tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2025 יצאה סדרת המקור "קווסט" על ידי עידו דרור ודוד דהן, שם הוא שיחק בתור יוני הקב"ט של האי ובאמצע העונה התגלה כאחד מהרעים.
בדצמבר 2016 יצא מירושניקוב למסע של חודש בארצות הברית במסגרת מיזם של ארגון נכי צה"ל שנועד לסייע להסברה הישראלית.
בחודש פברואר 2018, נסע לסיבוב הרצאות נוסף ברחבי אוניברסיטאות באמריקה עם הרצאה בשם "לא-רוסי, אוקראיני!", כשבהרצאה סיפר על החוויה האישית שלו כעולה חדש בישראל.
שיחק במחלקת הנוער של הפועל רעננה בכדורגל, ואף שיחק בקבוצה הבוגרת של בני רעננה.
לקח חלק גם בנבחרת האמנים של ישראל בכדורגל.
ביולי 2021, לאחר כשלושה חודשי אירוסין, נישא לבת-זוגו אנני חנין בטקס אזרחי עליו היה אמון המנחה והחזאי דני רופ.
הם הורים לבת ומתגוררים בתל אביב.
אחיו, ליאור מופיע בקרקס בלאס וגאס.
שנהסרטבמאיתפקיד2019לוחם בנשמהיואב רונןיובל אייזנקוט, תפקיד משני2022מתחתנתערן בן יעקבאסי, תפקיד ראשיכאילו אין מחרניצן גלעדידן, תפקיד משני2024מרוסקים: גולסטאר הסרטאמיל בן שמעוןקפטן נבחרת גולסטאר, תפקיד משנינקמה יהודית 6יהודה גרובייסאלי, תפקיד ראשיTBAהסיפור שנשכחאנדריי, תפקיד משניהימור מושלםדני איי
שנה סדרה תפקיד הערות2013–2014השמינייהדניס גלרעונה רביעית וחמישית, ערוץ הילדים, HOT.
2016פלאשבקציקיתפקיד אורח, עונה ראשונה, ערוץ הילדים, HOT.תאג"דנועם פולצ'קתפקיד ראשי, Yes Action.2017מתים לרגעדודי אלרואיתפקיד אורח, עונה שנייה, HOT3.פולמוןסימון/יובל אוסוקיןתפקיד ראשי, הוט בידור ישראלי, HOT.שרה שטייןדניאלהפקה גרמנית, Das Erste.2018כפולהמיגל חממהתפקיד משני, kidZ.גולסטאר תאילנדבתפקיד עצמועונה שישית, HOT3.2019התחנהאסי אמירתפקיד משני, kidZ, HOT.2020גולסטאר אולסטאר ברזילבתפקיד עצמועונה שמינית, HOT real, HOT.
דין לנוקס קלי הוא שחקן אנגלי הידוע מהופעתו בדמות קוו בול בסדרה "לגדול בלי בושה" של ערוץ 4 הבריטי.
קלי נולד בלית'ם סנט אנז שבמחוז לנקשייר.
הוא למד בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק.
קלי ידוע בעיקר מתפקידו בדמות קוו בול בסדרה "לגדול בלי בושה" של ערוץ 4. תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה הם בסדרת הדרמה "מייסי ריין", "בורדר קפה", בדרמה "Tipping the Velvet", בעיבוד מודרני למחזה "חלום ליל קיץ" ובסיטקום "The Worst Week of My Life".
בקולנוע השתתף בסרט "The Lowdown" ובסרט "מייק באסט: מנהל את אנגליה".
ב-2006 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Sorted" של BBC One על קבוצה של דוורים.
ב-1 בינואר 2007 כיכב בדרמה של ITV בשם "Dead Clever" לצדה של סוראן ג'ונס.
הוא עזב את הסדרה "לגדול בלי בושה" בתחילת העונה הרביעית יחד עם מקסין פיק שגילמה את אשתו בסדרה.
ב-2007 גילם קלי את דמותו של ויליאם שייקספיר בפרס בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
במרץ 2008 הופיע בדמות אחד מתלמידיו של ישו בדרמה "הפסיון" של ה-BBC, המגולל את סיפור ימיו האחרונים של ישו.
במאי אותה שנה שיחק בתפקיד הדלי, בעל הפאב המקומי, בסדרת הדרמה הקומית "The Invisibles" על אודות שני נוכלים שחוזרים לבריטניה משהות בחו"ל.
הדלי מצטרף לצמד בהמשך הסדרה.
בינואר ובפברואר 2009 הופיע קלי בשני פרקים בסדרה "כמעט אנושיים" בדמות אדם זאב בשם טולי.
קלי כיכב בסרט המדע בדיוני הקומי "Frequently Asked Questions About Time Travel" יחד עם כריס או'דאוד, מארק ווטון ואנה פריס.
בדרמה של ITV "רווק נשוי אחר" שיחק לצדם של ראלף ליטל ומירנדה רייסון.
בסדרה "קרנפורד" של ה-BBC גילם איש עני שמתקשה לפרנס את אשתו וששת ילדיו.
הוא הופיע בדמות מלקולם, אביו של רובין, בסדרה "רובין הוד".
ב-2002 שיחק קלי בתפקיד טוראי וילי מקנס בסרט האימה המלחמתי "משמרת המוות" בבימויו של מייקל ג' באסט .
קלי היה הקריין בסרט הדוקומנטרי בשם "League Of Their Own" על נבחרת הרוגבי ליג של בריטניה במהלך תחרויות הרוגבי משנת 2005 .
ב-2009 כיכב קלי לצדו של אחיו קרייג במיני-סדרה בת חמישה חלקים בשם "Collision" ששודרה במהלך חמישה לילות רצופים בנובמבר אותה שנה.
ב-2010 שיחק בתפקיד התעשיין כריסטופר רוסון בדרמה של ה-BBC "יומניה הסודיים של מיס אן ליסטר".
ב-2013 הופיע קלי בתפקיד איאן, החבר של הדמות הראשית, בסדרת הדרמה של BBC One "פרנקי" בכיכובה של איב מיילס.
עוד ב-2013 גילם את דני, חייל המתמודד עם הפחדים שלו, בסרט קצר בשם "On The Bridge" המבוסס על סיפור אמיתי, ושצולם בשלמותו על גשר ווטרלו.
ב-2015 הופיע קלי בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise".
החל מ-2010 קלי הוא הקריין בתוכנית המציאות "Gold Rush".
אחיו הוא השחקן קרייג קלי.
דין קורט , הידוע כיום בשם אצטדיון ויטליטי הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בבורנמות', דורסט, הממלכה המאוחדת.
האצטדיון מכיל 11,360 מקומות ישיבה, והוא מגרשה הביתי של קבוצת בורנמות', המשחקת באצטדיון מאז שנת 1910.
ב-1910 קיבל מועדון הכדורגל בורנמות' פיסת אדמה בעיר בורנמות', ממשפחת קופר-דין המקומית, אשר על שמה נקרא האצטדיון.
בשטח אדמה זה היה בור חצץ, אתר בנייה בהכנה.
האצטדיון היה אמור להבנות עד לתחילת עונת 1910/1911, אך כאשר לא קרה הדבר, שיחקה הקבוצה במגרש בפארק קינגס הסמוך.
לבסוף, הושלמה בניית האצטדיון בדצמבר 1910. אולם, מתקני האצטדיון לא היו קיימים, והשחקנים נאלצו לשמש בבית מלון סמוך כחדר הלבשה.
בסיום בנייתו של האצטדיון, הוא הכיל יציע ישיבה בודד, בן 300 מושבים.
בשנת 1924 נרכשו אביזרים שנותרו מתערוכת האימפריה הבריטית, ועל ידיהם נבנה יציע בן 3,700 מקומות ישיבה.
ב-14 באפריל 1948 נרשם שיא הצופים במשחק של בורנמות' לאותה תקופה, כאשר 25,495 צופים ראו את הקבוצה מפסידה 1-0 לקווינס פארק ריינג'רס.
ב-2 במרץ 1957 נרשם שיא הצופים באצטדיון, אשר עומד על כנו עד היום, על 28,799 צופים, במשחק של בורנמות' מול מנצ'סטר יונייטד, במסגרת גביע ה-FA.
זמן קצר לאחר מכן רכשה הקבוצה שטח צמוד לאצטדיון, ותכננה להשתמש בו להרחבת יציעים קיימים, בניית יציע חדש ובניית מרכז פנאי.
אולם, במהלך הבנייה אזל תקציב הקבוצה, ובשנת 1984 נהרסו המבנים אשר נבנו באופן חלקי, ובמקומם נבנו בתי מגורים.
ב-4 במרץ 1986 נרשם שיא הצופים השלילי במשחק ליגה באצטדיון, אשר עמד על 1,873, בתיקו 2-2 מול לינקולן סיטי.
האצטדיון נבנה מחדש באופן מוחלט בשנת 2001, כאשר המגרש סובב ב-90 מעלות, ותחומי האצטדיון התרחקו משכונות המגורים הסמוכות.
עם עיכוב השלמת בניית האצטדיון לעונת 2001/2002, שיחקה בורנמות' את 8 משחקי הליגה הראשונים באצטדיון בעיירה דורצ'סטר הסמוכה.
עם פתיחתו מחדש של דין קורט ב-10 בנובמבר, במשחק מול רקסהאם, נחשף שמו החדש של האצטדיון, 'פיטנס פירסט', וזאת על שם ספונסר הקבוצה באותו הזמן.
עם פתיחתו המחודשת, נבנו רק שלושה יציעים.
היציע הדרומי נחנך לקראת סוף 2005, אך לא נבנה בשלמותו.
ב-24 בפברואר 2004 כבש בדין קורט', חלוץ בורנמות', ג'יימס הייטר, את השלושער המהיר בהיסטוריה של הפוטבול ליג, כאשר הבקיע שלוש פעמים בתוך 2 דקות ו-20 שניות, בניצחון 0-6 על רקסהאם.
בדצמבר 2005 נמכר האצטדיון מידי הקבוצה לקבוצת הנכסים הלונדונית 'סטראקטדן'.
במסגרת המכירה נחתם הסכם "מכור ושכור בחזרה", לפיו שכרה הקבוצה את האצטדיון בחוזה לטווח ארוך, לאחר המכירה.
ביולי 2011 שונה שם האצטדיון ל'סיוורוד', לאחר שזכויות שם האצטדיון נמכרו לחברת הרכבים סיוורד.
בפברואר 2012 שונה שם האצטדיון ל'גולדסטנדס', עקב שינויים בחברת סיוורד.
במהלך קיץ 2013 נבנה יציע בן 2,400 מקומות ישיבה, במקום הפנוי לבנייה באזור היציע הדרומי, וזאת כתוצאה מהעפלת הקבוצה לצ'מפיונשיפ.
ביולי 2017 אישרה בורנמות' כי היא מחפשת מיקום לבניית אצטדיון חדש, בסמוך לאצטדיונה הנוכחי.
מלבד משחקי כדורגל, משמש האצטדיון לאירוח קונצרטים ומופעים מוזיקליים, כאשר בין היתר, הופיע בו אלטון ג'ון בשנת 2006.
דין פריס הוא שחיין אמריקאי, אלוף המכללות במשחה ל-100 יארד חופשי (2019) ובמשחה ל-100 יארד גב (2019) ושיאן העולם (2019) במשחה ל-200 יארד חופשי.
פריס גדל באטלנטה, ג'ורג'יה והתאמן בהדרכתו של מייק נורמנט.
הוא לומד ושוחה באוניברסיטת הרווארד.
באליפות המכללות שנערכה באינדיאנפוליס טקסס בסוף מרץ 2017 סיים פריס רביעי במשחה ל-200 יארד חופשי 1:32.25 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:40.89 דקות
באליפות המכללות שנערכה במינסוטה מיניאפוליס בסוף מרץ 2018 קבע פריס במשחה ל-200 יארד חופשי, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 יארד חופשי, שיא אישי חדש של 1:30.55 דקות.
במשחה ל-200 יארד חופשי הוא סיים שישי בתוצאה של 1:32.12 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:40.37 דקות.
הוא קבע ביום הראשון של האליפות במשחה ל-200 יארד חופשי, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 יארד חופשי, שיא עולם חדש של 1:29.15 דקות, שיפור לשיאו בן השנה של טאונלי האס (1:29.50 דקות).
נוסף לכך, האו סיים במקום שישי במשחה ל-50 יארד חופשי בתוצאה של 19.02 שניות.
בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 18.92 שניות.
דין בנסון פיליפס הוא פוליטיקאי אמריקאי-יהודי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מינסוטה בין השנים 2025-2019. במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2024 התמודד מול הנשיא המכהן ג'ו ביידן, אך הפסיד בפער עצום.
פיליפס נולד ב-1969 בסיינט פול, בירת מינסוטה, בנם של דידי כהן וארטי פפר.
ארטי, קפטן בצבא ארצות הברית, נהרג במלחמת וייטנאם כאשר פיליפס היה בן חצי שנה.
ב-1972 נישאה דידי לאדי פיליפס, יורש של "חברת הזיקוק פיליפס" ובנה של פאולין פיליפס, שייסדה את טור הייעוץ הידוע "אבי היקרה".
בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 עבר פיליפס לעיר אדינה שבמינסוטה, שם למד בבית הספר היסודי "היילנדס".
ב-1987 סיים את לימודיו התיכוניים והחל ללמוד באוניברסיטת בראון השוכנת בפרובידנס שברוד איילנד, שם השלים לימודי תואר ראשון ב-1991. לאחר לימודיו ברוד איילנד, שב פיליפס למינסוטה והצטרף לעסקי סטארט-אפ שהפיקו ציוד ולבוש לרוכבי אופניים.
בשנת 2000 השלים פיליפס באוניברסיטת מינסוטה לימודי תואר שני במנהל עסקים.
במהלך בחירות 2018 בארצות הברית התמודד פיליפס לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מינסוטה.
בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית התמודד מול קול יאנג, אותו הביס ברוב של 81.6% מהקולות.
פיליפס זכה בכל שלושת מחוזות מינסוטה התחומים במחוז הקונגרס אליו התמודד.
ביום הבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית וחבר בית הנבחרים המכהן אריק פולסן עם 55.6% מקולות הבוחרים.
עם השבעתו לתפקיד בראשית ינואר 2019, נהיה לדמוקרטי הראשון שייצג את המחוז מאז 1961.
במרץ 2024 הסיר את מועמדותו.
פיליפס גרוש ואב לשתי בנות.
דין סימון הידוע יותר בשם הבמה שלו, דין מלנקו הוא מתאבק עבר אמריקאי.
כיום, הוא מופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) כמפיק בכיר.
אף על פי שאף פעם לא כיהן כאלוף עולם, מלנקו נחל הצלחה בארגונים ECW, WCW ו-WWF, שבהם זכה בסך הכל ב-11 אליפויות.
מגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated דירג אותו במקום הראשון בעולם לשנת 1997, והוא נכנס להיכל התהילה של ההארדקור בשנת 2015. המתאבק דניאל בריאן אמר עליו "המתאבק שגדלתי עליו הוא דין מלנקו".
לאחר שפרש מהיאבקות, הוא עבד כסוכן עבור ה-WWE בין השנים 2001 ל-2019.
לו ולאשתו יש יחדיו שלושה ילדים.
הבכורה, לאריסה, נולדה ב-25 בדצמבר 1997. סימון עבר התקף לב במחצית השנייה של שנת 2010. בנובמבר 2013, הוא הובהל לבית החולים ולאחר מכן שוחרר לביתו מהטור האירופי של ה-WWE לאחר שסבל מכאבים בחזה.
אליפות הטלוויזיה של ECW (פעמיים)
אליפות הזוגות העולמית של ECW (פעם אחת) - עם כריס בנואה
אליפות במשקל קל כבד של ICWA (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-1 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1997
אליפות הדרום במשקל כבד של SPW (פעם אחת)
אליפות במשקל בינוני של WCW (4 פעמים)
אליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW (פעם אחת)
אליפות הזוגות העולמית של WCW (פעם אחת) - עם כריס בנואה
אליפות במשקל קל כבד של ה-WWF (פעמיים)
דין ריימונד קאנדי הוא צלם קולנוע ובמאי אמריקאי.
ידוע בשיתופי פעולתו עם במאים מפורסמים כמו ג'ון קרפנטר, סטיבן שפילברג או רוברט זמקיס.
היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ופרס באפט"א לצילום הטוב ביותר על צילומו של הסרט מי הפליל את רוג'ר רביט ומועמד לפרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ולפרס "British Society of Cinematographers".
כמו כן זכה בפרס מפעל חיים מהחברה האמריקאית של צלמי הקולנוע.
קאנדי נולד במרץ 1946 באלהמברה, קליפורניה ומגיל ילדות התעניין בקולנוע.
הוא החל להפיק סרטים דלי תקציב, עד שהמפיקה דברה היל הקציבה אותו לצלם את סרט האימה ליל המסכות של רוברט זמקיס.
הסרט נחל הצלחה גדולה והצילום של קאנדי הרשים, בשל ניהול הצילום המוצלח שלו, צורת הצילום והתאורה המעומעמת שבה השתמש נוסף לשימוש שלו בסטדיקאם, המצאה שפותחה רק לאחרונה.
הוא צילם בעוד מספר סרטים בולטים, לרוב סרטי אימה או קומדיות, ביניהם: ליל המסכות 2, ליל המסכות 3, היצור, "The Fog", הבריחה מניו יורק וצרות גדולות בצ'יינה טאון וכן את הסרט מי הפליל את רוג'ר רביט עליו היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.
ב-1997 ביים לראשונה את סרט הקומדיה מותק ההורים נעלמו בכיכוב ריק מוראניס, שהוא סרט ההמשך למותק, הילד התנפח.
הסרט הופץ במהדורות וידאו במקום בקולנוע.
1981 - הבריחה מניו יורק
1982 - ליל המסכות 3: עונת המכשפות
1984 - בעקבות האוצר הרומנטי
1986 - צרות גדולות בצ'יינה טאון
1988 - מי הפליל את רוג'ר רביט, על הסרט הועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ולפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר
1993 - פארק היורה, הופיע בתפקיד קטן כאיש צוות ספינה
1997 - מותק ההורים נעלמו, אותו ביים לראשונה
2003 - לוני טונס: חוזרים לאקשן
2010 - מרגל במשרה חלקית
2017 - כולם חוזרים הביתה
דין פישר (נולד ב-12 בדצמבר 1992), הוא עיתונאי, איש רדיו וטלוויזיה ישראלי.
כתב ומגיש בחברת החדשות בערוץ קשת 12 החל משנת 2017.
פישר נולד גדל והתחנך בקריית ביאליק, בנו של יוסי פישר, רכז הכתבים ב-ynet ולשעבר מנהל מחלקת חדשות של רדיו חיפה.
את לימודי התיכון למד בתיכון "ויצו-לאובק" בחיפה במגמת תיאטרון.
בשנת 2019 סיים את לימודי התואר הראשון בחוג לממשל דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנת 1998 החל פישר להגיש פינת ספורט שבועית ברדיו "הגל הבטוח" של רשות השידור.
בשנת 2004 החל להגיש את מהדורת החדשות "חמש וחצי" של ערוץ הילדים לצד אברי גלעד, אלי אילדיס וקובי מחט.
בין השנים 2005–2007 הגיש את מהדורת החדשות לילדים ונוער "המהדורה" של הערוץ הראשון לצד ליאון רוזנברג ונמרוד רשף.
בשנת 2019 החל להגיש את מבזקי החדשות בחברת החדשות של קשת 12, ואת "המהדורה הצעירה" שמופקת על ידי החדשות ושודרה בערוץ KIDZ.
באוגוסט 2023 מונה פישר לכתב תיירות ותעופה בחברת החדשות של קשת 12.
דין לואיס הוא זמר-יוצר אוסטרלי הידוע בעיקר בזכות שיריו "Waves", שיצא לאור בשנת 2016 והגיע למעמד פלטינה משושה באוסטרליה בשנת 2020, ו-"Be Alright", שהגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי, למעמד פלטינה בארבעת השבועות הראשונים לאחר יציאתו לאור, ולבסוף למעמד פלטינה מעושרת באוסטרליה.
ב-22 במרץ 2019, לואיס הוציא את אלבום הבכורה שלו, A Place We Knew.
2016–2017: תחילת הקריירה והמיני-אלבום Same Kind of Different
לואיס קיבל השראה להמשיך במוזיקה לאחר שצפה ב-DVD של הופעה חיה של להקת אואזיס בשנת 2005. לואיס אומר "אני זוכר שראיתי את ליאם גלאגר יוצא עם הכובע הזה והמעיל האדום וראיתי אותו עם נואל, הם פשוט היו הבחורים הכי מגניבים אי פעם.
ביליתי את חמש השנים הבאות שנים בצפייה בכל סרטון של אואזיס – למעשה נואל גלאגר לימד אותי לכתוב שירים".
בשנת 2014 לואיס חתם על חוזה ההקלטות שלו עם חברת התקליטים האוסטרלית ספסיפיק מיוזיק, ובמרץ 2016 חתם על חוזה גדול עם איילנד רקורדס ויוניברסל מיוזיק אוסטרליה.
ב-30 בספטמבר 2016 לואיס הוציא את סינגל הבכורה שלו "Waves", שהגיע בשיא למקום ה-12 במצעדי ה-ARIA האוסטרליים.
השיר הופיע במספר תוכניות טלוויזיה אמריקאיות כמו Suits, האנטומיה של גריי, Valor, ריברדייל, All American, ציידי הצללים ו-, והגיע למעמד פלטינה משושת לפי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA).
באפריל 2017 לואיס הוציא לאור את הסינגל "Need You Now", וב-12 במאי 2017 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Same Kind of Different, שהגיע בשיאו למקום ב-27 במצעדי האלבומים של ARIA.
לואיס היה מועמד לחמישה פרסי ARIA בטקס פרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2017. שיריו "Lose My Mind" ו-"Chemicals" יצאו לאור גם הם כסינגלים מתוך המיני-אלבום והגיעו למעמד פלטינה וזהב בהתאמה.
2018–הווה: אלבום הבכורה ושיתופי פעולה
ביוני 2018 לואיס הוציא לאור את הסינגל "Be Alright".
הסינגל הגיע למקום הראשון באוסטרליה במשך חמישה שבועות רצופים, והיה ללהיט הראשון שלו במדינה.
בנוסף, הוא הגיע למעמד פלטינה מעושרת באוסטרליה.
הוא גם הגיע גם למקום הראשון בבלגיה, לחמשת הראשונים בניו זילנד, שוודיה ואירלנד, למקום הראשון בהולנד ושווייץ, ל-20 הראשונים בבריטניה ובסקוטלנד, ל-30 הראשונים בארצות הברית ולמקום הראשון במצעד הפופ למבוגרים של בילבורד.
בינואר 2019 לואיס הוציא לאור את "".
ב-22 במרץ 2019, לואיס הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, A Place We Knew.
לואיס ביצע את שיריו "Be Alright" ו-"Waves" בגמר הגדול של ליגת הפוטבול האוסטרלית לשנת 2019. בשנת 2019 לואיס חתם בסוכנות WME לייצוג בכל התחומים.
ב-31 באוקטובר 2019, לואיס הוציא לאור את הסינגל "Used to Love" בשיתוף עם הדי ג'יי והמפיק ההולנדי מרטין גריקס.
בקשר לשיתוף הפעולה עם גריקס, לואיס מסביר כי "מאז שהקריירה שלי החלה, מעולם לא ראיתי את עצמי רודף אחר שיתופי פעולה.
ככותב שירים, שגם שר, כל הרעיון פשוט הרגיש זר.
בילינו בערך שבוע יחד נעולים מאחורי דלתות סגורות באמסטרדם כשעבדנו על שיר, שחשבנו שהוא עלול בסופו של דבר להיות מושר על ידי מישהו אחר.
אבל ככל שהתקדמנו, השיר התחיל להישמע הרבה כמוני, אבל גם הרבה מאוד כמו מרטין.
זה שיתוף פעולה אמיתי עם בחור שהפך עכשיו לחבר גדול".
גרסה אקוסטית לשיר יצאה בשנת 2020.
במהלך הקריירה שלו, זכה לואיס בשלושה פרסי ARIA מתוך 16 מועמדויות, 4 פרסי APRA מתוך 12 מועמדויות, וכן היה מועמד בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה ובפרסי המוזיקה של National Live .
דין קריסוול היא קצינת חירום אמריקאית שכיהנה כמנהלת הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום בין השנים 2019–2021 והיא האישה הראשונה שכיהנה במשרה זו.
קריסוול קיבלה את התואר ראשון שלה במדעי החינוך הטכנולוגי מאוניברסיטת המדינה של קולורדו, את התואר השני שלה במינהל ציבורי עשתה באוניברסיטת קולורדו דנוור , לאחר לימודיה האקדמיים היא שירתה במשמר הלאומי-אווירי של מדינת קולרדו, היא הוצבה בכווית.
קריסוול שירתה בחיל האוויר של קולרדו.
לאחר מכן היא הועסקה בסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום עד שב-2019 מונתה להיות נציבת מחלקת החירום של ניו יורק.
בינואר 2021 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי ברצונו למנות אותה למנהלת הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום, מינויה אושר בסנאט ב-22 בפברואר 2019. עד מינוייה קריסוול הייתה הממונה על מחלקת ניהול החירום בעיר ניו יורק.
דין שיווק וקליה בע"מ היא רשת שיווק למכירת פיצוחים, פירות יבשים, תבלינים ורטבים, המפעילה כ-160 דוכני מכירה במרכולים בישראל.
החברה הוקמה בפברואר 1997 על ידי שמעון ששון.
משנת 2000 מנהל אותה יגאל אלל, חתנו של ששון.
החברה מוכרת במותגים "ששון הקולה" ו"ששון שוק", ובעבר שימש אות גם המותג "הקולה מבגדד".
בשנת 2005 רכשה החברה מחברת רמדיה את חברת "שקדיה גבע תעשיות", שהוקמה על ידי קבוצת גבע ועסקה אף היא בשיווק פיצוחים ופירות יבשים.
בשנת 2011 הועברו משרדי החברה, וכן המפעל ששכן בקבוצת גבע, לאזור התעשייה מודיעין.
בינואר 2020 רכשה החברה את מפעל החמוצים "בית השיטה תעשיות" מחברת אסם השקעות תמורת כ-55 מיליון ש"ח.
במאי 2021 הפעילה החברה כ-160 דוכני מכירה, במותג "ששון שוק", במרכולים של רשתות השיווק שופרסל (כ-120 דוכנים), יוחננוף, ויקטורי, אושר עד ומחסני השוק.
בדוכנים אלה נמכרים פיצוחים, פירות יבשים וממתקים בתפזורת, והחברה משלמת לרשת המרכולים עמלה בשיעור מסוים מהכנסותיה.
בנוסף נמכרים מוצרים ארוזים של החברה במדפי המרכולים, במותגים "ששון הקולה" ו"שקדיה".
החברה מייצרת גם את המותג הפרטי לפיצוחים ופירות יבשים של רשת רמי לוי שיווק השקמה.
החברה מוכרת תבלינים ורטבים במותג "אהרוני" (על שם השף ישראל אהרוני).
במאי 2015 חייב בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב את החברה בתשלום פיצויים, משום שפגעה בהתארגנות עובדיה בהסתדרות.
נפסק שהחברה תפצה את ההסתדרות ב-55 אלף ש"ח, את יו"ר ועד הפעולה של העובדים - ב-35 אלף שקל ושני עובדים נוספים שלקחו חלק בהתארגנות ופוטרו - ב-5,000 ש"ח כל אחד.
באוגוסט 2020 רכשה קרן פימי 50% מחברת דין שיווק וקליה.
ד"ר דין רדין נולד ב-29 בפברואר 1952. הוא מדען אמריקאי הנודע בניסויים חדשניים שערך בחקר התודעה ותופעות פאראפסיכולוגיות.
הוא מדען ראשי במכון למדעים נואטיים (IONS), פרופסור לפסיכולוגיה אינטגרלית וטרנספרסונלית במכון קליפורניה למחקרים אינטגרליים (CIIS) ויושב ראש חבר המנהלים של "קוגניג'ניקס", חברה העוסקת במחקר הביוטכנולוגי ומפתחת תרופות על בסיס RNA לטיפול בבעיות נפשיות.
רעיונותיו ועבודתו של רדין ספגו ביקורת על ידי מדענים ופילוסופים ספקנים לגבי טענות פארא-נורמליות.
בביקורת על ספרו הראשון של רדין "היקום המודע", שהופיעה ב-Nature נטען כי רדין התעלם מתרמיות ידועות בתחום, עשה שגיאות סטטיסטיות והתעלם מהסברים לא-פארא-נורמליים סבירים לנתונים פרא-פסיכולוגיים.
דין רדין נולד ב-29 בפברואר 1952 לג'רום והילדה רדין.
הוא גדל בבית יהודי, אך הוא אגנוסטי ואינו מחזיק באמונות דתיות.
רדין החל את הקריירה המקצועית שלו ככנר, ניגן במשך חמש שנים.
הוא סיים תואר ראשון ושני בהצטיינות יתרה בהנדסת חשמל ופיזיקה באוניברסיטת מסצ'וסטס (אמהרסט) ובאוניברסיטת אילינוי, אורבנה-שמפיין (UIUC).
בשנת 1979 סיים תואר דוקטור בפסיכולוגיה, גם הוא מ-UIUC.
לאחר לימודיו בין השנים 1979–1993 הוא עבד במעבדות של חברות טלקומוניקציה, תחילה מעבדת בל (Bell) של AT&T ואחר כך ב-GTE (אנ'), ועסק במחקר ופיתוח מתקדם.
כבר בתקופת עבודתו במעבדות בל, התחיל לפרסם חלק מניסויי הפאראפסיכולוגיה שלו, ובהמשך עבד באוניברסיטאות ומכונים שונים (אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת אדינבורו, ו-SRI International - אנ').
בשנת 2001 הצטרף לצוות המכון למדעים נואטיים (IONS), ב-2016 החל את עבודתו במכון קליפורניה למחקרים אינטגרליים, ומ-2018 משמש רדין גם כיושב ראש חבר המנהלים של קוגניג'ניקס.
הוא מחברם, או מחבר שותף, של מאות מאמרים אקדמיים, מדעיים, טכניים ופופולריים, 47 פרקים בספרים שונים, ושישה ספרים, מתוכם ארבעה רבי מכר: "היקום המודע" (1997 ,The conscious universe), "מוחות שזורים" (2006 ,Entangled Minds), "מעבר לנורמלי" (2013 ,Supernormal), ו"קסם אמיתי" (2018 ,Real Magic).
ספרים אלה תורגמו לחמש עשרה שפות.
רדין הוא מרצה אורח מבוקש באוניברסיטאות רבות, חברות מסחריות, וכן בגורמים ממשלתיים וצבאיים בארצות הברית ובמדינות אחרות.
כמו כן, הוא מרואיין פופולרי במגוון תוכניות טלוויזיה ותוכניות דוקומנטריות.
בשנת 2022, הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במדעים מאוניברסיטת סוואמי ויווקאננדה בבנגלור, הודו, ובאוגוסט 2023 הוענק לד"ר רדין פרס הקריירה המצטיינת (Outstanding Career Award) מטעם אגודת הפאראפסיכולוגיה (Parapsychological Association).
הפרס מוענק לחוקרים שתרמו תרומה משמעותית ומתמשכת (20 שנה או יותר) לקידום תחום הפאראפסיכולוגיה.
רדין חוקר אינטראקציות בין הנפש לחומר, ריפוי מרחוק, טלפתיה, תחושות מוקדמות ותקשור.
רדין היה שותף במחקר "תודעת שדה", אשר הצביע על כך שהתגובה הנפשית של מיליוני אנשים לאירועים דרמטיים בעולם יכולה להשפיע על הסביבה.
ניסוייו נערכו על פי הסטנדרטים המחמירים ביותר במדע, תחת סמיות כפולה ותוך בקרה מרבית על פרצות אפשריות במחקר, וכן תחת ביקורת עמיתים.
ניסוייו שוחזרו בהצלחה על ידי חוקרים רבים אחרים, תוך שימוש במגוון מדדים פיזיולוגיים, כגון קצב לב והרחבת אישונים.
בתגובותיו לביקורת, רדין מציין כי הוא מודע לכך שרבים מהאנשים הטוענים ליכולות פאראפסיכולוגיות הם, ככל הנראה, "הזויים, חולי נפש או רמאים".
עם זאת, הוא טוען כי הצטברות של נתונים אמפיריים שנאספו בניסויים מבוקרים היטב – על ידו ועל ידי חוקרים נוספים – ופורסמו בכתבי עת עם ביקורת עמיתים, מצביעה על כך שחלק מהתופעות אינן ניתנות להסבר במסגרת הגישה המדעית הרווחת, וכי ייתכן שהן משקפות פערים בהבנת התודעה ובתפיסת המציאות.
לטענת רדין, המחקרים הפאראפסיכולוגיים מתבצעים בתנאים מחמירים ביותר, והתוצאות, במקרים רבים, מובהקות במידה רבה יותר בהשוואה למחקרים בתחומים אחרים.
חרף זאת, ממצאים אלו נתקלים בחומת הכחשה ואף האשמה בתרמית.
בספר זה, עורך רדין מטה-אנליזה (טכניקה סטטיסטית לניתוח והשוואת תוצאות מחקרים) של כ-מאה שנות מחקר פאראפסיכולוגי.
רדין שולל את האפשרות שאלפי חוקרים ביצעו ומבצעים הונאה וקשירת קשר מסיבית במשך עשרות שנים, וטוען שטלפתיה, ראיה מרחוק, ראיית הנולד (אנ'), טלקינזיס (המכונה גם אינטראקציה נפש-חומר), ואולי תופעות פאראפסיכולוגיות אחרות (למשל, אינטראקציות נפשיות עם אורגניזמים חיים) הן ללא עוררין תופעות ממשיות.
מוחות שזורים: חוויות חוץ-חושיות במציאות קוונטית (2006)
בספר זה, דן רדין בעדויות עדכניות של המחקר הפאראפסיכולוגי, וממקם אותן בהקשר של שזירה קוונטית (Quantum Entanglement), תופעה בה חלקיקים נפרדים ומרוחקים זה מזה מקיימים קשר אינטראקטיבי האחד עם השני - כך ששינוי באחד החלקיקים משפיע על שינוי בשני.
עם גילוי תופעה זו לראשונה, היו שסברו כי השזירה חלה רק על חלקיקים, אך מאז שנות ה-70 הצטברו עדויות כי האפקט מופיע גם ברמות מקרו.
מומחי קוואנטים כמו הנרי סטאפ (אנ') טוענים שתופעה זו יכולה להתקיים גם בתהליכים מוחיים באופן שיוביל להשלכות על התודעה.
על פי רדין, טענה זו היא הבסיס להבנת תופעות פאראפסיכולוגיות: אם ניתן להסב את המודעות ולהתמקד בזיכרון במוח, אפשר גם להתמקד בנקודה מרחבית רחוקה, כמו בצפייה מרחוק; והיות שקשרים קוונטיים אינם כבולים למרחב או לזמן, המודעות יכולה להתמקד גם באירועים עתידיים, כמו תחושה מוקדמת וראיית הנולד.
מעבר לנורמלי: מדע, יוגה והעדות ליכולות נפשיות יוצאות דופן (2013)
בספר זה, חוקר רדין את טבען של תופעות פאראפסיכולוגיות בהקשר של יוגה והמסורת היוגית של סידהים (אנ'), כוחות על טבעיים.
בסוטרות היוגה של פטנג'לי, ה"סידהים" מוצגים לא כקסומים או אלוהיים, אלא כתוצאה טבעית של תרגול מדיטציה אינטנסיבי.
רדין מציע כי ניתן לחקור במעבדה, בניסויים מבוקרים, חלק מכוחות אלו.
הספר דן אפוא בראיות שהצטברו לראיית הנולד, טלפתיה, ראיה מרחוק, ואינטראקציות נפש-חומר, וכן בניסויים שבוצעו עם מודטים מנוסים.
כמו בספריו הקודמים של רדין, ספרו "מעבר לנורמלי" כולל תגובה נרחבת לדעות וביקורות ספקניות.
הוא מסתיים בדיון כיצד הבנה טובה יותר של תופעות פאראפסיכולוגיות, המושגת באמצעות מחקר ניסויי, עשויה לתרום לפיתוח הבנה חדשה של המציאות בחשיבה המערבית.
קסם אמיתי: חוכמה עתיקה, מדע מודרני ומדריך לכוחו הסודי של היקום (2018)
בספר זה רדין משתמש במונח קסם כמטאפורה למגוון תופעות פאראפסיכולוגיות, וטוען כי ניתן להשיג ידע באופן ספונטני או להביא לתוצאות מסוימות של אירועים על ידי השפעה מנטלית.
על אף שחקר תופעות אלו נחשב לשנוי במחלוקת, ישנן עדויות מן העבר כי דבר-מה שנחשב מאגי, לא שגרתי, או אפילו לא הגיוני, התגלה בסופו של דבר כבעל-ערך עם התפתחות והעמקת המחקר אודותיו.
בחלקו הארי של הספר דן רדין במחקרים מדעיים אשר תוצאותיהם מטילות ספק משמעותי על הרעיון שיכולות על-טבעיות אינן אמיתיות, זאת על סמך הסבירות הנמוכה בכך שמחקרים כה רבים יגיעו למסקנות דומות מתוך מקריות סטטיסטית בלבד.
לסיום, רדין מציע שראוי להעמיק בחקר הפאראפסיכולוגיה כדי למצוא את הדרכים האפשריות שבהן קסם (במובן הפאראפסיכולוגי) עשוי להשתלב במודל עתידי של המציאות הפיזית.
לשם כך, הוא בוחן חלק מהגישות התאורטיות והפילוסופיות הפוסט-מטריאליסטיות (אנ'), העוסקות במפגש האפשרי בין התודעה לעולם הפיזי, אשר מתייחסות לתודעה כתכונה יסודית מטבעה של המציאות הפיזית, באותה רמה בסיסית ובלתי ניתנת לצמצום כמו חומר ואנרגיה.
בעוד שגישות אלו הן עדיין גולמיות יחסית בניסוחן, רדין טוען כי כניסתן לתחום המדעי מעידה על שינוי בולט בחשיבה על התודעה, שעשוי להיות חשוב בשנים הבאות.
מחקריו של דין רדין ממשיכים לאתגר את הגבולות המסורתיים של המדע, תוך שילוב בין פיזיקה קוונטית, ביולוגיה ותודעה.
הוא מציע גישות חדשניות להבנת הקשר בין תודעה לעולם הפיזי, ומעודד מחקר נוסף בתחומים אלו.
במחקר שנערך במסגרת פרויקט התודעה הגלובלית (Global Consciousness Project - אנ'), ניתח רדין נתונים מרשת של גנרטורים אקראיים שפועלים ברחבי העולם, ומצא כי במהלך אירועים גלובליים רבי השפעה – כגון פיגועים, אסונות טבע או אירועים פוליטיים דרמטיים – חלו סטיות מובהקות מההתנהגות האקראית הצפויה.
לטענתו, הדבר מצביע על השפעה אפשרית של תודעה קולקטיבית על מערכות פיזיקליות סטטיסטיות.
במחקר נוסף שנערך ב-2023, בדק רדין אם תודעה אנושית יכולה להשפיע על חוזק השזירה הקוונטית (quantum entanglement) בין זוגות פוטונים.
הניסוי כלל מדידת מתאם בין זוגות פוטונים בזמן שמשתתפים התבקשו לנסות "להשפיע מנטלית" על המערכת.
התוצאות הצביעו על שינוי מובהק במדדי השזירה ביחס למצב הביקורת, מה שעשוי להעיד על אינטראקציה בין תודעה לבין תופעות קוונטיות.
ב-2024 פורסם מחקר שבחן את השפעתם של מים שטופלו "בכוונה חיובית" (intentionality) על תאי גליובלסטומה – סוג אגרסיבי של תאי סרטן מוח.
החוקרים מצאו הבדלים בתנועתיות ובמבנה התאים שנחשפו למים שטופלו על ידי מדיטציה או תפילה, לעומת תאים שנחשפו למים רגילים.
ממצאים אלו העלו את האפשרות כי כוונה אנושית עשויה להשפיע על מערכות ביולוגיות דרך שינוי מבני במים.
במאמר תאורטי משותף עם הביופיזיקאי סטיוארט קאופמן, הציע רדין ב-2023 מודל חדש להבנת התודעה האנושית.
לפי המודל, התודעה נובעת מתהליכים של שזירה קוונטית וקריסה של פונקציית הגל באזורים מסוימים במוח, בניגוד להסברים מבוססי נוירופיזיולוגיה מסורתיים.
השניים טוענים כי גישה זו מספקת מענה טוב יותר לשאלות הקשורות בחוויות סובייקטיביות ובחופש הרצון.
"דין נצרים כדין תל אביב" הוא ביטוי שטבע ראש הממשלה אריאל שרון בשנת 2002, כהתנגדות לוויתורים טריטוריאליים ישראליים ברצועת עזה, ויתורים שלבסוף יזם בעצמו והוציא לפועל במסגרת תוכנית ההתנתקות.
לימים נעשה שימוש בביטוי בהשאלה, הן במשמעותו המקורית והן במשמעות צינית הפוכה.
ב-23 באפריל 2002 הצהיר ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, בפני ועדת החוץ והביטחון כי "דין נצרים וכפר דרום כדין נגבה ותל אביב".
בדברים אלה חזר על דברים דומים שאמר מוקדם יותר באותו השבוע.
לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה בינואר 2003 חזר על הצהרה זו בניסוחים שונים.
לאחר הבחירות הציע יו"ר מפלגת העבודה עמרם מצנע להצטרף לממשלה אם אך יאות שרון להודיע כי יהיה מוכן לפנות את נצרים.
בפגישתם של השניים ב-3 בפברואר 2003 סירב שרון, ועקב זאת נשארה מפלגת העבודה מחוץ לממשלה.
אולם בדצמבר הציג שרון את תוכנית ההתנתקות, אשר בקיץ 2005 הביאה לפינוי ההתנחלויות וכוחות צה"ל שברצועת עזה לגבולות הקו הירוק, ומסירת השליטה לרשות הפלסטינית.
התוכנית בוצעה למרות מחאות של מחנה הימין וסערה ציבורית רחבה.
לאחר יישום ההתנתקות קיבל הביטוי משמעות חדשה, של הפרחת הבטחות לפני בחירות ואי קיומן לאחריהן.
פוליטיקאים שונים השתמשו בגרסאות של הביטוי בהקשר לתגובת הממשלה לירי על יישובי הפריפריה.
כך למשל הצהיר ראש הממשלה בנימין נתניהו בנובמבר 2018 ש"דין שדרות כדין תל אביב", ובדצמבר 2021 הצהיר ראש הממשלה נפתלי בנט ש"דין באר שבע ורהט כדין תל אביב".
במהלך מלחמת חרבות ברזל אמר השר בני גנץ בנאום בקריה כי "דין מטולה כדין תל אביב כדין כפר עזה".
דין סואן לו (בוייטנאמית: Đinh Xuân Lưu) היה שגריר וייטנאם בישראל בין 2009 ל-2022. הוא שימש גם כשגריר וייטנאם בפולין בתחילת שנות ה-2000.
יחסים דיפלומטיים קיימים בין ישראל לווייטנאם כבר משנת 1993. לו שימש כשגריר וייטנאם הראשון בישראל, והוא מסר את כתב האמנתו לנשיא ישראל שמעון פרס ב-8 ביולי 2009. שגרירות וייטנאם בישראל נמצאת ברחוב ויצמן 4 בתל אביב.
בספטמבר 2011 הוביל לו יחד עם סגן שר ההגנה הווייטנאמי משלחת של משרד ההגנה בביקור בישראל.
בספטמבר 2012 אמר שגריר וייטנאם בישראל דין סואן ליו כי שורש הידידות ושיתוף פעולה בין ישראל לווייטנאם טמון בפגישה בין הו צ'י מין ודוד בן-גוריון, שהתקיימה כאמור בשנת 1946 בפריז.
עוד הוסיף ליו כי היקף הסחר בין שתי המדינות עלה להיקף של כ-660 מיליון דולר במהלך שמונת החודשים הראשונים של שנת 2012. כן הזכיר בדבריו את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחומי החקלאות, טכנולוגיות המים, תקשורת, חינוך, ונושאי ביטחון למיניהם.
דין רוברטו חורה (בהולנדית: Dean Roberto Gorré; נולד ב-10 בספטמבר 1970 בפרמריבו שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר סורינאמי-הולנדי ששיחק בעמדת קשר הכנף, וכיום מאמן כדורגל.
בנו הוא הכדורגלן קנג'י חורה.
חורה שיחק בקבוצות SVV, דורדרכט, פיינורד, חרונינגן, אייאקס, האדרספילד טאון, בארנסלי ובלקפול.
חורה אימן את קבוצות רוסנדאל ואגרטון, ואת נבחרת סורינאם.
בין היתר אימן את נבחרת סורינאם בטורניר גביע הזהב 2021.
דין ספולדינג פוטר היה מטפס צוקים, אלפיניסט, קופץ בסיס, והולך על חבל אמריקאי.
הוא ביצע טיפוסי בכורה קשים רבים, טיפוסי סולו חופשיים, טיפוסי מהירות ושרשורים בפארק הלאומי יוסמיטי ובפטגוניה.
הוא זכה בפרס לוריאוס העולמי לספורטאי האקסטרים של השנה בשנת 2003. בשנת 2015 הוא נהרג בתאונת טיסה בחליפת כנפיים בפארק הלאומי יוסמיטי.
דין פוטר נולד בשנת 1972 לקצין צבא בבית חולים צבאי בפורט לוונוורת', קנזס וגדל בניו המפשייר.
הוא לימד את עצמו לטפס כשהיה בכיתה י' בדרום ניו המפשייר.
הוא למד באוניברסיטת ניו המפשייר, שם חתר בצוות החתירה של האוניברסיטה.
פוטר נשר מהלימודים והתמסר לתשוקתו לטיפוס.
פוטר טיפס מסלולים חדשים רבים וביצע טיפוסי סולו חופשיים רבים ביוסמיטי ובפטגוניה.
זה היה החלק המשמעותי הראשון של אל קפיטן שטופס בסולו חופשי, אך מסלולו נמנע מהטיפוס המאתגר בהרבה בדרך הקלה ביותר במעלה אל קפיטן (מספר מקטעים בדירוג 5.12, עם קושי עד 5.12d במסלול Free Rider).
ביולי 2006 טיפס פוטר את The Reticent Wall, אחד המסלולים הקשים ביותר על אל קפיטן בעמק יוסמיטי, ב-34 שעות ו-57 דקות עם אמון מקנילי ואיבו נינוב, וקיצר חמישה ימים מהזמן הקיים.
פוטר ושון לירי קבעו שיא מהירות חדש לטיפוס על האף של אל קפיטן בנובמבר 2010. הם טיפסו את המסלול בן 31 המקטעים ב-2 שעות, 36 דקות ו-45 שניות.
זמן זה היה מהיר בעשרים שניות מהשיא הקודם, שנקבע באוקטובר הקודם על ידי יוג'י היראיאמה והאנס פלורין.
מחלוקת התעוררה סביב פוטר לאחר טיפוסו בשנת 2006 על הקשת העדינה בפארק הלאומי ארצ'ס, שבגללו איבד את חסותו מחברת הלבוש פטגוניה.
"לא הייתה סיבה חוקית שלא אטפס עליה," אמר פוטר על הקשת העדינה, למרות המסורת המבוססת האוסרת על טיפוס על תצורות בעלות שם בפארק.
תקרית זו הובילה לאיסור כולל על פעילות זו בתחומי פארק הלאומי ארצ'ס.
פוטר כבר יצר קונפליקט קודם עם רשויות הפארק על ידי הליכה על חבל בין שלושת הגוסיפס.
"לא ראיתי סיבה מוסרית שלא לטפס עליה.
לא פגעתי בה," אמר, אף שבהמשך נמצאו חריצות חבל בסלע החול הרך, שנוצרו או הועצמו ככל הנראה על ידי צלמים מקצועיים שהביא פוטר כדי לפרסם את הטיפוס.
פוטר אמר כי לא יטפס על עמוד הטוטם, הצריח בעמק המונומנטים שהנאוואחו מייחסים לו משמעות דתית.
הקשת העדינה, למרות בולטותה על לוחיות הרישוי של יוטה, לא הייתה בעלת מעמד דומה לצריח הקדוש באריזונה, לדבריו: "לא ראיתי סיבה מדוע זה לא בסדר, מדוע לא נוכל להתמזג עם הטבע." דיווח ציין: "בתחילה, נציגו של פוטר בפטגוניה הפיץ את הידיעה על טיפוסו על ידי שיחה ל-סולט לייק טריביון.
הזעם הציבורי היה מיידי, במיוחד ביוטה, שם רבים רואים בקשת העדינה סמל ליופי הפראי של המדינה."
טיפוסו של פוטר על הקשת העדינה זכה להנצחה בשירו של אמן ההיפ הופ קריס "אודוב" המפטון, "Not All Roses", המתאר את המחלוקת סביב הטיפוס.
השיר "Cease and Desist" של אודוב הגיב לצו הפסקה ששלח עורך דינו של פוטר לאמן בתגובה לשיר "Not All Roses".
הליכה על חבל, קפיצת בסיס ו-FreeBASEing
פוטר היה ידוע גם בהליכה על חבל ובקפיצת בסיס.
הוא הוצג להליכה על חבל על ידי צ'ארלס ויקטור טאקר השלישי, הידוע כ"צ'ונגו", אחד משלושת האנשים הראשונים שהלכו על חבל מעל צריח החץ האבוד.
פוטר השלים מגוון חציות חבל ללא שימוש בחבל בטיחות, חבל גיבוי או מצנח לקפיצת בסיס.
חלק מהחבלים היו תלויים בגובה של עד מעל הקרקע בפארק הלאומי יוסמיטי.
ב-6 באוגוסט 2008, הוא השלים את הטיפוס הראשון מסוג "FreeBASE" של Deep Blue Sea על הפנים הצפונית של אייגר.
פוטר המציא את ה-FreeBASEing, שילוב של טיפוס סולו חופשי ללא סיוע של חבלים—אך עם ציוד מצנח לקפיצת בסיס מחובר על גב המטפס.
במקרה של נפילה, המטפס יכול לעבור לקפיצת בסיס ולשרוד.
בשנת 2014, הוא שחרר את הסרט When Dogs Fly, המתעד את הרפתקאותיו של כלב השמיעה שלו, וויספר.
הסרט הפך לויראלי אך ספג ביקורת מצד פעילי זכויות בעלי חיים.
ב-16 במאי 2015, פוטר וגרהם האנט נהרגו בניסיון טיסת קרבה בחליפת כנפיים מנקודת נקודת טאפט מעל עמק יוסמיטי.
המסלול שבו ניסו לטוס, אותו טסו בעבר, דרש מהם לעבור מעל רכס סלעי קטן.
האנט פגע בקיר צדדי במהלך הטיסה, בעוד פוטר עבר את הרכס לפני שהתרסק.
אף אחד מהם לא פרס את המצנח שלו.
מותם של פוטר והאנט העלה את מספר מקרי המוות מקפיצת בסיס בפארקים הלאומיים של ארצות הברית בשנת 2015 לחמישה.
בין השנים 2014 ל-2019, היו שלושה מקרי מוות שיוחסו לקפיצת בסיס ביוסמיטי, כולל תקרית זו.
דִּינְגּוֹ (שם מדעי: Canis lupus dingo) הוא כלב פרא המצוי בעיקר ביבשת אוסטרליה.
רגליו גבוהות, ומראהו הכללי דומה לכלב מבוית.
צבעו בדרך כלל צהוב אדמדם ולפעמים שחור מעורב בצהוב.
אורכו הממוצע 1.2 מטר מהאף לקצה הזנב, גובהו כ-58 ס"מ ומשקלו הממוצע נע בין 13 ל-20 ק"ג.
לדינגו חוש ריח מפותח בעזרתו הוא מוצא את טרפו.
ניזון מזוחלים כגון נחשים ולטאות, ממכרסמים כגון ארנבות וחולדות, ומיונקים כגון חיות כיס בגדלים שונים וכן מחזירי בר וכדומה.
נחשב למזיק בקרב החוואים באוסטרליה בשל טריפת כבשים, עיזים ועגלים, ואף על פי שהוא מוגן בחוק, מושמד על ידם במספרים גדולים.
קיימים מספר דיווחים על טריפת בני אדם באוסטרליה על ידי הדינגו.
עקב ריבוי מסיבי עם כלבים מבויתים הוכרז על ידי איגוד השימור העולמי כפגיע.
השאלה אודות מוצאו של הדינגו עוררה עניין זמן רב בקרב חוקרים רבים, אולם בשנת 2004 קבוצת חוקרים בינלאומית מטעם האוניברסיטה הלאומית למדע, פרסמה מחקר גנטי המצביע על כך שככל הנראה מוצאו של הדינגו הוא מכלבים מבויתים שהביאו עמם יורדי-ים שהגיעו מדרום סין לפני כ-5,000 שנה.
במחקר זה נאספו דגימות מ-211 דינגו והושוו גנטית ל-676 כלבים מבויתים מרחבי העולם, ונמצא כי הדינגו קרוב ביותר לכלב שורק ניו-גינאי וכלבים מבויתים ממזרח אסיה.
עוד נטען כי כשהאירופאים הגיעו לראשונה, במאה ה-17 ליבשת אוסטרליה, הדינגו כבר היה נפוץ מאוד וחי בעיקר כחיית בר עצמאית, אולם האבוריג'ינים באותה תקופה נהגו להחזיקם כחיות מחמד או למטרות צייד.
הדינגו לא הצליח להגיע לאי טסמניה בשל עליית גובה פני הים והפרדת האי מהיבשת כ-6,000 שנה קודם לכן.
הדינגו פעילים יותר בלילה באזורים חמים, אולם פעילים ביום באזורים נוחים יותר.
עיקר הפעילות שלהם מתרכז סביב עלות השחר ובין הערביים.
תקופת הפעילות שלהם קצרה, לרוב פחות משעה, עם זמני מנוחה קצרים.
יש להם שתי צורות תנועה: תנועת חיפוש, ככל הנראה קשורה לציד, ותנועה חוקרת, ככל הנראה נועדה ליצירת קשרים חברתיים.
בדרך כלל דינגו נרתעים מבני אדם, אולם יש גם מקרים המראים אחרת, למשל בסביבת גנים לאומיים או פארקים, ובמשך הלילה נצפו כלבי דינגו גם בתוך ערים.
למרות שהדינגו נצפים לרוב כבודדים, במיוחד באזורים שהאדם משמיד אותם, רובם שייכים לקבוצות מיוחדות שחברי הקבוצה שבהם נפגשים לפרקי זמן קצרים, אולם נשארים יחד לאורך כל תקופת הרבייה לצורך גידול הגורים.
דינגו הוא חיה חברתית ומורכבת עם טריטוריות מוגדרות בינם לבין הלהקות השכנות.
להקה תורכב משלושה עד 12 פרטים, לרוב מזוג האלפא מהשגר הנוכחי ומהשגר של השנה החולפת.
אולם ישנם משתנים רבים המשפיעים על הרכב הלהקה.
כך למשל, ככל הנראה התמחות בטרף גדול יותר מעודדת התנהגות חברתית אחרת והתהוות להקות גדולות יותר.
בשנת בצורת הלהקות מתפזרות ושיעור התמותה, ללא קשר להיררכיה, גבוה מאוד.
ללהקות יש היררכיות שונות לזכרים ונקבות, והדירוג ההיררכי מתהווה לרוב באמצעות התנהגות אגרסיבית טקסית, בעיקר בקרב זכרים.
קרבות רציניים נצפו לעיתים רחוקות.
הדינגו הורג את טרפו לרוב באמצעות נשיכה בגרון הטרף, והוא מסגל את הטקטיקה שלו בהתאם לסיטואציה.
לציד טרף גדול יחברו 2 פרטים או יותר, בשל כוחו והסכנה הפוטנציאלית הנשקפת ממנו.
לציד טרף קטן כגון ארנבות הם יפעלו כבודדים.
ציד קנגורו יהיה מוצלח יותר בשטחים פתוחים מאשר בשטחי צמחייה צפופה, ודינגו צעירים מוצאים את מותם יותר מהבוגרים במהלך ציד זה.
בדרך כלל השיטה הטיפוסית לציד קנגורו גדול היא באמצעות רדיפתו על ידי חלק מהלהקה לעבר יתר הלהקה שממתינים בסתר.
חברי הלהקה שממתינים לבואו של הקנגורו, מתמחים לרוב בשינוי מהיר של כיוון הריצה במהלך המרדף.
באזור מסוים באוסטרליה למדו הדינגו להבריח את הקנגורו לעבר גדר תייל שתחסום את נתיב ההימלטות.
הוא גם נוהג להבריח את הקנגורו במורד מדרונות, מה שגורם לקנגורו לאבד שליטה וליפול.
הדינגו יטרוף בעלי כנף על הקרקע או אם הניסיון לעוף ממנה לא יהיה מהיר מספיק.
דינגו יגנבו טרף של עופות דורסים, ונצפה מקרה כאשר 3 פרטים תיאמו התקפה על לטאת כוח.
בנוסף, הוכח כי הדינגו יודעים לדוג יצורים ימיים.
ישנם גם דיווחים על כך שכמה פרטים חיים אך ורק על מזון מהאדם באמצעות גנבות, חיפוש שאריות ותחינות למזון, ולמעשה בחלקים מסוימים של אוסטרליה התנהגות זו ידועה היטב.
משערים כי התנהגות זו עשויה לגרום לאיבוד אסטרטגיות ציד ומבנה חברתי.
הדינגו מתרבה פעם בשנה, עונת הרבייה היא בין החודשים ינואר ליולי.
רוב הנקבות בטבע מתחילות להתרבות בגיל שנתיים, ובתוך להקה נקבת האלפא מתייחמת לפני האחרות בלהקה ותדכא אקטיבית נקבות אחרות מלהזדווג.
באופן כללי בלהקה רק זוג האלפא יזדווג ויתר חברי הלהקה יסייעו בגידול הגורים, נקבת האלפא תהרוג גורים של נקבות אחרות בלהקה.
כשלא בלהקה כל זוג נתון עשוי להתרבות.
בגיל 3 שבועות הגורים יעזבו את המאורה בפעם הראשונה ויעזבו אותה לצמיתות בגיל 8 שבועות.
הגורים יסיירו ברדיוס של 3 ק"מ מהמאורה, ולמסעות ארוכים יזכו לליווי פרטים בוגרים.
בגיל 10 שבועות הגורים יתחילו לצרוך מזון מוצק.
הגורים יהפכו לעצמאיים בין הגילאים 3 חודשים לחצי שנה, ויעזבו את הלהקה בשלב מאוחר יותר עד עונת הרבייה הבאה.
לרוב לאחר הולדת הגורים, הגורים ממשיכים במסעם עם האב.
למרות מראהו כשל כלב מבוית, הדינגו בעל לסת חזקה ונשיכתו מסיבה נזק רב ומרסקת עצמות.
יחסם של תושבים באוסטרליה ללהקות הדינגו הוא שלילי, בעקבות ריבוי התקפות על בני אדם וחיות המשק.
כך למשל, בין 1995 ל-2001 היו 20 מקרים של תקיפת בני אדם על ידי דינגו באי פרייזר שבקווינסלנד.
ב-2001 נהרג ילד בן 9 בהתקפה כזו, והדבר גרם לתושבים להרוג 65 מתוך 200 הכלבים שחיו על האי, למרות היותם מין מוגן.
בספטמבר 2006 הרגו פקחים דינגו שתקף ילד בן 4 ששיחק בחוף הים באי.
הדינגו למד לצוד חיות משק כגון כבשים ועגלים מחוות ושטחים חקלאיים, וחיות אלה הן טרף קל בעיקר בעונות בצורת.
הדינגו נחשב לטורף העיקרי של חיות המשק, וחוואים משמידים אותם בהמוניהם חרף החוק האוסטרלי הקובע כי הדינגו הוא חיה מוגנת.
קיימת סברה לפיה האדם שהכניס את הדינגו ליבשת גרם לכך שהדינגו דחק אל הכחדה את טורף העל יליד היבשת, זאב הכיס.
כיום הדינגו ממלא את מקומו של זאב הכיס שנכחד כנראה ב-1936, והוא מווסת ומבריא את אוכלוסיית יונקי הכיס באוסטרליה על ידי טריפת החלשים והחולים.
כ-80 אחוזים מאוכלוסיית הדינגו נחשבים בני כלאיים כתוצאה מזיווג עם כלבים מבויתים, ובשל כך הוכרז תת-המין כפגיע.
דינא דמלכותא דינא (תרגום מארמית: דין המלכות – דין (הוא)) הוא כלל הלכתי במשפט העברי הקובע שיש תוקף הלכתי-משפטי לחוקיו של ממשל השולט במדינה מסוימת, ולא רק לחוקי המשפט העברי המקובל.
כלל זה הוא יוצא דופן בהלכה היהודית, בכך שהוא נותן תוקף הלכתי למשפט זר, שלעיתים נוגד את המשפט העברי.
לאורך הדורות עמלו פוסקי ההלכה להגביל את היקף הכלל לתחומים ספציפיים, כך שהוא לא יפגע ברלוונטיות של חוקי התורה.
הכלל "דינא דמלכותא דינא" מופיע לראשונה בארבע סוגיות בתלמוד הבבלי, בשמו של מר שמואל, מגדולי אמוראי בבל בדור הראשון.
התלמוד משתמש בכלל זה בשני תחומי משפט שונים:
המשפט הציבורי, בין השלטון לאדם הפרטי: במסכת נדרים, מסכת בבא קמא ומסכת בבא בתרא, הכלל מציין שחובה לשלם מס ומכס למלך, שזכותו של המלך לקבוע נהלים לגביית מס, ושזכותו של המלך לקחת חומרי בנייה של אנשים פרטיים לצורך בניית גשרים.
המשפט האזרחי, בין אדם לחברו: במסכת בבא בתרא, ובמסכת גיטין, הכלל נותן כוח לדין המלך לקבוע את כשרותן או אי כשרותן של פעולות מסחריות במקרקעין, וקביעות אלו תקפות גם אם כללי המשפט העברי הם שונים.
הכלל אינו מופיע במקרא ובמשנה, ונראה ששמואל ניסח אותו לראשונה.
בתלמוד הירושלמי שנכתב בארץ ישראל, הכלל אינו מופיע במפורש, אך נאמר בו שיש זכות למלך לגבות חוב מיסים (ואפילו מאדם אחד עבור אדם אחר).
אומנם, לפי מנחם אלון, כבר בתקופת המשנה ניתן למצוא הכרה בדינים מסוימים של המשפט הכללי, במיוחד בענייני שטרות, מיסים ועונשין.
חוקרים נוספים ציינו שגם אמוראי בבל ניסו להתאים בין הכלל לבין משניות שונות, וניתן ללמוד מכך שהם סברו שהעיקרון שהוא מבוסס עליו היה מקובל כבר בתקופת המשנה.
במסכת אבות מובאת הוראתו של רבי חנינא סגן הכהנים .
לעומת זאת, זאב וחנה ספראי סבורים שלפי המקורות התנאיים בתקופת המשנה, רוב החכמים שללו את סמכותו של השלטון הרומי לגבות מיסים, ואף עודדו בגלוי העלמת מס.
לדעתם הפער בין המשנה והתלמוד הירושלמי לתלמוד הבבלי, מבטא את ההבדל בין חכמי ארץ ישראל, שראו בשלטון שכבש את ארצם שלטון בלתי חוקי, לבין יהודי בבל שלא תבעו בעלות על ארץ שאינה שלהם, ולא הייתה להם מניעה לקבל את השלטון הזר.
יש שהדגישו את העובדה שהכלל "דינא דמלכותא דינא" הופיע לראשונה בממלכת פרס, דווקא על ידי האמורא שמואל, שהיה בקשרי ידידות חזקים עם המלך הסאסאני "שבור מלכא".
לטענתם, עובדות אלו מצביעות על כך ששמואל אחז בתפיסה פוליטית הרואה בקשרים טובים עם השלטון צורך בסיסי לחיי העם בגלות, והיא הובילה אותו לקבוע את הכלל הדורש מן היהודים לקבל את מצוות המלך.
בדומה לכך, יש המייחסים לכלל משמעות פוליטית חשובה, כיוון שלדעתם הוא מבטא הכרה יהודית בשלטונה של הממלכה הסאסנית, כממלכה תרבותית בעלת חוקים טובים וישרים.
לעומת זאת, יש הטוענים שכיוון שמן התלמוד עולה שהכלל היה קיים כבר בתקופת המשנה, אין להסבירו על פי הנסיבות ההיסטוריות בתקופת שמואל, אלא על פי עקרונות שכליים ומוסריים אבסולוטיים.
לסמכותם ההלכתית של דיני המלכות ניתנו מספר טעמים ומקורות.
מדברי הרשב"ם עולה שהכלל "דינא דמלכותא דינא", מבוסס על ההנחה שכל העם מקבלים מרצונם את חוקי המלכות: .
ההבנה המקובלת בדבריו היא שסמכות המלך לחוקק חוקים נובעת ישירות מקבלת התושבים, משום שהקבלה פועלת כמחילה, ומקנה למלך זכויות משפטיות על ממון התושבים.
באופן דומה כתב הרמב"ם (ובעקבותיו השולחן ערוך), שהכלל נאמר רק לגבי "מלך שמטבעו יוצא באותן הארצות, שהרי הסכימו עליו בני אותה הארץ וסמכה דעתן שהוא אדוניהם והם לו עבדים".
על אף שלא מפורש כך בדברי הרמב"ם, רבים סבורים שלדעתו סמכות המלך נובעת מהסכמת התושבים, אך בשונה מהרשב"ם שהגדיר שהתושבים מקבלים את חוקי המלך, הרמב"ם מעניק סמכות למלך עצמו, כי התושבים הסכימו למלכותו.
עם זאת, יש הסוברים שלפי הרמב"ם ההסכמה היא רק תנאי להגדרת המושל כמלך, בעוד סמכותו נובעת ממקור אחר, כגון משפט המלך.
רבי אליעזר ממיץ והרא"ש כתבו שזכויות המלך נובעות מכך שכל הקרקעות בארץ הן שלו, והוא רשאי לגבות עליהן מיסים כדמי שכירות, וגם לקבוע לגביהן את דיניו.
לשיטתם דינא דמלכותא מוגבל אך ורק לקרקעות; שיטת זו מובאת ברמ"א אך נדחית מההלכה.
הרשב"א והר"ן הוסיפו שמאחר שהארץ היא בבעלות המלך ויש לו זכות לגרש מהארץ, הרי שכל מי שבוחר להמשיך לגור בארץ עושה זאת בידיעה שיהיה עליו לקיים את דיני המלך, הן את דיני המלך הנוגעים לקרקעות והן את הנוגעים למיטלטלין.
לפי שתי השיטות האחרונות אין דינא דמלכותא בארץ ישראל מאחר שהיא שייכת לכלל לישראל ולא למלך ישראל ובוודאי לא למלך גוי.
בימינו מדינות רבות רואות בתושבים בעלים גמורים בקרקע הרשומה על שמם בטאבו, והתפיסה הרווחת בהן היא שהזכות של המדינה לגבות מיסים ולקבוע חוקים נובעת מהסדר ומהצורך הציבורי.
גם הרשב"ם היה בדעה זו.
משפט המלך הוא נאום המופיע בספר שמואל, ששמואל הנביא נשא לפני בני ישראל בסוף תקופת השופטים, לאחר שהם ביקשו ממנו שימנה להם מלך.
הנאום מעניק למלך ישראל סמכויות נרחבות, ויש הסוברים שהכלל "דינא דמלכותא דינא", המעניק סמכויות גם למלך נוכרי, מקורו במשפט המלך, והוא מהווה מעין הכללה שלו.
גישה זו מתבססת על התבטאויות של הרמב"ם, הרמב"ן והריטב"א, ועל דברים מפורשים יותר שכתבו רבי מנחם המאירי ורבי משה מטראני.
כיוון שהתנאים והאמוראים נחלקו האם למשפט המלך יש תוקף הלכתי, לפי גישה זו גם תוקפו של הכלל "דינא דמלכותא דינא" תלוי במחלוקת בעניין משפט המלך.
אומנם, אין בכך בעיה, כיוון ששמואל שקבע את הכלל, היה גם בין הסוברים שיש תוקף למשפט המלך.
אף על פי כן, חלק מהאחרונים דחו שיטה זו, בטענה שבכל הסוגיות שמוזכר בהן הכלל "דינא דמלכותא דינא" אין זכר לשיטות החולקות עליו.
טענה נוספת שהועלתה נגד שיטה זו היא שאין בסיס להשוואה בין מלך נוכרי רגיל למלך ישראל, שסמכותו נובעת מהמינוי שקיבל בהסכמת נביא וסנהדרין.
רבנו תם בתשובה כתב שההלכה של דינא דמלכותא הוא תקנת חכמים, וכלשונו: "שחכמינו הפקיעו ממון במנהג המלכות כדרך שהפקיעו מפני תקנת השבים ומפני תיקון העולם ומפני דרכי שלום".
באופן דומה מובא בשו"ת חכמי פרובנציה, שהכלל הוא תקנת חכמים המבוססת על הכלל הפקר בית דין הפקר, 'שאי אפשר במדיניות כמו דיני הממונות מזולת שנתנהג במנהג המדינה'.
ברש"י יש שדייקו שמקור הסמכות הוא במצוות 'דינים' שעליה הצטוו בני נח, אולם אחרים ביארו את דברי רש"י באופן אחר.
יש הסוברים שניתן ללמוד סמכות זו מדיני הכיבוש של המלך, שלפיהם רכוש הנכבשים עובר לרשותו, ומי שמתיישב במקום שבו שולט המלך מסתפח לדיני הכיבוש, אולם אחרים הוכיחו שהראשונים לא סברו שכל ההלכה של דינא דמלכותא נובעת רק מכיבוש במלחמה.
אחד מגאוני בבל כתב בתשובה, שכאשר השליט הקב"ה את המלכויות על בני אדם, הוא גם נתן תוקף לחזקתו של המלך על רכושם.
הרמב"ם כתב שרק למלך שהתקבל על העם יש סמכות: .
וכן כתבו הטור והשולחן ערוך.
לפי הגאון מווילנה המקור להגדרה זו הוא באגדה התלמודית המספרת שדוד המלך רצה להרוג את נבל הכרמלי על כך שמרד במלכותו, אך אביגיל אמרה לו: "עדיין לא יצא טבעך בעולם", כלומר שהוא אינו נחשב עדיין למלך כי לא יצאו 'טבעו' (=מטבעו) בעולם.
רבי יהושע בועז הסיק מדברי הרמב"ם שלמלך שכבש ארץ אחרת ולא התקבל על ידי התושבים, אין סמכות מכוח הכלל "דינא דמלכותא דינא", כי אין מטבעו יוצא באותן הארצות.
לשון ההלכה מדברת על ממשל מלוכני – "דינא דמלכותא דינא", אך לדעת רוב הפוסקים אין סיבה להבדיל בין מונרכיה לדמוקרטיה, ולכן החילו את הכלל גם על שיטת ממשל דמוקרטית.
לפי השיטה שתוקפם של חוקי המלכות נובע מקבלתם על ידי העם, או מכך שהעם מקבל עליו את המלך, ודאי שנימוק זה רלוונטי גם בממשל דמוקרטי, שבו יש לעם השפעה על אופן התנהלות הממשל, ואפילו על החוקים הספציפיים הנחקקים.
לפי השיטה שסמכותו של המלך נובעת מבעלותו על הארץ, ניתן לומר שבמדינה דמוקרטית הארץ שייכת לכלל אזרחי המדינה, שדורשים מהפרט לציית לחוקים כתנאי למגורים בארץ.
חזרה של העם ממינוי מלך
קבלת העם את המלך היא מוחלטת, ואינה מותנית במעשיו או בהמשך הסכמה מצידם; ב.
מלכותא דארעא כלפי עם הארץ היא כעין מלכות שמיים, ואין זה ראוי שהעם ישלחו ידם לבטל כוח מלכותם; ג.
המלכות נקבעת על ידי ההשגחה האלוקית, ואין זה ראוי שהעם יתערב ויבטל מעשה שמיים.
ייתכן ששלושת הנימוקים רלוונטיים רק למלך, ולא לשאר צורות הממשל.
הכלל "דינא דמלכותא דינא" נקבע להלכה על ידי כל הראשונים, שנחלקו לגבי היקפו.
לדעת הרמב"ם, שסבר שהתוקף של הכלל "דינא דמלכותא" נובע מכך שהעם מקבל על עצמו את מָרוּתוֹ של המלך, וגם לדעת הרשב"ם, שסבר שהתוקף של הכלל נובע מכך שהעם מקבל על עצמו את חוקי המלך – אין הצדקה לערוך הבחנה בין ארץ ישראל וחוץ לארץ, וכך עולה גם מדברי רבינו תם.
בעניין זה כתבו כמה פוסקים שהמחלוקת לא הוכרעה, ויש המצדדים בדעה שהכלל לא חל בארץ ישראל.
אך הרב דוד שלמה שור דייק בדרכי משה שהמחלוקת האם הכלל חל בארץ ישראל תלויה במקור הסמכות של המלך; לפי השיטות הגורסות שתוקף הכלל נובע מהבעלות של המלך על ארצו, הכלל אינו חל על מיטלטלין אלא רק על הקרקעות, ואף אינו חל בארץ ישראל ששייכת לכל עם ישראל.
אך כיוון שהרמ"א הכריע שהכלל כן חל במיטלטלין, הכלל חל בהכרח גם בארץ ישראל.
התלות של שתי המחלוקות האלה (על המיטלטלין ועל ארץ ישראל) זו בזו מבוארת גם בביאור הגר"א.
גם מהשולחן ערוך, שאימץ את עמדת הרמב"ם בנוגע למקור סמכותו של המלך, עולה שהכלל חל גם בארץ ישראל.
יוצא מכאן כי בכל מקרה לעניינים שאינם עניינים כספיים לא ניתן לומר כיום בארץ ישראל דינא דמלכותא.
גם בעניינים כספיים הנ"ל תלוי במחלוקת ראשונים ואין הוכחה לכאן או לכאן.
שיטת החתם סופר בארץ ישראל
הפוסקים כתבו שכאשר מדובר בחוקים שנחקקים מתוך צורך מובהק של תקנה לבני המדינה, הכלל "דינא דמלכותא – דינא" חל גם בארץ ישראל – גם לפי השיטות הגורסות שלא הוכרעה המחלוקת האם הכלל חל בארץ ישראל.
דוגמאות לחוקי תקנה שהפוסקים הכריעו שהם בתוקף לפי הכלל "דינא דמלכותא – דינא", תוך שימוש בשיטת החתם סופר:
חוק הגנת הדייר, זכויות יוצרים, החזר הוצאות משפט בבתי משפט, רישום בטאבו, חוקי מגן סוציאליים, חוקי תנועה, הרחקת נזיקין בדיני שכנים.
מן התלמוד עולה בבירור שהעיקרון "דינא דמלכותא דינא" נותן לשלטון סמכות בתחומים שבין היחיד לשלטון (משפט ציבורי), כענייני מיסים ומכס, והפקעת רכושו של האדם פרטי לצורכי תיקון המדינה.
משתי סוגיות עולה לכאורה, שיש לשלטון סמכות גם בקביעת עניינים אזרחיים, כקביעת תחולתם של סוגי קניין שונים, שאינם חלים על פי המשפט העברי.
אף על פי כן, חלק מהראשונים צמצמו את היקפו של הכלל לעניינים שבין המלך לאזרח בלבד, תוך שהם מתרצים את המקורות התלמודיים המערערים על קביעה זו.
למשל, סוגיה במסכת גיטין, המכשירה שטר מתנה שפועל רק לפי חוקי המלכות, נתפרשה כמציגה מחלוקת אמוראים בנושא, ומכריעה לטובת הגישה המצמצמת, שלפיה אין למלכות סמכות להכשיר פעולות קנייניות כאלה.
אומנם, ראשונים רבים דחו שיטה זו, ופסקו שיש למלכות סמכות גם בעניינים אזרחיים.
מהלכה מסוימת במשנה תורה לרמב"ם, הוכיחו פרשנים רבים שלדעת הרמב"ם דינא דמלכותא שייך רק בעניינים בין היחיד למלך, אולם בהלכה אחרת מוכח מדבריו שדינא דמלכותא תקף בכל חוק שבענייני הממונות שבין אדם לחברו.
גם בשו"ע נמצאו דברים סותרים בשאלה חשובה זו, אולם הרמ"א הכריע שדינא דמלכותא תקף בכל דין שהוא לתקנת בני המדינה.
השיטות הגורסות שהכלל "דינא דמלכותא – דינא" חל גם בדין שבין אדם לחברו ניצבות בפני קושי: ניתן להסיק מהן שכאשר עם ישראל נמצא תחת מלכות זרים, בטלים לגמרי כל דיני הממונות שבתורה, שהרי בכל דין יש לדון לפי חוקי המלכות הזרה.
כדי להתגבר על הקושי, המחזיקים בשיטות אלו צמצמו את השימוש בכלל בשתי דרכים:
קבעו שהכלל חל על דיני המלכות ולא על דיני המשפט – בעבר הייתה חלוקה מקובלת שעיקר הדינים שבין אדם לחברו נחקקו על ידי חכמי המשפט; דינים אלו לא נקבעו על ידי המלך והכלל "דינא דמלכותא דינא" אינו תקף לגביהם.
קבעו שהכלל חל רק על חוק שהמלך מקפיד שגם היהודים יקיימו – גם בעבר בדרך כלל המלכים העניקו אוטונומיה שיפוטית ליהודים לדון לפי דיני התורה בדין שבין יהודי לחברו, ולכן הפסיקה של בתי הדין של היהודים כלל לא עמדה בניגוד לחוקי המלכות שנחקקו עבור מי שבא לדון בבתי המשפט הכלליים.
אולם חוקים שהמלך חוקק בהקפדה שגם היהודים ינהגו לפיהם כי יש בהם תועלת עבור כל בני המדינה – הכלל "דינא דמלכותא דינא" כן תקף לגביהם.
כיום רווחת השיטה שכל החוקים נקבעים על ידי בתי המחוקקים, ולפי זה ההגבלה הראשונה אינה רלוונטית, אולם ההגבלה השנייה שהמלכות אינה מקפידה כיצד ידינו היהודים בינם לבני עצמם רלוונטית לרוב המדינות.
מקובל על הפוסקים, הראשונים והאחרונים, שסמכותה של המלכות מוגבלת רק לחוקים הגיוניים וישרים, אבל אין לה סמכות לחוקק חוק לא מוסרי המוגדר כ"דינא דגזלנותא" (דין של גזלנות).
מקורו של דין זה בגמרא השוללת את סמכותו של "מוכס שאין לו קצבה", גם אם הועמד על ידי המלך.
בהסתמך על עיקרון זה הסיקו הראשונים שיש כמה מקרים שבהם הכלל "דינא דמלכותא דינא" אינו חל:
תחולה בלתי שוויונית של החוק: רבי יוסף אבן מיגאש רבו של הרמב"ם כתב שמלך זכאי לקבוע חוק שיחול על כל בני המדינה בשווה אך כאשר הוא קובע חוק לאדם מסוים או למקרה מסוים, זו התחשבנות אישית וגזלנות ולא חוק מלכות, וכך גם כתב הרמב"ם.
ולכן מס המוטל רק על בעלי מקצועות מסוימים אסור משום שהוא מפלה.
עם זאת, מהרי"ק פוסק שמותר למלך לקבוע מיסים גבוהים יותר ליהודי מאשר לגוי.
אך בחוקים שמקובלים באותה מלכות אפילו שאינם מוסריים באמת יש תוקף וסמכות למלכות, וכמבואר בגמרא שיש תוקף למלך שבחר לגבות את כל המס של הכפר מאדם אחד, ולהטיל עליו לגבות בעצמו משאר בני הכפר את החלק שלהם בחיוב.