tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היחסים מתאפיינים בשיתוף פעולה כלכלי הולך וגדל, עם מחזור מסחר שהגיע ל-34.8 מיליון אירו ב-2017, וכן בקשרים תרבותיים המתבטאים בפעילות קהילת האזרים בליטא ובאירועים משותפים.
שתי המדינות מפעילות שגרירויות בבירותיהן ומשתפות פעולה במסגרות בינלאומיות כמו מועצת אירופה וארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE).
שתי המדינות היו חלק מברית המועצות עד להתפרקותה ב-1991. אזרבייג'ן הכירה בעצמאות ליטא ב-10 בספטמבר 1991, וליטא הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-20 בדצמבר 1991, כחלק מתהליך ההתנתקות ממשטר הסובייטי.
יחסים דיפלומטיים רשמיים נוסדו ב-27 בנובמבר 1995, עם פעילות משרד קונסולרי ליטאי בבאקו מאז 27 במרץ 1991. ב-2010 הוקמה ועדה בין-ממשלתית לשיתוף פעולה כלכלי, שקיימה חמש פגישות עד כה.
משרדים ייצוגיים נפתחו: אזרבייג'ן בווילנה ב-6 בספטמבר 2007, וליטא בבאקו ב-3 באפריל 2007.
נשיא אזרבייג'ן, אילהם עלייב, ביקר בליטא ב-2007 ו-2013.
שרי ההגנה של ליטא ביקרו באזרבייג'ן ב-2003 ו-2007.
שר החוץ האזרי, אלמר ממדיארוב, ביקר בליטא ב-2011 ו-2017.
היחסים הדיפלומטיים כוללים שגרירויות פעילות:
שגרירות אזרבייג'ן בווילנה, בכתובת Gedimino pr.
שגרירות ליטא בבאקו, בכתובת 90A Nizami str., Landmark III, קומה 15, AZ-1010, עם שגריר קסטוטיס ואשקלביצ'יוס אתר השגרירות.
נחתמו 38 מסמכים משפטיים בין המדינות, ושיתוף פעולה מתקיים במסגרות כמו מועצת אירופה וארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE).
ליטא תמכה בעמדת אזרבייג'ן בנושא נגורנו-קרבאך, עם אימוץ מסמך על ידי הסיים הליטאי בפברואר 2020.
המסחר הכלכלי צמח עם השנים, כאשר ב-2017 עמד מחזור המסחר על 34.8 מיליון אירו, עם יצוא לליטא של 32.6 מיליון אירו ויבוא מאזרבייג'ן של 2.2 מיליון אירו.
אזרבייג'ן משקיעה בעיקר בתחום התיירות בליטא, עם השקעות של 1.86 מיליון אירו ב-2017 בתחומים כמו נדל"ן ושירותים מקצועיים.
ב-2013, במהלך תערוכת "שבוע ירוק", נחתם מסמך לשיתוף פעולה בחקלאות.
ב-2019, נפגשו נציגים מעסקים קטנים ובינוניים לדון במערכות דיגיטליות ואימון עובדים.
שרי ההגנה ביקרו זה בזה, עם הסכם לשיתוף פעולה טכני-צבאי שנחתם ב-28 באוגוסט 2002 רשומות רשמיות.
קהילת האזרים בליטא פעילה, עם החברה "אודלר יורדו" שהוקמה ב-1988. ב-1991, התקיים טקס משותף של קתולים ומוסלמים בבזיליקת הקתדרלה בווילנה לזכר קורבנות ינואר 1990 בבאקו וינואר 1991 בווילנה.
קיימו אירועים כמו מחנה קיץ צעירים בבאקו, אוגוסט 2012, וחגיגות 100 שנה לגארא גאראייב בווילנה, פברואר 2018.
קהילת האזרים בליטא כוללת כ-200 סטודנטים ליטאיים, עם כיתת ניזאמי גנג'אווי באוניברסיטת פדגוגיה בווילנה ומשרד "אזרבייג'ן" באוניברסיטת וילנה.
קיימת גם קהילה ליטאית קטנה באזרבייג'ן, תומכת בקשרים תרבותיים.
יחסי אח/ות - מטופל נועדו לשפר את בריאותו של הנזקק לשירותי הרפואה.
ביחסים אלה, האחות (או האח) ממלאים תפקידים שונים בהתאם לצרכים המשתנים של המטופל.
היא משמשת כמורה, כמדריכה, כיועצת, כמומחית טכנית וכמשאב העומד לרשותו של המטופל, כדי לסייע לו להשיב את בריאותו ורווחתו.
התפקידים השונים הללו מתבצעים באמצעות אינטראקציה בינה לבין המטופל, המשלבת מרכיבים מילוליים ומרכיבים בלתי מילוליים.
כל אינטראקציה בין אחות-מטופל היא ייחודית לכל מטופל, ובעלת משמעות שנוצרת על ידי המשתתפים בה.
יחסי אחות מטופל הם רב ממדיים, ומתרחשים בו-זמנית במספר ממדים שונים: ביולוגיים, פסיכולוגים, סוציאליים, פרופסיונליים, רוחניים ואינסטרומנטליים.
האינטראקציה של האחות עם המטופל מושפעת ממודעות עצמית של האחות, מסגנונה האישי, מידע סיעודי ורפואי וממיומנויות אישיות ובין-אישיות.
הסוגיה של יחסי אחות-מטופל עלתה כנושא חשוב בספרות הסיעודית כבר בשנות החמישים של המאה ה-20. היה זה במסגרת התאוריה של יחסים בין-אישיים בתחום בריאות הנפש שפיתחה התאורטיקנית, האחות בהכשרתה, הילדגרד פפלאו (Hildegard Peplau).
פפלאו הגדירה את הנושא של יחסי אחות-מטופל כליבת המקצוע.
ככל שמדע הסיעוד התקדם, מחקרים בנושא נעשו יותר שכיחים.
המחקרים ביקשו להגדיר ולהבהיר מה קורה במהלך האינטראקציה אחות-מטופל ולבדל אותה ממקצועות בריאות אחרים.
פותחו מודלים שנועדו להסביר את הגורמים הרבים המשפיעים על התנהגות האחות והמטופל, כמו גם את תוצאות ההתנהגויות של האינטראקציה.
בנוסף, המחקר על יחסי אחות-מטופל, שהתפתח מתחום הפסיכיאטריה, התרחב לשדות אחרים של סיעוד.
בתקופה זאת, האינטראקציה נבחנה דרך עדשה פרופסיונלית ונשלטה על ידי פרספקטיבה של אחיות וחוקרים.
תשומת לב למדידת האינטראקציה גברה כשהאחיות הבינו שעליהן להצדיק, להגן ולכמת את עבודתן.
פותחו כלים למדידה וכימות רכיבי האינטראקציה בין אחיות ומטופלים.
הכימות, יותר משנתפס מפרספקטיבה סיעודית, ביקש לבחון הרבה פעמים את הפרספקטיבה של חוויית המטופל בתוך האינטראקציה.
זה שיקף מעבר לתפיסה ההבנייתית (קונסטרוקטיבית).
לא ניתנה עוד עדיפות למה שאחיות או חוקרים חשבו כאינטראקציה אחות-מטופל, אלא לתפיסת המטופל ולמשמעות שייחס לאינטראקציה זו.
הדבר בא במקביל לעלייה בתרבות הבריאות, שנתנה עדיפות לשביעות רצון המטופל, וזיהתה את הקשר בין תקשורת אחות-מטופל לבין שביעות הרצון של האחרון.
המודל של יכולות בין-אישיות, שפותח על ידי William A.
Mark ב-1997, מצא שמטופלים מיחסים חשיבות רבה יותר לאינטראקציה של האחות איתם מאשר לפעולות שביצעה.
מכאן, שאיכות האינטראקציה אחות-מטופל נמצאת בראש סולם העדפותיו של המטופל.
התפיסה שממקמת את המטופל במרכז, ומייחסת חשיבות רבה לשביעות הרצון מהטיפול, קיבלה קדימות במקצועות הבריאות.
הפילוסופיה האנליטית מדריכה להמשך שינויים באינטראקציה אחות-מטופל, והחוקרים הבינו שיש להתחשב בהקשר החברתי-תרבותי שבו האינטראקציה מתרחשת.
הם החלו לשלב מושגים מאינטראקציות סימבוליות.
גישה זו רואה באינטראקציה בין אדם לאדם לא כגירוי שמביא לתגובה, אלא כתהליך אינטראקטיבי הכולל פירוש, יחוס משמעות וכוונה בפעולה ובאינטראקציה.
גורמים המשפיעים על תקשורת אחות-מטופל
מהות הקשר האינטראקטיבי של אחות-מטופל, מבוססת על דאגה אמיתית וכנה של האחות לבריאותו ולרווחתו של המטופל.
הגדרת הקשר הטיפולי וההדגשים במהלכו מושפעים מסוג בעייתו הבריאותית של המטופל כמו: מניעת תחלואה וקידום הבריאות, טיפול בבעיית בריאות וצמצום פגיעתה, שיקום וחזרה לחיי שגרה, ליווי ותמיכה בסוף החיים.
בתהליך זה, המטופל מציג את הידע אודות מצבו הבריאותי, שהוא חיוני שהאחות תכירו בהקשר של שיפור וקידום בריאותו.
האחות מביאה את הידע שלה בענייני בריאות, אישיות, ורווחה, אשר מאפשר לה לסייע למטופל בתהליך החלמתו.
במסגרת הקשר הטיפולי, מובהרות הציפיות, הן של האחות והן של המטופל, לגבי מטרת האינטראקציה הטיפולית ומוגדרים התפקידים, המטרות וההעדפות ביחס להתקדמות בתהליך.
הציפיות בקרב שני הצדדים מושפעות מניסיון העבר, מערכים, מעמדות ומתפיסות תרבותיות שלהם.
האחות תתאים את הגבולות בהתאם למטרות הקשר הטיפולי ותקבע את העיתוי והמינון בהתייחס לצורכי המטופל.
גבולות מקצועיים יוצרים כללי התנהגות המבטיחים את האובייקטיביות של המטפלים ומספקים קווים מנחים במצבים של חוסר בהירות.
מטרתם להגן על המטופל, על הציבור הרחב ועל רווחתו של המטפל.
מטופלים דיווחו למשל כי דמיון, חוש הומור, קבלה ללא שיפוט ערכי, סובלנות, נינוחות וכבוד הם מרכיבים מאוד חשובים בסגנונה של האחות.
נמצא גם כי האינטראקציה מושפעת ממיקום האינטראקציה, היא מוגבלת בזמן ותלויה במסגרת הטיפולית, מהרכב הצוות והדינמיקה בתוכו ומהמבנה הארגוני בו מתרחשת האינטראקציה.
גם גורמי רקע תרבותיים, כלכליים, מדיניות הבריאות המיושמת וגורמים סוציו-פוליטיים, הם בעלי השפעה על האינטראקציה הטיפולית בין האחות לבין המטופל (Evans, 2016).
מיומנויות טיפוליות המהוות בסיס ליחסי אחות מטופל
מטרתם של יחסים טיפוליים אחות-מטופל היא ליצור תקשורת בין-אישית תומכת.
זאת, על מנת להבין את תפיסותיו וצרכיו של האחר ולהביא להעצמת המטופל, כך שיוכל ללמוד את מצבו, או להתמודד יותר ביעילות עם סביבתו, מה שיביא להפחתה או לצמצום של קשייו.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל מעבר מתפיסה פטרנליסטית ביחסי מטפל-מטופל (בה המטפל יודע-לכאורה מה טוב למטופל), לתפיסה המכירה באוטונומיה של המטופל, כאדם היודע מה טוב עבורו.
המעבר לתפיסה האוטונומית היה חלק מהמהפך החברתי כללי, בשאלת זכויות האדם על גופו וחייו.
בהקשר יחסי אחות מטופל, כחלק ממערכת הבריאות, זה חייב שינוי בעמדת האחיות בד בבד עם העצמת המטופלים על מנת להפכם לשותפים ואחראים על חייהם בבחירתם הטיפולית.
עיקרון השותפות של המטופל בתהליך הטיפולי שם אותו במרכז.
יישומו של עיקרון זה מסייע הן לאחות והן למטופל בכך שהוא מגביר את מעורבותו של המטופל בתהליך הטיפולי ומעלה את המחויבות שלו לביצועו.
שיתופו של המטופל במידע אודות מצבו גורם לו להבין את מצבו, ולהכיר באפשרויות הטיפוליות הקיימות.
יחד עם האחות הוא ורק הוא בוחר באפשרות הטובה ביותר עבורו.
בחירתו זו מעלה את הסבירות שיגלה אחריות לבחירתו ונכונות גבוהה יותר להתמודד עם הקושי הכרוך בהתמדה בטיפול ועם השלכותיו.
האחות תשתמש בידע הרב שיש לה על מנת להיות קשובה יותר לפניות המטופל, תימנע מטיפול יתר או הגנת יתר כלפיו ותפעל להגדלת מרחב הפעולה שלו.
בעידן של ריבוי מידע בתקשורת וברשתות חברתיות, חשופים המטופלים ובני משפחותיהם למידע רב עמו הם מגיעים ומבקשים (לעיתים, דורשים) שיינתנו להם בדיקות וטיפולים עליהם קראו באינטרנט.
האחיות, כחלק אינטגרלי מהצוות המטפל, אמונות על טיפול מבוסס ראיות, לא תמיד יכולות להמליץ על מבוקשו של המטופל ועליהן לדון בכך עמו ולהסביר לו באופן הולם המכבד ומכיל אותו.
לאחיות יש כוח וידע רב יותר בתחום הספציפי של הטיפול ואסימטריה זו, עלולה להציב את המטופל במצב פגיע.
על כן, באחראיות האחות לדאוג לקיום מפגשים "בגובה העיניים".
שמירה על גבולות מקצועיים מבטיחה שהידע הקליני של האחות והמומחיות שלה ישרתו את טובת המטופל בלבד.
מערכת יחסים טיפולית-מקצועית שונה ממערכת יחסים חברתית.
היא ממוקדת בצרכיו של המטופל, מוגבלת בזמן ובמקום ומבוססת על רציונליות –שיקול דעת.
מערכת יחסים זו איננה מערבת מרכיבים אישיים או חברתיים של האחות, דבר הנחשב להתנהגות לא הולמת ולא מקצועית מצידה.
שמירה על גבולות מקצועיים מגינה על אמון המטופלים, מבטיחה את האובייקטיביות של האחיות ומונעת את הסיכון לפגיעה במטופלים.
מטופלים, או בני משפחותיהם, לא יכולים לעיתים להתמודד עם הרגשות שלהם הקשורים למצבם הבריאותי בלי עזרה כלשהי.
מצבו הבריאותי של המטופל מוביל לכך שהרגשות "עולים על גדותיהם וזורמים אל אחרים בסביבתו של המטופל.
האחות הנמצאת תמיד בסביבתו של המטופל מסוגלת לזהות את "הגלישה" של הרגשות ואת מקורותיה ולהגיב אליה בהבנה ואמפתיה.
היכולת הזו מכונה הכלה לרגשותיו ולקשייו של המטופל (שעלולים להוות איום בלתי נסבל על נפשו), מבלי להדוף או להכחיש אותם או להשליך אותם עליו ומעבר לכך נותנת לרגשות ומצבים קשים אילו פרשנות או הסתכלות המאפשרת את קבלתם והטמעתם.
לדוגמה: המטופל /בן משפחה מתמודד עם חרדה קשה ביחס למצבו הרפואי.
הוא מתקשה להתמודד עם החרדה בכוחות עצמו ומתרגם אותה לכעס המושלך על האחות כי הוא מתקשה להתמודד עם הכעס, והאחות במקום שתגיב בכעס על המטופל/בן משפחה, מצליחה להחזיק בכעס שהושלך עליה ולהגיב בהבנה ובהתייחסות אמפתית.
ההכלה נעשית על ידי קבלת רגשות אלו, החזקתם על ידי האחות, הפיכתם לפחות עוצמתיים ומאיימים ולבסוף המטופל או /ו בני המשפחה מסוגלים להפנימן חזרה אחרי שהאחות החזיקה אותם עבורו.
יכולתה של האחות להגיב בהכלה לרגשותיו הקשות של מטופל או בני משפחתו מהווה עבור המטופל ובני משפחתו דגם לחיקוי והזדמנות ללמידה והתפתחות אישית באיך להתמודד עם רגשות קשים.
זוהי משימה בעלת מורכבות רבה מבחינה רגשית ואינטלקטואלית.
בתוך סביבה טיפולית מלאה רגשות עוצמתיים, האחות מכוונת את כוחותיה להכלת רגשות המטופל והבנת התהליכים הרגשיים העוברים עליו ובאופן נפרד היא מפנה כוחות לעצמה, כאדם שלם המתמודד עם מורכבות משל עצמו.
הבנת ההכלה של רגשות, שמתקיימת במרחב הנמצא בין האחות למטופל ממחישה חוויות אנושית בסיסיות הנעות על פני הטווח קרבה ומרחק בקשר בין אנשים: הנכונות להתקרב, להיות שם בשביל האחר, להתמסר, להתחבר ולתת את עצמנו.
פעולות אלו שאנו עושים, כמעשים אנושיים בסיסיים, מהווים דגם לחיקוי למטופל לפתוח יכולת הכלה עצמית וללמידה הדרגתית להתבונן ברגשות קשים ולהכיל אותם בעצמו.
תהליך ההכלה מתאפשר מהרגע שהמכיל והמוכל מרגישים את הרגשות המתעוררים זה בזה ויכולים להתייחס, להתמסר, להיות עם הזולת בחוויה (ביון,1967).
כשהמכילים והמוכלים חווים סוג של חיבור רגשי, הנפשות מתחברות ונוצר הבסיס לשינוי.
המטפל מכיל את תחושותיו, רגשותיו ומחשבותיו של המטופל שעלולים להוות איום בלתי נסבל על נפשו של המטופל מבפנים.
המטפל מהווה "מכל" עבור המטופל, שתפקידו להכיל את רגשותיו הקשים של המטופל שמתקשה לעבד אותם בעצמו ומרגיש מאוים מהם.
תהליך ההכלה מתרחש על ידי קבלת רגשותיו של המטופל והשהייתם אצל המטפל והפיכתם לפחות מאיימים והחזרתם אל המטופל באמצעות התערבות טיפולית בדרך שיוכל לחוש אותם ולקבל אותם ולא להרגיש מאוים מהם, התוצאה של התהליך הזה גורם למטפל להפגין אמפתיה וחמלה למתרחש בנפשו של המטופל.
כך למעשה, יכול המטופל בסופו של דבר לפתח יכולת הכלה עצמית : ללמוד בהדרגה להתבונן ברגשות קשים אלו להכיל אותם בעצמו.
לפיכך, הבנת ההכלה של רגשות, המתקיימות במרחב אחות- מטופל ממחישה חוויות אנושיות בסיסיות כמו: קרבה ומרחק בקשר בין אנשים – הנכונות להתקרב, להיות שם בשביל האחר.
פעולות אלו שאנו עושים כמעשים אנושיים בסיסיים הן גם דוגמה ומודל למטופלים, שיעשו עם עצמם את מה שהדמות המטפלת עשתה עמם ובשבילם.
אחד ממושגי הליבה של היפוקרטס הוא "עשיית הטוב" שפירושו: עשיית הטוב עבור האחר, סיוע לאחר לעשות את מה שטוב עבורו, החובה לדאוג לאחר, לחלש, החובה לייצג את אלה שאינם יכולים והחובה להגן על אלה שאינם יכולים להגן על עצמם.
אחיות פוגשות במסגרת עבודתן מטופלים במצבים קשים או במצבי מתח, סבל, כאב וצער.
החמלה מעוררת על פי רוב רגש של "שותפות הסבל" המוביל לרצון לעשות משהו למען רווחתו הגופנית והנפשית של האחר הפגיע, המצוי במצוקה.
בהגדרות השונות כלולים שלושה היבטים של החמלה:
היבט רגשי - "אני מרגיש איתך"
היבט קוגניטיבי - "אני מבין אותך"
היבט התנהגותי, המדרבן למחויבות להקל על האדם הנתון במצוקה.
החמלה מאפשרת פיתוח יחסי קרבה, יכולת לשאת את מה שלא ניתן לשאתו לבד.
השתתפות בצער הזולת יוצרת קשר ומפחיתה בדידות.
חלק מרכזי ומובנה בתפקידן ועבודתן היומיומית של האחיות הוא להקל על הסבל הזה, כולל הענקת תמיכה רגשית כמו: חם, הכלה, רוך, אכפתיות, דאגה אמיתית ואמפתיה שבה האחות תהיה מסוגלת לשים את עצמה במקומו של המטופל ולגלות מעורבות רגשית מבוקרת במה שעובר עליו.
המצב שבו האחות תהיה מסוגלת להתחבר לרגשותיו של המטופל (סבל) מחייב את האחות קודם לכן ללמוד ולהתנסות ביצירת מגע וחיבור לרגשותיה היא (סבלה).
יישומה של תקשורת מקרבת בין אחות ומטופל, מושפעת מהאופן בו האחות מתייחסת אל עצמה ומסוגלת לפתח חמלה עצמית.
"כשאנחנו טועים, אנחנו יכולים להשתמש בתהליך הצטערות ומחילה עצמית כדי לראות היכן אנחנו יכולים לגדול, במקום להילכד בשיפוטים עצמונים מוסרניים....
הדחף לשינוי יגיע מתוך רצון כן לתרום לרווחה שלנו ושל אחרים".
החמלה אינה מתבטאת בהכרח ברכות או ב"נחמדות" - היא יכולה להתבטא במאבק עיקש על זכויות שנרמסות, ביצירת תנאים של ביטחון למי שמתקשה להגן על עצמו, בסיוע מעשי ובסנגור תקיף ונחוש על הצרכים של מי שזקוק לכך.
כאשר אחיות פועלות בחמלה, הסיכויים שהמטופלים יהיו מוכנים לחשוף בפניהם מידע רפואי גדולים יותר, ודבר זה מוביל לאבחון מדויק יותר, יש סיכויים גדולים יותר לכך שהם יקפידו על הטיפול ודבר זה מוביל לאשפוזים חוזרים מעטים יותר (21).
בשנת 2013, בדו"ח אסטרטגי של שירות הבריאות הלאומי של בריטניה (ה-NHS), נכתב כך: .
המידה שבה האחות ממוקדת במטופל, נוהגת במקצועיות, מעניקה תשומת לב ועושה שימוש במומחיותה המקצועית, תכתיב את מידת האימון שיעניק לה המטופל.
המטופל נמצא במצב של פגיעות, שכן הוא מצוי במצב פיזי או רגשי שיש בו עמימות, אין לו ידע מלא על מהלך ותוצאות הטיפול וקיימת אי ודאות באשר למניעים וליכולות של האחות המטפלת בו.
בשנות האלפיים, למטופלים יש ידע רב יותר לעומת העבר והם חוששים שאיש המקצוע עלול לטעות.
לכן חייבת להתקיים תקשורת יעילה, הדדית ודו כיוונית, שבה האחות תהיה מסוגלת להקשיב, לעודד ולתקשר בבהירות עם המטופל ועל המטופל להיות משוכנע על סמך המסרים התקשורתיים ששולחת האחות, במניעים וברמת המומחיות שלה.
כדי שייוצר אימון, נדרשת דרגה מסוימת של קרבה המאפשרת להתגבר על הפגיעות ואי הוודאות העתידית.
על מנת לקיים קשר טיפולי מקצועי האחות צריכה לשמור על אנונימיות כדי שהטיפול יתמקד במטופל ולא בה.
עם זאת, שיתוף אישי ומבוקר של האחות, שמכוון להשגת מטרה טיפולית נחשב ללגיטימי ויכול להיות רב עוצמה למטופל ועשוי לשרת את צרכיו.
לכן עליה לדעת מתי, איך ולמה להשתמש בטכניקה זו.
לדוגמה, לעיתים המטפל יכול להגיד למטופל שגם הוא חווה בעבר רגש דומה, להביא דוגמה למטופל, להציג נקודת מבט שונה.
יחסי גומלין בין האחות למטופל, מושתתים על אימון, אמפתיה והבנה המהווים בסיס למתן טיפול מקצועי.
אמפתיה מוגדרת כמעורבותה הרגשית המבוקרת של האחות בחווייתו הרגשית של המטופל, היכולת של האחות להתחבר לחוויותיו של המטופל הנמצא בטיפולה.
התהליך האמפתי משלב מרכיב רגשי וגם קוגניטיבי.
המרכיב הקוגניטיבי כולל את היכולת של האחות להיכנס לנעליו של המטופל באמצעות הדמיון (אח שמסוגל לדמיין את עצמו בנעליה של מטופלת שעברה כריתת שד) והמרכיב הרגשי כולל את היכולת לזהות רגשות המתעוררים באותו מצב מדומיין ושקופם.
אמפתיה כרוכה בתפיסה מדויקת של עולמו הרגשי של המטופל על ידי האחות ושיקופה של הבנה זו למטופל במטרה להעביר את המסר שאני האחות מזהה ומבינה את הרגש שאתה, המטופל, חווה .
על פי קרל רוג'רס (1975)אמפתיה היא לא רק 'דרך' להיות עם האחר אלא גם יכולת לשוחח עם המטופל ולהביע הבנה מקצועית על עולמו, כך שתפיסה זו ניתנת לאימות על ידי המטופל.
למעשה, היכולת לראות את המצב מנקודת מבטם של המטופלים מביא לתוצאות לקליניות טובות יותר, המטופלים מרוצים יותר, ו אחיות מרגישות פחות שחיקה.
תגובה אמפתית המשלבת במהלכה הקשבה למטופל : קשר עין אתו, הבעות פנים הולמים לתוכן הדיבור, תנועות גוף רגועות וספונטניות, טון דיבור רגוע ורך ניסיון, כל אלו מחזקים את יעילותה של התגובה האמפתית.
בגרות רגשית ויצירתיות נתפסים כתכונות המסייעות לאחיות להבין את המטופלים ולקיים תקשורת אמפתית.
היכולת לגלות אמפתיה כלפי המטופל, כרוכה בעמידה מול רגשותיו של המטופל.
עמידה זו מותנת ביכולת של האחות לעמוד מול רגשותיה היא.
מודעות עצמית נחשבת כתנאי חשוב מאוד באמפתיה מכוון שהיא יכולה להבהיר לאחות את הגבול העצמי בינה לבין המטופל.
קשר אמפאתי מאפשר למטופל ללמוד ולדעת יותר על המתרחש בתוכו וסביבו להרגיש חופשי לבטא את עצמו, את תחושותיו, מצוקותיו ודאגותיו מבלי לפחד מדחייה.
אמפתיה מאפשרת אקלים בין-אישי מקבל ומכיל, ללא התגוננות המאפשר למטופל להיפתח יותר ולהביא את עצמו מול המטפל ומביא לשביעות רצון ולשיתוף פעולה ובכך לתוצאות טיפוליות יותר מוצלחות.
תוך כדי הקשבה אמפתית, יש יותר מכל הדהוד ולכן מומלץ:
לא למהר עם פתרונות או סיפוק מידע
להישאר עם המטופל -ההשתהות באמפתיה תאפשר לגעת בשכבות עמוקות יותר
להקשיב לו ולהתייחס למאגר הרגשי שנוצר כתוצאה מהבעיה שהמטופל מציג
להימנע מהרצאה או הטפת מוסר, שתמיד מעוררות התנגדות
להימנע משימוש בהגיון או הסחת דעת
קרל רוג'רס (1979), שאל: כיצד נזהה שגילינו מספיק אמפתיה כלפי המטופל?
כשהמטופל מבין שכל מה שמתרחש בתוכו זכה להבנה אמפתית מלאה, הוא יחווה הקלה.
האחות תהיה מודעת לכך כשתבחין, שגם אצלה מתקיים תהליך מקביל של שחרור במתח הגופני.
סימן בולט יותר הוא שהמטופל חדל לדבר.
כפי שניסח זאת רוג'רס, .
למעשה, המפגש אחות- מטופל יוצר "אינטימיות" הן בתקשורת עמו על נושאים שהם פעמים רבות טאבו ולא נהוג לדבר עליהם והן בשל הקרבה הנוצרת במגע פיסי ובחשיפה הגופנית.
המטופלים מייחסים חשיבות רבה לבדיקה הגופנית (לעיתים אף יותר מאשר לאנמנזה) ולא אחת, כאשר הבדיקה לא מבוצעת, קיימת תחושת אכזבה וחוסר אמון.
הקרבה הפיזית הכרוכה בתפקידה של האחות מעורר לא פעם אתגר ולחץ הכולל: חשיפה למראות, ריחות וצלילים הכרוכים ב"כניסה" לתוך הטריטוריה של המטופל, תוך התייחסות רגישה לצמצום ופגיעה בגבולותיו.
לדוגמה, סיוע ליולדת לרדת בפעם הראשונה לאחר הלידה מהמיטה תוך ביצוע הערכה של מידת הדימום, מתן שתן ועוד.
בכל מפגש אחות-מטופל, חשובה שמירה רצופה של קשר עין עם המטופל שתשמש ליצירת "הצטרפות" לטיפול וקליטת "השפה והרמזים" שהוא משדר, לשם הבנת סיבת הפנייה וכחלק חשוב ביותר מהבדיקה הגופנית ומהאבחנה שתגיע אחריה.
איסוף פרטי אנמנזה נרחבת הנעשית על בסיס האמון שנרכש, היינו תהליך בו למעשה "נוגעים" תוך כדי שיחה עם המטופל ומשפחתו באופן רגיש ואמפתי, בנושאים כואבים וגורמי סבל, בחוויות טראומטיות מהעבר, בפחדים, בחרדות ובמצבים הגורמים לנפש להיות ל עצובה ופגועה.
"נגיעה" זו מכשירה את האווירה לבדיקה הגופנית.
עליה להקפיד על גבולות מקצועיים כדי לקיים קשר אתי עם המטופלים.
על פי דברי דייוויד דוולינג מ-2013, כדי להקל את המבוכה שבחשיפה, האחות תציג את עצמה, תפקידה, תדריך על שלבי פעולה מסוימת, תשתף את המטופל בטיפול ותאפשר לו לבחור בין אפשרויות במידת האפשר, תאפשר שאילת שאלות.
אמתיות של האחות במפגש עם המטופל היא מאוד משמעותית.
אמתיות פירושה אמינות - האחות איננה "כול יכולה", אינה מבטיחה דברים שלא ניתן לבצע, מנהלת מפגש ואינטראקציה עם המטופל בגובה העיניים תוך הסכמה לשתף אותו בחוויית הקשר כפי שנראה מצדה.
לדוגמה: כאשר האחות צריכה לתת זריקה, היא תנסה להסביר למטופל שהחומר במזרק עלול לשרוף ולכן היא תשתדל להזריק באיטיות כדי להפחית את תחושת הכאב, מה שמראה על דאגה.
היכרות ממושכת עם המטופלים, מאפשרת להבחין בשינויים מינוריים כמו: תסרוקת / ארשת פנים /מצב רוח, ויכולת זו מחדדת את חושיה של האחות ומאפשרת לה "להריח" את האבחנה הקשורה למטופל כבר מרחוק.
יחסי אזרבייג'ן–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין מדינת קטר.
קטר מסכימה עם אזרבייג'ן בסכסוך הארמני-אזרי אך לא נמנעת ממיסוד יחסים דיפלומטיים טובים וענפים עם האחרונה.
היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין מדינת קטר כוננו ב-14 בספטמבר בשנת 1994, זמן קצר לאחר הירגעות הקרבות עם ארמניה על נגורנו קרבאך, שטח שדה יורה הוא שלה, אבל דה פקטו הוא בשליטה צבאית ארמנית.
שתי השגרירויות של שתי המדינות אחת אצל השנייה נפתחו בשנת 2007 שתיהן.
בין המדינות נחתמו הסכמים רבים בעיקר בתחומי הכלכלה והתרבות.
במהלך פגישה של ארגון ה-QCCI דנו על פיתוח התיירות שבין אזרבייג'ן לקטר, המפגש נערך במעמד שר התרבות והתיירות האזרי עבולפאס גרייב וסמנכ"ל הארגון מוחמד בן אחמד בן טוואר, הרי הוא מקטר.
שר התרבות והתיירות הבטיח כי אזרבייג'ן תקדם יחסיה עם קטר באמצעות תיירות ותשמח לעזור לקטר במגוון תחומים וענפים.
השר הוסיף כי ארצו רואה חשיבות רבה ביחסיה עם מדינת קטר, וקרא לאנשי עסקים ותיירים לנהור לאזרבייג'ן ולהכיר את התרבות האזרית.
מצדו, סגן הנשיא ארגון ה-QCCI הדגיש וחזר על דבר השר והוסיף הוא כי קטר מוכנה לבחון את האפשרות שהציעה אזרבייג'ן וסיכוי גדול שתסכים לה.
יחסי אזרבייג'ן–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן לבין שוודיה.
לאזרבייג'ן יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בבאקו.
שגרירות שוודיה נפתחה במרץ 2014. עד פתיחתה, הייתה לשוודיה קונסוליית כבוד בבאקו, אשר נסגרה עם פתיחת השגרירות.
היחסים בין המדינות מושפעים בין היתר מכך שאזרים רבים חיים בשוודיה.
ע"פ הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של שוודיה, נכון ל-2016 חיים בשוודיה 3,132 אזרים.
יחסי אזרבייג'ן–שווייץ הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
שתי המדינות הן חברות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
בנובמבר 1998 שתי המדינות הסכימו לשפר את קשריהם הכלכלי, והממשלה השווייצרית הסכימה להעניק לאזרבייג'ן זיכוי בסך 50 מיליון דולר.
שווייץ רואה באזרבייג'ן מדינה חשובה לשיתוף פעולה כלכלי.
הנשיא האזרי הדגיש את חשיבות הקשרים בין שתי המדינות.
הסכם בין ממשלתי בין שתי המדינות נחתם בבאקו באוקטובר 2000.
שר החוץ השווייצרי ביקר באזרבייג'ן בפברואר 2006 ונפגש עם הנשיא האזרי.
בפגישתם, הדגישו השניים את חשיבות היחסים ביניהן.
במהלך הביקור התמקדו השניים בעיקר בשיתוף פעולה כלכלי, אך השר העלה את סוגיית העימות של אזרבייג'ן עם ארמניה.
בעקבות זאת ביקר שר האנרגיה השווייצרי באזרבייג'ן באוקטובר 2007, ולאחר מכן נחתם הסכם אנרגיה בין שתי המדינות.
דגש נוסף היה על היחסים ועל המשך הפיתוח בעת ביקורו של שר החוץ השווייצרי בבאקו במאי 2009. בפגישה זו אמר עמיתו האזרי כי ארצו שמה "חשיבות רבה להגברת שיתוף הפעולה עם שווייץ" והביע תקווה כי הקשרים הדו-צדדיים בין המדינות יגדלו.
לשווייץ היה חלק בפיתוח הקשרים בין אזרבייג'ן לאיחוד האירופי.
שווייץ שימשה "קרקע נייטרלית" עבור פגישות בין פקידים אזרים לנציגים של ארגונים וממשלות מערביות.
מאידך, שווייץ מחזיקה בשגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הפדרציה הרוסית.
אזור אזרבייג'ן הפך לחלק מהאימפריה הרוסית לאחר שהשושלת הקאג'ארית נאלצה לוותר על חלק משטחיה בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) והסכם גוליסטן, וכן בעקבות מלחמת רוסיה-פרס (1826–1828) והסכם טורקמנצ'אי.
לאחר כמה עשרות שנים שהאזור היה חלק מהאימפריה הרוסית, זכתה אזרבייג'ן לעצמאות לאחר מלחמת העולם הראשונה, אולם בשנת 1922 סופחה לברית המועצות.
לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, היחסים בין שתי המדינות החלו להתקרב בשל מדיניות החוץ של אייאז מוטאליבוב.
עם זאת, לאחר טבח חוג'אלי, מוטאליבוב נאלץ להתפטר ואלבופאז פלצ'יביי עלה במקומו לשלטון.
במהלך שלטון אלצ'יביי, הדרדרו היחסים בין המדינות, ורק כאשר היידר אלייב עלה לשלטון בשנת 1993, הוא חידש את היחסים החמים עם רוסיה.
היחסים בין שתי המדינות היו ידידותיים וקרובים במשך השנים, אולם היו גם חילוקי דעות רבים, כגון במלחמת נגורנו קרבאך, במלחמת גאורגיה–רוסיה ובמעמד המשפטי של הים הכספי.
אזרבייג'ן תמכה ברוסיה בסוגיית צ'צ'ניה וסגרה את נציגות נשיא המורדים הצ'צ'נים אסלאן מסחאדוב בבאקו.
על פי סקר שנערך ב-2007, כ-80% מהאזרים תמכו בידידות עם רוסיה, אולם לאחר מלחמת גאורגיה–רוסיה, התמיכה ירדה ל-52%.
בדצמבר 2024, הופל מטוס נוסעים אזרי בשמי קזחסטן, כתוצאה מטיל נ"מ ששיגרו מערכות רוסיות בצ'צ'ניה.
באותו בוקר ספגה העיר מתקפת כטב"מים אוקראינית, כחלק ממלחמת אוקראינה–רוסיה.
הנשיא האזרי אילהאם אלאייב האשים אז ישירות את מוסקבה, טען שניסתה לטייח את מעורבותה באסון.
אלייב דרש מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין התנצלות מפורשת, אך הנשיא הרוסי שהביע אמנם התנצלות על מה שכינה "תקרית טראגית" סירב לקחת עליה אחריות.
מוסקבה גם התעלמה מדרישתו של אלייב לשלם פיצויים למשפחות ההרוגים.
ביוני 2025, למתיחות חמורה וחריגה נרשמה בין רוסיה ואזרבייג'ן.
תחילתה של המתיחות הגיעה כבר בשבוע שעבר, עם פשיטה של משטרת רוסיה על יעדים של חשודים ממוצא אזרי בעיר יקטרינבורג, ונמסר כי זה חלק חקירה של שורת פשעים ישנים ובלתי פתורים.
ממשלת אזרבייג'ן בראשות הנשיא אלאייב האשימה את הרשויות ברוסיה ב"רצח ללא הליך משפטי על רקע אתני".
אזרבייג'ן ביטלה אירועי תרבות רוסיים, עצרה עיתונאים רוסים וכלי התקשורת תקפו הנשיא פוטין בבוטות, בעוד שמוסקבה זימנה את השגריר במחאה.
לאחר מכן, שתי המדינות בצעו מעצרים מתוקשרים.
ב -27 בפברואר 2003, חתמו רוסיה ואזרבייג'ן בבאקו על הסכם בין-ממשלתי לשיתוף פעולה צבאי-טכני, וב-4 בדצמבר 2006 חתמו הצדדים על הסכם בין-ממשלתי בדבר הגנה הדדית על זכויות קניין רוחני.
ראשי מחלקות ההגנה של שתי המדינות נפגשים באופן קבוע.
בשנת 2002 נחתם הסכם בין המדינות, בנוגע לשימוש בתחנת המכ"ם בגבאלה.
ב-8 ביוני 2007, בעת פסגת הG-8 ב בהייליגנדם, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הציע להשתמש במכ"ם בגבאלה כחלק ממערכת ההגנה נגד טילים שפותחה בארצות הברית, וההצעה נתמכה על ידי אזרבייג'ן.
כמו כן, קיימים הסכמים שונים ושיתופי פעולה בין המדינות בנוגע להגנת הגבולות והלחימה בטרור.
שיתוף הפעולה המסחרי והכלכלי בין רוסיה לאזרבייג'ן הולך וגדל.
למרות שאספקת הגז הרוסית לאזרבייג'ן הסתיימה ב-1 בינואר 2007, המסחר שמר על מגמה חיובית, והיקף הסחר בין המדינות נמצא במגמת התרחבות.
גבול אזרבייג'ן–רוסיה כולל 4 מעברי גדול להעברת אנשים וסחורות.
יחסי המדינות בתרבות ובחינוך מתפתחים בהתמדה.
בדצמבר 2006 אימצו שתי המדינות תוכנית לשיתוף פעולה בין-לאומי בתחום ההומניטרי לשנים 2007-2009. שנת 2005 הייתה "שנת אזרבייג'ן" ברוסיה ואילו שנת 2006 הייתה "שנת רוסיה" באזרבייג'ן; שתי המדינות קיימו 110 אירועי תרבות מיוחדים בשנתיים אלו.
בשנת 2008 הוקם סניף בבאקו של אוניברסיטת מוסקבה.
באוניברסיטאות של אזרבייג'ן למעלה מ-15 אלף סטודנטים מתחנכים בשפה הרוסית.
באזרבייג'ן יש למעלה מ-50 עיתונים בשפה הרוסית ו-10 סוכנויות חדשות רוסיות.
אזרבייג'ן מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ושתי קונסוליות כלליות בסנקט פטרבורג וביקטרינבורג.
רוסיה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–אינדונזיה הם היחסים הדיפלומטים הרשמיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין רפובליקת אינדונזיה.
אינדונזיה הייתה אחת מהמדינות שהכירו בעצמאותה של איחוד האמירויות הערביות.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו בשנת 1976. הנשיא סוהארטו ביקר באיחוד האמירויות הערביות באוקטובר 1977, כשנה לאחר מכן, הוקמה השגרירות האינדונזית באבו דאבי.
נשיא איחוד האמירויות הערביות, זאיד בן סולטאן אאל נהיאן, ביקר באינדונזיה במאי 1990. השגרירות של איחוד האמירויות הערביות הוקמה ב-10 ביוני 1991, מה שגרם לחיזוק הקשרים והיחסים בין המדינות.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאיחוד האמירויות הערביות הגיעה לסך 1.85 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה תכשיטים, זהב, סבון, שמן דקלים, מחשבים, חמאת קוקוס, מכוניות, בגדים, נייר טואלט ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיחוד האמירויות הערביות לאינדונזיה הגיעה לסך 1.35 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט, נפט מזוקק, אלומיניום גולמי, נייר ממוחזר, זהב, פירות טרופים ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאיחוד האמירויות הערביות הגיעה לסך 2.59 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גומי, בגדים, מחשבים, מזגנים, בטריות, מכוניות, שמן דקלים, מוצרי טקסטיל, חלקי ברזל, סבון ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיחוד האמירויות הערביות לאינדונזיה הגיעה לסך 1.69 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט, נפט מזוקק, פירות טרופים, בקבוקי זכוכית, נייר ממוחזר ואלומיניום.
איחוד האמירויות הערביות מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.
אינדונזיה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות על ידי קונסוליה כללית בדובאי ושגרירות שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות הערביות.
יחסי אזרבייג'ן–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה התוניסאית.
אזרבייג'ן ותוניסיה כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-1 ביולי 1998.
ב-15 בנובמבר 2005 ביקרה בתוניסיה משלחת בראשות שר התקשורת וטכנולוגיית המידע של אזרבייג'ן, עלי אבאסוב בעת שהשתתפה בכינוס השני של הוועידה העולמית בנושא טכנולוגיית מידע.
במהלך הוועידה צוין "יום אזרבייג'ן" ב-17 בנובמבר.
כמעט כל הסחורות שמייצאת אזרבייג'ן לתוניסיה הן נפט, ואילו בין הסחורות שתוניסיה מייצאת לאזרבייג'ן ניתן למנות ביגוד, פירות, וציוד חשמלי.
בשנת 2019 עמד היקף הסחורות שהועברו בין המדינות על 20.54 מיליון דולר, כשמאזן הסחר נטה לטובתה של אזרבייג'ן.
ביוני 2012 נערך בתוניס אירוע לציון יום אזרבייג'ן.
בהתאם לתוכנית הממלכתית "נוער אזרבייג'ן 2011–2015" נערכה במרץ-מאי 2014 תחרות חיבורים בנושא "מה אני יודע על אזרבייג'ן?" בתוניס.
בסוף חודש אוגוסט ארגן משרד הנוער והספורט של אזרבייג'ן ביקור חינוכי לזוכים בתחרות.
יחסי אזרבייג'ן–קניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ורפובליקת קניה.
היחסים בין שתי המדינות כוללים תיירות, מדע, חינוך ועוד.
ביוני 2004, אזרבייג'ן וקניה חתמו על הסכם והחלו את היחסים בין המדינות.
השגריר האזרי לקניה הוא אלמן אבדולייב.
ביקורים רמי דרג מקניה לאזרבייג'ן
ב-29 ביוני 2012 אידה אודינגה, רעייתו של ראש ממשלת קניה באותה תקופה ראילה אודינגה, ביקרה בבאקו.
ב-5 עד ה-6 במאי 2017, שר הספורט, התרבות והאמנות ביקר באזרבייג'ן.
שיתוף הפעולה הכלכלי בין אזרבייג'ן לקניה מגיע מדי שנה לסחר של מאות אלפי דולרים.
יחסי אזרבייג'ן–רומניה הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן ורומניה.
נשיא אזרבייג'ן ביקר ברומניה באוקטובר 2004 ושתי המדינות חתמו עד כה על למעלה מחמישים הסכמים נפרדים.
רומניה הכירה רשמית בעצמאותה של אזרבייג'ן ב-11 בדצמבר 1991. שגרירות רומניה באזרבייג'ן נפתחה ב-3 בנובמבר 1998, ושגרירות אזרבייג'ן ברומניה ב-19 במאי 2001.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביוני 1992. בעוד שהשתיים חולקות תחומים הדדיים במספר תחומים, ההתמקדות העיקרית הייתה בקשרי סחר ואנרגיה, עם משלחות סחר ושיחות תכופות בנוגע להמשך פיתוח קשרים כאלה והגדלת הסחר הדו-צדדי.
הסחר שמקורו באזרבייג'ן גדול פי חמישה (161 מיליון דולר) המסחר שמקורו מרומניה (31.83 מיליון דולר).
כחברה קיימת, רומניה היא תומכת חזקה בחברות העתידית של אזרבייג'ן בארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO), תוך שהיא מציינת את החשיבות האסטרטגית של המדינה עבור סחר וספנות, במיוחד במבט לעבר אפגניסטן.
בשנת 2000, אזרבייג'ן ורומניה חתמו על הסכם על שיתוף פעולה ביטחוני ביטחוני, ואחריו הסכם דומה על שיתוף מידע בשנת 2004. בדצמבר 2007 ביקרה באזרבייג'ן משלחת אנרגיה רומנית.
שני הצדדים דנו בצינור גז והדגישו את חשיבות שיתוף הפעולה של שתי המדינות על מנת לספק "ביטחון אנרגטי באירופה".
בשנת 2004 ערך נשיא אזרבייג'ן ביקור ממלכתי בן יומיים ברומניה, ובמהלכו קיימו שני המנהיגים פגישות פרטיות במגוון נושאים, לרבות, בין היתר, היחסים בין שתי המדינות והזדמנויות לשיתוף פעולה בנושא מלחמה בטרור.
11 הסכמים נפרדים נחתמו כתוצאה מפגישות אלה.
כמו כן במהלך ביקור זה פתח הנשיא באופן רשמי בניין שגרירות חדש, תוך שימת דגש על תפקידה של השגרירות בהמשך ופיתוח היחסים בין העמים.
אזרבייג'ן מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–איטליה הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות ואיטליה.
ביולי 2021 דרשה ממשלת איחוד האמירויות הערביות מאיטליה לפנות את הבסיס האווירי באל-מנהאד , אשר שימש כמרכז לוגיסטי למבצעים איטלקיים באפגניסטן, עיראק וקרן אפריקה.
הדרישה באה כנקמה על חסימת חוזי היצוא הצבאי האיטלקי לאיחוד האמירויות, אשר הייתה מעין עונש של רומא על התנהלות האמירויות במלחמת האזרחים בתימן.
-13,000 איטלקים חיים באיחוד האמירויות הערביות, כשני שלישים מהם נמצאים בדובאי, והשאר באבו דאבי.
איחוד האמירויות היא השוק החשוב ביותר ליצוא איטלקי באזור המפרץ הפרסי, במיוחד בכל הקשור למוצרי תעשיית המזון, שהגיע ל-197 מיליון אירו (877 מיליון דירהם) במהלך תשעת החודשים הראשונים של 2020. למרות הירידה ביצוא באותה תקופה, איטליה עדיין מדורגת במקום הרביעי בין שותפי המזון והמשקאות הגדולים ביותר של איחוד האמירויות בעולם.
איטליה מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי.
איחוד האמירויות הערביות מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יחסי אזרבייג'ן–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן לקזחסטן.
היחסים בין המדינות נחשבים לחמים מאוד על ידי תושבים ופוליטיקאים רבים.
שני העמים קרובים ביותר מבחינה היסטורית, תרבותית ודתית.
שני המעים משתייכים לקבוצת עמים דוברי השפות הטורקיות, ושת המדינות גובלות בים הכספי ולמעשה בעלות גבול ימי משותף.
במהלך הטיהורים הגדולים בברית המועצות, יותר מ-150,000 אזרים היגרו לקזחסטן.
כיום חיים בקזחסטן כ-85,000 אזרים.
קזחסטן ואזרבייג'ן רואות זו בזו בעלות ברית ושותפות עיקריות במרכז אסיה ובעבר הקווקז.
שתי המדינות היו חלק מהאימפריה האחמנית וזו הסאסאנית, בית עבאס, האימפריה הרוסית וברית המועצות.
לאחר פירוק ברית המועצות הכריזו שתי המדינות על עצמאותן.
היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-27 באוגוסט 1992. שתי המדינות חברות מלאות באומות המאוחדות, חבר העמים, המועצה הטורקית, הארגון הבין-לאומי לתרבות טורקית, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
ראשי שתי המדינות מבקרים זה את זה בקביעות.
אלייב אף זכה במדליית "אסטנה" על תרומתו ליחסים הדיפלומטיים שבין המדינות.
בתקופת נשיאותו של אלייב כיסו היחסים עסקו בעיקר במעמדו המשפטי של הים הכספי, וכן בתחומי החקלאות והאנרגיה.
אחד הפרויקטים החשובים שקודם עם ידי מנהיגי המדינות הוא המעורבות הקזחית בצינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן.
ראש ממשלת אזרבייג'ן ארטור ראסיזאדה השתתף בטקס ההשבעה של נשיא קזחסטן בינואר 2006 באסטנה.
קזחסטן מילאה תפקיד משמעותי במהלך מלחמת נגורנו קרבאך וניסתה לתווך בין הצדדים.
זאת ביחד עם נשיא רוסיה דאז, בוריס ילצין.
במהלך המלחמה אף נהרגו מספר משקיפים רוסים, קזחים ופקידי מדינה אזרים.
במקביל לניסיונות להשכין שלום, קזחסטן תמכה בטענותיה של אזברייג'ן.
המשורר והפוליטיקאי הקזחי המפורסם אולז'אס סולימנוב תיאר את ארמניה כ"כובשת" והוסיף כי על הכוחות הארמנים לעזוב את שטח אזרבייג'ן.
לפי נתוני סוכנות הסטטיסטיקה של קזחסטן, היצוא לאזרבייג'ן בשנת 2005 הוערך בכ-129 מיליון דולר והיבוא מאזרבייג'ן הסתכם בכ-3 מיליון דולר.
כיום ישנם שיתופי פעולה כלכליים רבים בנושאי תחבורה.
בסוף 2016 מחזור הסחר בין המדינות עמד על כ-136.6 מיליון דולר.
זוהי גדילה של כ-7.9% בהשוואה ל-2015. היבוא לאזרבייג'ן מקזחסטן היה בשווי של כ-105.9 מיליון דולר, ואילו היבוא לקזחסטן מאזרבייג'ן היה בשווי 33.8 מיליון דולר.
נכון ל-2022 משאבי הסחר העיקריים הם נפט, חומרים כימיים, מנגנונים תעשייתיים וחומרי בניין.
ב-25 בספטמבר 2006 נפתח במחוז ג'מביל שבקזחסטן מרכז התרבות של אזרבייג'ן על שם אימאדין נאסימי.
מאז 2007, הפזורה האזרית בקזחסטן מוציאה לאור עיתון בשם "Vətən".
בנוסף על כך, סומגאיט האזרית ואקטרו הקזחית הן עיירות תאומות.
בקזחסטן יש אנדרטה המוקדשת לקורבנות הדיכוי של סטלין באזרבייג'ן.
בשנת 2011 אוניברסיטת באקו פתחה מרכז על שם המשורר הקזחי אבאי קוננבאיולי.
אזרבייג'ן מחזיקה בקזחסטן שגרירות באסטנה וקונסוליה באקטאו.
קזחסטן מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–קירגיזסטן הם היחסים הבילטרליים שבין אזרבייג'ן לקירגיזסטן אשר נוצרו ב-19 בינואר 1993.
ב-16 במאי 2007 נפתחה שגרירות אזרבייג'ן בקירגיזסטן.
הפגישה הראשונה של נשיאי אזרבייג'ן וקירגיזסטן העצמאיות התקיימה בישיבה הראשונה של חבר המדינות ב-1993. ב-11 בנובמבר 1996 חתמו שרי החוץ של אזרבייג'ן וקירגיזסטן על חוזים שונים לשיתוף פעולה.
הביקור הראשון של נשיא קירגיזסטן באזרבייג'ן התרחש בשנת 1997, בו נחתמו 14 הסכמים.
הבולטים שבהם היו הסכם ידידות בין הרפובליקות והסכם לשיתוף פעולה של משרדי המשפטים.
בנוסף על כך, החל שיתוף פעולה בין הפרלמנטים.
בשנת 2004 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בתחום הצבאי בין משרדי ההגנה.
ב-3 באוקטובר 2009, נשיא קירגיזסטן קורמאנבק באקייב ביקר בנחצ'יבאן לפסגה של ראשי מדינות דוברות השפות הטורקיות.
בפגישה זו נוסדה המועצה הטורקית.
במרץ 2012 ערך נשיא קירגיזסטן ביקור עבודה באזרבייג'ן.
התרבויות של שתי המדינות דומות מבחינת דת, מסורות ושפה.
למעלה מ-20,000 אזרים חיים בקירגיזסטן ומשתתפים באופן פעיל כבחברה הקירגיזית.
אזרים אלו חיים בעיקר בערים טלס, בישקק וקארה-בלטה.
יחסי אזרבייג'ן–קנדה הם היחסים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן לקנדה.
ב-18 באוקטובר 1991 אימץ הפרלמנט של אזרבייג'ן חוק חוקתי המכיר בעצמאותה של אזרבייג'ן.
לאחר מכן, ברית המועצות התפרקה ב-25 בדצמבר 1991, ובאותו יום הכירה קנדה בעצמאותה של אזרבייג'ן יחד עם עוד 11 מדינות ברית המועצות לשעבר.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-10 באוגוסט 1992. אזרבייג'ן פתחה את שגרירותה באוטווה ב-2004.
קבוצת הידידות הבין-פרלמנטרית קנדה-אזרבייג'ן הוקמה בקנדה בנובמבר 2006, בראשותו של חבר המפלגה השמרנית הפרלמנטרית הקנדית, בארי דבולין.
קבוצת העבודה של אזרבייג'ן–קנדה ליחסים בין-פרלמנטריים פועלת באספה הלאומית של אזרבייג'ן.
קבוצת עבודה זו הוקמה ב-5 בדצמבר 2000 והיו"ר הראשון שלה היה סמור נוברוזוב.
פואד מוראדוב עומד בראש הקבוצה מאז 4 במרץ 2016.
ב-7 בספטמבר 2004, ממשלות קנדה ואזרבייג'ן חתמו על אמנה דו-צדדית למניעת כפל מס ומניעת התחמקות ממסים ביחס למיסים על הכנסה ועל הון.
בשנת 2008, היבוא הכולל של קנדה מאזרבייג'ן הגיע ל-1.168.295 מיליארד דולר.
באותה שנה הסתכם הייצוא של קנדה לאזרבייג'ן ב-19.713 מיליון דולר.
בשנת 2010, הייבוא הקנדי לאזרבייג'ן היה בשווי 542 מיליון דולר, ירידה משמעותית מ-1.2 מיליארד דולר ב-2009. גם יצוא הסחורות לאזרבייג'ן ירד מ-31.0 מיליון דולר בשנה הקודמת ל-20 מיליון דולר ב-2010.
לפי ועדת המכס הממלכתית של הרפובליקה של אזרבייג'ן, מחזור הסחורות בין אזרבייג'ן לקנדה עמד על 2.47 מיליון דולר במהלך ינואר-מרץ 2013.
סגן שר החוץ של אזרבייג'ן ארז אזימוב ביקר בקנדה ב-27–28 במרץ 2006.
מנהל הלשכה האירופית לענייני חוץ וסחר בינלאומי של קנדה רוברט הייג ביקר באזרבייג'ן, ב-16 באפריל 2010.
בספטמבר 2010 התקיימה הפגישה בין שר החוץ הקנדי, לורנס קנון, ושר החוץ של אזרבייג'ן, אלמר ממדיארוב, לדיון ביחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות לרגל יום השנה ה-65 לעצרת הכללית של האו"ם.
המפגש המכונן של קבוצת הידידות הבין-פרלמנטרית הקנדית-אזרבייג'נית נערכה ב-9 במרץ 2016 בפרלמנט הקנדי.
במהלך הפגישה זוהו ההרכב והאחריות של קבוצת הידידות, לרבות יו"ר, סגני נשיא, מזכירים ודירקטורים.
חבר המפלגה השמרנית של הפרלמנט הקנדי, מר ג'יימי שמאלה נבחר כיו"ר קבוצת הידידות.
במהלך הפגישה נדונו המצבים הנוכחיים והסיכויים להתפתחות היחסים בין אזרבייג'ן לקנדה בתחומים פוליטיים, כלכליים ואחרים.
ב"תוכנית המדינה לחינוך נוער אזרבייג'ן בחו"ל", שאומצה על ידי אזרבייג'ן, כ-170 צעירים אזרבייג'נים התחנכו באוניברסיטאות שונות בקנדה במהלך השנים 2007–2015.
שר החינוך מיקאייל ג'בארוב נפגש עם משלחת בראשות שר המחקר, החדשנות והמדע של אונטריו בקנדה, רזה מורידי ב-2017. בפגישה נדונו סיכויי פיתוח של חינוך אזרבייג'ן-קנדה, כמו גם נקודות מבט של שיתוף פעולה במחקר ומדע בין אוניברסיטאות אזרבייג'ן ואוניברסיטאות של אונטריו.
במהלך השנים האחרונות, נערכו בשתי המדינות אירועים רבים כמו קונצרטים והצגות תיאטרון.
אירועים שונים שהוקדשו ליצירתיות של דמויות בולטות בתרבות ובאמנות של אזרבייג'ן כמו Magomayev המוסלמי, Chingiz Sadigov, Alim Gasimov ואחרים נערכו בקנדה בזמנים שונים.
La robe de Gulnara) שמדברים על חיי חובה - שעוסקים בעיקר בחיי פליטים אזרבייג'נים הוצגה בערים שונות בקנדה.
"פסטיבל הסרטים של אזרבייג'ן" נערך במונטריאול, קנדה ב-12–14 בספטמבר 2014.
ב-24–25 באוקטובר 2015, התקיים בטורונטו, קנדה, קונצרט בשם "אויאן" של האמן הלאומי של אזרבייג'ן פירנגיז עליזאדה.
"ערב של הנצחת רצח עם של חוג'אלי" שאורגן על ידי אגודת התרבות האזרבייג'נית של אלברטה (ALACS) ואגודת הסטודנטים האזרבייג'נים של אוניברסיטת קלגרי (AzSA) התקיים באוניברסיטת קלגרי ב-26 בפברואר 2016.
אזרבייג'ן מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה.
קנדה מיוצגת באזרבייג'ן באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה.
יחסי אזרבייג'ן–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לממלכת תאילנד.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-7 ביולי 1992.
קבוצת עבודה עבור היחסים הבין-פרלמנטריים אזרבייג'ן–תאילנד פועלת במילי מג'ליס של אזרבייג'ן.
קבוצת עבודה זו הוקמה ב-13 בדצמבר 2005, ורוף אלייב היה הראשון שעמד בראשותה.
מאז 4 במרץ 2016 אליאגה הוסינוב עומדת בראש קבוצת העבודה.
אזרבייג'ן מיוצגת בתאילנד באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה.
תאילנד מחזיקה באזרבייג'ן קונסוליה בבאקו.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–ישראל הם היחסים הבילטרליים בין מדינת ישראל לאיחוד האמירויות הערביות.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות החלו בסוף שנת 2020, בעקבות הסכמי אברהם.
שגרירות ישראל באיחוד האמירויות פועלת באבו דאבי, ולצידה קונסוליה הפועלת בדובאי.
שגרירות איחוד האמירויות בישראל פועלת בתל אביב.
לאחר הסכמי אוסלו, האמירויות נמנעה מיחסים גלויים עם ישראל בניגוד לשכנותיה, עומאן וקטר, אבל סחר בין הצדדים ויחסים ביטחוניים התקיימו מתחת לרדאר.
ב-2000 דווח שהמדינה מקיימת יחסים כלכליים שקטים ועקיפים עם ישראל.
צוין שהמדינה הזדהתה רשמית עם מדינות המפרץ, שנטו לגנות את ישראל ונמנעות מכל קשר ישיר איתה.
בין השנים 2003–2019 ביקרו בדובאי ובאבו דאבי מספר פעמים משלחות ישראליות ושרים ישראליים, כחלק מהשתתפותם בכנסים בינלאומיים שנערכו בהם.
בין השנים 2013–2018 השתתפו מספר פעמים שחקנים ישראליים בתחרויות בינלאומיות שנערכו באיחוד האמירויות, בחלק מהמקרים ההשתתפות התאפשרה רק בעקבות לחץ שהפעיל האיחוד העולמי האחראי לתחרות, ובמרביתם נמנעה מהם הצגת סממני זיהוי ישראלים.
בסוף נובמבר 2015 נפתחה באבו דאבי נציגות ישראלית שסונפה לסוכנות הבינלאומית לאנרגיות מתחדשות שמשרדיה מצויים באבו דאבי.
באיחוד האמירויות הבהירו בהודעה רשמית של משרד החוץ כי
ב-2017 השתתפו טייסי חיל האוויר הישראלי בתמרון צבאי ביוון, בו השתתפו גם טייסים מאיחוד האמירויות, מאיטליה ומיוון.
בסוף פברואר 2009 הייתה הטניסאית הישראלית שחר פאר אמורה להשתתף בטורניר דובאי, אך היא לא קיבלה אשרת כניסה למדינה המארחת.
הנהלת התאחדות טניס הנשים הביעה כעס ואכזבה וגיבתה את פאר.
בעקבות זאת ערוץ הטניס האמריקני לא שידר את הטורניר, העיתון וול סטריט ג'ורנל החליט שלא לשמש ספונסר בתחרות, והטניסאי אנדי רודיק, זוכה 2008 בדובאי, פרש מהטורניר.
בעקבות הלחץ הציבורי העולמי, אישרו המארחים את כניסתו של טניסאי ישראלי אחר לטורניר, אנדי רם, וכן נקנסו על ידי התאחדות טניס הנשים ב-300 אלף דולר, מתוכם 44 אלף לפאר כפיצוי.
ב-2010 פאר הייתה הטניסאית הישראלית הראשונה שהשתתפה בטורניר דובאי.
היא זכתה לאבטחה מוגברת של 16 שומרי ראש, ומנימוקים ביטחוניים היא לא שחקה על המגרש המרכזי.
ב-19 בינואר 2010 נמצא בכיר חמאס מחמוד אל-מבחוח מת בחדרו במלון בדובאי.
משטרת דובאי האשימה את המוסד הישראלי בביצוע מבצע לחיסולו בשטחה ובזיוף דרכונים כדי להיכנס למדינה, וביקשה מהאינטרפול לעצור את ראש המוסד מאיר דגן, אך הבקשה נדחתה.
ישראל לא אישרה ולא הכחישה מעורבות בפרשייה שגרמה למתח בין המדינות.
במאי 2019 הודיע משרד החוץ של איחוד האמירויות כי ישלח נציג בכיר ל"סדנא כלכלית" שתתקיים בארצות הברית בהשתתפות ישראל, אשר "נועדה ליצור מסגרת המבטיחה עתיד משגשג באזור".
בספטמבר 2019 גינה שר החוץ של איחוד האמירויות את אוזלת ידה של לבנון כלפי תוקפנות החזבאללה.
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בירך על הדברים.
במאי 2020, בעקבות מגפת הקורונה, נחת בנתב"ג לראשונה מטוס של חברת איתיחאד איירווייז, חברת התעופה הלאומית של אבו דאבי, ללא סמלי המדינה והחברה.
המטוס נשא ציוד הומניטרי שיועד לסייע לרשות הפלסטינית ולרצועת עזה במאבק בקורונה, אך הפלסטינים סירבו לקבלו בשל הנחיתה בישראל.
ביוני 2020 לראשונה נחת בישראל מטוס של איתיחאד איירווייז, עם הסמלים הלאומיים.
ביוני 2020, על רקע כוונת סיפוח בקעת הירדן, במאמר מיוחד לידיעות אחרונות כתב יוסף אל-עותייבה, שגריר איחוד האמירויות בארצות הברית: בסוף יוני 2020 הודיע ראש הממשלה, בנימין נתניהו כי האמירויות במפרץ הפרסי ישתפו פעולה עם ישראל בנושאי חינוך, מחקר ומאבק בנגיף הקורונה.
נירמול וכינון היחסים בין המדינות
ב-13 באוגוסט 2020, פרסם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי שתי המדינות הסכימו על נורמליזציה גלויה ביחסיהן, לקראת כינון יחסים דיפלומטיים כחלק מהסכמי אברהם.
ב-16 באוגוסט דיווחה רשת אל-ערביה הפועלת מדובאי כי איחוד האמירויות ביטלה את החסימה שהפעילה נגד אתרי אינטרנט ישראליים ותאפשר קיום שיחות טלפון לישראל.
כמו כך, דווח כי שר החוץ גבי אשכנזי ושר החוץ באיחוד האמירויות שוחחו והחליטו על פתיחת קו טלפון ישיר בין המשרדים.
ב-31 באוגוסט 2020 המריא מטוס בואינג 737 של אל על מנתב"ג בטיסה ישירה לאבו דאבי, ועליו משלחות מישראל ומארצות הברית.
טיסה זו היא טיסה הגלויה הראשונה של חברת תעופה ישראלית לאמירויות.
לבקשת ארצות הברית, התקבל אישור חריג מהממשל הסעודי לעבור מעל שטחה, זו הייתה הטיסה הראשונה של חברת תעופה ישראלית מעל שמי ערב הסעודית.
ב-15 בספטמבר 2020 נחתם בבית הלבן הסכם ההנורמליזציה בין שר החוץ האמירתי עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, ראש הממשלה בנימין נתניהו ונשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
לצדו נחתם גם הצהרת השלום בין ישראל לבחריין.
באותו תאריך נחתם גם מזכר הבנות לשינוע נפט בין ים סוף לים התיכון.
ב-6 באוקטובר ביקר שר החוץ גבי אשכנזי בגרמניה ונפגש עם שר החוץ של איחוד האמירויות, עבדאללה בן זאיד בהזמנתו של שר החוץ הגרמני, הייקו מאס.
במהלך הביקור, סיירו השניים באנדרטה לזכר השואה בברלין.
מדובר בפעם הראשונה בה נציג של מדינה ערבית מסייר באנדרטה לזכר קורבנות השואה.
ב-20 באוקטובר, נחתם הסכם תעופה בין איחוד האמירויות, שמאפשר 28 טיסות נוסעים שבועיות בין נתב"ג לנמלי התעופה באיחוד האמירויות הערביות.
כמו כן, ישראל ואיחוד האמירויות הסכימו על פטור מאשרות כניסה לתיירות.
איחוד האמירויות הערביות הפכה למדינה הערבית הראשונה שלא מצריכה אשרה במעבר בינה לבין ישראל.
ב-13 בינואר 2021 אשררה איחוד האמירויות באופן סופי את ההסכם המקנה לאזרחי ישראל פטור מויזה בכניסה למדינה.
ההסכם אמור היה להיכנס לתוקפו חודש לאחר מכן, אך התעכב עד אוקטובר עקב מגפת הקורונה בישראל.
ב-24 בינואר 2021 נפתחה נציגות דיפלומטית ישראלית באבו דאבי, במבנה זמני.
באותו היום אישרה ממשלת אמירויות האמירויות פתיחת שגרירות בישראל.
יומיים לאחר מכן פתחה ישראל קונסוליה כללית בדובאי.
הדיפלומט אילן שטולמן מונה לקונסול.
בינואר של אותה שנה סיכמו המדינות על אמנה למניעת כפל מס.
ב-31 במאי חתמו על האמנה שרי האוצר של ישראל ואיחוד האמירויות, והיא נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2022, בכפוף לאישור הכנסת.
בפברואר 2021 מונה מוחמד מחמוד אל-חאג'ה לשגריר איחוד האמירויות הראשון בישראל.
ב-1 במרץ הגיש אל-חאג'ה את כתב האמנתו לנשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין.
באפריל 2021, פורסם, ששגרירות האמירויות תשכון בבניין הבורסה לניירות ערך ברחוב אחוזת בית, בתל אביב.
ובאותו החודש, במהלך תרגיל "איניוחוס" שנערך ביוון, טסו מטוסי קרב ישראליים במבנה משותף לצד מטוס F16 אמירתי.
ב-30 במאי 2021 נפתחה שגרירות איחוד האמירויות בישראל, בבניין הבורסה לניירות ערך בתל אביב וב-14 ביולי נחנכה בטקס רשמי.
בנוסף נפתחה נספחות כלכלית ישראלית חדשה באבו דאבי, בראשות אביעד טמיר.
ב-29 ביוני 2021 נחנכה ונפתחה באופן רשמי שגרירות ישראל באבו דאבי על ידי שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, יחד עם שרת התרבות האמירתית נורה אל קאעב .
יום לאחר מכן נחנכה באופן רשמי הקונסוליה הישראלית בדובאי.
ב-11 באוקטובר 2021 הגיש השגריר אמיר חייק את כתב אמנתו לתת-שר החוץ האמירתי, חאליד בולהול.
ב-12 בדצמבר 2021 נפגש לראשונה ראש ממשלת ישראל, נפתלי בנט, עם שליטה בפועל של האמירויות, מוחמד בן זאיד.
היה זה הביקור הראשון של ראש ממשלה ישראלי באמירויות.
ב־30 בינואר 2022 ערך נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, ביקור דומה, גם הוא לראשונה בהיסטוריה של נשיאי ישראל.
לאחר כינון היחסים חתמו המדינות על הסכמי שיתוף פעולה בתחומי התיירות, החקלאות והתרבות.
ב-27 במרץ 2022, התכנסה פסגת הנגב – פסגה מדינית של שרי החוץ של ישראל, ארצות הברית, מצרים, מרוקו, בחריין ואיחוד האמירויות בשדה בוקר בישראל לדיון בנושאים הקשורים ליציבות האזורית בכלל ולהידוק יחסי המדינות המכונסות בפרט.
במסגרת זו, הוחלט על הפיכת הפסגה לפורום קבוע שיקרא פורום הנגב שייתכנס כל חצי שנה, ועל הקמת קבוצות עבודה בנושאי ביטחון וטרור, חינוך, בריאות, אנרגיה, תיירות, מזון ומים.
ב-18 בספטמבר אישרה הממשלה החלטת ממשלה להקמת מנגנון אזורי ליישום ופעילות קבוצת העבודה שנקבעו במסגרת "פורום הנגב", כולל תקצוב וחלוקת סמכויות.
הסכסוך הישראלי-פלסטיני והסכסוך האיראני-ישראלי עוררו קשיים מסוימים ביחסים בין המדינות בתחילת 2023.
לאחר טבח שבעה באוקטובר, הייתה איחוד האמירויות הערביות המדינה הערבית הראשונה שגינתה את החמאס, בניגוד לרוב מדינות ערב.
בנוסף, חברות התעופה איתיחאד איירווייז ופליי דובאי שבסיסן באיחוד האמירויות הערביות היו בין חברות התעופה הזרות הבודדות שהמשיכו לקיים טיסות שגרתיות לישראל וממנה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ב-29 באוגוסט 2020 הסיר נשיא איחוד האמירויות הערביות ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן את החוק משנת 1972 שעוסק בחרם הכלכלי על ישראל וחתם על צווים שמאפשרים הסכמים מסחריים וכלכליים עם חברות בבעלות ישראלית.
באוקטובר 2020 החל מטבע הדירהם האמירתי להיסחר בישראל.
בנובמבר 2020 יצאה המשלחת העסקית הרשמית הראשונה מישראל לאיחוד האמירויות.
ב-6 באפריל 2021 החל לפעול קו טיסות של איתיחאד איירווייז בין אבו דאבי לישראל.
ביוני 2021 חתמה חברת "טופ שיא" על הסכמי בלעדיות ושיתוף פעולה עם דובאי וורלד סנטר, המאפשר לחברת טופ שיא ליזום ולבצע פרויקטים בלעדיים בתחומים שונים בהיקפים של עד 500 מיליון דולר.
שבוע לאחר מכן חתמה קופת חולים כללית עם משרד הבריאות של איחוד האמירויות ועם חברת הביטוח דאמאן, חברת הביטוח הלאומית של אבו דאבי, על הסכמים לשיתוף פעולה בתחומי הרפואה המונעת והדיגיטלית.
ב-3 באוגוסט 2021 הודיעה חברת ראפיד הישראלית שהיא תפתח מטה בדובאי ותגייס אליו 200 עובדים.
זו הפעם הראשונה שחברה ישראלית פותחת מטה במדינה ערבית.
ב-17 באוקטובר, יצאה משלחת עסקית שנייה לאיחוד האמירויות מטעם בנק הפועלים, שכללה יותר מ-200 אנשי עסקים ממגוון תחומים.
חברי המשלחת ביקרו בתערוכת האקספו והשתתפו במספר כנסים.
באחד מהם, שגריר ישראל באיחוד האמירויות הכריז על ההסכמות להסכם סחר חופשי בין ישראל לאיחוד האמירויות.
במהלך המשלחת הזו, הוקם פורום רשמי בין ישראל, איחוד האמירויות והודו, בכדי להגדיל את הסחר בין המדינות, צמצום חסמים וחיזוק הקשרים ביניהן.
ב-28 בפברואר 2022 הוכרז על תוכנית משולבת להכשרת כוח אדם בהייטק.
אזרחים ערבים ממדינות הסכמי אברהם, ירדן ומצרים, יעברו סטאז' בחברות הייטק ישראליות בעבודה מרחוק, וחלקם יעבדו במשרדיהן של אותן חברות ישראליות.
ב-28 בפברואר עד 3 במרץ 2022, התקיים פורום עסקי בדובאי בין משקיעים מאיחוד האמירויות ולשכת המסחר של דובאי לאנשי הבורסה לניירות ערך הישראלית וקבוצת חברות גדולה על מנת לחשוף אותן למשקיעים ושותפים פוטנציאלים.
באפריל 2022 הודיעו ישראל ואיחוד האמירויות על הסכמה על הסכם סחר חופשי בין המדינות.
ב-31 במאי 2022 נחתם באופן סופי הסכם סחר חופשי בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות.
ב-23 ביוני החל לפעול קו טיסות יומי של חברת התעופה הלאומית של איחוד האמירויות, אמירטס, בין דובאי לנמל התעופה בן-גוריון.
ב-14 ביולי 2022, בעת ביקורו של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בישראל, התקיימה (בשיחת ועידה) פסגת המנהיגים הראשונה של קבוצת I2U2 – קבוצה המאגדת את איחוד האמירויות, ארצות הברית, הודו וישראל ומטרתה להגביר שיתופי פעולה כלכליים במגוון תחומים.
ב-7 בספטמבר 2022 חתמה הרשות להגנת הפרטיות הישראלית עם מקבילתה האמירתית באזור הסחר הבינלאומי בדובאי על הסכם לשיתוף פעולה הדדי בתחום הגנת הפרטיות.
חברת קצא"א חתמה על מזכר הבנות מחייב עם חברת MED-RED להפעלת גשר יבשתי לשינוע נפט בין הים התיכון לים סוף.
התוכנית בוססה על שימוש בתשתיות הולכת הנפט והתזקיקים של קצא"א מאילת לאשקלון ובכיוון ההפוך.
משרדי הביטחון והאנרגיה לא ידעו על העסקה, והמשרד להגנת הסביבה התנגד.
העסקה הוקפאה ביולי 2021, היות שצעד זה הוא בעל מחירים סביבתיים.
ב-2 בספטמבר 2021 נחתמה עסקה בין חברת דלק, שמכרה את כל אחזקותיה במאגר הגז תמר, העומדות על 22%, במחיר של יותר ממיליארד דולר לחברת מובדאלה פטרוליום , שנמצאת בבעלות ממשלת אבו דאבי.
במרץ 2021 נחתמה עסקת הנשק הפומבית הראשונה בין ישראל לאיחוד האמירויות, כאשר נחתמה עסקה בין התעשייה האווירית לחברת EGDE לפיתוח מערכת ליירוט רחפנים ומזל"טים, שתהיה מותאמת לתנאים של איחוד האמירויות יום לאחר חתימת העסקה הודיעה איחוד האמירויות על הקמת קרן השקעות בשווי 10 מיליארד דולר המיועדת למגזרים אסטרטגיים בישראל.
בנובמבר 2021 השתתפו איחוד האמירויות וישראל בתרגיל צבאי בים האדום שכלל גם את בחריין וארצות הברית..
ב-22 בספטמבר 2022 פרסמה סוכנות הידיעות רויטרס כי ישראל הסכימה למכור לאיחוד האמירויות מערכות הגנה אווירית מסוג ספיידר מתוצרת רפאל.
במרץ 2023 פורסם כי איחוד האמירויות הודיעה על כוונתה לעצור רכש של מערכות ביטחוניות מישראל.
ממשלת ישראל הכחישה את הפרסום.
במאי 2021 נחתם הסכם בין אוניברסיטת תל אביב לאוניברסיטת ח'ליפה באבו דאבי להקמת מכון ישראלי-אמירתי לחקר המים באבו דאבי.
ב-20 באוקטובר 2021 נחתמו הסכמי שיתוף פעולה בין ישראל לאיחוד האמירויות בתחום החלל, בנוגע לפרויקט בראשית 2, שיגור חללית נוספת לחלל שתשא איתה מקפת ו-2 נחתות, הלוויין הישראלי-צרפתי ונוס ופרויקט הלוויין "לונאר-סט", בניית לוויין מחקר לירח על ידי תלמידים מישראל ואיחוד האמירויות.
ב-2 בנובמבר 2021 נחתם מזכר הבנות בין אוניברסיטת חיפה לאוניברסיטת זיאד על שיתוף פעולה בתחומי מחקר שונים ובנוגע לחילופי סגל וסטודנטים בין שתי האוניברסיטאות.