tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במסגרת עבודתו העיתונאית, סיקר וליווה סוגיות הקשורות לחברות ציבוריות וענייני ממשל, כמו תעשיית הגז הטבעי בישראל, הסבת תחנות כוח מפחם לגז, הרפורמה בחברת החשמל, תחום התחבורה, דיווח על פרויקטים לאומיים כגון המטרונית בחיפה, נתיבי איילון, והרכבת הקלה בירושלים וחברת הדואר ומינויים של בכירים ציבוריים.
מאמריו נגעו גם בסוגיות סביבתיות, כמו עתיד מפרץ חיפה וזיהום תעשייתי.
מאמריו האחרונים ב"כלכליסט" מתוארכים לינואר 2021.
לאחר קריירה עיתונאית, עבר גוטמן לתחום יחסי הציבור ומונה למנהל אגף דוברות והסברה בחברת "מקורות".
בתפקידו זה, הוא אחראי על ניהול מערך התקשורת של החברה.
ליאור אבודרהם (נולד ב-1982) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת־ניצב המכהן בתפקיד ראש חטיבת הדוברות במשטרת ישראל.
התגייס בשנת 2000 לשירות חובה במשטרת ישראל, במרחב העמקים.
בהמשך גויס לשירות קבע ושירת כקצין יחידת סיור ולאחר מכן שירת ביס"מ עמקים, עד ליציאתו לקורס קצינים.
לאחר קדנציית הדרכה בקורס קצינים, שימש לאורך השנים במגוון תפקידים במחוז ש"י, בין היתר, כמפקד פלגת לוחמים ביס"מ יהודה ושומרון, סגן מפקד יס"מ ש"י, קצין שיטור קהילתי וקצין אגף מבצעים בתחנת מעלה אדומים, קמב"צ מחוז ש"י, עוזר למפקד מחוז ש"י וראש ענף מבצעים במחוז.
בשנת 2017 קיבל אות הצטיינות מנשיא המדינה לאחר שפיקד כקצין שיטור וקהילה בתחנת מעלה אדומים על אירוע חילוץ לכודים מבניין בוער בעיר.
בתחילת 2024 מונה לתפקיד עוזר מנכ"ל המשרד לביטחון לאומי, מספר חודשים לאחר מכן קודם לדרגת נצ"מ בתפקידו ובאוגוסט 2024 מונה לתפקיד עוזר מפכ"ל המשטרה.
ביוני 2025 מונה לתפקיד ראש חטיבת דוברות ותקשורת והועלה לדרגת תת-ניצב.
נשוי, אב ל-3 בנות ומתגורר במודיעין.
ליאור אלפנט (נולדה ב-23 באוקטובר 1981) היא פעילה פמיניסטית ויזמת חברתית ישראלית, המשמשת כמנכ"לית הפורום הדוקומנטרי בישראל, ובעברה מבקרת קולנוע.
אלפנט נולדה ב-1981 וגדלה בהרצליה כאחות בכורה לשני אחים.
אביה הוא איש העסקים שייקה אלפנט, ואמה, רבקה אלפנט, היא אמנית רב תחומית.
בילדותה התגרשו הוריה, ומנישואיה השניים של אביה יש לה אח למחצה.
מגיל צעיר נחשפה באמצעות אביה לקולנוע קלאסי ולמחזות זמר.
למדה בתיכון לאומנויות ברמת השרון.
בשנת 2012 סיימה אלפנט תואר ראשון בהיסטוריה ומגדר, ובשנת 2016 השלימה תואר שני מחקרי בלימודי מגדר באוניברסיטת תל אביב, אותו סיימה בהצטיינות יתרה.
את עבודת התזה שלה, בהנחיית פרופסור חנה הרצוג, כתבה בנושא "מרחב הדיאלוג הישראלי-פלסטיני המעורב מגדרית דרך חוויותיהן של המשתתפות הישראליות-יהודיות".
ב-2020 הייתה בוגרת מחזור ג' של תוכנית מנדל למנהיגות בתרבות יהודית, ובשנת 2025 השלימה את הדוקטורט שלה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בהנחיית פרופסור ניצה ברקוביץ, שעסק באי-שוויון מגדרי בתעשיית הקולנוע בישראל.
ב-2008 עבדה אלפנט בספריית הווידאו של "האוזן השלישית", ואז הצטרפה לענת ניר ודנה זיו כדי להפיק את פסטיבל הקולנוע העצמאי לסבית קטלנית, המתמקד בקולנוע להט"בי נשי.
בין השנים 2009–2021 גם שימשה כמנהלת האומנותית של הפסטיבל.
בשנת 2012 הייתה אלפנט בין מקימות "פורום הקולנועניות ויוצרות הטלוויזיה בישראל", גוף פמיניסטי המהווה קהילה תומכת לנשים יוצרות ופועל להעלאת מודעות לאי-שוויון מגדרי בתעשייה, לשינוי שיטת הלקטורה והרכב ועדות הבחירה, למניעת הטרדה מינית וליצירת סביבת עבודה מיטיבה.
לאחר פרישתה של יושבת הראש הראשונה של הפורום, לימור פנחסוב, החליפה אותה אלפנט בתפקיד.
ב-2013, במהלך לימודי התואר השני שלה במגדר, וכחלק מפעילות פורום הקולנועניות, הקימה עם חוקרת הקולנוע מרלין וניג ועם לימור פנחסוב את "המבקרות" - אתר לביקורות קולנוע המבוססת רק על ביקורות של מבקרות נשים.
האתר פעל במסגרת עצמאית עד 2017, ומלבד וניג, פנחסוב ואלפנט כתבו בו גם רוני הלפרן, שהרה בלאו, שלומית אורן, ועוד.
ב-2015 וניג ואלפנט השיקו לצד האתר גם את "טבלת המבקרות", טבלה אלטרנטיבית שאליה אספו את הדירוגים של כל מבקרות הקולנוע, שהופיעה באתר "פוליטיקלי קוראת" במשך מספר שנים.
ב-2012 הייתה אלפנט ממייסדות האתר הפמיניסטי העצמאי "פוליטיקלי קוראת" ואחת מהעורכת הראשיות שלו, וגם לאחר שפרשה מהתפקיד המשיכה להיות חברת הוועד המנהל של האתר עד לשנת 2021.
ב-2018 מונתה למנכ"לית-שותפה בעמותת "נשים בתמונה", הפועלת לקידום יוצרות בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה, לצד עטרה פריש.
השתיים כיהנו בתפקיד עד 2021 אז החליפו אותן ליהי סבג ושירה מישר.
ב-2021 פרסמה אלפנט את המסמך "תקרת הצלולואיד: מבט מגדרי על חלוקת העבודה, הפרסים והתמיכות בקולנוע הישראלי", בשיתוף חוקרות מרכז אדוה אתי קונור-אטיאס, יעל חסון ונוגה דגן-בוזגלו.בזכות פעילותה לתיקון אי השוויון המגדרי בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה נבחרה באותה שנה כעמיתת כבוד של סמינר הקיבוצים.
ב-2022 הייתה היועצת האקדמית של סדרת התעודה "הנבחרות" שיצרו המפיקה אסנת טרבלסי והבמאית והתסריטאית אפרת שלום דנון, ועסקה בנבחרות הציבור בפוליטיקה הישראלית.
הסדרה שודרה בכאן 11 וזכתה בפרס גולדה מאיר לשנת 2022.
בין השנים 2021-2015 כיהנה אלפנט ב"מועצה הישראלית לתרבות ואמנות", בה שימשה כיו"ר מדור "תרבות בקהילה", וחברת מדור תיאטרון.
במאי 2025 מונתה למנכ"לית הפורום הדוקומנטרי בישראל, גוף מקצועי המייצג את קהילת יוצרי הקולנוע התיעודי בישראל, והחליפה בתפקיד את מיה נאור.
באותה שנה הצטרפה למכון המחקר "המרכז למדיניות תרבות פועלת", לצד ד"ר טל פדר, יעלה חזות ינוקא ושירה לפידות.
אלפנט מתגוררת בתל אביב עם אשתה, השחקנית תמר עמית יוסף, וב-2023 נולדה ביתן המשותפת עלמה.
בעבר התנדבו שתיהן בארגון חוש"ן.
ליאור גרזון (נולדה ב-16 בדצמבר 2001) היא שחקנית כדורסל ישראלית המשחקת בעמדת הפורוורד באליצור רמלה בליגת העל ובנבחרת ישראל.
גרזון החלה את דרכה במחלקת הנערות של מכבי רעננה ושיחקה גם בנבחרות הצעירות של ישראל ובליגת המכללות בארצות הברית.
גרזון החלה את דרכה בכדורסל במחלקת הנערות של מכבי רעננה.
כשהייתה בתיכון עברה לשחק בקבוצת האקדמיה של איגוד הכדורסל במכון וינגייט שהתמודדה בליגה הלאומית.
ב-2018 הצטרפה גרזון לקבוצת הבוגרות של מכבי רעננה ושיחקה לראשונה בליגת העל.
למשך תקופה קצרה שיחקה גרזון במקביל גם ברעננה וגם בקבוצת האקדמיה במסגרת "הכרטיס הכפול" עד שהחליטה להתמקד בליגת העל.
גרזון עזבה את מכון וינגייט ועברה ללמוד בתיכון חוף השרון.
בעונת 2018/19 היא קלעה כ-9 נקודות בממוצע למשחק ונבחרה לתגלית העונה במשאל שערך עיתון הארץ בקרב מאמני הליגה.
ב-2019 הצטרפה גרזון לאליצור רמלה ושיחקה בשורותיה בליגת העל וביורוקאפ אך עונת המשחקים הופסקה בשל מגפת הקורונה.
ב-2016 שיחקה גרזון בנבחרת הקדטיות של ישראל באליפות אירופה דרג ב' שנערכה ברומניה.
הנבחרת הגיעה למקום הרביעי וגרזון קלעה 6 נקודות בבמוצע למשחק.
גרזון השתתפה עם נבחרת הקדטיות גם באליפות אירופה דרג ב' ב-2017 שנערכה בצפון מקדוניה.
גרזון הייתה הקלעית המצטיינת של הנבחרת עם כ-16 נקודות בממוצע למשחק והגיעה עם הנבחרת למקום התשיעי.
ב-2018 שיחקה גרזון בנבחרת הנערות של ישראל באליפות אירופה דרג ב' שנערה באוסטריה.
הנבחרת הגיעה למקום השלישי והעפילה לדרג א'.
גרזון הייתה הקלעית הבולטת של הנבחרת עם כ-17 נקודות בממוצע למשחק ונבחרה לחמישיית הטורניר.
ב-2019, באליפות אירופה דרג א' שנערכה בבוסניה, קלעה גרזון 7 נקודות בממוצע למשחק והגיעה עם הנבחרת למקום ה-11.
גרזון הוזמנה לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת אליפות אירופה 2023. היא נפצעה במשחק הכנה, אך בכל זאת נכללה בסגל של ישראל לאליפות, שכלל גם את אחותה, ירדן.
הנבחרת הודחה בשלב הבתים וגרזון שותפה בשני משחקים למשך דקות מועטות.
גרזון המשיכה לשחק בנבחרת במוקדמות אליפות אירופה 2027.
ב-2020 הצטרפה גרזון לאוניברסיטת וילאנובה, שם שיתפה פעולה עם שחקנית ישראלית נוספת, נוגה פלד פלץ.
בעונתה הראשון בקבוצה היא לרוב עלתה מהספסל וקלעה כ-9 נקודות.
בעונתה השנייה בקבוצה היא פתחה בחמישייה בכל המשחקים, קלעה כ-13 נקודות בממוצע למשחק ונבחרה לחמישייה השנייה ולשחקנית המשתפרת (במשותף עם שחקנית נוספת) של ליגת הביג איסט.
ב-2022 עברה גרזון לשחק באוניברסיטת אוקלהומה סטייט.
בעונתה הראשונה בקבוצה היא קלעה כ-11 נקודת בממוצע למשחק ושברה את שיא האוניברסיטה למספר שלשות בעונה (80).
בעונתה השנייה בקבוצה היא קלעה כ-9 נקודות בבממוצע למשחק.
ב-2024 עברה גרזון לשחק באוניברסיטת קולורדו, שם שיחקה עונה אחת וקלעה כ-11 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר חמש שנים בארצות הברית שבה גרזון לישראל ולקראת עונת 2025/26 הצטרפה מחדש לאליצור רמלה.
גרזון גדלה ברעננה ולה שתי אחיות ואח.
אביה איתן שיחק כדורסל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובמכבי דרום.
אמה רותי שיחקה כדורעף בהפועל כפר סבא ובנבחרת ישראל.
אחותה ירדן החלה את דרכה גם כן במחלקת הנערות של מכבי רעננה ושיחקה גם בנבחרות הצעירות של ישראל ובנבחרת הבוגרת.
כיום היא משחקת באוניברסיטת מרילנד.
אחותה יובל שיחקה כדורסל גם כן בגילאי נוער ואחיה דביר שיחק כדורסל במספר קבוצות בליגה הארצית ובליגה א'.
ליאור ייני (2 בספטמבר 1936 – 2 בינואר 2021) היה זמר ושחקן ישראלי.
מהזמרים הבולטים בישראל בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.
ייני נולד בקיבוץ אפיקים, בנם של חיים ופנינה ייני, שעלו לארץ ישראל מרוסיה בתחילת המאה ה-20, מראשוני ומקימי קיבוץ אפיקים.
סיים את לימודיו בבית הספר התיכון המשותף של עמק הירדן בית ירח, ועשה את שירותו הצבאי בחטיבת גולני.
בשנת 1961 השתתף ייני בהצגה "כנרת כנרת" של תיאטרון הקאמרי.
ב-1963 הצטרף לתוכנית השנייה של להקת "התרנגולים" בניהולה ובהדרכתה של נעמי פולני.
הלהקה התפרקה אחרי שתי תוכניות, וב-1966 הקימה פולני עם חלק מיוצאי "התרנגולים" את להקת "החמציצים", שבה היו חברים ייני, עליזה רוזן, דבורה דותן וצביקה גרטל.
ב-1967 הקליט ייני תקליטון עם השיר הקצר "שיר הכרם" שכתב יעקב שבתאי והלחין סשה ארגוב לסרט "הוא הלך בשדות".
באותה שנה השתתף ייני בסרט הקולנוע "סיירים" של מיכה שגריר, לצידם של אילי גורליצקי וזאב רווח.
ייני היה שותף להקלטת השיר "עמיחי" מתוך הסרט.
ב-1968 גילם את התפקיד הראשי במחזמר המצליח "איי לייק מייק" בתיאטרון גיורא גודיק, בו שר במבטא אמריקאי את "מה צריך בסך הכל בן אדם" ואת "שיר הטרמפ".
ב-1969 כיכב ב"הלוך הלכה החבריא", מופע של שירי מחאה רוסיים שתרגם מרוסית יעקב שבתאי.
דרורה חבקין הייתה המנהלת המוזיקלית והמעבדת של המופע, ולצידו של ייני הופיעו דודו אלהרר, תמי ספיבק, יצחק כפרי ואמנון ברנזון.
ייני שר את השיר המצליח ביותר מתוך המופע "בדומיה" מאת המשורר הרוסי יבגני יבטושנקו.
עוד באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי במחזה "שמשון" מאת יגאל מוסינזון בתיאטרון הבימה וכן השתתף בסרטו העלילתי של דוד פרלוב "42:6", ביוגרפיה אפיזודית של דוד בן-גוריון.
ב-1969 הוציא ייני תקליטון עם השיר "היא יושבה לחלון" של ביאליק ללחן של דרורה חבקין.
ב-1970 יצא האלבום הראשון שלו "תודה רבה", שכלל נוסף לשיר הנושא שירים כמו "את חכי לי ואחזור", "שיר הפרטיזנים", "ביום קיץ" והשיר במקצב הבוסה נובה "בואי לאילת".
ב-1972 שיחק ייני בתפקיד הראשי בסרטו של אברהם הפנר "לאן נעלם דניאל וקס?".
בסרט הוא מגלם ישראלי יורד שהפך לזמר בארצות הברית, וכשהוא חוזר ארצה הוא מחפש יחד עם חבריו ללימודים את מי שהיה "מלך הכיתה" ואליל הבנות.
ייני גם שר את שיר הנושא בסרט, אגדה יפנית, שהלחין אריאל זילבר למילים של אהוד מנור.
ב-1973 הופיע ייני בערב שירי מיקיס תאודוראקיס שתורגמו לעברית על ידי אביבה אורשלום - ילידת בולגריה ותלמידת אומרם מיכאל איבנהוב.
השתתפו במופע עוזי חיטמן, נורית גלרון, יונית שוהם, גיא יפה ונגה שלם.
בין השירים הבולטים במופע היו "אפריל זהוב", "הנער החייכני" ו"אנחנו שניים".
את העיבודים לשירים ביצע המעבד של תיאודודקיס, יאניס דידיליס, ובהקלטות השתתפו מלוויו המקוריים של תיאודורקיס שהיו איתו אז בישראל בסיבוב הופעות.
בשנות השבעים שיתף ייני פעולה עם אביבה אורשלום בניהול "תיאטרון השמש" ו"המרכז לטיפוח הזרם ההרמוני", ועבד יחד אתה על אלבומי מוזיקה.
באותה תקופה הסב את שמו מ"ליאור" ל"אליאור" (אף על פי ששמו מפורסם עד היום כליאור).
ב-1976 הוציאו ייני ואורשלום את האלבומים "שירים רוסיים אהובים - קלינקה" – מופע עם דני כץ בבימוי אוריאל זוהר.
"השלום שלי" – אלבום שכלל שירי שלום שנכתבו על ידי ילדים; ו"איתך תמיד", אלבום שבו כתב ייני את מילות השירים.
ייני ואורשלום נסעו לחיות בצרפת, וכעבור שמונה שנים חזר ייני לישראל.
הוא חידש את הקריירה שלו בעיקר בתיאטרון.
ב-1987 הופיע במחזמר "עלובי החיים" בתיאטרון הקאמרי בתפקיד המפקח ז'אבר לצידם של דודו פישר, ריקי גל ותיקי דיין.
עוד באותה שנה הלחין עבור מיקי קם את השיר "קזינו עולמי", שכתבה דפנה עבר הדני.
השיר התמודד בקדם-אירוויזיון 1987, הגיע למקום השלישי, וזכה להצלחה גדולה.
גם צולם לו קליפ בתוכנית "להיט בראש", וזהו השיר היחיד של קם שהופיע בתוכנית זו.
ב-1995 העלה מופע של שירים מאת המשורר והזמר הרוסי ולדימיר ויסוצקי בתרגומו של ייני.
ב-2003 יצא התקליט "חדש וישן - סדרת מבראשית", הכולל את שירי אלבומו הראשון ואוסף משיריו הידועים.
בשנת 2020 לקח ייני חלק בפרויקט "שרים אלתרמן", אשר הכיל אוסף פזמונים מאת נתן אלתרמן, בהפקתו של רוני ידידיה.
השניים הקליטו את השיר "בערב כזה" ("שיר בחרוזים אדומים").
ייני נישא ב-1959 לשחקנית זמירה עילם.
כשנה לאחר גירושיהם, נישא ב-1963 לבמאית נעמי פולני, ולזוג נולדו בן ובת, השחקן והזמר יותם ייני (1964) שהופיע עמו בהרכב האיחוד של "התרנגולים", ואיה (1968), אחות במקצועה.
יותם ייני היה חבר בלהקת "התרנגולים 2000" שחידשה את שירי "התרנגולים", והופיע לצד אביו בהצגות בתיאטרון חיפה.
ייני ופולני התגרשו ב-1970. מאוחר יותר בת זוגו הייתה אביבה אורשלום והוא נסע בעקבותיה לצרפת.
הקשר ביניהם הסתיים באמצע שנות השמונים.
אחרי חזרתו ארצה הכיר ייני את אחייניתה של פולני, רותי, שהפכה לבת זוגו לחיים, לשניים נולד בן, הכדורגלן וקפטן נבחרת ישראל, שרן ייני (1986).
ייני נפטר ב-2 בינואר 2021, בגיל 84. נטמן בבית העלמין ירקון.
שירים רוסיים אהובים - קלינקה (1976)
ליאור ייני שר ויסוצקי (1995)
חדש וישן - סדרת מבראשית (2003)
ליאור נרקיס (נולד ב-8 בנובמבר 1976) הוא זמר ישראלי.
נרקיס נולד וגדל בחולון כבן זקונים לדוד וחנה נרקיס (במקור, נרגיס).
נרקיס החל לשיר בגיל 16. בשנת 1994 הוציא את אלבומו הראשון, "תפילת חיי", שהיה אלבום עם לחנים טורקיים, וכלל בעיקר שירים בסגנון טורקי.
מתוך האלבום התבלט השיר המצליח שהיה להיט גדול באותה תקופה, "כמו פרפר".
בשנת 1995, כעבור שנה הוציא נרקיס את אלבומו השני, שנחשב לטורקי שבתקליטיו, "העולם כמו גלגל".
בין הכותבים לאלבום היו מהפזמונאים הבולטים בזמר הטורקי בישראל, כמייק לוק, ארלט ספדיה, מרטין גל וכן הזמרת ליאת בנאי והזמר חיים אל שממנו שאב נרקיס השראה רבה.
שניים משירי האלבום נכתבו על ידי נרקיס עצמו, "טיילתי ברחובות" ו"אהבת אמת".
האלבום, שנחל כישלון יחסי, כלל את הלהיט "מה קרה לליבה", וכן מספר שירים נוספים ובולטים, כמו "העולם כמו גלגל", "מוכרת אהבה" ו"נשבע, לא משקר" שמופיע באלבום גם בגרסה אינסטרומנטלית.
את שירותו הצבאי החל כנהג תובלה בין היתר ביחידת המחשוב של חיל האוויר 180, ומשם עבר לשרת בלהקת חינוך בחיל האוויר.
במהלך שירותו הצבאי הוציא נרקיס את האלבום "את הוא הכוכב" שיצא לאור בשנת 1997, שנחל הצלחה מועטה, בעיקר בזכות הלהיט "ילדונת" - קאבר לשיר שביצע במקור דורון מירן שזכה להשמעות רבות.
במהלך שירותו הצבאי היה נרקיס שותף, יחד עם חברו לילדות תמיר צור, להקמת צוות ההווי המזרחי הראשון.
לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1998 הוציא נרקיס את האלבום "סימנים", שכלל להיטים רבים, ביניהם השיר "מיתר", דואט עם הזמר תמיר גל.
להיט נוסף מתוך האלבום היה השיר "לא מנסה".
לאחר צאת אלבומו "סימנים", ביצע נרקיס מהפך בסגנון שירתו, כאשר עבר ממוזיקה טורקית למוזיקה ים תיכונית קלילה.
הדואט הראשון שפתח לו את הדלתות בכלי התקשורת בסגנון החדש של הזמר היה עם הזמרת לימור שפירא שנקרא "סגרנו מעגל", שכתב דורון דוידסקו והלחין אלי ניסמן ששימש כמנהל האומנותי של נרקיס באותה תקופה.
לאחר כשנתיים השלים את המהפך, כשהחל לשיר בעיקר מוזיקה קצבית, ומוזיקה שקטה.
בשנת 1999 הוציא את האלבום "חי לאהבה", שכלל בעיקר מחרוזות ללהיטים מזרחיים מוכרים.
בשנת 2000 הוציא את האלבום "רק איתך", שכלל להיט ענק "לכל אחד יש", דואט עם שלומי שבת שגם כתב את הלחן למילים של עוזי חיטמן.
השיר, שנבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', היה להצלחה הגדולה ביותר של נרקיס, ואיתו הוא פרץ גם את גבולות המדינה והחל להופיע מחוץ לישראל.
האלבום הגיע למאה אלף עותקים בזמן מהיר מאד.
בשנת 2001 הוציא נרקיס את האלבום "זה מהלב", שכלל את הלהיטים "תגידי" ו"דוקטור".
בשנת 2002 השתתף נרקיס בפסטיגל, שבו הגיע למקום השני עם השיר "החיים כמו סרט".
בשנת 2003 ייצג נרקיס את ישראל באירוויזיון 2003 שנערכה בריגה, בירת לטביה.
נרקיס שר בתחרות את השיר "מילים לאהבה", שכתב יוסי גיספן הלחין יוני רועה, ועיבד יהודה (יוג'י) גבאי.
השיר הגיע למקום ה-19 בתחרות.
השיר נבחר על ידי השופטים מתוך ארבעה שירים שאותם הציג נרקיס בקדם-אירוויזיון פרטי שנערך בירושלים, לאחר שוועדה מיוחדת שהקימה רשות השידור בחרה בו לייצג את ישראל בתחרות.
כל ארבעת השירים נכללו באלבום "מילים לאהבה" שיצא באותה שנה.
ב-2004 יצא הדואט "אותך לצידי" עם חיים משה במסגרת האלבום "שניים סוכר 2".
בשנת 2005 חזר נרקיס לשיר לאחר הפסקה בת שנתיים, והוציא את האלבום "חתול רחוב".
בשנת 2006 הוציא נרקיס את האלבום "מילים שלא אמרת", שבו שילב מוזיקת פופ עדכנית עם מוזיקה ים תיכונית בשילוב טורקי.
בשנת 2008 הוציא נרקיס את האלבום "סהרורי" שכלל את הלהיט "המלכה שלי", שהלחין נרקיס למילים של יוסי גיספן.
בסוף 2008 הוציא נרקיס סינגל ראשון לקראת אלבומו הבא, "אתן לך שנים".
ב-2009 יצא הסינגל "מתוקה", שכתבו והלחינו משה פרץ ודודו אהרון.
כעבור חודשיים יצא סינגל נוסף בשם "העיניים שלי".
באוקטובר 2009 הוציא סינגל בשם "ערב טוב", שהפך ללהיט גדול באותה תקופה.
בסוף 2009 הוציא את הסינגל "שפוי בשבילך".
באותו זמן הופיע נרקיס פעם ראשונה בהיכל התרבות בתל אביב.
המופע תועד על דיסק ו-DVD בשם "ליאור נרקיס בהיכל התרבות" בתחילת חודש מרץ הוציא סינגל נוסף בשם "קפה או סרט" שכתב יוסי גיספן והלחין עדי לאון.
במאי 2010 הוציא נרקיס בדואט עם אייל גולן את השיר "אני מבטיח", שכתב יוסי גיספן והלחין נרקיס.
ביולי 2010 הוציא את הסינגל "נשמה" שכתב והלחין דודו אהרון.
באוגוסט של אותה שנה יצא אלבומו "ערב טוב" אחרי שבועיים הגיע האלבום למעמד אלבום זהב על מכירות 20 אלף עותקים.
לאחר צאת האלבום הופיע נרקיס פעם ראשונה בחייו באמפי קיסריה.
המופע תועד על דיסק כפול בשום "ליאור נרקיס בקיסריה" ותועד על DVD.
הזמר המצרי עמרו מוסטפא טען שאחד משירי האלבום "אתן לך שניים" שהוא הלחין את השיר והוא הוקלט ללא אישורו.
נרקיס אמר שבאקו"ם רשום הלחן בטעות כ"ערבי בלתי ידוע" ואמר שישמח לתקן את הרישום שאכן הוא מלחין השיר.
בנוסף אמר שעוד יותר ישמח אם עמרו מוסטפא יסכים לכתוב לו שיר מקורי.
ב-6 באוגוסט 2012 הוציא נרקיס את האלבום ה-13 במספר "אם תרצי" שכלל להיטים כמו "אם תרצי", "מיליון כוכבים", "לב שאוהב" ו"איך קרה".
בעקבות יציאת הדיסק יצאה לסיבוב הופעות.
ב-18 במרץ 2014 כעבור שנתיים מאז צאת אלבומו "אם תרצי" הוציא את אלבומו ה-14 במספר, "יהלום", הכולל 14 שירים, ביניהם הדואט עם משה פרץ "מול כל העולם" ולהיטי הרדיו "יהלום" ו"נדירה".
יתרה מכך, הופיע נרקיס באותה שנה בדרמה יומית "זגורי אימפריה" מבית הוט בתפקיד עצמו, ואף הקליט את שיר הנושא של הסדרה "אני עף אלייך".
ב-17 באוגוסט 2014 יצא הדואט עם עומר אדם "מהפכה של שמחה" שנכתב על ידי דורון מדלי ללחן אחראים מדלי וינון יהל שגם היה חתום על ההפקה המוזיקלית.
ב-9 בינואר 2015 יצא סינגל ראשון מתוך אלבומו הבא שנקרא "ענני" שיר הודיה ותפילה שכתב והלחין אופיר כהן, לעיבוד והפקה מוזיקלית של יעקב למאי.
ב-31 במרץ 2015 הוציא סינגל שני מתוך האלבום הבא "יום שעובר" את השיר כתב אותו צ'ולי זכאי והלחין שי ראובני.
השיר "יום שעובר" מתוכו הגיע למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-2 ביולי 2015 הוציא את הסינגל השלישי "ריחות של אלכוהול" מתוך אלבומו ה-15 הבא, שכתב והלחין גילי זכאי עם עיבוד והפקה מוזיקלית של תמיר צור.
ב-7 ביוני 2016 הוציא נרקיס את אלבומו ה-15 במספר "עשינו היסטוריה" הכולל 20 שירים, בהם השירים "ריחות של אלכוהול", "צביקה" (בסגנון דיסקו רטרו), "6000 מייל", "אם רק אפשר" עם רותם כהן, וחידוש ל"גנבים" שביצע במקור דורי בן זאב.
שלל מוזיקאים לקחו חלק בעיבודי השירים: תמיר צור, יעקב למאי, 'הנרי', ינון יהל, אסף צרויה, אבי גוטמן, נאור סינואני, לורן בנגמין פלד, ואבירם טוייזר.
ב-22 בנובמבר 2016 הוציא דואט בסגנון – פופ מזרחי עם עומרי סגל בשם "אחת כמוך" שהפך לאחד הלהיטים של החורף.
ב-4 בינואר 2017 הוציא בלדה רומנטית בשם "עכשיו" למילים (ביחד עם עציון מוסאי) לחן ועיבוד של ראובני.
ב-11 בפברואר 2017 הוציא שיר בשם ביוטי.
ב-2 באפריל 2017 הוציא דואט עם דודו אהרון בשם "חגיגה בישראל".
ב-3 ביוני 2018 הוציא את השיר מהרסת.
ב-23 ביולי 2018 הוציא את השיר מסיבת רווקים בשיתוף פעולה עם איתי לוי ו־Vivo.
בינואר 2019 הוציא את "עולם יפה וחדש" שכתב במשותף עם אבי אוחיון, הלחין במשותף עם מתן דרור, אבי אוחיון, ותמיר צור, לעיבוד והפקה מוזיקלית של מתן דרור ותמיר צור.
מדובר בשיר פופ דאנס, בו מאוזכר שלמה ארצי באחד מבתי השיר.
בדצמבר 2019 הוציא ביצוע מחודש לשירה של להקת כנסיית השכל - "היינו עושים אהבה" בעיבוד והפקה מוזיקלית של תומר בירן.
חברי הלהקה ניגנו בהקלטה, ואף משתתפים בקליפ שהופק לשיר.
במרץ 2020 הקליט יחד עם עומר אדם ומשה פרץ גרסה חדשה ל"שירו של שפשף" של מאיר בנאי.
ב-20 באוגוסט 2020 הוציא יחד עם הזמר החסידי האמריקאי שלומי סעדון (SHUKY) את השיר "ברוך ה' אני נושם" (מילים ולחן: איציק שמלי) שלווה בקליפ שכלל את מילות השיר על רקע גרפיקה משתנה.
ב-13 בספטמבר 2020 הוציא את השיר "אהבה זה דמעות" שאותו כתב והלחין נרקיס בעצמו יחד עם נאור סינואני ואבי אוחיון, לשיר צולם קליפ בהשתתפות הדוגמנית והשחקנית הישראלית מורן אטיאס.
ב-19 בינואר 2021 הוציא את "חלקת אלוהים", מתוך הפרויקט "השיר של אופיר" של אופיר כהן.
באותה השנה הוציא גם את "חיבוק".
ובאותה שנה הוציא את השיר כוסות ריקות עם הצמד סטטיק ובן אל.
ב-5 ביולי 2021 הוציא את הסינגל "אין לי שום סיכוי", ביחד עם הזמרת מור.
את השיר כתבו והלחינו תמר יהלומי ויונתן קלימי.
ובדצמבר 2021 הוציא את הסינגל "עד סוף העולם שלי".
באוקטובר 2021 קבע בית המשפט כי על נרקיס לשלם פיצויים בסך יותר מ-2 מיליון שקל לאדם שעלה על הבמה בזמן שהופיע ונפצע.
נרקיס הודיע שיערער על ההחלטה.
ב-9 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "הוויסקי והיין".
ב-10 באוגוסט הוציא את הביצוע "מואט" מתוך המופע ט"ו באב עושים אהבה - קיסריה 2023" יחד עם נסרין קדרי.
השיר הגיע למקום ה-79 במצעד ההיטליסט.
ב-7 בספטמבר הוציא את הסינגל "פרחים ודמעות".
ב-28 בספטמבר הוציא את הסינגל "ושמחת בחגך" יחד עם אברהם פריד.
ב-22 באוקטובר הוציא את הסינגל "אחינו כל בית ישראל".
ב-6 בנובמבר הוציא את הסינגל "וואלק מי".
ב-29 בנובמבר הוציא את הסינגל "מאמי".
ב-20 בדצמבר הוציא את הסינגל "בסוף הכל יהיה בסדר".
ב-26 בפברואר 2024 נרקיס הוציא מיני-אלבום בשם "מחתנים את הלוחמים".
באלבום יש שישה דואטים עם המוזיקאים אודיה, אושר כהן, איתי לוי, עדן חסון, עומר אדם ושלומי שבת.
נרקיס הקים יחד עם אשתו, ספיר נרקיס, ובית חב"ד סביון את פרויקט "חתונות לחיילים" במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הפרויקט נועד לחתן חיילים שחתונותיהם בוטלו עקב המלחמה.
לפרויקט גויסו עשרות מתנדבים, עמותות, אמנים, שחקנים ואמני סטנדאפ.
נרקיס הוציא את המיני-אלבום המכיל הופעות מחתונות מתוך הפרויקט.
באפריל 2024 שחרר נרקיס את השיר "יש כאן טוב", אותו יצרו נעם חורב ועמרי קסטן.
ב-9 במאי של אותה השנה יצא לאור אלבום האוסף "ישראל בידור – שרים למדינה", שם ביצע נרקיס את השיר "ביחד ננצח" לצד אברהם טל.
ב-14 באוגוסט נרקיס פרסם שיר בשם "נגמר" לאחר פרידתו מאשתו ספיר כסינגל הראשון מתוך אלבום חדש.
ב-5 בספטמבר הוציא את הסינגל "אלף סליחות".
ב-16 באוקטובר הוציא את המיני-אלבום "זריחות".
בנובמבר 2024 יצא סינגל "השכם להרקידו".
ב-27 במרץ 2025 נרקיס שחרר סינגל בשם "רקיתך", הראשון מתוך אלבום שעתיד לצאת במהלך שנת 2025. נטע ברזילי, זוכת האירוויזיון, הייתה שותפה בכתיבת השיר.
ב-10 באפריל הוציא לאור סינגל כפול לשירים "אני" ו"החברים ברחו לי".
ב-20 באפריל נרקיס הוציא לאור גרסה מחודשת לשיר "שדות של אירוסים" של שלמה ארצי, לקראת יום השואה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
ב-29 באוקטובר 2025 הוציא לאור את האלבום "דיסוננס".
בנובמבר 2009 התחתן נרקיס עם בת זוגו ספיר ואנונו.
בנובמבר 2021 חוו השניים משבר בזוגיות ואף יצאו בתקשורת ידיעות על פרידה.
לאחר מספר חודשים חזרו השניים לחיות יחד.
ליאור חפץ (נולד ב-23 באוקטובר 1976) הוא במאי ותסריטאי ישראלי, בוגר בצלאל ובית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC).
בין היצירות שכתב וביים: סדרת הדרמה אור ראשון, מיני-סדרה המבוססת על אירועי 7 באוקטובר שהינה הדרמה הטלוויזיונית הנצפית ביותר בישראל בעשור האחרון שנרכשה לשידור על ידי פרמאונט+; המזח, דרמה בת חמישה פרקים על מלחמת יום הכיפורים שהופקה עבור כאן 11; וסרט הקולנוע הרפתקה בשחקים.
יצירותיו זכו להכרה בינלאומית, לרבות מועמדות לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה (Critics Choice Awards), מועמדות לפרס האקדמיה לטלוויזיה ופרסים בפסטיבלים בינלאומיים שונים.
עבודתו מאופיינת בדרמות המשלבות רגש ומתח, הכוללות סצנות פעולה מורכבות ושימוש נרחב באפקטים ממוחשבים.
חפץ נולד בהרצליה ולמד בבית ספר תיכון היובל שבעיר.
בנערותו התנדב במד"א, שירת בצה"ל כמדריך בבית הספר לרפואה צבאית, ולאחר מכן התחיל ללמוד במכינה ללימודי רפואה.
בשנת 2000 זנח את לימודי הרפואה והחל ללמוד במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל.
בשנת 2002 יצא לחילופי סטודנטים בבית הספר לאומנות חזותית SVA שבניו יורק, שם החליט להתמקד בלימודי קולנוע, וביים את סרטו הראשון "Avenue-X" שנבחר ליצג את בית הספר בפסטיבל קולנוע בינלאומי בגרמניה.
לאחר סיום לימודיו פנה ללימודי תואר שני בבימוי ותסריטאות באוניברסיטת דרום קליפורניה "USC" שבלוס אנג'לס.
בשנת 2006 ביים את הסרט הקצר "פרמדיק" במסגרת הלימודים באוניברסיטה.
באותה שנה כתב וביים את הסרט הקצר "טוב שחזרת הביתה", בכיכובם של לוסי דובינצ'יק ואייל שכטר.
הסרט הופק במימון "קרן רותם מוריה" לזכרו של רותם מוריה שנרצח בפיגוע בסיני בשנת 2004. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים ביניהם פסטיבל "Screamfest" בהוליווד.
בשנת 2009 ביים את הסרט הקצר '"פרסטו!"' במימון חברת קוקה-קולה שהיה מועמד לפרס Refreshing Filmmaker's Award.
באותה שנה ביים את הסרט הקצר '"הסנדקית"' ("The Godmother") שהוקרן בלמעלה מ-40 פסטיבלי קולנוע בינלאומיים וזכה בעשרה פרסים, ביניהם פרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי שנגחאי, פרס הקהל וסרט הפתיחה בפסטיבל האקדמיה לקולנוע בייג'ינג ופרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל Methodfest.
ב-2019 יצא לאקרנים הסרט "הרפתקה בשחקים" אותו כתב וביים.
זהו סרט הרפתקאות לכל המשפחה באורך מלא, המספר על שני ילדים שמוצאים גרוטאה של מטוס הקרב הראשון של חיל האוויר ומחזירים אותו למצב טיסה בעזרתו של טייס ותיק.
הסרט נתמך על ידי קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס, והופק על ידי חברת אפיקים מאוחדים וסרטי יונייטד קינג.
הסרט נעשה בסיועו של חיל האוויר וכולל את מספר השוטים המכילים אפקטים ויזואליים הגדול ביותר שנעשה בארץ עד למועד יציאת הסרט (כ-483 שוטים במספר).
הסרט זכה לתגובות נלהבות של הקהל, דורג בטבלת מבקרי הקולנוע של עיתון הארץ כ"חובת צפייה" ונמכר להפצה בינלאומית.
"הרפתקה בשחקים" הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בפרסים הראשונים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים בשיקגו ובפסטיבל הקולנוע בלידס, אנגליה.
ב-2020 יצא הסרט האמריקאי "The Doorman" אותו כתב יחד עם הארי ווינר וג'ו סוואנסון.
הסרט בכיכובם של ז'אן רנו ורובי רוז.
באותה שנה נטל חלק בכתיבת סדרת הדרמה השוטרים, דרמת פשע משטרתית ישראלית שעלתה לשידור בקשת 12. את הסדרה יצרו רותם שמיר ויובל יפת, בהשראת פרשת השוטרים הנוקמים.
על עבודתו קיבל מועמדות יחד עם תסריטאי הסדרה לפרס התסריט הטוב ביותר של האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
בשנת 2023 לרגל 50 שנה למלחמת יום כיפור, כתב וביים את "המזח" המספר את קורותיו של מוצב המזח בחזית הדרום.
הפרויקט הופץ כסרט קולנוע בקיץ 2023 וכסדרת טלוויזיה בת 5 פרקים בכאן 11, שיצאה באפריל 2025. הפרויקט הופק על ידי אפיקים מאוחדים סרטים, כאן 11, סרטי יונייטד קינג, ובתמיכת קרן יהושע רבינוביץ' וקרן גשר.
אור ראשון היא סדרת הדרמה הניצפת ביותר בישראל בעשור האחרון, נרכשה להפצה בינלאומית על ידי חברת פרמאונט+ וזכתה לביקורות חיוביות באופן כללי עם יציאתה לאקרנים כולל לשבחים מצד דייוויד אליסון, מנכ"ל חברת Paramount Skydance Corporation.
הסדרה מועמדת לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה של צפון אמריקה (Critics Choice Awards).
ליאור ז'אן (נולד ב-21 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם והקשר האחורי.
ז'אן החל לשחק בקבוצת הנערים של הפועל רמת גן, וכשהיה בן 14 עבר לקבוצות הנוער של מכבי תל אביב וזכה עימן באליפויות.
ז'אן החל לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב בשנת 2004, במשחק הדרבי נגד הפועל תל אביב.
ז'אן המשיך לשחק בקבוצה והרבה לקחת חלק בהרכב הפותח עת ששיחק תחת המאמן טון קאנן, בשנת 2005. בעונה זו כבש ז'אן את שערו הראשון במדי הקבוצה.
בעונת 2008/09 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.
ב-30 ביוני 2010 חתם ז'אן בבאקו, סגנית אלופת אזרבייג'ן, אך לאחר מספר ימים ביטל את חתימתו בכפוף לסעיף בחוזה שאיפשר לו לעשות כך.
עד פתיחת עונת 2010/2011 בליגת העל נותר ז'אן ללא קבוצה, אך ב-1 בספטמבר חתם לעונה אחת בהפועל באר שבע.
במשחקו הראשון בקבוצה כבש את שערו היחיד במדיה, במשחק מול מכבי חיפה.
עונה לאחר מכן שוחרר מהפועל חיפה ונשאר ללא קבוצה שוב עד שחתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
לקראת עונת 2013/2014 חתם ז'אן במכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית.
בעונה זו הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, והעפיל עמה בחזרה לליגת העל.
לקראת עונת 2014/2015 חתם ז'אן במכבי יבנה מהליגה הלאומית, וערך את הופעת הבכורה ב-12 באוגוסט 2014 נגד הפועל ראשון לציון, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 במסגרת גביע הטוטו.
הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, ורשם 46 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים.
לקראת עונת הצטרף להפועל הרצליה מליגה א' צפון, אך שוחרר כבר בחודש נובמבר, אחרי שמונה מחזורים בלבד, על רקע אכזבת הקבוצה משחקניה הוותיקים והבכירים אותם החתימה בקיץ.
לקראת עונת 2017/2018 הצטרף להפועל באקה אל-גרבייה.
לז'אן 26 הופעות ושער אחד במדי נבחרת ישראל הצעירה, שבה היה גם קפטן.
הוא שיחק בניצחון על נבחרת צרפת הצעירה, שהוביל להעפלתה של הנבחרת הצעירה לאליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2007, ואף שיחק בטורניר בהרכב הראשון.
ליאור ליובין (19 בספטמבר 1977 – 22 בינואר 2024) היה כדורסלן ומאמן כדורסל ישראלי ששיחק בעמדת הרכז.
שיחק בקבוצות מכבי רמת גן, מכבי תל אביב, עמה זכה באליפות ובגביע המדינה, הפועל תל אביב, נבחרת ישראל ומספר קבוצות באירופה.
היה מלך האסיסטים של ליגת העל בכדורסל ופעמיים מלך החטיפות של ליגת העל.
ליובין אימן בליגת העל את הפועל גלבוע גליל עמה זכה פעמיים באליפות הליגה הבלקנית בכדורסל, הפועל חולון, מכבי אשדוד, עירוני נס ציונה והפועל באר שבע.
שימש כעוזרו של עודד קטש בגלבוע גליל, נבחרת ישראל, מכבי תל אביב ופנאתינאיקוס.
ב-22 בינואר 2024 נפטר ליובין בגיל 46 ממחלת הסרטן.
באותו יום נקבר בבית העלמין של קדמת צבי.
השאיר אחריו את אשתו רז שפירא ושלושה ילדים, המתגוררים בקיבוץ שובל.
ליובין גדל במחלקת הנוער של מכבי רמת גן.
במקביל שיחק גם בנבחרת הכדורסל של תיכון בליך, שזכתה באליפות המדינה ב-1995 (בה נבחר לשחקן המצטיין) ובמקום השלישי באליפות העולם לתיכונים.
בעונת החל לשחק בקבוצת הבוגרים של רמת גן בליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה במבנה ליגות הכדורסל בישראל), ושותף בארבעה משחקים במהלך העונה הסדירה.
אחרי שתי עונות במכבי פתח תקווה מהליגה הארצית חזר לקבוצה הבוגרת של מכבי רמת גן.
בעונת שותף ליובין בחמישה משחקים, ועונה לאחר מכן שותף בכל 22 משחקי העונה הסדירה וקלע בממוצע 9.7 נקודות בכ-26 דקות למשחק.
בעונה זו הגיעה רמת גן לחצי גמר הפלייאוף ולחצי גמר גביע המדינה בכדורסל, וליובין נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל.
בעונת שיפר את ממוצעיו ל-11.1 נקודות ב-31 דקות, ושוב הגיע עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף וחצי גמר גביע המדינה.
באותה עונה סיים ליובין כמלך האסיסטים של ליגת העל בכדורסל עם 5.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונה הבאה קלע ליובין 12.3 נקודות למשחק, הוביל את הליגה בחטיפות עם 2.8 למשחק והגיע עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף ולרבע גמר גביע קוראץ'.
בעונתו האחרונה במועדון הוביל ליובין את הקבוצה, לצידם של דני לואיס, ריאן סטאק ומתן נאור, להישג השיא שלה - גמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב בו הפסידה רמת גן בשלושה משחקים.
באותה עונה קלע ליובין 12.9 נקודות בממוצע למשחק ושוב הוביל את הליגה בחטיפות והגיע עם הקבוצה לרבע גמר גביע קוראץ'.
בסיום אותה עונה עבר למכבי תל אביב.
בניגוד לרמת גן, בה היה שחקן דומיננטי, במכבי תל אביב שיחק מעט יחסית (10 דקות משחק בממוצע ביורוליג ו-13 דקות בליגה, לעומת 35 דקות בעונתו האחרונה ברמת גן), ועם סיום העונה עבר ליריבה העירונית הפועל תל אביב.
ליובין חזר להיות שחקן מוביל, והיה לו חלק חשוב בניצחונותיה של הפועל במשחקי הדרבי של אותה שנה, בהעפלתה לגמר הפלייאוף, בו הפסידה למכבי תל אביב, ולפיינל פור היורופליג, בו סיימה במקום השלישי.
בסיום העונה, לאחר עזיבת הבעלים ולדימיר גוסינסקי, עזב ליובין את הפועל וחתם באזובמאש מריופול מליגת העל האוקראינית בכדורסל.
אחרי עונה אחת טובה בקבוצה, בה השתתף במשחק האולסטאר של היורופליג, התערער מעמדו והוא עזב לפני סיום העונה השנייה, אותה השלים בקבוצת אפולון פטרס היוונית.
את עונת 2006/07 פתח ליובין בקבוצת צסק"א סופיה הבולגרית, אך שוחרר בשל פריצת דיסק ממנה סבל ולא חזר לשחק כדורסל עד סיום העונה.
לקראת עונת 2007/08 סיכם ליובין על שובו לקבוצת עירוני רמת גן, אך מהלך זה לא יצא בסופו של דבר לפועל.
מאוחר יותר סיכם ליובין על הצטרפותו להפועל גלבוע/עפולה, אך מסיבות רפואיות גם מהלך זה לא יצא לפועל.
ליובין החליט לפרוש ממשחק פעיל, עבר קורס מאמנים ואימן תקופה קצרה במחלקת הנוער של מכבי רמת גן.
ליובין לא שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל, והוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת אליפות אירופה בכדורסל שנערכה בטורקיה.
ליובין שותף בשלושה משחקים ביורובאסקט 2001, בהם קלע בממוצע כ-7 נקודות למשחק.
בשנת 2003 הייתה הנבחרת זקוקה לניצחון בהפרש של 23 נקודות על על מנת להעפיל לאליפות אירופה, וליובין, במה שנחשב לאחד המשחקים הגדולים בקריירה שלו, הוביל את הנבחרת לניצחון בהפרש של 28 נקודות שהבטיח את העלייה.
למרות זאת, לא זימן אותו מאמן הנבחרת מולי קצורין לאליפות אירופה עצמה, בצעד שעורר ביקורת קשה.
הוא חזר לנבחרת בשנת 2004 וסייע לה להעפיל ליורובאסקט 2005 ו-2007, אך לא שיחק בטורנירים עצמם.
במהלך הקריירה שיחק ליובין 30 משחקים במדי נבחרת ישראל בכדורסל, בהם קלע 170 נקודות (ממוצע של 5.7 נקודות למשחק).
ב-2023 הצטרף לובין לנבחרת הוותיקים שהוקמה על ידי איגוד הכדורסל הישראלי ומנהלת ליגת העל בכדורסל.
ב-2008 התמנה ליובין לעוזרו של עודד קטש בהפועל גלבוע גליל.
בעונתו הראשונה כעוזר מאמן בקבוצה הגיעה הקבוצה לפיינל פור ליגת העל, אותו סיימה במקום השלישי, וב- זכתה הקבוצה באליפות לאחר ניצחון בגמר הפיינל פור על מכבי תל אביב.
בתום העונה עזב קטש את הקבוצה לטובת הפועל ירושלים, וליובין מונה למאמן הראשי של גלבוע גליל.
בעונתו הראשונה כמאמן ראשי סיימה גלבוע את העונה הסדירה במקום השני והגיעה לגמר, בו הפסידה למכבי תל אביב.
שחקן הקבוצה גל מקל נבחר לשחקן העונה של ליגת העל בכדורסל.
גלבוע גליל סיימה גם את עונת במקום השני בתום העונה הסדירה, אך למרות יתרון הביתיות הודחה על ידי מכבי אשדוד ברבע גמר הפלייאוף.
באותה עונה השתתפה הקבוצה לראשונה בליגה הבלקנית וזכתה באליפות לאחר ניצחון על לבסקי סופיה בגמר הפיינל פור שנערך בגן נר.
את עונת סיימה גלבוע במקום השביעי, הודחה על ידי האלופה בסופו של דבר מכבי חיפה בסדרת רבע גמר הפלייאוף וזכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון על לבסקי סופיה בגמר הפיינל פור שנערך בבולגריה.
בתחילת עונת מונה למאמן הפועל חולון במקומו של דן שמיר.
חולון לא הצליחה להשתלב בצמרת הליגה וליובין התפטר במהלך העונה עם מאזן 11–12 והוחלף על ידי עוזרו אלעד חסין.
בקיץ 2014 מונה למאמן מכבי אשדוד באר טוביה, אך פוטר לאחר שהשיג שלושה ניצחונות בלבד ב-16 מחזורים והוחלף על ידי צביקה שרף.
ב-14 ביוני 2016 חתם ליובין במכבי תל אביב כעוזר מאמן.
לאחר פיטורי ארז אדלשטיין, ששימש כמאמן הראשי בתחילה, והתפטרותו של רמי הדר, העוזר שקודם לתפקיד זה, שימש ליובין כמאמנה הזמני של הקבוצה.
ליובין שב לעמדת עוזר המאמן של מכבי כאשר איינרס בגאצקיס מונה למאמן הקבוצה.
לקראת סוף העונה הוחלף בגאצקיס על ידי אריק שיבק וליובין המשיך לשמש כעוזר מאמן עד סיום עונת .
במהלך העונה הודחה הקבוצה על ידי מכבי חיפה בחצי גמר הליגה וזכתה בגביע המדינה בכדורסל.
לאחר מכן שימש ליובין כפרשן בערוץ הספורט.
בקיץ 2019 חזר ליובין לתפקיד מאמן הפועל גלבוע גליל, ובמקביל שימש כמנהל מקצועי באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית בכדורסל.
בעונת העפילה גלבוע גליל לפיינל פור ליגת העל (דבר שלא קרה מאז שליובין אימן את הקבוצה ב-), בו הפסידה בחצי הגמר למכבי תל אביב.
לאחר סיום העונה הוארך חוזהו של ליובין בעונה נוספת.
בינואר 2021 מונה לעוזרו של עודד קטש בפנאתינאיקוס, וזכה עימה באליפות ליגת העל היוונית בכדורסל ובגביע היווני.
בסיום העונה עזבו השניים את הקבוצה.
בקיץ 2021 מונה ליובין למאמן עירוני נס ציונה במקומו של בראד גרינברג.
בתום העונה הקבוצה סיימה במקום העשירי, וליובין עזב את המועדון ומונה למאמן הפועל באר שבע.
בעונתו הראשונה בקבוצה הודחה באר שבע על ידי מכבי תל אביב ברבע גמר הפלייאוף, וזכתה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון בגמר על קייבי פיה.
בנובמבר 2023 ביקש ליובין להשתחרר מהפועל באר שבע עקב מחלת הסרטן ממנה סבל והוחלף על-ידי יואב שמיר.
במקביל לעבודתו בליגת העל התמנה ליובין בקיץ 2014 לעוזרו של ארז אדלשטיין בנבחרת ישראל בכדורסל, ולקח חלק ביורובאסקט 2015 בו הגיעה הנבחרת לשמינית הגמר.
לאחר פיטוריו ממכבי תל אביב ב-2016 ציפה ארז אדלשטיין שליובין יתפטר ממשרתו כעוזר מאמן במכבי, וכשזה לא קרה נוצר משבר אמון ביניהם.
כתוצאה מכך נאלץ ליובין לוותר על תפקידו כעוזר מאמן בנבחרת והוא הוחלף בידי דן שמיר ב-2017. בסוף 2015 התמנה ליובין למאמן נבחרת ישראל עד גיל 19 שהופעלה במשך זמן קצר על ידי איגוד הכדורסל.
ליאור נבוק (נולד ב-6 בספטמבר 1971) הוא מלחין, מנצח ופסנתרן ישראלי.
את שירותו הצבאי עשה נבוק בתחום המוזיקה.
הוא למד הלחנה באופן פרטי אצל משה זורמן.
לאחר מכן השלים לימודי תואר ראשון בקומפוזיציה אצל ינעם ליף באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, שם למד גם ניצוח; ולימודי תואר שני ודוקטורט בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד שבבוסטון, שם היה תלמידו של ג'ון הרביסון.
יצירותיו בוצעו על ידי תזמורות והרכבים בארץ ובעולם, בהם בתי האופרה של פרנקפורט ונירנברג, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מיזם התזמורת העכשווית בוסטון, ותזמורת פסטיבל טנגלווד.
הן מושמעות לעיתים קרובות ב-"כאן קול המוזיקה".
נבוק זכה פעמיים בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (2002, 2010) ובפרסי אקו"ם, וכן בפרסים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, הקרן למצוינות בתרבות, מועצת התרבות של מדינת מסצ'וסטס, קרן המוזיקה ע"ש פרום, הקרן לזכר לילי בולנז'ה, ועוד.
בשנת 2004, הוא היה אחד משבעה מלחינים שקרן סרג' קוסביצקי בספריית הקונגרס וקרן קוסביצקי למוזיקה הזמינו מהם יצירות חדשות.
יצירותיו זוכות להשמעות רבות ב-"כאן קול המוזיקה".
יצירות לבמה כוללות שתי אופרות – ההתערבות, על פי סיפור קצר של אנטון צ'כוב, ועל גדות הנהר שלנו.
נבוק הוא חבר-מייסד ופסנתרן בהרכב "אפקט הפרפר".
שפתו המוזיקלית של נבוק מושתתת על מודאליות וטונליות מורחבת, תוך הימנעות משימוש בטכניקות סריאליות וב-pitch sets מתמטיים מוגדרים מראש.
רבות מיצירותיו נכתבו בעקבות אירועים ותופעות בהן פגש, ובהשראת החיפוש אחר הצלילים שיעלו בתודעת המאזינים את התופעות הללו ואת הרגשות והתחושות שהן יצרו בתוכו.
כדי להשיג מטרות אלו, הוא עושה שימוש במצלולים, טכניקות ואפקטים חדשניים, אפילו אוונגרדיים, אך רק לעיתים נדירות ניכר רישומם של אלו על היצירה כולה.
המוזיקה שלו תוארה כמ-"מתפתחת לחוויה רגשית ולא רק אינטלקטואלית".
בתוך פרמטרים רחבים אלו, מתאפיין מכלול יצירתו בגיוון רחב בתחום התזמור, ההשפעות וההבעה.
Michael McDonagh התייחס ל-"הדים של דביסי, ואף יותר מכך של ראוול" ביצירותיו של נבוק, בעיקר ביצירות מוקדמות כגון V5 והרביעייה לחליל, קלרינט, בסון ונבל.
דגש על צבע כלי ועל אפקטים מצלוליים מיוחדים מורגש ביצירות מדיטטיביות שנכתבו בהשראת הטבע, כגון אגם מסתורי והדים מצועפים; ביצירתו התזמורתית הראשונה, ביכורים סימפוניים, ובפרק הראשון של רביעיית כלי הקשת הראשונה שלו, קולות מהודו.
השפעה נוספת הבולטת ביצירותיו המוקדמות היא מוזיקת הג'אז: נבוק החל את דרכו כמוזיקאי ג'אז, והשפעת הז'אנר ניכרת, למשל, בקונצ'רטו לקלרינט שלו משנת 1996, יצירה שגם חושפת את הדחפים הריתמיים של המלחין.
דוגמאות נוספות להשפעת הג'אז אפשר למצוא בפרק השלישי של קולות מהודו, בשישה סיפורים קצרים לחמישיית כלי נשיפה, ברביעיית הסקסופון ועוד.
כמה מיצירותיו המאוחרות של המלחין שאבו השראה מתימות סוציו-פוליטיות, כגון הסכסוך הערבי-ישראלי ומאבקי דת.
דוגמה לכך היא יצירתו כחול, צהוב, עשן, שנכתבה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
יצירות אלו נוטות להבעה רגשית קודרת יותר (למשל באלגיה לעתיד) ומתאפיינות לעיתים בסגנון אקספרסיוניסטי, כגון ברביעיית כלי הקשת מספר 2 – מעגלי תקווה.
התעניינותו של נבוק בנושאים סוציו-פוליטיים ניכרת גם בחלק מיצירותיו התיאטרליות, כגון על גדות הנהר שלנו.
האורטוריה שלו והרכבות המשיכו להגיע, שנכתבה עבור הפרויקט "מסמכי עבדות" של זמרי הקנטטה מבוסטון, מתעמתת ישירות עם פעולותיהן ומחדליהן של בעלות הברית במהלך השואה, תוך שימוש בליברטו המושתת על תעודות ומסמכים רשמיים מהתקופה.
היבט נוסף ביצירתו הדרמטית של נבוק הוא המוזיקה שלו לילדים, ביצירות כגון בת הים הקטנה לקריין/ית ותזמורת קאמרית (2006), והסיפורים המוזיקליים הרפתקאותיו של פינוקיו (2009) וטימי אמיץ הלב (2019).
יצירה האחרונה זו מבוססת על ליברטו שכתב נבוק עצמו – מעין וריאציה על פטר והזאב של פרוקופייב, שבה הגיבור-הילד מתידד עם הזאב במקום ללכוד אותו.
היצירה שימש בסיס לספר הילדים הראשון של נבוק, באותו השם, שיצא לאור בשנת 2023.
יצירותיו הקוליות נכתבו למגוון הרכבים – משיר אמנותי (ליד) סטנדרטי לקול יחיד ופסנתר, עבור בשילובים לא שגרתיים (למשל, סופרן וכלי נקישה ביצירתו התיאטרלית-למחצה דיאלוגים), ועד ליצירות לקול ותזמורת.
נבוק הלחין טקסטים במגוון שפות ומסורות, בהם טקסטים מקראיים במקור העברי; משוררים עבריים כגון לאה גולדברג ודן פגיס; ומשוררים מרחבי העולם, בהם אמילי דיקינסון ואנטוניו מצ'דו.
נבוק הלחין גם מספר יצירות לפסנתר סולו – בהן מחזורי מיניאטורות תוכניתיים-למחצה (כגון תיבת התמונות הישנה), שפרקיהם יכולים להיחשב גם יצירות עצמאיות וגם חלק ממכלול רחב יותר.
בתור מלחין-פסנתר, יצר נבוק ארבע יצירות בהליך של הלחנה-בזמן-אמת – כלומר, חיבורה של יצירה מוזיקלית על ידי המלחין-המבצע, תוך שילוב בין צורות וחומרים שהוכתבו מראש לבין מידה מסוימת של חירות אלתורית, ובלי שימוש בתיווי.
ארבע היצירות שנוצרו בטכניקה זו – נוקטורנים אורבניים, נופים פנימיים, מיומנו של קפטן רווי-געגוע וצמתי זמן – יצאו לאור בהקלטות אודיו.
נבוק משתמש בטכניקת ההלחנה-בזמן-אמת גם בעבודתו היצירתית המשותפת עם סטיב הורנשטיין וג'פרי קובלסקי.
שלושת המוזיקאים ייסדו יחדיו את אנסמבל 'אפקט הפרפר', המתמחה ביצירת מוזיקה חיה לסרטים אלמים מראשית ימי קולנוע, עד לשנת 1929.
רשימה חלקית של פרסים ואותות הוקרה
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (לשנת 2002 ו-2010)
פרס אנגל של עיריית תל אביב-יפו לשנת 2025.
על גדות הנהר שלנו (אופרה)
על טויית הגלים המוצללים שתי מרימבות, 2 אבובים, 2 קרנות, כלי מיתר
סופרן, בסון (פגוט), קלרינט (2), כלי הקשה (1), נבל, צ'לסטה, מיתרים
הבזקים מחיק החשכה מקהלה ואנסמבל כלי נשיפה
Loose Caboose לאנסמבל כלי נשיפה
על משכבי בלילות - שיר השירים סופרן ונבל
בסטיארוס מצו-סופרן / אלט, חליל, קלרינט, בסון, כינור, צ'מבלו, שני כלי הקשה
שלושה שירים לאה גולדברג סופרן ופסנתר
ים השקיעה קול נשי, טרומבון, קונטרבאס, פסנתר
שיר התופרת לאה גולדברג אלט ופסנתר
שירי סוף-היום לאה גולדברג בריטון ופסנתר
שירי קופנהגן לאה גולדברג אלט ופסנתר
הרהורים על חוף ארבעה סולנים, מקהלה קאמרית, מקהלה גדולה, מפוחית, פסנתר, כלי הקשה
נוקטורן 12 זמרים SATB, סקסופון סופרן, קלרינט, נבל, גיטרה, כלי הקשה
שלושה שירים למקהלה למילים של רחל מקהלה א-קאפלה
בבואות נסתרות סקסופון אלט / קלרינט ופסנתר
שלושה פרקים מכונפים חליל ופסנתר
דקות נוטפות - שנים קפואות לויולה ופסנתר
שלישית פסנתר כינור, צ'לו ופסנתר
אגם מסתורי חליל, אבוב ופסנתר
צמתים קפואים ויולה, ויברפון ופסנתר
כמו שעון-חול מסתחרר קלרינט, צ'לו ופסנתר
הדים מצועפים חליל, ויולה ונבל
קולות מהודו (רביעיית מיתרים מס' 1) כינורות(2), ויולה, צ'לו
מעגלי תקווה (רביעיית מיתרים מס' 2) כינורות(2), ויולה, צ'לו
שאלות נלחשות (רביעיית מיתרים מס' 3) כינורות(2), ויולה, צ'לו
Soliloquy (רביעיית מיתרים מס' 4) כינורות(2), ויולה, צ'לו
רביעיית סקסופונים סקסופון סופרן, סקסופון אלט, סקסופון טנור וסקסופון בריטון
רביעייה לחליל, קלרינט, בסון ונבל
חמישית פסנתר כינורות (2) ויולה, צ'לו, פסנתר
שישה סיפורים קצרים לחמישיית עץ חליל, אבוב, קלרינט, בסון, קרן
סוויטת גיץ ושפיץ (חמישיית כלי נשיפה ממתכת) חצוצרות (2) קרן, טרומבון וטובה
איתותים (לאנסמבל כלי הקשה) כלי הקשה (4) ופסנתר/צ'לסטה.
אלגיה לעתיד חליל, קלרינט, כינור, צ'לו, פסנתר, כלי הקשה (1)
סקסטט חליל, קלרינט, כינור, צ'לו, פסנתר, כלי הקשה (1)
שלוש אפיזודות חליל, אבוב, קלרינט, קרן, בסון, כלי הקשה (1), פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו, קונטרבאס
חליליות (3), קלרינט, חצוצרה, טרומבון, כינור, קונטרבאס, גיטרה, כלי הקשה (1)
מזרחה משדות קני הסוף נבל סולו
שישה קטעים לקרן קרן סולו
דרך סמטאות הזמן גיטרה קלאסית ופסקול
קופסת התמונות הישנות פסנתר סולו
ליאור מולכו (נולד ב-3 בדצמבר 1977) הוא במאי, מפיק ותסריטאי בענף הפקות הבידור הישראלי.
במהלך השנים 2000-2007 הוביל מולכו צוות הפקה אשר הפיק וידאו-קליפים לאמנים ישראליים רבים, ביניהם קובי אוז, עידן רייכל, רמי קלינשטיין, שרית חדד, גד אלבז, קורין אלאל והלהקות משינה וטיפקס.
בשנת 2005 זכה מולכו בפרס במאי השנה בתחום הקליפים בטקס פרסי עמ"י, של ערוץ 24 - ערוץ המוזיקה הישראלי.
משנת 2007 עבד מולכו על סרט קולנוע עצמאי בשם "שני דגלים", כתסריטאי וכבמאי.
הסרט, אשר עלילתו מתרחשת בעיר תל אביב טרום הקמת המדינה ממבט הילדים דאז.
הסרט הוצג בהצלחה בפסטיבל הסרטים בקולורדו.
בפברואר 2016 מולכו ביים את הקליפ לשיר Cheap Thrills של סיה ושון פול, שהפך במהרה ללהיט בינלאומי.
באפריל 2018 ביים את הקליפ Flames של דייוויד גטה וסיה.
בתחילת נובמבר 2020 ביים את הקליפ לשיר שהוציאה לכבוד חג המולד- סנאומן (snowman) של סיה.
ליאור כפיר רפאל (נולד ב-16 באוקטובר 1970) הוא תסריטאי, סטנדאפיסט, מפיק, במאי ועורך ישראלי.
חבר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
כפיר רפאל נולד בדימונה, גדל והתחנך בניו יורק, ז'נבה והרצליה.
לאחר שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון במגמת הפקה ותסריטאות בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1998 (יחד עם חברו לכתיבה אמיר בן-סירה) התקבל ככותב ראשי לתוכנית "אברהם ויעקב", תוכניתם של אברי גלעד וקובי מידן ששודרה בערוץ 2 ומשם דרכו לעולם התסריטאות החלה להסלל.
בין שלל יצירותיו ניתן למנות גם את:
התוכנית הקומית, "חלומות בהקיציס", בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן, ששודרה בערוץ 2.
תוכנית האירוח הקומית, "יצפאן", בכיכובו של אלי יצפאן ששודרה ב-HOT3 בחברת HOT.
התוכנית הקומית, "המופע המרכזי", בעריכת גורי אלפי.
הסדרה הקומית, "אחד העם 1".
התוכנית, "המצב", בהגשת אברי גלעד ועלמה זק ששודרה בערוץ 2.
התוכנית הסאטירית, "משחק מכור", עם ליאור שליין, גורי אלפי ועינב גלילי.
הסדרה, "השיר שלנו", ששודרה ב-YES ובערוץ 2.
הסרט, "ברונו מאוהב", עבור הפרויקט "סרטים מכאן", פרויקט סרטי המקור של חברת הוט.
בשנת 2008 החל רפאל להשתתף בפאנל התוכנית הלילית, "טינופת", המשודרת בערוץ הוט 3.
משנת 2009 הצטרף לצוות הכותבים של התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת", המשודרת בערוץ 2 וכיום בקשת 12.
משנת 2011 החל לכתוב לתוכנית הבידור, "מועדון לילה", תוכנית המשודרת בערוץ 2.
בשנת 2013 היה שותף לכתיבת התסריטים של התוכנית הקומית, "בובה של מדינה", ששודרה בערוץ 10.
בשנת 2017 יצר וכתב את הסדרות "נופלות על הרגליים" ו"בית הכלבים".
ב-2019 יצר וכתב את סדרת הדרמה "בת אל הבתולה".
משנת 2020 כותב בתוכנית "הצחוקייה".
כפיר רפאל נשוי ואב לארבעה ילדים.
מתגורר עם משפחתו בזכרון יעקב.
ליאור אלי כלפון (נולד ב-26 באפריל 1973) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, צייר, במאי תיאטרון ומדבב ישראלי.
יוצר ובמאי המופע המוזיקלי "ווקה פיפל".
כלפון נולד וגדל בחולון למשפחה דתית ויצא בשאלה בתיכון.
אמו ממוצא טורקי ואביו, ממוצא תוניסאי.
בעת שירותו הצבאי נמנה עם להקת חיל החינוך.
עם שחרורו הצטרף לעונה השלישית של תוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית "הקומדי סטור", שם נודע בעיקר בזכות הדמות ניסים בוסקילה, כמו כן השתתף בתוכנית ההמשך "פרה פרה".
ב-1995 השתתף בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן".
ב-1996 הנחה את הפסטיגל ואף התחרה עם השיר "ליצן הקרקס" שזכה במקום הרביעי.
ב-1997, הנחה את תחרות כישרונות הצעירים "קולות וצלילים".
בנוסף באותה שנה, הם הנחו את אולפן החופש הגדול של החינוכית.
ב-1998 השתתף בקלטת הילדים "טמבולינה" בכיכובה של ציפי שביט.
באותה שנה כתב (לצידו של אסף אשתר) ושיחק בהצגת הילדים "אלאדין" לצידם של רובי דואניאס, חנה לסלאו, נועה דורי, יניב פולישוק, ואברהם מור.
באותה שנה הוא הנחה בערוץ הילדים והשתתף במופע "מותק הילדות התחברו" לצידן של ציפי שביט וחני נחמיאס.
ב-2002 שיחק במחזמר "צי.פי חברה מכוכב אחר" לצידם של ציפי שביט, מתי אטלס, שרון דוראני, ניקי גולדשטיין, וגיא פרידמן.
לאחר ירידתה של "הקומדי סטור" מהמסך, נסע כלפון לפראג, שם יצר וביים מופע תיאטרון בטכניקת "התיאטרון השחור" בשם "FunTazi" (שילוב בין "פנטזיה ו"כיף").
המופע זכה להצלחה גדולה ובשנת 2002 העלה אותו גם בישראל.
בהמשך יצר גרסה המיועדת לילדים בשם "FunTazi Kids".
במקביל יצר את המופע "הענק וגנו הקסום" המיועד לילדים, גם הוא בטכניקת התיאטרון השחור.
ב-2006 הועלתה ההצגה אותה כתב וביים: "גבירותיי ורבותי – ידיים למעלה", מופע זה הועלה גם בניו יורק.
כמו כן, יצר את המופע "גלואו", גם הוא בטכניקת התיאטרון השחור (Black light theatre).
בשנים 2008–2014 הופיע בסדרת הטלוויזיה "רמזור" בתפקיד אייל, המכונה "איצקו".
בקיץ 2008 הנחה את שעשועון הטריוויה לילדים "אוטוגלידה" ששודר בערוץ לוגי.
כלפון מופיע גם כמדבב בין השאר כספיידרמן ב"ספיידרמן ללא גבולות", כחמור בסרטי "שרק", כדור הבייסבול בסרט "גיבור של כולם", הדג אוסקר בסרט "תפוס ת'כריש", זוק ב"גיבור על נמלים".
ב-2009 הועלה המופע "ווקה פיפל" אותו יצר, ביים והפיק.
המופע משלב ווֹקליזות ושירת א-קפלה יחד עם אומנות הביט בוקס מודרנית.
המופע זוכה להצלחה רבה על במות בכל רחבי העולם ולצפיות רבות ביוטיוב.
בשנת 2010 הנחה את שעשועון הטריוויה "מי שואל אותך?" בערוץ 2. השתתף בסדרה הקומית "דן ומוזלי" בתפקיד קלופס.
בנוסף באותה השנה גם השתתף בפרסומת של "המשביר לצרכן" לצידה של השחקנית יעל שרוני שאיתה שיחק ב"רמזור".
החל מ-2015 כלפון הוא הפרזנטור של חברת "מימון ישיר".
בתחילת 2016 הקים סטארט־אפ בשם "BeePost", פלטפורמה לטוקבקים בווידאו, אותו סגר ב-2018.
בדצמבר 2020 החל להשתתף בעונה ה-11 של תוכנית הריאלטי "האח הגדול", והודח בהדחה ה-13 לאחר 99 ימים.
בשנת 2024 שיחק בסדרה הקומית "אליצורה" שמשודרת בניקלודיאון, בתפקיד דורון בעלה לשעבר של סיגל (ליטל שוורץ).
בשנת 2026 החל לגלם את דמותו של רצון בסדרת הטלוויזיה "ריסט" שמשודרת בקשת 12.
כלפון נשוי לרויטל וילנאי כלפון, שיאנית ישראל בשחייה בעבר ומפיקת תיאטרון בהווה.
הם מתגוררים בבנימינה והורים לארבעה.
ליאור מילר (נולד ב-13 בפברואר 1972) הוא שחקן, דיג'יי ודוגמן ישראלי.
מילר נולד בברית המועצות ועלה לישראל עם משפחתו ב-1976, בגיל ארבע.
בצה"ל עשה את שירותו הצבאי כלוחם בחטיבת גולני.
הוא התפרסם בשנת 1994 כאשר הופיע בפרסומת לחברת קסטרו לצד יעל אבקסיס, אחת הפרסומות הראשונות בערוץ 2, הערוץ המסחרי הראשון בישראל.
בשנת 1995 התארח בסדרה הקומית של ערוץ 2 "ייסורי אפרים" גילם את שי.
בשנים 1995־1997 שיחק במשך 3 עונות באופרת הסבון הישראלית הראשונה "רמת אביב גימל" ששודרה בערוץ 2, גילם את דין.
ב-1996 הנחה את תחרות הפסטיגל, לצד דנה דבורין, ליאור כלפון וסער בן יוסף.
הוא התחרה עם השיר "את אומרת שאני", שזכה במקום החמישי.
באותה השנה התארח בסדרה "הקומדי סטור" בסצנה שהיא פרודיה על זה שהוא אחיו התאום של אסף אשתר ועל הפרסומת שלו בשמפו גילם בתפקיד עצמו.
ב-1997 שיחק במחזמר "רובין הוד" לצידם של סיגל שחמון, רות גונזלס, אבי יפה, נתן דטנר, וישראל (פולי) פוליאקוב.
באותה השנה גם התארח בסדרת הטלוויזיה "כחול עמוק", גילם את יגאל.
ב-1999 התארח בסדרה הקומית "שמש" ששודרה בערוץ 2 בתפקיד עצמו / גולן המנעולן.
באותה שנה שיחק מילר בהצגת הילדים "פו הדב" בהפקת התיאטרון הקלאסי, ולצידם של גלעד פרלמן, ניר שלמון, וזהר סדן.
באותה השנה השתתף בעונה השנייה של סדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים, שם גילם את בן מילר מורה לציור של נטלי (אביטל אברג'יל).
כמו כן באותה השנה גם התארח בסדרה "שוטטות" ששודרה ב"רשת" ערוץ 2, שם גילם את עצמו.
בשנת 2004 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של שמוליק קלדרון "תגובה מאוחרת".
בשנת 2005 השתתף לצד אורי גבריאל בסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "כתב פלילי", ששודרה בערוץ הראשון.
אסלמונד", לצידם של שרון אלכסנדר, גיא שמי, גורי אלפי, לוסי דובינצ'יק וגילה אלמגור.
בשנים 2007–2008 גילם מילר את עמרי טולדנו בסדרה "אולי הפעם" ב-yes.
בשנת 2008 השתתף מילר בעונה הרביעית של תוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" יחד עם הרקדנית אנה ארונוב והגיע למקום השלישי.
בשנת 2009 גילם את דמותו של גבי בסדרה "חשופים".
ב-2012 שיחק בסרט "מלח ים", בבימויו של איתי לב.
הוא יצר ביחד עם אבי שמיילוב (Astrix) את Rhythmos.
הוא עוסק כיום בייעוץ מוזיקה ותוכן ובהפקה, ומשמש מאז 2018 כמנהלו ומפיקו האישי של הזמר והראפר טונה, במסגרת חברת ההפקה שהקים "ועד הוויב", והפיק את אלבומיו של הזמר "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי", "מזרח פרוע", "רובים ותלתלים" ו"ראפ מטורף".
מילר מוזכר בשירו של טונה "גם זה יעבור".
בשנת 1996 נישא מילר לשחקנית יעל אבקסיס ולהם בן.
לאחר מכן היה במערכת יחסים עם העיתונאית ומגישת הטלוויזיה מיכל אנסקי ואף התארס לה בשנת 2007, אך השניים נפרדו.
היה במערכת יחסים עם הרקדנית אנה ארונוב, בת זוגו מ"רוקדים עם כוכבים".
מילר נשוי בשנית לגלית ואב לבן נוסף מנישואים אלו.
ליאור ליפשיץ (נולד ב-22 בדצמבר 1984 בעומר) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז בליגת העל, בליגה הלאומית ובליגה האוקראינית ומשמש כיום כמאמן מנטלי במחלקות הנוער של מכבי ראשון לציון ושל הפועל גבעתיים.
למד בגימנסיה הריאלית בראשון לציון.
ליפשיץ החל לשחק כדורסל בגיל 6 בקבוצת הפועל עומר, עימה זכה באליפות הקטסל בעונת .
בשנת 1998 עבר לקבוצת הנערים של בית"ר באר שבע, עימה סיים את העונה במקום השני בליגה.
בשנים 1999–2002 שיחק בקבוצת הנוער של מכבי ראשון לציון, וב-24 במרץ 2002 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, בה שיחק ארבע עונות, כשבאחד המשחקים של קבוצתו קלע 13 נקודות בתוך שתי דקות וחצי.
את עונת החל ליפשיץ במכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית ולאחר שהצטיין בשני משחקיה במסגרת רבע גמר גביע המדינה נגד הפועל גליל עליון הוא עבר לגליל במהלך העונה.
בגליל שיחק 18 משחקים וקלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק.
בספטמבר 2006 חתם בעירוני אשקלון, עימה זכה בגביע ווינר אך לא הפגין יכולת משכנעת וקלע רק 4.4 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת שיחק ליפשיץ במכבי גבעת שמואל מהליגה הלאומית, בה הפגין יכולת טובה והוביל אותה לעלייה לליגת העל עם ממוצעים של 11.4 נקודות ו-6.3 אסיסטים למשחק.
כמו כן, הוא נבחר בעונה זו לחמישיית העונה בליגה.
במאי 2008 חתם ליפשיץ בבי.סי.
אודסה האוקראינית, אך לא היה מרוצה מהיחס שקיבל ממאמן הקבוצה ויטאלי לבדינצב וחזר לארץ.
לקראת תחילת העונה חתם בהפועל חולון, בה הפך לרכז המוביל ולשחקן חמישייה קבוע והוביל אותה לזכייה בגביע המדינה ולרבע גמר הפלייאוף.
על אף שקלע רק 4.4 נקודות בממוצע למשחק ליפשיץ היה גורם משמעותי בהצלחתה של חולון באותה העונה.
משחק השיא שלו בעונה זו היה מול עירוני רמת גן נגדה קלע 12 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים, מסר 4 אסיסטים וחטף 3 כדורים ב-22 דקות משחק.
ב-2010 חתם ליפשיץ על חוזה לשנה אחת בעירוני אשקלון, וזו תהיה הקדנציה השנייה שלו בעיר הדרומית.