tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הרב קוק הוא נשיא כולל "ציוני הלכה" בראשו עומד תלמידו הרב יעקב סקוצילס, נשיא ארגון "ממלכת כהנים" העוסק בהפצת ההלכות הנוגעות לכהנים ולעבודת בית המקדש, חבר נשיאות רשת החינוך "שובו", חבר בוועדת הרבנים של תחרות חיבורים תורניים של מפעל הפיס למגזר החרדי ובוועדת ההלכה של ארגון 'בוני עולם'.
תשובותיו ההלכתיות ושיחותיו מתפרסמות מדי שבוע בעלון שמוציאים תלמידיו תחת השם 'שואלין ודורשין' וכן באתר האינטרנט של בית הוראה הכללי.
בחודש אב תשע"ט מונה לרבה של קהילת 'אבי עזרי' בפתח תקווה.
גר בשכונת מנחת יצחק בירושלים.
אחד מבניו הוא העיתונאי שלמה קוק.
הרב קוק פוסק כי חיילים בשטח יכולים להדליק נרות חנוכה באמצעות פנס חשמלי.
הקל לזוגות שכתובת הנישואין שלהם נשרפה או נגנבה, כי יוכלו להמשיך להתגורר ביחד עד להסדרת כתובה חדשה, בניגוד לפוסקים אחרים שהחמירו.
בערב פסח בתקופת מגפת הקורונה פסק לגברים להימנע מטבילה במקווה.
בנוסף, בשל סגירת מקוואות הכלים, הורה להפקיר את הכלים החדשים הטעונים טבילה בפני שלושה אנשים וכי דרך זו עדיפה מאשר מכירת הכלים לגוי עם החמץ.
פסק כי עדיף להימנע מנישוק ספר תורה גם בעת שגרה.
התיר לאדם המתגלח בתער לשמש עד קידושין בחופה, משום שרבים אינם מקפידים על כך.
בפסק הלכה תקדימי, התיר לחייל שנפצע קשה להשתמש בקנאביס רפואי בשבת אם משככי כאבים אחרים לא משפיעים עליו.
התיר לחשמלאי מערכת כיפת ברזל לנסוע בשבת לצורך פעילותו.
"פניני חיים" - משא ומתן בהלכה ובאגדה עם רבי חיים קרייזווירט, גאב"ד אנטוורפן, תשס"ג
"פניני שבע ברכות" - חידושים ופסקי הלכה מהרב אלישיב, תשס"ז
"פניני תפילה - חידושים ופסקי הלכה מהרב אלישיב, תשס"ט
"פניני חנוכה" - חידושים ופסקי הלכה מהרב אלישיב, מהדורה ראשונה תשס"ח
"שיעורי מרן הגרי"ש אלישיב - ברכות", תשע"א
"מחשבת שלמה" – מתוך כתבי אביו, הרב שלמה קוק, על פרשת השבוע ומועדי ישראל, תשע"ב
"ציוני הלכה - נישואין" - מדריך מקיף להלכות חופה וקידושין, שבע ברכות ושידוכים מפסקי הרב אלישיב, תשע"ח
"ציוני הלכה - אבלות" - מדריך מקיף להלכות אבלות מפסקי הרב אלישיב, תשע"ו
"ציוני הלכה - ברכת כהנים" - מדריך מקיף להלכות נשיאת כפיים מפסקי הרב אלישיב, תשע"ח
"ציוני הראי"ה" - שיעורים בכתבי הראי"ה קוק, בהוצאת בית הוראה הכללי ירושלים, תשע"ו
שיחות לימים הנוראים - שיחות שאמר בבית המוסר בירושלים ונערכו על ידי תלמידיו, תשע"ז
שיחות לחג הפסח - שיחות שאמר בבית המוסר בירושלים ונערכו על ידי תלמידיו, תשע"ח
בן רביד (נולד ב-21 במאי 1990) הוא שחקן ופעיל חברתי ישראלי.
בן רביד נולד וגדל בקריית ביאליק.
למד בחוג דרמה בהנחיית תומר רוסו ושיחק בתיאטרון המקומי.
בין גיל 12 לגיל 18 היה חבר בלהקת "צעירי ביאליק" המופיעה בארץ ובעולם (ארצות הברית ואירופה).
הוא בוגר תיכון אורט ביאליק (2008) עם בגרות מלאה, בו למד במגמת תיאטרון.
במסגרת בית הספר ביים את המחזה "פופר" מאת חנוך לוין ושיחק בתפקיד אדון שוורץ.
ב-2008 היה מנהל מטה הצעירים של מפלגת "קדימה" בקרית ביאליק.
הופעתו הראשונה של בן רביד בטלוויזיה הייתה בתפקיד ראשי בסרט "אח שלי" מתוך הפרויקט "ילדים יוצרים סרטים".
הסרט זכה בארץ מקום ראשון, ובפסטיבל צ'אק ג'וניור זכה בקטגוריית צוות השחקנים הטוב ביותר – מקום ראשון, והסרט הטוב ביותר - מקום שלישי (2005).
בעקבות הסרט זומן לאודישנים לסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם", בה שיחק בתפקיד הראשי של דניאל, נער העובר להתגורר בפנימיית בן שמן לאחר שאביו נהרג ואמו (אסנת חכים) התחתנה עם גבר אחר.
בפנימייה הוא נרשם ללימודי אגרוף אצל יואב (סמי הורי).
רביד שיחק בעונה חמישית של הסדרה "ראש גדול".
הוא גילם את דמותו של אור שטמפפר, תלמיד חדש שמצטרף לבית הספר.
אור הוא בן עשירים שמתחזה לעני כדי לבחון את יחס החברה לעניים.
הוא שיחק בעונה השלישית של הסדרה "אמא'לה".
הוא גילם את דמותו של מדריך בצופים שמנהל רומן עם רותם (סיון לוי), בתה החורגת של אפרת (אורנה בנאי).
בנוסף לכך שיחק בסדרות "המקום", "בלי גרביים" ו"פרשת השבוע".
שיחק בתפקיד אורח בסרט "שבעה", הסרט השני בטרילוגיה של שלומי ורונית אלקבץ.
שיחק בעונה הרביעית והחמישית של סדרת הטלוויזיה "גאליס".
בצה"ל שירת שירות מלא כמפקד וכלוחם בגדוד "נמר" של חיל התותחנים (2011-2008).
בשנת 2011 קיבל את אות מצטיין נשיא מדינת ישראל ואת אות מצטיין מפקד חיל התותחנים.
כיום הוא מפקד במילואים ומשרת באחת האוגדות הצפוניות.
בתום שירותו הצבאי התגורר תשעה חודשים באילת, שם עבד ברשת ישרוטל.
אחר-כך היה מנהל קמפיין ומועמד מספר 3 ברשימת "צעירים למען ביאליק" למועצת העיר קריית ביאליק.
באותה תקופה ניהל את הסניף הצפוני של רשת "מולקולה".
ב-2013 החל ללמוד לתואר ראשון במשפטים במכללה האקדמית נתניה.
הוא חבר בכתב העת האקדמי של המכללה 'מאזני משפט'.
חבר בוועדות עירוניות: מאבק בסמים ואלכוהול, מלגות, צעירים, חינוך וועדת תחבורה (2016-2013).
דירקטור ברשת המתנ"סים של עיריית קריית ביאליק, חבר ועדת מכרזים ותוכניות ברשת המתנ"סים בקריית ביאליק (2016-2013).
מנהל פרויקטים במרכז הצעירים של קריית ביאליק (2014-2013).
מרצה בסדנאות 'שיימינג' לבני נוער בקריית ביאליק כחלק מתוכנית עירונית לטיפול בנושא (2016).
ביולי 2015 השתתף במחזמר "גריז", בתפקיד הראשי - דני זוקו.
המחזמר התקיים באודיטוריום "אניס" ביפו.
באותה שנה השתתף במחזמר של רשת מלונות ישרוטל "המסיבה הגדולה", לצד מיקי ונווה צור.
בשנת 2015 הוציא סינגל שנקרא 'אם את הולכת לי' אותו כתב והלחין ניר חלבני והופק מוזיקלית על ידי ירדן (ג'ורדי) פלג.
את הקליפ לסינגל עשה בשיתוף פעולה עם מגזין הנוער "פרוגי".
כתב טור שבועי ב"מעריב לנוער" וב-mako בו כתב על חוויותיו מאחורי הקלעים בפרויקטים ועל נושאים הקשורים לבני נוער (שיימינג, התנדבות, הצלחה וכו') - 2015-2016.
מופיע במופע יחיד שרץ ברחבי הארץ, שירי קאברים מוכרים לילדים ונוער בליווי רקדניות, בהפקת חברים הפקות.
חבר בהרכב המוזיקלי 'המגזימנים' ביחד עם חברים נוספים מהסדרה "גאליס".
משחק כיום בהצגה 'אי המטמון' בתפקיד ראשי, בהפקת תיאטרון אורנה פורת, בבימוים של משה בן שושן ורענן ניסים פררה, כוריאוגרפיה עומר זימרי (2016)
מרצה, מורה ומעביר כיתות אמן לילדים ונוער בנושאים: משחק מול מצלמה, תיאטרון, סדנת קואוצ'ינג ושיימינג (2016-2015).
מוביל צוות קריות של היוזמה החברתית 'זיכרון בסלון'.
היה מועמד ל-13 פרסי אופיר, מתוכם זכה בשניים 2013 בערבות הנגב (סרט קצר) תפקיד ראשי עומר נהרי ערוץ 2 ופסטיבל קולנוע דרום
שנה הצגה תפקיד תיאטרון/חברת הפקות במאי כוריאוגרף 2015 גריז (מחזמר) דני זוקו התיאטרון הארצי לנוער שחר ישי עומר זימרי 2016 אי המטמון (הצגה) ג'ים תיאטרון אורנה פורת משה בן שושן ורענן ניסים פררה
בנג'מין סולומון "בן" קרסון הוא נויורוכירורג ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית תחת ממשל טראמפ, בשנים 2017–2021.
קרסון הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת ג'ונס הופקינס וסופר.
הוא המנתח הראשון שהצליח להפריד בהצלחה תאומים סיאמיים שהיו מחוברים זה לזה בראשם.
ב-2008 עוטר במדליית החירות הנשיאותית, אחד משני העיטורים האזרחיים הגבוהים ביותר בארצות הברית.
קרסון נולד בדטרויט שבמישיגן למשפחה אפרו-אמריקאית.
שני הוריו הגיעו במקור מטנסי.
בגיל צעיר התגרשו הוריו, רוברט וסוניה, והוא גדל בתנאי מצוקה עם אמו ואחיו הגדול ממנו בשנתיים.
כילד היה תלמיד נחשל עם נטייה לאלימות כלפי בני כיתתו.
אמו, סוניה לבית קופלנד, דחפה את בניה להישגים בלימודים, הגבילה את זמן הצפייה שלהם בטלוויזיה והכריחה אותם לקרוא שני ספרים בשבוע.
קרסון הפך לתלמיד מחונן, זכה להכרה מצד מוריו וסיים את התיכון כתלמיד מצטיין.
קרסון זכה למלגה והתקבל ב-1969 ללימודים באוניברסיטת ייל, בה השלים ב-1973 תואר ראשון בהכנה לרפואה ופסיכולוגיה.
לאחר מכן למד רפואה באוניברסיטת מישיגן כשבמקביל עבד כטכנאי רדיולוגיה באוניברסיטה.
ב-1977 התקבל להתמחות במרכז הרפואי של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, הוא זכה להצלחה רבה והתמחה בנוירוכירורגיה.
ב-1983 יצא למספר חודשי השתלמות בבית החולים SCGH שבאוסטרליה המערבית ולאחר מכן שב לג'ונס הופקינס.
ב-1985 מונה לראש תחום נוירוכירורגיית ילדים.
ב-1987 זכה לתהילת עולם, כשעמד בראש צוות רפואי של 70 איש שביצע את הניתוח המוצלח הראשון בהיסטוריה להפרדת תאומים סיאמיים שהיו מחוברים בראשם.
צוות המנתחים בראשותו השתמש בטכניקה של הכנסת התאומים, פטריק ובנג'מין בינדר ממערב גרמניה, להיפותרמיה עמוקה, עד למצב של מוות קליני, על מנת למנוע דימום יתר במהלך ההפרדה.
מאז ביצע עוד ארבעה ניתוחים מורכבים להפרדת תאומים סיאמיים שהיו מחוברים בראשם.
ב-1997 ניתח תאומים סיאמיים מזמביה שהיו מחוברים בקודקוד ראשם.
התאומים שרדו את הניתוח ולא סבלו מנזק מוחי.
ב-2004 ניתח את התאומות בלוק מגרמניה שהיו מחוברות בקודקוד ראשן.
את הניתוח שרדה בהצלחה רק אחת התאומות.
קרסון ספג גם כישלונות בהם מותם של תאומים סיאמים מדרום אפריקה ומותן לאחר ניתוח של התאומות הסיאמיות האיראניות לאדן ולאלה ביג'אני, הניתוח הראשון מסוג זה שבוצע בתאומים בוגרים.
ב-1991 מונה לפרופסור חבר וב-1999 מונה לפרופסור מן המניין לנוירוכירורגיה, אונקולוגיה, ניתוח פלסטי ורפואת ילדים במרכז הרפואי של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
ב-2013 פרש וקיבל מינוי של פרופסור אמריטוס.
בשנת 2000 נבחר לאחת מ"האגדות החיות" על ידי ספריית הקונגרס האמריקאי.
ב-2006 זכה למדליית ספינגרן מטעם ארגון ה-NAACP על הישגים יוצאי דופן כאפרו-אמריקאי.
ב-2008 עוטר על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במדליית החירות הנשיאותית.
ב-2010 נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
בין השנים 1988 ל-2012 זכה ל-67 תוארי דוקטור לשם כבוד ממוסדות שונים ברחבי העולם.
ב-1994 ייסד יחד עם רעייתו את קרן קרסון למלגות, המיועדת לקדם ילדים ונוער המצטיינים בלימודים ובתרומה לחברה.
הוא סיפר כי הקים את הקרן לאחר שקרא מחקר בו דורג הנוער האמריקאי במקום ה-21 מתוך 22 מדינות נסקרות, והצביע על פיגור בנושאי מתמטיקה ומדעים.
ב-7 בפברואר 2013 נשא את הנאום המרכזי באירוע השנתי "ארוחת הבוקר ותפילה לאומית" (National Prayer Breakfast), בה משתתף באופן מסורתי מאז 1953 נשיא ארצות הברית.
בנאום אותו נשא, שילב קרסון את תיאור חייו ופעילותו, תוך שימוש בהומור ובדיחות, והביע מחאה נגד תרבות התקינות פוליטית משום שהיא נוגדת את עקרונות חופש הביטוי.
הוא הציע מודל חלופי לרפורמה של הנשיא ברק אובמה בתחום הבריאות ותמיכה במנגנון מס שטוח.
על הנאום שנשא בנוכחות אובמה, זכה לשבחים רבים בעיקר מצד גורמים שמרניים, ובעקבותיו הוקמה שדולה שמטרתה לקדם את מועמדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, שגייסה קרוב ל-3 מיליון דולר בחצי השנה הראשונה לפעילותה.
מיולי 2013 מפרסם טורי דעה בוושינגטון טיימס ובאוקטובר 2013 הצטרף לצוות הפרשנים של פוקס ניוז.
במאי 2015 הכריז על התמודדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. ב-4 במרץ 2016 פרש מהמרוץ לאחר השגת תוצאות מאכזבות במדינות המקדימות ובמדינות ה"סופר טיוזדיי", בהשיגו 8 צירים ו-572,786 בקול הפופולרי מכלל המדינות שבהן נערכו הצבעות.
לאחר סיום המרוץ שלו לנשיאות, תמך קרסון ב-11 במרץ בדונלד טראמפ.
לאחר היבחרו של טראמפ לנשיא, שימש מטעמו חבר בצוות העברת השלטון ומונה על ידו למזכיר השיכון והפיתוח העירוני.
ב-2 במרץ 2017 אושר מינויו על ידי הסנאט ברוב של 58 תומכים מול 41 מתנגדים.
קרסון תומך במדיניות שוק חופשי ובעד מס שטוח לכלל האוכלוסייה שלא יעלה על 15%.
הוא מתנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה של הנשיא ברק אובמה ותומך בביטול מדיקר ומדיקאייד.
בתחום מדיניות החוץ ביקר קרסון את מדיניותו של הנשיא אובמה כלפי ישראל, וציין כי הממשל בראשותו נטש אותה.
הוא ציין כי אם הפלסטינים מעוניינים במדינה, על מדינות שכנות כגון מצרים להקצות להם אדמה.
בתחום החברתי הוא התנגד לנישואים חד-מיניים, והאמין כי נישואים הם "בין גבר לאישה".
ב-4 במרץ 2015 אמר קרסון כי "הומוסקסואליות זו בחירה, מפני שהמון אנשים הולכים לבית הכלא סטרייטים, ויוצאים הומואים".
בנוסף, אמירותיו בנוגע לאבולוציה ובריאתנות היו נושאים למחלוקת.
ב-2006 אמר קרסון כי "אני לא מאמין באבולוציה, פשוט אין ברשותי די אמונה כדי להאמין שמשהו מורכב כגון יכולתנו לחשוב, לתכנן ולהיות מוסריים, פשוט הגיח יש מאין".
קרסון אינו מקבל את הקונצנזוס המדעי בדבר קיומה של ההתחממות הגלובלית הנגרמת בידי פעילות אנוש, ואמר כי "תמיד הולכת להיות התחממות או התקררות", ובנוסף שהדיון סביב שינוי האקלים "אינו חשוב".
קרסון נישא ב-1971 לקנדי והם הורים לשלושה בנים.
ב-2002 התגלה אצלו סרטן הערמונית, והוא עבר בהצלחה ניתוח להסרת הגידול.
קרסון הוא נוצרי אדוק המשתייך לכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי.
קרסון חיבר אוטוביוגרפיה וחמישה ספרי הגות:
Gifted Hands: The Ben Carson Story - אוטוביוגרפיה מ-1990, על סמך הביוגרפיה יצא סרט טלוויזיה באותו שם בכיכובו של קובה גודינג ג'וניור
One Nation: What We Can All Do to Save America's Future משנת 2014, שהה חמישה שבועות בראש ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס וסך הכל 20 שבועות ברשימה.
בן ציון (בני) שילה (25 בנובמבר 1951 – 14 באפריל 2025) היה גנטיקאי ישראלי מחלוצי הגנטיקאים הישראלים, פרופסור במכון ויצמן למדע.
שילה יליד ירושלים (1951), הוא בנם של מרים ומשה.
הוא למד לתואר ראשון למדעים ביולוגיים ועשה אחר כך דוקטורט בגנטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחיית פרופ' גיורא שמחן.
החל משנת 1981 הצטרף לצוות החוקרים של המחלקה לווירולוגיה במכון ויצמן ברחובות.
לאחר מכן עשה פוסט-דוקטורט ב-MIT.
לקראת סיום לימודיו בקיימברידג' הוכיח לראשונה שרצפי דנ"א בגנום של בעלי חוליות המקודדים חלבונים פרוטו-אונקוגנים, שמורים בגנום של דרוזופילה (שמכונה בטעות זבוב הפירות).
במהלך מחקריו בהמשך עסק בחקר הרכיבים והבקרה של מסלולי העברת אותות ותפקידם בתהליך ההתפתחות התקין, באמצעות שיטות גנטיות מתוחכמות.
שילה וצוותו חקרו את הקולטן לגורם הגדילה האפידרמי EGF ואת מסלול העברת האותות שלו.
בשנים האחרונות שיתף פעולה עם ביולוגים-חישוביים לצורך גילוי הבסיס הכמותי ליצירת דגמים התפתחותיים מדויקים ובבחינת תפקידו של החלבון אקטין ביצירת רקמות.
בשנים 1993–2001 היה ראש המחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן למדע.
כמו כן היה דקאן הפקולטה לביוכימיה, וראש המכון לרפואה מולקולרית על-שם לאון בנוזיו.
בן ציון שילה היה פרופסור אורח באוניברסיטאות ייל וסטנפורד, והיה עמית מחקר במכון רדקליף ללימודים מתקדמים באוניברסיטת הרווארד.
היה חבר בארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית ובמועצתו, וחבר במערכת כתבי עת מדעיים, כולל The EMBO Journal ו-Molecular Systems Biology.
על מחקריו זכה בפרס מיכאל ברונו לגנטיקה (2000) ובפרס א.מ.ת (2013) בתחום הגנטיקה, יחד עם גיורא שמחן וגדעון רכבי.
הוא היה נשוי ונולדו לו ילדים ונכדים.
שילה נפטר ב-14 אפריל 2025, לאחר מאבק במחלה קשה.
הוא נקבר בבית העלמין ברחובות.
הרב בן ציון שטרנפלד (נפטר ה'תרע"ז) היה רב ליטאי מגדולי פוסקי ההלכה בדורו.
רבן של שש עיירות וערים במרחב הליטאי, מהן: איישישוק, חסלביץ' ובילסק.
נולד לרב אריה לייב שטרנפלד, בילדותו התגורר בוולקוביסק ובה קיים קשרים עם מהרי"ל דיסקין.
כיהן במשך שישים שנים כרב ברוסלאביצי, במרטש שבמחוז אליטא, בקלווריא ובשרשוב שבפלך גרודנה, ובה למד אצלו יצחק יעקב רבינוביץ, לימים רבה של פוניבז'.
התמנה כרבה של איישישוק אחרי הרב אברהם שמואל מחבר שו"ת "עמודי אש" שנפטר בשנת תרכ"ט.
לאחר פטירת הרב אריה לייב ילין, רבה של בילסק, התמנה תחתיו לרבנות העיר.
הוא היה מגדולי רבני ליטא בזמנו, והסכמותיו מעטרות ספרים רבים, הבולטים בהם הם הספר הלמדני-ליטאי הקלאסי "המאיר לעולם" של רבי מאיר מיכל רבינוביץ; והמפורסם יותר, ספר ההלכה הנודע "משנה ברורה" של רבי ישראל מאיר הכהן מראדין.
בעקבות פנייתו אל ה"חפץ חיים", פעל האחרון להקדים את החלקים העוסקים ב"בין אדם לחברו" ב"תפילה זכה" הנאמרת לפני תפילת "כל נדרי" בליל יום הכיפורים, לתחילת התפילה, בשל חשיבות עניינים אלו והאפשרות שאנשים לא יאמרו את התפילה כולה והמודעות לחשיבות המצוות שבין אדם לחברו תיפגע.
הרב שטרנפלד נפטר בשנת תרע"ז במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לרב שטרנפלד היו בן, ר' חיים דוד שהדפיס את החלק השלישי בסדרת ספריו של אביו "שערי ציון".
ובת יחידה, אלטע, שנישאה לרב משה אהרן בן דעת (בנדס) שהיה עוזרו ולאחר פטירתו ממשיכו ברבנות בילסק, הוא נספה עם בני קהילתו בשואה.
בן ציון שנקר (1900– 6 בפברואר 1946) היה יזם וממקימי העיר חולון.
נהרג מאש חיילים בריטיים ב-6 בפברואר 1946, בעקבות פעולת תגמול של הבריטים להתקפת לח"י בחולון.
היה אחיינו של התעשיין אריה שנקר, והינדה שנקר.
התחנך ב"חדר", ברוסיה, למד בישיבה ובבית הספר התיכוני למסחר בברדיצ'ב.
עוד מילדות נמשך ללימודים עבריים וכשהיה בן 15 היה בין המארגנים של קבוצות נוער ציוני לומד בבית ספרו.
בן ציון התמסר להוראת עברית לקבוצות אלו, שהיו מוגבלות עקב שלטון הצאר, וראה בארץ ישראל חלום נשגב.
לאחר מהפיכת פברואר השתתף בפעולות הסברה ולימד עברית בקבוצות נוספות שהוקמו על ידי ההסתדרות הציונית כהכנה לעליה.
הוא הוזמן לעמוד בראש פעילות הג'וינט ברובנו וסביבתה (אוקראינה), אך לאחר זמן קצר עלה לארץ.
בשנת 1922 עלה לישראל ועבד כפועל בניין.
הוא נבחר כציר לוועידה הראשונה של פועלי הבניין בארץ, והוכיח כושר מנהיגות.
שנקר התחיל לימודי הוראה בסמינר למורים בירושלים, עד שנת 1924, אז נסע ללמוד הנדסת חשמל בגרנובל שבצרפת, בעצת דודו, אריה שנקר.
ב-1927 חזר לארץ והחל בעבודה אצל דודו אריה שנקר בבית החרושת לודז'יה.
בן ציון היה מהנדס במפעל וניהל אותו.
למרות תפקידו הניהולי לא התרחק מהעם והופיע כידיד העובדים ומגן לחלשים.
כשהוחלט להעביר את בית החרושת לחולון, עבר שנקר עם משפחתו ומשפחת אחיו מרדכי לגור בשכונת אגרובנק.
עם הגיעו ל"אגרובנק" נבחר ליו"ר ועד השכונה, פעל לאיחוד השכונות למועצה מקומית ולאחר ייסודה היה חבר בה עד מותו.
כיו"ר ועד השכונה שנקר פעל רבות לקידום החינוך והתרבות.
בין פועליו היו הקמת גן הילדים בשכונה, התחלת מפעל הקמת בית הספר ואיסוף תרומות להקמת משכנו הקבוע ומבנה בית הכנסת הסמוך אליו.
שנקר דאג גם לפעילויות תרבות למבוגרים: ארגן סדרות של הרצאות, פעילויות חברתיות ואת נשף פורים הראשון בחולון.
ב-6 בפברואר 1946, נהרג בן ציון שנקר מאש חיילים בריטיים, אשר פתחו בפעולת גמול על פריצת ארגון הלח"י למחסני נשק בריטיים והריגת 3 חיילים בריטים: בגבולות שכונת אגרובנק, על מספר חלקות לאורך רחוב חנקין, הקים הצבא הבריטי מחנה צבאי גדול.
מבנה "דפוס אמנות" ברחוב פרוג 6 הוחרם על ידי הצבא הבריטי ושימש אותו כמחסן נשק אנשי הלח"י השיגו מידע אודות החזקת נשק רב ותכננו פריצה אליו במטרה לגנוב נשק לצורכי הארגון.
המבצע תוכנן היטב ונאסף מודיעין על מבני המחנה ופעילות החיילים הבריטים.
הפעולה הסתיימה בהצלחה רבה מבחינת הלח"י - כמות הנשק שנאספה הייתה גדולה מהכמות במחסני הלח"י: 4 מרגמות, 8 מקלעי ברן, 24 תת-מקלעים ו 70 רובים, אך תוצאותיה גבו מחיר כבד - במהלך הפעולה נהרגו 3 חיילים בריטיים וחבריהם דרשו נקמה.
בן ציון שנקר היה אחד מהרוגי נקמת הבריטים.
הותיר אחריו רעיה, בן ובת.
על שמו נקרא בית הספר היסודי "שנקר" בחולון.
התוכניות למבנים שיזם כבר היו מוכנות כאשר נהרג וכשנפתח בית הספר היסודי בשכונת אגרובנק, והוא נקרא על שמו.
בית הכנסת שיועד להנציח את אביו של בן ציון, חיים שנקר, מציין בנוסף לכך גם את יוזמו בן ציון.
לאחר מותו פרסמו תלמידי בית הספר מזכרונותיהם על בן ציון שנקר ומאירועי ליל הרצח בביטאון בית הספר הכללי - "הקול".
התקבלו מכתבי תנחומים רבים, ביניהם מכתבים מטעם: פרופ' בן ציון דינור שלימד את בן ציון בסמינר למורים, משה שרת בשם הנהלת הסוכנות היהודית, אליעזר קפלן, גולדה מאיר, ויוסף ברץ.
בישיבת אבל ביום השלושים לרצח החליטה המועצה המקומית בחולון לקרוא את הכיכר בצומת הרחובות חנקין וסוקולוב בשכונת אגרובנק, בשם "כיכר השלושה".
הכיכר נהרסה וכעת יש בפינה הצפונית-מזרחית של הצומת, שלט הנצחה לשלושת הנרצחים.
בן (בן ציון) רבינוביץ (נולד ב-11 ביוני 1939) הוא כלכלן ומנהל, שימש במגוון תפקידים בכירים במשק הישראלי, ובכלל זה כיהן כמנכ"ל חברת-העובדים בשנים 1978–1987.
בן רבינוביץ נולד בתל אביב.
אביו, אהרן (רוניה) רבינוביץ (1945-1901), היה מראשי ההסתדרות בישראל, הקים וניהל את המחלקה לאיגוד מקצועי.
אמו, מָשָה (מרים) רבינוביץ (2005-1912) הייתה נכדתו של "הגדול ממינסק", ר' ירוחם יהודה ליב פרלמן.
עסקה בחינוך מיוחד ובהמשך ניהלה את בית הספר לפעילי ההסתדרות בתל אביב.
המשפחה התגוררה בלב הישן של תל אביב ובין באי ביתה היו רבים ממנהיגי היישוב, אנשי תנועת העבודה וכן אנשי ספר ורוח.
באחד המפגשים הביתיים, כשהיה פעוט כבן שנה, הרשים רבינוביץ את המשוררת אלה אמיתן (וילנסקי), שדמיינה אותו כמפקד צבא בארץ גמדים דמיונית.
כך, בהשראתו, נולד השיר "במדינת הגמדים" ("ובראש הגדוד צועד, אצבעוני המפקד").
השיר פורסם לראשונה ב"דבר לילדים" (ב-1 באוקטובר 1940), הולחן בהמשך על ידי יצחק לוי והפך לנכס צאן ברזל בפזמוני הילדים מאז ועד היום.
בן רבינוביץ למד בבית-הספר 'בית חינוך' ולאחר מכן בבית הספר התיכון 'תיכון חדש'.
לאחר שירות צבאי כקצין בחיל התותחנים, סיים תואר ראשון בכימיה ובפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובהמשך השלים תואר במנהל עסקים (MBA) מאוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, ארצות הברית.
ב-1967 שב ארצה לאחר ששימש כחבר בכיר בצוות ניהול של חברת Du-Pont האמריקאית.
בשנת 1968 נישא לאסנת רבין, אמנית ועורכת, ולשניים נולדו בת ובן.
השניים היו נשואים עד מותה בשנת 2015.
בין 1967 ל-1973 עבד במספר תפקידים בכירים בקונצרן כור תעשיות.
בין השנים 1975-1973 הוצב בשגרירות ישראל בלונדון והוביל פעילויות בשליחות ארגון נתיב ('לשכת הקשר').
ב-1978 מונה למנכ"ל חברת-העובדים של ההסתדרות, אז ארגון הגג של משק העובדים שכלל כרבע מהפעילות הכלכלית הארץ.
הוא היה אחראי מטעמה, בין השאר, על ניהול תאגידים מובילים בתחומי הבנקאות, הביטוח, התעשייה והמסחר.
במהלך שנים אלו, גם היה שותף לדיונים ולגיבוש תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985.
בשנים 1987–1988 שימש כעוזר מיוחד למנכ"ל כור, וב-1988 הקים את "אבגר", משרד עצמאי לייעוץ וניהול כלכלי.
לאורך השנים, שימש רבינוביץ כדירקטור במגוון רחב של חברות וארגונים ובכלל זה: בנק הפועלים, פקר פלדה, עם-עובד, אמפל, אל-על, כי"ל, לאומי ושות' ועוד.
כמו כן, היה חבר וסגן יו"ר מליאת רשות ניירות ערך.
בנוסף, רבינוביץ נטל חלק בהנהלות גופים ציבוריים ובכלל זה: האוניברסיטה העברית, המכללה האקדמית ת"א-יפו והאגודה לחקר תפוצות ישראל.
היה יו"ר העמותות ילדי השלום ומקרא לישראל.
כחלק מפעילותו בעמותת קרן מייסדים יזם הקמת אתר אינטרנט היסטורי על תנועת העבודה בישראל.
בנג'מין "בן" לורטון קרומפטון הוא שחקן אנגלי, המוכר בעיקר מהופעתו בסדרת המערכונים "Man Stroke Woman" של ה-BBC, ומהופעתו בתפקיד אדיסון טולט בסדרה "משחקי הכס" של HBO.
הוא גם הופיע בסיטקום "אידיאלי" של BBC Three בכיכובו של ג'וני וגאס.
קרומפטון נולד בעיר סטוקפורט שבמחוז מנצ'סטר רבתי.
ב-2002 הופיע קרומפטון בסרט "הכל או כלום", בסדרת הטלוויזיה "לדפוק שעון" ובסרט הטלוויזיה "Housewife, 49".
בסרט "102 כלבים וגנבים" שיחק בתפקיד יואן.
בין השנים 2012 ו-2014 השתתף בשלוש העונות של הסדרה הקומית "פרמפייס" בתפקיד קית', אבא של ג'יימי.
ב-2011 הופיע קרומפטון בתפקיד ויליאם נאט בסרט הטלוויזיה "החשדות של מר ויצ'ר" של רשת ITV.
מרטין בפוסט בבלוג שלו שקרומפטון לוהק לתפקיד אדיסון טולט (הקרוי גם Dolorous Edd), מאנשי משמר הלילה, בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
קרומפטון המשיך לגלם את הדמות מהעונה השנייה ועד השישית של "משחקי הכס".
ב-2014 שיחק קרומפטון בתפקיד קצין ימי בפרק "בתוך הדאלק" בעונה השמינית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
עוד ב-2014 השתתף בדרמה "The Great Fire" של רשת ITV וגילם את דמותו של "מר בגוול".
ב-2016 הופיע בווידאו קליפ בשם "Old Skool" של להקת המוזיקה האלקטרונית "מטרונומי" .
הרב בן ציון רוזנפלד (נולד ב-20 בספטמבר 1948) הוא פרופסור אמריטוס לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן המומחה בתקופת המשנה והתלמוד.
לשעבר ראש המחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן.
נולד לאליעזר ופנינה רוזנפלד וגדל בגבעתיים.
למד בישיבת בני עקיבא בכפר הראה בין השנים 1962–1965.
לאחר מכן למד בישיבת ההסדר בכרם ביבנה בין השנים 1965–1970. אחר כך למד בכולל אברכים של ישיבת מרכז הרב, בסניף אבן שמואל בין השנים 1970–1971.
סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1974, ובמקביל בין השנים 1973–1977 למד במכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן, במהלך שנים אלו הוסמך לרבנות.
בשנת 1977 סיים לימודי תואר שני ובשנת 1982 סיים לימודי ד"ר באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית פרופ' משה בר אודות רבי יהושע בן לוי, תולדותיו ופועלו הציבורי.
במהלך השנים לימד הלכה, תנ"ך, מחשבת ישראל ותולדות ארץ ישראל במקומות רבים.
תחילה בתיכון הקיבוץ הדתי בקבוצת יבנה, לאחר מכן ב"תיכון בליך" ברמת גן.
בין השנים 1974–1978 לימד באולפנת אמנה בכפר סבא.
אחר כך כיהן כמפקח כולל על בתי הספר העל יסודיים במחוז המרכז של משרד החינוך ומרצה במחלקה לתורה שבעל פה במכללת אורות ישראל.
בין השנים 1986–1995 שימש ראש "המרכז לחקר ארץ ישראל ויישובה", המשותף לאוניברסיטת בר- אילן וליד יצחק בן-צבי.
באותן שנים היה חבר בוועדה המורחבת של הנהלת יד בן-צבי.
במסגרת פעילות זו עסק בתחומי מנהל, ארגון ומחקר אקדמי של המרכז.
וכן כיהן כחבר בוועדות אקדמיות ובוועדות ממשלתיות וציבוריות רבות.
בין השנים 1987–1994 כיהן באוניברסיטת בר-אילן כראש הוועדה לקשרים עם בתי הספר העל יסודיים, מטעם הסנט.
הוועדה הביאה בני נוער רבים ללימוד קורסים אקדמיים באוניברסיטה.
בשל ריבוי התלמידים במסגרת זו, נוסף באמצע כהונתו זאב שוורץ כמנהל לא-אקדמי לוועדה, בתקן שלם.
התוכנית שיתפה פעולה עם המיזם של פרופסור צבי ארד ופרופסור ברנארד פינצ'וק ללימודי מתמטיקה אקדמיים עבור תלמידי תיכון מצטיינים, מיזם שהוביל להקמת המרכז הישראלי לקידום מדעי המתמטיקה ולתוכנית תואר ראשון מובנית במתמטיקה לתלמידי תיכון, באוניברסיטת בר-אילן.
מרצה וראש החוג ללימודי ארץ ישראל במכללת תלפיות בין השנים 1998–2002 ובישיבת ההסדר קרני שומרון בין השנים 1995–2011, בתוכנית ההוראה ולתואר-B.
כיהן כראש המחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן בשנים 2007–2011. מאז 1978 ועד היום מכהן כמרצה במדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן.
מנחה עבודות דוקטורט ותואר שני, בעיקר באוניברסיטת בר-אילן.
בנוסף, מכהן כיו"ר הוועדה האקדמית של מקצוע ההיסטוריה בחינוך הממלכתי דתי במשרד החינוך.
מתגורר כיום ברמת גן ומשמש כרב של קהילת "מניין צעירים הרא"ה" בעיר.
רוזנפלד אב לחמישה ילדים ביניהם הרב שמואל רוזנפלד, רב היישוב חפץ חיים, והרב יאיר רוזנפלד, רב קיבוץ עין הנצי"ב לשעבר.
אחיו הוא הרב שלמה רוזנפלד, ראש ישיבת שדמות נריה.
שתיים מאחייניותיו של רוזנפלד נרצחו בשנת 2005 בפיגוע ירי בגוש עציון.
עיקר התמחותו והמחקרים שעשה הם אודות תולדות היהודים בארץ ישראל בתקופת הבית השני, המשנה והתלמוד, וכן בתולדות היהודים בארצות אגן הים התיכון הרומי והביזנטי, וכן בחקר היחסים בין היהודים לתרבויות העולם הרומי-ביזנטי.
בנוסף, המחקרים כוללים היבטים אנושיים, משפטיים, סביבתיים ואקולוגיים.
התלמוד הירושלמי, האוניברסיטה הפתוחה, במסגרת הסדרה: מבוא לתורה שבעל פה, תל אביב, 1991, 140 עמודים.
לוד וחכמיה בימי המשנה והתלמוד, יד בן- צבי: ירושלים 1997, 261 עמודים.
רבי יהושע בן לוי: תולדותיו ופעלו הציבורי, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן, תשמ"ב.
ערך והוציא לאור את הספר 'האישה וחינוכה' בשנת תש"מ, בהוצאת אולפנת אמנה כפר סבא.
בן קיפריס (נולד ב-12 במאי 1992) הוא שחקן ישראלי.
קיפריס נולד וגדל בירושלים ולמד בתיכון לאמנויות במסלול תיאטרון.
הופעתו הראשונה על המסך הייתה בסרט "פעם הייתי" של אבי נשר, כשהיה בן 17. בצעירותו התחרה באגרוף תאילנדי והיאבקות.
היה חבר במספר להקות שאיתן הופיע בתור זמר וגיטריסט.
בשנת 2011 גילם מספר דמויות בתוכנית המערכונים "מטר שבעים".
בשנת 2014 שיחק בסדרה "עמוק במים".
בשנת 2016 גילם את "מוח" בסדרה "פלאשבק".
בשנת 2017 גילם את יניב בסדרה "ראש גדול 6".
השתתף במספר פרסומות, ביניהן עבור "ספרייט", "אורביטול" ו"ביפ".
בשנת 2009 גילם את יוסף בסרט "סוד קבור".
בשנת 2010 גילם את יורם בסרטו של אבי נשר, "פעם הייתי".
בשנת 2019 גילם את בן בסרט "היום שאחרי לכתי".
בן צעירי (נולד ב-17 במאי 1992) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
אחיו הצעיר של הכדורגלן לירוי צעירי.
צעירי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, וב-9 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 נגד הפועל תל אביב.
עד תום עונת 2010/2011 שותף בסך הכל בחמישה משחקים בליגת העל, ובעונת 2011/2012 שותף במשחקי הקבוצה בגביע הטוטו, וערך עוד שתי הופעות בליגה.
עד לסיום העונה שיחק עוד 4 משחקי ליגה.
בינואר הושאל צעירי להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, במדיה ערך רק הופעה אחת בהפסד 1–2 להכח עמידר רמת גן במחזור הסיום של עונת 2012/2013. בעונת 2013/2014 הושאל להפועל פתח תקווה ובמדיה ערך 32 הופעות בליגה הלאומית וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל.
לקראת עונת 2014/2015 חזר צעירי לסגל בני יהודה, לאחר שירדה לליגה הלאומית.
ב-17 באוקטובר 2014 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4-0 על מכבי אחי נצרת, ובתום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
בעונת 2015/2016 ערך 22 הופעות בליגת העל, ובעונת 2016/2017 ערך 20 הופעות וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה.
ב-6 ביוני 2017 הושאל צעירי למכבי נתניה, במדיה ערך 11 הופעות בכל המסגרות בעונת 2017/2018, ובסופה עזב את הקבוצה ושוחרר מבני יהודה.
ב-27 בדצמבר 2018 חתם בהעברה חופשית בהפועל אשקלון.
ב-26 ביוני 2019 חתם בהפועל אום אל-פחם, העולה החדשה לליגה הלאומית.
בן קיסר גדל בקריית אונו והוא בנו השלישי (מתוך ארבעה) של הגיטריסט יהודה קיסר.
קיסר החל את פעילותו בקהילת היוטיוב בשנת 2008 כשהעלה סרטוני אנימציה שהוא יצר בעצמו.
קיסר חזר לפעילותו ביוטיוב בשנת 2016 כשהסרטון הראשון שהפיק היה פרודיה לשיר "מסיבה בחיפה".
קיסר התפרסם בזכות סדרת הסרטונים שלו: "כל הלכלוך בחוץ", שבהם נהג "לתת ביקורות על שירים" בקומדיה על זמרים ישראלים כמו סטטיק ובן-אל תבורי ואיב אנד ליר.
במרץ 2017 התחיל קיסר לקיים שיתופי פעולה עם יוטיוברים רבים כמו ליגל רז, הרדאר (נדב הצב), עמית רחום, יוני טובים ואף עם הראפר רון נשר בסרטונים רבים בערוצו.
באוקטובר 2017 השתתף בטקס חלוקת כפתורי הכסף המוענקים ליוטיוברים שצברו 100,000 רשומים בערוץ.
קיסר נוהג לשתף פעולה עם היוטיובר עמית רחום ומפיק איתו סרטוני פרודיה וקומדיה.
אחד הסרטונים הגיע לחמישה מיליון צפיות.
בנוסף, קיסר שיתף פעולה עם הראפר רון נשר על מנת לקדם את שירו "משפט משיר", וגם הוציא ביחד עם רון נשר ועידו ונה שיר בשם "רומן עם תימני".
ב-26 בפברואר 2018 פתח ערוץ בשם "BFF" עם עמית רחום ונדב מהערוץ "הרדאר".
בערוץ הועלו במשך מספר חודשים ולוגים יומיים באחוזה בה הם גרו.
ב-12 בדצמבר 2018 פתחו בן קיסר וליגל רז ערוץ בשם "בסטים" והועלה בו סרטון אחד שמראה את מאחורי הקלעים של המופע "נקסטפסט", אך ב-24 במרץ 2019 השתנה שם הערוץ והפך לשם "אמיגוס", שם התחיל פרויקט בשיתוף עם היוטיובר רז ספני של וילות צמודות שנקרא "בלגאן".
בהמשך החלו "בלגאן" ואמיגוס בשיתוף פעולה עם "דומינו'ס פיצה" לתוכנית בטלוויזיה הנקראת "הסאב הבא", שמטרתה - למצוא את היוטיובר הבא של ישראל.
לאחר חצי שנה הסתיים הפרויקט.
במרץ 2021 הוציא קיסר את השיר "הוג'ה צ'אקה".
ב-12 באוקטובר 2022, בשעה חמש בבוקר, נפרץ ערוץ היוטיוב הראשי של קיסר, "BenKeysar", המונה כ-392 אלף מנויים.
הערוץ חזר לפעילות שבוע לאחר מכן, ב-19 באוקטובר.
ב-13 בנובמבר 2022, קיסר הוציא שיר שכתב עם עמית רחום בשם "ליסה" על שמה של מי שפרצה לו לערוץ.
באוגוסט 2023 עלתה בכאן חינוכית סדרת הטלוויזיה "מלון הוטל", בה מגלם קיסר פקח.
ב-21–22 באוגוסט 2024 השתתף קיסר במופע "מנורה סטארס" שנערך בהיכל מנורה מבטחים, יחד עם היוטיוברים ויוצרי התוכן דה כהן, מאסטר אוהד ועוד.
במהלך ימי המופע, שנערך בשישה סבבים, הוא הופיע בסך הכול מול כ-45 אלף צופים.
בן אליהו, שנודע בשם הבמה: בן רד (נולד ב-23 במאי 1971), הוא שדרן רדיו ישראלי ששידר את התכנית "נותן ברוק" משנת 2009 עד שנת 2024 ברדיו כאן 88 (ובעבר ב-88FM) וכן את התוכנית "רוק ישראלי" בכאן גימל.
בן אליהו נולד למשפחה יוצאת עיראק בשכונת נווה משכן בתל אביב (כיום בתחומי שכונת צהלה).
כשהיה בן שנתיים חזרה המשפחה להתגורר בשכונה בה גדל אביו, שכונת גבעת עמל בתל אביב.
בגיל 6 עברה משפחתו להתגורר ברמת השרון.
בשנת 1995, לאחר פטירת סבו, החל לאסוף חומרים על תולדות יהדות עיראק ועל יהדות ארצות האסלאם; לטענתו המושג הסוציולוגי "יהודים-ערבים" אינו מדויק, שכן היהדות בנוסף להיותה דת מייצגת גם מוצא ותרבות.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון.
בשנת 1993 הקים את תחנת הרדיו "גלי השרון" ששידרה מקיבוץ גליל ים, אז גם שינה את שמו לשם הבמה: בן רד.
בשנת 1995 הוא החל לעבוד בקול ישראל.
בין השנים 1999–2002 למד בן תואר ראשון בארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
אחרי הפסקה ארוכה של 12 שנים, בינואר 2009, בן חזר לקול ישראל לתחנת הרדיו 88FM, שם החל להגיש את תוכניתו "נותן ברוק".
עד מהרה תפסה התוכנית תאוצה ופופולריות בזכות עמוד הפייסבוק שלה, "נותן ברוק - בן רד", שהפך בית לקהילת הרוק הגדולה בישראל, בין היתר בשל השקת קמפיין להבאת להקת פרל ג'אם לישראל שלא צלח כמו גם סכסוך מתוקשר עם רוג'ר ווטרס בדף הפייסבוק של האומן.
בשנת 2017 לאחר הקמת תאגיד השידור הישראלי, היה בן בין היחידים שהושאר במשרתו כמגיש ברדיו 88FM המתחדש בשל הצלחת תוכניתו.
רד הושעה ב-2 ביוני 2010 לאחר שמתח ביקורת על פרסומת של בנק דיסקונט ששודרה במסגרת התכנית שלו; לדברי הבנק לא הם עמדו מאחורי השעייתו.
ב-21 באפריל 2020 - עת הושעתה תוכניתו בטענה כי הוא בחופשת מחלה כפויה בשל מגפת הקורונה - כתב בן פוסט בפייסבוק שבו שטח את קורות חייו ואת האשמותיו כלפי אלדד קובלנץ ותאגיד השידור הישראלי שלדבריו מקדמים אשכנזים על פני יהודים לא-אשכנזים באופן גס ובוטה.
כשבועיים לאחר מכן אמר בראיון רדיופוני (דרך תוכנת "Zoom") ליערה זרד ולימור סמימיאן-דרש ב"גלי ישראל" כי לצערו אין מקום ליהודים יוצאי ארצות האסלאם בשמאל הישראלי, אליו השתייך (היה מצביע מפלגת העבודה הישראלית).
בן קופר היא חברה אמריקאית שמשרדיה הראשיים היו נמצאים בברוקלין, ארצות הברית בין שנת 1937 לשנת 1991 ועברו בהמשך לגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית.
החברה עיצבה, ייצרה והפיצה תחפושות ואביזרים, בייחוד של ליל כל הקדושים.
בשנת 1992, הפסיקה את פועליה ונרכשה על ידי .
המייסד בן קופר נולד בלואר איסט סייד בניו יורק בשנת 1906. למרות שאביו היה מסעדן, קופר למד חשבונאות ורצה קריירה ככותב שירים לפני שהקים עסק של תחפושות בשנת 1927. קופר עיצב תחפושות וסטים עבור מועדון הכותנה בהארלם וכמה מהדורות של שיגיונות זיגפלד.
בשנות השלושים עקב השפל הגדול ועקב דברים נוספים, הפך ליל כל הקדושים לחג פופולרי יותר ובעקבות כך הקים קופר את בן קופר בע"מ בברוקלין, ניו יורק, בשנת 1937.
מוצרים מתוצרת בן קופר בע"מ הפכו ל"פרטי אספנות" שתוארו כ"מבוקשים ביותר".
בשנת 2002, הצלם פיליס גלמבו פרסם את Dressed for Thrills: 100 Years of Halloween Costumes & Masquerade; ספר לימוד וצילום ובו חלק מהתלבושות שיוצרו על ידי בן קופר, בע"מ.
בנג'מין טיילר קוק הוא שחקן, זמר ורקדן אמריקאי, המוכר בשל הופעותיו בשלל הפקות של ברודוויי בין היתר; "בילי אליוט", "ילדות רעות", "רגטיים", "מעיין הנצח" ו"נערי העיתונים".
קוק נולד בעדן שבצפון קרוליינה וגדל בעיר ניו יורק ובלורטון שבווירג'יניה.
הוא הילד הצעיר ביותר של ג'יל וגלן קוק.
אמו היא עוזרת מנהלת איגוד יועצי בית הספר האמריקני.
אביו הוא צלם, בלוגר ויועץ פרסום.
בגיל שבע החל קוק ללמוד מחול בבית הספר לאמנויות מטרופוליטן בצפון וירג'יניה.
הוא למד בבית הספר לאמנויות הבמה המקצועיות בעיר ניו יורק בחטיבת הביניים ובמהלך התיכון.
קוק הופיע בכמה הפקות בילדותו בוושינגטון די.
סי., כולל בתיאטרון פורד ובמרכז ג'ון פ.
את הופעת הבכורה שלו בברודוויי הוא ערך בגיל אחת עשרה במחזה "רגטיים" בתיאטרון ניל סיימון, כשחקן מחליף בתפקיד אדגר (הילד הקטן).
תפקידו הבא בברודוויי היה במחזמר בילי אליוט בתיאטרון אימפריאל, והוא שיחק בתפקידים של מייקל, ובילי בסיבוב ההופעות הלאומי בצפון אמריקה.
הופעת הסיור האחרונה שלו כ"בילי" הייתה בלאס וגאס, נבדה, ב-19 במאי 2013.
בגיל 16, הוא סייר במשך שנה וחצי עם במחזה "נערי העיתונים" בתפקיד רייס ומדי פעם ביצע את תפקידו של קרוצ'י.
בינואר 2016, לאחר למעלה מ-500 הופעות, קוק עזב את סיור ההופעות ההוא והצטרף לצוות השחקנים המקורי של במחזה "Tuck Everlasting".
ההופעה המקדימה החלה במרץ 2016, והמופע הופסק במאי אותה שנה.
קוק הצטרף להרכב השחקנים והזמרים של המחזה "ילדות רעות" המבוסס על הסרט "ילדות רעות".
הופעות מקדימות לפני טרום ברודוויי החלו באוקטובר 2017 בתיאטרון הלאומי בוושינגטון די.
ההצגה הועלתה לראשונה בברודוויי באפריל 2018. הוא אמור היה להופיע בברודוויי ב-2020 בהפקה מחודשת למחזמר סיפור הפרברים כריף, מנהיג הג'טס, אך הוא עזב את ההפקה חודש לפני עלייתה, לאחר שנפצע במהלך הופעה.
בטלוויזיה הופיע קוק בתפקידי אורח בקומדיית המצבים "רוק 30", בשנת 2010; ובסדרה "ויפ" בשנת 2014. הוא שיחק את בנה של הת'ר דאנבר "פרק 27" של סדרה הדרמה מבית נטפליקס "בית הקלפים" משנת 2013. בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" הוא שיחק את אדם טרנר בפרק "ציפיות גדולות" (2017).
בשנת 2018 הוא הופיע בסרט של HBO, "פטרנו" של הבמאי בארי לווינסון.
בשנת 2021 הוא לוהק לעיבוד הקולנועי של סטיבן סודרברג לסרט "סיפור הפרברים" כחבר בכנופיית הג'טס.
במרץ אותה שנה פורסם כי ישחק בסדרת הדרמה האנתולוגית הגברת הראשונה מבית שואוטיים, את דמותו של סטיבן פורד בצעירותו, בנו של נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד.
בשנת 2022 שיחק בתור הנרי בסדרה "שקרניות קטנות: החטא הקדמון" ברשת "HBO Max" ומהווה אתחול מחודש לסדרה "שקרניות קטנות".
בשנת 2023 שיחק בסרט "מבוא לאושר" לצד לוק גריימס.
+שנהסדרהתפקידהערות2010רוק 30ג'ק הצעיר פרק: "Chain Reaction of Mental Anguish"2013בית הקלפיםהבן של הת'ר דאנבר פרק: "Chapter 27"2014ויפוולט פרק: "The Choice"2017חוק וסדר: מדור מיוחדאדם טרנר פרק: "Great Expectations"2018פטרנואהרון פישרסרט טלוויזיה של HBO2022הגברת הראשונהסטיבן פורד5 פרקים2022 - הווהשקרניות קטנות: החטא הקדמוןהנרי9 פרקים
30 בדצמבר 2007מזמור חג המולדטייני טיםתיאטרון פורד28 בפברואר 2008
13 באפריל 2008מקבת'מקדף הצעירספריית פולג'ר שייקספיר2 בדצמבר 2008
28 בדצמבר 2008מזמור חג המולדאורצ'ין / ילד טורקיתיאטרון פורד3 בפברואר 2009
17 במאי 2009רגטייםאדגרמרכז ג'ון פ.
קנדי לאמנויות הבמה15 בנובמבר 2009
10 בינואר 2010תיאטרון ניל סיימון (ברודוויי)12 במרץ 2010
4 באפריל 2010The Golden Ageהפייג'מרכז ג'ון פ.
קנדי לאמנויות הבמה7 ביולי 2010
14 באוקטובר 2010בילי אליוט - המחזמרמייקלתיאטרון אימפריאל (ברודוויי)3 בנובמבר 2011
22 בינואר 2012סיבוב הופעות עולמי30 ביוני 2012
31 בינואר 2016נערי העיתוניםרייס / קרוצ'י26 באפריל 2016
29 במאי 2016מעיין הנצחג'סי טאק / הוגוBroadhurst Theatre (ברודוויי)31 באוקטובר 2017
3 בדצמבר 2017ילדות רעותחלק מצוות האנסמבלתיאטרון נשיונל12 במרץ 2018
תיאטרון שנה פרס קטגוריה תוצאה הפקה תיאטרון 2012 פרס הלן הייזבילי אליוט בילי אליוט המחזמר מרכז ג'ון פ.
בן ג'ושוע קרטר הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד במכבי תל אביב.
קרטר גדל בתל אביב, והוא בנו של כדורסלן העבר האמריקאי-נוצרי מייק קרטר שקיבל אזרחות ישראלית מתוקף נישואיו לאשתו הישראלית, אמו של בן קרטר.
את שתי עונותיו הראשונות במכללות, עשה קרטר במדי אוניברסיטת המדינה של אורגון.
בעונתו השנייה בקבוצה, נבחר קרטר לאחד השחקנים המצטיינים באזור כולו.
לאחר מכן עבר קרטר לשחקן באוניברסיטת נבדה לאס וגאס.
הוא לא שיחק בעונת 2014/2015 בעקבות חוקי הליגה.
עונה לאחר מכן חזר לשחק והעמיד ממוצעים של 8.6 נקודות ו-6 ריבאונדים.
בקיץ 2016, הועבר קרטר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן.
בקיץ 2017 קיבל זכאות לעונה נוספת במכללות.
לאחר שנפצע בברך שמאל בפעם השנייה תוך תשעה חודשים, נאלץ לפספס קרטר את עונת 2016/2017. עונה לאחר מכן שיחק 23 משחקים והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-1.2 ריבאונדים ב-7.7 דקות, תוך כדי שהוא סובל מפציעה בקרסול.
ב-25 במרץ 2018, חתם קרטר בהפועל ירושלים עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת.
הוא שיחק 6 משחקים בקבוצה והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-0.5 ריבאונדים ב-2.8 דקות.
ב-21 באוגוסט 2018, חתם קרטר להפועל עפולה.
בעונתו הראשונה בקבוצה נפצע כמעט לכל העונה ומיעט לשחק אך חזר לקראת סופה.
הוא העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-8.4 ריבאונדים.
בשנת 2020 זומן לראשונה לנבחרת ישראל.
בן קרמר (בהולנדית: Ben Cramer; נולד ב-17 בפברואר 1947) הוא זמר הולנדי.
קרמר נולד באמסטרדאם, ב-1966 הופיע לראשונה בטלוויזיה, ב-1967 יצא הסינגל הראשון שלו "Zai zai zai" שנהיה ללהיט במדינתו, לאחר מכן יצא סינגל נוסף שלו "Dans met mij" שזכה גם הוא להצלחה.
ב-1970 השתתף בפסטיבל השירים ההולנדי דרכו נבחר הנציג ההולנדי לאירוויזיון, הוא היה במקום הרביעי, ב-1973 נבחר בבחירה פנימית לייצג את המדינה באירוויזיון ונערך עבורו קדם פרטי דרכו נבחר השיר עמו ישתתף בתחרות, השיר שנבחר היה "De oude muzikant", באירוויזיון בלוקסמבורג היה במקום ה-14.
הוא ניסה לייצג את מדינתו באירוויזיון 1981 אך לא הצליח, באירוויזיון 1988 הגיש פרשנות עבור הרדיו ההולנדי.
הוא שיחק במחזות הזמר אוויטה, שיקגו ופנטום האופרה.
הוא השתתף בגרסה ההולנדית של התוכנית "האח הגדול VIP".
הוא היה אחד ממספר אמנים הולנדים שהקליטו את השיר "Shalom from Holland" (שלום מהולנד) לאות סולידריות עם ישראל במהלך מלחמת המפרץ.
הרב בן ציון רפאל הכהן פריצי (אוסטיאנו, מנטובה 1756 - 30 במאי 1844) היה פילוסוף, רופא, רב, ומחבר ספרים.
פריצי נולד בשנת התקט"ז במנטובה.
בתקופה הזאת השלטון בעיר עבר לידי האוסטרים, אשר העניקו מתן זכויות ליהודים.
כחלק מהזכויות הייתה זכות לימוד בבית ספר ובאוניברסיטה.
פריצי מימש זכות זו, ולמד מתמטיקה ורפואה בהתחלה בקולג' הישועי במנטובה ולאחר מכן באוניברסיטת פאביה שם למד בעיקר אצל יוהאן פטר פרנק, בד בבד עם לימודי קודש אצל רבו רבי יעקב רפאל סאראוואל.
בהמשך חייו למד בעיר פדובה.
הקיסר האוסטרי יוסף השני פגשו שם והזמינו לאוניברסיטת טריאסטה (שם פגש את שד"ל).
בשנת 1814 חזר לעירו, שם שימש כחכם ורופא.
בד' באייר ה'תקל"ז נפגש עם החיד"א בעיר מנטובה למשך כשלוש שעות שם התווכחו על מציאות שדים ומזיקים.
פריצי סיפר שמאז ויכוח זה החל להאמין במציאותם.
החיד"א ציין את ביקורו זה בספרו מעגל טוב.
הרב דוד זכות יצא נגדו בחריפות, כך הוא כותב:
במות בתו היחידה הקדיש לו ידידו שד"ל שיר תנחומים, אשר נדפס בספרו "כינור נעים".
רבי בן ציון רפאל חיבר ספרים במגוון נושאים, הספדים, מנהגי בית כנסת, רפואה תורנית, מקום ההנדסה והפילוסופיה בתנ"ך, על צרעת לפי הרמב"ם, "נימוסי המלכות" על הלכות עבדים, רטוריקה בתנ"ך, מוזיקה בספר תהילים, ועל ניסי התורה תחת השם אקדמיה.
חיבורו המפורסם הוא פתח עינים, פירוש על אגדות הש"ס בדרך פילוסופית-שכלית.
החיבור נדפס בשבעה חלקים, שלושה חלקים ראשונים בשנת התקע"ה והשאר בשנת התרל"ח, מטרת החיבור היא להראות שהתלמוד מסתדר עם המדע העדכני.
פריצי כותב שמשכילי דורו לא קבלו את הספר, מפני שסברו שחכמי התלמוד כלל לא היו בקיאים במדע.
בן קאייטנו הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-5 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1994–2002.
קאייטנו נולד בעיר הונולולו שבהוואי.
לאחר סיום לימודיו, התחתן עם חברתו מהתיכון.
ב-1959, לאחר שנולד בנם הראשון, התחיל לעבוד בעבודות מזדמנות, ובין היתר היה נהג משאית, שוליית חשמלאי ושרטט.
בשנת 1963 עברה המשפחה ללוס אנג'לס, לאחר שקאייטנו החליט לפצוח בקריירה משפטנית.
הוא למד במכללת לוס אנג'לס הרבור והמשיך לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולאוניברסיטת לויולה מרימאונט.
בשנת 1972 נבחר על ידי המושל ג'ון ברנס לשמש כראש רשות הדיור בהוואי.
בשנת 1974 הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת הוואי כמייצגהּ הדמוקרטי של פרל סיטי.
בשנת 1986 התמודד על תפקיד סגן מושל הוואי לצד המושל ג'ון ואיהי השלישי, והשניים ניצחו.
הם ניצחו גם כשהתמודדו לקדנציה שנייה, בבחירות שנערכו ב-1990.
בבחירות 1994 לא התמודד ואיהי לתפקיד המושל בשל חוקי הגבלת כהונה, וקאייטנו נבחר לשמש כמועמד הדמוקרטי לתפקיד המושל, כשלצידו מתמודדת מייזי הירונו על תפקיד סגנית המושל.
השניים ניצחו בבחירות, ובכך הפך קאייטנו לאמריקאי ממוצא פיליפיני הראשון שכיהן כמושל בארצות הברית.
בבחירות ב-1998 השניים זכו לתמיכה של 50.11%, כשהיריבה הרפובליקנית לינדה לינגל זכתה ב-48.82%, מה שהוביל לספירה מחודשת של פתקי ההצבעה, שגם בה ניצח קאייטנו.
בשנת 2012 התמודד לראשות עיריית הונולולו.
בסיבוב הראשון זכה ב-44.1% תמיכה, לעומת יריביו קירק קלדוול ופיטר קרלייל שזכו ל-29.1% ו-24.8% תמיכה בהתאמה.
עם זאת, קאייטנו לא הגיע לסף האחוזים המינימלי לזכייה, ועל כן נערכו בחירות חוזרות, בהן זכה רק ב-45.2% תמיכה והפסיד לקלדוול שזכה ל-52.9% תמיכה.
בנג'מין לי קליין הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של קהיליית וירג'יניה, ברציפות מאז 2019. קליין, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג צפון-מערב וירג'יניה, במחוז בחירה בו שוכנות הערים רואנוק ולינצ'בורג.
טרם היבחרו לקונגרס היה חבר בית הנבחרים של וירג'יניה בין השנים 2002–2018.
קליין נולד ב-29 בפברואר 1972 בסטילווטר שבאוקלהומה, וגדל במחוז רוקברידג' שבווירג'יניה.
הוא בנם של פיליפ ל.
בשנת 1990 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון לקסינגטון, וב-1994 קיבל תואר ראשון ממכללת בייטס השוכנת בלואיסטון שבמיין.
בשנת 2007 השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ריצ'מונד.
בשנים 2002–2007, כולל בעת היותו סטודנט למשפטים, היה קליין נשיא "NDS Corporation", חברה בווירג'יניה המספקת סיוע במכירות ובשיווק לבתי עסק כפריים במרשתת.
משתמו לימודי המשפטים שלו, קליין התמנה לתובע מדינתי במחוז רוקינגהאם ובעיר האריסונברג עד 2013. טרם היבחרו לקונגרס הוסיף להיות עורך דין פרטי.
ב-26 בנובמבר 2002 החל קליין את כהונתו כנציג מחוז הבחירה ה-24 בבית הנבחרים של וירג'יניה, אחרי שנבחר בבחירות מיוחדות בעקבות התפטרותו של יו"ר בית הנבחרים המדינתי ואנס וילקינס, שעזב את החיים הפוליטיים לאחר האשמות בדבר הטרדה מינית.
בשנת 2003, הציג קליין חקיקה העוסקת במאסר על תנאי בגין החזקת משקאות משכרים עבור קטינים.
בשנת 2006 העניק את חסותו ל-"HB1125", הצעת חוק שיצרה חופשת מס קנייה בבתי הספר של וירג'יניה, ול-"HB1135", שאפשרה לחיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית המוצבים בקהילייה לקבל שכר לימוד בווירג'יניה.
במהלך כהונתו היה חבר בוועדות המסחר והעבודה, המשפטים, והכספים – ואף ישב בראשות ועדת הצבא, המשטרה ובטיחות הציבור.
בנובמבר 2017 הכריז קליין כי בכוונתו להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של וירג'יניה, במקומו של חבר הקונגרס הפורש בוב גודלאט.
במהלך הבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית יריבתו העיקרית הייתה סינת'יה דנבר.
לאחר פריימריז עיקש בין השניים ניצח קליין את דנבר עם 52.62% מקולות הבוחרים.
ביום בחירות האמצע ב-2018 ניצח קליין את ג'ניפר לואיס, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, וגרף 59.8% מקולות הבוחרים.
הוא הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, בראשית ינואר 2019.
בנג'מין קבאנגו הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת ויילס.
קבאנגו גדל במחלקות הנוער של ניופורט קאונטי וסוונסי סיטי.
ב-12 ביוני 2018 הושאל קבאנגו למשך חצי עונה לדה ניו סיינטס מליגת העל הוולשית.
לאחר תקופת ההשאלה חזר קבאנגו לסוונסי סיטי, ובעונת החל לשחק במדי המועדון במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
בשלוש העונות הראשונות שלו ערך 93 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-3 בספטמבר 2020 ערך קבאנגו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס, בניצחון 1-0 על נבחרת פינלנד במסגרת ליגת האומות 2020/2021.
הוא היה חלק מסגל נבחרת ויילס בטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר.
בן קטין היה יהודי ארץ ישראלי שחי ופעל בתקופת הבית השני.
נזקפים לזכותו, במישור ההלכתי או הטכני, שתים או שלוש תקנות בנוגע למבנה הכיור בבית המקדש השני.
לפי השערתו של שמואל אברהם פוזננסקי 'בן קטין' הוא כינוי מקטין המבטא ענווה בדומה לשמות: בן זוטא, זוטרא, זעירא, זירא וקטינא.
בן קטין מוזכר כבר במשנה (מסכת יומא, פרק ג, משנה י; מסכת תמיד, פרק א משנה ד; ושם פרק ג משנה ח) ובמקורות תנאיים נוספים.
ולשבחו קראו עליו בחייו את הפסוק (משלי י ז) "זכר צדיק לברכה".
לפי רוב המקורות היה בן קטין כהן גדול.
נתנאל בן ישעיה, חכם תימני מן המאה ה-14, כתב בחיבורו "נור אלצ'לאם" ("מאור האפלה") שהיה אחד ממלכי בית שני שכונה בכינוי זה.
לדעת נחמיה אלוני, היה בן קטין השרברב בבית המקדש בימי בית שני, אך שרגא אברמסון שולל השערה זו על הסף.
לעובדת היותו של בן קטין, בן תקופת הבית השני, ישנה השלכה פרשנית לגבי צורת הכיור בתקופה זו.
שכן, לפי המקרא ה"ים של שלמה", מתקן נחושת שלתוכו שוּקע הכיור, נשבר בידי הבבלים בעת חורבן בית המקדש הראשון.
לא ידוע אם בימי בית שני נבנה במקדש מתקן דומה, ולפי חלק מהפרשנויות לגבי אופי ה'מוכני' (המתואר להלן 'תקנות הכיור של בן קטין') שחידש בן קטין לכיור, ייתכן שקיומו של המוכני מכריח את הימצאו של מתקן דומה לים של שלמה, גם בבית המקדש השני.
תקנות הכיור של בן קטין
תקנה נוספת של בן קטין, הייתה התקנת מוכני לכיור.
ה'מוכני', לפי פרשני המשנה, היה מנוף או גלגלת עשויים עץ, שבעזרתם הורד הכיור במשך הלילה לבור מים בבית המקדש, והועלה למחרת.
הדבר נועד למנוע מן המים שהיו בכיור במשך הלילה להיפסל ב"לינה".
פסול לינה, הוא הדין המורה על פסלותם לעבודת הקודש של דברים ששהו בכלי קודש במשך הלילה, רגע הפסלות הוא בהגיע עלות השחר.
לאור דין זה, עד לימי בן קטין היו מים שנשארו בכיור במשך הלילה נפסלים בהגיע הבוקר, והיה צורך לשפוך אותם ולהביא מים חדשים.
התקנת המוכני והורדת הכיור עם מימיו לבור המים מנעה את מי הכיור מלהיפסל.
על פי המתואר במשנה, בשעת הפעלתו של המוכני נשמע קולו למרחק רב.
בדברי הרמב"ם מופיע תיאור אחר של המוכני: מדובר בכלי נוסף, שלא הוקדש ולא הועבר לבעלות אוצר המקדש, אלא נקנה מכספו הפרט של בן קטין מתוך כוונה שלא להעבירו לבעלות ההקדש, לפיכך נחשב כחפץ רגיל, ללא קדושה.
פסלות המים ב'לינה' היא דווקא כאשר הם שוהים בכלי קודש, ולכן פיתח בן קטין מנגנון שהעביר את המים מן הכיור אל המוכני ובחזרה, כך שבשעות הליל היו מי הכיור בתוך המוכני, והוזרמו בחזרה אל הכיור רק עם שחר.
אך יש הסוברים שה'מוכני' המתואר בפסיקת הרמב"ם אינו המוכני של בן קטין אלא התקן ששימש כבר בבית ראשון.
בנג'מין "בן" קוק הוא שחקן קולנוע ופעלולן בריטי.
קוק החל לפעול בתחום הקולנוע במשך שנות ה-90.
בתחילה הוא נשכר לעבוד כפעלולן מקצועי במספר סרטים וסדרות טלוויזיה במיוחד עבור הסדרה "הרקולס: המסעות המופלאים" של 1995 עד 1998. ב-1999 הוא הצטרף כשחקן לפרק באותה סדרה.
הוא שיחק ב-2001 בסרט הניו זילנדי "Snakeskin".
אותה שנה הוא שיחק כפעלולן בסרט הפנטזיה של פיטר ג'קסון: שר הטבעות: אחוות הטבעת ובשנה לאחר מכן כפעלולן בסרט ההמשך שר הטבעות: שני הצריחים.
סרטים נוספים בהם פעל כשחקן וכפעלולן הם: מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', קזינו רויאל (ככפיל של דניאל קרייג בתור ג'יימס בונד) בו הוא גילם דמות קטנה ובסרט נוסף של ג'יימס בונד: קוונטום של נחמה מ-2008, שו ככפיל של בונד (דניאל קרייג).
+שנהסדרהתפקיד1999הרקולס: המסעות המופלאיםמנהיג כנופיה2000 Cleopatra 2525מונרו2005מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'קיט פיסטו2005קזינו רויאלסוכן M162007 Doomedנגוע2022עולם היורה: עולם חדשנהג רכב שחור
בנג'מין "בן" ג'ון קיי (; נולד ב-7 בנובמבר 1965) הוא אדמירל בריטי שכיהן כלורד הים הראשון בין 8 בנובמבר 2021 ל-6 במאי 2025.
קיי נולד ב-7 בנובמבר 1965, בעיר רוגבי שבמחוז ווריקשייר.
הוא התחנך בבית ספר ברומסגרוב, בית ספר פרטי בעיר ברומסגרוב.
הוא למד פיזיקה באוניברסיטת לונדון, וב-1988 סיים תואר ראשון במדעים.
ב-1984 הוא התגייס לצי המלכותי הבריטי.
הוא שרת על סיפון הפריגטה אה"מ סאמרסט והשתתף במלחמת קוסובו.
לאחר שובו מקוסובו, שימש לזמן קצר כמפקד שולת המוקשים אה"מ סנדאון, ובשנת 2000 מונה למפקד הפריגטה אה"מ אירון דיוק.
בשנת 2001 הוא עבר לפקד על הפריגטה אה"מ לנקסטר (F229).
בשנת 2003 החל למלא תפקידים בכירים במפקדת הצי המלכותי, והשתתף במלחמת עיראק.
ביוני 2006 הוא הועלה לדרגת קפטן וב-2007 מונה למפקד נושאת המטוסים אה"מ אילסטריוס (R06).
בפברואר 2009 הוא מונה למפקד זרוע האוויר של הצי המלכותי.
בפברואר 2010 הוא מונה לראש אגף תוכניות ומשאבים ימיים במשרד ההגנה.
בפברואר 2016 הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ומונה למפקד הצי המלכותי.
באפריל 2019 הוא מונה לראש המטה המשותף הקבוע.
באוגוסט 2021 הוא מונה למפקד מבצע פיטינג - מבצע פינוי הכוחות הבריטיים מאפגניסטן.
ב-8 בנובמבר של אותה השנה הוא מונה ללורד הים הראשון, תפקיד אותו מילא עד 6 במאי 2025, עת הוחלף בגנרל סר גווין ג'נקינס (קצין מחיל הנחתים המלכותי).
בנג'מין יוג'ין קווייל הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת אריזונה בין השנים 2011–2013. הוא בנו של דן קווייל, סגן הנשיא ה-44 של ארצות הברית.
קווייל נולד בפורט ויין שבאינדיאנה, ב-5 בנובמבר 1976 – שלושה ימים לאחר שאביו נבחר לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית.
הוריו הם דן קווייל, לימים סגן נשיא ארצות הברית בין השנים 1989–1993, ומרילין קווייל, שהייתה הגברת השנייה של ארצות הברית במקביל לכהונת בעלה כסגן הנשיא.
בילדותו נהג לבקר מדי פעם בבית הלבן יחד עם משפחתו בתקופת נשיאותו של רונלד רייגן, כאשר אביו כיהן כסנאטור.
בשנת 1996 עבר קווייל עם משפחתו לאזור פיניקס שבאריזונה.
ב-1998 השלים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת דיוק, ובשנת 2002 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ואנדרבילט.
קווייל הוסמך לעריכת דין והתקבל ללשכות עורכי הדין של אריזונה, ניו יורק, וקליפורניה.
בראשית דרכו עבד כעורך דין זוטר במשרד עורכי הדין "Schulte Roth & Zabel" בין השנים 2004–2005, ובמשרד "Snell & Wilmer" בין השנים 2006–2007. ב-2007 ייסד את חברת "טינוולד קפיטל" (Tynwald Capital), המתמחה ברכישה ובפיתוח של עסקים קטנים ובינוניים.
בנוסף, קווייל נמנה בין מייסדי "APG-Southwest" – חברה המספקת שירותי אבטחה לעסקים, ושימש כשותף המנהל של סניף החברה באריזונה.
ב-11 באוגוסט 2010 פרסם קווייל סרטון תעמולה שבו כינה את ברק אובמה "הנשיא הגרוע ביותר בהיסטוריה".
מטה הבחירות של קווייל הסתבך בעקבות מעורבותו בעבר עם אתר עיתונות צהובה שנוי במחלוקת בשם "DirtyScottsdale.com".
לפי מייסד האתר, קווייל היה אחד "התורמים המקוריים" לאתר, שסיקר את חיי הלילה של סקוטסדייל וכלל גם תמונות חושפניות של נשים.
האתר שימש למעשה כגרסה מוקדמת של אתר הרכילות הידוע "TheDirty.com".
בתחילה הכחיש קווייל את הטענות, אך כמה שבועות לאחר מכן הודה כי אכן כתב לאתר תחת שם העט ברוק לנדרס (Brock Landers).
ב-24 באוגוסט 2010 ניצח קווייל בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, בהן התמודדו בהם עשרה מועמדים, עם רוב יחסי של 23% מהקולות.
בבחירות הכלליות שנערכו בנובמבר גבר על ג'ון הולברד, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברוב של 52% מול 41%.
בחירות 2012 היו הראשונות לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010, שבעקבותיו שונה מספר מחוזו של קווייל למחוז הקונגרס השישי, בעוד שביתו בפיניקס נכלל בגבולות המחוז התשיעי.
עם זאת, ביתו של קווייל שכן במרחק מטרים בודדים מחוץ לגבול המחוז השישי, ועל כן החליט להתמודד לכהונה שנייה בבית הנבחרים במחוז זה.
בעוד שהמחוז השישי נותר מעוז רפובליקני מובהק, המחוז התשיעי שורטט כך שתהיה דריסת רגל שווה לשתי המפלגות באריזונה.
ב-6 בפברואר 2012 הודיע קווייל באורח רשמי כי יתמודד במחוז הקונגרס השישי של אריזונה.
בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקני ניצב בפני חבר הקונגרס הרפובליקני דייוויד שווייקרט, שהתמודד גם הוא לתקופת כהונתו השנייה, בפריימריז שנחשב למאבק האמיתי במעוז רפובליקני זה.
באופן יוצא דופן, ביתו של שוויקרט בעיירה פאונטיין הילס נכלל אף הוא בגבולות המחוז השישי, בעוד שביתו של קווייל נותר במחוז התשיעי – יורשו הגאוגרפי של המחוז החמישי, אותו ייצג שווייקרט בעבר.
במהלך מסע בחירות טעון במיוחד, ספג שווייקרט ביקורת חריפה על עלוני תעמולת בחירות שפרסם ובהם נטען כי קווייל "הולך לשני הכיוונים" ("going both ways"), סיסמה שרמזה כי הוא לכאורה ביסקסואל.
בצדו השני של העלון הופיעה רשימת נושאים שבהם, כך נטען, נקט קווייל עמדות הן ליברליות והן שמרניות.
הסנאטור ג'ון קייל, שייצג בעבר את אותו האזור בבית הנבחרים (כאשר נספר כמחוז הקונגרס הרביעי), אמר כי "טקטיקות בחירות כאלה מעליבות את הבוחרים, מבזות את הפוליטיקה וחושפות את המשתמשים בהן כבלתי-ראויים לתפקיד ציבורי".
גם הסנאטור ג'ון מקיין אמר כי מדובר באחת המודעות הגרועות שראה מימיו, וכי היא "חוצה את גבולות השיח הפוליטי ההגון".