tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קין כתבה טור בעיתון "מייל און סנדיי" (Mail on Sunday) בין השנים 1993 - 1995, וכן פרסמה שני ספרים הקשורים לאיידה המופלאה: ספר השירים של איידה המופלאה (The Joy of Sequins—The Fascinating Aïda Songbook) בשנת 1995, ו"מי מופלאה?" (?Fascinating Who) בשנת 1985.
בשנת 2017 התמודדה קין מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית למועצת מחוז אוקספורדשייר.
קין גרה באוקספורדשייר עם בן זוגה.
היא נוסעת למען עבודתה, ונהנית במיוחד לעבוד באירלנד, מולדת הוריה.
בשנת 2009 קיבלה קין דוקטור לשם כבוד בכתיבה מטעם אוניברסיטת פורטסמות'.
דילון סנאן דה סילבה הוא כדורגלן סרי לנקאי, המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת סרי לנקה.
דה סילבה שיחק במחלקות הנוער של טוטנהאם הוטספר ובארקינג.
בשנת 2017 הצטרף למחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס.
דה סילבה נולד באנגליה אך לאור מוצאו של משפחתו הוא יכול לייצג את סרי לנקה.
ב-5 ביוני 2021 ערך דה סילבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרי לנקה, בהפסד 3-2 לנבחרת לבנון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-4 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-2 לנבחרת נפאל במסגרת אליפות דרום אסיה 2021.
קורדליה קרוליין שרמן , הידועה בשם העט דיליה שרמן, היא סופרת ועורכת אמריקאית, המתמחה בסוגת הפנטזיה.
ספרה "יונת החרסינה" זכה בפרס הפנטזיה המיתופואטי.
שרמן נולדה ב-1951 בטוקיו, יפן, וגדלה בניו יורק.
בשנת 1972 סיימה תואר ראשון במכללת ואסר, בשנת 1975 סיימה תואר שני באמנויות באוניברסיטת בראון, ובשנת 1981 סיימה דוקטור בלימודי הרנסאנס באותה האוניברסיטה.
בשנים 1988–1989 שימשה מבקרת ספרותית במספר כתבי עת.
בשנים 1996–2004 עורכת-מייעצת בהוצאת Tor והחל מ-1993 היא כותבת, מרצה ומורה במשרה מלאה.
שרמן מתגוררת בניו יורק עם בת זוגה, אלן קושנר.
בשנת 1987 התפרסמה לראשונה יצירה פרי עטה של שרמן בכתב העת F&SF , ובשנת 1988 התפרסם ספרה הראשון, "Through a Brazen Mirror".
בשנת 1993 התפרסם ספרה "The Porcelain Dove", אשר זכה בפרס הפנטזיה של האגודה המיתופואטית.
בשנת 2011 התפרסם ספרה "The Freedom Maze", אשר זכה בפרס פרומתאוס .
ספרה "חנות הספרים של המכשף הרשע" תורגם לעברית על ידי יעל אכמון וראה אור בהוצאת עוץ.
דיל בע"מ היא חברת הזנק ישראלית-אמריקאית המספקת שירות של ניהול העסקת עובדים ופרילאנסרים ברחבי העולם.
דיל הוקמה בשנת 2018 על ידי אלכס בואזיז הישראלי, מנכ"ל החברה, ושואו ואנג הסינית, סמנכ"לית ההכנסות, שנפגשו בעת לימודיהם ב-MIT.
החברה מספקת שירות של ניהול העסקת עובדים ופרילאנסרים ברחבי העולם.
התוכנה של החברה מטפלת ביצירת חוזי העסקה, ניהול משאבי אנוש, ניהול ההטבות לעובדים, יצירת תלושי שכר ותשלום השכר.
החברה פעילה ביותר מ-150 מדינות ומטפלת בתשלומים ביותר מ-120 מטבעות, תוך התאמה לרגולציה מקומית בכל מדינה.
לשם כך היא משתפת פעולה עם יותר מ-250 משרדים של עורכי דין ורואי חשבון ברחבי העולם, ומאפשרת להשתמש בה כמעסיק פורמלי (Employer of Record), באמצעות חברות בנות מקומיות, במדינות שבהן למעסיק אין שלוחה משלו (בישראל החברה הבת המקומית היא דיל אי.או.אר ישראל בע"מ).
במסגרת עבודה מרחוק שירותי החברה מאפשרים למעסיק לקלוט עובדים בלי קשר למדינה שבה הם נמצאים.
מטה החברה שוכן בסן פרנסיסקו ולה כ-3,000 עובדים (באוקטובר 2024) ברחבי העולם.
באוגוסט 2021 רכשה החברה את Zeitgold, חברת הזנק ישראלית-גרמנית שמספקת שירותי הנהלת חשבונות ממוחשבים לעסקים קטנים, שעד לרכישתה גייסה כ-60 מיליון דולר.
במרץ 2024 רכשה החברה את חברת PaySpace הדרום-אפריקאית, המספקת שירותי SaaS לניהול שכר ומשאבי אנוש ב-44 מדינות.
במרץ 2024 דיווחה החברה שהגיעה להכנסה חוזרת שנתית של חצי מיליארד דולר.
ביוני 2025 דיווחה החברה שהגיעה להכנסה חוזרת שנתית של מיליארד דולר.
בשלב הסיד גייסה החברה ארבעה מיליון דולר.
במאי 2020 גייסה החברה 14 מיליון דולר בהובלת קרן אנדריסן הורוביץ.
בספטמבר 2020 גייסה החברה 30 מיליון דולר.
באפריל 2021 גייסה החברה 156 מיליון דולר לפי הערכת שווי של יותר ממיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
באוקטובר 2021 גייסה החברה 425 מיליון דולר, לפי שווי של 5.5 מיליארד דולר.
באוקטובר 2025 גייסה החברה 300 מיליון דולר לפי שווי של 17.3 מיליארד דולר.
אלפרד דילווין "דילי" נוקס, CMG היה חוקר לימודים קלאסיים ופפירולוג בריטי בקינגס קולג' (קיימברידג') ומפצח צפנים.
כחבר ביחידת פיצוח הצפנים חדר 40, השתתף נוקס בפיענוח מברק צימרמן שהביא את ארצות הברית להצטרף למלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן הצטרף לבית הספר הממשלתי לצפנים (GC&CS).
נוקס מילא תפקיד של קריפטוגרף ראשי, בפגישות הפולניות־צרפתיות־בריטיות ערב מלחמת העולם השנייה, אשר חשפו בפני בעלות הברית את הקריפטואנליזה הפולנית של מכונת האניגמה של מדינות הציר.
בבלצ'לי פארק עבד נוקס על קריפטואנליזה של צפני אניגמה עד מותו ב־1943. הוא בנה את הצוות וגילה את השיטה שפיצחה את האניגמה של הצי האיטלקי, וסיפקה מודיעין שלו מייחסים את ניצחון בעלות הברית בקרב כף מטפן.
ב־1941 פיצח נוקס את האניגמה של האבווהר (מנגנון המודיעין הגרמני).
עד סוף המלחמה, הפיצה יחידת שירות המודיעין נוקס 140,800 פענוחי אבווהר, כולל מידע מודיעיני חשוב לפלישה לנורמנדי.
אביו היה צאצא של ג'ון ארבת'נוט, הוויקונט השמיני של ארבת'נוט.
דילווין – שכונה "דילי" בפי כל – נוקס התחנך בבית הספר סאמר פילדס, אוקספורד, ולאחר מכן באיטון קולג'.
הוא למד לימודים קלאסיים בקינגס קולג', קיימברידג' משנת 1903, ובשנת 1909 נבחר לעמית באותו קולג', בעקבות מותו של וולטר הדלם, שממנו ירש נוקס מחקר מקיף על יצירותיו של הרודאס.
בעודו סטודנט היה מיודד עם ליטון סטרייצ'י, לימים ביוגרף ידוע, ועם ג'ון מיינרד קיינס, לימים כלכלן חשוב.
יש עדויות לפיהן נוקס וקיינס קיימו זוגיות עוד כשלמדו יחד באיטון.
במשך כמה שבועות ב־1910 בקינגס קולג לימד נוקס באופן פרטי את הרולד מקמילן, לימים ראש ממשלת בריטניה, אבל מקמילן סבר שהוא "קמצן ולא נעים".
נוקס נישא לאוליב רודמן ב־1920, ושכח להזמין לחתונתו שניים משלושת אחיו.
לזוג נולדו שני בנים, אוליבר וכריסטופר.
בין שתי מלחמות העולם עבד נוקס על מהדורה מבוארת גדולה של יצירת הרודאס, שאותה התחיל וולטר הדלאם.
נוקס הזיק לעיניו בזמן שחקר את אוסף קרעי הפפירוס של המוזיאון הבריטי, אך לבסוף הצליח לפענח את הטקסט של הפפירוס של הרודאס.
מהדורת נוקס-הדלאם של הרודס הופיעה בסופו של דבר ב־1922.
זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב־1914, גויס נוקס למאמץ ההצפנה של הצי המלכותי בחדר 40 של הבניין הישן של מפקדת הצי, שם נאמר כי הגיע לחלק מהישגיו הגדולים ביותר באמבטיה (בחדר 53).
בשנת 1917, כשחדר 40 התרחב לכדי ID25, המשיך נוקס לשרת שם.
בין יתר המשימות, הוא היה מעורב בפיצוח:
מברק צימרמן שהביא את ארצות הברית למלחמה.
חלק גדול מצופן הדגלים של האדמירל הגרמני, תוך ניצול אהבתו של צפּן גרמני לשירה רומנטית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נבחר נוקס למשרת מנהל הספרייה בקינגס קולג', אך מעולם לא קיבל על עצמו את המשרה.
לאחר המלחמה התכוון לחדש את מחקריו האקדמיים, אך אשתו שכנעה אותו להישאר בעבודתו המסווגת; הסודיות נשמרה בקפדנות, עד כדי כך שלילדיו לא היה מושג, עד שנים רבות לאחר מותו, מה עשה נוקס למחייתו, ומה הייתה תרומתו למאמץ המלחמתי.
מכונת ההצפנה אניגמה שווקה לשימוש מסחרי בשנות ה־20. בווינה בשנת 1925 רכש נוקס מכונה מדגם Enigma C, שנבדקה על ידי יו פוס בשנת 1927 מטעם בית הספר הממשלתי לצפנים.
פֿוֹס מצא שהמכונה מספקת "רמה גבוהה של אבטחה", אך כתב מאמר סודי שתיאר כיצד לתקוף את המכונה אם ניתן יהיה לנחש קטעים קצרים של טקסט פשוט.
עשור לאחר מכן, כאשר המשיך נוקס את העבודה הזו, הוא פיתח מערכת אלגברית יעילה יותר, שהתבססה על העקרונות שתיאר פוס.
הצי של גרמניה אימץ את השימוש באניגמה ב־1926, והוסיף לוח תקעים ('שְׁטֶקֶר') כדי לשפר את האבטחה.
גרמניה הנאצית סיפקה מכונות ללא לוחות תקעים ללאומנים של פרנקו במלחמת האזרחים בספרד.
ב־24 באפריל 1937 פיצח נוקס את האניגמה של פרנקו, אך את הידע על פריצת דרך זו לא מסר ללוחמים בצד הרפובליקני של אותה מלחמה.
זמן קצר לאחר מכן, נוקס החל לתקוף אותות בין ספרד לגרמניה, שהוצפנו באמצעות מכונות אניגמה עם לוחות תקעים.
בית הספר הממשלתי לצפנים החל לדון באניגמה עם המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי בשנת 1938, וקיבל מהלשכה פרטים על מכשירי האניגמה של הוורמאכט, שסופק על ידי המרגל הנס תילו שמידט ובעזרת יירוט אותות, שחלקו מוכרח היה להיעשות במזרח אירופה.
עובדה זו הובילה את הצרפתים לחשוף את קשריהם עם קריפטוגרפים פולנים.
נוקס, יו פוס ואלסטיר דניסטון ייצגו את בית הספר הממשלתי לצפנים במפגש הפולני־צרפתי־בריטי הראשון בפריז בינואר 1939. הפולנים קיבלו הוראה לא לחשוף שום דבר חשוב בינתיים, וזה אכזב את מפצחי הצפנים הבריטיים.
עם זאת, תיאורו של נוקס את שיטותיו הרשים את מפצחי הצפנים הפולנים, והם ביקשו את נוכחותו בפגישה שנייה.
"נוקס הבין הכל מאוד מהר, ממש בין רגע.
ניכר היה שהבריטים כבר השקיעו עבודה רבה בפיצוח האניגמה [...] כך שלא נזקקו להסברים.
הם היו מומחים מסוג שונה, ברמה שונה." – מריאן רייבסקי
נוקס השתתף בוועידה הפולנית־צרפתית־בריטית השנייה, שהתקיימה ב־25–26 ביולי 1939 במתקן לשכת הצופן הפולנית (ב־פירי, דרומית לוורשה, פולין).
שם החלו הפולנים לחשוף בפני בעלי בריתם הצרפתים והבריטים את הישגיהם בפיצוח האניגמה.
אף על פי שמריאן רייבסקי, הקריפטוגרף והמתמטיקאי הפולני שפיצח את האניגמה המצוידת בלוח התקעים, ששימשה את גרמניה הנאצית, ניגש לבעיה באמצעות תורת החבורות (בעוד שנוקס נשען על בלשנות), נוצר ביניהם קשר אישי טוב באותה ועידה.
הרושם הטוב שעשה רייבסקי על נוקס שיחק תפקיד חשוב בהגדלת הגיוס של מתמטיקאים לבלצ'לי פארק.
נוקס תלש שערות – אך היה אסיר תודה – כשלמד מרייבסקי כמה פשוט היה הפתרון של טבעת הכניסה של האניגמה (סדר אלפביתי רגיל).
אלן טיורינג עבד על פיצוח האניגמה במהלך החודשים שהובילו לפרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, וביקר מדי פעם במטה לונדון של בית הספר הממשלתי לצפנים כדי לדון בבעיה זו עם נוקס.
במפקד אוכלוסין בשנת 1939 תועד טיורינג בנאפהיל, כששהה אצל נוקס ואשתו.
עד נובמבר 1939 השלים טיורינג את תכנון הבומב – שיפור מהפכני של הבומבה הפולנית.
כדי לפצח מכונות אניגמה חסרות לוח תקעים, פיתח נוקס (בהתבסס על מחקר מוקדם יותר של יו פוס) שיטת סימון, בהסתמך על בלשנות ועל סטטיסטיקה (בניגוד למתמטיקה).
טכניקה זו פעלה היטב על האניגמה ששימשה את הצי האיטלקי ואת האבווהר, המודיעין הצבאי הגרמני.
נוקס עבד ב'קוטג', בסמוך לאחוזת בלצ'לי פארק, כראש מדור מחקר, שתרם משמעותית לניתוח ההצפנה של האניגמה.
באוקטובר 1941 פיצח נוקס את האניגמה של האבווהר.
אז הוקמה יחידה שנקראה "שירותי המודיעין נוקס" (ISK), כדי לפענח באופן שוטף את התשדורות של האבווהר.
בתחילת 1942, כשלקה נוקס בסרטן, נטל פיטר טווין אחריות על ניהול ISK ומונה לראש היחידה לאחר מותו של נוקס.
עד סוף המלחמה פיענחה והפיצה ISK סך של 140,800 שדרים.
למודיעין שהושג מפענוחי האבווהר הללו היה חלק חשוב בהצלחת מבצעי ועדת XX של MI5 ו־MI6, ושל מבצע פורטיטיוד, היוזמה של בעלות הברית להטעות את הגרמנים בנוגע לפלישה לנורמנדי.
עבודתו של נוקס נקטעה כאשר חלה בלימפומה.
כשלא היה מסוגל עוד לנסוע לבלצ'לי פארק, המשיך בעבודתו הקריפטוגרפית מביתו בהיואנדן, בקינגהמשייר, שם קיבל את צלב מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
הוא נפטר ב־27 בפברואר 1943. בשנת 2009, פרסמה מייביס בייטי, אחת מ'הבחורות של דילי', הנשים מפצחות הצפנים שעבדו בניהולו, ביוגרפיה של נוקס.
דילטיאזם (שם גנרי: Diltiazem Hydrochloride) היא תרופה ממשפחת חוסמי תעלות סידן, הנועדה לטיפול במחלות לב הקשורה באספקה לקויה של חמצן לשריר הלב, ולטיפול בלחץ דם גבוה.
דילטיאזם הוא נגזרת של בנזוטיאפין, בעל תכונות נוגדות יתר לחץ דם ואנטי הפרעות קצב.
התרופה משווקת בישראל תחת השמות: אדיזם, דילטם, לבודקס.
דילטיאזם מעכב את זרימת יוני הסידן לשריר הלב במהלך הדפולריזציה.
ריכוזי סידן תוך תאי מופחת מגביר את הרפיית השריר החלק, וכתוצאה מכך מאפשר את הרחבת כלי הדם וירידה בלחץ הדם.
שפעול של שריר הלב כולל שפעול של תעלות סידן תלויות מתח מסוג L, אשר מכניסות סידן לתא והן התעלות העיקריות שאחראיות על שטף הסידן בתאי הקוצב של שריר הלב.
כמקור העיקרי לסידן שאחראי על כיווץ השריר החלק בלב, אקטיבציה של תעלות סידן מסוג L מאפשר כניסה של יוני סידן לפני דה-פולריזציה והפעלה של התעלה.
כניסת הסידן החוץ תאי לתא מעודדת גם יציאה של סידן ממאגר תוך תאי ברשתית האנדופלסמטית.
דילטיאזם מעכב את תעלות הסידן הרגישות למתח בכלי הדם ובכך מונע עלייה ברמות הסידן.
בנוסף, הוא מפריע לשחרור יוני סידן מהרשתית האנדופלסמטית ובכך מונע את שטף הסידן החוץ תאי והתוך תאי בתאי שריר חלק ובשריר הלב.
רמות הסידן הנמוכות מובילות לירידה בכיווציות שריר הלב, ירידה בתנגודת העורקית הפריפרית, משפר את אספקת החמצן לרקמת הלב ומוריד את תפוקת הלב.
אי נוחות, אנגינה (לדוגמה: כאב או הרגשת לחץ באזור החזה) במצבים המשלבים אספקת חמצן בלתי מספקת לשריר הלב
תעוקת לב כרונית יציבה, תעוקת לב לא יציבה, תעוקת לב מעווית כלי דם (תעוקת לב על שם פרינצמטאל)
תופעות לא רצויות כוללות תת-לחץ דם, ברדיקרדיה, סחרחורת, הסמקה, עייפות, כאבי ראש ובצקות (בעיקר בגפיים).
תופעות לוואי נדירות הן אי ספיקת לב, אוטם שריר הלב ורעילות בכבד.
- תסמונת הסינוס החולה למעט במטופלים עם קוצב לב מתפקד
- תת-לחץ דם חמור (לחץ דם סיסטולי מתחת ל-90)
- אוטם בשריר הלב וגודש ריאתי
- במקביל לטיפול בחוסמי בטא תוך ורידי
- חסימת AV מדרגה שנייה או שלישית למעט במטופלים עם קוצב לב מתפקד
- אי ספיקת לב עם מקטע פליטה מופחת לאחר אוטם חריף בשריר הלב
כתוצאה מכך, כבר ב-1897 החל הצי האמריקני לנסח תוכניות מלחמה נגד יפן, שבסופו של דבר זכו לשם הקוד "תוכנית מלחמה אורנג' ", תוכנית המלחמה של 1911, שנוסחה תחת אדמירל המשנה ריימונד פ.
רוג'רס, כללה אסטרטגיית דילוג על איים להתקרבות ליפן.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, חוזה ורסאי העניק ליפן מנדט על מושבות גרמניות לשעבר במערב האוקיינוס השקט - ספציפית, איי מריאנה, איי מרשל ואיי קרוליין, אם האיים הללו היו מבוצרים, יפן תוכל באופן עקרוני למנוע מארצות הברית גישה לאינטרסים שלה במערב האוקיינוס השקט.
הספרים נקראו לא רק על ידי אמריקאים אלא על ידי קצינים בכירים של הצי היפני הקיסרי, שהשתמשו ב"דילוג על איים" במתקפותיהם בדרום מזרח אסיה ב-1941 וב-1942.
אסטרטגיה זו הייתה אפשרית בין השאר משום שבעלות הברית השתמשו בהתקפות צוללות ומטוסים כדי לבצע הסגר ולבודד בסיסים יפניים, להחליש את החיילים שלהם ולהפחית את היכולת היפנית לאספקה מחדש.
לפיכך, חיילים באיים שעקפו, כמו הבסיס העיקרי ברבאול, היו חסרי תועלת למאמץ המלחמה היפני.
מבצע גלגל עגלה של מקארתור, מבצע פזיז ומבצע רדיפה היו השיטות המוצלחות הראשונות של בעלות הברית של דילוג איים במונחים של נחיתה על חופים עם שמירה קלה ונפגעים נמוכים מאוד, אך ניתוק חיילים יפנים במרחק מאות קילומטרים מנתיבי האספקה שלהם.
מקארתור אמר כי הגרסה שלו לדילוג איים הייתה שונה ממה שהוא כינה אי-דילוג, שזה היה הסגנון המועדף על אזור מרכז האוקיינוס השקט בפיקודו של אדמירל צ'סטר נימיץ, שהעדיף תקיפות ישירות על חופים ואיים מוגנים בכבדות שהובילו לנפגעים מסיביים עבור חלקות אדמה קטנות כל כך.
כמו ב-קרב איוו ג'ימה, קרב טאראווה, הקרב על גואם, הקרב על סאיפאן, הקרב על פלליו, קרב קווג'לין וקרב אוקינאווה, מקארתור עבד יחד עם אדמירל וויליאם האלסי, מפקד אזור דרום האוקיינוס השקט אך כפוף למקארתור במבצע Cartwheel, בשכלול דילוג האיים.
דילוג איים תאפשר לכוחות ארצות הברית להגיע ליפן במהירות ולא לבזבז את הזמן, כוח האדם והאספקה כדי לכבוש כל אי שבידי יפן בדרך.
זה ייתן לבעלות הברית את יתרון ההפתעה ויוציא את היפנים מאיזון, אסטרטגיית הדילוג הכוללת תכלול שני חודים.
כוח בראשות נימיץ, עם כוח יבשתי קטן יותר וצי גדול יותר, יתקדם צפונה לכיוון האי ויתפוס את איי גילברט ואיי מרשל ואיי מריאנה, בדרך לכיוון איי בונין, הכוח הדרומי, בראשותו של מקארתור ועם כוחות יבשה גדולים יותר, ייקח את איי שלמה, גינאה החדשה, ארכיפלג ביסמרק, ויתקדם לעבר הפיליפינים.
הכוחות היפניים שדולגו היו צפויים להיות לא יעילים ולרעוב תוך מספר חודשים, אך זה לא קרה.
הם טיפחו גנים באמצעות זרעים וציוד שיובאו במטוסים ובצוללות ועבדו עם כוח אדם מקומי, ונשארו חזקים ומאורגנים היטב.
ואף היה להם יכולת לפעולות התקפיות, ועשו התקפות נגד נגד הכוחות האמריקאים בקרב על נהר דריניומור ובהתקפת הנגד של בוגנוויל, הכוחות היפניים הללו ריתקו למקומם שש דיוויזיות אמריקאיות, ואיימו להפוך את הצבא האמריקני לבלתי יעיל מבחינה אסטרטגית.
הכוחות האמריקנים לא רדפו אחרי כוחות יפנים מובסים, ועסקו בסיורים מועטים מעבר למתחם ההגנה שלהם, מה שאפשר ליפנים המובסים להתארגן מחדש.
זה גם השאיר את המקומיים נתונים לחסדיהם של היפנים.
כאשר מקארתור חזר לפיליפינים, הוא זנח את אסטרטגיית דילוג האיים לטובת מדיניות השמדה מוחלטת של הכוחות היפנים, בעיקר על בסיס ציווי פוליטי על שחרור הפיליפינים.
הכוחות האוסטרליים שחררו את חיל המצב האמריקאי בסוף 1944 וניהלו התקפות נגד היפנים בבוגנוויל ובאיאטפה.
דילון קשון ג'ונס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק עבור וושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA.
ג'ונס גדל בקולומביה, קרוליינה הדרומית.
בעת לימודיו בתיכון קינן הוא העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק.
לאחר שנתו השנייה עבר לאקדמית סאנרייז בבל-אייר, קנזס.
בשנת 2020 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של וובר, במהלך העונה הראשונה שלו בוובר ווילדקאטס, שיחק ג'ונס בכל 23 המשחקים ונבחר לשחקן השנה של המחלקה הראשונה ב-NCAA לאחר שרשם ממוצעים של 8.2 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק והוביל את הקונפרנס עם 37 חטיפות בסך הכל ו-1.6 חטיפות למשחק בממוצע.
בשנתו השנייה הוא נבחר לחמישייה הראשונה של המחלקה לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.6 נקודות ו-10.6 ריבאונדים למשחק וסיים במקום השלישי בחטיפות עם 1.8 חטיפות למשחק.
בעונתו השלישית נבחר ג'ונס שוב לחמישייה הראשונה לאחר שהוביל שוב את הקונפרנס עם 10.9 ריבאונדים למשחק יחד עם 16.7 נקודות ו-1.6 חטיפות למשחק.
בסיום העונה הוא נרשם לדראפט ה-NBA של עונת 2023/2024 אך בסופו של דבר פרש כדי לחזור לעונה רביעית ואחרונה במדי הווילדקאטס.
ב-26 ביוני 2024, נבחר ג'ונס בדראפט ה-NBA בבחירה ה-26 על ידי וושינגטון וויזארדס.
זכויות הדראפט שלו הועברו בטרייד מאוחר יותר באותו יום יחד עם הבחירה ה-51 בדראפט לניו יורק ניקס בתמורה לזכויות הדראפט על קישון ג'ורג'.
הניקס העבירו מייד את זכויות הדראפט של ג'ונס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר תמורת חמש בחירות סיבוב שני עתידיות.
ב-6 ביולי הוא חתם על חוזה רב שנתי עם הת'אנדר.
דילברט היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית בהנפשה אשר מבוססת על הקומיקס וסדרת הספרים באותו השם מאת סקוט אדמס.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של מהנדס מוכשר בוגר MIT אך כושל בשם דילברט.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של מהנדס מוכשר וחנון בוגר MIT אך כושל בשם דילברט.
דילברט הוא מהנדס חנון מוכשר בוגר MIT.
וולי - מהנדס מקריח אשר עובד עם דילברט באותה חברה, אך בניגוד אליו חסר כל שאפתנות או רצון לתרום לחברה.
דוגברט – כלב המחמד של דילברט שמתואר כבעל יכולות כמעט-אומניפוטנטיות ושליטה בעולם, ובפרט בחברה שבה דילברט עובד.
הוא זדוני אך לעיתים קרובות מחלץ את דילברט מצרות.
דילאן ישילגוז-זחריוס (בטורקית: Dilan Yeşilgöz-Zegerius; נולדה ב-18 ביוני 1977) היא פוליטיקאית הולנדית ילידת טורקיה, המכהנת כיושבת ראש מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה (VVD) החל מ-14 באוגוסט 2023, לאחר שהחליפה את ראש ממשלת הולנד לשעבר מארק רוטה בתפקיד היו"ר.
קודם לכן היא כיהנה כשרת הצדק והביטחון בממשלתו של רוטה מ-10 בינואר 2022 ועד ל-2 ביולי 2024, וקודם לכן כמזכירת המדינה לעניינים כלכליים בין 25 במאי 2021 ל-10 בינואר 2022. היא חברת בית הנבחרים ההולנדי מאז 5 בדצמבר 2023, וקודם לכן בין 23 במרץ 2017 ל-3 בספטמבר 2021.
דילאן ישילגוז נולדה באנקרה בירת טורקיה, לאם טורקייה ואב כורדי.
היא היגרה יחד עם הוריה להולנד בהיותה ילדה.
אימה פאטמה היא יו"ר ארגון הפליטים ההולנדי, ואביה יוג'ל הוא קרימינולוג ופעיל זכויות אדם.
הוריה היו פעילים בתנועות שמאל בטורקיה, והפגינו נגד המשטר הצבאי במדינה שהחל בהפיכה צבאית ב־1980 והסתיים ב־1983, בקריאה להחזרת הדמוקרטיה וזכויות האדם.
עמדותם הפוליטיות של הוריה השפיעו רבות עליה בתחילת דרכה הפוליטית בהולנד, כפעילה במפלגות שמאל.
את השכלתה רכשה באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם, וקיבלה תואר שני בלימודי תרבות בשנת 2003.
את פעילותה הפוליטית החלה בשנת 1999, כשהצטרפה למפלגה הסוציאליסטית של הולנד.
במקביל הצטרפה למפלגת הירוקים וכתבה עבור ביטאון מפלגת העבודה של הולנד.
היא הפגינה נגד מדיניות ההגירה של הממשלה בראשות מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה בקריאה לקליטת מהגרים הוגנת ושוויונית.
היא הייתה חברה במפלגה הסוציאליסטית של הולנד עד 2009, אז שינתה את דעותיה ועברה למפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה מהמרכז-ימין.
בשנת 2023 טענה בריאיון כי פוליטיקאים ממפלגות השמאל התייחסו אליה באופן שונה מאשר לאזרחים הולנדים אחרים וכ"קורבן של הממסד ההולנדי", במקום כאזרחית הולנדית מן המניין.
לאחר מעברה למפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה הליברלית, ישילגוז כיהנה במועצת עיריית אמסטרדם בין 2014 ל־2017 מטעם המפלגה.
במהלך כהונתה פעלה למען הפללה של תקיפות הומופוביות מילוליות ונגד הטרדות מיניות.
ב־2017 נכנסה לראשונה לבית הנבחרים מטעם מפלגתה, וכיהנה כדוברת שר המשפטים.
ב־25 במאי 2021 נבחרה לשרת הכלכלה וכיהנה בתפקיד יחד עם מונה קייזר עד ה־10 בינואר 2022. לאחר מכן כיהנה כשרת המשפטים עד 2 ביולי 2024 עם השבעת הממשלה הנוכחית, שם איבדה את תפקידה כשרה.
היא נבחרה ליו"ר המפלגה ב-8 בדצמבר 2023, לאחר התפטרותו של ראש ממשלת הולנד דאז מארק רוטה מראשות המפלגה.
היא מכהנת כיום כיו"ר המפלגה תחת ממשלתו של ראש הממשלה דיק סכוף, הכוללת את המפלגה למען החירות של חרט וילדרס מהימין הקיצוני, ומפלגת חוזה חברתי חדש.
בניגוד לקודמה מארק רוטה, היא אינה מחרימה את הימין הקיצוני, ורואה בו שותף לגיטימי למרות המחלוקות ביניהם.
בבחירות הפרלמנטריות שהתקיימו ב-29 באוקטובר 2025, זכתה במקום השלישי עם 22 מושבים, הישג נאה בניגוד לסקרים אשר צפו לה התרסקות ל15-16 מושבים בלבד.
דעותיה הפוליטיות הן ליברליות- שמרניות.
היא תומכת בהפרדת הדת מהמדינה, במדיניות הגירה נוקשה יותר, במדיניות קשוחה נגד פושעים וטרוריסטים זרים, ותומכת בגירוש אימאמים מוסלמים קיצוניים מהולנד.
היא נוטה למתוח ביקורת על השמאל ההולנדי והימין הקיצוני, בעיקר על המדיניות החברתית והכלכלית של השמאל, ועל המדיניות של הימין הקיצוני.
ישילגוז נשואה לרנה זחריוס מאז 2013. היא אוהדת את קבוצת הכדורגל אייאקס וחובבת מוזיקת קאנטרי.
דילמת האסיר היא בעיה פרדוקסלית בתורת המשחקים, שפורסמה בשנת 1950 על ידי מריל פלאד ומלווין דרשר מ"תאגיד ראנד" בארצות הברית, לפיה במצב שבו שני אנשים אינם יכולים לתאם ביניהם, יש שלושה מצבים: הראשון - אם שניהם יבטחו זה בזה, אזי הם יצליחו במידת מה.
השני - אם הם יבגדו זה בזה, אז שניהם ייענשו במידת מה.
השלישי - אם האחד יאמין והשני יבגוד, אז הבוגד יזכה בכל והאחר יענש בחומרה.
הדילמה מדגימה מצב בו התנהגות רציונלית לחלוטין, מנקודת מבטו של הפרט, תוביל לתוצאה שאינה אופטימלית לצמד, כלומר אינה יעילה פארטו.
בשל פשטותה, משמשת הדילמה כדוגמה קלאסית לבעיות בהן עוסקת תורת המשחקים.
גרסה נפוצה לבעיה זו: המשטרה עצרה שני עבריינים שביצעו פשע משותף, ומפרידה ביניהם לצורך חקירה.
אם תצליח המשטרה להביא להרשעתם, ייכנס כל אחד מהם לכלא ל-15 שנה, אך בחוסר ראיות הם יועמדו לדין על עבירה משנית שבגינה ייכנס כל אחד מהם לכלא לשנה אחת.
למשטרה אין די ראיות להעמידם לדין, ולכן היא מציעה לכל אחד מהם להעיד נגד רעהו, וכפרס מובטח לעד עונש מופחת: אם שני האסירים יקבלו את הצעת המשטרה, ייכנס כל אחד מהם לכלא לחמש שנים, ואם רק אחד מהם יעיד ורעהו ישתוק, העד יצא מיד לחופשי וחברו ייכלא ל-15 שנה.
ניתן לסכם סיטואציה זו בטבלה הבאה, שמסכמת את העונשים שייגזרו על אסיר א (אדום) ואסיר ב (כחול) בהתאם לפעולתם:
אסיר ב שותק מלשין אסיר א שותק שנה אחת, שנה אחת 15 שנה, אפס שנים מלשין אפס שנים, 15 שנה חמש שנים, חמש שנים
כל העובדות הללו ידועות לשני האסירים, אך אין באפשרותם לתקשר האחד עם השני.
הדילמה שעומדת בפני כל אחד מהם היא "איזו טקטיקה לנקוט - לשתוק או להעיד?".
אסיר א' מסתכל בטבלה וחושב: "בלי תלות בטקטיקה שבה יבחר ב', כדאי לי להעיד, משום שבכל מקרה אם אעיד, עונשי יהיה קטן מאשר אם אשתוק" ולפיכך "הודאה" היא אסטרטגיה שלטת עבורו.
גם אסיר ב' מנתח את המצב בצורה דומה.
החלטה רציונלית של שניהם מובילה לכך ששניהם בוחרים להעיד, ונכנסים לכלא לחמש שנים.
אילו שתקו שניהם, היה כל אחד מהם נכנס לכלא לשנה בלבד.
הפרדוקסליות שבדילמה נובעת מכך שהחלטה רציונלית מביאה לתוצאה שאינה הטובה ביותר.
כדי להגיע לתוצאה הטובה ביותר עבור שניהם נדרשים השחקנים לשיתוף פעולה (קרי, שתיקה של שניהם), אך מכיוון שדרך הפעולה המשתלמת יותר לכל שחקן לבדו היא תמיד לא לשתף פעולה (כלומר, להעיד), בוחר כל אחד מהשחקנים לא לשתף פעולה.
גם אם יוכלו האסירים לתקשר זה עם זה, כל עוד אין הם חותמים על הסכם מחייב, שמבטיח שהחותמים עליו ינהגו בהתאם להצהרתם, דרך הפעולה הרציונלית ממשיכה להיות הלשנה הדדית.
רק הסכם שהפרתו גוררת סנקציה שתהווה משקל נגד לרווח שבבגידה יבטיח שיתוף פעולה הדדי.
הדילמה ממחישה מצב שאינו נדיר, לפיו שיתוף פעולה יביא תועלת רבה יותר לשני הצדדים מאשר גישה שבה כל צד פועל על דעת עצמו.
להלן מספר דוגמאות אקטואליות לנושא זה:
במדע המדינה משמשת דילמת האסיר להמחשת מצב שבו שתי מדינות נכנסות למרוץ חימוש (ובעיקר מרוץ לחימוש גרעיני).
לכל מדינה יש שתי אפשרויות: להגדיל את תקציב הביטחון שלה או להגיע להסכם עם יריבתה לפירוק החימוש.
בכל מדינה מקנן החשש שיריבתה תפר את ההסכם, ולכן כל אחת מהן נוטה לכיוון של מרוץ חימוש.
כל מדינה נראית כפועלת באופן רציונלי, אך התוצאה היא בלתי רציונלית בעליל.
דוגמה למרוץ חימוש מסוג זה הוא המלחמה הקרה.
בתחום הכלכלה, ניתן להוכיח, שכאשר הריבית הנומינלית במשק גדולה מ-0, וכל גורם במשק דואג רק לטובת עצמו, התוצאות עבור המשק כולו אינן אופטימליות.
פתרון אפשרי לבעיה זו הוא להוריד את שער הריבית ל-0.
דוגמה כללית מספרו של ויליאם פאונדסטון : תארו לעצמכם מצב בו אין אכיפה על תשלום ברכבות.
תמיד משתלם לנוסעים לא לשלם (כלומר גם אם השאר בוחרים לשלם או "לגנוב" נסיעות), אך מצב זה יוביל לפשיטת רגל וסגירת הרכבת, בעוד שעדיף לכל אחד לשלם כדי לשמור על קיומה של הרכבת.
כאשר ההחלטה שעל האסירים לקבל אינה חד-פעמית, כמו בדוגמה לעיל, אלא יש להם הזדמנות לחזור על ה"משחק" פעמים רבות, האסירים עשויים לנהוג אחרת, ואף לנקוט באסטרטגיה בה היו נוקטים לו היו משתפים פעולה, לצורך קבלת תוצאה טובה יותר מבחינתם.
חזרה על הדילמה או במילים אחרות דילמת אסיר איטרטיבית (כלומר כזו שחוזרת על עצמה שוב ושוב), משמשת בסיס למחקרים פסיכולוגיים רבים, שבהם נבחנה התנהגותם של המשתתפים בדגם זה של ה"משחק".
דילמת האסיר האיטרטיבית נקרא גם דילמת האסיר הנמשכת או דילמת האסיר חוזרת (מלשון חזרה על המשחק, repeated).
אחד הניסויים המפורסמים בתחום זה הוא הניסוי שערך רוברט אקסלרוד מאוניברסיטת אן ארבור במישיגן.
בניסוי זה התבקשו מומחים ממגוון דיסציפלינות (כלכלה, פסיכולוגיה, מדע המדינה, ביולוגיה, מדעי המחשב ועוד) לשלוח תוכניות מחשב שישחקו זו נגד זו בדילמת אסיר איטרטיבית במשך 200 משחקים לכל זוג תוכניות.
התוכנית שתוכרז כזוכה היא זו שתזכה ברווח המצטבר הגבוה ביותר בכל 200 המשחקים.
תוכניות אלה נקטו באסטרטגיות שונות כדי להשיג מטרה זו, ובהן:
בגידה קבועה: ללא תלות במשחקים קודמים, תוכנית זו בגדה תמיד.
שיתוף פעולה קבוע: ללא תלות במשחקים קודמים, תוכנית זו שיתפה פעולה תמיד.
אקראית: התוכנית בוחרת בבגידה או בשיתוף פעולה באופן אקראי.
מידה כנגד מידה (Tit For Tat): במשחק הראשון התוכנית שיתפה פעולה, ובכל משחק אחר בחרה בדרך שבה בחר היריב במשחק הקודם.
בטורניר שערך אקסלרוד השיגה מידה כנגד מידה את התוצאה הטובה ביותר.
גם בטורנירים נוספים שנערכו, לאחר שנודעו תוצאות הטורניר הראשון, עדיין השיגה אסטרטגיה זו את הניקוד הגבוה ביותר.
לעומת זאת, תוכניות שהיו בנויות על אסטרטגיות תוקפניות הגיעו להישגים נמוכים.
הצלחתה של אסטרטגיה מסוימת תלויה באסטרטגיות האחרות.
משמע - לו היו התוכניות שנשלחו לטורניר שונות, לא הייתה מידה כנגד מידה זוכה בטורניר.
לא ניתן לכתוב תוכנה או אסטרטגיה שתזכה מול כל אסטרטגיה אחרת.
בתנאים מסוימים ההחלטה הרציונלית היא דווקא לשתף פעולה ולא לבגוד.
תנאי יסוד הוא אכיפה של עונש.
אכיפה מתקבלת באמצעות קיום משחקים חוזרים אינסופיים או בעלי אופק אירועים לא ידוע, דבר השקול לאופק אין סופי.
משום שאם מספר המשחקים ידוע, במשחק שלפני האחרון כדאי לבגוד ואז ניתן להוכיח באינדוקציה לאחור שכדאי לבגוד מהמשחק הראשון: הרי במשחק האחרון שני הצדדים יבגדו, אין יותר למה לשתף פעולה.
אם כך גם באחד-לפני-האחרון, כי גם אז אין למה לשתף פעולה (הרי באחרון בכל מקרה שניהם יבגדו) וכך הלאה עד למשחק הראשון.
לשם אכיפה צריכים להתקיים תנאים כאלה שהסיכוי למפגש חוזר גבוה מספיק וכן שישנו עונש.
העונש גם צריך להיות גבוה מהרווח של הבגידה.
בתחומים ביולוגיים, כגון התנהגות בעלי חיים, ניתן לצפות לקיומם של תנאים אלה במקרים רבים ואז ההעדפה היא לשיתוף פעולה על-פני אי שיתוף, מסיבות רציונליות.
כאשר ציפור פולה את נוצות חברתה כדי לסלק טפיל (ממקומות שהציפור השנייה אינה יכולה לגשת בעצמה, כגון פדחת הראש), עושה היא זאת כדי לקבל אותו הטיפול בעת צרה.
אומנם, "עלות" פליית פדחת הציפור השותפה איננה גדולה, בהשוואה לתועלת שבסילוק טפיל, אבל אין היא זניחה לחלוטין, משום שהסילוק כרוך בהוצאת זמן ואנרגיה.
דילמת האסיר האיטרטיבית נתגלתה כיעילה לצורך בניית מודלים וסימולציות המתארות קבלת החלטות הקשורות למאזן האימה הגרעיני, וכמו כן לניתוח אופן הפעולה של מערכות מוניטין המשמשות באתרי מכירות פומביות ומסחר אלקטרוני.
אחד מתחומי המחקר הפעילים ביותר בדילמת האסיר עוסק בגרסאות אבולוציוניות של המשחק.
העניין בתחום נובע מכך שרבים מהקונפליקטים בחברה ובטבע תואמים את המודל של דילמת האסיר, כפי שאפשר להיווכח מהדוגמאות שהובאו לעיל.
לכן ההנחה היא שמחקר אבולוציוני של דילמת האסיר עשוי לעזור לנו להבין את ההתפתחות הספונטנית של שיתוף פעולה בחברה ובטבע.
המחקרים בנושא מתייחסים לשאלות כגון עד כמה התפתחות ספונטנית כזו אפשרית, אילו תבניות של שיתוף פעולה היינו מצפים לראות, ואיך משפיעים תנאי רעש ואי-וודאות.
הסכֶמה הכללית של דילמת האסיר האבולוציונית היא סימולציה של משחק איטרטיבי, בו אוכלוסיית שחקנים בעלי אסטרטגיות שונות משחקת בינה לבין עצמה.
בכל צעד של הסימולציה מתקיימים משחקים בין זוגות שחקנים, כאשר תוצאות המשחקים משפיעות על הרכב האוכלוסייה בצעד הבא: חלקו היחסי של כל שחקן (אסטרטגיה) באוכלוסייה גדל או קטן בהתאם למידת ההצלחה שלו במשחקים האחרונים.
במשחק איטרטיבי כזה, אסטרטגיות לא יציבות אבולוציונית צפויות להכחד, ואסטרטגיות יציבות צפויות לשגשג.
הסכֶמה כוללת בדרך-כלל גם אקראיות, הנחוצה הן כדי להתאים לתנאים המציאותיים בטבע, והן כדי להימנע מתלות גדולה מדי בתנאי ההתחלה השרירותיים של הסימולציה.
האקראיות עשויה להתבטא בהגרלת השחקנים המתמודדים זה מול זה בכל צעד, ובסיכוי קטן ל"מוטציה" (תשנית) באוכלוסייה, שמשמעותה הכנסת אסטרטגיות חדשות לאוכלוסייה בכל צעד בהסתברות קטנה.
לעיתים נעשה שימוש גם באופרטורים גנטיים נוספים, כגון שחלוף (באינטרפרטציה המתאימה לסימולציה).
אחת הסימולציות הראשונות נערכה על ידי רוברט אקסלרוד במהלך שנות השמונים, והתוצאות היו מובהקות לטובת מידה כנגד מידה: לאחר כאלף "דורות" של ריצת הסימולציה מידה כנגד מידה הייתה האסטרטגיה הדומיננטית באוכלוסייה, וגם זו שגדלה בקצב המהיר ביותר.
כאמור, אקסלרוד הוא גם זה שערך את הטורניר בין תוכניות המחשב, שגם בו ניצחה אותה אסטרטגיה.
הסימולציה של אקסלרוד כללה יחסית מעט אסטרטגיות, ולא כללה תנאי רעש.
בתחילת שנות התשעים שני חוקרים, מרטין נוואק וקארל סיגמונד , פרסמו תוצאות של סימולציות בתנאים יותר מציאותיים שכללו גם רעש ומוטציות.
מהסימולציות האלה עלה שהאסטרטגיה היציבה ביותר היא מידה תחת מידה סלחנית (Generous Tit-for-Tat, ובקיצור GTfT או גם Forgiving Tit For Tat ובקיצור FTfT), שבסיכוי מסוים מגיבה בשיתוף פעולה גם על בגידה של היריב בצעד הקודם.
ה"סלחנות" הזו מאפשרת ל-GTFT להתגבר על מצבים שבהם מידה כנגד מידה הייתה עשויה להיכנס לשרשרת של בגידות הדדיות, כתוצאה מהרעש (שאולי ניתן לפרש כאן כ"אי הבנה").
אלא שגם סימולציות אלה היו פשטניות יחסית, משום שהן כללו רק אסטרטגיות שפעלו רק בהתאם לפעולה האחרונה של היריב.
לכן בהמשך עבודתם, נוואק וסיגמונד שכללו את הסימולציות שלהם, כך שהן כללו אסטרטגיות שפעלו בהתאם לפעולה האחרונה של היריב ושל עצמן, או בהצגה אחרת, בהתאם לרווח האחרון שהתקבל.
אסטרטגיות כאלה ניתנות לתיאור כווקטור ארבע-ממדי, , המייצג את ההסתברויות לשיתוף פעולה בהינתן שיתוף פעולה הדדי בצעד הקודם (Reward), שיתוף פעולה חד-צדדי שלי (Sucker), בגידה חד-צדדית שלי (Temptation), או בגידה הדדית (Punishment).
המונחים בסוגריים הם המונחים המקובלים בספרות.
בהצגה הזו, "תמיד בגידה" היא , מידה כנגד מידה היא , ומידה כנגד מידה סלחנית היא, למשל, .
רק אחוז קטן מהסימולציות הסתיימו עם דומיננטיות של GTFT.
לאחר מכן פורסמו תוצאות נוספות בתחום, הן על ידי נוואק וסיגמונד והן על ידי חוקרים נוספים.
בעבודות אלה הסתבר שישנם הבדלים לא זניחים באופי האסטרטגיות היציבות המתקבלות עבור וריאציות שונות של סימולציות (קריטריונים מעט שונים ליציבות אבולוציונית, או אסטרטגיות דטרמיניסטיות לעומת הסתברותיות).
חרף ההבדלים באסטרטגיות היציבות שהתקבלו במחקרים השונים, אפיון משותף שלהם הוא שבסופו של דבר הסימולציות מתכנסות למצב שבו רוב הפעולות של השחקנים הן שיתוף פעולה.
תכונה זו מתקיימת, למשל, גם כאשר האסטרטגיה השלטת היא "פבלוב" וגם כאשר היא מידה-כנגד-מידה או GTFT.
אלא שההתכנסות לשיתוף-פעולה נובעת מתכונה מאוד לא טבעית של הסימולציות: בכל עימות השחקנים הם שווי-כוחות (מטריצת התשלום שלהם זהה), וכך נוצר ביניהם מאזן אימה.
במציאות כמעט בכל עימות קיימת אסימטריה בין השחקנים, כך שהשחקן החזק יותר יכול "להעניש" באופן משמעותי יותר את יריבו.
ב-2007 הראו חוקרים ממכון מקס פלאנק שניסויים בדילמת האסיר האסימטרית נותנים אחוז משמעותית נמוך יותר של שיתופי פעולה, וגם כאשר יש התכנסות למצב של שיתוף פעולה הדדי, מצב זה הרבה פחות יציב מאשר במשחק הסימטרי.
דילמת האסיר כפי שהוצגה עד כה מיועדת לשני שחקנים בלבד.
אולם יש אפשרות להרחיב אותה ליותר משחקן אחד: מספר שחקנים, שלכל אחד מהם אפשרות בחירה בין שתי אפשרויות כאשר אחת מהן בהכרח מביאה תוצאה טובה יותר לשחקן שבחר בה, אך ככל שאנשים רבים יותר בוחרים בה, המצב נהיה גרוע יותר עבור כלל השחקנים.
דוגמה לדילמה כזאת היא דילמת הסועדים: כל אחד יכול להזמין מנה זולה או יקרה, כך שככל שיותר אנשים בוחרים מנה יקרה, ככה המחיר לסועד עולה, עד שעלול להיווצר מצב שכולם משלמים מחיר גבוה למנה יקרה אף על פי שזהו מצב גרוע יותר מאשר כשכולם מזמינים מנה זולה.
מקרה אחר הוא השתמטות ממס: אנשים רבים בוחרים להשתמט מתשלום מסים, אף על פי שאם כולם היו משלמים זה היה מאפשר להוריד את גובה המיסים.
במקרה זה נוסף גם אלמנט של פרדוקס הערימה: אין אדם שהשתמטותו מעלה את גובה המיסים, אך כאשר אנשים רבים משתמטים גובה המיסים עולה.
הבסה עצמית של הנחות הרציונליות
יש מי שהשתמשו בתצפיות מסוג דילמת האסיר, בהם האסטרטגיה הדומיננטית והרציונלית היא לא לשתף פעולה, כדי לטעון שהנחות הרציונליות מביסות את עצמן.
הטיעון נעשה באמצעות אינדוקציה על מספר המשחקים החוזרים.
תחת מספר הנחות, דרך אחת של שחקן לבחון האם הוא רציונלי היא לערער על התנהגותו הקיימת ולפעול באופן אחר.
בדילמת אסיר חוזרת באורך נתון, למשל, שחקן 1 עשוי להסיק שאם ינהג לפי אסטרטגיה "לא רציונלית" של מידה כנגד מידה למשל, השחקן השני יגיב באופן רציונלי בשיתוף פעולה הדדי כמעט בכל הסיבובים.
כך, הנחת הרציונליות מראה שאנחנו מצדדים בכך ששחקן 1 גם ימשיך לא לשתף פעולה וגם לא ייבנה מכך.
לטענת אותם כותבים, מכאן עולה שההנחות הסטנדרטיות לגבי רציונליות אינן עקביות וכי הן מביסות את עצמן.
דִּילֵמָה (מיוונית δί-λημμα, "טענה כפולה" או "קביעה כפולה") הוא מונח מתחום הרטוריקה והלוגיקה; במקורו התייחס המונח למצב בו קיימות שתי חלופות, אטרקטיביות באותה מידה, שיש לבחור ביניהן.
כיום התרחב השימוש במונח, ולעיתים קרובות הוא משמש במשמעות של בעיה או התלבטות גרידא.
אף על פי שכל דילמה משקפת ניגוד פנימי בין רצונותיו של אדם, קיימות סיבות שונות לניגודים אלו:
דילמה מוסרית - בדילמה מוסרית, ההתלבטות נובעת ממניעים הקשורים למצפון המתלבט, ולקשיים בתפיסת המעשה הנכון בעיניו.
הדילמה מתרחשת כאשר המתלבט מתקשה להחליט איזה חלופה מוסרית יותר.
דילמת רווח או הפסד - במצב של "רווח או הפסד" ההתלבטות היא בין אפשרויות שונות, כאשר על האדם להחליט מהי השיטה המשתלמת יותר.
ברירת מחדל - אי בחירה באחת החלופות מהווה ברירת מחדל, כלומר הבחירה שלא לבחור.
דילמה יכולה להתפרש כברירה בין מספר אפשריות, לרוב שתיים, אך תיתכן אפשרות נוספת שלא נלקחה בחשבון.
אי הצגת האפשרות הנוספת והצגת האפשריות האחרות כברירת בלבדיות ידועה בשם דילמה כוזבת, דהיינו או תרחיש א' או תרחיש ב', כאשר הימנעות מבחירה בתרחיש א' מהווה בחירה אוטומטית (ברירת מחדל) בתרחיש ב', למעשה אין הדבר נכון, כיוון שייתכן מצב שאינו תרחיש א' או תרחיש ב'.
סוג אחר של דילמה מורכב מדילמה כפולה, כאשר הדילמה היא לא רק של אדם אחד, אלא דילמה התלויה גם בדרך פעולתו של אדם אחר.
הדילמה הזאת ידועה כדילמת האסיר.
חישובי ההעדפה של דילמה כזאת נידונים בתורת המשחקים.
דילן וקול ספראוס הם שחקנים אמריקאים תאומים.
נולדו ב-4 באוגוסט 1992 בארצו שבאיטליה, להורים אמריקאיים שלימדו אנגלית במדינה.
כאשר היו בני ארבעה חודשים המשפחה חזרה לארצות הברית והתיישבו בלונג ביץ', בקליפורניה.
דילן וקול ספראוס החלו את דרכם בעולם הבידור בגיל 6 חודשים, כשהופיעו בפרסומות לחיתולים.
לאחר מכן, בשנת 1993, היותם בני שנה החלו להשתתף בקומדיית המצבים של רשת ABC "גרייס על הכוונת" כאשר השניים גילמו את התינוק של ברט באטלר.
את תפקיד זה עשו במשך 5 עונות, עד 1998.
תפקידם המשמעותי הראשון שחשף אותם לקהל הרחב היה בשנת 1999 בסרט הקומי "ביג דדי" בכיכובו של אדם סנדלר, כאשר גילמו את הבן שלו – ג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת'.
באותה שנה שיחקו בסרט המתח "אשת האסטרונאוט" בכיכובו של ג'וני דפ.
בשנים 2000–2002 קול שיחק תפקיד סולו למשך שבעה פרקים בסדרת הקאלט המצליחה "חברים" בתפקיד בנו של רוס גלר (דייוויד שווימר).
ובשנת 2001 הופיעו השניים בסדרה הקומית של רשת פוקס "מופע שנות ה-70" בתור הילדים השובבים שהלכו לאיבוד בפארק ופגשו את מייקל, ובסדרת המתח "חדר הסיוט" שכתב רוברט לורנס סטיין.
ובשנת 2005 החלו לככב בסדרה הקומית של ערוץ דיסני "החיים היפים של זאק וקודי" בה הם מגלמים תאומים זהים אשר הופכים את המלון שבו הם חיים למגרש המשחקים הפרטי שלהם.
ובשנת 2008 החלו לככב בסדרת ההמשך ל"החיים היפים של זאק וקודי" - "החיים היפים על הסיפון" ששודרה עד 2011 ונחלה הצלחה רבה.
בשנת 2007 חתמו השניים על עסקה עם חברת דואלסטאר להקמת קו אופנה לבנים ופרסום מגזין, משחקי מחשב וסרטים.
ב-2010 עזבו את ערוץ דיסני לטובת לימודים במכללה בניו יורק.
ב-2011 כיכבו ב"החיים היפים הסרט".
ב-2017 החל קול לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "ריברדייל" של רשת The CW.
ובאותה שנה שיחק גם את וויל בסרט "במרחק נשימה" (five feet apart) לצד השחקנית היילי לו ריצ'רדסון.
בשנת 2020 גילם דילן ספראוס את טרוור בסרט "אחרי שהתנגשנו"
עצמו עצמו 2017ריברדייל (סדרת טלוויזיה) -ג'אגהד תפקיד ראשי
שנהסרטהתפקיד של דילן התפקיד של קולהערות1999ביג דדיג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת' ג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת'תפקיד ראשי1999אשת האסטרונאוטתאוםתאוםתפקיד אורח2001ראיתי את אמא מנשקת את סנטה קלאוסג'סטין קרוורג'סטין קרוורתפקיד ראשי2002אשף התחפושותפיסטצ'יו הצעירפיסטצ'יותפקיד אורח2004פעימות לבג'רמייה בבגרותוג'רמייה בבגרותותפקיד אורח2007הסיפור המודרני: בן המלך והעניטום קנטיאדי טודורתפקיד ראשי2011החיים היפים: הסרטזאק מרטין קודי מרטין
דילמת אותיפרון היא דילמה בדיאלוג אותיפרון לאפלטון, שם שואל סוקרטס את אותיפרון: "האם אהובה (על האלים) היא החסידות מפני שחסידות היא, או מפני שהיא אהובה, על כן היא חסידות?".
שאלה זו מנוסחת לרוב מחדש באופן בהיר יותר: "האם האל מצווה חוקים מפני שהם מוסריים, או החוקים מוסריים כיוון שהאל מצווה אותם?".
בדיאלוג דנים אותיפרון וסוקרטס במהותה של החסידות.
בשלב מסוים מציע אותיפרון כי "החסידות היא מה שאוהבים האלים כולם; והיפוכו, מה ששונאים כל האלים, חטא הוא".
אפס, סוקרטס מצביע על בעיה מהותית בהגדרה: מחד, מה שאהוב על האלים הוא כזה כיוון שהאלים אוהבים אותו, ממש כשם שדבר־מה נראה הוא "נראה" כיוון שיש מי שרואה אותו.
מאידך, שני הצדדים מסכימים כי האלים אוהבים את החסידות משום היותה חסידות, דהיינו, בזכות איזו איכות אינהרנטית שלה.
אם נניח כי "חסידות" ו"נאהב על ידי האלים" הם היינו הך, נמצא כי החסידות הנה חסידות בזכות תכונה פנימית שלה, ולכן האלים אוהבים אותה, מה שגורם לה להיות נאהבת על ידי האלים - כלומר, חסידות - מה שגורם לאלים לאהוב אותה, וכן הלאה, במעגל אינסופי.
כיוון שמה שעושה את החסידות לחסידות שונה ממה שעושה את הנאהב־בידי־האלים לכזה, אין מנוס מן הקביעה כי אלה שני מושגים שונים.
סוקרטס מסכים כי אחת מתכונות החסידות היא שהיא נאהבת על ידי האלים, אך דוחה את הניסיון להגדירה כך.
מהאמירה כי האלים אוהבים את החסידות בזכות תכונה הטבועה בה מעצם הווייתה עולה כי המוסר אינו תלוי באל.
האל, לפיכך, כפוף למוסר ממש כמו ברואיו; למעשה, תפקידו מצטמצם לכדי מתווך בלבד.
כמובן, זוהי בעיה תאולוגית קשה.
מההיפך, לעומת זאת - הטענה כי המוסרי הוא כזה מפני שהאל צווה אותו - עולים קשיים אחרים.
ראשית, נובע מכך שהמוסר הוא שרירותי; לו נברא העולם אחרת, אפשר שרצח, שוד ואונס היו מעשים מוסריים, בעוד צדקה וחסד היו חטאים.
זאת ועוד, טענה כזאת מסיטה את הדיון מהעולם הממשי - האם רצח הוא טוב, או רע - לאזור מעורפל בהרבה, האם אלוהים אמר שרצח הוא רע.
לבסוף עולה גם השאלה, מה טעם יש בכינוי האל "טוב" - לכל היותר, פירוש אמירה כזו הוא שהאל הוא עקבי.
דילמת אותיפרון הטרידה פילוסופים ותאולוגים מאז העלה אותה אפלטון לראשונה.
שני צדי הדילמה - בעיקר הראשון - נהנו מתומכים, וכמה פילוסופים ניסו למצוא את שביל הזהב ביניהם.
פילוסופים נוצרים, בראשם תומאס אקווינס, הרבו לטעון כי הדילמה קיימת למראית עין בלבד: אמת, האל מצווה דבר־מה כיוון שהוא מוסרי, אך הוא מוסרי מפני שהמוסר הוא חלק בלתי־נפרד מטבעו של האל.
הטוב, או המוסר, מעוגן, אפוא, בטבעו של האל, ורק מובע במצוות המוסריות.
כל מה שהאל מצווה יהיה, לפיכך, טוב.
מתנגדי הגישה הזאת רואים בה דחייה של צדה השני של הדילמה.
בפרט, הטענה של אקווינס מתבססת על ההנחה כי הטוב הוא מאפיין של האל - ולפיכך לא נתון לשליטתו.
ניסיון זה לא פותר, אפוא, את הבעיה שבהכפפת האל לחוקי המוסר.
מאידך, בפתרון זה האל אינו כפוף למגבלה חיצונית כלשהי.
כמו כן, עולה השאלה- מאיפה הגיע טבעו של האל.
1. האל יצר את טבעו בעצמו.
בכך הוא הכתיב את הצו המוסרי שלו על ידי זה שהוא קבע מה הטבע שלו יהיה - דבר שמשמעותו היא חזרה לאפשרות שהאל מצווה חוקים כי הוא ציווה אותם, שזו שגיאה סיבתית מסוג אינפלציה סיבתית עצמית, או לחלופין שהאל מצווה חוקים באופן שרירותי.
2. איזה שהוא גורם קודם אחר היה מעורב ביצירת הטבע שיש לאותו אל, אשר שוב, הופך את האל לפחות רלוונטי.
לייבניץ נדרש גם הוא לווריאציה של אותה השאלה.
במעמד של ה"אמיתות הנצחיות" - הלוגיקה והמתמטיקה, נמצא גם ה"טוב".
מושג "הטוב שבעולמות האפשריים" מציע למעשה שהטוב הוא עקרון לפיו האל בחר מכל העולמות האפשריים את העולם הזה - הטוב ביותר.
כלומר ישנן אילוצי הלוגיקה והטוב והם קודמים לאל ומנחים אותו בבחירתו.
אך, כעת נשאלות השאלות הבאות- האם אותו אל כל-יכול לא יצר את אותם חוקים לוגיים?
ואם לא, האם לא ביכולתו של אל כל-יכול להיות מסוגל להתגבר על כל דבר, גם על חוקים אלו, מעצם היותו כל-יכול?
האם מושגים כמו "אילוצים מנחים" (מושגים בהם משתמש לייבניץ בפתרון שהוא מציע), אפוא, מופיעים בלקסיקון של אל כל-יכול?
הפילוסוף ריצ'רד סווינברן מבחין בין שני מיני ערכים מוסריים: החיוניים, הקיימים בזכות עצמם, והלא־חיוניים, הקיימים רק מתוך עולמנו.
אליבא דסווינברן, יכול האל לבחור לברוא את העולם במגוון אופנים; הערכים הלא־חיוניים עשויים להשתנות בין המודלים השונים, אך הערכים החיוניים משותפים לכולם, שכן לא ניתן לדמיין את האל בורא עולם שבו, למשל, אונס הוא מוסרי.
למעשה, סווינברן משייך לקבוצת הערכים החיוניים את הצד הראשון של הדילמה - האלים אוהבים את החסידות בזכות תכונה הטבועה בה - ולערכים הלא־חיוניים את הצד השני.
לא ברור, עם זאת, האם אכן אפשרי להבדיל דיכוטומית בין שני מיני הערכים.
הפילוסוף רוברט אדמס מצביע על שתי הגדרות שונות ל"טוב ורע" - תפיסה חילונית, ותפיסה דתית (היינו, מה שהאל מצווה או אוסר).
היות שהאל טוב מעיקרו, שתי ההשקפות חופפות לרוב; מאידך, האל חופשי לשנות את ציוויו, ושינוי כזה יוביל להפרדות שתי ההשקפות.
בעצם, אין בכך פתרון לבעיה שהעלה אפלטון: השוני בין המוסרי, או הטוב, לבין מה שאהוב על האלים.
פרופ' אבי שגיא הקדיש לנושא זה את ספרו יהדות: בין דת למוסר.
שגיא מגיע למסקנה שהזרם המרכזי ביהדות לא מזהה תלות מלאה של המוסר בדת אלא מכיר באוטונומיה של המוסר.
כמו כן לדעת הרב לייב מינצברג חובה על האדם לקיים את המצוות גם לולי היו ציווי האל בשל העובדא שהן משקפות ערכים מוסריים עצמאיים.
דיליין (Delain) היא להקה בסגנונות מטאל סימפוני ומטאל גותי שמקורה בהולנד.
הלהקה הוקמה על ידי נגן הקלידים מרטין ווסטהוט.
הלהקה הוקמה עקב מחלת מחלת הנשיקה אשר תקפה את מרטין ווסטהוט בשנת 2001, אשר נאלץ לפרוש בגללה מחלתו מלהקתו הקודמת, (Within Temptation).
בעת המוקדמת להקמת הלהקה אסף מרטין ווסטהוט מוזיקאים מוכשרים מז'אנר המטאל
כגון מארקו היטאלה (Nightwish), יאן יארולנד, וליב קריסטין (ווקאלי),
שילוב זה של מוזיקאים מובילים בתחום יצר תערובת מוזיקלית מיוחדת .
החל משנת 2002 החלה הלהקה להיות פעילה (ולשחרר גרסאות דמו), ובמהלך שנת 2005 חבריה החלו להקליט את אלבומם הראשון.
בין חברי הלהקה נמנים מרטין ווסטהוט (קלידים), שרלוט ווסלס (זמרה), רולנד לנדהו-ריי וואן לנט (גיטרות),
בוב וואן דר-לו (גיטרה בס), וסנדר זוהר (תופים).
להבדיל משאר חברי-הלהקה שהם יוצאי ומושאלי להקות אחרות בז'אנר המטאל חברת הלהקה שרלוטה ווסלס הייתה זמרת אלמונית לפני חברותה בלהקה, תרומתה ללהקה מתבטאת בקולה הווקאלי-סופראני אשר מדגיש את הניגוד (לעיתים) בין מקצב המטאל הקצבי-אגרסיבי לבין קולה העדין שמזכיר זמרות אופרה בעלות יכולת טכנית לשיר בטונים גבוהים.
בהפקת אלבומם הראשון Lucidity הם הזמינו להשתתפות בהקלטות מספר אמנים ידועי שם.
ב-15 בפברואר 2021, קלידן הלהקה פרסם בדף הפייסבוק שלו על פירוק הלהקה.
Lucidity, אלבומה הראשון של הלהקה, יצא לאור ב-4 בספטמבר 2006. שני הסינגלים הראשונים ששוחרו (אשר יצאו כווידאו-קליפ) היו Frozen ו-See Me in Shadow.
בתורת המשחקים, דילמת הסועדים היא הכללה של דילמת האסיר למקרה הכללי של n שחקנים.
מספר סועדים יוצאים למסעדה, כאשר הם מסכימים מראש לחלק את החשבון באופן שווה בין כולם.
כל סועד בוחר האם להזמין את המנה הזולה יותר או היקרה יותר (אפשר להניח שהמנה היקרה יותר בהכרח טעימה יותר אבל לא מצדיקה שהסועד ישלם את המחיר המלא שלה).
כל סועד מניח שכאשר הוא בוחר במנה היקרה, המחיר לכל סועד יגדל בחלק קטן ולכן מוצדק מבחינתו להזמין את המנה היקרה ובכך לשפר את חוויית הסעודה שלו.
מכיוון שכל סועד מניח כך, התוצאה היא שכולם משלמים את העלות המלאה של המנה היקרה.
לפי הגדרת הבעיה זו תוצאה גרועה יותר לכולם מאשר התוצאה כאשר כל אחד מזמין מאכל זול.
נגדיר את g כערך ההנאה מהמנה היקרה ואת b כערך ההנאה מהמנה הזולה.
מחיר המנה היקרה הוא h ומחיר המנה הזולה הוא l.
כאמור, n הוא מספר הסועדים.
מההגדרות ומהתיאור הנ"ל מתקבל יחס הסדר הבא:.
כדי להתאים את הדילמה לדילמת האסיר אנו מניחים שסועד מסוים מעדיף להזמין את המנה היקרה בתנאי שהוא יודע שהמחיר מתחלק בין שאר הסועדים .
נתבונן באסטרטגיות של ה'סועדים היריבים'.
נגדיר את x כסכום מחירי המנות של שאר הסועדים.
המחיר של הזמנת המנה הזולה הוא ומחיר המנה היקרה הוא .
התועלות המתקבלות לכל מנה הן: עבור המנה היקרה ו עבור המנה הזולה.
לפי ההנחה, התועלת של המנה היקרה היא בהכרח גבוהה יותר.
נשים לב שבחירת המנות על ידי הסועדים האחרים היא שרירותית והמשחק הוא סימטרי.
מכאן מתקבל שהמנה היקרה היא אסטרטגיה שלטת ולכן מובטח לנו שיווי משקל נאש יחיד.
אם כל הסועדים מזמינים את המנה היקרה אז כל הסועדים משלמים h בסוף הסעודה והתועלת המתקבלת היא .
מצד שני, אם כל הסועדים היו מזמינים את המנה הזולה אז התועלת שלהם הייתה .
זהו הדמיון בין דילמת הסועדים לדילמת האסיר.
גם בדילמה זו, כולם מפסידים כאשר הם משחקים את האסטרטגיה האינדיבידואלית.
בשנת 2004 בדקו את התוצאות הללו בניסוי שדה.
קבוצות של שישה סועדים עמדו בפני הסדרי חיוב שונים.
בהסדר אחד משלמים הסועדים בנפרד, בשנייה הם מחלקים את החשבון בינם לבין עצמם, ובשלישי הארוחה משולמת כולה על ידי הנסיין.
כצפוי, הצריכה הקטנה ביותר מתרחשת כאשר התשלום נעשה בנפרד, הגדול ביותר כאשר הארוחה היא חופשית והתשלום מתחלק בשווה בין הסועדים.
בהסדר רביעי, כל משתתף משלם רק שישית מהארוחה האישית, והניסיינים האחרים משלמים את השאר, כדי לבחון את חוסר האנוכיות ואת השיקולים החברתיים בהחלטה כזאת.
לא היה הבדל בין הסכום שנצרך על ידי קבוצות אלה לבין אלה המפצלים את העלות הכוללת של הארוחה בצורה שווה.
פיצול עלות מטילה נטל על חברי הקבוצה האחרים, וזה מצביע על כך שהניסיינים לא מתחשבים ברווחת האחר בעת קבלת ההחלטות, וזאת בניגוד למספר רב של ניסויים במעבדה שבהם הנבדקים ניצבים בפני בחירות דומות מבחינה אנליטית, אך הקשרן של הבחירות הוא מופשט יותר.
דִילְמָה ואנה רוּסֵף (בפורטוגזית: Dilma Vana Rousseff ג'יוומה ואנה רוסף; נולדה ב-14 בדצמבר 1947) היא כלכלנית ופוליטיקאית הפעילה במפלגת הפועלים של ברזיל.
רוסף כיהנה כנשיאת ברזיל בשנים 2016-2011.
ביוני 2005 מונתה לראש מטה נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה, והייתה לאישה הראשונה בברזיל בתפקיד זה.
נשיא ברזיל הצביע על רוסף כמחליפתו, והיא אכן ניצחה בבחירות לנשיאות ברזיל בשנת 2010.
אביה של רוסף היגר לברזיל מבולגריה, ואמה מורה.
משפחתה מן המעמד הבינוני גבוה התגוררה בבלו הוריזונטה.
היא תמכה בדעות סוציאליסטיות כבר בנעוריה, ולאחר הפיכת 1964 בברזיל היא הצטרפה לתנועות גרילה עירוניות שמאלניות אשר לחמו בדיקטטורה הצבאית.
בשנת 1970 נתפסה בידי השלטונות ונכלאה עד לשנת 1972, קיימים דיווחים שאף עונתה בכלא.
לאחר שחרורה מן הכלא שיקמה את חייה בריו גראנדה דו סול יחד עם בעלה קרלוס אראוז'ו.
היא החלה לעבוד בשרות הציבורי ובשנת 1986 מונתה למנהלת אגף הכספים של עיריית פורטו אלגרה.
בין השנים 1991–1993 שימשה כשרת האוצר של מדינת ריו גראנדה דו סול.
לאחר מכן עמדה בראש משרדי האנרגיה, המכרות והתקשורת בתקופת שני ממשלים.
בני הזוג היו פעילים באמנסטי אינטרנשיונל וביסודה של מפלגת העבודה הדמוקרטית, והשתתפו במספר מסעות בחירות של המפלגה.
בשנת 2001 היא הייתה חלק מקבוצה שפרשה מן המפלגה והצטרפה למפלגת הפועלים.
בשנת 2002 הצטרפה רוסף לוועדה האחראית למדיניות האנרגיה של המועמד לנשיאות, לולה, אשר לאחר בחירתו הזמינה להצטרף לממשלתו כשרת האנרגיה.
בשנת 2005, לאחר שערוריית שחיתות בממשל, אשר הביאה להתפטרות ראש מטה הנשיא ז'וֹזֶה דִירסֶאו, קיבלה רוסף את התפקיד, ונשאה בו עד ל-31 במרץ 2010, כאשר פרשה במטרה להתמודד על משרת נשיא ברזיל.
בשנת 2015 נבחרה לקדנציה שנייה לנשיאות, אך באפריל 2016 אישר הבית התחתון של הקונגרס להתחיל בהליך הדחתה באשמת שימוש לא חוקי בכספים.
ב-12 במאי 2016 החליט הסנט בהצבעה להשעות אותה מתפקידה למשך עד 6 חודשים.
ב-31 באוגוסט אותה שנה החליט הפרלמנט הברזילאי להדיח אותה רשמית מתפקידה ברוב של 61 תומכים מול 20 מתנגדים.
דילמה רוסף נולדה ב-14 בדצמבר 1947, בבלו הוריזונטה, במדינת מינאס ז'ראיס, בברזיל.
אביה, פטר רוסב (לימים התאים את שמו לאוזן הפורטוגלית והתקרא פדרו רוסף), היגר לברזיל מבולגריה ועסק בעריכת דין ויזמות.
אמה, דילמה ג'יין סילבה, הייתה מורה בבית ספר.
אביה שהיה פעיל במפלגה הקומוניסטית הבולגרית בשנות ה-20, ברח ממולדתו בשנת 1929 לאחר שנרדף פוליטית והשתקע בצרפת.
בשנות ה-30 היגר לברזיל לאחר שהתאלמן, וזמן קצר אחר כך היגר לבואנוס איירס.
הוא שב לברזיל כמה שנים מאוחר יותר והתיישב בסאו פאולו, שם הצליח בעסקיו.
בעת טיול הוא פגש בדילמה סילבה, אשר הייתה בת לחוואים ומורה צעירה בריו דה ז'ניירו.
הם התחתנו ונולדו להם שלושה ילדים: איגור, דילמה, וזנה.
איגור, אחיה הבכור של דילמה, הוא עורך דין.
המשפחה התגוררה בבית גדול בו עבדו שלושה משרתים, וקיימה מנהגי חיים אירופים.
ילדי הזוג זכו לחינוך קלאסי, שיעורי פסנתר וצרפתית.
אבי המשפחה נפטר בשנת 1962, עת דילמה הייתה בת 15. דילמה התחנכה עד גיל 15 בפנימיה לבנות, שנוהלה על ידי נזירות, ובה תלמידות דיברו עם המורים בעיקר בצרפתית.
בשנת 1964 דילמה עברה לבית ספר תיכון ציבורי שבו הייתה פעילות פוליטית ערה של תלמידים נגד הדיקטטורה הצבאית בברזיל.
לטענתה, בעת לימודיה בתיכון עלתה מודעותה למצב הפוליטי בברזיל.
בשנת 1967 היא הצטרפה לארגון "מדיניות העובדים" (בפורטוגזית: Política Operária) אשר נוסד בשנת 1961 כפלג של המפלגה הסוציאליסטית הברזילאית.
עד מהרה נתגלעו חילוקי דעות בין החברים בארגון באשר לדרך הנכונה ליישום רעיונות הסוציאליזם, חלקם תמכו במאבק מדיני, בעוד אחרים תמכו במאבק מזוין.
דילמה הצטרפה לתומכים במאבק מזוין ונעשתה חברה ב"מפקדת השחרור הלאומי" (פורטוגזית: Comando de Libertação Nacional - Colina).
בתקופת פעילותה בארגון זה פגשה את בעלה קרלוס גלנו לינהארס, המבוגר ממנה בחמש שנים, שהיה אף הוא פעיל בארגון.
הם נישאו בשנת 1968 בחתונה אזרחית, לאחר זוגיות שנמשכה שנה.
דילמה השתתפה בפעולות גרילה של מפקדת השחרור הלאומי של ברזיל (Colina) וקידמה רעיונות מרקסיסטיים בקרב חברי ארגוני עובדים ובתפקידה כעורכת העיתון The Piquet.
על פי דיווחים, רוסף ידעה להשתמש בנשק, להתעמת עם המשטרה, והכירה טקטיקות גרילה שונות.
עד תחילת שנת 1969 ביצע הארגון במסגרתו פעלה רק כ-12 פעולות גרילה וכלי נשקו היו מוגבלים.
פעולות אלה הסתכמו ב-4 מקרי שוד בנקים, גנבת מכוניות והטמנת שתי פצצות, כל הפעולות הסתיימו ללא נפגעים.
ב-14 בינואר 1969 נעצרו מספר פעילים במחתרת בעת שוד בנק, ושאר החברים התכנסו כדי להחליט כיצד לשחררם מן המעצר.
עם שחר פשטה המשטרה על הבית בו היו חברי המחתרת והתפתח קרב יריות במהלכו נהרגו שני שוטרים ונפצע שוטר נוסף.
מאותה עת החלו רוסף ובעלה לעבור בין דירות מסתור שונות מדי לילה, מחשש פן התגלתה זהותם.
בחודש מרץ 1969 פשטה המשטרה על דירת בני הזוג, אולם לא מצאה דבר, לאחר שהם דאגו להשמיד מבעוד מועד כל מסמך הקשור למחתרת.
שבועות מספר אחר כך נמלטו מבלו הוריזונטה לריו דה ז'ניירו.
אותה עת הייתה דילמה רוסף בת 21 וסיימה 4 סמסטרים של לימודים בבית הספר לכלכלה באוניברסיטה הפדרלית של מינאס ז'ראיס.
לאחר זמן קצר בריו נשלח קרלוס על ידי המחתרת לפורטו אלגרה בעוד דילמה נותרה בריו, כשהיא עובדת בניסיונות לארגן את תשתית הארגון ופגישות החברים בעיר.
באחד מן הכינוסים הללו פגשה עורך דין בשם קרלוס פרנקלין פייזאו דה אראוז'ו, בן 31, והתאהבה בו.
אראוז'ו עמד בראש קבוצת מתנגדי שלטון בשם המפלגה הקומוניסטית הברזילאית (Partido Comunista Brasileiro) אשר נתנה מקלט לבעלה של רוסף בפורטו אלגרו.
במצב דברים זה נפרדו בני הזוג בהבנה הדדית.
אראוז'ו היה בנו של עורך דין בולט בתחום דיני העבודה.
הוא ביקר במדינות שונות באמריקה הלטינית ואף נכלא למספר חודשים בשנת 1964. הוא הצטרף למאבק המזוין בשנת 1968 לאחר פרסום צו שלטוני הידוע בשם AI-5 (Ato Institucional Número Cinco) אשר הגביל את חירויות הפרט בברזיל במטרה לדכא פעולות מחאה אזרחיות נגד שלטון הדיקטטורה.
בתחילת 1969 הוא החל דן באפשרות לאחד את הקבוצה שבראשה עמד עם ארגון קולינה ועם ארגון החזית העממית המהפכנית (Vanguarda Popular Revolucionária - VPR).
רוסף הייתה נוכחת בכמה מן הפגישות לבחינת אפשרות האיחוד, אשר הושלם לאחר שתי ועידות והוביל ליצירת החזית המהפכנית החמושה פלמרס (Vanguarda Armada Revolucionária Palmares - VAR Palmares).
דילמה רוסף הייתה בין מנהיגי הארגון החדש, לטענת המשטרה היא הובילה שביתות במשק ותכננה מעשי שוד בנקים, אף שהיא הכחישה את המעשים שיוחסו לה.
בין השאר נטען כי היא שתכננה ב-18 ביוני 1969 גנבת כספת אשר הייתה שייכת למושל סאו פאולו בה היו 2.5 מיליון דולר אמריקאי.
ארגון VPR שמר על אחדותו זמן קצר בלבד.
בחודש אוגוסט 1969 התגלעו מחלוקות בין מנהיגי הארגון בין אלה שתמכו במאבק מזוין, לבין אחרים, ובהם רוסף, אשר צידדו בפעילות לגיוס תמיכה עממית.
בחודש ספטמבר התפצל הארגון לשניים, על רקע המחלוקת.
לאחר הפיצול נשלחה רוסף לסאו פאולו כדי להבטיח את שמירת מצבור הנשק של הארגון.