tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביניהם ניתן למנות את האל היווני זאוס, האל האצטקי טלאלוק, אל המאיה ק'אוויל, האל פרון במיתולוגיה הסלאבית, ת'ור במיתולוגיה הנורדית, אוקו במיתולוגיה הפינית, האל ההינדי אינדרה ואל השינטו היפני ראיג'ין.
בדת המסורתית של שבטי הבנטו באפריקה, ברק הוא סימן לזעמם של האלים.
פסוקים ביהדות ובאסלאם מייחסים גם הם חשיבות על טבעית לקיומו של ברק.
בנצרות, ביאתו השנייה של ישו מושווה לברק.
באגף הפוליטי, מפלגות השתמשו בתמונת הברק כסמל לכוח: איגוד הפשיסטים הבריטי במהלך שנות ה-30, מפלגת פעולת האנשים בסינגפור ואחרות.
סמל יחידת האס אס - ארגון ההגנה והמודיעין של המפלגה הנאצית הורכב מאותיות גרמניות עתיקות (רונות) הדומות לזוג ברקים.
מלחמת הבזק בליצקריג נקראת בגרמנית על שם הברק.
בצרפתית ובאיטלקית הביטוי "אהבה ממבט ראשון" מתורגם ל-Coup de foudre ו-Colpo di fulmine בהתאמה, אשר בתרגום מילולי פירושו "מכת ברק".
כאות לעוצמה ולמהירות, מופיעים ברקים כסמלים של ארגונים ובהרלדיקה בתרבות.
הברק שימש בעבר לייצוג יכולות התקשורת המיידית של מכשירי טלגרף ורדיו המופעלים בחשמל.
הוא היה מוטיב נפוץ בעיצוב אר דקו, במיוחד בעיצוב הזיגזג אר דקו של שנות ה-20 המאוחרות.
הברק הוא סמל נפוץ של יחידות תקשורת צבאיות ברחבי העולם.
מכת ברק היא גם אחד מהסמלים של תקן נאט"ו לסימון כוחות.
"הברק" או "הפלאש" הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות, גיבורי-על שמופיעים בחוברות קומיקס של חברת DC קומיקס.
הברק ניחן במהירות-על, יכולת המאפשרות לו לרוץ ולהתנועע במהירות עצומה, תוך הפרת חוקי הפיזיקה.
ביהדות מוזכר הברק כאחד מהמראות שעליהם נתקנו ברכות הראייה, ולכן נקבע בהלכה כי כאשר רואה אדם ברק עליו לברך ברכת עושה מעשה בראשית.
ברצלונה היא קבוצת כדוריד מהעיר ברצלונה שבספרד והיא משחקת בליגה הספרדית בכדוריד ואולמה הביתי הוא הפלאו בלאוגראנה, המכיל 7,585 מקומות ישיבה.
הקבוצה נוסדה ב-29 בנובמבר 1942 ומאז היא קבוצת פאר שמשחקת ברמות הגבוהות באירופה.
מדי הבית של בקבוצה הם בצבעים אדום וכחול ומדי החוץ הם בצבע תכלת.
אלברט רוקאס - פעמיים אלוף עולם
נולד בירושלים לפסיה ולאפרים וולף, מראשי חסידות חב"ד בישראל ומנהל מוסדותיה.
לאחר שלמד בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770 החל לסייע לאביו בניהול המוסדות.
במקביל הקים את ארגון דוברות חב"ד שפעל בשיתוף צעירי אגודת חב"ד בישראל, שלקח על עצמו בין היתר לפרסם את דברי הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד בתקשורת הישראלית (במעין מקבילה לדוברות חב"ד העולמית בהנהלת הרב יהודא קרינסקי).
שימש גם כלוביסט למען מטרות יהודיות ומטרות תנועת חב"ד בכנסת.
בשנת 1990 פוטר ממשרתו יחד עם שאר חברי ארגון הגג למוסדות חב"ד, בשל תמיכת הארגון בהליכה עם המערך בעת התרגיל המסריח, שהתבררה כמנוגדת לדעת האדמו"ר.
נפטר לאחר מחלה בשבת פרשת בראשית, ל' בתשרי ה'תשס"א, ונקבר בהר המנוחות.
היה נשוי לבת שבע למשפחת בקרמן, ואב לשמונה.
הרב חיים צבי, שליח חב"ד בירוחם
הרב אברהם, רב ושליח חב"ד באודסה
הרב יוסף יצחק, רב ושליח חב"ד בחרסון
הרב בנימין, רב ושליח חב"ד בסיבוסטופל
חתנו, הרב יהודה זילברשטרום, ר"מ בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בלוד
ברק (gloss) היא תכונה אופטית שמצביעה על כמה טובה החזרת האור הספקולרית (החזרת הראי) של משטח מסוים.
מדובר באחד הפרמטרים החשובים המשמשים אותנו לתיאור חזותי של אובייקט.
הגורמים שמשפיעים על הברק הם מקדם השבירה של החומר ממנו עשוי האובייקט, זווית הפגיעה של האור, וכן טופוגרפיית פני השטח שלו.
נראות הברק תלויה ביחס בין שני גורמים עיקריים:
החזרה ספקולרית (החזרת ראי) – אור המוחזר מפני השטח בעוצמה שווה ובזווית סימטרית לאור הפוגע.
החזרה דיפוזית (החזרה מפוזרת) – אור מוחזר שמתפזר לכיוונים שונים.
ככל שיחס זה גדול יותר, כך החומר נראה לנו מבריק יותר.
כאשר אור פוגע בחומר, הוא יכול לעבור עמו מספר סוגים של אינטראקציה:
בליעה (בליעה היא אחת התכונות האחראיות לצבע אותו אנו רואים)
העברה (תלוי בשקיפות או בעכירות של החומר)
וריאציות ושינויים במרקם של פני השטח משפיעים באופן ישיר על רמת ההחזרה הדיפוזית.
אובייקטים עם פני שטח חלקים או מלוטשים היטב נראים מבריקים (shiny) יותר לעין הודות לכמות הגדולה של אור המוחזר באופן ספקולרי, בעוד שמשטחים מחוספסים כמעט לא מחזירים אור ספקולרי היות שהאור מפוזר רובו ככולו בכיוונים אחרים ועל כן נראה עמום (מט).
סוג המצע של החומר משפיע גם הוא על הברק של פני השטח.
חומרים לא מתכתיים, דוגמת פלסטיק, מחזירים הרבה יותר אור כאשר הם מוארים בזווית הארה גדולה יותר הודות לאור הנבלע בחומר (או מתפזר ממנו), כתלות בצבע החומר.
מתכות לעומת זאת לא סובלות מתופעה זו, ומחזירות אור בכמות גבוהה ללא תלות בזווית ההארה.
נוסחת פרנל נותנת לנו את ערך ההחזרה הספקולרית , עבור עוצמת אור לא מקוטב , הפוגע בזווית פגיעה , ומניבה את העוצמה של הקרן הספקולרית המוחזרת , כאשר מקדם השבירה של המשטח הוא .
משוואת פרנל נתונה על ידי:
חספוס פני השטח משפיע על רמת ההחזרה הספקולרית; כאשר עוסקים באורכי גל של האור הנראה, גימור המשטח ברזולוציה המיקרומטרית היא הרלוונטית ביותר.
השרטוט משמאל מציג את ההחזרה של קרן הפוגעת בזווית במשטח מחוספס עם גובה חספוס אופייני .
פער המסלולים בין קרן המוחזרת מחלקו העליון של המשטח לעומת זו המוחזרת מחלקו התחתון ניתן לביטוי על ידי: .
כאשר אורך הגל הוא , הפרש הפאזה יהיה: .
אם קטנה, שתי הקרניים הן בקירוב באותה פאזה, כך שהן עוברות התאבכות בונה; במקרה זה, נאמר שהמשטח חלק.
אך כאשר , הקרניים לא באותה פאזה ובפרט עוברות התאבכות הורסת.
עוצמה נמוכה של אור ספקולרי מצביעה על כך שהמשטח מחוספס ומפזר את האור בכיוונים אחרים.
אם נקבע את הקריטריון הבא להגדרתו של משטח כחלק .
אזי שהצבה שלו למשוואה מעלה תניב את התנאי: .
תנאי זה ידוע כ"תנאי החספוס של ריילי" (Rayleigh roughness criterion).
המחקרים המוקדמים ביותר על אודות הברק מיוחסים לאינגרסול (Ingersoll) אשר ב-1914 בחן את ההשפעה של ברק על נייר.
אינגרסול ביצע מדידות שבהן כימת את הברק לכדי ערכים מדידים.
הוא ביסס את המחקר שלו על בסיס התאוריה שאור ספקולרי הוא מקוטב ואור מפוזר אינו מקוטב.
מד הברק של אינגרסול (Glossmeter, or Glarimeter) היה בעל גאומטריה ספקולרית עבור זווית פגיעה ותצפית של .
על בסיס הגדרה זו נמדד הברק על ידי פילטר מקטב שחיסר את הרכיב הספקולרי מכלל האור המוחזר.
בשנות ה-30 של המאה הקודמת, עבודה של אוגוסט הרמן פפונד (Pfund) הציעה שאף על פי שהחזר ספקולרי הוא התכונה היסודית והאובייקטיבית המגדירה ברק של חומר, הרי שהנראות של הברק (הסובייקטיבית) תלויה בניגודיות שבין הזוהר שנובע מההחזר הספקולרי לבין האור המפוזר המוחזר מפני השטח.
אם שני משטחים – האחד שחור והשני לבן עם אותו החזר ספקולרי של אור עוברים השוואה חזותית, הרי שהמשטח השחור תמיד יראה לצופה כמבריק יותר בגלל הניגוד הגדול יותר בין האור המוחזר לבין הסביבה השחורה בהשוואה לאור המוחזר (בעוצמה שווה) על רקע הסביבה הלבנה.
Pfund היה גם הראשון להציע שנדרשת יותר משיטה אחת כדי לנתח נכונה ברק של חומר.
ב-1937 האנטר, כחלק ממחקרו על ברק, תיאר שישה קריטריונים ויזואליים שונים המיוחסים לנראות של ברק.
הדיאגרמות הבאות מראות את היחס בין קרן האור הפוגעת, I, קרן המוחזרת ספקולרית, S וקרן מוחזרת דיפוזית D, וקרן שהוחזרה באופן קרוב לספקולרי, B.
ברק ספקולרי – מוגדר כיחס האור המוחזר ממשטח מסוים בזווית שווה אך הפוכה.
בוהקות (Sheen) – מוגדר כרמת הברק הנצפית מזוויות קטנות ביחס למשטח.
ברק ניגודי – מוגדר בתור היחס בין האור המוחזר באופן דיפוזי (נורמל למשטח) לאור המוחזר באופן ספקולרי.
היעדרות הילה (Absence of Bloom) – מוגדר כמדד להיעדר אובך או מראה "מעונן" בסמוך לאור המוחזר בצורה ספקולרית – באופן אנלוגי אובך הוא ההפך של היעדרות-הילה.
ברק טקסטורת המשטח – מוגדר על ידי חוסר אחידות של המשטח במובן של פגמים נראים בטקסטורה.
לכן, משטח יכול להיראות מבריק מאוד אם יש לו החזר ספקולרי מוגדר היטב בזווית הראייה ומבריק פחות אם זווית זו תשתנה.
איכות התמונה המשתקפת על פני השטח יכולה להידרדר במובנים של ירידה בחדות, או על ידי מראה של ניגודיות נמוכה המאופיינת בעכירות.
בכתביו של האנטר, הוא ציין את חשיבותם של שלושה גורמים למדידת ברק:
כמות האור המוחזר בכיוון הספקורלי
הכמות והאופן בו האור מתפשט בקרבת הכיוון הספקורלי
השינוי בהחזרה ספקורלית כתלות בשינוי בזווית הספקורלית
האנטר השתמש במחקרו במד-ברק בזווית ספקורלית של 45 מעלות כפי שהשתמשו ברוב השיטות האלקטרו-אופטיות הראשונות מסוג זה.
אולם מחקרים מאוחרים יותר של האנטר וג'אד בשנת 1939 על מספר גדול יותר של דוגמאות מצוירות, הגיעו למסקנה כי זווית ספקטרלית של 60 מעלות הייתה הזווית הטובה ביותר לתצפית חזותית.
התקן במדידת ברק הובלו על ידי האנטר וה-ASTM (האגודה האמריקאית לבדיקות וחומרים) שייצרו את ASTM D523 – שיטת הבדיקה הסטנדרטית לברק בשנת 1939. זה כלל שיטה למדידת ברק בזווית ספקולרית בגודל 60 מעלות.
גרסאות מאוחרות יותר של התקן (1951) כללו שיטות למדידה ב-20 מעלות להערכת גימורים מבריקים (שפותחו על ידי חברת DuPont ב-1947) ובזווית 80 מעלות להערכת גימורי מט או ברק נמוך.
ל-ASTM יש מספר תקנים אחרים הקשורים לברק, ומיועדים ליישום בתעשיות ספציפיות.
למשל שיטת ה-45 מעלות הישנה, שמשמשת כיום בעיקר עבור קרמיקה מזוגגת, פוליאתלין וסרטי פלסטיק.
בשנת 1937, תעשיית הנייר אימצה את שיטת 75 מעלות ברק (75 Specular-gloss method) מכיוון שזווית זו נתנה את ההפרדה הטובה ביותר של ניירות ספרים מצופים.
שיטה זו אומצה בשנת 1951 על ידי האגודה הטכנית של תעשיות Pulp&Paper תחת השם שיטת TAPPI-T480.
תקן זה זהה ל-ASTM D523, אם כי שונה בנוסח.
מחקרים על משטחי מתכת מלוטשים וציפוי כלי רכב מאלומיניום באנודיז בשנות ה-60 על ידי טינגל, פוטר וג'ורגהובילו לסטנדרטיזציה של מדידת ברק של משטחים בעלי ברק גבוה באמצעות גוניופוטמטריה תחת הכינוי ASTM E430 .
בתקן זה הגדירו גם שיטות למדידת ההבחנה של ברק התמונה ועכירות ההשתקפות.
ברע הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית.
מלך סדום הנוטל חלק פעיל במלחמת ארבעת המלכים את החמישה.
הוא אינו נזכר במקורות נוספים מלבד התנ"ך.
ברע מלך סדום, ברשע מלך עמורה, שנאב מלך אדמה, שמאבר מלך צבוים, ומלך העיר בלע, התמרדו נגד כדרלעומר מלך עילם (הרמב"ן מזהה את עילם כיוון), והפסיקו לשלם לו מיסים.
כדרלעומר כרת ברית עם אמרפל מלך שנער (בבל, מקובל בקרב המפרשים לזהותו כנמרוד), אריוך מלך אלסר, (הרמב"ן מפרש שאלסר היא מדי, אם כי יש המזהים אותה כעיר לרסה), ותדעל מלך גוים (ייתכן שהכוונה לתודחליאש השני מלך האימפריה החיתית), הקואליציה יצאה למלחמה על המורדים.
בקרב שנערך במקום המכונה "עמק השדים", הובסו חמשת המלכים.
ברע וברשע נמלטו, אולם נלכדו בבארות מלאים חימר ונפלו בשבי.
שאר המלכים נמלטו אל ההרים.
המנצחים בזזו את סדום, ולקחו בשבי את התושבים, ככל הנראה על מנת למוכרם כעבדים.
בין השבויים היה גם לוט אחיינו של אברהם אבינו.
אברהם מגייס את בעלי בריתו ויוצא למלחמה על מנת להציל את אחיינו.
הוא זוכה בניצחון והמלכים השבויים משוחררים.
ברע פונה אל אברהם ומציע לו לקבל את כל רכוש סדום אם רק ישחרר את אנשי העיר השבויים.
אברהם מסרב להצעה ומעניק לברע את הרכוש והאנשים גם יחד, ורק מבקש שכר עבור בעלי בריתו.
במדרש תנחומא (לך לך, ח) מפורש, שברע קיבל את שמו משום שהיה "רע לשמים ולבריות".
בְּרְצְ'קוֹ (בבוסנית: Brčko, בסרבית בכתב קירילי: Брчко) היא עיר ורשות מקומית בצפון-מזרח בוסניה והרצגובינה בירת מחוז ברצ'קו, השוכנת לגדות הנהר סאווה.
יישוב בשם ברצ'קו ולצידו מצודה מתועד לראשונה בכתובים מראשית המאה ה-16 לאחר כיבוש האזור על ידי סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
בראשית המאה ה-17 תועדו ביישוב כ-200 מבני מגורים.
העיר התפתחה כנקודת מעבר לסוחרי דרכים בדרכם לאזורי סלאבוניה, סרם והאזורים האוסטריים שנשלטו על ידי ממלכת הבסבורג.
במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716-1714) חרב היישוב.
לאחר המלחמה שוקמה העיר והוקם נמל אשר שימש לייצוא סחורות לאוסטריה ובעיר חלה גאות כלכלית.
במחצית השנייה של המאה ה-19, עת נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית חוברה העיר לרשת הטלגרף והוקמו בה בית חולים, בית מלון ובית דפוס.
לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים שהפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה אוכלוסיית העיר כ-9,000 נפשות.
באפריל 1941 כבשה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה ובהמשך נמסר אזור ברצ'קו לחזקת המדינה העצמאית של קרואטיה בשלטון האוסטאשה.
בשלהי 1944 שוחרר האזור על ידי הפרטיזנים של טיטו בגיבוי הצבא האדום ובהמשך נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה ובמסגרתו פרצה מלחמת בוסניה.
לאחר סיום המלחמה הפך מחוז ברצ'קו ובמרכזו העיר ברצ'קו לקונדומיניום בעל זיקה לרפובליקת סרפסקה ולפדרציה של בוסניה והרצגובינה אך לא תחת ריבונותם.
בעיר התגוררו משפחות של יהודים ספרדים שהגיעו למקום לאחר הכיבוש העות'מאני.
בשלהי המאה ה-19 הגיעו לעיר יהודים אשכנזים וב-1881 הוקם בית כנסת לקהילה.
ב-1897 נוסדה בעיר אגודה ציונית.
ב-1921 נמנו בברצ'קו 139 יהודים שהיוו כ-2 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בברצ'קו 145 יהודים ואליהם הצטרפו בהמשך 286 פליטים מצ'כוסלובקיה, גרמניה ואוסטריה.
יהודי העיר נרצחו על ידי האוסטאשה וגופותיהם הושלכו לנהר סאווה.
בהמשך, בדצמבר 1941 נרצחו הפליטים על ידי אנשי אס אס בסיוע פולקסדויטשה מקומיים וגופותיהם הושלכו לנהר סאווה.
ברצלונה ספורטינג קלוב (בספרדית: Barcelona Sporting Club) הוא מועדון כדורגל אקוודורי מהעיר גואיאקיל, המשחק בליגת העל האקוודורית.
אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו.
ברצלונה היא הקבוצה המצליחה באקוודור.
היא זכתה ב-16 אליפויות במסגרת ליגת העל, יותר מכל מועדון אחר, האחרונה שבהן ב 2020 בנוסף, היא הייתה לאקוודורית הראשונה בהיסטוריה שמעפילה לגמר גביע ליברטדורס, הישג אותו השיגה פעמיים (1990, 1998).
המועדון נוסד ב-1925 על ידי מהגר ספרדי שקרא לה על שם העיר ברצלונה ממנה הגיע.
עם השנים הפכה ברצלונה לקבוצה האהודה ביותר במדינה, ופיתחה יריבות גדולה עם קבוצת אמלק.
המפגשים בין השניים זכו לשם "אל קלאסיקו דל אסטיירו".
מועדון הכדורגל ברצלונה נוסד ב-1 במאי 1925 בעיר גואיאקיל על ידי אאוטימיו פרס, מהגר ספרדי, ובתמיכת הקהילה הקטלאנית בעיר.
פרס החליט לקרוא לקבוצתו החדשה על שם העיר ממנה הגיע, ברצלונה.
הקבוצה אימצה את סמל העיר ברצלונה בסמלה, ובהיעדר ליגה מקצוענית במדינה באותן שנים, החלה להתחרות בליגת חובבנים מקומית שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל של גואיאס, בהשתתפות מועדונים ממחוז גואיאס.
משחקה הראשון של ברצלונה בהיסטוריה התקיים ב-15 ביוני, חודש וחצי לאחר הקמתה, ובו ניצחה 1-0 את אייקוצ'ו.
מאמן הקבוצה הראשון היה מייסד הקבוצה, אוטימיו פרס.
במהלך שנות ה-40 החלה הפופולריות של הקבוצה במדינה לעלות, בין היתר הודות לסדרת משחקי ידידות מול קבוצות קולומביאניות, בתקופה שנחשבה לתור הזהב בכדורגל הקולומביאני.
ברצלונה פגשה את שתי הבכירות בקולומביה, דפורטיבו קאלי ומיונאריוס (עליה גברה פעמיים בגואיאקיל).
בשנת 1950 השיגה הקבוצה את תואר אליפות הליגה החובבנית, התואר הראשון בתולדותיה.
ב-1951 הפכה ליגת החובבים המחוזית לליגה מקצוענית שזכתה לשם "אליפות גואיאקיל".
ב-1955 זכתה ברצלונה לראשונה בתואר אליפות מקצועני במסגרת הליגה.
בשנת 1957 הוזמנה ברצלונה, בהיותה אחת משתי הראשונות בליגה, להשתתף במהדורה הראשונה של ליגת העל האקוודורית, כשלראשונה בכדורגל האקוודורי הוכתרה אלופה לאומית.
בעונת הבכורה של הליגה סיימה ברצלונה במקום השני, אחרי יריבתה העירונית הגדולה אמלק.
לאחר עונת הבכורה, הופסקה פעילות הליגה לשנתיים.
ב-1958, במסגרת הליגה המחוזית, הפגינה ברצלונה יכולת חלשה שנבעה, בין היתר, מחילופי דורות בקבוצה ופרישתם של שחקני מפתח.
בעקבות יכולתה באותה עונה ירדה ברצלונה לליגת המשנה המחוזית, מה שגרם לה לרצות לפרוש לאלתר מהתחרות.
לבסוף לא נאלצה הקבוצה לשחק בליגת המשנה המחוזית, לאחר שתפסה את מקומה של אוניון דפורטיבה ואלדס שהתפרקה ונותרה בליגה הבכירה.
ב-1960, לאחר שנתיים של היעדרות, שבה ליגת העל האקוודורית לפעילות.
החזרה נבעה בין היתר מהיווסדו של גביע יבשתי חדש בשם גביע ליברטדורס באותה שנה והצורך לשלוח נציגה לאומית למפעל.
עם חזרת הליגה לפעילות זכתה ברצלונה בתואר האליפות הלאומית הראשונה בתולדותיה, ובזכות הזכייה הפכה לנציגה הראשונה בהיסטוריה של אקוודור בגביע ליברטדורס.
בהמשך שנות ה-60 הוסיפה ברצלונה להיות דומיננטית בליגה הלאומית, והגיעה להישגים נוספים בליגה המחוזית.
ברמה הלאומית זכתה הקבוצה בשנים אלו בשתי אליפויות נוספות, ובאליפות גואיאקיל זכתה הקבוצה בארבע אליפויות נוספות, בהן שתי אליפויות ללא הפסד ב-1963 וב-1965. הליגה המחוזית סיימה את פעילות ב-1967, לאחר 16 שנים, וברצלונה הייתה לשיאנית הזכיות המשותפת במפעל עם חמש אליפויות, כמו ליריבתה אמלק.
באותה שנה זכתה ברצלונה להכרה בינלאומית, לאחר שאירחה למשחק ידידות את בנפיקה ליסבון, פעמיים אלופת אירופה עם כוכבה הגדול אאוזביו.
ברצלונה עוד הובילה פעמיים במשחק, אך נכנעה למשחק מצוין של אאוזביו שכבש צמד והפסידה 3-2. על אף ההפסד, זכתה הקבוצה להערכה גדולה על הופעתה במשחק.
עד לתחילת שנות ה-70 הצליחה ברצלונה להפוך לאחת הקבוצות המוצלחות באקוודור, וצברה כמות מרשימה של תוארי אליפות מחוזיים ולאומיים.
עם זאת, על אף ההצלחה המקומית, לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים של ממש בגביע ליברטדורס.
מציאות זו השתנתה ב-1971. באותה עונה הצליחה ברצלונה להפוך לאקוודורית הראשונה שזוכה בשתי אליפויות לאומיות ברציפות, והציגה קבוצה מרשימה עם כוכבים בהם אלברטו ספנסר, האקוודורי שחזר למולדתו לאחר עשר שנים בפניארול, פדרו פבלו לאון הפרואני שייצג את נבחרתו במונדיאל 1970, וחוסה פאאס הברזילאי הבינלאומי.
במקביל לזכייה באליפות, הצליחה הקבוצה להעפיל לבית חצי הגמר של גביע ליברטדורס.
על אף שלא הצליחה להעפיל לגמר הטורניר, רשמה הקבוצה הישג מרשים לאחר שגברה 1-0 בלה פלאטה על אסטודיאנטס לה פלאטה הארגנטינאית.
עד לאותו משחק הייתה אסטודיאנטס, שהגיעה לטורניר כאלופה המכהנת שלוש פעמים ברציפות, בלתי מנוצחת בביתה בגביע ליברטדורס ארבע שנים רצופות.
ההישג זכה לשם "ההישג בלה פלאטה" (בספרדית: La Hazaña de La Plata).
שנה אחר כך השלימה הקבוצה העפלה שנייה ברציפות לבית חצי הגמר, והצליחה להתבסס גם ברמה הבינלאומית.
פתיחת העשור לא רמזה על שיתרחש בהמשכו.
ברצלונה לא זכתה בתואר לכל אורך שארית העשור, ולא הצליחה להעפיל ולו פעם אחת לגביע ליברטדורס במהלכו.
חזרתה של ברצלונה להישגיות החלה ב-1980. ברצלונה פתחה את שנות ה-80 עם שתי אליפויות אקוודור רצופות, ובסך הכול השיגה חמש אליפויות באותן שנים.
בדצמבר 1987 זכתה הקבוצה לעבור לבית חדש, אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו, שנחשב לאחד האצטדיונים המרשימים ביותר באמריקה הדרומית והגדול ביותר באקוודור.
באותה שנה הוביל אותה המאמן רוקה מספולי, לשעבר שוער נבחרת אורוגוואי שזכתה במונדיאל 1950, לזכייה באליפות התשיעית בתולדות המועדון.
ב-1989 הצטרף לקבוצה המאמן הארגנטינאי מיגל אנחל ברינדיסי.
כבר בעונת הבכורה הוביל אותה לאליפות העשירית בתולדותיה, ופתח למעשה את שנות הזהב של המועדון.
ברצלונה פתחה את שנות ה-90 במטרה להצליח בזירה המקומית ובעיקר לרשום הישגים גם בגביע ליברטדורס.
ברינדיסי הוביל את הקבוצה בטורניר הליברטדורס של 1990, שלקראתו נבנתה הקבוצה והוחתמו זרים בינלאומיים מארגנטינה ואורוגוואי, ששילובם עם האקוודורים הצעירים והמנוסים שבקבוצה יצר תלכיד חזק מאוד עבור ברצלונה.
הקבוצה רשמה טורניר ליברטדורס מוצלח, כשהדיחה ברבע הגמר את יריבתה העירונית אמלק עם ניצחון 1-0 בסיכום שני המשחקים.
בחצי הגמר הפסידה ברצלונה 1-0 לריבר פלייט הארגנטינאית במשחק הראשון, אך גברה עליה בתוצאה זהה בגומלין, והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע ליברטדורס לאחר 4-3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ברצלונה הייתה לאקוודורית הראשונה אי פעם שמעפילה לגמר הטורניר.
בשלב הגמר נוצחה ברצלונה על ידי קלוב אולימפיה מפרגוואי 2-0 במשחק הראשון, השיגה רק שוויון 1-1 בגומלין וסיימה את הטורניר במקום השני.
ההישג הגדול של הקבוצה הביא אותה למעמד גבוה ביבשת, ושם אותה בשורה אחת עם גדולי המועדונים באמריקה הדרומית.
ב-1992 הצליחה הקבוצה להעפיל עד לחצי הגמר, לאחר שהדיחה בדרכה בין היתר את קולו-קולו בשמינית הגמר ואת סרו פורטניו ברבע הגמר.
בשלב זה פגשה הקבוצה את סאו פאולו החזקה של המאמן טלה סנטנה ובכיכובם של קאפו וראיי, שהדיחה את ברצלונה וזכתה לבסוף בטורניר.
בין כל הצלחותיה בשנים אלו, חוותה ברצלונה טרגדיה גדולה.
ב-26 בדצמבר 1993, שלושה ימים בלבד לאחר שהבטיחה את המקום השני בליגה ואת ההעפלה לגביע ליברטדורס, נהרג חלוץ הקבוצה האקוודורי קרלוס מוניוס בתאונת דרכים קטלנית, כשהוא בן 26 בלבד.
ב-1997, תחת המאמן הארגנטינאי רובן דריו אינסואה ובכיכובם של מרקו אטצ'וורי מבוליביה, אנטוני דה אווילה מקולומביה ואגוסטין דלגאדו המקומי, זכתה הקבוצה באליפות אקוודור השלישית שלה בשנות ה-90 וה-13 בתולדותיה.
הקבוצה השתתפה בגביע ליברטדורס שנה אחר כך, כשרוב כוכביה הוותיקים לקראת עזיבה או פרישה.
אף על פי כן, הצליחה הקבוצה לרשום הפתעה והצלחה גדולה מאוד, כשהעפילה לשלב הפלייאוף והדיחה את קולו-קולו, בוליבר וסרו פורטניו בדרך לגמר הגביע השני בתולדותיהם.
במשחקי הגמר נוצחה ברצלונה פעמיים על ידי ואסקו דה גאמה וכוכבה הגדול לואיזאו, ולא הצליחה להשיג זכייה ראשונה בטורניר.
לאחר העשור המוצלח שחוותה הקבוצה, לא הצליחה ברצלונה לזכות בתואר האליפות במשך מעל לעשור.
בתקופה זו הצליחה ברצלונה להעפיל לגביע ליברטדורס פעמיים בלבד.
עם זאת, היא נותרה הקבוצה האהודה ביותר במדינה, ומשחקי הדרבי שלה מול אמלק הוסיפו להיות הנצפים והמעניינים ביותר באקוודור.
שלוש פעמים במהלך העשור הצליחה הקבוצה לסיים כסגנית, אך לא הצליחה להמשיך ולזכות בתואר.
בנובמבר 2007 נבחר נשיא חדש למועדון, אדוארדו מארורי, תחת הסלוגן "ההתחדשות" (בספרדית: La Renovación).
הוא הבטיח להעשיר את הקבוצה בשחקני מפתח בינלאומיים זרים וכן בשחקנים האקוודורים הטובים ביותר בנמצא, על מנת להחזיר את הקבוצה לזכיות ולהישגים.
על אף ההצהרות, תוך שנתיים בלבד הגיעה הקבוצה לעונה החלשה בתולדותיה בליגה האקוודורית, וניצבה תחת סכנת ירידה ממשית לראשונה בתולדותיה.
קבוצות נוספות ברחבי המדינה הביעו חשש מירידתה של ברצלונה, שכן היא הקבוצה האהודה במדינה ומשחקים מולה משוחקים בדרך כלל מול אצטדיון מלא, מה שמבטיח הכנסות לשאר המועדונים.
ב-3 באוקטובר 2009 מילאו מעל ל-70,000 צופים את האצטדיון הביתי של הקבוצה, שהשיגה ניצחון קריטי של 2-0 על פורטווייחו שהבטיח לה להמשיך בליגה הבכירה.
חודש בלבד אחר כך הודיע נשיא הקבוצה מארורי על שכירת שירותיה של חברת המולטימדיה והתקשורת הספרדית מדיהפרו, שתעזור לקבוצה להתאים את עצמה לעשור החדש בנושאי הפרסום, הפיננסים והמקצועיים.
המטרה העיקרית הייתה השבת תואר האליפות למועדון.
עם זאת, המהפך המיוחל בראשותו של מארורי נקטע ב-22 בדצמבר 2010, כשהנשיא הגיש את התפטרותו עקב עניינים משפחתיים, כשנה לפני תום הקדנציה שלו.
לאחר שמחליפו של מארורי החזיק מעמד בתפקיד יום אחד בלבד לפני שהתפטר, נכנס לתפקיד אלפונסו הארב, שהודיע כי לא יתמודד פעם נוספת על הנשיאות, וקבע תאריך לבחירות חדשות, 11 ביוני 2011.
בבחירות לנשיאות הקבוצה נבחר איש העסקים אנטוניו נובואה לכהן כנשיא המועדון.
כשבועיים לאחר כניסתו לתפקיד התמנה לקבוצה מאמן חדש, לואיס סובלדיה הארגנטינאי, שחקנה ומאמנה לשעבר של לנוס במשימתו הראשונה בקריירה מחוץ לקבוצה.
משימתו הראשונה של סובלדיה היה הסגונדה אטאפה (השלב השני - העונה באקוודור חולקה לשני חלקים, השלב הראשון והשלב השני, בדומה לשיטת האפרטורה וקלאוסורה, שבסיומם מחושבת הטבלה הסופית כסיכום שני השלבים).
לאחר שסיימה שמינית בשלב הראשון, הוביל סובלדיה את קבוצתו לסגנות השלב השני, וברצלונה הייתה רחוקה רק שתי נקודות מפלייאוף ההעפלה לגביע ליברטדורס.
לאחר תשעה חודשים בתפקיד, על אף ההצלחה היחסית של סובלדיה ובניגוד לרצון האוהדים, הובילו המחלוקות בין ההנהלה לסובלדיה להתפטרותו של המאמן.
סובלדיה היה זה שיצק את היסודות עבור מחליפו, גוסטבו קוסטס הארגנטינאי, שהוביל את הקבוצה החל מאמצע השלב הראשון לזכיות בשני השלבים של עונת 2012, ולזכייה באליפות אקוודור בפעם ה-14 בתולדות המועדון, ולראשונה מזה 15 שנים.
בכך, עקפה הקבוצה את אל נסיונל, שהשתוותה אליה בכמות האליפויות בשנת 2006, וחזרה להיות שיאנית הזכיות הבלעדית בתואר.
ב-2016 זכתה באליפות ה-15 בתולדותיה.
מאז הקמתה השתמשה ברצלונה בשלושה אצטדיונים עיקריים.
הראשון שבהם היה אצטדיון ג'ורג' קפוול, אותו חלקה עם יריבתה העירונית אמלק.
ב-1959 עברה הקבוצה לאצטדיון מודלו אלברטו ספנסר, בו שיחקה קרוב לשלושים שנים.
בחלקן חלקה הקבוצה את האצטדיון עם אמלק ועם קבוצות נוספות מהעיר.
בעקבות ההצלחה של המועדון באצטדיון מודלו, החל נשיא הקבוצה איסידרו רומרו קרבו את הפרויקט להקמת אצטדיון בבעלות המועדון.
רומרו חלק את הרעיון עם חיימה נבוט, ראש עיריית גואיאקיל, ועם נשיא אקוודור לאון פברס קורדרו, שניהם אוהדי הקבוצה, והם החליטו להירתם לפרויקט.
נבוט תרם שטח גדול בעיר לטובת האצטדיון, וקורדרו סייע בגיוס הכספים להקמת האצטדיון החדש.
ב-1986 החלו עבודות ההקמה, ושנה אחר כך, ב-1987, נפתח אצטדיון המונומנטל, שנשא את שמו של הנשיא רומרו.
האצטדיון נחשב לאחד המרשימים בדרום אמריקה.
תכולתו, שיכולה להגיע עד ל-90,000 צופים, היא השנייה בגודלה באמריקה הדרומית אחרי המרקנה.
האצטדיון נחנך רשמית במאי 1988 בטורניר ידידות באירוח ברצלונה ובהשתתפות ברצלונה הספרדית, מחזיקת גביע ליברטדורס פניארול מאורוגוואי ואמלק המקומית.
משחק הבכורה של האצטדיון הפגיש בין ברצלונה האקוודורית לזו הספרדית, והסתיים בניצחונם של האקוודורים 2-1. בטורניר עצמו זכתה אמלק, שגברה על ברצלונה 1-0 בגמר.
האצטדיון היה ממארחי טורניר קופה אמריקה 1993 שנערך באקוודור.
אירוע השיא של הטורניר, משחק הגמר בו גברה 2-1 על , נערך באצטדיון, וכן נערכו בו שני משחקים בשלב רבע הגמר ומשחק אחד בשלב חצי הגמר.
היריבה הגדולה ביותר של ברצלונה היא יריבתה העירונית אמלק.
הקבוצות נפגשו לראשונה ב-22 באוגוסט 1943, ובו ניצחה ברצלונה 4-3. המשחק זכור בכינוי "דרבי הקורות", בשל המספר הרב של הכדורים שנעצרו בעמוד השער של ברצלונה.
אחד מהמפגשים המפורסמים ביותר בין שתי הקבוצות התקיים ברבע גמר גביע ליברטדורס 1990, ובסיום דו-קרב כפול העפילה ברצלונה לשלב הבא בזכות ניצחון 1-0 בסיכום שני המשחקים.
על אף האירוע המשחק עצמו לא נדחה, ואמלק המשיכה לניצחון 1-0. באירוע אחר שהתרחש שנה קודם לכן, ב-30 באפריל 2006, הובילה אמלק 3-0 בביתה על ברצלונה.
סמל המועדון עבר מספר שינויים לאורך שנות קיומו.
הסמל הראשון היה גרסה מעובדת של סמל העיר ברצלונה, ספרד בתוך מגן.
סמל העיר משלב בין צלב גאורגיוס הקדוש ודגל הפסים הקטלאני.
לאחר מספר שינויים שחלו בו, נקבע ב-1955 סמל חדש למועדון, הנמצא בשימוש עד היום.
הסמל שואב השראה וכמעט זהה לזה של קבוצת הכדורגל של ברצלונה, עם מספר שינויים - צבע הכדור שונה ללבן, המעטפת הזהובה לא נכללה בסמל, וראשי התיבות השתנו (BSC - ברצלונה ספורטינג קלוב לעומת FCB - פוטבול קלאב ברצלונה).
מדיה של הקבוצה מתהדרים בצבעים הרשמיים של הקבוצה, צהוב ושחור.
חולצת המדים צבועה צהוב ובעלת עיטורים בשחור ובאדום, בעוד המכנסיים והגרביים הם שחורים, לעיתים בעלי עיטורים צהובים.
אלו הם צבעי המדים של המועדון מאז שנות ה-50, וקדמו להם מספר סגנונות אחרים.
ברצלונה החלה את דרכה עם מדים בצבעי שחור ולבן, ולאחר מכן עברה לצבעי הדגל הקטלאני, ולבשה חולצות עם פסי אורך צהובים ואדומים.
למשך תקופה קצרה בשנות ה-40 לבשה הקבוצה מדי פסים כחולים ואדומים כמו ברצלונה הספרדית, אך בעקבות סדרת הפסדים עם המדים החדשים הצהיר נשיא המועדון כי הקבוצה לעולם לא תעלה עוד עם צבעי המדים האלו.
האליפות המקצוענית של גואיאקיל: (5)
ה-SP-21 ברק הוא אקדח ישראלי תוצרת תעשיות נשק לישראל שפותח ב-2002. זהו אקדח חצי-אוטומטי מופעל רתע שמוצע הן בפעולה כפולה (פעולה בה סחיטת ההדק דורכת את הפטיש שמיד לאחר מכן מכה בנוקר וגורם לירי הכדור, מנגנון זה מאפשר ירי מהיר יותר בשליפה מהירה) והן בפעולה יחידה (בטיחותי יותר).
האקדח נועד להגנה עצמית וכנשק אישי לכוחות משטרה.
הברק מוצע במספר קליברים נפוצים, והם:
הוא בנוי כך שיהיה קל יחסית להחליף בין קליברים.
בירי במטווח הוכיח הברק את עצמו כאקדח מדויק מאוד ואמין ביותר, ופעל ללא תקלות (אף שהירי נעשה באקדח משומש שלא עבר תחזוקה נאותה).
גוף הברק עשוי מפלסטיק בחלקו התחתון ומחומר פולימרי בחלקו העליון ותוכנן בצורה ארגונומית.
עם זאת, בשל הרצון שקת האקדח המשמשת גם כבית המחסנית תתאים הן למחסניות רב-כדוריות של 9 מ"מ והן למחסניות של כדורי 0.45, הקת גדולה למדי ולא נוחה לבעלי ידיים קטנות.
כמו כן ישנם מספר ליקויים בתכנון שמקשים על תחזוקת האקדח והופכים אותו לפגיע לשברים.
ברסרקר (Berserker) הוא סוג של לוחם נורדי.
הברסרקר התאפיין בכוח ובסיבולת על־אנושיים ונלחם כשהוא נתון בשיכרון קרב וזעם בלתי נשלט.
כוחותיהם של הברסרקרים יוחסו להזדהותם עם כוחות אלוהיים וכאוטיים, בהם אודין אל המלחמה הנורדי.
הברסרקרים היו לוחמי עילית בצבא הנורדי.
קיימת מחלוקת לגבי המידה בה סיפורי הברסרקרים מתארים אירועים היסטוריים או מיתיים.
מקור המילה ברסרקר הוא ככל הנראה בשפה השוודית.
קיימת מחלוקת לגבי משמעותה המדויקת של המילה.
יש המפרשים את המלה Ber-serker כחולצת-הדוב.
פעמים רבות תוארו הברסרקים עטויי פרוות זאבים ודובים ובעלי מאפיינים התנהגותיים פראיים ועוצמתיים המזכירים בעלי חיים.
פרשנות שנייה לשמו של ה-Ber-serker הוא נטול-החולצה.
פרשנות זו מתבססת גם על העובדה שיש תיאורים של הברסקרים נלחמים חשופי עור, ללא שריון.
את האזכור המוקדם ביותר למונח ברסרקרים ניתן למצוא בסאגה הרפאנסמאל (Hrafnsmál) שפירוש שמה הוא "שירת העורבים".
סאגה זו נכתבה במאה התשיעית לספירה.
החל מהמאה ה־12 גבר העיסוק בדמותם של הברסרקרים במסגרת השירה האדית סקלאדית ובספרות הנורדית.
אחד מהביטויים המרכזיים לעיסוק בברסרקרים הוא ביצירתו של ההיסטוריון הנורדי המרכזי סנורי סטורלודון (Snorri Sturluson) שכתב על אופיים של הברסרקרים בחיבורו מהמאה ה־13, סאגת ינגלינגה (volsunga saga).
במאה ה־14 החלה לרדת קרנם של הברסרקרים.
בסאגת הורלף (Horlf saga), הברסרקרים כבר לא תופסים את מעמד הגיבורים ומתוארים כמשניים לקאפר (Kappar), פמליית הלוחמים של המלך הורלף.
הברסרקרים בסאגה זו איבדו את מעמדם הרוחני־מיתי לטובת מעמד ארצי יותר של שומרי ראש בלבד.
בקרב החוקרים ישנם המצליחים לזהות תפקידים דתיים גם בסאגת הולפר.
הלוחמים הנורדיים ככלל התאפיינו בהופעה והתנהגות דמוניים, הופעתם זו הילכה אימים על בני תרבויות אחרות.
ההיסטוריון הרומי טאקיטוס (Tacitus) תיאר את הלוחמים הברסרקרים כך: "הם צבעו את מגנם וגופם בשחור והקפידו לתקוף בלילות האפלים ביותר.
לכן הם נדמו כצבא של רוחות רפאים, המשרים על האויב את פחד המוות.
האויב לא יכול היה לחזות במראה השטני הזה מכיוון שהדבר הראשון שהשמידו הנורדים בקרב היה עיניי אויביהם."
תיאורו של טאקיטוס תואם למדי את זה של החוקר המודרני גורג' דומיזל (Dumézil): "הם לבשו עורות זאבים כדי לחקות את דרכו של הטורף או כדי לסמל את הטרנספורמציה לצורתו של הזאב.
הוא לא רק היה לוחם עז ובלתי מנוצח, אחוז אקסטזה, הוא נהפך לחיית טרף.
הלוחמים הצעירים הללו לא הסתפקו יותר אך ורק בשלל המלחמה אלא התאוו גם לבשר אדם."
הברסרקרים נתפסו כדמויות מאיימות בעלות כוחות מאגיים על אנושיים.
הופעתם והתנהגותם כשדים שיוו להם מראה של יצורי בלהות.
בעיני אנשי התקופה המקור לכוחם הרב לא היה רק מיומנויות הלחימה הגבוהות שלהם, אלא הקשר המיסטי שלהם לעולם הפראי ולאלים של כוחות הטבע.
אופיים המסתורי של לוחמים אלו עזר בעיצוב תפקידם בשדה הקרב ובמערכת הצבאית הנורדית.
בגלל כוחם הרב והאפקט הפסיכולוגי הגדול של הופעתם על צבאות האויב, מטרתם העיקרית של הברסרקרים הייתה הסתערות בראש הכוח הנורדי והטחת המכה הראשונה באויב כדי להממו ולהובילו לברוח או להיכנע.
סיבה נוספת לכך שהברסרקרים הסתערו בראש הכוח נובעת מכך שבמצב התודעתי שבו הם נמצאו הם לא הבחינו בין חבר לאויב ובאותה קלות שבה כילו את זעמם ביריביהם הם יכלו להסב נזק גם לשורותיהם.
להשתלחותו הפראית של הברסרקר היו גם חסרונות: בתום הקרב הייתה נוחתת על הברסרקר תשישות איומה ובשלב זה הוא היה זקוק להגנת חבריו שיבטיחו את שלומו.
לצד תפקידם ההתקפי כחלוצים בשדה הקרב הברסרקרים שימשו גם בתפקיד הגנתי כאנשי משמר העילית של המלך.
ברסרקרים מתוארים כמי שנאמנותם נתונה בראש ובראשונה לאל אודין (Odin), ראש הפנתאון הנורדי ואל המלחמה.
ביטוי לכך ניתן לראות בסגנון הלחימה של הברסרקרים: הם אינם מתפקדים כחלק אינטגרלי מן הצבא אשר תחת פיקדו של המנהיג הצבאי, אלא לוחמים באופן עצמאי ללא גיבוי וללא שריון באמצעות עוצמה על־אנושית המוענקת להם מידי אודין.
הברסרקרים מקיימים עם אודין יחסים הדומים לאלו שמקיימים שאר בני בריתו – הנביאים, המשוררים והשמאנים – שגם הם פעלו מתוך מצב תודעתי על-אנושי המתאפיין באקסטזה ובשיכרון חושים.
תפקידו המסורתי של אודין הוא סיוע ולחימה למען בני אדם.
הוא נחשב לפטרונם של המלכים והמנהיגים.
תפקיד זה שופך אור על טיב הקשר שהאל מקיים עם הברסרקר כפטרונו.
חוקרים מסוימים מבקשים לערער על הקשר בין האל אודין לבין הברסרקרים ורואים את תפקודם העיקרי כתפקיד פוליטי ולא כתפקיד דתי.
המצב התודעתי שבו שרויים הברסרקרים במהלך הלחימה מיוחד במינו.
יכולתם של הברסרקרים להתעלות מעל כאב ופחד וללחום בעוצמה ואינטנסיביות עורר חוקרים רבים לתהות מהו מקור כוחם.
סוגיה זו טרם הוכרעה וקיימות בה גישות שונות:
יש הטוענים שהברסרקרים הצליחו להגיע למצב תודעתי זה בעזרת שתייה אינטנסיבית של אלכוהול.
טענה זו מקבלת משנה תוקף הודות לעובדה שהנורדים הרבו בשתיית בירה.
לעומתם אחרים טוענים שהגורם לכך הוא כניסה למצב תודעתי אחר באמצעות טקסים שמאניים וריקודים ריטואליים.
החוקר שפידל (Speidel) מדגיש את העובדה כי מהותו של מצב התודעה "הברסרקרי" הוא הזעם הבלתי נשלט הגובל בטירוף.
הצעה זו בעייתית, מכיוון שהיא לוקה בחוסר יכולת לשחזר את התוצאה באמצעים מדויקים.
יש חוקרים המצביעים על האפשרות כי הפטרייה מזן Amanita muscaria היא האחראית לכוחם של הברסרקרים.
פטריה זו גורמת להזיות בעקבות החומר הפעיל בה – בופטינין.
הפטרייה הייתה נפוצה למדי באזורם של הנורדים וידוע ששימשה לטקסים שמאניים שונים.
התאוריה הוצעה לראשונה על ידי סמואל אודמן (Ödman) ב־1784. אביה המודרני של תאוריה זו הוא דוקטור הווארד פייבינג (Fabing) אשר הציע במאמר משנת 1956 את התכנותה של תאוריה זו.
כיום ישנם חילוקי דעות אודות נכונותה של התאוריה.
ישנם חוקרים כמו בנג'מין בלנאי (Blaney) המצביעים על העובדה כי האפקט ההזייתי שנגרם באמצעות הפטריות שונה באופן דרמטי מהתנהגותם של הברסרקרים.
קרי, עיוותים בתחושת הגוף והזיות וויזואליות.
להצעות השונות יש נקודות עוצמה וחולשה שונות ולא ניתן להכריע באופן מוחלט לטובת אחת מן התאוריות הללו.
בֶּרְצֶל (בהונגרית: Bercel) הוא כפר במחוז נוגראד שבצפון הונגריה.
המשפחות היהודיות הראשונות הגיעו לברצל בראשית המאה ה-19. רובם היו בעלי משקים או סוחרים.
עד שנת 1871 הייתה הקהילה כפופה לקהילת בצ'קה () אז הצטרפה לזרם האורתודוקסי ובשנת 1875 הוקמו בה בית כנסת, חברה קדישא.
בשנת 1880 הוקם בית מדרש וב-1885 הוקם בית כנסת נוסף.
בשנת 1941 נשלחו צעירים יהודים רבים מהכפר לעבודות כפייה ובשנת 1944, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו כל היהודים לגטו בבלשגיארמט.
ב-2 ביוני הועברו למחנה ריכוז בגרש () וב-10 ביוני נלקחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו מעט ניצולים לכפר וניסו לשקמו, אנטישמיות המקומיים יחד עם הקמת מדינת ישראל גרמה לנטישת הקהילה.
מועדון הוקי קרח ברצלונה הוא מועדון הוקי קרח מהעיר באותו השם שבקטלוניה, שמהווה חלק ממועדון הכדורגל בשם זה.
כיום מתמודד בליגה הספרדית ואולם הבית מכונה פאלאו דה גל.
המועדון נוסד בשנת 1972, לאחר הקמת Palau de Gel.
התואר הראשון היה הזכייה בגביע הלאומי בשנת 1976. באמצע שנות השמונים של המאה העשרים פורקה קבוצת הבוגרים ונותרה רק את קבוצת הנוער.
בשנת 1990 חזר המועדון לתחרות העליונה עם הקמתה מחדש של קבוצת הבוגרים ולאחר מכן המועדון זכה בתחרויות הליגה והגביע בעונת 1996/97 ומאז זכה בשלוש אליפויות נוספות, האחרונה שבהן בעונת 2020/21.
ברץ' (בהונגרית: Börcs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
ברצ'יפלטיסטומה (שם מדעי: Brachyplatystoma) הוא סוג של דגי גרם גדולים מאוד ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים.
דגים אלה מצויים במימי נהרות באמריקה הדרומית סביב אמזוניה ויובלי נהר האמזונאס והאורינוקו ונמצאים לעיתים גם במים מליחים בקרבת החוף.
חלק מהמינים נודדים דרך קבע.
שפמנונים אלה יכולים להגיע לאורך 3.6 מטרים ומשקל 200 ק"ג אצל הפיראיבה בעוד שאר המינים מגיעים לאורך 1.2 מטר בממוצע.
גופם מוארך מעט ומנומר בכתמים כהים ובטנם לבנה.
כמו מרבית השפמנונים הם בעלי שפמות ארוכות ומחודדות מצידי חוטמם ועיניהם קטנות.
הם בעלי סנפיר גב גדול ואונות זנב גדולות העוזרות להאיץ במים.
דבר מוזר אצל דגים אלה הוא קיומה של בלוטה המפרישה מעין "חלב" בחלק הקדמי של סנפירי החזה.
המינים חיים במים טרופיים סביב הקרקעית ומחפשים בעזרת שפמיהם טרף של דגים אחרים וסרטנים אך מסופר שהפרטים הגדולים כבר טרפו קופים והם מאיימים אף על אנשים.
מינים אלה הם דגי מאכל נפוצים בנהרות אמריקה הדרומית ולעיתים משמשים גם כדגי נוי לאקווריום.
מועדון הכדורגל ברצלונה נשים (בספרדית: Futbol Club Barcelona Femení), ובקיצור ברצלונה נשים (בספרדית: FC Barcelona Femení), הוא מועדון כדורגל נשים ספרדי מהעיר ברצלונה, המשחק בליגת העל הספרדית.
המועדון נוסד בשנת 1988 בשם מועדון נשים ברצלונה (בספרדית: Club Femení Barcelona), ובשנת 2001 הפך למחלקת כדורגל הנשים הרשמית של מועדון הכדורגל ברצלונה.
הקבוצה היא מחזיקת ליגת האלופות לנשים ואחת מקבוצות כדורגל הנשים המצליחות ביותר בספרד שזכתה ב-9 אליפויות ו-10 גביעי מדינה.
מועדון נשים ברצלונה, שהיה תחת חסות ברצלונה (אך לא חלק מהמועדון), נוסד בשנת 1988 והיה ממייסדי הליגה הספרדית שקמה באותה שנה.
הייתה לה ריצה מוצלחת של שלוש שנים בתחילת שנות ה-90, זכתה בגביע המלכה בשנת 1994 וגם סיימה כסגנית האלופה בשנים 1992 ו-1994, אך לאחר מכן היא דעכה ונפלה לתחתית הטבלה.
בשנת 2001 שולב "מועדון נשים ברצלונה" במועדון הכדורגל ברצלונה כמחלקה רשמית של המועדון, מכיוון שהליגה הספרדית עברה רפורמה ומותגה מחדש בשם "סופרליגה נשים", אך ברצלונה לא התקבלה לליגה בגלל תוצאותיה בעונה הקודמת.
לאחר שתי הופעות לא מוצלחות בפלייאוף העלייה, הקבוצה העפילה לסופרליגה בשנת 2004. בשתי העונות הבאות היא סיימה באמצע הטבלה, אך בשנת 2007 סיימה במקום האחרון וירדה לליגה השנייה.
ברצלונה חזרה לסופרליגה בשנה הבאה, ובין שנת 2009 לשנת 2011 היא סיימה בצמרת הליגה.
בשנת 2011 זכתה בגביע המלכה השני שלה, כשניצחה 1–0 את היריבה העירונית אספניול, ובשנת 2012 היא זכתה באליפות הלאומית הראשונה שלה עם שיא של 94 נקודות, כתוצאה מכך העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות.
ברצלונה הצליחה לשמור על תואר האליפות בשנת 2013 עם ניצחון במחזור האחרון במשחק חוץ נגד מובילת הטבלה אתלטיק בילבאו, וכמה שבועות לאחר מכן היא גם זכתה בגביע המלכה עם ניצחון 4–0 על סרגוסה והפכה לקבוצה החמישית שזכתה בדאבל הספרדי.
לאחר זכייתה הראשונה באליפות ב-2012 השתתפה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות.
כיוון שקבוצות ספרדיות לא זכו להצלחה רבה בתקופה זו, הקבוצה לא הייתה מדורגת והוגרלה מול ארסנל החזקה שניצחה אותה בקלות בשני המפגשים בסיבוב הראשון.
ברצלונה העפילה לראשונה לשלב רבע גמר ליגת האלופות בעונת 2013/2014. שלוש עונות אחר כך ברצלונה הגיעה לחצי הגמר, ובשנת המועדון העפיל לראשונה בתולדותיו לגמר ליגת האלופות, בו הוא הובס 1–4 על ידי אולימפיק ליון.
בשנת 2016 לקבוצה הגיעה לילה אוהבי שהייתה בין הכוכבות הבולטות וזכתה עם הקבוצה במספר תארים.
בשנת 2021 העפילה הקבוצה פעם נוספת לגמר תוך שהיא מנצחת ברבע הגמר את מנצ'סטר סיטי ובחצי הגמר את פריז סן-ז'רמן.
בגמר ניצחה הקבוצה את צ'לסי 0-4 כדי לזכות לראשונה בתואר.
בכך הפך מועדון ברצלונה למועדון הספרדי הראשון שזוכה בתואר וכן לראשון שזוכה בתואר בתחרות הגברים והנשים.
ב-30 במרץ 2022 במהלך משחק רבע גמר ליגת האלופות מול קבוצת ריאל מדריד שנערך באצטדיון קאמפ נואו, נשבר שיא הקהל של פיפ"א ואופ"א למשחק כדורגל נשים, כשקהל של 91,553 צופים צפו במשחק.
ב-22 באפריל 2022 השיא נשבר שוב בניצחון 5–1 על וולפסבורג במהלך חצי הגמר של המפעל, כשקהל של 91,648 צופים נכחו בקאמפ נואו.
ב-30 באפריל 2022 הבטיחה את עלייתה לגמר בפעם השנייה ברציפות לאחר הפסד 0–2 לוולפסבורג (5–3 לברצלונה בסיכום שני המשחקים).
היה זה ההפסד הראשון של הקבוצה לאחר 45 ניצחונות ברצף בכל המסגרות.
בגמר באותה שנה, שנערך בטורינו הפסידה לאולימפיק ליון בתוצאה 1–3.
בעונת ניצחה ברצלונה את וולפסבורג 3–2 בגמר לאחר שהייתה בפיגור 0–2, וזכתה בליגת האלופות בפעם השנייה בתולדותיה.
ברפזאורוס (שם מדעי: Barapasaurus; מילולית: "לטאה גדולת-רגל") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתחילת היורה שלפני 196.5 עד 183 מיליון שנה מזמננו בהודו.
דינוזאור זה נחשב לפרימיטיבי מאוד והוא קרובו של הרואטוזאורוס האוסטרלי.
בעבר שייכו אותו למשפחת הוולקנודוניים, אך עתה הוא מסווג כסוג ללא מקור בקבוצה גרוויזאוריה, הקרוב בעיקר לסוג קוטזאורוס שחי בהודו באותה תקופה.
דינוזאור זה התגלה בתצורת קוטה שבטלנגאנה, דרום הודו.
הוא אחד מהזאורופודים הקדומים ביותר הידועים ובכלל בין הדינוזאורים האסייתיים והוא נמצא עם שלד כמעט שלם למעט חוליות הצוואר והגולגולת.
ידועים לפחות 300 עצמות השייכות לסוג זה.
סוג זה הכיל מין בודד - Barapasaurus tagorei, הקרוי על שם המשורר הבנגלי רבינדרנת טאגור.
הברפזאורוס היה זאורופוד פרימיטיבי באורך משוער של 14 מטרים, אך הוא מציג תכונות האופייניות לזאורופודים מאוחרים יותר, ביניהם חוליות צוואר רחם ארוכות ותומכות, המעידות שבעליהם היה נע על ארבע גפיים, הצוואר שלו היה ארוך עם גולגולת קצרה בקצהו ועל עמוד השדרה בלטו מספר זיזים דמוי-קוצים שאולי שימשו להגנה.
נמצאו ממנו שיניים מועטות אשר הכילו אמייל ודמו במראם לכפיות.
מבנה זה התאים לליחוך עלים מענפי עצים בדומה לזאורופודים אחרים.
הוא היה קרוב לוולקנודון מאפריקה, אך מחקרים מציגים שהיה שייך לקבוצה נפרדת קרובה.
ואולם הוא לא השתייך לאאוזאורופודה, בה מרבית הזאורופודים הנפוצים.
הממצאים התגלו באזור טבוע בבוץ מאובן, שסביבו התגלו גזעי עצים רבים.
ייתכן שהדבר נגרם עקב שיטפון הרסני שהרג את הדינוזאורים ואת הצמחייה ואולי תקע את הדינוזאורים בבוץ עד מותם.
ייתכן שראשם שביצבץ ממעל לא הצליח להתאבן, מה שמסביר את היעלמותו מהמאובנים.
מועדון כדורגל ברצלונה ג' (FC Barcelona C) הייתה קבוצת כדורגל ספרדית, שהתקיימה בשנים 1969–2007. כקבוצת הנוער של ברצלונה, היא שיחקה את משחקי הבית שלה במיני אסטדי המכיל 15,276 מושבים.
הקבוצה נוסדה בשנת 1967 והיא אימצה את השם ברצלונה ג' בשנת 1993. בניגוד לליגה האנגלית, קבוצות הנוער בספרד משחקות באותה פירמידת כדורגל כמו הקבוצה הבוגרת שלהם ולא בליגה נפרדת.
עם זאת קבוצות מילואים ונוער אינן יכולות לשחק באותה ליגה בהן משחקות הקבוצות הבוגרות.
בשנים 2003–2004 שיחק בשורותיה ליונל מסי.
ברצלונה ג' שיחקה בליגה הרביעית ערב פירוקה.
ברצלונה (בספרדית: Barcelona, נהגה ברסלונה) היא בירת מדינת אנסואטגי, הממוקמת בצפון ונצואלה..
העיר שוכנת על חוף הים הקריבי והיא נמצאת במרחק של כ-316 ק"מ מהעיר קראקס, בירת ונצואלה.
ברצלונה נחשבת ליעד פופולרי לתיירים שמעדיפים סביבה כפרית, נופים וים.
במרחק נסיעה קצר מהעיר ברצלונה נמצאת העיירה האורבנית לצ'ריה בה בנוי מרכז הקניות Centro Comercial Plaza Mayor.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילויות דייג, יחד עם מגזר תעשייתי הכולל מרכזי מסחר ותיירות בערים סמוכות.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל חוסה אנטוניו אנסואטגי.
מועדון השחייה ברצלונה (בקטלאנית: Club Natació Barcelona) הוא מועדון ספורט קטלוני המתמקד בכדורמים, ומחזיק גם במחלקות שחייה תחרותית, קפיצה למים, אתלטיקה, טריאתלון, שיט תחרותי, קראטה, רוגבי, פטאנק וולנסיה פילוטה.
המועדון נוסד ב-1907, והוא מועדון הכדורמים המצליח ביותר בספרד, עם 59 אליפויות (40 כששם המפעל היה "אליפות ספרד" ו-19 כששם המפעל היה "הליגה הספרדית"), שמונה גביעי המלך, שני גביעי LEN וגביע אירופה אחד .
גביע אירופה בכדורמים (1): 1982
ברצלונה כדורסל ב' (בספרדית: FC Barcelona Bàsquet B), הידוע גם בשם בארסה ב' (Barça B), היא קבוצת המילואים של קבוצת הכדורסל הספרדית ברצלונה.
הקבוצה משחקת כעת ב-LEB Plata, הליגה השלישית במערכת ליגות הכדורסל בספרד.
בשנת 2003, ברצלונה ב' זכתה בליגה הספרדית הרביעית, ה-EBA, ובכך עלתה לליגת ה-LEB 2, אך לאחר מכן, היא ויתרה על מקומם.
לאחר הסכם בין ברצלונה לקורנלה, קורנלה שימשה כקבוצת המילואים של ברצלונה, וברצלונה ב' בין 2005 ל-2010. בשנת 2010, ברצלונה ב' נפתחה מחדש, ושיחקה ב-LEB Plata.
לאחר מכן שיחקה הקבוצה בליגה הספרדית השנייה LEB Oro, משנת 2012, כאשר הקבוצה קיבלה מקום פנוי בליגה, ועד 2014, אז ירדה שוב לליגה השלישית.
באוגוסט 2015, המועדון חזר שוב לליגה השנייה, אך ירד .
ברצלונה 6–1 פריז סן-ז'רמן הייתה תוצאת המשחק השני של מפגש שמינית גמר ליגת האלופות שהתרחש ב-8 במרץ 2017 בקאמפ נואו בברצלונה, קטלוניה, ספרד.
ברצלונה התגברה על פיגור של ארבעה שערים מהמשחק הראשון מול פריז סן-ז'רמן וניצחה 6–1 בסיכום שמינית גמר עונת , מה שהפך את המפגש לקאמבק הגדול ביותר בתולדות ליגת האלופות.
המשחק נודע בספרד בשם La Remontada (המהפך).
היה זה המפגש השלישי בין פריז סן-ז'רמן לברצלונה בשלבי הנוקאאוט של ליגת האלופות, כשברצלונה ניצחה בשני המפגשים הקודמים ברבעי הגמר בעונות (3–3, בזכות חוק שערי חוץ) ו- (5–1).
שתי הקבוצות העפילו בקלות יחסית משלב הבתים.
פריז סן-ז'רמן העפילה כסגנית אלופת בית א' לאחר שהתמודדה עם ארסנל, בזל ולודוגורץ ראזגרד, עם פער של 9 נקודות מהמקום השלישי.
ברצלונה העפילה כמובילת בית ג', הרחק מעל בורוסיה מנשנגלדבך וסלטיק, והקדימה את מנצ'סטר סיטי שבמקום השני ב-6 נקודות.
המשחק הראשון נערך ב-14 בפברואר בפארק דה פראנס בפריז.
שתי הקבוצות היו בכושר טוב כשפריז סן-ז'רמן הגיעה אחרי ניצחון חוץ 3–0 מול בורדו בליג 1 וברצלונה ניצחה את דפורטיבו אלאבס בחוץ 6–0 בלה ליגה.
אנחל די מריה העלה את הפריזאים ליתרון בדקה ה-18' עם בעיטה חופשית לאחר שסמואל אומטיטי ביצע עבירה.
יוליאן דראקסלר קבע 2–0 עם בבעיטה בדקה ה-40', מבישול של מרקו וראטי.
אחרי 55 דקות כבש די מריה שוב, הפעם מבעיטה מחוץ לרחבה.
אדינסון קבאני כבש את השער האחרון של המשחק בדקה ה-72', והבטיח את הניצחון 4–0. ברצלונה בעטה רק פעם אחת למסגרת במהלך כל המשחק.
משחק הגומלין נערך ב-8 במרץ בקאמפ נואו בברצלונה.
שוב, שתי הקבוצות הגיעו למשחק לאחר שניצחו את משחקי הליגה שלהן, ברצלונה 5–0 את סלטה ויגו ופריז סן ז'רמן 1–0 את נאנסי.
במשחק נכחו 96,290 אוהדים, למרות התבוסה הכבדה של הקבוצה הביתית במשחק הראשון.
לואיס סוארס כבש את השער הראשון במשחק בדקה ה-3' לאחר שנגח את הכדור מעל הקו לפני שהורחק על ידי תומא מנייה.
בדקה ה-40' כבש לייבין קורזאווה מפריז שער עצמי בניסיון לבלום בעיטה של אנדרס אינייסטה.
השער השלישי הגיע בדקה ה-50' מפנדל שכבש ליונל מסי לאחר שניימאר הוכשל ברחבה על ידי מנייה.
תקוותיה של ברצלונה נגוזו לכאורה לאחר שאדינסון קבאני כבש את השער היחיד של פריז סן-ז'רמן בדקה ה-62', מה שחייב את ברצלונה לכבוש שלושה שערים נוספים כדי לנצח בגלל חוק שערי החוץ.
חאבייר מסצ'ראנו הכשיל את די מריה ברחבת ברצלונה אבל השופט דניז אייטקין לא שרק לפנדל.
ניימאר כבש שני שערים בדקות הסיום - בעיטה חופשית בדקה ה-88' ובעיטת עונשין שנויה במחלוקת כשלואיס סוארס הוכשל דקה בתוך תוספת הזמן - 5–1 לברצלונה.
בשניות האחרונות של המשחק הרים ניימאר כדור רוחב לרחבה, וסרג'י רוברטו כבש את השער השישי והאחרון בדקה ה-90+5'.
ברצלונה ניצחה את המשחק 6–1 ועלתה לרבע הגמר אחרי 6–5 בסיכום.
+בסך הכלנתוןברצלונהפריז סן-ז'רמןשערים61בעיטות177בעיטות למסגרת73הצלות22החזקת כדור65%35%קרנות64עבירות שבוצעו1625נבדל35כרטיסים צהובים55כרטיסים אדומים00
בנוסף לשבחים רבים לברצלונה, נשמעה גם ביקורת על פריז סן-ז'רמן על כך שלא הצליחה להתמודד עם הלחץ של שמירה על היתרון המצטבר, והשערות כי השופט עלול לרדת ממעמדו על ידי אופ"א עקב חלק מההחלטות שקיבל במהלך המשחק, במיוחד הפנדל השני שהעניק לברצלונה.
ניתוחים שלאחר מכן העלו כי פריז הייתה מנצחת במשחק לו הייתה שיטת ה-VAR בשימוש.
ברבע הגמר שוב ספגה ברצלונה תבוסה קשה במשחק הראשון בחוץ, הפעם 3–0 ליובנטוס, אך לא הצליחה לשחזר את המהפך מהסיבוב הקודם והודחה לאחר 0–0 במשחק הגומלין.
אחד הגיבורים הראשיים של המשחק, הקיצוני הברזילאי ניימאר, עמד במרכז עניין אחר הקשור לשני המועדונים באוגוסט 2017, כשעבר מברצלונה לפריז סן-ז'רמן תמורת סכום שיא בהעברות בכדורגל של 222 מיליון אירו.
בשמינית גמר ליגת האלופות התמודדו ברצלונה ופריז סן-ז'רמן שוב זו מול זו.
ניימאר חזר לראשונה לקאמפ נואו מאז עבר לצרפת, אף על פי שלא שיחק בשני המשחקים בגלל פציעה.
פ.ס.ז' ניצחה את המשחק 4–1 בקאמפ נואו, עם שלושער של קיליאן אמבפה.
במשחק השני, פ.ס.ז', עדיין ללא ניימאר, הצליחה להחזיק מעמד בתיקו 1–1, ניצחה את בארסה 5–2 במצטבר ועלתה לרבע הגמר.
בעונה שלאחר מכן הייתה זו ברצלונה שחוותה קאמבק בלתי צפוי, כשהפסידה 0–3 לרומא באיטליה בשלב רבע הגמר והודחה בשערי חוץ, אף על פי שהחזיקה ביתרון 4–1 מהמשחק הראשון שהתרחש בביתה.
בשמינית גמר ליגת האלופות שוב הייתה פריז סן-ז'רמן (ללא ניימאר הפצוע) המפסידה בקאמבק משמעותי נוסף, כאשר מנצ'סטר יונייטד ניצחה 3–1 בפארק דה פראנס לאחר שהפסידה 2–0 באולד טראפורד, הפעם הראשונה בתולדות התחרות בה קבוצה מתגברת על פיגור כזה ממשחק ביתי.
בחצי הגמר הודחה ברצלונה לאחר קריסה נוספת במשחק השני: כשהיא מחזיקה ביתרון 3–0 מהקאמפ נואו, היא ספגה ארבעה שערים מליברפול באצטדיון אנפילד והודחה על ידי הקבוצה האנגלית שזכתה באליפות אירופה באותה עונה.
ב- ניצחה פ.ס.ז' את ריאל מדריד 1–0 במשחק הראשון של שמינית הגמר בביתה, אך הפסידה במשחק השני 3-1 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו משלושער של כרים בנזמה.
ברעשית היא עיירה הממוקמת בנפת בינת ג'בייל, במחוז נבטייה שבדרום לבנון, כ-3.5 קילומטרים מדרום־מזרח לתבנין, וכ-80 קילומטרים מעיר הבירה ביירות.
הכפר שוכן בגובה של 710 מטרים מעל פני הים.
בעיירה מתגוררת אוכלוסייה מעורבת של שיעים ונוצרים.
ברעשית שוכנת ברמת תבנין, אזור הידוע בערבית גם בשם ג'בל עאמל, ומהווה מרכז דמוגרפי של השיעים בדרום לבנון.
ברעשית מזוהה עם היישוב ברשתה, המוזכר ב"ברייתא של תחומי ארץ-ישראל" כחלק מהגבול הצפוני ביותר של ההתיישבות היהודית לאחר שיבת ציון ("כל שהחזיקו עולי בבל").
לדעת החוקרים, טקסט זה נכתב במאה השנייה לספירה, כשש מאות שנים לאחר שיבת ציון, אך בכל זאת מייצג מציאות קדומה מזמן כתיבתו, שזמנה ככל הנראה תקופת החשמונאים או ימי הורדוס (מאות שנייה או ראשונה לפנה"ס).
היישוב נזכר גם בכתובת רחוב, המתוארכת למאה השלישית לספירה.
ברעשית נזכרת במרשם המס העות'מאני של שנת 1596, שם היא מופיעה כחלק מהנפה (נאחיה) של תבנין במחוז (ליוה) של צפת, ונמנתה בה אוכלוסייה של 45 משקי בית ו-7 רווקים, כולם מוסלמים.
תושבי הכפר שילמו מיסים על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה, עצי זית, עצי פרי, עיזים וכוורות, בנוסף ל"הכנסות מזדמנות" לצד סכום קבוע; סה"כ 13,370 אקצ'ה.
חוקר ארץ ישראל הצרפתי ויקטור גרן ביקר ביישוב בשנת 1875, ומצא "בריכה, חצובה בסלע בחלקה ובחלקה בנויה, אל נכון עתיקה".
הוא כתב כי מתגוררים במקום 400 מתואלים (מוסלמים שיעים) ו-60 נוצרים מהזרם היווני-אורתודוקסי.
בשנת 1881, החוקרים הבריטיים קלוד קונדר והוריישו קיצ'נר סקרו חלקים מדרום לבנון, והזכירו עשרה כפרים באזור בלאד בשארה, בהם ברעשית.
הם תיארו את המקום כ"כפר גדול, המכיל כ-500 מתואלים ו-200 נוצרים.
הוא ממוקם על צלע גבעה, ומוקף בתאנים, זיתים וגידולים נוספים.
בכפר יש מעיין פורה ובורות מים אחדים".
החל משנת 1922, ברעשית כלולה בנפת בינת ג'בייל, שהוקמה במתכונתה הנוכחית על ידי רשויות המנדט הצרפתי.
בעקבות מלחמת לבנון הראשונה, ברעשית נכללה ברצועת הביטחון, ועמדה של צבא דרום לבנון (צד"ל) הוקמה בקרבת מקום.
המקום נעשה לזירת תקריות ביטחוניות חוזרות ונשנות.
ב-1987 נהרג חייל אירי ששירת ביוניפי"ל מירי טנקים של צה"ל ליד ברעשית.
שלושה חיילים אירים נוספים נהרגו ב-1989 ממוקש בדרך לעמדה של יוניפי"ל בסמוך לברעשית.
ב-1990 נהרג טרוריסט, פעיל של אמל, בהתנגשות עם צד"ל.
ב-23 באוגוסט 1991 נהרגו שני לוחמי צד"ל על ידי פעילים של אמל.
צה"ל הגיב למחרת בהפגזה, ואזרח אחד נהרג.
העיירה נפגעה באופן משמעותי במהלך מבצע דין וחשבון בשנת 1993.
באפריל 1996 נהרגו שני נערים מפגיעת מטען צד שהוסתר בחומה ליד ברעשית, שלושה נוספים נפצעו.
לאחר מכן, ארגון הטרור חזבאללה הגיב בירי מטח של 28 קטיושות לעבר קריית שמונה, ו-13 מתושבי העיר נפצעו.
תקרית זו נחשבת לאחת העילות למבצע ענבי זעם שנערך בהמשך החודש.
בשנת 2009 נמנו בכפר 55 חברים בקהילת עליית מרים של הכנסייה המלכיתית.
בֶּרֶק יוֹסלביץ' (פולנית: Berek Joselewicz; ביידיש: בערעק יאסעלעוויטש; 17 בספטמבר 1764 – 5 במאי 1809) היה לוחם יהודי לחירות פולין במהלך מרידת קושצ'ושקו והמלחמות הנפוליאוניות.
דב בער (ברק) יוסלביץ' נולד למשפחה יהודית בעיר קרטינגה שבמחוז קובנה באיחוד הפולני-ליטאי.
כשגדל הפך לסוחר ומנהל עסקיו המסחריים של הנסיך איגנצי מָסָלְסקי , מגנאט והבישוף של וילנה.
הוא נסע לצורך עסקיו לצרפת, ונחשף שם להלכי הרוח של תקופת המהפכה הצרפתית.
השתקע בפרוור פראגה של עיר הבירה ורשה.
בשנת 1793 חולקה פולין בין המעצמות פרוסיה, רוסיה ואוסטריה, לאחר שהפסידה במלחמה להגנת החוקה.
במסגרת המרד של 1794 פנו יוסלביץ' ויוסף אהרונוביץ אל הגיבור הלאומי הפולני תדיאוש קושצ'ושקו בבקשה לייסד גדוד פרשים יהודי, ונענו בחיוב.
לגדוד שהוקם בספטמבר 1794 התנדבו חמש מאות איש, ובראשו עמד יוסלביץ' עצמו שקיבל דרגת מפקד גדוד (פולקובניק).
ב-4 בנובמבר 1794 השתתף הגדוד היהודי בהגנת פראגה וספג אבדות קשות.
בראש הפולשים הרוסים עמד הגנרל אלכסנדר סובורוב.
גדודו של יוסלביץ', אשר התחפר בבית הקברות היהודי העתיק בפראגה, הושמד, ויוסלביץ' עצמו נמלט, ונפל בשבי האוסטרים.
לאחר דיכוי המרידה יצא יוסלביץ' לגליציה (אז תחת שליטת האוסטרים) ומשם לאיטליה.
עד מהרה התחבר אל הגנרל הפולני יאן הנריק דומברובסקי, אשר הקים גיס פולני שנלחם במסגרת הצבא הצרפתי במלחמות נפוליאון.
יוסלביץ' נלחם בקרבות רבים כקולונל בצבא נפוליאון, במטרה לשחרר את פולין באמצעות הצרפתים.
בין היתר לחם יוסלביץ' בקרבות באוסטרליץ ובפרידלנד, הצטיין בהם וזכה לעיטורים גבוהים: לצלב הזהב הפולני ולמסדר ה-Virtuti Militari – העיטור הצבאי הפולני הגבוה ביותר על אומץ לב אל מול האויב.
משנת 1807 נלחם יוסלביץ' עבור חירות פולין.
ב-5 במאי 1809 בקרב בין פולנים ואוסטרים ליד העיר קוצק, נפגע ומת.
בנו, יוסף ברקוביץ, נודע אף הוא כחייל מצטיין, ושירת עם אביו בקרבות שלאחר מרידת קושצ'ושקו, ואף קיבל פעמיים את עיטור הכבוד על שירותו לצד כוחות נפוליאון נגד רוסיה.
במרד נובמבר 1830 (מהפכת הקדטים) גייס יוסף ברקוביץ, בנו של יוסלביץ, יחידת מתנדבים יהודים שהשתתפו בקרבות נגד הרוסים.
במרד הפולני הכושל של שנת 1863 לחמו יהודים בגדוד פולני שנקרא על שם ברק יוסלביץ'.
על שמו רחובות רבים בפולין, בהם ורשה (בפרוור פראגה), קוצק, בנדין, אוזורקוב, צ'נסטוחובה, לוברטוב, לסקו, טרנוב, טומשוב מזובייצקי, פשמישל, שצ'צ'ין, אושוויינצ'ים, קוטנו ועוד.
בשנת 1927 הוחלט על הקמת בית ספר על שמו בקוצק, בניית בית הספר החלה אך הופסקה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, והסתיימה רק בתום המלחמה כשלא היה יהודי אחד בקוצק.
היום שמו של ברק יוסלביץ' אינו מופיע על בניין בית הספר מחשש להתפרצות אנטישמית.
ב-2009, במלוא 200 שנה למותו, ארגן המוזיאון לתולדות יהודי פולין את הכנס "ברק יוסלביץ', לוחם לחירות" על ידי שגרירות צרפת בפולין.
באותה השנה הוציאו דואר ישראל עם הדואר הפולני בול דואר עם דמותו של יוסלביץ'.
בָּרָק בֶּן אֲבִינֹעַם הוא דמות מקראית, מנהיג צבאי שנזכר בספר שופטים (פרקים – ) ומי שפעל יחד עם דבורה הנביאה.
מוצאו היה מן העיר קדש נפתלי שבשבט נפתלי.
לאחר מותו של אהוד בן גרא, חזרו בני ישראל לעשות את הרע בעיני ה'.
כעונש, השתעבדו ישראל ליבין מלך כנען.
בראש צבאו של יבין עמד שר הצבא סיסרא, ובצבאו היו תשע-מאות רכב ברזל.
בתקופה זו, שפטה את ישראל דבורה הנביאה ונראה שברק היה מנהיג צבאי בכיר.
התנ"ך אינו מכתיר את ברק בתואר שופט.
דבורה הזמינה את ברק לעמוד בראש צבא שבטי נפתלי וזבולון היוצא למלחמה בסיסרא, אולם ברק סירב לצאת להילחם בלעדיה.
דבורה נענתה לבקשתו שתחבור אליו, אולם השיבה לו באופן עוקצני כי "אפס כי לא תהיה תפארתך על הדרך אשר אתה הולך כי ביד אישה ימכור ה' את סיסרא".
צבאו, שמנה לפי המקרא עשרת אלפים איש, נערך בהר תבור, והביס את יבין באזור נחל קישון.
לפי מה שמספר יוסף בן מתתיהו, סייעו לו גשם זלעפות וסערה גדולה שהתחוללה.
למעשה, הדבר מפורש בשירת דבורה: "נחל קישון גרפם, נחל קדומים נחל קישון" ().