tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם זאת, במהלך בשנת 2014, ולאחר פרסום סטטיסטיקה רשמית מטעם הלשכה לקידום הייצוא בבנגלדש, התגלה כי בנגלדש ייצאה כמות קטנה של סחורה, בשווי של כ-2,577 דולר, לישראל במהלך השנה הפיסקלית 2013-14.
על פי נתוני OEC, בשנת 2016 היקף הייצוא הישראלי לבנגלדש הסתכם ב-752 אלף דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר טלפונים, כלים רפואיים ומוצרים כימיים.
באותה השנה, ישראל ייבאה מבנגלדש סחורה בשווי 45 מיליון דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר מוצרי טקסטיל (99%).
יחסי בנגלדש–גמביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה של גמביה.
גמביה ביקשה את סיועה של בנגלדש בשיפור החקלאות שלה כדי להשיג עצמאות במזון.
גמביה ביקשה גם שיתוף פעולה טכני בפיתוח ענף הבריאות שלה והביעה עניין לגייס רופאים ואחיות מיומנים מבנגלדש.
בנגלדש הבטיחה לגמביה לשתף פעולה בתחומים אלה.
בנגלדש וגמביה הסכימו לגבש את המסגרות המשפטיות לשיתוף פעולה בתחומים כמו תרופות, חקלאות (בעיקר אורז וכותנה), חינוך והעצמת נשים.
ב-2014, בביקורו הרשמי בדאקה, שר המסחר, התעשייה, האינטגרציה האזורית והתעסוקה של גמביה, עבדוליי ג'ווב, ביקש סיוע מבנגלדש בפיתוח חברתי כלכלי של המדינה.
בנגלדש וגמביה הראו את התעניינותם העמוקה להרחיב את הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות, ונקטו צעדים נדרשים בעניין זה.
מוצרים מבנגלדש כגון: תרופות, בגדים, סריגים, מלט וקרמיקה זוהו עם פוטנציאל טוב בשוק של גמביה.
בנגלדש גם הזמינה את גמביה לגיוס כוח אדם מיומן מבנגלדש אשר יתרום לפיתוח בתחום החברתי-כלכלי.
יחסי בנגלדש–הוותיקן הם היחסים הדיפלומטיים המתקיימים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש והוותיקן.
לבנגלדש יש שגריר בוותיקן, והוותיקן מחזיק שגרירות בדאקה.
הנונציו (שגריר הוותיקן) הוא איש דת בדרגת ארכיבישוף הנקרא שליח אפוסטולי.
שגריר בנגלדש הנוכחי בוותיקן הוא עבדאללה חנן, ושליח הוותיקן בבנגלדש הוא ג'ורג' קוצ'ארי.
שני אפיפיורים ביקרו בבנגלדש לאורך השנים.
ב-1970 ביקר פיוס השישי בארץ שאז עוד הייתה תחת שלטון פקיסטן, ובנובמבר 1986 ביקר בה יוחנן פאולוס השני.
ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד ביקרה בוותיקן פעם אחת.
יחסי בנגלדש–לאוס הם היחסים הדו צדדיים הפוליטיים והמדיניים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו באופן רשמי בשנת 1988.
ראש הממשלה הבנגלדשית שק הסינה הגיעה לביקור רשמי בוויינטיאן בשנת 2012.
שיתוף הפעולה הבינלאומי על הבמה
לבנגלדש ולאוס ישנה תמיכה וסיוע אחת לשנייה במגוון פורומים בינלאומיים.
ב-2012, תמכה לאוס בהכללת בנגלדש במפגשי אסיה-אירופה.
תרופות בנגלדשיות, מלט, קרמיקה, מוצרי עור, פלדה ואחרים נוספים מזוהים כמוצרים עם ביקוש עצום בלאוס.
היעדר קשרי התחבורה הייתה אחת הבעיות המרכזיות של הרחבת הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
שתי המדינות פועלות לפתור את בעיית התחבורה וכן נמצאות בתהליך להצטרף לרשת כבישי אסיה אשר עשויה לפתור את הבעיות.
יחסי בנגלדש–ספרד הם היחסים ושיתופי הפעולה הפוליטיים והמדיניים בין בנגלדש לספרד.
שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים חמים.
בשנת 2014 תוכנן אירוע בספרד המיועד לקידום ההשקעות בבנגלדש.
בנגלדש מחזיקה שגרירות בספרד, הממוקמת במדריד.
ספרד מחזיקה שגרירות בבנגלדש, הממוקמת בדאקה.
יחסי בנגלדש–דנמרק הם היחסים הפוליטיים, המדיניים ושיתופי הפעולה בין בנגלדש לדנמרק.
שגרירות דנמרק ממוקמת בעיר דאקה.
בנגלדש מיוצגת באמצעות השגרירות שבסטוקהולם, שוודיה.
בנגלדש לקחה חלק בסיוע בפיתוח לדנים מאז עצמאותה ב-1971. דנמרק מסייעת בפיתוח לבנגלדש בנושאים כמו תחבורה, הובלה ימית, חקלאות, דייג ופיתוח כפרי.
כמו כן, דנמרק תומכת בזכויות האדם ובחברה האזרחית בבנגלדש.
בשנת 1975, נחתם הסכם על בניית סירות ומיכון.
בנוסף, ב-1978 חתמו שתי המדינות על הסכם על מערך שיווק דגים.
יחסי בנגלדש–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין מדינת קטר.
בנגלדש מיוצגת בקטר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה דוחה.
בנגלדש וקטר חתמו על ברית הגנה ומאוחר יותר הגבירו אותה והרחיבו את סמכויותיה.
ארגון הצדקה הקטרי מחזיק יש בתי ספר, פנימיות, בתי יתומים ומרכזי ספורט בבנגלדש.
ב-2014 האיגוד למען זכויות נשים בנגלדש-קטר הוקם בדוחה.
שר החוץ של בנגלדש אבו חסן מחמוד עלי ביקר בקטר ב-2016 כדי לדון על הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
בנגלדש וקטר חתמו בנובמבר 2013 על עסקה בה הוסכם כי בנגלדש תייבא גז טבעי נוזלי מקטר.
בנגלדש ייצאה לקטר באותה השנה סחורות בסך 1.8 מיליון דולר אמריקאי.
העיתון הבנגלי פרוטום אלו התחיל לפרסם באופן שבועי בקטר באוקטובר 2014, היומון הבנגלי הראשון לפרסם מחוץ למדינה.
ביוני 2017, בנגלדש חתמה על הסכם עם החברה הקטרית ראסגז לייבוא של 2.5 מיליון טונות של גז טבעי נוזלי למשך כל 15 השנים הבאות.
ב-2015 הקבוצה הגדולה ביותר של מהגרים מבנגלדש הייתה הקבוצה תושבת קטר.
נכון ל-2015, כ-123,000 בנגלים גולים עובדים בקטר, בעיקר בענף הבנייה.
יחסי בנגלדש–לבנון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הלבנונית לבין הרפובליקה העממית של בנגלדש.
במלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, בנגלדש הציעה לשלוח כוחות צבא לאזור דרום לבנון כחלק ממשימתו של כוח האו"ם המופקד על שמירת השקט באזור.
בשנת 2014 התרחשה פגישה בין אנשי עסקים משתי המדינות בה הראתה בנגלדש התעניינות בסחורה לבנונית וההפך.
יחסי בנגלדש–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה הצרפתית.
הצרפתים הגיעו לראשונה לבנגלדש במהלך סוף המאה ה-17 הם שמרו על מסחר מתמיד בדאקה וסחרו לפעמים גם בערים אחרות.
בשנת 1757, צרפת שלחה נציגות סמלית של חיילים מבנגלדש להילחם נגד הבריטים בקרב פלסי
ב-1990, נשיא צרפת, פרנסואה מיטראן, נסע לביקור רשמי בבנגלדש.
שק הסינה ואזד, ראש ממשלת בנגלדש, נסעה לביקור רשמי בפריז בשנת 1999. שרי החוץ הבנגלים מורשד ח'אן ודיפו מוני נסוע לביקורים רשמיים בצרפת בשנים 2006 ו-2010 בהתאמה.
אליאנס פראנסייז (החברה לתרבות הצרפתית) נכנסה לבנגלדש בשנת 1959. ארכאולוגים צרפתים פעילים במגוון חפירות ארכאולוגיות בבנגלדש ומצאו בהן חומרים שונים.
יחסי בנגלדש–פיג'י הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של איי פיג'י.
פיג'י הכירה בבנגלדש ב-31 בינואר 1972. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו באופן רשמי ב-2003.
בשנת 2013 קרא שר החוץ של בנגלדש לממשלת פיג'י להכין את המדינה לתהליך של החלת דמוקרטיה מחדש.
בנגלדש ופיג'י חתמו על מזכר הבנות בנוגע לפיתוח חקלאי.
במסגרת ההסכם שתי המדינות יחליפו טכנולוגיות חקלאיות חדשות ויתמכו זו בכלכלתה של זו במגזר החקלאות.
בשנת 2014, פיג'י חתמה על מזכר הבנות עם התאחדות הרוגבי הבנגלית כדי לעזור לפתח את ספורט הרוגבי בבנגלדש.
הסיוע החל בפברואר 2015, כאשר נבחרות שתי המדינות ערכו טורניר אחת נגד השנייה.
נבחרת פיג'י הביסה את נבחרת בנגלדש בטורניר.
הן בנגלדש והן פיג'י גילו התעניינות עמוקה בהרחבת הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות.
משקיעים בנגלים רבים מתעדפים השקעה בחברות פיג'יאניות ובממשלת פיג'י על השקעות במדינות אחרות משום שהיא קלה, לא מסוכנת ולא צורכת ביורוקרטיה רבה.
תעשיות הטקסטיל זוהו כמגזר הפוטנציאלי ביותר להשקעות בפיג'י עבור משקיעים בנגלים.
משקיעים בנגלים משקיעים גם ברפואה ובתקשורת ההמונים הפיג'יאנית.
פיג'י אינה מיוצגת בבנגלדש בדרג השגרירות.
פיג'י מיוצגת בבנגלדש בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בדאקה, בירת המדינה.
בנגלדש אינה מיוצגת בפיג'י בדרג השגרירות.
בנגלדש מיוצגת בפיג'י בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בסובה, בירת המדינה.
יחסי בנגלדש–גרמניה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לגרמניה.
לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971, הייתה גרמניה המזרחית המדינה השלישית בעולם, והמדינה הראשונה באירופה, שהכירה בבנגלדש בשנת 1972. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, התרחבו בהתמדה היחסים בין המדינות.
לעם הגרמני והבנגלי יש היסטוריה תרבותית בת מאות שנים.
התעניינות גרמנית בתרבות הבנגלית חוזרת לביקורים בגרמניה על ידי המשורר הלאומי הבנגלי וחתן פרס נובל לספרות רבינדרנת טאגור בשנות ה-20 וה-30. סופרים, אנשי רוח ואמנים רבים בנגלים, התעניינו בספרות, האמנות, האדריכלות והפילוסופיה הגרמנית.
המגעים ההולכים וגדלים בקרב אמנים גרמניים ובנגלדשיים, בעיקר באמנות, בצילום, בקולנוע התקבלו בברכה בשתי המדינות .
ב-6 באוקטובר 2010 דויטשה ולה (DW), השיקה רשמית תוכניות בבנגלית באמצעות תדרי FM של תחנת הרדיו הממלכתית הבנגלית .
שיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות מתקיים בעיקר באמצעות מכון גתה, הפועל על פיתוח קשרי התרבות באמצעות תמיכה בפעילות התרבותית המקומית והגרמנית.
זהו גם מקום מפגש מרכזי לכל המעוניינים בגרמניה.
כדי להחליף את הניסיון בחינוך היסודי, הוצגה תוכנית חדשנית בשם "בתי ספר: שותפים לעתיד", על ידי מכון גתה, המאפשרת את הכשרת המורים בבתי הספר היסודי, בגרמניה.
ככוח כלכלי, כמו גם חבר חשוב של האיחוד האירופי (EU), גרמניה היא שותפה אמינה של בנגלדש בפיתוח.
גרמניה היא שוק הייצוא השני בגודלו של בנגלדש לאחר ארצות הברית, והסחר הבילטרלי הסתכם כ-4.5 מיליארד אירו ב-2012. בשנת 1986 נחתם הסכם לקידום השקעות והגנה, והסכם למניעת כפל מס נחתם בשנת 1993. עד כה ההשקעות הגרמניות הישירות בבנגלדש מסתכמים בכמעט 60 מיליון אירו.
ב-25 באוקטובר 2011 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד נפגשה עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בגרמניה, בביקור רשמי בן ארבעה ימים בוועידת הבריאות העולמית 2011, יחד עם מפגש על שני העמים.
נשיא גרמניה, כריסטיאן וולף, ביקר בבנגלדש בין ה-28 בנובמבר ל-30 בנובמבר 2011, בליווי חברי הפרלמנט הגרמני, שר החוץ הגרמני ושר הכלכלה והטכנולוגיה הגרמני, ומשלחת עסקית ברמה גבוהה.
יחסי בנגלדש–לוקסמבורג הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג.
ב-11 בפברואר 1972, לוקסמבורג הכירה בבנגלדש לאחר הפרדת מזרח פקיסטן מפקיסטן ברצח העם הבנגלי ב-1971.
ב-2003, ביקרה מריה תרזה, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, בבנגלדש על מנת לחנוך במדינה זו פרויקט של אונסק"ו.
במהלך הביקור, נפגשה הדוכסית מריה תרזה יחד עם מרשל בית המשפט של לוקסמבורג ושגריר הולנד בבנגלדש, עם נשיא בנגלדש יאג'ודין אחמד, ועם נציגי משרד החוץ של בנגלדש.
היא גם נפגשה בנפרד עם שר החוץ של בנגלדש ודנה איתו בשוויון בין המינים, בחינוך ובחיסונים.
בנגלדש ולוקסמבורג הביעו אינטרס משותף להרחיב את הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות, והן נוקטות בצעדים הדרושים בעניין זה.
ארגון BBCCL הוא ארגון אשר הוקם על מנת לקדם את הסחר של מוצרים מבנגלדש בלוקסמבורג.
אחד המכשולים הגדולים ביותר של ייבוא מוצרים מבנגלדש ללוקסמבורג, הוא הובלת המוצרים מבנגלדש דרך גרמניה ובלגיה אשר מעלות את עלויות המוצרים.
מומחים הדגישו את החשיבות של נקודת ריכוז של המוצרים אשר מייבאת לוקסמבורג מבנגלדש.
בנגלדש מחזיקה בקונסוליה בלוקסמבורג העיר.
מאידך, לוקסמבורג מחזיקה בקונסוליה בדאקה.
יחסי בנגלדש–ירדן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הממלכה הירדנית ההאשמית.
בשנת 2011 חתמו בנגלדש וירדן על מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה חקלאי.
על פי מזכר ההבנות, שתי המדינות יחליפו חומרים מדעיים ומידע במסגרת חילופי ביקורים של מדענים ומהנדסים, בתחומי המדע והטכנולוגיה החקלאית.
על פי מזכר ההבנות, שתי המדינות יקימו צוות עבודה משותף המורכב ממומחים משתי המדינות כדי להקל על שיתוף הפעולה בתחום.
בנגלדש וירדן הביעו עניין בהרחבת הסחר וההשקעות בין שתי המדינות.
בשנת 2011, ירדן אסרה על ייבוא עבודה מבנגלדש, אך הידקה את תהליך הגיוס זמן קצר לאחר מכן, כתוצאה ממקרים מסוימים של ניצול מיני של עובדות.
בשנת 2012, בנגלדש וירדן חתמו על מזכר הבנות כדי לפקח על ההגירה ולהבטיח את בטיחותם של מהגרים, ולהפחית את עלויות ההגירה.
באותה שנה, בנגלדש וירדן הכינו טיוטת הסכם כדי לשפר את הסחר בין שתי המדינות.
ע"פ ההסכם, שתי המדינות יקימו ועדת סחר משותפת.
נכון לשנת 2011, כ-30,000 עובדים מבנגלדש חיים בירדן.
מאידך, ירדן לא מחזיקה באף נציגות בבנגלדש.
יחסי בנגלדש–יוון הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה ההלנית.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו במרץ 1972, כאשר יוון הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בבנגלדש.
בנגלדש ויוון הביעו עניין הדדי בהרחבת הסחר וההשקעה הדו-צדדית בין שתי המדינות.
בנגלדש מייצאת ליוון בעיקר בגדים, תרופות, קרמיקה, מזון קפוא ומוצרי עור.
יוון גם הביעה עניין ברכישת אוניות מבנגלדש.
בנגלדש מאידך מעוניינת בשיתוף פעולה כלכלי עם יוון בתחומי חקלאות, ספנות, תיירות ואנרגיה מתחדשת.
נכון לשנת 2009, כ-20,000 גולים בנגלים מתגוררים ביוון.
רוב קהילת הגולים הבנגלים ביוון מתגוררת באתונה.
בשנת 2013 השר היווני ניקוס דנדיאס ערך ביקור רשמי בדאקה, בירת בנגלדש.
מאידך, יוון מחזיקה בקונסוליה בבנגלדש.
יחסי בנגלדש–מלאווי הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין רפובליקת מלאווי.
היחסים הדיפלומטים בין שתי המדינות כוננו ב-2012, לאחר הצהרתו של נשיא מלאווי בינגו וה מותריקה כי ברצונו לבנות קשרים חזקים עם בנגלדש.
שתי המדינות הן חברות בארגון G77 ובחבר העמים הבריטי.
תחומי שיתוף פעולה בין שתי המדינות זוהו בתחומי המסחר וסיוע בפיתוח חברתי.
מלאווי מפיקה בעיקר כותנה אשר הוא חומר גלם חיוני עבור תעשיית הטקסטיל של בנגלדש, ובנגלדש להוטה להשקיע במלאווי במגזר זה.
התקדמותה של בנגלדש במגזרי ההתפתחות החברתית כמו העצמה נשים והפחתת העוני זוהתה במלאווי כמודל לחיקוי עבורה.
לבנגלדש אין נציגות במלאווי ומאידך גם למלאווי אין נציגות בבנגלדש.
יחסי בנגלדש–קירגיזסטן הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה הקירגיזית.
כיום, היחסים בין שתי המדינות הם יחסים חזקים.
בנגלדש וקירגיזסטן גילו עניין רב בהרחבת הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות.
בנגלדש הביעה עניין בייבוא כותנה בתפזורת מקירגיזסטן לתעשיית הטקסטיל שלה.
בגדים, תרופות, תכשיטים ומוצרים חקלאיים זוהו כמגזרים פוטנציאליים להגדלת הסחר וההשקעה בין בנגלדש לקירגיזסטן.
בשנת 2013, משלחת מסחר מבנגלדש, בראשות מזכיר המסחר מאבוב אחמד, ביקרה בקירגיזסטן על מנת לחקור דרכים אפשריות להגדלת הסחר וההשקעה ההדדית.
כמו כן, הטלת מס כפול זוהתה כמכשול להרחבת הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
תחום החינוך זוהה כתחום פוטנציאלי לקידום שיתוף הפעולה ההדדי בין בנגלדש לקירגיזסטן.
קירגיזסטן הביעה עניין במתן מלגות לסטודנטים בנגלים הלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בקירגיזסטן.
בנגלדש וקירגיסטן זיהו שיתוף פעולה תרבותי כדרך חשובה להרחבת הקשרים הבילטרליים ביניהן.
בשנת 2014 נחתם מזכר הבנות בין שתי המדינות שמטרתו לארגן ימי תרבות משותפים בין בנגלדש לקירגיזסטן.
מאידך, קירגיזסטן מחזיקה בקונסוליה בדאקה.
יחסי בנגלדש–לטביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של לטביה.
בנגלדש הייתה אחת מהמדינות הראשונות בעולם שהכירו בלטביה ב-1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באופן רשמי ב-21 בינואר 1993.
בנגלדש היא יצרנית ביגוד, מוצרי רוקחות, מזון ודברים נוספים שלהם פוטנציאל משמעותי בשוק הלטבי.
לטביה הסכימה לשלוח משלחות עסקיות לבנגלדש על מנת לבחון דרכים להגדלת הסחר וההשקעות הדו-צדדיות.
בשנת 2003, נשיאת לטביה לשעבר ואירה ויקה-פרייברגה אמרה כי מגזר החינוך הוא האחד התחומים הראשונים המעוררים עניין בבנגלדש.
בנגלדש הציעה לחתום על מזכר הבנות עם לטביה לשיתוף פעולה בעניין השכלה גבוהה, תוך שימת דגש על המדע והטכנולוגיה.
כמו כן, שני הצדדים הסכימו ליצור שותפויות לביצוע מחקרים משותפים, הנהגת תוכניות חינוך חלופיות ותוכניות לתואר משותף.
ב-2006 הדגיש שר החוץ של לטביה, נורמן פנק, את הדיאלוג הדו-צדדי בין משרדי החוץ של שתי המדינות לשיפור התקשורת והעברת המידע בין שתי המדינות.
ב-2008 שני משקיפים לטביים השתתפו במשלחת של הנציבות האירופית כדי לפקח על הבחירות הכלליות בבנגלדש.
שרת החוץ של בנגלדש, דיפו מוני, ערכה ביקור רשמי בריגה בשנת 2012.
יחסי בנגלדש–נפאל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל והם קיימים ופעילים מאז הכרזת עצמאותה של בנגלדש בחודש מרץ 1971. בין שתי המדינות, מערבית לצפון בנגלדש ומזרחית לדרום נפאל, מפריד שטח מזערי בשם מסדרון סיליגורי.
השטח החוצץ שייך להודו והוא ממוקם במדינת מערב בנגל.
שתי המדינות חברות בארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי (SAARC).
לאחר מלחמת הודו-פקיסטן בשנת 1974, נפאל הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו רשמית בעצמאותה של בנגלדש.
כנקמה לכך, ניתקה פקיסטן את יחסיה עם נפאל משך זמן ממושך.
נפאל ראתה במדינת בנגלדש החדשה חלון הזדמנויות למעבר יבשתי של סחורה ממפרץ בנגל וחיזוק מסחרי החוץ דרכה, דבר שלא צלח בידי הנפאלים כשהייתה בנגלדש חלק מפקיסטן.
באפריל 1976 חתמו שתי המדינות על הסכמים בילטרליים הנוגעים להתפתחות כלכלה, תחבורה ותעופה.
יחסי בנגלדש–פנמה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של פנמה.
שתי המדינות נהנות מיחסים לבביים והוציאו הצהרה משותפת שבה הן מקוות לשפר את היחסים ביניהן ולהגביר את שיתופי הפעולה.
2011 - מוחמד מג'רול קוואייס, שר החוץ של בנגלדש, ביקר בפנמה סיטי ונפגש עם גורמים כלכליים במדינה.
בשנת 1977 בנגלדש תמכה במעבר ריבונותה של תעלת פנמה לפנמה מארצות הברית דרך אמנות טוריוס-קרטר.
מאחר שפנמה נמצאת במיקום אסטרטגי, ועקב שינוע הסחורות האדיר בה מדי יום.
בנגלדש רואה בפנמה כשותפה גדולה ואסטרטגית בתחום הקניות והמשלוחים הבינלאומיים.
ב-2013 חתמו שתי המדינות על אמנה שנותנת לבנגלדש עדיפות והטבות בעת שינוע סחורות בתעלת פנמה ובאופן כללי, הטבות לבנגלדש במגזר המשלוחים בפנמה.
ב-2011 משלחת עסקית בנגלדשית ביקרה בפנמה לצורכי עסקים.
בנגלדש אינה מיוצגת בפנמה בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
פנמה אינה מיוצגת בבנגלדש בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי בנגלדש–יפן (בבנגלית: বাংলাদেশ-জাপান সম্পর্ক, ביפנית: 日本とバングラデシュの関係) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין יפן.
שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-10 בפברואר 1972. בשנת 2015 היה הסחר השנתי הדו-צדדי של יפן ובנגלדש עמד על כ-2.3 מיליארד דולר.
מבחינה היסטורית, יפן ובנגלדש חולקות קשר היסטורי חזק בן מאות שנים.
הקשר בין הבנגלים ליפנים משתקף אף בדגליהם של שתי המדינות.
בסקר שנערך על ידי ה-BBC נמצא כי 71% מהבנגלים מביעים יחס חיובי ליפן, מה שמעמיד את בנגלדש כאחת המדינות הפרו-יפניות הגדולות ביותר בעולם.
בתקופת הראג' הבריטי היחסים בין בנגלדש ליפן היו דלים, זאת בעקבות היחסים הדיפלומטיים בין יפן לאימפריה הבריטית ששלטה בבנגלדש באותה העת.
המגעים הראשוניים בין שתי המדינות אירעו באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 כאשר הנציגות הקונסולרית של יפן בדאקה החלה לייצר קשרים תרבותיים עם העם הבנגלי.
ב-11 בפברואר 1972 בנגלדש פתחה את שגרירותה בטוקיו, בירת יפן, ויפן פתחה את שגרירותה בדאקה, בנגלדש.
יפן המדינה המייצאת השביעית בגודלה של בנגלדש נכון לשנת 2015, ייבוא מבנגלדש מהווה כ-0.17% מכלל הייבוא היפני.
יפן מייבאת מבנגלדש בעיקר טקסטיל, מוצרי עור ושרימפס.
יפן היא גם מקור משמעותי וגדול לסיוע בפיתוח בנגלדש.
היעדים הפוליטיים של יפן ביחסיה עם בנגלדש כוללים השגת תמיכה בהצעתם להצטרף למועצת הביטחון של האו"ם, ואבטחת שווקים עבור סחורותיהם.
יפן הכירה ברפובליקה העממית של בנגלדש ב-10 בפברואר 1972, זמן קצר לאחר עצמאותה של בנגלדש.
שני הצדדים חגגו שלושים שנות יחסים בשנת 2002.
שבעה אזרחים יפנים מתו בפיגועי דאקה של ה-1 ביולי 2016 על ידי חמושים אסלאמיסטים.
ראש ממשלת יפן, שינזו אבה, אמר "אני חש כעס עמוק על כך שכל כך הרבה חפים מפשע איבדו את חייהם בטרור האכזרי."
יחסי בנגלדש–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
בנגלדש הייתה חלק מפקיסטן בשנים 1947–1971, ואז קיבלה עצמאות לאחר מלחמת שחרור עקובה מדם.
במסגרת הסכם סימלה , הודו נקטה צעדים נגד פקיסטן להכיר בעצמאות בנגלדש.
פקיסטן פנתה לסין על מנת לנסות לחסום את הצטרפותה של בנגלדש לאומות המאוחדות עד 1974, בניגוד להודו שעשתה מאמצים לסייע בהכרה בינלאומית בבנגלדש.
בסוף מרץ 1973 הכירו 98 מדינות בבנגלדש.
בשנת 1974 הכירה פקיסטן בבנגלדש לאחר לחץ מצד מדינות מוסלמיות אחרות ובעיקר ממדינות ערב.
מוג'יבור רחמן הצהיר כי פקיסטן תשתתף בכנס הארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי שבלאהור רק אם פקיסטן תכיר בבנגלדש.
פקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם בנגלדש ב-18 בינואר 1976.
היחסים בין שתי הפרובינציות (פקיסטן המערבית והמזרחית) הפכו מתוחות בגלל היעדר הכרה רשמית בשפה הבנגלית, דמוקרטיה, אוטונומיה אזורית, חלוקת משאבים לא אחידה, אפליה עדתית ומאמצים ממשלתיים לא יעילים לחסל את השפעות הציקלון בולה, שגרמו נזק קשה במזרח פקיסטן.
בגלל סתירות אלה פרצו מהומות במזרח פקיסטן, שהביאו בסופו של דבר למלחמת אזרחים ועצמאות מחוזית.
במרץ 1971 הצבא הפקיסטני השיק את מבצע הזרקורים שמטרתו היה לחסל את האינטליגנציה של מזרח פקיסטן, פעילים פוליטיים, הינדים ומיעוטים אחרים.
מספר הבנגלים שנהרגו על ידי חיילים פקיסטנים נותר שנוי במחלוקת: על פי הערכות שונות, 300,000 עד 3 מיליון בני אדם מתו; כ-8–10 מיליון איש הפכו לפליטים בהודו.
שוטרים וחיילים בנגלים רבים התקוממו והקימו כוחות פרטיזנים, המוקטי באהיני, שנעזרו על ידי הודו וברית המועצות.
כאשר הוכרזה מלחמה בין הודו לפקיסטן בדצמבר 1971, הצבא ההודי הביס את היחידות המזוינות הפקיסטניות במזרח פקיסטן והמדינה העצמאית של בנגלדש הוקמה.
פקיסטן ובעלות בריתה, כמו הרפובליקה העממית של סין, סירבו להכיר בעצמאות בנגלדש, אשר בתורה דרשה התנצלות מההנהגה הפקיסטנית על פשעי מלחמה שביצעו הכוחות המזוינים הפקיסטניים.
פקיסטן נסוגה מחבר העמים הבריטי בשנת 1972 במחאה על ההכרה בבנגלדש על ידי הארגון.
בשנת 1975 שתי המדינות דנו במצב החוב החיצוני של המדינה המאוחדת שבעבר.
בנגלדש ופקיסטן החליטו לחלק את החוב, כמו גם את כל ההלוואות וההלוואות החיצוניות ביניהן באופן שווה.
היחסים השתפרו משמעותית תחת המשטרים הצבאיים של זיאור רחמן וחוסיין מוחמד ארשאד בבנגלדש, שהיו מנוכרים מבעלת בריתם המסורתית - הודו.
כשעלתה הסוגיה על קבלת בנגלדש לאומות המאוחדות, סין, לבקשת פקיסטן, השתמשה לראשונה בוטו שלה.
זה עזר לפקיסטן להחזיר את שבויי המלחמה שלה.
חמישה ראשי ממשלה פקיסטנים היו בביקורים רשמיים בבנגלדש מאז 1980, מה שהביא להקמת יחסי סחר ותרבות.
חששות נפוצים לגבי תפקידה האזורי של הודו השפיעו על שיתוף הפעולה האסטרטגי של שתי המדינות.
פקיסטן מכרה כמה טייסות Shenyang J-6 לחיל האוויר בנגלדש בסוף 1980, אך כולן נהרסו במהלך ציקלון.
בשנת 2010 היקף הסחר הסתכם ב-340 מיליון דולר אמריקני.
השקעות מפקיסטן לבנגלדש עוברות לתעשיית הטקסטיל והאנרגיה.
בשנת 2016 ייצאה בנגלדש סחורות בשווי 47.7 מיליון דולר לפקיסטן.
יצוא בנגלדש לפקיסטן: בגדים ארוגים, סריגים, טקסטיל, מוצרים חקלאיים, מוצרי עור, נעליים, יוטה.
בשנת 2016 ייצאה פקיסטן סחורות בשווי 507.5 מיליון דולר לבנגלדש.
יצוא פקיסטן לבנגלדש: כותנה, חוט כותנה וחוטים, בדי כותנה, סיבים מלאכותיים, בדים סרוגים, מסתור ועור, דוודים, מכונות ומכשירים מכניים, שמנים ומינרלים, פלסטיק ומוצריו.
הוויכוח על מעמדם וחזרתם של הביהרים לפקיסטן נמשך עד היום.
ישנם כ-540 אלף איש מקהילה זו שעברו למזרח פקיסטן ממדינת ביהר ההודית לאחר חלוקת הודו בשנת 1947. במהלך מלחמת השחרור, קהילה זו תמכה במעשי הממשל הפקיסטני המרכזי, ואז רצתה להגר לפקיסטן, שהפסידה במלחמה.
בשנת 1985 חלה התקדמות מסוימת בתחום זה כאשר נשיא פקיסטן, מוחמד זיא אל-חאק, הסכים לקבל את הביהרים.
בשנת 2002 ביקר פרבז מושארף בבנגלדש וחתם על מספר הסכמים דו-צדדיים, אך הצהיר כי הגירת הביהרים שנותרה לפקיסטן אינה אפשרית כרגע.
יחסי בנגלדש–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקת צ'ילה.
שתי המדינות חברות בG77 והמדינות הבלתי-מזדהות.
בשנת 2011 ביקר שר החוץ של בנגלדש מוחמד מיג'ארול קוויס בביקור רשמי בצ'ילה.
בנגלדש וצ'ילה תמיד הביעו את האינטרס שלהם להרחיב את הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות.
בגלל מיקומה האסטרטגי, צ'ילה זוהתה כשוק חשוב להרחבת מוצרי בנגלדש באמריקה הלטינית.
חברות בנגלדשיות רבות נכנסו לשוק הצ'יליאני, והבולטת בהן חברת התרופות Beximco אשר לאחר כניסתן לשוק הצ'יליאני, הפכה בשנת 2008 לחברת התרופות הבנגלדשית הראשונה שקיבלה רישום מוצרים בכל מדינה באמריקה הלטינית.
על פי דוח שפרסם המנהל הכללי של קשרי כלכלה בינלאומיים במשרד החוץ הצ'יליאני בשנת 2012, בנגלדש הייתה בין היעדים המובילים באסיה להשקעות בצ'ילה.
בשנת 2013 צ'ילה העניקה גישה חופשית ממכס למוצרי בנגלדש במטרה לחזק את הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות.
הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות עומד על 30.37 מיליון דולר נכון ליוני 2013, כאשר כל המסחר מהווה ייצוא בנגלדש לצ'ילה.
כ-93% מהייצוא הבנגלדשי לצ'ילה היה של טקסטיל ובגדים מוכנים.
שאר היצוא כלל חוטי יוטה, בדי יוטה, הנעלה, כובעים ומוצרי תרופות.
בנגלדש לא מיוצגת בצ'ילה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
צ'ילה מחזיקה בבנגלדש קונסוליה בדאקה.
יחסי בנגלדש–נמיביה הם היחסים הדו צדדיים בין בנגלדש ונמיביה.
שתי המדינות נהנות מיחסים דו-צדדיים ידידותיים.
בנגלדש ונמיביה גילו עניין לשתף פעולה זו עם זו למען פיתוח חברתי של שתי המדינות.
בנגלדש הביעה את כוונתה לעזור לנמיביה במאבק בסכנות בריאותיות שונות, כולל איידס, באמצעות הטכנולוגיה התרופתית שלה.
בנגלדש הזמינה גם את נמיביה לגייס רופאים ומהנדסים מיומנים מבנגלדש שיפעלו לפיתוח חברתי של נמיביה.
בנגלדש ונמיביה מעוניינות להרחיב את הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות, כאשר שתי המדינות נוקטות בצעדים הנדרשים בעניין זה.
מוצרי יוטה מבנגלדש, מוצרי עור, קרמיקה ותרופות מזוהות כמוצרים פוטנציאליים בשווקים בנמיביה.
יחסי בנגלדש–מצרים הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים המלאים שבין מצרים לבין בנגלדש.
למצרים יש שגרירות בדאקה ולבנגלדש יש שגרירות בקהיר.
בנגלדש שלחה צוותים רפואיים וציוד למצרים בזמן מלחמת יום הכיפורים במלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1974 מצרים בראשות הנשיא אנואר סאדאת תרמה 44 טנקים לבנגלדש שהובלה על ידי מוג'יבור רחמן.
אלו היו הטנקים הראשונים שהגיעו לידי צבא בנגלדש לאחר מלחמת העצמאות של בנגלדש.
יחסי בנגלדש–סין הם היחסים הבילטרליים של הרפובליקה העממית של בנגלדש והרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות חברות בפורום BCIM (פורום בנגלדש-סין-הודו-מיאנמר לשיתוף פעולה אזורי).
על פי ייעודי ממשלת סין, בנגלדש וסין הן "שותפות אסטרטגיות לשיתוף פעולה".
בשנת 1971, במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש, תמכה סין בפקיסטן נגד כוחות הגרילה הבנגלדשיים של מוטי בהיני.
פעולותיהם של הבדלנים הבנגליים סתרו את האינטרסים האסטרטגיים של PRC באזור, מכיוון שבעלת בריתה הקרובה פקיסטן שימשה כמתווכת ביחסים הדיפלומטיים בין סין לארצות הברית.
בשנים הראשונות לאחר קבלת העצמאות, בנגלדש הייתה מיודדת עם הודו וברית המועצות, אשר היו יריבות של סין.
בשנת 1972, סין השתמשה בווטו שלה כחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם כדי לחסום את הצטרפותה של בנגלדש לאו"ם.
עם זאת, עד 1974 החלו סין ובנגלדש לעבוד על כינון יחסים רשמיים.
באוגוסט 1975, לאחר רצח שייח' מוג'יבור רחמן, המשטר הצבאי ששלט בבנגלדש החל להתרחק מהודו וברית המועצות.
בינואר 1976 כוננו יחסים דיפלומטיים עם סין.
חוסר שביעות הרצון הציבורי בקרב בנגלים מפעולותיה החד-צדדיות של הודו להקמת סכר פאראקה על הגנגס דחף את המשטר החדש בבנגלדש להסתכל לעבר סין לאזן בין העמדות האסטרטגיות של המדינה באזור.
בשנת 1977, נשיא בנגלדש זיאור רחמן ערך ביקור רשמי ב-PRC.
הממשלות הבאות בבנגלדש נקטו גם מדיניות של כינון קשרים הדוקים עם סין.
באמצע שנות השמונים, סין יצרה קשרי סחר ותרבות הדוקים עם בנגלדש, וסיפקה לה סיוע וציוד צבאי.
ביולי 1987 התקבל נשיא בנגלדש מוחמד חוסיין ארשאד בבייג'ינג בקול תרועה רמה.
ב-4 באוקטובר 2000 הוציא משרד הדואר והתקשורת בבנגלדש בול דואר לציון 25 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין בנגלדש לסין.
עד אז, סין העניקה סיוע כלכלי לבנגלדש בסך של 217 מיליון דולר, והסחר הבילטרלי הגיע לרמה של 715 מיליון דולר.
בשנת 2002, ראש ממשלת סין, ון ג'יאבאו, ערך ביקור רשמי בבנגלדש, ושתי המדינות הכריזו על שנת 2005 כ"שנת הידידות בנגלדש-סינית".
שתי המדינות חתמו על 9 הסכמים דו-צדדיים שונים להגברת רמת הסחר.
בהזמנת בנגלדש נכללה סין כמשקיפה באגודה לשיתוף פעולה אזורי בדרום אסיה.
לאחר הציקלון 'סידר' שפקד את בנגלדש בשנת 2007, תרמה סין מיליון דולר לסעד ושיקום האזורים שנפגעו בבנגלדש.
בנגלדש היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של סין בדרום אסיה.
עם זאת, בייג'ינג שולטת ביחסים כלכליים אלה, בהיותה אחת השותפות המסחריות הגדולות ביותר של בנגלדש.
בשנת 2006 הגיע הסחר הדו-צדדי לרמה של 3,190,000,000 דולר, המשקף גידול של 28.5% בין השנים 2005–2006. סין הגדילה את הסיוע הכלכלי שלה לבנגלדש כדי לטפל בחוסר איזון בסחר, שכן היצוא של בנגלדש לסין בשנת 2006 הסתכם בכ-98.8 מיליון דולר בלבד.
בחסות הסכם הסחר החופשי באסיה ופסיפיק (AFTA), הסירה סין את העמלות בגין 84 סוגי סחורות שיובאו מבנגלדש, וכן יזמה עבודה להפחתת המכסים על סחר ביוטה וטקסטיל שהם פריט הייצוא העיקרי של בנגלדש.
סין הציעה גם להקים תחנת כוח גרעינית בבנגלדש כדי לסייע במענה לצורכי האנרגיה הגוברים במדינה, ומבקשת לקדם את פיתוח ייצור הגז הטבעי בבנגלדש.
יבוא סין מבנגלדש: עור, בדי כותנה, דגים וכו'.
הייצוא של סין לבנגלדש: טקסטיל, מכונות ומוצרי אלקטרוניקה, מלט, דשנים, צמיגים, משי, תירס וכו'.
בנגלדש מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליות בהונג קונג וקונמינג.
סין מחזיקה בבנגלדש שגרירות בדאקה.
יחסי בנגלדש–הולנד הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הולנד.
משנת 1615 ואילך, חברת הודו המזרחית ההולנדית סחרה עם הבנגלים באימפריה המוגולית.
הם הקימו מסחר הודעות בדאקה ובערים נוספות.
לאחר חיסול החברה, הפכה בנגל אז למושבה של ממלכת הולנד עד 1825, אז היא נמסרה לבריטים על פי האמנה האנגלו-הולנדית מ-1824.
בנגלדש והולנד יצרו יחסים דיפלומטיים ב-1971 לאחר עצמאותה של בנגלדש.
הולנד תמכה בבנגלדש ואף העניקה סיוע פיננסי וטכני לפרויקטים של משאבי מים וניהול חופים בבנגלדש.
היצוא הגדול ביותר של בנגלדש להולנד הוא טקסטיל עם נתח של 85% מסך היצוא.
מצרך היצוא הבא בגודלו הוא מזון קפוא.
בשנת 2016 ארגנה לשכת המסחר והתעשייה ההולנדית את תערוכת ה-Dutch-Bangla EXPO 2016 באמסטרדם.
הולנד היא אחד המקורות הגדולים ביותר להשקעות זרות בבנגלדש.
בבנגלדש פועלות 70 חברות הולנדיות.
יחסי בנגלדש–קובה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של קובה.
היחסים בין שתי המדינות מתוארים כחמים.
שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים ביניהן ב-1972, זמן קצר אחרי שבנגלדש זכתה בעצמאות מפקיסטן.
היחסים עברו נקודת מפנה ב-1974 כשבנגלדש חתמה עם קובה על הסכם שנוי במחלוקת לייצוא שקי יוטה, ושהוביל את ארצות הברית - שניהלה יחסים עוינים עם קובה - להשעות את סיוע המזון האמריקאי לבנגלדש.
באותה שנה, בנגלדש סבלה משיטפון הרסני בחודשים יולי-אוגוסט, ושהביא לנזקים חמורים ברחבי בנגלדש, ולנזק חמור לייצור המזון המקומי.
הפגיעה האנושה בבנגלדש לוותה ברעב המוני ולמותם של כמיליון תושבים.
כדי להתמודד עם הרעב, וכדי לאפשר סיוע ומזון מארצות הברית, ממשלת בנגלדש ניתקה את כל הקשרים עם קובה, והיחסים בין שתי המדינות הגיעו לשפל.
היחסים חודשו כשנשיא בנגלדש זיאור רחמן היה ראש המדינה הראשון שביקר בהוואנה ב-1979.
ב-1998 נעצרו בארצות הברית חמישה קציני ביון קובנים שזכו לכינוי החמישייה הקובנית.
לאחר מעצרם נערכה בבנגלדש עצרת למען שחרור הקצינים, ונאספו 10,000 חתימות.
במקרה אחר, ספינה של חברה בבעלות קוריאה הצפונית הייתה מעורבת בהברחת נשק לקובה, והורחקה מנמל צ'יטגונג על ידי הצי הבנגלדשי.
על החברה הוטלו סנקציות של האו"ם בשל ניסיון ההברחה.
בנגלדש וקובה הביעו עניין בהרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי ביניהן.
נכון ל-2013, בין הסחורות המרכזיות שמיוצאות מבנגלדש לקובה קיימים טקסטיל, תרופות וחולצות.
הסחורות שקובה מייצאת לבנגלדש כוללות תרופות.
יחסי בנגלדש–ניגריה מתייחסים ליחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה הפדרלית של ניגריה.
גם בנגלדש וגם ניגריה חברות בארגונים בינלאומיים, כולל בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי וב-D-8.
מסחר והשקעות, חקלאות ותיירות הם תחומים עיקריים בשיתוף פעולה בין שתי המדינות.
בנגלדש וניגריה הביעו עניין הדדי להרחיב את הסחר וההשקעות הבילטרליות בין שתי המדינות.
תרופות בנגלדשיות, סריגים, מלט, מוצרי יוטה, קרמיקה, כלי שיט, הנדסה קלה, מוצרי עור ופלסטיק סומנו כמוצרים בעלי פוטנציאל עצום בשוק הניגרי.
ניגריה דחקה באנשי עסקים בנגלדשים במדינה להשקיע במגזרי החקלאות, עיבוד המזון, התרופות, הציוד הרפואי, ה-ICT והחינוך של ניגריה.
הסחר בין שתי המדינות עמד על 14 מיליון דולר בשנת 2012. בשנת 2014, ועדת התעריפים של בנגלדש הכינה מחקר היתכנות ליתרונות החתימה על הסכמי סחר חופשיים/מועדפים חדשים עם מדינות אפריקה והמליצה שניגריה יחד עם מאלי הן המדינות המבטיחות ביותר לחתימה על הסכמים כאלה.
הכדורגלן הניגרי אלטה קינגסלי הוא כדורגלן בליגות המועדונים בבנגלדש.
הוא היה אמור לשחק בנבחרת בנגלדש בכדורגל לאחר שקיבל אזרחות בנגלדשית, אך לא התאפשר לו מכיוון שלא קיבל אישור לכך מקונפדרציית הכדורגל של אסיה.
לבנגלדש יש שגרירות באבוג'ה, בירת ניגריה.
לניגריה הייתה שגרירות בדאקה אך היא נסגרה.
ניגריה מיוצגת בבנגלדש על ידי שגריר שאינו תושב בניו דלהי, בירת הודו.
יחסי בנגלדש–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה של הודו, מדינות שכנות בדרום אסיה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו באופן רשמי בשנת 1971 עם ההכרה של הודו בבנגלדש עצמאית (שהייתה ידועה בעבר כמזרח פקיסטן).
היחסים בין שתי המדינות אופיינו כיחסים מיוחדים אם כי חלק מהמחלוקות נותרו בלתי פתורות.
הסכם הגבול בין המדינות ההיסטורי נחתם ב-6 ביוני 2015 ויישב סכסוכי גבול בני עשרות שנים, בעוד משא ומתן עדיין מתנהל על שיתוף המים של הנהרות חוצי הגבולות.
בשנים האחרונות, בנגלדש ראתה סנטימנטים אנטי-הודיים גוברים בקרב אזרחיה עקב הפעילות האנטי-מוסלמית והאנטי-בנגלדשית של ממשלת הודו כמו התערבותה של הודו בפוליטיקה של בנגלדש, הרג של בנגלדשים על ידי BSF ההודי, חוק לתיקון אזרחות, עליית הינדוטבה בהודו כמו גם חוסר הרצון של הודו בפתרון סכסוכי המים בנהרות משותפים עם בנגלדש.
בשנת 2019, כמה שרים בנגלדשים ביטלו את ביקוריהם הממלכתיים המתוכננים בהודו כתגובה להצעת החוק לתיקון אזרחות של הודו.
בשנת 2021, הפגנות מסיביות בבנגלדש נגד ביקורו הממלכתי של ראש הממשלה ההודי נרנדרה מודי במדינה הובילו למותם של לפחות 14 בני אדם.
בנגלדש והודו הן חברות משותפות ב-SAARC ,BIMSTEC ,IORA וחבר העמים הבריטי.
שתי המדינות חולקות קשרים תרבותיים רבים.
במיוחד, בנגלדש ומדינת מערב בנגל במזרח הודו דוברות בנגלית.
ב-1971 פרצה מלחמת השחרור של בנגלדש בין מזרח פקיסטן למערב פקיסטן; הודו התערבה בדצמבר 1971 בתמיכה במזרח פקיסטן ועזרה להבטיח את עצמאותה מפקיסטן כמדינת בנגלדש.
ב-6 בדצמבר, בנגלדש והודו חוגגות את יום הידידות לזכר ההכרה של הודו בבנגלדש והמשך הידידות בין שתי המדינות.
הקשרים של הודו עם בנגלדש הם תרבותיים, תרבותיים, חברתיים וכלכליים.
יש הרבה דברים שמאחדים את שתי המדינות - היסטוריה משותפת ומורשת משותפת, קשרים לשוניים ותרבותיים, תשוקה למוזיקה, ספרות ואמנויות.
כמו כן, רבינדרנת טאגור, האיש אשכולות הבנגלי-הודי יצר את ההמנונים הלאומיים של בנגלדש והודו ב-1905 וב-1911 בהתאמה.
שתי המדינות היו בעלות ברית חזקות במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש ב-1971. מאמצע שנות ה-70, לעומת זאת, היחסים החמירו מכיוון שבנגלדש פיתחה קשרים הדוקים יותר עם מדינות אסלאמיות, השתתפה בארגון הוועידה האסלאמית והגבירה את הדגש על הזהות האסלאמית על פני השורשים האתנו-לשוניים של המדינה.
שתי המדינות פיתחו בריתות שונות במהלך המלחמה הקרה בשנות ה-80, מה שצינן עוד יותר את היחסים הבילטרליים.
עם תחילת הליברליזציה הכלכלית בדרום אסיה, הם יצרו מעורבות וסחר דו-צדדיים גדולים יותר.
הסכם שיתוף המים ההיסטורי של גנגס נחתם ב-1996. הודו ובנגלדש הן שותפות אסטרטגיות קרובות במלחמה בטרור.
הם גם שותפות הסחר הגדולים ביותר בדרום אסיה.
אזור מרכזי שהיה נתון במחלוקת היה הבנייה וההפעלה של סכר פארקה על ידי הודו כדי להגדיל את אספקת המים בנהר הוגלי.
בנגלדש מתעקשת שהיא לא מקבלת נתח הוגן ממי הגנגס בעונות היבשות יותר, ומוצפת במהלך המונסונים כאשר הודו משחררת עודפי מים.
היו גם מחלוקות בנוגע להעברת מסדרון Teen Bigha לבנגלדש.
חלק מבנגלדש מוקף במדינת מערב בנגל ההודית.
ב-26 ביוני 1992, הודו החכירה לבנגלדש שלוש אדמות ביגהה כדי לחבר את המובלעת הזו עם בנגלדש היבשתית.
הייתה מחלוקת לגבי אופיו הבלתי מוגבל של החכירה.
המחלוקת הוכרעה בהסכם הדדי בין הודו לבנגלדש בשנת 2011.
פעילויות טרור שבוצעו על ידי גופים הממוקמים בשתי המדינות, כמו בנגה סנה וחרקאת אל-ג'יהאד-אל-איסלאמי.
לאחרונה הודו ובנגלדש הסכימו במשותף להילחם בטרור.
בנגלדש דחתה בעקביות את מתקן המעבר של הודו לאזורים הצפון-מזרחיים של הודו.
למרות שלהודו יש קשר יבשתי צר לאזור הצפון מזרחי הזה, הידוע בשם פרוזדור סיליגורי או "צוואר העוף של הודו", ברוחב פחות מ-27 ק"מ (17) mi), הוא נשאר כגשר היחיד בין החלק הצפון מזרחי של הודו לשאר המדינה.
הגירה לא חוקית של בנגלדש להודו.
הגבול פרוץ ומהגרים מסוגלים לעבור באופן לא חוקי, אם כי לפעמים רק בתמורה לתמריצים כספיים או אחרים לאנשי אבטחת הגבול.
פקידים בנגלדשים הכחישו את קיומם של בנגלדשים שחיים בהודו ואותם מהגרים בלתי חוקיים שנמצאו מתוארים כמי שהועברו באמצעות סחר בבני אדם.
יש לכך השלכות ניכרות על המעורבים, שכן הם זוכים לסטיגמה על היותם מעורבים בזנות, בין אם זה אכן היה כך ובין אם לאו.
מהגרים חוצי גבולות נמצאים גם בסיכון גבוה בהרבה להידבקות ב-HIV/איידס.
הרג מתמשך בגבול של תושבי בנגלדש על ידי שומרי הגבול ההודים, סיוע למהגרים בלתי חוקיים, עזרה במסגרות חמושים, העברת כספים מזויפת וסחר בסמים בלתי חוקי על ידי אנשים הודים ובנגלדשים הן הבעיות העיקריות בין בנגלדש להודו.
גם בנגלדש וגם הודו הגישו טענות על אותם מי ים במפרץ בנגל לפני הסדרת הנושא.
הייתה תקלה קלה ביחסים ביניהם כאשר ראש ממשלת הודו לשעבר, מאנמוהאן סינג, הזכיר בטעות כי 25% מבנגלדשים הם אנטי-הודים, במהלך פגישת עיתונאים לא רשמית.
מותם של אזרחים בנגלדשים בגבול הודו-בנגלדש הפך לאחת המבוכות בין היחסים הבילטרליים של שתי המדינות בשנים האחרונות.
המדיניות המכונה "לירות להרוג" של כוחות אבטחת הגבול של הודו (BSF) שלפי ארגון Human Rights Watch הרגה כמעט 1,000 בנגלדשים בין 2001 ל-2011 נותרה בליבת השיחות בין פקידים בנגלדשים לפקידים הודים.
פקידים הודים שביקרו בבנגלדש, כולל שרי החוץ ההודיים וראשי ה-BSF, נשבעו רבות לעצור את ירי ה-BSF, אך אזרחים בנגלדשים, הכוללים בעיקר חוצי גבול בלתי חוקיים, המשיכו להירצח על ידי החיילים ההודיים.
בעוד הכעס גבר בבנגלדש בגלל המשך הירי ב-BSF ובעקבותיו מקרי המוות, גורמים רשמיים בהודו טוענים כי הגברת האבטחה באה בעקבות הזרימה ההולכת וגוברת של ההגירות הבלתי חוקיות להודו, כמו גם המשך שימוש לרעה בגבול על-ידי מבריחים.
פקידים הודיים, שנשבעו לצמצם את מספר הנפגעים בגבול, הראו סטטיסטיקה שמספר ההרוגים בבנגלדש נמצא בירידה מתמדת בשנים האחרונות.
מקרי המוות בבנגלדש שנגרמו כתוצאה מירי BSF בגבול הפכו להיות כפופים למה שנקרא מלחמת סייבר בין האקרים של שתי המדינות שלקחה את אתרי האינטרנט של BSF, המרכז הלאומי לאינפורמטיקה וקונגרס טרינמול כקורבנות.
נמצא כי ממשלת בנגלדש מגנה את מתקפות הסייבר על אתרי אינטרנט הודיים.
בספטמבר 2011, שתי המדינות חתמו על הסכם גדול על תיחום גבולות כדי לסיים את המחלוקות בנות 4 עשורים על גבולות.
זה נודע בתור מסדרון טין ביגהה.
הודו גם העניקה גישה 24 שעות ביממה לאזרחי בנגלדש במסדרון טין ביגהה.
ההסכם כלל חילופי מובלעות, שכללו 51,000 אנשים הפרוסים על פני 111 מובלעות הודיות בבנגלדש ו-51 מובלעות בנגלדשיות בהודו.
השטח הכולל המעורב הוא מעל 24,000 דונם.
ב-9 באוקטובר 2011, צבאות הודו ובנגלדש השתתפו ב-Sampriti-II (Unity-II), תרגיל צבאי משותף בן 14 ימים ב-Sylhet כדי להגביר את הסינרגיה בין כוחותיהם.
בשנת 2012, בנגלדש אפשרה לתאגיד הנפט והגז הטבעי של הודו להעביר מכונות כבדות, טורבינות ומטענים דרך Ashuganj עבור פרויקט Palatana Power בדרום טריפורה.
מאוקטובר 2013, הודו החלה לייצא 500 מגה וואט של חשמל ביום לבנגלדש לאורך תקופה של 35 שנים.
קו תמסורת של 125 ק"מ בהארמפור-בהרמרה, 40 ק"מ ממנו בבנגלדש, מחבר בין שתי תחנות המשנה.
גורמים רשמיים בבנגלדש מאמינים שהייצוא יקל מאוד על המחסור הלאומי ברגע ש-500 MW יזרמו לרשת הלאומית.
ראשי הממשלה של שתי המדינות חשפו גם את הלוח של תחנת הכוח הפחמית רמפאל בהספק של 1,320 מגה-וואט, מיזם משותף בין שתי המדינות.
הקשר נתפס כאבן דרך מרכזית בחיזוק הקשר הדו-צדדי ומגיע בזמן שבו הודו נואשת לפצות על חוסר יכולתה לעמוד בשתי הסכמי מפתח עם בנגלדש: האחת על מימי טיסטה והסכם הגבול היבשתי.
מנובמבר 2013, טקס דמוי גבול וואגה אורגן במחסום הגבול פטרפול (במערב בנגל, הודו) - בנאפול (בנגלדש).
הטקס הכולל תהלוכות, מצעדים והורדת הדגל הלאומי של שתי המדינות הוא כיום שגרה יומית, עם השקיעה, בגבול המזרחי.
היחסים בין המדינות בהחלט נעים בכיוון חיובי.
שרת החוץ ההודית סושמה סוואראג' ביקרה בבנגלדש בטיול הרשמי הראשון שלה לחו"ל ביוני 2014. ב-7 במאי 2015 הפרלמנט ההודי, בנוכחות דיפלומטים בנגלדשים, העביר פה אחד את הסכם הגבול הקרקעי (LBA) כתיקון החוקתי ה-100 שלו, ובכך פתר את כל סכסוכי הגבול בני 68 השנים מאז תום שלטון הראג' הבריטי.
הצעת החוק המתינה לאשרור מאז הסכמי מוג'יב-אינדירה משנת 1974.
ביוני 2014, במהלך ביקורה הרשמי הראשון בחו"ל, סיכמה שרת החוץ של הודו, סושמה סוואראג' הסכמים שונים להגברת הקשרים.
הקלה במשטר הוויזה למתן אשרות כניסה מרובה לחמש שנים לקטינים מתחת לגיל 13 ולקשישים מעל גיל 65.
הצעה לאזור כלכלי מיוחד בבנגלדש.
הסכמה להסגיר נמלט הנאשם ברצח בהודו.
ספק כוח נוסף של 100 MW מטריפורה.
הגדלת התדירות של Maitree Express והקמת קווי אוטובוסים בין דאקה לגוואהטי ו-שילונג.
בנגלדש אפשרה להודו להעביר מזון ודגנים לצפון-מזרח הודו תוך שימוש בטריטוריה ובתשתית שלה.
במהלך ביקורו הממלכתי של ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בבנגלדש במהלך יוני 2015 נחתמו עד 22 הסכמים על ידי שני הצדדים.
במהלך הביקור הודו הושיטה קו אשראי של 2 מיליארד דולר לבנגלדש והתחייבה להשקעות בשווי 5 מיליארד דולר.
בהתאם להסכמים, Reliance Power של הודו הסכימה להשקיע 3 מיליארד דולר כדי להקים תחנת כוח מבוססת LNG של 3,000 MW (שהיא ההשקעה הזרה הגדולה ביותר שנעשתה אי פעם בבנגלדש).
Adani Power גם תקים תחנת כוח פחמית של 1600 מגה-וואט בעלות של 1.5 מיליארד דולר.
שתי המדינות חתמו בסך הכל על 22 הסכמים, כולל הסכמים על שיתוף פעולה בטיחותי ימי וריסון סחר בבני אדם ומטבעות הודיים מזויפים.
מודי הודיעה גם על קו אשראי של 2 מיליארד דולר לבנגלדש.
בחצות ב-31 ביולי 2015, כ-50,000 אנשים הפכו לאזרחים של הודו או בנגלדש לאחר שחיו במובלעות במשך עשרות שנים.
בסיום סכסוך ממושך, החליפו שתי המדינות 162 מובלעות באזור הגבול, ואפשרו לאנשים שחיים בו להישאר או לצאת למדינה האחרת.
בעוד 14,214 אזרחי בנגלדש המתגוררים ב-51 מובלעות בצד ההודי הפכו להודים, מספר רב של אנשים ב-111 המובלעות ההודיות בבנגלדש העדיפו להישאר עם בנגלדש ורק 979 בחרו לעבור להודו.
המספר הכולל של אזרחים הודים חדשים כלל 15,193 איש.
בנובמבר 2015, שר המסחר של בנגלדש, טופאייל אחמד, היה ביקורתי על המצור על נפאל של הודו ב-2015, והצהיר כי "המצור פגע בהסכמים כמו ה-BBIN".
בשנת 2018, מנהיגי שתי המדינות חנכו את צינור ידידות בנגלדש-הודו באורך 130 ק"מ לאספקת 4 לאך טון סולר לבנגלדש.
בספטמבר 2018, הקבינט של בנגלדש אישר את טיוטת ההסכם המוצע עם הודו על מנת לאפשר לה להשתמש בנמלי הים צ'יטגונג ומונגלה להובלת סחורות אל וממנה המדינות הצפון-מזרחיות הנעולות.
בשנת 2019, הפרלמנט ההודי העביר את חוק תיקון האזרחות (CAA), שבעקבותיו ביטלו שר החוץ של בנגלדש AK Abdul Momen ושר הפנים אסדוזמאן חאן את נסיעותיהם להודו.
מאוחר יותר, גם השר שהריאר עלאם ביטל את ביקורו בהודו.
ראש ממשלת בנגלדש, שייח חסינה, מתח ביקורת על ה-CAA, והגדיר זאת כ"לא הכרחי", אך עם זאת אישר שה-CAA והלאומי של האזרחים הם "עניינים פנימיים" של הודו.
לאחר הפלת ממשלת בנגלדש בשנת 2024 המוסלמים בבנגלדש הסיתו קהל לבזוז חניות ובתים בבעלות הינדית.
כתוצאה מכך, האוכלוסייה ההינדית איבדה חיים בתים ורכוש בהתקפות נגדם.
האירועים כללו תקיפות פיזיות, הצתות של בתים וחנויות, וחטיפות נשים.
המצב הנוכחי עורר דאגה רבה ביחסי הודו-בנגלדש והוביל לקריאות להתערבות בינלאומית.
במהלך ביקורו בן ארבעת הימים של שייח חסינה בניו דלהי באפריל 2017, בנגלדש והודו חתמו על שני הסכמי הגנה, הסכם ראשון מסוג זה בין הודו לכל אחת משכנותיה.
על פי ההסכמים, צבאות שתי המדינות יערכו תרגילים ואימונים משותפים.
הודו תסייע לבנגלדש להקים מרכזי ייצור ושירות לפלטפורמות הגנה שברשותן של שתי המדינות במטרה להשיג עצמאות בייצור ביטחוני בבנגלדש, וכן תספק לצבא בנגלדש הכשרת מומחים ותמיכה טכנית ולוגיסטית.
הודו גם העניקה לבנגלדש 500 מיליון דולר לרכישת ציוד ביטחוני.
כמו כן, הצבאות של שתי המדינות מילאו תפקיד נרחב בטיפול בנושאים נפוצים כדי לשפר ולערוך תוכניות הכשרה להתמודדות עם בעיות נגד טרור, אסונות טבע, הבטחת סיוע הומניטרי וסיוע באסונות (HADR).
לאחרונה, במרץ 2019, הרמטכ"ל הנוכחי של הצבא ההודי, שהיה אז מפקד פיקוד הצבא המזרחי, גנרל MM Naravane ביקר אצל ראש המטה של צבא בנגלדש, הגנרל עזיז אחמד כדי לקיים שיחות בנושא להגברת שיתוף המודיעין בין שתי המדינות יחד עם פיתוח תחומים אחרים של שיתוף פעולה ביטחוני.
הביקור החשוב ביותר עלה בזמנו, כאשר מיאנמר החליטה לנקוט בצעדים חזקים כדי לפעול נגד קבוצות המורדים הפועלות שפעלו לסכל פעילויות טרור משני הצדדים של הודו ומיאנמר, יחד עם זה ניהלו דיונים בנושאים שונים.
אפשרויות לשיפור ביצוע תרגילים צבאיים בקנה מידה מהיר וחזק יותר.
ראש הממשלה נרנדרה מודי אמר, כי;הודו לא תרצה לכפות שום דבר שבנגלדש עשויה למצוא לא מתאים לדרישתה.
המסמך הדו-צדדי הנבחן נועד למסד את המנגנון הקיים ולייעל את שיתוף הפעולה המתמשך בין שתי המדינות", אמר גורם רשמי, והוסיף שהביטחון הימי יהווה מרכיב מרכזי בשותפות עם שתי המדינות המתמודדות עם אתגרים דומים במפרץ בנגל.
מפת דרכים משותפת לפיתוח הכלכלה הכחולה במפרץ בנגל צפויה להיחשף במהלך ביקורו של ראש הממשלה חסינה.כמו כן, שני ראשי הממשלה של הודו ובנגלדש בירכו על היוזמות שלהם לפיתוח מאמץ הדוק יותר לחיזוק שותפויות הביטחון הימי, וכן הם העריכו את השלמת מזכר הבנות (MoU) הקשור להקמת מערכת מכ"ם למעקב חופים בבנגלדש.
במהלך ביקורו הממלכתי של ראש הממשלה שייח חסינה בניו דלהי בשנת 2019, שוחח עם ראש הממשלה נרנדרה מודי, שם העריך את מדיניות אפס הסובלנות של המאמץ הנחוש של ממשלת בנגלדש להבטחת שלום, ביטחון ויציבות באזור כולו.
וכן הוכר על ידי שני המנהיגים, שהטרור עדיין נותר כאחד המחסומים המשמעותיים העיקריים לרמות השלום והיציבות של המדינות והאזורים כאחד.
עם זאת, ראשי הממשלה של שתי המדינות חזרו על אמונתם ומחויבותם החזקה כדי לחסל על כל צורותיה של ביטוייה והדגישו את עובדת ההימנעות מטרור.
כמו כן, שני ראשי הממשלה התייחסו לדיונים המוצלחים בין שרי הפנים של בנגלדש והודו במהלך ביקורו של שר הפנים של בנגלדש בהודו באוגוסט 2019, לפיו הוא הסכים לשיתוף פעולה הדוק יותר למאבק נגד קבוצות קיצוניות, ארגוני טרור, הברחת נשק, סמים ומטבעות מזויפים, וגם פשע מאורגן בעדיפות משותפת.
הודו הציגה לאחרונה את הרעיון של מערכת המסחר בחשמל אזורית אשר תסייע לאזורים שונים במדינה בהפחתת הגירעון בחשמל על ידי העברת כוח עודף מאזור אחר.
על פי חוק החשמל משנת 2003, החברות ההודיות יכלו לאגד כוח בבורסה.
צרכן יהיה חופשי לקנות אותו מכל אחד.
ניתן להרחיב את הרעיון הזה של מאגר כוח בתוך הודו כדי לכסות את המדינות השכנות כמו בנגלדש, בהוטן ונפאל לאחר הקמת מאגר כוח תת-אזורי וחיבורים הדדיים נחוצים בין מדינות אלו.
זה יכול בסופו של דבר ליצור מאגר כוח אזורי ובכך ליצור הזדמנות ענקית למסחר בחשמל באזור.
הודו גם מחפשת לייצא חשמל מהאזור הצפון-מזרחי שלה עם פוטנציאל להפקת כ-58,971 MW למדינות המזרחיות שלה דרך בנגלדש.
בנגלדש מקווה לקבל גישה לכוחה של נפאל ובהוטן דרך הודו.
בנגלדש ביקשה רשמית 'מסדרון חשמל' כדי לגשת לשווקים בהוטן ובנפאל.
היא הסכימה לאפשר להודו להעביר הידרואלקטריות מאסאם לביהאר דרך שטחה.
הפגישה המוצעת תנסה להסיר חומרים מגרים באזורים הקשורים לפרויקט.
ב-2016 נמתחה ביקורת על העסקה בין ראש הממשלה נרנדרה מודי לראש הממשלה שייח חסינה.
מבקרי בנגלדש האשימו את העסקה בקביעת מחיר גבוה לייבוא חשמל, במיוחד מטריפורה.
ציוד למפעל נשלח דרך בנגלדש אשר ויתרה על רוב דמי המעבר.
Adani Power אמרה ב-8 בנובמבר 2017, כי Jharkhand חתמה הסכם ארוך טווח עם מועצת הפיתוח של בנגלדש על מנת לספק חשמל ממפעל ה-1,600 MW הקרוב שלה בגודה בג'הרקאנד.
הנשיא חוסיין מוחמד ארשאד ביקר בהודו בשנת 1982. ראש הממשלה שייח חסינה ביקרה בהודו בשנת 2010 כדי לחתום על מספר עסקאות.
ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג, ביקר בדאקה ב-2011 כדי לחתום על מספר עסקאות.
ראש הממשלה נרנדרה מודי ביקר בבנגלדש בביקור היסטורי שכן הסכם הגבול נפתר ב-2015.
הסחר הדו-צדדי של בנגלדש-הודו היה למעלה מ-10 מיליארד דולר בשנים 2018–2019.
ב-2011 אישרה הודו הלוואה של 750 מיליון דולר לפיתוח תשתית בנגלדש והציעה הלוואה רכה נוספת של מיליארד דולר לפיתוח תשתיות ב-2014.
מדי שנה מקבלים 200 סטודנטים מבנגלדשים מלגות של ICCR.
הודו הציעה מלגות לסטודנטים מוכשרים בבנגלדש תחת תואר שני ושני וחוקרי דוקטורט כדי לבצע לימודים במערכות מסורתיות של תרופות כמו איורוודה, אונאני והומאופתיה, על פי הנציבות העליונה ההודית בדאקה.
בשנת 2017, 400 סטודנטים הודים לרפואה הפגינו בצ'יטגונג לאחר שלא הצליחו להירשם במועצת הרפואה והשיניים של בנגלדש.
הסחר אמור להגיע ל-10 מיליארד דולר עד 2018 דרך נמלים.
הסחר הדו-צדדי בין הודו לבנגלדש עמד על 6.6 מיליארד דולר בשנים 2013–2014, כאשר היצוא של הודו על 6.1 מיליארד דולר והיבוא מבנגלדש על 462 מיליון דולר, המייצג יותר מכפול מהשווי של 2.7 מיליארד דולר חמש שנים קודם.
הקבינט של בנגלדש אישר הסכם סחר מתוקן עם הודו שבמסגרתו שתי המדינות יוכלו להשתמש זו בנתיבי הקרקע והמים של זו לשליחת סחורות למדינה שלישית, תוך הסרת מחסום רב שנים בסחר אזורי.
במסגרת העסקה הודו תוכל גם לשלוח סחורות למיאנמר דרך בנגלדש.
היא כללה הוראה לפיה העסקה תחודש אוטומטית לאחר חמש שנים אם לאף אחת מהמדינות לא תהיה התנגדות.
בנגלדש החלה בחיסונים המוניים ל-COVID-19 עם חיסוני Covishield של מכון הסרום של הודו ב-7 בפברואר 2021. בנגלדש רכשה 7 מיליון מנות והודו התכוונה לתת 3.3 מיליון מנות נוספות.
עקב גל שני של COVID-19 בהודו, יצוא החיסונים הופסק.
זה הפריע לתוכנית החיסונים בבנגלדש.
באפריל 2021 שלחה בנגלדש תרופות וציוד רפואי להודו בעקבות הידרדרות מצב ה-COVID-19 בהודו.
חבילת ההקלה כללה כ-10,000 בקבוקונים של Remdesivir (מיוצר בבנגלדש על ידי Beximco) זריקות אנטי-ויראליות, 30,000 ערכות PPE, וכמה אלפי טבליות אבץ, סידן, ויטמין C וטבליות נחוצות אחרות.
במאי 2021, ממשלת בנגלדש שלחה משלוח שני של הקלה ב-COVID-19 המורכבת מאנטיביוטיקה, אקמול, ציוד מגן וחיטוי ידיים.
יחסי בנגלדש–טורקיה הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לטורקיה.
לשתי המדינות היו יחסים דיפלומטיים במשך כמה מאות שנים.
נמלים עות'מאניים יצרו קשרי סחר עם בנגל בשנות ה-80 של המאה ה-16. תעשיית בניית הספינות העתיקה בנמל צ'יטגונג סיפקה את כל צי ספינות המלחמה העות'מאניות של הסולטאנים במאה ה-17. סחר המוסלין הנודע בבנגל התקבל גם בברכה על ידי העות'מאנים, שהשתמשו בחומר עבור הטורבנים שלהם.
ב-1912 נסעו בנגלים רבים, במיוחד מסנדוויפ, לחצי האי הבלקני כדי להילחם לצד האימפריה העות'מאנית ולספק סיוע רפואי במהלך מלחמות הבלקן.
אחד המשתתפים הבולט היה הסופר הבנגלי איסמעיל חוסיין סיראג'י.
המוסלמים הבנגלים המשיכו להביע את תמיכתם בעות'מאנים במהלך תנועת הח'לפאת.
בשנת 2016, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הפכו מורכבים כאשר בנגלדש דחתה את בקשותיה הרצופות של טורקיה לשחרר כמה מנהיגי ג'מאת-א-איסלאמי בנגלדשים אשר הורשעו בפשעי מלחמה במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש על ידי בית הדין לפשעים הבינלאומי בבנגלדש ובסופו של דבר הוצאו להורג.
בעקבות הוצאתו להורג של מנהיג ג'מאת מוטיור רחמן ניזמי, טורקיה החזירה את שגרירה מבנגלדש.
עם זאת, לאחר גינוי של בנגלדש לניסיון ההפיכה להפיל את ממשלת ארדואן, היחסים החלו להשתפר.
כתוצאה מכך, אנקרה שלחה שגריר חדש לדאקה.
לאחר הגעתו, ציין השגריר הטורקי החדש, "בנגלדש עזרה לטורקיה בכך שהביעה את תמיכתה בממשלת ארדואן לאחר ניסיון ההפיכה הכושל".
השגריר העיר כי היחסים בין שתי המדינות הפכו לנורמליים.
השגריר גם הביע את נכונותה של טורקיה לסייע לבנגלדש לשלוט בלוחמנות במדינה.
במהלך משבר הרוהינגה, שבו גורשו הרוהינגים המוסלמים ממיאנמר, טורקיה תרמה מיליוני דולרים לממשלת בנגלדש על מנת לסייע לבני הרוהינגה שמתיישבים בצ'יטגונג.
בספטמבר 2017, הגברת הראשונה אמין ארדואן ביקרה ועזרה לספק הקלה במקלטים של בני הרוהינגה והבטיחה שיתוף פעולה וסיוע נוסף לבנגלדש.
נשיא בנגלדש לשעבר זיאור רחמן הפך לראש המדינה הבנגלדשי הראשון שביקר באנקרה.
בשנת 1986 ביקר ראש ממשלת טורקיה, טורגוט אזאל, בבנגלדש.
נשיא טורקיה סוליימאן דמירל הצטרף לנלסון מנדלה ויאסר ערפאת בחגיגות יובל הכסף לעצמאות בנגלדש ב-1997. ב-1998, שתי המדינות ייסדו יחד את קבוצת 8 המדינות המתפתחות.
נשיא טורקיה עבדוללה גול ערך ביקור רשמי בדאקה בשנת 2010. ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר בדאקה בשנת 2010. ראש ממשלת בנגלדש, שייח' חסינה, ערכה ביקור רשמי באנקרה בשנת 2012.
בשנת 2013, טורקיה סיפקה כלי רכב משוריינים קלים של אוטוקר קוברה לצבא בנגלדש.
בנגלדש חתמה על הסכם עם טורקיה על הכשרה צבאית, חינוך ושיתוף פעולה משותף בין כוחות שתי המדינות ב-10 במרץ 1981 בדאקה.
ביוני 2021, נחתם Turnkey על הסכם הקמת קו ייצור פגזי ארטילריה 105 מ"מ ו-155 מ"מ בין בנגלדש לחברה הטורקית REPKON.
עם הטכנולוגיה המודרנית "Free Flowforming" (פטנט על REPKON) ומכונות ממוחשבות מבית REPKON, BOF תייצר באיכות גבוהה פגזי ארטילריה 105 מ"מ ו-155 מ"מ.
לדברי Uğur Cem Gürpınar, קצין פיתוח עסקי ותקשורת ארגונית של REPKON, "בנגלדש, כמו מדינות ידידותיות ובעלות ברית רבות, העדיפה את REPKON בגלל הטכנולוגיה שלה שהיא מקדימה את מתחרותיה בעולם".
ב-29 ביוני 2021, נחתם מזכר הבנות בין בנגלדש לטורקיה (G2G).
לדברי איסמעיל דמיר, נשיא נשיאות התעשיות הביטחוניות, הסכם הייצוא של מוצרים שונים של רוקסטן נחתם עם בנגלדש.
Roketsan כבר סיפקה את TRG-300 Tiger MLRS לצבא בנגלדש ביוני 2021 מעסקה נפרדת.
בנגלדש עומדת להפוך לאחד מלקוחות ציוד ההגנה המובילים של טורקיה בשנים הקרובות.
בנגלדש וטורקיה הן בין שותפות הסחר העיקריות אחת של השנייה.
הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות שווה יותר ממיליארד דולר.
פריטי יצוא של בנגלדש לטורקיה נשלטו על ידי מוצרי לבוש.
מאז 2012, בנגלדש וטורקיה מנהלות מגעים לחתימה על הסכם סחר חופשי, אך החתימה על ההסכם נעצרת עקב הסיבוכים הקשורים להצעה של טורקיה להצטרף לאיחוד האירופי.
גם תעשיית בניית הספינות של בנגלדש זוהתה כמגזר פוטנציאלי להשקעה טורקית.
בנגלדש וטורקיה חתמו על פרוטוקול משותף על סחר והשקעות ב-2012. הוועדה הכלכלית המשותפת של בנגלדש-טורקיה מקיימת פגישות דו-שנתיות כדי לדון בדרכים להגדלת הסחר וההשקעות הדו-צדדיות.
טורקיה מחזיקה בבנגלדש שגרירות בדאקה.
בנגלדש מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה באיסטנבול.
יחסי בנגלדש-ליבריה הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לליבריה.
שומרי שלום בנגלדשים נפרסו בליבריה מאז 2003 כחלק ממשימת האו"ם בליבריה (UNMIL).
חיילים אלו גם סיפקו טיפול רפואי חינם לאלפים מהליברים המקומיים.
בנגלדש אף הפעילה תוכניות לפיתוח מיומנויות עבור הצעירים הליברים.
הכשרות אלו כללו את תחומים טכניים וטכנולוגים, ובהם מדעי המחשב, חייטות, תיקון ותחזוקה של גנרטורים ועוד.
גדוד ההנדסה של בנגלדש היה מעורב בבנייה, תיקון ותחזוקה של כמה מפעלי תשתית מרכזיים בליבריה.
בשנת 2008 הקימו שומרי השלום של בנגלדש את "כיכר בנגלדש" – מתחם פנאי וחינוכי המורכב ממרכז להכשרה מקצועית ומגרש משחקים לילדים בעיר גברנגה.
מספר ארגונים בנגלדשים לא ממשלתיים בליבריה, כשהבולט בהם הוא BRAC העוסק בעיקר בתחומי מימון מיקרו, גידול עופות, בעלי חיים והפיתוח הכפרי.
בשנת 2011, משלחת בנגלדשית ביקרה בליבריה על מנת לבחון אפשרויות לסחר ולהשקעות.
הלשכה לקידום הייצוא של בנגלדש הודיעה כי תשקיע כ-3 מיליון דולר גם במגזר הפרטי וגם בציבורי בליבריה.
יחסי בנגלדש–מקסיקו הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש ומקסיקו.
שתי המדינות חברות באו"ם ובארגון הסחר העולמי.