tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסינגל השלישי מהאלבום, "Moth to a Flame", שהוקלט ביחד עם דה ויקנד, יצא לאור ב-22 באוקטובר.
ב-10 בפברואר 2022, הודיעה הקבוצה כי אלבום הבכורה שלה, Paradise Again, הושלם.
ב-3 במרץ, הוציאה הקבוצה את הסינגל הרביעי מהאלבום "Redlight" ביחד עם הזמר סטינג, וחשפה ש-Paradise Again ייצא לאור ב-15 באפריל.
הקבוצה חשפה את רשימת השירים של האלבום ב-7 באפריל.
Swedish House Mafia ביצעה מאשאפ של הסינגלים "It Gets Better" ו-"Lifetime" בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון וגם בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2021. באוקטובר 2021, כדי לחגוג את יציאתו של "Moth to a Flame", התארחה בפרק העשרים של תוכנית הרדיו "Apple Music 1".
באותו החודש הכריזה הקבוצה על סיבוב ההופעות הראשון שלה מזה עשר שנים; סיבוב הופעות העולמי הנקרא, "The Paradise Again World Tour", אשר התחיל ביולי 2022.
בינואר 2022, אושר שהקבוצה צפויה להופיע בפסטיבל קואצ'לה, אך התאריך טרם נחשף.
ב-6 באפריל, עשרה ימים לפני תחילת הפסטיבל, הקבוצה הודיעה שהיא תופיע במופע השלישי במקום הראפר האמריקאי קניה וסט, זאת לאחר שיממה לפני הודיע על כך שלא ישתתף בפסטיבל.
במקביל, חשפה הקבוצה שהיא תוביל את הפסטיבל לצד דה ויקנד.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Paradise Againמדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורעולם15 באפריל 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטורריפבליק • SSA
"Paradise" (בעברית: "גן עדן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
את השיר הוציאה לאור ב-18 ביוני 2017 חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
נכון לאוגוסט 2025 לשיר זה יש מעל ל-3.1 מיליון צפיות.
"Paradise" נכתב על ידי דורון מדלי, שעבד בעברו עם אדם ב"נמס ממך", "תל אביב" ו"בניתי עלייך", וינון יהל, שגם הפיק אותו.
זהו שיר אהבה לעונת הקיץ הישראלית.
נכתב מנקודת מבט על ישראל כגן עדן של התאהבויות, שמחת חיים, חופש ואהבת חינם.
ב-18 ביוני נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של המדיה פורסט במקום החמישי ולאחר מכן יצא מהדירוג.
Parallel Dreams הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הקנדית לורינה מק'קניט שפורסם בשנת 1989, בהוצאת חברת התקליטים קווינלן רוד.
"Breaking the Silence" נכתב כמחווה לאמנסטי אינטרנשיונל; ארגון לא-ממשלתי בין-לאומי, שמטהו ממוקם בממלכה המאוחדת מאז 1961, הפועל לקידום זכויות האדם.
האלבום זכה להצלחה בקנדה ונמכר בלמעלה מ-93,000 עותקים במדינה בסך הכול.
"Paranoid Android" הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי האנגלית רדיוהד, שיצא כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלהם, OK Computer ב-26 במאי 1997. את המילים כתב הזמר תום יורק בעקבות חוויה לא נעימה שעבר בבר בלוס אנג'לס.
אורך השיר שש דקות ועשרים ושבע שניות ומכיל ארבעה קטעים.
שם השיר נלקח מהדמות מרווין האנדרואיד הפרנואיד מסדרת המדע הבדיוני מדריך הטרמפיסט לגלקסיה.
"Paranoid Android" הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, עמדת המצעד הגבוהה ביותר של רדיוהד בבריטניה עד היום.
הוא זכה לשבחים, כאשר המבקרים השוו אותו לשירים "Happiness Is a Warm Gun" של הביטלס ו-"Bohemian Rhapsody" של Queen.
הוא הופיע באופן קבוע ברשימות של השירים הטובים ביותר בכל הזמנים, כולל רשימות 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של NME ושל Rolling Stone.
הקליפ המצויר שלו, בבימויו של מגנוס קרלסון, שודר פעמים רבות ב-MTV, אך התוכנית בארצות הברית צנזרה חלקים המכילים עירום מהקליפ.
בטקס פרסי הבריטים לשנת 1998, השיר היה מועמד לסינגל הבריטי הטוב ביותר.
רדיוהד איחדו שלושה חלקים שונים אלו מאלו בשיר בהשראת השיר משנת 1968" של הביטלס "Happy Is a Warm Gun ".
מקורות השראה נוספים לשיר הם השיר רפסודיה בוהמית של קווין ולהקת הפיקסיז.
הגרסה הראשונה הייתה מעל 14 דקות באורך וכלל אוטרו אורגן המונד ארוך בביצוע ג'וני גרינווד.
הגיטריסט אד או'בריאן אמר: "היינו משתינים מצחוק בזמן שניגנו.
היינו מוציאים את הגלוקנשפיל וזה היה ממש ממש מצחיק".
הזמר, תום יורק, התייחס בציניות לגרסה זו כ"קאבר לפינק פלויד".
גרינווד אמר מאוחר יותר כי סולו העוגב היה "קשה להאזין לו מבלי לאחוז בספה לתמיכה".
בהשפעת העריכה של Magical Mystery Tour של הביטלס, קיצרה רדיוהד את השיר לשש וחצי דקות, כאשר סולו העוגב הוחלף באאוטרו גיטרה קצר יותר.
הבסיסט, קולין גרינווד, אמר שהלהקה "הרגישה כמו תלמידי בית ספר חסרי אחריות...
אף אחד לא עושה שיר של שש וחצי דקות עם כל השינויים האלה.
לסיום, יורק הקליט את עצמו כשהוא צועק בג'יבריש לתוך דיקטפון.
שם השיר לקוח מסדרת המדע הבדיוני מדריך הטרמפיסט לגלקסיה שבה מופיע הדמות של מרווין האנדרואיד הפרנואיד.
יורק אמר ששם השיר היה בדיחה: "זה היה כמו 'אוי, אני כל כך מדוכא'".
ככה אנשים היו רוצים שאהיה...
שאר השיר לא אישי בכלל".
"Paranoid Android" מתואר כרוק אלטרנטיבי, רוק אמנותי, רוק מתקדם ונאו-פרוג.
יש לו ארבעה קטעים נפרדים, שעשויים להגדיר את הרצועה כ"רפסודיה".
הפתיחה מנוגנת במפתח סול מינור בקצב של 82 פעימות לדקה (BPM), ומתחילה בגיטרה אקוסטית מגובה בכלי הקשה אידיופוניים לפני שילוב בגיטרה חשמלית והקולות של יורק.
הלחן של שורות הקול הפותחות משתרע על פני אוקטבה ושליש.
התקדמות האקורדים הסופית בקטע זה משתמשת ב-C דוריאן ו-C mixolydian.
החלק השני כתוב במפתח א מינור ומתחיל כשתי דקות לתוך השיר.
למרות שהקטע השני שומר על הקצב של הראשון, הוא שונה מבחינה קצבית.
סולו גיטרה מעוות של ג'וני גרינווד מסיים את הקטע השני, שנמשך בין 2:43 ל-3:33.
החלק השלישי נכתב על ידי ג'וני גרינווד, הקצב בחלק השלישי יורד ל־62 פעימות לדקה (BPM).
החלק הרביעי והאחרון, שמתחיל ב-5:35, הוא חידוש אינסטרומנטלי קצר של הפרק השני המשמש כקודה.
לאחר הסולו השני, מוצג ריף גיטרה קצר, שלדברי ג'וני גרינווד "היה משהו שצף לי במשך זמן מה והשיר היה זקוק לצריבה מסוימת.
במקרה זה היה המפתח הנכון והמהירות הנכונה והוא השתלב בדיוק בשיר." צליל הגיטרה של ג'וני גרינווד במהלך השיר מסתיים, כמו החלק השני, במוטיב גיטרה קצר בירידה כרומטית.
סגנון השיר הושווה לקווין על ידי מארק קמפ מהרולינג סטון, גם מבקרים אחרים, כולל דייוויד בראון ממגזין האנטרטיינמנט ויקלי, ג'ון לוסק מה- BBC וסיימון וויליאמס מ-NME כתבו על הדמיון שלו ל"רפסודיה בוהמית" של קווין.
"Paranoid Android" מחולק לפי שלושה מצבי רוח נפרדים שנכתבו במה שיורק כינה שלושה מצבי תודעה שונים.
המילים מתחברות למספר נושאים נפוצים באלבום OK Computer, כולל אי שפיות, אלימות, סיסמאות והתנגדות פוליטית לקפיטליזם.
מילות השיר של יורק התבססו על חוויה לא נעימה בבר בלוס אנג'לס, שבמהלכה הוא היה מוקף באנשים זרים שצרכו קוקאין.
יורק נבהל מאישה שנעשתה אלימה לאחר שמישהו שפך עליה משקה.
הוא תיאר את האישה כ"לא אנושית", ואמר "היה מבט בעיניה של האישה הזו שמעולם לא ראיתי בשום מקום...
לא יכולתי לישון באותו לילה בגלל זה." האישה העניקה השראה לשורה "kicking squealing Gucci little piggy" בקטע השני של השיר.
זה למעשה הפוך– זו בעצם דעתי שלי שאין לה שום משמעות." במהלך הקטע הראשון של השיר נשמע קול רובוטי, דומה לזה שנשמע ברצועה "Fitter Happier" האומר: "אני אולי פרנואיד, אבל לא אנדרואיד."
יורק אמר שאנשים רבים הציעו לרדיוהד ליצור עוד קליפ "אפל ושחור" ל"Paranoid Android", בדומה לקליפ של הסינגל שלהם "Street Spirit".עם זאת, רדיוהד רצתה סרטון משעשע ו"חולני" במקום זאת.
יורק אמר: "היה לנו ממש כיף לעשות את השיר הזה, אז הקליפ צריך לגרום לך לצחוק".
רדיוהד הזמינה את האנימטור השוודי מגנוס קרלסון ליצור את הסרטון.
רדיוהד היו מעריצים של סדרת האנימציה שלו רובין.
ג'וני גרינווד תיאר את רובין כ"אוהב" ו"פגיע", בעוד יורק אמר שהוא רואה ברובין "דמות די פגיעה, אבל הוא גם ציני ודי קשוח ותמיד יקום שוב".
בהתחלה, קרלסון ביקש לעבוד על קליפ עבור "No Surprises" ולא היה בטוח כיצד לגשת ל"פרנואיד אנדרואיד".
כדי לתכנן את הסרטון, הוא הסתגר במשרדו במשך יותר מ-12 שעות ובהה דרך החלון, האזין לשיר שוב ושוב ורשם את רעיונותיו הוויזואליים.
לדברי יורק, הלהקה לא שלחה למגנוס את מילות השיר כיוון שהם לא רצו שהסרטון יהיה מילולי מדי.
הקונספט לסרטון התבסס כולו על הסאונד של השיר.
כמו רובין, הקליפ של "פרנואיד אנדרואיד" מצויר בסגנון פשטני המדגיש צבעים עזים וקווים ברורים וחזקים.
הוא מציג את רובין וחברו בנג'מין יוצאים לעולם, נתקלים בנציגים אומללים של האיחוד האירופי, בבריונים בפאבים, בזונה, במכור לסמים, באנשי עסקים משוגעים, בתולות ים ומלאך שמשחק טניס שולחן עם רובין.
הלהקה מופיעה בהופעת קמע בבר, שם הם שותים בזמן שהם צופים באדם שראשו יוצא מהבטן רוקד על שולחנם.
עם זאת, בהופעה זו רק הגרסאות של תום יורק וג'וני גרינווד דומות לעצמן; או'בריאן אמר "אם אתה מקפיא את הסרטון בפריים, הבחור עם חמשת קווצות השיער מוחלקות לאחור, זה קולין.
יורק היה מרוצה מהסרטון ואמר שהוא "באמת עוסק באלימות סביב [רובין], שהיא בדיוק כמו השיר.
לא אותה אלימות ספציפית כמו במילים, אבל כל מה שקורה סביבו מטריד ואלים מאוד, אבל הוא פשוט שותה עד לאובדן חושים.
בעוד שהסינגל לא זכה להשמעות רבות ברדיו בארצות הברית, ערוץ MTV שידר את הקליפ שלו בתדירות גבוהה.
הגרסה המשודרת לרוב נערכה כדי להסיר את החזה החשוף של בנות הים המופיעות בקליפ.
גרינווד אמר, "היינו מבינים אם הייתה להם בעיה עם איזה בחור שיחתוך לו את הידיים והרגליים, אבל שדיים של אישה!
זה דפוק." MTV אירופה ניגנה את הסרטון ללא צנזורה במשך שבועיים מכיוון שהמצנזר הרשמי של הערוץ היה חולה ולא יכל לעבוד.
לאחר שהבריא הערוץ הפעיל את הגרסה המצונזרת של הסרטון.
בגרסה מאוחרת יותר של הסרטון בארצות הברית יש את בנות הים לובשות בגדי ים.
בעוד שקולין גרינווד אמר שהשיר "בקושי היה ידידותי לרדיו, פורץ הדרך אליו ציפו תחנות הרדיו", קפיטול תמכה בבחירתה של רדיוהד עבור "Paranoid Android" בתור הסינגל המוביל של OK Computer.
רדיוהד בחרה בו כדי להכין את המאזינים לכיוון המוזיקלי של האלבום.
"Paranoid Android" הוקרן בבכורה בתוכנית BBC Radio 1 The Evening Session באפריל 1997, כמעט חודש לפני יציאתו כסינגל.
הוא שוחרר ב-26 במאי 1997. למרות המיעוט הראשוני בשידורים ברדיו, "Paranoid Android" הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, מה שהעניק לרדיוהד את המיקום הגבוהה ביותר שלהם במצעד.
ככל שהפופולריות של השיר גדלה, רדיו 1 השמיע אותו עד 12 פעמים ביום.
יורק תיאר את הופעתו ברדיו 1 כאחד הרגעים הגאים ביותר שלו בעידן OK Computer.
האנימה Ergo Proxy משתמשת באנדרואיד פרנואיד כשיר הנושא.
כאשר רדיוהד נשאלו על כך שהשיר ישומש בסדרה, הם סירבו תחילה, אך לאחר שהוצגה להם תצוגה מקדימה של האנימה הם אישרו ואיפשרו להשתמש בו.
כמה מבקרים ציינו את שאיפת השיר.
מגזין סלנט תיאר את השיר כ"המנון מרובה חלקים נגד יאפים שהשאיפה שלו היא הכל מלבד מכוערת", ואנדי גיל כתב באינדפנדנט ש"Paranoid Android" יכול להיות הסינגל השאפתני ביותר מאז "MacArthur Park".
קרייג מקלין מ"סידני מורנינג הראלד" תיאר את " Paranoid Android" כ"אופרת גיטרה טיטאנית בשלושה פרקים ו-6 [וחצי] דקות".
נייג'ל גודריץ' - ייצור, הנדסה
פריז הוא אלבום קונספט מאת המפיק והמוזיקאי הבריטי מלקולם מקלארן שיצא ב-1994. מקלארן יצר את האלבום כ"מכתב אהבה" לעיר פריז.
הוא מציג בכל שיר תמונות פריזאיות המשלבות סיפורים המוקראים/מדוקלמים בקולו, אשר ברבים מהם משולבות דמויות בעלות זיקה לעיר כג'יימס בונד, ז'אק פרוור, סרז' גינסבורג, סיד וישס, מיילס דייוויס וז'ולייט גרקו, ג'וזפין בייקר, סימון דה בובואר, אדית פיאף, קתרין דנב, אריק סאטי וסוניה ריקייל.
הליווי המוזיקלי מורכב משילוב סגנונות בהם ג'אז, מוזיקת קברט, פופ, רוק, אמביינט, מוזיקה מזרחית, מוזיקה אפריקאית ועוד, רובם בתיזמור עשיר.
כן יש באלבום מחוות לשירים צרפתיים מוכרים כמו למשל השיר הפרובוקטיבי והמצליח "Je T'Aime ...
Moi Non Plus" (בעברית: אני אוהבת אותך ...
אני כבר לא) של סרז' גינסבורג עם גניחותיה של ג'יין בירקין.
התקליט התקבל בפליאה כיוון שמקלארן היה מוכר כ"אבי הפאנק (Punk)" וליצירה הסנטימנטלית והרכה אין כל קשר עם סגנון זה.
הביקורות נעו בין תיעוב של "היצירה היומרנית" שבה מוזיקאים בינוניים אינם מצליחים לחפות על כישרונו הפחות מבינוני של מקלארן לבין התלהבות ציבורית והגדרת האלבום כיצירת מופת.
בעיקר מוערכים השיר "פריז, פריז" בהשתתפותה של קתרין דנב והשיר "ג'אז הוא פריז" (Jazz is Paris).
השיר "ג'אז הוא פריז" הוא אחד משלושה שירים באלבום, מגוללים את סיפור אהבתם של ג'ולייט גרקו ומיילס דייוויס.
שלושת השירים משלבים ראפ רך עם נגינת חצוצרת ג'אז נוקבת והמילים של שלושתם מדגישות את העובדה שמיילס דייוויס היה שחור עור.
לאלבום צורף תקליט עם עיבוד אינסטרומנטלי (כלי) של השירים לתשעה קטעים ממוספרים.
"" (בעברית: "מסיבה בארצות הברית") הוא שיר של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס, אותו כתבו דוקטור לוק, קלוד קלי וג'סי ג'יי.
השיר, הנכלל בהמיני אלבום של סיירוס "The Time of Our Lives", יצא כסינגל ב-11 באוגוסט 2009 על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
השיר ממזג אלמנטים ממוזיקת הרית'ם אנד בלוז יחד עם אלמנטים ממוזיקת פופ.
מילות השיר משקפות את המעבר של סיירוס מנאשוויל, טנסי, למרכז תעשיית הבידור האמריקאית בהוליווד שבלוס אנג'לס, קליפורניה.
לשיר הופק וידאו קליפ אותו ביים עבורה במאי הקליפים כריס אפלבאום.
הקליפ, המתרחש ברובו בקולנוע דרייב אין, מציג מחוות לסרט "גריז" מ-1978.
הווידאו קליפ של השיר היה מועמד בשתי קטגוריות בפרסי מאץ' מיוזיק וידאו בשנת 2010, וזכה בקטגוריה וידאו של אמן בינלאומי הטוב ביותר.
השיר יועד במקור לזמרת הבריטית ג'סי ג'יי שהייתה שותפה בכתיבתו, אך משהגיע השיר למיילי סיירוס, כותביו התאחדו מחדש ושינו את המילים כדי שיתאימו לה, עם הקשר אמריקאי, ופחות בריטי.
את השיר סיירוס הקליטה במהלך סוף שבוע בצילומי הסרט "השיר האחרון".
סיירוס הוסיפה אזכור לבריטני ספירס בשיר מתוך בחירה אישית, מתוך תחושת צדק מוזיקלי.
לעומת זאת, סיירוס סיפרה כי לא הייתה מעריצה של ג'יי-זי בזמן יציאת השיר, והתוודתה שלא ממש הקשיבה לו בילדותה.
סיירוס סיפרה כי זהו השיר הקשה ביותר לשירה מכל הרפרטואר שלה, במיוחד החלק של מתוך הפזמון שהוא בסולם גבוה מאוד.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים75
את הקליפ ביים כריס אפלבאום.
הקליפ מציג סצנות של סיירוס בקולנוע דרייב אין צפוף, בהופעה מול דגל אמריקאי גדול, ועל מבנה של נדנדות.
ביולי 2024, הקליפ לשיר צבא מעל למיליארד צפיות ביוטיוב.
הישג זה מציין את הפעם השנייה שאחד מהקליפים של סיירוס מגיע לציון דרך זה.
הקליפ הנוסף להשיג זאת הוא "Wrecking Ball".
סיירוס ביצעה את השיר בטקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2009, כשבמהלך ההופעה היא נראתה מבצעת תנועות ריקוד על עמוד.
סיירוס חשפה שהרעיון לריקוד היה של אמה, טיש סיירוס.
סיירוס סיפרה שכאשר התמודדה עם הביקורת על הריקוד, אמה נעלמה מהתמונה ולא לקחה אחריות על הרעיון.
בריאיון בטיקטוק בשנת 2023, סיירוס הסבירה שהעמוד שימש למעשה ליציבות במהלך ההופעה, בעיקר בשל העובדה שנעלה עקבים.
הופעתה של סיירוס בטקס גררה ביקורת מצד מבקרים שטענו שהריקוד עם העמוד לא התאים לסיירוס, שהייתה בת 16 באותו זמן וכוכבת "האנה מונטנה", בהתחשב בקהל הצעיר שלה.
Parklife הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הבריטית בלר, אשר יצא לאור באפריל 1994. אחרי נתוני מכירות מאכזבים של אלבומם הקודם Modern Life Is Rubbish, החזיר Parklife את בלר לאור הזרקורים בבריטניה, בעזרת להיטיו הרבים: "Girls & Boys", "End of a Century", "Parklife" ו-"To the End".
בשנה שלאחר יציאתו, האלבום זכה לפלטינה משולשת בבריטניה, ובלר נהפכה לאחת משתי הלהקות הפופולריות בסצנת הבריטפופ, יחד עם אואזיס.
אחרי השלמת ההקלטות לאלבומם הקודם של בלר Modern Life Is Rubbish, דיימון אלברן, סולן הלהקה, התחיל לכתוב שירים באופן פורה מאוד.
בשל מצבם הכספי הרעוע באותו הזמן, בלר מיהרו לחזור אל האולפן עם מפיקם סטיבן סטריט כדי להקליט את אלבומם השלישי.
ההקלטות היו מהירות יחסית, מלבד השיר "This Is a Low".
מנהיג הלהקה דיימון אלברן אמר ל-NME ב-1994 ,"בשבילי, Parklife הוא כמו אלבום קונספט רופף שמערב כל מיני סיפורים שונים.
זה מסעו של שתיין מיסטי, שרואה את מה שקורה בעולם ומעיר הערות על זה".
אלברן ציין את הרומן "London Fields" של מרטין איימיס כהשפעה גדולה על האלבום.
השירים עצמם נמתחים על פני ז'אנרים רבים, כמו הלהיט "Girls & Boys" שמושפע מסינת'פופ, הואלס האינסטרומנטלי "The Debt Collector", "Bank Holiday" הפאנק-רוקי, "Far Out" החללי והסיד בארטי ו-"Trouble in the Message Centre" עם השפעות הגל החדש המובהקות.
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-438 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
דיימון אלברן - שירה מובילה וליווי, קלידים, האמונד, סינתיסייזר מוג, צ'מבלו ב-"Clover Over Dover", מלודיקה, ויברפון, חלילית, תכנות
גראהם קוקסון - שירה ליווי, גיטרות, קלרינט, סקסופון, כלי הקשה
אלכס ג'יימס - שירה ב-"Far Out", גיטרת באס, רעש קהל
דייב ראונטרי - תופים, כלי הקשה, תכנות, רעש קהל
סטיבן סטריט - קלידים ישנים, אפקטים, תכנות
לאטישיה סדייר (מסטריאולאב) - קולות ב-"To the End"
פיל דניאלס - קריינות ב-"Parklife"
Part of Me (בעברית: חלק ממני) הוא שיר של הזמרת האמריקאית קייטי פרי.
השיר יצא ב-13 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מתוך מהדורתו המחודשת של אלבומה השלישי, Teenage Dream: The Complete Confection.
הקליפ לשיר זכה להצלחה רבה בשל השקעתו, בקליפ קייטי תופסת את חבר שלה בוגד בה, היא מחליטה שלא להישבר ולהצטרף ליחידת נשים מיוחדת בצבא.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעדי בריטניה וקנדה.
Partition (בעברית: מחיצה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה החמישי, Beyonce.
השיר יצא כסינגל השלישי מן האלבום ב-25 בפברואר 2014. השיר הופק עלי ידי ג'סטין טימברלייק, טיברלנד, ג'רום הרמון, מייק דין ודוואן וויר.
בקליפ השיר מראה ביונסה את תמיכתה לחופש ולביטחון בביטוי של מיניות נשית.
השיר מורכב משני חלקים, חלקו הראשון נקרא "Yoncé" והשני כשמו "Partition".
חלקו הראשון של הקליפ צולם ברחובות ברוקלין, ניו יורק, ואילו חלקו השני Partition צולם במועדון בפריז שם ערכה ביונסה מופע חשפנות עבור בעלה ג'יי זי.
Partition זכה לשבחים רבים בקרב מוזיקאים ואנשי מוזיקה ואף בקרב כוריאוגרפים.
שיר זה נוסף אל רשימת הביצועים של ביונסה בסיבוב ההופעות העולמי שלה "The Mrs.
היא אף ביצעה את השיר בשני חלקיו בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV לשנת 2014. (השיר הועמד בטקס בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר")
השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100. כמו כן, נכון לנובמבר 2015 לקליפ השיר יש יותר מ-100 מיליון צפיות בערוץ ה-vevo של ביונסה ביוטיוב.
השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של מעל ל-1,000,000 עותקים.
Party (בעברית: מסיבה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה בהשתתפות הראפר אנדרה 3000 מאלבומה הרביעי 4. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מן האלבום ב-30 באוגוסט 2011. השיר נכתב על ידי הראפר קניה וסט יחד עם ג'ף באסקר, ביונסה נואלס, דקסטר אר.
מילס, דוגלאס דוויס, ריקי וולטרס, והופק על ידי קניה, ג'ף וביונסה.
השיר היה מועמד לשיתוף הפעולה הטוב ביותר בראפ בטקס פרס גראמי ה-54.
"Party" התקבל היטב על ידי מבקרי המוזיקה, ששיבחו את שירת הראפ של אנדרה 3000 ואת מילותיו.
כמו כן, שיבחו גם את ביצועה התקיף והחושני של ביונסה.
השיר הגיע למקום ה-9 המצעד הבינלאומי של קוריאה הדרומית, ואף הגיע למקום ה-2 המצעד ההיפ הופ וה-R&B של ארצות הברית.
השיר הגיע למקום ה-50 המצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית.
"Party" הוא שיר הרמיקס הרשמי בהשתתפות הראפר ג'יי קול, המקום אנדרה 3000. מילות הראפ של אנדרה הוחלפו באלו של ג'יי קול, אך כל האלמנטים האחרים של הרמיקס זהים לזה של שיר המקור.
הראפ של ג'יי קול קצר מזה של אנדרה 3000. גרסת הרמיקס על ג'יי קול היה אמור להופיע כשיר המקור המופיע באלבום, ולכן ביונסה גייסה אותו לגרסת הרמיקס לאחר מכן.
הגרסה שוחררה רשמית לעולם כסינגל להורדה דיגיטלית ב-24 באוקטובר 2011.
מבקרי המוזיקה החמיאו לגרסת הרמיקס, וקבעו שאפשר לשמוע את קצב השיר טוב יותר.
לגרסה יצא קליפ שצולם בניו ג'רזי ונוהל על ידי ביונסה.
בקליפ השתתף גם ג'יי קול, הנראה שר בחגיגה בחצר האחורית עם בנות בביקני וריקודים בסגנון חופשי.
הקליפ אירח כמה הופעות אורח, בהם סולאנג' נואלס וקלי רולנד.
קליפ השיר זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את היכולת של ביונסה להרים מסיבה ללא כוריאוגרפיה משוכללת, אופנה גבוהה או אלמנטים קולנועיים נוספים.
Parsley, Sage, Rosemary and Thyme (פטרוזיליה, מרווה, רוזמרין וטימין) הוא אלבום האולפן השלישי של צמד הפולק-רוק האמריקאי סיימון וגרפונקל, שיצא לאור ב-24 באוקטובר 1966.
בנובמבר 1966 הוכרז האלבום כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ובדצמבר של אותה השנה הגיע האלבום למקום הרביעי ברשימת בילבורד 200.
כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון, למעט אם צוין אחרת.
Parker Solar Probe (נקראה בעבר Solar Probe Plus) היא גשושית בלתי־מאוישת, של סוכנות החלל נאס"א, אשר חוקרת את העטרה של השמש ואשר התקרבה עד למרחק של 5.9 מיליון קילומטרים מפני השמש.
גיחה זו קרובה לשמש פי שבעה מכל משימה אחרת בעבר.
מטרת המשימה היא לחקור את עטרת השמש ולספק הבנה מעמיקה יותר על רוח השמש ועל החומרים שמגיעים אל מערכת השמש באמצעותה.
בגלל הקרבה הגדולה לשמש צוידה הגשושית במגן חום מיוחד היכול לעמוד בטמפרטורה של 1,400 מעלות צלזיוס.
היא הגיעה למהירות שיא של 724,000 קילומטר בשעה או 201 ק"מ בשנייה (0.064% ממהירות האור).
זהו החפץ המהיר ביותר שנבנה אי פעם על ידי בני אדם.
וזאת על ידי שימוש בכוכב הלכת נוגה כמקלעת כבידתית.
מטרה נוספת שהתאפשרה בזכות הקרבה לנוגה, היא צילום פני השטח של כוכב הלכת בצד הלילי.
במאי 2017 נקבע כי הגשושית תיקרא על שמו של האסטרופיזיקאי יוג'ין פארקר, ובכך הפכה לגשושית הראשונה של נאס"א שנקראה על שם אדם חי.
מקפת נוספת של סוכנות החלל האירופית החוקרת את השמש היא Solar Orbiter.
את הגשושית שיגר משגר דלתא 4 כבד ב-12 באוגוסט 2018.
ב-29 באוקטובר 2018 הגיעה למרחק 42,728,083 ק"מ מפני השמש, המרחק הקרוב ביותר אליו הגיע חפץ מעשה יד אדם עד אז.
בדצמבר 2018 צילמה הגשושית את השמש ממרחק של 27.1 מיליון ק"מ.
ביולי 2020 העבירה הגשושית צילומים של שביט C/2020 F3 (NEOWISE) שעבר בקרבת השמש.
בדצמבר 2021 הגיעה לראשונה אל העטרה של השמש.
כשהחללית תסיים את תפקידה, לא יהיה ברשותה מספיק דלק בשביל לעשות חצי דרך חזרה לכדור הארץ, ולכן, תישאר במקום בו היא תסיים את תפקידה ותהפוך לאבק סולארי.
פארוט סקיוריטי היא הפצת גנו/לינוקס, נגזרת של דביאן, המיועדת לבדיקות חדירות ופגיעויות, לגלישה אנונימית ולזיהוי פלילי דיגיטלי.
ההפצה פותחה על ידי צוות הפיתוח של חברת Frozenbox (פרוזנבוקס): לורנזו פלטרה (Lorenzo Faletra), ליסטה פררו (Lisetta Ferrero), פרנצ'סקו בונאנו (Francesco Bonanno) ופורסמה לראשונה ב-17 ביוני 2013 (גרסה 0.1, Pre alpha).
ההפצה ניתנת להורדה בגרסת 32 ו-64 ביט (בגרסה מלאה או גרסה חלקית – Lite), למכשירים עם מינימום 320MB זיכרון, בגרסת שרת אותה ניתן להתקין על ענן וגרסה לשימוש על מחשבי ראספברי פאי.
ממשק המשתמש של פארוט נבנה על בסיס סביבת העבודה של ממשק המשתמש של אובנטו.
בשולחן העבודה ניתן לראות כברירת מחדל את טמפרטורת המעבד יחד עם כמות השימוש של המערכת בגרפיקה.
מלבד זאת, הממשק מזכיר מאוד את ממשק המשתמש של מערכת ההפעלה קאלי.
המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק הפגיעויות Armitage, סורק יישומי האינטרנט Burp Suite, רחרחן Wireshark, סורק פגיעויות במסדי הנתונים Sqlmap, בדיקת חדירות למערכות רכב Kayak ועוד.
פארוט מופצת גם כגרסה ביתית לשימוש רגיל, ללא הכלים הנ"ל מותקנים מראש, אך עם תשתית להתקנה מהירה שלהם.
במהלך פיתוח המערכת הושם דגש על בנייתה בצורה שתהיה קלת משקל במידת האפשר ושתעבוד גם על חומרה ישנה מאוד במהירות גבוהה.
צוות הפיתוח משחרר אל השוק גרסאות על בסיס חודשי, להלן 6 הגרסאות האחרונות:
תאריך יציאה גרסה שם קוד28 באפריל 20194.5Defcon (דפקון)25 בספטמבר 20194.6CyberSloop (סייבר סלופ)25 באפריל 20204.7CyberBrig (סייבר בריג)6 במאי 20204.8CyberFrigate (סייבר פְרִיגָטָה)30 באפריל 20204.9CyberFrigate (סייבר פְרִיגָטָה)14 במאי 20204.9.1CyberGalleon (סייבר גלאון)
גנו פרטד הוא כלי ליצירה, עריכה ומחיקה של מחיצות במערכות ההפעלה לינוקס וגנו הארד (GNU Hurd).
ניתן להשתמש בכלי דרך ממשק הפקודה בלבד, אך עם זאת קיימת גם גרסה גרפית נפרדת הנקראת GParted (שם מלא: Gui Parted)
הכלי מבוסס קוד פתוח, נכתב בשפת C ופותח על ידי אנדרו קלאוזן (Andrew Clausen) ולנרט בוינטנאק (Lennert Buytenhek).
באמצעות מספר פקודות ניתן ליצור, למחוק, לשנות גודל, ולהעתיק מחיצות במערכות קבצים שונות: ext2, swap, FAT, FAT32, HFS, jfs, ntfs, ufs, xfs.
כלי זה שימושי בארגון מחיצות בדיסק הקשיח, יצירת שטח עבור מערכות הפעלה חדשות והעתקת נתונים אל דיסקים קשיחים.
השימוש הסטנדרטי בכלי parted, הוא כדלקמן:
version: יציג הגרסה של הכלי.
print: יציג את טבלת המחיצות.
check partition: בודק את סוג המחיצה.
man parted: יציג את ספר הוראות של פקודה זו.
Pariah הוא סרט דרמה אמנותי אמריקאי משנת 2011, שנכתב ובוים על ידי די ריס.
הוא מספר את הסיפור של אליקה (אדפרו אודויה), בת ה-17, נערה אפרו-אמריקאית המאמצת את הזהות שלה בתור לסבית.
בכורת הסרט הייתה בפסטיבל סנדאנס 2011, והוא זכה שם בפרס המצוינות בסינמטוגרפיה.
אליקה היא בת 17, ומבלה במועדונים עם חברתה הלסבית לורה.
לאט-לאט אך באופן בלתי מעורער, אליקה עוברת תהליך השלמה עם הזהות שלה כלסבית בוצ'ית, שאוהבת בגדים משוחררים ונוחים ותחתוני גברים.
אמא שלה, אודרי, מתנגדת הן לאופן לבושה והן לחברותה עם לורה.
בחשד גובר לגבי מיניותה של אליקה, היא מכריחה אותה ללבוש בגדים נשיים ודוחפת אותה לתוך חברות עם בינה, נערה מהכנסייה שלה.
לאליקה יש מערכת יחסים טובה יותר עם אביה ארתור, שהוא בלש משטרה.
לאחר היכרות מביכה מעצם העובדה שהחברות היא בעצם יוזמת הוריהן, אליקה ובינה מתקרבות.
אליקה מתחילה לפתח רגשות כלפי בינה, ומתחילה לבלות איתה יותר זמן מאשר עם לורה, דבר המעורר בלורה טינה.
ארתור חוזר מאוחר כמה פעמים מהעבודה, מה שמרתיח את אודרי והם רבים לעיתים קרובות.
ארתור פחות מוטרד ביחס לאליקה מאשתו, וחושב שבתו עוברת תקופה, אך הוא מזהיר אותה מהשכונה של הבר הלסבי, ואומר לה שלא בטוח שם.
לילה אחד, אחרי הופעת רוק, אליקה ובינה יושבות בחדרה של בינה, ובינה מתחילה ללטף ולנשק את אליקה.
בהתחלה אליקה מהססת, שכן אין לה ניסיון אינטימי.
עם זאת, בסופו של דבר היא מגיבה והשתיים מעבירות יחדיו את הלילה.
בבוקר, אליקה מדברת עם בינה על מה הן רוצות ממערכת היחסים שלהן, אבל בינה אומרת לה אין שום מערכת יחסים, ושהיא לא "באמת לסבית", ורואה את המפגש הפיזי שלהן כמשהו חווייתי.
לאליקה נראה שכל מה שמטריד את בינה זה שאליקה לא תספר לאף אחד מה קרה ביניהן, ואליקה נפגעת.
היא חוזרת הביתה, ובוכה במשך שעות.
בינתיים, אודרי וארתור רבים מריבה חריפה, בין היתר לגבי אליקה.
על אף אזהרותיה של אחותה הקטנה, שרונדה, אליקה יורדת על הוריה, מתערבת בוויכוח ביניהם, ויוצאת בפניהם מהארון.
אודרי תוקפת את אליקה באכזריות בזמן שארתור מנסה לרסן אותה.
אליקה בורחת לביתה של לורה, והשתיים משלימות.
אודרי מנסה להתנהג כאילו לא קרה כלום לאחר מכן, דבר המכעיס את משפחתה.
ארתור נפגש עם אליקה, מתנצל על התנהגותה של אודרי, ומבקש מאליקה לחזור הביתה, תוך חצי הבטחה ש"יהיה אחרת".
אליקה מסרבת, ובמקום מחליטה לעבור לקליפורניה כדי להתחיל לימודים מוקדמים באוניברסיטה.
היא אומרת לאביה, "אני לא בורחת; אני בוחרת."
הסרט הוא עיבוד באורך מלא/הרחבה של סרטה הקצר עטור הפרסים מ-2007 באותו השם של התסריטאית-במאית די ריס.
ספייק לי הוא אחד המפיקים בפועל של הסרט.
הצילומים התרחשו באזור העיר ניו-יורק, בעיקר בשכונת פורט גרין בברוקלין.
הקרנת הבכורה של Pariah הייתה בפסטיבל סנדאנס 2011, בו זכה בפרס הצילום הטוב ביותר.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של טורונטו בספטמבר 2011.
Pariah זכה בעיקר בביקורות חיוביות ולשבחים.
לסרט יש דירוג של 93% באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 103 ביקורות.
ביקורת הקונצנזוס באתר אומרת, "עם אותנטיות זורמת וביצוע מפעים מאת השחקנית הראשית אדפרו אודויה, Pariah הוא סרט התבגרות/יציאה מן הארון עוצמתי, המסמן את הגעת הכישרון החדש והטרי של התסריטאית/במאית די ריס."
בביקורתו בניו יורק טיימס, מבקר הקולנוע.
או סקוט כתב שלצפות באדפרו אודויה בסרט זה "לחוות ריגוש הגילוי." סקוט ממשיך וכותב ש"לסרט יש נקודה שהוא רוצה להעביר, נקודת מבט לטעון לה, אבל הוא גם, מעל לכל, רוצה להאיר על יקום מלא משמעות ורגש של אינדיבידואלית."
AutoStraddle הציב את הסרט במקום ה-6 ברשימת "102 סרטי הלסביות הטובים בכל הזמנים".
אדפרו אודויה הייתה מועמדת לפרס Independent Spirit לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
Party Never Ends (בעברית: המסיבה אף פעם לא נגמרת) הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת הפופ דאנס הרומנייה, אינה.
האלבום יצא לאור ב-4 במרץ 2013, על ידי חברת התקליטים Roton.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-10 במצעד האלבומים המקסיקני, וה-88 במצעד האלבומים שביפן.
האלבום הופק על ידי סמיר אגרואל, די ג'יי פרנק, אמיל גנטוס, קית הטריק, סטיב מק, ולד לוקן ופליי & וין, והוא מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ, המשלבים בתוכם גם את סגנון הדאנס, שאפיין אלבומים קודמים של אינה.
בין היתר, באלבום זה נכלל הלהיט "More than Friends", בו השתתף דדי יאנקי.
על מנת לעזור בקידום האלבום, יצאה אינה לסיבוב ההופעות "Party Never Ends Tour".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקוררומניה4 במרץ 2013הורדה דיגיטליתרוטון26 במרץ 2013תקליטורגלובל • רוטוןמקסיקומוצ'ה מאס מיוזיקה • רוטוןפוליןמאג'יקרוסיה2013ארט אופטימוםסרביהמסקוםבריטניה28 ביולי 2013הורדה דיגיטלית3-ביטארצות הברית14 באוקטובר 2014אטלנטיק
Paris Live Session הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-היוצרת הפופ הבריטית לילי אלן.
האלבום יצא לאור ב־24 בנובמבר 2009, על ידי חברות התקליטים ריגל רקורדינגס.
Party for Two (בעברית: מסיבה לשניים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, ביחד עם בילי קורינגטון ומרק מק'גראת.
השיר יצא לאור ב-7 בספטמבר 2004, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום הלהיטים הראשון של טוויין, Greatest Hits.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-10 במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס-פופ.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של 500,000 עותקים במדינה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם בלונדון שבבריטניה בין ה-28 ל-29 באוגוסט 2004. חלק מתוך הקליפ צולם באלברט הול.
את הקליפ ביים מרקוס רבוי.
בקליפ ניתן לראות את טוויין, כשהיא הולכת, עד שהיא פוגשת בכמה אנשים איתם היא הולכת לבלות במסיבה.
נכון ל-7 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
"Party Favor" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, Don't Smile at Me.
השיר יצא לאור ב-21 באפריל 2018, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל העשירי והאחרון מתוך המיני-אלבום.
הבי-סייד של השיר הוא הלהיט "Hotline Bling" של הראפר דרייק, אשר הגיע בשיאו אל המקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם17 באוגוסט 2017הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתדארק-רום • אינטרסקופארצות הברית21 באפריל 2018תקליט 7 אינץ'
Party Queen הוא אלבום האולפן השלושה-עשר באורך המלא של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי.
האלבום יצא דיגיטלית ב־14 במרץ 2012 ובאופן פיזי ב־21 במרץ 2012 דרך Avex Trax.
האלבום הוא אלבום פופ המורכב בעיקר משירי דאנס ובלדות.
כמו בכל אלבומיה של האמאסאקי, היא כתבה את כל המילים.
הקומפוזיציה טופלה על ידי צוות מלחינים, כמו רבים מאלבומיה.זהו האלבום השני שלה שמציג קטעי וידאו ושירים שהוקלטו בלונדון .
האלבום הפך לראשון של האמאסאקי שלא העלה סינגלים פיזיים; עם זאת, אחד משיריה באלבום זה יצא דיגיטלית כסינגל הראשי של האלבום.
מכיוון שהיה חסר שחרור פיזי, הסינגל לא היה רשאי להשתתף במצעד הסינגלים של אוריקון, אך הוא הגיע למספר חמישים ושתיים במצעד 100 Hot Japan של בילבורד, ומספר שלוש בתרשים המסלול הדיגיטלי של RIAJ.
השיר זכה בתקליט זהב על ידי התאחדות ענף הקלטות של יפן עבור מכירות דיגיטליות העולות על 100,000.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות של מבקרי מוזיקה.
מבחינה מסחרית, האלבום היה השני בו החמיץ את המיקום הבכיר של אוריקון, כשהוא הופך לראשונה במקום השני ביפן עם מכירות בשבוע הראשון של 97,691 עותקים, הנמוך ביותר בקריירה שלה באותה תקופה.
היא מכרה כ-150,000 עותקים ביפן בסוף ריצת התרשים שלה וקיבלה תקליט זהב.
מלכת המסיבות הפכה לאחד מאלבומי האולפן האחרונים של האמאסאקי שקיבל תקליט זהב.
רק לשני שירים היו אישורים מסחריים לפני יציאת האלבום: "Party queen" שימש כשיר מסחרי עבור אפרסק ג'ון ו"are you beautiful" היה שיר הנושא לתוכנית הדרמה "סייגוקארה ניבנמה לא קוי ".
ובסרטון המוזיקה לקידום מכירות הופעה של השחקן הפורנוגרפי הגאה קו מסאקי וחברתו.
כדי לקדם את Party Queen לאחר שחרורו הזמינה האמאסאקי כ-3,000 מעריצים לקראת אירוע ההקלטה הציבורי שלה בפסטיבל אוסקה, שהתקיים בקניון פארק Abeno Market Ceus ב-27 במרץ.
לאחר מכן, האמאסאקי קיימה את שיחת הלייב של יאהו גיאו עם ג'ושינבי.
ג'הרון אנתוני ברתווייט , ידוע בשם הבמה PartyNextDoor, הוא זמר, ראפר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי קנדי.
ב-1 ביולי 2013, בגיל 18, הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו הנושא את שמו.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-34 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ.
בספטמבר 2013 ביצע קולות רקע לשיריו של הראפר הקנדי דרייק, "Own It" ו-"Come Thru" אשר נכללו באלבומו השלישי של דרייק, Nothing Was the Same.
ב-30 ביולי 2014 הוציא את אלבום הבכורה שלו, PartyNextDoor Two.
האלבום כולל הופעת אירוח של דרייק, בשיר "Recognize", אשר הגיע למקום ה-28 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
ב-27 בינואר 2016, יצא השיר "Work" של ריהאנה ודרייק, שכתב והלחין לצד דרייק ובוי-1דה.
ב-12 באוגוסט 2016 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, PartyNextDoor 3. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ וקיבל תואר אלבום זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בדצמבר 2019, הוציא שני סינגלים, "The News" ו-"Loyal", אשר מהווים חלק מאלבומו השלישי Partymobile, שיצא לאור ב-27 במרץ 2020. באותו היום, הוציא את הסינגל "Believe It" מתוך האלבום, בשיתוף הזמרת ריהאנה.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה האמריקאית2025זמר R&B אהובPartyNextDoorאלבום R&B אהובPartyNextDoor 4Some Sexy Songs 4 Uפרס הווידאו קליפים של MTV2025ה-R&B הטוב ביותר"No Chill"פרס המוזיקה של בילבורד2024אלבום R&B מובילPartyNextDoor 4פרס ה-BET2025אלבום השנהSome Sexy Songs 4 Uהלהקה הטובה ביותרדרייק ו-PartyNextDoor
Paris (בעברית: פריס) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית פריס הילטון.
האלבום יצא לאור ב-22 באוגוסט 2006 על ידי חברת התקליטים האחים וורנר.
Parler (מהמילה הצרפתית "לדבר") היא רשת חברתית אמריקאית, שהוקמה באוגוסט 2018 על ידי ג'ון מייץ ונחשבת כחלופה לטוויטר ופייסבוק.
הרשת משווקת את עצמה כרשת הבנויה על בסיס של כבוד לפרטיות, חופש ביטוי ומדיניות ארגונית אתית ושקופה.
קהילת Parler בנויה ממגוון רחב של אנשים מהימין הפוליטי, שמתנגדים לצנזורה הקיימת לטענתם ברשתות חברתיות אחרות כגון טוויטר.
Parler הוקמה באוגוסט 2018 על ידי ג'ון מייץ, בוגר אוניברסיטת דנוור.
בסיס המשתמשים ברשת בשנה שלאחר הקמתה היו תומכי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ומשתמשים מערב הסעודית.
מדצמבר 2018 עד 2019 גבר השימוש בשירות, לאחר שאישים שמרנים בולטים, ביניהם בראד פרסקייל, הסנטור מייק לי, הפעילה קנדיס אוונס, ומשתמשים אחרים שנחסמו ברשתות אחרות, נרשמו לשירות ופרסמו את הרשת בפלטפורמות אחרות.
במאי 2019 עמד מספר המשתמשים הרשומים על כ-100,000. ביוני 2019 נוספו כ-200,000 משתמשים חדשים, רובם סעודים, בעקבות טענות שטוויטר מצנזרת משתמשים שמביעים תמיכה במשפחת המלוכה הסעודית.
בסוף יוני 2020, לאחר שסימנה טוויטר מספר ציוצים של טראמפ כמפירים את תנאי השימוש, המליצו על הרשת מספר משתמשי טוויטר הקשורים לקמפיין הבחירות של טראמפ.
בעקבות זאת, הוכפל מספר המשתמשים ברשת ממיליון לשני מיליון משתמשים בתוך שבוע אחד.
לדברי המנכ"ל ג'ון מייץ השירות עדיין לא היה רווחי.
בתחילת יולי עמד מספר המשתמשים על כ-2,700,000. לקראת הבחירות בארצות הברית ובתקופה שאחריהן טוויטר תייגה ציוצים רבים של טראמפ כלא אמינים, והרשת זכתה לגל נוסף של גידול במספר המשתמשים.
באמצע דצמבר 2020 מנתה הרשת 12 מיליון משתמשים, ולקראת אמצע ינואר עמד מספר המשתמשים על 15 מיליון.
בנובמבר 2020 פורסם ב"וול סטריט ג'ורנל" שהחברה ממומנת על ידי רוברט מרסר, שהיה גם מהבעלים של קיימברידג' אנליטיקה, ועל ידי בתו רבקה.
ב-9 בינואר 2021 נחסם היישומון של החברה להורדה מחנות האפליקציות Google Play, ואפל הודיעה שתסיר את היישומון מ-App Store תוך 24 שעות.
באותו יום בוצעו 210,000 הורדות של היישומון מ-App Store, לעומת 55,000 הורדות יום קודם לכן.
יום למחרת הכריזה אמזון שתפסיק להעניק לחברה גישה לשירותי ה-Amazon Web Services שלה תוך 24 שעות ובתגובה לכך תבעה הרשת החברתית את אמזון.
מנכ"ל החברה ג'ון מייץ הכריז שהשירות לא יהיה פעיל למשך לפחות שבוע בזמן שהחברה מכינה תשתיות חלופיות.
ב-15 בינואר עלה האתר בגרסה סטטית ובו עדכונים מטעם צוות Parler.
מייץ אמר שהוא סבור שהרשת תחזור לפעילות עד סוף ינואר.
ב-29 בינואר 2021 פיטר הדירקטוריון של Parler את המנכ"ל ג'ון מייץ, ומינה את מארק מקלר למנכ"ל זמני.
דן בונדיגו, אחד המשקיעים של החברה, טען שמייץ פוטר משום שניסה לקדם פיקוח על תכנים בפלטפורמה.
ב-15 בפברואר 2021 עלה האתר מחדש בגרסתו המלאה.
ב-17 במאי 2021 הוחזר היישומון לחנות App Store, לאחר שהחברה יישמה אלגוריתם בינה מלאכותית שיזהה "תוכן שנאה" ויתייג אותו.
הגרסה שעלתה לחנות App Store מונעת ממשתמשים לצפות בתכנים אלה, אף שהם עדיין זמינים למשתמשים באתר.
ב-2 בספטמבר 2022 הוחזר היישומון לחנות Google Play, לאחר "שינויים", שלא פורטה מהותם, שנערכו ביישומון על מנת שיעמוד בכללי החנות.
ב-16 בספטמבר 2022 הכריזה החברה על רכישת חברת מחשוב הענן Dynascale ועל ארגון מחדש של החברה תחת תחת חברת אם בשם Parlement Technologies.
ב-17 באוקטובר 2022, כשבועיים לאחר שחשבונותיו של קניה וסט נחסמו ברשתות החברתיות פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם, הודיעה חברת האם הטרייה Parlement Techonologies על מכירת הרשת החברתית לוסט, עד סוף שנת 2022. בדצמבר הודיעה החברה על "הסכמה הדדית" לביטול העסקה.
באפריל 2023 נמכרה החברה לחברת Starboard, שסגרה את הרשת החברתית למשך מספר חודשים.
הרשת הפכה מחדש לזמינה בפברואר 2024, אך זמן קצר לאחר מכן הגישה Parlement Technologies בקשה לפשיטת רגל.
Parler מאפשרת למשתמשים לכתוב פוסטים, המכילים עד 1,000 תווים.
משתמשים יכולים להצביע בעד (Upvote) פוסטים, לשתף אותם (Echo), להגיב להם ולצפות בסטטיסטיקות של הפוסט.
כמו כן ניתן להצביע בעד או נגד תגובות ולהגיב להן.
משתמשים יכולים לעקוב (Follow) אחרי משתמשים אחרים כדי לראות פוסטים שהעלו ב שלהם.
משתמשים מאומתים יכולים לשלוח הודעות פרטיות למשתמשים אחרים.
על פי מדיניות חופש הביטוי של Parler, הרשת מתירה תכנים שייחשבו פוגעניים בפלטפורמות אחרות, אך אוסרת העלאת תכנים שמהווים עבירה על החוק, דיוג, דוקסינג, איומים באלימות או ספאם.
מעבר להגבלות אלה, הרשת אינה מסירה פוסטים שהועלו על ידי המשתמשים ואינה מפעילה מערכת בדיקת עובדות, אך מאפשרת למשתמשים להגדיר את התוכן שיוצג להם כך שלא יכלול תכנים מסוגים מסוימים או פוסטים שמכילים מילות מפתח מסוימות.
Parler פופולרית בקרב אנשים החוששים שייחסמו או יוגבלו ברשתות אחרות דוגמת טוויטר, רדיט ופייסבוק.
אתר החדשות "הפורוורד" ציין את נוכחותו של תוכן אנטישמי ונאו-נאצי ברשת, ומספר עיתונים אחרים דיווחו על הסתה, תיאוריות קונספירציה, לאומנות לבנה ואף תמיכה בקו קלוקס קלאן.
עם זאת, אתר החדשות "פורבס" טען שרוב אתרי החדשות מסקרים את Parler באופן לא אובייקטיבי.
על אף הטענות שרוב התכנים באתר הם תכנים של ימין אלטרנטיבי, נאו-נאציזם, אנטי-פמיניזם וגזענות, לדברי המנכ"ל לשעבר ג'ון מייץ, הרשת כוללת גם אנשי שמאל וחברים בתנועת "חיי שחורים נחשבים".
על פי אתר החדשות "ניוז בריק", ברשת חברים רבים שכלל לא עוסקים בפוליטיקה.
בשנים 2020―2021 היה יאיר נתניהו פעיל ברשת, וסיפק לה תכנים תמורת תשלום.
מילות השיר מציינות מונחים הקשורים לבני האדם שלא מוכרים בעולם הים, כמו אש.
לשיר יש גרסת חזרה שנקראה בגרסה העברית שלו לעולם, בה אריאל שרה מחדש לאחר שהיא מצילה את אריק, נסיך אנושי בו התאהבה, מטביעה.
אשמן כתב את השיר בהשפעת שירי "אני רוצה" (שירים בהם המבצע שר את רצנו) מתיאטראות ברודוויי.
במאי הסרט, רון קלמנטס וג'ון מסקר, בקישו במקור מאשמן לכתוב שיר בו אריאל מבטאת את רגשותיה הרומנטיים כלפי הנסיך אריק, אך הוא חש ששיר שמפרט את הפנטזיה של הדמות לחיות בעולם האנושי ישרת יותר טוב את עלילת הסרט.
אשמן עבד על הקלטת השיר עם בנסון, איתה שיתף פעולה בעבר במחזמר "Smile" משנת 1986, כדי להבטיח שהיא תציג ביצוע נחשק.
ראש חטיבת סרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני בזמנו, ג'פרי קצנברג, הורה בתחילה להסיר את השיר מהסרט בגלל החשש שישעמם צופים צעירים.
עם זאת, אשמן, קלמנטס, מסקר והאנימטור גלן קין שכנעו בסופו של דבר את קצנברג שהשיר הוא חיוני לעלילת הסרט, כמו כן הקהל נהנה ממנו במהלך הקרנת המבחן של הסרט.
השיר זכה לתהודה ביקורתית - מבקרי הקולנוע והמוזיקה שיבחו את איכות השיר ואת הביצועים הקוליים של בנסון.
מספר פרסומים בתקשורת מסכימים שהשיר הוא בין שירי דיסני הגדולים שנכתבו אי פעם, וטוענים שבזכותו שירי "אני רוצה" נמצאים בסרטי הנפשה.
המבקרים הציעו פרשנויות שונות למילים המעצימות של השיר, ביניהן חיפוש עצמאות מהורים שדואגים יותר מדי, זכויות פמיניזם וזכויות להט"ב.
השיר זכה לביצועים רבים, ביניהם הביצועים של פיית' היל, ג'סיקה סימפסון, מיילי סיירוס, ברונו מארס, קארלי ריי ג'פסן, ג'סי ג'יי, אוליביה ניוטון-ג'ון, שרה ברליס, סיירה בואג'ס, הלסי והאלי ביילי.
ביחד עם השיר "When You Wish Upon a Star" מהסרט "פינוקיו" הם מהווים את הפתיח לסדרת "זמן דיסני".
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים
בין מבצעות השיר בגרסאות הדיבוב בשפות השונות נמנות:
סיסל שירשבה (דנית, נורווגית ושוודית)
Partners (בעברית: שותפים) הוא אלבומה ה-34 של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר יצא לאור ב-16 בספטמבר 2014 על ידי קולומביה רקורדס.
האלבום מכיל אוסף של דואטים אותם ביצעה הזמרת לאורך השנים עם זמרים גברים כמו סטיבי וונדר, מייקל בובלה, בילי ג'ואל ועוד.
בנוסף, האלבום מכיל דואט עם בנה ג'ייסון גולד.
הזמרת קידמה את האלבום בתוכנית האירוח של ג'ימי פאלון כאשר שרה מחרוזת של מספר שירים מהאלבום.
בנוסף לכך במהדורת הדלוקס מופיעים דואטים נוספים.
האלבום זכה להצלחה כאשר הפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית בשנת 2014 כאשר מכר עד סוף השנה 856 אלף עותקים במדינה.
הוא הגיע למקום הראשון במצעד הרשמי של המדינה כאשר מכר באותו שבוע 196 אלף עותקים ובכך הפכה סטרייסנד לזמרת היחידה שהביאה אלבום למקום הראשון במדינה בשישה עשורים שונים.
כחודשיים לאחר יציאתו האלבום השיג מעמד אלבום זהב במדינה וכ-4 חודשים לאחר יציאתו השיג מעמד פלטינה במדינה ובכך האלבום הפך לאלבום ה-52 של סטרייסנד להשיג מעמד זהב במדינה והאלבום ה-31 שלה להשיג מעמד פלטינה במדינה, יותר מכל אישה אחרת בהיסטוריה.
האלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הטוב ביותר באלבום פופ מסורתי".
"Parle à ta tête" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה.
הוא יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל הראשון שלה מזה חמש שנים.
השיר הגיע למקום השני במצעד השירים שבצרפת.
בריאיון דיברה אינדילה על הכנת אלבומה השני והצהירה כי:
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-18 בדצמבר 2019. בתחילת הקליפ, ניתן לראות מזוודה מונחת בלובי של מבנה, תוך שבהמשך ניתן לראות את אינדילה יוצאת מתוכה.
הגרסה המקוצרת של הקליפ צברה למעלה מ-7.4 מיליון צפיות.
הגרסה הארוכה שלו פורסמה כבר ב-14 בנובמבר באותה השנה.
נכון לנובמבר 2020, מונה הצפיות של הגרסה הארוכה של הקליפ עומד על למעלה מ-28 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם23 באוגוסט 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקפיטול
Party Monster הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Starboy.
השיר יצא לאור להורדה דיגיטלית ב-18 בנובמבר 2016, לצד "I Feel It Coming" בהשתתפות הצמד האלקטרוני הצרפתי דאפט פאנק, כסינגלים שיווקיים.
מאוחר יותר, ב-6 בדצמבר, נשלח לרדיו האורבני העכשווי כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר מכיל קולות רקע של הזמרת לנה דל ריי.
"Party Monster" הוא שיר טראפ שנכתב בסולם מי במול בזמן משותף עם מפעם של 77 פעימות לדקה.
השיר עוקב אחר התקדמות האקורדים E♭m–D♭–C♭–D♭.
הווידאו קליפ של "Party Monster" הוקרן לראשונה ב-12 בינואר 2017 ובוים על ידי BRTHR.
מגזין Rap-Up תיאר את תקצירו: "[הקליפ] מתחיל עם אייבל טספיי [דה ויקנד] מאחורי ההגה, נוסע במדבר לפני שהפסיכדלים פוגעים והכל מטושטש.
עם תמונות דתיות וחושניות מהבהבות במהירות, דה ויקנד מועבר אל תוך ניאון דמוי סיוט ועולם מלא אש שבו זומבים מסתדרים בזמן שאוכלים עוגת גלגל העין.
כשהקליפ הנפץ (sic) מתחדש, הוא מתחבר לוויזואלים קודמים כמו "Starboy" ותמונות מאניה של אייבל, במיוחד עם צלב הניאון ותמונות הפנתר באחת הסצנות, אמר הפנתר, קופץ ממסך הטלוויזיה וגרם לדה ויקנד לשקוע במיטתו.
כשהפרצופים ממשיכים להתמוסס סביבו בסמוך לסוף הקליפ, הוא חזר לכביש במהירות, לפני שצפה במכונית נוסעת מצוק".
BRTHR ביים את "Goosebumps" של טראוויס סקוט בסגנון דומה.
המכונית ששימשה לקליפ הייתה מאזדה RX-7.
השיר הופיע בפרק השביעי של העונה השנייה (שנקרא "Bruce Wayne") של סדרת הטלוויזיה של DC קומיקס, "טיטאנים".
אזור תאריך יציאה פורמט חברות תקליטים מקור עולם 18 בנובמבר 2016 הורדה דיגיטלית XO • ריפבליק ארצות הברית 6 בדצמבר 2016 רדיו אורבני עכשווי 13 בדצמבר 2016 רדיו קצבי עכשווי
"Paris" (בעברית: פריז) הוא שיר של הצמד הצ'יינסמוקרס, אשר יצא ב-13 בינואר 2017 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה על ידי קולומביה רקורדס ודיסרפטור רקורדס.
השיר גם כולל קולות רקע של הזמרת אמילי וורן.
+מקבץ רשימות של גופים אשר דירגו את השיר "Paris"ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 השירים הטובים ביותר לשנת 201787
הוא נכנס היישר אל המקום השביעי בארצות הברית והגיע למקום השישי בפיק שלו ובכך הפך לשיר הרביעי של הלהקה להגיע לעשירייה הפותחת במדינה.
בקנדה השיר הגיע בשיאו למקום השני שהוא מתמקם מאחוריי "Shape of You" של אד שירן.
סך הכל השיר הצליח להתמקם ב-20 העליונים ב-25 מדינות שונות, להתמקם במצעדי סוף שנה של 15 מדינות שונות ולהגיע למעמד פלטינה ומעלה או זהב בלא פחות מ-17 מדינות שונות בין היתר בארצות הברית שם הגיע למעמד פלטינה משולשת, באוסטרליה שם הגיע למעמד פלטינה מרובעת ובקנדה שם הגיע גם לפלטינה מרובעת.
"Party Rock Anthem" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי LMFAO, בהשתתפות הזמרת לורן בנט והמפיק המוזיקלי גון-רוק .
השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2011, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני של הצמד, Sorry for Party Rocking, על ידי חברות התקליטים ויל.איי.אם מיוזיק גרופ, צ'ריטרי רקורדס, אינטרסקופ רקורדס ופנתר.
השיר מולחן בסולם פה מינור בקצב של 130 פעימות לדקה.
הוא עוקב אחר התקדמות אקורדים של Fm-E♭-D♭, וטווח הקול שלו הוא D♭3-A♭4.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים99
הווידאו קליפ לשיר פורסם ב-8 במרץ 2011 והופק על ידי הצמד, בסיוע הבמאי שינזו איי.
בכוריאוגרפיה של הקליפ טיפלו חברי הצוות .
הקליפ הוא פרודיה על סרט האימה "28 יום אחרי" משנת 2002. לורן בנט, שמשתתפת בשיר, הופיעה גם היא בקליפ.
הבמאי מיקי פיניגן תיאר את הרעיון של הקליפ: "הייתה מגפה, העולם השתגע, ברגע שהשיר יצא, כולם קיבלו את עצמם וכל מה שהם רוצים לעשות זה שאפל, כולם משאפלים".
בקליפ מופיעים רקדנים שמבצעים , שהפך במהרה לפופולרי בארצות הברית.
לרדפו וסקייבלו זה אולי נראה משונה במקצת, עד שמגיע דמות שמבוססת על לואיס מ־Left 4 Dead שמסביר לצמד ש"מאז שהשיר שוחרר, כל יום הם שאפלינג.
שני שאפל, שלישי שאפל, כולם, כל העולם!
זה יחדור לכם לעצמות" הצמד מנסה להתווכח אבל אז מתחילה המוזיקה של השיר והוא ממשיך "תכניסו את אלה לאוזניים" בעת שמגיש להם אוזניות ומבקש מהם לשתף פעולה.
הם מהססים ויוצאים ממחסה שלקחו מאחורי מכונית, ומסתכלים על הרחוב תוך ריקוד מאולץ ולא משכנע.
אדם זר צץ מאחד הבניינים ורץ למרכז הרחוב שם נעצר כמו צבי הקופא מול אורות רכב, אז רקדנים "זומבים" עטים עליו בידיים מורמות קדימה תוך כדי ריקוד שאפל נמרץ לצלילי השיר שהופכים אותו לאחד משלהם, רקדן חסר מחשבה שרק רוצה לעשות שאפל.
המחזה מעורר האימה (כביכול לראות אדם הופך לזומבי) מכניס בצמד את היראה מהלא הנודע, והם מתחילים לעשות שאפל כאילו חייהם תלויים בכך.
מכאן והלאה כל דמיון שהיה לסרט מתפוגג, כאשר הצמד רוקד ושר בקרבת הזומבים, שקיבלו אותם כאחד משלהם, ועכשיו פשוט משמשים כרקדני רקע.
מכאן כבר מדובר בסוג של קליפ היפ הופ טיפוסי, עם עשרות רקדנים והאמנים שמבצעים במקביל את השיר בליפסינק.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר הראשון של הצמד שהגיע למקום הראשון בארצות הברית; הוא נשאר שם במשך שישה שבועות רצופים.
השיר בילה בסך הכל 29 שבועות לא רצופים בעשירייה הפותחת של ההוט 100, והיה לשיר הראשון שבילה מעל ל-25 שבועות בעשירייה הפותחת, מאז "Apologize" של ואן ריפאבליק בשנים 2007–2008. השיר בילה 68 שבועות במצעד, שהיה אז המספר השלישי הרב ביותר של שבועות בהיסטוריה של המצעד.
השיר הגיע ל-7 מיליון הורדות סך הכל בארצות הברית, והפך לשיר השני המהיר ביותר בהיסטוריה שהגיע להישג זה, כשהגיע אליו תוך 68 שבועות.
השיר הוא הסינגל הדיגיטלי השלישי הנמכר ביותר מאז ש-Nielsen SoundScan החלה לספור מכירות דיגיטליות בשנת 2003. נכון לאוקטובר 2016, הוא מכר 8.1 מיליון עותקים בארצות הברית, ולמעלה ממיליון עותקים בבריטניה.
זהו הסינגל הדיגיטלי השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית.
השיר היה לשיר השני המצליח ביותר בשנת 2011 במצעד הבילבורד הוט 100, והשיר ה-29 המצליח ביותר בשנת 2012. השיר אף היה לשיר השני המצליח ביותר בעשור השני של המאה ה-21 במצעד, כשלפניו הלהיט "Uptown Funk" של מארק רונסון וברונו מארס משנת 2014, שבילה 14 שבועות במקום הראשון סך הכל.
השיר בילה אחד עשר שבועות במקום הראשון בניו זילנד ועשרה שבועות באוסטרליה.
בניו זילנד, זהו הסינגל שנשאר במקום הראשון במספר השבועות הרב ביותר מאז להיטם של להקת ההיפ הופ הניו זילנדית סמאשפרוף , "Brother" ב-2009, עם 45,000 עותקים שנמכרו.
באוסטרליה, זהו הסינגל ששהה במקום הראשון במספר השבועות הרב ביותר מאז "I Wish I Was a Punk Rocker (With Flowers in My Hair)" של סנדי תום ב-2006, והיה לסינגל הנמכר ביותר לשנת 2011. הסינגל זכה בתואר הפלטינה המחומשת באוסטרליה, והוא הסינגל הנמכר ביותר בכל הזמנים במדינה.
Paris, Lisboa (בעברית: פריז, ליסבון) הוא אלבום האולפן השני של הזמר הפורטוגזי סלבדור סובראל.
את האלבום הוציאה לאור ב-29 במרץ 2019 חברת התקליטים ולנטים דה קרבליו רקורדס.
הוא הגיע למקום הראשון וה-11 במצעד האלבומים בפורטוגל ובספרד בהתאמה.
ב-Paris, Lisboa סובראל שר בארבע שפות שונות.
את האלבום הוא כתב לאחר ניתוח השתלת הלב שלו.
לטענתו, לאחר הניתוח תחושת התקווה שלו התעצמה, דבר שהניע אותו בתהליך ההפקה של האלבום.
"Mano a Mano" יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-11 במאי 2018. הוא הגיע למקום ה-84 במצעד הסינגלים הפורטוגזי.
ב-12 במאי 2018 הוא ביצע אותו בגמר אירוויזיון 2018. "Caetano Veloso" יצא לאור ב-6 ביולי אותה השנה, וב-8 במרץ 2019 יצא הסינגל האחרון מתוך האלבום, "Anda Estragar-me os Planos".
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים פורטוגל 29 במרץ 2019 הורדה דיגיטלית ולנטים דה קרבליו רקורדס
"Paris" (בעברית: "פריז") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה לאור ב-21 באוקטובר 2022 חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה השלישית מתוך מהדורת 3am של אלבום האולפן העשירי של סוויפט, Midnights.
בשעה הזו הוציאה מהדורה נוספת לאלבום הכוללת שבע רצועות בונוס חדשות, ביניהן נכלל "Paris".
"Paris" הוא שיר אופטימי ורומנטי.
הוא מספר על התאהבות, וחושף כיצד סוויפט היא ובן־זוגה עוברים לעולם משלהם כאשר הם ביחד.
היא פותחת את השיר בדברים טריוויאליים שהפכו עבורה לחסרי משמעות, כיוון שמוחה עסוק במחשבות על אהובה ("I'm so in love that I might stop breathing.
לא, אני לא ראיתי את החדשות, כי אנחנו עסוקים במשהו אחר").
לאחר מכן מצהירה סוויפט כי מערכת היחסים הרומנטית שלה עם בן־זוגה היא דבר פרטי שלה, שהיא איננה מעוניינת לחשוף אותה (""Privacy sign on the door", "Romance is not dead if you keep it just yours" – "של פרטיות על הדלת", "רומנטיקה לא תמות אם תשאיר אותה רק שלנו").
סוויפט טוענת כי אהבתם נצחית, תוך שהיא משתמשת בפריז כסמל למקום רומנטי מאוד.
רבים טוענים כי סוויפט כתבה את השיר על בן־זוגה, ג'ו אלווין, שעמו טסה לפריז בשנת 2019.
Paris Nights (בעברית: לילות פריז) הוא משחק סימולציה נרטיבי שפותח והופץ על ידי חברת המשחקים Gameloft בשנת 2008. המשחק מיועד לטלפונים סלולריים בעלי מקשים וכן ניתן לשחק בו בעזרת האימולטור J2ME בטלפונים מבוססי מסך מגע.
הפרוטגוניסט (שהמגדר שלו ניתן לבחירה על ידי השחקן) עובר להתגורר בעיר פריז בדירה הסמוכה למגדל אייפל יחד עם שותפה לדירה.
ביציאתו מהמטרו, הפרוטגוניסט נתקל באישה המחזיקה מזוודה זהה לשלו ולוקח בטעות את המזוודה שלה.
בהגיעו לדירה, השותפה מציעה לפרוטגוניסט למצוא עבודה והוא מוצא עבודה במלצרות.
לאחר מכן, הפרוטגוניסט יוצא למועדון ריקודים ביחד עם השותפה ומשם המסיבה עוברת לדירתם.
בזמן המסיבה, השותפה מעלה את המזוודה של הפרוטגוניסט בטעות באש ומתברר לכל שזוהי המזוודה הלא נכונה.
הפרוטגוניסט מגיע לתחנת המטרו ובעזרת פקיד מברר למי שייכת המזוודה.
הפקיד מכוון אותו לאישה שעובדת במוזיאון הלובר שייתכן ומכירה את הבעלים של המזוודה.
הפרוטגוניסט מגיע אל הלובר ועד לבריחתו של אדם זקן מכוחות המשטרה.
הזקן מתנגש בפרוטגוניסט בטעות ומדליון מסתורי נופל ממנו והפרוטגוניסט מרים אותו.
לאחר מכן, המשטרה מתשאלת את הפרוטגוניסט, אך הוא אינו יודע דבר.
הפרוטגוניסט נפגש עם האישה בלובר והיא מקשרת בינו לבין בעלת המזוודה, שמבטיחה להחזיר לו את המזוודה בקרוב.
השותפה לדירה (שהיא כתבת במקצועה) מבקשת מהפרוטגוניסט לראיין סלבריטאית מקומית במקומה.
לאחר הריאיון, הסלבריטאית מתרשמת מהפרוטגוניסט ומציעה להכיר לו מספר אנשי מפתח בעיר במטרה לקדם את הקריירה של הפרוטגוניסט (השחקן יכול לבחור להיות שף או מעצב אופנה).
מיד לאחר הפגישה, אדם בחלוק שחור מגיע אל הפרוטגוניסט ודורש ממנו בחזרה את המדליון, אך הסלבריטאית מבריחה אותו.
הפרוטגוניסט חוזר לביתו ומוצא מכתב המפציר בו להגיע אל הקטקומבות בפריז.
בקטקומבות, הפרוטגוניסט נאלץ לפתור חידה שדמות מסתורית (המתבררת להיות האיש הזקן שנתקל בפרוטגוניסט במוזיאון) השאירה עבורו.
לאחר שהפרוטגוניסט פותר את החידה, הוא מוצא מדליון נוסף.
לפתע, המשטרה מגיעה אל הקטקומבות ומתחקרת את הפרוטגוניסט, אך הזקן מופיע והמשטרה יוצאת בעקבותיו.
הפרוטגוניסט מוזמן למועדון קברט כדי לחגוג את העבודה החדשה שלו בפריז וניתנת לו האפשרות להתחיל עם אחת מתוך שלוש נשים שמוצעות לבחירה.
לאחר שהפרוטגוניסט השיג את מספר הטלפון של האישה בה הוא בחר, הוא יכול לצאת איתה לדייטים.
הפרוטגוניסט לומד שהמעסיק שלו רוצה לפרוש מהתחום (מטבח או אופנה) ולהוריש לפרוטגוניסט את העסק שלו.
הפרוטגוניסט מתחרה מול דמות יריבה (שמופיעה במשחק בנק' שונות בעלילה ומתנכלת לפרוטגוניסט) על ניהול העסק.
לאחר הריאיון מול המעסיק, הפרוטגוניסט נשלח לחפש את המדליון השלישי והאחרון המצוי בפיו של פינגווין שנמצא ברחוב (שהובא לפריז כחלק מצילומים לסרט).
הפרוטגוניסט לוקח את המדליון ומקבל שיחה מהאישה שמחזיקה במזוודה שלו.
הפרוטגוניסט משאיר את המזוודה באמתחתו של פקיד במטרו, המפציר בו להגיע למגדל אייפל.
הפרוטגוניסט מגיע אל מגדל אייפל ונפגש עם השותפה שלו לדירה, המתבררת להיות נכדתו של האיש הזקן מהלובר.
השותפה מסבירה לפרוטגוניסט שסבא שלה גנב את המדליונים בכדי למנוע מצבא מחתרתי להשמיד את צרפת.
הפרוטגוניסט מגלה שהמשטרה שמה את ידיה על האיש הזקן והוא נעצר.
על מנת לשחררו, הפרוטגוניסט מבצע פשעים שונים בעיר במטרה להיעצר ובכלא הוא פוגש בזקן.
הפרוטגוניסט והזקן מתכננים ביחד לברוח מהכלא בעזרת מנהרה אותה הזקן חפר.
השניים בורחים מהכלא ומגיעים לקטקומבות, שם הפרוטגוניסט נפגש עם אותו איש בחלוק השחור.
האיש בחלוק מפציר בהפרוטגוניסט לתת לו את המדליונים, אך הזקן מדריך את הפרוטגוניסט להשתמש במדליונים במטרה לחשוף אוצר שקבור בקטקומבות.
הפרוטגוניסט מצליח למצוא את האוצר, המתברר להיות מעין מגילה.