tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2010 הודיעה ארצות הברית כי מכרה 512 פצצות CBU-105 לשימש על מטוסי היגואר שלה
באוקטובר 2004 הודיעו האמריקאים כי במסגרת עסקת שדרוג למטוסי הF-16 של טורקיה הם יתאימו את המטוסים לנשיאת פצצות CBU-105 וימכרו לטורקים פצצות מסוג זה.
הפצצה CBU-97 מושלכת ממטוס אל אזור המטרה.
מעל למטרה מכל המעטפת מתפרק ומפזר את תתי החימוש BLU-108/B.
תתי החימוש BLU-108/B מתפזרים באוויר
המצנח מתנתק ונדלק מנוע שמסובב את תתי החימוש BLU-108/B באוויר ומקנה להם יציבות
מהכח הצנטריפוגלי של הסיבוב גדל הפיזור של תתי החימוש BLU-108/B ונשלפים מתוכו תתי החימוש הקטנים
הדיסקות שבתת החימוש סורקות כלפי מטה באמצעות שני חיישנים: לייזר שמחפש שינויים בפני השטח (אם ניתן לזהות בליטה בגובה 2 מטר בנקודה מסוימת, כנראה יש שם טנק), ואינפרה אדום שמחפש שינויים בחתימת החום של השטח.
כשהחיישנים מזהים מטרה, הדיסקה מתפוצצת ומשגרת חודרן קלע קינטי (EFP בדומה למטען קלע) שחודר את המטרה שזוהתה, ורסס היקפי שנועד לפגיעה בבני אדם ומטרות רכות.
לאחר זמן מוגדר, אם החיישנים לא זיהו מטרות כל תתי החימושים מתפוצצים.
CCTV-1 הוא ערוץ הטלוויזיה המרכזי בסין, והראשון שהחל לשדר במדינה.
זהו ערוץ ציבורי, המופעל בידי הטלוויזיה המרכזית של סין.
הערוץ מותג בתחילה כ"טלוויזיית פקינג (בייג'ינג)", והושק כניסיון ב-2 במאי 1958. השידורים הקבועים החלו באופן רשמי למשך 4 שעות וחצי מדי יום החל מ-2 בספטמבר 1958. לערוץ הוענק רישיון לשידורים יבשתיים חינמיים עד שנת 1960, וכידוע, השידורים מתקיימים עד היום.
הערוץ החל לערוך ניסיונות שידור בצבע ב-1971, ומאוחר יותר ב-1972 השיק שידורי לוויין עבור אירועים מרכזיים.
שידור מלא בצבע החל ב-1977.
הטלוויזיה המרכזית של סין (1 במאי 1978 - הווה)
ב-1 במאי 1978, שונה שם הערוץ ל"הטלוויזיה המרכזית של סין" (China Centarl Television או CCTV), באישור הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסינית.
ב-1984 החל שידור לווייני מקומי, באמצעות הלוויין Song Dang Hong 2. ב-1988 החלו בשידורי סטריאו, ואילו בשנת 2002 עבר הערוץ לשידורים דיגיטליים.
כעבור שנתיים, ב-1 באוקטובר 2004 החלו בערוץ בשידור רציף במשך 24 שעות ביממה.
כמה שנים מאוחר יותר, ב-28 בספטמבר 2009 הוסבו שידורים אלו לשידורים בחדות גבוהה (HD).
כל שעות השידור המובאות הן לפיה שעון בייג'ינג:
CCTV-2 (עד 24 באוגוסט 2014 נקרא "כלכלה") הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי סיני, המופעל על ידי הטלוויזיה המרכזית של סין.
הערוץ מתמקד בכלכלה ועסקים, ובשירותים לאזרח.
CCTV-2 הושק ב-1973. באותה עת, היה זה הערוץ הראשון בסין ששידר בצבע, ושימש בעיקר למטרות חינוכיות.
ב-1983 הפך הערוץ לערוץ כלכלי, המשדר תוכניות ספורט, חקלאות, ושידורים חוזרים של תוכניות מיתר הערוצים הציבוריים של סין.
כמו כן, הערוץ שידר תוכניות רכש ממדינות אחרות; בשנת 1996 הציגו בערוץ סיסמה "מודאגים באשר לכלכלה, למען עתיד טוב יותר".
בשנת 2003 שונה שם הערוץ, והוא הפסיק לשדר תוכניות ספורט, למעט את המשחקים האולימפיים.
יתר התוכניות לא הושפעו מהשינוי שנערך.
תוכניות המשודרות בערוץ עוסקות בעיקר בנושאים הבאים:
CCTV-3 הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי סיני, המופעל על ידי הטלוויזיה המרכזית של סין.
זהו ערוץ האומנות של השידור הציבורי הסיני, והוא משדר בעיקר מחול ומוזיקה.
הערוץ מספק מרחב בחירה חופשי, על מנת ליצור מגוון תוכניות לקהל הסיני.
בשל כך, משדר CCTV-3 תוכניות בנושא בידור, לאום, אמנות, מוזיקה, מידע, ספרות, ריקוד ואמנות אחרת.
CCTV-4 (במנדרינית: 中国中央电视台中文国际频道) הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי סיני, אחד מששת הערוצים המרכזיים בסין המשודרים גם מחוץ לשטחי הרפובליקה העממית של סין.
ערוץ זה משדר מגוון תוכניות, כולל סרטים דוקומנטריים, מוזיקה, אקטואליה, דרמות, אירועי ספורט ותוכניות לילדים המשודרות ברפובליקה העממית של סין, הונג קונג, מקאו וטאיוואן.
CCTV-4 הושק רשמית ב-1 באוקטובר 1992 כערוץ הסיני הבינלאומי הראשון.
בתחילה התוכניות ששודרו בערוץ כללו תוכניות באנגלית ובמנדרינית, במשך 16.5 שעות מדי יום.
השידור באנגלית הופסק עם הקמת הערוץ באנגלית CCTV-9 בספטמבר 2000. הערוץ שידר גם בקנטונזית עד שנת 2007, מאז הערוץ משודר במנדרינית בלבד.
ביום השנה האזרחית של 1995 הרחיב הערוץ את השידורים הגלובאליים שלו כשהחל לשדר באמצעות לווייני תקשורת בינלאומיים לצפון אמריקה, אירופה, אוקיאניה, ואפריקה.
במקביל החל הערוץ לשדר 24 שעות ביממה חוץ מימי שלישי.
ב-1 ביוני 1998 הערוץ החל לשדר 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע.
קבוצת CCC (בפולנית: CCC Pro Team; מבוטא צה.צה.צה) היא לשעבר קבוצת אופני כביש פולנית ומקצוענית בדרג ה-UCI World Tour.
הקבוצה ניצחה עם קאדל אוונס את טור דה פראנס 2011 ונסגרה לאחר 14 עונות, כשרישיון הוורלד טור שלה נקנה על ידי אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו הצרפתית.
הקבוצה נוסדה בשנת 2007 על ידי אנדי ריס, איש עסקים משווייץ.
היא החלה את דרכה בתור קבוצת קונטיננטל אמריקאית ולא צברה הישגים בכירים.
ב-2008 הקבוצה עלתה לדרג הפרו קונטיננטל.
ב-2010 צירפה לשורותיה את קאדל אוונס, שניצח עבורה את לה פלש ואלון וקטע בג'ירו ד'איטליה.
באותה שנה הקבוצה גם התחרתה לראשונה בטור דה פראנס.
ב-2011 הקבוצה עלתה לדרג הוורלד טור, הגבוה ביותר לקבוצות והוזמנה אוטומטית לכל המרוצים הבכירים, הקבוצה גם התחזקה ברוכבים נוספים כגון גרג ואן אוורמאט.
באותה שנה הקבוצה רשמה את אחד מההישגים הגדולים בתולודותיה, כאשר קאדל אוונס ניצח במדיה את הטור דה פראנס.
ב-2012 הקבוצה המשיכה להתחזק, כשהחתימה את אלוף העולם ב-2010 תור הוסהובד ואת פיליפ ז'ילבר, שזכה באליפות העולם ב-2012. באותה השנה הקבוצה ניצחה שני קטעים בג'ירו ד'איטליה עם טיילור פיני ומרקו פינוטי, ושלושה קטעים בוואלטה אספנייה עם פיליפ ז'ילבר וסטיב קמינגס.
ב-2014, הקבוצה זכתה במדליית זהב בנגד השעון לקבוצות.
בנוסף לכך, ניצחה במרוץ אמסטל גולד עם פיליפ ז'ילבר.
שנה לאחר מכן, הקבוצה שמרה על תוארה כאלופי העולם בנגד השעון לקבוצות.
ב-2017, הקבוצה רשמה את אחת מעונות הקלאסיקות המוצלחות בתולדותיה בזכות גרג ואן אוורמאט, שניצח את אומלופ הט ניוסבלד (ניצח את המרוץ גם ב-2016), E3 הרלבקה, גנט–וייפלחם ולבסוף גם מונומנט פריז–רובה.
באפריל 2018, מת הבעלים של הקבוצה, אנדי ריס.
בעקבות כך, עתידה של הקבוצה היה לא ברור והיה חשש לסגירתה.
אך ביולי 2018, הקבוצה הודיעה שקמעונאית הנעליים הפולנית, "CCC", תהפוך לספונסר הראשי של הקבוצה ובכך הקבוצה ניצלה.
לפני המהלך, ל"CCC" הייתה קבוצה פולנית בדרג הפרו קונטיננטל, אחרי המהלך הפכה לקבוצת הפיתוח של הקבוצה הראשית.
Limited; נסחרת בבורסת שנג'ן, SHE: 300750) היא יצרנית טכנולוגיה וסוללות סינית שנוסדה בשנת 2011 על ידי רובין צנג, ומתמחה בייצור סוללת ליתיום-יון לרכבים חשמליים, ומערכות ניהול סוללות.
CATL מספקת סוללות ליצרני כלי רכב ובהם קבוצת PSA, יונדאי מוטור, הונדה, BMW, דיימלר AG, טסלה, טויוטה, פולקסוואגן, וולוו וליצרני רכב נוספים בסין.
בפברואר 2021 הודיעה החברה על תקצוב לבניית שלושה מפעלים חדשים לייצור סוללות למכוניות.
בנוסף לכך, CATL פעילה בתחום ייצור סוללות למתקני אגירת חשמל, כתחליף לבניית תחנות כוח חדשות ולבניית רשת להעברת חשמל.
החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי רובין צנג.
מטה החברה ממוקם בנינדה (בחבל פוג'יין) ומרכזי פיתוח נוספים בשנחאי וברלין.
בשנת 2018 החברה דיווחה על מכירות של סוללות בהיקף של 21.2 גיגווט"ש.
בשנת 2018 החלה החברה בהקמת מפעל חדש בארנשטאדט ובשנת 2020 תוכננה מכירה בהיקף של 50 גיגווט"ש.
ביוני 2020 הכריז רובין צנג שהחברה מסוגלת לייצר סוללות עם אורך חיים שמספיק לנסיעה של כ-1.6 מיליון קילומטר.
ב-2023 הציגה החברה גרסה משופרת לסוללת LFP (ליתיום, ברזל ופוספט), בה הוחלף הברזל במגנזיום, אלומיניום ואבץ.
קיבולת האנרגיה שלה גבוהה ב-15% עבור משקל סוללה דומה, ומגיעה ל-210 ואט-שעה לקילוגרם.
באפריל 2025 הודיעה CATL כי פיתחה טכנולוגיה שתאפשר להטעין בתוך חמש דקות מספיק חשמל בסוללת רכב חשמלי כדי לנסוע 520 קילומטרים.
CBL-Mariner (CBL ראשי תיבות של: Common Base Linux) היא מערכת הפעלה חינמית וקוד פתוח, מבוססת לינוקס שפותחה על ידי מיקרוסופט במיוחד עבור תשתית ענן.
היא משמשת את Microsoft Azure וכן ב WSL בגרסה 2 (Windows Subsystem for Linux 2) כדי לספק את היכולת להריץ אפליקציות ממשק משתמש גרפי (GUI) ב־Windows 10, Windows 11 או Windows Server בגרסאות מתקדמות.
CBL-Mariner מפותחת על ידי "קבוצת מערכות לינוקס" (Linux Systems Group) במיקרוסופט עבור שירותי קצה שלה וכחלק מתשתית הענן שלה.
החברה משתמשת בו כלינוקס הבסיסי עבור מכולות ביישום ה-Azure Stack HCI של שירותי Kubernetes ל Azure.
בגישה דומה ל- "Container Linux", ל־CBL-Mariner יש רק את החבילות הבסיסיות הדרושות לתמיכה ולהפעלת מכולות.
כלים לינוקס נפוצים משמשים להוספת חבילות וניהול עדכוני אבטחה.
עדכונים מוצעים כחבילות RPM או כ"תמונות" דיסק (disk image) שלמות שניתן לפרוס לפי הצורך.
השימוש ב־RPM מאפשר הוספת חבילות מותאמות אישית לתמונת CBL-Mariner בסיסית לתמיכה בתכונות ושירותים נוספים לפי הצורך.
תכונות בולטות כוללות iptables מבוסס firewall, תמיכה בעדכונים חתומים, וגם הקשחת ליבה.
המערכת נפתחה על ידי מיקרוסופט בשנת 2020. קוד המקור מורשה על ידי שילוב של רישיונות קוד פתוח כולל הרישיון הציבורי הכללי של GNU ורישיון MIT וזמין ב-GitHub.
תנאים מוקדמים לבניית CBL-Mariner כוללים את שפת התכנות Go, כלי השירות של QEMU וכן RPM.
CA טכנולוגיות , שנודע בעבר בשם Computer Associates International, הוא תאגיד רב לאומי אמריקאי שבסיסו בסן חוזה, קליפורניה, העוסק בפיתוח ושיווק תוכנות לעסקים, עם סל מוצרים המתמקד בפיתוח תוכנה זריז, DevOps ותוכנות לאבטחת מחשבים המשתרעות על פני מגוון רחב של סביבות מחישוב, כולל מחשב מרכזי, מחשוב מבוזר, מחשוב ענן וסלולר.
החברה משווקת כ-200 מוצרי תוכנה.
כמה מהידועים ביותר הם ACF2 (אבטחה), TopSecret (אבטחה), Datacom (מסד נתונים), Easytrieve (מחולל דוחות), IDMS (בסיס נתונים), InterTest (ניפוי תוכנה), Panvalet (ניהול גרסאות) ו-TLMS (ספריית ניהול).
נכון לשנת 2018, CA Technologies החזיקה משרדים ביותר מ-40 מדינות והעסיקה כ-11,300 עובדים, כולל מרכז פיתוח בישראל.
מאז 5 בנובמבר 2018, CA היא חברת בת של ברודקום, שהיא חברת התוכנה החמישית בגודלה בעולם מבחינת מחזור המכירות, לאחר שרכשה גם את החטיבה העסקית של חברת התוכנה סימנטק, באוגוסט 2019 (למרות שעיקר ההכנסות של קבוצת ברודקום הוא מחומרה ושבבים).
החברה הוקמה על ידי צ'ארלס ואנג וראסל ארצט בשנת 1976. לאחר שהשיגו זכויות הפצה בלעדיות בצפון אמריקה עבור CA-Sort, תוכנת למיון ומיזוג נתונים.
ואנג וארצט הקימו שותפות עם סם גודנר ומקס סבצ'יק מחברת Computer Associates השווייצרית שפיתחה את התוכנה, וקראו לה Computer Associates International, ויצאו לשוק עם CA-Sort, יחד עם המוצרים המקוריים שלהם.
בשנת 1987 מניית CA החלה להיסחר ב בסמל "CA", לאחר תקופה שהמניה נסחרה בנאסד"ק (1981–1987) בסמל "CASI".
עם תום העשור, CA הפכה לחברת התוכנה הראשונה, אחרי מיקרוסופט, שהיו לה מכירות של יותר ממיליארד דולר בשנה, לאחר שרכשה כ-10 חברות תוכנה במהלך שנות ה-80. עד 1991 היו לה כבר מכירות של כ-1.4 מיליארד דולר בשנה.
בתקופה זו היא המשיכה להיות חברת התוכנה השנייה בגודלה בעולם, אחרי מיקרוסופט.
"פלטינום" הייתה ספקית של תוכנות לניהול מערכות מידע מרובות פלטפורמות, ובעצמה רכשה בשנים 1994–1998 למעלה מ-60 חברות תוכנה וטכנולוגיה.
עד שנת 2000 רכשה CA כ-200 חברות, היא העסיקה 18,000 עובדים ומחזור המכירות שלה בשנה זו היה 6 מיליארד דולר.
בשלב זה, מחלקת המשפטים של ארצות הברית הגבילה את המשך הרכישות של החברה, עקב חשש לשמימוש בכוח מונופוליסטי.
התפוצצת בועת הדוט-קום בתחילת 2001 והתחרות הגוברת בשוק התוכנה פגעו בעסקי החברה.
החברות SAP ואורקל עקפו אותה בהיקף המכירות והיא הייתה החברה הרביעית בגודלה בשוק התוכנה העולמי.
החברה מימנה מחדש כמויות גדולות של חובות, והתפתח קרב בין הדירקטוריון לבעלי המניות.
עלו גם שאלות בנוגע לתגמול בכירים, שיטות החשבונאות ומסחר פנים על ידי המנכ"ל והיו"ר סנג'אי קומאר.
במאי 1998 הונפקו מענקי מניות להנהלה הבכירה בשווי 1.1 מיליארד דולר.
אך ניסיון הדחה של ההנהלה בידי קבוצת משקיעים, נכשל באוגוסט 2001.
בשנת 2000 סנג'אי קומאר החליף את צ'ארלס ואנג כמנכ"ל.
בשנת 2002 קומאר הפך גם ליו"ר מועצת המנהלים.
בשנת 2002 חקירה של הוועדה לניירות ערך ולבורסות חשפה אי סדרים חשבונאיים בספרי החברה.
תחילה הכחיש המנכ"ל סנג'אי קומאר שיש בעיה.
אחר כך ניסה להעביר את האשמה לסמנכ"ל הכספים; לויד סילברסטין, וסגן נשיא בכיר לכספים; דייוויד ריוורד, וביקש באוקטובר 2003 שיגישו את התפטרותם.
באפריל 2004 הודח קומאר מתפקידו, ובספטמבר 2004 הואשם בהונאה.
בנובמבר 2006 נידון קומאר ל-12 שנות מאסר וקנס של 8 מיליון דולר על תפקידו בהונאה חשבונאית מסיבית בחברה.
מנהל המכירות הבינלאומיות נשלח לכלא לשבע שנים.
השניים רשמו מכירות בספרי החברה לפני שבוצעו או נסגרו בפועל, כדי לשפר את תוצאות החברה.
במסגרת החקירה חתמה החברה על הסדר עם התביעה, שבמסגרתו קיבלה על עצמה תשלום פיצויים של 225 מיליון דולר לבעלי המניות ויישום מספר צעדי רפורמה ושינוי בנוהלי החברה.
בנובמבר 2004 מונה מנכ"ל חדש לחברה, ג'ון סוויינסון, בכיר לשעבר בחברת IBM.
החברה סבלה ממספר שנים של ירידה במכירות וקיצצה כשליש ממספר העובדים שלה תוך מספר שנים.
ב חזרה החברה לרכוש חברות תוכנה אחרות, והמשיכה להחזיק בעמדה של אחת מחברות התוכנה הגדולות בעולם.
ב-11 ביולי 2018 ברודקום הודיעה שתרכוש את החברה תמורת 18.9 מיליארד דולר במזומן.
הרכישה הושלמה ב-5 בנובמבר 2018. לאחר הרכישה, ברודקום פיטרה חלק גדול מעובדי CA במטה החברה בעמק הסיליקון, בטקסס ובמנהטן.
לפני שפתחה סניף בישראל בשנת 1988, שווקו מוצרי החברה בישראל על ידי חברת "טכם".
פעילות החברה בישראל גדלה באופן משמעותי בשנת 1999, לאחר ש-CA רכשה את חברת "ממקו" (Memco Software), חברת תוכנה ישראלית שהוקמה בשנת 1990 על ידי שני יוצאי יחידת ממר"ם ישראל מזין ואלי משיח.
החברה פיתחה פתרונות לאבטחת מחשבים, ב-1996 ביצעה הנפקה ראשונה לציבור בנאסד"ק, וגייסה 50 מיליון דולר.
במאי 1998 רכשה "ממקו", תמורת 27.5 מיליון דולר, את חברת "אבירנט", חברת הזנק הישראלית שפיתחה מוצר לאבטחת רשתות ארגוניות.
באוגוסט 1998 הודיעה "ממקו" על מיזוג עם חברת התוכנה האמריקאית "פלטינום", בעסקה של החלפת מניות, שהוערכה ב-550 מיליון דולר.
אך ביום שהעסקה נסגרה, במרץ 1999, הודיעה CA על רכישת "פלטינום", תמורת 3.5 מיליארד דולר במזומן.
העסקה הושלמה סופית באוגוסט 1999.
רכשה CA בישראל גם את חברת "סקיוריטי 7" ביוני 1999 תמורת 19 מיליון דולר, ואת חברת "איריס אנטי וירוס", תמורת 4 מיליון דולר, ביולי 1999. שתי החברות עסקו בפיתוח פתרונות לאבטחת מידע והיו קשורות קודם עם CA בהסכם OEM.
בעקבות הרכישות הפכו "ממקו" ומרכז הפיתוח שלה בקריית עתידים לשלוחה הגדולה ביותר של החברה מחוץ לגבולות ארצות הברית באותה עת, עם 300 עובדים.
והסניף הישראלי הפך למרכז הפיתוח העיקרי של CA בתחום אבטחת המידע.
זמן קצר אחר כך השיקה מערכת אבטחת המידע, ה-eTrust, שפותחה על בסיס הטכנולוגיות של "ממקו", "איריס" ו"סקיוריטי-7".
בתחילת 2004 רכשה CA את חברת ההזנק הישראלית "ביזנס ליירס", כאשר רכשה את חברת האם האמריקאית שלה "נטגריטי".
אך בסוף אותה שנה ביצעה החברה קיצוצים בפעילות החברה בישראל, בעקבות המשבר שפקד אותה.
בספטמבר 2005 חברת CA והמדען הראשי במשרד התעשייה והמסחר חתמו על הסכם לשיתוף פעולה, במסגרתו CA סייע לחברות ישראליות בפיתוח מוצרים בתחומים טכנולוגיים הקשורים בתשתיות מתוצרת החברה.
בסוף 2008 רכשה החברה שתי חברות בישראל, "יוריקיפיי" שנרכשה תמורת 30 מיליון דולר, ואת חברת IDFocus, תמורת סכום שלא פורסם.
זמן קצר אחר כך הדיחה החברה את מנכ"ל החברה בישראל ושני בכירים נוספים, לאחר שעברו על נוהלי החברה ושילמו ליועצים חיצוניים לשם חידוש חוזה עם משרד הביטחון, בו התשלום בוצע מכספי הסיוע האמריקאי לישראל.
אחד היועצים היה האלוף לשעבר אמנון רשף, המוגדר על פי נוהלי החברה כפקיד ממשלה לשעבר שהעסקתו אסורה.
בינואר 2010 רכשה CA את חברת "אובליקור" (Oblicore), חברת תוכנה ישראלית שהתמחתה בפתרונות ניהול שירותי מערכות תמיכה למשתמשים.
באוגוסט 2012 הקימו CA ואוניברסיטת תל אביב מרכז חדשנות משותף בקמפוס האוניברסיטה, במסגרת התוכנית לקשרים עם האוניברסיטאות של החברה, המשמש לפיתוח ולקידום מחקר בתחומי טכנולוגיות המידע.
במרץ 2013 רכשה CA את חברת ההזנק הישראלית "Nolio" תמורת כ-40 מיליון דולר.
במאי 2015 הודיעה CA כי כ-35 עובדי מחלקת המכירות של בישראל עברו לעבוד במחלקה חדשה שנפתחה ב-NessPRO, חטיבת הפצת התוכנה של חברת נס טכנולוגיות.
כחלק ממהלך שנעשה לפני כן במדינות רבות בעולם, במסגרת הליך התייעלות וצמצומים ארוך טווח שעבר על CA, בו שינתה את מודל הפעילות שלה במדינות רבות מחוץ לארצות הברית.
ביוני 2015 רכשה CA את חברת IDMLogic הישראלית, תמורת כ-20 מיליון דולר.
בספטמבר 2016 רכשה CA את חברת ההזנק BlazeMeter תמורת 100 מיליון דולר
לאחר רכישת החברה על ידי "ברודקום" בנובמבר 2018, צומצם מספר העובדים במרכז הפיתוח בישראל לכ-150 עובדים.
סי.בי.בי.סי הוא ערוץ טלוויזיה בריטי חינוכי לילדים ונוער בבעלות חברת BBC, שהוקם ב-11 בפברואר 2002, ומיועד לילדים בני 6 עד 12.
השם הושק ב-11 בפברואר 2002 לצד ערוץ האח שלו, CBeebies, שנועד לילדים ולפעוטות מתחת לגיל 6. השם שימש בעבר למיתוג כל התוכן של Children's BBC שהועבר ב-BBC One וב-BBC Two.
CBBC נבחר לערוץ השנה בטקס פרסי BAFTA לילדים בנובמבר 2008 ו-2012 ו-2015. הערוץ מונה 300,000 צופים מדי יום בממוצע.
הערוץ חלק במקור רוחב פס בפלטפורמת הטלוויזיה הקרקעית הדיגיטלית עם, BBC Choice ומאוחר יותר BBC Three, והזדקקו לכך שה-CBBC ייחתם בשעה 19:00 מדי יום.
ב-22 באוגוסט 2008, הוכרז כי הערוץ יהיה זמין בשידור חי באתר האינטרנט שלו החל מ-16 בספטמבר.
טווח ההגעה של CBBC התרחב עוד יותר עם הוספת הערוץ בהרכב Sky באירלנד ב-12 במאי 2011. שירות השידור של הכוחות הבריטיים סיפק לצופים צעירים יותר CBBC ו- CBeebies מאז 1 באפריל 2013 כאשר הם החליפו את BFBS Kids.
ביביז הוא ערוץ טלוויזיה בריטי המיועד לילדים והוא שייך לרשת האחות CBBC עבור גילאי 7 שנים.
ב-20 בנובמבר 2001 נחשף השם CBeebies באופן רשמי במסגרת פיצול רצועת השידור הקיימת של CBBC, וכי הוא ישמש הן כרצועה לפעוטות והן כערוץ דיגיטלי.
ערוץ CBeebies הושק ב-11 בפברואר 2002 לצד ערוץ CBBC, כספין-אוף מרשת הטלוויזיה לילדים של ה-BBC.
ארבע התוכניות הראשונות ששודרו בערוץ היו "טלטאביז", "בינקה", "Step Inside" ו"פינגו".
הערוץ משודר בין השעות 6:00 ו-18:58, בכל ימות השבוע, וכתוצאה מכך חולק את הזמן עם ערוץ BBC Four המשודר לאחר שערוץ זה מסיים את שידוריו.
במרץ 2007 נוספה לרשת רצועת רדיו בשם CBeebies אודיו, ששודרה במשך שלוש שעות בכל יום ב-BBC Radio 7 עד אפריל 2011. CBeebies Radio המשיך כתכונה באתר האינטרנט של CBeebies החל מ-2013, וכן ב-BBC Sounds המשדרת מ-6 בבוקר עד 22:00. שבועון CBeebies Weekly יצא לאור לראשונה בשנת 2006.
החל ממרץ 2013 עבר CBeebies לבעלות שירות השידור של הכוחות הבריטיים, וחולקת ערוץ עם BFBS Extra.CBeebies זמין גם באירלנד.
תכנים בולטים מהערוץ ששודרו בישראל
בישראל שודרו כמה מתוכניות הרכש בערוצים שונים מבניהם: ערוץ הופ!
פינת הציפורים (3rd & Bird)
וידה רופאת החיות (Vida the Vet)
רני רן הסקרן (Baby Jake)
מישמיש העכביש (Woolly and Tig)
אמא ואני (Tee & Mo)
סיפורי ירח (Moon and Me)
מעגל קטנטנים (The Baby Club)
קייט ומים-מים (Kate & Mim-Mim)
China Communications Construction Company ובקיצור CCCC היא חברה שכשני שלישים ממנה בבעלות ממשלתית סינית, הנסחרת באופן ציבורי בבורסה, העוסקת בבנייה ובהנדסה ברחבי העולם.
לחברה יותר מ-60 חברות בנות, ובה מועסקים יותר מ-213 אלף עובדים.
החברה פעילה ביותר מ-700 מיזמי בנייה ביותר מ-100 מדינות בסכום כולל של יותר מ-100 מיליארד יותר.
ב-2016 נכללה במדד 500 החברות הגדולות של פורצ'ן.
החברה נבחרה במכרזים שונים במסגרת יוזמת החגורה והדרך.
החברה נוסדה באופן רשמי ב-2005 מאיחוד של China Road and Bridge Corporation ו-China Harbour Engineering Company, שעוסקות בתשתיות תחבורה ובתשתיות ימיות, בהתאמה.
החל מ-2006 נסחרת החברה בבורסה לניירות ערך בהונג קונג, ומ-2012 גם בבורסה לניירות ערך בשאנגחאי.
החל מ-2014 מחזיקה החברה בבעלות על החברה האוסטרלית קבוצת ג'ון הולנד.
החברה פעילה בין היתר בחיפושי משאבים בים סין הדרומי, בבניית כבישים מהירים בשינג'יאנג, בבניית תשתיות לוגיסטיות בנמל גוואדאר.
באוגוסט 2020 מחלקת המסחר של ארצות הברית הציבה כמה מהחברות הבנות של CCCC ברשימת ישויות (Entity List) שעליהן חלות מגבלות מסחר בשל פעולות בנייה בים סין הדרומי.
באותו החודש פרסמה מחלקת ההגנה של ארצות הברית רשימה של "חברות צבאיות סיניות קומוניסטיות" שפועלות בארצות הברית ובהן נכללה גם CCCC.
ממשלת קנדה מנעה את השתלטות החברה על אקון (Aecon) בסכום של 1.2 מיליארד דולר בגלל "חששות ביטחוניים".
החברה פעילה בבניית קו רכבת בין איראן לארמניה בעלות של כ־3.5 מיליארד דולר ובאורך של יותר מ־300 ק"מ.
בשנת 2012 החברה הוזכרה כמועמדת להקמת מסילת הרכבת לאילת.
ב-2017 החלה בהקמת גשר רביעי בתעלת פנמה בסכום של 1.4 מיליארד דולר.
בין השנים 2009 ל-2017 מנע הבנק העולמי מהחברה להשתתף במכרזים שלו בשל טענות לפגיעה בזכויות עובדים, לשחיתות ולפגיעה בסביבה.
צ'יינה הארבור (China Harbour Engineering Company (CHEC)), היא אחת החברות הבנות של CCCC, צ'יינה הארבור פעילה בתחום התשתיות.
ב-2020 דורגה במקום 78 בדירוג החברות של כתב העת פורצ'ן.
החברה נבחרה ב-2014 במכרז להקמת נמל הדרום.
החברה הייתה אחראית על בניית מסוף לווייני בארגנטינה המופעל על ידי הצבא הסיני.
החברה מחזיקה בנציגות גדולה בטהראן ומספקת שירותי ייעוץ לגופים איראניים.
בפברואר 2024 נפסלה החברה במכרז להקמת נמל תזקיקים במפרץ חיפה מטעמי ביטחון לאומי.
אחת מחברות הבת של CCCC היא CCCI.
החברה התעניינה ברכישת חברת הנדסת התפלה (IDE) בסכום של 650 מיליון דולר שלא מומשה.
החברה הייתה מעורבת בבניית איים מלאכותיים בים סין הדרומי.
CBS News היא חטיבת החדשות של רשת הטלוויזיה והרדיו האמריקאית CBS.
תוכניות הטלוויזיה של CBS News כוללות תוכניות חדשות בוקר וחדשות ערב, תוכניות של מגזין "News" כגון "CBS News Sunday Morning" , 60 דקות ו-"48 שעות" , והתוכנית "Face the Nation" .
רדיו CBS News מפיק מהדורות חדשות מדי שעה עבור מאות תחנות רדיו, וגם מפקח על הפודקאסטים של CBS News.
CBS News מפעילה גם את CBS News 24/7 , רשת חדשות דיגיטלית הפועלת 24 שעות ביממה.
ב-6 בינואר 2019 הוכרזה סוזן צירינסקי כמחליפה של דייוויד רודס כנשיאת החטיבה.
ההכרזה הגיעה בעקבות החדשות כי רודס יפרוש מתפקיד נשיא CBS News "על רקע ירידה בדירוג הרייטינג והנזק מגילויים על חקירה בנוגע להאשמות על התנהגות מינית בלתי הולמת".
ב-1 במרץ 2019 צירינסקי התחילה את כהונתה כנשיאה והמפיקה הבכירה של CBS News, אשר הסתיימה באפריל 2021. היא הייתה הנשיאה האישה הראשונה של חטיבת החדשות של הרשת.
הוכרז כי ונדי מקמהון (לשעבר נשיאת קבוצת תחנות הטלוויזיה בבעלות ABC) וניראג' קמלאני (לשעבר סגן נשיא בכיר של Hearst Newspapers) נבחרו לנשיאים שותפים.
המיזוג הושלם ב-3 במאי 2021. ב-14 באוגוסט 2023, לאחר שקמלאני הודיע שהוא מתפטר, מינתה CBS News את מקמהון לנשיאה והמנכ"לית היחידה.
למחרת, ב-15 באוגוסט, מינתה CBS News את אינגריד סיפריאן-מת'יוס, שפיקחה על הלשכה בוושינגטון די.
בשנת 1929 רשת CBS החלה לשדר שידורי חדשות רגילים ברדיו – סיכומים באורך חמש דקות שנלקחו מדיווחים של יונייטד פרס אינטרנשיונל, אחת משלוש סוכנויות הידיעות שסיפקו לעיתונים חדשות לאומיות ובין-לאומיות.
בדצמבר 1930 שכר נשיא CBS, ויליאם ס.
פיילי, את העיתונאי פול ווייט אשר עבד ביונטייד פרס, כעורך החדשות של CBS.
פיילי התייחס לחדשות של רשת הרדיו באותו היחס כמו לבידור, ואישר לווייט להפריע לתוכניות אם יש צורך בעקבות אירועים.
יחד עם רשתות אחרות, CBS זעמה על אמברגו מבזקי החדשות שהוטל על הרדיו על ידי סוכנויות הידיעות, שמנע מהם להשתמש בידיעות עד שהופיעו בדפוס לפני כן.
CBS התעלמה מהאמברגו כאשר פרסמה את סיפור חטיפת לינדברג ב-1932, תוך שימוש בדיווחים חיים בשידור.
רשתות רדיו הקדימו את העיתונות המודפסת עם חדשות על הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1932.
במרץ 1933 ווייט מונה לסגן נשיא ולמנהל כללי האחראי על חדשות ב-CBS.
כנשיא הראשון של CBS News, הוא החל לבנות ארגון שבזמן קצר ביסס מוניטין אגדי.
ב-1935 שכר ווייט את אדוארד מורו, ושלח אותו ללונדון ב-1937 כדי לנהל את הפעילות האירופית של CBS News.
ווייט הוביל צוות שכלל את ריצ'רד הוטלט, צ'ארלס קולינגווד, ויליאם שיירר, אריק סיווריד, ביל דאונס, ג'ון צ'ארלס דיילי, ג'וזף הרש ססיל בראון, אלמר דייוויס, קווינסי האו, הנס פון קלטנבורן, רוברט טרוט, ולואיס שולנברגר.
באמצעות פעילותה בעשרים מדינות, היא טיפחה יחסים דיפלומטיים מיטיבים בין ארצות הברית לאומות אחרות באזור תוך מתן אלטרנטיבה לתעמולה הנאצית.
עם הפיכתה לתחנה המסחרית WCBW (ערוץ 2, כיום WCBS-TV ) בשנת 1941, שידרה רשת הטלוויזיה CBS בעיר ניו יורק שתי תוכניות חדשות יומיות, בשעות 14:30 ו-19:30 בימי חול, בהגשתו של ריצ'רד האבל.
רוב מהדורות החדשות כללו את האבל קורא תסריט עם קפיצות מזדמנות למפה או לתמונה.
כשפרל הארבור הופצצה ב-7 בדצמבר 1941, WCBW (שלא שידרה בדרך כלל בימי ראשון כדי לתת למהנדסים יום חופש), עלתה לאוויר בשעה 20:45 עם דיווח מיוחד נרחב.
מצב החירום הלאומי אפילו שבר את החומה הבלתי נראית בין רדיו CBS לטלוויזיה.
בכירי WCBW שכנעו קרייני רדיו ומומחים כמו ג'ורג' פילדינג אליוט ולינטון וולס להגיע לאולפני הגראנד סנטרל במהלך הערב ולתת מידע ופרשנות על המתקפה.
הדיווח של WCBW באותו הלילה נמשך פחות מ-90 דקות; אבל השידור המיוחד הזה דחק את גבולות הטלוויזיה בשידור חי ב-1941 ופתח אפשרויות חדשות לשידורים עתידיים.
כפי שכתבה CBS בדו"ח מיוחד לרשות התקשורת הפדרלית (FCC), שידור החדשות הבלתי מתוכנן בשידור חי ב-7 בדצמבר "היה ללא ספק האתגר המעורר ביותר וסימן את ההתקדמות הגדולה ביותר של בעיה בודדת שהתמודדו איתה באותה תקופה".
מהדורות חדשות נוספות נקבעו בימיה הראשונים של המלחמה.
במאי 1942 WCBW (כמו כמעט כל תחנות הטלוויזיה) צמצמו בצורה חדה את שידור התוכניות החיות ושידורי החדשות בוטלו, מכיוון שהתחנה השעתה זמנית את פעילות האולפנים, והשתמשה אך ורק בשידור מזדמן של סרטים מוקלטים.
זה קרה בעיקר בעקבות כך שחלק גדול מהצוות הצטרף לצבא או נפרס מחדש למחקר טכני הקשור למלחמה, וכדי להאריך את חייהן של המצלמות המוקדמות, הלא יציבות, שכעת לא ניתן היה לתקן אותן בגלל היעדר חלקים בזמן המלחמה.
כשהמלחמה החלה להתהפך לטובת בעלות הברית במאי 1944, WCBW פתחה מחדש את האולפנים ומהדורות החדשות חזרו, בהגשה קצרה של נד קאלמר, ולאחר מכן על ידי אוורט הולס.
לאחר המלחמה, תוכניות חדשות מורחבות הופיעו בלוח השידורים של WCBW – שסימונה שונה ל-WCBS-TV ב-1946 – תחילה בהגשתו של מילו בולטון, ואחר כך על ידי דאגלס אדוארדס.
ב-3 במאי 1948 החל אדוארדס להגיש את "CBS Television News", מהדורת חדשות לילית קבועה בת 15 דקות ב-CBS, הכוללת את WCBS-TV.
היא שודרה בכל ליל חול בשעה 19:30, והייתה תוכנית החדשות הרשתית הראשונה המתוכננת בקביעות, הכוללת מגיש (מהדורת החדשות הלילית של לואל תומאס ברשת הרדיו NBC קדמה לה; היא שודרה בתחנת הטלוויזיה של NBC לתקופה מסוימת בתחילת שנות ה-40, אך אלו היו שידורי טלוויזיה מקומיים שנראו רק בניו יורק).
תוכנית החדשות ש-NBC שידרה באותה תקופה, "NBC Television Newsreel" (שהוצגה לראשונה בפברואר 1948), הייתה פשוט קטעי סרטים עם קריינות קולית.
בשנת 1948 העיתונאי הוותיק של רדיו CBS, אדמונד צ'סטר, החל לכהן כמנהל החדשות החדש לאירועים מיוחדים וספורט של הרשת.
זמן קצר לאחר מכן ב-1949, הוא שיתף פעולה עם אחד מה-Murrow Boys המקוריים של CBS כדי להפיק את סדרת החדשות החדשנית "United Nations In Action".
שידורים אלה, שמומנו על ידי חברת פורד כשירות ציבורי, ניסו לספק סיקור חי של הליכי העצרת הכללית של האומות המאוחדות מהמטה הזמני בלייק סקסס, ניו יורק.
הם הוכיחו את עצמם כמוצלחים ביותר וזכו בפרס פיבודי לחדשות הטלוויזיה ב-1949.
משנות ה-90 ועד 2014, CBS News הפעילה יחידת הפקה משלה בשם "CBS News Productions", להפקת תוכניות חלופיות לרשתות כבלים, ואת "CBS EyeToo Productions" (לימים "CBS Eye Productions"), חברה שהפיקה סרטים תיעודיים ותוכניות עיון.
CBS News ניהלה את ערוץ הכבלים "CBS Eye on People" מ-1997 עד 2000 ואת ערוץ "CBS Telenoticias" בשפה הספרדית מ-1996 עד 1998.
בשנת 2021 CBS News הקימה יחידת הפקה משלה בשם "See It Now Studios", בראשותה של סוזן צירינסקי.
בשנת 2022 שכרה CBS News את פקיד ממשלו של דונלד טראמפ לשעבר, מיק מולבני, כתורם בשידור בתשלום.
שכירתו של מולבני עוררה מחלוקת בתוך החברה בשל ההיסטוריה שלו בקידום הטענות הכוזבות של טראמפ ותקיפת העיתונות.
הנשיא השותף של CBS News, ניראג' קמלאני, אמר לצוות תוכנית הבוקר של CBS: "אם תסתכלו על כמה מהאנשים ששכרנו כתורמים, היכולת לוודא שאנו מקבלים גישה לשני הצדדים של הסיפור נמצאת בעדיפות כי אנחנו יודעים שהרפובליקנים הולכים להשתלט, ככל הנראה, בבחירות אמצע הכהונה".
בשנת 2025 מונתה בארי וייס לעורכת הראשית של CBS News על ידי מנכ"ל פרמאונט סקיידאנס, דייוויד אליסון, למרות שהיא חסרה ניסיון ניהולי בגופי חדשות טלוויזיוניים.
מטרת המינוי היא להחיות את המערכת העיתונאית של החברה ולהכניס בה "אנרגיה ונועזות", אך גם לשפר את רווחיותה עבור חברת האם.
לצידה מונה לתפקיד נשיא CBS News טום סיברובסקי, לשעבר בכיר ב-ABC, שתפקידו לספק איזון וניסיון מערכתי.
במכתב ששלחה וייס לעובדים, ביקשה מהם לפרט כיצד הם מבלים את שעות העבודה שלהם ומה דעתם על מערכת החדשות, במטרה "ליישר קו על חזון משותף לעתיד החברה".
המכתב עורר התנגדות מצד איגוד התסריטאים האמריקאי, שהורה לעובדים המאוגדים שלא לענות עליו עד שתסופק הבהרה לגבי מטרתו, ובפרט אם ניתן יהיה להשתמש בתשובות כבסיס לפיטורים או צעדים משמעתיים.
תוכניות טלוויזיה של CBS News
היסטוריית תוכניות חדשות הבוקר המוקדמות
היסטוריה של תוכניות חדשות הבוקר
היסטוריית תוכניות חדשות הערב/פריים טיים
CBS News Radio היא חטיבת הרדיו של CBS News, המפיקה מהדורות חדשות לתחנות הרדיו.
החטיבה היא היחידה הוותיקה ביותר של CBS ושורשיה בהקמת החברה ב-1927, וחטיבת החדשות התגבשה במהלך העשור שלאחר מכן.
CBS News Radio מפיקה את תוכנית החדשות היומית הוותיקה ביותר ברדיו או בטלוויזיה, CBS World News Roundup, אשר שודרה לראשונה בשנת 1938. התוכנית משודרת פעמיים בכל יום חול.
מהדורת הערב, שנודעה בעבר בשם "The World Tonight", משודרת במתכונתה הנוכחית מאז 1956.
CBS Newspath הוא שירות איסוף החדשות הלווייני של CBS News (בדומה ל-CNN Newsource).
Newspath מספק חדשות לאומיות, תקצירי ספורט, חדשות אזוריות, כתבות וסיקור חי של אירועי חדשות מרכזיים עבור תחנות שותפות לשימוש בשידורן.
לשירות צוות של כתבים מקומיים ועולמיים וכתבים עצמאיים לדיווח עבור התחנות השותפות, ומציע מספר סיפורים לאומיים או בין-לאומיים שונים על בסיס יומי.
CBS Newspath גם מסתמך במידה רבה על השותפות המקומיות המשתפות תוכן.
תחנות לרוב יתרמו קטעים שהושגו מקומית שעשויים להיות בעלי עניין לאומי.
הוא החליף שירות דומה בשם "CBS News NewsNet".
CBS News 24/7 הוא ערוץ חדשות הפעיל 24 שעות ביממה שהושק ב-4 בנובמבר 2014, כ-CBSN.
בזמנו כ-CBSN, הערוץ הציג חדשות בשידור חי מ-9 בבוקר עד חצות בימי חול.
הערוץ הפך את כל המשאבים של חדשות CBS לזמינים באופן ישיר בפלטפורמות דיגיטליות עם סיקור חי המוגש 15 שעות בכל שבוע.
זהו ערוץ החדשות 24/7 האמריקאי הראשון שוויתר על כבלים והפך זמין באופן בלעדי רק באינטרנט ובמכשירים חכמים כגון Apple TV, Roku, Amazon Fire ועוד.
הערוץ נמצא במטה של CBS בניו יורק.
(מטה חדשות הערב / לשכת הבית הלבן)
לוס אנג'לס (לשכת החוף המערבי)
בייג'ינג – ללא כתב, רק מפיק וצלם.
בשנת 2017 CBS News התקשרה בהסכם שיתוף תוכן עם BBC News , ההסכם החליף הסדרים קודמים בין BBC ל-ABC News, ובין CBS לסקיי ניוז (שהייתה בשליטת חלקית על ידי 21st Century Fox עד 2018, אז הועברה הבעלות לקומקאסט).
השותפות כוללת את היכולת לשתף משאבים, תמונות ודיווחים, ולבצע "תכנון יעיל של משאבי איסוף חדשות כדי להגדיל את התוכן של הסיקור של כל משדר לאירועים בעולם".
אף על פי שאין להם שותפות רשמית, CNN ו-CBS News חולקים כתבים ותורמים כמו אנדרסון קופר וסנג'אי גופטה.
בשנת 2022 CBS News נכנסה לשותפות לשיתוף תוכן עם The Weather Channel , כאשר המטאורולוגים של The Weather Channel יופיעו בתוכניות CBS News, וכתבי CBS News יופיעו במהלך סיקור חי של אירועי מזג אוויר ב-The Weather Channel.
CB radio היא מערכת רדיו ניידת המאפשרת תקשורת קולית דו-כיוונית למרחקים קצרים, בעיקר בתדר 27 מגה-הרץ.
עם השנים הטכנולוגיה הפכה פופולרית בשוק האזרחי עבור יישומים שונים בעיקר בזכות הפשטות, האמינות, העלות הנמוכה והיכולת לפעול באזורים בהם אין קליטה סלולרית.
במדינות שונות בעולם, ובמיוחד באזורים כפריים ובקרב נהגי משאיות, הטכנולוגיה ממשיכה להיות כלי תקשורת פופולרי.
אחד היתרונות המרכזיים של מכשירי ה-CB radio הוא שברוב המדינות ניתן להשתמש בטכנולוגיה ללא צורך בהשגת רישיון רשמי המאפשר זאת.
הטכנולוגיה הייתה בשיא הפופולריות שלה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, ובמיוחד בארצות הברית שם באותה העת היא הפכה לתופעה תרבותית.
רוב מכשירי ה-CB radio הם מכשירי Half Duplex, כלומר רק אדם אחד מסוגל לדבר בכל פעם בעוד שהאחרים מאזינים.
מכשיר CB radio טיפוסי מכיל כפתור "Push-to-talk" עליו המשתמש צריך ללחוץ ולהחזיק אותו לחוץ כאשר הוא מדבר, ורק כאשר הוא מפסיק ללחוץ על הכפתור הוא מסוגל להאזין לאנשים האחרים שמשתמשים במכשירי ה-CB radio באותו התדר.
הטכנולוגיה פותחה על ידי רשות התקשורת הפדרלית (FCC) בארצות הברית בשנת 1945, בעיקר במטרה לאפשר תקשורת בין אנשים פרטיים ובתי עסק קטנים על פני מרחקים קצרים באמצעות מכשירי רדיו נוחים לתפעול.
בתחילה, מכשירי ה-CB radio שימשו בתחילה בעיקר בתי עסק קטנים כמו חשמלאים, אינסטלטורים ופועלי בניין בהן המנהלים היו צריכים לשמור על קשר עם העובדים שלהם.
במהלך שנות ה-70 הטכנולוגיה צברה פופולריות עצומה בקרב הציבור האמריקאי, ובמיוחד בקרב נהגי המשאיות, בין היתר בזכות החשיפה לטכנולוגיה בסרטים כמו "הפרחח ובת השריף" משנת 1977, ו"שיירה" משנת 1978 בהם הושם דגש רב על השימוש בטכנולוגיה.
ככל שמכשירי ה-CB radio הפכו פופולריים יותר, הם החלו לשמש גם נהגי מכוניות רגילים רבים, בעיקר לצורך תקשורת חירום, ובמיוחד באזורים הכפריים בהם לא היו קיימות צורות תקשורת אחרות כאשר הרכב נתקע.
הטכנולוגיה ממשיכה להיות בשימוש באזורים רבים בעולם, ובעיקר באזורים כפריים, לתקשורת במצבי חירום, ובקרב נהגי משאיות.
בעידן הסמארטפונים והתקשורת הדיגיטלית, הטכנולוגיה של מכשירי ה-CB radio עודנה נמצאת בשימוש באזורים מסוימים בעולם, בעיקר בזכות הפשטות, האמינות והעלות הנמוכה של הטכנולוגיה.
במהלך השנים משתמשי מכשירי ה-CB radio בארצות הברית ובמדינות דוברות אנגלית אחרות פיתחו ז'רגון ייחודי, הכולל קודים וסלנג שונים.
לדוגמה, המשמעות של "Ten-four" היא "ההודעה התקבלה", המשמעות של "Breaker" היא שאדם מנסה להתחיל שיחה על התדר ומעוניין בהקשבה מצד כל יתר המשתמשים שמאזינים לאותו התדר.
בנוסף, נהגי המשאיות שמשתמשים בטכנולוגיה פיתחו גם הם לאורך השנים ז'רגון ספציפי המשמש בעיקר נהגי משאיות.
לדוגמה, בקרב נהגי המשאיות שמשתמשים במכשירי ה-CB radio המשמעות של "סמוקי" היא שישנם שוטרים בקרבת מקום, והמשמעות של "Bear trap" היא שישנה מכמונת מהירות בקרבת מקום.
שיר הקאנטרי המצליח "Convoy" מאת סי.
מק'קול אשר פורסם במקור בשנת 1975, האדיר את השימוש במכשירי ה-CB radio.
חברת ההנדסה האזרחית של סין (, ובראשי תיבות CCECC; ) היא חברת הנדסה אזרחית סינית בבעלות ממשלתית, העוסקת בבניית מסילות רכבת, כבישים מהירים וגשרים וכן בהשקעות, מסחר ובמלונאות.
היא חברה בת של "חברת בניית המסילות של סין" .
בין 1970 ל-1975, כאשר פעלה כחלק ממחלקת הסיוע הזר של משרד הרכבות של סין , הקימה את מסילת זמביה–טנזניה "TAZARA", באורך 1,860 ק"מ.
במרץ 2025, במלוא יובל להשלמת המיזם, פורסם כי החברה תשקיע 1.4 מיליארד דולר אמריקאי בשיקום המסילה.
החברה נוסדה ב-1979 באישור מועצת המדינה, בדגש על בסיס ניסיונה מהפרויקט להקמת מסילת זמביה–טנזניה.
ב-2003 התמזגה לתוך "חברת בניית המסילות של סין".
ב-2006 התאגדה יחד עם החברות הישראליות "אפריקה ישראל" ו"אגד", ו"סימנס" הגרמנית ו-"" הפורטוגלית להקמת קבוצת "MTS", שזכתה בדצמבר במכרז להקמת הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן (לימים "דנקל").
עקב אי-עמידה ביעדים, ממשלת ישראל השלושים ושתיים החליטה בדצמבר 2010 על הלאמת הפרויקט והעברתו לניהול ישיר של "נת"ע" הממשלתית.
לרר (הנדסה) בע"מ" הישראלית את מנהרות הכרמל מתחת לרכס הכרמל בחיפה.
בין 2009 ל-2016 הקימה את מסילת אבוג'ה–קדונה בניגריה בעלות 876 מיליון דולר אמריקאי באורך 186 ק"מ וברוחב סטנדרטי.
סין הלוותה 500 מיליון דולר למימון המיזם.
ב-2011 זכתה במכרז של חברת הרכבות של אתיופיה להקמת מסילת אדיס אבבה–ג'יבוטי החדשה יחד עם "" באורך 656 ק"מ וברוחב סטנדרטי, בהשקעה של 4 מיליארד דולר אמריקאי.
המסילה נכנסה לשירות בינואר 2018.
בין 2009 ל-2023 בנתה את הקו הכחול של הרכבת העירונית של לאגוס שבניגריה.
ב-2014 חפרה יחד עם חברת "דניה סיבוס" הישראלית את מנהרות גילון תחת הר גילון כחלק ממסילת עכו–כרמיאל עבור "נתיבי ישראל", לקו הרכבת החשמלית הראשון בישראל.
ביוני 2015 זכו יחד במכרז להקמת תחנת קרליבך התת-קרקעית (בעומק של 52 מטר), המיועדת לשרת את הקווים האדום והירוק, בעלות של 700 מיליון ש"ח.
בדצמבר זכו גם במכרז לכריית המנהרות בקטע המזרחי של הקו האדום.
ב-2017 התאגדה יחד עם "שנג'ן מטרו" הסינית ו"אגד" הישראלית להקמת קבוצת "תבל מטרו", בבעלות "קבוצת אגד", שזכתה באוגוסט במכרז להפעלת הקו האדום של "דנקל".
לחברה 19% מהאחזקות ב"תבל מטרו".
CD (ראשי תיבות של: Compact Disc) הוא תקליטור דיגיטלי שהומצא על ידי חברות סוני ופיליפס.
ניתן לשמור עליו מוזיקה, מידע ואף סרטים (באמצעות VCD).
CD-R : התקליטור ניתן לכתיבה/צריבה פעם אחת בלבד ומרגע שהמידע נכתב עליו הוא ניתן לקריאה בלבד (Read-only), כלומר, אין אפשרות להוסיף עוד נתונים לתקליטור אפילו שנשאר עוד מקום פנוי.
CD+R: בתקליטור ניתן לכתוב/לצרוב עוד נתונים אם נשאר מקום פנוי בצריבה הראשונה.
CD-RW: התקליטור ניתן למחיקה ומאפשר כתיבה/צריבה חוזרת (עם מגבלות מסוימות).
R (ראשי תיבות של: Recordable)
W (ראשי תיבות של: Rewritable)
מבחינת מבנה ומראה התקליטורים זהים לתקליטורים אחרים (ההבדל היחד הוא באופן שבו מיוצג המידע).
התקליטור עשוי מחומר פלסטי שקוף בעובי 1.2 מ"מ ועליו עלה אלומיניום דק המשמש כמחזיר אור.
על גבי התקליטור ערוכים תאים המסודרים בצורת ספירלה, כאשר קרן הלייזר של כונן התקליטורים מאירה על התאים הקרן מוסטת מעט ומוחזרת בחזרה וההיסט מתורגם למידע בינארי.
התקן לכתיבת וקריאת נתונים מתקליטור נוצר ב-1988 על ידי מהנדסים של חברות סוני ופיליפס וקובצו ל"ספר הכתום", שהוא אחד מ"ספרי הקשת" בהם הוגדרו התקנים בנושאי תקליטורים.
קוטרו של התקליטור הסטנדרטי הוא 120 מ"מ והוא יכול להכיל עד 74 דקות של מוזיקה.
ישנם גם תקליטורים שמסוגלים להכיל 80 דקות ואף דיסקים של 90 ו-99 דקות תוך שימוש בפונקציה שנקראת Overburn.
קיימים גם תקליטורים בקוטר 80 מ"מ, חלקם בממדים דומים לכרטיס אשראי, אך תקליטורים אלו נדירים יותר.
במחשבים, תקליטור לכתיבה חוזרת, או CD-RW, הוא תקליטור המשמש כאמצעי לאחסון נתונים, שניתן לכתוב ולמחוק ממנו נתונים.
בעוד שבתקליטור רגיל מוטבעים הנתונים באופן פיזי בשכבת אלומיניום ממורקת, תקליטורי CD-RW מכילים שכבת כתיבה משתנה שמאחוריה שכבת אלומיניום ממורקת.
קרן לייזר גורמת לשינוי כימי בשכבת הכתיבה על ידי המסת גבישים לחומר בעל צורה בלתי מוגדרת (פעולת "כתיבה") או החזרת החומר לצורה גבישית על ידי קירורו בטמפרטורה נמוכה יותר (פעולת "מחיקה").
הדרך בה החומר השונה מחזיר אור בנקודות שונות דומה לדרך בה השקעים הפיזיים בתקליטור תקני מחזירים אור, ולכן מבחינת מנגנון הקריאה שניהם פועלים באותה דרך.
על תקליטור CD-RW ניתן לכתוב בערך 700 מגה-בייט (כלומר, כמו תקליטור רגיל), וניתן לשכתבו פעמים רבות.
מרבית כונני CD-RW מסוגלים גם לכתוב על מדיית CD-R.
פרט לאפשרות למחיקת נתונים מלאה מהדיסק, פועל CD-RW בצורה דומה ל־CD-R, ובמסגרת אותן מגבלות, כלומר - ניתן להוסיף ולצרוב עליהם במידה שיש מקום פנוי, אך לא ניתן לשכתב נתונים באופן פרטני (אלא רק באופן כולל ב־CD-RW), ויש לבצע "סגירה" של המדיה לפני שניתן יהיה לקרוא אותו בכונן תקליטורים תקני.
קיימת וריאציה של פורמט UDF אשר מאפשרת לכתוב ולמחוק נתונים מ-CD-RW באופן חופשי, אך בהגבלת גודלו ל-500 מגה-בייט בלבד.
בניגוד למדיות CD-R, ה-CD-RW אינם תואמים את התקנים של הספר הכתום לתקליטורים.
לכן לא ניתן לקרוא תקליטורי CD-RW בכוננים אשר יוצרו לפני שנת 1997 בגלל השתקפות נמוכה (15 אחוזים בלבד לעומת תקליטורים רגילים שלהם יש 70 אחוזים).
כמו כן, CD-RW יקרים יותר מ-CD-R, ולכן אינם משמשים בדרך כלל לאחסון ולארכיון.
CERN (נהגה: סֶרְן) הוא המרכז הגדול בעולם לחקר חלקיקים.
מרכז המחקר ממוקם על גבול שווייץ-צרפת, ממערב לעיר ז'נבה.
CERN מפעיל מכלול של מאיצי חלקיקים.
מאיץ LHC הבנוי במנהרה טבעתית מצפון ל-CERN הוא המאיץ הגדול בעולם, הן מבחינת האורך, הן מבחינת עלות ההקמה והן מבחינת האנרגיה שאליה מגיעים החלקיקים המואצים.
ב-CERN חברות 22 מדינות, וביניהן ישראל, החברה משנת 2013, והיא המדינה היחידה שאינה מאירופה.
בנוסף ישנן 5 מדינות ושני גופים בינלאומיים הנמצאים במעמד של משקיפים.
CERN פועל כמרכז בינלאומי שמועסקים בו פיזיקאים מרחבי העולם.
פיזיקאים רבים נוספים מבקרים בו לתקופות קצרות ועוסקים בהפעלת הניסויים הקשורים למאיצי החלקיקים הממוקמים בו.
בנוסף לפיזיקאים נסיינים, מועסקים ב-CERN פיזיקאים העוסקים בצדדים התאורטיים של פיזיקת החלקיקים, ואליהם נלווים מהנדסים, טכנאים ואנשי מנהלה.
ל-CERN נזקפות מספר תגליות בתחום פיזיקת החלקיקים, ובהן גילוי בוזוני W ו-Z בשנת 1983. מלבד התגליות המדעיות, יש ל-CERN השפעות על פיתוחים טכנולוגיים, כמו למשל המצאת ה-World Wide Web בשנת 1990 ב-CERN, שהחישה את התפתחות האינטרנט.
קיימות תוכנית לבניית מנגיש קומפקטי קווי לקראת שנות ה-30 של המאה ה-21.
ב-12 בדצמבר 2013 החליט הארגון לצרף לשורותיו את ישראל כחברה מלאה.
בספטמבר 2021 נבחר פרופ' אליעזר רבינוביץ לנשיא מועצת CERN, והוא נכנס לתפקידו ב-1 בינואר 2022.
בשנת 1952, עוד בטרם נפתח המרכז, נקבע ששמו יהיה CERN, כראשי תיבות בצרפתית של "Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire" (המועצה האירופית למחקר גרעיני).
עם פתיחתו ב-1954, נקבע ששמו הרשמי של המרכז יהיה "Organisation Européenne pour la Recherche Nucléaire" (הארגון האירופי למחקר גרעיני), אך ראשי התיבות לא שונו והוא מוכר גם כיום בכינוי CERN.
הפעילות ב-CERN ממומנת על ידי המדינות החברות בו.
תריסר מדינות היו שותפות להקמת המרכז.
ב-12 בדצמבר 2013 החליט המרכז לצרף את ישראל כחברה מלאה לשורותיו, לאחר שנתיים של חברות נלווית ושנים במעמד של משקיפה.
ישראל היא המדינה הראשונה מחוץ ליבשת אירופה שצורפה למרכז.
כחברה במרכז, ישראל משלמת "דמי חברות" שנתיים של כ-60 מיליון ש"ח (נכון לשנת 2013).
יוגוסלביה, שהייתה בין המייסדות של CERN, פרשה ממנו ב-1961. ב-CERN חברות גם חמש מדינות במעמד של משקיפות: ארצות הברית, הודו, טורקיה, יפן ורוסיה.
מעמד של משקיף הוענק גם לאיחוד האירופי ולאונסק"ו.
CERN מעסיק כ-2,600 עובדים קבועים, רובם טכנאים, אנשי מנהלה וכדומה.
בנוסף, שוהים במרכז כ-8,000 מדענים ומהנדסים אורחים - כמחצית ממדעני פיזיקת החלקיקים בעולם כולו - מ-500 אוניברסיטאות ומשמונים מדינות שונות.
בשנת 1952 נוסדה ועדה זמנית שתפקידה היה להקים את CERN.
CERN עצמו הוקם רשמית כעבור שנתיים כשנחתם הסכם בין 12 מדינות מאירופה בדבר שיתוף פעולה מדעי במסגרת המרכז החדש.
המדינות המייסדות של CERN הן: איטליה, בלגיה, גרמניה המערבית, דנמרק, הולנד, הממלכה המאוחדת, יוון, יוגוסלביה, נורווגיה, צרפת, שוודיה ושווייץ.
בשנת 1958 החל לפעול מאיץ ההדרונים הליניארי של CERN.
מאז הקמתו, מיועד CERN למחקרים הן בפיזיקה גרעינית והן בפיזיקת חלקיקים.
בזכות שיתוף הפעולה האירופאי, שהתרחב לשיתוף פעולה כלל-עולמי, ובזכות השקעת הכסף הגדולה במאיצי חלקיקים ובגלאי חלקיקים, הפך CERN עם השנים למרכז עולמי מוביל בתחום של פיזיקת חלקיקים ניסיונית.
בשנת 1990 נפתחה תערוכת "מיקרוקוסמוס" על פעילות והישגי הארגון.
התערוכה פעלה עד לשנת 2022.
ההישג המרכזי של CERN עד עתה (2008) הוא גילוי בוזוני W ו-Z בשנת 1983 בעזרת ניסויי UA1 ו-UA2 - תגלית שזיכתה את קרלו רוביה ואת סימון ואן דר מיר בפרס נובל לפיזיקה שנה מאוחר יותר.
הגילוי היווה אישוש מרכזי לרעיון של איחוד הכוח האלקטרומגנטי והכוח החלש (הכוח המאוחד נקרא הכוח האלקטרו-חלש), שעליו מבוסס המודל הסטנדרטי כולו.
אישוש מוקדם יותר למודל הסטנדרטי התרחש כבר ב-1973. היה זה גילוי הזרמים הנייטרליים, פיזור של חלקיקי נייטרינו כתוצאה מהתנגשותם בחלקיקים אחרים, בעזרת גלאי גרגמל.
גלאי גרגמל היה תא בועות ענקי שנועד לגלות חלקיקי נייטרינו שחלפו דרכו.
התגלית, שסיפקה אישוש ראשוני לעבודה התאורטית בדבר איחוד הכוח האלקטרומגנטי עם הכוח החלש, הייתה הגורם העיקרי שאפשר את הענקת פרס נובל לפיזיקה בשנת 1979 למפתחי התאוריה: שלדון גלאשו, עבדוס סלאם וסטיבן ויינברג.
מאיץ LEP, שהיה הפרויקט המרכזי של CERN בשנות ה-80 ובשנות ה-90, לא הצליח לגלות את בוזון היגס או לספק ראיות ראשונות לתורת הסופר-סימטריה, אך היו לו הישגים רבים באישושים נוספים של המודל הסטנדרטי ובמדידה מדויקת של תכונות חלקיקי היסוד.
בעזרת מדידות שנעשו על בוזון Z, הצליחו החוקרים להוכיח כי קיימים רק 3 סוגים של חלקיקי נייטרינו קלים.
הישג נוסף של CERN קשור למחקרים באנטי-חומר.
ב-1995 יצרו לראשונה חוקרים מ-CERN אטום של אנטי-חומר.
היה זה אנטי-מימן המורכב מאנטי-פרוטון ומפוזיטרון.
CERN היווה לאורך השנים מרכז של תכנון וניסוי עבור גלאי חלקיקים.
בשנת 1992 זכה ז'ורז' שרפק הצרפתי בפרס נובל על פיתוח גלאי מסוג תא פרופורציונלי רב-חוטי (multiwire proportional chamber) שנעשה בעת עבודתו ב-CERN.
במקביל לניסויים הפיזיקליים פותחו ב-CERN כלי מחשוב שנועדו לשפר את הפעלת הניסויים, העברת הנתונים ועיבודם.
חלק מהכלים הללו הפכו למוכרים ומצליחים גם מחוץ לעולם הפיזיקה.
כזו הייתה המצאת ה-WWW על ידי טים ברנרס-לי בשנת 1989. הפרויקט שלו, שהתבסס על היפרטקסט, נועד בתחילה לשימוש פנימי של החוקרים ב-CERN.
מטרתו הייתה לסייע להם לחלוק מידע.
ברנרס-לי ו-CERN לא רשמו פטנט על ההמצאה, וב-1993 התירה CERN שימוש חופשי בפרוטוקול התקשורת שפותח במעבדותיה.
ברנרס-לי עצמו הקים את ה-World Wide Web Consortium בשנת 1994.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הייתה CERN חלוצה ביישום רעיונות המחשוב השריגי לצורך שמירת הנתונים שיזרמו מניסויי מאיץ LHC ולצורך עיבודם.
מערכת המחשוב השריגי של מאיץ LHC, הקרויה LCG ( (LHC Computing Grid) שימשה לפני הפעלת המאיץ לביצוע הדמיות רחבות היקף של פעולתו.
בספטמבר 2008 החלה הפעלתו של מאיץ LHC ב-CERN.
בניית המאיץ, שעלותו נאמדת בלמעלה 5 מיליארד אירו, היא הפרויקט הגדול ביותר בתולדות הפיזיקה מבחינת מספר הפיזיקאים שהשתתפו בו, והוא שני רק לתוכניות החלל מבחינת ההשקעה הכספית.
הקמת המאיץ, והניסויים הנלווים לו נמשכה כ-17 שנה.
הניסויים שייערכו בעזרת המאיץ נועדו לענות על שאלות העומדות בבסיס הפיזיקה.
מטרתם העיקרית להשלים את תמונת חלקיקי היסוד ולחפש אישושים לתאוריות שנועדו להרחיב את המודל הסטנדרטי של החלקיקים היסודיים או להחליף אותו.
בפרט, הוא נועד לחפש את בוזון היגס שקיומו נחזה על ידי המודל הסטנדרטי והוא מהווה מרכיב מרכזי בו; למצוא ראיות לתורת סופר-סימטריה שמהווה הרחבה למודל הסטנדרטי; ליצור פלזמת קווארקים-גלואונים ששררה ביקום הקדום, זמן קצר לאחר המפץ הגדול; ולנסות ליצור חורים שחורים זעירים.
חלקו המרכזי של המאיץ בנוי בתוך מנהרה טבעתית שאורכה כ-27 קילומטר.
המתקן מסוגל להאיץ פרוטונים בשני צינורות (beam pipes) מקבילים, שמתאחדים לצינור אחד סמוך למספר נקודות אינטראקציה (interaction points) לאורך המאיץ.
בנקודות אלו מתרחשת אינטראקציה (התנגשות) בין פרוטונים הנעים בכיוונים מנוגדים.
האנרגיה של הפרוטונים הנעים בצינורות ה-LHC מגיעה ל-7 Tev (שבעת אלפים מיליארד אלקטרון וולט; פי 7,461 מאנרגיית המנוחה של הפרוטון) ומהירות תנועתם ל-99.9999991% ממהירות האור בריק.
בחלק מהזמן יואצו במאיץ גרעיני עופרת.
בחינת החלקיקים שייווצרו כתוצאה מהתנגשויות הפרוטונים או היונים תיעשה באמצעות גלאי חלקיקים גדולים.
היא השתתפה בבניית גלאים המיועדים לאחד הניסויים המרכזיים שבו, ניסוי ATLAS, וסיפקה רכיבים למערכות אחרות בניסוי.
עלילת ספרו הבדיוני של דן בראון, "מלאכים ושדים", מתרחשת בחלקה ב-CERN.
עלילת ספר המדע בדיוני "הבזק לעתיד" של רוברט ג'.
סויר מתרחשת בחלקה ב-CERN כאשר הניסוי שנערך במאיץ LHC גורם לכל המין האנושי לראות את העתיד 20 שנה קדימה.
עלילת משחק הווידאו Steins;Gate, אשר מתרחשת ביפן, עוסקת ב-SERN (עיוות של שם הארגון), תאגיד אירופי אשר חוקר מסע בזמן.
cDNA (קיצור של Complementary DNA, "דנ"א משלים") היא מולקולת DNA המסונתזת על בסיס תבנית של mRNA.
cDNA נוצר בתאים אשר נדבקו ברטרו וירוס המכילים חומר גנטי מסוג RNA ואנזים רוורס טרנסקריפטאז אשר באמצעותו התא יוצר שעתוק הפוך ליצירת cDNA.
הדנ"א המשלים משועתק במנגנונים העצמאיים של התא ל-RNA של הווירוס ובכך התא משבט את הרטרו וירוס שבו הוא נדבק.
המונח cDNA משמש רבות בתהליכים של הנדסה גנטית, שבמהלכה משעתקים במהופך mRNA ליצירת דנ"א משלים.
דנ"א משלים זה יכול לשמש אחר כך לצורכי ריצוף, או לצורכי בניית רצפים גנטיים חדשים.
על פי הדוֹגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית, DNA עובר תהליך של שעתוק שמשתמש בו כתבנית ליצירת mRNA.
הלה משמש כתבנית לסינתזת חלבון בתהליך התרגום.
בתאים איקריוטיים, לעומת תאים פרוקריוטיים, קיימים בתוך רצף הגן אקסונים ואינטרונים.
האינטרונים מוצאים מן ה-mRNA בתהליך השחבור, המתרחש בגרעין התא.
ה-mRNA הבוגר שמתקבל בתום תהליך השחבור מוצא מן הגרעין אל ציטופלסמת התא ומתורגם לחלבון.
כאשר מעוניינים לתרגם חלבון אאוקריוטי בתא פרוקיוטי, נעשה שימוש ב-cDNA המיוצר מן ה-mRNA הבוגר, אשר לא כולל את האנטרונים, ליצירת חלבון תקין.
הכנסת הגן האיקריוטי המקורי לתא הפרוקיוטי, הייתה מובילה לתרגום המקטע כולל האינטרונים שבתוכו, ולקבלת חלבון פגום.
מספר שיטות לייצור cDNA נמצאות בשימוש, אך הנפוצה שבהן מייצרת cDNA מ-mRNA בוגר (נטול אינטרונים) על ידי שימוש באנזים רוורס טרנסקריפטאז, אשר מסוגל לסנתז גדיל DNA על גבי תבנית של גדיל RNA.
בנוסף לתפקידו בשיבוט משמש cDNA גם לייצור ספריות cDNA ולבחינת הגנים המבוטאים בתאים תוך שימוש ב-Real Time PCR, שבב DNA, או במיפוי גנטי מלא של הספרייה.
CD-ROM (ראשי תיבות של Compact Disc Read-Only Memory) הוא תקליטור לקריאה בלבד עליו מוקלט מידע בינארי למחשב (Data), בניגוד לתקליטורים הראשונים שהיו מיועדים לאחסן מוזיקה בלבד.
השימוש הנפוץ ב-CD-ROM הוא להפצת תוכנות ומשחקי מחשב אך נעשה בהם שימוש גם להפצת מאגרי מידע (למשל בסיסי נתונים או קובצי מולטימדיה).
מבחינת מבנה ומראה תקליטורי CD-ROM זהים לתקליטורי שמע ולתקליטורים אחרים (ההבדל היחיד הוא באופן שבו מיוצג המידע).
על גבי התקליטור ערוכים תאים המסודרים בצורת ספירלה, כאשר קרן הלייזר של כונן התקליטורים מאירה על התאים, הקרן מוסטת מעט ומוחזרת לנקודה אחרת מנקודת המקור.
התקנים לכתיבת וקריאת נתונים מ-CD-ROM נוצרו ב-1987 על ידי מהנדסים של חברות סוני ופיליפס וקובצו לספר הצהוב שהוא אחד מ"ספרי הקשת" בהם הוגדרו התקנים לשלל תקליטורים.
CD-ROM מחולק לסקטורים (Sector) בני 2352 בתים, המחולקים ל-98 פריימים (Frame) בני 24 בתים.
תקליטורי מידע רגילים (Mode-1) עושים שימוש ב-2048 בתים בכל סקטור לאחסון המידע, ושאר הבתים משמשים לזיהוי ותיקון שגיאות.
קיימים גם תקליטורים שעושים שימוש ב-2336 בתים לאחסון המידע (Mode-2) אך הם משמשים בעיקר לאחסון וידאו.
תקליטורי מוזיקה (CD-R) עושים שימוש בכל 2352 הבתים לאחסון מידע.
תקליטור סטנדרטי של 74 דקות מכיל 333,000 סקטורים אך קיימים גם תקליטורים קטנים או גדולים יותר.
הנפח הכולל של תקליטור מידע רגיל (Mode-1) הוא 682 מגהבייט.
מבנה הנתונים בסקטור של CD-ROM Mode-1 הוא -
3 בתים – כתובת הסקטור
4 בתים – זיהוי שגיאות
276 בתים – תיקון שגיאות
אזור הזמן של מרכז אירופה או באנגלית Central European Time הוא אזור הזמן שלפיו פועל החלק הגדול ביותר של מדינות אירופה.
בעבר נקרא אזור הזמן הזה גם MET או באנגלית Middle European Time.
בבליסטיקה, CEP, קיצור של Circular Error Probable, או בתרגום לעברית: סבירות שגיאה מעגלית, הוא מדד פשוט ואינטואיטיבי המתאר את מידת הדיוק של אמצעי לחימה.
הוא מוגדר כרדיוס המעגל שמרכזו בממוצע הפגיעות של הטיל, הפצצה, או הפגז ומכיל 50% מהפגיעות של מערכת הנשק הנמדדת.
לדוגמה, לטיל הבליסטי סקאד-B יש CEP של 900 מטר; כלומר הטיל ינחת ברדיוס של 900 מטר מהמטרה אליה כיוון בהסתברות של 50%.
במקור ה-CEP התבסס על התפלגות ביואריאנטית מעגלית ותיאר את מאפייני ההתפלגות המתאימה למערכת הנשק בדיוק כפי שהממוצע וסטיית התקן מתארים אותה.
כלומר, אם ה-CEP היה n מטרים, אזי 50% מהפגיעות יהיו במרחק של פחות מ-n מטרים מהממוצע, 43% בין n ל-2n, כמעט 7% בין 2n ל-3n ופחות מ-0.2% יפגעו רחוק יותר מכך.
אולם במציאות הפגיעות אינן תואמות התפלגות זו ולכן לא ניתן להשליך מה-CEP על אחוז הפגיעות במרחקים גדולים יותר.
אם השגיאה אכן מתפלגת מעגלית אזי:
PE, קיצור של Probable Error, הוא המדד המקביל הנמצא בשימוש במתארי פגיעה חד־ממדיים.
הוא מתאר את המרחק מנקודת הפגיעה הממוצעת שעד אליו ינחתו מחצית מהפגיעות.
אם השגיאה באותו הציר מתפלגת נורמלית ניתן להוכיח כי ערכו יהיה:
ישנם מדדים לדיוק בעלי אחוז התפלגות שונה מ-50 אחוז.
ניתן לבצע המרה בין המדדים:
CD8 (אשכול התמיינות 8, אנגלית: Cluster of Differentiation 8) הוא גליקופרוטאין, חלבון בעל שארים סוכריים, המשמש כקו-רצפטור ל-TCR, ומוצג על פני תאי T ציטוטוקסיים.
קו-רצפטור (co-receptor) הוא חלבון שנמצא על פני התא ועובד ביחד עם הקולטן הראשי TCR כדי לאפשר לו לזהות את האות בצורה יעילה יותר.
במקרה של CD8 הקולטן הראשי הוא TCR, קולטן שמזהה אנטיגנים.
CD8 הוא קו-רצפטור שמתחבר ל קומפלקס MHC-I שעליו מוצג האנטיגן.
הוא פועל לצד הקולטן הראשי ומגביר את הדיוק והיעילות של הזיהוי החיסוני.
קומפלקס MHC class I, עם הפפטיד שמוצג על פני התא המודבק או הסרטני, כולל שני מרכיבים עיקריים: האחד הוא MHC Class I, חלבון שנמצא על פני כמעט כל תאי הגוף ובנוי משרשרת α (אלפא) גדולה החוצה את הממברנה, והשני הוא β2-microglobulin, חלבון קטן שמייצב את המבנה.
יחד הם יוצרים חריץ שבו אפשר להציג פפטידים - קטעי חלבונים שמקורם בתוך התא, למשל חלבון ויראלי או חלבון שעבר מוטציה.
קולטן TCR מזהה את הפפטיד שבתוך MHC-I.
בשלב הבא הקו-רצפטור (קולטן) CD8 נקשר לחלק אחר של אותו MHC-I, לא לפפטיד.
הקומפלקס הוא MHC-I והפפטיד שעליו TCR ו-CD8 עובדים יחד, כל אחד בנקודה אחרת.
החיבור של TCR ו-CD8 מחזק את הזיהוי ומייצב את הקשר, וכך תא ה-T הציטוטוקסי מופעל בצורה מדויקת יותר.
החלבון מורכב משתי שרשראות חלבונים - α ו-β - שניהם ממשפחת על של אימונוגלובולינים (immunoglobulin superfamily).
מולקולת CD8 נקשרת לדומיין 3α של חלבון MHC סוג 1. קשר זה שומר על הקשר שבין תא T ציטוטוקסי לתא המטרה המיועד להרג או לתא מציג אנטיגן מקצועי, בייחוד תא דנדריטי.
CD8 נמצא גם על תאים דנדריטיים ועל תאי NK, אם כי הוא פחות נפוץ עליהם.
על פני תא T נמצא הקולטן TCR ולצידו קומפלקס החלבונים CD3 ו-ζ (zeta, CD247).
לחלבוני CD3 ולשרשראות ζ יש זנבות ציטופלסמה המכילים אזורי ITAM, רצפים שאפשר לזרחן אותם.
TCR נקשר לקומפלקס MHC class I המציג פפטיד, ובמקביל הקו-רצפטור CD8 נקשר לאזורי α2 ו-α3 של אותו MHC, ואז מופעל האנזים Lck, שהוא טירוזין-קינאז הקשור לצידו הפנימי של CD8. לאחר הפעלתו, Lck מזרחן את ה-ITAMs שבזנבות הציטופלסמטיים של חלבוני CD3 ושל שרשראות ζ.
הזרחון של ה-ITAMs מאפשר לחלבון האיתות ZAP-70 להיקשר אליהם.
לאחר ש-ZAP-70 נקשר, Lck מזרחן גם אותו וכך ZAP-70 הופך פעיל.
ה-ZAP-70 שהוא עכשיו פעיל, מזרחן חלבוני איתות נוספים (ביניהם LAT וכן SLP-76, ובהמשך גם אנזימים ובהם PLC-γ1 וחלבוני small G-proteins.
שרשרת האיתות הזו מובילה להפעלת תא ה-T ולסינתזה של מולקולות אפקטוריות הגורמות להרג התא המודבק או הסרטני.
Code Division Multiple Access או CDMA היא שיטה אחת ממשפחת השיטות לחלוקת יכולת שידור בין תחנות בתיאום מראש (DMA = Division Multiple Access), לצד השיטות FDMA ו-TDMA.
בניגוד ל-TDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי זמן) ו-FDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי תדר) שיטה זו מאפשרת שליחה על כל רוחב הפס ובכך מונעת בזבוז משאבים.