tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אגיפטולוגים מתייחסים למאורע זה כעדות שבתקופתו נעשתה השלמת המעבר צפונה של עיר הבירה.
המידע על אמו "נימה אח'אפ" אשתו של חעא סח'מוי מקורו בכתובת על מכסה איטום של קנקן של חעא סח'מוי עליה נכתב "אמם של ילדי המלך".
מכסה של קנקן נוסף מתקופתו של ג'וסר מכנה את "נימה אח'אפ" - "האמא של המלך של שתי הארצות".
פולחנה של המלכה המשיך להתקיים עד תקופת מלכותו של סנפרו ראשון המלכים של השושלת הרביעית.
זיהוי שם אשתו חתפחרנבתי נעשה באמצעות כתובות על קבוצה של אסטלות שנמצאו בפירמידת המדרגות.
רק שמה של בת אחת Inetkaes זוהה בממצאים הארכאולגים.
לא ידוע מה היה הקשר המשפחתי בין ג'וסר לבין המלך סחמחת שמלך אחריו.
ג'וצ'י (במונגולית: Зүчи, בטטרית: Җучи בטטארית של טטרסטן, Cuçi בטטרית של קרים; 1181–1227) היה מצביא מונגולי, הבן הבכור של ג'ינגיס חאן ושל אשתו הראשונה, בורטה ואביו של באטו חאן.
אמו של ג'וצ'י, בורטה, נחטפה על ידי יריב של בעלה והוחזקה כאישה על ידי היריב עד שבעלה הצליח להשיבה לעצמו.
יש סימני שאלה מי היה אביו הביולוגי של ג'וצ'י, על אף שג'ינגיס חאן הכיר בו כבנו והתייחס אליו בהתאם.
האבהות המוטלת בספק שמשה כלי ניגוח בידי חלק מאחיו במאבק על ירושתו של ג'ינגיס חאן.
ג'וצ'י היה לא פחות ממפקד צבאי מוכשר, הוא השתתף במסעות הכיבושים של חלקים נרחבים מהאימפריה יחד עם אביו ג'ינגיס.
האולוס שקיבל ג'וצ'י מאביו ג'ינגיס היה בצפון-מערב האימפריה, אותו אולוס התפתח בסופו של דבר למדינה המונגולית החזקה של אורדת הזהב.
ג'וצ'י היה המונגולי הראשון ששלט בשטח של אורדת הזהב, אולם המדינה עצמה הוקמה על ידי בנו של ג'וצ'י, באטו חאן, בשנת 1242. היא נוסדה מיד לאחר שבאטו חאן סיים את הכיבוש של צפון-מערב האימפריה וייסד אותה, והפכה למדינה עצמאית בשנת 1294 עם מותו של קובלאי חאן כחלק מפיצול האימפריה המונגולית.
ג'ופלין היא עיר במחוזות ג'ספר וניוטון במדינת מיזורי בארצות הברית.
בעיר, הנמצאת בדרום-מערב מיזורי, מתגוררים 51,762 תושבים (נכון ל-2020), ובמטרופולין שלה מתגוררים 175,518 תושבים (נכון ל-2010).
בשנים שלפני מלחמת האזרחים האמריקנית התגלו באזור עמק ערוץ ג'ופלין מצבורי עופרת ובשנים שלאחר המלחמה נוסדו מספר מחנות כרייה באזור.
ב-1871 תושב אחד המחנות הללו, ג'ון קוקס, הקים את ג'ופלין סיטי בצד המזרחי של העמק על שם הערוץ שנקרא על שמו של הכומר האריס ג'ופלין, התיישב באזור ב-1840.
בערך באותו זמן תושב העיר קרת'ג' (Carthage) הקרובה פטריק מרפי הקים עיר בצדו המערבי של העמק בשם מרפיסבורג.
כעבור זמן קצר הערים אוחדו לעיר אחת בשם יוניון סיטי (מילולית: "עיר האיחוד") אך התגלה שהאיחוד לא היה חוקי והוא בוטל.
מרפי הציע לאחר מכן להתאחד מחדש, באופן חוקי, כשהעיר החדשה תיקרא ג'ופלין.
אף על פי שהמתיישבים הראשונים באזור הגיעו כדי לכרות עופרת, כלכלת העיר החדשה נשענה בהמשך בעיקר על כריית אבץ.
כעבור כמה זמן נבנו מסילות שקישרו את ג'ופלין לערים אחרות במיזורי והיא החלה לגדול באופן משמעותי.
לאחר מלחמת העולם השנייה מרבית המכרות נסגרו וגדילת האוכלוסייה התייצבה.
ב-22 במאי 2011 הכה בג'ופלין טורנדו שהחריב את בית החולים המקומי וגרם למותם של כ-160 אנשים ולפציעתם של כ-1,000 תושבים נוספים.
את העיר משרת נמל התעופה האזורי ג'ופלין שנמצא במרחק של כ-8 קילומטרים צפונית לעיר.
ג'ופלין נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 44, המקשר בין העיר סנט לואיס במזרח מיזורי ובין מדינת אוקלהומה עד ויצ'יטה פולס בצפון טקסס.
דיים סוזן ג'וסלין בל ברנל היא אסטרופיזיקאית מצפון אירלנד.
בעת לימודי הדוקטורט שלה, אותם הנחה אנתוני הייוויש, היא גילתה את פולסרי הרדיו הראשונים.
עבור הגילוי זכה הייוויש בפרס נובל לפיזיקה יחד עם האסטרונום מרטין רייל, אך בל ברנל לא נכללה בין הזוכים, על אף שהיא הייתה הראשונה שהבחינה בפולסרים וניתחה אותם..
אסטרונומים חשובים רבים, ביניהם סר פרד הויל, ביקרו את ההשמטה הזו.
לאורך הקריירה שלה שימשה בל ברנל, בין היתר, כנשיאת החברה המלכותית לאסטרונומיה (RAS) בשנים 2002–2004, נשיאת המכון לפיזיקה (IOP) בשנים 2008–2010 וסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין.
היא אף הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לשמש כנשיאת החברה המלכותית של אדינבורו (RSE) בשנים 2014–2018. בנוסף היא זכתה במספר פרסים ומדליות.
סוזן ג'וסלין בל נולדה בבלפסט שבצפון אירלנד למרגרט אליסון וג'ורג' פיליפ בל.
אביה הוא אדריכל שעזר לעצב את הפלנטריום של העיר ארמה, ובצעירותה גילתה ג'וסלין את האסטרונומיה דרך ספריו.
בגיל 11 היא נכשלה בבחינת ה-"11 פלוס" שאמורה לקבוע האם הילד ימשיך ללימודים אקדמיים או ילך לבית ספר מקצועי, אך הוריה הצליחו להשאיר אותה בבית הספר האקדמי.
עם זאת, בבית הספר הזה בנים למדו מדעים כמו פיזיקה וביולוגיה, בעוד שבנות למדו "מדעי הבית": בישול ורקמה.
בל, יחד עם עוד שתי בנות, החליטה לעבור לכיתת המדעים בה למדו הבנים, שם היא הצטיינה במהרה.
בגיל 13 הוריה שלחו אותה לפנימייה לבנות קווייקריות ביורק.
בפנימייה היא התרשמה מאוד מהמורה לפיזיקה, הנרי טילוט, עליו היא אמרה: "הוא היה מורה טוב באמת, והוא הראה לי, למעשה, כמה קלה הייתה פיזיקה, ואני חושבת שזה היה המפתח.
כי אחרת ודאי הייתי הולכת בכיוון אחר".
היא למדה לתואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת גלאזגו, אותו היא סיימה ב-1965, וב-1969 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'.
בקיימברידג' היא עבדה עם מנחה התזה שלה, אנטוני הייוויש, על בניית רדיו-טלסקופ שישמש אותם כדי ללמוד על קוואזרים, אותם גילו מעט לפני כן.
ביולי 1967, כאשר בחנה את הקלטות הרדיו-טלסקופ, היא הבחינה באות שנראה שונה מאותות רדיו-אסטרונומיים רגילים.
האות פעם במרווחים קבועים, של בערך פעימה אחת לשנייה.
המקור לאות זכה באופן זמני לכינוי "אנשים ירוקים קטנים 1", בגלל סברה שמדובר בשידור של חוצנים אינטליגנטיים.
לאחר כמה שנים החוקרים זיהו שהאות נוצר על ידי כוכב נייטרונים שמסתובב במהירות.
התגלית הזו זיכתה את הייוויש בפרס נובל לפיזיקה ב-1974. הזכייה עוררה מחלוקת בקרב הקהילה המדעית על כך שהפרס הוענק למנחה התזה במקום לזו שגילתה את התופעה, רק משום שהייתה סטודנטית או אישה.
לאחר שסיימה את הלימודים עבדה בל באוניברסיטת סאות'המפטון, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ובמצפה המלכותי של אדינבורו, לפני שהפכה לפרופסורית לפיזיקה באוניברסיטה הפתוחה באנגליה.
מאוחר יותר היא שימשה גם כפרופסורית אורחת באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית וכדיקנית המדע באוניברסיטת באת'.
כיום היא משמשת כנשיאת האגודה המלכותית של אדינבורו, כפרופסורית אורחת לאסטרופיזיקה באוניברסיטת אוקספורד, וכסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין.
העובדה שבל לא זכתה בהכרה בהענקת פרס נובל לפיזיקה ב-1974 היא נושא שנוי במחלוקת מאז ועד היום ודוגמה לאפקט מטילדה.
היא עזרה לבנות את הרדיו-טלסקופ שבאמצעותו התגלו הפולסארים, והיא הייתה הראשונה שהבחינה באנומליה שהם גרמו, כתוצאה מסריקה של כמויות עצומות של מידע מדי לילה.
בל ציינה מאוחר יותר שבדיווחיה על האנומליה היא נאלצה להתמודד עם סקפטיות מצד הייוויש, שהתעקש שמדובר בהפרעה מעשה אדם.
ב-1977 בל הגיבה על הנושא:
בספטמבר 2018 הוענק לבל פרס פריצת הדרך המיוחד בפיזיקה יסודית (Special Breakthrough Prize in Fundamental Physics) עבור "תרומה בסיסית לגילוי של פולסרים, ותקופת חיים של מנהיגות מעוררת השראה בקהיליה המדעית".
בל תרמה את הפרס הכספי שהוענק לה, 2.3 מיליון לירות שטרלינג ($US3 מיליון), לסיוע לסטודנטיות, סטודנטים המשתייכים למיעוטים אתניים ולסטודנטים מבקשי מקלט להפוך לחוקרים וחוקרות בתחום הפיזיקה.
בל, שגדלה כקווייקרית, פעילה בקהילה הקווייקרית מצעירותה.
היא מרצה בכנסים של הקהילה ברחבי העולם, ובשנת 2013 פורסמה אחת מהרצאותיה בספר בשם "אסטרונומית קווייקרית מהרהרת: האם מדענים יכולים להיות גם דתיים?".
בהרצאה היא מדברת על הדרך שבה ידע קוסמולוגי מתקשר לתנ"ך, לקווייקריזם ולאמונה הנוצרית.
בשנת 1968, מעט לאחר התגלית שלה, בל ברנל נישאה למרטין ברנל, שהיה עובד ממשלה.
הקריירה שלו דרשה מהם לעבור בין אזורים שונים באנגליה כל כמה שנים, וכתוצאה מכך הקריירה של בל ברנל נזנחה מעט.
לזוג בן אחד, גאווין ברנל, פרופסור לפיזיקה של חומר מעובה באוניברסיטת לידס.
מיני ג'וסלין אלדרס היא רופאת ילדים אמריקאית, שכיהנה כמנכ"לית משרד הבריאות של מדינת ארקנסו בארצות הברית, הייתה סגנית אדמירל בשירות בריאות הציבור של צבא ארצות הברית, והיא האדם האפרו-אמריקאי הראשון שמונה לראש הסוכנות לרפואה ציבורית של ארצות הברית .
אלדרס ידועה באופן הכן והישיר שבו הביעה את עמדותיה לגבי נושאים כמו לגליזציה של סמים והפצת אמצעי מניעה בבתי הספר.
בדצמבר 1994 היא אולצה להתפטר מתפקידה כראשת הסוכנות הרפואית עקב מחלוקת סביב דעותיה.
משנת 1976 משמשת כפרופסור מן המניין לרפואת ילדים באוניברסיטת ארקנסו.
אלדרס הייתה הבת הבכורה מבין שמונת הילדים של הלר וקרטיס ג'ונס.
משפחת ג'ונס חייתה בעוני, בקהילה החקלאית דלת האמצעים שעל (Schaal) שבמחוז הווארד במדינת ארקנסו.
היא ואחיה נאלצו לעבוד בשדות הכותנה.
היא למדה בבית ספר שמיועד רק לשחורים עקב המדיניות הגזענית שהייתה נהוגה באותה תקופה.
אחד מזיכרונותיה הראשונים של אלדרס הוא שאמה לימדה אותה לקרוא על אף שהאם עצמה למדה רק 8 שנים.
בהמשך, המשפחה עברה לעיר ליטל רוק שבארקנסו.
אחרי שסיימה את לימודי התיכון בליטל רוק, היא קיבלה מלגה למכללת פילנדר סמית שהייתה מיועדת לשחורים בלבד.
אביה של אלדרס התנגד ללימודיה במכללה כי היה זקוק לה לעבודה בבית, אבל סבתה, אמו של אביה, שכנעה אותו שייתן לבתו להמשיך את לימודיה.
היא הייתה הראשונה במשפחתה שרכשה השכלה גבוהה.
אלדרס נמשכה אל המקצועות ביולוגיה וכימיה.
היא שאפה להיות טכנאית מעבדה, אך לאחר שפגשה את אדית ג'ונס, הראשונה ממוצא אפריקאי-אמריקאי ללמוד רפואה באוניברסיטת ארקנסו, החליטה אלדרס שהיא רוצה להיות רופאה.
לאחר שסיימה את לימודיה, אלדרס הצטרפה לצבא ארצות הברית שם הוכשרה בפיזיותרפיה.
לאחר מכן המשיכה את לימודיה בבית הספר לרפואה בארקנסו.
היא הייתה השחורה היחידה בכיתתה, ובשל צבע עורה נאלצה לאכול בחדר נפרד עם צוות הניקיון.
היא סיימה את התואר ברפואה בשנת 1960, ובאותה שנה נישאה לבעלה, אוליבר אלדרס, שהיה מורה לפיזיקה בבית ספר תיכון.
היא השלימה שנת התמחות ראשונה ברפואת ילדים באוניברסיטת מינסוטה, ולאחר מכן, ב-1961 חזרה לליטל רוק, לסיים את התמחותה.
היא מונתה כמתמחה ראשית, והייתה אחראית על צוות מתמחים של גברים לבנים.
היא קיבלה תואר שני בכימיה ב-1967, ומונתה בפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה ב-1971, ולפרופסור חבר ב-1976. במחקרה התמקדה באנדוקרינולוגיית ילדים, ופרסמה למעלה מ-200 מאמרים, בעיקר על סוכרת ילדות.
עבודה זו הובילה אותה ללמוד על התנהגות מינית של מתבגרים, ולהתחיל לפעול למען נערות.
היא גילתה שנערות שחולות בסוכרת אשר נכנסות להריון נמצאות בסיכון בריאותי מוגבר, כולל הפלות ספונטניות ומומים עובריים.
היא ייעצה למטופלות שלה לגבי מניעת הריון ותכנון משפחה.
מינויה כמנכ"לית משרד הבריאות בארקנסו
ב-1987 מינה ביל קלינטון, שכיהן אז כמושל ארקנסו, את אלדרס לכהן כמנכ"לית משרד הבריאות של ארקנסו ולעמוד בראש שירותי הבריאות שלה.
הקמפיין שהיא יזמה במטרה להרחיב את שיעורי החינוך המיני בבתי הספר והפצת אמצעי מניעה, הוביל לוויכוחים פוליטיים ודתיים.
בעקבות מאמציה הרבים התחיל בית המחוקקים של ארקנסו בשנת 1989 את תוכנית הלימודים K-12 שכוללת שיעורי חינוך מיני, הפצת אמצעי מניעה ותוכניות להעלאת הביטחון העצמי של התלמידים.
משנת 1987 עד שנת 1992 הכפילה אלדרס את שיעור ההתחסנות של ילדים, הרחיבה את התוכנית הטרום לידתית להורים והגדילה את אפשרויות הטיפול הביתי לחולים במחלות כרוניות או סופניות.
ראשת הסוכנות לרפואה ציבורית של ארצות הברית
אלדרס קיבלה את פרס פיתוח הקריירה הרפואית מאת מוסדות הבריאות הלאומיים של ארצות הברית (National Institutes of Health).
בנוסף, מ-1967 שימשה פרופסורית-מסייעת לרפואת ילדים במרכז הרפואה של אוניברסיטת ארקנסו.
ב-1971 קודמה להיות פרופסורית-חברה, ובשנת 1976 קודמה לדרגת פרופסורית מן המניין.
תחומי המחקר שלה התמקדו באנדוקרינולוגיה.
היא קיבלה הסמכה ממועצת המנהלים של האוניברסיטה כאנדוקרינולוגית ילדים ב-1978, ובכך הפכה לאדם הראשון ממדינת ארקנסו שהגיע להישג זה.
אלדרס קיבלה תואר ברופאות מדע ממכללת בייטס ב-2002.
בינואר 1993 מינה אותה ביל קלינטון לקצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית (Surgeon General of the United States), מה שהפך אותה לאפריקאית-אמריקאית הראשונה והאישה השנייה (לאחר אנטוניה נובלו) שהגיעה למעמדה.
הבחירה בה נחשבה על ידי מספר אנשים כשנויה במחלוקת.
היא הייתה תומכת נלהבת של תוכנית הבריאות של קלינטון, ולכן מינויה עוכב על ידי מתנגדים.
לפיכך, אושר מינויה כקצינת הרפואה באופן רשמי בתאריך 7 בספטמבר 1993. פרופ' אלדרס רכשה לעצמה במהירות מוניטין שנוי במחלוקת.
היא טענה שצריך לשקול את האפשרות של מתן לגליזציה סמים, ותמכה בחלוקת אמצעי מניעה בבתי הספר.
הנשיא קלינטון עמד לצד אלדרס ואמר שלא הבינו אותה נכון.
בדצמבר 1994 אולצה פרופ' אלדרס לעזוב את תפקידה כקצינת הרפואה הראשית, בעקבות תמיכתה בהכללת נושא האוננות בתוכניות לחינוך מיני לבני נוער.
המשך פועלה לאחר התפטרותה מעבודתה כקצינת הרפואה הראשית
מאז שהתפטרה מתפקידה כקצינת הרפואה הראשית, אלדרס חזרה לאוניברסיטת מדעי הרפואה בארקנסו כפרופ' לרפואת ילדים.
היא הרצתה על נושאים שעניינו אותה, והביעה את מחאתה בעניין נערות צעירות שנכנסות להיריון.
היא הופיעה בתוכנית דוקומנטרית בטלוויזיה ובה אמרה שהתנזרות מאוננות נחשבת בשבילה כהתעללות בנוער.
היא הביעה את דעותיה בנוגע לחינוך מיני לנערים ונערות.
פרופ' אלדרס כתבה ספר בניסיון להראות את הצד שלה במחלוקות שהקיפו אותה בזמן שהייתה קצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית.
ב-15 באוקטובר 2010 היא התראיינה בנוגע ללגליזציה של מריחואנה, ואמרה: "אני חושבת שאנו צורכים סמים הרבה יותר מסוכנים שהם חוקיים: עישון סיגריות, ניקוטין ואלכוהול...
אני מרגישה שהם גורמים להרבה יותר נזק.
אנחנו צריכים לאשר את המריחואנה".
אף על פי שאלדרס הייתה רופאת ילדים ופרופסור באחד מבתי הספר הטובים לרפואה, היא התמודדה עם גזענות במקום עבודתה: "אנשים רבים בקהילה הרפואית באמריקה לא ידעו אפילו שהייתי רופאה, ובחרו להגיד שמעתה והלאה כל קצין רפואה ראשי צריך להיות רופא, מה שהדהים אותי...
הם לא ציפו מאישה שחורה להשיג את הדברים שאני השגתי".
במהלך ראיון היא נשאלה, אם היא מסכימה עם הצהרתה של שירלי צ'יזהולם על כך שהיא מרגישה מושפלת יותר כאישה מאשר כאפריקאית-אמריקאית.
היא ענתה: "אני מי שאני בזכות זה שאני אישה שחורה".
אלדרס נחשבה לקול של הקהילה האפריקאית-אמריקאית, והעלתה את המודעות לעוני ולנערות ההרות - הבעיה הגדולה ביותר בקהילה.
חינוך נשים צעירות בנושא הרבייה
כרופאה אלדרס הייתה מודאגת מצעירות חולות סוכרת שנכנסות להריון.
אם נערה חולת סוכרת נכנסת להריון, יש סיכוי גדול שגופה ידחה את העובר, או שהעובר יפתח מומים בעודו ברחם.
כדי למנוע הריונות כאלה, היא הסבירה ביסודיות למטופליה על הסכנות של היריון מוקדם ועל החשיבות של השימוש באמצעי מניעה ושל השליטה במיניות שלהם, ברגע שהחלו את ההתבגרות.
מתוך 260 נערות חולות סוכרת שטופלו על ידיה, רק אחת נכנסה להיריון בנעוריה.
חינוך מיני לנשים אפריקאיות-אמריקאיות צעירות
אלדרס תמכה בשיעורי חינוך מיני, בעיקר בקהילה האפריקאית-אמריקאית.
היא התנגדה לספרי הלימוד הישנים, שהיו מוטים נגד שחורים.
לפי הספר, נשים שחורות לא השתמשו בגלולות כי "הכמרים שלהן התנגדו לגלולות בטענה שהגלולות זה רצח העם השחור".
היא הביעה ביקורת נחרצת על גברים שניצלו נשים שחורות ולא נתנו להן להחליט בעניין בריאותן.
היא ראתה בשליטה של נשים על גופן ופריונן מפתח לקידום מעמדן, וטענה: "אם אינך יכולה לשלוט ברבייה שלך, אינך יכולה לשלוט בחיים שלך".
דעותיה על סמים ופרשיית הרשעת בנה
אלדרס משכה תשומת לב רבה, וכמו כן תמיכה מביל קלינטון, שנבחר בינתיים לנשיא, כשטענה שביטול האיסור בחוק על סמים עשוי לסייע בהפחתת הפשיעה, ושהרעיון צריך להיחקר.
ב-15 בדצמבר 1993 שבוע לאחר העלאת טענה זו, הוגש כתב אישום נגד בנה קווין על מכירת קוקאין, תקרית שבה היו מעורבים קצינים סמויים.
ארבעה חודשים לפני התקרית האמינה אלדרס שהאירוע היה מבוים, ושעיתוי האשמות נועד להביך אותה ואת הנשיא.
קווין אלדרס הורשע ונידון ל-10 שנות מאסר.
הוא ערער על הרשעתו לבית המשפט העליון בארקנסו, אולם בית המשפט חזר ואישר את ההרשעה.
בית המשפט קבע כי קווין אלדרס לא הצליח להראות שהפלילו אותו במכירת הסמים.
לא היה שום ערעור נוסף.
בשנת 1994 הוזמנה אלדרס להרצות בכנס האיידס העולמי של האו"ם.
היא נשאלה, אם זה ראוי לקדם אוננות כאמצעי שנועד למנוע מנערים ונערות צעירים מלעסוק בפעילות מינית.
היא ענתה: "אני חושבת שזה חלק ממיניות האדם ושצריך ללמד את זה."
הערה זו עוררה מחלוקת, ובעקבות זאת היא איבדה את התמיכה מהבית הלבן.
ראש צוות העובדים בבית הלבן לאון פאנטה אמר: "היו מקרים רבים שבהם הנשיא לא הסכים עם דעותיה, זה רק מקרה אחד מני רבים".
בדצמבר 1994 אילץ הנשיא קלינטון את פרופסור אלדרס להתפטר מתפקידה.
מאז אלדרס הביעה דעות מעוררות מחלוקת שמיקמו אותה באור הזרקורים, כמו האמירה שלה בינואר 1994 בהקשר להפלות: "אנחנו צריכים להתגבר על האהבה שלנו לעוברים ולהתחיל לדאוג לילדים".
ג'וסן אלכסי אופרמן , הידועה יותר בשם הבמה שלה, ג'וג'ו, היא קריינית, מתאבקת וזמרת אמריקאית בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE.
במאי 2013 הוכרז שאופרמן תהיה חלק מסדרת הריאליטי Total Divas של ה-WWE ב, סדרה הכוללת מבט על חייהן האישיים.
בעודה בגיל 19, אופרמן ערכה את הופעת הבכורה שלה ברוסטר הראשי תחת שם הבמה ג'וג'ו ב-26 ביוני 2013 כשהיא שרה את שיר הפתיחה של קבוצת Tons of Funk (טיירוס, קמרון ונעמי).
שבוע לאחר מכן בתוכנית Raw ג'וג'ו הייתה מעורבת בקטע מאחורי הקלעים ביחד עם האחיות בלה, נטליה, קמרון, נעמי ואיווה מארי.
ב-22 במאי ג'וג'ו לצד חברות הקאסט של סדרת הריאליטי הופיעו בתוכנית של המיז, שם הציגה את עצמה בפני הקהל.
באירוע סאמרסלאם, שהתקיים ב-18, ג'וג'ו שרה את המנון ארצות הברית.
ב-26 באוגוסט ג'וג'ו שימשה כקריינית במהלך הקרב בין נטליה לברי בלה.
לאחר הקרב, אלופת הדיוות, AJ לי קטעה את חגיגות הניצחון של ברי בלה על ידי כך שהיא לועגת לחברות הקאסט של טוטאל דיווס.
ג'וג'ו ערכה את קרב הבכורה שלה ב-7 באוקטובר לצד נטליה ואיווה מארי בניצחונן על אלישיה פוקס, רוזה מנדס ואוקסנה, מצד שני היא לא שותפה כלל במהלך הקרב.
בקרב ההדחות המסורתי של האירוע סדרת ההישרדות, חברות הקאסט של טוטאל דיווס ניצחו את הדיוות האמיתיות (אלישיה פוקס, אקסנה, אלופת הדיוות AJ לי, קייטלין, רוזה מנדס, טמינה סנוקה וסאמר רה).
כמו כן, אותו ניצחון נרשם גם לילה לאחר מכן בקרב החוזר ביניהן, ובו ג'וג'ו הצמידה לניצחון את טמינה סנוקה.
לקראת סוף שנת 2013 ג'וג'ו הועברה למתחם הפיתוח של NXT, ולאחר מכן אושרה הידיעה שהיא לא תחזור לעונה השנייה של הסדרה Total Divas.
בשלב מסוים ג'וג'ו הפכה לקריינית של התוכנית NXT.
באפריל 2015, ג'וג'ו קודמה לרוסטר הראשי והחלה להיות הקריינית הקבועה של התוכניות סמאקדאון ו-Main Event.
נכון להיום היא מתפקדת כקריינית של Raw, סמאקדאון ואירועי שלם וצפה, בנוסף להיותה מראיינת מאחורי הקלעים.
אופרמן הייתה חלק מהקאסט הראשי של העונה הראשונה של סדרת הריאליטי Total Divas, התוכנית שודרה ב ועלתה לאוויר בחודש יולי של שנת 2013. במהלך העונה השנייה אופרמן הוחלפה בסדרה על ידי סאמר רה.
היא בתו של שחקן הבייסבול לשעבר חוזה אופרמן.
היא הייתה בזוגיות עם מתאבק ה-WWE בריי וויאט, וב-27 במרץ 2019 הודיעה באינסטגרם כי הם מצפים לילד, אשר נולד ב-18 במאי 2019. המתאבק ברון סטרומן היה הסנדק של הילד.
ב-28 במאי 2020 הביאו לעולם בני הזוג את ילדם השני, היירי פון רוטונדה.
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם ברי בלה, קמרון, איווה מארי, נעמי, נטליה וניקי בלה נגד AJ לי, אלישה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה באירוע סדרת ההישרדות
ג'וסף באקטון , הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'וסף קונרס הוא מתאבק אנגלי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK.
ב-24 באוגוסט 2016 באירוע של הארגון, קונרס ניצח את ביג דאמו, ג'ו הנדרי וראמפייג' בקרב מרובע והפך לאלוף WCPW.
קונרס הצליח להגן על האליפות בהצלחה נגד מתאבקים כמו אל ליגרו, דרו גאלוויי, מרטין קירבי, קודי רודס וג'ו הנדרי.
ב-30 בנובמבר 2016 הפסיד את חגורת האליפות לדרו גאלוויי בקרב משולש, שכלל את ג'ו הנדרי.
ב-15 בדצמבר 2016 דווח שקונרס יהיה אחד מ-16 המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה, שנמשך יומיים אשר קבע את זהות אלוף בריטניה הראשון של ה-WWE (הטורניר נערך בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017).
בסיבוב הראשון של הטורניר, קונרס גבר על ג'יימס דרייק, אך ברבע הגמר הודח על ידי מארק אנדרוז.
ב-7 בנובמבר קונרס חזר ל-WWE כשהופיע בתוכנית 205 לייב, תוכנית שנערכה במנצ'סטר, אנגליה, כשהוא היה חלק מקטע של המתאבק אנזו אמורה לצד מספר מתאבקים בריטים נוספים.
מאוחר יותר באותה התוכנית, קונרס התאבק לצד ג'יימס דרייק בקרב זוגות, שבו הפסידו לסדריק אלכסנדר ומארק אנדרוז.
קונרס חזר להתאבק ב-WWE ב-15 במאי 2018 כשהתחרה לצד דרו גולאק וג'יימס דרייק בקרב שלושה על שלושה נגד סדריק אלכסנדר, פלאש מורגן ובסטר ומוסטפא עלי, בקרב זה קבוצתו של קונרס הפסידה.
לאחר מכן, הוכרז שקונרס יהיה אחד המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה השני, אך קונרס הפסיד כבר בסיבוב הראשון לאשטון סמית'.
ב-14 בנובמבר, קונרס ערך את הופעת הבכורה שלו בתוכנית NXT UK, כשהוא חבר לסקסון האקסלי בניצחונם על אמיר ג'ורדן וקני ויליאמס.
שבוע לאחר מכן, הוא והאקסלי הפסידו לפלאש מורגן ובסטר ומארק אנדרוז.
לאחר הקרב, קונרס תקף את האקסלי.
ב-28 בנובמבר, קונרס ניצח את אותו האקסלי במסגרת קרב יחידים.
שבוע לאחר מכן, קונרס גבר על דן מולוני.
ב-12 בדצמבר, קונרס ניצח את ג'ק סטארז.
ב-9 בינואר וב-6 במרץ, קונרס הפסיד לליגרו.
ב-10 באפריל, קונרס גבר על ג'ק סטארז.
ב-15 במאי, קונרס הפסיד לטראוויס בנקס בקרב העפלה לקרב המרובע אשר קבע את זהות המועמד לאליפות בריטניה.
ב-12 ביוני, קונרס הפסיד לאיליה דרגונוב.
שבועיים לאחר מכן, ספג הפסד נוסף, הפעם למארק אנדרוז.
ב-28 באוגוסט, קונרס גבר על אוליבר קרטר, שערך את הבכורה שלו ב-NXT UK.
ב-18 בספטמבר, קונרס רשם ניצחון על קני ויליאמס.
ב-31 באוקטובר, קונרס ניצח את רוי ג'ונסון.
ב-5 בדצמבר, קונרס רשם ניצחון בקרב משולש על ליגרו וטראוויס בנקס.
ב-20 בפברואר, קונרס נחל הפסד לטיילר בייט.
ב-19 במרץ, קונרס הפסיד לרידג' הולאנד.
ב-15 באוקטובר, קונרס הפסיד לדייב מסטיף כתוצאה מנוקאאוט והודח מאליפות גביע המורשת של NXT UK כבר בסיבוב הראשון.
ב-7 בינואר 2021, קונרס עזר לג'יני לנצח את פייפר ניבן.
ב-11 במרץ, קונרס וג'יני הפסידו בקרב זוגות מעורב לג'ק סטארז ופייפר ניבן.
שבועיים לאחר מכן, קונרס השיג ניצחון בקרב יחידים על פני ג'ק סטארז.
ב-3 ביוני, קונרס ניצח את פלאש מורגן ובסטר.
לאחר תשעה חודשי היעדרות, קונרס ערך הופעת חזרה מפתיעה בטורניר 16 המשתתפים של הארגון, כשהוא מחליף את המתאבק מייקל אלגין.
קונרס ניצח את ג'ו קופי בסיבוב הראשון, ברבע הגמר ניצח את הירומו טקהאשי והעפיל לשלב חצי הגמר.
למרות זאת, יומיים לאחר מכן הפסיד בקרב חצי הגמר לקושידה.
אליפות במשקל כבד של BWR (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-235 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
ג'וסף בישארה הוא מלחין ומפיק סרטים אמריקאי, שידוע בזכות פועלו במגוון סרטים שוברי קופות כגון "לזמן את הרוע", "אנאבל", "לזמן את הרוע 2", ו-"הרוע שבפנים".
לאחר שהתנסה פעמים רבות בהלחנת שירים בסגנון המוזיקה קלאסית, החל בישארה להתנסות בהלחנת שירים בסגנון המוזיקה האלקטרוני תוך האזנה ממשוכת ללהקה "Tangerine Dream".
את תחילת דרכו בהלחנת פסקולים עבור סרטי אימה החל כאשר צפה בסרט "הקבינט של ד"ר קליגרי", שגרם לו לעסוק בכך.
בסוף שנות ה-80 הפך בישארה לחבר בלהקה התעשייתית 'Tear', שנקראה מאוחר יותר בשם 'Drown'.
בסביבות 1994, חתם על חוזה הקלטות.
תחילה, הלחין בישארה את הפסקול עבור הסרט "Joseph's Gift", ורק לאחר הלחנת פסקולים רבים ביניהם הפסקולים עבור שלושת הסרטים "Night of the Demons", "Unearthed", ו-"The Gravedancers", החלה פריצתו כמלחין.
בשנת 2011, פרץ לתודעה כמלחין סרט האימה המצליח "הרוע שבפנים", בו עבד עם ג'יימס ואן, שאחראי על ביום והפקת רוב סרטי היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
בשנת 2013, הלחין את הפסקול The Conjuring, עבור הסרט בעל אותו השם "לזמן את הרוע", שזכה להצלחה חסרת תקדים כאשר הפך לסרט האימה ה-9 הרווחי ביותר בכל הזמנים, עם רווח של 315.9 מיליון דולר בסך הכל.
שנה לאחר מכן הלחין את הפסקול Annabelle, עבור הסרט "אנאבל" שזכה להצלחה חסרת תקדים גם כן, עם הכנסות של 257 מיליון דולר.
בשנת 2015 הלחין את פסקול הסרט "סודות הוותיקן", ולאחר מכן את הפסקול The Conjuring 2, עבור סרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע 2", שהפך לסרט האימה ה-8 הרווחי ביותר בכל הזמנים עם הכנסות של 320 מיליון דולר.
בשנת 2017, לקח הפסקה מהלחנה פסקולים ובין היתר גילם את תפקידו של ואלאק כחלק מהיקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
בשנת 2018, הלחין את פסקול הסרט "הרוע שבפנים: המפתח האחרון".
בשנת 2019 שיחק בשני סרטי האימה "מקוללת" ו-"אנאבל 3".
בין הסרטים להם הלחין בישארה פסקולים, נמנים:
הרוע שבפנים: המפתח האחרון (2018)
בראון היה שחקן בייסבול אמריקאי ששיחק בקבוצת שיקגו קאבס מליגת ה-MLB בעמדת המגיש.
כמו כן היה פעלולן ושחקן בכמה סרטים.
בראון נולד בלואיזיאנה, והחל לשחק בייסבול באוניברסיטת גרמבלינג שהייתה אוניברסיטה לשחורים במדינת לואיזיאנה.
לאחר שנבחר 3 פעמים בדראפט ליגת ה-MLB על ידי הקבוצות בוסטון רד סוקס ופיטסבורג פיירטס, החליט לחתום בקבוצה שיקגו קאבס.
בראון שיחק משחק בודד בקריירה שלו בספטמבר 1968 נגד קבוצת פיטסבורג פיירטס ואחריו פרש ממשחק פעיל.
בינואר 2014 נפטר בראון כתוצאה מסיבוכים סרטניים.
הוא החל להופיע על המסכים מ-1964 בתפקידי פעלולנים ולאורך השנים שיחק והופיע במעל 35 סרטים.
הוא שיחק לראשונה בסדרת המתח "Arrest and Trial" כקצין משטרה ולאורך השנים הופיע בעוד כמה סדרות.
בשנה שלאחר מכן שיחק לראשונה פעלולן בסדרה "I Spy".
ב-1976 שיחק בסרט הספורט "The Bingo Long Traveling All-Stars & Motor Kings" ותפקידו כשחקן בייסבול עזר לו להופיע כשחקן בייסבול בסרט.
ב-1983 שיחק בסרט פני צלקת.
ב-1988 שיחק בסרט האקשן "Action Jackson".
ב-1993 שיחק בסרט המדע הבדיוני של סטיבן ספילברג פארק היורה בתור שומר שנטרף בתחילת הסרט בידי רפטורית גדולה.
בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט הקומי מסיבת בית 3.
ב-1995 שיחק בסרט משחק על זמן.
לאחר שנתיים שיחק בסרט האימה הבדיוני "The Relic".
ב-2001 שיחק כפעלולן בסרט המתח שעת העכביש.
ב-2002 שיחק כפעלולן בסרט ספיידרמן בבימויו של סם ריימי ובסרט המתח כל הפחדים כולם.
ב-2003 שיחק בסרט בחורים רעים 2 של הבמאי מייקל ביי ובסרט האימה לוכד החלומות.
ב-2008 הופיע בסרט הפשע מבוקש ועליו הועמד שש פעמים בפרסי גילדת שחקני המסך.
ג'וסיי (ביפנית: 女性漫画) הן תת-קבוצה של מאנגות המשווקות בעיקר לקהל נשי בוגר, כאשר לרוב הכוונה היא לקהל היעד אשר מעל לגיל 18. ביפנית, המשמעות של המילה ג'וסיי היא "נשים".
חלק ממאנגות הג'וסיי עובדו לאורך השנים לסדרות אנימה.
המקבילה הגברית לג'וסיי היא סיינן, מאנגה המיועדת לגברים בוגרים.
באופן כללי ישנם שלושה תת-סוגות עיקריים במאנגות ג'וסיי - מאנגות ג'וסיי בסוגת הדרמה, מאנגות ג'וסיי בסוגת הרומנטיקה ומאנגות ג'וסיי בסוגת הפורנוגרפיה.
נכון לשנת 2002 מאנגות ג'וסיי בסוגת הדרמה ומאנגות ג'וסיי בסוגת הרומנטיקה היוו ביחד כ-80 אחוז מסך מאגות הג'וסיי שנמכרו באותה השנה, בעוד ש-20 האחוזים הנותרים כללו את מאנגות הג'וסיי בסוגת הפורנוגרפיה.
בעוד שמאנגות בסוגות דרמה ורומנטיקה מופקות לרוב על ידי חברות ההוצאה לאור הגדולות ביפן, מאנגות ג'וסיי בסוגת הפורנוגרפיה מופקות לרוב על ידי הוצאות לאור קטנות יותר.
מאנגות ג'וסיי בתת-סוגה זו ממוקדים לרוב בסיפורים מציאותיים יחסית על חייהן של נשים רגילות.
בניגוד לסיפורי האהבה של מאנגות השוג'ו בהן מוצגת לרוב מערכות יחסים אידיאליות ואהבות ראשונות תמימות, במאנגות ג'וסיי לרוב מערכות יחסים מוצגות באופן מציאותי יותר, כולל העליות והמורדות של מערכת יחסים, וכולל מקרים של בעיות בתקשורת בין בני הזוג, שברון לב ובגידות.
הסיפורים אלו מתמקדים בדרך כלל בעקרות בית, בעובדות משרד או בעובדות צווארון ורוד.
הסיפורים מתמקדים לעיתים רבות גם בבעיות אישיות נפוצות עימן הגיבורה מתמודדת בעת טיפול בילדים, בעת טיפול בקשישים, ובמקום העבודה.
מאנגות ג'וסיי רבות עוסקים גם בסוגיות חברתיות כמו הזדקנות, התמודדות עם דמנציה, זנות או אלימות נגד נשים.
במאנגות ג'וסיי בתת-סוגת הדרמה ישנם לעיתים רבות דמויות גבריות בסגנון הציור בישונן, המופיעים לעיתים רבות בסיפורים עם סאבטקסט הומוארוטי.
הסיפורים במאנגות ג'וסיי בתת-סוגת הדרמה לעיתים רבות מבוססים על החוויות של הקוראות עצמן, אשר מוזמנות לשלוח ליוצרים הצעות לסיפורים המבוססים על חוויות החיים שלהן, ובמקרים רבים לקבל תשלום אם היוצרים בוחרים ליצור מאנגה אשר מבוססת על אותה ההצעה.
מגזינים עם מאנגת ג'וסיי בתת-סוגת הדרמה מפרסמים לעיתים קרובות גיליונות מיוחדים המוקדשים לנושא מסוים, כגון גליונות המוקדשים לגירושין, מחלות, או ניתוחים קוסמטיים.
אותן המגזינים מכילים לעיתים רבות חלקים נוספים, בנפרד מחלק המאנגה, אשר מספקים מידע כללי אודות אותם הנושאים.
מאנגות ג'וסיי בתת-סוגה זו בדרך כלל לא כוללות סיפורים אשר מציאותיים באותה המידה כמו מאנגות הג'וסיי בתת-סוגת הדרמה, במקום זאת הם דומים יותר לסיפורים המלודרמים באופרות סבון או ברומנים רומנטיים המכילים סיפורי אהבה מרתקים אך צפויים עם סוף טוב.
מושא האהבה של הנשים בסיפורים הללו הוא לרו גבר מקסים עימו הגיבורה יוצאת למגוון הרפתקאות ועימו היא מתחתנת הסוף הסיפור.
מפגשים מיניים בין הגיבורה ובן זוגה בסיפור נפוצים למדיי בסיפורים בתת-הסוגה הזו.
לעיתים רבות משולבים בסיפורים הללו אלמנטים מז'אנר הפנטזיה אשר באים לידי ביטוי במיקומים בהם העלילה מתרחשת (מדינה זרה או תקופה היסטורית מסוימת) או באמצעות מאפיינים מסוימים של הגיבורים הראשיים (לדוגמה, נסיכים ונסיכות, אנשים בעלי יכולות על טבעיות וכו').
לעיתים הסיפורים הללו עוסקים גם בדמויות הומוסקסואליות וטרנסג'נדריות.
מאנגות ג'וסיי בתת-סוגה זו בדרך כלל חולקות מאפיינים משותפים רבים עם מאנגות בסוגת הפורנוגרפיה אשר מיועדות לקהל גברי הטרוסקסואלי, אם כי במקרה הזה הסיפורים נכתבים לרוב מנקודת מבט נשית.
לעיתים רבות סיפורים במאנגות בתת-סוגה זו כוללים אישה ביישנית ואינטליגנטית אשר הופכת לנימפומנית או לשפחת מין.
ישנם גם סיפורים בתת-סוגה זו שמתמקדים גם ביחסים לסביים.
על בסיס סדרת המאנגה נוצרה גם סדרת אנימה.
Princess Jellyfish מאת אקיקו היגאשימורה.
Paradise Kiss מאת איי יאזאווה.
ג'וסלין לואיז בורדיק הייתה פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת דקוטה הצפונית לתקופה קצרה בשלהי 1992. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כנציגת דקוטה הצפונית בסנאט האמריקאי.
בורדיק נולדה בעיר פארגו שבדקוטה הצפונית בשם ג'וסלין לואיז בירץ'.
ב-1939 סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי בפארגו ואת לימודיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן סיימה ב-1943. כמו כן, היא עבדה בצעירותה כקריינית ברדיו במורהד (Moorhead) שבמינסוטה.
כאשר הייתה חברה בליגה הלא-מפלגתית הדמוקרטית של דקוטה הצפונית, התנדבה במסעי הבחירות של בעלה בשנים 1964, 1970, 1976, וב-1982.
עם מותו של בעלה, הסנאטור קוונטין בורדיק בספטמבר 1992, היא מונתה בידי מושל דקוטה הצפונית ג'ורג' סינר למלא את מקומו בסנאט עד לעריכת בחירות מיוחדות לסנאט.
כאשר הגיע מועד הבחירות, היא בחרה שלא להעמיד את עצמה כמועמדת בבחירות אלו.
אחרי שקנט קונרד נכנס לתפקידו בדצמבר 1992, פרשה בורדיק לגמלאות בעיר הולדתה פארגו.
בורדיק הייתה האישה הראשונה מדקוטה הצפונית לייצג את המדינה בקונגרס של ארצות הברית בכלל.
היא חיה בפארגו, ובמשך שנים הייתה שם פעילה ציבורית.
ב-6 באפריל 2019 נפטר הסנאטור פריץ הולינגס מקרוליינה הדרומית והיא נהפכה לסנאטורית לשעבר המבוגרת ביותר.
נפטרה ב-26 בדצמבר 2019 בביתה שבעיר פארגו בגיל 97.
ג'ורדן מייקל יוסטון , ידוע בשם הבמה ג'וסי ג'יי (Juicy J), הוא ראפר, מפיק מוזיקלי, זמר, פזמונאי ומנהל מוזיקלי אמריקאי.
ב-1991, היה ג'וסי ג'יי אחד המייסדים של הרכב ההיפ הופ ת'רי 6 מאפיה.
ב-1995 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Mystic Stylez.
ב-2002, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Chronicles of the Juice Man.
האלבום זכה לתשבחות רבות ומוקם במקום ה-4 במצעד האלבומים העצמאיים של בילבורד.
ב-2009 הוציא את אלבום הסולו השני שלו, Hustle Till I Die.
ב-2013 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Stay Trippy.
האלבום הופק על ידי הראפר ויז קאליפה, שגם התארח בו.
האלבום הגיע למקום השני במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ וזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
ב-2014 התארח בשיר "Dark Horse" של הזמרת קייטי פרי, שהיה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-2017 הוציא את אלבום הסולו הרביעי שלו, Rubba Band Business.
האלבום כולל הופעות אורח של אייסאפ רוקי, ויז קאליפה, דנזל קארי, טיי דולה סיין, אופסט, טראוויס סקוט וטורי ליינז.
ג'וסיה סטמפ היה כלכלן, עובד מדינה, סטטיסטיקאי, סופר ובנקאי אנגלי.
הוא היה מנהל "בנק אנגליה" ויו"ר חברת "רכבת לונדון, מידלנד וסקוטלנד".
סטמפ נולד ב-21 ביוני 1880, בהמפסטד, שבלונדון, השלישי משבעה ילדים; אחיו הצעיר דאדלי סטמפ הפך לגאוגרף בעל שם בינלאומי.
בזמן לידתו אביו ניהל כלבו למוצרי יבוא בלונדון.
התחנך בבית ספר פרטי בפטיסטי, בקנט, ג'וסיה עזב את בית הספר בגיל 16 והצטרף לשירות המדינה כפקיד במחלקת המיסים.
תוך פרק זמן קצר נכנס למועצת המסחר, והפך לעוזר מפקח המיסים בהרפורד בשנת 1903, מפקח מיסים בלונדון בשנת 1909.
בינתיים הוא למד כלכלה כסטודנט חוץ, וקיבל תואר ראשון (1911) באוניברסיטת לונדון, ודוקטורט (1916) בבית הספר לכלכלה של לונדון.
התזה, שפורסמה כ"הכנסות ורכוש בריטי", הפכה ליצירה ידועה בתחום וביססה את המוניטין האקדמי שלו.
סטמפ פגש את אשתו לעתיד, אוליב ג'סי מארש, זמרת סופרן ומורה לשירה, כשהיה בן שבע עשרה.
במשך מספר שנים עד נישואיהם בשנת 1903, הם התכתבו הרבה והמכתבים נותנים מידע עשיר על השנים המעצבות של סטמפ.
בין 1904 ל־1917 נולדו להם ארבעה בנים, וילפרד, טרבור, מקסוול וקולין.
כמה מכתביו של סטמפ, כמו "נצרות וכלכלה" (1939), דנים ברלוונטיות הערכים הנוצריים למערכות כלכלה עכשוויות.
בשנת 1919 שינה סטמפ את הקריירה, ועבר משירות המדינה לעסקים בשוק הפרטי, והצטרף כמזכיר ומנהל חברת נובל תעשיות בע"מ, שממנה התפתחה חברת "אימפריאל תעשיות כימיות".
בשנת 1926 הוא התמנה ליו"ר חברת רכבת לונדון, מידלנד וסקוטלנד (LMS).
הוא שיחק תפקיד מרכזי בהשגתו של ויליאם סטנייר בשנת 1932 כמהנדס הראשי של החברה, כדי לפתור את בעיות הקטרים של חברת הרכבות.
בשנת 1928 מונה למנהל "בנק אוף אינגלנד".
סטמפ נקרא לעיתים קרובות לכהן בתפקידים בוועדות ציבוריות כגון: חבר בוועדה המלכותית למס הכנסה, 1919, בוועדת הבוררות לפיננסים בצפון אירלנד, 1923-24, ועדת מיסוי וחובות לאומיים, 1924 ועוד.
משנת 1927 עד מותו היה אחראי על רשות הרכבות והתובלות המלכותיות והפך לקולונל כבוד של יחידות תובלה באגודת המהנדסים המלכותיים בשנת 1938.
סטמפ נחשב על ידי רבים כמומחה הבריטי החשוב בענייני מיסוי, ולקח חלק פעיל בעבודתה של החברה המלכותית הסטטיסטית, וכיהן כנשיאה בשנים 1930-1932.
סטמפ קיבל תוארי כבוד ואבירות רבים במהלך שנות העשרים והשלושים.
הוא היה ראש העיר הראשון של רובע בקכנהם, קנט, לאחר שהתיישב שם בשנת 1935. בשנת 1936 שימש כנשיא האגודה הגאוגרפית, גם אחיו דאדלי סטמפ, היה נשיא האגודה הגאוגרפית בשנת 1950 - האחים היחידים שזכו בכבוד זה.
סטמפ סירב לעבור מביתו בזמן הבליץ על לונדון.
הוא, בן שישים, ואשתו בת שישים ושלוש, נהרגו מפגיעה ישירה של פצצה בביתם ב־16 באפריל 1941.
הם נקברו בבית העלמין בקכנהאם.
למרבה האירוניה, בשנת 1935, הוא היה חבר מייסד של העמותה לידידות האנגלו-גרמנית וביקר בנירנברג בשנת 1936. שם פגש את אדולף היטלר, עליו אמר- כי הוא "מדינאי ודמגוג משולבים" - וכן פגש גם את פרנץ פון פאפן.
בשנת 1937, הוא נכח בקונגרס המפלגה הנאצית, כתמיכה בשר החוץ הבריטי לורד הליפקס.
בנו של סטמפ, וילפדר, נהרג באותה הפצצה.
בחוק האנגלי ישנה תקנה משפטית שבמקרה שלא ניתן לקבוע את סדר המוות, נקבע כי האדם המבוגר נפטר תחילה.
מבחינה משפטית אפוא ירש וילפרד לרגע את אביו, כתוצאה מכך מכך נאלצה המשפחה לשלם פעמיים מיסי ירושה.
הירושה עברה לבנו השני טרבור.
ג'ופרי לוברן הוא כדורסלן צרפתי המשחק בקבוצת וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג, ובנבחרת צרפת.
לוברן נולד בעיר מילוז שבצרפת, ובשנת 2009 החל לשחק כדורסל באופן מקצועי, בקבוצת אלאן שאלון מליגת העל הצרפתית.
בעונת 2010/2011 זכה עם הקבוצה בגביע הצרפתי, לראשונה בתולדות המועדון, ובעונה העוקבת זכתה שאלון הן בגביע הצרפתי והן באליפות הליגה הצרפתית – גם כן לראשונה בתולדותיה.
בשתי העונות העמיד לוברן ממוצעים של 8.8 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
בנובמבר 2012 עבר לשחק בקבוצת ולנסיה הספרדית, ולאחר חמישה משחקים שוחרר ממנה וחתם על חוזה בפרטיזן בלגרד הסרבית.
בסיום עונת 2012/2013 זכה עם פרטיזן באליפות ליגת העל הסרבית ובאליפות הליגה האדריאטית, אשר גברה על הכוכב האדום בלגרד בסדרות הגמר של שתי הליגות.
בסיום אותה עונה נבחר על ידי ממפיס גריזליס בבחירה ה-55 של דראפט ה-NBA 2013, אולם נשאר לשחק בבלגרד במשך עונה אחת נוספת.
בעונת הפך לאחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצדם של בוגדן בוגדנוביץ' וטרנס קינסי, וסייע לה לזכות באליפות נוספת של הליגה הסרבית.
באותה עונה הוביל לוברן את כל שחקני היורוליג עם ממוצע של 8.6 ריבאונדים למשחק, אליהם הוסיף 11.1 נקודות למשחק.
את עונת החל בקבוצת חימקי מוסקבה, וב-14 משחקיו עמה בליגה הרוסית רשם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק.
בפברואר 2015, לאחר כחצי עונה בחימקי, עבר לשחק בדנוור נאגטס מליגת ה-NBA, אשר רכשה מהגריזליס את הזכויות על לוברן.
בעונתו השנייה בדנוור, , הפך לשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה, וקלע 7.9 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של ניקולה יוקיץ'.
בקיץ 2016 הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות.
ב-50 משחקיו עם הת'אנדר קלע 5.7 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 2017 הועבר יחד עם אנתוני מורו וקמרון פיין בטרייד לשיקגו בולס, תמורת טאג' גיבסון, דאג מקדרמוט ובחירת דראפט עתידית.
לקראת עונת חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס.
ב-13 בפברואר 2018 קלע שיא קריירה של 26 נקודות, בהפסד הספרס מול הנאגטס.
לאורך העונה כולה, אשר הייתה היחידה שלו בסן אנטוניו, קלע לוברן 4.1 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2018 חזר לוברן לשחק באירופה, כאשר חתם על חוזה בקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית.
בפברואר 2019 סבל מפציעה בקרסול, אשר השביתה אותו ממשחק עד לסיום עונת , במהלכה העפילה פנרבחצ'ה לפיינל פור היורוליג.
בשתי עונותיו בפנרבחצ'ה זכה עמה בגביע הטורקי, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 8.9 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק במסגרת היורוליג וליגת העל הטורקית.
לקראת עונת עבר לשחק בקבוצת ז'לגיריס קובנה הליטאית.
לוברן יצג לראשונה את נבחרת צרפת הבוגרת בטורניר יורובאסקט 2013, בו זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב.
לאורך הטורניר שותף ב-9 מתוך 11 משחקי נבחרתו, כשחקן ספסל, ותרם 3.8 נקודות בממוצע למשחק.
שנה לאחר מכן זכה עם צרפת במדליית הארד בטורניר גביע העולם בכדורסל 2014 – אשר היה הישג השיא של הנבחרת במסגרת הטורניר.
לוברן סיים כקלעי השלישי של נבחרת צרפת, אחרי טוני פארקר ותומא הרטל, עם ממוצע של 9.2 נקודות למשחק.
בשנת 2016 השתתף בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וסייע לנבחרתו לסיים במקום השישי.
ביורובאסקט 2017 הציג לוברן יכולת טובה, עם ממוצעים של 10.7 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, אולם נבחרתו סיימה במקום ה-12 בלבד.
ז'ואקים מנואל וולו לופטה (בפורטוגזית: Joaquim Manuel Welo Lupeta; נולד ב-24 במרץ 1993) הוא כדורגלן פורטוגזי ממוצא קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ בבוצ'און.
לופטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לורינהננסה, ממנה הצטרף לפורטו.
במאי , עת סיים את גיל הנוער חתם בווידאוטון מליגת העל ההונגרית.
בקיץ שב לפורטוגל וחתם בוויטוריה סטובאל.
במשחקו השלישי בקבוצה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 על נסיונל.
בקיץ חתם בבידווסט ויטס מליגת העל של דרום אפריקה, ובינואר של אותה שנה חתם ביריבתה לליגה, אייאקס קייפטאון.
בינואר שוחרר מקייפטאון וב-25 בפברואר חתם בצליה מליגת העל הסלובנית.
ב-24 באוגוסט חתם באולימפיה ליובליאנה לשלוש שנים.
ב-5 בנובמבר 2020 חתם במכבי פתח תקווה.
ב-21 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב.
ביולי חתם בארג'ש פיטשט מליגת העל הרומנית.
ב-15 בספטמבר 2021 חתם בבוטושאן.
ב-28 ביולי 2022 שב לישראל וחתם במכבי קביליו יפו מהליגה הלאומית.
ב-13 ביולי 2023 חתם בבוצ'און מהליגה השנייה בקוריאה הדרומית.
ג'וק לנדייל הוא כדורסלן אוסטרלי, שמשחק בקבוצת אטלטנה הוקס מליגת ה-NBA, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
לנדייל נולד במלבורן שבאוסטרליה, וגדל בעיר ג'ילונג.
בשנת 2014 עבר לארצות הברית, והחל ללמוד במכללת סנט מרי בקליפורניה.
לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של המכללה הציג שיפור הדרגתי, עד שבעונת 2017/2018 זכה בתואר השחקן המצטיין של מחוז החוף המערבי ("WCC Player of the Year"), לאחר שרשם ממוצעים של 21.1 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק.
לאחר שלא נבחר כלל בדראפט ה-NBA 2018, הצטרף לנדייל לקבוצת פרטיזן בלגרד הסרבית.
בעונתו היחידה בקבוצה קלע 12.0 נקודות בממוצע למשחק, וזכה עמה בגביע הסרבי.
במאי 2019 חתם על חוזה בז'לגיריס קובנה הליטאית.
בעונת קלע 11.0 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לז'לגיריס לזכות הן באליפות הליגה הליטאית והן בגביע הליטאי.
לקראת עונת 2020/2021 עבר לשחק בקבוצת מלבורן יונייטד האוסטרלית.
לאורך אותה עונה רשם ממוצעים של 16.4 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק, והוביל את מלבורן לזכייתה השישית באליפות הליגה האוסטרלית.
בסיום סדרת גמר הליגה, מול פרת' ויילדקטס, הוענק ללנדייל פרס ה-MVP של סדרת הגמר.
באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA.
בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 שיחק לנדייל עבור נבחרת אוסטרליה, אשר סיימה במקום הרביעי.
בשמונת משחקי נבחרתו רשם לנדייל ממוצעים של 6.3 נקודות ו-3.4 ריבאונדים למשחק.
במשחקי אולימפיאדת טוקיו (2020) זכה עם הנבחרת האוסטרלית במדליית הארד.
ג'וֹסֵיה רוֹיס היה פילוסוף אמריקאי פרגמטי ו ומייסד האידיאליזם האמריקאי.
רעיונותיו הפילוסופיים כללו את השילוב בין פרגמטיזם ואידיאליזם, פילוסופיית הנאמנות שלו והגנתו על אבסולוטיזם.
"מילה לתקופה" (A Word for the Times) של רויס (1914) צוטט בנאום מצב האומה מ-1936 של פרנקלין דלאנו רוזוולט: "המין האנושי עובר כעת את אחד המשברים הגדולים שלו.
רעיונות חדשים, נושאים חדשים - קריאה חדשה לגברים להמשיך במלאכת היושר, הצדקה, האומץ, הסבלנות והנאמנות.
[...] למדתי, אהבתי, עבדתי, ללא לאות ובתקווה, להיות ראוי לדור שלי".
רויס הוא הפילוסוף האמריקאי הקלאסי היחיד שגם למד וכתב היסטוריה.
יצירותיו ההיסטוריות התמקדו בעיקר במערב ארצות הברית.
רויס נולד ב-20 בנובמבר 1855 ב בקליפורניה.
בנם של ג'וסיה ושרה אלינור (בייליס) רויס, שמשפחותיהם היו מהגרים אנגלים ושחיפשו את מזלם בתנועת החלוצים האמריקאים מערבה ב-1849. בשנת 1875 קיבל .B.A מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (שעברה מאוקלנד לברקלי במהלך לימודיו), שם קיבל מאוחר יותר משרה ללמד חיבור באנגלית, ספרות ורטוריקה.
בזמן שהותו באוניברסיטה, הוא למד עם , פרופסור לגאולוגיה וידיעת הטבע ודובר בולט לאי הסתירה שבין האבולוציה לדת.
בהספד שפורסם זמן קצר לאחר מותו של לקונט, תיאר רויס את השפעת משנתו של לקונט על התפתחותו שלו, וכתב: "הפלא שהתעורר כך היה, עבורי, תחילתה של הפילוסופיה" (עמוד 328).
לאחר ארבע שנים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, הוא עבר לאוניברסיטת הארוורד ב-1882 כתחליף לוויליאם ג'יימס שיצא לשנת שבתון, שהיה ידידו ויריב פילוסופי של רויס.
תפקידו של רויס בהרווארד נעשה קבוע ב-1884, והוא נשאר שם עד מותו ב-14 בספטמבר 1916.
רויס היה חבר נבחר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים, באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ובחברה הפילוסופית האמריקאית.
רויס בולט מאוד בקרב הפילוסופים מכיוון שהוא היה הפילוסוף האמריקאי הגדול היחיד שבילה תקופה משמעותית בחייו בלימוד וכתיבת היסטוריה, במיוחד של מערב ארצות הברית.
"כאחד מארבעת הענקים בפילוסופיה האמריקאית של זמנו […] רויס האפיל על עצמו כהיסטוריון, הן במוניטין והן בתפוקה" (פומרוי, 2).
במהלך שלוש השנים הראשונות שלו בהרווארד, לימד רויס נושאים רבים ושונים כמו חיבור באנגלית, משפטים, פסיכולוגיה ופילוסופיה עבור פרופסורים אחרים.
אף על פי שבסופו של דבר התמקד בכתיבת פילוסופיה, הבחרות המוקדמת שלו התאפיינה בתחומי עניין רחבים, שבמהלכם כתב רומן, חקר תופעות פארא-נורמליות (כספקן), ופרסם נפח משמעותי של ביקורת ספרותית.
רק כהיסטוריון ופילוסוף הוא הצטיין.
אולם רויס התפרש ליותר מדי תחומים, ובשנת 1888 סבל מהתמוטטות עצבים שחייבה אותו ליטול חופשה מתפקידיו.
ספרו של ג'ון קלנדנינג משנת 1999 הוא הביוגרפיה הסטנדרטית של רויס.
ניתן למצוא הערות אוטוביוגרפיות של רויס במחקרו של אופנהיים.
בשנת 1883 פנתה אל רויס חברת הוצאה לאור שביקשה ממנו לכתוב את תולדות המדינה של קליפורניה, "לאור מצבו הלא מובטח בהרווארד ורצונו להמשיך בעבודה הפילוסופית שלשמה הגיע מזרחה, רויס מצא את האפשרות אטרקטיבית [ …].
הוא כתב לחבר שהוא 'מתפתה לכסף'".
רויס ראה במשימה פרויקט צדדי, שהוא יכול להשתמש בו כדי למלא את זמנו הפנוי.
ב-1891 הגיעה קריירת הכתיבה ההיסטורית שלו לסיומה, אך לא לפני שפרסם מספר סקירות על הכרכים ההיסטוריים של קליפורניה, ומאמרים בכתבי עת כדי להשלים את ההיסטוריה שלו.
השנים שבין 1882 ל-1895 ביססו את רויס כאחד הפילוסופים האמריקאים הבולטים ביותר.
פרסום שלו ב-1885 של "ההיבט הדתי של הפילוסופיה" וב-1892 של "רוח הפילוסופיה המודרנית", שניהם מבוססים על הרצאות בהרווארד, הבטיחו את מקומו בעולם הפילוסופיה.
הראשונים שבהם הכילו הוכחה חדשה לקיומו של אלוהים המבוססת על המציאות של טעות.
כל הטעויות נשפטות כשגויות בהשוואה לאמת מוחלטת כלשהי, טען רויס, ועלינו להאמין בעצמנו כבלתי מסוגלים לטעות או לקבל שאפילו השגיאות שלנו הן עדות לעולם של אמת.
ההצדקה להנחות אידיאליסטיות היא מעשית (נקודה שרויס חזר והעלה בבגרותו, מקבל את התווית של פרגמטיסט בעצמו), אם היא אימצה את החיים המעשיים כקו מנחה וקובעת את ערכם של רעיונות פילוסופיים.
רויס קיבל את העובדה שלא היה ולא יכול היה להציע תיאור שלם או משביע רצון של "היחס של המוחות האינדיבידואלים למוח חובק הכל", אך הוא דוחף קדימה למרות קושי זה להציע את התיאור הטוב ביותר שהוא יכול לנהל.
עמדה זו מכונה בפי הפילוסופים של דורו פליביליזם, וניתן לייחס את האימוץ שלה על ידי רויס להשפעתם של צ'ארלס סנדרס פרס ווויליאם ג'יימס.
רויס גם מגן על דעה שלימים נקראה - כלומר, "היחס המעורפל של הפרטים המודעים למחשבה האוניברסלית...
יוכרע במובן של הכללתם, כמרכיבים במחשבה האוניברסלית.
הם אמנם לא יהפכו ל'דברים בחלום' של אף אדם אחר מלבדם, אבל כל המציאות שלהם, בדיוק כפי שהיא בהם, תימצא כלא יותר משבריר של מציאות עליונה.
מציאות זו לא תהיה כוח, והיא גם לא תייצר את הפרטים על ידי חלימה עליהם, אלא היא תשלים את הקיום שאין בהם, כיצורים נפרדים, השלמות רציונלית".
זוהי השערה בלתי נמנעת, סבר רויס, וההיבט המוסרי והדתי שלה מצביע על קיומו של מוחלט.
רויס השפיע על אסכולת הלוגיקה של הרווארד, האלגברה הבוליאנית ועל יסודות המתמטיקה.
הלוגיקה שלו, ופילוסופיית המתמטיקה שלו הושפעו מצ'ארלס פרס ו.
סטודנטים שלמדו לוגיקה מרויס כוללים את , שהפך לחלוץ הלוגיקה המודלית, , הראשון שעשה שקבע אקסיומות של האלגברה הבוליאנית, ו, הידוע בשל הפעולה הבוליאנית על שמו.
רבים מכתביו של רויס על לוגיקה ומתמטיקה הם ביקורתיים כלפי הלוגיקה של פרינקיפיה מתמטיקה, מאת ברטראנד ראסל ואלפרד נורת' וייטהד, וניתן לקרוא אותם כחלופה לגישתם.
רבים מכתביו על לוגיקה והשיטה המדעית, יצאו לאור בקובצי הרצאותיו שפורסמו בשנים 1951 ו-1961).
הפילוסופיה של רויס לגבי האדם כתוצר של יחסי הגומלין בין האגו האישי והאחר החברתי הניחה את היסודות לכתביו של ג'ורג' הרברט מיד.
רויס ראה בעצמי תוצר של תהליך של אינטראקציה חברתית.
רויס כתב: "במקור, אם כן, האגו האמפירי הוא משני לחוויות החברתיות שלנו.
בחיים החברתיים המילוליים, האגו ידוע תמיד בניגוד לאלטר".
הוא גם חשב שהעצמי החברתי עלול לחלות בעצמו, ורואה באשליות של הוד או רדיפה עיוותים של התודעה העצמית היומיומית, עם הדאגה שלו למעמדו החברתי ולמקומו המשתקף בעולם.
ארווינג גופמן חשב שעבודתו החלוצית משנת 1895 על העיוותים בחוש הסובייקטיבי של העצמי המתרחשים בגרנדיוזיות של המאניה הייתה ללא מתחרים, גם כעבור שלושת רבעי מאה.
בית הספר רויס, שהתמזג מאוחר יותר עם בית הספר לבנות של אנה הד והפך לבית הספר הד-רויס
"רויס הול" (Royce Hall), אחד מארבעת הבניינים המקוריים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
הספרייה הציבורית של גראס ואלי, ששמה שונה לכבודו של רויס ב-1933
"בית רויס" (Royce House), מעונות בקמפוס הומווד של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד
"פסגת רויס" (Royce Peak), פסגה בהרי סיירה נבדה
ג'וסלין הודון היא שחקנית קנדית.
הודון נולדה בטורונטו, אונטריו, קנדה ב-18 בנובמבר 1994.
במשך ילדותה ונעוריה, היא התאמנה בבית הספר הלאומי לבלט של קנדה (אנ').
בשנת 2024 הודון החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה של NBC, "שיקגו FIRE".
בסדרה הודון מגלמת את ליזי נובאק, פרמדיקית שמצטרפת לאמבולנס 61 תחת ויולט מיקאמי.
הודון הצטרפה לסדרה בעונה 12, כמחליפה באמבולנס של סילבי ברט (קארה קילמר).
היא הצטרפה תחילה כתפקיד חוזר, והחל מעונה 13 היא בתפקיד ראשי.
הודון החלה לצאת עם השחקן הקנדי ג'ייק מנלי בשנת 2015. השניים התארסו ב-26 באוגוסט 2020 והתחתנו בשנה לאחר מכן.
הזוג מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
+שנהסרטתפקידהערות2015פיקסליםנערת סייבר2016מתחת לשפתיה (אנ')ניקי2021Safer at Homeג'ן2022אחיות לנקמהאמהצלף: משימה מסוכנתמרי ג'יין2024The Fallלייסי האקסליDead Moneyקלי2025The Soundדיינה ווטקינסTBADad's PartyליסהRiptide
גם מפיקה בפועל2024–הווהשיקגו FIREאליזבת "ליזי" נובאקתפקיד חוזר (עונה 12)
תפקיד ראשי (עונות 13–הווה); 27 פרקים2025שיקגו MEDאליזבת "ליזי" נובאקפרק: "...Don't You Cry"
ג'וזף זאדה הוא שחקן אוסטרלי.
זאדה נולד וגדל בסידני, אוסטרליה.
אביו, ג'רמי קאמפסטון, הוא במאי, שחקן ורופא.
יש לו 3 אחים ואחיות, כולל השחקן והתסריטאי האל קאמפסטון.
זאדה השתמש בעבר בשם 'ג'וזף קאמפסטון' בקריירת המשחק שלו.
יש לו מורשת אפגנית - אבוריג'ינית דרך סבתא רבתא שלו מצד אביו.
תפקיד המשחק הבולט הראשון שלו היה בתור טובי בסרט הקומדיה "Bilched" משנת 2019. הסרט בוים על ידי אביו ג'רמי וכיכב בו אחיו האל.
בשנת 2024, זאדה הופיע בתור דניאל במספר פרקים בעונתה השלישית של סדרת הדרמה הפוליטית האוסטרלית "שליטה מוחלטת".
בשנת 2025, זאדה כיכב בסדרה "בנים בלתי נראים" של שירות המדיה סטן בתור צ'רלי רות'.
הסדרה עוקבת אחר האתגרים של בני נוער בג'רלדטון בעקבות סקר הדואר של חוקי הנישואין האוסטרליים, סקר שנועד לאמוד את רמת התמיכה בנישואים חד-מיניים במדינה.
הגרדיאן קבע כי זאדה, יחד עם כוכבי הסדרה ג'ו קלוסק, איידן קלפיורה וזאק בלמפיד, גילמו את התפקידים ב"עומק ומורכבות".
במאי 2024 הוכרז כי זאדה יככב בעיבוד הטלוויזיוני לרומן הנוער משנת 2014 "היינו שקרנים" מאת אי.
לוקהארט בתפקיד ג'וני סינקלייר, בן דודו של הדמות הראשית קיידנס.
הסדרה יצאה לאקרנים באמזון פריים וידאו ב-18 ביוני 2025. באוקטובר 2024 הוכרז כי זאדה יופיע בתפקיד קאל טראסק בסדרה של נטפליקס, "קדמת עדן", עיבוד לרומן משנת 1952 של ג'ון סטיינבק באותו השם.
הסדרה צפויה לצאת לאקרנים בשנת 2026.
באפריל 2025, הוכרז שזאדה יככב בתור היימיטץ' אברנת'י בסרט "משחקי הרעב: זריחה על האסיף" של רשת ליונסגייט, המבוסס על הרומן בסדרת הספרים "משחקי הרעב" באותו השם.
זאדה הוכרז בתפקיד לצד ויטני פיק, שתגלם את לנור דאב ביירד, בת זוגו של היימיטץ'.
הסרט צפוי להתחיל להצטלם ביולי 2025 ולצאת לאקרנים ב-20 בנובמבר 2026.
שנהפרויקטתפקיד הערות סימוכין 2019Bilched טובי 2023The Speedway Murders דן 2026משחקי הרעב: זריחה על האסיף היימיטץ' אברנת'י תפקיד ראשי
שנהפרויקטתפקיד הערות סימוכין 2024 שליטה מוחלטת דניאל תפקיד אורח, 3 פרקים 2025 בנים בלתי נראים צ'רלי רות' תפקיד ראשי היינו שקרנים ג'וני סינקלייר דניסתפקיד ראשי; 8 פרקים 2026 קדמת עדן קאל טראסק
ג'וקר הוא קלף משחק מיוחד שנמצא ברוב חפיסות הקלפים המודרניות או במשחקי מה-ג'ונג.
לרוב ישנם שני ג'וקרים בכל חפיסה, כאשר בדרך כלל אחד מהם צבעוני ואחד שחור לבן.
בחלק ממשחקי הקלפים, ייחודו של הג'וקר הוא בכך שהוא יכול לייצג כל אחד משאר קלפי החבילה, לפי בחירת השחקן.
במשחקים אחרים, מוציאים את הג'וקרים מהחבילה והם אינם משתתפים במשחק.
איורי הג'וקרים מגוונים ומשתנים בהתאם ליצרן החפיסה ובהתאם לתקופה בה יוצרו.
לעיתים קרובות מופיע הג'וקר בדמות ליצן החצר.
לעיתים מופיעה על הקלף האות S על גבי האות U, דבר שמפורש תכופות באופן שגוי כסימן $ (סימן דולר).
הג'וקר מושווה לעיתים תכופות לקלף "השוטה" מתוך קלפי טארוט.
דמות האויב של באטמן – "הג'וקר" מבוססת על פי קלף משחק זה.
ג'וקי ארקין (26 במרץ 1933 – 27 בינואר 1996) היה פנטומימאי, רקדן, כוריאוגרף ושחקן ישראלי.
נולד בנווה צדק בשם יעקב ארקין למרגלית לבית מויאל ולמשה ארקין, במשפחה בת ארבעה ילדים וגדל בתל אביב.
אביו שימש כשוטר במשטרת המנדט.
אביו נרצח ב-1938 על ידי ערבי כשיצא מישיבה במטה משטרת יפו.
היה בוגר המחזור הראשון של להקת פיקוד מרכז.
למד משחק באולפן הדרמטי של משה הלוי ופנטומימה אצל שייקה אופיר.
באמצע שנות החמישים שיחק בתיאטרון הפנטומימה שהקים שייקה אופיר.
הופיע כפנטומימאי בלהקתו של מרסל מרסו.
ארקין היה מורו של סמי מולכו.
בשנים 1960 - 1970 התגורר ועבד בארצות הברית,
הופיע בברודוויי במחזות הזמר "אני והסרז'נט" של איירה לוין, "חלב ודבש" (1961) ו"בלי תנאים" (1962).
בשנת 1965 שיחק בישראל בתפקיד הראשי במחזמר "איך להצליח בעסקים בלי להתאמץ" בהפקת גיורא גודיק.
בחודש יולי 1966 הופיע עם הגיטריסט דון חוליו (יואל דן), יגאל חרד וגאולה גיל בהרכב "שלישיית גאולה גיל" בפני יהודים ברחבי ברית המועצות.
ייסד וניהל בית ספר למחול ולג'אז, ואת להקת בנות הג'אז.
שיחק בסרטים "סלומוניקו" (1972) בתפקיד פועל בנמל, "הוא היא והוא" (1973) בתפקיד הוא, "מתחת לאף" (1982) בתפקיד יעקב חגואל ו"גרין" (1984) בתפקיד אלפי.
בסרטים רבים שימש ככוריאוגרף בין היתר ב"אסקימו לימון 2 - יוצאים קבוע".
ב-1977 השתתף בספיישל "הערב עם צביקה פיק" בערוץ הראשון.
ב-1978 שיחק בשני הפרקים של התוכנית ללימוד אנגלית "Mission Possible".
בשנת 1988 התארח בתוכנית המסעדה הגדולה.
בשנת 1991 הופיע בתפקיד אורח בתוכנית מסיבת גן, בתור רובין הוד, וכן באחד הפרקים בסדרה "איצ'ה".
היה נשוי במשך חמש שנים להלן פרקר.
השניים התגרשו בתחילת 1968. לבני הזוג בן משותף, ג'ונתן, החי בארצות הברית וגם הוא בדומה לאביו פנטומימאי, שחקן וכוריאוגרף.
ג'וקי ארקין נפטר ב-27 בינואר 1996 בגיל 62 בבית החולים איכילוב בתל אביב ממחלת הסרטן.
הלווייתו נערכה בבית העלמין בנחלת יצחק.
ג'ון "ג'וק" רתרפורד היה כדורגלן אנגלי.
רתרפורד נולד בכפר פרסי מיין שבנורת'מברלנד, והיה ידוע בגובהו הרב; הוא השתתף בכ-600 משחקי פוטבול ליג וגביע ה-FA, למרות ביטולן של ארבע עונות בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
הוא החל את הקריירה בניוקאסל יונייטד, וערך את הופעת הבכורה שבה הבקיע צמד שערים במשחק מול וסט ברומיץ' אלביון ב-1902. רתרפוד כונה "הטייס מניוקאסל", ושיחק במגפייז במשך עשר עונות, תחילה כקיצוני ימני וכשחקן הידוע בזכות קצב המשחק שלו ושליטתו בכדור.
באותה תקופה ניוקאסל היה מועדון דומיננטי בליגה; רתרפורד זכה בשלוש אליפויות, ואף השתתף בחמישה משחקי גמר של גביע ה-FA (1905, 1906, 1908, 1910 ו-1911).
המועדון ניצח רק במשחק הגמר הראשון, לאחר שגבר על ברנלי בתוצאה 2 - 1 במשחק החוזר.
בזמן ששיחק בניוקאסל הוא זומן לסגל של נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת ויילס ב-9 באפריל 1904. הוא השתתף בסך הכל ב-11 משחקי נבחרת, כאשר הופעתו האחרונה הייתה במשחק מול נבחרת בוהמיה ב-1908.
זמן קצר לאחר תחילת עונת 1913/1914 הסתכסך רתרפורד עם הנהלת המועדון בנושא שכרו, ותוך זמן קצר הועבר למועדון וולוויץ' ארסנל שזה עתה ירד לליגה השנייה ונכנס להרכב במקום דייוויד גרינוויי.
הוא ערך את הופעת הבכורה בארסנל בניצחון 3 - 2 על נוטינגהאם פורסט ב-1 בנובמבר 1913, ואף הבקיע בו שני שערים שזיכו אותו במקום קבוע בהרכב.
לאחר פריצת מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך להופיע כשחקן אורח בארסנל במשחקים הלא רשמיים, ולמרות שהיה בן 35 כשחודשו המשחקים הרשמיים ב-1919 הוא המשיך במועדון (שהעפיל בחזרה לליגה הראשונה) למשך ארבע עונות נוספות.
במרץ 1923 עזב רתרפורד את ארסנל ועבר לסטוק סיטי כמאמן-שחקן.
הוא שהה שם במשך שבועות ספורים בלבד, וניהל רק עשרה משחקים; רתרפורד הוא המאמן שכהונתו הייתה הקצרה ביותר בתולדות סטוק.
בספטמבר, כשהוא בן 39, חתם רתרפורד בארסנל פעם נוספת והשתתף בכ-20 משחקים בכל אחת משתי העונות הבאות.