tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"I Want You" (בעברית: "אֲנִי רוֹצָה אוֹתְךָ") הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, ביחד עם הלהקה האנגלייה מאסיב אטאק, מתוך אלבום האוסף הראשון של מדונה, (1995).
הגרסה המקורית של השיר הוקלטה על ידי הזמר האמריקאי מרווין גיי, והופצה כסינגל בשנת 1976.
לאחר יציאת הלהיט שלה "Take a Bow", מדונה פנתה לארל סבסטיאן בנוגע להקלטתו של "I Want You" כמחווה שאירעה במסגרת אלבום האוסף, Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye.
בנוסף לכך, הוחלט לכלול אותו באלבום אוסף הבלדות שלה, Something to Remember.
הוא היה אמור להיות הסינגל המוביל מתוך Something to Remember; וידאו קליפ נלווה צולם והופץ בכלי תקשורת רבים, אך בעיות משפטיות בין חברת התקליטים מוטאון לחברת התקליטים של מדונה מנעו את זה.
מאוחר יותר, מאסיב אטאק כללה את השיר במהדורה המיוחדת של אוסף הלהיטים הגדולים ביותר שלה Collected ב-2006. "I Want You" נכלל בתקליטור השני מבין השניים.
למעלה משנה לפני יציאתו של Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye מוטאון רקורדס, חברת התקליטים שאחראית על הרכבת האמנים לאלבום האוסף פנתה למאסיב אטאק וביקשה ממנה לבחור שיר מקטלוג המוזיקה של מרווין גיי במטרה להקליטו מחדש, והציעה להם לעשות שיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית צ'אקה קאן.
בהמשך לכך, נוצרה רצועת דמו כדי להתאים את השירה שלה, אך מפגשי ההקלטה לא צלחו.
כתוצאה מכך, עלתה האפשרות לזמן קצר לעבוד עם ארון נוויל , אך גם הצעה זו נפסלה בעקבות בעיות משפטיות.
המפיק המוזיקלי נלי הופר שעזר בהפקת אלבום האולפן השישי שלה Bedtime Stories באותה עת, הציע את מדונה כסולנית; הוא קבע מפגש הקלטות עם מאסיב אטאק.
חברי הלהקה גראנט "דדי ג'י" מרשל ואנדי "מאשרום" וולס מעולם לא נפגשו עם מדונה במהלך הקלטות השיר, רק רוברט "3D" דל נג'ה יחד עם הופר נפגשו איתה בניו יורק לתקופה של יומיים, במהלכם הקליטו אותו.
מדונה התרשמה מהתוצר המוגמר, וכתוצאה מכך בחרה לכלול אותו כרצועה הראשונה באלבום האוסף הבלדות שלה מ-1995 Something to Remember.
מבקר המוזיקה סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic אמר כי "I Want You" הוא הבולט ביותר מבין שלוש הרצועות החדשות ב-Something to Remember.
בביקורת נוספת עבור Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye, ארלוויין ציין את סוגת הטריפ הופ, כמו גם את שיתוף הפעולה של מדונה עם מאסיב אטאק.
ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז הצהיר כי "[מדונה] מעולם לא נשמעה טוב יותר מאשר בהקלטה של "I Want You" של מרווין גיי".
הווידאו קליפ של "I Want You" צולם ב-5 וב-6 באוגוסט 1995 באולפני סילברקאפ בלונג איילנד סיטי , ניו יורק.
את הקליפ ביים ארל סבסטיאן, לצד ג'ואל הינמן שהפיק אותו וברוס אשלי שערך אותו.
הקליפ נוצר בהשראת A Telephone Call, סיפור קצר שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית, דורותי פארקר.
הקליפ שודר לראשונה ב-VH1 ב-2 באוקטובר 1995. "I Want You" קיבל מועמדות בקטגוריית "MTV Amour" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 1996, אך הפסיד ל-"Killing Me Softly" של פוג'יז.
הקליפ פורסם באופן מסחרי בשנת 2009 באוסף הווידאו קליפים של מדונה, Celebration: The Video Collection.
"I Want You" (גרסת קולות רקע ושירה מדוברת) – 6:20
"I Want You" (מאסטר/ללא שירה מדוברת) – 6:20
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם17 באוקטובר 1995הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתמוטאון • מאבריק • האחים וורנר
"I Wrote a Song" (בעברית: "כתבתי שיר") הוא סינגל מאת הזמרת והיוצרת האנגלית מיי מולר, שיצא לאור ב-9 במרץ 2023. השיר ייצג את בריטניה באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר שנבחר בבחירה פנימית דרך TaP Music וה-BBC, גוף השידור הבריטי של האירוויזיון.
מולר כתבה את השיר יחד עם קארן פול ולואיס תומפסון.
הנציג הבריטי לתחרות בשנת 2023 נבחר באופן פנימי על ידי ה-BBC בשיתוף עם TaP Music.
תהליך הבחירה אושר ב-8 בספטמבר 2022, לאחר התוצאה המוצלחת עבור בריטניה בתחרות של שנת 2022.
ב-9 במרץ 2023 הוכרזה מולר כנציגת הממלכה המאוחדת לאירוויזיון 2023 שיתקיים במדינה, במהלך תוכנית ארוחת הבוקר של רדיו 2 עם זואי בול והאורח רילן קלארק.
מולר הפכה לאישה הראשונה שייצגה את בריטניה בתחרות מאז סורי, בשנת 2018. הקליפ יצא לאור באותו יום, והוקרן בבכורה בערוץ היוטיוב הרשמי של תחרות האירוויזיון.
בשבוע היציאה שלו הגיע I Wrote A Song למקום השלישי ב-40 הגדולים של וודאפון.
מתוקף היותה חברה בחמש המדינות הגדולות של האירוויזיון, ומתוקף היותה המדינה המארחת, הממלכה המאוחדת העפילה לגמר באופן אוטומטי.
הממלכה המאוחדת הופיעה כמדינה ה-26.
"I Was Born To Love You" הוא שיר משנת 1985 שנכתב ובוצע על ידי פרדי מרקיורי ונכלל באלבום סולו שלו Mr.
לאחר מותו של מרקיורי בשנת 1991, קווין עיבדו מחדש את השיר לטובת אלבומם Made in Heaven שיצא בשנת 1995, כשיתר חברי הלהקה ניגנו את החלקים האינסטומנטליים שלהם בתוך השיר המקורי.
הגרסה של קווין מהאלבום Made in Heaven כוללת גם קטעי שירה של פרדי מרקיורי מהשירים "A Kind of Magic" ומ-"Living on My Own".
בשנת 2020 הוציאה לאור קווין (תחת השם קווין+אדם למברט) את השיר כסינגל מתוך האלבום Live Around the World.
השיר בוצע לראשונה בהופעה חיה בסיבוב ההופעות של שנת 2005 ביפן שבוצע ביחד עם פול רודג'רס, בריאן מיי ורוג'ר טיילור בגרסה אקוסטית.
השיר גם בוצע במהלך סיבוב ההופעות של קווין ואדם למברט בקוריאה הדרומית וביפן וזו הייתה הפעם הראשונה בה נעשה שימוש של להקה לביצוע השיר.
הקליפ בגרסה המקורית בביצועו של פרדי מרקיורי בוים בידי דייוויד מאלט, וצולם באולפני Limehouse ההרוסים בלונדון.
הקליפ נערך כוריאוגרפית בידי ארלן פיליפס, והראה את מרקיורי שר מול קיר של מראות, ואז רץ דרך בית עם אישה (דבי אש), לפני שהוא רוקד על דוכן.
הסרטון לגרסה של Made in Heaven בוים בידי ריצ'רד הסלופ עבור מכון הסרטים הבריטי ונכלל ב-Made in Heaven: The Films.
הגרסה בשיר מראה דיירים בדירה בריטית עירונית.
זוגות מתנשקים, ילדים משחקים ונערים גונבים והורסים מכונית בסרט מונוכרומי.
האודיו משתמש גם בעריכת הוויניל.
עבור ההוצאה המחודשת של 2004, נוצר סרטון המשלב קטעים של סרטון סולו מקורי של מרקיורי מהקליפ המקורי עם קטעים של קווין בהופעה חיה באצטדיון ומבלי בתוספת סרטון השיר שלו "Living on My Own".
הקליפ נכלל ב-Queen Jewels, ב DVD של הלהיטים הגדולים משנת 2004, ובמהדורה היפנית של הסרט התיעודי Days of Our Lives.
השיר הופיע במספר פרסומות בטלוויזיה, בעיקר ביפן.
הגרסה המקורית שהוקלטה על ידי מרקורי הופיעה בפרסומת לטלוויזיה של חברת הקוסמטיקה היפנית Noevia באמצע שנות ה-80. הגרסה של קווין שוחררה כסינגל באופן בלעדי ביפן בפברואר 1986, מאחר שהשיר שימש בפרסומת טלוויזיה עבור Kirin Ichiban Shibori, אחד המשקאות הנמכרים ביותר במדינה, שהופק על ידי מבשלת קירין (kirin).
השיר הפך להיות הראשון של קווין שנכנס למצעד היפני, מאז השיר "Teo Torriatte (Let Us Cling Together)", שיצא בשנת 1977. בשנת 2004 הגרסה של קווין שימשה את סדרת הדרמה היפנית המצליחה Pride בכיכובם של טקויה קימורה ויוקו טאקאוצ'י.
Jewels, אלבום האוסף המחובר של קווין שיצא רק ביפן, כולל בתוכו את "I Was Born to Love You".
במלזיה, הגרסה של מרקיורי ששומשה בגרסה אחרת, שימשה את חברת אסטרו (Astro) בפרסומות בטלוויזיה כדי לקדם את הסיקור שלהם למונדיאל 2018. לפרסומת, שהוזמנה על ידי הסוכנות Dentsu LHS Malaysia ונוצרה על ידי Pesona Pictures Indonesia, יש גם גרסה לא בשימוש, שהשתמשה בגרסה של קווין לשיר.
פרדי מרקיורי - שירה, פסנתר, סינתיסייזר, Synclavier.
פרד מנדל - סינתיסייזר, גיטרת רית'ם.
פול וינסנסט - גיטריסט ראשי.
סטפן וינסנט - גיטרה בס, Fairlight CMI.
פרדי מרקיורי - שירה וזמר רקע, פסנתר וכלי מקלדת.
בריאן מיי - גיטרה חשמלית, כלי מקלדת.
רוג'ר טיילור - תופים, כלי הקשה.
"I Wish" הוא סינגל של התקליטן הבריטי, ג'ואל קורי, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, מייבל.
השיר יצא ב-29 באוקטובר 2021 בהוצאת חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ואטלנטיק רקורדס.
השיא מופיע כרצועת בונוס במהדורת הסטרימינג של אלבום האולפן השני של מייבל, .
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-101 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-10 מיליון פעמים ביוטיוב.
"I p' me, tu p' te" (בעברית: "אני בשבילי, את בשבילך") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי גאולייר.
הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק איטליה, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Dio lo sa.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האיטלקי.
השיר נכתב על ידי המבצע, דווידה סימונטה, דווידה טוטארו, פרנצ'סקו ד'אלסיו, גנרו פטיטו, מיכאלה צוקה ופאולו אנטונאצ'י.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-83.4 מיליון השמעות.
"I p' me, tu p' te" היה שירו של גאולייר לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
הוא הגיע למקום השני, והפסיד ל-"La noia" של אנג'לינה מנגו.
נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-45 מיליון צפיות.
מקוםתאריםמכירות איטליה (FIMI) 3× פלטינה 300,000
"I Want You" הוא שיר של הזמר-יוצר האמריקאי בוב דילן, שיצא כסינגל ביוני 1966, ומאוחר יותר באותו חודש, באלבום האולפן השביעי שלו, Blonde on Blonde.
השיר נכתב על ידי דילן והופק על ידי בוב ג'ונסטון.
זה היה השיר האחרון שהוקלט עבור Blonde on Blonde, עם מספר טייקים שהוקלטו בשעות המוקדמות של 10 במרץ 1966. השיר נכלל באלבום Bob Dylan's Greatest Hits, וזכה לקבלת פנים ביקורתית חיובית ברובה, כאשר מספר פרשנים הדגישו את השימוש של דילן בדימויים, אם כי חלק מהמשמעויות מעורפלות.
דילן ביצע את השיר 294 פעמים בהופעות חיות, מהופעת שלו ב-1976 ועד לביצוע האחרון שלו בהופעה חיה ב-2005. השיר הוצג בסגנון של שיר לפידים במהלך סיבוב ההופעות העולמי שלו ב-1978, כפי שנשמע באלבום Bob Dylan at Budokan.
דילן גם חזר לשיר ב-1987 בסיבוב הופעות משותף עם הגרייטפול דד; הגרסה שלהם יצאה ב-Dylan & the Dead.
הסשנים עבור ההקלטה המקורית ממרץ 1966 יצאו בשלמותן ב-The Bootleg Series Vol.
12: The Cutting Edge 1965–1966 בשנת 2015. הסינגל הגיע למצעדים במספר מדינות; השיר הגיע למקום ה-20 בבילבורד הוט 100, ולמקום ה-16 במצעד הבריטי.
הבי-סייד הייתה גרסה חיה של השיר "Just Like Tom Thumb's Blues" שהוקלטה בליברפול, אנגליה בתיאטרון אודיאון במאי 1966.
הזמר-יוצר האמריקאי בוב דילן החל להתרחק מצליל מוזיקת הפולק העכשווית שאפיין את אלבומיו המוקדמים עם אלבומו הרביעי, Another Side of Bob Dylan.
האלבום Bringing It All Back Home משנת 1965 כלל רצועות חשמליות ואקוסטיות, ואחריו יצא האלבום Highway 61 Revisited החשמלי מאוחר יותר באותה שנה.
ב-1965 שכר דילן את להקת ה-Hawks כלהקת הליווי שלו להופעות חיות, אך הסשנים לאלבום החדש בניו יורק עם הלהקה לא היו מוצלחים.
דילן קיבל הצעה מהמפיק שלו, בוב ג'ונסטון, להעביר את ההקלטות לנאשוויל, טנסי.
הוא נסע לנאשוויל בפברואר 1966, עם אל קופר ורובי רוברטסון מהסשנים בניו יורק.
השיר הוקלט באולפני קולומביה A בנאשוויל בשעות המוקדמות של 10 במרץ 1966, החל עם עלות השחר.
דילן הדגים את השיר לנגנים המלווים אותו באמצעות גיטרה אקוסטית.
לאחר שג'ונסטון הודיע שההקלטות החלו, ואישר את שם השיר עם דילן, שאל הגיטריסט צ'ארלי מקוי על הפתיח של השיר, שלא נקבע; דילן ניגן את מהלך הרמוני של הפתיח, ולאחר שהלהקה ניגנה את הטייק הראשון, הם דנו שוב בעיבוד לפני הטייק השני.
היו שלושה טייקים שלמים של "I Want You" ושניים לא שלמים.
גרסה בשם "Take 5b" מסומנת עם "insert, guitar overdub", אם כי כל המוזיקאים המעורבים טוענים שלא היה אוברדאב של גיטרה.
זה היה השיר האחרון שהוקלט לאלבומו השביעי של דילן, Blonde on Blonde, והסשן הסתיים בסביבות השעה 7:00 בבוקר.
השיר נכתב על ידי דילן.
בוב דילן - שירה, גיטרה אקוסטית, מפוחית
צ'ארלי מקוי - גיטרה אקוסטית
ויין מוס - גיטרה חשמלית
הרגוס "פיג" רובינס - פסנתר
או הנרי סטרז'לצקי או ג'ו סאות' - בס חשמלי
בוב ג'ונסטון - מפיק מוזיקלי
"I Wish It Would Rain Down" הוא שיר של המוזיקאי הבריטי פיל קולינס מתוך אלבום הסולו הרביעי שלו, "...But Seriously" משנת 1989.
השיר זכה להצלחה במצעדים בתחילת 1990, והגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי RPM 100.
השיר היה להיט במצעד בשנת 1990, והגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי RPM 100. בקנדה, הסינגל שהה שישה שבועות בראש המצעדים, ודורג כסינגל הטוב ביותר של השנה במצעד סוף השנה של RPM.
השיר הגיע גם למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השלישי בבלגיה ובהולנד.
הקליפ צולם בשחור-לבן ובאורך של כ-8 וחצי דקות, הופק על ידי פול פלטרי ובוים על ידי ג'ים יוקיץ'.
הרקע של הקליפ הוא תיאטרון של שנות השלושים, ומהווה פרודיה על הסרט "חלף עם הרוח".
השחקן ג'פרי טמבור מגלם במאי תיאטרון ביקורתי ואומלל, שעושה חזרות להצגה עם מספר רקדנים.
הווידאו קליפ זכה בפרס המוניטור הבינלאומי.
מצעד (1990)מיקוםאוסטרליה (ARIA)94בלגיה (אולטראטופ)46קנדה סינגלים מובילים (RPM)1קנדה למבוגרים עכשוויים (RPM)35אירופה (Eurochart Hot 100)35גרמניה (מצעד גרמני רשמי)48הולנד (הולנד טופ 40)29הולנד (סינגל טופ 100)43בילבורד הוט 10056
"I Was Made for Lovin' You" (בעברית: "נוצרתי לאהוב אותך") הוא סינגל של להקת הרוק קיס, שיצא במקור ב-20 במאי 1979 על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס .
השיר נכתב והולחן על ידי דזמונד צ'יילד, ויני פוניסיה ופול סטנלי, והופק על ידי ויני פוניסיה.
נכון לפברואר 2025, השיר הושמע למעלה מ-1.1 מיליארד מיליון פעמים בספוטיפיי.
במהלך השנים יצאו גרסאות כיסוי רבות לשיר.
בין גרסאות הכיסוי שבוצעו, ניתן לציין את גרסת כיסוי של סקוטר, שיצאה ב-21 בספטמבר 1998, כבי-סייד לשיר "We Are the Greatest".
גרסת כיסוי זו הגיעה בשיאה למקום ה-36 באוסטריה, למקום ה-50 בפלנדריה, לפמקום ה-98 במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים, למקום ה-26 בגרמניה ולמקום ה-45 בשוודיה.
"I Won't Shake (La La Gunilla)" (בעברית: "אני לא אשקשק (לה לה גונילה)") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת השוודית גונילה פרסון.
הוא יצא לאור ב-17 בפברואר 2024 בהוצאת חברות התקליטים קרדיאק רקורדס וסוני מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים השוודי, "סוורייטופליסטן".
השיר נכתב על ידי פרדריק אנדרסון.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור ה-7.45 מיליון השמעות.
ב-1 בדצמבר 2023 אישר תאגיד השידור השוודי כי פרסון עתידה להשתתף ב"מלודיפסטיבלן" השנתי, הקדם השוודי לאירוויזיון 2024, עם השיר "I Won't Shake (La La Gunilla)".
בסיום סבב ההצבעה השני דורגה במקום השלישי, והעפילה לשלב גלגל ההצלה, שנערך ב-2 במרץ.
בהתאם להצבעת הקהל דורגה במקום החמישי, והודחה מהתחרות.
לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי אך ב-10 בפברואר 2024 הועלה לערוץ היוטיוב של תחרות המלודיפסטיבלן את ההופעה החיה שלו.
נכון למרץ 2025 עומד מונה הצפיות של הקליפ על כ-1.5 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם17 בפברואר 2024הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקרדיאק רקורדס סוני מיוזיק
"I Want to Tell You" הוא שיר של להקת הרוק הביטלס מהאלבום Revolver.
אחרי "Taxman" ו"Love You To", זה היה השיר השלישי של האריסון שהוקלט עבור האלבום.
הכללתו באלבום סימנה את הפעם הראשונה שהוקצו להאריסון יותר משני שירים באלבום של הלהקה, מה שמשקף את צמיחתו המתמשכת כפזמונאי לצד ג'ון לנון ופול מקרטני.
בזמן תהליך כתיבת השיר שאב האריסון השראה מחוויותיו עם LSD.
מילות השיר עוסקות במה שכינה מאוחר יותר האריסון "מפולת המחשבות שקשה כל כך לכתוב, לומר או להעביר".
ההקלטה סימנה את הפעם הראשונה שמקרטני ניגן על הבס שלו לאחר שהלהקה השלימה את רצועת הקצב לשיר, טכניקה שהפכה לנפוצה בהקלטות הבאות של הביטלס.
האריסון ביצע את השיר כשיר הפתיחה לאורך סיבוב ההופעות שלו ביפן בשנת 1991 עם אריק קלפטון.
גרסה שהוקלטה במהלך סיבוב ההופעות מופיעה באלבומו Live in Japan.
בטקס המחווה להאריסון, שנערך שנה לאחר מותו בנובמבר 2002, ביצע ג'ף לין את השיר.
אייסד ארת' (אדמה קפואה - Iced Earth) היא להקת הבי מטאל אמריקאית.
הלהקה הוקמה ב-1988 על ידי ג'ון שפר ופעילה עד היום.
המוזיקה של אייסד ארת' מאופיינת בעוצמה ובמהירות, ונוטה לנוע בין פאוור מטאל, ת'ראש מטאל והבי מטאל (וכן לשלב בין הסגנונות).
השירה היא לרוב בגובה גבוה (צרחות דקות) אם כי הזמר מט בארלו שר גם בקול בס עמוק.
לצד מספר קטעים שקטים ויחסית איטיים, קצב הנגינה הוא בדרך כלל מהיר ואנרגטי, בזמן שנגני הקצב משתמש בטכניקות של ת'ראש מטאל ופאוור מטאל כגון תיפוף דאבל-באס לשמור על המהירות והאנרגיות בקצב גבוה.
כשהזמר ריפר נכנס ללהקה במקומו של בארלו, הוא לקח אותה לכיוון פחות גס ואגרסיבי והרבה יותר מלודי ומלא רגש.
במספר שירים, כגון "Angels' Holocaust," "Damien," ו-"The Coming Curse" אייסד ארת' גם משלבת מזמורים גרגוריאניים (אלמנט גותי מובהק).
בשני שירים משלבת אייסד ארת' גם שירה נשית: "A Question of Heaven" ו-"The Phantom Opera Ghost" (המבוסס על פנטום האופרה).
השירים של אייסד ארת' עוסקים במגוון רחב ועשיר של נושאים ברומו של עולם.
חלק מהשירים עוסקים בנושאים פילוסופיים ותאולוגיים כגון חטא ועונש, גורל, גן עדן וגיהנום, האנטי-כריסט והאפוקליפסה.
שירים אחרים עוסקים במגוון נושאים היסטוריים וספרותיים, כגון פנטום האופרה, הקומדיה האלוהית, אטילה ההוני ועוד.
אייסד ארת' הוציאה מספר אלבומי קונספט:
The Dark Saga - מבוסס על עלילת הקומיקס Spawn המתארת אדם שמת ומוכר את נשמתו לשטן כדי לחזור אל אהובתו.
Horror Show - עוסק בספרות אימה.
The Glorious Burden - עוסק בהיסטוריה צבאית, בדגש על מלחמות ארצות הברית.
זה האחרון מסתיים בטרילוגיה של שלוש יצירות בנושא קרב גטיסברג, אשר מבוצעות ביחד עם התזמורת הפילהרמונית של פראג.
בשנת 2002 עזב את הלהקה סולנה, מתיו בארלו.
מתיו קיבל בצורה קשה את האסון במגדלי התאומים, וטען כי נמאס לו מאורח החיים של הלהקה וכי הוא החליט לתרום ל"עולם האמיתי".
מאז ועד 2007 הוא עבד במשטרה.
מאוחר יותר בשנת 2002 הצטרף ללהקה, הזמר טום "ריפר" אוונס, לשעבר סולן להקת ג'ודס פריסט האנגלית.
כשריפר היה סולנה של ג'ודס פריסט, הוא נודע בסגנון שירתו הגס והצעקני, אך בתור סולנה של אייסד ארת', הוא שר בקול גבוה ועדין, המאפיין פאוור מטאל.
באחת הביקורות על השתלבותו של ריפר באייסד ארת' נכתב: "לא ידעתי שריפר יודע גם לשיר.
חשבתי שהוא יודע רק לצעוק".
ב-11 בדצמבר 2007 חזר בארלו לאייסד ארת'.
ב-2008 אייסד ארת' הוציאה יחד עם מתיו בארלו את הדיסק The Crucible of Man.
ב-2011 עזב בארלו שנית, בשל מחויבויות משפחתיות.
מאז שינתה אייסד ארת' את הרכבה פעמים רבות.
בפברואר 2014 הופיעה הלהקה בישראל.
ב-6 בינואר 2021 השתתף גיטריסט הלהקה ג'ון שפר בהסתערות על הקפיטול.
עקב כך הפך למבוקש על ידי ה-FBI וב-2022 נעצר.
בעקבות המעצר הודיעו שאר חברי הלהקה (חוץ מהמתופף) על עזיבתם, וחברת התקליטים ביטלה את החוזה איתם.
במשפטו הוא הודה באשמה ונשפט לתקופת מבחן של 3 שנים.
נכון ל-2024 רק שפר נותר בלהקה.
ג'ון שפר - גיטרת קצב, מלחין ראשי, זמר ליווי (1984 ואילך)
במהלך קיומה כ-30 מוזיקאים בסך הכל הצטרפו ועזבו את הלהקה.
מת'יו "מאט" בארלו - סולן
לארי טארנוסקי - גיטרה מובילה
טום "ריפר" אוונס - סולן
אייסי טאוור הוא משחק מחשב פופולרי חינמי שפותח על ידי חברת המשחקים השוודית Free Lunch Design, ויצא לאור בשנת 2001. המשחק פותח בהשראת המשחק Xjump, ונכתב בעזרת הספרייה הגרפית אלגרו.
מטרת המשחק היא לדלג במעלה מגדל מבלי ליפול מעבר לקצה המסך.
השחקן מתחיל בקומת הקרקע של המגדל.
עליו לקפוץ על המשטחים הקטנים ולטפס במעלי הקומות ולצבור נקודות.
כאשר השחקן נופל מבעד לתחתית המסך, המשחק נגמר.
בזמן המשחק, מופיע בפינה השמאלית של המסך שעון.
מהירות המשחק קבועה בכל חצי דקה, אולם בחלוף כל חצי דקה הקצב מתגבר.
קצב התזוזה של השעון מלמד על קצב התזוזה של המסך - בזמן העלייה בקומות המסך עולה במהירות קבועה, שגדלה בחלוף כל דקה.
אם הדמות נופלת לתחתית המסך ולא הצליחה לנחות על קומה, המשחק נגמר.
הניקוד מתחלק לפי הכללים הבאים:
על כל מדרגה שהשחקן עולה מתווסף לו 10 נקודות (וכן אם הוא נופל מדרגה יורדות לו 10 נקודות)
על כל רצף קומבו שהשחקן מבצע מתווסף לשחקן עוד .
הקומבו המינימלי שהשחקן יכול לבצע הוא 4 (שתי קפיצות קטנות של 2) ועל קומבו זה יתווסף לשחק 16 נקודות.
את סך הניקוד של השחקן במשחק ניתן לחשב על פי הנוסחא הבאה :
=הקומה שהשחקן הגיע עד לרגע שהוא נפסל.
=גודל הקומבו ה "i" שהשחקן עשה (כאשר N מציין את מספר הקומבואים שהמשתמש עשה).
לדוגמה : השחקן הגיע עד למדרגה מספר 136 והוא ביצע במהלך משחקו 3 קומבואים (29 34 48)
הניקוד של השחקן יהיה :
מכאן ניתן להסיק כי הדרך להשיג את מספר המרבי של נקודות (בהינתן והשחקן הגיע עד למדרגה היא לבצע קומבו יחיד בגודל של , ניתן לראות זאת לפי הקשר הבא : נסמן להיות הרצפים (קומבו) שהשחקן ביצע כך ש :
מכאן ניתן להסיק כי ניוד של השחקן יהיה , ביטוי זה ניתן לחסימה למעלה באופן הבא :
גודל הקומות במשחק תלויות בעליית השחקן, כל 100 קומות גודלן נעשה קטן יותר ויותר עד קומה 1,000.
בכל 100 קומות סוגן משתנה, כלומר: 100 הקומות הראשונות עשויות מחומר מסוים, בעוד ש-100 הקומות הבאות עשויות מחומר אחר, וכך הלאה.
קומות 0 עד 99 מאבן
עליית קומה אחת מזכה ב-10 נקודות.
דרך נוספת לצבור נקודות היא עליית קומות בדילוגים, והיא נקראת "קומבו" , והיא מזכה את השחקן בניקוד מיוחד, לפי מספר הקומות שהשחקן עלה.
כדי שהקומבו יחשב יש לבצע לפחות שני דילוגים כאלו ברצף.
לאחר הקומבו מוצגת מחמאה במרכז המסך בגופן צבעוני.
ככל שהקומבו גדול יותר, המחמאה טובה יותר, וכך הניקוד יותר גדול.
המחמאות, לפי גודל הקומבו, הן:
200 קומות ומעלה: !No way (אין מצב!)
למשחק יצאו מספר גרסאות וביניהם גם גרסת האונליין.
גרסה זו עובדת על חוק שונה: במקום שהמסך עולה הלבנים נופלות ואם נשארים על לבנה יותר מדי זמן היא מתפוררת.
המבנה הפנימי של Icy Tower מאפשר לבצע שינויים בדמות, בפסקול, באפקטים קוליים ובפלטת המשחק באמצעות הורדה והתקנה של קובצי משאבים שנארזו מחדש.
מאז גרסה 1.2, Icy Tower מאפשר שימוש בסקינים ליצירת דמויות מותאמות אישית נוספות שיכולות להחליף את שלוש דמויות ברירת המחדל הניתנות בחבילת המשחק.
Ich Troje (איך טרויה, "שלושתם") היא להקת פופ פולנית בה חברים מיכל וישנייבסקי, יאצק וונגבה ואשתו הנוכחית של וישנייבסקי, אנה שביונטצ'אק (מאז 2003).
חברות עבר נוספות בלהקה הן מגדלנה פוקורה (ידועה כיום כמגדה פמה, 1996–2000) ויוסטינה מייקובסקה (2000–2003).
Ich Troje נוסדה ב-1996 על ידי כותב השירים מיכל וישנייבסקי והמלחין יאצק וונגבה.
מאז שנת 2000, Ich Troje הייתה אחת מהלהקות הפולניות הפופולריות ביותר שמכרה מעל 1.5 מיליון תקליטים מאז יוני 2001. בשנתיים האחרונות Ich Troje ביצעה מעל 300 הופעות.
הצלחה זו עומדת בניגוד לביקורות השליליות ועדותו של וישנייבסקי כי "אינו יודע לשיר".
נושאי השירים של הלהקה הם אהבה, בגידה, ופרידות.
ב-25 בינואר 2003 בחר הציבור בפולין בתהליך הצבעה טלוויזיוני את Ich Troje לייצג את פולין בתחרות האירוויזיון עם השיר "אין גבולות" ("No Borders", "Keine Grenzen") שבוצע בשלוש שפות - פולנית, גרמנית ורוסית.
השיר הגיע למקום השביעי בגמר.
ב-2006, פולין שוב בחרה ב-Ich Troje שתייצג אותם באירוויזיון 2006 עם השיר "הולך בעקבות לבי" ("Follow My Heart"), בשיתוף עם או-ג'יי (המוכר גם כ"ריל מק'קוי") ממופע היורודאנס המצליח.
ההרכב זכה במקום האחד-עשר בחצי הגמר, במרחק מקום אחד מהעפלה לגמר.
id Software (קרי: אִיד) היא חברת פיתוח משחקי מחשב אמריקנית מריצ'רדסון שבטקסס.
החברה, שהוקמה בידי 4 פורשים מחברת Softdisk אשר הפיצה עיתון אלקטרוני - ג'ון קארמק, ג'ון רומרו, טום הול ואדריאן קארמק - אחראית לכמה מפריצות הדרך החשובות ביותר בתעשיית משחקי הווידאו, ובפרט ז'אנר משחקי היריות בגוף ראשון בתלת-ממד, בהם הטירה הנאצית, DOOM, Quake ועוד.
ג'ון קארמק, יליד 1970 שעבד אז בחברת הפיתוח SoftDisk, פגש בתחילת שנות ה-90 את ג'ון רומרו ואדריאן קארמק.
לאחר זמן קצר החליטו ליצור השלושה, אחרי העבודה, את משחק המחשב הראשון שלהם בשם "Gamers Edge".
לאחר הצלחת המשחק, נציג מחברת Apogee Software (לימים 3D Realms) יצר עמם קשר, והציע להם לפתח משחקים ש-Apogee תפיץ, אולם ב-SoftDisk עלו על העניין, מה שהוביל לפיטוריהם של קארמק והשאר.
ב-1 בפברואר 1991, הקים קארמק יחד עם רומרו, הול ואדריאן קארמק את id, ובאותה שנה שוחרר המשחק הראשון מבית היוצר שלהם והוא Commander Keen.
קארמק פיתח שיטה מיוחדת להצגת גרפיקת דו מימד בגלילת צד על המחשב האישי, מה שהפך לפריצת דרך.
ב-24 ביוני 2009, נרכשה החברה על ידי תאגיד המדיה "זנימקס", שבין היתר רכש חברות נוספות בתחום פיתוח משחקי מחשב כגון Bethesda Game Studios.
"זנימקס" עצמה נרכשה על ידי חברת "מיקרוסופט" בספטמבר 2020, תמורת 7.5 מיליארד דולר.
ביוני 2013, הודיע המנכ"ל טוד הולנסהד כי יפרוש לאחר 17 שנות עבודה.
בסוף 2013 הודיע קארמק כי הוא פורש לחלוטין מהחברה ומתמסר לעבודה על Oculus Rift, משקפי מציאות מדומה שעל פיתוחם הוא והחברה החדשה בהנהלתו Oculus VR עבדו עליהם גם קודם לכן.
שם החברה, id באותיות קטנות, מבוטא "אִיד".
השם המקורי של קבוצת המפתחים בתחילת שנות התשעים, Ideas from the Deep (רעיונות ממעמקים), קוצר במקור ל-id כראשי תיבות של המונח "in demand" (בביקוש).
הקבוצה חשבה שהפירוש "עלוב", אך לאחר שהוזכרה תורת הפסיכואנליזה של זיגמונד פרויד, לפיה האיד הוא מרכז ה"יצרים הטבעיים" של הנפש, המפתחים אימצו את השם ואיתו הפירוש הפרוידיאני.
דונה ג'קסון - מנהלת המשרד הראשית מאז 1994, מכונה בחברה "האמא של איד" ומופיעה בכינוי זה בכתוביות הסיום של כל משחקי החברה.
רוברט דאפי - מנהל טכנולוגיות ראשי (CTO) מאז 1998.
הוגו מרטין - במאי קריאייטיב מאז 2013.
אנשים מעברה של id שלפי הספר "Masters of Doom" (שעסק בחברה) היו מעורבים בהצלחת החברה:
ג'ון קארמק (1991-2013) - אחד ממייסדי החברה, והמתכנת הראשי שאחראי על פיתוח המנועים הגרפיים וכן על פריצות דרך שהושגו במשך השנים.
ג'ון רומרו (1991-1996) - אחד ממייסדי החברה והמעצב הראשי לשעבר, שאופן עיצוב המשחקים שלו השפיע על כל המשחקים שאי פעם יוצרו על ידי id.
התפטר זמן קצר לפני יציאת Quake.
ב-1996 חבר לטום הול ויחדיו הקימו את סטודיו Ion Storm שהוציא תחת ידיו את המשחקים Daikatana ו-Deus Ex.
טום הול (1991-1993) - מתכנת ומעצב, אולץ להתפטר תוך כדי יציאת המשחק דום הראשון לאחר ויכוח עם ג'ון קארמק שנגע באלמנטי העיצוב של המשחק, והצטרף ל-3D Realms מיד לאחר מכן.
סנדי פטרסן (1993-1997) - עיצב מפות למשחקים דום ודום 2, והיה האיש שהטמיע את האווירה ה"לאבקראפטיאנית" במשחק Quake.
התפטר זמן קצר לפני יציאת קווייק 2 ועבר לחברת Ensemble Studios, המפתחת של משחקי Age of Empires.
אמריקן מק'גי (1993-1998) - עיצב את השלבים לדום, דום 2, קווייק וקווייק 2, פוטר מהחברה ואז עבר לאלקטרוניק ארטס.
הוא היה אחראי ליצירתם של מספר כותרים רבי מכר דוגמת אליס וההמשך שלו אליס: הטירוף חוזר.
אנשי מפתח נוספים בתולדות החברה (מסודרים לפי סדר כרונולוגי):
רוברט "בובי" פרינס (1991-1994) - מלחין שעבר כפרילנסר על המוזיקה לשניים ממשחקי קומנדר קין, לטירה הנאצית 3D, לדום ולדום II.
סיים את יחסיו עם החברה לאחר יציאת דום II על מנת לעבוד על פרויקטים חדשים.
עזב את החברה ב-1996 והקים את החברה Crack dot Com.
חזר למיקרוסופט לאחר יציאת Quake, אך חזר לעבוד עם ג'ון קארמק לאחר עזיבתו ל-Oculus VR.
עזב את החברה לאחר התפטרותו של רומרו על מנת להצטרף אליו ב-Ion Storm.
עזב את החברה לאחר התפטרותו של רומרו ועבר לאפיק גיימס.
עזב את החברה והפך למנכ"ל Ion Storm, ולאחר מכן ייסד את חברת הפצת המשחקים Gathering of Developers ובהמשך את חברת ההפצה Devolver Digital.
אדריאן קארמק (1991-2005) - אחד ממייסדי החברה, אמן ומעצב.
אולץ להתפטר לאחר יציאת דום 3 כיוון שסירב למכור את המניה שלו בחברה במחיר נמוך ליתר בעלי החברה.
בהמשך תבע את החברה, אך הסכסוך המשפטי הסתיים ב-2009 לאחר רכישת החברה על ידי ZeniMax.
סיים את יחסיו עם החברה ברוח טובה, ועבר לעבוד בחברת Nerve Software.
טים וויליץ (1995-2019) - עבד כמעצב מפות בין 1995-2001, כבמאי קריאייטיב בין 2002-2011, וכבמאי סטודיו בין 2012-2019. משמש כיום כמנהל הקריאייטיב הראשי ב-Saber Interactive.
ממשיך את ההצלחה של קומנדר קין, Wolfenstein 3D (תורגם לעברית כ "הטירה הנאצית"), המשחק הבא שלהם, כבר שינה את תחום משחקי המחשב מן הקצה.
המשחק שוחרר ב-1992, כשקארמק היה רק בן 22, ולמעשה יצר ז'אנר חדש והוא משחקי היריות בגוף ראשון בתלת מימד.
כבר לאחר השחרור, קארמק שהוא גם המפתח הראשי בחברה, התחיל לעבוד על מנוע משחק חדש שישרת את הכותר הבא שלו, DOOM.
המשחק ששוחרר ב-1993 ועסק בפלישת שדים מהגיהנום, כמו גם המשכו שיצא שנה לאחר מכן, הפכו את למעצמת משחקים מצליחה אך עם זאת עמדו במרכז מחלוקת על השימוש באלימות גרפית במשחקי מחשב בעקבות מספר אירועים אלימים ביותר בארצות הברית ובעולם ובהם הטבח בתיכון קולומביין.
כבר לאחר שחרור דום 2, התחילו לעבוד בחברה על המשחק Quake שפותח באמצעות המנוע Quake engine, מנוע גרפי מתקדם, שבמקום השימוש בספרייטים כדי ליצור את הסביבה והמודלים התלת־ממדיים, נעשה שימוש בפוליגונים שמאפשרים מראה הרבה יותר ריאליסטי ולראשונה גם בהאצת גרפיקה מבוססת חומרה בעזרת הספרייה הגרפית OpenGL.
כמו כן, השתתפו id בפיתוחם של סדרות המשחקים Heretic ו-HeXen, סדרות משחקים בעלות אותה עלילה בדיונית שגם השתמשו באותם מנועים כמו דום ו-Quake 1 ו-2, שפותחו על ידי Raven Software.
ב-2004 יצא המשחק השלישי בסדרת דום, דום 3 שהיווה רימייק בעל עלילה מפותחת יותר ומבוססת אימה למשחק הראשון, והשתמש במנוע id Tech 4. במנוע השתמשו גם מספר משחקים נוספים, הן של id והן מבית היוצר של חברות אחרות לגמרי כמו Prey ו-Brink.
ב-2011 הושק המנוע, id Tech 5, ביחד עם המשחק Rage.
ב-2016 הושק המנוע החדש של החברה, id Tech 6 ביחד עם המשחק "דום".
עד יציאת המנוע id Tech 5, כל מנועי המשחק שפותחו על ידי החברה יצאו כתוכנה חופשית לרשות הציבור תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, וזאת עקב מדיניות החברה אשר התבססה בזמנה על יחסו האוהד של קארמק לרעיון הקוד הפתוח.
קארמק התכוון להוציא גם את id Tech 5 כתוכנה חופשית, אך התפטרותו ב-2013 מהנהלת החברה הובילה לנטישת הרעיון ומאז מנועי המשחק החדשים יותר של החברה לא מופצים עוד כתוכנה חופשית.
id הייתה בין החלוצות לפיתוח משחקים עבור לינוקס, וכותרים רבים של החברה הופצו, בין בדרך רשמית ובין בדרך לא רשמית, גם עבור לינוקס.
רעיון זה בא מאישים כגון דייב ד.
טיילור, דייוויד קירש וטימותי בסט, שעסקו גם בעצמם בהעברת כותרים תוצרת החברה ללינוקס, וכן מתמיכתם של בכירי id בראשם קארמק.
עם זאת, קארמק הכריז כי לא תשוחרר גרסת לינוקס עבור המשחק Rage.
Wolfenstein 3D הידוע בעברית בתור "הטירה הנאצית", ועוסק במלחמתו היחידה של חייל יהודי, בי.
בלאזקוביץ', בחיילים ובכירים נאצים ולבסוף באדולף היטלר, והצלת אחותו ונסה בלאזקוביץ'.
Wolfenstein: Spear of Destiny - משחק המשך למשחק זה אשר יצא ב-1992 משתמש באותו המנוע.
במשחק זה מנסה בלאזקוביץ' להשיב את "חנית הגורל" אשר נגנבה על ידי הנאצים, ושוב צריך להציל את אחותו ונסה.
Return to Castle Wolfenstein - המשך מעלליו של בלאזקוביץ' אשר יצא ב-2001 ומכיל גרפיקה משופרת אשר משתמשת במנוע id Tech 3. פותח בשיתוף עם Gray Matter Interactive.
Wolfenstein: Enemy Territory - גרסה מרובת משתתפים למשחק הקודם אשר יצאה ב-2003, פותח על ידי Splash Damage.
Wolfenstein - יצא ב-2009, מהווה רימייק בעל עלילה משופרת לפרק הראשון במשחק המקורי (והמשך מסוים לRtCW) ומשתמש בגרסה משופרת של id Tech 4. פותח על ידי Raven Software.
בשנת 2010 חברת האם ZeniMax העבירה את הזכויות על הזיכיון לסטודיו שוודי בשם MachineGames, שפיתחה את שני משחקי ההמשך בסדרה: Wolfenstein: The New Order ו-Wolfenstein 2: The New Colossus, אשר מתרחשים במציאות אלטרנטיבית של שנות ה-60 של המאה ה-20 בה גרמניה הנאצית ניצחה במלחמת העולם השנייה.
DOOM - הכותר המקורי, שעלילתו סובבת סביב נחת חלל המשרת בבסיס צבאי במאדים ונאלץ לעצור פלישת שדים מהגיהנום שהשתלטו על הבסיס, ולחקור את תעלומת הפלישה.
דום II: גיהנום על כדור הארץ - משחק המשך, משתמש באותו מנוע של דום, ועוסק בפלישת אותם השדים מהגיהנום לכדור הארץ.
חבילה בשם "דום האולטימטיבי" שוחררה באותה שנה שכוללת את שני המשחקים הראשונים בנוסף לפרק בונוס ושלבים נוספים.
דום 3 - יצא ב-2004 ומהווה רימייק למשחק הראשון, בעל עלילה מורכבת יותר שמשלבת מוטיבים של משחק אימה-הישרדות.
דום - יצא בשנת 2016 ומהווה אתחול מחדש לסדרה.
דום הנצחי - מהווה גם המשך למשחק הקודם וגם מעין רימייק של Doom 2 משנות ה-90.
Quake - הכותר המקורי, שעסק בפלישת יצורים מיתיים (מבוססי העולם של ק'ת'ולהו מאת ה.פ.
לאבקראפט) לכדור הארץ ובמסע בין ממדי.
Quake 2 - יצא ב-1997 ועוסק במלחמת בני האנוש נגד חייזרים מגזע ה-Strogg, עלילה שאינה קשורה לכותר המקורי.
Quake 3: Team Arena הרחבה עצמאית שיצאה ב-2001 ומוסיפה אלמנטים חדשים למשחק, מצבי משחק חדשים וכן שיפורים למנוע.
Quake 4 - פותח על ידי Raven Software בשיתוף עם id ויצא ב-2005. עוסק בהמשך המלחמה בין בני האדם נגד ה-Strogg.
משתמש במנוע id Tech 4.
קווייק וורס - פותח על ידי Splash Damage בשיתוף עם id על מנוע id Tech 4 משופר ויצא ב-2007, מתמקד במשחק לרשת בסגנון Wolfenstein: Enemy Territory על רקע תחילת פלישת ה-Strogg לכדור הארץ.
Quake Live - הושק ב-2009 והוא גרסת דפדפן חינמית ונטולת-אלימות-גרפית-ושפיכות-דם ל-Quake 3: Arena.
Quake Champions, נמצא כרגע בשלב בטא סגורה ועתיד להשתחרר במהלך 2017. מפותח על ידי איד ביחד עם Saber Interactive
Rage, הראשון להשתמש במנוע החדשני id Tech 5. יצא ב-2011 ועלילתו סובבת סביב הישרדות בעולם פוסט-אפוקליפטי.
Rage 2, מפותח בשיתוף עם סטודיו שוודי בשם Avalanche.
משחקים אשר אינם קשורים לסדרות אחרות
דייב המסוכן, על ידי Softdisk שיצא לראשונה ב-1988 (גרסת VGA ל-MS-DOS יצאה ב-1990) ופותח על ידי ג'ון רומרו לבדו.
קומנדר קין, (1990 - 1991) - סדרת משחקי פלטפורמה קופצנית בעל אלמנטים של יריות.
Shadow Knights, שיצא ב-1991 והוא משחק דמוי נינג'ות.
Rescue Rover, משחק פאזלים שיצא ב-1991.
משחקים שהופצו בידי איד (אך פותחו בידי חברות אחרות)
heretic משחק פנטזיה שעוסק באלף שיצא לנקום באחד משלושת השדים שהשתלטו על הארץ שלו בעזרת קסם ושיצא ב-1994 במנוע דום.
Hexen: Beyond Heretic סיקוול להרטיק, כעת קרונוס מנסה להילחם בשני מבין שלושת האחים, קוראקס, יצא ב-1995 במנוע דום.
Hexen II המשך של המשחק הקודם, כעת Thyrion מנסה להילחם באח השלישי והחזק מכולם איידולון, יצא ב-1997 במנוע Quake.
Heretic II המשך של המשחק הראשון בסדרת קורבוס חוזר מהגלות שלו לאחר שהרג את הד'ספירל וגילה שמחלה פגעה בכל הארץ שלו, יצא ב-1998 במנוע Quake II.
כיוון שהמשחק Wolfenstein 3D מכיל סממנים נאציים, כגון צלבי קרס ואת המנון המפלגה הנאצית - שיר הורסט וסל, המשחק נאסר להפצה ומכירה בגרמניה על פי החוק שאוסר על הצגת סמלים נאציים והפצתם.
כמו כן, ניתן לראות גם במשחק סממנים של עינויים, כמו כלובים רבים המכילים בתוכם שלדים.
בנוסף, גופות רבות של הקורבנות קיימות בחדרים שונים.
המשחק השני בסדרה, return to castle wolfenstein משנת 2003, הוגדר על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית בתור משחק אנטישמי ביותר כיוון שבמצב הרשת היה אפשר לשחק את הנאצים.
עד 2019, שאר משחקי הסדרה, החל מWolfenstein 2009 והלאה, לא היו זמינים בחנות הסטים עבור השחקן הישראלי, אך היה ניתן להשיג עותקים פיזיים שלהם בחנויות משחקים לקונסולות השונות.
החל משנה זו סטים הסירה את ההגבלה ועכשיו ניתן לקנות את משחקי הסדרה בישראל.
אולם הכותר האחרון בסדרה, Wolfenstein: Youngblood, לא זמין גם הוא.
המשחק נחשב שנוי במחלוקת מאז יציאתו לשוק, בשל האלימות הגרפית והשטניזם המוצגים בו.
גורמים שונים, בהם אנשי דת ופוליטיקאים הביעו דאגה מכך שהאנימציה התלת־ממדית, שנחשבה בתקופת הופעתו של המשחק חדשנית, תשמש סימולטור הריגה, ותעודד אנשים לבצע מעשי אלימות.
לאחר הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999, צצו שמועות כי מבצעי הטבח נהגו לשחק במשחק ואף נטען שהשניים עיצבו שלבים במשחק המזכירים את בית הספר בו למדו כדי להתאמן לקראת הטבח.
אמנם אף אחד מהם לא עיצב שלבים המזכירים את בית הספר, אבל בבעלותו של אריק האריס היה אתר אינטרנט שיועד במקור לפרסום שלבים עבור המשחק, באותו סגנון מדע בדיוני-אימה שאפיין את המשחק המקורי.
מאוחר יותר הפך האתר למעין בלוג, שכלל בדיחות וקטעי עיתונות קצרים הנוגעים למחשבותיו על הורים, בית ספר וחברים, הוראות לביצוע מעשי קונדס, הוראות להכנת מטען חבלה ויומנים שתיארו את מעשיו עם חברו ומאוחר יותר שותפו לטבח, דילן קלבולד.
לאחר הטבח, השלבים שהאריס עיצב נודעו בשם "Harris Levels" ועד עצם היום הזה חלקם מופצים ברשת.
שערורייה נוספת אליה נקלעה החברה ב-2020, הקשורה אף היא לאחד ממשחקי סדרת "דום", הייתה שערוריית פסקול המשחק "דום הנצחי" שיצא במרץ אותה השנה.
חשיפת הפרשה פגעה קשות במוניטין החברה בקרב הגיימרים, הובילה לקרע בין מיק גורדון, המלחין שעבד על פסקול המשחק, לבין החברה, ועוררה דיון ער בנושא היחסים בין חברות פיתוח משחקי מחשב לבין מוזיקאים שעסוקים בהלחנת פסקול המשחק ואינם עובדים בהכרח במסגרת החברה המפתחת.
id Tech 2 (ידוע גם בשם Quake 2 Engine) הוא מנוע משחק שפותח ב-1997 על ידי id Software עבור המשחק Quake 2 ומאוחר יותר הופץ ברישיון עבור משחקים אחרים.
המנוע היווה שדרוג מינורי יחסית לQuake Engine היותר ותיק.
אחד החידושים הגדולים שלו הייתה תמיכה מובנית בהאצת חומרה על בסיס OpenGL, לצד האצת התוכנה (המבוצעת על ידי המעבד המרכזי) המסורתית.
כמו כן ל־id היו מספר סיבות לעשות כך:
לאפשר שחרור של קוד המקור לציבור הרחב כדי לעודד פיתוח מודים, ועם זאת לשמור על רוב המשחק כקנייני.
לאפשר ריצה מהירה יותר של המשחק, כיוון שבניגוד לקודמו המנוע נכתב בשפה טבעית (C) ולא בשפה שנבנתה במיוחד לכתיבת המנוע (במקרה של המנוע הקודם, השתמשו במפרש QuakeC)
בדומה לקודמו, המפות נשמרות בפורמט BSP, וכדי ליצור את התאורה למפות נעשה שימוש במפת-תאורה (Lightmap).
כמו כן הוא היה בין הראשונים להשתמש בתאורה צבעונית ובהוספת אובייקטים סטטיים ברקע.
קוד המקור של המנוע שוחרר ב-22 בדצמבר 2001 תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
עם שחרור קוד המקור של המשחק (והמנוע עצמו) נוצרו למנוע לא מעט מודיפיקציות שהתמקדו בעיקר במשחק Quake 2, ותומכים במגוון אפשרויות מתקדמות, מצבי משחק חדשים ואפשור הורדת מודלים וטקסטורות באיכות גבוהה, כגון:
Berserker@Quake 2 מוד שמאפשר תמיכה בטקסטורות באיכות HD
כמו כן, המנוע GoldSrc שפותח על ידי Valve למשחק Half-Life ולמשחקים נוספים, תוכנן במקור להוות פיתוח של מנוע זה, אך לבסוף המנוע היווה מודיפיקציה רחבה של Quake Engine הוותיק, אך כלל שורות קוד אחדות מ־id Tech 2.
id Tech 3 הוא מנוע משחק שפותח על ידי id Software עבור המשחק Quake 3: Arena ומאוחר יותר עבור משחקים רבים, בדרך כלל תחת השמות Quake 3: Arena engine או Quake 3: Team Arena engine.
כשם שהמשחק פותח כדי להתחרות בUnreal Tournament, כך גם המנוע פותח כדי להתחרות במנוע של UT הלוא הוא Unreal engine.
כמו קודמו, גם id Tech 3 הוא וריאציה של המנוע המפורסם Quake engine, אם כי בניגוד לקודמו id Tech 2, רוב הקוד במנוע שוכתב מחדש.
id Tech 4, המנוע שפותח עבור דום 3, התבסס על מנוע זה.
קוד המקור פורסם ב-2005 על ידי ג'ון קארמק לציבור הרחב תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו וניתן להורדה מהאתר של id.
בניגוד למנועים הקודמים, הוחלט בפיתוח מנוע זה לנטוש את האצת התוכנה (המבוצעת על ידי המעבד המרכזי) ולכן כדי להריץ משחקים המופעלים במנוע זה נדרש מאיץ חומרה (כרטיס מסך) תואם OpenGL.
המנוע הציג תמיכה במשטחים מעוגלים על בסיס משטחים מישוריים, אשר אחראים לחלק ניכר מהממשטחים הנוכחיים בתוך המשחק.
המנוע הציג טכנולוגיית מצללים (Shaders) חדשנית, כאשר הרעיון העומד בבסיס הטכנולוגיה הזו היא ליצור שכבה של טקסטורות דינאמיות בה חישובי האור והצל במשטח מסוים ישתנו על פי תזוזת השחקן ואיך שהשחקן מסתכל על המשטח שלפניו.
לצורך יישום טכנולוגיה זו נעשה שימוש בסקריפטים מיוחדים (shader scripts) שבהם נעשה שימוש בשורש הריבועי הפוך מהיר לחישוב המצללים.
הווידאו במשחק משתמש בפורמט קנייני בשם RoQ שפותח במקור על ידי המעצב של Quake 3 בעבור המשחק The 11th Hour.
גם קוד המקור של פורמט זה השתחרר לציבור כקוד פתוח, אולם הוא לא נראה הרבה במשחקים אחרים פרט לאלה מבוססי id Tech 3 ו-4.
מודלי תלת המימד במשחק נשמרים בפורמט MD3 שלצורך בנייתם נעשה שימוש באנימציה "קודקודית" (Vertex animation) בניגוד לפורמט MD2 ממנועים קודמים שהשתמש באנימציית "שלד".
באמצעות שימוש בפורמט שכזה ניתן היה ליצור אנימציות תלת־ממדיות מורכבות יותר שלא מוגבלות במספר ה־keyframes לשנייה, ואפשור חלוקת המודל לחלקים כדי ליצור עבור כל חלק אנימציה נפרדת וכך להפוך את האנימציות ליותר ריאליסטיות.
המודלים התלת־ממדיים מוארים ומוצללים באמצעות הצללת גוראוד (Gouraud shading - שיטת הצללה שפותחה בשנות ה-1970 על ידי הנרי גוראוד המבוססת על אינטרפולציה של קווי המצולע מקודקודיו), בעוד שהמפות (שנשמרות, כמו המנועים הקודמים, בפורמט BSP) מוארות על ידי מפת-תאורה (lightmap).
הייתה אמורה להיות גם תמיכה בפורמט MD4 אך נראה שהיא מעולם לא הושלמה אם כי Ritual Entertainment פיתחו תמיכה שכזאת במשחק Heavy Metal: F.A.K.K².
(מאוחר יותר הם שחררו שדרוג למנוע המשחק בשם Ritual's ÜberTools)
טכנולוגיות נוספות שהוצגו במנוע הם שימוש בצללים דינאמיים בעבור המודלים, נתינת נפח לאובייקטים כגון עננים או ערפל, פורטלים, מראות, סימני פגיעות קליעים, ואנימציה ריאליסטית יותר של מקווי מים.
במנוע נעשה שימוש ב־2 ערוצי סאונד עם סטריאו מרחבי ואפקט דופלר שהמיקס שלו נעשה כחלק מהמנוע, מה שהקשה על מפתחים חיצוניים להכניס לשם אפקטים כגון סאונד חיצוני, והיווה גם פגימה בביצועי המשחק במיוחד בתפריטים שם הסאונד שנשמע הופק מהמנוע עצמו כמו הגרפיקה ולא ממיקסר נפרד.
המנוע הציג טכנולוגיית "snapshot" כדי לשלוח מידע לשרתי המשחק בזמן אמת על פרוטוקול UDP.
כמו כן המנוע הציג למנהלי השרתים שיטה למניעת שימוש בציטים ועזרי משחק לא חוקיים בשם "Pure server" בו כל מי שנכנס לשרת הזה נסרק קודם כל על ידי המערכת לראות אם יש לו עריכות לא חוקיות של הקליינט.
בעדכון האחרון ביותר של המשחק Quake 3(1.32) הוצגה גם מערכת Anti cheat מובנית בשם PunkBuster (שמשתמשים בה הרבה משחקים אחרים ונחשבת למתחרה הגדולה ביותר של Valve Anti-Cheat) שפועלת הן ברמת הקליינט והן ברמת השרת.
כיוון שזו מערכת קניינית היא לא נכללה בשחרור הקוד הפתוח.
משחקים שמשתמשים בהפצת ioquake3 מבוססת קוד פתוח
Urban Terror שהיה קיים כמוד ושוחרר מאוחר יותר כמשחק עצמאי
משחקים שמשתמשים בהפצה המסחרית של המנוע
ממשחקים שמשתמשים בהפצה המסחרית של המנוע עם ÜberTools
"Iconoclast" ("אייקונוקלאסט") הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הפרוגרסיב מטאל האמריקאית Symphony X.
האלבום יצא לאור בשנת 2011 והוקלט במלואו בסטודיו של גיטריסט הלהקה, מייקל רומיאו.
האלבום יצא לאור 4 שנים לאחר קודמו, "Lost Paradise", לאחר סיבוב הופעות של הלהקה שארך כ-3 שנים.
הנושא הכללי של האלבום, לפי מייקל רומיאו שהגה אותו, הוא השתלטות המכונה והטכנולוגיה על האדם.
Iconoclast זמין כדיסק אחד, וכן מהדורה מיוחדת המכילה שני דיסקים.
גיטריסט הלהקה, מייקל רומיאו, הצהיר כי המהדורה המיוחדת מכילה את רשימת השירים שנועדה לשחרר הלהקה במקור, אך חברת התקליטים שהפיצה את האלבום (Nuclear Blast) רצתה גם גרסה בעלת דיסק אחד.
היכל הקרח Ice Peaks, במתחם פארק פרס שבחולון, הוא מרכז ספורט שהוקם בשנת 2013 בסיוע קבוצת תורמים יהודים ממדינות שונות.
זירת הקרח בגודל 900 מ"ר של ההיכל נבנתה בטכנולוגיה גרמנית, סביבה הוקם אוהל בגודל 1800 מ"ר המצויד בטכנולוגיות בידוד תרמיות המקדמות אנרגיה ירוקה וטריבונות ישיבה ל-240 צופים לצד מספר דומה של מקומות עמידה.
בהיכל מתקיימים משחקי הוקי קרח בבית המרכז של ליגת ההוקי קרח הישראלית (הבית השני בצפון מארח משחקים במרכז קנדה שבמטולה), תחרויות החלקה אמנותית והחלקה חופשית לציבור.
עוד לפני שנפתח ולמרות היות משטח הקרח קטן מהתקן של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF), אישרה התאחדות ההוקי קרח הישראלית את השימוש בהיכל לצורכי הליגה, אך קבעה כי הרכב הקבוצות יוקטן לארבעה שחקני שדה ושוער (במקום חמישה ושוער).
מאז שנפתח, הפך ההיכל למרכז ההוקי קרח במרכז הארץ והביא להקמת קבוצות הוקי קרח רבות נוספות במרכז הארץ ולהקמת הליגה הלאומית (הליגה השנייה).
בחודש יולי 2013 הגיעה נבחרת ארצות הברית להתאמן בהיכל לקראת המכביה ה-19.
לקראת עונת 2013/14 הוחלט בהתאחדות ההוקי קרח הישראלית על פיצול ליגת העל ל-2 בתים על מנת לאפשר לקבוצות המרכז להפחית נסיעות למרכז קנדה, שעד הקמת ההיכל היה המקום היחיד בישראל בו ניתן היה לשחק הוקי קרח.
בסוף עונת 2013/14 התקיים בהיכל גמר אליפות ישראל, הראשון מחוץ למרכז קנדה, ואף שודר בשידור ישיר בערוץ 9 והפך להיות משחק ההוקי קרח הישראלי הראשון ששודר בזמן אמת בטלוויזיה.
בחודש יוני 2014, קיים ההיכל, בשיתוף התאחדות ההוקי קרח הישראלית, טורניר בינלאומי לילדים עד גיל 14 בהשתתפות מספר קבוצות מקומיות וקבוצה אחת מאוקראינה ואף משחק ידידות בין נבחרת ישראל הבוגרת לבין קבוצה אוקראינית.
עם פתיחת ההיכל, נפתחו מספר חוגי החלקה על הקרח למתחילים, למתקדמים ואף למבוגרים ונוספו הזדמנויות אימון למחליקים אומנותיים המשתתפים בתחרויות בישראל ובעולם.
בשנת 2014 התקיימה בהיכל אליפות ישראל בהחלקה אומנותית בה השתתפו אלכסיי ביצ'נקו - בקטגוריית הגברים והצמד יבגני קרסנופולסקי ואנדריאה דוידוביץ' בקטגוריית ההחלקה האומנותית לזוגות.
זו הייתה הופעתם האחרונה של השלושה לקראת אולימפיאדת סוצ'י (2014)
בדצמבר 2014 אישרה עיריית חולון להקים סמוך להיכל הקרח אולם נוסף עם משטח החלקה אולימפי (1,800 מ"ר) ו-1,200 מושבים ביציעים כדי לשמש לאימונים ולארח תחרויות החלקה על קרח והוקי קרח על משטח תקני.
האולם החדש אמור היה להיפתח בתחילת 2017. עלות המבנה המתוכנן כ-25 מיליון ש"ח.
אך למרות הכנת התוכנית, נכון לעכשיו בנייתו טרם החלה.
רק בסוף דצמבר 2017 פורסם המכרז להקמתו ותאריך היעד להקמתו היה סוף 2018. באפריל 2018 נחתם הסכם עם חברת פסגות הקרח המפעילה את המתחם להקמת משטח הקרח האולימפי.
שטח מתחם ההוקי קרח יגדל מכ-1,800 מ"ר כיום, לכ-6,600 מ"ר עם זירת ההוקי קרח האולימפית שתושלם בסוף 2020 וצפויה להכיל כ-1,500 צופים.
היכל הקרח האולימפי מיועד לארח את משחקי ההוקי קרח במכביה ה-21. אך הבנייה נדחתה וכעת העבודות להקמתו צפויות להסתיים רק בסוף 2024.
Ich habe genug (בעברית: די לי) רי"ב 82, היא קנטטה לבס שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך והיא מהקנטטות הנודעות שלו.
החלק השלישי של הקנטטה כלול בקובץ המחברת של אנה מגדלנה באך.
באך הלחין את הקנטטה ב-1727 בהיותו בלייפציג, לכבוד חג הקנדלמאס, והיא בוצעה לראשונה ב-2 בפברואר באותה שנה.
ב-1731 בוצעה גם גרסה של הקנטטה לסופרן הממוספרת כרי"ב 82a.
הטקסטים הנקראים בחג כוללים את תחילת פרק ג' בספר מלאכי ואת סיפור הבאת ישו למקדש, כמתואר בבשורה על-פי לוקאס.
בסיפור זה מתואר צדיק בשם שמעון שלקח את ישו על זרועותיו ובברכו את אלוהים אמר "עתה תפטר את-עבדך כדברך אדני בשלום; כי-ראו עיני את-ישועתך; אשר הכינות לפני כל-העמים; אור להאיר עיני הגוים ותפארת ישראל עמך".
על דברים אלו מבוססת הלברית של הקנטטה.
הדברים משמשים גם בסיס לקנטטות רי"ב 83 ורי"ב 125, אך בקנטטה זו מורחב הטקסט ביצירה אנונימית נוספת שעוסקת בכמיהה לעזוב את תלאות החיים ולהתאחד עם ישו.
קנטטות נוספות שכתב באך למועד זה בשנים אחרות הן: רי"ב 161, רי"ב 157 ורי"ב 158.
דף התווים של הקנטטה ששימש את באך בעת ביצועה מראה שהוא ביצע אותה לאחר הבכורה ב-1727, עוד כמה פעמים: עם התאמה לסופרן, בה גם הוחלף האבוב בחליל ב-1731; גרסה נוספת לסופרן ב-1735; ופעם נוספת לבס ב-1745, בה הוחלף האבוב באבוב ציד.
עיסוק חוזר זה של באך בקנטטה וכן הכללתה במחברת של אנה מגדלנה באך מעיד על החשיבות הרבה שהוא ייחס ליצירה.
כמו כן, הנושא הפותח את האריה בתחילת הקנטטה ומנוגן על ידי האבוב, מופיע ביצירות נוספות של באך, בהן האריה Erbarme dich מתוך מתאוס פסיון והאריה ?Wann kommst du, mein Heil מתוך רי"ב 140 (עם פיתוחים נוספים).
הקנטטה נכתבה עבור זמר בס אחד ואבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
זוהי אחת הקנטטות המוקלטות והמבוצעות ביותר של באך.
באתר קנטטות באך נמנות למעלה מ-100 הקלטות במאה השנים האחרונות.
מבין הביצועים הידועים של היצירה ניתן להזכיר את שלוש ההקלטות של דיטריך פישר-דיסקאו ואת ההקלטה מ-1966 בה מנצח יהודי מנוחין עם סולנית המצו-סופרן ג'נט בייקר.
Ich hatte viel Bekümmernis (בעברית: היה לי צער רב) רי"ב 21, היא קנטטה בשני פרקים שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר.
תאריך ההלחנה המדויק אינו ידוע והיא מסומנת על ידו כיצירה לכל עת (באיטלקית: e per ogni tempo).
ביצועה הראשון היה ביום ראשון השלישי לאחר חג השילוש הקדוש, שחל ב-17 ביוני 1714.
מלבד הערכת התקופה שבה הלחין באך את הקנטטה לא ידועים עוד פרטים על כך.
אלפרד דירר משער שהוא לא חיבר אותה בבת אחת, אלא צירף בהזדמנויות שונות כמה חלקים שהלחין בנפרד במועדים שונים.
ג'ון אליוט גרדינר סבור שביצועה הראשון המלא היה בדצמבר 1713 בהאלה, ואילו ב-1714 ביצע באך גרסה מקוצרת.
לאחר מכן השתמש בה באך שוב בהזדמנויות שונות, באופנים ובהרכבים שונים.
הטקסט נכתב כנראה על ידי משורר החצר סלומון פרנק (Salomon Franck) שכתב עוד קנטטות של באך מאותה תקופה.
הוא כולל מספר פסוקים מספר תהלים ומחזון יוחנן ופסוק ממזמור של המשורר הגרמני גאורג נוימרק (Georg Neumark).
הקנטטה נכתבה בשני פרקים, הראשון נועד לביצוע לפני הטקס בכנסייה והשני אחריו.
צורת ביצוע זו אינה חריגה בקנטטות שלו, אך לא בכולן ידוע כיצד התחלקו, בניגוד לזו.
היא מבוצעת על ידי שלושה סולנים, סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות.
הכלים המשתתפים הם שני כינורות, ויולה, אבוב, בסון, ארבעה טרומבונים, שלוש חצוצרות, טימפאני (שניהם מופיעים רק בחלק האחרון) ובאסו קונטינואו עם עוגב.
אריה לסופרן: Seufzer, Tränen, Kummer, Not (אנחות, דמעה, צער, מצוקה)
רצ'יטטיב לטנור: Wie hast du dich, mein Gott (איך הסבת פניך ממני אלי, בצר לי)
אריה לטנור: Bäche von gesalznen Zähren (פלגי דמעות מלוחות מציפים אותי מסביב)
מקהלה: Was betrübst du dich (מה תשתוחחי נפשי ותהמי עלי)
רצ'יטטיב בדיאלוג לסופרן ולבס: Ach Jesu, meine Ruh (ישוע, שלוות נפשי)
אריה בדואט לסופרן ולבס: Komm, mein Jesu, und erquicke (בוא ישוע, השב נפשי)
היצירה הוקלטה מעל ל-40 פעמים על ידי מנצחים רבים, בהם ניקולאוס הרנונקור (ב-1972), סיגיסוולד קאוקן (ב-1988), פיליפ הרווחה (ב-1990), טון קופמן (ב-1994), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Ich elender Mensch, wer wird mich erlösen (בעברית: אוי לי, אדם אומלל שכמותי), רי"ב 48, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-19 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-3 באוקטובר 1723.
שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, הוטל עליו להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים.
קנטטה זו הייתה השמונה-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג.
הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 148.
ב-1860 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 10 של פרסומיה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי מתי בהם מתואר כיצד ריפא ישו איש נכה.
הלברית שמחברה לא ידוע, מתקשרת עם סיפור הבשורה ומעבירה את המסר שסבל הגוף זניח בחשיבותו לעומת חשיבות תיקון הנשמה.
החלק הראשון נפתח בציטוט מהאיגרת אל הרומיים המתאר את חולשתו של הגוף החוטא ואת הצורך בגאולה.
החלק השלישי לקוח ממזמור של מרטין רוטיליוס (Martin Rutilius).
שני החלקים הבאים מתבססים על פסוק בתהלים ועל פסוק באיגרת השנייה אל הקורינתים ועוסקים בבקשה מהאל לגאולה גם על סף מוות, ובכוחו של ישו להציל ולגאול את האדם, הן מבחינה גופנית והן מבחינה נפשית.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
רצ'יטטיב לאלט: O Schmerz, o Elend, so mich trifft (הו כאב, הו אומללות, שבי פוגעים)
כורל: Soll's ja so sein (אם אמנם כך הוא)
אריה לטנור: Vergibt mir Jesus meine Sünden (סלח נא ישו על עוונותי)
כורל: Herr Jesu Christ, einiger Trost (אדון ישו כריסטוס, היחיד במנחמי)
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1974), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Ich glaube, lieber Herr, hilf meinem Unglauben (בעברית: אני מאמין, עזור נא לי בחסרון אמונתי), רי"ב 109, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-21 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-17 באוקטובר 1723.
קנטטה זו הייתה התשע-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג.
הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 48.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי יוחנן בהם מתואר כיצד ריפא ישו את בן אחד מאנשי המלך.
הלברית שמחברה לא ידוע, עוסקת באמונה שיש לתת בישו ובאל, כמו בסיפור המובא בבשורה.
החלק הראשון הוא ציטוט מהבשורה על-פי מרקוס שגם הוא מתוך סיפור ריפוי של ישו, ומביע גם הוא את הצורך בחיזוק האמונה.
המשך הקנטטה הוא מעין דיאלוג בין הספקנות והייאוש לבין תקווה וביטחון באל.
החלק האחרון לקוח ממזמור של לזרוס שפנגלר (Lazarus Spengler).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, קרן יער (מסוג ), שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
היצירה הוקלטה במלואה 16 פעמים בהקלטות מסחריות.
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1979), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Ich steh mit einem Fuß im Grabe (גרמנית: "אני עומד עם רגל אחת בקבר") היא קנטטה דתית מאת יוהאן סבסטיאן באך.
הקנטטה הולחנה במסגרת משרתו בלייפציג עבור יום ראשון השלישי שלאחר חג ההתגלות ובוצעה לראשונה ב-23 בינואר 1729. הסינפוניה הפותחת את הקנטטה היא אחת היצירות המוכרות ביותר של באך ובכלל.
הקנטטה הרביעית והאחרונה שבאך הלחין עבור אותו המועד, יום ראשון השלישי שלאחר חג ההתגלות .
הליברית נכתבה על ידי פיקנדר, יוהאן הֵרמַן שַין וקספר בינֵמַן מצטטת ומאזכרת את האיגרת אל הרומאים, י"ב, י"ז-כ"א והבשורה על פי מתי, ח', א'-י"ג.
הקנטטה כתובה לאלט, טנור, בס, מקהלת ארבעה קולות, אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו, ובשישה פרקים:
רצ'יטטיב (בס) Mein Angst und Not (חרדתי ומכאובי)
בקנטטה מספר היבטים יוצאי דופן.
הפרק הפותח הוא הקדמה אינסטרומנטלית והרמונית.
ככל הנראה הגרסה המוקדמת לפרק האיטי בקונצ'רטו למקלדת רי"ב 1056, שבתורה, ככל הנראה גם היא עיבוד של קונצ'רטו שאבד לכינור, לאבוב או לכלי מלודי אחר.
להבדיל מבגרסת הקונצ'רטו, בסינפוניה הכתובה לאבוב, כלי מיתר וקונטינואו (עוגב) בפה מז'ור ובבמשקל מרובע, תפקיד האבוב, המלודיה, בולט יותר בנפרד מההרמוניה, כמו כן הגרסה נבדלת בסיום הבונה מתח, מגיע לשיא ונפתר רק בפתיחת האריה לטנור העוקבת (במובן זה הפרק הוא הקדמה הרמונית לפרק שאחריו).
שתי התיבות הפותחות תפקיד האבוב והמלודיה זהות לפרק האיטי מקונצ'רטו לחליל מאת טלמן, לא ברור מי הקדים את מי, וייתכן שבאך כתב הפרק בהשראת יצירת ידידו.
הפרק השני בקנטטה יוצא דופן בצורתו, אפשר להגדירו אריה עם כוראל, כ"כוראל מעל אריה" או "כוראל מקביל לאריה".
הפרק כתוב לליווי אובליגטו ומאפיין יוצא דופן נוסף שלו הוא פתיחת הליווי בסינקופות מתחת לכלי המיתר המנגנים באוניסונו.
הפרק כתוב במשקל משולש (היחידי ביצירה) ורווי מתחים והרפיות בשל הניגודים ההרמוניים שבו.
הרצ'יטטיב הראשון לבס, כתוב "יבש" (secco), ברה מינור (הסולם היחסי לפה מז'ור-ראו הפרקים הקודמים).
תפקיד הבס, המלודיה, כתוב במרווחים רחבים (לא סקונדות) ומסיים באריוזו (ששובר מעט את ה"יובש").
האריה לאלט, כתובה בסי מז'ור, מלווה באבוב ובכינור המנגנים בטרצות וסקסטות מקבילות, ומכילה מספר קטעים עם ציורי מילים.
למעשה זהו הפרק היחידי למעט הסינפוניה הקצרה הפותחת היצירה שבו לאבוב תפקיד.
הרצ'יטטיב השני גם הוא לתפקיד הבס, "יבש" כתוב בסול ולה מינור ומכיל קטע ממנגינה מהכוראל המסיים בדו מז'ור.
כאמור הסינפוניה הפותחת היא יצירה מוכרת ועובדה להרכבים רבים ומגוונים.
הקנטטה הוקלטה על ידי מיטב המבצעים בהם, פיטר יאן לסינק וקולגיום באך הולנד, טון קופמן ותזמורת ומקהלת הבארוק אמסטרדם, גרדינר ומקהלת מונטוורדי, מסאקי סוזוקי וקולגיום באך יפן, ניקולאוס הרנונקור וקונצנטוס מוזיקוס וין ועוד רבים.