tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מיטב טרייד חווה צמיחה בהיקף הפעילות בשנים האחרונות, עת סיימה את השנים: 2022, 2023, 2024 וספטמבר 2025 עם גידול במספר הלקוחות עם חשבונות מסחר והשקעות - 56 אלף, 67 אלף, 89 אלף ו-112 אלף, בהתאמה, עם היקף נכסים בסך כ-39 מיליארד ש"ח.
מיטב טרייד מרכזת בממוצע כ-9% ממחזורי המסחר במניות ובאג"ח בבורסה בת"א.
הגידול משויך הן לקורונה אשר הביאה למודעות גוברת ושיח ער בקרב ציבור המשקיעים העצמאיים, ומשקיעים צעירים בפרט, אודות אפשרויות השקעה, והן להקלות הרגולטוריות המאפשרות למשקיעים להירשם לשירותי מסחר באופן מקוון ולהקלות המסחריות, ובתוך כך הורדת רף ההשקעה המינימלי ממאות אלפי שקלים לעשרת אלפים שקלים.
זאת, בנוסף לשדרוג שהחברה ביצעה בפלטפורמת המסחר שלה, לרבות השקת אפליקציה חדשנית וידידותית למשתמש, והקמפיינים הפרסומיים שקידמו את הפעילות.
בינואר 2025, בראיון שהעניק אושר טובול, מנכ"ל החברה, סיפר כי שיעור המצטרפים החדשים הצעירים בגילאי 18–21 עמד ב-2024 על כ-15%, ביחס ל-0.5% בשנת 2021.
מקורות ההכנסה העיקריים של מיטב טרייד נובעים מעמלות מסחר, לצד הכנסות ממרווחי מימון ופעילות מט"ח.
מיטב טרייד מספקת כלים מתקדמים לניתוח שוק, ביצוע עסקאות ומעקב אחר תיקי השקעות, תוך מתן גישה נוחה ומהירה למגוון רחב של מוצרים פיננסים ושווקים בינלאומיים ומשלבת כלים מבוססי בינה מלאכותית (AI), בתהליך המסחר.
בנוסף, החברה מפרסמת מדריכים, מידע שימושי ומגזין פיננסי אודות שוק ההון, המסייע למשקיעים בשלבים שונים.
זאת לצד תמיכה של חדרי מסחר (לבורסה בת"א ולני"ע זרים) ושירות לקוחות הכולל תמיכה מקצועית וטכנית במערכות המסחר שלה, בכל שעות המסחר.
ביוני 2024, עובדי מיטב טרייד, יחד עם עובדי קבוצת מיטב בית השקעות, עברו ממגדל צ'מפיון מוטורס למשרדים הפרושים על 7 קומות במגדל BBC Central בבני ברק.
בדצמבר 2023, וכחלק מהתוכניות של מיטב להנפיק את מיטב טרייד, אימץ דירקטוריון האחרונה מדיניות חלוקת דיבידנדים, כך שמעתה החברה תחל לחלק לבעלי המניות 75% מהרווח הנקי מדי רבעון.
החלטה זו תמכה במשיכת גופים מוסדיים להשקיע בחברה במהלך ההנפקה המתוכננת וברצון שלהם להחזיק בהשקעה לאורך זמן.
בינואר 2024 הושלמה עסקה שכללה העברת מלוא הבעלות של מיטב טרייד למיטב טרייד השקעות (התאגדה באוגוסט 2023 לצורך כך), וההנפקה של האחרונה בוצעה לפי שווי של כ-300 מיליון ש"ח בבורסה בתל אביב.
בין הגופים המוסדיים שלקחו חלק בהנפקה נמנים מור בית השקעות עם כ-8% וכלל ביטוח עם כ-5%.
באותו חודש השיקה מיטב טרייד אפליקציית מסחר חדשה, MTrade, המאפשרת ללקוחותיה לסחור עצמאית בזמן אמת בניירות ערך בבורסות בתל אביב ובארצות הברית.
MTrade היא אפליקציית מסחר ללקוחות מיטב טרייד.
האפליקציה מאפשרת שידור הוראות למסחר במניות ובנגזרים לבורסות לני"ע בתל אביב ובארצות הברית, קבלת מידע על שווקים שונים המתרעננים באופן רציף, פילוח של מניות ונגזרים על בסיס פרמטרים שונים וצפייה ביתרות החשבון.
באפליקציה מוטמעת גישה לנתוני TipRanks המספקת ניתוח ודירוג של מניות על-ידי אנליסטים מובילים מהעולם, וכן מערכת בינה מלאכותית על בסיס פלטפורמת ברידג'ווייז, המעניקה ניתוח מבוסס דוחות כספיים של חברות ומנפיקה מהם תובנות.
מִיטוֹכוֹנְדְּרִיּוֹן (בעברית: נוֹשְׁמוֹן; באנגלית: Mitochondrion; ברבים: מִיטוֹכוֹנְדְרִיּוֹנִים או מִיטוֹכוֹנְדְרִיָּה; מיוונית: Μιτοχόνδριον, μίτος (מיטוס): חוט + χονδρίον (כונדריון): גרגיר, "גרגיר דמוי סיב") הוא אֶבְרוֹן המצוי בציטופלזמה של כמעט כל התאים האֵיקַרְיוֹטִים.
במיטוכונדריון מתבצעת הפקת האנרגיה הכימית בתא, והוא מכונה במדע פופולרי "תחנת הכוח של התא".
מתרחשים בו שני תהליכים ביוכימיים חשובים: מעגל קְרֵבְּס וזרחון חמצוני.
שני תהליכים אלו, יחד עם תהליך הגְלִיקוֹלִיזָה שמתרחש בציטופלסמה, מהווים את תהליך הנשימה התאית, שבאמצעותו כל היצורים האירוביים מפיקים אנרגיה.
האנרגיה המשתחררת עם פירוק התרכובות משמשת לייצור הנוּקְלֵאוֹטִיד ATP.
רוב החומר התורשתי בתא נמצא בכרומוזומים שבגרעין התא.
מיעוט מהחומר התורשתי מצוי במיטוכונדריונים.
החומר התורשתי שבמיטוכונדריון (mtDNA) שונה מזה שנמצא בגרעין התא (nDNA), והוא מקודד לחלבונים הדרושים לפעילותו הבלעדית של המיטוכונדריון.
המיטוכונדריון, שגודלו הוא כמיקרומטר, מורכב משתי ממברנות, פנימית וחיצונית.
הממברנה החיצונית, בין האברון לציטופלזמה, בררנית למולקולות גדולות אך מאפשרת מעבר חופשי של מומסים קטנים דרכה.
הממברנה הפנימית אינה מאפשרת דיפוזיה של חומרים רבים, ובפרט יוני מימן (+H, פרוטון חופשי).
היא מפותלת מאוד על מנת להגדיל את השטח שדרכו יכולים לעבור יוני מימן דרך תעלות ממברניות בשם ATP סִינְתָאזים.
נוסף ל-ATP סִינְתָאזים, כוללת הממברנה מערכת חלבונית בשם שרשרת העברת אלקטרונים ונשאים חלבוניים המאפשרים העברה ייחודית של חומרים שאינם יכולים לחדור את הממברנה.
הממברנה הפנימית מפרידה את המיטוכונדריון לשני אזורים: חלל מרכזי הקרוי מטריקס, והחיצוני – "החלל הבין-ממברני".
זאת כדי לגרום למפל ריכוזים של יוני מימן, בין שני האזורים, על-מנת לסנתז ATP .
התפקיד העיקרי של המיטוכונדריון הוא, כאמור, הפקת אנרגיה בתהליך נשימה תאית אירובית.
בתהליך זה חומרי מזון של התא מתחמצנים בנוכחות חמצן והופכים לפחמן דו-חמצני ולמים תוך הפקת אנרגיה זמינה לתא, המועברת למולקולות ATP.
מחוץ למיטוכונדריונים עובר הגלוקוז תהליך גליקוליזה ומפורק לשני פִּירוּבָטִים; אלה הופכים במיטוכונדריון לאָצֵטִיל קוֹאֶנְזִים A (בקיצור אָצֵטִיל co-A) לשם כניסה למסלול הנקרא מעגל קְרֵבְּס.
במסלול זה אָצֵטִיל co-A מפורק, קבוצות -COO עוזבות כפחמן דו-חמצני, נפלטות מולקולות מים, ונשאי האלקטרונים NADH ו-FAD נטענים באלקטרונים.
אלקטרונים אלו מועברים לממברנה הפנימית של המיטוכונדריון, שם הם עוברים דרך שרשרת העברת אלקטרונים, תוך כדי שהם פולטים אנרגיה המנוצלת להעברת יוני מימן לצד החיצוני של ממברנת המיטוכונדריון ונוצר פוטנציאל חשמלי ומפל ריכוזים בין שני צידי הממברנה.
האנזים ATP סינתאז, המצוי בממברנה, משתמש בפוטנציאל הממברנה ליצירת סיבוב מכני, ובעזרת סיבוב זה מצרף קבוצת זַרְחָה ל-ADP, ליצירת ATP.
במילים אחרות, יוני המימן נעים במורד מפל הריכוז שלהם (מהאזור החיצוני לאזור הפנימי של המיטוכונדריון) דרך תעלות ה-ATP סִינְתָאז שנמצאות בממברנה הפנימית, תוך כדי שהם פולטים אנרגיה.
אנרגיה זו מנוצלת לחיבור זרחה חופשית ל-ADP בקשר האוצר בו אנרגיה, שניתן להשתמש בה לכל פעילויות התא (היא נפלטת כאשר הקשר מפורק בתהליך הידרוליזה של ATP).
גנים בתוך ה-DNA המיטוכונדרי mtDNA מספקים הוראות ליצירת חלבונים המעורבים בזרחון חמצוני (שרשרת הנשימה או שרשרת הובלה של אלקטרונים).
זהו התהליך שבו התא משתמש בחמצן ובסוכרים פשוטים כדי ליצור ATP, מקור האנרגיה העיקרי שלהם.
שרשרת הנשימה מורכבת מחמישה מתחמי חלבון, המורכבים ממספר חלבונים כל אחד.
המתחמים נקראים קומפלקס I, קומפלקס II, קומפלקס III, קומפלקס IV וקומפלקס V.
ה-DNA המיטוכונדרי (mtDNA) שונה במספר מובנים מה-DNA שבגרעין:
ה-DNA בגרעין הוא קווי – יש לו שני קצוות.
ה-DNA במיטוכונדריונים הוא מעגלי, בדומה לזה שבחיידקים.
ב-DNA שבגרעין יש מעט עותקים מכל גן.
בכל מיטוכונדריון קיימים בדרך כלל כמה עותקים של הכרומוזום המעגלי, כך שלכל גן השוכן בכרומוזום זה יש כמה עותקים.
יתרה מזאת, בכל תא קיימים מיטוכונדריונים רבים – לעיתים אלפים – כך שלכל גן מיטוכונדרי יכולים להיות עשרות אלפי עותקים בתא.
ה-DNA שבגרעין מכיל שני סטים של כרומוזומים; האחד מקורו באב והשני – באם.
DNA מיטוכונדרי מגיע מהאם בלבד.
כשתא הזרע מפרה תא ביצה הוא כמעט שאינו תורם מיטוכונדריונים לתא החדש שנוצר (הזיגוטה).
מקורם של המיטוכונדריונים ביצור החדש הוא לפיכך תא הביצה של האם.
במקרה שכמה מיטוכונדריונים מתא הזרע מצליחים בכל זאת לחדור לזיגוטה, הם מושמדים זמן קצר לאחר מכן.
DNA מיטוכונדרי אינו מבצע שחלופים, כפי שמתרחש ב-DNA שבגרעין.
שכפול mtDNA של בעלי חיים מתבצע על ידי POLG, שהוא פולימראז ה-DNA המיטוכונדרי המשכפל היחיד הידוע ובעל סטואכיומטריה מגוונת של הרכב יחידות המשנה בין המינים.
בבני אדם ויונקים אחרים, POLG מורכב מתת-יחידה קטליטית אחת, (POLGα (~140 kDa, ומתת-יחידה עזר דימרית, (POLGβ (~55 kDa × 2.
במיטוכונדריון כמעט שלא קיימים אנזימים המתקנים שגיאות ב-DNA, כפי שקיימים בגרעין התא.
לאנזימי התיקון בגרעין חשיבות רבה, והם הגורם לכך שמוטציה בחומר התורשתי היא אירוע נדיר יחסית (שכן שגיאות ב-DNA מתרחשות בשכיחות גבוהה מאוד).
הדבר גורם לכך שמוטציות ב-DNA המיטוכונדרי שכיחות יותר.
במיטוכונדריון מתרחש תהליך הזרחון החמצוני, שבמהלכו נוצרים תוצרי לוואי הנוטים לתקוף מולקולות בתא ולשנותן .
ה-DNA המיטוכונדרי קרוב מאוד למקום שבו מיוצרים תוצרי לוואי אלו, כך שהוא חשוף יותר לפגיעתם מאשר ה-DNA שבגרעין.
זוהי סיבה נוספת לשיעור המוטציות הגבוה ב-DNA המיטוכונדרי.
ה-DNA שבגרעין, בניגוד ל-DNA שבמיטוכונדריונים, כרוך סביב חלבונים הקרויים הִיסְטוֹנים, דבר המאפשר אריזה צפופה מאוד של ה-DNA.
בתאי בעלי חיים, ה-DNA שבגרעין מורכב ברובו מרצפים שאינם מקודדים לחלבון, ורצפי הגנים עצמם מכילים אינטרוֹנים – קטעי DNA לא מקודדים.
ב-DNA מיטוכונדרי ישנה כמות יחסית גדולה של DNA מקודד ולא קיימים כמעט אינטרונים (ב-DNA מיטוכונדרי של אדם למשל, אין כלל אינטרוֹנים).
ה-DNA המיטוכונדרי של האדם מכיל 37 גנים.
13 מהם מקודדים לחלבונים המשתתפים בתהליכי הנשימה התאית המתרחשים במיטוכונדריונים.
24 הגנים האחרים מקודדים לייצור RNA כאשר 22 ל-tRNA ושניים ל-rRNA, ובכך תורמים לבניית הריבוזומים ולתהליך התרגום בתא, שבמהלכו מיוצרים חלבונים בריבוזומים בהתאם ל-mRNA המשמש כתבנית.
קיימות מספר מחלות תורשתיות הנובעות מפגם ב-DNA המיטוכונדרי.
התופעה התגלתה לראשונה בשנת 1962, ובינתיים התברר כי מחלות תורשתיות מיטוכונדריות הן שכיחות למדי.
תא הזרע אינו תורם לביצית המופרית mtDNA כך שכל המיטוכונדריונים בעובר מקורם באם.
המחלות משפיעות בראש ובראשונה על תאים הצורכים אנרגיה רבה ומכילים הרבה מיטוכונדריונים כגון תאי שריר ומוח.
התוצאה היא תסמינים נוירולוגיים, חולשת שרירים, אי ספיקת לב ועוד.
הילדים שורדים שנים ספורות בלבד.
גם אם האם נשאית של המחלה ואינה סובלת ממנה הילדים יכולים להיות חולים מאוד.
זה תלוי במספר המיטוכונדריונים הפגומים שהם מקבלים.
סוגים שונים של מחלות דגנרטיביות ומספר רב של הפרעות ניווניות מתאפיינות בשיפוץ מיטוכונדרי פגום ו/או תפקוד לקוי של המיטוכונדריונים, כולל מחלת אלצהיימר, מחלת פרקינסון כמו גם מחלת הנטינגטון וטרשת אמיוטרופית צידית.
בישראל הוקמה עמותה לתמיכה בהורים ובחקר מחלות מיטוכונדריות.
ב-2015 אושרה בבריטניה שיטה למניעת מחלה מיטוכונדרית בעובר בשיטת הפריה חוץ-גופית.
מפרים בזרע הגבר את ביצית האישה הנשאית וביצית נוספת של תורמת בריאה.
לאחר מכן מוציאים את הגרעינים משני העוברים ומחדירים את הגרעין של עובר ההורים הביולוגיים לעובר מהביצית עם המיטוכונדריונים הבריאים.
מתקבל למעשה עובר משלושה הורים אבל היות שכמעט כל ה-DNA מקורו בגרעין, כל התכונות הגנטיות כמו מראה ותכונות אופי יהיו קשורים להורים שמהם בא ה-DNA בגרעין התא, ולא לאישה שתרמה את ה-DNA המיטוכונדרי.
קבוצת מחקר של אוניברסיטת טקסס בארצות הברית פרסמה ב-2015 כי בעכברים בגיל מבוגר נמצא כי פעילותם של המיטוכונדריונים היא זו שמונעת את חלוקת תאי השריר, מה שעלול להביא להידבקות במחלות, להחמרה ואף למוות.
זאת לעומת עכברים בני פחות משבוע שאצלם חלוקת השריר מתבצעת ומאפשרת בין היתר התחדשות של רקמות שונות בגוף, והבראה מהירה יותר.
התאוריה האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹטית (endo (בתוך) + sym (יחד) + biosis (חיים)) באה להסביר את מקורם של המיטוכונדריונים בתא האֵיקַרְיוֹטִי.
לפי תאוריה מדעית זו, מקורו של המיטוכונדריון בחיידק קדום.
חיידק זה נבלע בתהלך הפָגוֹצִיטוֹזָה על ידי תא אַרְכֵאָה קדום.
החיידק הנבלע המשיך לחיות בתא הקדום ולהתרבות בתוכו, כך שנוצרו בין תא האַרְכֵאָה הבולע לתא הבקטריה הנבלע יחסים של סימביוזה הדדית.
עובדות שונות תומכות בתיאוריה האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹטִית: למיטוכונדריונים DNA מעגלי בדומה ל-DNA בקטריאלי, המיטוכונדריונים מתחלקים באורח בלתי תלוי בהתחלקות התא השלם, והממברנה שלהם דומה לזו של חיידקים אֲוִירַנִיים מסוימים.
ישנו דמיון ברצף הנוקלאוטידים של ה-DNA המיטוכונדרי לרצף הנוקלאוטידים של חיידקים מהסדרה Rickettsiales (כגון רִיקֶצְיָה), ודמיון זה הופך את החיידקים מסדרה זו למועמדים מתאימים למקורם של המיטוכנדריונים.
ניתן להסביר גם את שתי הממברנות שיש למיטוכנדריון – הפנימית שדומה בהרכבה לממברנה בקטריאלית והחיצונית שמזכירה ממברנה אֵיקַרְיוֹטִית – כתוצאה של הפָגוֹצִיטוֹזָה.
יחסי האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹזָה הביאו יתרון לתאים הסימביוטיים, ותאים אלו הלכו והתרבו.
במשך הדורות, החיידק הקדום הפסיק לקיים תפקודים מסוימים שהתא המארח עשה עבורו, ובכך איבד את עצמאותו והפך למיטוכונדריון שאנו מכירים היום.
מדענים מניחים כי ה-DNA של המיטוכונדריון הכיל בעבר את כל הגנים הדרושים לפעילותו העצמאית; בימינו אין זה כך וחלק מהחלבונים הדרושים לפעילותו התקינה מיוצרים מהגנים הנמצאים ב-DNA שבגרעין התא.
מִיטִיטֵיי (רומנית: Mititei - קטנטנים, או Mici - קטנים) אלה קציצות - קבב רומני.
זהו מאכל מסורתי, הכולל כדורי בשר מוארכים, שנצלים על גריל.
מיטיטיי עשויים מבשר בקר בלבד, או מתערובת שווה של 1/3 בשר בקר טחון, 1/3 בשר כבש טחון ו-1/3 בשר חזיר טחון, בתיבול של שום, פלפל שחור, לעיתים כוסברה.
הקציצות מוגשות בדרך כלל עם מטבל שום כתוש או בתוספת חרדל ולרוב גם חמוצים.
האגדה מספרת שהמיטיטיי הומצאו ערב אחד במסעדת La Iordachi, בבוקרשט.
המקום, שהתפרסם בנקניקים על הגריל, מצא עצמו ערב אחד עם מסעדה מלאה וחוסר במעיים (שימשו להכנת הנקניקים).
המסעדן הנואש שם על הגריל קציצת בשר טחון במקום הנקניק וכך זה התחיל.
מיטיטיי על טהרת בשר הבקר הוגשו לראשונה במסעדת Caru' cu Bere בשנת 1902. באותו זמן נקבע שלקילוגרם בשר בקר טחון יש להוסיף לפחות שלושה גרם סודה לשתיה (הסודה לשתייה הופכת את הקציצה לאוורירית יותר).
במסעדות הרומניות בישראל נחשב המיטיטיי למנת הדגל.
מיטל דוהן (נולדה ב-24 באוגוסט 1976) היא שחקנית ישראלית, זוכת פרס התיאטרון הישראלי ומועמדת פעמיים לפרס אופיר.
דוהן נולדה בגבעתיים, לעדנה - ציירת ומורה לאמנות, ולדוד דוהן - איש עסקים.
כשהייתה בת 3 עברה משפחתה ליישוב חרוצים בשרון, שם גדלה.
למדה בבית הספר חוב"ב בבני ציון ולאחר מכן בחטיבת-ביניים ותיכון "עמי אסף" בבית ברל.
בשנת 1994 החלה את שירותה הצבאי בתיאטרון צה"ל.
בשנת 1995 החלה לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
במהלך שלוש שנות לימודיה זכתה במלגת קרן שרת ובמלגת קרן אמריקה-ישראל בשנים 1996 ו-1997. היא בוגרת "הבוסתן - בית ספר לתיאטרון, מחול וקרקס עכשווי" בנתניה.
לצד קריירת משחק, דוהן עוסקת גם במוזיקה.
ב-2011, הוציאה לראשונה את השיר "Yummy Boyz" שהצליח להגיע למצעדים בבריטניה.
בחודש מאי 2012 פורסם השיר "On Ya" של דוהן בהשתתפות זמר הראפ הג'מייקני-אמריקאי שון קינגסטון.
ב-2013 יצא שיר נוסף שלה "Give Us Back Love".
ב-2007 הוציאה בהוצאת גוונים את ספר השירים "אהבה ושאר הרגלים מגונים" המלווה בתמונות עירום שצילמה קרן גילרמן הראל.
ב-1999 גילמה בתיאטרון הקאמרי את סופי הצעירה בהצגה "חברות הכי טובות", שכתבה ענת גוב וביימה עדנה מזי"א.
על משחקה בהצגה זו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית השחקנית המבטיחה.
באותה שנה שיחקה גם בהצגה "מעיין הגופרית" שכתב נוריאל טוביאס וביים גדליה בסר.
ב-2001 השתתפה בהצגה "כטוב בעיניכם" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן.
ב-2003 השתתפה בהצגה "עד ראייה" שכתב יהושע סובול וביים פאולוס מנקר.
כתבה, ביימה ושיחקה ב"בשר נע" בתיאטרון תמונע, וכתבה ושיחקה בהצגה "כינים" שביימו עידו בורנשטיין ושלמה פלסנר.
בשנת 2000 גילמה את יוליה לצד אבשלום פולק בהצגה "רומיאו ויוליה" שביים יוסי פולק בתיאטרון חיפה.
ב-2002 הופיעה לצד עברי לידר במופע "אהבה וסקס בימים הנוראיים" שהועלה בסינמטק ירושלים.
באוף אוף ברודוויי שיחקה בהצגה "חתונת הדמים" שביימה קרן שפלר.
כתבה ושיחקה בהצגה "מסיבת אמבטיה" בניו יורק בבימוי קרן שפלר ואילת דקל.
כתבה, ביימה ושיחקה בהצגה "על השפלות וסיפורי אהבה אחרים" בניו יורק.
ב-2008 הופיעה במחזה "Stitching" שהוצג ב"ויילד פרוג'קט", תיאטרון אוף ברודוויי באיסט וילג' בניו יורק.
ב-1995 גילמה את ריטה בסרט "ילדי קניון הזהב" שביימו אושרי הילזנרט ודניאל אסף שגם כתב את התסריט.
ב-1997 גילמה את סמדר לצד שמיל בן ארי בסרטו של דורון נשר "אגדת האיש ששתק".
ב-1998 שיחקה לצד לי את גליק בסרט "בלי דף הוראות" שביימה קרן עצמון.
ב-1999 גילמה את מלינה ואת דליה בסדרת "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ" שביים מיקי בהגן וכתבו גיא מרוז ויוני להב.
בשנת 2000 גילמה את שרית בפרק 20 של העונה השלישית של הסדרה "שמש" והתארחה באחד מפרקי הסדרה "פאזל".
ב-2001 גילמה את יעל בסדרת של אורי ובני ברבש "מיי פירסט סוני"; השתתפה בסדרה "המכון" שכתב מוטי לרנר וביים אורי ברבש.
בנוסף ב-2001, כיכבה בתור אפרת בסרטו של צחי גראד "ג'ירפות", לצידן של טינקרבל ולי את גליק.
על תפקיד זה הייתה דוהן מועמדת לראשונה לפרס אופיר.
ב-2002 השתתפה בסדרה "שאול", השתתפה וכתבה בתוכנית המערכונים "לוחמי המסך" בבימויו של בן בכר ששודרו בערוץ ביפ.
בנוסף ב-2002 כיכבה בתור לילה, בסרטו של דורון ערן "טאהרה", לצדו של השחקן הפלסטיני-ישראלי ג'וליאנו מר.
בסרט זה גילמה בחורה יהודייה שמנהלת רומן סוער עם גבר בדואי בטאהרה.
על תפקיד זה הייתה דוהן מועמדת בשנית לפרס אופיר.
בין השנים 2003–2006 גילמה את נטלי בושרי מרק בסדרה הישראלית "אסתי המכוערת" ובסדרת הספין אוף "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית".
ב-2004 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה של ירון שני "דיספוריה".
ב-2005 גילמה את דבי לצד אלון אבוטבול בסרטו של מרק רוזנבאום "לרקוד".
ב-2006 השתתפה בסדרת "לא הבטחתי לך" ששודרה ב-yes.
ב-2007, השתתפה בעונה השלישית של תוכנית הדוקו-ריאליטי "פעם בחיים" של yes, במהלכה נשלחה לרוסיה יחד עם מורן אטיאס לשהות עם שלושה אוליגרכים רוסים עשירים וביניהם המרגל שבתאי קלמנוביץ'.
ב-2008 גילמה את עצמה בסדרה "החיים האמיתיים" שיצרו שאול בצר ורועי צ'יקי ארד.
בשנת 2009 השתתפה בעונה החמישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 אצל רשת.
דוהן השתתפה במספר פרסומות בישראל, בהן לזוגלובק, סלקום, עלית, טרה וישראכרט.
השתתפה לצד דב נבון בסדרה המוקומנטרית "דבל'ה עולמי" שביים איתן צור וכתב אסף צפור.
הגישה לצד מיכל אמדורסקי את תוכנית הלילה "בלאק אנד בלונד" בערוץ 2 של טלעד.
השתתפה בסרט הטלוויזיה "תלוי בירח" שביימו שי כנות ואופיר בביוף, ששודר בערוץ 3.
ב-2011 הצטלמה לסרט "לוחם הסומו" של עמוס קולק.
ב-2015 השתתפה בעונה השביעית של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות" בערוץ 2 של רשת, והייתה למודחת השנייה.
ב-2018 שיחקה בסרט הישראלי-צרפתי "רכבת קלה" שביים עמוס גיתאי.
ב-2019 שיחקה בסרט הסאטירה של אלון גור אריה "המוסד".
ב- 2006 הופיעה בתפקיד אורח בפרק השביעי בעונה השישית של "הסופרנוס".
היא שיחקה דיילת בשם יעל באולם המתנות אליו נכנסים כריסטופר מולטיסנטי ובן קינגסלי.
ב-2009 שיחקה בתשעה פרקים בסדרה "Woke Up Dead" בתור אורורה.
בשנים 2006–2012 היא גלמה את יעל הופמן בשבעה פרקים בסדרה "העשב של השכן".
ב-2014 שיחקה בסרט "Don Petoye".
בנוסף בשנה זו, שיחקה בסרט האימה "Foreclosure".
ב-2018 שיחקה בסרט הפורטוגלי-אמריקאי "Cabaret Maxime".
מאז 2005 דוהן מתגוררת לסירוגין בלוס אנג'לס ובניו יורק ובמושב חרוצים.
בגיל 24 הייתה מאורסת במשך כשנתיים לבמאי בן בכר.
ב-2018 החלה במערכת יחסים עם השחקן האמריקאי אל פצ'ינו, המבוגר ממנה ביותר מ-36 שנים., אך בשנת 2020 נפרדו כתוצאה מפער הגילאים.
מיטילנה היא עיר הבירה של האי לסבוס השייך ליוון.
העיר שוכנת לחופו של הים האגאי ושוכן בה הנמל הגדול של האי בו יש מעבורות לאיים הסמוכים למנוס וכיוס ביוון ולאי אייוליק בטורקיה ולערים הגדולות ביבשת כגון אתונה, פיראוס וסלוניקי.
על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך בשנת 2011, בעיר חיים כ-37,890 תושבים והיא העיר הגדולה בלסבוס, ושטחה הוא 107.460 קמ"ר.
העיר ממוקמת בדרום מערב האי, והיא סמוכה לנמל התעופה הבינלאומי של לסבוס הממוקם מעט דרומית מהעיר.
קבוצת הכדורגל של העיר, מיטילנה אייוליקוס משחקת בליגה היוונית הנמוכה ביותר ומעולם לא זכתה בתואר כלשהו.
העיר מוכרת בזכות שני משוררים חשובים מהתקופה הארכאית שהיו בקשר רומנטי אחד עם השני: המשורר היווני אלקאיוס שנולד בשנת 620 לפנה"ס ומת בשנת 570 לפנה"ס, והמשוררת היווניה סאפפו, הידועה בשירתה הלירית, שנולדה בסביבות 630 לפנה"ס ומתה בשנת 612 לפנה"ס.
האי לסבוס והעיר מיטילנה בפרט לוקחות חלק גדול בהיסטוריה של יוון הקלאסית ובמלחמות אתונה וספרטה.
מיטילנה הוקמה במאה ה-11 לפנה"ס.
בשנת 427 לפנה"ס, במהלך המלחמה הארכידאמית מרדו תושבי מיטילנה באתונאים אך המרד דוכא.
כעונש על המרד הוחלט באתונה להוציא להורג את כל הגברים של מיטילנה, ואת הנשים והילדים להפוך לעבדים.
הפעולה לא התרחשה לבסוף מכיוון שבהצבעה חוזרת הוחלט להרוג רק את המורדים ולהרוס את חומות העיר.
במלחמה הקורינתית תושבי מיטילנה סייעו לתרסיבולוס, מפקד הצי אתונאים בים האגאי לנצח את הספרטניים.
מיטל להבי (נולדה ב-5 באפריל 1960 בשם מרים לוי) היא סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו ומחזיקת תיק התחבורה, בטיחות בדרכים והקהילה הגאה, יו"ר הפורום המוניציפלי של מרצ, יו"ר סיעת מרצ, חוזה חדש והירוק במרכז במועצת העירייה.
להבי הייתה בעלת החברה "מימוש פרויקטים" לייזום וקידום פרויקטים, יועצת לקידום פרויקטים סביבתיים (מחוץ למחוז תל אביב), מנחה סדנאות ל"מנהיגות מעשית" עבור שדולת הנשים בישראל, וכן יועצת לרשויות מקומיות לקידום תהליכים פיזיים וחברתיים בשיתוף הציבור.
להבי נמנית עם מייסדי "הפורום הירוק" של תושבי ת"א- יפו ובעבר כיהנה בהתנדבות כמזכירת ועד סוחרי שוק הכרמל ודירקטורית בחברת "גני יהושע" בתל אביב-יפו ועמותת "חצר נשית", שהקימה ביפו בית לנערות במצוקה.
כמו כן הייתה חברה במועצת החברה להגנת הטבע.
שימשה יו"ר ועד שכונת כרם ישראל.
ב-1999 המריצה להבי את שכניה למאבק לשיקום הגינה בשכונה ולהסטת אוטובוסים מרחובות מגורים שקטים; בעקבות הצלחת המאבק, החליטה להתמודד על מקום במועצת העירייה.
בשנת 2000 הצטרפה להבי למפלגת מרצ ובשנת 2003 נבחרה לחברת מועצת העיר מטעם המפלגה.
כחברת קואליציה במועצה כיהנה כיו"ר הוועדה לאיכות הסביבה, סגן יו"ר הוועדה לתכנון ובניין עיר, וכחברה בוועדת נכסים.
להבי תומכת בהרחבת "ריאות ירוקות" בעיר, בשילוב התושבים בתכנון הפיזי והחברתי של העיר ובשמירה על זכויותיהם של התושבים.
תמיכתה בנושאים אלה הביאה לבחירתה כ"חברת המועצה הירוקה ביותר" בדו"ח "משמר המועצה" שסקר את הצבעותיהם של כל חברי המועצה בשנים 2004 - 2008. בשנים 2003–2008 כיו"ר הוועדה לאיכות הסביבה פעלה בעיקר כדי לצמצם את זיהום האוויר והובילה את המעבר של תחנת הכוח רידינג ממזוט לגז.
הובילה מהלכים להקמת פארקים ציבוריים, לשימור ריאות ירוקות ברחבי העיר ולהקמת קרן לשימור מבנים ורכישת קרקעות.
היא ממייסדי הפורום הירוק לאיכות חיים בתל אביב-יפו ומובילי המאבק למען גן קריית ספר.
להבי פעילה סביבתית וחברתית מאז 1997 וב-2016 הוענק לה אות הגלובוס הירוק לאישיות סביבתית מטעם ארגון חיים וסביבה - ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל.
בראש ועדת הפרס עמדה שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר בשנת 2014 נבחרה ליו"ר הפורום המוניציפלי ומאז פועלת בראייה כלל עירונית לקידום ערכים של שוויון זכויות והעצמת קהילות מוחלשות, כמו גם שיפור איכות החיים, הבריאות והסביבה.
במאי 2008 גברה להבי בבחירות המקדימות לראשות רשימת מרצ בעיר על ראש הרשימה המכהנת, יעל דיין.
לאחר בחירות 2008, בתום משא ומתן בין נציגי מרצ ו"תל אביב אחת", סיעתו של חולדאי, הצטרפה מרצ לקואליציה העירונית בינואר 2009, ולהבי מונתה לתפקיד סגנית ראש העירייה הממונה על משאבי חינוך לגיל הרך.
ביוני 2012, מיטל להבי ומרצ התפטרו מהקואליציה במחאה על דיכויהּ האלים של המחאה החברתית על ידי המשטרה באותו סוף-השבוע.
בבחירות 2013 עמדה בראש רשימת מרצ למועצת העיר, שהריצה את ח"כ ניצן הורוביץ כמועמד לראשות העירייה.
על אף ההפסד של הורוביץ במירוץ לראשות העירייה, מרצ קיבלה 6 מנדטים במועצת העיר.
עם חתימת ההסכם הקואליציוני ב-1 בינואר 2014, מונתה להבי לסגנית ראש העירייה הממונה על תחבורה, בינוי ותשתיות בעיר.
להבי תמכה במכירת חלקה של עיריית תל אביב בחניון כיכר אתרים.
במאי 2018 הודיעה כי תתמודד לראשות העירייה בבחירות לרשויות המקומיות שיתקיימו באוקטובר 2018. ב-27 בספטמבר, פרשה מהמירוץ לראשות העירייה והודיעה כי בכוונתה להתמקד במירוץ למועצת העיר של תל אביב-יפו.
בבחירות עצמן זכתה מרצ בראשות להבי בשלושה מנדטים ומרצ בראשותה נכנסה לקואליציה.
כמחזיקת תיק התחבורה כחברת הקואליציה, סגנית ראש העיר ומחזיקת תיק התחבורה, בין 2014–2023 היא הקימה ועומדת בראש הפורום "מטרופולין בתנועה" שמאחד את סגני ראשי הערים ומחזיקי תיקי התחבורה במרכז ובשפלה, שמקדם יוזמות משותפות בתחום.
היא משתתפת באופן קבוע בישיבות הכנסת בנוגע לתחבורה.
להבי קידמה יוזמות להעלאת הבטיחות בהליכה בטוחה לבית הספר, בחיוב לימודי תאוריה ורכיבה מעשית בתיכונים, במתן היתר לרכיבת אופנועים בנת"צים ובדרישה שהביאה למתן סמכויות לפיקוח על רכיבה במדרכות לפקחי העירייה.
היא יזמה את תוכנית אגן-האיילון לשדרוג תחנות הרכבת בעיר ואת "הציר הירוק" לחיבור חוף הים מאזור יפו ועד פארק אריאל שרון ("ציר קדרון").
היא אחת מיוזמות "אקו תלוש" - הגעה ירוקה לעבודה שפועלת לשינוי מערכת השכר בישראל כדי לאפשר לעובדים לוותר על רכב ולשמור על המשכורת (המרה של אחזקת רכב בקצובת נסיעה).
הובילה לסלילתם עשרות ק"מ של שבילי אופניים ונת"צים,, מובילת חיבורם של מספר צירים אסטרטגיים ושל הטבעת המטרופולינית.
להבי תומכת במדיניות שמאפשרת לחנות על מדרכות עד השעה תשע בבוקר.
כן תמכה בפעילותן של חברות להשכרת קורקינטים חשמליים ואופניים ללא תחנות עגינה קבועות, שמשתמשיהן רוכבים וחונים במדרכות.
לדבריה על הרוכבים להתחשב בהולכי הרגל ולא לחסום מדרכות, ועל הולכי רגל "שנדרשים ליותר ערנות".
להבי רואה בהוספת מקומות חנייה ובמתן אפשרות לתושבים לחנות בחינם בחניונים עירוניים פתרון לבעיית החנייה בעיר.
כמחזיקת תיק הגאווה הייתה שותפה עם חברי סיעת מרצ להגדלת התמיכות בארגוני הגאווה, להקמת 'בית הדרור' והמרכז הגאה ועשתה היסטוריה בשנת 2023 כאשר הביאה להזזת מצעד הגאווה לערב חמישי ולחזרתו לטיילת החוף.
להבי מתגוררת בשכונת כרם ישראל בתל אביב.
היא גרושה ולה שני ילדים.
אחיה הוא כדורגלן העבר עופר לוי, שמכהן מ-2019 כסגן ראש עיריית הרצליה.
ב-2005 השתתפה כמתמודדת בתוכנית המציאות "דרוש מנהיג" בערוץ 2, בה התחרו אנשים בעלי רקע של מעורבות חברתית על מענק להגשמת חזון חברתי שהציגו.
להבי הודחה מהתוכנית בפרק התשיעי מתוך עשרה.
מֵיטָל טְרָבֶּלְסִי (נולדה ב-18 בנובמבר 1971) היא זמרת ושחקנית ישראלית.
כשהייתה בת 6 עברה משפחתה לאופירה שבסיני, שם התגוררו כחמש וחצי שנים, עד שפונה היישוב ב־1982 במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, ומשפחתה שבה לרמלה.
בצעירותה השתתפה טרבלסי בלהקות נוער עירוניות וארציות, ולאחר מכן שירתה במקהלת צה"ל.
היא התפרסמה ב-1991 כשהופיעה במשדר חגיגי של הערוץ הראשון לנעמי שמר, שם שרה את "נועה", ומשכה את תשומת לבה של שמר.
לאחר שירותה היא השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "שירים ומשהו", שהנחה דודו אלהרר.
ב-1993 שרה עם אלון אולארצ'יק ולהקת "שפתיים" את השיר "בן בסט", שנכלל באלבומו של אולארצ'יק "תגיד לי מה אתה מרגיש" שיצא באותה השנה.
ב-1996 הציעה לה שמר לשיר את שירו של וולט ויטמן, "הו רב חובל" ("Oh Captain, My Captain"), שנכתב לאחר רצח נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן, אשר תורגם לעברית והולחן על ידי שמר.
גרסה זו הוקדשה לזכרו של יצחק רבין, ובוצעה לראשונה על ידי טרבלסי בתוכנית "כבר שנה" של הערוץ הראשון, ובמרוצת השנים הפך לאחד השירים המזוהים ביותר עם הירצחו.
טרבלסי נבחרה להשתתף בתפקיד הראשי במחזמר "סיפור הפרברים", בתיאטרון "הבימה", ובתיאטרון חיפה ב–1996, בבימוייה של הבמאית הדנית, דני סייריס.
כיכבו לצידה אקי אבני ונועה תשבי.
ב-1996 השתתפה בסרטו של איתן גרין "זולגות הדמעות מעצמן" לצידם של אריה מוסקונה, אבי גרייניק, עמי סמולרצ'יק ואחרים.
אלבומה הראשון, "נשאר לי שיר", יצא ב-1998 בחברת התקליטים אן.אם.סי אך לא זכה להצלחה מסחרית.
ב-1999 ביצעה ביחד עם יגאל כרמל את שיר הפתיחה של התוכנית "כן לציפור".
ב-2001 השתתפה בסרט הדוקומנטרי "פונאר" של הבמאית רחלי שוורץ.
שם ליוותה את ניצול השואה, הפסנתרן והמוזיקאי, פרופ' אלכסנדר תמיר.
ב-2006 הוציאה טרבלסי ספר ילדים שכתבה יחד עם המאיירת שולמית צרפתי, אותו היא גם איירה, בשם "פילי אחד מכולם".
הספר עוסק בקבלת האחר והשונה בחברה, יצא בהוצאת "קוראים", ועד היום הודפסו מהדורות רבות שלו.
בשנת 2009 החלה להופיע בתוכנית עם שירי מרסדס סוסה המתורגמים לעברית על ידי אהוד מנור ורחל שפירא ובהפקתו המוזיקלית של קובי אושרת.
משנת 2010 היא מופיעה יחד עם ד"ר מוטי זעירא בשתי סדרות מופעים שונות, האחת, "עוד חוזר הניגון", מתמקדת בסיפור חייהם ושירתם של משוררים; השנייה, "הלילה הוא שירים", מספרת על הישראליות והשתקפותה בזמר העברי
שנתיים אחרי, ב-2012 בעקבות הצלחת המופעים, הוציאה שני אלבומים.
האחד - "עוד חוזר הניגון", אלבום כפול עם שירים נבחרים מהסדרה.
והשני - "שירת נעמי", אלבום מחווה לשירים שכתבה והלחינה נעמי שמר.
את שירי האלבום עיבד רועי פרידמן.
ב-2014 השתתפה באודישן העיוור בעונה השלישית של התוכנית "The Voice ישראל", בו ביצעה את השיר "Fields Of Gold" של סטינג, אך לא עברה את האודישן.
באותה שנה שרה בסרט "טוביאנסקי" את שירו של נתן אלתרמן "אלמנת הבוגד".
ב-2018 שיחקה בסדרה "צומת מילר" בקשת 12 בתפקיד אורח, בתור עצמה.
ב-2022 שיחקה בסדרה "מיוחדת" של כאן חינוכית בתפקיד משנה בתור אמא של נועה.
טרבלסי הייתה נשואה לפדי מרגי, והשניים התגרשו בשנת 2015 לאחר 24 שנות נישואים, ולהם שני בנים.
בנה הבכור הוא הזמר יהונתן מרגי, שהגיע ב-2018 למקום השני בגמר התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", ומשם המשיך לקריירה מקצועית מצליחה גם במוזיקה וגם בתחום המשחק.
בשנת 2004, לאחר שילדה את בנה השני בניתוח קיסרי, חלתה בארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית, מחלה המונעת קרישה של הדם במקרה של פגיעה.
טרבלסי החלימה מהמחלה לאחר חמש וחצי שנים.
מיטומיצינים (Mitomycin) הם משפחה של חומרים כימיים המופקים מהחיידק Streptomyces lavendulae.
המוכר שבהם הוא (Mitomycin C (MMC - מיטומיצין C, המשמש ככימותרפיה בטיפול בסרטן השד, סרטן המעי, סרטן שלפוחית השתן ועוד; כמו כן משמש כאנטיביוטיקה בניתוחי עיניים.
מחקרים קליניים מוכיחים את יעילותו של המיטומיצין בטיפול בסרטן כאשר הגידול חשוף למיטומיצין בזמן העולה על 6 שעות.
בנוסף, מיטומיצין משמש גם בניתוחי עיניים, בעיקר בהסרת פטריגומים.
בגלל מבנהו הכימי ותכונותיו הכימיות-פיזיקליות (הדמיון בינו לבין חומצות הגרעין ממשפחת הפורין) מיטומיצין גורם להצלבות בחומר התורשתי (DNA).
כאשר נוצרת הצלבה זו, מופעלים מערכות של הרג עצמי בתא.
משפחת מיטומיצין מכילה גם את מיטומיצין A, מיטומיצין K, מיטומיצין F ועוד.
ההבדל הוא בקבוצות הפונקציונליות, ברם, לכולם אותו בסיס מיטומיצין.
במחקר, משתמשים לפעמים במולקולה דומה בעלת שלד מיטומיצין הנקראת פרופירומיצין.
מיטי גולדן, היה אמרגן, מפיק, מנהל אולם מיוזיק הול, מלחין ופזמונאי צרפתי, יהודי יליד רומניה.
מיטי גולדין נולד ב-1895 בפוקשאן ברומניה בשם מוסיה (משה) גולדמברג.
מיטי גולדין למד בתיכון בפוקשאן ואחר כך ביאשי, שם שר כטנור במקהלת הכנסייה המטרופוליטנית של מולדובה.
שירת בצבא הרומני בימי מלחמת העולם הראשונה וב-16 בנובמבר 1916 הוכרז נעדר בעת הקרבות בקלוגרן.
בשנת 1918 נסע לפריז כדי ללמוד משפטים.
אחרי סיום הלימודים לא עבד במקצוע אלא כעיתונאי ועבד זמן-מה בעיתון הצרפתי-רומני "ל'אקו פרנקו-רומן" ("L'écho franco-roumain"), יחד עם המשורר צ'ינצ'ינט פבלסקו.
ברומניה נשפט שלא בנוכחות על אשמת עריקה מהצבא, אך זוכה בשנת 1927. בתחום המוזיקה היה אוטודידקט.
ניגן בכמה הרכבי מוזיקה קלה והלחין מספר שנסונים.
בסופו של דבר פתח בקריירה של אמרגן וניהל סוכנות אמנים עצמאית.
גולדן רכש בשלב מסוים את האולם "פלאזה" בפריז, ששכן בשדרות פואסונייר ושעמד על סף פשיטת הרגל, שיפץ אותו והפך אותו בשנת 1934 לתיאטרון בידור (אולם "מיוזיק הול"] .A.B.C, או "תיאטרון של הצחוק ושל הזמר".
העסקה נחשבה באותם ימים מסוכנת בגלל התחרות הקשה עם אולמות הקולנוע.
את השם "A.B.C." בחר גולדן בכוונה, כדי שיוזכר, לפי סדר האלפבית, בראש הרשימה בתוכניות המופעים שהופצו בבירה הצרפתית.
מיטי גולדן המציא שיטת תוכניות בידור מקורית, שכללה כל פעם כעשרים דקות (עם לא יותר מ-6–7 שנסונים) מוקדשים לכוכב מוזיקלי שהועסק כ2–3 שבועות בלבד.
לאולם הייתה תזמורת משלו ומנחים, והמופעים כללו אייטמים רבים שהתחלפו בקצב מהיר: זמרי חימום, מערכוני הומור, אטרקציות, רקדנים.
הקונספט של גולדין היווה דגם לחיקוי בשביל תיאטראות בידור נוספים כמו "תיאטר דה ל'אטואל" ו"אולימפיה" שבניהולו של ברונו קוקטריקס.
הפך תחת ניהולו של גולדן למפורסם שהעלה את קרנם של האמנים שהופיעו בו בקרב דעת הקהל ושממנו זינקה הקריירה של כמה מכוכבי ההשאנסון והבידור הצרפתי.
ב-A.B.C הופיעו, לפני מלחמת העולם השנייה שמות כמו מארי דיבא, פרהל, ז'אן סבלון, קומדיאן הרמוניסטס ואחרים.
אדית פיאף שנמצאה בתחילת הקריירה שלה ונשאה באותה תקופה את השם האמנותי "La môme Piaf" צפתה מן האולם במופעיה של הזמרת מארי דיבא ועיינה מרותקת את המניירות והמחוות שלה על הבמה.
החבר שלה באותם הימים, הפזמונאי רמון אסו הצליח לשכנע את גולדן, אחרי מאמצים רבים, להעסיק את פיאף לשלושה שבועות, בין התאריכים 26 במרץ - 15 באפריל 1937, אף על פי שהייתה זמרת מתחילה וששמה נקשר לקברט המפוקפק של לואי לפלה, שנרצח לא מזמן.
הופעותיה של אדית פיאף עם חמישה שנסונים
בתור "חימום" לקראת תוכניתם של הקומיקאים אובראר ופליקס פאקה ושל הדואו ז'יל וז'וליין, הדהימו את הקהל.
בשנת 1937 שארל טרנה, מלא הקסם והמרץ היצירתי, שזה עתה סיים את שירותו הצבאי, הוצג בפני מיטי גולדן על ידי ידיד, המוציא לאור ראול ברטון.
הוחתם על חוזה לראשונה לא כחלק מהצמד עם ג'וני הס, אלא כסולן יחיד, לפתיחת תוכנית הבידור שרצה בתיאטרון החל מ-25 במרץ 1938. טרנה הורשה לשיר שלושה שאנסונים.
אולם הקהל, שהתלהב ונסחף משירתו, נכנס לאקסטזה ודרש ממנו להישאר על הבמה ולהוסיף עוד ועוד שירים.
באולם נוצרה מהומה, כך שהיה צורך לקרוא למשטרה.
הכוכבת המרכזית של הערב, הזמרת ליס גוטי, ראתה עצמה נדחית לשולי הערב.
טרנה פוטר, אך כעבור שבועיים קיבל חוזה חדש ב-.A.B.C., הפעם ככוכב ראשי של המופעים.
בשנים 1936-1934 הופקד מיטי גולדן על הניהול האמנותי של האולם "בובינו", והצליח להחזיר את יוקרתו.
הביא לשם זמרים מן השורה הראשונה כמו פרהל, דאמיה, מארי דיבא, רדה קר, סוזי סולידור, לוסיין בואייה, שארל וג'וני (שארל טרנה וג'וני הס), מיריי וטינו רוסי.
בשנים 1937-1936 הוא ניהל גם את המופעים באולם "טריאנון"
ובין ספטמבר 1937 (כשהפיק את הרוויו "Ça, c'est parisien" (זה פריזאי!) ובין 1939 הוסיף לאחראיותו גם את ניהול התיאטרון מוגדור.
סטרויה ווסילאקה הרומנים קיבלו מגולדן חוזה לשבוע, אחרי שהגיעו לפריז עם המלצה
בשנת 1936 התקבל מיטי גולדן כחבר בחברת המלחינים הרומנים של בוקרשט.
בימי הכיבוש הגרמני בצרפת בשנים 1944-1940, כיהודי, פוטר גולדן מתפקידיו ורכושו הופקע.
אחרי שחרור, בינואר 1945 חזר לנהל את האולם A.B.C.
עד שנת 1949 כשהתחיל לנהלו בשותפות עם לאון לדו עד שחלה בשנת 1955. תחת ניהולו הופיעו בתיאטרון אמנים כמו לין רנו (ב-1948), מוריס שבלייה, בורביל, אנרי סלבדור, רנה לבא, לואיס מריאנו, הקומפניון דה לה שנסון.
הפיק את האופרטה "לה פטיט לילי" (לילי הקטנה) עם אדי קונסטנטין ואדית פיאף, כמו כן את אופרטה רבת ההצלחה של פרנסיס לופז "La Route fleurie " שבה כיכבו ז'ורז' גטארי, אני קורדי ובורביל.
אמנים אלה ראו עצמם מתמרדים ונאבקים משפטית נגד החוזים הכובלים של גולדן, ובקושי השיגו כמה הפסקות בעבודתם על מנת שיוכלו לכבד חוזים אחרים בקולנוע.
גם אחרי המלחמה תמך גולדן גם בכישרונות רומניים, כמו שחקנית התיאטרון אליס קוצ'ה, שהופיעה בתיאטרון דה קפוסין שבניהולו (למשל המחזה של מישל דיראן - "Sincèrement", 1949)
בשנת 1944 הזדמן למיטי גולדן לצפות בתיאטרון קומדי פרנסז תוכנית אמנותית שנתרמה לידלי עובדי הרכבות.
התרשם מאוד מהרכב של שישה זמרים צעירים והחליט להעסיקם.
זה היה אחד הצעדים הראשונים בקריירה של להקת הקומפניון דה לה שנסון שנוצרה על ידי הוספת שלושה חברים נוספים לשישייה המקורית.
מיטי גולדן נפטר מאירוע מוחי ביוני 1956 בגיל 61. הובא לקבורה בגוש 30 של בית הקברות מונמארטר בפריז.
פוטרה (L.Poterat) סולנית: ליס גוטי (Lys Gauty)
- מילים: אנדרה אורנה (André Hornez), סולנית: נדיה נוטי (Nadia Nauty) 1938
Glissons - לחן:קזימיר אוברפלד, מיטי גולדין (M.Goldin,C.Oberfeld), מילים:אנדרה אורנה, מ.
מיטי גולדן תרם למוזיקה של האופרטות La Féerie blanche מאת קזימיר אוברפלד, על מילים מאת לואי ורניי, אנדרה אורנה, ולאופרטה "שירי ביליטיס" Les chansons de Bilitis (בתיאטר דה קפוסין), לחן:ז'וזף קוסמה (בשם העט "פייר קושרו), ז'אן ואלמי (שם העט של אדמון רולאן), מארק -קאב (שם העט של מרסל קברידנס)
דמותו של מיטי גולדן מופיעה בסרט "„La môme" בגילומו של השחקן מארק שאפיטו.
מיטל גל סויסה (נולדה ב-20 בפברואר 1987) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.
אמה, איריס, היא עובדת מדינה ואביה, חיים סויסה, הוא פנסיונר של צבא הגנה לישראל.
סויסה החלה לרקוד בגיל שלוש ושיחקה לראשונה בפרסומות בגיל ארבע.
למדה בבית ספר היסודי דוד ילין ובחטיבת הביניים חוגים.
היא בוגרת התיכון לאמנויות ויצו חיפה במגמת אדריכלות.
בגיל 15 השתתפה קורס משחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין בתל אביב.
בגיל 16 השתתפה בתחרות "עלית מודלס" של סוכנות הדוגמנות העולמית עלית ונבחרה לסגנית שנייה.
אחרי התחרות דגמנה לזמן קצר, הצטלמה לקטלוגים של אופנה ופרסומות טלוויזיה בישראל ומחוצה לה.
בגיל 18 וחצי, שיחקה בטלנובלה "האלופה", בה שיחקה במשך שתי עונות.
היא גילמה את דמותה של ריטה בר-חיים, עיוורת מלידה, בסוף העונה הראשונה עוברת ניתוח שמחזיר לה את הראייה, בעוד שבן-זוגה, רני זליג (מייקל לואיס) מתעוור.
ב-2007 שיחקה במיני-סדרת המתח "חקירה פנימית" בבימויו של אליאב לילטי.
גילמה את דמותה של דפנה הצעירה (את דפנה הבוגרת גילמה ענת וקסמן, חוקרת משטרה שחוזרת בפלשבקים לצעירותה בקיבוץ).
בשנה זו הובילה את הקמפיין של חברת "אינדולה" לצד ליהי אלון ומורן גרוס.
בגיל 19 עשתה שירות לאומי בבית החולים שניידר בפתח תקווה.
סויסה למדה משחק באופן פרטי אצל אורית שר, לאחר מכן שנה אצל אייל כהן והמשיכה את לימודיה בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין (2011-2008).
בסוף השנה השלישית ללימודיה הצטלמה לסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
סויסה שיחקה בסרטו של דני רייספלד " פנתר לבן" שהיה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בפרסי אופיר 2013. גל-סויסה גילמה את דמותה של יסמין אוחנה, בתו של דוד אוחנה (זאב רווח), שוטר ובעל מועדון האיגרוף "כפפות הזהב" בטבריה, שעוזרת לו לנהל את המועדון.
יסמין מנהלת רומן עם אלכס צייטלין (יבגני אורלוב), בחור ממוצא רוסי, שאביה לוקח אותו תחת חסותו ורוצה להפוך אותו לאלוף הארץ באיגרוף.
אביה מתנגד לרומן, יסמין אינה מוותרת ונלחמת על אהבתה.
ב-2013 גל-סויסה שיחקה בסרטה של חנה אזולאי-הספרי "אנשים כתומים".
הסרט מספר על שלושה דורות במשפחה מרוקאית יפואית.
היא מגלמת את דמותה של זוהר, נערה בת 17 שחוקרת את שורשיה.
בסרט משחקות גם חנה אזולאי-הספרי, ריטה שוקרון ואסתי ירושלמי.
ב-2014 שיחקה בסרטה של טליה לביא, "אפס ביחסי אנוש" ובסדרה "להיות איתה" של קשת.
באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הגמר של נדב משעלי.
הסרט השתתף בפסטיבל מונפלייה בצרפת, בפסטיבל בוורשה ובינואר 2015 השתתף בפסטיבל סרטים יהודי בניו יורק.
ב-2016 שיחקה בסרט "ילד טוב ירושלים" קומדיה רומנטית מאת רן אפלברג בבימוי רועי פלורנטין, בתפקיד ראשי לצד עמוס תמם, מלי לוי ואוולין הגואל.
היא מגלמת דמותה של צעירה, המעוררת לחיים את עדי (תמם) מאחר שכל חייו הושפל בידי אחרים.
היא מתאהבת בו והוא בה, והם יוצאים למסע לחיים אחרים, שעה שמשפחתו דואגת לו ומקווה להחלמתו, ולשובו הביתה.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד מרכזי בדרמה-פוליטית היומית "שלטון הצללים", בתור שירה, לוביסטית מטעם משרד איכות הסביבה אשר מתאהבת בדודי ויפתח, הדמויות הראשיות.
באותה שנה השתתפה גם בסרט הקומדיה השווייצרי "מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים" (או בשמו הרשמי "מסעו המופלא של וולקנברוך לזרועותיה של שיקסע") בהפקת נטפליקס.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקומי "בזמק", ושיחקה בסדרה נעלמים את דמותה של לי-אור
בשנת 2023 השתתפה בסדרת הדרמה-קומית 4:20 המשודרת בהוט.
סויסה מורה מוסמכת להאתה יוגה מטעם מכללת רידמן תל אביב.
ביולי 2016 נישאה גל סויסה לבן זוגה, בן רוטשילד.
בספטמבר 2020, היא השתתפה בפרסומת לקידום המודעות לטבעונות מטעם עמותת ויגן פרנדלי הישראלית.
משה ולאון אדרי 2012 העולם מצחיק סיוון שמי זרחין טליה קלינהנדלר, משה ולאון אדרי
שנה הצגה מחזאי במאי תיאטרון 2013 האוצר הנעלם חני נחמיאס אורי אומנותי יוסף ברלינר בשיתוף עם מיני-ישראל 2012–2011 דלתות (אסופת מונולוגים בהשראת להקת הדלתות) מונולוגים מתורגמים וישראליים, שמחוברים על ידי שירי להקת "הדלתות" ארז דריגס (במאי ומעבד) התחיל בסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין והמשיך בצוותא
מיטיארו (במאורית: Mitiaro) הוא האי הרביעי בגודלו באיי קוק.
האי הוא ממוצא געשי וניצב בפסגת הר תת-מימי בגובה של 4500 מטרים מעל קרקעית האוקיינוס.
אורכו של האי הוא 6.4 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר.
מיטיארו הוא חלק מקבוצת איים שנוצרה מהר געש שהפך לאטול אלמוגים.
האי מוקף בחגורת אלמוגים מאובנים בגובה של 6–9 מטרים המאפיינת את האיים בקבוצה הדרומית של איי קוק.
מרכז האי שטוח, ביצתי ואף נמצאים בו שני אגמים מים מתוקים בהם שורצים צלופחאים ודגי אמנון שיובאו מאפריקה.
אין הרבה חופים באי אך המים צלולים ואידיאלים לשחיה.
באי קיימים ארבעה כפרים הממוקמים כולם זה בקרבת זה והם שוכנים בצידו המערבי.
באחד הכפרים פועל בית הספר של האי ובחלקו הצפוני פועל שדה תעופה.
בעידן שלפני גילוי האי על ידי האירופאים הוטרדו ושועבדו תושבי האי על ידי תושבי האי אטיו וכתוצאה מכך היו הרבה מקרי מוות באי.
האי התגלה על ידי המיסיונר ג'ון ויליאמס (John Williams) ב-20 ביוני 1823 שהחדיר את האמונה הנוצרית לאי ועודד את התושבים לנטוש את אמונתם המקורית.
גודל האוכלוסייה המשוער בתקופה זו עמד על 100 תושבים.
בשנות הארבעים של המאה ה-19 הותקף האי שוב על ידי תושבי אטיו.
ב-31 באוקטובר 1888 הניפה אוניית הצי המלכותי אה"מ "הייסינת'" (HMS Hyacinth) את הדגל הבריטי באי.
בהמשך סופח האי לאיי קוק וב-1901 לניו זילנד.
מיטל מיכאלי (נולדה ב-19 בנובמבר 1985) היא שחקנית, זמרת ומדבבת ישראלית.
מיכאלי למדה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות, במגמת תיאטרון.
בשנים 2006-2004 עשתה את שירותה בצה"ל בלהקה הצבאית של חיל החינוך.
מיכאלי היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בקולנוע ותקשורת.
בשנת 1998 שרה מיטל מיכאלי שירים שונים בסרט "נסיך מצרים".
באותה השנה, מיכאלי התמודדה בתוכנית "בראבו" ולא זכתה.
שנה לאחר מכן, ב-1999, היא ביצעה את שיר הפתיחה של הסדרה "בילבי".
בשנת 2012 השתתפה בעונה הראשונה של התוכנית "דה וויס ישראל" והודחה בשלב ההופעות החיות.
במהלך הצילומים פגשה את עציון מאיר, והשניים החלו לנגן ולהופיע יחד, בישראל ומחוצה לה, וכתבו אלבום משותף בשם "מילים כמו מים".
מיכאלי כותבת גם שירים בעברית ובאנגלית ומלמדת מוזיקה ונגינה.
בשנת 1998 דיבבה מיכאלי את אניקה בסרט "בילבי: הסרט".
שנה לאחר מכן, ב-1998, דיבבה את קיילי בסרט "החרב הקסומה - המסע לקמלוט".
בנוסף, מיכאלי דיבבה את ויטני בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה".
באותה השנה היא דיבבה גם את פולי בסדרת הטלוויזיה "פופאי ובנו", ואת בייב החזיר בסרט "בייב בעיר הגדולה".
בשנת 1999, מיכאלי דיבבה את הדמות הראשית בילבי בסדרה "בילבי".
בשנת 2001 דיבבה מיכאלי את פרידה, ויולט ופאטי בסדרה "סנופי וחברים" ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2003 דיבבה את לין בסרט האנימה "המסע המופלא".
את קריירת המשחק שלה התחילה מיכאלי בשנת 1995 במחזמר "צלילי המוזיקה" בבימויו של מנחם גולן.
בשנת 1996 כשחקנית מחליפה של באנה במחזמר "ספר הג'ונגל".
ב-1997 שיחקה במחזמר "הלב" בתפקיד ג'ולייטה.
ב-1998 הנחתה את הפסטיגל בהשתתפות מיכל ינאי, טל מוסרי, ליאת אחירון, אפרת רייטן, היי פייב, שרית חדד, ארז בן הרוש, יעל בר זוהר, נמרוד רשף, ואיתם 100 רקדנים מהסטודיו של סיגי ניסן, בתפקיד דינגדינג, בבימויו של משה קפטן.
בשנת 1999 השתתפה מיכאלי בסדרה "כל העולם במה" בתור המספרת.
בשנת 2007 שיחקה את הדס בסדרת הטלוויזיה "הנפילים".
בשנת 2009 שיחקה את קשת ענר בסדרה "ראש גדול".
בשנת 2010 שיחקה מיכאלי את עלמה בסדרה "גירושים נפלאים", את עמי מוצ'ניק בסדרה "הקרמבויז" ואת כנרת בסדרה "השועלים".
ב-2014 מיכאלי שיחקה את ענבל בסדרה "פלפלים צהובים", ואת גילי בעונות הרביעית והחמישית של הסדרה "גאליס" בערוץ הילדים.
מיטל מיכאלי היא לסבית מוצהרת.
נשואה לבת זוגה מיכל ואם לבן ובת.
מועדון כדורגל מיטיולן (בדנית: Football Club Midtjylland; בעברית לפעמים נהגה בטעות כמידטיילנד) הוא מועדון כדורגל דני מהעיר הרנינג , אשר משחק בליגת העל הדנית.
המועדון נוסד בשנת על ידי חובבי הכדורגל ג'וני רונה - במקצועו נגר, ובעלים של חברה לאספקת חומרי עץ, ו-סטין הסל - במקצועו סוחר מכוניות.
הם רצו לאחד את איקסאט - מועדון שהוקם ב-1935 והיה לו הצלחה יחסית בשנות ה-70 וה-80 כאשר הגיע לשלושה גמרי גביע דני, אך לא הופיע מעולם בליגה הבכירה, ופרמאד הרנינג - מועדון קטן שהוקם ב-1918 - מועדונים בעל יריבות ארוכת שנים.
הרעיון לאיחוד עלה עוד בשנת 1989 אך בגלל היריבות החזקה בין שני קהלי המועדונים, ואי הסכמות לגבי תנאי האיחוד המהלך יצא לפועל רק כ-10 שנים לאחר מכן, ב-6 באפריל 1999.
בעונת המועדון התחיל את דרכו בליגה השנייה בדנמרק, ובסיום העונה עלה המועדון לליגת העל הדנית מהמקום הראשון בליגת המשנה.
ליד המועדון פעולת אקדמיה שנחשבת ליוקרתית לכדורגל לנוער, כאשר בין יוצאי אקדמיה זו ניתן למנות את יונאס לוסל וסימון קר.
ב-9 באוגוסט 2001 שיחק המועדון את משחקו הראשון במסגרת אירופית, בתיקו 1–1 נגד גלנטורן הצפון אירית.
ב-2014, מת'יו בנהאם (בעלי מועדון הכדורגל האנגלי ברנטפורד), הפך לבעל השליטה ומחזיק הרוב במניות חברת האחזקות "FCM Holding" המחזיקה במועדון מיטיולן.
בעונת 2014/2015 זכתה הקבוצה באליפות הליגה לראשונה בתולדותיה, כשעשתה זאת שוב בעונת 2017/2018. ב-2018/2019 זכתה הקבוצה בגביע הראשון.
ב-2019/2020 זכה המועדון בפעם השלישית באליפות הליגה הדנית, ובעונת 2020/2021, העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות אחרי שגברה בסיבובי המוקדמות על לודוגורץ ראזגרד ויאנג בויז ברן ובשלב הפלייאוף על סלביה פראג.
ארגון ה-"Black Wolves" הוא מועדון המעריצים הרשמי של המועדון מיטיולן (זהו גם כינוי המועדון הרשמי - "הזאבים השחורים").
הוא נוסד בתחילת אוגוסט 1999, כאשר מועדון המעריצים הרשמי של איקסאט - "Yellow Flames" שינה את שמו באספה כללית.
ארגון האוהדים "Ultra Boys Midtjylland" הוא ארגון האולטראס הרשמי הראשון של מיטיולן, שהוקם בשנת 2007 ולאחר מכן שינה את שמו ל- Ultras Midtjylland.
ב-2014 נוסד ארגון האולטראס השני של מיטיולן, ארגון ייעודי למחלקת הנוער בשם "Midtjylland Ungdom".
היריבה העיקרית של המועדון היא קבוצת הכדורגל ויבורג, והמשחקים ביניהם הוא הדרבי השני בחשיבותו בכדורגל הדני, והוא שני רק לדרבי של קופנהגן (היריבות בין פ.צ.
קרחון מיטלאלטש (Mittelaletsch Glacier) הוא קרחון יבשתי באורך 5 קילומטר ברכס האלפים הברניים בקנטון ואלה שבשווייץ.
הקרחון מתחיל בצידו הדרומי של הר הדרייאקהורן וזורם בין ההרים אולמנהורן (ממזרח) וגייסהורן (ממערב) אל תוך קרחון אלטש.
שטחו הכולל של הקרחון הוא 8.31 קמ"ר.
מיטל זילברמן היא פרופסור במחלקה להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב.
פרופ' זילברמן עוסקת בשתלים מתכלים משחררי תרופות, בביו-חומרים פולימריים ובהנדסת רקמות.
זילברמן פרסמה למעלה מ-90 מאמרים בכתיבי עת מדעיים בינלאומיים, רשמה שישה פטנטים וזכתה בפרסים על מחקריה, בהם פרס יולודן של הטכניון.
פרופסור זילברמן סיימה בהצטיינות תואר ראשון בהנדסה כימית, והמשיכה לתואר שני ושלישי בתחום הנדסת החומרים בטכניון בחיפה.
את עבודת הפוסט דוקטורט עשתה במרכז הרפואי southwestern של טקסס, דאלאס .
אחר כך, בשנת 2002, היא הצטרפה למחלקה להנדסה ביו-רפואית של אוניברסיטת תל אביב, שם יזמה והובילה פעילויות מחקר והוראה בתחומי מומחיותה.
זילברמן פרסמה למעלה מ-90 מאמרים בכתיבי עת מדעיים בינלאומיים ומשמשת כעורכת בכתבי עת בתחומי המחקר שלה.
היא רשמה שישה פטנטים, וזכתה בפרסים על מחקריה, בהם:
2007 - פרס יולודן, הניתן פעם בשנה בלונדון שבאנגליה על ידי הטכניון לחוקר או חוקרת מצטיינים, עבור הישגים התורמים ליישום המדע בטכנולוגיה, לרווחת האדם ולהארכת תוחלת חייו.
2015 - מקום ראשון, פרס Journal of Wound Care, הניתן על מצוינות במחקר בתחום ריפוי פציעות (wound care).
מחקרה של זילברמן ממומן על ידי מוסדות ממון מדעיים ממשלתיים תחרותיים כגון הקרן הלאומית למדע (ISF) ומשרד הבריאות, וכן על ידי מענקים למחקר יישומי.
בין השנים 2015–2020, כיהנה כנשיאת האיגוד הישראלי להנדסה רפואית וביולוגית (ISMBE).
בין תחומי מומחיותה של זילברמן ניתן למצוא את אלה הבאים:
חומרים ביולוגיים פולימריים - חומרים המשמשים בתעשיית המכשור הרפואי עבור ציפויי תרופות המאפשרים שחרור מושהה שלהן, וכתחליף לרקמות.
שתלים פעילים מתכלים - שתלים שנועדו לסייע למערכות שונות בגוף האדם, ואשר עשויים מפולימר מתכלה.
יתרונם של שתלים אלה טמון בכך שהם אינם רעילים, ונשארים שלמים בגוף למשך פרק זמן ידוע מראש שבסיומו אין צורך בהסרתם באופן כירורגי.
הנדסת רקמות - יצירת תחליפים למבחר רקמות ואיברים של בני אדם, באופן שעוקף את הצורך באיברים להשתלה ומסייע להתגבר על המחסור באיברים כאלה.
מיטל נסים (נולדה ב-24 ביוני 1983) היא משוררת ישראלית, דוקטור לספרות, מרצה ומורה לספרות.
בעלת תואר דוקטור בספרות מאוניברסיטת תל אביב.
לפני כן למדה ספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה.
את ספר שיריה הראשון "פרובינציאלית" הוציאה בשנת 2012. בשנת 2016 הוציאה לאור את ספרה השני "מורה עובדת קבלן".
הספר יצא על רקע העסקתה כמורה בתנאים של מורת קבלן.
ספרה השלישי "לא אבודה בקריון" יצא לאור בשנת 2020, ובמרכזו, מרכז הקניות "הקריון", המצוי בקריות.
ספרה הרביעי יצא ב–2025, "שם קשה לילד קטן" בהוצאת עם עובד.
בשנת 2018 זכתה בפרס אביב לשירה, הניתן במסגרת פסטיבל המשוררים במטולה.
נסים מלמדת ספרות בבית ספר תיכון וכן בחוג לספרות, דרמה ומבע יצירתי במכללת אורנים.
נסים נשואה ואם לשלושה ילדים.
מורה עובדת קבלן, הוצאת פרדס, 2016
לא אבודה בקריון, הוצאת עם עובד, 2020
שם קשה לילד קטן, הוצאת עם עובד, 2025
מיטילנותריום (שם מדעי: Mitilanotherium) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי בתקופות הפליוקן ובתחילת הפליסטוקן.
המאובנים של המיטילנותריום התגלו ביוון, רומניה, אוקראינה וספרד והם הוגדרו ב-1981. סוג זה כלל מין אחד - Mitilanotherium inexpectatum.
המיטילנותריום היה פרסתן בגובה 1.7 מטר ובמשקל של 370 קילוגרם שהזכיר במראהו את האוקפי המודרני, אך הוא היה בעל רגליים חזקות וארוכות יותר ובעל קרניים רחבות ומוארכות שצמחו מהמצח קדימה, ישר מעל העיניים.
המבנה שלו הותאם לאכילת עלים נמוכים, כאשר הצוואר שלו היה קצר יחסית בהשוואה לג'ירף ולמיני ג'ירפיים מתקופתו.
הוא היה קרוב בעיקר להלדותריום האפריקני.
ממצאיו של המיטילנותריום נפוצו באזורים מפוזרים לאורך אירופה, כנראה עקב התאמתו של היצור לחיים באזורים יבשים ומדבריים בהם לא נפוצו הרבה מאובנים.
מיטל שרעבי (נולדה ב-23 במרץ 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה שמאלית בקבוצת הפועל ע' פתח תקווה בליגת העל בכדורגל נשים ונמצאת בסגל נבחרת ישראל.
שרעבי נולדה בראש העין ובגיל 12 הצטרפה למועדון הכדורגל של הפועל פתח תקווה.
בגיל 15, במקביל להשתתפותה בקבוצת הנערות, כבר שיחקה עם הקבוצה הבוגרת שהתחרתה במסגרת הליגה הראשונה לנשים.
בשנת 2017 עברה למ.כ רמת השרון וזכתה עם הקבוצה הבוגרת בגביע הראשון של המועדון.
בעונת 2018/2019 עברה לאס"א תל אביב וזכתה עם הקבוצה בדאבל.
שרעבי הייתה שייכת לסגל אתנה ג'וניור משנת 2013 ושנתיים לאחר מכן עברה לנבחרת הנערות עד גיל 17 בה שיחקה שני משחקים.
בהמשך הייתה בנבחרת הנערות עד גיל 19 וכיום חלק מסגל הנבחרת הבוגרת.
נכון לשנת 2020 שרעבי היא חיילת בצה"ל המשרתת במחנה נחשונים כספורטאית פעילה.
מיטל דיין (נולדה ב-25 במאי 1979) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה כחלוצה בליגת הנשים הבכירה מאז הקמתה ב-1998 ועד שנת 2015 וזכתה בשלוש אליפויות ושישה גביעים.
דיין היא קפטנית נבחרת ישראל לשעבר ששיחקה בה מאז הקמתה ורשמה 29 הופעות במדים הלאומיים.
דיין החלה לשחק ולהתאמן בבית ספר אורט בקריית מוצקין בקבוצה שהתחרתה במסגרת טורנירים בית ספריים.
עם פתיחתה של הליגה הצטרפה דיין למכבי חיפה וזכתה עם הקבוצה בשלושה גביעים ושתי אליפויות עד התפרקות הקבוצה ב-2003.
דיין הצטרפה לאס"א תל אביב ושיחקה בה עד שנת 2008 כשבמהלך שנים אלו הבקיעה שערים רבים והייתה במשך מספר עונות מלכת השערים של קבוצתה.
בשנת 2004 הבקיעה מספר שיא של 17 שערים במשחק ליגה אחד מול עירוני אריאל.
בעונת 2008/2009 חצתה את הקווים ועברה ליריבה המושבעת ואלופת המדינה מכבי חולון וזכתה עמה בדאבל.
דיין שיחקה בחולון עד פרישתה בשנת 2015 פרט לעונת 2013/2014 בה שיחקה במכבי באר שבע.
במהלך שנים אלו בחולון זכתה עם הקבוצה בעוד שני גביעים.
דיין השתייכה לסגל נבחרת ישראל מאז הקמתה בשנת 1997, שימשה כקפטנית הנבחרת ורשמה 29 הופעות במדים הלאומיים במהלכם הבקיעה ארבעה שערים.
נכון לשנת 2019 דיין חיה עם בת זוג בנשר.
בשנת 2019 השתתפה בעונה השביעית של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" שנקראה בעונה זו "גולסטאריות 2".
ב-2021 השתתפה בעונה נוספת של תוכנית הטלוויזיה "גולסטאריות".
מיטל שבח (נולדה ב-9 במאי 1988) היא עיתונאית, שדרנית רדיו ותקליטנית ישראלית, מנהלת אמנותית בחברת יוניברסל מיוזיק גרופ בישראל.
שבח גדלה ברמת גן, למדה בתיכון בליך.
בעלת תואר בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב.
החל מ-2006 עד ל-2009 שימשה כעורכת ומפיקת תוכניות בתחנת הרדיו גלי צה"ל.
בין התוכניות שהפיקה ניתן למנות את קול ישראל ומוזיקה היום.
ערכה מוזיקלית את תוכנית הרוק של גלגלצ "המסור".
בין 2010 ל-2013 שימשה כעורכת המוזיקלית הראשונה של MTV ישראל.
החל מ-2012 משמשת כיועצת מוזיקלית לתוכניות וסדרות טלוויזיה, בין השאר אקס פקטור, המתמחים, לאהוב את אנה וחתונה ממבט ראשון.
ב-2015 החלה לעבוד בקשת, כעורכת מדור המוזיקה של אתר מאקו וכעורכת מוזיקלית של ערוץ 24. במסגרת פעילותה כתבה רבות על מוזיקת פופ ישראלית.
באותה השנה נבחרה על ידי עיתון הארץ לאחת מחמש התקליטניות המובילות בישראל, כשהייתה רזידנטית בליין הגייז VRS, בבר התל אביבי "הר סיני", ובליין המסיבות "1984".
ב-2016 החלה ללוות גם את הליין הביסקוסאלי GUM.
ב-2016 החלה להגיש את התוכנית "שעתיים עם מיטל שבח" בגלגלצ ולהרצות במסלול רדיו במכללה האקדמית ספיר.
בשנת 2017 הייתה כחלק מצוות השופטים הישראלי בתחרות האירוויזיון.
ב-2019 החלה לשדר יחד עם צליל הופמן את תוכנית הרדיו "שומעות" ברדיו תל אביב.
עוד באותה השנה, החלה לשמש כעורכת התוכן של שירות הזרמת המדיה דיזר בישראל.
ב-2020 נבחרה לתפקיד מנהלת איתור ופיתוח אומנים (A&R) ביוניברסל מיוזיק ישראל.
בשנים 2016–2025 הייתה שבח בזוגיות עם השדרנית אביה פרחי.
מחוז מיטיאנה (באנגלית, בסוואהילי: Mityana) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה.
בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מיטיאנה.
המחוז גובל במחוז קיבוגה מצפון, במחוז נאקאסאקה מצפון מזרח, במחוז וואקיסו ממזרח, במחוז מפיגי מדרום מזרח, במחוזות בוטמבלה וגומבה מדרום ובמחוז מובנדה ממערב.
עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מיטיאנה.
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מובנדה.
בשנת 2015, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז.
הגידולים הנפוצים במחוז הם: תירס, כרוב, קסאווה, בצל, עגבנייה, שעועית, בטטה, קפה (צמח) ותה.
קצב גידול האוכלוסייה הוא 1.67% בשנה.
כ-70% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
מיטל דה רזון (נולדה ב-31 בינואר 1985) היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית ישראלית.
דה רזון החלה ללמוד מוזיקה קלאסית ונגינת פסנתר בגיל 6. היא פרצה לסצנת המוזיקה האלקטרונית לראשונה בשנת 2008, תוך שהקימה את הרכב המוזיקה האלקטרונית אפיפוני, יחד עם המוזיקאי איתי קלדרון.
יחד הפיקו להיטי מועדונים שונים, בהם "Out of My Skin", בשיתוף התקליטן עופר ניסים, והוציאו סך של כחמישה אלבומים.
בשנת 2010 הוציאה את השיר "Love Rehab", יחד עם המפיק חיים אביטל, שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של יוון.
בשנת 2012 השתתפה בשירו של המוזיקאי סקאזי, "Warrior", מתוך אלבומו, My Way.
בשנת 2013 השתתפה מיטל בקדם-אירוויזיון 2013, יחד עם הזמר אסי טל, יחד ביצעו את השיר "Toda la Noche", והגיעו למקום השלישי.