tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תיאטרון המוזיקה והדרמה הממלכתי לזגין על שם ס.
דרבן היא עיר בדרום אפריקה, והעיר המרכזית במטרופולין eThekwini.
העיר שוכנת במחוז קוואזולו-נטאל ובה נמצא נמל המכולות הגדול ביותר באפריקה.
דרבן היא גם יעד תיירות מועדף בשל חופי הרחצה בה ומזג האוויר הסובטרופי הנוח.
אוכלוסיית דרבן מונה כ-600 אלף תושבים.
העיר מתפרשת על שטח של כ-225 קמ"ר, וצפיפות האוכלוסייה בה קטנה יחסית.
על פי עדויות ארכאולוגיות ממערות באזור דרבן מניחים שהמתיישבים הראשונים באזור הגיעו מכיוון צפון בסביבות שנת 100,000 לפני הספירה.
האוכלוסייה באזור הייתה דלילה, ומעט מאוד ידוע עליה עד המאה ה-15 לספירה.
מקובל להניח שהחוף בו עגן מגלה הארצות ואסקו דה גמה בשנת 1497 הוא באזור דרבן.
בהתאם לכך, נקרא המפרץ בחוף של דרבן, מפרץ נטאל, שכן משלחתו של ואסקו דה גמה עברה באזור בערב חג המולד של שנת 1497 בחפשה נתיב נוח בין אירופה להודו, והמילה "נטאל" (Natal) משמעה חג המולד בפורטוגזית.
אוניות עגנו במקום לפחות מאז שנת 1685, בדרכם בין הודו לאירופה, סביב אפריקה.
בשנת 1690 רכשו ההולנדים שטח גדול באזור מידי צ'יף מקומי, אולם בטרם הצליחו להשתמש בו הצ'יף מת ובנו התכחש למכירה.
בגלל זמינות של נמלים במקומות אחרים, האירופאים איבדו עניין באזור דרבן עד תחילת המאה ה-19.
בשנת 1824 התיישבו בחוף הצפוני של מפרץ נטאל (כיום כיכר פרוול) 25 חיילים, תחת פיקודו של הגנרל הבריטי פרוול (F.G.
לפרוול התלווה אדם בשם הנרי פין, אשר עזר למלך הזולו שאקה להחלים מפציעה בקרב, וקיבל ממנו לאות תודה רצועת חוף באורך 25 מייל ובעומק 100 מייל.
פעיל נוסף באזור היה נתנאל אייזקס.
המתיישבים עסקו במסחר בשנהב עם אנשי שבט זולו.
ב-23 ביוני 1835 היישוב כבר היה לעיירה קטנה ושמה הוסב ל"ד'אורבן" (d'urban), על שם סר בנג'מין ד'אורבן אשר היה אז מושל מושבת הכף.
בשנת 1838 פונה המקום בגלל מתקפה של שבט זולו ואפריקאנרים השתלטו על המקום.
כוח צבא בריטי חזר לדרבן והשתלט עליו אך הובס בשנת 1842 על ידי האפריקאנרים בקרב קונגלה.
נער בשם דיק קינג נמלט ועבר ברכיבה את המרחק של 1,000 ק"מ למושבת הכף ב-10 ימים, כדי להזעיק עזרה.
כוח בריטי שהגיע למקום כחודש לאחר קרב קונגלה גירש את האפריקאנרים מהמקום והוא סופח אותו לכתר הבריטי בשנת 1843. המקום התפתח במהירות והגיעו אליו מתיישבים רבים מאירופה וממושבת הכף.
מושל בריטי מונה למחוז, והתפתחה תעשיית קנה סוכר רחבת היקף.
בשנת 1860 החלו להגיע למקום מהגרים מהודו לעבודה בגידול קנה הסוכר.
אחד המהגרים שהגיע לדרבן בשנת 1893 היה מוהנדס גאנדי.
בשנת 2001 נערכה בעיר ועידה של האו"ם נגד גזענות.
אפריקאים שחורים מהווים 51.1% מאוכלוסיית דרבן, 24.0% נוספים הם אסיאתים (לרוב מהודו), חלקם צאצאי עובדים בחוות הסוכר שיובאו לאזור דרבן במאה ה-19. 15.3% מהאוכלוסייה הם לבנים.
האוכלוסייה בדרבן צעירה, 49% מהאוכלוסייה מתחת לגיל 24, ורק 4.2% מעל גיל 65. חציון הגיל עומד על 25. ו-52% מהאוכלוסייה הן נשים.
האפריקנים הילידים מדברים בשפת הזולו, בעוד אוכלוסיית האסיאתים והלבנים דוברת אנגלית.
מיעוטים מהאוכלוסייה דוברים שפות אפריקניות נוספות כגון אפריקאנס או סות'ו.
10% מתושבי דרבן מעל גיל 20 לא למדו כלל בבתי הספר, 13.3% נוספים למדו בבית ספר יסודי בלבד, 34.6% המשיכו לתיכון אך לא סיימו אותו, 26.8% סיימו בית ספר תיכון ו-9.6% המשיכו ללימודים אקדמיים.
ההכנסה החודשית הממוצעת עומדת על 20,695 ראנד דרום-אפריקאי.
בדרבן ענפי כלכלה רבים, אך שני הענפים העיקריים הם הנמל הגדול, המגלגל פעילות עסקית ענפה הקשורה לייצוא, ותיירות, בינלאומית ומקומית.
העיר סובלת מאבטלה גבוהה, של 28%, כמעט 90% מהמובטלים הם שחורים.
זאת לאחר שמפעלים עתירי כוח אדם רבים שהיו בדרבן עברו תהליך התייעלות ופיטורי עובדים.
האבטלה הגבוהה מגבירה את הפשע בעיר, ומובילה לפגיעה בתיירות.
דרבן תורמת רבות לכלכלת מחוז קוואזולו-נטאל ואחראית למחצית מהתוצר בו.
דרבן היא גם המרכז הכלכלי השני בחשיבותו בדרום אפריקה, בהיותה אחראית ל-15% מהתל"ג, ל-14% מההכנסה לנפש ול-11% מהתעסוקה בדרום אפריקה.
אוויר - לדרבן נמל תעופה לטיסות מקומיות ובינלאומיות, המשרת כארבעה מיליוני נוסעים בשנה.
נמל התעופה נקרא על שם המלך שאקה במרחק של כ-35 ק"מ מהעיר.
ים - נמל דרבן הוא אחד המפרצים הטבעיים היחידים באזור.
עובדה זו והים הגועש שבקרבתו הביאו להתפתחות מהירה של הנמל ושל תעשיית תיקון הסירות כבר מימיה הראשונים של העיר.
כיום זהו הנמל העמוס בדרום אפריקה, ונמל המכולות העמוס ביותר בחצי הכדור הדרומי (תשיעי בעולם).הנמל המודרני מושתת על ייצוא חומרי גלם וסחורות, המגיעים אליו ברכבות ובמשאיות מיוהנסבורג.
ישנה תחרות בין נמל דרבן לנמל מפוטו אשר התעצמה מאז סיום מלחמת האזרחים באזור מפוטו ב-1990.
רכבות - לדרבן רשת רכבות מסועפת, הן לסחורות והן לנוסעים, המגיעה לנקודות רבות בפנים הארץ.
ישנם קווי נוסעים ארוכים ליוהנסבורג ולפיטרמריצבורג ולקייפטאון דרך קימברלי.כמו כן ישנה רשת של רכבת פרברים לאוכלוסייה היוממת מערי הסביבה, המופעלת על ידי חברת מטרורייל.
ריקשות - מושכי ריקשה משבט הזולו פועלים בדרבן מתחילת המאה ה-20, ומפורסמים בכובעים הענקיים שהם חובשים.
כיום הם מהווים בעיקר אטרקציה תיירותית.
(עד סוף שנת 2024 רחוב הכניסה למתחם המלונות באילת נקרא על שם דרבן, עם זאת בעקבות התבטאות אנטישמית של נשיא דרא"פ שונה שם הרחוב ל"דרך האחדות" והושהה הסכם ערים תואמות )
דרבישייר הוא מחוז אנגלי השוכן במזרח המידלנדס.
המחוז גובל במנצ'סטר רבתי בכיוון צפון-מערב, מערב יורקשייר בצפון, דרום יורקשייר בצפון-מזרח, נוטינגהאמשייר במזרח, לסטרשייר בדרום-מזרח, סטפורדשייר במערב ובדרום-מערב וצ'שייר במערב.
רוב שטח הפארק הלאומי 'אזור הפסגות' נמצא בדרבישייר, כמו גם היער הלאומי וחלקם הדרומי של הרי הפניין.
כבר לפני כ-200,000 שנים עברו באזור שבו שוכן כיום המחוז בני אדם, וככל הנראה הם הותירו אחריהם גרזן שנמצא ליד הופטון ותוארך לתקופת האקואלן.
התיישבויות נוספות הוקמו בתקופת האבן הקדומה המאוחרת ותקופת האבן החדשה, לאחר שחבורות ציידים התאספו וחצו את הטונדרה הגבעתית.
העדויות לשבטי הנוודים הללו מרוכזות במערות אבן גיר השוכנות בגבול עם נוטינגהאמשייר.
שאריות שנמצאו במערות סייעו בתיארוך ההתיישבות לתקופה שבין 12,000 ל-7,000 שנים לפני הספירה.
תילי קבורה של מתיישבים נאוליתיים פזורים ברחבי המחוז (לדוגמה במאם טור).
קברים אלו נבנו כחדר המיועד לקבורה של מספר אנשים, והם נמצאים בעיקר במרכז דרבישייר.
חלק מהתילים מתוארכים לתקופה שבין 2500 ל-2000 לפני הספירה.
רק בתקופת הברונזה החלו להופיע סימנים ממשיים לחקלאות והתיישבות של קבע.
לאחר חפירות ארכאולוגיות נמצאו באדמות המור של המחוז עדויות לקרקעות שעובדו על ידי חקלאים, סיקול אדמות ומעגלים שבהם נבנו בקתות.
אולם, אזור זה ושרידי יישוב ליד סוורקסטון הם כל העדויות שנמצאו.
בתקופת הפלישה הרומית לבריטניה נמשכו הרומאים לדרבישייר בגלל מרבצי העופרת שבגבעות אבן הגיר.
הם התיישבו ברחבי המחוז, ובנו מבצרים בהופ ואלי וליד גלוסופ.
בתקופה מאוחרת יותר הם התיישבו מסביב לבקסטון, שנודעה בזכות המעיינות החמים, והקימו מבצר ליד המקום שבו נמצאת כיום העיר דרבי, וידוע בכינוי ליטל צ'סטר.
בתקופת ההפטרכיה האנגלו-סקסית נקברו במקום חלק ממלכי מרסיה.
לאחר פלישת ויליאם הכובש האזור היה נתון לשלטון חוקי היער.
בצפון מערב דרבישייר היה יער היי פיק תחת משמורתם של ויליאם פוורל וצאצאיו.
שאר המחוז ניתן להנרי דה פררס, וחלקו הפך לדאפילד פרית'.
בתקופה מאוחרת יותר הוענק האזור כולו לדוכסות לנקסטר.
בין תקופת שלטונו של הנרי השני לתקופת שלטונו של אדוארד הראשון כוסה החלק של המחוז ממזרח לנהר דרוונט ביער מזרח דרבישייר.
בספטמבר 2006 נבחר דגל מחוז לא רשמי, לאחר תחרות של סניף ה-BBC המקומי.
הדגל מורכב מצלב סנט ג'ורג' המכיל את שושנת טיודור, שהיא סמל היסטורי של המחוז.
השדה הכחול מייצג את המים הרבים של המחוז, נהרותיו ומאגרי המים, ואילו הצלב מצויר בצבע ירוק על מנת לייצג את השטחים הירוקים הרבים של המחוז.
בדרבישייר יש מערכת שלטון מקומי המורכבת משלושה חלקים, שהוקמה ב-1974 לפי חוק הממשל המקומי 1972. מועצת המחוז שוכנת במטלוק, והיא ממונה על שמונה מועצות מקומיות, למעט הרשות היוניטרית דרבי שהוקמה ב-1998. העיר נותרה חלק מהמחוז מטעמים טקסיים בלבד.
החלק השלישי של השלטון המקומי בדרבישייר הוא המועצות הקהילתיות, שאינן מכסות את כל שטח המחוז.
במפה שמצד שמאל ניתן לראות את מיקום שמונה המועצות המקומיות ואת הרשות היוניטרית של דרבי.
שטח המחוז הוקטן מספר פעמים במשך השנים בעקבות רפורמות של ממשלת בריטניה.
לדוגמה, רוב פרברי שפילד שהיו חלק מהמחוז הועברו לשטח השיפוט של דרום יורקשייר בשלהי שנות ה-60, ומארפל ברידג' הועבר לסטוקפורט שבמנצ'סטר רבתי.
אולם, ב-1974 סופחו למחוז עמק לונגדנדייל והכפר טינטוויסל, שהיו שייכים לצ'שייר.
המועצות המקומיות אחראיות לבקרת הבנייה בשטח השיפוט שלהן, דרכים מקומיות, מבני ציבור, נושאים בתחום הסביבה הטבעית והבריאות, כלכלה, איסוף אשפה ומיחזור, בתי קברות ושריפת גופות, שירותי פנאי, פארקים ותיירות.
מועצת המחוז אחראית על נושאי החינוך, שירותי עבודה סוציאלית, ספריות, כבישים ראשיים, תחבורה ציבורית, משטרה ושירותי מכבי אש, תקני מסחר, הטמנת פסולת ותכנון אסטרטגי מחוזי.
המחוז מחולק לעשרה מחוזות בחירה עבור הבחירות לבית הנבחרים הבריטי.
בנובמבר 2007 בחרו בנציג מפלגת הלייבור מחוזות הבחירה אמבר ואלי, בולסובר, דרבי צפון, דרבי דרום, ארווש, היי פיק, צפון מזרח דרבישייר ודרום דרבישייר.
במחוז הבחירה צ'סטרפילד נבחר נציג המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ובמערב דרבישייר נבחר נציג המפלגה השמרנית.
בשנת 1801 מנתה אוכלוסיית המחוז 147,481 תושבים.
לפי מפקד האוכלוסין של הממלכה המאוחדת משנת 2001 היו במחוז 956,301 תושבים, שהתגוררו על פני שטח בגודל 254,615 הקטאר.
ההערכה היא כי בשנת 2006 התגוררו במחוז 990,400 תושבים.
מספר זה גבוה מהממוצע הלאומי העומד על 2.65%, אך נמוך מהממוצע של מזרח המידלנדס העומד על 4%.
צפיפות האוכלוסין של המחוז היא 2.9 תושבים להקטאר.
הצפיפות משתנה במידה רבה ברחבי המחוז, כשהרמה הנמוכה ביותר היא 0.88 בדרבישייר דאלס והגבוהה ביותר מלבד הערים הראשיות היא 10.04 בארווש.
במחוז משחקות שתי קבוצות כדורגל המשתייכות לפוטבול ליג, דרבי קאונטי וצ'סטרפילד, ובנוסף לכך יש בו מספר מועדונים מליגות חובבניות.
המחוז הוא מקום משכנו של מועדון הכדורגל הוותיק ביותר בעולם, מועדון הכדורגל שפילד, העורך את משחקי הבית שלו בעיירה דרונפילד שבצפון מזרח דרבישייר.
לדרבישייר יש קבוצת קריקט מחוזית המשחקת באצטדיון קאונטי קריקט גראונד.
מועדון הקריקט של מחוז דרבישייר משחק בליגה השנייה של האליפות הלאומית.
בצ'סטרפילד ובדרבי פועלות גם קבוצות רוגבי.
במחוז יש אתרי תיירות רבים שבהם מבוצעות פעילויות ספורטיביות כגון טיפוס מצוקים, גלישה אווירית, טיפוס במערות, שיט ורכיבה על אופניים לאורך שבילי אופניים רבים שבעבר היו מסילות רכבת.
דרבי לי סטנצ'פילד היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בשל תפקידה כאבי ווילן בדרמה הפוליטית של רשת ABC "סקנדל", ולפני כן בתור אפריל גרין בסדרה "יריחו" ברשת CBS ולאחרונה מוכרת בתור נינה לוק בסדרה "המפתחות של משפחת לוק" בנטפליקס.
היא עברה לדאץ' הרבור באיים האלאוטיים.
מאוחר יותר עברה למרסר איילנד, במדינת וושינגטון.
היא למדה באוניברסיטת פיוג'יט סאונד, וקיבלה תואר ראשון בתקשורת ובתיאטרון בשנת 1993.
סטנצ'פילד החלה את הקריירה שלה בתיאטרון, ועשתה את הופעת הבכורה שלה בסדרת הדרמה של CBS האבחנה רצח, בשנת 2000. בהמשך היא הופיעה בכמה סדרות טלוויזיה, ביניהם אנג'ל, איך פגשתי את אמא, בונז ואחרות.
סטנצ'פלד לוהקה לסדרה יריחו, שם גילמה את דמותה של אפריל גרין.
בסדרה זו היא שיחקה בין השנים 2006–2007. ב-2007 היא גילמה את דמותה של אמיליה ג'ופי באופרת הסבון היומית של רשת ABC, ג'נרל הוספיטל.
מאוחר יותר היא לוהקה לדמותה של הלן בישופ בסדרת הטלוויזיה מד מן.
משנת 2006 ועד לשנת 2012 היא גילמה את דמותה של שנון גיבס, אשתו הראשונה של מרק הרמון בסדרה של רשת CBS, NCIS.
בקולנוע היא שיחקה בסרט "דמותו של דוריאן גריי" משנת 2005, וכן בסרט מלצרית משנת 2007. בנוסף, סטנצ'פילד הופיעה בכמה סרטים עצמאיים שונים.
במרץ 2011 לוהקה סטנצ'פילד לסדרה הפוליטית סקנדל של שונדה ריימס.
לפני שלוהקה לסדרה זו היא שיחקה תפקיד אורח בסדרה אחרת של ריימס, מרפאה פרטית.
בסקנדל היא מגלמת את דמותה של אבי ווילן, חוקרת בחברה של הדמות הראשית בסדרה, אוליביה פופ, ובהמשך מזכירת העיתונות בבית הלבן, ולבסוף גם ראש סגל הבית הלבן.
בשנת 2020 החלה לגלם את נינה, אם משפחת לוק בסדרה "המפתחות של משפחת לוק" מבית נטפליקס.
+שנהסרטתפקידהערות2004תמונתו של דוריאן גרייסיביל ויין2007מלצריתפרנסיין פומטר2008The Sacrificeלוריטה ג'ונסון2011The Guest RoomקארןFixing Peteסינת'יהסרט טלוויזיה של הולמרק2015The Square Root of 2רייצ'ל לרר2016Loservilleאוולין מק'דונלדCarnage Parkאלן סן דייגוThe Rendezvousרותי2018The Clinicאמילי2019Justineאליסון גרין2020סטארגירל גלוריה בורלוקסרט מקורי של דיסני+TBAMosquitoקלמנטיין בל
שנה סדרה תפקיד הערות2000Diagnosis: Murderנורהפרק: "Hot House"2001אנג'לדניספרק: "Happy Anniversary"2002מופע שנות ה-70דוגמניתפרק: "Road Trip"חלומות אמריקאייםאיימיפרק: "The Fighting Irish"2003מונקארין האמונדפרק: "Mr.
דרבי ערי הבירה הוא הכינוי הנפוץ ליריבות הכדורגל בין סנקט פטרבורג לבין מוסקבה, או הדרבי בין מוסקבה לסנקט פטרבורג ומתייחס ליריבות הקיימת בין מועדוני הכדורגל של בירת רוסיה המודרנית, מוסקבה, לבין הבירה ההיסטורית, סנקט פטרבורג ולכן מפגשים בין הקבוצות מכונים בשם "קרב שתי ערי הבירה" .
מאז תחילת המאה ה-21, זניט הייתה אחת היריבות העיקריות, ולעיתים קרובות היריבה היחידה, למועדוני הכדורגל ממוסקבה.
יכולתה לאתגר את הדומיננטיות של מועדוני מוסקבה בכדורגל הרוסי ולעיתים קרובות לנצחם בדרך לזכייה באליפות המדינה, הייתה עניין של גאווה מקומית בסנקט פטרבורג.
היריבות המתוחה ביותר היא בין זניט סנקט פטרבורג לספרטק מוסקבה, צסק"א מוסקבה ולוקומוטיב מוסקבה, בעוד היריבות בין דינמו מוסקבה לזניט היא היריבות הפחות מתוחה ובמאזן המפגשים מאז 1923 דינמו ניצחה 64 משחקים, בעוד זניט ניצחה ב-46 מהם ו-42 משחקים נוספים הסתיימו בשוויון
באוגוסט 2021, זניט הגיעה למאזן של 15 משחקים רצופים ללא הפסד בבית לקבוצה מוסקבאית, מאז ההפסד 3:0, בגזפרום ארנה ב־29 באוקטובר 2017 ללוקומוטיב, במסגרת מחזור 15 בליגת העל הרוסית.
בנוסף, מאז אוגוסט 2021, זניט לא מפסידה לקבוצות המוסקבאיות, מזה 13 משחקים רצופים.
היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין ספרטק מוסקבה היא אחת היריבויות הוותיקות והטעונות ביותר בכדורגל הרוסי ולא אחת קרה שמפגשים אלו הובילו לגילויי אלימות בין מחנות האוהדים ואף במגרש בין שחקני הקבוצות.
מאזן המפגשים בין דינמו לזניט(נכון ל-19 במרץ 2023)
במסגרת המאבקים בין סנקט פטרבורג למוסקבה, המשחקים בין זניט סנקט פטרבורג לדינמו מוסקבה מהווים את אחד המפגשים הפחות מתוחים, בייחוד מאז הירידה ביכולותיה של דינמו מאז 1995 והדומיננטיות של זניט.
עד להתפרקות ברית המועצות דינמו הייתה הקבוצה הדומיננטית יותר.
מאז 1996 לזניט מאזן של 26 ניצחונות בעוד דינמו ניצחה רק 14 מפגשים ו-15 משחקים נוספים הסתיימו בשוויון.
שחקנים בולטים ששיחקו בשני המועדונים
זניטדינמוליגת העל הסובייטית111ליגת העל הרוסית70הגביע הסובייטי26הגביע הרוסי31גביע הליגה הרוסית10גביע הפדרציה הסובייטי11הסופרקאפ הרוסי60הסופרקאפ האירופי10גביע אופ"א10
היריבות בין שאר מועדוני סנקט פטרבורג ומועדוני מוסקבה
למעט היריבות בין זניט לקבוצות ממוסקבה, ישנה יריבות גם בין מועדוני כדורגל אחרים מסנקט פטרבורג ופרבריה, כמו היריבות בין זניט-2 סנקט פטרבורג ו"ספרטק-2 מוסקבה" מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, או היריבות שהייתה בין דינמו למועדוני כדורגל אחרים ממוסקבה, כדוגמת חימקי ואחרים.
היא הייתה צפויה גם לפגוש את לוקומוטיב מוסקבה במשחק הסופר קאפ הרוסי אך פורקה לפני שהמשחק נערך.
החל מעונת 2018/2019 קיימת קבוצת לנינגראדץ מליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, המייצגת את מחוז לנינגרד ומשחק הבכורה שלה נערך נגד קאזאנקה, קבוצת המילואים של לוקומוטיב מוסקבה, עליה גברה בתוצאה 2:0.
היריבות בין מוסקבה לסנקט פטרבורג מתבטאת גם בתחומי ספורט נוספים וגם בענפי הפוטבול או ההוקי קרח, מכונה בשם "דרבי ערי הבירה".
בכדורסל, בעבר כל מפגש עם ספרטק סנקט פטרבורג (שפגשה את צסק"א במשחקי גמר הליגה הסובייטית פעמים רבות) משך קהל רב לאולמות וכך גם בהתמודדויות של זניט נגד יריבותיה ממוסקבה, שהוסיפה עוד למתיחות בין הערים לאחר שזניט התחילה קודם כקבוצת טריומף ליוברצי ממחוז מוסקבה.
כל מפגש בין זניט לצסק"א מהווה משחק מסקרן — אף שחלקם הגדול של משחקים אלה מסתיימים בניצחונותיה של צסק"א, שפגשה את זניט בליגה המאוחדת והן במסגרת משחקי היורוליג.
בנוסף גם מפגשים בין זניט לחימקי מוסקבה משכו קהל רב לאולמות.
בכדורעף מפגשים בין אבטומוביליסט סנקט פטרבורג לקבוצות המוסקבאיות דינמו מוסקבה וספרטק מוסקבה נחשבו למשחקים מעניינים ומתוחים, אך זו שככה מאז אבטומוביליסט ירדה ליגה.
המתיחות הגדולה ביותר בענף קיימת בין זניט לדינמו והמשחק ביניהן מכונה "קרב ערי הבירה" (Битва двух столиц), כשהשתיים נפגשות לא פעם בשלבים מכריעים ב ואף נפגשו בגמר גביע CEV האירופי בעונת 2021.
בכדורגל חופים ישנה יריבות מרה בין מועדון קריסטל סנקט פטרבורג לקבוצת לוקומוטיב מוסקבה, כאשר השניים מחזיקות במרב תוארי האליפות (5 כל אחת) וכל מפגש מהווה משחק מתוח רב שערים.
בענף הכדוריד ישנה יריבות גדולה בין קבוצת נייבה סנקט פטרבורג לספרטק מוסקבה, שהועתקה מהמתח הקיים בין מועדוני הכדורגל של מוסקבה וסנקט פטרבורג וכל מפגש ביניהן הוא משחק מתוח.
כך גם בענף כדורגל חופים כאשר כל מפגש בין קריסטל סנקט פטרבורג לספרטק מוסקבה נחשב למותח כאשר קריסטל זכתה בגביע בעונות 2019, 2020 אחרי שגברה על ספרטק בגמר.
בפוטבול קיימת תחרות עזה בין מועדון הפוטבול הפטריוטים מוסקבה ומועדון הגריפונים סנקט פטרבורג, שתי הקבוצות פגשו זו את זו מספר פעמים בגמר ליגת הפוטבול האמריקאי (LAF) ובפלייאוף ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול.
גם בין מועדון הלגיון הצפוני סנקט פטרבורג לקבוצות המוסקבאיות ישנה יריבות מרה, כך למשל הלגיון הצפוני פגש בקבוצת הספרטנים מוסקבה במשחק הגמר של ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול ביולי 2019 שבו המוסקבאים ניצחו וזכו בתואר האליפות.
דְרַבָּנָן (או: מִדְּרַבָּנָן; בעברית: "של רבותינו") הוא הגדרה של מקור להוראות הלכתיות ביהדות.
ההלכות מדרבנן הן חוקים שחכמים הוסיפו על גבי מערכת ההלכות דאורייתא ("תקנות חכמים").
להבחנה בין הלכות בעלות תוקף מדאורייתא לעומת הלכות בעלות תוקף מדרבנן משמעויות מעשיות בפסיקת ההלכה.
"דרבנן" הוא מונח בארמית שמשמעותו "של רבותינו".
כינויים נוספים הם "דברי סופרים" או "דברי חכמים".
הוראות דרבנן נקראות גם "תקנת חכמים" או "גזירת חכמים" (גם בקיצור: "תקנה" או "גזירה" בסתם).
כלומר הן דינים הכתובים בתורה (במפורש או שנלמדים מפסוק) והן דינים שהם "הלכה למשה מסיני" כלומר תורה שבעל פה.
דוגמה למצווה מדאורייתא היא איסור הדלקת אש בשבת (שמות לה', ג').
כלומר מצוות או חיובים שנאמרו על ידי הנביאים.
לעיתים יש בדברי קבלה דווקא קולא (קלים יותר) מדיני דרבנן: במקרים מסוימים החמירו חכמים בדבריהם יותר מדיני התורה, על פי הכלל "דברי חכמים צריכים חיזוק, דברי תורה אינם צריכים חיזוק".
אך בדברי קבלה לא החמירו חכמים כבדיני תורה.
מקור ההוראות שנוספו מדרבנן אינו בנקודה היסטורית אחת.
המסורת היהודית מייחסת כמה מהתקנות לדמויות מקראיות שונות, ובהן משה, שלמה ועזרא.
תקנות אחרות מיוחסות לחכמים מסוימים שפעלו בתקופת בית שני או בתקופה שלאחר החורבן.
לגבי רוב הדינים דרבנן אין מסורת מפורשת המתייחסת לזמן שבו הן נתקנו, אך בדרך כלל התלמוד ושאר הספרות ההלכתית עוסקים בתקנות המיוחסות על ידם לתקופת התנאים או מוקדם יותר.
כאמור דינים דרבנן הן דינים שאין להם מקור בתורה שבכתב או בעל פה, והם ניתקנו על ידי חז"ל בדורות שלאחר מתן תורה.
רבים מגזירות חז"ל ניתקנו על מנת להרחיק את האדם מלעבור על איסור דאורייתא.
כך למשל מופיע בתחילת מסכת ברכות שתיקנו חז"ל לקרוא קריאת שמע של ערבית עד חצות הלילה, על אף שמהתורה זמנה הוא עד הבוקר על מנת "להרחיק את האדם מן העבירה".
טעם התקנה הוא על מנת שאדם לא ילך לישון קודם שקרא קריאת שמע, כאשר בדעתו לקרואה בהמשך הלילה, וייתכן שיגרר בשנתו עד הבוקר וימנע מלקרוא קריאת שמע.
בפוסקים ובתלמוד מובאים כמה הבדלי דינים שמייחדים דינים דרבנן:
גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בה - חז"ל אינם גוזרים גזירה, כאשר על פי הנראה רוב הציבור יתקשו לקיימה.
ספק - כאשר מסופק לאדם אם קיים מצווה מדרבנן, הוא אינו חייב לחזור ולעשותה, מטעם ספק דרבנן לקולא.
דרבי השמש (באיטלקית: Derby del Sole) הידוע גם בשם הדרבי הדרומי (Derby del Sud), הוא שמו של משחק הדרבי בכדורגל בין הקבוצות האיטלקיות רומא ונאפולי.
הדרבי ידוע כאחד המשחקים הגדולים ביותר באזורי מרכז איטליה ודרום איטליה.
הדרבי תפס תאוצה בעיקר בשל מפגשים בין הקבוצות בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, ונהפך לקרב יצרי בין הקבוצות וארגוני האוהדים.
שתי הקבוצות יצגו את דרום איטליה ומרכזה לראשונה בעונת 1927/1928 בליגה הלאומית האיטלקית, אך היו בשני בתים שונים ולכן לא נפגשו.
הדרבי הראשון בין שתי הקבוצות אירע במסגרת הגלגול הקודם של הקופה איטליה - גביע CONI לשנת 1928 בו נאפולי ניצחה 0–2.
גם בעונת 1928/1929 בליגה הלאומית האיטלקית הקבוצות לא נפגשו בשל חלוקת הליגה לשני בתים נפרדים.
כשנה לאחר מכן, כל הקבוצות אוחדו לבית אחד במסגרת הסרייה א'.
בעונת 1929/1930 בסרייה א' שני המפגשים בין הקבוצות הסתיימו בתיקו.
רשימה של השחקנים אשר כבשו חמישה שערים או יותר בדרבי השמש לאורך השנים:
דינו דה קוסטה - רומא
אמאדאו אמאדי - רומא ונאפולי
מרקו דל וקיו - רומא
צ'זארה אגוסטו פאזאנלי - רומא
מאזן המפגשים הכולל(נכון ל-20 באפריל 2025)
דרבי זניט הוא הכינוי הנפוץ ליריבות הכדורעף בין שני מועדוני "זניט" של סנקט פטרבורג וקאזאן.
הדרבי מתייחס ליריבות הקיימת בין מועדוני הכדורעף זניט קאזאן הטטארית וזניט סנקט פטרבורג והיא אחת היריבויות המתוחות בענף הכדורעף ברוסיה.
זניט קאזאןזניט סנקט פטרבורגהטורניר לזכר פלאטונוב14אליפות רוסיה130גביע רוסיה110הסופרקאפ הרוסי100ליגת האלופות60גביע CEV00סך הכל414
זניט קאזאן נוסדה בשנת 2000 ועד 2022 הייתה אלופת רוסיה עשר פעמים, זכתה בגביע הרוסי ובליגת האלופות והוא המועדון החזק ביותר במדינה.
בעוד זניט סנקט פטרבורג נוסדה בשנת 2017, העפילה לגמר הגביע הרוסי מספר פעמים וגמר גביע CEV האירופי, אך טרם השיגה תואר לאומי.
בעיתונות הספורט הרוסית, המפגש הוכתר כאחת היריבויות העיקריות בענף.
בעיקר לאור העובדה כי שתיהן ממומנות על ידי תאגיד גזפרום, אך בעוד זניט סנקט פטרבורג ממומנת ישירות על ידי התאגיד, זניט קאזאן ממומנת על ידי חברת הבת שלה בטטרסטן, גזפרום טרנסגז קאזאן.
זניט קאזאן הייתה במשך שנים הקבוצה הדומיננטית ביותר בליגת העל הרוסית בכדורעף עם למעלה מ־10 זכיות באליפות הלאומית ומספר זכיות בליגת האלופות בכדורעף.
ב־2017 הוקמה זניט סנקט פטרבורג והשתיים החלו להתחרות זו עם זו, כשהמפגש הראשון ביניהן נערך ב־28 באוגוסט 2017 ב.
בהמשך, השתיים נפגשו פעמיים בגמר הגביע הרוסי בכדורעף והיריבות ביניהן העמיקה, כאשר בסך הכל נפגשו 9 פעמים.
המאזן נוטה בבירור לטובת קאזאן עם יותר ניצחונות.
בעונת 2020 זניט סנקט פטרבורג ניצחה את קאזאן בחצי גמר הגביע ולאחר מכן גברה עליה גם במחזור 19 באליפות, תוך מיצובה כאחת מקבוצות הכדורעף החזקות ברוסיה.
השתיים נפגשו פעמיים גם בגמר הליגה, בעונת 2017/18 (כשקאזאן ניצחה) ובעונת 2024/25. בשתי הפעמים ניצחה זניט קאזאן.
זניט סנקט פטרבורג סיבור ארנה תכולה: 7,120 זניט קאזאן מרכז הכדורעף סנקט פטרבורג תכולה: 5,166
עד 2010 זניט קאזאן אירחה את משחקי הבית באולמות שונים ברחבי קאזאן.
ב־2011 נחנך מרכז כדורעף 'סנקט פטרבורג' בעיר ומאז הוא משמש כאולמה הביתי.
בשנת הקמתה זניט סנקט פטרבורג אירחה את משחקיה באקדמיה על שם פלאטונוב בסנקט פטרבורג.
לאחר מכן עברה לארח בהיכל סיבור ארנה.
דרבן סיטי הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת המשנה הדרום-אפריקאית.
יושב ראש הקבוצה הוא פארוק קאדודיה.
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1979 בעיר פיטרמריצבורג, שבמחוז קוואזולו-נטאל, בשם מריצבורג יונייטד.
בעונת 2007/08 , ירדה הקבוצה לליגת המשנה , לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון.
בעונת 2008/09, זכתה באליפות ליגת המשנה, וחזרה אל ליגת העל הדרום-אפריקאית.
בשנת 2009, מינתה הקבוצה את ארנסט מידנדורפ הגרמני למאמן הקבוצה.
בשנת 2019, החליפה הקבוצה את צוות האימון ומינתה את שחקן העבר אריק טינקלר (Eric Tinkler) למאמן הקבוצה.
באוגוסט 2024 מועדון הכדורגל שינה את שמו לדרבן סיטי.
הקבוצה משחקת באצטדיון הארי גוואלה , אשר ממוקם בעיר פייטרמריצברג, ובו כ-12,000 מושבים.
דרבנט (שם מלא ברוסית: Футбольный клуб Дербент, תעתיק בעברית: פוטבולניי קלוב דרבנט) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר בעלת אותו שם בדגסטן.
נוסד לראשונה בשנת 1966 ובשיאו התמודד בליגה הסובייטית השנייה (השלישית בחשיבותה במערך הליגות) ובליגה הרוסית השנייה.
פורק ב־1997 והוקם מחדש ביוזמת עיריית דרבנט בשנת 2019.
הקבוצה התמודדה בליגות החובבניות בשנים 1966–1970 (ובעיקר בקלאס ב': בשנים 1966-1969 התמודדה בליגה השלישית, ב־1970 - התמודדה בליגה הרביעית במערך הליגות של ברית המועצות).
לאחר התפרקות ברית המועצות, ב־1992 החלה להתמודד בליגה השנייה (הרמה השלישית במערך הליגות הרוסיות), בשנים 1995, 1996 (התמודדה בתחרויות הליגה השלישית, שהיא למעשה הרביעית בחשיבותה בליגות של רוסיה), עד לפירוק בשנת 1997.
בשנת 1997, המועדון המקצועני בדרבנט פורק.
קבוצת החובבים "דרבנט" השתתפה באליפות דאגסטן עד 2013. לאחר מכן, במשך שבע שנים לא הייתה קבוצה בעיר.
בדצמבר 2019, ביוזמת ראש עיריית דרבנט, חיזרי אבקארוב, הוחלט להקים מחדש את מועדון הכדורגל, שייקרא "דרבנט",.
בעונת 2020 דרבנט התמודדה באליפות דאגסטן בכדורגל.
היא סיימה את העונה במקום הרביעי, כאשר ב-14 משחקים הקבוצה השיגה 5 ניצחונות, 2 שוויונות ו-7 הפסדים, עם יחס שערים של 20-35.
בעונת 2021, בתמיכת עיריית דרבנט וחברת Cargo-1, דרבנט מתמודדת באליפות הליגה השלישית.
דרבל הוא כפר בסוריה בנפת קטנא במחוז ריף דמשק.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה (CBS), במפקד האוכלוסין של 2004 אוכלוסיית דרבל מנתה 2,049 תושבים.
תושביו הם בעיקר מוסלמים סונים.
בשנת 1838 ציין עלי סמית כי אוכלוסיית דרבל מורכבת ברובה ממוסלמים סונים.
הכפר נכבש על ידי המורדים הסורים בתחילת מלחמת האזרחים בסוריה, אך עד 11 בנובמבר 2013 הוא נכבש מחדש על ידי כוחות המשטר, ונשלט על ידי משטר אסד עד לנפילתו בדצמבר 2024.
דרגה היא הביטוי להיררכיה הצבאית.
ככל שהדרגה גבוהה יותר, כך החייל הוא בעל עמדה בכירה יותר.
הדרגות בצבא מתקיימות בשני מסלולים נפרדים: חוגרים וקצינים.
על פי רוב, חוגר עובר למסלול של קצין באמצעות מעבר הכשרה בקורס קצינים.
הדרגה תלויה בדרך כלל בתפקידו של החייל.
כך, למשל, מפקד מחלקה יהיה בדרגת סגן משנה בתחילת דרכו בתפקיד זה, ובדרגת סגן בהמשך דרכו בתפקיד זה.
מפקד פלוגה יהיה בדרגת סרן או רב-סרן, מפקד גדוד יהיה בדרגת סגן-אלוף ומפקד חטיבה יהיה בדרגת אלוף-משנה.
תפקידים מסוימים מזכים את הממלאים אותם בדרגת ייצוג.
אחת מדרכי הענישה בצבא היא הורדה בדרגה.
בטבלאות ישנה השוואה בין דרגות בזרוע היבשה של צבא הגנה לישראל (בניגוד לדרגות הקצונה, בדרגות החוגרים אין הבדל בישראל בין זרועות הצבא), בצבא הבריטי, צבא ארצות הברית וכוחות היבשה הרוסיים.
לעיתים סדר הדרגות ורמותיהן אינם זהות, ועל כן קוד נאט"ו לדירוג דרגות צבאיות מדרג כל דרגה ודרגה.
בטבלאות הדרגות מסודרות לפי קוד זה.
דרגה מבטאת את מעמדו של אדם בארגון היררכי.
ככל שהדרגה גבוהה יותר, כך האדם הוא בעל עמדה בכירה יותר.
בארגונים רבים מתקיימים מסלולים אחדים של דרגות, הקרויים דירוגים.
ההתקדמות בסולם הדרגות היא התקדמות טבעית, המושפעת מהוותק ומרמת ביצוע העבודה (ולעיתים מותנית בפז"ם), ואילו החלפת דירוג קורה רק בעקבות רכישת השכלה מסוימת בקורס ארוך (קורס קצינים או רכישת תואר אקדמי, למשל).
לדירוג ולדרגה יש השפעה ישירה על שכרו של העובד.
בצבא, משטרה, וגופי ביטחון אחרים, יש לדרגה חשיבות גדולה במיוחד, משום שהדרגה גלויה לעין - היא מוצגת על מדיו של האדם, ומתקיימת חובת ציות להוראותיו של בעל דרגה גבוהה יותר.
צ'וביץ' כיהן כחבר הנשיאות משנת 2002 ושימש כיושב ראש הנשיאות באפריל 2003 ושוב מ-27 ביוני 2003 ועד 28 בפברואר 2004.
לפני מינויו לתפקיד כיהן כשר בכיר ומרצה באוניברסיטת מוסטר.
צ'וביץ' הודח מתפקידו על ידי הפרלמנט עקב פרשת שחיתות כלכלית, במקומו כיהן בתפקיד איבו מירו יוביץ'.
דרגון בול (ביפנית: ドラゴンボール, באנגלית: Dragon Ball) סדרת אנימה ומאנגה יפנית פופולרית.
נוצרה על ידי אקירה טוריאמה בהשראת הרומן הסיני העממי "המסע למערב".
הסדרה הטלוויזיונית שודרה ביפן בשנים 1986–1989.
סדרת המאנגה פורסמה במגזין "שונן ג'אמפ" ("Weekly Shōnen Jump - Ramadi Edition") בשנים 1984–1995. 519 פרקי הסדרה אוגדו ב-42 כרכים.
הצלחת הסדרה הובילה להפקת ארבע סדרות אנימציה בזיכיון דרגון בול של אולפני טואי אנימציה.
כמו כן נוצרו: תוכניות טלוויזיה מיוחדות, משחקי וידאו.
בעקבותיה נוצרו סרטי אנימה רובם דובבו לעברית - סרטי ה-"דרגון בול" וה-"דרגון בול זי".
נוצר סרט לייב-אקשן אמריקאי (2009) בשם "דרגון בול: אבולוציה".
הסדרה זכתה להערכה בקרב אמני מאנגה, כמה ציינו כי שימשה להם השראה בפיתוח סדרות מאנגה מצליחות כמו: "נארוטו" של מסאשי קישימוטו ו"וואן פיס" של אייצ'ירו אודה.
בישראל, בניגוד לשאר הסדרות בזיכיון, הסדרה המקורית לא-שודרה בטלוויזיה.
סדרת האנימה דרגון בול בוימה על ידי מינורו אוקאזאקי ודאיסוקה נישיו, והופקה באולפני טואי אנימציה.
הסדרה כיסתה את עלילת 16 הכרכים הראשונים של המאנגה ב-153 פרקים.
היא שודרה ביפן בין השנים 1986–1989 בערוץ Fuji TV.
סיפור הסדרה מבוסס על הספר "המסע אל המערב".
בספיישל הטלוויזיוני דרגון בול זי: בארדוק - אביו של גוקו, מסופר על רקע חייו של גוקו ואביו בארדוק, חייל זוטר בצבא קיסר החלל פריזה.
פריזה משעבד את שבט הסאיינים, שולח את דודוריה להרוג את חבורתו של בארדוק.
בארדוק מחליט לנקום בו ולאחר הקרב הסופי, פריזה משמיד את כוכב מקיטה, כוכב הסאיינים.
עם השמדת הכוכב שבט הסאיין מוכחד כמעט לגמרי, כולל בארדוק, ורק בודדים שורדים.
בנו של בארדוק, תינוק העונה לשם קאקארוטו, נשלח בחללית בידי אביו לכדור הארץ רגע לפני השמדת הכוכב.
בעת נחיתתו הוא מאותר על ידי סון גוהאן, בן אנוש זקן וידידותי, ואחד מאמני הלחימה הגדולים ביותר על כדור הארץ.
סון גוהאן הערירי מחליט לאמץ אותו כבן, וקורא לו בשם "גוקו".
הסדרה מתחילה בפגישה של גוקו בבולמה.
בולמה נערה בת 16 שמטרתה מציאת שבעת כדורי הדרגון בול, כדורים בעלי כוח קסם המאפשר הגשמת משאלות.
בולמה מחפשת אחריהם כדי לבקש את החבר המושלם.
באותה עת, לבולמה היו 2 כדורי דרגון בול, ולגוקו כדור נוסף.
הם יוצאים יחד לחפש שאר הכדורים באמצעות מכ"ם מיוחד שבנתה בולמה, המאתר את מיקום הכדורים.
במהלך המסע הם פוגשים חברים המצטרפים אליהם כמו: קאמה סנין, מאסטר זקן ומומחה באומניות לחימה; אולונג, חזיר קטן שיודע לדבר ולשנות צורה; יאמצ'ה, בנדיט אכזרי שבהתחלה רצה לגנוב מהם את הדרגון בול ובהמשך מצטרף אליהם; ופואר, חתול כחול שיכול לשנות צורה כמו אולונג.
אחרי הרפתקאות רבות כל הכדורים שלהם (למעט אחד) נגנבים על ידי הקיסר פילאף.
כדי להשיג את הכדור האחרון הקיסר כולא אותם.
לפני שפילאף מספיק להביע משאלה אולונג מביע ברגע האחרון משאלה ומבקש תחתוני נשים.
הם מצליחים לברוח בזכות גוקו שהופך לקוף ענק (סאיינים משתנים לקוף ענק כשהם מסתכלים על הירח המלא).
אחרי שזנבו של גוקו נחתך על ידי פואר ויאמצ'ה, הוא הולך לבית של קאמה סנין ("מאסטר הצב" ביפנית) כדי להתאמן אצלו, ושאר החבורה עוברת לבירת המערב.
סאגת טורניר הטנקאיצ'י בודוקאי ה-21
גוקו מתאמן אצל מאסטר רושי במשך שמונה חודשים עם ילד נוסף בשם קרילין שהגיע ממנזר רחוק.
במהלך הסאגה הם פוגשים את לאנץ', אישה מוזרה שבכל פעם שהיא מתעטשת, אישיותה משתנה בין טובה לרעה ולהפך.
בתום הסאגה גוקו וקרילין נרשמים לטנקאיצ'י בודוקאי, טורניר אמנויות הלחימה ה-21. הפרס למנצח עומד על 500 אלף זני (המטבע בסדרה).
לפני התחרות הם פוגשים את יאמצ'ה, מתחרה נוסף ושלושתם עוברים את המוקדמות בקלות ומגיעים לתחרות הפומבית, המתמודדים הם: גוקו, קרילין, ג'קי צ'אן (מאסטר רושי מחופש), יאמצ'ה, גיראן, נאם, ראן-פאן ובקטריאן.
במהלך התחרות לגוקו גדל שוב הזנב.
לגמר הטורניר מגיעים גוקו וג'קי צ'אן.
לאחר שגוקו במהלכו מביט בטעות בירח הוא הופך לקוף ענק, ומנסה להרוג את האנשים בזירה.
ג'קי צ'אן מפוצץ את הירח וגוקו חוזר לדמותו המקורית.
הקרב נמשך ובסוף קרב קשה ג'קי מנצח.
זמן קצר לאחר סיום הטורניר גוקו יוצא למצוא את כדור 4 הכוכבים.
הוא פוגש את חברי צבא הסרט האדום, ארגון פשע המחפש את כדורי הדרגון בול.
גוקו מביס את הגנרלים של הצבא זה אחר זה.
בדרך הוא פוגש את קרילין, בולמה, מאסטר רושי, אנדרואיד 8, ילדה רובוטית (אראלה נורימאקי) ואינדיאנים (בּוֹרה ואוּפּהׂׂ).
הוא מפסיד וכמעט מובס על ידי רוצח שכיר בשם טאו פאי פאי, שנשכר על ידי צבא הסרט האדום.
גוקו מטפס על מגדל בכפר במשך יום שלם.
הוא פוגש חתול בשם קורין המאמן אותו.
אחרי 3 ימים הוא יורד מהמגדל ומביס את טאו פאי פאי.
טאו פאי פאי רוצח את בּוֹרה, גוקו מחליט לאסוף את כל כדורי הדרגון בול כדי להחיות אותו.
הוא הולך למפקדת צבא הסרט האדום.
שם הוא מביס את כולם ולוקח את כל הכדורים במפקדה - נשאר לו רק עוד כדור אחד להשגת מטרתו.
גוקו לא הצליח למצוא את הכדור האחרון באמצעות הראדר.
הוא פונה למגדת עתידות בשם אורנאי באבא המתגוררת בטירה.
היא מציעה את שירותיה לכל דורש תמורת תשלום של מיליון זני, או ניצחון על כל 5 לוחמיה.
גוקו אוסף את חבריו כדי לנצח את 5 הלוחמים.
הקרב הראשון הוא של קרילין נגד הלוחם פאנג הערפד (דרקולה מן), קרילין מפסיד.
אוּפּה ופואר נלחמים יחד נגד פאנג, מנצחים, ופורשים לטובת יאמצ'ה.
יאמצ'ה נלחם נגד הלוחם הבלתי נראה, ומנצח בקרב בזכות קרילין שחשב על דרך בעזרתה יראו את הלוחם וכך יוכלו להביסו.
השלישי הוא בין יאמצ'ה למומיה, יאמצ'ה מפסיד.
הרביעי בין גוקו לאיש השד ("Spike The Devil Man" באנגלית), שגם מובס.
החמישי הוא בין גוהאן וסבו של גוקו שבאבא החזירה לחיים ליום אחד, הלובש מסכת חתול עם הילה עד סוף הקרב.
במהלך הקרב גוקו מאבד את זנבו בפעם השנייה.
בסוף גוהאן נכנע ובאבא מראה לגוקו איפה כדור הדרגון בול האחרון.
גוקו מגלה שהוא אצל פילאף, ולאחר קרב קצר אתו גוקו מקבל את הכדור האחרון.
גוקו לוקח את כל שבעת הכדורים, מוציא את הדרקון שנרון משם, ומבקש שאבא של אופה יחזור לחיים.
טורניר אמנויות הלחימה ה-22 (סאגת טיין שינהאן)
במהלך שלוש שנים הלוחמים מתאמנים לקראת הטורניר הבא.
במהלכן הזנב של גוקו גדל בפעם השלישית.
בטורניר הלוחמים נפגשים עם האויב של מאסטר רושי, צורו סנין, ועם תלמידיו: טיין שינהאן וצ'יאוטסו.
הלוחמים שעוברים את המוקדמות הם: גוקו, קרילין, יאמצ'ה, ג'אקי צ'ון, טיין שינהאן, טיין שינהאן, פאמפוט וזאב-איש.
הקרב האחרון בגמר הוא בין טיין שינהאן לגוקו.
גוקו כמעט מנצח, אך כשהשניים עומדים ליפול מהזירה, גוקו נתקע ברכב ונופל ראשון וטיין שינהאן מנצח בקרב.
בסוף הטורניר קרילין נהרג על ידי שד הנקרא טמבורין.
גוקו יוצא להילחם בטמבורין וכמעט נהרג.
בזמן חיפושיו אחרי טמבורין הוא נפגש ביאג'ירובה נער שמן וחזק.
שניהם מותקפים על ידי מפלצת בשם סימבל (שנולדה לאסוף את הדרגון בול), יאג'ירובה הורג אותה.
טמבורין אחיה של סימבל מגיע וגוקו הורג אותו.
גוקו פוגש באותו מקום את אבא של טמבורין וסימבל - מלך השדים פיקולו.
פיקולו מביס בקלות את גוקו, וכמעט הורג אותו.
במקביל טיין שינהאן, שיאצו ומאסטר רושי אוספים כדורי דרגון בול בשביל להחזיר את קרילין לחיים, ופוגשים את פיקולו.
כדי לכלוא אותו מאסטר רושי מנסה לבצע טכניקה שנקראת "מאפובה" ("גל בלימת הרוע" בעברית), נכשל ומת.
פיקולו משיג מהם את שבעת כדורי הדרגון בול ומבקש להיות צעיר יותר.
לאחר הגשמת משאלתו הוא הורג את שנרון ואת שיאצ'ו (המנסה לעצור אותו).
בשביל לבקש עזרה גוקו מגיע למגדל קורין, וקורין נותן לו מים שהשותה אותם ושורד, הופך לחזק יותר.
גוקו שותה ושורד, ויוצא להילחם בפיקולו.
במקביל טיין שינהאן שהתאמן על טכניקת המאפובה נוסע לפיקולו.
הוא אינו יכול להשתמש בה, ונלחם בדרום (שד שפיקולו הוליד באותו הרגע).
גוקו מציל אותו ומצליח להרוג את פיקולו.
לפני מותו פיקולו פולט ביצה מפיו.
מביצה זו יבקע הבן שלו.
סאגת הטורניר ה-23 (סאגת פיקולו ג'וניור)
קורין אומר לו ללכת למצפה של קאמי (אל ביפנית), שיצר את כדורי הדרגון בול.
קאמי מסכים להחזיר את שנרון בתנאי שגוקו יתאמן אתו.
במהרה קרילין, שיאצ'ו ורושי חוזרים לחיים.
קאמי מבשר כי הבן של המלך פיקולו יהיה בטורניר הבא המתקיים בעוד 3 שנים.
זנבו של גוקו נחתך בפעם האחרונה באימונים עם קאמי.
טאו פאי פאי שרד את הקרב עם גוקו והפך את עצמו לסייבורג.
צ'יצ'י מגיעה לטורניר, ומזכירה לגוקו שהבטיח להתחתן איתה כשנפגשו לראשונה.
העולים לתחרות הפומבית של הטורניר הם: גוקו, טיין שינהאן, קרילין, יאמצ'ה, צ'יצ'י, סייבורג טאו, הירו/שן (קאמי במסווה) ובנו של המלך פיקולו.
לגמר מגיעים גוקו ופיקולו ג'וניור/מאג'יניו, בסופו גוקו מנצח את פיקולו/מאג'יניו, אך חס על חייו ומאפשר לו להימלט כדי "שתמיד יהיה לו יריב שיאלץ אותו להמשיך ולהתאמן".
הסוף - גוקו וצ'יצ'י מתחתנים.
אך לא לפני שהם עוזרים לאביה של צ'יצ'י לכבות שריפה עצומה המתרחשת בהר בו הוא מתגורר (העלילה הנ"ל אינה חלק מהקאנון).
גוקו/קאקארוטו (Goku) - מתחיל בתור ילד בן 12 בעל זנב קוף שנמצא על ידי סבא גוהאן בחללית מסתורית ואומץ על ידו.
בתחילת הסדרה מתקשה להבין דברים שונים - מה זה אישה ומהם כדורי הדרגון בול.
בסוף הסדרה המקורית התחתן עם צ'יצ'י.
אביהם של גוהאן (על שם סבו המאמץ) וגוטן, חמה של וידל וסבא של פאן.
החזיק בכדור הדרגון בול שלושת הכוכבים שהיה שייך לסבו המאמץ.
בולמה (Bulma) - מתחילה בתור ילדה בת 16 המסתובבת בעולם בחיפוש אחר כדורי הדרגון בול בעזרת המצפן שלה.
פוגשת את גוקו שיש לו כדור אחד (מסבו) ויחד הם מחפשים את ששת הכדורים האחרים.
רצתה לבקשה מהדרגון בול בן זוג.
בתחילת הסדרה חיבבה את יאמצ'ה.
לאחר שהיא ויאמצה נפרדים שנים לאחר מכן, בדרגון בול Z היא נהיית אשתו של מקיטה ואימם של טרנקס ו(בדרגון בול סופר)גם של ברה.
אולונג (Oolong) - חזיר מדבר, יכול לשנות צורה.
הרס את המשאלה של פילאף כשביקש זוג תחתוני נשים.
אוקס-קינג (Ox-king) - אביה של צ'יצ'י ותלמיד לשעבר של מאסטר רושי.
אדם ענק המתגורר בהר המוגן באש.
אנדרואיד 8 (Android 8) - דוקטור ג'ירו בנה רובוטים מרושעים, כדי להשתלט על העולם.
לאנדרואיד 8 הייתה תקלה שהפכה אותו לבחור טוב.
פגש את גוקו במגדל השריר של צבא הסרט האדום.
גנרל רד (General Red) - מנהיג צבא הסרט האדום.
המלך פיקולו (Piccolo) - יצור ירוק-עור שהגיע מהחלל החיצון, הוא החצי השני המרושע של קאמי (גוד).
מגיע לכדור הארץ על מנת להחזיר את נעוריו ולכבוש את העולם.
לאחר שנהרג בידי גוקו, משריץ פיקולו מפיו ביצה לימים יבקע ממנה בנו, פיקולו ג'וניור.
הקיסר פילאף (Emperor Pilaf) - יצור נמוך קומה כחול, טוען שהוא הקיסר של כדור הארץ.
רוצה לבקש מהדרגון בול את הכוח להשתלט על העולם.
תוכניתו נהרסה על ידי אולונג שביקש זוג תחתוני נשים מכדורי הדרגון.
תנהג לעיתים קרובות כילד קטן ומגושם.
במהלך הסדרה מנסה להתנקם בגוקו וחבריו ללא הצלחה.
טאו המתנקש (Mercenary Tao) - רוצח חזק מאוד.
מסוגל להרוג כל אחד בירייה עוצמתית מהאצבע.
התפוצץ ומת במהלך ניסיון לזרוק על גוקו פצצה.
טינשנהאן (Tien-Shinhan) - לוחם בעל עין אחת.
יאמצ'ה (Yamcha) - שודד מדברי.
מתגורר עם חברו פואר משנה הצורה.
עקב אחרי גוקו ובולמה לכדורי הדרגון בול כדי לבקש דייט עם בולמה.
הפך לחברו של גוקו בסוף הסאגה הראשונה.
לאנץ' (Launch) - אישה יפה.
סובלת מפיצול אישיות: אישיות אחת עם שיער כחול, מגושמת ונחמדה והשנייה שיער בלונדיני, מוח קרימינלי ועצבנית.
בת זוגו של טרנקס מהעתיד ביקום 11.
מאסטר רושי (Master Roshi) - אמן לחימה זקן בן מאות שנים.
לימד את סבו המאמץ של גוקו ואת אוקס-קינג בצעירותם.
במהלך הסדרה מאמן את גוקו וקרילין.
בטורניר הראשון בסדרה התחזה לאדם בשם ג'קי צ'אן, רצה לגרום לגוקו וקרילין להתמיד באימונים.
מגדת העתידות באבא (Fortuneteller Baba) - מגדת עתידות זקנה דמוית מכשפה.
יכולה לנבא את העתיד ולהחיות את המתים ליום אחד.
מונסטר קארוט (Monster carrot) - ארנב בצורת אדם.
יכול להפוך כל הנמצא אתו במגע לגזר.
נשלח על ידי גוקו לירח.
פואר (Puar) - חתול מעופף משנה צורה.
פיקולו ג'וניור (Piccolo Jr.) - "בנו" של המלך פיקולו.
מתמודד מול גוקו המבוגר יותר בטורניר אמנויות הלחימה כדי לנקום את מות אביו.
בסדרת ההמשך, דרגון בול Z, נודע בפשטות בשם "פיקולו" ונהיה למורה לאמנויות לחימה של גוהאן.
בסדרת ההמשך דרגון בול סופר: סופר הירו הוא נהיה, הוא נהיה גם המורה לאמנויות לחימה של פאן בעוד שבדרגון בול סופר הוא היה השמרטף שלה כשהייתה תינוקת.
צבא הסרט האדום (Red ribbon army) - צבא טרוריסטים המחפשים את כדורי הדרגון בול כדי להרוג את כל הכפריים.
המפקד רד - נורה למוות.
גנרל סילבר - הועף למוות על ידי אנדרואיד 8.
קפטן בלו - נהרג על ידי טאו.
צבא הסרט האדום חוזרים בסרט החדש "דרגון בול סופר: סופר הירו" עם צבא חדש ומנהיג חדש בשם מג'נטה, נכדו של המפקד רד.
שו (Shu) - חייל של פילאף.
שנרון (Shenlong) - דרקון רב עוצמה היכול להעניק כל משאלה למי שאסף שבעה כדורי דרגון בול המפוזרים ברחבי העולם.
צ'יצ'י (Chi-Chi) - בתו של האוקס קינג.
מתחתנת עם גוקו בסוף הסדרה כיוון שהבטיח לאוקס קינג להתחתן איתה.
אימם של גוהאן וגוטן, חמותה של וידל וסבתא של פאן.
קרירין (Kuririn) - תלמיד של מאסטר רושי.
הפך לחבר הטוב ביותר של גוקו.
בדרגון בול Z הוא התחתן עם אנדרואיד 18, אביה של מרון וגיסם של אנדרואיד 17 ו-16.
מערכתיות (אופרטיבה או לוחמה אופרטיבית), כחלק מהלוחמה והדוקטרינה הצבאית, היא רמת התכנון האסטרטגית המתאמת בין היעדים והמטרות של האסטרטגיה לבין סדרה קוהרנטית (כלומר עקבית וסדורה) של מהלכים טקטיים.
האופרטיבה בין רמות התכנון האסטרטגי
מקובל להגדיר את "סולם" רמות התכנון האסטרטגי כך, מהרמה הנמוכה ביותר ומעלה:
ברמה הטכנו-טקטית דנים בהבדלים בין כלי נשק שונים או בכוחם היחסי, כמו טנק מול נשק נ"ט.
ברמה הטקטית דנים בסוגיית הפעלתם של כוחות קטנים המצוידים בנשק ואמצעי לחימה, בנקודה מסוימת בזמן ובמרחב – בשדה הקרב.
ברמה האופרטיבית ("המערכתית") דנים בסוגיית הפעלתם של מספר כוחות במקביל במסגרת מערכה, כלומר מינוף הניצחונות במספר קרבות (פזורים בזמן ובמרחב) במטרה להשיג את היעדים שקובעות שתי הרמות העליונות הבאות.
הרמה האסטרטגית דנה בסוגיית קביעתם של המטרות והיעדים, באופן מפורש, הנגזרים מה"חזון" או ה"יעוד" שקובעת הרמה העליונה ביותר, ובחלוקת המשאבים (המדיניים, הצבאיים, הכלכליים, החברתיים וכו') העומדים לרשות ההנהגה באופן המיטבי לצורך השגת אותם מטרות ויעדים.
רמת המדיניות היא זו שבה נקבע אותו "יעוד" או "חזון" שמציבה ההנהגה המדינית בפני עצמה, בשאיפה להשיגו או להתקיים לפיו בזמן כהונתה (כלומר מטרות מדיניות, צבאיות, כלכליות וכו').
ברוח הפורמליזם, הצבא האדום הסובייטי קידש את המושג והרעיון האופרטיבי במהלך המלחמה.
שם פיתחו אותו מומחים ומצביאים כמו סרגיי קמנוב, גאורגי איסרסון, פאבל וארפולומייב, אלכסנדר סווצ'ין, ולדימיר טריאנדאפילוב, יונה יקיר, ומיכאיל טוכאצ'בסקי.
הדרג האופרטיבי שולב בתפיסה האסטרטגית שפותחה בתקופה זו בברית המועצות ונקראה "קרב העומק", זו עשתה שימוש בכל הדרגים לניהול מערכה צבאית כולל זה המדיני והאופרטיבי.
בצבאות המערב לא היה המושג בשימוש עד לשלהי המלחמה הקרה, ועד אז הוא ייצג בעיקר את מה שכינו "טווח בינוני" (כלומר בין "טווח קצר" ל"טווח ארוך" בהקשר של תכנון ואסטרטגיה).
על רקע החשיבה הסובייטית משנות ה-30, עלה בשנים האחרונות תחום המערכה כתחום שמייצר את הגשר והקישור שבין הטקטיקה והאסטרטגיה ולהפך.
הרמה הטקטית עוסקת בשאלות של מציאות: תמרון (תנועת כוחות צבא בשטח ותפיסתו) והפעלת אש.
השאלה היא כיצד מפעילים את הכוחות כדי לייצר מציאות אונטולוגית מסוימת.
הרמה האסטרטגית, לעומתה, עסוקה בשאלות מופשטות, שלרוב לא ניתן לתרגם אותן באופן ישיר לפעולה במרחב הטקטי.
הדרג המערכתי הוא זה אשר מייצר את מרחב הביניים אשר מסוגל לתפור יחדיו את שני המרחבים.
דוגמה מעניינת לפעילותו של דרג מערכתי ניתן לראות בהתנהלותו של סגן הרמטכ"ל עזר ויצמן בשבועות ובימים שלפני מלחמת ששת הימים.
ויצמן פעל בצורה הדוקה מול הדרג המדיני כדי להתאים את תוכניותיו של צה"ל לצרכיו ולחלופין אל מול הדרגים הצבאיים שתחתיו כדי לקדם את המוכנות לביצוע התוכניות.
התוכנית שביצע צה"ל לבסוף בגזרה המצרית, הייתה תוכנית חדשה שהורכבה מצירוף של תוכניות מבצעיות ישנות כך שיתאימו לצורכי הדרג מדיני-אסטרטגי, וליכולות הטקטיות של צה"ל.
נהוג להבחין בין שלוש רמות שונות של פעילות ברמה המערכתית המצריכות יכולות פיקודיות שונות בתכלית:
עיצוב המערכה – השלב המקדים לעשיה המערכתית, המצריך הבנה עמוקה של סביבת הפעולה ושל התכלית המבוקשת של הפעולה הצבאית;
תכנון המערכה – לאור התובנות משלב העיצוב נגזר תהליך תכנון היורד עד לרמות הטקטיות;
ניהול המערכה – הניהול הפועל של המערכה הצבאית מתבסס אמנם על שתי הרמות שלפניו, אך לאור תופעת ערפל הקרב נדרש ליכולות פיקוד בזמן אמת.
במונחים צבאיים, יש הכוללים את הרמה האופרטיבית ב"אסטרטגיה" (במובן של מינוף ההצלחות הטקטיות לצורך השגת יעד צבאי כללי, הנגזר ישירות מהמדיניות ה"אזרחית") – כך למשל התאורטיקן הפרוסי קארל פון קלאוזביץ.
לעומת זאת, מסיבות היסטוריות שונות והגידול במורכבות הנדרשת מהתכנון הצבאי שחל בעקבותיהן, עם ההבחנה בין האופרטיבה לאסטרטגיה החלו גם מכנים את האסטרטגיה במונח "אסטרטגיה רבתי" (Grand Strategy).
בכל מקרה, מכאן והלאה נתייחס לרמות והגדרותיהן כפי שהן מצוינות בסולם הנ"ל.
בסולם זה ניתן לזהות את הרמה האופרטיבית, שהיא מסדר-גודל רחב יותר ביחס לפרטים כמו קו ראייה או שעה ביום (ברמה הטקטית), ומסדר-גודל צר יותר ביחס לשיקולים כמו כושר ייצור ופוליטיקה (ברמה האסטרטגית).
כוח צבאי עוצבתי יהיה מסדר-גודל אופרטיבי אם הוא מסוגל לנהל מבצעים באופן עצמאי (כלומר ללא תמיכת יחידות שאינן תחת פיקודו), וכן אם הוא גדול מספיק כדי להצדיק פיקוד ישיר על ידי "נציגי" הרמה האסטרטגית (כלומר ראשי המטה הכללי והפיקוד העליון).
אמנות הלוחמה האופרטיבית היא בבסיסה שיטה לארגון "מערכות לחימה" (כלומר, צבא).
מערכת מורכבת, מעצם הגדרתה, מקבוצת אלמנטים תלויים-הדדית המרכיבים שלם מורכב ומסובך.
התפתחויות כלכליות, פוליטיות וטכנולוגיות מהירות שהתרחשו בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה (המהפכה התעשייתית) ועד מלחמת העולם השנייה שינו לבלי הכר את אמנות המלחמה ואופייה, באופן שאפשר לצבאות בני מיליוני חיילים להפעיל עוצמת אש אדירה באמצעות כלי-נשק הרסניים ביותר.
אומות השקיעו את אוכלוסיותן ומרב משאביהן בהפיכת המלחמה לכוללת.
המלחמה, כפי שהודגם במלחמת העולם השנייה, הפכה לגדולה, נרחבת ומקיפה מאי-פעם, והצבאות האדירים נדרשו לגמישות מרבית בשל גודלם, התלות ההדדית בין מערכות הנשק, וקצב ההתקדמות הגדול שהושג הודות לשימוש במסילות ברזל ואמצעי תחבורה מודרניים אחרים.
כמו כן, התשתית המחברת את הצבא בחזית לעורף האזרחי והתעשייתי הפכה למשוכללת יותר וסייעה גם היא ליצירת המלחמה הכוללת.
בשל כל הגורמים הללו, טקטיקה לבדה לא יכולה הייתה להשיג הכרעות אסטרטגיות – כפי שהוכח במלחמת העולם הראשונה.
רק על ידי הסתכלות על צבאות האויב כמערכות מורכבות בפני עצמן, ומציאת הדרכים לבודד, לשתק או להמם אותן, ניתן יהיה לרסק את הצבאות לחלקים נפרדים, שאותם ניתן להכריע על ידי טקטיקות מקומיות כמו כיתור ומלחמת התשה וכיוצא בזה.
סוג הכוחות המיוצגים על ידי הרמה האופרטיבית השתנה תדיר עם ההשתנות בגודלם וייעודם של צבאות העולם.
במהלך מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה, עוצבה אופרטיבית נחשבה לא פחות מקורפוס או ארמייה.
בתקופה שאחרי המלחמה הקרה, עם הקטנת מערך הקרב (סד"כ, באנגלית Order of Battle), חטיבה או אוגדה תיחשב לעוצבה ברמה אופרטיבית, לפחות לפי הגדרת צבא ארצות הברית.
חשיבה מערכתית בצבא ארצות הברית ובצה"ל
עוד בשלהי המלחמה הקרה וביתר שאת לאחר סיומה עם נפילת ברית המועצות, הכירו בכירי צבא ארצות הברית כי אין בידי הצבא תפישה מערכתית רלוונטית.
המבנה הצבאי תאם מתאר לחימה אירופאי מול אפשרות של לחימה מול הסובייטים.
ככזה, הוא התבסס על כוחות שריון וחיל אוויר, לצד נשק גרעיני טקטי ואסטרטגי.
המתארים של ראשית שנות ה-90 היו שונים בתכלית – דיוויזיות משוריינות של צבא ארצות הברית נשלחו למשימות הומניטריות ושיטוריות (למשל ביוגוסלביה ובסומליה).
אי ההתאמה במבנה הצבא הבהירה לדרגים הפיקודיים הגבוהים כי קיימת אי התאמה גם בתפישות המערכתיות.
אם בעבר הצבא נבנה כדי להילחם למניעת הישג טריטוריאליי מן הסובייטים, הרי שעתה הוא נדרש למשימות מופשטות ורחבות הרבה יותר.
לאור התובנה הזו, קובץ צוות שמטרתו הייתה לפתח תפישה מערכתית רחבה יותר לצבא ארצות הברית שתתאם לשאיפותיה האסטרטגיות בעולם של מעצמה אחת.
זאת, לצד היכולות המתחדשות בהיבטים הטקטיים שבבואם יחד יצרו את מה שמכונה ה"מהפכה בעניינים צבאיים" (RMA).
המסמך שהוציא הצוות, ושאומץ על ידי צבא ארצות הברית כונה "הלם ומורא".
עקרונות התפישה הם הפעלת כוח וגילויי עוצמה במטרה להרוס את רצונו של היריב להילחם בעזרת מגוון האמצעים העומדים לרשות מנהל המערכה.
בשנת 2003 יצא צבא ארצות הברית למבצע צבאי שמכונה בשם "הלם ומורא" והחל את הפלישה האמריקאית לעיראק במלחמת עיראק.
הדעות חלוקות לגבי השאלה האם הדוקטרינה אכן יושמה בקרב זה, ואם כן – האם השיגה את מטרותיה הצפויות.
במקביל, הוקם בצה"ל גוף בשם המלת"ם – המרכז לחקר תורת המערכה – אשר היה אמון על קידום למידה של תורת המערכה בקרב הרמה הבכירה בצה"ל.
מי שמונה לעמוד בראש המרכז היה תא"ל במילואים וד"ר שמעון נוה יחד עם תא"ל במילואים דב תמרי.
על התפישה שקידמו ניתן ללמוד מתוך ספרו של נוה "אמנות המערכה: התהוותה של מצוינות צבאית" שראה אור ב-2001 ומבוסס על עבודת הדוקטורט שלו.
בספר הוא מתבסס על תורת המערכה הסובייטית הבוחנת את פעולות המערכת באמצעות יחסי הגומלין הנוצרים בין הפרטים המרכיבים אותה והשפעתם על המכלול.
טענתו המרכזית של הספר היא הצורך בדרג מערכתי שייצור את המערכה המחברת בין העולם הפיזי של הטקטיקה לתכליות האסטרטגיות.
כך למשל מנתח נוה את כישלונה, לבסוף, של המערכה הגרמנית במלחמת העולם השנייה, על רקע חסרונה של חשיבה מערכתית.
לדבריו, מה שכונה תפישת הבליצקריג היה לא יותר מאשר מלחמה מבוססת טקטיקה מוצלחת.
היא כשלה, כאשר הפסיקה, בלוחמנותה, לשרת תכליות אסטרטגיות כלשהן.
ניתן לקשור חלק משמעותי מן היישום המוצלחים של צה"ל במבצע חומת מגן לשימוש מושכל ברעיונות אלו.
כמו כן, בחינה על פי תורת המערכה של פעולות צה"ל במהלך מלחמת לבנון השנייה, תציג צבא שפועל למימוש הישגים טקטיים ללא קשר מערכתי ליעדים האסטרטגיים של הלחימה.
בתורת הגרפים, דרגה של צומת מתארת את מספר הקשתות המקושרות לצומת מסוים.
זהו המידע הבסיסי ביותר שאפשר למסור על צומת בגרף, משום שהוא מתאר את תמונת העולם המקומית של הקודקודים שלו.
דרגה של צומת מסומנת כ־.
גרף שדרגות כל הצמתים בו שוות ל- נקרא גרף -רגולרי, ונהוג לומר שדרגתו של הגרף היא .
בגרף בלתי מכוון, הדרגה של צומת היא מספר הקשתות היוצאות ממנו.
במקרה כזה, לולאה נספרת כשתי קשתות, כפי שרואה אותה מעגל קטן סביב הצומת.
מכאן נובע, כי דרגת צומת אשר בו קיימת לולאה הנה .
הדרגות של הצמתים בגרף משמאל מתוארות בטבלה הבאה:
בגרפים מכוונים, לכל קשת יש שני קצוות שונים: ה"ראש" (המסומן על ידי ראש החץ), וה"זנב" (ממנו יוצאת הקשת).
לצורך חישוב דרגה של צומת, כל סוג של קצה נספר בנפרד.
דרגת הכניסה של צומת היא סך הקשתות אשר הקצה שלהן המשויך לצומת הוא מסוג "ראש" (כמה קשתות נכנסות לצומת).
דרגת הכניסה מסומנת ב־ .
דרגת היציאה של צומת היא סך הקשתות אשר הקצה שלהן המשויך לצומת הוא מסוג "זנב" (כמה קשתות יוצאות מהצומת).
דרגת היציאה מסומנת ב- .
דרגות הכניסה והיציאה של הצמתים בגרף משמאל מתוארות בטבלה הבאה:
אם לצומת יש דרגה 0, הוא נקרא צומת מבודד.
אם לצומת יש דרגה 1, הוא נקרא עלה.
בכל עץ לא טריוויאלי יש לפחות שני עלים.
אם לצומת מתקיים , הצומת נקרא מקור.
זאת מאחר שהוא מהווה מקור לכל הקשתות העוברות דרכו.
אם לצומת מתקיים , הצומת נקרא בור.
ניתן להגדיר פורמלית את דרגתו של צומת בגרף בלתי-מכוון ללא קשתות מקבילות כש־ הוא אוסף הצמתים ו־ הוא אוסף הקשתות, באופן הבא:
כלומר, הגודל של קבוצת כל הצמתים שקיימת קשת בינם לבין .
באופן דומה ניתן להגדיר את דרגות הכניסה והיציאה בגרף מכוון ללא קשתות מקבילות:
נוסחת סכום הדרגות קובעת שסכום הדרגות של כל הצמתים בגרף שווה ל: , זאת מאחר שלכל קשת יש שני קצוות, וכך היא תורמת 2 לסכום הדרגות בגרף.
מסקנה מכך (למת לחיצות הידיים) היא שבכל גרף יש מספר זוגי של צמתים מדרגה אי-זוגית.
סדרת הדרגות של גרף לא מכוון עם צמתים היא סדרה לא עולה של דרגות הצמתים של הגרף.
לגרפים איזומורפים יש את אותה סדרת דרגות.
אבל התכונה ההפוכה לא מתקיימת, אם לשני גרפים אותה סדרת דרגות הם לא בהכרח איזומורפיים.
סדרה נקראת גרפית אם קיים גרף שהיא סדרת הדרגות שלו.
בעיית סדרת הדרגות היא למצוא גרף (או את כל הגרפים) שסדרת הדרגות שלו שווה לסדרה נתונה כלשהי.
קיים אפיון של הסדרות הגרפיות המוביל לאלגוריתם החלטה בזמן פולינומי האם סדרה נתונה היא גרפית והגרף הוא גרף פשוט (אם הגרף יכול להכיל לולאות וקשתות מקבילות ניתן לבנות גרף שכזה לכל סדרה לא יורדת שסכומה זוגי, ולא ניתן לבנות גרף שכזה לכל סדרה שסכומה אי-זוגי (נובע ישירות מלמת לחיצות הידיים)).
דְּרָגוּן הוא סוג של לוחם בחיל הפרשים שהיה נפוץ בצבאות העולם מהמאה ה-17 עד המאה ה-20.
בהתחלה היו אלו חיילי חי"ר רכובים היודעים להילחם בעודם רכובים על סוסים.
בהגיעם למחוז חפצם בשדה הקרב היו יורדים מהסוסים ונערכים כמו חי"ר רגיל.
הדרגונים היו נחותים יחסית לסוגי הפרשים האחרים ועיקר כוחם היה בהיותם חי"ר רכוב.
בסוף המאה ה-18 עברו רוב גדודי הדרגונים הסבה והפכו לפרשים במלוא מובן המילה ואילו תפקידם כחי"ר רכוב הלך והצטמצם.החל מהופעת השריון בשדה הקרב במלחמת העולם הראשונה, תפקיד חיל הפרשים כחיל רכוב על סוסים בשדה הקרב הלך והצטמצם.
חילות הפרשים הפכו בעצם לחילות משוריינים והתחלקו בין שריון קל וסיור ליחידות שריון סדירות.
למרות מעבר זה שימרו רוב יחידות הפרשים בחלק מצבאות אירופה את שמן המקורי ולעיתים גם שימרו תפקיד סמלי כפרשים (בעיקר בצבא הבריטי והצרפתי).
כיום יש עדיין יחידות המשמרות את השם "דרגונים" או "דרגונים קלים" ופועלות כיחידות שריון.
דרגון או דרגון 1 הייתה חללית מטען הניתנת לשימוש חוזר אשר פותחה על ידי חברת SpaceX.
דרגון שוגרה על גבי משגר הפאלקון 9 למסלול לווייני נמוך אל תחנת החלל הבינלאומית כדי להביא ציוד ואספקה.
במרץ 2020 שוגרה בפעם האחרונה ומאז הוחלפה על ידי הדרגון 2. בטיסת הניסוי של החללית בדצמבר 2010, דרגון הפכה לחללית המסחרית הראשונה ששוגרה למסלול וחזרה לכדור הארץ.
ב-25 במאי 2012, שוגרה החללית למשימתה השנייה והפכה לחללית המסחרית הראשונה שעגנה בתחנת החלל הבינלאומית.
במהלך שנות שירותה שוגרו חלליות דרגון ל-22 משימות מתוכם 20 משימות אספקה לתחנת החלל הבינלאומית.
במסגרת תוכנית COTS של נאס"א, תוכנית לשילוב חברות פרטיות בתחום אספקת החלל, נחתם חוזה עם SpaceX בו סוכם כי חללית הדרגון תשמש לשיגור מטען עבור נאס"א אל תחנת החלל הבינלאומית לאחר פרישת מעבורות החלל.
באפריל 2011, במסגרת תוכנית CCDev (תוכנית להכנסת חברות פרטיות לתחום הטיסות המאוישות לחלל) נחתם חוזה נוסף בו סוכם כי חללית דרגון 2 תשמש גם לשיגור אסטרונאוטים של נאס"א אל התחנה.
ב-3 ביוני 2017, הקפסולה של משימת CRS-11, שברובה הורכבה מהקפסולה של משימת CRS-4, שוגרה לראשונה בפעם השנייה לחלל בשימוש בחוזר.
החללית דרגון 2 מבוססת על דרגון 1 אך שונה ממנה בהרבה, היא מתוכננת לשאת עד שבעה אסטרונאוטים או 6 טון מטען (או שילוב של שניהם) למסלול לווייני נמוך ובחזרה לכדור הארץ.
מגן החום של החללית יוכל לעמוד במהירויות חדירה גם בחזרה מטיסות אל הירח אם וכאשר החללית תיקח חלק בתוכנית ארטמיס.
בחרטום החללית מורכבת מערכת עגינה מסוג CBM (Common berthing mechanism) המאפשרת לה לעגון בתחנת החלל הבינלאומית בצורה פאסיבית כלומר היא מתקרבת אל התחנה ואז נלכדת על ידי הזרוע הרובוטית קנדארם2 המקרבת אותה באיטיות אל מסוף העגינה, אך היא יכולה לעגון רק בחלקים הלא־רוסיים של התחנה, להם פתח עגינה מתאים.
במשימות רגילות החללית נשארת מחוברת ל־ISS במשך כ־30 יום בסיומם היא מופרדת מהתחנה ושבה ארצה לנחיתה באוקיינוס בעזרת מגיני חום ומצנחים, בעת שימושה דרגון הייתה החללית היחידה מלבד סויוז שמסוגלת להחזיר לכדור הארץ מטען (עד כ־2 טונות).
חללית הדרגון שוגרה על גבי משגר פאלקון 9 גם הוא של SpaceX.
בשובה מהחלל היא נחתה באוקיינוס השקט ונאספה על ידי מסוק או ספינה.
לקראת המשימה החמישית של הדרגון ל־ISS במרץ 2014 (CRS-3) שודרגה החללית.
החלק החיצוני נשאר כמו שהיה אך האוויוניקה ומדפי המטען תוכננו מחדש על מנת שיוכלו לספק למכשירי המטען שכוללים את המקפיאים GLACIER ו־MERLIN (תפקידם לשנע ציוד מדעי רגיש ל־ISS), הרבה יותר כוח חשמלי.
ב-7 במרץ 2020 שוגרה הדרגון למשימתה האחרונה, משימת CRS-20. משימה זו השתמשה בקפסולה שטסה בעבר ונעשה בה שימוש חוזר.