tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סימן טוב נשוי לדניאלה ואב לשניים.
שי כספי (נולד בשנת 1960) הוא כדורסלן עבר ישראלי, בגובה 2.02 מטר, ששיחק, בין היתר, בבית"ר תל אביב ובנבחרת ישראל.
כספי החל את הקריירה בגיל 17 בקבוצת הנוער של בית"ר תל אביב.
הוא היה חלק ממחלקת נוער מפוארת של הקבוצה באותן שנים.
הישג השיא של מחלקת הנוער היה בזכיית קבוצת הנוער באליפות המדינה בעונת 75/76 - הישג חד פעמי שלא חזר על עצמו.
בהמשך עבר להפועל גן שמואל מהליגה השנייה, וסייע לעלייתה לליגה הראשונה.
לאחר מכן חזר כספי לבית"ר תל אביב, ושיחק במדיה עוד חמש עונות.
לאחר שהסתכסך עם הנהלת הקבוצה והושם בהסגר, עבר כספי למכבי חיפה באמצעות החלטת בית משפט.
בתום עונה אחת, עבר כספי למכבי נתניה שעמה ירד ליגה.
בליגה השנייה חזר לשחק בבית"ר תל אביב.
סך הכל קלע למעלה מ-2,000 נקודות בקריירה.
בנבחרת ישראל רשם כספי 32 הופעות, ושיחק בטורניר הקדם אולימפי 1984.
לאחר הפרישה עבד כספי כמנהל תיקי לקוחות בחברת החשמל.
שי מזור (נולד ב-14 ביוני 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במ.כ.
מזור נולד וגדל במעלה אדומים והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים.
בנובמבר חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית.
ב-29 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 להפועל בני לוד.
בעונת הבכורה שלו רשם 24 הופעות בליגה, אך הקבוצה ירדה לליגה א'.
מזור שיחק בקטמון גם בליגה א', והיה שותף לחזרה שלה לליגה הלאומית אחרי שנה.
ב-6 בדצמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–6 נגד מכבי אום אל-פחם.
ב-9 באוגוסט 2016 חתם בהפועל כפר שלם בה שיחק שנתיים.
ב-25 ביולי 2018 חתם בבני יהודה מליגת העל.
ב-20 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב.
במחזורי הסיום כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–2 על מכבי נתניה.
ב-8 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה במוקדמות הליגה האירופאית במשחק החוץ מול נפטצ'י באקו, שהסתיים בתוצאה 2-2. כמו כן שותף ביתר המשחקים באותו הקמפיין.
בעונת 2019/2020 ערך במדי הכתומים 21 הופעות בליגת העל בהן כבש שלושה שערים ובישל שניים נוספים.
בעונה זו כבש את הצמד הראשון שלו בליגת העל, בניצחון 0–5 על הפועל חדרה, במסגרת המחזור ה-28.
באותה העונה רשם 29 הופעות וכבש שער אחד.
ב-1 בפברואר 2022 חתם בסקציה נס ציונה ובסיום עונת 2021/2022 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
ב-27 ביוני 2022 חתם במועדון ספורט כפר קאסם.
ב-18 באוגוסט ערך הופעת בכורה, בהפסד 0–1 להפועל פתח תקווה.
ב-30 בינואר 2023 חתם בהפועל כפר סבא.
שי סגלוביץ' (נולד ב-1985) הוא מאמן כדורסל ישראלי המשמש כיום כמאמנה של מכבי עירוני רעננה מהליגה הלאומית.
סגלוביץ החל דרכו כשחקן במחלקת הנוער של אליצור נתניה בליגת העל לנוער בה שימש כקפטן הקבוצה ועמה זכה בגביע המדינה לנוער תחת המאמן אריק אלפסי.
לאחר סיום תקופתו כשחקן נוער החל לשמש כעוזר המאמן בקבוצת הנוער תחת אריק אלפסי, ולאחר שהאחרון עבר לשמש כמאמנה של עירוני אשקלון מונה סגלוביץ למאמן קבוצת הנוער.
את קריירת הבוגרים החל סגלוביץ בעונת 2008/09 כאשר עבר לשמש כעוזר המאמן בקבוצת הבוגרים ברק נתניה מהליגה הלאומית פעם נוספת תחת אריק אלפסי, עונה זו הייתה מוצלחת עבור נתניה שהעפילה לליגת העל.
גם את עונת 2009/10 פתח סגלוביץ כעוזר המאמן בנתניה, עונה זו הייתה טובה מאוד עבור הקבוצה שסיימה במקום ה-5 ואף העפילה לפיינל פור כאשר הדיחה את הרביעית בטבלה מכבי חיפה אך הפסידה למכבי תל אביב.
בעונתו השלישית בנתניה הגיעה הקבוצה להשיג השיא שלה כאשר העפילה לגמר גביע המדינה בכדורסל בו הפסידה למכבי תל אביב.
לקראת עונת 2011/12 עזב סגלוביץ את נתניה ועבר לשמש כעוזר המאמן בקבוצה המאוחדת מ.כ.
הבקעה תחת המאמן אבי אשכנזי, בעונה זו הגיעה הבקעה למקום ה-8 והודחה ברבע גמר הפלייאוף לאחר שהפסידה 0–3 בסדרה למכבי תל אביב.
בין השנים 2011 ל-2015 שימש תחת אריק שיבק כסקאוט של נבחרת ישראל בכדורסל.
לקראת עונת 2014/15 לשמש כעוזר המאמן בהפועל גלבוע/גליל תחת אריאל בית הלחמי, עונה זו הייתה כישלון מבחינתה של גלבוע שסיימה במקום האחרון במאזן של 9 ניצחונות אל מול 24 הפסדים בסיומה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת 2015/16 חתם סגלוביץ על חוזה ארוך טווח של לשלוש שנים בעירוני נהריה מליגת העל יחד עם אריק אלפסי כאשר הצמד החליף את המאמן רועי חגאי ועוזרו ליאור אנגלמן שפוטרו בתום העונה הקודמת.
בעונה זו סיימה הקבוצה עונה טובה במקום ה-4 בליגה הסדירה אך הקבוצה הפסידה בשלב רבע הגמר ל-5 בטבלה הפועל אילת 0-3 בסדרה.
בעונתו השנייה בקבוצה העפילה הקבוצה פעם נוספת לפלייאוף העליון וסיימה במקום ה-6, בעונה זו הייתה הקבוצה קרובה לסנסציה כאשר ניצחה ב-2 המשחקים הראשונים של רבע הגמר את הפועל ירושלים, אך הפסידה את שלושת המשחקים הבאים והודחה.
בעונתו השלישית בנהריה לא נחלה הקבוצה הצלחה וסיימה במקום ה-9 ולא העפילה לפלייאוף, בסיום עונה זו עזב סגלוביץ את הקבוצה.
בקיץ 2018 עבר סגלוביץ לאליצור יבנה מהליגה הלאומית בה החל לשמש לראשונה כמאמן ראשי בקבוצת בוגרים.
עונתו הבכורה של סגלוביץ הייתה מוצלחת ולאחר שהוביל את הקבוצה למקום ה-8 בעונה הסדירה ולניצחון במשחק החוץ הראשון של סדרת רבע הגמר נגד מכבי עירוני רעננה אך הקבוצה הפסידה את משחקים 2 ו-3 והודחה.
בעונת 2019/20 לאחר ההצלחה בעונת הבכורה חתם סגלוביץ ביבנה לעונה נוספת בה סיימה הקבוצה במקום ה-3 אך עקב עצירת הליגה בעקבות מגפת הקורנה לא התקיים פלייאוף.
את עונת 2020/21 פתח סגלוביץ ביבנה, אך בדצמבר 2020 לאחר שדני פרנקו הודיע על התפטרותו מעירוני נהריה, עזב סגלוביץ את יבנה ועבר לשמש כמאמנה של עירוני נהריה מליגת העל, את העונה סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה הלאומית.
בקיץ 2021 הודיעה הקבוצה כי סגלוביץ ימשיך לעונה נוספת במועדון.
בעונתו הראשונה בליגה הלאומית הוביל את הקבוצה למקום ה-1 בתום העונה הסדירה, לאחר מכן ניצחה הקבוצה בשלב רבע הגמר את מכבי חיפה אך הודחה לאחר הפסד לעירוני קריית אתא בשלב חצי הגמר.
בעונת 2022/23 הוביל את נהריה למקום ה-5 בתום העונה הסדירה אך הקבוצה הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד לאליצור נתניה.
את עונת 2023/24 לא פתח כמאמן אך במהלכה מונה למאמנה של הפועל גלבוע גליל במקומו של גיא קפלן, הוא הוביל את הקבוצה למקום ה-4 בעונה הסדירה ובמהלך הפלייאוף הוביל את הקבוצה אל הגמר ואל זכייה באליפות הליגה והעפלה לליגת העל.
בעונת 2024/25 מונה למאמן עירוני רעננה מהליגה הלאומית, במהלך העונה הסדירה הוביל את הקבוצה לסיום במקום ה-1 ולהעפלה לליגת העל.
שי נחייסי (נולד ב-21 בינואר 1984) הוא זמר-יוצר, מלחין ומבצע ישראלי.
נחייסי נולד וגדל בנתניה, בשכונת קריית נורדאו.
אימו במקור מבית דתי ואביו ממשפחה חילונית, מה שיצר מורכבות גם בנוגע לבחירת מוסדות החינוך והתחביבים שלו כילד.
כילד שהה הרבה בביתם של סבו וסבתו שעלו לישראל מתוניס וחוו קשיי קליטה רבים.
כילד התחנך במסגרות דתיות ולמד בישיבה תיכונית דתית תורנית ולאחר מכן במכינה קדם צבאית דתית אך גם שיחק כדורגל בקבוצות שונות: מכבי נתניה ובית"ר טוברוק בתפקיד קשר התקפי.
נחייסי מתאר בילדותו מציאות כלכלית קשה שהובילה בסופו של דבר לגירושים של הוריו כשהיה בן 12.
כבר בגיל צעיר מאוד פיתח את המוזיקה כתחביב, וכילד התאמן בנגינה על כינור ובהמשך ניגן בגיטרה.
לאחר סיום השירות בצה"ל ביחידת 8200, נסע נחייסי עם חבר לטיול בדרום אמריקה.
הוא לקח עימו את הגיטרה והחל לנגן במקומות שונים ברחבי דרום אמריקה עם אמנים מקומיים במדינות מקסיקו, קובה גוואטמלה ועוד.
כך לטענתו התחיל את הקריירה שלו.
כיום מתגורר ביפו עם אשתו וביתו.
הסגנון המוזיקלי של נחייסי משלב בין מזרח ומערב ובין רוק – פופ למוזיקת נשמה.
ההשפעות למוזיקה שלו מגוונות: החל מרוק כבד, ועד מוזיקה מזרחית ישראלית.
טרם יציאת אלבום הבכורה שלו הפיק שלושה אלבומי EP..
הטקסטים בשיריו עוסקים בנושאים אישיים ומשפחתיים, בקונפליקטים האישיים שחווה בבית, ביחסיו המורכבים עם האמונה והדת ועוד.
בדצמבר 2020 ראה אור אלבום הבכורה של נחייסי בשם "בין מגרשים", כשם אחד מתוך תשעת השירים באלבום.
נחיסיי מתאר את הבחירה בשם זה לאלבום כאנלוגיה למורכבות בה גדל ושילוב ההשפעות השונות בחייו.
את מילות השירים כתב נחייסי, בחלקם עם זוגתו רומי גורפינקל נחייסי ועם עינב ג'קסון כהן שמלבד הכתיבה גם לקחה חלק בתהליך ההפקה המוזיקלית יחד עם עדי רותם שמשתתף באלבום כנגן גיטרות וקלידים בהרכב המלווה את נחיסיי.
את הלחנים של כל השירים יצר נחייסי.
בעקבות מגפת הקורונה וביטול ההופעות החיות, החל נחייסי לארח מוזיקאים ואמנים שונים בסדרת רשת מצולמת בשם SHAIPOOL, בין האורחים בסדרה עינב ג'קסון כהן, איה זהבי פייגלין, עומר מושקוביץ ועוד.
שי חיים הוא שחקן כדורסל כיסאות גלגלים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים.
חיים גדל בהרצליה ובנעוריו היה שחקן כדוריד בקבוצת אליצור יאיר הרצליה.
הוא שירת בפלחה"ן של חטיבת הנח"ל ובשנת 2002 נפגע מירי צלף במהלך פעילות בשכם, בתקרית שבה נהרג חברו ליחידה.
הכדור חדר את אפוד המגן שלבש והוא נפצע במצב בינוני עד קשה מפגיעה בבטן.
בעקבות הפציעה הוא מרותק לכיסא גלגלים.
במהלך השנים שיחק כדורסל בקבוצות של קסם חדרה, קבוצת איל"ן בנתניה וקבוצת בית הלוחם בחיפה.
בשנת 2005 נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.
חיים נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר במושב עולש.
שי יוכלמן (נולד ב-2 ביולי 1969) הוא אמרגן, מפיק ואיש עסקים ישראלי.
יוכלמן נולד ברמת גן, גדל בשכונת כרמל מערבי שבחיפה ולמד בתיכון חוגים בעיר.
בשנת 1995 הקימו יוכלמן ויקיר אשר את יוכלמן - אשר הפקות בע"מ.
במסגרת זו, החברה הייתה שותפה בכל הפקות התיאטרון העממי וביחד הקימו את תיאטרון "מקסים" ברח' קינג ג'ורג' 48 בת"א.
במסגרת השותפות הפיקו ביחד מחזות זמר והצגות בידור.
לקראת סוף שנת 1998 הוחלט על פירוק השותפות עם ה"תיאטרון העממי".
החברה המשיכה להפיק מחזות זמר ומופעי בידור תוך שהיא מגייסת אל שורותייה אמנים ויוצרים רבים אותם ייצגה לאורך השנים.
משנת 2006 ועד 2015 הפיקו "יוכלמן - אשר הפקות" יחד עם "סולן הפקות" את מופעי הפסטיגל ו"מותק של פסטיבל".
בשנת 2006 הקימו בשיתוף עם חברת "Screenlight" את "Ghost", מיזם של הקרנת הולוגרמות במופעי במה.
בשנת 2010 הקימו בשיתוף עם טל פורר, את אולפני ההקלטה "Eclipse".
בשלהי 2018 פרש יוכלמן מענף הבידור, לאחר 27 שנות פעילות, ומכר ליקיר את חלקו בחברה.
בשנת 2019, לאחר פרישתו מענף הבידור, רכש קונדיטוריה בדרום תל אביב בשם "סוויט בוקס" והגדיל את פעילותה לשני סניפים.
יוכלמן מתגורר בשכונת המשתלה בתל אביב.
1996 - בן המלך האביר והעני - מחזמר בכיכובם של עודד מנשה, אורי גבריאל, ומירי אלוני.
בשיתוף עם התיאטרון העממי וארנון מילצ'ין.
1996 - יוסף וכתונת הפסים המשגעת - מחזמר בכיכובם של אלון ריינהורן וליאת אחירון.
1997 - כנר על הגג - מחזמר בכיכובו של חיים טופול.
1997 - הלב (על-פי סדרת הטלוויזיה באותו שם) - מחזמר בכיכובם של טוביה צפיר, ששי קשת וליאת אחירון.
בשיתוף עם התיאטרון העממי וערוץ הילדים.
1997 - משתגעים מאהבה - מחזמר קומי בבימויו של אהד אשכנזי.
בשיתוף עם "התיאטרון העממי" ותיאטרון יובל.
1999 - סביב העולם בשמונים יום- מחזמר בכיכובם של עודד מנשה, ישראל קטורזה וגלית גיאת.
2000 - מלך סיאם] - מחזמר בכיכובם של אלי יצפאן, תום אבני וליאת אחירון.
2001 - המלך ארתור - מחזמר בכיכובם של אבי קושניר, דודו טופז, עודד מנשה, מיכל ינאי ודן תורג'מן.
2002 - קטנטנות - מחזמר בכיכובם של תום אבני, ליאת אחירון, קובי מחט וכוכבי הסדרה מארגנטינה (נאדיה די צ'לו וסבסטיאן פרנסיני).
2003 - תום סוייר והאקלברי פין - מחזמר בכיכובם של יעקב כהן, חני נחמיאס, עודד מנשה, תום אבני ואגם רודברג.
2004 - אלאדין - מחזמר בכיכובם של אלי יצפאן, צביקה הדר, תום אבני והדס מורנו.
2004 - GAGA FM - מחזמר משירי להקת קווין בבימויו של אמיר פרישר גוטמן.
בשיתוף עם טל ברנמן ומועדון התיאטרון.
2005 - נסיך האגדות - מחזמר בכיכובם של יעקב כהן, חני נחמיאס אורנה דץ, משה דץ, אסף אשתר ודקלה קידר.
2007 - סביב העולם בשמונים יום - מחזמר בכיכובם של אלי יצפאן, ליאור אשכנזי, מייקל לואיס, הדס מורנו ודוד קיגלר.
2008 - היי סקול מיוזיקל - מחזמר ע"פ זכויות מחברת דיסני.
בשיתוף עם YPL, סולן הפקות ו-HOT.
2017 - שלושת המוסקטרים - מחזמר בכיכובם של עמוס תמם, שלום מיכאלשווילי, עוז זהבי, נועה קירל ועומר דרור.
2005 - שיר נולד - מופע מוזיקה ענק בהשתתפות יהודה לוי, נינט טייב, צביקה הדר, צביקה פיק, מאיה בוסקילה, תום אבני, עודד מנשה, ריקי גל, אגם רודברג, אמיר פיי גוטמן, טל מוסרי, יהודה סעדו, לירון לב, הדר עוזרי, מישה קירקילן, סשה גרישקוב, שיר ביטון ועוד.
2006 - פסטיגל גיבורי הממלכה האבודה, בהשתתפות מרגול, רן דנקר, אליענה בקייר, מייקל לואיס, מירי בוהדנה, ישראל קטורזה, דון לני-גבאי, עדי הימלבלוי, שירה וילנסקי, הפיג'מות (אילן רוזנפלד, עודד פז וקובי פרג'), טל מוסרי, יובל שם-טוב, אסף אשתר, נדב אבוקסיס, לירז צ'רכי, רבקה מיכאלי.
2007 - פסטיגל על הזמן, בהשתתפות תום אבני, מירב פלדמן, יובל שם-טוב, יוסי טולדו, הפיג'מות (אילן רוזנפלד, עודד פז וקובי פרג'), אמיר פיי גוטמן, מירי מסיקה, מאיה בוסקילה, עדי הימלבלוי, דנה פרידר, הראל סקעת, רינת גבאי.
2008 - תפוס ת'פסטיגל - הרפתקה במצולות, בהשתתפות טל מוסרי, דנה פרידר, גיא זו ארץ, שירי מימון, גל גדות, עידן יניב, דון לני גבאי, אודי ואביעד, רוני דואני, שלמה בראבא, עוז זהבי, ליאת בלו, עודד פז, שלמה וישינסקי, דביר בנדק, שלומי שבת.
2008 מותק של פסטיבל 1 - הגדולים של הקטנים - בהשתתפות יובל המבולבל, סבא טוביה, ציפי שביט, חני נחמיאס, נחשון כל יכול (אסף אשתר), משה דץ, הכבשה שושנה, מיכל צפיר, יניב אליהו, "נווה עצלנות": מיטל פארן, אורי אומנותי, דניאל קישינובסקי.
2009 - קונג פו פסטיגל, בהשתתפות יון תומרקין, מאיה בוסקילה, אלי יצפאן, יעל בר זוהר, עדי הימלבלוי, עוז זהבי, עמית פרקש, אודי ואביעד, אגם רודברג, עודד פז, עידן יניב, אייל גולן.
2009 - מותק של פסטיבל 2 - הרפתקה בקרקס, בהשתתפות רינת גבאי, אורנה דץ, מיכל צפיר, טוביה צפיר, יובל המבולבל, אסף אשתר, דוד חיים, גיא פרידמן, ויפו הכלב המעופף (עמרי רוטברד), להקת א-בה-גא-ד!
(טל נרובאי, יעל בדש, מיטל סלקמון, מקס אולארצ'יק).
2010 - לילה מטורף בפסטיגל, בהשתתפות צביקה הדר, אילנית לוי, לי בירן, מאיה שואף, עוז זהבי, יון תומרקין, אמיר פרישר גוטמן, טל מוסרי, רוני דואני, רוני דלומי, שלישיית מה קשור (ציון ברוך, אסי ישראלוף, שלום מיכאלשווילי), ריטה, דיאנה גולבי.
2010 - מותק של פסטיבל 3 - הרפתקה ביער הקסום, בהשתתפות יובל המבולבל, מיכל צפיר, סבא טוביה, דפנה דקל ודודידו, דוד חיים, משה דץ, אורנה דץ, שי ורועי, רוני נדלר, גיל ורנר.
2011 - i פסטיגל - GAME ON, בהשתתפות אליאנה תדהר, תובל שפיר, עוז זהבי, יהודה לוי, עודד פז, דנה פרידר, גיא עמיר, חנן סביון, אלי יצפאן, אנה ארונוב, מאיה בוסקילה, לי בירן, מירי מסיקה, עמית פרקש, מירי מסיקה.
2011 - מותק של פסטיבל 4 - בממלכת הצעצועים, בהשתתפות דפנה דקל, רינת גבאי, שי ורועי, יעל בר זוהר, גיא פרידמן, סבא טוביה, גילי בא לבקר, מיכל צפיר, עמרי רוטברד, כוח הקצב (דרור טייכנר, גל לב, ציון אשכנזי, גיל אלון) על המסך בלבד: שלמה בראבא.
2012 - spy פסטיגל, בהשתתפות אליאנה תדהר, תובל שפיר, יעל בר זוהר, דנה פרידר, טל מוסרי, אסף הרץ, אנה ארונוב, אלי פיניש, קטלין רייטר, שירי מימון, אודי ואביעד, ירון לונדון, ירון ברובינסקי (על המסך בלבד), אתניX, איזי.
2012 - מותק של פסטיבל 5 - הרפתקה בארץ קסם, בהשתתפות לי בירן, סבא טוביה, שי ורועי, רינת גבאי, יעל ועמרי, מיכל צפיר, ניקי גולדשטיין, אורנה דץ, משה דץ, מימי ויויו (רוית יעקב, ישראל ארנסט / ניצן ינקלביץ), כוכבי כוח הקצב.
2013 - X פסטיגל, בהשתתפות אליאנה תדהר, תובל שפיר, דניאל מורשת, עוז זהבי, לינא מח'ול, מארינה מקסימיליאן, אור גרוסמן, עמית יגור, עדי הימלבלוי, עודד פז, מריאנו אידלמן, יובל סמו, שלומי שבת.
2013 - מותק של פסטיבל 6 - הכי ישראלי, בהשתתפות ידידיה ויטל, שי ורועי, יובל המבולבל, משה דץ, אורנה דץ, מיכל ינאי, מיכל הקטנה, יעל ועמרי, גיל וסרמן, גילי ורנר, יהורם גאון.
2014 - משחקי הפסטיגל, בהשתתפות אליאנה תדהר, תובל שפיר, דנה פרידר, דניאל ליטמן, דניאל מורשת, לי בירן, רוני דלומי, שירן סנדל, שיר מורנו, עומר דרור, טל מוסרי, אלי פיניש, מריאנו אידלמן, אודי ואביעד, עידו בי וצוקי, ירדנה ארזי.
2014 - מותק של פסטיבל 7 - בממלכת הקרח, בהשתתפות שי ורועי, מיכל ינאי, מיכל הקטנה, דוד חיים, עודד פז, סבא טוביה, עדי הימלבלוי, יעל ועומרי, גילי בא לבקר, מולי וצומי.
2015 - היי סקול פסטיגל, בהשתתפות אליאנה תדהר, שחר חסון, יהודה לוי, אריה מוסקונה, אורנה דץ, עומר דרור, אושרת אינגדשט, שירן סנדל, דניאל מורשת, נוה צור, דורון אורן, אנה ארונוב, מוקי, ניר חלפון.
2015 - מותק של פסטיבל 8 - חגיגה בעולם המים, בהשתתפות דוד חיים, שי ורועי, אודי ואביעד, יעל בר זוהר, יעל ועומרי, מולי וצומי, רוני דואני ועינת שרוף.
1995 - ירושלים זה לא תל אביב - יוסי בנאי בהופעה.
בשיתוף עם "התיאטרון העממי" ו"ייצוג 1".
1995 - קומדיה בסגנון חופשי - הצגת בידור בהשתתפות שירילי דשא, אלון נוימן ואריק ליבנת.
1996 - הזוג המוזנח - הצגת בידור עם שירילי דשא ודור צוינגנבוים.
1997 - לשחרר את שווילי - הצגת בידור של הבמאי איז'ו ליבוביץ'.
1997 - זיכרונות מפפריקה - מופע יחיד של ספי ריבלין.
1997 - הקרקס הסיני הלאומי - מסע הופעות בישראל של הקרקס הייצוגי של סין.
1998 - להישאר בחיים - מופע בידור של חיים זנאתי וירון לוי סבג.
2000 - מתה לחיות 2 - מופע בידור של נולי עומר.
2002 - הפנינה של אור - הצגה מוזיקלית לילדים.
הפקה עבור "מהות החיים" של שרי אריסון.
2002 - נאור ציון שואו - מופע סטנדאפ.
2002 - בלי פילטר - מופע בידור של דני רכס.
2003 - ירדנה ארזי ההופעה - הופעה חיה עם משפחת אלייב.
2005 - מופע חימום - מופע בידור בכיכובם של אלי פיניש, מריאנו אידלמן, גורי אלפי, דוד קיגלר ורן תלם.
2005 - ישעיהו פרק ב' - שייקה לוי במופע אישי, שר ומספר.
2007 - מצחיק מידי - הפקת אלבום ומופע של יהודה סעדו.
2007 - דבש בכוורות - הפקת אלבום ומופע של אמיר פרישר גוטמן.
הפקה בשיתוף עם ייצוג 1 ו"הבימה".
2009 - נפגעי חרדה - מופע בידור סאטירי בשיתוף עם "הבימה" ו"צוותא", בהשתתפות אלון נוימן, טלי אורן, יעל לבנטל, תומר שרון ודב נבון.
2009 - הפיג'מות על הבמה - מופע הבמה של הפיג'מות (אילן רוזנפלד, עודד פז וקובי פרג').
2009 - נכנס דרך החלון - גורי אלפי במופע בידור מוזיקלי בליווי נגנים.
2014 - החממה LIVE - כוכבי החממה בהופעה חיה - ליבי רן, גאיה שליטא כץ, דניאל ליטמן, דר זוזובסקי ויתר כוכבי הסדרה.
2015 - שכונה בהופעה - כוכבי "שכונה" במופע משותף.
2015 - השטותריקים - מופע לילדים של הצמד שי ורועי.
2016 - אלי ומריאנו 2 - מופע בידור של אלי ומריאנו.
2016 - פסטיבל הקיץ של דיסני - הופעה ומתחם פעילות לילדים, מבוסס על להיטי דיסני, פרוזן ומכוניות.
2017 - שכונה 2 בהופעה - כוכבי "שכונה" במופע משותף.
2018 - כאילו אין מחר - ערב חד פעמי לציון שנה למותו של אמיר פרישר גוטמן.
איצ'ה - קומדיית מצבים ישראלית בכיכובם של ספי ריבלין ועליזה רוזן - הפקה בפועל של כל הפרקים עבור התיאטרון העממי - שודר ברשת.
מסע בין כוכבים - סרט עבור ערוץ הילדים.
תיעוד מסע לארגנטינה בעקבות כוכבי טלנובלות והסדרה "קטנטנות".
משתתפים: תום אבני, ליאת אחירון, סבסטיאן פרנסיני, נאדיה די צ'לו, פקונדו ארנה, נטלייה אוריירו.
בואו נצחק על זה - ספיישל פורים 2000 - רבקה מיכאלי מראיינת את נאור ציון בשילוב מערכונים וקטעים מהופעות.
מותק של יומולדת - סדרה עבור HOT.
שי ורועי מנסים לעשות לכולם יומולדת לפי הוראות ומצחיקים את כולם.
מותק של יומולדת בחלל - סדרה עבור HOT.
שי ורועי יוצאים לחלל ומנסים שם לחגוג למישהו יומלדת.
עמרי והפיה יעלי - סדרה עבור HOT.
פיה שברחה מכוכב הבית שלה, ומנסה לחיות חיי אנוש רגילים בביתה החדש.
השטותריקים - סדרה עבור HOT.
שי ורועי מנסים להמציא המצאות משונות ומצחיקות.
שי ורועי בצוללת - סדרה עבור HOT.
שי ורועי שטים בצוללת כדי למצוא אוצר סודי באוקיינוס האטלנטי.
אמא משחקושקוש - קלטת ילדים בכיכובה של סמדר שיר.
24/7 תום אבני - יזמות להפקת סדרה עבור HOT וערוץ הילדים.
שי חיים טייב הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשרת כראש חטיבת תכנון ומנהל כוח האדם.
שי טייב התגייס לצה"ל ושירת במספר תפקידי משא"ן במטה ובשדה בהם ראש ענף תכנון כוח אדם סדיר.
בשנת 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לקצין משא"ן פיקוד הצפון.
בשנת 2018 מונה לראש מחלקת סדיר בחטיבת כוח אדם בזרוע היבשה.
במרץ 2023 קודם לתפקיד ראש חטיבת תכנון ומנהל כוח האדם באגף כוח אדם.
הוא נכנס לתפקיד זה ב-14 ביוני 2023 והועלה לדרגת תת-אלוף.
במהלך מלחמת חרבות ברזל שימש טייב כנציג צה"ל בדיוני ועדת החוץ והביטחון העוסקים בגיוס בני ישיבות חרדים.
טייב בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה ובכלכלה ותואר שני במשפטים ללא משפטנים.
טייב נשוי ואב לשלושה בנים.
הוא חוזר בתשובה ומנהל אורח חיים דתי.
שי כרם הוא עיתונאי, עורך ומפיק ישראלי.
במרוצת השנים, כתב עבור "ידיעות אחרונות" ועובד עם הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל בתור מפיק ומנהל אישי.
בשנת 2008 כתב עם אינטרנשיונל את השיר "כאילו כאן" שייצג את ישראל באירוויזיון באותה השנה.
כרם נולד למשפחה דתית-לאומית; אמו יהודית אשת חינוך וסופרת ואביו בן-ציון איש עסקים.
גדל בפתח תקווה והתחנך בישיבות נחלים וכפר גנים.
בהמשך לכך, היה פעיל בתנועת הנוער בני עקיבא והיה מדריך וקומונר.
בתחילת הקריירה שלו, עסק בתור עיתונאי והיה עורך הבידור בשבועון "העולם הזה", במשך תקופה מסוימת.
לאחר מכן, עבר ל"ידיעות אחרונות" ואף ערך את עיתון "ראש אחד".
בשנות התשעים הכיר את הזמרת דנה אינטרנשיונל.
הוא טס איתה לאירוויזיון 1998 ב כמנהל האמנותי וכמפיק השיר הישראלי "דיווה".
לאחר זכייתה של אינטרנשיונל באירוויזיון עזב כרם את עבודתו כעורך "ראש אחד", והחל לעבוד כמנהל האישי וכמפיק שלה.
בשנת 2008 כתב עמה את השיר "כאילו כאן" שייצג את ישראל באירוויזיון באותה השנה.
בשנת 2014 היה השופט בתוכנית "ישנן בנות" עם ירדנה ארזי וצדי צרפתי.
בשנת 2023 הגיש עם ערן סויסה את ההסכת "דנה לא קמה".
במאי 2024 זכתה התכנית "דנה קמה" שיצר עם אינטרנשיונל, יונתן קוניאק ואילן עבודי בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית דוקו־ריאליטי.
ביולי 2025 השתתף בעונתה השישית של התוכנית "המטבח המנצח VIP" עם דנה אינטרנשיונל.
שי סנדקה (נולד ב-1986) הוא עובד סוציאלי ישראלי.
התפרסם בעיקר כצ'ייסר בשעשועון "המרדף", המשודר בתאגיד השידור הישראלי.
שי סנדקה נולד ב-1986 בצפת להורים שעלו מאתיופיה.
למד בבית ספר ממלכתי-דתי ובהמשך עבר לתיכון חילוני, אך המשיך לשמור על אורח חיים דתי.
בשל לימודיו בתיכון חילוני נמנע ממנו להצטרף להדרכה בתנועת הנוער בני עקיבא, חרף רצונו, בשל התנגדות של הורים בסניף המקומי.
לאחר סיום לימודיו בתיכון התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 12 בחטיבת גולני כלוחם וקצין ולקח חלק במלחמת לבנון השנייה ובמבצע עופרת יצוקה.
לאחר השירות הצבאי פנה ללימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית.
עם הזמן התרחב תחום הקריאה שלו מקומיקס לספרי מדע וידע כללי.
הוריו עודדו את סקרנותו, רשמו אותו לחוגים, עשו לו מנוי לספרייה, ותמכו בהתפתחות התחביב שהפך עם השנים לעיסוק מרכזי.
לדבריו, רוב הידע שלו מגיע מסקרנות אישית, קריאה מרובה באנציקלופדיות ובוויקיפדיה.
הוא החל את דרכו בתוכנית "המרדף" כצופה שצפה בתוכנית בביתו.
בעידוד אשתו, שנרשמה בשמו מבלי שידע, החל להתחרות בתוכנית.
בשנת 2020, בעונה החמישית, הפך למתמודד וזכה בפרק בו השתתף לאחר שהביס את הצ'ייסרית.
בעקבות הצלחתו, הוזמן להשתתף בפרק ספיישל של מתמודדים מכל העונות, ששודר כפרק הסיום של אותה עונה, אך לא זכה בסכום כסף למרות שהגיע למרדף הגמר עם מתמודדים נוספים.
אף על פי שלא ניצח בפרק האחרון, פנתה אליו הפקת התוכנית והציעה לו לגשת לאודישנים לתפקיד הצ'ייסר.
סנדקה עבר ראיונות, אודישנים וסימולציות, ובסופו של תהליך הצטרף לצוות הצ'ייסרים החל מהעונה התשיעית, לצידם של הצ'ייסרים הוותיקים איתי הרמן ומיכל שרון.
את הצילומים שילב לצד עבודתו כעובד סוציאלי בעיריית רחובות, ונע בין ימי צילום, שירות מילואים במלחמת חרבות ברזל, ועבודה יומיומית עם אוכלוסיות רגישות.
עובד כעובד סוציאלי בעיריית רחובות.
אוהב ללמוד ולצבור ידע, כפי שהוא מעיד על עצמו, .
הרב שי משה פירון (נולד ב-25 בינואר 1965, כ"ב בשבט ה'תשכ"ה) הוא רב, מחנך ופוליטיקאי ישראלי.
פירון כיהן כחבר כנסת מטעם מפלגת "יש עתיד" ממרץ 2013 עד דצמבר 2014, וכן כיהן כשר החינוך בממשלת ישראל השלושים ושלוש מטעמה.
מכהן כנשיא פנימה - פתרונות ישראליים וכנשיא מכללת IPC.
פירון נולד במושב כפר ויתקין, וגדל בתל אביב ובבת ים להורים חילוניים: אלברט פרון (אביו הביולוגי נפרד מאימו בגיל צעיר והקשר עמו נותק), יליד-מצרים, ואסתר (לבית דיקמן), ילידת-רומניה.
אמו קראה לו על שם הסופר האהוב עליה, ש"י עגנון.
היא הייתה באותה עת סגנית ראש עיריית בת ים ואביו היה רופא שיניים.
בילדותו התחנך בבית ספר דתי, ובגיל תיכון חזר בתשובה כדתי.
למד בישיבה התיכונית אדר"ת בבת ים, בישיבת מרכז הרב, שלמד בה בחברותא עם הרב צבי ישראל טאו, לאחר מכן למד, בעצתו, זמן קיץ אצל הרב יהודה עמיטל בישיבת הר עציון, לאחר מכן בישיבת שבי חברון ובכולל פסגות להכשרת דיינים.
היה מדריך ומרכז בתנועת בני עקיבא, חבר ההנהלה הארצית של בני עקיבא כעשרים שנה.
שירת בצה"ל במסלול הסדר בחיל החינוך.
את הסמכתו לרבנות קיבל מהרב הראשי מרדכי אליהו, בלי שישלים את בחינות ההסמכה.
בשנת 1991, בגיל 26, מונה לרב הקיבוץ עין הנצי"ב.
לאחר מכן מונה לרבה של אולפנית טבריה ולרבו הראשון של בית הספר הקיבוצי בשדה אליהו.
בתקופה זו עסק בקירוב בין דתיים לחילונים, בין היתר בהקמת מדרשת "ללכת בדרכיו".
בשנת 1995 מונה לראש אולפנית ישורון בפתח תקווה, תפקיד שבו שימש עד לשנת 2007. בתפקיד זה קידם את מקצועות האמנות באולפנה לצד תוכניות חברתיות שעוסקות בחסד.
לצורך כך הוקם מוקד "כח לתת" לעזרה לנזקקים וגן אלו"ט לילדים אוטיסטים.
פירון הצטרף להנהלה הארצית של אלו"ט.
תחת ניהולו זכתה האולפנית בפרס חינוך מחוזי, פרס החינוך של החמ"ד, פרס החינוך המוענק על ידי הנשיא ועוד.
בשנת 2002 דורגה האולפנית כאחד מעשרת בתי הספר הטובים בישראל.
בשנת 1998 הקים עם הרב יובל שרלו והרב דוד סתיו את ישיבת אורות שאול בפתח תקווה ושימש אחד מראשיה.
בשנת תשס"ב הקים שם את הישיבה התיכונית "כפר גנים".
פעל למען זכויות של אנשים עם מוגבלות והישיבה התיכונית בראשותו הדגישה את שילובם של תלמידים כאלה.
הוא חבר הוועד המנהל של אלו"ט – עמותה לאומית לילדים אוטיסטיים, ושל אלי"ע, ארגון לכבדי ראייה.
בשנת 2004 היה חבר ועדת דברת לרפורמה בחינוך בישראל.
הוא עמד בראש ועדת החינוך המיוחד.
היה מיוזמי תוכנית "חותם – Teach for Israel", ופעל לשילוב תלמידים ממוצא אתיופי במערכת החינוך.
הוא שימש גם כיועץ החינוך של ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת ושל ראשי ערים נוספים.
היה ראש מוסדות ישיבת פתח תקווה ומנכ"ל עמותת הכל חינוך – לקידום החינוך בישראל.
פירון פעיל גם כאחד מרבני צהר.
בין השנים 2001–2008 ענה פירון על שאלות במדור השו"ת של אתר האינטרנט "כיפה".
פרסם מאמרי דעה ושידר לעיתים בגלי צה"ל.
הדריך תלמידים במסעות שורשים לפולין.
נהג להתייעץ רבות עם ראש ישיבת הר עציון הרב יהודה עמיטל.
התנגד לתוכנית ההתנתקות אך גם לסירוב פקודה לבצעה ולנקיטת מחאה אלימה.
בינואר 2013 הביע תמיכה בהקמת מדינה פלסטינית ובפינוי יישובים מבודדים ביהודה ובשומרון עבור שלום אמת.
ביוני 2014 אמר: "אינני מכיר שלום שאין בו נסיגות...
עם זאת, עד שיבשילו התנאים לשלום – "אסור לנו לצמצם את ארץ ישראל השלמה".
פירון הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי שערי משפט ותואר שני מאוניברסיטת בר-אילן.
שימש מורה מן החוץ באוניברסיטת בר-אילן, במרכז האקדמי שערי משפט, במרכז הבינתחומי הרצליה ובמכללת יעקב הרצוג.
שימש גם עמית מחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה בתחום זכויות האדם.
כמו כן, היה רבו של מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה.
בשנת 2016 היה פירון סגן נשיא לפיתוח חינוכי, יו"ר חבר הידידים, חבר סגל ומרצה בחוג לחינוך וחברה בקריה האקדמית אונו.
החל משנת 2018 פירון הוא יו"ר סניף ספיישל אולימפיקס בישראל.
בתפקידו המרכזי משמש פירון כיום כנשיא פנימה וראש בית יוצר ישראלי.
פנימה פועלת בשתי זרועות – זרוע אחת מגדירה עצמה כ"בית של רעיונות" ומציעה חשיבה מחדש על סוגיות הליבה של ישראל, חשיבה שיכולה להתקבל על דעת רוב ריאלי ומוצק של אזרחי ישראל.
במאי 2024 מונה לנשיא מכללת IPC, המכללה ללימודים מקוונים בישראל.
ב-2012 הצטרף למפלגת "יש עתיד" בראשות יאיר לפיד.
בבחירות לכנסת התשע עשרה נכלל במקום השני ברשימת "יש עתיד" ונבחר לכנסת.
בממשלה שהורכבה לאחר הבחירות מונה לשר החינוך.
ב-12 באוגוסט 2013 הודיע על הקפאת מבחני המיצ"ב לשנת הלימודים תשע"ד.
ב-8 בינואר 2014 הכריז על רפורמת "הלמידה המשמעותית במערכת החינוך" שעיקרה שינוי מבנה תעודת הבגרות.
ביולי 2014 יצאה לדרך תוכנית "בתי הספר של החופש הגדול" שיזם.
במסגרת התוכנית, כיתות א'–ב' בבתי הספר היסודיים ממשיכות לפעול בחודש יולי ובכך קוצר החופש הגדול.
בשנת 2017 התוכנית הורחבה גם לכיתות ג'.
בערים שבאשכולות 1–3, בתי הספר פועלים ללא תשלום.
בשאר הערים העלות היא עד 450 ש"ח לילד.
פירון החזיר את שיטת התקצוב הדיפרנציאלי שנועדה לצמצם פערים בין תלמידים במגזרי החינוך.
הוא הגדיל את תקציבי תנועות וארגוני הנוער והחל במהלך לחידוש בתי הספר המקצועיים.
הוא החיל חובת התנדבות על כל תלמיד במערכת החינוך עד לכיתה י"ב.
בדצמבר 2014 פרש מהממשלה, עם יתר שרי "יש עתיד", בעקבות פיטוריו של ראש התנועה, יאיר לפיד, ממשרת שר האוצר.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים שובץ שוב במקום השני ברשימת "יש עתיד", ונכנס לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-11 מנדטים.
פירון היה במשך כמה חודשים סגן יו"ר הכנסת וחבר בוועדת הכנסת, יושב-ראש השדולה לקידום מדיניות הצעירים ויושב-ראש השדולה לקידום תנועות וארגוני נוער.
ב-2 בספטמבר 2015 התפטר מהכנסת.
באפריל 2017 הקים את תנועת "פנימה" יחד עם בני גנץ, גבי אשכנזי ושלמה דברת.
באוגוסט 2018 פתח ארגון "חותם" בקמפיין שבו קרא לציונות הדתית להתנתק מארגונים הנתמכים על ידי "הקרן החדשה לישראל".
בסרטון הופיעה גם דמות מצוירת של פירון, כמייסד עמותת "הכל חינוך" שקיבלה כספים מהקרן.
בתגובה תבע פירון את הארגון לדין תורה בפני הרב יעקב אריאל, נשיא חותם.
פירון מתגורר באורנית שבשומרון, ומשמש רב קהילת בית הכנסת היכל משה שביישוב.
הוא נשוי לברוריה, בתם של הרב אורי כהן וליביה (בתו של הרב פנחס קהתי).
לבני הזוג שישה ילדים, אחד מהם אומץ, לאחר שננטש בלידתו עקב נכות פיזית.
בתו, אור פירון-זומר, נבחרה בשנת 2024 לעמוד בראשות מועצת אורנית.
בספטמבר 2024 חשף פירון כי התגלה גידול ממאיר בגופו.
למען הסדר הטוב – הגדה של פסח, פירוש על הגדה של פסח, ידיעות ספרים (2002)
הארות שוליים – קריאה אישית בפרשת השבוע, ידיעות ספרים (2012)
הכל חינוך – מסע לעומקה של מערכת החינוך בישראל, ידיעות ספרים (2015)
הארות לסדר היום – מחשבות אקטואליות על פרשת השבוע, הוצאת משכל (2017)
ישראל השלישית – בין ממלכתיות למסורתיות, קווי יסוד להתחדשות ישראלית, (2021)
שי צַ'רקָה (נולד ב-23 בינואר 1967) הוא קומיקסאי, קריקטוריסט ומאייר ישראלי.
חתן פרס דוש לקריקטורה לשנת 2023.
שי צ'רקה נולד בפתח תקווה, היה חבר בתנועת בני עקיבא בסניף שיכון בעיר, למד בישיבת נחלים ולאחר מכן בישיבת ההסדר קריית שמונה.
יצירתו הראשונה הופיעה במגזין הילדים "פילון" כשהיה בן ארבע עשרה.
לאחר מכן פרסם סיפורי קומיקס רבים בעיתון הילדים הדתי "אותיות", אשר רובם נוגעים בענייני מסורת והיסטוריה יהודית.
בין הסיפורים – "יוני המכבי הקטן", "מבית לבית", ויצירתו הידועה ביותר – סדרת "בבא", המספרת בצורה הומוריסטית את קורותיו של יהודי קטן ולא-יוצלח בתקופת המשנה.
מרבית הסיפורים מסבירים וממחישים בצורה ויזואלית ומשעשעת משניות ומאוחר יותר גם מדרשים על פרשיות השבוע.
בעקבות הסיפורים, פרסם צ'רקה גם מספר ספרי קומיקס שזכו להצלחה רבה, ובמרכזם דמותו של בבא.
צ'רקה היה מיוצרי תוכניות הטלוויזיה החרצופים, הביגבגים ושקע ותקע.
נוסף לכך יצר אנימציות לתוכנית הטלוויזיה פספוסים, לקלטת לילדים של אריק איינשטיין וקריקטורות, איורים וקומיקס לעיתונים שונים בישראל.
מאייר ספרים לסופרים שונים כתמר אדר, אורי אורבך, טוביה טננבום, אביב אור, שלמה אבס וגלילה רון פדר.
מצייר קריקטורות ואיורים לעיתון מקור ראשון מדי סוף-שבוע.
צייר קריקטורה שבועית בתוכנית "המהדורה" בערוץ 1. בעבר צייר בבשבע, במעריב, ובידיעות אחרונות.
החל משנת 2022 מצייר קריקטורות על פרשת השבוע בתוכנית "שאלה תשובה" בכאן 11.
צ'רקה מרצה בבמות שונות על טכניקות של איור, ועל אמצעי השפעה על תפיסות ויזואליות.
זאת אף שמעולם לא למד גרפיקה או איור במוסד כל שהוא.
צ'רקה סיפר כמה פעמים שאת ההשראה לצייר קומיקס קיבל מסדרת הספרים "אסטריקס".
בתחילת המאה ה-21 סגר מעגל כשהתחיל להשתתף בעריכת התרגומים החדשים לעברית בסדרה זו.
אייר חלק מספריו של אורי אורבך – את כריכת הספר "דתי נורמלי" ואת ספרי השירים "מבטיח, בלי נדר", "אולי בשבת יזרקו סוכריות", "באיזה שבט אתה?", "ילדה כמוני", "אסור להפוך תנין בשבת" ועוד.
צ'רקה צייר וערך את כריכות הספרים של טוביה טננבום "שלום, פליטים!", "איך לאלף יהודי?" ו"חרדי וטוב לו".
יקיר אנימיקס, הפסטיבל הבינלאומי לקריקטורה, קומיקס ואנימציה לשנת 2019. בשנת 2023 העניקה לו עיריית תל אביב-יפו את פרס דוש לקריקטורה.
נשוי למוריה, אב לארבעה וסב לשמונה נכדים, ומתגורר כיום בצופים שבשומרון.
אחיו שלומי קומיקסאי ומאייר אף הוא.
סדרות קומיקס שפרסם בעיתונים שונים
יוני המכבי הקטן - פורסמה באותיות
משלי הבן איש חי - פורסמה בעיתון "ילדים"
סיפורי רבי יהונתן אייבשיץ - פורסם בעיתון "ילדים"
השכנים של הסניף - בשיתוף עם אורי אורבך, פורסמה בעיתון 'זרעים'
צוונציק - פתגמים חסידיים - פורסמה באותיות
מבית לבית - קומיקס היסטורי על התקופה שבין בית ראשון לבית שני - פורסמה באותיות
סיפורי רבה בר בר חנה - פורסמה באותיות
משנא להכיר - הופעת הבכורה של בבא, פורסמה באותיות.
לימים רוב הפרקים קובצו לספר בשם 'בבא'
מדרש זוטא, עם הוספות הבבא - פורסמה באותיות.
לימים הפרקים קובצו לספר בשם 'פרשת בבא'
שנת הבבא - פורסמה באותיות
מעלה קטעים - פורסמה בנקודה
מסע הציד של בבא - פורסמה באותיות
יהוצפן א' - פורסמה באותיות
חסידות בובקע - פורסמה באותיות
ימי מיתישלח - פורסמה באותיות.
לימים הפרקים קובצו בספר בשם 'מיתישלח משימה ביוון'
לימים רוב הפרקים קובצו לספר בשם 'נגיד ש...בבא בתנ"ך'
מוקצה - בשיתוף עם אורי אורבך, פורסם באותיות
לעזאזל עם בבא - פורסם באותיות
מעבר לקו - עונה ראשונה פורסמה באתר nrg, עונה שנייה פורסמה במוסף דיוקן בעיתון מקור ראשון
שי ועגנון - פורסם באותיות
הפחה אל ג'אזר והצייר - פורסם באותיות
אדם ג'מוס - פורסם באותיות לילדים
מי קשה לרש"י - פורסמה באותיות
בבא במשרה מלאה - פורסם ב'בשבע' תחת השם 'בבא'
בבא באורות - פורסם באותיות
הרצל - קומיקס על חייו של חוזה המדינה.
בבא האיש וההגדה - הגדה של פסח.
פרשת בבא - משלים מהמדרש על פרשיות השבוע.
מסע הציד של בבא - בבא וזוטא במסע בעולם האגדה התלמודי.
יהוצפן א - בלש החוקר תעלומות בתנ"ך.
פתקאות מהשמים - נער יהודי בצבא נפוליאון במסע לארץ ישראל מקבל פתקאות ובהן אמרות של ר' נחמן מברסלב.
הפחה אל ג'אזר והצייר - ספר המשך ל"פתקאות מהשמיים", ובו צייר קריקטורות מובא למשפט בפני אחמד אל-ג'זאר מושל עכו, על קריקטורה פוגענית שצייר לאיש ממשל.
הספר גם עוסק במרומז בעקרונות הציור.
בבא בתנ"ך - בבא ממלא תפקידים של דמויות שונות בתנ"ך.
מיתישלח - משימה ביוון - מפגש בין גיבור תנ"כי (דמיוני) לגיבורי המיתולוגיה היוונית, והשוואה בין אופי סיפורי המקרא למיתולוגיה היוונית.
מעבר לקו - קורות הקריקטוריסט צ'ארטר ומשפחתו על גבעת הכבל שבישוב מעלה נפצוצים.
התפרסם במקור בהמשכים בערוץ יהדות של האתר nrg.
לצאת מהקווים - ספר המשך לספר מעבר לקו.
התפרסם במקור במוסף "דיוקן" של העיתון מקור ראשון.
לעזאזל עם בבא - עליית מדרגה של בבא, בה הוא נכנס לעולמה של תורת הסוד.
המשך של מסע הציד של בבא.
יודיסאה - ספר שואה על יהודי שלוקח בהוראת דודו, אדמו"ר בחסידות פקטיבית, חבורת חסידים בחורים לפני פינוי הגטו מהגברים אל היער והללו הופכים לפרטיזנים.
מוקצה - חייו של כלב דתי.
אדם ג'מוס - מעין יצירת אגדות עם העוסקות ביצירת פניה של ארץ ישראל.
שי ועגנון - שלושה סיפורים - עיבוד לקומיקס של סיפורים מאת ש"י עגנון.
הספר תורגם לאנגלית וזכה בציון לשבח במסגרת פרס סידני טיילור.
שי ועגנון- הסייף - עיבוד לקומיקס של הסיפור הסייף מאת ש"י עגנון
בבא והאור הגנוז - פורסם לראשונה בעיתון 'אותיות וילדים', תחת השם 'בבא באורות'.
ציפורים בראש של הרצל - קומיקס על חייו של חוזה המדינה.
פורסם לראשונה בעיתון 'אותיות וילדים', תחת השם 'הרצל'.
ב-2025 יצא הספר בווינה בתרגום לגרמנית.
לראות את עצמו - קומיקס המזמין את הקוראים למפגש מחודש ומפתיע עם סיפור יציאת מצרים ומשמעויותיו האנושיות דרך גיבור הספר הצייר הצעיר 'עצמו'.
יודיסאה - סיפור על פרופסור יהודי מפולין שנאבק במפלצות הנאציות (בהשראת האודיסאה), הוצאת מודן 2016. נבחר כאחד מעשרת הספרים הטובים לשנת 2017 במגזין היהודי-אמריקני Mosaic, למרות שטרם תורגם לאנגלית באותה עת.
ב 2024 יצאו תרגומים של הספר בארצות הברית ובצרפת.
שי קפון (נולד ב-7 במאי 1967) הוא שחקן, סופר, תסריטאי ובמאי ישראלי.
קפון נודע בזכות השתתפותו בסדרות "עניין של זמן" ו"20 פלוס" בהן גילם את דמותו של יחזקאל ויצמן המזוהה עמו.
קפון נולד וגדל בשכונת מטלון שבפתח תקווה.
קפון החל את דרכו המקצועית בטלוויזיה החינוכית כששיחק לראשונה בסדרה "שניים אוחזין".
בשנת 1987 גילם את אהרון בסרטו של עמוס גוטמן, "חימו מלך ירושלים".
בין השנים 1992 -1996 הוא שיחק בתפקיד יחזקאל ויצמן בסדרה "עניין של זמן", ולאחר מכן בין השנים 1998- 1999 בסדרת ההמשך "20 פלוס".
בשנת 1993 שיחק בהצגה "משחקים בחצר האחורית" ב"תיאטרון חיפה".
בין השנים 1996–2000 היה אחראי לפיתוח תוכניות וכתיבה בערוץ הילדים.
ב־1998 קפון שיחק בסרט "ארץ קטנה איש גדול", וכתב ופיתח את התוכנית "כל השבוע רגוע" בערוץ 8.
בשנת 1999 כתב תסריטים לתוכנית "סיפורי מישמיש" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2000 הצטרף קפון לצוות ערוץ הופ!.
תחילה ביים את הצגת הילדים "דפנה ודודידו", המבוססת על תוכנית בערוץ.
לאחר כשנה היה אחראי לבניית קונספט חדש לתוכנית "דפנה ודודידו", בהשתתפות דפנה דקל.
בנוסף, כתב וייעץ לבניית קונספט לתוכניות בערוץ.
בשנת 2002 ביים מחזמר לחנוכה המבוסס על אגדת שלגייה ושבעת הגמדים ונקרא "שלגייה".
ב־2003 ביים וכתב את סרט הטלוויזיה "רינה ואריק לנצח", אשר שודר במסגרת רצועת "ראשון בדרמה" בערוץ HOT3 בכיכובו של דרור קרן.
בשנים 2005–2007 היה במאי הטלנובלות "טלנובלה בע"מ", "האלופה" ו"בובות" ששודרו ב-HOT, וסדרת הדרמה "מתי נתנשק", ששודרה בערוץ 10.
קפון ביים את העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "חצויה" שעלתה לשידור בשנת 2009.
קפון הוציא לאור שני ספרי ילדים – "נוני שומר על השקט" (2001) ו"פתאום באמצע הלילה" (2003).
בשנת 2009 הצטרף קפון לצוות היוצרים של הסדרה הקומית "עבודה ערבית" בערוץ 2 וביים אותה החל מעונתה השנייה ועד סיום הסדרה.
ב-2011 החל לביים את הסדרה "החולמים".
בשנת 2012 שב קפון לגלם את דמותו של ויצמן בסדרת הטלוויזיה המחודשת "עניין של זמן", אשר שודרה בזכיינית ערוץ 2 "רשת".
בשנת 2015 ביים את הסדרה "התסריטאי", אשר יצר סייד קשוע ומבוססת על חייו של קשוע.
קפון משתתף בסדרה גם כשחקן בתפקיד עצמו.
באותה שנה שודרה בערוץ 10 הסדרה הקומית "אשתו של גיורא", אותה ביים קפון ויצרה ליאת אקטע.
בספטמבר 2016 עלתה בערוץ HOT3 הסדרה "מטומטמת", אותה ביים קפון ויצר יחד עם בת חן סבג (שגם מככבת).
בפברואר 2023 עלתה בקשת 12 הסדרה "גוף שלישי" אותה יצר וביים.
קפון נשוי לעינת ואב לשלושה ילדים.
קפון הוא אביהם של השחקנים אחינעם קפון ויואב קפון ששיחק את בן בסדרה "החולמים" ושל אביגיל קפון אומנית ומעצבת.
כמו כן הוא דודו של השחקן הלל קפון.
שי קרמר (נולד ב-1974, ישראל) הוא צלם ישראלי המתגורר בארצות הברית.
בין השנים 2003–2005 למד צילום בבית הספר "קמרה אובסקורה" והמשיך ללימודי תואר שני בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts, New York) בניו יורק.
מאז סיום לימודיו הוא מתגורר בארצות הברית עם אשתו וילדיו.
יצירתו של קרמר עוסקת בנוף הישראלי ובהשפעת הסכסוך הישראלי-ערבי עליו.
תצלומיו מתעדים אתרי קרבות, אנדרטאות ואתרי אימונים צבאיים בישראל.
ספר מתצלומיו - "Infected Landscape" המתעד אתרים מסוג זה יצא בשנת 2008.
תצלומיו של קרמר נמצאים באוספים שונים ביניהם אוסף מוזיאון המטרופוליטן, אוסף מוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.
שיא אולימפי הוא ההישג או התוצאה הטובים ביותר באירוע מסוים בכל ההיסטוריה של האירוע, במשחקי הקיץ האולימפיים או במשחקי החורף האולימפיים.
ברוב האולימפיאדות, הנערכות אחת לארבע שנים, השיאים האולימפיים אינם מקבילים לשיאי עולם.
הוועד האולימפי הבין-לאומי מכיר בשיאים הללו אך ורק לאלה שהושגו במסגרת האירועים הנערכים באחד מהענפים הבאים, שבהם יש תחרויות בתנאים סטנדרטיים הניתנים להשוואה:
יהושע (שי) עמר (נולד ב־5 באוגוסט 1978) הוא זמר־יוצר ישראלי.
שי עמר גדל בשכונת תל כביר בתל אביב.
כשהיה בן 15 הקים עם חברים להקת רוק שניגנה במתנ"ס המקומי, שם גילה אותו המפיק המוזיקלי שמוליק נויפלד.
הוא הקליט סקיצות באולפני טריטון, קיבל כמה הצעות, אך לבסוף חתם בחברת עננה.
הוא הקליט את אלבום הבכורה שלו בהפקתו של נויפלד ועם ייעוץ ושותפות בכתיבת הטקסטים של מאיר גולדברג.
האלבום יצא ב־2001, והסינגל השלישי מתוכו, "באושר ובעוני" (מילים: שי עמר ומאיר גולדברג, לחן: שי עמר) הפך ללהיט גדול, וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו ולווידאו קליפ מצליח.
עמר החל להופיע ברחבי ישראל, וב־2002 זכה בפרס נוצת הזהב של אקו"ם כתגלית השנה.
כמו כן הוכתר כזמר השנה של רדיו חיפה לשנת 2002.
למרות ההצלחה המסחררת שעמר השיג בזכות "באושר ובעוני" הוא לא הצליח למנף את הצלחתו ושקע אט אט לאלמוניות.
ב־2009 הוציא עמר את הסינגלים "בואי נצא", "בדרך למעלה", ו"מלך ומלכה" בהפקה מוזיקלית של יוסי מזרחי ובהפקה עצמאית של "טוב יפיק רצון".
בסוף 2012 השתתף עמר באודישנים לתוכנית "The Voice ישראל" ושר בו את "מהרי נא" של אהוד בנאי, אולם על אף שהשופטים ציינו לשבח את שירתו עמר לא העפיל לשלב הבא.
ב־2015 הוציא את הסינגל "מכתם לדוד".
ב־2016 הוציא את הסינגל "כציפור בודד על גג".
בשנים שלאחר הצלחתו החל להתחזק בשמירת מצוות וכיום הוא חובש כיפה או כובע.
שיא הוא תוצאה קיצונית במדידה לפי מאפיין מסוים.
שיא עשוי להיות עולמי, כלומר על פני כל כדור הארץ (שיא עולם), או באזור מצומצם יותר: יבשת, מדינה ואף פחות.
רבים מהשיאים הם תופעות טבע: ההר הגבוה ביותר בעולם, הפיל הכבד ביותר בעולם וכדומה.
שיאים אחרים מהווים הישג שיש החותרים אליו: שיא אולימפי, שיא גינס וכדומה.
בין השיאים כאלה המהווים קוריוז (כגון האדם הגבוה ביותר בעולם), וכאלה שיש להם חשיבות תכנונית (כגון שיא הביקוש לחשמל).
רבים מהשיאים האנושיים, ובפרט שיאי ספורט נוצרים במאמץ אישי של בעל השיא.
שיאים אנושיים אחרים נוצרים כתופעה סטטיסטית, למשל שנה שבה הושג שיא הלידות במדינה מסוימת.
העניין בשיאים למיניהם הביא לפרסומו של ספר השיאים של גינס, היוצא לאור במהדורה מעודכנת מדי שנה, ומונה רשימה ארוכה של שיאים במגוון תחומים.
השגת שיא חדש שלא היה קיים בעבר נקראת "קביעת שיא".
בעברית ובשפות נוספות קביעת שיא חדש, טוב יותר מהשיא הקודם שנקבע, נקראת "שבירת שיא".
שי פרדו (נולד בשם אשטו פרדו ב-22 ביולי 1975) הוא שחקן ומנהל אמנותי ישראלי.
נולד בשם אשטו פרדו בכפר מצ'ה שבמחוז גונדר בצפון אתיופיה כבן תשיעי למשפחה מרובת ילדים.
הוא דור תשיעי לשושלת של קסים.
אמו היא בתו של מלקה עזריה, אחד ממנהיגי קהילת ביתא ישראל.
יחד עם כעשרת אלפים יהודים אחרים מן המחוז, מכרו הוריו של פרדו את רכושם בחשאי והצטרפו למסע רגלי לסודאן, בשאיפה להגיע לישראל ולירושלים.
בדרך נשדד רכוש המשפחה, אך הם הגיעו בשלום למחנה הפליטים "אמרה קובה" שבקרבת הגבול עם אתיופיה.
המזון הקלוקל ותנאי המחיה הקשים באוהלי המחנה גבו את חייו של סבו בן ה-87 של פרדו.
לאחר אחד-עשר חודשי המתנה לעלייה, הוטסה המשפחה ארצה בשנת 1984, במסגרת מבצע משה.
עם הגעתם לישראל שונה שמו הפרטי של פרדו: מהשם האמהרי אשטו (שפירושו פריחה) לשם העברי שי.
המשפחה התגוררה תחילה בכרמיאל ובהמשך עברה לירושלים.
שי נשלח ללמוד בישיבה, שם היה לסולן ולחצוצרן בלהקת "פרחי מעלות".
בגיל 13 עבר שי לבית הספר החקלאי מקוה ישראל.
בשנת 1993 התגייס שי לצבא ההגנה לישראל.
במקביל לשירותו הצבאי, נרשם ללימודי ערב בבית הספר לתקשורת חזותית, והחל לשחק בתיאטרון נטלה שחורה.
הוא היה גם עוזר במאי בתיאטרון.
לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1996 הפך פרדו למנהל האמנותי של התיאטרון ושינה את שמו לתיאטרון נטלה.
תחת ניהולו פרץ התיאטרון לתודעה הציבורית במסע הופעות בישראל, בארצות הברית ובמדינות נוספות.
בשנת 1996 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "בבל" שכתב וביים משה מלכא.
במקביל החל ללמוד בבית הספר לתיאטרון חזותי (1997-1999) ובמכינה הקדם-אקדמית על שם דוד ילין בירושלים.
בתיאטרון החאן הירושלמי שיחק פרדו תפקיד ראשי בהצגה "צל חולף" מאת מיכאל גורביץ, ובהצגות השחף של צ'כוב ומידה כנגד מידה של שייקספיר.
על אף ההצלחה המקצועית כשחקן וכמנהל אמנותי, החליט פרדו ללמוד משחק באופן מקצועי בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
הוא עבר מירושלים לתל אביב.
תהליך קבלתו לסטודיו למשחק ניסן נתיב סוקר בסרט התיעודי "אנשים פשוטים" שהופק בערוץ 8 בשנת 2000. במהלך לימודיו זכה במלגת הצטיינות מטעם קרן שרת.
בתיאטרון הארצי לילדים ולנוער שיחק פרדו בשנת 2005 בתפקיד הראשי בהצגה "אנד ארגי" שכתבו שי בן עטר (שגם ביים) ויוסי וואסה.
ההצגה הועלתה בברודוויי תחת השם One of a Kind וזכתה לשבחים ממבקרי התיאטרון של הניו יורק טיימס, הג'רוזלם פוסט וכתבי-עת נוספים.
בשנת 2008 עלתה ההצגה מחדש בישראל תחת השם יחיד במינו, בהפקת תיאטרון הנפש.
ההצגה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים וזכתה ב-4 פרסים (הצגת השנה (גדולה) לכיתות ה-ח, מחזאי השנה, יוצר בתחילת דרכו - רועי אסף, ועיצוב במה - אלכסנדר ליסיאנסקי) בטקס פרס הבמה לילדים ונוער.
פרדו זכה לציון לשבח על משחקו בהצגה זו בפסטיבל חיפה.
בשנת 2006 העלה פרדו הצגת יחיד אוטוביוגרפית בשם "גור אריה יהודה", שנכתבה על ידו.
ההצגה זכתה בפרס היצירה בתחום הציונות בשנת 2015.
ב-2005 השתתף פרדו במחזה "שלומית" שעלה בתיאטרון המעבדה בירושלים, בבימוי אופירה הניג.
כמו כן שיחק בתיאטרון באר שבע במחזה "החושך המואר" מאת דן וולמן, בתפקיד סטודנט אתיופי המבקש לגור אצל ניצולת שואה.
כעבור שנה (2006) שיחק פרדו במחזה "לא על זמירים" מאת טנסי ויליאמס, בתפקיד האסיר אוליבר ג'קסון.
בשנת 2011 העלה את הקומדיה הרומנטית 'יחסים או כעסים', קומדיה רומנטית שעוסקת במתחים וביצרים של זוג צעירים יוצאי אתיופיה.
בשנת 2012 השתתף במחזה "אברם" בתיאטרון אנסמבל הרצליה.
בשנת 2013 השתתף בהצגה "עובד בשביל שניים" מאת ריצ'רד בין שביים משה קפטן בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2000 השתתף בסרט "אחות זרה" מאת דן וולמן.
בשנת 2001 שיחק תפקיד מרכזי בסרט הטלוויזיה "אני פורים" של אסף ברנשטיין ועמליה רוזנבלום.
ב-2003 גילם צעיר המיוצג על ידי עורך הדין המנוסה דוד פרנקו (משה איבגי) בסדרת הטלוויזיה פרנקו וספקטור ששודרה בערוץ 2. ב-2004, כשסיים את לימודי המשחק, גילם מתרגם בסרט הצרפתי תחיה ותהיה בבימויו של ראדו מיכאיליאנו.
ב-2005 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקצר "מתמטיקה פשוטה" מאת דניל בורובין.
ב-2006 גילם את מלקמו הסטודנט בסדרה הרביעית של רחוב סומסום.
ב-2007 גילם את יוסי שבירו, חברהּ של הגיבורה הראשית (ורד פלדמן) בסדרה "אולי הפעם".
ב-2008 השתתף בסדרת הטלוויזיה "לאהוב את אנה".
בשנת 2014 השתתף בעונה השנייה של סדרת המשטרה בערוץ 10 'אחת אפס אפס'.
בשנים 2020- 2018 שיחק בסדרה הקומית "שנות ה-80" בתפקיד מולוגוטה.
ב-2022 שב בדמותו של מולוגוטה, ספר והעוזר של מרסל בסדרה "שנות התשעים" שאותה גילם גם בסדרה "שנות ה-80".
במהלך המחאה החברתית בקיץ 2011 הקים שי את בשדרות רוטשילד את מאהל "מחאת הנחמדים", מאהל ששם במרכז את המאבק נגד גזענות ואפליה כלפי יוצאי אתיופיה.
בשנת 2012 יזם והפיק ברוח "מחאת הנחמדים" את פסטיבל הסיגדיאדה, פסטיבל לתרבות אתיופית ששם במרכז את היצירה והיוצרים יוצאי הקהילה.
בשנת 2013 התקיים הפסטיבל בתיאטרון הלאומי 'הבימה', ובשנת 2014 בסינמטק תל אביב.
נשוי לעיתונאית נופר משה, כתבת התחקירים והרווחה של "כאן חדשות", ולהם בן.
שי ראובני (נולד ב-19 בפברואר 1972) הוא מוזיקאי, מלחין, מפיק ומעבד מוזיקלי ישראלי.
ראובני נולד וגדל בפרדס כץ בבית מוזיקלי משם ינק את אהבתו הגדולה למוזיקה ים תיכונית.
למד לנגן על הקלידים בילדות ובגיל 17 החל ללוות את הזמר עופר לוי בהופעותיו.
בהמשך היה קלידן בלהקה של אייל גולן במשך שלוש שנים.
במקביל לנגינה על הקלידים, החל לעבוד ראובני כמפיק מוזיקלי באולפנו של יעקב למאי עם האמרגן אבי גואטה, והזמרת שאותה גילה, שרית חדד, שהייתה בראשית דרכה המקצועית.
מאז הפיק עימה כ-10 אלבומים.
כמו כן, הפיק עשרות אלבומים לאמנים רבים מהז'אנר המזרחי.
בשנת 1994 עיבד 3 שירים לאלבומו השני של איציק הרוש "הדובדבן שבקצפת, בהם בלט השיר "כמו צל".
ב-1997 עיבד את שירי האלבום "שימי רון בהופעה".
ב-1998 ניהל מוזיקלית את אלבום הפרצה של שרית חדד "חוק החיים", בו בלטו עיבודיו לשיר הנושא, וכן ל"לב זהב" ו"הכל סגור".
עוד באותה שנה עיבד כמחצית משירי אלבום הבכורה של שרון לביא "חולם הביתה".
ב-1999 עיבד את אלבומה של שרית חדד "כמו סינדרלה", שהפך רב מכר, והכיל להיטים רבים דוגמת: "הייתי בגן עדן", ל"דמעות שלך יש פה", "חמותי", ושיר הנושא.
עוד באותה שנה עיבד כמחצית משירי אלבומו של ליאור פרחי "את כל חיי", בהם בלט "למה את כועסת", כמן כן כמחצית משירי אלבומו השלישי של לידור יוספי - "הכל הפוך", בהם בלטו שיר הנושא והדואט "סודך גלי לי" עם חיים משה.
בשנת 2000 החל ראובני לעבוד בשיתוף עם הפזמונאי צ'ולי זכאי, כאשר האחרון משמש גם כמנהל הפקה ויועץ אומנותי, וראובני הוא המלחין והמפיק המוזיקלי.
השיר הראשון שיצרו השניים, "יש בי את כל הכוח" של קובי פרץ, הפך ללהיט.
עוד באותה שנה הפיק מוזיקלית של אלבומה של שרית חדד "לעשות מה שבא לי", בו בלטו עיבודיו ל"קח את הכל", "הכאב הזה" ושיר הנושא.
ב-2001 עיבד כמחצית משירי אלבומה של שרית חדד "אשליות מתוקות" בו בלט במיוחד עיבודו לשיר "שמע ישראל", שהפך לאחד השירים המזוהים ביותר של חדד.
ב-2002 עיבד את השיר בלבלי אותו לקובי פרץ שהפך ללהיט.
בשנת 2004 הפיק ראובני מוזיקלית את מרבית שירי אלבומה של שרית חדד חגיגה, בהם בלט במיוחד עיבודו לשיר "בחום של תל אביב".
בשנת 2005 הפיק ועיבד יחד עם יעקב למאי את אלבומו של עופר לוי "מצייר אותך".
עוד באותה שנה עיבד 6 שירים לאלבומה של שרית חדד "מיס מיוזיק".
בשנת 2007 הקימו ראובני וצ'ולי זכאי לייבל עצמאי - "שי ראובני הפקות" במסגרתו הופקו במהלך כ-3 שנים מעל ל-100 שירים שונים.
ב-2008 הפיק מוזיקלית את אלבומו של קובי פרץ "כמה אהבה", בו בלט שיר הנושא.
הדואט "יחד" אותו הלחין ועיבד שי ראובני, זכה בקטגוריית השיר הים תיכוני הטוב ביותר במסגרת תחרות ה-Big Apple Music Awards בניו יורק.
בשנת 2009 הלחין ועיבד ראובני את השיר "מקודשת", עבור הזמרת שרית חדד, שנכלל באלבומה ה-18, מרוץ החיים.
בשנת 2010 הפיק מוזיקלית ביחד עם הנרי את השיר "Do You Love Me".
הפיק מוזיקלית את מרבית שירי אלבומו של קובי פרץ "כתוב בשניים" שיצא ב-2012, בהו בלטו עיבודיו ל"אחת של חיי" (בשיתוף עם עמית הראל) ו"אולי" (בשיתוף עם רון תיכון).
בשנת 2013 הפיק מוזיקלית את הגרסה העברית ללהיט "סה לה וי" שביצע קובי פרץ, והפיק מוזיקלית את השיר "קול העולם" עבור מרגלית צנעני וזהבה בן.
שני השירים הפכו ללהיטים וכבשו את פסגת מצעד ההשמעות של מדיה פורסט.
ב-2014 הלחין ועיבד את השיר "עיניים" לעופר לוי.
בשנת 2016, הפיק מוזיקלית את השיר "בסיבוב השני" עבור נסרין קדרי.
משנת 2022, מפיק מוזיקלית את שיריו של ששון איפרם שאולוב.
ראובני מתגורר באור יהודה, נשוי לאלינור ולהם שלושה ילדים.
שי פלדמן הוא פרופסור למדעי המדינה.
הוא מופקד על הקתדרה על שם ריימונד פרנקל לחקר הפוליטיקה והחברה הישראליות במרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס בבוסטון.
קודם לכן כיהן כנשיא המכללה האקדמית ספיר, ולפני כן שימש כמנהל של מרכז קראון באוניברסיטת ברנדייס.
פלדמן נולד בירושלים כבן למשפחה ששורשיה בעיר במאה ה-18 וגדל ברחובות כבנו של מדען בכיר במכון ויצמן למדע.
את התואר הראשון עשה באוניברסיטה העברית בירושלים.
אחר כך עשה תואר שני ודוקטורט (1980) באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה.
בין השנים 1984 ל-1987 היה מנהל של פרויקט ליחסים חוץ אמריקאים ומדיניות ביטחון במזרח התיכון במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים ובין השנים 1987 ל-1994 היה ראש הפרויקט לביטחון אזורי ופיקוח נשק במרכז.
בין השנים 1997 ל-2005 היה ראש מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2001 ל-2003 היה חבר במועצה המייעצת למזכ"ל האו"ם בנושא התפרקות מנשק.
פלדמן היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים ציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.
בין שנת 2005 ל- 2019 כיהן כמנהל מרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס שאותו הקים.
הוא מכהן כחבר במועצת המנהלים של מכון בלפר למדע ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד.
לאחר המלחמה בעיראק, הוצאת משרד הביטחון.
הרתעה גרעינית לישראל - קו אדום, הוצאת הקבוץ המאוחד.
שי עבאדי (נולד ב-24 בספטמבר 1965) הוא אמן ישראלי.
למד ציור כנער במשך שלוש שנים אצל האמן אשר רודניצקי.
ב-1987 השתתף בקורס רישום ב"בצלאל" בהדרכת יורם רוזוב, וב-1989 החל בלימודי האמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון ולמד אצל רפי לביא, דגנית ברסט, ישראל הירשברג ואחרים.
בין השנים 2012–2014 השלים את לימודי התואר השני בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב.
במשך השנים יצר סדרות בעלות אופי ביוגרפי העוקבות אחר דמויות שונות (כגון ואצלב ניז'ינסקי, חנה ארנדט, ראדו קלפר ופאול צלאן) וסדרות בעלות אופי היסטורי-פוליטי ("גרמניה האחרת שלי", "אוגוסטה ויקטוריה", "חזרה ללבנט", "בומרנג בדרכי הנשימה").
בסדרות נוספות ("איקונה-תור הזהב", "מרקוזה, פונטורמו ואני"), בוחן עבאדי את שפת האמנות עצמה, ואת מורשתה האסתטית של האמנות המערבית-נוצרית לעומת זאת היהודית –ישראלית.
עבודותיו משלבות לרוב רישום וטכניקה מעורבת, כאשר בשנים האחרונות אף יצר בטכניקה של צריבה חשמלית על עץ, בה חורך האמן את העץ ותוך כדי כך יוצר סימן או דימוי.
עבודותיו הוצגו בישראל ומחוצה לה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות.
ב-1995 הציג את תערוכת היחיד הראשונה, "ממציאות למיתוס – ניז'ינסקי", שעסקה בדמותו ובחייו של הרקדן והכוריאוגרף הרוסי ואצלב ניז'ינסקי, שיצר את מהפכת המחול המודרני, וחי את רוב חייו הבוגרים כחולה נפש.
בדמותו ותנועתו של ניז'ינסקי המשיך לעסוק גם בתערוכתו הבאה, "אנטומיה של מיתוס".
בהמשך יצר שתי סדרות נוספות שעסקו בגוף ובתנועה: "מתגפף" שפירקה את הגוף הגברי לחלקיו, ו"לרגליך בלבד" שהתמקדה בהתבוננות בכפות רגליים ותנועתם ושילבה גם וידאו ופיסול.
בשנת 2000 במהלך מלגת-שהות במרכז האמנים "הסיטה" בפריז, יצר את הסדרה "איקונה – תור הזהב", שהוצגה בבית האמנים בתל אביב והשתמשה בשפה ובטכניקה של איקונות נוצריות ליצירת אמירה יהודית-ישראלית עכשווית, זאת באמצעות דיוקנאות עצמיים ודיוקנאות דמויי אייקונה של מכרים.
ב-2005 הציג במוזיאון היהודי בפרנקפורט את הסדרה "פרויקט-ארנדט", שעסקה בדמותה המורכבת והשנויה במחלוקת ובהגותה של התאורטיקנית הפוליטית היהודייה-גרמנית חנה ארנדט.
הסדרה הבנויה מדיוקנאות של ארנדט ודימויים קונספטואליים מעולמה והגותה, הוצגה במקומות נוספים בגרמניה ובבית-האמנים בירושלים, וזכתה להדים רבים.
ב-2010 הוצגו שבע עבודות מן הסדרה בתערוכה, "גיבורי תרבות יהודים – אנדי וורהול ואמנים ישראלים" במוזיאון בית התפוצות בתל אביב.
באותה שנה הופיע מאמר שכתב עבאדי על עבודתו על הסדרה באנתולוגיה: "Thinking in Dark Times - Hannah Arendt on Ethics and Politics" בהוצאת "פורדהם" (Fordham University Press) בניו יורק, ותמונה מן הסדרה שימשה ככריכת התרגום העברי לביוגרפיה של ארנדט מאת אליזבט יאנג-ברוהל בהוצאת "רסלינג".
ב-2006 החל ליצור את הסדרה "ראדו" העוקבת אחר דמותו של המשורר והסופר הישראלי-רומני, ראדו קלפר.
הסדרה הוצגה לראשונה כגוף עבודות שלם ב-2012 ב-"גלריה צדיק" ביפו.
בין השנים 2007–2008 שהה עבאדי בברלין ושם יצר את הסדרה "גרמניה האחרת שלי", סדרה העוקבת באמצעות פסלים ומונומנטים לרוב ברלינאים, אחר היסטוריה ומיתוסים גרמנים וגרמנים-יהודיים.
הסדרה, העשויה בטכניקה של צריבה חשמלית, יוצרת בעזרת מוטיבים של סיפור אגדה אלגוריה לאירועי המאה העשרים ומלחמת העולם השנייה.
חמש עבודות מן הסדרה הוצגו ב-2014 בתערוכה "בחזרה לברלין" ב-מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
ב-2009 הציג במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב את התערוכה "המהפכה שרקדה", תערוכה שהיוותה מחווה לניז'ינסקי ולבלט רוס של סרגיי דיאגילב במלאת 100 שנה להופעתם הראשונה בפריז.
התערוכה שילבה עבודות מסדרות קודמות שעסקו בדמותו של ניז'ינסקי ועבודה חדשה.
ב-2010 החל ליצור בישראל את הסדרה "אוגוסטה ויקטוריה", שמהווה המשך לסדרה שיצר בברלין אך הפעם משלבת נקודת מבט ישראלית-מקומית.