tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התגובות הכימיות המשמשות בתהליכי הסינתזה האורגנית קרויות תגובות אורגניות.
באופן כללי, נהוג למיין את התגובות הכימיות על פי מנגנון הפעולה הכימי שבו הן מתרחשות, להלן פירוט:
חלוקה על פי מנגנוני התגובהסוגתגובות משנההערותתגובות סיפוחסיפוח אלקטרופיליכולל תגובות הלוגינציה, הידרו-הלוגינציה והידרציהסיפוח נוקלאופיליסיפוח רדיקליתגובות החסרה (אלימינציה)כולל תגובות דה-הידרציה.
מתאים למנגנוני התגובות: E1, E2, E1CBתגובות התמרההתמרה נוקלאופילית אליפטיתמנגנוני תגובות: SN1,SN2,SNiהתמרה נוקלאופילית ארומטיתהתמרת אציל נוקלאופיליתהתמרה אלקטרופיליתהתמרה אלקטרופילית ארומטיתהתמרה רדיקליתתגובות רדיקליותתגובות חמצון חיזור רדיקליות הייחודיות לתרכובות אורגניות.תגובות שחלוף (סידור מחדש)שיחלוף 1,2תגובה פריציקליתשיכול אולפינים (Metathesis Reactions)
כמות התגובות האורגניות שפותחו מאז ראשית ימיה של הכימיה האורגנית ועד ימינו היא עצומה, כך שמתן פירוט מלא של כל התגובות אינו קל, לחלופין, נסקור את שיטת המיון של התגובות על פי השפעתן על מבנה התרכובת - שני סוגים עיקריים - תגובות על השלד הפחמני, ותגובות על הקבוצות הפונקציונליות:
יצירה או שינוי של השלד הפחמני
תגובות שמביאות לשינוי באורך השלד הפחמני (בהיבט של קיצור או הגדלת מספר קשרי הפחמן-פחמן), או בתגובות שקשורות לשינוי מבני בשלד הפחמני, כגון, תגובות שחלוף או ציקליזציה (סגירת טבעת).
נביא כאן כמה מהתגובות השימושיות והחשובות ביותר המאפשרות יצירה של קשרי פחמן-פחמן, המהווים את השלד של התרכובות האורגניות:
גריניאר - תגובה אורגנו-מתכתית ליצירת קשר פחמן-פחמן.
ויטיג - תגובה להסבת קשר קרבונילי בקטון או אלדהיד (C=O) לקשר כפול (C=C).
תגובה אלדולית - תגובה בין שני קרבונילים המתרחשת בסביבה בסיסית או חומצית ומובילה ליצירת בטא-הידרוקסי-קטון.
דילס-אלדר - תגובת סיפוח בין דיאן לאלקן היוצרת מולקולה טבעתית.
פרידל-קרפטס - תגובה המאפשרות לקשור מתמירים אלקילים (בתהליך האלקילציה) או אצילים (בתהליך האצילציה) לטבעת ארומטית.
פונקציונליזציה של פחמימנים ומעבר בין קבוצות פונקציונליות
תגובות שמאפשרות מעבר בין קבוצה פונקציונלית אחת לאחרת, בדרך כלל באמצעות הפעלת תהליכי חמצון-חיזור.
לדוגמה, ניתן להפוך כוהל לחומצה קרבוקסילית (כגון הפיכת אתנול לחומץ) על ידי הוספת מחמצן חזק כגון (KMnO4).
רמות חמצון של תרכובות אורגניות המכילות חמצן - דוגמהפחמן דו-חמצני (4+)ח.
רמות חמצון של תרכובות אורגניות המכילות חנקן - דוגמהניטריל (2+)אימין (0)אמין (2-)R-\!{\equiv}N
מצב החמצון של אטום הפחמן המרכזי מופיע בסוגרים.
בטבלה, תזוזה ימינה על ידי חמצון, ושמאלה על ידי חיזור.
פחמן דו-חמצני, שעשוי להיות תוצר החמצון המרבי, אינו תרכובות אורגנית.
דוגמאות למגיבים (ראגנטים) שימושיים המסייעים בביצוע מעברים בין קבוצות פונקציונליות:
מחמצנים: אשלגן פרמנגנט (KMnO4), נתרן דיכרומט (Na2Cr2O7), פירידיניום כלורוכרומט ([C5H5NH][CrO3Cl]), מימן על-חמצני (H2O2), אוזון (O3).
מחזרים: ליתיום אלומיניום הידריד (LiAlH4), נתרן בורוהידריד (NaBH4), נתרן הידריד (NaH), נתרן (Na), מגנזיום (Mg), אבץ (Zn).
דוגמה למסלולים סינתטיים אפשריים להתמרת קבוצה פונקציונלית:
במובנים רבים, המדע העומד בבסיסה של הסינתזה האורגנית הגיע לרמת בשלות ומחקר גבוהה, אולם, בעיות מסוימות עדיין מהוות אתגר של ממש, כשפיתוח של פתרונות מתקדמים בתחומים הללו עשוי להביא לשיפור ניכר באופן בו מיוצרים כימיקלים ולמעשה באופן בו פועלת התעשייה הכימית העולמית.
פיתוח מתודולוגיות סינתטיות ירוקות המאפשרות את העלאת הניצולת הכללית והכלכלה האטומית .
פיתוח של תגובות כימיות או מגיבים המאפשרים קבלה של עודף אננטיומרי מובהק .
פיתוח של שיטות הפרדה וטיהור של כימיקלים מתוצרי לוואי לא רצויים, בדגש על הפרדה בין תרכובות דומות בעלות מבנה סטריאוכימי שונה.
פיתוח של שיטות מחקר מתקדמות לזיהוי מסלולי התגובה ומנגנון התגובה (רלוונטי במיוחד עבור חיקוי תהליכים ביוסינתטיים).
תכנון ופיתוח של זרזים כימיים מתקדמים לטובת העלאת קינטיקת התגובה והבררנות (סלקטיביות) ליצירת התוצר.
שימוש בכלים ובמודלים מחשובים וסטטיסטים לחיזוי ותכנון של תגובות כימיות ותוצריהן.
פיתוח שיטות ומתודולוגיות סינתטיות מתקדמות ויעילות להפיכת תרכובות אי-אורגניות פשוטות כפחמן דו-חמצני ומים לתרכובות אורגניות חשובות (כתחליף לשימוש בחומרי גלם המבוססים על דלקים מאובנים).
טכניקות בסיסיות המשמשות בסינתזה אורגנית
תמונהטכניקהפירוטסירכוזמאפשרת הפרדת חומרים, בעיקר חלקיקים זעירים, המרחפים בנוזל, באמצעות הפעלת כוח סיבובי חזק מאוד המושג באמצעות סרכזת (צנטריפוגה).ספיחהמשמשת לסילוק אי ניקיונות על ידי ספיחתן למצע נקבובי בעל זיקה (אפיניות) לאי ניקיונות.
לדוגמה, נהוג להשתמש בפחם פעיל (בצורה של אבקה או פתילות) כדי לספוח תרכובות אורגניות גדולות שאינן רצויות להמשך התהליך (לדוגמה כשיטה לטיהור מקדים של ממסים מסוימים).סינוןמאפשרת הפרדת חומרים הנמצאים בפאזות שונות, לדוגמה, סינון של מלח קשה תמס או שבבי מתכת מנוזל.
סינון רגיל - מבוצע על ידי העברת התמיסה דרך נייר או בד סינון המוצב במשפך (המכונה משפך הירש).
סינון בביכנר (או סינון בריק) - מבוצע בסיוע של משאבת ואקום, שתפקידה להאיץ את קצב הסינון ולאפשר ייבוש מהיר של התסנין על גבי נייר או בד הסינון (בתמונה).מיצוימשמשת להפרדה של חומר מתערובת נוזלים (מיצוי נוזל-נוזל) או מתערובת מוצקים (מיצוי נוזל-מוצק) בה הוא נמצא.
וזאת בהסתמך על הבדלים בכושר החלוקה של החומר בשכבות השונות.גיבוש מחדשמאפשרת הפרדת חומר מתערובת חומרים אחרים על ידי השקעתו הבררנית (סלקטיבית) באמצעות גיבוש (קריסטליזציה).זיקוקמשמש להפרדה של תערובת נוזלים על בסיס נקודות הרתיחה השונות של מרכיביה.
זיקוק פשוט (Steam distillation) - משמש להפרדת חומרים שלהם טמפרטורות רתיחה שונות באופן משמעותי (לרוב מעל 25 מע' צלזיוס).
זיקוק מפריט או זיקוק למקוטעין (Fractional distillation) - משמש להפרדת חומרים שלהם טמפרטורות רתיחה דומות (בדרך כלל פחות מ-25 מע' צלזיוס).
זיקוק באדים (Steam distillation) - משמש להפרדת חומרים הרגישים לחום.
זיקוק בריק או זיקוק בוואקום (Vacuum distillation) - משמש להפרדת חומרים הרגישים לחום.ייבושמשמש להרחקה או לנטרול כימי של שאריות מים וממסים פרוטים מנוזלים או גזים.
ייבוש פיזיקלי - על ידי הוספה של מלחים היגרוסקופים (כמגנזיום גופרתי וסידן כלורי) או על ידי הוספת מוצרים מיוחדים שפותחו לספיחת מים כגון: סיבים מולקולריים, סיליקה ג'ל.
ייבוש כימי - באמצעות הוספת תרכובות או מתכות פעילות (כמו נתרן) שמגיבות כימית עם המים או הממסים הפרוטים ליצרת מלח (לרוב תוך פליטת גז מימן).
תהליך הסינתזה האורגנית, הוא בדרך כלל תהליך רב שלבי, בו נוצרים חומרי ביניים רבים שעתידים בהמשך להפוך לתוצר הסופי.
הכימאי נדרש לבצע בדיקות עיתיות לכל אורך תהליך הסינתזה בו עליו לזהות ולאפיין את תוצרי הביניים.
מטרת הבדיקות היא לזהות חריגות מהתכנון המקורי ולאפשר תיקון שלהן.
בסיום התהליך, על הכימאי לבצע טיהור של התוצר מחומרי הפסולת, ולחשב את הניצולת הכללית בתהליך.
השיטות האנליטיות העיקריות המשמשות בסינתזה אורגנית הן:
האנליזהפירוטתמונהכרומטוגרפיית גז (GC)מאפשרת זיהוי וכימות של תערובות נוזליות נדיפות בהסתמך על זמן השהות היחסי שלהן בתוך צינור ארוך בו זורם גז נשא אדיש.כרומטוגרפיית נוזל בלחץ גבוה (HPLC)מאפשרת הפרדת תערובות נוזליות, זיהוי וכימות תרכובות נוזליות בתערובת, באמצעות הפרדתן בזרימה במהירויות שונות בצינור אנכי (קולונה).
תכנון וביצוע של סינתזה אורגנית
בטרם שיבוצע התהליך המעשי הראשון במעבדה, הכימאי האורגני מבצע תכנון יסודי של תהליך הייצור.
אחת הדרכים החשובות המסייעות בקביעת תהליך זה, היא האנליזה הרטרו-סינתטית - המאפשרת מציאת מגוון רחב של מסלולים סינתטיים ובכך מותירה גמישות גבוהה בבחירת חומרי הגלם ותהליך הייצור.
אחד העקרונות המרכזיים בסינתזה אורגנית של תרכובות מתקדמות הוא הצורך בקבלת תוצר בעל מבנה סטריאוכימי מוגדר, או קבלה של עודף אננטיומרי מובהק .
הכימאי הבוחר בשיטת סינתזה כלשהי חייב להיות מודע לבעיות העלולות להתעורר במהלך הסינתזה.
יש לוודא שכל שלב ושלב יצא לפועל כמתוכנן.
יש גם להביא בחשבון אפשרות כי שלב מסוים עשוי לפעול באתר לא רצוי במולקולה.
במקרה כזה יש להגן על האתר הרגיש להתקפת הגורם המסוים באמצעות "קבוצת הגנה".
קבוצה זאת אפשר להרחיק בשלב מסוים בהמשך הסינתזה ובכך להשיב את האתר המוגן לקדמותו.
ככל שהתוצר המבוקש מורכב יותר במבנהו ניצב הכימאי האורגני בפני בעיות וגם אפשרויות רבות יותר, הנובעות בין השאר ממספר רב יותר של שלבי סינתזה.
יחד עם זאת עשוי לגדול מספר התגובות הצדדיות הבלתי רצויות הנובעות מחשיפתם של אתרים שונים במולקולה להתקפה על ידי גורמים המשמשים בשלב כלשהו.
טיהור ובידוד של התוצר הסופי
בתכנון סינתזה יש לקחת בחשבון משמעויות הקשורות לפעולות הטיהור, הבידוד וההפרדה של התוצר הסופי מחומרי הלוואי במערכת.
פעולות הטיהור והבידוד עשויות להאריך את זמן ההכנה הכללי של התוצר, ולייקר מאוד את התהליך.
ביצוע של סינתזה כימית אורגנית הוא תהליך מורכב המשלב אלמנטי סיכון גבוהים, לעיתים קרובות יותר מתהליכי סינתזה קלאסיים, בין היתר בשל העיסוק בתרכובות אורגניות שלהן עשויה להיות השפעה ביולוגית במקרה של חשיפה.
תרכובות אורגניות רבות ידועות כמסרטנות, חלקן עשויות להיות רעילות מאוד במקרה של חשיפה ישירה.
אם כן, תכנון של סינתזה אורגנית מחייב התייחסות לתהליך המלא בדגש על השימוש בחומרי הגלם, הציוד המעבדתי לקיום הסינתזה, מיגון אישי ושיטות הפעולה לנטרול והרחקת חומרי הפסולת.
על הכימאי להכיר את תכונות הכימיקלים אתם הוא עובד, ועל הסיכונים העשויים להיווצר בעת שימוש, אחסון או טיפול בחומר.
מרבית המידע אודות נושאים אלו מופיע בגיליון הבטיחות של החומר MSDS.
במהלך ביצוע הסינתזה הכימית על הכימאי להשתמש במיגון אישי: כפפות, חלוק ומשקפי מגן, ובאמצעים משלימים בהתאם למגיבים המשתתפים בתהליך הכימי, לדוגמה, חומצות או בסיסים חזקים מצריכים שימוש בסינרים וכפפות זרוע עשויות PVC ובמסכת הגנה מלאה לפנים.
דוגמאות לחומרים נוספים בעלי אלמנטי סיכון גבוהים הן תרכובות אורגנו-מתכתיות פירופוריות, כלומר מתלקחים ועולים באש בקלות במגע עם חמצן או מים (מהאוויר), כגון בוטיל ליתיום, טרימתיל אלומיניום וליתיום אלומיניום הידריד.
שלבים מסוימים בתהליך הסינתטי עשויים לכלול שימוש בחומרי גלם רעילים הפולטות גזים מסוכנים, או בתרכובות פציצות (חומרי נפץ) הדורשות מערכות קירור, או מניעת חשמל סטטי, לעיתים יש צורך באטמוספירה אדישה (אינרטית) אז יש להשתמש במתקני עבודה ייעודיים המכילים גז אדיש (כגון ארגון).
שאר התהליך הסינתטי עשוי לדרוש שימוש במנדף כימי, שתפקידו למנוע חשיפה של גזים ופגיעה בעובד.
כניסתם של המחשבים וההתפתחויות ההולכות וגדלות בתחומי התוכנה וטכנולוגיות המידע מאפשרות לכימאים לתכנן ולבצע מחקר בצורה שלא הייתה בעבר.
הספרות האקדמית והמחקרית זמינה לחוקרים בצורה דיגיטלית וניתנת לחיפוש באמצעות תוכנות ייעודיות המחוברות למאגרי מידע אינטרנטיים עצומים, המאפשרים ביצוע חיפוש אחר מבנים של תרכובות כימיות ותכונותיהן הכימיות והפיזיקליות מתוך מאגר של מיליוני חומרים.
ישנן תוכנות המאפשרות ביצוע של סימולציות ממוחשבות לחיזוי התנהגות כימית של חומרים, ולניבוי מהלכן של תגובות כימיות על תוצריהן בסביבות מרובות משתנים.
הגישה למערכות המידע הכימיות מאפשרות לחוקרים לצפות בשיטות סינתטיות להכנת חומרים, בדגש על שיטות להפיכת קבוצות פונקציונליות, והתאמתם של מגיבים להפיכות כימיות.
הכימאי יכול לבחור בתנאים אופטימליים לביצוע סינתזה מסוימת באמצעות הנתונים שיסופקו לו על ידי המחשב.
ציוני דרך בהתפתחות הסינתזה האורגנית
1828 - פרידריך ולר מסנתז שתנן (אוריאה) מתרכובות מוצא אי-אורגניות (מאשלגן ציאנט ואמוניום גופרתי) - זו הייתה הפעם הראשונה בה תרכובת אורגנית יוצרה במעבדה ללא חומרי מוצא ביולוגים.
1856 - ויליאם הנרי פרקין מנסה לסנתז כינין אך במקום זאת מייצר את חומר הצבע מאובין (Mauveine) - צבען אורגני כלכלי שהביא להגברת העניין במדע הכימיה האורגנית.
1858 - פרידריך אוגוסט קקולה וארצ'יבלד סקוט קופר מפתחים את תיאורית הקישור והשלד של תרכובות פחמן בדגש על טבעות פחמניות.
1899 - הכימאי הגרמני פליקס הופמן מצליח לסנתז גרסה טהורה ויציבה של חומצה אצטילסליצילית (אספירין) וחברת באייר (בה עבד הופמן) מתחילה בשיווק המסחרי של תרופה זו, שלימים תהה אחת מהתרופות הידועות והנמכרות ביותר בעולם.
פרסי נובל לכימיה בתחום של הסינתזה האורגנית
1902 - הרמן אמיל פישר - על עבודתו בסינתזת סוכר ופורין.
1905 - אדולף פון באייר - על עבודתו בסינתזה של צבענים אורגניים ותרכובת הידרוארומטיות ובעיקר על האינדיגו, וכן על פיתוח הנומנקלטורה של תרכובות ציקליות.
1912 - ויקטור גריניאר ופול סבטייה - על תגובת גריניאר ועל פיתוח שיטות הידרוגנציה של תרכובות אורגניות.
1930 - האנס פישר - על הכימיה של הורמני המין ושל הכלורופיל.
1933 - תאדיאוש רייך שטיין - ויטמין C.
1937 - וולטר הוורת' ופאול קארר - על קרוטנואידים, פלאבינים והויטמינים A ו-B2 ו-C.
1939 - אדולף בוטנאנדט - על הכימיה של הורמני המין.
לבוסלב רוז'יצ'קה - על הכימיה של פולימתילנים וטרפנים גבוהים.
1947 - סר רוברט רובינסון - על מחקריו בתוצרי צמחים, במיוחד אלקלואידים.
1950 - אוטו פאול הרמן דילס, קורט אלדר - על גילוי ופיתוח תגובת דילס-אלדר.
1965 - רוברט ברנס וודוורד - על הישגיו בתחום הסינתזה האורגנית המוחלטת.
1979 - הרברט בראון גאורג ויטיג - על הפיתוח והשימוש בתרכובות מבוססות בורון וזרחן, בהתאמה, בתור מגיבים בסינתזה אורגנית - תגובות ויטיג.
1981 - קניצ'י פוקואי רואלד הופמן - על התאוריות שפיתחו בעניין מהלכן של תגובות כימיות.
1990 - אליאס ג'יימס קורי - על פיתוח התאוריה והמתודולוגיה של סינתזה אורגנית.
1996 - ריצ'רד סמליי, רוברט קורל, הארי קרוטו - על גילוי הפולרן.
2001 - ויליאם נולס, ריוג'י נויורי, קארל בארי שארפלס - על פיתוח של תגובות כימיות מזורזות כיראלית.
2005 - רוברט גרבס, ריצ'רד שרוק, איב שובין - על פיתוח זרז יעיל לתגובת מטתזה.
2010 - ריצ'רד הק, אי איצ'י נגישי, אקירה סוזוקי - על תגובות מצומדות בעזרת זרז פלדיום בסינתזה אורגנית.
2016 - ז'אן-פייר סובאז', פרייזר סטודרט, בן פרינחה - על התכנון והסינתזה של מכונות מולקולריות.
צ'ארלס סינקלייר ויקס היה פוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית אשר כיהן כסנאטור ממדינת מסצ'וסטס בשנת 1944 וכמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1953-1958 תחת ממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.
ויקס נולד בעיר ניוטון שבמערב מסצ'וסטס בשנת 1893. אביו, ג'ון ויקס, היה אף הוא פוליטיקאי אשר כיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית בשנים 1905-1919 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בשנים 1921-1925. ויקס למד באוניברסיטת הרווארד ושירת במשמר הלאומי בגבול בין ארצות הברית למקסיקו.
לאחר השירות החל לעבוד בעולם העסקים.
תפקידו הפוליטי הראשון היה ראשות עיריית ניוטון בשנים 1930-1935.
בשנת 1944 החליף את מקומו של הנרי קבוט לודג' הבן בסנאט, אך לא התמודד בבחירות שנערכו באותה השנה ולכן לא המשיך בתפקיד.
בשנים אלו לקח חלק מרכזי בפעילות המפלגה הרפובליקנית וב-AEI.
עם כניסתו של דוויט אייזנהואר לתפקיד נשיא ארצות הברית, מונה ויקס לתפקיד מזכיר הסחר.
בשנת 1958 פרש מהתפקיד עקב סיבות בריאותיות.
סינרפטור (שם מדעי: Sinraptor; מילולית: "גנב סיני" או "שודד סיני") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שחי בתור היורה ביערות סין.
דינוזאור זה התגלה בחפירות ב-1992 בשינג'יאנג, סין, אזור בו נמצאו מספר דינוזאורים מהיורה כמו הצרטופסיד הקטן יינלונג, הזאורופוד הארוך ממנצ'יזאורוס והתרופוד גואלונג, מאבותיו של הטירנוזאורוס רקס.
נמצאו באזור מספר שלדים שבורים או מנוקבים.
כעבור שנתיים נמצא מין נוסף, אך יש מחלוקת עליו (המין Sinraptor hepingensis) האם הוא שייך לסוג הקרוב Yangchuanosaurus או שנותר בסוג זה.
תרופוד זה היה קרוב משפחה של המטריאכאנטוזאורוס ושל היאנגצ'ואנוזאורוס, כולם השתייכו למשפחת המטריאכאנטוזאוריים, שהייתה מאבותיהם של דינוזאורים טורפים כמו הקרכרודונטוזאוריים הענקיים.
אורכו של הדינוזאור הגיע ל-, גובהו ל-3 מטר ומשקלו ל-.
הוא היה טורף בעל לסתות חזקות שיכל לרוץ מהר בעקבות טרפו.
הסינרפטור מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם הוא טורף פרט אפידקסיפטריקס.
הוא מופיע גם בסדרה מהפכת הדינוזאורים שם נראו שני פרטים שאחד מהם נהרג על ידי שונוזאורוס.
סינקלודה שחורה (שם מדעי: Cinclodes antarcticus) היא מין של ציפור ממשפחת התנריים אשר חיה בטבע בדרום אמריקה הדרומית עד לאיי פוקלנד.
ציפור זו בעלת נוצות שחורות, מקור דק ועדין ורגליים קצרות והיא מגיעה לאורך 18-23 ס"מ.
היא בעלת פנים בהירות יותר בצבע צהוב-ירקרק, עם פס חיוור מעל העין.
ציפורים אלו קוראות בקול בעיקר בעת החיזור או כשהן עפות.
היא חיה באזורי חופים מעל אייים דרומיים שונים, באקלים קר ולעיתים סוער; משכנה סלעים, ערוגות עשבים נמוכים והיא אף יורדת לחוף לאזורים מכוסי חול או אצות.
היא מחפשת את מזונה בקרבת החוף והאצות, שם היא צדה חסרי חוליות שונים, אך גם חוטפת טרף של עופות ים, ניזונה משיירים של יישובים אנושיים באזור ואף ניזונה מנבלות.
כמה ציפורים חיות בקרבת מושבות של אריות ים ופילי ים והן מחפשות חרקים על עורם אך לפעמים גם פוצעות אותם ומוצצות מדמם, מעשה שגורם לבעליהם להבריח את הציפורים המטרידות.
ציפורים אלו מקננות על הקרקע, בין סלעים או על כרי עשבים.
בתוך הקן 1–3 ביצים מוסוות הבוקעות כעבור שבועיים.
הגוזלים הרכים פורחים כעבור שבועיים.
Cinclodes antarcticus maculirostris - נפוץ בדרום צ'ילה וארגנטינה עד לארץ האש, כף הורן וכמה איים תת-אנטארקטים.
סינתז הוא מועדון כדורמים מקצועני מהעיר קאזאן, בטטרסטן שברוסיה.
המועדון הוקם בשנת 1974 ומתמודד בליגה הגבוהה ביותר ברוסיה מאז 1993. בעונת 2007 זכה לראשונה באליפות המדינה ועשתה זאת שוב גם בעונת 2020, כשבאותה עונה השתתף בשלב הבתים של ליגת האלופות בכדורמים, אך לא הצליח להעפיל לשלב הבא.
בעונת 2020/2021 העפילה לשלב שמינית גמר היורוקאפ.
סִינְקִיטְיוֹן, סינסיציום, סינציטיום או תא רב-גרעיני הוא תא בעל יותר מגרעין אחד.
התופעה נובעת מאיחוי מספר תאים חד-גרעיניים, בניגוד לקואנוציטים, שנוצרים מחלוקות גרעיניות מרובות בתא בודד בלא ליווי של תהליך ציטוקינזיס.
המונח עשוי להתייחס גם לתאים המחוברים זה לזה על ידי ממברנות מיוחדות עם צמתים פערים, כפי שניתן לראות בתאי שריר הלב ותאי שריר חלקים מסוימים, המסונכרנים באופן חשמלי בפוטנציאל פעולה.
סינקיטיון יכול להיות דו-גרעיני או רב-גרעיני (יותר משני גרעינים בצבר תאים).
בפרוטיסטים ניתן למצוא סינקיטיונים אצל חלק מהזרעים (למשל בכלורארכניופיטים, פלסמודיופורידים, האפלוספורידיאנים) ורירניות לא-תאיות, דיקטיוסטלידים, אקראסידים והפלוזון.
כמה דוגמאות לסינציטיות צמחיות, הנובעות במהלך התפתחות הצמח, כוללות:
סינקיטיון הוא מבנה התא הרגיל עבור פטריות רבות.
מרבית פטריות בסיסה קיימות כדיקריון (דו-גרעיניות).
דוגמה קלאסית לסיקיטיון היא היווצרות שרירי השלד.
סיבי שריר שלד גדולים נוצרים על ידי מיזוג של אלפי תאי שריר בודדים.
הסידור הרב-תאי (הסימפלסטי) חיוני במצבים פתולוגיים כמו מיופתיה, כאשר נמק מוקדי (מוות) של חלק מסיבי שריר השלד אינו גורם לנמק של החלקים הסמוכים לאותו סיב שריר שלד, מכיוון שבאותם החלקים הסמוכים יש חומר גרעיני משלהם.
תאי שריר הלב הוא דו-גרעיניים וסינקיטיון זה חשוב מכיוון שהוא מאפשר התכווצות שרירים מתואמת לאורך כל אורכם.
פוטנציאלי פעולה מתפשטים על פני סיב השריר מנקודת המגע הסינפטי דרך דיסקים משולבים.
אף על פי שהוא סינקיטיון, שרירי הלב שונים מכיוון שהתאים אינם ארוכים ורב-קמטים.
לכן מתוארת רקמת לב כסינקיטיון, תפקודי, בניגוד לסינקיטיון אמיתי כמו בשרירי השלד.
תאים מסוימים עשויים ליצור צבר תאים, כמו תאי האוסטאוקלסט האחראים לספיחת העצם.
סינקיטיון חשוב של בעלי חוליות הוא בשילוב של יונקים בעלי שליה.
תאים הנגזרים מעוברים היוצרים את הממשק עם זרם הדם של האם מתאחים זה לזה ויוצרים מחסום רב-גרעיני - סינקיטיוטרופובלסט.
זה כנראה חשוב כדי להגביל את חילופי תאי הנדידה בין העובר המתפתח לגוף האם, מכיוון שחלק מתאי הדם מיוחדים בכך שהם מסוגלים להכניס את עצמם בין תאי האפיתל הסמוכים.
האפיתל הסינקיטיוני של השליה אינו מספק דרך גישה מהמחזור האימהי לעובר.
גם בהפטוציטים בכבד נפוצים תאים דו-גרעיניים, שמהווים כ-20% עד 40% מכלל ההפטוציטים.
כמו כן, כ-20% מההפטוציטים הם אפילו תלת-גרעיניים ופחות מ-1% מהם הם אפילו בעלי חמישה גרעיני תא.
סינרג'י כבלים בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייצור ושיווק כבלי חשמל.
עד שנת 2012 היא הייתה חברה ציבורית ומניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
סינרג'י כבלים נוסדה באוקטובר 1935 במפרץ חיפה בשם "חברה ארצישראלית לחוטי חשמל" כמפעל לייצור כבלי חשמל.
המפעל הוקם על ידי שני מהנדסים עולים חדשים מגרמניה, ברוידא ורוזנברג, שעבדו שנים רבות בבתי חרושת בתחום החשמל בגרמניה.
לחברה גויס הון ראשוני בסך 25.000 לא"י ממספר משקיעים, ביניהם גם חברת החשמל הארצישראלית של פנחס רוטנברג.
המפעל חכר מחברת "גב-ים" מגרש בשטח של 6 דונם עם הזכות לרכוש 6 דונם נוספים.
במפעל הוקמו שלוש מחלקות שעסקו בכל שרשרת הייצור של כבלי חשמל.
בזמן מלחמת העולם השנייה העסיק המפעל כ-200 פועלים, מאחר שהיה המפעל היחיד במזרח התיכון לכבלי חשמל, והייבוא מאירופה שובש.
לאחר המלחמה העסיק המפעל רק 75 עובדים מאחר שהייבוא חודש.
לאחר הקמת המדינה שונה שם החברה ל"חברה לכבלים ולחוטי חשמל בישראל בע"מ" או בקיצור "כבלים", במפעל הועסקו כ-200 עובדים והוא היה הספק העיקרי של כבלי חשמל לחברת החשמל.
בשנת 1963 ביצע הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
במחצית הראשונה של שנות ה-60 פרץ במפעל סכסוך עבודה ממושך, לאחר שהוכנסו שיטות מודרניות למדידת תפוקה ועלות, רווחיות המפעל עלתה אך לא שכר הפועלים.
במחצית השנייה של שנות ה-60, הרחיבה החברה את תחומי פעילותה והחלה לייצור גם חוטי זוג שזור למערכות טלפוניה, כבלי ריתוך, כבלים לתקשורת וכבלים לכלי רכב.
ב-1966 רכשה גם שתי חברות: "איזלקו" שהיה לה מפעל בחיפה ו"החברה לפלסטיקה וכבלים" באשדוד.
בנוסף החלה לייצא את תוצרתה.
החברה באותן השנים הייתה בבעלות חברת "דיסקונט השקעות" ודן טולקובסקי שימש כיושב הראש שלה.
בשנת 1975, הקימה את מפעל "תרמופיל" במעלות-תרשיחא, שייצר כבלים ומוליכים חשמליים בעלי עמידות גבוהה בפני טמפרטורת גבוהות ותנאי סביבה קשים במיוחד (שחיקה, קרינה וכדומה), לתעשיות התעופה, האלקטרוניקה והכימיה.
המפעל הוקם בשיתוף חברה מארצות הברית שסיפקה את הידע.
ב-1977 יצאה החברה האמריקאית מההשקעה.
בשנת 1976 הקימה קבוצת תדיראן של קונצרן כור תעשיות מפעל בשם "דטיק" לכבלי תקשורת בבית שאן.
בשנת 1981, רכשה תדיראן מחצית ממניות השליטה ב"חברה לכבלים וחוטי חשמל" ועד 1986 הגדילה את החזקתה ל-87% ממניות החברה (שאר המניות הוחזקו בידי הציבור ועדיין נסחרו בבורסה).
"כבלים" הייתה כפופה לחטיבת הרכיבים של תדיראן.
ב-1983, לאחר היערכות מחודשת, רוכזו ב"דטיק" בבית שאן פעילות ייצור כבלי התקשורת וכבלי הטלפון של קבוצת מפעלי "כבלים".
במפעל בבית שאן הועסקו כ-140 עובדים, ובכל מפעלי הקבוצה יחד כ-650.
לאחר המהפך בבחירות 1977, שר האוצר שמחה ארליך הנהיג את תוכנית ליברליזציה כלכלית, שזכתה לכינוי "המהפך הכלכלי", שפתח את המשק לייבוא והסיר את ההגנות על תוצרת הארץ.
ייבוא של כבלי חשמל זולים מהגוש המזרחי החל לפגוע בפעילות החברה, בעיקר במפעל ההיסטורי ל"חוטי חשמל" במפרץ חיפה.
בשנת 1986 נקלעה החברה לקשיים והוחל בתוכנית הבראה שכללה פיטורי עובדים.
בשנים 1988 ו-1989 חזרה לרווחיות והוחלט למכור את החברה.
בשנת 1990 נמכרה החברה לקבוצת משקיעים בראשות יולי עופר, תמורת 26.5 מיליון דולר.
בשנת 1997 החלו מגעים למיזוג החברה עם המתחרה העיקרית שלה בישראל "כבלי ציון".
החברה הציבורית "כבלים", שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב, הפכה בהדרגה לחברת החזקות.
בשנת 1998 מכרה את הפעילות התעשייתית שלה, תמורת 42 מיליון דולר, לחברת "סופריור" מארצות הברית, שגם רכשה את "כבלי ציון".
בתחילת שנת 1999 החלה החברה הממוזגת לפעול בשם "סופריור כבלים", והייתה חלק מקבוצת חברות בבעלות המשקיע היהודי-אמריקני סטיבן אלבאום.
חברת כבלי ציון נוסדה בשנת 1953 והייתה השנייה בגודלה בתחום הכבלים בישראל.
החברה הוקמה כחברת בת של חברת מקלטי "רדיו בן גל" בראשון לציון.
לאחר שמהנדס שעבד במפעל, שמעון אפטוביץ, הציע להקים פס ייצור לכבלי חשמל.
המפעל החל לייצר בשנת 1954, זכה להצלחה רבה והגדיל במהירות את סל המוצרים שלו.
המפעל ייצר כבלי חשמל במתח גבוה, כבלים למוצרי אלקטרוניקה, כבלי תקשורת וטלפון ומוצרים עבור משרד הביטחון.בשנת 1963 נחנך מפעל שני בשדרות, שקיבל את השם "כבלי ישראל", והוקם בהשקעה של כ2-2.5 מיליון ל"י.
בשנת 1970 רכשה ההחברה הממשלתית "מכרות נחושת תמנע" את החברה, כדי שתשתמש בנחושת שחברה כורה בתמנע.
אך בפועל רוב הנחושת בשימוש המפעל הייתה מיובאת.
ביוני 1974 צורפה חברת "מכרות נחושת תמנע" לקונצרן כימיקלים לישראל, ו"כבלי ציון" הפכה לחברת בת של "כימיקלים לישראל".
בנובמבר 1975 החליטה ועדת השרים לענייני כלכלה להקים מפעל חדש של "כבלי ציון" באילת.
המפעל באילת נחנך ב-1977. המפעל באילת הפך למפעל המרכזי השל הקבוצה במקום המפעל בראשון לציון שהיה מוגבל בשטחו.
בסוף שנות ה-70 ביקשה חברת "כימיקלים לישראל" למכור את "כבלי ציון", אך לבסוף הונפקו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, כאשר "כימיקלים לישראל" המשיכה להחזיק בשליטה.
בשנת 1987 רכשה חברת כלל תעשיות שליש ממניות החברה וב-1990 שליש נוסף, כך שהשליטה בחברה עברה אליה.
בתחילת שנות ה-2000 היו לחברה 10 מפעלים וכ-900 עובדים בישראל.
זאת כתוצאה מרכישה של שתי חברות נוספת "דאש תעשיות כבלים" ו"פיכה פלסט", שהייתה החברה השלישית בגודלה בישראל ונרכשה בדצמבר 1999. בעקבות רכישת הפעילויות הרבות עבר התאגיד תהליך של מיזוג פעילויות דומות לשתי חטיבות עסקיות: פעילות יצור כבלי חשמל רוכזה במפעל חדש בשדרות ואילו יצור כבלי התקשורת הועבר למפעל בבית שאן.
במהלך הארגון מחדש נסגרו שמונה אתרי יצור ומרכזי הפצה.
החברה סבלה גם מתחרות במכרזים של חברת החשמל מול ייבוא במחירי היצף מאסיה.
כמחצית מתוך כ-900 העובדים של החברות שמוזגו פוטרו.
השלב האחרון של הארגון מחדש הסתיים בסוף 2004 עם סגירת המפעל במעלות והעברת ציוד היצור למפעל בבית שאן.
בשנת 2003, רכשה מניות במפעל בקזחסטן.
בשנת 2007, גייסה כ-100 מיליון שקל בהנפקת איגרות חוב.
בשנת 2008, מכרה את המפעל כבלי התקשורת בבית שאן לחברת טלדור כבלים ומערכות.
באותה שנה גם שינתה חברה את שמה מ"סופריור כבלים" ל"סינרג'י כבלים".
בשנת 2010, הגיעה החברה להסדר חוב עם מחזיקי איגרות החוב של החברה, לאחר שנקלע לקשיים עסקיים.
כחלק מההסדר עברה ביצעה החברה תוכנית התייעלות שכללה, בין השאר, פיטורי עובדים, מכירת פעילויות שלא היו בליבת העסקים והתמקדות במוצרים של כבלי מתח גבוה, בינוני ועליון ומוצרים מיוחדים.
כחלק מתהליך ההתייעלות, החליטה החברה גם להעביר את המטה שלה לשדרות כדי לחסוך בעלויות התפעול.
לאחר תוכנית התייעלות ירד מספר העובדים של החברה לכ-220. בינואר 2015, אישר בית המשפט המחוזי בבאר-שבע הסדר חוב שני לחברה, שוב בעקבות קשיים בתשלום איגרות החוב שלה.
במסגרת ההסדר, קרן ההשקעות הפרטיות פורטיסימו קפיטל קיבלה לידיה את השליטה בסינרג'י.
בעקבות הסדר החוב קרן פורטיסימו רכשה את מלוא הבעלות בחברה.
סינרג'י נותרה יצרנית כבלי כוח להולכת חשמל היחידה בישראל, והיא מהווה ספק אסטרטגי לחברת החשמל.
אך כ-80% מהכבלים שנמכרים בישראל מיובאים מטורקיה ונמכרים במחירים זולים יותר.
הפסדי החברה הגיעו לעשרות מיליוני שקלים בשנה וביוני 2017 הודיעה על מהלך פיטורים נרחב של מרבית עובדי החברה, וכולל רוב חברי ההנהלה, שבסיומו נותרה עם כ-50 עובדים בלבד.
במאי 2021, קרן פורטיסימו העבירה את הבעלות בחברה לידי חברת "מגוון" של איש העסקים רונן אלעד, בתמורה להקצאה של 12.5% ממניותיה של מגוון.
במרץ 2024, קרן ההשקעות הפרטיות מנור אוורגרין נכנסה כשותפה בחברת סינרג'י כבלים, תמורת הזרמת הון של כ-80 מיליון שקל.
סינת'ווייב הוא מיקרוז'אנר של מוזיקה אלקטרונית המתבסס ברובו על מוזיקת פסקולים של סרטי אקשן, מדע בדיוני ואימה משנות ה-80 של המאה ה-20. השפעות נוספות כוללות השפעות מהמדיה ומוזיקת משחקי וידאו שהופקה במהלך אותו העשור.
מוזיקאי סינת'ווייב מונעים לרוב מנוסטלגיה של תרבות שנות ה-80 ומנסים לשחזר את האווירה שאפיינה את התקופה.
מוזיקת סינת'ווייב היא ברובה אינסטרומנטלית, ובדרך כלל מכילה אלמנטים קלישאתיים משנות ה-80 כמו תופים אלקטרוניים, סינתיסייזרים אנלוגיים, ואפקטים שונים שנועדו לדמות את ההפקות המוזיקליות והאווירה של אותה התקופה, עם זאת, מוזיקת סינת'ווייב משלבת גם טכניקות הפקה מודרניות ומשלבת גם אלמנטים מז'אנרים מוזיקליים מודרניים של מוזיקה אלקטרונית.
הערך דורש תיקון- הרבה מאוד שגיאות של תרגום מכונה
סינקופה רפלקסית היא אובדן הכרה קצר עקב ירידה נוירולוגית בלחץ הדם או ירידה בקצב הלב.
לפני שאדם פגוע מתעלף, תיתכן הזעה, ירידה ביכולת לראות או צלצולים באוזניים .
לעיתים, האדם עלול להתעוות כשהוא מחוסר הכרה.
סיבוכים של סינקופה רפלקסית כוללים פציעה עקב נפילה.
סינקופה רפלקסית, מתחלקת לשלושה סוגים: ואזו-וגאלית, מצבית, ו-סינוס קרוטיד.
סינקופה ואזו-וגאלית מופעלת בדרך כלל על ידי ראיית דם, כאב, מתח רגשי או עמידה ממושכת.
סינקופה מצבית מופעלת לעיתים קרובות על ידי מתן שתן, בליעה או שיעול.
סינקופה של סינוס הצוואר נובע מלחץ על הסינוס הצווארי בצוואר.
המנגנון הבסיסי כרוך בהאטה של מערכת העצבים בקצב הלב והרחבת כלי דם, וכתוצאה מכך לחץ דם נמוך ובכך זרימת דם לא מספקת למוח.
האבחנה מבוססת על התסמינים לאחר שלילת סיבות אפשריות אחרות.
החלמה לאחר מאורע של סינקופה ריפלקסית מתרחשת ללא טיפול ספציפי.
מניעת אפיזודות כרוכה בהימנעות מטריגרים הידועים כגורמים לסינקופה אצל אותו אדם.
שתייה מספקת של נוזלים, מלח ופעילות גופנית עשויים גם הם להיות שימושיים.
אם לא די בכך, לטיפול סינקופה עצבית ניתן לנסות תרופות כגון מידדרין או פלודרוקורטיזון.
לעיתים, ניתן להשתמש בקוצב לב כטיפול.
סינקופה רפלקסית משפיעה על לפחות 1 מכל 1,000 אנשים בשנה.
זהו הסוג הנפוץ ביותר של סינקופה, המהווה יותר מ-50% מכלל המקרים.
התקפים של סינקופה ואזו-וגאלית הם בדרך כלל חוזרים ומתרחשים בדרך כלל כאשר האדם עם נטייה נחשף לטריגר ספציפי.
התסמינים עשויים להתחזק במשך מספר שניות עד מספר דקות לפני אובדן ההכרה (אם היא אובדת).
התפרצות מתרחשת בדרך כלל כאשר אדם יושב או עומד.
כאשר אנשים מאבדים את ההכרה, הם נופלים למטה (אלא אם מונעים זאת) ובמצב זה, זרימת דם יעילה למוח חוזרת מיד, ומאפשרת לאדם לחזור להכרה.
אם האדם לא נופל למצב שטוח לגמרי, שכיבה, והראש נשאר מוגבה מעל תא המטען, מצב דומה להתקף עלול לנבוע מחוסר היכולת של הדם לחזור במהירות למוח, והנוירונים בגוף יירו.
כבוי ובאופן כללי גורמים לשרירים להתעוות מעט מאוד אך בעיקר להישאר מתוחים מאוד.
המצב הפיזיולוגי של מערכת העצבים האוטונומית (ראה להלן) המוביל לאובדן הכרה עשוי להימשך מספר דקות, ולכן
אם הסובלים מנסים לשבת או לעמוד כשהם מתעוררים, הם עלולים להתעלף שוב
האדם עלול להיות בחילה, חיוור ומזיע למשך מספר דקות או שעות
סינקופה רפלקסית מתרחשת בתגובה לטריגר כתוצאה מתפקוד לקוי של קצב הלב ומנגנון ויסות לחץ הדם.
כאשר קצב הלב מואט או לחץ הדם יורד, המחסור שנוצר בדם למוח גורם להתעלפות.
שדה מגנטי משתנה בזמן (כלומר גירוי מגנטי טרנסגולגולתי)
לאחר או במהלך הטלת שתן (סינקופ של מחלת השתן)
לחיצה על נקודה מסוימת בצוואר.
זה עלול לקרות כאשר לובשים צווארון צמוד, גילוח או סיבוב הראש.
ללא קשר לטריגר, מנגנון הסינקופה דומה בתסמונות הסינקופה הואזו-וגאלית השונות.
המסילה העצבית של הגרעין הסוליטרי של גזע המוח מופעלת במישרין או בעקיפין על ידי הגירוי המעורר, וכתוצאה מכך גורמת לשיפור בו-זמנית של הטונוס של מערכת העצבים הפאראסימפתטית (וגלית) ולנסיגה של טונוס מערכת העצבים הסימפתטית.
דסבר זה גורם לספקטרום של תגובות המודינמיות:
בקצה אחד של הספקטרום נמצאת התגובה המעכבת הלב, המאופיינת בירידה בקצב הלב (אפקט כרונוטרופי שלילי) ובכיווץ (אפקט אינוטרופי שלילי) המובילה לירידה בתפוקת הלב משמעותית מספיק כדי לגרום לאובדן הכרה.
משערים כי תגובה זו נובעת בעיקר משיפור בטון הפאראסימפטטי .
בקצה השני של הספקטרום נמצאת תגובת כלי הדם, הנגרמת על ידי ירידה בלחץ הדם (לנמוך עד 80/20) ללא שינוי רב בקצב הלב.
תופעה זו מתרחשת עקב התרחבות של כלי הדם, כנראה כתוצאה מנסיגה של טונוס מערכת העצבים הסימפתטית.
לרוב האנשים עם סינקופה ואזו-וגאלית יש תגובה מעורבת איפשהו בין שני הקצוות הללו של הספקטרום.
הסבר אחד לתגובות הפיזיולוגיות הללו הוא רפלקס בזולד-ג'ריש .
עשויה להיות חלק מתגובה מפותחת, במיוחד, תגובת הילחם או ברח .
בנוסף למנגנון המתואר לעיל, מספר מצבים רפואיים אחרים עלולים לגרום לסינקופה.
קשה לקבוע את האבחנה הנכונה לאובדן הכרה.
ליבת האבחנה של סינקופה ואזו-וגאלית נשענת על תיאור ברור של דפוס אופייני של טריגרים, סימפטומים ומהלך זמן.
זה רלוונטי להבדיל בין סחרחורת, התקפים, ורטיגו ורמת סוכר נמוכה בדם כגורמים אחרים.
באנשים עם סינקופה ואזו-וגאלית חוזרת, ניתן לשפר את דיוק האבחון לעיתים קרובות עם אחת מהבדיקות האבחוניות הבאות:
בדיקת טבלת הטיה (יש לפרש את התוצאות בהקשר למצגים הקליניים של המטופלים ותוך הבנה של הרגישות והספציפיות של הבדיקה)
השתלת מקליט לולאה הניתן להיכנס
מוניטור הולטר או מוניטור אירועים
הטיפול בסינקופה רפלקסית מתמקד בהימנעות מטריגרים, החזרת זרימת הדם למוח במהלך אפיזודה מתקרבת ובאמצעים המפריעים או מונעים את המנגנון הפתופיזיולוגי שתואר לעיל.
אבן היסוד של הטיפול היא הימנעות מטריגרים הידועים כגורמים לסינקופה אצל אותו אדם.
עם זאת, מחקר הראה שאנשים מראים הפחתה גדולה בסינקופה הוסובאגלית באמצעות תרגילים מבוססי חשיפה עם מטפלים אם הטריגר הוא נפשי או רגשי, למשל, מראה דם.
עם זאת, אם הטריגר הוא תרופה ספציפית, אזי הימנעות היא הטיפול היחיד.
טכניקה המכונה "מתח מופעל" עשויה להיות שימושית בנוסף לאלה שיש להם סינקופה עם חשיפה לדם.
הטכניקה נעשית על ידי הידוק שרירי השלד למשך כ-15 שניות כאשר החשיפה מתרחשת ולאחר מכן האטה בשחרורם.
לאחר מכן זה חוזר על עצמו כל 30 שניות למשך כמה דקות.
בגלל סינקופה vasovagal גורם לירידה בלחץ הדם, הרפיית הגוף כולו כדרך הימנעות אינה חיובית.
אדם יכול להזיז או לחצות את רגליו ולהדק את שרירי הרגליים כדי למנוע מלחץ הדם לרדת בצורה כה משמעותית לפני הזרקה.
לפני אירועים מעוררים ידועים, האדם המושפע עלול להגביר את צריכת המלח והנוזלים כדי להגדיל את נפח הדם.
משקאות ספורט או משקאות עם אלקטרוליטים עשויים להיות מועילים.
יש לחנך אנשים כיצד להגיב לפרקים נוספים של סינקופה, במיוחד אם הם חווים סימני אזהרה פרודרומליים : עליהם לשכב ולהרים את הרגליים, או לפחות להוריד את הראש כדי להגביר את זרימת הדם למוח.
לכל הפחות, עם הופעת התסמינים הראשוניים על המטופל לנסות לעבור למקום 'בטוח', אולי מרופד, במקרה של איבוד הכרה.
מיצוב עצמם באופן שבו ההשפעה מנפילה או קריסה תהיה מזערית היא אידיאלית.
האזור ה"בטוח" צריך להיות בקרבת מקום, שכן הזמן הוא חיוני ותסמינים אלו מגיעים בדרך כלל לשיא לאובדן הכרה תוך דקות ספורות.
אם האדם איבד את הכרתו, יש להשכיב אותו במצב התאוששות .
אם הגורם המסית ידוע, יש להסירו במידת האפשר (למשל, הסיבה לכאב).
לבישת גרבי דחיסה מדורגת עשויה להועיל.
תרופות מסוימות עשויות גם להועיל:
חוסמי בטא (אנטגוניסטים β-אדרנרגיים) היו פעם התרופה הנפוצה ביותר שניתנה; עם זאת, הם הוכחו כלא יעילים במגוון מחקרים ולכן אינם נרשמים עוד.
בנוסף, הם עלולים לגרום לסינקופה על ידי הורדת לחץ הדם וקצב הלב.
תרופות אשר עשוי להיות יעיל כוללים: ממריצי CNS פלודרוקורטיזון, מידדרין, SSRIs כגון פרוקסטין או סרטרלין, דיסופירמיד, ו, ב הגדרות הבריאות שבו סינקופה צפוי, אטרופין או אפינפרין (אדרנלין).
עבור אנשים עם הצורה המעכבת את הלב של סינקופה ואזו-וגאלית, השתלת קוצב לב קבוע עשויה להיות מועילה או אפילו מרפא.
סוגי טיפול ארוך טווח בסינקופה וסובגלית כוללים:
תרופות בעלות אפקט אינוטרופי שלילי
הפסקת נטילת תרופות הידועות כמפחיתות לחץ דם עשויה להועיל, אך הפסקת תרופות להורדת לחץ דם עלולה להיות מסוכנת גם אצל אנשים מסוימים.
נטילת תרופות להורדת לחץ דם עלולה להחמיר את הסינקופ, שכן ייתכן שיתר לחץ הדם היה דרכו של הגוף לפצות על לחץ הדם הנמוך.
תקופות קצרות של חוסר הכרה בדרך כלל אינן גורמות נזק מתמשך לבריאות.
סינקופה רפלקסית יכולה להתרחש אצל אנשים בריאים, ויש לה סיבות אפשריות רבות, לעיתים טריוויאליות כגון עמידה ממושכת עם רגליים נעולות.
הסכנה העיקרית של סינקופה ואזו-וגאלית (או סחרחורת מוורטיגו) היא הסיכון לפציעה על ידי נפילה תוך כדי חוסר הכרה.
טיפול תרופתי עשוי אולי למנוע תגובות ואזו-וגאליות עתידיות; עם זאת, עבור חלק מהאנשים הטיפול התרופתי אינו יעיל והם ימשיכו לסבול מאירועי התעלפות.
סינרומן – רומן שלם בתמונות היה שבועון ישראלי שפרסם קומיקס מצולם ויצא לאור בשנים 1971–1978.
"סינורמן" החל לצאת לאור בשנת 1971 בימי שישי בתדירות דו שבועית עד שבפברואר 1972 הפך לשבועון.
העיתון הכיל כשישים עמודים של קומיקס מצולם בשחור-לבן כשאליהם נוסף פוסטר צבעוני.
העיתון המשיך לצאת עד שנת 1978 כשתחתיו יצאו מעל לכ-400 גיליונות.
סינקדוכה, ניו יורק הוא סרט רפלקסיבי פוסט-מודרני אמריקאי משנת 2008, שכתב וביים צ'רלי קאופמן, בסרטו הראשון כבמאי.
בסרט מככב פיליפ סימור הופמן כבמאי תיאטרון גוסס שעובד על הפקה בימתית אוטוביוגרפית שיוצאת משליטה.
ככל שגוברת המחויבות הקיצונית שלו לריאליזם מטשטשים הגבולות בין בדיה למציאות.
שם הסרט הוא משחק מילים על שם העיר "סקנקטדי, ניו יורק", בה מתרחש הסרט, והאמצעי הספרותי "סינקדוכה", שבו חלק משמש לתיאור השלם או להפך.
במאי התיאטרון קיידן קוטאר (על שם תסמונת קוטאר) מוצא את חייו מתפרקים.
הוא סובל ממחלות גופניות רבות והתנכר יותר ויותר מאשתו האמנית, אדל.
הוא מגיע לתחתית כאשר אדל עוזבת אותו לחיים חדשים בברלין, ולוקחת איתה את בתם בת הארבע, אוליב.
לאחר הצלחת ההפקה שלו של מותו של סוכן, קיידן מקבל באופן בלתי צפוי מלגת עמיתי מקארתור, שנותנת לו את האמצעים הכספיים לעסוק בתחומי העניין האמנותיים שלו.
הוא מחליט להשתמש בה כדי ליצור יצירה אמנותית של ריאליזם אכזרי ויושר, שלתוכו הוא יכול לצקת את כל עצמו.
הוא אוסף אנסמבל צוות למחסן עצום מתחם התיאטראות של מנהטן, ומורה לצוות לחיות את חייהם.
ככל שהדגם בתוך המחסן הופך ליותר ויותר מימטי ביחס לעיר בחוץ, קיידן ממשיך לחפש פתרונות למשברים האישיים שלו.
הוא סובל מטראומה כשהוא מגלה שאדל הפכה לציירת מהוללת בברלין ואוליב גדלה בהדרכתה המפוקפקת של מריה, חברתה של אדל.
לקיידן ניסיון כושל לצאת עם הייזל, אישה שעובדת בקופות התיאטרון, המתגוררת בבית שבוער ואיננו כלה.
לאחר מכן הוא מתחתן עם קלייר, שחקנית בקאסט שלו, ונולדת להם בת.
מערכת היחסים שלהם נכשלת, והוא ממשיך את מערכת היחסים המביכה שלו עם הייזל, שכבר נשואה עם ילדים, והוא מעסיק אותה כעוזרת במאי.
בינתיים, מצב רפואי לא מאובחן מוביל לכשלים במערכת העצבים האוטונומית שלו.
השנים חולפות במהירות, המחסן מתרחב ללא הרף מבודד מההידרדרות של העיר בחוץ.
קיידן קובר את עצמו עמוק יותר לתוך האופוס מגנום שלו, ומטשטש את הגבול בין המציאות לעולם המחזה על ידי אכלוס השחקנים והצוות דופלגנגרים.
לדוגמה, סמי ברנתן לוהק לתפקיד קיידן במחזה לאחר שסמי מגלה שהוא עוקב באובססיביות אחר קיידן כבר 20 שנה, בעוד שאדם שדומה לסמי לוהק בתור סמי.
ההתעניינות של סמי בהייזל מעוררת מחדש את מערכת היחסים של קיידן איתה, מה שמוביל את סמי להתאבד.
זמן קצר לאחר שקיידן והייזל סוף סוף נפגשים, הייזל מתה משאיפת עשן בביתה הבוער.
קיידן דוחף את גבולות מערכות היחסים האישיות והמקצועיות שלו, נותן לשחקנית להשתלט על תפקידו כבמאית ולוקח על עצמו את תפקידה הקודם בתור אלן, האפוטרופוסית של אדל.
הוא חי את ימיו בדגם דירתה של אדל בהוראת המנהל המחליף בעוד אסון בלתי מוסבר מתרחש במחסן ומשאיר בעקבותיו חורבות וגופות.
לבסוף, הוא מתכונן למוות כשהוא מניח את ראשו על כתפה של שחקנית שגילמה בעבר את אמה של אלן, לכאורה האדם היחיד במחסן שעדיין בחיים.
כשהסצנה מתפוגגת לאפור, קיידן מתחיל לומר שעכשיו יש לו רעיון איך לעשות את המחזה, כשקולו של הבמאי באוזנו מנתק אותו עם הרמז האחרון שלו: "למות".
Sony Pictures Classics פנו לקאופמן ולבמאי ספייק ג'ונז בנוגע ליצירת סרט אימה.
השניים החלו לעבוד על סרט שעוסק בדברים שהם מצאו מפחידים בחיים האמיתיים ולא במוטיבי סרטי אימה טיפוסיים.
פרויקט זה התפתח לסינקדוכה, ניו יורק, שג'ונז אמור היה לביים במקור, אבל במקום זה בחר לביים במקום זאת את ארץ יצורי הפרא.
בתחילת הסרט, הייזל קונה בית שעולה באש תמידית.
בתחילה מגלה חוסר רצון לקנות אותו, הייזל מעירה לסוכן הנדל"ן: "אני אוהב את זה, אני אוהב את זה.
אבל אני ממש דואג למות בשריפה", והסוכן מגיב, "זו החלטה גדולה, איך אחד מעדיף למות".
בראיון למייקל גווילן אמר קאופמן, "ובכן, היא בחרה לגור שם.
למעשה, היא אומרת בסצנה רגע לפני שהיא מתה שהסוף מובנה בהתחלה (the end is built into the beginning).
זה בדיוק מה שקורה שם.
היא בוחרת לחיות בבית הזה.
היא מפחדת שזה יהרוג אותה אבל היא נשארת שם וזה קורה.
זו האמת לגבי כל בחירה שאנחנו עושים.
אנחנו עושים בחירות שמהדהדות לאורך כל חיינו".
הבית הבוער הושווה לשורה מהמחזה "רכבת החלב אינה עוצרת כאן עוד" מאת טנסי וויליאמס: "כולנו גרים בבית בוער, אין מכבי אש להזעיק; אין מוצא, רק החלון העליון להסתכל בעדו בזמן שהאש שורפת את הבית איתנו לכודים, כלואים בו".
ציורים מיניאטוריים והמחסנים הבלתי אפשריים
קיידן ואדל הם אמנים, וקנה המידה שבו שניהם עובדים הופך יותר ויותר רלוונטי לסיפור.
אדל עובדת בקנה מידה קטן במיוחד, בעוד קיידן עובד בקנה מידה גדול בלתי אפשרי, בונה העתק בגודל מלא של ניו יורק במחסן, ובסופו של דבר מחסן בתוך המחסן הזה, וכן הלאה, ממשיכה במחזור הבלתי אפשרי הזה.
את הציורים של אדל יצר במציאות האמן אלכס קניבסקי .
קאופמן התייחס לקנה המידה של הציורים של אדל ואמר, "בסטודיו [של אדל] בתחילת הסרט אתה יכול לראות כמה ציורים קטנים אבל בגודל רגיל שאפשר לראות.
עד ש[קיידן] הולך לגלריה להסתכל בעבודות שלה, שזה הרבה שנים מאוחר יותר, אי אפשר לראות אותן בכלל".
הוא המשיך, "כדימוי חלום זה מושך אותי.
העבודה שלה היא בצורה הרבה יותר יעילה מהעבודה של קיידן.
המטרה של קיידן בניסיונו לעשות את יצירת התיאטרון הענפה שלו היא להרשים את אדל כי הוא מרגיש כל כך חסר לצידה.
במונחים של עבודתו", והוסיף, "עבודתו של קיידן היא כל כך מילולית.
הדרך היחידה שבה הוא יכול לשקף את המציאות במוחו היא על ידי חיקוי שלה בגודל מלא [...] זו תמונת חלום אבל הוא לא מקיים איתה אינטראקציה מוצלחת".
כאשר קיידן נכנס לדירה של אדל, הפעמון שנלחץ (31Y) נושא את השם "קפגרא".
תסמונת קפגרא היא הפרעה פסיכיאטרית שבה הסובלים תופסים שאנשים מוכרים (בני זוג, אחים, חברים) הוחלפו במתחזים זהים.
נושא זה מהדהד לאורך הסרט כאשר אנשים מוחלפים בשחקנים במחזה של קיידן.
בסצנות הסיום של הסרט, קיידן שומע הוראות באמצעות אוזניה.
זה דומה להזיה שמיעתית מגוף שלישי שתוארה על ידי קורט שניידר כסימפטום מדרגה ראשונה של סכיזופרניה.
הסרט מכיל התייחסות עצמית בכך שהוא מציג מחזה בתוך מחזה, ונוטה אף למיז-אנ-אבים.
נושא זה הושווה לאמרתו של ויליאם שייקספיר "כל העולם הוא במה".
הסרט הושווה גם לקליפ של השיר "Bachelorette" של הזמרת האיסלנדית ביורק, שמתאר אישה שמוצאת ספר אוטוביוגרפי אודותיה שכותב את עצמו, ומעובד למחזה שמציג מחזה בתוכו.
את הקליפ ביים מישל גונדרי, שגם ביים את סרטיו של קאופמן טבע האדם ושמש נצחית בראש צלול.
בראיון הגיב קאופמן להשוואה, "כן, שמעתי את ההשוואה הזו בעבר.
הסיבה שמישל ואני מצאנו זה את זה היא כי יש לנו רעיונות דומים".
לאורך הסרט קיידן מתייחס למוות הבלתי נמנע ולרעיון שכולם כבר מתים.
ג'ונתן רומני מ-אינדיפנדנט כתב: "כמעט כל דבר בקיום הגרוטסקי של קיידן מסמל תמותה וריקבון [...] בין אם זה נגעים בעור, הודעות פקס משובשות או תכולת האסלה של אנשים".
אחד השמות שקיידן נותן למחזה שלו הוא "סימולאקרום" (Simulacrum).
כמה מבקרים ציינו כי הסרט נראה בהשראתו של הפילוסוף הפוסט-מודרניסטי ז'אן בודריאר וספרו סימולקרות וסימולציה.
בודריאר מתייחס בספרו למשל המפה והטריטוריה של חורחה לואיס בורחס, המספר על יצירת מפת קיסרות מפורטת שמידותיה כמידות הקיסרות.
מפה זו מכסה ומסתירה את שטח הקיסרות והתושבים החיים על פני המפה מתרגלים למציאות המדומיינת החדשה, מאמצים אותה כמציאות אמיתית, ומאבדים את הקשר עם הטריטוריה האמיתית ומוסיף כי עבורנו כיום "הטריטוריה כבר אינה קודמת למפה, וגם אינה מאריכה ימים אחריה.
מעתה ואילך המפה קודמת לטריטוריה – זוהי קדימות הסימולקרה: המפה היא שמחוללת את הטריטוריה".
כמה פרשנים השוו את הסוף של הסרט, כאשר קיידן עובר ברפרודוקציה שלו כשהיא מתחילה להתפרק, לסיפור.
הגרדיאן הציע שהסרט הוא "הרומן הפוסט-מודרני האולטימטיבי".
גם לספרים של הייזל יש משמעות בסרט.
יש לה "את דרכו של סוואן" של מרסל פרוסט (הכרך הראשון של "בחיפוש אחר זמן אבוד") ואת "המשפט" של פרנץ קפקא; שניהם קשורים למוטיבים של הסרט.
הסרט הוקרן לראשונה בתחרות בפסטיבל קאן ה-61 ב-23 במאי 2008. Sony Pictures Classics רכשה את זכויות ההפצה בארצות הברית, לא שילמה כסף אבל הסכימה לתת לתומכי הסרט חלק מההכנסות.
הוא יצא לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-24 באוקטובר 2008, והיה כישלון מסחרי עם יציאתו לאקרנים.
חלק מהמבקרים כינו אותו יומרני ואחרים הכריזו עליו כיצירת מופת.
בשנת 2009 רוג'ר איברט דירג אותו כסרט הטוב ביותר של העשור.
בביקורתו ב"שיקגו סאן-טיימס" כתב איברט: "כשצפיתי בו לראשונה ידעתי שזה סרט נהדר [...] הנושא של 'סינקדוקה, ניו יורק' הוא לא פחות מחיי אדם ואיך הם מתפקדים.
באמצעות במאי תיאטרון נוירוטי אפסטייט ניו יורק, הוא מקיף כל חיים ואיך מתמודדים ונכשלים.
חשוב על זה קצת ואלוהים, זה קשור אליך, מי שלא תהיה".
המבקר אורן שמיר כתב כי הסרט, כתור סרט הביכורים של קאופמן כבמאי הוא "יצירתו הכאוטית, המופלאה, המבריקה והמופרעת ביותר, וגם ההוכחה שהוא אחד הגדולים בדורו".
באתר Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 69% על סמך 195 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.80/10. לפי הקונצנזוס הביקורתי של האתר "הבכורה השאפתנית של צ'רלי קאופמן מתאמצת מדי פעם להתחבר, אבל בסופו של דבר מספקת תובנה מרתקת לתוך מוחו של כותב".
ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 67 מתוך 100, המבוסס על 34 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
מספר מבקרים השוו אותו לסרטו של פדריקו פליני שמונה וחצי משנת 1963.
הסרט היה מועמד לדקל הזהב, ומאז הופיע במספר סקרים של הסרטים הגדולים של המאה ה-21. בסקר מבקרי ה-BBC משנת 2016 הסרט דורג במקום ה-20 של המאה ה-21. בשנת 2019, הסרט דורג במקום ה-7 בסקר 100 הסרטים הטובים ביותר של המאה ה-21 שנערך על ידי הגרדיאן.
הסרט היה מועמד על ידי פרסי האגודה לאפקטים חזותיים בקטגוריות " אפקטים חזותיים תומכים יוצאי דופן בסרט קולנוע ", "ציורי מט מצטיינים בסרט קולנוע", ו"סביבה מלאכותית יוצאת דופן בסרט קולנוע".
מספר מבקרים השוו את הסרט לסדרה הדוקו-קומית "חזרה גנרלית" שיצר נייתן פילדר.
באנליזה רטרו-סינתטית, סינתון הוא יחידה היפותטית בתוך מולקולת מטרה המייצגת ריאגנט פוטנציאלי בסינתזה הרטרואקטיבית של אותה מולקולת מטרה.
המונח נטבע בשנת 1967 על ידי אליאס ג'יימס קורי.
הוא ציין בשנת 1988 כי "המילה סינתון משמשת כיום במשמעות של אבן בניין סינתטית ולא מבני פרגמנטציה רטרו-סינתטיים".
בשנת 1998 צוין כי הביטוי לא הופיע באופן בולט בספרו של קורי משנת 1981, The Logic of Chemical Synthesis, מכיוון שלא נכלל באינדקס.
מכיוון שסינתונים טעונים, כאשר הם מוכנסים לסינתזה, נמצאת צורה לא טעונה שלהם באופן מסחרי, במקום ליצור ולהשתמש בסינתונים טעונים שעשויים להיות לא יציבים מאוד.
בתכנון הסינתזה של חומצה פנילאצטית, מזוהים שני סינתונים: קבוצה נוקלאופילית "-COOH", וקבוצה אלקטרופילית "+PhCH2".
כמובן, שני הסינתונים אינם קיימים בפני עצמם; מקבילות סינתטיות התואמות לסינתונים מגיבות ליצירת המגיב הרצוי.
במקרה זה, אניון הציאניד הוא המקבילה הסינתטית לסינתון −COOH, בעוד שבנזיל ברומיד הוא המקבילה הסינתטית לסינתון הבנזיל.
הסינתזה של חומצה פנילאצטית שנקבעה על ידי אנליזה רטרו-סינתטית היא כדלקמן:
סינתוני C2 - אצטילן, אצטאלדהיד
סינתון -C2H4OH - אתילן אוקסיד
סינתוני קרבוקטיון - אלקיל הלידים
סינתוני קרבאניון - ריאגנטי גריניאר, ריאגנטי אורגנוליתיום, אצטילידים מותמרים
סינתיסייזר, מְסַנְתֵּז או סַנְתָז הוא כלי נגינה פיזי או וירטואלי המפיק צלילים באמצעות מעגלים חשמליים או באמצעות אלגוריתמים מתוכנתים.
סינתיסייזר חייב להיות מחובר למערכת הגברה כלשהי כדי שצליליו ישמעו, ולכן יש סינתיסייזרים שמכילים רמקול מובנה.
סינתיסייזרים רבים מכילים גם מקלדת אלקטרונית מובנית, וכן כפתורים וחוגות.
ניתן לנגן על סינתיסייזר ולשלוט בצליל שלו גם באמצעות סיקוונסר או תוכנת DAW, על ידי שליחת פקודות MIDI.
סינתיסייזרים יכולים להשתלב כחלק מתחנת עבודה מוזיקלית הכוללת לרוב גם סיקוונסר, סמפלר ואפקטים.
הסינתיסייזרים הראשונים נוצרו באמצע המאה ה-20 והיו בעיקר בשימוש אולפני של מלחינים של מוזיקת אוונגרד.
מסוף שנות השישים ואילך, עם יצירת הסינתיסייזר של רוברט מוג ומאוחר יותר של מתחריו, עלתה הפופולריות של הסינתיסייזר ברוק, פופ, ג'אז וסגנונות שונים של מוזיקה אלקטרונית.
החל מראשית המאה ה-21 עלתה הפופולריות של סינתיסייזרים וירטואליים, המתחברים
חלק מתוספים אלה מחקים את הצליל והממשק של סינתיסייזרים קלאסיים כגון DX-7, מינימוג, Prophet-5 וכדומה, וחלקם מציגים שיטות סינתזה חדישות כגון סינתזה חיבורית וגרנולארית.
סינתיסייזרים מחולקים לשתי משפחות עיקריות, המובדלות זו מזו לפי הטכנולוגיה של הפקת הצליל: דיגיטליים ואנלוגיים.
סינתיסייזר טיפוסי בנוי מרכיבים שונים שמחוברים זה לזה ושותפים ליצירת הצליל.
כל רכיב (מודול) הוא לרוב פשוט באופן פעולתו אבל החיבור של הרכיבים השונים ביחד הופך את הצליל הסופי לעשיר ומורכב.
הרכיבים הנפוצים הם: מתנד (אוסילטור), מסנן (פילטר), מעטפת צליל (Envelope), מתנד בתדירות נמוכה (LFO) ועוד.
ברבים מהסינתיסייזרים יש מספר רכיבים מכל סוג.
למשל בסינתסייזר האנלוגי המפורסם מינימוג של חברת מוג, ישנם שלושה אוסילטורים (שאחד מהם מסוגל לעבוד גם בתדירות נמוכה), גנרטור רעש (Noise Generator), פילטר, ושתי מעטפות צליל.
בסינתיסייזר הדיגיטלי DX7 של ימאהה ישנם שישה אוסילטורים דיגיטליים לכל קול (סה"כ 96 אוסילטורים) ומעטפת צליל לכל אחד מהם.
סינתיסייזר אנלוגי הוא מכשיר שמייצר את הצלילים באמצעות רכיבים אלקטרוניים שמייצרים או משנים מתח חשמלי.
בסינתסייזר אנלוגי 'טהור' כל המעגלים שקשורים בייצור ובעיבוד הצליל יהיו אנלוגיים, וסינתסייזר שמשלב בין רכיבים אנלוגיים ודיגיטליים נקרא סינתסייזר היברידי (Hybrid analog/digital synthesizer, למשל PPG Wave).
סינתיסייזר אנלוגי מפיק צליל באמצעות מתנד (Tone generator/oscillator) אשר יוצר שינויים מחזוריים במתח חשמלי, או גלים.
את הגלים שנוצרו ניתן לאפנן באמצעות רכיבים אלקטרוניים אחרים, לרוב מסננים שחותכים או מדגישים תדרים ומגברי VCA שמשנים את עוצמת הגל.
על רכיבים אלה ניתן לשלוט (למשל: להחליש את העוצמה במידה רצויה) באמצעות מתח בזרם ישר, הנקרא 'מתח שליטה' (Control Voltage).
רכיבים אלקטרוניים נוספים יכולים לייצר מתח שליטה שמשתנה לאורך זמן, למשל תנועה גלית איטית (LFO), ומשמשים את המוזיקאי כדי לקבוע את המאפיינים והאופי של כל צליל שייווצר בתגובה לנגינה.
כך, באמצעות שילוב של מעגלים אלקטרוניים פשוטים וללא שימוש בתוכנה, ניתן ליצור מגוון רחב מאוד של צלילים, החל מחיקוי של כלי נגינה אמיתיים ועד לצלילים סינתטיים שלא ניתן ליצור באמצעים אחרים.
הסינתיסייזרים האנלוגים הראשונים היו מסובכים לתפעול, גדולים ויקרים מאוד.
המתנדים המפיקים את הצליל לא היו יציבים מספיק ולכן קשה היה לכוון אותו.
ב-1971 יצר רוברט מוג את הסינתיסייזר האנלוגי הנייד הראשון אשר היה, יחסית, נוח יותר לתפעול.
יצרניות ידועות של סינתיסייזרים אנלוגיים הן: sequential, Moog, Alesis, Casio, Clavia, korg ,ימאהה, Roland ועוד.
הסינתיסייזר הדיגיטלי מפיק צלילים באמצעות מעבד בטכנולוגיה שנקראת עיבוד אותות ספרתי (DSP).
כל רכיב בסינתיסייזר הדיגיטלי הוא אלגוריתם והתקשורת בין הרכיבים השונים אף היא נעשית באופן מתמטי או אלגוריתמי.
האות הסופי הוא גל דיגיטלי, רצף של ערכים מספריים שמומר לאות אנלוגי באמצעות ממיר דיגיטלי לאנלוגי (DAC).
כל הסינתיסייזרים הווירטואליים (Plug-ins) הם דיגיטליים.
חלק מהסינתיסייזרים הדיגיטליים (כמו ה-Nord Lead) מחקים באופן דיגיטלי את אופן הפקת הצליל של סינתיסייזרים אנלוגיים בגישה שמכונה Virtual Analog, בעוד אחרים משתמשים בטכנולוגיות שלא יכולות להתבצע בצורה אנלוגית כגון סינתזה גרנולרית, מידול פיזיקלי, Wavetable synthesis ועוד.
סיס (שם מדעי: Apus) הוא סוג של עוף ממשפחת הסיסיים, בסדרת הסיסאים.
מאפיינת אותו היכולת לעוף ברציפות ימים רבים מבלי לנחות.
מיני סיסים רבים ניזונים כשתוך כדי תעופה במהירות גבוהה הם מסוגלים לבלוע חרקים באויר.
אל הסוג משתייכים המינים הבאים:
סיס גליל (Apus affinis), המצוי בישראל
סיס החומות (Apus apus), המצוי בישראל
סיס פורבס ווטסון (Apus berliozi)
סיס צר-שת (Apus caffer), מין שמקנן ביבשת אפריקה אך מקייץ באירופה
סיס הרים (Apus melba), מצוי גם בישראל
סיס פסיפי (Apus pacificus), המקנן באסיה ומזדמן לעיתים לבריטניה ולנורווגיה
סיס חיוור (Apus pallidus), חולף מצוי בישראל
סיס קנרי (Apus unicolor), הדוגר באיים הקנריים
סינתיה לין קופר-דייק היא שחקנית כדורסל לשעבר ומאמנת כיום.
ב-2009 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים, וב-2010 נבחרה להיכל התהילה של הכדורסל.
קופר למדה בתיכון לוק, לפני שעברה לאוניברסיטת דרום קליפורניה.
בקליפורניה, קופר הפכה לכוכבת והובילה את האוניברסיטה לשתי אליפויות לאומיות, וב-1982, נכללה בקבוצת ה-All-American של שחקני השנה הראשונה.
אחרי שסיימה את לימודיה ב-1986, היא עברה לשחק כדורסל מקצועני באיטליה, לפני שעברה לשחק בליגת ה-WNBA ב-1997. ב-1988 הייתה חברה בנבחרת ארצות הברית בכדורסל שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת סיאול.
בשנים 1997 ו-1998, זכתה קופר בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, והובילה את יוסטון קומטס לארבע אליפויות רצופות בהן נבחרה גם לשחקנית המצטיינת של סדרת הגמר.
במהלך שנים אלו, היא הייתה חלק משלישיית ההתקפה החזקה של הקבוצה, יחד עם שריל סוופס וטינה תומפסון.
ב-16 מתוך 120 משחקיה, היא קלעה למעלה מ-30 נקודות ו-92 משחקים היא סיימה עם דאבל-פיגרס.
אחרי פרישתה, היא מונתה להיות מאמנת פיניקס מרקורי, תפקיד בו החזיקה שנה וחצי.
בעונת 2003, החליטה קופר לחזור ולשחק כדורסל מקצועני, אבל כבר שנה לאחר מכן, הודיעה על פרישה.
לאחר מכן, מונתה לאנליסטית טלוויזיה ואף עבדה בשביל היוסטון רוקטס מליגת ה-NBA.
במאי 2005, מונתה קופר למאמנת הראשית של קבוצת הנשים של אוניברסיטה מטקסס.
אף על פי שנולדה בשיקגו, אילינוי, קופר גדלה בדרום מזרח לוס אנג'לס, קליפורניה.
בשנת 2000 היא התחתנה, וכתבה את האוטוביוגרפיה "She Got Game: My Personal Odyssey".
סינתיה ווטרוס היא שחקנית אמריקאית, זוכת פרס אמי.
ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסדרות הטלוויזיה "אבודים", "טיטוס" ו"אור מנחה".
למדה באוניברסיטת בוסטון, בטרם עברה לניו יורק לצורך קידום קריירת המשחק שלה.
היא שיחקה באופרת הסבון "אור מנחה" משנת 1994 עד 1998 תפקיד עליו זכתה בפרס אמי לבידור בשעות היום.
ב-1997 השתתפה בסרט העצמאי "שלו ושלה" לצד לייב שרייבר.
שיחקה בסדרה "טיטוס" משנת 2002 עד 2004. ב-2006 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "אבודים" למשך עונה אחת וב-2008 השתתפה שוב בסדרה בתפקיד אורח.
באותה שנה שיחקה בסרט "לילות L.A" בבימויו של קרייג שפר לצד מיסי פייל ושיחקה בתפקיד אורח בסיטקום "המופע של ביל אנגוול" (אנ') ברשת TBS.
בשנת 2014 החלה לשחק בסדרת הדרמה לנוער "למצוא את קרטר" ברשת MTV, בדמותה של אליזבת' וילסון, אימה של הדמות הראשית.
שנה לאחר מכן שבה הסדרה לעונה השנייה וכך גם ווטרוס.
בשנת 2019 הצטרפה ווטרוס לצוות השחקנים של General Hospital בתפקיד נינה ריבס, כשהיא מחליפה את השחקנית מישל סטאפורד, שעזבה את התפקיד כדי לשוב לאופרת הסבון של CBS "צעירים חסרי מנוח".
ווטרוס גם הופיעה בהופעת אורח בסדרת הדרמה הדיגיטלית Misguided, שם גילמה מלצרית בשם אן — מחווה לתפקידה כאני דאטן ב־Guiding Light.
ווטרוס אובחנה בצעירותה כחולה ב-CITP, מחלה אוטואימונית שגרמה לעלייה של מעל 40 ק"ג במשקלה ולנשירת שיערה.
היא התחתנה עם קרטיס גילילנד ונולדו להם תאומות ב-2001.
ווטרוס הייתה נשואה לקרטיס גילילנד מ־1996 עד 2020. לשניים יש תאומות, שנולדו בשנת 2001.
בשנת 2005, במהלך שהותה בהוואי לצורך צילומי הסדרה אבודים, היא והשחקנית מישל רודריגז נעצרו בחשד לנהיגה תחת השפעת אלכוהול.
חמישה חודשים לאחר מכן הוצאו דמויותיהן מהסדרה.
רבים מהמעריצים טוענים שהוציאו את השחקניות בגלל עבירות התנועה, למרות שרודריגז הכחישה זאת.
בשנת 2008, השתתפה ווטרוס בסיור USO בעיראק, שבמסגרתו ביקרה במספר בסיסים, כולל COP קליהאן באזור מזרח עדמייה בבגדאד.
סינתיה "סיפי" וודהד Woodhead; נולדה ב-7 בפברואר 1964) היא שחיינית עבר אמריקאית.