tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סאגס דורג בחמישה כוכבים, ולפי ה-ESPN הוא דורג כשחקן החמישי בטיבו במחזור 2020 של התיכונים וכרכז השני בטיבו אחרי קייד קנינגהם.
בפוטבול דורג סאגס בארבעה כוכבים אך החליט שלא לקחת חלק בנבחרת הפוטבול של המכללה.
בהופעת הבכורה של סאגס במכללה, ב-25 בנובמבר 2020, הוא קלע 24 נקודות בניצחון 90–102 על אוניברסיטת קנזס.
במשחקו השני, בניצחון על אוניברסיטת אובורן, העמיד סאגס סטטיסטיקה של 12 נקודות, 4 ריבאונדים ו-6 אסיסטים.
ב-2 בדצמבר, בניצחון מכללתו על אוניברסיטת ווסט וירג'יניה, נפצע סאגס ברגלו אך הצליח לחזור מאוחר יותר לשחק והוא סיים את המשחק עם 4 נקודות, 6 ריבאונדים ו-5 אסיסטים.
17 יום לאחר מכן, קלע סאגס שיא קריירה של 27 נקודות על אוניברסיטת איווה אשר מדורגת שלישית בליגה.
בנוסף לשיא הקריירה בנקודות, הוא גם הוריד 7 ריבאונדים, מסר 4 אסיסטים, חטף 3 פעמים וחסם פעם אחת.
בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, סאגס קלע שלשת ניצחון על הבאזר 9.1 מטרים מהסל, מה שהוביל את מכללתו לניצחון 90–93 בהארכה על אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, והעלה אותה למשחק הגמר.
זה היה באזר הניצחון הראשון במשחק פיינל פור במכללות מאז 1977. גונזגה הפסידה במשחק הגמר 70–86 לאוניברסיטת ביילור.
סאגס הוביל את קבוצתו בנקודות עם 22, יחד עם 3 אסיסטים ו-2 חטיפות ב-33 דקות.
ב-19 באפריל 2021, סאגס הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA 2021, שם נבחר בבחירה החמישית על ידי אורלנדו מג'יק.
ג'יימי דלאנו הוא קומיקסאי בריטי.
נודע בעיקר ככותב הראשון של סדרת הקומיקס Hellblazer , בהשתתפות ג'ון קונסטנטין.
ג'יימי דלאנו כתב את כל ארבעת הגיליונות הראשונים של Hellblazer עבור DC Comics, מלבד שלוש, בין השנים 1988–1991.
הנושאים בעבודתו כוללים את קרב המינים (עולם ללא סוף), אימפריאליזם ורצח עם (ריקוד רפאים), וקריסה סביבתית ותרבותית (2020 Visions ו-Animal Man).
ויליאם ג'יימס הוא האלטר אגו של דלאנו בכתיבת פרוזה.
ג'יימי אדנוגה , הידוע בשם הבמה ג'יימי (Jme), הוא מוזיקאי גריים , ראפר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי.
ג'יימי אדנוגה נולד בהאקני, למשפחה שמקורה בניגריה.
הוא גדל בטוטנהאם, שם התגורר בבית מועצה.
אחיו הבכור הוא הראפר סקפטה.
הוא החל ליצור מוזיקה על ידי יצירת רינגטונים לטלפונים ניידים.
ב-2008 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Famous?, שיצא באמצעות חברת התקליטים Boy Better Know, שהקים יחד עם אחיו סקפטה.
בספטמבר 2009 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Over Me".
שלושת הסינגלים נכללו באלבומו Blam!, שיצא ב-4 באוקטובר 2010. האלבום הגיע למקום ה-66 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-13 בפברואר 2011 הוציא ג'יימי אלבום אוסף בשם History:, שהגיע בשיאו למקום ה-162 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-12 בינואר 2012 הוציא ג'יימי את הסינגל המוביל מתוך אלבומו השלישי, "", שהגיע למקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-4 במאי 2015 יצא אלבומו השלישי, Integrity>.
האלבום נכנס למצעד האלבומים הבריטי במקום ה-12. האלבום היה אחד מ-19 האלבומים שהועמדו לפרס אלבום השנה של IMPALA.
בהמשך, זכה האלבום בתואר הכסף על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
ב-29 בנובמבר 2019 הוציא את אלבומו הרביעי, Grime MC.
האלבום יצא אך ורק על גבי תקליטורים ותקליטי ויניל במהלך צאתו הראשונית.
האלבום התקבל בחיוב על ידי מגזין Clash, שהעניק לו ציון של 8 מתוך 10, ואף על ידי מגזין פיצ'פורק, שכינה אותו "התקליט החזק ביותר בקריירה שלו".
ג'יילן קלינטון אנדרו נאוול הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
נאוול נולד וגדל בסיאטל שבמדינת וושינגטון, ובשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת וושינגטון.
בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם מטיס ת'ייבול, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 16.1 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק.
בסיום עונת 2018/2019, בה זכה בתואר השחקן המצטיין של מחוז "Pac-12", עזב את ליגת המכללות לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2019 נבחר נאוול על ידי מינסוטה טימברוולבס, בבחירה ה-43. לאורך עונת הרוקי שלו קלע נאוול 3.8 נקודות בממוצע למשחק בלבד, ב-15 המשחקים בהם שותף, אולם בעונה העוקבת הציג שיפור משמעותי ותרם 9.0 נקודות בממוצע למשחק.
ג'יילס גורדון קירלו ברנס הוא כדורגלן עבר ג'מייקני ששיחק בעמדת החלוץ.
ברנס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דרבי קאונטי.
ב-5 באוגוסט 2005 ברנס חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לגרימסבי טאון במסגרת גביע הליגה האנגלי.
בסיום העונה, האריך את חוזהו בקבוצה הבוגרת בארבע שנים.
בעונת כבש 8 שערים ב-46 משחקים, והיה שותף לעליה של הקבוצה לפרמייר ליג.
במרץ נבחר לשחקן החודש בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ולשחקן הצעיר של הקבוצה בסיום העונה.
במהלך עונת סבל מפציעות חוזרות שהביאו להיעדרותו והוא חזר לשחק כדורגל באופן סדיר רק בינואר .
ב-31 בינואר 2009 הושאל לפולהאם עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בסיום העונה.
ב-3 בפברואר 2010, ברנס חתם בווסט ברומיץ' אלביון לשנה וחצי עם אופציה לשנה נוספת.
ב-9 במרץ 2010 ברנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–0 נגד שפילד וונסדיי.
בינואר מונה רוי הודג'סון למאמן הקבוצה, שבחר לא לתת לברנס דקות משחק.
ב-4 באוגוסט 2011, ברנס חתם לעונה בדונקסטר רוברס.
ברנס ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הפתיחה של העונה נגד ברייטון אנד הוב אלביון.
ב-25 בפברואר 2012 ברנס הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון בתיקו 1-1 נגד פיטרבורו יונייטד.
ב-29 באוגוסט 2012 ברנס חתם ביוסטון דינמו מה-MLS.
ב-20 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד פאס במסגרת ליגת האלופות של CONCACAF.
ב-21 בספטמבר 2013, הבקיע צמד בניצחון 1-5 נגד צ'יבאס ארצות הברית.
ב-30 ביולי 2016 ברנס חתם בוונקובר ווייטקאפס.
ב-25 בפברואר 2017 ברנס חתם באורלנדו סיטי.
ב-5 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ניו יורק סיטי לאחר שנכנס כמחליפו של קאקה בדקה ה-11.
ב-9 בינואר 2018 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית.
ב-13 ביולי 2018, ברנס חתם על לחצי שנה בקולורדו ראפידס.
בשנת ברנס חתם בהיידראבאד מהסופר ליג ההודי.
בצעירותו, ברנס שיחק בנבחרות הנוער של אנגליה.
במרץ הודיע כי הוא מעוניין לייצג את ג'מייקה, אותה הוא היה זכאי לייצג בזכות מוצאם של סבו וסבתו.
ב-27 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד , בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
ברנס נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015, גביע הזהב 2015 וקופה אמריקה 2016.
הכדורגלן הצעיר של השנה בדרבי קאונטי:
כדורגלן החודש בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: מרץ
כדורגלן השנה של השחקנים ביוסטון דינמו:
ג'יימי לין הררה-באטלר היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת וושינגטון.
המחוז כולל חלק גדול מהרבע הדרום-מערבי של המדינה, אך רוב תושביו מתגוררים באזור המטרופולין של פורטלנד.
הררה-באטלר, חברת המפלגה הרפובליקנית, מונתה לבית הנבחרים המדינתי בוושינגטון בשנת 2007 ונבחרה כהלכה לגוף זה בשנת 2008. בשנת 2010 נבחרה לראשונה אל הקונגרס של ארצות הברית, ומאז נבחרה חמש פעמים נוספות.
לפי באטלר, מקארתי סיפר שטראמפ התעקש כי הפורעים הזדהו עם אנטיפה ולא תומכיו, אך מקארתי דחה קביעה זו.
למחרת, ראש צוות התביעה במשפט, ג'יימי רסקין, ביקש מהסנאט של ארצות הברית לזמן את הררה-באטלר למשפט כעדה.
ג'יימי לין הררה-באטלר נולדה בגלנדייל, קליפורניה, בתם של קנדיס מארי (רוץ') וארמנדו ד.
אביה ממוצא מקסיקני, ואמה ממוצא אנגלי, אירי, סקוטי וגרמני.
היא גדלה ברידג'פילד, שם אביה היה ליתוגרף.
היא למדה בחינוך ביתי עד כיתה ט', וסיימה את לימודיה בתיכון פריירי, שם שיחקה כדורסל.
בשנת 2004, הררה-באטלר קיבלה תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת וושינגטון.
הררה-באטלר שירתה כמתמחה הן בסנאט וושינגטון והן בוושינגטון הבירה, במשרד לעניינים פוליטיים של הבית הלבן.
ב-2004 היא הייתה מתמחה במשרדו של סנטור מדינת וושינגטון ג'ו זרלי, שלימים תמך בקמפיינים שלה.
היא הייתה עוזרת חקיקה בכירה של נציגת ארצות הברית, קתי מקמוריס רוג'רס.
הררה-באטלר עברה בחזרה למחוז הבחירה ה-18 על מנת להתמודד לבית הנבחרים המדינתי, ומונתה לבית הנבחרים בוושינגטון בשנת 2007 כמחליפתו של ריצ'רד קרטיס, שהתפטר על רקע שערוריית מין.
היא זכתה בבחירות 2008 ושמרה על מקומה עם 60% מהקולות.
הררה-באטלר הפכה לחברה הצעירה ביותר בהנהגת מפלגתה בבית המדינה.
הצעת החוק הממומנת הראשונה שלה העניקה הקלות במס לבעלי עסקים המשרתים בצבא.
המושלת כריסטין גרגואר חתמה על החוק ב-27 במרץ 2008.
במהלך תקופתה בבית הנבחרים, הררה-באטלר גם התנגדה להצעת חוק 5967 של הסנאט, שקבעה יחס שווה בין המינים בתוכניות ספורט קהילתיות המנוהלות על ידי ערים, מחוזות בתי ספר וליגות פרטיות.
הררה-באטלר התמודדה על מחוז הקונגרס ה-3 של וושינגטון כאשר הנציג המכהן הדמוקרטי בריאן ביירד פרש.
היא עלתה לבחירות הכלליות עם 28% מהקולות, הרבה לפני המועמדים הרפובליקנים דייוויד הריק ודייוויד קסטילו.
חבר בית הנבחרים המדינתי דני הק, דמוקרט, דורג במקום הראשון עם 31% מהקולות.
הררה-באטלר גייסה למעלה מ-1.5 מיליון דולר בתרומות, 62% מהן הגיעו מתורמים בודדים ו-35% מוועדות פעולה פוליטיות.
התורם היחיד הגדול ביותר היה קבלן הבנייה והכרייה Kiewit Corporation, שהעניק לקמפיין שלה מעל ל-16,000 דולר.
במהלך הקמפיין, היא קיבלה תמיכה ממנהיגי המדינה הרפובליקאים קתי מקמוריס רוג'רס והסנאטור האמריקאי לשעבר סלייד גורטון.
הקולומביאן כינה אותה "כוכבת עולה במפלגה הרפובליקנית".
באוקטובר, הררה-באטלר נבחרה לאחד מ-40 מתחת לגיל 40 של טיים מגזין: "הרפובליקנית בוושינגטון שרדה קריאת תיגר של תנועת מסיבת התה בדרך לזכייה בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית במחוז הקונגרס השלישי של מדינת האוורגרין.
כעת הררה-באטלר, לטינה בת 31 ועובדת קונגרס לשעבר, הצליחה לעצב את עצמה מחדש כאאוטסיידר כשהיא מתמודדת מול פוליטיקאי דמוקרטי ותיק בנובמבר."
בבחירות הכלליות בנובמבר, הררה-באטלר ניצחה את הק, 53%–47%.
היא זכתה בחמישה מתוך ששת המחוזות שהרכיבו את מחוז הבחירה.
מאוחר יותר ייצג הק את מחוז הקונגרס העשירי של וושינגטון, ושירת לצד הררה-באטלר.
ב-22 בדצמבר 2010, היא הודיעה שלקחה את שמו של בעלה ומעתה והלאה, תקרא לעצמה ג'יימי הררה-באטלר.
הררה-באטלר הכריזה על מועמדותה מחדש לבחירות בינואר 2012. היא עקפה במהירות שניים ממתנגדיה, הדמוקרט ג'ון האוגן ונורמה ג'ין סטיבנס העצמאית.
היא זכתה בפריימריז הפתוח עם 61% מהקולות.
עד סוף הקמפיין, היא גייסה יותר מ-1.5 מיליון דולר ל-10,000 דולר של האוגן.
הררה-באטלר התמודדה מחדש לבחירות בשנת 2014. היא התמודדה מול המתמודד הרפובליקני מייקל דלאבר והדמוקרטי בוב דינגטל.
דינגטל והררה-באטלר עלו לבחירות הכלליות, שם ניצחה הררה-באטלר את דינגטל, עם 60% מהקולות.
בפריימריז המקיף הלא מפלגתי, הררה-באטלר הגיעה למקום הראשון עם 55.4% מהקולות; הדמוקרט ג'ים מולר סיים שני עם 24.4%.
בבחירות הכלליות ניצחה הררה-באטלר עם 62% מהקולות לעומת 38% של מולר.
בפריימריז המקיף הלא מפלגתי, הררה-באטלר הגיעה למקום הראשון עם 40.9% מהקולות; הדמוקרטית קרולין לונג, פרופסורית למדעי המדינה בקמפוס בוונקובר של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון, סיימה במקום השני עם 36.6%.
יחד, הדמוקרטים בפריימריז קיבלו קצת יותר מ-50% מהקולות.
בבחירות הכלליות, הררה-באטלר ניצחה את לונג עם 53% אחוז מהקולות, המירוץ הצמוד ביותר מאז הקמפיין הראשון שלה.
לאחר אותן בחירות הפכה לאחת משני רפובליקנים בלבד, השני הוא דון יאנג מאלסקה, שמייצגים בבית הנבחרים מחוז בחירה ממערב לרכס קסקייד או בחוף המערבי בכללותו
הררה-באטלר קיבלה למעלה מ-56% מהקולות בפריימריז הגורף ולונג קצת פחות מ-40%, מה שקבע בחירות חוזרות בין השתיים.
בבחירות הכלליות ניצחה הררה-באטלר בהפרש גדול יותר מאשר ב-2018, והביסה את לונג בפער של 13 אחוזים.
איש הכומתות הירוקות לשעבר, ג'ו קנט, אתגר את הררה-באטלר בפריימריז הרפובליקני לקונגרס ב-2022. קנט, תומך טראמפ, מתמודד בעקבות הצבעתה להדיח את טראמפ.
קנט תומך בטענות שווא לפיהן הבחירות לנשיאות ב-2020 היו הונאה ואמר כי טראמפ אינו נושא באחריות להסתערות על הקפיטול.
בדצמבר 2021, חברת בית הנבחרים המדינתי ויקי קראפט הודיעה אף היא על כוונתה להתמודד מול הררה-באטלר.
קראפט הביעה תמיכה בטענות שווא על ההונאה בבחירות 2020 וכינתה את ההצבעה של הררה-באטלר להדיח את טראמפ כ"החלטה אומללה".
במרץ 2011, הררה-באטלר הציגה את הצעת החוק הראשונה שלה לקונגרס.
חוק Savings Start With Us, אשר מטרתו להפחית את שכרם של חברי קונגרס, הנשיא וסגן הנשיא ב-10%.
לאחר לידתה של בתה אביגייל (שאובחנה כחולה בתסמונת פוטר) ביולי 2013, הררה-באטלר הודיעה שהיא עדיין תהיה פעילה בבית הנבחרים להצבעות מפתח, אך תקדיש זמן רב לטיפולה של אביגיל.
ביוני 2014, הררה-באטלר הציעה את הצעת החוק Advance Care for Exceptional Kids, אשר יסייע בתיאום הטיפול בילדים שנקלעו למורכבות רפואית ב-Medicaid.
הצעת החוק התקבלה בוועדה, אך לא עברה בהצבעה בבית הנבחרים.
הררה-באטלר היא חברה בשותפות הרפובליקנית הראשית וחברה בקבוצת החברית המערבית של הקונגרס.\
בהדחה הראשונה של דונלד טראמפ, ב-18 בדצמבר 2019, הררה-באטלר הצביעה נגד שני סעיפי ההדחה, יחד עם כל שאר הרפובליקנים המצביעים.
ב-12 בינואר 2021, היא הודיעה על תמיכתה בהדחה השנייה של טראמפ, לאחר ההסתערות על קפיטול ארצות הברית שישה ימים קודם לכן, תוך שהיא מציינת "ראיות שאין עליהן עוררין" לכך שטראמפ "פעל נגד שבועת כהונתו".
היא האשימה אותו בהסתה להסתערות והעלתה אותו על כך שהוא ממשיך לדחוף את המחוקקים להתנגד לאשר את תוצאות הבחירות לנשיאות במקום "לעשות כל דבר משמעותי כדי לעצור את המתקפה".
היא כינתה את ההצהרה הראשונית של טראמפ שהוקיעה את האלימות "פתטית".
בתגובה לטענות שהדחת טראמפ רק "תלהיב את המצביעים הרפובליקנים", אמרה הררה-באטלר שכרפובליקנית בעצמה, היא מאמינה שהיא ורפובליקאנים אחרים "ישרתו את הטוב ביותר כאשר אלו מאיתנו יבחרו באמת".
למחרת, היא ותשעה נציגים רפובליקנים נוספים הצביעו בעד הדחת טראמפ.
בתגובה לגינויים של הרפובליקנים במחוז שלה על הצבעתה, הררה-באטלר פרסמה כמה ציוצים בטוויטר ב-15 בינואר תוך הרחבת נימוקיה, תוך שהיא מציינת "עובדות שאין עליהן עוררין וזמינות לציבור" שהוכיחו שטראמפ עסק בהתנהגות שאין להטיל עליה דין.
במרץ 2021, היא הצביעה נגד חוק תוכנית ההצלה האמריקאי.
ב-30 בנובמבר, הררה-באטלר הצביעה בעד החוק Immunization Infrastructure Modernization Act of 2021. הצעת החוק מסייעת ביצירת מאגרי מידע חסויים, מבוססי אוכלוסייה, המנהלים תיעוד של מתן חיסונים.
במהלך הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, שהתכנס ב-2021, הררה-באטלר הצביעה עם מפלגתה ב-90% מהמקרים, מה שדירג אותה כחברה ה-35 הנאמנת ביותר בבית המפלגה.
במהלך כהונתו של טראמפ, הררה-באטלר הצביעה בהתאם לעמדתו ב-79.7% מהמקרים.
המוניטין המפלגתי שלה התרכך ככל שהתארכה כהונתה בקונגרס.
בשנת 2019, Alliance for Biosecurity, קונסורציום של חברות המפתחות מוצרים כדי להגיב לאיומי ביטחון לאומי, העניקה להררה-באטלר את פרס אלוף "הביטחון הביולוגי" (Biosecurity) של הקונגרס לשנת 2019. הפרס ניתן אחת לשנה לחבר קונגרס הפועל לשיפור יכולתה של המדינה למנוע ולהילחם באיומים ביו-ביטחוניים גדולים על הביטחון הלאומי.
באפריל 2011, הררה-באטלר הצביעה בעד התקציב של פול ריאן, שהיה מוריד את המיסים עבור בעלי ההכנסה הגבוהים ביותר מ-35% ל-25% והופך את מדיקר למערכת שוברים.
בדצמבר 2019, הררה-באטלר הצביעה נגד הדחת הנשיא טראמפ, ואמרה כי אין הוכחה מספקת לכך שהוא עוסק בשיבוש מהלכי משפט וניצול לרעה של כוחו.
ב-2021 היא הצביעה בעד ההדחה השנייה של טראמפ בעקבות ההסתערות על קפיטול ארצות הברית ב-2021, שאותו היא האשימה בהסתה.
ב-19 במאי 2021, הררה-באטלר נמתנה בין 35 רפובליקנים שהצטרפו לכל הדמוקרטים בהצבעה לאישור חקיקה שייסדה ועדה חקירה פרלמנטרית לחקר ההסתערות על הקפיטול.
הררה-באטלר בעד ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
במרץ 2017 היא אמרה שהיא תצביע נגד חוק הבריאות האמריקאי של 2017, אשר נועד להחליף את החוק את חוק Obamacare, עקב ההשפעותו השליליות על ילדים התלויים ב-Medicare.
לאחר שטראמפ יישם צו ביצוע האוסר על הגירה משבע מדינות מוסלמיות ברובן, ה"סיאטל טיימס" דיווח בינואר 2017 כי הררה-באטלר "מתחה ביקורת מעורפלת על הצו, מבלי לומר שהיא מתנגדת לו או קוראת לשינויים ספציפיים כלשהם".
הררה-באטלר הצביעה בעד חוק ה-Futher Consolidated Appropriations Act של 2020, אשר אפשר למחלקה לביטחון המולדת להכפיל כמעט בפי 2 את ויזות H-2B הזמינות לשארית השנה הכלכלית של 2020.
1158) האוסר למעשה על סוכנות אכיפת מכס והגירה לשתף פעולה עם מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית על מנת לעצור או להסיר נותני חסות זרים בלתי חוקיים של ילדים זרים ללא ליווי (UACs).
ביוני 2021, הררה-באטלר הייתה אחת מ-49 הרפובליקנים בבית הנבחרים שהצביעו בעד ביטול חוק ה-AUMF נגד עיראק.
הררה-באטלר מתנגדת לנישואים חד מיניים.
בנובמבר 2013, הררה-באטלר נתנה את חסותה ל"חוק לשיפור הצדק הצבאי", שיתייחס לעלייה בתקיפות מיניות צבאיות.
על פי המעשה, תאבד שרשרת הפיקוד הצבאית את הכוח להעריך ולהגיב לתקריות מסוג זה.
"למרות המאמצים של ההנהגה הצבאית לטפל בבעיה החמורה הזו, הבעיה נותרה בעינה", אמרה בהודעה לעיתונות.
"דו"ח של משרד ההגנה מצא שפחות מאחד מכל שישה מקרים מדווחים לרשויות, לעיתים קרובות בשל חשש מתגמול מצד הממונים.
רבע מהזמן, מבצעי הפשעים הללו היו בשרשרת הפיקוד הישירה של הקורבנות".
בדצמבר 2017, טראמפ חתם על חוק הסמכות ההגנה הלאומית (NDAA) לשנת 2018, שכלל חלקים מהחוק של הררה-באטלר וסוזן דלבנה.
החוק סגר פרצה משפטית ששללה צדק מכמה ניצולי התעללות בילדים.
ב-21 באוקטובר 2021, הררה-באטלר הייתה אחת מתשעה רפובליקנים בבית הנבחרים שהצביעו בעד האשמת סטיב באנון בביזוי הקונגרס.
באוגוסט 2008 נישאה הררה-באטלר לדניאל באטלר, שעבד בחברת סיפורט איירליינס (SeaPort Airlines).
בני הזוג מתגוררים בקאמאס שבוושינגטון.
בדצמבר 2010, היא הודיעה שלקחה את שמו של בעלה, ומעתה תהיה ידועה בשם ג'יימי הררה-באטלר.
במאי 2013, הררה-באטלר הודיעה שהיא ובעלה מצפים לילד ראשון.
ביוני 2013, היא הודיעה כי ילדה שטרם נולד אובחן כחולה בתסמונת פוטר, מצב קטלני לעיתים קרובות שבו כמות מי שפיר נמוכה באופן חריג שנגרם כתוצאה מתפקוד לקוי של הכליות ומעכב את התפתחות הריאות התקינה.
זר שקרא את החדשות הציע לה לנסות טיפול ניסיוני: הזרקות מי מלח לרחמה שיאפשרו לתינוק להתפתח ללא כליות.
היא אמרה שניסתה בכמה בתי חולים ואמרה ל-CNN ש"רובם אפילו לא החזירו לה שיחות".
לבסוף, רופא בג'ונס הופקינס הסכים לנסות את הטיפול הזה.
במשך ארבעה שבועות, היא נסעה מדי בוקר ממחוז קולומביה לבולטימור לזריקות.
הררה-באטלר היא האישה התשיעית בהיסטוריה שילדה בזמן שכיהנה בקונגרס.
ב-29 ביולי 2013, פורסם כי תינוקה נולד שבועיים קודם לכן, בהריון של 28 שבועות.
הילדה, אביגייל, נולדה ללא כליות, והפכה לילדה הראשונה בהיסטוריה הרפואית המתועדת שנשמה בעצמה ללא שתי הכליות.
בפוסט בפייסבוק, הררה-באטלר אמרה, "היא בכל חלקי נס." ב-24 ביולי 2013, הררה-באטלר נעדרה מהצבעה בנוגע ל-NSA, תוך ציון סיבות בריאותיות.
כאשר חשפה את לידתה של אביגיל, הובן שזו הסיבה להחמצת מה שנחשב להצבעה החשובה.
בתחילת דצמבר 2013, פורסם כי אביגיל תחזור הביתה מבית החולים, כמעט שישה חודשים לאחר לידתה.
ב-8 בפברואר 2016, בגיל שנתיים, היא קיבלה כליה מאביה בבית החולים לילדים לוסיל פקארד שמסונף לאוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה.
במאי 2016, הררה-באטלר ילדה בן נוסף.
במאי 2019, היא ילדה את ילדתה השלישית, בת בשם איסנה.
בעלה עובד בעיקר בביתו ומטפל בילדיהם.
ג'יילן מקדניאלס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בניו אורלינס פליקנס.
אחיו, ג'יידן, גם הוא כדורסלן.
מקדניאלס נולד בסיאטל והחל לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת המדינה של סן דייגו.
הוא נרשם לדראפט 2018 ב-NBA, אך לבסוף התחרט והתמודד בדראפט ה-NBA 2019, בו נבחר על ידי שארלוט הורנטס בבחירה ה-52.
ב-10 באוקטובר 2019 חתם על חוזה עם שארלוט הורנטס, שהפך לאחר מכן לחוזה דו כיווני עם גרינסבורו סווארם, שלוחתה של ההורנטס בליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-25 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כשעלה מהספסל בהפסד 99–121 למינסוטה טימברוולבס וניפק שתי נקודות וריבאונד.
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד משותף עם ארבע קבוצות לפילדלפיה 76'.
ב-11 בפברואר ערך הופעת בכורה בקבוצה ורשם חמש נקודות וחמישה ריבאונדים בניצחון 101–98 על ברוקלין נטס.
ב-10 ביולי 2023 חתם בטורונטו ראפטורס.
ב-18 באוגוסט חתם בניו אורלינס פליקנס.
ג'יילן דבון ויליאמס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת סמול פורוורד ופאוור פורוורד באוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ויליאמס נולד וגדל בדנוור, קולורדו.
לאחר ששיחק בקבוצת כדורסל של תיכון בגילברט, אריזונה, בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנטה קלרה.
בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 8 נקודות, 3 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה אחת למשחק.
בעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 12 נקודות ו-4 ריבאונדים למשחק, ובעונתו השלישית והאחרונה באוניברסיטה העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק.
בדראפט נבחר ויליאמס בבחירה ה-12 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בעונת 2024/2025 הציג ויליאמס יכולת מצוינת והיווה שחקן מפתח באוקלהומה לצידו של שיי גילג'ס-אלכסנדר.
ויליאמס קלע בממוצע 21.6 נקודות למשחק, שני במספר הנקודות הממוצע בקבוצה.
הממוצעים שלו והעונה המרשימה שהציג הובילו לבחירתו, לראשונה, למשחק האולסטאר.
ויליאמס נבחר לחמישייה השלישית של העונה.
אחיו הקטן של ג'יילן, קודי ויליאמס, משחק ביוטה ג'אז מליגת ה-NBA.
ג'יימי ג'רמיין ביינו-גיטנס הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג.
ביינו-גיטנס נולד בלונדון, והחל את הקריירה שלו בקבוצת Caversham Trents המקומית בגיל חמש, שם שיחק עד גיל 7. לאחר מכן שיחק במחלקות הנוער של רדינג, צ'לסי ומנצ'סטר סיטי.
לאחר שנתיים במנצ'סטר עבר ביינו-גיטנס עבר לגרמניה וחתם בבורוסיה דורטמונד.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בניצחון 6–1 על וולפסבורג ב-16 באפריל 2022. ב-12 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה, בניצחון 1–3 על פרייבורג.
ב-5 ביולי 2025 חתם בצ'לסי מהפרמייר ליג תמורת כמעט 50 מיליון אירו.
ב-11 בספטמבר 2023 זומן ביינו-גיטנס לראשונה לסגל נבחרת אנגליה הצעירה לקראת מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2025.
ג'יילן וילסון הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול והפאוור פורוורד בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
וילסון נולד וגדל בארלינגטון, טקסס.
בתיכון העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק בעונתו הראשונה, וממוצעים של 18.1 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק בעונתו השנייה.
הוא בחר לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת מישיגן, אך לאחר עזיבתו של המאמן ג'ון ביליין – הוא ביטל את בחירתו ובחר באוניברסיטת קנזס.
וילסון שבר את קרסולו במשחקו השני בסך הכל בעונת הבכורה שלו, ונעדר עד לתום העונה.
ב-8 בדצמבר 2020 רשם 23 נקודות ו-10 ריבאונדים, כולל שלשת ניצחון, בניצחון קבוצתו 73–72 על קרייטון.
בעונתו השנייה העמיד העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק.
ב-2 בנובמבר 2021 הוא הושעה לשלושה משחקים עקב מעצר בחשד לנהיגה בשכרות.
בעונתו השלישית הוא העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
וילסון הכריז על מועמדותו גם לקראת דראפט 2021 וגם לקראת דראפט 2022, אך לבסוף משך את מועמדותו ושב לאוניברסיטה.
בדראפט ה-NBA 2023 נבחר במקום ה-51, על ידי ברוקלין נטס.
ג'יילן כריסטופר ניל הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מונטריאול מה-MLS ובנבחרת ארצות הברית.
ניל גדל במחלקת הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ה-MLS.
ב-25 בינואר 2023 ערך ניל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בהפסד 2-1 לנבחרת סרביה במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע הזהב 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר.
ג'יילן תומאס ברוקס הוא שחקן אמריקאי.
ג'יילן תומאס ברוקס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-11 באוקטובר 2001. הוא גדל עם אחיו הקטן ומשפחתו בלאס וגאס שבנבדה, ולמד בבית הספר התיכון ליברטי (אנ') שבהנדרסון הקרובה, שם שיחק כדורסל בנבחרת בית הספר.
עם זאת, הוא פנה עד מהרה למשחק.
הוא החל ללמוד שיעורי משחק באקדמיה למשחק "DreamTraxx" בווגאס, שם הוא מצא סוכן והחל לגשת לאודישנים.
בשנת 2019, ברוקס ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בפרק של סדרת הטלוויזיה "סופרגירל", ששודרה בערוץ CW.
ב-9 בפברואר 2021 לוהק ברוקס לתפקיד חוזר בסדרה "Rebel".
הסדרה אומנם הייתה קצרת מועד, אך ברוקס הופיע בשמונה מתוך עשרת פרקיה.
ב-22 באוקטובר 2021 פורסם כי ברוקס לוהק לתפקיד קולטון דיווידסון בסדרת הטלוויזיה "ווקר".
ברוקס הופיע ב-20 פרקים של הסדרה.
בשנת 2023 לוהק לתפקיד הראשי בסרט האימה "חג ההודיה", שבוים על ידי אלי רוט.
במאי 2025 הוכרז כי ברוקס לוהק לסדרה בשם "מחוץ לקמפוס" מבית אולפני אמזון המבוססת על סדרת הספרים הפופולרית באותו השם מאת אל קנדי לתפקיד טאקר, פרוטגוניסט הספר הרביעי בסדרה.
שנה סרטתפקיד הערות 2023 חג ההודיה בוביTBAחג ההודיה 2
שנה סדרה תפקיד הערות 2019סופרגירל סיימון קירביפרק: "In Plain Sight" 2020 הסוכן הנרי ג'ק סוואגר פרק: "Cave the Date" 2021Rebel שון8 פרקים ממלכת החיות (אנ') בלייז4 פרקים2021–2023ווקר קולטון דיווידסון20 פרקים (עונות 3–2)2025הפיטמתיאו דיאזתפקיד ראשי; 15 פרקיםמחוץ לקמפוסג'ון טאקרסדרה עתידית של אמזון פריים וידאו
ג'יילן פיקט הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
פיקט נולד ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק.
בין השנים 2018–2021 למד במכללת סיינה שבמחוז אולבני, ובשנתיים הבאות עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט").
לאורך חמש עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים של 15.3 נקודות, 5.8 אסיסטים, 5.4 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק.
פיקט נבחר בבחירה ה-32 של דראפט ה-NBA 2023, על ידי אינדיאנה פייסרס, ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס.
ביולי 2023 חתם בנאגטס על חוזה ל-4 עונות, מתוכן 3 הראשונות מובטחות.
ג'יימי דראבן הוא שחקן אנגלי.
יליד מחוז מנצ'סטר הדרומי של ווית'נשאו, דרייבן הוא הצעיר מבין שלושה בנים.
בשלב מוקדם בחייו הוא חשב להיות כדורגלן אבל פנה למשחק בגיל 16. מאוחר יותר הוא עבר ללונדון כדי להגשים את שאיפותיו להתמקד במשחק, אף על פי שלא הייתה לו הכשרה תיאטרלית וללא קורות חיים ניסיון.
הוא שינה את שמו לג'יימי דרייבן, והוא היה בן 19 עם רק כמה תפקידים קטנים לזכותו כשזכה בתפקיד מרכזי בדרמת הטלוויזיה Butterfly Collors בשנת 1999.
בשנת 2000 שיחק בסרט המצליח, בילי אליוט.
בסרט מגלם דרייבן את אחיו של בילי אליוט (ג'יימי בל).
הוא עבד עם השחקנית אלכס ריד במספר הזדמנויות, כולל עונות הראשונה והשנייה של סדרת הטלוויזיה Ultimate Force.
שנהכותרת תפקיד הערות 1999Everybody Loves Sunshine גיג בתור ג'ים דרייבן 2000 בילי אליוט טוני אליוט 2005A Case of You ג'ון סרט קצר 2007The Tailor החייט סרט קצרJetsam קמפBadland ג'רי רייס 2010Survivalאיש זר סרט קצר 2017 חטיבה 19 הרדין ג'ונס
שנהכותרתתפקידהערות1998The Billחבר בכנופיהפרק: "The Stork"1999Butterfly Collectorsדקססרט טלוויזיה2000Always and Everyoneראייןפרק אחד2001Messiahקליפטוןפרקים: "The First Killings" & "The Reckoning"2002–2003Ultimate Forceג'יימי דועונות 1–22003Watermelonג'יימססרט טלוויזיה2005Faithגארי מארק אנדרוזסרט טלוויזיהBeneath the SkinPC Andrew Staddenסרט טלוויזיה2007Mobileמוריס סטואןסדרה בת שלושה חלקים2011The Body Farmמיק פלאנריפרק: Scientific Justice2013The Millרוברט גרגעונה ראשונה2015Residueלוימיני סדרה2019Giri/Hajiאיאןמיני סדרה
ג'יימי ברואר היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסדרת האנתולוגיה של FX "אימה אמריקאית".
בעונה הראשונה, "בית הרצח", היא גילמה את אדלייד "אדי" לנגדון; בעונה השלישית, "הכישוף", היא גילמה את נאן, מכשפה אניגמטית השולטת ברוח; בעונה הרביעית "פריק שואו", היא הייתה בובת הפיתום של צ'סטר, אשר נראית לצ'סטר כאדם חי.
מרג'ורי מתגרה בו ומשכנעת אותו לבצע מעשי אלימות; בעונה השביעית "הכת", היא גילמה את הדה, חברה בצוות 'SCUM', בראשות הפמיניסטית ואלרי סולאנס; והיא גם חזרה לתפקידה כנאן בעונה השמינית, "אפוקליפסה".
שנהשם תפקיד הערות 2017 "החתונה של ויטני" ויטני סרט קצר "להרוג" סוניה סרט קצר 2019Turnover ג'ינה "דייט שני" מאורה סרט קצר The Wagon קלייר סרט קצר, פוסט-פרודקשן The Hoarding מרי סרט קצר, פוסט-פרודקשן 2021 "צ'רי" שלי TBA Snow Moon Awakening אורורה פרה-פרודקשן
שנהשם תפקיד הערות 2018 "איימי והיתומים" איימי 2022 "קורסיקנה" ג'יני
שנה שם תפקיד הערות 2015 "ריימונד & ליין" ג'יימי תפקיד אורח; 3 פרקים
ג'יילס מרטין הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, מלחין ורב-נגן אנגלי זוכה פרס אמי.
יצירותיו בסטודיו, על הבמה, בטלוויזיה ובקולנוע זכו לשבחי המבקרים והצלחה מסחרית ברחבי העולם.
מרטין הוא בנו של ג'ורג' מרטין, מפיק להקת הביטלס, ואחיו החורג של השחקן גרגורי פול מרטין.
מרטין נולד ב-9 באוקטובר 1969, תאריך שהוא גם יום הולדתו ה-29 של ג'ון לנון.
בנעוריו, החל מרטין לנגן בלהקת Velvet Jones וכתב ג'ינגלים בתקופת לימודיו.
בגיל צעיר עבד כעוזרו של אביו, שסבל מירידה בשמיעה מאז שנות ה-70 המוקדמות.
מרטין למד בבית הספר סטו בבקינגהאמשייר, בו סיים את לימודיו ב-1988, ולאחר מכן המשיך ללימודים באוניברסיטת מנצ'סטר.
בשנת 1995 מונה מרטין למנהל-משנה מוזיקלי בתוכנית הספירה לאחור בטלוויזיה וברדיו The Great Music Experience.
בנוסף, עבד על מופע Party at the Palace לכבוד יובל הזהב של המלכה אליזבת' השנייה והפיק את האלבום וה-DVD שנלווה לאירוע.
בשנת 2004, הפיק את אלבומה המצליח של היילי ווסטרנה, Pure, שהפך לאלבום הקלאסי הנמכר ביותר בבריטניה.
הוא גם עבד עם אמנים כמו קולה שייקר, ג'ף בק, אלביס קוסטלו, INXS, קייט בוש, אלטון ג'ון וההרולינג סטונז.
בשנת 2006, בשיתוף פעולה עם אביו, עשה רמיקס ועיבד מחדש את יצירות הביטלס למופע "Love" של סירק דו סוליי במיראז' בלאס וגאס.
בשנת 2016 עדכן את הפסקול לרגל חגיגות העשור למופע.
בנוסף, עבד עם מרטין סקורסזה על הסרט הדוקומנטרי "Living in the Material World" על ג'ורג' האריסון ושיתף פעולה עם רון הווארד על הסרט התיעודי "Eight Days A Week" על הביטלס.
בשנת 2009, חזר מרטין לקטלוג הביטלס בפרויקט המשחק "The Beatles: Rock Band".
בנוסף, שימש כמפיק ביצירת מהדורות הדלוקס של אלבומי הביטלס לרגל ימי השנה – מ-Sgt.
Pepper's Lonely Hearts Club Band ב-2017 ועד "האלבום הכחול" ב-2023. כמו כן, היה מפקח המוזיקה של הסדרה הדוקומנטרית "The Beatles: Get Back" ומיקסר מוזיקה לצד סם אוקל.
מאז 2014, מרטין משמש כראש תחום חוויית הקול בחברת Sonos, המייצרת מערכות שמע אלחוטיות לבית.
ב-2018 מונה לראש תחום הסאונד בקבוצת יוניברסל מיוזיק.
מרטין זכה בשני פרסי גראמי ב-2007 על פסקול האלבום Love, ובשנת 2022 זכה בפרס אמי על עבודתו בסדרה "The Beatles: Get Back".
פרסשהבקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025הקלטת השנה"Now and Then"פרס אמי לבידור בפריים טיים2025מיקס הסאונד הטוב ביותר בתוכנית עיוןBeatles '64פרס הקולנוע הבריטי העצמאי2024הפיקוח המוזיקלי הטוב ביותרBack to Black
ג'יילן ולס הוא כדורסלן אמריקאי בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA.
הוא שיחק בליגת המכללות עבור קבוצות סונומה סטייט סיוולבס ו-וושינגטון סטייט קוגרס.
ולס גדל בסקרמנטו, קליפורניה, ולמד בבית הספר התיכון פולסום.
בשנתו האחרונה בתיכון, הוא רשם ממוצע של 26.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק.
הוא זכה בתואר שחקן השנה באזור על ידי העיתון "The Sacramento Bee".
ולס התחייב לשחק בליגת המכללות עבור סונומה סטייט, בקטגוריית דיוויזיה II.
ולס החל את קריירת המכללות שלו כששיחק עבור סונומה סטייט סיוולבס.
בעונתו הראשונה הוא קלע בממוצע 12.6 נקודות למשחק.
לאחר מכן, הוא זכה בתואר שחקן השנה של ההתאחדות האתלטית של קליפורניה (CAA) לאחר שרשם ממוצע של 22.4 נקודות למשחק בעונתו השנייה.
לאחר העונה, הוא נכנס לפורטל המעברים של ה-NCAA.
ולס עבר לוושינגטון סטייט והחל את עונתו השלישית כשחקן פותח בעמדת הסמול פורוורד של הקוגרס.
הוא רשם בממוצע 12.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק.
לאחר העונה, ולס הכריז על כוונתו להיבחר בדראפט ה-NBA של 2024, תוך שמירה על זכאותו לשחק בקולג'.
בהמשך הוא נכנס שוב לפורטל המעברים.
בסופו של דבר, ולס החליט להישאר בדראפט.
ב-27 ביוני 2024, ולס נבחר על ידי ממפיס גריזליס במקום ה-39 בדראפט ה-NBA של 2024; ב-6 ביולי הוא חתם עם הגריזליס.
ב-23 באוקטובר 2024, ולס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כששיחק בניצחון 126–124 על יוטה ג'אז במשחק הפתיחה של העונה.
ב-31 באוקטובר, הוא ערך את פתיחת הקריירה הראשונה שלו נגד מילווקי באקס, שם קלע שיא קריירה עם 16 נקודות.
ב-3 בדצמבר, ולס זכה בתואר רוקי החודש במערב עבור משחקים ששוחקו באוקטובר ונובמבר.
זו הפעם ה-16 ששחקן ממפיס גריזליס זוכה בכבוד זה והעשירי שעושה זאת, אחרי ג'ה מוראנט (3 פעמים), פאו גאסול (3 פעמים), או.
מאיו (פעמיים), שריף עבדול-רחים (פעמיים), רודי גיי, ניק קלאת'ס, טרנס קינסי ודרו גודן.
ב-20 משחקים, ולס רשם בממוצע 12.2 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-25 דקות משחק, כשהוא קולע ב-45.4% מהשדה.
ג'יימס לי דאנקן קראגר הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם בליברפול ובנבחרת אנגליה.
קראגר העביר את כל שנות הקריירה שלו בליברפול, ושימש כקפטן המשנה של הקבוצה כ-10 שנים.
עם 737 משחקים, הוא השני במספר ההופעות במדי ליברפול בכל הזמנים.
קראגר מחזיק בשיא ההופעות האירופיות לשחקן ליברפול, שעומד על 150 הופעות.
קראגר גדל כאוהד אברטון, אך החליט לשחק עבור ליברפול, כאשר התקבל לאקדמיית ליברפול בגיל 9. את הופעת הבכורה המקצוענית שלו ערך בעונת 1996/1997, ובעונה העוקבת הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה.
בתחילת הקריירה שלו תפקד קראגר בעיקר כמגן, אך עם הגעת המאמן רפאל בניטס ב-2004 הועבר קראגר לעמדת הבלם.
עם ליברפול זכה קראגר באנגליה פעמיים בגביע ה-FA, שלוש פעמים בגביע הליגה, פעמיים במגן הקהילה.
כמו כן, במפעלים הבינלאומיים רשם קראגר זכיות בליגת האלופות, בגביע אופ"א ופעמיים בסופר קאפ האירופי.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל ב-2013 החל לשמש כפרשן למשחקי הפרמייר ליג ברשת סקיי ספורט.
ראשית הקריירה ותארים ראשונים (1998-2004)
למרות אהדתו את אברטון בילדותו, הצטרף ליריבתה העירונית ליברפול בשנת 1988. אביו היה גם כן אוהד אברטון, ושני שמותיו האמצעיים של קראגר, לי דאנקן, הם על שמם של מאמן אברטון גורדון לי ושחקן אברטון דאנקן מקנזי - המאמן לי הדיח את מקנזי מאברטון ביום בו נולד קראגר.
הוא בילה שנה בבית הספר לכדורגל של אברטון בגיל 11, אך חזר לאקדמיית ליברפול עם תום לימודיו.
עקב גובהו הנמוך בנעוריו, לא הצליח קראגר להרשים בהופעותיו בקבוצות הנוער של ליברפול.
רק לאחר העברתו לעמדות הקישור הצליח קראגר להשאיר חותם ועבר לשחק בקבוצת המילואים של ליברפול.
את משחקו הראשון בקבוצת המילואים ערך בעונת 1994/1995, מול קבוצת המילואים של בלקברן רוברס, ואף נבחר לאיש המשחק.
ב-1996 סייע לליברפול לזכות בגביע ה-FA לנוער, כאשר גברה קבוצתו 1-4 בצמד משחקים מול קבוצת המילואים של וסטהאם יונייטד.
בצמד משחקים זה התמודד קראגר מול ריו פרדיננד ופרנק למפארד.
במהלך טורניר גביע זה שומש קראגר לראשונה בעמדות ההגנה.
את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ליברפול ערך קראגר תחת המאמן רוי אוונס, ב-8 בינואר 1997, ברבע גמר גביע הליגה האנגלי, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-75, בהפסד 2-1 למידלסברו.
שלושה ימים מאוחר יותר ערך את הופעת הפרמייר ליג הראשונה שלו, באצטדיון אנפילד, כאשר נכנס כמחליף בתיקו המאופס מול וסטהאם יונייטד.
ב-18 בינואר תפקד כקשר מרכזי, בניצחון הפרמייר ליג 0-3 על אסטון וילה.
במשחק זה, שיחק קראגר לצד ג'יימי רדנאפ, וכבש את שער הבכורה שלו בליברפול, בנגיחה.
בעונת 1997/1998 החל קראגר לשחק באופן תדיר בהרכב ליברפול הבוגרת, וסייע לה במאבקי הצמרת מול מנצ'סטר יונייטד וארסנל.
באותה עונה שיחק קראגר בעמדות הבלם, מגן וקשר אחורי.
תחת המאמן ז'ראר הוייה למד קראגר להתרחק מאור הזרקורים ולהתמקד בכדורגל, כאשר הוייה הקפיד להתייחס בחומרה לאירועי משמעת.
באוטוביוגרפיה שלו, הודה קראגר "תמיד חשתי קרוב לז'ראר", והיה מלא בשבחים למאמן הצרפתי.
בעונת 1998/1999 ערך קראגר 44 הופעות בכל המסגרות, ונבחר לשחקן העונה של ליברפול.
בראשית עונת 1999/2000 כבש שני שערים עצמיים בהפסד הליגה הביתי למנצ'סטר יונייטד 3-2. לאחר המשחק לא שומש יותר בעמדת הבלם תחת המאמן הוייה, ותפקד בעיקר בעמדת המגן הימני, כאשר בעמדות מרכז ההגנה שיחקו בעיקר סמי הופייה וסטפן הנשוז.
בעונת 2000/2001 שיחק קראגר בעיקר בעמדת המגן השמאלי.
בעונה זו זכה עם ליברפול בגביע ה-FA, גביע הליגה, גביע אופ"א, מגן הקהילה והסופר קאפ האירופי בתוך חודשים בודדים.
בינואר 2002, במשחק גביע הליגה מול ארסנל, זרק קראגר ליציע מטבע שנזרק לעברו מצד אוהדי ארסנל, וקיבל על כך כרטיס אדום.
לאחר המשחק התנצל פומבית על המעשה, אך קיבל אזהרה רשמית מצד המשטרה על המקרה.
בשנים 2002-2004 סבל קראגר משתי פציעות חמורות.
הוא החמיץ את מונדיאל 2002 עקב ניתוח שעבר בברכו.
בספטמבר 2003 שבר את רגלו כתוצאה מתיקול עם שחקן בלקברן רוברס, לוקאס ניל.
בתקופה זו איבד קראגר את מקומו בהרכב ליברפול, והוחלף בעיקר על ידי ג'ון ארנה ריסה וסטיב פינאן.
למרות זאת, זכה קראגר עם ליברפול בגביע הליגה בשנת 2003, וזמן קצר לאחר מכן הוגדר כקפטן המשנה של הקבוצה, כאשר הקפטן הראשי היה סטיבן ג'רארד.
ההצלחה בליגת האלופות ובגביע האנגלי (2004-2007)
עונת 2004/2005 הייתה עונת מפנה עבור קראגר.
מאמן הקבוצה החדש, רפאל בניטס, העביר את קראגר לעמדת הבלם, בה שיחק 56 משחקים בכל העונה, ושיתף פעולה במרכז ההגנה בעיקר עם סמי הופייה.
עקב יכולתו הטובה בעונה זו נודע קראגר כבלם חזק ונבון, והוא המשיך לשחק בעמדה זו בשאר הקריירה שלו.
בעונה זו היה קראגר חלק מרכזי מההצלחה של ליברפול בליגת האלופות.
בגמר ליגת האלופות הפגין קראגר יכולת מרשימה, בין היתר עקב תפקודו יוצא הדופן בהארכה, תוך שסבל מהתכווצות שרירים וסייע לליברפול לזכות במפעל.
הוא נבחר לשחקן העונה של ליברפול, ושימש כקפטן הקבוצה בניצחון 1-3 על צסק"א מוסקבה בסופר קאפ האירופי.
קראגר היה מועמד לפרס כדור הזהב לשנת 2005.
במאי 2006 שיחק קראגר בגמר גביע ה-FA, מול וסטהאם יונייטד, שהיה לגמר העשירי שלו בקריירה.
על אף שכבש שער עצמי בתחילת המשחק, ניצחה ליברפול בדו-קרב בעיטות עונשין ובכך זכה קראגר בפעם השנייה במפעל.
חודשיים מאוחר יותר זכה קראגר במגן הקהילה, לאחר ניצחון 1-2 על צ'לסי.
ב-9 בדצמבר 2006, במשחק מול פולהאם, כבש קראגר את שערו השלישי בפרמייר ליג, שהיה לשערו הראשון מאז ינואר 1999. השער הגיע מבישול של דניאל אגר, והיה לשערו הרביעי של קראגר בקריירה.
בחצי גמר ליגת האלופות, ב-1 במאי 2007, מול צ'לסי, קבע קראגר את שיא ההופעות האירופיות עבור ליברפול, ובכך שבר את שיאו הקודם של איאן קלהאן, שעמד על 89 הופעות.
הוא נבחר לשחקן עונת 2006/2007 בליברפול, על פי בחירת האוהדים.
בעונת 2007/2008 ערך קראגר את הופעתו ה-500 במדי ליברפול.
ב-18 במאי 2009, במשחק מול וסט ברומיץ' אלביון, היה מעורב קראגר בעימות עם שחקן קבוצתו אלברו ארבלואה, אשר הופסק עם התערבותם של צ'אבי אלונסו ודניאל אגר.
המאמן, רפאל בניטס סירב להתייחס לעניין, בעוד קראגר הסביר את העניין: "שנינו רצינו לשמור על שער נקי, על מנת שפפה יזכה בכפפת הזהב בפעם הרביעית ברציפות".
בעונה הבאה חלה התדרדרות ביכולתו של קראגר, שהביאה לספקות לגבי מקומות בהרכב הפותח של ליברפול.
אולם, יכולת טובה שלו מול היריבה מנצ'סטר יונייטד ב-25 באוקטובר 2009 השתיקה את הביקורות.
ארבעה ימים לאחר מכן הורחק קראגר בכרטיס אדום מול פולהאם, ובכך הורחק לראשונה מזה 7 שנים.
ב-4 בספטמבר 2010 הוביל קראגר משחק צדקה, שהורכב משילוב בין שחקני ליברפול בעבר ובהווה, מול שחקני אברטון.
כלל ההכנסות, מהמשחק שנערך באצטדיון אנפילד, הלכו לארגוני צדקה עמם עובד קראגר.
ב-24 באוקטובר, במשחק מול בלקברן רוברס, כבש קראגר את שערו העצמי ה-7 בפרמייר ליג.
רק ריצ'רד דאן, שכבש 10 שערים עצמיים, כבש יותר ממנו.
מספר שבועות לאחר מכן קראגר פרק את כתפו בהפסד 2-1 לטוטנהאם הוטספר, במשחק שהיה להופעתו ה-450 בפרמייר ליג.
הוא הושבת למשך של 3 חודשים עקב הפציעה, ואף נזקק לניתוח.
ב-24 בפברואר 2011 ערך קראגר את הופעתו ה-137 במפעלים אירופיים, במשחק מול ספרטה פראג, ובכך הציב שיא לשחקן הבריטי עם מספר ההופעות האירופיות הרב ביותר.
ב-17 באפריל, במהלך משחק מול ארסנל, התנגשו קראגר וג'ון פלאנגן בראשיהם, בעת שעלו לנגיחה.
לאחר 6 דקות של טיפולים על המגרש הוחלף קראגר בסוטיריוס קירגיאקוס.
מספר ימים מאוחר יותר, התאושש קראגר וערך את הופעתו ה-666 במדי ליברפול, בניצחון 2-5 על פולהאם.
בכך הפך קראגר לשחקן השני במספר הופעותיו במדי ליברפול.
ב-2012 זכה קראגר בגביע הליגה השלישי שלו.
בראשית עונת 2012/2013, במשחק הבכורה של המאמן ברנדן רוג'רס, ערך קראגר את הופעתו ה-700 במדי ליברפול, בניצחון 0-1 על הומל, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-7 בפברואר 2013 הודיע קראגר כי יפרוש בסיום העונה, בהודעה: "הייתה זאת זכות וכבוד לייצג את המועדון האדיר הזה זמן רב כל עוד יכולתי, ואני מאוד גאה בכך שאני במועדון מגיל 9".
ב-9 במרץ ערך קראגר את הופעתו ה-500 בפרמייר ליג, בניצחון 2-3 על טוטנהאם הוטספר.
ב-19 במאי 2013 ערך קראגר את הופעתו ה-737 והאחרונה בקריירה, בניצחון 0-1 על קווינס פארק ריינג'רס.
טרם המשחק נערך לכבודו של קראגר מסדר כבוד.
במהלך המשחק הוחלף בדקה ה-87, וקיבל מחיאות כפיים מצד כל יושבי האצטדיון והאוהדים.
ב-1996 ערך קראגר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה עד גיל 21. הוא תפקד בעיקר בעמדת הקשר האחורי, ושימש כקפטן הנבחרת.
עד שנת 2000, אז הפך לבלתי אפשרי עבורו לשחק בנבחרת הצעירה עקב גילו, ערך קראגר 27 הופעות והיה למלך ההופעות של הנבחרת הצעירה.
ב-28 באפריל 1999 שיחק קראגר לראשונה בנבחרת אנגליה הבוגרת, כאשר נכנס כמחליף מול .
ב-2001 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת, מול , במשחק שנערך בוויט הארט ליין.
בספטמבר אותה שנה שותף בניצחון ההיסטורי 1-5 על , במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, במשחק שהתקיים באצטדיון האולימפי במינכן.
קראגר פספס את מונדיאל 2002 עקב פציעה בברכו.
קראגר היה בסגל אנגליה ליורו 2004, אך לא שיחק, כאשר לדלי קינג הועדף על פניו.
במונדיאל 2006 לא היה האופציה הראשונה ומיעט לשחק, אך עקב פציעתו של גארי נוויל חזר להרכב.
ברבע הגמר, מול , היה קראגר אחד משלושת השחקנים שהחטיאו בדו-קרב בעיטות עונשין, ובכך הודחה אנגליה.
באוגוסט 2007 הודיע קראגר על פרישה מהמדים הלאומיים.
באוטוביוגרפיה שלו, מנה קראגר מספר סיבות לפרישה: העדפה מצדו לשחק יותר בליברפול מאשר בנבחרת הלאומית, רצון לבלות זמן רב יותר עם משפחתו, והסיבה העיקרית, שיתוף מועט שלו במשחקי הנבחרת.
במאי 2010 כלל פאביו קאפלו את קראגר בסגל המורחב של אנגליה למונדיאל 2010. קראגר אמר על חזרתו לנבחרת: "ההתאחדות יצרה עמי קשר לפני מספר שבועות ושאלה האם שיניתי את דעתי, עקב ריבוי פציעות של שחקני אנגליה.
אמרתי שאני יכול להפוך את עצמי לזמין".
ב-24 במאי הופיע לראשונה בנבחרת מזה שלוש שנים, במשחק ידידות מול שהסתיים בניצחון אנגליה 1-3. בטורניר עצמו שיחק קראגר בשני המשחקים הראשונים של אנגליה, וקיבל בשניהם כרטיס צהוב.
עקב זאת הורחק למשחק הבא של הנבחרת.
הוא לא שיחק בשלב שמינית הגמר מול , כאשר מתיו אפסון הועדף על פניו.
בסוף הטורניר פרש באופן סופי מכדורגל נבחרות, כאשר הדגיש כי החזרה הייתה חד פעמית.
בסך הכל ערך קראגר 38 הופעות בנבחרת אנגליה.
בתחילת דרכו בליברפול שיחק קראגר בעמדת הקשר ההתקפי, ובילדותו אף שיחק כחלוץ, אך בשלב מוקדם עבר לעמדות ההגנה.
קראגר היה מסוגל לשחק בכל עמדות ההגנה, תופקד הן בעמדות האגף והן במרכז, כאשר שומש לעיתים אף במרכז הקישור.
כאשר שיחק כמגן היה קראגר בעיקר הגנתי, והיה מחוסר יכולות התקפיות, הנדרשות ממגן.
כבלם היה קראגר מוביל את הגנת ליברפול, ונודע כאחד הבלמים הטובים בפרמייר ליג ואחד הבלמים האנגלים הטובים בדורו.
חזק, מגוון ועקבי, נחשב כבלם מהדור הישן, אשר נודע בעיקר בכושר העבודה, סיבולת, נאמנות, מנהיגות ומחויבות למשחק.
סגנון משחקו נודע בנועזות, בפיזיות ובתיקולים קשים.
קראגר היה בעל יכולות ארגוניות איכותיות, אינטליגנטיות משחק, ריכוז ומודעות טקטית, אשר אפשרו לו קריאת משחק רחבה, רדיפת יריביו ויצירת תיקולי 'הרגע האחרון'.
חברו לקבוצה לשעבר, ג'יימי רדנאפ, תיאר אותו כ"אולטרה תחרותי וככל הנראה הכדורגלן הכי ממונע שאני מכיר".
דידייה דרוגבה נקב בשמו של קראגר כיריב הקשה ביותר שהתמודד מולו, ותיאר אותו כבלם אגרסיבי אך הוגן.
עם פרישתו ממשחק פעיל, חתם קראגר על חוזה ברשת סקיי ספורט, והחל לשמש כפרשן, לצד גריים סונס, גארי נוויל וג'יימי רדנאפ.
לעיתים כותב קראגר טור דעה אישית בעיתון הדיילי מייל.
קראגר ונוויל קיבלו שבחים על פרשנויותיהם, הבאות על רקע יריבותם הישנה.
הוא הורחק מרשת סקיי עד לסיום העונה.
לקראגר יש שורשים מלטזים ואירים.
קראגר נשא את אהובת נעוריו, ניקולה הארט, ולהם נולדו שני ילדים, אחד מהם הוא הכדורגלן ג'יימס קראגר.
כמו שחקני עבר נוספים של ליברפול, היה קראגר אוהד נלהב של אברטון בילדותו.
בשנת 2008 קיבל קראגר פרס על ארגון הצדקה המקומי אשר הוא עומד בראשו.
הוא מבקר דרך קבע בבתי ספר כחלק מעבודות צדקה, ומקדם את חשיבות חיי המשפחה.
קראגר הוא תומך של מפלגת הלייבור הבריטית, ותמך פומבית באנדי ברנהאם בבחירות לראשות המפלגה ב-2010. האוטוביוגרפיה שלו, 'קרא' ('Carra'), ראתה אור לראשונה בשנת 2008. בשנת 2012 קיבל קראגר תואר כבוד מאוניברסיטת ג'ון מורס בליברפול.
באוגוסט 2015 ביקר ב"קראגר'ס" ("Carragher's"), פאב המוקדש לקריירה שלו, במנהטן, ניו יורק.
בפברואר 2025 קיבל אזרחות מלטזית ביחד עם בנו ג'יימס, דבר שאפשר לבנו לשחק בנבחרת.
נבחרת העונה בפרמייר ליג מצד ארגון האוהדים: 2005/2006
ג'יימי לין ספירס היא שחקנית וזמרת קאנטרי אמריקאית, אחותה הקטנה של הזמרת בריטני ספירס.
היא מוכרת בעיקר בשל תפקידה כזואי ברוקס בסדרה "זואי 101" מבית ניקלודיאון.
ג'יימי לין ספירס, נולדה בעיר מק'קומב, מיסיסיפי שבארצות הברית, בתם של ג'יימס פארנל ספירס, קבלן בנייה במקצועו, ולין איירן, סופרת ומפיקה.
היא גדלה בקנטווד במדינת לואיזיאנה ובהמשך בניו יורק.
ספירס היא אחותה הקטנה של הזמרת בריטני ספירס, המבוגרת ממנה בעשור.
לספירס ישנו גם אח גדול יותר, המפיק בריאן ג'יימס, יליד 1977. הוריה התגרשו ב-2002, כאשר הייתה בת 11. בשנת 2010 השניים חזרו להיות שוב יחד אך מבלי להתחתן ובשנת 2020 ככל הנראה סיימו שוב את מערכת היחסים ביניהם.
בשנת 2001 גילה את ספירס מפיק פרסומות, ושנה לאחר מכן היא כבר כיכבה בפרסומות של חברת פפסי ובשנת 2002 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "קרוסרודס" ביחד עם אחותה, כאשר היא גילמה את דמותה הצעירה שגילמה אחותה.
ספירס הייתה חלק מצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "כל זה" בערוץ ניקלודאון, בשנים 2002–2003. לאחר מכן עזבה לטובת סדרה אחרת באותו ערוץ, "זואי 101" בה היא גילמה בתפקיד הראשי את זואי.
ספירס דיבבה את דמותה של זהבה בסרט "Unstable Fables: The Goldilocks and the 3 Bears Show" המבוסס באופן חופשי על סיפור הילדים "זהבה ושלושת הדובים".
הסרט הוא חלק מטרילוגיית סרטים של חברת ג'ים הנסון, שהתבססו כולם על סיפורי ילדים שונים.
בשנת 2020 גילמה את נורין בסדרת הטלוויזיה "מגנוליות מופלאות" של רשת נטפליקס.
בשנת 2023 חזרה לגלם את זואי שגילמה בסדרה "זואי 101" בסרט "זואי 102".
ב-3 בדצמבר 2013 הוציאה בריטני ספירס את האלבום "Britney Jean" הכולל דואט עם ג'יימי בשיר "Chillin' with You".
ב-25 בנובמבר 2013, ספירס הוציאה את סינגל הבכורה שלה, בשם "How Could I Want More", מתוך המיני-אלבום הבכורה שלה, "The Journey", שיצא לאור ב-27 במאי 2014.
בשנת 2016 הוציאה את הסינגל שלה "Sleepover".
בשנת 2020 הוציאה סינגל נוסף "Follow Me" יחד עם הזמרת שנטל ג'פריז.
בשנת 2023, היא השתתפה בעונה ה-32 של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים".
ב-20 בדצמבר 2007, לאחר פרסום במגזין !OK, הודתה ספירס בגיל 16 כי היא בהיריון מבן זוגה בשנתיים האחרונות קייסי אולדרידג', אשר גדול ממנה בשנתיים.
ההודעה עוררה גלים בתקשורת העולמית, בשל גילה הצעיר של ספירס.
בין השאר נטען שבן זוגה עלול להיות מואשם בבעילת קטינה, משום שלפי החוק בלואיזיאנה, שם מתגוררת ספירס, היא טרם הגיעה לגיל ההסכמה.
לאחר כמה חודשים הודיעה ספירס שהיא מאורסת לאולדרידג' מאחר שהיא רוצה לשמור את התינוק.
ב-19 ביוני 2008 ילדה ספירס בת ה-17 את בתה, מאדי בריאן אולדרידג'.
על התמונה הראשונה שלה ושל התינוקת שלה שילם מגזין OK!
במרץ 2009, הודיעו ספירס ואולדרידג' על ביטול אירוסיהם ועם זאת, הזוג חזר להיות ביחד בין אוגוסט 2010 לנובמבר באותה שנה.
לאחר הפרידה עברה ספירס עם בתה לנאשוויל, טנסי, במטרה להתחיל את הקריירה המוזיקלית שלה בתחום הקאנטרי.
במקביל ב-2011, פיתחה מערכת יחסים עם ג'יימי ווטסון, איש עסקים שבבעלותו שירותי תקשורת מתקדמים עבור שותפויות מדיה כשבמהלך תקופה זו הם נפרדו וחזרו עד שהכריזו על אירוסיהם במרץ 2013 והתחתנו ב-14 במרץ 2014 בניו אורלינס.
ב-11 באפריל 2018 ילדה ספירס את בתם המשותפת, אייבי ג'ואן.
שנהסרטתפקידהערות2002קרוסרודסלוסי ווגנר הצעירה2008The Goldilocks and the 3 Bears Showזהבהדיבוב2023זואי 102זואי ברוקס
שנהסדרהתפקידהערות2005-2002, 2020כל זהדמויות שונות23 פרקים2008-2005זואי 101זואי ברוקסתפקיד ראשי (4 עונות); 61 פרקים 2007ג'ורדן וזהוקירהפרק: "Spelling Bees"2008Miss Guidedמנדי פרנרפרק: "Hot Sub"2020-הווהמגנוליות מופלאותנורין פיצ'גיבונסתפקיד ראשי; 10 פרקים2023רוקדים עם כוכביםמתחרה
אריק מרלון בישופ , המוכר בשם הבמה ג'יימי פוקס (Jamie Foxx), הוא שחקן, קומיקאי, סטנדאפיסט, זמר-יוצר R&B ומפיק אמריקאי.
זוכה ארבעה פרסי גראמי, ופרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2004 על גילומו של ריי צ'ארלס בסרט הביוגרפי "ריי".
אריק מרלון בישופ נולד, גדל והתחנך ב, שבטקסס, ארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית אדוקה.
אם כי מאוחר יותר אביו הביולוגי דארל בישופ התאסלם, ושינה את השם ל"שאהיד עבדולה" (Shahid Abdula).
זמן קצר לאחר לידתו, הוא אומץ וגודל על ידי ההורים המאמצים של אמו, לואיז אנט טאלי דיקסון.
בגיל 5 החל לנגן בפסנתר ומאוחר יותר בנעוריו, הוא אף עבד במשרה חלקית כפסנתרן וכמנצח על תזמורת הכנסייה הבאפטיסטית המקומית.
הוא גדל ברובע השחור של עיר הולדתו האמריקאית, שהייתה באותה העת קהילה מופרדת על רקע גזעי.
כנער למד בתיכון עירוני, וכן שיחק בקבוצות הכדורסל והפוטבול של בית הספר, בעמדת הקוורטרבק.
חלומו היה לשחק בקבוצה המקצוענית דאלאס קאובויס.
לאחר התיכון, קיבל מלגת לימודים ב-United States International University (USIU), שם למד הלחנה וקומפוזיציה של אמנויות הבמה.
בשנת 1980 טס ללוס אנג'לס על מנת לפרוץ כמוזיקאי בולט.
חלום זה נזנח בעיקרו לטובת קריירת המשחק.
בשנת 1989, החל להופיע כסטנדאפיסט בערבי במה פתוחה.
עם זאת, כגבר אפרו-אמריקאי, הוא בחר להופיע בשם הבמה ג'יימי פוקס (Jamie Foxx) על-מנת למנוע מצבים של דעות קדומות.
שם המשפחה "פוקס" נבחר כמחווה לשם הבמה של הקומיקאי והשחקן השחור, רד פוקס (Redd Foxx).
בספטמבר 2024, פוקס מתכנן להעלות מופע סטנד-אפ שיתעד את החוויה שלו עם אירוע רפואי חמור שהשאיר אותו במצב קשה במהלך שנת 2023. המופע יצולם לנטפליקס.
פוקס חשף כי הוא מתכנן לספר את סיפורו בצורה הומוריסטית, והופעת הסטנד-אפ תיקרא "What Had Happened Was".
המופע יתקיים באטלנטה בין ה-3 ל-5 באוקטובר 2024.
בשנת 1991, הופיע לראשונה בטלוויזיה בתוכנית "In Living Color".
בשנת 1992, שיחק בפעם הראשונה בקולנוע בסרט הקומדי "צעצועים" בכיכובו של רובין ויליאמס.
בשנת 1996, שיחק בסרטים "התרמית הגדולה" בכיכובו של סמואל ל.
וב"על גברים, נשים וחיות אחרות" בכיכובה של אומה תורמן.
ב-1997, לראשונה בתפקיד ראשי בסרט "Booty Call", ועד מהרה הצלחתו במשחק הגיעה.
התפקיד הדרמטי הראשון שקיבל פוקס היה בסרטו של אוליבר סטון "יום ראשון הגדול" ב-1999.
בשנת 2001, שיחק לצידו של ויל סמית' בסרט הדרמה הביוגרפי "עלי" על אודות קורות חייו של המתאגרף האפרו-אמריקאי שהתאסלם מוחמד עלי.
בשנת 2004 לאחר כ-14 תפקידים בסרטים שונים, זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ובפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי על משחקו בסרט הביוגרפי "ריי", בו גילם את דמותו של ריי צ'ארלס.
ב-2005, פוקס הוזמן להצטרף לאקדמיה האמריקאית לקולנוע.
כמו כן, ניתן לפוקס כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, כהוקרה על עבודתו בתחום.
בשנת 2006 הוא שיחק בסרט "נערות החלומות" לצד הזמרת ביונסה ואדי מרפי.
ב-2007, הוא שיחק בסרט "הממלכה" לצד כריס קופר וג'ניפר גארנר.
בשנת 2009, שיחק בסרט "אזרח שומר חוק" לצד השחקן ג'רארד באטלר.
בשנת 2011, דיבב את דמותו של ניקו בסרט "ריו" ושיחק בסרט "איך להיפטר מהבוס".
ב-2012 שיחק פוקס את הדמות ראשית בסרטו של קוונטין טרנטינו "ג'אנגו ללא מעצורים".
בסרט גילם פוקס את ג'אנגו, עבד שחור שיוצא במסע להציל את אשתו.
ב-2013 שיחק פוקס בסרט "וושינגטון על הכוונת" את נשיא ארצות הברית.
ב-2014 שיחק ג'יימי בסרט גיבורי-העל שובר הקופות "ספיידרמן המופלא 2" לצד אנדרו גארפילד ואמה סטון בתפקיד אלקטרו, אחד מבין נבלי-העל בעולמו של ספיידרמן ששימש גם בתור הנבל הראשי של הסרט.
באפריל של אותה שנה, לוהק פוקס לתפקיד אוליבר וורבאקס לסרט "אנני" בהפקתו של ויל סמית - רימייק לסרט "אנני" משנת 1982.
ב-2017 כיכב בתפקיד הראשי בסרט הפשע "מצוד לילי".
באותה שנה השתתף גם בסרט "בייבי דרייבר" לצד אנסל אלגורט, בתור באטס/ליאון.
בשנת 2019, גילם את הנידון למוות וולטר מקמילן בסרט הדרמה הביוגרפי "צדק ורחמים".
בשנת 2020 פוקס דיבב את הדמות הראשית בסרט האנימציה הממוחשבת של פיקסאר וסרטי דיסני, "נשמה".
הסרט היה אמור לצאת בחודש יוני אותה שנה, אך נאלץ להידחות לדצמבר - עקב מגפת הקורונה העולמית.
בנוסף, כיכב בסרט מקורי של נטפליקס "פרויקט פאוור", לצד ג'וזף גורדון-לוויט.
בשנת 2021, שיחק בתפקיד הראשי בסיטקום מבית נטפליקס, "אבא, תרגיע!".
בשנת 1994 פוקס הוציא את אלבומו "Peep This".
בשנת 2005 הוציא את אלבומו השני "Unpredictable", שזכה ב-4 פרסי גראמי.
בשנת 2005 פוקס התארח בסינגל "Gold Digger" של הראפר קניה וסט מאלבומו השני, "Late Registration".
הסינגל זכה להצלחה רבה והגיע למעמד של פלטינה כפולה ולראש מצעד הבילבורד.
בשנת 2010, הוציא את אלבומו הרביעי "Best Night of My Life".
באלבום התארחו דרייק וג'סטין טימברלייק.
בשנת 2015 התארח פוקס בסינגל "Focus" של הזמרת אריאנה גרנדה.
קורין פוקס, ילידת 1994, ואנאליס פוקס, ילידת 2009. תחילה, במשך שנים, זהות האימהות נשמרה באופן דיסקרטי.
אולם ב-2018 פורסמה תמונתה ונחשף שמה של אמה של קורין, קוני קלין.
שם האם של אנאליס, קריסטין גרניס, נחשף אף הוא.
בשנת 2017, אחרי שמועות רבות, דווח שהוא בזוגיות עם השחקנית קייטי הולמס החל מ-2013. הסיבה שהזוג נמנע מלאשר את זה לתקשורת במשך שנים הייתה בגלל סעיף בהסכם הגירושים של הולמס עם השחקן טום קרוז, האוסר על שניהם לצאת באופן פומבי עם בן/ת זוג אחר/ת בחמש השנים הראשונות לגירושין.
חרף כל זאת, פוקס וקייטי הולמס נפרדו ב-2019.
ב-22 בנובמבר 2023, פוקס נתבע על ידי אישה אלמונית, שטענה שפוקס תקף אותה מינית בבר בניו יורק בשנת 2015. בתביעה נטען כי פוקס לקח את האישה לאזור מבודד בבר, העיר הערות בלתי הולמות ואף ביצע בה מגע מיני ללא-הסכמתה.
עוד נטען בתביעה כי מאבטח היה עד לאירוע אך לא התערב.
לטענת התובעת, כשחברתה מצאה אותם, פוקס חדל מן המעשים והלך לדרכו.
הדובר של פוקס הכחיש את ההאשמות וקבע שתביעה דומה הוגשה בשנת 2020 ולאחר מכן נדחתה.
באוגוסט 2023 ג'יימי פוקס מצא עצמו גם במרכזה של סערה ברשתות, כאשר פרסם פוסט בחשבון האינסטגרם האישי שלו – בו שיתף בקרב 16.7 מיליון עוקביו צילום מסך של טקסט באנגלית עם אותיות גדולות ומודגשות – שנתפס כאנטישמי: , כתב פוקס.
עמיתתו, השחקנית ההוליוודית ג'ניפר אניסטון אף תמכה בכך כשעשתה לייק על הפוסט, ומצאה עצמה גם היא נגררת לתוך הסערה התקשורתית.
מאוחר יותר כשנמחק, ולאחר מספר שעות פוקס פרסם פוסט חדש, אם כי גם הפעם באמצעות שיתוף של צילום מסך של טקסט באנגלית עם אותיות גדולות ומודגשות, בו הוא מתנצל בפני הקהילה היהודית בפרט ובפני כולם אם בחירת המילים שלו פגעה בהם ושזאת לא הייתה הכוונה שלו.
(2021–הווה) - בתפקיד: בריאן דיקסון / קאדילק קאלווין / רסטי
ג'יימי לי קרטיס היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וסופרת אמריקאית.
הייתה ידועה תחילה בתור "מלכת הצרחות" בגלל תפקידיה בכמה סרטי אימה בתחילת הקריירה שלה, כמו "ליל המסכות", "הערפל", "ליל הבכורה" ו"רכבת לגיהנום", אך השתתפה מאז במגוון רחב של סרטים רבים מז'אנרים שונים.
הופיעה בפרסומות עבור "Activia" מאז שנת 2007, והיא בלוגרית עבור העיתון "הפינגטון פוסט".
קרטיס היא זוכת פרס אריה הזהב על מפעל חיים בפסטיבל הסרטים של ונציה 2021.
ב-2022 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטוב ביותר על השתתפותה בסרט "הכול בכל מקום בבת אחת".
בנוסף זכתה ב-פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט.