tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא נמלט משדה המערכה עם קומץ ידידים בניסיון לפלס דרך אל הים שם ציפו למצוא את הצי.
אולם המעברים אל הים היו חסומים והמזון שהיה ברשותם לא היה בו כדי לכלכלם אפילו ליום אחד.
ידידיו דיברו על ליבו ושידלוהו להסגיר עצמו לידי סלאוקוס.
דמטריוס ניסה בתחילה לשלוף את חרבו ולהרוג את עצמו אולם אחר כך נענה להם והסגיר עצמו לידי סלאוקוס.
סלאוקוס נהג בדמטריוס השבוי כבמלך.
הוא העמיד לרשותו אוהל מלכותי ואירוח מפואר היאה לאדם במעמדו.
הוא ראה בכך הזדמנות להפגין את חמלתו ונדיבות ליבו שהם ממאפייניו הבולטים של מלך.
דמטריוס נשא את שביו בקלות והתרגל אליו.
בתחילה עסק בציד, ברכיבה ובספורט אולם עד מהרה התמכר להימורים ושיקע את יגונו, תיסכולו ורחמיו העצמיים בשתייה לשוכרה.
דבר שביו של דמטריוס היה קשה מנשוא לבנו אנטיגונוס גונאטס.
הוא היה מוכן למסור לסלאוקוס את כל הנכסים שנשארו בידי אביו, כסף רב ואף למסור עצמו כבן ערובה במקומו, אך ניתקל בסרוב.
ליסימכוס, שהיה יריבו המר של דמטריוס, ניסה לשכנע את סלואוקוס שיטול את חייו של דמטריוס.
סלאוקוס סירב והתייחס לליסימכוס כ"פראי מלוכלך".
בתום שלוש שנים (286–283 לפנה"ס) בהן בילה בסביאה ובזלילה, חלה דמטריוס ומת בשנה החמישים וארבע לחייו.
אפרו של דמטריוס נטמן בהלוויה מלכותית מפוארת בדמטריאס, העיר שייסד ושנקראה על שמו.
דמטריוס היה אחד משני בניו של אנטיגונוס מונופתלמוס.
יש סברה האומרת שאנטיגונוס היה דודו.
אימו סטרטוניקה (Στρατoνίκη) התחתנה עם אנטיגונוס לאחר שאביו הביולוגי נפטר ולכן נחשב לבנו.
בנו השני של אנטיגונוס, שהיה צעיר מדמטריוס בשנים אחדות, מת בגיל צעיר.
פלוטרכוס מספר שדמטריוס היה גבה קומה ויפה תואר כל כך עד שאפילו הציירים והפסלים לא עשו צדק עם יפי תוארו.
באופיו דמטריוס היה יהיר, גאוותן, מתנשא על הבריות ומכור לתענוגות.
אך כשיצא לקרב היה ממוקד משימה, מצביא יעיל, נועז ונמרץ, ומעולם לא כשל בקרב בשל תענוגות או רשלנות.
דמטריוס היה מזוהה עם דמותו של דיוניסוס שהיה למודל החיקוי שלו.
השילוב של היותו יפה תואר, רודף תענוגות נשים ויין, עם היותו ממוקד משימה ויעיל בעת מלחמה, שרתה השוואה זו.
רק בשלוש השנים האחרונות של חייו, בהיותו בשבי סלאוקוס, נכנע לתאוותיו ובילה את רוב זמנו במשחקי קובייה ובשתייה לשוכרה שבה הטביע את יגונו ורחמיו העצמיים על מר גורלו.
דמטריוס המתנשא ראה עצמו שווה ערך לפיליפוס השני ולאלכסנדר הגדול.
הוא נהג ללעוג ליריביו הנושאים תוארי מלכים וכינה את סלאוקוס "שר הפילים", את תלמי הראשון "שר הצי" ואת ליסימכוס "שר האוצר".
יחסי אנטיגונוס ודמטריוס בנו היו מושתתים על אהבה כנה, כבוד, מסירות ואמון הדדיים.
על רקע מקרי רצח רבים של אימהות, אבות, בנים ואחים במסגרת מאבקי עוצמה בתוך משפחות מלוכה ההלניסטיות, היו יחסים אלה עובדה ראויה לציון.
דוגמה לכך ניתן לראות שבאחת הפעמים כשחזר דמטריוס ממסע ציד וניגש לאביו חמוש בכידוניו וחניתו, נישקו וישב על ידו.
אנטיגונוס שהיה עסוק באותה עת בקבלת משלחת צירים מארץ אחרת התפאר בפניהם ביחסי האמון המוחלט ששררו בינו לבין בנו עד כדי כך שהוא מתיר לבנו לגשת אליו כשהוא חמוש.
דמטריוס היה פוליגמיסט שרדף אחרי נשים רבות בעת ובעונה אחת בניגוד לאביו שהיה מונוגמיסט.
החשובה והמכובדת מביניהן הייתה פילה (Φίλα), שהייתה מבוגרת ממנו ולה נישא נישואים פוליטיים בעצת אביו אך בחוסר רצון.
פילה הייתה בתו של אנטיפטרוס (Antipatros) ואלמנתו של קרטרוס.
בתם סטרטוניקה הראשונה (Στρατoνίκη) נישאה לסלאוקוס הראשון ניקטור ואחר כך לבנו אנטיוכוס הראשון סוטיר (Antiochus soter).
בנם אנטיגונוס השני גונאטאס (Antigonos Gonatas) היה למלך מוקדון.
לאחר שסולק דמטריוס מכס מלכותו במוקדון נטלה פילה ברוב ייאושה וצערה את חייה בנטילת שיקוי מורעל.
אישה משמעותית בחייו, שלה מעולם לא נישא הייתה לאמיה (Lamia) אותה שבה לאחר קרב סלמיס שבקפריסין.
לאמיה, גם היא מבוגרת ממנו, הייתה מפורסמת בפריצותה ובנגינתה בחליל.
דמטריוס נפל שבי בקסמיה הנשיים עד כדי כך שהיותו כרוך אחריה הפך למשל ושנינה בפי כל.
אשתו החמישית הייתה פתולמאיס בתו של תלמי הראשון ואורידיקה בת אנטיפטרוס.
הענקת כיבודים אלוהיים לדמטריוס כאל חי על ידי אתונה וערי יוון האחרות, הצביעה על כברת הדרך הארוכה שעשו היוונים בזמן קצר להפליא, מהתנגדותם לאקט ההשתחוות (פרוסקינסיס ) לאלכסנדר הגדול ועד לפולחן דמטריוס כשליט-אל.
הייתה זו דת פוליטית שמקורה בשאיפות פוליטיות ולא ברגשות דתיים כלשהם.
היתרונות הפוליטיים באלההת דמטריוס לא נעלמו מעיני השליט וגם לא מעיני הסוגדים לו.
האמונה באלים האולימפיים הייתה בשקיעה ולחלל זה חדר פולחן השליט.
לא האמונה האולימפית ואף לא פולחן השליט החי הציעו ישועה אישית, חיי נצח או אמות מידה מוסריות.
ההבדל ביניהם הוא בכך שבן התקופה יכול היה להאמין בעוצמתם וגדולתם של האלים האולימפיים אך לראות את עוצמתו וגדולתו של השליט החי.
יותר מכך, לשליט החי היו יכולות שלאל לא היו כגון מתן אוכל בתקופות רעב, הגנה, עזרה לנצרכים או שחרור מעול שעבוד.
פלוטרכוס הביע את מורת רוחו מאלההת שליטים, באומרו שאנשים נבונים שמסתכלים על הפסלים של השליטים האלים לא מתרשמים מאלוהותם אלא ממעשיהם והישיגהם.
פולחן השליט לא ביטא התנשאות אישית.
דמטריאס לא חשב לרגע שהוא אל, אבל הבין היטב את היתרונות הפוליטיים של פולחן השליט החי.
פולחן השליט של דמטריוס מגלם את כל מאפייני פולחן השליט ויחסי פוליטיקה-דת לא רק בתקופתו אלא גם במאות השנים אחריו.
אי אפשר לומר על דמטריוס שהיה רק "מושיע" או "מיטיב האנושות" או "המייסד האלוהי של העיר" או בנם של "אבות אלוהיים".
ההאלהה (אפותאזה) של דמטריוס הייתה קשורה לכל אלה, אך היו בה מרכיבים נוספים.
האלהת דמטריוס החלה באביב 307 לפנה"ס עת הגיע באופן בלתי צפוי לאתונה עם צי גדול ומצויד היטב שנחשב בטעות לציו של תלמי הראשון.
דמטריוס ניצל את הבלבול, נכנס לנמל והכריז שבא לשחרר את האתונאים מעולו של קסנדרוס, להחזיר לאתונאים את חירותם ואת שיטת ממשלם העצמאי על פי חוקות אבותיהם.
האתונאים הנלהבים הניחו את מגיניהם לרגליהם, מחאו כפיים וכינו את דמטריוס "המיטיב" ו"המושיע".
הייתה זו הזדמנות להרעפת כיבודים אקסטרווגנטיים על המשחרר: עצים לציו, תבואה ומזון לחייליו וכיבודים אלוהיים.
כינוי דמטריוס כמטיבה ומושיעה של אתונה היה החוליה המקשרת בין המלך לאל ובמיוחד לחצאי האלים שהתהלכו על פני האדמה והשפיעו טובות על בני האדם.
בחורף 304/3 לפנה"ס, עבר דמטריוס להתגורר במקדש הפרתנון, מקדשה של האלה אתנה אותה כינה "אחותו הגדולה".
כך נהג גם בדלוס שם התגורר במקדש אפולו שאותו כינה "אחיו הגדול".
במקדשים אלו מצא דמטריוס פתרון מגורים נוח וגם קישור דמותו לאלים שבמקדשיהם התגורר.
במקדש הפרתנון ניהל חיי פריצות למגינת לבם של האתונאים.
האתונאים הקימו מזבח להעלאת קרבנות לכבוד דמטריוס במקום בו ירד לראשונה ממרכבתו (גם באי דלוס הוקם מזבח לכבודו במקום שבו דרכו רגליו לראשונה על אדמת האי).
באתונה מונה כוהן ראשי לפולחן דמטריוס שקיבל את הסטטוס והמעמד של ארכון אפונימוס ועל שמו נקראה השנה.
האתונאים הגדילו לעשות והוסיפו שני שבטים לעשרת שבטיהם וקראו להם על שם דמטריוס ואביו אנטיגונוס.
אלמנטים נוספים בפולחן דמטריוס השליט האל היו תחרויות דרמה ומוזיקה שנתיות, תהלוכות ושירי הלל.
האתונאים הקימו פסלים מעוטרים בכתרי מלכות מוזהבים לכבודו והציבו אותם במקדשי האלים.
כיבוד נוסף שהורעף עליו על ידי האתונאים היה שינוי שמו של חודש Munychion (אפריל) ל-Demetrion וקריאת היום האחרון בחודש (היום הישן והחדש) על שמו.
פלוטרכוס מספר שהאתונאים שינו את שמה של חגיגת ה-Dionysia ל-Demetrieia אם כי ייתכן ששני הפסטיבלים נחגגו במקביל.
דמטריוס ניצל את הכוח האלוהי שהוענק לו כדי להיכנס באופן חסר תקדים אל טקסי המסתורין של אֵלֵאוּסיס, פולחן אטי עתיק שנערך עם כלי קודש סודיים בנוכחות מספר מצומצם של אנשים לכבוד אלת הפוריות דמטר בעיר אלאוסיס המרוחקת כעשרים ק"מ מאתונה.
יופיו ותכונות אופיו של דמטריוס קישרו, השוו וזיהו אותו עם אלוהותו של דיוניסוס.
צו הוצא באתונה שיש לקבל את דמטריוס בכניסתו לעיר כפי שמקבלים את פני דיוניסוס.
בקבלת הפנים ותהלוכה שנערכה לו ולכלתו הטריה לאנאסה (Lanassa), עם כניסתם לאתונה בשנת 291 לפנה"ס, הושווה דמטריוס לדיוניסוס ואשתו הטריה לאלה דמטר.
התהלוכה החגיגית כללה ריקודים לפני מרכבתו, פיזור זרי פרחים בדרכו, שתית יין, העלאת קטורת ונשיאת אבר מין זכרי כפי שהיה מקובל בפסטיבלים של בכחוס.
בהמנון "אבר גבר", שנישא לכבודו בתהלוכה, נאמר שהוא הוא האל האמיתי בעוד שכל האלים האחרים ישנים, נעדרים או אינם מקשיבים לבקשות המתפללים אליהם או אף בכלל אינם קיימים.
דמטריוס הוא האל הממשי, אל בשר ודם השומע את בקשות האנשים, נעתר להם, מוכן ויכול לעזור ואינו פסל העשוי עץ או אבן.
דמטריוס מתואר כשמש המבהיקה והזוהרת המוקפת בכוכבים הלא הם ידידיו.
מוצאו האלוהי של דמטריוס זוהה בהמנון כבנם של פוסידון ואתנה.
בצד הביקורת המובלעת בהמנון על האלים האולימפיים ניתנה לדמטריוס לגיטימציה דתית לאלוהותו.
דמטריוס נהג לעטות גלימה יקרה שעליה רקומים ציורי העולם, גלגל המזלות, השמיים ומערכת השמש והכוכבים.
קיימים חילוקי דעות במחקר לגבי התאריך המדויק של תהלוכת "אבר-גבר" Ithyphallus.
ההיסטוריון סר ויליאם טארן מתארך את תהלוכת ה"אבר-גבר" לשנת 291 לפנה"ס.
העיר דמטריאס (Demetrias) נוסדה בשנת 290 לפנה"ס על ידי דמטריוס שקרא לה על שמו.
העיר ממוקמת לחוף הים האגאי במפרץ לולקוס (Lolkos) בחלק המרכזי של מזרח יוון, ( ליד העיר היוונית וולוס (Volos) של ימינו.
דמטריוס ניצבה על גבעה כ־7.5 ק"מ מדרום לוולו Volo .
היקף חומותיה 7.8 ק"מ והיא הקיפה שטח בן 262.5 הקטארים (הקטאר= עשרה דונמים).
בשל מיקומה האסטרטגי, שימשה דמטריאס כבסיס להתפשטות אימפריאליסטית של דמטריוס ושל נכדו פיליפוס החמישי ולתקופה קצרה גם של אנטיוכוס הגדול.
יסוד דמטריאס נועד לחסום תחרות מסחרית של ערי נמל מרכזיות אחרות כגון תבאי (Thebes) ופגאסאיי (Pagasae)
על ידי מיקום אסטרטגי עדיף ונמל נוח יותר לעגינת אניות.
בשלהי המאה השלישית ובראשית המאה השנייה לפנה"ס התפתחה דמטריאס לכדי עיר הנמל המרכזית במוקדון.
העיר היוותה מקור משיכה למהגרים רבים מהמזרח ומהעולם היווני.
בעיניים רומאיות הייתה דמטריאס urbs valida et ad omnia opportuna - עיר חזקה עם הזדמנויות רבות.
כשדמטריוס היה בשבי סלאוקוס שימשה העיר כבירתו וכמרכז מינהלי של ממלכת בנו אנטיגונוס גונאטס ושל נכדו פיליפוס החמישי.
בדמטריאס הוטמן אפרו של דמטריוס לאחר מותו בשבי ב 283 לפנה"ס.
דמטריוס החל לטבוע מטבעות אחרי שנת 300 לפנה"ס.
כמרכזי טביעת מטבעות שימשו ערים ביוון ( סלמיס Salamis, טרטוס Tartos, כלקיס Chalkis, סיקיון Sicyon ואפסוס Ephesus) ובמוקדון פלה (Pella) ואמפיפוליס (Amphipolis) .
דמטריוס טבע דרכמות זהב וכסף, מטבעות ברונזה וטטרדרכמות.
מוטיבים אופייניים במטבעותיו של דמטריוס:
דיוקן דמטריוס עטור דיאדמה עם קרן שור.
דמות האל פוסיידון עם קלשונו.
חרטום אניה חצויה שבקצהו ניצבת אלת הניצחון Nike.
האלה אתנה מחזיקה חנית ומגן.
כיתוב ביוונית "דמטריוס בזילאוס" או "בזילאוס דמטריוס" ( אין לייחס חשיבות פוליטית כלשהי לסדר המילים).
מפתיע לראות על המטבעות את דיוקן דמותה של אתנה המוטבע לפי תווי פניו של דמטריוס עצמו.
דמטריוס הנפיק מטבעות בשש הנפקות שונות.
יש חוקרים הקושרים כל הנפקה לשנה מסוימת משנות מלכותו.
מטבעותיו של דמטריוס נועדו לשמש אמצעי תשלום, אך גם שימשו לצורכי תעמולה ופרסום של עליונותו הימית בקרב סלמיס והמעטת תבוסתו בקרב איפסוס.
כמו כן נועדו המטבעות לשמש משקל נגד למטבעות יריביו שגם הן היו כלי תעמולתי.
במטבעות דמטריוס, להבדיל מאלו של יריביו, שני צידי המטבעות מבליטים את מוטיב הניצחונות שלו בעוד שאצל יריביו מוטיב הניצחון מופיע רק בצד אחד.
הטטרדרכמה של דמטריוס מתקשרת את ניצחונו על תלמי בקרב הימי שנערך בשנת 306 לפנה"ס בסלמיס שבקפריסין.
תוכניותיו השאפתניות של דמטריוס לכיבוש אסיה וההוצאות הכספיות הכבדות הכרוכות בגיוס, ציוד ואחזקה של צבא אדיר ובנית צי בן 500 אניות מסבירות את הגידול הקבוע בהנפקת מטבעות למימון תוכניות אלו.
שש ההנפקות השונות במהלך שנות מלכותו זוהו ומוינו לשתי קבוצות:
קבוצת המטבעות הראשונה, הוטבעה במטבעות המלכותיות הגדולות בפלה ובדמטריאס ומטבעות הקבוצה השנייה הכוללות את כל שאר המטבעות הוטבעו בערי יוון האחרות.
כמו כן זוהו שש סדרות של מטבעות הכוללות בעיקר טטרדרכמות, סטטרטי מזהב וערכים נוספים כגון דרכמות ומטבעות ברונזה.
סגנון המטבעות והכיתוב עליהן השתנו במהלך תקופת מלכותו של דמטריוס.
בסדרות מטבעות שהונפקו החל מהשנה השלישית למלכותו (292/1) הוחלפה דמות Nike הניצבת על חרטום אנייה חצויה (המציינת את הניצחון בסלמיס על תלמי) בדיוקן דמטריוס מעוטר בדיאדמה עם קרן שור.
במהלך ההנפקה בשנה הרביעית למלכותו חל היפוך בסדר הכיתוב שעל המטבעות מ-" דמטריוס בזילאוס" ל-"בזילאוס דמטריוס".
החוקרים אינם מייחסים לכך משמעות פוליטית או משמעות כלשהי ומציינים שהיפוך מילים כזה הוא אופייני גם למטבעות של מלכים אחרים.
מעבר להיותן אמצעי תשלום בממלכתו של דמטריוס נועדו מטבעות דיוקנו :
הצהרה רשמית על אלוהותו ופרסומה הרחב.
דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות הם תשלומי חובה החלים על תושבי ישראל.
התשלומים מחושבים לפי הכנסותיו של התושב (אך גם תושב חסר הכנסות חייב בו) ומעמדו, ומועברים למוסד לביטוח לאומי, שאחראי על גביית דמי ביטוח לאומי על פי חוק הביטוח הלאומי וכן על דמי ביטוח בריאות, במסגרת ביטוח בריאות ממלכתי.
דמי ביטוח לאומי הם מקור עיקרי למימון פעילותו של המוסד לביטוח לאומי.
מקורות נוספים: העברה תקציבית מתקציב המדינה לפי חוק הביטוח הלאומי לענפים מסוימים כגון ילדים ואזרחים ותיקים, תקבולים לפי הסכמים וחוקים אחרים למימון גמלאות המשולמות שלא לפי חוק הביטוח הלאומי ופיצויים מצד שלישי לפי חוק הביטוח הלאומי.
דמי ביטוח בריאות מהווים כשליש ממימון הוצאות ביטוח בריאות בישראל.
כשני שלישים מועברים מתקציב המדינה.
חובת תשלום דמי ביטוח לאומי חלה על כל תושב ישראל מגיל 18 ועד גיל פרישה ובכללם שכיר, עצמאי, בלתי מועסק (למעט עקרת בית), מי שפרש בפרישה מוקדמת, מעסיק של נערים עובדים, וכן עובד זר בישראל, אף שאינו תושב.
חובת תשלום דמי ביטוח בריאות חלה על כל תושב ישראל מגיל 18 ואילך (למעט עקרת בית).
במקרים מיוחדים (לדוגמה: עולה חדש, תורם איברים) ניתן פטור מתשלום דמי ביטוח בריאות לזמן מוגבל.
+ביטוחהסברביטוח בריאותכל תושב במדינת ישראל זכאי למלוא שירותי הבריאות הקבועים בסל שירותי הבריאות, באמצעות קופת החולים בה הוא חבר.
לפיכך כל תושב שמלאו לו 18 שנים, חייב להירשם כחבר בקופת חולים, לפי בחירתו.ביטוח לאומיתשלום דמי ביטוח לאומי מקנה זכות לקבלת קצבאות ותשלומים שונים מהמוסד לביטוח לאומי, בהתאם לכללים הקבועים בחוק הביטוח הלאומי.
במוסד לביטוח לאומי פועלים ענפי ביטוח שונים (אמהוּת, ילדים, אזרחי ותיקים ושאירים, סיעוד, נפגעי עבודה, אבטלה ועוד).
עובד שכיר תושב ישראל מגיל 18 ועד גיל פרישה, מבוטח בכל הענפים.
עובד שכיר בלבד זכאי לביטוח אבטלה וביטוח זכויות עובדים בעת פשיטת רגל של המעסיק ובעת פירוק תאגיד.
עובד עצמאי אינו זכאי לביטוח זה.
לעובד שכיר יש גם יתרון של אי־פגיעה בזכויות אם המעסיק לא שילם את דמי הביטוח הלאומי של עובדיו, בעוד זכויותיו של עובד עצמאי יפגעו עקב אי־תשלום, שכן חובת התשלום חלה עליו בלבד.
עובד זר בישראל מבוטח בארבעה ענפים: נפגעי עבודה, נפגעי פעולות איבה, פשיטת רגל ואמהות.
הגדרות, הסברים ותעריפים שבשימוש בערך:
+שםתעריף בש"ח לשנת 2023הסברגיל הזכאותגיל הזכאות לקצבת אזרח ותיק ללא קשר להכנסות (נכון ל־2023: 70 שנים).גיל פרישהגיל הזכאות לקצבת אזרח ותיק מותנה בכך שההכנסות מעבודה אינן עולות על הסכום המזכה בקבלת קצבה
(נכון ל־2023: גיל הפרישה לגברים הוא 67 שנים.
גיל הפרישה לנשים עולה בהדרגה מ-62 ל-65 שנים, ונקבע בהתאם לתאריך הלידה).גיל מרבי לביטוח אבטלהגיל 67 לנשים וגבריםתושב ישראל מעל גיל 62משמש לבדיקת זכאות לקצבת אזרח ותיק:
תושב ישראל שנולד בישראל או שעלה לישראל לפני גיל 60–62 ועונה על תנאי הזכאות.בעל שליטה בחברת מעטיםעובד בעל שליטה בחברה שבה הוא עובד, אינו מבוטח בענף אבטלה מכוח עבודתו בחברה (כמו עצמאי)
ואינו משלם דמי ביטוח לענף אבטלה.תקרת ההכנסה המרבית לתשלום47,465 ש"חדמי ביטוח ישולמו עד תקרה זאת.
הכנסות גבוהות מתקרה זאת יהיו פטורות מתשלום דמי ביטוחשיעור מופחתעד 7,122 ש"חדמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות מתבססים על שתי מדרגות הכנסה ברוטו:
המדרגה הראשונה - שיעור מופחת היא עד 60% מהשכר הממוצע במשק או
עד תקרת הכנסת העובד למי שמשתכר פחות ממלוא השיעור המופחת.שיעור מלאמ־7,122 ש"חהמדרגה השנייה - שיעור מלא היא מ-60% מהשכר הממוצע במשק ועד תקרת הכנסת העובד או
תקרת ההכנסה המרבית לתשלום - הנמוך מביניהם.50% מהשכר הממוצע במשק5,935 ש"חמשמש לקביעה מיהו עובד עצמאי:
מי שעוסק במשלח ידו לפחות 20 שעות בממוצע בשבוע.
מי שהכנסתו החודשית הממוצעת ממשלח ידו עולה על 50% מהשכר הממוצע במשק
מי שעוסק במשלח ידו לפחות 12 שעות בשבוע בממוצע, והכנסתו החודשית עולה על 15% מהשכר הממוצע במשק.15% מהשכר הממוצע במשק1,781 ש"ח25% מהשכר הממוצע במשק2,968 ש"חמשמש לקביעת דמי ביטוח לאומי לתושב ישראל שהכנסותיו הן אך ורק הכנסות שלא מעבודה,
כגון שכר דירה: הכנסה של עד 25% מהשכר הממוצע במשק יחויב כמי שאינו עובד ומעבר לו שיעור מופחת ושיעור מלא.5% מהשכר הממוצע במשק594 ש"חמשמש לחישוב פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי לעולה חדש וכן עציר או אסיר לתקופת זמן של עד שנה.
הכנסה של עד 5% מהשכר הממוצע במשק תהיה פטורה מתשלום דמי ביטוח.
הכנסה מ־5% מהשכר הממוצע במשק ומעלה תהיה חייבת בתשלום דמי ביטוח.
דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות הם מיסי חובה ומחושבים כמס פרוגרסיבי, בהתאם להכנסת המבוטח, בעיקר הכנסת עבודה.
דמי ביטוח לאומי מושפעים ממעמדו של המבוטח (עצמאי, שכיר, בעל הכנסה שלא מעבודה ועוד) ומקבוצת הגיל שלו.
שיעור דמי הביטוח נקבע לפי הענפים שהאדם מבוטח בהם.
לשכיר דמי הביטוח מורכבים מחלק העובד וחלק המעסיק; עצמאי ומי שאינו שכיר ואינו עצמאי חייב בדמי ביטוח עבור עצמו.
דמי ביטוח בריאות מעובד שכיר, עובד עצמאי, חבר קיבוץ, מקבל פנסיה מוקדמת:
מחלק השכר שהוא עד 60% מהשכר הממוצע במשק ניכוי של % 3.1
מחלק השכר שמעל 60% מהשכר הממוצע במשק ניכוי של % 5.
דמי ביטוח בריאות מעובד במשק בית 1% משכרו של העובד.
עובד שכיר מגיל 18 ומעלה שקיימים בינו לבין המעסיק יחסי עובד-מעסיק חייב בתשלום דמי ביטוח.
חישוב דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות לעובד שכיר מחושב משכרו החודשי ברוטו של העובד (כולל זקיפות מס) ומורכב מחלק המנוכה ממשכורתו של העובד וחלק המשולם על ידי המעסיק.
הוא מתבסס על שתי מדרגות הכנסה: המדרגה הראשונה: שיעור מופחת והמדרגה השנייה: שיעור מלא.
שיעורי דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות על פי סוגי עובדים:מופחתמלאמגדרסוג עובדעובדמעסיקסה"כעובדמעסיקסה"ככולםשכיר תושב ישראל מגיל 18 עד גיל פרישה3.5%3.55%7.05%12%7.6%19.6%בעל שליטה בחברת מעטים3.49%3.51%7%11.79%7.38%19.17%כולםמעל "גיל הזכאות" בשנה בה הגיע לראשונה לגיל של
דמי ביטוח עבור מי שמשרת בצה"ל בשירות קבע משולמים על-ידי אוצר המדינה לפי בסיס שכרו של חייל הקבע.
האוצר מנכה משכרו של החייל את חלקו בדמי הביטוח, כפי שמנוכה משכרו של עובד שכיר.
שיעור הניכוי מושפע ממצבו המשפחתי של החייל וממעמדה של בת הזוג.
חייל בשירות קבע מבוטח רק בחלק מן הענפים: אימהות, ילדים, נכות, סיעוד, זקנה ושאירים.
דמי הביטוח עבור עובד בחופשה ללא תשלום בחודשיים הראשונים ישולמו על ידי המעסיק, שרשאי לגבות תשלום זה מהעובד.
החל מהחודש השלישי מי שנמצא בחופשה ללא תשלום ואינו עובד כשכיר ו/או כעצמאי, חייב לשלם דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות עבור עצמו בשיעור המינימום לחודש - כמי שאינו עובד.
חוק הביטוח הלאומי מגדיר "עובד עצמאי" כמי שעונה על אחד מאלה:
מי שעוסק במשלח ידו לפחות 12 שעות בשבוע בממוצע, והכנסתו החודשית עולה על 15% מהשכר הממוצע במשק.
עובד עצמאי מגיל 18 ועד גיל פרישה חייב בתשלום דמי ביטוח לאומי.
חישוב דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות לעובד עצמאי מחושב משכרו השנתי ברוטו של העובד (כולל זקיפות מס).
שיעור דמי ביטוח משכרו ברוטו של עצמאי:
המועסק בקיבוץ ומושב שיתופי מסורתי:
דמי ביטוח לאומי של חבר וכן של מועמד ועובד חוץ המועסק בקיבוץ או במושב שיתופי, מחושבים על פי אחוז מ"בסיס הנקבע במשק" או שכר מינימום - הגבוה מביניהם.
הוא אינו מבוטח בענף תאונות אישיות ונכות כללית לפיכך דמי ביטוח לאומי נמוכים יותר.
גם מתנדב ושוהה בהכשרה מקצועית בקיבוץ או במושב שיתופי חייבים דמי ביטוח המחושבים כאחוז מ"בסיס שנקבע במשק".
דמי ביטוח לאומי של חבר, מועמד או מועסק בקיבוץ מתחדש יהיו כשל עובד שכיר.
עובד במשק בית נחשב מי שמועסק בעבודות שוטפות ורגילות במסגרת ביתו הפרטי של המעסיק או בעבודות ניקיון בבניין משותף,
מי שעוסק בטיפול בילדים, במבוגרים, בקשישים או באנשים סיעודיים, נהג פרטי, שומר ומי שמועסק בצורה משותפת על ידי קבוצת הורים
בשמירה על ילדים, גם אם ההעסקה היא מחוץ לבית.
פירוטעובדמעסיקסה"כמגיל 18 עד גיל פרישה2%5.25%7.25%מ"גיל פרישה", שאינו מקבל קצבת אזרח ותיק, עד ל"גיל הזכאות"1%5.25%6.25%עובד הזכאי לקצבת אזרח ותיק2%2%תושב זר או תושב חו"ל או מי שמתגורר ביהודה ושומרון ואינו תושב ישראל2%2%
תושב זר המועסק בישראל, כולל המועסק בסיעוד או מבקש מקלט חייב בתשלום דמי ביטוח לאומי.
תושב זר המועסק בסיעוד או במשק בית
שיעור דמי ביטוח לאומי של תושב זר המועסק בסיעוד הוא 3.6% ומוטל על המעסיק בלבד.
מקבל גמלת סיעוד המעסיק מטפל שהוא עובד זר עשוי להיות פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי בתנאים מסוימים.
שיעור דמי ביטוח לאומי מתבסס מתבסס על שתי מדרגות הכנסה: המדרגה הראשונה: שיעור מופחת והמדרגה השנייה: שיעור מלא.
פירוטשיעור מופחתשיעור מלאתושב זר המועסק בישראל
למעט מי שמועסק ביהודה ושומרון (לא כולל מזרח ירושלים)חלק עובד0.04%0.87%חלק מעסיק0.59%2.65%סה"כ0.63%3.52%תושב זר המועסק ביהודה ושומרון (לא כולל מזרח ירושלים)
וכן תושב יהודה ושומרון (לא כולל מזרח ירושלים) שאינו אזרח ישראליחלק עובד0.03%0.61%חלק מעסיק0.56%2.49%סה"כ0.59%3.1%תושב זר ממדינה שישראל חתמה עימה אמנה לביטחון סוציאלי,
חייב בתשלום דמי ביטוח לאומי אך לא דמי ביטוח בריאות.
תושב ישראל שהכנסותיו הן אך ורק הכנסות שלא מעבודה, (כגון שכר דירה, תגמולים לנפגע פעולות איבה או לניצול שואה) חייב בתשלום דמי ביטוח לאומי באופן עצמאי.
זאת אם לא קבל פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי.
הכנסה של עד 25% מהשכר הממוצע במשק פטורה מתשלום דמי ביטוח והמבוטח יחויב בתשלום דמי ביטוח מינימלי - כמי שאינו עובד.
הכנסה גבוהה מ־25% מהשכר הממוצע במשק תחויב בשיעור מופחת.
הכנסה הגבוהה מהשיעור המלא תחויב בשיעור מלא.
מגימלתו של גמלאי שעדיין לא הגיע ל"גיל פרישה" ומקבל פנסיה מוקדמת, ינוכו דמי ביטוח.
שיעור מופחתשיעור מלאחלק עובדביטוח לאומי0.39%6.76%חלק מעבידביטוח בריאות3.1%5%סה"כ3.49%11.79
תושב ישראל מגיל 18 ואילך, שאינו עובד כלל, למעט אישה שאינה עובדת (עקרת בית), הנשואה למבוטח תושב ישראל או ידועה בציבור שלו,
חייב בתשלום מינימלי לביטוח לאומי וביטוח בריאות, עד לתקרת ההכנסה החייבת בביטוח לאומי.
+שיעור דמי ביטוחתאריךסטטוסביטוח לאומיביטוח בריאותסה"כ1.1.2023לא עובד82 ש"ח117 ש"ח194 ש"חסטודנט ותלמיד ישיבה27 ש"ח117 ש"ח139 ש"ח
חוב בדמי הביטוח הלאומי יגרום לחיוב ריבית והצמדה בנוסף לקרן, לפי משך הזמן המצטבר של החוב.
חובות בדמי הביטוח מקוזזים מקצבאות ותשלומים שונים המועברים באמצעות המוסד לביטוח לאומי.
חוב ממושך בדמי הביטוח עשוי לגרור פגיעה בזכויות של המבוטח.
עם זאת, זכויותיו של שכיר אינן נפגעות עקב אי־תשלום דמי הביטוח על ידי מעסיקו.
דמי ביטוח יחושבו עד תקרת ההכנסה המרבית לחישוב דמי ביטוח.
בעלי הכנסות חודשיות גבוהות יותר מתקרת ההכנסה המרבית לביטוח לאומי אינם משלמים דמי ביטוח על חלק ההכנסה שמעל התקרה.
פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי:
אישה הנשואה למבוטח, או ידועה בציבור שבן זוגה מבוטח, שאינה עובדת מחוץ למשק ביתה.
מקבל קצבת נכות מעבודה בשיעור של 100% לצמיתות, או מקבל קצבת נכות כללית בשיעור של 75% ומעלה לצמיתות או באופן זמני לתקופה רצופה של שנה לפחות: פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי מהקצבה ומהכנסה שלא מעבודה בתקופה שבה הוא מקבל את הקצבה.
אם הוא עובד כשכיר - מעסיקו חייב לשלם עבורו דמי ביטוח לאומי לענפים נפגעי עבודה, אמהות ופשיטת רגל, וכן חלה חובת תשלום דמי ביטוח בריאות.
אם הוא עובד כעצמאי - עליו לשלם דמי ביטוח לאומי לענפים נפגעי עבודה ואמהות, וכן לשלם דמי ביטוח בריאות.
חייל בשירות סדיר, שאינו עובד לא כשכיר ולא כעצמאי.
תושב ישראל השוהה במדינת אמנה, ששילם דמי ביטוח לאומי במדינת האמנה: מי שיש לו הכנסה פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי בישראל בתקופה ששילם למדינת האמנה.
אך חייב תשלום דמי ביטוח בריאות בתקופה הזאת.
מי שאין לו הכנסות, ישלם דמי ביטוח בריאות בשיעור מינימלי.
עולה חדש, עציר או אסיר בעלי הכנסות עד לכ־5% מהשכר הממוצע במשק
מי שמקבל קצבה מהביטוח הלאומי או מגוף ציבורי אחר (פרט למקבל דמי אבטלה עבור חודש מלא).
בני 18 העתידים להתגייס לצה"ל או לשירות לאומי עד גיל 21
תלמידי מוסד על תיכוני (עד כיתה י"ב) שהם מעל גיל 18, תלמידי מכינה קדם צבאית ומתנדבי שנת שירות העתידים להתגייס לצה"ל או לשרת בשירות לאומי עד גיל 21, מותנה בהיעדר הכנסה.
חייל משוחרר, מסיים שירות לאומי או שירות אזרחי תקופה של עד חודשיים מיום שחרורו
פטור מתשלום דמי ביטוח בריאות:
מי שהגיע לגיל פרישה ומקבל קצבת אזרח ותיק, פטור מתשלום דמי ביטוח בריאות על תשלומי הפנסיה.
ניכוי דמי ביטוח בריאות בתעריף מופחת יבוצע בקצבת אזרח ותיק.
אישה נשואה שאינה עובדת מחוץ למשק ביתה ובעלה מבוטח בביטוח זקנה ושאירים ומשולמת לה פנסיה מוקדמת, בכפוף להצהרה על-כך.
אלמנה גמלאית המקבלת מהמוסד לביטוח לאומי קצבת שאירים או קצבה לבני משפחה של מי שנפטר מתאונת עבודה.
גמלאי נכה המקבל מהמוסד לביטוח לאומי קצבת נכות כללית בשיעור 75% לפחות לצמיתות, או קצבת נכות זמנית בשיעור 75% לפחות לתקופה של 12 חודשים רצופים, או קצבת נכות מעבודה בשיעור 100% לצמיתות.
הפסקת תשלום דמי ביטוח לאומי
תושב ישראל חייב בדמי ביטוח לאומי גם כאשר הוא שוהה בחו"ל.
ישראלי המהגר למדינה זרה רשאי להפסיק את תשלום דמי הביטוח במקביל להפסקת הביטוח.
אם ישוב לישראל, ידרש לתקופת אכשרה לחידוש זכאותו לביטוח בריאות, או לתשלום סכום קצוב.
דמטריוס השני "ניקטור" ("המנצח") (ביוונית עתיקה: Δημήτριος Β מבוטא: Dēmḗtrios B; מת ב-125 לפנה"ס), בנו של דמטריוס הראשון ואחיו של אנטיוכוס השביעי, היה מלך בממלכה הסלאוקית במחצית השנייה של המאה ה-2 לפנה"ס.
שלט באימפריה הסלאוקית בשתי תקופות (הראשונה 145–138, והשנייה 129–126), שהופרדו על ידי כתשע שנים בשבי בהורקניה שבפרתיה.
כנער צעיר נמלט לכרתים לאחר מותם של אביו, אמו ואחיו הגדול, כאשר אלכסנדר באלאס עלה לכס המלוכה.
לאחר ניצחונם המשותף של אלכסנדר באלאס ותלמי השישי נעכרו היחסים ביניהם, כאשר תלמי האשים את אמוניוס, שהיה האיש המקורב ביותר לאלכסנדר, בקשירת קשר.
הדבר גרם להעברת תמיכתו של תלמי למתנגדו של באלאס, דמטריוס השני.
דמטריוס השני, שהגיע לנקום את מות אביו ולתבוע לעצמו את המלכות הסלאוקית, שכר בכרתים לוחמים ופלש לקיליקיה.
לאחר כריתת הברית הזו דמטריוס ותלמי התנגשו עם אלכסנדר צפונה לאנטיוכיה, בשנת 145 לפנה"ס בקרבת נהר האוינופרס.
קרב זה נסתיים בתבוסתו של אלכסנדר (שנרצח על ידי קציניו לאחר שנמלט עמם), אך גם במותו של תלמי השישי, שנפצע קשה בקרב.
דמטריוס ניצל עובדה זו לזנב בכוחות של תלמי ולהשתלט על פילי המלחמה של הצבא התלמי.
לאחר ניצחון זה שסילק את כל אויביו של דמטריוס (זה שבפועל וזה הפוטנציאלי), כל השטח של קוילה-סוריה חזר לרשותו של המלך הסלאוקי.
לאחר שדמטריוס שמע שיונתן צר על החקרא, עלה לעכו, תבע ממנו להפסיק זאת וזימן אותו אליו בדחיפות לעכו.
יונתן הפסיק את המצור על החקרא, הגיע אליו לעכו, והעביר את נאמנותו אליו.
בתמורה לנאמנותו ולהתחייבות לשקט תעשייתי פטר את יהודה מתשלום מיסים, ונתן לו שלשה פלכים נוספים - אפרים, לוד ורמתים .
יונתן שהתחייב לסייע לדמטריוס כאשר הדבר יידרש ממנו, עשה זאת כאשר דמטריוס הושם במצור על ידי מורדים והמון העם בבירתו אנטיוכיה, בעקבות תסיסה פנימית בממלכה הסלאוקית, שלח יונתן בעקבות בקשת דמטריוס השני, גיס בן 3,000 חיילים לסייע לו לדכא את המרד.
בשנת 145/146 לפנה"ס יצא דיודוטוס טריפון, אחד הקצינים הסלאוקים בעלי המעמד בצבאו של אלכסנדר באלאס, כנגד דמטריוס השני, בשם בנו של אלכסנדר באלאס, אנטיוכוס השישי.
מהלך זה חילק את הממלכה הסלאוקית לשניים, וטריפון שלט בחלק המערבי בין השנים 142/143 לפנה"ס עד 138 לפנה"ס.
תקופת שלטונו הראשונה לא התארכה.
ב-139 לפנה"ס הפעילות הפרתית אילצה את דמטריוס לנקוט בפעולה.
הוא יצא לקרב כנגד מיתרידטס הראשון, מלך פרתיה.
המלחמה בתחילתה הייתה מוצלחת, אך דמטריוס הובס בהרים האיראניים, נלקח בשבי והמחוז הבבלי של האימפריה הסלווקית עבר לשליטה פרתית.
לאחר נפילתו בשבי של דמטריוס (138 לפנה"ס) עלה אחיו, אנטיוכוס השביעי סידטס, לשלטון.
(והנחיל לטריפון מפלה באפמיאה בשנת 138 לפנה"ס).
המלך מיתרידטס שמר על דמטריוס השני בחיים, ואף השיא לו נסיכה פרתית.
עם זאת, דמטריוס היה חסר מנוחה ופעמיים ניסה להימלט ממקום גלותו בהורקניה על חוף הים הכספי ניסיונות שנכשלו.
מסיבות פוליטיות הפרתים טיפלו בדמטריוס השני בחביבות, ולא הענישו אותו על ניסיונות הבריחה שלו.
ב-130 לפנה"ס אנטיוכוס סידטס הרגיש בטוח מספיק לצאת למסע קרב כנגד פרתיה, ואף נחל הצלחות ראשוניות מסיביות.
עכשיו פראטס השני עשה את מה שהוא חשב למהלך רב עוצמה: הוא שחרר את דמטריוס, בתקווה ששני האחים יתקוטטו במלחמת אזרחים.
עם זאת, סידטס הובס ונהרג במארב בשנת 129 לפנה"ס, זמן קצר לאחר שחרורו של אחיו, ומעולם לא פגש אותו.
ואילו דמטריוס השני חזר לכס המלכות.
תקופת שלטונו השנייה וסוף שלטונו
כעת הממלכה הסלאוקית הייתה צילה של עברה.
דמטריוס התקשה לשלוט אפילו בסוריה.
זיכרון אכזריותו ומידותיו הרעות - יחד עם תבוסתו המשפילה- גרמו לו להיות שנוא מאוד.
קלאופטרה השנייה, מלכת מצרים הקימה צבא לדמטריוס, בתקווה שיעסוק בו במלחמותיה, נגד אחיה תלמי השמיני, אבל דבר זה רק הוסיף לצערו.
החיילים ערקו די מהר, והמלך תלמי השמיני בתגובה הקים כנגדו טוען לכתר בשם אלכסנדר זבינא, שטען כי הוא בן מאומץ של אנטיוכוס השביעי.
במלחמה ביניהם ב-126 לפנה"ס דמטריוס נחל מפלה בקרבת דמשק ואיבד את השלטון, לטובת אלכסנדר זבינא ששלט באנטיוכיה ובחלק מסוריה.
דמטריוס ברח לעכו, אך אשתו קלאופטרה תאה סגרה את השערים כנגדו, כיוון שבשנים שהיה בשבי, לא הייתה נאמנה לו והתחתנה עם אחיו, וכאשר חזר חששה מתגובתו.
הוא נהרג על ספינה ליד צור, לאחר שאשתו נטשה אותו.
מותו האומלל לאחר שנתפס ואולי עונה היה מצבה הולמת לחסרונות הרבים של שלטונו.
דמטריוס השני בהחלט לא היה מסוגל לטפל באיומים מתפתחים לאימפריה הסלווקית, אך המוניטין האכזרי שצבר לא היה כל כך מוצדק.
בעת הכתרתו היה רק בן 14, והכוח האמיתי היה בידיהם של אחרים.
לאחר שמת הוחלף על ידי המלכה קלאופטרה תיאה, ולאחר מכן על ידי שני בניהם, סלאוקוס החמישי פילומטור ואנטיוכוס השמיני.
דמטריוס מפארוס היה מצביא ומדינאי אילירי-יווני אשר שימש כמושל פארוס מטעם אגרון מלך איליריה ומאוחר יותר אף שימש כשליט בפועל של איליריה כולה בעקבות המלחמה האילירית השנייה נמלט אל חצרו של פיליפוס החמישי, מלך מוקדון והיה לאחד האנשים שהשפיעו יותר מכל על מדיניותו של המלך.
אין הסכמה באשר למוצאו של דמטריוס, יש הטוענים שהיה אילירי, ויש הטוענים שהיה יווני.
הוא נולד במושבה היוונית פארוס (Pharos), הנמצאת כיום באי הוואר השייך לקרואטיה.
באותם ימים האי היה שייך לממלכת איליריה.
דמטריוס מונה כמושל האי בידי מלך איליריה אגרון.
בשנת 230 לפנה"ס מת אגרון, ואשתו טאוטה מונתה כמלכה החדשה.
דמטריוס המשיך לכהן בתפקידו בתקופת מלכותה.
בשנת 229 לפנה"ס פרצה המלחמה האילירית הראשונה, בין איליריה לבין קואליציה שכללה את הרפובליקה הרומית, הליגה האכאית והליגה האיטולית.
הצי האילירי הביס כוח אכאי-איטולי משותף בקרב פאקסוי, ובעקבות כך נכנעה קורקירה, ודמטריוס מונה כמושל שלה.
דמטריוס יצר קשר עם הקונסול הרומאי גניאוס פולביוס קנטומלוס, קנטומליוס לא ידע שקורקירה נכנעה כבר ותכנן לעגון בה.
דמטריוס הסגיר את העיר לידיו, הצטרף לצבא הרומאי התלווה אליו כמדריך.
הרומאים ניצחו את טאוטה בקלות, והיא נמלטה אל עיר המבצר ריצון.
פוליביוס כותב שדמטריוס דאג לשחרר מהשבי את כל החיילים האילירים בני פארוס.
פוליביוס כותב כי הרומאים "מינו אותו לשליט על מרבית האילירים ומסרו בידו כוח שלטון רב".
אם כי מקובל להניח שפוליביוס מגזים, ושלטונו של דמטריוס הוגבל לפארוס וחוף היבשה הסמוך לו בלבד.
כדי לחזק את מעמדו, נישא דמטריוס לטריטאוטה, אשתו הראשונה של אגרון, שהייתה גם אמו של בנו פינס.
דמטריוס מינה עצמו כעוצר עד שפינס יגיע לבגרות.
לאחר מכן החל דמטריוס לנסות להשיב לארצו את כבודה האבוד, הוא חיזק את הקשרים הדיפלומטיים שלה עם אנטיגונוס השלישי דוסון מלך מוקדון.
ובמהלך המלחמה הקלאומנית חיילים אילירים לחמו לצד המוקדונים בקרב סאלסיה, ודמטריוס עצמו פיקד עליהם.
עובדה זו נסכה ביטחון בליבו של דמטריוס.
בסתיו של 220 לפנה"ס רומא הייתה במשא ומתן עם המצביא מושל היספניה מטעם קרתגו, חניבעל ברקה, ונראה היה שמלחמה חדשה בין רומא לקרתגו בפתח.
דמטריוס ניצל את העובדה שתשומת לבם של הרומאים מרוכזת בקרתגו, ותקף ערים איליריות שהיו בשליטת הרומאים.
הוא הפליג עם צי של 50 ספינות אל מעבר לליסוס, מפר בכך סופית את החוזה משנת 229, שעל פיו לאילירים ייאסר להפליג מעבר לליסוס עם יותר משתי ספינות.
הרומאים רצו לבטח את ענייני הבלקן לקראת המלחמה הקרבה עם קרתגו, והחלו במשלוח כוחות לאיליריה.
במקביל ביוון פרצה "מלחמת בעלות הברית", בין הליגה האכאית ומוקדון, לליגה האיטולית.
בראשית שנת 220 לפנה"ס יצאו דמטריוס ומצביאו סקרדילאידאס עם 90 ספינות למסע שוד וביזה.
הם תקפו את פילוס, אולם לא הצליחו לכובשה.
לאחר מכן החליטו להתפצל, סקרדילאידאס עם ארבעים ספינות עצר בנאופקטוס וסייע שם לאיטולים לתכנן את הפלישה לאכאיה.
דמטריוס עם שאר הצי שדד כסף מאיים שונים.
הצי החזק של רודוס נשלח נגדו, ועל כן קיבל בשמחה את הצעת הגנרל האכאי טאוריון לסייע לו למנוע את השתלטות האיטולים על קינאיתה.
אולם דמטריוס הגיע יומיים מאוחר מדי, ועל כן הסתפק בכמה פשיטות על חופי איטוליה.
לאחר מכן חזר לאיליריה להתכונן לקראת ההתקפה הרומאית.
שלא כמו טאוטה, דמטריוס היה מוכן היטב למלחמה.
הוא הציב חילות מצב באזורים שבהם היו עלולים הרומאים לנחות, ודאג לסלק מהם את אלו שלא היו נאמנים לו.
אולם המפקד הרומאי לוקיוס אמיליוס פאולוס, הצליח להערים עליו על ידי כך שפיתה אותו לצאת עם כל כוחותיו לנמל של פארוס, בעוד שבפועל תקפו הרומאים מכיוון אחר.
בעקבות כך נכבשה פארוס, ודמטריוס נאלץ לצאת לגלות.
דמטריוס יצא למוקדון, בתקווה להתקבל לשירותו של מלך מוקדון הצעיר פיליפוס החמישי.
דמטריוס מצא חן מאוד בעיני פיליפוס, שבטח בו ללא עוררין.
לאחר שהמצביא הקרתגי חניבעל הכה את הרומאים בקרב טראסימנוס, שקל פיליפוס לכרות ברית עם חניבעל, ולצאת למלחמה נגד רומא.
פוליביוס מספר, ששליח הביא לפיליפוס איגרת עם ידיעות על הקרב בזמן שהלה צפה בחגיגות הנמאיות, פיליפוס הראה את האיגרת לדמטריוס כשואל לדעתו, ודמטריוס מסיבות ברורות יעץ לו לסיים במהירות את המלחמה עם האיטולים ולצאת למלחמה על רומא.
סביר להניח שסיפור זה אינו אמיתי, והוא שמועה שהופצה בידי אראטוס מסיקיון.
כחלק מההסכם שחתם פיליפוס עם חניבעל, סוכם שחניבעל ישחרר את כל ידידי דמטריוס שהיו כלואים ברומא.
הברית לא הניבה תוצאות משמעותיות, ורק סיבכה את פיליפוס במלחמה המוקדונית הראשונה.
דמטריוס המשיך לשרת את פיליפוס בנאמנות, ונהרג כאשר ניסה לדכא עבור פיליפוס מרידה שפרצה במסניה.
דמטריוס היה נסיך מוקדוני, בנו של דמטריוס פוליורקטס.
לתקופה קצרה היה מלך קירנה.
דמטריוס היה בנו של דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון, ושל אשתו החמישית פתולומאיס, לה נישא בשנת 287 לפנה"ס.
סבו מצד האבא היה אנטיגונוס מונופתלמוס, ומצד האמא סבו וסבתו היו תלמי הראשון מלך מצרים ואורידיקה בת אנטיפטרוס.
אחיו למחצה היו אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון וסטרטוניקה מסוריה מלכת הממלכה הסלאוקית.
הוא כונה "הנאה", ככל הנראה על שום יופיו.
אביו נודע בתור "האיש היפה ביותר ביוון".
הוא נישא לראשונה לאצילה יוונית בשם אולימפיאס מהעיר לאריסה.
היא ילדה לו בן אחד בשם אנטיגונוס שעתיד להפוך למלך מוקדון.
היא ככל הנראה מתה, או שהם התגרשו בסביבות 240-249 לפנה"ס.
בשנת 250 לפנה"ס מת מגאס שליט קירנה שבלוב.
לפני מותו, הוא ציווה שישיאו את בתו ברניקי השנייה לתלמי השלישי, במטרה לסיים את הסכסוך הקירני-מצרי.
עם זאת, אלמנתו של מגאס, אפאמה השנייה, שלאביה אנטיוכוס הראשון היה אינטרס ברור לצמצם את כוחה של מצרים, סירבה לאשר את הנישואין.
כדי לחזק את הסירוב, היא הזמינה את דמטריוס הנאה כדי שיינשא לברניקי.
דמטריוס נישא לברניקי וכך הפך למלך קירנה.
לא ידוע כמה זמן דמטריוס מלך על קירנה.
הוא לא היה פופולרי בשל יהירותו, ולא ידוע על ילדים שנולדו לו מברניקי.
יוסטינוס מוסיף לסיפור נופך רומנטי כאשר הוא טוען שלמעשה אפמאה, אמה של ברניקי, הייתה מאוהבת בדמטריוס, והשיאה אותו לבתה רק כדי שתוכל לקיים איתו רומן בעצמה.
היא הנהיגה קשר, במהלכו רצחה במו ידיה את דמטריוס בחדר המיטות של אפמאה.
ברניקי נישאה בסופו של דבר לתלמי בסביבות שנת 245 לפנה"ס, וכך אוחדו מצרים וקירנה סופית.
דמטריוס השני (ביוונית עתיקה: Δημήτριος Β΄΄; 275 לפנה"ס - 229 לפנה"ס) אשר כונה "איטוליקוס" (ο Αιτωλικός - "האיטולי") היה מלך מוקדון בין שנת 239 לפנה"ס ל-229 לפנה"ס.
הוא היה בנו של אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון ואביו של פיליפוס החמישי, מלך מוקדון.
הכינוי "איטוליקוס" בא לו בשל ניצחונותיו על הליגה האיטולית.
דמטריוס נולד באזור שנת 275 לפנה"ס.
הוא היה בנו של אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון.
סביו מצד האבא היה דמטריוס פוליורקטס, וסבתו הייתה פילה בת אנטיפטרוס.
אמו הייתה נסיכה אחרת בשם פילה, שהייתה בתו של סלאוקוס הראשון מייסד האימפריה הסלאוקית, ושל סטרטוניקה מסוריה, שהייתה אחות אביו.
הוא התבלט לראשונה במהלך המלחמה הכרמונידית.
אלכסנדר השני, מלך אפירוס פלש למוקדון דרך מעלה הנהר אאוס (aoos), ואביו לא יכל לטפל בפלישה בעצמו (המלחמה התנהלה במקביל באטיקה ובפלופונסוס), ולפיכך הפקיד כוח גדול בפיקודו של דמטריוס כדי שיהדוף אותה עבורו.
דמטריוס הנחיל לאלכסנדר מפלה מוחצת, והוא ביקש הסכם שלום.
לא ידוע טיבם המדויק של יחסיו עם אביו, אולם נראה שכמקובל בחצרות המלוכה דאז, אביו העביר לו עוד בחייו חלק מסמכויות שלטונו.
עם מות אביו בשנת 239 לפנה"ס, עבר הכתר לידי דמטריוס בצורה חלקה לחלוטין.
אביו היה אהוד מאוד ביוון, ולפיכך הוא התקבל באהדה גם מחוץ למוקדון.
מיד עם עלותו לשלטון, נאלץ לטפל בגל פלישות חדש של שבטים, שריתק אותו אל הצפון, ושחרר את הרסן מאויבותיה של מוקדון בדרום.
ביוזמת אראטוס מסיקיון, כרתו ביניהן ברית שתי הליגות הגדולות ביוון, הליגה האכאית והליגה האיטולית.
על פי ההסכם, שהיה אמור לצמצם מאוד את השפעתה של מוקדון, האכאים יוכלו להרחיב את שלטונם ככל שירצו, בעוד לאיטולים ניתנה יד חופשית באקרנאניה.
אותה תקופה נשלטה מחצית אקרנאניה בידי האיטולים, והמחצית השנייה בידי ממלכת אפירוס.
מותו של אלכסנדר השני, מלך אפירוס כמה שנים קודם לכן, פתח בפני האיטולים חלון הזדמנויות חדש.
בנו פירוס השני היה עוד קטין, ואמו אולימפיאס השנייה שימשה כעוצרת למענו.
השלטון בממלכה היה לא יציב, ואולימפיאס חיפשה נואשות בני ברית.
דמטריוס נאות להפצרותיה, ונשא לאישה את בתה פתיה.
בשנת 238 לפנה"ס הכריז דמטריוס מלחמה על הליגה האיטולית, ובכך נפתחה מלחמה אשר כונתה בידי בני הדור "המלחמה הדימטרית" או "מלחמת דמטריוס".
דמטריוס לא יכל להתפנות לאפירוס, כיוון שהיה מרותק לקרבות נגד שבט הדארדאנים בחזית הצפונית, אולם גם הגייסות הקטנים ששלח הצליחו לבלום את ההתפשטות האיטולית.
גיס אחר שלו בפיקוד המצביא ביתיס, נע אל הפלופונסוס והביס כוח אכאי בפיקודו של אראטוס ליד פילאקיה.
הניצחון המוקדוני היה שלם, וגם נפוצו שמועות שאראטוס עצמו מת (אם כי הדבר לא היה נכון).
אם כי הכוח של ביתיס לא הספיק ליהנות מפירות הניצחון, לפני שדמטריוס הזעיק אותו חזרה צפונה.
צעד זה, גרם להתערערות השלטון המוקדוני בפלופונסוס, ולהתעצמות הליגה האכאית.
דמטריוס היה מודע לכך, והחליט לנטוש לעת עתה את החזית האכאית לטובת החזית האיטולית.
אותה שנה הסכים דמטריוס לפנות את חיל המצב שלו מאתונה תמורת 150 טלנטים.
אתונה לא יכלה לשלם את הסכום בעצמה, וביקשה עזרה מערים ידידותיות.
נציג הליגה האכאית, אראטוס הגיע בעצמו לעיר עם עשרים טלנטים, ככל הנראה במטרה להתחיל משא ומתן על צירופה של אתונה לליגה האכאית.
האתונאים מצדם לא התלהבו מההצעה.
הוא תקף את בויאוטיה, שהאיטולים שלטו בה, והצליח לכבוש את רובה.
האיטולים מצדם המשיכו לנגוס באפירוס ואקרנאניה, ובאזור שנת 234 לפנה"ס התרחשה הפיכה באפירוס ומשטר המלוכה הוחלף ברפובליקה.
ההפיכה באפירוס גרמה להתפוררות שלטונה של זו באקרנאניה, והאקרנאנים הפכו לנואשים ביותר.
דמטריוס לא הצליח להגיש להם עזרה ממשית, ובלית ברירה בשנת 231 לפנה"ס נאלץ לשכור את אגרון מלך האילירים, שאכן הצליח להושיע את האקרנאנים.
הוא מת בשנת 229 לפנה"ס, מותיר אחריו ינוקא בשם פיליפוס כמלך.
אחיינו של דמטריוס, אנטיגונוס השלישי "דוסון" מונה כעוצר לפיליפוס, ומאוחר יותר הוכתר כמלך בצורה רשמית.
עם זאת, לאחר מותו עברה המלוכה לידי פיליפוס.
דמטריוס נישא מספר פעמים בחייו.
אשתו הראשונה הייתה סטרטוניקה , בתם של דודתו אחות אביו סטרטוניקה מסוריה, ושל אנטיוכוס הראשון מלך האימפריה הסלאוקית, ואחותו של אנטיוכוס השני.
מעניין לציין כי אמו של דמטריוס, פילה הייתה למעשה אחותה למחצה של סטרטוניקה בת אנטיוכוס.
אביו של דמטריוס, שמאז ומתמיד אהב טקסי ואירועים ראוותניים, שלח צי שלם כדי להביא את הכלה מאסיה, והכריז בדלוס על כינונם של שני ימי מועד.
אחד נקרא "אנטיגוניאה" על שמו, והשני נקרא "סטרטוניקיאה" על שם אחותו אם הכלה.
שני הימים כללו מסיבות, תהלוכות, ומקהלות לאפולו, ארטמיס ולטו.
בשנת 245 לפנה"ס הוא נישא נישואים פוליטיים לניקאיה , אלמנת בן דודו של דמטריוס, אלכסנדר שליט קורינתוס.
נישואים אלו היו ככל הנראה הסיבה לקרע ביחסים שבין דמטריוס לבין אשתו הראשונה סטרטוניקה, מה שגרם לכך שסטרטוניקה עזבה את דמטריוס וחזרה לאסיה.
בהמשך הוא נישא פעם נוספת לפתיה , בתם של אלכסנדר השני, מלך אפירוס ואולימפיאס השנייה.
הייתה לו בת בשם אפאמה השלישית , אולם לא ברור מאיזו אישה.
ידוע גם על בן נוסף בשם סאמוס.
כמו כן, אוסביוס מספר שדמטריוס נישא לשבוית מלחמה בשם כריסאיס (Chryseis), והיא זו שילדה לו את יורשו פיליפוס.
ההיסטוריון ויליאם טרן, במאמרו משנת 1940, מזהה את פתיה וכריסאיס.
בעקבות סברתו של טרן הלכו חלק גדול מהחוקרים עד ימינו.
דמטריוס היה נסיך מוקדוני מהשושלת האנטיגונידית.
בנו של פיליפוס החמישי, מלך מוקדון.
על תחילת דרכו ידוע מעט מאוד.
בשנת 197 לפנה"ס, לאחר סיום המלחמה המוקדונית השנייה בהפסד מוקדוני, נאלץ אביו, כחלק מהסכמי השלום עם הרפובליקה הרומית, לשלוח אותו לרומא כבן ערובה.
בשנת 188 לפנה"ס, בשל תמיכתו של פיליפוס ברומא במהלך מלחמת אנטיוכוס, שוחרר דמטריוס מהשבי.
ארבע שנים לאחר מכן, שלח פיליפוס את דמטריוס לרומא, כדי לייצג את העמדה המוקדונית מול משלחות שונות מיוון, שטענו נגד מוקדון.
בשל השנים הרבות שעשה דמטריוס בשבי הרומאי, עמדתו במשא ומתן הייתה כנועה ומתרפסת.
הרומאים סברו שאחרי השלטון הקשה של פיליפוס, יוכל דמטריוס הכנוע להיות שליט נוח למדי.
דמטריוס חזר למוקדון עמוס בהבטחות ורמיזות מצד הרומאים, שהותירו אותו מבולבל ומשתעשע בתקוות.
המצביא הרומאי טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס אף נפגש עמו ביחידות, והצהיר במפורש שרומא מעוניינת בו כמלך.
עם זאת, ידוע היה לכל שפיליפוס מעדיף את בנו הבכור פרסאוס, שבניגוד לדמטריוס נודע כתוקפן וקשה עורף.
פיליפוס אף נתן מעין הצהרה פומבית להעדפותיו, כאשר ייסד בתראקיה עיר חדשה וקרא לה על שם פרסאוס.
דמטריוס החל לקוות ברצינות שיירש את הכתר, ועל פי העדויות בילה יותר זמן במחיצת השגרירים הרומאים מאשר במחיצת אביו.
המוני העם במוקדון, שמאסו במלחמות הרבות של פיליפוס, תמכו בסתר בדמטריוס, וכך גם רבים בחצר המלוכה ובצבא.
בשנת 182 לפנה"ס, במהלך טקס ה"היטהרות" השנתי, הציע אי מי לערוך קרב מדומה בין החיילים תומכי דמטריוס לחיילים תומכי פרסאוס.
ה"קרב" הסתיים ב"ניצחון" תומכי דמטריוס, אולם ללא נפגעים.
אלא שהלהיטות שבה לחמו תומכי דמטריוס, הבהירה לפרסאוס שחלק משמעותי של הצבא תומך באחיו.
הוא העלה את קובלנותיו בפני פיליפוס, ואף טען שדמטריוס ניסה לרוצחו.
פיליפוס ניסה לפייס בין האחים, והתכחש לתקרית כולה.
אולם העמדת הפנים לא יכלה להימשך לאורך זמן, והרומאים הבהירו היטב שרק הודות לדמטריוס, פיליפוס עדיין מולך.
באביב של השנה הבאה, יצא פיליפוס למסע צבאי גדול צפונה.
בניסיון להימנע מחיכוך בין בניו, לקח עמו פיליפוס למסע רק את פרסאוס, ואת דמטריוס השאיר בבית.
על פי חלק מהמקורות, דמטריוס ניסה להנהיג קשר בהיעדרו של אביו, אולם הדבר אינו ודאי.
כך או כך, ידוע שדמטריוס אינו חש עוד בטוח במוקדון.
הוא ניסה לברוח לרומא, אולם תוכניתו נתגלתה, ופיליפוס העניש אותו בכך שהשליך לכלא את אחד מידידיו.
פיליפוס חש שבנו הגדיש את הסאה, והוכיח אותו קשות באופן אישי, תוך שהוא מבהיר לו בצורה חד משמעית שהוא מועיד את המלוכה לפרסאוס.
בשנת 180 לפנה"ס, התנקשו תומכי פרסאוס בדמטריוס.
לא ברור אם פיליפוס לקח חלק פעיל במעשה, אולם ככל הנראה הוא ידע מכך ונתן הסכמה בשתיקה.
פיליפוס נפטר בשנת 179 לפנה"ס, ופרסאוס ירש את כיסאו.
דימטריוס הקדוש מסלוניקי הוא קדוש מעונה נוצרי מהמאה ה-4 לספירה, אשר על-פי המסורת נולד בשנת 280 לספירה בתקופת הרדיפות כנגד הנוצרים בידי הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס.
פירוש שמו של דמטריוס ביוונית, הוא "מסור לאלה דמטר".
דימטריוס היה חייל בצבא הרומי, נידון למוות עקב התנצרותו.
על-פי המסורת, נשלח אל באר המים אשר הייתה בעיר סלוניקי ושם הוצא להורג.
במקום מותו הוקמה כנסיית האגיוס דמטריוס, דימטריוס הקדוש, ושם מצוי קברו עד היום.
הקבר הפך למוקד הפולחן המרכזי לקדוש, וכך היה לפטרון העיר סלוניקי.
מלבד זאת, הוא הוכר גם בתור קדוש מרכזי במספר ערים בבלקן למשל, מטירוביציה בסרביה והוא גם אחד מפטרוניה של סרביה.
דימטריוס זכה להערצה רבה בתור פטרון החיילים בקרב נוצרים אורתודוקסים, הזהה כמעט לזאת של גאורגיוס הקדוש.
יום חגו מצוין מדי שנה ב-26 באוקטובר על פי לוח השנה היוליאני שמונהג בכנסיות המזרחיות, הוא 8 בנובמבר על-פי לוח השנה הגרגוריאני.
יום חגו של הקדוש נחגג בנצרות הקתולית ב-9 באפריל ובנצרות האורתודוקסית ב-26 באוקטובר.
כנסיית האגיוס דמטריוס הוא מקום פולחנו והנצחתו המרכזית של הקדוש ושם גם נמצאים שרידיו.
הקדוש זכה להיות הקדוש המגן של העיר היוונית סלוניקי ושם מתקיים לכבודו בהוד והדר פולחנו ביום חגו מדי שנה.
דימיטרה פפאדיאה , הידועה בשם דמי, היא זמרת יווניה אשר ייצגה את יוון באירוויזיון 2017. דמי הוציאה מספר אלבומים, באנגלית וביוונית אשר אחד מהם אף הפך לאלבום זהב וזכתה במספר פרסים.
בגיל חמש החלה לקחת שיעורי פסנתר, דבר שהיא ממשיכה לעשות עד היום.
כמו כן, כיום היא עדיין לוקחת שיעורים בפיתוח קול.
דמי מספרת שג'אז, רוק אנד רול וריתם אנד בלוז הם ההשפעות המוזיקליות העיקריות שלה, עוד מספרת, שהשיר אני כמו ציפור, של נלי פורטדו, הוא השיר הראשון האהוב עליה.
מלבד שירה, היא גם סטודנטית בבית ספר למשפטים באתונה.
היא הצהירה שהיא עדיין שואפת לסיים את לימודי המשפטים ולא להתמסר למוזיקה באופן בלעדי, אף על פי שהפופולריות שלה כמוזיקאית הולכת וגוברת.
אביה, אפמינונדס פפאדיאה, ואחותה, רומי פפאדיאה, הם גם עורכי דין במשרד עורכי הדין פפאדיאה השייך למשפחה.
אמה, אלנה בובולי היא מנהלת בית ספר יווני- אמריקאי ומנהלת לימודים להשכלה גבוהה ללימודי רפואה בחו"ל.
דמי הופיעה לראשונה בשיר של מיידניטיס, "מיה זוגרפיה" אשר הפך ללהיט ביוון ובקפריסין.
היא קיבלה שני פרסים מטקס פרסי MAD Video Music 2012, האחד לקליפ הווידאו הטוב ביותר היפ הופ / אורבן והשני לדואט השנה.
סינגל חדש, "Poses Hiliades Kalokeria" (כמה אלפי קיצים) יצא לאור ביוני 2012 והגיע במהרה למקום הראשון במצעד השירים של יוון ובאייטונס.
השיר הגיע גם למקום הראשון ב-7 ביולי בתרשים השירים הדיגיטליים של Billboard Greece, ונשאר במקום הראשון 9 שבועות ברציפות, ו-10 שבועות בסך הכל.
הוא גם זכה להצלחה ברדיו היווני, והגיע למקום הראשון במצעדים היווניים הרשמיים.
ביוני 2012 היא הופיעה בגמר התכנית "יש לך כישרון".
ב-6 ביולי 2012 הוציאה לאור שני שירים חדשים: רמיקס לריקוד "Poses Hiliades Kalokairia", ו-"Love Light", גרסה בשפה האנגלית לשיר.
ב-30 ביולי 2012 יצא הווידאו לסינגל "אור אהבה", איתו היא יצאה לסיבוב הופעות ביוון, קפריסין ורוסיה.
ב-28 ביולי 2012, דמי, יחד עם שחקנים נוספים, ביצעו את "Fallin" בפסטיבל המוזיקה האירופי "פלוס לייב" במוסקבה, רוסיה.
השיר הפך לפופולרי ברוסיה, והגיע למקום הראשון במצעד "אירופה פלוס", תחנת הרדיו של חובבי הפסטיבל.
ב-22 באוקטובר 2012 יצא הסינגל החדש שלה, "אני זוי" (החיים).
בדצמבר 2012 הוכרז כי היא תככב במחזמר "התהילה" בתיאטרון "אליניקו קוסמו" בפיראוס.
בחורף 2012–2013 הופיעה דמי יחד עם כוכבת העל הקפריסאית אנה ויסי בתוכניתה של ויסי, LAV בקנטרו אתינון, שהייתה אחת התוכניות המצליחות ביותר של השנה.
בספטמבר 2012, אישרה דמי באמצעות חשבון הטוויטר שלה, שהיא עובדת על אלבום חדש, הראשון שלה.
האלבום יצא לאור בסוף 2012. האלבום כלל עשר רצועות כולל שני שירים באנגלית.
האלבום כלל גם את הלהיט הגדול שלה ביוון עם זמרת הראפ היווניה, Midenisti Mia Zografia.
ב-2013, דמי ביצעה את "Believe" עם דימה בילאן, השיר והזוכה של אירוויזיון 2008 בגמר היווני לבחירת נציג לאירוויזיון 2013 ביוון.
במאי 2013 דמי הוציאה שיר קיץ באנגלית בשם "השמש", יחד עם המפיק אלכס לאון והראפר היווני אפסילון, השיר הפך ללהיט ביוון.
במרץ 2014 הושק סרטון רשמי על ידי Playmen שמציג את דמי בשיר 'Nothing Better'.
את השיר ביים ייאניס פפאדאקוס והוצא לאור על ידי Panik Records.
לאחר מכן, במאי 2014 היא הוציאה להיט קיץ נוסף שנקרא "אוסו או קוסמוס טהה אקסיי אאסנה", יחד עם זמר הראפ היווני מייק.
גם השיר הזה הגיע למקום הראשון במצעדים הרשמיים ביוון וקפריסין.
היא קיבלה פרס אחד מטקס פרסי MAD Video Music 2015, עבור דואט השנה.
ב-22 בדצמבר הוציאה את אלבומה השני "Rodino Oneiro", שכלל 15 שירים.
מדצמבר 2014 עד פברואר 2015 הופיעה דמי במועדון לילה שנקרא "קדחת", יחד עם דספינה וונדי וניקוס אוקונומופולוס.
כמו כן, באותה השנה הייתה חלק מחבר השופטים בתוכנית הכישרונות, "בית ספר למוזיקה", ששודר בערוץ היווני, "מגה".
במהלך קיץ 2015 היה לה תפקיד ראשי במחזמר נוסף, "צלילי המוסיקה", ומחזמר אשר זכה להצלחה רבה.
ב-27 בינואר 2016 עלתה הצגת המחזמר משפחת אדאם לראשונה בתיאטרון וומפו, דמי גילמה את התפקיד של אדימס יחד עם שחקנים ידועים כמו אנטוניס קפנצופולוס ומריה סולומו.
ב-10 במאי 2016, דמי, יחד עם די ג'יי ולהקת הרוק RadioAct, הוציאו לאור פסקול לסרט האקשן היווני, "נתיך קצר".
ב-13 בינואר 2017 הוכרזה דמי כנציגת יוון בתחרות האירוויזיון 2017 שתתקיים בקייב, אוקראינה.
ב-6 במרץ 2017 נבחר כי "This Is Love" יהיה השיר אשר דמי תבצע בקייב.
דמי הופיעה בחצי הגמר הראשון של התחרות אשר התקיים ב-9 במאי 2017, והעפילה לגמר וסיימה במקום העשירי מתוך 18. בגמר, אשר נערך ב-13 במאי, סיימה דמי במקום ה-19 מתוך 26 מדינות עם 77 נקודות סך הכל.
דֵּמֵטְרִיוֹס הַשְּׁלִישִׁי אֶאוּקָאִירוֹס (ביוונית עתיקה: Δημήτριος Γ΄ Εύκαιρος) היה מלך הממלכה הסלאוקית בסוריה בין 96 ל-87 לפנה"ס.
עקב מלחמת אזרחים על הירושה אחיו הגדול סלאוקוס השישי נהרג בקרב נגד אנטיוכוס העשירי ודמטריוס נבחר לשלטון דרך ההשפעה של מצרים התלמיית ביחד עם אחיו, פיליפוס הראשון ומלך תחילה על דמשק, אך עם הזמן כבש שטחים נרחבים.
הוא לחם בממלכת החשמונאים של אלכסנדר ינאי ולקראת מותו מרב סוריה הייתה תחת שליטתו.
מאז תקופת שלטונו של אנטיוכוס השמיני הייתה הממלכה הסלאוקית מחולקת בין המזרח למערב (צדדים אלו כונו צפון; מזרח ודרום; מערב) ובין ענפים בשושלת הסלאוקית אשר טענו לכס.
דמטריוס (מן הפלג המזרחי) היה מושל על דמשק בזמן שלטון אחיו הגדול, סלאוקוס השישי.
בהחלטת תלמי התשיעי, פרעה על מצרים התלמיית, (אשר החזיקה השפעה רבה על גבי הממלכה הסלאוקית), הוחלט כי דמטריוס ישלוט על רוב המזרח בעוד פיליפוס ישלוט על חלקה בצפון-מזרח הממלכה וסלאוקוס השישי יהיה שליט מעליהם.
הוא נלחם בגבול הדרומי עם ממלכת החשמונאים של אלכסנדר ינאי בעת שהגיעה אליו הבשורה שאחיו השולט (סלאוקוס) נפל בידי הכוחות המערביים תחת אנטיוכוס העשירי.
דמטריוס מיהר בחזרה אל הממלכה בשביל למנוע כל אפשרות לניסיון הכתרה וגניבת הכתר בידי אחיו פיליפוס הראשון.
דמטריוס עם הזמן חיזק את מעמדו על המערב והיה נראה כי עמד לסיים את מאבק הירושה הממושך.
בשנת 89 לפנה"ס מיתרידטס השני, מלך פרתיה הפיל ביחד עם בעלי ברית מחצי האי ערב את אנטיוכוס העשירי, וממלכתו של האחרון במערב החלה מתפרקת.
ברואו הזדמנות זו, דמטריוס הגיע להסדר עם אלכסנדר ינאי ויצא למערכה נגד המערב, במסגרתה צלח בכיבוש אנטיוכיה.
מנקודה זאת התפרקה הברית בין דמטריוס ופיליפוס, האחרון קרא לעזרת הגנרל הפרתי מיתרידטס השלישי, מלך פרתיה לעתיד וביחד השניים הפילו את שטחי ממלכתו של דמטריוס בשנת 87 לפנה"ס.
בעוד פיליפוס ואנטיוכוס השנים עשר ירשו את דמטריוס, האחרון נשלח כ"פרס" אל קטסיפון, בירת האימפריה הפרתית, שם נפטר לאחר מספר שנים.
דמטריוס הכרונוגרף היה מחבר כרוניקות (היסטוריון) יהודי בסוף המאה ה-3 לפנה"ס, שחי כנראה באלכסנדריה וכתב ביוונית קוינה.
הוא המחבר היהודי הראשון הידוע במצרים.
הטקסט של דמטריוס אבד כמעט לגמרי ורק קטעים (פרגמנטים) בודדים שרדו בטקסטים העתיקים הבאים: "הכנה לבשורה" של אוסביוס מקיסריה, "סטרומטה" של קלמנס מאלכסנדריה ובציטוטים מהספר "על יהודים" של ההיסטוריון אלכסנדר פוליהיסטור, המופיעים אצל אוסביוס.
מן האורתוגרפיה של שמות פרטיים ומן הביטויים שונים השתמש, ברור כי דמטריוס השתמש בתרגום השבעים של התורה ליוונית.
חיבורו של דמטריוס הוא החיבור הראשון הידוע לנו שעשה שימוש בתרגום השבעים.
לצורך קביעת תאריכים מסוימים הוא הסתמך על הפרשנות המקראית שהייתה בשימוש בקרב יהודי ארץ ישראל.
יוסף בן מתתיהו השתמש בכרוניקות של דמטריוס עבור חיבורו "קדמוניות היהודים" ואימץ את השיטה הכרונולוגית שלו.
דמטריוס אינו אפולוגטיקן במובן המקובל: הוא מתמקד בעיקר בכרונולוגיה פטריארכלית, ואינו עוסק בעניינים תאולוגיים.
ישנם שישה קטעים הנחשבים בדרך כחלק מיצירתו של דמטריוס.
פרגמנט קצר ראשון עוסק בהקרבת יצחק ().
פרגמנט שני הוא הארוך ביותר שיש בידינו ועוסק בתולדות יעקב מהגירתו אל מסופוטמיה ועד מותו.
דמטריוס מנסה לבסס את הכרונולוגיה המקראית ומספק תאריך לכל אירוע בחיי יעקב, ואף קובע את השנה והחודש בהם נולד כל אחד מילדיו של יעקב.
הקטע מסתיים באילן היוחסין של לוי עד לידת אהרן ומשה.
פרגמנט שלישי מקורו בתולדות משה, והוא שם דגש על אילן היוחסין של יתרו במטרה להראות כי צפורה, אשתו של משה, הייתה צאצאית של אברהם וקטורה.
הפרגמנט הרביעי מספק תיאור של המתקת המים של מרה ().
הפרגמנט החמישי הוא קצר מאוד ועוסק בכלי הנשק של בני ישראל אחרי צאתם ממצרים.
פרגמנט שישי השתמר על ידי קלמנס מאלכסנדריה, המציין את שם חיבורו של דמטריוס: "על מלכי יהודה" (Περὶ τῶν ἐν τῇ Ἰουδαίᾳ Βασιλέων).
קטע זה מנסה לקבוע במדויק את תקופת גלותם של עשרת השבטים, ואת זו של שבטי יהודה ובנימין עד המלך תלמי הרביעי פילופטור, שבזמן מלכותו במצרים דמטריוס כפי הנראה חי.
דמי לובאטו: לרקוד עם השטן היא סדרה דוקומנטרית משנת 2021, העוסקת בחייה ובקריירה של הזמרת-יוצרת והשחקנית האמריקאית דמי לובאטו.
הסדרה עלתה לאוויר ביוטיוב ב-23 במרץ 2021.
הודעה על הסדרה יצאה על ידי יוטיוב בחודש יוני 2020, בה הסדרה תוארה כ.
רטנר הוכרז כבמאי עוד באותו היום.
הסדרה, המורכבת מארבעה חלקים, יצאה לאחר הסרט התיעודי של YouTube Originals בשנת 2017, Demi Lovato: Simply Complicated.
בינואר 2021 שיתפה לובאטו את שם הסדרה בפוסט ברשתות החברתיות וכתבה כי והיא הרגישה שזו הדרך הנכונה לעשות זאת.
לובאטו הצהירה שהיא רוצה "להעמיד דברים על דיוקם" עם הסדרה ולשפוך אור על מנת היתר ומה הוביל לכך.
היא גם שיתפה על הרצון לעזור לאחרים שמתמודדים עם מאבקים דומים ולקחת אחריות בעודה ממשיכה הלאה.
לובאטו גם אמרה שהיא חוותה "התבגרות" אדירה במהלך חוויותיה, והיא להוטה לחלוק את זה עם אחרים.
לפני צאת הסדרה אישרה לובאטו כי לא כל הסדרה תסוב סביב השימוש שלה בסמים, וכי הסדרה עוסקת ביותר מרק החזרה שלה לצריכת הסמים וההחלמה שלה, אלה עוסקת גם בטראומות שעברה ולא עסקו בהן בעבר וגם בתעשיית המוזיקה.
הסרט בוים והופק על ידי מייקל ד.
רטנר, לובאטו עצמה וסקוטר בראון, לצד אנשים נוספים.
האנה לוקס דייוויס מתפקדת גם כמפיקה.
בדומה ל-Simply Complicated, הסרט התיעודי מציג ראיונות עם חברים ובני משפחה המדברים על מנת יתר של לובאטו בשנת 2018 וההשלכות הבריאותיות שחוותה מהאירוע.
גם אלטון ג'ון וכריסטינה אגילרה מופיעים בסדרה.
דמי חבר הם תשלום שגובה ארגון מהחברים בו, לשם מימון פעילותו.
דמי חבר נהוגים בעיקר בארגונים הפועלים ללא מטרת רווח, כגון עמותות ומפלגות.
דמי החבר הם מרכיב בתקציבו של הארגון.
לעיתים זהו מרכיב עיקרי ואף מרכיב יחיד, ולעיתים נלוות אליו הכנסות ממקורות נוספים, כגון ממכירה של מוצרים ושירותים של הארגון, מתרומות, מתמיכה ממשלתית וכדומה.