tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא הודחה בסוף שלב מחנה האימונים, אך הוחזרה לתוכנית יחד עם המתמודדות אלי ברוק, נורמני, לורן הורגי וקמילה קביו על מנת להקים את להקת הבנות פיפת' הרמוני.
הלהקה הגיעה עד לגמר וזכתה במקום השלישי בתחרות.
בשנת 2013, פיפת' הרמוני הוציאו לאור את המיני-אלבום הראשון שלהן, Better Together.
בינואר 2015 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלהן, Reflection.
אלבומן השני, 7/27, יצא לאור במאי 2016. שני אלבומיהן הראשונים כללו את הסינגלים "Worth It" ו-"Work from Home" שהגיעו לראש המצעדים בכמה מדינות.
הלהקה גם הקליטה את השיר "I'm in Love with a Monster" בשביל פסקול סרט האנימציה מפלצת של מלון 2. הן הוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהן, Fifth Harmony, והראשון שלהן ללא קביו ב־25 באוגוסט 2017. ב-19 במרץ 2018 הלהקה הודיעה על פירוקה על מנת שחברות הלהקה יוכלו להתמקד בקריירת סולו.
2015–הווה: קריירת סולו ו-"Dinah Jane 1"
בשנת 2015, ג'יין ניגשה לאודישן לתפקיד הדמות הראשית בסרט האנימציה מואנה; אך את התפקיד בסוף ביצעה השחקנית אאולי'אי קרוואלהו.
היא השתתפה בשיר של רד וואן, "Boom Boom" יחד עם דדי יאנקי ופרנץ' מונטנה.
הסינגל יצאה לאור באוקטובר 2017. חודש לאחר מכן, ג'יין ביצעה את המנון טונגה במשחק חצי גמר גביע העולם בליגת הרוגבי לשנת 2017. ג'יין הוציאה לאור מחרוזת שירי חג המולד עם הזמרת ליאונה לואיס בדצמבר 2017.
באוגוסט 2018, נודע כי גיין חתמה על חוזה הקלטות כסולנית עם "Hitco Entertainment", חברה שנוסדה על ידי אל.
מאוחר יותר היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Bottled Up" בהשתתפות טיי דולה סיין ומארק אי באסי, יחד עם קליפ מילולי ב-21 בספטמבר 2018. היא ביצעה את הסינגל בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון באוקטובר 2018.
ב-26 במרץ 2019 הוציאה ג'יין את הווידאו קליפ לשיר "Retrograde".
ב-28 במרץ, היא הודיעה על פרויקט מוזיקלי שיצא לאור ב-19 באפריל 2019, ומאוחר יותר נודע כמיני-אלבום הראשון שלה, Dinah Jane 1. ג'יין הוציאה לאור את השיר "Heard It All Before", מלווה בווידאו קליפ, כסינגל המוביל מתוך המיני אלבום.
במאי, ג'יין הוציאה את השיר "Retrograde" באופן רשמי להורדה דיגיטלית והזרמה.
ביולי, הוציאה את השיר "SZNS" בהשתתפות א בוגי ויט דה הודי.
בינואר 2020, היא הודיעה על סיבוב ההופעות "Dinah Jane World Tour".
סבב ההופעות היה צפוי להתחיל באריזונה בחודש אפריל 2020, וכלל הופעות ברחבי ארצות הברית וערים נבחרות באירופה.
הזמרת והיוצרת האינדונזית, מו אגנס, הייתה צפויה לתפקד כמופע החימום.
לאחר ההודעה על סבב ההופעות, ג'יין הדעה על הסינגל "Missed a Spot" שהיה צפוי לצאת ביום ולנטיין.
למרות זאת, הסינגל נדחה ל-2 באפריל 2019, וסרטון הנפשה המלווה אותו עלה לרשת היוטיוב יום לאחר מכן.
סיבוב ההופעות נדחה בשל מגפת הקורונה.
שםפרטי אלבום"Dinah Jane 1" יציאה לאור: 19 באפריל 2019
(עם רד וואן, דדי יאנקי ופרנץ' מונטנה)2017502417030—33סינגל ללא אלבום"Bottled Up"
(בהשתתפות מארק אי באסי וטיי דולה סיין)2018————13—"Heard It All Before"2019——————Dinah Jane 1"Retrograde"——————סינגל ללא אלבום"SZNS"
(בהשתתפות א בוגי ויט דה הודי)——————"Missed a Spot"2020——————"—"מציין פריטים שלא שוחררו באותה מדינה או לא נכנסו למצעד.
אורחת: פרק אחד (2013)2014מעמידות פניםעונה 2; פרק 62015ברבי בבית החלומותעונה 7; פרק 3The 1989 World Tourסרט הופעה2016The Rideעונה 2; פרק 52018קרב הליפסינקעונה 4; פרק 2Sugarפרק אחדאפטר פרטיסרט של נטפליקס2019Wild 'N Outעונה 14; פרק 1
רשימת פרסים ומועמדויות שניתנו לדיינה ג'ייןשנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאה2018פרסי בחירת הנוערהשיר הלטיני הנבחר"Boom Boom" (עם רד וואן, דדי יאנקי ופרנץ' מונטנה)2019פרסי המוזיקה של iHeartRadioפריצת הסולו הטובה ביותרדיינה ג'יין
דיין קלי הוא כדורגלן ג'מייקני, המשחק בעמדת החלוץ בשארלוט אינדפנדנס.
קלי התחיל את הקריירה שלו בטיבולי גרדנס, וכבש במדי הקבוצה הצעירה 15 שערים בעונת (שיחק בקבוצה עד מרץ של אותה עונה).
ב-16 במרץ 2011 חתם בצ'ארלסטון באטרי מה-USL.
ב-9 באפריל, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד שרלוט איגלס.
בעונת , נבחר לשחקן העונה בליגה.
ב-27 בספטמבר, קלי הבקיע את השער האחרון שלו בקבוצה וה-42 שלו בליגה, שהפך אותו למלך שערי הליגה בכל הזמנים.
ב-16 בדצמבר 2015, קלי חתם חתם בספיוף פארק ריינג'רס, קבוצת המילואים של ספורטינג קנזס סיטי.
בשנת , חתם ברינו 1868. באותה עונה, קלי כבש 18 שערים במדי הקבוצה והיה מלך שערי הליגה של העונה.
ב-16 בינואר 2019, קלי חזר ל-USL וחתם באינדי אילבן.
ב-27 בינואר 2020, קלי חתם בשרלוט אינדפנדנס.
ב-5 בספטמבר, כבש שלושער נגד בניצחון 1–3 נגד צפון קרוליינה.
ב-19 במאי 2021, קלי עזב את ישראל וחזר לשארלוט אינדפנדנס.
ב-7 בינואר 2022 הצטרף לפיטסבורג ריברהאונדס.
ב-2 בספטמבר 2017, קלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בהפסד 0–2 נגד .
ב-30 בינואר 2018, קלי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .
מלך שערי ה-USL בכל הזמנים: 77 שערים
דיין פארל סקרלט הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בטוטנהאם הוטספר.
סקרלט החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של טוטנהאם הוטספר, וב-26 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשהחליף את לוקאס מורה בניצחון קבוצתו 4–0 על לודוגורץ ראזגרד במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
הופעה זו, בגיל 16 שנים ו-247 ימים, הפכה אותו לשחקן הצעיר ביותר שהופיע במשחק תחרותי עבור טוטנהאם, אך שיא זה נשבר ב-10 בינואר 2021 בידי אלפי דיווין, שערך את הופעת הבכורה שלו בגיל 16 שנים ו-163 ימים.
ב-7 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמיירליג בניצחון קבוצתו 2–0 על ווסט ברומיץ' אלביון, והפך לשחקן הצעיר ביותר שעושה זאת במדי טוטנהאם, בגיל 16 שנים ו-320 ימים.
ב-27 ביולי 2022 הושאל לעונה אחת לפורטסמות' מהליגה האנגלית השלישית.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-5 באוגוסט 2022, בניצחון 2–0 על צ'לטנהאם, והבקיע את שערו הראשון ב-27 באוגוסט, בניצחון קבוצתו 1–0 על פורט וייל.
לאחר ששיחק בכל נבחרות אנגליה הצעירות, ביוני 2022 שיחק בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2022, בו זכתה קבוצתו לאחר שניצחה 3–1 את נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19 במשחק הגמר.
הוא שיחק גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, בו הפסידה נבחרתו בשמינית הגמר לאיטליה.
נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 19
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 (2022)
דיינר אלכסנדר קיניונס קיניונס (בספרדית: Deinner Alexander Quiñones Quiñones; נולד ב-15 באוגוסט 1995 בטומקו שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אונסה קלדס מליגת העל הקולומביאנית.
קיניונס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אוניברסיטריו פופאיאן מליגת המשנה הקולומביאנית.
בהמשך שיחק מדפורטס קינדיו במסגרת ליגת העל הקולומביאנית וליגת המשנה הקולומביאנית, והושאל ממנה לדפורטס טולימה ולחגוארס קורדובה מליגת העל הקולומביאנית.
ב-12 ביולי 2018 חתם קיניונס באינדפנדיינטה מדיין מליגת העל הקולומביאנית, ממנה הושאל לסנטוס לגונה מליגת העל המקסיקנית.
לאחר מכן שיחק בקבוצות אתלטיקו נסיונל ואמריקה קאלי מליגת העל הקולומביאנית.
ב-27 בינואר 2023 חזר קיניונס לאינדפנדיינטה מדיין מליגת העל הקולומביאנית, ולאחר שערך 29 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונת , שוחרר מהמועדון.
ב-5 בפברואר 2024 חתם קיניונס על חוזה לשנה וחצי בהפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
ב-11 בספטמבר 2024 עזב את הפועל באר שבע וחתם בהעברה חופשית במכבי פתח תקווה.
בפברואר 2025 חתם בדפורטיבו פאסטו הקולומביאנית.
דיינה פרדריק וייט ג'וניור (נולד ב-28 ביולי 1969) הוא איש עסקים אמריקאי, מכהן כמנכ"ל והנשיא של אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC), החברה הפרטית הגדולה ביותר בעולם לקידום ענף אמנויות לחימה משולבות.
באוגוסט 2019, השווי הנקי של וייט נאמד ב-500 מיליון דולר.
וייט נולד במנצ'סטר , קונטיקט ב-28 ביולי 1969. הוא אירי אמריקאי.
וייט בילה את שנותיו הראשונות בוור , מסצ'וסטס.
אמו של וייט עבדה כאחות, ובעקבות עבודתה המשפחה עברה ללאס וגאס כאשר וייט היה בכיתה ג', מפני ששכר האחיות היה גבוה יותר בווגאס.
וייט למד בתיכון בישוף גורמן, שם פגש לראשונה את לורנצו פרטיטה.
וייט סיפר שהוא מעולם לא אהב את בית הספר ושהוא עף פעמיים מהתיכון.
אף על פי שחיו בנבדה, משפחת וייט ביקרה בחוף המזרחי בכל קיץ, כדי לבלות עם סבא וסבתא של וייט שחיו בלבנט , מיין, שם למד את השנה האחרונה של התיכון.
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1987, התחיל ללמוד בקולג' פעמיים, פעם אחת בקווינסי קולג' ופעם אחת ב-UMass Boston , אך נשר במהלך הסמסטר הראשון בכל פעם.
הוא החל להתאגרף, והתיידד עם המתאגרף לשעבר, פיטר וולש.
דרך מערכת היחסים הזו, וייט החליט שהוא רוצה להיכנס לעסקי הקרבות, ופתח מכון אגרוף בבוסטון ביחד עם וולש, שם לימד שיעורי אגרוף.
וייט סיפר שהוא עזב את בוסטון בחזרה ללאס וגאס בתחילת שנות ה-90 לאחר שקיבל איומים מארגוני פשע מקומיים.
בלאס וגאס, המשיך לנהל מכוני אגרוף והתחיל גם להתאמן בג'ו ג'יטסו בהדרכתו של ג'ון לואיס (מתחרה ב-UFC 22 וב-UFC 28), לצד לורנצו פרטיטה ואחיו הגדול פרנק פרטיטה.
באימונים פגש את הלוחמים טיטו אורטיז וצ'אק לידל ולבסוף הפך למנהל שלהם.
בזמן שעבד כמנהל עבור אורטיז ולידל, פגש את בוב מאירוויץ', הבעלים של Semaphore Entertainment Group, חברת האם של אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC).
כשנודע לווייט שמאירוויץ' מעוניין למכור את ה-UFC, הוא יצר קשר עם חברו לורנצו (מייסד שותף של Station Casinos), כדי לבדוק אם הוא יהיה מעוניין לרכוש את החברה.
בינואר 2001 לורנצו ואחיו הגדול פרנק רכשו את ה-UFC תמורת 2 מיליון דולר והוקמה חברת בת בשם "Zuffa" תחת Station Casinos שמטרתה הייתה לנהל את הארגון.
וייט קיבל 9% מהחברה, ומונה לנשיא החברה.
וייט סיפר שכאשר הוא והאחים פרטיטה רכשו את ה-UFC, כל מה שהם קיבלו זה את שם המותג "UFC" וזירת קרב ישנה, משום שהבעלים הקודמים מכרו את נכסי החברה כדי להימנע מפשיטת רגל.
אירועי הקרבות הראשונים של וייט, UFC 30 ו-UFC 31, נערכו במלון טאג' מאהל של טראמפ , מה שהוביל לידידות ארוכת השנים של וייט עם דונלד טראמפ.
ה-UFC לא זכה להצלחה מיידית, ועד 2004 השקיעו האחים פרטיטה למעלה מ-40 מיליון דולר בחברה מבלי צמיחה משמעותית או הגעה לרווחיות.
וייט והאחים, יחד עם מפיק הטלוויזיה קרייג פיליג'אן, פיתחו את הרעיון של סדרת ריאליטי מבוססת MMA, בשם "The Ultimate Fighter", כניסיון ליצור עניין בספורט.
התוכנית נחשבת בתור המהלך ש"הציל את ה-UFC".
תחת ניהולו של וייט, ה-UFC התפתח לעסק מצליח; לאירוע הקרבות UFC 66 בשנת 2006 התבצעו למעלה ממיליון רכישות "שלם וצפה", וב-2008 החברה הוערכה על ידי פורבס ב-1.1 מיליארד דולר.
ב-2010, Flash Entertainment, חברה בת של ממשלת אבו דאבי, רכשה 10% ממניות Zuffa תמורת 150–175 מיליון דולר לפי הדיווחים.
בריאיון ב-2011 ל-TMZ Sports, וייט ענה "לעולם לא" לשאלה: "מתי נראה נשים ב-UFC?".
הוא שינה את עמדתו בנושא, ובפברואר 2013 ה-UFC ערך את קרב הנשים הראשון שלו, בהשתתפות רונדה ראוזי וליז קרמוש .
ראוזי הפכה לאחד משני כוכבי ה-UFC המרכזיים של העשור, לצד קונור מקגרגור.
הזוג היו אחראיים ל-4.6 מיליון רכישות "שלם וצפה" ב-2015, 61% מסך הרכישות באותה השנה, כשההכנסות הגולמיות של החברה הגיעו ל-600 מיליון דולר.
ביולי 2016 נמכרה Zuffa לחברת WME-IMG תמורת 4 מיליארד דולר.
וייט החזיק ב-9% מהחברה בזמן המכירה, והמשיך בתפקידו כנשיא.
במרץ 2019 חתם על חוזה לשבע שנים כנשיא ה-UFC, כשנחתם הסכם עם ESPN.
באפריל 2023, הודיעה Endeavor (שמה החדש של WME-IMG) על עסקת מיזוג של חברת ההיאבקות המקצועית WWE עם UFC לחברה ציבורית חדשה בשם TKO Group Holdings .
וייט נכנס לסצנת האגרוף כשהשתתף בקידום קרב האגרוף של פלויד מייוות'ר נגד קונור מקגרגור, מפני שמקגרגור היה תחת חוזה עם ה-UFC.
באוקטובר 2017 אמר שהוא "נכנס לאגרוף, 100 אחוז." מאוחר יותר שינה את עמדתו והתנגד לתוכניות אלו, והצהיר ב-2022 שאגרוף הוא "עסק מקולקל שלנסות לתקן אותו יהיה סיוט".
ב-2024 הודיע מחדש על כוונתו להיכנס לאגרוף בשנת 2025.
בשנת 2017 וייט החל להנחות את התוכנית "Dana White's Contender Series" .
ניתן לצפות בתוכנית דרך UFC Fight Pass , שירות הסטרימינג הדיגיטלי של החברה.
התוכנית מאפשרת ללוחמים חדשים להתחרות על חוזה ב-UFC.
וייט היה מפיק בפועל של התוכנית "The Ultimate Surfer" , תחרות גלישה בסגנון התוכנית "The Ultimate Fighter".
התוכנית נוצרה על ידי קלי סלייטר, גולש מקצועי וחבר ותיק של וייט.
התוכנית שודרה ב-ABC באוגוסט 2021, ובוטלה לאחר עונה אחת עקב רייטינג נמוך.
וייט הקים יחד עם האחים פרטיטה את Power Slap , תחרות לחימה בסטירות.
בינואר 2025 הודיעה חברת מטא כי וייט מצטרף לדירקטוריון שלה.
וייט הכיר את אשתו אן כשהם היו בכיתה ח'.
הם נישאו ב-1996, ויש להם שני בנים ובת אחת.
גדל כקתולי אך כיום מחשיב את עצמו כאתאיסט ואינו מאמין בחיים לאחר המוות.
ג'ון טענה בספר שמאז הצלחתו ב-UFC, דיינה "הפנה עורף למשפחתו ולחבריו שהיו שם בשבילו כשהיה זקוק לעזרה ותמיכה".
במאי 2012 חשף כי הוא אובחן כחולה במחלת מנייר.
לדבריו "זה כמו ורטיגו אבל על סטרואידים".
וייט עבר טיפול ב-2013, שלדבריו הפחית את הסימפטומים של המחלה.
בשנת 2022 הצהיר שעבר בדיקות רפואיות ואובחן עם רמות טריגליצרידים גבוהות במיוחד.
מאז הוא מקפיד על תזונה קטוגנית, שלדבריו תיקנה את בעיית דום הנשימה בשינה שממנה סבל.
וייט נאם בוועידה הרפובליקנית הלאומית ב-2016 בקליבלנד, אוהיו, שם תמך במועמד הרפובליקני דונלד טראמפ.
וייט חזר על תמיכתו בטראמפ בבחירות 2020 ונאם בעצרת בחירות בקולורדו.
באפריל 2020 הצטרף לקבוצה של מנהיגים בתעשייה כדי לעזור לארצות הברית לבנות מחדש את כלכלתה שנפגעה ממגפת הקורונה.
וייט תמך בטראמפ בבחירות 2024 ונאם בוועידה הרפובליקנית הלאומית ב-2024 במילווקי, ויסקונסין.
דייסייד היא להקת דת' מטאל אמריקאית, אשר הוקמה בטמפה, פלורידה בשנת 1987. המילה דייסייד, באנגלית Deicide, משמעותה "רצח אל".
בנובמבר 2003, שני אלבומיה הראשונים, Deicide ו-Legion, דורגו במקום השני והשלישי בהתאמה, ברשימת אלבומי הדת' מטאל הנמכרים ביותר, אחרי קניבל קורפס.
הלהקה הוקמה ב-1987 בפלורידה תחת השם קרנג' (Carnage), אך בהמשך שונה שמה לאמון (Amon) והלהקה הקליטה שני דמואים: "Feasting the Beast" ב-1987 ו "Sacrificial" ב-1989. ב-1989, בלחץ חברת התקליטים "רוד ראנר" שונה שם הלהקה, והלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, ששמו כשם הלהקה.
הרכבה המקורי של הלהקה שרד עד 2004, אז סילק בנטון את האחים בריאן ואריק הופמן, שמאז המשיכו להשתמש בשם הקודם של הלהקה Amon.
הליריקה של הלהקה מתמקדת בעיקר בשטניזם, אנטי-נצרות וחילול הקודש, מה שגרם לאיסור על הלהקה להופיע בכמה מקומות, כמו גם לתביעות ולביקורת מצד קבוצות דתיות ומצד הציבור.
גלן בנטון - שירה, גיטרה בס (1987-הווה)
קווין קוויריון - גיטרה, שירה (ליווי) (2008-הווה)
טיילור נורדברג - גיטרה, שירה (ליווי) (2022-הווה)
דייר סטרייטס הייתה להקת רוק בריטית שהוקמה בשנת 1977 על ידי מרק נופלר (שירה וגיטרה מובילה), אחיו הצעיר דייוויד נופלר (קולות רקע וגיטרה), ג'ון אילסלי (באס וקולות רקע) ופיק ויטרס (תופים).
הסאונד של דייר סטרייטס הורכב מהשפעות של סגנונות ומגוונים כגון ג'אז, פולק, סווינג ובלוז.
במהלך הקריירה שלה, הוציאה הלהקה שישה אלבומי אולפן, שלושה אלבומי הופעה חיה ושלושה אוספים.
האלבום המצליח ביותר של דייר סטרייטס, "Brothers in Arms", יצא ב-1985, נמכר ביותר מ-30 מיליון עותקים ברחבי העולם והיה האלבום הראשון שנמכר ביותר ממיליון עותקים בפורמט ה-CD.
הלהקה נחשבת לאחת מהמצליחות בעולם, עם מכירות כוללות של למעלה מ-120 מיליון עותקים מאלבומיהם.
בנוסף למכירות, זכתה הלהקה גם בארבעה פרסי גראמי, שלושה פרסי בריט, שני פרסי MTV ופרסים נוספים.
לפי ספר השיאים של גינס, הלהקה צעדה 1,100 שבועות בסך הכל במצעד מכירות האלבומים בבריטניה, המקום החמישי בכל הזמנים.
היא התפרקה לראשונה ב-1988 אולם חזרה לפעול ב-1991 ולאחר מכן התפרקה סופית ב-1995, עם החלטתו של מרק נופלר להתמקד בקריירת הסולו שלו באופן מלא.
למעט מרק נופלר וג'ון אליסלי, אשר נותרו חברים קבועים, השתנה הרכב חברי הלהקה במהלך תקופת פעילותה.
בשנת 2018 נכנסה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הלהקה הוקמה על ידי מארק נופלר, זמר וגיטריסט ואחיו הצעיר דייוויד נופלר (גיטרה), שנולדו וגדלו בגלאזגו שבסקוטלנד.
המשפחה עברה בסוף שנות ה-50 לעיר ניוקאסל שבצפון מזרח אנגליה.
האחים נופלר הקימו ב-1977 את דייר סטרייטס עם ג'ון אילסלי (באס) ופיק ויטרס (תופים).
מנהל הלהקה היה אד ביקנל.
בזמן הקמת הלהקה, מארק עבד כמורה לאנגלית, אילסלי למד בקולג' ודייוויד היה עובד סוציאלי.
המתופף ויטרס כבר היה פעיל כעשר שנים בעסקי המוזיקה.
האלבום הראשון של הלהקה, Dire Straits, הוקלט באולפני "בייסינג סטריט" בנוטינג היל, בפברואר 1978, בעלות של 12,500 ליש"ט.
הוא יצא לאור לראשונה בבריטניה ב-Vertigo Records, ולאחר מכן בחטיבה של Phonogram Inc.
הוא הגיע לידיעתה של נציגת חברת התקליטים וורנר רקורדס בניו יורק, שהרגישה שהאלבום הוא סוג המוזיקה שהקהל רעב אליו, אבל רק אדם אחד במחלקה שלה הסכים בהתחלה.
באותה שנה החלה Dire Straits בסיבוב הופעות כלהקה חימום של Talking Heads, לאחר שהסינגל "Sultans of Swing" הוצא לאור מחדש והחל לטפס במצעד הבריטי.
דבר שהוביל לחוזה עם וורנר רקורדס בארצות הברית לקראת סוף 1978, והאלבום "Dire Straits" הופץ ברחבי העולם.
הלהקה זכתה להצלחה ראשונית בארצות הברית, וגם הגיעה לראש המצעדים בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד.
האלבום הגיע בסופו של דבר לעשר המקומות הראשונים במכירות בכל מדינה באירופה.
בשנה שלאחר מכן, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות הראשון שלהם בצפון אמריקה.
הם ניגנו 51 קונצרטים במשך תקופה של 38 ימים.
הסינגל "Sultans of Swing" הגיע למקום הרביעי בארצות הברית ולמקום השמיני בבריטניה.
בוב דילן, שראה את הלהקה מנגנת בלוס אנג'לס, כל כך התרשם שהוא הזמין את מארק נופלר והמתופף פיק ווית'רס לנגן באלבומו הבא, "רכבת איטית מגיעה" (Slow Train Coming).
הקלטות לאלבום השני של הקבוצה הלהקה, "Communiqué", נערכו בדצמבר 1978 והוא יצא לאור ביוני 1979, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הגרמני, יחד עם אלבום הבכורה Dire Straits בו זמנית, שהיה במקום ה-3. בבריטניה הגיע האלבום למקום ה-5 במצעדי האלבומים.
ביולי 1980 החלה הלהקה להקליט את אלבומה השלישי, "Making Movies", והוא יצא לאור באוקטובר 1980. במהלך ההקלטות, החל מתח בין מארק ודייוויד נופלר, ודייוויד נופלר החליט לעזוב כדי להתחיל בקריירת סולו; הוא לא קיבל קרדיט באלבום.
ההקלטות המשיכו עם סיד מקגיניס בגיטרה קצב והקלידן רוי ביטן מלהקת E Street Band של ברוס ספרינגסטין.
לאחר סיום ההקלטות, הקלידן אלן קלארק והגיטריסט הקליפורני האל לינדס הצטרפו ללהקה כחברים במשרה מלאה לסיבובי הופעות באירופה, צפון אמריקה ואוקיאניה.
"Making Movies" קיבל ביקורות חיוביות, וכלל שירים ארוכים יותר עם עיבודים מורכבים יותר, סגנון שימשיך בהמשך הקריירה של הלהקה.
אלבום האולפן הרביעי של דייר סטרייטס, "Love Over Gold", בו שירים ארוכים עם נגינת הפסנתר והמקלדת של אלן קלארק, התקבל היטב כשיצא בספטמבר 1982. הוא הגיע מיד למעמד של אלבום זהב בארצות הברית ובילה ארבעה שבועות במקום הראשון בממלכה המאוחדת.
שם האלבום נוצר בהשראת גרפיטי שנראה מחלון דירתו הישנה של נופלר בלונדון.
הביטוי נלקח מעטיפת האלבום של קפטן ביפהארט.
הוא היה האלבום הראשון של הלהקה שהופק אך ורק על ידי מארק נופלר, ולהיט העיקרי שלו, "Private Investigations", העניק לדייר סטרייטס את סינגל הלהיט הראשון שלהם בבריטניה, שם הגיע למקום ה-2, למרות אורך של כמעט שבע דקות.
בינואר 1983, מיני-אלבום של הלהקה בן ארבעה שירים, בשם "ExtendedanceEPlay", יצאה לאור ש-"Love Over Gold" עדיין היה במצעד האלבומים.
הוא כלל את הלהיט "Twisting By the Pool", שהגיע למקום ה-20 בבריטניה ובקנדה.
הלהקה זכתה בתואר להקת השנה בטקס פרסי המוזיקה הבריטית ב-1983.
בשנת 1984 הוציאה את אלבום ההופעה הכפול "Alchemy".
בשנת 1985 יצא אלבום האולפן החמישי, "Brothers in Arms".
אלבום זה היה אחד הראשונים שיצאו על גבי תקליטור, והוא זכה להצלחה גדולה במיוחד – מעל ל-20 מיליון עותקים נמכרו ברחבי העולם.
סינגל מהאלבום, "Money for Nothing", שיר המוגש מנקודת מבטו של עובד זוטר בחנות אלקטרוניקה שמקנא בזמר הרוק על המרקע שמקבל "כסף בשביל כלום, בחורות בחינם", שיר זה היה השיר המוכר הראשון בו נעשה שימוש בגיטרת רזונטור והיה לקליפ הראשון של הלהקה אשר שודר בתחנת MTV אירופה.
ההצלחה המסחרית הגדולה של אלבום זה, בשילוב עם הופעה מוצלחת בקונצרט הלייב אייד, הפכו את דייר סטרייטס ללהקה הנמכרת ביותר בעולם בתקופה של אמצע שנות ה-80. בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות, כולל שתי הופעות בישראל, במאי 1985, בבריכת הסולטאן בירושלים ובפארק הירקון בתל אביב.
לאחר מכן יצאה להפסקה של שש שנים, עד שנת 1991. בשנה זו הוציאה הלהקה את אלבום האולפן האחרון שלה, "On Every Street".
לאחר מסע הופעות שליווה את הוצאת האלבום הפסיקה הלהקה את פעילותה, וחבריה פנו לקריירות סולו נפרדות.
בשנת 1995, עם יציאת אלבום ההופעה "Live at the BBC" הודיעה הלהקה על התפרקותה באופן רשמי.
עם השנים הוכר מארק נופלר כאחד הגיטריסטים הטובים בעולם המשלב וירטואוזיות גדולה ויכולת הלחנה מיוחדת של קטעי גיטרה בשירי הלהקה.
בשנים 2015–2017 הופיעה להקת המחווה "דייר סטרייטס אקספיריאנס" בישראל מספר פעמים.
במהלך השנים התחלפו חלק מחברי הלהקה, כשהרוח החיה מאחוריה היא תמיד מארק נופלר, שאחראי גם לרוב הלחנים והמילים של הלהקה.
בוב דילן אמר שהוא אוהב את דייר סטרייטס כי זוהי להקה שנשמעת כמו איש אחד – האיש הזה למעשה היה מארק נופלר.
מארק נופלר – גיטרה, שירה.
ג'ון אילסלי – באס, קולות רקע.
גאי פלטשר – קלידים, קולות רקע (הצטרף ב-1984).
דייוויד נופלר – גיטרה, קלידים, קולות רקע (פרש ב-1980).
Roterdam 1978 (הופעה חיה ברוטרדם)
1984 Alchemy (הופעה חיה בלונדון)
דייק הוא מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע יסוד.
דייקים הם גופי חדירה בלתי-תואמים, כלומר הם חודרים בניצב לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים בניצב להן או באלכסון.
דייקים נוצרים כאשר מאגמה בהרכבים שונים חודרת לאזורי חולשה בסלעי הסביבה ומתגבשת בהם.
אזורי חולשה אלה עשויים להיות העתקים או סדקים בסלעים.
על פי עקרון היחסים ההופכיים, הימצאות דייקים בסלעי סביבה מציינת היווצרות מאוחרת לזו של הסלעים אותם חצו.
תהליך החדירה של המאגמה לסדקים נקרא "הזרקת דייק".
זרימת המאגמה מתאפשרת באמצעות העצמתו של לחץ הדיפרנציאלי הגורם לחולשה בסלע, וכתוצאה ממנה לפריכתו ולסדיקתו.
מטבעה, הזרקת דייק היא תהליך אפיזודי-מקומי, מאחר שדרוש מאמץ רב ליצירת נקודות חולשה וסדקים בסלע ולהובלת צבר גדול של מאגמה מבעד לסדקים אלה.
מרבית הדייקים קטנים יחסית: רוחבם מגיע לעשרות מטרים ואורכם לקילומטרים אחדים.
עם זאת, בזימבבואה קיים דייק ענק שרוחבו כ-8 ק"מ ואורכו יותר מ-480 ק"מ.
דייקים עשויים להופיע בשתי צורות עיקריות:
דייק לוחי – מחדרים לוחיים של דיאבז וגברו הנוצרים בתוך סדקי מתיחה, בעיקר באזורי פתיחה דוגמת רכסים מרכז אוקייניים.
מאחר שסדקי המתיחה צרים, תתקבל צורת לוח.
דייק טבעתי – מחדר טבעתי הנוצר כאשר המאגמה חודרת לתוך מישור חולשה מעוגל או חרוטי.
מחדר טבעתי נוצר בדרך כלל כתופעת לוואי של היווצרות קלדרה.
כאשר הר געש קורס לתוך תא המגמה שלו בעקבות ירידת לחץ הגזים והתרוקנות התע ממגמה נוצר עמק קלדרה.
במידה ושארית המגמה עולה דרך הסדק הטבעתי שנוצר סביב להר ייווצר דייק טבעתי (ניתן לדמיין לחיצת מכסה סיר הקטן בכמה מ"מ לתוך סיר מבעבע בנוזל וגז).
שלאחר סחיפה ייראה הדייק במבט-על כטבעת.
דייק כזה מצוי בהרי אחגר בסהרה ובסיני סביב סנטה קטרינה.
סחיפה ובליה חושפים את הדייקים על פני השטח בשני אופנים, הנובעים מקשיות הסלע הבונה אותם:
דייק חיובי – דייק המורכב מסלע קשה יוצר בשטח תבליט, כאשר סלעי הסביבה הרכים ממנו נסחפים או מתבלים.
דייק שלילי – דייק המורכב מסלע רך יוצר שקע או תעלה, כאשר הוא נסחף או מתבלה יותר מאשר סלעי הסביבה הקשים ממנו.
דייקים נוטים לרוב כלפי מעלה בכיוון אנכי או אלכסוני.
עם זאת, תהליכים טקטוניים עשויים לעוות אותם ולשנות את כיוונם המקורי.
הרכבם של הדייקים מגוון ועשוי להיות בזלתי, גרניטי וריוליטי, אם כי מרבית הדייקים הם בהרכב בזלתי.
דייקים פגמטיטים מורכבים מגבישי ענק בעלי הרכב גרניטי, המסמלים לרוב את השלב האחרון של החדירה הגרניטית.
דייקים אפליטיים מורכבים מגבישים קטנים בעלי הרכב גרניטי.
המרקם נובע מקצב התקררות המאגמה: מרקם גס מופיע בעומק רב ונובע מהתקררות איטית, ומרקם דק מופיע סמוך לפני השטח ונובע מהתקררות מהירה.
חדירת הדייק והטמפרטורה הגבוהה של המאגמה ביחס לסלעי הסביבה גורמת לסימני "אפייה" בסלעים אליהם הוא חודר.
סימנים אלה נובעים מהתמרת מגע ונראים כ"הילה" ההולכת ודועכת ככל שגדל המרחק מאזור החדירה.
במקרים רבים מופיעים דייקים כ"נחילים" – מקבצים המכילים עשרות ומאות דייקים שנוצרו במהלך אירוע חדירה אחד.
בנחילים אלה מקבילים הדייקים זה לזה וכיוון חדירתם אחיד.
נחילים כאלה עשויים ליצור משטחי בזלת נרחבים ולהוות את שורשיהם של חבלים געשיים.
היווצרותם של נחילים מאפיים בארכאיקון ובפלאופרוטרוזואיקון נחשבת עדות לפעילותה של תימרת מעטפת הקשורה בטמפרטורות גבוהות יחסית של המעטפת.
הנחיל הנרחב ביותר – נחיל הדייקים של מקנזי (Mackenzie Dike Swarm) המצוי במשטח הבזלת של מקנזי בצפון קנדה, שאורכו 3,000 ק"מ ורוחבו 500 ק"מ.
בעולם מוכרים כ-25 נחילי דייקים, ומרביתם נוצרים במוקד אחד או בטבעות קונצנטריות מסביב למחדרים גדולים אחרים או מסביב לצינורות הזנה געשיים.
דייקים מצויים במקומות רבים בעולם.
בישראל ובסביבתה מצויים דייקים שחדרו לסלעי השילד הערבו-נובי – בסיני ובהרי אילת, רבים מהם בגושי התשתית.
דייקים נוספים – שחדרו לתוך סלעי משקע מהיורה מצויים במכתש רמון, למרגלות הר ארדון.
ברמת הגולן מצויים דייקים בזלתיים, וכאלה נראים גם במזרח הגליל ובמרכז הערבה, סמוך לעין יהב.
דֵיְירִי קְוִוין היא רשת אמריקאית של גלידריות וחנויות לממכר מזון מהיר.
החנות הראשונה ברשת נוסדה בשנת 1938 על ידי ג'ון מק'קאלוו, ומאז 1940 היא הרחיבה את פעילותה בארצות הברית ובמדינות אחרות באמצעות שיטת הזכיינות.
הזכיינית הגדולה ביותר של החברה היא Texas Dairy Queen Operating Council המפעילה את מרבית סניפי הרשת בטקסס.
החברה המחזיקה בזכויות על המותג היא דיירי קווין אינטרנשיונל, ובארצות הברית היא פועלת באמצעות חברת הבת אמריקן דיירי קווין.
בסוף 2006 דיווחה דיירי קווין כי ברשת יותר מ-5,700 סניפים ביותר מתריסר מדינות (מהם 4,600 בארצות הברית).
ב-4 באוגוסט 1938 ביקשו ג'ון פרימונט מק'קאלוו ואביו, יצרני חלב מאילינוי שבארצות הברית מלקוחם וידיד המשפחה שרווד דיק "שרב" נובל, בן 30 מקלמונס, איווה, למכור בגלידריה שלו (Sherb's) שבקאנאקי, אילינוי, קינוח חלבי קפוא חדש (מעין גלידה אמריקאית) שייצרו במפעלם.
כל מנה נמכרה תמורת 10 סנטים.
החנות הראשונה בשם דיירי קווין נפתחה בג'ולייט, אילינוי, ב-22 ביוני 1940. דיירי קווין הייתה חלוצה בתחום הזכיינות, וכך מ-10 חנויות בשנת 1941 צמחה ל-100 חנויות בשנת 1947, 1,446 חנויות ב-1950 ו-2,600 חנויות ב-1955. כיום, כאמור, יש ברשת למעלה מ-5,700 סניפים.
החנות הראשונה מחוץ לארצות הברית נפתחה באסטבן, בססקצ'ואן שבקנדה בשנת 1953. בשנת 1959 נכנס לשימוש הלוגו המוכר של החברה .
בשנת 1962 שינתה החברה את שמה לאינטרנשיונל דיירי קווין (IDQ).
חברה זו נרכשה על ידי חברת ההשקעות ברקשייר האת'וויי של וורן באפט ב-1998 ונמצאת בבעלותה המלאה.
מגוון המוצרים של הרשת התרחב בהדרגה במרוצת השנים.
אל הקינוח המקורי התווספו מילקשייקים בשנת 1949, בננה ספליט ב-1951, שלגונים ב-1955, "ברד" (Mr.
Misty Slush) ב-1961. בשנת 1958 נוספו לתפריט גם המבורגרים ומינים אחרים של מזון מבושל תחת המותג Brazier.
בשנת 1985 התווסף לתפריט המוצר הפופולרי Blizzard Treat.
המוצר, אשר פותח על ידי ריצ'רד, רונלד וראלף מד מאיווה, מבוסס על גלידה שלתוכה מעורבבים שברי עוגיות, בראוניז או מיני מתיקה אחרים.
מאז השקתו ועד לקיץ 2007 נמכרו כ-175 מיליון מנות.
הטעמים המבוקשים ביותר עם עוגיות אוריאו, עוגיות שבבי שוקולד, M&M's, ריס (חטיף בוטנים), קיט קאט ובאטרפינגר.
מעת לעת מוצעים טעמים מיוחדים לזמן מוגבל.
החברה מפעילה חנויות תחת כמה שמות-מותג, אשר כולן נושאות את הלוגו הייחודי של החברה:
Dairy Queen: חנויות אלה מציעות בעיקר קינוחים קפואים - גלידות אמריקאיות עם תוספות שונות, עוגות גלידה, ארטיקים וכדומה.
בחלק מן הסניפים מוצעים גם נקניקיות, כריכי שינקן וטוגנים.
Dairy Queen/Orange Julius: חנויות אלה מציעות את מבחר הקינוחים הקפואים של דיירי קווין, לצד משקאות מן התפריט של אורנג' ג'וליוס.
רשת אורנג' ג'וליוס נקנתה על ידי דיירי קווין בשנת 1987 ושולבה בה.
אורנג' ג'וליוס מציעה בעיקר משקאות המבוססים על מיצי פירות, קרח כתוש, סוכר וחלב (smoothies).
Dairy Queen Brazier: מסעדות אלה מגישות את מבחר הקינוחים של דיירי קווין וכן תפריט מגוון של מזון מהיר הכולל המבורגרים, טוגנים, מוצרי בשר עוף מטוגנים, נקניקיות ועוד.
המילה Brazier הושמטה בהדרגה משלטי הרשת ופרסומיה מתחילת שנות התשעים, אך נותרה על שלטיהן של מסעדות ותיקות יחסית.
מסעדות חדשות המציעות את התפריט של הרשת נושאות על פי רוב את השלט DQ Restaurant.
DQ Grill & Chill: מסעדות שתפריטן הוא המגוון ביותר ברשת, וכולל ארוחות בוקר, המבורגרים וכריכים צלויים על גריל ועוד.
נוסף לכך, במסעדות אלה יש שירות חלקי; המנות מוזמנות בדלפק, כמו במסעדות האחרות, אך מוגשות לשולחן על ידי עובדי הרשת.
במשך שנים רבות הייתה ססמת החברה We treat you right!
בשנים האחרונות הוחלפה הססמה המסורתית בססמה חדשה: DQ something different (על בסיס הדמיון הגרפי למשפט Do something different).
בין 1971 ל-1999 הייתה דמותו של דני שובבני חלק בלתי נפרד מפעולות השיווק של החברה, אולם היא נזנחה כאשר ההנהלה הגיעה למסקנה שחיבתם של ילדים לדמות זו פחתה.
משנת 2004 הפכו פרסומות החברה מתוחכמות ומשעשעות יותר ואף זכו בפרסים.
סיסמתה הנוכחית של החברה היא So good it's riDQulous.
במהלך שנות החמישים והשישים של המאה ה-20 חנויות דיירי קווין בעיירות הקטנות במערב התיכון ובדרום ארצות הברית, במיוחד במינסוטה, הפכו למרכזים של חיי חברה.
ככאלה ייצגו בספרות את החיים בעיירות הקטנות באמריקה.
דוגמאות בולטות הן הספר Walter Benjamin at the Dairy Queen של הסופר לארי מק'מרטרי שפורסם בשנת 1999, והספרים Dairy Queen Days של רוברט אינמן, ו-Chevrolet Summers, Dairy Queen Nights של בוב גרין שפורסמו שניהם ב-1997. המותג דיירי קווין נזכר גם בתוכניות טלוויזיה.
לדוגמה: בפרק השמיני בעונה הרביעית של קומדיית המצבים "חברים" מציין טים ברק, בנו של ריצ'רד - בן זוגה לשעבר של מוניקה גלר, כי הוא זוכר שהפעם האחרונה בה ראה את מוניקה הייתה ביום בו עזב כדי ללמוד במכללה והיא עמדה ליד סניף של דיירי קווין.
מוניקה משיבה שככל הנראה המתינה שהסניף ייפתח.
דִייֶפּ היא רשות מקומית השוכנת באזור קוט דא'לבאטר לחוף האטלנטי של צרפת, צפונית לרואן, במחוז סן-מריטים בצרפת.
ב-1999 מנתה אוכלוסיית האזור האורבני של דייפ כ-81 אלף נפש.
דייפ היא נמל לחוף תעלת למאנש, הידוע בשל צדפות המאכל (scallop) שבו, וכן בשל שירות המעבורת שהוא מקיים לנמל ניו הייבן שבמחוז סאסקס המזרחי באנגליה.
לדייפ חוף חלוקי אבן פופולרי, וכן שתי כנסיות מן המאה ה-15. במלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הייתה דייפ זירת פשיטה כושלת של בעלות הברית, בניסיון לבחון תנאי נחיתה על חוף אטלנטי המוחזק בידי הנאצים.
דייפ מתועדת לראשונה כיישוב דייגים קטן ב-1030, ושמה עולה שוב במהלך מלחמת מאה השנים עת עברה מיד ליד בין הצדדים היריבים.
במהלך המאה ה-16 הייתה דייפ מרכז לקרטוגרפיה, ובמהלך המאה ה-17 הייתה אחד הנמלים העיקריים של צרפת.
ב-1632 יצאו מדייפ שלוש מאות מהגרים צרפתים אל המושבה "צרפת החדשה" כיום במזרח קנדה.
ב-1694 נהרסה העיירה בהפגזה של הבריטים וההולנדים.
בשנים שלאחר מכן הפכה לאתר נופש פופולרי לחוף הים, אליו הגיעו תיירים אנגלים.
המלחין קמיל סן סנס נהג להעלות מיצירותיו בתיאטרון בדייפ.
הפשיטה על דייפ במלחמת העולם השנייה הייתה קרב עקוב מדם, בו נחלו בעלות הברית תבוסה בניסיונן להחזיק בראש גשר על חוף דייפ ב-19 באוגוסט 1942. המטרה הייתה לאסוף ניסיון בנחיתה, מודיעין קרבי, ולגרור את הלופטוואפה לקרב.
מטרות הפשיטה לא הושגו, והתוצאה הייתה אלפי נפגעים - הרוגים ושבויים, במיוחד מקרב הפושטים הקנדים.
דייפ שוחררה מידי הנאצים ב-1 בספטמבר 1944 על ידי דיוויזיית הרגלים הקנדית השנייה.
הטירה, "שאטו דה דייפ" ששרדה את הפגזת 1694 היא כיום מוזיאון המציג אוסף של פריטים ימיים, במיוחד תחריטי שנהב מהמאות ה-17 וה-18, ופריטים הקשורים בקמיל סן-סנס.
ב"כיכר קנדה" שליד הטירה יש פארק ובו אנדרטה המציינת את היחסים בין דייפ לקנדה.
מעט מדרום לעיר נמצא בית קברות צבאי שבו נקברו חלק מחללי הפשיטה עליה.
לעיר תחנת רכבת, בה פועלים קווים סדירים לרואן ולפריז.
כן פועל בה שירות מעבורת לאנגליה.
דייסיוויל , הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
דייסיוויל הוא פרוור קטן מצוי כ-7 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני.
הפרוור בנוי בצורת מניפה (רבע עיגול), בין דרך בנרונג ודרך גרדנרס, כבישים המאונכים זה לזה.
הפרוור כולל מגרש ספורט מעגלי בצומת הכבישים, וממנו נפרשים כחישוקי מעגל רחובות דייסיוויל.
הפרוור תחום בין הפרוורים קינגספורד מצפון, איסטלייקס ממערב, רנדוויק ומארוברה במזרח ופייג'ווד בדרום.
דייסיוויל קרויה על שם ג'ון רולנד דייסי, חבר פרלמנט שגר באזור בין השנים 1895 ו-1912. דייסי התעקש על דעתו כי יש להקים באזור עיר גנים לפי המודל של לצ'וורת האנגלית.
התוכנית יצאה לפועל לאחר מותו, כפרוור פועלים עם בתים בעלות נמוכה.
הפרוור נבנה על אדמה בבעלות הכתר הבריטי, על שטח שיועד למאגר מים.
דייסיוויל בנוי כעיר גנים, ולמרות גודלו הקטן (כ-0.4 קמ"ר) הוא כולל מספר פארקים לשימוש הקהל.
בפינת הרחובות גרדנרס ובנרונג מצוי מגרש הספורט דייסיוויל אובאל (שלאחרונה פורק), בו התקיימו משחקי קריקט.
בפאתי המניפה מצויים שלושה גנים ציבוריים גדולים: פארק אצרולב, פארק דייוויד פיליפס ופארק רולנד.
בלב הפרוור גן קטן הקרוי שמורת הייג.
דיית החלזונות (שם מדעי: Rostrhamus sociabilis) היא מין יחיד בסוגו של דורס ממשפחת הנציים.
על אף שמה היא איננה דיה אמיתית.
בשונה מרוב הדורסים מזונה של הדיה מורכב בעיקר מחלזונות מהמשפחה Ampullariidae כמו התפוחון על ידי דחיסת קצה המקור לתוך פתח הקונכייה ושליפת החלזון החוצה.
לעיתים נדירות יותר היא אוכלת סרטני מים מתוקים מסוג Procambarus ודגים מסוג Pomoxis.
תפוצתה רחבה: מפלורידה בצפון עד דרום אמריקה והאיים הקריביים.
נפוצה באזורי ביצות שונים המכילים חלזונות וכן באוורגליידס.
בעבר חשבו שהדיה דקת המקור שייכת לאותו המין אך היא הופרדה לסוג עצמאי.
דיית זנב-מספריים (שם מדעי: Chelictinia riocourii) היא מין עוף טורף בעל זנב מפוצל והמין היחיד בסוגה שבמשפחת הנציים.
הדיה חיה באפריקה שמדרום לסהרה.
זהו עוף דורס קטן מאוד.
אורכה של הדיה עד 30 ס"מ ומטת כנפיה עד 78 ס"מ.
לדיה נוצות לבנות וזנב ארוך ומפוצל המזכיר צורת מספריים.
צבע הראש, הגב העליון והכנפיים אפור-כחול והעיניים אדומות.
היא חיה בקבוצות חברתיות גדולות החיות וישנות יחדיו על אותם ענפים, אך הציד מתרחש ביחידות.
הדייה מחפשת חרקים קטנים או עכבישים ובעונת הרבייה גם מכרסמים ולטאות ומתנפלת עליהם מלמעלה.
הקנים מוטלים בין שיחים קוצניים בהם הנקבה מטילה 4 ביצים בממוצע.
הדייה חיה בטבע במדינות:בנין, בורקינה פאסו, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, חוף השנהב, ג'יבוטי, אריתריאה, אתיופיה, גמביה, גאנה, קניה, ליבריה, מאלי, מאורטניה, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סומליה, סודאן, טוגו ואוגנדה וכן ייתכן שהיא מגיעה לתימן.
היא מצויה במגוון תנאי מחיה מיערות פתוחים שונים וסוואנות ועד לאזורים הרריים ואף למדבריות.
דיית ברהמיני (שם מדעי: Haliastur indus) היא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרובה לדיה וחיה בטבע בתת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה ונפוצים בעיקר באזורי חופים של נהרות וימים.
לדיה זו מוטת כנפיים של 1.1 מטר ואורכה 50 ס"מ.
היא בעלת ראש, חזה ובטן לבנים, כנפיים וזנב חומים-אדומים ומקור צהוב וגדול.
היא מזכירה במראה את הדיה השחורה החיה באותם מקומות ומתחרה איתה על טרף.
שני הדיות ששייכות לסוגים נפרדים הם באותו גודל אך לדיית ברהמיני זנב מפוצל מעט והיא לבנה ולא שחורה (למעט הצעירים).
עם זאת שני הסוגים קרובים מאוד.
הדיה חיה במגוון בתי גידול מפסגות ההימלאיה בנפאל עד לערבות ומדבריות אוסטרליה.
היא נפוצה בעיקר ביערות טרופיים וביצות מנגרובים לאורך החופים.
מזונם העיקרי הוא דגים מתים וסרטנים בביצה, אך יצודו גם יונקים כמו עטלפים, מכרסמים וארנבות וכן עופות וזוחלים קטנים.
כמו כן הם יחטפו מזון לעופות אחרים, כולל דורסים ואף לדולפיני איראוואדי בנהרות אסיה.
הדיה לא נמצאת בסכנה אך נפגעת לעיתים מפעילות האדם ופגיעה באזור החיות, בעיקר בג'אווה.
דָּיִיר מָאר אֶלְיָה (בארמית סורית: ܕܝܪܐ ܕܡܪܝ ܐܝܠܝܐ, בערבית: دير مار إيليا, ידוע גם בשם מנזר אליהו הקדוש), היה מנזר נוצרי ששכן כ-7 ק"מ דרומית מערבית לעיר מוסול, במחוז נינוה בעיראק.
המנזר נוסד בסוף המאה ה-6, והוא היה אחד המנזרים העתיקים בעיראק.
המנזר היה שייך לכנסייה המזרחית , ענף עתיק של הנצרות המזרחית.
המנזר נסגר ב-1743 לאחר שנזיריו נרצחו על ידי כוח פרסי.
שרידי המנזר נפגעו בעת הפלישה לעיראק ב-2014 והוא נהרס על ידי ארגון המדינה האסלאמית באוגוסט או ספטמבר 2014.
המנזר נוסד ב-595 לספירה לערך על ידי הנזיר מאר אליה, שלמד לפני כן באל-חירה, עיר עתיקה בחלקה הדרומי של עיראק של היום, ולאחר מכן למד במנזר הגדול בהר איזלה , השוכן בטורקיה של היום והיה שייך לכנסייה הכשדית הקתולית.
המנזר שימש כמרכז לקהילה נוצרית מקומית, ובמשך מאות בשנים, אלפי מאמינים נוצרים ביקרו במנזר כדי לחגוג את "חג מאר אליה", המתקיים כל שנה ביום הרביעי האחרון של חודש נובמבר.
חלקו המרכזי של המנזר נבנה במאה ה-11 והוא שופץ במאה ה-17 על ידי הורמיזד אלקושנייה (Hurmizd Alqushnaya), שמוצאו מהעיר אלקוש בצפון עיראק.
ב-1743 פגע השאה הפרסי, נאדיר שאה מהשושלת האפשארית, במבנה המנזר והרג 150 נזירים שחיו בו, בגלל סירובם להתאסלם.
המנזר נשאר בהריסותיו עד תחילת המאה ה-20, עת מספר חדרים ואולמות שופצו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש מבנה המנזר כמקום מקלט שבעקבותיו נבנו מחדש חלקים מהמנזר.
מבנה המנזר, מאגר המים השכן והמעיין בסביבה, טופלו על ידי הכנסייה הקתולית הכלדאית.
עולי רגל נוצרים המשיכו לבקר במנזר ובשרידיו.
בשנות ה-70 של המאה ה-20, הפך מבנה המנזר להיות בסיס למשמר הלאומי העיראקי .
ב-2003, בתחילת מלחמת עיראק, נפגע המנזר על ידי אנשי יחידת טנקים עיראקית, שמילאו את חדרי המנזר באשפה.
אחד מקירותיו נהרס מפגיעת צריח של טנק T-72. לאחר שהיחידה האמריקאית הדיוויזיה המוטסת ה-101 השתלטה על האזור, הפך המנזר לבסיס הפעלה קדמי.
חיילים אמריקאים ששהו במקום חרטו גרפיטי על קירותיו וטייחו את הקפלה, וכך הרסו ציורים בני 600 שנים.
לאחר מכן המבנה נפגע שוב על ידי בוזזים.
לאחר שכומר צבאי הבין את חשיבות האתר, הורה המפקד האמריקאי במקום לחייליו לפנות את המנזר.
לאחר מכן יחידת הדתות של צבא ארצות הברית, החלה לטפל במקום, והם הביאו לסיורי חיילים במנזר.
במאי 2008, ביקרו ארכאולוגים עיראקים באתר בפעם הראשונה מאז הפלישה ב-2003. לאחר מכן השקיע הצבא האמריקאי מאמצים בשיקום מבנה המנזר.
מאמצים אלה דווחו בתקשורת ברחבי העולם.
העיתונאי ג'יימס פולי, שלאחר מכן נרצח על ידי ארגון המדינה האסלאמית, כתב "שהאתר ניצל לטובת העיראקים בדורות הבאים, בתקווה שהביטחון יוחזר להם בקרוב כך שיוכלו להעריך את המבנה".
לפני הנסיגה האמריקאית מעיראק, מהנדסים צבאיים מבסיס פורט לאונרד ווד , שרטטו את תוכנית המנזר.
ביוני 2014, נכבשה מוסול על ידי כוחות ארגון המדינה האסלאמית.
הם הרסו את המנזר בין 27 באוגוסט ל-28 בספטמבר 2014, יחד עם הרס אתרים נוספים.
הריסת המנזר לא פורסמה על ידם, והאישור של הריסת המבנה התקבל רק בתצלומי לוויין שפורסמו בינואר 2016. העובדה שבמשך 16 חודשים לא היה דיווח על הרס המבנה, הוביל לחשש שיש אתרים נוצריים נוספים בעיראק שנהרסו בחשאי.
המנזר נבנה כמתחם של בניינים דמוי מבצר, והשתרע על שטח של 2,500 מ"ר.
לפני שנהרס הוא כלל 26 חדרים שנבנו סביב חצר פנימית, כולל קפלה ומתחם מקודש.
דַּיָּרִיִּים (שם מדעי: Carapidae) היא משפחת דגי גרם מהסדרה צלופחי-קושק.
דגים אלה חיים בכל האוקיינוסים עד לעומק 2 ק"מ לאורך המדרונות.
אלו דגים דקים ושקופים באורך של עד 50 ס"מ.
הם בעלי גוף דק, וזנב ארוך המסתיים בקצה חד.
אין להם סנפירים עליונים כלל.
הראש עגלגל וחיוור והעיניים קטנות מאוד.
דגים אלה מבלים את רוב חייהם בתוך גופם של חסרי חוליות ימיים כמו צדפות, כוכבי ים או במעיים של מלפפוני ים מהם הם מקבלים מזון וגם הגנה.
לרוב הם לא מזיקים אך הם אוכלים רקמות מעיים של מלפפוני ים.
לעיתים גם 15 דגים יכולים להצטופף על מלפפון ים אחד.
צעיריהם של דגים אלו נעים כחלק מהפלנקטון באוקיינוס.
דיית המיסיסיפי (שם מדעי: Ictinia) הוא סוג של עופות דורסים ממשפחת הנציים הקרובים לדיה.
בסוג זה 2 מינים החיים באמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית.
עופות אלה קטנים מאוד ובעלי נוצות אפורות עם ראש קטן ומקור שחור קטן.
אורכם 30-35 ס"מ בממוצע והם בעלי זנב ארוך עם קצוות כהים.
הם חיים מדרום ארצות הברית ועד לארגנטינה.
הם מעופפים לאורך תחום חיותם, מעופפים במהירות וצדים חיות קטנות.
דיית הפנינה (שם מדעי: Gampsonyx swainsonii) הוא מין של עוף ממשפחת הנציים החי בדרום אמריקה .
עוף זה קרוב לדאה אך שייך לסוג יחידי.
היא דורס היום הקטן באמריקה והקטנה שבדורסי היום מלבד כמה מינים של נצים.
זוהי אחת הדיות הקטנות ביותר בעולם.
היא בעלת נוצות כחולות כהות ובטן וחזה לבנים והראש כהה עם עיניים אדומות עזות.
המקור קצר ושחור והרגליים צהובות ובעלות טפרים גדולים.
הדיה חיה ביערות טרופיים לאורך אמריקה הדרומית מוונצואלה עד ארגנטינה.
ייתכן שהיא מצפינה עד קוסטה ריקה.
הדיה ניזונה בעיקר מלטאות קטנות, עופות קטנים וחרקים שהיא חוטפת ברגליה.
דייקס און בייקס הוא מועדון אופנועים לסבי, עם 22 סניפים וקשרים ארגוניים רבים.
DOB ידועות בשל השתתפותן – ופעמים רבות הובלתן – באירועי גאווה כגון מצעד הגאווה, ואירועי להט"ב משמעותיים, כגון המשחקים הגאים.
קרוב לוודאי שבמקור שמו את חברות DOB בחזית המצעד מסיבות לוגיסטיות, אך הן נשארו שם כסמל של גאווה להט"בית, התנגדות, שחרור והעצמה.
כל סניף בארגון שומר על צביונו העצמאי, על פי מסורת ה-DIY והמסורת הפמיניסטית, והארגון על חלקיו נחקר כתופעה חברתית שהיא "צורה מורכבת ורב-שכבתית של ...
התנגדות תרבותית אשר מעלה את המודעות לאי-צדק חברתי ואשר משפיע על משמעויות חברתיות באופן דיסקורסיבי גם בחיי היומיום מחוץ לפסטיבלים."
עוד סוג של ביקורת שנשמעה היא לגבי השימוש במילה "דייק" בשמן.
היסטורית, המילה שימשה כמילת גנאי ללסביות.
אך DOB נלחמו לרשום את השם כסימן מסחרי בארצות הברית, לאחר מאבק משפטי שהוכיח שהמילה, על כל צורותיה, עברה ניכוס מחדש (בדומה למילה "קוויר"), ושהיא משמשת באופן שונה מהמילה "לסבית" ככינוי חיבה, כמילת העצמה, ואף כזהות.
בדומה למועדוני אופנועים אמריקאים מסורתיים, שהם בסימן גברי, גם DOB קוראות תיגר על נורמות של מעמד הביניים, והן מראות, בדרך דוגמה, שנשים יכולות להיות גם "גבריות", ולפעול באופן שונה מהציפיות החברתיות לגבי מה אישה יכולה וצריכה לעשות וכיצד היא צריכה להיראות.
ההופעה הרשמית הראשונה של דייקס און בייקס הייתה ב-1976 במצעד הגאווה בסן פרנסיסקו.
הרוכבות הוצבו בתחילת המצעד, כדי שלא יצטרכו להיאבק להתאים את קצב הנסיעה שלהן לקצב ההליכה של הצועדים.
במהלך השנים, במסגרת מצעדי הגאווה, הקבוצה רוכבת בגוש עם עוד פעילות ופעילים ממגדרים וזהויות שונות, כולל הומואים, ביסקסואליות, טרנסג'נריות או אלה שמזדהים בזהויות ג'נדרבנדינג אחרים (כמו femme, androgyne, boi).
מייסדת המועדון, סוני וולף, הייתה אמורה להיות הגרנד מרשל בצעדה של סן פרנסיסקו ב-2018. אך באפריל 2018 יצאה ההודעה על מותה הפתאומי.
חברותיה הקרובות יכבדו את מורשתה במצעד כשיישאו את גוף האופנוע המקורי עליו רכבה במהלך צעדת החניכה של DOB ב-1976.
DOB מובילות מצעדים כמו מצעדי הגאווה, אירועים בינלאומיים כמו המשחקים הגאים וכן פסטיבלים ומחאות.
מצעד הדייקיות הפך לאירוע גאווה פופולרי בפריסה ארצית אותו מובילות דייקס און בייקס לעיתים קרובות.
מצעדי הדייקיות שומרות על אופי לא מסחרי, בניגוד למצעדי הגאווה העירוניים הגדולים אשר קורים יותר ויותר תחת חסות עירונית ותאגידית, וכלולות באירוע לסביות, ביסקסואליות, ונשים טרנסג'נדריות.
דייקס און בייקס הובילו צעדות ברחבי העולם החל מסן פרנסיסקו ועד מלבורן, פריז, לונדון, טוקיו, טורונטו, ונקובר, סידני, ציריך, תל אביב, ויוון.
הקרב המשפטי לרישום שם המועדון
בדרך כלל משרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית (PTO) לא רושם סימנים מסחריים הכוללים מונח שנחשב פוגעני כלפי קבוצה.
ולכן, ב-20 בפברואר 2004, סירב PTO לרשום את שם המועדות "דייקס און בייקס", עם ההסבר כי האדם הסביר יזהה את המילה "דייק" כפוגענית כלפי קהילות להט"ב.
DOB ערערו על ההחלטה, בנימוק שהמילה אינה פוגענית כשהיא בשימוש עצמי, ושהיא אכן נוכסה מחדש על ידי לסביות בשילובים מרובים כתיאור, ואפילו כזהות.
ב-13 בנובמבר 2006, הוכרע העניין לטובתן של DOB, וב-2005, PTO לבסוף רשמו את השם "Dykes on Bikes" כסימן מסחרי.
ב-2007, המועדון זכה בתביעה מצד עורך דין בשם מייקל מקדרמוט, שתבע לאחר אישור ה-PTO בטענה שהשם הוא פוגעני כלפי גברים, ושהוא "שערורייתי ובלתי מוסרי".
בית המשפט קבע כי אין לגברים בסיס להיפגע על ידי המונח.
מקדרמוט הצהיר על התנגדותו לכל קבוצה המקושרת למצעד הדייקיות, אותו הוא כינה "פרעות השנאה הבלתי חוקיות השנתיות" בטענה שהוא וכל הגברים סופגים פגיעות פליליות והפרות זכויות אזרחיות, שכן המילה "דייק" מזוהה עם "שנאה אובססיבית ועמוקה של גברים והמין הזכרי."
ביוני 2014, סניף סן פרנסיסקו של DOB הופיע בסדרת הטלוויזיה Sense8 כשהן משתתפות במצעד הדייקיות.
דייקר קייד מונטגומרי-הארווי הוא שחקן אוסטרלי, המוכר בעיקר בזכות כיבובו בתור ג'ייסון לי סקוט בסרט "פאוור ריינג'רס", ובתור בילי הרגרוב בסדרה "דברים מוזרים".
מונטגומרי נולד בפרת' באוסטרליה המערבית.
אמו, ג'ודית ברט, קנדית, ואביו סקוט מונטגומרי הרווי מניו זילנד.
יש לו אחות אחת, צעירה ממנו.
הוריו עבדו בעולם הקולנוע, כך שמונטגומרי בילה הרבה זמן באולפנים.
הדבר העניק את השאיפה להיות שחקן.
כבר בגיל עשר קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו, ובגיל 12 הוא התחיל לקחת קורסי משחק בבית ספר למשחק.
כשעלה לתיכון "מוונט לוולי" התקבל לתוכנית אומנותית מתקדמת בבית הספר והשתתף בהופעות והצגות בבית הספר.
בסיום התיכון קיבל בבית הספר פרס על הצטיינותו כשחקן.
התפקיד הרשמי הראשון של מונטגומרי כשחקן היה בשנת 2011, כששיחק את הדמות של פרד בסרט הקצר "ברטנארד הנורא".
באותה השנה שיחק בסרט קצר נוסף, "עץ משפחה", את הדמות של ויל.
בשנת 2015 הופיע בווידאו קליפ לשיר "Old souls" של להקת ההבי מטאל האוסטרלית Make Them Suffer.
בשנת 2016 גילם את ג'רמי בסרט האימה הפסיכולוגי "שכונה בטוחה".
בשנת 2017 שיחק מונטגומרי בסרט האוסטרלי "A Few Less Men" את דמותו של מייק.
באותה השנה, לוהק לסרט גיבורי העל האמריקאי "פאוור ריינג'רס" בתפקידו של ג'ייסון סקוט (הריינג'ר האדום, מנהיג החבורה).
עוד באותה השנה השתתף בווידאו קליפ של הצמד המוזיקלי אנגוס וג'וליה סטון לשיר שנקרא "Chateau".
משנת 2017 עד 2019 שיחק את בילי הרגרוב בעונות 2–3 של סדרת המסתורין המצליחה "דברים מוזרים"' שיצרו האחים דאפר לשירות הסטרימינג של נטפליקס.
מונטגומרי השתתף כאורח גם בעונה הרביעית של "דברים מוזרים" ב-2022.
ב-11 ביולי 2019 חשף מונטגומרי ספר אלקטרוני בשם "dkhm", שבו הוא מספר על הדרך שלו להצלחה.
בשנת 2020 גילם את התפקיד הראשי בקומדיה הרומנטית "גלריית הלבבות השבורים" בדמותו של ניק דניאלסון.
בשנת 2022 שיחק בסרט הביוגרפי של הבמאי באז לורמן "אלביס" על אודות חייו של הזמר אלביס פרסלי.
מונטגומרי גילם את דמותו של הבמאי והמפיק סטיב בינדר שהיה מיודד עם אלביס.
מונטגומרי למד אמנות ומשחק באקדמיית WAAPA.
לאחר שסיים ללמוד ב-WAAPA ובאוניברסיטת אדית' קואן (Edith Couan University) המשיך ללמוד דרמה ואמנות במסגרות אחרות.
+שנהסרטתפקידהערות2016שכונה בטוחה (אנ')ג'רמי2017A Few Less Menמייקפאוור ריינג'רסג'ייסון לי סקוט / הריינג'ר האדום (אנ')2020גלריית הלבבות השבורים (אנ')ניק דניאלסוןIn Vitroסרט קצר
במאי, תסריטאי ומפיק2022אלביססטיב בינדר (אנ')2024Went Up the Hillג'קגם מפיק בפועל2025What We HideריסTBAFaces of DeathDead Man's Wireריצ'רד האל
+שנהסדרהתפקידהערות2017–2022דברים מוזריםבילי הרגרובתפקיד ראשי (עונות 2–3); כוכב אורח (עונה 4); 19 פרקים
+קליפי מוזיקהשנהשם הקליפזמרתפקיד2015"old souls"Make them sufferרוברט2017"chateau"אנגוס וג'וליה סטונסהאיש המוביל
+פרסים והשתתפויות בתחרויותשנהתחרותקטגוריהשם הסדרהתוצאה2017פרסי בחירת הנוערהשחקן הטוב ביותר בסרט מדע בדיוניפאוור ריינג'רסמועמדות2018פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVגניבת הסצנהדברים מוזריםגילדת שחקני המסךההופעה הטובה ביותר של אנסמבל שחקנים בסדרת דרמה2020גילדת שחקני המסך
דייצ'י סוזוקי (ביפנית: 鈴木 大地; נולד ב-10 במרץ 1967) הוא שחיין עבר יפני.
אלוף אולימפי (סיאול 1988) במשחה ל-100 מטר גב.
סוזוקי נולד וגדל בנרשינו, מחוז צ'יבה.
במשחקי אסיה שנערכו בסיאול, קוריאה הדרומית בשנת 1986 זכה סוזוקי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא משחקים חדש של 57.39 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא משחקים חדש נוסף של 3:46.55 דקות.
באוניברסיאדה שנערכה בזאגרב, קרואטיה באמצע יולי 1987 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.57 שניות, לפני דייוויד ברקוף מארצות הברית (57.22 שניות) וג'יי מורטנסון מארצות הברית (57.44 שניות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.98 דקות, לפני זולטן בלייטי מהונגריה (2:03.95 דקות) ומייקל למברט ארצות הברית (2:04.14 דקות).
מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:46.27 דקות, אחרי ארצות הברית (3:45.72 דקות) ולפני מערב גרמניה (3:48.73 דקות).
חודש לאחר מכן, באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בבריזביין, אוסטרליה באמצע אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.07 שניות, אחרי מארק טוקסברי מקנדה (55.89 שניות) ולפני פול קינגסמן מניו זילנד (57.55 שניות).
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה סוזוקי במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אסיה חדש של 55.05 שניות, לפני שיאן העולם דייוויד ברקוף (55.18 שניות) ואיגור פוליאנסקי מברית המועצות (55.20 שניות).
ברקוף קבע בשלב המוקדמות שיא עולם חדש של 54.51 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:44.36 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 55.87 שניות ובמקום 15 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.67 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצא השל 2:03.36 דקות.
בשנת 2015 כיהן כיושב ראש איגוד השחייה ביפן ובספטמבר אותה שנה החל לכהן בתפקיד ראש סוכנות הספורט הלאומי של יפן.
הסוכנות החלה לעבוד באוקטובר אותה שנה כארגון מקביל למשרד הספורט היפני.
תפקידה של הסוכנות המונה 121 אנשים לשפר את ההישגים של הספורטאים היפנים באולימפיאדת טוקיו (2020).
דייקי האשימוטו (ביפנית: 橋本 大輝; נולד ב-7 באוגוסט 2001) הוא מתעמל מכשירים יפני, האלוף האולימפי בתחרות הקרב-רב אישי ותרגיל על המתח (טוקיו 2020) ובתחרות הקרב-רב קבוצתי (פריז 2024).
ואלוף העולם שלוש פעמים ברציפות בקרב-רב אישי (ליברפול 2022, אנטוורפן 2023 וג'קרטה 2025).
שני אחיו הגדולים, טאקויה וקנגו, שהתחרו בהתעמלות אמנותית ברמת המועדון והאוניברסיטה ביפן, נתנו להאשימוטו השראה להתחיל להתאמן בהתעמלות בגיל 7 במועדון הצעירים סווארה.
האשימוטו הוא סטודנט באוניברסיטת ג'ונטנדו בטוקיו שביפן.
האשימוטו התחרה באליפות העולם בהתעמלות בשטוטגרט שבגרמניה, בה זכה במדליית ארד יחד עם נבחרתו בתחרות הקבוצתית.
באולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכה בטוקיו שביפן, האשימוטו התחרה יחד עם הנבחרת היפנית, שכללה גם את קאזומה קאיה, טאקרו קיטאזונו וווטארו טאניגאווה.
יחד עם נבחרתו הוא זכה במדליית הכסף בתחרות הקבוצתית לגברים, עם ציון כולל של 262.397, שהייתה רחוק 0.103 נקודות מהציון הכולל של נבחרת הוועד האולימפי הרוסי שזכתה בזהב.
הוא זכה גם במדליית הזהב בתחרות הקרב-רב אישי לגברים, עם ציון כולל של 88.465.
באליפות העולם שנערכה בקיטאקיושו שביפן זכה במדליית כסף בתחרות קרב-רב אישי עם ציון כולל של 87.964 נקודות, אחרי ג'אנג בוהנג מסין (87.981 נקודות) ולפני איליה קובטון מאוקראינה (84.899 נקודות), במוקדמות עלה מהמקום הראשון עם 88.040 נקודות.
האשימוטו זכה במדליית כסף נוספת בתרגיל המתח עם ציון של 15.066 נקודות, אחרי
הו שוויי מסין (15.166 נקודות) ולפני ברודי מלון מארצות הברית (14.966 נקודות).
בתרגיל המקבילים סיים במקום רביעי בתוצאה של 15.000 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בליברפול שבאנגליה, בריטניה זכה במדליית זהב בתחרות קרב-רב אישי עם ציון כולל של 87.198 נקודות, לפני ג'אנג בוהנג (86.765 נקודות) ובן ארצו ווטארו טאניגאווה (85.231 נקודות).
האשימוטו זכה באליפות בשלוש מדליות כסף, מדליית כסף יחד עם הנבחרת היפנית עם ציון כולל של 253.395 נקודות, אחרי סין (257.858 נקודות) ולפני בריטניה (247.229 נקודות).
מדליית כסף בתרגיל המתח עם ציון של 14.700 נקודות, אחרי ברודי מלון (14.800 נקודות) ולפני ארתור מריאנו מברזיל (14.466 נקודות).
מדליית כסף בתרגיל הקרקע עם ציון של 14.500 נקודות, אחרי ג'ארני רג'יני-מורן מבריטניה (14.533 נקודות) ולפני בן ארצו ריוסוקה דוי (14.266 נקודות).
בתרגיל הטבעות סיים במקום 11 עם ציון של 14.000 נקודות.
באליפות העולם שנערכה באנטוורפן שבבלגיה זכה בשלוש מדליות זהב.
מדליית זהב בתחרות קרב-רב אישי עם ציון כולל של 86.132 נקודות, לפני איליה קובטון (84.998 נקודות) ופרד ריצ'רד מארצות הברית (84.332).
מדליית זהב עם הנבחרת היפנית עם ציון כולל של 255.594 נקודות, לפני סין (253.794 נקודות) וארצות הברית (252.428
מדליית זהב בתרגיל המתח בציון של 15.233 נקודות, לפני טים סרביץ' מקרואטיה (14.700 נקודות) וסה ויידה מסין (14.500 נקודות).
בתרגיל הקרקע סיים שביעי עם ציון של 14.233 נקודות.
בתרגיל המקבילים סיים במקום 13 בציון של 14.600 נקודות.
באולימפיאדת פריז (2024) זכה האשימוטו במדליית זהב עם הנבחרת היפנית בתחרות הקבוצתית עם ציון כולל של 259.594 נקודות, לפני סין (259.062 נקודות) וארצות הברית (257.793 נקודות).
בתחרות הקרב-רב אישי סיים במקום השישי עם ציון כולל של 84.598 נקודות ולא הצליח להגן על תוארו לאחר שנפל במהלך התרגיל בסוס סמוכות.
בתרגיל המקבילים סיים במקום 11 בתוצאה של 14.833 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בג'קרטה שבאינדונזיה זכה במדליית זהב בתחרות קרב-רב אישי עם ציון כולל של 85.131 נקודות, לפני ג'אנג בוהנג (84.333 נקודות) ונואה זייפרט משווייץ (82.831 נקודות).
האשימוטו זכה במדליית כסף בתרגיל המתח בציון של 14.733 נקודות, אחרי ברודי מלון (14.933 נקודות) ולפני ג'ו פרייז'ר מבריטניה (14.700 נקודות).
בתרגיל המקבילים סיים במקום שביעי במוקדמות בציון של 14.266 נקודות, אך לא העפיל לגמר כיוון שהיו שני מתעמלים יפנים מעליו.
בסוס הסמכות סיים 11 בתוצאה של 14.133 נקודות.
דייצ'י קמאדה (ביפנית: 鎌田 大地; נולד ב-5 באוגוסט 1996 באהימה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג ובנבחרת יפן.
קמאדה החל את הקריירה המקצוענית שלו בסגאן טוסו מליגת העל היפנית.
הוא ערך 65 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים.
ב-29 ביוני 2017 חתם קמאדה על חוזה לארבע עונות באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
ב-20 באוגוסט ערך קמאדה את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד פרייבורג במסגרת המחזור הראשון לעונת 2017/2018. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה בעונה זו.
ב-31 באוגוסט 2018 הושאל קמאדה למשך עונה אחת לסנט טרוידן מליגת העל הבלגית.
ב-16 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על גנט במסגרת המחזור השביעי לעונת .
בסך הכל ערך קמאדה 34 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע 15 שערים.
בתום תקופת ההשאלה חזר קמאדה לאיינטרכט פרנקפורט, והפך לשחקן הרכב קבוע.
בשלוש העונות הראשונות לאחר חזרתו ערך 95 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-4 באוגוסט 2023 חתם לשנתיים בלאציו.
ב-22 במרץ 2019 ערך קמאדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בהפסד 0–1 לנבחרת קולומביה במשחק ידידות.
ב-10 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–6 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
דייק הוא סלנג לתיאור אישה לסבית.
במקור, המונח שומש ככינוי גנאי הומופובי לנשים גבריות, בוצ'יות או אנדרוגיניות.
כיום, המונח משמש גם כרמז לאסרטיביות וקשיחות.
ב-1971, המשוררת האמריקאית, ג'ודי גרהן , פרסמה את השיר "The Psychoanalysis of Edward the Dyke".
השימוש במונח דייק העצים את הקהילה הלסבית מאחר שעד כה הוא הופעל רק ככינוי גנאי.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, החל המונח דייק להיחשב כמונח של גאווה והעצמה.