tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הכוחות האינדונזים נתמכו על ידי אנגליה ואיטליה, בתחילה הדפו את הכוחות ההולנדיים.
אך במערכה השנייה של המלחמה, בנובמבר, ההולנדים התקדמו ואף כבשו את ארמון הסולטן בתחילת 1874. ב-1975, צ'וט ניאק דהיין, עכשיו אם לתינוק, ברחה מאזור האש, אך בן זוגה אברהים נשאר להילחם.
כשהוא נהרג בקרב, ביוני 1878, צ'וט ניאק דהיין נשבעה שתיקום דמו נגד ההולנדים.
זמן מה לאחר מותו של בעלה, קם מנהיג אצ'נזי בשם טאוקו עומאר.
הוא הציע לצ'וט ניאק דהיין נישואין.
למרות שהיא דחתה אותו תחילה, היא הסכימה להצעתו כשהוא הבטיח להרשות לה להילחם בהולנדים, וכך השניים נישאו ב-1880. לשניים נולדה בת בשם צ'וט גמבנג.
צ'וט ניאק דהיין לא הסכימה לפרוש מן הלחימה, אז היא לקחה את בתה עמה.
המלחמה נמשכה, והאצ'ינזים הכריזו עליה כעל מלחמת קודש נגד ההולנדים.
הם החלו לארגן כוחות גרילה, ותקפו במלכודות ומארבים.
אך מחוסר אספקה ומשאבים, ב-30 בספטמבר 1893, טאוקו עומאר נכנע להולנדים יחד עם 250 מאנשיו.
ההולנדים קיבלו אותו בברכה, והאמינו שהוא רוצה לעבור לצד המנצח, ולכן מינו אותו כמפקד.
אך טאוקו עומאר תכנן בעצם לבגוד בהולנדים לכשיתאפשר.
כעבור שנתיים הגיעה ההזדמנות, כאשר טאוקו עומאר יצא לתקוף את אצ'ה, אך במקום זאת לקח את חייליו ואת הציוד, כלי הנשק, והתחמושת והעבירם לידי הכוחות האצ'ינזים.
כשההולנדים חידשו מאמציהם, האצ'ינזים התקשו להגן על עצמם, וטאוקו עומאר נהרג בהתקפת פתע.
על פי הסיפורים, כשצ'וט גמבנג בכתה על מות אביה, צ'וט ניאק דהיין סטרה לה, ואז חיבקה אותה, ואמרה, "לנו, כנשים אצ'ינזיות, אסור לבכות על מי שמת מות קדושים."
צ'וט ניאק דהיין אז נטלה את מנהיגות הכוחות של בעלה לידיה, והמשיכה להילחם בהולנדים עד שנת 1901, כאשר הצבא הקטן שלה הובס לחלוטין.
אחד מחייליה, פאנג לאוט, דיווח להולנדים על מיקום הצבא, מה שאפשר להולנדים לתקוף ללא התראה.
למרות שלוחמי הגרילה השיבו אש, הם לא יכלו לכוחות החזקים יותר, וצ'וט ניאק דהיין נלקחה בשבי.
בתה, צ'וט גמבנג, נמלטה והמשיכה להילחם.
כשצ'וט ניאק דהיין הובאה לבנדה אצ'ה, היא סבלה מבעיות בריאותיות.
אך המנוחה בעיר שיפרה את מצבה, והרשויות ההולנדיות חששו שכאשר יחזור כוחה, תעורר מאבק מחודש בין בני עמה, על כן הגלו אותה לסומדנג, במערב ג'אווה.
ב-1964 הכריזה ממשלת אינדונזיה על צ'וט ניאק דהיין כעל גיבורה לאומית.
בשנת 2008 יצא בול דואר עם דיוקנה, ודמותה גם מתנוססת על פני שטר ה-10,000 רופיה.
ב-1989 יצא סרט ביוגרפי על חייה, "Tjoet Nja' Dhien", שזכה בפסטיבל קאן בפרס הסרט הבינלאומי הטוב ביותר.
נמל התעופה צ'וט ניאק דהיין במחוז נאגאן ראייה נקרא על שמה.
צ'וטה צ'אר דהאם (בדוונאגרי: छोटा चार धाम), באנגלית: Chota Char Dham, תרגום: ארבעת המקומות או ארבעת המושבים הקטנים) הוא אזור עלייה לרגל בחבל גרוואל שבמדינת אוטראקהאנד בהימלאיה ההודית.
מעגל עלייה לרגל זה כולל ארבעה אתרים מהחשובים ביותר לעולי הרגל ההינדים והם (לפי סדר העלייה לרגל המסורתי):
ימונטרי , נמצא בגובה 4,500 מטר מעל פני הים, במדינת אוטראקהאנד לכיוון גבול הודו-טיבט, זהו מקור נהר יאמונה ומושב האלה יאמונה .
הגישה למקדש היא מהיישובים האנומן צ'טי (Hanuman Chatti) וג'ינקי צ'אטי (Janki Chatti)
גנגוטרי , מקור נהר הגנגס ומושב אלת הגנגס .
הנהר נובע מגומוק (פי הפרה)
קדראנט , הוא אחד מ-12 הלינגאם לאל שיווה הידועים גם כ-ג'וטירלינגה .
נמצא בגובה 3,500 מטר מעל פני הים, הגישה למקדש היא ברגל, במסלול של כ-18 ק"מ (כ-9 שעות הליכה) מהיישוב גורי קונד
מקום מושבו של האל וישנו
שלושה מתוך אתרים אלו (גנגוטרי, קדרנאת (נהר המנדקיני ) ובדריאנט) נחשבים גם כמקורות הגנגס והרביעי כמקור היאמונה.
(למען הדיוק מקורו של הגנגס בנהר הבהאגיראת'י הנשפך מקרחון גנגוטרי בהימלאיה (במדינת אוטראקהאנד), והוא חובר לנהר האלאקנאדה ליד דוופראיאג ויחד הם יוצרים את הגנגס).
מעגל זה הוא חלק ממעגל העלייה לרגל של ארבעת רוחות השמים הכולל את בדרינט בצפון, פורי במזרח (במדינת אודישה), רמסוורם בדרום ודוורקא במערב.
לכל אחד מאתרי העלייה לרגל שבצפון ייחוד משל עצמו, אולם במהלך השנים קיבלו כולם זהות אחידה ומכנה משותף, כך שמקובל לנוע בין ארבעתם על מנת למלא את מצוות הצליינות.
עונת העלייה לרגל היא לרוב בין סוף אפריל לבין חג הדיוואלי, החל באוקטובר/נובמבר.
עם הפחתה בכמות הצליינים ממחצית יולי ועד סוף אוגוסט בשל גשמי המונסון והפחתה בחודשים אוקטובר נובמבר בשל הקור החורפי.
(מצד שני אחרי גשמי המונסון הצמחייה מתחדשת והנוף ירוק יותר) בעונה ממוצעת עולים לאתרים אלו כ-100,000 איש, רובם מהודו אולם גם תיירים ממדינות נוספות.
בעונת הגשמים הדרכים סובלות ממפולות והסתחפויות כך שלעיתים הדרכים אינן עבירות למשך זמן מה.
בנוסף, תרבות הנהיגה ההודית גורמת לתאונות רבות (כ-200 הרוגים כל עונת צליינות) ואלו גורמות לשיבושי תנועה.
עד מחצית המאה ה-20, העלייה לרגל לאתרי הצ'אר דהאם התאפשרה רק בשבילים הרריים בהם נעו סגפנים או עשירים שהיו מלווים בפמליה גדולה, במסע ארוך ומפרך שכלל עליות קשות וירידות תלולות.
אחרי מלחמת הודו–סין של 1962, החליט צבא הודו שיש לפרוץ דרכי גישה בהרים וכתוצאה התאפשרה נסיעה עד סמוך לאתרי העלייה לרגל עצמם וכך התאפשר חיסכון בזמן ונוספו בני המעמד הבינוני לקהל העולים לרגל.
בין יוני 2013 למאי 2014 אי אפשר היה לקיים את הצליינות לצ'אר דהאם כתוצאה משיטפון הבזק בהימלאיה ב-2012 ומההצפות שהיו בצפון הודו ב-2013 .
נכון למועד כתיבת שורות אלו (2017) הדרך לקדרנט עדיין משובשת חלקית.
אל כל ארבעת אתרי הצ'וטה יוצאים בעונה אוטובוסים מרישיקש.
ממשלת הודו מקדמת שני מיזמים תחבורתיים להנגשת האתרים:
ב-27 בדצמבר 2016 הניח ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי את אבן הפינה לפרויקט הכביש המהיר לצ'אר דהאם בו יהיו 2 כבישים מרכזיים ו-4 התפצלויות, כביש אחד מרישיקש לדרסו באורך 144 קילומטר ממנו יתפצלו הכבישים לימונטרי באורך כ-100 קילומטר וכביש לגנגוטרי באורך כ-125 קילומטר.
כביש שני לרודרפראיג (מקום בעל חשיבות דתית בפני עצמו) וממנו יתפצלו כביש באורך כ-76 קילומטר לגורי קונד שהוא נקודת מוצא לקדרנט וכביש לבדרינט דרך ג'ושימת ומנה באורך כ-140 קילומטר.
במאי 2017, הניח שר הרכבות ההודי , סורש פרדהו את אבן הפינה לפרויקט מסילת הרכבת לצ'וטה צ'אר דהאם .
קבוצת הצ'ווה הם אנשי בנטו (Bantu) מהחלק המרכזי והדרומי של יבשת אפריקה.
קבוצת הצ'ווה מונה כיום כ-12 מיליון איש המתגוררים במדינות מלאווי, זמביה, זימבבואה ומוזמביק.
במלאווי הצ'ווה הם הקבוצה האתנית הגדולה ביותר.
שפתם של בני הצ'ווה נקראת צ'יצ'ווה (Chichewa; ), ובמלאווי היא השפה הרשמית לצד אנגלית.
הצ'ווה ידועים במסכותיהם הססגוניות ואגודותיהם הסודיות הנקראות ניאו (Nyau; ).
במקורה הצ'ווה היא אוכלוסייה חקלאית, ואנשי הצ'ווה מתגוררים לרוב באזורים כפריים.
הגידול העיקרי שלהם הוא תירס, שממנו הם מפיקים בירה ומגוון מאכלים.
מאפיין תרבותי בולט של הצ'ווה הוא הטקסים המסורתיים המתבצעים על ידי הניאו, המאופיינים בריקודים מרהיבים ושימוש במסכות.
מקורם של אנשי הצ'ווה הוא מאנשי הבנטו (Bantu).
בנטו היא קבוצת שפות וקבוצת עמים שמקורם במרכז אפריקה.
כיום ביבשת אפריקה, בעיקר בחלקה המרכזי והדרומי, ישנן שפות רבות שמקורן ממשפחת הבנטו, מה שהוביל חוקרים רבים לנסות ולאתר באופן היסטורי תנועות של אנשים ביבשת אמצעות מעקב אחר התפשטות השפה.
על פי המסורות בעל פה ותאוריות אחרות כגון תאוריית התפשטות שפת הבנטו, לפני למעלה מאלף שנים אנשים דוברי שפת בנטו מהאזור של קמרון וניגריה של ימינו החלו להגר מזרחה ודרומה לשאר יבשת אפריקה.
קבוצה אחת של הבנטו היגרה לאזור של לובה (Luba), הידוע גם בשם מלמבו (Malambo), איפה שכיום שוכנת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (לשעבר זאיר).
במאות ה-14 וה-15 קבוצה זו התפשטה מזרחה לעבר אזור צ'ומה (Choma), רמה הררית באזור צפון מזרח זמביה וצפון מלאווי, שם הם שוכנים עד היום.
נהוג לחשוב כי זהו מקורם של אנשי הצ'ווה.
כיום בני הצ'ווה מגדירים את עצמם כ-Achewa, שפירושו "אנשי צ'ווה".
שם נוסף המזוהה עם קבוצת הצ'ווה הוא ניאנג'ה (Nyanja), שפירושו המילולי הוא אגם.
בני הצ'ווה לא אוהבים להיקרא כך משום שהמילה מתייחסת למגוון רחב יותר של אנשים המתגוררים סביב אגם מלאווי וגם דוברים צ'ווה.
מבין האזורים בהם חיים אנשי הצ'ווה המקום בו השפעתם התרבותית גדולה ביותר הוא במלאווי.
באופן מסורתי, הצ'יפים של הצ'ווה היו המנהיגים של מרכז מלאווי במשך שנים רבות.
במאה ה-18 מספר קבוצות אתניות נוספות התיישבו גם הן במלאווי.
לפי המסורות בעל פה, הצ'ווה נקטו במדיניות פייסנית כלפי קבוצות מבחוץ.
הצ'ווה שמרו על הייחודיות שלהם לאורך השנים על ידי התמקמות באזורים מסוימים, שימור השפה ומנהגיהם התרבותיים יוצאי הדופן.
כיום הצ'ווה נמצאים בקשרים הדוקים עם קבוצות אתניות אחרות מאזורים סמוכים כגון הטומבוקה (Tumbuka) והאנסנגה (Nsenga).
באופן היסטורי, הצ'ווה נקשרים לקבוצת הבמבה (Bemba) איתם הם חולקים מוצא משותף ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
בדומה לקבוצות האנסנגה והטומבוקה, חלקים מסוימים מהאזורים של הצ'ווה הושפעו מקבוצת האנגוני (Ngoni) אשר מוצאה הוא זולו (Zulu) מהאזור של נטאל וטרנסוואל בדרום אפריקה.
לאנשי הצ'ווה, הנחשבים לחלק ממשפחת דוברי שפות הבנטו יש שפה הדומה לשאר שפת הבאנטו אך ייחודית להם – הצ'יצ'ווה (Chichewa).
שפה זו נכתבת באותיות רומיות בדומה לשפות בנטו אחרות.
על אף שאנגלית וצ'יצ'ווה שתיהן מוגדרות כשפות הרשמיות במלאווי.
בפועל הצ'יצ'ווה נחשבת כשפה המקומית והמדוברת יותר בקרב בני המקום וחלק גדול מחיי החברה והתרבות מתנהלים באמצעותה.
צ'יצ'ווה מדוברת כיום גם במדינות שכנות אחרות – זמביה, טנזניה ומוזמביק, בעיקר באזורים הסמוכים לאגם מלאווי.
הצ'ווה היא קבוצה מטריליניארית, כלומר הייחוס המשפחתי הוא לפי האם.
חלק ניכר מתרבות וחיי היום-יום מושפעים מסדר חברתי זה.
למשל, המגורים של זוג נשוי נקבעים על פי קרבה למגורים של הורי הכלה.
כיום המצב משתנה מעט וחלק מהזוגות עוברים לגור בסמיכות להורי החתן.
גברים ונשים שומרים כל אחד על הזיקה הליניארית שלו\ה גם לאחר הנישואין.
הילדים משתייכים לקו הליניארי של האם ואחיה ואחיותיה, בהתאם לעקרונות הייחוס המטרילינאריים.
קבוצת הצ'ווה מורכבת ממספר קלאנים (Clans), מעין משפחות מורחבות.
הקבוצות הגדולות שביניהם הן הפירי (Phiri) והבנדה (Banda).
הזיקה ההיסטורית של הפירי היא למנהיגות פוליטית בצורת מלכים ואריסטוקרטיה ואילו אצל הבנדה המנהיגות נקשרת למרפאים ומיסטיקה.
לאורך ההיסטוריה הפירי והבנדה חילקו את המנהיגות ביניהם.
מנהיגות הבנדה (900–1400 לספירה הנוצרית) התאפיינה בסמכות טקסית שמזוהה עם המונח מוואלי (Mwali).
מוואלי זהו שם שמתייחס לנשים שהן מתקשרות רוחניות בעלות השפעה על הגשם והפריון.
לעומת זאת מנהיגות הפירי (1400 לספירה הנוצרית ואילך) מאופיינת בסמכות פוליטית שמזוהה העם המונח קלונגה (Kalonga) שפירושו "זה שממנה ושולט בצ'יפים".
בשפה המדוברת המילה קלונגה מתייחסת לנסיך, שליט או מלך.
לפי המסורות העל פה, מי שהוביל את הצ'ווה ממלמבו (כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) לצ'ומה (כיום צפון מלאווי וזמביה) כונה קלונגה והוא ייסד את האימפריה של מראווי (Maravi) שהפכה להיות מלאווי.
מרכזיותם של קלאנים אלו באה לידי ביטוי בשכיחות של השמות פירי ובאנדה כשמות משפחה.
לראיה, הנשיא הראשון של מלאווי לאחר קבלת העצמאות מבריטניה ב-1964 הוא מקבוצת הצ'ווה ושמו הייסטינגס באנדה.
על פי חלק מן המסורות בעל פה קבוצת הצ'ווה בעצמה היא תוצר של מיזוג בין הבנדה והפירי.
חקלאות היא מקור ההכנסה העיקרי שלהם.
הגידולים העיקריים הם תירס ודורה.
מתקיימת גם מידה לא מבוטלת של ציד ודיג.
ראש הכפר או הצ'יף מחליט כמה מן האדמה וכיצד היא תחולק בין אנשי הכפר, כך שהבעלות על אדמה אינה קבועה ומשתנה תדיר.
חקלאי הצ'ווה תלויים בעונה גשומה אחת ויבול אחד כדי לעבור את השנה ולכן השנה הקלנדרית שלהם מחולקת לשני מקטעים של שישה חודשים.
התזונה של הצ'ווה מתבססת על מאכלים מגידולי התירס, כגון אנסימה (Nsima), מעין דייסה מקמח תירס.
אוכלים אותה עם מנת צד בשם אנדיוו (Ndiwo), העשויה מעלי ירקות ושעועית.
בעוד שעיקר התזונה מתבססת על צמחים וגידולים חקלאיים, האוכל המועדף הוא בשר, אך גם יותר קשה להשיגו.
התפריט הבשרי של הצ'ווה כולל בערך כל חיה שנמצאת באזור וניתן לצוד: דגים, חרקים, טרמיטים, עטלפים, עופות, עכברים, אנטילופות ועוד.
כפר צ'ווה מסורתי כולל בין 40 ל-200 צריפים.
בכפר בגודל ממוצע יש בערך 60 צריפים ואוכלוסייה של קצת מעל 100 אנשים.
לא קיים דפוס קבוע של חלוקה לצריפים בכפרים אך לרוב ישנן התקבצויות סביב היחידה המשפחתית של האם.
כלומר, הקו המשפחתי של האם לאורך 3 או 4 דורות מתגורר בהתקבצות צריפים ולהם מתלווים בני הזוג והילדים.
הצ'ווה מתגוררים באזור שהיה תחת חסות בריטית בתקופת הקולוניאליזם האירופי על אפריקה.
באותה תקופה האזור בעל אוכלוסיית הצ'ווה הגדולה ביותר היה מחוז דווה (Dowa) אשר היה חלק מהפרוטקטורט הבריטי ניאסלנד (Nyasaland), שהיא מלאווי של ימינו.
שני השבטים העיקריים שאכלסו את האזור היו הצ'ווה והאנגוני (Ngoni).
קיימת הנחה כי שני שבטים אלו שהו באזור זמן רב יותר מכל קבוצה אחרת, אך משך השהות המדויק שלהם ניתן אך ורק לשערוך עקב ההיסטוריה רוויית ההגירות והפלישות של אנשי הבנטו.
בשנת 1933 האגודה האנתרופולוגית המלכותית של בריטניה ואירלנד פרסמה דוח בשם "כתבים על הצ'ווה והאנגוני ממחוז דווה של הפרוטקטורט של ניאסלנד".
בהתאם לרוח האנתרופולוגיה בראשית דרכה, אשר צמחה כדיסציפלינה בשירות המשטר הקולוניאלי, דוח זה מחולק לנושאים וקטגוריות שמטרתן למפות את המאפיינים של קבוצת הצ'ווה באופן שמתיימר להיות מדעי.
הדוח כולל תשעה תתי פרקים היורדים לפרטי פרטים הכוללים את ההסדרים החברתיים, הפוליטיים, הכלכליים, המשפחתיים ואפילו את דפוסי החשיבה המנטלית של הצ'ווה.
הצ'ווה, בדומה לרוב הקבוצות באפריקה, מחזיקים בקוסמולוגיה שרואה ברוחות ואבות קדמונים כנמצאים בקשר והשפעה הדדית עם העולם הפיזי ומהווים חלק אינטגרלי מהחיים.
הצ'ווה מאמינים שהעולם נברא על ידי האל צ'יוטה (Chiuta) על ההר קאפירינטיווה (Kapirintiwa) אשר נמצא על הגבול בין מלאווי ומוזמביק.
אבות קדמונים ורוחות של יצורים אחרים משחקים חלק חשוב בחברה הנוכחית ונמצאים בקשר מתמיד עם העולם החי, בעיקר דרך ריקודים ומסכות בטקסי החניכה לאגודות הסודיות של הצ'ווה –"Nyau".
הפרקטיקה הדתית המוכרת ביותר של אגודות הניאו היא ה-"Gule Wamkulu" שפירושו הריקוד הגדול.
לטקסי ריקוד רשמיים אלו מגיעים אנשי צ'ווה על מנת לצפות ביכולות הריקוד המרשימות של הרקדנים, הנחשבות לתוצר של המצב הרוחני בו נמצאים חברי אגודות הניאו, מצב של חיבור עם הישויות הקדומות.
אצל הצ'ווה המונח "Gule" נקשר לכל מי שלוקח חלק בטקסים של אגודות הניאו.
חודש יולי נחשב לעונת השיא של ה־Gule Wamkulu.
במהלך טקסים אלו, ניתן לראות נערים רבים מחופשים לחיות, עצים או במסכות של ישויות קדומות.
ה-Gule עצמם עוברים טקס חניכה רשמי לתוך האגודה הסודית, ובזמן למינאלי זה שיכול להימשך כמה ימים הם שרויים ב"מצב חייתי" כאשר הם מחופשים והתנהגותם בלתי צפויה.
לכן מקובל לא להתקרב אליהם שלא במסגרת הטקסים הרשמיים.
טקסי ה-Wamkulu Gule מתקיימים על פי בקשתו של ראש הכפר, בדרך כלל סביב אירועים חשובים כגון חתונות, לוויות או טקסי חניכה.
הריקודים הם מקור של חגיגיות עבור הצ'ווה, ואף על פי שמידה גדולה של מסתורין עדיין אופפת אותם, הטקסים מעוררים התרגשות ושמחה גדולה בקרב אנשי הקהילה.
הרקדנים עטויי המסכות הנקראים Zilombo, מופיעים עם אנרגיה ומהלכי ריקוד יוצאים מגדר הרגיל.
אגדה עממית מספרת שבתקופה בה הבריטים שלטו באזור, מלכת אנגליה נכחה בטקס Wamkulu Gule והתרשמה כל כך שביקשה לקיים אחד כזה בממלכה.
זהו טקס חניכה עבור נשים במסגרתו נערות נלקחות לחדר פרטי בו הנשים הבוגרות של הכפר מורות להן כיצד להיות אשת צ'ווה ראויה.
הסולידריות הנשית מועצמת בטקסים אלו וגם הם מסתיימים בריקוד חגיגי.
האגודה הסודית ניאו והשימוש במסכות
המאפיין הבולט ביותר שמושך את מרבית תשומת הלב סביב הצ'ווה הוא השימוש במסכות בטקסים מקומיים.
השימוש במסכות בקרב הצ'ווה מתקיים במסגרת אגודות הניאו הסודיות שמורכבות אך ורק מגברים.
פירוש המילה Nyau בצ'יצ'ווה הוא מסכה, אך שימוש במילה זו בהקשרה הרחב כולל את האמונות של חברי האגודה, השימוש במסכה במהלך הטקסים ואת רוח המסכות.
על פי המיתולוגיה של הניאו ישנם שני סיפורים שונים אודות מקורן של המסכות.
האחד מספר כי נשים הם אלו שבכלל החלו להשתמש במסכות כחלק מטקסי ההתבגרות ואז הגברים השתלטו על המנהג ושייכו אותו לעצמם.
המיתוס השני מספר על תקופה של בצורת בה הגברים נשלחו לשרוד בפאתי הכפר ביערות והנשים חיו בכפר ושמרו את האוכל לעצמן.
על מנת להשיג אוכל הגברים הכינו מסכות כדי לכסות את פניהם ממה שהיה ברשותם: ענפים, זרדים, נוצות ועלים ובכך הפחידו את הנשים וגנבו אוכל או שהם רקדו בפני הנשים עד שהם נתנו להם אוכל.
ניתן ללמוד דרך המיתוסים על יחסי הנשים-גברים בכפר ועל ההפרדה הקיימת מאז ועד והיום בין הארגון הגברי לנשות הכפר בכל מה שקשור למסכות וריקודים.רקדני הניאו עם המסכות מייצגים את הרוחות של החיות והאבות הקדמונים, וכך הם יוצרים חיבור בין "החיים שלמטה" (אנשי הכפר) ל"חיים שלמעלה" (החיות והאבות הקדמונים).
החיבור מתבצע בטקסים מסורתיים בהם רוקדים חברי הניאו את ה-"Gulu Wamkulu" שפירושו "הריקוד הגדול".
מופע זה מתבצע בטקסי קבורה, טקסי התבגרות, החלפת צ'יפים וכדומה.
תהליך ההכנה וכלל המידע שקשור אל המסכות מתבצע בסודיות מוחלטות, חברי האגודה נתנו שמות מיוחדים לחומרים ולכלים המשמשים אותם לבניית המסכות, על מנת לנתק את השיח של הארגון הסודי מהשיח הציבורי בכפר ובמשפחה.
נשות הכפר והילדים אינם יודעים מהי מטרת הארגון ומה מייצגות המסכות, בעיניהם כל מסיכה היא ייצוג של חיה.
למעשה, כל נער בקבוצת הצ'ווה נועד להשתייך לאגודת הניאו הסודית.
בין הגילאים 12–15 הנערים עוברים תהליך של כניסה אל תוך ארגון המסכות, מתוך הנחה כי עד שלא עברו את התהליך אינם נחשבים כגברים בכפר.
טקס החניכה מתחיל בשעת לילה מאוחרת, לרוב לפני שמתקיימת הלוויה בכפר.
הנערים הולכים באמצע הלילה מלווים במדריך אל היער בפאתי הכפר שם הם פוגשים את שאר חברי הארגון.
במשך שבוע שוהים הנערים במתחם מחוץ לכפר בו הם לומדים על תהליך הכנת המסכות, "השפה הסודית" של הניאו, ובנוסף כל חניך מכין לעצמו מסיכה שתלווה אותו במהלך הטקסים והאירועים העתידיים בכפר.
על מנת לשמור על סודיותו של הארגון ותהליך הכנות המסכות, חברי הניו מכינים את המסכות ביערות במרחק מן הכפר על מנת שלנשים והילדים לא תהיה גישה אל האזור.
המסכות בהן משתמשים הניאו בריקודיהם ובהופעותיהם מחולקות לשלושה סוגים עיקריים אותם ניתן לאפיין על פי סוג החומר ממנו הן עשויות ועל פי המראה הוויזואלי שלהן: הסוג הראשון הוא מסכות המכסות את כל הפנים העשויות מאריגים ונוצות.
הסוג השני הוא מסכות פנים המגולפות בעץ.
הסוג הראשון והשני של המסכות נקרא ניאו, אלו הן המסכות הבסיסיות של חברי הארגון.
כאשר ישנה הלוויה בכפר, מטרת השימוש במסכה היא לגלם את הרוח של המת ולייצג את האבות הקדמונים של השבט.
ניתן למצוא יותר מ-50 סוגי מסכות כאלו בכל שבט, לכל מסיכה יש שם אחר ומותאם לה ריקוד שונה.
במחקר שהתבצע במלאווי בקרב בני הצ'ווה נמצא כי מתקיים שימוש חוזר במסכות ספציפיות לאורך השנים, כאלו אשר מייצגות דמויות ספציפיות שלרוב קשורות להיסטוריה החברתית והתרבותית של השבט.
הקבוצה השלישית של המסכות נקראת נייאו יולמבה (Nyau Yolembe) שפירושו "המסכה הגדולה".
מסכה זו היא בעצם תלבושות ענקית המכסה את כל גופו של הרקדן.
מסכות אלו מייצגות לרוב חיות פראיות.
את הניאו יולמבה מכינים חברי הארגון לקראת אירועים מיוחדים כאשר בסופו של הטקס לאחר השימוש במסכה שורפים אותה והיא אינה נשמרת לטקס הבא, לעומת קבוצת המסכות הראשונה והשנייה שכן נשמרות.
תהליך הכנת הניאו יולמבה לוקח בערך שלושה ימים וגם הוא מתבצע בפאתי הכפר על מנת לשמור על סודיותו.
מסכה זו מורכבת ברובה מחומרים מהטבע כגון ענפים, זרדים, עלים וכדומה.
אחד האירועים בהם חברי הניאו לוקחים חלק הוא טקס הקבורה.
טקס זה המתקיים אחרי ימי האבל נקרא בונה (bona).
הטקס מלווה בשתייה רבה של בירה ולכן הוא מתקיים אחרי קצירת התירס שממנו מכינים את הבירה.
בהכנות לטקס זה משתתפים גם הגברים וגם הנשים.
הנשים אחראיות על בישול הבירה ואילו הגברים, ארגון הניאו, מתחילים להכין את הניאו יולמבה (המסיכה הגדולה).
במקביל לכך מתקיים טקס החניכה של ילדי הכפר לארגון הניאו, מפני שטקס החניכה חייב להתקיים כחלק מטקס הקבורה.
במהלך ההכנות לטקס הבונה לעיתים מופיעים בכפר קבוצה מהניאו שפניהם עוטים מסכות שנועדו לגלם את רוחותיהם של המתים, הם גונבים אוכל עבור חבריהם אשר נמצאים בשיחים ויוצרים את הניאו יולמבה ובנוסף אוספים עוד חומרים להכנתה.
אירוע זה לרוב מאופיין בהתנהגות פראית, קולות וצווחות של הרקדנים.
השיא של הטקס מתקיים ביום האחרון בו כל חברי הניאו מגיעים אל הכפר עם מסכות ומבצעים ריקודים רבים, מלווים בתופים ושירה.
בסופו של הטקס שורפים חברי הניאו את הניאו יולמבה מכיוון שעל פי המסורת בעבר בני האדם והחיות חיו בהרמוניה, עד אשר האדם גילה את האש ושרף את היערות ואזורי הגידול של החיות.
בעקבות כך נפגעה ההרמוניה בין האדם לחיות.
לכן השימוש בניאו יולמבה בטקס ההלוויה נועד לחבר שנית את האדם לחיה, ושריפתה של המסכה בסופה של ההלוויה היא חלק מהעלאת רוחו של המת חזרה אל השמיים.
בשלב זה גם מגיע לסופו טקס החניכה של הנערים לארגון הניאו.
הנערים מתבקשים לאכול את האפר שנשאר אחרי שריפת המסכה, על מנת להפוך אותם לחסינים אל מול הרוחות של המתים.
ניתן בשלב זה ללמוד על הקשר בין טקס חניכה לטקס הקבורה, ומדוע טקס החניכה חייב להתקיים יחד עם טקס קבורה.
המסכות והשימוש בהן על ידי הניאו הוא כלי משמעותי ללמידה על התרבות והמסורת של בני הצ'ווה.
סיווג המסכות לפי משמעות סימבולית מחלק אותן ל-4 קטגוריות שונות.
הקטגוריה הראשונה היא מסכות של חיות פראיות, אלו היו המסכות הראשונות של הניאו.
מסכות אלו לרוב הן מסכות ענק של חיית פרא (הניאו יולמבה), שהם החלק העיקרי במסורת של הריקוד הגדול.
ההשערה היא כי הבחירה בליצור מסכות דמוי חיות פרא היא בעקבות כך שבעבר היו צדים והורגים בני הצ'ווה אנטילופות.
החיבור של מסכות אלו להיסטוריה של בני הצ'ווה נעשה על ידי המסורות שבעל פה, מיתוסים ואגדות.
הקטגוריה השנייה היא קבוצת מסכות המבוססות על אירועים היסטוריים וחברתיים של בני הצ'ווה, ניתן לראות מסכות שמגלמות שליטים ומנהיגים.
דרך המסכות ויחד עם הקבלה כרונולוגית למקורות הכתובים ניתן ללמוד על שליטי האימפריות, מלחמות וההיסטוריה הקדומה של בני הצ'ווה.
הקטגוריה השלישית היא קבוצת המסכות המגלמת דמויות של זרים אשר הגיעו ליבשת אפריקה והיו במגע עם בני הצ'ווה, לדוגמה: קציני קולוניות אנגלים, עבדים פורטוגליים ונזירות קתוליות.
דרך המסכות ניתן ללמוד גם על הסדר הכרונולוגי של הגעתם של האירופאיים ליבשת אפריקה וגם על התהליך ההיסטורי של הפצת הנצרות במערב אפריקה, סחר העבדים ותחילתה של הנוכחות הקולוניאלית.
הקטגוריה הרביעית והאחרונה היא קבוצת מסכות שמגלמות דמויות אנושיות מגוונות.
המסכות הללו החלו לצוץ בריקודים של הניאו בטקסים בעשורים האחרונים.
מסכות אלו מבוססות על נושאים חברתיים כמו ההבדלים בין הכפר לעיר, התפתחות הכבישים וכלי רכב, סרטים ודמויות מפורסמות.
ניתן לראות מסכות בדמויותיהם של אלביס פרסלי, צ'ארלי צ'אפלין ומסיכה של המלך ג'ורג'.
המסכות מהוות חלק בסיסי בתרבותם של בני הצ'ווה, המסכות העתיקות מלמדות אותנו על ההיסטוריה והנורמות החברתיות של החברה בעבר ואילו החדשות מלמדות אותנו על תהליך השינוי והחדשנות של הצ'ווה.
הייחודיות של המסכות של הצ'ווה היא לא רק בשל הצבעוניות, המגוון ואופן השימוש בהן, אלא גם בשל האגודה הסודית ניאו, הקושרת בין תהליך הכנת המסכה והשימוש בה לתהליך ההתבגרות של הנערים.
הייחודיות של הצ'ווה הפכה אותם להיות אחת הקבוצות האתניות הפופולריות בתחום האומנות השבטית וארגון יונסקו (UNESCO) הכיר במורשת של הניאו, והצהיר כי יש להגן על ולשמר את התרבות הייחודית שלהם.
הייסטינגס קאמוזו באנדה (Hastings Kamuzu Banda); 1898–1997. מייסדה ונשיאה הראשון של מלאווי וראש מפלגת הקונגרס של מלאווי.
כיהן כנשיא מלאווי מייסודה בשנת 1964 ובמשך שלושים שנים רצופות כיהן כשליט יחיד דיקטטורי.
בשנת 1993 הסכים לקיים משאל עם שקבע שבמדינה יתקיימו לראשונה בחירות דמוקרטיות ובעקבותיו הודח.
בנדה קידם את החינוך והתשתיות בארצו ברמה גבוהה מהמקובל באפריקה וטיפח שוויון זכויות לנשים.
עם זאת, ממשלו עסק ברדיפה ועינויים של מתנגדי משטר ובנדה עצמו חי חיי פאר וראווה מושחתים, כאשר ארצו התדרדרה להיות אחת העניות בעולם.
הייתה לנשיאה ראשונה במרחב הדרום אפריקאי.
רופיה בוואזני בנדה (Rupiah Bwezani Banda); נולד 1937–2022. פוליטיקאי זמביני שכיהן בתור נשיא זמביה בין השנים 2008–2011. במהלך נשיאותו של קנת קאונדה, היה בנדה בעל תפקידים דיפלומטיים חשובים והיה פעיל בפוליטיקה כחבר במפלגת העצמאות הלאומית המאוחדת (UNIP).
הוא מונה לסגן הנשיא באוקטובר 2006, ובאוגוסט 2008, הוא נבחר לנשיא בפועל.
צ'ולירה היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור הצפון.
צ'ולירה ממוקמת כ-137 ק"מ מבירת האזור גארואה וכ-546 ק"מ מבירת המדינה יאונדה.
בנוסף, העיר ממוקמת כ-158 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה, כ-106 ק"מ מהגבול של קמרון עם צ'אד וכ-173 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית.
חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (395 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
צ'ולירה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N13 והכביש D18.
בצ'ולירה יש מסגד, בית מרקחת, בית קולנוע, 2 ברים ובית מלון.
אריה אביטן (נולד ב-1969), הידוע בשם הבמה צ'ולו, הוא ראפר, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי ישראלי.
אריה אביטן נולד ב-1969 במרוקו.
בגיל שנתיים עלה לארץ ישראל והתגורר בנס ציונה.
ב-1998, הפיק צ'ולו את האלבום "ישראלים עצבניים אחד אחד", האלבום נחשב לבין אלבומי ההיפ הופ הישראלי הראשונים.
באלבום משתתפים ראפרים שונים, ביניהם סאבלימינל, בעודו בן 17 בלבד, סילברדון ועוד.
האלבום הוקלט בחנות הבגדים המאולתרת שהקים צ'ולו, "מאד מאן".
בהמשך, בשנת 2000, הוציא הלייבל "מאד מאן" את אלבום האוסף "מיקרופון למקסימום", בו השתתפו אמני היפ הופ ורגאיי שונים, בהם צ'ולו עצמו, כלא 6, סאבלימינל ופישי הגדול.
ב-2001 הוציא יחד עם סאבלימינל והצל את הסינגל "האדריכלים", מתוך אלבום הבכורה של סאבלימינל, "האור מציון".
בהמשך השנה, יצא אלבום האוסף "מיקרופון למקסימום 2", בו ביצע צ'ולו את השירים "בלאגן", "מסכות" ו"אמא אל תבכי".
ב-2003 הוציא את הסינגל "מנקים את העולם", יחד עם פישי הגדול, סנאגל והברנש.
השיר זכה להצלחה תוך שהגיע למקום ה-23 במצעד השבועי של רשת ג'.
ב-2006 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "תבלין ישן".
האלבום כולל, בין היתר, את השיר "השמחה", שזכה מספר שנים לאחר מכן לגרסת כיסוי בביצוע רביד פלוטניק, באלבומו "בור ועם הארץ", והופעות אורח של אמנים שונים, בהם נמרוד רשף, סאבלימינל, סילברדון והראפר היהודי-אמריקאי רמדי.
ב-2010 הוציא יחד עם סאבלימינל גרסה מחודשת לשיר "עיניים להם" מתוך האלבום.
השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד השבועי של רשת ג'.
ב-2012 התארח באלבומו של זמר הרגאיי סול ג'יי, משהו חייב לקרות, בשיר "משהו חייב לקרות", לצד רביד פלוטניק.
ב-2013 התארח באלבומו של פלוטניק, בור ועם הארץ, בשיר "דמעות".
ב-2019, לאחר מספר שנים של חוסר פעילות, תוך ששיתף פעולה עם פלוטניק בשנית, וביצע קולות רקע בשיריו של פלוטניק, "למעלה" ו-"סלח לי אבי כי חטאתי", מתוך האלבום "ועכשיו לחלק האומנותי".
1998: ישראלים עצבניים אחד אחד (עם משפחת תאקט)
2000: מיקרופון למקסימום (עם מאד מאן)
2001: מיקרופון למקסימום (עם מאד מאן)
צ'וי מיונג-הו (בקוריאנית: 최명호; נולד ב-3 ביולי 1988) הוא כדורגלן עבר צפון קוריאני ששיחק בעמדת הקשר.
צ'וי מיונג-הו נולד וגדל בפיונגיאנג.
אחותו הצעירה משרתת בצבא העם.
לפני שהצטרף לקבוצת קריליה סובייטוב סמרה מהליגה הרוסית, הוא שיחק באליפות צפון קוריאה בקבוצת קיונהונגול, המייצגת את משרד התעשייה הקלה במדינה.
ב-27 ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב קריליה במשחק הגביע נגד קאמאז.
ב-2 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו באליפות רוסיה במסגרת המחזור השמיני מול אמקר, במשחק שהסתיים בניצחון 0:2 של סמרה.
אחרי שצ'וי נכנס למגרש בדקות האחרונות של המשחק, בהרכב סמרה שיחקו כדורגלנים מצפון ומדרום קוריאה.
כתוצאה מכך, שני המשחקים האלה עבור סמרה היו היחידים בהם הוא שיחק; הוא הועבר לקבוצת המילואים של סמרה ושיחק בה בשנים 2006–2008, בהן הופיע ב-39 משחקים וכבש 7 שערים.
הוא לא נכלל בסגל לעונת 2009.
בשנת 2016, יחד עם קים קיונג האן, הוא עבר לליגת העל הקמבודית בקבוצת "משרד ההגנה הלאומית" והצטיין במיוחד בהרכב הקבוצה.
בסוף העונה הוא הפך לאחד ממלכי השערים באליפות קמבודיה כשכבש 19 שערים ב-17 משחקים.
צ'וט (בהונגרית: Csót) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בצ'וט מספר התושבים נמצא בירידה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היו מחוץ לכפר מחנה שבויים ומחנה פליטים.
בצ'וט חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
צ'וי סונג-היוק (בקוריאנית: 최성혁; נולד ב-8 בפברואר 1998) הוא כדורגלן צפון-קוריאני המשחק בעמדת הקשר.
צ'וי התחיל את הקריירה שלו באקדמית הכדורגל צ'וביונג, .
בפברואר , צ'וי הצטרף לזו של פיורנטינה.
ב-5 במרץ, צ'וי ערך את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה פרימברה בניצחון 2-4 נגד וירטוס אנטלה, ובכך הפך לכדורגלן הראשון מקוריאה הצפונית שמשחק במסגרת איטלקית כלשהי.
לאחר מספר חודשים, פיורנטינה החליטה לבטל את החוזה עם צ'ו, כיוון שנודע להם כי המשטר הצפון-קוריאני, הטיל סנקציות על צ'וי בהתאם למדיניות הרודנית שלו.
צ'ו, עתתר לבית המשפט שפסק כי על פיורנטינה לכבד את החוזה.
ביולי , צ'וי חתם לשלוש שנים בפרוג'ה מהסרייה ב'.
בפרוגה, צ'וי רשם שתי הופעות בלבד ובינואר , הושאל לאולביה מהסרייה ג'.
ב-13 ביולי 2018, צ'וי חתם בארצו, במדיה שיחק עונה וחצי.
בצעירותו, צ'וי שיחק בנבחרות הצעירות של קוריאה הצפונית.
ב-25 בדצמבר 2018, צ'וי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד .
צ'וטפוטי (בנגלי: চটপটি; באנגלית: Chotpoti) הוא תבשיל בנגלי חריף העשוי מתפוח אדמה ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
התבשיל מורכב בעיקר מתפוחי אדמה, חומוס, בצל, צ'ילי וביצים, אך קיימות גרסאות נוספות עם עלי כוסברה, כמון, צ'אטני, תמרהינדי ופורי פריך.
התבשיל נחשב למאכל רחוב נפוץ, טעמו חריף וחמצמץ ונהוג להגישו חם.
צ'ודיי (באוקראינית: Чудей, ברומנית: Ciudei) הוא כפר הנמצא במחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה.
תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית התגוררו 520 יהודים בצ'ודיי, ופעלו בה ארגון ביקור חולים ותלמוד תורה.
ב-1940 נסוגה ממלכת רומניה מצפון בוקובינה בראשית מלחמת העולם השנייה כדי לפנותו לטובת ברית המועצות.
במהלך הנסיגה נתקל הכוח הצבאי הרומני הנסוג בפיקודו של ואלריו קארפ ביהודים שיצאו מהכפר לקבל את בואו של הצבא האדום מוקדם מדי, וברשותם הדגל האדום.
קארפ הורה לחייליו להתעלל ביהודים ולרוצחם.
ביולי 1941, עם פרוץ מבצע ברברוסה, חוליית חיילים של צבא רומניה ערכה טבח באוכלוסייה היהודית.
ליחידות נלוו במעשי הטבח איכרים מקומיים.
צ'ולאן (ברומנית: Ciolan ובגרמנית: Schweinehaxen) זאת מילה רומנית שמשמעותה היא עצם גדולה עם בשר או בלי, בדרך כלל מדובר בעצם של גפיים.
המילה משמשת גם לתיאור מאכל רומני הכולל עצם גדולה חתוכה עם בשר ותוספות.
התוספות המקובלות לצ'ולאן הן תבשיל תפוחי אדמה או שעועית אפויה או כרוב כבוש מאודה.
צ'וי ינה (הנגול: 최예나; נולדה ב-29 בספטמבר 1999), הידועה בשם הבמה ינה, היא זמרת ושחקנית דרום קוריאנית.
חברה לשעבר בלהקת הבנות הזמנית Iz*One לאחר שסיימה במקום הרביעי בתוכנית ההישרדות פרודוס 48. כיום היא סולנית ושחקנית תחת יוהוא אנטרטאינמנט.
הופעת הבכורה שלה בתור סולו ב-17 בינואר 2022, עם יציאת המיני-אלבום הראשון שלה סמיילי.
צ'וי נולדה בגיל-דונג, גאנגדונג, דרום קוריאה.
היא אחותו הקטנה של הזמר והשחקן צ'וי סונג-מין.
בילדותה, היא אובחנה עם לימפומה.
לפני שהיא התאמנה ביוהוא אנטרטאינמנט היא הייתה ב-פולאריס אנטרטאינמנט.
צ'וי הייתה מנחה בשיעור הבישול של SBS בשנת 2017.
מ-15 ביוני עד 31 באוגוסט 2018, צ'וי (יחד עם קים סי-היאון ווואנג אירן מלהקת הבנות אברגלו) ייצגו את יוהוא אנטרטאינמנט בתוכנית ההישרדות פרודוס 48. בסופו של דבר היא הגיעה למקום הרביעי ועשתה דביוט עם IZ*ONE.
הדביוט של הלהקה Color*Iz שוחרר ב-29 באוקטובר 2018, כאשר "La Vie en Rose" שימש כסינגל.
בעקבות הדביוט שלה עם IZ*ONE, צ'וי שיחקה ב-Prison Life of Fools, ביחד עם JB מגוט7, גאנג דו-יאון, גאונג היאונג-דון ועוד.
ב-21 בדצמבר 2020, צ'וי הוכרזה כאחת מחברות הקאסט של Girls High School Mystery Class.
לאחר הפירוק של IZ*ONE באפריל 2021, צ'וי השתתפה בIdol Dictation של TVING.
ב-6 באוגוסט 2021, פורסם שצ'וי תהיה המנחה של Yena's Animal Detective.
התוכנית החלה לשדר ב-24 באוגוסט צ'וי עשתה את הופעת הבכורה שלה בתור שחקנית מאוחר יותר באותה שנה בתור או נא-רי בעונה השנייה של סדרת האינטרנט The World of My 17.
ב-1 בינואר 2022, הוכרז שצ'וי תעשה את הופעת הבכורה שלה בתור סולנית עם האלבום סמיילי ב-17 בינואר היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בשידור ב-M Countdownt ב-20 בינואר בביצוע "סמיילי".
ב-10 בפברואר 2022, צ'וי זכתה בזכייה הראשונה אי פעם בתוכנית המוזיקה ב-M Countdown.
צ'וי הוציאה את האלבום השני שלה סמארטפון, ב-3 באוגוסט 2022.
בינואר 2023, צ'וי הוציאה פוסטר המאשר את החזרה שלה עם אלבום הסינגל הראשון שלה Love War
ב-16 בינואר האלבום יצא עם "Love War" בתור סינגל ביחד עם הראפר ביאו .
+ שם פרטיםמיקומי שיא מכירות KOR סמיילי פורסם ב: 17 בינואר 2022
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 2 123,302 סמארטפון פורסם: 3 באוגוסט 2022
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 3 135,778
+ שם פרטים מיקומי שיא מכירות KOR Love War פורסם: 16 בינואר 2023
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 6 120,181
+ שם שנה מיקומי שיא אלבום קוריאה בילבורד "סמיילי"(ביחד עם ביבי ) 2022 8 9 סמיילי "סמארטפון" 119 — סמארטפון "Love War"
(ביחד עם ביאו ) 2023 71 — Love War "—" מציין הקלטה שלא התפרסמה או לא שוחררה באותו טריטוריה.
שָׁנָה כותרת רֶשֶׁת תַפְקִיד הערות 2021 The World of My 17: Season 2 tvN D STUDIO הו נא-רי שחקנית ראשית
שָׁנָה כותרת תַפְקִיד 2017 שיעור בישול מנחה 2018 פרודוס 48 מתחרה 2019 חיי כלא של שוטים חבר בהפקה 2021 זיקוקים יפים מנחה משחק הדם 2022 פסטה חדשה מישתתפת משפחה פנטסטית חבר פאנל רישום משפחה חבר שחקנית מיוחדת האם הפרידה תחזור?
שופטת 2023 M Countdown מארחת מיוחדת HMLYCP חבר בהפקה ערב בנות בחוץ מנחה
שָׁנָה כותרת תַפְקִיד הערות 2021 כיתת מסתורין בתיכון לבנות חבר בהפקה פרק 1–16 / עונה 1 Yena's Animal Detective מנחה 2021–2022 Idol Dictation Contest חבר בהפקה ספין-אוף של DoReMi Market / עונה 1–2 כיתת מסתורין בתיכון לבנות עונה 2 2022 הדלת: לארץ הפלאות
שָׁנָה כותרת תַפְקִיד הערות 2022 איידול רדיו 2 תקליטן זמני 23 ביוני - 30 ביולי
צ'ויושפאלוש (בהונגרית: Csólyospálos) הוא כפר בנפת קישקונמאישה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
הכפר נוצר ממיזוג של שתי חוות באזור והפך לכפר עצמאי ב-1 ביולי 1945.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בצ'ויושפאלוש אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה.
בכפר יש כמה אתרים בולטים, כולל בית ספר לשעבר אשר נרכש על ידי Gergely Pongrátz, מנהיג המהפכה ההונגרית של 1956, והפך למוזיאון המהפיכה.
ישנו גם אתר עם ממצאים גאולוגיים מצפון-מזרח לכפר.
המשקה צ'והיי (ביפנית: チューハイ או 酎ハイ) הוא משקה אלכוהולי שמקורו ביפן.
צ'והיי מסורתי עשוי משוצ'ו שעורה ומים מוגזים בטעם לימון, אבל כמה גרסאות מסחריות מודרניות משתמשות בוודקה במקום שוצ'ו, וחברות המשקאות גיוונו למגוון טעמים, כולל ליים, אשכולית, תפוח, תפוז, אננס, ענבים, ענבי קיוהו, קיווי, אומה, יוזו, ליצ'י, אפרסק, שמנת מתוקה, תותים וקרם סודה.
תכולת האלכוהול של צ'והיי הנמכר בברים ובמסעדות יכולה להיות נמוכה למדי, מה שמאפשר לאלה עם סובלנות נמוכה לאלכוהול לשתות בבטחה.
עם זאת, צ'והיי משומר יכול להיות בעל רמות גבוהות יותר של אלכוהול, והוא נמכר לעיתים קרובות בחנויות נוחות ובמכונות אוטומטיות.
אף על פי שכמות האלכוהול משתנה (בדרך כלל מתחילה ב-3%), צ'והיי משומר מכיל פחות מ-10% אלכוהול ביפן, מכיוון שכל דבר גבוה יותר גורם לשיעור מס גבוה יותר.
צ'והיי מוגש בכוסות גבוהות או ספלים כמשקאות ליחידים, מה שהופך אותו לפחות חברתי ממשקאות בר יפניים מסורתיים אחרים כמו סאקה, בירה או ויסקי, שניתן לחלוק על ידי מזיגת מנות מבקבוק גדול.
לעיתים מוגש גם nama chūhai טרי (生酎ハイ), הכולל מיץ סחוט טרי.
במקרים מסוימים האורחים סוחטים את המיץ שלהם בעצמם.
בשל תכולת הסוכר הגבוהה, מספר הקלוריות בכל בקבוק יכול להיות גבוה למדי בהשוואה למשקאות אלכוהוליים אחרים.
במרץ 2018, קוקה-קולה הודיעה שהיא תתחיל למכור מוצר צ'והיי ביפן בשם Lemon-dou.
צ'ויס בוזוול רנדל היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שש קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס מ-1901 עד 1913.
הוא היה אחיינו של לושיוס ג'רמיה גרטרל.
צ'ארלס בוזוול רנדל נולד ב-1 בינואר 1857 לג'יימס ל.
וללואיזה אמנתה (גרטרל) רנדל במחוז מוריי, ג'ורג'יה.
הוא למד בבתי ספר ציבוריים ופרטיים ובמכללה החקלאית של צפון ג'ורג'יה בדהלונגה, ג'ורג'יה, אך לא סיים את לימודיו.
במקום זאת, הוא שינה את מסלול לימודיו למשפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת ג'ורג'יה בשנת 1878. רנדל החל את עריכת הדין שלו בדניסון, טקסס, בינואר 1879. הוא עבר לשרמן, טקסס, בשנת 1882 והמשיך לעסוק בעריכת דין.
רנדל נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-57 ולחמשת הקונגרסים שלאחר מכן, וכיהן מ-4 במרץ 1901 עד 3 במרץ 1913. הוא לא תמך בבחירה לנשים והביע במכתב למנהיגת הסופרג'יסטיות לנשים ארמינה תומפסון פולסום שדאגתו מבוססת על גזע.
רנדל היה המחבר של החלטות האנטי-גרפט למנוע מחברי הקונגרס של ארצות הברית לקבל מתנות או עמלות מכל מי שיש לו עסקים לפני הקונגרס.
בהמתנה לחלוקה מחדש של מחוז הקונגרס שלו, רנדל בחר להתמודד לסנאט של ארצות הברית ב-1912, במקום להתמודד לבחירה מחדש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
רנדל לא הצליח בניסיונו להיבחר לסנאט, וסם רייברן החליף אותו בבית הנבחרים האמריקני.
לאחר סיום הקריירה שלו בשירות הציבורי, רנדל חזר לעסוק בעריכת דין.
רנדל מת בשרמן, טקסס, ב-19 באוקטובר 1945.
צ'ולימה 1 (קוריאנית:《천리마-1》형, על שם סוס מהמיתולוגיה הקוריאנית) הוא משגר לוויינים תלת-שלבי מתוצרת קוריאה הצפונית.
משגר לוויינים זה שוגר לראשונה ב-30 במאי 2023 אך נכשל.
בניגוד למשגרים מדגם "אונחה", משגר "צ'ולימה 1" מבוסס על טיל בליסטי "הוואסונג-15" ו-"הוואסונג-17" ככל הנראה תוך שימוש במנוע שפותח על בסיס טכנולוגיה רוסית שנוצלה לבניית מנוע RD-250.
נתוני המשגר לא פורסמו באופן רשמי, אך הערכה שבעזרתו ניתן לשגר למסלול לווייני נמוך מטען של 200-300 ק"ג.
למשגר הותאם כן שיגור באתר שיגורים סוחה.
השיגור הראשון בוצע במאי 2023 אך נכשל עקב בעיה בשלב השני.
גם שיגור שבוצע באוגוסט 2023 נכשל ולוויין לא הגיע למסלול.
ב-21 בנובמבר 2023 בוצע שיגור מוצלח ולוויין ריגול הגיע למסלול
במאי 2024 בוצע שיגור נוסף שלא הצליח.
צ'וודר היא סדרת אנימציה קומית אמריקאית של האחים וורנר ו-Cartoon Network.
הסדרה החלה ב-2 בנובמבר 2007 והסתיימה ב-7 באוגוסט 2010, לאחר שלוש עונות ו־49 פרקים.
הסדרה עוקבת אחר ילד צעיר שאפתן בשם צ'וודר וההרפתקאות היום-יומיות שלו כשוליה בחברת הקייטרינג של השף מונג דאל.
למרות שהוא מתכוון לטוב, צ'וודר מוצא את עצמו לעיתים קרובות במצוקה בגלל התיאבון התמידי שלו והטבע שלו כפזר.
ההנחיה של צ'וודר במטרה שלו להיות מאסטר שף מושפעת מאשתו של מונג, כמהין; עוזרו של מונג שניצל; יריבתה של מונג, גב' אנדיב; החניך שלה פניני, שאוהב תמיד בצ'אודר; כמו גם דמויות לוואי אחרות.
לתוכנית הייתה זכייה אחת ושתי מועמדויות בפרסי האמי בפריים טיים וכן שש מועמדויות בפרסי אנני.
הסדרה סובבת סביב צ'וודר, שעובד כשוליה של השף מונג דאל בחברת הקייטרינג שלו.
למרות שהוא קליל וחסר דאגות, מעשיו של צ'וודר נוהגים להוביל אותו לנסיבות שאינן בשליטתו, בין היתר בשל התיאבון הגדול והיעדר-אופק שלו.
מונג ואשתו טראפלס, שניצל (עוזרו של מונג וגם עשוי מאבן.), וחיית המחמד של צ'וודר (ענן חום), קימצ'י, מנסים לעזור לצ'אודר בשאיפותיו להפוך לשף גדול.
אך לעיתים קרובות מוצאים את עצמם מתערערים על ידי תעלולים ואסונות הנובעים מכך.
צ'וודר מתערער גם על ידי פניני -ארנבת בת גילו שנוהגת לרדוף אחריו ולשאול אותו האם צאודר באמת מאוהב בה.
אך הוא תמיד יוצא מדעתו בגללה.
מספר עונותמספר פרקים בעונהתאריך התחלת העונהתאריך סיום העונה1582 בנובמבר 200724 ביולי 20082582 באוקטובר 20088 באוקטובר 200932615 באוקטובר 20097 באוגוסט 2010
עץ דו-ביתי זה צומח לגובה של עד 10 מטרים ביערות נשירים לחים בהרי גהט המערביים בהודו.
שמן זרעי הצ'ולמוגרה היה בשימוש נרחב ברפואה ההודית המסורתית, במיוחד באיור ודה, וברפואה הסינית המסורתית לטיפול בצרעת.
הוא נכנס לרפואה המערבית המוקדמת ב, לפני עידן הסולפונאמידים ואנטיביוטיקות אחרות, לטיפול במחלות עור שונות ובצרעת.
השמן ניתן כמרשם לצרעת כתערובת של תרחיף בגומי או כתחליב.
בהודו: הוא צומח ביערות טרופיים לאורך הרי גהט המערביים, ולאורך החוף ממהאראשטרה ועד קרלה, וכן באסאם וטריפורה.
לעיתים קרובות הוא ניטע בצידי דרכים באזורים הרריים.
במדינות אחרות: העץ נמצא בדרום-מזרח אסיה, בעיקר באזור ההינדו-מלאי, ומגדלים אותו גם בסרי לנקה, ניגריה ואוגנדה.
זהו עץ נשיר למחצה הצומח לגובה של עד 10 מטרים.
קליפת הגזע חומה וסדוקה; הקליפה הפנימית ורדרדה.
הענפים הצעירים עגולים ומכוסים בשערות קטיפתיות זעירות.
העלים: פשוטים, מסורגים, נישאים על פטוטרות באורך 0.7–2.2 ס"מ.
הטרף באורך 8–23 ס"מ ורוחב 3.5–10 ס"מ, בדרך כלל מוארך עד אליפטי-מוארך, קצהו מחודד וארוך (ולעיתים קרובות נושר), בסיסו צר, שוליו משוננים, מרקמו דמוי נייר והוא חסר שערות.
העורק הראשי בולט, עם 5–7 זוגות עורקים משניים.
הפרחים: חד-מיניים בעלי 5 עלי כותרת בצבע לבן-ירקרק, 5 עלי כותרת ו-5 עד 15 אבקנים.
הם ערוכים בתפרחת מסוימת או בלתי מסוימת (צורת אשכול), ולעיתים מופיעים כפרחים בודדים בחיק העלים.
הפריחה מתרחשת מינואר עד אפריל.
פירות: הפרי הוא ענבה מעוצה, עגולה, צמרית בקוטר של כ-6–10 ס"מ.
צבעו שחור כשהוא צעיר והופך לחום בהבשלה.
עצים מהמין המניב את שמן הצ'ולמוגרה מגיעים לגובה של 12–15 מטרים ובהודו מניבים פרי בחודשים אוגוסט וספטמבר.
הפירות דמויי ביצה, בקוטר של כ-10 ס"מ, עם קליפה עבה ומעוצה.
בתוכם יש 10–16 זרעים שחורים המשובצים בציפת הפרי.
הזרעים מהווים כ-20% ממשקל הפרי.
עץ טיפוסי מניב כ-20 ק"ג זרעים בשנה.
הגרעינים מהווים 60-70% ממשקל הזרע ומכילים כ-63% שמן בצבע צהוב חיוור.
השמן מזרעי הידנוקרפוס פנטנדרוס (Hydnocarpus pentandrus) היה בשימוש נרחב בצורות שונות של רפואה הודית מסורתית וברפואה הסינית המסורתית לטיפול בצרעת.
השמן הובא לאנגליה על ידי , ושם שימש בצורתו הגולמית כתרופה לשימוש חיצוני ופנימי.
המרכיבים הכימיים של השמן נותחו כדי לבדוק את פעילותם הפרמקולוגית הפוטנציאלית על ידי , שעבד במעבדות המחקר הכימיות ולקם, בשנת 1904. פאוור ועמיתיו בודדו , שנוסחתה היא , מזרעי העצים Hydnocarpus wightiana ו-Hydnocarpus anthelmintica.
הם הכניסו את המיצוי לשימוש רפואי, והוא נותר בשימוש עד שסולפונאמידים ואנטיביוטיקות הפכו דומיננטיים יותר בטיפול במחלות עור שונות ובצרעת.
השמן הוא מוצק למחצה בטמפרטורת החדר וחסר ריח.
ניתוח באמצעות הראה שהשמן מכיל את חומצות השומן הבאות: , , חומצה גורלית, הומולוגים ציקליים נמוכים, , חומצה פלמיטית, חומצה סטארית, , חומצה אולאית, חומצה לינולאית וחומצה לינולנית.
השמן ייחודי בכך שהוא אינו מורכב מחומצות שומן בעלות שרשרת ישרה, אלא מחומצות בעלות קבוצה טבעתית (ציקלית) בקצה השרשרת.
השמן מכיל גם 5'-מתוקסיהידנוקרפין, חומצה חלשה אמפיפילית, ואיזוהידנוקרפין.
לשמן הגולמי יש צבע חום-ירקרק חיוור, וניתן לזקק אותו בקלות לשמן לבן ומימי המכיל שלוש חומצות שומן ציקלופנטניות.
טבלה: הרכב חומצות השומן של השמן
הסימון דוגמת (C16:0) הוא דרך מקוצרת לתאר את המבנה הכימי של חומצת שומן.
C: האות הראשונה, מייצגת את היסוד פחמן, המהווה את שלד המולקולה.
16: המספר הראשון (לפני הנקודתיים) מציין את מספר אטומי הפחמן הכולל בשרשרת של חומצת השומן.
בדוגמה זו, יש 16 אטומי פחמן.
0: המספר השני (אחרי הנקודתיים) מציין את מספר הקשרים הכפולים בין אטומי הפחמן בשרשרת.
אם המספר הוא 0, אזי זו חומצת שומן רוויה.
טבלת תכונות פיזיקליות של השמן
הזרעים דמויי ביצה, בלתי סדירים וזוויתיים, אורכם 2 עד 3 ס"מ ורוחבם 2 ס"מ.
קליפתם חלקה, אפורה ושבירה; הגרעין שומני וצבעו חום כהה.
מהזרעים מופק שמן שומני באמצעות כבישה, המוכר רשמית כ"שמן גינוקרדיה" בבריטניה, וכ"שמן צ'ולמוגרה" (Oleum chaulmoograe) בארצות הברית.
את הפירות קוטפים באמצעות טיפוס על העץ או בעזרת מוטות ארוכים שאליהם קשור מגל.
הפירות מקולפים בסכין, והזרעים נשטפים במים ולאחר מכן מיובשים בשמש.
את הזרעים מקלפים מקליפתם החיצונית באמצעות פטיש עץ, פטיש ידני או מכונת קילוף.
ניתן גם למעוך אותם במכבש סחיטה ובמטחנה רוטורית.
הגרעינים מניבים תפוקת שמן של 43%.
השמן המופק מאוחסן בחביות אבץ עד לייצואו.
לפרי הצ'ולמוגרה יש היסטוריה ארוכה ברפואת האיור ודה וברפואה אסיאתית מסורתית אחרת כטיפול בצרעת, והוא הוכנס לשימוש ברפואה המערבית באמצע המאה ה-19.
שמן צ'ולמוגרה היה בשימוש נפוץ בראשית המאה ה-20 לטיפול בצרעת.
הוא ניתן לשימוש חיצוני (שהיה בלתי יעיל) או ניטל בבליעה (יעיל יותר אך גורם לבחילה ונדחה לעיתים קרובות על ידי אנשים כמצב גרוע יותר מהצרעת).
המרכיב שנראה כי הוא מייצר פעילות הוא , תרכובת ליפופילית.
ייתכן שהיא פועלת כאנטגוניסט של ביוטין.
החוקר האמריקאי פעל לפיתוח שיטה לשימוש בשמן נגד צרעת באמצעות עירוי תוך-ורידי או הזרקה תוך-שרירית.
יעילותו של שמן הצ'ולמוגרה כטיפול הייתה שנויה במחלוקת רבה; בעוד שחלק מהרופאים ראו בו טיפול יעיל, אחרים ראו בו טיפול בלתי יעיל.
אסטר אתילי של השמן ("שיטת בול") פותח על ידי אליס בול בשנת 1916, שמתה בפתאומיות לפני שהספיקה לפרסם את השיטה.
עבודתה נגנבה על ידי ארתור ל.
דין, שהחל לייצר כמויות גדולות של הטיפול וקרא לו על שמו.
לאחר מכן הוא יוצר ושווק על ידי חברת בורוז ולקם (כיום גלקסו סמית' קליין) בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20. תכשירי השמן שימשו לעירוי תוך-ורידי עבור מצורעים.
השמן הופק לעיתים קרובות ישירות מעצים בהודו, סרי לנקה או אפריקה.
רופאים היו מכינים אסטרים אתיליים לטיפולים באופן מקומי.
ביוני 1927, שחררה חברת בורוז ולקום את התכשיר המסחרי – נתרן הידנוקרפטי ששווק בשם "אלפול" (Alepol) – שגרם למעט תופעות לוואי לא נעימות.
במאי 1928, דיווחו רופאים על ריפוי מצרעת אצל אנשים מסוימים שטופלו באלפול.
בשנות ה-40 של המאה ה-20, הוחלף שמן הצ'ולמוגרה בתרופות הסולפונים היעילות יותר.
צ'וי מין-סיק (בקוריאנית: 최민식; נולד ב-27 באפריל 1962) הוא שחקן קולנוע דרום קוריאני.
צ'וי הוא אחד השחקנים הבולטים ביותר בתעשיית הקולנוע הקוריאנית.
מוכר בעיקר בזכות תפקידו כאו דה-סו בסרט שבעה צעדים ותפקידו כקיונג צ'ול בסרט ראיתי את השטן.
בתחילת הקריירה שלו, צ'וי שיחק במספר סרטים והצגות, הבולטים שביניהם היו של הבמאי הלא כל כך מוכר פארק ג'ונג-וון.
הסרט המצליח ביותר של שניהם היה 'Our Twisted Hero''' שזיכה את פארק בפרס הדרקון הכחול לבמאי הטוב ביותר ואת צ'וי בפרס אסיה פסיפיק לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנים הבאות, שיחק צ'וי במספר תפקידים בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה.
תוך כדי כך, הוא סיים תואר ראשון בתיאטרון וקולנוע באוניברסיטת דונגוק.
הוא שיחק לצדו של השחקן סונג קאנג-הו בסרטים "מס.
3" ו-"המשפחה השקטה" (סרטו הראשון של קים ג'י וון) שזכו להצלחה סבירה, ובסרט שירי משנת 1999 כבר זכו שניהם להכרה רחבה במולדתם, לאחר שהסרט היה הרווחי ביותר במדינה באותה שנה.
על תקידו בסרט 'שירי' ועל הופעתו בסרטים "Happy End" מאותה שנה ו"Failan''" משנת 2001 זכה צ'וי בפרס הדרקון הכחול, גראנד בל ופרס המבקרים של בוסאן לשחקן הטוב ביותר.
שלושת פרסים אלו נחשבים לפרסים הבולטים ביותר בקולנוע הקוריאני.
בשנת 2002 כיכב בסרט מכות האש של הבמאי המוערך אים קוון-טאק (זוכה פרס דוב הזהב למפעל חיים בשנת 2005) שהיה מועמד לפרס דקל הזהב וזכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן.
בשנת 2003 יצא הסרט אולדבוי (נקרא בעברית "שבעה צעדים") בבימויו של פארק צ'אן-ווק, ובכיכובו של צ'וי בתפקיד הראשי כאו דה-סו, האיש שנחטף והוחזק כאסיר במשך 15 מבלי שיוודע לו מה הסיבה לכך.
סרט זה הוא השני ב"טרילוגיית הנקמה" של פארק, קדם לו 'שלום לנוקם' ואחריו בא 'שלום לנוקמת'.
הסרט זכה להצלחה בינלאומית ולביקורות מהללות בכל רחבי העולם, וגרף פרסים רבים כולל פרס גרנד פרי (הסרט היה מועמד גם לדקל הזהב), פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הלא-אירופאי ופרס הקולנוע הבריטי העצמאי לסרט הזר.
צ'וי זכה לשבחים רבים על הופעתו בסרט, זכה במספר פרסים והפך להיות שחקן בעל שם בינלאומי.
עד היום (נכון לשנת 2025) זהו התפקיד המוכר והמזוהה ביותר עם צ'וי והסרט המפורסם ביותר של פארק.
בשנים 2004-2006 כיכב במספר סרטים מצליחים, כשהבולט מביניהם הוא הסרט 'שלום לנוקמת', הסרט האחרון בטרילוגיית הנקמה של פארק צ'אן ווק.
בשנת 2006 לקח צ'וי חלק פעיל במחאה נגד החלטת הממשלה בקוריאה הדרומית לצמצם את מכסות המסך של הקולנוע הקוריאני כחלק מהסכם הסחר עם ארצות הברית.
כחלק מהמחאה, הוא הפסיק לשחק בסרטים במשך כמה זמן, שהתארך כתוצאה מחוסר רצונם של האולפנים לעבוד עם השחקן הפוליטי והפעיל.
בשנת 2007 חזר להופיע על במת התיאטרון לאחר כמעט 7 שנות הפסקה, והופיע במחזה איש הכריות.
בשנת 2009 חזר לתעשיית הקולנוע, ובשנת 2010 כיכב באחד מתפקידיו המוכרים ביותר, הרוצח הפסיכופת ג'אנג קיונג-צ'ול במותחן האקשן המפורסם של קים ג'י וון, 'ראיתי את השטן', בו שיחק לצידו של השחקן לי ביונג-הון.
בשנת 2012 שיחק בסרט "גנגסטר אנונימי: חוקי הזמן", שזכה להצלחה ביקורתית וקופתית גדולה מאוד בדרום קוריאה.
בשנת 2013 כיכם בסרט "עולם חדש", שאף הוא זכה להצלחה קופתית גדולה ולביקורות חיוביות.
בשנת 2014 עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט בשפה האנגלית, בסרטו של לוק בסון, 'לוסי'.
באותה שנה כיכב בסרט 'האדמירל: זרמים שואגים" בתפקיד האדמירל יי סון-סין, אחד ממפקדי הציים המפורסמים אי פעם.
סרט זה הוא הראשון בטרילוגיה על יי סון-סין של הבמאי קים האן-מין, והוא עוסק בקרב מיונגניאנג .
הסרט היה שובר קופות ענק בדרום קוריאה, והוא הסרט הקוריאני הרווחי ביותר אי פעם .
בשנים 2015-2022 כיכב בסרטים רבים, ביניהם 'הטיגריס' ו-'חלום אסור'.
בשנת 2024 כיכב בסרט האימה 'קללת הקבר'.
הסרט היה הצלחה קופתית גדולה מאוד והרוויח יותר מכל סרט קוריאני אחר באותה שנה.
בשנת 2025 הופיע בתפקיד אורח בסרטו של פארק צ'אן-ווק, 'אין ברירה אחרת'.
צ'וי נולד ב-27 באפריל 1962 בסיאול, דרום קוריאה.
בכיתה ג' הוא אובחן כחולה בשחפת ונאמר לו שאי אפשר לרפא אותו.
עם זאת, הוא טוען כי החזיר את בריאותו לאחר שבילה חודש במקדש בודהיסטי בהרים.
בשנת 1990 צ'וי התחתן עם השחקנית לי הווא-יונג.
צ'וי התחתן בשנית ב-1999 לקים הוואל-רן.
צ'וי קיו-הה (בקוריאנית: 최규하 ; 16 ביולי 1919 – 22 באוקטובר 2006) היה מדינאי ופוליטיקאי, כיהן כנשיאה הרביעי של קוריאה הדרומית בין השנים 1979–1980.
צ'וי נולד בשנת 1919, בוונג'ו-מיון, וונג'ו, קונג-דו כיבוש יפני בקוריאה בתקופת אימפריה היפנית (כיום במחוז גנגוון בקוריאה הדרומית).
צ'וי נולד למשפחה מהמעמד הגבוה, סבו היה מלומד בסונגקיונקואן.
במהלך תקופה זו, צ'וי השתמש בשם היפני אומהרה קייצ'י.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון קיונגגי ובבית הספר הגבוה בטוקיו (כיום אוניברסיטת צוקובה) עם דיפלומות בשפה וספרות אנגלית, צ'וי עבד לזמן קצר כמורה בבית הספר התיכון הציבורי טאיקיו, לפני שעבר למנצ'וקוו ללימודים באקדמיית טאידו.
צ'וי סיים את לימודיו בשנת 1943; שנתיים לאחר מכן הפך לפרופסור בבית הספר הרגיל קייג'ו.
קריירה פוליטית לפני תקופת הפארק
לאחר ההתנקשות בפארק צ'ונג-הי ב־26 באוקטובר 1979, צ'וי מונה לנשיא בפועל; ראש הממשלה עמד הבא בתור לנשיאות על פי סעיף 48 בחוקת יושין.
עקב אי השקט שנגרם משלטונו הסמכותי של פארק, צ'וי הבטיח בחירות דמוקרטיות, שכן תחת פארק הבחירות נתפסו באופן נרחב כזיופים.
צ'וי גם הבטיח חוקה חדשה שתחליף את חוקת יושין הסמכותית ביותר.
צ'וי היה המועמד היחיד בבחיורת 6 בנובמבר למשך שארית כהונתו של פארק, והפך לנשיא הרביעי של קוריאה הדרומית.
בדצמבר 1979, מייג'ור וגנרל צ'ון דו-הוואן ובעלי ברית קרובים בצבא ביצעו הפיכה נגד ממשלתו של צ'וי.
הם הסירו במהירות את ראש המטה של הצבא ושלטו למעשה בממשלה בתחילת 1980.
באפריל 1980, עקב לחץ גובר מצד צ'ון ופוליטיקאים אחרים, מינה צ'וי את צ'ון לראש סוכנות הביון המרכזית הקוריאנית.
במאי, הכריז צ'ון על משטר חונטה הצבאי וזנח כל יומרה של ממשלה אזרחית, והפך לנשיא דה פקטו של קוריאה הדרומית והוריד את צ'וי לבובה.
עד אז, מחאות הסטודנטים הסלימו בסיאול ובגוואנגג'ו.
המחאות בגוואנגג'ו הביאו למרד גוואנגג'ו, בו נהרגו 987 אזרחים בתוך חמישה ימים על ידי צבאו של צ'ון.
לאחר שכנועו של קים צ'ונג-יול, נאלץ צ'וי להתפטר בטענה שהוא מעוניין "להשאיר מאחור תקדים של ראש הממשלה פארק העברת שלטון בדרכי השלום".
צ'ונג-הון הפך לנשיא בפועל, עד להיבחרו של צ'ון לנשיא ב-1 בספטמבר 1980.
לאחר התפטרותו, צ'וי חי בשקט הרחק מעיני הציבור ונפטר ב-22 באוקטובר 2006 בגיל 87. הלווייתו נערכה ב-26 באוקטובר 2006 בהשתתפות הנשיא רו מו-היון, הגברת הראשונה קוון יאנג-סוק, ראש הממשלה האן מינג-סוק והנשיאים לשעבר צ'ון דו-הוואן, קים יונג-סאם וקים דה-ג'ונג.
צ'וי נטמן בבית העלמין הלאומי דאג'און.
צ'וֹנְגְצִ'ינְג (; בסינית מסורתית: 重慶; בפין-יין: Chóngqìng; מילולית: "חגיגה כפולה") היא מחוז עירוני בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין.
המחוז העירוני גובל במחוזות סצ'ואן, שאאנשי, חוביי, חונאן וגוויג'ואו.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, מספר התושבים הכולל במחוז העירוני היה כ-32.05 מיליון תושבים, מתוכם כ-25.38 מיליון בכל 26 הרבעים.
עם שטח של 82,403 קילומטר רבוע, עשויה צ'ונגצ'ינג להיחשב כעירייה הגדולה ביותר בשטחה בעולם, אך נתון זה מטעה כיוון שהיא כוללת בתוכה גם 12 נפות כפריות.
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב בדרום-מערב סין.
לנהר יאנגצה העובר במחוז, ולסכר שלושת הערוצים שנבנה בו, חלק חשוב בהתפתחות התעשייה בעיר.
הסכר תרם לאספקת חשמל סדירה וזולה וכן להסדרת תנועת אוניות מטען בחלק זה של הנהר, המאפשרת סחר בינלאומי דרך ים סין המזרחי.
יש לעיר כלכלה מגוונת עם תעשיות מרכזיות בתחום המזון המעובד, ייצור הרכב, כימיקלים, טקסטיל, מכונות ואלקטרוניקה.
זהו גם האזור הגדול ביותר לייצור אופנועים בסין.
בשלבי בנייה המתקדמים נמצא מרכז הסחר העולמי צ'ונגצ'ינג הצפוי להגיע לגובה של 468 מ'.
בעבר הייתה צ'ונגצ'ינג חלק ממחוז סצ'ואן, אך ב-1997 קיבלה העיר מעמד של מחוז עירוני, תחת ניהול ישיר של הממשל המרכזי, בדומה לבייג'ינג, שאנגחאי, וטיינג'ין.
במהלך מלחמת סין-יפן השנייה מ-1937 עד 1945, היא שימשה כבירה זמנית והותקפה בכבדות על ידי חיל האוויר היפני.
במרץ 2012 הוא הואשם בשחיתות ולאחר המשפט נידון למאסר עולם.
המחוז העירוני צ'ונגצ'ינג מחולק לעשרים ושישה רבעים, שמונה נפות וארבע נפות אוטונומיות:
צ'ונסי ריי בילאפס הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי המאמן את פורטלנד טרייל בלייזרס.
שיחק 17 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הרכז ונחשב בשיאו לאחד מטובי השחקנים ב-NBA.
זכה באליפות ה-NBA כאשר שיחק בדטרויט פיסטונס ב-, עת הוביל את הקבוצה לניצחון על לוס אנג'לס לייקרס, וזכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר.
בין הישגיו האישיים נמנות גם חמש הופעות במשחק האולסטאר, שלוש בחירות לאחת מחמישיות העונה ושתי בחירות לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
הודיע על פרישה ממשחק מקצועני בספטמבר 2014 לאור פציעות מרובות שפקדו אותו בשנותיו האחרונות כשחקן.
בילאפס חבר היכל התהילה של הכדורסל משנת 2024.
בילאפס נולד בדנוור שבקולורדו לריי ולפייה בילאפס, והיה הבכור מבין שלושת ילדיהם.
הוא הצטיין במיוחד בילדותו הן בפוטבול והן בכדורסל, ולבסוף בחר לשחק כמקצוען בעתיד בענף הכדורסל.
מאמנו בילדותו כינה אותו "חלקלק" (Smooth), מאחר שכל דבר שביצע על המגרש נדמה היה קל ונטול-מאמץ.
הוא הצטרף לקבוצתו של בית ספר תיכון ג'ורג' וושינגטון ב-1991, והפגין יכולת מרשימה שהפכה אותו כנער לאחד מהאנשים הפופולריים ברחבי דנוור.
בסיום שנתו השנייה בתיכון ג'ורג' וושינגטון זכה בילאפס בפרס "מר קולורדו" כשחקן התיכונים המצטיין במדינה, והשיג אותו גם בשתי העונות שלאחר מכן.
בעונת הוא הוביל את קבוצת התיכון שלו לזכייה באליפות החטיבתית (A5) של מדינת קולורדו, וב-1995 השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בעקבות יכולתו נחשב בילאפס לאחד מהכדורסלנים הצעירים המבטיחים בארצות הברית.
לאחר סיום לימודיו בתיכון בחר בילאפס בהצטרפות לאוניברסיטת קולורדו המקומית, על אף חולשתה היחסית של קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה.
בילאפס היה התקווה הגדולה ביותר בקבוצה, ששאפה לשפר את מסורתה לאחר שלא העפילה לטורניר אליפות המכללות מאז שנות ה-60. על אף שבילאפס הרשים בעונתו הראשונה במדי קולורדו, הקבוצה סבלה מבעיות רבות, שכללו סכסוכים בקרב השחקנים וההנהלה ואת פיטוריו של המאמן ג'ו הרינגטון באמצע העונה.
ממוצעיו הסטטיסטיים של בילאפס באותה שנה עמדו על 17.9 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-5.5 אסיסטים.