tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אחרי שהם שרים את הדואט "Pretending", שנכתב על ידי פין, השניים מתנשקים נשיקה לוהטת, מה שמוריד את "כיוונים חדשים" למקום ה-12 בתחרות.
בחזרה באוהיו, פין מזכיר לרייצ'ל שיש לה עוד שנה עד לסיום הלימודים והעזיבה לניו יורק; הוא מנשק אותה, והשניים מציתים מחדש את הזוגיות שלהם.
רייצ'ל, יחד עם קורט, מתכננת ללמוד באקדמיה לאמנויות במה בניו יורק לאחר סיום הלימודים.
יועצת בית הספר, אמה פילסברי, מציעה להם לשקול את "ניאד"ה", אקדמיה שנחשבת מאוד.
רייצ'ל מציעה למר שוסטר להעלות את המחזמר סיפור הפרברים, מאחר שהיא מאמינה שמועמדתה לתפקיד הראשי, מריה, יעזור לה להתקבל ל"ניאד"ה".
רייצ'ל ופין מחליטים לקיים יחסי מין בפרק "בפעם הראשונה".
כשרייצ'ל מרגישה שהיא תאבד את התפקיד למרסדס, היא מחליטה לרוץ לנשיאות הכיתה, אך פורשת לטובת קורט אחרי שהיא מבינה שהוא לא יוכל להיכנס איתה ל"ניאד"ה" אם הוא לא ינצח.
רייצ'ל אף מרחיקה לכת ומרמה כשהיא דוחפת קלפי בחירות לטובתו של קורט כדי למנוע ממנו להפסיד.
אך הוא מפסיד בכל מקרה, והיא מתוודה.
כעונש, היא מושעית מבית הספר למשך שבוע ונאסר עליה להתחרות עם "כיוונים חדשים" בתחרות המקומית.
בסוף הפרק "כן / לא", פין מבקש ממנה להינשא לו, ולאחר התלבטות במשך כמה ימים, היא מסכימה, והשניים מאוחר יותר מחליטים להתחתן לאחר התחרות האזורית.
"כיוונים חדשים" זוכה בתחרות האזורית, ולאחר מכן, הטקס עומד להתחיל, אם כי הוריהם מקווים שהטקס יתבטל.
רייצ'ל מחכה לקווין, שהלכה הביתה כדי לקבל את שמלת השושבינה שלה, אך המכונית שלה נפגעת על ידי משאית.
החתונה מתבטלת, אף על פי שפין ורייצ'ל נשארים מאורסים.
לאחר מכן, באודישן ל"ניאד"ה", רייצ'ל נבחנת מול השופטת האימתנית, כרמן טיבידו, אבל נחנקת ושוכחת את המילים לשיר, והאודישן מסתיים בפתאומיות.
לאחר שבריטני מחליטה לעשות נשף פרה-היסטורי, רייצ'ל מארגנת "אנטי-נשף" עם קורט, בליין, בקי ופאק.
מאוחר יותר באותו הלילה, רייצ'ל מבינה שאחד הלילות הטובים ביותר שלה חסר לה והיא מגיעה לנשף עם פין ונבחרת למלכת הנשף (על ידי הרמאות של קווין בקלפי).
רייצ'ל לא מוותרת על החלום שלה וביחד עם עזרתה של טינה, היא משכנעת את כרמן טיבידו לבוא ולראות את "כיוונים חדשים" בתחרות הלאומית בשיקגו.
אחרי התחרות הלאומית, "כיוונים חדשים" חוזרים למקינלי כאלופי המקהלות.
לאחר טקס סיום הלימודים, רייצ'ל מגלה שהיא התקבלה ל"ניאד"ה", אך קורט לא התקבל ופין לא עבר את המבחנים למכללה אליה רצה להתקבל.
רייצ'ל מחליטה לדחות את הלימודים בשנה כדי לעזור להם להתקבל גם, אך פין מקריב את הזוגיות שלו ושל רייצ'ל לטובת החלומות שלה, והוא לוקח אותה לתחנת הרכבת.
העונה נגמרת כשרייצ'ל יורדת בגרנד סנטרל והולכת ברחובות ניו יורק.
בפרק הבכורה "רייצ'ל החדשה", רייצ'ל נאבקת לקבל את הפרידה שלה מפין.
רייצ'ל פוגשת את ברודי ווסטון, תלמיד שנה שנייה, שמעודד את רייצ'ל להמשיך הלאה.
רייצ'ל גם נאבקת במורה הקשוחה שלה לריקוד, קסנדרה ג'ולי (קייט הדסון), שמאמינה שאין לה את מה שנדרש כדי להפוך לכוכבת.
לאחר שקורט מגיע לניו יורק, השניים עוברים לגור יחד בדירת לופט שהוא מצא.
בפרק "מהפך", רייצ'ל עוברת מהפך דרסטי על ידי קורט ואיזבל רייט (שרה ג'סיקה פרקר), הבוסית של קורט.
רייצ'ל מזמינה את ברודי לארוחת ערב, ומיד אחרי הנשיקה הראשונה שלהם, רייצ'ל מקבלת ביקור מפין.
רייצ'ל לומדת שפין השתחרר מהצבא בשל תאונה רפואית לפני כמה שבועות, ושהוא כבר לא רוצה לחיות בניו יורק לאחר שראה כמה היא מאושרת בלעדיו.
רייצ'ל חוזרת לליימה בעקבותיו, ואומרת לו שאף על פי שהיא אוהבת אותו, היא לא מסוגלת להיות איתו.
כשרייצ'ל חוזרת לחתונה של מר שוסטר ואמה - בה אמה מקבלת רגליים קרות ובורחת, היא ופין שוכבים פעם נוספת, אך לא חוזרים להיות זוג.
בחזרה בניו יורק, רייצ'ל חוששת שנכנסה להיריון מפין, וכשהיא עוברת בדיקה שמתגלה כחיובית, היא נכנסת להיסטריה, אך סנטנה מרגיעה אותה ומלווה אותה למרפאה, שם מתברר שזו הייתה אזעקת שווא.
מאוחר יותר, רייצ'ל נפרדת מברודי כשהיא מגלה מסנטנה שהוא ג'יגולו, ונדהמת לגלות שפין טס לניו יורק רק כדי להרביץ לו.
כאשר היא נפרדת מברודי, היא מתוודה בפניו שהיחסים ביניהם לא היו עובדים מפני שהיא השתמשה בו כדי לנסות להתגבר על פין.
באודישן ל"מצחיקונת", רייצ'ל שרה את "Don't Stop Believin", כשהיא מדמיינת את חברי "כיוונים חדשים" המקוריים שרים איתה ברקע.
רייצ'ל נקראת בחזרה לאודישן נוסף לתפקיד הראשי, פאני ברייס.
בו היא שרה את השיר "To Love You More" ומתקבלת לתפקיד.
בפרק "הקוורטרבק", רייצ'ל הרוסה ממותו של פין.
רייצ'ל אינה מופיעה בפרק זה עד הסוף, בו היא שרה את השיר "Make You Feel My Love".
מאוחר יותר, היא אומרת שפין היה הגבר היחיד בחייה.
בהמשך העונה, היא עושה קעקוע של שמו של פין (אף על פי שהיא אומרת לקורט שהיא השתפנה כאשר הם הלכו למכון הקעקועים).
בערב הפתיחה של "מצחיקונת", רייצ'ל נכנסת לדיכאון והיא איננה מוכנה לצאת מהמיטה, אלא רק אחרי שיחת מוטיבציה מסנטנה.
רייצ'ל שוכרת את סנטנה להיות היחצני"ת שלה, והשתיים מתכננות ארגון צדקה שיטהר את שמה של רייצ'ל בשם "כלבות ברודוויי", אחרי שהיא שיקרה לסוכן שלה, ובמקום להופיע ב"מצחיקונת" פעם נוספת, היא ברחה ללוס אנג'לס להיבחן לרשת "FOX".
לי פאבלוט, מנהל "Fox Television" מתרשם מביצועיה של רייצ'ל ומודיע לה שהוא רוצה ללהק אותה לפיילוט חדשני ללא שם.
מר פאבלוט מפגיש אותה עם התסריטאית המפורסמת, מרי הלורן.
אחרי הפגישה הראשונה, רייצ'ל מבולבלת מהרעיונות וההתנהגות של מרי.
רייצ'ל סוקרת את התסריט של מרי יחד עם כל בוגרי המקהלה המקוריים, וכולם מסכימים שהתסריט נוראי (למעט בריטני).
רייצ'ל נפגשת עם מרי ואומרת לה שהדמות הראשית לא נשמעה כמוה.
מרי מציינת כי צופי הטלוויזיה רוצים אנטי-גיבורים, אבל רייצ'ל עונה לה בשירה, ומרי, בצורה לא אופיינית, מתרשמת, ומסכימה לעשות שוב את התסריט, אבל מזהירה את רייצ'ל שהרשת לא תאהב את התסריט.
בסופו של דבר, הרשת כן אוהבת את התסריט ומזמינים את רייצ'ל ללוס אנג'לס כדי להתחיל את הפיילוט.
בפרק הבכורה, "לוזר כמוני", הפיילוט של רייצ'ל נכשל, ולאחר שהרסה את כל החלומות שלה, רייצ'ל חוזרת חזרה הביתה, לליימה ומגלה ששני האבות שלה התגרשו והבית נמכר.
לאכזבת רייצ'ל, סו הוציאה את כל תוכניות האמנויות מתיכון מקינלי ורייצ'ל מתקרבת למפקח כדי להקים מחדש את "כיוונים חדשים" עם הכסף שנותר לה כדי לממן את זה.
המפקח מסכים כל עוד רייצ'ל תדריך את המקהלה.
בעזרתו של קורט שבור הלב, היא מקימה מחדש באופן רשמי את "כיוונים חדשים", דבר המכעיס את סו.
רייצ'ל קוראת לחבריה הישנים: קווין, סנטנה, בריטני, נוח, ארטי, מרסדס, וטינה כדי לעזור לה ולקורט לגייס סטודנטים.
בליין, שבינתיים חזר לליימה אחרי הפרידה מקורט, וכעת הוא המדריך של "הוורבלז" באקדמיית דלטון, מנסה לשכנע את "הוורבלז" לתת ניסיון לסטודנטית בשם ג'יין להצטרף אליהם.
ג'יין בוחרת בסוף במקהלה של רייצ'ל וקורט, "כיוונים חדשים" לאחר אימון קצר עם רייצ'ל, לאכזבתו של בליין.
בסוף, רייצ'ל מצליחה לגייס רק ארבעה סטודנטים למקהלה.
מאוחר יותר, רייצ'ל מתאהבת בסאם, שהוא כעת העוזר של המאמנת ביסט, אף על פי שהוא מהופנט על ידי סו ועוזר לה להסיח את דעתה של רייצ'ל.
סאם נסוג ואומר שהוא עדיין מאוהב במרסדס, מה שמדכדך אותה.
אך למרות זאת, שניהם מפתחים רגשות אחד כלפי השנייה, ולאחר שמרסדס נותנת להם את ברכתם, הם גם יוצאים לתקופה קצרה.
כמו כן, לאחר מכן, מרסדס מעודדת את רייצ'ל להיבחן שוב לברודוויי.
מאוחר יותר, רייצ'ל מתכננת לחזור חזרה ל"ניאד"ה", והיא מתקבלת בחזרה, אף על פי שהיא עדיין נקרעת בין הברודוויי למכללה.
ג'סי סנט ג'יימס, שחוזר לליימה, מציע לה ללכת איתו לברודוויי, אך היא בוחרת ב"ניאד"ה".
בתחילת פרק סיום הסדרה, "חלומות מתגשמים" היא מגיעה לסייע ל"כיוונים חדשים" בתחרות.
בשנת 2020, רייצ'ל היא כעת שחקנית ברודוויי מצליחה שנשואה לג'סי, וכשהיא עולה לבמה לקבל את פרס טוני, היא מודה לכל החברים שלה, ובמיוחד למר שוסטר.
מתגלה שהיא בהריון כפונדקאית ושהיא נושאת ברחמה את התינוקת של קורט ובליין.
רייצ'ל ליאה בלום היא שחקנית, קומיקאית, זמרת-יוצרת, מפיקה ותסריטאית טלוויזיה ופעילה בתחום בריאות הנפש אמריקאית-יהודייה.
מוכרת בין היתר בשל כיכובה בסדרה הקומית "האקסית המטורפת" בתפקיד רבקה באנץ'.
על הופעתה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית..
בלום נולדה ב-3 באפריל 1987, גדלה והתחנכה בעיר מנהטן ביץ', מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה.
היא בתם היחידה של שלי (לבית רוזנברג), מוזיקאית, ושל אלן בלום, עורך דין בתחום הבריאות, שני הוריה ממוצא יהודי..
בלום למדה בבתי ספר ציבוריים במנהטן ביץ', בין היתר בתיכון מירה קוסטה (אנ'), שם לקחה חלק בתוכנית הדרמה של בית הספר.
לדברי בלום, היא השתמשה במשחק כדרך לנסות להשתלב.
בשנת 2009, בלום סיימה את לימודיה בבית הספר טיש לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק עם תואר ראשון בחוג לדרמה.
בשנתה הראשונה בלימודים, בלום הייתה הכותבת הראשית והמנהל של קבוצת המערכונים המובילה של בית הספר, Hammerkatz.
לאחר המכללה, הופיעה בלום בקבוצת האימפרוביזציה 'Upright Citizens Brigade' (אנ'), בניו יורק ובלוס אנג'לס.
היא הייתה בעבר שותפה לדירה של הקומיקאית אילנה גלזר (אנ'), בברוקלין.
היא החלה את דרכה במשחק בתיאטרון "Upright Citizens Brigade Theatre" שבניו יורק.
היא פרצתה לראשונה לקהל הרחב בשנת 2010 בווידאו קליפ לסינגל "Fuck Me, Ray Bradbury" אותו בלום כתבה, הלחינה ואף ביצעה.
היא הוציאה שני אלבומי קומדיה מוזיקליים בהן שרה בין היתר את השיר הקומי "Chanukah Honey" על חג חנוכה.
בתחילת דרכה כתבה בלום חומרים לסדרות האנימציה "Allen Gregory", "רובוט צ'יקן", ו"בוג'ק הורסמן", ואף דיבבה בפרקים ספורים.
ב-2015 נישאה בלום לתסריטאי והמפיק דן גרגור, איתו הייתה בזוגיות כשש שנים.
בן דודה של בלום היה הרב שהשיא אותם בטקס.
באפריל 2020 נולדה בתם הבכורה.
לבלום יש עבר עם בריאות הנפש, לאחר שאובחנה כלוקה בדיכאון, חרדה והפרעה טורדנית-כפייתית, עליה דיברה בגילוי לב בעבר.
ככזו, היא משמשת כדוברת בתחום בריאות הנפש, ודנה לעיתים קרובות בנושא זה בראי החברה: הסטיגמות והאפליה.
הדמות שהיא מגלמת בסדרה "האקסית המטורפת" סובלת מהפרעת אישיות גבולית, והסדרה נותנת לכך יחס.
שנהסרטתפקידהערות2018Most Likely to Murderקארה דובלווסקיגם מפיקה2019Changelandונסהדיבובבאטמן נגד צבי הנינג'הבאטגירלאנגרי בירדס - הסרט 2סילבר2020טרולים מסביב לעולםבארב2021פלאמליםאופ2022צ'יפ ודייל: יחידת הצלהדמויות שונותבית הספר לטוב ולרעהונורההקרב על הבר (אנ')צ'לסי2023אצלך או אצליסקרלט
שנהסדרהתפקידהערות2011אלן גרגוריתסריטאית 4 פרקים2012איך פגשתי את אמאוונדהפרק: "The Drunk Train"2012–2019רובוט צ'יקןאריאל, אפריל אונילדיבוב; 10 פרקים
גם תסריטאית 24 פרקים (2014-2012)2013Very Malloryמלוריסדרת רשת; 5 פרקים2013–2014התפוז המעצבןצ'יקפהדיבוב; 2 פרקים
גם תסריטאית הפרק: "Little Cart of Scaries"2014–2016בוג'ק הורסמןלורהדיבוב; 5 פרקים2014קטן עליו: חג המולד המוזיקלי של באדידמויות שונותדיבוב; סרט טלוויזיה של NBC2015–2019האקסית המטורפתרבקה באנץ'תפקיד ראשי (4 עונות); 62 פרקים
רייצ'ל גרני הייתה שחקנית אנגלייה.
הקריירה שלה החלה בתיאטרון בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בשנות החמישים של המאה העשרים החלה להופיע בטלוויזיה ובקולנוע.
היא המשיכה לשחק עד לשנות התשעים של המאה העשרים.
תפקידה הידוע ביותר היה בדמות ליידי מרג'ורי בלאמי בסדרת הדרמה התקופתית של ITV "על אדונים ומשרתים".
רייצ'ל גרני נולדה בבקינגהאמשייר ב-5 במרץ 1920. אביה, סמואל גרני לובוק, היה מחנך באיטון קולג', ואמה איירין שארר הייתה פסנתרנית קונצרטים.
בשל עיסוקו של אביה גדלה גרני בבית גדול עם 42 בנים, ולעיתים קרובות התארחו בו אמנים ומוזיקאים.
היא למדה בבית הספר התיכון Dr Challoner's בליטל שלפונט.
ב-1938 החלה גרני ללמוד משחק באקדמיה לאמנות הדרמה ובר דאגלס.
מלחמת העולם השנייה עכבה את הקריירה שלה, והופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה רק בשנת 1945 בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם עם הבמאי בארי ג'קסון.
לקראת סיום המלחמה החלה להופיע בקביעות בווסט אנד.
ב-1946 הופיעה בתפקיד לין הרטלי במחזה "The Guinea Pig" מאת וורן צ'טהאם-סטרוד בתיאטרון קריטריון.
באותה שנה התחתנה עם הסופר דניס רודס.
ב-1947 הופיעה גרני בדמות ליידי קתרין במחזה "The Sleeping Clergyman" בתיאטרון קריטריון.
ב-1948 שיחקה במחזה "Rain on the Just" מאת פיטר ווטלינג בתיאטרון האולד ויק, וב-1949 הופיעה בתפקיד ת'אה במחזה "Black Chiffon" בתיאטרון וסטמינסטר.
במהלך שנות החמישים של המאה העשרים המשיכה גרני להופיע בקביעות על במות התיאטרון בלונדון.
ב-1952 שיחקה בתפקיד מייבל במחזה "First Person Singular", ובתפקיד גברת פלס במחזה "The Trap" בתיאטרון הדוכס מיורק.
עוד הופיעה בתפקיד אליס במחזה "The Voysey Inheritance" בתיאטרון ארטס, ובדמות גברת ג'ורג' לם במחזה "Caro William" בתיאטרון אמבסי.
בשנה שלאחר מכן שיחקה בתפקיד ואלרי קרינגטון במחזה פורץ הדרך "Carrington VC" בתיאטרון וסטמינסטר.
היא המשיכה להופיע בשנים הבאות במחזה "The Bombshell" בתפקיד אוויס ברונטון (1954), בתפקיד פורשה במחזה "הסוחר מוונציה" (1955), ובדמות אוליביה במחזה "The Chalk Garden" (מ-1956).
ב-1959 החליפה גרני את סיליה ג'ונסון בתפקיד הילרי בקומדיה "The Grass is Greener" בתיאטרון סנט מרטין.
בשנות החמישים של המאה העשרים החלה גרני להופיע גם בסרטי קולנוע ובטלוויזיה.
ב-1951 שיחקה לראשונה בסרט הקולנוע "ימי בית הספר של טום בראון".
גרני המשיכה להיות פעילה בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה במהלך בשנות השישים של המאה העשרים.
על הבמה שיחקה לצדו של ג'ון גילגוד בתפקיד הרמיוני בהפקה משנת 1965 של המחזה "אגדת חורף", ובתפקיד ליידי צ'ילטרן במחזה "בעל אידיאלי" בתיאטרון פיקדילי בשנת 1966. ב-1969 כיכבה בסיבוב הופעות של המחזה "On the Rocks" מאת ג'ורג' ברנרד שו לצדם של דייוויד טומלינסון, רוברט פלמינג וג'ק האלברט.
ב-1966 הופיעה גרני בסרט "הלוויה בברלין", וב-1972 שיחקה בסרט "I Want What I Want".
בטלוויזיה השתתפה ב-1961 בפרק בסדרה "Dixon of Dock Green", ב-1962 בסדרה "קייטי", ב-1963 בסדרה "המלאך" וב-"Compact".
ב-1964 הופיעה בתוכנית המחזה השבועי של רשת ITV.
ב-1967 שיחקה ב-"Armchair Thriller" וב-1968 במיני-סדרה "דיוקנה של גברת".
ב-1969 הופיעה גרני בתוכנית "Night Theatre" ובעיבוד לספר "The Way We Live Now".
בין 1971 ל-1973 שיחקה בדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים" בתפקיד ליידי מרג'ורי.
גם בשנות השבעים הייתה גרני פעילה בתיאטרון.
ב-1975 שיחקה בתפקיד גברת דארלינג במחזה "פיטר פן" בתיאטרון פאלאדיום.
ב-1977 הייתה הופעת הבכורה שלה על הבמות בארצות הברית, כששיחקה באוף ברודוויי בתפקיד גברת קלנדון במחזה "You Never Can Tell" מאת ג'ורג' ברנרד שו בתיאטרון ראונדאבאוט בעיר ניו יורק.
ב-1980 שיחקה גרני לראשונה בברודוויי במחזה "מייג'ור ברברה".
היא חזרה והופיעה פעמיים נוספות בברודוויי, הראשונה ב-1981 ו-1982 במחזה "המלביש", וב-1988 במחזה "Breaking the Code".
ב-1985 שיחקה גם בתפקיד גדול במחזה "אדון וגברת אדג'היל" מאת נואל קאוורד.
עוד בטלוויזיה שיחקה גרני בהפקות של "Lost Empires" (מ-1986), סרט הטלוויזיה "Anastasia: The Mystery of Anna", ב"ריצ'רד השלישי" (1989) וב-"Little Sir Nicholas" (מ-1990).
ב-1946 התחתנה גרני עם הסופר דניס רודס.
נישואיהם הסתיימו בגירושים בשנת 1950. לבני הזוג נולדה בת אחת השחקנית שרון גרני (כלתו של השחקן מייקל גוף).
גנדרי נפטרה בנורפוק ב-24 בנובמבר 2001 מדלקת ריאות בעקבות מחלת אלצהיימר.
Edgehill ליידי סינתיה מרצ'מונט סרט טלוויזיה 1986 Lost Empires גברת אגנס פוסטר ג'ונס סרט טלוויזיה 1986 Anastasia: The Mystery of Anna הדוכסית הגדולה ויקטוריה סרט טלוויזיה 1990 Little Sir Nicholas ליידי טרמיין סדרת טלוויזיה 1993 The Poetry Hall of Fame סרט טלוויזיה
רייצ'ל, רייצ'ל הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1968 בבימויו של פול ניומן עם ג'ואן וודוורד בתפקיד הראשי.
זה הסרט הראשון שביים פול ניומן שגם הפיק אותו.
התסריט מבוסס על הרומן "A Jest of God" של הסופרת הקנדית מרגרט לורנס שיצא לאור ב-1966.
ג'ואן וודוורד זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
פול ניומן זכה בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע.
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - פול ניומן
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - ג'ואן וודוורד
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - אסטל פרסונס
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר - סטיוארט סטרן
בסרט יש קטעים רבים של פלשבק בהם משחקת נל ניומן בתם של וודוורד וניומן, שהייתה אז בת תשע.
רייצ'ל קמרון (ג'ואן וודוורד) היא מורה בת 35 המתגוררת בעיירה מנומנמת בקונטיקט.
היא מרגישה שחייה הם ללא תכלית, כי הגיעה למחצית חייה ומכאן יש לה לצפות רק לירידה.
רייצ'ל גרה עם אמה בבית בו יש עסק לסידור לוויות וקבורה שהיה שייך פעם לאביה המנוח.
רייצ'ל משרתת את אמה (קייט הרינגטון) המתייחסת אליה בזלזול ומשווה אותה כל הזמן לאחותה שהתחתנה והקימה משפחה.
רייצ'ל מכינה כריכים וכיבוד לחברותיה של אמה המגיעות לביתן לשחק ברידג' ומרכלות על הנעשה בעיירה, היא מרגישה שכולם בעיירה מתייחסים אליה כאל בתולה זקנה.
עבודתה כמורה בבית הספר המקומי משכיחה ממנה את המחשבות על מצבה וכשמגיעה חופשת הקיץ היא שוב דואגת מה תעשה.
אחת המורות, קאלה מקי (אסטל פרסונס) היא החברה היחידה שלה.
היא משכנעת אותה להגיע איתה לערב הטפה מיוחד בכנסייה שיעשה לה טוב, לאחר היסוסים מסכימה רייצ'ל להגיע לכנסייה.
רייצ'ל מתרגשת לנוכח התנהגותו של המטיף הסוחפת את הקהל.
היא נמלטת מהמקום בבכי וחברתה קלה מנסה להרגיע אותה בנשיקה ארוכה מדי שמתפרשת על ידי רייצ'ל כנשיקה לסבית.
היא בורחת מהמקום ומנתקת את קשריה עם קאלה.
היא פוגשת בעיירה את ניק קאזליק (ג'יימס אולסון), ידיד ילדות שלה העובד כמורה ברובע הברונקס שהגיע לעיירה לפגוש את הוריו ולעזור להם במשק.
הוא מתחיל לחזר אחרי רייצ'ל והיא לבסוף נענית לחיזוריו ומסכימה לקיים איתו יחסים אינטימיים בפעם הראשונה בחייה.
כאשר היא מגלה לו כמה היא מאושרת ורוצה משפחה עם ילדים הוא נרתע ומראה לה תמונה של "בנו".
למחרת הוא עוזב את העיירה ללא הודעה ולרייצ'ל נודע כי כלל אינו נשוי...
אמה של רייצ'ל מגלה את האמת על יחסיהם של רייצ'ל וניק, כועסת עליה ומפסיקה לדבר אתה.
רייצ'ל מרגישה תסמינים של הריון וחושבת לעבור הפלה מלאכותית.
היא מתפייסת עם קאלה שעוזרת לה בעת צרה.
בבית החולים מתגלה שהמדובר בציסטה בשחלה ולא בהריון.
לאחר הניתוח מחליטה רייצ'ל לעזוב את העיירה ובעזרתה של קאלה היא מוצאת משרת מורה באורגון.
אמה לא רוצה לעזוב את המקום ורייצ'ל מקווה שתוכל לנסוע לבד אבל לבסוף אמה מחליטה לנסוע אתה.
רייצ'ל נוסעת לבסוף עם אמה אל עתיד חדש ולא ידוע ומדמיינת כל הנסיעה את עתידה.
רייצ'ל אליזבת' ברוסנהאן היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בתור הסטנדאפיסטית השאפתנית מרים "מידג'" מייזל בסדרת הקומדיה התקופתית "גברת מייזל המופלאה" (2017–2023) של אמזון פריים וידאו; עבורו זכתה בפרס אמי (מתוך ארבע מועמדויות) ובשני פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
היא מוכרת גם בשל תפקידה בתור רייצ'ל פוזנר במותחן הפוליטי של נטפליקס "בית הקלפים" (2013–2015), עליו קיבלה מועמדות לפרס אמי, ובהמשך שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מנהטן" (2014 - 2015).
היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט האימה "התאום" (2009), והופיעה בסרטים "יצורים יפהפיים" (2013), "שעה של גיבורים" (2016) ו"הגיבורים של בוסטון" (2016).
ברוסנהאן נולדה במילווקי, ויסקונסין שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי.
בתם של ארל וקרול ברוסנהאן, שעבדו כמוציאים לאור.
יש לה שני אחים גדולים; אח ואחות.
אמה בריטית, ואביה אמריקאי ממוצא אירי.
בגיל ארבע עברה עם משפחתה להתגורר בהיילנד פארק, אילינוי.
ברוסנהאן היא אחייניתה של מעצבת האופנה הידועה קייט ספייד (אנ') שהלכה לעולמה ב-2018.
היא למדה בבית הספר היסודי וויין תומאס ובתיכון נורת'ווד.
היא הופיעה בתיאטרון מוזיקלי במהלך חטיבת הביניים והתיכון.
בתיכון היילנד פארק (אנ'), היא הייתה בנבחרת ההיאבקות במשך שנתיים והייתה מדריכת סנובורד.
כשהייתה בת 16, היא למדה בשיעור אצל קרול דיבו, מנהלת המרכז להכשרת שחקנים של וילמט, שכיום היא המנהלת של ברוסנהאן.
ברוסנהאן סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק בשנת 2012.
בשנת 2009, עוד בעת שהייתה סטודנטית לוהקה ברוסנהאן לתפקיד קטן בסרט האימה "התאום" בהפקתו של מייקל ביי.
בזמן לימודיה השתתפה כאורחת בסדרות "האישה הטובה", "אחת שיודעת", "האנטומיה של גריי" ו"בטיפול".
בשנת 2013, לאחר שסיימה את לימודיה, שיחקה ברוסנהאן בסדרת הדרמה המצליחה "בית הקלפים" בתפקיד רייצ'ל פוזנר עליו היא הייתה מועמדת לפרס אמי.
באותה שנה, היא התארחה בפרק בסדרה "כתום זה השחור החדש".
ב-2014 היא שיחקה בסדרה "הרשימה השחורה" בתפקיד לוסי ברוקס/ג'ולין פארקר והתארחה בפרק במיני סדרה "אוליב קיטרידג'".
ברוסנהאן שיחקה בנוסף באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "מנהטן" שעסקה בפרויקט מנהטן.
בשנת 2016, שיחקה בסרט "הגיבורים של בוסטון" בכיכובו של מארק וולברג ובמחזה "אותלו".
החל משנת 2017 מככבת בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הקומית "גברת מייזל המופלאה" מבית אמזון פריים וידאו.
על משחקה בסדרה בתור עקרת הבית היהודייה מרים מייזל זכתה ברוסנהאן פעמיים ברציפות (2018, 2019) בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית, ובספטמבר 2018 זכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומדיה.
בינואר 2019 זכתה גם בפרס גילדת שחקני המסך.
באותה שנה דיבבה שני פרקים בסדרת האנימציה "אלנה מאוולור".
בשנת 2021 שיחקה את דמותה של אמילי דונובן בסרט הביוגרפי "השליח האנגלי" לצדם של בנדיקט קמברבאץ' וג'סי באקלי.
ביוני 2023 דווח שברוסנהאן תשחק את דמותה של לויס ליין בסרט "סופרמן" שיבוים על ידי ג'יימס גאן וצפוי לצאת בשנת 2025 כחלק מהאתחול ליקום הקולנועי של DC.
בשנת 2015 החלה בזוגיות עם השחקן ג'ייסון ראלף, לאחר שהכירו בצילומים לסדרה "מנהטן"; הם נישאו כשנה לאחר מכן.
היא קרובת משפחה של השחקן והקומיקאי דייוויד ספייד.
+שנהסרטתפקידהערות2009התאוםליסהThe Truth About Average Guysמולי2012Coming Up RosesאליסNor'easterאבי גרין2013יצורים יפהפייםג'נבייב דוקייןA New York Heartbeatתמרה2014I'm Obsessed with Youנל פיצפטריק2015ג'יימס וייטאלןהשקט שבפניםארין2016שעה של גיבוריםביאה הנסןBurn Countryסנדרההגיבורים של בוסטוןג'סיקה קנסקי2017Boomtownג'יימי2018Change in the Airוורןג'וזף פוליצר - קול העםנלי בליידיבוב2019מרגלים לא רגיליםפנלופה בקטדיבוב2020אני האישה שלךג'יןגם מפיקה2021השליח האנגליאמילי דונובן2022למות בעד הדולר (אנ')רייצ'ל קיד2025סופרמןלויס לייןהחובבן (אנ')שרה הלרTBALear Rexריגן
+שנהסדרהתפקידהערות2010מרסיסמנת'הפרק: "We're All Adults"אחת שיודעתבחורהפרק: "It's a Dad, Dad, Dad, Dad World"האישה הטובהקייטלין פנטוןפרק: "Poisoned Pill"בטיפולבחורה עם הפרעות אכילהפרק: "Jesse: Week Six"2011CSI: מיאמימלאני גרלנדפרק: "Countermeasures"2013האנטומיה של גרייבריאן ווסטוןפרק: "The Face of Change"כתום זה השחור החדשאלי הצעירהפרק: "Bora Bora Bora"2013–2015בית הקלפיםרייצ'ל פוזנרתפקיד חוזר (עונות 3-1); 19 פרקים
מועמדת פרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה (2015)2014אוליב קיטרידג'פאטי האופרק: "Incoming Tide"הרשימה השחורהג'ולין פארקר / לוסי ברוקס6 פרקיםקופסה שחורהדליילה ביוקנן5 פרקים2014–2015מנהטןאבי אייזקסתפקיד ראשי (2 עונות); 23 פרקים2015נשות מצדהיעלמיני-סדרה2016משבר בשש סצנותאלי4 פרקים2017–2023גברת מייזל המופלאהמרים "מידג'" מייזלתפקיד ראשי (5 עונות); 43 פרקים
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה (2018)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2018, 2019)
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה (2020-2019; 2022)
מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2020, 2024)2019–2020אלנה מאוולורהנסיכה קלואידיבוב; 3 פרקים202050 States of Frightהת'ר3 פרקים
+שנהמחזהתפקידהערות2009Upמריהתיאטרון סטפנוולף (אנ'), שיקגו, אילינוי2013הסכין הגדולהדיקסי אוונסRoundabout Theatre Company, מידטאון מנהטן, ניו יורק2016אותלודסדמונהNew York Theatre Workshop, אוף ברודוויי2023The Sign in Sidney Brustein's Windowאיריס פארודוס ברוסטןהאקדמיה למוזיקה בברוקלין (אנ'), ברוקלין, ניו יורק
רייצ'ל אלרינג היא מתאבקת אמריקאית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה רייצ'ל אוורס.
אלרינג התאמנה באקדמיה להיאבקות של המתאבק לאנס סטורם.
היא ערכה את קרב הבכורה שלה ב-21 בנובמבר 2015 בארגון ההיאבקות Prairie Wrestling Alliance, שבו חברה לשורות לאנס סטורם בקרב זוגות נגד ברט מורגן וג'יזל שואו.
אלרינג ערכה את הבכורה שלה בארגון היאבקות הנשים העצמאי Shine Wrestling ב-15 באפריל 2016 בקרב שבו הפסידה לטסה בלנצ'רד.
בקרב החוזר ביניהן חודשיים לאחר מכן, אלרינג ניצחה את בלנצ'רד.
אלרינג התאבקה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling ב-2 במרץ 2017, בקרב שבו הפסידה למתאבקת סיינה.
יום לאחר מכן, היא השתתפה באחד מאירועי ה-One Night Only של הארגון אשר נקרא Knockouts Knockdown 2017, ובו הפסידה למתאבקת לאורל ואן נס.
ב-10 בפברואר 2018, אלרינג הופיעה באירוע של ארגון ההיאבקות Coastal Championship Wrestling, כיריבה של המתאבקת סלסט בונין, שרשמה את הקרב הראשון שלה מאז שנת 2014. בקרב זה אלרינג הפסידה.
אלרינג ערכה את הבכורה שלה ב-WWE בתוכנית NXT ב-28 באפריל 2016, בקרב שבו נוצחה על ידי אלכסה בליס.
ב-14 בספטמבר התאבקה תחת השם רייצ'ל פאציו, בקרב שבו הפסידה לליב מורגן, וב-11 בנובמבר, הפסידה גם לאמבר מון.
ב-3 במאי 2017, אלרינג השתתפה בבאטל רויאל אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, אך בקרב זה הודחה על ידי אלייה.
ב-21 ביוני, היא הפסידה לסוניה דוויל.
ב-13 ביולי 2017, אלרינג לקחה חלק בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג הראשון בתולדות הארגון, שבו התחרתה תחת השם רייצ'ל אוורס.
בסיבוב הראשון, אוורס גברה על מרטי בל, אך בסיבוב השני הודחה על ידי אבי לת'.
אוורס השתתפה גם בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג השני בתולדות הארגון כשכבר בקרב של הסיבוב הראשון, ששודר ב-26 בספטמבר, הודחה על ידי הירויו מאטסומוטו.
ב-13 במאי 2020, אלרינג שוחררה מהחוזה שלה עקב קיצוצים בתקציב.
אלרינג נמצאת במערכת יחסים עם המתאבק כריס ספראדלין המופיע בNXT תחת שם הזירה קשס אונו.
רייצ'ל היא הבת של מנג'ר ההיאבקות, פול אלרינג.
אליפות זוגות הנוקאאוטס של אימפקט (פעם אחת) - עם ג'ורדיין גרייס
אליפות הנשים של MPW (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-87 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2019
אליפות ליידי של הזירה של WrestleCircus (פעם אחת)
רייפר ג'מל אלסטון הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1998–2012. לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA שיחק עבור 6 קבוצות שונות, והעמיד ממוצעים כוללים של 10.1 נקודות, 4.8 אסיסטים, 1.2 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק.
אלסטון נולד וגדל בשכונת ג'מייקה שבקווינס, ניו יורק.
בנעוריו התבלט כשחקן כדורסל רחוב ("סטריטבול") מלהיב, הנודע בכישורי כדרור ומסירה ראוותניים.
היה שחקן בולט במגרשי ראקר פארק שבהארלם, בהם שיחק לצד סטפון מרבורי ולמאר אודום.
באחד ממשחקיו בראקר פארק שר לו הכרוז את השיר "Skip to my Lou", בשל הצורה בה דילג תוך כדי כדרור, ומאז דבק בו כינוי זה.
בשנת 1994 החל ללמוד ב"מכללת ונטורה" שבקליפורניה, ושנה לאחר מכן עבר ל"מכללת פרזנו".
בעונת 1997/1998, עונתו האחרונה כסטודנט, למד ושיחק באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו ("פרזנו סטייט").
בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'רי טרקניאן, והעמיד ממוצעים של 11.0 נקודות, 7.3 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק.
בשנת 1999 הפיקה חברת ההנעלה AND1 סרטון להיטים המורכב ממיטב הביצועים של אלסטון בראקר פארק, וכצעד שיווקי העניקה עותק שלו לכל הרוכש זוג נעליים של החברה.
הסרטון זכה לפרסום רב, לאחר שכ-200,000 עותקים שלו הופצו ברחבי ארצות הברית.
בדראפט ה-NBA 1998 נבחר אלסטון בבחירה ה-39, על ידי מילווקי באקס.
לפני הצטרפותו למילווקי שיחק לתקופה קצרה עבור איידהו סטמפיד מליגת ה-CBA, ובפברואר 2000 חתם על חוזה עם הבאקס.
עד לסיום עונת שימש כשחקן ספסל זניח במילווקי, וקלע 2.8 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
בינואר 2003, זכה לחוזה בטורונטו ראפטורס, ועד לסיום אותה עונה הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 7.8 נקודות ו-4.1 אסיסטים למשחק כמחליפו מהספסל של אלווין ויליאמס.
לקראת עונת חתם על חוזה במיאמי היט, במדיה פתח ב-28 משחקים וקלע 10.2 נקודות למשחק.
בקיץ 2004 חזר לשחק בטורונטו, כאשר חתם בקבוצה על חוזה ל-6 עונות עבור כ-30 מיליון דולר.
בעונת תפקד כרכז הפותח של הראפטורס, וקלע שיא קריירה של 14.2 נקודות בממוצע למשחק, אליהן הוסיף 6.4 אסיסטים למשחק.
באוקטובר 2005 הועבר אלסטון בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה למייק ג'יימס.
ב-3 וחצי עונותיו ביוסטון המשיך להציג יכולת יציבה כרכז הפותח, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 12.6 נקודות, 5.7 אסיסטים, ו-3.5 ריבאונדים למשחק.
בעונות ו- העפילו הרוקטס לשלב הפלייאוף, אך בשני המקרים היא הודחה בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז.
בפברואר 2009 נשלח אלסטון לאורלנדו מג'יק במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, במסגרתו הועברו קייל לאורי ובראיין קוק ליוסטון, בעוד אדונל פוייל נשלח לממפיס גריזליס.
עד לסיום עונת שימש כרכז הפותח של המג'יק, במקומו של ג'מיר נלסון הפצוע, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA בפעם השנייה בתולדותיה.
בסדרת הגמר עצמה הפסידה אורלנדו מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 1–4. אלסטון פתח ב-23 מתוך 24 משחקי הקבוצה בפלייאוף, ותרם 12.2 נקודות ו-4.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר יחד עם טוני באטי וקורטני לי בטרייד לניו ג'רזי נטס, בתמורה לווינס קרטר וראיין אנדרסון.
לאחר 27 משחקים בניו ג'רזי שוחרר אלסטון מהקבוצה, וחתם במיאמי היט על חוזה עד לסיום העונה.
בינואר 2011, לאחר כשנה מאז משחקו האחרון, חתם על חוזה בקבוצת ג'ג'יאנג ליונס מליגת העל הסינית.
בשמונת משחקיו בקבוצה קלע 19.2 נקודות למשחק.
בעונת 2011/2012 שיחק בארבעה משחקים עבור לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בטרם פרש ממשחק.
רייצ'ל איליין האריס היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית.
ידועה בתור מי ששיחקה את דמותה של סוזן הפלי בסדרת סרטי "יומנו של חנון" ובין היתר בזכות תפקידה בתור ד"ר לינדה מרטין בסדרה "לוציפר".
היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון וורטינגטון בשנת 1986 ובאוניברסיטת אוטרביין (אנ') בשנת 1989, וקיבלה תואר ראשון באמנויות התיאטרון.
האריס הופיעה עם להקת הקומדיה המאולתרת בלוס אנג'לס "הגראונדלינגס" ולימדה בבית הספר "גראונדלינגס".
מחוץ לברודוויי היא הופיעה בהצגה באהבה, הפסד ומה שלבשתי.
היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בשנת 1993. אחרי הופעתה בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
ב-1997, האריס קיבלה תפקיד חוזר ב"אחות, אחות" של רשת השידור האמריקאית The WB.
תוכניות נוספות בהן הופיעה כוללות את עונת הדיילי שואו בשנים 2002–2003, וכן תפקידי אורח בתוכניות "רינו 911!", "הבית הלבן", "החבר'ה הטובים", "חברים", "תרגיע", "מונק", "CSI: חקירת זירת פשע" ו"עקרות בית נואשות".
בנובמבר 2008. האריס שיחקה את תפקיד המשנה של קווין שקט, המאפרת האישית של קירסטי אלי, בסדרת "Fat Actress" בשנים 2005-2009. היא הופיעה גם בסדרה "Suits" כשילה סאס.
האריס הופיעה מספר פעמים בסרטים תיעודיים בערוץ הטלוויזיה VH1. בסיטקום "קוגר טאון" היא שיחקה את שאנה, אישה שהרשת מתארת כ"אויבת" של ג'ול.
גם ב-ABC, הופיעה כשחקנית אורחת בסדרה "משפחה מודרנית" בתפקיד אמיליה, מסעדנית ואמא לחברתה של לילי פריצ'ט.
במרץ 2014, החלה האריס לשחק בתפקיד חדש בסדרה קצרה "ששרדו את ג'ק" עם כריסטופר מלוני.
במרץ 2015 לוהקה האריס ללינדה, המטפלת של לוציפר בסדרה המקורית של נטפליקס "לוציפר".
בשנת 2018, הופיעה האריס לצד שריל היינס בסדרת הריאליטי "מטבחי הגיהנום" שם הם ישבו בשולחן השף של הצוות הכחול בפרק "Hell Hell Freezes Over".
בשנת 2023 החלה לגלם את נורה בסדרת האימה "צמרמורת" המבוססת על סדרת הספרים באותו השם מאת הסופר ר.
סטיין, ושודרה בהזרמת המדיה "דיסני+" ו"הולו".
בשנת 2024 יצא הסרט הקרב על הפופ-טארט בו היא משחקת.
באותה שנה שיחקה בסרט אם הכלה לצדה של ברוק שילדס.
בשנת 2009 שיחקה את מליסה, חברתו של סטו בסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
בשנת 2010 שיחקה את סוזן הפלי, אמו של גרג הפלי בסרט "יומנו של חנון".
היא חזרה לגלם את הדמות ב-2011 בסרט השני בסדרה "רודריק שולט" ובסרט השלישי "קיץ קטלני".
בשנת 2023 גילמה את ד"ר לואיז שמיקל טרנר בסרט הקומדיה "זמנכם עבר" שביים וכתב ביל בר עבור נטפליקס.
בין 2015–2019 הייתה האריס נשואה לכנר כריסטיאן הייבל.
"רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" הוא הפרק השלישי והאחרון בעונה החמישית בסדרת האנתולוגיה מראה שחורה.
הוא נכתב על ידי יוצר הסדרה צ'רלי ברוקר ובוים על ידי אן סוויצקי, הפרק עלה לשידור בנטפליקס ב-5 ביוני 2019, יחד עם שאר עונה 5.
הפרק עוקב אחר אשלי או (מיילי סיירוס), זמרת פופ שמוגבלת באופן יצירתי על ידי צוות ההנהלה שלה, רייצ'ל (אנג'ורי רייס) וג'ק גוגינס (מדיסון דאבנפורט), אחיות מתבגרות המתמודדות עם אובדן אמם.
ברוקר ביסס את הפרק על תסריט סיטקום שכתב שנים קודם לכן.
הפרק זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרים, ששיבחו את הופעתה של סיירוס אך מתחו ביקורת על העלילה והקצב.
לרגל יום הולדתה ה-15, רייצ'ל גוגינס (אנגאורי רייס) מקבלת רובוט בינה מלאכותית חדש בשם "אשלי טו", שמאפיין את דמותה של אלילת הפופ האהובה על רייצ'ל, אשלי או (מיילי סיירוס).
רייצ'ל מתחילה להתייחס לאשלי טו כחברה ולא כצעצוע, לצערה של אחותה הגדולה ג'ק (מדיסון דאבנפורט).
אשלי טו משכנעת את רייצ'ל לרקוד לשיר את השיר "On a Roll" של אשלי בתחרות הכישרונות של בית הספר, אך ההופעה נגמרת רע כשרייצ'ל נופלת.
ג'ק מסתירה את אשלי טו ואומרת לרייצ'ל שהיא זרקה אותה.
בינתיים, אשלי או האמיתית לא מרוצה מתדמיתה וכותבת שירים שלדעת המנהלת שלה, דודתה קתרין (סוזן פורפאר), יערערו את הצלחתה.
קתרין מגלה שאשלי אוגרת את התרופות שניתנות לה כדי להתמודד עם מצבי הרוח הירודים שלה.
לילה אחד קתרין מכניסה מינון גדול של התרופות לארוחת הערב של אשלי ומכניסה אותה לתרדמת.
כדי להסביר את היעדרה, קתרין אומרת לתקשורת כי התרדמת הייתה תוצאה של תגובה אלרגית קשה לפירות ים.
לשמע הידיעה על אשלי, ג'ק מחזירה את אשלי טו לרייצ'ל.
שישה חודשים לאחר מכן, אשלי טו מופעלת על ידי דיווח חדשותי על מצבה של אשלי או, ואז היא מגלה כי קתרין חילצה מוזיקה מחלומותיה של אשלי או לאלבום חדש, בשילוב סריקות עם ההקלטות הקוליות שנעשו לרובוטים של אשלי טו.
כשאשלי מתקלקלת, הבנות מחברות אותה למחשב של אביהן ומסירות מבלי לדעת מנגנון "מגביל" - ללא המגביל, לאשלי טו יש עותק דיגיטלי מלא של מוחה של אשלי או.
אשלי טו משכנעת את הבנות לקחת אותה לבית של אשלי כדי לאסוף עדויות דיגיטליות מהמחשב הנייד האמיתי שלה.
הן עוברות את שומר הראש של אשלי, רק כדי שאשלי טו תנתק את מה שהיא מאמינה שהוא צינור החמצן של אשלי בכוונה לבצע בה המתת חסד.
עם זאת, מתברר שהצינור הוא זה ששמר על אשלי בתרדמת.
אשלי או מתעוררת וכולן בורחות ונוסעות למקום בו קתרין מציגה את אשלי לנצח, מחליפה הולוגרפית לאשלי או שיכולה להופיע בסיבובי הופעות.
הן עוברות באור אדום ונוסעת אחריהן ניידת משטרה.
הן מתרסקות על הבמה; כשאשלי יוצאת מהרכב, קתרין מבינה שתוכניתה נכשלה.
זמן מה לאחר מכן מוצגת אשלי בהופעה עם ג'ק כמוזיקאית רוק אלטרנטיבי בשם "אשלי פאקינג או" בזמן שרייצ'ל ואשלי טו צופות.
שתיים מהמעריצות לשעבר של אשלי יוצאות החוצה, מאוכזבות מהכיוון המוזיקלי החדש של אשלי.
העונה החמישית של מראה שחורה עלתה לשידור ב-5 ביוני 2019 והופקה על ידי נטפליקס.
נטפליקס הוציאו לאור טריילר לעונה החמישית ב-15 במאי 2019 וטריילר אישי לפרק ב-21 במאי.
הפרק נכתב על ידי ברוקר.
הוא התבסס על תסריט קומדיית מצבים שכתב שנים קודם לכן על להקת פאנק שחבריה נתלים על ידי שר שמרני ומאוחר יותר חוזרים לתחייה ורואים את המנהל שלהם מנצל את מותם למטרות רווח.
הפרק קיבל השראה מהופעות הולוגרפיות אמיתיות של אמנים מתים כמו פרינס, ויטני יוסטון ואיימי ויינהאוס; ברוקר סבור כי ההולוגרמות "מבעתות" ומציין כי הדמויות שהן מושא להולוגרמות מסוג זה "לעיתים קרובות עוזבות את העולם בנסיבות טרגיות ביותר".
המפיקה בפועל אנבל ג'ונס אמרה כי מיילי סיירוס הצליחה להביא באופן משכנע חוויה אישית ופגיעות לתפקיד של אשלי, כמו גם להתמודד עם האופן שבו האווירה של הפרק "נהיה סרקסטי וסאטירי יותר ויותר".
בעוד הפרק מתרחש באמריקה, הצילומים התקיימו בעיר קייפטאון שבדרום אפריקה ובסביבתה; ברוקר הצהיר כי הסדרה לא צולמה באמריקה מכיוון שעלות ההפקה יקרה מדי שם, והם יכולים לקבל סטים דומים במקומות אחרים ברחבי העולם.
המעורבות של סיירוס בסדרה נרמזה לראשונה כתוצאה מצילומים בחודש נובמבר 2018.
שירים שביצעה אשלי בפרק הם רמיקסים לשירים של Nine Inch Nails: נקרא מחדש בשם "On a Roll", והשיר "Right Where It Belongs" עובד מדש לשיר "Right Where I Belong".
טרנט רזנור, מעריץ של מראה שחורה, אישר את העיבודים עם הטקסטים המשוכתבים של ברוקר כדי להפוך את השירים ל"שמחים" יותר.
עיבוד מחדש של השיר "Hurt" ל-"Flirt" בוצע אך לא נכלל בפרק.
ברוקר הגיב כי נוצרו קליפים לכל השירים המשמשים בפרק, שנטפליקס תוציא לאור עם הזמן.
"On a Roll" יצא לאור ביוטיוב ב-13 ביוני 2019. השיר התווסף לשירותי הזרמת המוזיקה השונים ב-14 ביוני.
רייצ'ל וייטריד היא אמנית בריטית, שעוסקת בפיסול בטכניקת היציקה.
היא האישה הראשונה שזכתה בפרס טרנר.
נולדה בשנת 1963 באילפורד, לונדון.
נחשפה לאמנות בגיל צעיר דרך הוריה, אימה הייתה אמנית שיצרה בסטודיו ביתי ואביה, שהיה מורה לגאוגרפיה, גילה עניין רב באדריכלות אורבנית.
בין השנים 1982–1985 למדה ציור במכון הפוליטכני של ברייטון (כיום אוניברסיטת ברייטון).
בשנתה השנייה ללימודים השתתפה בסדנת יציקה שהעביר הפסל ריצ'רד וילסון, וכך נחשפה לטכניקה זו והחלה לגלות בה עניין.
לאחר סיום לימודי הציור למדה פיסול לתואר שני בבית הספר לאמנות "סלייד" בלונדון.
לאחר תום לימודיה, וייטריד חוותה קשיים כלכליים וחיה בעוני למשך תקופה מסוימת.
את ההשראה ליצירותיה הראשונות קיבלה מחפצים שמצאה ברחוב, או כאלה שקנתה בחנויות יד שנייה.
בתקופה זו שכרה סטודיו במימון שקיבלה כחלק מתוכנית ממשלתית שהונהגה על ידי ת'אצר בשנות השמונים לעידוד יזמות עסקית ולסיוע לאנשים במעגל האבטלה בתהליך הקמת עסק עצמאי.
בפסליה משתמשת וייטריד בטכניקת יציקה, לרוב של חפצים מחיי היום יום ומהמרחב הביתי.
את היציקות היא יוצרת באמצעות חומרים כגון גבס, שעווה, גומי וחומרים סינתטיים נוספים.
בעבודות היא בוחרת להתמקד לאו דווקא בחפצים עצמם אלא במקום שהם תופסים בחלל, וכך מתייחסת לנושאים חברתיים ותרבותיים, כגון זיכרון, היסטוריה קולקטיבית, שגרה וחייהם של בני מעמד הפועלים.
גודלם של הפסלים משתנה, החל מחפצי יום יום כגון רהיטים, ועד לחדרים שלמים ואף בתים בגודל מלא.
בתחילת הקריירה שלה השתייכה וייטריד לתנועת האמנים הבריטים הצעירים, קבוצת אמנים חזותיים שפעלו בלונדון בשלהי שנות ה-80. אמנים אלה יצרו תערוכות שעוררו שיח חברתי נרחב באותה עת ומשכו תשומת לב רבה מצד התקשורת.
יחד עם האמנים הבריטים הצעירים, השתתפה וייטריד במספר תערוכות, בהן התערוכה "סנסציה" שהוצגה באקדמיה המלכותית לאמנויות, בשנת 1997. בתערוכה נכללו 90 יצירות של 42 אמנים, היצירות כללו פסלים, ציורים, צילומים ומיצבים מן האוסף של אספן האמנות צ'ארלס סאצ'י.
ביצירות הייתה התייחסות מרובה לתרבות פופולרית וכן לאמנים מן העבר.
התערוכה עוררה סערה, בין היתר בעקבות יצירות פרובוקטיביות כגון צילום של הרוצחת מיירה הינדלי, ממבצעי רציחות המור.
בשנת 1993 יצרה וויטריד את הפסל "בית" ("House").
עבודה זו היא יציקה של החלל הפנימי של בית ויקטוריאני נטוש במזרח לונדון, שהיה מיועד להריסה.
כדי ליצור את הפסל, ציפתה וייטריד את קירות הבית הפנימיים בבטון לצורך יצירת תבנית, ולאחר מכן הוסרו הקירות החיצוניים של הבית.
את העבודה על הפסל החלה וייטריד באביב שנת 1993 ובסתיו של אותה שנה הושלמה העבודה, שכללה ייצוג בגודל מלא של הבית בן שלוש הקומות, לרבות גרמי מדרגות, קירות פנימיים וחלונות.
היצירה הוזמנה על ידי ארגון האמנות הבריטי ארטאנג'ל (Artangel) והייתה בין היצירות הידועות הוזמנו על ידי הארגון.
הבחירה להציב את היצירה בחלל הפתוח ובאזור האיסט אנד, מהאזורים העניים יותר בעיר לונדון, מציפה סוגיות כגון המתח שבין הפרטי והציבורי ומרכז ופריפריה, וכן חייהם של בני מעמד הפועלים.
העבודה יצרה גל של מחאה ציבורית ודרישות להסרתה מהמרחב הציבורי, מחאה שהגיעה אף לפרלמנט הבריטי וזכתה להדים משמעותיים בתקשורת.
דרישות אלה הביאו לבסוף להריסתו של המיצב רק חודשיים וחצי לאחר הקמתו.
עם זאת, דווקא לאחר הסרת הפסל התעורר שיח ער לגביו, והיצירה הפכה לנודעת במיוחד.
כחודש לאחר שהוצגה היצירה, זכתה וייטריד בפרס טרנר.
האנדרטה נבנתה על ידי וייטריד והוצבה בכיכר היהודים (יודנפלץ) בעיר וינה בשנת 2001. האנדרטה הוקמה ביוזמתו של האדריכל היהודי וצייד הנאצים שמעון ויזנטל.
היא כוללת מבנה בטון גדול ודמוי ספריה, שעל פניו מונחים ספרים עם הדפים פונים כלפי חוץ.
בבסיסה של המצבה חקוק כיתוב לזכרם של קורבנות השואה האוסטרים וציון שמות מחנות הריכוז.
בחזית האנדרטה זוג דלתות נעולות וחסרות ידית, שלא ניתן לפתוח.
וייטריד מתייחסת באנדרטה לנושא ההיעדר והנכחת הזיכרון באמצעות הצגה של הספרים שאותם שרפו הנאצים והחזרתם לכיכר בווינה כשהם עשויים מבטון.
ויזנטל התייחס לאנדרטה וסיפר כי הספרים מהווים אנדרטה מיוחדת ורבת משמעות עבור העם היהודי, וכן סמל שאותו ביקשו אויבי העם היהודי לשרוף כדי לנסות להחריב את מורשתו.
רציף היא מיצב של וייטריד משנת 2004 אשר הוצג במוזיאון הטייט מודרן.
המיצב הורכב מ-14,000 קופסאות לבנות עשויות פוליאתילן שהורכבו בערימות גבוהות ברחבי האולם.
המבקרים בתערוכה יכלו להתהלך בין ערימות הקופסאות שהוצבו באופן המזכיר מבוך ענקי.
היצירה הייתה חלק מסדרת יוניליוור שהוצגה במוזיאון החל משנת 2000, במימון חברת יוניליוור.
וייטריד בחרה בצורת הקופסה בשל האופן שבו היא מאזכרת אחסון של חפצים אישיים ופרטיים.
כמו כן, שאפה ליצור תחושה של מסתורין לגבי הדברים שמאוחסנים כביכול בתוך הארגזים שמרכיבים את המיצב.
את הרעיון למיצב קיבלה וייטריד לאחר שמצאה ארגז קרטון ישן בבית אימה זמן קצר לאחר פטירתה של האם.
זה היה ארגז ישן ודהוי שאותו זכרה וייטריד מילדותה, לאחר שאוחסנו בו צעצועים ישנים שלה.
לצורך הרכבת המיצב, בחרה וייטריד קופסאות ישנות נוספות ומילאה אותן בגבס ולאחר מכן יצרה יציקות של פוליאתילן בעזרת התבניות שהכינה.
ביצירה התייחסה וייטריד גם לסרטו של סטיבן ספילברג שודדי התיבה האבודה.
לפי פרשנויות נוספות ליצירה, השימוש ביציקות קופסאות הקרטון מציף את המתח שבין היותם של ארגזי קרטון מקום מחסה מאולתר שבו משתמשים דרי רחוב, לבין היותם סמל למסחר גלובלי ורווח כלכלי שמכיל סחורות שמועברות לשינוע.
בשנת 1993 זכתה וייטריד בפרס טרנר לאמנות בתחום האמנות העכשווית.
בשנת 2006 הוענק לוייטריד מעמד CBE של מסדר האימפריה הבריטית ובשנת 2019 הוענק לה התואר "דיים" (Dame).
פרסים נוספים בהם זכתה כוללים:
פרס האמן הצעיר הטוב ביותר - הביאנלה של ונציה, 1997
המדליה הבינלאומית לאמנויות - הוענקה על ידי מחלקה המדינה של ארצות הברית, 2017
פרס אייקון האמנות (Art Icon Award) של גלריית וויטצ'אפל, לונדון.
רייצ'ל גריידי היא במאית ומפיקת קולנוע יהודיה אמריקאית.
רייצ'ל גריידי נולדה למשפחה יהודית.
אביה הוא ג'יימס גריידי, עיתונאי אמריקאי.
בשנת 1997 היא הכירה את היידי יואינג ובשנת 2001 הן הקימו חברת הפקה Loki Films.
החברה מתמחה בסרטי תעודה אך גם בסרטי טלוויזיה ופרסומות.
סרט תעודה The Boys of Baraka על נוער בעייתי של בולטימור זכה בפרס מיוחד ב-South by Southwest והיה מועמד לקבלת פרס אמי.
בשנת 2006 היא הפיקה סרט Jesus Camp על חוויית מחנה קיץ נוצרי לילדים.
בעקבות הקרנת הסרט, המחנה בו נערכו צילומים נסגר.
הסרט היה מועמד לקבלת פרס אוסקר.
סרט Detropia הופק בשנת 2012 והוקדש למצב הקשה של העיר דטרויט.
בשנת 2017 הופק סרט One of Us על קהילה יהודית-חסידית בברוקלין.
ב-2020 הופק סרט Love Fraud, שכולל 4 פרקים והוקדש לנושא פשעים באינטרנט.
באותה שנה היא הייתה שותפה להפקת סרט תיעודי אלוהי התינוקות.
רייצ'ל אן דאלי (נולדה ב-6 בדצמבר 1991 בהרוגייט) היא כדורגלנית אנגלית המשחקת ביוסטון דאש ובנבחרת אנגליה.
דיילי שיחקה שלוש שנים עבור קבוצת "רד סטורם" של אוניברסיטת סנט ג'ון ושברה את שיאי בית הספר למספר הבקעות (50) ונקודות (111).
היא לא יכלה להשתתף במשחקים בשנה הראשונה שלה בלימודים, בהתאם לתקנות NCAA, אך במהלך השנה השנייה שלה היא הייתה בהרכב הפותח של כל 21 המשחקים וקבעה את שיאי אוניברסיטת סנט ג'ון לשערים בעונה אחת (23) ונקודות (50).
בשנתה השלישית הייתה דיילי השחקנית המובילה של הקבוצה עם 18 נקודות, כולל שמונה שערים ושני בישולים.
בשנתה הרביעית היא הופיעה ב-20 משחקים, ופתחה בהרכב ב-19 מתוכם, וסיימה כמבקיעה המובילה בקבוצה עם 19 שערים, חמישה בישולים ו-18 נקודות.
היא הפכה לשחקנית הראשונה בתולדות התוכנית שהגיעה לחצי גמר גביע הרמן.
דיילי נבחרה על ידי מועדון ה-NWSL יוסטון דאש כבחירה השישית בדראפט מכללת NWSL לשנת 2016. כבר בשבוע הראשון של העונה דיילי נבחרה לשחקנית השבוע לאחר שתרמה לניצחון 3–1 של הדאש מול שיקגו רד סטארס שער ואסיסט.
היא השתתפה ב-16 משחקים בעונת 2016, עם ארבעה שערים וארבעה בישולים.
דיילי חזרה לדאש לעונת 2017, הופיעה ב-23 משחקים וכבשה חמישה שערים.
ב-20 בנובמבר 2017, יוסטון דאש הודיע כי דיילי חתמה על חוזה חדש עם המועדון.
בעונת 2018 נבחרה דיילי לשחקנית השבוע בשבוע תשע, ולשחקנית החודש במאי.
דיילי הייתה בהרכב הפותח בכל 24 המשחקים בדאש וקבעה שיא חדש בקריירה עם 10 שערים.
היא נבחרה ל-MVP של הקבוצה ונבחרה ל-NWSL Second XI לעונת 2018.
דיילי נבחרה לקפטנית לקראת גביע האתגר NWSL 2020. הדאש זכו בגביע הראשון שלהן לאחר ניצחון 2-0 על שיקגו רד סטארס בגמר.
דיילי זכתה ב"מגף הזהב" של הטורניר וב-25 ביולי 2020 נבחרה ל-MVP של הטורניר.
ב-3 בספטמבר 2020, דיילי הושאלה לווסטהאם יונייטד ל-4 חודשים.
דיילי ייצגה את אנגליה ברמות עד גיל 15, עד גיל 17, עד גיל 19 ועד גיל 23. היא הייתה חברה בנבחרת אנגליה בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17 שסיימה במקום הרביעי בניו זילנד ב-2008.
כאשר מארק סמפסון החליף את הופ פאוול כמאמן אנגליה, הוא שם את דאלי בסגל הראשון שלו בדצמבר 2013. ההופעה הראשונה שלה בליגת הבוגרות הייתה ביוני 2016, כשהבקיעה שער בניצחון 7–0 של אנגליה על סרביה במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2017, אך דיילי נותרה מחוץ לסגל של סמפסון לאליפות עצמה.
לאחר שלא זומנה במשך כמעט שנה, דיילי נכללה בסגל של אנגליה לגביע SheBelieves על ידי המאמן החדש פיל נוויל.
דיילי השתתפה בארבעה ממשחקי מוקדמות המונדיאל של אנגליה ב-2018 בהם הצליחה אנגליה להעפיל למונדיאל הנשים 2019. היא זכתה בגביע SheBelieves 2019 עם אנגליה, שם הופיעה בשני משחקים ושיחקה בכל 90 הדקות בתיקו 2-2 מול ארצות הברית.
במאי 2021 נבחרה דיילי לנבחרת בריטניה בכדורגל נשים כאחת משש השחקניות בעמדת המגן.
היא הופיעה בכל ארבעת המשחקים שלהנבחרת ופתחה בהרכב של שלושה מהם.
ביוני 2022 דיילי נכללה בסגל נבחרת אנגליה שזכתה ביורו 2022 לנשים של אופ"א והייתה בעמדת המגן השמאלי בפתיחת כל המשחקים של הנבחרת בטורניר.
דיילי הייתה במערכת יחסים עם חברתה לקבוצת יוסטון דאש קריסטי מיוויס.
כמו כן ניהלה קשרים בעבר גם עם חברותיה לקבוצה שרה גורדן וכריסטן ווסטפאל.
ב-2022 דווח כי היא מנהלת מערכת יחסים עם שחקנית מנצ'סטר יונייטד מילי טרנר, הצעירה ממנה ב-5 שנים והשתיים מגדלות ביחד כלב.
רייצ'ל נעמי הילסון היא שחקנית אמריקאית.
היא החלה את הקריירה שלה בשנת 2010 בתפקיד ניסה דלמר בדרמה המשפטית של CBS "האישה הטובה".
וידועה בעיקר מתפקידה בסדרה "החיים עצמם" ובתפקיד הראשי, מיה ברוקס, בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור".
רייצ'ל נעמי הילסון נולדה ב-30 באוקטובר 1995 בבולטימור, מרילנד.
היא בתם של אניטה ורוברט הילסון.
יש לה אחות בשם קימברלי הילסון החלה לרקוד בגיל 3.
כמו לילדים אחרים בגילה, היו לה שאיפות רבות כולל להיות מנתחת, אסטרונאוטית.
אך בזכות מיי ג'מיסון, מגישת חדשות וסופרת, שכתבה ואיירה ספרים על נייר מדפסת, התשוקות שלה לריקוד הועצמו.
הילסון אמרה בראיון למגזין מאחורי הקלעים: "הקדשתי את חיי לפיצוחי אגוזים, רסיטלים באביב, מחנות ריקודים" ושחזור סצנות מהסרט מרכז הבמה משנת 2000, בכיכובה של זואי סלדנה.
הליסון התגלתה על ידי סוכן כישרונות כבר בגיל 12. באותו קיץ, אמה שכנעה אותה ללמוד ב-Broadway Artist Alliance בניו יורק.
בזמן שהיא עברה אודישן לחטיבת המחול, הילסון גם נאלצה לבצע מונולוג ולשיר.
לאחר מכן היא גויסה על ידי הסוכנת העתידית שלה, ננסי קרסון, מסוכנות קרסון-אדלר, לרקוד בפרקים של סדרת הילדים המוזיקלית, "נווה עצלנות".
לאחר שנסעה לאיסלנד עם אמה להקלטות, הילסון חתמה על חוזה ייצוג עם קרסון.
משם היא עברה אודישן לבית הספר לאמנויות בבולטימור.
שם המשיכה הילסון לרקוד ולשחק, ואפילו לקחה חלק בפעילויות ספורט.
הילסון מציינת כי בזכות תוכנית התיאטרון בה לקחה חלק בתיכון הצליחה להתגבר על הביישנות שלה.
לאחר התיכון, הילסון למדה בבית הספר ללימודים אינדיבידואליים באוניברסיטת ניו יורק.
לאורך הקריירה שלה בקולג', הילסון הופיעה במספר הפקות תיאטרון כולל המלט.
היא סיימה את לימודיה ב-2018 עם התמחות בכתיבה והשתתפות בתחרות ריצה.
בזמן לימודיה בקולג', הילסון עבדה במאפייה, ואפילו שירתה את השחקנית לופיטה ניונגו בשלב מסוים.
2010–2018: "האישה הטובה" ותפקידים מוקדמים
כאשר התגוררה הילסון בבולטימור לצד אמה, היא הייתה נוהגת לנסוע באוטובוס לניו יורק לאודישנים.
הן היו מרוצות כאשר קיבלה הזמנה לאודישנים הראשונים שלה, שאחד מהם היה סרט קצר והשני, לסדרת הדרמה "האישה הטובה" שבה שיחקה את דמותה של ניסה.
תפקיד זה היה הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה, כאשר היא רק בת 15. בראש הסדרה היו ג'וליאנה מרגוליס וג'וש צ'ארלס.
במאמר למגזין האמריקאי Backstage, הילסון התעקשה שהבחירה שלה לתפקיד הייתה רק מזל וכי התמודדה עם לא מעט תשובות שליליות באודישנים לאחר מכן.
עם זאת, במהלך העשור הבא, הילסון הופיעה ככוכבת אורחת בפרקים בודדים במספר סדרות טלוויזיה בפריים טיים.
היא הופיעה ב"רופא להשכיר", "אלמנטרי", "האחות ג'קי", "הרומן", "מזכירת המדינה", "האמריקאים" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד".
מאוחר יותר, הילסון כיכבה לצד האלי ברי בסרטה העלילתי הראשון, "מלכים", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2017. הסרט זכה לתפוצה נרחבת באפריל 2018. הילסון הודתה שיש לה תגובה אלרגית מביכה לאיפור וכשפגשה לראשונה את ברי, היא העניקה לה במתנה ערכת פנים.
עם זאת, הפרויקט היה "הגשמת חלום" עבור הילסון.
באותה שנה, היא חזרה בתור הרמוני בסדרת הדרמה המוזיקלית של NBC, "לעלות".
הילסון הופיעה בכל 10 הפרקים והתפקיד דרש ממנה לשיר ולשחק.
עבור הילסון, זאת הייתה חוויה שהחזירה אותה לתקופת התיכון.
בשנת 2019, שיחקה הליסון בסדרה "החיים עצמם", בתור הגרסה המתבגרת בת' פירסון, בגילומה של סוזן קלצ'י ווטסון.
הילסון שיחקה עם השחקנית פלישיה רשאד אשר גילמה בסדרה את אמה של בת'.
הילסון, שאפילו לא החזיקה בטלוויזיה באותו הזמן, צפתה ברצף בכל הסדרה לאחר שנבחרה לגלם את התפקיד.
ב-30 באוגוסט 2019, הילסון נבחרה לגלם את מיה בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור", אשר מהווה המשכון לסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018. הסופרים אייזק אפטאקר ואליזבת ברגר למעשה חידשו את הדמות עבור הילסון.
הילסון נבחנה בעבר לתפקיד אבי, בסרט המקורי, שבסופו של דבר הלך לאלכסנדרה שיפ.
תפקידה של מיה הוא למעשה התפקיד הקבוע הראשון של הילסון בסדרת טלוויזיה.
באופן אירוני, הילסון צפתה בסרט באהבה, סיימון בפעם הראשונה רגע לפני שנבחרה לגלם את מיה.
לאחר שנבחרה לתפקיד, היא קראה את "סיימון מוצא את דרכו", הרומן שהיווה השראה לסרט.
לדברי הילסון, מיה העניקה לה "את ההזדמנות לספר סיפור ייחודי ורב ניואנסים על נערה צעירה ומתבגרת שחורה".
הילסון גילמה את דמותה של מיה במשך 3 עונות עד יוני 2022, בה הסדרה סיימה את שידוריה.
ב-21 באוגוסט 2021, הילסון הצטרפה לצוות השחקנים של "לייקרס: קבוצה מנצחת", של HBO.
שנה שם הסרט תפקיד הערות 2013 קאס קאס מוריס תפקיד ראשי 2017 לילה ג'ס סרט קצר מלכים ניקול פטרסון סרט עצמאי 2019 כשישנו אלינור סרט קצר 2023אדום, לבן וכחול מלכותינורה סרט של פריים וידאו
אסף עדן, או בשם הבמה שלו רייסקינדר (נולד ב־20 בנובמבר 1983) הוא מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי הפעיל בעיקר באירופה, ובסצנה האלטרנטיבית בישראל ושנחשב לאחד המשפיעים והמעצבים הגדולים שלה.
באמתחתו שבעה אלבומים, מיני אלבום אחד, סינגלים והפקות שיתופיות עם אמנים כגון רם אוריון, הילה רוח, זאב טנא, המסך הלבן, גלעד כהנא, אבישג כהן רודריגז ועמיר לב.
רייסקינדר יוצר מוזיקה אלקטרונית פאנקיסטית, הכוללת ביטים של היפ הופ ורוק פסיכדלי, באמצעות עבודת סאמפלר, שירה מרווחת ותיפוף אקספרסיבי המערב ז'אנרים שונים.
רייסקינדר הגיע למוזיקה בגיל מאוחר יחסית.
בנעוריו הוא לא ניגן וגם לא התעניין במוזיקה אלא בעיקר בספרים.
בנוסף לעבודתו כמוזיקאי, עדן עבד במקומות שונים שהשפיעו גם על סגנונו הייחודי כגון הוסטל לנפגעי נפש וגן ילדים, שבו העביר לילדים שיעורי מוזיקה.
לדבריו לפי ראיון שניתן לגל כץ: "הם משפיעים על השירה שלי, אני מקבל המון השראה מהילדים שאני עובד איתם.
בגלל שהם כאילו לא ממש יודעים לדבר לגמרי, אז הם משתמשים בשפה בצורה גאונית בעיני".
בגיל 20 הוא נחשף לעולם המוזיקה הממוחשבת לאחר שחבר הראה לו תוכנה לעשיית מוזיקה במחשב והחל להקליט שירים משלו.
לאחר שירותו הצבאי החל את דרכו המוזיקלית כסולן וכותב השירים של להקת הפאנק הירושלמית אשכרה מתים.
למרות הצלחה רבה בסצנת האינדי האלטרנטיבית, עדן המשיך את דרכו בקריירת סולו, בנגינה על גבי סמפלר רולנד SP 555 (מכשיר לדגימת סאונד), תחת השם רייסקינדר.
סיבת שינוי השם, בין השאר, הוא שמירת ריחוק בין חייו הפרטיים למוזיקליים, ואחד ממקורותיו הוא שם המשפחה רייסקין של סבו לפני שעוברת.
בשנת 2012 התארח בהופעה של רם אוריון בפסטיבל הפסנתר עם מכונת סימפולים ויצר וריאציות הנוגעות בפרשנות אחרת לכמה קטעי שירה ומוזיקה ידועים.
בשנת 2013 הוציא את האלבום "קוסמי" שאורכו כ-30 דקות, אותו הקליט במשך 3 שנים בחדר השינה שלו.
בשנת 2014 הוציא את האלבום "משהו אחר קרה" אשר הוקלט באולפן הקלטות ביתי של רם אוריון, שגם הפיק את האלבום.
האלבום מאופיין בשילוב מיקסר לצד עבודת גיטרות של רם אוריון ואבישג כהן רודריגס, אורגן של אודי בונן ומקצבים של יובל "גוטה" גוטמן.
הקבוצה הוגדרה תחת הטייטל "תקופה חשוכה".
האלבום הוא תקליט ויניל הראשון שרייסקינדר הוציא, בשיתוף פעולה עם נענע דיסק.
בעקבות הוצאת האלבום הוא ניגן כמופע חימום של המוזיקאים Psychis Ills, מק דמרקו ו-Dirty Beaches ויצא לסיבוב הופעות באירופה.
בשנת 2018 הוציא את תקליט הויניל השני שלו, והשישי במספר, "זועם ומהופנט" בליווי המוזיקאים יובל גוטמן ואבישג כהן רודריגז.
האלבום הוקלט במשך קרוב לשנתיים וחלקו הארי הוקלט באולפן של יזהר אשדות, על-ידי גל כהן, אחד הבעלים של הלייבל Chompi Records.
שאר השירים באלבום הם תוצר של הקלטות שטח והוקלטו במקומות רבים אחרים.
האלבום כולל 11 רצועות שירים שנכתבו והולחנו בידי אסף, למעט רצועה אחת, "קומפלט עם השמש" אותה יצר רייסקינדר יחד עם יוני כדן, מהאבות המייסדים של הלייבל העצמאי "פית/קית".
השיר "צ'ק בדואר" הוא תוצר של הרבה גיטרות רבות שרייסקינדר דגם, שחלקם נוגנו על ידיו, על ידי אבישג כהן רודריגז, וגילברט ברויד (המסך הלבן).
בשנת 2019 הוציא את אלבום האוסף הראשון שלו, "רק להיטים" על גבי קסטה, תחת הלייבל הגרמני Baby Satan Records.
האלבום, כמו שברור משמו, הוא אוסף להיטים נבחרים משלל האלבומים, ואף הקסטה עצמה היא בעיצובו של רייסקינדר וכך נותנת לאלבום חוויה משלימה.
בשנת 2021 הוציא יחד עם זאב טנא אלבום חדש wolfkinder, שבתחילה רייסקינדר היה אמור רק להפיק אך לבסוף נוצר שיתוף פעולה מלא בין המוזיקאים.
האלבום מלווה בטקסטים שנונים של טנא, הומור עצמי ומסרים פוליטיים, אותם רייסקינדר מדגיש ומוסיף רגשות ואינטרפטציות מוזיקליות.
בשנת 2023 הוציא את אלבומו השביעי, "אומץ הומלס", אותו יצר באחת התקופות המאתגרות ביותר של חייו, כשהיה "תקוע" בברלין מוכת הקורונה, ללא יכולת לחזור לישראל, ללא בית ואחרי מערכת יחסים בת 7 שנים שהתפרקה.
בהפקת האלבום לקחו חלק רם אוריון - שהפיק את השירים "מה יהיה?", "אומץ הומלס" ו"ריקוד הניצחון שלי" - והמוזיקאית היפנית מיהו שימומורה, שמלווה את רייסקינדר בהופועותיו בשנים האחרונות ומנגנת על תופים, פסנתר וכינור.}}
רייצ'ל הרטמן (נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי) היא סופרת ואמנית קומיקס אמריקאית ומחברת ספרות נוער.
רייצ'ל הרטמן נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי.
היא התגוררה במקומות שונים בהם לקסינגטון, קנטקי, שיקגו, פילדלפיה, סנט לואיס, אנגליה ויפן.
היא למדה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם קיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית.
את ספר הקומיקס הראשון שלה Amy Unbounded, The Ashcan Series פרסמה הרטמן ב-1996.
ספרה הראשון, סרפינה: עם בוא הדרקונים (Seraphina), קיבל את פרס ויליאם סי מוריס לספר ביכורים לנוער לשנת 2013 וזכה בפרס Cybils לשנת 2012 לרומן הפנטזיה או המדע הבדיוני לנוער.