tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא הגיעה לסיבוב הראשון באליפות אוסטרליה הפתוחה (הפסידה למדורגת 15 בטורניר דניאלה האנטוחובה) וברולאן גרוס (הפסידה למדורגת 26 בטורניר ונוס ויליאמס), לסיבוב השני בווימבלדון (הפסידה למדורגת 26 בטורניר אי סוגיאמה) ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה למדורגת שלישית בטורניר ילנה יאנקוביץ').
בנוסף זכתה קורנה בתואר השלישי בקריירה שלה, בטורניר מסבב ה-ITF בדניפרופטרובסק על סך 50,000 דולרים.
בחודש אוגוסט של אותה השנה נכנסה קורנה בפעם הראשונה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כשהיא עולה מהמקום ה-107 הישר למקום ה-94. את שנת 2007 סיימה קורנה במקום ה-57 בעולם, שיפור של 132 מקומות מן השנה הקודמת.
בשנת 2008 המשיכה קורנה את התקדמותה המקצועית.
בשנה זו היא זכתה בתואר WTA ראשון, בבודפשט, שם ניצחה את אנדריאה קלפאץ' בגמר.
בנוסף הגיעה פעמיים לשלב הגמר: באקפולקו, (דרג 3; הפסידה לפלאביה פנטה) וברומא (דרג 1; הפסידה לילנה יאנקוביץ').
כמו כן הגיעה קורנה לשלושה חצאי גמר נוספים בסבב ה-WTA : באמילייה איילנד (דרג 2), שם הפסידה לדומיניקה ציבולקובה, בצ'ארלסטון (דרג 1), שם הפסידה לסרינה ויליאמס ובניו הייבן (דרג 2), שם הפסידה לקרוליין ווזניאקי.
חצי הגמר בניו הייבן היה הראשון בסבב ה-WTA אליו מגיעה קורנה בטורניר שלא משוחק על משטח החימר.
ברולאן גרוס הגיעה קורנה לסיבוב השלישי (התקדמות של שני סיבובים לעומת השנה הקודמת), ובו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה.
באליפות וימבלדון היא הפסידה בסיבוב הראשון.
בטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג הגיעה קורנה לסיבוב ה-3, שם הפסידה לסרינה ויליאמס.
באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הגיעה לסיבוב ה-3, ובו הפסידה לאנה-לנה גרונפלד.
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה קורנה לסיבוב הרביעי (בו הפסידה לדינארה סאפינה).
בחודש פברואר הגיעה קורנה לדירוג השיא שלה עד היום בסבב ה-WTA : מקום 11 בעולם.
בחודש יולי הגיעה קורנה לראשונה בשנה זו לשלב חצי הגמר בטורניר WTA.
הדבר קרה בטורניר באד גאסטיין המשתייך לקטגוריה הבינלאומית.
בחצי הגמר הפסידה קורנה ליואנה ראלוקה אולארו.
כמו בשנת 2009, הגיעה קורנה בחודש יולי לראשונה בשנת 2010 לשלב חצי הגמר בטורניר WTA.
הדבר קרה שוב בטורניר באד גאסטיין.
בחצי הגמר הפסידה קורנה ליוליה גורגס.
הופעת הבכורה של קורנה בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2008, אז היא הפסידה לנה לי הסינית בהפסד של הנבחרת הצרפתית לזו של סין.
המאזן של קורנה בגביע הפדרציה עומד על ניצחון אחד (במשחק זוגות) מול 8 הפסדים (6 במשחקי יחידות ושניים במשחקי זוגות).
מס'תאריךטורנירמשטחיריבה בגמרתוצאה 1.23 באפריל 2006 בארי, איטליה חימר טטיאנה גארבין2-6, 6-3, 2-6 2.2 ביולי 2006 פדובה, איטליה חימר מריה ואנינה גארסיה סוקול1-6, 4-6 3.22 ביולי 2007 דניפרופטרובסק, אוקראינה חימר סטפני וואגל4-6, 3-6 4.13 ביולי 2008 בודפשט, הונגריה חימר אנדריאה קלפאץ'6-7(5), 3-6
מס'תאריךטורנירמשטחיריבה בגמרתוצאה 1.2 במרץ 2008 אקפולקו, מקסיקו חימר פלאביה פנטה6-0, 4-6, 6-1 2.18 במאי 2008 רומא, איטליה חימר ילנה יאנקוביץ'6-2, 6-2
מס'תאריךטורנירמשטחשותפהיריבות בגמרתוצאה 1.13 ביולי 2008 בודפשט, הונגריה חימר יאנטה הוסארובה ונסה הנקהיוואנה ראלוקה אולארו (5)7-6, 1-6, [6-10] 2.22 במאי 2010 שטרסבורג, צרפת חימר ואניה קינג אנסטסיה רודיונובהאלה קודריאבצבה 6-3, 4-6, [7-10]
אליט הוא מרכיב מינרלי עיקרי בקלינקר של צמנט פורטלנד.
נוסחתו הכימית: 3CaO·SiO2, שמו המקוצר לפי הכימיה של חומרים צמנטים: C3S.
אליט הוא אחד מארבעת המינרלים: אליט, בליט, טריקלציום וצליט המרכיבים את הקלינקר (ישנם עוד 5 מינרלים הנמצאים בקלינקר, אך הם לא מופיעים בצורה קבועה).
תכולתו בקלינקר נעה בין 45 ל-50 אחוזים.
האליט התגלה בשנת 1897 על ידי טרנבום (Törneborn) בעת שעסק בחקר מבנה המינרל טריקלציום סיליקט.
ב-1977 גילתה הגאולוגית שולמית גרוס את המינרל בתצורת חתרורים שבנגב, ולצורה הטבעית של המינרל (בניגוד לאליט שנוצר באופן מלאכותי) ניתן השם חתרוריט על שם המקום בו נתגלה.
אליטליה אקספרס (באיטלקית Alitalia Express) הייתה חברת תעופה אזורית, חברת בת של אליטליה.
החברה הפעילה טיסות מתוזמנות וטיסות שכר.
בסיסה הראשי היה נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו ברומא, ובסיסה המשני היה נמל התעופה מילאנו מלפנסה.
החברה נוסדה ב-1997, והחלה להפעיל טיסות ב-1 באוקטובר 1997. החברה הפעילה טיסות ליעדים שונים באירופה.
החברה הוקמה ממה שנשאר מאביאנובה שהושבתה.
לאחר קריסת אליטליה בשנת 2008, אליטליה אקספרס שולבה יחד עם CityFlyer של אייר וואן באליטליה החדשה בתור אליטליה סיטלינר.
החברה הפעילה מטוסי בומברדיה מקנדה ומטוסי אמבראר מברזיל.
ב-6 בפברואר 2015, פורקה חברת התעופה ומוזגה לחברת האם, אליטליה.
בשנת 2010 נבחר בנו של אלייה, בקיר איזטבגוביץ', לחבר הבוסניאקי של נשיאות בוסניה והרצגובינה.
אלייה איזטבגוביץ' נולד בצפון בוסניה, השלישי מבין חמישה ילדים.
משפחתו הייתה משפחה ענייה שהגיעה לבוסניה מבלגרד בשנת 1861, לאחר נסיגת האימפריה העות'מאנית מסרביה, שם גרה המשפחה במשך מאות שנים.
אביו היה רואה חשבון ואף נבחר לראש העיירה, ולפי דיווחים מסוימים, אף הציל למעלה מארבעים סרבים שנידונו למוות לאחר רצח פרנץ פרדיננד ביוני 1914. אביו לחם בצבא האוסטרו-הונגרי בחזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה.
בזמן המלחמה הוא נפצע קשה, והיה חצי משותק במשך לפחות עשור.
בשנת 1927 פשט רגל, והמשפחה עברה לסרייבו, שם קיבל איזטבגוביץ' חינוך חילוני.
בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר בוסניה הייתה חלק מהמדינה העצמאית של קרואטיה תמך באס אס ובשל כך נעצר על ידי הצ'טניקים ונידון לשלוש שנות מעצר, אך שוחרר בשל מעשי אביו בזמן מלחמת העולם הראשונה.
לפני מעצרו קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סרייבו.
בסוף שנות ה-80, יוגוסלביה החילה מערכת רב-מפלגתית, דבר שדרבן את איזטבגוביץ' ואנשיו להקים את מפלגת הפעולה הדמוקרטית.
בשנת 1992 נבחר לנשיאות בוסניה.
באותן השנים התמוטטה היציבות האתנית בסביבת המדינה.
איזטבגוביץ' הציע בתחילה יצירת קונפדרציה שתשמור באמצעי שלום על יחידה בוסנית אחת.
באותה השנה העם הבוסני הכריע בעד עצמאות במשאל עם, דבר שזכה להתנגדות מצד סרביה.
הסכסוך בין בוסניה לסרביה גרם להידרדרות שהביאה למלחמת בוסניה.
במשך 3 וחצי שנים חי איזטבגוביץ' בסראייבו הנצורה והמוקפת על ידי הצבא הסרבי.
במהלך המלחמה הגיעו מוסלמים רבים להתנדב בצבא הבוסני כנגד סרביה.
בשנת 1993 הסכים איזטבגוביץ' להסכם שלום שחילק את בוסניה לפי מאפיינים אתניים.
פסקת האש החלה בסופו של דבר במרץ 1994.
אלייה הוא מחוז בצרפת בחבל אוברן-רון-אלפ, הנמצא במרכז צרפת המטרופולינית ונקרא על שם הנהר אלייה.
המחוז הוקם ב-1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית.
המחוז מוקף במחוזות שר, נייוור, סון ולואר, לואר, פוי-דה-דום וקרז ובירתו היא העיר מולן.
העיר וישי שנמצאת במחוז נודעה כבירת צרפת של וישי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
אליטא (בליטאית: Alytus; בפולנית: Olita; ברוסית: Олита; בבלארוסית: Аліта; ביידיש: אליטע; בגרמנית: Aliten) היא בירת מחוז אליטא בדרום ליטא, על גדות נהר הניֶימן ועל הדרכים הראשיות לווילנה, לקובנה ולבלארוס.
בעיר מוזיאון המוקדש לוותיקי מלחמת אפגניסטן.
במאה ה-14 הייתה במקום טירה בה שמרו אנשי המסדר הטבטוני על הגבול הליטאי.
בשנת 1581 קיבלה אליטא זכויות עיר מהדוכס הגדול של ליטא, סטפאן באטורי.
לזכר האירוע נקבע בעיר יום חג, "יום אליטא".
העיר הייתה מרכז מסחרי ומרכז ייצוא מליטא, וכן מרכז מנהלי וכלכלי של ממלכת פולין-ליטא.
עם חלוקת פולין השלישית, ב-1795, חולקה העיר בין האימפריה הרוסית וממלכת פרוסיה.
לאחר פלישת נפוליאון ושלום טילזיט, הוכפף מערב העיר לדוכסות ורשה שתחת חסות צרפת, ואחרי קונגרס וינה נכלל בפולין הקונגרסאית, שתחת חסות רוסית.
אחרי מרד 1863, שבו נכשל ניסיונה של פולין הקונגרסאית לזכות בעצמאות, הוחלשה האוטונומיה של פולין, אך שני חלקי העיר נוהלו עדיין כרשויות נפרדות.
בסוף המאה ה-19 הוכנסה אליטא למערך מבצרים רוסים לאורך הגבול עם פרוסיה המזרחית.
בעיר הונחה מסילת ברזל ונסללה דרך ראשית.
השלטונות הרוסיים בנו בה כנסייה אורתודוקסית (שבתקופה מאוחרת יותר הפכה לכנסייה קתולית).
למרות מאמצי הביצור הרוסיים, במלחמת העולם הראשונה נפלה העיר בידי הגרמנים ובעלי בריתם ללא קרב משמעותי ואוחדה, לראשונה מאז 1795.
בשלהי מלחמת העולם הראשונה ניטשה מחלוקת על זכות הבעלות על העיר, בין פולין וליטא.
ב-1919 עזבו הגרמנים את העיר, והצבא האדום נכנס אליה.
בפברואר 1919 כבש הצבא הליטאי את העיר מידי ברית המועצות.
ב-1939, לאחר כיבוש מזרח פולין בידי ברית המועצות, הוקם בעיר מחנה שבויים לחיילים פולנים.
בקיץ 1941 כבשו הגרמנים את העיר, והמחנה הוסב למחנה שבויים לחיילים סובייטיים (סטלג 343).
ביערות הסביבה רצחו הגרמנים כ-60,000 איש, רובם יהודים מערי הסביבה.
ערב הכיבוש הגרמני חיו באליטה כ-1,700 יהודים שקיימו מוסדות חינוך, ספרייה ותנועות נוער.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את אליטה וירו במאות יהודים כתגמול על מות חיילים גרמנים.
ליטאים לאומנים רצחו בימים הבאים מאות יהודים נוספים.
בעיר הוקם גטו ובאוגוסט 1941 נרצחו כ-1,100 מתושבי הגטו ביער סמוך בידי ליטאים.
אליטוס ארנה (בליטאית: Alytaus arena; תעתיק מדויק: "אליטאוס ארנה") הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הנמצא בעיר השישית בגודלה בליטא, אליטוס.
אולם הכדורסל, בעל תכולה של 5,500 מקומות ישיבה, הוא החמישי בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה, סימנס ארנה, שיאולאי ארנה וצידו ארנה.
האולם נפתח לראשונה ב-1981 אך שופץ לקראת אליפות אירופה בכדורסל שהתקיימה בליטא בשנת 2011. המתקן החדש נחנך ב-12 בפברואר 2011.
משחקי שלב הבתים הראשון – בית ג' של אליפות אירופה בכדורסל 2011 נערכו באליטוס ארנה.
מאז שנת 2011 אליטוס ארנה משמשת כאולמה הביתי של קבוצת כדורסל מקומית 'מועדון הכדורסל סבאנוריס'.
רש"י והמלבי"ם מסבירים את תפקידם: "לרשום דברי הימים, דברי המלך וכל משפטיו".
במקרא לא מסופר עליהם דבר מלבד תפקידם, אך ב מסופר על מותם: שלמה ראה שמלאך המוות מצטער, וכששאל אותו מדוע, השיב כי הוא צריך להרוג באותו יום את אליחורף ואחיה.
שלמה ציווה שייקחו אותם למחוז לוז, בו לא שולט המוות, וכשהגיעו לשם מתו.
למחרת אמר מלאך המוות לשלמה, כי הוא הצטווה להרגם בשערי לוז, ולא הבין כיצד יעשה זאת, שהרי הם בירושלים.
על כך אמר רבי יוחנן: "רגלוהי דבר איניש אינון ערבין ביה - לאתר דמיתבעי תמן מובילין יתיה" [רגליו של אדם ערבות לו - הן מוליכות אותו למקום בו הוא צריך להיות].
גרסאות דומות של הסיפור מופיעות בתלמוד הירושלמי ובמדרש קהלת רבה.
התלמוד הבבלי מכנה אותם "כושיים", ומסביר רש"י שקורא להם כך "על שם שהיו יפים".
אלייה הוא נהר הזורם במרכז צרפת ואחד מיובליו של נהר הלואר.
אורכו 420.7 ק"מ, ומקורותיו בפסגות המאסיף סנטרל, שבמחוז לוזר שבחבל לנגדוק-רוסיון.
הנהר נשפך לתוך הלואר במחוז נייוור שבבורגון.
זרם הנהר נע בין 234.0 מטר מעוקב לשנייה (בפברואר) ל-49.90 מקל"ש (באוגוסט).
האלייה הוא אחד הנהרות ה"פראיים" האחרונים בצרפת, כלומר נהר שנתיבו והזרימה בו הם טבעיים ואינם קבועים בידי אדם ואחד הנהרות היחידים בדרום אירופה בהם חי המין Thymallus thymallus (מין של סלמון) - מין הרגיש במיוחד לזיהום.
לאורך גדותיו ערים חשובות רבות, בין השאר מולן ומחוז אלייה הקרוי על שמו.
מחוז-משנה אליטא (בליטאית: Alytaus rajono savivaldybė, אליטוס) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא.
בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אליטא.
מחוז-משנה אליטא משתרע על פני 1,404 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-27,000 תושבים.
העיר אליטא, שמוגדרת כמחוז משנה בפני עצמה, משמשת כמרכז המנהלי שלו ושל מחוז אליטא כולו.
היישובים הגדולים במחוז-המשנה (העיר אליטא עצמה אינה נחשבת חלק ממנו), הן העיירות סימנאס (שנקראה בפי יהודיה: סימנה) ודאוגאי (שנקראה בפי יהודיה: דאוג).
3 עיירות קטנות: בוטרימוניס (בוטרימאנץ), נמונאיטיס וקרוקיאלאוקיס.
מלבדן ישנן במחוז-המשנה עוד 426 כפרים קטנים וחוות.
אליזה קמפוס (ברומנית: Eliza Campus; 1908–2004) הייתה היסטוריונית מורה ומחנכת, מחברת ספרי היסטוריה וגם רומן היסטורי, יהודיה רומנייה.
היא הייתה הסטודנטית המועדפת של פרופסור ניקולאה יורגה ובסיום לימודיה התלוותה אליו בנסיעות המחקר שלו בערי אירופה ואמריקה.
בתקופת שואת יהודי רומניה והממשלות האנטישמיות ברומניה, כשהיהודים סולקו מכל המוסדות הלימודיים הרומנים, קמפוס כיהנה כמנהלת, מורה ומחנכת של בית הספר היהודי (יהודים ספרדים) לבנות בבוקרשט והמשיכה בתפקיד זה עד 1948.
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בוקרשט, אך הודחה מתפקידה בשנות החמישים של המאה העשרים.
קמפוס המשיכה לעבוד כהיסטוריונית המתמחה בתחום קשרי החוץ והיחסים הדיפלומטיים כחוקרת במכון להיסטוריה על שם "ניקולאה יורגה".
1998 Raymond Poincare - 1860 - 1934; Un om în istoria lumii; Din istoria relațiilor româno-franceze (ריימון פואנקרה - 1860 - 1934; אדם בהיסטוריה של העולם; מההיסטוריה של היחסים הרומנו-צרפתיים) ספר זה זכה לפרס על שם "ניקולאה טיטולסקו".
2002 Pentru Moldova (למען מולדובה) רומן היסטורי, שבמרכזו דמותו של דימיטריה קנטמיר.
הרבה אֶלִיזָה קלַפְּהֶק היא רבה רפורמית בקהילה היהודית של פרנקפורט ופרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטת פאדרבורן.
אליזה קלפהק נולדה בדיסלדורף, ללילו לאנג, יהודייה ילידת רוטרדם, ולקונרד קלפהק, צייר גרמני, שהתגייר מאוחר יותר.
למדה מדע המדינה, משפטים ויהדות באוניברסיטאות ניימכן, המבורג וברלין.
לאחר מכן עבדה כעיתונאית ועורכת בדי טאגסצייטונג ו-Tagesspiegel.
בשנת 1997 נבחרה לשמש כדוברת הכתובה של הקהילה היהודית בברלין וערכה גם את כתב העת של הקהילה.
בשנת 1999 יזמה עם שתי נשים נוספות את "בית דבורה" , סימפוזיון שנערך בברלין, בו נפגשו רבניות, חזניות וחוקרות יהדות.
באותה שנה פרסמה קלפהק ביוגרפיה על רגינה יונאס, הרבה הראשונה בגרמניה ובעולם.
קלפהק הוסמכה לרבנות ב-2004 בארצות הברית ובשנים 2005–2009 שימשה כרבה הראשונה בקהילת "בית החידוש" באמסטרדם.
בית החידוש היא קהילה עצמאית לבעלי רקע יהודי, מצד האם או מצד האב.
בשנת 2009 חזרה קלפהק לגרמניה ומאז היא רבה של "המניין השוויוני" בפרנקפורט על המיין.
הסרט התיעודי הגרמני "קול אשה: הרב הוא אשה" משנת 2010 מתעד ארבע רבניות, קלפהק ביניהן.
קלפהק חברה במועצת הרבנים של גרמניה (ARK) וכותבת בקביעות על נושאים רבניים בעיתון הקהילה היהודית של גרמניה.
"אליטה" (בספרדית: Élite; מעוצב E L I T Ǝ) היא סדרת טלוויזיה מסוגת מתח-דרמת נעורים ספרדית שנוצרה עבור נטפליקס בידי קרלוס מונטרו ודאריו מדרונה.
הסדרה מתרחשת בלאס אסינאס, בית ספר תיכון עילית בדיוני, ועוסק סביב היחסים בין שלושה תלמידים מתבגרים ממעמד הפועלים שנרשמו לבית הספר באמצעות תוכנית מלגות לבין חבריהם העשירים לכיתה.
רבים מצוות השחקנים הופיעו בעבר בסדרות אחרות של נטפליקס שהופקו או הופצו בספרד ובאמריקה הלטינית.
הסדרה "אליטה" חוקרת מושגים ונושאים הקשורים לדרמות נוער, אך מציגה גם נושאים מתקדמים יותר וצדדים אחרים, לצד העלילה שלה.
אותם הנושאים נחשבים לעיתים קרובות למיניים ומגוונים.
מבחינה מבנית, הסדרה משתמשת בעלילת פלשפורוורד הכוללת אלמנט מסתורי, כאשר כל עונה מתרחשת בשני קווי זמן (האחד של אירוע שקרה בעבר והשני של המציאות בהווה).
העונה הראשונה, המורכבת משמונה פרקים, הופצה לנטפליקס ב-5 באוקטובר 2018. היא זכתה לביקורות חיוביות מטעם המבקרים והקהל כאחד, כאשר רבים שיבחו את הסדרה והגדירו אותה כ"גילטי פלז'ר".
זאת, תוך ששיבחו את תסריטה, המשחק והעובדה שהיא כוללת נושאים "בוגרים" ו"מורכבים".
באוקטובר 2018, הסדרה חודשה לעונה שנייה, שהופצה ב-6 בספטמבר 2019. עונה שלישית הוכרזה באוגוסט 2019 והופצה ב-13 במרץ 2020. במאי 2020 ופברואר 2021, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה רביעית וחמישית.
העונה הרביעית הופצה ב-18 ביוני 2021, בעוד שהעונה החמישית הופצה ב-8 באפריל 2022. באוקטובר 2021, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שישית והיא יצאה ב-18 בנובמבר 2022. ב-25 באוקטובר 2022, אישרה נטפליקס שהסדרה תחודש לעונה שביעית, כשהכוכב המקורי עומר איוסו יחזור לעונה זו.
ב-19 ביולי 2023, הוכרזה כי הסדרה תחודש לעונה השמינית, כאשר מינה אל חמני תשוב לסדרה בתפקידה כנדיה שנאה.
ב-26 ביולי 2024 עלתה הסדרה לעונה שמינית.
אחרי שבית הספר הישן שלהם נהרס, שלושה חברים ממעמד הפועלים – סמואל (איצן אסקמייה), נדיה (מינה אל חמני) וכריסטיאן (מיגל הראן) מקבלים מלגות ללמוד בבית הספר הפרטי לאס אסינאס, שנחשב ל"יוקרתי" ביותר בספרד.
המלגות ממומנות על ידי חברת הבנייה שבאשמתה נהרס בית הספר השני.
תחילה, השלושה לא מוצאים את מקומם בבית הספר והתלמידים העשירים מתנכלים להם.
עד מהרה, סמואל מתחבר למרינה (מריה פדרזה) המרדנית, שאביה המושחת עומד בראש חברת הבנייה.
נדיה מתקרבת לאחיה הכריזמטי והשחצן של מרינה, גוזמן (מיגל ברנרדו).
חברתו של גוזמן, לוּ (דנה פאולה) מאתגרת את גוזמן לשכב עם נדיה ולקחת את בתוליה.
כריסטיאן מתערבב עם הזוג האליטיסטי קרלה (אסתר אקספוסיטו) ופולו (אלברו ריקו) והשלושה הופכים למעין שלישייה פוליאמורית.
מחוץ לבית הספר, אחיה של נדיה, עומר (עומר איוסו) נמצא בארון ומוכר סמים בסתר כדי להרוויח מספיק כסף ולהתרחק ממשפחתו השמרנית.
הוא מתחבר לבנה של מנהלת בית הספר, אנדר (ארון פייפר), שהוא גם חברם הטוב של גוזמן ופולו.
עומר ואנדר מתחילים מערכת יחסים סודית.
מרינה מתחילה לצאת עם סמואל אך היא גם מנהלת רומן עם אחיו הגדול, נאנו (חיימה לורנטה לופז) שיצא לא מזמן מהכלא ויש לו לא מעט חובות.
במהלך העונה, משולבים הבזקים לעתיד אשר חושפים שאחת מהדמויות הראשיות נרצחה ומתארים את תשאול חבריה ומכריה על ידי המשטרה.
שלושה תלמידים חדשים מגיעים לבית הספר – קאייטנה (ג'ורג'ינה אמורוס), ולאריו (חורחה לופז) ורבּקה (קלאודיה סאלאס).
קאייטנה היא נערה ענייה שקיבלה מלגה לבית הספר, אך מעמידה פנים שהיא עשירה ומיוחסת כדי להתחבב על בנות כמו לוּ וקרלה.
ולאריו הוא אחיה למחצה של לוּ אשר חזר אחרי שהות בפנימייה ומנהל איתה רומן אסור.
רבּקה היא נערה מרדנית ובת לאמא עשירה, אך הכסף שלה מגיע ממקומות מפוקפקים ולא ברורים.
גוזמן מתקשה להתמודד עם הרצח שהתרחש ופונה לאלימות ואלכוהול.
לוּ נואשת להיות לו לכתף אך הוא נמשך יותר ויותר לנדיה.
עומר יוצא מהארון ומגורש מביתו, ואנדר מתקשה להכיל את זה.
קרלה מתרחקת מפולו ומוצאת את עצמה מתקרבת לסמואל, אך יש לו מניעים נסתרים.
פולו, מצידו, מוצא נחמה אצל קאייטנה.
סמואל ונדיה מתחברים עם הנערה החדשה, רבּקה, שמתאהבת בסמואל באופן חד-צדדי.
ההבזקים לעתיד בעונה הזאת חושפים שאחד התלמידים בלאס אסינאס נעלם וכולם מחפשים אחריו.
גוזמן וסמואל ממררים את החיים של פולו.
פולו מנסה להתעלם ולהמשיך הלאה עם קאייטנה, שנאחזת בו ובעושרו על אף מעשיו.
אביהם של ואלריו ולו מנשל את שניהם אחרי שגילה על הרומן שלהם.
ואלריו עובר לגור עם סמואל ולוּ נאלצת להילחם מול נדיה על מלגה לאוניברסיטה.
קרלה חוזרת בה מעדותה נגד פולו, בלחץ אביה.
הוא מכריח אותה לצאת עם התלמיד החדש יראי (סרחיו מומו) בשביל הכסף שלו.
נדיה מתחילה לצאת עם התלמיד החדש מאליק (לייטי סנה).
רבּקה נכנסת עמוק יותר לעסקים הלא חוקיים של אמא שלה אחרי שהיא נכנסת לכלא.
אנדר מגלה שהוא חולה בסרטן ומתקשה לשתף את עומר.
ההבזקים לעתיד חושפים שתלמיד מהחבורה נרצח במסיבת סיום הלימודים.
עם הגעתו של מנהל חדש וילדיו – ארי (קרלה דיאז), מנסיה (מרטינה קרידי) ופטריק (מאנו ריוס) – מגיעה תעלומה חדשה לאחר שארי נמצאת קרוב למוות.
שנת לימודים חדשה בלאס אסינאס, כמו גם מנהל חדש (דייגו מרטין), אחד מאנשי העסקים החזקים באירופה, שמוכן להביא למוסד שיטות ניהול חדשות.
את שלושת ילדיו (דיאז, קארידי, וריוס) נהגים תמיד לעמוד על דרכם ולקבל מה שהם רוצים מתי שהם רוצים, לא משנה מי ייפול, ומי יסכן את החיים.
לאחר מותו של ארמנדו (אנדרס ולנקוסו) בידי גוזמן, סמואל ורבּקה שומרים על האמת על מה שקרה מכולם, כולל החבר הטוב ביותר שלהם, עומר.
כלומר, עד שגופתו של ארמנדו מתגלה וגורמת לשרשרת של שינויים באירועים שמפרקים את מערכות היחסים שלהם ומשנה את חייהם לנצח.
בהבזקים לעתיד, גופתו של סמואל מתגלה צפה בבריכת שחייה, כאשר כל עלילה מובילה כיצד זו הגיעה לשם ומגלה מה באמת קרה.
כמו כן, שני סטודנטים חדשים – איסדורה (ולנטינה סנרה) ואיוון (אנדרה למוליה) – מתחילים ללמוד בלאס אסינאס ויוצרים קשרים עם הכיתה הנוכחית של הסטודנטים ובעיקר עם פיליפ (פול גרנץ') ופטריק, אך חלק ממערכות היחסים הללו מתגלות כקטלניות יותר מאחרות.
כמה חודשים לאחר מותו של סמואל בידי בנג'מין, האחים ארי, פטריק ומנסיה נאלצים לחזור ללאס אנסיאינס לשנתם האחרונה, שם הם נפגשים שוב עם איוון ואיסדורה.
את פניהם מקבלים כמה תלמידים חדשים: ניקו, רוסיו, דידאק ושרה, יחד עם החבר של שרה, ראול.
ישנם אירועים טרגיים המתרחשים בעונה, הצדק שאיסדורה מנסה להשיג, מערכת היחסים הקשה בין שרה לראול, ארי ובעיות האלכוהול שלה ובמיוחד מותו של קרוז, אביו של איוואן, תעלומת העונה - מי פגע באיוואן עם מכונית והכניס אותו לתרדמת?
מרינה נונייר (מריה פדרזה) (עונה 1): אחות של גוזמן.
בת זוגו של סמואל ואז של נאנו.
נכנסת ממנו להיריון והם מחליטים לברוח ביחד.
נרצחת בעונה הראשונה על ידי פולו.
סמואל (סמו) גרסיה (איצן אסקמייה) (עונות 1–5, סרטים קצרים): אחד משלושת התלמידים החדשים בבית הספר, שהגיעו על תקן מלגה.
מתאהב במרינה ומאוחר יותר בקרלה.
בעונה הרביעית מנהל רומן עם ארי מאחורי גבו של גוזמן.
עזר לגוזמן להיפטר מגופתו של ארמנדו והשליך אותה לאגם עם גוזמן ורבה.
הוכה ונרצח על ידי בנחמין בסוף העונה החמישית מותו הוכרז בתחילת עונה 6.
גוזמן נונייר (מיגל ברנרדו) (עונות 1–4, סרטים קצרים): אחיה הלא ביולוגי של מרינה שאומץ בילדותו והריו הביולוגיים מתו ממנת יתר.
בזוגיות עם לו אך מתאהב בנדיה.
בעונה הרביעית נפרד מנדיה ונמצא בזוגיות עם ארי.
רצח את ארמנדו והשליך אותו לאגם.
בסוף העונה הרביעית נסע לטיול עם אנדר.
כריסטיאן ורלה (מיגל הראן) (עונה 1–2): אחד משלושת התלמידים החדשים בבית הספר, שהגיעו על תקן מלגה.
מתערבב בזוגיות של קרלה ופולו ומנהל איתם שלישייה.
בעונה השנייה חושד בפולו וקרלה וכתוצאה מכך אבא של קרלה פוגע בו.
פרננדו (נאנו) גרסיה (חיימה לורנטה) (עונות 1–2): אחיו הגדול של סמואל שהשתחרר מהכלא.
היה חשוד ברצח מרינה וזוכה מאשמה לאחר שהתגלה שפולו רצח אותה.
לאופולדו (פּוֹלוֹ) בנבנט ויאדה (אלברו ריקו) (עונות 1–3): בן זוגה של קרלה ומאוחר יותר של קאייטנה, רצח את מרינה בעונה הראשונה ונרצח בעונה השלישית על ידי לוּ.
אנדר מוניוס (ארון פייפר) (עונות 1–4, סרטים קצרים): בנה של המנהלת ושחקן טניס שנאבק עם זהותו המינית.
בעונה השלישית התגלה כחולה סרטן ומתחיל לעבור כימותרפיה.
בעונה הרביעית ברומן עם פטריק אך בסוף חוזר לעומר לפרק זמן קצר לפני שנסע לטיול עם גוזמן.
נדיה שאנה (מינה אל חמני) (עונות 1–4, עונה 8, סרטים קצרים): אחת משלושת התלמידים החדשים בבית הספר, תלמידה מצטיינת שהגיעה על תקן מלגה.
מוסלמית שמתחילה קשר עם גוזמן.
נפרדה מגוזמן מכיוון שלא יכלה לנהל קשר מרחוק אחרי שנסעה לניו יורק.
קרלה רוסון קלרוגה (אסתר אקספוסיטו) (עונות 1–3, סרטים קצרים): בת זוגו של פולו.
נדלקת על כריסטיאן ומצרפת אותו לזוגיות שלה.
עומר שאנה (עומר איוסו) (עונות 1–5, 7–8, סרטים קצרים): אחיה של נדיה.
בעונה השלישית ברומן עם מאליק ובעונה הרביעית נדלק על פטריק.
בסוף חוזר לאנדר עד שנסע לטיול עם גוזמן.
עוזב לאחר מותו של סמואל.
לוּקרסיה (לוּ) מונטסינוס הנדריך (דנה פאולה) (עונות 1–3): בת זוגו של גוזמן.
גרמה לגוזמן לפתות את נדיה, ובעקבות כך נפרדו.
בעונה השנייה חזרו ונפרדו שוב.
רצחה את פולו בעונה השלישית.
ולריו מונטסינוס רוחאס (חורחה לופז) (עונות 2–3): אחיה למחצה הצ'יליאני של לו.
הוא נרקומן, אוהב לחגוג, ויעשה הכל למען לו, איתה הוא מגלה עריות.
בסופו של דבר הוא מתיידד עם נדיה.
בסוף העונה השלישית הוא גורש בגלל שהיה מעורב במכירת הסמים של רבקה בבית הספר, אך במקום לחזור הוא ממונה על ידי קרלה להיות אחראי על היקבים של אביה בזמן שהיא לומדת בלונדון.
רבּקה (רבּה) דה בוֹרמוּחו אוואלוס (קלאודיה סאלאס) (עונה 2–5, סרטים קצרים): נערה חדשה בבית הספר שעושרה מגיע ממקורות מפוקפקים.
עוזבת לאחר מותו של סמואל ונפרדת ממנסיה.
קאייטנה גרחרה פנדו (ג'ורג'ינה אמורוס) (עונה 2–5, סרטים קצרים): נערה חדשה בבית הספר.
מתחזה לעשירה אך למעשה היא בתה של המנקה והיא בבית הספר על תקן מלגה.
מפתחת רומן עם הנסיך פיליפ אך לא הסתיים טוב.
מאליק דיאלו (לייטי סנה) (עונה 3): תלמיד מוסלמי עשיר שמראה עניין בנדיה אך מתגלה כגיי ומתאהב בעומר.
יראי אנגונגה (סרחיו מומו) (עונה 3): תלמיד לשעבר בבית הספר שחזר אחרי היעדרות של שלוש שנים.
אריאדנה (ארי) בלאנקו קומרפורד (קרלה דיאז) (עונה 4–6): אחותו התאומה של פטריק ואחותה הגדולה של מנסיה, נקלעה למערכת יחסים בין סמואל לגוזמן.
ארי הוכתה על ידי ארמנדו ויצאה בחיים לאחר שהייתה במצב אנוש.
משתמשת באלכוהול כמנגנון הגנה מופרז.
נכנסת להריון מאיוון ועושה הפלה.
מנסיה בלאנקו קומרפורד (מרטינה קרידי) (עונה 4–6): אחותם הצעירה של ארי ופטריק, היא יוצרת מערכת יחסים עם רבקה בזמן שהיא עובדת גם כזונה בשביל ארמנדו כדי להרוויח כסף.
מנסה לעזור לשרה עם מערכת היחסים האלימה שלה עם ראול.
פטריק בלאנקו קומרפורד (מאנו ריוס) (עונה 4–6): אחיה התאום של ארי ואחיה הבכור של מנסיה היוצר קשר עם עומר ואנדר.
חווה בעיות עצבים והתקפי זעם.
בן זוגו של איוון לשעבר.
בנחמין בלאנקו קומרפורד (דייגו מרטין) (עונה 4–6): מנהל בית הספר החדש ואביהם של פטריק, ארי ומנסיה.
מכה ורוצח את סמואל בסוף העונה החמישית לאחר ויכוח.
פיליפ פלוריאן פון טריזנברג (פול גרנץ') (עונה 4–5): נסיך שיוצר מערכת יחסים עם קאייטנה.
היורש הישיר לכס המלוכה של נסיכות מרכז אירופה.
ארמנדו דה לה אוסה (אנדרס ולנקוסו) (עונה 4–5): המאהב המבוגר של מנסיה, ששכר אותה לקיים יחסי מין איתו.
נהרג על ידי גוזמן בעזרת אקדח זיקוקים ולאחר מכן נזרק לאגם.
איסדורה ארטיניאן (ולנטינה סנרה) (עונה 5–8): תלמידה חדשה, די ג'יי מאוד מפורסמת, המחזיקה בהמון מועדונים באיביזה, מכורה לקטמין, תומכת בפיליפ בפרשיות האונס שלו, במהלך העונה נאנסת על ידי 3 תלמידים.
איוון קרוואלו (אנדרה למוליה) (עונה 5–8): התלמיד החדש, אבא שלו שחקן כדורגל מפורסם הנהרג בעונה 6 על נטייתו המינית.
כתומאה ממות אביו מאשים את פטריק בכך ונפרד ממנו.
נדרס על ידי שרה בסוף העונה.
קרוז קרוואלו (קרלוטו קוטה) (עונות 5–7): אביו של איוון, שחקן כדורגל המסתיר את האמת על המיניות שלו ועל מערכת היחסים שלו עם פטריק.
הוא נרצח באכזריות בעונה 6 על ידי הומופובים לאחר שיצא בפומבי.
בילאל איברהים (אדם נורו) (עונה 5–6): נמצא ליד האגם על ידי עומר המנסה לעזור לו למצוא עבודה.
תלמיד חדש, מלצר במועדון של איסדורה, מתאהב בארי אך לבסוף מתאהב ברוסיו.
הוגו מולר (גיירמו קמפרה) (עונות 5–6): אחד האנסים של איסדורה שמתאמץ מאוד כדי לברוח מהאמת.
הוא נעצר יחד עם אלקס וחאבייר, שהזעיקו את המשטרה, לאחר שניסה לאנוס בחורה אחרת.
חאבייר (איגנסיו קרסקאל) (עונה 5–6): אחד האנסים של איסדורה.
חבר ילדות של דידאק, שבניגוד לחבריו חש חרטה רבה, מה שמוביל לכך שהוא מודה באשמה בסוף העונה ונעצר.
רוסיו קעקעה אותו בגב עם הכיתוב "סוטה".
אלחנדרו "אלקס" דיאז (מארק בונין) (עונה 5–6): עוד אחד מהאנסים של איסדורה וחברו הנאמן של הוגו.
הוא נעצר יחד עם הוגו וחאבייר, שהזעיקו את המשטרה, לאחר שניסה לאנוס בחורה אחרת.
שׂרה (כרמן ערופאת) (עונה 6–8): תלמידה חדש, ולוגרית שמגיעה לבית ספר כדי לפרסם אותו ולהראות את השם הטוב שלו ביחד עם בן זוגה ראול המכה אותה.
פגעה באיוון עם מכוניתו של פטריק בטעות ומאשימה ביחד עם ראול את מנסיה.
ראול (אלכס פסטרנה) (עונה 6–7): תלמיד חדש, ולוגר המפרסם ביחד עם שרה את בית הספר, בינו לבין שרה מערכת יחסים רעילה כיוון שראול אלים, שתלטן ומניפולטיבי כלפיה.
עוזר לשרה לאחר שדרסה את איוון ומפיל הכל על מנסיה.
דידאק (אלברו דה חואנה) (עונה 6–7): תלמיד חדש, מלצר במועדון של איסדורה, נאבק בין החברות שלו עם חאבייר לאיסדורה.
ישנה יריבות בין משפחתו לבין משפחתה של איסדורה.
ניקולאס "ניקו" פרננדס דה ולסקו ויוורוס (אנדר פוץ') (עונה 6–8): תלמיד חדש, טרנסג'נדר, מתאהב בארי ועוזב את סופיה.
מתלבט אם לעשות את הניתוח שישנה אותו סופית.
רוסיו (אנה בוקסה) (עונה 6–7): תלמידה חדש, מאומצת בידי הורים "לבנים", אך מגדירה את עצמה אפריקאית, איפה שהוריה הביולוגיים נמצאים.
מאוהבת בבילאל ומקנאה בארי על כך שבילאל מאוהב בה.
היא ובילאל ביחד בסוף עונה 6.
סוניה (נדיה אל סעידי) (עונה 6–8): בת זוגו של ניקו.
היא מתקרבת מאוד לארי ותומכת בה לעשות הפלה, תוך שהיא מלווה אותה לאורך כל הדרך באותה התקופה.
היא בחורה רגישה וידידותית שנראית בעיקר נותנת תמיכה רגשית לאנשים.
לאחר הפרידה מניקו בסוף עונה 6, מתעוררת בהם כמיהה עזה לאהבה חוזרת בעונה 7. היא גם מתקרבת מאוד לעומר, ועוזרת לו עם הפרויקט שלו.
אלייז'ה בריגהאם בראיינט הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בהפועל תל אביב מליגת העל והיורוליג.
בעברו שיחק בהפועל אילת ומכבי תל אביב מהליגה הישראלית, וזכה עם מילווקי באקס באליפות ה-NBA בעונת 2020/2021.
בראיינט התחיל לשחק כדורסל בגיל צעיר, בקבוצות נגד ילדים גדולים יותר.
בריאנט שיחק בתיכון בניו המפטון, ניו המפשייר, שם הוא העמיד ממוצעים של 13 נקודות, 4 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק והוביל את התיכון שלו לגמר.
בשנה הראשונה ללימודיו באוניברסיטת אלון הוא עמד על 14.2 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק.
ב-28 ביולי 2015, בראיינט עבר מאלון אל אוניברסיטת בריגהאם יאנג.
בשנתו הראשונה במכללה והשנייה בסך הכל הוא רשם ממוצעים של 11.7 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
הוא שיחק רק 23 משחקים בשל פציעה בברך.
בראיינט קלע 39 נקודות, מתוכם 7 שלשות בניצחון נגד פורטלנד.
בשנתו השנייה באוניברסיטת בריגהאם יאנג, בראיינט סיים את העונה במקום השני בנקודות בצד המערבי עם 18.1 נקודות למשחק, במקום השלישי באחוזים לעונשין (.850), במקום השלישי ל-3 (0.415), הרביעי בחטיפות (1.2), השמיני בריבאונדים (6.3).
ב-18 באפריל 2018, לאחר שסיים את שנתו השנייה במכללה, הודיע בראיינט על מועמדותו לדראפט ה-NBA.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA בשנת 2018, ברייאנט הצטרף לפילדלפיה 76' עבור ליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-30 באוגוסט 2018, בראיינט החל את הקריירה המקצועית שלו כאשר חתם בהפועל אילת לעונה אחת.
ב-29 באוקטובר 2018, רשם בראיינט שיא עונתי של 31 נקודות, כשהוא קולע ב-11 מ-20 מהשדה, יחד עם 7 ריבאונדים בניצחון 75–81 על בני הרצליה.
ב-4 בדצמבר 2018, בראיינט נבחר לשחקן חודש נובמבר של הליגה הישראלית לאחר שהעמיד ממוצעים של 20.5 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-2 חטיפות בארבעה משחקים שנערכו בנובמבר.
בראיינט הגיע עם אילת עד לפיינל פור של הליגה, שם הפסידה בסופו של דבר למכבי תל אביב.
ב-36 משחקים ששיחק בקבוצה, הוא סיים כקלעי הרביעי בטיבו בליגה עם 17.5 נקודות בממוצע למשחק, וכרביעי בדירוג היעילות עם 19.4 בממוצע למשחק.
ב-6 ביוני 2019, בראיינט נבחר לחמישייה הראשונה של העונה.
ב-1 ביולי 2019, בראיינט הצטרף למילווקי באקס בליגת הקיץ, שם העמיד 14.2 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
ב-23 ביולי 2019, בראיינט חתם לעונה אחת במכבי תל אביב, עם אופציה לעונה נוספת.
ב-5 בפברואר 2020, בראיינט רשם שיא קריירה ביורוליג של 21 נקודות, כשהוא קולע ב-9 מ-19 מהשדה, יחד עם 6 ריבאונדים ו-4 אסיסטים, שהובילו את מכבי לניצחון 77–80 על חימקי.
ב-13 במאי 2021, בראיינט עזב את ישראל וחתם במילווקי באקס מליגת ה-NBA.
ב-16 במאי, במשחקו הראשון בקבוצה שהיה גם המשחק האחרון של העונה הסדירה, בראיינט קלע 16 נקודות ב-6 מ-13 מהשדה, יחד עם 6 ריבאונדים ו-3 אסיסטים ב-32 דקות במהלך ההפסד 112–118 לשיקגו בולס.
בסיום העונה זכה ביחד עם קבוצתו באליפות ה-NBA.
לאחר העונה שוחרר מהקבוצה, הוחתם מחדש ושוחרר שוב.
ב-18 באוקטובר 2021 חתם באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית והיורוליג.
ב-6 ביולי 2025 חתם בהפועל תל אביב מליגת העל והיורוליג.
הוא בנם של מאמנת הכושר ישראל בראיינט והפיזיקאי רג'ינלד סטרוטה.
התחתן עם בחירת ליבו ג'נלה פראגה באוגוסט 2017. לזוג שני בנים.
אליטה: מלאך קרב הוא סרט פעולה אמריקאי מסוגת סייברפאנק המבוסס על המאנגה "מלאך קרב אליטה" מאת האמן היפני יוקיטו קישירו.
הסרט הופק על ידי המפיקים ג'יימס קמרון וג'ון לנדאו ובוים על ידי הבמאי רוברט רודריגז, עם תסריט מאת קמרון עצמו והתסריטאית לאטה קלגורידיס.
רוזה סלזאר מגלמת את הדמות הראשית, אליטה, כשלצידה מככבים כריסטוף ואלץ, ג'ניפר קונלי, מהרשלה עלי, אד סקריין, ג'קי ארל היילי וקיאן ג'ונסון.
הפקת הסרט הוכרזה לראשונה בשנת 2003, אך היא נדחתה באופן חוזר ונשנה בעקבות עבודתו של קמרון על הפקת הסרט "אווטאר" ועל המשכיו.
לאחר שנים של התמקדות בשלב הפיתוח, באפריל 2016 הוכרז שרודריגז יביים את הסרט, וחודש לאחר מכן, סלזאר לוהקה לתפקיד הדמות הראשית.
צילומי הסרט הראשיים החלו באוקטובר 2016 באוסטין שבטקסס ונמשכו עד לפברואר 2017.
הסרט עלה לאקרנים בבכורה עולמית ב-5 בפברואר 2019. בישראל הסרט עלה ב-13 בפברואר, ולמחרת עלה בארצות הברית.
הסרט עוקב אחר סיפורה של אליטה, "ליבה" חסרת גוף אשר מתעוררת ללא זיכרון בעולם פוסט-אפוקליפטי שנהרס על ידי נפילה טכנולוגית שהואצה בעקבות התקדמותו.
כאשר מדען בשם ד"ר אידו מוצא אותה ונותן לה גוף חדש, הוא מבין שאליטה היא יותר ממה שהיא נראית ושיש לה עבר יוצא דופן.
כשאליטה מנווטת ומבססת את חייה החדשים, היא נאלצת להיאבק במכונות אחרות המועצמות בכישורים יוצאי דופן הצדים אחריה.
ג'יימס קמרון הצהיר כי בכוונתו להתאים את "סיפור השדרה" של המאנגה המקורית של יוקיטו קישירו, תוך כדי התמקדות ספציפית בארבעת הכרכים הראשונים.
קמרון רצה במיוחד לכלול את ענף הספורט הבדיוני "מוטורבול" מהכרך השלישי והרביעי.
בסיפור, ענף ספורט זה מילא תפקיד חשוב בעלילותיה של אליטה והיווה חלק מהתפתחותה כדמות.
רוזה סלזאר - אליטה, סייבורגית חסרת זיכרון שנאבקת לגלות על עברה ומקומה בעולם הפוסט-אפוקליפטי שהתעוררה אליו.
סלזאר גילמה את הדמות באמצעות טכנולוגיית לכידת תנועה.
אד סקריין - זאפן, סייבורג שמתבקש לצוד ולהרוג את אליטה.
ג'קי ארל היילי - גרווישקה, סייבורג גדול ממדים המבוסס על דמות באותו השם ממשחק וידאו המבוסס על המאנגה.
אייזה גונזלס - נייסיאנה, סייבורגית שמתבקשת לצוד ולהרוג את אליטה.
אל לה מונט - סקרוהד, סייבורג שמתבקש לצוד ולהרוג את אליטה.
מישל רודריגז - גלדה, סייבורגית לוחמת ממאדים שאימנה את אליטה.
מרקו זרור - אג'קוטי, שחקן ב"מוטורבול"
כריסטוף ואלץ - ד"ר דיסון אידו, מדען ואביה המאמץ של אליטה.
ג'ניפר קונלי - ד"ר שירין, בת זוגו לשעבר של ד"ר אידו, שנמלטה עמו מהאוטופיה הכוזבת של זאלם/טיפארס, אך התמסרה לחופש המוחלט.
מהרשלה עלי - וקטור, אדם המנהל את קרבות ה"מוטורבול".
קיאן ג'ונסון - הוגו, נער המלמד את אליטה להילחם בקרבות ה"מוטורבול" ובהמשך הופך לאהובה.
לאנה קונדור - קויומי, נערה יתומה וצלמת בעלת נפש חופשייה.
חורחה לנדבורג ג'וניור - חברו הטוב של הוגו.
אידרה ויקטור - האחות גרהאד, העוזרת של ד"ר אידו.
קספר ואן דיין - אמוק
במקור, המאנגה מלאך קרב אליטה מאת יוקיטו קישירו הובאה לתשומת לבו של ג'יימס קמרון על ידי הבמאי גיירמו דל טורו, וקמרון התאהב ברעיון להפיק סרט לפיו.
שם הדומיין "battangelalita.com" נרשם על שם ג'יימס קמרון על ידי פוקס המאה ה-20 בסביבות יוני 2000. חברת פוקס גם רשומה על הדומיין של "battleangelmovie.com".
באפריל 2003, דווח על ידי Moviehole שקמרון אישר שהוא יביים סרט המבוסס על המאנגה.
קמרון אישר כי תסריט לסרט נמצא בתהליך כתיבה במהלך ראיון בתוכנית "Tokudane!" בטלוויזיה הפוג'ית ב-4 במאי 2003. במקור, הפקת הסרט הייתה ההפקה הבאה שלו אחרי הפקת סדרת הטלוויזיה מלאך שחור, סדרת טלוויזיה שהושפעה ממלאך קרב אליטה.
מאוחר יותר, הפקת הסרט הייתה ההפקה הבאה שלו אחרי הסרט שלו, "חייזרי המעמקים" בינואר 2005.
ביוני 2005, הוליווד ריפורטר טען שהפקת הסרט מתעכב מכיוון שקמרון פיתחה סרט בשם פרויקט 880, שמאוחר יותר נקרא אווטאר.
בפברואר 2006, אנטרטיינמנט ויקלי פרסמה ראיון שבו קמרון הצהיר שבמסגרת העסקה שלו עם פוקס המאה ה-20 הוא יפיק את שני הסרטים.
המאמר גם טען שהסרט עתיד לצאת לאקרנים בספטמבר 2009. ביוני 2006, קמרון ציין שמלאך קרב הוא הזיכיון השני בשתי טרילוגיות סרטים מתוכננות שהוא מפתח, כאשר הזיכיון הראשון יהיה אווטאר.
במאי 2008, קמרון ציין שהוא יעבוד על סרט בשם The Dive, ביוגרפיה על הצוללנים פרנסיסקו פררה ואודרי מסטרה, ובכך יעכב שוב את הפקת הסרט.
באותו יולי, בסן דייגו, הוא חזר ואמר שהוא עדיין מחויב לעשות את הסרט.
בדצמבר 2009, קמרון העיר במהלך ראיון עם "MTV News" שהתסריט של מלאך קרב הושלם.
בפברואר 2010, המפיק ג'ון לנדאו העיר במהלך ראיון כי הוא מנסה לשכנע קמרון לשנות את שם הסרט לאליטה: מלאך קרב, ואמר, "אני אומר לאנשים שאנחנו צריכים לקרוא לזה אליטה: מלאך קרב, כי ג'ים עושה רק סרטי T&A".
לנדאו גילה גם כי תסריטאית נוספת בשם לאטה קלוגרידיס עבדה על כתיבת התסריט.
באוגוסט 2010, קמרון הצהיר שהסרט עדיין נמצא "על המכ"ם" שלו, אבל שהוא לא יודע מתי הוא יפיק אותו.
עם זאת, באוקטובר, הוא אישר כי הסרטים הבאים יהיו שני ההמשכים לסרט אווטאר במקום מלאך קרב.
קמרון עדיין הצהיר שאין בכוונתו לנטוש את הסרט, וציין שהוא אוהב את הפרויקט יותר מדי מכדי למסור אותו לבמאי אחר, אך חזר ואמר ביוני 2011 שהסרט לא יופק עד להשלמת שני ההמשכים לאווטאר, ואמר כי "...
מלאך קרב לא הולך לקרות במשך כמה שנים." לדברי קמרון, הסיבה שלו להעדפת ההפקה של אווטאר במקום הראשון היא מפני שהוא מאמין שהסרט יכול להעלות את המודעות הציבורית לצורך להגן על הסביבה.
במהלך ראיון עם אלפונסו קוארון ביולי 2013, קמרון קבע שבשנת 2017 תהליכי ההפקה של הסרט יתחילו.
באוקטובר 2015, הוליווד ריפורטר כתב שהבמאי רוברט רודריגז נמצא במשא ומתן על תפקיד בימוי הסרט, ששמו שונה באותו הזמן לאליטה: מלאך קרב, ושקמרון יפיק את הסרט לצדו של המפיק ג'ון לנדאו.
רודריגז הובא על ידי קמרון כדי לדחוס ולשלב את 186 עמודים של התסריט וכ-600 עמודים של הערות שקמרון כתב לתוך מה שיהיה תסריט צילומים.
מרוצה מעבודתו של רודריגז על תסריט הצילומים, קמרון הציע לו את תפקיד הבימוי.
בחודש אפריל 2016, הוליווד ריפורטר כתב כי שפוקס המאה ה-20 עדיין לא נתנה אור ירוק להפקת הסרט, מכיוון שהיא מנסה לצמצם את התקציב לטווח של 175–200 מיליון דולר.
הכתבה גם הכריזה על כך שרודריגז חתם על חוזה לבימוי הסרט.
בעוד בתקופה שג'יימס קמרון נחשב כבמאי פוטנציאלי, הסרט היה אמור להיות מופק כשילוב בין לייב אקשן להנפשה ממוחשבת; אותה השיטה בה קמרון השתמש בסרט אווטאר.
באופן ספציפי, קמרון התכוון שהדמות הראשית, אליטה, תהיה מונפשת לחלוטין.
קמרון הצהיר כי הוא ישתמש בטכנולוגיות שפותחו עבור אווטאר כדי להפיק את הסרט, כגון מערכת מצלמת פוז'יון, לכידת תנועות פנים, והסימולקאם.
במאי 2006, וראייטי דיווח שקמרון בילה את עשרת החודשים האחרונים בפיתוח טכנולוגיה במטרה להפיק את הסרט.
באוקטובר 2008, מארק גוורנר, אמן דיגיטלי שעבד על הסרט במשך שנה וחצי, העיר כי עבודות קדם ההפקה על הסרט הסתיימו ברובן.
באפריל 2016, כתבה בהוליווד ריפורטר דיווחה שהשחקניות מליקה מונרו, רוזה סלזאר וזנדאיה היו ברשימת המועמדות הסופיות שנשקלו לליהוק דמותה של אליטה בסרט, ושההכרעה תתקבל בתוך כמה שבועות.
הכתבה גם דיווחה שבלה ת'ורן, חברתה של זנדאיה לסדרה שייק גם נבחנה לתפקיד.
לקראת סוף מאי 2016, "Collider" דיווח שסלזאר נבחרה לגלם את התפקיד.
באוגוסט 2016, נמסר שכריסטוף ואלץ נמצא במשא ומתן על גילום דמותו של ד"ר דיסון אידו, דמות המבוססת על דייסוקה אידו מהמאנגה המקורית.
ב-14 בספטמבר 2016, הוכרז שג'קי ארל היילי לוהק לדמותו של נבל סייבורגי.
ב-21 בספטמבר 2016, וראייטי דיווח שאד סקריין נמצא במגעים על תפקיד בסרט; ומאוחר יותר, הוליווד ריפורטר אישרה שסקריין לוהק לדמות אנטגוניסטית בשם זאפן.
ב-30 בספטמבר 2016, דווח שקיאן ג'ונסון לוהק לסרט בדמותו של הוגו, אהובה של אליטה, שמלמד אותה להילחם בקרבות גלדיאטורים בענף ספורט שנקרא "מוטורבול".
האולפן שקלו ללהק את אוון ג'וגיה, דאגלס בות', ג'ק לאודן או את נוח סילבר לתפקיד, אך בחרו ללהק את ג'ונסון מפני שחיפשו מישהו יותר "מעורפל מבחינה אתנית".
ב-3 באוקטובר 2016, דווח שמהרשלה עלי נמצא במשא ומתן על גילום דמותו של וקטור, מנהל קרבות ה"מוטורבול" והנבל הראשי בסרט.
בראיון בעקבות זכייתו בפרס "שחקן המשנה הטוב ביותר" בטקס פרסי האוסקר ה-89, עלי גילה שהוא יגלם שתי דמויות בסרט, אם כי הוא לא פירט על אופייה של הדמות השנייה.
ב-5 באוקטובר 2016, דווח שהשחקנית איזה גונזלס הצטרף לצוות השחקנים של הסרט.
גונזלס היא אחת מהשחקנים הראשיים בסדרת הטלוויזיה של רודריגז, מצאת החמה עד צאת הנשמה.
ב-7 באוקטובר 2016, הוכרז שחורחה לנדבורג ג'וניור יגלם את חברו הטוב של הוגו.
ב-11 אוקטובר 2016, הוכרז שלאנה קונדור לוהקה לסרט בדמותה של קויומי.
ב-18 באוקטובר 2016, לאונרד וו לוהק לדמותו של סייבורג בשם קינובה.
בדצמבר 2016, מרקו זרור לוהק לדמותו של סייבורג בשם אג'קוטי.
ב-7 בפברואר 2017, ג'ניפר קונלי הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט בתפקידה של נבלית לא ידועה.
מישל רודריגז הוכרזה רטרואקטיבית כמי שתשתתף בסרט ב-22 בפברואר 2017, לאחר שצילומי הסרט תמו.
צילומי הסרט החלו באוסטין, טקסס ב-17 באוקטובר 2016, והסתיימו ב-9 בפברואר 2017. בסוף ינואר 2017, התקבלה בקשת ליהוק לניצבים רוקריסטים, פאנקים, או אימואים עבור צילומי סצנות שיתקיימו באוסטין במהלך מספר לילות בפברואר.
טכנולוגיית האפקטים הוויזואליים עבור הסרט סופקו על ידי החברות "Weta Digital", "DNEG" ו-"Framestore" ופיקוחן נעשה על ידי ג'ו לטרי, אריק סיינדון, ניק אפסטיין, ריימונד צ'אן וניגל דנטון-הוואס.
הסרט יצא לאקרנים תחת הפצתם של פוקס המאה ה-20 ב-14 בפברואר 2019, והוא יוקרן בתיאטראות IMAX.
במקור, הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-20 ביולי 2018, אך בפברואר 2018, תאריך יציאתו לאקרנים נדחה ל-21 בדצמבר, מאוחר יותר לאחר מכן, התאריך הוקדם לסוף ספטמבר ולאחר מכן נדחה פעם נוספת, הפעם לתאריך הסופי.
בישראל, הסרט יצא לאקרנים יום קודם לכן, ב-13 בפברואר, ובסין הסרט יצא לאקרנים ב-22 בפברואר 2019, לאחר חגיגות השנה החדשה הסינית.
הטריילר הראשון של הסרט יצא ב-8 בדצמבר 2017, כשתאריך היציאה שלו לאקרנים עוד היה מתוכנן ליולי 2018. הטריילר קיבל תגובות מעורבת, עם ביקורות שהתמקדו לרוב במראה החיצוני של דמות הראשית, אליטה.
הבחירה לעשות את הגיבור שלך בהנפשה ממוחשבת ריאליסטית ולגרום לו ליצור אינטראקציה עם דמויות אנושיות אמיתיות היא שאפתנית ואדירה, ואני יכול לומר שזה בוודאות לא נראה כמו שום דבר שרוברט רודריגז עשה לפני.
אני לא יכול לדעת אם זה יהיה טוב, אך בוודאות זה יהיה מעניין."
טריילר שני הוצג במהלך כנס הקומיק-קון שנערך בשנת 2018 והופץ באינטרנט ב-23 ביולי 2018, עם תאריך יציאה לאקרנים בדצמבר 2018. הטריילר הציג קאבר לשיר של לינקין פארק, "New Divide" הטריילר השלישי הופץ בנובמבר 2018, כמעט שנה לאחר שהטריילר הראשון הופץ.
הקרנה מקדימה של הסרט הוקרנה בתחילת ינואר 2019 באופן אקסקלוסיבי עבור עיתונאים.
ההקרנה המקדימה של הסרט משכה תגובות חיוביות מאוד, עם שבחים כלפי העלילה, התסריט, הפעולה, האפקטים חזותיים, והביצועים.
פול שירלי ("JoBlo.com"), למשל, כינה את הסרט "פראי, קרבי, המציע פעילות בועטת, עולם וירטואלי אימפרסיבי וכמות מפתיעה של משקל רגשי".
ז'אק אֶליזֶה רֶקלוּ היה גאוגרף, סופר ואנרכיסט צרפתי בעל מוניטין.
הוא יצר את יצירת המופת בת 19 הכרכים, La Nouvelle Géographie universelle, la terre et les hommes ("גאוגרפיה אוניברסלית"), במשך תקופה של כמעט 20 שנה (1875 - 1894).
בשנת 1892 הוענקה לו מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית הצרפתית על עבודה זו, אף על פי שגורש מצרפת בגלל האקטיביזם הפוליטי שלו.
הוא היה בנם השני של כומר פרוטסטנטי ואשתו.
ממשפחה של ארבעה-עשר ילדים, כמה אחים נעשו גאוגרפים עמיתים, בהם אונסים (Onésime) ואלי (Élie) רקלו, ואחרים המשיכו את המוניטין המשפחתי ככותבים, פוליטיקאים או חברי אקדמיה.
רקלו קבל את השכלתו בפרושיה רניש והמשיך בלימודים גבוהים במכללה הפרוטסטנטית במונטובן.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ברלין, שם עבר מסלול ארוך של לימודי גאוגרפיה בהנחיית קארל ריטר.
הוא עזב את צרפת עקב האירועים הפוליטיים בדצמבר 1851, כבחור צעיר הוא בילה בשש השנים הבאות (1852 –1857) בנסיעות ועבודה בבריטניה, ארצות הברית, מרכז אמריקה וקולומביה.
כשהגיע ללואיזיאנה בשנת 1853, עבד רקלו כשנתיים וחצי כמורה לילדיהם של בן דודו שהייתה להם חווה גדולה שנמצאה כ -80 קילומטרים במעלה הנהר מניו אורלינס.
הוא כתב על המעבר שלו דרך דלתת נהר מיסיסיפי והתרשמותו מניו אורלינס ולואיזיאנה בספר שפרסם בשנת 1855.
עם שובו לפריז תרם רקלו לטור דו מונד ולכתבי-עת אחרים, מספר גדול של מאמרים המגלמים את תוצאות עבודתו הגאוגרפית.
בין שאר העבודות מתקופה זו היה הספר הקצר Histoire d'un ruisseau, בו התחקה אחר התפתחותו של נהר גדול ממקור עד לדלתה.
במהלך 1867 ו- 1868 הוא פרסם כתבים גאוגרפים ראשונים.
במהלך המצור על פריז (1870–1871 ), השתתף רקלו בפעולות בעזרת ספינות אוויר שניהל פליקס נאדר.
הוא שירת גם במשמר הלאומי.
הוא פרסם מניפסט עוין נגד ממשלת ורסאי בתמיכה בקומונה של פריז בשנת 1871.
המשך שרותו במשמר הלאומי, נחשב אז למרד גלוי.
הוא נלקח בשבי ונכלא ב־5 באפריל.
ב־16 בנובמבר נידון לגירוש לכל החיים.
בגלל התערבותם של תומכים מאנגליה, גזר הדין שונה בינואר 1872 לגירוש תמידי מצרפת.
לאחר ביקור קצר באיטליה, רקלו התיישב בקלרנס שבשווייץ, שם חידש את עבודתו הספרותית - כתב סקירה רגיונלית על כל חלקי העולם - "בחינה של כל יבשת ומדינה מבחינת ההשפעות שהיו לתכונות גאוגרפיות כמו נהרות והרים על אוכלוסיות אנושיות - ולהפך,"[2] חיבורים אלה הודגמו בהרחבה באמצעות מפות, תוכניות ותחריטים.
עבודתו זו זכתה להוקרה גדולה, והביאה לו את מדליית הזהב של האגודה הגאוגרפית בפריז בשנת 1892. מהדורה אנגלית פורסמה במקביל, גם ב -19 כרכים.
כתביו של רקלו התאפיינו ברמת דיוק גבוהה שהעניקו להם ערך ספרותי ומדעי גבוה.
על פי קירקפטריק סאל: "עבודתו הגאוגרפית, שחקרה ביסודיות ומדעיות הציגה תמונה של קשרים בין הטבע-והאנושי שאנו מכנים היום ביורגיונליזם.
הוא הראה, בפירוט רב יותר מכל אחד אחר, כיצד האקולוגיה של מקום קבעה את סוגי החיים והפרנסה שיהיו לתושביו, וכן כיצד אנשים יוכלו לחיות כראוי באזורים ביולוגיים שקשורים אליהם ולהגדיר בעצמם ללא התערבות ממשלות גדולות ומרכזיות.
ממשלות אלה תמיד מנסות לבצע הומוגניזציה של אזורים גאוגרפיים מגוונים."
בשנת 1882 יזם רקלו את התנועה נגד נישואים.
בהתאם להשקפה זו ולנוהג של האוניון ליברה ("האיגוד החופשי"), שהיה נפוץ בקרב צרפתים ממעמד הפועלים באמצע עד סוף המאה ה-19. , רקלו איפשר לשתי בנותיו לחיות עם בני זוגן ללא טקסי נישואין אזרחיים או דתיים, פעולה שגרמה למבוכה לרבים ממקורביו.
בשנת 1882 הוא כתב בעלון האיגודים החופשיים, אשר פירט את התנגדויותיו האנרכיסטיות והפמיניסטיות לנישואים.
ממשלת צרפת יזמה תביעה בבית המשפט של ליון, ועצרה אותו ואת פיוטר קרופוטקין כמארגני ההתאחדות הבינלאומית וגזרו על האחרון מאסר של חמש שנים.
רקלו נמלט מעונש כשנשאר בשווייץ.
לרקלו היו דעות מוצקות על נטוריזם ועל יתרונות העירום.
הוא טען שחיים בערום הם יותר היגייניים מללבוש בגדים.
הוא האמין שבריא יותר לעור להיחשף במלואו לאור ולאוויר כך שיוכל לחדש את "חיוניותו ופעילותו הטבעית" ולהיות גמיש ומוצק יותר באותו זמן.
הוא גם טען שמבחינה אסתטית העירום הוא טוב יותר - אנשים עירומים הם יפים יותר.
התנגדותו העיקרית לבגדים הייתה, לעומת זאת, מוסרית - הוא הרגיש שקיבעון עם בגדים גורם להתמקדות מוגזמת במה שמכוסה.
בשנת 1894 מונה רקלו ליושב ראש המחלקה לגאוגרפיה ההשוואתית באוניברסיטת בריסל, ועבר עם משפחתו לבלגיה.
אחיו אלי רקלו היה כבר באוניברסיטה ולימד דת.
אליזה רקלו המשיך לכתוב, תרם כמה מאמרים וחיבורים חשובים לכתבי עת מדעיים בצרפתית, גרמנית ואנגלית.
הוענקה לו מדליית הזהב בשנת 1894 של החברה הגאוגרפית המלכותית.
בשנת 1905, זמן קצר לפני מותו, השלים רקלו את L'Homme et la Terre, במסגרתו סיכם את עבודותיו הקודמות בהדגשת התפתחות האנושות ביחס לסביבה הגאוגרפית.
הוא מת בטורוהוט, ליד ברוז', בלגיה.
רקלו נערץ על ידי רבים מההוגים הבולטים במאה ה -19, ביניהם אלפרד ראסל וואלאס, ג'ורג 'פרקינס מארש ופטריק גדס, הנרי סטפנס סולט, ואוקטב מירבו.
ג'יימס ג'ויס הושפע מספרו של רקלו "La civilization et les grands".
דעותיו השפיעו על קביעת דרכה של אלכסנדרה דויד ניל, הסופרת והחוקרת של הבודהיזם הטיבטי, שהייתה בקשר איתו דרך אביה בסוף המאה ה-19.
רקלו דגל בשמירת הטבע והתנגד לאכילת בשר ולאכזריות כלפי בעלי חיים.
כתוצאה מכך, ישנם היסטוריונים שרואים ברעיונותיו בסיס לתפיסה האקולוגית החברתית המודרנית ותנועות לזכויות בעלי החיים.
אלייז'ה סמואל בורק הידוע יותר בשמות הבמה שלו, דיאנג'לו דינרו, הפופ ואלייז'ה בורק הוא מתאבק אמריקאי.
בורק החל את קריירת ההיאבקות שלו בשנת 2004 בארגון ה-WWE, כשתחילה הוא התאבק בארגון הפיתוח Ohio Valley Wrestling (OVW) ולאחר מכן זומן לרוסטר הראשי, שם שהה בין שנת 2006 לשנת 2008. לעיתים הוא שימש כפרשן, אף על פי שהוא שימש כמתאבק בקבוצת The New Breed.
בין השנים 2009 ל-2013 ושוב בין השנים 2015 ל-2017, בורק התאבק עבור הארגון Total Nonstop Action Wrestling (TNA; לאחר מכן, שונה שם הארגון ל-Impact Wrestling), כשבתקופה הראשונה שלו הוא שימש כמתאבק, בניגוד לתקופה השנייה, שבה הפך לפרשן.
בשנת 2013, בורק חזר ל-OVW ואף הפך לאלוף הטריפל קראון, כשהשלים זכייה בכל האליפויות האפשריות בארגון (אליפות משקל כבד, אליפות הטלוויזיה ואליפות הזוגות הדרומית).
יתרה מזאת, בורק נבחר למתאבק המשתפר של שנת 2010 מטעם מגזין ההיאבקות PWI.
לפני שהחל בקריירת ההיאבקות, בורק היה קצין בפלורידה בנוסף להיותו מתאגרף, רקע שהשפיע על סגנון הזירה שלו מאוחר יותר, כשהפך למתאבק.
בנוסף, לבורק יש תואר בצדק פלילי.
בורק הוא קצין לשעבר במדינת פלורידה, שהפך לאחר מכן למתאגרף בעל מאזן של 103 ניצחונות (102 נוקאאוטים) והפסד אחד בקריירה.
לפי הפרופיל שלו באתר הרשמי של ה-WWE, ההפסד היחיד שספג היה כתוצאה מפסילה לאחר שהוא השתמש בנוקאאוט על יריבו ולאחר מכן סירב לסגת לפינה.
לאחר שחתם בארגון ה-WWE בשנת 2004, הוא נשלח לארגון הפיתוח Ohio Valley Wrestling (OVW).
בארגון זה, הוא זכה באליפות העולם במשקל כבד ב-8 בדצמבר 2004, כשניצח את צ'אד טולאנד.
ב-14 באפריל, הוא איבד את התואר למאט מורגן.
הוא נאלץ להישאר תקופה ממושכת מהרגיל משום שדחה הצעה להצטרף לקבוצת הספיריט סקוואד, עד שערך את הבכורה שלו בתוכנית סמאקדאון ביחד עם סילבסטר טרקאי.
בורק זומן לרוסטר הראשי כחלק מהתוכנית סמאקדאון ב-28 ביולי 2006 תחת הגימיק של מלווה לוחם ה-MMA לזירה של סילבסטר טרקאי, שהוגדר כלוחם.
בקרב הראשון שלו הוא ניצח את סקוט רייט, ולאחר מכן שבר את רצף הניצחונות בן ארבעת החודשים של ויטו.
ב-7 בנובמבר 2006, בורק וטרקאי ערכו את הבכורה שלהם במותג ECW.
שבוע לאחר מכן, בורק החליף את טאז, שעבר ניתוח בברך, כפרשן לצד השדרן, ג'ואי סטיילס.
ב-28 בנובמבר, בורק ביצע את חזרתו לזירה, כשהוא וטרקאי הפסידו להארדיז.
באירוע השלם וצפה של המותג, December to Dismember, שנערך ב-3 בדצמבר, השניים גברו על ה-Full Blooded Italians (ליטל גווידו וטוני מאמאלוק).
הצמד נודע לאחר מכן בשם "Knock-Out/Tap-Out Connection", בעקבות קריירת האגרוף של בורק והרקע של טרקאי ב-MMA.
לעומת זאת, טרקאי שוחרר מהחוזה שלו בארגון ב-18 בינואר 2007, ובורק נשאר לבדו ועשה את ההסבה המלאה לתחרות יחידנית.
לאחר מכן, תוך כדי שבורק התאבק בקרבות יחידים, יושב ראש הארגון, וינס מקמהן, זלזל במתאבקים המקוריים של ECW, כשקרא לבורק לזירה ואף כינה אותו "העתיד של ECW".
בורק הותקף על ידי טומי דרימר, רוב ואן דאם, סאבו והסאנדמן.
ארבעת המתאבקים האלו הקימו קבוצה בשם "המקוריים של ECW".
מנגד, בורק הקים את קבוצת "The New Breed" (בעברית: "המין החדש") אשר כללה את מאט סטרייקר, מרקוס קור ואן וקווין ת'ורן ושמה לעצמה למטרה להתנגד לקבוצת המקוריים.
לעומת זאת, ברסלמניה 23, קבוצתו של בורק הפסידה לקבוצת המקוריים.
לאחר מספר שבועות שהוא ניסה לגייס את המתאבק סי.אם.
פאנק לשורות הקבוצה, הוא לבסוף צלח במשימתו ב-10 באפריל.
עם זאת, פאנק בגד בקבוצה שבועיים לאחר מכן, כשתקף את בורק לאחר קרב.
ב-1 במאי, ת'ורן עזב את הקבוצה לאחר היעדר ההתערבות מצד חבריו בקרב נגד סי.אם.
באותו הערב, סטרייקר ומרקוס קור ואן הפסידו לאחים מייג'ור.
לאחר מתיחות בין חברי הקבוצה, הם נקלעו לפיוד נגד קבוצת המקוריים של ECW, סי.אם.
פאנק והאחים מייג'ור, כל זאת בו זמנית.
באירוע יום הדין, בורק נוצח בקרב יחידים על ידי סי.אם.
שבועיים לאחר מכן באירוע One Night Stand, בורק, סטרייקר ומרקוס קור ואן נחלו הפסד לטומי דרימר, הסאנדמן וסי.אם.
פאנק בקרב שולחנות, שלמעשה פירק את קבוצת "המין החדש".
חזרה לתחרות יחידנית והפיטורים (2007–2008)
ב-19 ביוני 2007, בורק הפסיד לכריס בנואה (בקרב שהיה האחרון של בנואה לפני מותו) בקרב אשר קבע מי יתמודד מול סי.אם פאנק או מרקוס קור ואן על אליפות העולם של ECW הפנויה באירוע Vengeance: Night of Champions.
בורק הפסיד לפאנק בקרב 2 מתוך 3 הכרעות אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות העולם של ECW של ג'וני נייטרו.
ב-10 ביולי, בורק ניצח את באלס מהוני וכתוצאה מכך חזר לתמונת האליפות.
בורק הוכתר כטוען לכתר לאליפות ECW ובעקבות זאת הוא התמודד מול סי.אם.
פאנק באירוע בלתי נסלח, אך הוא כשל בניסיונו לזכות בתואר זה לאחר שהפסיד לפאנק.
יומיים לאחר מכן בתוכנית השבועית של ECW, מרדף הדחות נקבע על ידי הג'נרל מנג'ר, ארמנדו אסטרדה, שבו המנצח בסוף המרדף יזכה להתחרות נגד פאנק על האליפות הראשית באירוע ללא רחמים.
אסטרדה נקב בשמותיהם של בורק, קווין ת'ורן, טומי דרימר וסטיבי ריצ'רדס כמתמודדים בקרב הדחות מרובע.
בקרב זה, בורק ניצח והסיר את שמו של ריצ'רדס מתמונת האליפות.
שבוע לאחר מכן, ת'ורן הודח במסגרת הקרב המשולש, אך בקרב האחרון אשר קבע את הטוען לכתר, בורק הפסיד לדרימר.
לקראת סוף שנת 2007, בורק ניהל פיוד קצר נגד אלוף העולם במשקל כבד באותה תקופה, בטיסטה, לאחר שבטיסטה הצהיר שהקרב המתוכנן שלו נגד בורק הוא הדבר האחרון שמפריע לו.
זלזול זה מצידו הוביל לקיום שני קרבות בין השניים, כשבשניהם בורק הפסיד.
ב-20 בנובמבר בתוכנית ECW, בורק היה בשותפות עם שלטון בנג'מין, שהוצג ב-ECW לאחר שהועבר מהמותג Raw.
בורק נעדר מהופעות על המרקע במשך מספר חודשים, אך הופיע בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2008, כשנכנס כמספר ה-28 והודח על ידי טריפל H.
בורק לקח חלק בקרב הבאטל רויאל בן 24 המשתתפים במסגרת האירוע רסלמניה 24, כשקרב זה קבע את הטוען לכתר לאליפות ECW, שבה החזיק צ'אבו גאררו, לקרב אליפות מאוחר יותר באותו האירוע.
בורק הודח במהרה מהקרב על ידי המנצח בקרב, קיין.
בורק שב בחזרה לפעילות במסגרת קרב זוגות בתוכנית סמאקדאון לצד שלטון בנג'מין, כשביחד הם הפסידו לקופי קינגסטון ואלוף ארצות הברית באותה תקופה, מאט הארדי.
שבוע לאחר מכן, בורק הפסיד להארדי בקרב יחידים, שלאחר מכן התברר כקרב הטלוויזיוני האחרון של בורק בארגון.
לאחר מכן, בורק ניסה למתג את עצמו מחדש בדמות ה"בלאק פופ", כשרשם ניצחונות על סטיבי ריצ'רדס, קונג פו נאקי וג'יימי נובל בקרבות חושך (קרבות שלא שודרו בטלוויזיה).
ב-10 בנובמבר 2008, בורק שוחרר מהחוזה שלו.
ב-13 בדצמבר 2008, בורק השתתף באירוע LockOut של ארגון ההיאבקות הפוארטו ריקני World Wrestling Council (WWC) בקרב הארדקור משולש נגד סטיב קורינו וסאבו.
חודש לאחר מכן, הוא הופיע באירוע אופוריה כשחבר לארמנדו אלחנדרו אסטרדה וביחד הם כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של הארגון לאחר שהפסידו למתאבקים "רעם" ו"ברק".
בשנת 2012, הוא שב לארגון WWC, כשגבר על ריקי בנדרס.
ב-4 באפריל 2013, הוא הפסיד לג'ון מוריסון בקרב יחידים כחלק מאירוע של הארגון Pro Wrestling Syndicate.
בורק חזר לפוארטו ריקו, אך הפעם לארגון היאבקות אחר בשם International Wrestling Association (IWA) בקרב שבו ניצח את גילברט.
ב-27 במאי 2009, בורק ניצח את שון ספירס בקרב חושך במהלך הקלטות התוכנית השבועית !TNA Impact.
ב-29 ביולי, מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter דיווח שבורק חתם על חוזה בארגון TNA.
ב-6 באוגוסט, החלו להופיע קטעי וידאו שהודיעו על הגעתו של בורק באירוע הארד ג'סטיס תחת שם במה חדש, דיאנג'לו דינרו.
באירוע זה, שנערך ב-16 באוגוסט, הוא הופיע לראשונה בארגון כדמות הרעה בקרב כלוב אסיילום, שבסופו דניאלס ניצח.
ארבעה ימים לאחר מכן, הוא ערך את קרב הבכורה שלו בתוכנית השבועית של !Impact כאשר הוא ניצח את קונסקוונסס קריד.
לאחר מכן, הוא הותקף על ידי סואיסייד עקב הפרעתו של דינרו במהלך הקרב שהתקיים בהארד ג'סטיס, שגרמה להפסדו של סואיסייד.
ב-17 בספטמבר, דינרו ניצח את אותו סואיסייד.
באירוע נו סרנדר, דינרו ניצח את סואיסייד פעם נוספת, הפעם בקרב ספירות בכל מקום.
שבוע לאחר מכן, דינרו נחל הפסד ראשון לסואיסייד כאשר הקרב היה קרב רחוב, מה שלמעשה סיים את הפיוד הקצר ביניהם.
ב-12 בנובמבר, הוא חבר לשורות מאט מורגן והרננדז נגד Team 3D וריינו.
צעד זה הפך את דמותו לדמות טובה.
שלושה ימים לאחר מכן, דיקסי קרטר הודיעה בחשבון הטוויטר שלה שבורק חתם על הארכת חוזה בארגון.
באירוע טרנינג פוינט, דינרו, מורגן והרננדז הפסידו ל-Team 3D וריינו.