tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן ניזונים גם מפרחים, ניצנים ופירות.
בשבי הלורי קשת מואכל בדייסה שמיועדת לו, כופתיות (שאינן מומלצות להם מבחינה בריאותית) וכתוסף מקבלים גם פירות כמו: תפוחים, אגסים, ענבים, פירות הדר.
הלורי מגיע לבגרות מינית בממוצע בגיל שנה וחצי.
עונת הקינון והרבייה מתחילה בחודש מרץ ושיאה בחודש אפריל.
הנקבה מטילה בין 2–3 ביצים והדגירה עליהן נמשכת כ-25 ימים.
חודש לאחר הבקיעה הגוזלים מסיימים להצמיח את נוצותיהם.
לצעירים נוצות שחורות ורק לאחר 12 שבועות יצמיחו את נוצותיהם הצבעוניות.
לורין נוסבאום (בהולנדית: Laureen Nussbaum; 3 באוגוסט 1927) היא בלשנית וסופרת יהודייה ילידת גרמניה.
לשעבר פרופסור לשפות זרות וספרות באוניברסיטת פורטלנד סטייט.
כיום מרצה באופן עצמאי על השואה, ומפורסמת בתור חברת ילדות של אנה פרנק.
נוסבאום נולדה בשם הנלורה קליין ב-3 באוגוסט 1927 בפרנקפורט, רפובליקת וויימאר.
ב-1936, כשהרדיפות נגד היהודים בגרמניה גברו עברה משפחתה לאמסטרדם שבהולנד.
באמסטרדם, התיידדה משפחתה עם משפחת פרנק שאותה הכירה עוד בפרנקפורט.
הוריה היו מיודדים עם אוטו ואדית פרנק, והנלורה עצמה הייתה חברה של הבנות מרגוט ואנה.
היא חשה קרובה יותר למרגוט, ומאוחר יותר תיארה את אנה כ"קשקשנית איומה".
גם לאחר השואה, היא נותרה בקשר עם אוטו פרנק שהיה היחיד מבין משפחת פרנק ששרד.
הוא אף שימש כשושבין בחתונתה.
ב-1940 נכבשה הולנד בידי הוורמאכט, ויהודי הולנד החלו לחשוש לגורלם.
משפחת קליין הצליחה להשיג תעודות מזויפות המזהות אותם כיהודים רק למחצה, ובכך הצליחה להימנע מלבישת טלאי צהוב, ובהמשך גם מהשמדה.
משפחת קליין חיה באמסטרדם במשך מלחמת העולם השנייה, ובתקופה זו פגשה הנלורה את בעלה לעתיד רודי נוסבאום.
רודי סירב ללבוש טלאי צהוב, ועל כן נאלץ להסתתר אצל איכרים הולנדים ליד אמסטרדם.
בהמשך הוא עבר להסתתר אצל משפחת קליין, ונוצרו קשרים בינו לבין הנלורה.
ב-1947 הם נישאו, והנלורה אימצה את שם משפחתו.
היא ילדה לו שני בנים ובת.
ב-1954 היגרה המשפחה לאינדיאנה כדי שרודי יוכל להשלים את לימודי הפוסט-דוקטורט שלו.
לאחר שעברה לארצות הברית, היא שינתה את שמה הפרטי מ"הנלורה" ל"לורין".
ב-1959 קיבל רודי משרה באוניברסיטת פורטלנד סטייט, והמשפחה עברה לפורטלנד, אורגון.
לורין עצמה קיבלה תפקיד במחלקה לספרות זרה, ובהמשך עמדה בראש מחלקת השפה הגרמנית.
לאחר שנים רבות של השתלמות היא הפכה לפרופסור באוניברסיטה.
היא פרסמה מאמרים רבים, ושלושה ספרים.
נוסבאום גם העבירה ביקורת על אוטו על כך שצנזר קטעים מיומנה של אנה פרנק, אך גם שיבחה את היותו הראשון שפרסם מסמך מן השואה.
לאחר פרישתה מההוראה והפיכתה לפרופסור אמריטוס, היא מעבירה הרצאות בנושא השואה, אנה פרנק ומלחמת העולם השנייה.
לוריין קלי היא עיתונאית, שחקנית, מגישת טלוויזיה ודוגמנית עבר סקוטית.
לאחר התיכון היא תכננה ללמוד אנגלית ורוסית באוניברסיטה, אך לאחר מכן ויתרה על כך על מנת להתחיל לעבוד בעיתון המקומי "East Kilbride News".
בשנת 1983 הצטרפה לצוות הערוץ של "BBC סקוטלנד", וב-1984 הצטרפה לחברת הטלוויזיה "TV-am" ככתבת בסקוטלנד, היא סיקרה בין היתר את האסון של טיסה 103 של פאן אמריקן.
בשנת 1990 החלה לשמש כמנחה של התוכנית "בוקר טוב בריטניה".
באירוויזיון 2003 ואירוויזיון 2004 הגישה את תוצאות הניקוד של הממלכה המאוחדת, בכך החליפה את המגיש קולין ברי, שכיהן בתפקיד שנים קודם לכן.
ב-2005 ו-2006 הנחתה את "Glenfiddich Spirit of Scotland Awards", טקס אנשי השנה הסקוטי, המוענק לאישים חשובים בסקוטלנד.
ב-2007 ו-2009 הנחתה את טקס פרס באפט"א הסקוטי, וב-2014 אף זכתה בפרס על תרומתה לתעשיית הקולנוע וטלוויזיה.
היא בעלת טור בעיתון סאן.
ב-2025 עברה ניתוח להסרת השחלות והחצוצורות באמצעות לפרוסקופיה בהמלצת רופאיה.
לורין את קלמנט (בצ'כית: Laurin & Klement) הייתה חברה לייצור אופניים, אופנועים, ומכוניות אשר נוסדה בשנת 1895 בעיר מלאדה בולסלאב בממלכת בוהמיה, באוסטרו-הונגריה, על ידי חלוצי תעשיית הרכב הצ'כי האחים "ואצלב לורין" (1865-1930) ו"ואצלב קלמנט" (1868-1938).
בשנת 1925 סקודה השתלטה על "לורין את קלמנט".
בשנת 1895 ייסדו האחים ואצלב את חברת "לורין את קלמנט" (על שם שמם הפרטי) אשר עסקה בייצור אופניים ואופנועים כולל תלת-אופן.
בשנת 1905 החלה "לורין את קלמנט" ליצר מכוניות באוסטרו-הונגריה, והחברה הפכה במהרה ליצרנית הרכב הגדולה ביותר באימפריה האוסטרו-הונגריה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה עסקה החברה בייצור מלחמתי.
40% מדגמי המכוניות יוצאו ל-רוסיה, יפן, דרום אמריקה וניו זילנד.
לאחר המלחמה החלה החברה לייצר גם משאיות, אך ב-1924 נקלעה לקשיים כלכליים ונפגעה עקב שרפה במפעליה, מה שהוביל אותה להתמזגות עם חברת "סקודה וורקס" בשנת 1925, התאגיד התעשייתי הגדול ביותר באוסטרו הונגריה ולאחר מכן בצ'כוסלובקיה.
"סקודה וורקס" הולאמה בשנת 1948.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הופרדה סקודה אוטו מחברת האם "סקודה וורקס".
מהפכת הקטיפה בצ'כוסלובקיה הביאה להפרטת החברה, וב-16 באפריל 1991 הפכה סקודה לחברת בת של פולקסווגן.
להנצחתם של האחים לורין את קלמנט, סקודה מייצרת מכוניות פאר בשם: "לורין את קלמנט".
"Laurin & Klement FC" (מכונית מרוץ) - יוצר בשנת 1907.
"Laurin & Klement FCS" (מכונית מרוץ) - יוצר בשנת 1907.
"Laurin & Klement FCR" (מכונית מרוץ) - יוצר בשנת 1909.
אירווין רוברט לורי קנדי היה צ'לן אוסטרלי ידוע-שם.
אירווין רוברט לורי קנדי (הוא בחר להשתמש בשם לורי בלבד) נולד ברנדוויק, ניו סאות' ויילס, פרבר של סידני, לאב אנגלי ולאם אוסטרלית.
הוא למד אצל הרברט ואלן בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, ואצל פאול ברומר בווינה.
הזמרת האוסטרלית דיים נלי מלבה הבחינה בכישרונו ועודדה אותו להמשיך בלימודיו בארצות הברית.
קנדי טבע את חותמו בארצות הברית בשנות ה-20' של המאה ה-20, כשהתמנה לצ'לן הראשי בתזמורת הפילהרמונית של ניו-ירק בהזמנתו האישית של ארטורו טוסקניני.
הוא ניגן מוזיקה קאמרית עם נגנים כדוגמת ארתור רובינשטיין ויאשה חפץ.
בבריטניה ניגן ברביעיית פסנתר נודעת, "נגני המוזיקה הקאמרית", עם אלברט סאמונס, ליונל טרטיס וויליאם דייוויד מרדוק.
כמו כן הופיע במשך שנים אחדות עם זמר הטנור ג'ון מק'קורמק, הן בהופעות חיות והן בהקלטות.
הוא התמנה לצ'לן ראשי בתזמורת הסימפונית של ה-BBC עם מנצחה אדריאן בולט עם הקמתה בשנת 1929 והמשיך שם עד 1935. קנדי כיהן גם כפרופסור בקולג' המלכותי למוזיקה.
אשתו, דורותי קנדי הייתה פסנתרנית, שליוותה גם היא את ג'ון מק'קורמק ולימדה את ילדיו של אנריקו קארוזו.
לורי ודורותי הופיעו יחד בכמה הקלטות.
השניים ערכו סיור הופעות מצליח ביותר באוסטרליה, בשנת 1938. אז יצאו שוב לארצות הברית, שם הצטרף לורי להתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית של ארטורו טוסקניני.
הוא העתיק את מושבו להוליווד ונגינתו נשמעת במספר סרטי קולנוע, בהם פנטסיה, סרטו של וולט דיסני משנת 1940.
בשנת 1944 חזרו בני הזוג קנדי לישיבת קבע באוסטרליה.
הם קנו בתי מלון בטארי שבניו סאות' ויילס ובסידני, ולורי לימד צ'לו במחנות מוזיקה ובהמשך, ב-1966, בבית הספר למוזיקה בקנברה.
הוא פרש מעבודתו שם לאחר שנה בלבד עקב בריאות לקויה.
דורותי קנדי מתה בשנת 1972. לורי קנדי מת ב-26 באפריל 1985, בסקרמנטו, קליפורניה, שם התגורר עם בנו הבכור, דייוויד.
בנם, ג'ון קנדי, היה גם הוא צ'לן נודע ואביו של הכנר נייג'ל קנדי.
דודנית של לורי קנדי הייתה הכנרת דייזי קנדי.
לורים (שם מדעי: Loriinae) היא תת-משפחה ממשפחת הדרראים החיים ברחבי אוסטרליה, גינאה החדשה ובדרום-מזרח אסיה.
בתוכה כלולים שלושה שבטים: לורים, תוכונים ותוכיי התאנים.
בני הקבוצה הם תוכים צבעוניים בינוניים בגודלם החיים באזורים טרופיים, בעיקר ביערות גשם טרופיים אך גם באזורים יבשים יותר כמו סוואנות, חופים וגדות נהר והתוכון האוסטרלי נודד במדבריות אוסטרליה בלהקות רועשות.
התוכים מקבוצה זו התפתחו ליניקת צוף או לאכילה של פירות קטנים או זרעים, אותם הם מפיצים בסביבה.
לשם כך רבים מהם פיתחו לשון ארוכה והם בעלי "מברשות" על לשונם, באמצעותן נאספת האבקה.
חלק מהמינים מהווים חיות מחמד נפוצות.
תת-משפחת הלוריים (Loriinae) הוגדרה בשנת 1836 (תחילה בשמות Loriana ו-Lorianae) על ידי חוקר הטבע האנגלי פריידו ג'ון סלבי (Prideaux John Selby) בספרו "היסטוריה טבעית של תוכים" (The Natural History of Parrots).
באופן מסורתי נחשבו הלוריים כחברים היחידים בתת-משפחה זו, או אף פוצלו למשפחה נפרדת - לורידיים (Loriidae).
אולם, כיום הם מסווגים כשבט בשם לורים (Loriini), המהווה חלק מתת-משפחה רחבה יותר (Loriinae).
מחקרים גנטיים חשפו כי הלוריים קרובים גנטית לתוכון האוסטרלי (Melopsittacus undulatus) ולתוכי התאנים (מהסוגים Cyclopsitta ו-Psittaculirostris).
מינים אלו מרכיבים את שני השבטים הנוספים בתת-המשפחה: מלופסיטסיני (Melopsittacini) וציקלופסיטסיני (Cyclopsittini), בהתאמה.
תת-משפחת הלוריים היא אחת מחמש תת-המשפחות במשפחת התוכיים (Psittaculidae), לצד הדרראים (Psittaculinae), הפלטיצרקיים (Platycercinae), הפסיטצליים (Psittacellinae) והאגפורניתיים (Agapornithinae).
משפחה זו, יחד עם שתי משפחות נוספות, מרכיבה את על-משפחת התוכים האמיתיים (Psittacoidea).
לוּרִים (בלורית: لوریا/لُرو; לוּרְיָא/לֵרוּ) הם קבוצה אתנית, איראנית אשר חיים בדרום-מערב איראן ודרום עיראק.
אוכלוסייתם נאמדת בכחמישה מיליון איש ומרכזי האוכלוסין שלהם הם לורסתאן (אשר נקראת על שמם), כהגילויה ובויראחמד, ח'וזסתאן, פארס, בושהר, צ'הארמחאל ובח'תיארי, המדאן, אילאם ואספהאן.
הם דוברים את השפה הלורית אשר על פי האנציקלופדיה של האסלאם התפתחה כניב שפה מתוך הפרסית.
הלורים מזוהים כקבוצה אתנית אשר התפתחה מתוך הכורדים מלפני כ-1,000 שנים.
בריכוזי האוכלוסין כגון מחוז ח'וזסתאן מהווים הלורים כחמישים אחוז מכלל האוכלוסייה.
במקורם היו הלורים ערבוב של מספר עמים איראנים, ביניהם הכשים (אשר מקורם בלורסתאן) והגותים.
ישנם היסטוריונים אשר טוענים כי הלורים הם יורשהם של ממלכת עילם והשפה הפרסית התחברה עם שפתם רק בימי הביניים.
ההסכמה ההיסטוריונית כי הלורים מקורם בכורדים נתמכת בידי הספר ההיסטורי "שהראפנאמא", אשר כולל בתוכו את סיפורם של שתי שושלות לור-כורדיות.
מבין הלורים לאורך ההיסטוריה, המפורסמים ביותר הם קארים ח'אן זנד, מייסדה של שושלת זנד וסוראיה אספנדיארי בח'תיארי, השנייה בנשותיו של השאה האחרון מוחמד רזא שאה פהלווי.
באזורים הנוודים והכפריים ישנה השפעה רבה של מועצות השבטים על האנשים (ההשפעה קטנה יותר באזורים העירוניים) וכמו בחברה הכורדית, בשונה משאר איראן ורוב ארצות ערב בחברה הלורית ישנן יתר זכויות לנשים.
מבחינה גנטית, כאשר בוחנים את כרומוזום Y, הלורים נבדלים מקבוצות איראניות אחרות בתדירות הגבוהה יחסית של הפלוגרופ R1b .
הפלוגרופ R1 בגרסאותיו השונות הוא ההפלוגרופ האבהי הנפוץ ביותר בקרב הלורים.
ההפלוגרופ האבהי השני בתפוצתו אצלם הוא הפלוגרופ J2a , שמזוהה עם ההתפשטות של החקלאים מהמזרח הקרוב הנאוליתי בסביבות 8000–4000 לפני הספירה.
לוריין או'גריידי הייתה אמנית אמריקאית.
או'גריידי הייתה אמנית קונספטואלית המשלבת מיצגים, צילום ומיצבי ווידאו, ועבודתה בחנה הבניות תרבותיות של זהות.
או'גריידי נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס להורים מג'מייקה, ולמדה במכללת ולסלי ובסדנת הסופרים של אוניברסיטת איווה.
או'גריידי הציגה לראשונה בגיל 45, לאחר קריירה מוצלחת כאנליסטית מודיעין ממשלתי, מתרגמת ספרותית ומבקרת רוק.
בין המאמרים שכתבה למגזין "Artforum" ו-"Art Lies", המאמר, "המשרתת של אולימפיה: החזרת סובייקטיביות נשית שחורה", נחשב לפורץ דרך ונכלל באנטולוגיות רבות.
מאמריה הרבים נאספו ופורסמו על ידי הוצאת אוניברסיטת דיוק בשנת 2020.
או'גריידי התגוררה ועבדה ב-Meatpacking District בעיר ניו יורק.
או'גריידי נולדה בבוסטון להורים מג'מייקה, שעזרו בהקמת סנט סייפריאן, הכנסייה האפיסקופלית הקריבית בבוסטון.
בשנת 1955 סיימה או'גרדי את לימודיה במכללת ולסלי, שם למדה כלכלה, התמחתה בספרות ספרדית.
בשנת 2017 זכתה בפרס הישגי בוגרים של מכללת וולסלי.
או'גריידי המשיכה לתואר שני בספרות בסדנת הסופרים של אוניברסיטת איווה היא עבדה במקצועות רבים כמו תרגום, מבקרת רוק ואנליסטית במודיעין של ממשלת אמריקה לפני שהפכה לאמנית בשנת 1980.
בשנות השמונים או'גריידי יצרה את הפרסונה: "מדמואזל בורז'ואה נואר" (Mlle Bourgeoise Noire), והלכה לפתיחות תערוכות בניו יורק כשהיא עוטה שמלה וגלימה עשויות מ-180 זוגות של כפפות לבנות, חילקה פרחים למבקרים והכתה את עצמה בשוט לבן משובץ אבנים.
תוך כדי כך היא הקריאה שירי מחאה שזעקו נגד ההפרדה בעולם האמנות שמדירה אמנים אפרו-אמריקאים מעולם האמנות.
הפעם הראשונה בה הופיעה כ-Mlle Bourgeoise Noire הייתה בשנת 1980 בגלריה "Just Above Midtown" של לינדה גוד בראיינט באזור טרייבקה.
בשנת 1983 יצרה או'גריידי מייצג בשיתוף הקהל בשם "Art Is ...", המייצג התקיים על משאית תהלוכות כחלק מהמצעד האפרו-אמריקאי השנתי בהארלם.
או'גריידי [בדמותה של מדמאוזל בורז'ואה נואר] יחד עם להקה של 15 אמנים אפרו-אמריקאים ולטיניים, לבושים כולם בלבן, ליוו את המשאית כשהם נושאים מסגרות זהב ריקות.
המייצג נוצר כדי לעודד את הצופים לחשוב על עצמם ככח אמנותי, וגם הפנה את תשומת הלב לגזענות המובנית בעולם האמנות.
בין השנים 2015–2016 הוצגה העבודה "Art Is ..." במוזיאון הסטודיו בהארלם.
או'גריידי נותנת קרדיט לדמות מדמאוזל בורז'ואה נואר על אוצרות תערוכות, כמו "The Black and White Show" בשנת 1983 בבית קנקלבה, גלריה לאמנות שחורה הממוקמת באיסט וילג' במנהטן.
הרעיון בבסיס תערוכה זו היה להציג את עבודתם של 30 אמנים שחורים לצד 30 אמנים לבנים.
החל משנת 1991 או'גריידי הוסיפה מיצבי צילום לעבודותיה המושגיות, ובשנת 2007 היא יצרה את הוידאו ארט הראשון שלה במהלך שהות בארטספייס בסן אנטוניו, טקסס.
בשנת 2016 אמרה או'גריידי: "אני חושבת שהמטרה הראשונה של האמנות היא להזכיר לנו שאנחנו בני אדם, יהיה אשר יהיה.
אני מניחה שהפוליטיקה באמנות שלי יכולה להזכיר לנו כי כולנו בני אדם".
עבודותיה הוצגו באופן נרחב, במיוחד בניו יורק ובאירופה.
העבודה המוקדמת של או'גריידי כמדמאוזל בורז'ואה נואר קיבלה הכרה מחודשת כאשר היא הוצגה בכניסה לתערוכה המכוננת "WACK!" אמנות והמהפכה הפמיניסטית, עבודותיה מגדירות את המעבר בין מודרניזם לתחילת הפוסטמודרניזם, וזכו להתעניינות גוברת והולכת מאז שהופיעו שני מאמרים עליהם בגיליון מאי 2009 של כתב העת "Artforum".
בדצמבר 2009 הוצגה בתערוכת יחיד ביריד האמנות העכשווית, Art Basel Miami Beach.
בשנת 2016 או'גריידי הייתה נושא הסרטון "מארו" של המוזיקאית אנוהני.
לורידיה פיניקסי (שם מדעי: Loureedia phoenixi) הוא מין של עכביש בסוג לורידיה ממשפחת הסרבולניים, הידועים גם כעכבישי קטיפה.
המין התגלה בשנת 2020 באיראן.
שמו המדעי של הסוג, Loureedia ניתן לו על שם המוזיקאי לו ריד, סולן להקת מחתרת הקטיפה, מאחר שמדובר בעכביש ממשפחת עכבישי הקטיפה החי במחילות מתחת לאדמה (משמעותה של המילה "מחתרת" באנגלית, Underground, היא גם "מתחת לאדמה").
שמו של המין ניתן לו על שמו של השחקן חואקין פיניקס לאחר שהחוקרים שגילו את המין שמו לב לדמיון בין הדוגמה שעל גבו של העכביש לבין דמותו של פיניקס בסרט ג'וקר.
לורידיה (שם מדעי: Loureedia) הוא סוג של עכביש ממשפחת הסרבולניים, הידועים גם כעכבישי קטיפה.
המין הראשון בסוג זה, צמירן עקוד, סווג בשנת 2012 בישראל ששויך עד אז לסוג Eresus.
מינים נוספים התגלו, ונכון לשנת 2021 מונה הסוג ארבעה מינים.
צמירן עקוד (Loureedia annulipes) (Lucas, 1857) - אלג'ריה, תוניסיה, לוב, מצרים וישראל
לורידיה לוקאסי (Loureedia lucasi) (Simon, 1873) - מרוקו ואלג'יריה
לורי מישל צ'אבס-דרימר היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כמזכירת העבודה של ארצות הברית בממשלו השני של הנשיא דונלד טראמפ, מאז מרץ 2025. בשנים 2025-2023 כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אורגון.
צ'אבס-דרימר היא האישה הרפובליקנית הראשונה שייצגה את אורגון בקונגרס של ארצות הברית.
טרם שירותה בבית הנבחרים האמריקאי כיהנה כראשת עיריית האפי ואלי.
צ'אבס-דרימר נולדה למשפחה ממוצא מקסיקני בסנטה קלרה שבקליפורניה.
היא השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון הנפורד השוכן במחוז קינגס.
לאחר מכן קיבלה תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו .
בשנת 2004 נבחרה צ'אבס-דרימר למועצת עיריית האפי ואלי (Happy Valley) שבאורגון.
בבחירות 2010 נבחרה לראשות העיר, והחלה את כהונתה ב-18 בינואר 2011. בבחירות 2014 נבחרה לתקופת כהונה שנייה, ומילאה תפקיד זה עד 15 בינואר 2019.
בשנת 2016, לאחר שחברת בית הנבחרים של אורגון שמיה פאגאן בחרה שלא להתמודד מחדש לבית הנבחרים המדינתי במחוז הבחירה ה-51, הגישה צ'אבס-דרימר את מועמדותה לייצוג מחוז זה מטעם המפלגה הרפובליקנית ואף זכתה בבחירות המקדימות ללא התנגדות.
בבחירות הכלליות הפסידה בפער של 564 קולות בלבד למסעדנית ג'אנל ביינום, במה שהיה המירוץ היקר ביותר לבית הנבחרים של אורגון בבחירות 2016.
ביוני 2017 הקימה צ'אבס-דרירמר ועדת גישוש לקראת התמודדות אפשרית לתפקיד מושל אורגון, אך באוקטובר אותה שנה הודיעה בסרטון שפורסם באתר יוטיוב כי לא תתמודד למשרת המושל.
בינואר 2018 נועדה צ'אבס-דרימר עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בוושינגטון הבירה.
בבחירות 2018 התמודדה בשנית על ייצוג מחוז הבחירה ה-51 בבית הנבחרים של אורגון, אך שוב הפסידה לביינום.
במאי 2022 ניצחה צ'אבס-דרימר בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס החמישי של אורגון בבית הנבחרים של ארצות הברית.
המחוז, שהיה מיוצג במשך 14 שנה בידי הדמוקרט המתון קורט שריידר, השתנה מבחינה דמוגרפית באופן משמעותי לאחר חלוקה מחדש של מחוזות בחירה משזכתה אורגון במושב נוסף בקונגרס.
המחוז איבד חלקים בקו החוף של המדינה עם האוקיינוס השקט ואת הבירה סיילם, אך השתרע דרומה יותר כדי לחלוש על בנד.
שריידר הפסיד בפריימריז הדמוקרטי לג'יימי מקלאוד-סקינר שהפסידה לצ'אבס-דרימר בבחירות הכלליות.
ב-5 בנובמבר 2024 הפסידה צ'אבס-דרימר את מושבה בבית הנבחרים ליריבתה הדמוקרטית ג'אנל ביינום.
מזכירת העבודה של ארצות הברית
ב-22 בנובמבר 2024 לאחר ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית הודיע הנשיא הנבחר כי בכוונתו למנות את צ'אבס-דרימר לתפקיד מזכירת העבודה בממשלו השני.
מינויה כפוף לאישור והסכמת הסנאט האמריקאי.
כחברת בית הנבחרים נחשבה למקורבת לאיגודים מקצועיים ואף הייתה הרפובליקנית היחידה שתמכה בחקיקה פדרלית לחיזוק זכות ההתאגדות שהוביל ממשל ביידן.
ב-27 בפברואר 2025 קידמה ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט האמריקאי את מינויה של צ'אבס-דרימר בהצבעה של 9–14 וב-10 במרץ 2025 אישר הסנאט האמריקאי את מינויה של צ'אבס-דרימר לתפקיד מזכירת העבודה ברוב של 67–32. ב-11 במרץ 2025 החלה את כהונתה כמזכירת העבודה.
לורן קופלנד (, 1921 – אפריל 2013) הייתה ארכאולוגית בריטית המתמחה בתקופה הפלאוליתית של המזרח הקרוב.
היא שירתה כסוכנת חשאית במסגרת מנהלת המבצעים המיוחדים במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1921, קופלנד נולדה בשם אליזבת לוריין עדי באדינבורו, סקוטלנד.
אביה היה נוירוכירורג ברחוב הארלי בלונדון, והיא התחנכה באופן פרטי בבית הספר לבנות ויקומב אבי בבקינגהמשייר.
תפקידה כסוכנת במנהלת המבצעים המיוחדים
קופלנד עבדה עבור המודיעין הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה במנהלת המבצעים המיוחדים.
היא פגשה את בעלה האמריקאי מיילס קופלנד ג'וניור במהלך תקופה זו כאשר הוא שהה בבריטניה ועסק במודיעין נגדי עבור צבא ארצות הברית.
הם נישאו ב-25 בספטמבר 1942, ולאחר מכן עבודתו של מיילס הובילה אותם למזרח הקרוב במיוחד לסוריה, לבנון ומצרים שם קופלנד פיתחה לראשונה את עניינה בארכאולוגיה.
קופלנד עבדה בתחום ארכאולוגיה פלאוליתית למעלה מחמישים שנה, והייתה קשורה למכון לארכאולוגיה של יוניברסיטי קולג' לונדון.
היא שימשה כיועצת למכון לתקופת האבן.
בשנת 2004 פורסם לכבודה ספר יובל "מהנהר עד הים: התקופה הפלאוליתית והנאוליתית על גדות הפרת ובלבנט הצפוני".
קופלנד נישאה למיילס קופלנד ב-25 בספטמבר 1942 בכנסיית סנט מרי, רחוב גרייט פורטלנד, לונדון.
להם היו ארבעה ילדים, שכולם המשיכו לקריירות מפוארות: בנם הבכור, מיילס קופלנד השלישי (נולד ב-2 במאי 1944), כמנהל בתעשיית הבידור, איאן קופלנד (נולד ב-25 באפריל 1949) כמקדם מוזיקה וסוכן הזמנות, לורן "לני" קופלנד כסופרת ומפיקת סרטים, וסטיוארט קופלנד (נולד ב-16 ביולי 1952) כמוזיקאי הידוע בעיקר כמתופף להקת הפוליס.
לורן קופלנד נפטרה בשאטו מארואט בדורדון, צרפת, ב-27 באפריל 2013. היא נקברה לצד בעלה מיילס בחצר הכנסייה של כנסיית סנט פיטר וסנט פול אסטון רואנט, אוקספורדשייר.
לורינדה צ'רי הייתה מדענית מחשב ומתכנתת אמריקאית.
צ'רי עבדה במעבדות בל החל משנות השישים.
צ'רי פיתחה כלים לחישובים מתמטיים מדויקים ושפה לכתיבת נוסחאות מתמטיות במחשב (שהיוותה השראה ל-TeX).
בנוסף פיתחה כלים לעבודה עם טקסט, כולל את אחד מבודקי האיות הראשונים.
צ'רי נולדה לג'ון ואוולין לנדגרף.
היא גדלה ב, ניו ג'רזי.
ב-1966 צ'רי השלימה תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת דלאוור.
ב-1969 צ'רי השלימה תואר שני במדעי המחשב ממכון סטיבנס לטכנולוגיה.
ב-1966 צ'רי החלה לעבוד כאסיסטנטית טכנית במעבדות בל.
ב-1971 צ'רי הצטרפה ל-Computing Science Research Center (מרכז המחקר במדעי המחשב) של מעבדות בל, וב-1976 קודמה למשרת המחקר הבכירה "חברת צוות הטכני" (Member of the Technical Staff).
עבודתה התמקדה בגרפיקה, ניתוח טקסט, מעבדי תמלילים ועיצוב שפות תכנות.
צ'רי הייתה חברה ב-Unix Lab של מעבדות בל החל משנותיה הראשונות של המעבדה.
המעבדה נחשבת לחלוצה במערכות הפעלה ובנושאי מחשוב אחרים.
פיתוחיה של צ'רי תואמים את , שאחד מעקרונותיה היא יצירת תוכנות קטנות ש"עושות בדיוק דבר אחד, ועושות אותו טוב".
עקרון נוסף של הגישה הוא היכולת לחבר בקלות תוכנות.
צ'רי שויכה למחלקה למחקר אקוסטיקה ודיבור, ועבדה על סימולציה של מערכת הקול.
צ'רי הייתה מעורבת בפרויקטים העוסקים בגרפיקה ממוחשבת, יחד עם .
הם עבדו על , שפת תכנות ליצירת אנימציה, ו"אטום", תוכנה ויזואלית לסימולציה תלת-ממדית של אטומים.
צ'רי ו יצרו אנימציה ממוחשבת שהוצגה בתערוכה במוזיאון ברוקלין.
במשך כשנה, צ'רי עבדה על , מערכת הגנה אווירית אמריקאית שפותחה בשיתוף עם מעבדות בל.
במהלך תקופה זו צ'רי שהתה במתקן של מעבדות בל ב, ניו ג'רזי ובמתקן ניסויים בקווג'לין.
צ'רי עבדה על תוכנת עזר להקלטת נתונים.
צ'רי השתתפה במספר פרויקטים שהיו קשורים לניתוח של טקסט בעזרת כלים סטטיסטים ואלגוריתמים המבוססים על תכונות של השפה.
רבים מהכלים נועדו לעזור לכותב לשפר את רמת כתיבתו.
רבים מהכלים שולבו ב-, תוכנה שאיגדה מספר כלי עזר לכתיבה ושיפור איכות הכתיבה.
בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים, החבילה הגיעה מותקנת מראש במערכת ההפעלה AT&T Unix, ולכן זכתה לפופולריות רבה (במיוחד באקדמיה).
צ'רי אף הופיעה בתוכנית הבוקר The Today Show כדי להסביר על התוכנה, והתוכנה סוקרה בניו יורק טיימס.
עם זאת, בהתאם לפילוסופיית יוניקס, הכלים של צ'רי היו ניתנים להרצה גם בנפרד מ-Writer's Workbench, ולעיתים שולבו בתוכנות אחרות.
צ'רי ו פיתחו כלי שנקרא `typo` לזיהוי טעויות הקלדה.
זה היה הכלי הנפוץ ביותר לצורך הזה, עד שהוחלף על ידי `spell` .
בניגוד לבודקי איות מודרניים שמתבססים על מילון של מילים מותרות, typo התבסס על מודל סטטיסטי שאפשר לו לזהות מילים שהן בסבירות גבוהה טעויות הקלדה.
הכלי מחשב את התדירות של כל הצמדים והשלשות של אותיות סמוכות במסמך, ומציף מילים שמכילות רצפי אותיות שאינם סבירים בהתחשב בשאר המסמך.
לדוגמה, הרצפים "ae" או "ion" ככל הנראה יופיעו בתדירות גבוהה במסמך באנגלית, אך "bxt" יופיע בתדירות נמוכה או אפסית, ולכן יהיה חשוד כשגיאת הקלדה.
ציין שהכלי "עבד טוב להפליא וזכה לפופולריות", וש"זוהי תוכנה ממש ממש אלגנטית".
בסמוך לפיתוח של typo, צ'רי פיתחה עצמאית מנגנון דחיסת מידע שהתבסס על מאפיינים סטטיסטים של טקסט.
בדומה ל-typo, אלגוריתם הדחיסה התבסס על טריגרמות (שלשות אותיות סמוכות).
מעבדות בל השתמשו באלגוריתם כדי לדחוס ספר טלפונים גדול.
צ'רי פיתחה כלי בשם Parts שמסוגלת לחלק משפט באנגלית לחלקי הדיבור שמרכיבים אותו.
האלגוריתם מסתמך על מילון חלקי של מילים ידועות ועל תכונות של השפה האנגלית, כגון סיומות ידועות, סדר מילים ועוד.
Parts היה כלי בסיסי שהשתמשו בו כדי ליצור תוכנות מורכבות יותר.
למשל, מעבדות בל השתמשו ב-Parts כדי לגרום למסנתז דיבור להשמע ריאליסטי יותר.
דוגמה נוספת היא הכלי Topic, שמשערך את הנושאים של מסמך על ידי חיפוש שמות העצם השכיחים ביותר במסמך.
כמו כן, השתמשו בכלי ליצירת אינדקסים.
למשל, במעבדות בל השתמשו בכלי כדי ליצור את האינדקס הראשון של ה-Unix manual .
כלי נוסף שצ'רי פיתחה הוא Style, שקורא מסמך ופולט דו"ח סיכומי על סגנון הכתיבה שלו, כולל ציוני רמת קריאות , חזרה על מילים ומבנים לשוניים, אורך משפטים (קצרים במיוחד או ארוכים במיוחד) ושכיחות חלקי דיבור או שימוש מעורר חשד בחלקי דיבור (בעזרת Parts).
כלי נוסף שצ'רי פיתחה, Prose, מחשב סטטיסטיקות דומות ל-Style אך משווה אותן למסמכים באיכות טובה.
Diction הוא כלי שמחפש ביטויים בעייתיים ומציע אלטרנטיבות (למשל להחליף את "through the use of" ב-"by").
צ'רי השוותה את הכלים האלו לתוכנה מקבילה שפותחה ב-IBM, שהתבססה על פרסור של טקסטים לפי כללים מוגדרים.
התוכנה התקשתה להתמודד עם טקסטים אמיתיים, מאחר שהם לא התאימו לתחביר שהפרסר ציפה אליו.
צ'רי אמרה שהיתרון של הכלים שלה היה בגישת ה"התקדם הלאה, לא משנה מה", שאומנם גרמה לכך שהכלים עשו טעויות, אך מכיוון שסטטיסטית הם נטו לצדוק, במצטבר הם יהיו מספיק שימושיים כדי להפיק מהם מסקנות.
אחד מהפרויקטים האחרונים שצ'רי עבדה עליו היה ניתוח של תמלילי שיחות מהמוקד הטלפוני של AT&T.
היה צורך לגלות בעיות מערכתיות מתמלילי שיחות שהכילו טקסט באיכות בעייתית, והיו בעלי מבנה ותוכן לא עקביים זה עם זה.
התוכנה של צ'רי מצאה נושאים שהועלו בשכיחות גבוהה.
מקילרוי טען ש"הפרויקט עבד", והוביל לשינוי במדיניות של AT&T לפחות במקרה אחד.
צ'רי ורוברט מוריס עבדו על dc (ראשי תיבות של desk calculator), תוכנת מחשבון שתומכת בפעולות עם דיוק שרירותי (בניגוד לשיטות כמו נקודה צפה או נקודה קבועה).
התחביר של dc היה מסורבל (למשל פונקציית העצרת נראית כך: ).
כדי להתגבר על כך, צ'רי כתבה כלי נוסף, bc (ראשי תיבות של basic calculator), שהנגיש את היכולות של dc באמצעות שפת תכנות דמוית C.
bc עשה עיבוד מקדים לקלט שלו כדי לתרגם אותו לשפה של dc, ואז הביא את תוצאת התרגום ל-dc.
גרסאות של הכלי עדיין נמצאים בשימוש 50 שנה לאחר שצ'רי פיתחה את הגרסה המקורית.
ב-1974 צ'רי ובריאן קרניהאן פיתחו את eqn , כלי ושפה לכתיבת והדפסת נוסחאות מתמטיות.
eqn היווה השראה ישירה ל-LaTeX, שבעשורים האחרונים הוא הכלי הסטנדרטי לכתיבת ביטויים מתמטיים במחשב.
השפה של eqn התאפיינה בתחביר שדומה לדרך שבה קוראים בעל פה נוסחאות מתמטיות.
לדוגמה, את הנוסחה כותבים ב-eqn כך: .
ברוב המקרים, eqn יסיק אוטומטית את סידור הדפוס (למשל, שינוי גודל הגופן ומיקום הטקסט כאשר משתמשים בנוטציית הסכימה).
eqn הוא למעשה קדם-מעבד שפולט פקודות סידור דפוס (למשל פקודות ל-troff , תוכנת סידור דפוס פופולרית באקוסיסטם של Unix).
מקאלרוי תיאר את העבודה כ"יוצאת דופן", וציין שהרעיון של תחביר שדומה לדרך שבה קוראים בעל פה נוסחאות היה מקורי, "מפתיע ומאוד מוצלח".
צ'רי תרמה גם ל-libplot, תוכנת Unix לויזואליזציה של גרפים.
התוכנה היוותה השראה ל-plotutils , חבילת GNU פופולרית.
חברה בסניף ניו ג'רזי של החל מ-1967. כחלק מפעילותה במועדון, היא השתתפה במרוצים, החזיקה באחראיות ניהוליות וארגנה מרוצים.
בנוסף, צ'רי חובבת תצוגות כלבים.
צ'רי הציגה כלבי דוברמן בתחרויות.
צ'רי אף ביצעה ניתוח סטטיסטי על החלטות השופטים, כדי לבחון האם יש להם הטיות (למשל הטיות הנוגעות לצבע או גיל הכלבים).
צ'רי סיפרה ש"אנשים היו מאוד מאוד עצבניים, אם מראים להם מה הסטטיסטיקה אומרת".
לורינה חטיב קיזל היא אשת תקשורת, יזמית חברתית ופעילה בתחום ההסברה הישראלית, דרוזית-ישראלית מכסרא-סמיע שבגליל.
מגישה את התוכנית "קול הדרוזים" ב-רדיו צפון, ואת פינת "הקול הערבי" בערוץ i24NEWS.
עוסקת שנים רבות בקידום דיאלוג בין יהודים לערבים ובחיזוק מעמד העדה הדרוזית בישראל.
חטיב קיזל נולדה וגדלה בכסרא-סמיע שבגליל.
את דרכה הציבורית החלה בשנת שירות לאומי-אזרחי בתנועת הנוער הדרוזי, ולאחר מכן שימשה במשך כשנתיים כרכזת נוער בתנועת הנוער העובד והלומד בכסרא-סמיע.
היא בוגרת תוכנית "שגרירים ברשת" של אוניברסיטת חיפה ובעלת תואר ראשון דו-חוגי במדעי המדינה ובסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מאותה אוניברסיטה.
בין השנים 2018–2023 עבדה במשרד החוץ, בענף הדיפלומטיה הציבורית.
לאחר פרוץ טבח שבעה באוקטובר, נרתמה למערך ההסברה הישראלית, בדגש על פנייה לקהלים בעולם הערבי, באנגלית, בערבית ובעברית.
היא משמשת כמנהלת פרויקטים בעמותת ביחד – ערבים זה לזה ומרצה ופעילה בנושאי שותפות יהודית-ערבית, קידום נשים, והעצמת צעירים מהחברה הדרוזית.
קיזל ייסדה את קונגרס הצעירים הדרוזים, בשיתוף עם המועצה הדתית העליונה הדרוזית ובהובלת המנהיג הרוחני של העדה השייח מוואפק טריף.
הקונגרס מונה מאות פעילים מהעדה הדרוזית.
היא יזמה והקימה את מיזם "ערבית בסלון", אשר נוצר לאחר טבח שבעה באוקטובר במטרה להנגיש את השפה והתרבות הערבית לתושבים יהודים בעוטף עזה ובמרכז הארץ, בהתנדבות מלאה.
כחלק מפעילותה הציבורית, הנחתה והובילה משלחות הסברה ישראליות לארצות הברית ולמדינות הסכמי אברהם.
כמו כן, הובילה את מיזם "זיכרון בסלון" לראשונה בחברה הערבית.
בשנת 2024 ייסדה את מיזם "דרוזים בחזית ההסברה", שמטרתו הכשרת צעירים דרוזים לפעילות הסברתית בישראל ומחוצה לה.
חטיב קיזל מתראיינת באופן קבוע בכלי תקשורת ישראליים ובינלאומיים, הן באנגלית והן בערבית, במטרה להתמודד עם תעמולה אנטי-ישראלית ולהציג את מורכבות החברה הישראלית והעדה הדרוזית בפרט.
בשנת 2022 נישאה לנסיב קיזל.
2013 – אות שר החינוך לתלמיד מצטיין (ברמה מחוזית וארצית)
2024 – אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות
2025 – אות גיבורי החברה הישראלית מטעם המועצה הציונית העולמית
לורם איפסום או בקיצור ליפסום הוא מלל מקובל וחסר משמעות המשמש "ממלא מקום" בעת עריכה, בתחום הדפוס, ההדפסה והפרסום.
הטקסט משמש כלי לייצוג דפוס שאמור להתווסף למוצר הפרסום בעתיד.
מדובר במלל ארוך במיוחד שניתן לבדוק עמו גופנים, וכן התאמת המלל לעמודים המעוצבים ובדיקת סוגי וגודלי גופן והתאמתם למוצר הסופי.
בשל הדמיון של המילים בלורם איפסום ללטינית קלאסית, רבים חושבים שיש משמעות לטקסט, אולם לא נועדה להיות לו כל משמעות.
המטרה היא רק "תפיסת מקום" על ידי מלל חסר משמעות .
הפסקה הראשונה של הלורם איפסום הסטנדרטי היא:
לורם איפסום דולור סיט אמט, קונסקטורר אדיפיסינג אלית הועניב היושבב שערש שמחויט - שלושע ותלברו חשלו שעותלשך וחאית נובש ערששף.
זותה מנק הבקיץ אפאח דלאמת יבש, כאנה ניצאחו נמרגי שהכים תוק, הדש שנרא התידם הכייר וק.
הועניב היושבב שערש שמחויט - שלושע ותלברו חשלו שעותלשך וחאית נובש ערששף.
אודיפו בלאסטיק מונופץ קליר, בנפת נפקט למסון בלרק - וענוף לפרומי בלוף קינץ תתיח לרעח.
לת צשחמי צש בליא, מנסוטו צמלח לביקו ננבי, צמוקו בלוקריה שיצמה ברורק.
גולר מונפרר סוברט לורם שבצק יהול, לכנוץ בעריר גק ליץ, ושבעגט ליבם סולגק.
בראיט ולחת צורק מונחף, בגורמי מגמש.
תרבנך וסתעד לכנו סתשם השמה - לתכי מורגם בורק?
מקורו של המלל בחיבורו של מרקוס טוליוס קיקרו De finibus bonorum et malorum ("על תכליות הטוב והרע"), בלטינית.
(תרגום: אין אדם רוצה בכאב ככאב בלבד, או רוצה בו ומחפש אותו על מנת להרגישו רק כי הוא כאב).
לא ידוע מתי נוצר הנוסח הנוכחי של הטקסט.
מקורו של הלורם איפסום כבר במאה ה-15 בעת המצאת הדפוס, אולם ככל הנראה מקורו של הנוסח הנוכחי מאמצע המאה ה-20.
לורן או לורנה היה אחד מ-27 החבלים בצרפת, בין 1972 לסוף שנת 2015. בירתו הייתה מץ.
הוא כלל 4 מחוזות, 19 רבעים ו-157 קנטונים.
בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים אלזס ושמפאן-ארדן במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית אלזס-שמפאן-ארדן-לורן ולאחר מכן קיבל את השם גראנד אסט.
לורל והארדי היו צמד שחקני קולנוע קומיקאים, סטן לורל ואוליבר הארדי הידועים בישראל בכינוי השמן והרזה (כמו זוג הבדרנים המאוחר יותר אבוט וקוסטלו).
סטן לורל נולד באנגליה בשם ארתור סטנלי ג'פרסון ב-16 ביוני 1890. את הופעת הבכורה על הבמה עשה בגיל 16, ב-Britannia Panopticon בגלאזגו.
בהמשך, הצטרף לורל לקבוצת השחקנים של Fred Karno's ואף שיחק לעיתים כמחליפו של צ'ארלי צ'פלין.
בשנת 1910 היגר לורל לארצות הברית לאחר מסע הופעות שעשה יחד עם קבוצת השחקנים.
ב-1917 השתתף לראשונה בסרט "משוגעים במאי" (Nuts in May).
אוליבר נורוול הארדי (אולי) נולד בארצות הברית ב-18 בינואר 1892. הוא התחיל את הקריירה הקולנועית כמקרין.
ב-1914 השתתף לראשונה בסרט (Outwitting Dad).
הארדי שיחק ביותר מ-250 סרטים אילמים.
עבודתם המשותפת התבססה על הניגוד שבין דמות האדם השמן, המנסה להיות המוביל לבין דמות האדם הרזה שאינו בטוח בעצמו.
בנוסף, שתי הדמויות שיחקו בילדותיות מוקצנת ונקלעו לסדרת מצבים מביכים.
המפגש הראשון של שני הקומיקאים התרחש בסרט "כלב בר-מזל" (A Lucky Dog).
בהמשך הם הופיעו במספר סרטים נוספים אך הסרט הרשמי שלהם כזוג היה The Second Hundred Years (יוני 1927).
מאותו סרט הם עבדו כזוג בסדרה ארוכה של סרטונים קצרים ובכמה סרטים באורך מלא, בסך הכול 106 סרטים.
הם כיכבו בכמה סרטונים פופולריים, עוד לפני סרטם הראשון באורך מלא Pardon Us ב-1931. כאשר הופיע רוץ', צמצם הצמד את כמות הסרטונים הקצרים והתמקד בעיקר בהפקת סרטים באורך מלא.
הסרטון "תיבת המוזיקה" (1932) זכה בפרס האוסקר בקטגוריית "סרטון הפעולה בצילום חי".
הם צילמו את הסרטון הקצר האחרון שלהם ב-1935.
סרטיהם הבאים של הצמד היו עליזי סקוטלנד ב-1935, "נערה בוהמית" ב-1936, "אי שם במערב" (Way Out West) ב-1937, Swiss Miss ב-1938 ו-Block-heads (סרטים אלה הופקו על ידי רוץ' והופצו על ידי מטרו גולדווין מאייר).
הסרט "אי שם במערב" (Way Out West) כולל את השיר המפורסם "שביל האורן הבודד" ("The Trail of the Lonesome Pine") בביצועם של לורל והארדי, ביחד עם בוקרים זמרים.
השיר הופץ כסינגל ב-1975 והגיע למקום השני במצעד הבריטי.
בעוד רוב שחקני הסרט האילם הצליחו פחות בעידן הסרט המדבר, לורל והארדי ביצעו מעבר מוצלח.
המבטא האנגלי של לורל והאמריקאי-הדרומי של הארדי, כמו גם יכולת השירה של האחרון, הוסיפו ממד נוסף לדמויות שלהם.
הזוג הוכיח יכולת לבצע דיאלוגים וקולות מצחיקים.
ההומור של הצמד היה בדרך כלל סְלֶפְּסְטִיק בטבעו, הדמות של לורל הייתה הדומיננטית למרות שהארדי חשב תמיד שידו על העליונה.
בכמה מהמקרים גבולות הקומדיה סטו לכיוון הסוריאליסטי.
לדוגמה, לורל על ידי הקשה באצבעותיו גורם ללהבה להידלק על קצה הבוהן כמו במצית, הארדי (השמן) מנסה לחקות, לאחר הרבה ניסיונות הוא מצליח אך הוא מופתע לגלות שהאש שורפת את קצה הבוהן והוא צועק מכאב ומייד נושף ומכבה את הלהבה.
סצנה ("קטע") שכיחה הייתה "קרב" מול יריב.
הקטע היה מתחיל כאשר הזוג היה פוגע בדבר ערך של היריב כאשר הוא לא מוכן.
היריב ממתין רגוע שיסיימו ואז בצורה רגועה הורס להם דבר ערך, וחוזר חלילה עד שהעניין מתגבר לידי אורגיה ונדליסטית של הרס.
לאורך הקריירה הכוח המניע היה לורל, הוא כתב הרבה "קטעים" קומיים ותסריטים, ומדי פעם (לפעמים בצורה אנונימית) הפיק את הסרטים.
בשנות השישים של המאה העשרים יצרו אולפני האנה ברברה סדרה מצוירת המבוססת על צמד הקומיקאים.
למרות שמבין השניים, סטן לורל עדיין היה חי בתקופה הזאת, דיבבו את הקולות שלהם שחקני קול.
הסדרה שודרה בשנות התשעים בישראל בטלוויזיה החינוכית באנגלית, ובערוץ הילדים בדיבוב עברי.
יהויכין פרידלנדר דיבב את לורל וניקו בר - את הארדי.
לורליי הוא שמה של גבעת סלע תלולה בגובה 132 מטרים בגדה המזרחית של הריין, ליד העיירה זנקט גוארהאוזן שבמדינת המחוז הגרמנית ריינלנד-פפאלץ, חלק מאתר המורשת העולמית עמק הריין המרכזי העילי.
הנוף הנשקף מן הלורליי, וכן חשיבותה בפולקלור הגרמני ובמיוחד בשיר מפורסם ביותר של המשורר היהודי-גרמני היינריך היינה, אשר זכה למאות לחנים ולעשרות תרגומים, הקנו לה פרסום רב.
בקרבת הלורליי מגיע נהר הריין לעומק של 25 מטר ורוחבו רק 113 מטר.
זו הנקודה הצרה והעמוקה ביותר של הנהר, ומשום כך מתנהלת תנועת סירות הנהר באזור בהסדרי רמזורים מיוחדים.
הסלעים המשוננים ביותר בקרבת הלורליי פוצצו בשנות השלושים של המאה העשרים, כך שהשיט בקרבתה, שלפנים היה נחשב למסוכן, איננו מסוכן עוד כבעבר.
סימני יישוב קדומים על הלורליי הם בני כ-600,000 שנה, כאשר הייתה עוד בגובה הנהר ולא הזדקרה מעליו.
כבר בימי הביניים הייתה הלורליי לנקודת ציון נודעת, ראשית בזכות סימן ההיכר של מתלול הסלע, ושנית בשל השיט המסוכן בקרבתה.
הלורליי הייתה אז אחת הנקודות המסוכנות ביותר לשייט בריין.
בשל המבנה הטופוגרפי של הנהר באזור נקלעו סירות רבות למערבולות קטלניות.
הקדוש הקתולי גואר התיישב באזור במטרה להציל ולרפא את ניצולי הסירות הטרופות.
מקור השם "לורליי" איננו ברור די צורכו.
הסיומת ליי עשויה להיות המילה הקלטית Ley, המשמשת לתיאור של רכסים סלעיים רבים באזור.
הראשית "לורה" מקורה כנראה במילה הגרמנית עתיקה lorlen שפירושה לקצוף, לרעוש, בזכות תופעת ההד המהדהד שבע פעמים באזור, שאותו לא ניתן לשמוע עוד בשל רעש התחבורה בנהר.
עד למאה התשע עשרה היה מבנה הזרימה באזור אחר, וגרם לאשליה אקוסטית לפיה שאון המים מקורו בסלע עצמו.
בדמיון העממי, האחראים לרעשים אלה היו גמדים שהתגוררו כביכול במחילות בסלע.
האסון הצפוי לספנים בחלק זה של הנהר היווה השראה למיתוס אודות לורליי, שמצא את ביטויו במספר בלדות פופולריות.
לפי האגדה הייתה זו לפנים נערה יפה, והיא השליכה עצמה לתוך הריין לאחר שאהובה זנח אותה.
מאז הייתה למעין בתולת ים היושבת על הסלע, ומסרקת בחוסר ישע את שיערה הזהוב והארוך במסרק של זהב.
בהתקרב כלי שיט אליה שרה לורליי שירים שובי לב בקול יפה כל כך, עד שדעתם של המלחים והדייגים מוסחת מן הסכנה, וסירותיהם מתנפצות לרסיסים אל הסלעים.
וכך באו הדברים לידי ביטוי בשירו של היינה:
איני יודע מה פשר הדבר,
בעטיו העצב בי כך משיח;
באור-שמש של בין-ערביים.יושבה הנערה היפה-ביפות
אשר לו מין נגן משולהב,
לחן נרחב ואדיר.המלח בסירה הקטנה אשר לו
הוא אינו מביט בצוק שמולו,
מביט הוא רק מעלה, ברוּם.
האגדה מופיעה גם בפואמה "לורליי" של גיום אפולינר, וכן בשיר בשם דומה של ז'ראר דה נרוואל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה פרסם נתן אלתרמן שני שירים בכותרת "לורליי" (הראשון בשנת 1942, והשני - מעין שיר המשך - בשנת 1944).
לשיר של היינה הולחנו מספר יצירות מוזיקליות.
המוכרים מביניהם הם הלחנים של פרידריך זילכר, וכן של פרנץ ליסט.
דמיטרי שוסטקוביץ', סימפוניה מספר 14, 1969 (הפרק השלישי הוא עיבוד מוזיקלי לשירו של גיום אפולינר)
לוראנו ביסאן-אטאמה מאייר הידוע כלורֶן (נקרא לעיתים לאורן), הוא כדורגלן עבר קמרוני.
כמו כן, הוא פרשן קבוע בתוכנית של סקיי ספורטס על הלה ליגה.
לורן נולד בקמרון להורים שמוצאם בגינאה המשוונית.
משפחתו עבר לספרד, שם הוא גם גדל.
הוא החל את הקריירה שלו במועדון אוטררה אליו הושאל מסביליה, ולאחר מכן עבר אל קבוצת המילואים של סביליה, לבאנטה ומיורקה.
לורן הגיש בקשה לקבלת אזרחות כפולה כדי שלא ייכלל בהגבלות לפי חוק בוסמן.
לורן הועבר לארסנל בקיץ 2000 תמורת סכום של 7,200,000£, על מנת לשחק בקישור או בהגנה.
משחקו הראשון היה נגד סנדרלנד ב-19 באוגוסט.
בעונתו הראשונה בארסנל הוא מיעט לשחק בעקבות מספר פציעות.
לאחר זמן מה הוא הצליח להפוך לשחקן הרכב קבוע בעמדת המגן הימני, והחליף את לי דיקסון שפרש ולאחר מכן את אולג לוז'ני.
לורן היה שחקן הגנה חשוב בארסנל בעונת הדאבל .
לורן סבל מפציעה בשריר השוק בעונת , והחמיץ את רובה.
אולם, הוא הצליח להחלים בזמן על מנת לשחק בגמר גביע ה-FA נגד סאות'המפטון.
לורן היה שחקן הרכב קבוע בארסנל בעונת , אך בעונה זו הוכתם שמו הטוב בעקבות תקרית מילולית עם רוד ואן-ניסטלרוי ממנצ'סטר יונייטד.
לורן הורחק על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית לארבעה משחקים ונקנס בסכום של £40,000. למרות זאת, באותה עונה הוא השתתף במשחק ה-150 שלו במדי המועדון, שהצליח לזכות באליפות בלי אף הפסד.
לורן זכה בתואר שלישי עם ארסנל ב-2005, לאחר הניצחון בדו-קרב פנדלים גמר גביע ה-FA על מנצ'סטר יונייטד; לורן הבקיע את הפנדל הראשון לטובת ארסנל.
אולם, במהלך עונת לורן נפצע בברכו במשחק נגד ויגאן אתלטיק בחצי גמר גביע הליגה.
הפציעה גרמה להשבתתו למשך כשנה, ורק ב-19 בדצמבר הוא נכלל שוב בסגל של ארסנל לקראת המשחק נגד ליברפול ברבע גמר גביע הליגה.
המשחק נדחה, ולורן לא נכלל יותר בסגל של ארסנל.
בזמן שהיה פצוע הוא הוחלף על ידי עמנואל אבואה וג'סטין הויט, וכתוצאה מכך נטען בתקשורת האנגלית שלורן יעזוב את ארסנל למועדון אחר.
ב-12 בינואר 2007 אישר ארסן ונגר, מאמן ארסנל, שהוא נתן ללורן אישור לעזוב את המועדון כשירצה בכך.
לורן השלים את מעברו לפורטסמות' ב-18 בינואר 2007, תמורת סכום של £500,000, וחתם על חוזה לשנתיים וחצי.
משחקו הראשון של לורן כקשר פורטסמות' היה נגד צ'רלטון אתלטיק ב-20 בינואר, ובשאר משחקי העונה הוא חזר לעמדת המגן הימני.
בעונתו השנייה במועדון הוא לא היה שחקן קבוע בעקבות יכולתו הגבוהה של גלן ג'ונסון.
אולם, לורן החל לשחק יותר בעקבות יכולתו להצליח בכמה עמדות, ובמספר מקרים הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי, וכקשר ימני בזמן היעדרותו של ג'ון אוטאקה בגלל גביע אפריקה לאומות.
ביוני 2009 הסתיים חוזהו בפורטסמות' והוא עזב את המועדון.
ב-15 במרץ 2010 חתם לורן בקורדובה מליגת המשנה הספרדית כשבסיום העונה פרש ממשחק פעיל.
לורן זומן לסגל של נבחרת קמרון לקראת מונדיאל 1998. משחקו המלא הראשון בנבחרת היה נגד נבחרת לוקסמבורג במאי 1998. במונדיאל עצמו לורן נכנס כמחליף במשחק נגד נבחרת צ'ילה (השלישי בשלב הבתים), וזמן קצר לאחר כניסתו למשחק הוא ניסה לחטוף את הכדור משחקן יריב אך ביצע עבירה שבגינה הורחק בכרטיס אדום.
הקריירה שלו בנבחרת לא הסתיימה בעקבות ההרחקה, והוא השתתף במשחקיה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2000. באותה שנה הוא שיחק גם באולימפיאדת סידני, וזכה עם נבחרתו במדליית הזהב לאחר ניצחון בגמר נגד נבחרת ספרד.
לורן המשיך להצליח במדי הנבחרת, שזכתה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2002; קמרון גברה על נבחרת סנגל בדו-קרב פנדלים לאחר תיקו 0 - 0 בסיום משחק הגמר; לורן הבקיע את אחד מהפנדלים.
השחקן המצטיין בגביע אפריקה לאומות (2000)
לוריס איטי או לוֹרִיס-נִרְפֶּה (שם מדעי: Nycticebus) הוא סוג פרימט מהקבוצה טרום קופים הכולל שמונה מינים.
כמה ממיני הלוריס האיטי נמצאים ברשימת המינים הנמצאים בסכנת הכחדה, משום שהם ניצודים בשל עיניו הגדולות, הנחשבות יקרות ערך ברפואה המסורתית המקומית.
גם בשרם משמש ברפואה המקומית כשהוא מיובש ומעושן, או משמש להכנת יין אשר ניתן לנשים על מנת לשכך כאבי לידה.
טרום-קופים איטיים אלו מצויים ברחבי תת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה במדינות: בנגלדש, וייטנאם, אינדונזיה, הודו (צפון-מזרח הודו, בנגל), דרום סין (אזור יונאן), סרי לנקה ותאילנד.
הם מצויים גם באי בורנאו שבאינדונזיה ובדרום הפיליפינים.
הלוריס האיטי מתייחד בכך שהוא בין היונקים הארסיים הבודדים בעולם, והיחידי מסדרת הפרימטים כולה.
הלוריס האיטי שייך לתת-הסדרה טרום-קופיים, בסדרת הפרימטים.
תת-סדרה זו כוללת גם למורים, גלגויים, ופוטואים (pottos).
מקובל לחשוב שהלוריס האיטי התפתח ממיני טרום-קופיים אחרים באסיה, הודו (לפני התחברותה עם יבשת אסיה) או אפריקה.
השם Nycticebus מקורו במילים היווניות עבור "עטלף" (Nycter) ו"ראש" (ceb).
השם ניתן בשנת 1812 על ידי אטיין ג'פרי סן-הילר.
בעבר השתייכו לסוג 3 מינים: הסונדלי, הבנגלי והננסי אך בהמשך לפי בדיקות DNA נוספו עוד 5 מינים ומין נוסף שנכחד.
כיום נכללים בסוג זה המינים הבאים:
הלוריס האיטי מצוי בדרום ודרום-מזרח אסיה בלבד.
ללוריס האיטי ראש מעוגל יותר וחטם מחודד פחות בהשוואה לאלו של הלוריס הזעיר (slender loris).
ללוריס האיטי עיניים גדולות וראיית לילה טובה העוזרים לו לצאת לפעילות בלילה.
זנבו של הלוריס האיטי קצר ולעיתים אין לו זנב בכלל.
לעמוד השדרה שלו חוליה נוספת, המאפשרת לו גמישות רבה בעת מעבר מענף לענף.
הגפיים הקדמיות והאחוריות דומות בממדיהן.
האצבע השנייה בכף היד קצרה בהשוואה לאחרות והאגודל החזק, ביחד עם שלוש האצבעות הנותרות מתפקד כמלחציים אשר מסוגלות לאחוז בענף למשך פרק זמן של כמספר שעות, הודות למערכת העורקים והורידים המפותחת (רשת הפלאים).
מערכת זו קיימת גם במינים אחרים במשפחת הלוריסיים.
הלוריס האיטי מייצר את הארס על ידי שילוב של הרוק שלו יחד עם הפרשה דמוית שמן מבלוטות ריח מיוחדות בצד הפנימי של מרפקיו.
חוקרים ביצעו ניסויים בהם הם חשפו את הרוק ואת ההפרשה בנפרד ולאחר מכן יחדיו לטורפיו של הלוריס; מהמחקר עלה כי הטורפים מפגינים חוסר נוחות גדול יותר ונמנעים בצורה חדה מלהתקרב לחפץ שעליו נמרח השילוב של הרוק וההפרשה לעומת מקרים שבהם נמרח הרוק או ההפרשה בנפרד.
החוקרים הסיקו מכך שהאפקט הארסי של הלוריס גדול וקטלני יותר כאשר יש שילוב של הרוק וההפרשה מאשר בנפרד.
בעת סכנה עלול הלוריס גם להכניס את ראשו בין מרפקיו, למצוץ את הארס עם שיניו מההפרשה ואז לנשוך את התוקף בצעד הגנתי; בשל כך הנשיכה של הלוריס האיטי מכאיבה מאוד והיא עשויה לגרום לתופעות אלרגיות חמורות אצל בני אדם.
לוריק צאנה (באלבנית: Lorik Cana; נולד ב-27 ביולי 1983) הוא כדורגלן עבר אלבני-קוסוברי ששיחק בעמדת הקשר אחורי ולעיתים כבלם.
צאנה נולד בפרישטינה, ובגיל צעיר משפחתו היגרה לשווייץ.
בשנת 1997 הצטרף למחלקת הנוער של דרדאניה לוזאן, שנוסדה על ידי הקהילה האלבנית בעיר, ואחרי 3 שנים הצטרף למחלקת הנוער של קבוצת פריז סן-ז'רמן לאחר שהיה מבוקש גם בארסנל אך לא הצליח להשיג ויזה בריטית.
בשנת 2002 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון.
בעונת , הוא שיחק 32 משחקים וכבש שער אחד, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום ה-2 בליגה וזכה עימה בגביע.
עם זאת, בתחילת עונת ויתר עליו מאמן הקבוצה לורן פורנייר וצאנה חתם באולימפיק מרסיי.
בקיץ 2007 הפך לקפטן קבוצה לאחר עזיבתו של הקפטן לשעבר חאביב באיה לניוקאסל יונייטד.
ב-24 ביולי 2009 חתם בסנדרלנד תמורת 5 מיליון ליש"ט ובכך הפך לאלבני הראשון בפרמייר ליג.
ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 על בולטון וונדררס.
ב-8 ביולי 2010 עבר לגלאטסראיי תמורת 4.5 מיליון אירו.
את עונת פתח טוב, אך באמצע העונה נפצע ולא הצליח לשחזר את יכולתיו מתחילת השנה.
ב-3 ביולי 2011, צאנה עבר ללאציו מסרייה א', כחלק מעסקת העברתו של פרננדו מוסלארה שעבר מלאציו לגלאטסראיי.
הוא כבש את השער הראשון שלו בלאציו ב-10 בדצמבר 2011 נגד לצ'ה.
לאחר פציעות קטנוניות רבות לאורך העונה, ב-31 בינואר 2012, לאציו אישרה כי צאנה ייעדר 6 שבועות עקב פציעה בגב שנגרמה באימונים.
לאחר שחזר מפציעה צאנה התאושש במהירות והצליח לחזור להרכב הקבוצה.
בעונת זכה עם המועדון בגביע האיטלקי.
ביוני חזר לצרפת כאשר חתם בנאנט.
צאנה המחזיק גם באזרחות שווייצרית וצרפתית, החליט בסופו של דבר לשחק בנבחרת אלבניה.
ב-11 ביוני 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כאשר הוא רק בן 19. צאנה שימש כקפטן הנבחרת, ויש לו שער אחד ב-93 הופעות.
ב-23 ביוני 2016 הודיע על פרישה מהנבחרת לאחר יורו 2016.
לוריס עפארה (נולדה ב–6 במרץ 1980) היא קראטיסטית ערביה ישראלית בעבר.
היא אלופת ישראל 7 פעמים ברציפות (2004 - 2010), אלופת שלוש מכביות (2005, 2009 ו-2013) ובעלת מדליית ארד באליפות אירופה בקראטה במשקל 53 ק"ג (סטוונגר 2006) במקצה הקרבות.
בכך הייתה לישראלית הראשונה שהגיעה להישג זה.
לוריס עפארה, ערביה נוצרייה ישראלית, נולדה וגדלה בכפר מזרעה.
בנעוריה למדה בתיכון מעלות תרשיחא.
בעלת תואר ראשון בחינוך גופני מטעם מכללת אוהלו.
כבר מילדותה אהבה לעסוק בפעילויות ספורטיביות, כמו ריצת שדה ועד גיל 16 השתלבה בהן במסגרת בית הספר ובפעילות בצופים.
בכפר בו גדלה, קראטה היה תחום המיועד לבנים בלבד.
בשל סיבה זו נבצר ממנה להשתתף בחוג, דבר שהגביר את רצונה להשתתף למרות היותה בת.
עם הזמן נרשמה לחוג קראטה בהדרכתו של המאמן ג'יהאד חדד בעמותת "שוטוקאן ריו נהריה", ושנה לאחר מכן עברה להתאמן בהדרכת סנסאי אריה פרקש.
לצד עם עמית מוסקוביץ, ועוד כמה נוספים.
מאז, היא השתתפה בכל שנה באליפות המועדונים ובאליפות הקראטה המסורתית, וזכתה במקום הראשון בקרבות.
בשנת 2004, זכתה עפארה לראשונה בקריירה שלה במדליית זהב באליפות ישראל.
תחרות זו היוותה כרטיס כניסה לנבחרת ישראל ותחילת הקריירה התחרותית.
מדליית ארד היסטורית באליפות אירופה
באליפות אירופה בקראטה שנערכה בסטוונגר שבנורווגיה במאי 2006 זכתה עפארה במדליית ארד ובכך הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליה בענף הקראטה התחרותי.
בשנת 2008 זכתה עפארה במדליית זהב באליפות הפתוחה של הונגריה שנערכה בבודפשט, בשנת 2009 היא סיימה במקום רביעי במשחקי העולם בקראטה שנערכו בטאיוואן בקרבות ובאותה שנה, היא זכתה באליפות יוון הפתוחה במדליית זהב.
במכביה השמונה-עשרה שנערכה בשנת 2009 זכתה עפארה בשתי מדליות זהב, אחת בקרבות עד משקל 55 ק"ג והשנייה בקרבות קבוצתית.
בשנים 2011–2012 זכתה עפארה במדליות זהב במשחקי אס"א שנערכו באילת.
משנת 2001 מאמנת עפארה בכפר מזרעה שלוש קבוצות קראטה, בהן יש רוב של נערות.
היא שגרירה בפרויקט אתנה (איגוד לקידום נשים בספורט) בענף הקראטה ומשמשת כאחראית על איתור נערות בענף זה והכנתן לרמה התחרותית.
בשנת 2010 סיימה עפארה את הקריירה התחרותית שלה, ומאז היא שותפה בקידום ספורטאיות נוספות בענף.
לּוֹרִיסִיִּים (שם מדעי: Lorisidae) היא משפחת פרימטים ננסיים החיים ברחבי יערות הודו ודרום-מזרח אסיה ואפריקה הטרופיים.
הם מחולקים לשתי תת-משפחות: הלוריסים, בעלי העיניים הגדולות והגוף האיטי והם חיים בדרום-מזרח אסיה, והפוטויים בעלי הפרווה הכתומה והאף הארוך והם חיים באפריקה.
הם יצורים צמריים, בעלי עיניים גדולות המותאמות לחיים בחשיכה הלילית, אצבעות חזקות וטפרים המתאימים לסירוק פרווה.
הם חסרי זנב כמעט לגמרי והם הרבה פחות ניידים מרוב הפרימטים.
למעשה הם הפרימיטיביים ביותר מכל הפרימטים למעט הגלגויים.
בנוסף יש להם חוש ריח חד, הנעדר משאר הפרימטים וגם שמיעה חדה ואוזניים גדולות.
הלוריסיים מותאמים לחיי עצים ויורדים מעט מאוד לקרקע.
מזונם העיקרי הוא חרקים שונים אך הם יאכלו גם בעלי חוליות קטנים, ביצים ופירות.
פוטו זהוב (Arctocebus) - בו 2 מינים
סוג ומין יחיד פוטו מצוי (Perodicticus potto)
סוג ומין יחיד פוטו חקיין (Pseudopotto martini)
לוריס קטן (Loris) - בו 2 מינים
לוריס איטי (Nycticebus) - בו 8 מינים
לוריסים (שם מדעי: Lorisoidea) היא על-משפחה של בעלי אף לח מסדרת הפרימטים החיים ביערות הגשם של אפריקה ושל דרום-מזרח אסיה והודו.
פרימטים אלה הם קטנים ביותר והם קרוביהם הרחוקים של הלמורים ממדגסקר.
הם יצורים יחידאים היוצאים בחשיכה ובעלי עיניים ואוזניים גדולות העוזרות להם לחוש בנעשה סביבם אז.
רובם יצורים איטיים, אך בני קבוצת הגלגו יודעים לקפוץ למרחק מרשים מענף לענף או אף על הקרקע.
קיימות 2 משפחות של לוריסים: לוריסיים וגלגויים.
לוריס סוון קאריוס הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בשאלקה 04 מהבונדסליגה השנייה.
קאריוס נולד בביבראך אן דר ריס שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה ב-22 ביוני 1993 לגריסטיאן והאראלד קאריוס.
אביו רצה שהוא יהיה רוכב מוטוקרוס, אך סבו של קאריוס, קארל, עודד אותו להתמקד בכדורגל.
הוא שיחק במחלקות הנוער של המועדונים המקומיים FV ביבראך, SG מטנברג ואולם 1846 לפני שעבר למחלקת הנוער של שטוטגרט, בה שיחק במשך ארבע שנים.
ב-1 ביולי 2009 הוא הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי לאחר שהמועדון צפה בו משחק במדי נבחרת גרמניה עד גיל 16. קאריוס שיחק בקבוצת ה-U18 וה-U21 של המועדון, אך לא ערך הופעות במדי הקבוצה הבוגרת.
בחודש אוגוסט 2011 הושאל למיינץ 05 מהבונדסליגה והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, מיינץ 05 II.
ב-11 בינואר 2012 חתם במיינץ 05 על חוזה לשנתיים עם אפשרות להארכה בעונה נוספת.
ב-1 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון כאשר החליף את שון פארקר בדקה ה-52 בניצחון 1–2 על הנובר 96 במסגרת המחזור ה-15 בליגה, לאחר שהשוער כריסטיאן וטקלו הורחק.
הוא היה בן 19, חמישה חודשים ותשעה ימים באותו היום והפך לשוער הצעיר ביותר ששיחק בבונדסליגה.
הייתה זו הופעתו היחידה בעונת , אך הוא ביסס עצמו כשוער הראשון של הקבוצה בעונת .
ב-12 בינואר 2015 חתם על הארכת חוזה לשלוש שנים.
בעונת הוא החמיץ משחק ליגה אחד בלבד, בשל הרחקה.
הוא שמר על רשת נקייה בתשעה משחקים, הציל שני פנדלים ונבחר לשוער השני הטוב ביותר בליגה, אחרי מנואל נוייר.
ב-24 במאי 2016 חתם בליברפול מהפרמייר ליג על חוזה לחמש שנים עבור סכום של 4.7 מיליון פאונד.
הוא קיבל את חולצה מספר 1 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי בראד ג'ונס, ששוחרר מהמועדון ביוני 2015.
הופעת הבכורה שלו בליברפול נערכה בניצחון 0–3 על דרבי קאונטי במסגרת גביע הליגה האנגלית.
משחק הליגה הראשון שלו היה ב-24 בספטמבר, בניצחון 1–5 מול הול סיטי.
ב-24 באוקטובר 2016 אישר מאמן הקבוצה יורגן קלופ שקאריוס הוא השוער הראשון של ליברפול.
לאחר שתי הופעות לא מרשימות בתחילת דצמבר הוא ירד לספסל.
במשחק גמר ליגת האלופות 2018 הפסידה קבוצתו ליברפול 1–3 לריאל מדריד.
שניים מתוך שלושת השערים שספגה קבוצתו היו עקב טעויות חמורות שלו.
ב-25 באוגוסט 2018 הושאל לבשיקטש.
ב-29 בספטמבר 2020 עבר בהשאלה לעונה אחת לאוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.
ב-8 בספטמבר 2022 חתם בניוקאסל יונייטד.
ב-26 בפברואר 2023 פתח בהרכב במשחק הגמר של גביע הפוטבול ליג, בשל חסרונם של ניק פופ המושעה ומרטין דוברבקה שהושאל בתחילת העונה למנצ'סטר יונייטד, שהייתה היריבה בגמר, ולכן היה מנוע מלשחק.
היה זה משחקו הראשון של קאריוס מזה שנתיים, והראשון בליגה האנגלית מאז 2018. על אף ההפסד של ניוקאסל בתוצאה 0–2, הוא זכה לשבחים על הופעתו.
ב-14 בינואר 2025 חתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה השנייה עד לסוף העונה.
קאריוס ייצג את גרמניה בכל הנבחרות הנמוכות מ-U16 והלאה, אך לא שיחק הרבה עקב התחרות מטימו הורן ומארק-אנדרה טר שטגן.
לוריס שלוח או לוריס זעיר (שם מדעי: Loris; מכונה גם לוריס קטן או לוריס דק) הוא סוג של טרום-קוף במשפחת הלוריסיים.
בסוג זה שני מינים: לוריס שלוח אדום (L.
lydekkerianus) והוא נפוץ בהודו ובסרי לנקה ביערות גשם טרופיים, ביצות וכו'.
הלוריס הזעיר מבלה את רוב חייו על העצים (ארבוראלי) ונע על הענפים בתנועות איטיות ומדויקות.
ללוריס השלוח תוחלת חיים של כ-15 שנים והוא בעל חיים לילי.
תזונתו היא בעיקר חרקים, זוחלים, גבעולים, עלים ופירות.
שמות בשפות המקומיות: Kaadu Paapa ("תינוק יער") בקאנדה, 'Kutti thevangu בטמילית, ו- Unahapuluwa בפי תושבי סרי לנקה.
ישנם שני מינים מוכרים בסוג לוריס שלוח:
לפי ביולוגים, פעילות של ציד בלתי חוקי הובילה לירידה קבועה באוכלוסיית הסוג בטאמיל נאדו (במערב המדינה ישנן פעילויות נמרצות למאבק בתופעה זו).
תושבים מקומיים תמיד האמינו שלחלקי איבריו של הלוריסים השלוחים יש תכונות רפואיות או קסומות- עובדה זאת תרמה רבות לירידה באוכלוסייה.
בנוסף, הלוריסים השלוחים מוברחים בצורה בלתי חוקית, כחלק משוק חיות המחמד האקזוטיות.
כמו כן, הרס של יערות גשם טרופיים תורם כמובן גם כן להידלדלות האוכלוסייה
לוריס שלוח אדום (שם מדעי: Loris tardigradus; מכונה גם לוריס דק אדום), הוא מין של טרום-קוף קטן ולילי מתת-סדרת בעלי אף לח, האנדמי ליערות הגשם של דרום סרי לנקה.
לוריס זה נחשב לאחד מעשרת "המינים הפוקליים" על ידי פרויקט "מינים ייחודיים מבחינה אבולוציונית ובסכנת הכחדה גלובלית" (EDGE), לצד המינים: הירולה, ארכף זהוב-גב, דולפין נהרות סיני, גמל דו-דבשתי, היפופוטם גמדי, ומינים נדירים נוספים.
למין זה זוהו שני תת-מינים -ושניהם נמצאים בסכנת הכחדה.
שמו המדעי של הלוריס השלוח האדום מורכב משתי מילים לטיניות: "לוריס" - "Loris" (המקביל גם לשמו הרשמי) ו""טארדיגראדוס" - "tardigradus".
מקור השם "לוריס" הוא במילה "loerus" בשפה ההולנדית ומשמעותו היא "ליצן" בהתייחסו לראשו המוזר והצבעוני של הלוריס שמזכיר מסיכה.
"טארדיגראדוס" פירושו בלטינית "הולך איטי" או "צעד אחד צעד" ומייחס לסגנון ההליכה המוזר והאיטי שלו.
האקדמיה ללשון העברית נתנה לסוג את השם לוריס שלוח לרמז על סגנון הליכתו המתבצע על ידי יד שנשלחת קדימה ומושכת אחריה את הגוף.
שמו הרשמי של הסוג באנגלית הוא לוריס דק או לוריס רזה (Slender loris) המתייחס לאבריו הדקים יחסית בהשוואה ללוריס איטי.
שמות נוספים לסוג הם לוריס זעיר ולוריס קטן על שם מידות גופו.
הכינוי הספציפי של המין - אדום מתייחס לצבע הפרווה האדמוני שלו שנבדל מצבע הפרווה האפרפר של קרובו, אם כי יש מקרים בהם הזיהוי בין השניים קשה למדי.
הלוריס השלוח האדום תואר מדעית לראשונה בשנת 1758 על ידי הזואולוג השוודי קארולוס ליניאוס.
הוא משויך למשפחת הלוריסיים הממוקמת בתת-סדרת בעלי אף לח שבסדרת הפרימטים לצד הסוגים לוריס איטי, אנגוואטידו, פוטו מצוי ופוטו מדומה.
בעבר הוא נחשב לחלק מהמין לוריס שלוח אפור וכתוצאה מכך הסוג לוריס שלוח היה בעל מין יחיד.
מין: לוריס שלוח אדום (Loris tardigradus)
tardigradus או לוריס האזור היבש)
אצל תת-המין השפלתי האוזניים פחות בולטות משל הלוריס השלוח האפור.
אצל תת-המין ההררי האוזניים הן כמעט בלתי נראות.
תת-המין ההררי תועד לראשונה בשנת 1937, ומאז היו רק ארבעה תעודים ידועים במהלך 72 השנים האחרונות.