tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מספר יוגים וגורואים נושאים בתואר סוואמי, בהם ויוקנאנדה, סיוואנאנדה, יוקטסוואר גירי, ויוגנאנדה.
למונח ההינדי יש השפעה גם על מונחים בשפות אחרות: בבנגלית המונח "סאמי" מתאר חכם דת (כמו בהינדית ובסנסקריט), אך גם "בעל" (בן זוג).
במלאית למונח סואמי משמעות דומה.
סוואמי יכול להיות גם חלק משם משפחה הודי.
סוּואן (בהנגול: 수원시, בהנג'ה: 水原市) היא בירת מחוז קיונגי בצפון-מערב קוריאה הדרומית.
על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.21 מיליון תושבים, עובדה ההופכת אותה לעיר הגדולה ביותר בקוריאה הדרומית שאינה במעמד מטרופוליטני, לפרוור המאוכלס ביותר של הבירה סיאול ולאחת הערים הגדולות בקוריאה הדרומית כולה.
הכינוי המסורתי של העיר הוא "העיר בת החסידוּת".
סוואן התקיימה בצורות שונות לאורך ההיסטוריה של קוריאה.
העיר צמחה מתוך התיישבות קטנה לעיר המיליונים שהיא כיום; בעלת תעשייה ותרבות פורחת.
סוואן היא העיר היחידה בקוריאה הדרומית אשר נותרה מגודרת בחומה.
על כן, הפכו חומות העיר לאחד מאתרי התיירות הפופולריים שבמחוז קִיַאנְגִּי.
במרכז התעשייה של העיר, שוכן בין היתר מפעל של חברת האלקטרוניקה סמסונג.
הנגישות לעיר מתבצעת בשתי דרכים; רשת הרכבת הארצית והרכבת התחתית של מטרופולין סיאול.
שתי הדרכים משמשות כאמצעי תחבורה לתושבים ולתיירים, אך גם לייבוא סחורות לתוך ומחוץ לסוואן.
סוואן היא מרכז חינוכי גדול; בעיר שוכנים 14 קמפוסים של שלל אוניברסיטאות.
בזמנים העתיקים, סוואן הייתה ידועה בשם "מוֹסו-גוּק" (הנגול: 모수국).
עם זאת, במהלך תקופת שלוש הממלכות, האזור שכלל את העיר פווסאנג ואת השטח שעליו נמצאת כיום סוואן שונה ל"מֵהוֹל-גוּן" (הנגול: 매홀군).
בשנת 757, תחת שלטון קיאנגדאק, המלך של העיר סינה המאוחדת, שם העיר שונה ל"סוּסֶאנג-גוּן" (הנגול: 수성군).
בשנת 940, תחת שלטון שושלת קוֹרְיָה, השם שונה ל"סוּג'וּ" (הנגול: 수주).
בשנת 1413, המלך טֵג'וֹנג משושלת צ'וֹסאן, שינה את שם העיר ל"סוּואן".
בשנת 1592, במהלך הפלישה היפנית לקוריאה, ניסה המפקד יי קוואנג לבדוק את קצב ההתקדמות היפנית, על ידי שיגור כוחותיו לכיוון עיר הבירה, סיאול (אשר באותו זמן נקראה "האנסאנג"), אולם הצבא נסוג לאחר זמן קצר.
לאחר שכוחות הצבא הגיעו ל-50,000 אנשים, בעקבות הגעתן של כמה יחידות שהתנדבו לעזור בלחימה, יי קוואנג ומספר מפקדים נוספים, שינו את המטרה לכבוש מחדש את הבירה, והובילו את הכוחות המשולבים לכיוון צפון העיר סוואן.
מאוחר יותר בשנת 1796, במהלך תקופת צ'וֹסאן, נעשו ניסיונות כושלים מצד המלך צ'אנגְג'וֹ להפוך את סוואן לעיר הבירה של האומה.
כחלק מהפרויקט להפוך את סוואן לבירה, נבנתה מצודת פווסאנג; המצודה כוללת חומה אשר נבנתה סביב העיר כולה, ונועדה לבצר ולשמור על קברו של אביו - הנסיך סאדוֹ, אשר היה ממוקם בתוך העיר.
החומות יחד עם המצודה קיימות עד היום, אך ניזוקו קשות במהלך מלחמת קוריאה.
במקור, מצודת פווסאנג הייתה אמורה להיבנות תחת הנחייתו של הפילוסוף צ'אנג יאק-יונג.
בשנת 1800, זמן קצר לאחר מותו של המלך צ'אנגְג'וֹ, פורסם מסמך המפרט את אופן הבנייה של המבצר.
המסמך, היה לעזר רב במהלך שחזור המצודה והחומות בשנות ה-70.
החומות פעם הקיפו את כל העיר, אבל הצמיחה העירונית המודרנית גרמה לעיר להתפשט הרבה מעבר למבצר.
הקירות הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, דבר המשמש לקידום אופייה של העיר.
מלחמת קוריאה השפיעה מאוד על סוואן, כאשר העיר הועברה מיד ליד ארבע פעמים.
זמן קצר מאוד לאחר פרוץ המלחמה, אגף 49 של חיל האוויר האמריקני שוגר מיפן לקוריאה, כשהמשימה הראשונה שלו הייתה לפנות אזרחים מהעיר סוואן ומהעיר גימפו.
סוואן נפלה במהירות לידיהם של הכוחות הצפון קוריאנים, זמן קצר לפני הקרב על אוסן, שהיה העימות הראשון בין כוחות צבא ארצות הברית לכוחות הצפון קוריאנים ונערך ב-5 ביולי 1950 על הכביש שבין סוואן והעיר אוסן הסמוכה (שהייתה אז עדיין תחת שליטת הכוחות הדרומיים).
לאחר קרב אשר ארך שלוש שעות וחצי, נהרגו 42 חיילים צפון קוריאנים וכ-60 חיילים אמריקאיים, ובעקבות כך נאלצו האחרונים לסגת, אך כוחות קוריאה הצפונית שהתקדמו דרומה כדי לכבוש את אוסן עוכבו בכשבע שעות.
ב-16 בדצמבר 1950, התמקמו כוחות חיל משלוח יווניים בסוואן, וחברו לחטיבה מס' 1 של חיל הפרשים האמריקאי.
ב-6 בנובמבר 1951 התקיף טייס של חיל האוויר האמריקאי, גבי גברקסי, את בסיס K-13 ששכן בסוואן.
עד סוף המלחמה, נותרה סוואן תחת שלטון הכוחות של קוריאה הדרומית.
בעיר שוכנת אנדרטת זיכרון לצבא הצרפתי.
העיר סוואן הפכה לבירת מחוז קִיַאנְגִּי, ב-23 ביוני 1967. מצפה סוֹצ'אנגדֶה, השוכן בעיר, נפגע ב-1996, כתוצאה מאש שהתלקחה במקום, ושוב, על ידי הצתה ב-1 במאי 2006, אך שוחזר.
העיר מחולקת לארבעה רבעים (gu):
ישנן בעיר 14 אוניברסיטאות ושתי מכללות.
אלה כוללות אוניברסיטה לרפואה, אוניברסיטה קתולית, מכללת בריאות, אוניברסיטת לאלקטרוניקה ועוד.
בעיר 33 בתי ספר תיכוניים, 37 חטיבות ביניים, 81 בתי ספר יסודיים ו-107 גני ילדים.
בסוואן יש שלושה בתי ספר המוקדשים לחינוך מיוחד.
כמו ברוב הערים הקוריאנית, יש שפע של בתי ספר פרטיים קטנים המציעים חינוך במגוון רחב של נושאים.
החברה הגדולה ביותר השוכנת באזור התעשייה של העיר היא חברת סמסונג הקוריאנית.
כמו כן, קיימות תעשיות קטנות הנועדות לשוק המקומי וחנויות תיירות.
העיר מקושרת לבירה ולערים הסובבות אותה ברשת מסילות של הרכבת התחתית הלאומית של קוריאה הדרומית.
כמו כן, העיר מקושרת בכבישים מהירים לעריה השכנות, ומהווה חלק חשוב בהיותה גשר תחבורתי המקשר את הבירה סיאול לערים רחוקות.
בסוואן שוכן בסיס של חיל האוויר של קוריאה הדרומית, אשר נמצא במחוז צ'אנְגְאָן בעיר.
סוואן שוכנת בדרום-מערב מחוז קיונגי וגובלת עם יונגין ממזרח, הוואסאונג מדרום, אנסאן ממערב ואיוואנג מצפון ומרוחקת כ-31 ק"מ דרומית לבירה סיאול.
ישנן כמה גבעות סביב העיר.
הגבוהה ביותר נקראת קוואנְגִּיוֹ, שנמצאת מצפון, על הגבול עם יונגין.
גובהה הוא 582 מטר מעל פני הים.
רוב זרמי האוויר, שמקורם מהגבעות השוכנות ליד העיר, עוברים דרך סוואן; הזרמים זורמים דרומה דרך העיר, ונחסמים על ידי הגבעות ממזרח, ומגיעים בסופו של דבר עד לים הצהוב, לעבר מפרץ אנסן.
כמו גם בכל שטח קוריאה הדרומית, אין אגמים טבעיים בקרבת סוואן.
עם זאת, קיימים מאגרים קטנים רבים, הנקראים סאהו (הנגול: 서호).
האקלים של סוואן דומה מאוד לזה של סיאול.
עם זאת, כיוון שסיאול עירונית יותר, היא חמה יותר, ולכן מזג האוויר בסוואן הוא בדרך כלל קריר יותר מהאקלים של סיאול.
סוואמי שיבננדה (8 בספטמבר 1887 – 14 ביולי 1963) היה סופר ומורה רוחני הודי.
נולד בשם קופוסוואמי בכפר השוכן לגדות הנהר טמרפראני בדרום הודו.
כצאצא למשפחה מהקאסטה הגבוהה (קאסטת הברהמינים) התקבל בצעירותו ללימודי רפואה.
בשנת 1913 עבר להתגורר במלזיה, שם שימש כרופא.
ב-1923 חזר להודו, הגיע למדרס והחל במסע שכלל ביקורים במקדשים.
ב-1924 התיישב ברישיקש, והקדיש עצמו לתרגולים רוחניים.
בשנה זו הוא פגש את הנזיר שרי סוואמי וישונננדה סראסווטי שהיה לאחר מכן המורה שלו, ממנו קיבל את השם בו התפרסם - סוואמי שיבננדה סרסוואטי.
בשנת 1936 הקים את אגודת "Divine Life", ששימשה כארגון דתי ומטרתה בין היתר הפצת ספרים ומאמרים בנושאי יוגה ודנטה והקמת מרכזים ללימוד יוגה.
בשנת 1948 הוקמה אקדמיית היער יוגה ודנטה (Yoga-Vedanta Forest Academy), שנועדה להפצת ידע רוחני ואימון אנשים ביוגה ודנטה.
בשנת 1953 כינס שיבננדה את הפרלמנט העולמי של הדתות.
שיבננדה כתב כשלוש מאות ספרים, שעוסקים במטאפיזיקה, יוגה, חינוך, אתיקה, אמנות ועוד.
תלמידו, סוואמי וישנו דבננדה ("הסוואמי המעופף"), יצא בשליחותו למערב ב-1957 והפיץ את תורתו של שיבננדה במערב, שם התפרסם.
בהודו עצמה פרסומו היה נמוך יחסית למורים רוחניים אחרים.
סוואמי וִיוֵוקָאנַנְדַה (מסנסקריט: स्वामी विवेकानन्द; Swami Vivekānanda; בבנגלית: , Shami Bibekānondo; 12 בינואר 1863 – 4 ביולי 1902) היה אחד מהמאסטרים הגדולים של היוגה, והראשון שהשפיע בצורה משמעותית על הפצת היוגה בעולם המערבי.
בספרו "רָאגַ'ה יוֹגַה" – אחת הקלאסיקות החשובות על הרבדים העמוקים של תורת היוגה – הסביר בבהירות ובחדות את המסתורין של תורת היוגה.
נולד בשנת 1863 בכלכותה בשם נארנדראנט ("נארן") דאטא (Narendranath Datta) לעורך דין שעבד בבית המשפט של כלכתה, למשפחה השייכת לרובד הנמוך של ברהמינים ומתפרנסת באופן מסורתי מהעתקת כתבי יד.
בשם "ויווקאננדה" החל להשתמש לפני שנסע לארצות הברית.
באמצע שנות העשרה לחייו החל ללמוד בקולג' של כלכותה.
הוא הצטרף לתנועת ברהמו-סמאז' – תנועה של הינדואיזם מודרני שעיקריה התכחשות לפולחנים הקדומים ולכהונת התרמית, שחרור נשים וביטול נישואי ילדים.
בנובמבר 1881 הוזמן ויווקאננדה לשיר בבית שבו התארח סרי ראמאקרישנה, אחד מהוגי הדעות הגדולים של הודו, והלה הזמינו לבקר אותו במקום מגוריו במקדש דקשינסוואר.
מאז נהג לבקרו לעיתים קרובות והחל נמשך למעגל החניכים הצעירים, עד אשר הפך לנזיר.
בשנת 1893 הפליג ממומבאי דרך הונג קונג ויפן לוונקובר ומשם נסע ברכבת לשיקגו על מנת לייצג את ההינדואיזם בפרלמנט העולמי של הדתות במסגרת התערוכה העולמית של שיקגו (1893), שם היה לאחד מבכירי הדוברים.
ויווקאננדה הציג את ההינדואיזם כמכוון אל האחדות בין הנשמה הלכאורה פרטית של האדם והאלוהות האחת הכללית.
לדעתו, כל הדתות מובילות אל האיחוד השלם והמוחלט בין הנשמה לאלוהות האחת.
בפרלמנט הוא פנה אל הנוכחים במשפט הידוע "אחי ואחיותיי באמריקה" אשר הדהים את הקהל שמחא כפיים בהתלהבות.
לאחר פרלמנט הדתות הרצה במקומות שונים בארצות הברית והפיץ את גרסתו ליוגה ולפילוסופיה הודית.
לבקשת תלמידיו ייסד את ארגון הוודאנטה הראשון באמריקה.
הוא קיבל שתי הצעות עבודה, אחת לשמש יושב ראש החוג לפילוסופיה מזרחית באוניברסיטת הרווארד והצעה דומה מאוניברסיטת קולומביה אך דחה את שתי ההצעות באומרו שכנזיר הוא לא יכול להקדיש את עצמו לעבודה כזו.
הוא שב להודו ונפטר ב-4 ביולי 1902. ביקורו של ויווקאננדה בארצות הברית וההרצאות שלו על פילוסופיית הוודאנטה ושיטות היוגה השונות אפשרו בפעם הראשונה לאנשים במערב להציץ לתוך תוכני הלימוד של הרישים הגדולים של הודו.
סוואימוארה (סְוָויָמְוָורָה בסנסקריט: स्वयंवर) היה טקס בהודו הוודית, בו בחרה אישה בגיל הנישואין את מי שיהיה לבעלה.
אבי הכלה היה בוחר את הזמן והמיקום ומזמין לטקס גברים מהסביבה הקרובה והרחוקה.
לרוב לא היה מדובר בגברים שנבחרו במיוחד למטרה זו אלא כל מי שרוצה להינשא לבתו.
מנהיגים (ששלטו על פנצ'איאטס – Panchayats) היו שולחים שליחים לבשר על הטקס גם לממלכות שכנות.
ביום המתאים היו מגיעים מחזרים לבית הכלה להציע עצמם.
הכלה ובני משפחתה היו לעיתים מטילים על המחזרים מטלות שונות, כמו למשל ארגון תחרויות בהן השתתפו המחזרים.
כאשר הייתה האישה בוחרת מי יהיה בעלה, היא הייתה מקשטת אותו בפרחים וכך הוכרזו הנישואין.
לא ידוע מאותה תקופה על טקס מקביל בו היה גבר בוחר מבין מספר מועמדות ולא על תחרות בין מועמדות לנישואין שתכליתן למצוא חן בעיני גבר.
אזכור תרבותי של המנהג נמצא בראמאיאנה, שם סִיטָה בחרה בראמה שהיה היחיד שהיה חזק מספיק לדרוך את קשתו של שיווה.
במהאבהארטה מסופר כי ארג'ונה זכה בדראופאדי, בתו של דראופאד, מלך פאנצ'אלא אחרי שניצח בתחרות קליעה למטרה בחץ וקשת, כשהשתמש בקינדהארה (הקשת הכבדה ביותר) והצליח לפגוע במטרה בצורת דג שהייתה תלויה על התקרה מבלי שהתבונן במטרה עצמה אלא רק בהשתקפותה בבריכת מים.
גם דמיינטי בחרה את נלה כבעל כנגד רצון האלים.
סוואו קאטו (ביפנית: 加藤 沢男; נולד ב-11 באוקטובר 1946) הוא מתעמל יפני בעבר.
הוא אלוף אולימפי בעל 12 מדליות מהן 8 זהב, 3 כסף ו-1 ארד.
הוא הספורטאי היפני המעוטר ביותר במדליות זהב אולימפיות ושני בכמות המדליות אחרי המתעמל טקאשי אונו (13, 5 זהב).
הוא המתעמל המעוטר ביותר במדליות זהב (8) בכל הזמנים מבין הגברים, לפני ניקולאי אנדריאנוב ובוריס שאחלין (7 כל אחד) ושמיני בכל הזמנים מבין כל הספורטאים שזכו במרב מדליות הזהב במשחקים האולימפיים.
באופן די מוזר לא זכה קאטו בתואר אישי כל שהוא באליפות העולם בהתעמלות.
הבן הצעיר מבין חמישה אחים.
אחיו טאקשי קאטו אף הוא אלוף אולימפי בהתעמלות מכשירים.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה קאטו ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד.
3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על הטבעות.
אחיו טאקשי, זכה ביחד עמו במדליית זהב קבוצתית, במדליית ארד בתרגיל הקרקע שבו הוא זכה במדליית זהב ובמקום חמישי בתרגיל הקרב רב אישי.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה קאטו ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף.
3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי פעם שנייה ברציפות, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים ו-2 מדליות כסף בתרגיל על סוס הסמוכות ובתרגיל על המתח.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בוארנה, בולגריה בשנת 1974 זכה קאטו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית (571.40 נק'), לפני ברית המועצות (567.350 נק') ומזרח גרמניה (562.400 נק').
אולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה קאטו ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים פעם שנייה ברציפות.
מדליית כסף בתחרות הקרב-רב אישי אחרי ניקולאי אנדריאנוב מברית המועצות ולא הצליח לזכות בפעם שלישית ברציפות בתחרות זו.
בשנת 2001 זכה קאטו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות.
סוואנה היא העיר העתיקה ביותר במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית.
עם הקמתה ב-1733, הפכה העיר לבירה הקולוניאלית של פרובינציית ג'ורג'יה ומאוחר יותר הייתה לבירתה הראשונה של המדינה.
סוואנה שימשה בעבר כעיר נמל אסטרטגית חשובה במהפכה האמריקאית ובמלחמת האזרחים האמריקאית, וכיום היא מרכז תעשייתי ונמל ים חשוב.
העיר היא החמישית בגודלה בג'ורגיה והאזור המטרופוליטני שלה השלישי בגודלו במדינה.
בכל שנה היא מושכת אליה מיליוני תיירים מרחבי העולם.
בסוואנה קיימת אחת הקהילות היהודיות העתיקות ביותר בארצות הברית, שראשיתה בשנת 1733 בהגירה של יהודים ספרדים ופורטוגזים מהקריביים צפונה.
בית הכנסת מקווה ישראל שבעיר הוקם בשנת 1735 ועדיין קיים במבנה גותי מפואר משנת 1878 באחת הכיכרות המרכזיות בעיר.
סוואג (מאנגלית: Swag) הוא סלנג אינטרנטי שמופיע לעיתים קרובות בתגובות, דיונים ופורומים ומשמש מילה נרדפת לסוג של סגנון או נוכחות שמראה ביטחון ומוחצנות ולעיתים גם יהירות.
סוואג מתאר בדרך כלל התנהגות של אדם יהיר במיוחד.
אנשים שנחשבים כסוואג נוהגים להתלבש בצורה "מגניבה"; כובעי מצחיה עם כתובת SWAG, חולצות עם הדפסים שונים, שרשראות ובצורה כללית לבוש מרושל.
לפי המילון המקוון Online Etymogoly Dictionary, מקור המילה "סוואג" הוא בסביבות שנת 1520 ופירושו "לנוע בכבדות או במגושמות".
ישנה סברה שהמילה סוואג נגזרה מהמילה האנגלית "sway" שפירושה "ללכת, לגלוש, לנוע".
בטקסטים מודרניים, סוואג יכול לשמש כשפה לקידום מכירת מוצרים, אך השימוש שלו באינטרנט מתייחס למילת השורש שלו, "סוואגר" (swagger) שפירושה יהירות.
המילון "מרים וובסטר" מגדיר אותו כ:
אדם שמנהל את עצמו באופן יהיר, בהתנשאות ובהתנפחות, הולך באווירה של ביטחון עצמי ושתלטנות.
התיעוד המוקדם ביותר של השימוש במילה "סוואגר" נמצא בטקסט של המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר, "חלום ליל קיץ" שנכתב בין 1590 ל-1596:
572 הגדרות למילה סוואג נמצאות במילון המקוון Urban Dictionary, שכוללות הטיות שונות של המילה כגון "swagalicious", "swag juice", ו-"swagger jack".
ההגדרה העיקרית במילון זה נכתבה על ידי המשתמש MIKE ב-2006 היא: מראה, סגנון, או דרך שבה הוא או היא מציגים את עצמם.
במשמעות זו מופיעה המילה אף בהיפ-הופ ישראלי כגון בשירים של נצ'י נצ'.
ב-26 במאי 2011 פורסם בכתב העת "The Atlantic" מאמר שכותרתו "האם הסוואג כאן כדי להישאר?", שבו שיערו את אריכות הימים של המילה.
המאמר כלל הצהרה שלפיה הסיכויים שסוואג יצליח להחזיק מעמד קלושים.
על השימוש המוגזם במילה באתרי האינטרנט פייסבוק וטוויטר קיימת ביקורת רבה.
ב-28 באוקטובר 2013 פורסם מאמר שכותרתו "עצרו את השימוש לרעה בסוואג!", שמתלונן על השימוש הבלתי מבוקר במילה זו במדיה וברשתות החברתיות.
קיים לעג רב על אנשים המשתמשים במילה סוואג או מתנהגים בצורה שהוא מתאר, במיוחד בקרב גולשי אינטרנט.
בין השאר, נהוג לומר שאנשים בעלי סוואג יעבדו במקדונלד'ס, כיוון שהם לרוב באים ממעמד חברתי נמוך שמוביל לעבודות לא משכילות.
סוואגרז היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המשודרת בערוץ KidZ למנויי Yes המתארת את דרכם של חמישה כוכבי רשת צעירים המתאחדים במטרה ליצור ערוץ יוטיוב משותף.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-2 ביולי 2017 והסתיימה ב-14 באוגוסט 2017. העונה השנייה עלתה לשידור ב-25 בספטמבר 2018 והסתיימה ב-29 באוקטובר 2018.
אנג'ל ברנס – בת 16 משדה עוזיהו, יוטיוברית, אושיית אינסטגרם, כוכבת הבנים והבנות 2014, שחקנית, זמרת הייתה חברה בלהקת פורמולה.
עלמה ציון – בת 16 מסביון, אחותה התאומה של ליה, יוטיוברית, משתמשת מיוזיקלי הייתה חברה בלהקת פורמולה.
ליה ציון – בת 16 מסביון, אחותה התאומה של עלמה, יוטיוברית הייתה חברה בלהקת פורמולה.
אורי שוורץ – בן 16 מרמת גן, יוטיובר.
עילי דלויה – בן 16 מבת שלמה, יוטיובר ואמן פארקור.
נועה כהן – בת 16 מהוד השרון, אושיית אינסטגרם, דוגמנית, שחקנית, זמרת וכוכבת הבנים והבנות 2015.
בר סקורקה – בת 15 מראשון לציון, משתמשת מיוזיקלי (כיום טיקטוק).
שקד דוד – בת 16 מקריית ים, יוטיוברית ואושיית אינסטגרם.
רוי סופר – בן 18 מפתח תקווה, יוטיובר, רקדן ברייקדאנס ואושיית אינסטגרם.
תומר בכר – בן 15 מרמת גן, יוטיובר.
חליף מאליק אבן שמאן בראון , ידוע בשם הבמה סוואה לי (Swae Lee), הוא ראפר, זמר ומלחין אמריקאי.
חליף מאליק אבן שמאן בראון נולד באינגלווד, לאם חד הורית שעבדה על טנקים בצבא ארצות הברית.
בראון גדל בטופלו שבמיסיסיפי והחל ליצור מוזיקה בתיכון עם אחיו סלים ג'קסמי והראפר המקומי ליל פנץ בתור "Dem Outta St8 Boyz".
לאחר שסיים את בית הספר התיכון, ב-2013 בראון, לצד אחיו סלים ג'קסמי, הקימו את להקת "ריי סרמרד", ומאז הוציאו שלושה אלבומי אולפן יחד.
במרץ 2015 הוציא את הסינגל הראשון שלו כאמן סולו, "Drinks on Us", יחד עם פיוצ'ר ודה ויקנד.
באפריל 2017 התארח בשירו של פרנץ' מונטנה, "Unforgettable".
השיר הגיע בשיאו למקום השלישי בבילבורד הוט 100 והפך לסינגל הראשון של סוואה לי להגיע לעשירייה הפותחת במצעד.
באוקטובר 2018 יצא השיר "Arms Around You" של ליל פאמפ ו-XXXTentacion בהשתתפות סוואה לי ומאלומה.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד ה-TV של מדיה פורסט.
בנובמבר 2018 התארח בשירו של פוסט מאלון, "Sunflower", אשר נכלל באלבומו של מאלון, Hollywood's Bleeding ובפסקולו של הסרט "ספיידרמן: ממד העכביש".
השיר הגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 וזכה לסך של כ-1.4 מיליארד השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
במאי 2019 התארח בלהיטה של מדונה, "Crave" אשר נכלל באלבומה Madame X.
בשנת 2025 דיבב בסרט האנימציה הקומי "Sneaks" את דמותו של אדסון.
בין השנים 1934–1936 יוצרו דגמי "סוואלו סידקאר SS 1" על ידי יצרנית הרכב הבריטית "SS Cars" (שם מלא: "S.
לסכום: דגמי "סוואלו סידקאר SS 1" יוצרו בין השנים 1936–1931 בבריטניה.
בשנת 1945 SS Cars שינתה את שמה ליגואר
4 מושבים - "Airline saloon" (יוצר משנת 1935)
4 מושבים - קופה קבריולה (יוצר משנת 1935)
מחיר דגם קופה בסיסי בשנת 1932 היה 310 לירה שטרלינג (בבריטניה)
סוואנה לה ריין היא שחקנית אוסטרלית, שהתפרסמה בזכות תפקידה בתור בודי מרסר בדרמת הנעורים של נטפליקס, "הקיץ של סאמר" (2022–2023).
לה ריין נולדה ב-9 בינואר 2005 בבריזבן, קווינסלנד, אוסטרליה.
בשנת 2013 הופיע לראשונה בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית לילדים "Totally Wild".
בשנת 2014 התארחה בתוכנית הטלוויזיה האוסטרלית לילדים "Wurrawhy".
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "בנות הים של מקו".
באותה שנה שיחקה בסרט הקולנוע "Alfa Maschi".
עד 2019 שיחקה לה ריין בסרטים קצרים.
בשנה זו השתתפה בסרט הקולנוע לילדים "דורה והעיר האבודה", בסדרת הטלוויזיה "Content" ובמיני סדרת הטלוויזיה "Dis-placed".
בשנת 2021 לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הקיץ של סאמר" לצד סקיי כץ וקאי לווינס.
סדרת הטלוויזיה עלתה לשידור בתחילת יוני 2022. בשנת 2022 הוקרן הסרט "בוש ורוקיט" בו היא מככבת לצד לוק המסוורת'.
+שנהסרטתפקידהערות2016Alfa Maschiדניאלה2019דורה והעיר האבודהרקדנית2022Bosch & Rockitאש2024וודי הנקר במחנה קיץ ג'יי ג'יי
+שנהסדרהתפקידהערות2014Wurrawhyילדה2 פרקים2016בנות הים של מקונאיה4 פרקים2019Contentפרייהסדרת רשת; פרק: "VERIFIED - F**k Beauty Gurus"Dis-placedג'ולססדרת רשת; 2 פרקים2022ביג שוט קייט2 פרקים2022–2023הקיץ של סאמרבודי מרסרתפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים
באסקט סוואנס גמונדן הוא מועדון כדורסל אוסטריה מהעיר גמונדן שבאוסטריה עילית המשתתף בסופרליגה האוסטרית וביורופקאפ.
המועדון הוקם ב-1965 בשם אוניון גמונדן וב-1970 העפילה הקבוצה לבונדסליגה השנייה (ליגת המשנה בעבר), ב-1977 העפילה לראשונה הקבוצה לליגה הראשונה, אך שרדה עונה אחת בלבד בטרם שבה לליגה השנייה.
עד 1993 נעה הקבוצה בין הליגה הראשונה לשנייה, באותה השנה שונה שמה של הקבוצה לשמה הנוכחי.
ב-1997 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכלים והקומה תחת הנהלה חדשה.
החל מתחילת שנות ה-2000 הצליחה הקבוצה להתברג בצמרת הליגה וב-2003 זכתה לראשונה בתואר היסטורי כאשר זכתה בגביע האוסטרי, את ההישג שחזרה גם בעונה הבאה עם זכייה שנייה ברצף.
סוואנזאורוס (שם מדעי: Savannasaurus; מילולית: מטאינו: "zavana" - סוואנה ומלטינית: "saurus" - לטאה / זוחל, כלומר: "לטאת סוואנה") הוא סוג של זאורופוד טיטאנוזאור מהקבוצה דיאמנטינזאוריה, אשר התקיים באוסטרליה של סוף הקרטיקון לפני 93.9 מיליון שנה מזמננו.
הסוג התגלה בקווינסלנד ונקרא ב-2016 בידי סטיבן פורופט ועמיתיו, על שם סבכי הסוואנה בהם התגלה.
הוא הכיל מין בודד - Savannasaurus elliottorum, היוע מדגימה יחידה.
סוג זה היה דומה לקרובו הדיאמנטינזאורוס שהתגלה לצידו ולפי מספר חוקרים גם שויך לסוגו.
לצידם התגלה גם התרופוד הטורף אוסטרלונטור, אשר מספר שרידים מעידים שניזון מזאורופוד זה.
הסוואנזאורוס היה טיטאנוזאור בינוני בעל מבנה חוליות וגוף שהזכיר את בני הקבוצה ליתוסטרוטיה.
הוא הגיע לאורך ממוצע של 15 מטרים ולמשקל ממוצע של 20 טונות.
היו לו ירכיים רחבות ברוחב של מעל מטר ביניהם, מה שעזר לבעליהם לחלק את משקלו בצורה שוויונית והקל על הגפיים לשאת את משקלו.
מספר חוקרים אף סוברים שהתאמות אלה עזרו לבעליהם לחצות מישורי הצפה של קרקעות ביצות בהם חי.
סוואגר היא חבילת כלים למפתחי API, של חברת SmartBear Software ולשעבר גם מפרט שממנו התפתח מפרט OpenAPI.
פרויקט Swagger API נוצר בשנת 2011 על ידי טוני טאם, מייסד שותף טכני של אתר המילונים וורדניק.
במהלך הפיתוח של המוצרים של וורדניק, הצורך באוטומציה של תיעוד API ויצירת SDK לקוח הפך למקור תסכול משמעותי.
טאם עיצב ייצוג JSON פשוט של ה-API, תוך בנייה על הגמישות של פרוטוקול HTTP ושימוש בתכונות רבות של כלים שנבנו עבור פרוטוקול SOAP.
הקונספט לממשק המשתמש הוצע על ידי Ayush Gupta, שהציע שממשק משתמש אינטראקטיבי יועיל למשתמשי קצה שרוצים "לנסות" ולפתח מול ה-API.
Ramesh Pidikiti הוביל את המימוש של מחולל הקוד הראשוני והמעצב/המפתח Zeke Sikelianos טבע את השם Swagger.
פרויקט Swagger API הפך לקוד פתוח בספטמבר 2011. זמן קצר לאחר פרסום הפרויקט, נוספו מספר רכיבים חדשים לפרויקט, כולל אימות עצמאי, תמיכה ב-Node.js ו-Ruby on Rails.
בשנותיו הראשונות של סוואגר, השימוש במוצר היה בהיקף צנוע, בעיקר אצל חברות קטנות ומפתחים עצמאיים.
לממשקי HTTP בדרך כלל לא היה מנגנון תיאור שקריא למחשבים, וסוואגר סיפקה דרך פשוטה לעשות זאת.
טוני הוזמן לפגישה עם כמה ממובילי המחשבה של תעשיית ה-API, כולל ג'ון מוסר (ProgrammableWeb), מארש גרדינר (Apigee, כיום מוצר של גוגל), מרקו פאלאדינו (קונג) וקין ליין (API Evangelist) כדי לדון במאמץ סטנדרטיזציה סביב תיאורי API.
אמנם הפגישה לא הניבה תוכנית קונקרטית לעשות זאת, אך היא העלתה את סוואגר על המפה כחידוש קריטי בתחום ה-API.
בזכות השימוש ברישיון הקוד הפתוח Apache 2.0, החלו מספר מוצרים ושירותים מקוונים לכלול את Swagger בהיצע השירותים שלהם, ותהליך זה הואץ במהירות לאחר אימוץ הטכנולוגיה על ידי Apigee, Intuit, Microsoft, IBM ואחרות שהחלו לאמץ בפומבי את פרויקט Swagger.
זמן קצר לאחר יצירת Swagger, הוצגו מבנים חלופיים לתיאור ממשקי API של HTTP, כשהפופולריים ביותר הם API Blueprint באפריל 2013 ו-RESTful API Modeling Language (RAML) בספטמבר 2013.
בנובמבר 2015, SmartBear Software, החברה שתחזק את Swagger, הודיעה שהיא מסייעת ביצירת ארגון חדש, בחסות קרן לינוקס, בשם OpenAPI Initiative.
מגוון חברות, כולל גוגל, יבמ ומיקרוסופט הן חברות מייסדות בארגון החדש.
ב-1 בינואר 2016, מפרט Swagger שונה ל- OpenAPI Specification, והועבר למאגר תוכנה חדש ב-GitHub.
למרות שהמפרט עצמו לא השתנה, שינוי שם זה סימן את הפיצול בין פורמט תיאור ה-API לבין כלי הקוד הפתוח.
ניתן לחלק את השימוש בכלים בקוד פתוח של Swagger למקרי שימוש שונים: פיתוח, אינטראקציה עם ממשקי API ותיעוד.
בעת יצירת API, ניתן להשתמש בכלי Swagger כדי ליצור באופן אוטומטי מסמך Open API המבוסס על הקוד עצמו.
זה מטמיע את תיאור ה-API בקוד המקור של הפרויקט ונקרא באופן לא פורמלי פיתוח API בשיטת קוד-תחילה או מלמטה למעלה.
לחלופין, באמצעות Swagger Codegen, מפתחים יכולים לנתק את קוד המקור ממסמך ה-API הפתוח, וליצור קוד לקוח ושרת ישירות מהעיצוב.
זה מאפשר לדחות את שלב הקידוד.
באמצעות פרויקט Swagger Codegen, משתמשי קצה יוצרים SDK עבור הקליינט ישירות ממסמך OpenAPI, מה שמפחית את הצורך בקוד קליינט שנוצר על ידי אדם.
נכון לאוגוסט 2017, פרויקט Swagger Codegen תמך ביותר מ-50 שפות ופורמטים שונים ליצירת SDK של קליינט.
לשם המחשה, API שנועד לשרת אתר אינטרנט, ניתן לשימוש באמצעות הרצת הקריאות השונות מתוך דף HTML שמיוצר אוטומטית על ידי Swagger Codegen, בלי שאתר האינטרנט נבנה או הוסיף תמיכה בקריאות API חדשות.
כאשר מתואר על ידי מסמך OpenAPI, ניתן להשתמש בכלי קוד פתוח של Swagger לאינטראקציה ישירה עם ה-API דרך ממשק המשתמש של Swagger .
פרויקט זה מאפשר חיבורים ישירות לממשקי API חיים באמצעות ממשק משתמש אינטראקטיבי מבוסס HTML.
ניתן להגיש בקשות ישירות מהממשק והאפשרויות שנבדקות על ידי המשתמש בממשק.
סוואן האריש קוטצ'ה (נולד ב-28 באוגוסט 1978) הוא פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי מאוסטין, טקסס, ממוצא הודי (גוג'ראטי).
הוא היה המפיק המוזיקלי בפועל של הסרט "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga", במסגרתו כתב והפיק מספר שירים וביצע שיר אחד.
קוטצ'ה הועמד לפרס גלובוס הזהב, ארבעה פרס גראמי ופרס אוסקר.
במהלך הקריירה שלו, עבד קוטצ'ה עם מגוון מוזיקאים ולהקות.
הוא כתב לזמרת ליזו את "".
עבור הזמרת קייטי פרי כתב את שיר הנושא של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, "Rise".
בין היתר, כתב למוזיקאי דה ויקנד את "Can't Feel My Face" ו-"In The Night".
בהמשך לכך, עבד עם הזמרת אלי גולדינג לה כתב את "Love Me like You Do", "" ו-"Close to Me".
במסגרת עבודה משותפת עם אשר, נכתב הלהיט "DJ Got Us Fallin' in Love".
קוטצ'ה עבד עם מארון 5 על "One More Night", שדורג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 במשך תשעה שבועות בסך הכול.
לזמרת בריטני ספירס כתב את "I Wanna Go" ו-"If You Seek Amy".
עבור הלהקה ואן דיירקשן כתב את הלהיט "What Makes You Beautiful".
במסגרת עבודתו עם כריסטינה אגילרה נכתב "Your Body", ועבור דמי לובאטו נכתבו "Confident" ו-"Cool For the Summer".
הוא עבד עם הזמרת קארי אנדרווד בתחילת הקריירה שלה, כשכתב את להיטה הראשון "Inside Your Heaven".
בשנת 2015, עבד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה על שלוש רצועות "Devil Pray", "" ו-"Borrowed Time"; הראשונה נבחרה להיכלל באלבום האולפן השלושה-עשר שלה, Rebel Heart.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה במדיה של הוליווד2024שיר מקורי – סרט עלילתי"The Idea of You" ("הרעיון שהוא אתה")
המסדר הסוּהרָוָוארדִי (الطريقة السهروردية) הוא אחד המסדרים הסוּפיים הסוניים שנוסד על ידי שיהאב א-דין עומר א-סוהרווארדי (), שנפטר בשנת 1168 לספירה.
א-סוהרווארדי כתב ספר בשם "חִכְּמָת אל-אִשרָאק" שפירושו: "חוכמת ההארה האלוהית", שבו הוא קישר את כל התובנות הדתיות והמדעיות שהיו בזמנו בכל העולם, וניסח דת רוחנית שבה ימצא כל אדם את האמת.
לכן נקרא בפי רבים "שייח' אל-אִִשראק".
עקרונות מסדר הסוהרווארדיה נוצרו בהשראת השייח' הסופי אל-ג'ונייד אל-בגדאדי שנפטר בשנת 910. המסדר הסוּהרָוָוארדִי נפוץ בעיקר במערב איראן ובהמשך בהודו.
בהיעדר מבנה ריכוזי, לאחר מותו של המייסד, המסדר התחלק לענפים שונים.
כיום, המסדר עדיין פעיל בעיראק.
סוואמינריאן אקשרדהאם הוא מקדש הינדי וקמפוס רוחני-תרבותי במחוז מזרח דלהי, דלהי, הודו.
המתחם נבנה עם ארכיטקטורה הינדית מסורתית ומודרנית, בהשראת , נוסד על ידי ונבנה על ידי "Bochasanwasi Akshar Purushottam Swaminarayan Sanstha" (BAPS).
זהו המקדש ההינדי השני בגודלו בעולם, אחרי בארצות הברית.
המקדש נפתח רשמית ב-6 בנובמבר 2005 על ידי פרמוח סוואמי מהרג', בנוכחות APJ עבדול קאלאם, לאל קרישנה אדוואני וראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג.
המקדש הוקם ליד נהר יאמונה והוא מתנשא לגובה 43 מטרים, רוחבו 96 מטרים ואורכו 109 מטרים.
המקדש בנוי כולו מאבן חול ורודה מראג'סטאן ושיש לבן מאיטליה והוא נבנה באופן מסורתי, על פי הנחיות ההנדסה ההינדית הקלאסית, ללא שימוש במתכת כל שהיא, או בטון.
כל הקירות מכוסים בעיטורים מגולפים באבן של צמחייה, חיות, רקדנים, מוזיקאים ואֵלים.
במקדש יש 234 עמודים מעוטרים בפסלים, תשע כיפות ו-20,000 פסלים ודימויים (murtis) של מנהיגים רוחניים (swamis), מאמינים (devotees) ו"חכמים" (acharyas).
בתוך המקדש יש מחווה לפיל על חשיבותו בתרבות ההינדית ובהיסטוריה של הודו, 148 פסלי פילים בגודל חי, ששוקלים יחד 3,000 טון.
היכל הערכים מעביר לנכנס בשעריו ערכים ומסרים על חשיבות השלום, הרמוניה, ענווה, שירות לזולת, מסירות לאלוהים, אי-אלימות, צמחונות, התמדה, תפילות, מוסר והרמוניה משפחתית.
המסרים שנאספו מהתרבות ההינדית העתיקה מועברים לנוכח באמצעות אמצעים טכנולוגיים חדישים, כמו: אפקטים של אור וקול, רובוטיקה ודיורמות דמויי חיים המציגים אירועים מחייו של סוואמינאריאן, ומציגות את המסר שלו.
מתרחש בהודו של המאה ה-18, הקהל חווה מ באמצעות 15 דיורמות תלת־ממדיות.
המזרקה המוזיקלית, הידוע גם בשם יָאגנָאפּוּרוּש קוּנד (Yagnapurush Kund) היא בגודל המזרקה משתרעת על שטח של 91 על 91 מטרים ובה 2,870 מדרגות ו-108 מקדשים קטנים ובמרכזה נמצא אגן בצורת פרח לוטוס בעל שמונה עלים.
במהלך היום, המדרגות משמשות כמקום מנוחה למבקרים, ובערב מוצג מופע מים מוזיקלי בשם "סָהָאג' אָנָנְד" (Sahaj Anand), עם מולטימדיה.
המופע, שנמשך 24 דקות, משלב אמצעי מדיה שונים כדי להציג סיפור מסורתי עתיק בעזרת לייזרים צבעוניים, הקרנות וידאו, להבות מתחת למים, סילוני מים, סאונד והופעות חיות.
המזרקה נקראת על שמו של מייסד ארגון ה-BAPS, שָאסטְרִיגִ'י מהראג' (Shastriji Maharaj).
אולם תיאטרון עם מסך הפורמט הגדול הראשון והיחיד של דלהי, בגודל 26 על 20 מטרים ובו מוצגים סרטים שהופקו במיוחד למקום.
בכניסה מוצג פסל ברונזה בגובה 8.2 מטרים של .
גן מטופח הידוע גם בשם "Bharat Upavan" והוא כולל מדשאות, עצים ושיחים.
ברחבי הגן פזורים פסלי ברונזה של אישים שתרמו לתרבות ולהיסטוריה של הודו ובכללם דמויות בולטות כמו מהטמה גנדי.
מתחם שקוע בנוי בצורת לוטוס (במבט מלמעלה) ובו פסלי מקדשים ואבנים גדולות עליהן חקוקים ציטוטים של גדולי עולם, החל משקספיר ומרטין לותר קינג ג'וניור ועד סוואמי ויווקננדה וסוואמינאריאן.
המאמינים מבצעים אָבְּהִישֶק, טקס של שפיכת מים על פסלו של נילקאנת' ורני תוך הבעת תפילותיהם לשיפור רוחני ולמילוי משאלותיהם.
המרכז לחקר יישומי של הרמוניה חברתית, (The Akshardham Center for Applied Research in Social Harmony) הוא מרכז לימוד ומחקר של הרמוניה חברתית ונושאים קשורים המיועד לחוקרים וסטודנטים בנושאים כמו: חינוך, רפואה, רווחת שבטים וכפרים, אקולוגיה ותרבות.
תכנון המתחם החל ב-1968 כחזון של יוג'יז'י מהרג' אך הוא מת ב-1971 והפרויקט לא התקדם.
יורשו בפקיד, פרמוח סוואמי מהרג', החל ב-1982 להגשים את חלומו של הגורו יוגיז'י מהרג' ומבין האפשרויות נבחר מיקום ליד נהר יאמונה.
התכנית החלה לקרום עור וגידים באפריל 2000, לאחר שרשות הפיתוח של דלהי הקצתה 240 דונם וממשלת אוטר פראדש הקצתה 120 דונם לפרויקט.
הבנייה החלה ב-8 בנובמבר 2000 והמתחם נפתח רשמית ב-6 בנובמבר 2005.
שבעת אלפים חוצבים ושלושת אלפים מתנדבים עבדו בבניית אקשרדהאם והם השתמשו במעל 6,000 טונות של אבן חול ורודה שהגיעה מראג'סטאן.
החיתוכים הראשונים באבן נעשה במכונות וכל הגילופים המפורטים נעשו בעבודת יד.
סוואנה סאת'רלנד היא אתלטית קנדית, פעמיים אלופת המכללות (2023 ו-2025) ומדורגת במקום השמיני בכל הזמנים בריצת 400 מטר משוכות.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בנאירובי, קניה ב-22 באוגוסט 2021 היא זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 57.27 שניות.
באליפות המכללות של ארצות הברית שנערכה באוסטין, טקסס ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.45 שניות, לפני מסאי ראסל מאוניברסיטת קנטקי (54.66 שניות).
באליפות המכללות של ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.26 שניות, אחרי ג'סמין ג'ונס מאוניברסיטת דרום קליפורניה (53.15 שניות).
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט היא סיימה במקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.88 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 53.80 שניות ובמקום שישי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:22.01 דקות.
באליפות המכללות של ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-14 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא מכללות, שיא לאומי והתוצאה השמינית בטיבה בכל הזמנים של 52.46 שניות.
הSavannah Bananas היא קבוצת בייסבול אמריקאית מסוואנה, ג'ורג'יה, הידועה בזכות פורמט ייחודי בשם Banana Ball, המדגיש מופעי בידור, השתתפות קהל וקצב משחק מהיר.
הקבוצה נוסדה בשנת 2016 ומארחת את משחקיה באצטדיון Grayson Stadium.
עד 2022 השתתפה בליגת החוף (CPL) עם סגל שחקנים ממכללות, ובמקביל החלה לערוך משחקי ראווה בסגנון Banana Ball, שבהם משתתפים שחקנים מקצוענים לשעבר ולעיתים גם שחקני MLB.
הבעלים ומייסד הקבוצה, ג'סי קול (Jesse Cole), שימש קודם לכן כמנהל כללי של קבוצת המכללות Gastonia Grizzlies, שם החל לשלב אלמנטים בידוריים במשחקי בייסבול, כגון ריקודים, השתתפות הקהל ומופעי צד בין אינינגים.
בשנת 2015 עזבה קבוצת Savannah Sand Gnats את Grayson Stadium, מה שיצר הזדמנות להקמת מועדון חדש בעיר.
קול הקים את Savannah Bananas כקבוצת מחליפה, תוך שימוש באצטדיון הקיים.
תחילה עוררו שם הקבוצה והלוגו ביקורת מקומית, אולם בהמשך צברה הקבוצה קהל אוהדים רחב.
בתחילת דרכה השתתפה הקבוצה ב־Coastal Plain League (CPL), ליגת קיץ לשחקני מכללות.
במהלך עונותיה הראשונות שילבה בהדרגה אלמנטים בידוריים כגון להקת נגנים, מופעי ריקוד ושינויים ייחודיים בחוקי המשחק.
באביב 2018 נערך הניסוי הראשון של חוקי Banana Ball ב־Lander University.
המשחק הרשמי הראשון התקיים ב־26 ביוני 2020 באצטדיון Grayson, כאשר הקבוצה התחלקה לשתי קבוצות פנימיות ("Yellow" ו־"Green") ושיחקה לפי החוקים החדשים.
החוקים פותחו במטרה לשמור על מעורבות הקהל לאורך כל המשחק.
אחד העקרונות המרכזיים – "Every inning counts" – נולד מתוך דיונים בין קול לאביו, בניסיון למנוע נטישת אוהדים לפני תום המשחק.
הפורמט החדש זכה להצלחה רחבה, וב־2022 הפסיקה הקבוצה את השתתפותה בליגת ה־CPL והחלה להתמקד בלעדית במשחקי Banana Ball.
מאמצע שנות ה־2020 הפכה הקבוצה לנודדת, וקיימה משחקים ברחבי ארצות הברית ואף מחוצה לה, לרבות משחקי ראווה מול קבוצות מאוסטרליה.
בשנת 2025 הופיעה ב־40 ערים שונות, לרבות באצטדיוני NFL, ובפעם הראשונה קיימה משחקים שנכחו בהם למעלה מ־80,000 צופים.
בשנת 2023 עקפה הקבוצה את כל קבוצות ה־MLB במספר העוקבים בטיקטוק.
ב-2023 הצטרפה לקבוצה ג'וסלין אלו, והייתה לאישה הראשונה ששיחקה במדי Savannah Bananas.
בשנת 2025 הצטרפה גם קלסי וויטמור, שנחשבת לאחת הנשים הבולטות בעולם הבייסבול המקצועני.
הקבוצה מקיימת שיתופי פעולה עם גופי תקשורת מרכזיים בהם ESPN, TNT Sports, ו־The CW.
בשנת 2025 שודרו משחקי הקבוצה בעשרות ערוצי טלוויזיה ובאתרי סטרימינג, כולל שידורים חיים של משחקי גמר סיבוב ההופעות.
בשנתה הראשונה, 2016, שברה הקבוצה שיאי נוכחות עם 91,004 צופים בעונת הפלייאוף.
בשנת 2023 נכחו במשחקי הקבוצה למעלה מ־500,000 אוהדים בסיבוב המשחקים.
הקבוצה מנוהלת בידי חברת Fans First Entertainment, האחראית גם על מכירת כרטיסים ומרצ'נדייז, ומקפידה על מדיניות מחירים נגישה לצופים, ללא עמלות נוספות.
סווטופלוק הראשון או סוואטופלוק הגדול (בצ'כית: Svatopluk První, בסלובקית: Svätopluk Prvý היה שליט מורביה הגדולה, שהגיעה לשיא התפשטותה בעת שלטונו (871-870, 894-971) .הוא היה השליט השלישי של מדינה זו, מבית מוימיר.
תחילת דרכו כמנהיג החלה בשנות ה-860 כשעמד בראש נסיכות בשטח מורביה , שמיקומה המדוייק הוא נושא שנוי במחלוקת בין ההיסטוריונים, תחת יסות דודו, רסטיסלב
ב-870 הדיח סוואטופלוק את רסטיסלב, שהיה וסאל של המלך הפרנקי לודוויג הגרמני והסגיר אותו לידי הפרנקים.
רסטיסלב נכלה על ידיהם ונעקרו לו העיניים.
בבמהלך השנה הבאה הדיחו הפרנקים גם את סוואטופלוק וכלאו אותו.
אולם המורבים מרדו בפרנקים והצליחו לשחררו.
בהמשך הוביל סוואטופלור את המורדים לניצחון על הפולשים הפרנקים.
אף על פי שנאלץ לשלם מס לפרנקיה המזרחית לפי הסכם שלום שנחתם בפורכהיים ב-874, הרחיב סוואטופלוק בשנים הבאות את תחום שליטתו מחוץ לשטח ההשפעה הפרנקית.
ב-882 אף פלש למארקת פאנוניה בתוך פרנקיה המזרחית.
סוואטופלוק קיים יחסים טובים עם האפיפיורים כאשר ב-880 הוא ועמו קיבלו את חסות הכס הקדוש.
באגרת מ-885 קרא לו האפיפיור סטפנוס החמישי בתואר "מלך".
סוואטופלוק גילה רצון לפייס את הכמורה הגרמנית שהתנגדה להנהגת הליתורגיה בשפה הסלאבית הכנסייתית העתיקה וב-886 גירש ממורביה את תלמידי מתודיוס, אחרי מות מורם.
מדינתו של סוואטופלוק הייתה התחברות שבירה של נסיכויות שכללה גם שטחים כבושים בשטחי צ'כיה, סלובקיה , פולין והונגריה של ימינו.
זמן קצר אחרי מות סוואטופלוק ממלכת מורביה הגדולה התמוטטה בגין המאבקי הכוח הפנימיים בין בניו ועקב התגברות פשיטות ההונגרים.
לימים החל מן המאה ה-18 נהפכה דמותו של סוואטופלוק לגיבור לאומי של העם הסלובקי שסופריו הציגו אותו לפעמים כ"מלך סלובקי"
גאיוּס סוֵיטוֹניוּס טְראנקוִילוּס היה סופר והיסטוריון רומאי.
הוא נולד בצפון אפריקה וחי שם זמן מה (לפי גרסה אחרת נולד ברומא למשפחה שמוצאה בצפון אפריקה).
בראשית דרכו היה עורך דין, אך עבר לכתיבה ספרותית והיה מקורב לסופר פליניוס הצעיר.
סווטוניוס כיהן כמזכיר לענייני תרבות של הקיסר טראיאנוס ובין השנים 119 ל־121 שימש מזכירו של הקיסר אדריאנוס, אחד מחמשת הקיסרים הטובים, שבתקופתם הייתה פריחה לאמנויות ולתרבות ברומא.
הוא הודח ממשרתו אצל אדריאנוס כנראה עקב פגיעה בכבוד אשת הקיסר והקדיש עצמו לכתיבת ספרים.
סווטוניוס חיבר ספרים רבים, ביוגרפיות ומחקרים בתחומי לשון ומדעי הטבע.
ביניהם ספר על אנשי רוח רומים ידועים אשר רק חלקים מצוטטים ממנו שרדו.
ספרו הידוע ביותר הוא "חיי שנים-עשר הקיסרים" (De Vita Caesarum).
הספר, שהופיע לראשונה ברומי בשנת 121 לספירה, כולל ביוגרפיות מקוצרות של הדיקטטור הרומאי האחרון ואחד-עשר הקיסרים הרומיים הראשונים, והם: יוליוס קיסר, אוגוסטוס, טיבריוס, קליגולה, קלאודיוס, נירון קיסר, גלבה, אותו, ויטליוס, אספסיאנוס, טיטוס, דומיטיאנוס.
הספר הוא ספר קריאה ומקור לחקר תקופת האימפריה הרומית.
כפי הנראה בעת ששימש מזכירו של אדריאנוס היו גנזכי המדינה הרומית פתוחים בפני סווטוניוס, וניתנה לו גישה למסמכים אישיים הנוגעים לחיי הקיסרים.
סווטוניוס עשה בחומר זה שימוש, לפחות לגבי שתי הביוגרפיות הראשונות.
הביוגרפיות שכתב מתמקדות בחייהם האישיים של נשואי כתיבתו, ורק לאחר מכן בחייהם הציבוריים.
המדובר באוצר בלום של מידע, הגולש לעיתים לרכילות אנקדוטלית, שאין ספק שלא היה משתמר ללא פעולתו של סווטוניוס.
הקורא את הספר חש שהוא מכיר אישית את הקיסרים, על מעלותיהם וגחמותיהם, ולעיתים טירופם ופשעיהם.
עם זאת אין המדובר ברכילות גרידא, כי אם בספר שהוציא מתחת ידו סופר מוכשר ומיומן המסוגל להתעלות לרמת כתיבה גבוהה כאשר הנושא מחייב אותו לכך, כגון בתיאור מותו של קיסר.
הספר השפיע על הכתיבה ההיסטורית במשך שנים רבות, ולאחריו הייתה נטייה להיסטוריונים הרומים לתת לכתביהם צורה ביוגרפית.
קאיוס סוטוניוס טראנקויללוס, חיי הקיסרים: 1: בית פלויוס – אספסיינוס, טיטוס, דומיטיינוס.
גאיוס סויטוניס טרנקוילוס, חיי שנים-עשר הקיסרים.
תרגם מרומית: ד"ר אלכסנדר שור.
סוֹוֶטוֹ היא מקבץ של עיירות שחורים שהוקמו לאורך השנים בשולי העיר יוהנסבורג, דרום אפריקה.
כריכוז העירוני הגדול ביותר של שחורים במדינה, נודעה בימי האפרטהייד כחממת גידול לדור מתנגדי המשטר, וכזירת התנגשויות מתמדת בין השלטון הלבן למתנגדים ומפגינים שחורים.
למרות שיש המדמים לשמוע בשם סווטו צליל אתני-אפריקאי, השם אינו אלא ראשי תיבות באנגלית של South Western Townships – "עיירות דרום-מערביות", כאפיון של מיקומן ביחס ליוהנסבורג.
המונח Township – עיירה – משמש בדרך כלל בדרום אפריקה לציון עיירות העובדים השחורים שקמו בשולי הערים ה"לבנות" בתקופה בה נאסר על השחורים להתגורר בתחומי העיר עצמה.
השם סווטו נטבע רשמית בשנת 1963, בתום תחרות שנמשכה 4 שנים למציאת שם הולם לגוש אורבני זה.
ראשיתה של סווטו בשנת 1904. בשנה זו החליטו השלטונות על פינוי פועלי מכרות הזהב האפריקאים ממשכנותיהם הארעיים בתוככי יוהנסבורג בנימוק רשמי של צפיפות ומגפות, תוך הקמת עיירת שינה על שטחי חוות מחוץ לעיר.
עם גידול אוכלוסיית העובדים האפריקאים ביוהנסבורג וסביבותיה הוקמו עיירות נוספות בסמוך, בעיקר בשנות ה-50 בהן הועברה אוכלוסייה גדולה מאזורים שהוגדרו כ"לבנים" תחת שלטון האפרטהייד.
עיירות אלה צמחו על פני השנים לגוש אורבני מאוכלס וצפוף, ואשר לא אחת הוגדר כ"גטו".
בשנת 1963 ניתן רשמית לגוש אורבני זה השם "סווטו", וב-1983 הוכרה סווטו במעמד עיר.
סווטו פרצה לתודעה העולמית בשנת 1976, כאשר מהומות התלמידים ב-16 ביוני החלו שם בעקבות החלטת הממשל להפוך את שפת האפריקאנס לשפת הלימוד בבתי הספר.
השחורים ראו בצעד זה התגרות, היות שאפריקאנס נחשבה שפת שלטון המיעוט הלבן והמדכא, והתקוממו.
המהומות התפשטו לריכוזי השחורים ביתר מחוזות המדינה, והיו אחד מציוני הדרך הבולטים במאבק נגד שלטון האפרטהייד ובהעלאת הנושא על סדר היום העולמי.
למעלה מ-1,000 איש קיפדו את חייהם באותה סדרת מהומות.
כיום מקובל לראות במהומות סווטו את תחילת התהליך לקראת קיצו של משטר האפרטהייד 14 שנה מאוחר יותר.
בשנת 2000, תחת השלטון החדש והשוויוני בדרום אפריקה, הורחבו והוגדרו מחדש גבולותיה המוניציפליים של יוהנסבורג, וסווטו סופחה רשמית לעיר.
בשנת 2004 ציינה סווטו יובל 100 שנה להקמתה.
נכון ל-2015 סווטו היא ביתם של שליש (או יותר) מאוכלוסיית יוהנסבורג.
ישנן הערכות שונות באשר לגודל אוכלוסייתה, הנעות בין מיליון (אומדן רשמי) ועד כדי 3 מיליון ומעלה.
למרות ביטול החוקים המתחמים את אזורי המחיה לפי גזעים, סווטו היא עדיין רובה ככולה שחורה, וסובלת מתת-פיתוח יחסית ליתר חלקי יוהנסבורג.
שיעורי הפשע והאבטלה גבוהים בה לאין שיעור מאשר ביתר חלקי העיר.
יחד עם זאת, יש בסווטו אזורים אמידים עם חווילות פאר המדמות את אלה של הפרברים הלבנים.
שפות רבות מדוברות בסווטו - עדות לערב הרב של בני שבטים שונים שנתקבצו בה - כאשר אנגלית היא השפה העיקרית המקשרת ביניהם.
הממשל הנוכחי משקיע מאמצים ומשאבים רבים בפיתוח חלק זה של העיר.
סווטו היא אתר ביקור פופולרי לתיירים ביוהנסבורג המגלים עניין בחיים בדרום אפריקה בצל האפרטהייד.
אתרי ביקור ראויים לציון הם מוזיאון מנדלה – הבית בו התגורר המנהיג נלסון מנדלה עם רעייתו ויני מדיקיזלה-מנדלה בטרם נאסר, ואנדרטת הקטור פיטרסון לזכרו של נער בן 13 שנהרג בידי כוחות הביטחון במהומות 1976.
סואעד חמירה הוא כפר בדואי במערב הגליל התחתון, מדרום לשפרעם וסמוך לקיבוץ הרדוף.
הוא נמצא בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל.
הכפר היה חלק מפזורה של בדואים משבט סואעד החיים באזור, וזכה להכרה על ידי המדינה בשנת 1996. בפברואר 2006 אושרה תוכנית המתאר המפורטת של היישוב.
מטרת התוכנית הייתה לקבוע הסדר סטטוטורי, המאפשר הוצאת היתרי בנייה להקמת שכונות מגורים תוך מתן מענה למגורים, שטחים ציבוריים ותשתיות.
התוכנית אישרה הקמת 100 יחידות דיור ועד 60 יחידות אירוח.
במהלך שנת 2008, לאחר שתוכנית המתאר שלו אושרה, הוא חובר לראשונה רשת החשמל הארצית.
והחלו הכנות לחיבור בתי הכפר לרשתות המים והביוב.
ראש הכפר הוא טהא (אבו אמין) סואעד.
בנו, פאיז סואעד, חבר לדרך הרוחנית של קיבוץ הרדוף, הצטרף לאנתרופוסופיה ולמד במשך שנים רבות בארץ ובאירופה את תורתו של רודולף שטיינר.
פאיז יוזם מפגשים של "שער לאדם" יחד עם היזם העיקרי יעקב ארנן ועם הכמרית אילסה.
המפגשים מתקיימים בין הרדוף והכפרים השכנים.
וכך היה כפר סואעד חמירה למרכז רעיוני בנושאי השלום והחיים המשותפים בין יהודים וערבים באזור.
סווטלנה ייבגניה פאופנובה היא אתלטית רוסייה.
היא אלופת עולם (פריז 2003), פעמיים אלופת אירופה, שיאנית עולם וסגנית אלופה אולימפית (אתונה 2004) בקפיצה במוט.
בתחרות שנערכה בדורטמונד, גרמניה ב-11 בפברואר 2004 קבעה פאופנובה בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 4.64 מטר.
ב-22 בפברואר אותה שנה בתחרות שנערכה באתונה, יוון היא שיפרה את השיא העולמי והעמידה אותו על 4.85 מטר ובתחרות שנערכה ב-4 ביולי אותה שנה בהרקליון, כרתים היא קבעה שיא עולם חדש של 4.88 מטר.
שלושה שבועות לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי ילנה איסינבייבה שקבעה שיא עולם חדש של 4.91 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט.
פאופנובה שברה שמונה שיאי עולם עד שנת 2005. היא זכתה בשלוש מדליות באליפות העולם באתלטיקה: מדליית כסף ב-2001, מדליית זהב ב-2003 ומדליית ארד ב-2007. באליפות העולם באולמות סיימה ראשונה ב-2003, שנייה ב-2001 וב-2010 ושלישית ב-2004 וב-2006. פאופנובה זכתה פעמיים באליפות אירופה באתלטיקה, ב-2002 וב-2010 ופעמיים באליפות אירופה באולם, ב-2002 וב-2007.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר.
קתדרלת סווטיצחובלי (בגאורגית: |სვეტიცხოვლის საკათედრო ტაძარი, תרגום לעברית: "העמוד נותן החיים") או בקיצור סווטיצחובלי (בגאורגית: სვეტიცხოვლი), היא קתדרלה של הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית, הממוקמת בעיר ההיסטורית מצחתה, שבגאורגיה, כ-20 ק"מ צפונית לעיר הבירה, טביליסי.
סווטיצחובלי הייתה במשך זמן רב כנסייה גאורגית מובילה, ונשארה אחת מהכנסיות המכובדות במדינה.
בתפקידה כיום היא משמשת כמקום מושבו של הארכיבישוף של מצחתה ושל טביליסי שהוא באותו הזמן הפטריארך הקתולי של גאורגיה.
הקתדרלה הנוכחית נבנתה במאה ה-11, על ידי האדריכל הגאורגי ארסוקידזה, אף שהאתר עצמו קדום יותר (מתוארך לתחילת המאה הרביעית) ואפוף במספר אגדות המתייחסות לתחילת המסורות הנוצריות.
רצפת הקתדרלה כוללת חלונות זכוכית שדרכם ניתן לראות את יסודות הכנסייה, ובשל המנהג לקבור בעלי שם בקריפטה של הכנסייה, הלכה למעשה דורכים העוברים בכנסייה על הקברים.
הקתדרלה היא השנייה בגודלה בגאורגיה, אחרי קתדרלת סאמבה (שילוש), החדשה יחסית (משנת 1994).
הקתדרלה היא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו יחד עם שאר המונומנטים ההיסטוריים של מצחתה.
הכנסייה המקורית נבנתה במאה הרביעית.
בתקופת שלטונו של מיריאן השלישי, מלך איבריה.
נאמר כי נינו הקדושה בחרה את מפגש הנהרות, הקורה ואראגווי, למיקום של הכנסייה הגאורגית הראשונה.
האגדה, המסופרת ברשומות הגאורגיות מימי הביניים, שנכתב על ידי לאונטי מרובלי מהמאה ה-11, קושרת את היהודים הגאורגים עם סיפור צליבתו של ישו.
מסופר בה כי שליחים מירושלים התייצבו בפני יהודי מצחתה, וביקשו נציגים שייקחו חלק במשפטו של ישו.
שניים מראשי היהודים, אֶלִיעוֹז ממצחתה ולונגינוז מקרסני (ლონგინოზ კარსნელი), יצאו לירושלים.
בשובם למצחתה, יצאה צידוניה , אחותו של אליעוז לקבל את פניהם, חיבקה את הכותונת, נפלה ומתה מצער על מותו של ישו.
על פי המסורת מצבת קבר במרכזה של כנסיית סווטיצחובלי שבמצחתה היא קברה של צידוניה.
ייתכן שאגדה זו רומזת לכך, שבקרב היהודים שהתגוררו בגאורגיה היו "יהודים-נוצרים" עוד לפני שנינו הקדושה ניצרה את הגאורגים.
בהוראת נינו הקדושה נגדע העץ לשבעה עמודים שישמשו לבניית הכנסייה.
העמוד השביעי סיגל לעצמו כוחות מגיים ונצמח שוב באוויר.
הוא ירד בחזרה לארץ מכוח תפילתה של נינו הקדושה.
העמוד גרם לזרימה של שמן קדוש שריפא את האנשים מכל המחלות.
בשפה הגאורגית "סווטי" פירושו עמוד ו"צחובלי" פירושו נותן חיים, ומכאן שמה של הקתדרלה.
השתלשלות העניינים מתוארת באיקונין שנמצא בכניסה לקתדרלה בעמוד השני מצד ימין.
האיקונין מראה את צידוניה עם מלאך, מרימה את העמוד, בגן עדן.
המלך מיריאן ואשתו, המלכה ננה , נמצאים מימינה ומשמאלה.
גאורגיה מאמצת את הנצרות באופן רשמי בשנת 317.
על פי גרסה אחרת, אף היא מאותו מקור, קבורים בה המלך מיראן עצמו ואשתו שקיבלו עליהם את הנצרות.
קתדרלת סווטיצחובלי, נבנתה במקור במאה הרביעית.
הושחתה מספר פעמים בהיסטוריה, במיוחד בפלישות של הערבים, הפרסים, טימור לנג ולאחרונה על ידי הסובייטים.
כמו כן ניזוק המבנה על ידי רעידות אדמה.
צ'ינצ'אדזה, נמצא בסיס בזיליקה, שנבנה בסוף המאה החמישית, על ידי וחטנג גורגסלי (וחטנג הראשון).
הבזיליקה הייתה האדריכלות הדומיננטית של הכנסיות הגאורגיות בראשית עידן בניית הכנסיות.
לפניה סגנון האדריכלות הנפוץ של הכנסיות היה "כיפה על צלב יווני".
הקתדרלה הנוכחית, שנבנתה במאה ה-11, התבססה על אדריכלות של תוכנית צלב יווני, ונמשכה 19 שנה (1010–1029).
היא נבנתה על ידי האדריכל ארסוקידזה, בהזמנת הקתוליק מלכיצדק של גאורגיה.
המלך של גאורגיה באותה תקופה היה גיאורגי השני.
הקתדרלה מוקפת בחומה, הבנוי מאבן ולבנים, שנבנתה בתקופתו של ארקלה השני בשנת 1787. המפלס העליון עוצב לשימושים צבאיים והיו חרכי ירייה.
הכניסה לקתדרלה מהחומה, היא מכיוון דרום.
לחומה שמונה מגדלים, ששישה מתוכם הם בצורת גליל, ושני הנותרים מרובעים.
בממצאים ארכיולוגיים, משנת 1963, נתגלה ביתו של הפטריארך מהמאה האחת עשרה, בחלק הדרומי של החומה.
בפנים, בחצר הפנימית של הכנסייה, נתגלו שאריות של 2 סיפורי מצודה על הפטריאך אנטון השני.
הבסיס של בזיליקת שלושת המפלסים, שהייתה אמורה להיבנות על ידי וחטנג גורגסלי אחרי הכנסייה הראשונית של נינו הקדושה, רוהטה על ידי ארכאולוגים במהלך השחזור של 1970–1971.
מראה המרחב מבפנים מרשימה והמבנה כולו מיועד להבטיח אקוסטיקה טובה.
כיפת סווטיצחובלי שוקמה מספר פעמים במהלך השנים כדי לשמר את הכנסייה במצב טוב.
סווטש (swatch) הוא מותג שעוני יד של "קבוצת סווטש", קבוצת חברות שווייצרית לייצור שעונים ומוצרים נלווים.
הקבוצה הוקמה ב-1983 על ידי ארנסט תומקה, אלמר מוק וז'אק מולר.
המותג פותח כתגובה ל"משבר הקוורץ" שהתפתח שנות ה-70 וה-80 של המאה הקודמת, אז שעונים זולים, מונעי סוללות שיוצרו במזרח הרחוק, התחרו מול היצרניות האירופאיות מבוססות יותר, שהתמקדו בייצור שעונים איכותיים, אומנותיים ומכניים.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 תפסו שעונים זולים מתוצרת יפן ומזרח אסיה את עיקר שוק השעונים בעולם, ונראה היה כי לתעשיית השעונים בשווייץ אין עתיד.
בשנת 1983 אילצו הבנקים השווייצריים את שתי יצרניות השעונים השווייצריות ASUAG ו-SSIH להתאחד, על מנת להתייעל.
ניקולאס ג'ורג' חייק הוזמן לגבש טיוטה למיזוג, אך מעבר למה שהתבקש הוא החל הוביל את המיזוג ולאחר מכן הוביל יחד עם משקיעים נוספים את קניית החברה הממוזגת החדשה, כשמטרתו להתחרות ביפנים בזירת המחיר.
חייק ביטל פסי ייצור כפולים, שיפר את האוטומציה, הורה למהנדסים להקטין את מספר החלקים בשעון, ולעבור לפלסטיק.
משרדי החברה נמצאים בעיר ביל/ביין בשווייץ.
חייק נפטר ב-28 ביוני 2010 במהלך יום עבודה במטה החברה שבביל/ביין.
בתו ניילה חייק, ילידת 1951, נכנסה לתפקיד יו"ר החברה, ובנו ניק (ג'ורג' ניקולס ג'וניור), יליד 1954, החליפו בתפקיד המנכ"ל.
בראשית דרכה פיתחה החברה שעון יד בשם המותג "סווטש", על בסיס מנגנון קוורץ, כאשר המשמעות המקורית של שם השעון סווטש נבעה מהלחם בסיסים של המילים באנגלית "Second Watch" ("שעון שני").
השעון הוצג בציריך ב-1 במרץ 1983. מאז יציאתו לשוק, סדרותיו השונות של המותג משווקות בכל העולם וזוכות להצלחה במכירות.
מחירו העממי יחסית לשעון בייצור שווייצרי, תורם לפופולריות שלו.
סוויאטוסלאב השלישי ( 27 במרץ 1196 - 3 בפברואר 1252) בנו של וסבולוד הקן הגדול היה נסיך ולדימיר במשך שנתיים.
בגיל 4 נשלח להיות נסיך נובגורוד.
עם פטירת אביו בשנת 1212 קיבל נסיכות בעיר יורייב-פולסקי לא רחוק מעיר ולדימיר.
בתקופתו בעיר זו נבנתה קתדרלת גאורגי שקיימת עד היום.
בשנת 1238 השתתף בקרב על סיט בו הכוחות הרוסים הובסו על ידי הכוחות הפולשים של המונגולים.
באותה שנה קיבל מאחיו יארוסלאב השני נסיכות סוזדל.
עם פטירת ירוסלאב בשנת 1246 קיבל נסיכות ולדימיר בהתאם לחוקי הירושה.
אומנם בני יארוסלאב לא קיבלו אותו כנסיך ובהנהגת מיכאל חורובריט ובתמיכת המונגולים גירשו את סוויאטוסלאב מהעיר.
למרות שכבר באותה שנה מיכאל נהרג בקרב, בהתאם להחלטת גויוק ח'אן כס נסיכות ולדימיר הועבר לבן אחר של יארוסלאב - אנדרי השני ולא חזר לסוויאטוסלאב.
בשנת 1250 הוא ובנו נסעו לבירת אורדת הזהב.
ככל הנראה מטרת הנסיעה הייתה לחזור לנסיכות ולדימיר, אך המטרה זו לא הושגה.
עם חזרה לרוסיה, הוא התיישב ביורייב-פולסקי והתמסר לדת.
אשתו יבדוקיה הפכה להיות נזירה עוד בשנת 1228. הוא נפטר ב-3 בפברואר 1252 ונקבר בקתדרלה שבנה.
הנארת סוואסרוקו (בצ'רקסית: Саусырыкъо) הוא הנודע מבין 25 הגיבורים הגדולים במיתולוגיה הצ'רקסית ובנה של אם הנארתים סטניה.
בשפה הצ'רקסית נחלק השם סוואסרוקו לארבע הברות.
"סה" פירושה חרב, "ווא" פירושה להכות, "סרו" פירושה לוהט (חם), "קו" פירושה הבן של.
בתרגום מילולי פירוש השם הוא הבן של המכה עם החרב הלוהטת.
סוואסרוקו נולד לאם הנארתים המיתולוגיים סטניה.
מסופר באגדות כי אביו היה רועה צאן שבא במגע איתה כאשר היא הייתה על גדות הנהר כדי לכבס בגדים.
גרסה נוספת מספרת כי הרועה לא בא במגע איתה, אלא שסלע שהוא מסר לה הכיל בתוכו את סוואסרוקו.
סטניה שמעה קולות בוקעים מתוך הסלע והעבירה אותו ללפש, אשר שבר את הסלע ושם מצא את התינוק סוואסרוקו.
עם לידתו טבל לפש את סוואסרוקו במי הנהר כדי להופכו לחסין, ובשל העובדה שהוא אחז בשתי הברכיים שנותרו מחוץ למים הן הפכו לחוליה החלשה בגופו.
לפש הוא אל הברזל באגדות הנארתים.
כוחותיו המיוחדים אפשרו לו לפרזל את הברזל במו ידיו.
לא מן הנמנע כי הוא אביו הביולוגי של סוואסרוקו, אך הוא נמנע מלאשר או להכחיש עובדה זו.
האגדה על סוואסרוקו היא המפורסמת ביותר מבין אגדות הנארתים ומופיעה גם בימינו בספרי ילדים ובחומרי הלימוד בבתי הספר הצ'רקסיים בקווקז.
האגדה מספרת כי באחד מן הימים הנארתים יצאו למסע בהרי הקווקז, אולם השלג הכבד אילץ אותם לערוך חניית ביניים.
לצערם לא היה בידיהם שום אמצעי כדי להדליק אש והם התקשו לשרוד את הסופה.
כאשר לא נותרה ברירה, הוחלט לפנות אל ארץ הענקים כדי לקבל את האש, סוגיה שנראתה כמשימה בלתי אפשרית.
סוואסרוקו הציע את עצמו כדי להביא את האש מארץ הענקים.
אחרי לחימה קשה כנגד הענקים, סוואסרוקו הצליח לגבור עליהם ולהביא את לפיד האש אל הנארתים.
מיום זה הפך נארת סוואסרוקו לגיבור הנארתים.
עוד מספרת האגדה, כי אחת התכונות העל טבעיות של סוואסרוקו הייתה יכולתו לדבר עם סוסו בעל התכונות המיוחדות.
מניחים כי בזכות סוואסרוקו הצ'רקסים כינו את הסוס בשם אח.
בצ'רקסית האות "ש" מפורשת הן כאח והן כסוס, דהיינו הפנייה לאח או לסוס היא זהה.
מלבד הסיפורים נכתבו עליו שירים רבים ואחד מהם נכתב על ידי אמו סטניה.
האגדה מספרת כי הנארתים ידעו שרק באמצעות תרמית אפשר יהיה לנצח את סוואסרוקו.
באחד הימים התאספו הנארתים על פסגת ההר וקראו בשמו.
עם הגיעו של סוואסרוקו אל הזירה ביקשו ממנו הנארתים להפגין את כוחו היות שנפוצה שמועה כי הוא נחלש ואיבד את כוחותיו המיוחדים.
הוא התבקש לדחוף עגלה צ'רקסית ממרגלות ההר עד הפסגה כשהוא דוחף את העגלה בראשו.
סוואסרוקו עמד במשימה ללא דופי, אולם הנארתים לא התרצו וביקשו ממנו לדחוף את העגלה אל פסגת ההר, והפעם באמצעות ידיו.
גם הפעם סוואסרוקו הצליח לדחוף את העגלה ללא רבב.
אולם הנארתים שלא התרצו ביקשו מסוואסרוקו לדחוף את העגלה פעם נוספת אל פסגת ההר והפעם באמצעות ברכיו.
סוואסרוקו ידע כי המשימה הזאת עלולה לסכן את חייו מאחר שברכיו היו החוליה החלשה בגופו, אך כדי לשמור על הילת גבורתו הוא ביצע גם משימה זו, תוך שהוא נפצע בברכיו והחל מדמם.
עם השלמת משימתו עלה סוואסרוקו על סוסו ודהר אל עבר ביתו, אך בטרם הספיק להתקדם למרחק רב, נפל מסוסו, התמוטט ומת.
כך מצא את מותו נארת סוואסרוקו, גדול הנארתים.
סוודר (נקרא גם מיזע, סוּדָר בעבר סֻרְגָּה) הוא לבוש סרוג בשתי מסרגות, מכונת סריגה ואפשר גם לסרוג אותו במסרגת קרושה, שמשמש לשמירת חום הגוף.
אפשר ללבשו כחולצה חסרת כפתורים או מעל לחולצה.