tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החומר הקל, החזק והקשיח שפותח מבטיח רבות עבור מגוון רחב של יישומים כמו בתעשיית החלל והתעשייה הביטחונית כגון בייצור אפוד מגן ו"שריון" אישי לחיילי חילות הרגלים או לכלי רכב.
היות שנייר הבאקי קל ומוליך חשמל הוא מהווה מועמד מועדף בבניית הדור הבא של צגי מחשב שטוחים וגמישים.
בשל תכונות של הולכה חשמלית נייר הבאקי ניתן לשימוש בישומים הדורשים חסינות אלקטרומגנטית - מיסוך מקרינה והגנה בפני ברקים.
תכונות של הולכה תרמית של נייר הבאקי מאפשרות לנצלו למען הולכת חום בקרת חום, וסילוק חום באופן יעיל יותר מגרפית וליישמו בסילוק חום במכשירים כגון מחשבים נישאים.
תכונותיו החשמליות ניתנות לניצול עבור אלקטרודות תאי דלק, קבלי-על וסוללות.
יחס משקל לחוזק המיוחדים של נייר הבאקי מאפשר שימוש לצורכי בניית מבנים בעלי חוזק-על המהווה תחליף מצוין למשטחים מתכתיים בכלי רכב וכלי טיס.
תכונות המבנה המכני קטן הממדים של נייר באקי מאפשרים יישום בתחום טיהור מים בשימוש כפילטרים.
עדיין לא ידועה ההשפעה האקולוגית של הייצור והשימוש של נייר הבאקי
משך תהליך היצור - ארוך
ניירות-באקי – החומר הננוטכנולוגי החדש
ניירי דון פורטר OBE הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ילידת ניו זילנד.
פורטר נולדה בעיר נייפר שבניו זילנד בשנת 1936. שמה המקורי הוא Ngaire, והשם Nyree הוא תעתיק פונטי של שם זה.
עבודת המקצועית הראשונה הייתה בסיור הופעות עם "ניו זילנד פליירס טרסט".
היא זכתה לשבחים על הופעתה כג'סיקה ב"הסוחר מוונציה" וכג'ולייט במחזה "רומנוף וג'ולייט".
עוד הופיעה פורטר בהצגות רוויו ובמחזות זמר.
ב-1958 זכתה בתחרות כישרונות לשחקניות צעירות בשם "מיס סינמה" בארגון של "Rank", והפרס היה טיול מסביב לעולם ומבחן בד בלונדון.
מבחן הבד היה כנראה תעלול פרסומי בלבד, אבל פורטר עברה לגור בבריטניה והחליטה להישאר שם.
עד מהרה החלה לשחק בתיאטרון.
הופעת הבכורה שלה בווסט אנד הייתה במחזה "Look Who's Here" בתיאטרון פורצ'ן בדרורי ליין.
בהמשך שיחקה בתפקיד קוני במחזה הראשון של ניל סיימון בווסט אנד "לך תקע בחצוצרה", ובמחזות נוספים.
ב-1990 גילמה שתי דמויות במחזמר "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" מאת סטיבן סונדהיים בתיאטרון הלאומי, ושיחקה בתפקיד אוליביה במחזה "הלילה השנים עשר" בתיאטרון שו, ובתפקיד רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" בפסטיבל לאדלו.
בסיור הופעות באוסטרליה שיחקה במחזה "Beyond Reasonable Doubt" מאת ג'פרי ארצ'ר, וכן במחזמר "המלך ואני".
היא השתתפה בתוכניות טלוויזיה שונות, והיא זכורה בעיקר מתפקידה כאייריני בסדרת הדרמה "ההגדה לבית פורסייט" ובתפקיד הרוזנת קרוליין בסדרה "The Protectors".
ב-1968 כיכבה פורטר בסדרה הקומית "Never a Cross Word" וחמש שנים אחר כך שיחקה בסדרה של ג'רי אנדרסון "The Protectors".
בסדרה היומית "For Maddie With Love" גילמה פורטר את הדמות הראשית, אישה שנותרו לה חודשים מעטים לחיות.
בתפקיד הבעל הופיע השחקן איאן הנדרי.
שתי העונות של הסדרה שודרו ב-1980 וב-1981. בסדרה "הגומלים" השתתפה פורטר בתפקיד אורח בפרק "Death on The Slipway".
בעלה הראשון, ביירון או'לירי, מת ב-1970 ממנת יתר של תרופות.
פורטר נישאה שוב ב-1975 לשחקן רובין הלסטיד.
בני הזוג התגרשו ב-1987 אחרי הולדת בתם נטליה פרנצ'סקה הלסטיד.
ב-1970 הוענק לה תואר קצינה במסדר האימפריה הבריטית (OBE).
ב-2001 נפטרה פורטר בוונדסוורת' שבלונדון ממחלת הלוקמיה.
גופתה נשרפה ונטמנה בבית הקברות שבפאטני וייל.
נייר עבודה (working paper) עשוי להיות אחד הדברים הבאים:
נייר עבודה או נייר טכני באקדמיה.
לעיתים קרובות, חוקרים מפרסמים ניירות עבודה כדי לחלוק רעיונות לגבי נושא או כדי לעורר משוב לפני הגשה ללכנס אקדמי שנבדק בידי עמיתים או לכתב עת אקדמי.
ניירות עבודה הם לרוב הבסיס לעבודות קשורות, ועשויות כשלעצמן להיות מצוטטות על ידי מאמרים של ביקורת עמיתים.
הם עשויים להיחשב כספרות אפורה.
בניגוד למאמר מדעי, נייר עבודה לא עובר ביקורת עמיתים.
לפעמים המונח נייר עבודה משמש שם נרדף לדוח טכני.
ניירות עבודה מפורסמים בדרך כלל באתרי אינטרנט, השייכים למחבר או למוסד המזוהה עם המחבר.
האו"ם משתמש במונח "נייר עבודה" בערך במובן זה עבור טיוטות של החלטות של האומות המאוחדות
מסמכי עבודה - מסמכים הדרושים לקטינים לקטין כדי לקבל עבודה במדינות מסוימות בתוך ארצות הברית.
מסמכים כאלה מחייבים בדרך כלל את המעסיק, ההורה / אפוטרופוס, בית הספר והרופא להסכים לתנאי העבודה שנקבעו על ידי המעסיק.
ניירות עבודה של ביקורת (Audit working papers): מסמכים הנדרשים לביקורת בדוחות הכספיים של חברה.
ניירות העבודה הם רכושו של משרד רואי החשבון העורך את הביקורת.
מסמכים אלה מכונים באופן רשמי כ"תיעוד ביקורת" (audit documentation) או לפעמים "קובץ הביקורת" (audit file).
המסמכים משמשים הוכחה לנוהלי ביקורת שבוצעו, ראיות שהושגו ולמסקנה או חוות הדעת אליה הגיע המבקר.
נייר ג'וס הידוע גם ככסף רוחות או נייר קטורת, הוא סוג של דפי נייר או עבודות יד מנייר המשמשים כמנחות שריפה בפולחן מתים ובטקסים דתיים במזרח אסיה.
השימוש בנייר זה נפוץ בעיקר בקרב סינים (ביבשת ובתפוצות), בווייטנאם ובטייוואן, במטרה להבטיח שליקיריהם שנפטרו יהיו אמצעים כלכליים ונוחות בעולם הבא.
הבערת נייר ג'וס היא חלק בלתי נפרד מטקסי פולחן אבות, המבוססים על האמונה כי רוחות המתים ממשיכות להתקיים בעולם המקביל וזקוקות למצרכים דומים לאלו שבעולם החיים.
על פי האמונה, שריפת הנייר מעבירה את "ערכו" של החפץ אל עולם הרוחות.
הטקסים מתקיימים לרוב באירועים הבאים:
הלוויות: כדי לצייד את הנפטר למסעו.
פסטיבלי רוחות: כגון פסטיבל צ'ינגמינג (יום טאטוא הקברים) ופסטיבל הרוחות הרעבות.
חגים: כגון ראש השנה הסיני.
טקסים דתיים: לכבוד אלים במקדשים.
במקדשים סיניים רבים מוצבים תנורים גדולים מחוץ לשער הראשי המיועדים במיוחד להבערת הנייר.
קיפול הנייר לצורות מסוימות (כמו מטילי זהב) נחשב לחלק חשוב בטקס, המבדיל בין הנייר הפולחני לבין כסף אמיתי (ששריפתו נחשבת למזל רע).
באופן מסורתי, הנייר עשוי מסיבי במבוק גסים או נייר אורז.
נייר זהב (Jin): מיועד לאלים (כמו קיסר הירקן).
הוא מעוטר בפיסת רדיד זהב או צבע זהוב.
נייר כסף (Yin): מיועד לרוחות האבות.
כסף מזומן (נחושת): מיועד לרוחות שנפטרו לא מזמן או לרוחות ללא יורשים.
בעת המודרנית התפתח שימוש ב"שטרות בנק הגיהנום" (Hell Bank Notes).
אלו שטרות המעוצבים בסגנון המזכיר כסף מודרני (כמו דולר אמריקני או יואן), ועליהם מופיעים דיוקנאות של דמויות מיתולוגיות כמו "מלך הגיהנום" (יאנלו וואנג).
המילה "גיהנום" (Hell) הוכנסה לשימוש כנראה על ידי מיסיונרים נוצרים כתרגום למושג הסיני של עולם המתים ("די-יו"), והיא אינה נושאת בהכרח את המשמעות המערבית של מקום עונש, אלא פשוט את עולם השאול.
כיום ניתן למצוא מנחות נייר (Zhizha) בדמות חפצים יומיומיים מודרניים העשויים עיסת נייר, בהם: מכוניות פאר, בתי אחוזה, טלפונים חכמים (אייפונים מנייר), כרטיסי אשראי, ואף משרתים ומטוסים.
שריפת נייר ג'וס בהיקפים נרחבים מעוררת דאגה בשל זיהום אוויר.
מחקרים הראו כי עשן השריפה פולט חומרים רעילים ומתכות כבדות (כגון עופרת, מנגן וקדמיום).
בשל כך, ממשלות בסין, טייוואן והונג קונג מקדמות שימוש בתנורים עם מסננים, או מעודדות את הציבור להפחית את הכמויות הנשרפות ולעבור לחלופות ידידותיות לסביבה.
נייתן בדפורד פורסט היה לוטננט גנרל בקונפדרציה הדרומית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית והמנהיג הראשון של הקו קלוקס קלאן.
פורסט נולד למשפחה סקוטית-אירית במרשל קאנטרי, הבכור מבין 12 אחים.
לאחר מות אביו הפך פורסט לראש המשפחה בגיל 17.
פורסט היה לוטננט גנרל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
רבים ציינו את כישוריו הטקטיים בכל הנוגע לחיל פרשים ולוחמת גרילה.
עם זאת, לאחר המלחמה ירדה קרנו, בפרט לאחר שנודע חלקו בקרב פורט פילו, שנערך ב-12 באפריל 1864, במהלך מלחמת האזרחים.
בפקודתו של פורסט, חייליו טבחו מעל ל-300 חיילים אפרו-אמריקאים של צבא האיחוד ומפקדיהם הלבנים, שניסו להיכנע.
לאחר המלחמה ייסד את הארגון הגזעני קו קלוקס קלאן, ששם לעצמו למטרה לרדוף את השחורים באזורים בהם פעל.
נייתן ווֹרד אקרמן היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי יהודי-אמריקאי, מחלוצי גישת הטיפול המשפחתי.
אקרמן נולד בבסרביה, אז באימפריה הרוסית, לרוקח דוד אקרמן ואשתו ברטה, לבית גרינברג.
המשפחה היגרה לניו יורק כשהיה בן 4. הוא סיים את תואר הדוקטורט ברפואה באוניברסיטת קולומביה ב-1933.
אקרמן עבד כמתמחה בבית החולים מונטיפיורי בניו יורק, ובהמשך הצטרף לצוות הפסיכיאטרים בקליניקת מנינגר בטופיקה שבקנזס.
ב-1937 קיבל את תפקיד הפסיכיאטר הראשי בקליניקת ההדרכה מנינגר לילדים, ובמקביל עבד כפסיכיאטר ראשי במוסדות יהודיים בניו יורק, במרכזי מחקר, ובמהלך מלחמת העולם השנייה גם כפסיכיאטר בצלב האדום.
בשנות ה-40 לימד כפרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטת קולומביה, וכן כמרצה אורח באוניברסיטאות אחרות בארצות הברית.
בנוסף לעיסוקו המרכזי בגישות טיפוליות, התעניין אקרמן גם בשורשי האנטישמיות, וכתב ב-1950 עם מרי יהודה את הספר "אנטישמיות והפרעה רגשית, פרשנות פסיכואנליטית", בו ניתח את התופעה והציע פתרונות אפשריים.
אקרמן נישא ב-1937 לגוונדולין היל, ונולדו להם שתי בנות.
בשנות ה-30 החל אקרמן להתעניין בטיפול משפחתי, תפיסה טיפולית חדשה שצמחה בארצות הברית באותם ימים, ובאופן בו ניתן לשלב אותה בטיפול פסיכואנליטי קלאסי.
ב-1938 פרסם מאמר ראשון בנושא זה, "אחדות המשפחה", ובהמשך פרסם עשרות מאמרים נוספים, ביניהם "אבחון משפחתי: גישה לילד טרום-בית-ספר", "פסיכודינמיקות של חיי משפחה", "טיפול משפחתי: רעיונות ושיטות", "טיפול במשפחה הבעייתית", ועוד.
הוא אף ייסד מאוחר יותר, ב-1962, את כתב העת הראשון והמוביל עד היום בתחום, "Family Process" (תהליך משפחתי), בשיתוף עם דון ג'קסון.
ב-1957 פתח אקרמן את אחת הקליניקות הראשונות לטיפול משפחתי, "הקליניקה לבריאות נפשית משפחתית" של שירותי המשפחה היהודיים בניו יורק.
ב-1960 ייסד גם את "מכון המשפחה", שנקרא אחרי מותו "מכון אקרמן".
המכון נחשב עד היום לאחד המובילים בעולם בטיפול משפחתי ובהכשרת סטודנטים לעיסוק בתחום זה.
אקרמן כיהן במספר תפקידים מרכזיים בתחום הפסיכיאטריה בארצות הברית, ביניהם נשיא האגודה לרפואה פסיכואנליטית (בשנים 1957-1959), חבר באקדמיה לפסיכיאטריה של הילד, בחברה האמריקאית לפסיכופתולוגיה, באקדמיה לרפואה בניו יורק, ועוד.
ניית'ן ג'וואי הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק עבור דרווין סולטיס בעמדת הסנטר.
לג'וואי אזרחות של גינאה ביסאו.
ג'וואי החל את דרכו המקצועית בקבוצת קאיירנס טייפנס האוסטרלית, שקודם לכן, שיחק עימה במחלקות הנוער השונות.
בעונת 2007/08, עונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים, ג'וואי העמיד ממוצעים של 17.3 נקודות, 9.4 ריבאונדים וחסימה אחת ל-30 דקות משחק כשהוא קולע 57% מזריקותיו לסל, שדירגו במקום השני בטבלת ליגת ה-NBL באחוזים מהשדה.
בסיום העונה, ג'וואי דחה הצעות רבות מקבוצות בכירות מאירופה ונרשם לדראפט ה-NBA ב-2008, ונבחר בבחירה מספר 41 בסיבוב השני על ידי האינדיאנה פייסרס.
למרות זאת, זכויותיו הועברו ביחד עם ג'רמיין אוניל בעסקה לטורונטו ראפטורס עבור טי ג'יי פורד, מייסאו באסטון, ראשו נסטרוביץ' ובחירה מספר 17 באותו דראפט, שלבסוף נבחר בו, רוי היברט.
זמן קצר לאחר העסקה, הראפטורס החתימו את ג'וואי בחוזה לשנתיים ב-11 ביולי 2008. ב-17 בדצמבר 2008, נמצא כי ג'וואי סבל ממספר פציעות בעיבר שמנעו ממנו לשחק ואף להתאמן באימונים פיזיים עם הקבוצה, עד שייבדק בדיקות נוספות באזור הלב.
ג'וואי נבדק ויצא שלילי, וב-21 בינואר 2009, ג'וואי ערך את הופעת הבכורה של בליגת ה-NBA, במשחק מול הדטרויט פיסטונס.
ב-26 בפברואר, ג'וואי החל לשחק בקבוצת ליגת הפיתוח של ה-NBA שנתמכת על ידי הראפטורס, איידהו סטמפייד.
עם הקבוצה רשם ממוצעים דו־ספרתיים שהחזירו אותו ב-23 במרץ של אותה שנה לסגל הראפטורס.
ג'וואי שיחק עונה אחת במדי הראפטורס ועימה העמיד ממוצעים של חצי נקודה וחצי ריבאונד ב-8 משחקים.
ב-9 ביולי 2009, הועבר בעסקה לעבר הדאלאס מאבריקס, שבה עורבו גם אורלנדו מג'יק וממפיס גריזליס.
נייתן גלֶייזר היה סוציולוג יהודי אמריקאי, מראשי קבוצת הנאו-קונסרבטיבים ולפני כן האינטלקטואלים של ניו יורק.
גלייזר, כמו רבים מחבריו אנשי הניאוקון כגון; נורמן פודהורץ, אירווינג קריסטול, קלמנט גרינברג, דונלד קגן ועוד, נולד בניו יורק להורים יהודים יוצאי מזרח אירופה ובמקרה שלו פולין, הצעיר משבעה אחים ואחיות.
כפי שסיפר ב-1990, האווירה בביתו הייתה: "סוציאליסטית, אך לא יותר מדי, דתית אורתודוקסית, אך לא יותר מדי, ידידותית לארץ ישראל, אך לא ציונית, דוברת יידיש, אך לא רק יידיש".
הוא למד בסיטי קולג' של ניו יורק (בוגר הקולג' בשנת 1944) ואף היה חבר ועורך ביטאון ארגון הסטודנטים הציוניים שם, "אבוקה".
בנוסף היה חלק מחבורת "האינטלקטואלים של ניו יורק".
חברים נוספים בקבוצה זו היו אירווינג קריסטול, דניאל בל, אירווינג האו ועוד.
הייתה זו חבורה של יהודים בעיקר, בעלי השקפת עולם שמאלית-מרקסיסטית, אך לא דוגמטית קונפורמיסטית.
בעיצומו של פולחן סטלין שהקיף את מרחבי השמאל, העזה חבורה זו לפקפק ב"שמש העמים" סטלין, ולתהות הכיצד יכול חזון סוציאליסטי נאצל להוליך למשטר עריצות רצחני כזה של האיש.
בשנת 1943 הוא נישא לאשתו הראשונה רות סטולקין, ונולדו להם שלוש בנות.
הוא התגרש ב-1958 ונישא בשנית בשנת 1962 לאשתו השנייה סולוחנה רג'וואן.
את לימודי הדוקטורט סיים גלייזר בשנת 1962 באוניברסיטת קולומביה.
בשנים 1963–1969 שימש פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כאשר במקביל כיהן כיועץ לענייני רווחה בממשלי ג'ון קנדי ולינדון ג'ונסון.
באותה תקופה ניכרה בכתביו התרחקותו ההדרגתית מהשמאל, ממדיניות המלחמה בעוני, בפרט, ומרעיונות הסיוע הממשלתי כפתרון לכל, בכלל.
בשנים 1969–1993 שימש גלייזר פרופסור לחינוך באוניברסיטת הרווארד ודעותיו החברתיות הלכו והתייצבו במרכז המפה הפוליטית.
בניגוד לחבריו, שהפכו רובם ככולם לרפובליקנים, נשאר גלייזר דמוקרט.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 למשל הוא תמך בג'ון קרי, מועמד הדמוקרטים, שהפסיד לבסוף במירוץ לג'ורג' בוש הבן.
גלייזר היה חבר מערכת "קומנטרי" כשירחון זה היה עדיין שמאלני-ליברלי, בשנים 1944–1953. משנת 1973 היה עורך שותף יחד עם אירווינג קריסטול של הירחון הימני-מרכזי רב ההשפעה, "פאבליק אינטרסט", ועד למותו הוא שימש כעורך שותף של הירחון "ניו ריפבליק", יורשו הימני-מרכזי ורב ההשפעה אף הוא של אותו ירחון.
בספרו הידוע ביותר, "אחרי כור ההיתוך" (נכתב בשיתוף עם דניאל פטריק מויניהאן, 1963, ה'תשכ"ד, הוצאת MIT), הוא טען לראשונה שניסיונה של ארצות הברית ליצור כור היתוך גזעי ואתני של המהגרים אליה, נכשל.
על הספר זכה (יחד עם מויניהאן) בפרס אניספילד-וולף בשנת 1964. בספרו "כולנו רב תרבותיים כיום" (ה'תשנ"ז, 1997, הוצאת אוניברסיטת הרווארד) הוא מודה בצער רב כי תאוריית ה"רב-תרבותיות" היא שניצחה את כור ההיתוך; לדעתו, זה מה שגרם לעצירת השתלבותם של השחורים ושאר המיעוטים בחברה האמריקנית.
גלייזר לא נטש את השקפתו הציונית ומורשתו היהודית ורבים מספריו עסקו בתחומים אלה, בהם;
"יהדות ארצות הברית" (הוצאת אוניברסיטת שיקגו ה'תשי"ז,1957).
"פניה הרבות של האנטישמיות" (הוצאת הוועד היהודי האמריקני ה'תשכ"ז, 1967) ועוד.
ניית'נ'ס פיימוס היא רשת מזון מהיר אמריקאית המתמחה בנקניקיות שבסיסה בקוני איילנד, ניו יורק, בסניפה הראשון שנוסד בשנת 1916 על-ידי מהגר יהודי-פולני בשם ניית'ן הנדוורקר.
נכון לשנת 2010, לרשת 251 סניפים ברחבי העולם.
הרשת ידועה בתחרות אכילת נקניקיות אותה היא עורכת בקוני איילנד בכל יום עצמאות אמריקאי.
ניית'נס התחיל כדוכן נקניקיות במחיר ניקל ( 5 סנט ) לנקניקיה, בקוני איילנד בשנת 1916 ונושא את שמו של מייסד השותף שלה ניית'ן האנדוורקר (1892–1974), שהקים את העסק עם אשתו, אידה האנדוורקר, לבית גרינוולד.
אידה הגתה את מתכון הנקניקיות שבו השתמשו, וסבתה של אידה יצרה את תערובת התבלינים הסודית.
מכיוון שנקניקיות ה 100% בשר בקר של ניית'נס פיימוס לא היו כשרות במובן שלא היו תחת השגחה רבנית, האנדוורקר טבע את המונח " בסגנון כשר " מכיוון שהיו עשויות מבשר בקר בלבד, ולא מבשר חיות לא כשר כגון בשר חזיר או בשר סוס.
הרשת מפעילה 251 סניפים ב-5 מדינות שונות.
231 סניפים פזורים ברחבי 50 מדינות ארצות הברית, כאשר 226 מופעלים בזיכיון, ו-5 מתוכם שייכים לחברה.
מחוץ לארצות הברית, הרשת מפעילה 20 סניפים ב-4 מדינות: מצרים (סניף אחד), הרפובליקה הדומיניקנית (3 סניפים), איי קיימן (סניף אחד) וכווית (15 סניפים).
הסניף הבינלאומי הראשון של הרשת נפתח בשנת 1997 בישראל ברחוב קינג' ג'ורג בירושלים.
בנוסף נפתח סניף בקניון מלחה, ועגלת מכירת שטח בעיר דוד.
(הזכיין הישראלי פשט רגל וכלל הסניפים נסגרו)
כמו כן, מוצרי החברה ניתנים לקנייה ביותר מעשרת אלפים נקודות מכירה שונות, ביניהן סניפי רשתות מזון מהיר וקמעונאות אמריקאיות מובילות נוספות (כגון רשת הכריכים "סבווי" ווולמארט), ובאמצעות חברת QVC המתמחה במכירות טלוויזיוניות.
נייתן גהר-ג'אן אדריאן הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי, בעל 8 מדליות אולימפיות מהן 5 זהב ואלוף עולם בעל 10 מדליות מהן 5 זהב.
אדריאן נולד בברמרטון, וושינגטון לססיליה וג'יימס.
אמו הסינית נולדה וגדלה בהונג קונג ועובדת כאחות בית ספר ואביו מהנדס גרעין.
אחותו ואחיו הבוגרים ממנו אף הם שחיינים מקצועיים.
הוא החל לשחות בגיל 5 בהשפעתם.
הוא קיבל תעודת בגרות מאוניברסיטת ברקלי בשנת 2006 בבריאות הציבור.
באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה במנצ'סטר, אנגליה באפריל 2008 זכה אדריאן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 46.67 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:08.44 דקות ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:24.38 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא עולם חדש של 3:24.29 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה אדריאן במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחה בבוקר בשלב המוקדמות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 48.82 שניות והרביעייה האמריקאית קבעה שיא עולם חדש של 3:12.23 דקות, ששופר בערב על ידי חבריו לנבחרת.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה אדריאן בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, ראיין לוכטה ומאט גריוורס בשיא אליפות חדש של 3:09.21 דקות, לפני רוסיה (3:09.52 דקות) וצרפת (3:09.89 דקות).
כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.79 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חפשי בתוצאה של 21.49 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.13 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה אדריאן בשתי מדליות, זהב וארד.
כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.64 שניות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.96 דקות, אחרי אוסטרליה (3:11.00 דקות) וצרפת (3:11.14 דקות).
כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.40 שניות.
נוסף לכך הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.93 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.23 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.05 שניות ועלה מהמקום השני.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה אדריאן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.52 שניות, לפני ג'יימס מגנוסן מאוסטרליה (47.53 שניות) וברנט היידן (47.80 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם מאט גריוורס, ברנדן הנסן ומייקל פלפס בתוצאה של 3:29.35 דקות, לפני יפן (3:31.26 דקות) ואוסטרליה (3:31.58 דקות).
מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, קאלן ג'ונס וראיין לוכטה בתוצאה של 3:10.38 דקות, אחרי צרפת (3:09.93 דקות) ולפני רוסיה (3:11.41 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 47.89 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי 2013, זכה אדריאן בשתי מדליות, כסף ארד.
מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ריאן לוכטה, אנתוני ארווין וג'ימי פייגן בתוצאה של 3:11.42 דקות, אחרי צרפת (3:11.18 דקות) ולפני רוסיה (3:11.44 דקות).
כשחיין ראשון הוא שחה בתוצאה של 47.95 שניות.
מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.84 שניות, אחרי ג'יימס מגנוסן (47.71 שניות) וג'ימי פייגן (47.82 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.60 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, אוסטרליה בשנת 2014 זכה אדריאן ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי (48.30 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי (21.80 שניות).
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה באוגוסט 2015, זכה אדריאן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, קווין קורדס וטום שילדס בתוצאה של 3:29.93 דקות, לפני אוסטרליה (3:30.08 דקות) וצרפת (3:30.50 דקות).
כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.41 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם ראיין לוכטה, סימון מנואל ומליסה פרנקלין בשיא עולם חדש של 3:23.05 דקות, לפני הולנד (3:23.10 דקות) וקנדה (3:23.59 דקות).
כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.29 שניות.
מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.52 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת (21.19 שניות) ולפני ברונו פרטוס מברזיל (21.55 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא ארצות הברית חדש של 21.37 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.31 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה אדריאן ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד.
מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.49 שניות, אחרי אנתוני ארווין (22.40 שניות) ופלורן מנודו (22.41 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.47 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.85 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.58 שניות) ופיטר טימרס מבלגיה (47.80 שניות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי 2017, זכה אדריאן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, טאונלי האס, ובלייק פירוני בתוצאה של 3:10.06 דקות, לפני ברזיל (3:10.34 דקות) והונגריה (3:11.99 דקות).
כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.25 שניות.
במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם מאט גריוורס, קווין קורדס וקיילב דרסל בתוצאה של 3:27.91 דקות, לפני בריטניה (3:28.95 דקות) ורוסיה (3:29.76 דקות).
כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.0 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, מלורי קומרפורד וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:19.60 דקות, לפני הולנד (3:21.81 דקות) וקנדה וסין (3:23.55 דקות) כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.49 שניות.
מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.87 שניות, אחרי קיילב דרסל (47.17 שניות) ולפני מדי מטלה מצרפת (47.89 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-50 מטר בתוצאה של 21.83 שניות.
נייתן ג'ורג' "שאנקס" אוונס היה איש צבא אמריקאי בשירות צבא הקונפדרציה, שהתבלט במהלך קרב בול ראן הראשון.
אוונס נולד בעיר מריון שבמדינת קרוליינה הדרומית, שבארצות הברית, כבנם של תומאס וג'יין אוונס.
הוא למד במכללת רנדולף-מייקון שבווירג'יניה, (Randolph–Macon College) עד שעבר לאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית (וסט פוינט), אותה סיים בשנת 1848. אוונס הועלה לדרגת קפטן, ושרת כמפקד פרשים בגבול המערבי, עד שבשנת 1861, הכריזו מדינות דרום ארצות הברית על פרישה, והקימו את הקונפדרציה.
אוונס, כבן לאחת המדינות הדרומיות, עזב את צבא ארצות הברית והצטרף לצבא הקונפדרציה.
בצבא הקונפדרציה הוא הועלה לדרגת קולונל, הוא נודע במנהיגות מוצלחת וגבורה בשדה הקרב, אולם אישיותו המחוספסת, כמו גם תאוותו לטיפה המרה, גרמו לסכסוכים מתמשכים בינו לבין מפקדיו.
הוא נהג לשאת על גבו לכל מקום חבית קטנה של ויסקי.
במהלך ההכנות לקרב בול ראן ביולי של אותה שנה, אוונס קיבל פיקוד על חיילים מקרוליינה הדרומית ומלואיזיאנה, והוצב בכנפו השמאלית של הגנרל פ.ג.ט.
ב-21 ביולי, פתחו כוחות הצפון בהתקפה על כנפה זו בדיוק.
אוונס לחם מלחמת הגנה מעולה, המפקד הצפוני דייוויד הנטר נפצע והוחלף, אולם בהמשך נאלץ אוונס לסגת.
הוא קיבל את פיקוד על בריגדה שהורכבה מחיילים ממיסיסיפי ווירג'יניה, והוקצה לשמור על המעברות העליונות של נהר הפוטומק, מעל וושינגטון.
באוקטובר של שנת 1861, כוח של צבא האיחוד חצה את הנהר ליד העיר לסבורג (Leesburg), מטרת הסיור הייתה השמועה לפיה אוונס נטש את הגנת העיר לסבורג, והכוח היה למעשה סיור שבדק אפשרות של התקפה עליה.
אוונס אכן עזב את העיר, ולם בורגארד הביע אי שביעות רצון מכך ובאותו יום חזר אוונס אל העיר.
הכוח הצפוני לא ידע על כך, אוונס הניס אותו בהצלחה אל מעבר לנהר הפוטמוק.
בעקבות כך הועלה אוונס לדרגת בריגדיר גנרל.
לאחר מכן הוא נשלח לסייע בהגנה על אזורי חוף מדרום לצ'ארלסטון.
יומיים לאחר מכן ב-16 ביוני 1862, תקפו את צ'ארלסטון כוחות צפוניים בפיקודו של הנרי וושינגטון באנהם, הקרב התפתח לקרב שכונה "הקרב הראשון של ג'יימס איילנד" (First Battle of James Island) שהסתיים בתבוסה צפונית.
הוא קיבל את הפיקוד על בריגדה שהורכבה מחיילים מדרום קרוליינה, הוביל אותה לריצ'מונד והצטרף הצבא של רוברט אי לי מצפון לווירג'יניה.
הבריגדה שלו לקחה חלק בין היתר בקרב בול ראן השני באוגוסט 1862.
בקיץ של שנת 1863, הבריגדה של אוונס הועברה לצבאו של הגנרל ג'וזף א.
לאחר המערכה, הבריגדה חזרה לצ'ארלסטון בה אוונס הסתכסך באופן חמור עם המפקד הממונה עליו, הגנרל רוזוול ס.
ריפלי, מה שגרם לכך שהוא הודח מהפיקוד.
הוא הוחזר לפקד באביב של 1864, אך נפצע באורח קשה בתאונת כרכרה בצ'ארלסטון באמצע הדרך למטה הבריגדה שלו בפטרסבורג (Petersburg) שבווירג'יניה.
למרות שאוונס התאושש מעט מפציעתו, הוא מעולם לא חזר לפקד.
הוא החזיק בעמדה פחותה במשרד המלחמה במשך זמן, וברח לריצ'מונד עם הנשיא ג'פרסון דייוויס.
הוא ליווה את הנשיא עד מעצרו בידי כוחות הצפון ב-1 במאי 1865. לאחר המלחמה, אוונס פרש מהצבא והפך למנהל תיכון.
הוא נפטר באלבמה בשנת 1868, כנראה מההשפעות של התאונה הקודמת שלו.
נייתן דיל הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כמושל ג'ורג'יה בשנים 2011–2019. בשנת 1992 הוא נבחר לכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך עבר למפלגה הרפובליקאית ב-1995.
דיל נולד במזרח ג'ורג'יה בשנת 1942. שני הוריו היו מורים.
הוא למד באוניברסיטת מרסר שבמייקון, ושם סיים את התואר הראשון בהצטיינות.
בשנת 1966 סיים לימודי משפטים עם תואר והצטרף לצבא ארצות הברית.
בצבא הגיע דיל לדרגת קפטיין.
לאחר שחרורו, עבד דין כ-23 שנה כעורך דין וכשופט.
בשנת 1980 נבחר לסנאט של ג'ורג'יה.
בשנת 1992 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שקיבל כ-59% מהקולות.
דיל היה חבר בוועדה לאנרגיה ולמסחר, ובוועדות המשנה לתקשורת, טכנולוגיה ואינטרנט, לבריאות (בה היה חבר מוביל) ולפיקוח וחקירות.
ב-1 במרץ 2010 הודיע דיל על התפטרותו מהקונגרס על מנת להתמודד על תפקיד המושל.
המושל הרפובליקני הנוכחי סאני פרדו היה מנוע מלהתמודד על כהונה נוספת.
בפריימריז המפלגתיים התמודדו כשבעה פוליטיקאים.
אף אחד מהמתמודדים לא זכה ב-50% מקולות בסיבוב הראשון.
דיל הגיע למקום השני עם כ-23% מהקולות והוא התמודד בסיבוב השני מול קארן הנדל שזכתה ב-34% מהקולות.
במהלך הקמפיין דיל נתמך על ידי מייק האקבי וניוט גינגריץ', בעוד שיריבתו נתמכה על ידי ג'ן ברואר ושרה פיילין.
דיל ניצח בסיבוב השני וזכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית עם כ-50.2% מהקולות.
בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-2 בנובמבר 2010 ניצח דיל לאחר שקיבל כ-53% מקולות המצביעים.
כשנה לאחר מכן, בשנת 2011, ועדת הכספים של ג'ורג'יה חשדה בחוסר תקינות בניהול כספי הקמפיין של דיל.
בסופו של דבר, הוועדה ניקתה את דיל מהאשמות מהותיות, וטענה כי היו טעויות טכניות בלבד בניהול התקין של הקמפיין.
דיל נבחר שוב לתפקיד בבחירות 2014 עם כ-52.8% תמיכה.
במהלך כהונתו, ביצע ממשל דיל רפורמות במערכות המשפט, האכיפה והכליאה במדינה, בדגש על הטיפול בעבריינות נוער.
בנוסף, דיל חתם על חוק שמאפשר לאזרחים לשאת נשק במרבית מן המקומות הציבוריים.
חוק זה נתמך על ידי הכנסייה הבפטיסטית בג'ורג'יה.
לאחר פיגועי נובמבר 2015 בפריז ופיגוע הירי בסן ברנרדינו, דיל נאבק למניעת קליטת פליטים סורים בג'ורג'יה.
ניישטה (בהונגרית: Nyésta) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית ניישטה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-77 תושבים בשנת 1990 עד 30 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-61%).
נייתן דארו הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
דארו נולד בקנזס סיטי, במיזורי.
הוא למד לתואר הראשון באוניברסיטת אוונסוויל באינדיאנה וסיים תואר שני באוניברסיטת ניו יורק .
דארו הופיע במחזות של ויליאם שייקספיר, רומיאו ויוליה והנרי החמישי.
בשנת 2006 גילם את ויליאם רנדולף הרסט הצעיר בסרט "אמברוז בירס: סיפורי מלחמת האזרחים" של דון מקסוול, בו כיכבו גם קמפבל סקוט וויויאן שילינג.
תפקיד בהפקת המחזה ריצ'רד השלישי לצד קווין ספייסי הוביל לליהוקו לתפקיד מיצ'האם, שומר הראש של בני הזוג אנדרווד בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "בית הקלפים".
תפקידו של דארו הורחב בעונה השנייה בגלל אהדת הקהל והמבקרים.
בשנת 2015 החל דארו לשחק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "גות'האם" בתפקיד ויקטור פרייז / מר.
כמו כן הוא שיחק בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "מיליארדים" והופיע בעונה הרביעית והאחרונה של הסדרה "התיקון".
הוא מופיע גם כאביו של ג'סי קסטר בסדרת הטלוויזיה "פריצ'ר" וכג'ונתן גרים בסדרת הטלוויזיה של NBC, "הרשימה השחורה".
בשנת 2017 הוא גילם את אנדרו מיידוף בסרט "אשף השקרים".
בשנת 2018 הוא שיחק בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "קוונטיקו" מבית "ABC" בתפקיד פליקס פילאי.
ניית'ן קנת' פטרסון הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אברטון מהפרמייר ליג ובנבחרת סקוטלנד.
פטרסון, יליד גלאזגו שבסקוטלנד, הוא תוצר מחלקת הנוער של גלאזגו ריינג'רס.
ב-21 בדצמבר 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, עד לשנת 2022. ב-17 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על סטראנר במסגרת הגביע הסקוטי.
ב-22 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסקוטית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-86 בניצחון 0–2 על קילמרנוק במסגרת המחזור החמישי לעונת .
ב-25 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–5 על רויאל אנטוורפן במסגרת שלב 32 הגדולות של הליגה האירופית לעונת 2020/2021. בסך הכול ערך בעונה זו שבע הופעות ליגה.
ב-4 בינואר 2022 חתם באברטון לחמש וחצי שנים.
תמורת העברתו שילמה הקבוצה לריינג'רס סכום שהוערך ב-11 מיליון פאונד כולל בונוסים.
ב-6 ביוני 2021 ערך פטרסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בניצחון 0–1 על נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת סקוטלנד לטורניר יורו 2020 בשנת , וערך הופעה אחת בטורניר, בהפסד 1–3 לנבחרת קרואטיה.
ניית'ן דניאל מוריה-ולש הוא כדורגלן גיאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת היברניאן מליגת העל הסקוטית ובנבחרת גיאנה.
מוריה-ולש שיחק במחלקות הנוער של צ'לסי, ברנטפורד ורדינג.
בשנת 2018 הצטרף מוריה-ולש למחלקת הנוער של בורנמות'.
ב-8 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3-1 על יאוביל טאון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA.
ב-10 באוגוסט 2022 הושאל לניופורט קאונטי מהפוטבול ליג השנייה.
6 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לסלפורד סיטי.
ב-20 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון טרמניר רוברס.
בינואר חתם בהיברניאן מליגת העל הסקוטית.
מוריה-ולש נולד באנגליה, והוא היה רשאי לייצג את ברמה הבין-לאומית את אנגליה, את גיאנה או את גרנדה.
לאחר ששוחח עם הסקאוט הראשי של נבחרת גיאנה, החליט לייצג אותה.
מוריה-ולש קיבל את זימון הבכורה שלו לנבחרת גיאנה בחודש מרץ 2021, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות טרינידד וטובגו ואיי בהאמה.
ב-30 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת איי בהאמה.
נייתן דאו הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי אנגלי.
נתן דאו נולד בבורטון על הטרנט ב-25 במאי 1994. בהמשך חייו, הוא למד בקולג' הספורטיבי הקתולי רוברט סאטון .
הוא מעריץ כל חייו את מועדון הכדורגל אסטון וילה.
הוא התחיל לעסוק בתקליטנות כשהיה בן תשע.
סינגל הבכורה שלו, "", בשיתוף פעולה עם מלאקה , יצא באוגוסט 2018. השיר כולל דגימה ללא קרדיט מהשיר "It's Over Now" של דברה קוקס.
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-94 במצעד הסינגלים הבריטי.
במאי 2019, הוא הוציא את הסינגל "Repeat After Me", בשיתוף פעולה עם מליסה סטיל .
ב-25 באוקטובר 2019, הוא הוציא גרסת כיסוי, בשיתוף פעולה עם מלאקה וג'ייקה , לשיר "Flowers" של Sweet Female Attitude .
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי.
ב-24 ביולי 2020, הוציא את השיר "Lighter", בשיתוף פעולה עם KSI.
לאחר הצלחת השיר בבריטניה (מקום שלישי במצעד הסינגלים הבריטי ומקום שני במצעד הדאנס הבריטי), הוא הוחתם בוורנר צ'אפל מיוזיק .
ב-25 בנובמבר 2020, הוא הוציא את השיר "No Time for Tears", בשיתוף פעולה עם להקת הבנות הבריטית, ליטל מיקס.
ב-24 בספטמבר 2021, הוא הוציא את השיר "Goodbye", בשיתוף פעולה עם טי.
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-85 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-23 במצעד הדאנס הבריטי.
ב-29 באפריל 2022, הוא הוציא את השיר "", בשיתוף פעולה עם אלה הנדרסון.
בשיר יש דגימה מהשיר "Calabria" של רון ריילי קולץ' .
השיר הגיע, בשיאו, למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי.
ניית'ן דין פרסונס הוא שחקן אמריקאי יליד אוסטרליה, הידוע ממשחקו באופרת הסבון של ABC "בית חולים כללי".
ניית'ן פרסונס נולד באדלייד, אוסטרליה, אך גדל בבולדר, קולורדו, ואוסטין, טקסס.
הוא עבר ללוס אנג'לס כדי ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה לאחר שהתקבל לתוכנית המשחק לתואר ראשון באמנויות יפות, אך נשר לאחר שלושה סמסטרים.
הוא גם חבר ב-"Boom Kat Dance Theatre", להקת ריקוד ללא מטרות רווח שבסיסה בסנטה מוניקה, קליפורניה.
בזמנו הפנוי, פרסונס עוסק בריקוד, טיפוס על צוקים, טיולים רגליים, לקרוס, כדורגל, יוגה וצלילה.
כשחקן ילד, הוא עשה עבודת קריינות בדיבוב אנימה יפנית לסרטי ADV, כולל התפקיד הראשי של ז'אן רוק-ראלטיק ב-"Nadia: The Secret of Blue Water" ובסרטים אנימה אחרים.
פרסונס נבחן במקור לתפקיד אחר באופרת הסבון "בית חולים כללי" ולא לוהק, אבל מפיקי הסדרה יצרו לו דמות חדשה.
הופעתו הראשונה כאמן איתן לאבט הייתה ב-30 בינואר 2009. פרסונס נשכר בתחילה לתפקיד חוזר, אך עד מהרה קיבל חוזה לתפקיד קבוע.
בדצמבר 2011 הודיע פרסונס כי החליט לא לחדש את חוזהו בסדרה (שפג תוקפו בתחילת 2012).
הופעתו האחרונה הייתה בפרק ב-7 במרץ 2012. קו העלילה נותר פתוח לחזרתו האפשרית.
במאי 2012, פרסונס היה מועמד לפרס אמי לשעות היום בקטגוריית השחקן הצעיר המצטיין על גילמו של איתן לאבט בבית החולים הכללי.
באפריל 2013, חזר פרסונס ל"בית החולים הכללי" בתור איתן לאבט כחלק מחגיגת יום השנה ה-50 לסדרה.
הוא שוב שיחזר את דמותו ביולי 2015 לשני פרקים.
בשנת 2012 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Bunheads"
פרסונס החליף את לוק גריימס בתפקיד ג'יימס בעונה האחרונה של "דם אמיתי" והופיע בסדרת הטלוויזיה "המקוריים" בתור ג'קסון קנר מ-2014 עד 2018.
במרץ 2018, פרסונס לוהק לתפקיד מקס אוונס בסדרת הטלוויזיה "רוזוול, ניו מקסיקו".
שנהכותרתתפקידהערות1991–1992Nadia: The Secret of Blue Waterז'אןדיבוב (גרסה אנגלית)1998Devilman Ladyילדדיבוב (גרסה אנגלית)2002Jing: King of Banditsאנגוסטורהדיבוב (גרסה אנגלית)2007Teethסודה שפריצר2009The Brotherhood Vהולדן ויליאמס2011השותפהקופאי בבית קפה2016Petאריק2016Late Bloomerשיין רתרפורד / מר רתרפורד2017Justiceג'יימס מקורד2019Heart of Texasריאן2020I Still Believeז'אן לוק לה ג'וי
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאה 2012פרסי אמי בשעות היוםשחקן צעיר ומצטיין בסדרת דרמהבית חולים כללי
ניית'ן סינקלה הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת זמביה.
סינקלה החל את הקריירה המקצוענית שלו בגרין באפלוס מליגת העל הזמבית.
הוא הושאל במשך תקופה קצרה לעירוני קריית שמונה מליגת העל הישראלית.
לאחר שהשתתף בטורניר גביע אפריקה לאומות 2012, חתם סינקלה ב-TP מזמבה מליגת העל הקונגולזית בכדורגל.
הוא זכה עם המועדון בחמש אליפויות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, פעם אחת בליגת האלופות האפריקאית, פעמיים בגביע הקונפדרציה האפריקאי ופעם אחת בסופר קאפ האפריקאי.
ב-8 בינואר 2014 הושאל סינקלה לסושו מליגת העל הצרפתית.
ב-11 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2013/2014. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-7 ביולי 2014 הושאל סינקלה בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית.
ב-26 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לפ.צ.
תון במסגרת המחזור השני בליגה לעונת .
הוא ערך שבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה שלו במועדון.
ב-30 בינואר 2020 חתם סינקלה בסטנלבוש מליגת העל הדרום-אפריקאית.
הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-29 בנובמבר 2011 ערך סינקלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 0–5 על נבחרת הודו במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2012, וערך שש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרתו.
כמו-כן, היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2013, וערך שלוש הופעות בטורניר.
ב-6 בספטמבר 2013 הבקיע סינקלה את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–2 לנבחרת גאנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2015, וערך הופעה אחת בטורניר.
ליגת האלופות האפריקאית (1): 2015
ניית'ן מיטשל הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
מיטשל ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה הבנים המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם, בתור בלק נואר, חבר שתקן בקבוצת "השבעה" וגיבור-על בעל כוח וחסינות מוגברים.
מיטשל הופיע לראשונה בטלוויזיה בשנת 2007 בתפקיד חוזר בסדרה "Aliens in America".
הוא שיחק בתפקידים חוזרים ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות בהן "החץ", "אנשי המחר", "טיימלס", "איי זומבי" ו"על טבעי".
מיטשל הופיע בסרט אדמה חרוכה משנת 2018. החל משנת 2021 הוא משחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "ג'יני וג'ורג'יה" בתפקיד זאיון, בן זוגה לשעבר של ג'ורג'יה ואביה של ג'יני.
שנה כותרת תפקיד הערות 2017מארינס 5: שדה קרב קול ישירות לווידאו 2018אדמה חרוכה זי
ניית'ן מייקל קולינס הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת אירלנד.
קולינס גדל במחלקות הנוער של צ'רי אורצ'רד וסטוק סיטי.
הוא ערך 39 הופעות ליגה במדי סטוק סיטי במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהן הבקיע שני שערים.
ב-24 ביוני 2021 חתם קולינס על חוזה לארבע שנים בברנלי מהפרמייר ליג.
ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד לניוקאסל יונייטד במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג לעונת .
ב-2 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד נוריץ' סיטי במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-6 באפריל 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על אברטון במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
בסך הכל ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-12 ביולי 2022 חתם קולינס על חוזה לחמש שנים בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג.
ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 ללידס יונייטד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023.
ב-4 ביולי 2023 חתם קולינס בברנטפורד.
ב-12 באוקטובר 2021 ערך קולינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בניצחון 4-0 על נבחרת קטר במשחק ידידות.
ב-14 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוקראינה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
ניית'ן אדוואלה טמיטאיו טלה הוא כדורגלן אנגלי-ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בבאייר לברקוזן ובנבחרת ניגריה.
ניית'ן טלה גדל בסטיבנאג', הרטפורדשייר, ושיחק במחלקת הנוער של ארסנל במשך עשר שנים עד שהצטרף לסאות'המפטון באפריל 2017. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-19 ביוני 2020, בניצחון 0–3 על נוריץ' סיטי.
הוא כבש את שער הפרמייר ליג הראשון שלו ב-15 במאי 2021. ב-6 בינואר 2022 חתם על חוזה חדש לשלוש שנים וחצי בסאות'המפטון.
ב-11 באוגוסט 2022 הצטרף לברנלי מהצ'מפיונשיפ בהשאלה לעונה.
הוא השתלב במהירות במועדון, כשכבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 0–3 על פרסטון נורת' אנד בפברואר 2023. חודש לאחר מכן, הוא כבש את השלושער השני שלו בניצחון 1–3 על האל סיטי.
ב-27 באוגוסט 2023 חתם לחמש שנים בבאייר לברקוזן.
טלה קיבל את זימון הבכורה שלו לנבחרת ניגריה ב־10 בנובמבר 2023 למשחק מוקדמות מונדיאל 2026 מול זימבבואה במשחק שהסתיים בשוויון 1-1.
ניית'ן ג'וסף בקסטר הוא כדורגלן אנגלי ממוצא יהודי, המשחק בעמדת השוער בווטפורד מהצ'מפיונשיפ.
בקסטר נולד בווסטמינסטר, אנגליה שבממלכה המאוחדת.
החל את הקריירה שלו עם קריי וונדררס.
לאחר מכן הצטרף לצ'לסי בגיל 8. בעונת 2015/16 הוא זכה בגביע האנגלי לנוער ובליגת הנוער של אופ"א.
באוגוסט 2016 עבר בהשאלה למטרופוליטן פוליס החובבנית מהליגה האיסתמית בחוזה קצר טווח עד ינואר 2017. הוא בילה ארבעה חודשים במועדון, רשם 19 הופעות, לפני שחזר לצ'לסי בינואר 2017.
לאחר מכן הוא הצטרף לקבוצת סוליהאל מורס מהנשיונל ליג בהשאלה לשארית עונת 2016/17. ב-21 בינואר 2017 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסוליהול, תוך שמירה על שער נקי במשחק שלהם נגד בורהאם ווד שהסתיים בתיקו מאופס.
הוא שמר על שלושה שערים נקיים בארבעת המשחקים הראשונים שלו עם הקבוצה, ורשם 17 הופעות בסך הכל עבור המועדון.
ב-21 ביוני 2017 בקסטר הצטרף לקבוצת ווקינג מהנשיונל ליג בהשאלה לעונת 2017/18. במשחק הראשון לעונה, בקסטר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כאשר הם רשמו ניצחון ביתי 2-1 על גייטסהד.
בקסטר רשם 48 הופעות בסך הכל במועדון.
ב-26 ביוני 2018, בקסטר הסכים להצטרף ליוויל טאון מהפוטבול ליג השנייה בהשאלה לעונת 2018/19. בקסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הכדורגל ביום פתיחת העונה, בתבוסה 1-0 בחוץ מול בורי.
ביוויל טאון הוא לא ספג שער במשך 10 שעות ו-12 דקות, וקבע שיא מועדון לאחר ששמר 6 שערים נקיים ברציפות בכל המסגרות.
ב-5 בנובמבר 2018, הוא היה "השוער המתבגר היחיד כיום בשורות הכדורגל האנגלי המקצועני שצבר למעלה מ-100 הופעות במשחק הבוגרים".
בקסטר רשם 38 הופעות עבור יוויל טאון במהלך העונה שלו במועדון, וזכה ב-5 פרסים בפרסי סוף העונה של המועדון, כולם בקטגוריות 'שחקן העונה' ו'שחקן הצעיר של העונה'.
ב-19 ביוני 2019, בקסטר הצטרף לרוס קאונטי מליגת העל הסקוטית בהשאלה לעונת 2019/20. הוא סבל מפציעה בכתף בתחילת העונה לפני שחזר לקבוצה הראשונה, והמשיך לשחק ב-14 משחקים ברציפות.
ב-9 באוקטובר 2020, בקסטר הצטרף לאקרינגטון סטנלי מהפוטבול ליג הראשונה בהשאלה.
ב-25 ביוני 2021, הוא הצטרף להאל סיטי מהצ'מפיונשיפ בהשאלה לעונת 2021/22. בקסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-6 בנובמבר 2021, בניצחון 2–0 על בארנסלי בחוץ, ולאחר מכן נבחר להרכב השבוע של הצ'מפיונשיפ לאחר הופעה מרשימה בפתיחה הראשונה שלו בליגה.
הוא המשיך לרשום 18 הופעות במועדון, כולל 7 שערים נקיים ב-16 משחקי הליגה שלו ובעל אחוזי ההצלה הגבוהים ביותר בצ'מפיונשיפ עם 79.5 אחוזים.
ב 19 ביוני 2023, הוא עבר לבולטון וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-2 ביוני 2025 חתם בווטפורד מהצ'מפיונשיפ.
ניית'ן או'טול הוא שחקן אירי.
הוא ידוע בתפקידו בתור ביורן צד-ברזל הצעיר בעונות הראשונה, השנייה והרביעית של סדרת הטלוויזיה ויקינגים.
או'טול עשה את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בגיל 13 בסדרת הטלוויזיה הבורג'ס בתור וינצ'נזו.
או'טול גדל בדונסשוהלין, מחוז מית'.
הוא למד בבית הספר הלאומי "St.
Seachnall" ולאחר מכן למד במכללה הקהילתית של דונסשוהלין.
הוא החל ללמוד שיעורי משחק בתיאטרון הצעירים של אן קוואנה כשהיה בן עשר.
לאחר מכן הוא המשיך להתאמן באקדמיית בו סטריט בדבלין.
ניית'ן פול ברודהד הוא כדורגלן ולשי המשחק כחלוץ במועדון רקסהאם מהצ'מפיונשיפ ובנבחרת ויילס.
ברודהד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אברטון וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בדצמבר 2017 במשחק הליגה האירופית.
בשנים 2019 עד 2023 שיחק ברודהד בעיקר בקבוצת המילואים של אברטון והושאל למספר קבוצות בליגות הנמוכות.
בינואר 2023 חתם ברודהד באיפסוויץ' טאון מהצ'מפיונשיפ.
במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס.
נייתן בראונסון היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הקונגרס הקונטיננטלי ב-1777 וכמושל ג'ורג'יה ה-15 ב-1781.
נייתן בראונסון נולד בעיירה וודברי שבמושבת קונטיקט כשישי מבין עשרת ילדיהם של טימותי ואביגייל ג'נר.
ב-1761 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל ועסק ברפואה בעיירת הולדתו.
ב-1769 הוא נשא לאישה את אליזבת לואיס.
הזוג עבר לסנט ג'ון פאריש שבג'ורג'יה והחל לעבוד על אחוזת מטעים בשטח של 500 אקרים ליד סוואנה.
ב-1764 הוא התיישב במחוז ליברטי והחל לעסוק שם ברפואה.
רעייתו של בראונסון נפטרה ב-1775, ובשנה שלאחר מכן הוא נשא לאישה את אליזבת מקלין, שיחד איתה נולדו לו שני ילדים.
ב-1774 היה סנט ג'ון פאריש חממה לפעילות מהפכנית.
רבים מתושביו היו קונגרגציונליסטים מניו אינגלנד שעשו דרכם לדורצ'סטר קרוליינה הדרומית, יישוב ששכן על נהר אשלי מעל צ'ארלסטון ושנוסד על ידי פוריטנים ממסצ'וסטס.
בראונסון ורופא אחר שהגיע מקונטיקט, ליימן הול, היו בין 11 הנציגים שנבחרו לייצג את הפאריש (המחוז) בקונגרס הפרובינציאלי, שהתכנס בסוואנה ביולי 1775. השניים נבחרו לייצג את ג'ורג'יה בקונגרס הקונטיננטלי השני.
בראונסון שירת כנציג מינואר ועד מאי 1777 ושוב מראשית אוגוסט ועד ראשית אוקטובר באותה שנה.
הפלישה הבריטית לג'ורג'יה בימים האחרונים של 1778 הייתה חלק מהזירה הדרומית של מלחמת העצמאות של ארצות הברית, אך עם גירושם של הכוחות הבריטים מאוגוסטה ביוני 1781, איימו עימותים סיעתיים לפגום בטעם הניצחון.
באותו רגע גורלי, בראונסון, אז סגן הספק לבתי החולים בדרום, נשלח לג'ורג'יה עם מינוי כבריגדיר גנרל מטעם הקונגרס.
בתחילה הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ג'ורג'יה, לפני שהושגה פשרה על פיה מונה בראונסון כמושל ג'ורג'יה, וג'ון טוויגס קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בראונסון שיבח את הגנרל נתנאל גרין על מאמציו להשיב על כנה את הממשלה האזרחית בג'ורג'יה.
תקופת כהונתו של בראונסון כמושל ג'ורג'יה בחודשים האחרונים של 1781 עמדה בסימן המשא ומתן עם שבטי המוסקוגי העוינים ועם הלויאליסטים ששוטטו ברחבי הארץ.
המפקד של פנסקולה בפלורידה הספרדית, ארתורו אוניל, כתב לבראונסון ב-18 בנובמבר 1781, והביע את חששותיו בנוגע לניסיונות הסוחרים הבריטים באזור להשיג את תמיכת האינדיאנים באמצעות הענקת מנחות.
בראונסון פנה לאנשי שבט המוסקוגי והאשים אותם בניסיון בלתי מוצלח לתקוף את החיילים האמריקאים ובלכידת סוחרים אמריקאים.
הוא אמר להם שהאמריקאים מעוניינים בידידות, ואיים עליהם במעשי נקם אם הם לא ייכנעו.
במהלך העשור שלאחר המלחמה, שירת בראונסון את הציבור באופן כמעט רצוף כשופט שלום, כחבר הוועדה להקמת בירה חדשה לג'ורג'יה בעיר לואיוויל, כחבר הוועידה לאשרור חוקת ארצות הברית, כנציג לוועידה שניסחה את חוקת ג'ורג'יה ב-1778 וכנשיא הראשון של הסנאט של ג'ורג'יה.
הוא מונה על ידי הקונגרס כסגן הספק של בתי החולים ומאחר יותר כאחראי על בית החולים בדרום.
הוא היה אחד מחברי חבר הנאמנים להקמת פרנקלין קולג', לימים אוניברסיטת ג'ורג'יה.
נייתן בראונסון נפטר באחוזת המטעים שלו, ברייסבורו שבג'ורג'יה ב-6 בנובמבר 1796. הוא נטמן בבית הקברות של מידוויי שבג'ורג'יה.
נייתן לין בכמן היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטנסי משנת 1933 ועד מותו.
הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית.
בכמן נולד ב-2 באוגוסט 1878 בצ'טנוגה, טנסי.
אביו היה ד"ר ג'ונתן וו.
בכמן, ותיק צבא הקונפדרציה וכומר לשעבר של הכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה בצ'טנוגה.
הוא למד במספר מכללות, כולל אוניברסיטת דרום-מערב הפרסביטריאנית בקלארקסוויל, טנסי (המוסד שקדם לקולג' רודס הנוכחי בממפיס, טנסי; הקמפוס הוא הסביבה הנוכחית של אוניברסיטת אוסטין פיי סטייט), האוניברסיטה המרכזית בריצ'מונד, קנטקי (כיום התמזגה עם סנטר קולג' בדנוויל, קנטקי), ואוניברסיטת וושינגטון ולי בלקסינגטון, וירג'יניה.
לאחר מכן חזר הביתה, למד במכללת צ'טנוגה למשפטים (אז בית הספר למשפטים של אוניברסיטת צ'טנוגה, כיום אוניברסיטת טנסי בצ'טנוגה) לפני שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה ב-1903. הוא החל לעסוק בעריכת דין בצ'טנוגה באותה שנה.
בכמן היה פרקליט העיר צ'טנוגה בשנים 1906 עד 1908 ושופט בית המשפט המחוזי מ-1912 עד 1918. ב-1918 הוא הפך לשופט בית המשפט העליון של טנסי והתפטר ב-1924 כדי לרוץ לסנאט האמריקני.
מסע הבחירו שלו ב-1924 לא הצליח והוא חזר לעסוק בעריכת דין.
עם זאת, ב-28 בפברואר 1933, מונה בכמן לסנאט של ארצות הברית על ידי מושל טנסי היל מקאליסטר לתקופת כהונתו שטרם הסתיימה של הסנאטור קורדל הול, שהתפטר כדי לקבל את מינויו של הנשיא פרנקלין ד.
בנובמבר 1934, נבחר בכמן לשארית כהונתו שטרם הסתיימה של הול.
הוא השלים את הקדנציה אליה נבחר הול ולאחר מכן נבחר לכהונה מלאה בזכות עצמו ב-1936. הוא מת בוושינגטון די.
סי., באביב הבא לאחר שכיהן פחות מארבעה חודשים מאותה כהונה.
בכמן היה מנהיג בולט באחוות הבונים החופשיים בצ'טנוגה.
בכמן מת מהתקף לב בוושינגטון הבירה ב-27 באפריל 1937 ונקבר בבית הקברות פורסט הילס, צ'טנוגה, טנסי.
"אבובי בכמן" הם מנהרות כבישים מהירים בכבישים המהירים של ארצות הברית 41/76 דרך מיסיונרי רידג' המחברים את צ'טנוגה עם העיירה הסמוכה איסט רידג', אשר נקראות לכבוד אביו.
ניית'ן קאטלר היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל השביעי של מדינת מיין מאוקטובר 1829 עד ינואר 1830, וקודם לכן כחבר ונשיא הסנאט של מיין.
קאטלר נולד בלקסינגטון שבמושבת מפרץ מסצ'וסטס באמריקה הבריטית.
הוא השלים את לימודיו הגבוהים בדארטמות' קולג' בשנת 1798, ושימש כמנחה (Preceptor) באקדמיית מידלברי במשך שנה לאחר מכן.
בהמשך למד משפטים בוורמונט אצל השופט צ'יפמן.
בשנת 1801 עבר לווסטר שבמסצ'וסטס, ושם התקבל ללשכת עורכי הדין של הקהילייה.
תקופה מסוימת עסק בעריכת דין בעיירת הולדתו, ואחר כך עבר בשנת 1803 לפרמינגטון שבמדינת מיין, שם התגורר עד סוף חייו.
בשנת 1812 מונה לשופט בבית משפט אזרחי (Court of Common Pleas), אך מיאן לקבל את המינוי.
קאטלר כיהן מספר פעמים כחבר באספה הכללית של מסצ'וסטס, עוד בטרם נפרד ממנה מחוז מיין.
בשנת 1819 שימש כנציג בוועידת החוקה של מיין, בה נוסחה חוקת המדינה, ומאז הפך לדמות פעילה בחיים הציבוריים והפוליטיים של מיין.
הוא כיהן פעמים רבות כחבר בבית המחוקקים של מיין.
ב-1828 נבחר לסנאט של מיין וכיהן כנשיא הסנאט.
עם פטירתו של המושל אינוק לינקולן ב-8 באוקטובר 1829, הושבע קאטלר כמושל השביעי של מיין, וכיהן בתפקיד עד לתום כהונתו בסנאט ב-6 בינואר 1830. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1832 היה נציג בחבר האלקטורים מטעם מיין, ובשנת 1844 כיהן כחבר בית הנבחרים של מיין.
קאטלר היה ממייסדי "אקדמיית פרמינגטון", ובמהלך חייו שימש כנשיא מועצת הנאמנים שלה.
היה בעל עניין עמוק בלימודים קלאסיים, ועסק בהם כל חייו.
ב-10 בספטמבר 1804 נשא לאישה את האנה מור.
לשניים נולדו תשעה ילדים, מהם שבעה הגיעו לבגרות.
האנה נפטרה בשנת 1835. ב-1856 נישא בשנית להארייט ולד לבית איסטרברוקס.
נייתן פילמון ברייאן היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פלורידה ושופט פדרלי בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית.
ברייאן נולד ב־23 באפריל 1872 בפורט מייסון, מחוז אורנג' (כיום מחוז לייק), פלורידה.
הוא למד בבתי הספר הציבוריים וקיבל תואר ראשון בשנת 1893 ממכללת אמורי, ולאחר מכן תואר ראשון במשפטים בשנת 1895 מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי.
לאחר שהשלים את לימודיו והוסמך לעריכת דין, עסק בעריכת דין פרטית בג'קסונוויל, פלורידה, בין השנים 1893–1911. בנוסף, כיהן כיושב ראש מועצת הפיקוח על מוסדות ההשכלה הגבוהה של מדינת פלורידה בין השנים 1905–1909.
ברייאן מונה לסנאט של ארצות הברית מטעם פלורידה ב־22 בפברואר 1911 על ידי מושל המדינה, לאחר שהאספה המחוקקת של פלורידה לא הצליחה לבחור מועמד.
בהמשך נבחר באופן רשמי מטעם המפלגה הדמוקרטית וכיהן כסנאטור מ־4 במרץ 1911 עד 3 במרץ 1917.
ב־1916 ניסה להתמודד שוב אך לא הצליח לזכות במועמדות.
במהלך כהונתו שימש כיושב ראש ועדת התביעות במהלך הקונגרסים ה־63 וה־64.
לאחר סיום כהונתו חזר לעסוק בעריכת דין פרטית בג'קסונוויל בשנים 1917–1920. בשנת 1917 דחה הצעה של הנשיא וודרו וילסון להתמנות לתפקיד מושל כללי של איי הפיליפינים.
בנוסף כיהן כנאמן של אוניברסיטת אמורי.
ב־23 באפריל 1920 מינה הנשיא וודרו וילסון את ברייאן לשופט בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית, במקומו של השופט ר.
הסנאט אישר את המינוי באותו היום, והוא קיבל את כתב המינוי בו ביום.
בין השנים 1930–1934 כיהן כחבר בוועידת שופטי המעגלים הבכירים (כיום "הוועידה השיפוטית של ארצות הברית").
כהונתו הסתיימה עם מותו ב־8 באוגוסט 1935 בג'קסונוויל, והוא נקבר בבית העלמין אוורגין בעיר.
אחיו היה ויליאם ג'יימס ברייאן, שגם הוא כיהן כסנאטור מטעם פלורידה.
נייתן בריאן היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית במשך שתי כהונות, וכיהן בשנים 1795–1798 עד לפטירתו במהלך כהונתו.
קודם לכן היה ממנהיגי מלחמת העצמאות האמריקאית.
בריאן נולד בשנת 1748 במחוז קרייבן שבפרובינציית קרוליינה הצפונית (כיום מחוז ג'ונס).
בשנת 1787 כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, ושוב כיהן בתפקיד בשנים 1791–1794.
בריאן שימש גם כציר מטעם מחוז קרייבן בוועידת הילסבורו בשנת 1788, שהתכנסה כדי לדון באשרור חוקת ארצות הברית.
בשנת 1794 נבחר בריאן, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס הרביעי, ונבחר מחדש לקונגרס החמישי.
בריאן נפטר במהלך כהונתו ב־4 ביוני 1798 בפילדלפיה שבפנסילבניה, ונקבר בבית הקברות הבפטיסטי בעיר.
ניל אולדן אַרְמְסְטְרוֹנְג היה אסטרונאוט אמריקאי, טייס ניסוי ואחד מאנשי הצוות בנושאת מטוסים, שהתפרסם בזכות היותו האדם הראשון שצעד על אדמת הירח.
בטיסתו הראשונה לחלל היה ניל ארמסטרונג טייס במשימת ג'מיני 8 ב-1966. משימה זו הייתה הראשונה שביצעה עגינה והתחברות לעצם אחר בחלל (Agena Target Vehicle) בזמן שהייה במסלול סביב כדור הארץ והוא ביצע זאת יחד עם טייס המשנה דייוויד סקוט.
במשימתו השנייה (והאחרונה) היה מפקד משימת אפולו 11, שנחתה על הירח ב-20 ביולי 1969. ארמסטרונג היה האדם הראשון שדרך על הירח.
במעמד זה אמר את המשפט הידוע:
(בתרגום מילולי : "זהו צעד אחד קטן לאדם, קפיצה אחת עצומה לאנושות.")
יחד עם באז אולדרין, חקר את הירח בפעילות חוץ-רכבית בת כשעתיים וחצי.
לפני היותו אסטרונאוט, שירת ארמסטרונג בנושאת מטוסים בצי האמריקאי והשתתף במלחמת קוריאה.
לאחר שירותו בחיל הים הפך ארמסטרונג לטייס ניסוי בוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA), קודמתה של נאס"א.
ארמסטרונג היה בנם הבכור של סטיבן קוניג ארמסטרונג וויולה לואיז אנגל.
הוא נולד ב-5 באוגוסט 1930 בחדר הכניסה של בית סבו בעיירה וואפקונטה, אוהיו.
שמו האמצעי, אולדן, נבחר באליטרציה, ורמיזה לשיר The Courtship of Miles Standish של המשורר הנרי וודסוורת' לונגפלו.
סטיבן ארמסטרונג עבד בממשלת אוהיו ובעקבות עבודתו שינתה המשפחה את מקום מגוריה פעמים רבות, 16 מעברי בתים ברחבי אוהיו במשך 14 שנה.
ארמסטרונג החל להתעניין בטיסה עוד בילדותו.
את טיסתו הראשונה חווה ב-26 ביולי 1936 (בגיל 6), על מטוס פורד טרימוטור (Ford Trimotor).
בגיל 8 החל להתעניין בבנית דגמי מטוסים ובגיל 15 החל לחסוך לשיעורי טיסה.
לכל שעת טיסה נדרש ארמסטרונג לעבוד כ-22 שעות וחצי כדי להרוויח 9 דולרים.
בגיל 16 החל לקחת שיעורי טיסה ב-Aeronca Champion, מטוס קל בעל מנוע 65 כוחות סוס.
לאחר מכן עבר למטוסי BT-13 ולבסוף למטוסי פרצ'יילד PT-19. הוא קיבל את רישיון הטיס שלו עוד בטרם למד נהיגה, ועל כן היה שב לביתו באופניו.
לאחר שסיים בהצלחה את התיכון, החל ללמוד באוניברסיטת פרדו בשנת 1947 וסיים לימודי הנדסת אווירונאוטיקה.
ארמסטרונג היה השני במשפחתו שזכה בהשכלה על-תיכונית, ולימודיו אלו התאפשרו בעזרת מלגה אשר במסגרתה התחייב לשירות בצי האמריקאי.
ציוניו בפרדו היו בינוניים, ועלו רק לאחר שחזר משירותו במלחמת קוריאה.
במסגרת לימודיו בפרדו הוא נפגש לראשונה עם ג'נט שירון, עמה התחתן ב-28 בינואר 1956. בנוסף, התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה וקיבל שם תואר מוסמך בהנדסת תעופה וחלל.
ארמסטרונג היה פעיל מאוד בתנועת הצופים הבנים של אמריקה והגיע עד לדרגת צופה נשר.
כבוגר, הוא קיבל שני אותות כבוד מתנועת הצופים.
בזמן טיסתו לירח ב-18 ביולי 1969, הוא שלח את ברכתו לחניכי ג'מבורי הצופים הארצי באיידהו.
יחד עם חפציו האישיים שלקח איתו לירח ובחזרה היה תג רשמי של ארגון הצופים העולמי.
שירות צבאי - מלחמת קוריאה
ארמסטרונג למד באוניברסיטה במסגרת תוכנית מלגות אשר במסגרתה התחייב לשירות בצי האמריקאי.