tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התפתחות המערכת העירונית הגרמנית כרך א: היסטוריית הפיתוח של חוקת העיר הגרמנית, 1906.
על הרפורמה המנהלית הפרוסית, 1910.
החוקה האימפריאלית הרפובליקנית של גרמניה, 1921.
ממדינה סמכותנית למדינת העם, 1921.
ארבעים שנה של פוליטיקה והיסטוריה גרמנית, 1926. (אסופת מאמרים, נאספו על ידי תיאודור הויס)
התפתחויות חוקתיות בגרמניה ובמערב אירופה, עורך: הדוויג הינץ, 1927.
שברי פרשנות על חוקת הרייך הגרמני, עורך: גרהרד אנשטיץ, 1928.
אסופת כתבים מטעם חברת הוגו פרויס, 5 כרכים (4 פורסמו עד כה), עורך: דטלף להנרט.
כרך א': פוליטיקה וחברה באימפריה, 2007; כרך ב': משפט ציבורי ופילוסופיה משפטית באימפריה, 2009; כרך ג': טיוטת חוקה, פירושים חוקתיים ותיאוריה חוקתית [טרם פורסם]; כרך ד': פוליטיקה וחוקה ברפובליקת ויימאר, 2008; כרך ה': מדע ופוליטיקה מקומיים, 2012.
הוגו קילני מקילן (תואר אצולה), (במקור קליין, בהונגרית: Kilényi Hugó; פשט, 26 בדצמבר 1840 – בודפשט, 25 בדצמבר 1924) היה יועץ שרים, סופר בתחום הכלכלי, אספן אמנות.
בנו של יאנוש קילני (הרמן קליין), עיתונאי ומתרגם.
חותנו של מיקלוש ברנד (רופא ילדים), סבו של מיקלוש ברנד (רופא פנימי), ואחיינו של יוליוס לאופולד קליין.
הוגו קליין נולד במשפחה יהודית כבנם של יאנוש קליין (לאחר מכן קילני) (1805–1889) ושל אנה מנדלו.
הוא למד בבית ספר תיכון בפשט.
בשנת 1864, בסיום לימודי משפטים, התחיל כמתמחה בוועדת השיפוט הממלכתית ומשנת 1867 עבד במשרד החקלאות.
ב-1889 הועבר למשרד המסחר ומשם פרש כיועץ שרים.
הוא היה יו"ר מפעל המכונות (ייצור קרונות וקטרים וכדומה) של רכבות הונגריה (מ.א.ב) ושל מפעל הברזל והפלדה של העיר דיושג'ר.
היה חבר בדירקטוריון רכבות הונגריה וחבר במועצת הפטנטים הלאומית.
הוא ערך את ספריית הבוררות המנהלית (בודפשט, 1877–1879).
ב-1891 קיבל תואר אצולה (אביר, ובאנגלית Sir) וסמל.
הוא היה אחד הטובים ביותר בקרב מביני ואספני האמנות ההונגרים.
הוא היה מייסד וחבר כבוד של החברה הנומיסמטית ההונגרית.
לאחר ייסוד העמותה היה חבר הנהלתה, מבקר שלה במשך שנתיים, סגן נשיא שמונה שנים, נשיא שש שנים ונשיא כבוד במשך ארבע שנים.
אשתו הייתה אאוגניה (ז'ני) שפיצר, בתם של יעקב שפיצר ושל ז'ופיה האוזר, עמה התחתן ב-7 בפברואר 1878 בבודפשט.
בעלה ד"ר מדראשי (תואר אצולה) לאיוש בק היה עורך דין וסופר כלכלי, ממנו התגרשה ב-1910. בעלה השני היה בלה באדיץ' (1885–1929), סגן בחיל הרגלים.
בעלה מיקלוש ברנד, היה רופא ילדים.
בעלה הראשון, ד"ר אנדראש אישטוואן ברני היה פקיד בנק, ממנו התגרשה ב-1919. בעלה השני היה אנדרה פאראג.
ויולה (אגדת עם, מדיאר נפלאפ, 1857)
פרוטוקול הצעת חוק הסחר ופרוטוקול האספה שזומנה לדיון בחוק.
נתונים לגבי סוגיית יצוא התבואה של הונגריה בעשור האחרון, תוך התייחסות מיוחדת לתעריפי המכס.
הוא זכה בפרס הנריק לוואי מטעם האקדמיה ההונגרית למדעים.
הצלב האמצעי של מסדר פרנץ יוזף הקיסרי האוסטרי (1898)
צלב האבירים של המסדר ליאופולד הקיסרי האוסטרי (1895)
מסדר כתר הברזל הקיסרי האוסטרי דרגה 3. (1885)
המסדר העות'מאני של הסולטן הטורקי דרגה 2 (1889)
צלב הקצונה הגדול של מסדר הכתר הרומני (1896-1895)
מסדר האוצר הקדוש הקיסרי היפני דרגה 2 (1899-1898)
הוּגוֹ קוֹֹלוֹנְטַי (בפולנית: Hugo Stumberg Kołłątaj, לעיתים נכתב Kołłątay, 1 באפריל 1750 – 28 בפברואר 1812) היה רפורמטור של החוקה ואיש חינוך פולני בולט, ואחת הדמויות הבולטות של .
הוא כיהן כ (סגן ראש הממשלה) בשנים 1791–1792. הוא היה כומר רומי-קתולי, פעיל חברתי ופוליטי, הוגה דעות פוליטי, היסטוריון, פילוסוף ואיש אשכולות.
הוגו קולונטיי נולד ב-1 באפריל 1750 ב, (כיום בווהלין במערב אוקראינה) למשפחת אצולה פולנית זוטרה.
זמן קצר לאחר מכן עברה משפחתו ל, ליד סנדומייז', שם שהה בילדותו.
הוא למד בבית ספר בפינצ'וב.
הוא החל את לימודיו באקדמיה של קרקוב, ולאחר מכן, באוניברסיטה היגלונית, שם למד משפטים וקיבל תואר דוקטור.
לאחר מכן, בסביבות 1775 הוא קיבל הסמכה לכהונה.
הוא למד בווינה ובאיטליה (נאפולי ורומא), שם נתקל בפילוסופיה של עידן הנאורות.
משערים שהוא זכה בשני תוארי דוקטור נוספים מחוץ לפולין: בפילוסופיה ובתאולוגיה.
בשובו לפולין, הפך לקאנון של קרקוב ולכומר הקהילה של ו.
הוא היה פעיל ב וב, שם היה לו חלק חשוב בפיתוח רשת בתי הספר הארצית.
הוא שהה שנתיים בוורשה, אך חזר לקרקוב, שם ביצע רפורמה באקדמיה של קרקוב, שבה ישב בהנהלתה משנת 1777, ושהיה הרקטור שלה בשנים 1783–1786. הרפורמה באקדמיה הייתה מהותית מאוד.
במיוחד החלפת השפה הלטינית שעד אז שימשה להרצאות, בשפה הפולנית.
החלפת הלטינית לטובת שפה לאומית בהשכלה גבוהה הייתה אז עדיין נדירה באירופה.
הרפורמה התבררה ככל כך שנויה במחלוקת עד שאויביו הפוליטיים זממו בהצלחה להרחיקו באופן זמני מקרקוב ב-1781, בטענת שחיתות וחוסר מוסר.
קולונטיי היה פעיל גם מבחינה פוליטית.
בשנת 1786 הוא קיבל את תפקיד הנציג לבקשות מהאפיפיור בליטא, ועבר לוורשה.
הוא הפך לבולט ב, ועמד בראש קבוצה בלתי רשמית שהייתה באגף הרדיקלי של , שתויוגו על ידי אויביהם הפוליטיים כ.
כמנהיג המפלגה הפטריוטית בתקופת הסיים הגדול, הוא קבע את מצעה במכתביו ל (1788–1789), שהתפרסמו ב"כמה מכתבים אנונימיים" (Anonima listów kilka), ובחיבורו "החוק המדיני של האומה הפולנית" (Prawo polityczne narodu polskiego , 1790).
בכתביו הוא דגל ברפורמה חוקתית בעלת גוון רפובליקני ובצורך ברפורמות חברתיות אחרות.
בין המטרות שאליהן חתר היו חיזוק מעמדו החוקתי של המלך, צבא לאומי גדול יותר, ביטול הליברום וטו, הנהגת מיסוי אוניברסלי ואמנציפציה של תושבי העיר והאיכרים כאחד.
כמארגן של תנועת תושבי העיר, הוא ערך טקסט שדרש רפורמה ואשר נמסר למלך במהלך של 1789.
קולונטיי היה שותף לכתיבת חוקת 3 במאי 1791. הוא גם הקים את מפלגת כדי לסייע ביישום המסמך.
כיהן כ (Podkanclerzy Koronny, סגן ראש הממשלה) בשנים 1791–1792.
במהלך שפרצה על רקע חוקת 3 במאי 1791, שכנע קולונטיי, יחד עם יועצים מלכותיים אחרים, את המלך סטניסלאב פוניאטובסקי, בעצמו שותף לכותב החוקה, לחפש פשרה עם מתנגדיהם ולהצטרף ל, שהוקמה כדי להפיל את החוקה.
עם זאת, ב-1792, כאשר הקונפדרציה ניצחה, היגר קולונטיי ללייפציג ולדרזדן, שם ב-1793 כתב, יחד עם איגנצי פוטוצקי, מסה בשם "על אימוצה ונפילתה של חוקת 3 במאי הפולנית" (O ustanowieniu i upadku Konstytucji 3 Maja).
בגלות, דעותיו הפוליטיות הפכו קיצוניות יותר והוא היה מעורב בהכנה למרד.
ב-1794 הוא השתתף במרד קושצ'ושקו, ותרם לחוק המרד שלו ב-24 במרץ 1794 ול ב-7 במאי 1794. הוא עמד בראש מחלקת האוצר של המועצה הלאומית העליונה, ותמך באגף המרד של .
לאחר דיכוי המרד באותה שנה, נכלא קולונטיי על ידי האוסטרים עד 1802. בשנת 1805 הוא ארגן עם תדיאוש צ'צקי, את בית הספר התיכון בווהלין.
בשנת 1807, לאחר הקמת דוכסות ורשה, הוא היה מעורב בתחילה בממשלתה, אך עד מהרה הודר ממנה בגלל תככים של יריבים פוליטיים, וזמן קצר לאחר מכן, נאסר ונכלא על ידי השלטונות הרוסיים עד 1808. עם שחרורו נאסר עליו להתמנות לתפקיד ציבורי.
למרות זאת הוא ביקש להציג תוכנית לבנייה מחדש ופיתוח של פולין ב"הערותיו על העמדה הנוכחית של אותו חלק של ארצות פולין, שמאז חוזה טילזיט, נקראו דוכסות ורשה", (Uwagi nad tą częścią ziemi polskiej, którą od Traktatu Tylżyckiego zwać poczęto Księstwem Warszawskim, 1809).
בשנת 1809 הצטרף כחבר ל.
בשנים 1809–1810 הוא שוב היה מעורב באקדמיה של קרקוב, והשיב אותה לפולנית מצורתה הגרמנית הזמנית.
בספרו "הסדר הפיזי-מוסרי" (Porządek fizyczno-moralny, 1811), שאף קולונטיי ליצור מערכת סוציו-אתית המדגישה את השוויון של כל האנשים, המבוססת על הרעיון הפיזיוקרטי של "סדר פיזי-מוסרי".
עבודה זו נתפסת גם כתרומה חשובה לאנתרופולוגיה תרבותית.
ב"מצב הנאורות בפולין בשנים האחרונות לשלטון אוגוסטוס השלישי" (Stan oświecenia w Polsce w ostatnich latach panowania Augusta III), שפורסם לאחר מותו ב-1841, הוא טען נגד השליטה של הישועים בחינוך והציג מחקר על תולדות החינוך.
הוא מת ב-28 בפברואר 1812, "נשכח ונטוש" על ידי בני דורו.
על אף מותו כאדם בודד, היווה קולונטיי השראה על רפורמטורים רבים שלאחר מכן, והוא מוכר כיום כאחת מדמויות המפתח של , ו"אחד מגדולי המוחות של תקופתו".
הוא אחת הדמויות שהונצחו בציורו של יאן מטייקו משנת 1891, "החוקה מ-3 במאי 1791".
כמה מוסדות לימודים בפולין נקראים לכבודו של הוגו קולונטיי, כולל שהוא היה מייסד שותף שלה ופטרונה.
ב-1792 מונה קובנטיי לעמוד בראש "ועדת הסיים לענייני היהודים" שמטרתה הייתה להמליץ על המדיניות כלפי היהודים.
הרעיונות שהועלו בוועדה, כולל אלו שהיו מקובלות על קובנטיי, שיקפו את השנאה העמוקה ליהודים, לדתם ולאורחות חייהם, יחד עם רעיונות של תקופת הנאורות ועקרון השוויון.
הרעיונות שהוצעו בוועדה לא יצאו לפועל.
הוגו קלן (במקור קליין עד 1909, בהונגרית: Kelen Hugó; בודפשט, 7 במרץ 1888 – בודפשט, 14 ביולי 1956) היה מלחין יהודי-הונגרי, מורה לזמרה.
דמותו נקשרה במשך עשרות שנים עם המוזיקה העממית ההונגרית, הן כמלחין והן כמורה לזמרה של זמרות עם וזמרות אופרה גדולות.
קלן השאיר אחריו מיצירות תזמורת דרך יצירות מקהילה עד אופרה ושירים.
קלן תפס מקום מכובד מאוד בחיים המוזיקליים של הונגריה.
במיוחד בקידום המוזיקה של בלה בארטוק וזולטאן קודאי.
הוגו קליין נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט קליין, קצב, ושל שרולטה נשיץ (1858–1937)
בין 1907 לבין 1909 למד קומפוזיציה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, בבודפשט אחר כך היה תלמידם של יוזף מרקס בווינה ושל פרנץ שרקר בברלין.
תחילה היה הקורפטיטור ב-Opernschule בברלין ולאחר מכן הפך למורה מבוקש מאוד לזמרה בבודפשט.
הוא הדריך את ארזי טרק לשיר שירי עם.
אחת מתלמידותיו הייתה לילי נמני , והוא היה מורה וקורפטיטור קבוע של מריה בזילידס ואנדרה רזלר .
ב-2 באוקטובר 1920 נשא לאישה את רוזה הירשל.
ב-1926, יחד עם פאל קדושה, ג'רג' קושה, פרנץ סאבו ואישטוואן סלני, הקים את "האגודה החופשית של מוזיקאים הונגרים מודרניים" (Modern Magyar Muzsikusok Szabad Egyesülete).
בשל יהדותו הוא לא היה יכול לעבוד ולהופיע בתקופת מלחמת העולם השנייה בגלל החוקים ה(אנטי) יהודים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, אלא רב בתיאטרון גולדמארק בפני קהל יהודי במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך.
הוא הלחין גם מוזיקה לדרמה של קארוי פאפ "בת שבע".
משנת 1943 לימד בבית הספר למוזיקה גולדמארק.
לאחר השחרור בשנת 1945 היה חבר פעיל באגודת המוזיקאים ההונגרים.
מותו נגרם כתוצאה מפקקת בעורקים הכליליים והיפרתירואידיזם.
קלן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
יצירות תזמורת, מוזיקה קאמרית, יצירות פסנתר, אופרה, יצירות מקהלה, שירים (על פי שיריה של המשוררים ההונגרים הגדולים של אנדרה אדי, יאנוש אראן, שנדור פטפי ועוד).
ג'רג' שאנדור גל, בגיליון דצמבר 1971 של Új Élet (עיתון הקהילה היהודית בהונגריה), זכר את עבודתו:
עיבוד נהדר של שירי עם עבריים וחסידיים.
הוא כתב אופרה קומית לטקסט של ג'רג' ורה
באורטוריה בשם: הילד והמשיח (לטקסט של ינה מוהאצ'י),
אורטוריה בשם איוב (הטקסט של ג'רג' שאנדור גל) נהרס.
על ביתו של קלן נפלה פצצה במלחמה, שהרס את כתבי היד החשובים ביותר שלו.
אחד מבניו נהרג בשואה ובכל זאת הצליח להתאושש.
בית כנסת בית שלום (בודפשט)
הוגו סיקה הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
סיקה גדל במחלקת הנוער של סטנדרד לייז'.
ב-5 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-1 ללך פוזנן במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2020/2021. ב-8 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בתיקו 1-1 נגד רויאל אנטוורפן במסגרת המחזור ה-12 לעונת .
בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בדצמבר 2021 חתם סיקה בפרייבורג מהבונדסליגה.
ב-2 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-28 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-14 בינואר 2023 הושאל סיקה לסרקל ברוז' עד לתום עונת , עם אופציה לעונת .
ב-18 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד רויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
ב-4 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על סראינג במסגרת המחזור ה-28 בליגה.
ב-23 ביולי 2024 חתם סיקה על חוזה ל-4 שנים בקלאב ברוז'.
הוגו קויפרס הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שיקגו פייר מליגת הMLS.
קויפרס גדל במחלקות הנוער של ויזה וסטנדרד לייז'.
ב-3 באפריל 2016 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של סטנדרד לייז', בניצחון 1-0 על ספורטקרינג בוורן במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת .
ב-31 באוקטובר 2016 הושאל קויפרס למשך עונה אחת לסראינג מהליגה הבלגית השלישית.
הוא ערך 19 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם קויפרס על חוזה לשנתיים בארגוטליס מליגת המשנה היוונית.
הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 22 שערים.
ב-18 ביוני 2019 חתם קויפרס על חוזה לשלוש שנים באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
ב-17 באוגוסט הושאל למשך עונה אחת לאז'אקסיו מליגת המשנה הצרפתית, במדיה ערך 22 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
לקראת עונת חזר קויפרס לאולימפיאקוס, ובעונה זו ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-14 ביוני 2021 חתם קויפרס על חוזה לארבע שנים במכלן מליגת העל הבלגית.
ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על רויאל אנטוורפן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-22 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על רויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור החמישי בליגה.
הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-14 ביוני 2022 חתם קויפרס על חוזה לארבע שנים בגנט מליגת העל הבלגית.
ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד סטנדרד לייז' במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-30 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סנט טרוידן במסגרת המחזור השני בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 39 הופעות ליגה, בהן הבקיע 27 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל הבלגית.
ב-6 בפברואר 2024 חתם קויפרס בשיקגו פייר מהMLS.
בעונתו הראשונה כבש 10 שערים ב-31 משחקי ליגה.
הוגו קראפט היה ויצה-אדמירל של הצי הקיסרי הגרמני.
הוגו קראפט נולד ב-10 בפברואר 1866 בהמבורג והצטרף לצי הקיסרי הגרמני ב-16 באפריל 1883. ב-17 באפריל 1886 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי, ב-25 במרץ 1890 לדרגת אובר-לויטננט צור זי, ב-19 באוגוסט 1896 לדרגת קפיטן-לויטננט, וב-8 באוקטובר 1902 לדרגת קורבטנקפיטן.
בשנת 1888, הוא היה קצין פלוגה בפלגת המספנות השנייה (וילהלמסהאפן).
מספטמבר 1905 עד 30 בספטמבר 1907, היה מפקד הסיירת SMS ברלין.
בתפקיד זה הועלה לדרגת פריגטנקפיטן ב-27 באפריל 1907. לאחר מכן שימש כראש מחלקה במטה האדמירליות של הצי עד מאי 1910. לאחר מכן הוא פיקד על הסיירת המשוריינת SMS שרנהורסט עד נובמבר 1911. מינואר 1911 עד מרץ 1911 הוא שימש בנוסף כמפקד שייטת הסיירות.
בתור קפיטן צור זי (דרגה אליה הועלה ב-13 באוקטובר 1908), הוא פיקד על אוניית המערכה SMS וסטפאלן מ-17 באפריל 1912 עד 3 באוקטובר 1913.
ב-14 ביולי 1914, הוא הועלה לדרגת קונטר-אדמירל.
ממרץ 1914 עד אפריל 1916, קראפט היה מנהל המספנה הראשי של המספנה בווילהלמסהאפן.
לאחר מכן, הוא הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ב-25 בנובמבר 1916 ומונה למנהל מחלקת המספנות במשרד הצי הקיסרי עד דצמבר 1917. בינואר/פברואר 1918 ושוב ביוני/יולי 1918 הוא היה סגן מפקד השייטת הרביעית.
בינתיים הוא היה סגן מפקד השייטת השלישית באפריל/מאי 1918. באוגוסט 1918 הוא מונה למפקד השייטת השלישית.
במהלך מרד המלחים בקיל בנובמבר 1918, הוא היה מפקד השייטת השלישית, שנחשבה למקור התסיסה העיקרי.
קראפט עצר כמה מלחים ומסיקים, מה שתרם להסלמה של התסיסה.
הוא שוחרר מהצי ב-8 בינואר 1919 ומת בביתו בהמבורג ב-15 בנובמבר 1925.
הוגו נוֹבוֹאַה ראמוס (בספרדית: Hugo Novoa Ramos; נולד ב-24 בינואר 2003 בברטמיראנס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות המגן הימני וקשר הכנף בקבוצת מיראנדס, בהשאלה מדפורטיבו אלאבס.
נובואה גדל במחלקות הנוער של ברטמריאנס, דפורטיבו לה קורוניה ור.ב.
ב-23 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ר.ב.
לייפציג, בניצחון 4-1 על גרויטר פירט במסגרת המחזור התשיעי בבונדסליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-24 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 5-0 על קלאב ברוז' במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.
ב-4 בינואר 2023 האריך נובואה את חוזהו בר.ב.
לייפציג עד ליוני 2025, והושאל לפ.צ.
בזל מליגת העל השווייצרית עד לתום עונת .
הוא ערך 12 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-1 בספטמבר 2023 הושאל נובואה לאוטרכט מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2023/2024.
הוגו מגנוס היה רופא עיניים והיסטוריון רפואי גרמני יהודי.
מגנוס למד רפואה באוניברסיטת ברסלאו, שם למד אצל אלברכט תיאודור מידדורפף והרמן לברט.
ב-1867 קיבל את הדוקטורט שלו, וב-1873 הוסמך כמרצה לרפואת עיניים.
ב-1883 הפך לפרופסור חבר באוניברסיטת ברסלאו.
הוא ידוע בזכות מחקריו האינטנסיביים על עיוורון צבעים וראיית צבעים.
הוא ערך גם מחקרים על מחלות עיניים.
בשנת 1874 הוא ביצע מחקר על מה שנודע מאוחר יותר כמחלת ון היפל לינדאו.
בשנת 1878 הוא סיפק תיאור קליני מוקדם של פרופטוזיס בצפדינה של תינוקות.
הוא חיבר יצירות רבות בנושאי היסטוריה של הרפואה (כולל רפואת עיניים).
הוגו פון מוהל היה בוטנאי, אנטומיסט ופיזיולוג גרמני מחבל וירטמברג, אחד מאבות הציטולוגיה של הצמחים.
הוא כיהן לזמן קצר כפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטאות ברן ואחר כך, בשנים 1835 - 1872, שימש כפרופסור לבוטניקה בטיבינגן.
הוגו פון מוהל נולד ב-1805 בשטוטגרט, נסיכות הבוחר מוירטמברג, כבנה הרביעי של משפחה גרמנית לותרנית.
אביו, בנימין פרדיננד פון מוהל (1845-1767) היה משפטן, שמילא תפקידי שר הפנים והדתות, וכיהן כראש הקונסיסטוריה האוונגלית של וירטמברג.
הוא היה נכד של המשפטן יוהאן יאקוב מוזר שכונה "אבי המשפט החוקתי הגרמני".
האם, לואיזה לבית אאוטנריט (1843-1776) הייתה בת של הפקיד הבכיר יוהאן פרידריך פון אאוטנריט ואחות של רופא ידוע בטיבינגן.
פון מוהל למד 12 שנים בגימנסיה בשטוטגרט.
מנעוריו הוא גילה עיניין רב בבוטניקה, מינרלוגיה, פיזיקה, בעיקר אופטיקה.
בשנים 1828-1823 למד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת טיבינגן וסיים את לימודיו בהצטיינות.
בתום לימודיו הוא נסע למינכן שם התערה בחוג של בוטנאים ונחשף לחומרים רבים מהעולם הצומח, שחלקו הובא מברזיל ומאזורים אחרים בעולם.
כעוזר של הפרופסור קרל פון מרציוס באוניברסיטת מינכן חקר פון מוהל באת אנטומיית הצמחים, בעיקר של שרכאים, ציקסאים ודקליים.
הור קיבל הצעה לעבוד כסגן אחראי על הגנים בסנקט פטרבורג, אבל ב-1832 התקבל כפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטת ברן הצעירה.
בהמשך, מ-1835 ועד מותו כיהן פון מוהל כפרופסור לבוטניקה באוניברסיטת טיבינגן.
הוא נהנה מאוד מהעבודה במעבדה ובספרייה ומשכלול המכשירים האופטיים והכנת חומרים לחקר מיקרוסקופי.
חבים לו שיטות דיקור מיוחדות של החומר הצמחי המשמשות לבדיקתו במיקרוסקופ.
כתביו המדעיים של פון מוהל מכסים תקופה של ארבעים וארבע שנות מחקר.
החשובים מביניהם פורסמו מחדש ב-1845 בכרך אחד שכונה "כתבים שונים" - Vermischte Schriften
הם דנו במגוון נושאים, אבל בעיקר במבנה האנטומי וההיסטולוגי של הצמחים
אחרי שרוברט בראון ואחרים זיהו את גרעין התא, ב-1844 – 1846 הגדיר פון מוהל לראשונה (אולי הוקדם בתגלית זו על ידי דוז'רדן הצרפתי ב-1835) את הפרוטופלזמה - החומר הגרגירי, הקולואידי שבו נמצא גרעין התא.
בשם "פרוטופלזמה" השתמש לפניו יאן אוונגליסטה פורקינייה ככינוי לחומר העוברי שבביצה.
פון מוהל מצא שהפרוטופלזמה היא המקור לתנועות התאיות שעוררו בעבר את תשומת לבם של המדענים.
פון מוהל היה הראשון שגילה ב-1835 שהתאים החדשים בצמחים נולדים באמצעות התרבות תאית.
מסקונתיו אלה הסתמכו על מחקרים על אצות, כגון Conferva glomerata או Cladophora glomerata.
וילהלם פלמינג גילה לאחר מכן את שלבי חלוקת התאים.
פון מוהל תיאר לראשונה את התנהלות הפרוטופלזמה בזמן חלוקת התא.
תצפיותיו סתרו את התאוריה של מתיאס שליידן על ההיווצרותן החופשית של התאים.
חשובים במיוחד היו מחקריו על דפני התאים.
פון מוהל תמך בהשקפה שדופן התא גדל על ידי אפוזיציה, כפי שסבורים גם כיום.
הוא הסביר את טבעם האמיתי של הגממיות (pits) והראה את המקור התאי של העצות (vessels) ושל התאים הסיביים.
על ידי תגליות אלה הפך פון מוהל לאחד מאבות תורת התא.
את ממצאיו על היווצרות התאים הוא אסף בספרו Die vegetabilische Zelle (1851) - "על התא הצמחי".
מחקריו המוקדמים של פון מוהל על מבנה של הדקליים, של הציקסאים ושל שלושה מיני שרכיים הניחו את התשתית להתפתחות המחקר בנושא.
כך גם מחקריו על איזוטים (1840).
מחקריו המאוחרים יותר התמקדו בגבעוליהם של הדו-פסיגיים ושל חשופי הזרע.
בתצפיותיו על השעם ועל הקליפות הוא הסביר לראשונה את היווצרותם ומקורם של הסוגים השונים של קליפה, ותיקן טעויות לגבי העדשתיות (lenticels)
בעקבות עבודתו המוקדמת בנושא מקור הפיוניות (stomata) (1838) כתב פון מוהל מאמר קלאסי על פתיחתן וסגירתן.
ב-1843 יחד עם שלכטנדל הקים מוהל את השבועון המדעי לבוטניקה Botanische Zeitung אותו שניהם ערכו ביחד עד יום מותו.
פון מוהל לא חשק בכתיבת ספרי לימוד גדולים ופעם נסוג באמצע ממשימת כתיבת ספר כזה בעת ששיתף פעולה עם הופמייסטר.
בשנים האחרונות לחייו צמצם את פעילותו, ככל הנראה בגלל הידרדרות בבריאותו.
פון מוהל מת באופן פתאומי בטיבינגן באפריל 1872
הוגו פון מוהל היה רווק כל חייו.
אחיו, פרט מאחד מהם שמת בגיל צעיר, היו גם הם אקדמאים מוכשרים: רוברט, היה משפטן, פרופסור בטיבינגן ובהיידלברג, יוליוס היה מזרחן, פרופסור בקולז' דה פראנס, ומוריץ היה כלכלן, וחבר בפרלמנט.
1832 - חבר באקדמיה לאופולדינה, אקדמיה גרמנית לחוקרי הטבע
1850 - חבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים
1853 - עיטור המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ולאמנויות
18542 בדצמבר - חבר בהתכתבות באקדמיה הרוסית למדעים בסנקט פטרבורג
26 במרץ 1868 - חבר בחברה המלכותית של לונדון
1827 - (עבודה שהוצגה בתחרות בפקולטה לרפואה) Ueber den Bau und das Winden der Ranken und Schlingpflanzen (על המבנה והפיתולים של הקנוקנות ושל הצמחים המטפסים)
(כמה הערות על ההתפתחות והמבנה של נבגי הצמחים חסרי הזרע)
(מיקרוגרפיה או הנחיות להכרת המיקרוסקופ והשימוש בו)
(יסודות האנטומיה והפיזיולוגיה של התאים הצמחיים)
הוגו קלמפפנר (בצ'כית: Hugo Klempfner; 6 בינואר 1902 - 24 במרץ 1969) היה שחקן כדורמים יהודי-צ'כוסלובקי.
הוא ייצג את ארצו בכדורמים בשתי אולימפיאדות (פריז 1924 ואמסטרדם 1928).
התאמן בקבוצת השחייה והכדורמים של הגיבור פראג.
באולימפיאדת פריז (1924) סיים עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום שישי.
במשחק הראשון נבחרתו ניצחה את נבחרת יוון 6–1. במשחק השני נבחרתו ניצחה את נבחרת אירלנד 4–2. במשחק השלישי נבחרתו הפסידה לנבחרת בלגיה 1–5. בלגיה זכתה במדליית הכסף.
במאבק על מדליית הארד נבחרתו הפסידה לנבחרת הונגריה 0–7. לצידו בנבחרת שיחקו 9 שחקנים, שניים מהם יהודים: ייז'י רייטמן ווויטק נמני.
בתחילת שנות ה-20 לא הייתה קבוצת כדורמים בהגיבור פראג ולכן הוא שיחק בקבוצת ספרטה פראג, בתפקיד שוער.
בשנת 1926 חזר לקבוצתו לשחק כדורמים בקבוצת הגיבור פראג, איתה זכה בשנת 1928 באליפות צ'כוסלובקיה לראשונה בתולדותיה.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום תשיעי.
הוא שיחק משחק אחד שבו הנבחרת שלו הפסידה לנבחרת בריטניה 2–4. לצידו בנבחרת שיחקו 6 שחקנים, ארבעה מהם יהודים: פרנטישק שולץ, קורט אפשטיין, פבל שטיינר ופרנטישק גטרויר.
במרץ 1939, שבועיים לפני הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה הוא היגר עם משפחתו לאוסטרליה דרך, מרסיי, צרפת.
הוגו פרננדס פיינגולד (בספרדית: Hugo Fernández Faingold; 1 במרץ 1947 – 22 במאי 2025) היה פוליטיקאי אורוגוואי.
כיהן כסגן נשיא אורוגוואי בשנים 1998–2000.
פיינגולד נולד בשנת 1947 למרצה להיסטוריה ופעיל איגודים מקצועיים, הוגו פרננדס ארטוסיו, ולג'וליה פיינגולד.
היה נשוי לאנה מריה רנה ולדז, ולהם שישה ילדים.
הם התגרשו בשנת 2003. לאחר מכן נישא לוורוניקה קורטווריה, ולהם שני ילדים.
בעת פטירתו היה נשוי לאנאליה באריינטוס.
בתקופת כהונתו הראשונה של הנשיא חוליו מריה סנגינטי, הוא כיהן כשר העבודה והרווחה של אורוגוואי.
לאחר מותו של סגן הנשיא הוגו בטאייה ב-1998, מונה פיינגולד לתפקיד סגן נשיא אורוגוואי, וכיהן בו עד תום כהונת סנגינטי ב-2000.
פיינגולד היה האדם השנים עשר שכיהן בתפקיד סגן נשיא אורוגוואי, מאז ייסודו בשנת 1934, אז מונה אלפרדו נבארו לתפקיד הראשון.
לאחר תום כהונתו כסגן הנשיא, כיהן כשגריר אורוגוואי בארצות הברית בין השנים 2000–2005.
הוגו סוֹטֶלוֹ גומס (בספרדית: Hugo Sotelo Gómez; נולד ב-19 בדצמבר 2003) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בסלטה ויגו מהלה ליגה.
סוטלו הוא בוגר מחלקת הנוער של סלטה ויגו.
הוא קודם לראשונה לקבוצה הבוגרת בתחילת מאי 2021.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 2–1 על ברצלונה בלה ליגה ב-16 במאי 2021.
בית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות הוא בית ספר בדיוני לקוסמים ולמכשפות, השוכן בסקוטלנד שבבריטניה הגדולה, והוא מקום התרחשותם של חלק ניכר מהאירועים המרכזיים בעלילת ספרי הארי פוטר.
משמעות שמו של בית הספר הוא "יבלות חזיר", והמוטו שלו הוא "דראקו דורמינס נונקאם טיטילנדוס" .
בדומה לבתי ספר בדיוניים (ומציאותיים) אחרים השוכנים בממלכה המאוחדת, גם הוגוורטס הוא בית ספר עם פנימייה, וההווי היומיומי של התלמידים השוהים בו מגוון מאוד.
בסוף כל שנה נערכות בחינות גמר, בסיום השנה החמישית נערך השלב הראשון של בחינות הבגרות, שההצלחה בו קובעת את מגמות הלימוד המורחבות שאליהן יכול להירשם התלמיד.
בסיום השנה השביעית נערכות בחינות הגמר הסופיות (שנקראות "כשפומטרי").
כל הבחינות, למעט בהיסטוריה של הקסם, מורכבות מחלק תאורטי ומחלק מעשי.
לבית הספר מגיעים ברכבת המכונה "הוגוורטס אקספרס".
הרכבת יוצאת כל שנה ב-1 בספטמבר בשעה 11 בבוקר בדיוק מרציף "9 ושלושה רבעים" של תחנת קינגס קרוס, ובדרכה עוברת מעל גשר גלנפינן.
לאחר הגעת הרכבת לתחנת הוגסמיד (העיירה הקסומה השוכנת ליד הוגוורטס) מגיעים התלמידים לטירת הוגוורטס באמצעות כרכרות המובלות על ידי פגעסוסים.
תלמידי השנה הראשונה מגיעים לטירה על ידי חציית האגם הגדול שליד הטירה בליוויו של שומר הקרקעות, רובאוס האגריד.
להוגוורטס שני מוקדים עיקריים לפעילות החברתית: גביע הקווידיץ' וגביע הבתים.
בכל שנת לימודים נערכת ליגה חד-סיבובית בין נבחרות ארבעת הבתים של בית הספר, והקבוצה עם מרב הנקודות או הפרש השערים הטוב ביותר זוכה בגביע.
הניצחונות אף מזכים בנקודות בתחרות גביע הבתים המתנהלת לאורך כל השנה.
תלמידי הוגוורטס מתוגמלים בנקודות אם ביצעו היטב את מטלותיהם או הצטיינו בדרך כלשהי, ועשויים להיקנס בנקודות אם הפרו את תקנון המשמעת.
דבר זה אף יוצר לעיתים לחץ חברתי אם תלמיד מאבד נקודות רבות לבית שלו.
המעקב אחרי מספר הנקודות נעשה בעזרת שעון חול ענקי בן ארבעה חלקים המוצב באולם הכניסה, שכל אחד מחלקיו ממולא באבנים בהתאם לצבע הבית.
בסעודת הסיכום של שנת הלימודים מכריז מנהל בית הספר על הבית שזכה במספר הנקודות הרב ביותר.
כל התלמידים בהוגוורטס משתייכים לאחד מארבעת הבתים של בית הספר, אשר משמשים כמסגרת לימודית וחברתית.
לכל בית יש חדרי מעונות, חדר מועדון, מדריכים ונבחרת קווידיץ'.
בכל בית ניתן דגש על התכונות שהיו חשובות למייסד הבית, והתלמידים מתמיינים לכל בית בהתאם לתכונותיהם.
המיון עצמו מתבצע ביומם הראשון של התלמידים בהוגוורטס על ידי מצנפת המיון.
בין הבתים שוררת תחרות מתמדת, המתבטאת בתחרויות השנתיות לגביע הבתים ולגביע הקווידיץ'.
מידע על הבית/שם הביתגריפינדורהפלפאףרייבנקלוסלית'ריןהמייסד/תגודריק גריפינדורהלגה הפלפאףרוונה רייבנקלוסלזאר סלית'ריןצבעיםאדום וזהבצהוב ושחורכחול וברונזהירוק וכסףראש/ת הביתמינרווה מקגונגלפומונה ספראוטפיליוס פליטיקסוורוס סנייפ / הוראס סלגהורןרוח רפאיםסר ניקולס דה מימזי פורפינגטון (ניק-כמעט-בלי-ראש)הכומר השמןהגבירה באפור - הלנה רייבנקלוהברון המגואלסמלאריהגירית דבשנשרנחשכניסה לחדר המועדוןדיוקן האישה השמנה.
כדי להיכנס צריכים להגיד לה את סיסמת הכניסהכדי להיכנס יש להקיש על דלת חדר המועדון לפי הקצב "הלגה הפלפאף".
מקור השם הוא ביצור המיתולוגי הקרוי גריפין (Griffin) - האריה המכונף, וכן במילה הצרפתית d'or, שפירושה מוזהב.
הכניסה לחדר המועדון נמצאת באחד ממגדלי הטירה, בקומה השביעית, ומוסתרת על ידי דיוקן האישה השמנה.
זהו הבית המרכזי ביותר בסדרת הספרים, משום שאליו שובצו הגיבורים הראשיים בסדרה: הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר.
נוכחותו של הארי בגריפינדור העלתה את קרנו של הבית, שכן הארי גרם לרצף של ניצחונות בגמר גביע הבתים השנתי וכן לרצף של ניצחונות של נבחרת הקווידיץ'.
הארי אף ייצג את הוגוורטס בטורניר הקוסמים המשולש בספר הרביעי, ביחד עם סדריק דיגורי מבית הפלפאף.
במהלך אירועי הספר החמישי, תלמידי השנה החמישית בגריפינדור (בניצוחו של הארי) מייסדים את ארגון צבא דמבלדור בתגובה לחזרתו של וולדמורט ולהגעתה של דולורס אמברידג' להוגוורטס, ואליהם מצטרפים מספר תלמידים מרייבנקלו והפלפאף.
בקרב על הוגוורטס בספר האחרון, רוב רובם של תלמידי גריפינדור בוחרים להשתתף במלחמה נגד וולדמורט ואוכלי המוות ולא לברוח.
רוב חברי מסדר עוף החול הם יוצאי בית גריפינדור (בניגוד לאוכלי המוות שרובם הם יוצאי בית סלית'רין).
ביניהם ניתן למנות את אלבוס דמבלדור, כל בני משפחת ויזלי, ג'יימס ולילי פוטר, סיריוס בלק, רמוס לופין, מינרווה מקגונגל והארי פוטר.
דמויות ששובצו בגריפינדור: הארי פוטר, רון וזלי, הרמיוני גריינג'ר, ג'יימס פוטר, נוויל לונגבוטום, ג'יני ויזלי ועוד
בית זה נוסד על ידי סלזאר סלית'רין, שהסכים לקבל לביתו צאצאי קוסמים בלבד.
התכונות הרצויות בבית זה הן טוהר דם (השתייכות למשפחת קוסמים), נחישות, שאפתנות ועורמה.
מקור שם הבית הוא במילה האנגלית slithering - תנועה מתפתלת, נחשית.
ואכן נחש כסוף על רקע ירוק הוא סמל הבית, וסלזאר סלית'רין נודע ביכולתו לדבר עם נחשים.
חדר המועדון של בית סלית'רין נמצא במרתפים מתחת לאגם השחור מה שמעניק לאור בחדר גוון ירקרק.
לבית סלית'רין יש תפקיד חשוב בסדרת הספרים, שכן יש לו יריבות מרה ורבת שנים עם הבית המרכזי בסדרה, גריפינדור.
למעשה, היריבות בין גריפינדור (המייצג את הצד הטוב) וסלית'רין (המייצג את הצד הרע) היא מוטיב מרכזי לאורך כל סדרת הספרים.
הדבר מתבטא ביריבות בין הארי פוטר לבין דראקו מאלפוי, בין נבחרות הקווידיץ' של שני הבתים, בין דמבלדור לבין וולדמורט, בין מסדר עוף החול לבין אוכלי המוות, בין ארגון צבא דמבלדור לבין פלוגת הפיקוח של אמברידג' בספר החמישי ועוד.
רוב אוכלי המוות הם יוצאי בית סלית'רין, ובהם: בלטריקס לסטריינג', לוציוס מאלפוי והלורד וולדמורט עצמו .
דמויות ששובצו בסלית'רין: דראקו מאלפוי, קראב, גויל, סוורוס סנייפ, טום רידל (לורד וולדמורט) ועוד
בית זה נוסד על ידי רוונה רייבנקלו, שנחשבה למכשפה המבריקה ביותר בזמנה.
התכונות הנדרושות לקבלה לבית רייבנקלו הן תבונה, חוכמה, יצירתיות, למדנות ופיקחות.
בשנות לימודיו של הארי פוטר ראש הבית הוא פליטיק, המורה ללחשים.
משמעות השם רייבנקלו באנגלית היא "טופר העורב", אשר תואמת לסמל הבית - עיט ארד על רקע כחול.
חדר המועדון של הבית שוכן במגדל המערבי של הוגוורטס, והכניסה אליו מתאפשרת באמצעות פתירת חידה (בעוד שבשאר הבתים, הכניסה לחדר המועדון מתאפשרת באמצעות סיסמה).
בחדר המועדון ניצב פסל של רוונה רייבנקלו העונדת את הנזר המפורסם שלה.
על הנזר חקוק המוטו של הבית - חכמה בלי גבולות היא אוצר לדורות.
לבית רייבנקלו אין נפח רב בעלילת הספרים.
במהלך השנים הארי וחבריו מתיידדים עם מספר דמויות מרייבנקלו, בהם לונה לאבגוד וצ'ו צ'אנג.
בית זה נוסד על ידי הלגה הפלפאף, אשר נחשבה לטובת לב והייתה מוכנה לקבל לביתה תלמידים ללא דרישות מוקדמות.
התכונות הרצויות בבית זה הן הגינות, סבלנות, נאמנות, עבודה קשה וטוב לב.
מקור השם הוא במילים האנגליות huff and puff, המרמזות על מאמץ וחריצות.
סמל הבית הוא גירית דבש שחורה על רקע צהוב, וחדר המועדון שלו שוכן ליד המטבחים.
בדומה לרייבנקלו, בית הפלפאף אינו תופס נפח רב בעלילת הספרים.
עם זאת, סדריק דיגורי העלה את קרנו של הבית בשל תפקידו בנבחרת הקווידיץ' ובשל השתתפותו בטורניר הקוסמים המשולש בספר הרביעי.
בנוסף ידוע שחלק מתלמידי הבית הצטרפו לארגון צבא דמבלדור, ואף לקחו חלק פעיל בקרב על הוגוורטס.
לפני תחילת הקרב על הוגוורטס הרבה מתלמידי הבית מתנדבים לצאת לקרב, דבר אשר מראה את נאמנותם ומוכנותם לסכן את חייהם בקרב.
בית הפלפאף הוא גם הבית היחיד שממנו לא יצאו אוכלי מוות כלל .
דמויות מפורסמות מהפלפאף: ניוט סלמנדרה, סדריק דיגורי ונימפדורה טונקס.
על שמו קרוי מכתש גודריק, בו התגוררו משפחת פברל, משפחת דמבלדור, בתחולדה בגשוט, משפחת אבוט ומשפחת פוטר.
החפצים שהותיר אחריו הם מצנפת המיון (שאותה הציע על מנת למיין את התלמידים לבתים השונים לאחר מותם של המייסדים) וחרב אשר חושלה על ידי גובלינים (החרב של גריפינדור).
בין שני חפצים אלו יש קשר חשוב, שכן רק תלמיד אשר באמת שייך לבית גריפינדור יכול להשתמש בשעת צרה במצנפת ולהוציא ממנה את החרב של גריפינדור.
לחרב יש תפקיד מהותי בספרים, שכן הארי פוטר השיג ממצנפת המיון את החרב ובעזרתה הרג את הבסיליסק, וגם שימשה ככלי להשמדת ההורקרקסים של וולדמורט (בניגוד לחפצים של שאר מייסדי הוגוורטס, אשר שימשו כהורוקרוקסים עצמם).
סלית'רין הוא אחד מארבעת מייסדי הוגוורטס, והוא ידוע כערמומי, שאפתן ובעל יכולת לדבר עם נחשים (לחשננות) ואף מכונה 'לשון הנחש'.
בספר השני מתגלה כי החשיבות שסלית'רין ייחס לטוהר דם, גרמה לקרע בין מייסדי בית-הספר (בעיקר עם גריפינדור), מה שהוביל לעזיבתו.
סלית'רין הקים בחשאי את חדר הסודות ושיכן בו את נחש הבסיליסק, מתוך מטרה שהיורש שלו ישחרר את הבסיליסק וכך יטהר את הוגוורטס מכל אלו שאינם טהורי דם.
בסופו של דבר מתגלה שהיורש של סלית'רין הוא וולדמורט, צאצאו הרחוק.
סלית'רין הותיר אחריו קמע, אשר עבר מדור לדור במשפחתו, עד אשר הגיע למשפחת גונט (משפחת אימו של וולדמורט).
וולדמורט הצליח להשיג את הקמיע, והפך אותו להורוקרוקס.
אותה המריבה עם גריפינדור אינה מפסיקה לאורך הדורות אלא ממשיכה בין שני הבתים ונהיית למסורת.
רייבנקלו היא אחת מארבעת מייסדי הוגוורטס, והיא ידועה כיפהפייה, אינטליגנטית ויצירתית.
ידוע כי היא זו שהמציאה את גרמי המדרגות המשתנים בהוגוורטס.
בספר האחרון מתגלה כי היא הותירה אחריה עטרה קסומה, אשר יכולה להעניק חכמה ללא גבולות למי שיענוד אותה.
העטרה נגנבה ממנה על ידי בתה הלנה (לימים רוח הרפאים של בית רייבנקלו), והוחבאה בתוך גזע עץ חלול ביער באלבניה.
רייבנקלו מתה ממחלה אנושה כשהיא שבורת לב מבריחתה של בתה ומאבדנה של העטרה.
בסופו של דבר העטרה הגיעה לידיו של וולדמורט והפכה להורוקורוקס, והושמדה בספר האחרון.
הפלפאף היא אחת מארבעת מייסדי הוגוורטס, והיא ידועה כטובת לב וחרוצה.
היא הייתה מוכשרת במיוחד בקסמים הקשורים למזון, ורבות מהמנות המוגשות בסעודות בהוגוורטס מבושלות לפי המתכונים שלה.
על פי רולינג, היא זו שיזמה את העסקתם של גמדוני הבית במטבחי הוגוורטס, וכן יזמה את הבאתם מסקוטלנד לאנגליה.
הפלפאף הותירה אחריה ספל קסום, אשר עבר מדור לדור במשפחתה.
הספל נגנב על ידי וולדמורט, שהפך אותו לאחד מההורוקרוקסים שלו, משפחת קוסמים שמיוחסת להפלפאף היא משפחת סמית'.
להלן רשימת המקצועות הנלמדים בהוגוורטס:
שיקויים: החל מהספר הראשון עד החמישי, סוורוס סנייפ מלמד שיקויים והחל מהספר השישי הוא מוחלף בידי הוראס סלגהורן.
שיעור שיקויים נחשב לאחד המקצועות המורכבים ביותר בהוגוורטס, ונדרש אליו דיוק רב.
שינוי צורה: מקצוע זה מלומד על ידי מינרווה מקגונגל לכל אורך שבעת הספרים.
מקגונגל מתארת אותו כמקצוע הקשה ביותר בהוגוורטס.
לחשים: מקצוע זה מלומד על ידי פיליוס פליטיק לכל אורך שבעת הספרים.
אסטרונומיה: מקצוע זה מלומד על ידי אורורה סיניסטרה.
תורת הצמחים: מקצוע זה מלומד על ידי פומונה ספראוט לכל אורך שבעת הספרים, ובאפילוג שבסוף הספר השביעי מסופר שנוויל לונגבוטום מלמד מקצוע זה.
התגוננות מפני כוחות האופל: משרת המורה להתגוננות מפני כוחות האופל נחשבת כמקוללת כיוון שבכל שנה לימד את המקצוע מורה אחר.
המורים שלימדו את המקצוע לאורך הספרים הם קוויריניוס קווירל, גילדרוי לוקהרט, רמוס לופין, ברטי קראוץ' הבן (מחופש לעין הזעם מודי), דולורס אמברידג', סוורוס סנייפ ואוכלת המוות אמיקוס קארו, בידי קארו הופך מקצוע זה לאומנויות האופל.
בספר השישי מתגלה כי הקללה על מקצוע זה הוטלה על ידי וולדמורט לאחר שדמבלדור סירב לקבלו כמורה למקצוע זה.
תולדות הכישוף: הארי לומד מקצוע זה עם קאת'ברט בינס, שהוא רוח הרפאים היחידה שמשמשת כמורה - מתואר כשיעור המשעמם ביותר.
תעופה: מקצוע זה מלומד על ידי רולנדה הוץ' במשך כל הספרים, אך לומדים מקצוע זה רק במהלך שנת הלימודים הראשונה של כל תלמיד.
בנוסף למקצועות אלו, שנחשבים מקצועות חובה (עד לשנה החמישית, שנת הבגרויות, שכן החל מהשנה השישית ניתן לבחור אם להמשיך בהם בצורה מוגברת לקראת הכשיפומטרי), ניתנת לתלמידי השנה השלישית לבחור 2 מקצועות בחירה מתוך המקצועות הבאים:
גילוי עתידות: השיעורים במקצוע זה מועברים על ידי סיביל טרלוני, והחל מהספר החמישי נלמד גם על ידי הקנטאור פירנזה לסירוגין.
טיפול בחיות פלא: הארי לומד מקצוע זה החל מהשנה השלישית עם האגריד.
לפני האגריד לימד את המקצוע מורה בשם סילבנוס קטלברן, שפרש עקב איבוד גפיים.
בספר הרביעי מלמדת את המקצוע לתקופת-מה פרופסור גרבלי-פלנק, שלפי התיאורים הייתה מורה טובה יותר מהאגריד והתלמידים העדיפו את שיעוריה.
לחשים עתיקים: מקצוע זה מלומד על ידי בתשדה בבלינג.
כשפומטיקה: מקצוע זה מלומד על ידי ספטימה וקטור.
לימודי מוגלגים: מקצוע שהיה עד הספר השביעי מקצוע בחירה ולומד על ידי צ'ריטי ברבג', אך היא נרצחה בתחילת הספר השביעי על ידי וולדמורט עצמו ומוחלפת על ידי אוכלת המוות אמיקוס קארו שהופכת מקצוע זה למקצוע חובה.
מלומד על ידי מורים ממשרד הקסמים לקראת הבחינה לרישיון.
אלכימיה: אלכימיה היא מקצוע המשלב בין שינויי צורה, שיקויים וכימיה מוגלגית, ומתמקד בשינוי היכולות של אובייקט מסוים.
זהו מקצוע בחירה, אשר נלמד רק ברמת כשיפומטרי ונפתח רק אם יש מספיק תלמידים.
בנוסף לכך בספר החמישי הארי בלבד לומד מקצוע בשם הלטת הכרה, על ידי סוורוס סנייפ, ובספר השישי הוא לוקח שיעורים פרטיים עם דמבלדור.
בטבלה זו מובאים מנהלי בית הספר לדורותיהם, המוזכרים בספרים או במדיות האחרות הרשמיות של ג'יי קיי רולינג לפי סדר השנים.
+שםשנות חייםשנות כהונהביתביוגרפיהאזכוריםניאם פיצג'רלדנולדה במאה ה־15, ומתה לפני 1890רייבנקלוהייתה מורה להתגוננות מפני כוחות האופל, ומנהלת בית הספר.
בספר השביעי.פיניאס ניגלוס בלק1847–1925בסביבות שנת 1899סלית'ריןסב סבו של סיריוס בלק.
תואר על ידי סיריוס כ"המנהל הגרוע בתולדות הוגוורטס".
בספר הוא מתואר כאדם זקן, קירח, ועייף.מופיע בספר השניאלבוס דמבלדור1881–19971971–1997גריפינדורמוגדר על ידי רבים כ"המנהל הטוב ביותר בכל הזמנים", עשה רפורמות רבות בתחום הלמידה בהוגוורטס.
בטרם מונה למנהל, היה דמבלדור מורה לשינויי צורה ולהתגוננות מפני כוחות האופל.
רוב עלילת ספרי הארי פוטר מתרחשת בתקופתו.בכל ספרי הארי פוטר ובבמחזהדולורס ג'יין אמברידג1961–הווה1995 או 2020 (בציר זמן שונה)סלית'ריןהחליפה לזמן קצר את פרופסור דמבלדור כמינוי פוליטי של שר הקסמים.
וגם לזמן ארוך יותר בציר הזמן החלופי שיצר אלבוס סוורוס פוטר.
התנהלותה הייתה כושלת בעיקר כי צוות המורים ורוב התלמידים למעט "פלוגת הפיקוח" לא שיתפו איתה פעולה ואף גרמו במכוון להכשלתה.
הייתה ידועה בשנאתה למה שכינתה "בני תערובת" למרות שהיא בעצמה חצוית דם.מופיעה בספר החמישי, השביעי ובמחזהסוורוס סנייפ1960–19981997–1998סלית'ריןקוסם מוכשר מאוד, לימד את המקצועות שיקויים וההתגוננות מפני כוחות האופל.
מונה אחרי שהרג את פרופסור דמבלדור וכיהן כשנה וקצת בתפקיד.
למרות שלכאורה היה נאמן לוולדמורט, הוא ניצל את תפקידו כדי להגן על התלמידים מפני אוכלי המוות.
הוגדר על ידי הארי פוטר כ"אחד האנשים האמיצים שהכרתי".בכל ספרי הארי פוטר והמחזהמינרווה מקגונגל1998–הווהגריפינדורקוסמת מוכשרת במיוחד ממוצא סקוטי.
מונתה למנהלת לאחר שלורד וולדמורט רצח את פרופסור סנייפ.
יש לה ידע רב בכל מקצועות הקסם, בייחוד בשינויי צורה ובדו-קרב.
לפי סדרת הספרים עדיין מכהנת כמנהלת בית ספר.
מעולם לא התחתנה ויש לה אח אחד, חצוית דם.בכל ספרי הארי פוטר והמחזה
אורורה סיניסטרה (1991–הווה): מורה קשוחה וקפדנית.
מקיימת את שיעוריה בשעות הלילה, בהן ניתן לצפות בכוכבים.
פיליוס פליטיק (1976–הווה): המורה ללחשי קסם, וראש בית רייבנקלו.
לפליטיק יש שורשים גובליניים, וכתוצאה מכך הוא נמוך מאוד ונאלץ להשתמש באמצעי עזר על מנת להגביה את עצמו.
הוא מתואר בספרים כמורה טוב שבדרך כלל מצליח ללמד את תלמידיו את החומר הנדרש ולגרום להם לעבור בהצלחה את הבחינות.
קוסם מיומן ומוכשר ביותר, ואלוף בלחימת דו-קרב.
גלתיאה מרית'וט (1845–1945): מורה ותיקה ומוערכת, שלימדה בבית הספר בראשית המאה ה-20 את המקצוע להתגוננות מפני כוחות האופל בין היתר גם את טום רידל הצעיר.
קוויריניוס קווירל (1991–1992): מבית רייבנקלו.
היה המורה להתגוננות מפני כוחות האופל בספר הראשון.
בסוף הספר הראשון הוא ננטש על ידי וולדמורט ומת.
סופר, והמורה להתגוננות מפני כוחות האופל בשנתו השנייה של הארי בהוגוורטס.
לוקהרט קנה לעצמו מוניטין של גיבור ואמיץ, אך ללא בסיס ממשי כיוון שהוא רמאי המתפאר במעשיהם של אחרים ומוחק את זכרונותיהם.
לאורך כל הספר השני הוא מתואר כקוסם תאב-פרסום, רברבן ולא-יוצלח, ובסיום הספר מאבד את זיכרונו בזמן שניסה למחוק את אלו של רון והארי בשרביט של רון.
לאחר מכן הוא מאושפז במחלקה הסגורה של בית החולים על שם הקדוש מנגו, לצידם של פרנק ואליס לונגבוטום (הוריו של נוויל).
אדם-זאב, לימד את הארי על אומנות השימוש בקסם הפטרונוס, והיה אדם קרוב מאוד להארי במהלך השנים.
לחם בקרב על הוגוורטס, שם נהרג בקרב כנגד דולוחוב.
אלאסטור מודי (1994–1995): לא שימש כמורה באופן פעיל מאחר שנחטף.
מונתה למפקחת עליונה על בית הספר הווגורטס, ולקראת סוף שנת הלימודים אף החליפה כמנהלת את אלבוס דמבלדור מבית גריפינדור.
במהלך שהותה בבית הספר היא מקימה ארגון בשם "פלוגת הפיקוח" שעוזרים לה לרגל על הנעשה בהווגורטס.
אמברידג' מתוארת כחסרת לב, מתנשאת, מושחתת, חנפנית, תאבת כוח, וגזענית.
סוורוס סנייפ (1996–1997): מבית סליתרין, שימש כמרגל מטעם אלבוס דמבלדור בקרב אוכלי המוות.
מתואר כקר רוח, נקמני ואכזרי, ונוטה להרע לתלמידיו מבית גריפינדור, ובעיקר להארי.
אומנויות האופל: מקצוע שנלמד רק בין בשנתו השביעית של הארי בהוגוורטס, במהלך מלחמת הקוסמים השנייה לאחר השתלטות אוכלי-המוות על משרד הקסמים, ובו נלמדו קסמים אפלים.
אמיקוס קארו (1997–1998): אוכל מוות, לחם במלחמת הקוסמים הראשונה והצליח לחמוק ממאסר באזקבאן בטיעונים חלקלקים.
חזר מיד לצדו של אדון האופל לאחר תחייתו, והשתתף במלחמת הקוסמים השנייה, שם לקח חלק בקרב במגדל האסטרונומיה, שבו דמבלדור מצא את מותו.
מונה על ידי המנהל החדש, סוורוס סנייפ, למורה ל"התגוננות" מפני כוחות האופל, ותחתיו הפך המקצוע לאומנויות האופל.
מתואר כ"קוסם גבשושי למראה ובעל חיוך זדוני ועקמומי".
מודח על ידי יתר המורים לפני תחילת הקרב על הוגוורטס בספר השביעי.
קאת'ברט בינס (המאה ה-17 או ה-18 – הווה): רוח רפאים שמלמד את תולדות הקסם.
בינס נחשב למורה המשעמם ביותר בהוגוורטס, והוא ידוע בכך שאינו מראה שום סימן של התרגשות.
יתר על כן, בדרך כלל הוא לא מצליח לזכור את השמות של תלמידיו.
הוא נוהג להיכנס לכיתה דרך הלוח, שמתואר כדבר המלהיב היחיד בשיעוריו.
מסופר שכאשר הוא נפטר, הוא כלל לא שם לב לכך, והלך ללמד כרגיל תוך כדי זה שהוא מותיר את גופתו על הכורסא בחדר המורים, עליה ישן קודם לכן.
רולנדה הוץ' היא מורה לתעופה על מטאטאים קסומים (שיעורים שמועברים רק לתלמידי השנה הראשונה).
בנוסף לכך היא השופטת במשחקי הקווידיץ' שנערכים בהוגוורטס לאורך כל הסדרה.
דמותה מתוארת כבעלת שיער קצר וקוצני, עם עיניים נוקבות שעליהן היא מרכיבה משקפי מגן.
הופעותיה בספרים מועטות יחסית, ומלבד משחקי הקווידיץ' היא מסייעת לפרופסור פליטיק לבדוק את מטאטא אש המחץ של הארי בספר השלישי, ומשגיחה על אימוני קבוצת הקווידיץ' של גריפינדור באותו ספר.
בסרטים היא הופיעה רק בסרט הראשון, בו גולמה על ידי זואי וונמייקר.
פומונה ספראוט (המאה ה-20 – תחילת המאה ה-21): כיהנה כמורה לתורת הצמחים וכראש בית הפלפאף.
אישה לבבית המעבירה את רוב זמנה בחממות של הוגוורטס, וברוב הזמן בגדיה מלוכלכים בעקבות המגע עם הבוץ והאדמה.
נוויל לונגבוטום (תחילת המאה ה-21 – היום): ראש בית גרינפינדור.
בתור ילד מתואר כמגושם ושכחן, ובסוף הספר השביעי מתגלה כאמיץ ומשתתף באופן פעיל בקרב על הוגוורטס.
אלבוס דמבלדור (עד 1957): מבית גרינפינדור.
כיהן כמנהל הוגוורטס לאורך רוב הסדרה ובנוסף הקים את מסדר עוף החול.
מסופר כקוסם חזק מאוד ובעל יכולות מרשימות.
בילדותו התחבר עם גלרט גרינדלוולד, ולאחר זמן נאלץ להביסו בקרב קוסמים.
דמותו מתוארת כאדם גבוה ורזה, בעל שיער וזקן כסופים וארוכים.
מינרווה מקגונגל (1957–1998): ראש בית גרינפינדור במהלך לימודיו של הארי בהוגוורטס, חברה במסדר עוף החול וכיהנה כמנהלת בית הספר לאחר סנייפ.
סוורוס סנייפ (1981–1996): שימש כמרגל מטעם אלבוס דמבלדור בקרב אוכלי המוות.
מתואר כקר רוח ואכזרי, ונוטה להרע לתלמידיו מבית גריפינדור, ובעיקר להארי.
היה המורה החביב ביותר על טום רידל הצעיר, לימים וולדמורט, ולהפך.
כשוולדמורט נפל לראשונה סלגהורן פרש לפנסיה כי לא חשש יותר מפני וולדמורט ותוכניותיו לגבי מורהו הוותיק, אולם כשהארי טען בפומבי שוולדמורט חזר סלגהורן היה בין היחידים שהאמין לו והתחיל במנוסה של יותר משנה.
חזר ללמד שוב בהוגוורטס שיקויים במשך לפחות כשנתיים עד פרישה סופית.
מתואר כזקן, שמן במיוחד וכאדם מאוד חביב, הנהנה ממנעמי החיים הטובים ומקרבתו לאישיויות בעלות כוח והשפעה בעולם הקוסמים, שאת רובם טיפח בעצמו כשהיה המורה שלהם בבית הספר.
מקצועות בחירה (החל מהשנה השלישית ואילך)
היא עובדת לאורך כל שנותיו של הארי בהוגוורטס, למעט תקופה של חודשים אחדים בשנתו החמישית שבהן פוטרה על ידי דולורס אמברידג' והוחלפה בפירנזה הקנטאור.
טרלוני מתוארת על ידי הארי, רון והרמיוני כשרלטנית וכמורה גרועה, עם זאת מתועדים שני מקרים שבהם היא ניבאה נבואות אמת.
אחת מהן הייתה הנבואה שגרמה לוולדמורט לרדוף ולרצוח את הוריו של הארי, ולנסות לרצוח את הארי עצמו.
על מנת להגן עליה החליט דמבלדור להעסיק אותה בהוגוורטס.
פוטרה זמנית על ידי המנהלת הזמנית פרופסור אמברידג', אך לאחר שהודחה מתפקיד הניהול, הוחזרה אל צוות המורים יחד עם הקנטאור פירנזה.
פירנזה (1996–הווה): קנטאור, חי יחד עם עדר הקנטאורים שביער האסור הסמוך לבית-הספר, אך גורש משם באלימות על ידי עדרו כיוון שסייע לבני-האדם, והתקבל למשרת מורה לגילוי עתידות.
מוערץ על ידי הבנות בבית הספר.
צ'ריטי ברבג' (1993–1997): נחטפה בידי אוכלי-המוות, ונרצחה בתחילת הספר השביעי על ידי וולדמורט מכיוון שהיו לה דעות חיוביות כלפי מוגלגים וטענה שעדיף שיהיו כמה שפחות טהורי דם.
אלקטו קארו (1997–1998): אוכלת מוות, לחמה במלחמת הקוסמים הראשונה והצליחה לחמוק ממאסר באזקבאן בטיעונים חלקלקים.
חזרה מיד לצדו של אדון האופל לאחר תחייתו, והשתתפה במלחמת הקוסמים השנייה, שם לקחה חלק בקרב במגדל האסטרונומיה, שבו דמבלדור מצא את מותו.
מונתה על ידי המנהל החדש, סוורוס סנייפ, למורה ללימודי מוגלגים, שם הפכה אותו למקצוע חובה ובו השמיעה את תורתם הגזענית של אוכלי-המוות בפני התלמידים.
זעפנית, אכזרית, קצרת-רוח אך גם ערמומית.
מודחת על ידי יתר המורים לפני תחילת הקרב על הוגוורטס בספר השביעי.
סילבנוס קטלברן (ראשית המאה ה-20 – 1992): מורה ותיק שפרש מתפקידו לאחר שספג פציעות קשות.
רובאוס האגריד (1993–הווה): מבית גרינפינדור.
שימש כשומר הקרקעות והמפתחות לאחר שסולק מלימודיו בשנתו השלישית, מונה למורה לטיפול בחיות פלא ב-1993.
וילהלמינה גרבלי-פלנק: שימשה מספר פעמים, כמחליפתו של האגריד.
אנשי צוות אחרים, שאינם נמנים עם סגל ההוראה
פופי פומפרי היא אחות בית הספר.
פומפרי נחשבת כאחות טובה מאוד, אם כי במקרים קשים היא מעבירה את החולה לבית החולים על שם הקדוש מנגו.
היא ידועה בכך שאינה מרבה לשאול שאלות, גם כאשר ברור כי התלמיד נפצע בפעילות המפרה את כללי בית הספר.
היא קפדנית מאוד באשר לשלומם של מטופליה.
ארגוס פילץ' הוא שרת בית הספר הוותיק.
פילץ' הוא סקיב, ובגלל תכונה זו הוא מקנא בתלמידים ועושה כל שביכולתו על מנת לגרום לסילוקם מהוגוורטס.
לפילץ' יש חתולה בשם גברת נוריס אותה הוא מאוד אוהב, והיא משמשת עבורו כעוזרת אישית וכמרגלת אחרי התלמידים.
אירמה פינס היא ספרנית בית הספר.
מתוארת כאשה בעלת מראה המזכיר את העופות הדורסים, ויתר על זאת היא קפדנית, קשוחה ביותר וחמת-מזג.
ישנו המנון רשמי של בית הספר, אם כי הוא מוזכר רק בספר הראשון.
לשיר אין קצב ומנגינה קבועה, כל אחד יכול לשיר אותו באיזה קצב שיבחר.
בסרטים הוא נשמע במהלך הסרט הרביעי, כשהוא מושר על ידי האגריד, רון, והרמיוני.
להלן מילות השיר בגרסה העברית:
שיטת מתן הציונים לשיעורי הבית דומה כנראה לזו שבעולם המוגלגי.
עם הזמן תלמידי הוגוורטס נבחנים בבחינות קשות יותר.
בחינות הבגרות נלקחות בסוף שנת הלימודים החמישית של התלמידים והן קובעות אילו קורסים מתקדמים יוכלו התלמידים לבחור בשנותיהם השישיות והשביעיות בהוגוורטס.
בחינות הכשיפומטרי הן בחינות ברמה גבוהה מאוד, המקבילות לציוני אוניברסיטה (פסיכומטרי) בעולם המוגלגי, יש לעבור ציון מסוים בבחינות הבגרות על מנת לגשת לבחינות ברמת כשיפומטרי.
בחינות הכשיפומטרי מתקיימות בסוף שנת הלימודים השביעית בהוגוורטס ואי אפשר לגשת אליהן שוב.
קס"מ = קוסם סטודנט מעולה (עובר, ניתן בהחלט ללמוד את המקצוע ברמת כשיפומטרי)
הל"מ = הצלחה למעלה מהמצופה (עובר, יש סבירות גבוהה ללמידת המקצוע ברמת כשיפומטרי)
ט"מ = טוב מספיק (עובר, לעיתים נדירות ניתן ללמוד את המקצוע ברמת כשיפומטרי).
ע' = עלוב (נכשל, יש ללמוד את המקצוע שוב)
ז' = זוועה (נכשל, אין עוד בחינה במקצוע)
ק' = קדחת (נכשל בחומרה.
יותר מציון ק' אחד חוסם למידה ברמת כשיפומטרי בכל המקצועות)
מהתחלת השנה השלישית עד סוף לימודיהם בהוגוורטס, רשאים התלמידים לצאת סיורים בעיירה הוגסמיד, המכילה קוסמים בלבד.
מקומות הבילוי הפופולריים בהוגסמיד הם פונדק שלושת המטאטאים, הדובשנרייה (חנות ממתקים) וחנות התעלולים של זונקו.
הוגוורטס אקספרס הוא שמה של הרכבת בה נוסעים תלמידי בית הספר לכישוף וקוסמות - הוגוורטס, אל בית ספרם.
כדי להגיע לרכבת צריך לעבור אל הקיר בין רציפים 9 ו-10 בתחנת קינגס קרוס.
הרציף נקרא 9 ושלושה רבעים.
הרכבת יוצאת מדי שנה ב-1 בספטמבר בשעה 11 בבוקר ועוברת בדרכה על גשר גלנפינן.
הרכבת מגיעה עד לתחנת הוגסמיד, ומשם תלמידי בית הספר נוסעים לטירת הוגוורטס על ידי כרכרות המובלות על ידי ת'סטראלים.
באופן מסורתי, תלמידי השנה הראשונה מגיעים לטירה על ידי חציית האגם השחור בעזרת סירות בהובלתו של האגריד.
הוֹד־הַשָּׁרוֹן היא עיר בצפון נפת פתח תקווה, במחוז המרכז בישראל.
היא נוסדה כמועצה מקומית ב-1 בדצמבר 1964 עם איחודן של ארבע מושבות שכנות: מגדיאל, רמתיים, הדר ורמת־הדר.
העיר גובלת בדרום בפתח תקווה, במערב ברמת השרון והרצליה, מצפון-מזרח בכפר סבא.
בנוסף, היא גובלת בשישה ממושבי המועצה האזורית דרום השרון מצפון-מערב וממזרח – גני עם, ירקונה, עדנים, רמות השבים, כפר מל"ל, וגבעת ח"ן.
גבולה הפיזי מדרום הוא נחל הירקון.
שטחה המוניציפלי של העיר כולל שטחים ממערב לכביש 4, אך אזור זה אינו כולל יחידות דיור אלא בית עלמין ושטחים חקלאיים בלבד.
בראשית המאה ה-21 גדלה העיר בקצב מהיר הודות לתנופת בנייה.
בניגוד לערים שכנות, הוד השרון עדיין מחזיקה בשטחים פתוחים ובשטחים חקלאיים רבים, שחלקם הופשרו לבנייה.
השם הוד השרון מורכב משני מושגים: "הוד" – מילה נרדפת להדר ולפאר, ו"שרון" – שמו של האזור הגאוגרפי בו ממוקם היישוב.
הופעת המונח 'הוד' במשמעות "הדר" הופיעה בשם היישוב "כפר הדר" (כפר הוד).
כאשר אוחדו היישובים כפר הדר, רמתיים ומאוחר יותר גם רמת הדר, נשמר המושג "הדר" בשם המועצה המקומית המאוחדת דאז: "הדר רמתיים".
הוד השרון הוקמה עם איחודן של ארבע מושבות שכנות: מגדיאל, רמתיים, כפר הדר ורמת הדר, שהפכו לשכונות בעיר.
שכונות נוספות בהוד השרון: נווה נאמן, גיל עמל, גני צבי (בעבר נקראה כפר הניצחון), נווה הדר, שכונת הפועלים א' וב', שיכון מזרחי א' וב', גיורא, שיכון עממי.
בעיר נמצאים מספר אתרים ארכאולוגיים:
בשכונת גיל עמל נמצא אתר אשר השרידים שבו מתוארכים לתקופות הכלקוליתית עד הרומית והביזנטית.
במבואות העיר, במקורות הירקון ליד אפיק נחל הדר, נמצא האתר תל קנה, שבו נמצאו ממצאים הלניסטים, רומיים, ביזנטיים וערביים.
באוגוסט 2012, במהלך חפירות רשות העתיקות לקראת סלילת רחוב בן גמלא, נתגלה בעיר בית בד לייצור שמן זית אשר מתוארך לתקופה הביזנטית-מוסלמית הקדומה (בין המאה ה־6 עד ל־8 לספירה).
באתר נמצאו משטח סחיטה לזיתים ומערכת של צינורות, תעלות ובורות, לניקוז השמן.
בסמוך נמצאו אבני משקולות שלחצו את שקי הזיתים.
לפי גודל האתר, נראה שכמות השמן שהופקה במקום הייתה לשימוש מסחרי ולכן אין מדובר בבית בד פרטי.
לדברי עמית ראם, ארכאולוג מחוז מרכז ברשות העתיקות, מערכת בית הבד חצובה לתוך אבני בנייה גדולות במיוחד, אשר שוקעו באדמה, ולפיכך מדובר באתר נדיר יחסית, מכיוון שרוב בתי הבד הוקמו ישירות על סלע.
באזור הוד השרון סוג האדמה הוא חמרה, שהיא רכה יחסית, ולפיכך היה צורך להביא למקום אבני גזית ולוחות אבן כבדים, אשר שימשו כבסיס קשיח שעליו הוקם בית הבד.
באמצע 2012 נפתח לציבור על ידי עיריית הוד השרון פארק הרפתקאות וארכאולוגיה ברחוב ששת הימים, הכולל מתחמי משחקים וגן ארכאולוגי שבו פריטי אבן ומתקנים חקלאיים משוחזרים בהם השתמשו תושבי ארץ ישראל בעת העתיקה.
מגדיאל הוקמה בי"ב באב תרפ"ד, אוגוסט 1924, כאשר התכנסו בתל אביב 12 המייסדים והחליטו יחדיו להקים יישוב עברי חדש בו יעבדו פועלים עבריים.
המייסדים פנו לחברת הכשרת היישוב שם הוחלט לקנות 4,000 דונם באזור הכפר הערבי ביאר עדס.
השטח נקנה משיח' השבט הבדואי אבו כישכ ועל הגבעה הקימו את הצריף הראשון.
בתחילת דרכה של מגדיאל נבחר לראש הוועד שמואל זקיף.
בחג ט"ו בשבט, שנת 1925, חנכו חברי היישוב גם את בית הכנסת הראשון וגם את היישוב עצמו.
תחילה הוצע השם "מֶגֶד אל" ולאחר מכן הוצע והתקבל השם "מגדיאל" הנזכר בתנ"ך (ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק מ"ג; ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק נ"ד).
ב-1924 התגבשה בעין גנים קבוצת חלוצים, אנשי העלייה הרביעית, חלקם מהארץ וחלקם מהולנד, לרכישת שטח אדמה משטחי השבט הבדואי, אבו כישכ.
רמתיים הוקמה כמושבה המבוססת על משקי בית פרטיים והסתייעה בתמיכתו של הנדבן ההולנדי האוטאקר.
במהלך שנות הארבעים והחמישים נוספו לה השכונות שכונת פועלים א' 1934, שכונת פועלים ב' (לפני 1948), נווה הדר 1949, שיכון גיורא 1962 ועוד.
המושבה רמתיים הייתה המועצה הראשונה שהוכרזה לאחר קום המדינה.
בשנת 1927 רכשו חלוצים אדמות שהיו שייכות בעבר לבני השבט הבדואי אבו כישכ.
החלוצים היו אנשים בעלי יוזמה פרטית, מהמעמד הבינוני, ששאפו להקים כפר יהודי חקלאי המבוסס על עבודה עברית.
פרנסתם המרכזית כללה גידול פרי הדר, לאור זה שהפרדסים התאימו לאדמות השרון, וכן גידול תרנגולות לביצים ולבשר.
בתחילת שנות ה-40 הגיעו אל כפר הדר עולים מתימן.
אלה התיישבו במקום וזכו לכינוי "שיכון התימנים".
מאז, הפך שיכון התימנים לחלק משכונת גני צבי.
הדר נשארה כפר עצמאי עד לאיחוד עם רמתיים בשנת 1951.
רמת הדר נוסדה בדצמבר 1938 במסגרת חומה ומגדל, על ידי בני העלייה החמישית מגרמניה.
הכפר נבנה על גבעה רמה סמוכה לכפר הדר ולרמתיים.
ההתיישבות במקום התבססה על משקים קטנים (משקי עזר) עם לול תרנגולות קטן.
חברי רמת הדר רכשו ידע וניסיון שתרם להשתכללותה של האגודה החקלאית במקום.
רמת הדר שווקה את תנובת המשק לכל יישובי הסביבה באופן עצמאי ללא עזרה מהמוסדות.
בין רמת הדר לשכונת נוה נאמן שכן בית החולים הגריאטרי מגד.
רכישת אדמות והתיישבות של יהודים בשטחים שהיו בבעלות ערבית ברובם, גרמו להתלקחות בין ערבים ובין יהודים.
בשנים הראשונות של הקמת המושבות קמו סכסוכים עם רועי צאן בדואים מהכפר ביאר עדס הקרוב, ונוצר צורך בארגון שמירה על המושבות.
לאחר מלחמת העצמאות סופחו לעיר שטחי הכפרים הערביים ביאר עדס, ואבו כישכ (שתושביו ברחו ממנו אחרי שארגון האצ"ל חטף את מנהיגיהם).
הערבים תושבי הכפרים לא הורשו לחזור לאדמתם אחרי המלחמה ואדמות הכפרים הוכרזו אדמות נפקדים.
פרדסים כיסו שטח נרחב מהוד השרון, חלק מהם ניתן לראות עד היום בעיר.
בנובמבר 1951 התאחדו רמתיים והיישוב הסמוך כפר הדר למועצה מקומית.
המועצה המקומית שכונתה בשם "הדר–רמתיים" מנתה כ־8,000 תושבים והשתרעה על שטח של כ־15,500 דונם.
ראש המועצה הראשון היה שלום לרנר.
ב־25 באפריל 1963, בעקבות צו של משרד הפנים לאיחוד רשויות קטנות, אוחדה רמת הדר עם 'הדר–רמתיים', שהן רמתיים וכפר הדר המאוחדות.
היישוב החדש, שמנה כ-8,400 תושבים, זכה למעמד של מועצה מקומית משותפת ושימר את השם 'הדר–רמתיים'.
ראש המועצה הראשון היה בנימין אבן.