tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרוץ אופני כביש זכתה יודית ארנדט במדליית כסף, ובמרוץ אופני הרים זכתה זאבינה שפיץ במדליית ארד.
נבחרת הדרסאז' שוב זכתה במדליית זהב, אולה זלצגבר זכתה גם במדליית כסף בתחרות האישית, והוברטוס שמידט דורג במקום החמישי.
רוכב נוסף, מרקו קוטשר, זכה בשתי מדליות ארד בקפיצות, בתחרות האישית והקבוצתית, ונבחרת האיוונטינג סיימה במקום הרביעי.
הג'ודאית איבון בניש זכתה במדליית זהב, ושלושה ג'ודאים נוספים זכו במדליות ארד: אנט בהם, מיכאל יוראק ויוליה מטיאס.
המתעמלת אנה דוגונדזה זכתה במדליית זהב בטרמפולינה, והנריק שטהליק זכה במדליית ארד.
הישגי האתלטים הסתכמו הפעם בשתי מדליות כסף: נאדין קליינרט בהדיפת כדור ברזל ושטפי נריוס בהטלת כידו.
השחיינים זכו בחמש מדליות, אך שוב, איש מהם לא זכה במדליית זהב.
נבחרת השליחים במשחה ל-100X4 מטר מעורב זכתה במדליית כסף, ומקבילתה הנשית זכתה במדליית ארד, עם שיא אירופי חדש (4:00.72 דקות).
נבחרת השליחות ל-200X4 מטר חופשי זכתה אף היא במדליית ארד, ובמדליות ארד אישיות זכו אנה פולסקה (200 מטר חזה) ו אנטיה בוששולטה (200 מטר גב).
בוששולטה סיימה גם במקום השישי במשחה לחצי המרחק.
בסיף, זכתה נבחרת הנשים בדקר במדליית כסף, ונבחרת הגברים בדקר זכתה במדליית ארד.
בקפיצה למים זכו טוביאס שלנברג ואנדראס ולס במדליית כסף בקפיצה סינכרונית מ-3 מטר.
הטניסאים ניקולאס קיפר וריינר שיטלר זכו במדליית כסף בטורניר הזוגות, לאחר שגברו בחצי הגמר על הצמד ההודי לאנדר פאס ומאהש בופאטי, והפסידו במשחק הגמר לצמד הצ'יליאני פרננדו גונסאלס וניקולאס מאסו.
שני מתאגרפים גרמנים זכו במדליות ארד, ויטלי טייברט ורוסטמהודזה רחימוב.
נבחרת הנשים בהוקי שדה הפסידה פעמיים בשלב הבתים, לנבחרות הולנד וקוריאה הדרומית, ובחצי הגמר ניצחה את נבחרת סין רק לאחר חבטות עונשין, אך במשחק הגמר גברה על נבחרת הולנד 1–2 וזכתה במדליית הזהב.
נבחרת הגברים זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת הולנד 2–3, וגברה על נבחרת ספרד במשחק על המקום השלישי 3–4 לאחר הארכה.
נבחרת הגברים בכדוריד זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת רוסיה 15-21, והפסידה במשחק הגמר לנבחרת קרואטיה 24-26. נבחרת הנשים בכדורגל זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לארצות הברית 2-1 לאחר הארכה, וגברה על נבחרת שוודיה 0-1 במשחק על המקום השלישי.
בירגיט פרינץ הבקיעה חמישה שערים לזכות הנבחרת, והייתה למלכת השערים של הטורניר, בצוותא עם הברזילאית כריסטיאן רוזריה.
נבחרת הכדורמים סיימה במקום החמישי.
שחקן טניס שולחן ירג רוסקופף השלים את הופעה החמישית שלו במשחקים בהם זכה ב-2 מדליות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) המשיך מספר המדליות הכולל של גרמניה לרדת, והגיע ל-41, מחצית ממספרן בברצלונה, אך מספר מדליות הזהב גדל ועמד על 16. המדליות הושגו ב-19 ענפים שונים.
הישג זה הקנה לגרמניה את המקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי סין, ארצות הברית, רוסיה ובריטניה.
ענף הקאנו/קיאק המשיך להוביל, עם 8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
הקיאקיסט אלכסנדר גרים זכה במדליית זהב במקצה הסלאלום, מרטין הולשטיין ואנדראס איהלה זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-1,000 מטר ורביעיית הקיאקיסטיות זכתה במדליית הזהב השלישית.
אחת מהן, קטרין וגנר, זכתה גם במדליית ארד במקצה היחידות, ושתיים אחרות, פאני פישר וניקול ריינהרדט, דורגו במקום הרביעי במקצה הזוגות.
רונלד ראוהה וטים ויסקטר איבדו את תוארם במקצה הזוגות ל-500 מטר, וזכו במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית השלישית שלהם.
קיאקיסט נוסף, מקס הוף, סיים במקום החמישי במקצה ל-1,000 מטר.
חותרי הקאנו כריסטיאן גילה ותומאס וילנצ'ק איבדו את תוארם, אך זכו במדליית כסך במקצה הזוגות ל-1,000 מטר ובמדליית ארד במקצה לחצי המרחק.
אנדראס דיטמר לא הצליח לשחזר את הישגיו, וסיים במקום השמיני במקצה ל-1,000 מטר.
נבחרת הדרסאז' זכתה במדליית הזהב פעם נוספת, ושתיים מחברותיה זכו גם במדליות אישיות, איזבל ורת במדליית כסף והייקה קמר במדליית ארד.
בכך, הגיע ורת למאזן של 8 מדליות אולימפיות, מהן 5 מדליות זהב, מאז אולימפיאדת ברצלונה.
היינריך רומייקה זכה בשתי מדליות זהב, בתחרויות האיוונטינג האישית והקבוצתית.
נבחרת הקפיצות דורגה במקום הרביעי, ומרדית מיכאלס ברבאום דורגה רביעית גם בתחרות הקפיצות ליחידים.
סייף הרומח בנימין קלייברינק וסייפת הדקר בריטה היידמן זכו שניהם במדליות זהב.
במרוצי האופניים, זכתה זאבינה שפיץ במדליית זהב באופני הרים.
רוגר קלוגה זכה במדליית כסף במרוץ הנקודות וכן סיים במקום החמישי במרוץ מדיסון, יחד עם אולף פולק.
נבחרת אופני המסלול זכתה במדליית ארד, ואחד מחבריה, מקסימיליאן לוי, סיים במקום הרביעי בספרינט.
רוכבי אופניים בולטים נוספים כללו את קרסטן ברגמן, שסיים במקום החמישי בקיירין ואת יודית ארנדט, שדורגה במקום השישי במרוץ נגד השעון.
לראשונה מזה 16 שנים, זכתה שחיינית גרמנייה במדליית זהב אולימפית, והשחיינית, בריטה שטפן, אפילו זכתה בשתיים, במשחים ל-50 ול-100 מטר חופשי.
בשני המשחים גם קבעה שיאים אולימפיים - 24.06 שניות ו-53.12 שניות, בהתאמה.
שטפן גם סיימה במקום החמישי עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר חופשי.
שחיין נוסף, תומאס לורץ, זכה במדליית ארד בשחייה ל-10 ק"מ במים פתוחים.
אנגלה מאואר סיימה במקום הרביעי במשחה המקביל לנשים, ושחיין בולט נוסף, פאול בידרמן, סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר חופשי.
הג'ודוקא אולה בישוף זכה במדליית זהב, והישגים דומים רשמו הטריאתלט יאן פרודנו, מרים המשקולות מתיאס שטיינר, ולנה שנברן בקרב חמש מודרני.
הקלע ראלף שומאן איבד את תוארו באקדח אש מהירה, אך זכה במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית החמישית שלו.
במדליית הארד בתחרות זו זכה כריסטיאן רייץ, ובמדליות ארד נוספות זכו הקלעיות כריסטין ברינקר (בסקיט) ומונחביאר דורג'סורן (באקדח).
פטריק האוסדינג וסשה קליין זכו במדליית כסף בקפיצה סינכרונית מ-10 מטר.
קליין דורג גם במקום השישי ביחד עם פבלו רוזנברג בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטר, ורוזנברג עצמו סיים גם במקום החמישי בקפיצה מ-3 מטר.
אצל הנשים זכו דיטה קוציאן והייקה פישר במדליית ארד בקפיצה סינכרונית מ-3 מטר, ואנט גאם ונורה זובשינסקי סיימו במקום הרביעי בקפיצה מ-10 מטר.
המתעמל פביאן המבוכן זכה במדליית ארד במתח, דורג רביעי במקבילים ובקרקע ושביעי בקרב-רב, וכן סיים במקום הרביעי ביחד עם הנבחרת הגרמנית.
אוקסנה צ'וסוביטינה זכתה במדליית כסף בקפיצות.
בחתירה, זכו כריסטיאנה הות ואנקטרין תילה במדליית כסף, ורביעיית החותרות זכו במדליית ארד.
נבחרת הגברים בטניס שולחן זכתה במדליית כסף.
המתאבק מירקו אנגליך זכה אף הוא במדליית כסף, ומתאבק נוסף, דוד ביצ'ינשווילי, סיים במקום החמישי.
שייטי ה-49er האחים האנס ויאן-פטר פקולט זכו במדליית ארד.
שייטות היינגלינג סיימו במקום הרביעי ושייטי הסטאר אינגו בורקובסקי ומארק פיקל סיימו במקום השביעי.
ספורטאים בענפים נוספים שרשמו הישגים בבייג'ינג כללו את לוחם הטאקוונדו דניאל מאנץ שסיים במקום החמישי, שחקנית הבדמינטון שו הוואיוון שהודחה ברבע הגמר וכדורעפני החופים דוד קלמפרר ואריק קורנג שהודחו ברבע הגמר.
נבחרת האתלטיקה הגרמנית רשמה את ההישג החלש בתולדותיה, כאשר רק מטילת הכידון כריסטינה אוברגפל זכתה במדליית כסף.
נבחרת הגברים בהוקי שדה זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה במשחק הגמר 0–1 על נבחרת ספרד.
נבחרת הנשים סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2–3 לנבחרת סין ובמשחק על מדליית הארד הפסידה לנבחרת ארגנטינה 3-1. נבחרת הנשים בכדורגל זכתה במדליית ארד בפעם השלישית ברציפות.
הפעם הפסידה הנבחרת 1–4 לנבחרת ברזיל בחצי הגמר, וגברה על נבחרת יפן 0-2 במשחק על המקום השלישי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכו הגרמנים ב-44 מדליות, מהן 11 מדליות זהב - המספר הנמוך ביותר מאז איחוד גרמניה.
המשלחת, שכללה 392 ספורטאים, דורגה במקום השישי בטבלת המדליות.
הענף המצליח ביותר היה גם הפעם קאנו/קיאק, עם 8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
חותר הקאנו סבסטיאן ברנדל זכה במדליית זהב במקצה ל-1000 מטר, ופטר קרצ'מר וקורט קושלה עשו זאת במקצה הזוגות.
זידריס צייאידיס זכה במדליית כסף במקצה הסלאלום.
חותרות הקיאק טינה דיצה ופרנציסקה ובר זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-500 מטר, ויחד עם קרולין לאונהארדט וקטרין וגנר-אאוגוסטין זכו גם במדליית כסף במקצה הרביעיות.
רביעיית הגברים סיימה במקום הרביעי במקצה ל-1000 מטר.
בתחרות הסלאלום, זכה האנס אייגנר במדליית ארד, ויסמין שורנברג סיימה במקום החמישי.
נבחרת הרכיבה הגרמנית זכתה במדליית הזהב, ושניים מחבריה זכו במדליות גם בתחרות היחידים: מיכאל יונג זכה במדליית זהב וסנדרה אאופארת זכתה במדליית ארד.
לאחר חמש זכיות רצופות של נבחרת הדרסאז' (להן קדמו שתי זכיות נוספות של נבחרת הדרסאז' המערב-גרמנית), איבדה נבחרת גרמניה את תוארה לבריטניה, וזכתה במדליית כסף.
הלן לאנגהאננברג, שהייתה חברה בה, סיימה במקום הרביעי בתחרות היחידים.
בחתירה זכו הגרמנים בשתי מדליות זהב, במקצי הרביעיות והשמיניות לגברים.
רביעיית הנשים זכתה במדליית כסף.
האתלטים הגרמנים זכו ב-8 מדליות, אך רק אחד מהם זכה במדליית זהב, זורק הדיסקוס רוברט הרטינג.
באותה תחרות סיים אוטו ויריג במקום השישי.
בקפיצה במוט זכה ביירן אוטו במדליית הכסף ורפאל הולצדפה במדליית הארד.
קופץ נוסף, מאלטה מוהר, סיים במקום התשיעי.
אתלט נוסף שזכה במדליית כסף היה דוד שטורל, בהדיפת כדור ברזל.
כמו כן, סבסטיאן באייר סיים במקום החמישי בקפיצה לרוחק, טינו הבר סיים במקום השמיני בהטלת כידון, ובקרב עשר סיים ריקו פריימוט במקום השישי ופסקל בהרנברוך במקום העשירי.
לעומתם מתיאס דה צורדו, שהגיע למשחקים כאלוף העולם בהטלת כידון, כלל לא עבר את שלב המוקדמות.
מטילות הכידון כריסטינה אוברגפל ולינדה שטאהל זכו במדליות הכסף והארד, ולילי שוורצקופף זכתה במדליית כסף בקרב שבע.
זכייתה של בטי היידלר במדליית ארד ביידוי פטיש לוותה בשערורייה, כאשר עקב תקלה, תוצאת היידוי הטוב ביותר שלה לא נרשמה במחשב, והיא דורגה עקב כך רק במקום השמיני.
ערעור שהגישה המשלחת הגרמנית התקבל, ועקב כך הוענקה להיידלר מדליית הארד, על חשבונה של הסינית ז'אנג ונסיו.
גרמנייה נוספת שהשתתפה בתחרות זו, קתרין קלאס, סיימה במקום החמישי.
בקפיצה במוט סיימו זילקה שפיגלבורג, מרטינה שטרוץ וליסה ריז'יך במקומות הרביעי, החמישי והשישי.
אתלטיות גרמניות נוספות שבלטו בלונדון כללו את נבחרת השליחות ל-100X4 מטר (מקום חמישי), נאדין מילר (מקום חמישי בזריקת דיסקוס), קתרינה מוליטור (מקום שישי בהטלת כידון) ואנטיה מלדנר-שמידט וגטה פליציטאס קראוזה (מקומות שביעי ושמיני בריצת 3000 מטר מכשולים).
במרוצי האופניים לסוגיהם זכו הגרמנים ב-6 מדליות.
במדליית הזהב היחידה זכו קריסטינה פוגל ומרים ולטה, במרוץ אופני מסלול.
פוגל גם סיימה במקום הרביעי במקצה היחידות.
נבחרת הגברים במרוץ אופני מסלול זכתה במדליית הארד.
אחד מחבריה, מקסימיליאן לוי, זכה במדליית כסף בקיירין, וחבר נוסף, רוברט פרשטמן, סיים במקום השביעי במירוץ הספרינט ליחידים.
רוגר קלוגה, שהתחרה אף הוא באופני מסלול, סיים במקום הרביעי בקיירין.
במרוץ אופני כביש זכו טוני מרטין ויודית ארדנט במדליות כסף בתחרויות נגד השעון.
אינה-יוקו טויטנברג סיימה במקום הרביעי.
בכדורעף חופים זכה הצמד יוליוס ברינק ויונאס רקרמן במדליית הזהב, לאחר שגבר על צמד ברזילאי.
צמד הנשים סיים במקום החמישי.
בג'ודו זכו הגרמנים בארבע מדליות.
אולה בישוף איבד את תוארו מבייג'ינג וזכה במדליית כסף, וגם קרסטין תילה זכתה במדליית כסף.
דמיטרי פטרס ואנדראס טלצר זכו במדליות ארד.
המתעמל מרסל נגוין זכה בשתי מדליות כסף, בקרב-רב ובתרגיל המקבילים, וכן סיים במקום השמיני בתרגיל הקרקע.
פביאן המבוכן זכה במדליית כסף בתרגיל המתח, ושניהם סיימו במקום השביעי עם נבחרת ההתעמלות הגרמנית.
יאנינה ברגר ואוקסנה צ'וסוביטינה סיימו במקום הרביעי והחמישי בתחרות הקפיצות.
צ'וסוביטינה בת ה-37 התחרתה עוד באולימפיאדת ברצלונה, עם המשלחת המאוחדת.
מתעמלת נוספת, אליזבת זייץ, סיימה במקום השישי במקבילים המדורגים ובמקום העשירי בקרב-רב.
בסיף, זכתה בריטה היידמן במדליית כסף בדקר ונבחרת הגברים ברומח זכתה במדליית ארד.
ניצחונה של היידמן בחצי הגמר על הדרום קוריאנית שין א-לאם הוכרע באופן שנוי במחלוקת, לאחר שחל בלבול בחישוב הזמן שנותר לקרב בעת שנותרה שנייה לסיום, במהלכה צברה הגרמנייה נקודה מכריעה.
המשלחת הקוריאנית ערערה על התוצאה, ושין נותרה בזירה כשהיא ממררת בבכי במשך שעה ארוכה, אך הערעור נידחה.
רק שחיין גרמני אחד זכה במדליה אולימפית בלונדון, תומאס לורץ, שזכה במדליית כסף במשחה המרתון ל-10 ק"מ במים פתוחים.
אנגלה מאורר סיימה במקום החמישי במשחה המקביל לנשים.
בתוך בריכת השחייה איש מהשחיינים הגרמנים לא זכה במדליה, אך כמה מהם העפילו למשחי הגמר.
בענפי הכדור הקבוצתיים, בלטה נבחרת הגברים בהוקי שדה, שזכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על הולנד.
נבחרת הגברים בכדורעף הודחה ברבע הגמר בידי נבחרת בולגריה.
בטניס שולחן זכה דמיטרי אובצ'רוב בשתי מדליות ארד, בטורניר היחידים, ויחד עם הנבחרת בטורניר הנבחרות.
לוחמת הטאקוונדו הלנה פרום זכתה אף היא במדליית ארד.
ספורטאים נוספים רשמו הישגים גבוהים בענפים נוספים, אף שלא זכו במדליות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ירד מספר המדליות בהן זכו הגרמנים ל-42, אך מספר מדליות הזהב זינק ל-17, המספר הגבוה ביותר מזה 20 שנה.
המשלחת בת 422 הספורטאים דורגה במקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית, בריטניה, סין ורוסיה.
ענף הקאנו/קיאק המשיך להיות הענף הפורה ביותר, עם 7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
חותר הקאנו סבסטיאן ברנדל שמר על תוארו במקצה ל-1000 מטר, והוסיף תואר נוסף כשניצח גם במקצה הזוגות, יחד עם יאן ונדריי.
הקיאקיסטים מרכוס גרוס ומקס רנדשמידט זכו אף הם בשתי מדליות זהב, במקצה הזוגות ל-1000 מטר, ובמקצה הרביעיות ל-1000 מטר, יחד עם מקס הוף וטום ליבשר.
הוף סיים במקום השביעי במקצה היחידים, וליבשר סיים במקום החמישי במקצה הזוגות ל-200 מטר, יחד עם רונלד ראוהה.
במקצה היחידים ל-200 מטר זכה ראוהה במדליית ארד, שהייתה המדליה האולימפית הרביעית שלו.
הקיאקיסטיות טינה דיצה ופרנציסקה ובר איבדו את תוארן במקצה הזוגות ל-500 מטר, אך זכו בשתי מדליות כסף, הן במקצה זה והן במקצה הרביעיות.
ובר התחרתה גם במקצה היחידות, וסיימה במקום החמישי.
הקלעים הגרמנים זכו ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
הנרי יונגהנל קבע שיא אולימפי בירי בשכיבה (209.5) וברברה אנגלדר קבע שיא אולימפי בירי בשלושה מצבים (458.6 נקודות), וכן סיימה במקום הרביעי בירי ברובה אוויר.
כריסטיאן רייץ זכה במדליית הזהב השלישית, בירי באקדח אש מהירה, ומוניקה קארש זכתה במדליית כסף בירי באקדח.
שני קלעים גרמנים נוספים העפילו לשלב הגמר בירי בשלושה מצבים.
דניאל ברודמאייר סיים במקום הרביעי ואנדרה לינק סיים במקום החמישי.
ברכיבה, זכו הגרמנים בשתי מדליות מכל סוג.
מיכאל יונג שמר על תוארו באיוונטינג, אך הנבחרת איבדה את תוארה והסתפקה במדליית הכסף.
נבחרת הרכיבה האומנותית זכתה במדליית הכסף השנייה, ושתיים מהחברות בה זכו במדליות אישיות: איזבל ורת זכתה במדליית כסף, וקריסטינה בררינג-שפרהה זכתה במדליית ארד.
בכך עלה מאזן המדליות של ורת בת ה-47 ל-10. במדליה השישית, מדליית ארד, זכתה נבחרת הקפיצות.
בחתירה זכו רביעיית החותרים ורביעיית החותרות במדליות זהב, ושמיניית החותרים זכתה במדליית כסף.
באתלטיקה זכו הגרמנים בשלוש מדליות.
רוברט הרטינג לא הצליח לשמור על תוארו בזריקת דיסקוס, ואף לא צלח את שלב המוקדמות, אך התואר האולימפי נשאר במשפחת הרטינג, לאחר שבמדליית הזהב ניצח אחיו הצעיר כריסטוף.
באותה תחרות סיים דניאל יסינסקי במקום השלישי, וזכה במדליית הארד.
במדליית זהב נוספת זכה מטיל הכידון תומאס רולר.
רוכבת האופניים קריסטינה פוגל זכתה במדליית הזהב במרוץ הספרינט, במדליית ארד במרוץ הקבוצתי, יחד עם מרים ולטה, ובנקום השישי בקיירין.
בתחרויות המקבילות לגברים סיים יואכים איילרס במקום הרביעי בקיירין ובמקום החמישי בספרינט.
רוגר קלוגה סיים במקום השישי באומניום, במרוץ אופני BMX סיימה נדיה פריס במקום השביעי ולואיס ברטהאואר סיים במקום השמיני, ואילו לינה ברנאאואר סיימה במקום שמיני במרוץ אופני כביש נגד השעון.
במרוץ המרדף סיימה הנבחרת הגרמנית במקום החמישי.
לאחר שבבייג'ינג זכה במדליית ארד ובלונדון במדליית כסף, התקדם המתעמל פביאן המבוכן עוד שלב, וזכה במדליית הזהב בתרגיל המתח.
בנוסף, סיים במקום השביעי עם הנבחרת בקרב-רב.
סופי שדר זכתה במדליית ארד בתרגיל המקבילים המדורגים, אליזבת זייץ סיימה במקום הרביעי באותו תרגיל, והשתיים סיימו גם במקום השישי עם הנבחרת הגרמנית באותו תרגיל.
כדורעפניות החופים לאורה לודוויג וקירה ואלקנהורסט זכו במדליית הזהב, לאחר ניצחונות על צמדים ברזילאים בשלבי ההכרעה.
נבחרות הטניס שולחן זכו שתיהן במדליות, הנשים במדליית כסף והגברים בארד.
בטורנירי היחידים העפילו דמיטרי אובצ'רוב והאן יינג לשלב רבע הגמר.
הטניסאית אנגליקה קרבר זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה בשלב הגמר לפוארטו ריקנית מוניקה פויג.
טניסאית נוספת, לאורה זיגמונד הודחה בשלב רבע הגמר, גם היא בידי פויג.
בקפיצה למים זכה פטריק האוסדינג במדליית הארד בקפיצה מ-3 מטר.
הוא גם סיים פעמיים במקום הרביעי בקפיצות הסינכרוניות, בקפיצות מ-3 מטר עם שטפן פק ובקפיצות מ-10 מטר עם סשה קליין.
קליין התחרה גם בתחרויות היחידים, וסיים במקום התשיעי, בעוד שמרטין וולפראם סיים במקום החמישי.
בתחרויות הנשים סיימו טינה פונצל ונורה סובשינסקי במקום השביעי בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטר.
סובשינסקי סיימה במקום התשיעי בתחרות היחידות.
הג'ודאית לאורה ורגאס-קוך זכתה במדליית ארד, ושני ג'ודאים נוספים סיימו במקום החמישי, קארל-ריכרד פריי ולואיז מלצאהן.
בהיאבקות, זכה דניס קודלה במדליית ארד, אדוארד פופ סיים במקום החמישי ופרנק שטבלר סיים במקום השביעי.
שייטי ה-49er אריק הייל ותומאס פלסל זכו במדליית ארד, ובתחרות המקבילה לנשים סיימו ויקטוריה יורצ'וק ואניקה לורנץ במקום התשיעי.
טוני וילהלם סיים במקום השישי ב-RS:X.
הקשתית ליסה אונרו זכתה במדליית כסף, המתאגרף ארטם הארוטיוניאם זכה במדליית ארד, והיו הגרמנים היחידים שהרשימו בענפים אלה.
נבחרת הנשים בכדורגל זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב, לאחר ניצחון 0–2 על קנדה בחצי הגמר וניצחון 1–2 על שוודיה במשחק הגמר.
נבחרת הגברים זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה 0–2 על ניגריה בחצי הגמר, והפסידה למארחת ברזיל בבעיטות הכרעה במשחק הגמר.
שחקני הנבחרת סרג' גנאברי ונילס פטרסן היו מלכי השערים של הטורניר, עם שישה שערים כל אחד.
נבחרת הגברים בהוקי שדה סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הפסידה בחצי הגמר לנבחרת ארגנטינה, והסתפקה במדליית הארד, לאחר ניצחון על הולנד בחבטות הכרעה.
גם נבחרת הנשים זכתה במדליית ארד, לאחר הפסד להולנד בחבטות הכרעה בחצי הגמר, וניצחון על ניו זילנד במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הגברים בכדוריד זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר הפסד 28–29 לצרפת בחצי הגמר, וניצחון 25–31 על פולין במשחק על המקום השלישי.
השחיינים הגרמנים העפילו 7 פעמים למשחי גמר, אך איש מהם לא זכה במדליה.
במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים סיימה איזבל הרלה במקום השישי.
ספורטאים גרמנים נוספים שרשמו הישגים נאים, אף שלא זכו במדליות, כללו את אניקה שלוי ופטריק דוגה שסיימו במקומות החמישי והשישי בקרב חמש מודרני, לוחם הטאקוונדו טאהיר גילץ' שסיים במקום השביעי וסייף החרב מתיאס סאבו שהודח ברבע הגמר.
במשחקים הראשונים בהם השתתפה גרמניה, אולימפיאדת סנט מוריץ (1928), השתתפו 44 ספורטאים גרמנים.
גולשי המזחלות זכו במדליית ארד, היחידה באותם משחקים.
באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) שחזרו גולשי המזחלות את הישגם, ונבחרת ההוקי קרח זכתה אף היא במדליית ארד.
באותו טורניר השתתפו ארבע נבחרות בלבד, שהתחרו זו מול זו, וגרמניה דורגה אחרי נבחרותיהן של קנדה וארצות הברית, ולפני נבחרת פולין.
באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), אולימפיאדת החורף היחידה אותה אירחה גרמניה, זינקו הישגיה ל-6 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
הישג זה הספיק לה למקום השני בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה.
מרבית ההישגים הגיעו בענף הסקי האלפיני: אצל הגברים דורגו בשני המקומות הראשונים פרנץ פפניר וגוסטב לנצ'נר, ואצל הנשים דורגו בשני המקומות הראשונים קריסטל קראנץ וקתה גרסגר.
בהחלקה אמנותית זכו מקסי הרבר וארנסט באייר במדליית זהב, ובאייר זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים.
בדומה להיעדרותה מאולימפיאדת לונדון, גם באולימפיאדת סנט מוריץ (1948) לא השתתפה גרמניה, ובאולימפיאדת אוסלו (1952), בדומה לאולימפיאדת הלסינקי, השתתפו ספורטאים מגרמניה המערבית בלבד.
המשלחת הגרמנית צברה 7 מדליות במשחקים אלה, מהן 3 מדליות זהב, ודורגה במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה, ארצות הברית ופינלנד.
צמד גולשי המזחלות אנדראס אוסטלר ולורנץ ניברל זכו במדליית זהב, וכן היו שותפים לזכייתה של הנבחרת הגרמנית במדליית הזהב במקצה הרביעיות.
במדליית הזהב השלישית זכו המחליקים האמנותיים ריה ברן ופאול פאלק במקצה הזוגות.
גולשת הסקי האלפיני מירל בוכנר זכתה במדליית כסף בגלישה במורד ובמדליות ארד בסלאלום ובסלאום ענק.
אוסי רייכרט זכתה במדליית כסף בסלאלום.
אולימפיאדת החורף הראשונה שנערכה לאחר איחוד גרמניה הייתה אולימפיאדת אלברוויל (1992).
במשחקים אלה זכו הגרמנים ב-26 מדליות, מהן 10 מדליות זהב, ודורגו בראש טבלת המדליות.
הענף הבולט ביותר היה החלקה מהירה, עם 11 מדליות, מהן 5 מדליות זהב.
גונדה נימן-שטירנמן זכתה במדליות זהב במרוצים ל-3000 ול-5000 מטר, וזכתה במדליית כסף במרוץ ל-1500 מטר.
סגניתה בשני המרוצים בהם ניצחה הייתה הייקה ורניקה, וקלאודיה פכשטיין זכתה במדליית ארד במרוץ ל-5000 מטר והשלימה שלישייה גרמנית על הפודיום.
ג'קלין ברנר הייתה המחליקה שניצחה את נימן-שטירנמן במרוץ ל-1500 מטר וזכתה בו במדליית הזהב.
שתי מחליקות נוספות זכו במדליות ארד, כריסטה לודינג במרוץ ל-500 מטר ומוניק גרברגט במרוץ ל-1000 מטר.
אצל הגברים, זכו שני מחליקים במדליות זהב, אווה-ינס מיי ב-500 מטר ואולף צינקה ב-1000 מטר.
בביאתלון זכו הגרמנים ב-7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
נבחרת השליחים הגרמנית זכתה במדליית הזהב במרוץ ל-7.5X4 ק"מ, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות: מארק קירכנר זכה במדליית זהב במרוץ ל-10 ק"מ ובמדליית כסף במרוץ ל-20 ק"מ, וריקו גרוס זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ.
אנטיה הרווי זכתה במדליית זהב במרוץ ל-15 ק"מ ובמדליות כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ ובמרוץ השליחות ל-7.5X3 ק"מ.
בלוז' זכו הגרמנים ב-4 מדליות.
בתחרות הזוגות זכו שני זוגות גרמנים במקומות הראשונים: שטפן קראוסה ויאן בהרנדט בזהב ותומאס רודולף ואיווס מנקל בכסף.
גאורג האקל זכה במדליית הזהב בתחרות היחידים וסוזי ארדמן זכתה בארד ביחידות.
רביעיית גולשי המזחלות זכתה במדליית כסף, ובתחרות הזוגות זכו רודולף לוכנר ומרכוס צימרמן במדליית כסף, וכריסטוף לנגן וגינתר אגר במדליית ארד.
גולשת הסקי האלפיני קטיה זייצינגר זכתה במדליית ארד בסופר G.
באולימפיאדת לילהאמר (1994) זכו הגרמנים ב-24 מדליות, מהן 9 מדליות זהב.
הם דורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי רוסיה, והמארחת נורווגיה.
גולשי הסקי האלפיני זכו ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
מרכוס ואסמאייר זכה ב-2 ממדליות הזהב, בסלאלום ענק ובסופר G.
קטיה זייצינגר זכתה במדליית זהב בגלישה במורד, ומרטינה ארטל זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק.
נבחרת גרמניה בסקי חופשי זכתה במדליית זהב, וחבר הנבחרת ינס וייספלוג זכה גם במדליית זהב בקפיצה מגבעה גבוהה.
חבר אחר בנבחרת, דיטר תומה, זכה במדליית ארד בקפיצה מגבעה רגילה.
הביאתלטים זכו ב-6 מדליות, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב, בה זכתה נבחרת השליחים.
שלושה מחברי הנבחרת זכו גם במדליות אישיות: ריקו גרוס זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ, ובמרוץ ל-20 ק"מ זכה פרנק לוק במדליית כסף, וסוון פישר זכה בארד.
נבחרת השליחות זכתה במדליית כסף, ואושי דיזל זכתה גם במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ.
גם המחליקים המהירים זכו ב-6 מדליות, ואף הם הסתפקו במדליית זהב אחת, לעומת 5 באלברוויל.
קלאודיה פכשטיין הייתה המחליקה שזכתה במדליית זהב, במרוץ ל-5000 מטר, וכן זכתה במדליית ארד במרוץ ל-3000 מטר.
גונדה נימן-שטירנמן איבדה את תואריה, אך זכתה במדליית כסף במרוץ ל-5000 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-1500 מטר.
אנקה באייר זכתה במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטר, ופרנציסקה שנק זכתה במדליית ארד במרוץ ל-500 מטר.
בלוז' זכו הגרמנים במדליה אחת מכל סוג: גאורג האקל שמר על תוארו במקצה היחידים, סוזי ארדמן זכתה במדליית כסף במקצה היחידים, והצמד שטפן קראוסה ויאן בהרנדט איבד את תוארו וזכה במדליית ארד.
במזחלות זכו רביעיות גרמנים במדליות הזהב והארד.
באולימפיאדת נאגנו (1998) שבה גרמניה ותפסה את המקום הראשון בטבלת המדליות, לאחר שהספורטאים הגרמנים צברו 29 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
שלוש גולשות סקי אלפיני זכו יחד בשש מדליות.
קטיה זייצינגר זכתה במדליות זהב בגלישה במורד ובמסלול משולב, ובמדליית ארד בסלאלום ענק.
הילדה גרג זכתה במדליית זהב בסלאלום ובמדליית ארד במסלול משולב, ומרטינה ארטל זכתה במדליית כסף במסלול משולב.
בלוז' זכו הגרמנים ב-5 מדליות, בהן כל שלוש מדליות הזהב האפשריות.
גאורג האקל זכה בתואר האולימפי בפעם השלישית ברציפות, ובמדליית הארד זכה ינס מילר, שהיה האלוף האולימפי 10 שנים קודם לכן, כשהתחרה מטעם גרמניה המזרחית.
שטפן קראוסה ויאן בהרנדט השיבו לעצמם את התואר האולימפי בזוגות, וזכו במדליה אולימפית רביעית ברציפות.
זילקה קראוסהאר זכתה בתואר לנשים, וסגניתה הייתה ברברה נידרנהובר.
המחליקות המהירות מגרמניה זכו ב-6 מדליות.
גונדה נימן-שטירנמן השיבה לעצמה את התואר במרוץ ל-3000 מטר, וזכתה במדליות כסף במרוצים ל-1500 ול-5000 מטר.
קלאודיה פכשטיין שמרה על תוארה במרוץ ל-5000 מטר, עם שיא עולם חדש (6:59.61 דקות), ואף זכתה במדליית כסף במרוץ ל-3000 מטר.
מחליקה שלישית, אני פוסטמה, זכתה במדליית ארד במרוץ ל-3000 מטר, והשלימה שלישייה גרמנית על הפודיום במרוץ זה.
בביאתלון זכו הגרמנים בחמש מדליות.
שתי נבחרות השליחים זכו במדליות הזהב, ושתי ביאתלטיות זכו גם במדליות אישיות: אושי דיזל במדליית כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ, וקטרין אפל במדליית ארד במרוץ ל-7.5 ק"מ.
גולשת השלג ניקולה תוסט זכתה במדליית זהב בהאפפייפ והיידי רנות זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק.
רביעיית גולשי מזחלות גרמנית זכתה במדליית זהב, וכריסטוף לנגן ומרכוס צימרמן זכו גם במדליית ארד במקצה הזוגות.
טטיאנה מיטרמאייר זכתה במדליית כסף בסקי חופשי, נבחרת הגברים בקפיצות סקי זכתה אף היא במדליית כסף, ומנדי וצל ואינגו שטויר זכו במדליית ארד בהחלקה אמנותית, המדליה הראשונה בענף זה מאז איחוד גרמניה.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) הייתה המוצלחת ביותר בתולדות גרמניה, עם 36 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
היא דורגה במקום השני בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה.
הענף הבולט ביותר היה הביאתלון, עם 9 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
נבחרת הנשים זכתה במדליית זהב במרוץ השליחות, ושלוש מהחברות בה זכו גם במדליות אישיות: קטי וילהלם זכתה במדליית זהב במרוץ ל-7.5 ק"מ ובמדליית כסף במרוץ המרדף ל-10 ק"מ, אנדראה הנקל זכתה במדליית זהב במרוץ ל-15 ק"מ, ואושי דיזל זכתה במדליית כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ.
נבחרת השליחים הגרמנים זכתה במדליית כסף, וגם כאן זכו שלושה ביאתלטים במדליות אישיות: סוון פישר זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ, פרנק לוק זכה במדליית כסף במרוץ ל-20 ק"מ, וריקו גרוס זכה במדליית ארד במרוץ המרדף ל-12.5 ק"מ.
בהחלקה מהירה זכו הגרמנים ב-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
קלאודיה פכשטיין זכתה בפעם השלישית ברציפות במרוץ ל-5000 מטר, ובדומה לנאגנו, גם הפעם קבעה שיא עולם חדש - 6:46.91 דקות.
אני פרייזינגר קבעה אף היא שיא עולם, במרוץ ל-1500 מטר, 1:54.02 דקות.
זאבינה פלקר זכתה במדליות כסף במרוצים ל-1000 ול-1500 מטר, ובמדליית ארד במרוץ ל-500 מטר, ומוניק גרברכט-אנפלדט זכתה במדליית כסף במרוץ ל-500 מטר.
אצל הגברים זכה ינס בודן במדליית ארד במרוץ ל-5000 מטר.
בלוז' זכו הגרמנים ב-5 מדליות.
במקצה הנשים תפסו גרמניות את שלושת המקומות הראשונים: זילקה אוטו זכתה בזהב, ברברה נידרנהובר זכתה במדליית כסף שנייה ברציפות, וזילקה קרוסהאר איבדה את תוארה וזכתה במדליית ארד.
בתחרות הזוגות זכו פטריק לייטנר ואלכסנדר רש במדליית הזהב.
גאורג האקל איבד את תוארו לאחר שלוש זכיות ברציפות, והסתפק במדליית הכסף, שהייתה המדליה האולימפית החמישית ברציפות.
גולשי המזחלות כריסטוף לנגן ומרכוס צימרמן זכו במדליית זהב, וכך גם רביעיית הגולשים.
בתחרות הזוגות לנשים זכו סנדרה קיריאסיס ואולריקה הולצנר במדליית כסף, ובמדליות ארד זכו ניקול הרשמן וסוזי ארדמן, שעשתה הסבה מלוז'.
נבחרת השליחות בסקי למרחקים זכתה במדליית זהב ראשונה בענף זה.
אווי זאכנבאכר זכתה גם במדליית כסף בספרינט, וויולה באואר זכתה במדליית ארד במרוץ המרדף.
פטר שליקנרידר זכה במדליית כסף בספרינט, ונבחרת השליחים זכתה במדליית ארד.
נבחרת קפיצות הסקי זכתה במדליית זהב, ואחד מחבריה, סוון האנאוולד, זכה גם במדליית כסף בקפיצה מגבעה רגילה.
בסקי נורדי משולב, זכתה הנבחרת הגרמנית במדליית כסף, ואחד מחבריה, רוני אקרמן, זכה גם במדליית כסף בספרינט.
מרטינה ארטל הייתה גולשת הסקי האלפיני היחידה שזכתה במדליה במשחקים אלו, מדליית ארד במסלול המשולב.
באולימפיאדת טורינו (2006) ירדו מעט הישגיה של גרמניה, ל-29 מדליות, מהן 11 מדליות זהב, אך היא שבה ותפסה את המקום הראשון בטבלת המדליות.
הביאתלטים זכו ב-11 מדליות, מהן 5 מדליות זהב.
נבחרת השליחים זכתה במדליית זהב, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות: מיכאל גרייס זכה במדליות זהב במרוצים ל-15 ול-20 ק"מ, וסוון פישר זכה במדליית זהב במרוץ ל-10 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ המרדף ל-12.5 ק"מ.
נבחרת השליחות זכתה במדליית כסף, ושלוש מהחברות בה זכו אף הן במדליות אישיות: קטי וילהלם זכתה במדליית זהב במרוץ המרדף ל-10 ק"מ ובמדליית כסף במרוץ ל-12.5 ק"מ.
מרטינה גלגוב זכתה במדליות כסף במרוץ ל-15 ק"מ ובמרוץ המרדף ל-10 ק"מ, ואושי דיזל זכתה במדליית ארד במרוץ ל-12.5 ק"מ.
גולשי המזחלות זכו בכל שלוש מדליות הזהב האפשריות: אנדרה לאנגה וקווין קוסקה זכו במקצה הזוגות, והיו שותפים גם לזכייה במקצה הרביעיות.
סנדרה קיריאסיס ואניה שניידרהיינצה ניצחו במקצה הזוגות לנשים.
בלוז' שוב תפסו גרמניות את שלושת המקומות הראשונים: זילקה אוטו שמרה על תוארה, זילקה קראוסהאר זכתה במדליית כסף, וטטיאנה היפנר זכתה במדליית ארד.
בתחרות הזוגות זכו אנדרה פלורשיץ וטורסטן ווסטליך במדליית כסף.
בסקי נורדי משולב, זכה גאורג הטיך בשלוש מדליות: מדליות זהב במקצה ל-15 ק"מ, מדליית כסף עם נבחרת השליחים הגרמנית, ומדליית ארד במקצה הספרינט ל-7.5 ק"מ.
נבחרת השליחות הגרמנית בהחלקה מהירה זכתה במדליית הזהב, אך האלופות האולימפיות מסולט לייק סיטי איבדו את תואריהן: קלאודיה פכשטיין זכתה במדליית כסף במרוץ ל-5000 מטר, ואני פרייזינגר זכתה במדליית ארד במרוץ ל-1000 מטר.
בכך, הגיעה פכשטיין למאזן של תשע מדליות בחמש אולימפיאדות.
נבחרות השליחים והשליחות בסקי למרחקים זכו שתיהן במדליות כסף.
קלאודיה נישטאד זכתה גם במדליית כסף בספרינט, וטוביאס אנגרר זכה גם במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ.
גולשת השלג אמלי קובר זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק מקביל.
באולימפיאדת ונקובר (2010) זכו הגרמנים ב-30 מדליות, מהן 10 מדליות זהב, ודורגו במקום השני בטבלת המדליות, אחרי המארחת, קנדה.
בניגוד לעבר, לא היה ענף דומיננטי במיוחד, והמדליות התחלקו על פני עשרה ענפים.
בסקי אלפיני, זכו שתי גולשות גרמניות בשלוש מדליות זהב: מריה ריש זכתה במדליות זהב בסלאלום ובמסלול הסופר משולב, וויקטוריה רבנסבורג זכתה במדליית זהב בסלאלום ענק.
הביאתלטיות זכו בחמש מדליות: מגדלנה נוינר זכתה במדליות זהב במרוצים ל-10 ו-12.5 ק"מ, ובמדליית כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ, וסימונה האוסוולד זכתה במדליות ארד במרוץ ל-12.5 ק"מ, ועם נבחרת השליחות.
בלוז', זכתה טטיאנה היפנר במדליית זהב ונטלי גייזנברגר זכתה במדליית ארד.
במקצה היחידים זכו שני גרמנים במקומות הראשונים, פליקס לוך ודוד מלר.
פטריק לייטנר ואלכסנדר רש זכו במדליית ארד במקצה הזוגות.
בסקי למרחקים זכו הגרמנים בחמש מדליות, מהן מדליית זהב אחת.
אווי זאכנבאכר-שטהלה וקלאודיה נישטאד זכו במדליית זהב במרוץ הספרינט הקבוצתי, וזכו גם במדליית כסף עם נבחרת השליחות.
אקסל טייכמן זכה במדליות כסף במרוץ ל-50 ק"מ, במרוץ הספרינט הקבוצתי, יחד עם טים טשארנקה.
טוביאס אנגרר זכה במדליית כסף נוספת, במרוץ המרדף ל-30 ק"מ.
המחליקות המהירות הגרמניות זכו בארבע מדליות.
נבחרת השליחות זכתה במדליית זהב, שטפני בקרט זכתה גם במדליות כסף במרוץ ל-3000 ו-5000 מטר, וג'ני וולף זכתה במדליית כסף במרוץ ל-500 מטר.
במזחלות, שמרו אנדרה לאנגה וקווין קוסקה על תוארם במקצה הזוגות, וסגניהם היו תומאס פלורשיץ וריכרד אדיי.
לאנגה וקוסקה זכו גם במדליית כסף בתחרות לרביעיות.
שתי גולשות סקלטון זכו במדליות ראשונות בענף זה - קרסטין שימקוביאק זכתה במדליית כסף, ואניה הובר זכתה במדליית ארד.
הנבחרת הגרמנית בקפיצות סקי זכתה במדליית כסף, ונבחרת הסקי הנורדי המשולב זכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) הצטמצמו הישגי המשלחת הגרמנית ל-19 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, ההישג הנמוך ביותר מאז איחוד גרמניה.
המשלחת דורגה במקום השישי, הנמוך ביותר מזה 82 שנה.
הענף הבולט ביותר היה הלוז', עם 5 מדליות, מהן כל 4 מדליות הזהב האפשריות.
במקצה הנשים ניצחה נטלי גיזנברגר, וטטיאנה היפנר זכתה במדליית הכסף.
במקצה הגברים ניצח פליקס לוך ובמקצה הזוגות ניצחו טוביאס ונדל וטוביאס ארטל.
כל ארבעת זוכי מדליות הזהב שיתפו פעולה בתחרות הקבוצתית, שגם בה זכו במדליית זהב.
בקפיצות סקי זכו נבחרת הגברים וקרינה פוגט במדליות זהב.
גולשת הסקי האלפיני מריה הפל-ריש זכתה במדליית זהב במסלול המשולב ובמדליית כסף בסופר G, וויקטוריה רבנסבורג זכתה במדליית ארד בסלאלום ענק.
הנבחרת הגרמנית בסקי נורדי משולב זכתה במדליית כסף, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות: אריק פרנצל זכה במדליית זהב בגבעה רגילה ופביאן ריסלה זכה במדליית ארד בגבעה גבוהה.
הביאתלט אריק לסר זכה בשתי מדליות כסף, במרוץ ל-20 ק"מ, ובמרוץ השליחים.
גולשות השלג אנקה קרסטנס ואמלי קובר זכו במדליות הכסף והארד בסלאלום המקביל.
המחליקים האמנותיים אליונה סבצ'נקו ורובין שלוקובי זכו במדליית ארד, וכך גם נבחרת השליחות בסקי למרחקים.
אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) הייתה המוצלחת ביותר בתולדות גרמניה והיא זכתה ב-31 מדליות מהן 14 זהב.
הספורטאים המצליחים ביותר היו הביאתלטית לאורה דאלמאייר שזכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית ארד אחת, כולן אישיות ומתחרה הסקי הנורדי אריק פרנצל שזכה במדליית זהב אישית, במדליית ארד אישית ובמדליית זהב קבוצתית.
גרמניה המערבית השתתפה בכל המשחקים האולימפיים שנערכו בין 1968 ל-1988, למעט אולימפיאדת מוסקבה (1980), אז הצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
עד מלחמת העולם השנייה הייתה גרמניה מאוחדת, ויוצגה בידי משלחת אחת.
לאחר חלוקת גרמניה והקמתן של גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית ב-1949, סירב הוועד האולימפי הבינלאומי להכיר בוועד האולימפי של גרמניה המזרחית ודרש כי שתי המדינות ייוצגו במשלחת משותפת.
הספורטאים המערב-גרמנים הגיעו להישגים גבוהים באולימפיאדות בהם השתתפו, ובכולן דורגה גרמניה המערבית בין 8 המדינות הראשונות בטבלת המדליות.
בסך הכל צברה גרמניה המערבית 204 מדליות, מהן 56 מדליות זהב, וערב אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא מדורגת במקום ה-21 בטבלת המדליות של כל הזמנים.
הענפים בהם בלטה במיוחד היו אתלטיקה (43 מדליות, מהן 12 מדליות זהב), רכיבה (25 מדליות, מהן 11 מדליות זהב; הישג המקנה לגרמניה המערבית את המקום השישי בטבלת המדליות של כל הזמנים, אחרי גרמניה המאוחדת, שוודיה, צרפת, ארצות הברית ובריטניה), וסיף (14 מדליות, מהן 7 מדליות זהב).
גם במשחקי החורף השתתפה גרמניה המערבית בין 1968 ל-1988. במשחקים אלה צברה 39 מדליות, מהן 11 מדליות זהב.
הענף הבולט ביותר היה סקי אלפיני, עם 9 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בכל האולימפיאדות בהן השתתפו הן גרמניה המערבית והן גרמניה המזרחית, הגיעה דווקא האחרונה, הקטנה יותר, להישגים גבוהים יותר.
מאוחר יותר התברר כי בקרב הספורטאים המזרח-גרמנים נעשה שימוש נרחב ומאורגן בסטרואידים אנאבוליים.
גרמניה המערבית אירחה פעם אחת את המשחקים האולימפיים, באולימפיאדת מינכן (1972).
שתי ערים מערב-גרמניות הגישו את מועמדותן לארח את אולימפיאדת החורף, אך לא נבחרו.
גרמיש-פרטנקירכן, שאירחה את המשחקים האולימפיים ב-1936, הגישה את מועמדותה לארח את אולימפיאדת החורף של 1960, אך דורגה במקום השלישי, אחרי סקוו ואלי ואינסברוק.
ברכטסגדן הגישה את מועמדות לארח את המשחקים של 1992, אך דורגה במקום השביעי והאחרון, אחרי אלברוויל, סופיה, פאלון, לילהאמר, קורטינה ד'אמפצו ואנקורג'.
ב-1949 הוקמה גרמניה המערבית, וחודשים ספורים מאוחר יותר הוקם בה ועד אולימפי.
ב-1951 הוקם ועד אולימפי גם בגרמניה המזרחית, אך הוועד האולימפי הבינלאומי לא הכיר בו, ודרש ששתי המדינות ישלחו משלחת אחת לאולימפיאדת הלסינקי.
גרמניה המזרחית סירבה, וגרמניה המערבית השתתפה לבדה, תחת השם "גרמניה".
נוסף למשלחת המערב-גרמנית, השתתפה באותם משחקים גם משלחת נפרדת מחבל הסאר, שהיה אז חבל אוטונומי בשליטת צרפת.
לפני אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הכיר הוועד האולימפי הבינלאומי בוועד האולימפי של גרמניה המזרחית, ושתי המדינות יוצגו בידי משלחות נפרדות.
גרמניה המערבית השיגה 26 מדליות, מהן 5 מזהב, והיא דורגה במקום השמיני בטבלת המדליות.
מבחינת מספר המדליות הכולל, דורגה במקום הרביעי.
באתלטיקה זכו המערב-גרמנים ב-8 מדליות.
במדליית הזהב היחידה זכתה אינגריד בקר, בקרב חמש.
בתחרות המקבילה לגברים, קרב עשר, זכה האנס-יואכים ואלדה במדליית כסף, וקורט בנדלין זכה במדליית ארד.
ליזל וסטרמן זכתה במדליית כסף בזריקת דיסקוס, קלאוס שיפרובסקי זכה במדליית כסף בקפיצה במוט, ובמדליית כסף נוספת זכה גרהרד הניגה, בריצת 400 מטר משוכות.
הניגה היה שותף גם לזכייתה של נבחרת השליחים המערב-גרמנית במדליית ארד בריצת 400X4 מטר.
במדליית ארד נוספת זכה בודו טימלר, בריצת 1500 מטר.
הקיאקיסטיות רוזוויתה אסר ואנמריה צימרמן זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-500 מטר, רנטה ברוייר זכתה במדליית כסף במקצה היחידות.
חותר הקאנו דטלף לווה זכה במדליית כסף במקצה ל-1,000 מטר.
נבחרת הדרסאז' המערב גרמנית זכתה במדליית הזהב, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות, יוזף נקרמן בכסף וריינר קלימקה בארד.
בקפיצות, זכתה הנבחרת המערב-גרמנית במדליית ארד.
הקלע ברנד קלינגנר זכה במדליית זהב בירי משלושה מצבים, היינץ מרטך זכה במדליית כסף בירי באקדח, וקונרד וירנהיר זכה במדליית ארד בסקיט.
במדליית הזהב החמישית זכתה שמיניית החותרים המערב-גרמנית.
חותר נוסף, יוכן מייסנר, זכה במדליית כסף.
שייטי ההולנדי המעופף אולריך ליבור ופטר נאומן זכו במדליית כסף, וכך גם נבחרת רוכבי האופניים במרוץ המרדף הקבוצתי.
בשחייה, זכה מיכאל הולטהאוס במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, ונבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב זכתה אף היא במדליית ארד.
במדליות ארד נוספות זכו המתאגרף גינתר מאייר והמתאבק וילפריד דיטריך, לו הייתה זו מדליה אולימפית חמישית בארבע אולימפיאדות.
נבחרת ההוקי שדה סיימה במקום הרביעי, לאחר הפסידה בחצי הגמר 1-0 לפקיסטן, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה 2-1 לנבחרת הודו.
ב-1972 אירחה גרמניה המערבית את המשחקים האולימפיים, במינכן.
36 שנים לאחר אולימפיאדת ברלין (1936), הזכורה לשמצה בשל התעמולה הנאצית שליוותה אותה, שאפה גרמניה המערבית להראות לעולם את "גרמניה האחרת", והסיסמה שנבחרה למשחקים הייתה "המשחקים השמחים".
על אף שאיפה זו, זכורה אולימפיאדה זו בשל טבח הספורטאים, שבו נרצחו 11 ספורטאים ישראלים בידי מחבלים מארגון "ספטמבר השחור".
מבחינה ספורטיבית, הגיעה גרמניה המערבית להישגים נאים.
ספורטאיה זכו ב-40 מדליות, מהן 13 מדליות זהב, שהקנו לה את המקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות, ארצות הברית וגרמניה המזרחית.
האתלטיקה הייתה הענף המצליח ביותר, עם 11 מדליות, מהן 6 מדליות זהב.
אולריקה מייפארת בת ה-16 השוותה את שיא העולם בקפיצה לגובה (1.92 מטר), והייתה לאלופה האולימפית הצעירה אי פעם בענף האתלטיקה.
היידה רוזנדהל זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק ובמדליית זהב נוספת עם נבחרת השליחות בריצת 100X4 מטר, וכן זכתה במדליית כסף בקרב חמש.
הילדגרד פאלק קבעה שיא אולימפי בריצת 800 מטר (1:58.55 דקות) וזכתה במדליית ארד במרוץ השליחות ל-400X4 מטר.
חברתה לנבחרת, ריטה וילדן, זכתה גם במדליית כסף בריצת 400 מטר.
אצל הגברים, קבע קלאוס וולפרמן שיא אולימפי חדש בהטלת כידון (90.48 מטר), ברנד קננברג זכה במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ, האנס באומגרטנר זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ונבחרת השליחים בריצת 100X4 מטר זכתה במדליית ארד.
ברכיבה, זכתה נבחרת הקפיצות במדליית זהב.
נבחרת הדרסאז' זכתה במדליית כסף, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות: ליזלוט ליזנהוף זכתה במדליית זהב, והייתה לאישה הראשונה שרושמת הישג זה, בענף שבו מתחרים גברים ונשים יחדיו, ויוזף נקרמן זכה במדליית ארד.
נבחרת האיוונטינג זכתה אף היא במדליית ארד.
המתאגרף דיטר קוטיש זכה במדליית זהב, ופטר הוסיג זכה במדליית ארד.
במרוץ אופני מסלול זכתה נבחרת גרמניה המערבית במדליית הזהב במרוץ המרדף, ובתחרות היחידים זכה האנס לוץ במדליית ארד.
בחתירה נרשם מאזן דומה: רביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית זהב, ורביעיית החותרים ללא הגאי זכתה במדליית ארד.
במדליית זהב נוספת זכה הקלע קונרד וירנהיר, בסקיט.
חותרי הקאנו והקיאק זכו בחמש מדליות, אך איש מהם לא זכה במדליית זהב.
עיקר ההישגים הגיעו בתחרויות הסלאלום.
במקצה הקיאקים לנשים זכתה גיזלה גרוטהאוס במדליית כסף, ומגדלנה וונדרליך זכתה במדליית ארד.
במקצה הקאנו ליחידים זכה ריינהולד קאודר במדליית כסף, ובמקצה הקאנו לזוגות זכו וילהלם באואס והאנס-אוטו שומכר במדליית כסף.
במים שטוחים, זכה חותר הקאנו דטלף לווה במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטר.
בשחייה זכו המערב-גרמנים בארבע מדליות, אך גם כאן, אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב.
נבחרת השליחים במשחה ל-200X4 מטר חופשי זכתה במדליית כסף, ואחד החברים בה, ורנר לאמפה, זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
נבחרות השליחות ל-100X4 מטר חופשי ול-100X4 מטר מעורב זכו שתיהן במדליות ארד.
הג'ודוקא קלאוס גלאהן זכה במדליית כסף, ופאול בארת זכה במדליית ארד.
בהיאבקות נרשם מאזן דומה: האנס-יורגן פייל זכה במדליית כסף, ואדולף זגר זכה במדליית ארד.
מרים המשקולות רודולף מאנג זכה במדליית כסף, ובשיט זכו שייטי ההולנדי המעופף אולריך ליבור ופטר נאומן במדליית ארד, וכך גם שייטי הסטאר וילהלם קוויידה וקרסטן מאייר.
נבחרת ההוקי שדה זכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה בחצי הגמר 0-3 על הולנד, ובמשחק הגמר ניצחה 0-1 את האלופה היוצאת, פקיסטן.
נבחרת הכדורמים דורגה במקום הרביעי בבית הגמר, אחרי נבחרותיהן של ברית המועצות, הונגריה וארצות הברית.
נבחרת הכדורגל סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם, אך בבית רבע הגמר סיימה במאזן של תיקו ושני הפסדים, והודחה.
נבחרת הכדוריד סיימה במקום השישי.
גם מחוץ לגבולותיה, שמרה גרמניה המערבית על הישגים גבוהים.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכו ספורטאיה ב-39 מדליות, מהן 10 מדליות זהב, ושוב דורגה במקום הרביעי.
אחרי ברית המועצות, גרמניה המזרחית וארצות הברית.
באתלטיקה זכו המערב-גרמנים ב-9 מדליות.
האתלטית היחידה שזכתה במדליית זהב הייתה אנגרט ריכטר, שניצחה בריצת 100 מטר.
ריכטר זכתה גם במדליות כסף בריצת 200 מטר ובריצת 100X4 מטר.
חברתה לנבחרת השליחות אינגה הלטן זכתה גם במדליית ארד בריצת 100 מטר.
מריון בקר זכתה במדליית כסף בהטלת כידון וגידו קרטשמר זכה במדליית כסף בקרב עשר.
פאול-היינץ ולמן זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר, קלאוס-פטר הילדנברנד זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר, ובמדליית ארד נוספת זכו השליחים בריצת 400X4 מטר.
ברכיבה, זכתה נבחרת הדרסאז' במדליית הזהב, ובתחרות היחידים זכה הארי בולדט במדליית כסף וריינר קלימקה במדליית ארד נבחרת הקפיצות זכתה במדליית כסף, ואלווין שוקמהלה זכה גם במדליית זהב.
נבחרת האיוונטינג זכתה אף היא במדליית כסף, וקארל שולץ זכה גם במדליית ארד.
בסיף, זכתה נבחרת הרומח במדליית זהב ונבחרת הדקר במדליית כסף.
סייפי הדקר אלכסנדר פוש והאנס-יורגן הן זכו במדליות הזהב והכסף בתחרויות היחידים.
האחים השייטים ירג ואקרט דיש זכו במדליית הזהב בדגם ההולנדי המעופף, ופרנק היבנר והארו בודה זכו במדליית הזהב בדגם 470. שייטי הטורנדו ירג שפנגלר וירג שמאל זכו במדליית ארד.
רוכב האופניים גרגור בראון זכה בשתי מדליות זהב, במרוצי המרדף האישי והקבוצתי.
הקלע קארלהיינץ סמישק זכה במדליית זהב בירי בשכיבה, אולריך לינד היה סגנו, ואילו ורנר זייבולד זכה במדליית ארד בירי בשלושה מצבים.
החותר פטר-מיכאל קולבה זכה במדליית כסף, ושלושה צוותי חותרים זכו במדליות ארד: הצמד פטר ואן רויה ותומאס שטראוס, הצמד אדית אקבאואר ותיאה איינדר, ורביעיית החותרים עם הגאי.
הג'ודוקא גינתר נויירייתר זכה במדליית כסף, והמתאבקים קארל-היינץ הלבינג ואדולף זגר זכו במדליות ארד.
עבור זגר, הייתה זו מדליית ארד שנייה ברציפות.
השחיין פטר נוקה זכה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה השליחים ל-100X4 מטר מעורב.
המתעמל אברהארד גינגר זכה במדליית ארד בתרגיל המתח ובמדליית ארד נוספת זכה המתאגרף ריינהרד סקריצק.
נבחרת הגברים בכדוריד סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה 21-18 לנבחרת פולין במשחק על מדליית הארד.
נבחרת ההוקי שדה איבדה את תוארה וסיימה במקום החמישי, ונבחרת הכדורמים דורגה במקום השישי.
גרמניה המערבית הצטרפה לחרם האמריקני על אולימפיאדת מוסקבה (1980) ולא נטלה בה חלק.
היא שבה והשתתפה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), ובה הגיעה להישגים הגבוהים בתולדותיה: 59 מדליות, מהן 17 מזהב, שהקנו לה את המקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית ורומניה (במספר המדליות הכולל אף עברה את רומניה).
עם זאת, להישג זה הגיעה בהיעדרן של מרבית מדינות הגוש המזרחי, ובפרט ברית המועצות וגרמניה המזרחית, שהחרימו את המשחקים.
המדליות הושגו ב-17 ענפים שונים.
באתלטיקה, זכו המערב-גרמנים ב-11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
דיטמר מגנבורג ניצח בקפיצה לגובה, ורולף דנברג ניצח בזריקת דיסקוס.
ביידוי פטיש זכה קארל-האנס ריהם במדליית הכסף, וקלאוס פלוגהואס בארד.
גם בקרב עשר עמדו שני מערב-גרמנים על הפודיום: יורגן הינגסן זכה בכסף, וזינגפריד ונץ זכה בארד.
הראלד שמיד זכה אף הוא במדליית ארד, בריצת 400 מטר משוכות.
אולריקה מייפארת זכתה במדליית הזהב בקפיצה לגובה, 12 שנים לאחר שעשתה זאת באולימפיאדת מינכן.
קלאודיה לוש זכתה אף היא במדליית זהב, בהדיפת כדור ברזל.
זאבינה אוורטס זכתה במדליית ארד בקרב שבע, וגם נבחרת השליחות בריצת 100X4 מטר זכתה במדליית ארד.
גם בשחייה זכו המערב-גרמנים ב-11 מדליות.
מיכאל גרוס קבע שני שיאי עולם במשחקים אלה, 1:47.44 דקות ב-200 מטר חופשי ו-53.08 שניות ב-100 מטר פרפר.
בנוסף, זכה במדליות כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי.
במשחה השליחים הגיעו המערב-גרמנים 4 מאיות השנייה אחרי המנצחים האמריקנים, והתוצאה שהשיגו הייתה טובה משיא העולם שהיה תקף לפני המשחה.
אחד השחיינים שהתחרה לצדו של גרוס במשחה השליחים, תומאס פאהרנר, זכה גם במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
שטפן פפייפר זכה אף הוא במדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי.
במשחה השליחות ל-100X4 מטר מעורב זכו המערב-גרמניות במדליית כסף, ובמשחה ל-100X4 מטר חופשי זכו במדליית ארד.
קארין זייק, שהשתתפה בשני המשחים, זכתה גם במדליית ארד ב-100 מטר פרפר, ואינה ביירמן, שהשתתפה במשחה המעורב, זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר.
שחיינית נוספת, פטרה צינדלר, זכתה במדליית ארד ב-400 מטר מעורב אישי.
נבחרת סייפות הרומח זכתה במדליית זהב, וקורנליה האניש זכתה גם במדליית כסף.
סייפי הדקר זכו אף הם במדליית זהב, וסייף הרומח מתיאס בהר זכה בשתי מדליות כסף, אישית וקבוצתית.
ברכיבה, זכתה נבחרת הדרסאז' במדליית זהב, וריינר קלימקה זכה גם במדליית זהב אישית.
נבחרות האיוונטינג והקפיצות זכו במדליות ארד.
שני מרימי משקולות זכו במדליות זהב, קארל-היינץ רדשינסקי ורולף מילזר, ומרים משקולות שלישי, מנפרד נרלינגר, זכה במדליית ארד.
רוכב האופניים פרדי שמידטקה זכה במדליית זהב במרוץ נגד השעון.
רולף גלץ זכה במדליית כסף במרוץ המרדף האישי ובמדליית ארד במרוץ הקבוצתי, ואווה מסרשמידט זכה במדליית כסף במרוץ הנקודות.
במרוץ אופני כביש זכתה זנדרה שומכר במדליית ארד.
המתאבק פסקוואלה פסארלי זכה במדליית זהב, ושניים נוספים זכו במדליות כסף, מרטין קנוספ ומרכוס שרר.
רביעיית החותרים המערב-גרמנית זכתה במדליית זהב, פטר-מיכאל קולבה זכה במדליית כסף במקצה היחידים, ואלן בקר ואיריס פלקנר זכו במדליית ארד במקצה הזוגות לנשים.
חותר הקאנו אולריך אייקה זכה במדליית זהב במקצה ל-1,000 מטר.
הקיאקיסטית ברברה שיטפלץ זכתה במדליית כסף במקצה היחידות ל-500 מטר ובמדליית ארד במקצה הזוגות ל-1,000 מטר, יחד עם יוזפה אידם.
בג'ודו, זכה פרנק וינקה במדליית זהב, ובמדליות ארד זכו ארתור שנאבל וגינתר נויירויתר.
הקלעית אולריקה הולמר זכתה במדליית כסף בירי בשלושה מצבים, וכך גם שייטי הסטאר יואכים גריזה ומיכאל מרקור.
המתעמלת האמנותית רגינה ובר זכתה במדליית ארד, ובמדליית ארד נוספת זכה המתאגרף מנפרד צילונקה.
שתי נבחרות ההוקי שדה זכו במדליות כסף.
הגברים גברו בחצי הגמר 0-1 על נבחרת בריטניה, והפסידו בגמר 2-1 לפקיסטן, והנשים דורגו במקום השני בבית בן שש נבחרות, אחרי הולנד.
נבחרת הגברים בכדוריד זכתה אף היא במדליית כסף, אחרי הפסד 18-17 ליוגוסלביה במשחק הגמר.
הנשים דורגו במקום הרביעי בבית בן שש נבחרות, אחרי נבחרות יוגוסלביה, קוריאה הדרומית וסין.
נבחרת הכדורמים זכתה במדליית הארד, לאחר שדורגה שלישית בבית הגמר, אחרי נבחרות יוגוסלביה וארצות הברית.
נבחרת הכדורגל הודחה ברבע הגמר לאחר שהפסידה 5-2 ליוגוסלביה.
נבחרת הנשים בכדורעף דורגה במקום השישי, ונבחרת הגברים בכדורסל דורגה במקום השמיני.
אולימפיאדת סיאול (1988) הייתה האחרונה בה השתתפה גרמניה המערבית, שכן ב-1990 שבה והתאחדה עם גרמניה המזרחית.
הישגיה פחתו לעומת לוס אנג'לס, אך עדיין היו גבוהים: 40 מדליות, מהן 11 מזהב, שהקנו לה את המקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות, גרמניה המזרחית, ארצות הברית והמארחת קוריאה הדרומית.
הסייפים זכו ב-7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בתחרויות הרומח לנשים, הייתה השליטה המערב-גרמנית מוחלטת: הנבחרת זכתה במדליית זהב, ובתחרויות היחידות דורגו מערב-גרמניות בשלושת המקומות הראשונים: אניה פיכטל, זאבינה באו וציטה-אווה פונקנהאוזר.
ארנד שמיט זכה במדליית זהב בדקר ובמדליית כסף עם נבחרת הדקר, ובמדליות כסף נוספות זכו נבחרות הגברים ברומח ובחרב.
כל שלוש נבחרות הרכיבה זכו במדליות זהב.
חבר נבחרת הדרסאז' ריינר קימקה השלים בכך מאזן של 8 מדליות אולימפיות, מאז 1964. חברתו לנבחרת, ניקול אופהוף, זכתה גם במדליית זהב אישית, וקרסטן הוק זכה במדליית ארד בתחרות הקפיצות ליחידים.
שמיניית החותרים המערב-גרמנית זכתה במדליית זהב, רביעיית החותרים ללא הגאי זכתה במדליית ארד, ופטר-מיכאל קולבה זכה בפעם השלישית, והשנייה ברציפות, במדליית כסף במקצה היחידים.
הקלעית סילביה שפרבר זכתה במדליית זהב בירי משלושה מצבים ובמדליית כסף בירי ברובה אוויר.
בתחרות הרובה אוויר לגברים זכה יוהאן רידרר במדליית ארד.
בתחרויות השחייה, זכה מיכאל גרוס במדליית הזהב במשחה ל-200 מטר פרפר, עם שיא אולימפי חדש (1:56.94 דקות).
הוא גם זכה במדליית ארד עם הנבחרת המערב-גרמנית במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי.
שחיין נוסף, שטפן פפייפר, זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי.
הטניסאית שטפי גראף זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על הארגנטינאית גבריאלה סבטיני.
בטורניר הזוגות זכתה גראף במדליית ארד, יחד עם קלאודיה קוהדה-קילש, לאחר שהפסידו בחצי הגמר לצמד הצ'כוסלובקי יאנה נובוטנה והלנה סוקובה.
באתלטיקה זכו המערב-גרמנים בארבע מדליות, אך לראשונה בהיסטוריה, אף לא במדליית זהב אחת.
דיטר באומן זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר, רולף דנברג איבד את תוארו בזריקת דיסקוס וזכה במדליית ארד, קלאודיה צאקייביץ זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות, ובמדליית ארד נוספת זכו השליחים בריצת 400X4 מטר.
במרוץ אופני הכביש זכה ברנד גרנה במדליית הכסף, וכריסטיאן הן זכה בארד.
במרוץ המקביל לנשים זכתה יוטה ניהאוס במדליית כסף.
רוכב אופניים נוסף, רוברט לכנר, זכה במדליית ארד במרוץ אופני מסלול נגד השעון.
הג'ודוקא פרנק וינקה איבד את תוארו מלוס אנג'לס, וזכה במדליית כסף.
במדליית כסף נוספת זכה מארק מלינג.
מרים המשקולות מנפרד נרלינגר שיפר את הישגו מלוס אנג'לס וזכה במדליית כסף.
פטר אימסברגר ומרטין צאווייה זכו במדליות ארד.
המתאבק גרהרד הימל זכה במדליית כסף, והמתאגרף ריינר גיס זכה במדליית ארד.
נבחרת הגברים בהוקי שדה שוב זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 1-2 על הולנד, והפסידה לבריטניה 3-1 בגמר.
נבחרת הכדורגל, בשורותיה שיחק יורגן קלינסמן, זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה לנבחרת ברזיל 3-2 בבעיטות הכרעה בחצי הגמר, והביסה את איטליה 0-3 במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הכדורמים סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 14-10 ליוגוסלביה, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה 14-13 לברית המועצות.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) שבה והשתתפה גרמניה כמדינה אחת בעלת משלחת אחת.
אולימפיאדת החורף הראשונה אליה שלחה גרמניה המערבית משלחת נפרדת הייתה אולימפיאדת גרנובל (1968).
המשלחת צברה 7 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, ודורגה במקום השמיני בטבלת המדליות.
פרנץ קלר זכה במדליית הזהב בסקי נורדי משולב, והמחליק המהיר ארהרד קלר זכה במדליית זהב במקצה ל-500 מטר.
גולשת הלוז' כריסטה שמוק זכתה במדליית כסף, ובמדליית הארד זכתה אנגליקה דינהאופט.
במקצה הזוגות זכו וולפגנג וינקל ופריץ נאכמן במדליית ארד.
גולשי המזחלות הורסט פלות ופפי באדר זכו במדליית כסף, וצמד המחליקים האמנותיים וולפגנג דאנה ומרגוט גלוקסהובר זכה במדליית ארד.
באולימפיאדת סאפורו (1972) זכו המערב-גרמנים בחמש מדליות, מהן שלוש מדליות זהב, והם דורגו במקום השישי בטבלת המדליות.
ארהרד קלר שמר על תוארו בהחלקה מהירה ל-500 מטר, עם שיא אולימפי חדש (39.44 שניות).
מוניקה פפלוג קבעה שיא אולימפי במקצה הנשים ל-1,000 מטר (1:31.40 דקות).
שני צמדים גרמנים זכו במקומות הראשונים בתחרות המזחלות: וולפגנג צימרר ופטר אוצשניידר זכו בזהב, והורסט פלות ופפי באדר זכו במדליית כסף שנייה ברציפות.
צימרר ואוצשניידר זכו גם במדליית ארד במקצה הרביעיות.
באולימפיאדת אינסברוק (1976) עלה מספר המדליות ל-10, מהן שתי מדליות זהב, וגרמניה המערבית דורגה במקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות, גרמניה המזרחית, ארצות הברית ונורווגיה.
הספורטאית הבולטת במשלחת הייתה גולשת הסקי האלפיני רוזי מיטרמאייר, שזכתה במדליות זהב בסלאלום ובגלישה במורד, ובמדליית כסף בסלאלום ענק.
גולש הלוז' יוזף פנדט זכה במדליית כסף, והאנס ברנדר ובלתזר שווארם רשמו הישג דומה במקצה הזוגות.
אליזבת דמלייטנר זכתה במדליית ארד.
גולשי המזחלות וולפגנג צימרר ומנפרד שומן זכו במדליית כסף במקצה הזוגות ובמדליית ארד במקצה הרביעיות.
אורבן הטיך זכה במדליית כסף בסקי נורדי משולב, ובהוקי קרח זכתה הנבחרת המערב-גרמנית במדליית ארד, לאחר שדורגה אחרי נבחרות ברית המועצות וצ'כוסלובקיה.
אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) הייתה החלשה בתולדות גרמניה המערבית, עם חמש מדליות, וללא מדליות זהב.
בסקי אלפיני, זכתה כריסטה קינסהופר במדליית כסף בסלאלום, ואירנה אפלה זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק.
דגמר לורץ זכתה במדליית ארד בהחלקה אמנותית, אנטון וינקלר זכה במדליית ארד בלוז', ובמדליית ארד נוספת זכו הביאתלטים במרוץ השליחים ל-7.5X4 ק"מ.
באולימפיאדת סרייבו (1984) זכו המערב-גרמנים ב-4 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, ודורגו במקום השמיני בטבלת המדליות.
הביאתלט פטר אנגרר זכה במדליית זהב במרוץ ל-20 ק"מ, במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ השליחים ל-7.5X4 ק"מ.
במדליית הזהב השנייה זכו גולשי הלוז' האנס שטנגסינגר ופרנץ ואמבאכר.
באולימפיאדת קלגרי (1988) עלה מספר המדליות ל-8, מהן שתי מדליות זהב, וגרמניה המערבית שוב דורגה במקום השמיני בטבלת המדליות.
גולשת הסקי האלפיני מרטינה קיהל זכתה במדליית זהב בגלישה במורד.
כריסטה קינסהופר זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק ובמדליית ארד בסלאלום.
אצל הגברים, זכה פרנק ורנדל במדליית כסף בסלאלום.
במדליית הזהב השנייה זכתה הנבחרת המערב-גרמנית בסקי נורדי משולב.
נבחרת השליחים בביאתלון זכתה במדליית כסף.
גולש הלוז' גאורג האקל זכה במדליית כסף, ובמקצה הזוגות זכו וולפגנג שטאודינגר ותומאס שוואב במדליית ארד.
נבחרת ההוקי קרח שוב סיימה במקום החמישי.
גרמנים-בלטים הם גרמנים אתניים אשר התיישבו באסטוניה ובלטביה וצאצאיהם; דיברו גרמנית והיו קשורים לתרבות הגרמנית.
גרמנים-בלטים שלטו בתרבות, בדת ובחינוך של אסטוניה ולטביה עד שלהי המאה ה-19. אחרי כיבושן של אסטוניה ולטביה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה ה-18 תרמו גרמנים-בלטים רבות לקידום המדע והתרבות של רוסיה.
בני העדה התגייסו לצבא רוסיה ואחדים מהם הגיעו לדרג הפיקודי הבכיר.
הגרמנים הבלטים נאלצו לעזוב את אסטוניה ואת לטביה ולהגר לגרמניה לפני כניסת הצבא האדום למדינות הבלטיות בשנת 1939, וזאת על-פי הפרוטוקולים החסויים של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, אשר נחתם בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות ערב מלחמת העולם השנייה.
במסגרת זו עזבו לגרמניה כ-80,000 גרמנים-בלטים.
יתרת האוכלוסייה האתנית הגרמנית גורשה לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
אלכסיי השני - פטריארך הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בשנים 1990-2008.
וילהלם אוסטוולד - כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה
קרל ארנסט פון באייר - ביולוג גרמני-רוסי, נמנה עם חלוצי אמבריולוגיה ואנטומיה השוואתית