tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מורן החורש הוא אחד הגידולים המכניסים בענף הפרחים באזורי ההר המרכזי ובשפלת החוף.
ישראל מייצאת מורן החורש כענפי קישוט, כענפים נושא פירות, ובמיוחד כפרח קטיף עם פקעי פרחים בצבע אדום עשיר מנובמבר ועד למחצית פברואר.
תקופה שבה ישנה דרישה רבה למורן והספקיות העיקריות כמו הולנד וצרפת אינן משווקות אותו בגלל תנאי גידול.
למורן החורש עלים פשוטים, תמימים, אליפטיים עם קצה מחודד, גִּלְדָּנִיִּים, משתיירים (שנתיים עד שלוש שנים), נגדיים (שני עלים במפרק) וערוכים לאורך הענף כולו.
ענף בעל צימוח נמרץ הוא שעיר.
למורן החורש עלה גדול (אורכו עד 8 ס"מ) ששפתו תמימה ושעירה (פלומה עדינה לאורך השפה).
הפטוטרת קצרה ושעירה, והעורק ראשי בולט ואף הוא שעיר בצדו התחתי של העלה.
שעירות העלה, ובמיוחד בעלים צעירים, היא סימן היכר וסימן מבחין בין מורן החורש לער אציל (דפנה).
העורקים המשניים מסורגים ובולטים בצבעם הלבן-ירקרק.
מפגשם האחד עם השני יוצרים לעלה מראה של גבעות קמורות וערוצים העוברים ביניהן.
החלק התחתון של העלה מחוספס יותר והעורקים בולטים אף יותר.
כשמורן החורש גדל בסבך מוצל העלים גדולים יותר (עד 12 ס"מ) ומפוזרים בדלילות לאורך הענף ומגעם רך.
בשיחים הגדלים באור מלא (בקרינה מלאה) העלווה צפופה, צבעה ירוק עז יותר מאשר בצמחי הסבך והעלה נוקשה ומעט מחוספס למגע.
משק מים מיטבי וטמפרטורות גבוהות (באביב ובקיץ) גורמים לצמיחה מהירה מאוד ללא התמיינות פקעי פריחה בקודקוד הצמיחה.
עקת יובש גורמת לעצירת הצימוח ולהתמיינות לפריחה, ולקבלת צבע עשיר (בעל תכולת אנטוציאן גבוה) בפקעים.
התמיינות לפריחה מותנה בקיום טמפרטורות נמוכות בלילה וקרינה גבוה ביום.
פריחת מורן החורש באביב, כחודש ימים במהלך מרץ אפריל.
היא שופעת ומרהיבה ומכסה את כל העלווה בפרחים קטנים וריחניים.
הפרחים הקטנים מכונסים בתפרחות צפופות דמויות סוכך בראשי הענפים.
לעיתים קרובות פרחי התפרחת ההיקפיים אינם פוריים, הם גדולים משאר הפרחים ומבניהם אסימטרי.
צורתם המוגדלת מדגישה את לובן התפרחת על רקע העלווה הכהה.
כותרת הפרח נכונה, צבעה לבן או ארגמן-ורוד בכפתורי הפרח (הפקעים) הצעירים והסגורים ובעלת ריח נעים ועדין.
קוטר הפרח 6 עד 9 מ"מ, והוא בעל גביע זעיר וכותרת גלגלית דהיינו כותרת מאוחה בעלת צינור קצרצר ואוגן פרוש (החלק המורחב בראשה דמוי גלגל שטוח) מחולק ל-5 אונות מעוגלות.
הפרח דו-מיני, בכל פרח חמישה אבקנים בולטים בסירוגין לעלי הכותרת, שחלה תחתית ושלוש צלקות יושבות.
לשחלה שלושה מגורות ורק אחת פורייה עם ביצית אחת והנותרות עקרות.
הצוף מופרש על השחלה בתוך צינור הפרח.
הפרי ענבה קטנה, כדור לא מושלם, בגוון שחור-כחלחל כהה ובעלת זרע אחד.
הפירות הבשלים קטנים (אורך 5 עד 7 מ"מ) ומותאמים לרוחב מפתח המקור של ציפורים קטנות שניזונות מהן ומפיצות את הזרעים.
הפרי הבשל אינו מתוק ומתלווה אליו בעת ההבשלה גם טעם מריר במידת מה, שעדיין אין לו הסבר אקולוגי מניח את הדעת.
הציפה אינה עסיסית ומכילה כמויות גדולות יחסית של שומן (עולה על 20%) ותאית.
פירות כאלה מעניקים תמורה אנרגטית גבוהה לציפורים האוכלות אותם.
ומאידך נדרשת השקעת אנרגיה לא מעטה בייצור השומן (ליפידים).
ייתכן שתכונה זו מוסברת על ידי מוצאם הפאליאוטרופי (פירות שומניים באזורים הטרופיים מותאמים לאכילה על ידי יונקים), אף-על-פי שבאזור הים-תיכוני הם נאכלים ומופצים על ידי ציפורים.
צבעו הייחודי של פרי בשל, שחור-כחול כהה בעל גוון מתכתי, אינו נוצר מבליעת אורכי גל מסוימים והחזרה של הכחול על ידי צבען כברוב הצמחים, אלא מהשתקפות והחזרה של אורכי גל כחול בעוצמה גדולה יותר מאחרים ממבנה של מקבצים כדוריים של ליפידים.
מבנה זה מצוי בדופן החיצוני (epicarp) של הפרי מתחת לתאי האפידרמיס המצופים בשכבת שעווה.
צבע מעין זה, הנוצר מיחסי גומלין של האור עם מבנים מחזוריים זעירים שגודלם כמה מאות ננומטרים (מיליארדיות המטר), מכונה צבעוניות מבנית (structural coloration).
מבנהו המיוחד של פרי המורן הוא האחראי לצבע המבני.
בדופן החיצונית של הפרי קיים מבנה עבה יחסית של 30 עד 10 מיקרומטר, העשוי משכבות משני סוגים שונים, שעוביין נע בין 30 ל-200 ננומטר.
השכבה החיצונית היא שכבת תאי אפידרמיס מצופה קוטיקולה, והשנייה, פנימית יותר, מורכבת ממבנים מחזוריים זעירים של ליפידים המוטבעים ללא סדר, שגורמות להחזרת הצבע השחור-כחול.
מתחת לשכבת הליפידים נמצא צבען אדום, אנתוציאנין, המקיף את הזרע.
אור שאינו מוחזר ממבנה הליפידים נבלע בצבען האדום הכהה שמתחתיו.
בליעה זו מונעת את פיזורו של האור, ומבליטה את ההשתקפות הכחולה מדפנות התאים השקופים של האיפדרמיס.
לסיכום, צבעו המתכתי של הפרי הוא פרי השפעה של כל שכבותיו.
תופעה זו נפוצה אצל בעלי חיים, ואפשר למצוא אותם בכנפי פרפרים, נוצות טווסים וקשקשי דגים.
לעומת זאת, היא נדירה מאוד בצמחים.
יתר על כן, לעת עתה לא ידועה שום צבעוניות מבנית (לעיתים היא מכונה צבע פיזיקלי) המבוססת על שכבה ליפידית – לא בצמחים, לא בבעלי חיים ולא בשום מקום אחר.
בית הגידול של מורן החורש הוא חורש לח ויער ים-תיכוני.
צמח זה גדל בסוגי קרקע שונים, בקרקע בסיסית נייטרלית וחומצית, אך לא מלוחות.
מורן נחשב לנדיר, וניתן למוצאו במעבי החורש, בסתרי חורשי האלון המפותחים בגולן, בגוש מירון וחבל תפן שבגליל העליון ובכרמל, שמהווה את גבול תפוצתו הדרומי של הצמח.
הוא נצפה לפני 120 שנים גם בהר תבור.
מורן החורש הוא חלק מהרכב המינים בחברת אלון מצוי, אלה ארצישראלית וער אציל, אך לא בהרי יהודה ולא בחרמון.
מורן החורש ייחודי לבית גידול לח מוצל וקריר במיוחד, בגיאיות העמוקים של כמה נחלים בכרמל, שמהלכם תלול במיוחד והם חתורים בתוך סלעי גיר ודולומיט ובהם גדל חורש סבוך ומפותח של אלון מצוי.
דוגמאות לכך הם נחל כלח, נחל נשר, נחל יגור ונחל חיק.
התפוצה של מורן החורש הצומח בר היא בעיקר בארצות השוכנות לחופי אגן הים התיכון (מלבד מצרים) בארצות צפון אפריקה: לוב, תוניסיה אלג'יריה, מרוקו.
באירופה: פורטוגל וספרד (גם לחופי האוקיינוס האטלנטי), צרפת, איטליה, סלובניה, קרואטיה, מונטנגרו יוון עם חדירה אל תוך היבשת בשווייץ.
בארצות מזרח התיכון: סוריה, לבנון, ישראל.
האיים הבלאריים (ספרד), האי קורסיקה (צרפת), והאיים סרדיניה וסיציליה (איטליה).
תפוצת מורן החורש רחבה ביותר ויציבה ואין חשש להישרדותו.
לא נמצאו איומים חמורים על מין זה, אם כי קיים סיכון של אובדן ופיצול בתי גידול עקב עיור מוגבר ופגיעה של חיפושית העלים Pyrrhalta viburni.
מורן החורש אינו צומח רק בחורש ים תיכוני, שני זנים שלו נפוצים במקרונזיה (באיים הקנריים ובאיים האזוריים).
ברם, הוא אופייני לנוף הצמחי של החורש והיער הים תיכוני אסיה.
למורן החורש שני זנים במקרונזיה שבאוקיינוס האטלנטי: הזן Viburnum tinus subsp.
מורן החורש נפוץ מאוד כצמח גינה בשל פריחה נהדרת של תפרחות גדולות, מרובות פרחים לבנים ועלווה ירוקת-עד.
הוא נפוץ במערב אירופה, בריטניה, צפון אמריקה ובקולומביה הבריטית.
לסוג מורן משויכים כ-202 מינים, מהם נשירים ומהם ירוקי עד.
בשנת 2016 הועבר הסוג מורן ממשפחת היערתיים למשפחת המורניים.
שמה העברי המוצע של המשפחה, על שם הסוג מורן, אינו רשמי והוא ממתין לאישור ועד הלשון העברית.
לפי הטַקְסוֹנוֹמְיָה (תורת המיון) העכשווית משפחת השלמוניים (Dipsacaceae) בוטלה ואוחדה עם משפחת היערתיים (Caprifoliaceae) וזאת האחרונה המורחבת פוצלה למשפחת היערתיים ולמשפחת המורניים (Adoxaceae) ושתיהן שייכות לסדרה שלמונאים (Dipsacales).
למשפחת המורניים שלשה מינים הגדלים בר בישראל: מורן החורש (Viburnum tinus) הפורח ממרץ עד אפריל; סמבוק שחור (Sambucus nigra) הוא צמח נדיר עד נדיר מאוד הפורח באפריל עד מאי; וסמבוק אמיתי (Sambucus ebulus) הוא צמח נדיר מאוד הגדל בחרמון ופורח במאי עד יולי.
השם מורן ניתן במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 24, הערה 411) משנת 1930 לעץ בר הגדל בדרום אירופה ובדרום מערב אסיה, הקרוי היום קַרְנִית נֶאֱכֶלֶת (שם מדעי: Cornus mas, שם נפוץ: cornel) - עץ גדול וחזק.
כנראה, השם ניתן בגלל שבשירה היוונית הקלאסית (במאות הרביעית והשלישית לפני הספירה) הפך שמו של העץ לשם נרדף לחנית.
ומאידך המילה העברית "חנית" תורגמה בארמית ל"מוּרְנִיתָא".
העץ "קרנית נאכלת" שימש חניתות ורמחים עוד מהמאה השביעית לפני הספירה ועם חלוף הזמן החלו לבנות גם חניתות וקשתות מעץ זה.
השם "מוֹרָן" כשמו העברי של הסוג המוכר לנו כיום בשם זה הובא במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 955. עברות של השם הערבי - "מוראן" (Murran, مرّان).
בשנת 2003 השם "מוֹרַן הַחֹרֶשׁ" נוסף למילון זה על ידי ועדה שכוננה האקדמיה ללשון העברית בשנת 1993 ואושר בילקוט הרשומות 5281.
הבוטנאי מיכאל זהרי סבר שהצמח תדהר המוזכר בספר ישעיהו הוא מורן החורש ויש לקבל את התרגום הארמי האמין של תרגום יונתן המפרש תדהר בתור mornian הזהה ל-murran בערבית – השם הערבי היחיד למורן החורש ומתואר בתור "הדר הכרמל".
אם כי חשוב להדגיש שרבו הפרושים וההצעות והמחלוקות לזיהוי של הצמח תדהר המוזכר בשני פסוקים בלבד בתנ"ך.
ראשית המילה Laurus משמעותה עלה שדומה לעלה דפנה (ער אציל).
שם המין בלטינית tinus ופירושו (tenth born) יליד העשירי שמשמעותו "הגעה מאוחרת", ייתכן שהוא נקרא על שם פריחתו המאוחרת כל כך בשנה.
שם הסוג המדעי "Viburnum" ניתן מהכינוי הלטיני למין שיח נפוץ לאורך דרכים ושבילים בקרקע גיר יבשה בדרום אירופה המכונה Viburnum lantana, Wayfaring Tree.
שם המשפחה "Adoxaceae" ניתן מן המילה a-doxa דהיינו חסר תהילה.
מורמנסק היא עיר בקצה הצפון-מערבי של רוסיה (קו רוחב 68°58 צפון, קו אורך 33°05 מזרח), מצפון לחוג הקוטב הצפוני, עם נמל ימי לחופי מפרץ קולה, 12 ק"מ מים ברנץ על חופו הצפוני של חצי האי קולה, לא רחוק מגבול רוסיה עם נורווגיה ופינלנד.
מורמנסק היא העיר הגדולה ביותר בעולם באזור הארקטי.
העיר היא בירת מחוז מורמנסק.
בעיר שוכן בסיס חשוב של חיל הים הרוסי.
מיקומו של בסיס חיל הים חשוב לרוסיה, מאחר שלמרות שהעיר נמצאת באזור הארקטי, הנמל נשאר נקי מקרח במשך כל ימות השנה, הודות לזרם הצפון-אטלנטי החם.
העיר, ידועה בעבר בשם רומאנוב שעל המורמן (Романов-на-Мурмане), נוסדה ב-21 בספטמבר 1916, כשנבנתה מסילת ברזל לחצי האי קולה וקיבלה את שמה מהשושלת המלכותית הרוסית בית רומנוב.
מורמן הוא השם הרוסי הישן לים ברנט ולעם הנורווגי, שנקראו הנורמנים.
סברה אחרת אומרת שהמילה 'מורמן' נובעת מהמילים אדמה וים בשפה הסאמית.
העיר קיבלה את שמה הנוכחי לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917.
משנת 1918 עד 1920, הייתה העיר בשלטון המעצמות המערביות, שהיו בעלות הברית של הצבא הלבן במלחמת האזרחים ברוסיה.
בזמן מלחמת העולם השנייה, איפשרה מורמנסק את הקשר של רוסיה לעולם המערבי והייתה נמל למסחר נרחב עם כוחות בעלות הברית, בעיקר יבוא של טובין לתוך ברית המועצות ויצוא חומרי גלם שהובלו בשיירות ארקטיות אל הנמל ואליו.
הכוחות הגרמנים הפציצו את העיר ב-1941. מורמנסק סבלה מהרס נרחב ביותר, שנייה רק לסטלינגרד בהיקף ההרס.
אך ההתנגדות הסובייטית מנעה מהגרמנים לכבוש את העיר ולהפסיק את תנועת הרכבות.
התנגדות זו צוינה לשבח ב-1985 כאשר מורמנסק נבחרה לעיר גיבורה, ופסל של אליושה, המציג חייל רוסי ממלחמת העולם, הוצב במקום המשקיף על נמל העיר.
בזמן המלחמה הקרה העיר הייתה מרכז צוללות ושוברות קרח סובייטי, ומאז התפרקות ברית המועצות היא נשארה מרכז של חיל הים הרוסי.
מאז התפרקות ברית המועצות, העיר סובלת מהגירה שלילית - בשנת 1989 בעיר התגוררו כ-470 אלף תושבים ובשנת 2015 רק כ-300 אלף.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 נבנו בתי מגורים רבים והעיר התרחבה דרומה מזרחה וצפונה ובשנות ה-2000 החלו בבניית מרכזי מסחר.
העיר מחולקת לשלושה מחוזות מנהליים: מחוז לנין, מחוז אוקטובר ומחוז האחד במאי.
המחוזות מכילים את השכונות והאזורים הישנים בעיר: מרכז העיר, בולניצ'ני גורודוק, ז'ילסטרוי, פטושקינה, שדה פלאנרנוי, גווארדייסקי, נובויה פלאטו, סקאלני, רוסטה, הכף הירוקה, אזור התעשייה, צפון נאגורניה, דרום נאגורנויה, קאמנויה פלאטו, עמק אויוטה, שלוש הידיות, דרוביאנויה, כף אברהם, רוסליאקובו.
הגוף הייצוגי של השלטון המקומי הוא המועצה העירונית של העיר מורמנסק ובה 30 חברים הנבחרים אחת לחמש שנים.
עד 2010 הרשות המבצעת הייתה מנוהלת על ידי ראש העיר, שנבחר בבחירת ישירות.
מאז אוגוסט 2010 הוחלט כי ראש העיר ימונה בהצבעת חברי המועצה אחת לחמש שנים.
עקב היותה בירת מחוז מורמנסק, בתחומי העיר נמצאים כל גופי הרשות המבצעת, המחוקקת והשופטת של המחוז: כל גופי ממשלת מחוז מורמנסק לרבות משרד המושל שוכנים בבניין אחד בשדרות לנין בעיר, בעוד הדומה המחוזית של מורמנסק שוכנת ברחוב סופיה פרבוסקאיה.
בית המשפט המחוזי שוכן ברחוב פושקין בעיר.
ראש העיר נבחר בבחירות חשאיות בין חברי המועצה לכהונה בת 5 שנים.
ראש העיר הראשון שלאחר נפילת ברית המועצות, אולג נאידיונוב כיהן במשך 11 שנים כראש העיר ותרם רבות לפיתוח העיר.
בספטמבר 2003 נערכו בחירות לראשות העיר, בהן זכה גנאדי גברליאנוב אך כעבור חודש חלה קשות והוא התפטר כעבור שנה.
בסתיו 2004 נערכו בחירות שוב ובהן זכה מיכאיל סבצ'נקו שכיהן עד מרץ 2009 כשהפסיד בבחירות לסרגיי סובוטין.
במאי 2010 סובוטין פוטר ואחריו כיהנו סטפן טנאניקין, אלכסיי ולר ודמיטרי פיליפוב, שמונו בהצבעה של חברי המועצה המחוקקת.
בעיר 296 מתקני ספורט, לרבות 2 היכלי ספורט, 2 אצטדיונים גדולים (אצטדיון סטרויטל והאצטדיון המרכזי), 4 בריכות שחייה, 6 מתקני החלקה על הקרח, 3 מרכזי סקי, מתחם לאתלטיקה ואולם ו-93 אולמות ספורט.
מבין מועדוני הספורט הידועים בעיר, הם קבוצת הכדורגל סבר מורמנסק מהליגה הרוסית השלישית וקבוצת "מורמן" שהתמודדה בעבר בליגת העל הרוסית בבנדי.
מוֹרֶנָה (או סחופת קרחונים) היא תל או רכס סלעי קטן של חלקיקים ושברי סלעים שנותרו בעמק קרחוני שעוצב על ידי תנועת קרחון מסחיפה של תוצרי שחיקה ובליה.
מורנה צידית (Lateral moraines) – גלי סלעים ועפר שהצטברו בצידי הערוץ שבו נע הקרחון.
ניתן לראות רכסים כאלו בעמקים בהם קיים קרחון פעיל ואף בעמקים שעוצבו על ידי קרחון מעידן הקרח שנמס.
מורנה תיכונה (Medial moraine) – איחוד של כמה יובלי קרחונים לערוץ אחד מרכזי עשוי ליצור רכס סלעים אחד או יותר במרכז הקרחון שמקורם במורנה צידית ביובל.
מורנת קצה (Terminal moraine או End moraine) – תל או רכס סלעים אשר נישאו על הקרחון עד חזיתו.
במיקום המרבי שאליו התפשט הקרחון מצטבר החומר שהוסע על הקרחון לכדי תל.
מורנת נסיגה (Recessional moraine) – סדרה של מורנות קצה שנערמו בעת נסיגה של קרחון.
תלים אלה פזורים בתוואי הנסיגה של חזית הקרחון בתום תקופת קרח.
הצטברותם לתלים מעידה על שלבי תנוחה.
ככל שנסיגת הקרחון מהירה יותר, כל המורנה שנוצרת קטנה יותר.
מורנת קרקע (Ground moraines) – שכבת קרקע שנאספת לעיתים בתחתיתו של קרחון לאורך כל הערוץ.
בעת נסיגת הקרחון מתגלה שכבת הקרקע החל ממורנת הקצה ועד למיקומו הנוכחי של קצה הקרחון, או לאורך כל הערוץ במקרה של קרחון שנמס.
שכבת הקרקע מורכבת ממשקעי טיל ויוצרת פני שטח לא רגילים.
מוּרֶנָה (שם מדעי: Muraena) היא סוג של צלופח ממשפחת המורניים המאגד 11 מינים.
מיני הסוג נפוצים מאוד בים התיכון, אך גם בימים טרופיים וסובטרופיים, ובמיוחד בחופים סלעיים ובשוניות אלמוגים.
לצלופחי המורנה סנפיר גב ארוך מראשם ועד זנבם.
למינים מסוג זה אין סנפיר חזה ובטן.
צורתם המוארכת מזכירה במידת מה נחש.
חלק מהמינים מגיעים לאורך של עד שלושה מטר, אך מרביתם אינם מגיעים אלא למחצית מכך.
המורנות מצוידות בפה אימתני ובלסתות חזקות, לכל מורנה יש שתי מערכות לסתות.
אחת גלויה והשנייה נמצאת בתוך גרון הצלופח.
הלסת הראשונה נועדה לאחוז בטרף ואילו הלסת השנייה חותכת ואוכלת את הטרף.
המורנות עלולות לגרום לפציעות חמורות לאויביהן.
הן נוהגות לתקוף אף בני האדם המתקרבים לאזור מחייתן.
באימפריה הרומית נחשבו מספר מיני מורנה למעדן (Muraena helena למשל), וגודלו בבריכות ואקווריומים שיוחדו לצורך זה.
מחוז מורמנסק הוא סובייקט בפדרציה הרוסית.
המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
המחוז גובל עם פינלנד ונורווגיה.
המחוז נמצא בשטח של חצי האי קולה, וברובו מעבר לחוג הקוטב הצפוני.
המחוז נמצא על שפת הים הלבן וים ברנץ.
נכון לינואר 2024 במחוז התגוררו 656,438 תושבים.
בחצי האי קולה התגוררו סאמים.
במהלך המאה ה-12 לאזור הגיעו סוחרים מרפובליקת נובגורוד.
במחצית המאה ה-13 אלכסנדר נבסקי שלח משלחת להוקון הרביעי, מלך נורווגיה להסדרת הגבולות באזור.
הסכם משנת 1326 בין נורווגיה לבין רפובליקת נובגורוד מזכיר שגבולות נותרו ללא שינוי.
בשנת 1478 השטחים סופחו לנסיכות מוסקבה.
יישובי האזור מבחינה מנהלית היו כפופים לארכנגלסק.
במחצית המאה ה-16 הוקם מבצר קולה שהפך להיות מרכז סחר בין-לאומי עם אנגליה והולנד.
קבלת גישה לחופי הים הבלטי עצרה פיתוח סחר באזור.
במהלך מלחמת קרים מבצר קולה נהרס על ידי האנגלים.
בשנת 1883 אזור הוצא מגוברניית ארכנגלסק וקיבל מעמד נפרד.
לתנופת פיתוח אזורי תרמה הקמת מסילת ברזל.
בשנת 1916 הוקם יישוב ונמל חד.
באפריל 1917 הוא קיבל שם מורמנסק.
בשנת 1921 הוקמה גוברניית מורמנסק, אך בשנת 1927 היא נכללה בשטחי מחוז לנינגרד.
באזור נמצאו מחצבים והחל פיתוח תעשייתי של האזור.
בעקבות מלחמת החורף למחוז צורפו אזורים שהיו שייכים לפינלנד.
בשנת 1941 יחידות של גרמניה הנאצית ופינלנד ניסו לנתק את מסילת הברזל ולכבוש אזור מורמנסק.
התקדמות הייתה מועטה מאוד ונמל מורמנסק המשיך להיות יעד של השיירות הארקטיות שיצאו מנמלי בריטניה.
בשנת 1944 יחידות של הצבא האדום החלו במתקפת נגד ואף נכנסו לשטח נורווגיה הכבושה על ידי גרמנים.
בסיום הלחימה ברית המועצות רכשה מפינלנד שטחים באזור הגבול.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 באזור החל פיתוח מואץ של בסיסים עבור הצי הצפוני.
העיר סברומורסק הפכה לבסיסו הראשי.
בשנת 1973 החלה לפעול תחנת הכוח הגרעינית קולה.
הרשות המחוקקת היא "דומה של מחוז מורמנסק" שכוללת 32 חברים.
בספטמבר 2019 לתפקיד נבחר אנדריי צ'יביס.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק לשישה ראיונים ושש ערים בעלי חשיבות מחוזית.
כמו כן קיימות חמש ערים סגורות בהם הוקמו בסיסים של הצי הצפוני.
בשנת 1990 התגוררו מחוז כ-1.2 מיליון תושבים.
כ-94% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-77% מאוכלוסיית המחוז.
בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים (2%).
עמי הצפון (קרלים ופינים) מהווים כ-0.3% מאוכלוסיית המחוז.
העיר הגדולה - מורמנסק ובה מתגוררים כ-266 אלף תושבים.
בשטח המחוז נמצאים מרבצים של אפטיט, ברזל, ניקל, ונחושת.
בים ברנץ נמצאים שדות נפט וגז טבעי.
בשטח המחוז נמצאת תחנת כוח גרעינית הצפונית בעולם.
בעיר מורמנסק יש נמל חשוב המהווה גם בסיס של הצי הרוסי.
דרך כביש ארצי R-21 "קולה" סנקט-פטרבורג-מורמנסק-גבול נורווגיה המחוז מקושר עם חלקים דרומיים של הפדרציה הרוסית.
בנוסף למסילת ברזל מורמנסק-סנקט פטרבורג נבנו מסילות ברזל נוספות.
נמל מורמנסק מהווה נקודת התחלה של נתיב הים הצפוני.
נמל תעופה של מורמנסק קיבל מעמד בין-לאומי.
בשנת 2023 עברו דרכו כ-1.3 מיליון נוסעים.
מורן רוט (נולד ב-10 בנובמבר 1982), הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.
רוט שיחק במהלך הקריירה במדי 14 קבוצות וזכה באליפות המדינה עם הפועל חולון ובגביע המדינה עם מכבי תל אביב.
כמו כן שיחק רוט במדי נבחרת ישראל והשתתף באליפויות אירופה ב-2007 ו-2009.
ביוני 2021, חזר רוט לשחק בקבוצת אליצור גבעתיים מליגה א' מרכז על מנת לסייע לה במאמציה לעלות ליגה.
מגיל צעיר שיחק במחלקת הילדים והנוער של מועדון הכדורסל מכבי אשדוד.
בגיל 16 עבר ללמוד בתיכון קריית שרת שבחולון על מנת להשתלב בנבחרת הכדורסל של בית הספר.
מאמנו בקריית שרת, רן אשר, התמנה כעבור שנה למאמנה של קבוצת הנוער של מכבי תל אביב ורוט עבר אליה בעקבותיו, שם שימש כרכז לצדו של יותם הלפרין.
בגיל 18 עבר רוט לקיבוץ בארי שם החל את קריירת הבוגרים שלו במדי הפועל בארי בליגה הארצית ובמקביל עבד בבית הדפוס של הקיבוץ.
את משחק הבכורה שלו בליגת הבוגרים שיחק במדי קבוצת הפועל בארי נגד קבוצת הפועל גבעתיים.
את שירותו הצבאי עשה רוט בחיל המשטרה הצבאית.
כעבור עונה בבארי עבר רוט למכבי אשדוד בליגה הלאומית.
בשנים 2002–2004 שיחק רוט במדי אליצור רמלה בליגה הלאומית.
מאמנו בשנתו השנייה ברמלה היה זיו ארז שב-2004 מונה למאמנה של א.ס.
רמת השרון בליגת העל וצירף לקבוצה את רוט.
רוט מייחס לארז שיפור משמעותי ביכולתו וביטחונו העצמי, למרות שבמהלך עונתו הראשונה בליגת העל הוחלף זיו על ידי רוני בוסאני.
בעונתו הראשונה בליגת העל במדי א.ס.
רמת השרון, עונת 2004/05, העמיד רוט ממוצעים של 7 נקודות בכ-19 דקות בממוצע למשחק ונבחר לתגלית העונה.
בעונת 2005/06 שיחק רוט במכבי ראשון לציון שאומנה על ידי גיא גודס והעמיד ממוצעים של כ-9 נקודות בכ-23 דקות למשחק והעפיל עם הקבוצה לפיינל פור.
רוט החל את עונת 2006/07 בהפועל גליל עליון אך שוחרר מהקבוצה לאחר ששיחק במדיה 8 משחקים והצטרף למכבי רמת גן עד תום העונה.
בעונת 2007/08 שיחק רוט בהפועל חולון שם לראשונה בליגת העל עלה באופן קבוע בחמישייה הפותחת, העמיד ממוצעים של כ-8 נקודות בכ-27 דקות משחק וזכה עם הקבוצה באליפות המדינה לאחר ניצחון על מכבי תל אביב בגמר הפיינל פור בו קלע רוט 8 נקודות.
בעונת 2008/09 שיחק בהפועל ירושלים שם לראשונה בליגת העל העמיד ממוצע דו-ספרתי של נקודות עם כ-11 נקודות בכ-29 דקות בממוצע למשחק, זכה עם הקבוצה בגביע ווינר והעפיל עמה לפיינל פור שם הפסידה למכבי חיפה בחצי הגמר.
בעונת 2009/10 שיחק רוט בעירוני אשקלון וקלע כ-12 נקודות בכ-29 דקות בממוצע למשחק.
רוט חזר לאחר מכן לחולון ובעונת 2010/11 קלע בממוצע כ-14 נקודות בכ-32 דקות.
באותה עונה קבע רוט שיא קריירה של 28 נקודות במשחק נגד ברק נתניה ונבחר לחמישיית העונה.
בעונת 2011/12 קלע רוט כ-12 נקודות בכ-33 דקות והוביל את ליגת העל באסיסטים עם ממוצע של 8 אסיסטים למשחק.
באותה עונה קבע רוט שיא קריירה של 15 אסיסטים במשחק נגד בני השרון.
רוט נבחר שוב לחמישיית העונה והגיע עם חולון לפיינל פור אותו סיימה חולון במקום השלישי.
בקיץ 2012 סיכם במכבי תל אביב לשלוש שנים.
בחוזהו ישנו סעיף המקנה לקבוצה אופציה להתירו מיידית.
רוט היה שותף לזכייתה של מכבי תל אביב בגביע ווינר ובגביע המדינה, תוך שהוא קולע 4 נקודות במשחק הגמר נגד מכבי חיפה, אך הוא מיעט לשחק במדי מכבי (כ-11 דקות בממוצע למשחק) ובתום העונה חתם על חוזה לשנה אחת עם מכבי חיפה.
במדי חיפה קלע רוט כ-11 נקודות בכ-28 דקות משחק והגיע עם הקבוצה לגמר הפלייאוף שם הפסידה חיפה למכבי תל אביב.
באוקטובר 2014 חתם רוט על חוזה זמני לחודשיים בעירוני נס ציונה במקומו של מאיר טפירו הפצוע.
רוט שיחק שמונה משחקים במדי נס ציונה וקלע כ-4 נקודות בכ-17 דקות למשחק.
בדצמבר 2014 שב רוט לחיפה ועד תום העונה העמיד ממוצעים כ-9 נקודות בכ-23 דקות משחק והגיע עם הקבוצה לפלייאוף שם הודחה בסדרת רבע הגמר על ידי הפועל אילת.
לקראת עונת 2015/16 חתם רוט על חוזה לשנתיים בבני הרצליה.
במהלך העונה נפצע רוט בקרסולו ונעדר מפעילות במשך שלושה חודשים.
כתוצאה מכך שותף רוט ב-17 משחקים בעונה הסדירה (מתוך 33) ובסדרת רבע גמר הפלייאוף שותף רק בשני משחקים בהם שיחק בממוצע כ-6 דקות.
לפני תחילת עונת 2016/17 הודיעה בני הרצליה על סיום דרכו של רוט במועדון.
רוט בתגובה תבע את הקבוצה בטענה כי הפסקת העסקתו נעשתה שלא כדין.לאחר שחרורו מהרצליה התאמן רוט במשך תקופה קצרה עם הפועל ירושלים.
ב-2017 הגיש רוט תביעה נגד ירושלים בטענה שהגיע עם הקבוצה על סיכום על חוזה למשך חודש.
רוט פרש ממשחק פעיל, אימן באקדמיית הכדורסל של הפועל תל אביב בכפר הירוק ופתח מרכז לפיתוח שחקנים צעירים.
ביוני 2021 חזר לשחק בקבוצת אליצור גבעתיים, מליגה א' מחוז מרכז.
רוט זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל על ידי צביקה שרף ב-2006 (למרות שלא שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל).
הוא שיחק במדי הנבחרת בטורניר יורובאסקט 2007 שנערך בספרד וביורובאסקט 2009 שנערך בפולין.
ביולי 2014 זומן רוט לנבחרת ישראל בכדורסל לקראת מוקדמות היורובאסקט, אך ביקש להשתחרר מאימוני ומשחקי הנבחרת, בשל סיבות רפואיות.
על אף שמאמן הנבחרת ארז אדלשטיין לא הסכים לוותר עליו, בייחוד בשל פציעתו של יוגב אוחיון, לא התייצב רוט לאימונים.
בעקבות החלטתו שלא להתייצב לאימוני הנבחרת, עמד בספטמבר 2014 לדין בפני בית הדין של איגוד הכדורסל (יחד עם אלכס טיוס שכמוהו לא התייצב לאימונים).
בית הדין החליט להטיל על רוט קנס בגובה 10,000 שקל, אך לא להשעותו ממשחקים.
במהלך הקריירה שיחק רוט 19 משחקים במדי נבחרת ישראל בהם קלע 21 נקודות (ממוצע של 1.1 נקודות למשחק).
ב-2023 הצטרף רוט לנבחרת ותיקים שהוקמה על-ידי איגוד הכדורסל הישראלי.
הוא נטל חלק במשחק הראווה הראשון של הנבחרת בקמפוס המכללה האקדמית גבעת ושינגטון.
רוט נשוי לנטלי ואב לחמישה ילדים.
מורן אייזנשטיין (נולדה ב-24 בינואר 1978) היא דוגמנית, כוכבת ילדים ומנחת טלוויזיה ישראלית.
אביה מת מטביעה כשהייתה בת 14. הפריצה הגדולה של אייזנשטיין הייתה ב-1999 בפרסומת לנטוויז'ן עם הסלוגן הפרובוקטיבי "ואם ביום שלישי לא בא לי?".
בנוסף היא כיכבה בפרסומות שונות בטלוויזיה, בעיתונים ובשלטי חוצות, ודגמנה בתצוגות אופנה ובקטלוגים שונים.
הנחתה את התוכנית "Y בלילה" בערוץ YTV ב-yes.
ב-2003 שיחקה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה "המופע של סטיב".
שיחקה בסדרה "השיר שלנו" ב-yes בתפקיד עצמה לצד גיא זוארץ, התארחה באחד מפרקי העונה הרביעית של הסדרה "שמש"' וב-1999 השתתפה בפרק בסדרה הקומית "פאזל" (פרק 4, עונה 1).
השתתפה במחזמר לילדים "מסביב לעולם ב-80 שירים" וגם השתתפה בהפיג'מות וב"החיים זה לא הכל " בתפקיד אורח ובהצגת הבידור "החשפנית".
ב-2005 הוציאה אייזנשטיין את הסינגל "ימים לבנים", המספר את סיפור מותו של אביה שנפטר כשהייתה בת 14, אותו היא כתבה לאחר מותו.
ב-2006 החליפה את מירי בוהדנה בהצגה "אני פה בגלל אשתי".
ב-2010 הוציאה גרסה מחודשת לשיר "הבל החן שקר היופי" מאת חיים צינוביץ' (בתור "השרוף"), כדי לקדם את ההצגה שלה "או אני או הקזינו".
ב-2015 השיקה קלטת ילדים בה היא מופיעה בדמות מורני האלופה.
ב-2017 פרסמה אייזנשטיין ספר ילדים בשם "הדוד חום בא לבקר".
ספר זה אף עובד להצגת ילדים, בה השתתפה ולא בתפקיד הראשי.
ב-2021 פרסמה אייזנשטיין ספר שני, הנקרא "הכול לטובה" ועוסק ברוחניות.
ב-2025 פרסמה את ספרה השלישי, "אהבה זה לא!" העוסק במערכות יחסים.
ניהלה במשך שנתיים מערכת זוגית מתוקשרת עם הזמר חיים צינוביץ'.
במאי 2010 נישאה לסוכן הטלנטים שלה, ינאי רטפן, ולהם שלושה ילדים.
באוגוסט 2018 נישאה בשנית לאיש העסקים דני מרקוביץ, לאחר מערכת יחסים של שנה.
מורן זומרפלד (נולד בשנת 1974) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
זומרפלד נולד וגדל במושב רגבה.
הוא שחה בקבוצת השחייה של מכבי נהריה בהדרכתו של משה הירש.
בתחרות גביע חיפה הבינלאומי בשחייה שנערכה בפברואר 1992 זכה זומרפלד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.72 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש מאי אותה שנה והיוותה תחרות אחרונה לקביעת המינימום האולימפי, זכה זומרפלד בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.46 דקות, לפני ברק עטר מהפועל נהריה (1:57.69 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי לפני ברק עטר (4:03.33 דקות).
במשחה ל-100 מטר חופשי הוא קבע תוצאה של 53.55 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באפריל 1993 זכה זומרפלד ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.39 דקות, לפני אריאל דולינקו מכבי חיפה (1:57.61 דקות) ורז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (1:59.24 דקות).
מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.02 שניות, אחרי דימה ריבינסקי מהפועל ירושלים שנירשמה לו תוצאה זהה של 54.02 שניות, בגלל שהשעון האלקטרוני לא נעצר ולפני רז דר (54.08 שניות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.33 דקות, אחרי אריאל דולינקו (4:03.79 דקות) ולפני ברק עטר (4:13.80 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה זומרפלד ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:58.43 דקות, שיפור לשיאו הוותיק של אמיר גניאל שנקבע בשנת 1980 ועמד על 3:59.29 דקות, לפני דניאל קנר מארצות הברית (3:58.60 דקות) ואדם ואן מארצות הברית (4:01.09 דקות).
מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:53.61 דקות, אחרי דניאל קאנר שקבע שיא מכביה חדש של 1:52.25 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:48.62 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 7:33.84 דקות ולפני מקסיקו (8:21.53 דקות).
בינואר 1994 קבע זומרפלד במשחה ל-400 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) שיא ישראלי חדש של 3:53.65 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.08 דקות, לפני אהוד דקטר מהפועל עומר (1:58.04 דקות) ודימה ריבינסקי (1:59.91 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.06 דקות, לפני אהוד דקטר (4:11.73 דקות) ולירן אורן מהפועל נהריה.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.19 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי חיפה (52.59 שניות) ואורן אזרד מהפועל נס ציונה (52.95 שניות).
בינואר 1995 קבע זומרפלד במשחה ל-200 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) שיא ישראלי חדש של 1:49.82 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-1:50 דקות.
חודש לאחר מכן, בפברואר הוא שיפר את שיאו הישראלי במשחה ל-400 מטר חופשי והעמידו על 3:52.96 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.51 דקות, אחרי אהוד דקטר מהפועל עומר (4:03.25 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה ה-15 שנערכו ביולי 1997 זכה זומרפלד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא מכביה חדש של 2:03.54 דקות
מורן רוזנבלט (נולדה ב-14 בספטמבר 1985) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.
זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר לשנת 2015 על תפקידה הראשי בסרט "חתונה מנייר".
מורן רוזנבלט נולדה בתל אביב וגדלה במרכז העיר.
בגיל שש עברה משפחתה לשיכון למד.
את לימודי התיכון העבירה בתיכון חדש.
את שירותה בצה"ל עשתה כנהגת-בוס.
תוך כדי שירותה הצבאי למדה בסדנה אצל ניסן נתיב.
למדה בבית ספר "הדרך" של איל כהן ורות דייכס, בשנתיים הראשונות למדה תיאטרון ובשנה השלישית משחק מול מצלמה עם רות דייכס.
בבית ספר לימדו אותה גם חוה אורטמן, מיקי מבורך, מלכה מרין ועוד.
לאחר הלימודים עברה קורס משחק מול מצלמה אצל חלי מונסנגו.
ב-2011 למדה קורס כתיבה בשילוב עם משחק בסדנאות הבמה אצל הבמאי מאור זגורי.
חצי שנה אחרי שסיימה את לימודיה בבית ספר "הדרך" השתתפה בסרט "אודם" שכתב וביים יהונתן סגל, הפקה משותפת ישראלית-אנגלית.
הסרט מספר על שתי נשים פלסטיניות שחיות בלונדון, אחת מהן מגיעה לבקר את חברתה לאחר שלא התראו שנים רבות.
הן נזכרות בהבזקים לאחור בעלילותיהן מהעבר, מאז שהיו בנות שש עשרה, הזמן בו רוזנבלט משחקת, שבו הן מתגנבות לירושלים ומתרחש אירוע שמותיר בהן חותם עמוק.
לאירוע יש שתי גרסאות שונות.
רוזנבלט משחקת את אינאם, אחת הנערות בצעירותה, ונטלי עטיה משחקת את הנערה בבגרותה.
הסרט דובר אנגלית וערבית – רוזנבלט למדה ערבית בשביל הסרט.
בפברואר 2011 נערכה בכורת הסרט בפסטיבל ברלין והוא הוצג גם בפסטיבל טורונטו.
על תפקידן בסרט זכו רוזנבלט ועטיה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל ירושלים והיא הייתה מועמדת על תפקידה בו לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר.
בסרט משתתפות גם קלרה ח'ורי וזיו ויינר.
ב-2010 שיחקה רוזנבלט בשלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "סימני שאלה", שעלתה ב"רשת", על-פי תסריט של עידו דרור ואופיר בביוף ובבימויו של אופיר בביוף.
היא שיחקה בסרט קצר של דורון עופר "מסע", ובתפקיד קטן בסדרה בריטית בבימויו של פיטר קומינסקי, שצולמה בישראל.
ב-2011 הצטלמה ל"שבלולים בגשם", סרטו העלילתי הראשון של יריב מוזר, על פי סיפור קצר מתוך הספר "גן העצים המתים" של יוסי אבני-לוי.
רוזנבלט משחקת בתפקיד הראשי, שבו היא מגלמת את דמותה של בחורה שחיה בזוגיות מושלמת ופתאום היחסים בינה לבין בן-זוגה מתחילים להתערער כשהוא מקבל מכתבי אהבה מבחור.
בדצמבר 2011 שיחקה בהצגה "קרנבל" שמוצגת בתיאטרון קרוב, עיבוד למחזה "בקרנבל כמו בקרנבל" של יון לוקה קאראג'אלה, בבימויו של ניקו ניתאי.
לפני כן שיחקה בתיאטרון קרוב בהצגה "הזבובים" של סרטר ובהצגה "בית ברנרדה אלבה" של לורקה בבימויו של נועם בן עזר, שהוצגה בצוותא ובפסטיבל אביב.
ב-2012 השתתפה בסרטו הקצר של יואב הורנונג "ניווט גולם", בתפקיד שירי.
ב-2013 שיחקה בסרט הסטודנטים "אחי ואני" של מרינה גורביץ'.
ב-2013 הצטלמה לסרטם של אריק לובצקי ומתי הררי "תפוחים מן המדבר" שיצא לאקרנים בשנת 2015. ב-2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה הקצר של רותי גרוסברגר חרץ "ההזמנה".
ב-2014 שיחקה בסרטה הקצר של עטרה פריש "אחותי היפה", שהוצג בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים.
ב-2014 שיחקה בסרט הסטודנטים "פעם אחרונה" של מעין כהן.
הסרט הוא על אישה המנסה לפתות את בן זוגה בעוד השניים עירומים בחוף ים נטוש.
סירובו העיקש גורם לה לצרף אליהם עוד בחורה, אך כשתוכניותיה משתבשות, היא מבצעת פעולה קיצונית ונואשת.
ב-2015 הוצג סרטה הראשון, בשיתוף עם גפן גנני, "מי שטוב לו", שהוצג במסגרת פסטיבל הקולנוע הגאה בסינמטק תל אביב.
הסרט זכה בפרס הסרט העצמאי בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי בהמשך אותה שנה, שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "חתונה מנייר" של ניצן גלעדי.
הסרט הוצג בפסטיבל טורונטו ועל תפקיד זה זכתה רוזנבלט בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2015.
באותה שנה שיחקה בסדרה "אשתו של גיורא", בבימויה של ליאת אקטע, ששודרה בערוץ 10. היא גילמה את דמותה של גלית, הבת של גיורא.
ב-2016 שיחקה בתיאטרון ב"ירמה" מאת פדריקו גארסיה לורקה ובבימויו של אלירן כספי בתיאטרון תמונע.
בשנה זו גם סיימה לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ב-2018 שיחקה בעונה השנייה של הסדרה "פאודה" בתפקיד ענת מורנו, בסדרה הקומית של חנן סביון וגיא עמיר "שאטו עין כרם" בערוץ 10 ובעונה השנייה של סדרת המתח "כפולים" ששודרה בקשת 12. במהלך אותה שנה השתתפה בסרט הקולנוע "פרה אדומה", ובהצגה צעצועים של אנסמבל קבוצת עבודה.
ב-2019 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "מבצע שלאגר".
ב-2020 כיכבה בסרט הגרמני-ישראלי "חתונה עם סבתא".
ב-2021 השתתפה בסדרת הדרמה הישראלית-אמריקאית "פגע וברח".
את הסדרה יצרו ליאור רז ואבי יששכרוף עבור נטפליקס והיא משודרת שם החל מ-6 באוגוסט 2021.
ב-2022 כיכבה בסרט "כאילו אין מחר" של ניצן גלעדי, עליו גם הייתה מועמדת לפרס אופיר.
ב-2023 הופיעה בסדרה "רוני ותום" בתור אמא של רוני.
באותה שנה גילמה את רינה דיין בעונתה השנייה של הסדרה הארגנטינאית "יוסי, המרגל המתחרט" מבית אמזון פריים וידאו.
בשנת 2024 שיחקה במיני-סדרת הדרמה האמריקאית "היינו בני המזל" של רשת הולו; בדמותה של הרטה.
בשנת 2025 יצא לאקרנים הסרט "ההספד" שכתבה וביימה.
הסרט מועמד לפרס אופיר בקטגוריית הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר.
רוזנבלט היא לסבית מוצהרת, ומ-28 ביולי 2022 נמצאת בזוגיות עם תמר ליברזון.
בפברואר 2024 נולד בנה הבכור.
מורן בוזובסקי (נולדה ב-23 במרץ 1992) היא מאמנת התעמלות אמנותית ישראלית, לשעבר קפטנית נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
כיום מכהנת כמנכל"ית ענף ההתעמלות האומנותית במכבי תל אביב.
כמו כן היא חברת הוועדה המקצועית באיגוד ההתעמלות בישראל, ומקימת רשת בתי ספר ללימוד התעמלות אומנותית.
בוזובסקי החלה להתעמל בשנת 1996 והשתייכה לאגודה מכבי מקפ"ת פתח תקווה.
אל ענף ההתעמלות האמנותית הגיעה במקרה, כאשר הייתה בת ארבע, ואמה חיפשה עבורה ועבור אחותה התאומה, שרון, תחביב לשעות הפנאי, ולכן שלחה אותן לאימון התנסות בהתעמלות קרקע.
באחד הימים לקחה אותם האם למתחם האימון במועד שגוי, בעת שהתקיים בו שיעור בהתעמלות אמנותית, המאמנת ילנה זליקמן עודדה את האמה להכניס את הילדות לניסיון, שרון פרשה לאחר זמן קצר, ומורן נשארה באימונים.
בוזובסקי הייתה אלופת ישראל לשנת 2007 בדרגת נערות.
בשנת 2006 הגיעה למקום החמישי עם תרגיל האלות באליפות אירופה לדרגת נערות, ושנה לאחר מכן עמדה בראש קבוצת הנערות באליפות אירופה בה סיימו במקום החמישי.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010 זכתה יחד עם חברותיה לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי.
באליפות העולם שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011 זכתה הנבחרת בהישג השיא שלה כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים, בתוצאה של 26.675 נק'.
ובכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדה.
באולימפיאדה העפילה הנבחרת לגמר וסיימה במקום השמיני.
כשנה לאחר האולימפיאדה פנה מנכ"ל מכבי תל אביב והציע לבוזובסקי לנהל את המחלקה להתעמלות אומנותית.
כמו כן הקימה רשת בתי ספר להתעמלות אומנותית בשם B-MOR אותה היא מנהלת.
נשואה לאורן ואם לשני ילדים.
מורן רבינוביץ'-בוסקו (נולדה ב-19 בינואר 1981) היא שחיינית עבר ומאמנת שחייה ישראלית.
הייתה שותפה לשיא ישראל במשחי השליחות.
בעלת שתי מדליות, כסף וארד מהמכביה.
היא החלה לשחות בגיל 9 בהפועל ירושלים בהדרכתם של ליאוניד שייחט וימית אבידור.
היא קבעה שיאי גילאים במשחה ל-50 מטר פרפר ובמשחה ל-50 מטר גב.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בשנת 1996 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב ובמשחה ל-200 מטר גב.
בתחרויות השחייה של המכביה החמש-עשרה שנערכו בווינגייט בשנת 1997 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית החלה רבינוביץ' את לימודיה במכון וינגייט, שם קיבלה תואר ראשון ותואר שני.
בתום לימודיה החלה לאמן באקדמיה למצוינות בווינגייט בשנים 2012-2006. נוסף לכך, היא אימנה את נבחרת הקדטים של ישראל בשנים 2009-2008 ואת נבחרת הנוער של ישראל 2013-2011. היא מרצה במכללת זינמן במכון וינגייט, רכזת ומרצה בקורסי מדריכים ומאמנים בשחייה.
רבינוביץ' ריכזה את פרויקט אתנה בשחייה, לקידום נשים בספורט בשנים 2011-2007.
רבינוביץ' מתגוררת עם משפחתה בכפר סבא.
היא נשואה לניר בוסקו, ולהם שלושה ילדים.
כיום, היא עובדת כרכזת תחום שחייה במכללת וינגייט, מורה לשחייה ומחנכת מורה לחינוך גופני בתיכון ע"ש ישראל גלילי שבכפר סבא.
מורן מזור (נולדה ב־17 במאי 1991) היא זמרת ישראלית, זוכת העונה הראשונה של תוכנית המציאות "אייל גולן קורא לך" ונציגת ישראל באירוויזיון 2013.
מזור נולדה בעיר חולון למשפחה יהודית ממוצא גאורגי.
בראיון, היא סיפרה כי הוריה עלו לישראל מגאורגיה בתחילת שנות השבעים.
את שירותה הצבאי עשתה מזור בשנים 2011-2009 בלהקת חיל האוויר.
ב-2011 השתתפה מזור בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות, "אייל גולן קורא לך", וזכתה במקום הראשון.
לקראת אלבומה הראשון הוציאה מזור לאור את הסינגלים "תביט בי", "נסיך שלי", "חודרת ללבך", "אני כאן" ו"עלינו".
ב־2013 נבחרה מזור בקדם-אירוויזיון לייצג את ישראל באירוויזיון 2013 עם השיר "רק בשבילו".
מזור התחרתה בחצי הגמר, סיימה במקום ה-14 עם 40 נקודות, ולא העפילה לגמר התחרות.
2018-הווה: "זה אני" וחזרה לקריירה
ב-25 באפריל 2018, הוציאה מזור סינגל חדש שנקרא: "כמעט מאוהבים".
בשנת 2018, מזור לוהקה לתפקיד ראשי במחזמר "זה אני" של מאור זגורי המבוסס על שירי אייל גולן.
לחן השיר של הסדרה הטורקית "הכלה מאיסטנבול" אותו מזור קנתה בעקבות הסינגל החדש.
ב-4 באוגוסט 2024, יצא הסינגל שנקרא: "פרפרים בבטן".
עם ליעד מאיר, שהגיע למקום ה-82 במצעד היטליסט.
ב-8 בספטמבר התארחה באלבום של הראפר נומי "חמרמורת" בשיר "בלוף".
ב-12 בינואר 2025 התארחה באלבום "שקוף" של הראפר דודא בשיר "כל הטוב בדרך".
מורן מרציאנו (נולד ב-18 ביולי 1978) הוא מלהק ואיש טלוויזיה ישראלי.
נולד וגדל בראשון לציון, הבכור מבין שלושה ילדים.
הוריו הם מייסדי ומנהלי רשת הצעצועים הקמעונאית "צעצועי מורן", שמייבאת צעצועים לישראל.
סיים את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון בהצטיינות, במגמות ביולוגיה וכימיה (1996).
לעיסוקו כמלהק הגיע במקרה, אחרי שפנה לסוכנות שחקנים והציע להם כדוגמן חבר שלו, וכך החל לעבוד כמלהק דוגמניות סוכנות.
בשנת 2000 הקים עם רמי פרשוב את סוכנות הדוגמנות "ארטפורם", איתה ייצג וניהל מספר קטן של דוגמניות מובילות כמו עמית מכטינגר, בר רפאלי, קים איגלינסקי, נינה ברוש (ויק), יעל גולדמן, שרון גניש, מלי לוי, מורן גרוס, מור קציר וחן יאני.
פרשוב היה אחראי על הייצוג בחו"ל ומרציאנו על הייצוג בישראל.
ב-2005 ליהק את המנחים לעונה השנייה של התוכנית "אקזיט".
זו הייתה עבודת הליהוק הראשונה שלו.
ליהק את תוכניות הריאליטי "הישרדות", "הדוגמניות" ו"המירוץ למיליון".
הוא היה מעורב בבניית תוכנה שתעשה פילוח של המתמודדים ל"הישרדות" על ידי שאלות ובחינות פסיכוטכניות.
הוא סייפר בריאיון לחן שליטא מ"גלובס" על צורת ליהוק הריאליטי:
ליהק גם שחקנים עבור העונה השנייה של התוכנית "האלופה", פרסומות לביגוד והלבשה תחתונה ופרסומות שונות.
מרציאנו למד משחק מול מצלמה אצל ליאת ביין ומרצה לשחקנים במסגרות שונות כמו גם בפקולטות ומכללות לתקשורת.
כשחקן הופיע כשחקן אורח בסדרות "עבודה ערבית", "חצויה", "גאליס", 30 ש"ח לשעה ו"בובות" ובסרט "מכתוב".
בסדרה "עספור" שיחק בעונות הראשונה והשנייה את העבריין ליאור ניסימיאן.
החברה שלו כוללת שלוש מחלקות ליהוק: ריאליטי, דרמה ופרסומות.
הוא מייעץ באופן שוטף לגופי שידור, משרדי פרסום, חברות הפקה וכולי בנושאי תוכן וליהוק.
מרצה בפני חברות וגופים פרטיים על ליהוק ועולם הטלוויזיה.
לאחר חמש שנים לנפילתו של גלעד שליט בשבי יזם פרויקט להעלאת מודעות בצורך בהסכם לשחרורו, בו השתתפו כרמי גילון, עמי אילון, גילה אלמגור, משה איבגי, רון קופמן ואייל ברקוביץ'.
במהלך השנים היה הבאסיסט של להקת "אידיאה" שהופיעה במועדונים הלוגוס ובארבי.
כתב והלחין את שירי הלהקה.
היה גם היוצר, הבאסיסט והסולן של להקת "אוקטובר שם זמני", איתה הופיע בערוץ המוזיקה ובמועדון בארבי.
ניגן באס בהופעה באכזיב עם מיכה שטרית.
wake up, השיר שכתב והלחין, הוא שיר הנושא מתוך "פצועים בראש".
נכון ל-2017 מרציאנו עדיין עוסק במוזיקה, כותב, מלחין ומופיע עם חומרים מקוריים שלו ולעיתים גם משתף פעולה עם אמנים אחרים.
בינואר 2014 בחר בו "גלובס" לאחד ממאה האנשים המשפיעים בתקשורת הישראלית.
מרציאנו נישא בשנת 2010 לענבל, עורכת תוכן ומורה ליוגה.
יש להם שתי בנות והם מתגוררים בתל אביב.
אבוט רייפ המאירי 2012 הישרדות VIP בוקי נאה, איתי תורג'מן, אושרי כהן, איתי שגב, אנה ארונוב, ענבל גבריאלי, ענת הראל תוכנית מציאות ערוץ 10 2017 הישרדות פאלאוון רז זהבי, מעיין אדם, ענבר פיניאבסקי, אורי ששון, בר זומר, מנגיסטו.
תוכנית מציאות קשת 12 מבוסס על "My Kitchen Rules" (אוסטרליה) סיון מורג יולי אוגוסט הפקות MKR המטבח המנצח: VIP (עונות 1–3) אורלי זילברשץ ואלישע בנאי, יגאל ושמחה גואטה, רן שריג ודנה ספקטור, דודו ונטלי אהרון.
בני אור מאור לוי, אמיר זרד, ישי ללוש, עמיר בניון, גיא עמיר.
פשע, דרמה yes יוצרים: אלעד ביטון, גיא בלילה, מאור לוי, אמיר זרד, ישי ללוש, עמיר בניון, גיא עמיר.
טלנובלה HOT יוצרות:שירה אלון ומיתר פרהט במאי: אריאל בנבג'י סלוצקי הפקות 2022 בת השוטר (עונות 1–3) ליאור אשכנזי, נטע גרטי, עוז זהבי, ליאנה עיון, מור סרוסי, עידו אליאלי, מנור חקק, יהודה בוחבוט, עומר נודלמן, רועי רשף, מוריס כהן.
סדרת מתח לנוער ניק Yes יוצרת: דנה שץ במאי: רועי פלורנטין ילדי בית העץ הילה דוד, מתן דסה, גילי נמני, מעיין מלכה, רועי נילס, מחסב גברקדיאן.
סדרת נעורים כאן חינוכית יוצרים: שירילי דשא ורועי שגב במאית: שירילי דשא יולי אוגוסט הפקות פריפריה אימפריה אוריה עזרן, אורטל בניסטי, משפחת מנשרוב, נעמה מריומה.
Yes במאית/עורכת: אורנה בן-דור אנדמול שיין ישראל חידת משולם יואב לוי, מירב שירום, יהודה נהרי, דנה מיינרט, חגית דסברג דוקו-דרמה תאגיד השידור הישראלי יוצר: רני סער במאי: רני סער יואב גרוס הפקות שומקום אלה לי להב, עילי צ'פמן, מיה צפיר, אליס ז'אנו, דינה סנדרסון, פיליפ שאולוב.
קשת במאית ועורכת: סיון מורג יולי אוגוסט הפקות כראמל (עונות 1–4) לירית בלבן, יובל סגל, אפרת בוימולד, עמרי לקס, יונתן בר אור, ליר עיסא.
סדרה לילדים ונוער כאן חינוכית יוצרים: שירילי דשא ורועי שגב רועי שגב דרימארס (עונה 1 + 2) רומי אבירם שון אמסלם, יהודה בוחבוט, עמית הכטר, איילון שנהר, לוסי איוב, תום גרציאני, ישי גולן, כרמל זורע, אלה לי להב, אופיר פרץ, נבו קטן.
סדרת מדע בדיוני לנוער הוט-זום יוצרים: סיון שיקאנג'י חיים אביחיל במאי: רני סער, אביעד קידר סטוריז לעוף על אנה אנה זק, אור בן מלך, מיקה סגל, רביד רונן, אביתר עוזרי, עילי צ'פמן, ניקול פודבולני.
ירון ארזי גרין הפקות שיניים ליאור אשכנזי ואביב פנקס עלמה גניהר גרייט הפקות 2024 מזל חתולה חנן סביון, גיא עמיר, ליאור אשכנזי, מלי לוי, רותם אבוהב, יוסי מרשק חנן סביון, גיא עמיר חנן סביון, גיא עמיר אדר שפרן-פירמה
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024ליהוק בתוכנית ריאליטי ו/או דוקו-ריאליטיהמירוץ למיליון
מורן סמואל (נולדה ב-24 באפריל 1982) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית, האלופה הפאראלימפית (פריז 2024) וסגנית האלופה הפאראלימפית (טוקיו 2020) בחתירה ל-2,000 מטר.
זוכת מדליית ארד (ריו דה ז'ניירו 2016) בחתירה ל-1000 מטר.
לשעבר שחקנית נבחרת ישראל בכדורסל.
שירתה בצה"ל בחיל האוויר על תקן ספורטאית מצטיינת.
בשנת 2006 סבלה מהתפרצות מום מולד בכלי דם בעמוד השדרה, והפכה משותקת בפלג גופה התחתון.
לאחר תקופת שיקום, השלימה את לימודיה האקדמיים ופעלה עם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים להקמתה מחדש של נבחרת נשים בכדורסל כיסאות גלגלים.
לאחר מכן, במסגרת פעילותה בספורט הנכים, החלה להתאמן בחתירה והגיעה להישגים רבים.
היא בוגרת תואר ראשון בלימודי פיזיותרפיה ותואר שני בחינוך והתפתחות בגיל הרך, שניהם מאוניברסיטת חיפה.
משנת 2012 היא שותפה לפרויקט אתנה של המועצה הציבורית לקידום ספורט הנשים בישראל, שבמסגרתו היא מרצה בבתי ספר, אגודות ספורט, וקהלים שונים בישראל ומחוץ לה, ומרצה במרכז המרצים לישראל.
בשנת 2025 השתתפה בעונה הרביעית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 לצד הרקדן שון זיו והודחה בהדחה השלוש עשרה.
סמואל שיחקה כדורסל בקבוצת נירוסופט כרמיאל בגילאי הנוער ובליגת העל בכדורסל נשים.
היא שירתה בצה"ל על תקן ספורטאית מצטיינת.
לאחר שירותה הצבאי, שיחקה בנבחרת ישראל לכדורסל, והשתתפה עם נירוסופט כרמיאל במשחקי גביע אירופה.
בעקבות השיתוק בפלג גופה התחתון, פעלה להקמתה מחדש של נבחרת נשים בכדורסל כיסאות גלגלים, וב-2011 העפילה איתה לאליפות אירופה.
במקביל הצטרפה גם כשחקנית נבחרת הגברים בבית הלוחם תל אביב, וזכתה עם הנבחרת באליפויות וגביעי מדינה רבים לאורך השנים, ושיחקה במשחקי גביע אירופה.
בשנת 2013 ייצגה את מדינת ישראל באליפות אירופה בכדורסל כיסאות גלגלים, כקפטן הנבחרת שסיימה במקום השביעי הכללי.
בתחרות זו נבחרה לאחת מחמש השחקניות הטובות באירופה תחת הכותרת "All Star Team".
ב-2010 החלה להתאמן בענף החתירה בסירת יחיד.
היא ייצגה את ישראל כחותרת ב וסיימה במקום החמישי.
בהמשך זכתה ב-6 מדליות באליפויות העולם, 3 מדליות בגביע העולם ובמדליות באליפויות אירופה.
אלופת עולם:ב-2015 זכתה במדליית זהב באליפות העולם, ובגביע העולם ל-1000 מטר.
ארד פאראלימפי:במשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'ניירו זכתה במדליית ארד, בתוצאה של 5:17.46 דקות, אחרי רייצ'ל מוריס מבריטניה (5:13.69 דקות) ווואנג לילי מסין (5:16.65 דקות).
סגנית אלופת עולם:ב-23 בפברואר 2021 נערכה אליפות העולם בחתירה באולם באופן ווירטואלי, זכתה במדליית כסף ב-2000 מטר.
סגנית אלופת אירופה: באליפות אירופה אפריל 2021, שהתקיימה בווארזה שבאיטליה, זכתה במדליית כסף.
סגנית אלופה פאראלימפית:במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו זכתה במדליית כסף במקצה ל-2000 מטר בתוצאה של 11:18.39 דקות, אחרי בירגיט סקרסטיין מנורווגיה (10:56.88 דקות) ולפני נטלי בנואה מצרפת (11:28.44 דקות).
היא נפסלה בשלב המוקדמות לאחר שהשופטים קבעו שהכיסא בסירתה אינו תואם את חוקי התחרות, אך סיימה ראשונה בבית הניחומים בתוצאה של 10:33.34 דקות ועלתה לגמר.
סגנית אלופת אירופה:ב-27 במאי 2023 זכתה במדליית כסף במקצה ל-2000 מטר בסירת יחיד באליפות אירופה שנערכה בסלובניה בזמן של 10:07.97 דקות.
אלופה פאראלימפית:במשחקים הפאראלימפיים בפריז זכתה במדליית זהב בתחרות ל-2000 מטר בתוצאה של 10:25.40 דקות, לפני בירגיט סקרשטיין מנורווגיה (10:33.96 דקות) ונטלי בנואה מצרפת (10:34.40 דקות).
בשלב המוקדמות היא קבעה שיא פאראלימפי חדש 9:58:02 דקות.
ב-2011 זכתה סמואל בתואר ספורטאית השנה מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
ב-2013 נבחרה לאחת מחמש השחקניות הטובות בכדורסל כיסאות גלגלים באירופה, תחת הכותרת "All Star Team".
ב-2019 נבחרה להשיא את משואת טקס יום העצמאות ה-71 למדינת ישראל בהר הרצל, לצד הכדורגלן מנשה זלקה, לכבודם של הספורטאיות והספורטאים הישראלים.
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020), התכבדה בנשיאת דגל ישראל בטקס הפתיחה, יחד עם נדב לוי.
סמואל היא לסבית, וב-2012 נישאה בטקס אזרחי בניו יורק ללימור גולדברג, מנהלת פרויקטים בהתאחדות לספורט הנכים.
בנובמבר 2019 השתתפה בתוכנית "סליחה על השאלה", בפרק שהוקדש לאנשים שמתניידים בכיסאות גלגלים.
באוגוסט 2022 השתתפה בתוכנית "המרדף" של כאן 11 והתחרתה מול ה"צייסר" אך לבסוף לא הרוויחה את הכסף שב"בנק".
בשנת 2023 כתבה את הספר "סבתא ואני" (הוצאת "ספר לכל") שנכתב לזכר קרוב משפחתה אלעד אזרן, שנפטר בגיל שנתיים ושמונה חודשים, ואיבריו הושתלו בגופם של חמישה אנשים.
מורן קריב (Moran Kariv) (נולד ב-30 במאי 1976) הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן ובמאי ישראלי.
מורן קריב הוא בנם של המלחין והמעבד המוזיקלי אורי קריב ודגנית קריב, שהייתה סולנית להקת חיל האוויר באמצע שנות ה-70. חבר בהרכב "יוסטון פרוג'קט".
החל משנת 2003 עיבד והפיק רמיקסים רשמיים לאמנים ישראלים מוכרים כמו גידי גוב ("אני שוב מתאהב") אריק סיני ("סיבה טובה"), משה פרץ ("קרמלה") יהורם גאון ("לא נפסיק לשיר") וסי היימן ("גיבור גדול") .
בין האמנים הנוספים שאיתם עבד נמצאים: יהודה פוליקר, עילי בוטנר, קובי אפללו, עדן בן זקן, גלעד שגב, רן דנקר, אברהם טל, התקווה 6, הראל סקעת, קרן פלס, מאיה בוסקילה, דנה לפידות, מארינה מקסימיליאן וריקי גל.
בשנת 2010 הופיע יחד עם ערן ברנע תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" כמופע החימום של הזמרת ריהאנה.
ההופעה התקיימה באצטדיון בלומפילד שבתל אביב ב-30 במאי, מטעם חברת אורנג', והייתה פתוחה רק למוזמני ומתנדבי לקוחות אורנג' מעל גיל 16, אשר תרמו 4 שעות התנדבות לקהילה.
מורן חתום בחברת התקליטים הבינלאומית "Pacha Recording" הנמצאת באיביזה שבספרד ופרסם קטעים רבים בעולם תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" ובאופן עצמאי.
בשנת 2014 צילם, ביים והפיק את הקליפ של "רנטינו", או בשמו "Love Bull" לשיר "Magic".
בשנים 2016-2015. הפיק עוד שני קלפים לאותו יוצר, "Duschi Duschi" בגרמנית ו"Run Up the Sky" באנגלית.
השיר נכנס לערוץ העולמי "Clubbing TV" תחת קטגוריית "Hits".
בשנת 2016 הפיק ביחד עם שמוליק נויפלד לזמרת שפיטה את המנון מצעד הגאווה הרשמי של תל אביב לשיר Pink שהוא גרסת כיסוי ללהיט של להקת Aerosmith משנת 1996.
חוץ מעיסוקו בתחום המוזיקה, עוסק קריב בשנים האחרונות בבימוי וצילום קליפים מקצועיים, בין היתר לאמנים כמו: עברי לידר, ברי סחרוף, מוקי, עלמה זהר, שמעון בוסקילה, ים רפאלי, נרקיס ועוד.
בשנת 2019 ביים וצילם את הקליפ הבינלאומי לשיר "Faded" (במקור נכתב על ידי Zhu) אשר הופק מחדש על ידי צמד התקליטניות האוסטרליות NERVO בשיתוף פעולה עם אמן הטראנס הישראלי Skazi
הקליפ והשיר יצאו תחת הלייבל ההולנדי Spinnin' Records.
בשנת 2023, תיעד את המייקינג אוף לצילומי הקליפ "יוניקורן" בביצועה של נועה קירל אשר צולם בוורשה, פולין.
2009: הפיק ועיבד את הEP "היבריד" שכלל שישה עיבודים מחודשים לשיריו של הזמר רמי קלינשטיין
2012: ערך והקליט את האלבום הבינלאומי "Pacha - Summer 2012" שיצא בתפוצה עולמית בחברת התקליטים "Pacha Recording", בסוף השנה הוציא בחברת התקליטים אן אם סי את האלבום "יוסטון פרוג'קט - אוסף הרמיקסים הרשמי"
2013: הפיק שני קטעים ("עכשיו טוב", "תן") לאלבום הרמיקסים של גלעד שגב, זאת לאחר שקיבל מורן בספטמבר 2010 אלבום זהב כחלק מהשתתפותו באלבום "נועדנו".
מורן לביא (נולדה ב-3 בפברואר 1983) היא כדורגלנית עבר ישראלית ששיחקה כקשרית מרכזית בקבוצת אס"א תל אביב והייתה קפטנית נבחרת ישראל.
מורן לביא נולדה בכפר סבא וגדלה ברעננה.
עד גיל 15 שיחקה טניס מקצועי ברמת השרון.
לביא דורגה בעשירייה הראשונה בטניס נשים.
לאחר שהגיעה להשיגים בולטים בטניס החליטה לפרוש לטובת הכדורגל, מכיוון שחיפשה לעסוק בספורט קבוצתי.
כאשר החלה ללמוד בחטיבת "יהונתן", פגשה במאמן אשר מסינג, שחקן עבר בקבוצת הכח עמידר רמת גן, לאחר שראה את יכולות המשחק שלה הפנה אותה למאמן אלון שרייר ומאז היא משחקת כדורגל.
לביא זכתה באליפות בתי הספר בקטרגל עם בית ספרה, תיכון "מור מטרו ווסט" רעננה.
באותו העת היא שיחקה בקבוצת הפועל רעננה.
ב-1998, שנה אחרי שהצטרפה לליגת הנערות בכדורגל, נפתחה ליגת הנשים הראשונה בישראל, מאז שיחקה בקבוצת אס"א תל אביב.
למשך תקופה מסוימת הייתה שיאנית ההופעות בנבחרת ישראל והשחקנית הוותיקה ביותר בליגת הנשים בישראל.
בשנת 2002 נסעה לביא ללימודים ב-TCU Texas Christian University בטקסס שם למדה עד לשנת 2006. במסגרת לימודיה שיחקה במשך ארבע שנים בקבוצה המצטיינת של המכללה וסיימה את התואר שלה ביחסים בינלאומיים ואנתרופולוגיה בהצטיינות.
בתום לימודיה, בקיץ 2006, נסעה לביא לאיסלנד שם שיחקה במשך חודשיים בקבוצה Haukar המדורגת בליגה השנייה כדי לנסות ולהעלות את הקבוצה ליגה.
לביא שיחקה ארבע עונות ברציפות במוקדמות ליגת האלופות לנשים.
בעונת 2012 זכתה קבוצתה במקום הראשון במשחקי המוקדמות, שם הבקיעה לביא גול נגד קבוצה מפורטוגל.
הנבחרת עלתה לאליפות והגיעה לאחת מ-32 הקבוצות הטובות באירופה, שם הפסידה לאלופת איטליה בשני המשחקים.
זהו השלב הגבוה ביותר בליגה העולמית, אליו הגיעה קבוצת כדורגל לנשים ישראלית.
עבדה גם כרכזת פרויקטים באתנה באיגוד הטניס וכמאמנת כדורגל באתנה ג'וניור.
מאמנת קבוצת הנערות של הפועל רעננה בליגת הנערות (2012)
מדריכת מאמני כדורגל מטעם ההתאחדות לכדורגל בישראל
מדריכת כושר מטעם שיאים של מכון וינגייט
מורן מזוז (נולדה ב-21 בנובמבר 1983) היא זמרת, פזמונאית, מרצה ויוצרת ישראלית.
התפרסמה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
בגיל ארבע החלה ללמוד נגינה בפסנתר ואורגן, ובגיל שמונה החלה ללמוד פיתוח קול.
בילדותה שרה במקהלה בשם "קיבוץ גלויות" בנתיבות, שם שרו בעברית, אמהרית ורוסית.
בגיל 15 הצטרפה לתיאטרון העירוני בנתיבות בניהולה של הבמאית חני אלימלך, שם שיחקה ושרה במספר הצגות.
במסגרת לימודיה התיכוניים השלימה חמש יחידות בגרות במוזיקה כמקצוע מוגבר.
בשנת 2001, למרות היותה מוגבלת ראייה ועל אף שקיבלה פטור על בסיס פרופיל 21, התגייסה לצה"ל, ושירתה בהתנדבות כמש"קית חינוך בבית הספר לטיסה של חיל האוויר.
לאחר שחרורה מצה"ל החלה לימודי תואר ראשון בתקשורת במכללת ספיר, והתמחתה בעיתונאות ורדיו, מתוך משיכה לתחומי הבידור והבמה.
בהמשך, סיימה גם תואר שני בפוליטיקה ומדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
כשהייתה בת 25, תוך כדי לימודי התואר השני שלה, ניגשה מזוז לאודישנים של תוכנית הריאליטי "כוכב נולד".
מזוז עברה את האודישנים בהצלחה, והגיעה לנבחרת של 22 הזמרים והזמרות שהתמודדו בתחרות כוכב נולד 7. סיפורה האישי של מזוז ויכולותיה המוזיקליות הקנו לה אהדה מצד הצופים ושופטי התוכנית, והיא הגיעה עד שלב חצי הגמר, בו הודחה מהתוכנית כשהיא מסיימת במקום החמישי.
לאחר הדחתה, יצאה כנגד השופטים שלא אהבו את ביצועה לשיר של אביב גפן.
כמה חודשים לאחר סיום התוכנית, יצא לרדיו הסינגל הראשון של מזוז, , שכתב דידי שחר והלחין שמעון בוסקילה.
השיר זכה להצלחה והושמע בתחנות הרדיו השונות, וכמו כן עובד גם לריקוד בגרסת ריקודי עם על ידי המרקיד והכוריאוגרף איציק בן דהן.
הריקוד מבוצע בחוגי מחול ובהרכבים שונים של ריקודי עם.
בשנת 2012 מזוז הקליטה את השיר ששרו במקור הפרברים, כחלק מהאוסף "צעד קדימה", פרויקט חידוש שירי ריקודי עם בהשתתפות זמרים מובילים.
באוקטובר 2012 פורסם שיר בשם , בו ביצעה דואט יחד עם הזמר שניר כהן.
בשנת 2013 מזוז השתתפה בקדם-אירוויזיון עם השיר , והעפילה לשלב הגמר.
ב-27 באוגוסט 2014 פרסמה מזוז שיר חדש בשם "אתה שנשארת", שאותו כתבה והלחין עבורה הזמר סגיב כהן, לקראת אלבום הבכורה שלה.
בדצמבר 2014 יצא הסינגל השני של מזוז מתוך אלבומה בו היא מבצעת דואט עם הראפר אבי מסיקה.
בשנת 2020 יצא סינגל נוסף של מזוז, "עד קצה הזמן", שנכתב על ידי עינת הולנדר והולחן על ידי ליאור מיירה ואלירן אביטל.
בתחומי האמנויות השונים וקידום אג'נדה חברתית
במקביל להופעותיה בישראל ומחוצה לה, בשנת 2016 השתתפה מורן כפרזנטורית בקמפיין נגישות המרחב הציבורי לאנשים עם הפרעות ראייה מטעם נציבות שוויון זכויות לאנשים בעלי מוגבלויות, בתשדיר שעלה בכלל המדיה הארצית.
בנוסף החלה לשמש כפרזנטורית שלחברת אורקם טכנולוגיות הישראלית המפתחת משקפיים מיוחדים המסייעים לאנשים לקויי ראייה ועיוורים לקרוא טקסטים, מסמכים, מכתבים וזיהוי צבעים ופרצופים באמצעות מצלמה חכמה.
בשנת 2017 השתתפה מזוז בשנית בקמפיין נגישות והפעם לשיפור הנגישות במרחב העסקי.