tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מהדורה בת שלושה כרכים של המילון צורפה מאז לאנציקלופדיה.
מהדורה זו כללה גם את מילון השפות של בריטניקה (Britannica World Language Dictionary) שכלל תרגומי מילים מאנגלית לצרפתית, גרמנית, איטלקית, ספרדית, שוודית ויידיש.
בהוצאה עמלים על הוצאת מהדורה רביעית, אך תאריך היעד לצאתה לאור נדחה שוב ושוב וייתכן שלעולם לא יראה אור כחפץ גשמי אלא כסדרת עדכונים לאתר.
מילון ובסטר הראשון לתלמידי קולג' (Collegiate Dictionary) ראה אור ב-1898 וכלל תוכן חלקי של המהדורה הראשית של 1890, המותאם לקהל היעד.
עד המהדורה התשיעית של המילון לתלמידי קולג' ב-1983 הוא נותר כשיקוף חלקי של המילון המלא.
החל מהמדורה התשיעית (Webster's Ninth New Collegiate Dictionary (WNNCD) הפך המילון לתלמידי קולג' לישות נפרדת.
המילון קיבל נופך אנציקלופדי יותר, כאשר נכללים בו כערכים שמות פרטיים של אישים, רשימות, אטימולוגיות ומועדי תיעוד הרישום הראשון של המילה בשפה.
המהדורה העדכנית, האחת-עשרה, כוללת 165,000 הגדרות ומסופקת על גבי CD-ROM.
מילונגה היא סוגה מוזיקלית, שמקורה באזורי הריו דה לה פלאטה של ארגנטינה ואורוגוואי.
היא הייתה פופולרית מאוד בשנות ה-70 של המאה ה-19. המילונגה היא פיתוח של סגנון שירה מוקדם יותר, שנודע בשם "פאיאדה דה קונטרפונקטו".
מקצב השיר, ברוב המילונגות, הוא 2/4, ומתאפיין בקצב מהיר ומלא חיים.
ההבנרה המקורית התחלקה לארבע פעמות, במקצב שתיים-ארבע סטנדרטי, עם הטעמת סטקאטו על כל צליל.
במעבר למילונגה, לעומת זאת, כל ארבעת הצלילים מתחזקים כיוון שהקצב מוכפל.
חוזק הפעמה הראשונה מחליש את הפעמה הרביעית ומשווה למילונגה כמעט תחושה של ואלס: אחת-שתיים-שלוש (ארבע), אחת-שתיים-שלוש (ארבע).
מקצב ההבנרה איטי יותר, מפורש יותר, של אחת, שתיים, שלוש-ארבע.
לפחות פסנתרן טנגו מודרני אחד גורס, שהפולקה השפיעה על האצת המילונגה.
המילונגה בנויה על מקצב סינקופטי, המורכב משמונה פעמות עם דגש על הראשונה (לפעמים גם השנייה), הרביעית, החמישית והשביעית.
במשך הזמן, נוספו צעדי מחול ושאר השפעות מוזיקליות, מהן התפתח בסופו של דבר הטנגו.
בשנות ה-1890 כבר כתבו מלחינים בצורה מובנית, שניכר בה עדיין דמיון מסוים למילונגה או לטנגו אנדלוסי, ותהיה בהמשך לטנגו מפותח במלואו.
המוזיקאים האורוגוואים והארגנטינאים, הנודעים במילונגה שהלחינו ועיבדו, הם רוברטו פירפו, אנחל ד'אגוסטינו, פדרו לאורנס, אנחל ויולדו, פרנסיסקו קאנארו, רודולפו ביאג'י, חואן ד'אריינסו, אדגרדו דונאטו, גאבינו אסייאסה, אניבל טרואילו, לוצ'ו דמארה, דומינגו פדריקו, אנחל וארגאס, מריאנו מורס, אלפרדו סיטארוזה, פרנסיסקו לומוטו, אסטור פיאצולה וקרלוס די סארלי.
אמנים אלה פעלו בשנים הראשונות של עידן הטנגו, תור הזהב שלו.
להקת לוס מונלייטס הוציאה שיר בשם "מילונגה דה פלו לארגו" ("מילונגה לשיער הארוך") בתקליט הבכורה שלהם, "מונלייטס".
המלחין והפסנתרן הארגנטינאי פרננדו אוטרו ביסס רבות מיצירות התזמורתיות והקאמריות על מקצב זה בכתיבה לתזמורת סימפונית, רביעיית מיתרים והרכבי ג'אז.
קווין ג'והאנסן הוא אמן רוק ארגנטינאי בן זמננו, שהרפרטואר שלו כולל מספר רב של שירים, המשלבים מוזיקה עממית ומוזיקה פופולרית עם מקצבי מילונגה.
דוּדֶן הוא מילון של השפה הגרמנית, שפורסם לראשונה על ידי קונארד דודן ב-7 ביולי 1880. המילון מתעדכן באופן שוטף, ומהדורות חדשות מופיעות כל ארבע או חמש שנים.
נכון לאוגוסט 2013 המהדורה האחרונה היא ה-26 במספר.
מילון "דודן" מודפס ב-12 כרכים; כל כרך מכסה היבטים שונים של השפה הגרמנית, כגון מילים שאולות, אטימולוגיה, הגייה, מילים נרדפות וכו'.
ראשון הכרכים האלה, Die deutsche Rechtschreibung ("כללי הכתיב הגרמניים"), נחשב כבר שנים רבות למקור המוסמך לכללי הכתיב של השפה הגרמנית.
"דודן" הפך לכלי למחקר השפה הגרמנית, וקבע סופית את כללי השפה בנושאי דקדוק, כתיב ושימוש בשפה הגרמנית.
בשנת 1872 פרסם קונארד דודן, מחנך ומנהל גימנסיה בשלייץ (כיום בתורינגיה), מילון גרמני, שלו הוא קרא "כללי הכתיב הגרמניים" (Die deutsche Rechtschreibung).
המילון, שאותו הוא הוציא לאור בהוצאת ב.
Teubner) בלייפציג, נקרא מאוחר יותר "מילון דודן השלייצרי" (Schleizer Duden), המילון הראשון מסדרת מילוני "דודן".
הוא השפיע על כללי הכתיב של הגרמנית ויצר האחדה שלהם.
המהדורה הראשונה של "דודן" הכילה 27,000 ערכים ב-187 עמודים של טקסט.
מ-1901 עד 1996: המשך דרכו של המילון, ו"דודן" בגרמניה המחולקת
ב-17 עד 19 ביוני 1901 נערך בברלין "הכנס האורתוגרפי השני" , ובו נערכו דיונים על אחידות בכתיב הגרמני.
הכנס נערך בהשתתפותו של קונארד דודן, יוזמו ועורכו של מילון "דודן", והוא הביא לכך שקביעת משתתפי הכנס הייתה ש"מילון דודן הראשוני" ישמש תקן במערך הפקידות הפרוסי.
ב-1902 אשרר הבונדסראט את החלטת הוועידה, ואת מילוני "דודן" כתקן הרשמי לאיות השפה הגרמנית; חברי הרייכסראט של האימפריה האוסטרו-הונגרית ושווייץ הצטרפו גם הם להחלטה לאחר זמן לא-רב.
בעשרות השנים שחלפו, "דודן" המשיך לשמש דה פקטו כתקן לאורתוגרפיה גרמנית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, בעקבות חלוקתה של גרמניה לשתי מדינות, מסורת זו המשיכה בנפרד במזרח ובמערב גרמניה, בלייפציג ובמנהיים, בהתאמה.
במערב גרמניה כמה בתי הוצאה לאור החלו לתקוף את ה"מונופול" של "דודן" בשנות ה-50, והוציאו לאור מילונים אשר שהכילו איות חלופי.
בתגובה מכך, בנובמבר 1955 אישרו שרי התרבות של מדינות גרמניה שהאיות שקבעו מילוני "דודן" ימשיך להיות התקן הרשמי.
בשנת 1954, פורסם לראשונה מילון "דודן" במנהיים, המקבילה המערבית של עיר ההדפסה המסורתית לייפציג.
מילון "דודן" המזרח-גרמני הראשון הופיע בלייפציג בשנת 1951 אך זכה להתעלמות בגרמניה המערבית, שראתה בו חומר לא-חוקי.
ההדפסה המשיכה הן במנהיים והן בלייפציג עד נפילתה של חומת ברלין בשנת 1989.
ההבדלים בין שתי הגרסאות של "דודן" שהודפסו במהלך תקופה זו מופיעים במספר "מילות המפתח" (Stichwörter), שתחתן נכתבו מספר ערכים קשורים: כשההדפסה של שני המילונים החלה, בשנים 1954 ו-1951, מספר מילות המפתח שנכללו היה כמעט זהה.
ככל שהפיצול בין שתי הגרסאות המודפסות נמשך, אנשי "דודן" המזרח-גרמני החלו להפחית את מספר מילות המפתח בכרכי המילון, בעוד אנשי המילון המערב-גרמני הגדילו את מספר המילים מסוג זה.
את ההבדלים העיקריים בין שני המילונים ניתן לראות בערכים הלקסיקליים.
במילון שהודפס במזרח-גרמניה נכללו מילים שמקורן בשפה הרוסית, במיוחד בתחום הפוליטיקה, כגון Politbüro ("פוליטביורו") ו-Sozialdemokratismus ("סוציאל-דמוקרטיה").
דבר נוסף שייחד את "דודן" המזרח-גרמני היו מילים שמקורן בשיטות חקלאיות ותעשייתיות סובייטיות.
ישנם כמה שינויים סמנטיים ב"דודן" המזרח-גרמני שהתפתחו מהקשר עם הרוסים.
המילון מתעד נומינליזציה (הפיכה לשם עצם) של מילים גרמניות על ידי הוספת סיומת -ist, שהושאלה מסיומת בשפה הרוסית.
יתר על כן, מילים נוספות נרשמו בשל הגדלת מספר תוארי הפועל ושמות תואר השוללים באמצעות הקידומת , כגון unernst ("לא-רציני") ו-unkonkret ("לא-ממשי", "לא-אמיתי").
על עטיפת הכרך הראשון של המהדורה ה-25 של "דודן" הודפסו באותיות אדומות מילים אלו: Das umfassende Standardwerk auf der Grundlage der aktuellen amtlichen Regeln, שתרגומן: "האסמכתה הסטנדרטית המקיפה, מבוססת על הכללים הרשמיים הנוכחיים."
"הכללים הרשמיים הנוכחיים" הם תוצאת הרפורמה בכללי הכתיב של הגרמנית מ-1996.
מילון היופי היא תוכנית לייפסטייל שבועית המשודרת בערוץ 13 בהנחיית סנדרה רינגלר, גליה תורן חן וד"ר אלון לירן.
התוכנית עלתה לראשונה בשנת 2014 בערוץ 10, ובינואר 2019 עברה לערוץ 13, בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר.
סנדרה רינגלר, סטייליסטית ומגישת טלוויזיה, אשת אופנה ועוסקת בתחום הלייף סטייל
גליה תורן חן, מומחית למגמות איפור, טיפוח ובישום בישראל ובעולם
ד"ר אלון לירן, מומחה לכירורגיה פלסטית, אסתטית ומשחזרת
במרכז כל תוכנית עומדת אות אחת מאותיות האלף-בית העברי.
סביב אותה אות מאוגדות הפינות השונות בתוכנית זו או שהתוכנית היא ספיישל שלם המתמקד בנושא כלשהו.
לדוגמה: ספיישל פינוקים, ספיישל יום המשפחה ועוד
בתוכנית מילון היופי מתארחים מומחים מעולמות שונים להעשרת הצופים ולחשיפה לחידושים בתחום.
מדי שבוע עולות בתוכנית סוגיות רלוונטיות ואקטואליות מעולם האופנה והיופי ומוצגים טרנדים ומגמות בישראל ומחוצה לה .
בכל תוכנית מתארחים אנשים מהתחומים בהם עוסקת התוכנית ועונים על שאלון אישי קבוע.
התוכנית משודרת מידי שבת בערוץ 13 בשעה 10:00 בבוקר, ובשידור חוזר בימי חמישי בשעה 14:00.
פינת אופנה קבועה עם הצעות ללבוש ולסגנון בהתאם לנושא השבועי של התוכנית ולאות בה מתמקדת התוכנית.
פינת האינסטגרם - פינת אינסטגרם קבועה בהגשתו של הסטייליסט והמעצב יואב מאיר.
בפינה תמונות שונות מחשבונות אינסטגרם פופולריים בישראל וברחבי העולם בהתאמה לנושא התוכנית השבועי.
ישנה ביקורת על כך שהתוכנית עוסקת בנושאים שטחיים.
מילון דו-לשוני הוא מילון המשמש לתרגום מילים או ביטויים משפה אחת לאחרת.
מילון דו-לשוני עשוי להיות חד כיווני או דו כיווני.
מילונים דו-כיווניים מורכבים בדרך כלל משני חלקים, כל אחד מהחלקים מציג מילים ומשפטים של שפה אחת לפי סדר אלפביתי יחד עם התרגום שלהם בשפה האחרת.
בנוסף לתרגום, מילון דו לשוני בדרך כלל מציין את חלק הדיבר, מין, בניין וסימנים דקדוקיים אחרים כדי לעזור לדובר לא ילידי להשתמש במילה.
מרכיבים נוספים שקיימים בחלק מן המילונים הם רשימות של ביטויים, מדריכי סגנון, טבלאות פעלים והפניות דקדוקיות.
בניגוד למילון הדו-לשוני, מילון חד-לשוני מגדיר מילים וביטויים ולא מתרגם אותם.
הקיסר הרומי קלאודיוס (10 לפנה"ס - 54 לסה"נ) נודע בכך שכתב מילון אטרוסקי- לטיני, שאבדו עקבותיו.
מילון דו-לשוני משמעותי נוסף היה Mahavvyutpatti .
מהטביוטאפאטי (Wylie: Bye-brtag-tu rtogs-pared-pa chen-po), בתרגום: "הכרך הגדול של ההבנה המדויקת או האטימולוגיה החיונית", נערך בטיבט בשלהי המאה השמינית לסה"נ.
אלפי מונחים סנסקריטיים וטיבטיים שנועדו לשמש כטקסטים בודהיסטים סטנדרטיים בטיבטית, והוא נכלל כחלק מהטנגיור הטיבטי.
מילונים מעברית וארמית לצרפתית של ימי הביניים היו מורכבים בקהילות היהודיות באירופה במאה הי-10 לסה"נ.
אלה שימשו להבנה ולימוד של התלמוד ושל טקסטים יהודיים אחרים.
האתגר החשוב ביותר עבור לקסיקוגרפים מעשיים ותאורטיים הוא להגדיר את הפונקציות של מילון דו לשוני.
מילון דו לשוני פועל כדי לעזור למשתמשים לתרגם טקסטים משפה אחת לשפה אחרת או כדי לסייע למשתמשים להבין טקסטים בשפה זרה.
במצבים כאלה המשתמשים ידרשו שהמילון יכיל סוגים שונים של נתונים שנבחרו במיוחד עבור הפונקציה הזו.
אם הפונקציה היא בהבנת טקסטים בשפה זרה, המילון יכיל מילים בשפה זרה והגדרות מקומיות, שנכתבו כדי שיוכלו להבין אותן על ידי האוכלוסייה המיועדת.
אם המילון נועד לסייע בתרגום טקסטים, הוא יצטרך לכלול לא רק מילים מקבילות בין השפות אלא גם אוספים של ביטויים המתורגמים לשפת היעד הרלוונטית.
כמו כן הוכח כי מילונים לתרגום מיוחד ללומדים צריכים לכלול נתונים המסייעים למשתמשים לתרגם מבנים תחביריים קשים, כמו גם מוסכמות ז'אנר ספציפיות לשפה.
במינוח לקסיקוגרפי סטנדרטי, הגדרת מילון דו-לשוני מספקת "תרגום שווה ערך" - "ביטוי משפה שיש לה אותה משמעות, או שניתן להשתמש בה בהקשר דומה לזה של שפה אחרת, ולכן ניתן להשתמש בה כדי לתרגם את זה." המילונאי הבריטי רוברט אילסון מציג הגדרות לדוגמה ממילון קולינס-רוברט צרפתי-אנגלי, אנגלי-צרפתי.
כדי להקל על הבעיה של מילה אחת בעלת משמעויות מרובות והתרגום שלה בעל מספר רב של משתנים, אך לא בהכרח משמעויות, המשתמש צריך לבצע בדיקה לאחור.
בדוגמה הנ"ל באנגלית ובספרדית של כרטיס המילה, לאחר מציאת כרטיס זה מתורגם לתוך boleto ו-infracción במילון אנגלית ספרדית, שתי מילים אלה בספרדית ניתן להסתכל בחלק ספרדית אנגלית כדי לעזור לזהות איזה מהם יש משמעות.
חיפושים הפוך בדרך כלל ניתן לבצע מהר יותר עם תוכניות מילון ומילונים מקוונים.
מילונים דו לשוניים זמינים במספר פורמטים, ולעיתים קרובות כוללים את הדקדוק ודוגמאות השימוש.
(למשל Yadgar Sindhi לאנגלית מילון)
מילונים מודפסים - מילונים מודפסים נעים בין מהדורות קטנות בגודל כיס ועד יצירות גדולות ורבות היקף.
מילונים אלקטרוניים (גם: מילוני כיס אלקטרוניים או PEDs) - מילונים אלקטרוניים הם מכשירים קטנים שמקבלים קלט באמצעות מקלדת מיניאטורית, זיהוי דיבור או התקן סריקה שקורא טקסט מודפס, ומפיקים את התרגום על מסך LCD קטן או מדברים בתרגום בקול.
תוכנות מילון - תוכנה המאפשרת מילים או ביטויים להיות קלט מתורגם על מחשבים וטלפונים חכמים.
מילונים מקוונים - מילונים מקוונים הדומים לתוכניות מילון, לעיתים קרובות הם קלים לחיפוש, אך לא תמיד חופשיים להשתמש בהם, ובמקרים מסוימים חסרים את הדיוק (במיוחד במילונים משותפים פתוחים), או בהיקף של מילונים מודפסים ואלקטרוניים.
מילונים חזותיים - מילון חזותי הוא מילון מודפס המסתמך בעיקר על איורים כדי לספק למשתמש דרך אמינה של זיהוי התרגום הנכון.
מילונים חזותיים הם לעיתים קרובות רב לשוניים ולא דו לשוני - במקום להכיל תרגום בין שתי שפות הם לעיתים קרובות לכסות ארבע שפות או יותר.
מילונים דו לשוניים זמינים עבור כמעט כל שילוב של שפות פופולריות.
הם גם קיימים לעיתים קרובות בין זוגות שפה שבה שפה אחת פופולרית והשנייה אינה.
מילונים דו לשוניים בין שתי שפות נדירות הם בעלי הרבה פחות סיכוי להתקיים.
מילונים רב לשוניים קשורים קשר הדוק למילונים דו לשוניים.
במילון רב לשוני, אדם מחפש מילה או ביטוי בשפה אחת ומוצג בתרגום במספר שפות.
מילונים רב לשוניים ניתן לסדר לפי סדר אלפביתי או מילים ניתן לקבץ לפי נושא.
כאשר מקובצים לפי נושא, זה נפוץ עבור מילון רב לשוני להיות מאויר.
Bescherelle, סוג של ספר עיון דקדוק עבור פעלים צמודים
מילון השפה הצרפתית (ליטרה) ), הקרוי בקיצור "ליטרה" (Littré), הוא מילון בן ארבעה כרכים של השפה הרצפתית שחיבר הרופא, הלשונאי והפילוסוף אמיל ליטרה ופורסם בפריז על ידי ההוצאה לאור אשט.
במקור יצא המילון לאור ב-30 חלקים בשנים 1863–1872. המהדורה השנייה הופיעה בשנים 1872–1877, והמהדורה הבאה (1877) פורסמה גם כן על ידי הוצאה לאור "אשט".
קיימת גרסה ברשת שנועדה למחשבים ניידים ולטלפונים סלולריים.
הקטלוג של הספרייה הבריטית מתאר את תכניו כדלקמן: 1. מינוח, 2. דקדוק, 3. משמעות המילים, 4. היסטוריה, 5. אטימולוגיה, וכו'.
במקור בשנת 1841 תכנן ליטרה לחבר מילון אטימולוגי עבור ההוצאה לאור של ידידו, אשט.
ב-1846 הפך המיזם למילון אטימולוגי, היסטורי ודקדוקי, עד שלבש לבסוף את צורתו הסופית.
לשם הגשמתו פנה ליטרה לצוות קוראים: "מר אשט העמיד לרשותי אנשים משכילים שקראו בשבילי מחברים שונים ורשמו על פתקאות נייר שנשאו את שם המילה והדוגמה את המשפטים הרלוונטיים.
לצוות זה שעבד בקשר הדוק עם המו"ל הצטרפו עוד מתנדבים".
במבוא הציג ליטרה כך את המילון שלו:
התיימרתי לא פחות מלתת מונוגרפיה על כל מילה, כלומר להציג בפני הקורא ערך שיכלול כל מה שיודעים על כל מילה, בנוגע למקורה, צורתה, משמעותה ושימושה.
באשר לבחירת המילים, לא הסתפק ליטרה בהתבססות על המילים המופיעות במילון האקדמיה הצרפתית, שמהדורתו האחרונה פורסמה ב-1835, אלא הכניס גם את המילים שבספרות של המאות ה-17 וה-18, וכן מונחים טכניים, נאולוגיזמים ומילים מהשפה המדוברת.
כך שהמילון משלב בגרסתו הסופית על כ-10,000 עמודים, וכ-80,000 ערכים, מה שהופך אותו למילון השלם ביותר של תקופתו.
חידש בכך שארגן את הערכים לפי "סדר שהוא בו זמנית הגיוני והיסטורי".
הערכים מציגים אטימולוגיה של כל מילה (כפי שנודעה לליטרה או לפי הנחותיו, מבלי שתהיה לו השכלה בלשנית), הבדלים סמנטיים בין המילים הנרדפות השונות, הערות דקדוקיות על שימושן הנכון, וציטוטים מרובים מהספרות.
ציטוטים אלה העניקו ליצירה את המוניטין והפכו אותה ל"אחת האנדרטאות היוצאות מן הכלל שהוקמו אי פעם לכבוד שפה חיה".
הציטוטים לקוחים יותר מספרות מוקדמת, וחסרים רבים מסופרי המאה ה-19, בני תקופתו: הוגו, בודלר, מישלה, נרוואל ובלזק, למשל.
אם נתקלים בו בשם בלזק, מדובר בגז דה בלזאק ולא באונורה.
נמתחה ביקורת על הצד הטהרני של העבודה, הממליצה לפעמים על היגויים מיושנים ומקמצת במונחים הטכניים.
כפי שהעיר בן תקופתו, פייר לארוס:
לעיתים קרובות, בין שני ערכים עוקבים, יכלו למצוא מקום עוד כעשרים אחרים, אמנם לא נפוצים, אבל שהיו חייבים למצוא מקום במילון מקיף כגון זה.
פרט לפגמים אלה של היקף הערכים וליקויים בידע האטימולוגי, ביקרו המומחים את "אי הסדר שבסיווגים וחוסר ההתייחסות לסופרים הגדולים של המאה ה-19.
על אף שבמישור הלקסיקולוגי זמנו עבר, עדיין שרד מילון זה כמעין אנדרטה ל"דת הלשון" וממשיך לספק לקוראים בו "הנאה עוצמתית, מתוחכמת ובלתי נדלית".
מילון השפה הצרפתית פורסם בהוצאת אשט בשנים 1863–1872 במהדורה הראשונה, ובין 1873–1877 במהדורה השנייה.
הוא כלל ארבעה כרכים, שאליהם צורף כרך מוסף שכלל נאולוגיזמים ומילואים, וכן מילון אטימולוגי של המילים ממוצא מזרחי (ערבי, עברי, פרסי, טורקי, מלזי) מחובר על ידי מרסל דוויק.
גרסה מקצורת, הידועה בצרפת כ"ליטרה הקטן" ("פטי ליטרה") ובקנדה כ"ליטרה-בוז'אן", פורמה ב-1874 על ידי עוזרו הראשי של ליטרה, אמדה בוז'אן.
החל משנת 2000 פורסמו כמה גרסאות מודרניות, מעודכנות, אבל מקוצרות ומפושטות, הידועות כ"ליטרה החדש" ו"פיט ליטרה החדש".
קיימת גם גרסה און ליין חינם.
בגרסאות העכשוויות של המילון נערך פישוט סמנטי של ערכים רבים, הושמטו הערות דקדוקיות מסוימות, השוואות בין מילים נרדפות שונות ובוטלו ההסברים האטימולוגיים של המילים.
ההבהרות מהמהדורה המקורית לגבי המשמעויות השונות – למשל על ידי סעיפים שונים – בוטלו.
החל מהמהדורה משנת 2006 "ליטרה החדש" שילב בתוכו את כל השינויים האורטוגפריים של השפה הצרפתי שהונהגו בשנת 1990.
מילון אלקטרוני הוא מילון שהמידע המילוני בו מאוחסן דיגיטלית ומוגש למשתמש דרך ממשק אלקטרוני.
מילונים אלקטרוניים ניתן למצוא במספר צורות, כולל תוכנה המותקנת במחשב, אפליקציות סלולריות, יישומי אינטרנט וכדומה.
הם עשויים להיות בחינם או לדרוש תשלום.
ישנם מכשירים ייעודיים שכל תפקידם הוא מילון אלקטרוני, בעבר הם היו הדרך היחידה לשאת מילון אלקטרוני ביד אך מאז כניסתם של הסמארטפונים הצורך בהם הצטמצם להקשרים בהם לא ניתן לעשות שימוש במכשיר סמארטפון, כגון בחינות בגרות.
מרבית המילונים האלקטרוניים המוקדמים היו למעשה מילונים מודפסים שהוגשו בצורה דיגיטלית: התוכן היה זהה, אך המהדורות האלקטרוניות סיפקו למשתמשים פונקציות חיפוש טובות יותר.
עד מהרה החלו לנצל את ההזדמנויות שמציעה המדיה הדיגיטלית.
שני יתרונות ברורים הם שמגבלות המקום לאחסון הטקסט כמעט נעלמות, כך שניתן לספק תוכן נוסף; והאפשרות לכלול תוכן מולטימדיה, כגון הקלטת הגייה וקליפים.
מאגרי מידע מילוניים אלקטרוניים, במיוחד אלה הכלולים במילוני תוכנה הם לרוב נרחבים ויכולים להכיל יותר מ-500,000 מונחים והגדרות.
מילונים אלקטרוניים דו-לשוניים ומילונים חד-לשוניים של שפות עם הטיות כוללים לעיתים קרובות מטה פעלים אינטראקטיבי ומסוגלים לנתח את שורש המילה והטייתה.
מוציאים לאור ומפתחי מילונים אלקטרוניים עשויים להציע תכנים מקוריים מאת לקסיקוגרפים משלהם, נתונים ברישיון ממילונים מודפסים, או שניהם, כמו במקרה של בבילון המציעה תוכן פרימיום של מילון ובסטר, ואולטראלינגואה המציעה תוכן פרימיום של קולינס, מסון וסיימון אנד שוסטר ו-Paragon Software המציעה תוכן מקורי מדודן, בריטניקה, האראפ, מילון ובסטר ואוקספורד.
בנוסף לכתב לטיני, מילונים אלקטרוניים זמינים גם בכתבים לוגוגרפיים מימין לשמאל, כולל ערבית, פרסית, סינית, אלפבית דוונאגרי, יוונית, עברית, יפנית, קוריאנית, קירילית ותאילנדית.
תוכנת מילון בדרך כלל חורגת בהרבה מהיקף מילוני היד.
מוציאים לאור רבים של מילונים מודפסים מסורתיים כמו לנגנשידט, קולינס - רברסו, OED - מילון אוקספורד באנגלית, דודן, מורשת אמריקאית והאצ'ט, מציעים את התוכן שלהם לשימוש במחשבים.
ניתן להתקין תוכנות כאלה במחשב או לגשת אליהן דרך דפדפן.
כמה מילונים אלקטרוניים מספקים פורום דיון מקוון בהנחיית מפתחי התוכנה והלקסיקוגרפים.
מילונים מכל הסוגים זמינים כאפליקציות לסמארטפונים וטאבלטים בין אם במערכות ההפעלה של אפל ובין אם בחנות גוגל פליי של מכשירי אנדרואיד.
צורכיהם של מתרגמים ולומדי שפות מוגדרים במיוחד, עם אפליקציות למילונים דו-לשוניים עבור זוגות שפה רבים, ועבור מרבית מילוני הלומדים החד-לשוניים הידועים כמו מילון לונגמן לאנגלית עכשווית ומילון מקמילן.
במערכת ההפעלה iOS 14 נכללה האפליקציה "תרגום" מבית אפל כאפליקציה מובנית במערכת ההפעלה.
ישנם כמה סוגים של מילונים מקוונים, כולל:
אתרי אגרגטורים, הנותנים גישה לנתונים ברישיון ממוציאים לאור שונים.
בדרך כלל הם מציעים מילונים חד-לשוניים ודו-לשוניים, מילון מילים אחד או יותר, ומילונים טכניים או נישתיים.
מילונים 'פרימיום' זמינים במנוי, כמו מילון אוקספורד באנגלית.
מילונים של מוציא לאור בודד, בחינם למשתמש ונתמכים על ידי פרסום.
דוגמאות לפורמט זה הם מילון קולינס מקוון, Duden Online, מילונים דו-לשוניים של גרוס, מילון האנגלית Macmillan ומילון Merriam-Webster Learner .
מילונים זמינים בחינם מפרסומים שאינם מסחריים (לרוב מוסדות עם מימון ממשלתי).
כמה מילונים מקוונים מתעדכנים באופן שוטף, תוך התעדכנות בשינוי שפה.
לרבים יש תוכן נוסף, כמו בלוגים ותכונות על מילים חדשות.
חלקם הם פרויקטים שיתופיים, ובמיוחד ויקימילון ומילון קולינס המקוון.
וחלקם, כמו Urban Dictionary, מורכבים מרשומות (לעיתים סותרות את עצמן) המסופקות על ידי המשתמשים.
מילונים רבים למטרות מיוחדות, במיוחד למונחים מקצועיים ומסחריים, וניבים אזוריים וריאציות שפות, מתפרסמים באתרי האינטרנט של ארגונים ומחברים עצמאיים.
גם אם הם מוצגים בצורת רשימה ללא פונקציית חיפוש, בגלל האופן בו המידע מאוחסן ומועבר, הם בכל זאת מילונים אלקטרוניים.
בבילון - תוכנת מילון שהחלה את דרכה בישראל בשנת 1997.
מילון ערבי-עברי שימושי מאת אברהם שרוני הוא מילון מוביל בקרב לומדי הערבית הספרותית דוברי העברית בישראל, לצד מילון איילון-שנער ומילון מילסון.
יוזמת כתיבת מילון ערבי-עברי חדש לצרכים ביטחוניים הועלתה ב-1976 בידי אפרים לפיד, שהיה אז מפקד יחידת חצב בחיל המודיעין, כדי שיחליף את מילון איילון-שנער הוותיק והלא-עדכני.
כתיבת המילון החלה ב-1 בפברואר 1977 בידי צוות בן שישה מומחים בהנחיית המזרחן אברהם שרוני.
הצוות נעזר בשלושה מילונים קודמים, ביניהם מילון ערבי-עברי למונחים צבאיים ולמונחים שימושיים שערך המילונאי עזרא מני.
מן המילון החדש הושמטו המונחים הצבאיים שהיו במילון הקודם.
מלאכת הכתיבה של המילון החדש הסתיימה רק ב-29 ביולי 1980. מלכתחילה החליט פרופסור יעקב שויקה, האחראי לתוכנת המילון, לנקד רק את הערכים בערבית ולא את תרגומם לעברית, אך אנשי ההוצאה לאור דרשו לקבל את הטקסט מנוקד כולו ומוקלד.
עבודה זו ארכה שנים מספר, והמילון יצא לאור בשלושה כרכים רק ב-1987 בהוצאת משרד הביטחון.
בד בבד, גדל מספר הערכים במילון במהלך שנים אלו.
עד סוף 2007 נתווספו למהדורות החדשות של המילון 3,000 ערכים חדשים ו-12 אלף פירושים נוספים לערכים קיימים.
בגרסתו הראשונית כלל מילון שרוני ערכים רבים שאינן בשימוש רחב בערבית, כגון שמות של צמחים, בעלי חיים וכוכבים.
בשל כך הציע שלום סרי, מנהל ההוצאה לאור של משרד הביטחון, לקצר את המילון ולהסיר ממנו את הערכים הללו במטרה לפשטו.
בנובמבר 1991 יצאה לאור גרסה מקוצרת של מילון שרוני בכרך אחד.
נכון ל-2017, יצאה לאור גרסה זו של מילון שרוני בעשרים וחמש הדפסות.
אף שמילון שרוני הוא מילון ספרותי, שולבו בתוכו גם מילים נבחרות בערבית מדוברת.
המילים הללו סומנו באות ד', מלשון דיבור.
כדי להקל על חיפוש הערכים במילון, הוחלט כי הפעלים ימוקמו על פי סדר אלפביתי בגוף עבר נסתר.
זאת בשונה ממילון איילון-שנער הוותיק יותר המחייב את הקורא לחפש כל פועל על פי השורש שלו, ולפיכך מצריך מיומנות גבוהה.
כך הפך מילון שרוני למילון נגיש יותר.
מילון ביזנטיום של אוקספורד הוא מילון היסטורי בשלושה כרכים שיצא לאור על ידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
המילון מכיל למעלה מ-5,000 ערכים וכולל מידע מקיף באנגלית על נושאים הקשורים לאימפריה הביזנטית.
הוא נערך על ידי אלכסנדר קז'דאן ופורסם לראשונה בשנת 1991. קז'דאן היה פרופסור באוניברסיטת פרינסטון אשר הפך לחוקר בכיר בדמברטון אוקס שבוושינגטון די.
הוא תרם לרבים מהערכים במילון ותמיד חתם בראשי התיבות שלו A.K.
בסוף הערך כדי לציין את תרומתו.
המילון זמין בגרסה מודפסת ובגרסת טקסט אלקטרונית לעיון דרך המאגר Oxford Reference Online.
הוא מכסה את האירועים ההיסטוריים המרכזיים של ביזנטיון, כמו גם אירועים חברתיים ודתיים חשובים.
כמו כן, הוא כולל ביוגרפיות של אישים בולטים בתחומי הפוליטיקה והספרות, ומתאר בפירוט נושאים דתיים, חברתיים, תרבותיים, משפטיים ופוליטיים.
הנושאים התרבותיים כוללים מוזיקה, תאולוגיה ואמנויות.
נושאים נוספים המכוסים במילון כוללים לוחמה, דמוגרפיה, חינוך, חקלאות, מסחר, מדע, פילוסופיה ורפואה, ומספקים תמונה כוללת של המבנים הפוליטיים והחברתיים המורכבים והמתקדמים של החברה הביזנטית.
מִילוֹש ווּיָאנִיץ' (סרבית: Милош Вујанић; נולד ב-13 בנובמבר 1980 בלוזניצה, סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הרכז.
גדל בקבוצת הכוכב האדום בלגרד שלשורות קבוצת הבוגרים שלה עלה לבוגרים בעונת 1999. לאחר שלוש עונות עבר לקבוצת פרטיזן בלגרד, בשורותיה הצטיין והוביל את קלעי היורוליג בממוצע למשחק בעונת 2003. בדראפט בשנת 2002 הוא נבחר על ידי הניו יורק ניקס בסיבוב הבחירות השני, בחירה מספר 36.
בעונה שלאחר מכן עבר לשנתיים לקבוצת פורטיטודו בולוניה האיטלקית, עימה זכה באליפות איטליה בעונתו האחרונה, אבל פציעה קשה בברך העיבה על המשך הקריירה שלו בקבוצה.
וויאניץ' עזב את הקבוצה ועבר לקבוצת ברצלונה הספרדית, שבה לא היווה גורם משמעותי עקב אותה פציעה, הוא חתם בדינמו מוסקבה לאחר שעבר אליה עד לסיום העונה מפנאתינייקוס היוונית עימה זכה בתואר היורוליג בשנת 2007, אך לאחר עונה אחת ברוסיה עבר שוב מועדון, לאפס פילזן.
שחקן נבחרת סרביה, עימה שיחק בשתי אליפויות אירופה (2003, 2005), באולימפיאדת אתונה (2004) ובאליפות העולם (2006).
יאן תומאש פורמן (בצ'כית: Jan Tomáš Forman; 18 בפברואר 1932 – 13 באפריל 2018) שנודע יותר בשם מילוש פורמן (Miloš Forman) היה במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי, ממוצא צ'כי-יהודי.
סרטיו הראשונים, אשר נוצרו בצ'כוסלובקיה הקומוניסטית במסגרת הגל החדש בקולנוע הצ'כוסלובקי, הושפעו מזרם הנאו-ריאליזם האיטלקי בקולנוע.
בתקופת יצירתו המאוחרת יותר, בארצות הברית, יצר מספר סרטים אשר זכו להצלחה רבה והתמחה במיוחד בסרטים ביוגרפיים.
זכה פעמיים בפרס אוסקר בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר" בסרטים "קן הקוקייה" (1975) ו"אמדאוס" (1984).
פורמן הוא בין הבמאים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו בארץ מולדתם, היגרו לארצות הברית, וזכו גם בארצות הברית להצלחה אמנותית ומסחרית.
מילוש פורמן נולד בעיר צ'אסלב שבצ'כוסלובקיה.
בילדותו סבר שאביו רודולף ואמו אנה, שניהם פרוטסטנטים, הם הוריו הביולוגיים.
רק בבחרותו נודע לו כי אביו הביולוגי היה אוטו קוהן, אדריכל יהודי שהצליח להימלט ב-1939 עם משפחתו החדשה לאקוודור.
אביו החורג היה פעיל במחתרת הצ'כית בזמן מלחמת העולם השנייה.
הוא נעצר על ידי הנאצים ונספה במאי 1943 במחנה העבודה הנאצי דורה-מיטלבאו שבגרמניה.
אמו נעצרה על חלוקת חומר תעמולה אנטי-נאצי ונשלחה לאושוויץ שם נספתה במרץ 1943 ממחלת הטיפוס.
במהלך המלחמה ולאחריה גודלו הוא ואחיו על ידי קרובים וחברים.
לאחר המלחמה למד בפנימייה בעיר המרחצאות פודברדי.
באותה עת למדו באותו בית הספר גם ואצלב האוול והאחים משין.
שם החל פורמן לגלות עניין בקולנוע ובמיוחד בקומדיות של צ'ארלי צ'פלין ובאסטר קיטון ובמערבונים של ג'ון פורד.
לאחר מכן למד בימוי קולנוע בבית הספר לקולנוע בפראג.
מסוף שנות החמישים החל לכתוב תסריטים, וב-1960 ביים את סרטו ראשון Laterna Magika II.
ב-1963 ביים שני סרטים: "Konkurs" (תחרות כישרונות) ו"Kdyby ty muziky nebyly" (אם לא למען המוזיקה), שניהם על פי תסריט שלו ושל איוון פאסר.
ב-1964 ביים את "Cerný Petr" (פטר השחור) וב-1965 יצא למסכים הסרט אשר הביא לו את הפרסום הראשוני, "אהבותיה של בלונדינית" (Lásky jedné plavovlásky).
ב-1967 ביים את סרטו "נשף מכבי האש" (Horí, má panenko), שזכה גם הוא להצלחה רבה בצ'כוסלובקיה.
שני סרטים אלו היו קומדיות אשר לגלגו בעדינות על המשטר הקומוניסטי תוך הבעת סימפתיה לגיבורים הפרובינציאליים והתמימים.
פורמן יצר בסרטים אלו סגנון חדש אשר לא היה קיים עד אז בקולנוע הצ'כוסלובקי, ובכך סלל את הדרך לגל חדש של במאים מקומיים.
באוגוסט 1968, בעת הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, אשר סיימה את האביב של פראג, שהה פורמן בפריז וניהל משא ומתן במטרה להפיק סרט בארצות הברית.
האולפן הצ'כי בו עבד פיטר אותו בטענה שעזב את גבולות צ'כוסלובקיה בניגוד לחוק ופורמן היגר לארצות הברית.
ב-1971 ביים פורמן את סרטו הראשון בארצות הברית: "התפשטות" (Taking Off).
הסרט שהופק על ידי אולפני יוניברסל בתקציב נמוך וללא כוכבים בולטים, היה קומדיה אשר תארה את פער הדורות בחברה הבורגנית האמריקאית על רקע התנועה האנטי-ממסדית אשר סחפה חלק ניכר מהדור הצעיר בארצות הברית בשנות השישים.
הסרט זכה לשבחי הביקורת, במיוחד האירופאית, אך לא זכה להצלחה מסחרית.
ב-1972 השתתף פורמן, יחד עם עוד שבעה במאים נודעים (בהם קון איצ'יקווה, ארתור פן, קלוד ללוש וג'ון סלזינג'ר) בפרויקט אשר תיעד את הפן הספורטיבי של אולימפיאדת מינכן ונקרא "Visions of Eight".
ב-1975 זכה פורמן להצלחתו הגדולה הראשונה כאשר ביים את "קן הקוקייה" (One Flew Over the Cuckoo's Nest) על פי ספרו של קן קיזי.
הסרט, המתרחש ברובו בין כותלי בית חולים פסיכיאטרי, היה דרמה אנטי-ממסדית, וזכה בחמישה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, והתסריט המבוסס על הסיפור הטוב ביותר.
שני השחקנים הראשיים, ג'ק ניקולסון ולואיז פלטשר, זכו בפרס על משחקם.
הסרט זכה בפרסים רבים אחרים, כולל פרס גלובוס הזהב בשש הקטגוריות החשובות ביותר.
סרטו הבא של פורמן - "שיער" - הופק רק לאחר ארבע שנים, ב-1979. הייתה זו הגרסה הקולנועית למחזמר "שיער" (Hair).
הסרט זכה להצלחה נאה, אם כי לא הצליח לשחזר את הצלחתו של המחזמר.
ב-1981 ביים את הסרט התקופתי הארוך "רגטיים" (Ragtime), על פי ספרו של א.ל.
הסרט היה סרטו האחרון של כוכב העבר הוותיק ג'יימס קאגני ועלילתו עסקה במאבק בין גזעי על רקע החברה הגבוהה של ניו יורק בראשית המאה העשרים.
הסרט הופק בתקציב גדול ולא עמד בציפיות ממנו.
היה מועמד בשמונה קטגוריות של פרס אוסקר אך לא בקטגוריות הנחשבות כעיקריות.
ב-1984 זכה פורמן בהצלחתו הגדולה השנייה לאחר שביים שוב סרט תקופתי רחב יריעה.
הפעם היה זה הסרט "אמדאוס" (Amadeus) אשר התבסס על מחזהו של פיטר שאפר (אשר כתב גם את התסריט) ונסב סביב הביוגרפיה של המלחין וולפגאנג אמאדאוס מוצרט.
הסרט, אשר הציג את מוצרט כגאון ילדותי ומתוסבך, התמקד במיוחד ביחסי הגומלין שלו עם המלחין אנטוניו סליירי.
הסרט זכה בשמונה פרסי אוסקר, בהם הפרס על הסרט הטוב ביותר והבימוי הטוב ביותר.
מוריי אברהם זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר לאחר שגם השחקן הראשי השני בסרט, טום הולסה היה מועמד באותה קטגוריה.
הסרט, אשר מתרחש בווינה, צולם בפראג.
הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1968 בה ביקר פורמן במולדתו.
בסרט השתתפו מספר שחקנים צ'כים בתפקידי משנה פעוטים, בהם גם השחקנית הצ'כית חנה ברייכובה (אחות אשתו הראשונה של פורמן), אשר שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרטו המפורסם הראשון של פורמן, "אהבותיה של בלונדינית".
ב-1989 יצא למסכים סרט תקופתי נוסף בבימויו של פורמן, "הפיתויים האסורים של ולמונט" (Valmont) על פי ספרו של שודרלו דה לאקלו, "יחסים מסוכנים".
הסרט יצא בסמיכות לסרטו של סטיבן פרירס, "יחסים מסוכנים" אשר היה מבוסס על אותו ספר עצמו.
למרות הביקורות החיוביות שקיבל סרטו של פורמן, נחל סרטו של פרירס הצלחה מסחרית רבה יותר, אולי גם משום שהגיע ראשון לבתי הקולנוע.
לאחר הפסקה של שבע שנים ביים פורמן ב-1996 את הסרט "לארי פלינט: האיש והסקנדל" (The People vs.
הסרט, אשר עסק בביוגרפיה של לארי פלינט - מוציא לאור של מספר מגזינים פורנוגרפי שהבולט בהם האסלר, התמקד בגבולות חופש הביטוי ונקט עמדה אוהדת לפלינט ולטוענים לצורך בשמירה על חופש הביטוי בכל מחיר.
הסרט אשר הופק על ידי הבמאי אוליבר סטון זכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 1997.
ב-1999 ביים את הסרט "איש על הירח" (Man on the Moon).
הסרט הוא ביוגרפיה של הבדרן והקומיקאי אנדי קאופמן.
גם בסרט זה, כמו בסרטיו הקודמים ("קן הקוקייה", "אמדאוס" ו"לארי פלינט: האיש והסקנדל"), התמקד פורמן במאבק בין היחיד האקסצנטרי ובין החברה אשר מנסה לדכא אותו ולהחזירו לתלם.
בסרט כיכב בתפקיד הראשי ג'ים קארי אשר זכה על משחקו בפרס גלובוס הזהב.
לפורמן נולדו באותה עת תאומים והם נקראו אנדרו וג'יימס, כשמות גיבור הסרט והשחקן הראשי בו.
בשנת 2006 ביים את הסרט "הרוחות של גויה".
הסרט הוא דרמה אודות חייו של הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה ומתאר תקופה רבת תהפוכות מדיניות ובתוכה סיפור אנושי מרגש.
השחקנים הראשיים בסרט הם נטלי פורטמן, חאווייר ברדם וסטלן סקרסגארד.
לפורמן אח שנולד לאביו הביולוגי לאחר פרידתו מאמו, המתמטיקאי ג'וזף קוהן .
ב-1958 נישא פורמן לשחקנית הצ'כית יאנה ברייכובה (אחות כוכבת סרטו "אהבותיה של בלונדינית") והיה נשוי לה עד 1962, ב-1964 נישא לשחקנית ורה קרסדלובה, והיה נשוי לה עד 1999. ב-1964 נולדו לזוג תאומים: מטיי ופטר, שעוסקים גם הם בקולנוע.
ב-1975 החל פורמן ללמד קולנוע באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק.
אחת הסיבות למספר המועט יחסית של סרטים שביים היא התמקדותו בתקופות שונות בקריירה האקדמית שלו.
ב-1999 נישא למרטינה זבורילובה, ונולדו להם תאומים: אנדרו וג'ים.
ב-13 באפריל 2018 הוא מת ממחלה בביתו שבקונטיקט, בגיל 86.
מילורד דודיק (בסרבית, אותיות קירילית: Милорад Додик; נולד ב-12 במרץ 1959) הוא פוליטיקאי סרבי מבוסניה-הרצגובינה, שכיהן החל מנובמבר 2022 עד אוקטובר 2025 כנשיא רפובליקה סרפסקה, אז הודח מתפקידו.
הוא כיהן בתפקיד זה גם בשנים 2010–2018. כמן כן כיהן כראש ממשלת רפובליקה סרפסקה בשנים 1998–2001 ו-2006–2010. שימש בשנים 2018–2022 כחבר בנשיאות בוסניה והרצגובינה כנציג של הסרבים וכיהן כיושב ראש שלה בשנים 2018–2019 וב-2020–2021. דודיק מכהן גם כיושב ראש מפלגת ברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאיים (Савез независних социјалдемократа - СНСД).
נולד ב-1959 בלקטאשי (Лакташи) שבבוסניה והרצגובינה.
סיים את לימודיו בפקולטה למדעי המדינה שבאוניברסיטת בלגרד ויש לו תואר M.A.
משנת 1986 עד 1990 היה יושב ראש המועצה מקומית בלקטאשי.
בבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות ב-1990, הוא נבחר לפרלמנט מטעם מפלגת חזית איחוד הרפורמות.
במהלך מלחמת בוסניה שימש כחבר בפרלמנט של רפובליקה סרפסקה.
במהלכה הוא ייסד סיעה בפרלמנט שנקראה "חברים עצמאיים בפרלמנט" אשר לאחר מכן הפכה להמפלגה הדמוקרטית הסרבית ברפובליקה סרפסקה אשר היה לה רוב בפרלמנט.
מתוך סיעה זו נוצרה ב-1996, לאחר הסכם דייטון, מפלגת הסוציאל-דמוקרטים העצמאיים.
הוא נבחר לנשיא המפלגה הראשון.
המפלגה אחר כך התאחדה עם מפלגת סוציאליסטים אחרת וכך הוקמה ברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאיים שמאז הוא נשיאה.
ב-1997 נבחר לאספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה.
ב-1998 מונה לראש ממשלת רפובליקה סרפסקה על ידי הנשיאה, בילייאנה פלבשיץ' (Биљана Плавшић), וממשלתו שרדה עד ינואר 2001.
בזכותו, בעיקר, מפלגתו - הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאיים של רפובליקה סרפסקה (Савез независних социјалдемократа) ניצחה ניצחון סוחף בבחירות ב-2006. דודיק נהנה מפופולריות גדולה בקרב עמו ואצל הקרואטים מבוסניה והרצגובינה ולהערכה רבה בחו"ל.
בשנתיים האחרונות הוביל מהלכים כלכליים אסטרטגיים וחיזק את מעמדם של מוסדות הרפובליקה.
דודיק הציע כי סרפסקה תפרוש מבוסניה והרצגובינה, באמצעות משאל עם, אם תאלץ לאבד את שוויונה והשפעתה השווינית על הממשל המשותף בסרייבו (מול הפדרציה של בוסניה והרצגובינה).
ב–2009 הואשם דודיק על ידי צוות תביעות בינלאומי שיושב בסרייבו, בירת בוסניה, במעורבות בפרשת שחיתות גדולה.
דודיק הוזכר כחלק מקבוצה שגרפה לכיסה בצורה בלתי־חוקית לכאורה כ–74 מיליון דולר, במסגרת פרויקטים לבניית כבישים מהירים ובנייני ממשל בבאניה לוקה, עיר הבירה של סרפסקה.
בסופו של דבר, הועבר התיק לבאניה לוקה - ושם נסגר.
ארצות הברית הטילה סנקציות על דודיק, בהן הקפאת נכסים והגבלות תנועה, בשל ניסיונו לפגוע בהסכם דייטון.
הוא נבחר ב-18 באוקטובר 2018 כנציג הסרבי בנשיאות, דרש לבטל את כל הרפורמות שנעשו אחרי מלחמות יוגוסלביה ולחזור לחוקה שהתקיימה בה ב-1995, ושבמסגרתה למחוזות השונים היו סמכויות נרחבות יותר.
בשנת 2021, אישר הבית התחתון של רפובליקת סרפסקה החלטה בעד תחילת התהליך של הוצאת רפובליקה סרפסקה מתוך הצבא, מערכת המשפט ומערכת גביית המיסים של בוסניה והרצגובינה.
סיעות אופוזיציה נטשו את הישיבה לפני ההצבעה, בטענה שהמהלך הוא רק תרגיל תעמולה שנועד להתניע את הקמפיין לקראת הבחירות הכלליות.
ארצות הברית הזהירה כי תטיל סנקציות נוספות על דודיק אם הסרבים בבוסניה ימשיכו להחליש את המוסדות המרכזיים של המדינה.
לרעיון להטיל סנקציות של האיחוד האירופי על דודיק יש תמיכה מרוב מדינות האיחוד, אבל כל החלטה על הקפאת נכסיו של דודיק והטלת הגבלות תנועה עליו חייבה הסכמה פה אחד של 27 המדינות החברות, ואילו הונגריה וסלובניה התנגדו לצעד זה.
בשנת 2025, בית המשפט בסרייבו קבע כי דודיק מפר במעשיו ובהצהרותיו את הסכם דייטון, וסיכן את האחדות והשלום בבוסניה הרצגובינה.
בתגובה על הרשעתו של דודיק, החליט הפרלמנט של רפובליקת סרפסקה להכריז כי הסרבים בבוסניה לא מכירים במוסדות המדינה הרשמיים, ולא מקבלים את מרותה של המשטרה הבוסנית ורשויות אכיפת החוק במדינה.
לאחר מכן, התביעה הכללית בסרייבו, בירת בוסניה הרצגובינה, הורתה באופן רשמי לעצור אותו.
בית המשפט בסרייבו גזר עליו עונש של שנת מאסר בפועל והרחקה מהחיים הפוליטיים למשך שש שנים.
יחד איתו, נקבע שיש לעצור גם את עוזריו הבכירים.
לאחר פסיקת בית משפט בוסני נגדו, הוביל דודיק סדרת צעדים שמטרתם לנתק את רפובליקת סרפסקה ממוסדות המדינה המרכזיים.
כך, אישר הפרלמנט של האזור הסרבי טיוטת חוקה חדשה שבה מוגדרת רפובליקה סרפסקה כ"מדינה של העם הסרבי וכל האזרחים החיים בה".
החוקה הזו אמורה להעניק לאזור סמכות להקים צבא תחת פיקודו של דודיק וגוף שיפוטי נפרד משל השלטון המרכזי, וכן את הזכות להגדרה עצמית ולהצטרפות לאיחודים מדיניים אחרים.
ב-26 במרס 2025 הוצא נגדו צו מעצר בינלאומי בעת ששהה בישראל לרגל כנס של משרד התפוצות למאבק באנטישמיות.
דודיק הודח באוגוסט 2025 לאור פסיקת בית המשפט.
הוא נידון לשנת מאסר ולשש שנות הרחקה מהחיים הפוליטיים, אך שילם קנס וכך נמנע ממאסר.
ב-18 באוקטובר 2025, פרש דודיק מתפקיד הנשיא אך המשיך לעמוד בראש מפלגתו.
דודיק היה נתון לסנקציות אמריקניות ובריטיות בשל מדיניותו הבדלנית, אך ממשל טראמפ האמריקני הסיר את הסנקציות בחודש לאחר שהסכים לפרוש.
בנובמבר 2025, הבחירות לנשיאות רפובליקת סרפסקה הסתיימו בניצחון של בעל בריתו, סינישה קראן.
דודיק גם לקח חלק פעיל בקמפיין של קראן ואמר לבוחרים שקראן ינצח במקומו ושהמאבק הפוליטי שלו יימשך.
דודיק תומך בהיפרדות של רפובליקה סרפסקה מבוסניה הרצגובינה.
הוא נחשב בעל ברית של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
בספטמבר 2007 צוטט כאומר "להומואים למיניהם פשוט לא תהיה דריסת רגל במשרדי".
ב-2017 הכחיש את המצור על סרייבו, ואסר על בתי הספר ללמד את הנושא.
הוא התנגד להגדרת טבח סרברניצה כרצח עם.
מילוראד פאביץ' (בסרבית: Милорад Павић; 15 באוקטובר 1929 – 30 בנובמבר 2009) היה סופר, מתרגם ומשורר סרבי.
החל משנת 1991 היה חבר באקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.
פאביץ' ידוע בסגנונו הייחודי המאלץ את הקורא להיהפך למשתתף פעיל בתהליך הקריאה.
קיימים למעלה מ-80 תרגומים של ספריו לשפות שונות.
בנוסף עסק פאביץ' גם בכתיבת שירה, תרגום, היסטוריה של הספרות, ומחזאות.
מועמדותו לפרס נובל לספרות הועלתה על ידי מומחים מרחבי העולם.
פאביץ' החל את דרכו הספרותית כמשורר.
ספר שיריו הראשון יצא לאור ב-1967. מאז יצאו לאור 32 ספרים שכתב פאביץ', בהם ספרי שירה נוספים, ספרי עיון ומחקר, בעיקר על תולדות הספרות והשירה הסרביות, קובצי מסות, קובצי סיפורים ומספר יצירות פרוזה שאורכן כשל רומנים, אך קשה להגדירן במדויק.
פאביץ' הפך מיוצר אלמוני למדי, גם בארצו, לסופר בעל שם עולמי בעקבות "מילון הכוזרים" שיצא לאור ב-1984, ועוסק בממלכת הכוזרים.
ספר זה, הבנוי במתכונת של מילון (למעשה, שלושה מילונים) נחשב לדוגמה מוקדמת בולטת של היפר-ספרות, כלומר ספרות שיכולה, ואף אמורה, להיקרא באופן לא-ליניארי, ללא התחלה או סוף מוגדרים מראש.
הסופר מתווה מספר רב של מסלולים מקבילים בין חלקי הטקסט השונים.
כיוון שהרומן קדם להופעת רשת האינטרנט, מומשו הקשרים בין קטעי טקסט שונים באמצעות סימונים מודפסים (הטקסט ע"ע או סימנים מצוירים), ואולם זה היבט טכני מעיקרו.
הספר הוגדר על ידי העיתון הצרפתי פארי מאש כ"רומן הראשון של המאה ה-21", ומצוטט רבות בקרב יוצרי ספרות אלקטרונית.
"מילון הכוזרים" יצא לאור בעברית בהוצאת מעריב, בתרגומה של דינה קטן בן-ציון.
כן תורגם הספר "נוף מצויר בתה" (אף הוא בהוצאת מעריב), הכתוב בחלקו כרומן ובחלקו בפרקים הערוכים כהגדרות תשבץ שניתן לקרוא לפי סדר מאוזן או מאונך.
פאביץ' נפטר בבלגרד ב-30 בנובמבר 2009.
מילוס (אצילה 13) הייתה אוניית קיטור ששימשה כאוניית מעפילים, ומאוחר יותר נרכשה על ידי חברת הלויד הימי הארץ-ישראלי ושימשה כאוניית משא אשר הניפה את דגל צי הסוחר המנדטורי.
- Glasgow והושקה ב-1920. עד שנת 1941 הייתה בבעלות חברת הספנות היוונית "אבגרינוס", והפליגה בשם "מילוס" תחת דגל פנמה.
ברכישתה של "מילוס" היה מעורב ברטולד שטורפר יועץ כלכלי ממוצא יהודי באוסטריה.
430 אנשים שיצאו ברכבת מפראג לווינה ב-2 בספטמבר 1940:
250 אנשים שנרשמו במשרד של מנדלר, שכונה "השושנה השחורה"
180 מחברי בית"ר וההסתדרות הציונית החדשה
50 פליטים שהועלו על ידי שטורפר על האונייה מלך שהפליגה במורד הדנובה והגיעה בראשית אוקטובר לטולצ'אה ברומניה.
על פי דו"ח שמסר שטורפר היו ב"מילוס" 652 נפש מאזור הפרוטקטורט ו-50 נפש מהעיר וינה.
אוניית המעפילים הפליגה מנמל טולצ'אה ברומניה ועליה 700 המעפילים.
בדרכה לארץ ישראל היא נעצרה על ידי כוחות בריטיים, הובאה לנמל חיפה, והמעפילים הועברו לאוניית הגירוש "פאטריה", שנועדה להפליג אל האי מאוריציוס.
פאטריה חובלה בנמל על ידי "ההגנה" כדי למנוע את הפלגתה.
חומרי הנפץ שהוצמדו לאונייה שהייתה במצב תחזוקה רעוע, גרמו לפיצוץ רב עוצמה, פי כמה מהמתכונן והרצוי והאונייה התפרקה וטבעה במהירות.
וכ-200 נפש מתוך כ-1,700 מעפילים וכחמישים ימאים בריטים טבעו.
לאחר שנתפסה בידי שלטונות המנדט הבריטי, נרכשה מילוס ב-1941 במכירה פומבית על ידי חברת "לויד ימי ארץ ישראלי" ושימשה כאוניית משא.
החברה רשמה את האונייה בשמה העברי "אצילה" בנמל חיפה, שיפצה אותה שטחית והיא הפליגה תחת דגל צי הסוחר המנדטורי.
אצילה הפליגה לפורט סעיד במצרים כדי לטעון מטען בוטנים לקפריסין.
ב-8 בנובמבר 1941, תוך כדי טעינת כמות גדולה של שקי בוטנים על הסיפון, איבדה אצילה את יציבותה, התהפכה וטבעה ללא אבדות בנפש.
אצילה הוכרזה כאובדן כללי ונמחקה מהרשומות ב-1945.
מילוראד צ'אביץ' (בסרבית: Милорад Чавић, בכתב לטיני: Milorad Čavić; נולד ב-31 במאי 1984) הוא שחיין סרבי-אמריקאי.
הוא אלוף עולם, אלוף אירופה וסגן אלוף אולימפי בסגנון פרפר.
צ'אביץ' נולד באנהיים שבקליפורניה למשפחה סרבית, ובנעוריו החל להתאמן בשחייה.
באולימפיאדת סידני (2000) ייצג את יוגוסלביה אך לא עבר את שלב המוקדמות.
בשנים הבאות רשם שיפור ניכר בהישגיו.
ב-2003 זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטרים בסגנון פרפר באליפות אירופה בבריכות קצרות שנערכה בדבלין, תוך שהוא שובר את שיא העולם בן השנתיים של תומאס רופראת, ומעמידו על 50.02 שניות (שיא זה נשבר 3 חודשים מאוחר יותר בידי איאן קרוקר).
כן זכה במדליית הכסף במשחה ל-50 מטר בסגנון חופשי.
באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליח לשחזר את הישגיו.
במשחה החזק שלו, 100 מטרים בסגנון פרפר הגיע רביעי בשלב המוקדמות, אך בחצי הגמר סיים במקום ה-16 והאחרון, ולא העפיל לגמר.
ביתר המשחים בהם השתתף לא עבר את שלב המוקדמות.
מאוחר יותר, בשנים 2006 ו-2007, שב וזכה באליפות אירופה בבריכות קצרות במשחה ל-100 מטר פרפר.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן בראשית 2008 שבר את השיא האירופי ב-50 מטר פרפר והעמידו על 23.11 שניות.
בטקס חלוקת המדליות עורר סערה כאשר הופיע עם חולצה שעליה הכיתוב "קוסובו היא סרבית".
כתוצאה מכך הושעה מהמשך התחרויות, ובתחילה גם שללה ממנו ועדת המשמעת של איגוד השחייה האירופי את המדליה ואת השיא.
מאוחר יותר הומר עונשו בקנס של 10,800 דולרים.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר את השיא האולימפי ב-100 מטר פרפר במשחה המוקדמות, וגם לשלב הגמר העפיל מהמקום הראשון, תוך שהוא מקדים את מייקל פלפס.
בשלב הגמר הוביל לאורך רוב המשחה, אך בסופו של דבר הקדים אותו פלפס במאית השנייה בלבד, זכה במדליית הזהב השביעית שלו, ושבר את השיא האולימפי שקבע צ'אביץ' יומיים קודם לכן.
צ'אביץ' העפיל לשלב חצי הגמר גם במשחה ל-100 מטרים בסגנון חופשי, אך העדיף לא להשתתף בו כדי להתרכז במשחה הפרפר.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא ב-2009 זכה צ'אביץ' במדליית הזהב במשחה ל-50 מטר פרפר, תוך שהוא קובע שיא אליפות חדש - 22.67 שניות.
בשלב חצי הגמר ב-100 פרפר קבע שיא עולם חדש, 50.01 שניות.
שיאו החזיק מעמד יום אחד בלבד, לאחר שבמשחה הגמר שוב הפסיד למייקל פלפס, שקבע שיא עולם חדש - 49.82 שניות.
צ'אביץ' עצמו גמא את המרחק ב-49.95 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 גילה צ'אביץ' יכולת חלשה יחסית.
במשחה ל-50 מטר פרפר הצליח להעפיל רק לשלב חצי הגמר, בו סיים במקום ה-12, ובמשחה ל-100 מטר פרפר כלל לא צלח את שלב המוקדמות, לאחר שסיים במקום ה-18, בתוצאה איטית בלמעלה מ-2 וחצי שניות משיאו.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכה צ'אביץ' במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש ותוצאת השנה בעולם - 51.45 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר (23.53 שניות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר פרפר.
צ'אביץ' מתאמן באוניברסיטת ברקלי ולומד בה מדעי המדינה.
מילוש תאודוסיץ' (בסרבית: Милош Теодосић; נולד ב-19 במרץ 1987 בוולייבו, סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדת הרכז בכוכב האדום בלגרד.
משחק עבור נבחרת סרביה מאז שנת 2007.
תאודוסיץ' התחיל לשחק כדורסל בקבוצת מטאלץ ולייבו מעיר הולדתו.
לאחר מכן הוא חתם על חוזה מקצועני ראשון בז'לזניק בלגרד ובעונת 2005–2006 הושאל לבוראץ צ'אצ'אק מליגת העל הסרבית.
בעונת 2006–2007 תאודוסיץ' חזר לז'לזניק בלגרד וב-16 משחקים בגביע יול"ב רשם 7.8 נקודות, 2.9 אסיסטים ו-2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, קבוצתו הגיע עד חצי הגמר שם הפסידו לריטאס וילנה.
ב-2007 תאודוסיץ' חתם על חוזה לחמש שנים באולימפיאקוס פיראוס בשווי של 2.8 מיליון אירו.
בעונת 2009–2010 תאודוסיץ' רשם 13.4 נקודות, 2.5 ריבאונדים, 4.9 אסיסטים ו-1.8 חטיפות למשחק ביורוליג ובכך הוביל את קבוצתו לפיינל פור שם הפסידו לברצלונה.
לאור זאת תאודוסיץ' נבחר לחמישייה הראשונה ול-MVP של עונת היורוליג.
בקיץ 2011, חתם תאודוסיץ' על חוזה לשלוש שנים בשווי 5.7 מיליון אירו בקבוצת הפאר הרוסית, צסק"א מוסקבה.
בעונתו הראשונה בקבוצה הוא הוביל את קבוצתו לגמר היורוליג שם הפסיד 62-61 לקבוצתו לשעבר אולימפיאקוס.
בעונת 2013–2014 הפסידה צסק"א בחצי גמר הפיינל פור למכבי תל אביב.
זמן קצר אחרי האשים נשיא צסק"א את תאודוסיץ' וחברו לנבחרת ננאד קרסטיץ' על כך שלא השקיעו מספיק מאמץ במהלך העונה.
אחרי העונה המאכזבת של צסק"א תאודוסיץ' האריך את חוזהו בשלוש שנים נוספות.
ב-7 בנובמבר 2014 רשם תאודוסיץ' שיא קריירה של 27 נקודות בניצחון על אוניקאחה מאלגה ביורוליג.
בעונה זו שוב הוביל את קבוצתו לפיינל פור אך שוב הפסידה לאולימפיאקוס בהובלתו של ואסיליס ספאנוליס.
בעונת 2015–2016 תאודוסיץ' ביחד עם ננדו דה קולו יצרו את אחד הצמדים הקטלניים ביורוליג כאשר הובילו את צסק"א לגמר היורוליג שם ניצחו את פנרבחצ'ה אולקר 96-101 לאחר הארכה, וזכייה של הקבוצה ביורוליג אחרי 8 שנים.
תאודוסיץ' רשם באותו משחק 19 נקודות, 7 אסיסטים, 5 ריבאונדים ו-2 חטיפות בדרך לזכייה אחרי ניסיונותיו הכושלים לפני כן.
ב-7 ביולי 2017 חתם על חוזה בסך 12.3 מיליון דולר לשנתיים במועדון לוס אנג'לס קליפרס שבליגת ה-NBA.
ב-19 באוקטובר 2017 שיחק תאודוסיץ' את משחק הבכורה שלו ב-NBA בו קלע 6 נקודות ומסר 6 אסיסטים בניצחון על היריבה העירונית לוס אנג'לס לייקרס.
במשחקו השני נגד פיניקס סאנס נפצע תאודוסיץ' ברגלו השמאלית ובכך נעדר ל-22 משחקים רצופים בעונה.
ב-7 בפברואר 2019, לאחר כעונה וחצי עם הקליפרס, שוחרר מהקבוצה.
ב-13 ביולי 2019 חתם בקבוצה האיטלקית וירטוס בולוניה.
ב-11 ביולי 2023 חתם בכוכב האדום בלגרד.
תאודוסיץ' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של סרביה (עד גיל 16, 18 ו-20) ועם כולן זכה באליפויות אירופה, ואף נבחר ל-MVP של אליפות אירופה עד גיל 20 ב-2007.
הוא נכלל בסגל הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007, והוביל אותה עד לגמר אליפות אירופה ב-2009, בה גם נבחר לחמישיית הטורניר.
באליפות העולם 2010 בשלב רבע הגמר נגד נבחרת ספרד בשניות הסיום בשוויון 89-89 קלע תאודוסיץ' שלשה אדירה מ-9 מטר ששלחה את נבחרתו לחצי הגמר שם הפסידו לנבחרת טורקיה.
לאחר מכן נבחר לחמישיית הטורניר.
הוביל את נבחרתו באולימפיאדת ריו 2016 עד לגמר שם הפסידו 96-66 לנבחרת ארצות הברית.
מילוש קראסיץ' (בסרבית: Милош Красић; נולד ב-1 בנובמבר 1984 בקוסובסקה מיטרוביצה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי.
בצעירותו שיחק קראסיץ' בקבוצת "רודאר קוסובסקה מיטרוביצה" מעיר הולדתו.
כישרונו זוהה על ידי המועדון וויבודינה נובי סאד והוא צורף לקבוצה בשנת 1999. כבר בעת הגעתו לוויבודינה קודם קראסיץ' לקבוצה הבוגרת של המועדון, על אף שהיה בן 14 בלבד.
הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע וחצי שנים ושיפר באופן עקבי את יכולתו, ובשיאו אף מונה לתפקיד קפטן הקבוצה.
בינואר 2004 עבר קראסיץ' לקבוצת צסק"א מוסקבה הרוסית.
הוא השתתף בשלושה משחקים במסגרת גביע אופ"א בעונת וסייע לקבוצתו לזכות בטורניר, לאחר ניצחון על ספורטינג ליסבון במשחק הגמר בו נכנס כמחליף.
בשנים הבאות הפך קראסיץ' לאחד מהשחקנים הבולטים של צסק"א וסייע לה לזכות בתארים רבים – שתי אליפויות רוסיה בשנים 2005 ו-2006, ארבעה גביעי רוסיה ושלוש פעמים בסופר קאפ הרוסי.
בנוסף, הוא נכלל ארבע פעמים בנבחרת העונה ברוסיה והעפיל עם צסק"א לרבע גמר ליגת האלופות בעונת .
באוגוסט 2010 עבר קראסיץ' ליובנטוס האיטלקית, ששילמה תמורתו 15 מיליון אירו.
באוגוסט 2012 עבר לקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית.
ב-31 באוגוסט 2013 הושאל קראסיץ' לבסטיה הצרפתית.
ב-30 באוגוסט 2015 חתם לשלוש שנים בלכיה גדנסק הפולנית.
קראסיץ נכלל בסגל הנבחרת הצעירה של סרביה לאליפות אירופה עד גיל 21 ב-2004, אך לא שותף באף משחק.
באותה שנה הוא השתתף גם באולימפיאדת אתונה.
בשנים 2006 ו-2007 היה קראסיץ' משחקני המפתח של הנבחרת הסרבית באליפות אירופה עד גיל 21, ובאחרונה שבהן סייע לה להעפיל למשחק הגמר, שם הפסידה להולנד.
קראסיץ' זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של סרביה בשנת 2006 ולקח חלק חשוב בהעפלת הנבחרת למונדיאל 2010, תוך שכבש חמישה שערים במשחקי המוקדמות.
במונדיאל עצמו פתח בהרכב בכל שלושת משחקי הנבחרת, שהודחה כבר בשלב הבתים.
מילוש אוברנוביץ (בסרבית: Милош Обреновић) נולד כמילוש תאודורוביץ' (Милош Теодоровић; 18 במרץ 1780 (7 במרץ לפי לוח השנה היוליאני, - 26 בספטמבר 1860).
היה הנסיך של נסיכות סרביה בשנים 1839-1815 ושוב בשנים 1860-1858. הוא השתתף במרד הסרבי הראשון נגד שלטון הטורקים העות'מאנים בארצו, הנהיג את המרד הסרבי השני וייסד את שושלת אוברנוביץ'.
תחת הנהגתו, הפכה סרביה לנסיכות אוטונומית במסגרת האימפריה העות'מאנית.
מילוש אוברנוביץ' היה אחראי במידה רבה לתהליך התחייה של הישות המדינית הסרבית ולעיצוב המדיניות הפנים והחוץ של המדינה הסרבית המודרנית.
שלטונו היה אוטוקרטי, כשהוא סירב לחלק את הכוח עם אחרים.
מילוש אוברנוסיץ' נולד כמילוש תאודורוביץ' בכפר דובריניה (בשכנות לפוז'גה), במחוז אוז'יצה בסרביה, אז תחת שלטון עות'מאני, לאיכר עני ממונטנגרו בשם תאודור (תשה) מיכאילוביץ' (מת ב-1802) ולווישניה אורושביץ' (או אולי גויקוביץ') (מתה ב-1817).
הוא היה בנם הבכור מתוך שלושה ילדים.
אחיו הצעירים היו יברם ויובאן.
לשני ההורים היו גם ילדים מנישואים קודמים.
אחרי מותו של אחיו למחצה, מילן, שהיה אחד מגבורי המרד הסרבי הראשון, אימץ מילוש את שם אביו של מילן - וקרא לעצמו "אוברנוביץ'".
לא ברור מתי בדיוק אימץ מילוש שם זה.
רווחת הדעה שעשה כן אחרי מותו של מילן.
אולם גילויים אחרונים חושפים כי השתמש בשם משפחה זה עוד בשנת 1808.
בנעוריו עבד מילוש כשרת במשפחה של אקסנטיה (אקסו) יצ'מניצה, סוחר בקר אמיד בזלטיבור.
מילוש הצטרף למרד הסרבי הראשון נגד השלטון העות'מאני עד לסיומו בשנת 1813. אחיו למחצה, מילן, עלה בימי המרד למעמד של מפקד של אזור הרי רודניק ונהרג.
אחרי דיכוי המרד נמנה מילוש עם המנהיגים היחידים שנותרו בסרביה והצטרכו לעמוד בפני נקמת הטורקים.
אחרי רציחתו של קאראג'ורג'ה פטרוביץ' ב-1817 הפך מילוש אוברנוביץ' למנהיג הסרבים.
באפריל 1815 הוא ארגן והוביל את המרד הסרבי השני.
הטורקים הצליחו להביס את המורדים אולם בסופו של דבר הסכים המושל העות'מאני מרשלי עלי פאשה לשאת ולתת עם אוברנוביץ'.
כתוצאה מההסכם שחתמו, קיבלה סרביה אוטונומיה תחת השלטון העות'מאני ומילוש אוברנוביץ' הוכר כשליט שלה הבלתי מעורער, בעל תואר נסיך.
החל מסוף שנת 1828 ועד הסתיו 1830 הקים הנסיך מילוש "ועדה מחוקקת" שנועדה לתרגם את קוד נפוליאון לשפה הסרבית ולנסח חוקים וכללים למדינה המתגבשת מחדש.
אחרי דיונים עם הוועדה, הזמין הנסיך שני משפטנים מומחים משטחי סרביה ששהיו בשליטת האימפריה האוסטרית, כדי שיחברו קובצי חוקים פלילים ואזרחיים בשביל הנסיכות הסרבית.
היה מדובר בווסיליה לזרביץ', ראש העיר זמון ויובן חאג'יץ', משפטן ומשורר, חבר במועצת העיר נובי סאד.
בינואר 1830 הודיע מילוש אוברנוביץ' לאספה הלאומית שכינס, כי הסולטאן העות'מאני הכיר בצו מיוחד בסרביה כישות אוטונומית בכל הנוגע בניהולה הפנימי.
השלטון הטורקי אף השאיר פתוחות אפשרויות של התרחבות טריטוריאלית של ישות סרבית זו בעתיד, ביטל את כל התחייבויות האיכרים הסרבים כלפי הפאודלים העות'מאנים, נתן יד חופשית בהקמת בתי ספר, בתי משפט ומוסדות מנהל אוטונומי.
צווי הסולטאן משנת 1830 ו-1833 הרחיבו זכויות אלה לשטח גדול יותר והפכו את סרביה לנסיכות כשבראשה מילוש אוברנוביץ' כנסיך בעל זכויות תורשתיות.
בבלגרד הבירה הוקמה מיטרופוליה של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית, בעלת אוטונומיה ביחס לפטריארך היווני של קונסטנטינופול.
בשנת 1837 בנה מילוש את הקתדרלה של בלגרד - "סבורנה צרקבה" בסגנון נאו-בארוקי.
הסולטאן העות'מאני הכיר גם במעמדה של רוסיה כערבה לאוטונומיה של סרביה.
העם הסרבי לא רווח נחת משלטונו האוטוקרטי ולעיתים קרובות ברוטלי של מילוש אוברנוביץ' ומרד תכופות נגדו.
בעקבות אחת המרידות, הוא הסכים לאמץ חוקה בשנת 1835, זאת למורת רוחן של שלוש האימפריות באזור: ההבסבורגית, העות'מאנית והרוסית.
שלושתן ראו בחוקה תקדים מסוכן לשלטון האוטוקרטי של עצמן.
הקנצלר האוסטרי מטרניך לגלג במיוחד לעובדה שלסרביה יש דגל ואף שר חוץ משלה.
בסופו של דבר ביטל מילוש את החוקה לפי דרישות הטורקים והרוסים.
בשנת 1839 הוא ויתר על הכתר לטובת בנו מילאן, שמת כעבור שבועות אחדים, ואחר כך לטובת בנו השני, מיכאילו.
הנסיך מיכאילו אוברנוביץ' הודח בשנת 1842 ובית אוברנוביץ' סולק מהשלטון עד שנת 1858.
בשנות הגלות שהה מילוש אוברנוביץ' באוסטריה, בה הוטל עליו מאסר, אחר כך בוולאכיה.
בשנת 1858 חזר מילוש בגיל 78 לעוד שנתיים של שלטון בסרביה עד יום מותו.
גם בשלטון השני שלו אופיה האוטוריטרי של הנהגתו לא השתנה.
ב-12 בינואר 1860 הכיר השער הנשגב בשלטונו אך סירב להכיר בזכותו להוריש אותו לצאצאיו.
אחרי מות מילוש, שוב הוכתר במקומו בנו, מיכאילו.
מילוש ראוניץ' הוא טניסאי קנדי מקצועני.
בשיאו (21 בנובמבר 2016), דורג במקום שלישי בעולם בסבב ה-ATP ליחידים.
ראוניץ' זכה ב-8 תוארי יחידים בקריירה.
נולד בפודגוריצה שביוגוסלביה (כיום במונטנגרו) אך בגיל 3 משפחתו היגרה לקנדה.
ראוניץ' גדל בטורנהיל, פרבר של העיר טורונטו.
עוד בתקופת ילדותו ראוניץ' נחשב לגדול ממדים וכישרונו הרב התגלה בגיל צעיר.
כיום גר ראוניץ' במונטה קרלו שבמונקו.
ראוניץ' התחיל את הקריירה ב-2008 בגיל 17.
ראוניץ' פתח את השנה טוב כשהגיע עד לשמינית הגמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה כשבשמינית הפסיד לדויד פרר הספרדי.
שבוע לאחר מכן זכה ראוניץ' בתואר הראשון בקריירה בסן חוזה.
הוא גם הגיע לגמר טורניר ממפיס שם הפסיד לאמריקאי אנדי רודיק.
בעונת החימר ראוניץ' לא הצליח והפסיד כבר בסיבוב הראשון של אליפות צרפת הפתוחה.
בווימבלדון פרש כבר בסיבוב השני.
ראוניץ' סיים את השנה במקום ה-31.
ראוניץ' פתח את השנה עם זכייה בתואר שני בקריירה בצ'נאי.
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיע לסיבוב השלישי והפסיד ללייטון יואיט.
לאחר מכן הגן על תוארו משנה שעברה בסאן חוסה.
בעונת החימר הצליח יותר כשבאליפות צרפת הפתוחה הגיע עד הסיבוב השלישי והפסיד לחואן מונקו.
בווימבלדון גם כן לא הגיע רחוק והפסיד בסיבוב השני לאמריקאי סאם קוורי.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע עד שמינית הגמר שם הפסיד לאנדי מארי ובכך היה הקנדי הראשון שמגיע לשלב זה באליפות ארצות הברית הפתוחה.
ראוניץ' סיים את השנה במקום ה-13.