tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מפעל החברה הוקם בנהריה והחל לייצר באוקטובר 1970. בשנת 1972 זכו מפעלי החברה בפרס קפלן.
באותה שנה רכשה החברה מחברת א.ר.וו.
אינק האמריקאית זכויות לשימוש בטכנולוגיית החישול שלה, תמורת מניות של להבי ישקר.
כמו כן הושקעו 4 מיליון דולר בהרחבת המפעל.
תחילה ייצרה החברה עבור חיל האוויר הישראלי, אך במהרה החלה לייצא את תוצרתה ובשנת 1973 ייצאה במעל מיליון דולר, ונמנתה על 772 המפעלים בישראל שייצאו במעל 100 אלף דולר.
עד 1976 הגיע ייצוא המפעל לכ-4 מיליון דולר.
בתחילת 1974 עבדו במפעל בנהריה 285 עובדים ובתחילת 1976 הגיע מספר העובדים לכ-400, רובם עולים חדשים.
ברבות הימים שינה המפעל שמו ל"טכנולוגיית להבים".
בשנת 1998 הגיעה החברה, שכבר הייתה בבעלות חלקית של פראט אנד ויטני, להסכמה על הקמת מפעלים משותפים עם פראט אנד ויטני.
במסגרת ההסכם הוקם מפעל בסין ומפעל בתפן לייצור להבים עבור רולס-רויס בשם טקג'ט אירופויילס.
עם לקוחות המפעל נמנים יצרני מנועי הסילון בעולם: "רולס-רויס", "פראט אנד ויטני" ו"ג'נרל אלקטריק".
במאי 2014 רכשה פראט אנד ויטני את מלוא הבעלות בחברה.
בדצמבר 2022 הודיעה פראט אנד ויטני על כוונה לצמצם את פעילות הייצור במפעל בנהריה ובחלק מהמפעל בתפן עד לסגירתם המלאה בשנת 2025. על פי הודעת החברה סוג הלהבים שמייצר המפעל איננו דרוש לשימוש במנועי הסילון החדשים, ולא ניתן להסב את המפעל ליצור להבים מסוג אחר.
ב-30 באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כטב"מ ששיגרו המליציות הפרו-איראניות מעיראק פגע במפעל החברה בצפון נהריה מבלי שהופעלה התרעה, וגרם לנזק לתשתיות.
טכנולוגיות בטיחות ברכב הן עזרים שפותחו במטרה להתריע על, או לפעול למניעת, סכנות הנגרמות מאי הקפדה על אמצעי בטיחות נדרשים בזמן נסיעה ברכב.
מטרת טכנולוגיות הבטיחות ברכב היא להקטין את הכמות של תאונות דרכים ולצמצם ככל האפשר את דרגת הפגיעה עקב התאונה.
לכל טכנולוגית בטיחות ברכב יש גם פוטנציאל לפגוע בבטיחות.
למשל: הנהג עשוי להסתמך בלעדית על חיישן חנייה, ולא להביט לאחור בזמן שהוא נוסע אחורה.
טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתריעות על מפגעי בטיחות בתוך הרכב כדוגמת אי חגירת חגורת בטיחות, או על מפגעי בטיחות ברכב עצמו, כגון: אי תקינות כריות אוויר, לחץ אוויר לא תקין בצמיגים ונורות לא תקינות.
קיימות גם טכנולוגיה לשיפור הבטיחות בהקשר של מפגעי בטיחות ועצמים העלולים לפגוע ברכב או להיפגע ממנו בזמן נסיעתו כדוגמת חיישני חנייה להתרעה על עצם הנמצא מאחורי הרכב בזמן נסיעתו אחורה.
בעיות בטיחותיות יכולות להיגרם גם כתוצאה מנהיגה לקויה של הנהג, כגון אי שמירת מרחק, סטייה מנתיב ומהירות מופרזת.
טכנולוגיות לבטיחות ברכב הנוגעות להיבטים אלו יכולות למשל לכלול מערכת רישום נתוני נהיגה או מערכת בלימה או האטה אוטומטית.
פעילות טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתבצעת בשני אופנים:
באמצעות התראה קולית וחזותית אודות המפגע המתקרב.
באמצעות השבתת תנועת הרכב או חלק ממנו באופן שימנע את פגיעת הרכב או היפגעותו.
עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, רוב פעילות הרכבים וחלקיהם הייתה מכנית לחלוטין והופעלה ידנית על ידי הנהג.
החל מסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 עם כניסת עידן מזעור מערכות המחשוב, ועם התפתחות מערכות האינטרנט, ועד עתה, התקדמה התפתחות מערכות הטכנולוגיה לבטיחות ברכב.
התפתחות זו ניכרת בעובדה שבעוד שבתחילת שנות ה-90 החלו להופיע מערכות טכנולוגיות לבטיחות ברכב בצורה אישית וכמוצרי מדף, והותקנו עצמאית על ידי הלקוחות באמצעות מתקינים מורשים.
הרי שעתה, רוב המערכות מותקנות מראש בחבילת ההפעלה המכנית של כלי הרכב, ומתוכנתות במחשב הרכב הראשי.
עידוד ממשלות וגופי פעילות התנדבותיים
מדינות שונות בעולם וביניהן מדינת ישראל, פועלות לעידוד ייצור ואבזור כלי הרכב בטכנולוגיות בטיחות לרכב, זאת על ידי הטבות במיסים והוזלת תעריפי הביטוח לכלי רכב ככל שרמת האבזור בהן בטכנולוגיות בטיחות גבוהה.
במדינות רבות בעולם ובמיוחד במדינות המערב המתקדם כאירופה וארצות הברית, פועלים מזה שני עשורים גופי התנדבות רבים שבפעילותם מביאים להגברת המודעות לצורך באבזור כלי הרכב באמצעי טכנולוגיה לבטיחות רבים ככל האפשר.
גם בישראל פועלים גופים התנדבותיים בתחום הזהירות בדרכים והגברת המודעות לחשיבות הבטיחות והאמצעים הטכנולוגיים היכולים לסייע לכך.
בתוך מגוון הנושאים עליהם מתחרות יצרניות כלי הרכב בשיווק תוצרתם, עומד עניין הבטיחות בכלי הרכב והטכנולוגיות המסייעות לכך כאמצעי המכירות החשוב ביותר, ומשמש כמקדם המכירות המוביל.
טכניקות ביצוע בברידג' הן שיטות באמצעותן מנסה הכרוז להגדיל את ההסתברות לביצוע חוזה או להשגת לקיחות עודפות.
הטכניקות ואופן מימושן תלויות ברמת המשחק של הכרוז.
חלקן פשוטות וגם שחקנים מתחילים יכולים לעשות בהן שימוש נאות וחלקן מורכבות ורק שחקנים מומחים משתמשים בהן.
טרנס ריס, שכתב ספרי ברידג' רבים, ציין שישנן ארבע דרכים לזכות בלקיחה.
ושתיים מהן הן פשוטות למדי:
להניח קלף בעל ערך גבוה שאף אחד לא יכול להניח גבוה ממנו.
"לחתוך" קלף גבוה של היריב על ידי שימוש בקלף מסדרת השליט.
ליצור או "לפתח" רצף של קלפים מאותה סדרה, ואז הקלפים האחרונים בסדרה יזכו אף הם בלקיחות שכן ליריבים לא יהיו קלפים מסדרה זו והם לא יוכלו לחתוך על ידי שימוש בקלפים מסדרת השליט.
לשחק באופן שמתחשב במיקום הקלפים אצל היריבים.
למשל, אם קלף האלוף ("אס") בסדרה מסוימת נמצא בשחקן שמניח קלף לפניך, וברשותך המלך בסדרה, הרי שהמלך יוכל לזכות בלקיחה.
ניתן לבטא כל טכניקת ביצוע כווריאציה על אחת מארבע הדרכים לעיל.
לשחקני ברידג' מתחילים כדאי להכיר את הטכניקות הבאות:
זכייה בלקיחות נוספות באמצעות חיתוך בקלפי שליט.
הכוונה היא לחיתוך ביד הקצרה (היד בה יש פחות קלפים בסדרת השליט).
זכייה בלקיחות באמצעות חיתוך לסירוגין של קלפים מסדרה אחרת (או שתי סדרות אחרות) בדומם וביד הכרוז.
דוגמה: בחוזה בסדרת ה- המתואר בטבלה להלן:
+ חלוקת הידיים כרוז דומם
הכרוז ימשוך את ה-A בידו ואת ה-A בדומם.
אחרי זה ישחק קלפי מהדומם לחיתוך בידו וקלפי מידו לחיתוך בדומם.
זכייה בלקיחות בסדרה ארוכה, בחוזה ללא שליט.
לפעמים צריך לתת ליריבים לזכות בלקיחה או לקיחות על מנת להגביה את הקלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, שחקן מחזיק ב- וב-A.
אם יריב יזכה ב-A, קלפי ה- הוגבהו וכאשר ישחקו בסדרת ה- או כאשר השותף שלו יזכה בלקיחה וימשיך בקלף בסדרת , יזכה ביתר קלפי ה-.
משחק אל קלף נמוך מקלף בסדרה הנמצא אצל אחד השחקנים היריבים.
באותה היד נמצא גם קלף גבוה מהקלף הנמצא אצל אחד היריבים.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם נמצאים .
הכרוז אינו מחזיק את ה-K.
הכרוז משחק מידו קלף קטן בסדרת ה-.
אם השחקן שאחריו אינו משחק את ה-K, הוא משחק מהדומם את ה-J.
אם אין מידע המשפיע על ידיעת מיקומו של ה-K בהסתברות של 50% הוא יהיה אצל השחקן היושב לפני הדומם.
שמירת כניסות ליד עשויה להיות תנאי הכרחי לזכייה בלקיחות באותה יד.
אם מושכים את הקלפים הגבוהים, המהווים כניסה ליד, עלולים ליצור מצב בו לא יהיה ניתן לזכות בלקיחות באותה יד.
לשחקנים מתקדמים כדאי גם להתמקצע בטכניקות והרעיונות הבאים:
מעקב אחר אופן חלוקת הסדרות והקלפים בידי היריבים, על סמך ההכרזה ועל מסך הקלפים שכבר הופיעו במשחק.
דוגמה: המגן שהיה המחלק והכריז Pass.
שיחק כבר קלפים המסתכמים ל-10 נקודות.
חסר לכרוז K שטרם הופיע.
על פי הספירה הוא ידע שה-K נמצא אצל המגן השני.
Coup הוא שם גנרי לטכניקות משחק המתארות דפוס קלפים מסוים בידו של שחקן המשחק קלף מסוים.
כך למשל, Belladonna Coup, ששוחק לראשונה על ידי השחקן האיטלקי ג'ורג'ו בלאדונה היא הובלת קלף נמוך מתחת ל-K.
טכניקה בה מאפשרים ליריבים לזכות בלקיחה בסדרה בה יש לנו קלפים גבוהים יותר על מנת להגביה קלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם יש ואין קלפים גבוהים בסדרה אחרת המאפשרים כניסה ליד.
הכרוז מחזיק ועוצרים בכל אחת מהסדרות האחרות.
הכרוז משחק מידו את ה-3 לכיוון ה-9. שחקן יריב זוכה בלקיחה עם ה-Q או ה-J או ה-10. גם אם אחד היריבים החזיק בכל שלושת הקלפים, בפעם הבאה שהכרוז ישחק קלף לכיוון ה-K יוותרו לו רק שני קלפים בסדרה.
הכרוז יזכה ב-K ואחר כך ב-A ובעוד חמש לקיחות בסדרה, משום שלאף אחד מהיריבים לא נותר קלף בסדרה.
לו היה הכרוז מושך מיד את ה-K או את ה-A ואחד היריבים היה מחזיק בכל שלושת הקלפים שבידי המגנים: Q J ו-10 , הכרוז היה זוכה רק בשתי לקיחות בסדרת ה-.
טכניקה בה חותכים בקלפים גבוהים בסדרת השליט ביד הכרוז כך שהקלפים בסדרת השליט בדומם הופכים לגבוהים.
בחלק מהמקרים מדובר בקלפים הגבוהים ביותר כמו:A ו-K.
מטרת החיתוך בהם עשויה להיות יצירת כניסות לדומם.
טכניקה בה לאחר ששחקן יריב זכה בלקיחה הוא נאלץ לשחק באופן העוזר ליריב.
השחקן המשתמש בטכניקה, משחק באופן מודע קלף בו יזכה יריב מסוים.
דוגמה: הכרוז זכה בלקיחה וצריך לשחק.
לכל אחד מהשחקנים נותרו שלושה קלפים, בחוזה ללא שליט.
בידו של הכרוז נמצאים הקלפים הבאים: 2 ו-A8 בדומם נמצאים 8 ו-Q7.
על פי מהלך המשחק וההכרזה יודע הכרוז, שבידו של אחד היריבים נמצאים: A ו-KJ.
הכרוז משחק את ה-2. היריב זוכה ב-A ונכנס למצב של משחק סופי.
הכרוז יזכה תמיד בשתי הלקיחות האחרונות.
אם היריב ישחק את ה-K, יזכה הכרוז ב-A בידו ואחרי כן ב-Q בדומם.
אם היריב ישחק את ה-J, יזכה הכרוז ב-Q בדומם ואחרי כן ב-A בידו.
טכניקה שמטרתה לאלץ שחקן יריב לזרוק בלית ברירה, קלף זוכה בלקיחה.
הטכניקה זהה לטכניקה במשחק לחץ.
ההבדל הוא שמערך הקלפים אינו מאפשר לחץ אמיתי.
באמצעות הלחץ המדומה מנסה הכרוז לגרום ליריבים לטעות ולחשוב שזה לחץ אמיתי ולזרוק קלף זוכה בלקיחה.
טכניקה המחייבת שחקן לחתוך בשליט ולאפשר לשותף לחתוך מעליו.
המצב הטיפוסי הוא מצב בו בדומם לא נשארו קלפי שליט והכרוז מוביל קלף ממנו.
לאחד מהיריבים יש קלף גבוה עליו לא ניתן לבצע עקיפה.
החוזה הוא כשסדרת ה- היא השליט.
הקלפים בדומם בצפון: A 32
הכרוז בדרום מחזיק ב: AQ 5
הכרוז משחק את ה-A מהדומם ואחרי כן את ה-2. מזרח נאלץ לחתוך ומאפשר לכרוז לזכות בכל הלקיחות.
טכניקה היא או רצף פעולות של פרט, המיועדת להשגת תכלית.
טכניקות קיימות הן בעולם החי והן בעולמו של האדם, בתחומים רבים ומגוונים.
בעלי חיים שונים משתמשים בטכניקות להכשרת מקום מגורים, להשגת מזון ולעיבודו, ועוד.
בני אדם מיישמים טכניקות בכל אשר יפנו – בין אם לצרכים קיומיים, ביחסים בין אישיים, בעבודתם, באמנות, בפנאי או כל צורך אחר.
רוב הטכניקות עוברות בין פרטים באמצעות למידה, ותרגול של הטכניקה מקנה למתרגל שליטה בה.
לעיתים טעות מקרית בהפעלת טכניקה מובילה לתוצאות טובות יותר, ומאומצת באופן קבוע.
לטעויות כאלה מיוחסות כמה מההמצאות החשובות בהיסטוריה האנושית.
בנוסף, אנשים המפעילים טכניקה עשויים לנסות ולשפר אותה בכוונת תחילה בתהליך של ניסוי וטעייה.
בדרך כלל מפותחות טכניקות חדשות כאמצעי לשימוש בטכנולוגיה חדשה, או כתוצאה מתגליות המשנות את תמונת העולם (לדוגמה, טכניקת הפיסטור פותחה כתוצאה מגילוי החיידקים).
טכניקה ומדע, ירחון למדע שימושי והשכלה היה ירחון ישראלי למדע פופולרי לנוער ולמבוגרים, שראה אור משנת 1937 ועד 1954. בכתב העת הופיעו מאמרים בנושאי טכנולוגיה ומדע שימושי, בין היתר בתחום כלי נשק, תחבורה, ימאות וטייס.
בראשית היישוב העברי בארץ ישראל הופיעו שני ירחונים עבריים בנושאי מדע פופולרי: "הטבע והארץ" ו"טכניקה ומדע".
כתב העת "הטבע והארץ" שעסק בעיקר הענפי הביולוגיה ראה אור בינואר 1932 בהוצאתו של אוריה פלדמן ובעריכתו.
כתב העת והופיע בהפסקות עד מארס 1954, בסך הכל עשרה כרכים.
כתב העת "טכניקה ומדע" החל להופיע ביולי 1937 ביוזמתו ובעריכתו של דן פינס, שהיה אז מעורכי "דבר".
עורך אחראי היה דוד הלברשטרט.
הירחון הופיע ברציפות עד 1954, בשבעה-עשר כרכים.
המוציא לאור היה משה רוזנטל, הודפס בבית דפוס "אחדות", בתל אביב.
בין הכותבים הקבועים היו י הרמלין (מדור חשמל), צבי נדב (מכונות ותעופה), י דייוויס (רדיו).
כתב העת היה כתב העת המדעי הפופולרי ביותר באותה תקופה.
כבר בשנה השנייה היה בעל תפוצה גבוהה במיוחד: 6,000 עותקים, ביישוב שמנה אז כ-400,000 איש.
בשנת 1945 החל להופיע הירחון הטכנאי הצעיר לנושאי מדע פופולרי לנוער ולמבוגרים.
בשנת 1956, כאשר הקהילה המדעית בארץ גדלה והמחקר בה התבסס, החל להופיע כתב העת "מדע", בעריכתו של קפאי פינס, בנו של דן פינס.
בפתח החוברת הראשונה של "טכניקה ומדע", נכתב ב"דבר העורך":
"התעופה- גליונות הקלוב הארצישראלי לתעופה"
כתב העת נולד עם ראשית ימי התעופה בארץ ישראל המנדטורית, ושימש אמצעי חשוב להפצת רעיון התעופה בקרב הציבור הרחב.
הוא הקצה, כבר מגיליונו הראשון, מדור קבוע לענייני תעופה שנכתב בשיתוף פעולה הדוק עם קלוב התעופה הארצישראלי, בניהם אנשי השומר ישראל שוחט וצבי נדב.
קלוב התעופה שיתף פעולה עם הירחון וחבריו הרבו לכתוב בו.
בגיליון הראשון כתב ארנסט רפפורט (טייס ודואה) על "רשמי דאייה בשמי א"י"
והמהנדס דוד הלברשטט כתב על "תחבורת האוויר בא"י".
כמו כן, דווח בו על האווירון הראשון שנרשם בממשלת ארץ ישראל המנדטורית השייך לחברת
חברי הקלוב הרבו בכתב העת לעשות נפשות לרעיון הטייס:
ישראל שוחט, מיוזמי הקלוב, קרא לנוער לעסוק בתעופה ("צו השעה !"), (חוברת 9)
המהנדס והטייס עמנואל צוקרברג, לימים הטייס הראשי של חברת "אווירון", קרא "למדו לעוף!".
היו בו גם כתבות חווייתיות: הטייס לעתיד בנימין כהנא כתב על רשמיו ממחנה הדאייה בכפר ילדים (חוברת 10)
ומדריך הדאייה מאיר סטול סיפר על למוד הדאייה בפולין (חוברת 16), לשם נשלח לצורך הכשרתו על ידי הקלוב.
כמו כן, התפרסמו כתבות טכניות על מבנה המטוסים או המצאת ההליקופטר וכן מידע על התפתחות התעופה בעולם ובארץ ישראל.
"ים- גליונות החבל הימי לישראל"
מאמרים בנושאי ימאות בשיתוף "החבל הימי לישראל".
טכניקה ומדע לנוער, ירחון למדע שימושי להשכלה ולפיתוח החובבות והעבודה העצמית
במסגרת ההוצאה יצא לאור גם כתב עת לנוער בשם "טכניקה ומדע לנוער", בין קיץ 1947 לקיץ 1948.
כתב העת התמקד בתחביבים שונים: חובבות רדיו, תעופה וטיסנאות, גידול יונים, ועוד.
העורך היה צבי נדב, עורך אחראי היה שלמה ירקוני.
המערכת הייתה מורכבת גם ממשה רוזנטל.
כתב העת חדל מלהתפרסם עקב גיוס חברי המערכת למלחמת העצמאות (שלמה ירקוני היה טייס בחיל האוויר וכתב בהמשך ב"טכנאי הצעיר").
מדור "הכר את כלי הנשק"
המדור החל להופיע עם פריצת הקרבות ועסק ברובה סטן,תת-מקלע שמיסר, מקלע שפנדאו ואקדחים שונים.
הדן בנושאי רדיו ואלקטרוניקה, המדור היה פעיל במיוחד בנושאי חובבות רדיו.
בין הכותבים במדור היה אפרים ביגון.
מדור בנושאי מצלמות וצילום בו כתב אהרון קוגוס.
במסגרת המדור "נתיב החובבים" תוארו תחביבים שונים כחובבות רדיו, נגרות וגידול יונים.
במדור זה התפרסמה פעולתן של תחנות רדיו פירטיות, כ"קול הירח" בבניתו והפעלתו של אלי קדים (צינקין) (שכתב בהמשך ב"טכנאי הצעיר").
יוסי מלכי, "מודרניות, לאומיות וחברה: ראשית התעופה העברית בפלסטינה-א"י: 1932 – 1940", כעבודת גמר לקראת התואר "מוסמך אוניברסיטה" - M.A.
דוד אביר, "תולדות מונחי־התעופה עברית", בטאון חיל האוויר, 5 (דצמבר 1959 – ינואר 1960).
טכנולוגיה פיננסית או בקיצור פִינְטֶק הוא תחום מחקר ויישום שירותים פיננסיים באמצעים טכנולוגיים כמו טלפונים חכמים ואינטרנט.
פינטק כולל למשל בנקאות דיגיטלית שירותי השקעות דיגיטליים ועוד כגון הלוואות עמית לעמית.
במקרים רבים יישומי פינטק מבוססים על כלכלת שיתוף.
מטרת הפינטק להפוך שירותים פיננסיים נגישים יותר לקהל הרחב והקמה וייעול של מוסדות פיננסיים מרובי-אוטומציה על מנת להחליף או לשפר שימוש בשירותים פיננסים המסופקים על ידי חברות פיננסיות מסורתיות קיימות.
אין הגדרה אחידה ומקובלת על כולם של המושג פינטק.
אולם לאחר סקירת יותר מ-200 מאמרים מדעיים שונים, המציעים הגדרות של טכנולוגיה פיננסית, הוצעה ההגדרה הבאה:
הגדרה נוספת מוצעת נוספת היא:
טכנולוגיות פיננסיות נמצאות בשימוש כשירותים לביטוח אוטומטי, מסחר, שירותי בנקאות וניהול סיכונים פיננסיים.
השירותים עשויים להיות במקורם בספקי שירותים עצמאיים שונים כולל בנק או חברת ביטוח ונתמכים על ידי תקנות וחוקים של בנקאות פתוחה המאפשרים עסקאות מקוונות חדשות, פלטפורמות סחר אלקטרוניות.
בשוקי ההון מסחר רשתות מאפשר למשקיעים לצפות את התנהגות המסחר של עמיתיהם, מסחר חברתי.
הפלטפורמות דורשות ידע של שוק ההון והמסחר במטבע אך גם מאפשר אלטרנטיבה זולה ומתוחכמת לייעוץ פיננסי דיגיטלי המבוסס על חוקים ואלגוריתמים מתמטיים תוך התערבות אנושית בינונית עד מינימלית ומהוות אלטרנטיבה בעלות נמוכה ליועצים האנושיים.
נותנות השירותים הן בעיקר חברות טכנולוגיות, שאינן ספקיות שירותים פיננסיים מסורתיות.
במקרים רבים אלו הן חברות הזנק.
שירותים אופייניים הניתנים על ידי חברות פינטק הם: הלוואות, סינדיקציה, שירותים פיננסיים אישיים, השקעות, בנקאות קמעונאית וחשבונאות אישית.
היתרונות של חברות הפינטק בהשוואה לנותני השירותים המסורתיים הם נוחות, מהירות וקלות גישה.
יתרון משמעותי נוסף הן העלויות הנמוכות בהשוואה לנותני שירותים פיננסיים מסורתיים.
לחברות המבוססות על טכנולוגיה אין את התקורה הגבוהה של בנקים שלהם סניפים בהם עובדים פקידים או של חברות ביטוח המשלמות לפקידים ולסוכנים.
הבדל נוסף בין טכנולוגיה פיננסית לנותני שירותים פיננסיים מסורתיים הוא היעדר רגולציה.
לבנקים, חברות כרטיסי אשראי וחברות ביטוח יש רגולציה בכמה רמות: רמת המדינה, רמה בינלאומית ולפעמים גם רמה אזורית כמו השוק האירופי המשותף.
ההשקעה העולמית בטכנולוגיה פיננסית גדלה מכ-930 מיליון דולר בשנת 2008 ליותר מ-22 מיליארד דולר בשנת 2015. לפי נתוני משרד ראש העיר עולה כי 40 אחוז מהעובדים בלונדון העיר, עוסקים בטכנולוגיה פיננסית.
באירופה הושקעו 1.5 מיליארד דולר בחברות טכנולוגיות פיננסיות בשנת 2014. בחברות שמקורן בלונדון הושקעו 539 מיליון דולר, בחברות שמקורן באמסטרדם הושקעו 306 מיליון דולר, בחברות שמקורן בסטוקהולם הושקעו 266 מיליון דולר.
סטוקהולם אחרי לונדון היא העיר השנייה בגודלה בהיקף המימון של עסקאות פינטק באירופה בעשר השנים האחרונות.
ליטא הפכה להיות מוקד צפוני מרכזי באירופה בתחום החברות העוסקות בטכנולוגיה פיננסית מאז החדשות על יציאתה האפשרית של בריטניה מהאיחוד האירופי.
ליטא הנפיקה 51 רישיונות עיסוק בפינטק מאז שנת 2016, 32 מהם הונפקו ב 2017.
חברות פינטק בארצות הברית גייסו 12.4 מיליארד דולר בשנת 2018, עלייה של 43% לעומת נתוני 2017.
באזור האסיה פאסיפיק הגידול יבוא לידי ביטוי באמצעות פתיחת מרכז פיננסי בסידני.
על פי נתוני KPMG מגזר העסקים הפיננסיים של סידני היווה 9 אחוז מהתוצר הגולמי המקומי והיה גדול יותר מהשירותים הפיננסיים של הונג קונג ואפילו סינגפור.
בסינגפור הושקה מעבדת חדשנות הטכנולוגיה הפיננסית ב-2015. באותה שנה השיק משרד הכספים של סינגפור יוזמה שמטרתה לאסוף פרטי סטארטאפים מכל העולם.
תוכנן להוציא 225 מיליארד דולר על סקטור הפינטק ב-5 השנים הבאות.
סינגפור הפכה לאחד ממרכזי הפינטק באסיה.
סטארטאפים מהתחום החלו לצמוח בסינגפור ואינדונזיה ולמשוך קרנות להשקעה.
בשנים האחרונות גדלה ההשקעה של קרנות הון בחברות במזרח אסיה ב 2018 מהיקף של 35 מיליון דולר ל 679 מיליון דולר, וב 2019 1.14 מיליארד דולר.
תרשים: השקעה בחברות הזנק בתחום הפינטק בשנים 2016-2019, בישראל, במליוני דולרים.
נכון לשנת 2017, הפינטק במדינת ישראל הוא בין המובילים בשוק העולמי.
בישראל יש יותר מ-500 חברות הזנק בתחום הפינטק.
תעשיית הפינטק היא בעלת פוטנציאל לשינוי ענף הפיננסים בישראל וזאת על ידי עידוד החדשנות בסקטור הפיננסי והתאמת השירותים הפיננסים ללקוחות במטרה לשפר את השימוש והנוחות בשירותים אלו, המערכת הפיננסית מתייעלת ומגבירה את התחרות בסקטור הפיננסי בישראל.
כאשר רוב החברות בישראל אינן מציעות את שירותיהן רק בארץ אלא ברובן מחוצה לישראל ובכך מהוות מכשלה לתעשייה המתפתחת.
קשיים אלו גורמים להתמודדות של חברות הפינטק בישראל עם סביבה עתירת רגולציה מורכבת מאוד שלא מאפיינת רק את ישראל ובעצם מטרתה לאפשר התמודדות עם כשלי השוק והסיכונים המאפיינים את העולם הפיננסי ובכך גם מבטיחות את יציבות הגופים הפיננסים והמערכת הפיננסית תוך שמירה על רווחת הציבור.
הרגולציה גורמת להיעדר מענה המותאם לחברות פינטק ובכך מהווה חסם לתחילת פעילותן של חברות מסוג זה והתפתחותן העסקית ובכך נמנעת היכולת להציע מוצרים ושירותים בשוק הישראלי.
כתוצאה מכך אין מיצוי פוטנציאל מספק של תעשיית הפינטק במשק הישראלי ולכן גם לא ניתן לייצר מנוע צמיחה משמעותי בתוך תעשיית ההייטק בישראל.
ממשלת ישראל המעוניינת להעמיק בפעילות חברות הפינטק בישראל ולייצר מגוון רחב של מוצרים ושירותים מתקדמים בתחום הפיננסי על מנת לאפשר לצרכן הישראלי להנות מכך.
הוקם צוות בין משרדי המורכב מכל הגורמים הרגולטוריים הפיננסיים, הצוות מובל על ידי נציגים ממשרד האוצר ומשרד המשפטים.
תפקיד הצוות לייצר סביבת ניסוי למטרת למידה ניסוי וטעייה על מנת להתמודד עם האתגרים הרגולטוריים המאפיינים חברות פינטק גם מצידן של החברות עצמן וגם מצד הרגולטורים.
כללים רגולטוריים יותאמו על פי פעילות החברה ולפי מאפייניה תוך התחשבות במסגרות הנורמטיביות בישראל תוך התחשבות בטובת הצרכן ומאפייני השוק.
כמו כן חברות המבקשות לפעול בישראל ושאינן נזקקות לרישיון על פי הרוגלציה יקבלו ליווי ייעודי למטרת התאמתן לרגולציה הנדרשת.
במטרה לאפשר הטמעת טכנולוגיות פיננסיות.
טכנולוגיה ראויה היא תנועה (ורעיונותיה) לבחירה ושימוש בכלים טכנולוגיים שהם בקנה מידה קטן, מבוזרים, עתירי עבודה, בעלי יעילות אנרגטית טובה, סביבתיים, ואוטונומיים ברמה מקומית, ללא תלות בתשתיות.
רעיון זה נוסח במקורו במונח טכנולוגיית ביניים על ידי הכלכלן ארנסט פרידריך שומאכר בעבודתו "קטן זה יפה" (Small is Beautiful).
שומאכר ותומכים נוספים ברעיון הטכנולוגיה הראויה מדגישים טכנולוגיות השמות את האדם במרכז.
טכנולוגיה ראויה שימשה כדי לטפל בבעיות במגוון רחב של תחומים.
דוגמאות ידועות של טכנולוגיה ראויה הם היישומים כוללים: משאבות מים המופעלים באופניים, או ידנית (וציוד אחר המופעל באותו אופן), קולפן בוטנים אוניברסלי, נורות ופנסי רחוב סולאריים, ובניינים סולאריים פסיביים.
במאה ה-21 טכנולוגיה ראויה מפותחת לעיתים קרובות באמצעות עקרונות קוד פתוח, דבר שהוביל לטכנולוגיה ראויה בקוד פתוח (OSAT).
באופן זה ניתן למצוא תוכניות רבות של הטכנולוגיה באופן חופשי באינטרנט.
OSAT הוצע גם כמודל חדש של המאפשר חדשנות לצורך פיתוח בר-קיימא.
השיח על טכנולוגיה ראויה מתנהל לעיתים קרובות ביחס לפיתוח כלכלי וכאלטרנטיבה להעברת טכנולוגיות עתירות הון ממדינות מתועשות למדינות מתפתחות.
עם זאת, ניתן למצוא פעילים בתנועת טכנולוגיה ראויה במדינות מפותחות ומתפתחות גם יחד.
במדינות מפותחות תנועת טכנולוגיה ראויה צמחה מתוך משבר האנרגיה העולמי בשנות ה-70 של המאה ה-20 והתמקדה בעיקר בנושאי סביבה וקיימות.
היום לרעיון טכנולוגיה ראויה היבטים רבים.
בחלק מן ההקשרים ניתן לאפיין טכנולוגיה ראויה כרמת טכנולוגיה הפשוטה ביותר אשר בעזרתה ניתן להשיג מטרה נתונה.
בנסיבות אחרות רעיון טכנולוגיה ראויה מתייחס לתכנון הנדסי המתחב באופן נאות בהשלכותיו החברתיות והסביבתיות.
המאפיינים המקשרים בין היבטים אלה הם בריאות וסגנון חיים בר-קיימא.
בתנועת טכנולוגיה ראויה מפנים לעיתים קרובות למנהיג ההודי מהטמה גאנדי, כאבי הרעיון העומד בבסיס התנועה.
אף שגאנדי מעולם לא נתן לרעיונותיו את השם "טכנולוגיה ראויה" הוא תמך וקידם טכנולוגיות "קטנות", מקומיות ובעיקר כאלה הישימות בסביבה כפרית, כדי לסייע לכפרים בהודו להפוך עצמאיים.
הוא הסתייג מטכנולוגיות המניבות תועלת למיעוט על חשבון הרוב, או שהן גורמות לעלייה באבטלה.
בשנת 1925 גאנדי ייסד את "אגודת הטווים של כלל הוודו" ובשנת 1935 פרש מן הפוליטיקה והקים את "התאחדות תעשיות הכפר של כלל הודו".
שני הארגונים התמקדו בטכנולוגיות אשר מוקדן בכפרים בדומה לתנועת טכנולוגיה ראויה.
אף בסין יושמה מדיניות העולה בקנה אחד עם טכנולוגיה ראויה בתקופת שלטונו של מאו דזה-דונג ובתקופת המהפכה התרבותית.
בתקופת המהפכה התרבותית מדיניות הפיתוח הייתה מבוססת על הרעיון של "הליכה על שתי רגליים", המקדמת פיתוח תעשייה בקנה מידה גדול לצד תעשיות בקנה מידה קטן ברמת הכפר.
אף שהיו לו קודמים ברעיון, תנועת טכנולוגיה ראויה מייחסת את יסודה לארנסט פרידריך "פריץ" שומאכר.
שומאכר היה כלכלן נודע אשר עבד במועצת הפחם הלאומית של בריטניה יותר מ-20 שנה, שם האשים את גודלה של תעשיית הפחם ביחסה המבטל לנזקי למחלת כורי הפחם.
עבודתו במדינות מתפתחות, הודו ובורמה, סייעה לשומאכר לנסח את העקרונות העומדים בבסיס טכנולוגיה ראויה.
תחילה שומאכר כינה את הרעיון בשם "טכנולוגיית ביניים", בדו"ח שהגיש לוועדת התכנון ההודית בו הוא תיאר את הודו כמדינה עשירה בכוח אדם וענייה במימון.
הוא קידם רעיון של "טכנולוגיית ביניים תעשייתית" הרותמת את עודפי כוח האדם של הודו.
שומאכר פיתח את רעיונותיו באשר לטכנולוגיית ביניים במשך מספר שנים טרם הגיש את הדו"ח לוועדת התכנון ההודית.
בשנת 1955, לאחר שעבד כיועץ כלכלי לממשלת בורמה, הוא פרסם מאמר קצר "כלכלה במדינה בודהיסטית", בו הוא מותח לראשונה ביקרות על השפעות הכלכלה המערבית על מדינות מתפתחות.
בנוסף לבודהיזם, שומאכר ייחס את רעיונותיו לגאנדי.
בתחילה, רעיונותיו של שומאכר נדחו על ידי ממשלת הודו ועל ידי כלכלנים מובילים בתחום הפיתוח.
לאחר שחשש כי רעיונותיו ישכחו ולא ייושמו, שומאכר, בעזרת קבוצת חברים קטנה קיבץ כ-20 איש ויצר, בחודש מאי 1965, את "קבוצת פיתוח טכנולוגיית ביניים" (ר"ת ITDG).
מאוחר יותר בשנת 1965 שומאכר פרסם מאמר בעיתון האובזרבר אשר עורר עניין בציבור ותמיכה בקבוצה.
בשנת 1967 הקבוצה פרסמה את הספר "כלים לקידמה: מדריך לציוד בקנה מידה קטן לפיתוח הספר" אשר נמכר ב-7000 עותקים.
קבוצת ITDG יצרה פורומים של מומחים ואנשי מקצוע בנושאי צרכים טכנולוגיים (למשל, בנייה, אנרגיה ומים), כדי להציע טכנולוגיות פשוטות ובסיסיות לצרכים אלה, ולא טכנולוגיות מורכבות ומתקדמות.
בשנת 1973 שומאכר פרסם את רעיונותיו בספרו המרכזי "קטן הוא יפה: כלכלה בהנחה שבני אדם חשובים..."
בין השנים 1966–1975 חל גידול משמעותי במספר הארגונים העוסקים בטכנולוגיה ראויה, חל גם גידול בארגונים שיישמו רעיונות של טכנולוגיה ראויה לפתרון בעיות במדינות תעשייתיות, באופן מיוחד בעיות בתחום האנרגיה והסביבה.
ב-1977 ה-OECD פירט ב"מדריך לטכנולוגיה ראויה" 680 ארגונים העוסקים בפיתוח וקידום של טכנולוגיה ראויה.
בשנת 1980 מספר הארגונים גדל ליותר מ-1000. אף סוכנויות בינלאומיות ומשרדי ממשלות אימצו את רעיונות התנועה ותרמו לחידושים בתחום הטכנולוגיה הראויה.
כך לדוגמה, הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח הקים בשנת 1976 ועדה ליישום טכנולוגיית ביניים ובשנת 1977 ה-WHO הקים תוכנית לקידום בריאות בטכנולוגיה ראויה.
בשלהי המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21 חלה ירידה בפעילות התנועה.
הארגונים המובילים בתחום זה בגרמניה ובהולנד הפסיקו לפעול.
מחקר משנת 2011 קבע כי המחסומים הבולטים להמשך התפתחות התנועה הם תדמית הטכנולוגיה הראויה כ"טכנולוגיה לעניים", הקושי בפיתוח טכנולוגיה עמידה והעברתה, וקשיים ארגוניים במימון ובייצור המוני של הטכנולוגיה.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו להתגבר גישות המאמצות רעיונות של כלכלת שוק לפתרון אותן בעיות שלמטרתן פועלת תנועת טכנולוגיה ראויה.
כך לדוגמה, פול פולק, מנהל הארגון "יוזמות לפיתוח בינלאומי", פרסם בלוג שכותרתו: "מות הטכנולוגיה הראויה..." לטענת פולק פיתוחי תנועת הטכנולוגיה הראויה יקרים מדי לאוכלוסייה שלה נועדו, וכי הוחלפו על ידי מוצרים זולים בייצור המוני שאותם יכולות לרכוש אוכלוסיות כפריות עניות.
רעיון זה זכה לכינוי "עיצוב ל-90% האחרים", דהיינו עיצוב מוצרים זולים ונגישים ל-90% מאוכלוסיית העולם להם אין גישה למוצרים ולמשאבים הנגישים לכל במדינות מפותחות.
רבים מן הרעיונות של טכנולוגיה ראויה אומצו בתנועת פיתוח בר-קיימא, אשר דוגלת בין היתר בבחירות טכנולוגיות המתאימות לצורכי האדם תוך שמירה על הסביבה לדורות הבאים.
נכון לשנת 2018, מילון המונחים של האומות המאוחדות מפנה מן המונח "טכנולוגיה ראויה" למונח "פיתוח בר-קיימא".
טכנולוגיית מזון היא תחום במדעי המזון ובתעשייה, שעוסק בטכנולוגיה המשמשת לגידול מזון, ייצורו, שימורו והפצתו.
טכנולוגיית המזון פועלת לכל אורך שרשרת הערך והאספקה של מזון ומשקאות, הכוללת יעילות גידולים חקלאיים, שמירה על טריות מזון ומשקאות, עיבוד מזון ומשקאות, ייצור מזון ומשקאות, בטיחות מזון ומשקאות, התאמה להעדפות הצרכנים וטכנולוגיות הקשורות באספקה ומכירה של מזון ומשקאות.
אבני דרך בהתפתחות טכנולוגיית המזון
שימורים: ב-1800 הציעה ממשלתו של נפוליאון פרס של 12,000 פרנק צרפתי למי שימציא דרך זולה ויעילה לשמר כמויות גדולות של מזון, לצורכי הצבא בהיותו במסעות.
ב-1809 המציא הקונדיטור ניקולא אפר (Nicolas Appert) שיטה לאטימת מזון בריק בצנצנות זכוכית.
אולם כלי זכוכית לא התאימו להובלה.
הזכוכית הוחלפה בפחיות גליליות מפח או מברזל יצוק, שהיו הן זולות ומיוצרות מהר יותר והן נוחות יותר לעמוד בתלאות מסע.
פותחני קופסאות הומצאו רק שלושים שנה מאוחר יותר, ולפני כן נאלצו החיילים לחתוך את הפחיות בכידוניהם או לנפץ בהן פתח בעזרת אבנים.
פסטור: תהליך שבו מחומם נוזל כדוגמת חלב במהירות, עד קרוב לטמפרטורת הרתיחה שלו ומקורר במהירות.
מטרת התהליך היא להרוג נגיפים ואורגניזמים מזיקים כדוגמת חיידקים, פרוטוזואה ופטריות הנמצאים בנוזל, מבלי לפגוע בטעמו או בערכו התזונתי.
התהליך מאריך את חיי המדף של הנוזל.
התהליך קרוי על שמו של לואי פסטר.
פסטר מצא שהסיבה לקלקול משקאות כגון בירה ויין ולהחמצתם היא פעילות החיידקים המצויים בהם.
בתהליך של חימום המשקה, כך גילה, ניתן להשמיד את רוב החיידקים ולשפר את איכותו ויציבותו של המשקה.
רעיון זה אומץ על ידי תעשיית החלב, שסבלה אף היא מקלקול מהיר והחמצת החלב, כתוצאה מפעילות החיידקים שבו.
יחד עם קלוד ברנאר ביצע פסטר את התהליך לראשונה ב־20 באפריל 1862.
במאה ה-13 כתב מרקו פולו על מפגשו עם המונגולים בתקופת קובלאי חאן, אז ציין כי הם השתמשו בחלב שיובש עד לתוצאה של מעין מרקם משחתי.
הייצור המסחרי הראשון של חלב מיובש אורגן על ידי הכימאי הרוסי דרצ'וב בשנת 1832. ב-1833 ויליאם ניוטון פיתח שיטה לייבוש בריק של חלב, וב-1855 נרשם פטנט לייבוש מסחרי של חלב על ידי ט"ס גרימווייד (T.S.
נטילת קפאין היא תהליך שבו מסולק הקפאין מפולי קפה, פולי קקאו, עלי תה וחומרי מזון אחרים המכילים קפאין.
התהליך פותח לשימוש מסחרי בתחילת המאה ה-20.
ייבוש בהקפאה הוא תהליך ייבוש המשמש באופן טיפוסי לשימורו של חומר מתכלה או להפיכת חומר לנוח יותר לשינוע.
בתהליך זה מקפיאים את החומר ומורידים את לחץ האוויר מסביבו (בדרך כלל תוך שימוש במשאבת ואקום), על מנת לגרום להמראה של המים.
במלחמת העולם השנייה שימש התהליך להפצה של פלזמה ופניצילין ללא צורך בקירור, ובהמשך עבר לתעשיית המזון.
הקרנת מזון: תהליך שבו נחשף מזון לקרינת גאמא מייננת, ללא מגע ישיר עם מקור הקרינה.
התהליך פותח בתחילת המאה ה-20, אך שימוש מסחרי בו נעשה לראשונה ב-1958.
פודטק (קיצור של Food technology) הוא ענף של טכנולוגיית המזון העוסק בפיתוח וייצור של סוגי מזון חדשים, בעיקר כאלה המהווים תחליף למזון מן החי ולמזון המזיק לבריאות.
תעשיית המזון והמשקאות כוללת מגוון רחב של שירותים ומוצרים ועומדת בפני אתגר גלובלי לאספקת מזון לאוכלוסייה גדלה של בני אדם ובעלי חיים, עם דרישה גוברת למוצרי מזון מתוחכמים.
על רקע הידלדלות הקרקעות ומקורות מזון אחרים, והדרישה העולמית למזון בריא ואיכותי עם הקטנת הפגיעה בסביבה, חייבת תעשיית המזון לספק פתרונות יצירתיים שלמעשה מהווים את הבסיס לצמיחתו של תחום הפודטק.
התחום משלב בין טכנולוגיות מעולמות טכנולוגים אחרים (בהם הדפסת מזון, מערכות תומכות תזונה מותאמת, ועוד) לבין עולם המזון הקלאסי ודרישת הצרכן למזון בריא, טבעי וידידותי לסביבה.
מוצרי חלב – ישנה מודעות גוברת ליתרונות התזונתיים שבמזונות מן הצומח, ובנוסף עליה בכמות האנשים הסובלים מאלרגיה לחלב, לכן חברות רבות מייצרות תחליפים לחלב.
ביצים – בעולם ישנן כ-6 מיליארד תרנגולות מטילות, הדורשות מזון, שטחים גדולים ומים, ובהיעדר בקרה קפדנית, תעשיית הביצים יכולה לגרום להפצת חיידקים כסלמונלה.
טכנולוגיות מזון מציעות פתרונות חלופיים לביצה אשר יכולים להחליף בכל השימושים כגון חביתות, מאפים, מיונז, רטבים ובישול ואפייה מכל הסוגים.
תחליף בשר – ייצור בשר אדום מהווה את אחד הגורמים המרכזיים לפליטה של גזי חממה בעולם, ישנה דרך להפחתת הנטל הגלובלי של גידול הבקר על שינויי האקלים בעזרת מה שנחשב פעם לבלתי אפשרי, בשר מתורבת, שגדל במעבדה מתאים.
תחליף סוכר - חלבון המתוק ביותר בעולם - מתוק פי 15,000 מסוכר - היציב בכל טמפרטורה.
בהפקת החלבון נעשה שימוש בביוטכנולוגיה כדי לאפשר יצירה אופטימלית של פרופילי טעם.
חדשנות אינה עוסקת רק בפיתוח מזונות חדשים, אלא גם בשכלול טכנולוגיית הייצור.
בשנת 2018 פיתחו גלאי נייד לאיתור כמויות מזעריות של זיהום במזון.
באמצעות בדיקות מוקדמות מאתרת זיהומים בשטח, זיהומים משפרת את תהליכי הבטחת האיכות, מאפשרת מעקב משופר אחר ומצמצמת את העלויות התפעוליות של יצרני המזון.
מכשיר המבוסס על שבב לגילוי מהיר של חיידקים, אותו ניתן למקם בצורה חסכונית בכל קו ייצור.
הטכנולוגיה של אשר מאפשרת גילוי של חיידקים בתוך 3–5 שעות - רמה חדשה של ניתוח מהיר, בהשוואה לבדיקות המסורתיות שאורכן 72 שעות.
טכנוקרטיה (על בסיס היוונית: τέχνη (טכנה) – כישרון, יכולת κράτος (קרטוס) – כוח, שלטון) או שִׁלְטוֹן מֻמְחִים היא סגנון שלטוני המבוסס על מומחים המתמנים או נבחרים על סמך יכולותיהם המקצועיות ולא על ידי נבחרי-ציבור על בסיס פוליטי-מפלגתי.
מנהיגותם של הטכנוקרטים (מחליטי ההחלטות) מבוססת על הצטיינותם המקצועית, הניסיון והידע שלהם (בדומה למריטוקרטיה) ולא על יכולות נאום, ניסוח חזון אידאולוגי כולל או עשייה פוליטית, הנתפסות, על ידי תומכי הטכנוקרטיה, כפופוליזם או תככנות.
תומכי השיטה רואים בה טריז כנגד שחיתות שלטונית בעוד מתנגדיה סבורים שלא ניתן לקיים מדיניות עקבית ללא אידאולוגיה.
המונח "טכנוקרט" מתייחס לפקיד-מומחה שפעילותו מותווית אך ורק משיקולים מקצועיים-טכניים ("צרים" בפי המתנגדים / "ענייניים" בפי המצדדים) ללא שיקולים חברתיים, פוליטיים ואידאולוגיים ("רחבים"/"זרים").
לדברי אפלטון בדיאלוג "המדינה", יש להותיר את הממשל בידיהם של הפילוסופים, הצודקים ביותר ולכן הנתונים פחות מכל להשחתה.
בעיר האידיאלית מושלים מלכים-פילוסופים; אנשים חסרי נטייה-עצמית שאינם מושלים עבור טובתם האישית אלא לטובת המדינה-העיר (הפוליס).
ההוגה הצרפתי בן ראשית המאה ה-19, קלוד-אנרי דה סן-סימון דגל ברעיון שמנהיגי החברה צריכים להיות "מעמד התעשיינים" – הבנקאים, המדענים, הפועלים ובעלי המפעלים – ולא האצולה.
לשיטתו קרא "מונרכיה מדעית", שאמורה להיות, לפחות באופן זמני, דיקטטורה, עד לחינוך החברה ל"דת ניוטון".
הוא לא השתמש במונח "טכנוקרטיה".
את המונח עצמו טבע ב-1919 המהנדס ויליאם הנרי סמית (William Henry Smyth) בהצעתו לכינון "שלטון הטכנאים".
בשנת 1921 חיבר טרסטיין וובלין (Thorstein Veblen) את ספרו: The Engineers and the Price System, הניסוח העקבי הראשון של הרעיון.
בעת המשבר הכלכלי של 1929 הפכה הטכנוקרטיה לתנועה פופולרית, והוצגה כחסם בפני השחיתות השלטונית שדירדרה את מצבה של ארצות הברית והעולם כולו.
בשנות הששים טענו חוקרים צרפתים כגון ז'אן מיינו (Jean Meynaud) כי "השלטון האמיתי" עבר מן הנציגים הנבחרים לידי המומחים הטכנאים וכי עתה מתחיל "סוג חדש של שלטון שאין הוא לא דמוקרטיה ולא בירוקרטיה אלא טכנוקרטיה".
שלטונם של הטכנוקרטים מזוהה עם עליית מעמדו של התכנון הכלכלי, החשיבה האסטרטגית-תועלתנית בסוגיות מדיניות (בניגוד לחשיבה אידאולוגית ביסודה) והתפשטות המדעים והמחקר.
תומכי הרעיון יוצאים מנקודת הנחה שניתן לקבל החלטות ציבוריות על בסיס ידע מקצועי בלבד ללא כל הטיה פוליטית.
אין התייחסות לקשר שבין רמת המקצועיות של אדם לבין רמת המוסריות/השחיתות, כגון הטיות של החלטות בעבור קבלת שוחד.
טכנולוגיה צבאית היא טכנולוגיה המשמשת לצורך לוחמה.
הטכנולוגיה הצבאית מפותחת לעיתים רבות על ידי מדענים ומהנדסים במיוחד לשימוש כוחות צבא בקרבות.
טכנולוגיות חדשות רבות נוצרות כתוצאה ממימון שמגיע מהצבא.
לרוב טכנולוגיות צבאיות נבדלות מטכנולוגיות אזרחיות, בדרך כלל משום שאין בהן צורך לשימוש אזרחי, משום שלאזרחים אסור להחזיק בהן, או משום שהן מסוכנות מדי לשימוש אזרחי ללא הכשרה צבאית מתאימה.
אף על פי כן, לאורך ההיסטוריה המצאות שונות שיוצרו במקור עבור שימוש צבאי, הוכנסו בהמשך לשימוש אזרחי, לעיתים רק עם שינויים קלים מהמקור אם בכלל, ומנגד, המצאות שיוצרו במקור לשימוש אזרחי, אומצו לאורך ההיסטוריה על ידי הצבא למטרות צבאיות.
טכנולוגיה צבאית לרוב נדרשת להיות אמינה וקשיחה (רובסטית) יותר מטכנולוגיה אזרחית מקבילה, הן מבחינת אמינות תפקוד והן מבחינת עמידות למכות, נפילות, זעזועים ותנאי שטח קשים (למשל: מדבר) המאפיינים את שדה הקרב.
לכן טכנולוגיה צבאית עשויה לרוב מחומרים חזקים ועמידים כמו פלדה ומתכות אחרות, סיבי פחמן וחומרים קרמיים.
לעיתים היא כוללת גם יתירות: רכיבים "כפולים" שנועדו לגיבוי אם אחד מהם מתקלקל.
דוגמאות בולטות לטכנולוגיות צבאיות לאורך ההיסטוריה:
נשק קר כגון גרזן יד, חנית, חץ וקשת מהתקופה הפרה-היסטורית ומאוחר יותר גם גרזן קרב, חרבות, נשק מוט ועוד.
נשק חם קל: רובה, אקדח, מקלע, נשק אוטומטי וכו'.
נשק חם כבד וארטילריה: תותח, הוביצר, מרגמה, ארטילריה רקטית.
רכב קרבי משוריין יבשתי: טנקים, נגמ"שים, תותח מתנייע וכו'.
אוניית מלחמה כגון ספינת טילים, אוניית מערכה, נושאת מטוסים וצוללת.
כלי טיס צבאיים: מטוס קרב, מפציץ, מסוק קרב, כלי טיס בלתי מאויש, מטוס תובלה ועוד.
כלי נשק מונחים כגון טילים
שריון גוף, קסדה, מגן, שריון לכלי רכב, מיגון אקטיבי.
C4ISTAR - קשר, מחשבים, רדיו, שליטה ופיקוד.
טכנולוגיית קרן אלקטרונים מאפשרת ניצול של קרן אלקטרונים ממוקדת עבור יישומים שונים.
בטכנולוגיה זו מתבצעת האצה מבוקרת ומניפולציה של אלקטרונים בתוך ואקום על מנת לבצע משימות כגון ריתוך, שינוי פני שטח, עיקור והשקעת חומרים.
טכנולוגיה זו מספקת מאז אמצע המאה ה-20 בסיס למגוון יישומים חדשים בתחומים כמו מוליכים למחצה, מערכות מיקרו-אלקטרומכניות, מערכות ננו-אלקטרומכניות ומיקרוסקופיה.
ניתן להכווין אלקטרונים חופשיים בוואקום באמצעות שדות חשמליים ומגנטיים ליצירת קרן דקה.
כאשר הקרן מתנגשת בחומר במצב מוצק, האלקטרונים מומרים לחום או לאנרגיה קינטית.
ניתן לשלוט באופן מדויק באמצעים אלקטרוניים בריכוז האנרגיה בנפח קטן של חומר, מה שמייצר מקור חום בעל יתרונות ליישומים שונים.
העלייה המהירה של הטמפרטורה במקום הפגיעה יכולה להמיס את החומר הנפגע במהירות.
בתנאי עבודה קיצוניים, עליית הטמפרטורה המהירה יכולה אפילו להוביל להתאדות, מה שהופך את קרן האלקטרונים לכלי מצוין ביישומי חימום כגון ריתוך.
טכנולוגיית קרן אלקטרונים משמשת לטיפול בבידוד כבלים, בליטוגרפיה אלקטרונית של תמונות זעירות בגדלים של מתחת למיקרון ועד לננומטרים בודדים ועוד.
במיקרואלקטרוניקה, קרן האלקטרונים משמשת לשיפור הדפסות בצבע, לייצור ושינוי של פולימרים, ועוד יישומים רבים אחרים.
קרן האלקטרונים בוואקום מספקת מקור חום שיכול להמיס או לשנות כל חומר שהוא.
מקור חום זה הוא סטרילי לחלוטין, מה שמאפשר ייצור ושיפור של חומרים טהורים.
בתנורי ואקום כאלה ניתן לייצר או לזקק מתכות נדירות.
במדינות מתועשות קיימים תנורים גדולים לייצור המוני של פלדות.
לתנורים אלה קיבולת הנמדדת בטונות ועוצמת קרן אלקטרונים במגה וואט.
ריתוך בקרן אלקטרונים בקנה מידה תעשייתי החל בסוף שנות ה-50 ומאז תוכננו אינספור מכונות ריתוך בקרן אלקטרונים שנמצאות בשימוש ברחבי העולם.
מכונות אלה כוללות תאי ואקום בנפח בין כמה ליטרים עד מאות מטרים מעוקבים, עם אקדחי אלקטרונים בעוצמה של עד 100 קילוואט.
מכונות ריתוך מודרניות המבוססות על קרן אלקטרונים מתוכננות בדרך כלל עם מערכת הטיה מבוקרת-מחשב שיכולה להעביר את הקרן במהירות ובדיוק על פני השטח הנבחר.
בזכות החימום המהיר רק שכבה דקה של חומר מושפעת.
היישומים כוללים טיפולים תרמיים להקשייה והרפייה של מתכות.
כאשר קרן האלקטרונים מבצעת חיתוך שקע רדוד במשטח, הזזה אופקית חוזרת ונשנית של הקרן לאורך השקע במהירות גבוהה יוצרת ערימה קטנה של מתכת מומסת שנפלטה.
בעזרת תנועה על פני השטח ניתן לקבל חספוס אשר יסייע להדבקה בין חומרים שונים.
כמו כן, ניתן לשנות את החספוס וטיב פני השטח של החלק.
לטכנולוגיה זו שייך גם נידוף באמצעות קרן אלקטרונים.
הדפסה תלת־ממדית היא תהליך של חיבור חומרים ליצירת אובייקטים לפי מודל תלת־ממדי ממוחשב בדרך כלל על ידי המסת חומר אבקה שכבה על גבי שכבה.
ההתכה בוואקום באמצעות קרן אלקטרונים מבוקרת מחשב מדויקת ביותר.
ייצור קרן אלקטרונים ישירה (DM) הוא האמצעי הראשון שקיים באופן מסחרי בקנה מידה גדול לתכנות מלא להשגת חלקי צורה נטו.
עיבוד בקרן אלקטרונים הוא תהליך בו מתרכזים אלקטרונים במהירות גבוהה לקרן צרה עם צפיפות הספק מישורית גבוהה מאוד.
לאחר מכן ממוקד חתך הקרן ומופנה לעבר החלק העובד ויוצר חום ומאדה את החומר.
ניתן להשתמש בעיבוד קרני אלקטרונים לחיתוך מדויק או לקדוח במגוון רחב של מתכות.
גימור השטח המתקבל טוב יותר ממה שניתן לייצר על ידי תהליכי חיתוך תרמיים אחרים.
עם זאת, בשל עלויות ציוד גבוהות, השימוש בטכנולוגיה זו מוגבל למוצרים בעלי ערך רב.
ליטוגרפיה אלקטרונית מיוצרת על ידי קרן אלקטרונים ממוקדת מאוד, היוצרת מיקרו-מבנים בהתנגדות אשר לאחר מכן ניתן להעביר לחומר המצע, לעיתים קרובות על ידי איכול.
טכנולוגיה זו פותחה במקור לייצור מעגלים למחשב ומשמשת גם ליצירת ארכיטקטורות ננו-טכנולוגיות.
ליטוגרפיות אלקטרוניות משתמשות בקרן אלקטרונים בקוטר שנע בין שני ננומטר למאות ננומטר.
ליתוגרפיית האלקטרונים משמשת גם לייצור הולוגרמות ממוחשבות (CGH).
ליטוגרפיה אלקטרונית מצאה שימוש נרחב בייצור כלי מיסוך בתהליכים לפוטוליתוגרפיה, ובעיקר לייצור בנפח נמוך של רכיבי מוליכים למחצה, במסגרת פעילויות מחקר ופיתוח.
שקיעת אדים פיזית (PVD) הוא תהליך המתרחש בוואקום ומייצר סרט דק של תאים סולריים על גבי מצע.
אידוי קרני אלקטרונים משתמש בפליטת תרמיוניקה כדי ליצור זרם אלקטרונים המואץ על ידי קתודה במתח גבוה וסידור אנודות.
שדות אלקטרוסטטיים ומגנטיים ממקדים ומכוונים את האלקטרונים לפגוע במטרה.
האנרגיה הקינטית הופכת לאנרגיה תרמית על פני החומר או בסמוך לו.
החימום שנוצר (כ- 3500 מעלות צלזיוס ואף יותר) גורם לחומר להתמוסס ואז להתאדות.
האדים מהמקור מתעבים על גבי מצע ויוצרים סרט דק של חומר בעל טוהר גבוה.
ניתן להשיג עובי פילם משכבה אטומית אחת ועד מיקרונים.
טכניקה זו משמשת במיקרואלקטרוניקה, אופטיקה, ציפויים מיוחדים על כלי חיתוך, מטלורגיה, ועוד כדי לייצר תאים סולאריים ומוצרים רבים אחרים.
ריפוי צבעים בעזרת קרן אלקטרונים הוא שיטה לשימור צבעים ודיו ללא צורך בממס מסורתי.
ריפוי בקרן אלקטרונים מייצר גימור הדומה לזה של תהליכי אידוי ממסים מסורתיים, אך משיג את הגימור באמצעות תהליך פילמור.
מיקרוסקופ אלקטרוני משתמש בקרן אלקטרונים מבוקרת כדי לירות אלקטרונים על דגימה ולהפיק תמונה מוגדלת.
שני סוגים נפוצים הם המיקרוסקופ האלקטרוני הסורק (SEM) והמיקרוסקופ האלקטרוני החודר (TEM).
טכניקות בישול הן הטכניקות הבסיסיות המשמשות טבחים להכנת מזון, ודורשות אימון ותרגול על מנת להשיג בהן שליטה טובה.
חלק מהטכניקות פשוטות יחסית, ולכן מבוצעות בתעשיית המזון באמצעות מכונות.
בתקופה בה עיקר הבישול נעשה בבית על ידי נשים, היו הטכניקות מועברות מאם לבת לאורך דורות רבים.
כיום טכניקות בישול נלמדות ומתורגלות כחלק מתהליך ההכשרה של טבחים, וכן בחוגים וקורסים לחובבי בישול.
בנוסף, ניתן למצוא באינטרנט הסברים והדגמות לאין מספר של טכניקות בישול.
חיתוך של מזון נחלק למספר סוגים לפי התוצאה הרצויה:
פריסה - המזון נחתך לפרוסות.
קיצוץ גס - המזון נחתך לחלקים בצורת קוביות, או צורות אקראיות בגודל דומה.
קיצוץ הדורש יכולת טכנית גבוהה במיוחד הוא "ז'וליינים" - חתיכות ירק החתוכות בצורה של גפרורים.
קיצוץ דק - המזון נחתך לחתיכות קטנות ביותר.
לחיתוך מזון משתמשים בסכין או בקופיץ.
בחירת הכלי המתאים בהתאם לתוצאה הרצויה.
רוב הטבחים מעדיפים אחיזה בלהב עצמו, תוך שהאגודל והאצבע המורה אוחזות את הסכין בחלקו האחורי, ואילו האמה תופסת בדיוק בקצה הידית, במה שמכונה "אחיזת צביטה".
החיתוך מתבצע על ידי הרמת הידית למעלה והורדתה למטה בתנועה של גליוטינה, בעוד שחוד הסכין נשאר במגע עם קרש החיתוך.
טכניקה זו יעילה לכל סוגי החיתוך.
טכניקה נוספת היא אחיזת הסכין והעברתו לאורך המשטח עליו מונח המזון, כאשר חוד הסכין נוגע כל הזמן במשטח והלהב נשאר בזווית קבועה יחסית למשטח.
טכניקה זו מתאימה לפריסה ולקיצוץ גס.
טכניקה המשמשת בעיקר לקיצוץ ועושה שימוש בקופיץ היא הנחתת הקופיץ בתנועה מהירה על המזון.
טכניקה זו מאפשרת שימוש בשתי הידיים כאשר כל יד מפעילה קופיץ.
טבחים מאמצים את טכניקת החיתוך שלהם על פי העדפה אישית.
לישה היא טכניקה להכנת בצק על ידי ערבוב החומרים ממנו הוא עשוי, מתיחתו, קיפולו והידוקו מחדש.
ניתן ללוש בצק בתוך קערה, וכן על גבי משטח מקומח (כלומר שמפוזר עליו קמח).
שליטה בטכניקת לישה מאפשרת ללש להכין בצק אחיד במרקמו וללוש אותו בדיוק עד לנקודה בה יפיק תוצאות מיטביות.
רידוד היא טכניקה לשיטוח בצק תוך שימוש במערוך.
הבצק מונח על גבי משטח מקומח, והמערוך מגולגל עליו בכיוונים שונים תוך הפעלת לחץ כלפי המשטח, כאשר מדי פעם הופכים את הבצק ומפזרים עליו ועל המשטח קמח נוסף.
שליטה בטכניקה תפיק משטח בצק בעובי הרצוי ואחיד לכל שטחו.
פתיחת בצק היא טכניקה לרידוד בצק על ידי הנפתו באוויר וסיבובו המהיר תוך חבטות.
טכניקה זו נפוצה מאוד בהכנה של פיצות.
קיפול - ערבוב של קצפת עם רכיב נוזלי כגון קרם תוך שמירה על המרקם האוורירי של הקצפת.
הקיפול מתבצע באמצעות מרית גמישה, על ידי הוספה איטית של הנוזל אל הקצפת תוך ערבוב בתנועה שלא "תשבור" את הקצפת.
שימושי בעיקר להכנת מוס, ועוגות ספוג.
שליטה בטכניקה מובילה לתערובת אחידה ללא גושים של הנוזל או הקצפת, ואוורירית מאוד.
זילוף - יצירת פסים או "כפתורים" של משחה.
זילוף מתבצע באמצעות שקית זילוף, ומשמש בעיקר לקישוט.
הזילוף מתבצע על ידי לחיצה על השקית, שסוגרת אותה מצדה העליון ולוחצת את המשחה אל הפתח שבתחתיתה, תוך הנעת השקית מעל המשטח עליו מזולפת המשחה באופן שתתקבל הצורה הרצויה.
זילוף טוב ניכר באחידות צורה של הפסים או הכפתורים.
ניפוח סוכר - עיצוב צורות מקרמל.
הקפצה - טכניקה המשמשת בטיגון.
בהקפצה הטבח אוחז מחבת בידית, זורק את תכולתה כלפי מעלה, וקולט אותה חזרה לתוך המחבת.
לעיתים ההקפצה מתבצעת תוך כדי פלמבה.
טכניקה זו זכתה לפרודיות רבות בקריקטורות, בקולנוע ובטלוויזיה בהן האוכל המוקפץ נדבק לתקרה, טכניקה אומנותית לייחוס שלומיאליות לאדם מסוים.
הפיכה היא הקפצה של תכולת מחבת שהתגבשה ליחידה אחת כגון חביתה או חביתית.
תוך כדי הקפצה המזון המוקפץ מתהפך ב-180 מעלות ונוחת חזרה במחבת על הצד ההפוך ממנו יצא.
טבחים מיומנים במיוחד מוסיפים להקפצה רכיבים אקרובטיים על מנת לשעשע לקוחות הצופים בהם, כמו להסתובב סביב עצמם בזמן שהמזון באוויר או לזרוק את המזון מאחורי הגב ולקלוט אותו מקדימה, וכיוצא בזאת.
קילוף - לחלק מהפירות והירקות נדרשת טכניקה לקילוף.
בחלק מהמקרים ניתן לקלף באמצעות הידיים בלבד (למשל בננה או קלמנטינה), אך ישנם פירות וירקות אשר אינם מתקלפים טוב בידיים ולקילופם נדרשת סכין או קולפן (למשל תפוח).
קיימים גם פירות שלקילופם נדרשת טכניקה וכלים אחרים כמו אגוז קוקוס.
מיומנות גבוהה בקילוף תפריד במדויק בין הקליפה לבין תוכן הפרי או הירק, כך שהתוך יישאר בלתי פגוע (בחלק מהמקרים, למשל בפירות הדר) או תצמצם את אובדן הפנים כתוצאה מהקילוף (למשל בתפוחים או אבטיח).
למהירות הקילוף, התלויה בשליטה בטכניקה, חשיבות רבה במטבחים מקצועיים.
הצגה של מיומנות גבוהה בטכניקות בישול משמשת הן כאמצעי בידורי והן כדרך לפרסם ולקדם עסקים בתחום המזון.
בסרט גבעת חלפון אינה עונה של הבמאי אסי דיין מפגין ויקטור חסון (השחקן שייקה לוי) מיומנות גבוהה בטכניקה של חיתוך ירקות.
בסרט אוכל, שתייה, גבר, אישה של הבמאי אנג לי מפגין הגיבור לאו זו (השחקן סיהונג לונג) טכניקות רבות, בהן הוצאת דג טרי מהמים, הריגתו וטיגונו במהירות מדהימה.
השף נוסרט גקצ'ה הפך לתופעת אינטרנט עם סרטונים רבים בהם הוא מפגין את הטכניקות שלו.
בפיצריות רבות משעשעים הטבחים את הסועדים על ידי הפגנת טכניקת פתיחת הבצק שלהם.
טכנולוגיה רפואית מוגדרת על ידי ארגון הבריאות העולמי כ"יישום של ידע ומיומנויות מאורגנים בצורה של מכשירים, תרופות, חיסונים, ומערכות שפותחו כדי לפתור בעיה בריאותית ולשפר את איכות החיים".
זה כולל תרופות, מכשירים, נהלים ומערכות ארגוניות המשמשות בתעשיית הבריאות, כמו גם מערכות מידע נתמכות מחשב.
בארצות הברית, טכנולוגיות אלו מערבות חפצים פיזיים סטנדרטיים, כמו גם אמצעים ושיטות חברתיות מסורתיות ומעוצבות לטיפול או טיפול בחולים.
בעידן הטרום-דיגיטלי, חולים סבלו ממערכות, תהליכים ומצבים קליניים לא יעילים ופגומים.
טעויות רפואיות רבות קרו בעבר עקב טכנולוגיות בריאות לא מפותחות.
כמה דוגמאות לטעויות רפואיות אלו כללו אירועי תרופות שליליים ועייפות אזעקה.
עייפות אזעקה נגרמת כאשר אזעקה מופעלת או מופעלת שוב ושוב והאדם הופך לחוסר רגישות אליהם.
כיוון שהאזעקות הופצו לעיתים בעקבות אירועים חסרי חשיבות בעבר, האחיות חשבו שהאזעקה אינה משמעותית.
עייפות אזעקה מסוכנת מכיוון שהיא עלולה להוביל למוות ולמצבים מסוכנים.
עם ההתפתחות הטכנולוגית, פותחה תוכנית אינטליגנטית של אינטגרציה ויצירת חושים פיזיולוגיים ועזרה לצמצם את מספר אזעקות השווא.
כמו כן, עם השקעה גדולה יותר בטכנולוגיות בריאות, קרו פחות טעויות רפואיות.
רשומות נייר מיושנות הוחלפו בארגוני בריאות רבים ברשומות בריאות אלקטרוניות (EHR).
על פי מחקרים, שינוי זה הביא שינויים רבים בתחום הבריאות.
ניהול התרופות השתפר, ספקי שירותי בריאות יכולים כעת לגשת למידע רפואי בקלות רבה יותר, לספק טיפולים טובים יותר ותוצאות מהירות יותר ולחסוך בעלויות נוספות.
כדי לעזור לקדם ולהרחיב את האימוץ של טכנולוגיית מידע בריאותית, הקונגרס העביר את חוק HITECH כחלק מחוק ההחלמה וההשקעה מחדש של 2009 האמריקאי.
זה העניק למחלקת הבריאות ושירותי אנוש את הסמכות לשפר את איכות ויעילות שירותי הבריאות.
המעשה סיפק תמריצים כספיים או קנסות לארגונים כדי להניע ספקי שירותי בריאות לשפר את שירותי הבריאות.
מטרת המעשה הייתה לשפר את האיכות, הבטיחות, היעילות, ובסופו של דבר לצמצם פערים רפואיים.
אחד החלקים העיקריים של חוק HITECH היה קביעת דרישת השימוש המשמעותי, שחייבה את EHR לאפשר החלפה אלקטרונית של מידע בריאותי ולהגיש מידע קליני.
מטרת HITECH היא להבטיח שהשיתוף של מידע אלקטרוני עם מטופלים ורופאים אחרים מאובטח.
HITECH גם נועדה לסייע לספקי שירותי בריאות לבצע פעולות יעילות יותר ולהפחית טעויות רפואיות.
שלב ראשון נועד לשפר את איכות שירותי הבריאות, הבטיחות והיעילות.
שלב שני התרחב בשלב הראשון והתמקד בתהליכים קליניים והבטחת שימוש משמעותי ב-EHRs.
לבסוף, שלב שלישי התמקד בשימוש בטכנולוגיית רשומות בריאות אלקטרוניות (CEHRT) כדי לשפר את התוצאות הבריאותיות.
בשנת 2014, יישום הרשומות האלקטרוניות בבתי החולים בארצות הברית עלה מאחוז נמוך של 10% לאחוז גבוה של 70%.
בתחילת 2018, ספקי שירותי בריאות שהשתתפו בתוכנית היו צריכים לדווח על דרישות תוכנית תשלום איכות.
התוכנית התמקדה יותר ביכולות הדדיות ומטרתה לשפר את הגישה של המטופלים למידע רפואי.
טכנולוגיה בריאותית, או "מדטק", מקיפה מגוון רחב של מוצרי בריאות ומשמשת לטיפול במחלות ומצבים רפואיים המשפיעים על בני אדם.
טכנולוגיות כאלה נועדו לשפר את איכות שירותי הבריאות הניתנים באמצעות אבחון מוקדם יותר, אפשרויות טיפול פחות פולשניות והפחתת האשפוזים וזמני השיקום.
ההתקדמות האחרונה בטכנולוגיה תרופתית התמקדה גם בהפחתת עלויות.
טכנולוגיה בריאותית עשויה לכלול באופן נרחב מכשור רפואי, טכנולוגיית מידע, ביוטכנולוגיה ושירותי בריאות.
ההשפעות של טכנולוגיה בריאותית כרוכה בסוגיות חברתיות ואתיות.
לדוגמה, רופאים יכולים לחפש מידע אובייקטיבי מהטכנולוגיה הבריאותית במקום לקרוא דוחות סובייקטיביים של חולים.
המניע העיקרי לצמיחת המגזר הוא הצריכה של מדטק.
הנתמכים על ידי הזמינות הנרחבת של סמארטפונים וטאבלטים, ספקים יכולים להגיע לקהל גדול בעלות נמוכה, מגמה שעומדת להתגבש כטכנולוגיות לבישות הפזורות ברחבי השוק.
בשנים 2010–2015 גדל מימון הסיכון 200%, מה שמאפשר 11.7 מיליארד דולר לזרום לעסקים בתחום טכנולוגיות הבריאות מעל 30,000 משקיעים בחלל.
טכניקה מעורבת (mixed media, מיקסד מדיה) היא סגנון של אמנות חזותית, המתאר יצירות אמנות שבהן השתמשו ביותר ממדיום או חומר אחד.
מכלולים, קולאז'ים ופיסול הם שלוש דוגמאות נפוצות לאמנות באמצעות טכניקה מעורבת.
חומרים המשמשים ליצירת אמנות בטכניקה מעורבת כוללים, בין היתר, צבע, בד, נייר, עץ וחפצים שנמצאו בטבע.
אמנות הטכניקה המעורבת נבדלת מאמנות מולטימדיה המשלבת אמנות חזותית עם אלמנטים לא ויזואליים, כגון סאונד מוקלט, ספרות, דרמה, מחול, גרפיקה בתנועה, מוזיקה או אינטראקטיביות.
יצירת האמנות המודרנית הראשונה שנחשבת לטכניקה מעורבת היא הקולאז' של פבלו פיקאסו משנת 1912 "טבע דומם עם מושב קלוע של כיסא" בו השתמש בנייר, בד, צבע וחבל כדי ליצור אפקט פסאודו-תלת־ממדי.
השפעתן של תנועות כמו קוביזם ודאדא תרמה לצמיחת הפופולריות של הטכניקה מעורבת לאורך המאה ה-20, כאשר אמנים כמו אנרי מאטיס, ג'וזף קורנל, ז'אן דובופה ואלסוורת' קלי אימצו אותה.
שימוש זה הוביל לחידושים נוספים כמו אמנות תלת מימד בסוף המאה ה-20. טכניקה מעורבת ממשיכה להיות צורה פופולרית עבור אמנים במאה ה-21 אשר ממשיכים לחקור צורות שונות שלה
קיימים מספר סגנונות בטכניקה מעורבת:
קולאז': זוהי צורת אמנות הכוללת שילוב של חומרים שונים כמו סרטים, גזרי עיתונים, צילומים ועוד על מנת ליצור שלם חדש.
אמנם זה היה מנהג ספורדי בעת העתיקה, אבל זה הפך לחלק בסיסי באמנות המודרנית בתחילת המאה ה-20, בשל מאמציהם של ז'ורז' בראק ופבלו פיקאסו.
אסמבלאז': זוהי גרסה תלת־ממדית של הקולאז' עם אלמנטים הבולטים פנימה או החוצה ממצע מוגדר, או סידור תלת־ממדי לחלוטין של אובייקטים ו/או פסלים.
אמנות רדי מייד: אלו חפצים שנמצאים ומשמשים אמנים ומשולבים ביצירות אמנות בגלל ערכם האמנותי הנתפס.
סגנון זה היה פופולרי על ידי האמן המושגי מרסל דושאן.
ספרים שהשתנו: זוהי צורה ספציפית שבה האמן יעשה שימוש חוזר בספר על ידי שינוי/שינוי פיזי לשימוש ביצירה.
זה יכול לכלול גזירה והדבקה פיזית של דפים כדי לשנות את תוכן הספר או שימוש בחומרי הספר כתוכן ליצירת אמנות.
מדיה רטובה ויבשה: מדיה רטובה מורכבת מחומרים כגון צבעים ודיו המשתמשים בסוג כלשהו של נזילות בשימוש או בהרכבם.
חומרים יבשים (כגון עפרונות, פחם ועפרונות צבעוניים) חסרים את הנזילות המובנית הזו.
שימוש במדיה רטובה ויבשה ביחד נחשב לטכניקה מעורבת בשל השילוב שלה של חומרי מדיה שונים מטבעם ליצירת יצירה סופית.
פיסול - פייג' בראדלי פיסלה בשילוב של ברונזה וחשמל.
מה שיצר פסל ברונזה שמואר מבפנים.
ב'אמנות עכשווית בטלאים' האמנויות והאמנים יוצרים את הבד הרצוי להם, מחומרים שונים כגון שאריות בדים, ניירות, צילומים ישנים והדפסי צילומים ועוד.
כמו כן משתמשים בצבעים, טושים, דבקים, חותמות וגם באופני עבודה טקסטיליים כגון רקמה תפירה סריגה.
טכנולוגיה תפעולית היא הטכנולוגיה הכוללת חומרה ותוכנה המשולבים במכשירים ובמכונות ומשמשים לתפעול ציוד זה ולבקרה על פעולתו.
המונח נוצר לשם הבחנה בין טכנולוגיה זו לטכנולוגיית המידע (IT).
שתי הטכנולוגיות מבוססות על תוכנה, אך טכנולוגיית המידע עוסקת במידע, ללא השפעה ישירה על העצמים שבהם עוסק המידע, ואילו טכנולוגיה תפעולית עוסקת בתפעול של העצמים שהיא עוסקת בהם.
בחלק המקרים הטכנולוגיה התפעולית מבוססת על מחשב הפועל בנפרד מהמכשירים שעליהם הוא מפקח, ונתוני פעולתם מגיעים אליו בקו תקשורת, ובמקרים אחרים מדובר במערכת משובצת מחשב, שבה המחשב (ליתר דיוק, המעבד) הוא חלק אינטגרלי מהמערכת שהוא מפקח על פעילותה.
בקר לוגי מיתכנת: התקן תעשייתי ממוחשב המיועד לאסוף מידע, לפתור לוגיקת בקרה ולשלוט בתהליכים
SCADA: מערכות מחשב המשמשות לצורך פיקוח, שליטה ואיסוף נתונים בתעשייה.
CNC: בקר ממוחשב המתוכנת לקבל קלט ב-G-code (שפת הוראות סטנדרטית בעולם התיב"מ) ולהניע לפיו כלי עיבוד שבבי, כגון כרסומת, מחרטה ומקדחה, או כלים לעיבוד אחר, כגון כיפוף פחים.
מכשור מדעי (למשל אוסצילוסקופ דיגיטלי.
בהיותן מערכות מבוססות תוכנה, מערכות טכנולוגיה תפעולית חשופות לנוזקות, בפרט כאשר הן מחוברות לאינטרנט, אך גם כאשר הן פועלות ברשת פנימית.
מקרה נודע של פגיעה מסוג זה הוא תולעת המחשב סטקסנט, שפגעה בשנת 2010 בתוכנית הגרעין האיראנית, באמצעות פגיעה במערכות בקרה תעשייתית מסוג SCADA ששלטו בצנטריפוגות במתקן העשרת האורניום בנתנז.
להגנה מפני איומים אלה משמשות מערכות אבטחה המותאמות לסביבה זו.
טכנופוליס "מוסקבה" הוא אזור כלכלי מיוחד שנוצר בשנת 2005 בתחילה בשטח המחוז המנהלי זלנוגרד של העיר מוסקבה, באתר הכפר ההרוס אלאבושבו וחלק משטחה של האוניברסיטה הלאומית למחקר טכנולוגי אלקטרוני "MIET" .
טכנופוליס "מוסקבה" מורכב משישה אתרים בשטח כולל של מעל 275 דונם:
5. טכנופוליס "מוסקבה" במחוז המנהלי הדרום-מזרחי (מאז אפריל 2017) משתרע על פני 32.44 דונם.
נכון לעכשיו, פועלות כאן יותר מ-200 חברות היי-טק, 91 מהן בעלות מעמד של תושבות אזור סוציו-אקונומי.
עד תחילת 2022, מספר העובדים הכולל באזור הכלכלי המיוחד של הבירה עלה על 11,000 איש, מתוכם כמעט 8,500 מומחים מחברות תושבות.
טל הוא משקע מימי המצטבר בעיקר במשך הלילה על גבי עצמים הנמצאים בחוץ באוויר הפתוח.