרת הלב, שבה מתוארת שיחה של אוולוקיטשוורה ושאריפוטרה (מבכירי תלמידיו של גאוטמה הבודהה), העוסקת בטבעה של המציאות ובטבעו של תרגול הדהרמה.
על פי פרק 25 בסוטרת הלוטוס (המוקדשת לו), כל מי שימצא בעת בצרה ויאמר את שמו של אוולוקיטשוורה או את המנטרה שלו יינצל מיד.
במסורות הבודהיסטיות קיימות הופעות שונות של אוולוקיטשוורה והמפורסמת שבהן היא הדמות בעלת אלף הידיים ואחד עשר הראשים המבוססת על האגדה.
האגדה מספרת כי הבודהיסטווה אוולוקיטשוורה נדר שלא ינוח עד שיגרום לכל היצורים החיים לצאת ממעגל הסמסרה ולהגיע לנירוואנה.
לאחר מאמץ רב, הוא מבין כי עדיין נשארו יצורים רבים שלא נגאלו, ואז מתפצל ראשו לאחת עשרה חתיכות.
הבודהה אמיטאבהה נותן לו אחד עשר ראשים כדי שיוכל לשמוע את זעקות היצורים הסובלים.
במהלך שמיעת הזעקות, הוא שולח את ידיו בניסיון להגיע ליצורים הזועקים ולסייע להם, מה שגורם לשתי ידיו להתנפץ לרסיסים.
אמיטאבהה מציל אותו ונותן לו אלף ידיים כדי שיוכל להושיטן להמוני היצורים הסובלים.
קיימות הופעות נוספות של הבודהיסטווה ביניהן ניתן למצוא את הדמות בעלת ארבע הידיים כאשר שתיים מהן אוחזות בחפץ משאלות סמוך לליבה, השלישית אוחזת מחרוזת והרביעית את פרח הרחמים.
בסין, קוריאה ווייטנאם, מציגים את הדמות כנשית.
המשותף לכל ההופעות הוא עור האייל הנמצא על כתף שמאל של הדמות.
המנטרה אוֹם מַאנִי פַּאדְמֶה הוּם, אחת מהמנטרות המפורסמות ביותר, נחשבת למנטרה של אוולוקיטשוורה.
קיימות משמעויות ותרגומים רבים למנטרה זו, אך ניתן לומר כי המשמעות הכללית שלה היא התייחסות חיובית או מכבדת ל"אבן הטובה שבלוטוס", כלומר לאיחוד בין החכמה התרגול והחמלה.
בזרם המהאיאנה נחשב אוולוקיטשוורה להתגלמות החמלה ללא תנאים.
בנוסף, יש התייחסות לתורותיו ולתרגול שלימד.
בווג'ריאנה ובבודהיזם הטיבטי בפרט, יש חשיבות רבה לאוולוקיטשוורה המכונה בטיבט צֶ'נְרֶזִיג.
חלק משמעותי בתרגול, סובב סביב הדמות, וכן סביב המנטרה שלו הנהגית בטיבטית כאוֹם מַאנִי פֵּמֶה הוּנג.
הדלאי לאמה, מנהיג הבודהיזם הטיבטי, ובעבר מנהיגה העליון של טיבט, נחשב לגלגולו ולהתגלות הגשמית של אוולוקיטשוורה.
אוולין אנגלדר היא דוגמנית ושחקנית אוסטרית, מיס אוסטריה לשנת 1974.
אנגלדר נולדה באוסטריה עילית ולמדה הוראה באוניברסיטת וינה, היא זכתה בתחרות "מיס אוסטריה 1974" וייצגה את אוסטריה במיס עולם ומיס תבל 1974.
ב-1982 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Ohne Ball und ohne Netz", ב-1985 שיחקה בסרט "חום אדום" לצד לינדה בלייר וסילביה קריסטל, ב-1989 השתתפה בסרט הספרדי "La luna negra", ב-1992 שיחקה בפרק של סדרת המשטרה הגרמנית "SOKO München".
מ-1992 ועד 1999 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסדרה "Kaisermühlen Blues" ששודרה ברשת השידור הציבורית של אוסטריה "ORF".
בנוסף למשחק היא הנחתה מספר תוכניות בטלוויזיה, מלבד גרמנית היא דוברת גם צרפתית ואיטלקית.
היא עברה מספר ניתוחים פלסטיים ופרסמה את המרפאה בהן ביצעה את טיפוליה.
אוולוקומב (evolocumab) הוא נוגדן חד שבטי והחומר הפעיל בתרופה רפאטה (repatha), המיועדת לטיפול בהיפרליפידמיה.
אוולוקומב הוא נוגדן חד-שבטי אנושי מלא אשר מעכב את PCSK9 (proprotein convertase subtilisin/kexin type 9), חלבון המביא לפירוק הקולטנים של LDL ובכך מקטין את יכולתו של הכבד לסלק LDL-C, או כולסטרול "רע" מהדם.
היפרליפידמיה קשורה עם חוסר איזון של רמות כולסטרול בדם, כולל LDL-כולסטרול (LDL-C - כולסטרול "הרע") ו-HDL-כולסטרול (HDL-C - הכולסטרול "הטוב").
LDL-C ו-HDL-C משמשים בבקרה של כמות הכולסטרול בגוף וחוסר איזון עלול להגדיל את הסיכון לאירועים קרדיווסקולריים, כולל אוטם שריר הלב ושבץ.
צורות אחרות של היפרליפידמיה כוללות היפרטריגליצרידמיה (רמות גבוהות של טריגליצרידים בדם), כמו גם היפרליפידמיה מעורבת, שבה קיימות רמות גבוהות של כולסטרול וטריגליצרידים.
רמות גבוהות של LDL-C עלולות להוביל להיווצרות רבדים בעורקים וקשורות עם עלייה בסיכון למחלה קרדיווסקולרית טרשתית, כולל מחלת לב כלילית או שבץ.
אוולוקומב מתוכנן להיקשר ל-PCSK9 ולעכב קשירה של PCSK9 לקולטנים של LDL, על פני הכבד.
בהיעדר PCSK9, קיימים יותר קולטנים של LDL על פני תאי הכבד, כדי לסלק LDL-C מהדם.
תופעות הלוואי השכיחות של אוולוקומב (1% עד 10% מהמטופלים) הן שפעת ודלקות דרכי נשימה עליונות, בחילות, כאבי ראש, גב, שרירים ומפרקים, תגובות אלרגיות ותגובות במקום ההזרקה.
חברת אמג'ן הגישה בקשה לאישור חומר ביולוגי (BLA) עבור אוולוקומב למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), באוגוסט 2014. ה-FDA אישר את זריקת האוולוקומב ב-27 באוגוסט 2015, עבור חולים שאינם מסוגלים להשיג שליטה ברמות ה-LDL כולסטרול שלהם, באמצעות אפשרויות הטיפול הקיימות.
הנציבות האירופית אישרה את התרופה ביולי 2015. אוולוקומב קיבל אישור ממשרד הבריאות הקנדי ב-10 בספטמבר 2015.
החברות רגנרון ואמג'ן הגישו, כל אחת, תביעות להגנת פטנט לגבי הנוגדנים החד-שבטיים שלהם כנגד PCSK9, מה שהביא בסופו של דבר להתדיינות משפטית לגבי הפטנטים בארצות הברית.
בחודש מרץ 2016, בית המשפט המחוזי מצא כי התרופה של רגנרון, אלירוקומב - alirocumab הפרה פטנטים של חברת אמג'ן; לאחר מכן, ביקשה חברת אמג'ן צו מניעה, כדי למנוע מהחברות רגנרון וסאנופי לשווק את תרופת האלירוקומב.
הצו הוענק לחברת אמג'ן בינואר 2017.
תוצאות הניסוי הקליני המבוקר FOURIER, שהשווה בין זריקת אוולוקומב לבין זריקת פלסבו, פורסמו במרץ 2017.
התרופה רפאטה מאושרת לשיווק בישראל, בצורת תמיסה להזרקה במזרק מוכן לשימוש, ומיועדת להפחתת רמות הכולסטרול, כתוספת לדיאטה להורדת הכולסטרול.
אוולד קלייזינגר היה עורך דין, קצין ורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה בפולין וחסיד אומות העולם אוסטרי.
אוולד קלייזינגר למד בגימנסיה פיכטנרגזה ברובע הייטינג בווינה.
לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וינה.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה קצין ורמאכט בתחנת הרכבת בוורשה.
הוא התגורר בבית אשתו לעתיד דנוטה קלייזינגר, לבית צ'לפינסקה, בקרוזגאסה 41 ברובע "הארי" בעיר.
היהודי יליד פולין יוסף פרזמן גורש לגטו ורשה בשנת 1942 יחד עם אמו שיינה.
אמו של דנוטה הייתה חברה של שיינה פרזמן, ויוסק היה חבר של דנוטה.
לאחר הקמת הגטו דנוטה הבריחה אוכל וכסף עבור משפחת פרזמן לגטו ובכך סיכנה את חייהם,שלה ושל בן זוגה.
לפני המרד בגטו וחורבנו באפריל 1943, ברחו פרזמן וחברו יוזף קורמז'ין לחלק ה"ארי" בעיר בעזרת דנוטה.
דנוטה הסתירה אותם בדירתה במשך שלושה שבועות בידיעתו והסכמת ארוסה, הקצין אוולד קלייזינגר.
היא גם הצילה את אמו של יוסף, שיינה פרזמן.
דנוטה הייתה פעילה במחתרת הפולנית.
בעזרתם היא רכשה ניירות מזויפים עבור יוסף פרזמן וחברו יוזף קורמז'ין.
אוולד קלייזינגר סיפק להם אישורים כדי שיוכלו לנסוע לווינה כעובדי חווה פולנים תוך סיכון מעמדו וחייו.
קלייזינגר הציג את השניים כעובדים זרים, פולנים נוצרים והפנה אותם להוריו, שהתגוררו בווינה.
הם קיבלו את פרזמן וקורמז'ין כמו בני משפחה ועזרו להם בכסף, מזון ובגדים עד סוף המלחמה.
אוולד קלייזינגר היה דוקטור למשפטים.
הוא נקבר בבית הקברות אובר סאנקט וייטר.
אוויתלמסוס (שם מדעי: Avittelessus) הוא סוג של סרטן נכחד שהתקיים במזרח ארצות הברית של הקרטיקון העליון.
הוא תואר ב-1923 בידי החוקרת מרי ג'י.
כיום משייכים את הסוג למשפחה הנכחדת Dakoticancridae, אף שכמה חוקרים מציעים לשייך אותו למשפחה Atelecyclidae, בה קיים היום הסוג Atelecyclus מהאוקיינוס האטלנטי.
הסרטן התגלה בתצורות פידי שליד נהר פידי בקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית.
מאובנים נוספים התגלו בשכבות שונות של הקרטיקון באלבמה ובמישור החוף המזרחי ועמק המיסיסיפי.
סרטן זה היה בעל קליפה קשיחה ורחבה של שלד חיצוני באורך 5.7 ס"מ והיה דומה במראהו מעט לסרטני עכביש מודרניים, אף קטן יותר ובעל קונכייה מעוגלת.
לפי מספר הצעות הוא התקיים בדומה לכמה חילוניים (Ocypodidae), כמו סרטן כנר והיה בעל מבנה ייחודי של צבתות בשני גדלים.
על הגוף כוסו גבשושיות עם קווי מתאר עדינים וגם הרגליים כוסו בציפוי מגונן.
ככל הנראה הסרטן היה שוכן חופים שניזון מנבלות או שהיה אוכל-כל כמו מרבית הסרטנים המודרניים שאולי נאכל בידי מספר זוחלים ימיים, דינוזאורים ופטרוזאורים שוכני חופים.
אוויר מבוקר היא שיטה לאחסון פירות טריים וסחורה יבשה כגון גרעינים וקטניות, בה מפוקחים הריכוז של חמצן, פחמן דו-חמצני, וחנקן, כמו גם הטמפרטורה והלחות של חדר האחסון.
בשנת 1821, גילה החוקר הצרפתי ז'אק אטיין ברארד , שלפירות וירקות המאוחסנים ברמות חמצן נמוכות יש חילוף חומרים מופחת.
בשנת 1929. ערכו פרנקלין קיד וסיריל וסט מאוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה את המחקר הבסיסי בהבשלה וריקבון של פירות.
מחקריהם הובילו לשימוש באוויר מבוקר בחדרי אחסון לפירות באנגליה כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20.
חוקר נוסף בתחום היה פרופסור רוברט סמוק, חוקר מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית, אשר ביקר באוניברסיטת קיימברידג' אצל קיד ווסט בסוף שנות ה-30. הוא חזר לניו יורק ובסוף שנות ה-30 החל לעסוק במחקר בתחום האוויר המבוקר.
לסמוק הייתה מעבדה בתוך אסם ישן ליד האוניברסיטה, הניסויים שערך השפיעו רבות על השימוש באוויר מבוקר בכל רחבי ארצות הברית ואף בישראל.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הגיעה השיטה של אוויר מבוקר לארצות הברית וקנדה והשתמשו בה בעיקר לאחסון תפוחי עץ.
באמצע שנות ה-50 החלו להשתמש במשאיות על מנת לאסוף פירות וירקות שנקטפו, דבר שאפשר לגדל ולאסוף כמויות גדולות של סחורה, ויצר צורך להארכת חיי המדף של הסחורה.
לצורך זה החלו להשתמש ברחבי ארצות הברית בחדרי אחסון גדולים עם אוויר מבוקר.
לאחר מכן התפשט השימוש בשיטת האוויר המבוקר לכל העולם.
בישראל החלו להשתמש בשיטת אוויר מבוקר בשנות ה-60 של המאה ה-20, השיטה יובאה על ידי אריה זיו שלמד אותה מפרופסור סמוק באוניברסיטת קורנל בארצות הברית.
שיטת האוויר המבוקר נמצאת בשימוש בעיקר בטיפול בתפוחי עץ ואגסים, שם השילוב של טמפרטורה נמוכה ובקרה של אוויר מאפשרים לפירות הללו אחסון לטווח ארוך ללא פגיעה באיכותם.
השיטה מעכבת את תהליכי ההבשלה והריקבון ללא פגיעה בטעם באמצעות הורדת כמות החמצן ועליית הפחמן הדו-חמצני והחנקן בחדר מקורר.
אטמוספירה רגילה מורכבת מ־78% חנקן, 21% חמצן ו-0.3% פחמן דו-חמצני.
באוויר מבוקר מופחתת כמות החמצן ל־1.5-2% והוא מוחלף בחנקן ומעט פחמן דו-חמצני אשר נוצרים בפרי עצמו.
תחת אוויר מבוקר נשמרת האיכות והטריות של הפירות והירקות והאוויר המבוקר מאפשר לאחסן אותם למשך זמן של עד פי 2–4 מפרק הזמן הרגיל.
זרעים, קטניות, וזרעים של שמנים, מאופסנים בחדרי אחסון עם אוויר מבוקר בעיקר על מנת למנוע חדירה של מזיקים וחרקים.
רוב החרקים אינם יכולים לשרוד ללא חמצן או בסביבה של מעל 30% פחמן דו-חמצני.
טיפול כזה של אוויר מבוקר שנועד להיפטר ממזיקים יכול נמשך מספר שבועות בטמפרטורה נמוכה מתחת ל-15°C.
תהליך חיטוי של סחורות יבשות נמשך לפחות 15 ימים ודורש תנאי סביבה של לחות מתחת ל־13% בשילוב של מעל 35% פחמן דו-חמצני בטמפרטורה של 15°C.
אווירונומיה הוא תחום המחקר המדעי של האטמוספירה העליונה של כדור הארץ ואזורים תואמים באטמוספירות של כוכבי לכת אחרים.
ענף זה עוסק בכימיה האטמוספירית והפיזיקה האטמוספירית כאחד.
המדענים המתמחים באווירונומיה, מכונים אווירונומים, הם חוקרים את התנועות ואת ההרכב הכימי ואת המאפיינים של האטמוספירה העליונה של כדור הארץ ואזורי האטמוספירה של כוכבי לכת אחרים התואמים לה, כמו גם את האינטראקציה בין האטמוספירות העליונות לסביבת החלל.
באזורים אטמוספיריים האווירונומים חוקרים, את תופעות הדיסוציאציה והיינון.
בשנת 1946, המתמטיקאי סידני צ'פמן הציג את המונח אווירונומיה כדי לתאר את חקר האטמוספירה העליונה של כדור הארץ, במכתב למערכת של כתב העת המדעי Nature שכותרתו "כמה מחשבות על המינוח אווירונומיה".
המונח אווירונומיה הפך לרשמי בשנת 1954 כאשר האיגוד הבינלאומי לגיאודזיה וגיאופיזיקה אימץ אותו.
"אווירונומיה" החלה מאוחר יותר לעסוק גם בחקר האזורים המקבילים באטמוספירות של כוכבי הלכת.
ניתן לחלק את האווירונומיה לשלושה ענפים עיקריים: אווירונומיה יבשתית, אווירונומיה פלנטרית ואווירונומיה השוואתית.
האווירונומיה היבשתית מתמקדת, בחקר האטמוספירה העליונה של כדור הארץ, המשתרעת מהסטרטופאוזה עד לגבול האטמוספירה עם החלל החיצון ומוגדרת כמורכבת מהמזוספרה, התרמוספירה והאקסוספירה ומהמרכיב המיינן שלהן, היונוספירה.
האווירונומיה היבשתית מנוגדת למטאורולוגיה, המטאורולוגיה עוסקת במחקר המדעי של האטמוספירה התחתונה של כדור הארץ, המוגדרת כטרופוספירה וסטרטוספירה.
אווירונומים יבשתיים משתמשים בטלסקופים קרקעיים, בלונים, לוויינים ורקטות מחקר כדי לאסוף נתונים מהאטמוספירה העליונה.
גאות ושפל אטמוספיריים הם תנודות מחזוריות בקנה מידה עולמי של האטמוספירה של כדור הארץ.
גאות ושפל באוקיינוסים היא תופעה שבמובנים רבים מקבילה לגאות והשפל האטמוספיריים.
גאות ושפל אטמוספיריים שולטים בדינמיקה של המזוספרה והתרמוספירה התחתונה ומשמשים כמנגנון חשוב להעברת אנרגיה מהאטמוספירה העליונה לאטמוספירה התחתונה.
אווירונומים יבשתיים חוקרים את הגאות והשפל האטמוספיריים מכיוון שלהבנתם מחקר זה חיוני להבנת האטמוספירה בכללותה ולתועלת בשיפור ההבנה של המטאורולוגיה.
מודלים שונים ותצפיות של גאות ושפל באטמוספירה מאפשרים לחוקרים לנטר ולחזות שינויים באטמוספירה של כדור הארץ.
"ברקים באטמוספירה העליונה" או "פריקת מטענים חשמליים באטמוספירה העליונה" הם מונחים שאווירונומים משתמשים בהם לפעמים כדי להתייחס למשפחת התופעות, של פריקת מטענים חשמליים באטמוספירה העליונה של כדור הארץ, המתרחשות הרבה מעל לגבהים של הברקים בטרופוספרה הנצפה באטמוספירה התחתונה.
המונח המועדף לתופעת הפריקה החשמלית הנגרמת באטמוספירה העליונה על ידי ברקים הוא " אירוע הזוהר החולף " (TLE).
ישנם סוגים שונים של ברקים באטמוספירה העליונה כולל ספרייטים אדומים, הילות ספרייט, סילונים כחולים ו-ELVES (ראשי תיבות של " פליטת אור והפרעות בתדר נמוך מאוד עקב פעימות אלקטרומגנטיים ").
אווירונומיה פלנטרית חוקרת את אזורי האטמוספירה של כוכבי לכת אחרים התואמים את המזוספרה, התרמוספירה, האקסוספירה והיונוספירה של כדור הארץ.
אף על פי שהאווירונומיה היבשתית ומטאורולוגיה היו פעם תחומים נפרדים לחלוטין של המחקר המדעי, שיתוף הפעולה בין אווירונומים יבשתיים ומטאורולוגים גדל ככל שתגליות שהתגלו מאז תחילת שנות ה-90 הוכיחו כי לאטמוספירה העליונה והתחתונה יש השפעה זו על זו בתחומי הפיזיקה, הכימיה והביולוגיה של כל אחת מהן.
אווירונומים יבשתיים חוקרים גאות ושפל באטמוספירה ופריקות חשמל בצורת ברקים באטמוספירה העליונה כגון שדוני ברקים אדומים, הילות ספרייט, סילונים כחולים ו-ELVES.
הם חוקרים גם את הסיבות לתהליכי דיסוציאציה ויינון באטמוספירה העליונה של כדור הארץ.
במקרים מסוימים, כל האטמוספירה של כוכב לכת עשויה להיות מורכבת רק ממה שעל פני כדור הארץ מהווה את האטמוספירה העליונה, או רק מחלק ממנה.
אווירונומים פלנטריים משתמשים בטלסקופי חלל וחלליות לא מאוישות, שמקיפים או נוחתים על כוכבי לכת אחרים כדי לאסוף מידע על האטמוספירות של אותם כוכבי לכת.
נעשה שימוש גם במכשירים כגון אינטרפרומטרים, ספקטרומטרים אופטיים , מגנומטרים, גלאי פלזמה, וטכניקות אחרות.
אף על פי שהאווירונומיה הפלנטרית במקור הייתה מוגבלת לחקר האטמוספירות של כוכבי הלכת במערכת השמש, הגילוי מאז 1995 של כוכבי לכת שמחוץ למערכת השמש איפשר לאווירונומים פלנטריים להרחיב את תחום האווירונומיה כך שיכלול גם את האטמוספירות של כוכבי הלכת האלה.
אווירונומיה השוואתית משתמשת בתוצאות המחקרים של האווירונומיה היבשתית והפלנטרית, שהם תחומים מדעיים נפרדים באופן מסורתי.
זאת כדי להשוות את המאפיינים והתנהגויות של האטמוספירות של כוכבי לכת אחרים ביניהם ובין האטמוספירה העליונה של כדור הארץ.
אווירונומיה השוואתית מבקשת לזהות ולתאר את המרכיבים השונים, שבהן כימיה, שדות מגנטיים ותרמודינמיקה, שעל כוכבי לכת שונים משפיעים על היווצרות, האבולוציה, הגיוון וההיעלמות של האטמוספירות.
"אוויר" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שירי מימון, השיר יצא לאור ב-23 ביולי 2015, מתוך אלבומה החמישי, "נשימה", על-ידי חברת התקליטים הליקון.
השיר נכתב על-ידי נעם חורב, הולחן על-ידי מורן דוד והופק על-ידי עידו אוחיון.
השיר התקבל בחיבוק בקרב המאזינים ותחנות הרדיו בישראל, אך לצד איכויותיו האומנותיות, ציינו מבקרים כי עולה התחושה שהשיר אינו קשור בתוכנו לחייה של מימון ואינו מספר אותם נאמנה.
השיר זכה להשמעות מרובות בתחנות הרדיו בישראל, כאשר בשיאו נכח במקום השלישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
אוולד שפילריין היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי.
הוא התמחה בתחום הנדסת כוח וחום.
אוולד שפילריין נולד בשנת 1926 ברוסטוב על דון למשפחה יהודית.
אביו היה ביולוג, דקאן באוניברסיטת רוסטוב.
כמו אחיו פסיכיאטר איסאק שפילריין ומהנדס יאן שפילריין אמיל שפילריין נרצח במהלך הטיהורים הגדולים.
אחות של אביו סבינה שפילריין נרצחה על ידי הנאצים לאחר כיבוש רוסטוב על דון.
לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות אוולד שפילריין עם אמו נמלטו לחלקים פנימיים של ברית המועצות.
אחיו מארק גויס לשורות הצבא האדום ונהרג בשנת 1944. אוולד התחיל לעבוד במפעל לייצור תחמושת בגיל 15. בהמשך הוא התחיל ללמוד הנדסה בעיר ברנאול.
בשנת 1944 הוא עבר להמשך לימודים במכון לאנרגיה במוסקבה.
הוא סיים את הלימודים עם התמחות בהנדסת כוח וחום בשנת 1948.
לאחר סיום הלימודים אוולד שפילריין שילב עבודה עם לימודי תואר שלישי.
בשנת 1956, אחרי סיום לימודי תואר שלישי הוא חזר למכון בו למד והחל ללמד.
בשנת 1961 הוא התחיל לעבוד בנוסף במכון לטמפרטורות גבוהות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בשנת 1964 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט.
בשנת 1997 שפילריין התקבל כחבר בהתכתבות באקדמיה רוסית למדעים.
שפילריין התמחה בקידום טכנולוגיות חדשות בתחום טמפרטורות גבוהות בתחנות הכוח.
בשנים אחרונות הוא עסק בקידום טכנולוגיות ליצור אנרגיה מתחדשת.
שפילריין כתב כ-300 מאמרים מדעים ו-12 ספרים.
הוא היה עורך כתבי עת בתחום התמחותו.
על הישגים בקידום טכנולוגיות חדשות לשפילריין הוענקו מספר עיטורים.
שפילריין נפטר בשנת 2009 ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה.
אוויר הוא פסל עירום מונומנטלי מאת האמן הצרפתי אריסטיד מאיול, שנוצר בשנת 1938. הפסל יצוק בעופרת ומתאר דמות נשית אידיאלית הנראית כמרחפת בחלל.
הוא נוצר בהזמנת עיריית טולוז שבדרום צרפת, במטרה להנציח את טייסי שירות הדואר האווירי ל'אֵירוֹפּוֹסטַל (l'Aéropostale) שנהרגו במהלך שירותם.
הפסל הופק במהדורה של שישה עותקים.
דוגמאות מן המהדורה מצויות במוזיאון קרולר-מילר, בגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, בגני טווילרי בפריז, במוזיאון פול גטי בלוס אנג'לס, במוזיאון נורטון סימון ובמוזיאון קימבל לאמנות.
הפסל מתאר דמות נשית עירומה הנראית כתלויה בחלל.
אף שנעשה בעופרת – חומר כבד – פני השטח החלקים בגוון אפור-כחלחל יוצרים תחושת קלילות וריחוף.
הדמות נשענת בעדינות על ירכה הימנית, בעוד רגליה וידה השמאלית שלוחות קדימה ויוצרות קו אופקי חזק, המשוכפל גם בבסיס שעליו היא מונחת.
תנוחת הגוף יוצרת תחושת איזון מדויק על מרכז כובד דמיוני, ומדגישה את המתח בין יציבות לתנועה, ובין השהיה לריחוף.
פניה וגופה של הדמות אידיאליים – הם אינם מייצגים אישה מסוימת אלא מהווים ייצוג סמלי של יסוד האוויר.
הפסל הושלם על בסיס מודל ראשוני בגבס, שהיה גרסה מוגדלת של דגם מוקדם יותר: פסל קטן עשוי טרקוטה שיצר מאיול כמה עשורים קודם לכן, ובו נראית דמות שוכבת על בדי בד הנישאים ברוח.
מאיול נהג להשתמש בדמות הנשית כסמל למרכיבים שונים בטבע, כמו הים, עונות השנה ואף נושאים מופשטים ובלתי מוחשיים כדוגמת אוויר.
אוולד אב (באסטונית:Evald Aav, נולד ב-6 במרץ 1900 - 21 במרץ 1939) היה מלחין, זמר ומנצח מקהלה אסטוני.
הוא הלחין את האופרה הלאומית האסטונית הראשונה בסגנון רומנטי מאוחר.
הוא ביקש שהמוזיקה שלו תהיה "מרגשת", "צפונית" ו"זורמת".
אמו נפטרה כשהיה בן תשע והוא נאלץ לעבוד מוקדם ולשלב זאת עם הלימודים.
הוא לקח שיעורי פסנתר פרטיים אצל הלמי ויטול-מורפלד.
את תורת המוזיקה והרמוניה למד אצל אנטון קאסמץ (1890–1978).
כשהיה בן 16 היה לו קול טנור יפה והצטרף למקהלת האופרה של תיאטרון "אסטוניה".
שלוש שנים לאחר מכן, הוא התקבל לבית הספר הגבוה למוזיקה של טאלין, שהפך ב-1923 לקונסרבטוריון של טאלין.
הוא למד פסנתר ולאחר מכן הלחנה אצל ארתור קאפ.
הוא סיים את לימודיו בקונסרבטוריון בשנת 1926, אך כבר בשנים 1927-1924 ניהל את המקהלה ואת התזמורת של בית הספר הצבאי בטאלין.
בשנת 1938 ניצח על מקהלת הגברים המשולבת בפסטיבל הזמר הכללי ה-11. בין השנים 1929 ל-1936 ניהל את המקהלה המעורבת של התאחדות הנוער הלאומית בטאלין; בין השנים 1934 ל-1939 ניהל את אגודת "זמרי אסטוניה" שנוסדה על ידו.
הוא גם ניהל מקהלות נוספות.
בין השנים 1930 ל-1939 היה עורך עיתון המוזיקה Muusikaleht.
התקבל לאיגוד הסופרים ולאיגוד המלחינים של אסטוניה.
אב כתב את האופרה האסטונית החשובה הראשונה -"הוויקינגים" Vikerlased שהוצגה ב-1928.
כמו כן הלחין סימפוניה ברה מינור (1938), פואמה סימפונית "החיים" (1935), ואלס קונצרטי לתשמורת סימפונית, קטעי כינור, פסנתר, שירים לזמרים סולנים ולמקהלות.
שיריו למקהלה ("בוקר", "זמר" " נעלם בלילה" וכו) נהנו מפופולריות רבה.
במרץ 1939 חלה בטיפוס אך מתוך אמונה שהמחלה היא הצטננות, המשיך לעבוד לקראת בכורת הסימפוניה שלו, המחלה הסתבכה והוא מת ב-21 במרץ 1939 בגיל 39 בלבד.
מספר ימים לפני מותו הוענק לו אות מסדר הכבוד של הצלב האדום האסטוני.
אב היה נשוי בשנים 1937-1926 לזמרת האופרה אידה לו-טלוורי.
נולד להם בן, יוהאן אב.
ביוזמת אחותו, פרידה רוקי, הוקמה מלגה על שמו.
1988 - בקומה ב של מוזיאון העיר טאלין ("קאלאמאיה") נחנך שחזור של חדר העבודה של אוולד אב, מרוהט ברהיטי אר נובו.
1928 - האופרה "הוויקינגים" Vikerlased ב-3 מערכות, בשפה האסטונית, לברית מאת וולדמר לו (Loo) לפי הסיפור של קרל אוגוסט הרמן, Auulane ja Ülö (1886)
מופע הבכורה ב-8 בספטמבר 1928 בתיאטרון אסטוניה בניצוחו של ריימונד קול.
(Kull) ובבימויו של האנו קומפוס.
עם הסולנים נמנו אידה לו-טלוורי, קרל אוטס, אלכסנדר ארדר ומרתה רונגי.
1925 - הגן על מולדתי, אלי Kaitse, Jumal, mu isamaad, קנטטה למקהלה מעורבת ותזמורת סימפונית,
1937 - שיר מולדתי Laul kodumaast, למקהלה מעורבת ופסנתר, מלים מאת סים יגוור Siim Jõgever)
גורל, היה נדיב Saatus, ole helde, למקהלה מעורבת ופסנתר, טקסט ממקור עממי
1931 - ברכות האביב Tervitus kevadele, לסופרן או טנור ופסנתר, טקסט: הנריק ויסנפו Henrik Visnapuu
1923 - אני לא יודע Ma ei tea, לקול ופסנתר,
1921 - מותו של הינשוף בעל האוזניים Ööbiku surm, קול ופסנתר, טקסט: Anna Haava
1921 - ציפור ים Merilind, לקול ופסנתר, טקסט: Marie Under
1921 - אהבה צעירה Noor armastus, לשירה ופסנתר ו-1935 - למקהלה מעורבת,, טקסט: גוסטב סוויטס
1920 - על קבר האם Ema haual, לשירה ופסנתר
1917 - מבט למטה (Mahavaade, שירה ופסנתר,, טקסט: י.
1917 - הו גברת יקרה, שמעי אותי ((Oh armas neiu, kuule mind, לשירה ופסנתר
1917 - אני מחכה לך (Sind ootan לשירה ופסנתר
1917 - פניך Su pale, שירה ופסנתר,
קיץ Mu sui שירה ופסנתר, טקסט: מארט לקשטיין
תפילה אחת Ainus palve, שירה ופסנתר, טקסט: הנריק ויסנאפו
אבל נפגע ממילים פוגעות Aga kihutas sõnul haavama, שירה ופסנתר, טקסט: הנריק ויסנאפו)
דבורים Mesilased, שירה ופסנתר, טקסט: מארי אונדר
הייתי באה Ma tuleks, שירה ופסנתר, טקסט: גוסטב סויטס
היא הביטה בעדינות, בשקט (Pehmelt tasasesi vaatas, שירה ופסנתר)
לגדול, צמח חלש (Tõuse, taime õrnake, שירה ופסנתר
הו כמה קשה לנדוד רחוק Ah, mis raske ilmas rännata, שירה ותזמורת, טקסט: אנה האווה
1938 - שיר בוקר (Hommikulaul, מקהלה מעורבת, טקסט: סים יגוור
1937 - ברד Rahe למקהלת גברים או מעורבת, 1937, טקסט: מארט ראוד
1935 - ארץ מולדתי הקדושה (Sa minu püha kodumaa pind, מקהלה מעורבת, טקסט: אנה האווה
1934 - אנחנו ילדי הצפון - Me oleme Põhjamaa lapsed מקהלה מעורבת ומקהלת גברים, טקסט: אנה חוה)
1933 - עידן הנעורים (Nooruse aeg, מקהלת גברים או מקהלה מעורבת, 1933, טקסט: גוסטב סויטס
זמר Laulik, מקהלה מעורבת, טקסט: עממי
בן זוג רחוק Kaasa kaugel למקהלה מעורבת, טקסט עממי
שיר הצער Murelaul, למקהלה מעורבת, טקסט עממי)
שיר חמת חלילים Torupillillugu, למקהלה מעורבת, טקסט: מארי אונדר
אינני מבין Ei saa aru, למקהלה מעורבת, טקסט: יוהאן ליב)
בואו נגדל Las kasvame, למקהלה מעורבת, טקסט: גוסטב סויטס
שיר הנעורים Noorte laul, מקהלה מעורבת, טקסט: הנריק וינספו
Eokene, eo-eo למקהלה מעורבת, טקסט: הנריק ויסנפו
בנתיב האהוב שלי Meil aiaäärne tänavas למקהלה מעורבת, מילים: לידיה קוידולה
בוקר Hommik, למקהלה מעורבת, גברים ונשים, מילים: יוהאן ליב)
נעלם בלילה Öösse ära kadus, למקהלה מעורבת, גברים ונשים, מילים: Juhan Liiv)
כשות Humal למקהלה אנושית, גברים או מעורבת, מילים: עממי)
זה הזמן לחיות Aeg antud elada, למקהלה מעורבת, מילים: גוסטב סויטס)
קינת העבד Orja kaebelaul, למקהלה מעורבת, מילים: עממי
כדור הארץ פורח והים גועש Õitse maa ja müha meri, למקהלה מעורבת, מילים: קארל אלר)
התחושה המאחדת את כולם On tunne, mis tuhandeid ühendab, למקהלה מעורבת, מילים: ר.
מקהלת בנות הים Näkineidude koor, מקהלת נשים, מתוך המחזה "יוטה", טקסט: אנטון יורגנשטיין)
כוחו של השיר Laulu võim, למקהלת גברים, טקסט: יוהאן ליב)
עבור גברת Neiule, למקהלת גברים, טקסט: יוהאן ליב)
האי שלי Oma saar, למקהלת גברים, טקסט: גוסטב סויטס)
קדר וחימר Pottsepp ja savi, למקהלת גברים, טקסט: יוהאן ליב
אני רוצה לשיר שיר Ühte laulu täkstäs laulda, למקהלת גברים, טקסט: גוסטב סויטס)
היום מתבהר Kirgastus, למקהלת גברים, טקסט: מארט ראוד
שיר מלחמה (Sõjalaul, למקהלת גברים, מתוך האופרה "הוויקינגים"
מילה, מילה (Sõna, sõna, למקהלת גברים, טקסט: אנדל לו)
1925 - לדרמה בחרוזים "יוטה" מאת אנטון יורגנשטיין
למחזה פר גינט מאת הנריק איבסן
1934 סויטת תמונות מוזיקליות לתזמורת סימפונית מהאופרה "הוויקינגים"
1934 - הפואמה הסימפונית "החיים" (Elu) -בוצע בבכורה ב-25 בפברואר 1934
שיר לכת אסטוני עתיק - Vanade eestlaste marss לכלי נשיפה
"התלונה של יוטה" לתזמורת כלי נשיפה - מתוך האופרה "הוויקינגים"
שיר לכת טקסי Pidulik marss בלה במון מז'ור - לתזמורת כלי נשיפה
שיר לכת משטרתי בלה במול מז'ור לתזמורת כלי נשיפה
1933 - ברחוב שלנו " Meil aiaäärne tänavas ל-4 קרנות ולתזמורת מיתרים
1917 אנדנטה בסול מינור - אטיוד לפסנתר סולו
1926 - פרלוד בדו מינור", לפסנתר
1926 - סונטה לפסנתר בדו מז'ור
1936 שני פרלודים לפסנתר (שני ריקודים פסטיים) 1. דאגה; 2. פחד,
1936 ריקודים אסטונים לפסנתר - פולקה ;Labajalg
1936 בלדה ברה מינור לפסנתר
דף אלבום בסול מינור ( (Albumileht)' לפסנתר
ריקוד פנטסטי (התפרצויות פנטסטיות'', לפסנתר
אוולין (אווה) קפלון היא שחקנית ישראלית זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסרט "החברים של יאנה".
קפלון נולדה וגדלה בלנינגרד שברוסיה הסובייטית.
ב-1987, כשהייתה בת 16 בלבד, עזבה את בית הוריה, עברה לגור במעונות בעיר מולדתה והחלה ללמוד משחק בבית ספר למשחק.
שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1990, עלתה לארץ ללא משפחתה.
בשנת 1997 קיבלה את ההזדמנות הראשונה שלה, כששיחקה, לצידם של צביקה הדר ואסתי זקהיים בסרטה של ג'ולי שלז "עפולה אקספרס".
הסרט זכה בפרס וולג'ין היוקרתי בפסטיבל ירושלים וגרף שישה פרסי אוסקר ישראלי.
והוא שימש קרש קפיצה לקפלון לשחק תפקיד משמעותי יותר.
בשנת 1999 כיכבה קפלון, לצד ניר לוי ומוסקו אלקלעי, בסרטו של אריק קפלון, "החברים של יאנה".
בדומה לחוויות שעברה בעצמה, שיחקה קפלון את יאנה, צעירה רוסיה העולה לארץ וחיה חיים קשי-יום על רקע מלחמת המפרץ.
הסרט זכה בעשרה פרסי אוסקר ישראלי, ביניהם לסרט הטוב ביותר, וקפלון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר.
לאחר מכן זכתה קפלון בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בפיליפינים ובפסטיבל קרלובי וארי והסרט זכה במספר משמעותי של פרסי קולנוע בינלאומיים.
בשנת 2000 עבר הזוג קפלון להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית, במטרה לקדם את הקריירות הקולנועיות שלהם.
קפלון החלה ללמוד ולהתנסות בעריכת סרטים, ערכה מספר סרטים ושימשה מספר פעמים כעוזרת עריכה.
באותה שנה ילדה את בתה, איה.
בשנת 2004 חזרו הזוג לארץ, וקפלון חזרה לתודעת הציבור כששיחקה תפקיד משני בסרט "הכלה הסורית".
באותה תקופה החלה לככב בסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "כתב פלילי" לצד אושיק לוי.
בשנת 2005 שיחקה קפלון תפקיד ראשי בסרטו של איל חלפון "איזה מקום נפלא".
בסרט שיחקה קפלון את דמותה של ז'אנה, זונה המנהלת מסע לגילוי משמעות החיים עם לוקח חסותה, אותו משחק אורי גבריאל.
הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר ישראלי, ביניהם לסרט הטוב ביותר, פרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים ומספר פרסים בינלאומיים.
בשנת 2006 החלה לשמש כעוזרת-עריכה בסדרת הטלוויזיה "השמיניה" בערוץ הילדים.
כמו כן, שיחקה בעונות 2–3 תפקיד יחסית משמעותי לאורך כמה פרקים בתור לינה, בת דודתה של נטשה (עדי הימלבלוי) ובת זוגו של דניאל האריס (תום אבני).
שיחקה גם בסרט מכתבים לאמריקה.
באותה השנה ב-2006 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט אין לה אלוהים.
היא שיחקה בסרטו של ניר ברגמן "הדקדוק הפנימי" (2010), המבוסס על הספר "ספר הדקדוק הפנימי", של דויד גרוסמן.
ב-2021 שיחקה בסרט "הבית ברחוב פין".
ב-2000 עברה קפלון, יחד עם בעלה, להתגורר בלוס אנג'לס.
בשנת 2001 נולדה בתם המשותפת, איה.
הזוג חזר לישראל בשנת 2003.
אוולין יו בארקר היה גנרל בריטי, מפקד הכוחות הבריטיים בארץ ישראל בתקופת המאבק של היישוב בבריטים.
בקרב היישוב היהודי נודע כאנטישמי בוטה ושונא היישוב.
אוולין יו בארקר נולד בשנת 1894 באי פורטסי (Portsea) השוכן מול החוף הדרומי של אנגליה והמהווה חלק מחבל המפשייר, בנו של גנרל בריטי בשם ג'ורג' בארקר.
בשנת 1913 התגייס בארקר לצבא הבריטי בדרגת סגן משנה בחטיבת רובאי המלך.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עבר עם יחידתו לחזית אירופה ונלחם, עד תום המלחמה, בצרפת, סלוניקי ודרום רוסיה.
תוך כדי כך עלה בסולם הדרגות והגיע לדרגת סגן-אלוף.
בין השנים 1919 ל-1931 שירת כקצין מטה במשרד המלחמה הבריטי.
בין השנים 1931 ל-1933 שירת במפקדת חטיבת חיל רגלים בפיקוד הדרומי של אנגליה.
בשנת 1936, בימי מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט, הגיע בארקר לראשונה לארץ ישראל כמפקד גדוד בחטיבת רובאי המלך.
הוא נטל חלק בהנסתו של פאוזי אל קאוקג'י אל מעבר לירדן.
בשנת 1938 עלה בארקר לדרגת אלוף-משנה, עזב את ארץ ישראל ונתמנה למפקד החטיבה ה-10 באנגליה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה עבר עם חטיבתו לחזית מערב אירופה, שם לחם כחלק מהדיוויזיה ה-4. בשנת 1941 עלה לדרגת גנרל.
בארקר השתתף בפלישה לנורמנדי כמפקד הדיוויזיה ה-49 והצטיין בקרב על שחרור העיר לה האבר.
על כך העניק לו המלך תואר סר.
בדצמבר 1944 מונה למפקד הקורפוס הבריטי ה-8 במערב אירופה.
בארקר חצה את נהר הריין תחת פיקודו של הגנרל מונטגומרי וב-1 באפריל 1945 שחררו כוחותיו את מחנה הריכוז ברגן-בלזן.
לאחר תום המלחמה שירת בגרמניה ובדנמרק כמושל צבאי בכוח הכיבוש הבריטי.
בשנת 1946, בשיאה של תקופת המאבק של היישוב בבריטים, הגיע בארקר שנית לארץ ישראל, הפעם כמפקד העליון של כוחות הצבא הבריטי בארץ ישראל ובעבר הירדן.
לאחר תום המלחמה הגיע היישוב היהודי בארץ ישראל לשיא כוחו.