tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חוקרים שמו לב שקקדו גופין שקיבל טוסט יבש, טבל אותו במים כדי שיתרכך.
קקדו לבן או קקדו אמברלה (Cacatua alba)
קצת אחרת הייתה להקת רוק מתקדם ישראלית, שפעלה בשנים 1974–1975. חבריה היו שלמה גרוניך, שם טוב לוי ושלמה יידוב.
קצת אחרת הוא גם שמו של האלבום היחיד שהוציאה הלהקה.
ההרכב קצת אחרת החל את דרכו כלהקת הליווי של הזמרת נורית גלרון בראשית דרכה המוזיקלית.
לאחר גיבוש הופעה עצמאית, החלה השלישייה במסע הופעות ברחבי הארץ, ובהן שרה שירים מקוריים מפרי עטה.
הצליל הייחודי והמקורי של ההרכב, שנחשב להרכב הרוק המתקדם מהיחידים בארץ לתקופה, משך אמנם תשומת לב ממוזיקאים וממבקרי מוזיקה ישראלים, אך לא זכה בהצלחה מסחרית.
חוסר ההצלחה המסחרית הוביל לפירוק ההרכב ולעזיבתו של גרוניך את ישראל, לטובת ניסיונות לקריירה ולימודי מוזיקה בניו יורק.
טרם פירוקה, הספיקה קצת אחרת להקליט את האלבום שנשא את שמו של ההרכב ("קצת אחרת", פונוקול) ובו התארחו, בין השאר, הנגנים אלי מגן, אילן גרוניך ואבנר יפעת.
את העיבודים למיתרים ולפגוט ביצעו גרוניך ולוי.
האלבום המקורי כלל 12 רצועות, כשהראשונה, "שיר הנסיעה", תיעדה את חוויותיהם של השלישייה ממסע ההופעות שלהם ברחבי הארץ.
קטעים נוספים באלבום שזכו עם השנים להפוך לקלאסיקות ישראליות: "הנסיך הקטן", "שיר בין ערביים", "שניים סינים" והשיר החותם את האלבום, "ביסלט", המתייחס לשירים של להקת הביטלס ומהווה מעין מחווה ללהקה הנערצת על השלושה.
האלבום הוקלט באולפני טריטון ואת עטיפת האלבום צילם ועיצב יוסי אורבך.
קרלוס - כלי הקשה (2)
וולטר מרוז - פגוט (6)
לאחר פירוק הלהקה, המשיכו חבריה לשתף פעולה במסגרות מוזיקליות שונות.
בשנת 1980, עם שובו של גרוניך לישראל, הצטרף כאורח למספר הופעות ללהקת "צליל מכוון", שבה היו חברים שם טוב לוי, שלמה יידוב והגיטריסט יצחק קלפטר (צ'רצ'יל).
בשנת 1983 הקליטו גרוניך ולוי אלבום משותף בשם "אלבום משפחתי".
בשנת 1991 שבה שלישיית "קצת אחרת" להופיע בפני קהל ברחבי הארץ, אלא שהפעם ההצלחה האירה פנים להרכב.
השלישייה ממשיכה לשתף פעולה ולהופיע מדי פעם בפני קהל.
מיעוטן של להקות רוק מתקדם בישראל הפך את "קצת אחרת" למילה נרדפת לסצנה המקומית של הרוק המתקדם.
על שמה קרויה תוכנית הרדיו העוסקת בז'אנר, "קצת אחרת", וכן חנות מוזיקה המתמקדת ברוק מתקדם.
בנובמבר 2014, לרגל 40 שנה לצאת האלבום, נערך ב"אוזן בר" בתל אביב מופע מחווה ללהקה בניהולו המוזיקלי של נדב הולנדר.
בסוף המופע עלו גרוניך, לוי ויידוב לבמה והצטרפו לנגנים האחרים בביצוע הקטע "קווינטה".
בנובמבר 2016 התאחדו חברי הלהקה לביצוע מספר יצירות במסגרת מופע קונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית אשר ארחה את שלמה גרוניך בהיכל התרבות בתל אביב.
בנובמבר 2017 התאחד ההרכב לשתי הופעות במסגרת "פסטיבל הפסנתר".
קצת לקחת חזרה הוא אלבום האולפן ה-30 של הזמר אריק איינשטיין, שיצא בשנת 1996 בשיתוף פעולה עם שם טוב לוי.
באותה השנה ביים צבי שיסל קלטת רביו הכוללת את שירי האלבום ושירים אחרים מסדרת "ארץ ישראל הישנה והטובה".
בקלטת השתתפו איינשטיין, לוי, יוני רכטר, אילה אשרוב וקהל של ניצבים.
בין השירים נכללו קטעי ארכיון, לרוב כאלה הקשורים בעברו של איינשטיין.
אלבום זה כולל שירים עבריים ותיקים, ולחן אחד חדש שכתבה לאה שבת לשיר של נתן אלתרמן.
את מרבית השירים שר איינשטיין בצעירותו בלהקת הנח"ל, בצל ירוק ושלישיית גשר הירקון, וכן באלבומו "יסמין", שבו שיתף לראשונה פעולה עם שם טוב לוי, משנת 1972. שם האלבום, "קצת לקחת חזרה", לקוח משורה בפזמון השיר "ליפא העגלון" (במקור של להקת "בצל ירוק"), ומרמז למעשה על שירי האלבום, שאליהם חוזר איינשטיין.
שם טוב לוי עיבד והפיק מוזיקלית את כל שירי האלבום, למעט שניים מהשירים, שעיבד והפיק מוזיקלית יוני רכטר.
אולם חלק מהעיבוד של לוי לשיר "הורה היאחזות" התבסס על הגרסה של להקת כוורת לאותו השיר.
על גבי עטיפת האלבום מופיעה תמונה ישנה, המציגה את צריף החזרות של תיאטרון "האוהל", ששכן ברחוב הירקון על חוף ימה של תל אביב.
בין השחקנים העומדים בחזית הצריף ניצב שחקן תיאטרון "האהל" יעקב איינשטיין, אביו של אריק.
שם טוב לוי – פסנתר, קלידים, חליל, קולות רקע, עיבודים מוזיקליים: שירים 1,2, 5-10
מאיר ישראל – תופים, כלי הקשה
איתן איצקוביץ – תופים, כלי הקשה
יוראי אורון – גיטרה בס
יוני רכטר – פסנתר, קלידים, עיבודים מוזיקליים: שירים 3–4
עדי רנרט – פסנתר, קלידים
עמוס עבר הדני – גיטרות
לאה שבת – קולות רקע - שיר 9
עמי איילי – קולות רקע, טכנאי הקלטה, מיקס
יעקב מורנו – טכנאי הקלטה, מיקס
מנחם רגב – עיצוב עטיפה
קצרנות היא שיטת כתיבה אשר משפרת במידה ניכרת את מהירות הכתיבה, באמצעות שימוש בסמלים וסימנים.
המטרה המוצהרת היא תמלול בזמן אמת.
התהליך מכונה בלועזית סטנוגרפיה (מן המילים היווניות "סטנוס", שמשמעו "צר" או "קרוב", ו"גראפוס", שמשמעו "כתיבה").
יש המכנים את השיטה "ברכיגרפיה" (כתיבה קצרה) או "טכיגרפיה" (כתיבה מהירה).
השיטה מוכרת באנגלית גם בשם Shorthand, בעוד כתב מחובר ידוע כ-Longhand (אך מוכר יותר כ-Cursive).
קיימות שיטות רבות של קצרנות, עם סמלים או קיצורים למילים מקובלות, שמאפשרות למי שמאומן היטב בשיטה לכתוב במהירות הדיבור.
שיטות הקצרנות מיועדות לשפה ספציפית או מערכת כתב מסוימת.
לרוב, עבור שפה מסוימת התפתחו מספר שיטות שונות.
שיטות קצרנות רווחו כבר ביוון העתיקה.
מרקוס טוליוס טירו, מזכירו של קיקרו ברומא העתיקה, פיתח את הסימנים הטירוניים ונחשב כממציא הקצרנות.
הקצרנות שימשה עד ימי הביניים בעיקר בארכיונים ובתיעוד רשמי.
בעת החדשה נפוצו בעיקר באנגליה, החל מן המאה ה-17, שיטות קצרנות המתבססות על עקרון גאומטרי.
אף שאמצעים טכנולוגיים הפחיתו במידה רבה את הצורך בקצרנים בעבודת העיתונות ואף בבתי משפט, הרי שבפרלמנטים רבים עדיין נעשה שימוש שוטף בקצרנים מקצועיים המתעדים את דברי המליאה.
כך למשל מסוגלים הקצרנים בבונדסטאג לרשום בקצרנות דיבור בקצב של עד 500 הברות בדקה (לשם השוואה, חדשות מוקראות באמצעי התקשורת בקצב של 260 עד 340 הברות בדקה).
הקצרנות משמשת גם מחוץ למוסדות רשמיים לצורך תיעוד עצמאי של הרצאות וישיבות.
קצרן מקצועי מסוגל על פי רוב לעמוד בקצב של 360 הברות לדקה ויותר.
שיטות הקצרנות נבדלות בין שפה לשפה, בגלל מבנה ההברות השונה.
לשפה האנגלית עשרות רבות של שיטות קצרנות.
קצרנות עברית החלה באמצע המאה ה-19, אך לא זכתה לתפוצה נרחבת שכן לא הייתה נחוצה בעת ההיא.
פיתוח הקצרנות העברית החל בתקופה ההיא ומצא ביטוי בפרסומו משנת 1866 של מקס גרינבאום-גנדש, שהמציא נוסחה עברית לשיטת גבלסברגר.
את עבודתו זו המשיך בשנת 1877 הגרמני לרפלד.
אליהו הלוי ספיר הציג שיטה אחרת ב-1892 ובמלאכה זו עסקו גם הדרליך בגרמניה, י.
קוץ בברסלאו, בסוף המאה ה-19.
ככל שהלכה והתפתחה השפה העברית, הלך וגבר הצורך בקצרנות עברית.
מסיבה זו ראתה אור ב-1921 בווינה, עבודתו של המורה הירושלמי דוד טמס.
בן-ישראל (צולמן) ספרון בשם "שטת-למוד סטנוגרפיה עברית" (הוצאת "הספר", ירושלים).
המחבר מציע עקרונות לקצרנות עברית, וכותב "בהיותי חדור הכרה, שביצירת שטתי זו, הנני נותן דחיפה עצומה להתקדמות מקצע זה, שהנהו כמעט חדש בשפתנו, איני משלה את נפשי להאמין, שהגעתי כבר בה לתכלית השלמות", ועל-כן הוא פונה לקוראיו "ליסד במקומם אגודה, לשם השתלמות בסטנוגרפיה", ולהמציא למחבר הערות והצעות לשיפור.
ככל הנראה, השיטה הנפוצה ביותר בקצרנות העברית היא שיטתו של יעקב מימון שפורסמה בשנת 1930 בירושלים, זו מבוססת על עקרונות הקצרנות של האחים הגרמניים אלברכט ופליקס פון קונובסקי .
השימוש בקצרנות נעשה ברישום הוויכוחים בקונגרסים הציוניים, הפרוטוקולים במשפט אייכמן, בצה"ל ואף היום ישנם דיונים בכנסת ישראל שנרשמים כך.
שיטתו של מימון הונהגה בכנסת.
על השיטה הבסיסית מתווספות עוד שיטות לקיצור הכתיבה.
פוסקי הלכה התייחסו לקצרנות לעניין איסור כתיבה בשבת ובחול המועד.
רבנו חננאל בהתייחסו למחלוקת בשאלת כתיבת אות אחת נוטריקון בשבת, כתב: "נוטריקון הוא לשון יון.
וסופרי המלכים והשרים שלהם יש להן כתב שקוראין אותו נוטריק' ואומר המלך לסופר כתוב טופס והמלך מסדר לפניו בפיו והסופר כותב מפיו מילי שמשמשת כמה ובשיטה אחת כותב מגלה וזהו נוטריקו".
באופן כללי מוסכם על פוסקי ההלכה שאף על פי שבקצרנות משתמשים בסימנים ולא באותיות, כתיבת שני סימני קצרנות בשבת אסורה מהתורה.
הרב יהודה לייב צירלסון כתב שכתיבה בקצרנות אסורה גם בחול המועד.
קצרין העתיקה (ח'רבת קצרין במקור) היא חורבה ארכאולוגית במרכז רמת הגולן שבה שרידי יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד, מהמאות ה-2 עד ה-7 לספירה.
היישוב נהרס ברעידת האדמה של שנת 749. בחפירות הארכאולוגיות באתר נמצאו שרידי בית כנסת, מבני מגורים, בית בד ורחובות.
בחורבות הכפר נתגלו גם ארבע כתובות בארמית, רק אחת מהן שלמה: " רבי אבון משכבו בכבוד".
הארכאולוג, דן אורמן, סבור שזו מצבה מקברו של האמורא רבי אבין שחי בסוף המאה ה-3 ובמחצית הראשונה של המאה ה-4. לפי הערכת צבי מעוז, החוקר האחרון של האתר, היו בכפר 75 משפחות ו-300 נפש.
הארכאולוג דן אורמן סבור כי שמו הקודם של היישוב הוא "קיסרין" כשם שנרשם במפות שהופיעו בשנות השלושים למאה ה-20, וממנו באו החכמים הידועים כ"רבנן דקיסרין" אשר היו שסברו כי באו מקיסריה שלשפת הים התיכון.
בית הכנסת נחשף מזרחית לקצרין של ימינו על ידי שמריהו גוטמן בשנת 1968. רשות העתיקות המשיכה את החפירות: ד.
אחרון החופרים היה צבי מעוז אשר חקר את האתר יחד עם אן קלברו.
לידו, שוחזר חלק מהכפר היהודי שהיה במקום.
אחד הבתים צויד בחפצים מאופיינים לתקופת התלמוד.
בית הכנסת השתמר יפה באופן יחסי ומפעם לפעם נערכים בו גם כיום טקסים דתיים.
לדעת החוקרים בית הכנסת נבנה בשלבים:
סוף המאה ה-4 – תחילת המאה ה-5 : בנין מרובע עם רצפת טיח
תחילת המאה ה-6 - הוארך צפונה לממדיו הנוכחיים, נבנתה רצפת פסיפס
תחילת המאה ה-7 - רצפת טיח חדשה
בשנת 749 חרב בית הכנסת ברעש שביעית - רעש שביעית היא רעידת אדמה קשה שפגעה בארץ ישראל וסביבתה.
בתקופה הממלוכית בארץ ישראל - המאה ה-13 – המאה ה-15 הוקם מסגד במחצית הצפונית של בית הכנסת.
בכפר נמצאו אבנים מעוטרות נוספות והחוקרים סבורים כי היה במקום מבנה ציבורי נוסף, אולי בית מדרש.
בית הכנסת מתוארך לתקופה הביזנטית - תקופה בה פעלו בתי כנסת רבים במרכז הגולן, כגון אלו שנחשפו בחורבת דביה, בחורבת עין נשוט, בחורבת קצביה, בחורבת עסליה ובחורבת זמימרה הסמוכות לקצרין.
בית הכנסת בקצרין מהווה דוגמה המבטאת את עושר ההתיישבות היהודית באותה תקופה.
שער הכניסה גדול יחסית ופתחו לכיוון צפון.
בחלקו הדרומי של בית הכנסת, לכיוון ירושלים, הייתה הבימה.
ליד הבימה נמצא חדרון קטן, אולי שימש כגניזה.
האולם חולק לשתי שורות עמודים, בראש כל עמוד כותרות יווניות.
אחד המאפיינים של בית הכנסת "דגם" ביצים משני הצדדים: הביצה המרכזית מוארכת ומשני עבריה ביצים מעוגלות וקטנות יותר.
לאורך הקירות היו שתי שורות של ספסלים מאבן.
מתחת לספסל העליון נמצאו 180 מטבעות.
בקיר המערבי חריתה של מנורה בת חמישה קנים.
בבניין נמצאה חריתה של "עץ חיים" על אבן, חריתה של שלוש רגלים.
לתיאורי "עץ החיים", סבור צבי אילן, יש משמעות והאמינו כי יש בה כדי לשמור על הבריאות ולהרחקת עין הרע ומזל ביש.
מיאנדר צלב קרס כפול, ובתוכו פרצוף אדם, וציפורים.
אבן שיש עליה חרוטה מנורת שבעת הקנים ואולי גם שולחן הפנים.
חלקי משקוף, עם תבליט שריגי גפן.
אבן עם רוזטה, כנראה משקוף הכניסה הצדדית לבית הכנסת.
בבית הכנסת נמצאה כתובת בארמית: "עוזי עבד הדן רבועה ...תרין מנין".
מדובר באדם שתרם סכום כסף (שני מנים) להקמת ה"ריבוע" חדר או אולם לסעודות או למסיבות.
קצת אחרת הוא שמו של אלבום הבכורה של רוני דלומי, אשר יצא בשנת 2010, שנה וחצי לאחר השתתפותה בתחרות כוכב נולד.
האלבום, בהפקתו ובעיבודו של אורי זך, כולל גרסאות כיסוי לתשעה שירים בסגנון דרום אמריקאי וספרדי אשר להם נכתבו מילים עבריות, ושיר שכתבה דלומי בספרדית והלחין זך יחד עם איל הלר.
הרעיון לאלבום, על פי דלומי, עלה בעקבות תגובת הקהל האוהדת לביצועה לשיר Cada Dia אשר ביצעה במהלך תחרות "כוכב נולד", שיר שביצעה במקור הזמרת הקולומביאנית מרתה גומז באלבום "בין קירות ביתי" של הפרויקט של עידן רייכל.
את האלבום עצמו הקליטה דלומי תוך כדי שירותה בלהקה צבאית והוא כולל שיתוף פעולה עם מרתה גומז בשירה Paula Ausente, עם מילים עבריות שכתב דניאל אפרת.
באלבום גם הקלטה מחודשת לשיר Cada Dia שכתבה גומז והלחין עידן רייכל.
דלומי עצמה לקחה חלק בכתיבת שני שירים באלבום.
אורי זך - גיטרה, קלידים, תכנות, הפקה מוזיקלית
איל הלר - גיטרות, הפקה מוזיקלית
סלעית להב - חליל, סקסופון
מיקי ורשאי - בס, קונטרה בס
אמיר פינטו - כלי הקשה
יאיר סלוצקי - טרומבון, עיבוד לכלי נשיפה
קצת אחרת הוא האלבום השלישי של המוזיקאי והזמר הישראלי אבי מסיקה, שיצא ב-6 בינואר 2006. האלבום כולל 13 שירים בהפקתו המוזיקלית של מסיקה.
באלבום ישנם שיתופי פעולה עם אומנים מז'אנרים שונים, ביניהם: יהלי סובול, מושיק עפיה, רועי קאשי, רוי אדרי, בינת עמרם, שורטי, ג'ורג' טופוריה, זמרת האופרה אפרת רותם והסטנדאפיסטים מיקי גבע ושחר חסון.
"קצר פה כל כך האביב" הוא שיר ישראלי שכתב דויד גרוסמן והלחין יהודה פוליקר, שאף מבצע את השיר.
דויד גרוסמן כתב את השיר הזה על בנו, סמ"ר , שנפל במלחמת לבנון השנייה.
הוא פנה לזמר והמוזיקאי יהודה פוליקר בבקשה שילחין את השיר, וזה ראה אור ב-9 במרץ 2011.
גרוסמן אמר שבעיניו זהו שיר על מלאות החיים, על הצמיחה והלבלוב שבהם ועל האובדן.
הוא פנה לפוליקר בבקשה להלחנת השיר, מכיוון שהרגיש שיש בפוליקר "שילוב חזק ונוגע ללב של כאב ושמחת חיים".
זהו השיר השני שנכתב לזכרו של אורי גרוסמן.
ב-2010, נכתב השיר הראשון "הודעה נמסרה למשפחה" על ידי יואב גינאי, ידידה של משפחת גרוסמן.
גם את השיר הזה הלחין פוליקר, וירדנה ארזי שרה אותו.
במהלך הקריירה שלו הלחין וביצע פוליקר שירים נוספים שיוחסו לבנים או לבנות שנפלו או הלכו לעולמם, ביניהם השירים "יורם" ו"פרח".
שירו "כשתגדל" הפך לשיר המזוהה עם אבל על נפילת בן, גם אם לא לכך התכוון יעקב גלעד, שכתב אותו.
השירים הנוספים שהלחין פוליקר כוללים גם שירים שנכתבו על השואה, ביניהם "אפר ואבק" ו"חלון לים התיכון".
"קצר פה כל כך האביב" סיים במקום ה-31 במצעד השירים השנתי של וואלה!
במצעד שירי העשור של וואלה!
NEWS לשנים תש"ע - תשע"ט, הגיע השיר למקום הרביעי.
קצרי קרניים (שם מדעי: Boslaphini), הוא שבט של אנטילופות בתת-משפחת הפרים הכולל שני סוגים בעלי מין יחיד המצויים בתת-היבשת ההודית בלבד.
המינים בשבט מתאפיינים בקרניים קצרות ופשוטות וזהו מקור שמם.
מעבר לאקולוגיה והגנטיקה אין כמעט דמיון בין שני הסוגים - אחד גדול מאוד ודומה לקודו ואייל, ואילו משנהו קטן יחסית ודומה לאוריבי או דוקרן.
לכל אחד מהם יש מאפיין ייחודי שאינו מצוי אצל אנטילופות אחרות: ציצת שיער ארוכה ובולטת מהצוואר או שני זוגות קרניים.
המינים בשבט חיים בבדידות או בקבוצות ועדרים קטנים.
זכרים מבוגרים בודדים בדרך כלל, ויש להם טריטוריה לאורך השנה או בעונת הרבייה - משתנה בין הסוגים.
הם בעלי חיים יומיים הפעילים בעיקר בשעות הבוקר והערב, ונחים בשעות הצהריים החמות.
הם מצויים בסוואנות-חורשים הפזורות ברחבי הודו, עם טמפרטורה ממוצעת של 30-20 מעלות.
ההריון של הנקבה נמשך כ-8 חודשים לאחריהם היא ממליטה 3-1 עגלים או עופרים, שזהו מספר גדול יחסית לרוב האנטילופות.
הם תלויים מאוד במקורות מים זמינים.
אויביהם העיקריים הם הטיגריס, הנמר והדול המצוי.
לסוגים אלו יש חושים חדים של ראייה ושמיעה, והם נוחים לאילוף בגיל צעיר.
כיום ישנם 2 מינים קיימים בקבוצה:
תואר בשנת 1766. סימני היכר: מבנה גוף רחב וארוך, עם צוואר קצר וראש קטן ביחס לגוף.
פרוותו של הזכר בצבע שחור עד אפרפר-כחלחל כהה, ואילו של הנקבה בצבע חום צהבהב או חולי.
הנילגאים מתאפיינים בסינר לבן בולט בגרון, ובכתמים לבנים מעל העיניים ובצידי האוזניים.
יש להם רעמה קצרה על הגב, אוזניים גדולות ועגלגלות, וזנב ארוך ושעיר.
לזכרים קרניים קצרות ועבות יחסית, והן נעדרות אצל הנקבות.
הנילגאי חי בעיקר בהודו, ובעבר גם בפקיסטן ובבנגלדש.
הוא נוטה יותר לאכלס סוואנות פתוחות לעומת עמיתו.
ארבע קרן (Tetracerus quadricornis; "חוסינגה") - הסוג הקטן, ובעל שלושה תת-מינים.
תואר בשנת 1816, ויש לו דמיון יותר לצבאיים מאשר לקודואים או פרים.
סימני היכר: מבנה גוף דקיק וקצר יחסית, צוואר ארוך וראש קטן.
פרוותו בצבע חום אדמדם עד צהבהב בהיר, והזכרים והנקבות זהים בצבעי הגוף.
לזכרים שני זוגות קרניים: הזוג הגדול יותר במרכז המצח סמוך לאוזניים, והזוג השני סמוך יותר לעיניים; הזוג האחרון נעדר לעיתים קרובות.
הנקבות חסרות קרניים בדומה לנילגאי.
האוזניים של הארבע קרן גדולות ורחבות, זנבו קצרצר ורגליו דקיקות וארוכות.
סנטרו לבן, ופס שחרחר דקיק של בלוטות הריח נמשך מהעיניים עד ללוע.
הארבע קרן חי בהודו ובנפאל ונוטה לאכלס חורשים.
מצב שימורו הוא פגיע (VU).
קקדו גאנג גאנג (שם מדעי: Callocephalon fimbriatum) הוא מין יחיד בסוגו של תוכי ממשפחת הקקדואיים המצוי בחורשות הקרירות והרטובות שבהרי דרום מזרח אוסטרליה.
מופיע בסמלי טריטוריית הבירה האוסטרלית.
השם "גאנג גאנג" נובע מהשפה האבורג'ינית ואולי גם שפת שבטים אוסטרליים נוספים.
הקקדויים אפורים ולזכרים "מסיכה" אדומה על ראשם המסתיימת בציצה הזקורה מעט קדימה.
המקור אפור והבטן מנומרת במעט חום בהיר.
הם דומים למיני הקקדו ונחשבים לקרובים אליהם יותר משאר הקקדויים.
מין זה חי ביערות הקרירים של דרום אוסטרליה ומקנן בעצים.
עונת הרבייה היא בין אוקטובר לינואר.
הנקבה מקננת בעצים צעירים ומנקבת בעזרת מקורה קן בענפים או בונה בחופת הצמרות.
קקדו זה ניזון בעיקר מזרעים ופירות של אקליפטוס, עצי שיטה וצמחי Pyracantha ועוזרר.
מין זה נפגע מכריתת היערות ופגיעה בבית הגידול שלו בדרום אוסטרליה ולכן חלה ירידה גדולה במספר פרטיו בניו סאות' ויילס.
קקד (בהונגרית: Kéked) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון-מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קקד קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-275 תושבים בשנת 1990 עד 141 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-48%).
מושב המחוז ממוקם 76 קילומטרים צפונית-מזרחית למישקולץ בכביש; שתי הערים הקרובות ביותר הן Gönc ו- Pálháza.
בקקד חיו מעט יהודים ובבית הקברות בכפר קיימות מצבות יהודיות.
קקאו (בקוריאנית: 카카오) היא חברה ציבורית דרום קוריאנית שמניותיה נסחרות בבורסת קוריאה.
החברה עוסקת בהפעלת אתר האינטרנט דהום ובהפעלת אפליקציית המסרים המיידיים KakaoTalk.
קקאו נוסדה בשנת 2010. בשנת 2014 היא התמזגה עם חברת דהום והחלה להקרא "דהום קקאו".
ב-2015 היא חזרה להקרא קקאו בלבד.
בינואר 2016 רכשה קקאו כ-76.4% ממניות חברת לואן אנטרטיינמנט הדרום קוריאנית תמורת כ-1.5 מיליארד דולר אמריקני.
לאחר הרכישה לואן מותגה מחדש בשם קקאו M.
דהום (בהאנגול: 다음, בהאנג'ה: 多音, בכתיב לטיני: daum) הוא פורטל אינטרנט דרום קוריאני, השני בפופולריות שלו בדרום קוריאה אחרי נאבר.
דהום מציעה למשתמשיה מגוון שירותים דיגיטליים, כגון: אימייל, צאט, פורומים, קניות וחדשות.
משמעות המילה דהום בקוריאנית היא: "קדימה", אבל בהאנג'ה יש לה משמעות נוספת והיא: "קולות רבים".
KakaoTalk (בהאנגול: 카카오톡) אשר ידוע גם כ-קהטוק היא אפליקציית מסרים מיידיים לסמרטפונים המאפשרת שליחת הודעות טקסט ושיחות קוליות או וידאו.
האפליקציה נמצאת בבעלות חברת קקאו קורפוריישן שייסדה אותה במרץ 2010.
נכון למאי 2017 באפליקציה רשומים כ-220 מיליון משתמשים, ויש לה כ-50 מיליון משתמשים פעילים מדי חודש.
קק לאפיס סראוואק או עוגת שכבות סראוואק (במלאית: kek lapis Sarawak, מילולית: "עוגת שכבות מסראוואק") היא עוגה שכבתית מסורתית המוגשת במדינת סראוואק, שבמלזיה באירועים מיוחדים.
לרוב העוגה נאפת לחגיגות דתיות או תרבותיות כמו עיד אול-פיטר, חג המולד, דיוואלי, ימי הולדת וחתונות.
אנשים במלזיה נוהגים לפתוח את ביתם לאורחים ומבקשרים ביום חג או אירוע חגיגי, ומגישים את העוגה למבקרים.
מקורה של עוגה זו בעוגת שכבות מסורתית עם תבלינים שונים שנמצאו באינדונזיה המכונה "לאפיס לגיט" (lapis legit) או קאק לאפיס בטאווי (kek lapis Betawi): "בטאווי" היה שמה הישן של ג'קרטה (היינו: עוגת שכבות של ג'קרטה).
עוגה זו התבססה על עוגה מסורתית אירופית (מסוג קורטוש), והיא נוצרה על ידי המבשלות של המנהלנים הקולוניאלים ההולנדים.
הערכה היא כי העוגה הגיעה למדינת סראווארק בשנות ה-70 ושנות ה-80, ואנשי סראוואק החלו לצבוע את הבצע בצבעים שונים.
בשנת 2011, יצרנית העוגות Kek lapis Qalas Qalas החלה בייצור תעשייתי של העוגות, תוך שימוש בצבעים רבים.
ניתן לחלק עוגות שכבות מודרניות לשתי קטגוריות: עוגות עם שכבות רגילות ועוגות עם תבניות, מוטיבים או צורות.
כולם חייבים לפחות שני צבעים.
הבלילה משתמשת בחמאה או בשמן צמחי, חלב וביצים.
העוגה האפויה בעלת מרקם גבוה ויציב והשכבות מהודקות יחד עם ריבה או חומר מתוק דביק דומה.
עוגות מפורטות יותר לרוב דורשות תבניות מיוחדות לשמירה על עובי השכבה הקבוע.
במלזיה, לעוגה יש כינוי מקור מוגן מאז 2010. היינו, עוגה תעשייתית יכולה להיקרא בשם זה רק אם מיוצרת בסראוואק על פי המפרט של התאחדות יצרני העוגות של סרואואק.
לא חוקי לקרוא לעוגה תעשייתית בשם זה, אם היא לא מיוצרת בפועל בסראוואק; יצרנים מחוץ למדינה רשאים לקרוא לעוגה "עוגת שכבות בסגנון סראוואק".
קצת אהבה לא תזיק הוא פזמון שכתב והלחין אלון עדר וביצעו "אלון עדר ולהקה".
השיר נכלל באלבומו השלישי "סיכום החיים עד עכשיו" שהוציא ההרכב "אלון עדר ולהקה".
עדר כתב את השיר לאחר שנפרד מבת זוגו שני בעת העבודה על האלבום השני שלו.
ההשראה לשיר הייתה האלבום Mind Games(אנ') של ג'ון לנון.
עדר השמיע לה את השיר ושירים נוספים בהשראתה על מנת להרשים אותה ולגרום לכך שתחזור אליו.
בהמשך חזרו, הביאו ילדים לעולם ומאוחר יותר נפרדו שוב.
בתחילה צולם וידאו קליפ עם שחקן ושחקנית.
עדר לא היה מרוצה מהתוצאה וצילם אותו שוב עם זוגתו שני.
לאורך כל הקליפ נראים רק פניהם בקלוז אפ כאשר הם יושבים על נדנדה כשהם ערומים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשע"ה (2015) של גלגלצ ואתר וואלה!
קֵק (בהונגרית: Kék) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קק קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,963 תושבים בשנת 1990 עד 1,917 תושבים בשנת 2020.
יהודים חיו בקק בתקופות זמן שונות.
בכפר קיים עדיין בית קברות יהודי.
הקהילה התקיימה וקיבלה את שירותי הדת שלה מקהילת יהודי קמצ'ה בשנת 1944 נרצחו 76 היהודים שנשארו בעיירה בשואה.
קצת שמח קצת עצוב הוא האלבום ה-26 של הזמר הישראלי אייל גולן.
חלקו הראשון של האלבום יצא לאור ב-3 באפריל 2022, וחלקו השני ב-4 באפריל, בהוצאת חברת התקליטים "ליאם הפקות".
"קצת שמח קצת עצוב" הוא אלבום בסימן 30 שנות קריירה של גולן.
שירי האלבום נכתבו, הולחנו, עובדו והופקו על ידי גולן עצמו וכן אמנים שונים דוגמת אבי אוחיון, תמר יהלומי, סתיו בגר ותמיר צור.
קצת דיפלומט הוא אלבום הסולו החמישי והאחרון של המוזיקאי הישראלי יצחק קלפטר.
את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים NMC בשנת 2008.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עבד קלפטר על סקיצות באולפנים שונים.
ב-2006 פגש בארעי את יוחאי ובר, פסנתרן בוגר האקדמיה למוזיקה בתל אביב, שניהל עבורו קמפיין במהלכו פנה למשקיעים פרטיים, גייס מוזיקאים להשלמת ההקלטות ולבסוף השתתף עצמו באלבום.
את האלבום הפיצה חברת התקליטים NMC.
רוב מוחלט של הביקורות על האלבום היו חיוביות, אך הוא לא זכה להצלחה מסחרית כלל, מה שנבע אולי מכך שקלפטר בחר שלא לערוך סיבוב הופעות לקידום האלבום, זולת הופעה בערב מחווה לשיריו שנערך בתוכנית "כוכב נולד" באותה שנה.
האלבום כולל גרסת כיסוי של קלפטר לשיר "אני אוהב", שהלחין ב-1978 לאלבום "הכבש השישה עשר".
יצחק קלפטר - שירה, גיטרות, עיבודים והפקה מוזיקלית
יוחאי ובר - פסנתר, עיבודים והפקה מוזיקלית
עידו אגמון - גיטרה אקוסטית
דפנה ביאליסטוק - כלי הקשה
ניצן עין הבר - כלי נשיפה
עמית ישראלי - צילום עטיפה
קצרצרים היא סדרת מערכונים הומוריסטית העוסקת בנושאים שונים מחיי היום של הילדים, ששודרה החל ממרץ 2018 עד פברואר 2019.
"קצרנטו" הוא פורמט הצגות יחיד קצרות המתקיים תחת הפקת פסטיבל התיאטרונטו.
היזם, המייסד ומייצר הפורמט הוא השחקן והיוצר ניר שטראוס בשנת 2022 (בשמו הקודם "אספרסו קצר").
החל משנת 2023 שמו הוחלף לשם אשר משתייך אל שם הפסטיבל - "קצרנטו".
+ הצגות ב"קצרנטו" שם ההצגה עלילה הפקה שפיץ פלייר "אדם, 52, מקבל בירושה מאביו את ארגז הכלים שלו.
במשך שנים אדם נמנע מלתקן דברים בבית, אבל כשהדיירת ששוכרת את דירת ההורים מבקשת עזרה, הוא נעתר.
כשארגז הכלים ייפתח, תיפתח גם תיבת הפנדורה שמכילה זכרונות קסומים לצד זכרונות כואבים.
אדם יצטרך להחליט האם הוא עושה את אותן השגיאות שאביו עשה, או שהוא מצליח לתקן את דרכיו." משחק: יואב בר-לב
במאים: ליאור גלציאנו, יואב בר-לב GETT A LIFE "רווקה בת 40 נכנסת למונית אחרי עוד דייט לא מוצלח.
בעל כורחה היא מוצאת את עצמה בשיחה עם הנהג ותוך כדי משתפת אותנו - הקהל, במחשבות שלה, התובנות השנונות והמצב ברווקות המאוחרת.
המחזה מדבר על בדידות בעיר הגדולה, על סטיגמות שכולנו מחזיקים למרות שנכחיש, צביעות, מסיכות וחסמים שיש לכולנו, ועל חוסר שיקול הדעת שאוחז בנו ברגע בו אנחנו רואים תקווה לאהבה, לקשר, או לעניין בחיים.
האם מה שהחל כמפגש כפוי ורווי בדעות מוקדמות וסטיגמות יכול להפוך לקשר יפה או שתחושות הבטן לא משקרות?" משחק: יעל פרימר סביר
מחזאי וכותב: ארז חן מידן האחמ"ש "מידן האחמ"ש שגדל והתחנך בסניף מקס ברנר יכין סנטר בפתח תקווה, מקווה סוף סוף להגשים את חלומו ולזכות במקום הראשון בתחרות סניפי מקס ברנר מחוז השפלה ומודיעין.
הוא ניצב בפני רגע גורלי.
האם למרות האיבה ששוררת בינו לבין העובדים, יצליח לגייסם למשימה?" כתיבה ומשחק: ליאור אביבי
בימוי: יעל גולדברג מה הטעם?
"א' אופה בביתה חלות ונזכרת תוך ההכנה באלימות שחוותה מצד בעלה.
יצירה השואלת את השאלה על מהות החיים בצל אלימות במשפחה.
האם המצב יקפא על שמריו או שיש מקום לשינוי מהמעגליות הבלתי נגמרת?
והאם יש מקום להפריש את החלה מן העיסה ולשחרר?
הטקסט נכתב על פי עדויות של נשים שעברו אלימות במשפחה." משחק: נעה אוחיון
כתיבה ובימוי: אוריה שפיצר ארטיסט "עמרי, בחור צעיר, מצלם סרטון־היכרות לאתר־היכרויות.
בין ציפיות ותחביבים, הוא מספר שהוא מאובחן על הספקטרום האוטיסטי בתפקוד גבוה ועל הרגע בו שמע לראשונה בחייו את המילה "אוטיסט".
דרך התמודדויות עם בתי־ספר ומטפלים הוא מפרק לגורמים את המונח "אוטיסט" ומספר על הדרך באמצעותה בוחרת החברה להתמודד עם מי ששונה ממנה." משחק: עמרי לייבוביץ'
כתיבה: לוטוס אתרוג ועמרי לייבוביץ'
בימוי: לוטוס אתרוג "אם קריאה" "אִמּוֹת קְרִיאָה מציינות תנועה.
ללא אם הקריאה, המילה יכולה לאבד משמעות.
כשאמא שלנו לא קוראת לנו יותר, אפילו אם יש לנו שתי אימהות, לפעמים קשה לנו למצוא משמעות בחיינו.
אני ממתין בתור במשרד הפנים כדי להוסיף לת.ז שלי את שמה של אמא שלי.
בזמן ההמתנה אני נזכר באירועים מילדותי כבן לשתי אימהות בברזיל בשנות ה-80. אני משתף את הקהל בחוויות קשות שקשורות להשתייכות המשפחה שלי לקהילה הלהט"בית ובחוויות שיכולות להיות חלק מחייו של כל ילד גם בישראל בשנת 2023." משחק, מחזה, עיצוב תפאורה ותלבושות: פאולו א.
בימוי ועיצוב תאורה: ספיר יוסף לא בשביל משהו "אם מישהו יבקש ממני שאציין מתי בערך התחלתי להרגיש את תחושות החרדה החדשות האלה, אהיה חייבת להודות שזה קשור בסידור של החדר שגדלתי בו, שבכניסה אליו עמדה דלת עץ רגילה ולצד הפנימי שלה הודבקה מראה ענקית.
לא בשביל משהו, אבל לגדול מול מראה עשה משהו למחשבות שלי, שאני לא יודעת להסביר, כי כששואלים אותי על הפרעות נפשיות אני אומרת שאני הכי שפויה בעולם" משחק: יובל כרמל
בימוי: גליה ברס, עדן אהרוני ציצים "ביקור אצל פלסטיקאי עם אמא שלי ואחותי מתגלה כביקור חודרני, משפיל ובודד.
אולי כדאי שאהפוך למשהו אחר?
ככה יאהבו אותי, ככה אוהב את עצמי?" כתיבה ומשחק: רוני שטקלר
בשנת-2022 יזם וניהל אמנותית השחקן ניר שטראוס את פסטיבל "אספרסו קצר", המורכב מהצגות יחיד קצרות, תחת פסטיבל התיאטרונטו.
שנה לאחר מכן, ב-2023, המשיך לפסטיבל נוסף, "קצרנטו" וניהל אמנותית 3 הפקות במופע "One Woman Show" בהבימה 4.
המופע מוצג במסגרת פסטיבל התאטרונטו ובו מספר הצגות ומחזות קצרים העוסקים בעיקר על "סודות שטרם נחשפו", ושחקני תיאטרון מקצוענים.
כל הצגה מופקת על ידי כותבים, במאים, מחזאים ועוד.
"קצת שקט!" הוא אלבום הסולו הראשון של הזמר אושיק לוי, שיצא בפברואר 1971.
האלבום מתאפיין בסגנון של פופ ורוק וכולל, בין היתר, את הלהיט "חוזה לך ברח" (רוטבליט / חנוך).
בשבעה שירים מתוך האלבום ניגנה להקת ה"צ'רצ'ילים", ובארבעה נוספים - להקת "זיעה קרה" בה היו חברים אלונה טוראל, אהרל'ה קמינסקי, ממלו גייטנופולוס ושמוליק ארוך.
לאחר פירוקה של שלישיית התאומים ב-1970, בה היה חבר, התחיל לוי לעבוד על קריירת סולו.
הוא הוציא תקליטון ובו הלהיט, "חוזה לך ברח", שכתב עבורו יעקב רוטבליט והלחין שלום חנוך.
הצלחת השיר עודדה אותו להתחיל לעבוד על אלבום סולו מלא, אותו הוא הפיק באופן עצמאי ומכספו.
הוא הכיר את אלונה טוראל מלהקת פיקוד המרכז ואת הצ'רצ'ילים ואת המלווים האחרים הכיר מהופעותיו במקומות שונים.
העבודה על התקליט נמשכה כתשעה חודשים.
והושקעו בה 80 שעות הקלטה.
תבנית ההדפסה (מאסטר) שלו הוכנה בלונדון.
הוקלט על ידי יהודה קולטון באולפני ישראקול.
קולטון חזר זמן קצר לפני כן מלונדון, שם היה טכנאי סאונד בחברת התקליטים "Decca".
הוא נזכר: "אושיק נתן לי יד חופשית לעשות באלבום כל מה שבראש שלי.
הקלטנו אותו בארבעה ערוצים, דבר שלא עשו עד אז בארץ, והשתמשתי בכל מיני טריקים חדשניים.".
האלבום הובא גמור לחברת ליטראטון (בהמשך פונוקול), נציגת "פיליפס רקורדס" בישראל.
צילומי העטיפה נעשו על ידי דני בינסטד ועיצוב העטיפה על ידי דוד טרטקובר.
"אין מילים" - גרסה עברית לשירו של אל קופר, "Right Now For You" מהתקליט "I Stand Alone" .
הנוסח העברי הוא של יהונתן גפן והוא שיר אהבה (לעומת שיר אהבה פסיכדלי אצל אל קופר).
הגרסה העברית העתיקה בחלקה גם את פתיחת השיר של קופר שכוללת קולות מלחמה בדמות רעש התפוצצויות וירי.
הליווי על אורגן ההאמונד ניסה לשמר את העיבוד המוזיקלי של קופר, נוגן על ידי אלונה טוראל ועל ידי יעקב נגר.
העיבוד המוזיקלי הוא כנראה של מיקי גבריאלוב.
"אם אלוהים היה רוצה" - שיר של שלום חנוך (מילים ולחן) שהשאיר לאושיק לוי לפני נסיעתו ללונדון.
השיר הוא בסגנון פופ-רוק, עם סולו גיטרה בקטע המעבר לפני הבית האחרון.
"כץ" - שיר של יהונתן גפן אודות גבר דון ז'ואן המסתיים במילים: "חרשת את כל היפות שבעיר, הזורעים בדמעה גם בכו בקציר".
השיר הוא שיר רוק עם ליווי בולט של גיטרה חשמלית.
"לישון לישון" - השיר מדבר על רצון להתנתק מהעולם ולישון שינה ארוכה מאוד.
אושיק לוי העיד כי ביקש פעמים רבות משלום חנוך שייתן לו שיר חדש ולא נענה.
מעט לפני נסיעת חנוך להשתקעות באנגליה, נתן לו חנוך לחן והציע לו לפנות אל מאיר אריאל בקיבוץ משמרות שיחבר לו מילים.
ואמנם, אחרי שבוע היו גם מילים.
הנגינה בגיטרה ובבס בשיר זה הם של שמוליק ארוך.
טכנאי ההקלטות, יהודה קולטון, סיפר לגבי הפתיח לשיר: ב"לישון לישון", למשל, ניגנתי את הסרט הפוך, זה משהו שעשו פעם באחד משירי הביטלס".
השיר הגיע למקום השישי במצעד הפזמונים השנתי תשל"א (1971).
פתיחת השיר, האוונגרדית לאותה תקופה, הושמטה מהקליפ של השיר.
"שתי אחיות" - שיר ביידיש של איציק מאנגר, שתרגם יורם טהרלב, אודות שתי אחיות המשוחחות במיטה על מהות האהבה.
פתיחת השיר מזכירה במידת מה את להיטו של פיק, "שני תפוחים" שהתפרסם באותה עת.
"לא יודעים" - שיר פופ שקט עם מילים של אסי דיין ולחן של דוד קריבושי.
אושיק לוי סבר תחילה שמדובר בשיר בינוני, אולם השיר זכה להצלחה והגיע לראש מצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל.
"דג הצלופח" - מילים של יורם טהרלב בנוסח של אגדה הומוריסטית אודות נערה המתרחצת בנהר, מחפשת צלופח ומוצאת בחור.
הלחן הוא של מתי כספי, שאמנם אך השתחרר משירות צבאי, אך כבר התפרסם במספר שירים ולהיטים שהלחין לזמרים ידועים.
"הרץ למרחקים ארוכים" - שיר של יעקב רוטבליט ללחן של אלונה טוראל.
לדברי אושיק לוי, הקשר עם יעקב רוטבליט נוצר בהתחלה ב"חוזה לך ברח", כשרוטבליט הגיע מירושלים לתל אביב ולאחר מכן ביקש ממנו שיר נוסף.
"קצת שקט" - שיר שקט שהעניק לאלבום את שמו.
המילים של יוסי בכר מדברות על השאיפה לקצת שקט ושלווה בחיינו הסוערים.
הלחן הוא של קובי אשרת שהיה בתחילת דרכו כמלחין מפורסם.
"שיהיה לך טוב" - שיר פופ שכתב יהונתן גפן, המתחיל בשורה "רק רוצה שיהיה לך טוב".
אולי פנייה לאשתו נורית המופיעה בשמה בשיר.
הלחן הוא של רוב האקסלי מלהקת הצ'רצ'ילים.
"חוזה לך ברח" - שיר שיצא על תקליטון באביב 1970 והפך ללהיט.
לחן של שלום חנוך למילים של יעקב רוטבליט המתייחסות לביטוי התנכי, "חוזה לך ברח" ומציירות מצב קודר: "כי אין בעיר מקלט ואין בה רחמים.".
העיבוד של אלכס וייס, שכלל גם חליל, כינורות ונגינת פסנתר של אלונה טוראל, היה נושא להתדיינות משפטית מאוחרת בין אושיק לוי ובין שלום חנוך, לאחר מותו של וייס, כשהלהקה הבריטית מטאפיקס דגמה קטע מהפתיח של השיר.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, התברר כי עדיין יש לאלבום ביקוש, אולם בעיות כמו מציאת מאסטר התקליט עיכבו את הפקתו על גבי דיסק.
בסתיו 1991 יצא לאור דיסק בשם קצת שקט ובו שירי התקליט המקורי, בתוספת שבעה שירים נוספים; מהם שניים חדשים וחלקם להיטים ותיקים כגון: יונתן סע הביתה ובלדה לשוטר.
ב-2019 הוציאה חברת האוזן השלישית את האלבום מחדש על תקליט ויניל, תחת הלייבל שלה "זהב שחור".
הצ'רצ'לים השתתפו בהקלטות בהרכבים שונים, שכללו את הנגנים:
רוב האקסלי - גיטרה חשמלית ושירה
שמוליק בוגדוב - גיטרה חשמלית
להקת זיעה קרה כללה את
שמוליק ארוך - גיטרה חשמלית וגיטרה בס
ממלו גייטנופולוס - כלי נשיפה
שייקה לוי - קולות (7)
דוד קריבושי - פסנתר (6)
קקדואיים (שם מדעי: Cacatuidae) היא על-משפחה וגם משפחה בסדרת התוכאים ובה כ-21 מינים.
תפוצתם של הקקדואיים היא באינדונזיה ובאוסטרליה.
גודל הפרטים משתנה מסוג לסוג.
אורכו של המין נימפית מצויצת הוא כ-31 סנטימטרים ואורכו של קקדו הדקלים הוא כ-67 סנטימטרים.
הוא משמש גם לנוי וכחיית מחמד.
סוג ומין יחיד נימפית מצויצת (Nymphicus hollandicus)
סוג ומין יחיד קקדו דקלים (Probosciger aterrimus)
סוג ומין יחיד קקדו גאנג גאנג (Callocephalon fimbriatum)
סוג ומין יחיד קקדו לבן ציצית (Lophochroa leadbeateri)
קקדו צהוב ציצית קטן (Cacatua sulphurea) כולל 4 תת-מינים