tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בבדיקות תקופתיות אלו החוקרים אספו מידע רפואי, וערכו בדיקות קרדיווסקולריות מדוקדקות הכוללות אק"ג, בדיקות דימות, בדיקות דם ושתן ועוד.
המחקר שהחל בשנת 1948 עם 5,209 משתתפים עדיין מתקיים בהווה (נכון לשנת 2015) כאשר מרבית המשתתפים הם דור שני ושלישי (ילדים ונכדים) של המשתתפים המקוריים.
טרם עריכת מחקר זה, כמעט שלא היה קיים מידע אפידמיולוגי על מחלות לב ככלל או על הקשר בין יתר לחץ דם וטרשת עורקים למחלות קרדיווסקולריות בפרט.
מחקר זה הוביל לאיסוף מידע כמותי ואיכותי במשך השנים כך שחלק ניכר מהמידע העכשווי הנוגע למחלות לב, כמו למשל השפעת תזונה, פעילות גופנית ונטילת תרופות (אספירין לדוגמה) מבוסס על מחקר זה.
המחקר הוביל לפרסום סולם פרמינגהם שמטרתו להעריך את דרגת הסיכון של אדם לפתח מחלה קרדיווסקולרית (תסמונת תעוקה, אוטם בשריר הלב או מחלה כלילית) בטווח של כ-10 שנים.
סולם פרמינגהם הראשון שפורסם כלל הערכה ע"פ גיל, מין, רמת ה"כולסטרול הטוב" וה"כוסטרול הרע" (HDL ו-LDL, בהתאמה), לחץ דם והטיפול בו אם קיים, סוכרת ועישון.
במהלך העוקבה, במיוחד בשנות ה-90 המאוחרות, התפתחות הרפואה ושיטות המחקר הובילו למציאת ממצאים פיזיולוגיים (כגון חדר שמאלי מוגדל בלב) וגנים חשובים העלולים לתרום להתפתחות אירוע מוחי ולכשל לבבי.
במהלך שנות ה-2000, כתוצאה מניתוח מעמיק מהנתונים שהצטברו, עודכנו הערכים המגדירים מהו לחץ דם גבוה וההורמון אלדוסטרון הוכר כגורם העלול לגרום להתפתחותו של לחץ דם גבוה.
בשנים אלו הוכנסו מספר תיקונים לסולם פרמינגהם כך שכעת הסולם בגרסתו המעודכנת מכיל התייחסות גם לדיסליפידיה (רמה גבוהה של טריגליצרידים יחד עם רמה נמוכה של HDL), טווח גילאים, רמת כולסטרול כללית וכן הוצאה מחלת הסכרת מהמדד (קיבלה התייחסות נפרדת).
סולם מעודכן זה מסוגל להעריך מהם סיכויו של אדם לפתח מחלה קרדיווסקולרית בטווח של כ-30 שנה (במקום טווח של 10 שנים בסולם המקורי).
המחקר הארצי להתפתחות ילדים (National Child Development Study; בקיצור NCDS) הוא מחקר עוקבה מתמשך העוקב אחר 17,416 אנשים שנולדו בשבוע ספציפי בחודש מרץ של שנת 1958 בבריטניה.
המחקר, שהיה אמור להיות במקור ממוקד בהריון והשלכותיו, הפך עד מהרה למחקר רב-תחומי הנוגע בנושאים כגון חינוך, בריאות והתפתחות חברתית של המשתתפים מילדות עד לבגרות.
המעקב אחר קבוצת המשתתפים בניסוי מתנהל בצורה של "סבבים", כאשר בכל סבב ישנו איסוף נתונים ובדיקות מקיפות (הן בריאותיות והן חברתיות).
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית הוא מחקר בין-לאומי של הישגי קריאה לתלמידי כיתה ד', אשר מבוצע על ידי האיגוד הבין-לאומי להערכת הישגים חינוכיים.
בישראל מבוצע המחקר על ידי הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה), יחידת סמך עצמאית במשרד החינוך.
על פי הצהרת משרד החינוך הישראלי: "המחקר מתמקד בבחינת מיומנויות הבנת הנקרא, השגת יעדי קריאה, התנהגויות ועמדות כלפי קריאה, וזאת באמצעות שימוש במטלות קריאה המשקפות מגוון תהליכי קריאה ובשאלונים המופנים לתלמיד, להורה, למורה ולמנהל.
המחקר בוחן את מגמות השינוי באוריינות שפתית לאורך השנים, בין מחקר אחד למשנהו, ונערך במחזוריות של אחת לחמש שנים."
PIRLS הוא אחד המחקרים הגדולים בעולם בנושא אוריינות קריאה.
מחקרים באוריינות קריאה נערכו עוד קודם לשנת 2001. PIRLS הוא היורש של מחקר האיגוד הבינלאומי להערכת הישגים חינוכיים שהחל בשנת 1970 ונמשך עד לשנת 1991 בדמות מחקר באוריינות קריאה.
בשנת 2001 החלה מגמה של מחקר מחזורי בן חמש שנים.
על ידי ביצוע המחקר בכל חמש שנים, מתאפשר למדינות לעקוב אחרי רמת האוריינות של ילדיהן.
בשנת 2001 נאסף גם מידע רקע אודות תלמידים ובתי ספר.
בשנת 2006 המבחן תוכנן כך שיבדוק מגמות באוריינות הקריאה של ילדים, מדיניות ופרקטיקות חינוך הנוגעים לאוריינות.
המבחן העריך גם בגוון של אסטרטגיות בהבנת הנקרא, בשני תחומים עיקריים: קריאת ספרות וקריאה אינפורמטיבית; המבחן בדק תלמידים בכיתה ד'.
מבין המשתתפים ב-PIRLS 2006, 26 מדינות ושתי פרובינציות קנדיות השתתפו גם ב-PIRLS 2001. עבור מבחן PIRLS 2011 פותחו כלי הערכת קריאה חדשים ששולבו עם מבחר כלים מהמבחנים הקודמים בשנים 2001 ו-2006; המבחן הציג כלים חדשניים להערכת הבנת הנקרא שאפשרו לבחון את השינויים מאז שנת 2001.
מבחן PIRLS 2001 היה המחזור הראשון של הערכת מגמות ההישגים באוריינות קריאה, מדיניות ופרקטיקות הוראת אוריינות קריאה.
המחקר בחן שלושה היבטים של אוריינות קריאה: תהליכי הבנה, מטרות קריאה, התנהגות ועמדות כלפי קריאה.
35 מדינות לקחו חלק במחזור הראשון בו נבחנו תלמידי כיתה ד'.
PIRLS 2006 בחן 215,000 תלמידים מ-46 מערכות חינוך ברחבי העולם.
PIRLS 2011 (מחזור המחקר האחרון עד כה) נערך והתוצאות פורסמו בדצמבר 2012. מנהלי המחקר הבינלאומי PIRLS, אינה ו.ס.
מרטין, ממכללת בוסטון מסבירים: "תוצאות הישגי הקריאה מציגות בפני כל מדינה את ההזדמנות לבחון מדיניות ופרקטיקות חינוך למול תבחין בינלאומי מוגדר, כאשר הדו"ח המתקבל מכיל מידע עשיר אודות ניסיונות האוריינות הראשונים של ילדים והוראת הקריאה".
PIRLS 2006 העריך טווח רחב של אסטרטגיות הבנת הנקרא בשני סוגי קריאה: קריאת ספרות וקריאה אינפורמטיבית.
המבחן בהבנת הנקרא בדק ארבעה תהליכים:
אחזור מידע אותו התבקשו התלמידים למצוא
בחינת והערכת תוכן, שפה ורכיבי טקסט
במחזור השני השתתפו 41 מדינות שהעריכו את תלמידי כיתה ד'.
מבחן PIRLS בנוי מהשאלון הראשי, המכיל מבחן הבנת הנקרא בכתב ושאלון רקע.
קבוצת פיתוח הקריאה של PIRLS (RDG) ומתאמי המחקר הלאומיים (NRCs) מהמדינות המשתתפות משתפים פעולה לפיתוח מטלות הקריאה.
המטלות מכוונות לשלושה תחומים עיקריים באוריינות הקריאה: תהליכי ההבנה, מטרות הקריאה והתנהגות וגישות כלפי קריאה.
שאלון הרקע משמש על מנת לבדוק את התנהגויות הקריאה והגישה כלפי קריאה.
המבחן הכתוב מתוכנן להערכת תהליכי ההבנה ואת מטרות הקריאה.
במסגרת המחקר נבדקות שתי מטרות קריאה: קריאת ספרות וקריאה לשם רכישת מידע ושימוש בו.
כל תלמיד נדרש להשלים שני קטעים בתוך 80 דקות, ופרק זמן נוסף להשלמת המבחן.
המבחן כולל בסך הכל 8 קטעים: ארבעה קטעים לכל מטרת קריאה שנבדקת.
"עם שמונה קטעי קריאה בסך הכל, אבל רק שניים המוצגים לכל תלמיד, הקטעים והפריטים המלווים אותם פוזרו בין 10 גרסאות של מחברות בחינה לפי נוסחת דגימה - שני קטעים למחברת, באופן שבו שני קטעים שונים יוצלבו באותה מחברת במספר הצירופים הגבוה ביותר האפשרי".
שאלון הרקע של המחקר מחולק לכמה חלקים:
בית/הורים - שאלון זה כולל שאלות לגבי "ניסיונות הקריאה הראשונים של התלמידים, אינטראקציות קריאה בין הורים לילדים, הרגלי קריאה וגישות כלפי קריאה, קשרי בית-בית ספר ומחוונים דמוגרפיים וחברתיים-כלכליים".
תלמידים - השאלון הזה כולל שאלות אודות "ניסיונות מודרכים, תפיסות עצמי וגישות לגבי קריאה, הרגלי קריאה מחוץ לכותלי בית הספר, שימוש במחשב, מקורות ביתיים לאוריינות ומידע דמוגרפי בסיסי."
מורים - שאלון זה כולל שאלות אודות "מאפייני הכיתה הנבדקת, פעילויות הדרכה להוראת קריאה, משאבים כיתתיים, פרקטיקות הערכה, ולגבי השכלת המורים, הכשרתם וההזדמנויות לפיתוחם המקצועי."
בתי ספר - השאלון הזה כולל שאלות לגבי "מאפייני אזור הרישום ובית הספר, התנהלות בית הספר בהוראת קריאה, משאבי בית הספר והצוות, קשרי בית-בית ספר וסביבת בית הספר."
האיגוד הבינלאומי להערכת הישגים חינוכיים (IEA), שמרכזו באמסטרדם
מרכז המחקר הבינלאומי (International Study Center|ISC), במכללת בוסטון
השירות לבדיקת מערכות חינוך בפרינסטון, ניו ג'רזי
הקרן הלאומית למחקרי חינוך בבריטניה (NFER)
PIRLS 2016 הוא המחזור הרביעי בסדרת המחקרים, בהמשך לPIRLS 2001, 2006 ו-2011. כל המדינות, המוסדות והסוכנויות המעורבות במחזורי ההערכות PIRKS עבדו בשיתוף פעולה לבניית האמצעים הכוללים והחדשניים ביותר להערכת הבנת הנקרא, מהמחקר הראשון בשנת 2001 ובשיפורו בכל מחזור שבוצע מאז.
PIRLS מנוהל בידי קבוצת המחקר הבינלאומית TIMSS & PIRLS במכללת בוסטון.
מחקר שוק הוא תהליך אשר באמצעותו משווקים אוספים מידע על שווקים וצרכנים שונים, לרוב במסגרת תהליך של ייעוץ אסטרטגי לחברה, או כתוצאה מצורך נקודתי של חברה או ארגון לאסוף מידע בנוגע ללקוחותיה, מוצריה והשוק בו היא מתפקדת.
המחקר הוא מאמץ מאורגן לאסוף מידע אודות קהלי יעד לקוחות והשוק הרלוונטי, והוא משמש מרכיב חשוב באסטרטגיה עסקית וגורם משמעותי בשימור תחרותיות.
סקר שוק מסייע לזהות ולנתח את צורכי השוק, גודל השוק ומידת התחרות שלו עם שווקים אחרים.
הטכניקות שבהם נעשה שימוש כוללות טכניקות איכותניות כדוגמת קבוצות מיקוד, ראיונות עומק ואתנוגרפיה, כמו גם טכניקות כמותניות כדוגמת סקרי לקוחות וניתוח של נתונים משניים.
הסקר כולל מחקר חברתי ומחקר של דעות, והוא מהווה איסוף שיטתי ופירוש של מידע הנמסר אודות פרטים או ארגונים, המשתמשים בשיטות סטטיסטיות ואנליטיות, כמו גם טכניקות של מדעי החברה היישומיים – כדי לקבל תובנה או לתמוך בקבלת החלטות.
מחקר שוק, מחקר שיווקי ושיווק הם סדרה של פעילויות עסקיות.
תחום המחקר השיווקי הוא בעל ותק רב יותר ממחקר שוק.
למרות ששניהם מערבים צרכנים, מחקר שיווקי עוסק במיוחד בתהליכי שיווק, דוגמת יעילות פרסום ויעילות כוח מכירה, בעוד שמחקר שוק עוסק במיוחד בשווקים ובהפצה.
קיימים שני הסברים עבור סיבת הבלבול בין "מחקר שוק" ו"מחקר שיווקי": הסבר אחד נעוץ בדמיון של שני המונחים; הסבר אחר גורס שמחקר שוק מהווה תת-תחום של המחקר השיווקי.
בלבול נוסף בין שני המונחים נובע מכך שקיימות חברות גדולות, דוגמת חברת חקר השוק הבריטית יורומוניטור אינטרנשיונל , המתמחות בשני התחומים: הן במחקר השוק והן במחקר השיווקי.
המונח "מחקר שוק" התבסס על עבודה של הפסיכולוג דניאל סטארץ' בשנות ה-20 של המאה ה-20. סטראץ' פיתח תאוריה, הגורסת ש"את הפרסום צריך לראות, לקרוא, להאמין בו, לזכור אותו; הדבר החשוב ביותר – שיפעל על קהל כלשהו, כדי שייחשב אפקטיבי".
חברת המחקר גאלופ סייעה להמציא את סקר דעת הקהל; כיום, מחקר שוק הוא סוג של סקר דעת קהל ממומן.
באופן פורמלי, החל המונח "מחקר שוק" להיות מוגדר במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, כתוצאה מתנופת הפרסום בתקופת תור הזהב של הרדיו בארצות הברית.
מחקר שוק הוא אמצעי לקבלת סקירה כללית של רצונות הצרכנים, צורכיהם ואמונותיהם.
הוא גם יכול להיות כרוך בגילוי כיצד הם פועלים.
במחקר ניתן להשתמש כדי לקבוע כיצד מוצר מסוים יכול להיות משווק.
פיטר דרוקר האמין שמחקר שוק מהווה את תמצית השיווק.
מחקר שוק הוא דרך שבו היצרנים וזירת המסחר לומדים את הצרכן ואוספים מידע אודות צרכיו.
קיימים שני סוגים עיקריים של מחקר שוק: מחקר ראשוני, שהוא מחולק למחקר כמותני ומחקר איכותני, ומחקר שניוני .
גורמים העשויים להחקר במסגרת מחקר שוק כוללים:
אינפורמציית שוק : באמצעות מידע שיווקי ניתן לדעת את מחיריהן של סחורות שונות בשוק, כמו גם את מצב ההיצע והביקוש.
חוקרי שווקים הם כיום בעלי תפקיד נרחב יותר מאשר בעבר.
תפקיד זה מתבטא במתן עזרה ללקוחות, על מנת להבין היבטים חברתיים, טכניים ואף משפטיים של שווקים.
פלח שוק: פלח שוק הוא חלוקת השוק או האוכלוסייה לתתי קבוצות בעלות מניעים דומים.
משתמשים בו באופן נרחב כדי לקבל חלוקה גאוגרפית, דמוגרפית (גיל, מין, מוצא אתני וכו'), טכנוגרפית , פסיכוגרפית והבדלים בשימוש במוצר.
עבור פלח השוק B2B, נפוץ השימוש בפירמוגרפיה .
מגמות שוק : מגמות שוק פירושן עליות וירידות של שוק, במהלך פרק זמן מסוים.
קביעת גודל השוק עשויה להיות קשה יותר אם מדובר בשוק המחדש מוצר מסוים.
במקרה של שוק כזה, הפקת נתונים מתבצעת מחישוב מספר הלקוחות הפוטנציאליים, או חישוב המתבצע במגזרי לקוחות.
ניתוח SWOT: SWOT הוא ניתוח החוזקות (Strengths), החולשות (Weaknesses), ההזדמנויות (Opportunities) והאיומים (Threats) בישות עסקית.
ניתוח SWOT עשוי להיכתב במטרה לספק תובנות כיצד יש לקדם את אופן השיווק ומוצר מסוים בתנאי תחרות.
שיטת SWOT מסייעת לקבוע ולהעריך מחדש את יעילותן של אסטרטגיות שיווקיות (שעשויות להינקט בעתיד ונשקלות האם תצלחנה, או שננקטו זה מכבר ונשקל האם להמשיכן); כמו כן, מסייעת שיטה זו בניתוח תהליכים עסקיים.
ניתוח PEST: PEST הוא ניתוח העוסק בסביבה חיצונית.
הוא כולל בחינה מלאה של ההבטים הפוליטיים, הכלכליים, החברתיים והטכנולוגיים של פירמה (חברה).
הבטים אלו עשויים להשפיע לחיוב או לשלילה בכל הנוגע למטרות החברה ולרווחיותה.
מודל PEST או בהרחבה PESTEL הוא למעשה ראשי התיבות הבאים:
Political – המרכיב הפוליטי מתאר את השפעות הרכיב הפוליטי המקומי והגאו-פוליטי על הענף העסקי הנבחן.
Economic – מרכיב הכלכלה מתמקד בפרמטרים הכלכליים המשפיעים על הענף, בניהם: שערי מטבע חוץ, שיעור הריבית, אינפלציה, צמיחה כלכלית, התחרות, ועוד.
Social – המגמות החברתיות משפיעות באופן משמעותי מאוד על הצלחת המהלכים העסקיים ועל כן יש צורך לנסח את המגמות הרלוונטיות לענף העסקי הנבחן.
Technological – מרכיב הטכנולוגיה בוחן את השפעת הטכנלוגיה על הענף, על הסיכונים וההזדמנויות שהיא מייצרת.
Environmental – מרכיב הסביבה התווסף בשנים האחרונות למודל בשל ההשפעה הרבה שלו על חברות, לקוחות ושווקים.
Legal – מרכיב החוק מתאר את מכלול הרגולציה, הגבלים עסקיים, דיני עבודה ורכיבים חוקיים נוספים שמשפיעים על הענף הנבחן.
מעקב אחר מותגים: מעקב אחר מותגים הוא אמצעי למדוד באופן מתמשך מותג מסוים, במונחים של שימוש הצרכנים בו ומה דעתם עליו.
מעקב אחר המותג יכול להימדד במספר דרכים, כגון מודעות למותג , נכסיות מותג , שימוש במותג ונאמנות למותג .
גורם נוסף שניתן למדוד הוא יעילות השיווק .
ניתוח לקוחות (פילוח לקוחות יעד)
מחקר שוק הוא תהליך אשר מבצעת חברה או מותג או ארגון אשר מעוניינים לאסוף מידע טרם תחילת פעילות בשוק חדש או במהלך פעילותה השוטפת.
לדוגמה, אם החברה מבקשת לחדור לשוק האמריקאי עם מוצר משלה, היא תרצה לבדוק האם השוק מתאים למוצר זה, מה רמת התחרותיות בשוק ואיך ניתן למכור את המוצר בשוק העתידי בבחינת תמחור, מיצוב, אסטרטגיה שיווקית ועוד.
בנוסף, גם חברה או מותג הפועלים בשוק קיים מבצעים מחקרי שוק על מנת לעמוד על שינויים בתפישה ובהתנהגות הצרכנים כלפי החברה או כלפי מוצריה, את כוונותיהם להמשיך ולצרוך את המוצרים את מידת רמת שביעות הרצון מהחברה, שירותיה ומוצריה ובמידת הקיים לאסוף תלונות ממוקדות.
בעבר, ביצוע מחקר שוק היה תהליך עתיר משאבים ולכן זמין רק לחברות גדולות.
כיום, לעומת זאת, הזמינות של כלים מקוונים (רשתות חברתיות, סקרים מקוונים, ועוד) מאפשרת לאסוף מידע רלוונטי גם עבור עסקים קטנים על מנת להבין טוב יותר את השוק אליו הם פונים ועל ידי כך להפחית את הסיכון ואת אי הוודאות שקיים בחדירה לשוק חדש.
מחקר מילות מפתח היא פעולה שמבצעים מומחי קידום אתרים במנועי חיפוש במטרה למצוא ולחקור מילות חיפוש אלטרנטיביות שאנשים משתמשים בהם לחיפוש נושא דומה במנועי החיפוש השונים.
מילות מפתח נוספות אלו מיועדות כדי להשיג דירוג גבוה יותר במנועי החיפוש.
התהליך מתנהל כך: ברגע שמאותרת מילת מפתח מסוימת החיפוש מורחב כדי למצוא מילות מפתח דומות.
מקדמי האתרים משתמשים בכלים ייעודיים לאיתור מילות מפתח חדשות כגון מתכנן מילות המפתח של גוגל, אגרון, Google suggest ו-Google Trends.
בדרך כלל מנועי החיפוש השונים מספקים כלים משלהם להצעות של מילות מפתח.
כלים אלו כוללים גם את נפח החיפושים שנערכים עבור כל מילת מפתח בזמן נתון.
מקדם האתרים משתמש במידע הזה כדי לבחור את מילת המפתח הנכונה עבור האתר אותו הוא מקדם, תלוי במטרות שהוגדרו.
כ-25-20% מחיפושי גוגל הם חיפושי זנב ארוך ספציפיים במיוחד לכן קל לדרג מילות מפתח רק כאשר יש את כמות גדולה של חיפושים, תוכן וקישורים.
כתוצאה מכך מחקר מילות מפתח היא פעולה בעלת ערך, בסיסית וחשובה מאוד בתחום השיווק באינטרנט.
המטרה של מחקר מילות מפתח היא אחת.
ליצור ברמת דיוק גבוהה מספר רב של מונחי רלוונטיים ועם קשר למילת המפתח הראשונית שאינם מובנים מאליהם.
תהליך של מחקר מילות מפתח כולל סיעור מוחות ושימוש בכלי מחקר למילות מפתח.
כדי להשיג את האופטימיזציה הטובה ביותר יש לקשר את התוכן למילות המפתח הרלוונטיות ביותר.
מומלץ להשתמש במילות מפתח שאין לגביהן תחרות ושמספר החיפושים עבורן יחסית גבוה.
אפשרות זו מאפשרת השגת דירוג גבוה יותר במנועי החיפוש שתוצאתו לרוב תנועה רבה יותר לאתר.
החיסרון של פעולה זו היא התאמת האתר למילות המפתח החלופיות ולא למילת המפתח העיקרית.
מילות המפתח העיקריות עשויות למנוע השגת דירוג גבוה הודות לתחרות הגבוהה בין אתרים שונים.
יש ארבעה נושאים חיוניים שיש לתת עליהם את הדעת לפני ביצוע המחקר עצמו:
מילות מפתח טובות קשורות לרוב קשר הדוק לנושא האתר.
ברוב מנועי החיפוש יש מערכת פנימית לבקרת איכות שבודקת את הרלוונטיות של מילות החיפוש באתר.
מילת מפתח לא רלוונטית לנשוא האתר לא תשיג דירוג גבוה לאתר ואף עלולה להזיק לו.
שימוש רב במילות מפתח תחרותיות לא צפוי להשיג דירוג גבוה לאתר.
מילות מפתח שאין עבורן די חיפושים לא ייצרו תנועה לאתר והשימוש בהן חסר משמעות בהקשר לקידום אתרים.
מילת המפתח הפופולרית ביותר והתחרותית ביותר במנוע החיפוש גוגל באנגלית היא "Making Money".
יש למילה זו 769,000,000 תוצאות חיפוש והמשמעות היא כפולה: מיליוני אתרים רלוונטיים למילת חיפוש זו ומיליוני אתרים מתחרים על מילת חיפוש זו.
מחקר מילות מפתח מתחיל עם מציאת כל הקומבינציות האפשריות למילה זו, למשל: למילת המפתח Acquiring Money יש פחות תוצאות חיפוש, רק 64,000,000 אבל משמעותו דומה לזו של מילת המפתח "Making Money".
דרך נוספת היא להיות יותר ספציפיים לגבי מילת המפתח על ידי הוספת מילות מפתח נוספות לביטוי, למשל "Making money online from home in Israel" היא מילת מפתח פחות תחרותית בקנה מידה עולמי ולכן קלה יותר בהשגת דירוג גבוה.
יתרה מזאת, למילות מפתח יש משמעות שונה שיכולות להשפיע על המיקוד של המשווק.
כלים רבים (מסחריים וחינמיים) זמינים כיום כדי למצוא מילות מפתח ולנתח את תוצאות מחקר מילות המפתח.
מתכנן מילות המפתח של גוגל
גוגל מציעה כלים חינמיים למחקר בסיסי של מילות מפתח.
כל התוצאות מבוססות על הנתונים של מנוע החיפוש של גוגל.
לאחרונה גוגל פרסמה עדכון למתכנן מילות המפתח שלה ושינתה את חלק מהמדיניות שלה.
כיום כדי להפעיל את הכלי יש להגדיר ראשית את מסע הפרסום.
זהו למעשה סוג של חשבון אדוורדס שנעשה בו שימוש כדי לנהל חשבונות פרסום שונים.
הכלי מאפשר לקבל אומדני נפח לגבי מילות המפתח.
הכלי מאפשר ליצור מילות מפתח חדשות על ידי שילוב בין רשימות של מילות מפתח שונות.
הכלי מאפשר ליצור וריאציות של מילות מפתח חדשות על סמך מילת מפתח ראשית.
הכלי מספק רעיונות למילות מפתח הקיימות באתרי אינטרנט ברחבי הרשת כדי לבצע ניתוח תחרותי.
הכלי מסתיר נתונים לגבי מילות מפתח של זנב ארוך מסיבה אחת: הכלי נועד לצורכי מחקר ולא לצורכי קידום אתרים.
הכלי אינו מניב תוצאות מדויקות כי הוא מיועד למפרסמים ולא למקדמי אתרים.
ב-2012 גוגל הציגה את Google suggest, כלי שמשולב בתוך מנוע החיפוש שלה ואשר מופעל אוטומטית בעת הקלדת ביטוי כלשהו בדפדפן או באתר גוגל.
מנוע החיפוש משתמש בקלט החיפוש האורגני שמבוסס על מיליוני חיפושים קודמים ל"ניחוש" אופן החיפוש הבא, למשל באמצעות השלמת השאילתה או באמצעות השלמת כל המילים של ביטוי מילת המפתח.
עובדה זו הופכת את Google suggest למקור רלוונטי למחקר מילות מפתח מסיבה אחת: הוא מציג כמות גדולה של מילות מפתח אורגניות הקשורות באופן הדוק למילת המפתח (באופן חלקי או מלא).
בכלי זה ניתן להשתמש כדי למצוא מילות מפתח נוספות שנעשה בהם שימוש רב, כך שמילת המפתח הראשית הופכת לתחרותית פחות.
ב-Google suggest ניתן לעשות שימוש כפול.
גם לחקור כמות קטנה של מילות מפתח במנוע החיפוש של גוגל או דפדפן תואם וגם לעשות מחקר מילות מפתח בקנה מידה גדול באמצעות שימוש בכלים חינמיים שיודעים להשתמש במידע של Google suggest.
מתכנן מילות המפתח לפרסום של בינג
מתכנן מילות המפתח לפרסום של בינג מספק הצעות למילות מפתח ולקבוצות של מודעות ומציג מגמות של נפח בחיפושים חודשיים, את התחרות היחסית בכל מילה ואת הצעות המחיר לכל מילת מפתח.
מספק נתונים על נפח החיפוש והמגמות
מספק אומדנים לגבי ביצועים ועלויות
מספק רשימות מרובות כדי לקבל מילות מפתח חדשות
בינג מחזיקה רק ב-20% מנתח הפעילות של החיפושים במנועי החיפוש בארצות הברית.
לכן, הנתונים שמתקבלים ממנו אינם אמינים לגבי קידום אתרים.
הנתונים שמתקבלים דומים לאלו שמתקבלים במתכנן מילות המפתח של גוגל.
הם מיועדים למפרסמים ולא לבעלי אתרים.
מחקר רפואי (או מחקר ביו-רפואי) הוא תחום הכולל מגוון רחב של מחקרים בתחום הרפואה וההנדסה ביו-רפואית.
החל ממחקר בסיסי הכולל עקרונות מדעיים בסיסיים, ועד למחקר קליני, הכולל לעיתים ניסויים קליניים.
מטרת המחקר הרפואי היא להעשיר את הידע האנושי בהבנת גוף האדם ותחלואיו.
משרד הבריאות מעורב במחקר הרפואי באמצעות מחקרים המתבצעים ביחידות המשרד, בבתי חולים הממשלתיים ובאמצעות לשכת המדען הראשי.
המשרד גם מממן פעילות מחקרית המבוצעת במכוני מחקר בישראל כמו אוניברסיטאות, מכללות, בתי חולים, קופות החולים ועוד.
מחקר מאקרוסייסמי הוא שיטת מחקר של רעידות אדמה המשתמשת בנתונים שאינם נמדדים במכשירים.
מדובר בנתונים שמתקבלים על ידי ניתוח עדויות בכתב ובעל פה, צילומים וכיוצא באלה.
אלה מתארים השפעות רעידת האדמה על אנשים, בניינים, ועל הטבע.
בדרך כלל, משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיים כדי לשחזר רעידות אדמה היסטוריות, שהתרחשו לפני המצאת הסייסמוגרף בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים.
ניתוח תעודות היסטוריות המתארות רעידת האדמה, הופך את הנתונים המאקרוסייסמיים האיכותניים, לנתונים כמותיים.
מניתוח הנתונים במחקר המאקרוסייסמי ניתן להסיק אודות משתנים כמותיים של רעידות אדמה היסטוריות כגון: הגודל (מגניטודה), מוקד רעידת האדמה, עומק המוקד, אורך השבר שפעל ברעידת האדמה, ועוד.
המשתנה העיקרי המשמש את המחקר המאקרוסייסמי הוא העוצמה הסייסמית.
לעיתים משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיות גם לחקר רעידות אדמה עכשוויות.
זאת על ידי חלוקת שאלונים בקרב האוכלוסייה באמצעות האינטרנט, סקרי שטח ועוד.
אחד התוצרים השכיחים ביותר של מחקר מאקרוסייסמי, שהגיע למספר מספיק של תצפיות עם הערכת העוצמה הסייסמית שנצפתה בהם, היא מפה איזוסייסמית.
מפה זו מציגה את התפרושת המרחבית של העוצמות הסייסמיות, תוך "החלקת" השאריות (Residuals) בשיטות מחקר סטטיסטיות כמו מיפוי פני שטח מגמתיים/סטטיסטיים.
ממפה כזו, אם היא מפורטת במידה מספקת, ניתן להסיק בצורה אמפירית על משתנים כמותיים של רעידת האדמה שהוזכרו לעיל.
זאת מכיוון שלאורך שנות מחקר רבות, התבררו יחסים אמפיריים בין העוצמה הסייסמית למשתנים הללו, שמקבלים ביטוי במשוואות אמפיריות.
המחקר החקלאי בישראל הוא מחקר מדעי-חקלאי, המבוסס על שיתוף פעולה בין מדענים וחקלאים בישראל.
ישראל ידועה ביכולת לפתח שיטות חקלאיות מתקדמות; לישראל מוניטין רב בתחום החקלאות; שיטות השקיה, קומפוסט מועשר, יבולים מהונדסים וחקלאות מדבר.
המוסדות העיקריים שעוסקים בישראל במחקר חקלאי הם מרכז וולקני, הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין שנמצא במדרשת בן-גוריון ושייך לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מכון מיגל בקרית שמונה והמופי"ם הפריפריאליים האזוריים הנמצאים באזורי הספר של ישראל.
חקלאות היא ענף שמתקיים בארץ ישראל כבר למעלה מ-2,000 שנים, מחלוצי ענף המחקר החקלאי בישראל היו המורים והמדריכים בבית הספר החקלאי במקוה ישראל.
ב-1906 גילה האגרונום היהודי אהרן אהרנסון את "אם החיטה" באזור הגליל.
בשנת 1921 הוקמה תחנת ניסיונות חקלאית בתל אביב בראשות יצחק וולקני-אלעזרי.
בשנת 1932 עברה התחנה לרחובות.
לימים נודעה התחנה כמרכז וולקני.
ב-1942 החליטה האוניברסיטה העברית בירושלים להקים את המכון ללימודי חקלאות, שלימים יורחב ויהפוך לפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה.
סמית, השלטונות הבריטים ששלטו באזור החליטו להקים גם מחלקת מחקר חקלאית עם מספר תחנת מחקר באזורים הערביים והאזורים היהודים שבמנדט הבריטי, עם הקמת מדינת ישראל ב-1948 הוחלט לאחד את כל גופי החקר החקלאי ולהכפיפם כחלק ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
בשנות הארבעים של המאה העשרים הוקמה במקוה ישראל תחנת ניסיונות חקלאית, שניהל הכימאי מאיר ויניק.
המהנדס ויניק שימש כמורה לתורת הקרקע במקוה ישראל ובגימנסיה הרצליה.
פעילותו המדעית מוצגת ב"בית ויניק" שבמקום.
המוסד הגדול ביותר למחקר חקלאי בישראל הוא מכון וולקני.
המרכז קרוי על שמו של יצחק אלעזרי-ווֹלקני (וילקַנְסקי), מייסד תחנת הניסויים החקלאיים, אשר היוותה את הבסיס להתפתחותו.
מרכז וולקני כולל שישה מכונים (המכון למדעי הצמח, המכון לחקר בעלי חיים, המכון למדעי הקרקע, המים והסביבה, המכון לטכנולוגיה ואחסון של תוצרת חקלאית, המכון להנדסה חקלאית והמכון להגנת הצומח) במתחם הראשי של המכון שבאזור ראשון לציון-בית דגן ("דרך המכבים") ושני מכונים נוספים, במושב גילת שבדרום ומכון "נווה יער" שבצפון.
אחד ממקורות המימון המשמעותיים של המחקר החקלאי בישראל מגיע מקרנות דו-לאומיות או אפילו בין-לאומיות, אחת מהן היא "הקרן למחקר ולפיתוח חקלאיים של ארצות הברית וישראל" שמנוהלת על ידי מדענים אמריקאים וישראלים כאחד.
קרן זו הוקמה ב-1980 ולאורך השנים השקיעה הקרן סכומים של כ-315 מיליון דולר בכ-1,200 מחקרי תשתית חקלאיים בישראל ובארצות הברית.
הקרן מתגמלת מדי שנה מחקרים פורצי דרך, בפרסים בשווי של כ-9.5 מיליון דולר.
מרבית המחקרים אותם מעודדת ומתגלמת הקרן נמשכים כשלוש שנים.
הכסף שמקבל המחקר מתחלק שווה בשווה בין המדענים האמריקאים לחבריהם הישראלים.
בעקבות הצלחתה של קרן זו הוקמו גם קרנות אחרות בין ישראל למדינות ברחבי העולם, החל מהפורום ההולנדי-ישראלי לשיתוף פעולה שהוקם ב-2013 ומתרכז בשיתוף פעולה בין המדינות בתחום חדשנות בניהול מים, טכנולוגית מים וחקלאות ועד תוכנית עם מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה.
ההצלחה של BARD הובילה להקמת קרנות דו-לאומיות נוספות כגון, תוכנית המדע והטכנולוגיה החקלאית ההולנדית-ישראלית המשותפת, תוכנית דו-לאומית עם קווינסלנד (אוסטרליה) וקנדה.
האחרונים נמצאים ברמת מימון נמוכה בהרבה מ-BARD.
בנוסף, מתקבל מימון גם מהאיחוד האירופי, קרן המדע הדו-לאומית של ארצות הברית-ישראל (BSF) ואחרים.
ב-2010 קיבל יונתן גרסל מהמחלקה למדעי הצמח במכון ויצמן למדע את פרס ישראל בחקר החקלאות, לדברי ועדת הפרס הבחירה בגרסל נעשתה לאור היותו "מומחה בעל שם עולמי בביוטכנולוגיה של צמחים, פורץ דרך בחקר המנגנונים המולקולריים המאפשרים הדברת עשבים בחקלאות ובעל תגליות המיושמות בארץ ובעולם".
פרס ישראל לחקלאות הוענק בעבר לכ-10 מדענים שונים, רובם מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית וממרכז וולקני.
ב-2012 קיבל דניאל הלל את פרס המזון העולמי על עבודתובטכניקות מיקרו-השקייה.
בנובמבר 2017 התווספה קטגוריה לפרס ישראל לצד פרס ישראל לחקר החקלאות, הפרס נקרא "פרס ישראל להתיישבות" שיינתן לאישים שמקדמים את מפעל ההתנחלויות.
ההחלטה להוסיף את הקטגוריה הנ"ל ספגה ביקורת רבה מצד מספר זוכי פרס ישראל לחקלאות.
המחקר הגנטי על יהודים משתייך לענף הגנטיקה של אוכלוסיות, ומשלב ממצאים עם דיסציפלינות נוספות ובהן היסטוריה, בלשנות, ארכאולוגיה ופלאונטולוגיה.
שילוב זה מאפשר לשחזר את דפוסי ההגירה של היהודים לאורך הדורות, לזהות את מקורותיהן של קהילות שונות ולהבין את הקשרים הגנטיים ביניהן.
המחקרים מראים ומלמדים כי הקבוצות המרכזיות בעם היהודי, יהדות אשכנז, יהדות ספרד ויהדות המזרח, חולקות מוצא מזרח-תיכוני משותף.
לדברי הגנטיקאי דורון בהר ועמיתיו, הדבר "תואם את התיאוריה על-פיה מקור היהודים בעבריים ובבני ישראל הקדומים של אזור הלבנט" ובדבר "תפוצתו של עם ישראל הקדום ברחבי העולם הישן".
הארי אוסטרר , מנהל התוכנית לגנטיקה אנושית במרכז הרפואי לנגון באוניברסיטת ניו יורק, סבור כי ניתן לזהות מוצא יהודי בבדיקה גנטית, ומכאן ש"הרעיון של עם יהודי מתקבל על הדעת".
המחקרים הגנטיים על יהודים מתמקדים בשלושה תחומים: חקר שושלות אבהיות המתבסס על כרומוזום Y העובר מאב לבנו; חקר שושלות אימהיות, המתבסס על הגנום המיטוכונדרי העובר בהורשה אימהית; וחקר הכרומוזומים האוטוזומליים, המועברים באופן שווה משני ההורים.
הממצאים מצביעים על כך שמרבית השושלות האבהיות של יהודים מקרב רוב העדות מקורן במזרח התיכון, והן קרובות במיוחד לשושלות של לבנונים ופלסטינים.
יהודי אשכנז, לדוגמה, קרובים יותר מבחינה אבהית ליהודים אחרים ולאוכלוסיות מזרח-תיכוניות, מאשר לאוכלוסיות מרכז ומזרח אירופה.
מנגד, השושלות האימהיות של אוכלוסיות יהודיות מתאפיינות בגיוון רב יותר.
לפי אחת הסברות, גברים יהודים שיצאו מארץ ישראל נשאו נשים מקומיות שהתגיירו.
מחקר נוסף גילה כי 40% מהאשכנזים מוצאם מארבע אימהות מייסדות שכולן ממוצא מזרח-תיכוני.
אצל יהודי אשכנז ויהודי ספרד, שהתגלתה ביניהם קרבה גנטית רבה, חלק מהתערובת שאינה מזרח-תיכונית מגיעה מדרום אירופה.
מחקרי DNA אוטוזומלי, הבוחנים את כלל הגנום, מצביעים על כך שאוכלוסיות יהודיות יצרו בגולה קהילות סגורות, בעלות מוצא משותף וקרבה גנטית גבוהה.
ניתוחים מצביעים על כך שיהודים מעדות שונות קרובים זה לזה במידה הדומה לקרבת משפחה רחוקה הרבה יותר מאשר לשכניהם הלא-יהודים בתפוצות השונות.
במקביל, התגלה דמיון גנטי משמעותי בין העדות היהודיות לבין קבוצות מזרח-תיכוניות אחרות כמו לבנונים, דרוזים, פלסטינים, כורדים, קפריסאים וטורקים, וכן קרבה לאוכלוסיות קדומות באזור, כגון אוכלוסיית כנען בתקופת הברונזה ותושבי הרי זגרוס בתקופה הכלקוליתית.
בשנת 2012 סיכם הגנטיקאי היהודי אמריקאי ד"ר הארי אוסטרר בספרו "Legacy: A Genetic History of the Jewish People", את כלל המחקרים הגנטיים שנעשו על יהודים במהלך שני העשורים שקדמו לפרסום.
מסקנתו הייתה שהעדות היהודיות המרכזיות חולקות מוצא מזרח-תיכוני משותף.
בנוסף, הפריך אוסטרר את תאוריית הקשר שטענה שמוצא יהדות אשכנז נעוץ בממלכת הכוזרים.
מהמחקרים עולה כי השושלת האבהית של רוב האוכלוסיות היהודיות מקורה במזרח התיכון.
יהודים אשכנזים, לדוגמה, חולקים יותר שושלות אבהיות עם קבוצות יהודיות ומזרח תיכוניות אחרות מאשר עם אוכלוסיות לא יהודיות באזורים שבהם חיו יהודים במזרח אירופה, בגרמניה ובעמק הריין.
ממצא זה עולה בקנה אחד עם המסורת היהודית רבת השנים שאבותיהם של היהודים מקורם באזור המזרח התיכון.
על בסיס מחקרי DNA אוטוזומליים, העריך העיתונאי לענייני מדע של העיתון New York Tim ניקולס ווייד בספרו השנוי במחלוקת "A Troublesome Inheritance: Genes, Race and Human History", כי כ-30% מהמטען הגנטי של יהודים אשכנזים מקורו באירופה, והשאר ברובו מהמזרח התיכון.
הוא הוסיף כי שתי הקהילות דומות מאוד מבחינה גנטית, אף שהיו מופרדות במשך מאות שנים.
לדבריו, בהתאם למסקנותיו של עצמון, המרכיבים הגנטיים המשותפים מצביעים על קשר הדוק בין בני הקהילות היהודיות, השקול לקשר של בני-דודים מדרגה רביעית או חמישית באוכלוסייה גדולה, רמה הגבוהה פי עשרה מזו שבין שני אנשים אקראיים בני אותה עיר כמו ניו יורק.
ניתוח גנטי אוטוזומלי שנערך בשנת 2012 מצא כי יהודי צפון אפריקה קרובים גנטית ליהודי אירופה.
החוקרים הסיקו שממצא זה מעיד שמוצאם מארץ-ישראל בתקופת המקרא, וכי אינם ברובם צאצאי אוכלוסיות מקומיות שהתגיירו.
במחקר שנערך בשנת 2013 על ידי בהר ועמיתיו לא נמצאה עדות למוצא כוזרי בקרב האשכנזים.
החוקרים כתבו כי "האשכנזים חולקים הכי הרבה מטען גנטי עם אוכלוסיות יהודיות אחרות, ומקרב האוכלוסיות הלא יהודיות, עם קבוצות מאירופה ומהמזרח התיכון.
לא ניכר דמיון מיוחד של יהודי אשכנז לאוכלוסיות מהקווקז, ובפרט לאוכלוסיות שמייצגות באופן הקרוב ביותר את האזור הכוזרי.
בתפיסה זו, ניתוח של יהודים אשכנזים, יחד עם מדגם גדול מאזור ממלכת הכוזרים, מאשש תוצאות קודמות שלפיהן יהודי אשכנז קיבלו את מטענם הגנטי בעיקר מאוכלוסיות המזרח התיכון ואירופה, שיש להם מטען גנטי משותף רב עם אוכלוסיות יהודיות אחרות, ושאין סימן לתרומה גנטית משמעותית מאזור הקווקז עצמו, או מצפון לו."
במחקר שפורסם בשנת 2020 ונערך על שרידים של אוכלוסיות כנעניות שחיו בדרום הלבנט (ארץ ישראל, עבר הירדן, לבנון ודרום מערב סוריה) בתקופת הברונזה, התגלו עדויות להגירה בקנה מידה גדול מהרי זגרוס או מהרי הקווקז לדרום הלבנט, הגירה שהחלה בתקופת הברונזה והתגברה במשך הזמן.
כתוצאה מכך, התגבשה אוכלוסייה כנענית שמקורה במיזוג של אותם מהגרים עם קבוצות שחיו בדרום הלבנט עוד מהתקופה הנאוליתית.
בהשוואה לאוכלוסיות בנות זמננו, התגלתה קרבה גנטית בין האוכלוסייה הכנענית הקדומה לבין מספר עדות יהודיות (ובהן מזרחים, אשכנזים וספרדים), וגם לאוכלוסיות אחרות מהאזור (כגון לבנונים, דרוזים, פלסטינים וסורים).
אוכלוסיות אלו חולקות לפחות מחצית מהרקע הגנטי שלהן עם אוכלוסיות שמוצאן מאזור דרום הלבנט בתקופת הברונזה ומהרי הזגרוס בתקופה הכלקוליתית.
במחקר שפורסם בדצמבר 2022, נעשה שימוש בנתוני גנום חדשים שהתקבלו מבית קברות יהודי מימי הביניים שהתגלה בעיר ארפורט שבגרמניה, על מנת להתחקות אחר מקורותיה של יהדות אשכנז.
בקרב אשכנזים שמוצאם ממזרח אירופה כבר לא ניתן למצוא את השונות הזו שאפיינה את קהילת ארפורט במאה ה-14, ובמקום זאת, הגנום שלהם מעיד על תערובת של שתי הקבוצות הללו (עם כ-60% מהקבוצה הראשונה ו-40% מהקבוצה השנייה), מה שעשוי להצביע על כך ששתי הקבוצות האלה התערבבו זו בזו לאורך השנים.
בגנטיקה אנושית, קבוצת ה-DNA של כרומוזום Y אנושי היא ההפלוגרופ (קבוצה גנטית של אנשים החולקים מוצא גנטי משותף) המוגדר על ידי מוטציות בחלקים הלא-מחדשים של ה-DNA שמקורם בכרומוזום Y הזכרי, הנקרא Y-DNA.
ההפלוגרופים הללו מועברים מאב לבן ולכן מבטאים שושלות אבהיות שנמשכות דורות רבים.
מחקרי Y-DNA נוטים להעיד על מספר קטן של מייסדים באוכלוסייה קדומה שחבריה הלכו בנתיבי הגירה שונים והתפזרו באזורים שונים.
ההפלוגרופים השונים שכיחים במידות משתנות באזורים שונים בעולם.
15% עד 30% מהגברים היהודים משתייכים להפלוגרופ E1b1b (או E-M35) ותת-ההפלוגרופים שלו שכיחים באזור המזרח התיכון, צפון אפריקה ודרום אירופה.
בשנת 1992 ג' לוקוט ופ' דוד היו החוקרים הגנטיים הראשונים שתיעדו מוצא גנטי אבהי משותף בקרב יהודים ספרדים ואשכנזים.
מחקר אחר שפורסם רק שנה לאחר מכן העלה את המקור המזרח תיכוני של שושלות האב היהודית.
בשנת 2000, החוקר האמר ועמיתיו ערכו מחקר על 1,371 גברים שקבע באופן סופי שחלק ממאגר הגנים האבהי של קהילות יהודיות באירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון הגיע מאוכלוסיית אבות משותפת במזרח התיכון.
הם הציעו שרוב הקהילות היהודיות בתפוצות נותרו מבודדות ואנדוגמיות יחסית לאוכלוסיות השכנות הלא-יהודיות.
מחקרים שנערכו על ידי נבל ועמיתיו ובחנו את הקשר הגנטי בין יהודים אשכנזים, כורדים וספרדים העלו כי יהודים דומים יותר מבחינה גנטית לקבוצות בצפון הסהר הפורה (כורדים, טורקים וארמנים) מאשר לאוכלוסיות דוברות הערבית באזור ארץ ישראל.
החוקרים הציעו כי חלק מההבדל הזה עשוי לנבוע מהגירה שהתקיימה מאזור חצי האי ערב לאזור ארץ ישראל, ירדן ולבנון במשך אלפיים השנים האחרונות.
בהתחשב בתזמון של מקור זה, המחקר מצא כי "הרקע הגנטי המזרח תיכוני המשותף (של אוכלוסיות יהודיות) קדם להתהוות העמים באזור", ומסיק כי "מאגר כרומוזומי ה-Y של יהודים הוא חלק בלתי נפרד מהנוף הגנטי של המזרח התיכון".
במחקר שפורסם בשנת 2003 מצאו החוקרים לוקוט ועמיתיו כי יהודים מזרחים, ספרדים ואשכנזים וגם לבנונים ופלסטינים, "מציגים דמיון בדפוסי הפלוטיפ ה-Y שלהם, הן בהתייחס לתפוצת ההפלוטיפ והן ביחס לתדירות ההפלוטיפ VIII הקדומים".
המחברים ציינו בממצאיהם כי "התוצאות הללו מאששות קווי דמיון בתדירויות הפלוטיפ Y של אוכלוסיות מזרח תיכוניות אלו, החולקות מקור גאוגרפי משותף".
במחקר שנערך על יהודים ישראלים מארבע קבוצות שונות (יהודים אשכנזים, יהודים כורדים, יהודים ספרדים מצפון אפריקה ויהודי עיראק) וערבים מוסלמים פלסטינים, למעלה מ-70% מהגברים היהודים ו-82% מהגברים הערבים שה-DNA שלהם נחקר ירשו את כרומוזומי ה-Y שלהם מאותם האבות שחיו באזור באלפי השנים האחרונות.
"המחקר האחרון שלנו על הפלוטיפים מיקרו-לוויינים ברזולוציה גבוהה הראה שחלק ניכר מכרומוזומי Y של יהודים (70%) ושל ערבים מוסלמים פלסטינים (82%) שייכים לאותו מאגר כרומוזומים".
כל הקבוצות היהודיות נמצאו קרובות יותר זו לזו מבחינה גנטית מאשר לפלסטינים ולכורדים מוסלמים.
נתגלה כי בלתי ניתן להבחין גנטית בין יהודים כורדים, ספרדים צפון אפריקאים ועיראקים.
בנוסף, עדות אלו קרובות אך נבדלות במידה מסוימת מיהדות אשכנז.
ביחס לאזור הסהר הפורה, ציין אותו מחקר: "בהשוואה לנתונים הזמינים מאוכלוסיות רלוונטיות אחרות באזור, נמצא כי היהודים קרובים יותר לקבוצות בצפון הסהר הפורה (כורדים, טורקים וארמנים) מאשר לשכניהם הערבים".
החוקרים שיערו כי תופעה זו נובעת מתהליכי הגירה והיטמעות של אוכלוסיות מחצי האי ערב באזור ארץ ישראל בעקבות התפשטות האסלאם.
כרומוזום ה-Y של רוב היהודים האשכנזים והספרדים מכיל מוטציות הנפוצות בקרב עמי המזרח התיכון, אך לא שכיחות באוכלוסיית אירופה הכללית, כך עולה ממחקר על הפלוטיפים של כרומוזום Y של מייקל האמר, הארי אוסטרר ואחרים, שפורסם בשנת 2000.
לפי האמר ועמיתיו, הדבר מצביע על כך שניתן לייחס את השושלות האבהיות של יהודי אשכנז בעיקר למזרח התיכון.
אצל יהודים אשכנזים (וספרדים), השושלות האבהיות הנפוצות ביותר הן בדרך כלל E1b1b, J2 ו-J1, ושושלות אחרות קיימות בשיעורים נמוכים יותר.
האמר ועמיתיו מוסיפים כי "יהודי התפוצות מאירופה, צפון מערב אפריקה והמזרח הקרוב דומים זה לזה יותר מכפי שהם דומים לשכניהם הלא-יהודים".
בנוסף, החוקרים הציגו אוכלוסיות שונות כנקודות בתרשים, על בסיס הנתונים הגנטיים האבהיים שלהן, ומצאו כי "האשכול היהודי התפזר בקרב האוכלוסיות הפלסטיניות והסוריות, בעוד ששאר האוכלוסיות הלא-יהודיות במזרח התיכון (ערבים סעודים, לבנונים ודרוזים) הקיפו אותו מקרוב.
מבין האוכלוסיות היהודיות באשכול זה, האשכנזים היו הקרובים ביותר לאוכלוסיות דרום אירופה (ובפרט ליוונים) וגם לטורקים".
ההערכה הכוללת המצטברת של התערובת הגנטית הזכרית בקרב אשכנזים הייתה, לפי האמר ועמיתיו, "דומה מאוד לאומדן הממוצע של מוטולסקי של 12.5%".
זו יכולה להיות התוצאה, למשל, של "כמעט 0.5% לדור, על פני 80 דורות משוערים", לפי Hammer et al.
נתונים כאלה הצביעו על כך שהייתה "תרומה מינורית יחסית" לשושלת האבהית האשכנזית מצד מתגיירים ליהדות ולא-יהודים.
עם זאת, נתונים אלה התבססו על מגוון מצומצם של הפלוגרופים אבהיים שמקורם באירופה.
כאשר נכללו באנליזה הפלוגרופים אירופיים פוטנציאליים, התערובת המשוערת גדלה ל-23% (±7%).
R1b הוא גם ההפלוגרופ הנפוץ ביותר בקרב גברים לא-יהודים במערב אירופה.
כלומר, השכיחות הגבוהה של הווריאנטים המזרח-תיכוניים לכאורה של R1b בקרב אשכנזים נוטה למזער את התרומה המערבית-אירופית ל-~10% של R1b שנמצאו בקרב אשכנזים.
מחקר גדול של בהר ועמיתיו משנת 2004 מציין אחוז של 5%-8% תרומה אירופית למאגר הגנים האבהיים של יהודים אשכנזים.
על-פי לוקוט ועמיתיו, תדירות ההפלוגרופ R1b בקרב אשכנזים היא כ-11%.
בשנת 2004, כאשר החישוב נעשה ללא יהודים מהולנד, השיעור של R1b הוא 5% ± 11.6%.
בקרב יהודים אשכנזים נראה כי יהודי הולנד מציגים פרופיל ייחודי של הפלוגרופים, שכן כרבע מהם משתייכים להפלוגרופ R1b1 (R-P25), ובפרט ל-R1b1b2 (R-M269), האופייני לאוכלוסיות במערב אירופה.
שני מחקרים של נבל ועמיתיו שנערכו בשנים 2001 ו-2005, בהתבסס על סמנים פולימורפיים של כרומוזום Y, הצביעו על כך שיהודים אשכנזים קרובים יותר לקבוצות יהודיות ומזרח תיכוניות אחרות מאשר לאוכלוסיות המארחות שלהם באירופה (מוגדר כאוכלוסיות של מזרח אירופה, גרמניה, והחלק הצרפתי של עמק הריין).
יהודים אשכנזים, ספרדים וכורדים היו כולם קרובים מאוד לאוכלוסיות הסהר הפורה, אפילו יותר מאשר לאוכלוסיות דוברות הערבית באזור ארץ ישראל.
המחקר העלה השערה שחלק מההבדל הזה עשוי לנבוע מהגירה שהתקיימה מאזור חצי האי ערב לאזור ארץ ישראל, ירדן ולבנון במשך אלפיים השנים האחרונות.
עם זאת, 11.5% מהאשכנזים הזכרים, וליתר דיוק 50% מהלויים אך רק 1.7% מהכהנים, נמצאו כשייכים ל-R1a1a (R-M17), ההפלוגרופ של כרומוזומי Y הדומיננטי בקרב אוכלוסיות מזרח אירופה.
הם שיערו שכרומוזומים אלו יכולים לשקף זרימת גנים ברמה נמוכה מאוכלוסיות מזרח אירופה שמסביב, או, לחלופין, שהיהודים האשכנזים עם R1a1a (R-M17), ובמידה רבה יותר אוכלוסיות מזרח אירופה בכלל, עשויות להיות בחלקן צאצאי הכוזרים.
עם זאת, Faerman (2008) קובע כי "זרימת גנים חיצונית ברמה נמוכה ממוצא מזרח-אירופי אפשרי הוכחה באשכנזים אך מעולם לא נמצאה עדות לתרומה היפותטית של כוזרים למאגר הגנים האשכנזי".
יתר על כן, ל-7% מיהודי אשכנז יש את הפלוגרופ G2c, שנמצא בעיקר בקרב הפשטונים ובקנה מידה נמוך יותר, הוא נמצא בעיקר בקרב בני כל הקבוצות האתניות היהודיות הגדולות, וכן בקרב פלסטינים, סורים ולבנונים.
בהר ועמיתיו מציעים שהפלוגרופים אלה הם שושלות מייסדים אשכנזיות מינוריות.
אצל גברים אשכנזים יש רמה נמוכה של גיוון ב-DNA של כרומוזום Y בתוך כל הפלוגרופ ראשי, מה שאומר שבהשוואה לגודל האוכלוסייה המודרנית, נראה שבעבר היה מספר קטן יחסית של גברים שהולידו ילדים.
ייתכן שזה נובע מסדרה של אירועי מייסדים ושיעורים גבוהים של אנדוגמיה באירופה.
למרות שיהודים אשכנזים מייצגים אוכלוסייה שנוסדה לאחרונה באירופה, ההשפעות של תהליך הייסוד מצביעות על כך שהם הגיעו כנראה מאוכלוסיית מקור גדולה ומגוונת במזרח התיכון, שייתכן שהייתה גדולה יותר מאוכלוסיית המקור שממנה הגיעו האירופאים הלא-יהודים.
מחקר שנערך בשנת 2003 על ידי ג'רארד לוקוט ואחרים, הראה שהתפלגות ההפלוטיפים האבהיים של יהודי ספרד, לבנונים ופלסטינים כמעט זהה.
המחברים הסיקו כי שלוש הקבוצות הללו חולקות מקור משותף במזרח הקרוב.
Y-DNA של יהודי צפון אפריקה
המחקר הגדול הראשון על יהודי צפון אפריקה הובל על ידי ג'רארד לוקוט ואחרים בשנת 2003. מחקר זה הראה שהתפלגות ההפלוטיפים האבהיים של יהודי צפון אפריקה כמעט זהה לזו של לבנונים ושל פלסטינים.
המחברים גם השוו את התפלגות ההפלוטיפים של יהודים מצפון אפריקה עם זו של יהודים ספרדים, אשכנזים, ויהודים מזרחים, ומצאו הבדלים בין האשכנזים והמזרחים לבין שתי הקבוצות האחרות.
הקהילה היהודית של האי ג'רבה בתוניסיה עוררה תשומת לב מיוחדת במחקר, שכן על-פי מסורת הקהילה, היא נוסדה בתקופת חורבן בית המקדש הראשון.
שני מחקרים ניסו לבדוק השערה זו תחילה לוקוט ואחרים בשנת 1993, ומאוחר יותר מאני ואחרים בשנת 2005. גם הם מסיקים שמאגר הגנים האבהיים של יהודי ג'רבה שונה מזה של התושבים הערבים והברברים של האי.
אצל לוקוט 77.5% מהדגימות שנבדקו היו מהפלוטיפ VIII (ככל הנראה דומה להפלוגרופ J לפי לוקוט).
אצל מאני, 100% מהדגימות היו של הפלוגרופ * J.
מאני מצביע על כך שלא סביר שרוב הקהילה הזו מגיעה מהתיישבות עתיקה באי בעוד שעבור לוקוט לא ברור אם השיעור הגבוה הזה הוא באמת מערכת יחסים עתיקה.
לפיכך, מחקרים אלה מצביעים על כך שהשושלות האבהיות של יהודי צפון אפריקה מגיעות בעיקר מהמזרח התיכון עם תרומה מינורית של שושלות אפריקאיות, כנראה ברברים.
המחקר הגדול ביותר עד כה על יהודים יוצאי ארצות צפון אפריקה נערך בשנת 2012 בידי פרופ' הארי אוסטרר, גנטיקאי ממכללת אלברט איינשטיין לרפואה בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
המחקר מצא שבמאגר הגנים של יהודים יוצאי מרוקו ואלג'יריה יש שיעור גבוה יותר של גנים אירופיים מאשר אצל יהודים יוצאי תוניסיה ולוב, כנראה כתוצאה מכך שמספר גדול יותר של מגורשי ספרד התיישבו במרוקו ובאלג'יריה לאחר 1492 ו-1497. בכל הקהילות של יהודי צפון אפריקה נמצאה רמה גבוהה של אנדוגמיה.
במאמרם של נבל ועמיתיו, המחברים מראים שליהודים כורדים וספרדים יש שושלות אבהיות דומות עד כדי כך שלא ניתן להבדיל ביניהן, ושהשושלות האבהיות של שתי האוכלוסיות הללו דומות אך גם מעט שונות מאלה של יהודים אשכנזים (ייתכן שבגלל תערובת אירופאית ברמה נמוכה ו/או סחף גנטי במהלך בידוד בקרב אשכנזים).
המחקר מראה שההתבוללות בין העדה היהודית הכורדית לבין האוכלוסייה הכורדית המוסלמית הייתה זניחה, ושהיהודים הכורדים קרובים יותר לקבוצות יהודיות אחרות מאשר לאוכלוסייה הכורדית שגרו בקרבה במשך דורות רבים.
האמר כבר הראה את המתאם החזק בין המורשת הגנטית של יהודים יוצאי צפון אפריקה לבין אלו של יהודים כורדים.
מחקר משנת 2002 של הגנטיקאי דרור רוזנגרטן מצא שההפלוטיפים האבהיים של יהודי ההרים "משותפים עם קהילות יהודיות אחרות ועשויים להעיד על מוצא ים תיכוני".
מחקר משנת 2016 הראה, על בסיס מדגם של 17 גברים, כי רק 11.8% מיהודי ההרים שנבדקו במחוז דרבנצקי של דאגסטן השתייכו להפלוגרופ T-P77.
המחקרים של שן ושל האמר ועמיתיו מראים שהגנים האבהיים של יהודי תימן דומים מאוד לאלו של אוכלוסיות יהודיות אחרות.
הם כוללים את ההפלוגרופים A3b2, E3b3a, E3b1, E3b1b, J1a, J2e, R1b10, וההפלוגרופ בעל השכיחות הנמוכה ביותר שנמצאה היה T-M184 (2.1%).
מחקר שערכו בהר ועמיתיו (2010) הראה כי בקרב ביתא ישראל קיימות רמות דומות של קלאסטרים גנטיים מזרח תיכוניים בדומה לאלו שנמדדו בקרב תגרים ואמהרים לא-יהודים הדוברים אף הם שפות שמיות.
עם זאת, בהשוואה לבני האורומו, ששפתם אינה שמית, והם הקבוצה האתנית הגדולה ביותר באתיופיה – לביתא ישראל יש רמות גבוהות יותר של תערובת מזרח תיכונית.
מחקר של לוקוט וסמטס (1999) הראה שהאב הגנטי של ביתא ישראל קשור לאוכלוסיות האתיופיות הלא-יהודיות.
זה מתיישב עם התאוריה שביתא ישראל הם צאצאיהם של תושבים קדומים של אתיופיה.
האמר ועמיתיו (2000) והצוות של שן (2004) הגיעו למסקנות דומות, והעלו את הסברה שמדובר בתושבים מקומיים שהתגיירו.
ניתוח גנטי מראה כי קהילת בני ישראל מהודו מתקבצת גנטית לצד האוכלוסיות הילידיות של מערב הודו, אך יש לה קשר אבהי ברור לאוכלוסיות של אזור הלבנט.
מחקר מפורט יותר שנערך לאחרונה על יהודי הודו הראה כי המטען הגנטי האבהי של יהודי הודו מורכב מהפלוגרופים האופייניים למזרח התיכון (E, G, J(xJ2) ו-I) וכן מהפלוגרופים האופייניים לדרום אסיה (R1a, H, L-M11, R2).
מחקר משותף של הנפרולוג קרל סקורצקי והגנטיקאי האמר בחן האם הכהנים הם אכן צאצאיו של אב קדמון יחיד.
במידה שכן, החוקרים ציפו שתהיה להם קבוצה של סמנים גנטיים משותפים.
במחקר אכן התגלתה קבוצה של סמנים גנטים מיוחדים (המכונה באנגלית Cohen Modal Haplotype או בקיצור CMH) שהתגלתה שהיא אכן שכיחה יותר בקרב כהנים, שהוגדרו במחקר כיהודים ששם משפחתם כהן או אחד מנגזרותיו.
על בסיס גילוי זה, החוקרים הציעו כי כהנים חולקים מקור משותף משושלת קדומה הנפרדת מיתר האוכלוסייה היהודית.
מחקרים מאוחרים יותר הראו שמספר הסמנים הגנטיים שבהם נעשה שימוש במחקר זה מועט ומספר הדגימות לא היה גדול מספיק.
מחקר נוסף בנושא, שנערך ב-2009 על ידי האמר, בהר וחוקרים נוספים, הראה כי עבור 20 מתוך 21 ההפלוגרופים שנמצאו בקרב כהנים אין הפלוגרופ צעיר משותף.
חמשת ההפלוגרופים הנפוצים ביותר מהווים 79.5% מכלל ההפלוגרופים של כהן.
ביניהם, הפלוגרופ J-P58 (או J1E) הוא השכיח ביותר ומשותף ל-46.1% מסך הכהנים, וההפלוגרופ השני השכיח ביותר, J-M410 או J2a מהווה 14.4% מסך הכהנים.
האמר ובהר הגדירו מחדש הפלוטיפ "CMH מורחב" שנקבע על ידי סדרה של 12 סמנים גנטיים וכהפלוגרופ "רקע" קובע את השושלות החשובות ביותר J1E (46.1%).
על-פי מחקר זה מ-2009, הפלוטיפ זה לא קיים בקרב לא-יהודים.
מחקר זה בכל זאת תומך בסברה כי הכהנים בני זמננו מוצאם במספר קטן מאוד של אבות קדומים.
בסיכום ממצאיהם הסיקו המחברים כי "ההערכות שלנו לגבי מועד הפיצול תומכות בהשערה שהפלוטיפ ה-CMH המורחב מייצג שושלת מייסדת ייחודית של העברים הקדומים, והוא עבר בירושה אבהית בין הכהנים לאורך הדורות".
מחקר פילוגנטיקה מולקולרית שפורסם ב-2013 ו-2016 עבור ההפלוגרופ J1 (J-M267) מציב את אהרון כרומוזום Y בתוך תת-הפלוגרופ Z18271, אומדן גיל 2,638–3,280 שנים לפני זמננו (yBP).
בקרב הלמבה, קבוצה אתנית דוברת בנטו שחיה בדרום אפריקה ובזימבבואה ותרבותה אוסרת על אכילת בשר חזיר ודורשת מילת גברים, נמצאו כרומוזומי Y ממוצא מזרח תיכוני בשכיחות גבוהה.
אחד מהשבטים המרכיבים את הקבוצה, שבט וונדה, מחזיק במסורת שהוא יהודי ומקורו במקום בשם סֶנָה, שהיא אולי העיירה העתיקה והנטושה סינא במחוז חצ'רמות בתימן.
ישנן אינדיקציות לקשר גנטי של בני הלמבה לאזור חצרמות בתימן, כלומר, התגלתה עדות לחפיפה בין כרומוזומי ה-Y של בני הלמבה לבין כרומוזומי Y השכיחים בקרב תושבי חצרמות.
בנוסף, בקרב תת-השבט בומה התגלה הפלוטיפ הכהנים (CMH) בשכיחות גבוהה יותר מאשר באוכלוסייה היהודית הכללית.
החוקרים הציעו שאבותיו היהודים של שבט זה כנראה הגיעו כחלק מפשיטות שמיות מדרום חצי האי ערב לאזור מזרח אפריקה, ואוכלוסיות אלו נעו לאחר מכן בהדרגה דרומה דרך אזור זימבבואה הגדולה.
מחקר שהתפרסם בשנת 2003 על כרומוזום Y על ידי הגנטיקאי בהר ועמיתיו הצביע על מקורותיהם המגוונים של הלויים האשכנזים, שמהווים כ-4% מסך היהודים האשכנזים.
במחקר התגלה כי ההפלוגרופ R1a1a (R-M17), שאינו שכיח במזרח התיכון או בקרב יהודים ספרדים, אך דומיננטי במיוחד במזרח אירופה, קיים בלמעלה מ-50% מהלויים האשכנזים, בעוד ששאר השושלת האבהית של הלויים האשכנזים היא ככל הנראה ממוצא מזרח תיכוני.
בהר העלה השערה שמדובר באפקט מייסדים, כתוצאה מאירוע שכלל כנראה גבר אירופאי אחד או בודדים, שהתרחש בערך בזמן שבו הקהילה האשכנזית נוצרה והתיישבה.
נבל, בהר וגולדשטיין שיערו שהדבר עשוי להצביע על מוצא כוזרי של הלויים האשכנזים.
הענף, אף שפחות מיוצג בבני המזרח הקרוב, היה מגוון יותר בקרבם מאשר בקרב יהודי אשכנז.
החוקרים טענו שממצא זה תומך בכך שהשושלת האבהית R1a הקיימת בקרב הלויים האשכנזים היא ממקור עברי קדום.
התת-ענף R1a-M582 התגלה גם בקרב אוכלוסיות איראניות שונות, בקרב כורדים מאנטוליה וקזחסטן, ובקרב יהודים לא אשכנזים.
מחקרים בגנום המיטכונדרי, העובר בהורשה אימהית, הם חדשים יותר ולפיכך עדיין נתונים לוויכוח.
השושלות האימהיות של אוכלוסיות יהודיות, שנחקרו על ידי התבוננות בגנום המיטכונדרי, הן לרוב הטרוגניות יותר מהשושלות האבהיות, שמקובל כי מקורן הוא בעיקר מהמזרח התיכון.
לפיכך, חוקרים כמו הארי אוסטרר ורפאל פאלק סבורים כי זכרים יהודים רבים שיצאו מאזור ארץ ישראל נשאו נשים מקומיות במקומות שהם התיישבו בהם בגולה.
עצמון ועמיתיו מסיקים, בהתבסס על מחקרי mtDNA קודמים שערך בהר, שבכל קבוצות האוכלוסייה היהודיות העיקריות יש ראיות לקיומן של נשים מייסדות ממוצא מזרח תיכוני, וזמני ההתלכדות של התת-ענפים הם לפני יותר מ-2,000 שנה.
נטען כי למעט יהודי אתיופיה ויהודי הודו, לכל האוכלוסיות היהודיות השונות יש מרכיבים של גנום מיטוכונדרי שמקורם במזרח התיכון.
בשנת 2004, בהר ועמיתיו מצאו כי כ-32% מהיהודים האשכנזים שייכים להפלוגרופ המיטוכונדרי K, מה שמצביע על צוואר בקבוק גנטי שהתרחש כ-100 דורות קודם לכן.
סבורים שהפלוגרופ K עצמו הגיע מדרום-מערב אסיה לפני כ-12,000 שנה.
מחקר משנת 2006 על ידי בהר ועמיתיו, המבוסס על ניתוח ברזולוציה גבוהה של Haplogroup K (mtDNA), העלה כי כ-40% מהאשכנזים בני זמננו הם צאצאיהם של ארבע נשים בלבד, או ארבע "שושלות מייסדות", שמקורן מזרח תיכוני ואירופאי מעורב.
הם הגיעו למסקנה שייתכן שמוצאן של שושלות מייסדות אלה במזרח התיכון במאות ה-1 וה-2 לספירה, ולאחר מכן הן התרחבו לאירופה.
יתרה מכך, נמצאה שושלת אימהית "אחות" בקרב יהודי פורטוגל, צפון אפריקה, צרפת ואיטליה.
שני מחקרים שפורסמו ב-2006 ו-2008 העלו כי מקורם האימהי של כ-40% מהיהודים האשכנזים בארבע אימהות מייסדות בלבד שהיו ככל הנראה מהמזרח הקרוב הקדום, בעוד שבקהילות היהודיות הספרדיות והמזרחיות "לא נמצאה עדות לאפקט מייסדים צר".
מחקר משנת 2007 של פדר ועמיתיו אישש את ההשערה שחלק מהשושלות האימהיות האשכנזיות הן ממוצא לא-אירופי.
מחקרם לא התייחס למוצאם הגאוגרפי של אשכנזים ולכן אינו מאשר במפורש את מוצאן ה"לבנטיני" של מייסדות אלו.
מחקר זה חשף הבדל משמעותי בהתפלגות ההפלוגרופים הכוללת בין האוכלוסיות היהודיות האשכנזיות לאוכלוסיות המארחות האירופיות שלהן, כלומר רוסים, פולנים וגרמנים.
הם הגיעו למסקנה כי לגבי mtDNA, ההבדלים בין יהודים ללא-יהודים גדולים בהרבה מאלה שנצפו בקרב הקהילות היהודיות.
המחקר מצא גם כי "ניתן להתעלם מההבדלים בין הקהילות היהודיות כאשר לא-יהודים נכללים בהשוואות".
הוא תמך בפרשנויות קודמות שלפיהן, בקו האימהי הישיר, הייתה "זרימת גנים מועטה או ללא זרימת גנים מהקהילות המקומיות הלא-יהודיות בפולין וברוסיה לקהילות היהודיות במדינות אלו".
בנוגע ליהדות אשכנז, עצמון (מצטט את בהר לעיל) קובע שמעבר לארבע קבוצות מיטוכונדריות מייסדות שייתכן שהן ממוצא מזרח תיכוני, המהוות כ-40% מה-mtDNA היהודי האשכנזי, שאר ה-mtDNA נופל להפלוגרופים אחרים, שרבים מהם ממוצא אירופי.
הוא ציין כי מעבר ליהודי אשכנז, "נצפו עדויות לנקבות מייסדות ממוצא מזרח תיכוני באוכלוסיות יהודיות אחרות בהתבסס על הפלוטיפים מיטוכונדריים שאינם חופפים, עם זמני התלכדות של מעל 2,000 שנים".
לעומת זאת, בשנת 2013 פרסמו ריצ'רדס ועמיתיו מחקר שמסקנתו היא כי "81% מהשושלות האימהיות האשכנזיות מגיעות מנשים ממוצא אירופי, 8% [בלבד] מנשים ממוצא מזרח תיכוני, 1% ממזרח אסיה, וה-10% הנותרים נשארים לא ברורים".
לפי ריצ'רדס, ההסבר הסביר ביותר הוא שגברים יהודים היגרו מהמזרח התיכון לאירופה ונשאו שם נשים מקומיות שהתגיירו.
מספר גנטיקאים, כמו דורון בהר, הביעו אי הסכמה עם מסקנות המחקר.
מחקר נוסף שפורסם בשנת 2013 על ידי ריצ'רדס ועמיתיו, והתבסס על דגימה גדולה יותר, הראה כי ה-mtDNA של יהודים אשכנזים מקורו בנשים דרום אירופאיות, במקומות שנוסדו בהם קהילות יהודיות עוד לפני חורבן בית שני בשנת 70 לספירה.
לגבי מקור התערובת האשכנזית, הניתוחים מצביעים על כך ש"גל התערובת הגדול הראשון התרחש כנראה באזורים האירופיים של אגן הים התיכון, ככל הנראה בדרום אירופה, עם תערובת משמעותית נוספת אך מינורית יותר במערב/מרכז אירופה".
לדברי ריצ'רדס, שהסכים עם קביעתם של מחקרים עבר לפיהם מוצאם האבהי של יהודי אשכנז הוא ברובו מהמזרח התיכון, ההסבר הסביר ביותר הוא שיהודים אשכנזים הם צאצאי גברים מזרח תיכוניים שהיגרו לאירופה ונישאו לנשים מקומיות שהתגיירו.
המחברים מצאו "פחות ראיות להתבוללות במזרח אירופה, וכמעט אף לא למקור בצפון הקווקז/צ'ובשיה, כפי שאולי היה ניתן לצפות מההשערה הכוזרית".
מחקר זה ספג ביקורת מהגנטיקאי דורון בהר, שקבע כי בעוד שה-mtDNA של יהודי אשכנז הוא ממוצא מעורב מזרח תיכוני ואירופאי, השורשים האימהיים העמוקים ביותר של יהודי אשכנז אינם אירופיים.
מנגד, החוקר הארי אוסטרר סבור שהמחקר של ריצ'רדס נראה הגיוני, ותואם את ההיסטוריה היהודית.
קרל סקורצקי מבית החולים רמב"ם הצהיר כי עלו פגמים חמורים מהניתוח הפילוגנטי.
הגנטיקאי אנטוניו טורוני מאוניברסיטת פאביה סבר כי המסקנות משכנעות מאוד, והוסיף כי מחקרים עדכניים על DNA של גרעין התא מראים גם "דמיון קרוב מאוד בין יהודים אשכנזים לבין איטלקים".
קהילות יהודיות הוקמו ברומא ובדרום אירופה עוד לפני חורבן בית שני בשנת 70 לספירה.
מחקר שפורסם בשנת 2014 על-ידי פרננדז ועמיתיה מצא כי השכיחות של הפלוגרופ K בקרב יהודים אשכנזים עשויה להעיד על מקור מזרח תיכוני.
הם טענו כי ממצא זה סותר באופן חד-משמעי את התוצאות של מחקרם של ריצ'רדס שעל-פיו מקור השושלות האימהיות של האשכנזים הוא בעיקר אירופאי.
אף על פי כן, חוקרים אלו קבעו כי על מנת לקבוע האם מוצאה של קבוצת נשים זו הוא יהודי או שמא תוצאה של הגירה לאירופה בתקופה הנאוליתית, יש להשלים את ריצוף ה-mtDNA של אוכלוסיות המזרח הקדום.
מחקר משנת 2022 של קווין ברוק התמקד ב-mtDNA של יהודים אשכנזים והשתמש באלפי רצפים שלמים.
ברוק מצא בסך הכל שישה ענפים של הפלוגרופ K באשכנזים שכל אחד מהם מייצג נשים מייסדות נפרדות: *K1a1b1, K1a1b1a, K1a4a, K1a9, *K2a ו-K2a2a1. הוא מצא כי הענף K1a9 משותף ליהודי אשכנז וליהודי עיראק, וגם ללא-יהודים בסוריה ובאיראן.
K2a2a1 קיים גם בדרום אירופה אך עשוי להתאים גם למגוון של K2a2a אצל יהודים מזרחים מהקווקז ומהווה אח אימהי להפלוגרופ K2a2a2 השכיח בקרב ערבים.
לכן הוא הציע ש-K1a9 ו-K2a2a1 יכולים להיות ממוצא עברי קדום.
באופן דומה, ברוק מצא שורשים מהמזרח הקרוב לכמה הפלוגרופים אשכנזיים נוספים, כולל R0a2m ו-U1b1. הפלוגרופ K1a4a מתפרש כשושלת שייתכן שמקורה ביוונייה או איטלקייה שהתגיירה בעת העתיקה, אך הוא התגלה גם בסוריה.
מספר הפלוגרופים נחשבים כמייצגים את ההצטרפות של נשים מערב סלאביות לקהילות יהודיות במזרח-מרכז אירופה, כולל V7a ו-H11b1. גם הוויכוח על מוצא כוזרי פוטנציאלי נבחן מחדש.
למרות שברוק לא מצא קשר ישיר לצ'ובשים ולא לאף אחת מהדגימות של כוזרים מימי הביניים שנאספו עד היום, הוא סימן את הענף האשכנזי N9a3 כתת-ענף של וריאציה שנמצאת בקרב הבשקירים, עם טורקי ששוכן באזור אוראל, והעלה את הסברה שמקורו של ענף זה באישה כוזרית.
הכריכה האחורית של ספרו של ברוק נושאת מתן חסות של סקורצקי.
mtDNA של יהודי צפון אפריקה
הגנום המיטוכונדרי של האוכלוסיות היהודיות בצפון אפריקה (מרוקו, תוניסיה, לוב) נחקר בשנת 2008 על ידי דורון בהר ועמיתיו.
המחקר קבע כי יהודי צפון אפריקה אינם חולקים את השושלות האימהיות M1 ו-U6, המאפיינות את אוכלוסיות הברברים והערבים באזור.
החוקרים הסיקו כי התערובת הערבית או הברברית בקרבם זניחה, ממצא שהם קישרו להגבלות חברתיות ודתיות ולעדיפות לאנדוגמיה (הימנעות מנישואי תערובת).
מחקר גנטי מראה שכ-27% מיהודי מרוקו הם צאצאים של אישה קדומה אחת.
המחקר של בהר מצא כי 43% מיהודי תוניסיה הם צאצאי ארבע נשים מבחינת השושלת האימהית.
לפי בהר, 39.8% מה-mtDNA של יהודי לוב "יכול להיות קשור לאישה אחת הנושאת את השושלת X2e1a1a".
הייתה נוכחות גבוהה יחסית של הפלוגרופ T2e בקרב יהודים-ספרדים שהגיעו לטורקיה ולבולגריה לאחר גירוש ספרד.