tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בספטמבר 2011, לציון יום הולדתה ה-60 של ארזי, נערך לה מופע הצדעה של תזמורת צה"ל במסגרת פסטיבל ראשון לציון.
עוד באותה שנה זכתה ארזי בפרס מפקד גל"צ על תוכנית שהגישה לצד דב גילהר והוקדשה לשירי הלהקות הצבאיות.
בדצמבר 2011 שודר בערוץ 2 (בשידורי רשת) סרטם התיעודי של יואב ודורון פז "ירדנה ארזי - הסיפור שלא סופר", המגולל את סיפורה המשפחתי ומלווה אותה במסע אל נקודות משמעותיות בחייה.
את הסרט ליווה שיר חדש שנכתב במיוחד על ידי רחל שפירא וקובי אפללו, "חלום וגעגוע".
בראשית 2012 הוענק לארזי "שער הזהב" של השבועון "לאשה" על היותה הדמות שהופיעה על הכמות הגדולה ביותר של עמודי השער של העיתון לאורך השנים.
באותה שנה שוחרר לרדיו הדואט "כשהגברים רוקדים", אותו ביצעה ארזי עם דנה אינטרנשיונל.
השיר זכה להצלחה גדולה, הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג', שהה תקופה ארוכה בפלייליסט של גלגלצ והיה ברשימת 50 השירים המושמעים ברדיו באותה שנה.
ארזי הגיעה למקום השמיני ברשימת הזמרות המושמעות בישראל.
בדצמבר 2012 הוציאה לאור את השיר "זמן של אולי" שכתב יוסי גיספן והלחין בנו, ניסים גיספן.
בינואר 2013 פתחה בסיבוב הופעות עם המוזיקאי גיל שוחט ושיריה קיבלו עיבודים קלאסיים.
במרץ אותה שנה הוציאה לאור את השיר "הורה של בת גולה" שנכתב בשנות ה-40 בידי חנה סנש והולחן על ידי נורית הירש.
במאי 2013 הוציאה לאור לרדיו שיר גנוז של להקת "שוקולד, מנטה מסטיק" בשם "שלום עירי נוחמה" שתרגם לעברית אברהם שלונסקי ללחן רוסי.
באותו חודש הוציאה לאור אלבום אוסף בשם "געגועים לנחל".
אלבום זה כולל 21 שירים שהקליטה במשך השנים, חלקם הוקלטו בהופעות חיות וחלקם הופיעו באלבומים קודמים.
השירים "הורה של בת גולה" ו"שלום עירי נוחמה" מופיעים גם הם באלבום.
בין השירים שראו אור לראשונה הם "שיר שמח" שהקליטה בתחילת שנות ה-80 בהופעה, "הבה נגילה" אותו הקליטה בהופעה חיה בשנות ה-90 בארצות הברית וביצוע של ארזי ל"לשיר זה כמו להיות ירדן".
בספטמבר 2013 זכתה בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', 25 שנה לאחר זכייתה בתואר בפעם האחרונה.
שירה "זמן של אולי" הגיע למקום ה-11 במצעד.
במסגרת המצעד חשפה ארזי לראשונה באולפן רשת ג' את שירה החדש "יונת העצב".
ב-25 בנובמבר שחררה קליפ לשיר "אישה חדשה" הלקוח מאלבומה "בושם על עורי" לרגל קמפיין לעידוד המאבק באלימות כלפי נשים, ביוזמת נעמת.
בינואר 2014 החלה להשתתף בתוכנית המציאות "ישנן בנות" בהנחיית ליאון רוזנברג.
בתוכנית שימשה ירדנה כשופטת לצד צדי צרפתי, שי כרם, דנה אינטרנשיונל ושופט אורח, ובה חיפשו זמרות ליצור להקת בנות חדשה.
בגמר התוכנית ביצעה ארזי את "באתי אליך" בגרסת הרמיקס משנת 2011. בספטמבר 2014 הוציאה ירדנה אלבום שכולל את מיטב שירי הילדים שהקליטה לאורך השנים.
באלבום נכללים שירים שמעולם לא הופיעו בדיסק של ארזי.
במקביל, הוזמנה להשתתף כזמרת האורחת בפסטיגל 2014 עם מחווה לשיריה ולשירי הלהקות הצבאיות.
באותה שנה גם הגישה תוכניות רדיו בגלי צה"ל בשם "סוף סוף סוף היום", יחד עם שחר סגל.
בדצמבר 2015 החלה סיבוב הופעות משותף עם להקת הגבעטרון, בו הם מבצעים יחד ולחוד מהרפרטואר המשותף.
המופע תוכנן תחילה ל-10 מופעים, אך הפך במהרה להצלחה ועלה על בימות ישראל למעלה מ-200 פעמים, לעיניי יותר מ-150,000 צופים.
בספטמבר 2016 הגיע לחנויות האלבום הכפול, "הוי ארצי מולדתי", המתעד את המופע והוקלט בהמשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.
בשנת 2018, במסגרת חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל, הקליטה את השיר "ישראל שלי" לצד ליאור נרקיס, כחלק ממיזם ריקודי עם שיזם משרד התרבות.
בנוסף, הנחתה את "ועידת ה-70 של ידיעות אחרונות" בבנייני האומה, לצד דני קושמרו.
באותה שנה נבחר שירה "אתה לי ארץ" במשאל של חברת החדשות כשיר הישראלי האהוב בכל הזמנים וזכה לביצוע מחודש בליווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
בהמשך נבחר גם כשיר המולדת האהוב במצעד שערכה כאן ג' וכשיר הישראלי האהוב ביותר במשאל צופי ערוץ 20. לאור אלה ולקראת סיבוב הופעות חדש הוקלט השיר גם בליווי שלישיית הפסנתרנים הרוסית "בל סונו".
ב-30 במאי 2018 פרסמה את השיר "אם הוא ילך" שמלווה את מצעד הגאווה השנתי.
לשיר צולם קליפ בו משתתף המפיק ודוגמן העבר מוטי רייף אשר הופיע כדוגמן בקליפים של "מה נתת לי", "דמיון מזרחי" ו"אל תאמר".
שבועות אחרי יציאת השיר, פנתה ארזי באופן חריג לתחנות הרדיו בבקשה שיפסיקו להשמיע אותו.
ארזי קיבלה פניות אישיות מצד בני משפחות של אנשים ששמו קץ לחייהם, אשר הביעו אי נוחות ממילות השיר העוסק באהבה עד מוות ובתיאור רצון ליטול את החיים.
באותה השנה הקליטה את השיר "געגוע של מנגינה" עבור אלבום המחווה קול הנשמה: שרים עפרה חזה.
בדצמבר 2019 הופקה גרסת רמיקס חדשה של הדי.ג'י שגיא קריב לשיר "היא רוקדת" במיוחד עבור ליין מסיבות הגייז "פוראבר".
בשנת 2020 נבחרה להופיע בטקס הדלקת המשואות ליום העצמאות שהתקיים לראשונה ללא נוכחות קהל, שם ביצעה את השירים "עוד נגיע", "עם אחד עם שיר אחד" ו"שבט אחים ואחיות".
ביום העצמאות הופיעה יחד עם גלי עטרי במסגרת סדרת המופעים של זאפה וקשת 12. סביב אירועי העצמאות ובאווירת הסגר הכללי, הקליטה גרסה חדשה חדשה לשירה "שירו שיר אמן" בהפקתו המוזיקלית של חן מצגר-אדר.
במהלך שנת 2020 ולאור התמודדות תעשיית התרבות עם מגפת קורונה, יזמה ארזי את מכתב אמני ישראל בקריאה לשדר יצירה ישראלית בטלוויזיה וברדיו ולהעלות בכך את סכום התמלוגים המצטבר ליוצרים, מבצעים, נגנים ושחקנים.
אל מכתבה הצטרפו שורה ארוכה של אמנים ובראשם שלמה ארצי.
על יוזמה זו נבחרה כאחת המשפיעות לטובה של לאשה.
במסגרת פרויקט צו השעה הקליטה גרסת כיסוי לשירו של אביב גפן "עורי עור".
לקליפ שליווה את השיר הצטלמו 30 מגישי חדשות ואקטואליה מכל ערוצי הטלוויזיה ובין היתר דני קושמרו, אופירה אסייג, איילה חסון, לוסי אהריש, נדב בורנשטיין, אמנון לוי, דב גילהר, דוריה למפל, גלית גוטמן, יואב לימור, סיון רהב מאיר, גדעון אוקו ואחרים.
במרץ 2021 הנחתה את ועידת הנשים של קבוצת ידיעות אחרונות ו-ynet ובהמשך הנחתה את המשדר המרכזי ליום השואה בקשת 12 - מפגש מיוחד של מיזם זיכרון בסלון בהשתתפות דנה ויס, זיו שילון, חנן בן ארי, דן אריאלי ויהורם גאון.
ביולי 2021 הקליטה שני שירים של רחל שפירא ועילי בוטנר במיוחד לפסקול הסרט התיעודי "כנרת - ים של חיים" בבימויו של משה אלפרט.
בספטמבר 2021 ציינה את יום הולדתה ה-70 לכבודו החליטה עיריית חיפה להנציח אותה עוד בחייה ברחוב על שמה בשכונת "גבעת זמר".
טקס חנוכת הרחוב נערך בנובמבר.
עוד באותו חודש ערכה מופע חגיגי בהיכל התרבות בתל אביב בו ביצעה את מיטב שיריה בליווי סימפונט רעננה ובהשתתפות יהודה פוליקר ואיחוד של שלישיית שוקולד מנטה מסטיק.
בדצמבר 2021 פרסמה ארזי דואט עם הזמר שיר לוי הנושא את השם "לאט לאט".
השיר נכתב במסגרת פרויקט מוזיקלי של בית הספר ברנקו וייס רמלה, אותו ניהל באותן שנים חילי טרופר.
את השיר כתבו והלחינו תלמיד בית הספר אבי אמינוב והמחנך שלו, היוצר יוני יעיש.
בדצמבר 2021 הוענק לארזי פרס "מפעל חיים" מטעם תוכנית ברוקדייל באוניברסיטת בר-אילן "על פעילותה המתמשכת ותרומתה למוזיקה, לאמנות ולתרבות כאמנית מובילה בישראל".
באפריל 2022 במסגרת יום השואה צילמה ארזי סרט תיעודי בצרפת המגולל את הסיפור של אמה ומשפחתה אשר השתייכו למחתרת הצרפתית וסייעו רבות בהצלת ילדים יהודים בתקופת השואה.
לרגל הסרט, הקליטה ארזי את השיר "הגיבורה שלי", שאת מילותיו כתב יואב גינאי ואת הלחן, לאה שבת.
בתחילת 2023 העלתה מופע משותף עם התזמורת האנדלוסית הישראלית, בשם "דמיון צועני".
בפברואר 2023 פורסם "שנינו" - דואט של ירדנה ארזי ומיקיאגי.
את המילים כתב שמוליק קלוסקי והלחן של מיקיאגי ובהמשך אותה שנה פורסם הדואט "ימים" עם עמיר בניון שניהם מתוך אלבום דואטים חדש שתאריך צאתו נקבע ל-16.10 מיד אחרי החגים ונדחה בעקבות המלחמה.
בספטמבר 2023 נפתחה בחולון ביוזמת העירייה תערוכת מחווה לארזי שאצר רפאל וזאנה, הכוללת תצוגה מקיפה של פריטי אופנה, פריטים נוסטלגיים מהארכיון האישי שלה, סרטים, קטעים מוזיקליים, מכתבים אישיים ופרסים שקיבלה לאורך השנים.
באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, נרתמה ארזי להופעות בפני מפונים בכל רחבי הארץ.
שירה "הביתה" הפך לאחד מהמנוני המלחמה וזכה לביצוע משותף של 1,000 מוזיקאים.
על פועלה הוענק לה תואר אבירת-עד מטעם מרכז פרס לשלום.
במרץ 2024 העלתה מופע משותף עם השחקנית אודיה קורן ששמו "עושות שורשים".
במאי 2024 הוענק לה פרס אמ"י - אגודת אמני ישראל - על מפעל חיים.
בשנת 2025 התאחדה עם חברותיה ללהקת שוקולד מנטה מסטיק למופע חדש.
לאחר שהשתתפה באירוויזיון 1976 כחלק משלישיית שוקולד מנטה מסטיק ובהמשך הנחתה את אירוויזיון 1979 השתתפה ארזי בתחרויות הקדם-אירוויזיון בניסיון לייצג את ישראל בפעם השלישית בתחרות.
בשלהי 1982 השתתפה ארזי לראשונה בתחרות הקדם אירוויזיון, היא שרה את השיר "מוזיקה נשארת" (שמרית אור - הנרי ברטר), איתו הגיעה למקום השני.
היא ניסתה את כוחה בקדם-אירוויזיון פעמיים נוספות: בשנת 1983 כתבו לה אהוד מנור ואבי טולדנו את השיר "חי", אך היא העדיפה להתחרות עם השיר "שירו שיר אמן" (שמרית אור - הנרי ברטר) שהביא אותה למקום השני, בהפרש של נקודה אחת מהשיר הזוכה "חי" שביצעה עפרה חזה.
ברבות הימים טענה ארזי כי זמן רב לאחר התחרות חשפו בפניה שנגרמה טעות בספירת התוצאות וכי למעשה היא זו שאמורה הייתה לזכות באותו ערב.
בשנת 1985 השתתפה עם שירם של מנור וטולדנו "עוד נגיע" שהגיע למקום השלישי.
שנה קודם לכן הוצע לארזי לייצג את ישראל באירוויזיון ללא תחרות ואף נכתב עבורה השיר בללייקה, אך התחרות נערכה ביום הזיכרון לחללי צה"ל וישראל ביטלה את השתתפותה; השיר בוצע בסוף על ידי אילנית.
ב-1987 הנחתה ארזי את תחרות הקדם האירוויזיון יחד עם יורם ארבל והשתתפה בחלק האמנותי.
בשנת 1988 נבחרה לייצג את ישראל בתחרות והוצע לקיים עבורה מעין "קדם אירוויזיון פרטי" בו יתחרו ארבעה שירים בביצועה על ייצוג המדינה.
ארזי, שניסתה את כוחה בשלושה "קדמים" בשנות השמונים והייתה קרובה בכולם לזכייה, הסכימה.
טובי הכותבים הציעו לארזי שירים לתחרות, בהם השיר "כאן" שכתב עוזי חיטמן (ושלבסוף ייצג את ישראל באירוויזיון 1991 בביצוע אורנה ומשה דץ) והשיר "השנה אינשאללה" שכתבה עבורה עפרה חזה.
ארבעת השירים המתחרים היו "כמו בהתחלה", "קרוב לים", "היא רוקדת", והשיר "בן אדם" שנבחר ונשלח לייצג את ישראל באירוויזיון, שם הגיעה ארזי למקום השביעי.
מאז, מסרבת ארזי לקחת חלק בתחרות האירוויזיון.
בשנת 1999 הוצע לה להנחות בשנית את תחרות האירוויזיון שנערכה בישראל לאחר שזכתה בסקר דעת קהל מקיף כמועמדת המועדפת להנחיית התחרות.
בשנת 2007 השתתפה בוועדה מטעם רשות השידור שבחרה בלהקת טיפקס כנציגת ישראל לאירוויזיון.
בשנת 2018 השתתפה בפאנל השופטים בתחרות לבחירת הנציג הישראלי לאירוויזיון הילדים לצד ליאור נרקיס וחנן בן ארי.
בשנת 2019 במלאת 40 שנה להנחיית אירוויזיון 1979, נבחרה לפתוח את משדר אירוויזיון 2019 בתל אביב ולהוביל שידור מיוחד במשך 20 דקות להצגת המנחים החדשים ארז טל ובר רפאלי.
בשנת 1996 הנחתה ארזי את טקס פרסי אקו"ם ששודר בערוץ 2. בהמשך אותה שנה הייתה מנחה אורחת בתוכנית "קיץ על החוף".
בעקבות הנחייתה ובעקבות סקרי דעת קהל אוהדים פנתה אליה הזכיינית טלעד והציעה לה להנחות תוכנית שתשודר בימי שישי בערב.
ארזי דחתה את ההצעה אך נענתה להצעה אחרת של הזכיינית - להנחות את תוכנית הבוקר החדשה "קפה טלעד" לצדו של העיתונאי מיכה פרידמן.
בפברואר 1997 עלתה התוכנית לאוויר וזכתה לביקורות אוהדות לאחוזי צפייה גבוהים.
זמן קצר לאחר מכן פרש פרידמן מהגשת התוכנית והוחלף על ידי דב גיל-הר.
ארזי נהנתה משבחי הביקורת לאורך תשע שנות הנחיית התוכנית.
היא הוכיחה את עצמה כמראיינת מוצלחת הבקיאה מאוד בנושאים אקטואליים וכמי שמובילה בבטחה שידורים חיים גם במצבים לא שגרתיים.
זכורים במיוחד השידור בו התקבלה ההודעה על מותו של חברה הקרוב אהוד מנור ומשדרים מיוחדים בהם גם מחוץ לשעות השידור הקבועות דוגמת המשדר המיוחד בערב המילניום.
"קפה טלעד" שודרה 888 פעמים וירדה מהאוויר בעקבות הפסדה של "טלעד" במכרז החדש להפעלת ערוץ 2.
במקביל להגשת "קפה טלעד", הנחתה ארזי ב-1998, עם זאב רווח, את תוכנית הפריים-טיים לקיץ "מעורב תל אביבי", שצולמה בשידור חי מפארק בגין בתל אביב.
באותה שנה הנחתה גם את התוכנית "יורים ושרים" שהוקדשה ללהקות הצבאיות ואת מופע יום העצמאות של ערוץ 10 בשנת 2005 שהוקדש לשיריו של המלחין יאיר רוזנבלום.
כמנחה אורחת הופיעה ארזי בתוכניות "מפגשי סתיו" בערוץ הראשון ו"שניים" בערוץ הבידור.
בשנת 2006 הנחתה את טקס הענקת פרס ישראל שהועבר בשידור ישיר בערוץ הראשון.
בשנת 2008 החלה להנחות את סדרת התוכניות "שיר השישים" בערוץ הראשון שהוקדשה לשירים היפים בכל הזמנים.
במהלך התוכנית ביצעה את השירים "כלניות", "אתה לי ארץ" ו"ספירת מלאי" בדואט עם גיא זוארץ שהנחה לצדה את התוכנית האחרונה בסדרה.
התוכנית הייתה הנצפית ביותר מבין תוכניות הערוץ באותה התקופה והגיעה למקום הרביעי בטבלת הרייטינג.
בשנת 2012 הנחתה את תוכנית האירוח "מלכות השבת" ששודרה בשידורי "רשת" בערוץ 2 בערבי ימי שישי.
לצדה הנחתה את התוכנית שחר סגל.
משנת 2014 שימשה כשופטת בתוכנית המציאות "ישנן בנות" בערוץ 24.
ארזי פעילה בתחומי התרבות וההגנה על בעלי חיים ונמנית עם חברי חוג הידידים של תנו לחיות לחיות.
היא ממייסדי אמ"י והייתה חברת הוועד המנהל בארגון.
כמו כן, כיהנה כחברת דירקטוריון "צוותא" ומשמשת כחברת הוועדה הציבורית להענקת מגן שר הרווחה, הוועדה הציבורית להענקת פרס מפעל חיים בספרות ילדים של המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך והוועדה הציבורית להענקת אות הרווחה של עיריית תל אביב-יפו.
בנוסף שימשה לאורך שנים כשופטת בקרן המלגות של בית הספר למשחק בית צבי.
ארזי נישאה לראשונה בשנת 1972 למפקדה בלהקת הנח"ל עמוס טלשיר, ממנו התגרשה כעבור שש שנים.
אפרים שמיר כתב על ארזי בימיהם המשותפים בלהקת הנח"ל, כשהיא הייתה בת-זוגו של טלשיר, את השיר "נכון את יפה".
ב-13 בספטמבר 1983 נישאה ארזי בשנית, למהנדס התחבורה נתן תומר, שמפיק מאז 1982 את כל אלבומיה.
לזוג בת משותפת בשם אלונה, שנולדה בשנת 1986, בנוסף לשני בנים של תומר מנישואיו הראשונים למעצבת האופנה עדה תומר (כיום, אשתו של המלחין קובי אשרת).
בסרט המגולל את סיפור חייה של ארזי, אשר שודר בערוץ 2 בשנת 2011, נחשף כי לארזי, שני אחים למחצה: אמיר, אח למחצה מצד אימה ורחל, אחות למחצה מנישואיו הקודמים של אביה.
את רחל הכירו ירדנה ואמיר רק כשהיו בני 10 ו-12 בהתאמה.
העובדה שאמיר הוא אחיה למחצה, נודעה לירדנה רק בהיותה כבת 24.
באפריל 2022 יצא סרט תיעודי של HOT8, על מסעה בצרפת בעקבות אמה ומשפחתה, שהצילו מאות ילדים יהודים בתקופת השואה.
בספטמבר 2023 נפתחה התערוכה "הביתה" המתארת את תחנות חייה, שאצרה עיריית חולון בשיתוף השבועון "לאשה".
ירדנה ארזי זוהתה תמיד במנהגה להצטלם יחפה.
בכמה ראיונות סיפרה ארזי שכבר בילדותה אהבה מאוד להיות וללכת יחפה.
במדור התרבות של עיתון מעריב התפרסמה כתבה שכותרתה: "ירדנה ארזי הולכת יחפה".
כחיילת בלהקת הנח"ל, צולמה ירדנה ארזי פעמים רבות בכלי התקשורת כשהיא יחפה.
בהמשך, בתוכניות טלוויזיה בערוץ הראשון בהן הופיעה במסגרת שלישיית שוקולד מנטה מסטיק הצטלמה ארזי מדי פעם יחפה.
באלבום שלה של שירי ארץ ישראל שהופק ב-1979, הצטלמה יחפה, כביטוי לפשטות הארצישראלית, מראה שהפך מזוהה עמה.
במהלך השנים הופיעה ירדנה ארזי בתקשורת פעמים רבות, בסרטונים, בכתבות שער לעיתונות ובעטיפות תקליטים - כביטוי לסגנון שהפך מזוהה עמה, בשיר "אגדת לדילה" שכתב עבורה ידידה דרור משולם היא מתארת את עצמה: "לדילה עם שחר, בין עדרי הצאן.
בשיר "פת חלקה טובה" שגם אותו כתב משולם שרה ארזי על "שביל עפר ורגלי היחפות, אורבות בשערך לקדם דמותך".
העיתונאית שיר לוי כתבה בשנת 2025: "פעמים רבות, בפרסומות ובעטיפות תקליטים הצטלמה ירדנה ארזי יחפה.
לא פוזה, נוחות שהפכה לסמל; ירדנה ארזי - היחפה לנצח".
השיר ילדה יחפה שכתבה אסתר שמיר ויצא באוקטובר 1991 נחשב למשקף את דמותה של ארזי כילדה יחפה וקלועת צמות ששרה שירי מולדת.
לרגל ים הולדתה השבעים, הקדיש לה אתר ynet כתבת ענק שכותרתה: "המלכה היחפה - ירדנה ארזי".
1979 – פרס רשות השידור על הנחיית אירוויזיון 1979
1981 – פרס כינור דוד על השתתפותה במחזמר "ברנשים וחלומות"
1984 – זמרת השנה של קול ישראל
1985 – זמרת השנה של קול ישראל
1987 – זמרת השנה של קול ישראל
1988 – זמרת השנה של קול ישראל 1990 – זמרת העשור של קול ישראל
2011 – פרס מפקד גל"צ על תוכנית מחווה ללהקות הצבאיות
2013 – זמרת השנה של קול ישראל
2021 – פרס מפעל חיים של תוכנית ברוקדייל מטעם אוניברסיטת בר-אילן
2024 – אות אבירת עד מטעם מרכז פרס לשלום ולחדשנות
2024 – פרס מפעל חיים מטעם אמ"י
ב-25 באוקטובר 2021 נחנך רחוב על שמה של ירדנה ארזי בשכונה חדשה בחיפה ששמה "גבעת זמר".
באפריל 2025 נבחרה להדליק משואה ביום העצמאות, אך השיבה בשלילה בשל אי נוחות שחשה מהשאת משואה בתקופה המדוברת.
עם "שוקולד מנטה מסטיק", כולל אוספים
תקליט בכורה של שוקולד מנטה מסטיק (1975)
הלילה הראשון - ההצגה הכי תמימה בעיר (1977)
הפרוטה והירח (עם אריק לביא) (1978)
יַרְדֵּנָה הוא מושב בעמק המעיינות, ליד העיר בית שאן ובקרבת גבול ישראל-ירדן, השייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן).
המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מכורדיסטן מירושלים, רמלה ומהמעברה ביקנעם במסגרת תנועת "מן העיר אל הכפר".
בתחילה, במשך למעלה משנה, התגוררו המתיישבים בפחונים בבית יוסף עד סיום בניית בתיהם.
שמו נובע מקרבתו לנהר הירדן.
עד מלחמת ששת הימים היה המקום שקט ללא גדר גבול והתושבים נהגו להגיע לירדן ולשוחח עם תושבי ירדן.
לאחר זאת השתלטו מחבלים על האזור ונפתחה מלחמת ההתשה.
המושב סבל רבות, נגרמו נזקים כבדים לבתים ולרכוש ונפצעו רבים פציעות קלות.
לבסוף נבנתה גדר גבול חשמלית ומוצב (מוצב שולמית) החולש על הגזרה.
בתקופה זו כתב יהושע זמיר את ספרו "אני כורדי", המספר את סיפורם של התושבים.
כיום מתגוררות בירדנה כ-65 משפחות.
בשנת 1971, במסגרת תוכנית ממשלתית לחיזוק יישובי הספר, הוקם ביישוב מרכז אזרחי (בית עם) בתכנונו של האדריכל דן איתן.
בית העם אף הוא נטוש בימינו.
כיום רק 30% מאנשי המושב עוסקים בחקלאות, בעיקר בגידול ירקות לייצוא ותבלינים.
ב-2013 הוקם במבני בית הספר היסודי הישן, שפעל בשנות ה-50 של המאה ה-20, מיזם תיירותי בשם "חווית הכפר הכורדי בירדנה".
במקום התקיימה הדרכה והוצב חדר מורשת עם מוצגים על ההיסטוריה של יהדות כורדיסטן בכלל ושל ירדנה בפרט, בדגש על הכרת המנהגים, המטעמים, הלבוש והריקודים של יהודי כורדיסטן.
ירדן בר-כוכבא הלפרין (נולדה בתל אביב ב-9 במרץ 1970) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאית, במאית תיאטרון, מתרגמת וזמרת ישראלית.
ירדן בר-כוכבא נולדה בשם ירדנה בר-כוכבא, בת למפקד פיקוד הדרום האלוף משה "בְּרִיל" בר-כוכבא ולנחמה בר-כוכבא שניהלה שנים רבות את בית הספר היסודי ברמת אביב ג'.
היא גדלה בשכונת מעוז אביב.
הייתה חברה בנעוריה בלהקת צופי תל אביב ולמדה בבית הספר אליאנס.
לדבריה, אלמלא הייתה שחקנית, הייתה עוסקת בחינוך.
את שירותה הצבאי עשתה בלהקת חיל האוויר.
לאחר סיום שירותה הצבאי, הנחתה בר-כוכבא את מגזין הנוער "תוססס" בערוץ הראשון.
היא הופיעה במועדוני סטנדאפ, ויחד עם חבריה למופעים, אבי גרייניק ועידן אלתרמן, המשיכה בתוכנית המערכונים "פלטפוס" בטלוויזיה החינוכית, שם גילמה מגוון דמויות וכתבה כמה מהמערכונים.
באותה תקופה שיחקה בדרמות טלוויזיה כמו "מר מאני", "החיים שאחרי החיים" ו"בא לי בלון".
בשנת 2000 הגישה פינת סטנד-אפ בתוכנית "יאיר לפיד".
בהמשך השתתפה בכמה סרטים ותוכניות טלוויזיה: ב-2002 שיחקה לצד אסי דיין וליאור אשכנזי במיני-סדרה שכתבה עירית לינור, "בנות בראון", אשר שודרה בערוץ 2. עבור תפקידה בסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה.
בר-כוכבא גם שרה בסדרה את שיר הנושא, "אומרים ישנה ארץ".
באותה שנה שיחקה בתפקיד משנה ב"כנפיים שבורות", סרטו של ניר ברגמן.
לאחר מכן שיחקה בסרט הטלוויזיה "כל מה שיש לי" (2003), ובסדרות הטלוויזיה "משפחת קמיצ'לי" (2004) ו"ראש גדול" (2005, בתפקיד אורח).
ב-2007 גילמה בסדרה "מרחק נגיעה" את האם החרדית לאה ברמן.
בתיאטרון שיחקה ירדן בר-כוכבא בהצגות "הגר" בפסטיבל התיאטרונטו (1995) - הצגת יחיד על פי הספר "מר מאני" מאת א.ב.
יהושע, שזכתה בפרס התיאטרונטו; וכן "תסתכלו עליי" מאת אלדד כהן, שזכה ביחד עם הלל נאמן בפרס המחזה בפסטיבל עכו 1999 - בהצגה זו ביימה ושיחקה ביחד עם עידן אלתרמן, לירית בלבן וחנן לדרמן, חבריה ל"פלטפוס".
היא שיחקה גם ב"פרפר בתוך אגרוף", ב"להגיד מותר הכל", וב"חיותה" על פי חנוך לוין, הצגה שהלחין רוני פורת וזכתה בפרס התיאטרון לשנת 2006 בקטגוריית הצגת הבידור של השנה.
בנוסף למשחק שימשה בר-כוכבא מנהלת אמנותית של קבוצת הבידור "בנות".
כמו כן כתבה שירים ושרה בהרכב המוזיקלי "לולה" לצד אבי גרייניק, עידן אלתרמן, ויסמין קדר.
בשנת 2000 הוציא ההרכב את האלבום היחיד שלו "ימים של שקט", שעם יציאתו נמכר בכעשרת אלפים עותקים.
חברי להקת "לולה" ששרים באלבום, גם כתבו בעצמם את כל המילים והלחנים.
המילים לשבעה מתוך שנים-עשר השירים באלבום נכתבו בידי ירדן בר-כוכבא, כולל הלהיט "ימים של שקט" שהושמע ברדיו פעמים רבות.
בר-כוכבא תרגמה את הספר "המוות חשוב לחיים" מאת אליזבת קובלר-רוס (2002), וערכה את הספר "לפחות היית מת בצורה מסודרת" מאת אלדד כהן (2003).
בין השנים 2007–2010 השתתפה בסדרה "100 בתנ"ך" שבערוץ לוגי בתור ליאורה המורה לתנ"ך.
באפריל 2009 יצא "מה שבאור נעלם", אלבום משותף לבר-כוכבא ולמוזיקאי דידי שחר.
בר-כוכבא כתבה כמעט את כל שירי האלבום, ואת כולם הלחין שחר.
בהפקה המוזיקלית השתתפו מיטשל רוזן, ניר אוורבוך, אורי זך ונדב ביטון.
הסינגל שקדם לצאת האלבום היה "יש מישהו שסולח", ואחריו יצאו גם הסינגלים "מה שבאור נעלם" ו"גלים גלים".
באותה שנה השתתפה בסדרה "מה שנחוץ לרווק" בטלוויזיה הישראלית הוט 3. כתבה וביימה עירית לינור.
ב-2010 השתתפה בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי", המבוסס על ספרו של אמיר גוטפרוינד, "בשבילה גיבורים עפים".
ב-2011 הקימה את "ניחותא" תיאטרון מוזיקלי לילדים, עם דידי שחר כותב ומלחין שירים לילדים.
"ענן על מקל" - מופע משירי רינת הופר בהלחנת דידי שחר, המציג תמונות חיים קטנות של ילדה ושמה עמלי, ילדה חולמנית שחווה את המציאות בדרכה המשעשעת ומלאת הדמיון.
בצוות המופע המקורי השתתפו טל בלכרוביץ' (שגם הפיק מוזיקלית), עידן אלתרמן, ירדן בר כוכבא ודידי שחר.
בהמשך השתלבו בצוות המופע ענבל סמדר, תומר שרון ואלון נוימן.
בשנת 2013 ההצגה "ענן על מקל" הפיקה אלבום לילדים.
ההצגה המוזיקלית בבימויה "מנגינה כחולה עם תלתלים"
ההצגה המוזיקלית "אולי פיל" שגם אותה ביימה.
ההצגה "אולי פיל" עלתה במסגרת הצגות התחרות בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים וזכתה בפרס הבימוי.