tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2000 ייסד את ארגון "הליגה הערבית-אירופית" שהואשם מאוחר יותר באנטישמיות ובהכחשת השואה.
בעבר סיפר לניו יורק טיימס שבראשית שנות האלפיים קיבל הכשרה צבאית מחזבאללה, אך בהמשך הכחיש שהיה חבר בארגון.
בשנת 2002 הואשם יחד עם כמה ממנהיגי "הליגה הערבית-אירופית" על ידי בית המשפט בבלגיה במעורבות באלימות, ובליבוי תסיסת הרוחות באנטוורפן אחרי רצח צעיר מוסלמי .
ב-2017, בעקבות פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב במזרח ירושלים, שבו נהרגו ארבעה חיילים, ג'הג'ה קבע כי "התקפה על חיילי צבא כובש בשטח כבוש זה לא טרור [...] זאת זכות מוכרת על ידי החוק הבינלאומי".
בעקבות זאת פוליטיקאים פלמים טענו שג'הג'ה הוא תומך טרור, והעיתון הבלגי דה סטנדרד הפסיק לפרסם את טוריו.
חיים איסרוביץ האשים את ג'הג'ה בהכחשה ותמיכה בטבח שבעה באוקטובר, כיוון שזה קבע כי "עוצמת האש הישראלית הרגה מאות אזרחים ישראלים".
לטענתו, מרבית הנרצחים בפסטיבל נובה "נקלעו לחילופי האש", אך הוסיף כי אם יתברר שהחמושים הרגו אותם, מדובר ב"פשע מלחמה ראוי לגינוי".
כרים חסון שימש כראש "הליגה הערבית-אירופית".
בשנים בהם עמד בראשות הליגה, הורשע הארגון בבית משפט בהולנד בהפצת תוכן מכחיש שואה, ובהפגנה שיזמה הליגה באנטוורפן הושמעו קריאות לרצח יהודים.
מאבק משפטי נגד חיילי צה"ל ותיירים ישראלים
באוקטובר 2024, הגישה הקרן קובלנה בבית הדין הפלילי הבין לאומי בהאג (ICC), נגד יותר מ-1,000 חיילי צה"ל, שפרסמו ברשתות החברתיות סרטונים בהם הם מתועדים בזמן ביצוע פעולות שעשויות להיחשב כפשע מלחמה, בהן הרג אזרחים בלתי מעורבים, מניעת סיוע הומניטרי לאוכלוסייה ועינוי אסירים.
בנובמבר 2024 הגישה קובלנה נגד אוהדי מכבי תל אביב שטסו לצפות בקבוצתם משחקת נגד אייאקס באמסטרדם.
לאחר שנשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג הודיע במרץ 2024 כי בכוונתו לבקר בהולנד, דחק רזה ברשויות המשפטיות בהולנד לעצור את הרצוג על חלקו במלחמה בעזה.
הקרן המשפטית של התנועה, שנקראה על שם הינד רג'ב שנהרגה מאש צה"ל, הגישה בינואר 2025 תיק נגד חייל צה"ל שלחם ברצועת עזה, שפרסם ברשתות החברתיות סרטונים בהם הוא משתתף בהשמדת רכוש אזרחי בעזה.
עו"ד מאירה פינהיירו הביאה את המקרה לבית המשפט בברזיל, שם נפש החייל באותה העת.
משרד החוץ ומשרד התפוצות הישראלים סייעו לחייל לברוח לארגנטינה, ומשם לישראל, וחשפו בפני הרשויות בברזיל את זהותם ועברם של העומדים בראשות הארגון, מה שהוביל למשיכת ידה של המשטרה המקומית מהמשך טיפול בתיק.
ביולי 2025 הקרן הגישה נגד שני לוחמים בחטיבת גבעתי אשר השתתפו בפסטיבל טומורולנד בבלגיה, בדרישה לחקירה בגין פשעי מלחמה שביצעו לכאורה במלחמת חרבות ברזל.
בעקבות התלונה, הרשויות בבלגיה עצרו את החיילים למטרות תשאול, ולאחר מכן הלוחמים שוחררו וחזרו לישראל
בספטמבר 2025 הגישה נגד חייל ישראלי לאחר שהותקף יחד עם ישראלי נוסף ע"י פרו-פלסטינים ביוון.
בנובמבר 2025 הקרן הגישה נגד אלקנא פדרמן ששימש כקב"ט במסיבת הנובה עקב פרסום השתתפותו בכנס הסברה בברלין.
קרן הלמסלי על שם הארי וליאונה הלמסלי היא קרן נאמנות פילנתרופית עולמית מעזבונה של ליאונה הלמסלי המתמקדת בשיפור והנגשת מערכות בריאות, קידום מחקר ומצוינות אקדמית ועוד.
מטרות הקרן מתחלקות לשישה תחומים.
מחלת קורהן, תמיכה ופיתוח במדינת ישראל, שירותי בריאות בפריפריה, סוכרת מסוג 1, ילדים נזקקים באפריקה שמדרום לסהרה, ופיתוח העיר ניו יורק.
ליאונה הלמסלי מתה בשנת 2007, כעשר שנים לאחר שהתאלמנה מבעלה הארי.
בצוואתה הורישה את רוב הונה, שנאמד בלמעלה מחמישה מיליארד דולר, לקרן הצדקה שהקימה עם בעלה והעמידה בראשה מספר נאמנים.
לצד זאת הורישה לאחיה אלווין רוזנטל 15 מיליון דולר.
שניים מנכדיה, דייוויד ווולטר פנזירר, ירשו כל אחד חמישה מיליון דולר במזומן וחמישה מיליון דולר נוספים בקרן נאמנות, זאת בתנאי שיבקרו לפחות פעם בשנה בקברו של סבם.
למרות שבשלב מסוים ביקשה ליאונה להקדיש את הקרן לטיפול בכלבים, למעט סיפור שאמינותו מוטלת בספק לגבי 12 מיליון דולר אותם הורתה להקצות לכלבה, לא הגדירה הלמסלי באופן רשמי את מטרות וייעוד הקרן ואלה נקבעו על ידי הנאמנים.
כספי הקרן הושקעו וכיום סכומם נאמד בכ-8 מיליארד דולר.
מתוך חמשת הנאמנים, כיום נותרו שלושה מהם בחיים, שני נכדיה דייוויד ווולטר ועורך דינה האישי סנדור פרנקל.
כל אחד מהנאמנים אמון על שניים מהתחומים אך זקוק לאישור האחרים להעברת התרומות.
פרנקל הוא האמון על המאבק במחלת הקורהן והתמיכה במדינת ישראל.
אחת ממטרות הקרן כפי שהוגדרה על ידי הנאמנים היא "חיזוק הבריאות, הבטיחות והביטחון של עם ישראל לטובת המדינה האזור והעולם.
הקרן שואפת להרחיב את שירותי הבריאות בישראל כך שלכולם תהיה גישה לשירותי בריאות איכותיים ללא תלות במקום מגוריהם, חיזוק תרומתה של ישראל למחקר המדעי הטכנולוגי והרפואי, ושיפור תדמיתה של ישראל ואנשיה."
על פי עקרונות אלו מממנת הקרן הקמה ושדרוג של מתקני בריאות, סיוע בציוד ושיפור שירותי בריאות, תמיכה באוניברסיטאות מכוני מחקר ובמדענים ישראליים, לצד פעולות הסברה וקידום תרבות בישראל ובעולם.
מאז 2010 התחייבה הקרן למטרות בישראל על סך יותר מ-700 מיליון דולר.
בשנת 2020 נקלעה הקרן לסכסוך משפטי עם המרכז הרפואי ברזילי לאחר שנחשף כי מתוך תרומה של 13 מיליון דולר הועברו כ-2 מיליון דולר לחברת התרמה כעמלת תיווך, לאחר מכן נאלץ בית החולים להשיב את כספי העמלה לידי הקרן.
בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד, כ-5 מיליון דולר בשנת 2016 ועוד 5 מיליון דולר בשנת 2018
קיבוץ בארי, כ-2.2 מיליון דולר לרכישת ציוד חקלאי, ניתן בשנת 2025
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 18 מיליון דולר בשנת 2023 לבניית בניין מדעי המחשב בקמפוס, לצד עוד כ-6 מיליון דולר שניתנו במהלך השנים עבור מחקרים שונים בעיקר סביב מחלת הקורהן
המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, כ-24.5 מיליון דולר לאורך השנים עבור מחלקות שונות וסיוע חירום במהלך מגפת הקורונה
המרכז הרפואי יוספטל, 7 מיליון דולר בשנת 2020 לתוספת בינוי
אוניברסיטת אריאל בשומרון, כ-4.5 מיליון דולר בשנת 2016 עבור הקמת מרכז רפואי אזורי
המרכז הרפואי הלל יפה, כ-17 מיליון דולר בין השנים 2017 ו-2025 עבור בניית מחלקות שונות ורכישת ציוד רפואי
מרכז רפואי כרמל, כ-4 מיליון דולר בשנת 2021 לרכישת ציוד רפואי
מרכז הרפואי בני ציון, כ-11 מיליון דולר החל מ-2017 למטרות שונות
בית החולים רמב"ם, 21 מיליון דולר בין השנים 2017 ו-2023 לבניית מגדל תגליות הבריאות, לצד עוד כ-15 מיליון דולר למטרות שונות
הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, 14 מיליון דולר למחקרים שונים והקמת מתחם אגירת אנרגיה
אוניברסיטת חיפה, 7 מיליון דולר בשנת 2013 עבור המרכז לחקר הים התיכון
HIT מכון טכנולוגי חולון, כ-5.5 מיליון דולר בשנת 2024 להקמת בניין טכנולוגיות רפואיות
בית חולים הרצוג, כ-5.8 מיליון דולר לתכנון והקמת מבנה שיקום חדש
המרכז האקדמי הרב תחומי ירושלים, כ-7 מיליון דולר עבור הקמת מבנה לימודי
מרכז רפואי הדסה, כ־13 מיליון דולר בין השנים 2018 ו-2025 עבור מטרות שונות בקמפוס עין כרם והר הצופים.
בנוסף ל-6.2 מיליון דולר להקמה והצטיידות של חדר מיון קדמי ואשפוז יום בנתיבות
האוניברסיטה העברית בירושלים, כ-12 מיליון דולר למחקרים שונים
המרכז האקדמי לב, 9 מיליון דולר בשנת 2020 להקמת בניין הפקולטה למדעי הבריאות והחיים
המרכז הרפואי שערי צדק, כ-73 מיליון דולר למטרות שונות ביניהן הקמת מרכז לסרטן ורדיותרפיה, פיתוח האגף כירורגי הקמת מערך לבבי ומכון נוירולוגי
המרכז הרפואי לגליל, 6.5 מיליון דולר בשנים 2018 ו-2024 לשיפוץ המחלקות הפנימיות
מכון וולקני, כ-5 מיליון דולר בשנת 2018 לקידום חקלאות בת קיימא בנווה יער, לצד כ-7 מיליון דולר למתחם בראשון לציון
מרכז רפואי רבין, כ-30 מיליון דולר לאורך השנים למטרות שונות
אוניברסיטת בר-אילן, כ-12 מיליון דולר בשנים 2018 ו-2023 לבינוי והקמת מעבדות
המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, כ-22 מילון דולר לאורך השנים למטרות שונות
קריית מד"א (רמלה), 8 מיליון דולר בשנת 2013 להקמת ומיגון בנק הדם
מכון ויצמן למדע, כ-52 מיליון דולר בין השנים 2010 ו-2024 למחקרים שונים בעיקר סביב מחלת קורהן
המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, כ-16 מיליון דולר למטרות בינוי ומחקר
אוניברסיטת תל אביב, כ-23 מיליון דולר לייעודים שונים בעיקר הקמת מרכז סימולציה רפואית
המכללה האקדמית תל-חי, כ־15 מיליון דולר להקמת בניין הלמסלי למדעים, הענקת מלגות והקמת בניין למדעי המחשב
מרכז רפואי צפון – פוריה, כ-27 מיליון דולר במהלך השנים, מתוכן 15 מיליון דולר בשנת 2021 להקמת מרכז שיקום הלמסלי צפון
המרכז הרפואי זיו, כ-12 מיליון דולר בין השנים 2016 ו-2024 לבינוי והצטיידות מחלקות שונות
הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי, כ-4.5 מיליון דולר בשנת 2013 למרכז לחקר הסרטן
בנוסף תורמת הקרן סכומים ניכרים לפרויקט תגלית, איחוד הצלה, זק"א, ושלל גופים נוספים.
קרן הנסיך קלאוס היא מוסד תרבות הולנדי שהוקם בשנת 1996, במטרה לתמוך ביוצרים, אמנים ואינטלקטואלים ברחבי העולם המתפתח, במיוחד באפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית והמזרח התיכון.
הקרן קרויה על שמו של הנסיך קלאוס פון אמסברג מהולנד, בעלה המנוח של המלכה ביאטריקס, שנודע במחויבותו לתרבות, לצדק חברתי ולשוויון עולמי.
הקרן, הממומנת על ידי משרד החוץ של הולנד, מעניקה מדי שנה את פרס הנסיך קלאוס (Prince Claus Award) ליוצרים או ארגונים שתרומתם לתרבות, לחופש הביטוי או לפיתוח חברתי הייתה בולטת ומשמעותית.
הקרן פועלת מתוך תפיסה שתרבות היא גורם בסיסי לחוסן חברתי ולביטוי חופשי.
הפרס המרכזי בסכום 100,000אירו מוענק מדי שנה בדצמבר, בארמון המלכותי של אמסטרדם.
לצידו מוענקים פרסי הוקרה בסכום של 25,000 אירו וכן מחולקים פרסים דומים בינואר, בשגרירויות הולנד.
בנוסף לפרסים, הקרן תומכת בפרויקטים, מעניקה מלגות, ומעודדת שיתופי פעולה בין-תרבותיים.
בין הזוכים בפרס ניתן למנות סופרים, עיתונאים, פעילים ואמנים שהשפעתם חורגת מגבולות ארצם.
טקס ההענקה נערך בארמון המלכותי של אמסטרדם ב‑3 בדצמבר 2024.
מוּ קָאוֹ (Mu Cao): משורר ואוטודידקט מסין.
מתבטא בפומבי אודות הלהט"ב במדינה ומשלב בשיריו ניסיון אישי ותיאורים של חיי להט"ב באזורים פרווריים וחקלאיים שאינם נחשפים בסין.
מירלנד קונסטנט: מהאיטי, אמנית חזותית, פורצת דרך באמנות סמלי וודו (Vodou drapo), ענף שבדרך כלל רק גברים עוסקים בו.
סמליה עוסקים בנרטיבים רוחניים, אישיים ופוליטיים.
נגויין טרין טי (Nguyễn Trinh Thi): במאית ואמנית וחזותית מווייטנאם, העושה שימוש במונטאז' של קטעי וידאו קיימים לצד הקלטות מקוריות, כדי לחקור מורשת קולוניאלית והיעלמות תרבויות ילידיות.
רוזה צ'אבס (Rosa Chávez): משוררת ואקטיביסטית מגואטמלה, ממוצא מאיה; עבודתה הרב-תחומית בוחנת נושאים כמו הגירה, סביבה, והגוף, אישי וקולקטיבי.
סאנה נא נג'האדה (Sana Na N'Hada): במאי קולנוע מגינאה ביסאו, המתעד את מאבקי ארצו ושימור מורשתה ההיסטורית דרך דוקומנטרי ובדיוני.
וו־ביני אליקם פיאצ'י (Va‑Bene Elikem Fiatsi): אמנית רב-תחומית מגאנה, המוכרת בכינוי "crazinisT artisT".
פעילה חברתית, אוצרת ומנטורית, המקדמת יוזמות קהילתיות ומופעים סביב זהות וחברה.
"קרן הכט" הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית קרן הכט, אשר יצא לאור בשנת 1993, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
האלבום זכה לחשיפה רבה מאחר שהיה לאלבום הראשון אותו הפיק הזמר-יוצר אביב גפן.
לאחר שסיימה קרן הכט את שירותה הצבאי, החלה להקליט את אלבום האולפן הראשון שלה, כאשר את שיריו כתב המשורר מאיר גולדברג.
מסיבה לא ידועה, נגנז האלבום ולא ראה אור מעולם.
כאשר חיפשה כיוונים חדשים מבחינה מוזיקלית, סיפרה למפיקה דאז יקי קול אודות שירה של נורית גלרון "אתה פה חסר לי".
בעקבות זאת, החליט קול לפנות למחבר ומלחין השיר אביב גפן, במטרה שיעזור להכט לפתח את הקריירה המוזיקלית שלה.
גפן התרשם מקולה, השניים הקליטו יחד מספר הקלטות דמו, אותן העביר גפן בהתלהבות לחברות התקליטים הד ארצי ו-NMC, אשר מיהרו לנסות להחתימה.
בסופו של דבר נבחרה הד ארצי, אשר החתימה את הכט על חוזה במסגרתו תקליט שלושה אלבומים.
גפן לקח על עצמו את הפקת (לצד המפיק המוזיקלי ליאור טבת, עמו עבד גפן על אלבומו השלישי משנת 1994), כתיבת, הלחנת (מלבד "הראש שלו", אותו כתב על בסיס לחן מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי) ועיבוד השירים.
בנוסף, נטל חלק בנגינה ובעיצוב עטיפת האלבום, עליה חתום רן ברלב, אשר עיצב את כל עטיפות האלבומים של גפן.
בין שירי האלבום, הופיעו הדואט "זה הרגש", שיר אהבה אותו כתב גפן אודות מערכת היחסים שניהלה הכט עם גיטריסט להקת התעויוט דאז הראל בן עמי, אשר השתתף בהקלטות האלבום, והשיר "תן לי לבד", שיר דיס אותו כתב גפן במטרה להפריד בין השניים (עובדה שאליה הכט התוודעה רק בדיעבד).
השירים "שדה פרוש", "בתנאי שישוב" ו"הרוח" (שהיה השיר הקצר ביותר באלבום) היו שירים פוליטיים בהם שתל גפן מסרים אנטי-מיליטריסטיים.
למטרת שיווק האלבום הוציאה חברת התקליטים הד ארצי שבעה סינגלים - "חנה", "בתנאי שישוב", "זה הרגש", "תהיה איפה שתהיה", "לנצח", "תן לי לבד" ו"בואי".
לשירים "תן לי לבד" ו"בתנאי שישוב" צולמו וידאו קליפים, כאשר השני מביניהם צולם עבור תוכנית מיוחדת של הטלוויזיה החינוכית לרגל יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל (למרות תוכנו האנטי-מיליטריסטי של השיר).
האלבום יצא לאור בשנת 1993, ומכר כאלפיים עותקים בשבוע הראשון בו היה זמין לרכישה בחנויות.
בנוסף, זכה האלבום לסיקור תקשורתי נרחב.
לצורך קידומו, הרבה גפן להתראיין בתקשורת ולהתייחס למערכת היחסים שלו ושל הכט כאל צעד משמעותי בקריירה שלו.
באותה שנה זכה גפן בתואר זמר השנה ושיר השנה ("האם להיות בך מאוהב").
למרות ההצלחה הראשונית, הקריירה של הכט דעכה זמן קצר לאחר צאת האלבום, בין היתר על רקע מתחים מקצועיים ואישיים עם גפן.
חברת הד ארצי, עמה הייתה חתומה על שלושה אלבומים, הפסיקה בהמשך את שיתוף הפעולה עמה, לבקשתו של גפן.
בשנת 2011 הקליטה הכט גרסה חדשה לשיר "בתנאי שישוב" לכבוד שחרורו של גלעד שליט משבי החמאס, עם שינוי מילים קל בבית השלישי.
בשנת 2013 התראיינה הכט למעריב ומאקו, שם סיפרה בהרחבה על הסכסוך האישי והתככים שנוצרו בינה לבין גפן במהלך העבודה על האלבום, והקליטה עבור אלבומה השלישי "צבעוני" את השיר "ילד משוגע" שנכתב אודות יחסיהם.
קרן הכט – זמרה, קולות רקע
שוקי שוקי – גיטרה (9)
ליאור טבת – הפקה, עיבוד
קרן התוכנה אפאצ'י מספקת "מטריית תמיכה" לפרויקטי קוד פתוח של קהילת אפאצ'י.
הפרויקטים של קהילת אפאצ'י מתאפיינים בתהליך פיתוח שיתופי ברישיון תוכנה פתוח.
תוכנות מבית אפאצ'י מופצות תחת תנאי רישיון אפאצ'י.
בין הפרויקטים של קרן התוכנה אפאצ'י ניתן למצוא את שרת ה־Web הנפוץ בעולם – Apache HTTP Server ומסנן דואר הזבל SpamAssassin.
הקרן גם מארחת מאות פרויקטים בתחום Java שרובם הפכו לתקן דה-פקטו בתחום הנדסת התוכנה.
בנוסף, מתארחים בקרן גם מימושי הייחוס והדגם של תקנים רבים בתחומי Java ו-Java EE וכן בתחומי XML ו-SOA.
נכון למרץ 2017 יש בקרן אפאצ'י כ-300 מיזמים ראשיים וכ-60 מיזמים באינקובטור.
HTTP Server – המיזם המקורי.
Subversion – תוכנה לניהול גרסאות מסוג שרת-לקוח
Ant – כלי לאוטומציה של תהליכי בניית תוכנה (בעיקר פרויקטים של Java)
קסנדרה – בסיס נתונים מבוזר מסוג NoSQL
SpamAssasin – מסנן דואר זבל.
קרן ויקימדיה היא מוסד ללא כוונת רווח אמריקאי לשם פיתוח והפצה של תוכן חופשי בשפות שונות, ובמטרה לאפשר לציבור הרחב לגשת בחופשיות לתוכן זה באמצעות האתרים המופעלים על ידי הקרן.
הקרן הוקמה בעקבות התרחבות מיזם ויקיפדיה, ומאז אמצע העשור הראשון של המאה ה-21, הקרן מפעילה מספר מיזמי ויקי, בהם: ויקיפדיה, ויקינתונים, ויקימילון, ויקיציטוט, ויקיספר, ויקיטקסט, ויקיחדשות, ויקיברסיטה, ויקימינים, ויקימסע וויקישיתוף.
כל אחד מהמיזמים האלה פעיל בכמה שפות.
בנוסף תומכת הקרן בפיתוח תוכנת מדיה-ויקי שעל-גביה פועלים כל אתרי הקרן.
הקרן מפיצה את תוכן המיזמים שהיא מפעילה חינם וברישיון חופשי של Creative Commons מסוג ייחוס-שיתוף זהה (CC-BY-SA).
קרן ויקימדיה מקיימת קשר רציף עם 39 אגודות ויקימדיה מקומיות ("צ'פטרים").
הצ'פטרים, ובהם "ויקימדיה ישראל", פזורים ברחבי העולם ופועלים, כל אחד במדינתו, לקידום מיזמי הקרן ולשיפור ההפצה של תוכן חופשי.
הקרן תומכת באגודות אלו בדרכים שונות, ובהן מענקים כספיים.
קרן ויקימדיה היא ארגון ללא כוונות רווח.
תקנון הקרן מגדיר כי הקרן תפעל לאיסוף ופיתוח של תוכן לימודי ולהפצתו היעילה ברחבי העולם.
על פי הצהרת הכוונות של הקרן, מטרתה לסייע ולפעול להנעת אנשים ברחבי העולם בפיתוח ואיסוף תוכן לימודי ברישיון חופשי או ציבורי, ולהפיצו ביעילות.
לצורך כך, הקרן תספק את התשתית ואת המסגרת הארגונית לאחזקת מיזמים מבוססי ממשק ויקי במגוון של שפות ותפעל למען כל מיזם הנועד לקדם מטרה זו.
הקרן שומרת ומשמרת מידע שימושי מהמיזמים שבחסותה באופן זמין באינטרנט ללא תשלום.
כל תקציבה של קרן ויקימדיה מתבסס על תרומות של אנשים פרטיים וארגונים ברחבי העולם.
עד 2010, במקרים מסוימים קיבלה הקרן תשלום עבור שימוש בסמלילי המיזמים שלה כשהדבר נעשה לשם קידום מיזמים של חברות וארגונים אחרים.
חלק ניכר מהוצאותיה של הקרן הן על אחזקת חוות השרתים שמארחת את ויקיפדיה והאתרים האחרים שמופעלים על ידי הקרן.
לחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה יש את הסמכות עליונה בכל עסקי וענייני הקרן, שמעסיקה כיום 550 איש ותקציבה השנתי 150 מיליון דולר.
בראש חבר הנאמנים המונה עשרה חברים, עמד עד ספטמבר 2006 ג'ימי ויילס, מייסד ויקיפדיה.
לאחר מכן החליפה אותו פלורנס ניבאר-דבואר, שאותה החליף בשנת 2008 מייקל סנו.
ביולי 2010 נבחרה פיבי איירס לחבר הנאמנים במקום סנו והנאמן טינג צ'ן מונה כיו"ר החדש של הקרן.
בשנת 2012 נבחרה קאט וולש לתפקיד יושבת ראש חבר הנאמנים.
באוגוסט 2013, עמד בראש חבר הנאמנים יאן-בארט דה וריידה.
כיום יושבת ראש חבר הנאמנים היא נטליה טימקיב, ולה שני סגנים, אל שפי ושני אבנשטיין סיגלוב.
לקרן ויקימדיה משרדים הממוקמים בסן פרנסיסקו.
+ מנכ"ליות הקרן שם תקופת כהונה סו גרדנר דצמבר 2007 – מאי 2014 לילה טרטיקוב מאי 2014 – מרץ 2016 קת'רין מאהר החל ממרץ 2016מריאנה איסקנדר החל מינואר 2022
נכון לאמצע 2015, קיימות ברחבי העולם 41 אגודות מקומיות (המכונות בלועזית "צ'פטרים" – מאנגלית: Chapters), אשר קיבלו הרשאה מקרן ויקימדיה לפעול תחת סימני המסחר שברשותה.
הצ'פטרים הוקמו על ידי מתנדבים מקומיים במטרה לקדם את ערכי היסוד של קרן ויקימדיה בתחום הפצת הידע והנגשתו, ולקדם מיזמים מקומיים.
מיזמים מוכרים, המתקיימים באופן קבוע על ידי הצ'פטרים, הם לדוגמה כנס ויקימניה ומיזמי "גלאם".
הצ'פטרים אחראים על תא שטח גאוגרפי.
כך למשל יש צ'פטר ארגנטינאי וצ'פטר ישראלי (הקרוי "עמותת ויקימדיה ישראל").
עם זאת, לעיתים אחראים הצ'פטרים על יחידות גאוגרפיות קטנות יותר, כגון הצ'פטרים של הונג קונג, מקאו, ניו יורק ווושינגטון די.
הצ'פטרים האזוריים הם עמותות עצמאיות, אך במקביל הם קשורים בחוזה לקרן ויקימדיה להסדרת השימוש בסימני המסחר של הקרן.
חלקם תלויים כספית בתוכנית המענקים של הקרן.
לאף צ'פטר אין שליטה על אתרי האינטרנט של הקרן, שהיא המפעילה הבלעדית של שרתי ויקיפדיה ושאר המיזמים, בכל העולם.
בשנת 2013 אישר חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה מודל חדש, שבו תתמוך הקרן ב"קבוצות נושאיות" (תמאטית; באנגלית: Thematic Organizations).
על-פי ההחלטה, ויקימדיה תוכל לתמוך גם בארגונים עצמאיים הקיימים שלא למטרות רווח ופועלים לתמיכה במיזמי הקרן וקידומם בתחומי עניין ספציפיים.
הכוונה ב"קבוצה נושאית" היא לארגון שלהבדיל מהצ'פטרים, לא יהיה קשורים לאזור גאוגרפי ספציפי, אלא יפעל לקידום הפצת מידע בנושא מסוים.
ביוני אותה שנה הוכר ארגון ראשון כקבוצה נושאית: "Amical Wikimedia".
קבוצה זו, שפעלה במשך חמש שנים עוד קודם להכרה בה על ידי קרן ויקימדיה, עוסקת בקידום השפה הקטלאנית במיזמי ויקימדיה.
מודל נוסף שאימצה קרן ויקימדיה לתמיכה בהתאגדויות מכונה "קבוצת משתמשים" ("User Groups").
"קבוצת משתמשים" מוגדרת כקבוצה של משתמשי-ויקיפדיה, התומכת ומקדמת את מיזמי קרן ויקימדיה מחוץ למרשתת, לרוב באזור גאוגרפי מוגדר, ופועלת לאיסוף ופיתוח מידע חינוכי ברישיון חופשי.
ההכרה בהתארגנות כ"קבוצת משתמשים" נעשית לאחר קבלת המלצתו של גוף מתנדבים הפעיל בקרן ונקרא "Affiliations Committee", ודורשת עמידה בתנאים המוגדרים מראש.
עד לשנת 2015 זכו למעלה מ-30 קבוצות להגדרה זאת.
בין קבוצות המשתמשים פעילה קבוצה ממצרים ובמאי 2015 הכירה קרן ויקימדיה גם בקבוצת משתמשים בשם "קבוצת המשתמשים ויקימדיה לבנט", המאגדת כותבים בוויקיפדיה מסוריה, לבנון, ירדן והרשות הפלסטינית.
קרן ויקימדיה מתפעלת 11 מיזמי ויקי במודל התוכן החופשי שמטרתם ליצור ולהפיץ ידע.
אלה כוללים, לפי שנת הקמתם את:
מהדורות: יותר מ-290, ביותר מ-250 שפותשם: ויקימילון
מהדורות: יותר מ-170 שפות, ביותר מ-250 שפותשם: ויקיספר
תיאור: מאגר של ספרי לימוד ומדריכים
הקמה: 10 ביולי 2003שם: ויקיציטוט
הקמה: 10 ביולי 2003שם: ויקימסע
ההקמה: יולי 2003, תחת השם ויקיטיול
השקה מחדש: 15 בינואר 2013 (על ידי קרן ויקימדיה)שם: ויקיטקסט
תיאור: ספרייה דיגיטלית של טקסטים שפגו עליהם זכויות היוצרים
הקמה: 24 בנובמבר 2003שם: ויקישיתוף
תיאור: מאגר קובצי תמונות, קול, וידאו ומדיה.
הקמה: 7 בספטמבר 2004שם: ויקימינים
תיאור: קטלוג טקסונומי של מינים
הקמה: 7 בספטמבר 2004שם: ויקיחדשות
הקמה: 8 בנובמבר 2004שם: ויקיברסיטה
תיאור: אוסף של חומרי לימוד וקורסים
הקמה: 15 באוגוסט 2006שם: ויקינתונים
בנוסף למיזמים אלו, מפעילה קרן ויקימדיה מיזמים תשתית ותיאום נוספים:
מטא-ויקי: אתר הקהילה העולמית של המיזמים של קרן ויקימדיה.
הוויקי של מדיה-ויקי: מידע, כלים ועדכונים בתוכנת מדיה-ויקי.
אינקובטור: משמש ליצירת הבסיס למיזמי קרן ויקימדיה בשפות חדשות.
ויקיטק: תיעוד המיזמים הטכניים והתשתיות שמתוחזקות על ידי קרן ויקימדיה.
בשנת 2020 אושר מיזם Abstract Wikipedia, גרסה מקוצרת של ויקיפדיה שאינה תלויית-שפה, תוך שימוש בנתונים שהוזנו לאתר ויקינתונים.
ויקיפדיה זירו: מיזם שימוש בוויקיפדיה בטלפונים ניידים ללא תשלום.
קרן טבעית היא כלי נשיפה ממתכת, שממנו התפתחה קרן היער המודרנית.
היא עשויה פייה, צינור מפותל ופעמון מתרחב.
ההבדל העיקרי בין הקרן הטבעית לקרן המודרנית הוא היעדרם של שסתומים בכלי העתיק.
על מנת להפיק צלילים בגבהים שונים עומדות לרשות הנגן הטכניקות הבאות:
שינוי במתח השפתיים, בדומה לכלי נשיפה מודרניים.
בדרך זו ניתן לנגן את סדרת הצלילים העיליים.
החלפת אחד המפרקים בצינור ממנו עשוי הכלי - זהו תהליך ארוך יחסית, ולא נהוג לעשותו באמצע הפרק המוזיקלי.
שינוי בתנוחת היד בתוך הפעמון.
טכניקה זו הייתה בשימוש נפוץ עד הופעת קרן השסתומים.
כל היצירות לקרן שנכתבו עד תחילת המאה ה-19 כתובות לקרן טבעית, כיוון שקרן השסתומים נכנסה לשימוש נפוץ רק באמצע המאה.
בכך כלולים הקונצ'רטי של מוצרט והסימפוניות של בטהובן.
לגבי יצירות מאוחרות יותר המצב אינו תמיד ברור.
בראהמס, לדוגמה, הכיר את קרן השסתומים, אך העדיף עליה את הקרן הטבעית, ורוב התזמורות שניצח עליהן השתמשו עדיין בקרנות טבעיות, כך שכל יצירותיו כתובות לכלי הטבעי.
גם שומאן, כפי הנראה, כתב לקרן טבעית.
החל מסוף המאה התשע-עשרה כל המוזיקה לקרן יער כתובה לקרן מודרנית.
כיום חזרה הקרן הטבעית לבמות הקונצרטים, עם צמיחת התנועה לביצוע אותנטי; קהלים חדשים מגלים את האיכויות הייחודיות של הכלי, ואת הצבע השונה שהוא מעניק לתזמורות בארוק וקלאסיות.
קרן ידעיה (נולדה ב-23 בנובמבר 1972) היא במאית ותסריטאית ישראלית.
ידעיה היא בתם של האמן עודד ידעיה והסופרת רונית ידעיה, ממקימי בית ספר מנשר לאמנות בתל אביב ומלמדת שם בימוי ותסריט.
היא נוהגת לשקף בסרטיה עמדות חברתיות בעד זכויות האדם בכלל וזכויות האישה בפרט.
את סרטה הראשון, הסרט הקצר "אלינור", יצרה בשנת 1993 במסגרת סיום לימודיה, והוא עוקב אחר שתי חיילות בודדות המתחברות בבסיס צבאי וחוות, כל אחת בדרכה, תקופה כאובה וקשה כנשים בסביבה גברית ו"סיזיפית".
הסרט, בכיכובה של שרית וינו-אלעד זכה לשבחים רבים ובפרס הסרט הקצר המצטיין.
בשנת 1998 ביימה וכתבה את סרטה הקצר "לולו", אשר עוקב אחר ערב בחייה של זונה בתל אביב.
"לולו" השתתף במספר פסטיבלים לקולנוע בעולם, זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס מיוחד בפסטיבל איטליה לקולנוע בינלאומי.
בשנת 2001 ביימה וכתבה יחד עם שרי עזוז את "תחתונים" ("Les Dessous"), הפקה ישראלית-צרפתית אשר עוקבת אחר מסעה המשונה והלא-קל של אישה צרפתייה לקניית תחתונים בפריז.
סרטה העלילתי הראשון של ידעיה הוא "אור" (הופץ בצרפתית בשם "האוצר שלי") שיצא לאקרנים בשנת 2004 בכיכובן של רונית אלקבץ ודאנה איבגי.
"אור", שגם אותו כתבה ידעיה יחד עם עזוז, עוקב אחר נערה מתבגרת (איבגי) אשר מנסה לפרנס בקושי את אמה (אלקבץ), אישה קשת יום העוסקת בזנות הנמצאת במצב בריאותי קשה, ומתקשה לשמור על חייה ועל אהבתה היחידה.
"אור" נחל הצלחה ענקית וזכה לשבחים רבים.
בטקס פרסי אופיר קטף הסרט פרס בקטגוריית המשחק (עבור איבגי), וזכה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים.
לאחר מכן השתתף בפסטיבל קולומביה לקולנוע, התמודד בטקס האוסקר האירופי, זיכה את ידעיה ואת שתי השחקניות בפרסים בפסטיבל סלובקיה, בפסטיבל ניו יורק ובפסטיבל מקסיקו, זכה במלגה בפסטיבל מונפלייה ומטעם קרן הקולנוע הישראלי, וזכה בפרס מצלמת הזהב, פרס המבקרים, פרס פריקס, פרס התסריטאות ובפרס המבקרים הצעירים בפסטיבל קאן.
לאחר מכן השתתף בפסטיבלים רבים והופץ במדינות נבחרות.
ב-2009 יצא להקרנה בבתי הקולנוע, סרטה "כלת הים", בכיכובם של דאנה איבגי, רונית אלקבץ, מוני מושונוב, רועי אסף ומוריס כהן.
בשנת 2014 יצא סרטה "הרחק מהיעדרו" המגולל סיפור של גילוי עריות בין אב לבתו.
בשנת 2020 יצא סרטה "מאמי", עיבוד קולנועי לאופרת הרוק שהוצגה בישראל בשנות ה-80 והפכה לקאלט.
כיום מלמדת קולנוע ותסריטאות בבית ספר מנשר לאמנות.
נשואה לבמאי מני יעיש ולהם שני ילדים.
מאז 2017, לצד האפשרות לנהל את השקעת כספי ההשתלמות על ידי מוסדות פיננסיים, יכולים העמיתים לבחור לנהל את כספם שבקרן באופן עצמאי, במסלול המכונה קופת גמל בניהול אישי (IRA).
קרן השתלמות פטורה ממס במועד נזילות הקרן (לאחר 6 שנים או 3 שנים לצורך השתלמות/גיל פרישה), הרווחים פטורים ממס רווחי הון (25%), אך ייתכן מס הכנסה על חלק מההפקדות.
במשיכת הכסף לפני הזמן ינוכה מס הכנסה בשיעור מקסימלי של 47% או לפי חישוב מדרגת המס באישור ממס הכנסה, וכן 25% על הרווחים.
ניתן להפריש לקרן כספים גם מעבר לתקרה, אך עליהם לא יחול הפטור.
עבור עצמאים, הטבת המס ניתנת להפקדה בסך של עד 7% מההכנסה החייבת ועד תקרה של 265,000 ש"ח בשנה (סכום הפקדה מקסימלי של 18,600 ש"ח).
הסכום המוכר כהוצאה לצורכי מס יהיה עד 4.5% מההכנסה החייבת (עד 11,925 ש"ח בשנת 2020).
תקרת ההפקדה המוטבת משתנה כל שנה בהתאם לקביעת משרד האוצר.
עובדה זו הפכה את קרנות ההשתלמות לערוץ חיסכון (פטור ממס) גרידא, שבמקרים רבים אינו משמש כלל להשתלמות.
בשנת 2011 רק 37% מהשכירים החזיקו בקרנות השתלמות, והעשירון העליון זכה ב-81% מהטבת מס זו, שגובהה כ-2.5 מיליארד ש"ח בשנה.
לאור אי-שוויון זה המליצה, במאי 2000, ועדת בן בסט לרפורמה במס הכנסה לבטל את הפטור ממס לקרנות ההשתלמות, אך עקב התנגדות עזה של ההסתדרות לא מומשה המלצה זו.
בשנת 2014 נעשו צעדים להרחבת האוכלוסייה הנהנית מקרנות השתלמות, באמצעות קביעת זכות זו בהסכמים קיבוציים לענף הניקיון ולענף השמירה והאבטחה, שלהם הוצאו צווי הרחבה.
אצל מורים וגננות משמשת קרן ההשתלמות למימון הקיום בעת יציאה לשנת השתלמות (שנת שבתון), בה אינם עובדים בהוראה.
בישראל קיימות שלוש קרנות השתלמות לעובדי הוראה: שתיים של הסתדרות המורים ואחת של ארגון המורים:
קרן השתלמות למורים ולגננות בע"מ.
קרן השתלמות למורים תיכוניים, מורי סמינרים ומפקחים בע"מ.
קרן השתלמות למורים בבתי הספר העל יסודיים במכללות ובסמינרים בע"מ (ארגון המורים).
הקרנות לא נועדו למטרת חיסכון אלא לצורך מימוש היציאה לשנת השבתון, אם כי בתנאים מסוימים ניתן למשוך את הכסף שנצבר בהן.
הצבירה בקרן ההשתלמות למורים גבוהה יותר והיא מורכבת מהפרשות המורה בשיעור של 4.2% ממשכורתו ומהפרשות המעביד בשיעור של 8.4% מגובה המשכורת זו.
סך כל הצבירה (מעביד + עובד) מסתכם בשיעור של 12.6% מגובה המשכורת.
אולם במשיכת הכסף ללא יציאה לשבתון, יכולים המורים במרבית המקרים לקבל רק 89% מכספי המעביד.
מורים היוצאים לשבתון זכאים לסל שבתון, שאינו מוגבל לגובה הסכום שנצבר לרשותם.
סל השבתון כולל בין היתר מלגת קיום חודשית בשווי 66% משכרם (למורים היוצאים לשבתון לאחר מחזור חיסכון בן 7 שנים מלגת הקיום היא של 77% משכרם), מימון לימודים והשתלמויות, ועוד.
שנת השבתון נחשבת למורים כשנת ותק, וזאת במידה והשלימו את חובת הלימודים לפי דרישות קרן ההשתלמות.
קרן וולפסון היא קרן יהודית-חרדית אמריקאית.
עד 2012 עמד בראשה זאב וולפסון, מייסד נס טכנולוגיות.
כיום עומד בראשה הרב אברהם יצחק גרינבוים.
הקרן תומכת בפרויקטים הקשורים לחינוך יהודי בישראל, בארצות הברית, בצרפת ובמדינות אחרות.
אחד הפרויקטים הבולטים שלה הוא פעילות אברכים בקרב האוכלוסייה החילונית בישראל.
התקציב השנתי של הקרן הוא בסדר גודל של עשרות מיליוני דולרים בשנה.
הקרן תומכת בעשרות כוללים הנמצאים ברובם בערים חילוניות.
האברכים הנתמכים נדרשים לגור עם משפחתם בעיר, ללמוד במשך היום בכולל ובערב ללמוד עם חילוניים ומסורתיים.
הקרן תומכת גם בפרויקטים בקרב יוצאי חבר המדינות.
נציגותה המרכזית של הקרן בארץ נמצאת בירושלים.
לאחר פטירתו של זאב וולפסון עומד בראש הקרן בנו הנגיד אהרון וולפסון.
יו"ר הקרן בישראל הוא הרב אברהם יצחק גרינבוים, ראש ישיבת נהורא.
שלבים: העצמה וקידום אישי למניעת נשירה מבית הספר וקידום תעסוקה במגזר החרדי והדתי.
אור ישראלי: ארגון המפעיל רשת מדרשיות לנערים ונערות בכל רחבי הארץ לערכי יהדות.
נפש יהודי: ארגון להעמקת תודעת היהדות בקרב סטודנטים.
איילת השחר: ארגון להעמקת הזהות היהודית ביישובים ובקיבוצים.
תולדות ישורון: רשת מוסדות תורה וקהילות לדוברי רוסית.
קשר יהודי: תנועה ליצירת חברותות וקשרי ידידות אמיצים אישיים בין חרדים לחילוניים.
לב לאחים: ארגון לקירוב רחוקים.
קרן התרבות אמריקה-ישראל הוא מוסד ללא כוונת רווח, שמטרתו לטפח ולקדם את המצוינות בתחומי האמנות השונים - מוזיקה, אמנות ועיצוב, מחול, תיאטרון וקולנוע.
הקרן נוסדה בשנת 1939 על ידי הפילנתרופ היהודי אדוארד נורמן, כגוף גג מייצג לריכוז פעילות של גיוס כספים בארצות הברית עבור מוסדות בארץ ישראל.
הקרן מחלקת מדי שנה כ-2 מיליון דולר מכספי תרומות.
ב-1939 הקים הפילנתרופ היהודי משיקגו אדוארד נורמן, את קרן נורמן, שנועדה לסייע ליהודים פליטי גרמניה להתיישב בארץ ישראל, וכן לסייע להתזמורת הפילהרמונית הישראלית שהוקמה ב-1936 בתל אביב.
לאחר קום המדינה החלה הקרן לסייע גם לתיאטרון הבימה ולאקדמיה למוזיקה בירושלים.
שמה הוחלף ל"קרן התרבות אמריקה-ישראל".
נשיאה אז, סמואל רובין, פעל להרחיב את ייעודה של הקרן למגוון רחב יותר של פעילויות אמנותיות, ובעיקר לסייע לאומנים בראשית דרכם.
בשנת 1955 סוכם עם שר החינוך והתרבות זלמן ארן, כי הקרן תצטרף כשותפה מרכזית למפעל אמנות לעם, ותהיה הכתובת לטיפול ולתמיכה בפרויקטים חדשים וניסיוניים.
מספר המוסדות שנהנו מתמיכתה עלה בהתמדה והגיע בשנות ה-70 לכ-90 מוסדות בשנה.
מאז הקמתה תרמה יותר מ-160 מיליון דולר לאומנים ומוסדות תרבות ישראלים, ותמכה למעלה מ-18,000 אמנים צעירים.
ביוזמת הקרן נערכו סיורים של גופים אמנותיים ישראליים בחו"ל, ביניהם: להקת התיאטרון מחול ענבל, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת הגדנ"ע, האנסמבל הקאמרי הישראלי - לימים התזמורת הקאמרית הישראלית, מקהלת רינת ועוד.
באמצעות הקרן הועברו יצירות אמנות למוזיאונים בארץ, לפני שלאלה היו אגודות ידידים עצמאיות שעסקו בפעילות כזאת.
כמו כן ארגנה הקרן תערוכות ישראליות בארצות הברית ותצוגות של אמנים אמריקאים בישראל.
הקרן תרמה גם לגיוס משאבים לבנייתם של מבני תרבות רבים בארץ כגון: בניין הבימה, היכל התרבות, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בית העם ע"ש שרייבר בבאר שבע, בית סוקולוב (בית העיתונאים) בתל אביב, ואחרים.
במרוצת השנים גברה השפעתה וניכרה בכל תחום אמנותי מוכר ואלפי אמנים ויוצרים עשו דרכם לקריירה אמנותית בסיועה של הקרן.
קרן התרבות אמריקה ישראל פועלת בישראל ממשרדים בתל אביב, ומחזיקה משרד בניו יורק ארצות הברית.
נשיא הקרן בארצות הברית הנוכחי הוא ג'וש מארק טננבאום.
יו"ר הקרן בישראל הוא סקוט מורטמן, מנכ"לית הקרן בישראל היא איריס רף רונן.
הקרן מעניקה מלגות בתחומי אומנויות הבמה והביצוע, בהם תיאטרון, קולנוע, מחול, מוזיקה, אמנות חזותית, והיא תומכת בפרויקטים וגופים בתחומים אלה, בהם:
המרכז למוזיקה ירושלים, משכנות שאננים.
סיוע בהחזרת אמנים ומורים ישראלים מחו"ל.
התזמורת הקאמרית של חיל החינוך: סיוע לפעילות המוזיקאים המצטיינים במסגרת החיל.
עידוד סדנאות וכיתות אמן בתחומים שונים.
תחרויות האביב למוזיקאים ישראליים צעירים.
"סטודיו האופרה" – פרויקט של האופרה הישראלית החדשה ומיועד לזמרים צעירים מצטיינים, אשר משתלמים במשך שנתיים לקראת השתלבותם המקצועית.
"ארטיק" – תערוכה שנתית של זוכי מלגות הקרן בתחומי האמנות החזותית.
מענקי יצירה ליוצרים צעירים בתחום המחול, התיאטרון, המוזיקה והקולנוע – מוענקים לרב כפרסים בתחרויות.
סיוע למוזיאונים לרכישת יצירות של אמנים ישראליים צעירים.
פרסים לאומנים בתחומי התיאטרון והאמנות החזותית כגון פרס קלצ'קין ע"ש הדסה ורפאל קלצ'קין ופרס ג'נט וג'ורג' ג'אפין.
הקרן מקיימת מפעל מלגות שמיועד לסיוע בטיפוח כישרונות בתחומי המוזיקה, המחול, האמנות החזותית, הקולנוע והתיאטרון.
לצד הסיוע הכלכלי מעניק המפעל לכישרונות צעירים אלה הדרכה והכוונה.
מעבר לסיוע הכספי, זכייה במלגות הקרן נחשבת ליוקרתית ומהווה תעודת הערכה ליכולתו האמנותית וסיכויים של האמן הצעיר.
קרוב ל-18,000 תלמידים נהנו ממלגות הקרן מיום הקמתו של מפעל המלגות ע"ש שרת בשנת 1955.
בין מקבלי מלגות הקרן בעבר: הכנרים יצחק פרלמן, שלמה מינץ, מרים פריד, פנחס צוקרמן וגיל שחם, המנצחים אילן וולקוב, ישי שטקלר ודן אטינגר, הפסנתרן והמנצח דניאל בארנבוים והפסנתרן יפים ברונפמן, ורוב חברי התזמורות המובילות בישראל ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
מלגות לימוד בישראל – נועדו לכיסוי חלקי של שכר הלימוד של תלמידי האמנויות בבתי הספר, אקדמיות ולימוד פרטני.
גילאי הזוכים נע בדרך כלל בין 12 ל-30.
מלגות לימוד בחו"ל – מספר מצומצם של מלגות מוענקות ללימודי המשך בחו"ל.
מלגות נסיעה לתלמידים הנתמכים על ידי הקרן - לתחרויות, סדנאות וכיתות אמן בחו"ל.
רכישת כלים, ביטוחם והשאלתם לתלמידים מצטיינים ונגנים צעירים.
פרשת מיידוף והשפעתה על הקרן
בדצמבר 2008 התברר כי הקרן נפגעה קשות בהונאת הענק של ברנרד מיידוף.
הקרן איבדה את כל כספה אשר הושקע אצל מיידוף לפני למעלה מחמש עשרה שנה.
בעקבות חשיפת ההונאה והפסד כספה נאלצה הקרן להקפיא באופן זמני את חלוקת המלגות והפרסים ואת שאר פעילותה.
לאחר מכן התאוששה הקרן ושבה לפעול, אם כי בהיקף קטן יותר.
מאז 2008 העניקה הקרן יותר מ-2500 מלגות, ותמיכה של כ-8 מיליון דולר בהפקות תרבות בישראל.
עם זאת, הקרן עדיין מתמודדת עם קשיי פוליטיקה פנימית וחוסר במקורות מימון.
קרן וולפסון המבוססת בממלכה המאוחדת, היא קרן ציבורית, שהוקמה על ידי לורד יצחק וולפסון ב-1955 במטרה לתמוך בפרויקטים באמנות, חינוך, מחקר, מדע וטכנולוגיה ובריאות.
בנו עמד בראשות הקרן במשך שנים רבות עד פטירתו בשנת 2010. כיום עומדת בראש הקרן בתו של לאונרד, .
קיימת קרן וולפסון נוספת של זאב וולפסון, המבוססת בארצות הברית ותומכת, בין היתר, בפרויקטים של עבודה קהילתית לאברכים.
חוץ מתמיכה בפרויקטים קטנים הקרן תומכת במוסדות המשקיעים בנושאים הנ"ל.
היא הקימה את באוקספורד, בקיימברידג', באוניברסיטת דרהאם, שבעיר ב-2001. במספר אוניברסיטאות נוספות נמצאות מעבדות למחקר ע"ש וולפסון.
בישראל השקיעה הקרן בפרויקטים בתחומים שהוזכרו לעיל רבות.
מכספי הקרן הוקם בית חולים וולפסון, היכל שלמה, מעבדות ובניינים באוניברסיטה העברית, הטכניון, מכון ויצמן למדע ואוניברסיטת ת"א.
נציגות הקרן בארץ ממוקמת בבית הספר לכלכלה, הפקולטה למדעי החברה שבאוניברסיטת ת"א.
קרן השפע היא סמל יווני עתיק שנעשה בו שימוש ברומא העתיקה, בימי הביניים ואף בתקופה המודרנית לסמל עושר ומזון.
השימוש בסמל מקורו ביוון הקלאסית, במאה החמישית לפנה"ס.
על פי המיתולוגיה היוונית, אמאלתיאה גידלה את זאוס בהאכילה אותו חלב עז.
בהגיעו לבגרות נתן זאוס לאמלתיאה את קרנה של העז, והעניק לקרן את הכוח לתת למי שמחזיק בה את כל משאלותיו.
אלים המסמלים עושר (כגון האל פלוטוס) או מזל (כגון האלה פורטונה) או פיריון (כמו האלה הסבינית אופס) תוארו כמחזיקים בידם את הקרן.
לפי גרסה נוספת, מקובלת פחות, המובאת אצל אובידיוס, קרן השפע הייתה במקור קרנו של אל הנהר אכלויוס, שלבש צורת שור במהלך מאבק עם הרקולס, אשר תלש את קרנו במהלך הקרב.
קרן השפע הופיעה על מספר מטבעות של ממלכת יהודה החשמונאית ובעידן המודרני על מטבע ישראלי שערכו 5 שקלים ישנים, ומופיעה על המטבע בן 2 שקלים חדשים.
קרן השפע היא אחד המונחים והסמלים הזכריים אצל הבונים החופשיים.
קרן השקעות פרטיות היא סוג של קרן השקעות שמוקמת למטרה של ביצוע השקעות בנכסים לפי מדיניות מוסכמת, ופועלת לממש ולמכור אותן ברווח בתום תקופה שנקצבה לה מראש.
הקרן מנוהלת על ידי מנהל הקרן שיכול להיות אדם פרטי או תאגיד ייעודי שהוקם לשם כך.
בדרך כלל מדובר בקבוצה של אנשי עסקים (שותפים כלליים) שפועלים לגייס הון מגופים שונים, כגון קרנות פנסיה, חברות ביטוח, בנקים ומשקיעים פרטיים אמידים במיוחד, הנחשבים מבחינה משפטית לשותפים מוגבלים.
המשקיעים מתחייבים להזרים לקרן ההשקעות הפרטית סכומי כסף, שיהוו בסיס לפעילות ההשקעה שלה.
לקרן השקעות פרטיות יש מועד תפוגה שבו היא חדלה להתקיים – לרוב כעשר שנים, עם אפשרות הארכה במספר שנים נוספות.
פעמים רבות, ימשיך מנהל הקרן בתפקודו ויגייס קרן חדשה שתמשיך את קודמתה.
תעשיית הקרנות הפרטיות להשקעות החלה לפעול בשנות ה-60 של המאה ה-20 בארצות הברית.
מאז היא התפשטה למדינות נוספות וכיום מונה אלפי קרנות המנהלות השקעות במאות מיליארדי דולרים.
בישראל פועלות מספר קרנות השקעות פרטיות מקומיות שמתמחות בכלכלה הישראלית – כגון קרן פימי, קרן מרקסטון, קרן פייט, קרן שמרוק, קרן טנא, קרן ריאליטי, קרן סקיי, קרן איתן וקרן פורטיסימו קפיטל.
כמו כן, פועלות בישראל קרנות בין-לאומיות כמו קרן אייפקס הבריטית.
רוב קרנות ההשקעה הפרטיות הגדולות בעולם נמצאות בארצות הברית, אך ישנן גם קרנות גדולות באירופה ובאסיה.
בין הגדולות והידועות שבהן ניתן למנות את קבוצת בלקסטון, KKR, ורבורג פינקוס, TPG, קרלייל ועוד.
הבדל בין קרנות השקעה פרטיות לקרנות ציבוריות
קרנות השקעה פרטיות פועלות מחוץ לשוק ההון הציבורי, ומיועדות בדרך כלל למשקיעים מוסדיים או פרטיים עם הון משמעותי.
לעומתן, קרנות נאמנות ציבוריות נסחרות בבורסה או מוצעות לציבור הרחב, כפופות לרגולציה הדוקה ומחויבות בדיווח שוטף לציבור.
קרנות פרטיות נהנות מגמישות תפעולית רחבה יותר, אך דורשות תקופת השקעה ארוכה ויכולת ספיגת סיכונים מצד המשקיע.
מנהל קרן ההשקעות נוהג בדרך כלל להתחייב לדרך פעילות עקבית שבה תנהג הקרן – אסטרטגיית ההשקעה שלה.
ישנן קרנות שמתמחות בהשקעות בחברות גדולות באסטרטגיה שמכונה Leveraged Buyout) LBO – רכישה ממונפת).
באסטרטגיה זו רוכשת הקרן, תוך השקעת הון עצמי בשיעור נמוך, ואז מגייסת חוב, לרוב תוך ניצול נתוניו האיתנים של המאזן של החברה הנרכשת.
בין אם מדובר בהנפקה ציבורית של מניות או הנפקת איגרות חוב, הקרן מנצלת את המבנה של החברה הנרכשת כדי למנף אותו ולגייס הון חיצוני כדי לשלם את תג המחיר לרכישה.
אסטרטגיה אחרת היא "שינוי מגמה" (Turnaround) שבה הקרן מחפשת חברות שסובלות מקשיי נזילות, תפקוד לקוי של ההנהלה, סכסוכים בקרב בעלי השליטה, בעיות תפעוליות וכדומה.
הקרן רוכשת את מרבית האחזקות בחברה, הופכת לבעלת שליטה, ומנסה להשביח את תפקודה.
לאחר השלמת המהלך, שואפת הקרן למכור את אחזקותיה (ביצוע "אקזיט") בחברה המשופרת תוך גריפת רווחים.
קרנות הון סיכון נחשבות כמקרה מסוים של קרנות השקעות פרטיות.
הן נחשבות לקרנות בעלות סיכון רב יותר, משום שבניגוד למרבית קרנות ההשקעה הפרטיות שמשקיעות בחברות עם הכנסות משמעותיות, קרנות הון הסיכון משקיעות בחברות טכנולוגיות בשלבים מוקדמים, לעיתים אף בשלב הרעיון – לפני הוכחת יכולת.
בשל הסיכון מצפים מהן המשקיעים לתשואה גבוהה יותר עבור השקעתם.
קרן חבצלת הוא ארגון שהוקם על ידי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר בשנת 1967 ומטרתו היא לתמוך כספית במוסדות החינוך והתרבות של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
בין המוסדות הנתמכים: תנועת הנוער השומר הצעיר בישראל, תנועת הנוער השומר הצעיר העולמית, סמינר גבעת חביבה, מועדון צוותא, קשת איילון, מקהלת הקיבוץ הארצי וארגונים נוספים.
בנוסף לתמיכה במוסדות החינוך והתרבות קרן חבצלת מחלקת מלגות לסטודנטים וכן לאומנים אנשי הקיבוץ הארצי.
לאחר איחוד התנועות הקיבוציות וסיום פעילותו של הקיבוץ הארצי מהווה קרן חבצלת את המסגרת הארגונית והרעיונית שמאגדת את קיבוצי הקיבוץ הארצי-השומר הצעיר.
קרן וקסנר היא ארגון פילנתרופי יהודי-אמריקאי.
מטרתה, כעולה מפרסומיה, היא לחזק את המנהיגות והמצוינות הניהולית במגזר הציבורי בישראל ובקהילות היהודיות בעולם.
נשיאת הקרן היא הרבה הרפורמית אלקה אברהמסון, ומנכ"לי הקרן בישראל הם רענן אביטל ועו"ד דנה סבוראי הדר.
קרן וקסנר נוסדה בשנת 1980 בקולומבוס בירת אוהיו שבארצות הברית על ידי אביגיל ולזלי וקסנר.
לזלי וקסנר הוא מיליארדר, הבעלים לשעבר של חברת L Brands (בשמה הקודם דה לימיטד).
וקסנר תרם ל עד לשנת 2018, אז הכריז שהוא עוזב אותה בשל אי הסכמתו עם התנהלותו של הנשיא טראמפ, והודיע על תמיכה ב.
הפילנתרופיה של וקסנר מופנית לשני ערוצים מרכזיים: חינוך ומדע בעיר הולדתו קולומבוס, ופיתוח מנהיגות בישראל ובקהילות יהודיות.
באוקטובר 2023 הודיעה הקרן על הפסקת תמיכתה באוניברסיטת הרווארד, לאחר שזו סירבה לגנות מכתב של ארגוני סטודנטים באוניברסיטה, שבו הובעה תמיכה למתקפת חמאס על ישראל.
משרדיה הראשיים של קרן וקסנר שוכנים בניו אולבני, פרוור של קולומבוס.
משרדים נוספים נמצאים בניו יורק ובירושלים ובעבר היה גם משרד באוניברסיטת הרווארד.
תוכנית הליבה הראשונה של קרן וקסנר נוסדה בשנת 1985. לזלי וקסנר והרב הרברט א.
פרידמן, לשעבר מנכ"ל המגבית היהודית המאוחדת, ייסדו את תוכנית המורשת של קרן וקסנר (Wexner Heritage Program).
מטרת תוכנית זו היא "לחנך מנהיגים יהודיים קהילתיים בתחום ההיסטוריה, הציונות, השפה העברית וחשיבה פילוסופית יהודית, באמצעות מסורות ואתגרים עכשוויים של העם היהודי".
The Wexner Graduate Fellowship/Davidson Scholars Program - נוסדה בשנת 1988 במטרה לעודד מועמדים מבטיחים לעמוד בהצלחה באתגרי ההנהגה היהודית המקצועית של קהילות יהודי צפון אמריקה.
מענקים לעמיתי תוכנית הבוגרים ניתנים לעשרים מועמדים בולטים, שמעוניינים, תוך כדי לימודי התואר השני שלהם, להכין את עצמם לקריירות בתחומי החינוך היהודי, הרבנות, החזנות, ההנהגה היהודית המקצועית ולימודי היהדות.
לצד הלימודים לתואר, המשתתפים לומדים נושאים הקשורים למנהיגות ולקהילות היהודיות בארצות הברית ומקבלים ליווי והדרכה אישיים
קרן וקסנר פועלת בישראל מאז 1989, בשיתוף פעולה עם נציבות שירות המדינה ואגף עתודות לישראל במשרד ראש הממשלה.
בדיון שנערך בעניין הקרן ביולי 2020 בוועדת החוקה, חוק ומשפט הודיע משרד ראש הממשלה כי עד שיוסדר שיתוף הפעולה עם גופים חוץ ממשלתיים בתוכניות מעין זו הוא מקפיא את השתתפות עובדי המשרד בתוכנית.
הסכם לשיתוף פעולה נחתם בין קרן וקסנר לנציבות שירות המדינה ביולי 2021.
ב-28 באוגוסט 2023 הנחה השר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, את משרדו ואת משטרת ישראל להפסיק את שיתוף הפעולה עם קרן וקסנר.
תוכנית העמיתים של קרן וקסנר בישראל
תוכנית העמיתים של קרן וקסנר בישראל (Wexner Israel Fellowship Program) פעלה בשנים 1989 – 2024. והייתה משותפת לקרן וקסנר ולאוניברסיטת הרווארד בארצות הברית, ובמסגרתה למדו העמיתים לתואר שני במינהל ציבורי בבית הספר לממשל על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד.
חזון התוכנית היה "להעניק לדור המנהיגים הציבוריים הבא של מדינת ישראל הכשרה במינהל ציבורי ופיתוח מנהיגות, להגברת איכות הדמוקרטיה ומוסדות המגזר הציבורי הישראלי".
ועדת הקבלה של תוכנית העמיתים הישראלית, שבה השתתף נציג של נציבות שירות המדינה, בחר לתוכנית מדי שנה עד עשרה אנשי מינהל ציבורי ישראליים.
בסיומה הוענקו לבוגרי התוכנית תוארי מוסמך במינהל ציבורי (MC-MPA) של אוניברסיטת הרווארד.
הבוגרים מחויבים להמשך עבודה במגזר הציבורי בישראל לתקופה של שלוש שנים, ורובם נשארו לתקופות ארוכות יותר.
נכון לשנת 2023, מונה קהילת הבוגרים כ-300 עמיתים.
רובם עובדים במשרדי הממשלה, במערכת הביטחון, במערכת הרפואה הציבורית, בחברות ממשלתיות וברשויות ממשלתיות.
חלק מבוגרי התוכנית עובד במגזר השלישי ובשלטון המקומי.
הצטרפות של עובדי מדינה לתוכנית נעשתה בעידודה ובאישורה של נציבות שירות המדינה.
בשנת 2024 התקיים המחזור ה-34 של התוכנית.
באוקטובר 2023 הודיעה קרן וקסנר על ניתוק קשריה עם אוניברסיטת הרווארד, פירוק תוכנית העמיתים, והפסקת מיידית של כל התרומות לאוניברסיטה.
הניתוק בא אחרי שלוש שנים של הסתה של מוסדות האוניברסיטה נגד ישראל והשתתפות פעילה בתנועת BDS האנטי-ציונית.
נקודת השבר הגיעה לאור תגובתה הרפה עד-כדי תומכת, של האוניברסיטה אל מול הסטודנטים וחברי הסגל שהביעו תמיכה בטבח ה-7 באוקטובר, ותמיכה בלתי מסויגת בחמאס.
תוכנית המנהיגות הבכירה (Senior Leadership Program) - בשנת 2013 השיקה הקרן תוכנית זו, המיועדת לבכירים בשירות הציבורי בישראל בדרג של סמנכ"ל משרד ממשלתי או נושאי דרגת תא"ל ומקבילותיה במערכות הביטחון.
התוכנית לבכירים פעלה במקביל לתוכנית העמיתים, וכמותה הופסקה אחרי מאורעות אוקטובר 2023
התוכנית נפרשה על פני שנה וכללה חודש לימודים בהשתלמות מנהלים בבית הספר על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד.
ההשתלמות נועדה לעודד שיתוף פעולה בין-ארגוני ובינלאומי בשירות הציבורי.
כל שנה השתתפו בתוכנית כארבעים איש.
בוגרי התוכנית הקימו ב-1999 את העמותה לבוגרי קרן וקסנר, וזו נסגרה ב-2019.
בשנים 2004–2006, קיבל אהוד ברק מן הקרן 1.8 מיליון דולר עבור ייעוץ למחקר.
בשנת 2005 קיבל 600 אלף דולר נוספים מקרן אחרת של לזלי וקסנר.
בנובמבר 2018 ביקשה נציבות שירות המדינה מהקרן הסברים על התשלומים שהעניקה לברק.
נשיאת הקרן, הרבה אלקה אברהמסון, ענתה שמדובר בתרומה פרטית ממשפחת וקסנר שאינה קשורה לקרן.
הקרן וברק סירבו לתת פרטים בעניין מטרת המחקר האמור.
ביולי 2020 הודיעה קרן וקסנר שהתשלום לברק נעשה בתמורה למחקר בן 267 עמודים בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומחקר נוסף שלא הושלם בנושא מנהיגות.
באפריל 2020 המשטרה והפרקליטות החליטו כי אין מקום לפתוח בחקירה פלילית נגד ברק בפרשת קבלת הכסף מקרן וקסנר, משום שברק היה אזרח פרטי באותה תקופה, וגם אם עבר עבירות, חלה עליהן התיישנות.
עתירה של הליכוד בדרישה לחקור את תשלומי קרן וקסנר לברק נדחתה ב-29 בדצמבר 2020 בנימוק שלא הונחה תשתית עובדתית מינימלית, תוך חיוב הליכוד בהוצאות המשיבים.
בפסק הדין נכתב כי העתירה מורכבת מהשמצות והיא "תבשיל שמביא אל אולם בית המשפט את ניחוחות הרשתות החברתיות".
עתירה לבג"ץ נגד תוכניות העמיתים והמנהיגות הבכירה בטענה שהשתתפות בתוכנית היא מתנה הניתנת לעובדי מדינה בניגוד לדין, הוגשה על ידי ארגון אם תרצו, ונדחתה ב-2 ביוני 2021 תוך חיוב "אם תרצו" בהוצאות המשיבים.
75 מבוגרי קרן וקסנר הגישו בספטמבר 2020 תביעת דיבה בסך מיליון ש"ח נגד יאיר נתניהו, על ציוצים בטוויטר נגד הקרן ובוגריה.
נתניהו טען שזו תביעת השתקה.
התביעה הסתיימה ב-20 ביולי 2021 בגישור בו התביעה סולקה בתמורה להתנצלות ומחיקת הציוצים.
קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב היא עמותה המאגדת מספר קרנות שמספקות תמיכה בתחומי האמנויות ובאמנים.
פעולות הקרן ממומנות מהון היסוד שלה וכן מהקצבות של עיריית תל אביב-יפו, משרד התרבות והספורט ומפעל הפיס.
הקרן נקראת על שם יהושע רבינוביץ, ראש עיריית תל אביב-יפו שהיה יוזם הקמתה.
הקרן נוסדה ב-1970 ביוזמתו של ישראל כהן, ונקראה עד מותו של רבינוביץ, "קרן תל אביב לספרות ולאמנות".
מטרות הקרן: "לקדם, לפתח, לעודד, ליזום, להרחיב ולהעמיק את היצירה ואת הפעילות הספרותית והאמנותית והחדרתה לציבור הרחב".
תחילה פעלה הקרן בארבעה תחומים: ספרות, מוזיקה, תיאטרון ואמנות פלסטית.
בשנת 1982 נוסד, ביוזמת משפחת האדריכל אריה אלחנני ובשיתוף הקרן, פרס אלחנני על שילוב אמנות באדריכלות.
בתחום הקולנוע, מפעילה ומנהלת הקרן מאז שנת 1988, פרויקט המשותף לה, לקרן רקנאטי ולסינמטק תל אביב, לעידוד יצירת סרטי קולנוע ישראליים איכותיים.
בשנת 2016, החליטה שרת התרבות מירי רגב לבטל את התמיכה ליוצרי תיאטרון עצמאיים באמצעות הקרן ולא להעביר לה תקציב ממשרדה.
ב-28 במרץ 2017 הודיעה הקרן כי היא החלה להגן על עצמה מפני השלכות חוק הנכבה, באמצעות הכנסת סעיף מתאים לחוזיה עם מפיקים.
במרץ 2024 הותקפה התשתית המחשובית של הקרן בידי ארגון פשע מקוון שניסה לסחוט תשלום בתמורה לאי פרסום המידע.
הקרן סירבה לשלם, ובתגובה פורסמו מסמכים רבים, צילומים ומידע אישי שהיה במאגרי הקרן.
בתחום הקולנוע הקרן תומכת בהפקת סרטים ישראליים עלילתיים באורך מלא, בהפקת סרטי תעודה, בהפקת סרטי גמר של סטודנטים לקולנוע, בהשלמות לסרטים בכל התחומים ובהיבטים שונים אחרים של היצירה הקולנועית.
ב-2013 הסתכמו התמיכות בקולנוע בכ-30 מיליון ש"ח.
בתחום הספרות הקרן תומכת בהוצאה לאור של ספרים בתחום הסיפורת והשירה וכן קרן לתרגום ספרות עברית.
בתחום המוזיקה תומכת הקרן בהפקות של מוזיקה ישראלית מקורית.
בתחום האמנות הפלסטית תומכת הקרן בסיוע והפקת קטלוגים לתערוכות בתחום האמנות הפלסטית.
בתחום התיאטרון מספקת הקרן מפעל תמיכה לתיאטרון ניסויי המכונה מת"ן, במסגרתו ניתנת תמיכה להפקות בתחום התיאטרון הניסיוני של יוצרים עצמאיים.
בתחום המחול תומכת הקרן בפרויקטים.
הקרן מפעילה קרנות סיוע לאמנים במצוקה, קרן ע"ש צ'ארלס קלור והחל מ-2001 קרן על שם דודו דותן בשיתוף משרד התרבות והספורט ומפעל הפיס.
ב-2013 הוציאה הקרן כ-1.2 מיליון ש"ח לתמיכה באמנים במצוקה.
קרן טראמפ היא קרן פילנתרופית שהוקמה בשנת 2011 על ידי האחים היהודים אדי וג'ולס טראמפ ממיאמי שבארצות הברית, כדי לסייע למערכת החינוך בישראל לבלום את ההידרדרות במצוינות בלימודי המתמטיקה והמדעים בבתי הספר העל-יסודיים, ולהניע בה שיפור משמעותי, וזאת באמצעות השקעה באיכות ההוראה בבתי הספר.
הקרן נחשבת כמי שעומדת מאחורי התוכנית הלאומית להרחבת המצוינות בחינוך המדעי בישראל וכמי שהניעה את בלימת ההידרדרות במספר בוגרי חמש היחידות במתמטיקה ובמדעים בארץ.
הקרן משקיעה עשרות מיליוני שקלים מדי שנה בתוכניות ופרויקטים לחיזוק איכות ההוראה והיא פועלת בשיתוף פעולה עם מורים ומנהלים של בתי ספר, עם משרד החינוך, האוניברסיטאות, רשויות מקומיות, חברות הייטק וארגונים מקצועיים וחברתיים העוסקים בחינוך.
בראש הקרן עומד אלי הורביץ חבר ועד החינוך הלאומי.
החלטתה של קרן טראמפ להשקיע באיכות ההוראה נשענת על ראיות מן המחקר לפיהן איכות ההוראה היא הגורם המשפיע ביותר בכיתה על הישגי התלמידים.
הנחת היסוד של הקרן היא שללא השקעה ביכולת המקצועית של סגל ההוראה לא ניתן יהיה להגיע לשיפור בר-קיימא בהישגי החינוך.
הקרן פועלת לטפח ולהטמיע הוראה איכותית הממוקדת בלמידתו של כל תלמיד בכיתה.
הוראה איכותית, לשיטתה של הקרן, היא הוראה שמציבה יעדים גבוהים לכל תלמיד, מאבחנת צרכים ויכולות, מפקחת אחר ההתקדמות, בונה תוכניות הוראה מותאמות, ונותנת לתלמיד משוב ותמיכה.
על פי תפיסתה של הקרן, הוראה איכותית זקוקה לרשת של תמיכה בבית הספר אשר אותו היא רואה כקהילה מקצועית לומדת.
על פי תפיסה חינוכית זו, בית הספר מגבש תפיסה פדגוגית אחידה, מפעיל משאבי תמיכה במורים ובתלמידים וחותר לסייע לכל תלמיד למצות את הפוטנציאל הטמון בו.
המתווה האסטרטגי של קרן טראמפ מגדיר שישה ערוצי פעולה מרכזיים.
ערוצי פעולה אלה כוללים שלוש תוכניות מרכזיות:
לצידן מפעילה הקרן שלושה מנופים לשינוי המהווים מעטפת תומכת לתוכניות הקרן:
הקרן ייסדה את פרס טראמפ להוראה איכותית בתחומי המתמטיקה והמדעים, המוענק למורה מצטיין מדי שנה על ידי ראש הממשלה ושר החינוך.
הקרן יזמה את הקמתה של היוזמה המשותפת להרחבת מעגל המצוינות בישראל בהשתתפות 100 ארגוני חינוך, שמתוכה צמחה התוכנית הלאומית "מתמטיקה תחילה" בהובלת משרד החינוך.
יו"ר המועצה המייעצת: פרופ' לי שולמן.
קרן מיכאלה זיבנר (נולדה ב-9 ביוני 1990), היא שחיינית ישראלית בעבר.
ייצגה את ישראל באולימפיאדה (ריו דה ז'ניירו 2016), באליפות העולם (בודפשט 2017) וב-3 אליפויות אירופה (ברלין 2014, נתניה 2015 ולונדון 2016).
בעלת 11 מדליות מהמכביה, מהן 7 זהב.
זיבנר נולדה למירון ואסנת בכפר סבא וגדלה בהרצליה.
היא החלה לשחות בגיל 10 והתאמנה באגודת בני הרצליה בהדרכתו של סימון דוידסון ודורון סגל.
היא למדה הנדסת תעשייה ומערכות במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה (ג'ורג'יה טק) שבאטלנטה בארצות הברית, וסיימה בהצטיינות יתרה את התואר.
היא התאמנה בקבוצת הפועל דולפין נתניה בהדרכתו של עדי ולפמן.
בתחרות "גביע ויטל" שנערכה בקאן שבצרפת בשנת 2003 סיימה זיבנר במקום 14 במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא גילאים חדש של 2:11.90 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של אניה גוסטומלסקי.
בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בטירנה שבאלבניה ביוני 2004 זכתה זיבנר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4.26.56 דקות.
מדליות ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.17 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.74 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי היא זכתה במדליות זהב וארד.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב הייתה שותפה לשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם סיגל סימסולו, מונה מירון ורותם פלד 4:24:66 דקות, שיפור לשיא של אגודת מכבי קריית אונו בן ה-4 שנים 4:28:36 דקות.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.03 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (57.09 שניות) ומאיה פינקלר (57.74 שניות).
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי 2005 סיימה זיבנר במקום 25 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.76 דקות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.21 שניות ובמקום 33 במשחה ל-50 מטר חופשי 27.71 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 10 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.49 דקות ובמקום 14 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.17 דקות.
כשחיינית ראשונה היא שחתה בתוצאה של 58.75 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.98 שניות, אחרי מאיה פינקלר (57.92) ולפני מרווה חרפק מהפועל כוכבי הצפון טבעון/ישי (59.43 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.52 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.07 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפלמה דה מיורקה שבספרד ביולי 2006 סיימה זיבנר במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי 27.06 שניות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.38 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.47 דקות, את משחה החופשי ההיא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 58.32 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.93 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (26.02 שניות) ומאיה פינקלר (26.92 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.29 שניות, שוב אחרי גוסטומלסקי (56.53 שניות) ופינקלר (57.70 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.41 דקות.
באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שנערכה בהונגריה באפריל 2007 זכתה זיבנר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי, בשיא ישראלי חדש לגילאי 17-18 של 26.71 שניות, שיפור של שתי מאיות לשיא בן ה-6 שנים של מאיה פינקלר.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בתחילת אוגוסט אותה שנה זכתה זיבנר ב-5 מדליות, מהן 3 כסף ו-2 ארד.
מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.95 שניות, אחרי גוסטומלסקי (25.48 שניות) ופינקלר (26.83 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:33.34 דקות, אחרי הפועל ירושלים (4:24.19 דקות) ומכבי קריית ביאליק (4:27.55 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:11.22 דקות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד בפברואר 2008 זכתה זיבנר ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד.
מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.43 שניות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.55 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:19.81 דקות.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.33 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי אותה שנה זכתה זיבנר ב-5 מדליות, מהן 2 כסף ו-3 ארד.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.76 שניות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 שנערכו בווינגייט ביולי 2009 זכתה זיבנר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.90 שניות, אחרי אנדראה מורז שקבעה שיא מכביה חדש של 26.44 שניות ונאומי ג'ווניפארד (26.85 שניות) שתיהן מארצות הברית.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 2010 זכתה זיבנר בשתי מדליות, זהב וכסף.