tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בספטמבר 1943 חברו קבוצות ההתנגדות השונות יחד והקימו את מועצת החירות הדנית אשר בה היו מיוצגות כל תנועות ההתנגדות.
התנועות החברות במועצה הטילו על המטה הכללי הקטן לחלק בצורה שווה את הנשק שהוברח לדנמרק בידי בעלות הברית.
עם זאת, במהלך כינוס המועצה במרץ 1945 הואשמו נציגי המטה הכללי הקטן בכל שהעבירו את הנשק רק לקבוצות התנגדות המזוהות עם הצבא ועם המלך, ומנעו תמיכה מהמחתרות הקומוניסטיות.
לאחר המלחמה, סייעו חברי המטה הכללי הקטן בשיקומו של הצבא הדני.
בין חבריו המפורסמים של הארגון נמנו ראשי ההגנה לעתיד אוטו בליקסנקרונה-מלר, סוון טאיידה ואוטו לינד.
המטה המיוחד F היה שם הכיסוי למשימה צבאית של גרמניה הנאצית לעיראק במהלך מלחמת העולם השנייה.
הכוח היה למעשה יחידה קרקעית שאמורה הייתה לסייע למנהיג העיראקי הפרו-נאצי רשיד עאלי אל-כילאני.
בהנחיה מס' 30 של היטלר ולפיה יש לתמוך במרד בעיראק בתקווה להרוס את העמדה האנגלית בין הים התיכון והמפרץ הפרסי.
ב-23 במאי, ההוראות עבור מטה F פורטו על ידי הדיקטטור הגרמני אדולף היטלר בהנחיה מס' 30 של היטלר ולפיה יש לתמוך במרד בעיראק בתקווה להרוס את העמדה האנגלית בין הים התיכון והמפרץ הפרסי.
ההנחיה פירטה את רמת ההתערבות הגרמנית בתמיכה בלאומנים ערבים שתפסו את הממשלה בעיראק ונלחמו בצבא הבריטי.
רבים מחברי המשימה השונים קיבלו פקודות לפני 23 במאי ושהו בעיראק באותה עת.
המלחמה האנגלו-עיראקית פרצה ב-2 במאי.
לדברי ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, וינסטון צ'רצ'יל "ההנחיות הנמרצות" שהוציא היטלר הוצאו מאוחר מדי ובתקופה ההיא כבר "כל סיכוי להתערבות מועילה של מדינות הציר במלחמה חלף".
כוח המשימה הונהג על ידי גנרל חיל טייסי הקרב הנאצי, הלמוט פלמי.
החטיבה הייתה אמורה לקום בעיראק מאלפי המתנדבים הערבים הזמינים מעיראק, מסוריה, מפלשתינה, מסעודיה ומכל העולם הערבי אך בעקבות מותו של מייג'ור אקסל פון בלומברג שטס לעיראק והיה מפקד קבוצת הסיור בעיראק התוכנית נכשלה ובטלה.
קבוצה קטנה של קציני המודיעין הצבאי הגרמני, האבווהר דמנו בהשמדת מתקני הנפט שהחזיקו הבריטים בעיראק אך תוכנית זו לא הייתה ישימה והייתה לא יותר מפנטזיה של חבריה.
הדיפולמט הגרמני פריץ גרובה ייצג את משרד החוץ הגרמני בעיראק כחלק מכוח F, הוא היה האחראי על תעמולה הקשורה למשימה בנוסף לחובותיו הדיפלומטיות במדינה.
מלבד זאת, היה גם את פיקוד כוחות האוויר עיראק (שהיה הזרוע האווירית של המטה המיוחד F), אנשי הפיקוד נשלחו לעיראק במאי 1941 כדי לסייע לממשלת המורדים של ראשיד עלי לאחר שהדיחו את המשטר הפרו-בריטי בחודש הקודם.
ב-29 במאי הם נסוגו מעיראק ובכך נגמרה המשימה של כוח מיוחד F.
מטה הכלכלי-חברתי הוא גוף מטה שהוקם במשרד ראש הממשלה באפריל 2012, בתקופת ממשלת ישראל השלושים ושתיים.
הקמת המטה נעשתה, בעקבות מסקנות הוועדה לבחינת מטה ראש הממשלה, דו"ח קוצ'יק, אפריל 2012.
בראש המטה עומד מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
נושאי הפנים עליהם נמנים, בין היתר: שאלות עיצוב מדיניותה הכלכלית חברתית של ישראל; יציבות פיננסית; פיתוח תשתיות; חינוך; בריאות; רווחה; רשויות מקומיות; הגירה, לרבות זו הבלתי חוקית לישראל; תעסוקת חרדים; טיפול במיעוטים ועוד, הם נושאים מורכבים ובעלי חשיבות אסטרטגית לקיומה של מדינת ישראל ולעתידה.
לפיכך בדו"ח הוועדה נקבע כי מטרתו וייעודו של המטה הכלכלי-חברתי היא לספק לראש הממשלה את הרקע ואת החלופות השונות לפתרון בסוגיות המובאות לפתחו, ליישב מחלוקות בין משרדים, לגבש, לנהל וללוות ביצוע פרויקטים שעל סדר יומה של הממשלה.
המטה כולל את אגפים: אגף פנים, תכנון ופיתוח, אגף כלכלה ותשתיות, אגף ממשל וחברה, אגף יישום תוכניות חברתיות, המועצה הלאומית לכלכלה, והלשכה המשפטית.
ריכוז תכנון מדיניות-הפנים ועבודת המטה ברמה הלאומית.
גוף מטה מוביל בתחומים החברתיים-כלכליים.
קידום פרויקטים בעלי משמעות לאומית לתקופות זמן מוגדרות.
ליישב מחלוקת בין משרדי ממשלה.
לספק לראש הממשלה את הרקע ואת החלופות השונות לפתרון בסוגיות המובאות לפתחו.
אגף פנים, תכנון ופיתוח מוביל את פעילות משרד ראש הממשלה בתחומי מדיניות הפנים ובכלל זה שלטון מקומי, מדיניות תכנון, פיתוח והקצאת קרקעות, הגירה, חקלאות בהיבטי פיתוח הכפר, איכות סביבה, ביטחון פנים, היערכות לחירום ושירותי דת.
סמנכ"לית פנים, תכנון ופיתוח הנוכחית היא הדס שון לוי.
אגף פנים תכנון ופיתוח מחולק לארבעה צוותים:
צוות מדיניות פנים וחוסן - מוביל את פעילות משרד ראש הממשלה בתחומי מדיניות הפנים, לרבות הגירה, ביטחון אישי, חוסן, היערכות לחירום ושיקום ארוך טווח לאחר אירועי חירום, מתמחה בגיבוש ובקידום פרויקטים לאומיים ביצועיים ורב מערכתיים, תוך התמקדות בהנעת תהליכים, הסרת חסמים ופתרון מחלוקות בין משרדיות.
בעת חירום, מייצג הצוות את מנכ"ל המשרד בשטח ובחמ"לים שונים, מהווה צינור ישיר להעברת מסרים בין הרשויות המקומיות למקבלי ההחלטות, מסייע בהסרת חסמים, אוסף נתונים ובונה את תוכניות השיקום לאחר אירועי האסון.
צוות שלטון מקומי - מקדם את מדיניות הממשלה בהובלת הצעדים לתפקוד איכותי של השלטון המקומי, עוסק בנושאים מוניציפליים רוחביים, לרבות גיבוש והובלה של מפת העדיפות הלאומית, ביזור סמכויות מהשלטון המרכזי לשלטון המקומי וייעול ממשקי העבודה בין רובדי השלטון.
כמו כן, הצוות מקדם פיתוח כלכלי במרחב העירוני, כגון פיתוח מנועי צמיחה ברשויות, חיזוק וקידום התעסוקה והעצמאות הפיננסית של השלטון המקומי.
צוות תכנון ופיתוח מרחבי - מוביל ומיישם את מדיניות משרד ראש הממשלה בנושאי תכנון ופיתוח הוליסטיים של המרחב הפיזי, ייעול תהליכי תכנון סטטוטוריים והקצאת קרקע, מדיניות סביבה ואנרגיה מקיימת, ופיתוח המרחב הכפרי.
צוות עלייה, קליטה, תפוצות ומורשת - מקדם את הקשר בין יהדות התפוצות למדינת ישראל, פעולות שונות הנוגעות לעלייה וקליטה בישראל, ואחראי על ההתקשרות עם הקרן למורשת הכותל המערבי לרבות חברות בוועד המנהל של הקרן.
אגף ממשל וחברה מהווה זרוע מדיניות, תכנון ויישום בהיבטי טיוב עבודת הממשלה ובמהלכים חברתיים-כלכליים במדינת ישראל, במסגרת היותו חלק מהמטה הכלכלי-חברתי במשרד ראש הממשלה, בהובלת מנכ"ל משרד ראש הממשלה ובהתאם למדיניות ראש הממשלה.
האגף מוביל, בין היתר, עבודות מטה לאומיות ורוחביות בתחומי החברה, הכלכלה והממשל, שכוללות רפורמות ותהליכי שינוי, גיבוש ויישום המלצות לפעילות הממשלה, קידום סנכרון בעבודת משרדי הממשלה, ובפיתוח והאצה של יוזמות מגוונות, כלי עבודה לשיפור דרכי עבודת משרדי הממשלה והטמעת חדשנות בה.
במסגרת עבודתו, פועל האגף להשגת היעדים הבאים:
גיבוש והובלה של מדיניות חברתית-כלכלית בין-משרדית – הובלת עבודות מטה רוחביות בסוגיות ואתגרים לאומיים, בדגש על זווית אוכלוסיות ייחודיות וסוגיות חברתיות מרכזיות הנמצאות על סדר יומה של הממשלה.
כמו כן, האגף פועל לחיזוק יכולות היישום של תוכניות חברתיות-כלכליות באופן רוחבי בממשלה ואת יכולות מדידת האימפקט שלהן.
הטמעה וחיזוק של יכולות תכנון ויישום מדיניות בממשלה – האגף פועל במספר דרכים, החל מהנחיה ופיתוח מקצועי של אגפי המדיניות והאסטרטגיה במשרדי הממשלה וחיזוק יכולות השימוש בנתונים וכלה בפיתוח של שגרות פעולה וכלי ניהול ברמה הממשלתית.
לדוגמה, האגף עמל על הכנת ופרסום ספר תוכניות העבודה הממשלתי, מפעיל מנגנוני בקרה על מידת הביצוע של תוכניות העבודה ומידת הביצוע של החלטות ממשלה ופועל לסנכרון פעילות בין משרדית סביב סוגיות תוכן שונות ומגוונות.
הובלת רפורמות לטיוב ולשיפור עבודת הממשל – האגף פעל ופועל בשנים האחרונות בכלים שונים על מנת לטייב ולשפר את עבודת הממשלה בתחומים שונים, החל מתמיכה במהלכים לאומיים להטמעת דיגיטל וחדשנות בממשל, לרבות המעבר לענן, קידום שיפור השירות הפנים-ארגוני ושיפור האספקה של שירותים חברתיים באמצעות מיקור חוץ.
חיזוק הממשק שבין האזרח לבין הממשלה – אחד מתפקידיו העיקריים של האגף עוסק בקידום שיתופי פעולה רב-מגזריים וחיזוק יכולות שיתוף הציבור בתכנון וביישום מדיניות.
זאת, כחלק מתפיסה כוללת להגברת השקיפות של פעולות הממשל, יצירת חיבורים הדוקים של גופי הממשל עם גופי החברה האזרחית, האקדמיה, הארגונים הבינ"ל והמגזר העסקי.
החל מחודש פברואר 2023 מכהנת עו"ד לירון הנץ כסמנכ"לית ממשל וחברה.
אגף כלכלה ותשתיות, מספק ייעוץ כלכלי למנכ"ל בנושאים המטופלים במטה הכלכלי-חברתי ומוביל את פעילות המטה בתחומי משק וכלכלה.
בכלל זה מדיניות מאקרו ותקציב המדינה, מיסוי והכנסות המדינה, תחרותיות ושוק ההון, וכן נושאי שכר ונושאים חשכ"לים.
האגף מקדם ומלווה מטעם משרד ראש הממשלה את תחומי התחבורה, התשתיות, האנרגיה, משק המים, שוק הנדל"ן, התיירות, התעסוקה התעשייה ומסחר, התקשורת, וכן בהיבטים תקציביים הנוגעים למערכת הביטחון.
סמנכ"ל כלכלה תשתיות הנוכחי הוא אמיר ברקן.
הלשכה מהווה את הסמכות המקצועית המרכזית בהיבטים המשפטיים והחקיקתיים הכרוכים בפעילות התכנון, והיא מלווה את התהליכים ביחידות השונות על פי צורך.
כמו כן, מובילה היחידה תהליכים הכרוכים בשינוי חקיקה ותקנות הנגזרים מפעולות תכנון מדיניות שהושלמו ואושרו.
בין תפקידיה: מתן ייעוץ וליווי משפטי לראש הממשלה ולמנכ"ל כאשר הדבר נדרש, הכנת חוות דעת וסקירות בנושאים שונים העולים על סדר היום, מתן ייעוץ לאגפים השונים, הובלת הביצוע של היבטים חקיקתיים בתוכניות ומתן הגנה משפטית במקרה הצורך.
היועצת המשפטית הנוכחית היא עו"ד שלומית פרגו-ברנע.
מנכ"ל משרד ראש-הממשלה עומד בראש המטה החברתי-כלכלי.
המנכ"ל מוביל את עבודת המטה והמדיניות המתבצעת במשרד ראש הממשלה במכלול הנושאים הכלכליים, החברתיים והאזרחיים.
מנכ"ל המשרד מרכז את עבודת המטה הממשלתית בנושאים אלו, מטעמו של ראש-הממשלה, והוא מוביל ושותף מרכזי בפרויקטים לאומיים גדולים שעל סדר יומה של הממשלה ושל ראש הממשלה.
לצידו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה עומדים סמנכ"לי האגפים של המטה החברתי-כלכלי .
המטה הכללי הקיסרי והמלכותי היה המטה הכללי של הצבא האוסטרו-הונגרי, שפעל בין 1867–1918.
בעקבות הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, הפכה האימפריה האוסטרית לממלכה דואלית.
פרנץ יוזף הראשון הפך במקביל לקיסר אוסטריה ולמלך הונגריה.
במסגרת פשרה זו, הצבא האוסטרו-הונגרי היה מחולק לשלושה צבאות נפרדים: הצבא המשותף, שחייליו גויסו מכל רחבי האימפריה, הלנדווהר הקיסרי והמלכותי, שחייליו גויסו משטחי אוסטריה, וההונבד המלכותי, שגויס משטחי הונגריה.
בעתות שלום, הקשר בין שלושת הצבאות היה קלוש, אולם בעתות מלחמה הם היו אמורים לפעול כגוף אחד.
הקיסר שימש כמפקד העליון של כל שלושת הצבאות.
המטה הכללי נועד לרכז את פעילות כל שלושת הצבאות, והיה אחראי על הכנת תוכניות צבאיות וביצוען.
באופן רשמי, ראש המטה הכללי היה כפוף למשרד המלחמה, שהיה אחד משלושת המשרדים היחידים שהיו משותפים לשתי הממלכות (יחד עם משרד האוצר ומשרד החוץ).
עם זאת, ראש המטה הכללי הוגדר כיועצו הצבאי העליון של הקיסר, ולפיכך נהנה מגישה ישירה אליו.
עובדה זו אפשרה לו לעקוף את הוראות שר המלחמה באמצעות הוראות מהקיסר עצמו.
עד 1896, התקיים במקביל למטה הכללי מטה נוסף בשם "מטה הארטילריה" אשר היה אחראי על תפקוד חיל התותחנים.
מטה זה פעל בצורה עצמאית ולא היה כפוף למטה הכללי.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ויתר הקיסר פרנץ יוזף על תפקידו כמפקד העליון, והעביר אותו לידי הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן.
כאשר הארכידוכס קרל עלה לשלטון, הוא נטל לעצמו מחדש את תפקיד המפקד העליון.
עם סיום המלחמה הוא ויתר על התפקיד כדי שלא יאלץ לחתום על הסכם הכניעה שסיים את המלחמה.
את מקומו בתפקיד מילא הרמן קבש.
במטה הכללי שירתו קצינים זוטרים רבים בתפקידים שונים.
השירות במטכ"ל נחשב למובחר מאוד, והקצינים המשרתים נדרשו להוכיח לפני כן שירות יעיל ואיכותי, כמו גם ציונים טובים בבתי הספר הצבאיים.
קצינים המשרתים במטכ"ל לבשו מדים מיוחדים שהבדילו אותם משאר חיילי הצבא.
בוגרי המטכ"ל שובצו לאחר מכן במגוון תפקידים בכירים.
המטבח השתגע (בספרדית: La vida padre) הוא סרט קומדיה ספרדי משנת 2022. הבמאי חואקין מאסון והתסריט מאת חואקין אוריסטרל.
מככבים בו אנריק אוקר, קארה אלג'אלדה ומייגן מונטנר.
מיקל, טבח צעיר ושאפתן אמור לקבל את כוכב המישלן השלישי למסעדה שלו.
החיים הזוהרים של שף מצליח, הם לא מה שנראה מבחוץ.
אמנם הוא חיי בדירת פאר, אך העבודה הקשה של ניהול המסעדה מוצאת אותו בודד בפסגה.
יום אחד, בדרכו הביתה, דלת אמבולנס הנוסע לפניו נפתחת, וממנה מגיח אביו, חואן, שנחשב נעדר במשך 30 שנה.
בעודו מנסה לשמור על המסעדה שלו, מיקל צריך לטפל בחואן שכשירותו הנפשית לא ברורה ומתקשה לזהות לא את פער הזמנים ואת המציאות וכן את בנו מייקל ושאר בני המשפחה שלו.
בוקר אחד חואן מחליט להגיע למסעדה ועובדי המסעדה מבולבלים בעקבות המצב החדש.
זהו יום משמעותי במיוחד עבור עתיד המסעדה ומיקל חייב לקחת אחריות על חואן ועל כל הסובב אותו.
את התסריט כתב חואקין אוריסטרל.
המטבח התוניסאי, המטבח של תוניסיה, מורכב ממסורות בישול, מרכיבים, מתכונים וטכניקות שפותחו בתוניסיה מאז העת העתיקה והוא תערובת של מטבחים, כמו: הברברי והים תיכוני שהושפע מתרבויות, אומות שכנות בצפון אפריקה, או ממי ששלטו באזור, כמו: איטלקים, סיצליאנים, אנדלוסים והצרפתים.
כמו מדינות רבות באגן הים התיכון, המטבח התוניסאי מבוסס במידה רבה על ירקות, דגים, פירות ים, בשר, שמן זית ותבלינים.
עם זאת, יש לו חריפות ייחודית, שונה מהמטבחים שכנים.
מרכיבים קולינריים אופייניים במטבח התוניסאי:
בצל, פלפל, גזר, חומוס, עגבניות, צלפים, סלרי, לפת, תפוחי אדמה, פלפל צ'ילי, מלפפונים וחצילים.
טונה, קלמארי, אנשובי, סרדינים, מקרל, דניס, בס ים, צדפות.
פטרוזיליה, כוסברה, נענע, בזיליקום, רוזמרין, אורגנו, עלי דפנה תימין.
אריסה, מי ורדים, מי פריחת תפוז, מי גרניום, שום, אניס, זעפרן, קינמון, קימל, כוסברה, כמון, שומר, חילבה, רסק עגבניות, ג'ינג'ר, פלפל לבן, פלפל שחור, פלפל אדום ציפורן, דבש.
לימון, תפוזים, תאנים, תמרים, זיתים, משמשים, רימונים חבושים, ענבים.
אגוזי לוז, שקדים, ערמונים, צנוברים בוטנים.
טאביל: , נקרא גם ח'אלטה היא תערובת תיבול תוניסאית הכוללת: שום, פלפל קאיין, זרעי קימל וכוסברה כתושים במכתש, ואז מיובשים בשמש.
לרוב משתמשים בטאביל בבישול בשר.
אריסה: תערובת משחתית של פלפל צ'ילי טחון, שום, לימון, קימל.
התוניסאים רואים באריסה מרכיב בסיסי בבישול.
הרוס: בצפון מזרח תוניס ובעיקר באזור גאבס משתמשים בתיבול (במקום אריסה).
זו משחה שמרכיביה העיקריים הם בצל כבוש במלח וצ'ילי אדום מיובש.
קוסקוס הוא המאכל הלאומי של תוניסיה.
ניתן להכין אותו בדרכים רבות.
הוא מבושל בסוג מיוחד של סיר כפול הנקרא בערבית: קִסְקָאס (كسكاس) ובצרפתית: קוסקוסייר (Couscoussier).
להכנת הקוסקוס משתמשים בגרגירים זעירים מחיטת דורום מאודה ומיובשת.
קוסקוס הוא מנה לכל אירוע חשוב ולרוב הוא מוגש בקערה מסורתית גדולה עם חתיכות בשר וירקות.
בסיר התחתון מבשלים בשרים, ירקות ותבלינים ואדי הבישול עולים דרך פתחים בתחתית הסיר העליון אל תוכו וכך מתבשל הקוסקוס.
במהלך הבישול, יש לערבב את הקוסקוס באופן קבוע עם מזלג כדי למנוע הידבקות לגושים.
הקוסקוס הוכר כנכס תרבות, ברשימת המורשת התרבותית הבלתי מוחשית של אונסק"ו בשנת 2018.
טלה מבושל עם ירקות, כמו: תפוחי אדמה, גזר, בסיר חרס מסורתי.
הנקניקיות נקראות מרגז והן מתובלות וחריפות.
טאג'ין תוניסאי הוא סוג של קיש, עשוי מביצים טרופות, גבינה מגוררת, בשר ומילויים שונים של ירקות, ונאפה כמו עוגה גדולה.
הטאג'ין התוניסאי שונה מאוד מהמאכל האלג'יראי או המרוקאי והוא דומה לפריטטה האיטלקית.
לתוניסיה יש קו חוף ארוך, נמלי דייגים רבים ולמאכלי הים יש מקום נכבד במטבח התוניסאי.
את הדגים צולים, אופים, מטגנים או ממלאים ומבשלים.
דג שלם: המתכון הפופולרי להכנת דג הוא בשלמותו, למעט איברים פנימיים, נצלה על האש, או מטוגן והוא נקרא: Poisson Complet.
קלמארי ממולא: כיס קלמארי ממולא בתערובת עשבים ירוקים, חומוס מבושל, אורז או בורגול, בצל שום, נענע ואריסה.
ניתן להוסיף ראשי קלמרי קצוצים דק.
את המנה ניתן לאכול עם קוסקוס או ברוטב עגבניות חריף.
מנה פופולרית באזור החוף, במיוחד בערים: סוס ומונסטיר.
שקשוקה: מנה של ביצים עלומות ברוטב של עגבניות, פלפל צ'ילי ובצל, לרוב מתובל בכמון.
חביתת ביצים עם אריסה ורסק עגבניות.
הכריך התוניסאי הפופולרי נקרא פריקסה .
זהו כריך עם טונה, ביצה קשה, אריסה, זיתים ושמן זית.
הכריך עצמו עשוי מבצק מטוגן בשמן (ולא אפוי).
הכריך התוניסאי אינו דומה לתבשיל האירופאי באותו שם.
לַבְּלַאבִּי הוא מאכל תוניסאי המבוסס על חמצה במעט מרק דליל בטעם שום וכמון, המוגש על חתיכות קטנות של לחם יבש עם קרום קשה.
באזור העיר ביזרטה מגישים "ביזרטה לבלאבי", כריך בגט לבן עם אותם מרכיבים.
יהודי תוניסיה משתמשים בשם בריק לרבים, ובבריקה ליחיד; בערבית: البريك, بريكة; תעתיק מדויק: אלבריכּ, אלבריכּה) הוא מאכל תוניסאי ולובי.
בריק הוא עלה דק של בצק ממולא בביצה עם תיבול בלבד או בתוספת ירקות / תפוחי אדמה או בשר, מקופל לצורת משולש או חצי עיגול ומטוגן בשמן עמוק.
יהודי תוניסיה אכלו בריק כמתאבן בכל ימות השנה ואילו אצל המוסלמים הוא מקובל בלילות חודש רמדאן.
עסידה: (عصيدة) מאכל העשוי מקמח שעורה ירוקה, דורה ירוקה או חיטה שבושל במים.
מוגש עם רוטב עשוי מחמאה ודבש.
(למנה זו יש גם ורסיה מלוחה).
בקלווה: מאפה שכבות דקות ממולא בצנוברים טחונים, שקדים, אגוזי לוז ופיסטוקים.
מוברשת מעל עם חמאה וטבולה בסירופ דבש.
: - עוגה מתוקה דמוית סופגניה מטוגנת מוגשת עם סוכר.
: קוסקוס מתוק ומלוח בשילוב פירות יבשים פריכים ובשר רך.
לרוב הוא מוכן בבוא האביב.
מקרוד: עוגת סולת ממולאת בתמרים או שקדים, קינמון וקליפת תפוז מגוררת.
טורשי: ירק כמו: לפת, כבוש במיץ לימון.
המטה מדווח ישירות למשרד המנהיג העליון של איראן.
באיראן קיימים שני צבאות נפרדים: צבא הרפובליקה האסלאמית של איראן (המכונה "ארטש") ומשמרות המהפכה האסלאמית (המכונים "ספּאה").
שני הצבאות כפופים ישירות למטה הכללי.
המשטרה האיראנית, כוח אכיפת החוק של איראן, כפופה גם היא למטה זה.
המטה הוקם בשנת 1989 במטרה לחזק את שיתוף הפעולה ולאזן את בין שלושת הכוחות הלוחמים במדינה.
החלטת הקמת המטה נקבעה על ידי המנהיג העליון של איראן, ובה נקבע שמשרד ההגנה האיראני יהיה אחראי על התכנון, הלוגיסטיקה והמימון של הכוחות המזוינים.
ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן נבחר על ידי המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי.
ראש המטה הנוכחי, עבדולרחים מוסאווי, נבחר להחליף את מפקד המטה הקודם, מוחמד באקרי, שנהרג יחד עם 20 קצינים בכירים נוספים במהלך מכת הפתיחה של מבצע עם כלביא, ב-13 ביוני 2025. סגן המפקד הנוכחי הוא מוחמד-רזא אשתיאני.
להלן רשימת מפקדי המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן:
המטולוגיה היא תחום ברפואה העוסק במערכת תאי הדם, באיברים וברקמות המייצרים אותם, במנגנון קרישת הדם ובממאירויות (התמרות סרטניות) השייכות למערכת פיזיולוגית זו.
ההמטולוגיה עוסקת בתהליכי ייצור תאי מערכת הדם ומערכת הלימפה, תפקודם ומחלותיהם.
רוב תאי הדם נוצרים במח העצם, פרט ללימפוציטים אשר נוצרים במקומות אחרים.
קרישת הדם היא מורכבת ביותר וכוללת מספר רב של תהליכים המתרחשים במקביל ובמדורג ואשר יש ביניהם זיקה רבה של מפעיל / מופעל.
מחלות חשובות: מלריה, תלסמיה, סרטן דם, הפרעות קרישה ואנמיה
אבחונים חשובים: סרטן דם, בדיקת קרישה ושאיבת מח עצם
אנשים אשר מתמחים בהמטולוגיה נקראים המטולוגים.
עבודתם השגרתית עוסקת בעיקר בטיפול וריפוי החולים עם מחלות המטולוגיות.
עם זאת, חלקם יכול לעסוק במעבדות המטולוגיות בסרטי דם ודגימת מח עצם מתחת למיקרוסקופ, ובכך לפענח תוצאות של בדיקות המטולוגיות ותוצאות של בדיקות קרישת דם.
בחלק מהמוסדות ההמטולוגים מנהלים מחלקות המטולוגיות.
רופאים שעובדים במחלקות המטולוגיות, שלרוב הם גם מנהלים אותן, הם פתולוגים אשר מתמחים באבחון מחלות המטולוגיות, שידועים כהמטופתולוגים.
המטולוגים והמטופתולוגים עובדים בדרך כלל יחד כדי לבנות אבחון ולהתאים את הטיפול.
המטולוגיה היא תת-התמחות של רפואה פנימית, מופרדת אבל חופפת עם תחום האונקולוגיה.
תאי הדם מחולקים לשלוש קבוצות שונות הכוללות:
תאי דם לבנים (לויקוציטים) הכוללים: גרנולוציטים נויטרופילים, אאוזינופילים ובאזופילים, לימפוציטים ומונוציטים.
המטולוגיה איננה עוסקת ב"בדיקות דם", במחלות כבד ובכלי הדם.
חלק מהמחלות ההמטולוגיות הן נפוצות למדי, ביניהן אנמיה, מחלה אשר בה חסר לתאי הדם חלק מההמוגלובין, אשר מוביל את החמצן לריאות, או חסר באנזים G6PD העובר בתורשה ומופיע בכ-40% מהאוכלוסייה הכללית.
אנמיה: חסר ברזל, חסר בוויטמינים, חסר בחומצה פולית, מהגדלת טחול, אנמיה חרמשית, אפלסטית ותלסמיה.
דימום: הפרעה ברקמת חיבור, תרומבוציטופניה, המופיליה והפרעה בנוגדי קרישה, מחלת פון וילברנד, תרומבאסתניה על-שם גלנצמן, תסמונת ברנאר-סוליה).
לוקמיה: לוקמיה לימפוציטית חריפה, לוקמיה מיאלואידית חריפה, לוקמיה לימפוציטית כרונית ולוקמיה מיאלוציטית כרונית.
מיאלומה נפוצה: סוג של לוקמיה הנגרם על ידי תאי B מייצרי נוגדנים.
הפרעה בטחול: תאי פלזמה וריבוי רכיבי מח עצם.
תרופות אורליות - כמו כדורים ונוזלים
זריקות תוך שריריות (כמו זריקת ויטמין B12)
השתלת מח עצם (למשל בסרטן הדם)
כל סוגי הטיפולים נגד סרטן, טיפולים כימותרפיים
המטוטלת של פוקו (באיטלקית: Il Pendolo di Foucault) הוא רומן מאת הסופר אומברטו אקו שיצא לאור בשנת 1988. הנושא העיקרי בו הוא הפופולריות של תאוריות הקונספירציה לאורך השנים, ושכיחותן של דעות פסבדו־דתיות ופסבדו־מדעיות.
הסיפור מתאר מעין משחק אינטלקטואלי: שלושה חברים ערכו תוכנית בדיונית, "התוכנית", שמנסה לאגד את כל תאוריות הקשר שנוסחו לאורך ההיסטוריה, גם כאשר הן לכאורה מנוגדות זו לזו, ולהציגן כפי עטה של אגודת סתרים עליונה.
עם התקדמות המשחק האינטלקטואלי של השלושה מאמצים חסידי תאוריות אזוטריות את התוכנית הבדיונית כלשונה ותופסים אותה כאמת לאמיתה, דבר הגורר השלכות קטלניות.
הרומן גדוש בפרטי מידע בנושאים שונים: היסטוריה, דת, מדע, ספרות, מיסטיקה, אמונות טפלות ועוד.
מסדר אבירי היכל שלמה - הטמפלרים
רוזנקרויצים - מסדר צלב הוורד
הספר מורכב מעשרה חלקים המקבילים לעשר הספירות שבתורת הקבלה ("כתר", "חוכמה", "בינה", "חסד" וכו').
בכל חלק ישנה פיסקה המסבירה את הקשר בין הספירה לבין העלילה בחלק זה של הספר.
בראש כל אחד מ־120 הפרקים שבספר, מובאות ציטטות הלקוחות מתחומים שונים המרכיבים את "התוכנית" ומהווים לה כעין ביבליוגרפיה הנטועה בקרקע המציאות.
הציטוט הפותח את הספר הוא בעברית מתוך ספר קבלה מאת רבי יצחק לוריא:
הרומן תורגם מאיטלקית לעברית על ידי גאיו שילוני, וראה אור בשנת 1991 בהוצאת כנרת.
פרופ' יוסף דן כתב הקדמה לספר שבה הוא סוקר את מטרותיו של אקו בספר אך גם חושף את מרבית התפניות בעלילה.
בתחילת הספר המספר, קזוּבּוֹן, נמצא בקונסרווטוריון לאמנויות ואומנויות בפריז (Conservatoire des Arts et Métiers שבו נמצאת המטוטלת של פוקו).
הוא מסתתר במוזיאון מפני הטמפלרים שחטפו, כך הוא מאמין, את חברו יַאקוֹפּוֹ בֶּלְבּוֹ.
קזובון, סטודנט במילאנו של שנות השבעים, כותב עבודת גמר בנושא ההיסטוריה של הטמפלרים וצופה מהצד בפעילויות המהפכניות של הסטודנטים שסביבו.
(השם קזובון רומז לדמותו של איזק קזובון, מלומד אנגלי בן המאה ה־16 שעסק בספרנות ובההדרת טקסטים יווניים, וכן לדמות מתוך הרומן "מידלמארץ'" לג'ורג' אליוט.)
קזובון פוגש את בלבו, עורך בהוצאת ספרים "גרמון".
בלבו מזמין את קזובון אל בית ההוצאה כדי לקבל ממנו חוות דעת על ספר בנושא הטמפלרים.
שם קזובון פוגש את דיוטאלוי, עמיתו לעבודה של בלבו, שעוסק בתורת הקבלה.
הספר המדובר הוא ספרו של סגן־אלוף ארדנטי אשר לטענתו גילה תוכנית סודית של הטמפלרים מימי הביניים ולפיה הם עתידים להשתלט על העולם בשנת 2000. ארדנטי מתעקש לפרסם את הספר ובלבו מציע לו לנסות מו"ל אחר.
באותו יום ארדנטי נעלם ומפקח המשטרה דה־אנג'ליס חוקר את קזובון ואת בלבו.
הוא רומז להם שהוא חוקר את העוסקים בתורות סוד וכן גם מהפכנים.
אחרי מקרה זה נוסע קזובון לברזיל שם הוא חי שנתיים שבמהלכן הוא פוגש ספיריטואלים דרום אמריקאים וכן אדם בשם אַלְיֶה שטוען כי הוא בן־אלמוות וגלגול של הרוזן סן ז'רמן המסתורי (סן ז'רמן עצמו הוא גלגול של כריסטיאן רוזנקרויץ, מייסדו האגדי והבדוי של מסדר צלב הוורד).
כשקזובון שב מברזיל למילאנו הוא משלים את התזה שלו.
מר גרמון, בעל בית ההוצאה שבה עובד בלבו, מעסיק אותו ותפקידו הוא למצוא תמונות עבור ספר "ההיסטוריה של המתכות" שעתיד לצאת לאור.
קזובון נוכח לדעת שבנוסף להוצאה שבה הוא עובד, לגרמון יש הוצאת ספרים נוספת – "מנוציו".
הוצאה זו היא מסוג סע"ח (סופר על חשבונו) דפוס־הבלים (Vanity Press): הוצאה לאור הסוחטת מסופרים לא מוכשרים סכומים גדולים בתמורה לפרסום ספריהם.
גרמון מתחיל בהוצאת שתי סדרות ספרים בנושא "תורת הנסתר": האחת רצינית בהוצאת גרמון והשנייה, "איזיס במערומיה", שמטרתה למשוך סופרים נוספים להוצאת מנוציו.
העורכים קזובון, בלבו ודיוטאלוי שוקעים בכתבי יד של תורות סוד ויוצרים קשרים מגוחכים בין אירועים היסטוריים שונים.
הם מעסיקים את אליה כקורא מומחה.
שלושת החוקרים מתחילים לנסח את "התוכנית" – בחלקה סאטירה ובחלקה משחק אינטלקטואלי.
נקודת הפתיחה היא המסמך של ארדנטי.
הם טווים רשת מסועפת של קשרים ומנסים להתעלם מהקשרים שנוצרו על ידי הסופרים שהם מכנים "שטניים".
בנוסף, הם משתמשים במעבד התמלילים של בלבו הנקרא "אבולעפיה" (על שמו של המקובל אבולעפיה) כדי לקבל קשרים חדשים ואקראיים.
"התוכנית" המתגבשת גורסת שהטמפלרים גילו בתקופת מסעי הצלב מקור אנרגיה הקשור לארון הברית או לגביע הקדוש (ואולי לשניהם) המאפשר זרימת אנרגיה שגורמת לתזוזת הלוחות הטקטונים של קרום כדור הארץ.
אחד המכשירים המאפשרים את גילוי זרימת האנרגיה הוא המטוטלת של פוקו.
הם מתכננים בכוונה את השמדתם תוך כדי השארת תאים סודיים ברחבי אירופה – "השליטים הסמויים מהעין של העולם".
תאים אלה מתוכננים להיפגש אחרי תקופות ממושכות ולבסוף יתאחדו כדי לגלות מחדש את מקור האנרגיה החבויה וכך להשתלט על העולם.
השימוש בלוח השנה הגריגוריאני גרם לשיבוש בלוח הזמנים המתוכנן.
הקבוצות איבדו את הקשר ביניהן ובמשך השנים התחילו להיווצר אגודות סודיות שמנסות לחזור ולמצוא את הקשרים ביניהם ואת סודות הטמפלרים.
למרות שהם יודעים ש"התוכנית" שהם ניסחו היא בדיונית וכי המסמך של ארדנטי הוא ככל הנראה רשימת כביסה (כפי שמכנה זאת חברתו של קזובון), שלושת החוקרים מאבדים כל חוש ביקורת ושוקעים בנושא יותר ויותר.
בשלב זה דיוטאלוי חולה בסרטן ובלבו ממשיך בתוכנית כדי להימנע מהצורך להתמודד עם חייו האישיים.
השלושה מעבירים לאליה את לוח הזמנים של "התוכנית" לבדיקה ומציגים זאת כאילו קבלו כתב יד מאחד הסופרים.
הם מוסיפים אגודה נוספת בשם "טרס" וסבורים שהם המציאו אותה אך למעשה דה־אנג'ליס הזכיר את המושג אוזניו של קזובון באחת מפגישותיהם.
בלבו מספר לאליה על התוכנית ומציג אותה כמחקר רציני בטענה שבידי בלבו המפה (שאינה קיימת) של הטמפלרים.
אליה מבקשר לראות את המפה ומתוסכל מסרובו של בלבו.
הוא גורם לבלבו להגיע לפריז ושם מתגלה שאליה הוא ראש אחווה סודית הכוללת את גרמון ורבים מהסופרים "השטניים".
קזובון מגיע לפריז בעקבות בלבו, לאחר שזה שולח לו קריאה לעזרה.
אז מתרחשת הסצנה המתוארת בתחילת הספר: אנשי הקבוצה של אליה, אגודת הטרס, כועסים על בלבו שאינו מספר להם את כל מה שהוא יודע.
בלבו מסרב לגלות שכל התוכנית היא המצאה וחברי האגודה מעלים אותו קורבן כשהם תולים אותו בחבל המחובר למטוטלת.
קזובון בורח מפריז דרך הקטאקומבות, מהרהר בקורות אותו, וממתין לקושרים שיבואו להורגו.
המטיט הוא מינרל של ברזל שנוסחתו Fe2O3, לעיתים הוא מכיל טיטניום, וכשהוא מעוצב כתכשיט הוא מכונה "יהלום שחור".
המטיט הוא מינרל נפוץ מאוד, צבעו משתנה ויכול להיות שחור, כסוף־אפור, חום או אדום.
המטיט הוא המחצב העיקרי של ברזל ומופיע במגוון צורות, כמו אבן־דם, טיטנו־המטיט, ורד הברזל ועוד.
כל צורות ההמטיט מתכסות בפסי חלודה.
מרבצים של המטיט אפור נמצאים לעיתים קרובות במקומות שבהם עמדו מים.
המטיט יכול לשקוע במים ולהצטבר בשכבה בתחתית האגם, מעיין או כל מקום מים אחר.
כמו כן, יכול ההמטיט להיווצר כתוצאה מפעילות געשית.
גרגרים גבישיים של המטיט בקוטר הקטן מ־4 מיקרומטר יכולים להיווצר בתהליכים באדמה.
מקור השם המטיט נגזר מהמילה היוונית "הַימַה" שפירושה דם, מכיוון שהמטיט יכול להיות אדום.
מילה נוספת שנגזרת ממילה יוונית זו, היא המוגלובין.
צבעו של ההמטיט משמש כפיגמנט.
המקורות העיקריים להמטיט באיכות טובה הם בריטניה, מקסיקו, ברזיל, אוסטרליה וקנדה.
ב-2004 נאס"א מצאה חלקיקי המטיט במאדים בעזרת רכב השטח "אופרטוניטי".
קוטר החלקיקים לא עלה על כמה מילימטרים.
חוקרי נאס"א האמינו שההמטיט נוצר בנוכחות מים לפני מיליארדי שנים כשמאדים היה מכוסה באוקיינוסים.
המטה לביטחון לאומי (עד 2008: המועצה לביטחון לאומי; בראשי תיבות: מל"ל) הוא גוף שהוקם במשרד ראש הממשלה במרץ 1999, בשלהי תקופת כהונתו הראשונה של בנימין נתניהו כראש הממשלה.
הקמת המועצה נעשתה בהתאם להמלצה שניתנה במסגרת הפקת לקחים ממלחמת יום הכיפורים.
תפקידו העיקרי הוא להמליץ לממשלה על מדיניות בנושאי הביטחון הלאומי.
עבודת המטה של המטה לביטחון לאומי נחשבת לחשאית ונעשית הרחק מעין הציבור.
בין הנושאים שהמל"ל עסק בהם בעשור הראשון של המאה ה-21 והותרו לפרסום: תכנון גדר ההפרדה ובקרה על הקמתה, גיבוש תוכנית ההתנתקות כולל ההסכם עם מצרים לגבי ציר פילדלפי ויישום חוק טל.
היועץ לביטחון הלאומי וממלא מקום ראש המל"ל הנוכחי הוא גיל רייך.
להציע לראש הממשלה סדר יום בענייני החוץ והביטחון;
לרכז את עבודת המטה של הממשלה בענייני החוץ והביטחון;
לעקוב אחר ביצוע החלטות הממשלה ולדווח על יישומן לראש הממשלה;
להיות אחראי על עבודת המטה הבין-ארגונית והבין-משרדית בענייני החוץ והביטחון;
לבצע כל תפקיד מטה אחר בענייני החוץ והביטחון ובתחום אחר שקבע ראש הממשלה.
להכין את דיוני הממשלה, להציג את החלופות לגבי נושאי הדיון, וכן את המלצתו המנומקת לחלופה הנבחרת;
להכין ולהגיש הערכה שנתית ורב-שנתית של המצב המדיני-ביטחוני, וכן הערכות מצב לגבי עניינים המשיקים להן, לרבות חוות דעת וניתוח בתחומי המודיעין השונים;
להכין את עבודת המטה בתקציבי הביטחון, החוץ והגופים הביטחוניים;
להפעיל את חדר המצב הלאומי 24/7 במשרד ראש הממשלה;
לבחון את תפיסת הביטחון של מדינת ישראל ולהציע לה עדכונים;
לבחון מיזמים ביטחוניים בעלי חשיבות בתחום המדיני-ביטחוני;
אחריות על פיתוח והפעלת המטה ללוחמה בטרור (מטה לוט"ר) על כלל תפקידיו.
אחריות על העמקת בסיס הידע של שרי הממשלה בנושאים מדיניים-ביטחוניים.
הכנת דיוני ועדת השרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום.
הכנת דיוני ועדת שרים לביטחון לאומי (מוכרת כקבינט הביטחוני-מדיני), הכשרת שרי קבינט חדשים, העברת מידע לשרים, הכנת השרים לקראת דיוני הקבינט – כמפורט במסגרת המלצות "הוועדה לעניין עבודת הקבינט המדיני-ביטחוני" ("ועדת עמידרור") שאושרו על ידי הממשלה.
כבר בתחילת 1956 העלה פנחס לבון תוכנית להקמת מועצה לביטחון לאומי, לה קרא "מועצת הגנה עליונה".
אולם התוכנית נתקלה בהתנגדות ונזנחה.
בימי ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים הועלתה שוב ההצעה להקים מועצה לביטחון לאומי, הפעם על ידי שמואל תמיר מהמרכז החופשי, שראה את המועצה כגוף של בכירים במערכת הביטחון כמו רמטכ"לים לשעבר ובוגרי המחתרות.
בדבריו כתב תמיר: "היא צריכה לקום ליד שר הביטחון והרמטכ"ל וצריכים להשתתף בה אישים בעלי ידע וניסיון צבאי ובשטחים הקרובים להם".
בשנת 1971 קרא מירון מדזיני להקמת מועצה לביטחון לאומי, שהוא ראה כחבר עוזרים שיסייע במידע לקבינט ביטחוני.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, עלתה במלוא עוזה הדרישה להקמת מועצה לביטחון לאומי.
לקראת הבחירות לכנסת השמינית, דרשה מפלגת ליברלים עצמאיים להקים מיד מועצה לביטחון לאומי.
הליברלים העצמאיים המשיכו בהעלאת הדרישה להקמת המועצה, שראו כמועצה של בכירים לשעבר במערכת הביטחון, במהלך השיחות להקמת קואליציה.
שמואל שורש, איש מפלגת העבודה, דרש הקמת מועצה לביטחון לאומי במתכונת של "5–7 אנשים, בעלי ניסיון צבאי, מודיעני ומדיני, שלרשותם יעמוד החומר המודיעיני ...
מועצה זאת תהיה עצמאית ואחראית בפני ראש הממשלה או הממשלה, לא תהיה כפופה בהחלטותיה לפיקוד של הצבא.".
שמעון פרס דחה את הרעיון של מועצה לביטחון לאומי וטען שוועדת החוץ והביטחון של הכנסת מספקת.
פרופ' יחזקאל דרור הזהיר מהקמת גוף בירוקרטי נוסף ללא תכנון ברור של חלוקת סמכויות, שעלול לסרבל את קבלת ההחלטות.
ראש הממשלה, יצחק רבין, שלל הקמת מועצה לביטחון לאומי וטען שמועצה כזאת מתאימה רק למשטר נשיאותי.
לקראת הבחירות לכנסת השביעית דרש אריאל שרון הקמת מועצה לביטחון לאומי.
יהודה בן מאיר דרש הקמת המועצה במתכונת של מטה ליד הקבינט הביטחוני.
על פי הצעתו, "המועצה לביטחון לאומי תהיה ועדת שרים לענייני ביטחון ולידה יכהן מטה מצומצם, מורכב מאנשי צה"ל, מומחים לענייני חוץ, אנשים ממערכת הביטחון ומשרותי הביטחון ואקדמאים."
הדרישה להקים מועצה לביטחון לאומי קיבלה דחיפה לאחר מלחמת לבנון הראשונה.
ועדת כהן המליצה על הקמת המועצה במתכונת של צוות מומחים ליד ועדת השרים לענייני ביטחון ושר הביטחון, משה ארנס, קרא להקמת המועצה.אולם המועצה נתקלה בהתנגדות משרים שונים ומתוך הצבא.
בשנת 1992 תוקן חוק יסוד: הממשלה, ונקבע בו כי "לממשלה יהיה צוות, שיקים ויפעיל ראש הממשלה, לייעוץ מקצועי קבוע בתחומי הביטחון הלאומי; ראש הממשלה רשאי להטיל על הצוות תחומי ייעוץ נוספים".
ראש הצוות שבמקור נקרא צוב"ל (צוות ביטחון לאומי) היה יועצו לביטחון לאומי של ראש הממשלה יצחק רבין, דוקטור חיים אסא.
בהחלטה נקבעו גם תפקידי המועצה כגוף המטה של ראש הממשלה והממשלה כולה לענייני הביטחון הלאומי.
בין היתר, נקבע כי המועצה תכין את דיוני הממשלה והקבינט המדיני-ביטחוני בכל היבטי הביטחון הלאומי, תתכנן בראייה ארוכת-טווח את מרכיבי הביטחון הלאומי, תמליץ לממשלה על המדיניות, ותקיים קשרים עם גופים מקבילים בעולם.
חרף עיגון תפקידיה ב-1999, לא הצליחה המועצה בתחילת דרכה להתקבע כגוף משפיע על החלטות הממשלה.
סמכויות תפקידיה היו מעורפלות, וראש הממשלה לא היה מחויב לקבלן, כמו במקרה של היועץ המשפטי לממשלה.
בעיות אמון בין ראשי ממשלה לבין ראשי מועצה שונים גרמו לכך שכמה מהם, לרבות שלושת הראשונים, סיימו את תקופת כהונתם בטרם עת.
בעדותו בפני ועדת וינוגרד בנובמבר 2006 אמר ראש אמ"ן לשעבר, האלוף עמוס מלכא על המועצה "לדעתי היא לא קיימת, אפקטיבית היא לא קיימת עד היום...
אין מועצה לביטחון לאומי, הלוואי והייתה".
עד יולי 2006, כאשר פרצה מלחמת לבנון השנייה, לא מילאה המועצה את התפקידים שיועדו לו בהחלטת הממשלה שהקימה אותו.
היא לא הפכה לגוף המטה לראש הממשלה ולממשלה בנושאי הביטחון הלאומי, וראש המועצה לא היה היועץ הבכיר של ראש הממשלה בנושאים אלה (למעט עוזי ארד, ששימש במקביל בתפקיד היועץ לביטחון לאומי של נתניהו).
המועצה לא היה מעורבת בהכנת הדיונים של ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי ולא עקבה אחר ביצוע החלטותיה.
גם ההנחיה שלפיה המזכיר הצבאי של ראש הממשלה, מזכיר הממשלה והיועץ המדיני של ראש הממשלה ישתתפו בדיוני המועצה, ושזה יעוגן בנהלים, לא קוימה.
בכך תהיה תרומה ניכרת לקידום עבודת המטה ותהליכי קבלת ההחלטות בנושאי הביטחון הלאומי עבור הממשלה ועבור העומד בראשה".
במענה לדו"ח מבקר המדינה השיב אולמרט במכתבו כי הנחה את ראש המל"ל אילן מזרחי ואת מנכ"ל משרד ראש הממשלה רענן דינור לחזק את המועצה כגוף מטה של ראש הממשלה והממשלה והורה למנכ"ל משרדו לפעול להעברת המל"ל מאתר תעש ברמת השרון למשרד ראש הממשלה בירושלים.
גם דו"ח הביניים של ועדת וינוגרד קרא לחיזוק המועצה, כדי לשפר את תהליך קבלת ההחלטות של הממשלה.
באוקטובר 2007, כלקח מההתנהלות במלחמת לבנון השנייה, ובעקבות הדו"ח החלקי של ועדת וינוגרד והמלצות הוועדה ליישום הדו"ח בראשות אמנון ליפקין-שחק, קיבלה הממשלה החלטה שנועדה לחזק את מעמדה של המועצה.
בין היתר הוחלט כי ראש המל"ל יהיה היועץ לביטחון לאומי של ראש הממשלה, והמועצה תכין את עבודת המטה כהכנה לדיונים על תקציב גופי הביטחון השונים.
חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008
עוד קודם לכן, יזמו גם מספר חברי כנסת, ובראשם עמירה דותן וצחי הנגבי, הצעת חוק שנועדה לחזק את מעמדה של המועצה.
הצעות החוק נדונו במשולב, וביולי 2008 אישרה אותן הכנסת.
חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008 שינה את שמה של המועצה למטה לביטחון לאומי.
לשם מילוי תפקידיו, רשאי ראש המטה לביטחון לאומי לקיים דיונים שאליהם יוזמנו נציגי הגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם (המוסד, השב"כ, הוועדה לאנרגיה אטומית, וכו'), צה"ל, משטרת ישראל ומשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, וכל אלה בדרג שעליו יחליט ראש המטה לביטחון לאומי.
מי שהוזמן כאמור, חייב להתייצב לדיון, אלא אם שוכנע ראש המטה לביטחון לאומי כי הדבר אינו אפשרי בנסיבות העניין.
עוד קובע החוק כי כל מידע בענייני החוץ והביטחון המועבר לעיונו של ראש הממשלה יועבר על ידי הגורם שהעביר את המידע גם לעיונו של ראש המטה לביטחון לאומי.
בנוסף, מסדיר החוק את מסירת המידע גם לעובדי המטה לביטחון לאומי, ומעגנו כיחידת סמך במשרד ראש הממשלה.
כן קובע החוק כי תקציב המטה ייקבע בסעיף תקציב נפרד בתקציב המדינה.
החוק אינו קוצב תקופת כהונה לראש המטה.
עם תחילת כהונתו השנייה של נתניהו כראש הממשלה, מונה איש אמונו, ד"ר עוזי ארד, לראש המטה לביטחון לאומי.
הן האמון בין האישים והן חקיקת החוק החדש הביאו לכך שהמטה הפך מעורב במידה רבה יותר בהליך קבלת ההחלטות בממשלה.
אנשי המטה מכינים כיום את דיוני הקבינט המדיני-ביטחוני, שותפים לכל הדיונים הביטחוניים, מכינים את ראש הממשלה לפגישות מדיניות ואף משתתפים בחלק מהן.
יוסי כהן, שכיהן כראש המל"ל במהלך מבצע צוק איתן, הסביר בפברואר 2015 כי "תפקידיו העיקריים של המל"ל הם לבצע עבודת מטה איכותית בשגרה, כדי לוודא שהמדינה והגופים ערוכים לתרחישי חירום.
בעת חירום תפקידו העיקרי של המל"ל מתמקד בקיום הערכות מצב, הכנת וניהול דיוני ראה"מ והקבינט".
בדו"ח ביקורת המדינה למבצע צוק איתן שפורסם במרץ 2017, נכתב על המל"ל כי "הציג רק בחלק מהמקרים חלופות להצעות שהעלו נציגי מערכת הביטחון בכל הנוגע לתוכניות אופרטיביות ולהערכות מודיעין.
זאת, אף על פי שאחד מתפקידיו של המל"ל הקבועים בחוק המל"ל הוא להציג חלופות, נוסף על הצגתן על ידי הגופים הנוגעים בדבר.
כמו כן, נמצא שהמל"ל לא הציע לקיים דיונים בנושאים שבהם ראוי היה למקד את תשומת לבם של שרי הקבינט, דוגמת פערים בבנק המטרות והמצב ההומניטארי ברצועת עזה, השלכותיו האפשריות ודרכי הפעולה שניתן לנקוט בקשר לכך, על אף שהמידע היה מצוי בידיו....
ראוי, כי המל"ל יתמקד בעיסוק בנושאים ברובד האסטרטגי ובכאלה שעשויה להיות להם השלכה על יחסי החוץ של מדינת ישראל".
בנוסף המבקר שיבח את הארגון ואת אג"ת על הכנת תוכנית "100 הימים", ש"כללה פרטי מידע חשובים לצורך הרחבת בסיס הידע של שרי הקבינט בתחומים שהם בליבת העשייה הביטחונית הלאומית".
עם כניסתו של מאיר בן שבת לתפקיד התחולל שינוי מבני שהוביל את המל"ל לעסוק במשימות, כמו הסכמי אברהם, קידום הקשרים עם מדינות אפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית וגם תכלול הגופים העוסקים בקורונה.
הוקם האגף לנושאים מיוחדים אשר מעורב עמוקות במגעים עם ארצות הברית, בריטניה וצרפת בעניין הסוגיה האיראנית.
המל"ל עסק רבות גם ביחסים המיוחדים עם רוסיה של ולדימיר פוטין ועם הודו.
עוד המל"ל היה אחראי לנורמליזציה ביחסי ישראל–צ'אד וביחסי ישראל–סודאן, המל"ל בתקופה זו פעל להטוות רשת קשרים בחלקים הדרומיים והמזרחיים של כדור הארץ, שבעבר נחשבו עוינים לישראל, בניגוד לאמריקה ואירופה האוהדות.
בתקופה זו עבד המל"ל על חידוש יחסי החוץ עם כמה מדינות מפתח באמריקה הלטינית כגון ארגנטינה, קולומביה ומקסיקו.
מאמצים אלו נשאו פרי ובאו לידי ביטוי בביקורו של ראש הממשלה בנימין נתניהו באמריקה הלטינית, בארגנטינה, ברזיל, קולומביה ומקסיקו.
ב-20 בינואר 2019 הודיעו ישראל וצ'אד על נורמליזציה מלאה ויחסים דיפלומטיים מלאים וזאת לאחר מגעים שביצע המל"ל, במהלך זו ערך ראש ממשלה ישראלי לראשונה ביקור היסטורי בנג'מנה בירת צ'אד ואילו נשיאה זה האחרונה ביקר בירושלים.
ב-6 בינואר 2021 הודיעה סודאן על נורמליזציה של ישראל.
במהלך כהונתו של צחי הנגבי כראש המטה לביטחון לאומי, נטל המל"ל חלק מרכזי בהקמת "צוות X" – פורום חשאי שהוקם בנובמבר 2024 לצורך גיבוש מדיניות מבצעית ואסטרטגית מול תוכנית הגרעין האיראנית.
הפורום כלל את ראש הממשלה, בכירי מערכת הביטחון, ואת ראש המל"ל כנציג הדרג המקצועי-אסטרטגי.
הנגבי השתתף בדיונים שוטפים שעסקו בהערכת האיום, קביעת תרחישים, וליווי ההיערכות המדינית והמבצעית.
הפורום פעל בתיאום הדוק עם הממשל האמריקני, והתכנס מספר פעמים בשבוע עד לקביעת מועד הפעולה.
תפקודו של המל"ל בתקופה זו שיקף את מרכזיותו בגיבוש תפיסת הביטחון הלאומי של ישראל ובתיאום בין כלל הגופים המדיניים והביטחוניים הבכירים במדינה.
האגף למדיניות ביטחונית ותכנון אסטרטגי
ריכוז והובלת עבודת המטה בתחומי מדיניות הביטחון, תקציב הביטחון ומיזמים ביטחוניים גדולים.
גיבוש ניירות עמדה בנושאי תפיסת הביטחון ומדיניות הביטחון.
ריכוז עבודת המטה לקראת דיוני הקבינט הביטחוני.
זיהוי ומעקב אחר התפתחויות אזוריות וגלובליות המחייבות תשומות הדרג המדיני
ריכוז מסמכי מדיניות ניתוח מיפוי חלופות והמלצות בסוגיות הנוגעות ליחסי ישראל עם המערכת הגלובלית
הובלת עבודות מטה בין משרדיות לבקשות מיוחדות ו/או על פי החלטה פנימית בנושאים שבאחריותו
הכנת דיוני ועדת השרים לביטחון לאומי קבינט בנושאים אלה
הכנת המסמכים לפגישות ושיחות רה"מ ור' המל"ל עם גורמים אזוריים ובינ"ל בישראל ומחוצה לה
סיוע בטיפול בקשרי החוץ של רה"מ וטיפול בקשרי החוץ של ר' המל"ל מול גורמים מקבילים
קשרים שוטפים ותדרוכים לדיפלומטיים ואורחים זרים
השתתפות בפרויקטים חוצי אגפים במל"ל
מעקב אחר המגמות והתהליכים הנוגעים לסוגיות פנים בעלות ממשק לביטחון הלאומי של מדינת ישראל.
הובלת עבודות מטה ברמה הלאומית והאסטרטגית-מערכתית בסוגיות בעלות השלכות על הביטחון הלאומי.
ריכוז הטיפול בהיבטים ביטחוניים-מדיניים הנוגעים למיעוטים בישראל.
גיבוש המלצות למדיניות עבור הדרג המדיני לקראת מועדים רגישים ובעקבות אירועים חריגים.
הכנת דיוני ועדת השרים לביטחון לאומי ("הקבינט") בסוגיות הנוגעות לפעילות האגף כולל מיפוי החלופות וגיבוש ההמלצות לחברי הקבינט.
קשרים שוטפים מול גורמי הביטחון, משרדי הממשלה, סוכנויות מודיעין וגורמים אזרחיים רלוונטיים אחרים לתחומי העיסוק של האגף.
מעקב אחר מימוש ויישום החלטות ועדת השרים לענייני הביטחון הלאומי בנושאי האגף.
הכנת הערכת מצב שנתית עבור הדרג המדיני בסוגיות הנוגעות למדיניות הפנים.
סיוע ליועץ לביטחון לאומי וראש המל"ל בכלל סוגיות מדיניות הפנים.
אגף מזרח תיכון, אפריקה וקשרים מיוחדים
מרכז את התכנון המדיני-אסטרטגי במל"ל הנוגע לזירות המזרח התיכון ואפריקה וקשרים מיוחדים.
זיהוי ומעקב אחר התפתחויות אזוריות המחייבות תשומות הדרג המדיני
ריכוז מסמכי מדיניות, ניתוח, מיפוי חלופות והמלצות בסוגיות הנוגעות ליחסי ישראל עם סביבתה האזורית ומדינות אפריקה
תמיכה וסיוע לראש המל"ל במסגרת תפקידו כשליח רה"מ לעניינים מדיניים
פיתוח וכינון קשרים דיפלומטים עם מדינות שלישראל אין קשרים רשמיים מולם
הובלת הקשרים הדיפלומטיים הלא רשמיים של המל"ל
האגף למודיעין, אינטגרציה וועדות שרים
גיבוש וריכוז הצעות שוטפות בנוגע לסדר היום של ישיבות הקבינט המדיני-ביטחוני, ועדות שרים ודיונים ביטחוניים המתקיימים בראשות ראש הממשלה.
גיבוש תמונת מצב לאומית רציפה ואינגרטיבית יומית, לשימוש המל"ל ולשימוש שרי הקבינט בשגרה ובחרום (במסגרת האגף פועל (24/7) חדר המצב הלאומי האחראי על עיצוב תמונת המצב).
ביצוע הערכות מצב אינטגרטיביות שנתיות, עיתיות ושוטפות ולנוכח אירועים מרכזיים ומתפתחים לשימוש הדרג המדיני.
הכנת וביצוע ישיבות ה"קבינט המדיני-ביטחוני" וועדות שרים רלוונטיות, בהתאם לסדר היום הלאומי, ומעקב אחר מימוש החלטות המתקבלות בהן.
הובלה שוטפת בשגרה ובחרום של פעילות הכשרת שרי הקבינט המדיני-ביטחוני לתפקידם, העמקת הידע שלהם ותדרוכם המקצועי השוטף ולקראת ישיבות הקבינט המדיני-ביטחוני.
בניית תמונת מצב מודיעין אינטגרטיבית (איומי טרור ואיומים על העורף) ובכללם טיפול באיומי טרור על ישראלים בחו"ל, גיבוש אזהרות מסע לישראלים בחו"ל, הגדרת תרחישי איומי הטרור כבסיס לקביעת איום הייחוס לטרור ולאיומים על העורף, בניית יכולות להתמודדות לאומית מול טרור הג'יהאד העולמי ושיפורן באופן שוטף.
פיתוח מתודולוגיות ושיטות לחשיבה ולעבודה הייחודיות למל"ל, הנדרשות לעבודת המטה המדינית-ביטחונית שלו, מול גורמי פנים וחוץ, ומול ראש הממשלה והממשלה
פיתוח ומימוש של מנגנון איתור, גיוס והשמת עובדי התוכן ועובדי המנהלה של הארגון
אפיון, רכישת והתקנת תשתיות טכנולוגיות וטכניות הנדרשות למילוי משימות המל"ל
אפיון וניהול שוטף של מערכות לתיעוד וניהול הידע של הארגון
אפיון, גיוס וניהול כלל התקציבים והמשאבים הנדרשים למל"ל למילוי ייעודו ותפקידיו
תמיכה בפיתוח שוטף של ההון האנושי בקרב אגפי המל"ל ובהעצמתו המקצועית
ייזום וביצוע של פעילויות ארגוניות מגוונות המעצימות ותומכות במרקם האנושי הארגוני
תמיכה וניהול שוטפים של שרותי רווחה אישיים הנדרשים לעובד בארגון
ריכוז עבודות מטה משפטיות בהקשרי הביטחון הלאומי, המשולבים בעבודות מטה המרוכזות על ידי משרדים אחרים בנושאים שיש להם נגיעה לתחום הביטחון הלאומי.
ייצוג המל"ל בפורומים משפטיים במשרדי הממשלה, יחידות הסמך, גופי הביטחון וועדות הכנסת בנושאים שונים.
טיפול בפעילות המשפטית השוטפת של המשרד, בהתאם להוראות החוק, התקשי"ר וכללי המנהל התקין.
כולל טיפול בנושאים לוגיסטיים, מנהליים וטקסיים של הביקורים הממלכתיים והבינלאומיים של אישים מחוץ לישראל אשר נפגשים עם ראש הממשלה, החל מגורמים מדיניים (נשיאים, ראשי ממשלות, שרי חוץ, משלחות, חברי פרלמנט ועוד), וכלה בארגונים כלכליים, וגורמים ביטחוניים ודתיים.
האחריות על ביקורי ראש הממשלה מחוץ לישראל, כוללת בין היתר תכנון, גיבוש לוח זמני הביקור, קביעת בתי מלון, טיפול בנושא כלי רכב ושיירות.
ראש האגף יוצא בראש משלחת מקדימה למדינת היעד ומקיים ישיבות הכנה מול שגרירויות, פגישות עם בכירי משרדי רה"מ והחוץ, ראשי פרוטוקול, אנשי אבטחת אישים, ראשי ארגונים.
האגף ללוחמה בטרור, ביטחון פנים ועורף
משמש כגוף המטה של ראש הממשלה, הממשלה וועדותיה לנושאי הלוחמה בטרור ומוכנות העורף למצבי החירום.
מהווה גורם מסדיר ומתאם בין כלל הגופים והגורמים הפועלים בתחום, לצורך שיפור מתמיד במענה הלאומי לאיומי הטרור השונים ולמוכנות זירת העורף למצבי חירום.
תחילתו של האגף במטה לוט"ר שהוקם באפריל 1996, קודם להקמת המועצה לביטחון לאומי, בעקבות גל פיגועי טרור.
תפקידו המוגדר של המטה היה "לייעל את דרכי המלחמה בטרור על ידי גיבוש המלצות, קביעת יעדים וייזום תוכניות פעולה; להגביר את התיאום ושיתוף הפעולה בנושא המלחמה בטרור בין הגופים הביטחוניים, המודיעיניים והאחרים; לחזק ולמצות את היכולות והמשאבים המוקדשים למלחמה בטרור; לקבוע סדרי עדיפויות ולקיים מעקב אחר ביצוען של החלטות".
ראש המטה הראשון היה האלוף במילואים עמי אילון, במקביל לתפקידו כראש השב"כ.
אחריו מילא תפקיד זה האלוף מאיר דגן.
בשנים 1999–2002 עמד בראש המטה תא"ל במילואים יחיעם ששון.
בשנים 2002–2007 עמד בראש המטה תא"ל דני ארדיטי.
בשנים 2007–2012 עמד בראש המטה תא"ל ניצן נוריאל.
בשנים 2012–2017 עמד בראש המטה איתן בן דוד, אשר שימש קודם לכן בתפקיד בכיר בשב"כ.
בסוף 2017 אוחד המטה ללוט"ר עם האגף לביטחון פנים ועורף לאגף אחד, אגף לוט"ר ביטחון פנים ועורף.
ראש המטה לביטחון לאומי משמש גם כיועץ לביטחון לאומי של ראש הממשלה וכפוף לו.
ראש המל"ל מוזמן קבוע, לכל ישיבה של הממשלה, של ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי של ועדת שרים אחרת או הרכב שרים אחר בענייני החוץ והביטחון, לכל דיון של ועדת ראשי השירותים החשאיים.
חוק המל"ל קובע כי כל מידע בענייני החוץ והביטחון המועבר לעיונו של ראש הממשלה יועבר על ידי הגורם שהעביר את המידע גם לעיונו של ראש המטה לביטחון לאומי.
עוד קובע החוק כי ראש המל"ל רשאי לדרוש ממשרדי הממשלה ומיחידות הסמך שלהם, מצבא הגנה לישראל, מהגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם וממשטרת ישראל, מידע, מסמכים ודוחות, שבתחום סמכותו של אותו משרד או גוף.
ראש המטה לביטחון לאומי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם המזכיר הצבאי לראש הממשלה.
ראשי המטה לביטחון לאומי לדורותיהם
מבצע צוק איתן10 מאיר בן שבת אוגוסט 2017אוגוסט 2021מבצע שומר חומות
מגפת הקורונה11איל חולתאאוגוסט 2021ינואר 2023נפתלי בנט
יאיר לפיד מבצע שובר גלים
הסכם הגבול ימי עם לבנון12צחי הנגביינואר 2023אוקטובר 2025בנימין נתניהו מבצע מגן וחץ
ממלאי מקום ראש המטה לביטחון לאומי
גיל רייך - אוקטובר 2025 - היום
הֵמָטוֹמָה (לפי האקדמיה ללשון העברית: צְרוֹר דָּם) היא צבר ממוקם של דם בתוך הרקמות או בתוך חללי הגוף.
עיקר הרכבה הוא דם קרוש בשלבי התארגנות שונים כתלות בזמן שחלף מאז אירוע הדמם.
הסיבה השכיחה להיווצרות המטומות היא חבלה, אך גם דליפה מכלי דם עקב תהליך פתולוגי כגון מצבי תת-קרישתיות, חדירת גידול סרטני לאזור המכיל כלי דם, ניתוח או פריצת כלי דם על ידי מורסות.
פגיעה בכלי הדם מסוג ווסקוליטיס המתקיימת במחלות אוטואימוניות רבות או הפרעות בקרישת הדם יכולות להוביל גם לדימומים עוריים זעירים כפטכיות או חבורות.
תוצרי פירוק קריש הדם עשויים להתארגן במקומם ולנוע מעט סביב אזור הצטברות הדם הראשוני.
כאשר הפיגמנטים נעים במרווחים הבין-תאיים ייתכן ותיראה במקרים של המטומה עורית מעין התפשטות של אזור שינוי הצבע.
המטומות עלולות לגרור סיבוכים מאוחרים הקשורים הן לחבלה הראשונית והן להתארגנות הדמם, כגון פגיעה ביכולת התנועה של מפרק (בחולי אנמיה חרמשית, למשל), הסתיידויות או היווצרות מוקד זיהומי.
המטומה שבתהליך התארגנותה נפתחת מעין דופן סביבה וחלה התנזלות במרכזה נקראת המטומה ציסטית.
בתיאור ההמטומה מוצמד בדרך כלל מינוח המגדיר את אזור התרחשותה בגוף או ברקמות.
המטה העולמי להצלת העם והארץ הוא ארגון ימני-דתי ישראלי, שהוקם בשנת 1998 במטרה להצביע על מה שחבריו מתארים כ"סכנה הכרוכה במסירת שטחים מישראל למדינות ערב והרשות הפלסטינית".
הארגון מתמקד בפן היהודי-הלכתי ובפרט על השולחן ערוך בחלק אורח חיים סימן שכ"ט, שם נפסק כי מחללים את השבת כדי להתגונן מפני גויים הצרים על יישובים יהודיים, ואפילו לא באו אלא לגנוב.
מקימי המטה היו הרב יקותיאל ראפ מארצות הברית והרב שלום דב וולפא מישראל.
הארגון מפרסם שלטי מחאה ומודעות בעיתונות הישראלית והעולמית ומארגן משמרות מחאה.
המטה תומך כספית ומוראלית בהתנחלויות ובמאחזים הבלתי חוקיים ברחבי יהודה ושומרון ופעילות בקרב מפוני גוש קטיף וצפון שומרון.
הארגון התפרסם בעיקר בתקופת הנסיגה החד-צדדית מחבל עזה במסגרת תוכנית ההתנתקות.
המטה ארגן הפגנות מחאה ברחבי הארץ, בין היתר ארגן את עצרת האלפים "מי לה' אלי" בבנייני האומה בירושלים.
מהכינוס יצאה קריאה לחיילים לסרב פקודה ואחדים אף קבלו תעודות הוקרה על מעשיהם.
הכינוס קיבל תהודה תקשורתית בינלאומית.
במהלך תוכנית ההתנתקות כתבו במטה העולמי ספר תורה מיוחד שהוכנס סמוך הפינוי לגוש קטיף בהשתתפות אלפים.
סמוך להגשת חוק תוכנית ההתנתקות לכנסת פנו ראשי המטה להצלת העם והארץ ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה להעמיד לדין את ראש הממשלה אריאל שרון על סמך "חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם", בטענה שארגוני המחבלים "הם הנאצים של דורנו".
מספר ימים לפני הפינוי המיועד פרסמו ראשי המטה העולמי מודעת ענק בעיתון הניו יורק טיימס בה הזהירו את הנשיא ג'ורג' בוש שתמיכה בהינתקות תביא אסון על ארצות הברית.
על המודעה חתמו רבנים מישראל וארצות הברית.
ראשי המטה טענו שקיים קשר בין ההוריקן קתרינה וההתעלמות מאזהרתם בניו יורק טיימס.
לאחר הפינוי מגוש קטיף המטה העולמי החל בקמפיין תחת הסיסמה "לא נשכח ולא נסלח".
במסגרת הקמפיין אורגנה עצרת אלפים בבנייני האומה בירושלים ב-9 בנובמבר 2005, ובה הוקעו "המשתתפים בגירוש", וחולקו תעודות הוקרה לסרבנים ולאלו שישבו במאסר במסגרת המאבק.
בכנס זה הוכרז על הקמת מוזיאון גוש קטיף במטרה להנציח את הגוש.
לאחר פרשת חננאל דיין, חייל שסירב ללחוץ את ידו של הרמטכ"ל דן חלוץ בטקס יום העצמאות בעקבות תוכנית ההתנתקות, ארגן המטה העולמי כנס הצדעה לחייל והעניק לו פרס כספי גדול כתחליף לכבוד שנשלל ממנו על ידי צה"ל.
בעקבות מלחמת לבנון השנייה המטה העולמי פרסם חוברת הסברה בשם "אמרנו לכם", בה נטען כי אזהרות המטה העולמי ביחס לתוכנית ההתנתקות התאמתו.
החוברת חולקה במיליון עותקים בעיתונות היומית בישראל ("הארץ" ו"מעריב"), בשבועונים ובתיבות דואר.
המטה ארגן ימי כיף לילדי המפונים מצפון השומרון וגוש קטיף ולתושבי שדרות.
רבני המטה אף הוציאו פסק הלכה שבו קבעו כי החוואי שי דרומי שהרג בדואי שחדר לחוותו נהג לפי ההלכה וקראו לרשויות החוק שלא להעמידו לדין.
במלאת שנה להינתקות, יצא המטה בקמפיין "יש דין ויש דיין" בו הוצגו תמונותיהם של יוזמי ומחוללי ההתנתקות כפי שהם נראים שנה לאחר ביצוע התוכנית.
בתמונות: ראש הממשלה אהוד אולמרט, אריאל שרון עומרי שרון, צחי הנגבי, חיים רמון, יונתן בשיא, נשיא המדינה משה קצב.
המטה אף הפיק סרט באותו שם.
מטרת הקמפיין הייתה להראות כיצד אותם אישים באו לכאורה על עונשם.
במלאת שנתיים לפינוי גוש קטיף ארגן המטה מפגן הזדהות והצדעה עם המפונים באתר הקראוילות ניצן, לשם הגיעו כעשרים אלף בני אדם, יחד עם אמנים וזמרים, ופתח בקמפיין "לעולם לא עוד" על מצבם הקשה של המפונים ובני משפחותיהם.
המטה להצלת העם והארץ ערך לחיילים "סרבני חברון" טקס הענקת צל"שים וכל חייל קיבל פרס כספי על כך שישב בכלא.
בעקבות פעילות הארגון עירית אשקלון קראה לארבעה רחובות בשכונת "הנשיא הרצוג" על שם יישובים בגוש קטיף.
בשנת 2009 העניק המטה פרסים כספיים לחיילים מגדוד שמשון, שהניפו שלטים נגד השתתפות הגדוד בפינוי פעילי ימין מאתר ההתנחלות חומש.
בשנת 2013, בעקבות תמיכתו של הארגון והעומד בראשו במפלגת "הבית היהודי", פרשו מהארגון רבני המטה בהם הרבנים יעקב יוסף, דב ליאור, גדליהו אקסלרוד ודוד מאיר דרוקמן.
המטוקריט (בלועזית: Hematocrit; בראשי תיבות: HCT) הוא מדד לנפח תאי הדם האדומים ביחס לנפח כלל דגימת דם המבוטא באחוזים (נפח כדוריות אדומות כפול מאה לחלק לנפח דגימה).
בבדיקת המטוקריט, שמים מנת דם קטנה בתוך עמוד זכוכית דק הקרוי קפילרה יחד עם חומר הנוגד את קרישת הדם.
לאחר זמן מה, הדם מתפרק לשלושה מרכיבים עיקריים: כדוריות דם אדומות, כדוריות דם לבנות עם טסיות ופלזמה.
בעמודת הזכוכית מתקבל המצג הבא: כדוריות הדם האדומות שוקעות, מעליהן נמצאות טסיות הדם וכדוריות הדם הלבנות, והפלזמה נמצאת בחלק העליון.
הערכת המטוקריט תעשה על ידי מדידת גובה משקע התאים האדומים שבתחתית העמודה כחלק מהגובה הכולל של העמודה (פלזמה + משקע כדוריות).
מרכיבי הדם התאיים האחרים, קרי כדוריות לבנות וטסיות - שוקעים גם כן ברובם אך מהווים מרכיב שולי בתאים שבדם ביחס לכדוריות האדומות.
רוב מכונות ספירת דם בימינו (קולטרים), מספקות ערך מחושב של ההמטוקריט בהסתמך על ההמוגלובין (ערך המטוקריט הוא בקירוב פי 3 מערך המוגלובין ביחידות גרם לדציליטר) ואינן מבצעות מדידה אמיתית שלו.
כאשר רמת ההמטוקריט אינה תקינה זוהי עדות להימצאותה של מחלה כלשהי או להפרעה.
ההתייחסות לנפח גדול מדי או קטן מדי של תאי הדם האדומים כמוה בדרך כלל כהתייחסות להמוגלובין.
ערכים נמוכים יראו במצבי אנמיה וגבוהים במצבים כעישון, פוליציטמיה וכו'.
לאחר הלידה נע ההמטוקריט בטווח של 55% - 70%.
במצבי יובש יעלה ההמטוקריט כביטוי לירידת נפח התמיסה התוך כלית, במצבי חבלה ודמם ישמר ההמטוקריט בדרך כלל בשלבים הראשונים או אף יעלה במצבי טראומה גופנית בהם קיים דלף נוזל מחוץ לכלי הדם כמו במעיכה.
באופן מסורתי משמש ההמטוקריט כמדד מקובל יותר בילודים ובפגים לצורך קבלת החלטות על מתן תוצרי דם, מתן הורמון אריתרופואטין ומנגד על ביצוע החלפת דם חלקית במצבים של המטוקריט מוגבר מדי מחשש לנזקי צמיגות יתר.
הֶמַטוּרִיָה היא מצב של דם בתוך השתן.
זהו סימן רפואי למחלות ולתופעות שונות בכליות או בדרכי השתן.
המטוריה מיקרוסקופית (דם סמוי בשתן) - כמות קטנה של דם בשתן, שניתן להבחין בה רק באמצעות מיקרוסקופ.
מוגדרת כהימצאות של 3 תאי דם אדומים או יותר בדגימה כאשר משתמשים בהגדלה הגבוהה ביותר של עדשת המיקרוסקופ.
המטוריה מאקרוסקופית (דם גלוי בשתן) - כמות גדולה של דם בשתן, שניתן להבחין בה על פי צבע אדמומי בשתן.
קיימות סיבות נוספות לצביעת השתן בצבע אדום בגלל חומרים בעלי גוון אדום המופרשים בשתן עקב מחלות, מאכלים ותרופות.
לכן, כדי לאבחן המטוריה נדרשת בדיקה מיקרוסקופית לווידוא הימצאות דם בשתן.
במקרים של המטוריה גלויה, צבע השתן נראה ורוד-אדום או חום.
ייתכן שיופיעו בשתן גם קרישי דם.
לעיתים הטלת השתן הדמי מלווה בתחושת צריבה או כאב במותניים, בבטן התחתונה, בשלפוחית בשתן או בגב.
במקרים של המטוריה מיקרוסקופית, לעיתים קרובות המטופל לא חש בתסמינים, והדם מתגלה במקרה בבדיקת שתן שגרתית.
תסמינים אחרים עלולים להופיע בהתאם לסיבת הדימום.
בין התסמינים המקושרים עם המטוריה ניתן למנות כאב גב או מותן, ירידה במשקל, חום, נפיחות ברגליים, הפרשת אבנים בשתן או קשיים במתן שתן (זרם חלש או לא רציף, תכיפות ודחיפות, תחושת צריבה או כאב, ריקון לא מלא של השלפוחית).
נהוג לחלק את הגורמים להמטוריה לשתי קבוצות עיקריות: גורמים גלומרולריים (הקשורים לפקעיות הכליה) וגורמים לא-גלומרולריים.
ב-50% מהמקרים לא נמצאת הסיבה להמטוריה.
גורמים הקשורים לכליות (גורמים גלומרולריים)
כאשר מופיע דם בשתן כתוצאה מבעיה בפקעיות הכליה (גלומרולוס), המצב נקרא המטוריה ממקור גלומרולרי.
פקעיות אלה הן יחידות הסינון הזעירות בכליות, ואמורות למנוע מצב בו תאי דם אדומים עוברים מכלי הדם הזעירים בכליות (הנימים הגלומרולריים) אל הצינוריות הכלייתיות ומשם לשתן.