tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך שנה מעבדת החברה כ-70,000 טון של תוצרת חקלאית.
כל המוצרים המשווקים על ידי "זנלכל" הם מתוצרתה העצמית ומתבססים על גידולים חקלאיים מקומיים.
בבעלות החברה חברה בת בשם פטל ניהול ויזום השקעות (1984) בע"מ, העוסקת בייבוא חומרי גלם ומוצרים מוגמרים.
זנטרופה היא חברה להפקת סרטים שנוסדה ב-1992 על ידי הבמאי לארס פון טרייר והמפיק פטר ינסן.
לשם החברה נבחר שמה של חברת הרכבות Zentropa מהסרט "רכבות לילה" שהיה הסרט הראשון בו שיתפו פעולה מייסדי החברה.
החברה הפיקה למעלה מ-70 סרטים והפכה להיות חברת הפקת סרטים הגדולה בסקנדינביה.
החברה הקימה מרכז ליצירת סרטים בשם Filmbyen בקרבת קופנהגן.
המרכז מנוצל על ידה לצילום סרטים והוא מושכר לחברות אחרות.
החברה הייתה החברה המובילה של תנועת "דוגמה 95".
בשנת 1998 היא הייתה חברת הפקת סרטים הממוסדת ראשונה שהחלה להפיק סרטי פורנו.
הם היו בין הגורמים שהביאו ללגליזציה של סרטי פורנו בנורווגיה בשנת 2006.
בשנת 2017, בעקבות פעילותה של Me Too תשע עובדות של החברה הגישו תלונות על הטרדה מינית נגד ינסן, מייסד החברה והמנכ"ל שלה עד לשנת 2016. כתוצאה מכך הוא הורחק מאתרי החברה ומישיבות פנימיות.
בנוסף לסרטי קולנוע החברה הפיקה גם סדרות טלוויזיה דוגמת "הממלכה" וסרטי תעודה דוגמת "The Ambassador".
זניט סדרת לווייני ריגול שפותחה בברית המועצות.
השיגורים בוצעו בשנים 1961–1994 ובתקופה זו שוגרו כ-500 לוויינים.
הלוויין תוכנן בOKB-1 על בסיס חללית "ווסטוק".
הוא כלל בין היתר יחידת נחיתה בקוטר 2.3 מ' ובמשקל של כ-2400 ק"ג.
לאחר מספר שיגורים ראשונים התברר שצריך לשפר את יכולות המצלמות ופותחו מצלמות מיוחדות.
יחידת נחיתה כללה מערכת פיצוץ עצמי שהייתה יכולה לפעול במידה ונחיתה התרחשה מחוץ לגבולות ברית המועצות.
משך פעילות של הלוויין היה 8–15 ימים.
השיגור הראשון בוצע ב-11 בדצמבר 1961 אך היה כשל טכני במשגר.
ב-4 באפריל 1962 בוצע שיגור מוצלח ולוויין קיבל שם "קוסמוס 4".
השיגור השלישי נערך ב-28 ביולי 1962 ולראשונה בוצע נחיתה מוצלחת לאחר 11 ימי פעילות.
החל משנת 1964 לווייני הסדרה הוכרזו כמבצעיות.
השיגורים הראשונים בוצעו מקוסמודרום בייקונור בהמשך הם בוצעו גם מקוסמודרום פלסצק.
בסך הכל בוצעו 81 שיגורים.
זנית 2M - השיגורים בוצעו בשנים 1968–1978. משקל הלוויין הוגדל ל-6300 ק"ג ולכן היה צורך לעבוד למשגר לוויינים חזק יותר.
על בסיס דגם זה פותחו לוויינים אזרחים מסדרה "הקטור-פרירודה", ביון ופוטון.
זנית 4 - השיגורים בוצעו בשנים 1963–1970. היה מצויד במצלמות משופרות.
זנית 4M - השיגורים בוצעו בשנים 1968–1974. היה מצויד במצלמות משופרות ומנועים שהיו מאפשרים לשנות את המסלול מספר פעמים.
זנית 4MK - השיגורים בוצעו בשנים 1969–1980. היה מסוגל לטוס במסלול נמוך לקבלת צילומים איכותיים במיוחד.
זנית 4MT - השיגורים בוצעו בשנים 1971–1982. היה מיועד לביצוע צילום טופוגרפי.
על בסיס לוויינים אלו פותחו לוויינים מסדרה Fram לצרכים אזרחיים.
זנית 6U - השיגורים בוצעו בשנים 1976–1985. יכול לטוס במסלול גבוה ובמסלול נמוך.
זנית 8 - השיגורים בוצעו בשנים 1984–1994. היה מיועד לצילומי קרטוגרפיה.
משך החיים היה 15 ימים.
על בסיס לווייני הסדרה פותחו לוויינים לצרכים אזרחיים.
סדרת לווייני "יאנטר" בתחילה השלימה את לווייני "זניט" ובהמשך החליפה אותם.
זנדפורט (בהולנדית: Zandvoort) היא עיר במחוז צפון הולנד שבהולנד.
העיר מפורסמת בזכות אתרי החוף הגדולים שלה ובזכות מסלול המרוצים זנדפורט שבשטחה, המארח את גרנד פרי הולנד של תחרות הפורמולה 1.
בשנת 1100 העיר כבר הייתה קיימת, ושמה הוא הטיה של "Sandevoerde" (שילוב של "חול" ו"מעברה").
עד 1722 היה האזור בשליטתם של הלורדים מברודרודה.
הכפר היה תלוי בדיג במשך מאות שנים, ובמאה ה-19 החל להפוך לאתר נופש על חוף הים, כאשר בשנת 1828 נחנך אתר הנופש הראשון.
באמצע אותה מאה, החל גידול של תפוח אדמה בדיונות סביב העיר.
ב-1881 נפתחה תחנת רכבת סמוכה לחוף, וב-1889 חוברה העיר בחשמלית להארלם, דבר שהגביר מאוד את תיירות החופים.
במהלך מלחמת העולם השנייה זנדוורט ניזוקה קשות.
ב-23 במאי 1942 לא הותרה עוד גישה לחוף וכעבור מספר חודשים העיר התפנתה כמעט לחלוטין, ואתרי נופש ושדרות נהרסו כדי לפנות מקום לביצורי החוף של החומה האטלנטית.
לאחר המלחמה הואצה צמיחתה של העיירה, בהתאם לצמיחת התיירות.
בשנת 1948 נבנה מסלול זנדפורט, שאירח את גרנד פרי הולנד במשך כמה עשורים, עד 1985. בעונת 2021 בפורמולה 1 המסלול חזר לסבב המרוצים של תחרות הפורמולה 1. כמעט מחצית מכלל התעסוקה בעיר קשורה לתיירות.
משגר זניט-3SL היה משגר שפותח בשנות ה-90 של המאה ה-20 באוקראינה תוך שיתוף פעולה עם רוסיה וארצות הברית.
זה היה פיתוח דגם נוסף בסדרת משגרים "זניט" והיה מיועד לשימוש במיזם Sea Launch.
הפיתוח החל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 במפעל יוז'ני לבניית מכונות שבאוקראינה הסובייטית במטרה להחליף משגר "פרוטון K".
לאחר התפרקות ברית המועצות התכנון הופסק.
הוא חודש במסגרת מיזם Sea Launch תוך שיתוף פעולה עם תאגיד הטילים והחלל אנרגיה ממוסקבה שסיפק מאיץ ובואינג שתכננה וסיפקה חופה למטען.
חלקים של המשגר הועברו מאוקראינה (שלב ראשון ושני) ורוסיה (מאיץ) לאוניית Sea Launch Commander שעגנה בקליפורניה להרכבה ובדיקות.
לאחר סיום התהליך משגר עם חללית מטען היו מועברים לאסדת שיגור.
לצורכי המשגר פותח דגם ספציפי של מאיץ - block DM-SL שהיה יכול להפעיל את המנוע חמש פעמים עד להשגת המסלול המבוקש.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1999 ועד לשנת 2014 בוצעו 36 שיגורים, 32 מהם הסתיימו בהצלחה.
כל השיגורים היו מסחריים וכללו בעיקר לווייני תקשורת.
למשגר הייתה גרסה קרקעית "זניט-3SLB" שהותאמה לשיגור מכן שיגור מס' 45 בקוסמודרום בייקונור.
דגם זה שוגר 6 פעמים בשנים 2008–2013. לצורכי המשגר פותח דגם חדש של מאיץ - block DM-SLF שהיה קל יותר והיה יכול להפעיל את המנוע שלוש פעמים עד להשגת המסלול המבוקש.
בין היתר עם משגר זה שוגרו לווייני עמוס 3 ועמוס 4. בנוסף לכך בשנים 2011–2017 בוצעו שיגורים של גרסת "זניט 3SLBF" עם מאיץ מדגם "Fregat" מתוצרת חברת "לבוצ'קין".
בגרסה זו בוצעו 4 שיגורים בשנים 2011–2017. בגרסאות אלו חופה תוכננה ב"לבוצ'קין", הרכבה ובדיקות המשגר בוצעו ברוסיה ללא מעורבות אמריקאית.
בשנת 2015 לאור הפסקת שיתוף פעולה בין רוסיה לבין אוקראינה שימוש במשגר הופסק.
זעזוע מוח (לטינית Concutere; מילולית "נער באגרסיביות") הוא הסוג הנפוץ ביותר של פגיעה מוחית טראומטית.
לעיתים רבות מגדירים זעזוע מוח כפגיעת ראש המלווה באובדן זמני של פעילות מוחית תקינה.
זעזוע מוח עלול לגרום לתסמינים פיזיים, קוגניטיביים או רגשיים שונים, אשר לעיתים קשים לאבחון במקרים של זעזוע מוח קל.
זעזוע מוח מוגדר כפגיעת ראש קהה - פגיעה רחבה בכל המוח.
בניגוד לחבלה ממוקדת כגון דימום במקום מסוים במוח.
הזעזוע מתרחש כאשר המוח מתנגש בדפנות הגולגולת, עקב מכה חזקה בראש (פגיעת ראש), או טלטול חזק - לרוב בתאונות דרכים.
גלי המכה נספגים בכל המוח וגורמים לשיבוש בהורמונים ובפעילות החשמלית.
זעזוע מוח לא מתרחש לאחר כל פגיעה בראש, שכן בין הגולגולת לבין המוח מפריד נוזל המוחי השדרתי, אשר משמש בדרך-כלל כבולם הזעזועים של המוח.
ניתן לסווג את הפגיעה בראש למכות מסוג coup ו-contre coup.
בזמן זעזוע מוח, הגולגולת פוצעת את רקמת המוח או את כלי הדם שבו.
הנזק מהפציעה עלול לגרום לבעיות כמו: חוסר הכרה רגעי שאחריו אמנזיה (שכחה) קלה או ארוכת טווח, חוסר הכרה רגעי שאחריו יש חזרה לתפקוד שלפעמים מלווה בהתדרדרות תפקודית איטית עד לחוסר הכרה ממושך, או לחוסר הכרה ממושך ומיידי.
קיימים סיבוכים נוספים העלולים להיגרם מחבלה קהה בראש.
הפציעה מתאפיינת בפגיעה שאינה נצפית ב-CT או בבדיקה היסטולוגית.
אנו לא נצפה לראות סימנים נוירולוגים מתמשכים או הופעה של משולש קושינג בזעזוע מוח.
בבתי חולים נהוג לבצע בדיקת CT ראש לשלילת דימום תוך-גולגולתי ושלילת לחץ תוך-גולגולתי מוגבר (EICP), במידה ושללו פגיעת ראש חמורה נהוג לעכב את הפצוע להשגחה בחדר המיון ל-8 עד 24 שעות.
ככלל, אם לאחר מכה בראש יש איבוד הכרה ולו זמני או הקאות, זהו סימן כי מרבית הסיכויים שיש זעזוע מוחי ובמקרה כזה יש לפנות בהקדם לקבלת טיפול רפואי.
סימנים נפוצים המופיעים לאחר קבלת המכה הם: בחילות, סחרחורות, בלבול וחוסר זיכרון (אמנזיה רטרוגרדית או אמנזיה אנטרוגרדית) וכן רצון לישון.
אלו יכולים להוות סימן לזעזוע מוחי קל, אולם בדיקה על ידי נוירולוג בבית חולים יכולה לקבוע האם התרחש זעזוע מוחי או לא.
תסמינים אלו יכולים להמשך ימים ואף שבועות וחודשים מתום המכה והטיפול המומלץ הוא מנוחה.
זעזוע מוחי המהווה סכנה מוגדר ככזה שבו התרחש איבוד הכרה כלשהו.
זעזוע מוחי קל מתרחש פעמים רבות במהלך חיינו ובעיקר בגיל הילדות והגוף מחלים ממנו לבד ורובנו לא שמים לב שזה התרחש.
כיום אין הגדרה עולמית אחידה לזעזוע מוח.
נהוג להתייחס לתופעה כאל פגיעת ראש קלה או טראומה מוחית קלה.
ישנן לפחות 41 שיטות שונות למדוד את החומרה של זעזוע מוח ואין הסכמה עולמית גורפת מה היא השיטה העדיפה.
כדי לפשט את האבחון ואת מדידת החומרה של זעזוע מוח, במהלך כנס רפואי אשר התקיים בפראג בשנת 2004, נקבע כי יש להתייחס ל'זעזוע מוח' במונחים של 'זעזוע מוח פשוט' ו'זעזוע מוח מורכב' בלבד.
במהלך כנס רפואי שהתקיים בעיר ציריך בשנת 2008, נקבע כי יש לזנוח את החלוקה ל'זעזוע מוח פשוט' ו'לזעזוע מוח מורכב'.
עם זאת, הוסכם בכנס כי מרבית התסמינים של זעזוע מוח (בין 80% ל-90%) חולפים מספר ימים אחרי הפגיעה (בין 7 ל-10 ימים).
כמו כן, הוסכם כי זמן ההתאוששות מ'זעזוע מוח' עלול להיות ארוך יותר אצל ילדים ובני נוער.
בעבר היה נהוג לאפשר לאתלטים וספורטאים לחזור לפעילות ספורטיבית לפי דרגת החומרה של זעזוע המוח, אולם, כיום, נהוג למנוע מספורטאים לשוב לפעילות ספורטיבית כל עוד קיימים אצלם תסמינים של 'זעזוע מוח', הן במנוחה והן בזמן פעילות גופנית.
ישנם תסמינים רבים לזעזוע מוח אשר מופיעים מיד לאחר הפגיעה.
התסמינים בדרך כלל חולפים מספר ימים או שבועות לאחר הפגיעה.
מספר התסמינים מהם סובל אדם אשר נפגע בזעזוע מוח משתנה ואינו קבוע.
כאב ראש הוא התסמין הנפוץ ביותר לזעזוע מוח.
תסמינים נפוצים נוספים הם סחרחורת, הקאה, בחילה, אובדן קואורדינציה, בעיות שיווי משקל או בעיות תנועה אחרות.
תסמינים הקשורים ליכולת הראייה הם רגישות לאור, הופעה של אור בהיר, ראייה מעורפלת וראייה כפולה.
צלצולים באוזניים הן תסמין נפוץ נוסף של זעזוע מוח.
באחד מתוך 70 מקרים מדווחים של זעזוע מוח, זעזוע המוח מלווה בפרכוסים.
התקפים אלו מתרחשים במהלך הפגיעה או מיד אחריה, ואינם זהים להתקפי פרכוסים פוסט טראומתיים היכולים להעיד על חשש לאפילפסיה.
פרכוסים אלו ככל הנראה נגרמים כתוצאה מאובדן זמני או עיכוב של תפקוד מוטורי, ואינם קשורים למחלת האפילפסיה או לנזק מבני חמור יותר למוח.
התסמינים הקוגניטיביים האופייניים לזעזוע מוח הם בלבול, חוסר התמצאות במרחב ובעיות קשב וריכוז.
לעיתים הסובלים מזעזוע מוח עלולים לאבד את ההכרה אולם אובדן ההכרה לא בהכרח מעיד על חומרת זעזוע המוח.
תסמין אפשרי נוסף הוא אובדן זיכרון של אירועים והתרחשויות הסמוכים לזמן הפציעה.
כמו כן, אדם הסובל מזעזוע מוח עלול לחזור שוב ושוב על אותן השאלות, להיות בעל זמן תגובה ארוך מהרגיל או להיות בעל מבט חלול.
זעזוע מוח עלול לגרום גם לשנויים במצב הרוח ולהתנהגות המתאפיינת בעצבנות וחוסר סבלנות.
לעיתים עלול אדם הסובל מזעזוע מוח להביע רגשות אשר אינם הולמים את הסיטואציה.
אצל ילדים זעזוע מוח עלול להתאפיין בחוסר מנוחה, עצבנות ועייפות.
הפרעות חרדה גם הן נפוצות עקב זעזוע מוח, ואף דיכאון.
הפרעות שינה- במיוחד אם הזעזוע מתמשך.
לרוב בהפרעות אלו ישנה ישנוניות מוגזמת ושינה שעות רבות מהרגיל.
האבחון של זעזוע מוח מבוסס על בדיקות פיזיות ונוירולוגיות ומשך הזמן בו שהה המטופל במצב של חוסר הכרה (ברוב המקרים עד כחצי שעה).
הבדיקות הנוירולוגיות בודקות את התפקוד הקוגניטיבי של המטופל וחלקן אף יכולות להתבצע אף מספר שבועות לאחר הפציעה כדי לאתר תופעות ובעיות קוגניטיביות חוזרות.
בשנים האחרונות, ספורטאים מבצעים את הבדיקות הנוירולוגיות הללו גם בשגרה כדי שיוכלו להוות בסיס להשוואה עבור בדיקות מאוחרות יותר אשר יתבצעו במקרה של פציעה או חבלה בראש.
בנוסף, נהוג לבצע בדיקת CT כדי לשלול חבלה חמורה יותר בראש ודימום פנימי במוח.
ברוב המקרים לא ניתן לזהות זעזוע מוח באמצעות בדיקות MRI ו-CT.
בזמן זעזוע מוח יש להימנע ממכות חוזרות בראש, במיוחד בשבוע הראשון שלאחר המכה, אז אף מכות קלות בראש עשויות לגרות לתופעה של זעזוע מוחי שני, שעשוי לגרור משך החלמה ארוך.
לרוב זעזוע מוח מחלים לחלוטין.
בכעשירית מהמקרים ייתכן משך ארוך של הופעת סימפטומים (2–6 חודשים), אז מוגדרת תסמונת שלאחר זעזוע מוח (post concussion syndrom).
הישנות זעזועי מוח במהלך החיים עשויה להגדיל סיכוי לדמנציה בזקנה.
ישנה אפשרות לבעיות נוירולוגיות כגון אפילפסיה, שיתוק, רגישות יתר לחבלות ראש.
עם זאת, לרוב, גם במקרה של זעזוע ארוך, המוח מחלים לחלוטין.
עם זאת ישנה חשיבות למנוחה ובמיוחד בשבוע הראשון.
כאבי ראש נשנים עשויים להופיע אף כשנה לאחר הזעזוע, לרוב במידה והפציינט לא ביצע החלמה ראויה בהתחלה (מנוחה).
ניתן לצמצם את הסיכוי לסבול מזעזוע מוח על ידי נקיטת אמצעי בטיחות כגון חגירת חגורת בטיחות או שימוש בכריות אוויר.
כדי לצמצם את הסיכוי לפגיעה מוחית קלה מומלץ לאנשים מבוגרים לצמצם את הסיכוי לנפילה על ידי לבישת נעליים נוחות עם סוליות קשיחות.
מספר מצומצם של מחקרים הראו ראיות לכך שהשימוש בציוד מגן כגון קסדה מפחית משמעותית את הסיכוי של ספורטאים לסבול מזעזוע מוח במקרה של חבלה בראש.
אולם מחקרים אחרים הראו שבעוד קסדה עשויה להיות יעילה במידת מה במניעת פגיעות ראש מסוגים שונים (כגון שבר), היא אינה יעילה, או יעילה בצורה מעטה, במניעת זעזוע מח.
ידוע כי לספורטאים העוסקים בפוטבול אמריקאי סיכון גבוה לסבול מזעזוע מוח, וחוקי המשחק משתנים עם הזמן כדי לשמור על מצבם הבריאותי של השחקנים.
כמו כן, טכנולוגיות חדשות מיושמות מפעם לפעם בקסדות של השחקנים כדי להפחית את הסיכוי לזעזוע מוח.
אדם אשר סובל מזעזוע מוח צריך להיות בהשגחה כמספר שעות לאחר הפציעה.
אם האדם מפתח את אחד התסמינים הבאים: הקאות חוזרות ונשנות, החמרה בכאב הראש, סחרחורות, ראייה כפולה, פרכוסים, נמנום מופרז, דיבור לא ברור, הליכה לא יציבה, חולשה או חוסר תחושה בידיים או רגליים עליו להגיע באופן מיידי למחלקת טיפול נמרץ כדי לבצע בדיקות נוספות.
באופן מסורתי נהגו להעיר את האדם הסובל מזעזוע מוח מספר פעמים בלילה הראשון לאחר הפציעה.
עם זאת, לאחרונה קיים ויכוח האם הפעולה הזו אכן הכרחית והאם יש יתרון בשינה רציפה לאחר חבלה ראשית.
במרבית המקרים סימפטומי החבלה חולפים כשבוע מתום הפציעה.
בכעשרה אחוזים מהמקרים הסימפטומים עשויים להמשך שבועות ואך חודשים, אז מוגדרת "תסמונת שלאחר זעזוע מוח" (post concussion syndrome).
הטיפול הנפוץ במרבית המדינות (בארצות הברית, רוסיה ואירופה) לטיפול בזעזוע מוח הוא מנוחה פיזית וקוגניטיבית עד שכל התסמינים הרלוונטיים לזעזוע מוח חולפים.
עם זאת, ישנם נוירולוגים המסתייגים מכך ומתייחסים לסימפטומים ככאלה שיעברו מאליהם ללא צורך בהתנהגות מיוחדת.
פעילות גופנית- הימנעות מכל פעילות ספורטיבית, ובמיוחד כזו הגורמת להאצת דופק ונשימה.
כמו הרמת משקל, פעילות אירובית, והימנעות מעבודות בית כגון ניקיונות.
מזון- מומלץ לאכול קל, ביתי ומבושל.
להימנע ממאכלים קרים ומאכלים המעמיסים על מערכת העיכול.
במקרים של בחילות חזקות יש הממליצים זמנית להמעיט באכילה.
יש להימנע לחלוטין מאלכוהול, סמים, ויש הממליצים להימנע מקפאין.
כמו כן יש להזהר בלקיחת תרופות (גם כאלה שאינן דורשות מרשם) ללא המלצת רופאים בתקופה זו.
הימנעות מפעילויות הדורשות ריכוז ולמידה: לימוד, קריאה, צפייה במסכים, משחקי וידאו, שליחת מסרונים, כתיבה.
חרדות ולחץ אשר נפוצים במצבי זעזוע מוחי ובמיוחד אם הסימנים מתארכים ושגרת החיים נפסקת, עשויים להחמיר סימפטומים כגון כאבי ראש, ולעכב את ההחלמה.
לאחר שהסימפטומים נחלשים מאוד וישנן תקופות גדולות טובות- ניתן להגדיל בהדרגה פעילויות- עבודות בית, לאחר מכן ספורט קל, ובהמשך משימות ריכוז קלות.
מומלץ לחזור לעבודה או ללימודים בהדרגה.
יש הממליצים להמתין עד שהסימפטומים נעלמים לחלוטין למשך 24 שעות לפחות, עד שמוסיפים פעילויות.
זְעַ֫'רְתַא היא עיר במחוז צפון לבנון בלבנון, שבה מתגוררים כ-70,000 נפש.
העיר היא מרכזה של נפת זע'רתא.
השם זע'רתא נגזר ככל הנראה מהמילה הארמית "זע'ר", שמשמעותה מבצר, ובסורית המילה "זע'רתא" משמעה "ביצורים".
העיר קשורה קשר הדוק לעיר ההררית אהדן.
בכל קיץ עוברים רוב תושבי העיר לבתי קייט באהדן, ואילו בחורף אהדן כמעט ריקה מאדם.
תושבי זע'רתא דוברים ערבית לבנונית במבטא סורי בולט.
סורית נלמדה בבתי הספר עד אמצע המאה ה-20.
זע'רתא הוציאה מתוכה פוליטיקאים ואנשי ציבור רבים, בהם שני נשיאים: סולימאן פרנג'יה ורנה מעווד, ופוליטיקאים בולטים: חמיד פרנג'יה, סולימאן פרנג'יה הבן, סימון א-דווייהי, נאילה מעווד, אסטפן א-דווייהי , טוני פרנג'יה, סמיר פרנג'יה ואחרים.
גם מאהדן יצאו לפחות שני מנהיגים של הכנסייה המרונית (אסטפן א-דווייהי וחאנה מח'לוף א-דווייהי), כמו גם המנהיג בן התקופה העות'מאנית יוסף כרם, שהוביל את המרד נגד השלטון הטורקי.
המשפחות שבניהן הוזכרו לעיל: כרם, א-דווייהי, פרנג'יה, מעווד ומשפחת מקרי, שולטות גם בפוליטיקה המקומית.
העיירות והכפרים הסובבים את העיר נהנים מרווחה, אך לתושביהם אין כוח פוליטי.
האוכלוסייה היא נוצרית ברובה, כשהמרונים הם הרוב בקרב הנוצרים.
בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון הייתה זע'רתא, שהיא מעוז נוצרי בצפון המדינה, בחזית המלחמה.
מיליציית בריגדת מרדה הצליחה להדוף את ההתקפות של המוסלמים ואש"ף אשר יצאו מטריפולי השכנה.
כלכלת האזור מתבססת מאז ומתמיד על חקלאות: זיתים סביב זע'רתא ותפוחים סביב אהדן.
בשנים האחרונות גדל שיעור מגזרי התעשייה והשירותים באזור.
מועדון הכדורגל של זסטפוני (בגאורגית: "ზესტაფონი" საფეხბურთო კლუბი) הוא מועדון כדורגל מהעיר זסטפוני, שבמחוז אימרתי בגאורגיה.
את משחקיה משחקת הקבוצה באצטדיון העירוני זסטפוני.
מועדון הכדורגל נוסד ב-18 ביוני 2004 ביוזמת בעל המניות של JSC, "גיאורגי ניקולדזה מפעל לסגסוגת-מתכת ברזל של זסטפוני".
מרגע היווסדה נכללה הקבוצה בליגת העל הגאורגית.
בעונה 07/2006 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו מול טובול מקזחסטן ונפלה בסיבוב הראשון לאחר שבמשחק הראשון בקזחסטן הפסידה 3:0 ובמשחק השני בגאורגיה ניצחה רק 2:0.
בעונה 2006/07 סיימה הקבוצה במקום הרביעי, בדיוק באותו מקום בו סיימה את העונה הקודמת (06/2005).
במחזור 25, במאי 2007, ניצחה הקבוצה את קאחתי תלאווי (שירדה ליגה בסוף העונה) 7:0 בבית.
בעונת 2007/2008 זכתה הקבוצה בגביע גאורגיה.
בסוף עונת 2008/09 הקבוצה סיימה את הליגה במקום הרביעי והעפילה לגביע אופ"א.
הקבוצה הפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון לקבוצת גיור מהונגריה והודחה מהטורניר.
בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה באליפות האומגלסי ליגה לראשונה בתולדותיה.
בעונת 2011/12 זכתה באליפות שנייה ברציפות.
זנקט יאקוב פארק (בגרמנית St.
Jakob-Park; בצרפתית Parc Saint-Jacques) הוא אצטדיונה העירוני של קבוצת הכדורגל השווייצרית פ.צ.
בזל, ושל נבחרת שווייץ בכדורגל.
כמו כן זהו אצטדיון הכדורגל הגדול ביותר בשווייץ.
בתחילה היה האצטדיון אמור להכיל 38,500 מושבים, אולם עקב העובדה ששווייץ (ביחד עם אוסטריה) נבחרה לארח את יורו 2008, האצטדיון הורחב ל-42,500 מקומות ישיבה.
האצטדיון תוכנן על ידי משרד האדריכלים השווייצרי, זוכה פרס פריצקר, הרצוג ודה מרון.
האצטדיון מחולק לארבעה אזורים, C, B, A, ו-D, לכל צד באצטדיון, ואגף G, הכולל את המרפסות העליונות, שנבנה אחר כך.
בניית האצטדיון החלה ב-13 בדצמבר 1998, ונועדה להחליף את אצטדיון זנקט יאקוב הישן.
האצטדיון נחנך ב-15 במרץ 2001. האצטדיון זכה לדירוג ארבעה כוכבים בדירוג אופ"א.
בשנת 2016 אירח האצטדיון את גמר הליגה האירופית, בו גברה סביליה הספרדית על ליברפול האנגלית בתוצאה 1–3, לעיני כ-35 אלף צופים.
במהלך יורו 2008, אירח האצטדיון שישה משחקים – שלושה בשלב הבתים (משחק הפתיחה ושאר משחקי הנבחרת השווייצרית), שני רבעי-גמר, וכן את משחק חצי הגמר בין ל.
זַנְקְט פַּאוּלי הוא מועדון כדורגל גרמני מרובע זנקט פאולי שבעיר המבורג.
המועדון נוסד ב-15 במאי 1910. עד עונת שיחק בליגות אזוריות בהמבורג.
בעונת הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת המבורן 07. בעונת הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת קיקרז אופנבך.
בעונת הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת נירנברג.
בעונת שיחק בפעם הראשונה בבונדסליגה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית עד עונת 1987/1988. בעונת 1986/1987 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת המבורג.
בסוף עונת 1987/1988 עלה לבונדסליגה ושיחק במשך 3 עונות עד עונת 1990/1991 שבסיומה ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 1994/1995. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת פ.צ.
בסוף העונה עלה לבונדסליגה ושיחק שנתיים עד עונת 1996/1997. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת אנרגי קוטבוס.
המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת שבסיומה עלה לבונדסליגה, שיחק בה עונה אחת וירד חזרה לליגה השנייה.
בסיום עונת נשר המועדון אל הליגה השלישית בה שיחק במשך ארבע עונות.
בעונת הגיע לחצי גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת באיירן מינכן.
בשנת 2007 הצליח המועדון לחזור אל הבונדסליגה השנייה, ובסיום עונת הצליח להעפיל אל הבונדסליגה, אך נשר ממנה כעבור עונה.
המועדון משחק בליגה השנייה מעונת .
בעונת 2023/2024 חזר המועדון אל הבונדסליגה.
בעונת החזרה, עונת 2024/2025 הצליחה הקבוצה לשרוד בבונסליגה וסיימה במקום ה-14.
זנקט פאולי נחשב למועדון המשויך לשמאל הגרמני, אף אנרכיסטי והאנטי-לאומי.
קבוצות האולטראס של המועדון מקיימות קשרים ענפים עם קבוצות אולטראס שמאליות ברחבי העולם, ביניהן גם ארגון האוהדים של הפועל תל אביב, ולוקחות חלק בקמפיינים נגד גזענות, סקסיזם והומופוביה ביציעי הכדורגל.
מריו, הדמות הראשית בסרט הקולנוע "מריו" משנת 2018, הוא חלוץ מרכזי בזנקט פאולי.
זעירי (השני) היה אמורא בדור השני לחכמי ארץ ישראל, מגדולי תלמידי רבי חנינא ורבי יוחנן.
אמרותיו ופסקיו, מוזכרים עשרות פעמים בתלמוד.
זעירי היה גדול תלמידי רבי חנינא, ומגדולי חכמי ארץ ישראל, יותר מרבי אלעזר שנודע כ"מרא דארעא דישראל".
על כך יעיד המעשה הבא המובא בגמרא ריש לקיש שחה בים, בא רבה בר בר חנה ונתן לו את ידו, ושוחח עמו.
האם ייתכן שריש לקיש נתן את ידו לרבה בר בר חנה?
הרי ידוע, כי ריש לקיש, למי שהיה נותן לו את ידו, הביאו לו הלוואה כספית ללא עדים, שכן אפילו לרבי אלעזר שהיה מרא דארעא דישראל (ראש החכמים בארץ ישראל) לא נתן את ידו, ומתרצת הגמרא, כי אם המעשה היה בריש לקיש, כנראה שהאדם השני היה זעירי.
בשונה מאמוראים אחרים, כאשר הוא היה אומר שבמשנה חסר קטע מסוים, קבעו חכמי הזמן את הוספתו כחלק מנוסח המשנה, בשונה למשל מהוספותיו של רב ששת הוא נודע בכושר הסברתו המיוחד, עד שאמר עליו רבא: כל ברייתא שזעירי אינו מפרש אותה, לא ניתן לפרש אותה.
הוא לא נזכר בתלמוד בשם "רבי", באף מקום, וזאת על פי המאמר "גדול מרבן שמו", כלומר גדול יותר רב כאשר אינו נקרא בשם תואר, שכן שמו עצמו הוא תוארו.
רבי יוחנן, גדול חכמי ארץ ישראל רצה שזעירי ישא את בתו, אבל זעירי התחמק ממנו מכיוון שהוא היה מבבל הנחשבת למיוחסת יותר ביחס לארץ ישראל שבה התערבו פסולין.
פעם אחת הגיעו לשלולית מים וזעירי הרכיב את רבי יוחנן על כתיפו.
אמר לו רבי יוחנן באותה שעה: תורתי כשירה לך, ואילו בתי אינה טובה בשבילך?
אך למרות זאת זעירי המשיך להתחמק ממנו.
והגמרא מסבירה כי רבי יוחנן לא ידע את אמרתו של רבי אלעזר "לא עלה עזרא מבבל עד שעשאה סולת נקייה", כך שבבל הייתה מיוחסת לגמרי, שזו היא הסיבה שלא רצה זעירי לקחת את בתו של רבי יוחנן לאישה, עקב יחוסו הגדול יותר מאשר רבי יוחנן.
גם הלכתית, החמיר זעירי בהלכות יוחסין.
כך למשל התייחסותו למשנה במסכת כתובות: .
התחבטו חכמי ארץ ישראל בפירוש משנה זו, מדוע סובר רבי יהושע לא יאמינו לאישה לומר שנבעלה לאדם כשר, הרי יש לה מיגו.
רב אסי תירץ, שהכוונה במילה "מדברת" היא כינוי בלשון נקייה ליחסי אישות שהמקרא קורא לה בלשון אכילה ודיבור, ולכן אין לאישה מיגו לומר שלא נבעלה, שהרי ראו שנבעלה.
זעירי לעומת זאת, הסביר את המשנה כפשוטה שראוה מדברת ומתייחדת עם אדם במקום סתר, ולא מאמינים לה לומר שלא נבעלה, ואף על פי שעל פי ההלכה אין אוסרים אישה על יחוד, מעלה עשו ביוחסין, מפני חומרתן.
גישה זו, מקובלת הייתה בידי זעירי מרבו רבי חנינא שכן גם הוא סבר כי יש להחמיר במיוחד ביוחסין ובלשון חז"ל "מעלה עשוי ביוחסין".
לפי זה פירש זעירי בשם רבו רבי חנינא, את המשנה במסכת כתובות , ופירש שמדובר שם שעברה שם קבוצת אנשים שכל אחד מהם כשר לכהונה - כלומר שאינו פוסל בביאתו את האישה שבא עליה, ואינו נתין או ממזר, ומלבד זאת רוב אנשים העיר כשרים לכהונה, כך שישנם שני רוב להכשיר.
הוא היה סוחר, וגם היה נוסע ממדינה למדינה, לצורך מסחרו.
באחת ממסעותיו עבר במצרים, שמליאה הייתה בכשפים, וקנה חמור, אך כאשר רצה להשקותו מים, התברר כי הכשפים נמסו והתפוגגו, ומדובר למעשה בגמל, שמחירו זול יותר.
המוכר אמר לו: לא היה עלי להחזיר לך, שכן כל אחד יודע שכאשר קונה הוא בעל חיים עליו להשקותו מים לפני הקנייה כדי לבדוק מי הוא הבעל חיים האמיתי, ולולי זעירי אתה ששמך מפורסם בכל העולם לא היינו מחזירים לך את הכסף.
על תלמידיו נמנו אבא בר חנן ורב דימי שמסר מאמרותיו, ורב נחמן.
אף רב חייא בר אשי היה תלמידו, ולדעה אחת ב, עבר זעירי בנהר ביום כיפור כדי להקביל פני תלמידו.
גם האמורא סורחב בר פפא מסר הלכה משמו של זעירי.
זַעוּרָה הוא כפר סורי עזוב הממוקם בחלקה הצפוני של רמת הגולן הישראלית, בגובה 720 מטר מעל פני הים, באגן הניקוז של נחל פרע.
הכפר זעורה הוקם יחד עם הכפר עין פית בתחילת המאה ה-17 על ידי סורים עלווים והוא היה אחד משלושת הכפרים העלווים בגולן, כאשר השלישי הוא ע'ג'ר (ממערב לזעורה ועין פית, על גבול לבנון).
לפי המפקד הסורי שנערך בשנת 1960 התגוררו בכפר 1,133 תושבים.
במהלך המערכה ברמת הגולן במלחמת ששת הימים, שכן הכפר על ציר הפריצה של חטיבה 8 (בפיקודו של אברהם מנדלר) ובקרבתו היו מתחמים מבוצרים של הצבא הסורי עליהם הגנו חיילי גדוד חי"ר 244 של חטיבה 723 הסורית.
במהלך הקרב על קלע וזעורה הגדוד המוביל של חטיבה 8 טעה בניווט והמשיך לקלע (מדרום), אולם שאר החטיבה המשיכה לזעורה ובשעות אחר הצהריים כבשו את המתחם טנקים מגדוד 377 (אשר סופח לחטיבה 8) לאחר קרב קצר.
כיבוש האזור ופריצת המתחמים המבוצרים אפשרו תנועה מזעורה אל הכבישים לכיוון מסעדה וצפון הרמה.
כיום משמש אזור הכפר כשטח אימונים של צה"ל והגישה אליו היא בפנייה לכיוון דרום מכביש 99 באזור הקילומטר ה-20 (בין מפל סער למסעדה).
זֵסטָפּוֹנִי (בגאורגית: ზესტაფონი) עיר תעשייתית בנפת זסטפוני, במחוז אימרתי שבגאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של הנפה.
עד שנת 1921 נקראה קווירילה.
בעבר הייתה זסטפוני מרכז של המחוז ההיסטורי מַרגווֵתִי בתוך מחוז אימרתי ההיסטורי.
כיום העיר מהווה את המרכז הדתי של האיפרכיה של מרגוותי (הכנסייה הגאורגית).
זסטפוני ממוקמת בקצה המזרחי של מישור קולכתי על שתי גדותיו של נהר הקווירילה.
העיר היא מרכז תעשייתי חשוב עם מפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן המעבדות עפרות מנגן מהעיר הסמוכה, צ'יאתורה.
העיר, הממוקמת בשפלת קולחתי באזור בעל אקלים טרופי למחצה עם חורפים קרים יחסית עם טמפרטורה ממוצעת של 4 °C- מעלות בינואר וקיצים חמים עם טמפרטורה ממוצעת של 24 °C באוגוסט.
האזור הכפרי מסביב לעיר הוא אזור גדול גפנים.
קבוצת הכדורגל המקומית, מועדון הכדורגל של זסטפוני המשחקת בליגת העל הגאורגית, זכתה פעמיים באליפות ליגת העל הגאורגית, בעונה 2010/11 ובעונה 2011/12.
העיר זסטפוני והעיירה השכנה שורפני הן מרכזים תעשייתיים.
המפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן, המעבד עפרות מנגן, מגיע ברכבת מצ'יאתורה העוברת בעמק נהר הקווירילה.
תעשייה זו מספקת כ-6% מתצרוכת המנגן בעולם.
מפעל המנגן הוא המפעל הגדול ביותר בגאורגיה.
בשנת 1998, ייצר המפעל 35,000 טון מנגן-צורני (silicomanganese) ו-11,000 טון סגסוגת מגנזיום פחם.
זה היה נמוך בהרבה מהשיא הקודם של ייצור 110,000 טון של סגסוגות מבוססות מנגן.
בפברואר 2006, רכשה את המפעל חברת המסחר הבריטית סטמקור (Stemcor).
התעשייה האחרת באזור זסטפוני-שורפני הם: מוצרי חשמל וכבלי נחושת ואלומיניום.
בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה ייצרו באזור גם חומרים חסיני אש, שיש ובגדים.
זסטפוני היא גם מרכז גדול גפנים וייצור יין.
זני הגפנים הידועים של האזור הם בעיקר צִיצקָה וצוֹלִיקַאוּרִי.
העיר שוכנת על הכביש מספר 1 הגאורגי (ს1) שהוא הכביש המהיר הראשי של גאורגיה.
הכביש הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים E שבאירופה (E97).
סכר חדש על נהר הקווירילה נמצא בבניה.
העיר זסטפוני נזכרת לראשונה בכתובים בשנות ה-60 של המאה ה-16. שם העיר נגזר מהעובדה שהעיר משתרעת על שתי גדות נהר הקווירילה.
המילה פּוֹני (ფონი) פירושה מעבר או מעבר חוצה וזֵדָה פּוֹנִי המעבר העליון או הגדה העליונה.
שם זה שימש את המקומיים שהתגוררו במקום וגם את הנוסעים שביקרו במקום בימי קדם.
בשנות ה-20 של המאה ה-19, הוצב בעיר צבא של קוזקים.
שמה של העיר באותם ימים היה קווירילה, עם שם הנהר שחצה אותו.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 שונה שם העיר לג'וּרֵ'לִי, על שם מהפכן גאורגי מפורסם.
רק מאוחר יותר שונה שם העיר בחזרה לשמה המקורי זסטפוני.
זסטרוגי הם תלמים או רכסים חדים ולא-סדירים קשים כמו סלע בגובה של עד 30 סנטימטרים, הנוצרים על פני השלג עקב סחיפה אאולית, הקפצה וגלגול של חלקיקי שלג והשקעה, והם מצויים באזורים מושלגים בקטבים או באזורי אקלים ממוזג.
הם נבדלים מחוליות בכך שהרכסים מקבילים באופן בולט לכיוון הרוחות הנושבות דרך קבע.
תלמים קטנים יותר בלתי סדירים מסוג זה מוכרים כגלונים (קטנים, בגובה 10 מ"מ) או רכסי רוח.
תוואי השלג הגדולים במיוחד מהווים מכשול לגולשי שלג, גלשני שלג ולאופנועי שלג.
התקדמות על גבי משטח לא-אחיד של זסטרוגי יכולה לעייף מאוד, ותמיד קיים סיכון של שבירת ציוד – הגלונים והגלים משופעים במקרים רבים בחתחתים ומהמורות, פני השטח קשים ואינם סלחניים, ושינויים טופוגרפיים קלים בין רכס למרזבה מתרחשים כל הזמן.
המילה "זסטרוגי" (Заструги) היא צורת רבים בשפה הרוסית; ביחיד "זסטרוגה" (Заструга), התעתיק גרמני של המילה הרוסית הוא Sastrugi.
מקבילה לטינית לצורת היחיד, "ססטרוגוס", משמשת בכתבים שונים, לרבות יומני המשלחות של קפטן רוברט פלקון סקוט וספרו של ארנסט שקלטון, The Heart of the Antarctic.
תחת הרוח, מצטברים חלקיקי שלג חופשיים ונסחפים בדומה למה שמתרחש בחוליות חרמש (חוליות ברחאן), ולכן השם העממי שקיבלו הצורות שמקבל השלג הנסחף הוא ברחאנים.
האינואיטים של קנדה קוראים לתצורות השלג המתהוות כתוצאה מכך "קאלוטוגאניק" (kalutoqaniq).
עם היחלשות הרוחות, מתגבשות תצורות השלג, או ה"קאלוטוגאניק" הללו, באמצעות המראה והתגבשות מחודשת.
כשהרוחות מתחזקות שוב הקאלוטוגאניק נשחקים לצורות מעוצבות של ססטרוגי.
האינואיט מכנים את התוואים הגדולים יותר בשם קאיוקלאק (kaioqlaq) ואת הגלונים הקטנים בשם טומרינייק (tumarinyiq).
סחיפה נוספת יכול להפוך את הקאיוקלאק בחזרה לקאלוטוגאניק נודד.
שלב ביניים של הסחיפה קרוי מפסוק (mapsuk), צורה תלויה.
בצד הפונה לרוח של הרכס, הבסיס נסחף מהר יותר מאשר החלק מעליו, תוך יצירת צורה מוכרת של קצה סדן המצביע כנגד הרוח.
על מדרונות ההרים משתמשים גולשי סקי מנוסים בעובדה שהזסטרוגי מצביע על כיוון הרוח על מנת לאתר מראש הצטברויות של תלוליות שלג מסוכנות.
זסטרוגי צפויים יותר להיווצר על קרח ים שנוצר באותה שנה מאשר על קרח רב-שנתי.
קרח חדש חלק יותר מקרח רב-שנתי, שמאפשר לרוח לעבור באופן אחיד על פניו ללא מכשולים טופוגרפיים.
השלג, שהוא יבש וקל כל עוד איננו מפשיר, נסחף בקלות עם משבי הרוח ויוצר זסטרוגי מקבילים לכיוון הרוח.
במחקר שנערך בנושא באלסקה הוכח שהזסטרוגי מתקבעים במקומם עד חודש מרץ ועשויים להיות קשורים להיווצרות בריכות הפשרה.
בריכות הפשרה צפויות יותר להיווצר בשקעים שבין הזסטרוגי על קרח חדש.
הפרק השני ברומנו של ג'יימס רולינס "צייד קרח" מדמה את הזסטרוגי המקיפים את השטח שמעל תחנת הקרח התת-מימית לעוגת מקצפת לימון.
בניגוד לכך, על הנתיב המחבר את הבסיס התת-מימי אל תחנת מעוף האומגה שמעל פני הקרקע, שחקה התנועה את הקרח והחליקה אותו.
זסלאוויה (בבלארוסית: Засла́ўе; בפולנית: Zasław, זאסלאב; ברוסית: Заславль, זסלבל) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, כ־20 ק"מ צפונית־מערבית למינסק.
היישוב נוסד בשנת 985 לספירה, בידי ולדימיר הראשון, נסיך קייב.
במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית הייתה העיירה למרכז קלוויניזם.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-250 יהודים, ופעל בה בית ספר יידי.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה.
בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה, לצד יהודי כפרי הסביבה, בגטו שהוקם במבנה אחד בה, אשר הוקף בגדר תיל.
ב-26 בספטמבר 1941 נשרפו חיים בגטו 12 יהודים, ולמחרת נרצחו בו 8 יהודים נוספים.
ב-29 בספטמבר 1941 נערכה בגטו אקציה, בה הובלו כ-100 יהודים ליער סמוך, שם נרצחו.
35 נשים יהודיות שנותרו בגטו נרצחו ב-29 באוקטובר 1941 בסמוך לתחנת הרכבת האזורית.
יחידת "זסלון" למטרות מיוחדות היא יחידת עילית בסוכנות הביון הרוסית שהוקמה במרץ 1997 על פי צו נשיאותי חשאי של בוריס ילצין שהסמיך את ראש המודיעין להפעיל יחידת עילית מעבר לגבולות המדינה.
זאת יחידת עילית רוסית העוסקת בטיפול במצבי בני ערובה רגישים מחוץ למדינה, תגובה להשתלטויות עוינות על מתקנים ממשלתיים מחוץ לרוסיה וכאמור אבטחת בכירים בביקור באזורי סכסוך.
היחידה מהווה ליורשת יחידת זניט של הקג"ב שפעלה במלחמת אפגניסטן בשנת 1979 ויחידת וימפל, שפעלה בעבר תחת הקג"ב וביצעה משימות חשאיות בחו"ל החל משנת 1983 ועד לשנות ה-90, עת הוכפפה לפס"ב.
זַנְקָנִית (שם מדעי: Urothemis) היא סוג של שפירית במשפחת הטיסניתיים.
אלו שפיריות בגודל בינוני המצויות מאפריקה, ברחבי אסיה ועד אינדונזיה ואוסטרליה.
בישראל הייתה נציגה אחת מהסוג, זנקנית טלואה; אך היא לא נצפתה כבר עשרות שנים וכנראה שנכחדה.
Jakobshalle או Joggelihalle) היא זירה מקורה בבזל, שווייץ.
הזירה מכילה כיום 8,000 מקומות ישיבה, אם כי ניתן להגדילה ל-12,400 מקומות בשילוב עם עמידת קהל.
הזירה משמשת כאולם הראשי של טורניר הטניס לגברים Swiss Indoors וטורניר הבדמינגטון Swiss Open .
כמו כן, במאי 2025 אירח האולם את תחרות אירוויזיון 2025.
הזירה תוכננה על ידי האדריכל השווייצרי ג'ובאני פנוצו , והיא שוכנת ליד הגבול בין בזל לבין העיירה מינכנשטיין , בסמוך לאצטדיון זנקט יאקוב פארק.
הזירה נפתחה באופן רשמי בספטמבר 1976, והיא משמשת בעיקר לאירוח אירועי ספורט ומוזיקה.
זַנְקָנִית טְלוּאָה (שם מדעי: Urothemis edwardsii) היא מין של שפירית ממשפחת הטיסניתיים, הנפוצה באפריקה שמדרום לסהרה.
בישראל היא הייתה נפוצה בעבר בעמק החולה, אך נכחדה עם ייבושו.
זוהי שפירית בינונית, היא מגיעה לאורך של 44 מ"מ ולמוטת כנפיים של 80 מ"מ.
הזכרים מזוהים יחסית בקלות ולא דומים למינים אחרים בתפוצתם; השילוב של הגוף בגוון כחול כהה מט עם הכתמים השחורים בבסיס הכנפיים האחוריות בולט.
הפטרוסטיגמות צהובות בהירות, והרגליים שחורות.
העיניים שחורות בחציין העליון ואפורות בתחתון.
הנקבות צהובות בסך הכול עם נגיעות חום, אך הן מאבדות את הגוון הצהוב החי עם הגיל ונעשות חומות.
יש להן כתמי כנף חומים כהים בבסיס הכנפיים האחוריות, המוקפים בכמות משתנה של צבע צהוב.
הזכרים מפתחים יותר צבע כחול אבקתי עם הגיל.
לשני הזוויגים דוגמה שחורה בולטת לאורך החלק העליון של הבטן וכתמים כהים בבסיסי הכנפיים האחוריות.
תפוצתה משתרעת על פני מרבית אפריקה שמדרום לסהרה, עם אוכלוסיות נוספות באלג'יריה וחצי האי ערב (עומאן).
הזנקנית הטלואה חובבת בריכות, אגמים, מישורים מוצפים ונחלים ונהרות בעלי זרימה איטית בסביבות סוואנה, שיחים, חורש ואזורים סמי-מדבריים.
היא מעדיפה בתי גידול עם מים שקטים וצמחייה שופעת כמו חישות קנים.
לעיתים קרובות ניתן למצוא פרטים שאינם מתרבים באזורי דשא פתוחים הרחק ממים.
הזנקנית מתמחה בציד מארבים ומבלה זמן רב כמו בהמתנה לטרף, או כדי לרדוף אחר יריבים.
היא אוהבת לנוח בעמדה חשופה ושטופת שמש.
בחום היום ניתן לראות אותן לעיתים קרובות בתנוחת "אובליסק", כשהן מכוונות את הבטן לשמש כדי להפחית את כמות אור השמש הישיר על גופם.
זעזוע מוח הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2013, שנכתב ובוים על ידי סטייסי פסון.
הסרט עוסק באבי אייבלמן, מעצבת פנים בת 42 המתגוררת עם אשתה ושני ילדיה בפרוורים.
לאחר פציעה בראש שנגרמת מתאונה עם בנה, אבי מתחילה להרהר בחייה המונוטוניים ומחליטה לשנות את מסלולה.
היא רוכשת לופט במנהטן ומתחילה לנהל חיים כפולים תחת השם הבדוי "אלינור", בהם היא מספקת שירותי ליווי לנשים.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס 2013 וזכה בפרס חבר השופטים של טדי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על תרומתו לקולנוע הלהט"בי.
הוא הופץ על ידי RADiUS-TWC והכניס כ-78,957 דולר.
אבי אייבלמן חיה חיים נוחים אך שגרתיים עם אשתה קייט ושני ילדיהם.
לאחר שבנה פוגע בה בטעות עם כדור בייסבול, היא סובלת מזעזוע מוח שמוביל אותה להרהר בחייה.
תחושת השעמום והחוסר מספקות דוחפות אותה לרכוש לופט בעיר ולהתחיל להיפגש עם נשים שונות תחת השם "אלינור".
במהלך המסע הזה, אבי מתמודדת עם שאלות של זהות, תשוקה והשלכות הבחירות שלה על משפחתה וחייה האישיים.
רובין וייגרט – אבי אייבלמן / אלינור, מעצבת פנים החיה חיים כפולים.
ג'ולי פיין לורנס – קייט אייבלמן, אשתה של אבי.
מארן שפירו – מאייר אייבלמן, בתה של אבי.
מיקה שפירו – ג'ייק אייבלמן, בנה של אבי.
מגי סיף – סם בנט, אישה שאבי מפתחת איתה קשר רגשי.
ג'נל מולוני – פרו, חברתה של אבי.
הסרט "זעזוע מוח" קיבל ביקורות חיוביות בעיקר.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 75% בהתבסס על 59 ביקורות, עם הקונצנזוס: "חכם, מעודן וסקסי, 'זעזוע מוח' מתעלה על רגעיו המביכים בזכות הופעתה המרשימה של רובין וייגרט".
באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 56 מתוך 100, בהתבסס על 19 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
מבקרת הקולנוע שילה או'מאלי כתבה: "הסיפור הוא ישן ומוכר: זוג נשוי, עסוק בעבודה ובגידול ילדים, מאבד את התשוקה ומתחיל לקחת אחד את השני כמובן מאליו.
אחד מהם סוטה, מחפש ריגושים מיניים.
הזוג או מתחבר מחדש או מתפרק.
קראנו על זה בספרות הגדולה, ראינו את זה ביותר סרטים ממה שניתן לספור".
זַעֲמָן (שם מדעי: Coluber) הוא סוג נחשים לא ארסיים הנמנה עם משפחת הזעמניים זהו סוג המהווה אב-טיפוס להגדרת המשפחה כולה והיא נקראת על שמו.
מקור השם בלטינית (Colubea – נחש).
הסוג כולל כ-40 מיני נחשים לא ארסיים ותפוצתם רחבה ביותר – הם מצויים באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית ובצפון אפריקה.
גופם דק יחסית וזנבם ארוך.
שינהם מרובות והן הולכות וגדלות בהדרגה מקדמת הלסתות ואחורה.
הם זריזים, עיניהם גדולות יחסית ומסתבר שחוש הראיה שלהם מפותח.
סימן היכר נוח לסוג הוא צורתו המיוחדת של מגן המצח הדומה לפעמון.
אחדים מבני הסוג נחשבים נחשים מועילים לאדם מפני שהם טורפים עכברים וחולדות המזיקים למשק.
הזעמן לא נכרך סביב טרפו אלא נושך ולוחץ אותו אל הקרקע עד למותו.
הם מתגוננים על ידי נשיפת אוויר ונשיכות ומכאן שמם העברי הדומה בצלילו לשמם הנרדף ביוונית (Zamenis – כועס מאוד).
נחש הזעמן השחור מגיע עד כ-3 מטרים, והוא אם כן הארוך ביותר בישראל.
הוא מצוי בצפון ועד באר שבע.
בעבר השתייכו לסוג מינים שעברו לסוגים אחרים.
הזַעַמָנִיִּים (שם מדעי: Colubridae) היא הגדולה במשפחות הנחשים.
כ-51% ממיני הנחשים שייכים למשפחה הזאת.
בארץ ישראל יש 23 מינים.
נחשים אלה מתאפיינים לפי שיני הארס:
Aglypha - חסרי שיני ארס או בלתי ארסיים
Opistoglypha - בעלי שיני ארס אחוריות או ארסיים למחצה או תת-ארסיים
Proteroglypha - בעלי שיני ארס קדמיות וארסיים
הזעמניים מצויים בדרך כלל בין קו הרוחב 65 מעלות צפון לבין קו הרוחב 45 מעלות דרום.
על מנת לתפוס את המזון, משתקים הזעמניים את טרפם והורגים אותו על ידי חניקתו באמצעות היכרכות סביבו או מחיצתו על הקרקע.
בנוסף, יש מינים אשר בולעים את טרפם בעודו בחיים.
אחרים מכישים את הטרף עם שיניהם האחוריות.
רוב הזעמניים מטילים ביצים, אך חלק מהמינים משריצים.
על ראשיהם מגינים גדולים דמויי מרצפות מסודרים סימטרית.
עיניהם גדולות וצורת קשקשי הגב היא מעוינת וקצותם מעוגלות.
בחלק הגחון המגנים רחבים, גדולים, רעופים ובטור אחד.
זנב הזעמנים הולך וצר ככל שמתקדמים לקודקודו.
בניגוד למשפחות אחרות, כלל אין שרידי גפיים.
כמו שאר הנחשים, הזעמניים בתרדמה בחורף הקר.
חלק מן המינים יהיו פעילים ביום, חלקם בלילה וחלקם במשך כל היממה.
כאשר נתפסים הזעמניים, הם עלולים לנשוך ולאיים בהפרשה מריחה רע.
בנוסף, הם נושפים ו'מתחפשים' לנחשים מזן ארסי על ידי כך שישנו את אופן תנועתם.
הם זריזים ובעלי גמישות רבה, דבר שמקל עליהם במציאת מקום מסתור - מחילה, סדק, נקיק או מים.
ישנה משפחה הקרויה למפרופידיים (Lamprophiidae) שמיניה דומים מאוד להם וקל להתבלבל בין שניהם.
סוג נחש-שוטני (Ahaetulla) - בו 21 מינים, ביניהם נחש-שוטני ירוק (Ahaetulla nasuta).
סוג נחש מעופף (Chrysopelea) - בו 5 מינים.
סוג דנדרלפיס (Dendrelaphis) - בו 54 מינים.
סוג Dryophiops - בו 2 מינים.
סוג קלמריה (Calamaria) - בו 69 מינים.
סוג Rabdion - בו 2 מינים.
סוג Anguiculus - בו 2 מינים.
סוג Arizona - בו 2 מינים.
סוג בויגה (Boiga) - בו 37 מינים, כולל בויגה המנגרובים (Boiga dendrophila) ואֵלָכִיסְטוֹדוֹן (Boiga westermanni).
סוג Cemophora - בו 2 מינים.
סוג Chironius - בו 27 מינים.
סוג ומין יחיד זעמן אמריקאי מזרחי (Coluber constrictor)
סוג Conopsis - בו 6 מינים.
סוג Coronella - בו 2 מינים.
סוג נחש ביצים (Dasypeltis) - בו 18 מינים.
סוג Dipsadoboa - בו 13 מינים.
סוג נחש אינדיגו (Drymarchon) - בו 5 מינים.
סוג Drymobius - בו 4 מינים.
סוג Drymoluber - בו 3 מינים.
סוג שלוון (Eirenis) - בו 23 מינים.
סוג כרכן (Elaphe) - בו 18 מינים, ביניהם כרכן קרינים (Elaphe druzei).
סוג Ficimia - בו 7 מינים.
סוג Gyalopion - בו 2 מינים.
סוג Hierophis - בו 3 מינים.
סוג זעמן אלמוגי (Lampropeltis) - בו 25 מינים.
סוג Leptophis - בו 20 מינים.
סוג Liopeltis - בו 4 מינים.
סוג Lycodon - בו 74 מינים, ביניהם ליקודון ספטנטריונליס (Lycodon septentrionalis).
סוג נחש חולות (Lytorhynchus) - בו 7 מינים, ביניהם נחש חולות חרטומן (Lytorhynchus diadema).
סוג Meizodon - בו 5 מינים.
סוג Oligodon - בו 91 מינים.
סוג Oxybelis - בו 11 מינים.
סוג Phrynonax - בו 3 מינים.
סוג נחש גופר (Pituophis) - בו 7 מינים.
סוג Ptyas - בו 14 מינים.
סוג Rhamnophis - בו 2 מינים.
סוג Salvadora - בו 9 מינים, ביניהם זעמן טלוא-חרטום מערבי (Salvadora hexalepis).
סוג Sonora - בו 15 מינים, ביניהם סונורה אוכיפיטאליס (Sonora occipitalis).
סוג Spilotes - בו 3 מינים.
סוג Stegonotus - בו 26 מינים.
סוג Symphimus - בו 2 מינים.
סוג Tantilla - בו 70 מינים.
סוג Tantillita - בו 3 מינים.
סוג נחש זרדים (Thelotornis) - בו 4 מינים.
סוג Thrasops - בו 4 מינים.
סוג Xenelaphis - בו 2 מינים.
סוג Grayia - בו 5 מינים.
סוג Amphiesma - בו 2 מינים.
סוג Aspidura - בו 9 מינים.
סוג Fowlea - בו 10 מינים.
סוג Hebius - בו 51 מינים.
סוג Limnophis - בו 3 מינים.
סוג Liodytes - בו 2 מינים.
סוג נחש מים (Natrix) - בו 5 מינים, ביניהם נחש מים משובץ (Natrix tessellata).
סוג Nerodia - בו 10 מינים, ביניהם נחש מים צפוני (Nerodia sipedon).
סוג Regina - בו 2 מינים.
סוג Rhabdops - בו 2 מינים.
סוג Smithophis - בו 5 מינים.
סוג Storeria - בו 4 מינים.
סוג נחש בירית (Thamnophis) - בו 36 מינים.
סוג Virginia - בו 2 מינים.
סוג Sibynophis - בו 10 מינים.
סוגים שלא משויכים לאף תת-משפחה
סוג Elapoidis - בו 2 מינים.
זעפרן (ספרן או ספרון) הוא תבלין המופק מהצלקת של פרח הכרכום התרבותי (Crocus sativus), מין בסוג כרכום השייך למשפחת האירוסיים.
מוצאו הידוע של הזעפרן הוא צפון הודו (קשמיר), משם נדד והגיע גם לארצות ערב ולאירופה.
תבלין הזעפרן נמכר כאבקה, או בצורתו המקורית - שהיא חוטים כתומים-חומים.
מקור השם מהמילה אַסְפַר (أَصْفَر), שמשמעה צהוב בערבית, ומכאן נגזר שם התבלין (זעפרן - زَعْفَرَان).
מחיר קילו אחד באיכות גבוהה של זעפרן עשוי להגיע לכ-10,000 דולר.
מחירו הגבוה של תבלין זה נובע מהקושי הרב בהפקתו, מאחר שכל פרח ממנו מופק התבלין פורח פעם אחת בשנה בלבד, בכל פרח ישנן שלוש צלקות והן נקטפות אך ורק באופן ידני.
הפריחה מתרחשת בחודשים אוקטובר ונובמבר והגשם עלול להזיק לפרחים.
השימוש בזעפרן ידוע כבר מימי קדם, הן לצורך בישום, לתיבול ולמרפא ואף ידוע כאחד ממרכיבי הקטורת.
בימי הביניים התייחסו לזעפרן כאל סם המשרה אהבה, או כתרופה למחלת הנפילה ולטיפול בכאבי עיניים.
במטבח נהוג להשתמש בו בעיקר כתוספת לתבשילים ומרקים שונים, למשל בהכנת ריזוטו איטלקי.
הוא מהווה גם מרכיב מרכזי בליקר סטרגה.
תבלין הזעפרן משמש גם בהכנת מאכלים פרסיים, כגון פאלודה ו"גלידה פרסית" המבוססת על התבלין ונקראת גם "גלידת זעפרן" (וגם בשמות נוספים: "גלידת פרח וזמיר", או "גלידת אכבר משטי" שהיה מוכר הגלידה שהמציא אותה).
השימוש בזעפרן נפוץ גם במיני מאכלים הודיים, בנוסף לפרסיים.
הזעפרן קשה להשגה, אך ניתן לרוכשו בחנויות ייעודיות או, לחלופין, לגדלו בעציץ אחרי השגת פקעות שלו.
זעפרן ותבלינים אחרים כמוקד לקולוניאליזם
מימי הביניים עד העת החדשה התנהל סחר בזעפרן.
ערכו של הזעפרן היה מהגבוהים בתבלינים - בתקופות מסוימות, מחירו השתווה אפילו לזה של הזהב.
מקומות הגידול המרכזיים של הזעפרן היו בעיקר בקבוצות האיים שליד אוסטרליה (למשל באינדונזיה), בדרום אמריקה - ברזיל, וכן במספר איים באוקיינוס האטלנטי.
השליטה באיים ובמשאב יקר הערך הגדל בהם הייתה נתונה בתחרות קשה בין המעצמות בתקופת הקולוניאליזם המוקדם.
אנגליה נכנסה לשדה הסחר בתבלינים כבר בסוף המאה ה-15, יחד עם צרפת, אחרי הספרדים והפורטוגזים.
האחרונים החזיקו בנתיבי הים המהירים ביותר למזרח והובילו במספר תחנות המסחר שברשותם במאה ה-16. הולנד נכנסה למאבק בשלהי המאה ה-17, והייתה המעצמה הימית הראשונה שיצאה מהמאבק הקולוניאליסטי על תבלינים מפני שאיבדה את מושבותיה למעצמות אחרות, או משום שהטריטוריות שבהן שלטה קיבלו עצמאות.
ב-1580 הוכרז על הסכם אי-התערבות בין ספרד לפורטוגל בשם "איחוד הכתרים הספרדי-הפורטוגלי", שהיווה מימוש של הסכם לא כתוב שהיה בתוקף כבר מראשית ייסוד מושבות התבלינים, וחילק את העולם לאזורי השפעה בין שתי המעצמות הימיות האיבריות.
שליטתה של ספרד התמקדה במערב דרום אמריקה, במרכז אמריקה וגם ברצועת איים ליד מקסיקו, הפורטוגלים שלטו באופן מפוזר יותר במקומות כמו דרום-מזרח אמריקה, חופי אפריקה והודו.
הולנד הסתפקה בתחילה בעיקר בשרשרת איים צפונית לאוסטרליה.
הצרפתים השתלטו בעיקר בצפון מזרח אמריקה וצפון מערב אפריקה אך פעלו גם הם במרחב האוקייאני, בעיקר בפפואה -ניו גיני.
האימפריה הבריטית עלתה בעוצמתה במהלך המאה ה-17 ועם הזמן השתלטה על שטחים בכל היבשות, מה שגרם להתנגשויות וחיכוכים בינה לכל שאר המתחרות האירופאיות.
מרבית החיכוכים היו בין ההולנדים לבין האנגלים והתרחשו ברצועת איים צפונית לאוסטרליה במאה ה-18. תבלינים כמו הזעפרן היוו תירוץ וזרז למאבקי השפעה וסכסוכי סחר בין המעצמות, כשמתח שנוצר באוקיינוס השקט היה יכול להתבטא בקרב בדרום אמריקה.
עיקר הגידול של הזעפרן הוא באיראן, אזרבייג'ן, מרוקו וספרד.
עם התפתחויות טכנולוגיות בתעשיית הפוד טק נעשים ניסיונות לגדל את הזעפרן בוורמונט שבארצות הברית, במושב בר גיורא נעשה ניסיון פיתוח ישראלי לייצור זעפרן במעבדה בתקווה להוזיל את עלותו.
זעמן זיתני (שם מדעי: Platyceps collaris) הוא נחש השייך למשפחת הזעמנים.
נקרא זיתני בגלל צבעו החום-ירוק (כמו עץ הזית).
הזעמן הזיתני נחש לא ארסי שאינו מסוכן לאדם.
אורכו יכול להגיע עד ל-150 סנטימטרים, אך בארץ ישראל הוא מגיע לאורך של 100 סנטימטרים.
הזעמן הזיתני דק מאוד לעומת הזעמנים האחרים בארץ ישראל.
ניזון בעיקר מלטאות וגם מחסרי חוליות (בעיקר עקרבים), חרגולים, פרפרים.
הזעמן הזיתני הוא נחש מטיל ביצים, הנקבה מטילה 5-3 ביצים (אך במקרים נדירים אפילו יותר מעשר).
כאשר הנחש מרגיש מותקף ומאוים, הוא פולט נוזל לבן ומסריח מפתח הביב שלו, ואף מרבה לנשוך, אך נשיכה זו אינה מסוכנת, ולא חודר ארס אל תוך גוף האדם.
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 157-159
זַעֲמַן מַטְבְּעוֹת (שם מדעי: Hemorrhois nummifer) הוא נחש השייך למשפחת הזעמניים.
הנחש אינו ארסי אך נושך אם נתפס.
זהו נחש פעיל יום, שוכן קרקע טיפוסי, הניזון ממכרסמים, לטאות, ציפורים ונחשים אחרים.
נחש זה מרבה לחדור למחסנים ובנייני מגורים, ובעת פגישה עם אדם המאיים עליו יזדקף וינשוך בחוזקה.
אורכו של זעמן המטבעות עד מטר ושלושים, ומשקלו עד 600 גרם.
צבעו היסודי חום בהיר, ולעיתים אפרפר, ועל גבו כתמים בצורת מטבעות או מעוינים (ומכאן שמו).
זעמן המטבעות אינו מסוכן לאדם ואף מועיל בהדברת מזיקים, אך מראהו החיצוני דומה למראה של הצפע מצוי הארסי והמסוכן ולעיתים מתבלבלים ביניהם.
אולם, ניתן להבחין במספר הבדלים חזותיים בולטים בין שני המינים:
הכתמים שעל גבו של הצפע מחוברים בדגם עקלתוני מוארך, ואילו אצל הזעמן קיימים כתמים נפרדים.
הזעמן דק יותר, יחסית לאורכו, מאשר הצפע.
זנבו של הזעמן מחודד יותר מזנב הצפע.
עור הזעמן מבריק בעוד שלצפע עור דהוי.
לזעמן אישונים עגולים, בעוד שאישוני הצפע הם חריצים אנכיים.
קיימת השערה שדמיונו של זעמן המטבעות לצפע הוא התאמה אבולוציונית שמאפשרת לו להערים על טורפים, שמתרחקים ממנו במחשבה שהוא הצפע המסוכן.
קיימים תיעודים של צוותי רפואה ששגו במתן הטיפול בנשיכה והעניקו טיפול מתוך הנחה שמדובר בנחש ארסי וזאת בעקבות בצקת שהתפתחה באזור הנשיכה.
הוא נפוץ במרכז וצפון ארץ ישראל, ובכל אגן הים התיכון.
זַעֲמָן שָׁחור (שם מדעי: Dolichophis jugularis) הוא מין של נחש במשפחת הזעמניים והארוך בנחשי ישראל, תפוצתו באזורים הלא מדבריים באיראן, עיראק, טורקיה, קפריסין, ירדן, סוריה וישראל.
הזעמן השחור אינו ארסי, ובשל רעבתנותו הגדולה נחשב למועיל שבנחשים בהדבירו מכרסמים רבים, ואף נחשים ארסיים באזורי תפוצתו כגון צפע מצוי.
זעמן שחור הוא נחש פעיל למדי ומהנפוצים בנחשי ישראל.
ככל נחשי ישראל הוא בעל חיים מוגן, ואסור להחזיקו בשבי ללא היתר ממשלתי מיוחד.
צבעיו של זעמן שחור משתנים ללא היכר מצעירותו לבגרותו.
בצעירותו ועד הגיעו לאורך של כ-1.2 מטר לערך צבעו יהיה חום-אפרפר כאשר גופו מנוקד בנקודות קטנות שחורות או אפורות באופן לא אחיד.
בבגרותו אותן נקודות ישחירו ויגדלו עד אשר צבעו יהיה שחור אחיד ומבריק, ובטנו תהיה בצבע אפור.
בישראל עשוי אורכו להגיע עד ולמשקל של כ-2 ק"ג, מחוץ לישראל נצפו גם פרטים באורך של עד 3 מטר.
בישראל קרובים לאורך זה, אך קצרים במעט, כרכן הקרינים (שגופו עבה משל הזעמן) ותלום קשקשים מצוי.
ראש הזעמן השחור אינו רחב בהרבה מצווארו, עיניו ואישוניו עגולים וגדולים יחסית, וראייתו טובה.
חוש הראייה המפותח מצביע כי עיקר פעילותו של נחש זה בשעות היום ומקצתה בשעות הלילה.
זעמן שחור הוא נחש פעיל ומהיר למדי המגיע ל-.
גופו הארוך עשוי מכ-400 חוליות המסייעות לפיתוליו האקרובטיים.
יחד עם שריריו המפותחים, ההופכות אותו למטפס מצוין, אם כי הוא שוכן קרקע רוב זמנו.
זעמן שחור נפוץ מאזור קו באר שבע וצפונה, אך אינו שוכן באזורים חוליים, מדבריים או מדבריים למחצה.
בעבר נפוצה סברה מוטעית כי כל נחש שחור בארצנו אינו ארסי או מסוכן, והצירוף "נחש שחור" אף שימש כשם נרדף לזעמן השחור, אולם סברה זו מוטעית.
בישראל חיים שני מיני נחשים דומים לזעמן השחור: פתן שחור מצוי ושרף עין גדי, שניהם ארסיים (שרף עין גדי אף נחשב לנחש הארסי ביותר בארצנו).
דרושה עין מנוסה להבחין בין המינים.
אזור מחייתם של שני נחשים ארסיים אלו אינו חופף בעיקרו לאזור מחייתו של הזעמן השחור, ובניגוד אליו הם פעילים בעיקר בלילה, אולם אין להסתמך על כך כגורם מזהה.
אם נתקלים בישראל בנחש שחור שאורכו קצר ממטר, מדובר בהכרח בנחש ארסיי, היות שזעמן שחור מחליף צבעו מחום-אפרפר לשחור רק כאשר הוא ארוך ממטר.
הנחש הארסי שעיקר אזור תפוצתו חופף לזה של הזעמן השחור בישראל הוא הצפע המצוי.
התנהגותו של הזעמן השחור ביישנית, והוא נמלט במהירות רבה לפני שניתן להבחין בו.
כאשר הוא נתפס או נלכד לפינה ללא מוצא, הוא מסתובב לעבר התוקף וזוקף את פלג גופו העליון בצורת S כשהוא מתוח כקפיץ המוכן לזנק לנשיכה.
בנוסף לניסיונות נשיכה מהירים ביותר, זעמן שחור משמיע גם קולות נשיפה שנועדו להרתיע.
על אף שאינו ארסי, נשיכתו מכאיבה והוא עלול לאחוז בתוקף בשיניו באופן ממושך ולהותיר פצע מדמם.
לצד סקרנותו הרבה של נחש זה, הטמפרמנט החם והאגרסיבי הוא גם מקור שמו - זעמן.
בניגוד לנחשים אחרים, קשה עד מאוד להרגיעו ולכן אינו מועדף כחיית מחמד במדינות שמותר לגדלו.
תזונתו של זעמן שחור מגוונת ומורכבת ממכרסמים, זוחלים, דו-חיים וציפורים.
תזונתו המועדפת היא מכרסמים, והוא עשוי לבלוע טרף הגדול באופן משמעותי מגודל ראשו כאשר הגודל המרבי המועדף עליו הוא כשל חולדה בוגרת.
בבדיקת תכולת קיבתם של פרטים מתים במצרים ובעיראק נמצא כי טרפו של זעמן שחור עשוי לכלול גם גורי חתולים, ארנבים צעירים צבים וביצי עופות ונחשים אחרים ואף קניבליזם.
הצעירים מעדיפים לטאות בשלבי חייהם המוקדמים.
זעמן שחור מאתר את טרפו בעזרת שני חושיו המפותחים - חוש הריח וחוש הראיה שלו.
כאשר מאתר אזור בו נמצא טרפו באמצעות חוש הריח הוא אורב לטרף, ובעזרת זריזותו ומהירותו הגדולה תוקף את טרפו, אוחז בו בשיניו החדות ולוחץ אותו בגופו אל הקרקע עד אשר הטרף חדל לזוז וליבו נודם.
לעיתים, כשהקרקע אינה מתאימה לכך, חונק את טרפו ומשתק אותו.
בעת הבליעה הזעמן השחור מפריש רוק על הטרף על מנת להקל את בליעתו.
רעבתנותו של הזעמן השחור גדולה עד מאוד, והוא מסוגל לבלוע כ-10 עכברים בוגרים ברצף - בזה אחר זה, ובעת מחסור מסוגל לצום במשך חודשים רבים.
בזמן עונת רביית העופות חומס הזעמן קנים פעילים, וטורף את כל הגוזלים בקן.
כושר הטיפוס המעולה של נחש שוכן קרקע זה מסייע לו להגיע לקנים גבוהים בצמרות העצים.
רעבתנותו הגדולה מועילה לאדם, ובמיוחד לחקלאים בסביבת לולים, אסמי תבואה וכל מוקד המהווה משיכה למכרסמים, לרבות יישובי האדם.
לכן מעדיף להימצא באזורים השופעים בטרף.
אין שוני בולט במופע בין זכרים ונקבות.
תקופת הרבייה של הזעמן השחור מתרחשת בתחילת האביב.
הנקבות משחררות פרומונים שנקלטים על ידי חוש הריח המפותח אצל הזכרים באזור כולו.
בתקופה זו זכרים מתלפפים סביב הנקבה ויוצרים "כדור הזדווגות", עד אשר הזכר המתאים מיישר את גופו מתחת לנקבה ומזדווג עמה במשך שעות.
כ-45 יום לאחר ההפריה הנקבה מטילה ביציה אל גומחה באדמה לחה, לה זקוקות הביצים לצורך התפתחות תקינה של העוברים.
מספר הביצים נע בין 7 ל-11, והן מוארכות.
לאחר הטלת הביצים הנקבה עוזבת את הקן מבלי לשוב אליו.
לאחר כחודשיים בוקעים האבקועים הצעירים, ומרגע זה הם עצמאיים וחזקים על מנת לצוד את מזונם בעצמם.
ישנם תיעודים של זעמנים שחורים שטרפו את בני מינם, על אף שמין זה אינו בעל נטייה מובהקת לקניבליזם.
אויביו הטבעיים של זעמן שחור הם עופות דורסים כגון חיוויאי הנחשים ויונקים טורפים כגון נמייה מצויה.
אחוז קטן מהפרטים הצעירים מגיעים לבגרות, ולהם אויבים רבים כגון עורבים, חתולים נחשים אחרים ואפילו פרטים בוגרים של בני מינם.
פרטים בוגרים מיטיבים להתגונן מפני טורפים רבים.
האדם מהווה אחת מהסכנות העיקריות לשרידותם.
פעמים רבות מתחמם הזעמן בשמש על כבישים.
בשל חיבתו זו, הוא נמצא פעמים רבות דרוס בדרכים.
פעמים רבות נחש זה נהרג במכוון על ידי בני האדם בעיקר בשל החשש הכללי מנחשים ומחוסר הכרה והבנה כי נחש זה מועיל ביותר לאדם, ובלתי מזיק לו.
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 154-156
זעקי ארץ אהובה הוא רומן מאת הסופר הדרום-אפריקאי אלן פטון אשר פורסם לראשונה בשנת 1948. הספר מגולל את סיפורו של סטיבן קומאלו, כומר אנגליקני שחור בעיירה כפרית באזור נטאל שבמזרח דרום אפריקה, אשר יוצא לחפש את בנו אבשלום בעיר יוהנסבורג.
הספר נכתב ערב עלייתו לשלטון של משטר האפרטהייד בדרום אפריקה, ודרך העלילה הוא פורש בפני הקורא מגוון בעיות חברתיות שאפיינו את דרום אפריקה באותה התקופה בפרט, ואת יחסי השחורים והלבנים בעולם בכלל.
הוא נחשב לאחת מיצירות הספרות הבולטות ביותר שנכתבו כביקורת וכמחאה חברתית כלפי הגזענות והאפליה נגד השחורים, ועל כן זכה להכרה רבה והיה לרב-מכר ברחבי העולם.
העלילה נפתחת בשנת 1946 בכפר קטן בשם נדושתני בסמוך לעיירה איקופו שבפרובינציית נטאל, עת הכומר השחור סטיבן קומאלו מקבל מכתב מהכומר תיאופילוס מסימאנגו מיוהנסבורג.
מסימאנגו מאיץ בקומאלו לבוא אל העיר כדי לסייע לאחותו החולה של קומאלו, גרטרוד, שהיגרה אל העיר, והקשר עימה נותק.
קומאלו יוצא ליוהנסבורג במטרה לסייע לאחותו, וגם בתקווה גדולה למצוא את בנו, אבשלום, אשר נסע אף הוא לפני שנים ליוהנסבורג כדי לחפש את גרטרוד, ומאז נעלמו עקבותיו.
בבואו לעיר מגלה קומאלו כי גרטרוד הדרדרה לזנות ולייצור בירה מקומית, וכי היא אלכוהוליסטית כבדה החיה בעוני מרוד עם בנה הקטן.