tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לילארד נבחר לאורך העונה חמש פעמים לשחקן השבוע בביג סקיי, ובתום העונה נבחר פעם נוספת לשחקן העונה בחטיבה, ואף לחמישיית העונה השלישית במכללות כולן.
הוא היה לשחקן הראשון מחטיבת הביג סקיי שנבחר לאחת מחמישיות העונה ב-NCAA, ואף היה אחד מחמשת המועמדים הסופיים לפרס בוב קוזי.
על אף שהחמיץ כמעט שנה שלמה, סיים לילארד את קריירת המכללות שלו כקלע השני בטיבו באוניברסיטת וובר סטייט בכל הזמנים, וקלע החמישי בטיבו בחטיבה הביג סקיי עם 1,934 נקודות.
לילארד העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2012, ונבחר בבחירה השישית על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס.
כבר במשחק הבכורה שלו במדי הקבוצה קלע לילארד 23 נקודות והוסיף 11 אסיסטים.
הוא נבחר לרוקי המצטיין במערב בכל אחד מחודשי העונה.
לילארד תרם ממוצעים של 19.0 נקודות, 6.5 אסיסטים ו-3.1 ריבאונדים ובסיום העונה היה לרביעי בהיסטוריה שנבחר פה אחד לתואר רוקי השנה ב-NBA.
בעונתו השנייה בליגה, עונת , המשיך לילארד להציג את היכולת הגבוהה שאפיינה אותו בעונת הרוקי.
הוא ביסס את מעמדו כ מהטובים בליגה, כשקלע שלושה סלי ניצחון בשבוע אחד, וקבע שיא אישי כשקלע 41 נקודות מול סקרמנטו קינגס, כאשר 26 מתוכן נקלעו ברבע אחד - שיא מועדון.
לילארד נבחר לראשונה להשתתף במשחק האולסטאר והיה לשחקן הראשון שלוקח חלק בכל חמשת האירועים המרכזיים של סוף-שבוע האולסטאר.
הוא תרם 20.7 נקודות למשחק, ונבחר לחמישיית העונה השלישית.
במשחק השישי של הסיבוב הראשון בפלייאוף קלע לילארד שלשה עם ה שהכריעה את הסדרה מול יוסטון רוקטס וסייע לקבוצתו להעפיל לסיבוב השני של הפלייאוף לראשונה זה 14 שנים.
בסדרת חצי גמר המערב, נגד סן אנטוניו ספרס, הפסידו לילארד והבלייזרס לאלופה שבדרך.
במשחק הראשון של העונה הוא הגיע ל-600 שלשות שנקלעו, כשהוא עושה זאת במשך 247 משחקים בלבד - הקצב המהיר ביותר ששחקן הציג אי פעם כדי להגיע להישג זה.
בסוף דצמבר 2015 נפצע לילארד בפציעת דורבן, שהשביתה אותו ממשחק לראשונה, לאחר 257 משחקים רצופים בהם שותף ב-NBA.
הוא חזר למגרשים לאחר כשבועיים.
בפברואר הוא קבע שיא קריירה חדש בנקודות, כשקלע 51 נגד גולדן סטייט ווריורס.
בפלייאוף הוביל את הטרייל בלייזרס לניצחון בסיבוב הראשון על לוס אנג'לס קליפרס, והפסיד עמה בסדרת חצי גמר המערב לאלופה שבדרך, גולדן סטייט, בתוצאה 1–4. בניצחון היחיד של פורטלנד בסדרה קלע לילארד 40 נקודות ומסר 10 אסיסטים.
בתחילת אפריל 2017 קלע 59 נקודות בניצחון על יוטה ג'אז - שיא מועדון ושיא אישי.
בסיום העונה מוקמה פורטלנד במקום השמיני במערב, ובפלייאוף הפסידה בסיבוב ראשון נגד גולדן סטייט ווריורס.
בעונת רשם ממוצעים של 26.9 נקודות ו-6.6 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לראשונה בקריירה לחמישיית העונה ב-NBA.
כמו כן, סיים לילארד במקום הרביעי בהצבעה לפרס ה-MVP של העונה הסדירה, אחרי ג'יימס הארדן, לברון ג'יימס ואנתוני דייוויס.
בעונה העוקבת הוביל את פורטלנד למאזן ניצחונות 53–29, אשר הציב אותה במקום השלישי באזור המערבי.
ב-15 במרץ 2018 עקף את למרכוס אולדרידג' בדרך למקום השני ברשימת הקלעים של הקבוצה בכל הזמנים, כשמקדים אותו רק קלייד דרקסלר.
במשחק החמישי של סדרת הפלייאוף הראשונה, מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, קלע לילארד שלשת ניצחון ממרחק של כ-12 מטרים מהסל, אשר העניקה לקבוצתו את הניצחון במשחק (118–115) ובסדרה (4–1); את המשחק סיים לילארד עם שיא קריירה בפלייאוף של 50 נקודות.
בסדרת הסיבוב השני גברו הבלייזרס על דנוור נאגטס בתוצאה 4–3, ובכך העפילו למעמד גמר האזור המערבי, לראשונה מזה 19 שנים.
בסדרת גמר המערב הובסה הקבוצה מול גולדן סטייט ווריורס, בתוצאה 0–4, בין היתר בשל יכולת חלשה של לילארד אשר קלע 22.3 נקודות למשחק ב-37.1% קליעה מהשדה בלבד.
בעונת קבע לילארד שיא קריירה של 30.0 נקודות בממוצע למשחק, אשר הציבו אותו במקום השלישי בליגה.
ב-8 בנובמבר 2019 קלע שיא אישי של 60 נקודות במשחק מול ברוקלין נטס, וכחודשיים לאחר מכן, במשחק מול הווריורס ב-20 בינואר 2020, שיפר את שיאו כשקלע 61 נקודות.
ב-11 באוגוסט השווה שיא זה, בניצחון פורטלנד מול דאלאס מאבריקס.
בפלייאוף 2020, אליו העפילה מהמקום השמיני במערב, הודחה פורטלנד כבר בסיבוב הראשון, על ידי לוס אנג'לס לייקרס.
ב-26 בפברואר 2023 במסגרת משחק ליגה נגד היוסטון רוקטס, לילארד קלע שיא קריירה של 71 נקודות ו-13 שלשות, מה שהוביל אותו למקום השני בהיסטוריה כשחקן שקולע את כמות הקליעות המרבית לשלוש.
לילארד זכה בתחרות השלשות במשחק האולסטאר 2023.
ב-27 בספטמבר 2023 עבר בטרייד משולש (מילווקי באקס, פורטלנד טרייל בלייזרס, פיניקס סאנס) למילווקי באקס, בטרייד זה היו מעורבים גם השחקנים ג'רו הולידיי שעשה את הדרך ההפוכה לפורטלנד ביחד עם דיאנדרה אייטון שעבר אלייה מפיניקס, ויוסוף נורקיץ' שהגיע במקומו לפיניקס מפורטלנד.
לילארד נבחר ל-MVP במשחק האולסטאר 2024, בו קלע 39 נקודות.
כמו כן, זכה, בפעם השנייה ברציפות, בתחרות השלשות בסופשבוע של האולסטאר 2024.
ב-25 במרץ 2025, הודיעה קבוצתו כי ייעדר לזמן בלתי מוגבל בשל קריש דם בשריר התאומים ברגליים.
אך ב-23 באפריל 2025, עלה לילארד למשחק 2 בסדרת הפלייאוף נגד אינדיאנה פייסרס לאחר שהחלים.
דמי שלל או דמי מלקוח הוא מונח מתחום דיני המלחמה, ובמיוחד המלחמה בים, שפירושו גמול כספי המשולם לצוות של אונייה אשר לכדה או הטביעה כלי שיט של האויב.
התביעה לקבלת הפרס נדונה בדרך כלל בבית דין למלקוח ימי (prize court).
הערך עוסק בשיטה שנהגה בצי המלכותי הבריטי, אך שיטות דומות לה היו קיימות גם בציי מלחמה אחרים ואף בצבא הבריטי ובצבאות נוספים, והן יושמו בעיקר לאחר כיבוש עיר.
דמי השלל בצי המלכותי הבריטי
במאות ה-16 וה-17 היו אוניות שלל רכושו של הכתר.
כדי לגמול למלחים ולעודדם שלא על חשבון אוצר המלכות, השתרש הנוהג להעניק לקפטן האונייה את חלק או מלוא הערך של אוניית השלל ומטענה כדי שיחלק לאנשי צוותו.
יתרה מכך, שליטי כל המדינות שניהלו מלחמות ימיות באותה תקופה הנפיקו כתבי הרשאה (Letters of Marque and Reprisal) לבעלי אוניות אזרחים, המסמיכים אותם לאסור מלחמה על ספינות הסוחר של האויב; בתמורה לשירות זה מכר הפריבטיר את השלל שתפס.
שיטה זו הוסדרה רשמית ב"חוק אוניות הסיור והשיירות של שנת 1708".
החוק הורה על הקמת בית דין למלקוח של האדמירליות, שיקבע אם אוניית השלל נשבתה כדין ואם למוכרה, להשמידה או להשיבה לבעליה, וכן הורה כיצד לחלק את דמי השלל.
השיטה, בשינויים קלים, הוסיפה להתקיים במשך כל המלחמות הקולוניאליות, מלחמות המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות.
אם אוניית השלל הייתה כלי שיט מסחרי, התקבלו דמי השלל ממכירת האונייה ומטענה.
אם האונייה הייתה כלי שיט מלחמתי וראויה לשימוש, הכתר קנה אותה במחיר הוגן; בנוסף לכך שילם הכתר "דמי גולגולת" ("head money") של 5 לירות עבור כל מלח אויב באוניית המלחמה שנשבתה.
לכידת אוניית אויב הייתה דבר נכסף ביותר, שכן שווייה של אונייה שנשבתה היה לעיתים קרובות כה גדול, שהצוות יכול היה להרוויח שכר שנה שלמה בכמה שעות לחימה.
זו הסיבה מדוע הפשיטה על הסיפונים והלחימה פנים-אל-פנים הוסיפה להתקיים עוד זמן רב אחרי שפותחו תותחים ימיים היכולים להטביע אוניית אויב ממרחק.
כל האוניות שנמצאו בטווח עין מן האונייה שנשבתה התחלקו בדמי השלל, שכן עצם נוכחותן השפיעה עליה להיכנע במקום להילחם כנגד כוחות עדיפים ממנה עד השמדתה הוודאית.
שיטה זו של חלוקת דמי השלל לצוותי האוניות הלוכדות הוסיפה להתקיים בצי המלכותי הבריטי עד 1918. באותה שנה שונה חוק השלל הימי (Naval Prize Act) ונקבע כי דמי השלל יועברו אל קרן משותפת ממנה ייהנו כל אנשי הצי, בין אם היו מעורבים בשבי האונייה בין אם לאו.
ב-1945 שונה החוק פעם נוספת, ולרשימת הנהנים נוספו גם אנשי חיל האוויר המלכותי, שהשתתפו גם הם בלכידת אוניות אויב.
שיטת החלוקה של דמי השלל המתוארת להלן נהגה בצי המלכותי הבריטי במהלך המלחמות הנפוליאוניות, התקופה בה הגיעה לוחמת השלל לשיאה.
שתי שמיניות מדמי השלל נמסרו לקפטן, ועל פי רוב סייעו לו לסלול את דרכו מעלה בחוגים הפוליטיים והפיננסיים.
שמינית אחת נמסרה לאדמירל או למפקד העליון אשר חתם על הפקודות שנמסרו לאונייה (אלא אם הפקודות הגיעו ישירות מן האדמירליות בלונדון, אז עברה שמינית זו לידי הקפטן).
שמינית נוספת חולקה בין הלפטננטים, רב החובלים וקפטן חיילי הצי (אם היה כזה).
עוד שמינית חולקה בין קציני-המשנה הבכירים (רופא האונייה, הכלכל והכומר), קציני-המשנה הקבועים (נגר, רב מלחים ותותחן), לפטננט של חיילי הצי ועוזרי החובל הראשי.
שמינית אחת חולקה בין קציני המשנה הזוטרים ותתי-הקצינים, עוזריהם, סמלי חיילי הצי, לבלר הקפטן, עוזרי הרופא ופרחי הקצונה.
שתי השמיניות האחרונות חולקו בין הצוות, כשהמלחים הכשירים מקבלים חלק גדול משל המלחים הפשוטים, המלחים המתלמדים ונערי הסיפון.
אפשר שדמי השלל הגבוהים ביותר הם אלו שניתנו כפרס על לכידתה של האונייה הספרדית "הרמיונה" ב-31 במאי 1762 לצוותי הפריגטה "אקטיב" והסלופ "פייבוריט" של הצי המלכותי הבריטי.
שני הקפטנים, הרברט סוייר ופילימון פונול קיבלו כל אחד 65,000 לירות שטרלינג (כ-10.2 מיליון לירות שטרלינג בערכי 2022), בעוד כל אחד מן המלחים וחיילי הצי קיבל 482 - 485 ליש"ט (כ-77,000 ליש"ט בערכי 2022).
בינואר 1807 שבתה הפריגטה "קרוליין" את האונייה הספרדית "סן רפאל", ומפקדה – קפטן פיטר רייניר – שלשל לכיסו 52,000 ליש"ט.
דמי השלל עבור לכידת הפריגטות הספרדיות "תטיס" ו"סנטה בריגדה", 652,000 ליש"ט, נחלקו בין אנשי הצוות של ארבע פריגטות בריטיות, כשכל קפטן מקבל 40,730 ליש"ט וכל מלח – 182 לירות, 4 שילינג ו-9 ושלושה רבעי פני, שווה ערך לשכר של 10 שנים.
אנשי הצוות של הסיירת הקלה "אומהה" הם המלחים האמריקנים האחרונים שקיבלו דמי שלל; הדבר היה כפרס על שביית פורצת הֶסְגֶרִים (blockade runner) גרמנית ב-6 בנובמבר 1941, זמן קצר לפני כניסת ארצות הברית למלחמה, אם כי הכסף שולם רק ב-1947.
אהרון סטיבן חדד , הידוע יותר בשם הבמה שלו, דמיאן סנדאו (Damien Sandow) הוא מתאבק מקצועי ושחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בהיאבקות ב-WWE תחת שם הבמה שלו דמיאן סנדאו.
החל מינואר 2017 הוא לקח הפסקה מההיאבקות, וב-2019 הוא חזר לזירה, ולאחר זמן קצר הופיע לראשונה עבור ה-NWA בספטמבר 2019.
סנדאו מכונה בזירה "המושיע הרוחני של ההמונים", ומגלם מתאבק אינטלקטואל, אך גס רוח המדבר באנגלית מליצית ומותח ביקורת על תרבות "הפופ" המערבית, ולעומת זאת מהלל את מעלותיו ואת מגוון ידיעותיו בנושאים שונים.
סנדאו נוהג למתוח ביקורת חריפה על יריביו, לכנות אותם ואת הקהל בשמות וללעוג לבורות ולחוסר הידע שלהם.
ב-14 ביולי 2013 זכה סנדאו, במסגרת אירוע ה"שלם וצפה" החד שנתי והפופולרי "כסף בבנק"', במזוודת "כסף בבנק", מזוודה שמכילה חוזה שאותו רשאי המתאבק לנצל במשך 12 חודשים לצורך התמודדות חד פעמית על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד, ללא שום תנאים מקדימים.
זכייה במזוודת "כסף בבנק" מבטיחה למתאבק שמחזיק בה זכייה באליפות ה-WWE בסבירות גבוהה, מכיוון שמתאפשר למתאבק להילחם נגד האלוף גם כאשר האלוף פצוע ולא כשיר.
הזכייה שלו במזוודה נעשתה בדרך חוקית, אך "לא מוסרית בעליל", כאשר "בגד" בשותפו וחברו הטוב, קודי רודס.
החל מאוגוסט 2012 רודס וסנדאו צוותו ביחד, התחרו מספר פעמים על אליפות הזוגות של ה-WWE וסייעו אחד לשני לנצח קרבות במרמה.
בקרב הסולם סנדאו דחף את רודס מסולם בהפתעה, ניצח בקרב וזכה בהזדמנות להתחרות על אליפות ה-WWE.
סנדאו ורודס הפכו לאויבים, רודס תקף את סנדאו באגרופים ובעיטות ביום למחרת האירוע בשידור של התוכנית Raw, ובתוכנית ששודרה באותו השבוע, סמאקדאון, שהוקלטה במקסיקו במסגרת סיבוב הופעות של ה-WWE, גנב רודס את המזוודה של סנדאו ולתדהמת כולם זרק אותה למים המזוהמים של מפרץ מקסיקו, מרחק הליכה מהאצטדיון שבו הוקלטה התוכנית.
סנדאו הציג מזוודה חדשה, עשויה מעור ובעלת מראה "מכובד" יותר, והחל "לאזוק" אותה לחבלי הזירה בזמן תחרות.
סנדאו הפסיד לקודי רודס באירוע סאמרסלאם, ב-Raw שאחרי סאמרסלאם, ושבוע לאחר מכן ב-Raw בקרב זוגות שכלל את קודי רודס והמיז נגד דמיאן סנדאו ופאנדנגו.
רצף ההפסדים של דמיאן סנדאו הסתיים לאחר חודש, כשהשיג ניצחון ברולאפ על מיז.
בתחרות של דמיאן סנדאו באטלגראונד מול דולף זיגלר במופע המקדים הוא הפסיד לאחר מהלך הזיג-זג, וב-Raw לאחר האירוע הוא הפסיד פעם נוספת לזיגלר.
באותו שבוע בסמאקדאון, סנדאו הפריע לאלוף העולם במשקל כבד, אלברטו דל ריו, באמצע שהוא דיבר עם ויקי גאררו ואמר לו שהוא מפחד להגן על האליפות שלו מול ג'ון סינה באירוע "גיהנום בכלוב", השניים התחרו יותר מאוחר בקרב שבו סנדאו הפסיד בהכנעה.
סנדאו נכנס לרצף ניצחונות כאשר הוא ניצח מתאבקים כמו דולף זיגלר, R-טרות' וקופי קינגסטון.
באירוע "גיהנום בכלוב", סנדאו ניצח את קופי קינגסטון.
ב-28 באוקטובר 2013, בפרק של Raw, דמיאן סנדאו תקף את היד הפצועה של אלוף במשקל כבד החדש, ג'ון סינה, ומיד לאחר מכן פדה את המזוודה שלו כדי לקבל קרב אליפות, אך סינה ניצח בקרב ונשאר אלוף, ובכך סנדאו הפך לראשון שפודה את המזוודה בהפתעה ומפסיד.
בחודש נובמבר דמיאן סנדאו נכנס לפיוד בפעם השנייה עם דולף זיגלר, כאשר שניהם מתחרים בקרבות עם סטיפולציות מיוחדות, הקרב הראשון ביניהם היה נשף ברודוויי שבו דולף זיגלר רשם ניצחון, ואילו שבוע לאחר מכן התרחש ביניהם קרב הארדקור, שבו סנדאו רשם ניצחון.
שבוע אחרי זה סנדאו וזיגלר התחרו בקרב שבו המנצח יקבל קרב על האליפות הבין יבשתית באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, סנדאו ניצח בקרב, וכתוצאה מכך פגש את האלוף הבין יבשתי, ביג אי לנגסטון, בקרב על האליפות.
באירוע TLC, סנדאו הפסיד לביג אי לנגסטון.
שבוע לאחר מכן, סנדאו נכנס בתפקיד הסנטה קלאוס הרע וניסה לבטל את חג המולד, אך הובס בקרב ללא חוקים מול סנטה הטוב, מארק הנרי.
שבוע לאחר מכן, סנדאו ניצח את קאלי הגדול בקרב על הקריירה שלו, אך הפסיד לו שבוע לאחר מכן.
מנקודה זו סנדאו נכנס לרצף הפסדים, כאשר הוא היה המודח הראשון בקרב הרויאל ראמבל, הפסיד לדארן יאנג, והפסיד לסין קארה בקרב שהיה פחות מדקה.
סנדאו השתתף בקרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק ברסלמניה, אך סזארו הוא זה שניצח בקרב.
כאשר יו ג'קמן (וולברין) הופיע בתוכנית Raw, סנדאו ניסה ללעוג לו ולשם כך התחפש למגנטו, אך דולף זיגלר עזר ליו ג'קמן וביחד הם השפילו את סנדאו.
סנדאו החל שוב פעם לפתח גימיק חדש, כשכל שבוע הוא מופיע בתור דמות אחרת, פעם בתור אסטרונאוט, שחקן כדורסל, ראפר, בלרינה, שון מייקלס, ברט הארט וכו'.
רצוי לציין שעל אף כל הגימיקים, סנדאו היה ברצף הפסדים גדול מאד.
בשלב מסוים, דמיאן סנדאו, נקרא בשם "דמיאן מיזדאו", והחליט להיות הכפיל של מיז, כאשר הוא מחקה כל מהלך ומשפט שיוצא לו מהפה.
סנדאו ומיז ניצחו את דולף זיגלר ו-R-טרות', ובכך סנדאו שבר את רצף ההפסדים הגדול שלו.
ב-21 בספטמבר 2014, סנדאו עזר למיז לזכות באליפות הבין יבשתית מידיו של דולף זיגלר באירוע לילה של אלופים, אך מיז הפסיד את האליפות ב-Raw לאחר האירוע.
לאחר מכן, המיז נכנס לפיוד עם אלוף ארצות הברית, שיימוס, כאשר מיז ניצח את שיימוס כמה פעמים בזכות הפרעות של סנדאו.
סנדאו הצליח לנצח את שיימוס והלוס מטדרוס עם גולדטסט וסטארדאסט בקרב שלושה נגד שלושה, וגם לנצח ביחד עם מיז את הלוס מטדורוס.
ב-26 באוקטובר 2014 באירוע "גיהנום בכלוב", שיימוס ניצח את המיז, אפילו שסנדאו עזר למיז במהלך הקרב, לאחר מכן שיימוס השתעשע עם המיז ורקד את ריקוד ה-YMCA, ומשום שסנדאו מחקה כל תנועה של מיז, גם הוא רקד.
בעקבות גימיק זה סנדאו צבר פופולריות רבה בעיני הקהל, הקהל הרבה פעמים צועק את שמו ומעדיף אותו על פני מיז, מה שמאד מרגיז את המיז ולפעמים בקרבות שהם מתאבקים ביחד, הוא לא נותן לסנדאו להתאבק בכלל.
ב-23 בנובמבר 2014 באירוע "סדרת ההישרדות" זכה דמיאן סנדאו עם שותפו המיז באליפות הזוגות של ה-WWE.
הצוות הפסיד את האליפות לאוסוס וכשלו מלהשיג את האליפות שוב ברויאל ראמבל 2015.
לאחר מכן, המיז פיטר את מיזדאו מתפקידו, ומינה אותו להיות העוזר האישי שלו.
המיז החל להתרגז כשהקהל מעדיף את מיזדאו עליו, ולכן הוא היה נוהג להשפיל אותו.
ברסלמניה 31, בקרב קרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק, מיזדאו הדיח את מיז מהזירה, ובכך רשמית סיים את החברות איתו.
מיזדאו הודח אחרון מהקרב על ידי ביג שואו, שזכה בקרב.
לאחר מכן, מיזדאו פתח ביריבות עם מיז, כאשר הם מחליפים ניצחונות בתוכניות Raw וסמאקדאון, וכאשר סאמר רה (כוכבת הנחת 4, ביחד עם המיז) העדיפה את מיזדאו על פני מיז.
בסופו של דבר, נקבע קרב שהמנצח יקבל את הזכויות על השם מיז, שבו מיזדאו הפסיד משום שסאמר רה בגדה בו, מה שגרם להפסד.
שבוע לאחר מכן, חזר מיזדאו לשם הזירה המקורי שלו, דמיאן סנדאו, כשהוא נכנס ליריבות עם קורטיס אקסל, אשר חיקה את האלק הוגאן.
כתוצאה מכך, סנדאו התחיל לחקות את רנדי סאבאג', יריב וחבר ישן של האלק הוגאן, כאשר השניים היו באמצע קרב, האסנשן הפריעו להם, ואמרו להם שזה לא מכובד לצחוק על אגדות עבר.
סנדאו ואקסל החליטו להתאחד ולהביס את האסנשן ובכך הם מחקים את ה"המגה פאוורס", שהיה מורכב מהאלק הוגאן ורנדי סאבאג'.
סנדאו התחיל לקרוא לעצמו עכשיו "מאצ'ו מנדאו", המאצ'ו היה הכינוי של רנדי סאבאג' בעברו.
באירוע פייבאק 2015, קורטיס אקסל ומאצ'ו מנדאו הפסידו לאסנשן בקרב זוגות.
לקראת רויאל ראמבל 2016 הודיע הנהלת ה-WWE שיערך קרב זוגות מרובע והמנצחים בקרב יכנסו לקרב הרויאל ראמבל המסורתי.
המשתתפים בקרב היו: סנדאו ויאנג נגד הדאדלי בויז נגד האסנשן נגד מארק הנרי וג'ק סוואגר.
בקרב ניצחו מארק הנרי וג'ק סוואגר.
ברסלמניה 32 השתתף סנדאו בפעם השלישית בקרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק, שבסופו ברון קורבין ניצח.
ב-6 במאי 2016, ה-WWE שחררו את סנדאו מהחברה.
מחזיק מזוודת "כסף בבנק" לאליפות משקל כבד לשנת 2013
דמיאן בדני היה סופר ומשורר סובייטי רוסי שזכה לפופולריות רבה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשמו האמיתי - יפים פרידבורוב, בדני היה רוסי ממוצא אוקראיני.
יפים פודבורוב נולד בכפר בקרבת חרסון, אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה למשפחת איכר.
הוא גדל תחת השפעתו של דודו ולקח כשם עט את כינוי דודו ("בדני" פירושו "עני").
בשנים 1896–1900 הוא למד בקייב בבית הספר לחובשים.
בשנים 1904–1908 המשורר לעתיד למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג.
את שיריו הראשונות הוא פרסם בשנת 1899 והחל משנת 1911 הוא משתמש בשם עט "דמיאן בדני".
בשנת 1912 דמיאן בדני התקבל לשורות הבולשביקים והחל להתפרסם בעיתון פראבדה.
בשנת 1914 הוא גויס לצבא ועבור השתתפות בקרבות הוענקה לו מדליה.
בשנת 1915 הוא הועבר ליחידה עורפית.
מייד לאחר מהפכת אוקטובר החל דמיאן בדני לפרסם שירים לתמיכתה.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה דמיאן בדני פרסם שירים רבים בגנות מתנגדי המהפכה.
לאון טרוצקי וולדימיר לנין העריכו את פעילותו.
בשנת 1923 הוענק לבדני עיטור הדגל האדום והוא היה הסופר הראשון שקיבל עיטור זה.
יצירותיו יצאו לאור במהדורות רבות, הוא נחשב למשורר קלסי ברמה של מקסים גורקי.
בשנת 1925 שונה שמה של העיר ספאסק ל"בדנודמיאנובסק" (שמה ההיסטורי של העיר הוחזר לה בשנת 2005).
במהלך ויכוח פנים-מפלגתי בדני תמך ביוסיף סטלין.
בתמורה הוא קיבל דירה בשטח הקרמלין, היה מוזמן לפגישות עם מנהיגי המדינה.
באותן השנים החל לצאת לאור אוסף שיריו - עד להפסקת ההוצאה לאור פורסמו 19 כרכים.
דמיאן בדני קיבל קרון אישי לצורכי העברה ממקום למקום, ומכונית אישית.
כאשר בדני חלה, הוא נשלח לחודשיים להחלמה לגרמניה.
בתקופה זו הוא אסף ספריה עשירה שכללה מעל 30 אלף ספרים.
ב-6 בדצמבר 1930 המפלגה גינתה יצירות של דמיאן בדני שפורסמו בפראבדה.
הביקורת ציינה ששיריו של בדני מהווים ביקורת לא עניינית על השלטון הסובייטי והוא מזכיר נושאים שהוחלט לא להזכיר ברבים.
בדני כתב מכתב אישי ליוסיף סטלין אך קיבל תגובה צוננת.
לאחר הביקורת, בנדי החל לכתוב שירים בהם תיאר את הישגי המהפכה ובמיוחד את יוסיף סטלין.
בשנות ה-30 הוא שיבח את הריסת קתדרלת ישו המושיע במוסקבה.
בשנת 1933 הוענק לו עיטור לנין.
בוועידת הסופרים הסובייטים הוא הואשם בדעות פוליטיות לא נכונות ונמחק מרשימת מקבלי העיטורים.
בשנת 1932 הוא גורש מדירתו בקרמלין.
בשנת 1935 התגלו רישומיו של בדני על מנהיגי המפלגה והמדינה בהם הוא תיאר אותם באור שלילי.
בשנת 1936 בדני כתב תסריט לאופרה, אך ויאצ'סלב מולוטוב ויוסיף סטלין גינו את היצירה.
ועדה מפלגתית ציינה שהמחזה הוא אנטי-סובייטי.
בשנת 1938 בדני גורש משורות המפלגה והופסקה הוצאה לאור של יצירותיו.
מחמת מצוקה כלכלית הוא נאלץ למכור רהיטים ודברים אישיים.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה בדני פרסם כמה שירים, אך הם לא זכו לתגובה כלשהי.
בדני נפטר בשנת 1945 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
בשנת 1952 יצאה מנשר מפלגתי בו שיריו זכו לגינוי בפעם נוספת.
בשנת 1956, לאחר מות יוסיף סטלין באופן סמלי חברותו במפלגה חודשה.
דמיאן לוקאשיק (בפולנית: Damian Łukasik; נולד ב-26 בפברואר 1964) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.
לוקאשיק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פולוניה לשנו, וכשהיה בן 19 חתם בקבוצת הפאר לך פוזנן, במדיה שיחק יותר מעשור ברציפות ועמה זכה בחמש אליפויות ובארבעה גביעים.
באמצע עונת 1993/1994 הגיע לוקאשיק לישראל, כשהוחתם בהפועל תל אביב על ידי המאמן משה סיני.
בהפועל תל אביב שיחק לוקאשיק לצד שני שחקנים פולנים נוספים ששיחקו עמו לפני כן בלך פוזנן - השוער ירוסלב באקו והקשר קז'ימיש מוסקאל.
ב-5 במרץ 1994 כבש לוקאשיק את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 2–1 על מכבי עירוני אשדוד.
לקראת סוף העונה הבקיע שער נוסף, בתיקו 1–1 מול בית"ר ירושלים, ובעונה שלאחר מכן כבש שער אחד בגביע המדינה.
בעונת 1995/1996 היה שותף למשחקיה הראשונים של הפועל תל אביב אי פעם בגביע אופ"א.
בשנת 1996 חזר לוקאשיק לפולין וחתם בקבוצת דיסקובוליה, אך לאחר תקופה קצרה חזר לקבוצת נעוריו, לך פוזנן, ובשנת 1998 פרש ממשחק פעיל.
לוקאשיק הוא שחקנה לשעבר של נבחרת פולין.
ב-5 בפברואר 1985 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת מקסיקו.
בסך הכל ערך לוקאשיק 27 הופעות במדי הנבחרת, האחרונה במשחק ידידות מול נבחרת צרפת שנערך ב-15 באוגוסט 1990.
לאחר פרישתו שימש כעוזר מאמן בלך פוזנן, וביולי 2012 מונה למאמנה של גורניק קונין מהליגות הנמוכות בפולין.
בשנת 2013 מונה למאמן ספרטה קונין.
בעונת אימן את ספרטה שאמוטולי מהליגה החמישית, ולאחר מכן מונה למאמן דרבצה נובה מיאסטו מהליגה הרביעית.
בשנת 2016 אימן לתקופה קצרה את קבוצת MKS אלק, ובעונת 2016/2017 אימן את הוריקן פובידיסקה מהליגה החמישית.
דמיאן ויין הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה ברומן הגרפי "באטמן: בנו של השד" מספטמבר 1987 ובשמו המלא בחוברת Batman #655 מספטמבר 2006. הדמות נוצרה במקור על ידי האמן מייק וו.
באר, כאשר בהמשך הוצג מחדש בידי גראנט מוריסון והמאייר אנדי קוברט.
דמיאן ויין הוא בנם הבלתי חוקי של ברוס ויין וטליה-אל-גול, בתו של ראס-אל-גול.
דמיאן גדל בליגת המתנקשים של ראס-אל-גול, שם רכש את הידע שלו באקרובטיקה ובאמנויות לחימה.
בחוברת Batman and Robin #1 מאוגוסט 2009 דמיאן הוצג לראשונה כרובין, ומת בחוברת Batman Incorporated Vol.2 #8, כששופד בחזהו על ידי "הכופר".
הוא חזר לחיים, בעלילה שעירבה את דארקסייד וליגת הצדק.
דמיאן הוא בנם הלא-חוקי של ברוס ויין וטליה-אל-גול.
הוא גדל ואומן על ידי ליגת המתנקשים כדי להיות לוחם אגדי.
אמו, טליה, חשפה את דבר קיומו לאביו כדי לשבש את עבודתו כבאטמן.
דמיאן נאבק ברובין טים דרייק, וכשהמאבק נגרר למערת העטלף, טים הפסיק להילחם בו.
דמיאן לקח את תלבושת רובין של ג'ייסון טוד, וביקש מברוס אישור להילחם לצידו בפשע.
עם זאת, דמיאן התחייב להרוג את יריביו - ביניהם טים דרייק.
באטמן התעמת עם טליה כדי לאשר את זהות בנו, מה שגרם לפיצוץ.
דמיאן נזקק להשתלת איברים, אשר בוצעה על ידי רופאים בפקודתה של אמו.
טליה לוקחת את דמיאן לאוסטרליה, שם למד על משפחתו המורחבת.
טליה הייתה מודעת לכך שבנו של ראס, הרוח הלבנה, מתכוון להחזיר את ראס לחיים באמצעות השתלטות על גופו של דמיאן.
מכיוון שבתהליך זה דמיאן היה צריך למות, טליה הצילה אותו מגורל סופי זה.
כאשר ראס חוזר כגווייה מדשדשת וזקוק לדמיאן כדי לייצב את עצמו, דמיאן מוצא את עצמו נרדף על ידי סבו בניסיון להגיע לבאטמן.
כאשר דמיאן מודיע לרובין על חזרתו לחיים של ראס, רובין החשדן מתחיל קרב אגרופים.
דמיאן בורח ופוגש את אלפרד פניוורת', אך מותקף שנית על ידי רובין.
כאשר חברי ליגת המתנקשים מתקרבים לאחוזה בכוונה להביא את דמיאן לראס, דמיאן ורובין משתפים פעולה כדי להביס את אנשיו של ראס.
ראס לוכד את שניהם, ומודיע לבאטמן כי ישתמש בגופו של אחד מהשניים.
ראס מסרב להצעתו של באטמן להשתמש בגופו, בטענה שהוא יזדקק לגוף צעיר יותר.
באטמן מציע את "מזרקת המהות", אשר מכילה את כוחם של בורות לזרוס.
בעוד באטמן וראס יוצאים לחפש אחר מזרקת המהות, טים, אלפרד, דמיאן וטליה נשארים להילחם באביו של ראס, הסנסיי.
דמיאן עוזב את החבורה כדי לעזור לבאטמן, אך כמעט נהרג על ידי ראס.
באטמן מציל אותו, בעוד טליה בורחת איתו.
שיחה בין רובין לאלפרד מרמזת כי בוצעו בדיקות DNA על דמיאן.
כאשר רובין מבין כי דמיאן הוא אכן בנו של ברוס, הוא קורא: "בנו של השטן הוא אח שלי?".
לפני תחילת עלילת "באטמן: נוח בשלום" של גראנט מוריסון, דמיאן הרגיש כי מישהו עוקב אחר באטמן.
טליה מגבשת תוכנית, המובילה להצלתם של טליה ודמיאן על ידי ג'יימס גורדון.
כאשר אלפרד ודמיאן נחלצו לעזרת באטמן, דמיאן מצא עצמו נוהג בבאטמוביל, ובדרכו, פגע באמבולנס ללא כל סימן חרטה.
הנפגע היחיד היה הג'וקר, וכאשר אלפרד נוזף בדמיאן, הוא מגיב בהתחכמות מפוקפקת.
בחוברת Nightwing Vol.2 #153 מאפריל 2009, דמיאן נראה חי בטיפולם של אלפרד ושל דיק גרייסון.
בעלילת באטמן: הקרב על הברדס, דמיאן מתגורר בגות'אם סיטי עם נייטווינג.
בניגוד לאישיותו הקודמת, דמיאן מפתח התנהגות ילדותית עקב מותו של אביו.
כאשר אורקל משתלטת על הבאטמוביל כדי להחזיר את דמיאן וחברתו לביתם, הבאטמוביל מותקפת על ידי קילר קרוק ופויזן אייבי.
דמיאן מחולץ על ידי גרייסון, אך חברתו של דמיאן נאכלת על ידי קילר קרוק.
גרייסון ודמיאן מותקפים על ידי המסיכה השחורה ואנשיו, אך מחולצים על ידי ג'ייסון טוד כבאטמן.
לאחר שנורה על ידי טוד, דמיאן הציל את גרייסון ממוות במערת העטלף.
כאשר טוד מוותר על זהותו כבאטמן ומעביר את זהותו לגרייסון, דמיאן הופך לרובין שותפו.
דמיאן דואג לשינויים אצל גרייסון, ובאקט של התרסה מפתח גרסה עצמאית של רובין.
לאחר שנכשל בהבסת דוקטור פוספרוס (Phosphorus, זרחן), גרייסון מאמן את דמיאן כיצד ללחום בפשע.
כאשר דמיאן לועג לטים דרייק על שלא נבחר לתפקיד באטמן, נוצר עימות, הנפסק כאשר גרייסון מפריד בין השניים.
לאחר שטים עוזב, דמיאן נראה משחק שחמט עם האש בניגוד להוראותיו של גרייסון.
גרייסון ודמיאן נתקלים בנבל בשם "פרופסור פיג", ובצבא הדולוטרונס שלו.
במאבק נגד הצבא, חל שיפור ביחסיהם של דמיאן וגרייסון.
דמיאן מאשים את עצמו על כך שנכשל בניסיון להציל את אחת הדולוטרונס, אך ללא ידיעתו, ג'ייסון טוד לקח את הילדה.
עקב כך, מוצג צד אחר בטוד, אשר מנוגד לזהות הברדס האדום שלו.
דמיאן וגרייסון נעזרים בפיירפליי כדי להרוג את המסיכה השחורה.
בעוד גרייסון מביס את פיירפליי, ויקטור זאס מנצח בקרב את דמיאן, מה שגורם לדמיאן לפתח שנאה לפשע.
לאחר שגרייסון מתגייס לליגת הצדק, דמיאן דורש גם הוא להצטרף אך חברי הקבוצה מתעלמים מבקשתו.
עזראל וגרייסון שומרים על דמיאן מאדם בשם "אמון", כשלאחר מכן הדולוטרון שטוד הציל תוקף את דמיאן.
נוצרים שני קרבות מקבילים, אך לפתע הנבל פלמינגו מגיע למקום ומשתק את דמיאן.
אמו של דמיאן, טליה, מרפאת את דמיאן מהשיתוק אך שותלת במוחו מסך המאפשר לה לשלוט בגופו.
טליה עושה שימוש במסך זה כדי לתת לדת'סטרוק הזדמנות להרוג את דמיאן.
עם זאת, דת'סטרוק נכשל במאמציהם המשותפים של גרייסון ודמיאן.
אף על פי שטוד וגרייסון ירשו שניהם את תעשיות ויין, החברה נתקלת בבעיות כספיות, אך דמיאן מתערב ומרשים את חבר הדירקטוריון.
כך, דמיאן מאשים את טוד בבעיות הכספיות של החברה.
כרובין, דמיאן מחליט להתעמת עם קודמו בתפקיד - טים דרייק, רובין האדום.
טים, אשר הרכיב רשימה בשם "רשימת המתנקשים", נתקל בזעמו של דמיאן, וזאת לאחר שמתגלה כי הפושעים הרשומים ברשימה הם בעלי ברית של משפחת העטלף.
כאשר דמיאן מוצא עצמו ברשימה זו, הוא מפיל את טים מגובה רב.
טים שורד, ונוצר קרב המסתיים בתיאטרון בו הוריו של באטמן המקורי נרצחו.
גרייסון מפריד בין השניים, ושניהם מציעים הפסקת אש זמנית.
לאחר דיון על רשימת המתנקשים, גרייסון ציין כי שמו אינו ברשימה.
כתשובה לכך, טים מסביר כי גרייסון הוא האדם היחיד שהוא בוטח בו.
כאשר גולגולתו של ברוס נלקחת מקברו, דמיאן וגרייסון מביאים את שלדו של ברוס, בנוסף לשלדם של מרתה ותומאס ויין, לבסיס מתחת למגדל ויין.
לאחר שדדמן משתלט על גופו של גרייסון, הוא משתלט ויוצא מדמיאן וכך גם יוצא מגרייסון.
דדמן מעביר מידע לחיל הפקחים השחורים, ובעקבות כך, דמיאן וגרייסון כבר מוכנים למתקפה על גות'אם סיטי.
אחרי פשיטת הכוחות המיוחדים, דמיאן וגרייסון עוזרים לג'יימס גורדון, לאורקל ולשוטרים ששרדו את המתקפה.
הם נתקלים בהוריהם של גרייסון וטים דרייק כפקחים שחורים, מה שגורם לגרייסון וטים להבריח את גורדון, אורקל ודמיאן למערת העטלף.
גרייסון קורא לדמיאן, אשר מביא עמו את נשק ההקפאה של מיסטר פריז.
גרייסון מקפיא את עצמו באופן זמני, וטים מאלץ את הפקחים השחורים לסגת.
לאור השותפות שלו עם גרייסון ומשפחת העטלף, טליה משבטת את דמיאן.
מצידו, דמיאן אומר לאמו כי להיות רובין הוא הדבר הטוב ביותר שהוא עשה, ושהיא אינה יכולה להניא אותו מבחירתו.
טליה מציגה בפני דמיאן את "אחיו הקטן" המשובט, ומודה כי בהיותה פרפקציוניסטית הוא לא רצוי ואויב של משפחת אל-גול.
דמיאן מסייע לאלפרד ולגרייסון לחפש אחר אביו, ברוס.
במהלך עימות עם נבל לא מוצלח בשם "גאון ההימלטות", דמיאן כעס על גרייסון שלא הצליח להביס את הנבל, כמו אביו.
כאשר מתגלה כי גאון ההימלטות גנב תרופות כדי לחזות בבתו גדלה, דמיאן ציין כי הכיר את אביו כגיבור ולא כאדם.
לאחר שאיש סודו של גרייסון, אוברון סקסטון, מתגלה כג'וקר, דמיאן מכה אותו בפראות עם מוט ברזל (התייחסות לאירועי באטמן: מוות במשפחה, בהם הג'וקר הכה במוט ברזל את ג'ייסון טוד).
הג'וקר שורט את דמיאן עם ציפורניו המשוחות רעלן, ומתכוון להשתמש בגרייסון ובדמיאן נגד ארגון הכפפה השחורה.
לאחר שהג'וקר חוטף את דמיאן, באטמן המקורי מופיע ונחלץ לעזרתם.
לאחר הבסת הג'וקר והכפפה השחורה, באטמן משאיר את דמיאן תחת אחריותו של גרייסון, וזאת כדי להקים את חברת באטמן בע"מ.
כאשר גרייסון מרגיש שקבוצת הטיטאנים זקוקה לרובין, דמיאן מצטרף לקבוצה.
למרות התנגדותה של וונדר גירל, דמיאן מצטרף אך נכנס לסכסוך עם רייבן שמוביל לגל הרס.
דמיאן מפתח ידידות עם ראבאג'ר, והקבוצה נעזרת בטים דרייק להבסת נבל המכונה "המחשבון".
דמיאן עוזב את הקבוצה בטענה כי הם אינם צריכים שני רובין, וכי הם מעדיפים את טים.
בגות'אם, דמיאן אומר לטים שהצטרף לקבוצת הטיטאנים כדי לחפש חברים, אך זקוק לחבר אחד בלבד - דיק גרייסון.
כאשר העטלף השחור, קודמה בתפקיד של סטפני בראון כבאטגירל, חוזרת לגות'אם, דמיאן לועג לה על כך שאביו שלח אותה להונג קונג.
העטלף השחור מצילה את דמיאן מפיצוץ הקרחון של הפינגווין, והשניים מצילים את חייהם של המוני אנשים מפיגוע.
דמיאן עוזר לקבוצת הטיטאנים נגד סופרבוי פריים ולגיון האבדון, והורג כפיל של סופרבוי בעזרת להב קריפטונייט.
בעקבות אירוע פלאשפוינט והרצת הכותרים המחודשים, ברוס חוזר לתפקידו כבאטמן וגרייסון כנייטווינג, אך דמיאן נשאר בתפקידו.
לאחר שקרא מכתב שנכתב על ידי אביו מציר זמן חלופי, באטמן מחליט לגדל את דמיאן כבנו.
דמיאן מצידו ממשיך לנהוג בקרירות, ומעורר את דאגו של אלפרד; בהמשך, דמיאן נותן להנרי דוקארד שליטה על תעשיות אחוזת ויין, אך מתגלה כי היה זה תכסיס.
דרך אירוע זה הם מתנהגים יותר ויותר כאב ובן, וכאשר באטמן מסתיר את האירועים מגרייסון ומטים, אלפרד מציין כי ברוס הוא "אב מגונן מדי".
כאשר טליה-אל-גול מעמידה פרס על ראשו של דמיאן, באטמן מזייף את מותו של דמיאן ומבודד אותו במערת העטלף.
עם זאת, דמיאן נמלט, עוטה תחפושת חדשה ומאמץ את זהות "רדבירד".
דמיאן מצליח להציל את אביו ומביס את ליגת הצללים, מה שלדעת באטמן יגרום להם לצבור עוד כוח.
באטמן מחליט להחזיר את דמיאן לאמו, מה שגורם לתגובה רגשית נדירה אצל דמיאן.
כאשר דמיאן נאבק בארגון "הלוויתן", נייטווינג מציל אותו, והשניים מעלים זכרונות על תקופתם כבאטמן ורובין.
שיבוט מבוגר של דמיאן, המכנה עצמו "הכופר" מגיע למקום ונאבק בשניים.
הכופר מביס את נייטווינג ומתפנה לתקוף את דמיאן, אשר נלחם באומץ.
באטמן מנסה להגיע למקום, אך לפני שהגיע, הכופר שיפד את דמיאן בחזהו.
באטמן ונייטווינג תוקפים את הכופר, אך נסוגים עם גופתו של דמיאן.
לאחר הלוויה פרטית, באטמן נשבע לנקום.
מאוחר יותר, ראס גנב את גופתו של דמיאן ולאחר מאבק וניסיון כושל להחיות את דמיאן בבורות לזרוס, משרתו של דארקסייד - גלוריוס גודפרי - גנב את ארון הקבורה של דמיאן, מכיוון שבתוכו הוטמן רסיס הכאוס של דארקסייד.
באטמן הזועם נוסע לאופוקוליפס בעקבות גודפרי, מצליח להחזיר את גופתו של דמיאן עם רסיס הכאוס, ומחיה אותו באמצעות הרסיס.
כאשר בנו של דארקסייד, קאליבאק, מגיע וכמעט הורג את הנוכחים, דמיאן מביס את קאליבאק ומגלה כי הוא יכול לעוף הוא בעל כוח וסיבולת על אנושיים.
מאוחר יותר התגלה כי כוחותיו אינם יציבים, והוא איבד את כוחותיו.
כחלק מהרצת "די.סי: לידה מחדש" משנת 2016, דמותו של דמיאן ויין מככבת בשלושה כותרים - הטיטאנים הצעירים, בו הוא הופך למנהיג הקבוצה במקומו של טים דרייק כדי להביס את ראס אל-גול; "בנים על-אנושיים" לצידו של ג'ונתן סמואל קנט בנו של סופרמן והסופרבוי החדש; ו"נייטווינג", שבו הוא מככב בתפקיד משנה.
אחרי מותו של אלפרד פניוורת' ולאחר שדיק גרייסון איבד את זיכרונו הודות לנבל ק.ג.ביסט, דמיאן החל לראות את דרכו של באטמן לצדק נגד פחד באור שונה.
במקום דרך זו, דמיאן החל להרוג פושעים כדי לעורר פחד אמיתי באויביו.
החלטה זו, יחד עם מעשיו האחרונים בהחזקת פושעים נגד רצונם ומחיקת זיכרונותיהם גורם לכך שהוא עוזב את הטיטאנים הצעירים, בעוד קיד פלאש, החץ האדום, קראש וראונדהאוס מפנים לו עורף.
דמיאן מנסה להרוג את ק.ג.ביסט, אך מצליח רק לחתוך את ידו השמאלית לפני שהטיטאנים מתערבים ועוצרים בעדו.
באטמן מגיע ומגלה אודות מעשיו של בנו.
הוא מכריז על סופם של הטיטאנים.
באותו רגע, דת'סטרוק שחזר לחיים מתקיף את הטיטאנים ואת באטמן במטרה להרוג את כולם.
דמיאן רודף אחרי דת'סטרוק ומנסה להרוג אותו, אך הטיטאנים שוב מתערבים.
אמיקו קווין - שנטלה את זהות החץ האדום - נפצעת, ודת'סטרוק נמלט.
באטמן מנסה לשכנע את דמיאן לחזור איתו הבייתה, אך דמיאן תוקף אותו, באומרו שאחוזת ויין היא ארון קבורה ושדרכו של באטמן אינה מספיקה בשביל להציל את גות'אם סיטי.
בשיא זעמו ותסכולו, דמיאן תולש את סימן רובין מעל דש הבגד שלו ונותן אותו לבאטמן.
הוא מכריז שהוא חופשי כעת ויוצא לדרך לא נודעת.
רובין, ביחד עם שאר הלוחמים באי, מנסים לעצור את השד ובסוף מצליחים.
דמיאן הוא הדמות הראשית בסרט האנימציה "הבן של באטמן".
כאשר הדוג'ו של ליגת המתנקשים ומשפחת אל-גול מותקף על ידי דת'סטרוק וצבאו, טליה-אל-גול מנסה למלט את דמיאן מהמקום.
כאשר צבאו של דת'סטרוק שולח טילים על ראס, דמיאן נאבק בדת'סטרוק ודוקר את עינו.
ראס נמצא מת בכניסה לבורות לזרוס, ועקב כך, טליה מחליטה להביא את דמיאן לגות'אם.
לאחר שהביס את קילר קרוק, באטמן פוגש את בנו, אשר מפתח אובססיה לנקמה.
בניגוד להוראות אביו, דמיאן מכה אנושות את אחד מעוזריו של דת'סטרוק - יובו - אך נעצר על ידי נייטווינג וחוזר למערת העטלף.
דמיאן עוטה על עצמו את זהות רובין, ויוצא לצד אביו לאצטדיון בו צבאותיו של דת'סטרוק מאוכסנים, לכאורה.
הם נתקלים באנשי-עטלף ונאלצים לברוח.
בעזרת מידע מדוקטור קירק לאנגסטרום, באטמן ודמיאן מאתרים את דת'סטרוק ונאבקים נגדו באסדת קידוח.
דמיאן מביס את דת'סטרוק, ומשאיר אותו למות.
בהמשך, טאליה משאירה את דמיאן אצל באטמן, ומבקשת לגדל אותו להיות אדם גדול.
דמיאן נשאר עם באטמן בעוד אמו עוזבת.
דמותו של דמיאן מופיעה בסרטי ההמשך באטמן נגד רובין, באטמן: דם רע וליגת הצדק נגד הטיטאנים.
דמיאן הופיע כרובין בסדרת האנימציה "באטמן: האמיצים והנועזים", שם דובב על ידי פטריק קאוונו כילד ועל ידי דיאדריך באדר כבאטמן.
דמיאן הופיע כרובין בסדרת האנימציה "הארלי קווין" שם דובב על ידי ג'ייקוב טרמבלי.
דמיאן מופיע כנייטווינג ביקום המקביל בו מתרחשים אירועי משחק הווידאו "Injustice: Gods Among Us".
הוא תפס את הזהות של נייטווינג לאחר שהרג את דיק גרייסון.
במשחק, סופרמן הוא השליט הטוטליטרי של העולם, ובאטמן הוא אחד מהמתנגדים היחידים אליו.
דמיאן עזב את שורותיו של באטמן וחבר אל סופרמן, ואף אמר לבאטמן כי "סופרמן היה אבא שלי יותר משאתה היית אי פעם".
באטמן השיב לו על כך כי "הפסקת להיות הבן שלי כאשר הרגת את דיק גרייסון.
דמיאן מופיע בחבילת הרחבה למשחק Lego Batman 2: DC Super Heroes, ודובב על ידי צ'רלי שלאטר.
במשחק Scribblenauts Unmasked: A DC Comics Adventure, השחקן יכול לעזור לדמיאן כרובין, והשניים יוצאים להביס את הארלי קווין.
דמיאן סאיר שאזל (באנגלית ובצרפתית: Damien Sayre Chazelle; נולד ב-19 בינואר 1985) הוא תסריטאי, במאי קולנוע ומפיק אמריקאי-צרפתי.
הוא ביים את הדרמה הפסיכולוגית "ויפלאש" (2014), את הדרמה הרומנטית המוזיקלית "לה לה לנד" (2016), את הדרמה הביוגרפית "האדם הראשון" (2018) ואת הסרט התקופתי "בבילון" (2022).
עבור "ויפלאש", הוא היה מועמד לפרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
ההצלחה המסחרית הגדולה ביותר שלו הגיעה עם "לה לה לנד", שהיה מועמד ל-14 פרסי אוסקר, וזכה בשישה כולל הבמאי הטוב ביותר, מה שהפך אותו לאדם הצעיר ביותר שזכה בפרס בגיל 32.
שאזל נולד בפרובידנס, רוד איילנד שבארצות הברית.
הוא בנם של הסופרת, ההיסטוריונית והמרצה לתולדות ימי הביניים, סיליה (מרטין) שאזל, אנגלו-קנדית במוצאה; ושל מדען המחשב הצרפתי, ברנרד שאזל, המשמש כמרצה באוניברסיטת פרינסטון.
סיפר כי בעקבות הוריו שלא חשו מרוצים מתכני בית ספר של יום ראשון בו התחנך תחילה, ואף על פי היותם נוצרים-קתולים על פי דתם, הם שלחו אותו להתחנך בבית ספר עברי בפרינסטון, ניו ג'רזי.
לו גם אחות צעירה, אנה שאזל, שהיא שחקנית.
בתחילת חייו ראה עצמו בשאיפותיו כחלק מתעשיית הקולנוע, אך לאחר מכן רצה להיות מוזיקאי והתאמץ מאד כדי להיות מתופף ג'אז כתלמיד במהלך לימודיו התיכוניים.
הוא סיפר שהיה לו מורה קשוח למוזיקה שהיה ההשראה לדמותו של טרנס פלצ'ר בסרט הפריצה שלו "ויפלאש".
עם זאת, שלא כמו גיבור הסרט אנדרו ניימן, שאזל הצהיר שבאופן אינסטינקטיבי הוא תמיד ידע שאין לו כישרון להיות מוזיקאי דגול, ואחרי התיכון שב לתעשיית הקולנוע, שאותה הגדיר כאהבתו הראשונה.
בוגר תואר ראשון בקולנוע במחלקה לאמנות חזותית ולימודי הסביבה באוניברסיטת הרווארד, שם פגש ב-2010 את אשתו לעתיד, ג'סמין מק'גלייד, גם היא תסריטאית, במאית ומפיקה.
השניים התגרשו ב-2014, ומשנת 2018 בת-זוגו היא השחקנית אוליביה המילטון, אותה הכיר בעת צילומי סרטו "לה לה לנד".
בנוסף לאזרחותו האמריקאית מלידה, ברשותו גם אזרחות כפולה צרפתית דרך אביו.
סרט הבכורה של שאזל כתסריטאי ובמאי היה "גאי ומדלן על ספסל בפארק".
הוא השתתף בכתיבת התסריט לסרט "גירוש השדים האחרון חלק 2 (2013)" יחד עם אד גס דונלי.
בנוסף, הוא כתב את התסריט לסרט "התו האחרון", סרט מתח שבו פסנתרן מתמודד עם איום ברצח תוך כדי נגינתו בקונצרט.
שאזל הצהיר בראיונות שהוא אמנם עבד כתסריטאי פרילנסר, אך שאיפתו הייתה לביים בעצמו תסריט שכתב.
הוא תיאר את "ויפלאש" כתסריט שכתיבתו נבעה מבריחה מתסריט אחר שבכתיבתו היה תקוע.
"חשבתי לעצמי, זה לא עובד, אולי אניח לזה ואכתוב משהו על מתופף ג'אז בבית ספר תיכון".
לדבריו, בתחילה לא רצה להראות את התסריט לאחרים מכיוון שהרגיש שזה אישי מדי, "שמרתי את זה במגירה".
"ויפלאש" זכה בהתעניינות מצד מפיקים, אך בתחילה אף אחד לא רצה לעשות את הסרט.
התסריט בן 85 העמודים של שאזל הופיע ברשימה השחורה של 2012 כאחד מתסריטי הקולנוע הטובים ביותר שטרם הופקו לאותה שנה.
בסופו של דבר נמצאו מפיקים לסרט, ביניהם הלן איסטברוק שהציע את ג'יי קיי סימונס לתפקיד המורה, טרנס פלצ'ר.
גרסה מקוצרת של הסרט הופקה עבור פסטיבל סאנדנס 2013 והתקבלה שם.
המימון עבור הסרט הושג, וב-2014 שוחררה הגרסה המלאה וזכתה לתגובות חיוביות באופן גורף.
"ויפלאש" זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס 2013, וב-2014 בפרסים חביב הקהל ובחירת השופטים, הפעם כסרט באורך מלא.
כמו כן זכה הסרט בפרס הגדול ובפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים האמריקאיים בדוביל ה-40. ב-15 בינואר 2015 קיבל ויפלאש חמש מועמדויות בקטגוריות שונות לפרס האוסקר, ביניהם התסריט המעובד הטוב ביותר עבור שאזל.
ב-2016 יצא לאקרנים סרט שביים וכתב, "לה לה לנד", סרט מוזיקלי בכיכובם של אמה סטון וראיין גוסלינג.
הסרט הועמד למספר שיא של ארבע עשרה מועמדויות בטקס פרסי האוסקר וזכה בשישה פרסים, כולל פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
הסרט זכה גם בשבעה פרסי גלובוס הזהב כולל לסרט הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע, פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
ב-2018 ביים את הסרט "האדם הראשון", סרט ביוגרפי על אודות האסטרונאוט האמריקאי ניל ארמסטרונג.
ב-2020 הוא ביים את שני הפרקים הראשונים בסדרה המוגבלת מבית נטפליקס "מועדון בפריז".
ב-14 בנובמבר 2022 עלה לאקרנים סרטו "בבילון", בכיכובם של בראד פיט ושל מרגו רובי, סרט דרמה תקופתי המתרחש בשנות העשרים של המאה ה-20 ועוסק בתור הזהב של הוליווד.
דָמִיָאן דָמִיָאנוֹב וֶלְצֶ'ב (בבולגרית: Дамян Велчев Дамянов; 4 במרץ 1883, גברובו, נסיכות בולגריה – 25 בינואר 1954, פריז, צרפת) היה גנרל בולגרי, מראשי הליגה הצבאית של בולגריה וחוג זוונו אשר נטל חלק פעיל בשלוש הפיכות בבולגריה, ובין 1944 ל-1946 כיהן כשר המלחמה הבולגרי.
דמיאן ולצ'ב נולד בגברובו וב-1903 סיים את האקדמיה הצבאית בסופיה והוצב כקצין רגלים באוגדת הרגלים ה-7 "רילה".
ולצ'ב לחם במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה ובמלחמת העולם הראשונה.
לאחר חתימת חוזה ניי במסגרתו צומצם הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה שוחרר מהצבא.
הוא הצטרף לליגה הצבאית ובהמשך נמנה עם ראשיה.
ב-1923 השתתף ולצ'ב בהפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי.
בהמשך, הצטרף ולצ'ב לחוג זוונו ויחד עם קימון גאורגייב הוביל את הליגה הצבאית.
ב-19 במאי 1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה.
הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים.
כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה.
מאוחר יותר הודח גאורגייב ובמקומו מונה הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה איש אמונו של המלך.
בהדרגה עלה בידי בוריס השלישי להשתלט על הליגה הצבאית והוא פעל לניטרולה.
ולצ'ב עזב את בולגריה ליוגוסלביה, אך בשלהי 1935 שב לממלכה.
הוא פעל לביצוע הפיכה נוספת אך נלכד, הועמד לדין ונדון למוות.
שר המשפטים דימיטר פשב סירב לחתום על גזר הדין ולבסוף הומתק עונשו של ולצ'ב למאסר עולם.
ב-1940 זכה לחנינה ושוחרר מכלאו.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי נמנה ולצ'ב עם "קבוצת ה-63" של פוליטיקאים, אנשי רוח ואקדמיה שנאבקו נגד כוונת בוריס השלישי, מלך בולגריה וממשלתו, לגרש את יהודי בולגריה למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ולצ'ב וקימון גאורגייב חָבְרוּ לחזית המולדת ונאבקו נגד המשטר המלוכני.
ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה בבולגריה והממשלה הפרו-מלוכנית הודחה.
קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודמיאן ולצ'ב לשר המלחמה.
בהמשך, החל תהליך השתלטותה האלים של המפלגה הקומוניסטית על בולגריה.
ב-25 בספטמבר 1946 התפטר ולצ'ב מתפקידו כשר המלחמה, מונה לשגריר בולגריה בשווייץ וביקש בה מקלט מדיני.
הוא הלך לעולמו בפריז ב-1954 והוא בן 70 שנים.
דמיאן סיפרון (בספרדית: Damián Szifron; נולד ב-9 ביולי 1975) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ותסריטאי יהודי-ארגנטינאי.
הוא התפרסם בשל כתיבת התסריט והבימוי של הסדרה Los Simuladores ("המתחזים"), ושל "סיפורים פרועים" (2014), הסרט המצליח ביותר בהיסטוריה הקולנועית של ארגנטינה.
סיפרון נולד למשפחה יהודית, ולמד קולנוע אצל אנחל פרטה.
הוא היה התסריטאי והבמאי של סדרת הטלוויזיה "Los Simuladores" ושל סדרת ההמשך שלה Hermanos y Detectives ("אחים ובלשים").
סרטו "סיפורים פרועים" משנת 2014, נבחר להתחרות בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2014. כיום הוא כותב ומביים גרסה חדשה לסרט הקולנוע "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים".
בשנת 2023 ביים סיפרון את מותחן הפשע "מבוקש מספר אחת" אותוגם כתב והפיק וכיכבו בו שיילין וודלי ובן מנדלסון.
דמי משמרת הוא כינוי נפוץ לעמלה שנגבית על ידי בנק על ניהול תיק השקעות, שהחל משנת 2000 נקראת "דמי ניהול חשבון ניירות ערך".
שם העמלה הוא שריד היסטורי לתקופה בה בנקים שמרו על ניירות ערך פיזיים בכספת והעמלה היוותה תשלום על שירות השמירה.
הכינוי "דמי משמרת" עדיין בשימוש רחב, אולי מכיוון שדמי ניהול הם מונח רחב.
העמלה נגבית באופן יחסי כאחוז משווי תיק ניירות הערך של הלקוח.
העמלה המקסימלית מפורסמת בתעריפון הבנק.
העמלה בפועל וניתנת למשא ומתן, בין השאר בהתאם להיקף הפעילות של הלקוח ולגודל התיק.
על פי דיווח בנק ישראל לשנת 2020 גובה העמלה השנתית הממוצעת לתיק בשווי של 100 עד 200 אלף שקלים עומד על בין 0.13% בבנק הזול ביותר ל-0.61% בבנק היקר ביותר.
בשנת 2020 עמלה זו הכניסה לכלל הבנקים 1.8 מיליארד שקל, שליש מסך הכנסות הבנקים בעמלות.
לפי מחקר של בנק ישראל מ-2015 קיימים פערים משמעותיים בין דמי המשמרת הנקובים בתעריפון הבנק לבין אלו המשולמים בפועל על ידי לקוחות הבנק.
דמיאן גרין הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית.
ייצג את מחוז אשפורד בבית הנבחרים הבריטי מאז 1997 ועד 2024. כיהן כשר הראשון וסגן ראש ממשלת בריטניה, בקבינט של תרזה מיי.
גרין נולד בבארי שבוויילס ולמד בתיכון ברדינג.
סיים תואר ראשון בכלכלה, פסיכולוגיה ופילוסופיה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד.
בתקופת לימודיו באוקספורד שימש נשיא אוקספורד יוניון, חוג הדיבייט ושימש סגן יושב ראש תא המפלגה השמרנית.
לאחר לימודיו עבד בכתב כלכלי ב-BBC, בערוץ 4, ובטיימס.
ב-1992 התמודד ללא הצלחה למושב מחוז מזרח ברנט בבית הנבחרים הבריטי.
הוא שימש יועץ בצוות המדיניות של ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור עד 1994.
ב-1997 נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז אשפורד ומאז נבחר מספר פעמים לתקופות כהונה נוספות.
שימש דובר המפלגה השמרנית בנושאי חינוך ותעסוקה ובנושאי סביבה.
בשנים 2001–2010 כיהן בממשלות הצללים של המפלגה השמרנית, כשר החינוך, שר התחבורה, שר לענייני פנים, ושר לענייני הגירה.
בנובמבר 2008 נעצר גרין ונערכו חיפושים במשרדו ובביתו בחשד ש"קשר קשר לבצע עברה במשרד ציבורי וסיוע לביצוע עברה במשרד ציבורי".
בחיפוש התגלו מסמכים מסווגים בענייני הגירה שהודלפו לגרין.
המעצר עורר תרעומת במערכת הפוליטית ובתקשורת.
גרין שוחרר ולא הוגש נגדו כתב אישום.
בעקבות ניצחון המפלגה בבחירות 2010 מונה לשר לענייני הגירה במשרד הפנים.
בספטמבר 2012 מונה לשר לענייני משטרה במשרד הפנים ובמשרד המשפטים.
ביולי 2014 פוטר מתפקידו על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון.
ביולי 2016 מונתה תרזה מיי, חברתו של גרין מתקופת לימודיהם באוקספורד, לראשת הממשלה, ומינתה את גרין לשר העבודה והקצבאות בקבינט שלה.
לאחר הבחירות הכלליות בבריטניה 2017 מונה למזכיר הראשון של המדינה, השלם הראשי, שר משרד הקבינט וסגן ראש ממשלת בריטניה.
גרין תמך לאורך פעילותו הפוליטית באיחוד האירופאי והתנגד לברקסיט.
ב-20 בדצמבר 2017 התבקש גרין להתפטר מקבינט ממשלת בריטניה לאחר שנמצא כי הוליך שולל בכך שטען כי המשטרה לא הודיעה לו שבמחשבו נמצאו חומרים פורנוגרפיים, על אף שכן קיבל הודעה כזו.
בבחירות 2019 חזר גרין וזכה בבחירות המחוז אשפורד.
הוא התמודד מול 4 מועמדים וזכה ב-67% מהקולות.
מאז הוא חבר בוועדות התרבות התקשורת והספורט של הפרלמנט.
בבחירות 2024 הפסיד את מושבו לסוג'אן ג'וזף מהלייבור.
גרין נשוי ואב לשתי בנות.
דמי שתיקה או דמי לא יחרץ הם תשלום הניתן לאדם על מנת שיתחייב לא לגלות מידע מביך או מפליל שהוא מחזיק.
מתן דמי שתיקה לעובד ציבור עלול להתפרש כשוחד.
תשלום דמי שתיקה לעד, על מנת שלא ימסור מידע מפליל שברשותו, עלול להתפרש כשיבוש הליכי חקירה או שיבוש הליכי משפט.
דמי שתיקה ניתנים לעיתים ביוזמת המשלם, היודע על המידע שיש בידי מקבל דמי השתיקה, ולעיתים בעל המידע דורש לקבל דמי שתיקה, ביודעו את החשיבות שיש לשתיקתו.
במקרה של עמוס אוריון, דרישתו לדמי שתיקה עלתה לו בחייו.
פעמים רבות מתפרסם באמצעי התקשורת על דמי שתיקה שניתנו כדי לשמור בחשאי מידע על פעילות מינית שעלולה להביך את המשלם (כגון בגידה או צריכת זנות) או שעלולה לסבכו בפלילים (כגון הטרדה מינית או בעילת קטינה).
בשנת 2018 פעלה תרמית אינטרנט שבה קיבלו גולשים רבים דרישה, בדואר אלקטרוני, לתשלום דמי שתיקה, אחרת יועברו לאנשי הקשר שלהם תצלומים המתעדים אותם גולשים באתרי פורנוגרפיה.
בשנת 2006 קיים דונלד טראמפ יחסי מין עם כוכבת הפורנוגרפיה סטורמי דניאלס.
כאשר היא ניסתה לפרסם זאת בעת שטראמפ היה מועמד לנשיאות ארצות הברית שילם לה טראמפ דמי שתיקה, תוך ביצוע עבירת מס ועבירות נוספות, ועל עבירות אלה הועמד לדין והורשע בשנת 2024.
מעמדם, מבחינת פקודת מס הכנסה, של דמי לא יחרץ ששילם בנק לעובדו לשעבר, נדון בבית המשפט המחוזי, ונקבע שדמי לא יחרץ הם בגדר תקבול הוני, החייב במס רווחי הון.
תוצאה זו מהווה יתרון מס, משום שלבעלי הכנסה גבוהה מס רווחי הון הוא כחצי מהמס על הכנסה פירותית.
לואיס מרטינז , הידוע יותר בשם הבמה שלו דמיאן פריסט, הוא מתאבק אמריקאי.
מרטינז מופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
כמו כן מרטינז מוכר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH) תחת שם הבמה פאנישמנט מרטינז, שבו היה פעם אחת אלוף הטלוויזיה.
כחלק ממערכת יחסי העבודה של ROH עם ארגון ההיאבקות היפני New Japan Pro-Wrestling (NJPW), מרטינז הופיע עבור ארגון זה ביפן תחת שם הבמה פאנישר מרטינז.
מרטינז נולד בחלק הפורטו ריקני של ניו יורק, אך גדל בדוראדו, פוארטו ריקו.
בילדותו צפה מרטינז בארגון World Wrestling Council המקומי ומשם קיבל השראה להפוך למתאבק מקצועי.
הוא למד את שיטת הקראטה גוג'ו ריו מאביו, שהיה אמן לחימה.
לאחר שניצח בשתי אליפויות ארציות באמנות לחימה, מרטינז החליט לפתוח בקריירת ההיאבקות המקצועית.
בעת המעבר, ספרדית הייתה השפה הראשונה שהוא ידע, ולכן הוא עבר תקופה של הסתגלות לשפה האנגלית.
מרטינז החל להתאמן בבית ספר להיאבקות בשם Monster Factory ולאחר מכן זכה במספר אליפויות בארגון Monster Factory Pro Wrestling.
בשנת 2014, מרטינז נכח במחנה האימונים של ארגון ההיאבקות Ring of Honor; לאחר מכן, הוא החל להתאמן בדוג'ו של ROH.
הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות ROH הייתה תחת שמו האמיתי, כשהוא התחרה בשני קרבות חושך (קרבות שלא שודרו בטלוויזיה), באחד הפסיד לרת' טייטוס, ובאחר ניצח בקרב זוגות ביחד עם שאהם עלי את הלקאט ומאטיק.
מרטינז חזר ל-ROH תחת שם הבמה פאנישר מרטינז , כשהוא נכנס לטורניר הטופ פרוספקט וכבר בסיבוב הראשון הצליח לנצח את קולבי קורינו.
בשלב חצי הגמר מרטינז הפסיד לליאו ראש; למרות ההפסד, מרטינז הוחתם לחוזה בארגון.
לאחר מכן, מרטינז חבר לשורות BJ וויטמר וקווין סאליבן, כשהם נכנסו לפיוד נגד סטיב קורינו.
ב-16 בספטמבר 2016, מרטינז לקח חלק בראמבל הכבוד של אותה השנה.
בתחילת נובמבר, הוא השתתף בטורניר Survival of the Fittest, שבו הוא הודח בקרב הגמר.
מרטינז ווויטמר פתחו בפיוד קצר נגד אלופי הזוגות של ROH לשעבר, War Machine (הנסון וריימונד רואו), כשהקרב הראשון ביניהם הסתיים ללא הכרעה, אך בקרב השני, שהיה קרב "הכל הולך", מרטינז ווויטמר ניצחו אותם.
במסגרת מערכת יחסי העבודה בין ROH לבין הארגון היפני NJPW, מרטינז הופיע באירוע בן יומיים שנקרא Honor Rising: Japan.
בערב הראשון, מרטינז הצטוות לשורות הירומו טקהאשי וטטסויה נאיטו בניצחונם על דלטון קאסל, הירושי טנהאשי ורייסוקה טאגוצ'י, כשמרטינז הוא זה שזיכה את קבוצתו בניצחון בקרב.
בערב השני, מרטינז כשל בניסיונו לזכות בתואר אליפות במשקל פתוח של NEVER, לאחר שספג הפסד מהירוקי גוטו.
לאחר מכן, הוא השתמש בשם במה חדש: דמיאן מרטינז, ותחתיו הוא חזר ל-ROH, כשהוא התחרה בבאטל רויאל אשר קבע את זהות המועמד לתואר אליפות העולם של ROH, אך כשל בניסיונו לנצח בקרב זה.
מרטינז לקח חלק גם בבאטל רויאל אשר קבע את זהות המועמד לתואר אליפות הטלוויזיה של ROH, אך גם בו נחל חוסר הצלחה.
ב-11 בפברואר, מרטינז ווויטמר ניצחו את War Machine, אך לאחר הקרב, מרטינז בגד בוויטמר.
מרטינז זכה בתואר האליפות הראשון שלו ב-ROH ב-16 ביוני 2018, לאחר שניצח את סילאס יאנג עבור אליפות הטלוויזיה.
באירוע Death Before Dishonor XVI, הוא הגן בהצלחה על התואר נגד כריס סייבן.
ב-29 בספטמבר, החוזה של מרטינז עם ROH פג תוקף והוא העדיף שלא לחדשו.
ההופעה האחרונה של מרטינז בארגון הייתה כשהוא הפסיד את תואר אליפות הטלוויזיה לג'ף קוב.
NXT והמרדף אחר אליפות צפון אמריקה (2018–2020)
ב-12 באוקטובר 2018, נודע שמרטינז חתם על חוזה ב-WWE, כשישה ימים לאחר מכן הוא הוכרז כאחד הכישרונות שהוחתמו בארגון הפיתוח, NXT.
ב-5 בדצמבר, מרטינז ערך את קרב הבכורה שלו בהפסד למאט רידל.
ב-15 באפריל 2019, שם הבמה שלו שונה לדמיאן פריסט.
ב-19 ביוני, פריסט רשם את הופעת הבכורה המחודשת שלו תחת שם במה זה, כשניצח את ראול מנדוזה.
ב-10 ביולי, פריסט המשיך את רצף הניצחונות שלו לאחר שגבר על מתאבק בשם בלאנקו לוקו.
שבועיים לאחר מכן, פריסט רשם ניצחון חשוב על קית' לי.
ב-21 באוגוסט, פריסט ניצח את מנסור.
ב-11 בספטמבר, פריסט גבר על בואה.
ב-2 באוקטובר, לאחר ניצחונו של פיט דאן על דני בורץ', פריסט תקף את דאן ובכך החל בפיוד נגדו.
שבועיים לאחר מכן, פריסט ניצח את דאן, אך ב-6 בנובמבר מרטינז הפסיד לו בהכנעה.
באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-23 בנובמבר, פריסט השתתף בקרב משולש נגד פיט דאן וקיליאן דיין אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-NXT באירוע סדרת ההישרדות, שבסופו דאן ניצח.
ב-18 בדצמבר, פריסט גבר על קיליאן דיין.
שבוע לאחר מכן, פריסט וטוני ניס הפסידו בקרב זוגות לקית' לי וליאו ראש.
ב-8 בינואר 2020, פריסט התחרה בקרב מרובע נגד קמרון גריימס, דומיניק דיג'אקוביק וקית' לי אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות צפון אמריקה של NXT, שבסופו לי ניצח.
ב-29 בינואר, פריסט קטע את נאום הזכייה של קית' לי באליפות צפון אמריקה של NXT, כשאמר שהוא "אוהב לקחת דברים", ואף ביטא את רצונו לקחת את אליפות זו מלי.
לעומת זאת, דומיניק דיג'אקוביק הודיע שגם הוא מעוניין בתואר זה, עד שלבסוף קרב בין השניים התקיים; בקרב זה פריסט הפסיד לדיג'אקוביק.
ב-1 באפריל, פריסט כשל בניסיונו לזכות באליפות צפון אמריקה של NXT בקרב משולש אשר כלל בנוסף את דומיניק דיג'אקוביק, שבסופו קית' לי ניצח והגן על התואר בהצלחה.
פריסט קיבל הזדמנות נוסף להתמודד על התואר מול קית' לי ב-29 באפריל, לעומת זאת, הוא הפסיד בקרב זה.
אלוף צפון אמריקה של NXT ומגוון פיודים (2020–2021)
ב-22 באפריל בתוכנית NXT, פין באלור היה אמור להתמודד בקרב מול ולווטין דרים, אך הוא הותקף מוקדם יותר בחדר ההלבשה על ידי זהות אדם מסתורית.
ב-6 במאי, באלור הודיע שהוא ינקום בתוקפו על מעשיו, ובזמן שדיבר נקלע לעימות עם קמרון גריימס.
עימות זה הוביל לקיום קרב בין השניים בשבוע לאחר מכן.
במהלך קרב זה, פריסט תקף את רגלו של באלור בעזרת אלה מתקפלת בזמן שהשופט לא ראה זאת.
תקיפה זו איפשרה לגריימס לנצח בקרב.
לאחר הקרב, פריסט הודה שהוא התוקף המסתורי שתקף את באלור שלושה שבועות קודם לכן.
באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-7 ביוני, פריסט התמודד מול פין באלור בקרב יחידים, שבו פריסט נחל הפסד ונוצח בידי באלור.
ב-17 ביוני, פריסט גבר על קיליאן דיין.
שבוע לאחר מכן, פריסט הפסיד לקמרון גריימס, זאת לאחר שהאחרון פצע את פריסט שעה לפני קיום הקרב.
ב-15 ביולי, פריסט גבר על גריימס בקרב החוזר ביניהם.
ב-5 באוגוסט, פריסט ניצח את אוני לורקאן ורידג' הולנד בקרב משולש אשר קבע את זהות המעפיל לקרב הסולם על אליפות צפון אמריקה של NXT באירוע NXT TakeOver XXX.
שבוע לאחר מכן, פריסט נחל הפסד לברונסון ריד.
באירוע NXT TakeOver XXX, שנערך ב-22 באוגוסט, פריסט גבר על ברונסון ריד, קמרון גריימס, ג'וני גרגאנו וולווטין דרים בקרב סולם מחומש וזכה באליפות צפון אמריקה של NXT.
ב-16 בספטמבר, פריסט הגן בהצלחה על תוארו נגד טימותי טאצ'ר.
שבוע לאחר מכן, הוא רשם ניצחון על אוסטין ת'יאורי בקרב שאינו היה על התואר.
באירוע NXT TakeOver 31, שנערך ב-4 באוקטובר, פריסט רשם הגנה מוצלחת על אליפות צפון אמריקה לאחר שניצח את ג'וני גרגאנו.
ב-14 באוקטובר, פריסט שמר פעם נוספת על התואר לאחר שגבר על דקסטר לומיס; מנגד, לאחר הקרב, הוא הותקף על ידי ג'וני גרגאנו.
לעומת זאת, הוא איבד את התואר לג'וני גרגאנו בספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-28 באוקטובר.
באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-6 בדצמבר, פריסט כשל בניסיונו להשיב אליו את אליפות צפון אמריקה לאחר שהפסיד בקרב משולש אשר כלל את האלוף, ליאון ראף, ואת ג'וני גרגאנו, שזכה בסופו של דבר בתואר.
ב-9 בדצמבר, פריסט ייחל לנקום על כך שהותקף בידי אוסטין ת'יאורי באירוע WarGames.
לעומת זאת, הוא הותקף מאחור על ידי קאריון קרוס, שביצע את חזרתו מפציעה.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, קרוס איתגר את פריסט לקרב ביניהם בפרק הספיישל NXT New Year's Evil.
בספיישל זה, שנערך ב-6 בינואר 2021, פריסט נוצח על ידי קרוס בקרב שהסתמן כקרב האחרון של פריסט ב-NXT.