tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנוף הים תיכוני עורר בו התפעלות: "אילו יצורים נפלאים היו היוונים!" הכריז באוזני המשורר ז'ואקים גזסקה מאקס-אן-פרובנס, "הם חיו חיים כה יפים עד שדמיינו שהאלים עצמם ירדו לארץ כדי למצוא שם את גן העדן ואת האהבה האמיתית.
כן, הארץ הייתה גן העדן של האלים...
וזה מה שאני רוצה לצייר".
וזו אכן הייתה משימתו הגדולה האחרונה של רנואר.
היותן של הנשים לא יותר מאיכרות פשוטות לא הפריע לרנואר בליהוק זה.
להפך, הוא העדיפן כך: "כל כך נחמד לצייר ידי נשים", אמר, "אבל ידיים של נשים עובדות".
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הופרה השלווה בבית רנואר.
שני בניו הבכורים של רנואר גויסו ונשלחו לחזית.
אחרי שבועות של חרדה, נודע לרנואר ואשתו כי גם פייר וגם ז'אן נפצעו קשות.
אלין חשה לבתי החולים בהם אושפזו.
היא שבה רגועה שחייהם של בניה אינם בסכנה, אך המסע שחוותה והמראות שראתה הותירו בה רישומם.
היא נפלה למשכב וב-28 ביוני 1915 נפטרה.
רנואר לא שרד זמן רב אחר מותה.
באוגוסט 1919 אחרי שהות באסויה בילה מספר שבועות בפריז, בה זכה לראות את "דיוקן הגברת שרפנטייה ובנותיה" שלו תלוי בלובר.
בשובו לקנייה חזר רנואר לעבוד, אך הצטנן בציירו בחוץ.
ב-1 בדצמבר, אחרי שישב כדוגמן עבור הפסל מרסל גימון שפיסל את ראשו ואחרי שיחה עם אמברואז וולאר ופליקס פנאון, חש לפתע ברע ונפל למשכב.
אחרי יומיים מת רנואר בשתיים לפנות בוקר, יום רביעי, ה-3 בדצמבר 1919.
פייפר PA-18 סופר-קאב הוא מטוס קל דו-מושבי וחד מנועי, מתוצרת חברת פייפר איירקראפט האמריקנית.
המטוס טס לראשונה בשנת 1949, ופותח מהפייפר PA-11 קאב ספיישל, ולפניו מהפייפר J-3 קאב, שיוצר בשנים 1947–1938 והופעל במלחמת העולם השנייה, ומהטיילור קאב, שיוצר בשנות ה-30 של המאה ה-20. במשך 40 שנות ייצורו של הסופר קאב יוצרו יותר מ-9,000 מטוסים.
בתחילת 1948 הקצתה חברת "פייפר" את הסימול PA-18 לדגם משופר של המטוס הקודם בסדרת המטוסים הקלים שייצרה, פייפר PA-17 ואגאבונד.
המטרה הייתה לשווק את הדגם החדש בשוק המטוסים הקלים בשנה שלאחר מכן, 1949. השיפורים בדגם PA-18 היו החלפת מנוע ה-PA-17, למנוע בעל 90 כוחות סוס מתוצרת קונטיננטל מוטורס וכנפיים מקוצרות מעט.
ה-PA-18 וה-PA-17 היו אמורים להיות דגמי המטוסים שישווקו על ידי חברת פייפר באותה שנה.
אב טיפוס של המטוס נבנה ונערכו טיסות מבחן, אך החברה החליטה לגנוז את התוכנית בתחילת 1949.
באוקטובר 1948 ביקש צבא ארצות הברית מחברת פייפר מטוס קל לשימוש כללי, לאימון ולסיור, בדומה למטוסי הפייפר J-3 קאב ששירתו בצבא במהלך מלחמת העולם השנייה ושימשו באותם תפקידים.
הגרסה הראשונה של המטוס האזרחי סומלה PA-18-90 סופר קאב.
הסופר קאב שימר את המבנה של הדגמים הקודמים, שנקרא "סמרטוט וצינור" (rag and tube) - אריג מתוח על מסגרת צינורות ברזל.
הדגם היה דומה מאוד לדגם הקודם, PA-11, אך בעל שיפורים רבים.
נוספה בו מערכת חשמל, מדפים משופרים ומנוע בעל 108 כוחות סוס (115 בעת המראה).
בצד גרסה זו ייצרה פייפר גריסה נוספת בעלת מנוע קונטיננטל ללא מדפים, עם מכל דלק שני בכנפיים כאופציה.
מרחק ההמראה של מטוסי הסופר קאב היה כ-120 מטרים, ואורך מסלול הנחיתה הנדרש היה קצר עוד יותר, 91 מטרים (הודות למדפי הכנפיים).
מטוסי פייפר קאב בגרסאות מתקדמות יותר נזקקו ל-61 מטרים בלבד לצורך המראה, הודות למנוע חזק יותר.
גם עם הגידול במשקלן של הגרסאות המתקדמות נותרו מרחקי המראה והנחיתה קצרים מאוד.
בשנים שלאחר מכן ייצרה חברת פייפר דגמים בעלי מנועים חזקים יותר, בעלי 135 ו-150 כוחות סוס, וכמה גרסאות שיוצרו במספרים מצומצמים יותר בעלות מנועי 160 כוחות סוס ואף מנועי לייקומינג O-360 בעלי 180 כוחות סוס.
בין הגרסאות השונות היו גם שינויים נוספים, ובהם הגדלת מייצב הגובה, התקנת מדפים בכנפיים והוספת כונס אוויר מעל כיסוי המנוע לקירור מערכת השמן, שמקומו שונה בגרסאות השונות.
הכנף, שהייתה בעלת עילוי גבוה והמנוע החזק הפכו את הסופר קאב למועמד מוביל להסבה למטוסים בעלי מצופים או מגלשיים.
מטוסים אחרים הותאמו לנשיאת ציוד לריסוס אווירי.
כאמור לעיל, צבא ארצות הברית גילה עניין במטוס והזמין יחידות רבות ממנו.
הגרסה הראשונה של הדגם הצבאי, שהייתה בעלת מנוע 90 כ"ס, סומלה בצבא ארצות הברית L-18C.
בדגם זה הותאם תא הטייס לנשיאת סייר אוויר בחלקו האחורי.
הגרסאות הבאות של המטוס סומלו L-21A ו-L-21B.
שימוש רב נעשה במטוס גם באזורים כפריים ולא מפותחים.
במטוסים ששירתו אזורים כאלה נעשו התאמות ושינויים רבים, ובשלב מסוים נדיר היה למצוא באותם אזורים מטוס סופר קאב מקורי, בצורה שבא יצא מבית החרושת.
שינויים נוספים כללו את העברת הסוללות למיקומים שונים, כדי להוסיף משקל לחרטום ולאפשר המראה קצרה יותר; שינויים במבנה הזנב; מדפים מוארכים; שינויים שונים בקצות הכנפיים; מחוללי מערבולות קצה כנף הממוקמים בשפת ההתקפה שנועדו לשיפור הזרימה האווירודינמית על הכנף; שינוי מקומו של פנל האלקטרוניקה כדי למנוע התלקחות בעת התרסקות; ועוד.
אחד השיפורים הבולטים נעשה בכן הנסע, בו נוספו צמיגים ייחודיים - גדולים, רכים, בעלי לחץ אוויר נמוך, שנועדו לרכך נחיתות במשטחים קשים זרועי אבנים וסלעים, ולמנוע שקיעה בחול או משטחים רכים דומים.
ה-PA-18 הראשון נבנה בלוק הייבן, בפנסילבניה, בנובמבר 1949; האחרון נבנה 33 שנים לאחר מכן, בנובמבר 1982. בסך הכל יוצרו 10,326 יחידות במהלך תקופה זו.
לאחר הפסקת ייצור הסופר-קאב בחברת פייפר בשנת 1981 החלו מספר חברות לייצר גרסאות זהות או דומות של המטוס, בהן הטופ קב (CC-18) של חברת קב קרפטרס וההאסקי (A1) של חברת אוויאט.
16 מטוסי PA-18, מגרסה PA-18-95, בעלי מנוע 95 כוחות סוס, נרכשו על ידי ישראל ב-1950 ונכנסו לשירות בחיל האוויר הישראלי.
ב־2 במארס 1954 השתתפו שבעה מטוסי פייפר במבצע שנונית, והדגימו את יכולתם לנחות במנחתים מאולתרים וקצרים מאוד.
ב-1954 נרכשו מטוסי פייפר סופר קאב נוספים, בגרסה PA-18-135, בעלי מנוע 135 כוחות סוס ששודרג מאוחר יותר למנוע 150 כוחות סוס.
לקראת מבצע קדש נרכשו מטוסים מגרסה PA-18-150, עם מנוע 150 כ"ס זהה.
שישה מן המטוסים הללו השתתפו ב-12 ביוני 1955 במבצע ירקון.
במבצע קדש הופעלו מטוסי פייפר סופר קאב כמטוסי סיור, קישור ותובלה קלה.
אלוף פיקוד דרום, אסף שמחוני, נהרג בתאונה כאשר מטוס פייפר בו טס נסחף מזרחה והתרסק בשטח ירדן בלילה שלאחר המבצע, יחד עם סגן-אלוף והטייס .
שני טייסי פייפר זכו בעיטורים על מעשיהם במלחמה.
לאחר מבצע קדש נרכשו 56 מטוסים נוספים.
גם במלחמת ששת הימים שימשו המטוסים למטרות אלו, ואף חומשו במקלעים.
לאחר שחיל האוויר הצטייד במטוסים חדישים יותר למטרות סיור, הועברו מטוסי הסופר קאב לשמש כמטוסי האימון הבסיסי של בית הספר לטיסה.
המטוסים שימשו בתפקיד זה עד ליציאתם משירות ב-5 ביוני 2003 והחלפתם במטוסי גרוב G-120A, "סנונית".
אב טיפוס וגרסת ייצור סדרתי, בעלת מנוע קונטיננטל C-90-8F בעל 95 כוחות סוס.
גרסה לייצור סדרתי, עם מנוע לייקומינג O-235-C1 בעל 105 כ"ס ומייצב גובה מוגדל.
גרסה מיוחדת שנבנתה בשנים 1952–1953 עבור סיור האוויר האזרחי (Civil Air Patrol) כמטוס אימון.
גרסה עם מנוע לייקומינג O-290-D 125 כוחות סוס, עם הגה גובה ומדפים משופרים, עם אפשרות למדחף בעל פסיעה משתנה.
גרסה עם מנוע לייקומינג O-290-D 135 כוחות סוס, עם שני מכלי דלק בכנפיים.
גרסה עם מנוע לייקומינג O-320 150 כוחות סוס.
גרסה ניסיונית עם מנוע לייקומינג O-360 180 כוחות סוס.
גרסה לריסוס אווירי בתצורות שונות.
חלקו האחורי של גוף המטוס מעוצב בצורה מעט שונה כדי לאפשר התקנת מכל לחומר הריסוס במקומו של המושב האחורי.
גרסת מטוס ימי עם מצופים.
גרסה מצומצמת למטוסי ריסוס עם מצופים.
הסימול המקורי לגריסה הצבאית של ה-PA-18. נבנו שלושה מטוסים בלבד.
המטוסים הבאים שנבנו עבור צבא ארצות הברית צוינו PA-18.
סימול בצבא ארצות הברית לגרסה בעלת מנוע קונטיננטל C90-8F בעל 95 כוחות סוס.
סופקו 838 מטוסים, לפחות 156 מתוכם הועברו למדינות אחרות במסגרת תוכניות סיוע צבאי.
שני מטוסי סופר קאב PA-18-135 שהועברו לצבא לניסוי והערכה.
סימול צבאי לגרסת PA-18-125 סופר קאב בעלת מנוע אווקו לייקומינג O-290-II 125 כוחות סוס.
סימול צבאי לגרסת PA-18-135 סופר קאב בעלת מנוע אווקו לייקומינג O-290-D2 135 כוחות סוס.
צבא ארצות הברית קיבל 584 מטוסים, שרבים מהם הועברו למדינות אחרות במסגרת תוכניות סיוע צבאי.
כמה מטוסי L-21A שהוסבו למטוסי אימון.
חיל האוויר האימפריאלי של איראן
הנעה: מנוע בוכנה אחד בעל ארבעה צילינדרים, מקורר אוויר, לייקומינג O-320, 150 כוח סוס
ה-J-3 פייפר קאב הוא מטוס קל שיוצר בין 1937 ו-1947 על ידי פייפר איירקראפט.
במטוס הפייפר קאב שני מושבים הממוקמים אחד מאחורי השני.
הוא שימש כמטוס אימון והיה לאחד הנפוצים והמפורסמים ביותר מאז ומעולם.
המטוס הותאם גם למשימות רבות נוספות כחילוץ טייסים, תצפית ארטילרית, פינוי נפגעים וכיוצא בזה.
המטוס נבנה למטרת טיסות אימונים במקור אך בזכות נתוניו התגלה כאחד המטוסים המוצלחים לשימוש כמטוס קרב.
הפשטות והמחיר שלו אפשרו לו להיות פופולרי גם בעולם האזרחי ושימש כאחד המטוסים האזרחים הראשונים וההשפעה שלו דומה לפורד מודל טי בעולם הרכב.
בזכות צבעו הצהוב של המטוס זכה הJ3 בכינוי "המונית הצהובה".
המטוס צבר תאוצה ופרסום עד כדי כך שהגברת הראשונה דאז, אלינור רוזוולט ביצעה על המטוס מספר תמונות עבור קמפיין (תוכנית להכשרת טייסים אזרחיים שהתקיימה ב-1938-1944).
בעקבות הפופולריות של המטוס והזמינות שלו, אזרחים רבים רכשו את המטוס ובזמן מלחמת העולם השנייה אזרחים אלו התאגדו ויצאו לפטרולים אזרחים מאורגנים שבוצעו כמטסים מסודרים.
לאחר המלחמה המטוס זכה להערכה רבה בקרב טייסים ואזרחים רבים ועד היום אלפי מטוסים עדיין נמצאים בשימוש.
חברת פייפר איירקראפט דיווחו על מכירת כ-19,073 יחידות בין השנים 1938-1947.
לאחר שהפסיקו לייצר את הJ3, המטוס קיבל פיתוחים רבים גרסאות מתקדמות של המטוס.
ב 29 באפריל בשנת 1941 חברת פייפר ארגנה אירוע בשדה התעופה לה גוארדיה להתרמת כסף לטובת הממלכה המאוחדת וייצרה לכבוד האירוע 48 מטוסים בדגם מיוחד ובצבעים מיוחדים.
מטוסי הפייפר קאב נמצאו בשימוש צבאי ובשימוש אזרחי כמטוסי תיור במקומות שונים בעולם.
דגם מתקדם של "פייפר קאב" הוא פייפר סופר-קאב.
פייקריט הוא חומר אשר 14% ממשקלו נסורת עץ ו-86% ממשקלו מים, מעורבבים ומוקפאים.
הפייקריט הומצא בשנת 1942 על ידי ממציא אנגלי, ג'פרי פייק (Geoffrey Pyke).
לחומר זה כוח עצום ויכולת לעמוד בלחץ גבוה של עד 21 מגה-פסקל (21 מיליון קילוגרם כוח למטר מרובע).
כך למשל אינץ' אחד מחומר זה יכול להחזיק מכונית ממוצעת עליו.
דרך נוספת להכנת פייקריט היא באמצעות שבבי עץ במקום נסורת, בדרך כלל בתערובת של 50%-50% עם מים.
כיום אין לפייקריט שימושים רבים.
הוא הומצא במלחמת העולם השנייה והיה אמור לשמש בפרויקט חבקוק, בבניית נושאת מטוסים ענקית וקלה שתוכל לשאת עליה עד 600 מטוסים.
לבסוף הפרויקט לא יצא אל הפועל בשל עלותו הגבוהה, שנאמדה בכ-70 מיליון דולר של אותם ימים ובגלל שנושאת המטוסים הומצאה מלכתחילה בשל מחסור בפלדה, אולם בפועל היה צורך להשתמש ביותר פלדה כדי לבנות את מקררי הספינה העצומים מאשר הפלדה בנושאת מטוסים.
פייר-אנרי דה ואלנסיין היה צייר צרפתי.
דה ואלנסיין נולד בטולוז ולמד באקדמיה לציור שבעיר אצל צייר בשם ז'אן-בטיסט דספאקס.
באמצעותו הכיר את העיטורים הקלאסיים המסורתיים של נושאי התנ"ך.
ב-1769 מאתיו דובורג, פרקליט וסוחר מטולוז, הזמין את דה ואלנסיין למסע לרומא.
ב-1771 שב לצרפת ובסוף אותה שנה הגיע לפריז, שם התגורר אצל אחיו של דובורג.
הוא למד באקדמיה המלכותית לציור ולפיסול אצל תלמידו של פרנסואה בושה, גבריאל-פרנסואה דויין שהתמחה בציורים היסטוריים, מה שגרם לדה ואלנסיין להרחיב את שליטתו בנושאים המסורתיים של הציור.
ב-1777 שב לרומא ונשאר באיטליה עד 1781. הוא ערך מסעות בקמפניה ובאזורים שהשתייכו לממלכת נאפולי וסיציליה.
חוברת בשם "מסע לנאפולי ולסיציליה, 1779" מעידה על מסעותיו אלה שבהם התנסה בציור נוף כפרי בחיק הטבע.
הוא הקדיש את מרבית זמנו ללימוד הציור של גופים תלת-ממדיים אצל פרופסור ידוע למתמטיקה ברומא.
מאוחר יותר הודה דה ואלנסיין כי הייתה זו הכרותו עם הצייר קלוד ז'וזף ורנה, במסעו בחזרה לפריז דרך שווייץ ב-1781, שאפשרה לו להפוך את התאוריה שלמד ברומא למיומנות מעשית כצייר.
ב-1785 שב לרומא, אך כעבור שנתיים חזר לפריז וב-28 ביולי 1787 התקבל כחבר האקדמיה לאמנויות היפות שבעיר.
הוא הציג שם את ציורו "קיקרו מגלה את קברו של ארכימדס" (כיום במוזיאון דז אוגוסטין בטולוז).
ציור זה הוצג גם בסאלון (תערוכת הציורים מיסודה של האקדמיה לאמנויות היפות) של 1787 יחד עם ציוריו "העיר העתיקה אגריגנטום" (כיום במוזיאון הלובר בפריז) ו- "נוף ביוון העתיקה" (כיום במוזיאון לאמנות בדטרויט).
ב-1796 פתח סטודיו והחל בשנה זו עד 1800 שימש כפרופסור לציור תלת-ממדי של בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז.
בין תלמידיו נמנו ז'אן-ויקטור ברטן, ואשיל-אטנה מישאלון שמאוחר יותר היו מוריו של ז'אן-בטיסט קאמי קורו.
הוא פיתח את התנסותו כצייר במסה "יסודות הציור התלת-ממדי לשימושם של ציירים" שפורסמה ב-1800. מסה זו של דה ואלנסיין, שנחשב לאבי ציור הנוף ההיסטורי, שימשה כמדריך לשני דורות רצופים של ציירי נוף.
דה ואלנסיין הציג את ציוריו גם בסאלונים של 1804, 1806, 1808, שני ציורים בסאלון של 1810 וציור אחד בזה של 1814. פרס רומא מיוחד לציור נוף היסטורי שנקרא על שמו, הוענק לראשונה לתלמידו מישאלון ב-1817. פרס זה בוטל ב-1863.
פייר-אנרי דה ואלנסיין מת בפריז ב-1819 נקבר בבית הקברות פר לשז.
פייר גבריאל בּוּפַרְדָן היה חלילן ומלחין צרפתי מתקופת הבארוק המאוחר.
בופרדן נולד בפרובאנס שבצרפת, ובין השנים 1715–1749 ניגן כסולן בחליל בחצר האלקטור של סקסוניה, בדרזדן.
עם תלמידיו נמנו, בין השאר, החלילן הווירטואוז הידוע יוהאן יואכים קוונץ וכן אחיו של יוהאן סבסטיאן באך, יוהאן ז'קוב באך, שאותו פגש בקונסטנטינופול.
שתי יצירות שידוע שהוא בעצמו כתב הן סונאטה לחליל, וקונצ'רטו לחליל במי מינור שנכתב בעבור יוהאן יואכים קוונץ.
קוונץ העיר עליו "הוא [בופרדן] ניגן רק יצירות מהירות, כי בכך מורי הצטיין".
כיום סבורים שהסוויטה המפורסמת בסי מינור מאת יוהאן סבסטיאן באך נכתבה מחדש על ידי באך לחליל ותזמורת בעבור בופרדן.
פַּיְיפֶּר לוֹרי הייתה שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית.
זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה "טווין פיקס", והייתה מועמדת לשלושה פרסי אוסקר על תפקידיה בסרטים "אדי פלסון", "קארי" ו"ילדים חורגים לאלוהים".
לורי נולדה בשם רוזטה ג'ייקובס (Rosetta Jacobs) בדטרויט, מישיגן, הצעירה מבין שתי בנותיהם של אלפרד ג'ייקובס, סוחר רהיטים, ושרלוט סיידי (אלפרין) ג'ייקובס.
סבה וסבתה היו מהגרים יהודים, מפולין מצד אביה ומרוסיה מצד אמה.
בגיל 18 חתמה על חוזה משחק בחברת "סרטי יוניברסל", ושינתה את שמה.
הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1950 בסרט "לואיזה".
נישאה בשנת 1962 לג'ו מורגנשטרן, אז כתב ב"ניו יורק הראלד טריביון" ומאוחר יותר מבקר קולנוע ב"ניוזוויק" ו"וול סטריט ג'ורנל".
לאחר מכן עברו בני הזוג לוודסטוק, ניו יורק.
הם אימצו בת בשם אן גרייס בשנת 1971. ב-1982 התגרשו.
לורי נפטרה בלוס אנג'לס ב-14 באוקטובר 2023.
בשנת 1961 הופיעה בדרמת ההימורים של רוברט רוסן "אדי פלסון", בה גילמה את שרה פקרד, אהובתו של המהמר אדי פלסון.
על הופעה זו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ב-1976 הופיעה בסרט "קארי" בו גילמה את מרגרט וויט, אשה דתייה אדוקה שאינה שפויה בדעתה, המטיפה לבתה קארי (סיסי ספייסק) על קללת דם שתחול עליה בעקבות חטאיה.
על הופעה זו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
בכך נכנסה לרשימה מצומצמת של שחקניות שהיו מועמדות לפרס האוסקר על תפקידן בסרט אימה.
ב-1957 שיחקה בסרט "עד שירימו עוגן" לצידן של ג'ואן פונטיין, ג'ין סימונס וסנדרה די.
ב-1985 השתתפה בסרט ההרפתקאות של וולטר מרץ' "בחזרה לארץ עוץ", סרט ההמשך הלא רשמי ל"הקוסם מארץ עוץ".
בסרט גילמה את תפקיד אם, דודתה של הילדה דורות'י.
בשנת 1986 בדרמה "ילדים חורגים לאלוהים" גילמה לורי את אמה המרוחקת של שרה נורמן כבדת השמיעה (מרלי מטלין), והייתה מועמדת בשלישית לפרס האוסקר.
בשנת 1991 שיחקה בקומדיה "הולך על כל הקופה", הופיעה בסרטו האמריקאי היחיד של הבמאי האיטלקי דאריו ארג'נטו "טראומה".
בשנת 1995 השתתפה בסרטו השני של שון פן כבמאי, "שומר הדרך".
ב-1998 הופיעה במותחן האימה של רוברט רודריגז "סיוט בחדר המורים" וגילמה את קארן אולסון, מורה בבית ספר עליו משתלטים חייזרים.
בשנותיה האחרונות התפרסמה לורי בעיקר בקומדיה "מת על ההספד" משנת 2004 בתור שארלוט קולינס, אם המשפחה האבלה ובדרמה הפסיכולוגית "הנערה המתה" משנת 2006 שם גילמה את אמה של ארדן (טוני קולט).
לורי גילמה את דמותה של לורה וינגפילד בגרסה מחודשת למחזהו של טנסי ויליאמס "ביבר הזכוכית".
בשנת 1981 גילמה את מגדה גבלס אשתו של שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס בדרמת המלחמה הטלוויזיונית "בונקר" מבית רשת CBS, אודות החודשים האחרונים שבהם התבצר אדולף היטלר (בגילומו של אנתוני הופקינס) בבונקר הנצור שלו בברלין.
על הופעתה הייתה מועמדת לפרס אמי.
בשנת 1983 התארחה בשלושה פרקים בסדרת הדרמה הרפואית "מקום אחר" מבית רשת NBC, ואף הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת בסדרת דרמה.
באותה שנה שיחקה במיני-סדרת הדרמה "ציפורים מתות בסתר", השנייה הנצפית ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאית אשר זיכתה אותה במועמדויות נוספת לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 1986 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Promise" בבימויו של גלן ג'ורדן, אשר זיכה אותה בפרס אמי ובמועמדות לפרס גלובוס זהב שלישי בקריירה.
דמותה הטלוויזיונית המוכרת ביותר של לורי הייתה ק'תרין פקארד מרטל בסדרת המסתורין של דייוויד לינץ' "טווין פיקס".
לורי הופיעה בסדרה במשך שתי עונות עליהן הייתה מועמדת לפרס אמי וזכתה בפרס גלובוס הזהב, בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה לשנת 1990.
בשנת 1999 הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקיד אורח בסדרת הסיטקום "פרייז'ר".
כמו כן הופיעה בתור אמו של ד"ר דאג רוס (ג'ורג' קלוני) בסדרה "ER".
פייפר PA-32 צ'רוקי סיקס היא סדרה של מטוסים קלים בקיבולת של 6 או 7 מושבים וכן נסע קבוע, אשר יוצרה בארצות הברית על ידי פייפר איירקראפט בין השנים 1965-2007.
מטוסי הסדרה משמשים ברחבי העולם לתחבורה אווירית פרטית, סיור, וטיסות חילוץ ורפואה.
האבטיפוס לסדרה, עם מנוע Lycoming O-540. נבנו 2 מטוסים מדגם זה.
דגם הייצור הראשוני, עם מנוע Lycoming O-540-E4B5.
דגם משופר משנת 1969 עם נפח מוגדל בתא הנוסעים.
דגם משנת 1970 שהוכנסו בו שינויים מזעריים.
דגם משנת 1971 שהוכנסו בו שינויים מזעריים.
דגם משנת 1972 עם שינויים בעיצוב תא הנוסעים ובלוח המחוונים.
דגם זה כונה פייפר סיקס 300 לאחר שנת 1979.
דגם משנת 1969 עם שינויים בפאנל לוח המחוונים.
דגם ניסיוני בעל גרר נמוך לשיפור יעילות צריכת הדלק.
מטוס אחד נבנה מדגם זה.
דגם על מצופים שנבנה על ידי חברת פייפר איירקראפט.
נבנו מספר מצומצם של מטוסים מדגם זה.
סרטוגה עם מנוע Lycoming TIO-540-S1AD בעל מגדש טורבו.
למטוס חיפוי מנוע מתוכנן מחדש.
אב-הטיפוס של מטוס PA-32 אשר תוכנן מחדש להתקנת 3 מנועים.
המנועים הנוספים, מדגם Lycoming O-235 בעלי 115 כ"ס, הותקנו בכנפיים.
המטוס המתוכנן מחדש היווה חלק מתוכנית הפיתוח של מטוס PA-34 סנקה.
קיבולת: 5 או 6 נוסעים
הנעה: מנוע Lycoming IO-540-K1A5, שישה צילינדרים, 300 כוח סוס (225 קילו ואט)
מהירות מרבית: 174 קשר (280 קמ"ש) בגובה פני הים
העיר פָּיְיקְסְוִויל היא פרבר של מחוז בולטימור, מרילנד השוכנת מצפון מערב לבולטימור.
בעיר חיים 30,764 לפי מפקד אוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010..
בעיר זו גרים רוב היהודים שבמטרופולין של בולטימור.
פייקסוויל משתרעת על פני שטח 32.1 קמ"ר.
פייקסוויל נקרא על שמו חייל אמריקאי זבולון פייק (1779 - 1813).
פייפר ליסה פראבו היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
בתם של מרי שרלוט (לבית אולנד), פיזיותרפיסטית, וג'ורג' ויליאם פראבו, פרופסור לשירה באוקיינוס קאונטי קולג'.
היא הבכורה מבין שלושה ילדים עם שני אחים צעירים ממנה, נח ואדם.
מוצאה הוא אנגלי, גרמני, אירי ונורווגי.
היא גדלה בטומס ריבר, ניו ג'רזי.
הוריה של פראבו קראו לה על שם השחקנית פייפר לורי.
היא סיימה את לימודיה בתיכון טומס ריבר (אנ') בשנת 1994, ובשנת 1996 היא למדה במשך סמסטר בטריניטי קולג'.
פראבו סיימה לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון מטעם אוניברסיטת אוהיו ב-1998. בנוסף, היא למדה לטינית, פיזיקה ושירה בשנה האחרונה ללימודיה.
לאחר לימודיה, פראבו עברה לניו יורק, שם עבדה כמלצרית.
היא לוהקה לסרט "הרפתקאותיו של הרוקי ובולווינקל" רק חודש אחרי שעברה לעיר, התפקיד בסרט הבא שלה היה ב"חופשיות על הבר" כויולוט "ג'רזי" סנפורד, ברמנית מתחילה הרוצה להצליח ככותבת שירים.
לאחר ההצלחה של "חופשיות על הבר", פראבו החליטה להתרחק משוברי קופות ולהתמקד בסרטים עצמאיים.
בשנת 2001, היא כיכבה בסרט הדרמה "אבודות והוזות" סרט קנדי עצמאי, ושיחקה בו תלמידת פנימייה שמתאהבת בחברתה לכיתה.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, אבל משחקה זכה לשבחים רבים.
בשנת 2006 שיחקה בדרמת המתח "יוקרה" בבימויו של כריסטופר נולאן, ובכיכובם של יו ג'קמן וכריסטיאן בייל.
בשנת 2009 ביצעה הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: כוונה פלילית".
בשנת 2010 החלה לככב בסדרת הדרמה והריגול "פרשיות סמויות" של רשת הטלוויזיה USA, שם היא גילמה במשך חמש עונות את המתלמדת הצעירה ב-CIA, אנני ווקר.
על עבודתה בסדרה היא קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2011.
בספטמבר 2012, קיבלה פראבו תפקיד משנה בסרט המותחן "לופר".
בדצמבר 2012, היא לוהקה כדמות חוזרת בסיטקום "להמשיך".
פראבו דוברת צרפתית שוטפת, ותומכת פעילה למען זכויות להט"ב.
בשנת 2013 היא נישאה לשחקן הניו זילנדי סטיבן קיי.
+שנהסדרהתפקידהערות2007האוסהאניפרק: "Resignation"2009חוק וסדר: כוונה פליליתקליסטה האסלוםפרק: "Folie à Deux"2010–2014פרשיות סמויותאנני ווקרתפקיד ראשי (5 עונות); 75 פרקים
פייר-אמריק אובאמיינג הוא כדורגלן גבונזי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ במרסיי ובנבחרת גבון.
ב-2007 עבר למחלקת הנוער של מילאן ונמנה עם סגל קבוצת הנוער באותה שנה, בטורניר במלזיה כבש שבעה שערים בשישה משחקים.
אחרי שנמנה עם סגל מילאן בעונת 2008 ולא שותף באף משחק, הושאל אובאמיינג לקבוצת דיז'ון מהליג 1 בגיל 19 בלבד בעונת 2008/2009. הוא כבש שמונה שערים ב-34 משחקים ונחשב לכישרון עם עתיד גדול.
ב-24 ביוני 2009 הושאל לליל לעונה וכבש שני שערים ב-14 משחקים.
ב-21 באוגוסט 2010 הושאל למונקו שם כבש שוב שני שערים ב-19 משחקים.
בינואר 2011, לאחר חצי שנה במונקו, הושאל לשנה לסנט אטיין.
לאחר עונה של שני שערים ב-14 משחקים סנט אטיין רכשה אותו ממילאן תמורת 1.8 מיליון אירו.
בעונת 2012/2013 כבש אובאמיינג 19 שערים ב-37 משחקים במדי סנט אטיין וסיים במקום השני ברשימת מלכי השערים אחרי זלאטן איברהימוביץ'.
ב-4 ביולי 2013 חתם אובאמיינג בפיינליסטית של ליגת האלופות – בורוסיה דורטמונד, תמורת 13 מיליון אירו.
את הופעת הבכורה הרשמית שלו בבורוסיה דורטמונד ערך בסופר קאפ הגרמני, נגד באיירן מינכן, כשעלה כמחליף ובישל את השער האחרון במשחק לרויס, עזר לקבוצתו לנצח 4–2 וזכה בתואר ראשון בדורטמונד.
אובאמיינג הרשים מאוד כשהגיע לקבוצה כשכבש שלושער במשחק הפתיחה שלו בבונדסליגה מול אאוגסבורג וכשכבש בחצי הראשון שלו בבונדסליגה תשעה שערים ב-16 משחקים ששותף בהם, בעוד בחצי השני אכזב מעט כשכבש רק ארבעה שערים ב-16 משחקים.
ב-27 בנובמבר כבש אובאמיינג את שערו הראשון בליגת האלופות מול נאפולי, בניצחון קבוצתו 3–1.
לקראת עונת 2014/2015 זכה עם דורטמונד בסופר קאפ הגרמני לאחר ניצחון 2–0 על באיירן מינכן.
באותו משחק כבש אובאמיינג את השער השני לזכות קבוצתו.
בעונת 2016/2017 אובאמיינג זכה בתואר מלך השערים של הבונדסליגה עם 31 כיבושים.
באותה עונה הוא זכה עם דורטמונד בגביע הגרמני.
ב-31 בינואר 2018 חתם אובאמיינג בארסנל לשלוש וחצי שנים עבור 56 מיליון ליש"ט, סכום שיא עבור ארסנל.
ב-3 בפברואר פתח לראשונה במדי ארסנל במשחק נגד אברטון במסגרת הליגה האנגלית, באצטדיון האמירויות.
באותו משחק ניצחה ארסנל 1–5, כאשר אובאמיינג מבקיע את שער הבכורה שלו מבישול של הנריך מחיתריאן, איתו שיתף פעולה קודם לכן במדי בורוסיה דורטמונד.
באוקטובר 2018 זכה בתואר שחקן החודש בפרמייר ליג.
בליגה האירופית, כאשר ארסנל ניצחו את חצי הגמר נגד ולנסיה עם שלושער של אובמיאנג בתוצאה: 4–2, הגיעו לגמר נגד צ'לסי בו הפסידו 1–4.
את עונת 2018/2019 סיים אובאמיינג כמלך שערי הליגה האנגלית בעונת הבכורה שלו עם 22 כיבושים, יחד עם מוחמד סלאח וסאדיו מאנה.
ב-26 ביולי 2020 כבש את שער הליגה ה-200 שלו, במשחק ליגה נגד ווטפורד.
בעונת 2019/2020 הבקיע אובמיאנג 22 שערי ליגה, שער אחד פחות ממלך השערים לאותה עונה ג'יימי ורדי, שסיים עם 23 שערים.
ב-1 באוגוסט 2020 הבקיע אובאמיינג צמד בגמר הגביע האנגלי, בניצחון 1–2 על צ'לסי, שהעניק לארסנל את הזכייה ה-14 בתואר.
בנוסף, הפך אובאמיינג לשחקן הראשון בהיסטוריה של המועדון שכובש שני צמדים רצופים באצטדיון וומבלי, לאחר שהבקיע צמד גם בחצי הגמר מול מנצ'סטר סיטי.
ב-29 באוגוסט כבש את השער בתיקו 1–1 במשחק מגן הקהילה מול ליברפול, וגם כבש את הפנדל המכריע בניצחון קבוצתו בדו-קרב הפנדלים.
ב-15 בספטמבר האריך את חוזהו במועדון בשלוש שנים.
ב-1 בפברואר 2022 חתם כשחקן חופשי בברצלונה על חוזה לעונה וחצי.
ב-6 בפברואר ערך הופעת בכורה בניצחון 2–4 על אתלטיקו.
ב-21 בפברואר כבש את שער הבכורה שלו, והשלים שלושער בניצחון 4–1 על ולנסיה.
ארבעה ימים לאחר מכן ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–1 לדינמו זאגרב בליגת האלופות.
ב-1 באוקטובר כבש שער בכורה בפרמייר ליג במדי הקבוצה, בהופעת הבכורה, בניצחון 1–2 על קריסטל פאלאס.
ב-21 ביולי 2023 חתם באולימפיק מרסיי.
ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 2-1 על סטאד ריימס.
שלושה ימים לאחר מכן כבש את שערו הראשון נגד פנאתינאיקוס.
אובאמיינג הוזמן לשחק בנבחרת עד גיל 19 של איטליה אחרי שהרשים בתקופתו בדיז'ון, לבסוף בחר לשחק בנבחרת הצעירה של צרפת והופיע לראשונה במשחק ידידות נגד תוניסיה הצעירה.
ב-25 במרץ 2009 בחר אובאמיינג לשחק במדי נבחרת גבון והופיע לראשונה בנבחרת מול נבחרת מרוקו, משחק בו כבש בניצחון 2–3.
אובאמיינג גם הוביל את נבחרתו לרבע גמר גביע אפריקה לאומות 2012, ב-5 בפברואר במשחק רבע הגמר כבש מול נבחרת מאלי במשחק שנגמר 1–1 והלך להארכה ולפנדלים אשר הסתיים בתוצאה 4–5 לטובת מאלי לאחר שאובאמיינג החמיץ את הבעיטה שלו.
אובאמיינג הוביל את הנבחרת הלאומית גם בגביע אפריקה לאומות 2017, שם סיימה במקום השלישי בבית א', לאחר שלוש תוצאות תיקו.
ב-18 במאי 2022 הודיע על פרישה מנבחרת גבון, אך שנה לאחר מכן שב אליה.
אובאמיינג הוא בן לאב גבוני ואם ספרדייה ומחזיק הן באזרחות צרפתית והן באזרחות גבונית.
אביו משמש כסקאוט של קבוצת מילאן.
מלך שערי הליגה האנגלית: 2018/2019 (ביחד עם מוחמד סלאח וסאדיו מאנה)
פייר-אֶמִיל קורדט הוֹיִבִּיַאוּ (בדנית: Pierre-Emile Kordt Højbjerg, נולד ב-5 באוגוסט 1995 בקופנהגן שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר באולימפיק מרסיי מהליג 1 ובנבחרת דנמרק, בה הוא משמש כקפטן.
עד להגעתו לבאיירן מינכן, שיחק הויביאו בקבוצות הילדים והנוער של סקיולד, פ.צ.
קופנהגן וברונדבי, וראה בזינדין זידאן מודל לחיקוי.
בשנת 2011 הוכתר ככדורגלן הדני הטוב ביותר עד גיל 17, וב-2012 הוכתר לכישרון השנה בדנמרק.
באיירן מינכן וההשאלות לאאוגסבורג ושאלקה 04
הויביאו הצטרף לבאיירן מינכן בקיץ 2012 כאשר היה בן 17.
הוא ערך בכורה בבונדסליגה באפריל 2013 נגד נירנברג, והפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות באיירן מינכן שמשחק בבונדסליגה.
הויביאו השתתף במספר משחקי בונדסליגה בעיקר כמחליף, אך בגמר הגביע הגרמני בשנת 2014 מול בורוסיה דורטמונד שיחק הויביאו 102 דקות וסייע לניצחונה של באיירן מינכן 0–2 בהארכה.
בינואר 2015 הוארך חוזהו של הויביאו בבאיירן מינכן עד 2018.
ב-8 בינואר 2015 הושאל הויביאו לחצי עונה לאאוגסבורג על מנת לצבור דקות משחק, וסייע לקבוצה להעפיל אל הליגה האירופית.
ב-31 באוגוסט, הושאל לשאלקה 04 למשך כל עונת 2015/16. בשאלקה ערך 23 הופעות ליגה וסיים עם הקבוצה במקום החמישי בבונדסליגה.
ב-11 ביולי 2016 עזב את באיירן מינכן וחתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג תמורת 15 מיליון אירו.
הויביאו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי סאות'המפטון ב-13 באוגוסט כשעלה מהספסל בדקה ה-55' במקומו של ג'יימס וורד-פראוס בתיקו 1-1 מול ווטפורד.
הויביאו הוביל את הקבוצה לגמר גביע הפוטבול ליג לשנת 2017, אך קבוצתו הפסידה 3-2 למנצ'סטר יונייטד בגמר, במשחק בו לא שותף.
את עונת 2016/17 סיימו סאות'המפטון והויביאו במקום השמיני בפרמייר ליג.
בפברואר 2018 הבקיע הויביאו את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 2-0 על ויגאן אתלטיק במסגרת גביע ה-FA.
את עונת 2017/18 סיימו סאות'המפטון והויביאו במקום ה-17 בפרמייר ליג.
בדצמבר מונה הויביאו לקפטן הקבוצה, שסיימה את עונת 2018/2019 במקום ה-16, כשהויביאו מבקיע ארבעה שערי ליגה.
בעונת 2019/20 הויביאו וסאות'המפטון סיימו במקום ה-11 בפרמייר ליג.
ביוני 2020 נושל הויביאו מתפקיד הקפטן, לאחר שהצהיר לתקשורת כי ברצונו לעזוב את המועדון.
ב-11 באוגוסט הצטרף הויביאו לטוטנהאם הוטספר תמורת של 15 מיליון ליש"ט.
ב-13 בספטמבר ערך הויביאו את הופעת הבכורה שלו במדי טוטנהאם, בהפסד 1-0 לאברטון.
בהמשך העונה, הפך הויביאו לבורג חשוב בקישור של המאמן ז'וזה מוריניו, ובנובמבר הוכתר כשחקן החודש בפרמייר ליג.
ב-28 בינואר 2021 כבש שער בכורה במדי טוטנהאם, בהפסד קבוצתו 1–3 לליברפול.
את עונת 2020/21, בה הויביאו היה השחקן ששיחק הכי הרבה דקות מכל שחקני הפרמייר ליג ולא החמיץ אף משחק, סיימה טוטנהאם במקום השביעי, והגיעה לשמינית גמר הליגה האירופית, שם הודחה על ידי דינמו זאגרב.
הויביאו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק, ומשחק בנבחרת הבוגרת החל ממאי 2014. הויביאו שיחק עם נבחרת דנמרק במוקדמות יורו 2016, אך נבחרתו כשלה להעפיל ליורו 2016 עצמו.
הויביאו זומן לסגל הדני המורחב למונדיאל 2018, אך נופה מהסגל הסופי.
לסגל של דנמרק ליורו 2020 הויביאו זומן, ותפס תפקיד מפתח בטורניר זה.
במשחק הראשון של הטורניר, בו הפסידה דנמרק 1-0 לפינלנד לאחר שכוכב הנבחרת כריסטיאן אריקסן התמוטט במהלך המשחק שחודש לאחר כשעתיים, הויביאו החטיא פנדל.
בהמשך הטורניר, הויביאו הצטיין, והגיע עם הנבחרת באופן מפתיע עד לחצי הגמר, בו הפסידה דנמרק 2-1 לאנגליה בהארכה.
בסופו של הטורניר היה היחיד מחברי נבחרתו שנבחר להיכלל בנבחרת המצטיינת של יורו 2020.
בגיל 18, הויביאו איבד את אביו, שנפטר מסרטן הקיבה.
פייקום סנטר וצ'ספיק אנרג'י ארנה , הוא אולם ספורט רב-תכליתי השוכן בעיר אוקלהומה סיטי שבאוקלהומה, ארצות הברית.
תכולת האולם עומדת על 18,203 מקומות ישיבה.
האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל מליגת ה-NBA אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
פייק ניוז, ידיעות כזב או חדשות כזב , הן ידיעות חדשותיות שקריות במכוון, ניתנות לאימות כשקריות ויכולות להטעות קוראים.
ידיעות אלה הן מידע מפוברק המחקה תוכן חדשותי בצורתו, אך לא בתהליך הארגוני שהוא עבר או בכוונתו.
ישנה התחזות לחדשות אמיתיות תוך שימוש בשפה, עיצוב ופורמט המזכירים עיתונות לגיטימית בכוונה להטעות.
אף על פי שהן נראות כמו ידיעות חדשותיות מסורתיות, הן לא עברו את תהליך העריכה המקובל בחדשות מסורתיות.
פייק ניוז מופצות באמצעי התקשורת, ברשתות החברתיות ובאתרי אינטרנט באופן דומה לחדשות אמיתיות, אך הן למעשה בדיות או הסחות דעת, היכולות לשמש לתעמולה ולדיסאינפורמציה.
הן מצויות בעיקר במדיה חברתית ובאתרי אינטרנט, אך הן עלולות להתפרסם גם באמצעי תקשורת מסורתיים.
הפצתן מהירה ונרחבת, באמצעות אלגוריתמים המעודדים תוכן בולט או רגשי.
צרכני פייק ניוז נוטים לסמוך על היכרות, שיתוף חברתי או רגשות, ופחות על אימות מקורות.
המוטיבציות המרכזיות לייצור והפצה של פייק ניוז הן כלכליות, אידאולוגיות או פוליטיות וכן כוונה לערער את השיטה הדמוקרטית ליצור קיטוב חברתי כדי להחליש את החוסן החברתי, ולייצר אלימות או מתחים.
פייק ניוז מהוות את אחד האיומים הגדולים ביותר לדמוקרטיה.
הן אחת התופעות המאפיינות את תקופת הפוסט-אמת.
תקופה המאופיינת בעלייה בכמות השקרים ובכך שאין כבר ציפייה לשמוע את האמת.
בתקופת הפוסט-אמת העובדתיות נדחקת לטובת רגשות ואמונות סובייקטיביות, ההבחנה בין עובדה לדעה מטשטשת וקיים משבר אמון חברתי הכולל גם חוסר אמון בחדשות ובמדע.
ידיעות כזב נפוצות במיוחד בתחום הפוליטיקה, אך הן קיימות גם בתחומי המדע – כמו בסוגיות של קיימות, מגפת הקורונה, חיסונים ותזונה.
הבינה המלאכותית מגבירה באופן משמעותי את בעיית הפייק ניוז.
מחקרים הראו כי פייק ניוז מחקות חדשות אמיתיות במאפיינים כמו עדכניות, שליליות ובולטות.
עם זאת, המאפיין הקריטי המבדיל הוא השילוב של דעה או הטיה מפורשת בתוכן וסגנון הצגה בעל גוון רגשי מוגבר.
מיסאינפורמציה – מידע כוזב שמופץ שלא מתוך כוונת זדון או מניפולציה, אלא מחוסר ידיעה או הבנה.
דיסאינפורמציה – מידע כוזב שמופץ במטרה להטעות, להונות ולגרום נזק.
פייק ניוז נכלל בקטגוריה זו.
דיפ-פייק – סרטון, תמונה או הקלטת שמע שנראים אמיתיים אך עברו מניפולציה באמצעות טכנולוגיות בינה מלאכותית.
חדשות שקריות – חדשות המכילות מידע לא מדויק, בין אם נוצר בכוונה ובין אם בטעות.
סקנדל עיתונאי – סיפור עיתונאי שגוי, באופן מכוון או לא מכוון בעל הד תקשורתי רחב.
עיתונות צהובה – ידיעה חדשותית המשתמשת בכותרות מרעישות, מידע מוגזם או שמועות.
שופר – כלי תקשורת המשמש לתעמולה של הממשל.
חדשות תעמולה – דיווח חדשותי בתשלום המכיל מסרי תעמולה המחופשים לדיווח חדשותי, אך אינו חושף את המקור, המממן או המניע.
שמועה – טענה המופצת באופן נרחב אף על פי שהמידע אינו מאומת או מבוסס.
אינפורמציה זדונית – מידע המבוסס על המציאות אך מופץ במטרה לגרום נזק לאדם, ארגון או מדינה.
תאוריית קונספירציה – נרטיב שקרי הטוען ששחקנים חזקים בחברה מנהלים מזימות סודיות וזדוניות כדי לשלוט או להטעות את הציבור.
הכחשת המציאות – הכחשה של טענה בניגוד לעדויות חזקות לאמיתותה.
מיסאינפורמציה, דיסאינפורמציה ותעמולה קיימות כבר אלפי שנים.
פייק ניוז הוא מקרה ספציפי של דיסאינפורמציה, בו המידע המטעה מתפרסם כידיעה חדשותית.
גם לכך קיימות עדויות עתיקות.
אף על פי שהתופעה קיימת שנים רבות, בעידן הדיגיטלי היא קיבלה תנופה חסרת תקדים, בעיקר עקב מהירות ההפצה ברשתות, היעדר מנגנוני סינון מספקים והתגמול הכלכלי על קליקים וחשיפה.
המושג פייק ניוז או ידיעות כזב הפך לפופולרי בשנת 2016, סביב הבחירות בארצות הברית.
במאה ה-13 לפני הספירה, רעמסס השני צייר את קרב קדש כניצחון סוחף ומרשים לטובת העם המצרי.
הוא הציג סצנות בהן הוא מביס את אויביו בקרב, על אף שבכתובים מצוין שהקרב הסתיים בתיקו.
גם קרב קרקר בשנת 853 לפנה"ס, בו התייצבה קואליציה של 12 מלכים כנגד מלך אשור, הוצג על ידי האשורים במונולית מכורח כניצחון מוחץ שהביא להשמדתם המוחלטת של כל צבאות האויב.
בפועל נראה כי הקרב הסתיים ללא הכרעה, לאור העובדה שההתקדמות האשורית נבלמה למספר שנים.
בתקופה מאוחרת יותר, אוגוסטוס, קיסר רומא, הפיץ שקרים כנגד יריבו מרקוס אנטוניוס, תוך שהוא מצייר אותו כשיכור, רודף נשים וכמריונטה של קלאופטרה מלכת מצרים.
השקרים הביאו על אנטוניוס יריבים ושונאים רבים ברומא.
במהלך המאות השנייה והשלישית לספירה, נפוצו באימפריה הרומית שמועות נרחבות בנוגע לכך שהנוצרים עוסקים בפולחן הכולל גילוי עריות וקניבליזם.
ימי הביניים עד המאה ה-19
בימי הביניים נפוצו באירופה עלילות הדם ולחם הקודש, עלילות שקריות ואנטישמיות שלפיהן השתמשו היהודים בדם נוצרים (לרוב ילדים) לצורכי פולחן, וכן שפוגעים ב"לחם הקודש" המהווה למעשה את ישו עצמו (טרנסובסטנציאציה).
המצאת הדפוס במאה ה-15, המצאת הדפוס הגבירה באופן דרמטי את הפצת הדיסאינפורמציה והאינפורמציה המוטעית, והובילה למתיחת החדשות הגדולה הראשונה בהיקף נרחב: "הונאת הירח הגדולה" משנת 1835, כאשר ה-New York Sun פרסם שישה מאמרים על גילוי חיים על הירח.
במאות ה־16 עד ה־18 באירופה, התופעה הייתה מזוהה עם הפצת פמפלטים המערבבים מציאות ודמיון, ז'אנר שכונה "Canard", שפירושו ברווז, על שם אימרה צרפתית לפיה "אין מוכרים חצי ברווז" (אימרה זו היא המקור לביטוי "ברווז עיתונאי").
הכינוי התייחס לפרסומים בהם לא מדובר בהפצה תמימה של מידע שגוי, אלא בערבוב מכוון של שקרים שמטרתם לקדם אינטרס.
כמות הפמפלטים ה"ברווזיים" התגברה בתקופות של מתיחות פוליטית, דוגמת המהפכה הצרפתית.
במאה ה-17 החלו להופיע פרסומי המקורות בהערות שוליים.
השימוש בחדשות כזב הפך נפוץ יותר במאה ה־19, עם התפתחותם של העיתונים היומיים.
במאה ה־20 עיתונים ומגזינים הופצו לכל בעקבות התקדמות הטכנולוגיה.
במלחמת העולם הראשונה ניתן למצוא דוגמה מובהקת לפייק ניוז כאשר מדינות ההסכמה טענו שישנו מפעל בגרמניה שאליו נאספות גופות הנופלים בקרבות שנערכו על אדמתה, על מנת לייצר מהן שומנים להפקת ניטרוגליצרין, נרות ומוצרי היגיינה וקוסמטיקה.
הטענות על מפעל כזה החלו עוד בשנת 1915 בעיתון הבריטי "צפון סין דיילי ניוז" במטרה לשכנע את ממשלת סין להצטרף למאמץ המלחמתי לצד מדינות ההסכמה.
לאחר המלחמה התגלו טענות אלו כשקריות.
בשנת 1933 הוקם בגרמניה משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם על ידי יוזף גבלס.
המשרד שימש את הנאצים לפרסום סדר היום שלהם בעיתונות המודפסת והמשודרת, על מנת להשפיע על התודעה הציבורית.
רבים מן הפרסומים שפורסמו על ידם היו שקריים.
עם הופעת הרדיו והטלוויזיה, התפתחה סאטירת החדשות, שלעיתים נתפסה בטעות כאמיתית.
דוגמה מפורסמת היא דרמת הרדיו "מלחמת העולמות" מ-1938 בארצות הברית, ששכנעה מאזינים רבים כי כדור הארץ מותקף.
במקביל, צמחו נורמות עיתונאיות של אובייקטיביות ואיזון, בתגובה לשימוש הנרחב בתעמולה במלחמת העולם הראשונה שעיתונאים לקחו חלק בהפצתה, וכתגובת נגד לעלייתם של יחסי הציבור התאגידיים.
הגעת האינטרנט בסוף המאה ה-20 והמדיה החברתית במאה ה-21 הגבירו באופן דרמטי את ההשפעה השלילית של הפייק ניוז.
פתיחת האינטרנט לכלל הציבור בשנות ה-90 העניקה גישה למידע רב, אך עם הזמן האינטרנט גדל לממדים עצומים עם כמויות מידע אדירות, וככל שהתפשט המידע האמיתי, כך התפשט גם המידע השקרי.
האינטרנט הפחית את המגבלות על הפצת חדשות, ובכך אפשר לאתרים שאינם מקפידים על נורמות של אמת ומהימנות, שהתפתחו במהלך המאה ה-20, להתחרות באופן יעיל יותר עם כלי תקשורת מסורתיים.
פלטפורמה זו פגיעה מאוד למניפולציה באמצעות בוטים חברתיים וקיצונים מפלגתיים המגבירים את תפוצת חדשות הכזב באמצעות לייקים ושיתופים.
בעת הנוכחית התופעה מועצמת על ידי תעמולה ממוחשבת, "רשתות בובות גרב" במימון מדינה, צבאות טרולים, וטכנולוגיה שיכולה לחקות אתרי חדשות לגיטימיים ולעוות אודיו ווידאו.
"הפיכה לנשק" של מידע על ידי ממשלות רבות, ושימוש לרעה על ידי חברות יחסי ציבור העובדות עבור גופים פוליטיים, מעלים את הסיכון ל"מרוץ חימוש" של דיסאינפורמציה.
בשנת 2016, במסגרת מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית, המושג פייק ניוז זכה לתפוצה רחבה וקיבל את משמעותו הנוכחית.
במהלך מסע הבחירות, סדרת כתבות בעיתונות האמריקאית דיווחה על הפצה נרחבת של מידע שקרי בפייסבוק חוות טרולים פעלו ממקדוניה הצפונית ודחפו תכנים שקריים לטובתו של המועמד דונלד טראמפ.
בין השאר, פורסם שהאפיפיור תומך בטראמפ ושהילרי קלינטון עומדת בפני הרשעה.
טראמפ השתמש במושג פייק ניוז כדי להאשים את גופי התקשורת שביקרו אותו ובראשם רשת CNN.
השימוש הנרחב שעשה במושג גרם לו להתפשט בעולם, כאשר גם מנהיגים אחרים משתמשים בו כבנשק כלפי ארגוני חדשות ותקשורת.
מאז ישנה גם עלייה ניכרת במחקר האקדמי בנושא פייק ניוז.
בעקבות אירועים אלה, המילה פוסט-אמת נבחרה למילה השנה על־ידי מילוני אוקספורד.
בשנת 2017 יצא דוח משותף של ה־CIA, NSA, FBI בארצות הברית, על פיו גופים ברוסיה השתמשו בטרולים או בתשלום למשתמשי רשתות חברתיות על מנת להשפיע על הבחירות של שנת 2016. באותה השנה החלו גם מדינות אחרות כמו בריטניה, גרמניה, אוסטרליה והפיליפינים לבחון באופן פרלמנטרי את תופעת הפייק ניוז.
האיחוד האירופי פרסם דוח המלצות בנושא בשנת 2018. בעקבות ההאשמות כלפי פייסבוק, על כך שהיא מאפשרת הפצה של פייק ניוז, החברה הצהירה שהיא תשתף פעולה עם בודקי עובדות וכן תקל על דיווחים מהציבור, כדי לצמצם את התופעה.
בתחילת שנת 2018 פייסבוק נסוגה מהתחייבותה, וטענה שבניסויים שביצעה נמצא שהתיקונים הללו מגבירים את תופעת הפייק ניוז במקום לצמצם אותה.
בשנת 2018 נודע כי חברה בשם קיימברידג' אנליטיקה יצרה פרופילים פסיכולוגיים למיליוני משתמשי פייסבוק על סמך פעילותם ברשת.
המידע שימש לטרגוט קהלים לקראת בחירות 2016 שנערכו בארצות הברית.
מאוחר יותר התברר שהמידע שימש לטרגוט במעל 200 מערכות בחירות, כולל בארגנטינה, ניגריה, קניה, הודו וצ'כיה.
התפרצות מגפת הקורונה ברחבי העולם בתחילת שנת 2020 העצימה את ההשלכות של הפצת פייק ניוז, באופן שעלול היה לגרום לנזק בחיי אדם ובכסף בקנה מידה גדול.
הנסיבות הביאו לצעדים יוצאי דופן למיגור התופעה.
בתקופה זו ארגון הבריאות העולמי הקים מוקד שהפיק תגובות מבוססות למידע שגוי.
פייסבוק העניקה קדימות למידע של ארגון הבריאות העולמי, ולצד גוגל הוצג מידע מבוסס מטעם הגורמים הרשמיים בתגובה לחיפושים בנושא.
בתקופת המגפה נעשו במדינות רבות פעולות כנגד הפצת מידע כוזב על מגפת הקורונה.
הספרות האקדמית מזהה השפעות עמוקות ומזיקות של פייק ניוז על היבטים קריטיים רבים של הבריאות החברתית והדמוקרטית.
התפשטות המידע השגוי מאיימת על עצם יכולתה של החברה לדעת מה אמיתי ומה מדויק, ומטלטלת את יסודות החשיבה הדמוקרטית מבוססת העובדות.
במחקר שסקר 100 מאמרים אקדמיים שעסקו בנושא, זוהו תשעה-עשר נושאים עיקריים הנוגעים להשלכות של פייק ניוז, אשר חולקו לחמש קטגוריות:
ערעור התפקוד והכוח של המבנים המוסדיים שעליהם נשענת החברה ופגיעה בנורמות דמוקרטיות.
דיון ציבורי מעוות ויכולת פגומה לגבש דעה מושכלת
עליה בהתפוררות החברתית וירידה בלכידות
בקרב חוקרים קיימת הסכמה רחבה כי פייק ניוז הן אחד האיומים הגדולים ביותר על הדמוקרטיה.
הן עלולות להשפיע על בחירות פוליטיות, לערער את אמון הציבור בכלי התקשורת, במוסדות הציבוריים ובממשל.
מחקר שבדק את השפעת כלי התקשורת על מערכת הבחירות לנשיאות צרפת 2017 מצא כי 24% מהקישורים ששותפו ברשתות חברתיות מצטטים פייק ניוז.
פייק ניוז משמש גם ככלי ללוחמה פסיכולוגית.
הוועדה ליחסי חוץ של הפרלמנט האירופי הזהירה כי ממשלת רוסיה משתמשת ב"סוכנויות פייק ניוז" ובטרולים ברשת כדי להפיץ מידע שגוי ותעמולתי להחלשת הביטחון בערכי הדמוקרטיה.
פייק ניוז גורמות לדה-לגיטימציה של מידע חדשותי.
ריבוי המניפולציות על תוכן גורר חוסר אמון כללי, ובכך עלול לפגוע דווקא בתפיסת המהימנות של מידע חדשותי אמין.
הדבר מונע מהאוכלוסייה בסיס מידע אמין לצורך קבלת החלטות, מה שמוביל לדיסאוריינטציה ואובדן אמון במדיה.
רשתות חברתיות, יכולות להפעיל לחץ על המדיה הרשמית באמצעות "תגובה שלילית קולקטיבית" כדי לכפות עליה הרשמית לשנות את עמדתה.
תהליך זה יוצר פילוג בין המדיה הרשמית לבין הרשתות החברתיות, הדבר עלול להוביל לחוסר במקור לגיטימי של מידע בחברה.
סכנה מרכזית בפייק ניוז היא שתגובת החברה תתבסס על המידע השיקרי וכך קבלת ההחלטות תהיה על בסיס הנחות שגויות.
לדוגמה בהצבעה בבחירות, הימנעות מחיסונים, קנייה או מכירה של מניות בחברה ועוד.
יכולה גם להיות קבלת החלטות פזיזות או לא הגיוניות על בסיס פייק ניוז מבהיל, כמו התנפלות על סופרים ורכישת מוצרים רבים, ריקון כספומטים מכסף מזומן או הסתגרות בממדים ללא צורך.
אימוץ מידע כוזב עלול להוביל להעצמת תפיסות גזעניות, אנטישמיות, איסלמופוביה או להט"בופוביה ולהסית את הציבור הרחב נגד קבוצות מיעוט או אוכלוסיות מסוימות.
הפייק ניוז מנוצלות לקידום הסתה לאלימות ולטרור, גיוס פעילים טרור ופגיעות על רקע מיני.
המידע הכוזב עלול להוביל להחלשת מעמדם של גופים חיוניים לתפקודה התקין של החברה.
פייק ניוז עלולות להוביל להזנחה ואף לפגיעה בריאותית, כמו חוסר רצון להתחסן לפגיעה בתחושת הביטחון הלאומי.
הן גם מגבירות את הקיטוב בחברה, דבר המוביל לבחירה עצמית ב"תיבות תהודה" ומספק "קרקע פורייה" למוצרי פייק ניוז חדשים.
האמונה בפייק ניוז מאופיינת באריכות ימים ובמחויבות חזקה, בדחייה מוחלטת של דעות מנוגדות ותקיפה פעילה של המחזיקים בהן.
פייק ניוז יכולות להשפיע גם על הכלכלה.
לפייק ניוז יש השלכות שליליות קצרות טווח על שוק ההון האירופאי והאמריקאי.
זה נכון במיוחד לגבי חברות פיננסיות וחברות קטנות.
התקדמות הבינה המלאכותית מגדילה את הקושי של האדם להבחין בין מידע המתאר אמת לבין פייק ניוז.
שכן יש לה את היכולת לייצר דיסאינפורמציה משכנעת בקנה מידה תעשייתי.
כלי בינה מלאכותית מייעלים ומאיצים את היקף וקצב היצירה וההפצה של פייק ניוז, והופכים זאת למהלך שגם שחקנים קטנים יכולים לבצע ברמת אמינות גבוהה יחסית ובעלות נמוכה, ולא רק גופים גדולים או מדינתיים.
למשל יצירת תוכני פורנוגרפיה מזויפים או חיקוי קולו של אדם למטרות שוד וסחיטה.
עם זאת, יש לה גם פוטנציאל להשפיע על תהליכים מדיניים כמו הליכי בחירות דמוקרטיות.
דוגמה להשפעה בקנה מידה מדיני היא תופעת פייק ניוז של סרטונים מזויפים באמצעות בינה מלאכותית, שעושים שימוש בדמויות של עיתונאים, ובמיוחד שדרני טלוויזיה כדי לקדם תרמיות רשת
על פי מסמך של סוכנות לביטחון לאומי בארצות הברית (NSA) משנת 2023, ההיקף והקלות שבהם משתמשים יכולים לייצר מדיה סינתטית מציבים אתגרים משמעותיים לביטחון הלאומי ועשויים לשמש להפצת מידע כוזב במישור הפוליטי, החברתי, הצבאי והכלכלי.
סקירה אקדמית שבחנה את ההגדרות של פייק ניוז מתקופות שונות, בנתה מודל המבוסס על שני ממדים – רמת העובדתיות וכוונת המחבר המיידית להטעות.
הסקירה כללה גם הגדרות שאינן עדכניות:
תעמולה – ידיעה הנוצרת על ידי גוף פוליטי על מנת להשפיע על תפיסות הציבור.
מטרה זו מושגת על ידי אימוץ מראה של חדשות אובייקטיביות, כאשר המטרה היא לשכנע ולא ליידע.
לרוב מבוססת על עובדות, אך כוללת הטיה המקדמת צד או פרספקטיבה מסוימת.
פרסום – הצגת מידע שיווקי במסווה של ידיעה חדשותית, במטרה להגדיל הכנסות.
מניפולציה – קטגוריה זו מתארת חדשות ויזואליות.
מניפולציה של תמונות וסרטונים אמיתיים על מנת להציג נרטיב שקרי.
קיימת כוונה מיידית גבוהה להטעות.
שקר/ המצאה (fabrication) – כתבה המתפרסמת ללא בסיס עובדתי אשר מפורסמת בסגנון כתבה חדשותית כדי ליצור לגיטימציה.
אין רמיזה לכך שהמידע שיקרי ולרוב הכוונה היא להטעות.
מטרות הפרסום יכולות להיות פוליטיות/אידאולוגיות או כספיות.
קיימות רמת עובדתיות נמוכה וכוונה מיידית גבוהה להטעות.
פרודיית חדשות – חולקת מאפיינים רבים עם סאטירה ושתי הצורות מסתמכות על הומור ומחקות את פורמט החדשות המיינסטרימי.
פרודיה משתמשת במידע לא עובדתי לשם הומור.
היא מדגישה את האבסורדיות של נושאים על ידי המצאת סיפורי חדשות פיקטיביים לחלוטין.
בדרך כלל רמת העובדתיות נמוכה וקיימת כוונה מיידית נמוכה להטעות.
על פי חוקרי המאמר מושג זה לא נכלל בהגדרה העכשווית של פייק ניוז, הכוללת כוונה להטעות.
סאטירת חדשות – מתייחסת בדרך כלל לתוכניות חדשות מדומה (Mock news programs) שמשתמשות בהומור או בהגזמה כדי להציג עדכוני חדשות.
תוכניות אלה מקדמות את עצמן בראש ובראשונה כבידור ולא כמידע.
אף על פי שהן נוקטות בפורמט של מהדורת חדשות לשם הומור, התוכן המרכזי מבוסס על אירועים ממשיים.
השימוש בהומור אינו שטחי ומשמש לעיתים קרובות כדי לספק ביקורת.
סאטירה נחשבת כבעלת רמת עובדתיות גבוהה וכוונה מיידית נמוכה להטעות.
על פי חוקרי המאמר מושג זה לא נכלל בהגדרה העכשווית של פייק ניוז הכוללת כוונה להטעות.
פלטפורמות המדיה החברתית נחשבות לערוץ המרכזי להפצת פייק ניוז.
במחקר שניתח מאה מאמרים אקדמאים שעוסקים בפייק ניוז נמצא שכל המאמרים שנותחו זיהו את האינטרנט כשיטת ההתפשטות העיקרית שלו.
ברובם המכריע של המאמרים הייתה התייחסות מפורשת למושג "מדיה חברתית".
יצרני הפייק ניוז יכולים להיות גופים רשמיים, כמו ממשלות זרות או מפלגות פוליטיות, או יצרנים לא רשמיים כמו טרולים.
ההפצה נעשית באמצעות בוטים, מפיצים אנושיים עם כוונת זדון המקבלים שכר, ומשתמשים ללא כוונת זדון.
משתמשים "רגילים" אחראים לרוב המידע הכוזב המופץ, לרוב עקב שיתוף תוכן ללא מחשבה רבה או קריאה מעמיקה.
עקביות ונפח המסרים משפיעים על האמונה במידע השקרי, מה שמגביר את השיתוף וכך מעצים את המסר בכמות ובעוצמה.
פייק ניוז הן בעלות עוצמה רבה במיוחד בימים הראשונים שלאחר הפרסום, כאשר יש חוסר איזון במידע בנושא.
פייק ניוז מופצים על-ידי מיעוט קטן של משתמשים.
מחקר שניתח פעילות בטוויטר סביב הבחירות האמריקאיות בשנת 2016, הראה ש־80% מהפייק ניוז נצרכו על־ידי 1% מהאוכלוסייה.
המחקר מצא שרק 0.1% ממשתמשי טוויטר היו אחראיים על 80% מההפצה של פייק ניוז.
מחקר נוסף הראה שכמעט 60% מהביקורים באתרי פייק ניוז נעשו על-ידי 10% מהמשתמשים.
נמצא שצריכת המידע המקוונת של משתמשים אלו מרוכזת במידע התומך בהשקפות פוליטיות שמרניות ביותר.
פייק ניוז מתפשטים הרבה יותר מהר ורחוק מאמת.
מחקר שהתפרסם בכתב העת Science, עקב אחרי כ־126,000 סיפורים שפורסמו בטוויטר על־ידי כשלושה מיליון משתמשים.
נמצא שפייק ניוז התפשטו באופן משמעותי רחוק יותר, לעומק רב יותר, מהר יותר, ובצורה רחבה יותר מהאמת.
לאמת לקח בערך פי שישה זמן להגיע לאנשים בהשוואה לשקר.
בעוד שחדשות אמת רק לעיתים רחוקות התפשטו ליותר מ-1,000 אנשים, חדשות כזב התפשטו באופן שגרתי לבין 1,000 ל-100,000 אנשים.
השפעות אלו היו בולטות יותר עבור חדשות פוליטיות כוזבות.
ההסתברות ששקרים יצויצו מחדש הייתה גבוהה ב-70% מהאמת.
משתמשים שהפיצו חדשות כוזבות היו באופן משמעותי עם פחות עוקבים, עקבו אחר פחות אנשים, היו פחות פעילים בטוויטר, אומתו פחות והיו בטוויטר זמן קצר יותר ממשתמשי חדשות אמת.
במחקר נמצא שהתפוצה הרחבה ביותר של פייק ניוז מתרחשת בנושאים פוליטיים בהשוואה לנושאים אחרים.
לפי ניתוח התגובות, פייק ניוז עוררו בקוראים תחושות של פחד, גועל והפתעה, בעוד שסיפורים אמיתיים עוררו ציפייה, עצב, שמחה ואמון.
במחקר נוסף נמצא שרגשות שליליים עזים כגון כעס) נוטים להניע משתמשים לפעול, בין אם להפיץ את החדשות המזויפות ובין אם לנסות לבלום אותן (למשל, לפרסם קישור לבדיקת עובדות), בעוד רגשות פחות אינטנסיביים מובילים לרוב להתעלמות.
הכיוון של אותה פעולה נקבע במידה רבה על ידי מידת ההתאמה בין המידע בפייק ניוז לבין האמונות הפוליטיות של הקורא.
החשיפה הישירה לאתרי פייק ניוז מוגבלת ומרוכזת לחלקים קטנים יחסית מהאוכלוסייה.
למרות זאת חלקים גדולים מהציבור יודעים על סיפורי פייק ניוז בולטים ומאמינים להם.
מחקר אמריקאי שהציג לנחקרים כותרות שקריות מצא מצא כי שיעור גבוה האמין שמידע השגוי היה נכון במידה מסוימת, או לפחות לא היה בטוח שאינו נכון.
כלי התקשורת המרכזיים הופכים, באופן פרדוקסלי, למגבר ומפיץ משמעותי של סיפורים שקריים, גם כאשר כוונתם העיקרית היא לתקן את המידע המפוברק.
התקשורת המרכזיים מסקרים פייק ניוז גם בגלל תפיסת תפקידם כשומרי האמת וגם בגלל שפייק ניוז הם בעלי עניין חדשותי דרמה וערך בידורי.
עיתונאים גם קשובים מאוד למה שעיתונאים אחרים עושים, ומסקרים את הפייק ניוז כשאחרים מסקרים אותן.
כתוצאה יש סיקור נרחב של "חדשות כזב" על ידי גופי תקשורת רבים וזה מאותת כי מדובר נושא חשוב.
במקרים מסוימים, בעיקר בכלי תקשורת מפלגתיים, תוכן הפייק ניוז תואם את הנטייה האידאולוגית של כלי התקשורת, דבר שמגביר את סיקורן.
כשעיתונאים חוזרים על המידע המוטעה, אפילו כחלק מתיקון, החזרה עלולה לחזק את ההיכרות עמו, ועל כן התיקונים עלולים להשיג תוצאה הפוכה.
התוצאה ההפוכה מתחזקת עוד יותר כשאמון הציבור בתקשורת המרכזית נמוך.
קיים פער בין תחושת הביטחון של אנשים ביכולתם לזהות פייק ניוז לבין היכולת בפועל.
מחקר של אופקום משנת 2019 מצא כי 74% מבני הגילאים 12–17 ו-70% מהמבוגרים האמינו שהם יכולים לזהות מידע שגוי, אך רק 11%–22% הצליחו לעשות זאת במדויק.
פייק ניוז נוצרות מכמה סיבות.
ראשית הן זולות יותר לייצור מאשר מסרים מדויקים – מפיקי הפייק ניוז אינם משקיעים בדיווח מדויק אלא ממקסמים רווחים קצרי טווח מ"קליקים".
שנית, צרכני המדיה הופכים למפיקי תוכן, דבר המאפשר הפצה מהירה וחסכונית של תוכן שאינו מאומת.
בנוסף, קשה לצורכי המידע לזהות את רמת דיוקו.
אלגוריתמים של רשתות חברתיות מתאימים את זרם המידע להעדפות המשתמשים, וכך יוצרים "בועות סינון".
המשתמש נחשף למקורות הומוגניים ולמידע שמחזק את דעותיו, מה שמצמצם את שדה הראייה שלו על המציאות.
אנשים נוטים לאמץ מידע כוזב כדי להסביר לעצמם אירועים גדולים ומורכבים בצורה פשוטה וקלה.
כך הם מקבלים תחושת שליטה במצבי חוסר ודאות ואובדן שליטה.
הם נוטים להשתמש בקיצורי דרך כדי להעריך מידע.
רמזים חיצוניים כמו הצגת הפייק ניוז במראה של פורמט חדשותי מקצועי, גורמים לאנשים לקבל את המידע כאמין ללא שיקול דעת מעמיק.
הם גם עשויים ליהנות מתועלת פסיכולוגית מחדשות בעלות הטיה מפלגתית שתואמות את עמדותיהם הקודמות.
התוכן הרגשי ממלא תפקיד חשוב.
ככל שהוא מעורר יותר רגשות שליליים, כמו פחד או כעס, כך הוא מושך יותר תשומת לב ומתפשט מהר יותר.
הטיות קוגניטיביות המשפיעות על הערכת המידע:
הטיית האישוש – הנטייה להאמין לידיעת כזב כאשר מקור הידיעה, נושא הידיעה או התוכן שלה מתאימים לאמונה המוקדמת של האדם, או לתפיסה האידאולוגית שלו.
השפעת האמת האשלייתית – נטייה לחשוב שטענות חוזרות ונשנות הן נכונות.
מחקר משנת 2021 מצא שחזרה מגבירה את האמיתות הנתפסת.
החוקרים ציינו כי השפעת החזרה הייתה חזקה עד כדי כך שעל פי מחקרים אחרים היא מתקיימת גם כאשר התוכן סותר ידע קודם וגם כאשר הוא מסומן כחדשות כזב.
הסקה מונעת – התנגדות למידע המאתגר את הזהות העצמית או תפיסת העולם.
אפקט הבומרנג – מסר שנועד להשפיע גורם להשפעה הפוכה, כשאנשים מרגישים מאוימים.
אפקט ה-backfire – כשעובדות מאיימות על תפיסת העולם הקיימת, המידע החדש מחזק דווקא את האמונה הרגשית הקודמת במקום להפריך אותה.
אמנזיית גל-מאן – כאשר אנשים מתמצאים בתחום ידע כלשהו ומוצאים שהסיקור התקשורתי אודותיו מכיל שגיאות מהותיות, הם לא נוטים להפעיל את אותה הביקורתיות בנוגע לתחומי ידע שאינם מתחום המומחיות שלהם.
השפעת רושם ראשוני – בשל חוסר המחויבות למציאות אובייקטיבית, מפיצי המידע הכוזב לא ממתינים לבדיקת עובדות וכך מתאפשר להם לשדר את ה"חדשות" הראשונות על אירועים.
כך צורכי החדשות עלולים לקבל את המידע השיקרי לפני המידע האמיתי והרושם הראשוני עמיד מאוד.
תאוריות המסבירות ויראליות של פייק ניוז
על פי מאמר שפורסם ב-Communication & Society קיימות שתי תאוריות עיקריות המסבירות ויראליות של פייק ניוז:
תאוריית הבורות (Ignorance Theory) מתמקדת בכישורים.
לפיה, אנשים משתפים שקרים שלא בכוונה עקב שיקול דעת שגוי, עיבוד מידע רשלני "עצלני" וחוסר תשומת לב מספקת לדיוק.
על פי התאוריה ההקשר והעיצוב של הרשתות החברתיות מעודד גלילה מהירה, מעורבות ותגמול חברתי, ומדכא חשיבה אנליטית וגורם למשתמשים להשעות זמנית את יכולת החשיבה האנליטית שלהם.
תאוריית ההשתייכות המפלגתית (Partisan Theory) מתמקדת בעמדות.
לפיה, אנשים משתפים ביודעין פייק ניוז התואמות את השקפת עולמם.
שיקולי הדיוק נעשים פחות רלוונטיים.
המטרה היא לא לשכנע שהידיעה מדויקת, אלא לאותת על זהות פוליטית או למשוך קהל עוקבים.
משתנים המגבירים את הסיכוי שאדם יאמין בפייק ניוז הם רגשנות, דוגמטיות ופונדמנטליזם דתי.
הסתמכות על רגש, קשורה מאוד לאמונה מוגברת בפייק ניוז.
משתנים המפחיתים את הסיכוי הם רמות השכלה גבוהות, כישורי חשיבה ביקורתית, חשיבה אנליטית , פתיחות מחשבתית, צורך בקוגניציה וידע על האופן בו פועלים גופי תקשורת.
קיים גם קשר בין גיל לבין הפצת פייק ניוז.
אנשים מבוגרים יותר רגישים יותר לפייק ניוז.
נמצא ש-11% מהמשתמשים מעל גיל 65 שיתפו פייק ניוז לעומת 3% ממשתמשי הקצה שהיו בטווח הגילאים 18–29.
צוות מומחים של האיחוד האירופי המליץ על אסטרטגיה רב-ממדית להתמודדות עם פייק ניוז, הכוללת:
הבטחת שקיפות של התהליכים והגורמים המעורבים בייצור, מימון והפצה של חדשות ומידע בסביבה המקוונת.
חיזוק אוריינות מדיה ומידע בכל הגילאים.
פיתוח כלים לסינון דיסאינפורמציה עבור משתמשים ועיתונאים.
שמירה על מערכת החדשות וגיוונה – תמיכה בעיתונות איכותית ובמחקר ופיתוח הקשורים לעיתונות וכיבוד החופש והעצמאות העיתונאית.
אימוץ קוד התנהגות לכל בעלי העניין בתחום המדיה הדיגיטלית
לזר ועמיתיו מתייחסים לשתי דרכים עיקריות להתמודד עם פייק ניוז.
הראשונה פועלת ברמה האישית, ומגדילה את יכולתם של אנשים פרטיים לזהות ולהתעלם מפייק ניוז בעיקר באמצעות חינוך ובדיקת עובדות.
השנייה פועלת ברמה המערכתית-רגולטורית על מנת לצמצם את החשיפה לפייק ניוז, וכוללת התערבות טכנולוגית של הפלטפורמות לצמצום הפצת התוכן, אסדרה חקיקתית להטלת חובות שקיפות והגבלת השימוש במידע אישי.
על פי דוח מטעם מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית, פתרונות חינוכיים מהווים את הנדבך המשמעותי ביותר בהתמודדות עם פייק ניוז.
על פי הדו"ח הגישות החינוכיות היעילות ביותר הן אוריינויות קוגניטיביות ותאוריית החיסון הפסיכולוגי:
חיזוק אוריינות דיגיטלית, חשיבה ביקורתית וקריאה ביקורתית של מקורות מידע
אסטרטגיה זו מתמקדת בחיזוק יכולתם של אנשים לזהות חדשות כזב ולהתעלם מהן.
הדבר נעשה באמצעות חיזוק אוריינות דיגיטלית, חשיבה ביקורתית וקריאה ביקורתית של מקורות מידע.
רמת הרגישות של אנשים לפייק ניוז, קשורה בין היתר לרמות אוריינות המידע (information literacy) והחשיבה ביקורתית שלהם.