tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביום הולדתו ה-25 תרם שוגה בשר בקר ל-39 בתי יתומים בשם הפאנדום של BTS.
לרגל יום הולדתו ה-26, בשנת 2019, הוא תרם 100 מיליון וון דרום קוריאני ו-329 בובות לקרן קוריאה לתמיכה בילדים חולי סרטן.
ב-27 בפברואר 2020 תרם 100 מיליון וון לאגודת הסיוע הקוראנית לאסונות, "הופ ברידג'", כדי לסייע לעיר הולדתו, דאיגו, בהתמודדות עם מגפת הקורונה.
ב-9 במרץ 2021 תרם 100 מיליון וון לבית החולים של אוניברסיטת קימיונג דונגסאן בדאיגו, כדי לתמוך בילדים חולי סרטן שאינם יכולים לקבל לטיפול עקב קשיים כלכליים.
ב-9 במרץ 2022, לרגל יום הולדתו ה-29, תרם שוגה 100 מיליון וון (87,416.41 דולר) לעמותת "הופ ברידג'" כדי לסייע לקורבנות השריפות שהתחוללו לאורך אזור החוף המזרחי של המדינה.
ב-9 במרץ 2023, הוא תרם 100 מיליון וון (87,416.41 דולר) ל"Save the Children" הקוריאנית, לרכישת שמיכות, מזרנים וציוד לבית הספר לילדים בדרום טורקיה ובצפון סוריה.
בשנת 2017 דורג שוגה במקום ה-13 בדירוג הפופולריות של איידולים בסקר שנערך על ידי גאלופ קוריאה.
בשנת 2018 דורג במקום השביעי ובשנת 2019 דורג במקום התשיעי.
שוגה פעל למען תמיכה במתמודדים עם הפרעות נפשיות ושוויון עבור קהילת +LGBTQ.
במוזיקה שלו הוא מדבר בפתיחות על חוויותיו עם הדיכאון, ומנסה לנרמל דיבור גלוי על נושאי בריאות הנפש.
+שנהשםתפקידהערות 2023SUGA: Road to D-DAYעצמוסרט תיעודי של דיסני+
+שנהשםתפקידהערות2022–הווהSuchwitaאורח2023IU's Paletteעצמוהתארח וביצע את "Eight", , ו-"People Pt.
שוגו טאניגוצ'י (ביפנית: 谷口 彰悟; נולד ב-15 ביולי 1991 בקוממוטו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סינט טראודן מליגת העל הבלגית ובנבחרת יפן.
טאניגוצ'י משחק בקבוצה הבוגרת של קווסאקי פרונטלה מליגת העל היפנית החל מעונת .
ב-28 בדצמבר 2022 חתם בשורות א-ריאן מליגת העל הקטרית.
ב-19 ביולי 2024 חתם בשורות סינט טראודן מליגת העל הבלגית.
ב-11 ביוני 2015 ערך טאניגוצ'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 4-0 על נבחרת עיראק במשחק ידידות.
שוגר היא סדרת דרמה-מסתורין אמריקאית שנוצרה על ידי מארק פרוטוסביץ', בוימה על ידי פרננדו מאיירלס ובכיכובו של קולין פארל המשמש גם כמפיק בפועל.
הסדרה עלתה לשידור בשירות "אפל TV פלוס" ב-5 באפריל 2024. באוקטובר 2024, הסדרה חודשה לעונה שנייה על ידי אפל TV פלוס, שתשודר אחת לשבוע, בימי שישי, החל מ-19 ביוני 2026 עד 7 באוגוסט 2026.
עלילת הסדרה עוקבת אחר ג'ון שוגר, בלש פרטי שחוקר את היעלמותה המסתורית של אוליביה – נכדתו האהובה של המפיק ההוליוודי האגדי ג'ונתן סיגל.
ככל שהוא מעמיק בתיק, שוגר מתחיל לחשוף את סודותיה החבויים והאפלים של משפחת סיגל, חלקם טריים וחלקם נשכחו לפני הרבה מאוד זמן.
במקביל, עברו של שוגר מהתקופה לפני שעבר ללוס אנג'לס רודף אותו, ומשפיע על סיכוייו לפצח את הפרשיה ובנוסף לכך, מישהו בא בעקבותיו בניסיון לגרום לו לזנוח את התיק.
קולין פארל – ג'ון שוגר
איימי ראיין – מלאני מקינטוש
דניס בוטסיקאריס – ברני סיגל
נייט קורדרי – דייוויד סיגל
ג'יימס קרומוול – ג'ונתן סיגל
מיגל סנדובל – תומאס קינזי
סידני צ'נדלר – אוליביה סיגל
נטלי אלין לינד – רייצ'ל קיי
ג'ייסון באטלר הרנר – הנרי
סקוט לורנס – ד"ר ויקרס
אליזבת אנווייז – גברת סיגל
בדצמבר 2021, הוכרז כי שירות "אפל TV פלוס" ניצחה במלחמת הצעות מחיר על הזכויות להפקת הסדרה, בה התעתד לככב קולין פארל.
ליהוקו של פארל אושר רשמית ביוני 2022, כשנמסר כי הפקת הסדרה זכתה לאור ירוק.
באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקם של קירבי האוול-בפטיסט, איימי ראיין, דניס בוטסיקאריס, אלכס הרננדז, לינדזי פולסיפר, אנה גאן וג'יימס קרומוול לצוות השחקנים.
בספטמבר 2022, נמסר על ליהוקם של נייט קורדרי, סידני צ'נדלר, מיגל סנדובל, אליזבת אנווייז וג'ייסון באטלר הרנר.
צילומי הסדרה החלו באוגוסט 2022, ונמשכו עד לסתיו 2022.
באוקטובר 2024, הסדרה חודשה לעונה שנייה על ידי אפל TV פלוס.
העונה השנייה תתרחש בלוס אנג'לס, כאשר שוגר יעסוק במקרה נוסף של נעדר תוך המשך חיפושו אחר אחותו הנעדרת.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה הסדרה לציון 81% על בסיס 53 ביקורות חיוביות.
באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכתה הסדרה לציון ממוצע של 67/100 על בסיס 24 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
שנהפרסקטגוריהעבורתוצאהמקור2024פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טייםהצילום הטוב ביותר לסדרת מצלמה בודדת (חצי שעה)ריצ'רד רוטקובסקי2025פרס סאטורןסדרת ההרפתקאות הטובה ביותר
שוד דרכים הוא אורח חיים של כנופיות הנוהגות לשדוד ולבזוז עוברי אורח.
דוגמאות היסטוריות של כנופיות המבצעות שוד דרכים היו קיימות במדינות רבות, בהן צרפת, יוון והבלקן, הודו, איטליה, מקסיקו, ספרד ואזורים מסוימים בארצות הברית.
לעיתים מתוארים שודדי דרכים באור חיובי, למשל בבלדות על רובין הוד, באופרת הקבצנים, או בשירים שנכתבו על שודדי דרכים שפעלו בדרום איטליה נגד בית סבויה, לאחר איחוד איטליה.
דמותו של ג'ון פלסטף, המופיעה במחזות שייקספיר, מבוססת על שוד דרכים.
בין הספרים שנכתבו על שודדי דרכים נמנים הלב של מידלות'יאן ורוניה בת השודד.
הגורמים העיקריים לתופעת שוד דרכים הם שחיתות פוליטית ופני השטח.
בין הדוגמאות לשטחים שהקלו על שוד דרכים נמנים יערות אנגליה, חורש המאקי בקורסיקה והמרחב העורפי באוסטרליה.
שודדי דרכים מתוארים בכתבים מיוון העתיקה ורומא העתיקה.
שוד דרכים היה נפוץ באיטליה לאורך ההיסטוריה.
מכיוון שהיא הייתה מחולקת לממלכות קטנות, היה קל לכנופיה לנוע ממחוז למחוז בלי להיתפס.
באחד משיריו של טורקוואטו טאסו הוא מתאר כיצד נתפס על ידי שודד דרכים, אך הוא נתן לו לעבור ללא פגע מתוך כבוד למשוררים ולשירה.
שוד דרכים היה נפוץ מאד באנגליה מתקופת הרסטורציה האנגלית (1660) ועד מותה של המלכה אן (1714).
חלק מהשודדים היו חיילים שערקו ממלחמת האזרחים האנגלית.
שוד הדרכים התאפשר בגלל היעדר משילות והיעדר כוח משטרה.
משטרת אנגליה הייתה קטנה, לא יעילה ומושחתת.
על פי עדויות רבות, חלק מהשוטרים עסקו בעצמם בשוד דרכים, ואחרים שיתפו פעולה עם השודדים תמורת שוחד או סייעו בהלבנת כספים.
מקרי השוד נמשכו מהמאה ה-17 עד סוף המאה ה-19. בין המקרים הידועים נמנו שוד הוראס וולפול, שנורה ונפצע בהייד פארק בשנת 1749, ושוד הלורד פרדריק נורת' בשנת 1774, שפורסם בפירוט רב בעיתוני התקופה.
בשנת 1677 תועד לראשונה הביטוי "" ("עצור ותן לי את כספך!") שבו נהגו להשתמש בזמן שוד.
בשנת 1781 תועד הביטוי "" ("הכסף שלך או החיים שלך!") שנעשה בו שימוש גם כיום.
בתקופת ויליאם השלישי, מלך אנגליה, פעלו במשך שנים רבות כנופיות של שודדי דרכים, בעיקר באזור יער אפינג.
חלק מהשודדים שנתפסו הוצאו להורג בטייברן.
כחלק מהמאבק בתופעה החליט המלך ויליאם השלישי בשנת 1690 להציב 300 פנסי רחוב בעלי מנורות שמן לאורך הדרך המובילה מארמון סנט ג'יימס לארמון קנזינגטון, שכונתה בפי העם "הדרך הרקובה" ("Rotten Row"), שיבוש של השם הרשמי "Route du Roi" ("דרך המלך", בצרפתית).
זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של אנגליה שבה הוצבו פנסי רחוב לתאורת לילה.
בתקופת המערב הפרוע פעלו בארצות הברית כנופיות של שודדי דרכים.
בזמן השפל הגדול בשנות ה-30 של המאה ה-20 שבו לפעול כנופיות דומות, בהן כנופיית אמא בארקר.
שודד הדרכים המקסיקני חואן קורטינה נודע בפעילותו בטקסס בתקופה שלפני מלחמת האזרחים האמריקאית.
שוד דרכים היה נפוץ בספרד, מרכס סיירה מורנה עד אנדלוסיה.
על השודדים נכתבו בלדות ושירי עם רבים.
חלקם מתוארים בספר דון קישוט.
בתקופת שארל השביעי, מלך צרפת, פעלו כנופיות בשם Ecorcheurs ולאחר מכן Routiers.
בשנים שקדמו למהפכה הצרפתית פעלו שודדי דרכים שהבריחו מלח.
כנופיות אלה נהנו ממידה רבה של אהדה ציבורית, והוזהרו או הוסתרו על ידי התושבים.
בקורסיקה פעלו שודדי דרכים במשך שנים רבות בחסות חורש המאקי.
חלק מהכנופיות פעיל שם גם כיום.
שוד דרכים הייתה תופעה ידועה עד תחילת המאה ה-20 גם במדינות נוספות, בהן אוסטרליה, הודו, הונגריה, יוון וסלובניה.
בארץ ישראל התפרסם אבו ג'ילדה, שודד דרכים שפעל בתחילת המאה ה-20.
שוד בנק דיסקונט היה אירוע פשיעה שהתרחש במהלך סוף השבוע של 19 ל-21 ביולי 2002 (כ-48 שעות) בסניף המרכזי של בנק דיסקונט לישראל ברחוב יהודה הלוי בתל אביב.
השוד נחשב לגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל, ונותר בלתי מפוענח עד היום.
במהלך השוד חדרה חבורה של שלושה עד חמישה שודדים מקצועיים לסניף.
הם הצליחו לפרוץ ל-451 כספות מתוך 5,000 ולגנוב שלל המוערך ב-25 מיליון דולר במזומן.
השודדים הפגינו רמת תחכום ודיוק יוצאת דופן:
תכנון מוקדם: ההכנות לשוד נמשכו ככל הנראה מספר שבועות, כולל עבודה לסירוגין במשך מספר סופי שבוע.
חדירה לבנק: השודדים נכנסו ככל הנראה דרך מערכת מיזוג האוויר למרתף הבנק.
גישה לחדר החשמל: פירקו בצורה מתוחכמת את מנעול הדלת של חדר החשמל והחליפו אותו במנעול חלופי.
קידוח מדויק: השתמשו במקדחת יהלום מיוחדת לקדיחת חור בגודל 80 על 60 ס"מ בקיר בעובי 60 ס"מ.
עבודה ממושכת: עבדו כמעט 48 שעות רצופות בתוך הכספת.
בחירה סלקטיבית: פרצו רק לכספות מסוימות (3556 עד 5225) ולקחו רק מזומנים.
יצירת בלבול: השליכו תכשיטים וחפצי ערך על הרצפה כדי ליצור בלבול.
השלל הוערך ב-25 מיליון דולר במזומן.
תכשיטים וחפצי ערך רבים הושארו במקום.
השוד התגלה רק ביום ראשון, 21 ביולי 2002, בשעה 8:00 בבוקר, כאשר עובדי הבנק הגיעו לפתוח את חדר הכספות.
החקירה נוהלה על ידי היחידה המרכזית של מחוז תל אביב, בראשות רב-פקד נסים דאודי.
לא נמצאו ראיות פורנזיות כמו DNA, טביעות אצבע או שיירי סיגריות.
נחקרו מאות חשודים, כולל עובדי בנק ואנשי אבטחה.
המשטרה השקיעה משאבים רבים בניסיון לפענח את השוד, ללא הצלחה.
היעדר ראיות: השודדים לא השאירו כל ראיה פורנזית בזירה.
תכנון מדוקדק: השודדים פעלו על פי תוכנית מדויקת, כולל שימוש בתרשימים של מבנה הבנק.
בחירת השלל: לקיחת מזומנים בלבד הקשתה על זיהוי הכסף הגנוב.
חוסר בדיווח: חלק מבעלי הכספות לא דיווחו על הסכומים המדויקים שנגנבו, מחשש לחקירות מס.
הבנק הגיע להסדר עם רוב הלקוחות במסגרת הכיסוי הביטוחי.
האירוע גרם למבוכה רבה למשטרת ישראל ולמערכת הביטחון.
השוד נחשב לאחד המתוחכמים ביותר בתולדות הפשע בישראל.
שודדי הקאריביים הוא זיכיון סדרת סרטי קולנוע אמריקאיים מסוגת הרפתקאות־פעולה מצליחה שהחלה בשנת 2003. שלושת הסרטים הראשונים בסדרה בוימו על ידי הבמאי גור ורבינסקי, הרביעי על ידי רוב מארשל והחמישי על ידי יואכים רונינג ואספן סאנדברג.
סדרת הסרטים הופקה בידי ג'רי ברוקהיימר.
בסרטים מככבים אנסמבל של שחקנים כדוגמת ג'וני דפ, אורלנדו בלום, קירה נייטלי, ג'פרי ראש, ביל ניי, סטלאן סקארסגארד, ג'ק דוונפורט, טום הולנדר, נעמי האריס ופנלופה קרוז.
הסרטים עוסקים בהווי האגדתי והסטריאוטיפי של שודדי הים כפי שמתואר בתרבות הפופולרית, הכוללים אלמנטים של תככים ובגידות, הרג, ביזה, קרב חרבות, קרב אקדחים, ספינות מקוללות, קללות גורל עתיקות, קפטנים עם רגל מעץ, אוצרות עתיקים, שדים ורוחות ובקבוקי רום לרוב.
את ההשראה לסרטים קיבל ורבינסקי ממתקן השעשועים העונה על אותו שם בפארק השעשועים דיסנילנד, ובעקבותיהם הוסיפו לאטרקציה בדיסנילנד חלק מדמויות הסרט.
מספר סצנות הושפעו ממשחק המחשב המפורסם "אי הקופים", כמו הסצנה בסרט השני בה ג'ק ספארו חותר בארון מתים, סצנת הקניבלים ודמותה של טיה דאלמה בעלת כוחות הכישוף שהבקתה בה התגוררה שכנה במעמקי ביצה.
חמשת הסרטים הראשונים הכניסו כ-4.5 מיליארד דולר בסך הכול.
מה שהציב את זיכיון "שודדי הקאריביים" במקום ה-14 מבין זיכיונות הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
בינואר 2024 נפוצו שמועות ברשת האינטרנט אודות הוצאתו של סרט שישי בזיכיון, ובעקבותיהן הגיב התסריטאי קרייג מאזין לאתר Coming Soon ואישר שהסרט השישי בסדרה צפוי לצאת לאקרנים במהלך 2025 והוא ישודר גם בפלטפורמת דיסני פלוס.
שודדי הקאריביים 1: קללת הפנינה השחורה
הסרט יצא לאקרנים ב־9 ביולי 2003. אליזבת' סוואן, ביתו של מושל פורט־רויאל, נחטפת על ידי צוות ספינת 'הפנינה השחורה' בראשותו של קפטן הקטור ברבוסה, על מנת לשחררם מקללה שרובצת עליהם לאחר שגנבו מזהב האצטקים.
הנפח ויליאם טרנר, המאוהב באליזבת', משכנע את קפטן ג'ק ספארו לעזור לו להצילה.
הסרט זכה לביקורות חיוביות, ציון של 78% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 195 ביקורות.
שודדי הקאריביים 2: תיבה של איש מת
הסרט יצא לאקרנים ב־7 ביולי 2006. בסרט פוגשים לראשונה את דיווי ג'ונס, ואת "חיית המחמד" הנוראה שלו - הקראקן.
לורד קאטלר בקט, חבר חברת הודו המזרחית הבריטית, אוסר את אליזבת' ואת ויל באשמת סיוע לבריחתו של ג'ק ספארו, אך מציע חנינה לוויל אם ירדוף אחר ג'ק ספארו וישיג את המצפן הייחודי שלו בתמורה.
הסרט מסתיים כשטיה דאלמה מציגה את קפטן הקטור ברבוסה שהחזירה לחיים לאחר שג'ק ירה בו בסרט הראשון והרג אותו בפני הצוות של ג'ק במטרה לחלץ את ג'ק מממלכתו של דיווי ג'ונס.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם ציון 53% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 207 ביקורות.
שודדי הקאריביים 3: סוף העולם
הסרט יצא לאקרנים ב־24 במאי 2007. לורד קאטלר בקט כעת שולט בדייווי ג'ונס כאשר בידו ליבו.
בעזרת ספינתו של ג'ונס, 'ההולנדי המעופף', הוא מתכנן לחסל את עסקי הפיראטיות בימי האוקיינוס.
צוות 'הפנינה השחורה' צריך להציל את קפטן ג'ק ספארו ממעמקי הים משום שהוא אחד מתשעת מנהיגי הפיראטים המסוגלים להחיות את נשמתה של אלה עתיקה - קליפסו.
מסופר כי קליפסו הייתה גם אהובתו של דייוי ג'ונס (לפני ואולי גם קצת אחרי שהפך לתמנוני).
בסרט מסופר כי מכיוון שהזניח את חובותיו ופגע באנשים תמימים ולא העביר אותם לעולם המתים, הפך למוטציה נוראה וכך גם צוותו, הכולל בין השאר גם את אביו של וויל טרנר, ביל "אוזן הנעל" טרנר.
קפטן ג'ק ספארו מציל את וויל ממוות ודאי והופך אותו לקפטן של "ההולנדי המעופף" לאחר שהוא עוזר לו לדקור את ליבו של דייוי ג'ונס בקרב האחרון, לאחר שתקוותם של אנשי הצוות של הפנינה ובעלי ברית נוספים לא הצליחו לשכנע את קליפסו לעזור להם.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם ציון 45% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 202 ביקורות.
שודדי הקאריביים 4: זרמים זרים
הסרט יצא לאקרנים ב־18 במאי 2011. והוא עוסק בחיפושם של ג'ק ספארו וקפטן ברבוסה אחר מעיין הנעורים, בעלילה שמבוססת על ספרו של טים פאוורס "זרמים זרים".
הספר עצמו מספר על הרפתקאותיו של הפיראט שחור הזקן.
הפקת הסרט החלה במאי 2010, ונוסף לג'וני דפ וג'פרי ראש מככבים בסרט איאן מקשיין כשחור הזקן, פנלופה קרוז כביתו אנג'ליקה וקית' ריצ'רדס כקפטן טיג.
הסרט זכה לביקורות גרועות, עם ציון 33% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 238 ביקורות.
שודדי הקאריביים 5: נקמתו של סלזאר
הסרט יצא לאקרנים ב־26 במאי 2017. בנוסף לג'וני דפ (קפטן ג'ק ספארו) וג'פרי ראש (קפטן הקטור ברבוסה) הצטרפו גם חאווייר ברדם בתפקיד קפטן ברנד (ששמו שונה לקפטן סלזאר), וקאיה סקודלריו.
הסרט עוסק בניסיונו של בנו של ויל לשתף פעולה עם קפטן ג'ק ספארו על מנת למצוא את הקלשון של פוסידון כדי לבטל את כל הקללות שקיימות בים כדי שבכך ישתחרר גם אביו של וויל מהקללה הרובצת עליו.
קפטן סלזאר רוצה להרוג את ג'ק ואת כל הפירטים.
הסרט זכה לציון 29% באתר Rotten Tomatoes, מתוך 284 ביקורות.
ב-18 באוקטובר 2011 יצא הסרט הקצר "Tales of the Code: Wedlocked", בו נראות שתי הבחורות שפגש ג'ק, ג'יזל וסקהרלט ומתכוננות לחתונה איתו, אך למעשה מתברר שהן מוצעות למכירה פומבית על פי חוקי הפיראטים לכל המרבה במחיר.
חברת וולט דיסני הצהירה כי תסריטאי הסרט הרביעי טרי רוסיו נשכר לכתוב את התסריט לסרט החמישי עם התסריטאי־שותף שלו טד אליוט, אך אליוט פרש מהעבודה על התסריט.
ג'וני דפ אישר כי ישתתף בצילומי הסרט אם "התסריט יהיה טוב ומהנה".
באוקטובר 2011, המפיק ג'רי ברוקהיימר אישר כי הוא עובד על תסריט עבור הסרט החמישי בסדרה.
עקב ההצלחה הפיננסית של הסרט הרביעי בסדרה, במאי הסרט רוב מרשל היה אמור לשוב לביים גם את הסרט החמישי וביולי 2011 אף דווח כי ג'וני דפ חתם על חוזה לגילום דמותו של ג'ק ספארו בסרט נוסף.
על פי דיווחים שונים, מפיקים מחברת דיסני טענו כי אורלנדו בלום ישוב לגלם את דמותו של וויל טרנר בסרט החמישי.
אך אף הצהרה שכזו לא נשמעה מפי השחקן.
באוגוסט 2012 הדיווח לפיו דפ חתם על חוזה לסרט חמישי אושר רשמית, כאשר ג'וני דפ חתם על חוזה לגילום דמותו של ספארו בסרט ההמשך ובנובמבר 2012 הספינה "נקמת המלכה אן", ששימשה לצילומי החוץ של הספינה "הפנינה השחורה" הועברה מלונג ביץ', קליפורניה להוואיי, שם נערכו גם צילומי הסרט הרביעי בסדרה.
אף על פי שרבים משחקני "שודדי הקאריביים" הם בריטים והעלילה מושפעת מהעבר של הממלכה המאוחדת, ההפקה עצמה היא למעשה אמריקאית.
בספטמבר 2013 חברת וולט דיסני החליטה לדחות את מועד עליית הסרט לאקרנים לקיץ 2016 וב־28 ביולי 2014 חברת וולט דיסני והמפיק ג'רי ברוקהיימר הודיעו כי החליטו לדחות את מועד עליית הסרט לאקרנים ל־7 ביולי 2017.
צילומי הסרט החלו באפריל 2015. ממשלת אוסטרליה סייעה בתקצוב הסרט הואיל וחלקים ממנו צולמו באוסטרליה, במשך חמישה חודשים.
בינואר 2015 הוחל בבניית סט צילומים בהינטרלנד, בחוף הזהב שבקווינסלנד, אוסטרליה.
לצד הבמאים יואכים רונינג ואספן סאנדברג, נשכרו גם ג'ף נתנזון וטרי רוסיו לכתוב את התסריט לסרט.
דיסני אישרו כי כריסטוף ואלץ נשקל כמי שצפוי לגלם את הנבל בסרט, אך השחקן פרש לבסוף בשל עומס בלוח הזמנים שלו ובאוקטובר 2014 פורסם כי חאווייר ברדם מנהל מגעים לגילום הנבל בסרט.
מלאכת הליהוק נמשכה עד ינואר 2015.
שודדי הקאריביים הוא אחד ממתקני השעשועים המוכרים ביותר בפארקים של חברת וולט דיסני.
זהו מתקן אפל המצוי בדיסנילנד, בממלכת הקסם, בדיסנילנד טוקיו ובדיסנילנד פריז.
המתקן מתאר את עלילותיהם של שודדי הים הקאריביים האמיתיים שפעלו במאות ה-17 וה-18. המתקן נפתח לראשונה בדיסנילנד בשנת 1967 והיה הגדול במתקנים המשתמשים באודיו אנימטרוניקה באותה עת, והמתקן האחרון שוולט דיסני היה מעורב בתכנונו בטרם נפטר.
המתקן מציג סצנות של שוד ימי, שלדים רבים (וישנה שמועה שהגולגולת והעצמות בסצנת מיטתו של רב החובל של שודדי הים אמיתיים ונמסרו לוולט דיסני כמתנה).
מתקן זה לא נועד היה להיבנות גם בממלכת הקסם בשל חשש המתכננים שתושבי פלורידה לא ימצאו את המתקן כאקזוטי ומעניין מספיק, ובמקומו תכננו לבנות במקום מתקן שנקרא "מסע מחקר לנהר המערבי" - הרפתקאה הכוללת בוקרים ואינדיאנים.
רק בשל לחץ ציבורי הוחלט לבנות גם בפלורידה את מתקן "שודדי הקריביים" - אולם המתקן שנבנה (ונפתח לציבור שנתיים לאחר פתיחת ממלכת הקסם) היה קצר ב-2/3 מהמתקן בקליפורניה.
המתקן נבנה גם בטוקיו וביורודיסני ונפתח ביום הפתיחה של פארקי השעשועים (ב-15 באפריל 1983 וב-12 באפריל 1992 בהתאמה).
המתקן מתוכנן להיבנות, בשינויים קלים, גם בדיסנילנד הונג קונג.
בתחילת המתקן עולים המבקרים על סירות, ונכנסים לתוך ארץ הביצה כאשר ברקע מתנגנת על באנג'ו המנגינה של השיר או!
משם שומעים את המפל המתקרב ושני מפלים מפילים את הסירה לתוך מערה תת-קרקעית בה רואים את השרידים של שלדי שודדי ים והאוצר שלהם.
לאחר מכן סירת המבקרים עוברת דרך כלא בו מצויים השודדים ומנסים להימלט, על ידי שכנוע הכלב של שומר הכלא, המחזיק בפיו את המפתח, לתת להם את המפתח.
לבסוף שומעים קולות של עץ בוער והגג הבוער של המבנה מתחיל לקרוס, אולם סירת המבקרים ממשיכה בצאתה מן הכפר ושבה לביצה ממנה מתחיל המתקן.
באחת הסצנות במתקן נראה שודד ים הרודף אחרי אישה.
מטרת המרדף ניתנת להסקה - ומובן שמדובר במבוא לסצנת אונס או חטיפה.
בעקבות ביקורת ציבורית הסצנה שונתה, והאישה מחזיקה בידה מגש עם אוכל, על מנת לרמוז שהשודד רודף אחריה בשל האוכל שבידיה.
בשנת 1996 שונה המתקן בדיסנילנד וב-2004 גם בממלכת הקסם, וכיום האישה רודפת אחרי שודד הים כשהיא מחזיקה בידה מטאטא ומכה אותו.
מקום נוסף בו שונה המתקן בשל ביקורת ציבורית הוא בסצנה בה השודד נהג לומר "אני אעלה את דגלי עליך אישה ביישנית" ("...
to hoist me colors upon the likes of that shy little wench") ו"אני מוכן לשתף אותך בגופי" ("I be willing to share I be.") כאשר מאחוריו רואים אישה המסתתרת בתוך חבית מביטה החוצה ושבה להסתתר.
כיום השודד אומר "אני מחפש נתח בשר חזיר" ("I be looking for a fine pork loin I be") ומהחבית מציץ ראש של חזיר.
אוהדים נלהבים של המתקן התנגדו לשינויים אלה וביקרו אותם, תוך דרישה מחברת וולט דיסני לשחזר את המתקן למצבו המקורי המתאר את המציאות שהייתה במאה ה-19.
ביקורת אחרת נגד המתקן מעלה שהוא מעלה על נס את אורח החיים ההולל והמשחית של שודדי הים ומעודד ונדליזם.
תאוריית קשר טוענת כי הביקורת הציבורית הייתה יוזמה של אנשי וולט דיסני עצמם.
קודם לכן הציג המתקן שישה משבעת החטאים והחטא היחיד שהיה חסר הוא חטא הגרגרנות - ובעקבות הביקורת לעיל - השודד הרודף אחרי מגש המזון מציג חטא זה, וכיום המתקן מציג את כל שבעת החטאים.
בשנת 2003 יצא לאקרנים הסרט שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה שפתח סדרת סרטים המבוססת באופן חופשי על המתקן.
לאחר מכן יצאו לו סרטי המשך מצליחים- "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת", "שודדי הקאריביים: סוף העולם", "שודדי הקאריביים: זרמים זרים" ו"שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר".
כמו כן, על בסיס המתקן נעשה משחק מחשב.
בשנת 2000 הוצג בדיסניקווסט המתקן שודדי הקאריביים: הקרב על זהב שודדי הים הכולל מסע דרך עולם וירטואלי.
בעקבות הצלחת הסרטים שונה המתקן והוספו לו דמויותיהם של רב החובל ברבוסה (המופיע בסרט הראשון, השלישי והרביעי) ודיווי ג'ונס (המופיע בסרט השני והשלישי).
המתקן אף שימש השראה לחלק מהסצנות בסדרת משחקי "אי הקופים".
מספר משתמשים: 3400 מבקרים לשעה
בובות אודיו אנימטרוניקס: 123 מהם:
כמות מים כוללת במתקן: 2,840,000 ליטרים
משאבה מס' אחת שואבת 75,700 ליטרים בדקה.
משאבה מספר 68,000 ליטרים בדקה.
אורך המפל הראשון: 15 מטרים
אורך המפל השני: 11 מטרים
אורך העלייה בסוף המתקן: 27 מטרים
זווית העלייה בסוף המתקן: - 16 מעלות
מספר הבניינים בהם נמצא המתקן: 2
גובה תיקרה מקסימלי: 12.1 מטרים
סוג מתקן: מתקן תעלת מים
בובות אודיו אנימטרוניקס: 125 מהם:
כמות מים כוללת במתקן: 568,000 ליטרים
סוג המתקן: מתקן תעלת מים
שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הרפתקאות ופנטזיה אמריקאי משנת 2003 המבוסס על מתקן השעשועים "שודדי הקאריביים" בפארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני.
הסרט בוים על ידי גור ורבינסקי והופק על ידי ג'רי ברוקהיימר.
הסיפור עוקב אחר נפח בשם וויל טרנר (אורלנדו בלום) ופיראט בשם ג'ק ספארו (ג'וני דפ) כשהם מצילים את אליזבת סוואן (קירה נייטלי) החטופה מן הצוות המקולל של הפנינה השחורה, בפיקודו של הקטור ברבוסה (ג'פרי ראש).
בסרט מככבים: ג'וני דפ, ג'פרי ראש, אורלנדו בלום, קירה נייטלי לצד אנסמבל שחקנים כגון: ג'ק דבנפורט, ג'ונתן פרייס, קווין מקנלי, זואי סלדנה ועוד.
הסרט זכה להצלחה קופתית והכניס בקופות ברחבי העולם 654 מיליון דולר, לעומת תקציב הפקה של 140 מיליון דולר.
הסרט זכה לחמש מועמדויות לפרס אוסקר בקטגוריות: השחקן הראשי (ג'וני דפ), האיפור, עריכת הסאונד, עיבוד סאונד ואפקטים חזותיים.
בנוסף, זכה בפרס סאטורן על התלבושות מתוך עשר מועמדויות, ולמועמדות לפרס הוגו על העיבוד הדרמטי הטוב ביותר.
בסצנת הפתיחה נראית בתו הצעירה של המושל וות'רבי סוואן, אליזבת', נשענת על סיפונה האחורי של ספינה, כאשר היא צופה לעבר האופק ומזמרת שיר הלל לשודדי הים.
אחד המלחים מבקש ממנה להפסיק, כדי שלא יקרה אסון, שכן "קיימת סכנה לספינה כאשר אישה (אפילו נערה) נמצאת עליה".
הנערה מגיבה בהתלהבות: "מרגש לפגוש אחד מהם" (מה שיקרה בפועל לאחר מכן).
היא רואה על פני הים ניצול מספינת מפרש צף על קרש עץ.
הניצול מציג עצמו כוויליאם טרנר, השב מאנגליה לג'מייקה.
אליזבת' מוצאת על צווארו תליון גולגולת מזהב (סמל שודדי הים), אותו היא לוקחת לעצמה, כיוון שהיא חוששת שטרנר ייחשד בקשר עם שודדים.
לסיום הסצנה, היא מבחינה בצלליתה של ספינת שודדי ים - "הפנינה השחורה" (הספינה אשר הביאה להטבעת המפרשית) - נעלמת מהאופק.
שמונה שנים לאחר מכן, קפטן ג'יימס נורינגטון מהצי המלכותי הבריטי מקודם בדרגה לקומודור.
הטקס מתקיים במצודה בפורט רויאל ובסיומו, על קצה רחבת המצודה, הוא מציע לאליזבת' נישואין.
אליזבת' אינה מגיבה לבקשתו, שכן היא מאוהבת בוויל, הנער שאת התליון שלו לקחה בהיותה נערה.
היא נופלת לים, וכשהמדליון שלצווארה נוגע במים, מופיע לפתע אות מסתורי.
המדליון משדר למרחוק את מיקומו בים לאנשים המחפשים אותו.
האות מגיע לכנופיית "הפנינה השחורה", והיא פונה לנמל פורט רויאל בחיפוש אחריו.
במקביל, קפטן ג'ק ספארו, הקפטן לשעבר של "הפנינה השחורה", אשר ננטש על ידי הכנופיה על אי בודד, מגיע גם הוא לנמל פורט רויאל.
הוא נעצר לאחר שהתגלה כי היה שודד ים.
בדרכו למאסר הוא צופה בנפילתה של אליזבת' למים ומציל אותה מטביעה.
כאשר הוא מובא למשפט בפני המושל, אביה של הנערה שהציל, היא מנסה להצילו מגזר דין מוות בתלייה - אך אביה מסרב לחון אותו.
ספארו נמלט ומגיע לנפחיה, שם הוא נתקל בוויליאם טרנר, הניצול מתחילת הסרט.
טרנר משמש בתחילה כעוזר לנפח.
הוא מאוהב באליזבת', בתו של המושל, המיועדת להנשא לקומודור.
ג'ק נאבק עם טרנר על מנת שלא יסגירו חזרה למושל, אך הוא נלכד ונכלא ומועמד לתלייה למחרת.
באותו לילה, העיר מותקפת על ידי שודדי ים מ"הפנינה השחורה" ובראשם קפטן ברבוסה.
אליזבת' נחטפת, אך מציגה עצמה בשם טרנר מחשש לגורלה כבת המושל.
היא מבקשת לשאת ולתת על הפסקת ההתקפה על פורט רויאל בתמורה למסירת התליון.
ברבוסה מספר לאליזבת' שדמה, דם צאצא של ביל "אוזן-הנעל" טרנר - שודד ים מהחבורה, שהגן על ג'ק ספארו כשהיה הקפטן, והושלך לים - דרוש להם על מנת להפטר מקללה.
לפי האגדה, המצביא הספרדי הרנאן קורטס - כובש מקסיקו - החזיק תיבה ובה 882 המדליות אשר קבל לאחר כיבוש הארץ מידי האצטקים.
המטמון נמצא על ידי הכנופיה, הם נהנו ממנו אך לאחר מכן גילו שקוללו בחיי נצח, ללא יכולת מאוכל, שתייה ושאר חושיהם.
ברבוסה מסביר לאליזבת' כי המדליון שבידה הוא האחרון שטרם הושב לתיבה ועם השבתו, טבול בדם של צאצא של ביל, תוסר הקללה והם ישובו להנות מחיהם וגם למות.
ויליאם טרנר הנפח מפורט רויאל מגלה כי אליזבת' אהובתו (במקביל לאירוסיה הצפויים עם נורינגטון) - נחטפה.
הוא מנסה לשווא לשכנע את אביה לצאת להצילה.
ביאושו הוא פונה לקפטן ג'ק ספארו ומבקש את עזרתו תמורת שחרורו מהכלא בג'מייקה.
לאחר שספארו שומע כי שם משפחתו של הנפח הוא "טרנר" הוא מסכים כאות תודה לאביו, אשר סייע לו בעבר.
הם משתלטים על ספינה מהירה בשם "המיירטת" ושטים בעזרתה לאי טורטוגה, שם הם מגייסים צוות להמשך המרדף אחרי שודדי "הפנינה השחורה", אשר שבו את אליזבת'.
הצוות שט לכיוון "איסלה דה מוארטה" (אי המתים), אי מסתורי אליו שטה כנופיית ברבוסה על מנת לקיים את טקס הסרת הקללה.
אליזבת' נלקחת למערה ענקית, בה נמצאת תיבת האוצר של קורטז.
חברי הכנופיה שורטים את כף ידה, טובלים בדם את המדליון ובתרועות שמחה משיבים אותו לארגז המטמון בציפייה להסרת הקללה.
לאחר שדבר לא קורה, מתברר להם כי למרות שהציגה עצמה כבת טרנר, אליזבת' איננה צאצאית של ביל.
לאחר מכן, הכנופיה פותחת במרדף אחר המדליון, הנמצא אצל אליזבת', על "המיירטת", כשויליאם איתה.
שתי הספינות פותחות במערכה בה מנצחת הכנופיה.
אנשי "הפנינה השחורה" לוכדים את אליזבת' ואת ויליאם.
הסרת הקללה והקרב באי המתים
ויליאם מגלה לברבוסה שהוא בנו האמיתי של ביל טרנר ודורש תמורת הקזת דמו את שחרורם של אליזבת' וצוות "המיירטת".
אם לא יעשו כך, הוא מאיים לירות בעצמו ולהשליך עצמו מעל סיפון הספינה.
ברבוסה משליך את ג'ק ואת אליזבת' על אי בודד ולוקח את ויליאם כדי לבצע את טקס הסרת הקללה.
אליזבת' מאותתת לספינת הצי המלכותי "ללא חת" בראשותו של נורינגטון באמצעות שריפת חביות רום שספארו החביא בעבר על האי.
היא משכנעת את נורינגטון להציל את טרנר בכך שהיא נענית להצעת הנישואין שלו.
בהגיעם לאי המתים, נורינגטון מארגן מארב מחוץ למערה, בעוד ספארו נכנס פנימה ומשכנע את ברבוסה לקיים ביניהם ברית.
הוא מציע לדחות את הסרת הקללה עד שייקחו לשלל את הספינה "ללא חת" ויהרגו את צוותה.
הוא, מצידו, גונב מטבע כסף מהתיבה ובכך נהפך לבן אלמוות.
מטרתו של ספארו מתגלה כאשר הוא יורה בברבוסה וזורק את המטבע המוכתם בדמו לטרנר שמחזיר אותה לתיבה יחד עם זו שלו ובכך שובר את הקללה.
ברבוסה, שכבר איננו אלמותי לאחר הסרת הקללה, נופל ומת.
צוות הספינה נכנע לכוחותיו של נורינגטון, כעת כשנודע להם כי חזרו להיות בני תמותה.
לאחר מכן, בפורט רויאל, ספארו עומד לפני הוצאה להורג, אך טרנר מציל אותו באמונה כי מגיע לו לחיות.
שניהם נלכדים ואליזבת' תומכת בהם בהודיעה כי היא מאוהבת בוויליאם.
נורינגטון משחרר אותה מהצעת הנישואין שלו וחס על חייו של ויליאם.
ג'ק נמלט שוב אל המפרץ ונאסף אל ספינתו, "הפנינה השחורה".
נורינגטון, שמתרשם לנוכח תעוזתו של ג'ק, נותן לו מרווח של יום אחד בטרם יתחיל לרדוף אחריו.
בתחילת שנות ה-90, צמד התסריטאים טד אליוט וטרי רוסיו העלו רעיון ליצירת סרט המבוסס על מתקן השעשועים שודדי הקאריביים.
בעקבות הדיבוב הפותח במתקן השעשועים, אליוט ורוסיו רצו לתת לסרט הפיראטים מימד על טבעי.
בשנת 2002 הצטרף גור ורבינסקי כבמאי לפרויקט, שרצה להשתמש בטכנולוגיה מודרנית לצורך שיחזור דמויות ותפאורות שנעלמו מהוליווד מאז שנות ה-70 המוקדמות.
הוא ציין שברצונו לתת מחווה משלו לסרטי הפיראטים הנושנים, אשר עוררו בו השראה.
הוא נתן לסרטים אפיון של פנטזיה היסטורית מאשר רומן ספרותי.
לרוב השחקנים הותאמו עדשות מגע המשרות אווירה מאיימת, כמו גם איפור פרוסטתי.
צוות ההפקה שקד חמישה חודשים על בנייתה של מערת האוצר, מילא אותה במים וב-882 מטבעות זהב, כמו גם ריסס צבע זהב על אבני המערה להשרות מראה של אוצר.
נבנתה מצודה בראנצ'ו פאלוס ורדס אשר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ואחוזתו של המושל סוואן נבנתה בחוף מנהטן.
הצילומים החלו ב-9 באוקטובר 2002. יוצרי הסרט בחרו בסנט וינסנט כאתר הצילום העיקרי שלהם, מכיוון שהיה המבודד ביותר מבין האיים הקרובים.
נבנו שני סטים – האחד עבור סצנות פורט רויאל, והשני עבור הסצנות באי טורטוגה, כמו גם שלוש ספינות מלחמה – 'הפנינה השחורה', 'המיירטת' ו'העשויה לבלי חת'.
הצילומים הסתיימו במרץ 2003, ארבעה חודשים בלבד לפני יציאתו לאקרנים, מה שדרש מצוות ILM זמן קצוב ביותר ליצירת האפקטים החזותיים – 600 במספר.
למרות שסצנות השלדים לאור הירח ארכו זמן קצר יחסית, נדרשה רמה גבוהה של ריאליזם לתכנונם.
לצורך צילום הסצנות שימשו אמצעי לכידת תנועה.
הבמאי גור ורבינסקי היה עסוק במשך 18 שעות מדי יום בחדר העריכה ושילוב הסאונד, שהולחן בידי הנס צימר.
הסרט נעשה בתקציב של 140 מיליון דולר.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו הכניס הסרט למעלה מ-47 מיליון דולר, וסכום הכנסותיו הכולל הוא מעל 650 מיליון דולר.
הסרט ממוקם במקום השלישי ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר לשנת 2003, מיד אחרי "שר הטבעות: שיבת המלך" ו"מוצאים את נמו".
לפני יציאתו, ציפו כי הסרט יהיה עוד כישלון בשורה של סרטים אחרונים שיצאו ולא הצליחו – האחרון שבהם היה "אי הפיראטים" משנת 1995 בבימויו של רני הארלין ובכיכובה של ג'ינה דייוויס ומת'יו מודין.
אולם, הסרט הצליח מעל למצופה, כאשר 153 מתוך 193 ביקורות באתר Rotten Tomatoes היו חיוביות.
על הופעתו כקפטן ג'ק ספארו זכה דפ בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקן הראשי, וכן בטקס פרסי ה-MTV.
בנוסף היה מועמד לפרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ופרס אוסקר על משחקו.
שודדי הים הקאריביים הם שודדי ים שפעלו במאה ה-17 ובמאה ה-18 בים הקריבי, במרכז אמריקה, בקרבת איי הבהאמה והאיטי.
שודדים אלו נודעו באכזריותם הרבה.
פיראטים אלה שדדו אלפי ספינות, פשטו על עשרות ערים וקיפחו חיי רבבות.
עלילות שודדי ים אלו הציתו את דמיונם של סופרים ותסריטאים.
החל מאי המטמון, קפטן בלאד, פיטר פן, ועד לשחור הזקן וסדרת סרטי שודדי הקאריביים.
ספרד שלטה באזור הקריבי בתקופה זו, וזאת מתוקף הצו האפיפיורי של אלכסנדר השישי וחוזה טורדסיאס.
חלקים נרחבים מצפון אמריקה ודרומה היו שייכים גם הם לספרד, ושליטה זו הקנתה לה עושר אדיר בזהב, כסף וסחורות אחרות, שנשדדו ברובן מהאינדיאנים המקומיים.
המסע מאמריקה לספרד ארך בין שישה לשמונה שבועות, ועצירה באיים הקריביים הייתה הכרחית לשם התארגנות, הצטיידות, ו/או אחסון סחורות בערי אוצר עד להמשך שינוען.
ביבשה, שחררו אנשי השיירות בקר וצאן, על מנת להקל את המשך מסעם, ואלו שגשגו והתרבו באיים.
עד מהרה הפכו האיים למוקד משיכה להרפתקנים קשוחים מאנגליה, צרפת והולנד, חלקם משולי החברה ובהם גם אסירים לשעבר.
אלו התרכזו בעיקר באי היספניולה, עליו שוכנת הרפובליקה הדומיניקנית כיום.
עיסוקם היה חיתוך הבשר, ביתורו לרצועות, וייבושו בטכניקה אינדיאנית.
את הרצועות המעושנות מכרו לשיירות המצטיידות לקראת מסען, לכן זכו לשם "בוקאנירים", כלומר מייבשי בשר.
מילה זו משמשת היום בשפות אירופאיות אחדות כשמם של שודדי ים.
לעיתים, השתלטו על ספינות ושדדו את תכולתן.
הספרדים, שהוטרדו מריבוי האנגלים והצרפתים בשטחי שליטתם החלו לחסל את הבקר והצאן, אך, באופן אירוני, יצרו בכך בעיית תעסוקה לבוקאנירים, אשר נדחקו כתוצאה מכך לעיסוק בשוד ימי.
האנגלים נהנו מהאפשרות להטריד את הספרדים מבלי להיחשב אחראים.
עם הזמן, החלו גם הם להתעניין באזור הקריבי, ובשנת 1654 נערך צי גדול של 18 ספינות קרב, 20 תובלתיות ו-3,000 חיילים בנמל פורטסמות' לקראת יציאה להתקפה על האי היספניולה.
בין היוצאים לקרב היה הנרי מורגן, לימים אחד מגדולי שודדי הים, שזכה לכינוי "חרבה של אנגליה".
מורגן היה מקורב מאוד לחצר המלוכה ואחיין הגנרל תומאס מורגן והאדמירל המלכותי אדוארד מורגן.
הכוח הגיע לקריבים, אך בשל סערה נאלץ לנחות בסנטו דומינגו, 40 קילומטר מהיספניולה, שם נחשף והוכה על ידי הספרדים שציפו לבואו.
אנשי הכוח לא רצו לחזור בבושת פנים לאנגליה, ועל כן כבשו את ג'מייקה חסרת הערך עבור הספרדים.
הבירה, פורט רויאל (טרטוגה), הפכה למרכז "הספנים הפרטיים", (כינוי שודדי הים שנוצר כדי לתת להם לגיטימציה).
ב-1662 קיבל הנרי מורגן פיקוד על אנייתו, וכן רישיון מאת מושל ג'מייקה תומאס מודיפורד לתקוף אוניות ספרדיות, כולל אזרחיות, בתוקף מצב המלחמה בין המדינות.
עד מהרה נפרץ לחלוטין הפיקוח על השודדים
מה שהוביל אפילו לתקיפה של אוניות צרפתיות והולנדיות.
בינואר 1668 מינה מודיפורד את מורגן לאדמירל שודדי הים, מפקדו של כוח של בן 15 ספינות ו-500 איש.
ההשתתפות בכל פשיטה הייתה התנדבותית, ומשתתפיה חלקו באוצרות.
מורגן החליט לתקוף את פורטובלו, עיר האוצר השלישית בגודלה בקריבים.
העיר הייתה מבוצרת מאוד ונחשבה לבלתי ניתנת לכיבוש.
אנשיו הגיעו מהיבשה לאחר צעדה בת שלושה ימים, שחטו את מגני העיר המופתעים וכבשו את שלושת מבצריה בזה אחר זה.
כתמורה לאי-שרפת העיר קיבלו 100,000 פיסות כסף.
ב-1670 תקף צי שודדים של 36 אוניות ו-2,000 אנשי צוות את העיר פנמה, השנייה בגודלה בקריבים.
גם זאת לאחר צעדה רגלית של 9 ימים.
מרבית אוצר העיר סולק מבעוד מועד על ידי המגינים הספרדים על האנייה גליאון לה סנטיסמה טרנידד.
ב-1672 זומן הנרי מורגן אל המלך שמאס במעשים השודדים הברבריים שהמיטו קלון על אנגליה.
בשיחתם, שכנע מורגן את המלך בחשיבות פעולותיו לאנגליה.
הוא זכה לתואר אבירות, ונתמנה לסגן מושל ג'מייקה.
בשבעה בספטמבר 1701 פרצה "מלחמת המלכה אן" בין צרפת וספרד לבין אנגליה והולנד.
בעקבות מלחמה קשה זו, נחתם באַחַד עשר באפריל 1713 "הסכם אוטרכט".
במסגרתו הותר לכל מדינה לסחור בקריביים.
הספנות פרחה, והפיראטיות נאסרה והוקעה.
יחד עם זאת איבדו 40,000 חיילים, בהם גם ספנים פרטיים, את תעסוקתם ומשכורתם.
רבים מהם התיישבו בג'מייקה והפכו במהרה לפיראטים.
ב-24 ביולי 1715 יצא צי של 11 ספינות אוצר ספרדיות מהוואנה שבקובה לעבר ספרד ונקלע לסערה.
הצי התרסק על חופי פלורידה ואוצרו שקע בחלקו בים וחלקו על החוף.
הספרדים הצליחו לאסוף ולשלות את מרבית האוצר, וחלקו אוחסן בבקתה על החוף ונשמר בידי 60 חיילים.
השמועה הגיעה לפורט רויאל, וכוח של 300 שודדי ים בראשות הנרי ג'נינגס פשט על החוף, הניס את השומרים וזכה בשלל עצום.
כששבו לג'מייקה נאסרה עליהם הכניסה, על אף שניסו לשחד את המושל כבעבר.
לפיכך הפליגו וקבעו את מושבם באיים ניו פרובידנס ונסאו מקבוצת איי הבהאמה.
אלו הפכו למושבות פיראטים, שחיו חיי תענוגות ועושר.
מושבות הפירטים משכו אליהן מתיישבים חדשים, ביניהם גם שודד הים הנודע שחור הזקן.
בדומה לגברים רבים, היו גם נשים שהצטרפו לפיראטיות.
אן בוני היא הידועה שבהן.
אן בוני הייתה בת עשירים, בִּתו של בעל מטעים מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
אישה נשואה שחיפשה הרפתקאות ומצאה אותן בניו פרובידנס, מושבת השודדים.
ב-1718 הגיעה לשם והכירה את השודד הידוע ג'ון רקהאם, שנודע בכינוי ג'ון "הבד" רקהאם, על שום בגדיו הצבעוניים והמבריקים וגנדרנותו הרבה.
מושל ג'מייקה הבריטי איים לעצור אותה ולהלקותה אם לא תחזור לבעלה, וכדי להימנע מכך הצטרפה לרקהאם כשודדת ים.
ב-1719 פשטו רקהאם ובוני על ספינה הולנדית, אנשיה נכנעו, וכנהוג, הוצע להם להצטרף לצוות אוניית השודדים.
בין היתר הצטרף לצוות מרק ריד, שהצטיין כלוחם נועז וימאי מעולה.
עד מהרה נרקמו יחסי קרבה בינו לבין אן בוני, מה שעורר את חמתו של ג'ון רקהאם.
בעימות שפרץ ביניהם התגלתה אמת מדהימה: מרק ריד הוא בעצם אישה בשם מרי ריד, שמאז ילדותה הייתה לבושה כבן, שירתה על ספינות מלחים כנער שרת, ומאוחר יותר כמלח.
ב-22 באוקטובר 1722 עגנה ספינת הנשים של אן בוני ומרי ריד בנמל "דריי הרבור" בג'מייקה.
הגברים השתכרו לחלוטין ורק הנשים נשארו פיכחות.
ספינת שיטור בריטית בפיקוד קפטן ברנט גילתה אותם, ומשסירבו להיכנע, ירתה עליהם ופגעה במוט המפרש המרכזי.
צוות השודדים של הספינה המושבתת נעצר והובא למשפט בספאניש טאון, ג'מייקה.
הגברים נידונו לתליה, אך הנשים טענו שהן בהיריון ואין להעניש את עובריהן.
הטענה התקבלה והן הועברו לתא כלא עד שיילדו.
מרי ריד מתה בשעת הלידה, בעוד אן בוני נעלמה לחלוטין מהרישומים, ואינה מופיעה עוד בשום מסמך רשמי.
מעריכים כי אביה העשיר ובעל ההשפעה חילץ אותה ודאג למחוק את עברה המפוקפק.
במקביל לאן בוני פעל בקאריביים שודד הים בארתולומיאו רוברטס, הוא רוברטס השחור, מגדולי שודדי הים בקאריביים, ששדד בימי חייו כ-400 ספינות.
רוברטס נהרג מפגיעת פגז ב-1722.
מותו סימל את תחילת סוף עידן שודדי הים, לפחות בקריביים.
מתום חתימת הסכם אוטרכט ב-1713, שסימן את סוף עידן הלגיטימיות של שודדי הים, החל מצוד אחריהם על ידי ציי צרפת, אנגליה, ספרד והולנד.
מעצמות הים למדו להילחם ביעילות בשודדים, והכחידו אותם.
מדי שנה הובאו לדין וניתלו מאות שודדי ים, עד שתוך כמה עשרות שנים נעלמה התופעה כליל.
שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הרפתקאות־פעולה משנת 2006 בבימויו של גור ורבינסקי ובהפקתו של ג'רי ברוקהיימר, והוא החלק השני בסדרת סרטי שודדי הקאריביים.
הסרט זכה בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר (מתוך ארבע מועמדויות), פרס סאטורן ופרס באפט"א בקטגוריית האפקטים המיוחדים בקולנוע, פרס טקס פרסי ה־MTV בקטגוריות הסרט הטוב ביותר וההופעה הטובה ביותר (ג'וני דפ).
הסרט צולם יחד עם הסרט השלישי בסדרה, "שודדי הקאריביים: סוף העולם" ושבר את שיאי ההכנסות בשלושת הימים הראשונים להקרנתו.
חברת הודו המזרחית הבריטית מגיעה לפורט רויאל, ג'מייקה, כדי להרחיב את המונופול שלה באיים הקאריביים ולחסל את הפיראטיות השולטת בימיה.
הוא מאיים להוציאם להורג, כמו גם את הקומודור לשעבר נורינגטון באשמת סיוע לג'ק ספארו, אולם מציע חנינה לוויל אם ירדוף אחר ספארו וישיג את המצפן שברשותו, שמצביע על הכיוון שבו נמצא הדבר שמחזיקו משתוקק אליו.
ביל "אוזן־הנעל" טרנר, איש צוותו לשעבר של ג'ק וכעת מלח בספינת הרפאים של דיווי ג'ונס, "ההולנדי המעופף", מעביר לג'ק סימן כי הגיע הזמן לשלם את חובו לג'ונס.
13 שנה קודם לכן, ג'ונס העלה את "הפנינה השחורה" ממעמקי הים ועשה את ספארו לקפטן הספינה.
בתמורה, ג'ק נתן את נשמתו לג'ונס ועליו לשרת על סיפון הספינה למשך 100 שנה.
אם לא יסגיר עצמו לג'ונס, הקראקן ירדוף אחריו משום שידו מסומנת ב"כתם השחור".
מודיע באיי טורטוגה מוביל את ויל לעבר אי הקניבלים פלגוסטוס היכן שספארו וצוותו נמלטו כדי להתחמק מהקראקן, אבל נשבו בידי הפלגוסטוס.
ויל, ג'ק, וכמה מאנשי צוותו נמלטים משוביהם ועורכים מסעם חזרה.
ויל מגלה כי ג'ק מחפש אחר מפתח מסוים, וזה מבטיח לתת לו את המצפן בתמורה לעזרתו לחפש אחר המפתח ואת החפץ אשר הוא פותח.
ג'ונס הוא דמות מיתית בקרב יורדי ים ופיראטים, של השטן השולט בימים.
השם מונצח בביטוי האנגלי המתייחס למצולות הים "Davy Jones' locker", כמקום מנוחתם האחרון של מלחים.
הוא נוהג לתקוף ספינות, ולהציע למי ששרדו את מתקפתו בחירה בין מוות לבין חיי עבדות בספינתו.
אלה אשר מסכימים לשרת בספינתו הולכים ונעשים דומים ליצורי ים במהלך השנים.
לפי אגדה המתוארת בסרט, התאהב דייווי ג'ונס בעלמה יפהפייה כאשר היה אנושי, אך זו לא החזירה לו אהבה.
מאחר שלא יכול היה לסבול את הדחייה, עקר ג'ונס את לבו, נעל אותו בתיבה והחביא אותה באי נידח, ואת המפתח שמר על גופו.
באורח פלא, מעשה זה עשה אותו לבן אלמוות כך שהדרך היחידה להורגו היא למצוא את התיבה ולדקור את לבו.
מי שבידו הלב שולט בדייווי ג'ונס, וכך שולט בים.
ג'ונס שולט ביצור דמוי־דיונון ענק, הקראקן - יצור מיתולוגי שמטביע לפקודתו ספינות אויב.
צוות "ההולנדי המעופף" נתקל בג'ק, שמנסה לשאת ולתת סחר חליפין על ויל טרנר במקומו.
בפורט רויאל, המושל וות'רבי סוואן משחרר את ביתו, אליזבת' סוואן, אשר מאלצת את הלורד בקט באיומי אקדח לחתום על רישיון מלכותי שנועד לגייס את ספארו כחייל פריבטיר.
היא מתחפשת לנער ומתחבאת בספינת סוחר העורכת מסעה לכיוון טורטוגה.
שם, היא פוגשת בג'ק ואנשי צוותו שמגייסים מלחים בפאב כדי לשלם את חובו, ללא ידיעתם.
נורינגטון גם הוא מופיע, ומאשים את ג'ק באובדן מעמדו ודרגותיו.
הוא מנסה לירות בג'ק ומצית תגרה, אך אליזבת' עוצרת בעדו ומצילה את ג'ק.
במזח, ג'ק מגלה לאליזבת' את סוד המצפן, והיא משתמשת בו לגילוי הכיוון שבו התיבה ממוקמת.
ג'ק, אליזבת' ונורינגטון מוצאים את התיבה על אי טרופי בשם איסלה קרוז, בעוד ויל מצליח להימלט מ"ההולנדי המעופף" בעזרת אביו, ביל "אוזן־הנעל" טרנר, כשבידו המפתח הפותח את התיבה, שאותו הצליח לגנוב מדייווי ג'ונס.
ויל רוצה לדקור את הלב על־מנת לשחרר את אביו מחובו לדייווי ג'ונס, בעוד ג'ק חושש שאם ג'ונס ימות מבלי שציווה על הקראקן להפסיק לרדוף אותו, הוא לעולם לא יכול לחזור לים.
נורינגטון עצמו רוצה את הלב כאמצעי מיקוח תמורת מעמדו בצי המלכותי.
קרב חרבות פורץ בין השלושה, אך העניינים מסתבכים כאשר למקום מגיעים מלחיו של דייווי ג'ונס.
בסופו של דבר, נורינגטון נמלט כאשר הלב ומסמך הרישיון בידו, בשעה שמלחיו של ג'ונס חוזרים אל ג'ונס כשבידיהם התיבה הריקה.
"ההולנדי המעופף" מנהלת מרדף אחרי "הפנינה השחורה", אולם זו מתחמקת מהם.
ג'ק מנסה לברוח מהספינה, אולם חוזר להציל את צוותו ופוקד על נטישת הספינה בדיוק לפני שהקראקן מתקיף.
אליזבת' מבינה שהקראקן רודף אחרי ג'ק בלבד, לכן היא קושרת אותו במרמה לבסיס התורן.
ג'ק מצליח להשתחרר ותוקף את הקראקן בנקודת התורפה שלו, אבל הוא וספינתו שוקעים במצולות הים.
דייווי ג'ונס מצהיר כי ג'ק שילם את חובו, אף על פי שהוא זועם לגלות את התיבה ריקה.
נורינגטון מגיע לפורט רויאל ומוסר את הלב ואת מסמך הרישיון ללורד בקט.
אליזבת', ויל וניצולי צוות "הפנינה השחורה" מחפשים מקלט אצל טיה דאלמה, ששואלת אותם האם הם מוכנים להציל את ג'ק ממצולות הים.
לתשובתם "כן", היא שולחת אותם לסוף העולם, יחד עם קפטן המכיר את מעמקי הים – לא אחר מאשר קפטן הקטור ברבוסה שחזר מהמתים.
בקטע שאחרי הכתוביות: שבט הפלגוסטוס עורך טקס ומתכונן לצלות ולאכול את הצ'יף/אליל שלהם - פוצ'י, הכלב עם צרור המפתחות.
בסרטי ההמשך מתברר שהכלב ברח חזרה.
בעקבות הצלחת "שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה", צוות השחקנים חתם על השתתפות בשני סרטים נוספים, שצולמו גב־אל־גב.
צמד הכותבים טד אליוט וטרי רוסיו החליטו לא ליצור סרטי המשך עם הרפתקאות חדשות (נוסח סרטי "ג'יימס בונד" ו"אינדיאנה ג'ונס"), ושהסרט יהיה הראשון בטרילוגיה מתמשכת.
עוד הם הציעו, כי העלילה תמצה את רעיון מעיין הנעורים, והתכוונו להציג את דמותו של דייווי ג'ונס, ספינת הולנדי המעופף והקראקן, כמו גם את חברת הודו המזרחית הבריטית.
ההפקה החלה ביוני 2004, כאשר צוות ההפקה של הסרט היה גדול יותר מקודמו, שצולם ברובו בסנט וינסנט, כמו קודמו.
הפעם נדרשו בנייתן של ספינות אמיתיות, ו"הפנינה השחורה" נבנתה על בסיס מכלית נפט.
בינואר 2005, כאשר עדיין לא הושלם התסריט, אך עבודת ההפקה נמשכה, אולפני דיסני איימו לבטל את הפקת הסרט אך שינו את דעתם.
הצילומים החלו ב־25 בפברואר 2005 בקבוצת האיים פאלוס ורדס.
הצילומים הראשוניים צולמו באולפני דיסני בלוס אנג'לס, לפני שעברו לסנט וינסנט לצורך סצנות האי טורטוגה ופורט רויאל.
לכך שימשו סטים שנותרו מהסרט הראשון, וארבע ספינות היוו רקע, כאשר אחת מהן הייתה תעתיק מדויק של הבאונטי – הספינה שנעשה בה שימוש בסרט הקולנוע משנת 1962.
ב־18 באפריל 2005, החלו צילומים בדומיניקה, לאחר שוורבינסקי חשב שהמיקום יעזור לתחושת הבידוד הנוצרת ממנו.
הדבר היווה בעיה עבור הממשלה הדומיניקנית, שלא הייתה ערוכה לקלוט צוות צילום הוליוודי בסדר גודל שכזה, בנוסף למזג האוויר המשתנה ללא הרף.
הצילומים בדומיניקה נועדו לצורך הסצנות באי פלגוסטו וקטע היערות באי הטרופי איסלה קרוז, בנוסף לצריף הרעוע של טיה דאלמה.
הצילומים באי הסתיימו ב־26 במאי 2005.
הצוות עבר לאי על חופי איי בהאמה לצורך צילומי הקרבות הנוספים באיסלה קרוז, לפני שנעשו הפסקות בצילומים לצורך צילומים פנימיים של "ההולנדי המעופף" בלוס אנג'לס.
משם הצילומים עברו צפונית לאיי הבהאמה, ונמשכו מ־18 בספטמבר 2005 ועד ל־7 בפברואר 2006. הסיבה לפרק זמן הצילומים הארוך הייתה עונת ההוריקנים שגרמה לנזקים באזור, במיוחד הוריקן וילמה.
טד אליוט וטרי רוזיו יצרו במקור את צוות "ההולנדי המעופף" כרוחות, אולם ורבינסקי רצה לעצבם כיצורים בשר ודם.
הצורה בה היו נגועים שיקפה את מעמדם: המצטרפים החדשים היו נגועים בצורה שמאפיינת קופרוז, כאשר הנגועים ביותר דמו ליצורי ים תת־ימיים.
ורבינסקי רצה לשוות להם מראה מציאותי ככל הניתן, ואפילו דחה דמות בעלת שריון צב.
צוות האנימטורים מחברת ILM ראה סרטי תעודה רבים של חוקר הטבע דייוויד אטנבורו כדי ללמוד את תנועותיהם של שושנות ים וצדפות.
כל הצוות הוא תוצרתה של גרפיקת תלת מימד, למעט דמותו של ביל "אוזן־הנעל" טרנר.
דמותו של דייווי ג'ונס נוצרה במקור עם תוספות סנטר, בטרם שינו המעצבים את המראה לזרועות תמנון.
על הסט, השחקן ביל ניי לבש חליפת לכידת תנועה מיוחדת, שעזרה ללכוד את מבנה גופו לתוך מודל תלת־ממדי שלם.
אזור פניו – למעט עיניו ופיו – סומנו בחיישני תנועה.
ניי היה באיפור פרוסטתי רק פעם אחת, בסצנה בה ויל טרנר גונב את המפתח מתחת לזרועות התמנון של ג'ונס, בעת שישן.
היה קשה ליצור את תנועותיו של הקראקן, משום שלא היו לו כל התייחסויות במציאות עד כה.
או אז, הצוות צפה בסרט הקולנוע "King Kong Vs.
Godzilla", שבו תמנון אמיתי זחל על מיניאטורות.
בסצנה שבה הקראקן תוקף את "הפנינה השחורה", השתמשו בשני צינורות המלאים ב־13 ק"ג בטון כדי לרסק את סיפון הספינה.
כדי להשלים את המראה, סט מיניאטורי של תורן נבנה, ממנו נפלו אנשי פעלולים – שצולמו על רקע מסך כחול.
הסרט יצא לאקרנים ב־24 ביוני 2006. הבכורה הוקרנה בדיסנילנד אשר באנהיים, קליפורניה.
עם תקציב של 225 מיליון דולר, הסרט שבר שיאים כבר ביומו הראשון, כשסכום הכנסותיו נאמדו על 55.8 מיליון דולר, ו־135.6 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
בכך עבר הסרט את "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'".
בטרם נשבר שיאו בידי "האביר האפל" שיצא שנתיים לאחר מכן, הסרט היה הראשון שעבר את רף ה־300 מיליון בזמן כה קצר.
סכום הכנסותיו הכולל נאמד בכ־423 מיליון דולר ברחבי ארצות הברית, ויותר ממיליארד דולר ברחבי העולם.
הוא ממוקם במקום ה־26 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים, לאחר סרטים כמו "הנוקמים: מלחמת האינסוף" "מהיר ועצבני 7" "עלייתו של האביר האפל", "סקייפול", "שר הטבעות: שיבת המלך", "רובוטריקים 3: אפלת הירח", "הארי פוטר ואוצרות המוות חלק 2", "הנוקמים", "טיטניק" ו"אווטאר" וכו'.
באתר ריכוז הביקורות Rottentomatoes.com זכה הסרט לציון 53%.
הכותב מייקל בות' מ־Denverpost.com ציין כי הסרט מהווה "שעתיים ועשרים דקות של אסקפיזם, שפעם נוספת הופך את הסרט לבטוח מפני הנאה חופשית מכל אשמה."
דרו מק'וויני מאתר Ain't it cool.com, השווה את הסרט ל"מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" באפלה השוררת בסרט, כמו גם צוות "ההולנדי המעופף" והקליף האנגר בסופו.
לעומתם, פול ארנדט מאתר BBC.co.uk השווה את הסרט ל"מטריקס רילודד" וציין כי העלילה מורכבת מידי והיא מתוכננת כל כולה לשם הסרט הבא שבסדרה.
בביקורת שנעשתה לסרט לאחר שיצא "שודדי הקאריביים: סוף העולם", טוד גילקרייסט ציין שהסצנות באי הקניבלים היו מיותרות לחלוטין, בעוד ריצ'רד ג'ורג' ציין שעריכה מחודשת של "תיבה של איש מת" ו"סוף העולם" הייתה משמיטה 90 דקות מהחלק השני, משלבת בינו לבין הסרט השלישי בשלמותו ואז מחלקת ביניהם.
שודדי הקאריביים: סוף העולם הוא סרט פעולה הרפתקאות פנטזיה אפי אמריקאי משנת 2007, והחלק השלישי ב"סדרת סרטי שודדי הקאריביים".
את הסרט ביים גור ורבינסקי והוא הופק על ידי ג'רי ברוקהיימר.
את הסרט כתבו טרי רוסיו וטד אליוט והוא מהווה המשך ל"תיבה של איש מת".
הסרט יצא לאקרנים ב-25 במאי 2007. עם יציאתו היה להצלחה קופתית גדולה, כאשר גרף למעלה מ-960 מיליון דולר, ובכך הפך לרווחי ביותר בשנת 2007, שני ל"שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת", שגרף למעלה ממיליארד דולר.
למרות הצלחה קופתית אדירה, הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרים והקהל.
המבקרים שיבחו אותו על סצנות הפעולה, הצילום, עיצוב ההפקה, הפסקול של הנס צימר, עבודת הבימוי, ההומור, המשחק והמשקל הרגשי, אך ביקרו לשלילה את אורכו (169 דקות) והעלילה.
הסרט זכה בפרסים רבים, בהם מועמדות לפרס אוסקר בקטגוריות האיפור והאפקטים המיוחדים, זכייה בפרס סאטורן על האיפור, ובפרס טקס פרסי ה-MTV על ההופעה הקומית הטובה ביותר (ג'וני דפ).
כדי לשלוט באוקיינוסים, לורד קטלר בקט מוציא להורג את כל מי שקשור לפיראטיות בפורט רויאל ומורה על דייווי ג'ונס להשמיד את כל ספינות הפיראטים.
אסירים נידונים שרים "להניף את הצבעים" כדי לאלץ את תשעת אדוני הפיראטים להתכנס במפרץ הספינה ההרוסה כדי לקיים את אספת הפיראטים.
מכיוון שקפטן ג'ק ספארו, פיראט אדון הים הקאריבי, מעולם לא מינה יורש לפני שנגרר לכספת של דייווי ג'ונס, קפטן ברבוסה, ויל טרנר, אליזבת סוואן, טיה דאלמה וצוות הפנינה השחורה יוצאים להציל את ג'ק.
בסינגפור הם פוגשים את קפטן סאו פנג, פיראט אדון ים סין הדרומי, המחזיק במפות ניווט לכספת.
ויל מבטיח בחשאי למסור את ג'ק לפנג תמורת הפנינה, כשבכוונתו להשתמש בה כדי לחלץ את אביו ביל טרנר משבי ההולנדי המעופף.
הצוות מציל את ג'ק ומשיב לידיו את הפנינה.
בעזיבתם הם נתקלים בסירות של נפשות מתות, כולל אביה של אליזבת המושל סוואן, שהוצא להורג על ידי בקט.
טיה דלמה מגלה כי האלה קליפסו הטילה על דייווי ג'ונס להנחות את נפשם של אלה שמתו בים אל העולם הבא.
כל עשר שנים הוא יכול לעלות לחוף כדי להיות עם האישה שאהב.
אלא שג'ונס לא מילא אחר המשימה וקולל להפוך למפלצת.
נשמתו של המושל סוואן מגלה שמי שהורג את ג'ונס, על ידי דקירת לבו חסר הגוף, חייב להיות לבסוף לקפטן ההולנדי המעופף.
כשהם חוזרים לעולם החיים, הפנינה עוצרת באי מים מתוקים.
הם מותקפים על ידי אנשיו של סאו פנג ובקט.
ג'ק מבטיח בסתר לוודא כי ברית הפיראטים תצא לקרב נגד בקט בתמורה לחירותו.
אליזבת נמסרת לפנג, שמאמין שהיא קליפסו, בעוד שאר הצוות יוצא למפרץ הספינות הטרופות על סיפונה של הפנינה השחורה.
ג'ק זורק את וויל מהספינה כחלק מתוכנית להשתלט על ההולנדי המעופף.
סאו פנג אומר לאליזבת כי אספת הפיראטים הראשונה קשרה את קליפסו לצורה אנושית לאחר שבגדה במאהבה, דייווי ג'ונס.
פנג מתכנן לשחרר אותה כדי להביס את בקט.
ג'ונס תוקף את ספינתו של פנג ופנג ממנה את אליזבת ליורשתו לפני שמת מפצעיו.
אליזבת והצוות ננעלים בספינת ההולנדי המעופף, שם היא מוצאת את ביל "המגף" טרנר, שמאבד את עצמו לקללת ההולנדי המעופף.
הוא אומר לה שאסור שוויל יבוא; על ידי הריגתו של ג'ונס הוא יקשור את עצמו לספינה לנצח.
האדמירל נורינגטון משחרר את אליזבת וצוותה מההולנדי, אך נהרג על ידי ביל "המגף", שאיבד את שפיותו.
הפנינה מגיעה למפרץ הספינות הטרופות, שם מנסה ברבוסה לשכנע את ברית הפיראטים לשחרר את קליפסו.
דייווי ג'ונס מבקר את טיה דלמה בפנינה השחורה ומגלה שהיא קליפסו.
אביו של ג'ק, קפטן טיג, שומר קוד הפיראטים, מודיע לאספה שרק מלך פיראטים נבחר יכול להכריז מלחמה.
כדי להימנע מקיפאון, ג'ק מצביע בעד אליזבת והופך אותה למלך.
אליזבת, ג'ק, ברבוסה, בקט וג'ונס סוחרים בוויל טרנר תמורת ג'ק.
ברבוסה משחרר את קליפסו, אך כשוויל מגלה שג'ונס היה זה שאפשר לאספת הפיראטים הראשונה לכלוא אותה, קליפסו נעלמת ויוצרת סופה ומערבולת מים.
הפנינה השחורה וההולנדי המעופף נאבקות במערבולת שמושכת את שתי הספינות.
ויל ואליזבת נישאים על ידי קפטן ברבוסה.
בעוד ג'ק וג'ונס מנהלים דו-קרב על סיפון ההולנדי המעופף.
ג'ונס דוקר את וויל ופוצע אותו אנושות.
ג'ק עוזר לוויל לדקור את הלב ולהרוג את ג'ונס, שגופתו נופלת לתוך המערבולת.
ג'ק ואליזבת נמלטים מההולנדי המעופף כשזו שוקעת במערבולת.
כשהספינה של בקט, "התאמצות", מעסיקה את הפנינה השחורה, ההולנדי המעופף עולה מעל פני הים ועל סיפונה ויל; הצוות השתחרר מקללתו של ג'ונס.
שתי ספינות הפיראטים הורסות את "התאמצות".
בקט ההמום יורד עם ספינתו למצולות בזמן שהצי שלו נסוג.
בעוד וויל נידון להדריך נשמות שאבדו בים ל, הוא ואליזבת נפרדים זה מזו.
ויל יוצא מההולנדי המעופף ומשאיר את אליזבת בהריון עם התיבה המכילה את ליבו.
ג'ק וג'ושמי גיבס מגלים שברבוסה שוב גנב את הפנינה השחורה, אך ג'ק גנב את תרשימיו של פנג.
ג'ק ספארו מפליג מטורטוגה ל"מעיין הנעורים", מה שמרמז על עלילת הסרט הבא בסדרה.
בסצנה שלאחר הכתוביות שמתרחשת עשר שנים לאחר מכן, אליזבת ובנה הנרי צופים בסיפונה של ההולנדי המעופף המתרחקת.
שודדי הקאריביים: סוף העולם הוא פסקול הסרט "שודדי הקאריביים: סוף העולם" שנכתב על ידי המלחין הנס צימר ויצא לחנויות ב-22 במאי 2007.
לאחר שהם שרו את השיר כל תשעת המטבעות יוצרות צליל מיוחד המתריע לכל חברי אספת שודדי הים שמחזיקים במטבע להתכנס שוב ב"מפרץ האוניות הטרופות" לאספה נוספת.
השיר המלא (כולל מוזיקת רקע אינסטרומנטלית) לא נכלל בפסקול, אך צורף ל"Soundtrack Treasures Collection" - מארז הכולל את כל הפסקולים של הסרטים, כולל דיסק רמיקס.1:312.Singapore"סינגפור" היא מנגינה שתוארה כנעימתו של סאו-פאנג, מנהיג שודדי הים הסינגפורים.
הנעימה נוגנה על ידי כלי נגינה אסייאתים; הכלי הראשי הוא הארהו האסייתי.
המנגינה מתגברת לאיטה, לכדי מוזיקת קרב המתרחש בסינגפור נגד חברת הודו המזרחית הבריטית.3:403.At Wit's Endהנעימה הרשמית של הסרט.
נקראה במקור "סוויטת האהבה חדשה".
היא הנעימה הארוכה ביותר בסרט.10:4512.One Day"יום אחד", היא הנעימה שמושמעת אחרי ניצחונם של "הטובים" בקרב הגדול4:0113.Drink Up Me Heartiesהנעימה המסכמת את הסרט, משתמשת בנעימת שודדי הקאריביים המפורסמת, ובכלי נגינה כגון אקורדיון, ומשתמשת גם בנעימה "למעלה זה למטה".4:31
שוד ימי לחופי סומליה מהווה איום על נתיבי מים בינלאומיים מאז תחילת מלחמת האזרחים בסומליה ב-1991. מאז שנת 2005 הביעו ארגונים בינלאומיים רבים ובהם ארגון הימאות הבינלאומי ותוכנית המזון העולמית הפועלת במסגרת ארגון המזון והחקלאות דאגה באשר לעלייה במקרי שוד ימי באזור זה.
אירועי שוד ימי הביאו לעלייה בהוצאות ההובלה הימית ועכבו משלוחי מזון במסגרת הסיוע הבינלאומי לאזורי מצוקה בסומליה.
תשעים אחוז ממשלוחי המזון במסגרת הסיוע הבינלאומי, נשלחים בדרך הים וספינות אלה זקוקות לליווי צבאי.
השוד הימי באזור התפתח החל בשלב השני של מלחמת האזרחים הסומלית בשנות ה-2000, כאשר ספינות זרות ניצלו את היעדרו של משמר חוף לאומי יעיל ופלשו לאזור הדיג.
בכך הם איימו על מקור אספקת המזון ועל הכלכלה, ובנוסף זיהמו את שטחה הימי של סומליה בצורה לא חוקית.
בתגובה, קהילות הדיג גיבשו קבוצות חמושות שנועדו להרתיע את הפולשים על ידי חטיפת ספינות מסחריות.
בהמשך, פעולות אלו גדלו לכדי סחר רווחי עם תשלומי כופר גדולים והפכו למניע העיקרי לפיראטיות.
מפעולות אלו קיבלו הפיראטים יותר ממיליון דולר, סכום משמעותי בכלל ולתושבי סומליה בפרט.
כך, התפתחה הפיראטיות בעשורים האחרונים, עקב האפשרות לרווח גדול בסיכון נמוך יחסית, שנבע מהמצב הפוליטי בסומליה (להלן, התפוררות השלטון המרכזי, התמוטטות מוסדות המדינה וחוסר סדר אזרחי) ועקב העובדה שמפקדי האוניות חששו לדווח על השוד כדי לא לפגוע בשם החברה ולהימנע מהגדלת את תעריפי הביטוח שלה.
השוד ימי לחופי סומליה משבש את הסחר הבינלאומי, מממן את המלחמה בסומליה, מהווה נתיב נוח לכלכלות בלתי חוקיות, עלול לגרום לנזק סביבתי חמור, מאיים על הביטחון הלאומי ועל היציבות האזורית ועלול לפגוע ברבים שאף עשויים לחוות תת-תזונה ועינויים.
בחודש אוגוסט 2008 החל כוח משימה משולב מספר 150 - כוח ימי רב לאומי המהווה חלק מכוחות הקואליציה הבינלאומית שהתארגנה למלחמת עיראק - לקיים פעילות נרחבת למלחמה בשוד הימי לחופי סומליה, וזאת על ידי הקמת אזור סיור ימי ביטחוני במפרץ עדן.
בספטמבר 2008 הכריזה רוסיה כי תצטרף למאמצים הבינלאומיים למלחמה בתופעת השוד הימי, אולם ספינות המלחמה הרוסיות תפעלנה באופן עצמאי ולא כחלק מכוח המשימה הפועל כבר באזור.
ב-7 באוקטובר 2008, לאחר עלייה במקרי חטיפת אוניות, אימצה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1838 הקוראת להילחם בשוד הימי לחופי סומליה על ידי משלוח ספינות מלחמה ומטוסים לאזור.