tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ראש הממשלה בנימין נתניהו השתמש בפתגם זה בסיום דבריו בישיבת הממשלה שדנה באישור עסקת שליט (בנוסח שגם סופו שונה מן המקור: "כל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם ומלואו") וגם לגבי נגיף הקורונה השתמש במשפט זה כדי לומר שכל המדביק נפש אחת כאילו הדביק עולם ומלואו.
ארגון "יד ושם" משתמש בביטוי זה בהתייחסותו לחסידי אומות העולם, שמימשו את האמור בו בצורה נעלה, ואף מעניק לחסידי אומות העולם מדליה שעליה חקוק הביטוי.
ארגון מגן דוד אדום, העוסק בהצלת נפשות, רואה בביטוי זה אבן יסוד בפעולתו.בצדו האחורי של כרטיס אדי לתרומת איברים, המשפט מצוטט תוך הפניה למשנה בסנהדרין, אך המילה "מישראל" מושמטת ומופיעות במקומה שלוש נקודות.
כל הנחלים זורמים לים היא מיני סדרה אוסטרלית פופולרית שהופקה בשנים 1983 ו-1990, ומבוססת על רומן היסטורי מאת ננסי קאטו אשר פורסם לראשונה בשנת 1958. בסדרה כיכבו סיגריד ת'ורנטון וג'ון ווטרס בתפקידים הראשיים.
החלק הראשון של הסדרה כולל ארבעה פרקים באורך שעתיים.
החלק השני של הסדרה כולל שני פרקים באורך שעתיים.
בארצות הברית הסדרה שודרה בערוץ HBO.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 1 בסוף שנות השמונים.
בטלוויזיה סובייטית הסדרה שודרה ב-12 פרקים, שעה כל אחד.
הסדרה עוקבת אחר חייה של נערה בריטית בשם פילדלפיה גורדון מילדותה כאשר הספינה עליה הייתה שקעה בסערה והיא נסחפת לחופי ויקטוריה בשנת 1890 ומגלה שהיא הניצולה היחידה מהאוניה.
גורדון מעבירה את רוב חייה בעיירה אצ'וקה שבויקטוריה, על גדות נהר המארי, ומשקיעה חלק מכספי הירושה שלה בספינת נהר בעלת משוטה (גלגל ענק בעל משוטים).
חייה משתנים לגמרי כאשר היא פוגשת בקפטן ספינת הנהר ברנטון אדוארדס.
השניים מתחתנים לבסוף וגורדון מוותרת על קריירה כציירת במלבורן על מנת לחיות באצ'וקה על ספינת הנהר יחד עם ברנטון.
כל הטומאות כשעתן מציאתן הוא כלל בדיני החזקות, האומר כי בכל ספק שהוא, יש להכריע את ההלכה כפי המצב בו נמצא החפץ בשעה שהתעורר בו הספק.
אך כאשר מעשה מסוים בא לפנינו לאחר שכבר השתנה, לא ניתן לומר למפרע כי אתמול היה לנו את דין החזקה, מכיוון שעכשיו כבר לא קיים הדין, והוא היה קיים רק בשעה שהנהגת החזקה עדיין הייתה מעשית.
מסיבה זו, ההלכה היא כי אם ראו את אותו אדם חי ולאחר מכן נגע בו בלילה כשלא ידע אם הוא חי או לא, במקרה כזה ניתן להסתמך על חזקת הגוף האומרת כי האדם חי היה בשעת הנגיעה, וממילא לא נטמא הנוגע בו.
התוספות מסביר זאת בכלל שכל הטומאות כשעת מציאתן, ולכן מכיוון שבשעת התעוררות הספק נמצא החמור לפנינו מת, עלינו לומר שגם מקודם היה מת.
הפני יהושע מקשה שהרי החמור ידוע היה שהיה חי ואם כן היה לנו ללכת אחרי דין החזקה האומר שהוא היה עדיין חי בשעת החליפין, ומתרץ הפני יהושע שחזקת חי היא חזקה רעועה שכן ידוע שסופה להשתנות בבירור - אי פעם, שסוף החמור למות.
לעומת זאת, רבים מהראשונים ובהם גם התוספות עצמו במסכת נדה סבורים כי דין זה של "כל הטומאות כשעת מציאתן" אינו דין וסברא מהתורה, אלא תקנת חכמים, אותה החמירו בדיני טומאה וטהרה ואכילת קדשים בלבד, מפני חומרתם.
יש המסבירים כי דין כל הטומאות כשעת מציאתן נאמר רק כאשר החפץ נמצא במצב המחייב בעצמותו את דין הטומאה, הטהרה וכדומה.
מצב כזה ייתכן כאשר אדם מצא מת בלילה, ומכיוון שמצבו של המת בתור מת הוא המחייב את הטומאה, ניתן לשייך את החפץ הנמצא לסוגת הטומאות כל עוד לא הוברר אחרת.
לעומת זאת, כאשר נדה נמצאה ודם טמא על בגדיה, אין הדם בעצמותו מחייב טומאה, אלא יציאת הדם מהמקור, ולכן למרות שהדם נמצא על בגדיה, אין דין זה נכנס בסוגת הדין של כל הטומאות כשעת מציאתן.
כל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה הוא כלל הלכתי האומר כי אסור לתלמיד להורות הלכה כאשר רבו נמצא באזור, משום שבכך הוא מראה שהוא שווה לרבו בחכמתו.
כלל זה אינו תקף כלפי תלמיד חבר, ומותר לו להורות במקום רבו אך אסור לו להורות בפני רבו ממש.
על גדולי האמוראים מסופרת זהירותם הרבה שלא להורות הלכה בפני רבם.
רב חסדא שימש כדוגמה לתלמיד שכיבד את רבו וסירב להורות הלכה במקומו, שלא לפגוע בסמכותו.
לפי דברי רב יוסף לאביי, בדיון על האיסור להורות הלכה במקום רבו, "אפילו ביעתא בכותחא בעו מיניה מרב חסדא כל שני דרב הונא, ולא אורי", אפילו על אכילת ביצה בכותח - דבר שברור שמותר הלכתית - שאלו את רב חסדא, בימיו של רב הונא, ולא הורה.
בסורא, עירו של רב הונא, סירב רב חסדא להורות הלכה.
אבל בעירו של רב חסדא, כפרי, נחשב רב חסדא למורה ההלכה.
על פי המובא בתלמוד, נדב ואביהוא נענשו בעונש מיתה בידי שמים כאשר הקריבו אש זרה, רק משום שהורו הלכה בפני רבן - משה רבינו.
אודות עונשו של תלמיד שהורה בפני רבו, מובא גם במסכת עירובין:
השקפתם של חכמי איוורא על עצמאות התלמיד ביחס לרבו משתקפת במקור הבא:
בהתייחס לדברי התלמוד, ששמואל הנביא עבר על איסור מורה הוראה בפני רבו, הקשו התוספות מדוע שמואל נחשב מורה הלכה בפני רבו?
הרי שמואל באותו יום פגש את עלי לראשונה, והם תרצו: "גדול הדור היה, ובא ללמוד לפניו".
המהרי"ק כתב שמדברי תוספות אלו לומדים שהאיסור להורות הלכה בפני רבו חל גם על גדול הדור שאינו רבו, אם הוא בא ללמוד בפניו, ורבי ישראל איסרלן כותב שהאיסור חל לגבי גדול הדור אפילו לא בא ללמוד בפניו וכן נפסק בשולחן ערוך.
יש שהסבירו שהאיסור להורות בפני גדול הדור חל רק על עניינים חמורים, כמו בענייני עגונות, ממזרים ושאר פסולים, ושאלות כלליות גדולות, בעוד בעניינים חמורים פחות גדולי הדור מוחלים ועל כן כל רב יכול להורות בהם.
בהתחשב בסגנון הלמידה הישיבתי, המבוסס על לימוד בחברותא ומתאפיין בוויכוח ומחלוקות כחלק בלתי נפרד מחוויית הלימוד, טבעו חז"ל את הביטוי: "מלחמתה של תורה", כמושג חיובי לוויכוח בעל אופי בונה, המוביל בסופו של דבר להסקת מסקנות ופסיקת ההלכה והתירו לדון בכך אפילו בפני הרב.
כך גם נפסק להלכה בספרי הפוסקים:
כל החתיכים אצלי הייתה להקת רוק ישראלית, אשר הוקמה בשנת 2007 על ידי איה זהבי פייגלין.
הלהקה הורכבה מפייגלין כסולנית הלהקה והגיטריסטית, גלעד מאיר כגיטריסט, נמרוד לביד כבסיסט והוד שריד כמתופף.
הלהקה הוציאה שני אלבומי אולפן שהופצו על ידי נענע דיסק וזכו להצלחה יחסית.
הלהקה התפרקה כעבור 6 שנות פעילות ב-2013 בעקבות תחושת מיצוי ורצון של חבריה להמשיך לדרכים מוזיקליות שונות.
הלהקה מתאפיינת בסגנון רוק אלטרנטיבי אנרגטי, אך בין שיריה קיימות גם מספר בלדות.
סולנית הלהקה איה זהבי פייגלין, אשר השתתפה בעונה השביעית של תוכנית הריאליטי המוזיקלית "כוכב נולד", היא הכותבת והמלחינה של החומר שמבצעת הלהקה.
הלהקה הקליטה את אלבומה הראשון בשנת 2009, בהפקה מוזיקלית של איתמר אשפר.
באלבום התארחה בשני שירים הפסנתרנית עינב ג'קסון כהן ובשיר אחד רביעיית כלי מיתר בעיבודה של מאיה בלזיצמן.
האלבום, ששמו כשם הלהקה, "כל החתיכים אצלי", יצא בשנת 2010 בהוצאת חברת התקליטים נענע דיסק, ונכללה בו גם גרסת הלהקה לשיר "למה לי לקחת ללב" של אריק איינשטיין ושלום חנוך.
האלבום השני של הלהקה, "#2", הוקלט בשנת 2012 באמצעות מימון המונים.
אלבום זה הופץ גם הוא בחברת התקליטים נענע דיסק.
בנוסף הוא הפך לפרויקט אינטרנטי (שנקרא "10/10") שבו כל שיר קיבל קליפ מיוחד לו, אך עם קונספט דומה.
באוגוסט 2012 יצאה הלהקה ל"מסע הבחירות של כל החתיכים אצלי", סיבוב של עשרות הופעות בכל הארץ במשך שבוע ימים, כמחווה ל"מסע הבחירות של מאיר אריאל", שהתקיים 25 שנים קודם לכן, בסוכות 1987.
באפריל 2013 הופיעה הלהקה ביום העצמאות במודיעין וזו הייתה הופעתה האחרונה עד היום, למעט המופע המלווה את אלבום המחווה "שרות חוה אלברשטיין" שיצא בשנת 2014 במסגרת פרויקט "עבודה עברית".
לאלבום זה תרמה הלהקה גרסה לשיר "לונדון", שהפך לסינגל המצליח ביותר באלבום ונגני הלהקה לקחו חלק בהקלטות של שאר השירים בפרויקט.
בינואר 2019 קיימה הלהקה מופע איחוד חד-פעמי במועדון הבארבי.
בדף הפייסבוק של הלהקה מציינים את מסע ההופעות באוגוסט 2012 כתאריך פירוק הלהקה (למרות שהלהקה המשיכה להופיע גם ב-2013).
לדברי איה זהבי פייגלין הלהקה התפרקה מכייון שהגיעה למיצוי ואולם היא לא פוסלת אפשרות שהלהקה תחזור להופיע בעתיד.
איה זהבי פייגלין הוציאה ארבעה אלבומי סולו מאז פירוק הלהקה.
גלעד מאיר הקים את להקת מאיור ואליו הצטרף הוד שריד.
איה זהבי פייגלין (שירה, גיטרה)
כל המילים השמחות הוא אלבומו השישי של הזמר משה פרץ, אשר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2013.
באחת הכתבות סיפר פרץ על הייחודיות באלבום הזה, שרובו נעשה באולפנו הפרטי וכמו כן זכו חלק משיריו לעיבודים מוזיקליים של פרץ עצמו.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "אולי הלילה", אותו פרץ כתב, הלחין ועיבד מוזיקלית, נחשף לראשונה בגמר עונת העשור של "כוכב נולד", ובסיכום שנת תשע"ג הוכרז כשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו.
לאחר האירוסין עם בת זוגו, ירדן גוזלן, הוציא פרץ את הסינגל השני מהאלבום, "הראשונה", אותו כתב נעם חורב ללחן של לורן בנג'מין.
את השיר "הראשונה" הקדיש פרץ לארוסתו בהקדשה מיוחדת לכבוד חתונתם.
כעבור כמה חודשים הוציא פרץ את השיר "הטעם הישן" כסינגל שלישי מתוך האלבום כאשר גם אותו כתב הלחין ועיבד מוזיקלית.
במהלך מרץ 2013 יצא הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "חלמתי", אותו כתב יוסי בן דוד, הלחין נדב אסולין ועיבד אבי גוטמן.
במהלך הקיץ הביא פרץ לאוזני המאזינים את הלהיט הקיצי "מול כל העולם", כסינגל חמישי, אותו כתב, הלחין, ביצע ביחד עם ליאור נרקיס.
כחודשיים אחרי צאת הסינגל החמישי יצא האלבום המלא "כל המילים השמחות", שלטענתו של משה פרץ, נקרא על שם השיר שהוא הכי מתחבר אליו באלבום.
האלבום מכיל מספר הפתעות, כהרגלו של משה פרץ.
ברשימת השירים ניתן למצוא דואט עם מצטיינת מחזור ב' של "בית הספר למוזיקה", אגם בוחבוט, "ילדה קטנה".
כמו כן, האלבום מכיל שיתופי פעולה חדשים עם מספר יוצרים, ביניהם טל שגב שכתב והלחין את השיר "גר בליבך", יועץ זנדני שכתב את השיר "אלוהיי שבשמיים", וצ'ולי זכאי ושי ראובני שחזרו לעבוד עם פרץ וכתבו לו את השיר "מתח באוויר".
כל הטוב שבעולם הוא אלבום האולפן ה-36 והאחרון של הזמר אריק איינשטיין, שיצא בשנת 2007 בשיתוף עם המוזיקאי גיא בוקאטי.
בוקאטי, ששיתוף הפעולה שלו עם איינשטיין החל ב-2005 וזכה לעיתים לביקורות שליליות, הלחין את כל שירי האלבום ועיבד את כולם יחד עם עדי גולדשטיין.
בוקאטי אף כתב את מילות כל השירים מלבד "רגע לפני" (שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט) ו"רוקד את הטנגו לבד" (שנכתב על ידי איינשטיין ובוקאטי במשותף).
כבר בסוף שנת 2006 יצאו לרדיו סינגלים מתוך האלבום, בהם "רגע לפני", "שוב אותו העצב", "איפה שלא תהיי" ו"פה אצלנו".
האלבום, שיצא לחנויות בספטמבר 2007 (ראש השנה תשס"ח), זכה לביקורות מעורבות, ושיריו לא זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גיא בוקאטי, ועובדו על ידי גיא בוקאטי ועדי גולדשטיין,
מלבד "רגע לפני", מילים: יענקל'ה רוטבליט, ו"רוקד את הטנגו לבד", מילים: אריק איינשטיין וגיא בוקאטי.
גיא בוקאטי: גיטרות, קולות, הקלטות ומיקסים
עדי גולדשטיין: פסנתר, קלידים, קולות
שמוליק דניאל, אשר פדי: תופים
אבישי כהן: קונטרבס ("רוקד את הטנגו לבד")
משה לוי: פסנתר ("פה אצלנו"), אקורדיון ("כל הטוב שבעולם", "פשוט אומר לך"), קולות ("כל הטוב שבעולם")
אלון בלשן: קולות ("תן חיוך")
"כל החיות ידעו" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הישראלית נינט טייב.
האלבום יצא לאור ב-3 במאי 2013, על ידי חברת התקליטים הליקון.
האלבום הופק על ידי יוסי מזרחי ועידן רבינוביץ', חברי להקת הקולקטיב, וכולל 12 שירים.
כלל השירים באלבום הולחנו על ידי טייב ורוב הטקסטים נכתבו על-ידה, מלבד השירים "ארבע המיתות" ו"עושק", שאת מילותיהם כתב המשורר דורי מנור.
באלבום מנגנים חברי להקת הקולקטיב יוסי מזרחי ועידן רבינוביץ', הצ'לנית מאיה בלזיצמן, דניאל אנגליסטר, שי ברנדר וטייב עצמה.
בשיר "ארבע המיתות" שרה עם טייב הזמרת רונה קינן, ובשיר "והדרת" מתארח הזמר רביד כחלני.
הסינגל הראשון מהאלבום, "כל הלבד", יצא לאור ב-17 בדצמבר 2012. ב-21 בינואר 2013 יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, 'פרויקט הספר הכחול'.
השיר עורר סקרנות רבה בציבור עקב האפשרות כי בפזמון טייב רומזת לסכסוך אפשרי בינה לבין אביב גפן, שהפיק את אלבומה הראשון "יחפה".
לאחר צאת האלבום יצאו לאור שני סינגלים נוספים, "גרזן" ו"עושק".
שמו של האלבום, "כל החיות ידעו", נגזר מתוך מילות השיר הפותח אותו – "17 שניות".
לאחר צאתו, זכה האלבום לביקורות מעורבות.
רוב מבקרי המוזיקה שיבחו את האלבום.
יוסי חרסונסקי חלק שבחים וכתב בביקורתו "נינט טייב היא הרוקרית הישראלית הכי גדולה שצמחה במקומותינו.
אתם יודעים מה: גם בזירת הרוק העולמית נדיר לפגוש זמרת רוק באיכויות שלה".
נדב מנוחין החמיא לאלבום באומרו "אלבום מקורי, מגוון, מושקע ופשוט טוב מאוד.
הכי טוב שלה עד כה.".
לעומתם, מבקר המוזיקה גל אוחובסקי היה מסויג יותר.
הוא אמנם שיבח את יכולותיה הווקאליות של טייב וכותב "נינט היא זמרת מצוינת.
ובאלבום הזה, יותר מבכל אחד מקודמיו, היא חוזרת להיות בראש ובראשונה ווקאליסטית עם קול חזק וחם שכיף לשמוע", אך בד בבד מבקר את שירי האלבום באומרו "שירים טובים, אבל אין בהם אמת פשוטה על הרגשות שלה.
הטקסטים אינם מספקים הצצה אמיתית לעולמה הפנימי".
ביקורת מסויגת נוספת כתב בן שלו לעיתון הארץ: "לא האלבום המצוין שאוהדיה של נינט קיוו לראות אותה מוציאה לפני גיל 30, אבל זה אלבום די טוב".
(ברומנית: !Toate pînzele sus) הוא ספר, שכתב הסופר הרומני ראדו טודוראן ב-1954. הספר נכתב כרומן לבני נוער, אך לאחר הופעתו הפך במהרה לרב-מכר לבני כל הגילים וזכה למהדורות נוספות רבות.
הספר נכתב בהשפעת ספרו של ג'ושוע סלוקום, על מסעו סביב העולם ובהשפעת הרפתקאותיו של יוליוס פופר.
בשנת 1976 הפיקה הטלוויזיה הרומנית סדרת טלוויזיה עלילתית לפי הספר ולשם כך גם נבנתה ספינת מפרשים לפי התיאור המקורי.
ב-1986 הופק, על בסיס הסדרה הטלוויזיונית, סרט קולנוע, שנשא את אותו שם.
הספר עוסק בבנייתה של הסקונר Speranța (התקווה) והפלגותיה סביב לעולם ובהרפתקאות צוותה בראשות אנטון לופאן.
לופאן, יחד עם חברו ושותפו, פייר ואיין, תכנן מסע סביב העולם במסלולו של צ'ארלס דרווין, אך ספינתם, L'Esperance (התקווה), בהפלגה המסחרית הראשונה שלה, בפיקודו של ואיין, נחטפה על ידי שודדי ים ונשרפה חלקית – ואיין נלקח בשבי.
לופאן, שלא הצטרף להפלגה ולא ידע מה קרה, חיפש את הספינה ואת חברו במשך שנים.
כעבור חמש שנים, במקרה, גילה את הספינה השרופה חלקית.
הוא גייס צוות ויחד איתו שיפץ את הספינה ויצא איתה להפלגות.
צוות האוניה כלל שישה גברים, אישה אחת וכלב אחד.
בנוסף לצוות מוזכרות הדמויות של פייר ואיין, ספנו (שודד הים) והנוסע האמריקאי מרטין סטריקלנד.
אנטון לופאן (ברומנית: Anton Lupan) הוא מהנדס רומני, שהיה שותף עם חברו, המהנדס הצרפתי פייר ואיין, בבעלות על אונייה, L'Esperance (התקווה).
הספינה בפיקודו של ואיין אבדה יחד עם ואיין.
אנטון לופאן, שמצא את שרידי הספינה, משקם אותה, מגייס צוות ויוצא לאותן הפלגות שתכנן לעשות עם חברו האבוד.
פייר ואיין הוא מהנדס צרפתי, נכדו של שודד ים צרפתי, שהיה הגאי בספינתו של צ'ארלס דרווין.
ואיין הוא חברו של לופאן ושותפו בבעלות על האוניה L'Esperance, שיצאה בפיקודו להוביל מטען ונחטפה על ידי שודדי ים.
קריסטאה בוסויוק (ברומנית: Cristea Busuioc) הוא שייט רפסודות על ביסטריצה וקיבל הזמנה מלופאן לספק לו גזעי עצים עבור תרני ספינתו.
במקום לשלוח את גזעי העצים בהובלה יבשתית יצר בוסויוק רפסודה מגזעי העצים והפליג בה עד הים השחור.
הוא הצטרף לצוות של לופאן.
ירמיה (ברומנית: Iermia) הוא קלע מומחה, בעל ניסיון כנגר באוניה.
האראלמביה (ברומנית: Haralambie) הוא בן דודו של ירמיה, צעיר נאה הכרוך אחר נשים.
ישמעיל (ברומנית: Ismail) הטבח הטורקי, מוסלמי המדבר רומנית משובשת.
"כל הלילה בכיתי" הוא שיר עברי מאת המשוררת הישראלית זלדה (זלדה שניאורסון-מישקובסקי), שהתפרסם בכתב העת הספרותי "מאזנים" בשנת תשל"ד–1973 ולאחר מכן נכלל בקובץ שיריה "אל תרחק" (תשל"ד–1974).
השיר הולחן ובוצע על ידי שולי נתן.
"כל הזמן הזה" הוא פזמון עברי שבוצע על ידי הראפר הישראלי נצ'י נצ' (רביד פלוטניק).
השיר, שנכתב על ידי נצ'י נצ' ודודו טסה והולחן על ידי טסה, נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשע"ז (2017) של גלגלצ.
השיר יצא כסינגל הראשון מאלבומו של נצ'י נצ' "שפל וגאות", שיצא ביוני 2017. הוא נכתב לאחר שדודו טסה פנה אל פלוטניק בהצעה לשיתוף פעולה, הציג לו משפט שכתב – "כל הזמן הזה, כל הזמן הזה, הייתי לבד" – וביקש ממנו לכתוב שיר סביב המילים הללו.
תחילה כתב פלוטניק שיר שעסק בחבר בשכונה, אך בחר "לרדת מזה", והחליט להשתמש ברעיון מקורי, ולכתוב שיר מנקודת מבט נשית.
השיר מושר מנקודת מבט של בחורה ומדבר על פרידה שלה מהחבר.
בת הזוג מזכירה אירועים טובים מן העבר הזוגי שלהם ומזכירה גם קשיים שהובילו לפרידה.
בקליפ לשיר משחקת לוסי איוב את בת הזוג.
השיר זכה במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ, והגיע למקום ה-13 במצעד השנתי של כאן גימל.
נכון ל-2022 הקליפ צבר מעל 25 מיליון צפיות ביוטיוב ומעל 5 מיליון האזנות בספוטיפי.
כל הנגעים אדם רואה חוץ מנגעי עצמו הוא ביטוי תנאי.
משמעותו המקורית היא כלל בהלכות נגעים.
שימושו העיקרי של הביטוי הוא שאדם מסוגל למתוח ביקורת על הזולת, אך אינו מוצא לנכון למתוח ביקורת דומה על עצמו.
המשמעות היא שכאשר יש צורך שכהן יבדוק נגע צרעת לדון בטומאתו או בטהרתו אין כהן רשאי לדון בנגע של עצמו, ויש צורך שכהן אחר יבדוק את נגעו.
הרא"ש מסביר שהכהן יכול לומר לכהן אחר שאינו בקיא בהלכות נגעים שיש לטמא את נגעו, כיוון שסיבת הפסול אינה נובעת מחשד אלא מגזרת הכתוב.
המשמעות הרווחת של הביטוי היא שאדם אינו מסוגל לראות את חסרונותיו.
כך למשל מוצאים כהתנצלות בספרו של רבי עמנואל חי ריקי:
ביטוי דומה למשמעות זו הוא הביטוי התלמודי:
הבעל שם טוב למד מביטוי זה שכל מום ופגם שאדם מוצא בעולם, סיבת הדבר שהוא מוצא פגמים היא משום שבו יש פגמים.
"שנינו כל הנגעים אדם רואה חוץ מנגעי עצמו, ופירש הבעל שם טוב הקדוש, כל הנגעים שאדם רואה חוץ, זה נמשך מנגעי עצמו".
לפי פירוש זה דומה ביטוי זה לביטוי תלמודי אחר:
כל הזמן שבעולם הוא סינגל רוק ישראלי משנת 1997 מתוך אלבומו הראשון של דודי לוי, הנושא את שמו שבוצע יחד עם אהוד בנאי כזמר אורח.
השיר נכתב על ידי מאיר גולדברג, הולחן על ידי דודי לוי ומשה לוי והופק על ידי דודי לוי.
השיר, שבוצע על ידי לוי ואהוד בנאי, זכה להצלחה יוצאת דופן והיה לשיר המושמע ביותר בישראל בין השנים 1997–2007, עובדה שהפתיעה את לוי עצמו ("זה קטע מטורף.
לא הייתי מאמין בחיים שהשיר הזה יגיע כל כך גבוה.
כשסיימתי את האלבום הראשון, השיר בכלל לא היה בפנים.
הוא צורף לאלבום ברגע האחרון").
בשנת 1998 הגיע השיר למקום ה-12 במצעד העברי של רשת ג' לשנת תשנ"ח.
כל העולם במה הוא רומן מאת בוריס אקונין מתוך סדרת תיבת פנדורין.
הספר נכתב ברוסית, ויצא לאור על ידי בית ההוצאה לאור "זכרוב" ב-22 בדצמבר 2009. ביום המכירות הראשון נמכרו 300—500 עותקים בכל אחת מחנויות הספרים במוסקבה.
הספר תורגם לאנגלית על ידי אנדרו ברומפילד.
הספר אומנם הפך לרב-מכר ברוסיה, אך התקבל בביקורות פושרות על ידי מבקרי הספרים
תרגומו לעברית יצא בספטמבר 2023.
בספטמבר 1911 במוסקבה, על רקע אירועי רצח סטוליפין, פונה אל פנדורין אלמנתו של אנטון צ'כוב, אולגה לאונרדובנה קְניפֶּר-צ'כובה, בבקשה לסייע לשחקנית התיאטרון "תיבת נוח" אליזה אלטאירסקאיה-לואנטן.
לדברי קניפר-צ'כובה, אליזה מצויה בסכנת חיים של ממש.
פנדורין מסתנן לתיאטרון במסווה של שחקן תיאטרון, ומלוהק לשחק לצדה של אליזה בהצגה "ליגה הענייה", ועד מהרה מתאהב בה.
בסוף ההצגה מוצא אראסט פטרוביץ' נחש צֶפַע בין חפציה.
בינתיים מתרחשת סדרת רציחות בתיאטרון, ואליזה בטוחה שקללה רובצת עליה, כי כל מאהביה נהרגים.
היא מחליטה לקטוע את יחסיה עם פנדורין מתוך דאגתה אליו.
לבסוף לאחר חקירה ממושכת שבה מעורב גם מאסה המשרת, מוצא פנדורין את הרוצח, ומצליח למצוא את מי שמאיים על חייה של אליזה.
בסופו של דבר מתוודה פנדורין בפני אליזה על אהבתו כלפיה, והם מסכימים להינשא בנישואים אזרחיים, אך אליזה מתנה זאת בכך שלא יהיו להם ילדים.
כל המוסיף גורע הוא ביטוי שמקורו בתלמוד, ופירושו: מי שמגזים ומוסיף על איסור, או קביעה כלשהם – עלול, בסופו של דבר, לגרום לנזק בהבנה או ביישום.
הביטוי נמצא בשימוש גם בעברית המודרנית בבחינת המלצה שלא להוסיף דברים מיותרים.
בתלמוד בבלי, במסכת סנהדרין, נאמר: "אמר חזקיה מניין שכל המוסיף גורע שנאמר (בראשית ג) אמר אלהים לא תאכלו ממנו ולא תגעו בו".
משמע, חוה הוסיפה על דבריו של אלוהים שציווה רק על איסור אכילה מהעץ (בפרק ב') ולא איסור נגיעה.
מכיוון שהוסיפה איסור נגיעה, באה לידי חטא, משום שהנחש דחף אותה כלפי העץ, ונגעה בו מכוח הדחיפה.
מאחר שלא מתה - הצליח לשכנע אותה גם לאכול מהפרי.
ואומר הרמב"ם בספרו "משנה תורה": "שלא להוסיף על מצוות התורה, בין תורה שבכתב בין בפירושה שקיבלו על פה, שנאמר 'את כל הדבר, אשר אנוכי מצווה אתכם--אותו תשמרו לעשות: לא תוסף עליו" (דברים יג,א)".
חז"ל צירפו, למעשה, את שני הפעלים המנוגדים של ההוראה: "להוסיף" ו"לגרוע" - ובמעין משחק מילים יצרו ביטוי שנותן מסר חד משמעי: כל המוסיף - גורע.
הביטוי: "וכל המוסיף גורע" השתרש היטב בשפה העברית המודרנית.
בשנת 1940 מייעץ עמנואל בן-גוריון (ברדיצ'בסקי) לכותבי הביקורת הרבים ומתרבים: "כל המוסיף גורע, וכל המרבה לדוש בנושא אחד - מזיל"
בשנת 1960 מנחה חבר קיבוץ גבת כיצד לנהל טקס חתונה בקיבוץ על פי המסורת היהודית, ומסכם: "לכל צלילי הרמקול חולף הזמן.
כל הקרואים מוזמנים לחדר האוכל לארוחת ערב חגיגית [...] תם טקס החתונה וכל המוסיף גורע"
בשנת 1971 מתאר עיתונאי הספורט את שערו של גיורא שפיגל במילים: "שער מרהיב - וכל המוסיף גורע"
כל הנשמה הוא אלבומה השישה עשר של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה.
האלבום יצא לאור ב-8 במאי 1994, על ידי חברת התקליטים אן אם סי.
מתוך האלבום יצאו הסינגלים: "ליד באר מולדתי", "כל הנשמה", "לאורך הים", "זה יבוא פתאום", "מיליון", ו-"רוח האדם".
העיבודים האקוסטיים והאתניים שמאפיינים את שירי האלבום הזה ממשיכים את קו האלבום "Kirya", שייצא ברחבי העולם כשנתיים קודם ליציאת האלבום, זאת לאחר שחזה החליטה לזנוח את ז'אנר היורופופ והאתנו- פופ שאפיינו את האלבומים הבינלאומיים "Shaday" ו"Desert Wind" ושאר האלבומים הישראלים שלה שיצאו לאורך שנות השמונים.
זהו אלבומה הראשון של חזה בעברית המופץ בארץ מאז צאתו של האלבום "שירי מולדת ג'" שיצא בשנת 1987. אלבום זה הפך בדיעבד לאלבום האולפן העברי האחרון של עפרה חזה שנפטרה בשנת 2000. כמו כן, זהו האלבום הישראלי הראשון של חזה בחברת NMC.
בשנת 1986 הוציאה חזה את האלבום "ימים נשברים" שמרבית שיריו כתבה והלחינה בעצמה.
הצלחת האלבום עודדה את חזה להמשיך בכתיבה והלחנה ותוכנן אלבום ישראלי במתכונת דומה שנה לאחר מכן, אך הוא נגנז עם תחילת הקריירה שלה בחוץ לארץ.
חזה המשיכה לכתוב ולהלחין באלבומיה הבינ"ל ואף באלבום זה ניכר המשך מגמת הכתיבה וההלחנה שלה.
בשנת 1993 חזה הייתה מועמדת לפרס גראמי עם האלבום "Kirya", ונראה שהקריירה הבינ"ל הגיעה לשיא חדש.
דווקא בנקודה הזו בקריירה שלה, היא חשה צורך להקליט אלבום בעברית.
את ההקלטות ביצעה חזה בגיחות ובמהלך ביקורים משפחתיים בארץ.
את האלבום הפיקה עפרה חזה עצמה, ביחד עם בצלאל אלוני ומפיקים מוזיקליים נוספים.
באלבום חידשה חזה כמה שירים עבריים מוכרים, כדוגמת השירים "ליד באר מולדתי" של אלזה לסקר-שילר, "מיליון" של יונתן רטוש וכדומה.
במהלך העבודה על האלבום העבירה חזה למשורר נתן זך מנגינה שכתב המלחין נסים נסימוב לפסוקים מהתנ"ך.
חזה בקשה ממנו לכתוב לו מילים שאינם מהתנ"ך.
זך נעתר וכפי שהעיד זה היה מקרה יחיד במינו שהוא כתב מילים למנגינה (לרוב זך לא התאים מילים למנגינות).
לדבריו, זה גם השיר האחרון שהוא כתב לו מילים.
הלחן כיוון אותו לכתוב בסגנון רומנסה ספרדית.
השיר "בן אדם בעולם" נכתב על ידי עמוס רימון, איש שב"כ שנפטר באסון צור הראשון והולחן על ידי אלמנתו עדנה.
השיר הגיע לידי חזה דרך מאבטחים מנציגות ישראל בלוס אנג'לס שהכירו את עמוס רימון ואת קלסר השירים שהותיר אחריו.
את השיר הקדישה חזה לכלל אנשי השב"כ.
השיר "כשתבוא" הובא לחזה על ידי אהוד מנור ובעז שרעבי לקראת ערב שהוקדש בלונדון לשבוי רון ארד.
חזה, שמצד אחד הזדהתה עם המילים, ומצד שני ביקשה להקדיש את השיר לכלל השבויים והנעדרים, הקליטה את השיר עם שינוי מילים קל ובלחן של אילן וירצברג.
בעז שערבי הקליט את הגרסה שלו ל"כשתבוא", שלימים הפכה להיות מוכרת ומזוהה עם המאבק להחזרת השבוי רון ארד.
כמו כן, מכיל האלבום את השיר "כל הנשמה", שלצד חזה ואלוני השתתף בכתיבתו גם המלחין היוגוסלבי גוראן ברגוביץ'.
השיר יצא במקביל באירופה בשם "ELO HI" כחלק מפסקול הסרט הצרפתי "La Reine Margot".
עם צאת האלבום תוכננו מספר הופעות של חזה בישראל, לראשונה מאז 1987. בקיץ 1995 נוצרה הזדמנות במסגרת פסטיבל ערד, אך הופעה זו לא יצאה אל הפועל בעקבות אסון פסטיבל ערד, כשחזה הייתה בין האמנים הראשונים שביטלו את הופעתם לנוכח האסון.
האלבום לא זכה להצלחה רבה בדומה לאלבומיה בשנות השמונים, ורק השירים "לאורך הים" "זה יבוא פתאום", "מיליון" ו"רוח האדם" הגיעו למצעדים השבועיים ברדיו.
השיר שזכה להצלחה הכי מרובה היה "זה יבוא פתאום", שזכה לצעוד 11 שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים, מתוכם שבועיים ברצף במקום ה-3. עם זאת, השיר "לאורך הים", זכה לעדנה מחודשת כשנה אחרי צאת האלבום, בתקופה שלאחר רצח יצחק רבין, וכן לאחר מותה של חזה עצמה.
"כל הכבוד" הוא פזמון שכתב דן אלמגור, הלחין דובי זלצר, ובוצע במחזמר "קזבלן" על ידי יהורם גאון.
"כל הכבוד" הוא אחד הפזמונים במחזמר "קזבלן".
עם עליית המחזמר בסוף 1966, פורסם שהפזמונים שלו נכתבו על ידי עמוס אטינגר וחיים חפר.
במרץ 1967 תבע דן אלמגור את מפיק המחזמר, גיורא גודיק, בטענה שהפזמונים מבוססים על עבודתו, שעליה לא קיבל תמורה.
לתביעתו צירף תצהיר של ד"ר עדי צמח בו נטען "כי לגבי השירים "כל הכבוד", "תרד ממני קזבלן", "המריצה" ועוד, אין כל ספק כי דמיון יסודי ומרחיק לכת שורר בין הטכסט ...
של אלמגור, לבין הטכסט [של המחזמר].
דמיון זה מתבטא בזהות מבנית, רעיונית, קצבית, תחבירית ולעיתים אף זהות מילולית מוחלטת." גודיק טען, מנגד, שאלמגור ואטינגר כתבו את הפזמונים על פי הוראות של יגאל מוסינזון ומכך נובע הדמיון.
בדיון בבית המשפט הודה עמוס אטינגר שאכן ראה את הפזמונים שכתב דן אלמגור לפני שכתב את הפזמונים שלו.
בתחילת אפריל 1967 פסק השופט יוסף מיכאל לם שרק שני הפזמונים, "כל הכבוד" ו"תרד ממני קזבלן" הם פרי עמלו הבלעדי של אלמגור, אך ציין שהוא נוטה להאמין ששני המחברים הושפעו מיגאל מוסינזון.
השופט לם קבע כי גודיק חייב להזכיר את שמו של אלמגור בין כותבי הפזמונים או להחליף, תוך 14 יום, את שני הפזמונים, כך שלא יהיה דמיון ביניהם.
הפזמון "כל הכבוד" הולחן על ידי דובי זלצר ובוצע על ידי יהורם גאון.
לאחר שעובד המחזמר לסרט הקולנוע "קזבלן" בשנת 1973, הפך השיר למזוהה עם גאון.
השיר כתוב מנקודת מבטו של קזבלן המדבר בגוף ראשון.
שאיפתו הגדולה ביותר היא לקבל כבוד מכל הסובבים אותו, תוך ציון התנגותו הנאותה בכל התרחשות.
השיר מרמז גם על עברו הקרבי בצה"ל.
במצעד שירי יהורם גאון שנערך ברשת ג' ב-1999, ובמצעד זהה שנערך בגלי צה"ל ב-2004, דורג השיר במקום הרביעי.
במצעד זהה שנערך ב-2010 ברשת ג' דורג השיר במקום השמיני.
בתחילת שנות ה-2000 השתתפו סמי הורי ואביטל אברג'יל בפרסומת ל"שמנת תנובה", שבה גילם הורי את דמותו של קזבלן וביצע גרסה מחודשת של השיר.
ובהמשך הפרסומת קיבלה גרסה פרודית ב"רק בישראל" בכיכובם של ששון חממי (אורנה בנאי) וחברתו נטלי (אורלי וינרמן).
בשנת 2012 ביצע השחקן עמוס תמם גרסת כיסוי לשיר זה במסגרת ההצגה "קזבלן".
"כֹּל הָעוֹלָם בָּמָה" הוא אחד הציטוטים הידועים ביותר של ויליאם שייקספיר.
הציטוט מקורו במונולוג מהקומדיה הפסטורלית שלו "כטוב בעיניכם", שם נאמרה על ידי ז'אק המלנכולי במערכה II, תמונה 7, שורה 139. בנאומו משווה ז'אק את העולם לבמה ואת החיים למחזה.
הוא מקטלג את חיי האדם לשבעה חלקים, שבעה שלבים מינקותו ועד מותו.
ההשוואה של העולם לבמה ואנשים לשחקנים קדמה הרבה לפני שייקספיר.
יובנאליס, המשורר הרומאי הקדום, כתב את אחת הגרסאות המוקדמות ביותר של ביטוי זה ב"סאטירה 3": "כל יוון היא במה, וכל יווני הוא שחקן".
קדם לו דמוקריטוס שאמר: "העולם - במה, החיים - מחזה.
המחזה של ריצ'רד אדוארדס שנכתב בשנה בה נולד שייקספיר, דיימון ופיתיאס, מכיל את השורות: "פיתגורס אמר שהעולם הזה היה כמו במה / שרבים ממלאים את חלקם; כצופים, ועל הבמה".
כאשר נוסד בשנת 1599 התיאטרון של שייקספיר עצמו, "תיאטרון הגלוב", הוא השתמש במוטו הלטיני - "כל העולם מגלם את השחקן".
הטקסט הלטיני שלו נגזר מתוך מסה מהמאה ה-12. בסופו של דבר המילים נובעות מ- - "מכיוון שכמעט כל העולם הם שחקנים" ביטוי רווח באנגליה של אותם ימים המיוחס לפטרוניוס.
ביצירתו הקודמת, הסוחר מוונציה, אחת הדמויות הראשיות של שייקספיר, אנטוניו, השוותה את העולם לבמה:
בספרו "שבחי הסכלות", שהודפס לראשונה בשנת 1511, הומניסט הרנסאנס ארסמוס מרוטרדם שואל .
כל העולם במה - סדרה בערוץ הילדים משנת 1999 אשר שידרה גרסה טלוויזיונית של מחזות תיאטרון קלאסיים שעובדו על ידי חיים אידיסיס.
כל העולם במה - שיר שכתב חיים חפר והלחין קובי אושרת ופזמונו פרפרזה על הביטוי: "כי העולם כולו במה; בו גיבורים וחלשים; וזרקורים, מסך, קרשים; ועליזים ומיואשים; כן העולם כולו במה; אך גם השחקנים הם אנשים".
שירו של סיני תור המתייחס לביטוי: "כי כל העולם במה וכולנו שחקנים; וה' הוא הבמאי שמושך כאן בחוטים".
השיר אדם שחקן של זוהר ארגוב שכתב ציון שרעבי ומופיע באלבום להיות אדם, נפתח במילים: "אדם נולד שחקן...
הוא משחק ומעמיד פנים והעולם במה כאן לכולם ואנו אנו, אנו שחקנים".
כל הלהיטים הוא אלבום האוסף הראשון של להקת טיפקס, שיצא בשנת 2003, ומאגד את עשייתה של הלהקה בשבעת האלבומים הראשונים שלה ובסינגלים שהוציאה עד אז.
לצד להיטיה הישנים של הלהקה כלל האלבום גם את השיר החדש "ריקודי עמבה" (שהוא שיר פארודי בסגנון מזרחי על תרבות המוזיקה המזרחית), גרסת כיסוי ל"הימים האחרים" של להקת פיקוד מרכז שהוקלטה עבור השירותרום וביצוע משותף של הלהקה עם שרית חדד להמנון "התקווה".
כל היצורים גדולים כקטנים היא סדרת טלוויזיה משנת 2020 המבוססת על ספרים אודות וטרינר מיורקשייר, שנכתב על ידי אלף וייט בשם העט ג'יימס הריוט.
העונה הראשונה, המורכבת משישה פרקים ופרק חג מולד מיוחד, צולמה בסימן 50 שנה לפרסום הספר הראשון בסדרה.
הסדרה הוקרנה בבריטניה בערוץ 5 ב-1 בספטמבר 2020 ובארצות הברית ברשת PBS כחלק מ-Masterpiece Classic ב-10 בינואר 2021.
הסדרה סובבת סביב שלישיית מנתחים וטרינרים העובדים ביורקשייר דיילס.
זיגפריד פרנון (שמתואר כ"אקסצנטרי") שוכר את ג'יימס הריוט למרפאה הווטרינרית שלו בבית סקלדייל.
מלבד זיגפריד וג'יימס, יש את אחיו הצעיר של זיגפריד, טריסטן, וגברת הול, עוזרת הבית בבית סקלדייל והעלילה מגוללת את קורותיהם.
ניקולס ראלף בתפקיד ג'יימס הריוט, וטרינר
סמואל וסט בתפקיד זיגפריד פרנון, מנתח וטרינרי ובעל בית סקלדייל
אנה מאדלי בתפקיד גברת הול, עוזרת בית של בית סקלדייל
קאלום וודהאוס בתפקיד טריסטן פרנון, אחיו הצעיר של זיגפריד
רייצ'ל שנטון בתפקיד הלן אלדרסון, בת חקלאית ומושא אהבתו של ג'יימס
דיאנה ריג בתפקיד גברת פומפרי, הבעלים האמידים של הפקינז טריקי וו
מתיו לואיס בתפקיד יו הולטון, בעל קרקעות עשיר שמתחרה בג'יימס על חיבתה של הלן
נייג'ל הייברס כגנרל רנסום, מנהל מסלול מרוצים מקומי
הסדרה, שצולמה ביורקשייר, מופקת על ידי Playground Entertainment עבור ערוץ 5 בבריטניה ורשת PBS בארצות הברית.
הסדרה של ה-BBC ששודרה בשנים 1978 עד 1990 צולמה בעיקר בחלק הצפוני של הדיילס (וונסלידייל וסוואלדייל) ואילו הסדרה החדשה צולמה דרומה יותר בפארק הלאומי (סביב נידרדייל).
עונה ראשונה בת שישה פרקים וספיישל לחג המולד צולמו בשנת 2019 וגם בתחילת 2020. היא חודשה לעונה שנייה.
נכון ל-2025 יש חמש עונות ומתוכננת עונה נוספת.
עליית כל הנערים היא שמה של אחת מהעליות לתורה שנהגו בשמחת תורה.
העלייה של כל הנערים היא העלייה החמישית במספר.
המנהג בקהילות אשכנז שקוראים לעולה מהפסוק עד .
ברכות העלייה נאמרות על ידי העולה, כשהנערים הקטנים שאינם יכולים לעלות לתורה בעצמם, אומרים יחד איתו את ברכות התורה שלפני הקריאה ושלאחריה.
כאמור עליית כל הנערים היא אחת מהעליות ביום שמחת תורה.
בהרבה קהילות נהוגים למכור עליה זו לכל המרבה במחיר, כדרך שמוכרים את שאר העליות בשמחת תורה ובשאר המועדים.
בקהילות אחרות המנהג לתת את העלייה לאחד מחשובי הקהל.
מנהג נפוץ שהקונה את העלייה, אחראי גם על חלוקת שקיות ממתקים לנערים.
ברמ"א כתב שנהגו לקרוא להם לאחר קריאת פסוקי הפרשה, את הפסוק מברכת יעקב למנשה ואפרים
כיום המנהג הרווח הוא שאומרים את הפסוק בעל פה ולא קוראים אותו מתוך הספר תורה.
לדעת המשנה ברורה יש לאמר את הפסוק קודם לברכת התורה האחרונה, והטעם שאין בכך הפסק, מאחר הוא פסוק מהתורה, אף שקורא בעל פה, אין בכך הפסק.
אמנם במקומות רבים נהגו לאמר את הפסוק לאחר הברכה.
בטעם שנהגו כך, כתב בלקוטי מהרי"ח שהוא מפני שקראו לכל הנערים יחד, קוראים את הפסוק על מנת שלא תשלוט בהם עין הרע.
מנהג נפוץ הוא שפורסים טלית מעל העולה לתורה ומעל ראשי הנערים כמין חופה.
במקור המנהג וטעמו אינו ברור, ובפוסקים כתבו מספר טעמים לכך.
יש שכתבו שהוא מפני כבוד התורה, שנהגו שהעולה מתעטף בחליפה או בטלית, וקטנים אלה שאינם לבושים או מעוטפים, נהגו לפרוס מעל ראשיהם טלית.
בפוסקים דנו מדוע מותר לפרוס בשבת הטלית ואין בכך משום איסור עשיית אוהל בשבת וביום טוב.
יש שכתבו שההיתר הוא משום שהדבר נעשה לכבוד ולא לצורך כיסוי והגנה .
אחרים כתבו שכיון שהטלית מוחזקת כל העת ביד, אין נחשב כעשיית אוהל.
בטעם עליית כל הנערים כתב במלבושי יום טוב: על פי טעמו כתבו בפוסקים, כי אין טעם להביא קטנים ותינוקות שאינם בגיל חינוך, מלבד שהדבר גורם לעיתים לרעש ובלבול.
אמנם המנהג הנפוץ בהרבה מקומות שמביאים אף קטנים ממש לשמוע את העלייה.
יש שכתבו שהדבר נובע מסגולות שונות שנקשרו בעליה זו, על אף שאין להם מקור בספרי הראשונים.
כל הזמן שבעולם הוא סרט דרמה קומית רומנטית בריטי-אמריקאי משנת 2013 שכתב וביים ריצ'רד קרטיס.
בסרט ככבו דונל גליסון, רייצ'ל מקאדמס וביל ניי.
בסרט מסופר על צעיר בעל יכולת לנסוע בזמן, ושמנסה לשנות את עברו בתקווה לשפר את העתיד שלו.
הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-4 בספטמבר 2014. הוא קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
טים לייק גדל בקורנוול בבית ליד הים יחד עם אביו ג'יימס, אמו מרי, דודו התמהוני דזמונד, ואחותו קתרין (קיט-קאט).
ביום הולדתו ה-21 מגלה לו אביו סוד משפחתי, שהגברים במשפחתם יכולים לנסוע לאחור בזמן, לרגעים בחייהם בעבר.
ג'יימס לא ממליץ להשתמש בכישורים אלה כדי להרוויח כסף או לזכות בתהילה, וטים מחליט לנסות לשפר את חיי האהבה שלו.
בשנה שאחר כך מבקרת בבית המשפחה חברתה של קיט-קאט, שארלוט.
טים מתאהב בה מיד, אבל הוא מחכה לסוף הביקור שלה כדי להתוודות על אהבתו.
היא משיבה לו שהיה צריך לדבר לפני כן.
טים חוזר לעבר כדי לדבר עם שארלוט באמצע הביקור, אבל אז היא אומרת לו שיחכה ליום האחרון.
טים שבור הלב מבין שהיא אינה מעוניינת בו ושמסע בזמן לא יגרום לה לשנות את דעתה.
טים עובר לגור בלונדון כדי לקדם את הקריירה שלו כעורך דין.
הוא חי בביתו של מכר של אביו בשם הארי, מחזאי כועס ומיזנתרופ.
טים מבקר במסעדה החשוכה Dans le Noir, שם הוא פוגש את מרי.
הם מפלרטטים באפלה, ואחר כך מרי נותנת לטים את מספר הטלפון שלה.
טים חוזר לבית ומוצא את הארי זועם על כך שליל הבכורה של המחזה שלו נהרס, מפני ששחקן שכח את הטקסט.
טים חוזר לעבר כדי לתקן את המצב, ואכן המחזה נוחל הצלחה רבה.
אבל כשטים רוצה להתקשר למרי, הוא מגלה שבגלל החזרה לעבר, המפגש עם מרי לא התקיים כלל.
הוא נזכר באובססיה של מרי לדוגמנית קייט מוס, ושבוע אחר כך הוא מוצא את מרי בתערוכה על קייט מוס.
מתברר לו שלמרי יש חבר.
טים חוזר לעבר ומגיע לתערוכה לפני שהחבר מגיע, ומצליח לשכנע את מרי לעזוב את המקום יחד איתו.
מערכת היחסים שלהם מתפתחת וטים עובר לגור עם מרי.
לילה אחד טים נתקל בשארלוט, שעכשיו נראה שהיא מתעניינת בו, אבל הוא דוחה אותה, כשהוא מבין שהוא מאוהב במרי.
טים מציע למרי נישואים, הם מתחתנים ונולדת להם בת בשם פוזי.
הרגלי השתייה של קיט קאט גורמים לה לעשות תאונה ביום ההולדת הראשון של פוזי.
הוא מונע את התאונה בכך שהוא חוזר לעבר עם קיט קאט ומבטל את מערכת היחסים האומללה שלה עם ג'ימי.
כשהם חוזרים להווה, טים מגלה שפוזי לא נולדה מעולם, ובמקום הילדה יש לו בן.
ג'יימס מסביר לטים שהם לא יכולים לשנות אירועים שקרו לפני שנולדו הילדים שלהם, ואין דרך לדעת אם ייוולד אותו ילד.
טים מבין שאינו יכול לשנות את העבר של אחותו, וכדי להבטיח את הולדתה של פוזי, הוא מאפשר לתאונה לקרות.
בהמשך הוא ומרי עוזרים לקיט קאט לפתור את בעיותיה ולשפר את חייה.
היא מתגוררת עם ג'יי, החבר של טים, ונולד לה ילד.
גם לטים ומרי נולד תינוק נוסף.
טים מגלה שאביו חולה בסרטן, ומסע לעבר לא יוכל לשנות זאת.
אביו ידע זאת כבר זמן מה, והוא נסע לעבר כדי להאריך את חייו ולאפשר לו לבלות זמן נוסף עם משפחתו.
הוא אומר לטים שכדי להיות ממש מאושר, צריך לחיות כל יום פעמים.
פעם ראשונה עם המתחים והדאגות היומיומיות, אבל בפעם השנייה לשים לב לדברים הטובים.
אביו נפטר, אבל טים חוזר לבקר אותו בעבר כאשר הוא מתגעגע אליו.
מרי אומרת לטים שהיא רוצה עוד ילד.
הוא לא רוצה מפני שהוא יודע שלא יוכל לבקר שוב את אביו.
טים אומר לאביו שלא יוכל לבקר אותו שוב, ובפעם האחרונה יחד הם נוסעים לרגע משותף שאז טים היה ילד קטן.
מרי יולדת בת, וטים יודע שלא יראה שוב את אביו.
טים מחליט להפסיק עם המסע בזמן, ומתחיל להעריך את חייו עם משפחתו כאילו חי את ימיו בפעם השנייה.
דונל גליסון – טים לייק
ביל ניי – ג'יימס לייק
טום הולנדר – הארי צ'פמן
לינדזי דאנקן – מרי לייק
ריצ'רד קורדרי – הדוד דזמונד
טום יוז – ג'ימי קינקייד
ריצ'רד גריפית'ס – סנגור במחזה (הופעתו האחרונה בקולנוע)
גרנט – עורך דין במחזה
"כל הזמן" הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-4 ביולי 2018. זהו הסינגל המוביל מתוך אלבומה הרביעי שטרם יצא לאור.
בשיר מספרת דלומי על הלחץ הנפשי שהיא חווה בשל ניסיונותיה לרצות את כל סביבתה, ועל רצונה להפסיק לעשות זאת.
השיר שוחרר בליווי קליפ שבוים בידי ניב עשת כהן ואדם בלופרב.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי שיבח את גילוי הלב של דלומי בשיר וכן את ההפקה המוזיקלית שלו, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
"כל החבר'ה" הוא סינגל הבכורה של להקת הרוק הישראלית מוניקה סקס.
השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, יהל סובול, הולחן בידי סובול ופיטר רוט והופק בידי ירמי קפלן.
הוא יצא לאור ב-1 בפברואר 1995 על ידי חברת התקליטים הד ארצי כחלק מאלבום הבכורה של הלהקה, "פצעים ונשיקות".
השיר עוסק בפרשת האונס הקבוצתי בקרית טבעון שהתרחשה בשנת 1994 ונחשב לאחד משירי המחאה הגדולים של הרוק הישראלי.
בשנת 1994 התנהל משפט בבית המשפט המחוזי בחיפה ובו הואשמו שבעה נערים בגילאי 15 עד 17 בסדרה של מעשי אונס קבוצתי וניצול מיני של נערה בת 14 בקריית טבעון.
באותה התקופה נחשף יהלי סובול, סולן להקת הרוק הישראלית מוניקה סקס לסיקור הפרשייה בעיתון מה שהוביל לכתיבת השיר:
לימים סיפר יהלי על מקרה שהתרחש בילדותו ושלדעתו השפיע עליו בכתיבת השיר:
בתודעה הציבורית בישראל נעשה הקשר בין השיר לפרשת האונס בשמרת, יהלי סובול הדגיש שהשיר נכתב על אונס שאירע בטבעון, אך ציין כי מילות השיר מתאימות גם למקרה זה.
ביצירת הלחן ניסה יהלי סובול ליצור לחן המבטא אדישות למילים, כך שיתאר את אדישות המערכת כלפי הנערה.
בהלחנה הוא נעזר בפיטר רוט, חבר הלהקה, בעוד הפקת השיר הופקדה בידי ירמי קפלן.
השיר עוסק באונס קבוצתי שחוותה הנערה תוך שהוא מבקר את תגובת הסובבים כלפיה, את הרופאים העוסקים רק בדאגה מההיריון הלא מתוכנן ולא במצבה הנפשי של הנערה, את השופט בהאשמת הקורבן, ואת מערכת המשפט בכלליות על היצמדות לחוק היבש.
בכתיבתו את השיר, סובול רצה לתאר את האנסים ככאלו הנמצאים במרכז המעגל החברתי הישראלי במשפט: .
שחר אבן צור סיפר כי הייתה לו בעיה עם האזכור של השירות הקרבי משום שהוא עצמו שירת בשירות קרבי, וכן עם האזכור של יום השואה שלדעתו הרגיש לא נכון.
משכך שונה המשפט בסופו של דבר לגרסה חסרת אזכור של יום השואה: .
סובול סיים את השיר במשפט אך המפיק ירמי קפלן סבר כי זה סיום אדיש מדי לשיר זה ועל כן הורה לחזור על המשפט האחרון של השיר שוב ושוב, כאלמנט המבטא זעקה השוברת את האדישות אשר מלווה את השיר.
השיר יצא לאור ב-1 בפברואר 1995 כחלק מאלבום הבכורה של הלהקה, "פצעים ונשיקות" על ידי חברת התקליטים הד ארצי והיה לסינגל הבכורה של הלהקה.
יהלי סובול אמר כי הטקסט הנוקב של השיר הוא סייע להם לבלוט בתחילת דרכם.
לאחר צאת השיר, המרכז לנפגעות תקיפה מינית הוציאו וידאו קליפ של השיר בהשתתפות חברי הלהקה.
בשנים הראשונות לאחר צאת השיר הוא בוצע בכל הופעה של הלהקה אך הנוהג נפסק לאחר תקופה, עקב תחושה של חברי הלהקה כי הקהל מתעלם מהמסר הנוקב של השיר.
עם זאת, בעשור השני של המאה העשרים ואחת חזרה הלהקה לבצעו בהופעות וברדיו.
על כך התבטא סובול בראיון:
בשנת 2001 ביצעה הלהקה את השיר במופע שהתקיים באולפני גלי צה"ל, ובשנת 2015, ביצעה אותו ברדיו תל אביב לרגל ציון 20 שנה לצאת השיר והאלבום.
ב-20 בספטמבר 2011 בוצעה גרסת כיסוי לשיר על ידי המוזיקאית הישראלית מאיה בלזיצמן, ובמאי 2024 שידר תאגיד השידור כאן פרק בפודקאסט שיר אחד העוסק בשיר.
בועז כהן מ"מעריב" תיאר את השיר ככזה ש"חונק את הגרון מזעם וכאב", והוסיף כי "כמוהו לא נכתב מעולם שיר רוק עברי שלוקח סוגיה משפטית כנקודת משען".
הוא כתב כי המרירות הצינית, המפוכחת והארסית של השיר מנטרלת את הזעם האפשרי ומותירה תמונת מצב חדה, ברורה וקרה.
עוד הוא ציין כי יש מעט מאוד שירי רוק בעברית שאפשר להגדיר אותם כשירים חשובים כמו זה.
עינב שיף מאתר "וואלה!" כתב כי קשה למצוא 10 שירים ישראליים כתובים טוב משיר זה, ושגיא בן נון מ"וואלה!" כתב כי זהו שיר רוק חשוב וציין כי הוא נותר רלוונטי גם כעשרים שנה אחרי צאתו.
חלי טל שלם מאתר "פוליטיקלי קוראת" כתבה כי זהו שיר ביקורתי שחושף את המוסכמות החברתיות של אותה התקופה, לפיהן, העובדה שקורבן האונס לא הייתה בתולה, היוותה עילה מוסרית להקלה בעונש התוקפים.
לבנת בן-חמו מ"גלגלצ" תיארה אותו כשיר חשוב שממחיש את היכולת של המוזיקה לבטא את מה שקשה לבטא בטקסט רגיל, וב"כאן 11" תיארו אותו כאחד משירי המחאה הגדולים של הרוק הישראלי.
ב-24 בספטמבר 2019 הוציא לאור המוזיקאי הישראלי יהוא ירון את השיר "לשמוע כל החבר'ה ב-2019", השיר נכתב, הולחן והופק על ידי ירון ועוסק בתרבות האונס.
את "כל החבר'ה" של מוניקה סקס הזכיר ירון הן בשמו של השיר והן בתוכנו: .
ב-25 במרץ 2022 נכלל השיר באלבום האולפן הרביעי של ירון, "יהוא ירון נגד השטן: כך בעולם / כך בארץ הזו".
"כל החלומות" הוא אלבומה השני של הזמרת הישראלית שי המבר.
הוא יצא לאור ב-10 ביולי 2023 תחת הוצאת חברת טדי הפקות.
המבר, שהחלה את דרכה בתוכנית "בית ספר למוסיקה" בילדותה ולאחר מכן השתתפה בתוכנית "הכוכב הבא", וסיימה במקום הרביעי, הוציאה את האלבום ביולי 2023 לאחר שנה של עבודה עליו.
האלבום הופק על ידי ניר מימון ונוהל אומנותית על ידי מימון והזמרת קרן פלס.
הוא כולל שירים מקוריים של המבר, ביניהם הסינגל "אלי את לי פריז", שהיה השיר המושמע ביותר במשך שלושה חודשים על פי אקו"ם.
שיר נוסף באלבום, "חייאתי", הגיע לראש השמעות הרדיו.
באלבום מופיעים גם עיבודים לשירים "ימים לבנים" ו"הלכתי מהעיר הזאת".
כל הרצועות הופקו על ידי ניר מימון.
"כל העולם כולו" הוא שיר שהולחן על ידי הרב ברוך חייט, ראש ישיבת מערבא בהשראת מילים מדרשה של ר' נחמן מברסלב.
השיר הפך פופולרי בקרב חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים ובקרב חוגים דתיים, ומושר רבות בקרב היחידות הקרביות בצבא הגנה לישראל.
משפט זה הדהד בראשו של חייט, וב-1971, כשארגן עם ידידו דניאל טרופר מופע לחיילי וחיילות צה"ל לציון יום השנה לייסוד מכון גשר, הלחין באופן ספונטני את המנגינה למשפט שזכר.
במלחמת יום הכיפורים הסתובב חייט בין הלוחמים ולימד אותם את השיר כדי לחזק את רוחם.
באחת ממהדורות החדשות נשמעו צנחנים חוצים את תעלת סואץ על גשר ושרים את השיר, שלדבריהם התחבב על אריק שרון לימים ראש ממשלת ישראל.
לאחר שהשיר התפרסם, רשם אותו הרב חייט באקו"ם.
חלק ממילות השיר שולבו בפתיחת השיר "מי שמאמין" של אייל גולן.
שם השיר שימש השראה לשירה של הזמרת נינט טייב "לֹא לְפַחֵד כְּלָל".
כל החיים לפניו (באיטלקית: La vita davanti a sé) הוא סרט קולנוע איטלקי משנת 2020 בבימויו של אדוארדו פונטי, עם סופיה לורן ואברהימה גוייה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן כל החיים לפניו של רומן גארי משנת 1975. העלילה הועברה מפריז לבארי באיטליה.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט בשפה זרה הטוב ביותר.
סופיה לורן זכתה בפרס דוד די דונטלו לשחקנית הטובה ביותר.
השיר "La Vita Devanti a Se" זכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי.
לחן: דיאן וורן, - מילים: ניקולו אגליארדי, לאורה פאוזיני ודיאן וורן.
מוחמד (מומו) אברהימה גויי, הוא נער מוסלמי שחור עור בן 12, פליט מסנגל.
אביו רצח את אמו הפרוצה כשהילד היה בן שלוש, והרופא היהודי ד"ר כהן (רנאטו קרפנטיירי) לקח אותו תחת חסותו.
מומו נזרק מבית הספר לאחר שפגע בתלמיד אחר והוא מסתובב ברחובות העיר שם הוא פוגש באישה קשישה, חוטף ממנה שני פמוטות ומנסה למכור אותם ללא הצלחה.
ד"ר כהן מבין שאלה פמוטות גנובים ומביא אותו אל הקשישה שמסתבר שהיא גם פציינטית שלו.
האישה היא מאדאם רוזה (סופיה לורן), יהודיה שעברה את זוועות אושוויץ ומספר סידורי מקועקע בזרועה.
רוזה עבדה שנים רבות בזנות וכעת פרשה מהמקצוע ומתפרנסת משמירה על ילדי זונות אחרות.
מומו מתנצל בפניה אך היא מסרבת תחילה לקבלו, מסכימה לבסוף לאחר שד"ר כהן מציע לה תשלום ראוי לדעתה.
בבית נמצא גם נער יהודי, יוסף (יוסיף דייגו פירוו) שרוזה מקפידה שילמד עברית, וילד קטן, באבו שהוא בנה הקטן של לולה (אבריל זמורה) - טרנסג'נרית שעובדת בזנות.
מומו שם לב שרוזה נתקפת מדי פעם בקטטוניה ולעיתים היא נעלמת עד שהוא מוצא אותה במקלט הבית שם היא מרגישה בטוחה ותר.
רוזה מבקשת מידידה המוסלמי חמיל (באבאק קאריני) שהוא בעל חנות שטיחים שיקבל לעבודה את מומו, שיעזור לו לתקן שטיחים, וידידות מתפתחת בין מומו לחמיל.
בהמשך מתחבר ממו לסוחר סמים (מסימילאנו רוסו) ומתחיל למכור סמים.
הוא מצליח בתפקידו, קונה אופניים ורוכב שמח ברחובות בארי.
הקשר שלו עם רוזה מתהדק.
אך מצבה הרפואי מידרדר וד"ר כהן רוצה לאשפז אותה אך היא מסרבת כי אין לה אמון ברופאים, אחרי מה שעברה באושוויץ.
לבסוף ד"ר כהן מאשפז אותה, וגם מומו מבקר אותה בבית החולים.
מומו גם רוצה לחזור למוטב, מנתק את הקשר עם סוחר הסמים.
בהמשך מתגנב מומו לביה"ח, מושיב את רוזה בכסא גלגלים ומעביר אותה בחשאי למרתף ביתה לשעבר.
שם הוא יושב לצדה עד שהיא נפטרת, וכך גם ייצפה מהצד בטקס הקבורה היהודי של "מאדאם" רוזה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותסופיה לורןמאדאם רוזהאברהימה גויימומואבריל זמורהלולהבאבאק קאריניחמילרנאטו קרפנטייריד"ר כהומסימיליאנו רוסיסוחר סמיםסימון סוריובאבויוסיף דייגו פירוויוסף
"כל החלומות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן, מתוך אלבום האולפן השישה-עשר שלו, הלב על השולחן (2013).
הוא יצא לאור ב-18 במרץ 2013, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, ביחד עם שאר השירים מתוך האלבום.
לאחר שהוחלט להוציא את "את" ו"סטטוס מאוהב" כסינגלים, חדל גולן מלהוציא נוספים, אך "כל החלומות" זכה להצלחה ארצית מבלי שהופץ כסינגל והפך לאחד משירי החותם שלו.
את השיר כתב והלחין אופיר כהן להפקה מוזיקלית של תמיר צור.
אף על פי שלא הופץ כסינגל, זכה "כל החלומות" להצלחה רבה.
הוא הוקלט בידי מספר מוזיקאים כדוגמת עומר אדם, תמיר גל, טהוניה רובל, דודו אהרון, ושרית חדד.
בשל הצלחתו, בוצע השיר בעשרות מהופעותיו של גולן ונכלל במספר אלבומי הופעה כדוגמת הלב על השולחן: הופעה חיה בקיסריה (2013) ופעם בחיים (2014).
השיר נכתב והולחן על ידי אופיר כהן והופק על ידי תמיר צור.
"כל החלומות" הגיע למיליון צפיות ביוטיוב בזמן קצר והצליח בהשמעות ברדיו, אף על פי שלא הופץ כסינגל.
בשנת 2022, פתח אייל גולן את בית הספר למוזיקה "קול החלומות"; שמו של בית הספר נגזר משמו של "כל החלומות" באמצעות משחק מילים.
פרק זמן לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-750,000 אלף השמעות.
האודיו הרשמי של "כל החלומות" פורסם ב-18 במרץ 2013. הוא כולל את עטיפת האלבום הלב על השולחן (2013), כמו גם ברקוד נלווה.
נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-29 מיליון צפיות ביוטיוב.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם18 במרץ 2013הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתליאם
כל המקומות המוארים הוא סרט נעורים ודרמה רומנטית אמריקאי משנת 2020, בבימויו של ברט היילי, המבוסס על תסריט של ג'ניפר ניבן וליז האנה, שעובד מרומן באותו השם מאת ניבן.
מככבים בו אל פנינג, ג'אסטיס סמית', אלכסנדרה שיפ, קלי אוהרה, למאר ג'ונסון, וירג'יניה גרדנר, פליקס מאלארד, סופיה האסמיק, קיגן-מייקל קי ולוק וילסון.
הוא הופץ ב-28 בפברואר 2020 על ידי נטפליקס, וזכה לביקורות חיוביות ממבקרים.
תיאודור פינץ' וויולט מארקי הם שני בני נוער אומללים שחיים בעיירה קטנה באינדיאנה.
היא מתמודדת עם אשמת הניצול לאחר מותה של אחותה אלינור והוא מתבודד, שנקרא "פריק" על ידי תלמידים אחרים.
פינץ' וויולט נפגשים על הגשר שבו אלינור נהרגה בתאונת דרכים תשעה חודשים קודם לכן.
ויולט שרדה את התאונה, ומאז לא נסעה במכונית.
היא מוצאת את עצמה עומדת על קצה הגשר במה שהיה יום הולדתה ה-19 של אלינור.
פינץ', יוצא לריצה, רואה את ויולט יושבת על הקצה מביטה מטה ומטפס לידה, ומנסה להסיח אותה מפני התאבדות אפשרית.
בשיעור גאוגרפיה בבית הספר, פינץ' מתחיל שותפות עם ויולט שנרתעה בתחילה לפרויקט בית ספרי שדורש מהתלמידים לחקור את אינדיאנה ביחד.
הוא מחפש אותה בפייסבוק, חוקר את תאונת הדרכים של אחותה, קורא בכתביה הישנים של ויולט ומשוחח איתה באינטרנט.
פינץ' וויולט נוסעים ברחבי אינדיאנה כדי לראות אתרים שנבחרו על ידו לפרויקט.
ויולט מסרבת לנסוע במכונית, אז הם רוכבים על אופניים לנקודה הגבוהה ביותר באינדיאנה.
עם זאת, כדי לבקר ברכבת הרים מיניאטורית רחוקה מכדי לרכב אליה, היא מסכימה להיכנס למכונית של פינץ'.
ויולט חוזרת לכתוב, לראשונה מאז מותה של אלינור.
הוא עוזר לה לדבר על אחותה, מה שאף אחד אחר לא הצליח לעשות.
ויולט לאט לאט מתחילה להחלים והם מתאהבים.
ויולט מבחינה בהתנהגות המוזרה של פינץ' מדי פעם.
יום אחד, בזמן שהם שוחים באגם, פינץ' נעלם מתחת למים.
כשהוא צץ מחדש, ויולט נסערת ומאלצת אותו לספר לה יותר על עצמו, ומאיימת לעזוב אם לא.
פינץ' מגלה שהוא עבר התעללות פיזית על ידי אביו, שלעיתים נכנס ל"מצבי רוח אפלים".
באחת הפעמים, פינץ' וויולט נשארים בחוץ כל הלילה, ומרגיזים את הוריה של ויולט.
בבית הספר באותו יום, הוא מאבד את עשתונותיו על החבר לשעבר של ויולט לאחר שזה קרא לו "פריק".
שני הבנים רבים, ופינץ' עוזב במכוניתו.
ויולט, שקטעה את הקטטה, מפתחת שיחה עם חברו הקרוב ביותר של פינץ', צ'רלי, שמדבר איתה עליו.
פינץ' משתתף בפגישה של קבוצת תמיכה, שהומלצה קודם לכן על ידי יועץ בית הספר, אבל שום דבר פורה לא יוצא מזה, בין השאר בגלל שהוא לא יכול לתאר את הבעיות שלו.
הוא מבקר בבר שבו עובדת אחותו קייט ושואל אותה מדוע לדעתה אביהם התעלל בהם, והאם ניתן היה לעזור לו.
כועסת, קייט פוסלת את הנושא, ואומרת שלא אכפת לה, ושאביהם הוא בעיה של מישהו אחר עכשיו.
מאוכזב, פינץ' עוזב לביתם, שם מחכה ויולט.
כשהיא שואלת אותו על פתקי הפוסט-איט המוצבים בכל מקום, הוא רומז לפרקים שלו של "מצבי רוח אפלים" כאשר הוא לא מצליח "להישאר ער".
לבסוף, משוכנע שהוא מעבר לעזרה, צועק עליה שתעזוב.
כפי שהציע אביה, ויולט בודקת מקומות שבהם ביקרו יחד ונוסעת אל החור הכחול.
שם, היא מוצאת את הבגדים והטלפון של פינץ', ומסיקה נכונה שהוא הטביע את עצמו.
זמן מה לאחר מכן, היא משתתפת בהלווייתו.
תוך כדי ריפוי מההתאבדות של פינץ', ויולט מוצאת את המפה שבה השתמשו כדי לטייל באינדיאנה ומבחינה במקום האחרון שבו הם היו אמורים לבקר יחד מסומן באדום.
זהו מקום מנוחה למטיילים ומקום מרפא לאבלים.
היא מוצאת את חתימתו בספר האורחים.
אל פנינג בתור ויולט מארקי
ג'אסטיס סמית' בתור תיאודור "תיאו" פינץ'
אלכסנדרה שיפ בתור קייט פינץ'
לוק וילסון בתור ג'יימס מארקי
קלי אוהרה בתור שריל מארקי
קיגן-מייקל קי בתור ריצ'רד אמברי
כל הכסף שבעולם הוא סרט פשע ביוגרפי משנת 2017 בבימויו של רידלי סקוט, עם מישל ויליאמס, מרק וולברג, כריסטופר פלאמר וצ'ארלי פלאמר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "Painfull Rich" של ג'ון פירסון משנת 1975 המתאר את חטיפת נכדו של ז'אן פול גטי ואת סירובו לשלם כופר לחוטפים.
האירועים והסצנות בתסריט שונו מהאירועים האמיתיים כדי לשוות יותר דרמטיות בעלילה.
את תפקיד גטי גילם קווין ספייסי אולם לאחר השלמת הצילום החלו להגיע תלונות נגדו על הטרדות מיניות של גברים.
רידלי סקוט החליט להחליף אותו בכריסטופר פלאמר ולצלם שוב את הסצנות שבהן מופיע פול גטי.
דבר זה ייקר את ההפקה ב-10 מיליון דולר והסרט הושלם תוך 8 ימים והיה מוכן להקרנה כפי שנקבע מראש.
מארק וולברג קיבל תוספת של 1.5 מיליון דולר לעומת מישל ויליאמס שקבלה רק 1000 דולר.
דבר זה הביא לוויכוחים רבים בהוליווד בנושא פערי שכר מגדריים.
כריסטופר פלאמר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
מישל ויליאמם הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
רידלי סקוט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר.
שנת 1948, פול גטי (כריסטופר פלאמר) מגיע לערב הסעודית (צולם בירדן) ונפגש עם שליט סעודיה ומשכנע אותו לקבל זיכיון לחיפושי נפט.
1967 - גטי הוא מעשירי העולם.
הוא גר בבית אחוזה גדול ויקר בבריטניה ומתעסק בקניית יצירות אמנות יקרות.
בנו פול גטי השני (אנדרו באקן) היה נשוי לאביגייל גייל האריס (מישל ויליאמס) ולהם ארבעה ילדים.
גטי מינה אותו למנהל עסקיו באירופה אך הוא הידרדר לסמים וגייל הגישה תביעת גירושין והסכימה לוותר על דמי מזונות תמורת משמורת על הילדים, הם גרים ברומא.
בנה הבכור, פול גטי השלישי (צ'ארלי פלאמר) מסתובב בסמטאות רומא ונחטף על ידי אנשי הנדרנגטה שמעבירים אותו למקום מסתור בקלבריה ודורשים כופר בסך 17 מיליון דולר.
גטי מסרב לשלם את הכופר ומגייס את שירותו של פלטשר צ'ייס (מארק וולברג), איש ה-CIA לשעבר.
אחד מהחוטפים המכונה "צ'ינקוונטה" (רומן דוריס) משגיח אישית על פול ומגלה כלפיו קצת סימפתיה.
כאשר פניו של אחד החוטפים נגלים לפול מחליט החוטף לרצוח אותו אך צ'ינקוונטה מציל אותו ורוצח את החוטף.
גופתו נזרקת לנהר ומתגלה כעבור מספר ימים אך גייל אומרת שאין זה בנה.
הקרביניירי מזהים את הגופה כאחד מאנשי המאפיה בקלבריה, פושטים על מקום המסתור אך פול כבר לא שם.
הוא הועבר לחסותו של ראש המאפיה בקלבריה.
פול מנסה לברוח אך נתפס.
החוטפים מורידים את הסכום ל-4 מיליון אך גטי עדיין מסרב עד שהם שולחים לו קטע מאזנו של פול באיום שזו רק ההתחלה.
הוא מסכים לבסוף לשלם 1.6 מיליון דולר כהלוואה לגייל שפטורה ממס.
צ'ינקוונטה יוצר אתם קשר ומתנה את השחרור בכך שלא יהיו במקום קרביניירים.
שקי הכסף נספרים ופול משוחרר אך בגלל שמופיעים באזור שוטרים הם מחליטים להרוג אותו.
פול מתרוצץ בחושך בסמטאות לאוריה כשהחוטפים אחריו.
אחד מהם תוקף אותו אך צ'ינקוונטה הורג אותו ופול ממשיך בריצה עד שהוא נפגש בגייל וצ'ייס.
גטי מת באחוזתו ועורך דינו (טימותי הטון) מודיע לגייל כי כל יצירות האמנות היקרות יועברו למוזיאון על שמו.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותמישל ויליאמסאביגייל "גייל" האריסאמו של ג'ון גטי השלישימארק וולברגג'יימס פלצ'ר צ'ייסחוקרכריסטופר פלאמרז'אן פול גטירומן דוריס"צ'ינקונטה"ראש החוטפיםטימותי האטוןאוסוולד הינג'עו"ד של גטיצ'ארלי פלאמרג'ון פול גטי השלישינכדו של פול גטיאנדרו באקןג'ון פול גטי השניבנו של פול גטיסטייסי מרטיןננסימזכירתו של גטי
כל המילים הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו.
השיר נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-31 באוקטובר 2011.
השיר יצא לאור ב-31 באוקטובר 2011 כחלק מאלבום הבכורה שלו, "לירן דנינו".
הוא נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני, בעוד עופר מאירי שימש כיועץ מוזיקלי.
"כל המילים" הוא בלדת רוק אקוסטית רומנטית.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב כי המנגינה והטון של לירן דנינו משמשים עלה לפגמי השיר.
לדבריו, דנינו מאנפף קול דרמטי תחושתי לעמקי תוגת אהבתו, בעוד ההפקה בקווים אקוסטיים מיטיבה עם השיר.
הוא הוסיף כי המוזיקה והטון הרגשני בשיר הזכירו לו את הזמר היווני דמיס רוסוס.
כל הזכויות שמורות היא תוכנית טלוויזיה ישראלית, המשודרת בערוץ 97 בהנחיית דורון ביטון.
התוכנית עלתה לראשונה לשידור ב-25 באפריל 2024.
התוכנית עוסקת בנושא תפילין והשפעתם על חיי אנשים ועסקים בישראל.
התכנית מבקשת להבין את ההשפעה של תפילין על הפרט והקהילה, בהתבסס על חוויות ודעות של אנשים מכל גוני החיים בישראל.
דרך ראיונות והתמקדות בדיונים, התוכנית מנסה לחשוף את היבטים הרבים שבהם תפילין עשויים להשפיע על אופן חייהם של אנשים, כולל בתי עסק וסביבתם.
כל החלומות הוא שיר שהקליט אריק לביא עם בתו נועה.
את המילים כתב לביא ללחן של דוד קריבושי.
השיר יצא באלבום הכפול "כל החלומות" בשנת 1988.