tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Seuss' The Grinch Musical Live!הגרינץ'ספיישל טלוויזיוני של רשת NBC2022So You Think You Can Danceעצמושופט; תוכנית מציאות ברשת פוקס; עונה 17
מת'יו ריס אוונס הוא שחקן ולשי, ידוע בעיקר מגילום דמותו של קווין ווקר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית של רשת ABC "אחים ואחיות", דילן תומאס מ"קצה האהבה" ופיליפ ג'נינגס בסדרה של רשת FX "האמריקאים".
ריס נולד בקארדיף לגלין אוונס, מנהל בית ספר, והלן ריס, מורה לילדים עם צרכים מיוחדים.
אחותו הגדולה, רייצ'ל אוונס, היא עיתונאית ב-BBC.
בגיל 17, לאחר שגילם את דמותו של אלביס פרסלי במחזה בית ספרי, הוא התקבל לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון.
בעת לימודיו, ריס הופיע בסדרת המשטרתית של BBC "Back-Up".
הוא חזר לוויילס כדי לשחק בסרט הולשי "Bydd yn Wrol".
על תפקידו בסרט הוא זכה בפרס הבאפט"א הולשי.
בינואר 1998, ריס עבר לניו זילנד על מנת לככב בסדרת הדרמה "Greenstone".
בשנת 2000, ריס שיחק את התפקיד הראשי בסדרת הדרמה "Metropolis", שמספרת על שישה אנשים בשנות העשרים לחייהם שגרים בלונדון.
בשנת 2000, ריס קיבל שבחים מהמבקרים לאחר שכיכב לצד קת'לין טרנר בהצגה הבוגר שמבוססת על סרט בעל אותו השם.
ריס נסע לאירלנד כדי לככב בסרט התקופתי "The Abduction Club".
הוא גילם את התפקיד הראשי של דארן דניאלס בסרט "Tabloid", וחזר לניו זילנד כדי להצטלם לסדרת הדרמה האפית של BBC "Lost World".
השתתף בין היתר בסרט האימה העצמאי "משמרת מוות", בסרט הפשע הקומי "Fakers" ובסרט העצמאי "אהבה וצרות אחרות" לצד בריטני מרפי.
ב-2007, הוא שיחק בסרט "טריטוריית הבתולות" לצד היידן כריסטנסן, טים רות' ומישה ברטון.
ב-2008, הוא שיחק את דילן תומאס בסרט האהבה הביוגרפי "קצה האהבה" לצד קירה נייטלי, סיינה מילר וקיליאן מרפי.
החל משנת 2013, הוא משחק בסדרה "האמריקאים".
ב-12 בספטמבר 2018 זכה ריס בפרס אמי על תפקידו הראשי בסדרה "האמריקאים".
ריס יצא בעבר עם השחקנית סיינה מילר.
החל מדצמבר 2013, הוא יוצא עם השחקנית קרי ראסל.
הוא הודה פעם שהוא מוכן לוותר על קריירת המשחק שלו כדי להיות שחקן רוגבי.
אליזבת (1998) Elizabeth - ללא קרדיט
האריות שבחבורה (2021) - דיבוב
שעיר לעזאזל (2012) - סרט טלוויזיה של ITV
אהבה, מוות וציפורי שיר (2018) - מיני-סדרה
גרמלינס: הסודות של המוגוואי (2023) - דיבוב
מת'יו קלברייט פרי היה קומודור בצי האמריקאי, הידוע בשל הצלחתו לפתוח את יפן למערב, אחרי שכפה על היפנים את הסכם קנגאווה.
בנוסף, דאג פרי מאוד להכשרתם של קציני הצי, ופעל באופן משמעותי בפיתוח מערך המתלמדים שהיווה בסיס לתוכנית הלימודים באקדמיות הצי בארצות הברית.
פרי היה ממובילי המודרניזציה בצי האמריקאי, בתקופה שלאחר פיתוח מנוע הקיטור, והוא נחשב ל"אבי צי הקיטור".
פרי נולד לאב קצין צי, כריסטופר פרי, וכאח צעיר לאוליבר פרי.
מילדותו, זכה פרי להכשרה בצי, וב-1809 הפך לחלק מהצי באופן רשמי, ושירת תחת פיקוד אחיו הגדול.
תחת אחיו, השתתף פרי הצעיר בקרב על אגם אירי, לצד ספינות הדגל של הצי.
לאחר החתימה על הסכם גנט אשר סיים את המלחמה, הוא שירת במספר ספינות בים התיכון.
בשלב מאוחר יותר נשלח פרי להילחם בפיראטיות ובעבדות באיים הקריביים.
מאוחר יותר באותה תקופה, כאשר שהה בנמל ברוסיה, הוצע לפרי תפקיד בצי הקיסרי הרוסי, אך הוא סירב.
בשנת 1852, על סף סיום תפקידו של נשיא ארצות הברית מילרד פילמור, החליט פילמור, לשלוח שייטת בפיקודו של פרי ליפן, בדרישה שיפן תפסיק את התבדלותה לפחות כלפי ארצות הברית.
פרי היה קצין ותיק בצי האמריקאי.
לקראת המסע, פרי קרא כמעט כל טקסט מערבי הנוגע לתרבות היפנית ולשוגונות טוקוגאווה.
למסעו של פרי ליפן קדמו כמה משלחות ימיות אמריקניות.
מ-1797 ועד 1809, מספר ספינות אמריקניות סחרו באי דג'ימה שבנמל נגסאקי, תחת הדגל ההולנדי ולבקשת ההולנדים, אשר לא יכלו לשלוח את ספינותיהם בעצמם בגלל העימות בין הולנד לבריטניה, במהלך המלחמות הנפוליאוניות.
באותם ימים הגבילה יפן סחר עם גורמים זרים, ואיפשרה רק להולנדים ולסינים, תחת מדיניות "המדינה הנעולה" (סאקוקו) אשר הונהגה אז ביפן.
ב-1837, ראה איש עסקים אמריקני בשם צ'ארלס קינג הזדמנות עסקית לפתיחת המסחר עם יפן, על ידי ניסיון להחזיר ליפן שלושה מלחים יפנים אשר ספינתם טבעה לפני מספר שנים באזור החוף של וושינגטון.
הוא ניסה להגיע ליפן עם המלחים היפנים וסוחר אמריקאי בשם מוריסון, אך הספינה הותקפה מספר פעמים והם חזרו לאמריקה בלי להשלים את משימתם.
ב-1846, נשלח קומודור ג'יימס בידל בידי הממשלה האמריקאית לפתוח את הסחר.
הוא עגן בנמל טוקיו עם שתי ספינות, אשר אחת מהן הייתה ספינת מלחמה מצוידת, אך בקשתו להסכם מסחר נותרה ללא מענה.
ב-1849 הפליג קפטן ג'יימס גלאן לנגסאקי, והוביל את הניסיון האמריקני הראשון למסחר אשר הצליח, גם אם במידה מעוטה.
בדיווחו מאוחר יותר לקונגרס, הציע גלאן שהמשא ומתן לפתיחת יפן למערב, יגובה בהדגמות של כוח.
המלצה זאת סללה את הדרך למשלחת של פרי.
ב-1852 הפליג פרי מנורפוק בווירג'יניה ליפן עם שתי פריגטות קיטור ושני סלופים מלחמתיים (סוג של אוניית מפרשים), כשעל סיפונן 750 חיילים, בניסיון ליצור הסכם מסחרי עם יפן.
הנמל היחיד בו הותרה באותה העת עגינת ספינות זרות היה נמל נגסאקי.
אף על פי כן, בצעד מתריס, לא פנתה השייטת לכיוון נגסאקי, אלא לכיוון הבירה אדו (טוקיו היום).
היפנים התנגדו ליצירת קשר עם פרי, אך הם הבינו לאחר ירי 4 פגזים של האמריקאים על המפרץ, שהם אינם יכולים לסרב לנוכח הכוח הרב שאיתו.
על מנת ליצור תדמית של החלטה משותפת, ראש מועצת השרים, אבה מסאירו רצה לקבל את הסכמת נציגי העם למהלך.
ב-31 במרץ 1854 נחתם ההסכם בעיירה קנגאווה שבסמוך לבירה אדו, ולא בעיר הבירה עצמה על מנת להימנע מחיכוכים עם מתנגדי המשטר.
ההסכם קובע כי ארצות הברית תורשה להיכנס לנמלים שימודה (ליד אדו) והקודאטה (באי הצפוני הוקאידו), יפן תדאג למלחים אמריקאים שיקלעו לשטחה, ואם ייחתמו הסכמים בין יפן לבין מדינות אחרות תקבל ארצות הברית לפחות את אותן זכויות שתקבלנה מדינות אחרות.
כאשר חזר פרי לארצות הברית ב-1855, העניק לו הקונגרס מענק של 20,000 דולר, תוך הערכת מאמציו ביפן.
בחלק מהכסף השתמש פרי כדי להכין ולהפיץ דוח בשלושה חלקים אותו כתב על מסעותיו ליפן.
באותם ימים הוא גם קודם בדרגה לאחר שנכנס לרשימת פורשי הצי מאחר שבריאותו הידרדרה, כאות הוקרה על שירותו במזרח הרחוק.
אחת מבנותיו הייתה נשואה לאוגוסט בלמונט.
פרי נפטר ב-4 במרץ 1858, בעיר ניו יורק.
גופתו נקברה בכנסיית מארק הקדוש שבעיר ניו יורק, יחד עם גופת בתו, אנה, אשר נפטרה ב-1839.
פרי מונצח במספר פסלים ביפן.
מת לחיות 2 הוא סרט פעולה אמריקאי, הסרט יצא לאקרנים בשנת 1990, בכיכובו של ברוס ויליס בתפקיד ג'ון מקליין.
זהו הסרט השני בסדרת סרטי "מת לחיות".
התסריט נכתב על ידי סטיבן א.
דה סוזה ודאג ריצ'רדסון, והוא עיבוד לרומן מאת וולטר וייג'ר.
בדומה לסרט הראשון בסדרה, עלילת הסרט מתרחשת בערב חג המולד.
השוטר ג'ון מקליין (מגולם על ידי ברוס ויליס) מגיע לוושינגטון ואמור לפגוש את אשתו הולי בנמל התעופה הבין-לאומי וושינגטון דאלס.
במהלך שהותו באולם ההמתנה, הוא מזהה שני גברים חשודים שנכנסים לאולם המטען.
כאשר הוא עוקב אחריהם הם מגיבים בירי, ובקרב היריות שמתפתח בינם לבינו אחד מהם נהרג והשני מצליח לברוח.
כאשר מקליין מבקש מראש משטרת שדה התעופה לורנצו (דניס פרנץ) לסגור את שדה התעופה במטרה לגלות מי הם היו, הוא נתקל ביחס מזלזל מצידו של לורנצו, שבטוח כי מדובר בגנבי מטען.
כאשר מקליין בודק בעצמו את טביעות האצבעות של הגבר שהרג הוא מגלה כי מדובר באיש צבא שהוכרז כהרוג בפעולה צבאית בהונדורס, וחשדותיו מתאמתים.
במקביל, בכנסייה שליד שדה התעופה מתבצרת קבוצת שכירי חרב, המורכבת מחיילים עריקים, בראשות איש צבא לשעבר המכונה אל"ם סטיוארט (מגולם על ידי ויליאם סאדלר).
מטרת הקבוצה היא להביא לשחרורו של ברון סמים בשם גנרל רמון אספרנסה (פרנקו נרו), אשר הוסגר לארצות הברית בשל מעורבותו בסחר בסמים ואמור לנחות בשדה התעופה על מנת להילקח למשפט.
שכירי החרב משתלטים על מערכת בקרת התנועה האווירית ועל כל ערוצי התקשורת של שדה התעופה, הם מונעים מהמטוסים לנחות בשדה התעופה עד שימולאו כל דרישותיהם, אבל ניסיונותיו של מק'ליין לשכנע את המפקד לורנצו ואת מנהל שדה התעופה טרודו (פרד תומפסון) לסייע לו, נענים בסירוב.
המהנדס הראשי של שדה התעופה לזלי ברנס מציע להשתמש בטרמינל החלופי של שדה התעופה שנמצא בשלבי הקמה כדי להקים קו תקשורת חלופי עם המטוסים.
מלווים אותו אנשי צוות הימ"מ של המפקד לורנצו, אבל אלה נופלים למארב של חוליה מאנשיו של קולונל סטיוארט המחסלים את כל אנשי הצוות.
כאשר הם עומדים לירות בברנס, מגיח מק'ליין, שחזה מראש את צעדיהם, הורג את כל חברי החוליה ומציל את חייו של ברנס.
כעונש על רצח החוליה שלו ועל ניסיון צוות שדה התעופה לא להיענות לדרישותיו, מגיב קולונל סטיוארט בהרמת קצה מסלול ועל ידי כך גורם להתרסקות מטוס נוסעים בריטי על הקרקע ולרצח כל נוסעיו.
יחידת הכוחות המיוחדים המגיעה לשדה התעופה כדי להתמודד עם קולונל סטיוארט נמצאת תחת פיקודו של רס"ן גרנט (ג'ון איימוס), גם הם דוחים את שיתוף הפעולה של מק'ליין, שמגלה כי הדלק במטוס של אשתו יאזל בעוד 90 דקות בלבד.
בסיועו של ברנס, מק'ליין מאתר עבור יחידת הכוחות המיוחדים את הכנסייה בה ממוקם קולונל סטיוארט.
בקרב היריות שמתפתח בין שתי הקבוצות מצליחים קולונל סטיוארט ואנשיו לברוח ביחד עם הגנרל אספרנצה.
כשמק'ליין רודף אחריהם לבדו הוא מגלה כי שני הצדדים השתמשו בכדורי סרק בקרב סביב הכנסייה, ומבין כי מדובר בהצגה וכי יחידתו של גרנט למעשה משתפת פעולה עם קולונל סטיוארט.
מק'ליין מצליח לעלות על כנף המטוס אותו לקחו שכירי החרב במטרה לברוח ביחד עם גנרל אספרנצה ונלחם כנגד רס"ן גרנט וקולונל סטיוארט, שמצליח להפילו מהכנף לפני המראת המטוס.
מק'ליין, שהצליח תוך כדי הקרב לפתוח את פתח הדלק הממוקם מתחת לכנף, מצית לאחר נפילתו את הדלק שנשפך על הקרקע ומפוצץ את המטוס באוויר.
שובל האש שמשאיר אחריו המטוס משמש עבור המטוסים שבאוויר מסלול לנחיתת חירום וג'ון מתאחד שוב עם אשתו.
ברוס ויליס - בתפקיד ג'ון מקליין
בוני בדליה - בתפקיד הולי מקליין
ויליאם אתרטון - בתפקיד ריצ'רד ת'ורנבורג
ויליאם סאדלר - בתפקיד אל"ם סטיוארט
ג'ון עמוס - בתפקיד רס"ן גרנט
דניס פרנץ - בתפקיד קפטן קרמיין לורנצו
רוברט פטריק - בתפקיד אוריילי
פרד תומפסון - בתפקיד טרודו
ג'ון לגוויזאמו - בתפקיד בורק
"מֵת אָב וּמֵת אֵלוּל" הוא שיר של המשורר שמואל הנגיד, מחשובי המשוררים העבריים בתקופת תור הזהב בספרד בימי הביניים.
נושא השיר הוא חילופי העונות, והצורך בחברה אנושית בימי החורף הקרים.
רגשות ותחושות העולים אצל בני האדם בחלוף העתים, כגון עצב, דכדוך ואף דיכאון הנובע מחלוף החודשים ואיתם גם מהשנה שחולפת מובא במרכזו של השיר.
האנשים מדוכאים מכך שהשנים והזמן חולפים על פניהם שוב ושוב פעם אחר פעם; לצד רגשות אלו עולה הרצון לשמחה והתשוקה להנאות החיים, כגון במאכל ובמשקה, ואף להדוניזם.
המשורר קורא לבני האדם להחליף את הדיכאון בשמחה, והוא מטיף לערוך משתי יין ושמחה בחורף כאשר תנאי מזג האוויר בעונה זו עלולים להביא לדיכאון ולעצב.
משמעות ההטפה היא בחירה בגשמיות ובשמחה וצמצום מחשבות של דאגה התוקפות את האדם לגבי מה יהיה גורלו בחלוף הזמן.
בבתי השיר השונים ישנם אזכורי עצב ושמחה יחד.
כך לדוגמה בבית הראשון ישנו רגש קודר ומחשבות על המוות.
הדובר משוחח על סיום חודש אב שהוא גם סיום עונת הקיץ ולפניו החורף הבא המביא עמו קור ותחושות עצב (דיכאון חורף).
בבית השני מתוארים חילופי העונות כעילה לשתיית האדם - האדם שבמחשבתו עצב רוצה לשמח את נפשו ועל כן משתכר בכוונת תחילה.
לאחר מכן, בבית השלישי, ישנה קריאה לאדם לבוא ולהצטרף למשתה יין שאינו מרוסן - שבו כל אחד מהמשתתפים עושה ככל העולה על רוחו.
על יסוד שיר זה חיבר נתן יונתן את שירו, "נאסף תשרי".
מת'יו שניידר הוא שחקן הוקי קרח אמריקאי-יהודי מקצועני לשעבר בעמדת המגן.
נחשב בעיני רבים לשחקן ההוקי קרח היהודי הטוב ביותר בכל הזמנים.
שניידר שיחק 21 עונות בליגת ה-NHL.
למרות שעבר בקבוצות רבות, את התקופה הארוכה ביותר עשה במועדון שבחר אותו בדראפט - מונטריאול קנדיאנס.
במדי הקנדיאנס זכה גם להצלחה הגדולה בקריירה שלו, כשזכה במדיה בגביע סטנלי ב-1993.
כיום שניידר הוא פעיל בכיר ב-NHLPA - איגוד שחקני ה-NHL.
התקבל להיכל התהילה של הספורט היהודי ב-2014.
שניידר נולד במנהטן לסאם, אמריקאי יהודי, ואלין, קנדית שהתגיירה כדי להינשא לסאם.
את שנות ילדותו העביר בניו ג'רזי וברוד איילנד.
סאם היה מאמן הוקי לנוער, שהחל לאמן את מת'יו מגיל צעיר.
הוא ייעד את מת'יו מראש לעמדת המגן, מאחר שלדבריו "זו עמדה שצריך לחשוב בה יותר".
את נבחרת ההוקי קרח של התיכון בו למד הוביל שניידר לשלוש זכיות רצופות באליפות התיכונים של רוד איילנד, בטרם עזב את הבית בגיל 17 ועבר לקנדה על מנת לשחק בליגות הצעירים המרכזיות של קנדה - המקפצה העיקרית לדראפט ה-NHL.
הוא התקבל לאחת הליגות המובילות, Ontario Hockey League, בקבוצת קורנוול רויאלס.
כבר אחרי שנה בקבוצה, בגיל 18, ניגש לדראפט ה-NHL ונבחר במקום ה-44 (סיבוב שלישי) על ידי מונטריאול קנדיאנס.
תחילת דרכו של שניידר בקנדיאנס לא הייתה קלה.
בעונתו הראשונה, 1987/88, שיחק בקבוצה ארבעה משחקים בלבד בטרם נשלח בחזרה לקבוצה ממנה בא, קורנוול רויאלס, בליגות הצעירים של קנדה.
הוא הוחזר למסגרת בוגרים לקראת סיום העונה, לקבוצה-הבת של הקנדיאנס, שרברוק קנדיאנס בליגה המשנית AHL.
את העונה הבאה, 1989/90, עבר לכל אורכה שוב בליגות הצעירים.
בעונת 1990/91 חילק שניידר את העונה בין מונטריאול לשרברוק, ולבסוף תפס מקום של קבע בסגל הקנדיאנס וסיים את העונה עם 7 שערים ו-14 אסיסטים מעמדת המגן ב-44 משחקים, עליהם הוסיף שער ושני אסיסטים בפלייאוף.
הוא המשיך וביסס את עצמו כמגן המוביל של הקבוצה, תוך שהוא מעלה את תרומתו ההתקפית מעונה לעונה.
במיוחד בלטה יכולתו לכבוש מרחוק במצבי power play - כאשר קבוצתו נמצאה ביתרון מספרי עקב עונש שספגה הקבוצה השנייה.
בעונת 1992/93 היה שניידר המגן המצטיין של הקבוצה שזכתה באותה עונה בגביע סטנלי, כאשר בסדרת הגמר מול לוס אנג'לס קינגס הוביל שניידר את הגנת הקנדיאנס להתמודדות מוצלחת מול התקפת הקינגס שהובלה בידי ויין גרצקי.
שניידר המשיך לעונת שיא מבחינה התקפית בעונת 1993/94 עם 20 שערים ו-32 אסיסטים, כולל 11 שערי power play - מאזן גבוה מאוד עבור מגן.
למרות זאת, הקבוצה איבדה את תוארה.
עונה אחת לאחר מכן, לקראת סיום מועד ההעברות בליגה וכשהיה ברור שהקנדיאנס לא יגיעו לפלייאוף, הועבר שניידר לניו יורק איילנדרס.
במדי ניו יורק איילנדרס המשיך שניידר לגלות יכולת הגנתית והתקפית כאחד, ואת עונת 1005/96 סיים עם 47 נקודות ב-65 משחקים.
יכולתו הקנתה לו בפעם הראשונה זימון למשחק ה"אול-סטאר" של ה-NHL.
למרות זאת, לקראת סיום העונה ועם סגירת מועד ההעברות, הועבר שניידר בעסקה נוספת לטורונטו מייפל ליפס.
שניידר לא השאיר חותם במייפל ליפס.
פציעת מפשעה גרמה לכך שהוא הוגבל ל-26 משחקים בלבד בעונה הראשונה שלו בליפס.
בעונה השנייה התאושש מפציעתו וסיים אותה עם 37 נקודות.
עם תום העונה התגלע סכסוך חוזי בינו לבין הקבוצה, ומספר משחקים בתוך עונת 1998/99 הוא הועבר לניו יורק ריינג'רס.
גם בריינג'רס לא הטביע שניידר חותם גדול.
כשהליגה התרחבה לפני עונת 2000/01, החליטו הריינג'רס לא להגן עליו, והוא הועמד לבחירה לקבוצות החדשות של הליגה בדראפט התרחבות.
אחת הקבוצות החדשות, קולומבוס בלו ג'אקטס, בחרה אותו, אך תוך זמן קצר העבירה אותו בעסקה ללוס אנג'לס קינגס בלי ששיחק בג'אקטס אפילו משחק אחד.
העונה הראשונה של שיינדר בקינגס הייתה מוצלחת הן עבורו אישית והן עבור הקבוצה.
שניידר סיים אותהעם 16 שערים ו-35 אסיסטים ובסך הכל 51 נקודות.
בפלייאוף הוסיף 9 אסיסטים, והקינגס הפתיעו את דטרויט רד וינגס החזקה בסיבוב הראשון לפני שנוצחו בקושי בסיבוב השני על ידי קבוצה חזקה נוספת, קולורדו אוולאנש, במשחק שביעי ומכריע.
לאחר שהחסיר כרבע מעונת 2001/02 בשל בקע שפגם מאוד ביכולתו גם כשהיה כשיר למשחק, שב שניידר בכוחות מחודשים לעונה אישית מצוינת נוספת במדי הקינגס ב-2002/03. הצטיינותו הביאה לו בפעם השנייה זימון למשחק ה"אול סטאר" של הליגה.
לקראת סיום ההעברות, כשהיה ברור שהקנינגס לא יעלו לפלייאוף, הועבר שניידר לדטרויט רד וינגס שחיפשה חיזוק הגנתי לקראת הפלייאוף.
שניידר המשיך לשחק ולהצטיין בדטרויט 3 עונות נוספות (לא כולל עונת 2004/05 שבוטלה בשל סכסוך עבודה בליגה), כאשר בעונת 2005/06 קבע שיאי קריירה של 21 שערים ו-65 נקודות.
באותה עונה כבר את שערו ה-200 בליגה ושיחק את משחקו ה-1000.
עם סיום חוזהו בדטרויט חתם שניידר במדי אנהיים דאקס, שחיפה מגן שייכנס לנעליו של הקפטן שלה סקוט נידרמאייר, שעמד בפני פרישה.
עם זאת, כשחזר נידרמאייר לבסוף למשחק, החליטו הדאקס לוותר על שניידר לאחר עונה אחת בלבד.
בשתי העונות האחרונות של הקריירה הפעילה שלו גילה שניידר המבוגר ירידה בולטת ביכולתו.
אל הפציעות שפגעו בו נוספה פציעת כתף שהצריכה ניתוח, והוא עבר בין 4 קבוצות שונות תוך תרומה מועטה לפני שהכריז על פרישה בקיץ 2010.
שניידר ייצג לראשונה את ארצות הברית בזירה הבינלאומית באליפות העולם עד גיל 20 ב-1988. הוא רשם לעצמו שני אסיסטים ולא כבש שער.
ארצות הברית שיימה את האליפות במקום השישי.
במפעלי הבוגרים שיחק שניידר לראשונה במדי ארצות הברית במהדורה הראשונה של גביע העולם בהוקי קרח, מפעל נבחרות של ה-NHL שהחליף את גביע קנדה, ב-1996. שניידר כבש בטורניר שני שערים ועלה עם נבחרת ארצות הברית לסדרת הגמר, בה הפתיעה את נבחרת קנדה וזכתה בתואר.
שנתיים אחר כך, ב-1998, שיחק שניידר במדי נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת נאגנו - האולימפיאדה הראשונה בה השתתפו שחקני NHL.
שניידר לא תרם דבר מבחינה התקפית וסיים ללא שערים או אסיסטים, וארצות הברית נוצחה ברבע הגמר על ידי נבחרת צ'כיה והסתפקה במקום השישי.
פציעות מנעו ממנו את האפשרות לשחק בנבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) ובמהדורה השנייה של גביע העולם ב-2004.
ב-2006 ייצג את ארצות הברית בפעם האחרונה, באולימפיאדת טורינו, וגם באולימפיאדה השנייה והאחרונה שלו ירד מנוצח עם נבחרתו ברבע הגמר, הפעם על ידי נבחרת פינלנד.
לאחר הפרישה מונה שניידר לתפקיד עוזר בכיר למנכ"ל ה-NHLPA - איגוד שחקני ה-NHL.
עיקר עיסוקו הוא בקידום חוקים ותקנות להגדלת בטיחותם של השחקנים.
ב-2012 מונה על ידי ארגון מכבי בארצות הברית להיות המנהל המקצועי של נבחרת ההוקי קרח של ארצות הברית למשחקי המכביה ה-19. לאחר שהשתתף בשלבים הראשונים של גיוס ומיון השחקנים, עזב את התפקיד.
ב-2014 התקבל שניידר כחבר בהיכל התהילה של הספורט היהודי.
שניידר גדל כיהודי, אך למד בבית ספר תיכון קתולי בגלל תוכנית ההוקי המפותחת שלו.
הוא התקרב לשורשיו היהודיים בתקופתו בלוס אנג'לס קינגס, שם קיים מפגשי לימוד שבועיים עם רב והחל לצום ביום כיפור ולחגוג חגים יהודיים נוספים.
על משפחתו והתקרבותו לשורשיו סיפר ב-2006:
על פי עדותו, על פני קריירה שנמשכה 21 עונות ולמעלה מ-1300 משחקי NHL, הוא נתקל רק פעמיים בהערות אנטישמיות מצד שחקנים יריבים, את שמותיהם מעולם לא ציין.
לדבריו לא הגיב מילולית להערות, אך הגיב כדרכו של מגן הוקי קרח - במשחק קשוח במיוחד מול אותם יריבים, ובתיקולם אל הלוחות בצידי הזירה.
מת'יו פונטיין מורי היה אוקיינוגרף, קרטוגרף, אסטרונום, גאולוג, היסטוריון, וקצין בצי האמריקאי.
מהתומכים הבולטים בתאוריית המעבר הצפון-מערבי.
מורי נולד בווירג'יניה שבארצות הברית.
הוא היה קצין בצי ארצות הברית.
לאחר שהקריירה שלו בתחום זה הופסקה בגיל 33 בעקבות פגיעה קשה בברך הימנית, החל ללמוד ניווט והיה הראשון שחקר ביסודיות את זרמי הים ורוחות הים.
בשנת 1842 מונה למפקח הראשי של מצפה הכוכבים בצי האמריקני.
במסגרת משימותיו במצפה הכוכבים סרק מורי אלפי תרשימים ויומנים של קברניטי אוניות וספינות וקיבץ את המידע שעלה מהם.
הוא העריך את כיווניהם ומהירותם של זרמי ים שונים על-פי רמת ההסטה של הספינות ממסלולן הקבוע.
לאחר שנים רבות של מחקר, הוציא בשנת 1847 את מפת זרמי הים של האוקיינוס האטלנטי, שזכתה לאהדה רבה בקרב ימאים, מכיוון שבעצם פענחה את סוד האוקיינוסים, וקיצרה משמעותית את זמן ההפלגה.
בשנת 1855 הוציא את הספר הראשון בעולם בנושא האוקיינוגרפיה, "גאוגרפיה פיזית של הים" (Physical Geography of the Sea), שכלל יותר מפות, ואף ביקש מימאים להשליך בקבוקים לים עם ציון המיקום של הספינה, כדי לעקוב אחר הזרמים ולעדכן את המפות.
מורי ביצע בדיקות רבות כדי למדוד את העומק של קרקעית הים במקומות שונים.
הוא שלשל מספינות המחקר שלו חבלים הקשורים למשקולות אל הקרקעית, מדד את עומק המים, ולאחר מכן פרסם את תוצאות המדידות במפות הבתימטריות (מפות קרקעית האוקיינוס) שלו.
התוצאות החלו לשכנע אנשים שניתן להניח כבל טלגרף טראנס-אטלנטי, שיאפשר תקשורת בין היבשות אמריקה הצפונית ואירופה.
מאז ומעולם היה מורי מחשובי התומכים בתאוריית המעבר הצפון-מערבי.
הוא המציא תאוריה התומכת בקיומו של המעבר הצפון מערבי.
התאוריה הסתמכה על כך שבגוף לווייתנים באוקיינוס האטלנטי התגלו צלצלי ספינות מהאוקיינוס השקט ולהפך, וכיוון שהלוייתנים הם יונקים הנושמים באמצעות ריאות וצריכים לעלות לפני המים כדי לנשום, הם אינם יכולים לעלות לפני המים כאשר האזור שופע קרח, מה שמוכיח שללוייתנים יש ככל הנראה מעבר מהיר בין האוקיינוסים.
המסלול עוד לא התגלה בשנים אלו, והיה למטרה בקרב מגלי ארצות רבים.
הרבה אחרי מותו של מורי, בשנת 1903, רואלד אמונדסן ומשלחתו עברו לראשונה במעבר הצפון-מערבי.
מת'יו דייוויד "מאט" ריאן הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת השוער בלבאנטה ובנבחרת אוסטרליה, בה הוא גם משמש כקפטן.
ריאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת נוער של סנטרל קואסט מארינרס.
בעונת עלה לקבוצה הבוגרת וחתם על חוזה ל-3 שנים.
ריאן התחיל כשוער שני, אך לאחר פציעתו של השוער הראשון ג'ס ונסטרטאן קיבל את אפודת השוער הראשון.
בעונתו הראשונה שמר על שער נקי במשך 12 משחקים.
בדצמבר זכה בתואר השחקן הצעיר של החודש בליגה.
ב-30 במאי 2013 עבר לקלאב ברוז' הבלגית.
ב-27 ביולי 2013 ריאן ערך את הופעת הבכורה שלו בברוז' נגד שרלרואה ושמר על שער נקי בניצחון 0–2. ב-23 בדצמבר 2013 ריאן הדף פנדל בדקה ה-67 במשחק נגד גנט שנגמר בתוצאה 2-2.
ב-20 ביולי 2015 חתם ריאן בוולנסיה הספרדית עבור 7 מיליון יורו.
ב-30 בינואר 2017 הושאל ריאן לגנק הבלגית.
ב-16 ביוני 2017 חתם בברייטון מהפרמייר ליג.
ב-22 בינואר 2021 הושאל ראיין לארסנל עד לסיום עונת 2020/2021. את הופעת הבכורה ערך ב-6 בפברואר בהפסד קבוצתו 0–1 לאסטון וילה.
ב-12 ביולי 2021 חזר ראיין לספרד וחתם בריאל סוסיאדד.
ב-9 בינואר 2023 חתם באלקמאר לעונה וחצי.
ב-28 באוגוסט 2025 חתם בלבאנטה.
ב-21 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד נבחרת ערב הסעודית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ריאן נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
מת'יו בונקר רידג'וויי היה גנרל אמריקאי שנודע בעיקר בפעולותיו שגרמו למהפך צבאי במלחמת קוריאה.
בשנת 1917 סיים רידג'וויי את לימודיו באקדמיה הצבאית וסט פוינט.
בשנים 1924–1925 השתלם בבית הספר ללוחמת חיל רגלים בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
ב-1927 נשלח לניקרגואה ולאחר מכן נשלח כיועץ צבאי לפיליפינים.
לאחר מכן פיקד על בית הספר לפיקוד ומטה פורט לוונוורת' בקנזס.
בשנים 1935–1937 השתלם במכללת הקרב הצבאית בפנסילבניה.
לאחר מכן שימש כסגן קצין מטה של הארמייה השנייה והרביעית.
גנרל ג'ורג' מרשל התרשם מביצועיו וצירף אותו בספטמבר 1939 ליחידה לתכנון המלחמה.
באוגוסט 1942 הועלה רידג'וויי לדרגת מייג'ור גנרל וקיבל פיקוד על דיוויזיית החי"ר ה-82. הוא עבר קורס צניחה והיסב את הדיוויזיה לדיוויזיה מוטסת.
עם הדיוויזיה המוטסת ה-82 השתתף ביולי 1943 בפלישה לסיציליה ובנחיתה בסלרנו.
בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה ה-82 לבריטניה והחלה בהתארגנות ואימונים לקראת הפלישה לנורמנדי.
ב-6 ביוני 1944 צנח רידג'וויי עם הדיוויזיה שלו בעורף חוף יוטה ואחר כך התקדם אתה לכיוון שרבורג.
בספטמבר 1944 מונה רידג'וויי למפקד הקורפוס המוטס ה-18 שכלל את הדיוויזיות המוטסות ה-82 וה-101. בתפקיד זה השתתף במבצע מרקט גארדן, בקרב הארדנים ובמבצע נבחרת, שהיה המבצע המוטס בקנה מידה רחב האחרון של בעלות הברית במלחמה, מעבר לריין נפצע בכתפו מרימון יד גרמני.
ביוני 1945 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, הועבר לחזית האוקיינוס השקט ושימש כמפקד האי לוזון.
לאחר מכן מונה לזמן קצר לסגן מפקד כוחות הברית בים התיכון.
ב-1949 מונה לסגן הרמטכ"ל ובתפקיד זה היה כשפרצה מלחמת קוריאה.
מלחמת קוריאה פרצה ב-25 ביוני 1950 כאשר צבא קוריאה הצפונית פלש לקוריאה הדרומית ותוך זמן קצר הצליח לכבוש אותה פרט למובלעת קטנה באזור עיר הנמל פוסן.
גנרל דאגלס מקארתור ארגן נחיתה בחוף אינצ'ון הסמוך לסיאול ותוך זמן קצר כבש את סיאול וגרם לנסיגת כוחות קוריאה הצפונית.
לאחר ניצחונו המשיך מקארתור ופלש לקוריאה הצפונית, כבש את פיונגיאנג והתקרב לנהר יאלו - הגבול עם סין.
הוא התעלם מאזהרות המודיעין שסין עומדת להתערב במלחמה.
ב-26 בנובמבר 1950 פתחו מאות אלפי חיילים סינים וצפון קוריאנים במתקפה.
הארמייה השמינית נאלצה לסגת בתנאי מזג אוויר קשים ונגרמו לה אבדות כבדות.
הסינים כבשו את כל קוריאה הצפונית, עברו את קו רוחב 38 צפון וכבשו שוב את סיאול.
מקארתור הכין תוכניות לעזיבת חצי האי.
מפקד הארמייה גנרל וולטון ווקר נהרג ב-23 בדצמבר 1950 בתאונת דרכים ורידג'וויי נקרא להחליף אותו ולהציל את המצב.
מקארתור נפגש עם רידג'וויי ואיפשר לו חופש פעולה.
רידג'וויי מצא את הארמייה השמינית בשפל.
הוא החל מיד בארגון חדש שלה.
נפגש עם הקצינים והחיילים, הדיח קצינים תבוסתנים וחסרי רצון התקפי ותיגמל קצינים יצירתיים והתקפיים.
הוא הצליח לשקם את הארמייה, שהייתה מדולדלת וירודת מורל.
תחת פיקודו היא הצליחה לבלום את המתקפות הסיניות.
בתחילת 1951 פתח במספר התקפות מוצלחות והצליח להתקדם צפונה, לכבוש שוב את סיאול ב-14 במרץ 1951 ולחדור שוב לקוריאה הצפונית.
מקארתור חשב בשלב זה לפתוח במלחמה גרעינית נגד הסינים והתעמת על כך עם הנשיא הארי טרומן.
על רקע זה פיטר טרומן את מקארתור ורידג'וויי מונה במקומו למפקד כוחות האו"ם בקוריאה והועלה לדרגת גנרל.
קו החזית התייצב באזור קו רוחב 38 צפון (הגבול המקורי בין קוריאה הצפונית והדרומית).
את רידג'וויי החליף גנרל מארק קלארק.
רידג'וויי החליף את מקארתור גם בתפקיד המושל הצבאי של יפן וב-28 באפריל 1952 נוכח בטקס הכרזת הריבונות של יפן.
במאי 1952 החליף רידג'וויי את אייזנהאואר בתור המפקד העליון של כוחות הברית באירופה (נאט"ו) וכן מונה למפקד הראשון של פיקוד אירופה של ארצות הברית.
ב-17 באוגוסט 1953 התמנה לראש המטה של ראש מטה צבא ארצות הברית.
חילוקי דעות בין רידג'וויי ואייזנהאואר בעיקר בגלל רצונו של אייזנהאואר להקטין את הצבא, גרמו לרידג'וויי להתפטר ב-1955.
הוא מת בביתו בפיטסבורג פנסילבניה ב-26 ביולי 1993 בגיל 98 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
מת לחיות היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על רב-המכר Nothing lasts forever מאת רודריק ת'ורפ.
גיבור הסרטים הוא ג'ון מקליין (מגולם על ידי ברוס ויליס), שוטר אמריקאי בניו יורק ולוס אנג'לס שנאלץ להתמודד עם מצבים מסכני חיים כגון מתקפות טרור, כאשר הוא התקווה היחידה להצלת המצב.
הסרט נפתח בערב חג המולד, כאשר ג'ון מקליין מגיע ללוס אנג'לס כדי לפגוש את פרודתו הולי (בוני בדליה).
במהלך מסיבה באותו המבנה, קבוצת טרוריסטים מזרח גרמניים בהנהגתו של האנס גרובר (אלן ריקמן) משתלטים על המבנה.
מקליין נמלט, מתחבא בבניין ומגלה את מטרתם האמיתית של הטרוריסטים - שוד של 640 מיליון דולר.
מקליין מחסל את הטרוריסטים ומציל את המשתתפים.
הסרט מתרחש שנה לאחר אירועי הסרט הראשון, בערב חג המולד.
ג'ון מקליין מחכה לאשתו בנמל תעופה בוושינגטון הבירה, כאשר שכירי חרב משתלטים על מגדל הפיקוח ומסכנים את חיי הנוסעים, ביניהם אשתו של מקליין.
מקליין מחסל את שכירי החרב והטיסות נוחתות בשלום.
בסרט השלישי, ג'ון מקליין חוזר לניו יורק סיטי, פרוד, מושעה מהמשטרה ומכור לשתייה.
טרוריסט בשם "סיימון" (ג'רמי איירונס) מאיים לפוצץ מטעני חבלה ברחבי העיר, אלא אם כן מקליין ישחק איתו גרסה מעוותת של "הרצל אמר".
ג'קסון), בעל חנות מהארלם, מציל את מקליין לאחר האתגר הראשון, וממשיך לעזור לו.
ה-FBI מגלה שסיימון הוא אחיו של האנס גרובר, הטרוריסט שנהרג על ידי ג'ון מקליין בסרט הראשון.
מלבד נקמה במקליין, מסתבר שסיימון משתמש באיום על מטעני חבלה כהסחה (להעסיק את כל משטרת ניו יורק) בזמן שהוא שודד בתחכום את וול סטריט.
מקליין עוקב אחרי סיימון, מסכל את מזימתו ומחסל אותו.
הסרט הרביעי מתרחש ביום העצמאות האמריקני, עשור אחרי הסרט השלישי.
ג'ון מקליין גרוש ומופרד מבתו לוסי (מרי אליזבת' וינסטד).
ה-FBI שולח את מקליין ללכוד את מאתיו פרל (ג'סטין לונג), האקר מחשבים.
טרוריסטים קיברנטיים פורצים למחשבי ה-FBI, ומתנקשים שנשכרו על ידי תומאס גבריאל (טימותי אילופנט) מנסים להתנקש במקליין ובפרל.
מקליין חושף את הטרוריסטים ומחסל אותם.
הסרט החמישי מתרחש חמש שנים לאחר הרביעי, בערים שונות באוקראינה.
ג'ון מקליין מגלה שבנו, ג'ון "ג'ק" מקליין נעצר במוסקבה ומואשם ברצח.
מקליין מגלה שג'ק הוא סוכן CIA במסווה שמרגל אחרי ויקטור צ'אגרין, בכיר רוסי.
יחד הם מחסלים את ויקטור ואת בתו, אירינה.
מת'יו סלייטר הוא שחקן פוטבול אמריקאי.
שיחק בעמדת התופס והגאנר ושימש קפטן הספיישל טים של קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL.
סלייטר נולד בקליפורניה, בנם של אנני וג'קי סלייטר.
אביו היה שחקן פוטבול ששיחק בלוס אנג'לס ראמס ונבחר לחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
סלייטר החל לשחק לראשונה פוטבול במסגרת מאורגנת בשנתו הראשונה של התיכון.
הוא הצטיין במהירותו והיה חבר נבחרת הפוטבול והאתלטיקה של התיכון בו למד באנהיים, וב-2003 נבחר לאתלט השנה במחוז אורנג'; בריצת 100 מטר קבע זמן של 10.62 שניות ובריצת 200 מטר זמן של 21.39 שניות.
בשנים 2003–2007 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
לאחר שבשנתו הראשונה באוניברסיטה לא נכלל בסגל קבוצת הפוטבול בשל פציעה ברגלו, השתלב בשנה השנייה בתפקיד תופס מחליף, ובעונות לאחר מכן שיחק בספיישל טים, כמתקל וכמחזיר בעיטות, תפקידים בהם ניצל את מהירותו הרבה.
בשנתו האחרונה בקבוצה נבחר לאול-אמריקן (נבחרת העונה ב-NCAA).
סלייטר לא ציפה להיבחר בדראפט ה-NFL, אך קיווה להשתלב כשחקן חופשי באחת מהקבוצות.
בדראפט 2008 נבחר בסיבוב החמישי על ידי ניו אינגלנד פטריוטס ונהיה לשחקן סגל הקבוצה כמחזיר בעיטות וכגאנר (שחקן בספיישל טים שתפקידו לתקל את מחזיר הבעיטות של היריבה).
במהלך הקריירה שלו נבחר עשר פעמים לפרו בול, פעמיים לקבוצה הראשונה של אול-פרו (נבחרת העונה) ושלוש פעמיים לקבוצה השנייה.
בעונת 2014 זכה עם הפטריוטס בסופרבול XLIX, בעונת 2016 זכה עם הקבוצה בסופרבול LI ובעונת 2018 זכה בסופרבול LIII.
מת'יו תומאס ריוולדט הידוע יותר בשם הבמה שלו, מת'יו ריוולדט הוא מתאבק ופרשן אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות Impact Wrestling.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה איידן אינגליש.
בתקופתו בארגון, הוא היה חלק מהצמד הוודוילנס לצד סיימוץ גוץ', כשביחד הם החזיקו פעם אחת באליפות הזוגות של NXT.
אינגליש החל את הקריירה שלו ב-WWE כמתאבק בשנת 2012 והפך לפרשן התוכנית 205 לייב בשנת 2019.
ריוולדט נולד בשיקגו, אילינוי, שם התעניין בקריירה במשחק מגיל קטן.
עד לגיל 20, ריוולדט הופיע ביותר מעשרים בימות תיאטרון.
בשנת 2010 ריוולדט סיים את תארו הראשון באמנות בקולג' של שיקגו, ביחד עם המתאבקת בקי לינץ'.
ריוולדט התאבק בארגונים עצמאיים בשיקגו תחת השם "מאט מרקי" ואף התאבק ביחד עם המתאבק בארי רייט ששמם היה ידוע כ-"The Ryte Stuff".
ריוולדט חתם על חוזה בארגון ה-WWE בתחילת שנת 2012 ונשלח למתחם הפיתוח שנקרא Florida Championship Wrestling (בקיצור: FCW), שם החל להשתמש בשם הבמה החדש, איידן אינגליש.
את הופעת הבכורה שלו בזירה ערך ב-8 באפריל בקרב זוגות מעורב ביחד עם אודרי מארי נגד ריק ויקטור ופייג'.
באותה שנה, ה-WWE החליטו לשנות את המותג FCW ולהכיר בו בשמו החדש NXT, וכתוצאה מכך ב-27 ביוני התאבק נגד ליאו קרוגר בקרב היחידים הראשון שלו והפסיד לו.
בשארית שנת 2012 שומש כמתאבק שמפסיד למתאבקים בכירים ממנו כדי לקדם אותם (מה שמוכר יותר במונח ההיאבקות: "ג'ובר") כגון בריי וויאט, רייבאק וביג אי לנגסטון.
את הניצחון הבכורה שלו רשם ב-18 בספטמבר 2013. שבוע לאחר מכן, פיתח גימיק חדש שלפני ולאחר כל קרב שלו החל לשיר.
באותה שנה רשם ניצחונות על ג'ייסון ג'ורדן וקמאצ'ו.
בתחילת שנת 2014 אינגליש פתח בפיוד נגד קולין קאסידי, אך הפסיד לו ב-1 בינואר.
בחודש יוני אינגליש צוות למתאבק סיימון גוץ' והשניים נקראו "הוודוילנס" .
באירוע NXT TakeOver: Brooklyn, הוודוילנס ניצחו את בלייק ומרפי כדי לזכות באליפות הזוגות של NXT.
ב-11 בנובמבר השניים הפסידו את התארים לדאש ודוסון.
שבועיים לאחר מכן הוודוילנס פגשו את דאש ודוסון בקרב חוזר על האליפויות, אך שוב הפסידו.
ב-16 במרץ 2016 השניים הפסידו לצ'אד גייבל וג'ייסון ג'ורדן (שהיו ידועים כ"אמריקן אלפא") בקרב מועמדות לתואר הזוגות.
ב-7 באפריל הוודוילנס ערכו את הופעת הבכורה שלהם בתוכנית SmackDown וניצחו את "הלוצה דרגונס", כשהם מזוהים כדמויות הרעות והשנואות.
ב-11 באפריל בתוכנית Raw, נודע שהוודוילנס יתחרו בטורניר למועמדות לתואר אליפות הזוגות, שבו בסיבוב הראשון ניצחו את גולדאסט ופאנדנגו ובחצי הגמר ניצחו את האוסוס.
בגמר הטורניר שנערך באירוע פייבאק, הקרב היה בין הוודוילנס לבין אנזו אמורה וקולין קאסידי, קרב זה נגמר ללא הכרעה עקב פציעה שספג אמורה במהלך הקרב.
כתוצאה מכך, הוודוילנס הוכתרו כמועמדים לתואר.
באירוע "חוקי אקסטרים", השניים קיבלו את קרב האליפות שלהם נגד הניו דיי, אך הפסידו.
באירוע "כסף בבנק", הוודוילנס הפסידו בקרב זוגות מרובע שנערך על האליפות נגד אלופי הזוגות, הניו דיי, אנזו וקאס, ולוק גאולוס וקארל אנדרסון.
ב-17 ביולי 2016 כחלק מהדראפט, הוודוילנס הועברו לתוכנית סמאקדאון.
בחודש אוגוסט הג'נרל מנג'ר של התוכנית, דניאל בריאן, והממונה על התוכנית, שיין מקמהן, הכריזו על קיום טורניר שיכתיר את אלופי הזוגות הראשונים של סמאקדאון.
ב-30 באוגוסט נוצחו השניים על ידי ההייפ ברוס כבר בסיבוב הראשון של הטורניר.
ב-8 בנובמבר הוודוילנס הפסידו לבריזנגו (טיילר בריז ופאנדנגו) בקרב העפלה על שניים מהמקומות לקבוצת סמאקדאון כחלק מקרב ההדחות המסורתי שנערך באירוע סדרת ההישרדות.
ב-31 בינואר 2017 הוודוילנס ביחד עם עוד חמישה זוגות נענו לאתגר שנערך באירוע "תא ההדחות" ובו היו כל הקבוצות בקרבות אחד אחרי השני על אליפות הזוגות של סמאקדאון, אך הודחו על ידי הית' סלייטר וריינו.
ברסלמניה 33, אינגליש התחרה בקרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק והודח על ידי הזוכה, מוג'ו ראולי.
ב-5 באפריל 2017 הפרטנר של אינגליש, סיימון גוץ', פוטר מה-WWE.
לאחר שהוודוילנס פורקו עקב פיטורו של גוץ', אינגליש נאלץ להתחרות בקרבות יחידים וב-11 באפריל ניצח את טיי דילינג'ר וגם ב-2 במאי.
במופע החימום לאירוע באקלאש, אינגליש הפסיד לדילינג'ר, אך במופע החימום לאירוע באטלגראונד אינגליש היה זה שיצא עם ידו על העליונה.
לאחר מכן אינגליש חבר לשורותיו של המתאבק רוסב בזמן שרוסב היה בפיוד נגד רנדי אורטון.
לאחר שרוסב הפסיד באירוע סאמרסלאם, הוא ביקש קרב חוזר שבו אינגליש הסיח את דעתו של אורטון וגרם לרוסב לנצח לאחר תשע שניות בלבד.
שבוע לאחר מכן רוסב ואינגליש "הכתירו" בטקס את התאריך 26 בספטמבר כ"יום רוסב" (רוסב דיי) כשבטקס רוסב מקבל את המפתחו אל העיר מראש עיר הולדתו של רוסב הבולגרי וגם אינגליש ביצע שיר לפני שאורטון הנחית את אינגליש עם תרגיל הסיום שלו, ה-RKO.
אינגליש החל ללוות את רוסב לזירה לקרבות שלו ולאחר מכן החל להתאבק עימו בקרבות זוגות.
ב-5 דצמבר השניים ניצחו את הניו דיי ושובצו לקרב הזוגות המרובע באירוע "התנגשות של אלופים" בעבור אליפות הזוגות של סמאקדאון.
שבוע לאחר מכן, הצמד ניצח את האוסוס בקרב לא על האליפות, אך נכשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות.
הצמד החל לצבור מומנטום ואהדה מהקהל, מה שגרם להם לקבל עוד הזדמנות על אליפות הזוגות בקרב זוגות משולש נגד צ'אד גייבל ושלטון בנג'מין ונגד הניו דיי, אך אינגליש ורוסב הפסידו.
אינגליש נכנס כמספר ה-22 בקרב הראמבל המסורתי של האירוע, רויאל ראמבל, אך הודח על ידי פין באלור.
ב-27 בפברואר אינגליש התאבק נגד הזוכה של קרב הרויאל ראמבל, שינסקה נקאמורה, אך הפסיד לו.
באירוע פאסטליין אינגליש ליווה את רוסב לזירה לקרב שלו נגד הזוכה בקרב הרויאל ראמבל, שינסקה נקאמורה, קרב שבו רוסב הפסיד.
באחד הקרבות המקדימים לאירוע רסלמניה 34, אינגליש השתתף בקרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק, והודח ראשון על ידי זאק ריידר.
ב-17 באפריל אינגליש גרם לפסילת הקרב בין רוסב לאלוף ה-WWE, AJ סטיילס, כשאינגליש ורוסב תקפו את סטיילס, עד לרגע שדניאל בריאן הגיע לעזור לסטיילס, וכתוצאה מכך נקבע הקרב המרכזי של התוכנית, קרב זוגות בין אינגליש ורוסב לסטיילס ובריאן.
בקרב זה סטיילס ובריאן ניצחו על ידי פסילה לאחר שהמתאבק ביג קאס, שחזר לאחר שמונה חודשים של חוסר פעילות, תקף את בריאן.
באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר, שהתקיים ב-27 באפריל בג'דה, ערב הסעודית, אינגליש לייוה את רוסב לזירה לקרב ארון הקבורה נגד אנדרטייקר.
אינגליש ניסה להפריע למהלך הקרב וספג את מהלכי הצ'וקסלאם והטומבסטון פיילדרייבר מאנדרטייקר, שבסופו של דבר הכניס לתוך ארון הקבורה גם את רוסב וגם את אינגליש ולמעשה השיג את הניצחון בקרב.
ב-22 במאי, אינגליש ליווה את לאנה לקרב שלה נגד בילי קיי (הקרב היה קרב העפלה לקרב הסולם מסוג "כסף בבנק" באירוע כסף בבנק, שיתקיים ב-17 ביוני) ואף היה גורם לניצחונה של לאנה על קיי, מה שגרם ללאנה להעפיל לקרב הסולם.
ב-5 ביוני אינגליש ולאנה שיתפו פעולה בקרב זוגות, שבו הפסידו לנעמי וג'ימי אוסו.
ב-3 ביולי אינגליש הפסיד בקרב יחידים ל-AJ סטיילס.
ב-14 באוגוסט, אינגליש הפסיד לאנדרדה "סיין" אלמאס.
ב-4 בספטמבר, אינגליש ביחד עם רוסב הצליחו לגבור על האוסוס וקבוצת SAnitY (אריק יאנג וקיליאן דיין) בקרב זוגות משולש אשר גרם להם להעפיל לקרב זוגות אשר יתקיים בשבוע לאחר מכן נגד הבר (סזארו ושיימוס), כשהמנצח בקרב יזכה להתחרות על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד הניו דיי.
שבוע לאחר מכן, אינגליש ורוסב ניצחו את סזארו ושיימוס והפכו למועמדים לאליפות הזוגות של סמאקדאון אשר יתחרו נגד הניו דיי באירוע גיהנום בכלוב.
במסגרת המופע של אירוע זה, שנערך ב-16 בספטמבר, אינגליש ורוסב לא הצליחו לנצח את הניו דיי.
ב-18 בספטמבר, לאחר ההפסד של רוסב לשינסקה נקאמורה בקרב על אליפות ארצות הברית של נקאמורה, אינגליש תקף את רוסב, מה שגרם לציוות של רוסב דיי להגיע לסיומו ולהפיכתו של אינגליש לדמות הרעה.
ב-23 באוקטובר, אינגליש הפסיד בקרב יחידים לרוסב.
ב-22 בינואר 2019, אינגליש החל בקריירת הפרשנות שלו כחלק מצוות השידור של התוכנית 205 לייב כמחליפו של פרסי ווטסון.
ב-15 באפריל, אינגליש שוחרר מהחוזה שלו עקב קיצוצים בתקציב.
לאחר שחרורו מה-WWE, הוא החל להופיע בזירות הארגונים העצמאיים תחת שם לידתו.
ב-17 בספטמבר 2020, ריוולדט ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות Zelo Wrestling בקרב בו גבר על ניק ברובייקר.
באירוע סלאמיברסארי, שנערך ב-17 ביולי 2021, קדימון על בואו של ריוולדט שודר לארגון ההיאבקות Impact Wrestling.
באירוע Homecoming, ריוולדט ערך את הבכורה שלו כחלק מטורניר ה-Homecoming, שבו הוא הצטוות לשורותיה של המתאבקת דיאונה פוראזו וביחד הם ניצחו את הרננדז ואלישה אדוארדס בסיבוב הראשון, מאט קרדונה וצ'לסי גרין בחצי הגמר ו-Decay (קרייזי סטיב ורוזמרי) בגמר על מנת להפוך למלך ומלכת Homecoming.
באירוע NJPW Resurgence, שנערך ב-14 באוגוסט 2021, ריוולדט ערך את הבכורה שלו בארגון ההיאבקות היפני NJPW כחלק מצוות השידור באנגלית.
קרב הבכורה שלו בזירה הגיע ב-20 באוגוסט בפרק של התוכנית NJPW Strong ובו הוא התמודד מול אלכס קות'לין תחת שם הבמה מאט מוריס.
בדצמבר 2014 ריוולדט התארס למתאבקת העבר, שאול גאררו, בתם של אדי גאררו וויקי גאררו.
ב-3 בינואר 2016 השניים התחתנו.
PWI דירג אותו במקום ה-171 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2016
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - עם סיימון גוץ'
"מת או חובה" הוא מותחן אימה על-טבעי אמריקאי שבוים על ידי הבמאי ג'ף ולדו ומככבים בו לוסי הייל וטיילר פוזי בתפקידים ראשיים.
הסרט עוקב אחר קבוצה של חברים סטודנטים שמשחקים במשחק הפופולרי "אמת או חובה" במהלך חופשה במקסיקו, אך בשובם מהחופשה, הם מגלים שהמשחק מסרב להניח להם.
הסרט הופק על ידי חברת ההפקות "בלאמהאוס הפקות" והופץ על ידי "אולפני יוניברסל".
הסרט יצא לאקרנים ב-13 באפריל 2018, ולמרות הביקורות השליליות שקיבל, הסרט נהפך להצלחה גדולה וגרף הכנסה של 82 מיליון דולר בקופות לעומת תקציב זעום של 3.5 מיליון דולר.
בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-31 במאי 2018.
אוליביה בארון היא תלמידה בקולג' הנתפסת בעיני אחרים כבחורה טובה שתמיד שמה את הצרכים של אחרים לפני שלה.
במהלך חופשת האביב האחרונה שלה, היא נוסעת לחופשה במקסיקו עם חבריה הטובים.
בבר אוליביה פוגשת אדם בשם קרטר שמזמין אותה ואת חבריה ללכת לשתות בכנסייה נטושה.
שם קרטר מציע להם לשחק אמת או חובה.
במהלך המשחק חברם טייסון קוראן חושף שאוליביה מאוהבת בלוקאס מורנו, החבר של מארקי קמרון חברתה הטובה, אך היא מכחישה את זה.
קרטר חושף שהוא הונה אותם לשחק גרסה על טבעית של המשחק ומזהיר אותם לעשות כל מה שהמשחק מבקש או שהם ייהרגו.
בבית הספר אוליביה רואה הזיות שקוראות לה לבחור אמת או חובה.
היא בוחרת "אמת" ופולטת שמארקי לא נאמנה ללוקאס באופן סדרתי.
החברים מגלים שחברם רוני נאלץ להתאבד לאחר שהוא לא הצליח להשלים חובה.
לוקאס בוחר "אמת" ומודה שתמיד היו לו רגשות כלפי אוליביה.
מארקי נאלצת לשבור את ידה של אוליביה בעוד חברם בראד צ'אנג נאלץ להודות בפני אביו שהוא הומו.
טייסון עדיין לא מאמין במציאות של השלכות המשחק.
לאחר מכן הוא נהרג כשהוא משקר בתורו.
חברתם פנלופה אמרי בוחרת "אמת", אך המשחק לא נותן לה לבחור אמת, והחובה שלה היא ללכת על הקצה של הגג בזמן שהיא שותה.
בעזרת הקבוצה היא מצליחה להשלים את החובה מבלי להיפגע.
הקבוצה מגלה סיפור באינטרנט על אישה בשם ג'יזל האמונד שהציתה אישה במקסיקו כחובה של המשחק.
הם קובעים איתה פגישה דרך הרשתות החברתיות.
ג'יזל מגלה שהיא וחבריה שיחקו את המשחק באותה כנסייה, ושאחד מחבריה סאם מיהן השתכר והחל להרוס את המקום.
כשהם הגיעו הביתה, המשחק איכשהו נמשך ורק היא וקרטר שרדו.
לקרטר הייתה חובה לצרף עוד אנשים למשחק כדי לתת לעצמם יותר זמן לפני שיחזור התור שלהם.
ג'יזל מגלה שהחובה שלה היא להרוג את אוליביה, ולכן היא מנסה לירות בה, אך חברתה פנלופה נעמדת לפניה והיא זו שנורית ומתה.
לאחר שנכשלה בחובה שלה, ג'יזל נאלצת להתאבד.
התור של אוליביה שוב מגיע, והיא שוכבת עם לוקאס לאחר שהיא מגלה שזו החובה שלה.
בזמן שהם מקיימים יחסי מין, לוקאס נאלץ להודות שלמרות שאכפת לו ממנה, הוא עדיין מאוהב במארקי.
אוליביה ולוקאס נוסעים לטיחואנה ושם הם פוגשים את אינז רייס נזירה לשעבר בכנסייה שאינה יכולה לדבר.
על ידי כתיבה על נייר, אינז מספרת להם שהכומר של הכנסייה היה נוהג לאנוס את הנזירות.
כשהגיע התור של אינז, היא זימנה שד עתיק בשם קאלוקס כדי להציל את עצמה מהכומר.
השד אומנם הרג את הכומר, אך לרוע המזל הוא המשיך במסע ההרג שלו, והרג גם כמה נזירות שהיו חברותיה של אינז.
כדי להציל את עצמה ואת חברותיה, אינז ביצעה טקס שכולל לחתוך את לשונה ולשים אותה בכד, והטקס גרם לקאלוקס להיכלא בכד.
הקבוצה מבינה שסאם כנראה שבר את הכד, ולכן זה שחרר את קאלוקס.
כדי ללכוד שוב את קאלוקס, סאם צריך לבצע בכנסייה את אותו טקס שביצעה אינז.
מראקי נאלצת לחשוף שהיא שומרת את האקדח שאיתו אביה התאבד, מכיוון שגם היא בעצמה שוקלת התאבדות.
החובה של בראד היא לאיים על אביו באקדח, ולגרום לו להתחנן על חייו.
בעודו עושה זאת, הוא נורה ונהרג על ידי קצין שהתקרב למקום.
אוליביה נאלצת לספר למארקי שבלילה שבו אביה התאבד, הוא תקף מינית את אוליביה והיא אמרה לו שלמארקי יהיה טוב יותר אם הוא ימות.
למרות שבהתחלה מארקי היא מאוד פגועה, והיא אף שוקלת להתאבד עם האקדח של אביה, לבסוף היא סולחת לאוליביה ואומרת לה שזו לא אשמתה מכיוון שאביה כבר ניסה להתאבד בעבר.
אוליביה לומדת שקרטר וסאם הם אותו אדם.
אוליביה, מארקי ולוקאס מוצאים את סאם ומכריחים אותו לחזור לכנסייה הנטושה.
בזמן שסאם עובר את הטקס כדי ללכוד את קאלוקס, החובה של לוקאס היא להרוג את אוליביה או את מארקי.
כאשר הוא מסרב, קאלוקס משתלט עליו והוא מאלץ אותו להרוג את סאם וגם להתאבד, כדי שסאם לא יוכל להשלים את הטקס.
כשמגיע תורה של מארקי, אוליביה אומרת לה לבחור "חובה", ואז לסרב לעשות את זה.
כתוצאה מכך קאלוקס משתלט על מארקי, ואז אוליביה מאלצת את קאלוקס להיכנס למשחק בכך שהיא מבקשת ממנו לבחור אמת או חובה.
קאלוקס נאלץ לומר את האמת שאין סיכוי שיצליחו לצאת מהמשחק בחיים כי סאם מת, אך אם הן יצרפו עוד אנשים למשחק הן יוכלו לדחות את התור הבא שלהם.
אוליביה מבינה שהמקום היחיד שממנו אפשר לצרף עוד אנשים למשחק הוא הכנסייה, ולכן היא מעלה משם סרטון ליוטיוב שבו היא מזהירה בקצרה את הצופים על המשחק וכלליו.
לאחר מכן היא שואלת "אמת או חובה", ובכך היא מערבת את כל מי שרואה את הסרטון במשחק, ובכך היא מעכבת את התור הבא שלה ושל מארקי לעת עתה.
לוסי הייל - אוליביה בארון
טיילר פוזי - לוקאס מורנו
ויולט בין - מארקי קמרון
היידן סזטו - בראד צ'אנג
סופיה טיילור עלי - פנלופה אמארי
נולן ג'רארד פאנק - טייסון קוראן
אורורה פריניו - ג'יזל האמונד
טרי צ'וי - השוטר האן צ'אנג
גארי אנתוני ויליאמס - קאלאקס, הישות הדמונית ששולטת במשחק.
הבמאי ג'ף ודלו הסביר כי הוא נשכר למלאכת הבימוי לאחר שהעלה רעיון לסצנת פתיחה לסרט בהתבסס על שם הסרט בפגישות הראשוניות שלו עם "בלאמהאוס הפקות".
לאחר מכן, הוא חבר לחברו התסריטאי, כריס רואץ', ולאשתו, ג'יליאן ג'ייקובס, במטרה לחשוב על רעיונות לקונספט הסופי של הסרט.
צילומי הסרט הראשיים החלו ב-7 ביוני 2017 והסתיימו ב-12 ביולי 2017 בלוס אנג'לס.
בתחילה, הסרט נועד לצאת לאקרנים ב-27 באפריל 2018, אך בינואר 2018 הוחלט להקדים את התאריך בשבועיים, כך שמועד יציאתו לאקרנים ייפול על התאריך 13 באפריל 2018, (שיצא ביום שישי).
מת לבכות 2 הוא אלבומו החמישי של דני סנדרסון, שיצא בשנת 1994.
באלבום זה חבר סנדרסון לחברו מלהקת כוורת, אלון אולארצ'יק, וביחד הפיקו את האלבום.
מתוך האלבום הצליחו השירים "אל תדברו איתי", "הכיסא נמוך מדי" וכן "אני כועס רק עליי" (שבו השתתפו בקולות רקע הזמרים שלומי שבת, מאיר בנאי וקובי אוז).
השיר "קיץ רחוק" בוצע בדואט עם סולנית להקת "היהודים", אורית שחף.
סנדרסון הגדיר אלבום זה כ"בעייתי שבין אלבומיו".
שם האלבום הוא מעין שם פרודי על סדרת הסרטים "מת לחיות" (הנקרא באנגלית "Die Hard") שרצו בשנים אלו בבתי הקולנוע וזכו לפרודיות רבות.
מלבד : "זמר מריבה", "בחור אמוציונאלי" ו"קורבן של השיטה"- כתבו ביחד: דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק
"הפאב הבינלאומי הראשון"- מילים: דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק
"קיץ רחוק" ו"הכיסא נמוך מדי": לחן משותף של דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק
עיבודים מוזיקליים: דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק
תופים וכלי הקשה: יקי לוי, אשר פדי
בס, פסנתר חשמלי, סינטיסייזרים, גיטרות נוספות וסולו חשמלית: אלון אולארצ'יק
שירה, גיטרות, גיטרה קלאסית, פסנתר אקוסטי, פסנתר חשמלי וסינטיסייזר: דני סנדרסון
גיטרה סלייד (קאובוי באשדוד): אפרים שמיר
סינטיסייזרים (אל תדברו איתי): רועי זוארץ
מיקס: יועד נבו באולפני "קולינור", עוזר טכנאי : יריב רותם
מאסטרינג ועריכה דיגיטלית: יועד נבו, טלי כץ, אולפני S.D.L
עיצוב גרפי ממחושב: רמי לוינסון
מת'יו דניאל נוסקה הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
הוא למד בבית הספר התיכון "שארטייר וואלי" בפיטסבורג, ולמד באוניברסיטת פוינט פארק במלגת כדורסל שם למד לתואר במנהל עסקים.
לאחר שהסתיים סמסטר האביב של שנתו הראשונה, החל נוסקה לעבוד בעבודות שונות כמו בנייה במשך חופשת הקיץ.
בשנת 2014, לאחר שבנה בהצלחה דק לצד חברו מייק, הוא העלה תמונה באינסטגרם.
לאחר פרסום התמונה, פנה אל נוסקה נציג מטעם סוכנות דוגמנים שבסיסה בניו יורק.
בתוך כמה ימים לוהק נוסקה לקמפיין פרסום של נייקי.
הוא דגמן עבור נייקי, קלווין קליין, הוגו בוס, טום פורד, ראלף לורן, ורסצ'ה, מונקלר, בנטון ולוויס.
בשנת 2015 הוא עלה על המסלול התצוגה של חברת H&M.
בשנת 2016 מגזין ווג כינה אותו אחד מ-50 הגברים בעלי הכושר היפים ביותר.
סבו, סטן נוסקה, היה שחקן כדורסל מקצועי לשעבר של בוסטון סלטיקס.
נוסקה מחזיק גם חברת ספורט מוטורס בלוס אנג'לס, קליפורניה בשם 412 Motorsport.
במאי 2020 הוא הודיע דרך הרשתות החברתיות כי חברתו זה שלוש שנים, אינאנה סרקיס, נמצאת בהיריון חצי שנה עם תינוקת.
ב-12 בספטמבר 2020 היא ילדה את בתם, נובה.
שנה סרט תפקיד הערות 2019 כשהשלג יורד ג'יי.פי לאפייר2023לא לוקחים קשהג'ייסוןPerfect Addictionג'קס2025בחורים מקועקעים: רול+שו (אנ')נאש דונובן
שנה סדרה תפקיד הערות 2017 Tales ברודי פרק: "F * ck the Police" 2018–2019 סטאר (אנ') ג'קסון אליס חוזר (עונה 2); ראשי (עונה 3); 22 פרקים2020–2021Trish & Scottסקוטסדרת רשת; 6 פרקים2021Unwantedשוטרפודקאסט; פרק: "No Sequel For You"2022Zayaהבלש קורדלפודקאסט; 3 פרקים2025–הווההכל הוגןצ'ייס מונרותפקיד ראשי; 9 פרקים
מת ובועט הוא סרט תיעודי מאת צחי שיף, הסוקר את דמותו של אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, בדגש על נוכחותו במאה ה-21 והשפעתו על פסיכולוגיה, הומניזם, חינוך, תרבות, מיניות, פמיניזם, פוסטמודרניזם, הומור, דת ותחומים נוספים.
"מת ובועט" הופק בידי רשות השידור ובסיוע קרן יהושע רבינוביץ' לאמנות תל אביב.
הסרט שודר ברשות השידור, הוקרן בסינמטקים ובמוסדות ברחבי הארץ, השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של בואנוס איירס (BACIFI, אנ'), ובפסטיבלים נוספים לקולנוע ברחבי העולם.
בשנת 2011 יצר צחי שיף סרט קצר בשם PsychoMigrations אשר עסק בתערוכה בשם זהה (בספרדית: "Psicomigraciones") שהציג אמן ארגנטינאי בשם הוראסיו קארדו (אנ'; 1944–2018); ארגנטינה היא המדינה בה קיים השיעור הגבוה בעולם של פסיכואנליטיקאים לנפש, ופרויד זוכה בה עד היום למעמד פופולרי במיוחד.
הוראסיו, צייר, מאייר ואמן גרפי ידוע בארגנטינה ומבקר חריף של פרויד, הציג תערוכת ציורים נגד פרויד ומשנתו.
מבחינתו של הוראסיו, פרויד היה תאב בצע ונוכל ומשנתו אף עלולה להוות סכנה אם לוקחים אותה ברצינות.
משום כך, ספג הוראסיו גל של ביקורת עם הפתיחה של Psicomigraciones.
לאחר העבודה על הסרט PsychoMigrations, המשיך שיף להרחיב את הדיון על פרויד, שהחל עם הוראסיו קארדו, לכדי סרט באורך מלא בשם "מת ובועט".
הסרט מנתח את משנתו והשפעתו של פרויד בתחומים רבים ושונים של חיינו.
בסרט מככבים מומחים לתורת פרויד בעלי שם עולמי כשחלקם מהללים את הגותו והמתודולוגיה שלו וחלקם משמיצים אותו.
הראיונות מוגשים לצד יצירות אנימציה שמבוססות על יצירותיו וסגנונו של הוראסיו וקטעי מעבר הומוריסטיים.
המומחים שמתראיינים בסרט, מסכימים שזיגמונד פרויד הוא אחד האינטלקטואלים המשפיעים ביותר של המאה ה-20, בעיקר הודות לתרומתו למיסוד הפסיכולוגיה בתור שיטה מדעית לטיפול בסבל נפשי, ופרסום שלל רעיונות פורצי-דרך בתחום.
עם זאת, ישנם מספר מומחים לפרויד המתראיינים בסרט (בנוסף להוראסיו) הטוענים כי מדובר בשרלטן שלקח קרדיט על רעיונות אשר אינם שלו, שמשנתו אינה תקפה מבחינה מדעית ושבחלקה מבוססת על שקרים, אינטרוספקציה ושיטות שאינן מדעיות.
עם זאת, המסקנה המתבקשת מצפייה בדיונים העזים שמעורר פרויד כפי שהם מוצגים בסרט, בין אם מצד מתנגדיו ובין אם מצד מבקריו, היא שמיקומו של פרויד בחברה, בתרבות, בלשון ובחיים בימינו-אנו, בלתי ניתן לערעור.
מת'יו נידהם הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.
הוא הופיע על הבמה עם הלהקה השייקספירית המלכותית.
עוד הופיע בתיאטראות רויאל קורט, אלמיידה והתיאטרון הלאומי.
נידהם היה מועמד לפרס איאן צ'ארלסון לשנת 2011.
הוא סיים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ואמנות דרמטית בלונדון עם תואר ראשון במשחק ב-2007.
בשנת 2016 שיחק בסרט הקצר "Stutterer" .
הסרט נכתב ובוים על ידי בנג'מין קלירי והופק על ידי סרינה ארמיטג' ושאן כריסטופר אוגילבי.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-88 .
בינואר 2017 הופיע מת'יו בפרק השני של העונה הרביעית של סדרת הדרמה "Endeavour".
במרץ אותה שנה גילם את סטנלי קובלסקי בהפקת המחזה חשמלית ושמה תשוקה מאת טנסי ויליאמס.
בשנת 2019 החל שיחק בסדרת הטלוויזיה סנדיטון.
בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "בית הדרקון", סדרת הספין-אוף של הסדרה המצליחה "משחקי הכס"; שעלילתה מתרחשת כ-150 שנה לפני עלילת הסיפור במשחקי הכס.
בסדרה הוא מגלם את לאריס סטרונג בנו הצעיר של ליונל סטרונג.
הוא המשיך עם תפקיד זה גם לעונה השנייה שעלתה ביוני 2024.
בשנת 2023 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "נפוליאון" בדמותו של לוסיאן בונפרטה.
מת'יו רוברט סמית' הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת מילטון קינס דונס מהפוטבול ליג הראשונה ובנבחרת ויילס.
סמית' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של וסט ברומיץ' אלביון, ובשנת 2013 הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי.
ב-4 ביולי 2018 הושאל סמית' למשך עונה אחת לטוונטה מליגת המשנה ההולנדית.
הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים במהלך תקופת ההשאלה, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל ההולנדית.
בהמשך הושאל לקווינס פארק ריינג'רס, צ'רלטון את'לטיק, דונקסטר רוברס והאל סיטי.
ב-31 בינואר 2022 חתם סמית' במילטון קינס דונס מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-28 במאי 2018 ערך סמית' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.
מת'יו נואלס הוא מנהל מוזיקלי, איש עסקים ומרצה אמריקאי.
הוא ידוע בזכות היותו מנהלה המוזיקלי של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד.
כמו כן ניהל את קריירת הסולו של בנותיו, ביונסה וסולאנג' נואלס.
הוא המייסד של חברת התקליטים Music World Entertainment, המתמקדת בז'אנר הקאנטרי והגוספל ובמוזיקת ילדים.
בנוסף, נואלס הוא חבר פעיל מזה שנים באקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה , ומשתתף בוועדת פרס הגראמי המנוהלת על ידה.
נואלס נולד בעיר גדסדן שבאלבמה, ארצות הברית.
הוא בנם של לו הלן נואלס (לבית הוג) ומת'יו ק.
בשנת 1974 סיים את לימודיו באוניברסיטת פיסק שבנאשוויל, טנסי, שם למד תואר ראשון בכלכלה ותואר ראשון במנהל עסקים.
בנוסף, יש לו תואר שני במנהל עסקים (תכנון אסטרטגי ותרבות ארגונית) מהקולג' הדתי-נוצרי קורנרסטון.
בתחילת דרכו בעולם העסקים נואלס היה מוכר ציוד משרדי ורפואי.
בשנת 1976 עבר ליוסטון, שם עבד בחברה זירוקס במשך 10 שנים, בעיקר כאיש מכירות בחטיבת מכירות המערכות הרפואיות.
במסגרת תפקידו נואלס היה מוכר לבתי חולים ומוסדות בריאות ציוד דימות אבחנתי מסוג CT ו-MRI, וכן ציוד נוירוכירורגי.
בשנת 1992 עזב נואלס את עבודתו בחברה כדי להשקיע את עצמו בחברת התקליטים Music World Entertainment, שאותה הקים באותה שנה.
במסגרת Music World Entertainment ייסד נואלס בין היתר את תתי הלייבל Music World Gospel (עבור ז'אנר הגוספל) Music World Kids (עבור מוזיקת ילדים) ו-Music World Country/Compadre (עבור ז'אנר הקאנטרי).
כמו כן, נואלס שיתף פעולה עם חברות התקליטים סוני מיוזיק, אינטרסקופ/גפן/A&M, פונטנה/יוניברסל, אינטגריטי אפריקה, פונטנה אינטרנשיונל וסוני מיוזיק ברזיל.
בהמשך דרכו הפך נואלס למנהלה המוזיקלי של הלהקה דסטיניז צ'יילד, והיה המפיק מוזיקלי או המפיק בפועל ברבים מהפרויקטים של הלהקה.
הלהקה הפכה לשיאנית מכירות, וזכתה במספר פרסים, בהם פרס הגראמי, פרס המוזיקה האמריקאית, פרס BET ורבים אחרים.
מגזין בילבורד כלל את הלהקה ברשימת "100 האמנים המובילים בכל הזמנים".
בנוסף, נואלס ניהל את קריירת הסולו של חברות הלהקה מישל ויליאמס וקלי רולנד.
בשנת 2000, חברות הלהקה לשעבר לטבייה רוברסון ולטויה לאקט הגישו תביעה משפטית נגד נואלס, והאשימו אותו בשימוש לא הוגן בכספי הלהקה.
בין האמנים הבולטים בה נמנים ונסה בל ארמסטרונג , בריאן קורטני וילסון , חואניטה ביינום , ל'אנדריה ג'ונסון , מייקה סטמפלי, אמבר בולוק, אנדריאה הלמס, טריניטי 5:7 ואלדר גולדווייר.
בשנת 2016 רכש נואלס דרך תת-הלייבל Music World Music את חברת התקליטים Compadre מז'אנר הקאנטרי, שבין אמניה ג'יימס מקמורטי, ג'וני קאש, בילי ג'ו שייבר , טרנט וילמון וקייט קמפבל .
בהמשך השיק גם את תת-הלייבל לכל המשפחה, Music World Kids.
לצד עבודתו המוזיקלית, נואלס היה אחד המפיקים בפועל של סרט המותחן הפסיכולוגי משנת 2009 "אובססיבית" , בכיכובה של ביונסה.
כמו כן, היה המפיק בפועל של תוכניות הריאליטי "Chancers" הבריטית ו-"Breaking From Above" של MTV אינטרנשיונל, בהן גם השתתף.
באוקטובר 2015 הוציא נואלס הוציא את ספרו הראשון "The DNA Of Achievers: 10 Traits of Highly Successful Professionals" (בעברית "הדנ"א של המצליחנים: 10 תכונות של אנשי מקצוע מצליחים במיוחד").
במרץ 2018, נואלס הצטרף למועצה המייעצת של Tunedly, אולפן הקלטות מקוון המיועד לפזמונאים.
ביולי 2019, נואלס הצטרף לחברת הקנאביס והנדל"ן Bangi, בתפקיד מנהל השיווק הראשי.
ב-25 באוקטובר באותה שנה הכריז נואלס באינסטגרם כי הוא מתכנן להוציא אלבום הכולל שירים ישנים של דסטיניז צ'יילד שלא פורסמו בעבר, מתקופת ילדותן של חברות הלהקה, כאשר שמה עוד היה Girl's Tyme (גירלז טיים).
האלבום, ששמו Destiny's Child: The Untold Story Presents Girls Tyme, יצא לאור ב-2 בדצמבר 2019 בפלטפורמות הזרמת המוזיקה השונות ובאייטונס.
יחד עם האלבום יצא לאור הספר "Destiny's Child: The Untold Story", מאת נואלס.
בפברואר 2021, נואלס השיק את הפודקאסט "Mathew Knowles Impact" מבית iHeartRadio, וחשף את תוכניותיו לפרישה מתעשיית המוזיקה.