tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המשימות לאחר מכן כללו את "הוועדה למחלות מגפה" בקונגרס ה-49 עד הקונגרס ה-52 (1885–1893) ואת הוועדה לתביעות מקרקעין פרטיות בקונגרס ה-54 (1895–1897).
בתקופת כהונתו הראשונה בסנאט הפך האריס למנהיגם של הדמוקרטים הבורבוניים של טנסי, אגף של המפלגה הדמוקרטית שתמך בדרך כלל בקפיטליזם של אי-התערבות laissez-faire וב"תקן הזהב".
ככזה, האריס בילה את הקריירה המוקדמת שלו בסנאט כשהוא דוגל בבנייה קפדנית ובממשל מוגבל, בשמירה על זכויות המדינות ותעריפים נמוכים.
בשנת 1884 התראיין על ידי הנשיא הנבחר גרובר קליבלנד לתפקיד בממשלה.
בשנת 1887 נשא נאום חסר תקדים שנועד להגביל את כוחו של הנשיא לסלק את בעלי תפקידים מסוימים ללא אישור הסנאט.
בשנת 1890 הוקיע האריס את הצעת החוק "לודג' ביל", שהגנה על זכויות ההצבעה עבור אפריקאים-אמריקאים בדרום, בטענה שהיא מפרה את זכויות המדינות.
אף על היותו "דמוקרט בורבון", היה האריס, שייצג מדינה אגררית, הגם "דמוקרט כסף", מתוך אמונה שמדיניות "כסף חופשי" תגן על חקלאים.
הוא תמך בחוק בלנד – אליסון משנת 1878, אשר אישר לממשל הפדרלי לרכוש כסף כדי למנוע דפלציה במחירי היבול.
הוא גם תמך בחוק רכישת הכסף של שרמן משנת 1890. בשנת 1893, הנשיא קליבלנד, היה מודאג מכך שחוק שרמן מדלדל את אספקת הזהב האמריקנית, וביקש את ביטולו.
כאשר עלתה ההצבעה בסנאט באוקטובר, האריס, בתור נשיא המדינה, קידם פיליבסטר בתקווה למנוע את ביטול המעשה, אך לא הצליח.
האריס, שלא היה ממורמר מביטולו של חוק שרמן, תמך בשנת 1896 במועמד לנשיאות ויליאם ג'נינגס ברייאן שלא הצליח להיבחר.
האריס שירת בסנאט עד יום מותו ב-8 ביולי 1897. הוא נפטר בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית, ונקבר בבית עלמין אלמווד ממפיס, מחוז שלבי, טנסי, ארצות הברית.
האריס היה חבר במסדר הבונים החופשיים הוא התקדש בלשכת "פריס מספר 108" בפריס, טנסי.
הוא נבחר לשמש כ"נואם הגדול" עבור הלשכה הגדולה של טנסי ב-1851.
אישי גודפרי הוא סרט קומדיה מטורפת אמריקאי משנת 1936 עם ויליאם פאוול וקרול לומברד בתפקידים הראשיים, (שניהם היו זוג נשוי בשנים 1931–1933).
התסריט מבוסס על הרומן "1101 Park Avenue" של אריק האץ' ומספר על צעירה עשירה שלקחה אדם מוזנח ומרושש להיות משרת במשפחתה ולבסוף התאהבה בו.
הסרט מתאר בהומור את ההבדל הגדול בין העשירים והעניים בתקופת השפל הגדול.
ב-1957 הופק רימייק לסרט בבימויו של הנרי קוסטר, בהשתתפות ג'ון אליסון ודייוויד ניבן.
ב-1999 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.
ב-2000 בחר מכון הסרטים האמריקאי את הסרט במקום 44 ברשימת הקומדיות המוצלחות ביותר.
ב-2005 עבר הסרט שיחזור וצביעה.
הסרט המלא בצבע נמצא באתר יוטיוב.
גודפרי פארק (ויליאם פאוול) גר בשכונת הובר ליד איסט ריבר וגשר קווינסבורו ביחד עם עוד אנשים חסרי כל.
יום אחד מגיעות לשם שתי בחורות צעירות, קורנליה בולוק (גייל פטריק) ואחותה איירין (קרול לומברד).
הן משתתפות בתחרות שנערכת במלון ולדורף-ריץ ובו נדרשים להביא במהירות למלון איש "שכוח" (Forgotten man) שנמצא בתחתית השכבה החברתית ללא מקום מגורים קבוע ואף אחד לא מתעניין בגורלו.
קורנליה מציעה לו 5 דולר כדי שייתיצב איתה.
הוא נעלב מההצעה ומהצורה שבה הציעה לו, דוחף אותה והיא בורחת מהמקום.
אחותה איירין יותר נימוסית והוא מסכים להגיע איתה למלון.
איירין מגיעה ראשונה וזוכה בגביע.
גודפרי פונה לכל קהל החוגגים ואומר להם שהאנשים הפשוטים עימם הוא מתגורר בשכונה טובים מהם לאין ערוך.
איירין רואה שהוא נעלב ומציעה לו להיות משרת בבית משפחתה בפארק אווניו.
המשרתת מולי (ג'ין דיקסון) מזהירה אותו שהמשפחה מפונקת ומופרעת.
האם אנג'ליקה (אליס בריידי) מחזיקה בביתם בן חסות/ג'יגולו בשם קרלו (מישה אאואר).
האב אלכסנדר (יוג'ין פאלט) הוא סוחר מניות עשיר ולא מסוגל להשתלט על אשתו ושתי בנותיו.
גודפרי מתפקד יפה במשפחת בולוק.
הם לא יודעים שהוא למעשה איש מבוסס מבוסטון שעבר להתגורר בשכונת האביונים בניו יורק לאחר משבר רומנטי.
איירין מתאהבת בו אך קורנליה מתעבת אותו ומטמינה תכשיט יקר במיטתו.
השוטרים המוזעקים עורכים חיפוש בדירתו ולא מוצאים את התכשיט.
אלכסנדר בולוק מאבד את הונו ונאלץ למכור את כל מניותיו.
הוא מיואש וזורק את קרלו מהבית.
גודפרי מודיע על עזיבתו ואיירין מזייפת התקף התעלפות אך מתעוררת לאחר שהוא מוביל אותה למקלחת ושוטף אותה במים קרים.
גודפרי ממשכן את התכשיט, משקיע מכספו וקונה בחזרה את מניותיו של אלכסנדר ברווח ומחזיר אותם לאלכסנדר ביחד עם התכשיט.
עם שארית כספו הוא מקים ביחד עם חברו מבוסטון, טומי גריי (אלן מובריי) מועדון לילה גדול ושיכון לחבריו האביונים.
איירין מגיעה למקום ו"מכריחה" אותו להתחתן איתה בטקס נישואים מהיר.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - ויליאם פאוול
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - קרול לומברד
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - מישה אאואר
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - אליס בריידי
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר - אריק האץ', מורי ריסקינד
אישפאן (בהונגרית: Ispán - בלטינית, השפה הרשמית של הונגריה בימי הביניים: comes) היה תפקיד של ראש או מושל מחוז או "רוזנות" בממלכת הונגריה מימי הביניים ועד שנת 1946. התפקיד בוטל סופית בשנת 1950 בימי המשטר הקומוניסטי בהונגריה.
מקור המילה בשפות סלאביות דרומיות - מהמילה "ז'ופאן" - "בעל אחוזה גדולה" או "ראש כפר" או "ראש מחוז" או של "רוזנות".
המילה "ז'ופאן" עצמה באה מהמונח הסלאבי "ז'ופה" - אזור או מחוז.
בממלכת הונגריה הוקמו יחידות טריטוריאליות - מנהליות שנקראו "רוזנויות" או מחוזות - Vármegyék ובראשן התמנו אצילים מקורבים למלך בעלי תפקידים משפטיים, כלכליים וצבאיים.
תפקידם דמה לזהשל הרוזנים grafio שבממלכת הפרנקים ובלטינית שם התפקיד היה comes.
אישפאן נקראו גם ראשי קבוצות אתניות-חברתיות שנדרשו לברוא יערות או להגן על גבולות הממלכה: למשל, האישפאן של הקומנים (kunok ispánja), האישפאן של הפצ'נגים (besenyők ispánja), האישפאן של הוולאכים (הרומנים בטרנסילבניה - oláhispán), האישפאן של הסקלרים (székelyispán) או של הסקסונים הטרנסילבנים (szászispán).
היו גם תפקידים של אישפאנים של חצר המלך (udvarispán), של הקפלה המלכותית (kápolnaispán) וכמו כן אישפאנים עסוקים בתפקידים במנהל הכספי - harmincadispán, pénzverőispán, kamaraispán, urburaispán.
החל מתחילת המאה ה-11 האישפאן במובן הנפוץ ביותר של המילה, היה מפקד מבצר ומושל אדמות הכתר שמסביב למבצר.
רובם היו ראשי "רוזנות" או מחוז ותפקידם זה הפך לעיקרי החל מהמאה ה-13. הם מונו או הודחו על ידי המלך או על ידי פקיד בכיר האחראי על יחידה טריטוריאלית גדולה יותר.
האישפאנים מילאו תפקידים מנהליים, משפטיים, צבאיים ברוזנות אחת או יותר.
האישפאנים מפוז'ון ושל טמש נמנו עם "ברוני הממלכה" (baron regni) לצד הפלטין של הונגריה או בכירים נוספים של הממלכה.
עד למאה ה-18 או המאה ה-19 כמה מבכירים אלה וכמה כמרים בכירים מונו אוטומטית (ex officio) כאישפאנים של אסטרגום או פהר.
בין אמצע המאה ה-15 למאה ה-18 היו כמה רוזנויות שהיו בפועל "תורשתיות" והונהגו דור אחרי דור על ידי אישפאנים בני אותה המשפחה.
עם כיבוש מרכז הונגריה על ידי הטורקים העות'מאנים (1699-1526) התפקיד אישפאן בשטחים הכבושים נעלם.
לעומת זאת הוא המשיך להתקיים בממלכה ההונגרית ההבסבורגית במערב וצפון הונגריה ובנסיכות טרנסילבניה.
בתקופה המודרנית התפקיד הזה - כנציג השלטון המלכותי בראש ה"רוזנויות" או הערים בעלות המעמד של "רוזנות" התחיל להיקרא "אישפאן ראשי" או főispán.
בבירת הונגריה בודפשט התפקיד היה שקול נגד התפקיד של פרפקט או főpolgármester.
אחרי נפילת המונרכיה בהונגריה התפקיד "אישפאן" בוטל.
החל מהמאה ה-18 האישפאנים יוצגו בזירה המקומית על ידי סגנם - ה"אלישפאן" alispán (או vicecomes)
אף על פי שסמכויות האלישפאן התרחבו עם הזמן, עדיין האישפאן או ה"מדיישאישפאן" (megyésispán) נשאר המנהיג הראשי של הרוזנויות, כפי שהעיד תארם החדש שהונהג במהלך המאה ה-15: főispán - אישפאן ראשי או supremus comes או פרפקט.
האלישפאן (alispán - vicecomes) היה אחראי על מערכת המשפט במחוז כשה"מדיישאישפאן" או "פאישפאן" (האישפאן הראשי) לא היה זמין.
הוא קיבל את הפקודות והצווים של המלך.
אחרי קרב מוהאץ' הוא ייצג את אספת האצילים ובחירתו נערכה באישור אספה זו (החוק LXX ב-1548)
ב-1723 נקבעה בחירתו הישירה על ידי האספה.
אמנם הבחירה נעשתה בין ארבעה מועמדים שנבחרו על ידי האישפאן הראשי.
הוא נבחר לכהונת בת שש שנים.
הוא כיהן כראש מערכת המשפט והמנהל של הרוזנות (לפי חוקי 1870 מס.
עם זאת האישפאן הראשי עמד בראש האספות החשובות ביותר ופיקח על מוסדות שונים של המחוז.
סמכותו פסקה עם החוק מס.
1 משנת 1950 שהנהיג את השיטה הקומוניסטית.
המפקד הצבאי של מבצר והאחראי על הכפריים בסביבתו נקרא "וארישפאן" (várispán - comes castri) או "רוזן הטירה".
תפקיד זה לא היה תורשתי.
מכיוון שהיה אחד התפקידים הבכירים ביותר בממלכה, והיה "פטריקי (honor regni) של הממלכה.
ידועים גם התפקידים של "הטארישפאן" (határispán) (comes confinii) או אישפאן הגבולות שעליו הופקדה ההגנה על קטע מגבולות הממלכה.
ה"ארדאישפאן" - ים (בתרגום: "אישפאן היערות" erdőispán - custodes silvarum) היו אחראים על אחוזות הממלכה, שנקראו erdőispánság והתקיימו בין שלהי המאה ה-12 ועד למאה - 13 - 15.
אישם טלבוט היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי.
אישם טלבוט נולד ב-1773 במחוז בדפורד שבמושבת וירג'יניה, ובסביבות שנת 1784 עבר עם הוריו, אישם ואליזבת (דייוויס) טלבוט, להרודסבורג שבקנטקי.
הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק בעריכת דין בעיר ורסאי, קנטקי.
לאחר מכן עבר לפרנקפורט, שם המשיך לעסוק במקצועו כעורך דין.
הוא נקבר בבית הקברות המדינתי בפרנקפורט.
אישירו הוא רוטב דגים המיוצר באוקו-נוטו, במחוז אישיקאווה ביפן.
מוכר גם גם בשמות אחרים כמו אישירי, יושירו ויושירי.
הוא נחשב לאחד משלושת רטבי הדגים העיקריים של יפן, יחד עם רוטב סויה, שוטסורו ורוטב סויה עם דג חנית חול.
אישירו היא חליטה המיוצרת על ידי כבישת פירות ים במלח, לאחר מכן תסיסתם ויישונם במשך יותר משנה.
ביפנית ארכאית, דגים נקראו "io" או "i", והמילה "ishiru" נטען שהיא השתבשה מ"inoshiro", שמשמעותה מרק דגים.
השמות החלופיים "yoshiru" ו-"yoshiri" פירושם מרק דגים שנשאר.
מוצרים העומדים בדרישות הבאות זכאים להסמכה במסגרת מערכת הסמכת המזון המקומית של מחוז אישיקאווה.
השתמשו ביצורו בפירות ים שנידגו בנמלים ביפן.
תסיסה של למעלה משנה, המוצקים מוסרים והנוזל הופך לבריא.
בעל טעם ייחודי לחומר הגלם וארומה טובה.
לא נעשה שימוש בתוספי מזון.
החברה ממוקמת במחוז אישיקאווה ומייצרת את מוצריה במפעלים באותו מחוז.
חומצות האמינו הכלולות באישירו הן אלנין מתוק, גליצין וליזין, חומצה גלוטמית המייצרת את טעם האומאמי, חומצה אספרטית חמוצה וואלין מר, שכולן נמצאות בכמויות גדולות.
השילוב של חומצות אמינו אלו ופפטידים, שגם משפיעים על הפחתת המליחות, נחשב כיוצר טעם אומאמי ייחודי ועדין למרות ריכוז המלח הגבוה.
הטעם מורכב בעיקר מאלדהידים, קטונים ופיראזינים, כאשר גם אלכוהול תורם.
הדגים בהם נעשה שימוש הם כאלה שנידוג בכמויות גדולות באזורי הייצור במשך זמן רב.
באזור סוטורה הפונה לים יפן, סרדינים ומקרל שנידוג בנמל וואג'ימה ובנמל טאקוג'ימה הם המרכיבים העיקריים, בעוד שבאזור אוצ'יורה הפונה למפרץ טויאמה, קרביים של קלמארי שנידוג בנמל אוגי ובנמל אושיטסו הם המרכיבים העיקריים.
יש האומרים שהראשון נקרא ישורו והשני נקרא אישירי.
רוטב דגים העשוי מקרביים של קלמארי הוא התמחות של חצי האי נוטו.
מיני דגים ספציפיים בהם נעשה שימוש כוללים קלמארי מעופף יפני, סרדינים יפניים, הרינג עגול, מקרל ומקרל סוס.
במהלך שנות ה-80, כאשר הייצור היה נמוך, רק הראשים והקרביים שימשו לעיתים קרובות כתוצרי לוואי של מוצרי פירות ים אחרים.
כדי למנוע קלקול, מתבצעת ההכנה במהלך העונה הקרה מנובמבר עד מרץ של השנה שלאחר מכן.
כאשר משתמשים בדיג קלמארי כחומר גלם, פנים הקלמארי, שנקרא גורו, מעורבבים עם כ-18% מלח ומוכנסים למיכל, שם הם מיושנים כשנתיים תוך ערבובם מדי פעם.
כאשר משתמשים בסרדינים או בדגים אחרים, מוסיפים כ-20% מלח והתערובת מוכנסת למיכל, ובמקרים מסוימים מוסיפים גם כמות קטנה של קוג'י וסאקה, והתערובת מיושנת במשך שנה.
במהלך היישון, הפרוטאזות שמקורן בדגים מפרקות את החלבונים, והרכיבים נפרדים, כאשר שומן, שאריות עצמות דגים וחומר לא מעוכל מצטברים בחלק העליון.
הם משמשים כמכסה, והמלח מעכב צמיחה של חיידקים, ומאפשר לחלבון להתפרק ולקיים תסיסה אנאירובית.
כ-60% מהפירה מצטבר בתחתית המיכל, אשר לאחר מכן מוסר מהפקק התחתון ומבושל לעיקור ולהסרה של חלבונים.
הנוזל העל-תכליתי מסונן ומבוקבק, והסאקה נמכר בעיקר בבקבוקי פלסטיק של 500 מ"ל.
ניתן גם לבקבוקו בבקבוק המסורתי של 1.8 ליטר.
בשנות ה-80 היו מקרים בהם קמח הדגים שנותר עורבב עם מי מלח או מקרל מומלח ותסס שוב במשך 2–3 חודשים, ולאחר מכן סוס מקרל, ברקודה, דג חול וכו' הוחמצו בנוזל כדי להכין דגים מיובשים בן לילה, שנמכרו תחת השם "Ishiruzuke".
לפני כן, קמח דגים יובש לעיתים גם הוא ושימש כדשן.
הוא משמש כתבלין להרתחת ירקות ודגים, כמטבל לסשימי, ובמנות קדרות כמו קיאקי ואישירי נאבה.
יש גם מלפפון חמוץ בשם אישירי-זוקה, המוכן על ידי הוספת מים למחמצת צנון ומלפפון.
מכיוון שהטעם הייחודי חשוב לקיאקי ואישירי-זוקה, נאמר שלא ניתן להחליף את האישירו ברוטב סויה.
התאריך המדויק של מקורו אינו ברור, אך על פי האגדה, האישורו התקיים בסוף המאה ה-18 בתקופת אדו.
לפני התפשטות כלכלת המזומנים, חקלאים באוקו-נוטו כמעט ולא רכשו רוטב סויה, והם היו מחליפים אורז תמורת אישורו שהוכן על ידי דייגי חוף או סרדינים כבושים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר רוטב סויה היה במחסור ותחת הכלכלה מבוקרת, ייצור האישורו, שהוכן באמצעות מלח ביתי משיטת החוף, הגיע לשיאו, והוא הוחלף במוצרים חקלאיים כתחליף לרוטב סויה.
עד לסביבות שנת 1955, דייגים באוקו-נוטו ייצרו אישירו לצריכה עצמית, אך בשנות ה-80 הוא יוצר רק באופן חלקי על ידי דייגים ומעבדי פירות ים, עם ייצור שנתי של כ-20 קילו ליטר (כ-20 טון במשקל).
יותר מאוחר, הייצור גדל עקב ביקוש שהתחדש לרוטב דגים וגיוון תרבות המזון, ובשנת 2006 הוא הגיע לכ-200 טון בשנה.
ב-22 במרץ 2023, נרשם האישירו כנכס תרבותי עממי בלתי מוחשי תחת השם "טכניקות ייצור נוטו אישירו ואישירי".
איתות הוא אוסף שיטות להעברת הודעות למרחק באמצעות אותות מסוגים שונים, חזותיים או אחרים.
צורות האיתות המוקדמות ביותר היו ויזואליות: סימני עשן לאיתות בשעות היום ומדורות לאיתות בשעות הלילה.
צורת איתות מוקדמת נוספת הייתה קולית: איתות באמצעות תופים שקולם נשמע למרחוק.
ברור כי בשיטות איתות אלה, ישנה מגבלה כבדה על כמות המידע שניתן להעביר, ולמעשה ניתן להעביר רק מספר מוגבל של מסרים שסוכמו מראש בין הצדדים.
מגבלה נוספת היא מרחק: בשיטות הוויזואליות הללו, כמו גם בשיטת דגלי הקוד הבינלאומי, ששימשה אוניות בים ופותחה רק במאה ה-18, ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק ראייה, ובשיטות הקוליות ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק שמיעה.
בעיה זו נעקפה על ידי שימוש ב"שידור חוזר" של האות, כלומר, התחנה שקיבלה את האות אותתה גם היא, וכך תחנות מרוחקות יותר יכלו לקבל את האות גם הן.
על ידי שימוש במספר רב של תחנות ממסר, ניתן היה לשדר את האות למרחקים ארוכים מאוד.
בשיטה זו היו מעבירים הודעות על קידוש החודש לבבל.
בתקופת בית שני השתמשו במשואות כדי לציין את קידוש החודש העברי, שנקבע על ידי הסנהדרין בירושלים, לכל חלקי הארץ ומחוצה לה (עד בבל).
המשואות היו מודלקות על ראשי הרים שהיו נראים זה לזה.
אחד מהם למשל הוא הר סרטבה.
ההתקדמות המשמעותית הראשונה מאיתות יבשתי בעזרת סימני עשן ומדורות הייתה בסוף המאה ה-18, כשהציגו קלוד שאפה ואחיו בצרפת את מנגנון הסמפור, שנחשב למנגנון הטלגרף הראשון.
ההתקדמות הבאה הייתה המצאת הטלגרף החשמלי בידי סמואל מורס, ולאחר מכן פיתוח קוד מורס (1838).
בסוף המאה ה-19 הוצג הטלגרף האלחוטי בידי ניקולה טסלה ואחרים.
כיום כמעט שלא נעשה שימוש במערכות איתות שונות, אם כי מערכת איתות הדגלים הימית וקוד מורס עדיין נמצאים בשימוש באופן רשמי, לצורכי חירום.
תחנת האיתות הימי בנמל חיפה, למשל, נסגרה בשנות התשעים של המאה ה-20. עם זאת, מערכות האיתות השונות היוו את הבסיס לתקשורת הרדיו המאוחרת יותר, ולמערכות התקשורת המודרניות, ובהן האינטרנט.
אית"ן (ראשי תיבות של "איתור נעדרים") הוא מערך איתור נעדרים בצה"ל.
בראש המערך עומד תא"ל במיל' רפי וולפסון.
צוות לאיתור נעדרים הוקם לראשונה במהלך מלחמת יום הכיפורים על ידי חיל האוויר במטרה לאתר צוותי אוויר נעדרים שמטוסם הופל.
הצוות שהתארגן בענף בטיחות טיסה במפקדת חיל האוויר, הוקם ביוזמתו ובפיקודו של שלמה בן אלקנה שהיה אז קצין בממשל הצבאי בעזה.
בן אלקנה היה בעל ניסיון באיתור נעדרים, ובין היתר איתר לאחר מלחמת ששת הימים את קברו של גיבור ניל"י אבשלום פיינברג, שנעדר מאז מלחמת העולם הראשונה.
הצלחת צוות בן אלקנה באיתור צוותי האוויר הנעדרים ברמת הגולן ובסיני ממלחמת יום הכיפורים הובילה להרחבת המשימות גם לאיתור נעדרי צה"ל אחרים.
בשיא פעילותו מנה צוות בן אלקנה כ-120 איש.
לאחר המלחמה הוקמה בחיל האוויר יחידת אית"ן 5701 בכפיפות לראש להק כוח אדם.
היחידה התמקמה בכנף 15 ובן אלקנה היה למפקדה הראשון.
בין מפקדיה היו אל"מ יצחק יבנה, אל"מ מאיר לבנה, אל"מ חנוך פטישי ואל"מ אבנר אילנאי.
הגם שהיחידה הייתה בכפיפות לחיל האוויר, היא הופעלה כיחידה מטכ"לית בידי מחלקת נפגעים באכ"א.
בסוף שנות ה-80 הורחב מערך איתור נעדרים בצה"ל ועבר ארגון מחדש.
באכ"א הוקם ענף אית"ן, הוקמו צוותי אית"ן באוגדות ובפיקודים המרחביים ומרכז איתור נעדרים (מא"ן) אורגן מחדש כמרכז שליטה על כל מערך איתור הנעדרים הצה"לי.
יחידת אית"ן 5701 של חיל האוויר צומצמה לצורכי החייל בלבד וב-2004 היא שולבה ביחידה 669.
ענף אית"ן במערך הנפגעים אחראי לנושא איתור הנעדרים בצה"ל, מנהל תרגילים המאמנים צוותים לאיתור נעדרים, שומר על קשר עם משפחות השבויים והנעדרים, ומנהל חיפושים אחר חללים שמקום קבורתם לא נודע.
צוותי אית"ן במערך הנפרס מופעלים כל אימת שיש אירוע בו יש חשש להיעדרות חייל כבר בשלבים הראשונים.
בהצטבר הניסיון, התפתחה תורת הפעלה מיוחדת, בה מושם הדגש על איסוף דקדקני של מידע, עיבודו ופיתוח שיטות סריקה וחפירה.
אנשי היחידה מתמחים בחקירות המשולבות עם הכרת שטח טובה וניסיון צבאי.
תורת ההפעלה מחייבת שיתוף פעולה, סיעור מוחות וחשיבה יצירתית.
בראשית שנות ה-90, במהלך עדכון ספר ה"יזכור" של חללי מלחמת העצמאות, הציע ההיסטוריון רמי יזרעאל ליחידת אית"ן 5701 של חיל-האוויר ולמא"ן לנסות לאתר נעדרים מקרבות תש"ח ומפעולות צבאיות אחרות בעבר.
לאחר ניסוי מוצלח שבמהלכו זוהו מספר קברי אלמונים של נעדרי צה"ל מתש"ח, נכנסה פעילות זו לסדר היום הקבוע של ענף אית"ן, תחת ניהולו של החוקר נרי אראלי.
חללים שמקום קבורתו לא נודע
לצה"ל יש 238 חיילים המוגדרים חללים שמקום קבורתם לא נודע (מקל"ן), שנפלו ב-107 אירועים.
מאלה, 92 הם נעדרי מלחמת העצמאות, 16 הם חללי המשחתת אח"י אילת, ו-16 הם נעדרי מלחמת יום הכיפורים.
בנוסף, בבתי הקברות בישראל קיימים עדיין 17 קברי "אלמוני" שזהות הקבורים בהם לא פוענחה - 16 חללי מלחמת העצמאות וחלל אזרח תושב שדרות ממתקפת הפתע של החמאס על ישראל.
בנוסף להם 3 נעדרים: רון ארד, גיא חבר ויהודה כץ.
אירועים שנפתרו על ידי אית"ן
זיהוי גופתו של יהושע חבר, לוחם גדוד 42 חטיבת קרייתי שנפל ברמלה ב-11 ביולי 1948, נקבר כאלמוני וזוהה רק ב-2014. שמו חקוק באנדרטת גדוד 42 בצריפין.
תעלומת המסתערבים ביפו - ב-22 בדצמבר 1947 הוצאו להורג בתל א-ריש, ביפו, ו, אנשי המחלקה הערבית של הפלמ"ח.
הם נתפסו על ידי הערבים כאשר מסרו ידיעות מודיעיניות בטלפון לאנשי ההגנה.
מקום קבורתם לא היה ידוע במשך שנים.
ב-1975 נמצאו שני שלדים בעת חפירת יסודות לבנייה.
חקירת יחידת אית"ן הראתה כי המדובר בשני הנעדרים.
שיירת נבי דניאל, ב-28 במרץ 1948 - אנשי יחידת אית"ן הראו כי , שנחשב נעדר מאז הקרב, קבור כאלמוני בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
איתור מקום קבורתם של חללי קרב תל א-ריש, במהלך מבצע חמץ, ב-28 באפריל 1948 - אותרו קבריהם של , , , ו, שנקברו כאלמונים בבית הקברות נחלת יצחק.
הקרב בדיר איוב, במסגרת מבצע מכבי - חוקרי היחידה גילו כי הנעדר נהרג בקרב דיר איוב ונקבר כאלמוני בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
משלט 8 בשער הגיא - חוקרי אית"ן גילו כי הנעדר נהרג ב-12 במאי 1948, בקרבות על משלט 8, ברכס שמצפון לשער הגיא, ונקבר כאלמוני בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
נעדרי חטיבת גבעתי, בקרבות בלטרון ב-13 במאי 1948 - חקירת היחידה העלתה כי שלושה חיילים שנהרגו בקרב ומקום קבורתם לא נודע, קבורים למעשה בקבר אחים של חיילי חטיבת אלכסנדרוני.
החיילים הנעדרים הם , ו.
נעדרים נוספים של חטיבת גבעתי בלטרון, באותו תאריך (13 במאי 1948) - חקירה העלתה כי הנעדרים ו שנהרגו ליד מחנה המעצר בלטרון קבורים בקבר אחים עם חללי חטיבה 7.
מלכיה ב-15 במאי 1948 - חקירה העלתה כי הנעדר נקבר בטעות תחת השם משה טיכו.
אותר מקום קבורתו של , שנהרג בקרב בהר ציון ב-18 במאי 1948.
השלושה נקברו כאלמונים בקבר אחים בניצנים
מבצע בן נון א' בלטרון, ב-25 במאי 1948 - אנשי יחידת אית"ן מצאו כי החיילים ו נקברו כאלמונים בבית הקברות נחלת יצחק.
מבצע בן נון ב' בלטרון, ב-30 במאי 1948 - אותר הנעדר , שנקבר כאלמוני.
באותו היום נפל בקרב על מעלה החמישה טוראי מחטיבת הראל.
ב-2013 קברו אותר, קבר שעליו נכתב בטעות ישראל מיר, אדם שלא היה קיים.
יחידת אית"ן בדקה את תעלומת הנעדר , שנפצע בהפגזה ירדנית על קריית ענבים ב-5 ביוני 1948. חקירת היחידה העלתה כי ינוביץ' הובא לבית החולים ביקור חולים בירושלים, שם נקבע מותו.
הוא לא נרשם כחייל אלא כאזרח, ונקבר כאזרח.
חייל אלמוני שנהרג בקרב במשלטי בית סוסין ב-9 ביוני 1948 זוהה כ.
מבצע ברוש - הקרב על משלט 243 במשמר הירדן, ב-9 ביוני 1948 - אותר מחדש קברו של הנעדר .
איתור הטייס הנעדר - מטוסו, מדגם אוויה S-199, נעדר לאחר קרב אוויר עם מטוסים סוריים ב-10 ביולי 1948. תחקיר אית"ן גילה כי גופתו הוחזרה מסוריה לאחר שהופל שם וכנראה מת מפצעיו בבית חולים בדמשק, אך מסמכי הזיהוי היו מוטעים והוא נקבר תחת שם מוטעה.
איתור נעדרים מקרבות משמר הירדן, ב-10 ביולי 1948 - אותרו הנעדרים , ו.
החקירה הראתה כי הם קבורים בקבר אחים בראש פינה.
נעדרי גבעתי בקרבות בלטרון באוגוסט 1948 - חקירת היחידה העלתה כי החייל הנעדר , שנהרג באותם קרבות, נקבר כאלמוני בית הקברות הצבאי בהר הרצל.
מציאת גופותיהם של טייסי מטוס מוסקיטו של חיל האוויר הישראלי, שהתרסק בים התיכון מול חוף בת גלים ב-7 באוגוסט 1953 - לאחר סריקות תת-מימיות ממושכות נמצאו שרידי מטוסם של הטייסים הנעדרים, ו.
איתור שני אנשי צוות טנק, שנעדרו במלחמת יום הכיפורים ב-6 באוקטובר 1973 באזור ביר תמדה.
הטנק שלהם נפל לשקע בדיונה והתחפר בחול, ולאחר מכן נפגע מפגז מצרי.
לאחר חקירה ממושכת התגלו ב-1999 גופות הנעדרים ו.
איתור צוות מטוס פנטום שהופל בקרב אוויר מדרום למנצורה במצרים, ב-11 באוקטובר 1973, לאחר עבודה מאומצת, שכללה גם תשאול מקומיים, בדיקת עדויות, תמלילי קשר, צילומי אוויר ועוד, וגם חפירה בקרקע, אותרו הנעדרים ו.
מציאת גופתו של סרן בדרום הנגב, ב-15 באפריל 1980 לאחר שהיה נעדר כשנתיים.
יחידת אית"ן סייעה בגילוי גורלם של ו, שנחטפו על ידי ארגון חזבאללה ליד בית יהון, על גבול רצועת הביטחון בלבנון) ב-17 בפברואר 1986.
חוקרי היחידה סייעו בניסיונות לאתר את החיילים שנחטפו על ידי מחבלי חמאס, (שנחטף בצומת הודיה ב-16 בפברואר 1989) .
גופתו נמצאה ב-7 במאי 1989, לאחר חיפושים ממושכים.
חוקרי היחידה גילו את מקום קבורתו של סעדון, בין מחלף גן-רווה ומושב גן שורק.
איתור גופתו של , שנרצח בבאר שבע ב-5 בספטמבר 1993, וגופתו הושלכה במכולה לאיסוף אשפה, שפונתה לאתר דודאים.
לאחר 15 חודשי חיפושים אותרה הגופה.
קביעת מצבם הפיזי של החטופים גולדווסר ורגב (חטיבה 5) לאחר חטיפתם ב-12 ביולי 2006 חטיפתם מקו דיווח 105 בגבול הצפון הובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.
איתור גופתו של לוחם יחידת אגוז, שנעדר במהלך קרב מארון א-ראס במלחמת לבנון השנייה.
במהלך הקרב, שהתרחש ב-20 ביולי 2006, נעלם הלוחם .
מפקד יחידת אגוז, סגן-אלוף מרדכי כהנא, החליט לערב את אנשי יחידת אית"ן, והתחקיר שערכו הצביע על כך שהלוחם נקבר מתחת לחומה שהתמוטטה כתוצאה מפגיעת טיל של חזבאללה.
הכוח חילץ את גופת החייל בלילה שלאחר מכן.
לאחר אירועי טבח שבעה באוקטובר, צוותי היחידה היו פרוסים בעוטף עזה והיוו נדבך מרכזי במאמץ איתור הנעדרים מאירועי אותו היום.
הצוותים הובילו חלק מתיקי החקירה והביאו לקביעת מצבם הפיזי של חלק מהנעדרים באופן כזה שאיפשר להכריז על מותם.
בנוסף, היוו אנשי היחידה כוח משמעותי יחד בצוותי חקירה משולבים עם כוחות אחרים שהביאו מידע משמעותי רב.
במלחמת חרבות ברזל צוותי היחידה היו כוח עזר בשטח הרצועה לטובת מאמצי האיתור והסריקה אחרי החטופים מיום הטבח.
איתור גופתו של נעדר צה"ל צבי פלדמן מסוריה כשנפל בקרב סולטן יעקוב ב-11 ביוני 1982. גופתו של פלדמן חולצה ב-11 במאי 2025, כחודש בדיוק לפני יום השנה ה-43 להיעלמותו וכ-6 שנים לאחר מציאת גופתו של נעדר נוסף מאותו הקרב, זכריה באומל.
הנעדר השלישי, יהודה כץ, טרם אותר.
מציאת גופתו של חלל צה"ל הנעדר מחטיבת הנגב שנפל בקרב במלחמת העצמאות בקבר אחים בבית הקברות ברחובות, במאי 2025.
אית'ן גרין הוק הוא שחקן וקולנוען אמריקאי, מועמד שני פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרטים "יום אימונים מסוכן" (2001) ו-"התבגרות" (2014) ושתי מועמדויות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר על תסריט שכתב לסרט "לפני השקיעה" (2005) ולסרט "לפני חצות" (2014).
הוק נולד באוסטין, טקסס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-אפיסקופלית ממוצא בריטי וגרמני.
הוריו הם לזלי (לבית גרין) וג'יימס הוק.
סבו מצד אמו, הווארד-למואל גרין, כיהן בבית המחוקקים של טקסס והיה שחקן בייסבול מקצועני למחצה.
חמש שנים לאחר לידתו, נפרדו הוריו של הוק.
כשהיה בן 10 עבר עם אמו מאטלנטה לניו יורק, ומשם לניו ג'רזי.
הוא למד בילדותו משחק בתיאטרון מק'קרטר.
תפקידו הראשון היה בגיל 12 בהפקה של התיאטרון למחזה של ג'ורג' ברנרד שו, "סיינט ג'ואן".
בשנת 1985, בגיל 14, הופיע לראשונה בסרט הקולנוע – "תגליות בחלל".
לאחר מכן למד משחק באנגליה ובפיטסבורג.
בשנת 1988 השתתף בסרט קצר שביים בריאן סינגר.
בשנת 1989 הוא כיכב בסרטו של פיטר ויר "ללכת שבי אחריו" בתור טוד אנדרסון.
הצלחת הסרט הביאה לפרסומו של הוק.
הוא עזב את בית הספר והופיע בסרטים רבים, בהם "מציאות נושכת", "לפני הזריחה" ו"מה קרה בגטקה?".
הוק היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט "יום אימונים מסוכן" בשנת 2001, ובקטגוריית התסריט הטוב ביותר עבור התסריט שכתב לסרט "לפני השקיעה" בשנת 2005.
החל מאוקטובר 2006 עד מאי 2007 הופיע במחזה "The Coast of Utopia".
על השתתפותו במחזה היה מועמד לפרס טוני בקטגוריית "שחקן השנה בתיאטרון".
באוקטובר 2007 החל לביים את המחזה "Things We Want".
ב-2014 יצא סרט הדרמה "התבגרות", שצולם במשך 12 שנים.
בסרט זה שיחק הוק בתפקיד מייסון האב, אביו של גיבור העלילה הצעיר מייסון.
על הופעתו בסרט היה הוק מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בפעם השנייה בקריירה.
בשנת 2015 שיחק לצד גרטה גרוויג בסרט "הרומן של מגי" בבימויה של רבקה מילר.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה הבריטי "מאודי".
ב-2019 שיחק בסרטו של הבמאי היפני הירוקאזו קורה־אדה "סיפור חיי", לצד קתרין דנב, ז'ולייט בינוש ולודווין סנייה.
בשנת 2020 הוק יחד עם המפיק ג'ייסון בלאם עיבדו את הספר "ציפור אלוהים שבשמים" של הסופר ג'יימס מקברייד למיני-סדרה "ציפור אלוהים שבשמים" ברשת שואוטיים.
הוק גם שיחק בסדרה בתפקיד הראשי של הפעיל הפוליטי ג'ון בראון מהתנועה לביטול העבדות.
באוקטובר 2024, רשת FX הזמינה פיילוט לסדרת דרמה בכיכובו של הוק.
הסדרה, שנוצרה על ידי סטרלין הרג'ו, היא מסוגת פשע אפלה המספרת על דמות (אותה מגלם הוק) שיודעת יותר מדי.
צוות השחקנים של הפיילוט כולל בין היתר את ג'ין טריפלהורן, טים בלייק נלסון, טרייסי לטס וקייל מקלכלן.
ב-1 במאי 1998 נישא הוק לשחקנית אומה תורמן, אותה פגש על הסט של הסרט "מה קרה בגטקה?".
ילדיהם, לבון הוק ומאיה הוק, גם הם שחקני קולנוע וטלוויזיה.
כיום מתגורר במנהטן שבניו יורק.
ב-18 ביוני 2008 נשא לאשה את ריאן שואויוז, שהייתה האומנת של ילדיו מאומה תורמן.
חודש לאחר מכן נולדה להם בת בשם קלמנטין וב-2011 נולדה להם בת שנייה בשם אינדיאנה.
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2021Zeros and Onesג'יי ג'ייהאשמהסמל ביל מילר (קול)2022בלאק-פון"החוטף"מלך הצפוןהמלך אורוונדילמון נייטארת'ור הארומיני-סדרהRaymond and Rayריי2022–הווהBatwheelsבאטמןדיבוב; 14 פרקים2023להשאיר את העולם מאחורקליי סנדפורדדרך מוזרה לחיות (אנ')ג'ייקסרט קצר של פדרו אלמודוברWildcatבמאי, תסריטאי ומפיק2025בלאק-פון 2"החוטף"The Lowdownליי רייבוןסדרה עתידית של FX Networks
אישתר הוא קומדיית הרפתקאות מ-1987, בבימויה של איליין מאי ובכיכובם של וורן בייטי ודסטין הופמן.
ביטי והופמן מגלמים את רוג'רס וקלארק, צמד זמרים כושלים שנוסעים לחפש עבודה במרוקו, ונשאבים לתוך הרפתקה במדינה בדיונית, אישתר, במסגרת המלחמה הקרה.
בסרט מופיעים גם איזבל אג'אני (זוגתו של ביטי באותה עת) והקומיקאי צ'ארלס גרודין ("מרדף חצות").
צילומי "אישתר" החלו ב-21 באוקטובר 1985 והיו אמורים להימשך עד למרץ 1986. הסרט נועד להיות שובר קופות בקיץ 1986, בשל העובדה שמיטב הכישרונות של הוליווד השתתפו בהפקתו.
איליין מאי, הייתה אשת קומדיה בעלת מוניטין מוכח ועשיר.
היא למעשה המציאה את קומדיית המצבים האמריקאית במתכונתה הנוכחית.
ביטי והופמן היו שחקנים זוכי אוסקר שלא הופיעו בסרט כ-5 שנים לפני כן, והיו אמורים לעשות את החזרה שלהם לאקרנים בסרט הזה.
אולם מלכתחילה, החלו לצוץ בעיות שונות.
הצילומים נמשכו הרבה מעבר למתוכנן וחריגות בתקציב הביאו לכך שהתקציב שהיה מיועד מלכתחילה להיות 28 מיליון דולר, קפץ והגיע ל-55 מיליון דולר (כ-120 מיליון דולר כיום).
אולפני קולומביה ביקשו ממאי לצלם את הסרט באריזונה או בנבדה, אולם מאי בהיותה פרפקציוניסטית מושבעת, התעקשה לצלם את הסרט דווקא במרוקו.
סצנות זניחות צולמו בעשרות טייקים, ותפאורות גרנדיוזיות נבנו לספק את גחמותיה של הבמאית השאפתנית.
לבסוף, נדחתה הפרימיירה של הסרט למאי 1987, ובסופו של דבר הסרט יצא לאקרנים.
בסוף השבוע הראשון, אמנם, הסרט גרף 4 מיליון דולר, אולם כבר בשבוע השני התברר גודלה של הקטסטרופה.
הסרט נקטל באכזריות על ידי כל מבקרי הקולנוע של ארצות הברית, ונתונים של ההכנסות לא פורסמו עוד.
לבסוף, לאחר מעשה ידוע שהסרט גרף 14 מיליון דולר, וכך גרם לנזק ל"קולומביה" של מעל 40 מיליון דולר.
הסרט נבחר לסרט הגרוע של השנה, ומאז הפך למשל ולשנינה, בתור אחד ההפסדים הגדולים שהוליווד ידעה, ביחד עם סרטים כמו "קלאופטרה", "שערי החופש", ו"עולם המים".
הסרט, לא רק שחיסל כמעט את אולפני קולומביה, הוא גם חיסל את הקריירה של איליין מאי, ומאז היא לא שבה לביים עוד (אך המשיכה לשחק בסרטים).
ביטי, בהיותו מפיק שותף, ניזוק אף הוא קשות ומאז הוא ממעט להופיע בסרטים.
אג'אני, אחת מהשחקניות הצרפתיות המוכשרות ביותר, נעלמה ולא הצליחה לפרוץ יותר בהוליווד.
גרודין, הצליח איכשהו להתאושש ושיחק שנה לאחר מכן ב"מרדף חצות", אולם מיד לאחר מכן, גם הוא נעלם.
היחיד שלא ניזוק מ"קללת אישתר", הוא דסטין הופמן.
שנה לאחר מכן, זכה באוסקר על משחקו ב"איש הגשם", ועוד נותר בקדמת השחקנים בהוליווד.
אסתר (אתי) זך ביטון (נולדה ב-10 בנובמבר 1968), הידועה בשם הבמה "אישְתר", היא זמרת בינלאומית ישראלית.
אישתאר נולדה בקריית אתא במשפחה יהודית לאם ממוצא מצרי ולאב ממוצא מרוקאי.
החלה לשיר במועדונים כבר בנעוריה מגיל 14. בשלב מוקדם בקריירה שלה אימצה את שם הבמה "אישתאר", שמזכיר את שמה המקורי, אסתר, ואת שם אלת הפיריון והאהבה האכדית "אשתר".
לאחר שירותה הצבאי, כמכונאית המטוסים הראשונה בצה"ל, עברה ב-1994 להתגורר בצרפת, שם החלה לעבוד כזמרת בפאבים ובתי מלון.
בשנת 1996 החלה להקליט את אלבומה הראשון עם להקת "אלבינה", להקה שסגנונה הוא מוזיקת העולם ומשלב גם סגנונות של פלמנקו, מוזיקה ערבית, מוזיקה צוענית וסגנונות נוספים.
אישתאר עצמה שרה בערבית, צרפתית, אנגלית, ספרדית, רוסית ועברית.
הלהקה זכתה להצלחה רבה באירופה ובארצות הברית במחצית השנייה של שנות ה-90 ובראשית שנות האלפיים.
זו הפעם הראשונה ששיר בשפה הערבית נכנס ישירות למצעד הבילבורד הלטיני אמריקאי למקום השביעי.
החל משנת 2000 החלו שני חלקי הלהקה לפתח קריירות נפרדות תוך שמירה במקביל על מסגרת להקת אלאבינה.
באותה שנה יצא הלהיט הבינלאומי "אלבינה", שהזניק את הקריירה המוזיקלית שלה.
בשנת 2000 חתמה אישתאר עם חברת התקליטים סוני קולומביה והוציאה אלבום בצרפתית שנקרא "ISHTAR".
את האלבום עיבד המוזיקאי הצרפתי ז'אק ונרוסו אשר חיבר גם חלק מהלחנים לאלבום.
באלבום זה חידשה אישתאר לראשונה את "חורשת האקליפטוס", שכתבה נעמי שמר, וזכתה להצלחה.
ב-2003 שבה לישראל לאחר ארבע שנים שבהן הופיעה בעולם.
בשנת 2008 הוציאה אלבום מוזיקלי בשם "רגה בום", עם הלהקה "לוס ניניוס דה סרה".
בשנת 2009 הוציאה דואט עם קובי פרץ בשם "יחד", שזכה להצלחה רבה ולפרס ה-Big Apple Music Award.
בסוף שנה זו הוציאה שיר בשם "האור", שהיא עצמה הייתה שותפה גם בהלחנתו.
היא הופיעה באופן חד-פעמי בישראל, בתל אביב, שם ביצעה את להיטיה, הישנים של אלאבינה והחדשים של שנות ה-2000.
אישתאר שיחקה בתפקיד מרכזי בסרטו של בני תורתי, "בלדה לאביב הבוכה" שיצא לאקרנים ב-2012.
ב-2012 החל שיווקו בישראל של אלבומה שנקרא "7".
בשנת 2014 השתתפה בסדרה "6 אימהות" לצד מפורסמות נוספות.
בשנת 2016, נחתם שיתוף פעולה של אישתאר עם חברת הטלוויזיה וההפקות TF1, אשר הוביל להפקת האלבום "baila" והסינגל הראשון שלו הוא "A PARIS", אשר נכתב על ידי דורון מדלי.
האלבום זכה להצלחה והגיע למקום 5 במצעדים.
בשנת 2019 חזרה אישתאר להתגורר בישראל עם משפחתה.
בשנת 2024, לראשונה מזה 6 שנים, הוציאה אישתאר את השיר "ילד (L'Enfant)".
השיר, שהוא תמהיל בין עברית לצרפתית, נכתב והולחן על-ידי אישתאר, אור מילשטוק ועמרי קסטן.
נשואה למישל, המשמש כמנהל שלה, ואם לתאומים, בן ובת.
אית'ן דניאל ואן סקייבר הוא מאייר קומיקס אמריקני הידוע בעבודותיו לכותרי גרין לנטרן, סופרמן/באטמן, New X-Men ופלאש: לידה מחדש.
ואן סקייבר נולד ביוטה וגדל בדרום ניו ג'רזי.
הוא החליט לפתח קריירה כאמן קומיקס לאחר שצפה בסופרמן: הסרט כילד, אך החל לקרוא חוברות קומיקס רק בעקבות חוברות The Man of Steel של ג'ון ביירן, השכתוב שנעשה לדמותו של סופרמן בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1986. הוא הושפע בעיקר ממיני-סדרה Fantastic Four vs.
X-Men של כריס קלרמונט וג'ון בוגדנוב.
כניסתו של ואן סקייבר לתעשיית הקומיקס הייתה בגיל 19, והוא תרם לכותרים מצליחים של חברות מארוול קומיקס ו-DC קומיקס.
עבודתו הראשונה העיקרית הייתה בכותר Impulse יחד עם הכותב טוד דזאגו.
הוא החל בעבודתו המשותפת עם הכותב ג'ף ג'ונס בסיפור The Flash: Iron Heights.
בשנת 2005, ואן סקייבר וג'ונס עמדו מאחורי החזרתו של האל ג'ורדן ליקום DC כגרין לנטרן העיקרי, במיני סדרה "גרין לנטרן: לידה מחדש", לפני שהחלו את הכרך הרביעי של סדרת הכותרים.
בשנת 2007, ג'ונס, ואן סקייבר, דייב גיבונס ואייבן רייז הפיקו את המיני סדרה מלחמת חיל סינסטרו, החלק השני בטרילוגיית סיפורי גרין לנטרן.
הסיפור הציג את חיל סינסטרו, האנטיתיזה של חיל הפקחים הירוקים ואשר מונהגת בידי הגרין לנטרן לשעבר סינסטרו.
הסדרה עיצבה מחדש את חיל הפקחים והציגה את הספקטרום הרגשי שמספק כוח לחילות צבעים נוספים.
ואן סקייבר שימש כאמן אורח בחוברת Justice League of America Vol.2 #20 (יוני 2008).
עבודתו בשנת 2009 כללה את המיני סדרה "פלאש: לידה מחדש" ואיור העטיפות לחוברות גרין לנטרן והלילה האפל ביותר.
עבור חברת מארוול קומיקס, ואן סקייבר אייר מספר חוברות בהרצתו של גרנט מוריסון של New X-Men, וכן את חוברת Wolverine #179.
איתוראן איתור ושליטה בע"מ היא חברה המתמחה בשירותי איתור ומיגון לרכב ולנהג, בסיכול גנבות, איתור כלי רכב ומתן שירותי מידע, ניווט ועזרה בדרך.
איתוראן היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק.
בעבר נסחרה מניית החברה גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והייתה כלולה במדד תל אביב 125 ובמדד תל אביב טק-עילית.
איתוראן נוסדה בשנת 1994 על ידי קונצרן תדיראן במטרה להקים ולתפעל מערכות לאיתור כלי רכב גנובים, תוך שימוש בטכנולוגיה אשר פותחה במקור לשימושים צבאיים בחברת תדיראן טלמטיקס, חברה בת של תדיראן קשר.
הפרויקט החל בשנת 1990 בשיתוף עם חברת "Pacific Telesis TeleTrac" מארצות הברית (בהמשך "AirTouch Teletrac") אשר פיתחה את הטכנולוגיה לשימוש ברשת התקשורת הסלולרית.
תדיראן ייצרה עבור החברה את יחידת המעקב שהותקנה בכלי רכב והשתמשה ברשת הסלולרית של חברת AirTouch (בהמשך Verizon Wireless).
איתוראן הוקמה כדי לספק שרות דומה בישראל.
בשנת 1995 החליטה הנהלת תדיראן למכור את השליטה (41%) ב"איתוראן" לקבוצת משקיעים בראשות איזי שרצקי תמורת כ-250 אלף דולר והתחייבות לרכוש מוצרים מתדיראן בהיקף של כחמישה מיליון דולר בשנה.
בשנת 1998 הונפקה איתוראן בבורסה לניירות ערך בתל אביב, כדי לגייס הון להקמה של מערכי איתור כלי רכב גם מחוץ לישראל, בברזיל ובארגנטינה, ובהמשך גם בארצות הברית (פעילות שנסגרה לאחר שהחברה לא הצליחה להגיע לרווחיות בשוק האמריקאי).
בארצות הברית רכשה את פעילותה של חברת טלטרק (TeleTrac) בניו-יורק, וושינגטון ומיאמי.
טלטרק, אשר כאמור פיתחה את הטכנולוגיה, ביצעה השקעות כבדות בהקמה של תשתית אלחוטית בכל רחבי ארצות הברית, רכישת ספקטרום התדרים הנחוץ ותפעול המערכת.
אלא שההשקעות הללו לא עלו יפה והחברה נקלעה לקשיי מימון, שבעקבותיהן הציעה למכירה פעילויות שונות אותם רכשה איתוראן תמורת 3 מיליון דולר.
בנובמבר 1999 רכשה איתוראן תמורת 7.5 מיליון דולר את תדיראן טלמטיקס, שהמשיכה בייצור מערכות האיתור אותן משווקת איתוראן.
רכישתה אפשרה לאיתוראן להוזיל את עלות מערכות האיתור שהיא משווקת.
איתוראן שינתה את שם החברה ל"טלמטיקס וויירלס" (Telematics Wireless).
בבעלות איתוראן נכנסה טלמטיקס לתחומי פעילות נוספים, בין היתר חתמה על חוזה עם חברת "ארד", לייצור והספקה של מערכות קריאה אוטומטיות למדי מים ש"ארד" מייצרת.
וחוזה עם חברת דרך ארץ, מפעילת כביש 6 לאספקת מכשירי פסקל לגביית אגרה.
בשנת 1999 פתחה חברה בת בברזיל.
"איתוראן ברזיל" הפכה עם השנים לחברה הגדולה בקבוצה ואחראית לניהול צי רכב של מעל ל-450,000 מנויים.
החברה בברזיל מטפלת בכ-10,000 אירועי גניבה בשנה.
בשנת 2000 פתחה חברה בת בארגנטינה.
בשנה זו גם החלה לתת חסות מסחרית לקבוצת הכדורגל עירוני קריית שמונה.
בשנת 2004 חתמה חברת הבת טלמטיקס על הסכם להקמת מערכת איתור בקוריאה הדרומית, בהיקף כולל של כ-20 מיליון דולר, והסכם דומה גם בסין.
בשנת 2006, רכשה את השליטה באחת מספקיות הציוד שלה, חברת ERM מערכות אלקטרוניקה מראשון לציון, תמורת 12 מיליון שקל במזומן.
ERM עוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מערכות אבטחה, איתור וניהול לרכב וכן פתרונות מבוססי תקשורת סלולרית.
בשנת 2005 הונפקה איתוראן גם בנאסד"ק, וגייסה כ-60 מיליון דולר לפי שווי של כ-300 מיליון דולר.
באפריל 2007 רכשה איתוראן את קבוצת מפה תמורת 13 מיליון דולר.
קבוצת מפה מורכבת משלוש חטיבות: מאגרי מידע גאוגרפי, הוצאה לאור ואתר האינטרנט מפה; בתחום מאגר המידע הגאוגרפי עוסקת במיפוי עסקי, ניווט לוויני, וכן בשירותים מבוססי מיקום.
בנובמבר 2007 מכרה איתוראן את חברת טלמטיקס וויירלס לתאגיד הסינגפורי ST Electronics, לפי שווי של 90 מיליון דולר, מתוך כוונה להתמקד בתחום השירות.
בשנת 2012 דיווחה החברה על חתימת חוזה עם GMB, ג'נרל מוטורס ברזיל, תחת חברת בת שהיא מיזם משותף עם חברת רואד-טראק (ROAD-TRACK), שבסיסה במקסיקו.
בשנת 2014 חתמה החברה חוזה נוסף עם ג'נרל מוטורס וקיבלה היתר לשימוש בלוגו און-סטאר, המיזם החל את פעולתו בסוף 2015. במיזם זה מתקינה החברה מערכות ומספקת שירות לכלי רכב המיוצרים בברזיל וארגנטינה וגם בחלק מכלי רכב המיובאים למדינה.
במאי 2016 הפסיקה החברה את המסחר במניותיה בבורסה בתל אביב, כך שהמסחר במניותיה יתקיים רק דרך נאסד"ק.
במאי 2018 התגלתה פירצת אבטחה חמורה במערכת איתוראן.
הפרצה חשפה פרטים אישיים של לקוחות איתוראן (כולל פרטי כלי רכב בהם מותקן מיגון) ואף אפשרה מעקב פיזי, בזמן אמת, אחר חלק מהלקוחות באמצעות האפליקציה.
בעקבות זאת חסמה החברה את הגישה לפורטל השירות העצמי.
ביולי 2018 דיווחה החברה על רכישת חברת רואד-טרק (ROAD-TRACK) ולמעשה על השתלטות במיזם המשותף מול GM בברזיל וארגנטינה.
מהלך זה יוסיף לחברה כחצי מיליון מנויים, ז"א שהיא תמנה כ-1.7 מיליון מנויים בעולם ובכך תהפוך לחברה השנייה בגודלה בעולם.
מפה - מיפוי והוצאה לאור
איתות באנגלית Signal היא אופן תקשורת בין זוג שחקני ברידג' המגנים מפני ביצוע חוזה.
האיתות מתבצע באמצעות בחירת הקלף שמשחק שחקן מגן.
לפעמים נעשה שימוש במושג סימון במקום במושג איתות.
התייחסות (Attitude signal) - מעודד או לא מעודד להמשיך באותה הסדרה.
סימון כזה נעשה על ידי שחקן, כאשר שותפו הוא זה שמוביל בקלף.
ספירה (Count signal) - השחקן מסמן האם ברשותו מספר קלפים זוגי או מספר קלפים אי-זוגי בסדרה.
סימון כזה נעשה כששחקן יריב מוביל ולפעמים גם כאשר השותף מוביל.
אחד השימושים הנפוצים של סימון ספירה הוא על מנת להראות קוצר בסדרה, לצורך חיתוך קלף גבוה של היריבים בחוזה עם שליט.
העדפת סדרה (Suit Preference signal) - השימוש בסימון כזה עשוי להתבצע במקרים בהם אין לאחד השחקנים קלף בסדרה ששיחק השותף או אחד היריבים.
בחלק משיטות הסימון, ניתן לסמן העדפת סדרה, גם כאשר יש ברשותנו קלפים בסדרה שמשחקים.
ברוב המקרים לא ניתן לסמן יותר מסוג סימון אחד באמצעות קלף בודד, כלומר: מסמנים באמצעות הקלף או התייחסות או ספירה או העדפת ספירה.
לא תמיד נמצא ברשות השחקן קלף מתאים לסימון.
יש מצבים בהם לא ניתן לסמן, משום שהמחיר של סימון נכון עלול להיות הפסד של לקיחות.
התנאים בהם מסמנים העדפת סדרה ברורים, משום שברוב המקרים, מסמנים זאת רק במצב בו לשחקן אין קלף המאפשר לו לשרת בסדרה המשוחקת (כלומר: הוא אינו מחזיק אף קלף בסדרה זו ונאלץ לשחק קלף מסדרה אחרת).
יתרה מזאת, סימון כזה נעשה רק באמצעות הקלף הראשון המשוחק במצב בו נגמרו הקלפים בסדרה.
המצבים בהם משמעות הסימון היא ספירה והמצבים בהם משמעות הסימון היא התייחסות, צריכים להיקבע על ידי כל זוג.
ההסכמה המקובלת היא שכאשר השותף מוביל מסמנים התייחסות וכאשר הכרוז מוביל מידו או מהדומם מסמנים ספירה.
לכלל זה יש חריג: כאשר קלפי הדומם מראים כי אין משמעות לסימון התייחסות ניתן לנצל את הקלף המושלך על מנת לסמן ספירה.
יש שחקנים המסמנים העדפת סדרה ולא ספירה.
דוגמה: נגד חוזה בסדרת ה מצד צפון הוביל מזרח ב-A כשברשותו 5 קלפים בסדרה כולל ה-K.
הדומם שמתגלה אחרי ההובלה הוא:
מערב מסמן ספירה, משום שהדומם צפוי לזכות בלקיחה השלישית בסדרה זו.
אם הוא משחק את ה-2 הוא מראה מספר אי-זוגי של קלפים.
המספר עשוי להיות רק קלף אחד או שלושה קלפים או חמישה קלפים.
אם למערב קלף אחד לדרום יש 4 קלפים בסדרה ומזרח צריך להמשיך ב-K ואחרי כן לתת חיתוך לשותפו.
אם למערב שלושה קלפים לדרום יש 2 קלפים בסדרה ומזרח יכול להמשיך ב-K ללא חשש מחיתוך מצד דרום.
אם מערב משחק את ה-9, הוא עשוי להראות מספר זוגי של קלפים בסדרה.
במקרה זה בדרום קלף אחד או שלושה קלפים.אם ברשות דרום רק קלף אחד בסדרה, המשך ב-K, יאפשר לכרוז לחתוך בדרום ולזרוק בהמשך מפסיד בסדרה אחרת על ה-Q.
בשיטת הסימון האיטלקית משמשים קלפים אי-זוגיים לסימון התייחסות מעודדת.
קלף זוגי אינו מעודד המשך בסדרה.
קלף זוגי נמוך מסמן העדפה לסדרה נמוכה וקלף זוגי גבוה העדפה לסדרה גבוהה.
שותפו זורק את ה-5 ומסמן לו להמשיך באותה סדרה.
השותף שסימן סימון מעודד עשוי להחזיק את הקלפים הבאים (כשהיריבים משחקים בחוזה ללא שליט): QJ1065.
אם השותף זרק את ה-2 זהו סימן שלא להמשיך בסדרה.
השותף עשוי להחזיק למשל את הקלפים הבאים בסדרת ה : 234.
אם השותף זרק את ה-8 יכול להיות שהוא מחזיק בקלפים 8 ו-6 בסדרת ה ובקלפים הבאים: AKQ109 השותף מסמן לשחקן שהוביל להמשיך בסדרה גבוהה, כלומר: סדרת ה.
דוגמה לחוסר יכולת לסמן נכון על פי השיטה: שחקן הוביל ב-A.
לשותפו שני קלפים בסדרה 3 ו-5. הוא אינו מעוניין בהמשך בסדרה, אבל איזה קלף שישחק יובן על ידי שותפו כמעודד המשך בסדרה.
כאשר לשחקן אין קלפים בסדרה הוא מסמן העדפה באופן הבא:
קלף אי-זוגי - מעוניין בהמשך בסדרה שהשותף שיחק או ששחקן יריב שיחק.
קלף זוגי נמוך - מעוניין בסדרה הנמוכה משתי הסדרות הנותרות.
קלף זוגי גבוה - מעוניין בסדרה הגבוהה משתי הסדרות הנותרות.
דוגמה: שחקן משחק קלף מסדרת ה .
אם הוא שם את הקלף 5 הוא מעוניין ששותפו ישחק .
אם הוא שם את הקלף 2 הוא מעוניין ששותפו ישחק .
אם הוא שם את הקלף 8 הוא מעוניין ששותפו ישחק .
שיטת סימון זו היא הנפוצה ביותר.
כללי הסימון על פי שיטה זו הם:
התייחסות לסדרה בה הוביל השותף: קלף גבוה מעודד (מבקש להמשיך באותה סדרה) קלף נמוך לא מעודד (מבקש לשחק בסדרה אחרת).
ספירה: קלף גבוה ואחריו קלף נמוך מסמן מספר זוגי של קלפים בסדרה.
קלף נמוך ואחריו קלף גבוה מסמן מספר אי-זוגי של קלפים בסדרה.
העדפה: כאשר לשחקן לא נשאר אף קלף בסדרה אותה שיחקו הוא אינו מעוניין בהמשך בסדרה אליה שייך קלף זה.
קלף נמוך מסמן העדפה להמשך בסדרה הנמוכה מבין השתיים שנותרו.
קלף גבוה מסמן העדפה לגובהה מבין שתי הסדרות הנותרות.
שיטת סימון העדפה זו נקראת Lavinthal Discards (יש הקוראים לשיטה McKenney).
מקרה מיוחד של סימון הוא סימון של שחקן, שחתך קלף הובלה של שותפו בחוזה עם שליט.
משחק של קלף נמוך מאותת שהשחקן מעוניין בחזרה בסדרה הנמוכה מבין שתי הסדרות שברשותו (לא כולל סדרת השליט).
משחק של קלף גבוה מצביע על העדפה של הסדרה הגבוהה יותר.
סימון התייחסות כזה נקרא גם Smith Peter convention.
דוגמאות לסימון התייחסות לאחר ששחקן הוביל ב ב-A.
כששותפו משחק את ה-9 הוא מעודד המשך בסדרה.
כששותפו משחק את ה-3 הוא אינו מעוניין בהמשך בסדרה אחרת לא ידועה.
דוגמאות לסימון ספירה: שחקן יריב הוביל ב-A ואחרי שזכה בו המשיך ב-K.
שחקן ששיחק את ה-8 ואחריו את ה-2 מסמן מספר זוגי של קלפים בסדרה.
גם שחקן ששיחק את ה-3 ואחריו את ה-2 מסמן מספר זוגי של קלפים בסדרה.
לשחקן ששיחק את ה-8 ואחריו את ה-9 יש מספר אי-זוגי של קלפים בסדרה.
גם לשחקן ששיחק את ה-2 ואחריו את ה-3 יש מספר אי-זוגי של קלפים בסדרה.
דוגמאות לסימון העדפת סדרה: שחקן משחק כשלשותפו לא נותר אף קלף בסדרה.
אם השותף משחק 2 הוא מעוניין בהמשך ב .
כאשר השותף משחק את ה-10 הוא מעוניין בהמשך ב.
דוגמה לסימון העדפה של סדרה על ידי שחקן, שחתך בחוזה עם שליט.
כנגד חוזה בסדרת ה מצד מערב, צפון הוביל ב-A ודרום שיחק את ה-10. צפון המשיך ב-K ודרום שיחק את ה-2A.
את הקלף השלישי ששיחק צפון חתך דרום.
דרום מחזיק את הקלפים הבאים:
דרום ימשיך אם ה-9 על מנת לאותת, שהוא מעוניין בהמשך בסדרת ה .
אם ידו של דרום היא:
הוא עשוי לשחק את ה-2 על מנת לאותת על העדפת סדרת ה .
הסימון ב-UDCA הפוך מהסימון בשיטת גבוה נמוך כאשר מסמנים ספירה והתייחסות.
אין שוני בין שיטת האיתות ב-UDCA לבין שיטת האיתות בגבוה-נמוך כאשר הסימון הוא להעדפת סדרה.
קלף נמוך מעודד המשך בסדרה.
קלף גבוה מסמן לא להמשיך בסדרה.
כאשר נותנים ספירה, קלף גבוה ואחריו קלף נמוך מסמן מספר אי-זוגי של קלפים.
קלף נמוך ואחריו קלף גבוה מסמן מספר זוגי.
דוגמה לאיתות התייחסות: שחקן הוביל ב-A.
שותפו זורק את ה-2 ומסמן לו להמשיך באותה סדרה.
השותף שסימן סימון מעודד עשוי להחזיק את הקלפים הבאים (כשהיריבים משחקים בחוזה ללא שליט): QJ1062. אם שותפו מחזיק את הקלפים 932 בהגנה נגד חוזה ללא שליט, הוא ישחק את ה-9 ובאמצעותו יאותת לשותפו שלא להמשיך בסדרה.
דוגמה לאיתות ספירה: שחקן יריב הוביל ב-A ואחריו ב-K.
שחקן ששיחק 7 ואחריו 6 הראה מספר אי-זוגי של קלפים.
שחקן ששיחק 6 ואחריו 7 הראה מספר זוגי של קלפים.
זו שיטת סימון של המגנים כנגד חוזה ב-NT.
סימון זה נעשה רק כאשר הכרוז משחק בפעם הראשונה.
במקום לסמן ספירה, מסמנים התייחסות לסדרה הראשונה בה הוביל השותף
קלף גבוה מעודד וקלף נמוך מסמן העדפה לסדרה אחרת.
ההנחה היא שהכרוז מנסה לפתח את הסדרה הראשונה ששיחק, משום שיש לו כוח או אורך בסדרה.
סימון ספירה בסדרה זו על ידי המגנים עשוי לעזור לו.
היות שאין תועלת בסימון ספירה, ניתן לנצל את הקלף שמשחקים לסימון העדפת סדרה.
העדפת סדרה באמצעות שליט (Trump Suit Preference)
סימון העדפת סדרה באמצעות גבוה-נמוך כאשר היריבים משחקים קלפי שליט.
קלף גבוה ואחר כך נמוך פירושו העדפת סדרה גבוהה.
קלף נמוך ואחריו גבוה פירושו העדפת סדרה נמוכה.
שני המגנים מסמנים את העדפתם בשיטה זו.
שותפו הוביל ב-2. שיטת הסימון בה משתמשים המגנים היא גבוה-נמוך.
שותפו של השחקן שהוביל מחזיק את הקלפים הבאים:
לאחר ההובלה ב הוא שם את ה-8. הכרוז זוכה ב-9 בידו ומשחק A ואחריו את ה-K.
שותפו של השחקן, שהוביל משחק בפעם הראשונה את ה-4 ובפעם השנייה את ה-2 ומראה את העדפתו לסדרת ה .
לא בכל המקרים ברור מהי הסדרה המועדפת, משום שיש שלוש סדרות.
ברוב המקרים שחקן מגן יכול לדעת מה הסדרה המועדפת על שותפו מהסיבות הבאות:
שותפו של השחקן שהוביל סימן שאינו מעוניין בהמשך משחק בסדרה זו.
הסימון עשוי להתבצע ישירות באמצעות סימון או עקיפות באמצעות כיסוי באמצעות הקלף הגבוה ביותר שביד השותף, שהוא קלף לא גבוה .
במקרה זה אין משמעות לסימון העדפה לסדרה זו כאשר משחקים קלפי שליט וניתן לסמן העדפה של אחת משתי הסדרות שנותרו.
שותפו של השחקן שהוביל סימן שהוא מעוניין בהמשך משחק בסדרה זו.
גם במקרה זה אין צורך לסימון נוסף של העדפה או אי-העדפה של סדרה זו וניתן לסמן העדפה של אחת משתי הסדרות שנותרו.
המגן שהוביל סימן את העדפתו לסדרה זו, למשל כאשר הוביל ב-K.
המגן שהוביל יכול לסמן באמצעות קלפי השליטים סדרה מועדפת מבין השתיים האחרות.
קלפי הדומם פוסלים הובלה בסדרה מסוימת או מעודדים הובלה בסדרה מסוימת
איתור הוא יישום סלולרי ושירות הניתן על ידי חברת אפל, המאפשר מעקב מרחוק אחרי מיקומם של מכשירי iOS (טלפון, טאבלט, שעון ועוד), מחשבי מקינטוש, מכשירי מעקב (airtags) ומכשירים נוספים דרך צד שלישי.
השירות זמין עבור מכשירים עם מערכת ההפעלה iOS 5 ומעלה ומחשבים בעלי מערכת ההפעלה OS X 10.7.2, או מאוחר יותר באמצעות iCloud.
היישום מוצע עם מערכת ההפעלה הבסיסית כאשר יש למשתמש חשבון iCloud פעיל.
ניתן להוריד את היישום גם דרך חנות ה-App Store.
"איתור" (דאז: "מצא את ה־iPhone שלי") פורסם לראשונה כאפליקציה ביוני 2010 למשתמשים של שירותי הענן MobileMe.
בחודש נובמבר 2010 עם גרסה iOS 4.2, "איתור" היה זמין בחינם למכשירים מסוימים.
עם שחרורו של ה-iCloud באוקטובר 2011, הפך השירות לחופשי לכל משתמשי ה-iCloud.
כמו כן, השירות היה זמין כ"מצא את המק שלי" למחשבי Mac OS X המריצים את גרסה 10.7.2 או מאוחר יותר באמצעות iCloud.
מאז ספטמבר 2019, אוחדו ליישום אחד כל יישומי המעקב הנפרדים הקודמים (מצא מכשירים, מצא חברים ומצא חפצים).
"איתור" מאפשר למשתמש לאתר את מכשיר ה-iOS שלו באמצעות האפליקציה במכשיר או באמצעות האתר iCloud.com במחשב.
בנוסף לאיתור המכשיר, השירות מספק שלוש תכונות עיקריות:
השמע צליל: במצב זה, נשמע צליל במכשיר בעוצמה מרבית, גם אם הוא מושתק וגם אם עוצמת הקול שלו היא נמוכה.
תכונה זו שימושית במקרה שהמכשיר אובד או נגנב.
כמו כן, תכונה זו לא ניתנת להפסקה עד לפתיחת המכשיר.
מצב איבוד (גרסה iOS 6 והלאה): מצב זה נותן למשתמש את האפשרות לנעול את מכשירו עם סיסמה.
אם המשתמש נועל את המכשיר, יש באפשרותו לשגר הודעה שתוצג במסך הנעילה של המכשיר, שבה ניתן לכתוב מספר שורות וכן מספר טלפון להתקשרות, במקרה של מציאת המכשיר.
מחק iPhone: מצב זה מוחק לחלוטין את כל התוכן וההגדרות.
האפשרות זו שימושית אם קיים על המכשיר חומר פרטי ו/או תמונות אישיות, אבל המכשיר לא יוכל להימצא, כלומר האפליקציה לא תוכל לזהות את מיקומו לאחר ביצוע פעולה זו.
העדכון לגרסת מערכת ההפעלה iOS 6, נתן את האפשרות לבדוק את רמת הסוללה של המכשיר.
החל מינואר 2013, השירות נתמך גם על אייפוד טאץ', אייפד ומחשבי מק המריצים את גרסה OS X 10.7.2 והלאה.
בנוסף למכשיר תואם, חשבון iCloud נדרש כדי להשתמש ביישום "איתור".
בחודש נובמבר 2011, במשטרת לוס אנג'לס, קליפורניה הצליחו למצוא חשוד בשוד מזוין באמצעות יישום "איתור" על ידי השמעת צליל באייפון של הקורבן לגנבה.
בחודש ספטמבר 2012, שני חשודים נעצרו באטלנטה, ג'ורג'יה בשל שוד של חמש נשים באיומי אקדח.
המשטרה הצליחה לאתר את החשודים באמצעות "איתור" כדי למצוא את אחד ממכשירי ה-iPhone הגנובים.
בחיסכון לטווח ארוך, שנעשה בקופות גמל לסוגיהן, בבנקים ולעיתים במלוות חובה, קורה שמתנתק הקשר בין הגוף המנהל את החיסכון ובין בעל החיסכון, או יורשיו.
מצב זה נקרא חיסכון שנותק הקשר עם בעליו, ובניסוח עממי יותר: חיסכון אבוד.
זהו מצב לא תקין, ונעשות פעולות שונות כדי להביא לידיעת בעל החיסכון שהכספים ממתינים לו.
בעל החיסכון שינה את כתובתו בלא שעדכן בכך את הגוף המנהל.
עקב כך, מכתבים שנשלחו אליו לא הגיעו לתעודתם, והקשר בינו לבין הגוף המנהל נותק.
מספר הזהות של בעל החיסכון נרשם באופן שגוי בגוף המנהל, ועקב כך נוצרה אי-בהירות בקשר לזהותו.
בעל החיסכון נפטר, ולא הותיר ליורשיו מידע על חסכונותיו.
כאשר הגיע מועד הפירעון של מלוות חובה שהוטלו בישראל פעמים אחדות, התברר פעמים רבות שלבנק ישראל, הממונה על ניהול המלוות, אין מידע מספיק לאיתור בעליהם של מלוות שלא הוגשו לפירעון.
הבנק הקים, במסגרת מנהל מלוות המדינה, צוות שמטרתו איתור בעליהם של המלוות, על פי המידע החלקי שהיה ברשותו.
, מסמיך את שר האוצר לקבוע "הוראות לעניין הצעדים והפעולות שעל חברה מנהלת לנקוט לשם איתור עמיתים שהקשר עמם נותק ולשם איתור מוטבים לאחר מותו של עמית".
בשנת 2012 מימש השר את סמכותו זו, והתקין את .
במאי 2013 השיק משרד האוצר אתר אינטרנט שנועד לאפשר לכל אדם לאתר פיקדונות אבודים, שלו או של הוריו, בקופות גמל.
לאחר הזדהות באתר מקבל האדם מידע על כל הכספים הרשומים על שמו בקופות גמל, ועל פי מידע זה יוכל לפנות לגופים המנהלים כדי לחדש את הקשר עמם.
קטגוריה מיוחדת של פיקדונות שנותק הקשר עם בעליהם היא פיקדונות של אנשים שנספו בשואה.
בהשבת כספים אלה עסקה "החברה לאיתור ולהשבת נכסי נספי השואה בע"מ" לאחר משא ומתן שניהלה החברה עם בנקים בישראל, הועברו אליה עשרות מיליוני ש"ח, לשם העברתם ליורשים.
אית'ן פיליפס הוא שחקן, מחזאי וסופר אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו ב"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" כניליקס, וב"בנסון" כפיט דאוני.
פיליפס נולד בגרדן סיטי, ניו יורק, ארצות הברית, וגדל במשפחה אירית קתולית, הבן היחידי מתוך שישה אחים ואחיות.
אביו וסבו היו הבעלים של מסעדת Frankie and Johnnie's, מסעדת סטייקים מפורסמת בניו יורק.
פיליפס למד באוניברסיטת בוסטון וסיים עם תואר ראשון בספרות אנגלית ותואר שני באוניברסיטת קורנל.
נכון לשנת 2008, הוא מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, עם אשתו פטרישיה קרסוול.
השניים נישא ב-10 באוגוסט 2006. פיליפס הוא תרמילאי נלהב וסקסופוניסט טנור מוכשר, הנהנה מצפרות ובוטניקה.
בשנים 1979–1980, פיליפס הופיע גם כמוריס אוטריו בהצגת הבכורה של "Modigliani" מאת דניס מקנטייר שהועלתה בתיאטרון אסטור פלייס.
במהלך 15 השנים שלאחר מכן, פיליפס הופיע בהצגות רבות בניו יורק.
פיליפס הופיע בלמעלה משלושים סרטי קולנוע, הראשון שבהם: בתפקיד קטן ב-"Ragtime" (בבימויו של מילוש פורמן).
סרטים מאוחרים יותר כוללים את "Shadow Witness", "Audrey", ו"בתוך לואין דיוויס" של האחים כהן.
בשנת 1980, פיליפס הצטרף לצוות של הסיטקום "בנסון" (1979-1986), בו גילם את דמותו של פיט דאוני.
לפיליפס היו עשרות הופעות אורח בסדרות טלוויזיה רבות וכן בסרטי טלוויזיה, לרבות החיים על פי נד, בונז, Eli Stone, מחשבות פליליות, מספ7ים, Las Vegas, ג'אג, חוק וסדר, משפחה בהפרעה, בוסטון ליגל, קאסל, Rizzoli & Isles, מקום טוב באמצע, The Good Guys ו-המנטליסט.
בשנת 1990 הוא החל את הקריירה הפורה שלו בסדרות מסע בין כוכבים, כאשר גילם את דמותו של הפרנגי ד"ר פארק, בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (בפרק "Ménage à Troi").
פיליפס המשיך לשחק את ניליקס בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" בשנים 1995–2001, ונשאר עם הסדרה במהלך כל 7 העונות שלה.
כמו כן הופיע, כהופעת קמאו, כרב-מלצרים במועדון לילה הולוגרפי בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: המפגש", בשנת 1996. פיליפס אף הופיע כקפטן פרנגי בסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
ב-9 בנובמבר 2010, היה לפיליפס תפקיד מרכזי באופרת הסבון של NBC "ימי חיינו", עדים לתאונת פגע-וברח.
בשנת 2010, הוא הופיע גם בפרק של הסדרה Rizzoli and Isles של רשת TNT בתפקיד ג'ון ג'יי מורי.
ב-17 במאי 2011 הופיע בצעירים חסרי מנוח, בתפקיד משנה, כעורך-דין.
שנהשם הסרטהתפקידהערות 1980 בנסון פיט דאוני סדרת טלוויזיה; עונות 2–6 1981 Ragtime 1986יצורים 1987 Werewolf 1989 Lean on Me 1989 Glory1989תככים וזוהר בברודוויי 1990 מסע בין כוכבים: הדור הבאסדרת טלוויזיה 1990 Green Card 1994 The Shadow 1994 Wagons East!
Gacy X-13 2013 בתוך לואין דיוויס2020אווניו 5ספייק ויליאמססדרת טלוויזיה; תפקיד ראשי2025הביתאיתן
אית'קה היא עיר הבירה של מחוז טומפקינס במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
אית'קה היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז טומפקינס בו היא נמצאת.
העיר ממוקמת על החוף הדרומי של אגם קאיוגה, במרכז מדינת ניו יורק.