tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-16 ביוני 2015 שבה הסדרה לעונה שנייה, וב-8 באוקטובר 2015, חודשה הסדרה לעונה שלישית אשר עלתה לשידור ב-6 ביולי 2016. ב-7 בספטמבר 2016, בוטלה הסדרה לאחר שלוש עונות.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ yes Oh ובשירות ה-VOD של yes.
הסדרה עוקבת אחרי משפחה אמריקאית הנשאבת לתוך קרבי השלטון במדינה מזרח תיכונית סוערת בשם אבודין.
בסאם "בארי" אל פאיד (אדם ריינר), בנו הצעיר של דיקטטור החולש על מדינה שסועת קרבות, מסיים גלות מרצון בת 20 שנים כדי לחזור למולדתו, מלווה באשתו האמריקאית מולי, וילדיו, לצורך חתונתו של אחיינו.
הוא מעולם לא רצה לחזור והדינמיקה המשפחתית מחזירה אותו למקומות לא נעימים בעברו.
כשטרגדיה משפחתית משנה את כל התוכניות, הוא ומשפחתו נגררים פנימה.
20 שנה לאחר שנעדר מן המדינה, הסכים בסאם לחזור לביקור לצורך השתתפות בשמחה משפחתית.
בזמן הביקור מת אביו של בסאם, ובמקומו עולה לשלטון אחיו של בסאם, ג'מאל.
בסאם מחליט להישאר לזמן מה באבודין, והוא משמש כיועץ לאחיו, שממשיך את הקו של אביו.
בסאם "בארי" אל פאיד (אדם ריינר): בנו השני של הדיקטטור חאלד ואחיו של ג'מאל, היה בגלות מרצון בלוס אנג'לס, עובד כרופא ילדים.
מולי אל פאיד (ג'ניפר פיניגן): אשתו האמריקאית של בארי, שעימו יש לה שני ילדים מתבגרים, רופאה במקצועה.
ג'מאל אל פאיד (אשרף ברהום): אחיו הגדול של בסאם, הופך לנשיא אבודין לאחר מותו של אביו.
ליילה אל פאיד (מורן אטיאס): אשתו של ג'מאל, לה ולבסאם הייתה אהבת נעורים שנקטעה כשבסאם החליט לעזוב את אבודין.
סמואל "סמי" אל פאיד (נח סילבר): בנם ההומוסקסואל של בסאם ומולי, ילד מרדן.
אמה אל פאיד (אן וינטרס): בתם של בסאם ומולי, עצמאית ומקשיבה להוריה בניגוד לאחיה.
אמירה אל פאיד (אליס קריגה) (עונות 1–2): אמם של בסאם וג'מאל.
אחמד אל פאיד (קמרון גאראי): בנם של ג'מאל וליילה.
השני בתור למנהיגות אחרי ג'מאל.
בהמשך מתגלה שהוא בנו של בסאם.
נסראת אל פאיד (סיבילה דין): כלתו של אחמד.
ג'ון טאקר (ג'סטין קירק) (עונה 1): דיפלומט אמריקאי שמתמנה לשגריר ארצות הברית באבודין.
ג'נה אולסן (ורן שמידט) (עונה 1): אחותה הצעירה של מולי, שמופיעה פתאום באבודין ומפתיעה את מולי ומשפחתה.
צעירה בעלת רוח חופשית, שדרכיה הפזיזים בדרך כלל באים עם הסתייגות מצד מולי ובארי.
יוסוף (סלים דאו) (עונה 1): יועצם הפוליטי של חאלד וג'מאל.
לאה אקסלי (לזלי הופ): עובדת בשגרירות ארצות הברית באבודין.
פאוזי נדאל (פארס פארס): עיתונאי וחבר ילדות של בארי.
סמירה נדאל (מור פולנוהר) (עונות 1–2): בתו של פאוזי, נערה מוסלמית בשנות ה-20 לחייה, הפעילה באופוזיציה ונלחמת באומץ על העקרונות בהם מאמינה.
שייח' ראשיד (מוחמד בכרי) (עונה 1): מנהיג ההתנגדות לשעבר שנמצא בגלות.
איהאב ראשיד (אלכסנדר קארים): בנו של השייח' ראשיד ומנהיג ההתנגדות הנוכחי ובעל שאיפות משלו להשתלט על הממשלה.
עבדול (מהדי דהבי) (עונה 1; אורח בעונה 2): קצין הביטחון של משפחת אל פאיד.
ג'ימי טימונס (ג'ייק וובר) (עונה 2): עורך דין.
סולומון (אריון באקייר) (עונה 2): מנהיג צבא אפריקאי.
דליה אל יאזבק (מילה קרלינג) (עונות 2–3): אשתו הצעירה של אמוס אל יאזבק.
גנרל ויליאם קוגסוול (כריס נות') (עונה 3): איש צבא אמריקאי שהובא לאבודין כדי להבטיח כי האינטרסים האמריקאים במזרח התיכון מוגנים תחת נשיאותו של בארי.
בעוד שהסדרה מצולמת בערים רבות בישראל (ביניהן כפר סבא, פתח תקווה ותל אביב) ובמרוקו, הוחלט על העברת צילומי הפרקים שנותרו מישראל לאיסטנבול, טורקיה בעקבות מבצע צוק איתן.
המדינה הערבית הבדיונית של "אבודין" נערכה במכוון מתוך אלמנטים מעורבים של מספר מדינות אמיתיות שונות, על מנת לא לדמות אומה מסוימת או מצב מסוים.
מפיקי הסדרה גם אמרו כי לא ייאמרו כתות או חמולות מסוימות תוך כדי התייחסות לפרטים.
המפיק בפועל הווארד גורדון ציין: "אנחנו רוצים להתרחק מהמציאות ובכל זאת לחטוב אליה כל עוד זה סוג של מרגיש נכון מבחינה רגשית ותרבותית".
גולדברג (נולד ב-16 במאי 1939) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
הרווי גולדברג נולד וגדל בקווינס, ניו יורק.
למד בבית ספר כללי ובמקביל בתלמוד תורה בבית ספר קונסרבטיבי.
אחר-כך למד ב-day school (ישיבה קטנה) ומשם המשיך לתיכון.
סביו היגרו לארצות הברית ממזרח אירופה.
להרווי אחות שגדולה ממנו בשש שנים, פסיכולוגית קלינית במקצועה המתגוררת בארצות הברית.
סיים תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה (1961).
במהלך התואר הראשון שהה בישראל במשך שנה במכון ללימודי חו"ל מטעם הסוכנות היהודית.
במקביל לתואר האזין לקורסים ביהדות בסמינר התאולוגי היהודי.
בוגר תואר שני (1963) ושלישי (1967) מאוניברסיטת הרווארד.
הדוקטורט התבסס על עבודת שדה שעשה במושב עולים בשם פורת בגוש תל מונד, בו שהה בשנים 1963–1965.
שימש כאסיסטנט בהרווארד, כמדריך באוניברסיטת איווה וכ-assistant professor באוניברסיטה איווה (1967–1969) וכ-associate professor באוניברסיטת איווה (1969–1972); היה עמית מחקר באוניברסיטת קולומביה (1968–1969).
עלה לישראל והתמנה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית בשנת 1972, התמנה לפרופסור חבר ב-1979. שימש כראש המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה (1984–1987), התמנה לפרופסור מן המניין ב-1987. באביב, 2004 היה מתאם קבוצה (עם סטיבן כהן) במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית.
פרש מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס ב-2007. היה מופקד הקתדרה על שם שרה אלן שיין לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה.
גולדברג שימש כמרצה, פרופסור אורח ועמית בסמינר התאולוגי היהודי; באוניברסיטת טקסס באוסטין; סט.
היה ממקימי האגודה הישראלית לאנתרופולוגיה בשנת 1973, ב-2014 נבחר בשנית ליושב הראש שלה.
באותה שנה, שימש כחבר בוועדה האקדמית המייעצת של מכללת אשקלון.
הרווי גולדברג נשוי ליהודית משנת 1962 ולהם ארבעה ילדים: הבכור, דניאל גולדברג – שופט בבית הדין לעבודה, אילנה גולדברג – ד"ר לאנתרופולוגיה ומתרגמת, מיכל גולדברג – פסיכולוגית קלינית, והצעיר, פרופ' יהושע גולדברג - חוקר במדעי המוח.
רוב מחקריו של הרוי גולדברג עוסקים ביהודי צפון אפריקה, בעיקר לוב, גם בארצות מוצאם וגם בישראל; הוא משלב במחקריו אנתרופולוגיה עם מדעי היהדות.
שוכני מערות ומגדלי פרי הדר
ספר המבוסס על עבודת הדוקטור של גולדברג, שראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1972. מתמקד במהגרים מהאזורים ההרריים של דרום טריפוליטניה, לוב.
בישראל הם התיישבו במושב, התפרנסו מחקלאות, היו בעלי פרדסים והמשיכו הרבה מעקרונות ארגון הכפר והמנהגים שלהם מלוב.
הגיד מרדכי : קורות לוב ויהודיה, יישוביהם ומנהגיהם
כתב היד של מרדכי הכהן (1856–1929), יהודי יליד טריפולי, שכתב ספר בכתב רש"י בעברית על תולדות יהודי טריפולי.
הספר כולל תיאור של הדיאלקט הערבי של יהודי טריפולי, הסביבה בה היהודים חיו, המבנה החברתי וההיסטוריה שלהם.
מסתיים בכיבוש האיטלקי של טריפולי ב-1911. מרדכי פרסם חלק קטן מכתב היד באיטלקית ביחד עם מזרחן איטלקי.
כתב היד העברי היה קיים במספר עותקים, שאחד מהם הגיע לספריה הלאומית בזמן מלחמת העולם השנייה.
גולדברג ההדיר והוסיף מבוא והערות.
הספר יצא לאור בשתי מהדורות בהוצאת מכון בן-צבי.
חלק ממנו על היהודים בעיירות הקטנות תורגם לאנגלית ויצא בשתי מהדורות - האחת בארצות הברית והשנייה באנגליה.
גולדברג ליווה כאנתרופולוג פרויקט לקידום נוער טעון טיפוח בקריית שמונה.
הוא תיאר את הפרויקט וניתח אותו בהקשרו הרחב - הפוליטי והאקדמי.
חיי היהודים בלוב המוסלמית: יריבים וקרובים
הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת שיקגו בשנת 1990. הוא מייצג אינטגרציה של אסופת מאמרים שדנו במפגש היומיומי של יהודים ומוסלמים במישור הבין-דתי: מנהגים, היבטים יומיומיים של חיים משותפים, וגם תחרותיים.
גולדברג הראה שהיהודים היו אמנם אנשי חסותם של המוסלמים, אבל מבחינת ההתנהגות היומיומית התקיימה היכרות אינטימית של שתי הקבוצות עד כדי הכרת מנהגי רעותה, כשחלק מהמנהגים היו משותפים.
היו מוסלמים שפקדו קברי צדיקים של יהודים ובזמן חג הקורבן המוסלמי כאשר נהגו לשחוט כבשים, היו מקצת היהודים בטריפולי ששחטו כבשים גם הם.
הן היהודים והן המוסלמים רואים באברהם אבינו מייסד של דתם.
אסופת מאמרים העוסקת ביהודים בישראל ובארצות הברית.
בישראל מתמקדים ביהודים ספרדים ומזרחים ובארצות הברית באורתודוקסים וקונסרבטיבים.
עוד ספר שגולדברג ערך בכיוון זה ראה אור בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 2001.
החוויה הישראלית: מחקרים במסע של נוער ובזהות היהודית
מונוגרפיה המכילה מחקרים אתנוגרפיים אודות נוער יהודי אמריקאי שהשתתף במסע חינוכי לישראל בשנות התשעים.
גולדברג ערך את הספר עם סם הילמן וברברה קירשנבלט-גימבלט וכתב בו מאמר ארוך, שמתאר ומנתח מסע שורשים לישראל של נוער רפורמי יהודי, אותו ליווה.
הספר התפרסם בהוצאת קרן קרב ב-2002.
טקסי מעבר יהודיים: מעגלי החיים היהודיים
הספר יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 2003. דן בטקסי מעבר יהודיים מראשיתם עד זמננו.
הספר מחבר בין האנתרופולוגיה להיסטוריה, בצורה כזו שטקסטים היהודיים נכנסים להסברים של ההווה והמחקר האנתרופולוגי מעניק נקודת מבט להבנת התהליכים ההיסטוריים.
אחד הנושאים בהם עסק הספר היה ברית המילה, גולדברג טוען שברית המילה בעלת חשיבות לנשים, למרות שלא מלו אותן.
אחד הפרקים דן בטקס בר המצווה כריטואל ומנתח את התופעה של אנשים שעורכים טקס בר מצווה בגיל מבוגר.
פרק אחר מתאר את המשמעויות של חיי הקהילה היהודיים בחיי הפרט.
הספר דן גם בטקס הנישואים ובריטואלים שצמחו בעת החדשה - עליה לרגל חינוכית ומסע לחיפוש שורשים.
שייכות דינמית: הזהות היהודית הקולקטיבית בת זמננו
אסופת מאמרים שגולדברג ערך במשותף עם פרופ' סטיבן כהן מהיברו יוניון קולג' ועם הסוציולוג עזרא קופלביץ' ב-2012. הספר מבוסס על עבודתה של קבוצת חוקרים שהתארגנה במרכז ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית ב-2004. הוא דן בחיים היהודיים בימינו בתפוצות ובישראל.
הוא מתייחס לשייכות כדבר שאנשים בוחרים כל הזמן ולא כמשהו שאדם נולד לתוכו.
הזוהר בדרום מרוקו: מחקר באתנוגרפיה של הכתבים
המאמר מתבסס על ראיונות שגולדברג ערך במושבים רבים בישראל.
בבתי כנסת רבים במרוקו היו בצד ספר התורה גם כרכים של הזוהר שנהגו בהם קריאה טקסית.
בניגוד לספר התורה שהשימוש הטקסי שלו היה כרוך בכתב יד שהוכן על פי כללים מדויקים, הזוהר היה ספר מודפס ומשם כך היה נגיש יותר.
נהגו לקרוא בזוהר בברית מילה, והביאו אותו לבית החולה לקריאה מיוחדת.
אנשים רכשו עותק של הזוהר ותרמו אותו לבית כנסת כמו שתורמים ספר תורה.
גולדברג טוען שהתורה קיבלה מימד של קדושה ואילו הזוהר, שגם בו יש קדושה, תיפקד כמתווך הנגיש לאדם הפשוט.
תרבות הספרים היהודית באה לידי ביטוי לא רק באמצעות הקוגניציה, כי אם גם על ידי הספרים - החפצים, הללו הופכים לחלק מחיי האדם, גם אם אינו יודע קרוא וכתוב.
תורה וילדים: היבטים סמליים של ילודה אצל יהודים וביהדות
בקבוצות שונות של יהודים היה מנהג בקרב זוגות חשוכי ילדים לרכוש ספר תורה ולתרום אותו לבית הכנסת.
הסיבה לכך היא שאם אין המשכיות דרך ילדים, תהיה להם המשכיות באמצעות זיקתם לספר התורה הכתוב.
גולדברג כתב מספר מאמרים על אתניות בישראל.
באחד מהם אותו כתב עם ד"ר חן ברם, ניתח את המונחים השונים, במחקר ובשיחה יומיומית, בהם השתמשו להגדיר את יהודי המזרח מנקודת מבט תרבותית והיסטורית.
בניגוד לגישה נפוצה במחקר שנוהגת להתייחס אל היהודים המזרחים מנקודת מבט של הדרתם בידי הממסד הציוני-אשכנזי, מאמר זה מדגיש דפוסי תרבות מהעבר וגלגולם בישראל.
המאמר מתחקה אחר השורשים התוניסאיים של החג סעודת יתרו, המתקיים קרוב לט"ו בשבט, אותו חוגגים ילדים שהחלו ללמוד בחדר.
בערב יום חמישי עורכים להם סעודה חגיגית.
הוא קושר את החג לסיום מגפת הכולרה שפקד את תוניס במחצית המאה ה-19 אבל עומד על ההתפתחות המורכבת שלו מאז.
גולדברג כתב מספר מאמרים על חקר המקרא ואנתרופולוגיה.
אחד המאמרים עוקב אחרי הדרך שבה האנתרופולוגיה התמודדה או התייחסה לחקר המקרא מסוף המאה ה-19. ג'יימס ג'.
פרייזר, שכתב במפנה המאה העשרים סדרת כרכים עבי-כרס שעוסקים בתרבויות העולם מראשית ההיסטוריה ועד ימינו, פרסם גם ספר בעל שלושה כרכים על פולקלור במקרא ("ברית הישנה").
גולדברג מגלה קו המשך סמוי מן העין לקשר בין אנתרופולוגיה לחקר המקרא בין אנתרופולוגים יהודים.
במאמר אחר גולדברג בוחן את ברית המילה במקרא ומקשר אותה לנושא החינוך.
מנקודת מבט פמיניסטית הוא רואה בה יחס גם לנקביות ולא רק לזכריות.
אנתרופולוגיה: אדם, חברה ותרבות (מבוא לאנתרופולוגיה).
תל אביב: "גומא" (צ'ריקובר), 1978. (בשיתוף עם אורית זיו ואיילין בסקר)
הגיד מרדכי :קורות לוב ויהודיה, יישוביהם ומנהגיהם.
ההדיר והוסיף מבוא והערות הרוי גולדברג.
ירושלים: מכון בן צבי, 1979, מהדורה שנייה מתוקנת, 1980.
אורית אבוהב, אסתר הרצוג, הרוי גולדברג, עמנואל מרקס, עורכים.
ישראל: אנתרופולוגיה מקומית (מקראה לאנתרופולוגיה ישראלית).
הגר סלמון והרווי גולדברג, "מוסלמים בבית הכנסת: עיון אתנו־היסטורי בהאזנה משותפת לפיוט עשרת הדיברות במזרח המע'רב" המזרח החדש, כרך נ"ה, תשע"ו—2016, עמ' 84-61.
הרווי גולדברג (מחבר), אורית אבוהב, יורם בילו והגר סלמון (עורכים), יהודי לוב וסביבתם: אסופת מחקריו האתנו-היסטוריים של הרווי גולדברג, יד בן-צבי, 2020.
הרווי ברוקס (נולד בשם גולדשטיין; באנגלית: Harvey Brooks; 4 ביולי 1944) הוא נגן בס אמריקאי-יהודי.
ברוקס מנגן בסגנונות רבים, בעיקר ג'אז, בלוז, פולק ופופ.
צליל הבס שלו נחשב לחדשני בסוף שנות השישים של המאה העשרים, והשפיע על המוזיקה האמריקאית בתקופה זו.
ברוקס ניגן עם מוזיקאים מוכרים כמיילס דייוויס, הדלתות, ג'ימי הנדריקס ובוב דילן (בפרט באלבום Highway 61 Revisited).
ב-1968 היה חלק מההרכב של ה-Super Session בו בלטו אל קופר, מייק בלומפילד וסטיבן סטילס.
הוא כתב את, "Harvey's Tune", אחד מהקטעים באלבום ההופעה של ההרכב.
באוגוסט 2009 עלה ברוקס עם אשתו לישראל, והם מתגוררים בירושלים.
ברוקס כותב את זכרונותיו, מופיע ומלמד בישראל.
הרווח בין ראשוניים עוקבים הוא ההפרש בין זוג מספרים ראשוניים עוקבים, כלומר כאשר היא סדרת הראשוניים.
הבנת ההתנהגות של הרווח הזה, על אף שאינה סדירה, מספקת הבנה עדינה של סדרת המספרים הראשוניים.
ממשפט המספרים הראשוניים נובע כי .
בשנת 1930 הראה גוידו הוהייסל (Guido Hoheisel) כי קיים מספר שמקיים , כאשר היא פונקציית המספרים הראשוניים.
זהו שיפור למשפט המספרים הראשוניים (השקול לטענה זו עבור ); הטענה חזקה יותר ככל ש- קטן יותר.
מן הקירוב הזה נובע ש- עבור גדול מספיק.
הוהסיאל הראה שאפשר לבחור , וערך זה שופר ל- על ידי האנס היילברון (Hans Heilbronn), ואחר-כך ל- עבור כל , על ידי ניקולאי צ'ודקוב (Nikolai Chudakov).
התקדמות משמעותית בהבנת הרווחים בין הראשוניים הושגה על ידי אלברט אינגהם (Albert Ingham), שהראה שאם
עבור קבוע מסוים (בסימון אסימפטוטי וכאשר היא פונקציית זטא של רימן), אז עבור כל .
מכיוון שהקירוב לפונקציית זטא נכון לכל , אפשר להסיק שהטענה על נכונה לכל גדול מ-.
בשנת 2005 הוכח כי- ומאוחר יותר שיפרו את הטענה לערך .
לפי השערת המספרים הראשוניים התאומים, הערך אמור להתקבל אינסוף פעמים.
בשנת 2013 הוכיח זהאנג כי אינסוף פעמים, ותוצאה זו שופרה בהמשך עד לטענה כי אינסוף פעמים.
הרווי בורדוביץ הוא מנצח ישראלי.
בורדוביץ נולד בברוקלין, ניו יורק, שם סיים תואר ראשון בספרות, צרפתית ובתנ"ך ותואר שני בניצוח אצל קארוי קיפה ובמוזיקולוגיה.
הוא המשיך בלימודי אופרה אצל פרנק קורסארו, בוריס גולדובסקי וסר רודולף בינג.
עבד כמנצח ובמאי אופרות, מחזות ומחזות זמר, כולל הפקות בתיאטרון האופרה "רג'ינה" בניו יורק.
היה עוזר למנהל האמנותי והמנצח על הפרמיירה העולמית של האופרה פנטאגלייז מאת רוברט סטארר.
מגוון עבודתו כבמאי כולל יצירות מאת מולייר, לורקה ויונסקו, וניסיונו כמנצח אופרה כולל יצירות החל ממונטוורדי, דרך מוצרט, וכלה בורדי וקורט וייל.
בשנת 1976 עלה לישראל, ומאז הוא פעיל בניצוח ובהוראת המוזיקה.
בשנים 1977–1982 לימד בבית הספר התיכון לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, שם ניצח על הפקות מוזיקליות והדריך הרכבים קאמריים.
בשנת 1981 הקים את התזמורת הקאמרית הרצליה, שהפכה לתזמורת סימפונית בשנת 2003, והיה מנהלה המוזיקלי ומנצחה הקבוע עד לפרישתו בשנת 2012. עם פרישתו נסגרה התזמורת, וכעבור חודשים אחדים הודיעה העירייה על הקמתה של התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה, בניהולו המוזיקלי של המנצח גיל שוחט.
קונצרטים בניצוחו משודרים בקול ישראל ובקול המוסיקה.
היה מרצה-אורח בכיר ומנצח בטכניון חיפה, ביצע כיתות אמן לתזמורות סימפוניות, והוא מרצה מבוקש.
כיהן כמנצח-אורח בארצות הברית, ברוסיה, בסלובקיה, בגרמניה, ברומניה, באנגליה, בוויילס, באוקראינה, בטורקיה, בהונגריה, בסין ובפולין.
בורדוביץ נשוי ואב לשלושה, מתגורר במושב אביחיל.
הרווארד קרימסון הוא עיתון הסטודנטים היומי של אוניברסיטת הרווארד, שנוסד בשנת 1873.
זהו העיתון היומי היחידי הרואה אור בקיימברידג', מסצ'וסטס.
הרווארד קרימסון נכתב, נערך ומנוהל באופן בלעדי על ידי סטודנטים לתואר ראשון ממכללת הרווארד למדעי הרוח.
הרוהיקו קורודה (ביפנית: 黒田 東彦; נולד ב-25 באוקטובר 1944) הוא כלכלן יפני, אשר כיהן כנגיד הבנק המרכזי של יפן בשנים 2013–2023. קודם לכן כיהן במגוון תפקידים בממשל היפני, בהם נשיא הבנק האסייתי לפיתוח.
בשנת 1963 החל קורודה בלימודי משפטים באוניברסיטת טוקיו אותם סיים בשנת 1967, כשהוא עובר בהצטיינות את בחינות ההסמכה עוד קודם סיום לימודיו.
לאחר מכן הצטרף למשרד האוצר במסגרת פרויקט ממשלתי אשר מימן לו לימודי כלכלה באוניברסיטת אוקספורד אותן למד בין השנים 1969–1971.
הוא המשיך בתפקידים שונים במשרד האוצר, והגיע לשיאו בתפקיד סגן שר האוצר לעניינים בין-לאומיים (1999–2003).
בינואר 2003 התפטר ממשרד האוצר לטובת מינוי ליועץ מיוחד לממשלה במרץ 2003. בשנים 2003–2005 כיהן כנשיא הבנק האסייתי לפיתוח.
הרווק ובת הטיפש עשרה הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1947 עם קרי גרנט, מירנה לוי ושירלי טמפל בתפקידים הראשיים.
המונח Bobby Soxer מתייחס לאופנה שהייתה בארצות הברית בשנות ה-40 של בנות בגיל ההתבגרות (טיפש עשרה) לגרוב גרביים (Socks/Sox) שכיסו רק קצת מעל העקב.
התסריט נכתב על ידי סידני שלדון שזכה על כך בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
מרגרט טרנר (מירנה לוי) ואחותה סוזן (שירלי טמפל) גרות בדירה אחת.
סוזן היא מתבגרת בת 17 הלומדת בבית ספר תיכון ומרגרט היא אישה בוגרת המכהנת כשופטת מכובדת בבית המשפט ובבית היא משגיחה על התנהגותה של סוזן.
ריצ'רד נוג'נט (קרי גרנט) הוא גבר נאה בשנות הארבעים, צייר מוצלח שנשים נמשכות אליו והוא מבלה הרבה במועדוני לילה.
הוא מובא למשפט בפני מרגרט ועוזר התובע המחוזי, טומי צ'יימברלין (רודי ואלי) מאשים אותו בהתחלת קטטה במועדון.
לאחר דיון קולני מרגרט משחררת אותו והוא הולך להרצות בפני תלמידי תיכון על ציור.
בין התלמידים יושבת סוזן והיא מוקסמת ממנו ולאחר ההרצאה היא מבקשת לראיין אותו לעיתון התלמידים אך הוא מתחמק.
סוזן משתוקקת להיות מודל לציור שלו.
היא בורחת מהבית, מתגנבת לדירתו ומחכה לו זמן רב עד שהיא נרדמת על הספה, שם הוא מוצא אותה מאוחר בלילה.
מרגרט וטומי מחפשים אחריה ומוצאים אותה שם.
ריצ'רד מושם במעצר באשמת חטיפה ושידול קטינה....
טומי רוצה להעמידו למשפט אך מאט בלמיש (ריי קולינס), דודה של מרגרט והפסיכיאטר של בית הכלא, מאמין לטענתו של ריצ'רד כי סוזן התגנבה לביתו והתאהבה בו.
הוא יודע כי מאסר של ריצ'רד דווקא יחזק את הקשר של סוזן איתו.
הוא מציע לשחרר אותו כדי שימשיך את הקשר עם סוזן בתקווה שזה יחליש לבסוף את המשיכה שלה אליו.
ריצ'רד מצטרף אליה לצפות במשחק כדורסל בבית הספר בו משחק חברה ג'רי שכועס על היחס של סוזן לריצ'רד ומחטיא קליעות לסל.
בפיקניק נאלץ ריצ'רד להשתתף בתחרויות של זחילה, קפיצות עם שקים ומרוץ מכשולים ומנצח את טומי, יריבו.
מתפתח רומן בין ריצ'רד למרגרט.
הוא לוקח אותה למסעדה אך כאשר מגיעות למקום חברותיו הקודמות סוזן, ג'רי וטומי מתפתח ויכוח סוער והם נפרדים.
מאט מצליח כעת לשכנע את סוזן לעזוב את ריצ'רד ולחזור לג'רי.
מאט נפגש עם ריצ'רד שמודיע לו שהוא נוסע לנופש.
הוא יודע שגם מרגרט טסה לאותו מקום.
לשדה התעופה מגיע טומי שרוצה לעצור את ריצ'רד אך מאט מצליח לסלק אותו מהמקום לאחר שהוא מציג את עצמו כפסיכיאטר ומבקש מהשוטרים לסלק את טומי, עליו הוא מצביע כחולה נפש האוהב לעצור אנשים ולהציג את עצמו כעוזר התובע המחוזי.
לאחר שטומי מסולק מהמקום מצטרף ריצ'רד למרגרט המופתעת ושניהם פוסעים מחובקים בדרכם למטוס.
הרודס ים המלח הוא הוותיק בשלושת המלונות בחמי זוהר.
הקמת המלון החלה בתחילת 1971, בסמוך למרחצאות של חמי זוהר.
על פי התוכנית יועד המלון לכלול בתוכו 180 חדרים ומרחצאות משלו שיתפסו את כל קומת הקרקע של המלון ויכללו בריכת מי ים המלח ובריכת מי גופרית.
המלון הוקם בשותפות על ידי חברת המלונות האמריקאית פן אמריקן, חברת הבניה פון לון וגדעון בן צבי שהיה שותף בבעלות של מלון גלי זוהר בעין בוקק.
סמוך לבנייה ביקש משרד התיירות להזיז את מיקום המלון מספר קילומטרים דרומה כדי למנוע תחרות של המלון במרחצאות, אולם בעלי המלון סירבו בטענה שכבר השקיעו בהכשרת המגרש של המלון כסף רב.
את הבנייה ביצע הקבלן אפרים אברון.
באפריל 1973, עוד טרם פתיחת המלון, הגיע סכסוך בין השותפים במלון לבית המשפט ועבר סדרה של העברות בעלות.
המלון נפתח זמן קצר לפני מלחמת יום הכיפורים שפגע קשות בפעילות המלון.
המלון נמכר בשנת 1974 לחברת כלל אשר מכרה אותה לחברת מוריה של קופת חולים כללית וחברת העובדים ושמה שונה ל"מוריה ים המלח".
המלון נפתח בשנת 1974. בשנות ה-70 ראה המלון רווחים נאים הודות לתיירות מרפא של נופשים שהגיעו מאירופה על חשבון הביטוח הרפואי הממשלתי שלהם, הודות לכך שעלות השהות בישראל הייתה כמחצית עלות האשפוז באירופה.
בתחילת 1984 מונה אורי אונגר למנהל המלון.
זמן קצר לאחר מכן, ב-5 בפברואר 1984, פרצה במלון שרפה שגבתה שני קורבנות בנפש וגרמה למלון נזק כבד.
המלון שופץ בקרוב ל-6 מיליון דולר ונפתח מחדש ב-1 באוקטובר 1984. ביולי 1989 היה המלון סגור בגלל שביתה של העובדים.
בתחילת 1991 מונה יאיר פלד למנהל המלון.
בשנת 1995 נחתם הסכם לניהול מלונות מוריה עם חברת רדיסון, והמלון פעל מאז תחת השם רדיסון מוריה פלאזה ים המלח.
בשנת 1998 החליטה מוריה למכור את רשת המלונות שלה ובתחילת 1999 נמכר המלון, יחד עם כל הרשת, לכור-שרתון, שהפעילה את המלון בעצמה תחת השם שרתון מוריה ים המלח.
המלון היה סגור לשיפוצים למספר חודשים בשנת 2000 ונפתח מחדש באוקטובר 2000.
ביולי 2009 נמכר המלון, יחד עם שאר מלונות שרתון לרשת מלונות פתאל.
המלון עבר אז שיפוץ יסודי שעלותו נאמדת בכ-70 מיליון ש"ח כדי להופכו למלון יוקרתי מסדרת הרודס.
המלון המחודש נפתח במאי 2013. עיצוב המלון בוצע ונהגה על ידי המעצב הבינלאומי אנדראס נויידם, ואת השראתו קיבל נויידם מסביבת המלון.
הוא עשה שימוש מורחב בצבעי ירוק, טורקיז, כחול, חום וזהב והשתמש בשלל חומרי גלם מהסביבה הטבעית של המלון כגון עץ, שיש ופסיפס - כדי לממש את החזון העיצובי שלו.
העיצוב כולל גם את מדי הצוות שהם טוגות בהירות ואת הספא כמרחצאות מהעת העתיקה.
הרווח הקטן של אבא הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1951, בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי.
התסריט מבוסס על דמויות מספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה" (1949), ומשמש כהמשכון לסרט "אבי הכלה" משנת 1950 וכולל אותם משתתפים.
סטנלי בנקס (ספנסר טרייסי) הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרבר מבוסס עם אשתו אלי (ג'ואן בנט) ושני בנים.
בתו הבכורה, קיי (אליזבת טיילור) נישאה לאחרונה לבאקלי דנסטן (דון טיילור) והם גרים בדירה קטנה.
קיי מודיעה להם שהיא בהריון ומיד מתחילים ויכוחים היכן יגורו.
אלי רוצה שיגורו איתם אבל סטנלי לא מסכים.
באותו זמן כבר מתכננים הוריו של באקלי, הרברט ודוריס, כי הזוג יתגורר בביתם המרווח.
את הבעיה פותרים קיי ובאקלי בהודיעם כי רכשו בית חדש במשכנתא.
לאחר מזה מתחיל ויכוח בין ההורים על ריהוט הבית של הזוג הצעיר ולאחר מכן על השם שיינתן לתינוק/ת שייולד/תיוולד.
קיי לא יכולה לשמוע את הוויכוחים האלה ונמלטת משם ורק סטנלי יכול לנחם ולעודד אותה.
באקלי משקיע עצמו בעבודה ונעדר שעות מהבית.
קיי חושבת שהוא לא אוהב אותה ובוגד בה.
היא נעלמת מהבית ובאקלי מזעיק את סטנלי באמצע הלילה.
סטנלי מתקשר לחברת המוניות ומתברר שהיא נסעה אליהם.
הם חוזרים לבית בנקס שם מוצא סטנלי את קיי ישנה בצר.
הוא מנסה לפשר בין בני הזוג ומצליח.
באקלי מתקשר למשפחת בנקס ומודיע שהם בבית חולים.
ג'אן נוהגת במהירות במכונית וכמעט גורמת לתאונת דרכים.
לבסוף מסתבר זאת "אזעקת שוא" והבנקסים מקבלים קנס על חנייה במקום אסור בבית החולים.
לבסוף נולד בן אך סטנלי מתקשה להתקשר אליו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו בידיו.
יום אחד כאשר הוא לוקח את התינוק לטיול בפארק, הוא מתיישב ליד קבוצת ילדים שמשחקת בכדור ומצטרף אליהם.
כשהמשחק נגמר הוא מגלה לחרדתו שהתינוק והעגלה נעלמו.
הוא מגיע למשטרה ומתחנן לשוטר שלא יתקשר לקיי.
הוא רואה את התינוק משחק עם השוטרים וכאשר התינוק מבחין בו הוא מחייך ואז משתנה יחסו של סטנלי אליו.
בסצנת הסיום של הטבלת התינוק מודיע החתן באקלי כי הם החליטו לקרא לו סטנלי בנקס דנסטן...
שם השחקן/ית שם הדמות הערותספנסר טרייסיסטנלי בנקסאבי הכלהאליזבת טיילורקיי בנקסהכלהג'ואן בנטאלי בנקסאם הכלהדון טיילורבאקלי דנסטןהחתןבילי ברקדוריס דנסטןאם החתןמורוני אולסןהרברט דנסטןאבי החתן
הרווארד ביזנס רוויו הוא מגזין ניהול כללי היוצא לאור מאז שנת 1922 על ידי הוצאת הרווארד, חברה בת של אוניברסיטת הרווארד.
המגזין מוציא 6 גליונות בשנה.
המגזין מכסה תחום נרחב של נושאים הנוגעים למבחר תעשיות, תפקידי ניהול ואזורים גאוגרפיים.
אלו כוללים מנהיגות, משא ומתן, אסטרטגיה, תפעול, שיווק וכספים.
במהלך השנים נטבעו או זכו לתפוצה נרחבת כתוצאה מפרסומם במגזין מספר לא מבוטל של מונחים ותפיסות ניהוליות.
חוקרים אקדמיים מפרסמים מאמרים בעיתון אך הוא אינו כתב עת מדעי.
עם החוקרים שמאמריהם פורסמו בכתב העת נמנים קלייטון כריסטנסן, פיטר דרוקר, מייקל פורטר, רוזאבת' מוס קאנטר ופרדריק הרצברג.
בשפה האנגלית המגזין מופץ ברחבי העולם לכ-250,000 קוראים.
בנוסף מתורגם ברישיון תוכן מהמגזין לעוד 13 שפות.
בעברית יוצא לאור כתב העת "אקזקיוטיב", המכיל מאמרים מתורגמים לעברית מתוך "הרווארד ביזנס רוויו".
מאז שנת 1959 מוענק מדי שנה פרס מקינזי לשני המאמרים המשמעותיים ביותר שנבחרים על ידי חבר שופטים עצמאי.
הרווקה היא תוכנית מציאות אמריקאית, ששודרה לראשונה ברשת ABC ב-8 בינואר 2003. התוכנית היא ספין אוף של התכנית הרווק וחלק עיקרי בזיכיון "הרווק".
כל הכללים בתוכנית מותאמים לפי הכללים של הרווק - תוכנית המקור.
כפי שהשם מרמז, הסדרה סובבת סביב רווקה, בדרך כלל מתמודדת לשעבר מעונת "הרווק" הקודמת, וקבוצה של גברים בעלי פוטנציאל רומנטי (בדרך כלל 25 גברים); זו בעצם גרסה הפוכה מגדרית של תוכנית המקור.
התוכנית מתחילה ברווקה שעומדת מול האחוזה ומברכת לשלום כל מתמודד בנפרד, כשהם פוגשים את הרווקה לראשונה.
אחרי כל "טקס ורד", לפחות מתמודד אחד לא מקבל ורד והולך הביתה; לכן מאגר המתמודדים מצטמצם, ובסופו של דבר משאיר את הרווקה להחליט בין שני מתמודדים ב"טקס הורד האחרון".
בבחירה הסופית, אחד משני המחזרים הגברים מציע נישואין לרווקה.
שלא כמו תוכנית המקור שלה, כל חמש עשרה העונות של הרווקה הסתיימו בהצעת נישוין לה הרווקה הסכימה או סירבה.
רק ארבעה זוגות נישאו כתוצאה מהתוכנית, וכמחצית מהחתונות שודרו ברשת ABC.
במרץ 2021, לאחר שמנחה התוכנית, כריס הריסון, הודיע כי הוא לוקח הפסקה מהזיכיון, קייטלין בריסטו וטיישה אדמס, שהיו הרווקות בעונות ה-11 וה-16 (בהתאמה) של התוכנית, הוכרזו כמנחות של העונה ה-17.
עונה 11 הייתה העונה הראשונה שכללה שינוי באופן הליהוק.
מכיוון שהמפיקים לא יכלו להחליט בין שתי המתמודדות מהעונה ה-19 של הרווק - קייטלין בריסטו ובריט נילסון, 25 הגברים שהשתתפו היו צריכים להחליט איזו מתמודדת תהיה הרווקה.
בסופו של דבר, יותר גברים הצביעו עבור קייטלין ובריט נשלחה הביתה בלילה הראשון.
עונה 13 הייתה העונה הראשונה בה כיכבה רווקה אפרו-אמריקאית, רייצ'ל לינדזי, הראשונה מבין כל תוכניות זיכיון הרווק.
במרץ 2022, הוכרז שיהיו שתי רווקות בעונה אחת.
למרות שעונה 11 כללה שתי רווקות בפרק הראשון, זו הייתה הפעם הראשונה ששתי הנשים יהיו "הרווקות" במשך כל העונה.
בספטמבר 2025 טיילור פרנקי פול, בת 31 ואם לשלושה ילדים, הוכרזה ככוכבת הראשית של העונה ה-22 של התוכנית שתעלה לשידור בשנת 2026. פול היא כוכבת סדרת הריאליטי של הולו "החיים הסודיים של נשות המורמונים", שעלתה לכותרות בעקבות שערוריית חילופי זוגות בינלאומית.
תקופת שידורהרווקהזוכהמקום שניהצעהעדיין ביחדהערות18 בינואר - 19 בפברואר 2003טריסטה רןריאן סאטרצ'רלי מאהררן וסאטר נישאו ב–6 בדצמבר 2003 בחתונה ששודרה ברשת ABC.
יש להם שני ילדים.214 בינואר – 26 בפברואר 2004מרדית פיליפסאיאן מקימתיו היקלפיליפס ומקי התארסו בסוף התוכנית אך סיימו את מערכת היחסים שלהם בפברואר 2005.310 בינואר – 28 בפברואר 2005ג'ן שפטג'רי פריסג'ון פול מריט במהלך טקס הורד האחרון, ששודר בשידור חי לראשונה בתולדות התכנית - שפט בחרה בפריס על פני מריט.
ב-14 באוקטובר 2020 הודיעו כי החליטו להיפרד.
ב-7 באוקטובר 2021 תהליכי הגירושין שלהם הושלמו.
נכון לשנת 2022, הם הזוג הגרוש היחיד של זיכיון "הרווק".814 במאי –23 ביולי 2012אמילי מיינארדג'ף הולםאריה לוינדיק ג'וניורמיינרד והולם סיימו את מערכת היחסים שלהם באוקטובר 2012.927 במאי –5 באוגוסט 2013דזירה הרטסוקכריס זיגפרידדרו קניהרטסוק וזיגפריד נישאו ב-18 בינואר 2015 ומתגוררים כיום בפורטלנד, אורגון.
יש להם שני ילדים.1019 במאי – 28 ביולי 2014אנדי דורפמןג'וש מארייניק ויאלמאריי הציע לדורפמן בגמר העונה.
עם זאת, השניים הודיעו על פרידה ב-8 בינואר 2015.1118 במאי – 27 ביולי 2015קייטלין בריסטושון בותבריסטו והמתמודדת בריט נילסון, שהיו מתמודדות בעונה ה-19 של "הרווק" נבחרו כרווקות.
בפרק השני הגברים בחרו בבריסטו להיות הרווקה.
בריסטו בחרה את שון בות בגמר.
עם זאת, הם נפרדו באוגוסט 2020.1513 במאי – 30 ביולי 2019האנה בראוןג'ד וויאטטיילר קמרוןבגמר העונה התגלה כי בראון וויאט נפרדו ביוני 2019 לאחר שבראון גילתה שלוויאט הייתה בת זוג במהלך הצילומים.
וויאט הודה גם כי הגיע לתוכנית כדי לקדם את קריירת המוזיקה שלו.
לאחר סיום התוכנית היא וטיילר קמרון יצאו לדייט, אף על פי שהקשר לא התקדם.1613 באוקטובר – 22 בדצמבר 2020קלייר קרולידייל מוס–מוס הציע נישואין לקרולי בפרק הרביעי.
הם נפרדו בחודש ספטמבר 2021.טיישה אדמסזאק קלארקבן סמית'קלארק הציע לאדמס נישואין בגמר העונה.
בנובמבר 2021 ביטל הזוג את האירוסין.177 ביוני – 9 באוגוסט 2021קייטי ת'רסטוןבלייק מוינסג'סטין גלאזמוינס הציע לת'רסטון נישואין בגמר העונה.
בחודש אוקטובר 2021 פורסם כי השניים נפרדו.
חודש לאחר מכן פורסם כי ת'רסטון בזוגיות עם ג'ון הרשי, מתמודד אחר מהעונה שלה שהודח בשבוע השני.1819 באוקטובר – 12 בדצמבר 2021מישל יאנגנייט אולוקויהברנדון ג'ונסאולוקויה הציע נישואין ליאנג בסיום העונה.
הם נפרדו ביוני 2022.1911 ביולי – 20 בספטמבר 2022גבי ווינדיאריק שוורשוור הציע נישואין לווינדי בסיום העונה.
בנובמבר 2022 הם ביטלו את אירוסיהם.
ב-2 באוגוסט 2023, וונדי יצאה מהארון ב-The View והכריזה על מערכת היחסים שלה עם הקומיקאית רובי הופמן.רייצ'ל רצ'יהטינו פרנקואוון ג'ונסלמרות שהעונה הסתיימה כשפרנקו הציע נישואים לרצ'יה, נחשף במהלך הגמר שרצ'יה סיימה את אירוסיהם באוגוסט 2022 לאחר שפרנקו הודה שבגד בה.
הרווארט ולדן (שמו האמיתי: גאורג לוין, בגרמנית: Herwarth Walden; 16 בספטמבר 1879 – 3 באוקטובר 1941) היה אמן אקספרסיוניסטי יהודי-גרמני ומומחה לאמנות בתחומים רבים.
הוא זכה להכרה רחבה כאחד המגלים והמקדמים החשובים ביותר של אמנות האוונגרד הגרמנית בראשית המאה העשרים (אקספרסיוניזם, פוטוריזם, דאדאיזם).
הוא נודע בעיקר כמייסד כתב העת האקספרסיוניסטי "דר שטורם" (הסערה).
ולדן למד קומפוזיציה ופסנתר באקדמיות למוזיקה בברלין ופירנצה.
אך העניין שלו השתרע על כל האמנויות.
הוא הפך למוזיקאי, מלחין, סופר, מבקר ובעל גלריה.
הוא היה ידוע בעיקר כמייסד כתב העת האקספרסיוניסטי דר שטורם (הסערה) ותוצריו אלה כללו הוצאה לאור, הרצאות, תיאטרון ועוד.
כתב העת נוסד בשנת 1910, ואליו הוסיף גלריה לאמנות שנתיים לאחר מכן.
בין השנים 1910–1932 פרסם ולדן את כתב העת, אותו הקים יחד עם אלפרד דובלין והיה אחד הפרסומים החשובים ביותר של האקספרסיוניזם.
משתפי הפעולה הספרותיים כללו את פטר אלטנברג, מקס ברוד, ריכרד דהמל, אנטול פראנס, קנוט האמסון, סלמה לגרלף, היינריך מאן, ואחרים.
בשנת 1910 הגיע אוסקר קוקושקה לברלין על פי הצעתו של ולדן ועבד על המגזין.
דיוקן בפורמט גדול של ולדן, שצייר קוקושקה באותה השנה, נמצא בגלריה הממלכתית בשטוטגרט.
הוא גילה, חסד וקידם אמנים צעירים רבים, שעדיין היו לא ידועים, בעלי סגנונות וזרמים שונים, כמו "הפרש הכחול" והפוטוריזם האיטלקי.
מאוחר יותר חלקם התפרסמו מאוד, בין היתר האמנים: אוסקר קוקושקה, מריה אודן, גאורג שרימפף.
הוא גם גילה וקידם כמה משוררים.
בין השנים 1901–1911 ולדן התחתן עם אלזה לסקר-שילר, הנציגה הנשית המובילה של האקספרסיוניזם הגרמני.
היא המציאה עבורו את שם הכינוי "הרווארט ולדן", בהשראת ספרו של הנרי ולדן, "החיים ביער" (1854).
בשנת 1912 נישא לציירת השוודית .
לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914 עבדה נל וולדן בזכות כישורי השפה הסקנדינבית עבור שירותי ביון גרמניים שונים בארצות הנורדיות ובהולנד והתמורה הכספית היוותה את הבסיס הפיננסי של חברת Sturm במהלך המלחמה.
בשנת 1916, ברוח האוונגרדית של כתב העת דר שטורם, ייסד ולדן את בית הספר לאמנות וארגן ערבי תרבות שם הציגו אמני צעירים את שיריהם.
בשנה שלאחר מכן הוא פתח חנות ספרים של דר שטורם, שבעקבותיה הגיע בשנת 1918 Sturm-Bühne והמגזין בעל אותו השם.
הם נועדו לקדם את אמנות התיאטרון האקספרסיוניסטית.
בשנת 1919 הוא הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית.
בשנת 1924 הוא התגרש מאשתו השנייה שהתנגדה לכניסתו למפלגה הקומוניסטית.
עם השפל הכלכלי של שנות השלושים והעלייה של הנאצים, פעילותו נפגעה.
בשנת 1932 הוא התחתן שוב ועזב את גרמניה בגלל האיום של הגסטפו.
הוא נסע למוסקבה, שם עבד כמורה וכמוציא לאור.
אהדתו לאוונגרד עוררה עד מהרה את חשדה של הממשלה הסובייטית הסטליניסטית, והוא נאלץ להתגונן שוב מפני הפשיזם.
אשתו ובתו חיפשו מקלט בשגרירות גרמניה וחזרו לברלין.
ולדן נפטר ב־31 באוקטובר 1941 בכלא הסובייטי ליד סראטוב.
הרודף הנעלם (בפולנית: instygator sekretny) היא משרה בקהילות היהודיות בליטא שתפקיד הנושא בה להגן על הקהילה על ידי חיסולים של מלשינים וכל דבר שיכול להזיק לקהילה.
פעילות מחזיק המשרה הייתה נסתרת ואף אדם לא ידע מי הוא.
בתנועת ההתנגדות לחסידות השתמשו ברודף הנעלם כדי לצמצם את השפעת החסידים.
עדויות לרודף הנעלם נמצאות בשלוש קהילות: וילנה, מינסק וסלונים, כאשר בכל אחת מהם ניתנה פרשנות שונה לתפקיד זה.
מוטי זלקין טען שתפקיד זה היה פעיל גם ב-1836 ואף חוסל אדם אשר עסק במלשינות נגד הקהילה היהודית.
יאקוב בראפמן בספרו על קהילת מינסק הדפיס תעודה מב' באייר תקס"א בה מפורטים ההרשאות של הרודף הנעלם.
איליה ישראל שרשבסקי תקף את ספרו של בראפמן וטען שהתעודות בספר מזויפות, בין טענותיו על הספר טען שאין כזה מושג רודף נעלם, יצחק לויטץ השיב על דבריו והראה שהרודף היה קיים ומהימנותן של התעודות בספרו של ברפמאן לא מוטל בספק.
ישראל קלויזנר תרגם את התעודות, ויהושע מונדשיין פרסם את ההרשאות בכתב העת כרם חב"ד, בין ההרשאות שניתנו לרודף היו, הוצאת הסרבן מהקהילה, למנוע עלייה לתורה ושאר מצוות, למנוע אפשרות השכרה, למנוע מאשתו ללכת למקוה, להטיל איסור לקנות ממנו מלאכה, להפר תנאים שנעשו איתו, לשכור עדי שקר שעשה עבירות ולהענישו.
כנראה שכבר בשנת תקכ"ז, במחלוקת הראשונה בין וילנא לאב"ד ר' שמואל בן אביגדור, הופעל נגדו הרודף הנעלם.
הרודף חזר והופעל כשהמחלוקת התעוררה שוב נגד האב"ד וההמון בשנים תקמ"א–תקנ"א.
בחוברת "האסיר בנייסוויז'" (נייסוויז' 1789/1790) שכתב ר' שמעון בן וולף, מקורבנות רדיפות הקהל, במטרה לבטל את האוטונומיה היהודית האזרחית, תיאר את פעולת הרודף כ"תביעה חשאית (לבית־הדין הדתי), שבה אסור לשאול אפילו מי הוא התובע".
התקנה הוכרזה בהושענא רבא בבית הכנסת בנוכחות כל הקהל, בתקיעות שופר, ובכיבוי נרות.
הרב שניאור זלמן מלאדי השתמש בקיומו של תפקיד זה בכדי לבקר את מתנגדי החסידות.
לדבריו, התפקיד לא קיים באף קהילה מלבד בווילנה.
בסלונים התפקיד היה אחר לגמרי, בקהילה היו מספר מנויים שתפקידם היה לנהל את ענייני הקהילה, בשל החשש למעילות כספיות מינו אדם שהיה תפקידו לפקח על כל המנויים, המינוי לתפקיד נעשה על ידי גורל ורק הזוכה בתפקיד ידע שזכה בתפקיד.
הרווק בגן עדן היא תוכנית מציאות אמריקאית שעלתה לשידור ב-4 באוגוסט 2014 ברשת הטלוויזיה האמריקאית ABC.
זהו ספין אוף של תוכניות השידוכים האמריקאיות "הרווק" ו"הרווקה".
התוכנית מציגה מתמודדים קודמים שהופיעו ב"הרווק" וה"רווקה" כשהם נוסעים לגן עדן מבודד במקסיקו, בו מתקיים התוכנית.
במקור הנחה את התוכנית כריס הריסון.
במרץ 2013, ABC ביטלה את "דירת רווקים" לאחר שלוש עונות.
בדומה ל"דירת רווקים", מתמודדים שנדחו ב"הרווק" או "הרווקה" נוסעים לגן עדן רומנטי ביעד טרופי אקזוטי ומחפשים אהבה.
העונה הראשונה צולמה בטולום, מקסיקו.
החל העונה השנייה, התוכנית מצולמת בסאיוליטה, מקסיקו בפלאיה אסקונדידה.
התוכנית מתחילה במספר לא שווה של נשים וגברים, כשיש יותר נשים.
בטקס הוורדים הראשון, הגברים מקבלים ורד לחלק לאישה שהם היו רוצים להקדיש זמן רב יותר להכיר אותה בגן עדן.
הנשים שנותרו ללא ורדים נשלחות מיד הביתה.
לאחר מכן מביאים גברים חדשים לחוף, ואז בטקס הוורדים הבא, הנשים יכולות לתת ורד לגבר שהן רוצות לבלות איתו יותר זמן והגברים הנותרים נשלחים הביתה, ובאופן זה נמשכת התוכנית במשך שבעה שבועות.
ABC חידשה את "הרווק בגן עדן" לעונה שישית ב-5 בפברואר 2019. ב-5 באוגוסט 2019, הסדרה חודשה לעונה שביעית, ששודרה ב-16 באוגוסט 2021. ביוני 2021, אושר כי ליל ג'ון, טיטוס בורגס, לאנס באס ואחרים ישמשו שמנחים אורחים מתחלפים בעונה השביעית, ויחליפו את המנחה המקורי כריס הריסון לאחר שזה פוטר מתפקידו.
ב-7 באפריל 2022, ABC חידשה את "הרווק בגם עדן" לעונה שמינית, עם ג'סי פאלמר בתפקיד המנחה, שתעלה לאוויר ב-27 בספטמבר 2022.
במהלך הצילומים של העונה הרביעית, הצילומים הופסקו עקב האשמות על התנהגות מינית בלתי הולמת בין שני מתמודדים - דמאריו ג'קסון וקורין אולימפיוס.
לאחר חקירה פנימית נקבע כי לא הייתה התנהגות בלתי הולמת והצילומים חודשו זמן קצר לאחר מכן.
החל משנת 2015, ABC החלה לשדר "הרווק בגן עדן: אחרי גן העדן" , שידור חי אחרי תוכנית.
כריס הריסון וג'ני מולן הנחו יחד את התוכנית ואירחו מעריצים ומתמודדים בתוכנית.
עונהתקופת שידור(ארצות הברית)זוגותהצעהעדיין יחד?הערות14 באוגוסט 2014 – 8 בספטמבר 2014מרקוס גרוד ולייסי פאדולגרוד ופאדול התארסו בגמר וערכו טקס חתונה ביוני 2015 בבכורת העונה השנייה של התוכנית.
יש להם שלושה ילדים; אמרסון, ברוקס וריד.ג'סטין רייך וקסנדרה פרגוסוןרייך ופרגוסון חשפו ב"אחרי גן העדן" שהם נפרדו.ניק פיטרסון וסמנתה סטפןפיטרסון וסטפן הודיעו על הפרידה שלהם ב-9 באוקטובר 2015.32 באוגוסט 2016 – 6 בספטמבר 2016אוון באס וקרלי וואדלבאס וואדל נישאו ב-17 ביוני 2017 במקסיקו, וחתונתם שודרה במהלך העונה הרביעית של התוכנית.
הם גרו יחד בנאשוויל, טנסי, ויש להם בת בשם איזבלה, ובן בשם צ'ארלס.
הם ביטלו את אירוסיהם ביוני 2018.אדם גוטשלק ורייבן גייטסגוטשלק וגייטס עזבו את התוכנית כשהם במערכת יחסים.
הם הודיעו על פרידתם בפברואר 2020, והגישו בקשה לגירושין באוגוסט של אותה השנה.
הגירושים שלהם הושלמו בינואר 2021.ג'ורדן קימבל וג'נה קופרבמהלך צילומי מפגש האיחוד, קימבל וקופר הודיעו כי חתונתם נקבעה ל-9 ביוני 2019, אך יום לפני שידור המפגש, הוכרז כי קימבל נפרד מקופר לאחר שגילה שהיא לכאורה בוגדת בו.
מאוחר יותר התברר כי כל הראיות הטוענות שקופר בגדה בו היו מפוברקות.קמיל ניקאלק ואנליס פוצ'יניניקאלק ופוצ'יני עזבו את התוכנית ביחד, אבל במפגש האיחוד הוא נפרד ממנה על הבמה.ג'ו אמביל וקנדל לונגלמרות שהם נפרדו בתחילה במהלך התוכנית, נחשף במפגש האיחוד כי אמביל ולונג חזרו להיות ביחד.
הם הודיעו על הפרידה שלהם ב-29 בינואר 2020.קווין וונדט ואסטריד לוךלמרות שהם נפרדו בתחילה במהלך התוכנית, נחשף במפגש האיחוד שוונדט ולוך חזרו להיות ביחד.
הם התארסו ב-28 באוגוסט 2019, והביאו לעולם את בנם הראשון, אוגוסט, ב-20 בנובמבר 2021.65 באוגוסט 2019 – 17 בספטמבר 2019כריס בוקובסקי וקייטי מורטוןבוקובסקי ומורטון הודיעו על הפרידה שלהם ב-10 בדצמבר 2019.דמי ברנט וכריסטיאן הגרטילאחר שברנט הציעה נישואין להגרטי במהלך התוכנית, האגרטי הציעה נישואין לברנט במהלך מפגש האיחוד.
באוקטובר 2022 הם התארסו.ג'ון פול ג'ונס וטישיה אדמסלמרות שהם נפרדו בתחילה במהלך התוכנית, נחשף במפגש האיחוד שג'ונס ואדמס חזרו להיות ביחד.
הם עדיין יחד נכון לנובמבר 2022.תומאס ג'ייקובס ובקה קופריןלמרות שנפרדו במהלך צילומי התוכנית, נחשף כי ג'ייקוב וקופרין חזרו להיות יחד לאחר מכן.
הם עדיין ביחד נכון לנובמבר 2022.
"הרווק בגן עדן אוסטרליה" עלה לאוויר בסוף שנת 2017. בגרמניה עלתה לשידור הגרסה הגרמנית ב-9 במאי 2018. "הרווק בגן עדן קנדה" עלה לשידור ב-10 באוקטובר 2021.
הרווי מילטון קלקלי היה פרופסור אמריקאי לפסיכיאטריה ונוירולוגיה וחלוץ בתחום הפסיכופתיה.
ספרו, "מסכת השפיות", שפורסם במקור ב-1941 והופץ מחדש בחמש מהדורות עד שנות ה-80, סיפק את התיאור הקליני המשפיע ביותר של פסיכופתיה במאה העשרים.
המונח "מסכת השפיות" נגזר מאמונתו של קלקלי כי אדם עם פסיכופתיה יכול להיראות נורמלי ואפילו שובה לב, אך ה"מסכה" מסתירה את ההפרעה הנפשית שלו.
קלקלי גם זכור בזכות תיאור מקרה של מטופלת הסובלת מ"פיצול אישיות", אשר שימש מאוחר יותר כתסריט לסרט שלוש פנים לחוה, וכן בשל כתיבתו על אחריות פלילית, ובזכות חוות הדעת שהגיש על טד בנדי בשנת 1979.
מעבודתו של קלקלי שאבו תמיכה והשראה כמעט כל ההמשגות המודרניות על פסיכופתיה, והדומיננטית ביותר שבהם או "סטנדרט הזהב", רשימת הפסיכופתיה המעודכנת.
בשנת 1929 קיבל קלקלי תואר שני מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ורג'יה.
לאחר מספר שנים של פרקטיקה קלינית במחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, הוא מונה לפרופסור לפסיכיאטריה ונוירולוגיה מטעם בית הספר לרפואה של מדינת ג'ורג'יה.
בשנת 1937 הוא מונה למנהל המחלקה לפסיכיאטריה ונוירולוגיה בבית החולים של האוניברסיטה באוגוסטה.
קלקלי גם היה חבר במועצה האמריקאית לפסיכיאטריה ונויורלוגיה (ABPN), וחבר באיגוד לפסיכאטריה ביולוגית.
הרודפים הוא סרט פשע ביוגרפי אמריקאי משנת 2019 בבימויו של ג'ון לי הנקוק, עם קווין קוסטנר ווודי הרלסון בתפקידים הראשיים.
התסריט הוא על שני אנשי טקסס ריינג'ר לשעבר שנשכרים כדי למצוא ולעצור את צמד הפושעים הידוע בוני וקלייד בשנות ה-30 של המאה העשרים.
השחקנים המגלמים את בוני וקלייד מופיעים בסרט בתפקידי קמע לזמן קצר.
הסרט היה מועמד לפרס סטלייט לסרט הטוב ביותר.
בשנת 1934 מבצעים צמד הפושעים בוני וקלייד את אחד הפשעים הנועזים שלהם - שחרור אסירים העובדים בחוות אסירים בטקסס תוך הריגת אחד השומרים עליהם.
מושלת טקסס, מרים "מא" פרגוסון מכנסת ישיבת חרום כדי להחליט בעניין לאחר שה-FDA נכשל בניסיונות לתפוס אותם.
התובע הראשי לי סימונס (ג'ון קרול לינץ') מזכיר לה כי היא ביטלה את מחלקת הקסס ריינג'ר כי חשבה שאינם מתאימים לתקופה (בהשוואה ל-FBI) וכי הוא ממליץ על הוותיק והמנוסה בהם, פרנק האמר (קווין קוסטנר) למבצע תפיסת בוני וקלייד.
המושלת מקבלת את הצעתו מחוסר ברירה והם מגויסים כ"שוטרי דרכים" ולא כריינג'רס.
האמר מגייס את עמיתו הוותיק והשתיין מייני גולט (וודי הרלסון) ורוכש כמות גדולה של נשק ותחמושת.
הם מגיעים לדאלאס שם מכיר להם השריף את סגנו, טד הינטון (תומאס מאן), חבר ילדות של הצמד שעוזר להם במידע ויכול לזהות אותם.
הם נתקלים מדי פעם בסוכני FBI שמלגלגים על השיטות המיושנות שלהם.
בעיירה קופיוויל בקנזס הם נתקלים בבוני וקלייד במכונית אך קהל מעריצים מקיף אותם ומונע ממאייר וגולט להגיע אליהם.
לבסוף מצליחים בוני וקלייד להימלט משם תחת חסות של סופת חול.
הרציחות נמשכות והמושלת פוקדת על לי סימונס לפטר את היימר וגולט.
הם מגיעים לבסוף להנרי בארו (ויליאם סדלר), אביו של בוני שמספר להם על קורות בנו העבריין וכן לביתו של אייוי מטויין מבינוויל פאריש בלואיזיאנה אביו של הנרי מטווין , פושע שהשתתף עם הזוג במקרי שוד ורצח.
הם מבטיחים לאייוי כי אם ייתפס בנו הוא לא יוצא להורג והוא משתף פעולה ואומר כי הזוג עומד לבקר אצלו.
האמר וגולט מציבים מארב ביחד עם טד הינטון ושוטרים נוספים.
מטווין מעמיד את רכבו כאילו הוא מחליף גלגל.
בוני וקלייד מתקרבים וטד הינטון מזהה אותם.
הם נעצרים כדי לעזור למטויין ואז מרססים אותם במאות כדורים והם נהרגים במקום.
האמר וגולט זוכים לפרסום ולתהילה והמושלת עורכת מסיבת עיתונאים ולוקחת את כל הקרדיט לעצמה.
לבסוף מוקרנים צילומים של המשתתפים האמיתיים בפרשה זאת.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותקווין קוסטנרפרנק היימרוודי הרלסוןמני גולטג'ון קרול לינץ'לי סימונסתומאס מאןטד הינטוןקים דיקנסגלדיס היימרקתי בייטסמה פרגוסוןמושלת טקססויליאם ארל בראוןאייוי מטוויןויליאם סדלרהנרי בארו
הרוואס (בספרדית: Hervás, באקסטמדורית: Ervás) היא עיירה בספרד, השוכנת בצפון מחוז קאסרס שבאקסטרמדורה.
העיירה שוכנת 120 ק"מ מקאסרס ו-90 ק"מ מסלמנקה.
היא עיר הבירה של נפת ואל דה אמברוז, בעמק נהר אמברוז.
במאה ה-12, האבירים הטמפלרים בנו את מנזר סנטיהרוואס בחסותם של הקדושים הנוצרים גרוואסיוס ופרוטאסיוס.
העיירה החלה לצמוח סביב מנזר זה במהלך המאות ה-13 וה-14.
העיירה השתייכה בעתייסודה לאדנות בחאר שבממלכת קסטיליה.
בנובמבר 1833, היא עברה לידי תחום השיפוט של קאסרס.
האדריכלות האזרחית והדתית של העיירה מוכרזת כ"נכס בעל עניין תרבותי" מאז 1969.
משפחות יהודיות רבות התיישבו בהרוואס מהמאה ה-15 ואילך.
כמה יהודים נשארו בהרוואס גם לאחר גירוש ספרד בשנת 1492; על אף שהתנצרו למראית עין, הם שמרו על יהדותם בסתר במשך זמן רב מאוד.
פתגם הנפוץ עד היום באזור אומר: "en Hervás, judíos los más", כלומר, "בהרוואס, רובם יהודים".
הרובע היהודי (Judería) של הרוואס השתמר, ונחשב היום לאחד מאתרי התיירות העיקריים של העיירה.
בעשורים האחרונים החלה הרוואס לקדם עצמה כיעד של מורשת יהודית.
בתוך כך, החלו תושבי העיירה לקיים פסטיבל שנתי, בן שלושה ימים, במהלכו תושבי העיירה מתחפשים ליהודים בתלבושות שמטרתן לחקות את ימי הביניים, ומעלים מחזה תיאטרון הנוגע בעברה היהודי של העיירה.
תעשיית הטקסטיל הייתה חשובה מאוד מהמאות ה-18 עד ה-19. מאז, שלושה תחומים מרכזיים: תעשיית עץ הערמונים, מלאכת יד, ותיירות, הפכו לעמודי התווך של כלכלתה של הרוואס.
הרוהי סוזומיה (ביפנית: ) היא סדרת רומנים שנכתבו על ידי נאגארו טאניגאווה ואוירו על ידי נואיזי איטו.
הספר הראשון בסדרה יצא לשווקים ביפן ב-2003, ולאורך השנים יצאו לשווקים בסך הכל 12 ספרים בסדרה.
בעקבות ההצלחה לה זכתה סדרת הספרים, חברת Kyoto Animation הפיקה בהמשך סדרת אנימה בת 14 פרקים המבוססת על סדרת הספרים אשר שודרה במקור ביפן בשנת 2006. בנוסף, על בסיס סדרת המאנגה הופקו גם ארבע סדרות מאנגה, סרט אנימה, ומספר משחקי וידאו.
עלילת הסדרה מתמקדת בתלמידת התיכון הרוהי סוזומיה אשר לה יש כוחות על המאפשרים לה לעצב מחדש את המציאות על סמך רגשותיה ורצונותיה בלבד.
הרוהי סוזומיה - תלמידת תיכון אנרגטית ואקסצנטרית אשר מתעניינת במיוחד בתופעות על-טבעיות.
להרוהי יש כוחות על המאפשרים לה לשנות את המציאות על סמך רגשותיה ורצונותיה.
קיון - נער סרקסטי, וצנוע אשר מסייע להרוהי.
עלילת הסדרה מסופרת מנקודת המבט שלו.
יוקי נאגאטו - נערה שקטה ואינטליגנטית אשר היא למעשה ממשק דמוי אדם שנוצר על ידי חוצנים לצורך מעקב אחרי הרוהי.
מיקורו אסאהינה - נוסעת בזמן שנשלחה אל העבר מהעתיד במטרה לעקוב אחר האופן בו הרוהי משנה את המציאות באמצעות כוחותיה.
איטסוקי קואיזומי - נער מסתורי אשר משתייך לארגון שעוקב אחר ההשפעה של הרוהי על העולם.
חברת ההוצאה לאור Kadokawa Shoten פרסמה לאורך השנים שתי סדרות מאנגה המבוססות על הרומנים של הרוהי סוזומיה במגזין המאנגה Shōnen Ace.
עיבוד המאנגה הראשון, מאת מאקוטו מיזונו, פורסם במקור במאי 2004 עד דצמבר 2004, ובאוגוסט 2004 סדרה זו יצאה לשווקים בכרך אחד.
עיבוד המאנגה השני, אשר אויר על ידי גאקו טסוגאנו, פורסם במקור במגזין המאנגה Shōnen Ace בין נובמבר 2005 עד נובמבר 2013, ולאורך השנים יצאה גם לשווקים ב-20 כרכים שונים.
סדרת המאנגה השנייה נוצרה עבור קהל יעד צעיר יותר מקהל היעד של הרומנים המקוריים של הרוהי סוזומיה.
המהדורה האנגלית של סדרות המאנגה הופקה על ידי חברת Yen Press באמריקה הצפונית ויצאה לשווקים בין ה-26 באוקטובר 2010 ל-26 במאי 2020.
סדרת מאנגה ספין-אוף, מאת פויו, פורסמה לראשונה במגזין Young Ace ב-1 ביולי 2009. הסדרה פורסמה במהשך גם בעשרה כרכים.
סדרת ספין-אוף נוספת, גם מאת פויו, פורסמה במקור במגזין Altima Shotene במאי 2012.
סדרת אנימה בת 14 פרקים המבוססת על הרומנים הופקה על ידי אולפני Kyoto Animation ובוימה על ידי טאטסויה אישיהרה.
הסדרה שודרה במקור ביפן בין 2 באפריל 2006 ל-2 ביולי 2006.
בנוסף, שתי סדרות אנימה נוספות של פורסמו ישירות לאינטרנט בערוץ היוטיוב של Kadokawa בין ה-13 בפברואר 2009 ל-15 במאי 2009. כל השחקנים הראשיים בסדרת האנימה המקורית השתתפו גם בדיבוב של הדמויות בסדרות הללו.
הסדרות הללו יצאו לשווקים בהמשך גם בתקליטורי ו-Blu-ray.
ב-6 בפברואר 2010 יצא לאקרנים ביפן סרט האנימה "ההיעלמות של הרוהי סוזומיה" (涼宮ハルヒの消失) המבוסס על הרומן הרביעי בסדרת הרומנים של הרוהי סוזומיה.
הסרט הופק על ידי אולפני Kyoto Animation ובוים על ידי טאטסוי אישיהרה ויאסוהירו טאקהמוטו.
ב-18 בדצמבר 2010 הסרט יצא גם לשווקים בתקליטורי DVD ו-Blu-ray.
לאורך השנים הופקו שישה משחקי וידאו בזיכיון אשר יצאו לפלטפורמות שונות, כולל ל-PlayStation Portable ו-Nintendo DS.
הרוח בערבי הנחל הוא ספר ילדים קלאסי, יצירתו הידועה ביותר של הסופר האנגלי קנת גרהם.
ארבעת גיבורי העלילה: חפרפר התמים וטוב הלב (או חולד), עכברוש המים הנבון והרגיש (או נברן המים), סמור הפיקח (תחש או למעשה גירית) ומר קרפד היהיר וחסר האחריות, הם שונים כל כך זה מזה אך ביחד הם לוכדים את מורכבותו של הטבע האנושי.
הספר נחשב יצירה רומנטית ואנושית, רצוף בהומור, ובאווירת אנגליה הכפרית של תחילת המאה העשרים: ארץ של נהר העובר בין אחוזות כפריות, כרי דשא ויערות.
ההרפתקאות שעוברות הדמויות נעות בין קטבים של שלווה וביתיות לעומת יצר ההרפתקנות, ושל אנוכיות לעומת רעות.
עלילת הרוח בערבי הנחל מאדירה את ההנאות הפשוטות של החיים, הגעגועים לטבע, התשוקה לנדודים, הכמיהה לבית ואולי יותר מכל את חשיבותה של חברות נאמנה.
במשך השנים איירו את הספר מספר מאיירים, בין היתר המאייר האנגלי ארנסט שפארד וכן פאול ברנסום.
הספר שימש השראה ליוצרים מתחומים רבים.
למשל, אלבומה הראשון של להקת פינק פלויד, משנת 1967, נקרא "החלילן בשערי השחר" (The Piper at the Gates of Dawn), על שם הפרק השביעי בספר.
לספר מספר תרגומים לעברית, בין היתר תרגומו של יונתן רטוש משנות החמישים בהוצאת "מחברות לספרות", אשר נתן לספר את שמו העברי.
תרגומים נוספים הם תרגומו של אוריאל אופק משנת 1984 (הוצאת זמורה, ביתן), תרגומה של יעל רנן משנת 1986 (הוצאת אדם), תרגומה של מיכל מילר (הוצאת עופרים) משנת 2002 ותרגומו המוער של יניב פרקש משנת 2013 (הוצאת אריה ניר).
בשנת 2018 ראה אור הספר בתרגום לעברית של עטרה אופק, שהוא עיבוד וחידוש של התרגום של אביה, אוריאל אופק משנת 1984.
הספר הוסרט והומחז פעמים רבות, בין היתר תחת השם "קרפד מטירת הקרפד" (Toad of Toad Hall) על ידי אלן אלכסנדר מילן, מחברו של פו הדב.
מילן אמר כי כה התאהב בספר עד כי הצטער כי לא כתבו בעצמו וכי לעיתים שגה לחשוב כי כך היה.
הרוזן ממונטה כריסטו הוא רומן היסטורי-הרפתקאות מאת אלכסנדר דיומא האב, הנחשב על ידי רבים לטוב שבספריו.
כמו ביצירות אחרות של דיומא, לקווי העלילה תרם סופר הצללים אוגוסט מקה.
כתיבת הספר הושלמה בשנת 1844 והוא יצא לאור כסדרה בת 18 חלקים בשנים שלאחר מכן.
עלילת הספר עובדה לעשרות אופרות, סרטים, הצגות, סדרות טלוויזיה ואנימה.
עלילת הספר מתרחשת בעיקרה בצרפת ובאיטליה בשנים 1814–1838, על רקע סוף תקופתו של נפוליאון בונפרטה.
הספר עוסק בנושאים של צדק, נקמה וגמול.
מזימתם צולחת, ודנטס נשלח למאסר במצודת איף לשארית חייו, לאחר שווילפור, השופט-חוקר שבפניו הובא דנטס, פסק לו גזר דין של מאסר עולם כשהבין כי אם ישחרר את דנטס החף מפשע, יגרום לכך שבמקומו יופלל אביו של וילפור, מהפכן בשם נוארטייה, השואף באמת להשיב את נפוליאון לשלטון.
בכלא פוגש דנטס אסיר נוסף, שהיה איש דת לפני מאסרו, והופך לידידו ולמורהו.
בעזרת אב המנזר הכלוא מצליח דנטס לרכוש השכלה וגינוני כבוד, ואף מגלה את הסיבה לכליאתו: מרמתם של וילפור, פרננד, ודנגלאר.
לאחר זמן מה בו נעלמו עקבותיו של דנטס, נישאת מרסדס אהובתו לפרננד.
לאחר ארבע עשרה שנים בכלא מת ידידו הכומר, אך קודם מותו הוא מגלה לדנטס את מיקומו של אוצר אדיר, המצוי על האי הזעיר מונטה כריסטו שבים הטירני.
דנטס מצליח להימלט מהכלא על ידי התחזות לגופת חברו המת, המושלכת הימה, משם שוחה דנטס אל מקום מבטחים.
לאחר בריחתו מן הכלא מוצא דנטס את המטמון שהופך אותו לעשיר מופלג למשך כל ימי חייו, ולאחר צאתו ממונטה כריסטו עוטה דנטס על עצמו שלל זהויות שונות, כשהמקיפה שבכולן היא דמותו בתור "הרוזן ממונטה כריסטו", על מנת לנקום ולפגוע בכל אלה שהשליכו אותו לכלאו.
מהאידיאליסט הצעיר שהיה, הופך דנטס לאדם תקיף, חסר מעצורים, שרואה עצמו כשופט עליון מטעם האלוהים, ומציב לעצמו כמטרה עליונה לגמול לידידיו ולאלו שעזרו לו, ולנקום באלו שפשעו נגדו.
לאחר שגמל טובה עם אילו שעזרו לו בחייו הקודמים, ועם צאתו למסע הנקם באויביו הוא אומר לעצמו:
לכל אחד מאויביו פורש הרוזן ממונטה כריסטו רשת בצורה איטית ומחוכמת, כך שאותם אנשים ייענשו לא בשל הפשע שביצעו נגד דנטס, אלא בגלל חטאים אחרים שבקופת השרצים שלהם.
דנטס מצליח במשימתו, ובאמצעות תכסיסיו הנחושים בא המוות על קאדרוס, משפחתו של פרננד נהרסת ובעקבות כך הוא שם קץ לחייו, וילפור יוצא מדעתו לאחר מות אשתו, בנו, חותנו וחותנתו, ודנגלאר נשבה על ידי אנשיו של הרוזן ומשוחרר לאחר שהוא יורד מנכסיו וכבודו נתבזה.
בדבריו למרסדס אהובתו, שנישאה לגדול שבאויביו, מסביר מונטה כריסטו מדוע הוא רואה לעצמו את ההצדקה לנקום באויביו ואף בכל משפחותיהם:
מונטה כריסטו מבין את האמת שבדבריה, ונמנע מלפגוע במשפחתו של פרננד, ומתמקד רק בנקמה באויביו עצמם.
הרוזן ממונטה כריסטו , לשעבר אדמונד דנטס.
מלח שהופלל על ידי שלושה אנשים שחמדו את ארוסתו, כספו ומעמדו - פרננד, קאדרוס ודנגלאר, בהתאמה - והושלך לכלא לשארית חייו בעקבות מרמתו של אדם רביעי (וילפור).
במשך כעשור שהה כאסיר במצודת איף ולאחר בריחתו ראה לעצמו הכרח לנקום בכל אלה שפשעו נגדו, ולהרוס את חייהם.
הוא משתלב היטב בחיים הפריזאיים ונכנס לחייהם של אויביו.
בתחכום רב הוא פוגע בהם, מבזה ומאמלל אותם אט אט, עד הרס מוחלט של חייהם.
גספר קאדרוס (Gaspard Caderousse) - מקושרי הקשר נגד דנטס, אך שלא כמו שני חבריו שהרוויחו מהעניין, הוא נותר עני.
נאשם בפלילים, נכלא והיה שותפו לתא של אנדריאה קאוואלקנטי.
שניהם ברחו יחד וקאדרוס ניסה לשדוד את ביתו של הרוזן ממונטה כריסטו, ומשנתפס ונמלט מהבית, ארב לו אנדריאה ודקר אותו למוות.
מקסימיליאן מורל (Maximilien Morrel) - ידידו הטוב של מונטה כריסטו, בנו של בעל הספינה שהעסיק את דנטס, אהד אותו ורצה לקדם אותו לתפקיד בכיר.
מונטה כריסטו אינו מגלה לו את זהותו, אך מתייחס אליו כבנו.
מקסימיליאן מתאהב בוולנטין דה וילפור, וקשה לו לסבול את העובדה שאצילים אינם אוהבים את ארוסותיהם, אלא מתחתנים עמן רק לצורכי חיזוק קשרי הוריהם.
למען אושרו עושה מונטה כריסטו מאמצים להציל את וולנטין ממוות.
הגנרל הרוזן פרננד דה מורסרף (Fernand de Morcrerf) - לשעבר פרננד מונדגו, קטלוני עני שהיה מאוהב במרסדס, ארוסתו של דנטס, ולאחר הפללתו נשא אותה לאישה.
מאוחר יותר זכה בתואר אצולה.
מונטה כריסטו הופך אותו אט אט לאדם אומלל ועזוב ולאחר ששפחתו של דנטס חושפת בפומבי שהוא מכר אותה לעבדות, הוא מתאבד.
התחתנה עם פרננד מונדגו בעקבות מותו לכאורה של דנטס.
הוויקונט אלבר דה מורסרף (Viscount Albert de Morcerf) - בנו של הגנרל פרננד דה מורסרף.
מאורס לאייז'ני דנגלאר, אך אינו מודה שהוא אוהב אותה עד שאירוסיהם מתבטלים.
התפתה על ידי מונטה כריסטו להתמודד מולו בדו-קרב, אך חזר בו כשהבין כי אביו אינו אלא האדם שהפליל את מונטה כריסטו על לא עוול בכפו.
הברון פרנץ דה קסנל ד'אפיניי (Baron Franz d'Epinay) - חברו הטוב ביותר של אלבר דה מורסרף.
הברון ז'וליאן דנגלאר - (Baron Jullian Danglars) - שירת בספינתו של דנטס, ולאחר הפללתו הצליח בחייו ונעשה לבנקאי החזק ביותר בצרפת.
רואה בנישואי בתו אייז'ני רק כלי נוסף להגדלת עושרו.
הברונית הרמיין דנגלאר - אשתו של דנגלאר ואמה של אייז'ני.
הכל יודעים כי מאהבה הוא לוסיין דבריי, אך בסתר משמש גם וילפור כמאהב שלה, והיא אמו האמיתית של אנדריאה קאוואלקנטי.
מדמואזל אייז'ני דנגלאר (Eugénie de Danglars) - בתם של בני הזוג דנגלאר.
ז'ראר דה וילפור (Gérard de Villefort) - השופט בעל הסמכות העליונה בפריז.
מקפיד שיקראו לו בתואר "התובע הכללי" ותמיד מתהלך במבט זועף ונחרץ.