tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הייצוא העיקרי של מוזמביק למקסיקו כולל: טבק, אילמניט, מעגלים מודולריים, מודולי כוונון להקה, ורמיקוליט ודגימות זואולוגיות גזור וחלקיהם.
מקסיקו מוסמכת למוזמביק משגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
מוזמביק מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די.
יחסי מאלי–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין מאלי לרוסיה.
ברית המועצות הכירה בעצמאותה של מאלי ב-7 ביולי 1960, ויחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-14 באוקטובר 1960. בעקבות קריסת הפדרציה של מאלי, ובשל התמיכה הצרפתית בסנגל, חיפש מודיבו קייטה, הנשיא הראשון של מאלי, קשרים הדוקים יותר עם ברית המועצות.
בשנת 1961 שתי המדינות חתמו על חוזי סחר ותרבות, וברית המועצות העניקה מאלי הלוואות וסיוע אחר, שכללו רכישת שני מטוסי איליושין Il-18 עבור אייר מאלי.
על פי הסכם התרבות רוסיה שלחה שחקני קרקס, מאמני ספורט וקבוצת כדורגל למאלי.
כאשר הקיטה הושלכה על ידי מוסה טראורה על ידי הפיכה ב-1968, טראורה שיפר את היחסים עם צרפת ומדינות מערביות אחרות, אך מאלי נותרה תלויה בברית המועצות לצורך חימוש והכשרה של צבאה.
כ-50 יועצים צבאיים סובייטים העניקו אימונים לשריון, ארטילריה ומצנחים לצבא מאלי, והכשירו את כל טייסי מאלי.
הסובייטים שיפרו גם את בסיס חיל האוויר של מליה במופטי, ולעיתים השתמשו בשדות תעופה של מאלי כדי לביים טיסות אספקה לקבוצות שתמכו באנגולה.
ב-16 בינואר 1992 הכירה מאלי בפדרציה הרוסית כמדינה יורשת של ברית המועצות לאחר פירוקה של זו.
בשנת 2003 בבמקו, בין התאריכים 30 באפריל–1 במאי, התקיימו פגישות של אלכסנדר מקרנקו, מנהל מחלקת אפריקה במשרד החוץ הרוסי, עם NL Traore, מזכ"ל משרד החוץ ושיתוף פעולה בינלאומי של מאלי.
בשנת 2005 אנטולי ספונוב, הנציג המיוחד לנשיאות לשיתוף פעולה בינלאומי במאבק בטרור ופשע מאורגן חוצה גבולות, נפגש בין 25 בינואר–28 בינואר בבמקו עם מקבילו במאלי.
בשנת 2023, שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב הגיע לבמאקו, בירת מאלי, במה שהיה הביקור הרשמי הראשון של דיפלומט רוסי בכיר לבירה של מדינה זו, וזה היה הסימן האחרון להתחממות היחסים בין הקרמלין לממשל הצבאי, שהשתלט על מאלי בהפיכה בשנת 2021.
רוסיה מחזיקה במאלי שגרירות בבמקו.
מאלי מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
יחסי מוזמביק–ספרד הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין מוזמביק וספרד.
לאחר ביקורו הרשמי של הנשיא ארמנדו גבוזה בספרד בשנת 2010, נסע מזכיר המדינה לענייני חוץ (הסמכות השנייה בחשיבותה במשרד החוץ הספרדי) למפוטו בינואר 2015 כדי להשתתף בהשבעה של הנשיא פיליפה ניוסי והעביר לו הזמנה בעל פה לביקור בספרד.
יחסים דו-צדדיים היוו באופן מסורתי ליבם של פעילויות שיתוף הפעולה בפיתוח.
מוזמביק היא למעשה אחת המדינות העדיפות של שיתוף הפעולה הספרדי.
מאז 1990 קיים משרד לשיתוף פעולה טכני במפוטו ושש עמלות מעורבות נערכו עד מרץ 2016. ספרד ומוזמביק חתמו ב-27 בנובמבר 2014 במפוטו על מסגרת התאחדות המדינה (MAP) לתקופת 2014–2016: הפעילויות התרכזו בשלושה תחומים: פיתוח כפרי, ממשל תקין ובריאות, והמחוז העדיף הוא קאבו דלגאדו.
MAP קבע מסגרת פיננסית התייחסותית של 46.5 מיליון אירו כתרומה באמצעות סיוע תקציבי, שהוא אופן הביצוע המועדף על ידי הרשויות במוזמביק, סיוע פרוגרמטי, מימון משותף של ONGD, תוכנית המרת החוב ופרויקטים באמצעות ארגונים בינלאומיים.
מאז 2009 ה-ODA הספרדי למוזמביק חרג מ-190 מיליון אירו: מוזמביק המקבלת העיקרית לסיוע ספרדי באפריקה שמדרום לסהרה מאז 2011.
למרות חוסר הוודאות, הצמיחה הכלכלית של מוזמביק ופרויקטים גדולים הקשורים לגז מציעים נקודות מבט מעניינות עבור חברות ספרדיות לנצל הזדמנויות עסקיות והשקעות במדינה.
הפרופיל הטכנולוגי הגבוה של חברות ספרדיות בתחום ההנדסה, התשתית או הטלקומוניקציה, המפתח להתפתחות המדינה, הוא יתרון יחסי.
עניין מעניין גם חדירת העסקים הספרדית בפורטוגל, שם יש לחברות ספרדיות רבות סניפים, אשר נהנים מפטורים ממס הנגזרים מההסכם כדי למנוע מיסוי כפול בין פורטוגל למוזמביק.
כוחן של חברות ספרדיות במדינות אפריקאיות אחרות, למשל אנגולה, מודל נוסף לכלכלת מיצוי, מהווה תמריץ לפעול במוזמביק.
היצוא הספרדי למוזמביק נשאר ברמות נמוכות מאוד.
שיתוף פעולה בפיתוח הוא תחום מרכזי בנוכחות ספרדית במוזמביק, שמסגרתו הכללית כלולה בהסכם הבסיסי לשיתוף פעולה מדעי וטכני ובפרוטוקול הנספח שלו לחוק מומחים לשיתוף פעולה, שנחתם בדצמבר 1980. על פי הסכם זה, מאז 1989 נערכו ישיבות רצופות של הוועדה המעורבת, האחרונה שבהן ביוני 2005 במפוטו (הוועדה המעורבת VI, 2005–2008).
מוזמביק הייתה המקבלת השישית בגודלה של ה-ODA הספרדי בעולם.
מאז 2004, חלק גדל והולך מתרומתה של ספרד ניתן באמצעות תמיכה תקציבית כללית ומגזרית (בתחום הבריאות והחינוך).
עם זאת, התמיכה בארגונים לא ממשלתיים המשיכה לייצג את החלק הגדול ביותר מבין יעדי המימון של AECID.
מוזמביק מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה במוזמביק שגרירות במפוטו ו-2 קונסוליות בביירה ובפמבה.
יחסי מוזמביק–קנדה הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות קנדה ומוזמביק.
יחסים אלה החלו בשנת 1975 לאחר שמוזמביק הפכה למדינה עצמאית.
מאז קבלת העצמאות, היחסים שבין המדינות שלווים.
הסחר בין קנדה למוזמביק מוגבל, אולם בשנים האחרונות גדל במידת מה.
הסכום הכולל של סחר ההדדי שבין המדינות בשנת 2008 היה 13.3 מיליון דולר.
קנדה מייצאת בעיקר חיטה, בגדים וטקסטיל ואילו 75% מהיצוא ממוזמביק לקנדה הוא טבק.
בשנים האחרונות חברות הכרייה הקנדיות השקיעו במוזמביק.
השקעה זו ועשויות להמשיך ולהתרחב בשנים הקרובות.
קנדה שולחת סיוע כספי הומינטארי משמעותי למוזמביק, אשר מתמקד בשלושה תחומים: ילדים ונוער, ביטחון תזונתי ועידוד צמיחה כלכלית.
קנדה השתתפה במשימות שמירת השלום במוזמביק שלאחר מלחמת האזרחים בשנים 1992–1994, זאת במסגרת האומות המאוחדות.
קנדה ו-39 מדינות אחרות מרחבי העולם שלחו 6,625 אנשי צבא במבצע ONUMOZ.
קנדה ושאר המדינות ניסו לאכוף את הסכם השלום הכללי שנחתם במדינה.
אכיפה זו כללה הגנה על נתיבי התחבורה, הבטחת הפסקת האש ומעקב אחר תהליך הבחירות.
קנדה מחזיקה במוזמביק נציבות עליונה במפוטו.
מוזמביק מיוצגת בקנדה באמצעות שגרירותה בוושינגטון די.
יחסי סין-מדגסקר הם היחסים דו-צדדיים בין סין למדגסקר שהחלו רשמית ב-6 בנובמבר 1972. לסין יש שגרירות באנטננריבו ולמדגסקר יש שגרירות בבייג'ינג.
שתי הממשלות חתמו על הסכם סחר בינואר 1974.
הסכם לשיתוף פעולה מסחרי, כלכלי וטכני נחתם ביוני 1995.
הסכמים בנושאי שיתוף פעולה כלכלי ומסחרי, קידום השקעות הדדיות וביטחון נחתמו נובמבר 2005.
במרץ 2017 שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בנוגע לקידום משותף של יוזמת החגורה והדרך.
מדגסקר היא אחת המדינות האפריקאיות הראשונות שחתמו על מסמך שיתוף פעולה בנושא זה עם סין.
על פי המכס המלגשי, סין היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מדגסקר ומקור היבוא הגדול ביותר מאז 2015. בשנת 2020, הסחר ההדדי בסחורות הגיע לשווי של 930 מיליון דולר, המהווה 18.1% מסך סחר החוץ של מדגסקר.
מאז כינון היחסים הדיפלומטיים ב-1972, סייעה סין למדגסקר במספר פרויקטים כלכליים וחברתיים, כולל שיקום דרכים וכבישים, בניית בית ספר יסודי, בניית ארמון ספורט ותרבות, מרכז הכנסים הבינלאומי באיווטו ובית החולים אנוסיאלה.
בשנים האחרונות, סין המשיכה להשקיע רבות ברפואה המקומית ושלחה אף מומחים למדינה.
בנוסף על כך, סין המשיכה להשקיע בתשתיות המקומיות.
הסיוע ושיתוף הפעולה תרמו להתאוששות הכלכלית והחברתית של מדגסקר.
בשנים 2000–2011, היו כ-19 פרויקטים סיניים רשמיים של מימון ופיתוח במדגסקר.
פרויקטים אלו עסקו בין השאר בהקמת מפעל הידרואלקטרי חדש ועד לבניית מרכז כנסים בינלאומי באנטננריבו.
בינואר 2019 נציגי הממשל הסיני השתתפו בטקס ההשבעה של הנשיא החדש במדגסקר, אנדרי רג'ואלינה.
בנובמבר 2019, סגן ראש ממשלת סין, סאן צ'ונלן, ביקר במדגסקר, נפגש עם הנשיא וראש הממשלה כריסטיאן נצאי וביקר בנציגות הרפואה הסינית במדגסקר.
יחסי מוזמביק–פינלנד הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת מוזמביק לרפובליקת פינלנד.
פינלנד הכירה במוזמביק ב-4 ביולי 1975, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-18 ביולי 1975. בנובמבר 2008, נשיאת פינלנד, טריה הלונן, כינתה את מערכת היחסים של ארצה עם מוזמביק "מצוינת".
מאז 1987, מוזמביק היא אחת מהשותפות העיקריות של פינלנד בסיוע לפיתוח, כאשר מוזמביק קיבלה מפינלנד 23 מיליון אירו בשנת 2008. בשנת 2009 גדלה תרומת הסיוע של פינלנד למוזמביק ל-26.6 מיליון אירו.
בשנת 2008 נעשה שימוש בסיוע פיתוח במגזרי החקלאות, החינוך והבריאות.
באוקטובר 2008 ביקר השר הפיני לסחר חוץ ופיתוח, פאבו וירינן, במוזמביק כדי לדון בפיתוח ובסחר.
חלק גדול מהסיוע הפיני למוזמביק הופנה לפיתוח כפרי, במיוחד במטרה להגדיל את הפריון החקלאי ולהגדיל את הכנסת החקלאים במדינה.
מוזמביק מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
לפינלנד יש שגרירות במפוטו, בירת מוזמביק.
יחסי מולדובה–שוודיה הם יחסי החוץ בין שתי המדינות, מולדובה ושוודיה.
שוודיה היא אחת מהתורמות הבולטות למולדובה.
משנת 1996, שוודיה סיפקה למולדובה סיוע טכני בשווי 30 מיליון דולר, אשר באופן משמעותי עזר לחזק תחומים כגון: הגנה על זכויות אדם, דמוקרטיה, ממשל תקין, בריאות הציבור, חינוך, חקלאות, אנרגיה, תשתיות, תחבורה, והמגזר הפרטי.
הרבה מהסיוע מועבר באמצעות סוכנות הפיתוח הבינלאומי השוודית.
ב-2007, הממשלה השוודית הקימה את האסטרטגיה של שיתוף פעולה עם מולדובה של 2007–2010, אשר כולל סיוע כספי מדי שנה בהיקף של 11 מיליון אירו עבור שלושה תחומים חשובים: ממשל תקין, חיזוק התחרותיות באזור הכפרי והפחתה של פגיעות בתחום האנרגיה.
יחסי מולדובה–שווייץ הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין רפובליקת מולדובה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 בספטמבר 1992. מולדובה מיוצגת בשווייץ באמצעות שגרירות האו"ם בז'נבה.
שווייץ מיוצגת במולדובה באמצעות השגרירות בקייב, בירת אוקראינה, וכן בקונסוליית הכבוד בקישינב.
מאז 1992 ביקרו בשווייץ מספר פקידים בכירים ממולדובה כדי לדון בשיפורים ביחסים בין שתי המדינות.
כמו כן, סיפקה שווייץ סיוע משמעותי למולדובה.
באפריל 1992 הנספח הצבאי השווייצרי במוסקבה ציין כי שווייץ נועדה ליצור קישורים בין המוסדות הצבאיים השווייצריים והמולדובים ולסייע למולדובה לחזק את הכוח ההגנתי.
בינואר 1999, ביקר הנשיא המולדובי פטרו לוצ'ינסקי בשווייץ, וקבע כי יש התקדמות בהרחבת היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות.
באוקטובר 2006, השגריר יוצא הדופן ומיופה הכוח של שווייץ למולדובה, כריסטיאן פסלר הצהיר כי שווייץ תומכת במאמצי האינטגרציה האירופית של המולדוביים, ומקווה להסדר בדרכי שלום של הסכסוך הטרנסניסטרי.
ביוני 2008, סגן ראש ממשלת מולדוביה ושר החוץ האינטגרציה האירופית, אנדריי סטרטן ביקר בשווייץ, ונפגש עם בכירים כדי לדון על שיפור היחסים בין שתי המדינות, בדגש על נושאים כגון הסדרי ויזה משותפים, שיתוף פעולה, מאמצים חברתיים, תיירות וחינוך, ואף ציינו תוכניות לפתוח שגרירות של שווייץ בקישינב.
בדצמבר 2008 ולרי אוסטלפ, סגן שר החוץ של מולדובה, ביקר בשווייץ ונפגש עם בכירים על מנת לדון על הזדמנויות לשיפור היחסים הכלכליים.
החל משנת 2008, מולדובה ושווייץ חתמו על תריסר הסכמי ידידות, כאשר חצי מהם היו כלכליים.
בשנת 1996 דווח כי תוכנית המיקרו-ארגונית השווייצרית-אמריקאית מלווה כסף לעסקים קטנים והלוואות כדי לסייע למפעלים צעירים במולדובה.
המזכירות לענייני כלכלת המדינה בשווייץ הייתה אחראית למימון הפרויקט ב-2005 במטרה לסייע למשרד הכלכלה והמסחר המולדובי בשיפור רמת השקעת חוץ ישירה.
הסוכנות השווייצרית לפיתוח ושיתוף פעולה (SDC) הייתה פעילה במולדובה מאז 2000, ותמכה במתן סיוע הומניטרי.
SDC תמכה אף בארגון הבינלאומי להגירה ב-2001, כדי להתחיל את תוכנית ההחזרה עבור קורבנות של סחר בנשים.
הארגון הבינלאומי Terre des hommes בלוזאן היה פעיל במולדובה מאז 2005, וסייע במתן תמיכה והדרכה של הרשויות בהגנה על ילדים בסיכון של הזנחת הורים, התעללות, ניצול, וסחר בסמים.
המכון הטרופי בשווייץ סיפק סיוע למולדובה מאז 2006 בטיפולים טרום לידתיים.
שווייץ היא שותפת המסחר ה-14 בגודלה של מולדובה.
ביולי 2000, הנשיא של חברת התעופה השווייצרית "קרוסאייר" נפגש עם נשיא מולדובה, פטרו לוצ'ינסקי והביע נכונות להרחיב את השותפות עם אייר מולדובה שבבעלות המדינה, ולקחת חלק בהפרטה של אייר מולדובה.
הממשלה המולדובית אף ניהלה משא ומתן עם Militzer & Münch על הזיכיון לנהל את חברת הרכבת הלאומית של מולדובה.
אלן בנץ' מתוך מחלקת החוץ של המזכירות של כלכלת שווייץ הצהיר בראיון כי היו הזדמנויות עסקים שווייצריות-מולדוביות רבות.
בדצמבר 2008, יזמים מולדובים בשווייץ השתתפו בפורום מאורגן שהוקם על ידי לשכת המסחר השווייצרי-מולדובי, עם המרצים האורחים פייר-פרנסואה אונגר, שר הכלכלה והבריאות של קנטון ז'נבה, ושר האוצר המולדובי, מריאן דרלשיאנו.
ביוני 2003 הפרלמנטרית השווייצרית רות-גבי ורנוט-מנגולד הציגה דו"ח על סחר באיברים מול מועצת אירופה, יחד עם ראיות בנושא שנאספו במולדובה.
הדבר עורר ברשויות השווייצריות רצון לשקול חקיקה חדשה, כדי למנוע ניצול לרעה של תרומות איברים.
יחסי מולדובה–רוסיה הם היחסים ההדדיים בין הרפובליקה של מולדובה לבין הפדרציה הרוסית.
בעקבות הניצחון הרוסי במלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), האימפריה הרוסית סיפחה את בסרביה מהאימפריה העות'מאנית.
האזור, אשר במקור היה חלק מנסיכות מולדובה, מהווה את רוב שטחה של מולדובה המודרנית.
בתחילת המאה ה-20, בסרביה השיגה עצמאות קצרה מרוסיה כמו הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית, אולם עד מהרה היא סופחה לממלכת רומניה, עמה היא חולקת את אותה שפה, ומוצא אתני.
בשנת 1940 סיפחה ברית המועצות את השטח מחדש, מה שהוביל להקמתה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית.ב-27 באוגוסט 1991 הכריזה מולדובה על עצמאותה וקיבלה הכרה מרוסיה.
הכוחות המזוינים של טרנסניסטריה נעזרו במתנדבים אוקראינים ורוסיים אך נשענו בעיקר על יחידות צבא מתוך הארמייה ה-14 הסובייטית (בראשות המפקד הצבאי הרוסי אלכסנדר לבד (Alexander Lebed), שפעל על דעת עצמו) שהוצבה בטרנסניסטריה והורכבה ברובה מחיילים מקומיים.
מאז נסוגו גם שלטונות טרנסניסטריה מטיוטת ההסכם והם דורשים פדרציה על בססי שוויוני.
בשנת 2006 החל החרם הרוסי על היין הגאורגי והמולדובי.
בשנת 2015, לאחר שנספח צבאי רוסי במצעד צבאי שחגג את יום העצמאות של טרנסניסטריה, ממשלת מולדובה כינתה זאת פעולה "לא ידידותית" מצידה של מוסקבה והשעתה את היחסים הצבאיים עם הפדרציה הרוסית.
מולדובה התנגדה לנוכחות הצבאית הרוסית בחבל הבדלני.
ובחוקתה של מולדובה מעוגן ערך הנייטרליות בעימות הגאופוליטי שבין מוסקבה למדינות המערב – כשמשמעות הנייטרליות הזו היא שאין ביכולתה של קישינב להצטרף לברית נאט"ו או לארגון האמנה לביטחון משותף.
במולדובה ויכוח פוליטי ניכר בין התומכים בהתקרבות למדינות המערב לבין התומכים בקיום ברית אדוקה עם רוסיה.
כך הייתה שאיפה לחמם את היחסים בימי הנשיא איגור דודון אשר ביקר ברוסיה כמה פעמים.
מאז החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה השכנה, מצד אחד ממשלת מולדובה גינתה את הפלישה ואף הודיעה על כוונתה להצטרף לאיחוד האירופי, אך מנגד היא לא הצטרפה באופן מלא לסנקציות שהטיל האיחוד על רוסיה.
בסוף אפריל 2022, הודיעו בצבא רוסיה כי "רוסיה מתכננת לבסס שליטה מלאה על הדונבאס ודרום אוקראינה, ולאפשר לה גישה לטרנסניסטריה".
יחסי מונגוליה–נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין מדינת מונגוליה והרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
במרץ 1995 ביקר ראש ממשלת נפאל מאנמוהאן אדהיקארי, ביקור רשמי במונגוליה.
ב-2001 בין 5 ל-7 בינואר ביקר נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי בנפאל.
לאור הזמנתו של שר החוץ הנפאלי לשעבר, פראקאש שראן מהאט, ביקר שר החוץ המונגולי Tsend Munkh-Ogil, ביקור רשמי בנפאל בין 18 ל-20 בדצמבר 2016.
בין מונגוליה לנפאל קיימת מדיניות סחר חופשי.
הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות די מוגבלים.
על פי נתוני היקף הסחר בין שתי המדינות, עולה כי בשנים 2015–2016, סך הייצוא והייבוא בין מונגוליה לנפאל, הסתכם ב-3.75 מיליון ו-38.03 מיליון רופי נפאלי.
יחסי מונגוליה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
בין מדינת מונגוליה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין מדינת מונגוליה - 30 בנובמבר 2006.
יחסי קנדה-מונגוליה הם יחסי חוץ בין קנדה ומונגוליה.
האירועים הבאים אירעו עם כינון יחסים דיפלומטיים:
1973 - הוקמו יחסים דיפלומטיים
2002 - הקונסוליה הכובשת של מונגוליה נפתחה בטורונטו
2003 - הקונסוליה של כבוד של מונגוליה נפתחה קלגרי, אלברטה
2008 - השגרירה הראשונה של קנדה במונגוליה אנה ביוליק הציגה את תעודותיה לנשיא מונגוליה.
1994 - Tserenpiliyn Gombosuren, שר החוץ של מונגוליה ביקר בקנדה.
2004 - הנשיא המונגולי נצגין באגאבנדי ביקר רשמית 7 ימים בקנדה בשנת 2004. לאחר פגישה עם ראש הממשלה פול מרטין, המנהיגים הצהיר כי קבוע שאחרי מפגש בין שני השולחנות העגולים - המונגולי והקנדי יש לדון בעצם היחסים בין שתי המדינות ותחומים הדדיים אחרים שצריכים להתקיים.
ספטמבר 2010 - ביקור של ראש ממשלת מונגוליה, סוחבאטרין בטבולד באוטווה, טורונטו וונקובר
אוקטובר 2013 - מושל קנדה, הגנרל דייוויד ג'ונסטון, ערך ביקור ממלכתי במונגוליה.
יולי 2014 - שר החוץ של קנדה, ג'ון ביירד, ערך ביקור רשמי במונגוליה.
ב-2002 איגוד התיירות של מונגוליה וארגון התיירות האקולוגית הבריטי חתם על הסכם.
הוא נחתם על ידי א.
דמדינסורן, נשיא איגוד התיירות של מונגוליה, ושגריר בריטניה, פיליפ רוזה.
קנדה היא המשקיעה השנייה בגודלה במונגוליה.
ישנן 20 חברות כרייה ונכון לשנת 2008 השקיעו כ 400 מיליון דולר במונגוליה.
יחסי מולדובה–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין נסיכות מונקו.
היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מולדובה לבין נסיכות מונקו כוננו ב-8 בספטמבר 2011. הסכם שיתוף פעולה בין רפובליקת מולדובה לנסיכות מונקו נחתם ב-4 במאי 2017 בקישינב, בעת ביקורו של אלבר השני, נסיך מונקו במדינה.
ב-2010, עוד לפני כינון היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות נחתם הסכם שיתוף פעולה בנושא כלכלה.
מונקו אשר ערך חשוב לה הוא שמירה על הסביבה, משתפת פעולה עם מולדובה בנושאים הקשורים לכך.
יוריה ליאנקה, ראש ממשלת מולדובה (2014)
אלבר השני, נסיך מונקו (2017)
מונקו אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה אינה מיוצגת במונקו בדרג השגרירות.
מולדובה מיוצגת במונקו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר המדינה עצמה.
מולדובה האמינה את שגרירותה בפריז, בירת צרפת הסמוכה, על מונקו.
יחסי מולדובה–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין רפובליקת סלובניה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לרפובליקת סלובניה כוננו ב-27 באוקטובר 1993.
באפריל 2003 ביקר נשיא מולדובה פטרו לוצ'ינסקי בסלובניה.
בשנת 2004 נפגשו נשיא סלובניה יאנז דרנובשק ונשיא מולדובה ולדימיר וורונין ודרנובשק קרא לכינון ברית ביטחונית עם מולדובה.
סלובניה תומכת בכניסת מולדובה ל אך זו מצידה אינה מעוניינת.
סלובניה אינה מיוצגת במולדובה בדרג השגרירות.
סלובניה מיוצגת במולדובה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקישינב, בירת המדינה.
סלובניה האמינה את שגרירותה שבקייב, בירת אוקראינה, על מולדובה.
מולדובה אינה מיוצגת בסלובניה בדרג השגרירות.
מולדובה מיוצגת בסלובניה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בליובליאנה, בירת המדינה.
מולדובה האמינה את שגרירותה שבבודפשט, בירת הונגריה, על סלובניה.
יחסי מולדובה–פיג'י הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של פיג'י.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של פיג'י כוננו ב-7 בדצמבר 2010 בטקס מיוחד שנערך בניו יורק.
בשנת 2013 ייצאה פיג'י למולדובה סחורה שהוערכה בשווי 30,200 דולר אמריקאי.
מאז אותה השנה לא נערך סחר רשמי בין שתי המדינות.
פיג'י אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה אינה מיוצגת בפיג'י, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מונגוליה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין ממלכת ספרד.
יחסי מולדובה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין מדינת קטר.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין מדינת קטר הם יחסים דיפלומטיים מלאים.
היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-13 ביוני 1997. בפברואר 2000 ביקר בקטר שר החוץ של מולדובה בביקור רשמי ונפגש עם בכירים רמי דרג קטרים שונים.
ב-10 בדצמבר עד 14 בדצמבר 2012 ביקר ראש ממשלת מולדובה ולדימיר פילאט בקטר יחד עם פמלייתו ונפגש עם בכירים קטרים.
בין המדינות נחתמו הסכמים רבים בנושאים שונים כגון: תרבות, חינוך, כלכלה, אנרגיה, טכנולוגיה, שירותי אוויר, פוליטיקה, מדע ועוד.
קטר מיוצגת במולדובה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקישינב, בירת המדינה.
מולדובה מיוצגת בקטר בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדוחה, בירת המדינה.
יחסי מולדובה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים ענפים, מתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה רבים במגוון תחומים ונחתמו בין המדינות מספר הסכמים.
כמו כן, מתקיימים בין המדינות שיתופי פעולה במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מולדובה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-12 במאי 1993.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במולדובה אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן למשך תשעים ימים.
גם אזרחי מולדובה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
מולדובה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה האמינה את שגרירותה שבבוקרשט, בירת רומניה הסמוכה, על מולדובה.
יחסי מונגוליה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
יחסי מולדובה–צרפת מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין רפובליקת מולדובה לרפובליקה הצרפתית.
היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1992, לאחר נפילת ברית המועצות.
שתי המדינות חברות בארגון לה פרנקופוני, ויותר ממחצית התלמידים במולדובה לומדים צרפתית.
צרפת היא הלקוח העשירי של מולדובה ואחת מעשרת הספקים המובילים שלה.
הסחר בין שתי המדינות עדיין צנוע: קצת יותר ממאה מיליון אירו בשנת 2018. צרפת קונה בעיקר מוצרי חקלאות וטקסטיל ממולדובה ומוכרת ציוד חקלאי, מכונות (כולל מכוניות) וכימיקלים למולדובה.
קיימות הזדמנויות לפיתוח סחר הן בתחומי החקלאות ואוכל המזון והן בענפי התעשייה והשירותים.
צרפת מדורגת במקום החמישי בקרב מדינות המשקיעים הזרות במולדובה, והיא מספקת יותר מ-4,000 משרות ישירות.
בשמונת החודשים הראשונים של 2018, היצוא הצרפתי למולדובה גדל ב-27% ואילו היצוא המולדובי לצרפת גדל ב-15%.
חברות צרפתיות גדולות כמו אורנג', לפארג', פנטלוג, לקטאליס וכו' הם בין השחקנים הכלכליים העיקריים במדינה ותורמים לצמיחתה.
השקעות צרפתיות אחרות צפויות אם המדינה תמשיך בדרכה לעבר שלטון החוק, אימוץ תקנים אירופיים ושיפור האקלים העסקי.
צרפת מחזיקה במולדובה שגרירות בקישינב בלבד.
מאידך, מולדובה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-2 קונסוליות בסנט אטיין וטולוז.
יחסי צרפת-מונגוליה הם היחסים הדו-צדדיים של צרפת ומונגוליה.
מבחינה היסטורית, האימפריה המונגולית וממלכת צרפת היו חלק מהברית הפרנקו-מונגולית שנחתמה ב כנגד האימפריה המוסלמית.
יחסי מונגוליה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה ובין הרפובליקה של קוריאה.
מספרם הוערך בכ- 33,000 נכון לשנת 2008. ישנם גם כ-3,500 דרום קוריאנים במונגוליה.
יחסי מולדובה-רומניה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין רפובליקת מולדובה לרומניה.
רומניה חברה בנאט"ו ובאיחוד האירופי בעוד מולדובה חברה בתוכנית פעולה לשותפות אינדיבידואלית עם נאט"ו וב עם האיחוד האירופי.
אורך הגבול המדיני בין המדינות הוא 683 ק"מ.
רומניה ומולדובה חולקות היסטוריה ותרבות משותפת.
השפה המדוברת במולדובה היא רומנית.
מולדובה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית כמחוז בסרביה, ולאחר מכן חלק מברית המועצות בתור הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית.
רומניה לעומת זאת הייתה ממלכה עצמאית, ושמרה על עצמאותה גם בתקופת הקומוניזם, בתור רפובליקה סוציאליסטית.
רומניה הייתה המדינה הראשונה שהכירה בעצמאותה של מולדובה וסיפקה תמיכה משמעותית בהקמת רשויות הרפובליקה הצעירה.
אולם בשנים ההן ניסה נשיא רומניה, יון איליאסקו, לקיים יחסים חיוביים עם רוסיה ולא התערב בסכסוך המזוין בטרנסניסטריה.
ב-27 באוגוסט 2014 עשתה מולדובה צעד קטן אך סמלי לקראת החלשת תלותה בייבוא הגז הרוסי בכך שהחלה לייבא גז מרומניה.
זאת עקב החשש במולדובה מאי אספקת הדלק בחורף, עקב המלחמה בדונבאס.
רומניה בנתה צינור באורך 43 קילומטרים לרגל יום השנה ה-23 לעצמאותה של רפובליקת מולדובה מברית המועצות.
בין שתי מלחמות העולם, מולדובה ורומניה היו תחת ריבונות אחת, "רומניה הגדולה".
במולדובה קמה התנועה לאיחוד עם רומניה.
אולם לרעיון זה קמה התנגדות פוליטית, ועם הזמן הוא הפך לסמלי בעיקרו.
בקרב האליטה הפוליטית של מולדובה, היה גם רצון לשלב את המדינה באיחוד האירופי, אך תוך שמירה על עצמאותה של מולדובה.
מאז התמוטטות ברית המועצות, במולדובה, גגאוזיה וטרנסניסטריה, נוצרה אליטה פוליטית וכלכלית שלא רוצים לחלוק את כוחם עם הרומנים.
אף על פי כן, ב-25 במרץ 2012 התרחשו עימותים בקישינב בין אנשי האיחוד ללאומנים מולדביים.
ב-27 באוגוסט 2015 הצהיר שגריר ארצות הברית בקישינב, ג'יימס פטיט, כי על מולדובה להישאר מדינה ריבונית ועצמאית, וההצטרפות האפשרית לרומניה לא תביא לתוצאות חיוביות.
הוא גם אמר שמולדובה אינה רומניה, מכיוון שיש לה היסטוריה משלה, אוכלוסייה רב לאומית הדוברת שפות שונות.
ג'יימס פטיט הזכיר גם את הבעיות בטרנסניסטריה, השלטון המרכזי אינו יכול לשלוט על שטח זה, הזקוק למעמד מיוחד במולדובה.
ב-27 בדצמבר 2016 חתם איגור דודון, נשיא מולדובה, על צו המפטר את שר הביטחון אנטול סלארו בטענה שזה הפר את חוקת המדינה בכך ש"פלרטט עם נאט"ו" ו"תמך באיחוד רפובליקת מולדובה עם רומניה".
רוסיה היא מתנגדת עיקרית לאיחוד בין רומניה ומולדובה, היא רואה באיחוד כזה, סכנת התקרבות של מדינה פוסט סובייטית למערב.
לאור זאת רוסיה מנצלת את השפעתה על החלק הלא־רומני בקרב תושבי מולדובה.
להם, יש זיקה לשפה הרוסית ולתרבות הרוסית, והם נתונים להשפעת התעמולה הרוסית.
בשנת 2014 הייתה רומניה השותפה העיקרית לסחר ולכלכלה של מולדובה, ויצאה סחורות ממדינה זו בסכום של 504 מיליון דולר אמריקני.
בשנת 2015 היצוא של מולדובה לרומניה הסתכם ב-446,370,394 דולר אמריקני, והיבוא המולדובני של סחורות מרומניה הסתכם ב-555,137,307 דולר אמריקני.
יחסי מולדובה–מקסיקו הם יחסי החוץ בין מולדובה לבין מקסיקו.
היחסים בין המדינות כוננו ב-14 בינואר 1992. במאי 1995 נערך ביקור עבודה במקסיקו של משלחת מולדובה בראשות סגן שר החוץ של הרפובליקה של מולדובה, מר אלכסנדרו בוריאן.
על פי נתוני הלשכה הלאומית לסטטיסטיקה, בשנת 2013 הסתכם המסחר המולדובי–מקסיקני ב-6179.5 אלף דולר.
זה גדל פי 2 בהשוואה לזו שנרשמה בשנת 2012. יצוא הסחורות ממולדובה באותה התקופה למקסיקו הסתכם ב-21.6 אלף דולר, לעומת 12 אלף דולר בשנת 2012, בעוד שהיבוא ממקסיקו הסתכם ב-6157.7 אלף דולר לעומת 3127.4 אלף דולר בשנת 2012.
מקסיקו מוסמכת למולדובה משגרירותה באתונה, יוון ומחזיקה בקונסוליית כבוד בקישינב.
מולדובה מוסמכת למקסיקו ממשגרירותה בוושינגטון די.
יחסי מולדובה–ספרד הם יחסי החוץ בין ספרד למולדובה.
ב-30 בינואר 1992 ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מולדובה.
החל משנת 2009 לספרד אין שגרירות בקישינב.
ספרד מיוצגת במולדובה באמצעות שגרירותה בבוקרשט, רומניה.
בשנת 2008 ציינה ממשלת ספרד כי 12,582 אזרחי מולדובה עובדים במדינה באופן חוקי.
ספרד היא משקיעה משמעותית במולדובה באמצעות יוניון פנוזה שבבעלותה שלוש מחמש חברות הפצת האנרגיה של מולדובה.
דובר המחלקה לענייני חוץ של המפלגה העממית, חאבייר רופארז, עמד בראש המשלחת הספרדית של האספה הפרלמנטרית של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ב-23 בפברואר 1994 לקישינב כדי להתבונן בהתפתחות הבחירות הדמוקרטיות הראשונות במולדובה.
המשקיפים ניהלו מגעים עם הנשיא הראשון של מולדובה סנגור ורשויות אחרות במדינה.
באותו תאריך שלח ראש ממשלת ספרד, פליפה גונזלס, מכתב לממשלת מולדובה והסביר את היתרונות שהכניסה ל"אגודה לשלום" של נאט"ו תעניק למולדובה.
גונזלס הבטיח במסר שלה כי ספרד עקבה בעניין אחר התפתחות האירועים במולדובה והייתה מוכנה להציע יוזמות שתרמו לביטחון וליציבות באזור.
ב-8 ביולי 1997 השתתפו שרי החוץ פטרו לוצינצ'י ומיחי פופוב, בפסגת נאט"ו במדריד.
בספטמבר 2000 נפגש פטרו לוצינצ'י בניו יורק עם ראש ממשלת ספרד חוסה מריה אסנאר בפסגת המילניום.
ב-6 בנובמבר 2000 נסע שר החוץ לענייני אירופה, רמון דה מיגל, למולדובה כדי לערוך ביקור עבודה של יומיים, במהלכו ניתח את היחסים הדו-צדדיים עם נשיא הרפובליקה, פטרו לוצינשי, ועם ראש הממשלה, דומיטרו בראגיס.
מיגל נפגש גם עם סגן ראש הממשלה לענייני ביטחון, ולריו קוסארצ'וק, שר החוץ, ניקולאה טבקורו וסגן השר, יוריה ליאנקה, וכן עם נשיא הוועדה לטרנסניסטריה וסיליה סטורזה, קבוצה של ספרדים.
תעשיינים וכמה מחברי הפרלמנט במולדובה.
במהלך שהותו במולדובה, חנך מיגל את המרכז ללימודים היספניים באוניברסיטת מדינת מולדובה.
המסע היה תוצאה של הפגישה שהתקיימה בספטמבר בניו יורק בלוצינצ'י עם ראש ממשלת ספרד, חוסה מריה אסנאר.
כמו כן בשנת 2000 ביקרו מומחים צבאיים ספרדיים במולדובה כדי לדווח על מלחמת טרנסניסטריה.
נסיעתם התקצרה והם חזרו הביתה לאחר יומיים לאחר שהרשויות המקומיות השביתו את ביקורן.
באוקטובר 2005, השגריר החדש של ספרד בבוקרשט, חואן פבלו גרסייה-ברדוי, ביקר בקישינב כדי להציג את אמנתו והוא נפגש עם סגן שר החוץ, אוגניה קיסטרוגה.
סגן השר העביר לשגריר אפשרות לפתוח את שגרירות מולדובה במדריד ב-2006 או 2007. הוא ביקש לפתוח את שגרירות ספרד בקישינב.
ביקורו הראשון של שר החוץ במולדובה בספרד התקיים ב-5 באוקטובר 2006.
ב-6 באוקטובר 2006 הוא התקבל על ידי סגן ראש הממשלה ושר החוץ של מולדובה, אנדריי סטראטן.
הוא הדגיש את היחסים הדו-צדדיים החדשים בין ספרד למולדובה.
במרץ 2007 קיוותה מולדובה כי ספרד בנשיאות הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה תגשר בסכסוך הטרנסניסטרי.
במאי 2007 התקיימה פגישה לגבי הסכסוך במדריד.
באוקטובר 2007 ערך השר הספרדי את ביקורו הראשון בקישינב.
הודעה רשמית פורסמה על כוונתו של קישינב לפתוח את שגרירות מולדובה במדריד.
ספרד היא משקיעה משמעותית במולדובה עם נוכחות חברת האנרגיה יוניון פנוזה שבבעלותה שלוש מחמש חברות הפצת האנרגיה במולדובה.
ספרד היא המשקיעה הזרה השלישית במולדובה מאז שנת 2000.
20 במאי 1999: הסכם בין ממשלת ממלכת ספרד לממשלת הרפובליקה של מולדובה בנושא תחבורה בינלאומית מהירה.
11 במאי 2006: הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות.
יחסי מולדובה–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של מולדובה.
סין הכירה בעצמאותה של מולדובה ב-27 בדצמבר 1991. היחסים הדו-צדדיים בין סין למולדובה כוננו ב-30 בינואר 1992. ביוני 1992 סין פתחה את שגרירותה בקישינב, ואילו מולדובה פתחה את שגרירותה בבייג'ינג במרץ 1996.
כעת סין מסייעת בהדרכת טכנאים ממולדובה.
יחסי מונגוליה–סין הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין מונגוליה לבין הרפובליקה העממית של סין.
אורך הגבול המדיני בין המדינות הוא 4,677 ק"מ.
במהלך המאות האחרונות מונגוליה וסין נלחמו זו בזו לעיתים תדירות.
החומה הגדולה של סין נבנתה כדי להגן על סין מפני פלישת מונגולים.
הכיבוש המונגולי של סין החל בתקופת שלטונו של ג'ינגיס חאן בשנת 1211. בשנת 1271 נכבשה חלק מסין על ידי שושלת יואן המונגולית.
בשנת 1279 כבשו המונגולים, בשליטת נכדו של קובלאי חאן, בהצלחה את שאר סין.
בשנת 1616, שושלת צ'ינג כבשה את סין, מונגוליה הכירה בווזלדה כעצמאית משושלת צ'ינג.
עם קריסת שושלת צ'ינג לאחר 1911 הכריזה מונגוליה על עצמאותה.
אף על פי שהאוכלוסייה המונגולית במונגוליה הפנימית הייתה להוטה להצטרף למדינה החדשה, סין תפסה את השליטה בשטח זה, ובשנת 1919 התרחש הכיבוש הסיני במונגוליה.
מונגוליה ביולי 1921 שוחררה מהכיבוש הסיני על ידי המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה בראשות דמדין סוחבאטאר בתמיכת רומן פיודורוביץ' פון אונגרן-שטרנברג, אז הרפובליקה העממית המונגולית, נתמכה על ידי ברית המועצות והצליחה לשמור על עצמאותה.
בשנת 1924 הוכרזה עצמאותה של הרפובליקה העממית של מונגוליה והחוקה הראשונה במדינה אומצה.
יחסי מונגוליה–קוריאה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 באוקטובר 1948. הרפובליקה העממית של מונגוליה הייתה המדינה השנייה אחרי ברית המועצות שהכירה בקוריאה הצפונית.
מונגוליה העניקה סיוע לקוריאה הצפונית במהלך מלחמת קוריאה, אף על פי שלא השתתפה באופן ישיר, ותרמה גם לשחזור הצבא הצפון-קוריאני לאחר המלחמה.
בהתבסס על הסכם סיוע שנחתם בסוף שנת 1953, שלחה ממשלת מונגוליה 10,000 סוסים לקוריאה הצפונית.
לאחר המלחמה קיבלה מונגוליה וגידלה למעלה מ-400 יתומים בשנות ה-60 וה-70. משנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-80, בתקופת הפיצול הסיני-סובייטי, מונגוליה החזיקה בעקביות בעמדה פרו-סובייטית, בעוד שעמדת שקוריאה הצפונית הייתה בדרך כלל בעלת עמדות פרו-סיניות מאשר פרו-סובייטיות, מה שפגע משמעותית בשיתוף הפעולה בין המדינות.
במקרים מסוימים, חילוקי דעות אלה הובילו לצורות שונות של חיכוך חלש בין מונגוליה וקוריאה הצפונית.
הודות לשיפור ביחסי ברית המועצות–סין לאחר שנת 1982, בשנת 1986 חתמו מונגוליה וקוריאה הצפונית על אמנתם הראשונה של ידידות ושיתוף פעולה.
קים איל-סונג ביקר במדינה בשנת 1988. עם זאת, לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי במונגוליה, נוצרה מתיחות ביחסים.
שתי המדינות ביטלו את הסכם הידידות והשיתוף הפעולה שלהן בשנת 1995, ובשנת 1999 סגרה קוריאה הצפונית את השגרירות שלה באולן בטור כמחאה על ביקורו הרשמי הנשיא הדרום קוריאני קים דה-ג'ונג.
מונגוליה גירשה בעבר שני דיפלומטים צפון קוריאניים בגין ניסיון לזייף מאות שטרות.
לאחר מכן החלה מונגוליה להעצים את מדיניות האינטראקציה שלה עם קוריאה הצפונית במטרה לשפר את היחסים.
בשנת 2002 הפך פק נאם-סון לשר החוץ הראשון של קוריאה הצפונית שביקר במונגוליה לאחר 14 שנה ללא ביקורים.
הביקור האחרון ברמה הגבוהה התקיים ביולי 2007, כאשר קים יונג-נאם, יו"ר הנשיאות של אספת העם העליונה, ערך את ביקורו השלישי במדינה; בעבר ערך שתי נסיעות למונגוליה, ב-1985 וב-1988.
באופן לא רשמי, מבקרים מקוריאה הצפונית מגלים עניין רב בחקר הרפורמות הכלכליות במונגוליה; על פי הצד המונגולי הצפון קוריאנים אינם רואים בהם איום מכיוון שהם אינם מדינה מערבית ועברו חוויה דומה תחת הקומוניזם.
למאמציה של מונגוליה להציג קפיטליזם של שוק חופשי לקוריאה הצפונית יש גם מרכיב של אינטרס מונגולי.
הרכבת הטרנס-סיבירית, קישור חשוב בנתיב מעבר פוטנציאלי ללא הפרעה מקוריאה הדרומית לאירופה, עוברת דרך מונגוליה; הליברליזציה הכלכלית של קוריאה הצפונית, שאפשרה למעבר של תחבורה ימית של קוריאה הדרומית בגבולותיה, תסיר את אבן הנגף העיקרית בדרך למסלול כזה, ותספק יתרונות כלכליים למונגוליה.
פליטים צפון-קוריאני הם נושא רגיש בין שתי הממשלות.
בשנת 2005 קיבלו ארגוני צדקה דרום-קוריאנים 1.3 קילומטרים רבועים של אדמה מממשלת מונגוליה במקום לא מזוהה, 40 ק"מ מאולן בטור כדי להקים מחנה פליטים.
עם זאת, החל מנובמבר 2006, ראש ממשלת מונגוליה מיגומבין אנחבולד הכחיש רשמית את קיומם של מחנות כאלה.
אחד החוקרים העריך כי 500 פליטים מצפון קוריאה נכנסים למונגוליה מדי חודש יחד עם כמה מהגרי עבודה חוקיים שנמצאים תחת הסכם בין ממשלתי לעבודה בפרויקטים של תעשייה קלה ותשתיות.
בשנת 2013 ביקר נשיא מונגוליה צחיאגיין אלבגדורג' בקוריאה הצפונית ושתי המדינות הרחיבו את הקשרים הכלכליים, במיוחד בתחום זיקוק הנפט.
יחסי מונגוליה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה לצ'כיה.
עם זאת, בשנות ה-90, היקפי הסחר ירדו בצורה חדה, אם כי צ'כיה עדיין מהווה כ-1% מהיבוא של מונגוליה.
שגרירות צ'כיה באולן בטור נפתחה מחדש רשמית בשנת 1999. נכון לשנת 2005 הוערך סחר דו-צדדי שנתי בין שתי המדינות בכ-5 מיליון דולר.
ממשלת צ'כיה הייתה מעורבת גם בתוכניות שונות לפיתוח אספקת מים במונגוליה.
בשנת 2002, משרד התעשייה והמסחר הצ'כי פתח תוכניות לספק מי שתייה לדונדגובי באמצעות הפיתוח של מפעל טיהור מים חדש ב-Mandalgovi.
בספטמבר 2007, חתמה לשכת המסחר הצ'כית במזרח אסיה על מזכר שיתוף פעולה בהסכמה לתכנן ולהקים מפעלים חדשים לעיבוד שפכים לאולן בטור.
מבחינת משלחות מדעיות משותפות המחפשות מאובנים של דינוזאורים במונגוליה, הצד המונגולי הראה לאחרונה גם העדפה לפליאונטולוגים צ'כים על פני אלו מארצות הברית, גרמניה ושווייץ.
פקידי מונגוליה וצ'כיה מציינים מספר משותפים בין שתי המדינות המשמשות לבסס את קשריהם, כמו מעבר לכלכלות מבוססות שוק ודמוקרטיזציה של ממשלות שנשלטו בעבר על ידי הקומוניסטים.
בשנת 2012 הודיע משרד התעשייה והמסחר הצ'כי על שותפות חדשה בשווי של כארבעה מיליארד קורונה צ'כית הכוללת אספקת תשתיות למונגוליה.
יחסי מונגוליה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות למונגוליה.
שתי המדינות חברות בפורום הפרלמנטרי באסיה הפסיפיק ובאו"ם.
במאי 2007 ביקר בחבט חסבאזארין, סגן שר החוץ המונגולי, במקסיקו, שם הזכיר את התעניינותה של מונגוליה במשקיעים מקסיקניים לניצול ההזדמנויות שמציעה מונגוליה.
הוא גם הדגיש את הצורך לבחון תוכניות חדשות שמטרתן לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בענפי המסחר וההשקעות, במיוחד כרייה.
בספטמבר 2016 הגיע נשיא מונגוליה צחיאגיין אלבגדורג' למקסיקו בביקור פרטי שם סייר בחורבות התרבותיות של טאוטיווקאן ונפגש עם נשיא מועצת הידידות מקסיקו-מונגוליה.
בינואר 2011 השתתפה משלחת ממקסיקו, בראשות הסנטור קרלוס חימנס מסיאס, בפורום הפרלמנטרי באסיה הפסיפיק המתקיים באולן בטור.
במהלך הביקור נפגשה המשלחת המקסיקנית עם יו"ר החוראל הגדול, דמדיני דמברל, ודנו בכמה נושאים דו-צדדיים.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו למונגוליה
הסנטור קרלוס חימנס מסיאס (2011)
ביקורים רמי דרג ממונגוליה למקסיקו
נשיא הפרלמנט לקהמסורן אנביש (2001)
סגן שר החוץ בחבט חסבאזארין (2007)
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם בורסות תרבות (1988); מזכר הבנות להקמת מנגנון להתייעצויות מדיניות בין שתי המדינות (2001) והסכם לדיכוי אשרות בדרכונים דיפלומטיים ורשמיים (2001).
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין מקסיקו למונגוליה ב-1.1 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו למונגוליה כולל: ייצור חלקים, מוצרים מבוססי כימיקלים, כלי תחבורה ואופנועים תלת-גלגליים.
הייצוא העיקרי של מונגוליה למקסיקו כולל: מעבדים ובקרים; מעגלים אלקטרוניים משולבים, עור ומוצרים מן החי.
יחסי מונגוליה–מלזיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה למונגוליה.
בשנת 2009 עמד המסחר הכולל בין שתי המדינות על 10.3 מיליון דולר שצמח מאוחר יותר ל-15.1 מיליון דולר בשנת 2010. לאורך שנת 2010, סך ההשקעה הישירה ממונגוליה היה שווה לסכום של 21.66 מיליון דולר.
כמו כן נחתם הסכם על הימנעות מכפל מס ומניעת התחמקות פיסקלית מאז 1995.
יחסי מונגוליה–נורווגיה הם היחסים הדו-צדדיים בין מונגוליה ונורווגיה.
כיום יש כ-20 נורווגים במונגוליה, ורובם קשורים לעבודתו של המיסיון הלותרני הנורווגי (NLM).
NLM ביצעה פעילויות פיתוח במונגוליה מאז 1994. ל-NLM יש 16 שליחים במונגוליה העובדים על ארבעה פרויקטים של סיוע הומניטרי במימון הסוכנות הנורווגית לשיתוף פעולה לפיתוח.
הארגון מעניק גם תמיכה כספית לכנסיות ולארגונים נוצרים אחרים.
הסוכנות הנורווגית לשיתוף פעולה בפיתוח מממנת גם תוכניות אחרות במונגוליה.
התוכנית שלהם להציל את הילדים נורווגיה מספקת כסף למרכז זכויות הילד המונגולי.
ממשלת נורווגיה קידמה את המסחור של חומרי בידוד-על בתחום הדיור במונגוליה בתיאום עם מתקן הסביבה הגלובלי, תוכנית הפיתוח של האו"ם מונגוליה ומשרד התשתיות המונגולי וסיפקה תמיכה טכנית וכלכלית בבניית דיור חסכוני באנרגיה.
בשנת 2007, הסיוע הנורווגי למונגוליה הסתכם ב-5.4 מיליון כתר נורווגי.
באופן מסורתי התקיים רק קשר דיפלומטי צנוע בין מונגוליה לנורווגיה, אם כי לטענת שר החוץ הנורווגי, יונס גר סטיורה, היחסים הדו-צדדיים היו "טובים ופורים" מאז הקמתם.
הוקון, נסיך הכתר של נורווגיה, ביקר במונגוליה בנובמבר 2008 כשגריר של רצון טוב של תוכנית הפיתוח של האו"ם.
מונגוליה עמדה בפרשת דרכים ונאלצה להחליט אם תעשה שימוש מלא בצמיחתה הכלכלית כדי להגיע ליעדי פיתוח המילניום .
בתיאטרון בנק קאן במונגוליה אמר:[זה די מעניין לציין שמונגוליה ונורווגיה היו בשיא כוחן בערך באותה תקופה בתחילת האלף השני.
בתקופה המודרנית אנו חולקים מדינה עצמאית יחסית.
שתי מדינותינו מחויבות לדרך דמוקרטית שלטונית ולשלטון החוק.
בהקשר זה, אני שמח ללמוד כי נורווגיה נתנה תמיכה במאמצי ה-UNDP שמטרתם לחזק את המוסדות הדמוקרטיים במונגוליה, וכי ישנם יחסים פוריים בין הפרלמנטים בארצותינו.
שתי המדינות שלנו גדולות עם אוכלוסיות קטנות יחסית.
אנו חולקים את המזל שיש לנו עושר משמעותי של משאבי טבע, עליהם שגשוגנו תלוי במידה רבה.
כמדינות קטנות, נורווגיה ומונגוליה חולקות אמונה גם בשיתוף פעולה רב-צדדי המבוסס על החוק הבינלאומי, כאשר האומות המאוחדות במרכז שיתוף הפעולה.נמברין אנחבאיאר, נשיא מונגוליה השתמש בביקור כהזדמנות לבקש מנסיך הכתר סיוע הומניטרי מנורווגיה.
ביקורו של נסיך הכתר ציין את יום השנה ה-40 להקמת הקשרים הדיפלומטיים בין נורווגיה למונגוליה.
נשיא הפרלמנט הנורווגי, יחד עם יורגן קוסמו, ביקרו במונגוליה, בשנת 1999 ושוב בשנת 2004, קירסטי קול גרונדנדל.
בשנת 2001 ביקר סגן יושב ראש ג'יי בימבדורג' בנורווגיה שם נפגש עם יושב ראש הפרלמנט הנורווגי על שיתוף הפעולה בין שתי המדינות כולל סיוע פיתוח.
סגן נשיא הפרלמנט הנורווגי, קרל א.
הייגן, ייצג את נורווגיה במהלך יום השנה ל-800 שנה למונגוליה בשנת 2006. יורגן קוסמו, כיום המבקר הכללי של נורווגיה, ביקר במדינה בשנת 2007 כדי לפתוח בשיתוף פעולה במימון סיוע בנושא בניית יכולות.
יו"ר הפרלמנט המונגולי (החוראל הגדול) ביקר בנורווגיה בשנים 1997 ו-2006. נערכו גם ביקורים של שר החוץ המונגולי בנורווגיה בשנים 2000 ו-2007.
יחסי מונגוליה–קזחסטן (במונגולית: Монгол-Хасагийн харилцаа, בקזחית: Қазақстан-Моңғолия қатынастары) הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה לרפובליקת קזחסטן.
הביקור הרשמי הראשון של נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי בקזחסטן התרחש בשנת 1998. באוקטובר 1993 ערך נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, את ביקורו הרשמי הראשון במונגוליה.
נזרבייב זכה בתעודת הכבוד הגבוה ביותר של מונגוליה: מסדר "ארדן אוצ'יר" ("המוט היקר") על תרומתו לפיתוח היחסים הדו-צדדיים במהלך ביקורו הרשמי במונגוליה בקיץ 2008. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1991 חתמו שתי המדינות על יותר מ-50 הסכמים והסכמים דו-צדדיים.
הוועדה הבין-ממשלתית בין קזחסטן-מונגוליה (IGC) לשיתוף פעולה מסחר, כלכלי, מדעי, טכנולוגי ותרבותי הוקמה כדי לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי.
שווי הסחר בין המדינות הסתכם בשנת 2017 ב-68.2 מיליון דולר, על פי משרד האוצר של רפובליקת קזחסטן.
מוצרי הייצוא העיקריים מקזחסטן למונגוליה הם טבק, סיגריות, מוצרי סניטר והיגיינה, קמח חיטה ושיפון, חיטה ושמן.
מוצרי הייבוא העיקרית של מונגוליה לקזחסטן: מוצרים מן החי והירקות, טקסטיל, עץ ועיסת נייר.
כ-10 הסכמים נחתמו בין מונגוליה לקזחסטן.
התוכניות כוללות תוכנית לסטודנטים לחלופין ובשנת 2001 פתחה מדינת קזחסטן המזרחית את סניפה בעיר אולן בטור (בירת מונגוליה).
25 מענקים הוענקו מדי שנה לאזרחי מונגוליה.
ממשלת קזחסטן העניקה סיוע הומניטרי בסך 200,000 דולר לקרבנות שיטפונות הבוץ שאירעה ב-10 ביולי 2016.
יחסי מונגוליה–פקיסטן הם יחסי החוץ בין מונגוליה לפקיסטן.
יחסי מולדובה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים בין מולדובה וקנדה.
קנדה הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של מולדובה ב-25 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 בפברואר 1992. היחסים הבילטרליים חיוביים אך מוגבלים.
קנדה ומולדובה חגגו את יום השנה ה-30 ליחסים הבילטרליים ב-20 בפברואר 2022. מולדובה פתחה שגרירות בקנדה בשנת 2013. הקהילה המולדובית בקנדה (כ-15,000) מרוכזת בעיקר במונטריאול ובטורונטו עם קהילות קטנות יותר בקלגרי ובוונקובר.
קנדה מאמינה שהשתלבותה של מולדובה בקהילה האירו-אטלנטית היא האינטרס שלה שכן היא תתרום ישירות לביטחון וליציבות של האזור.
כחברות בלה פרנקופוני, קנדה ומולדובה משתפות פעולה בנושאים שונים הנוגעים למנדט של הארגון הבינלאומי.
כחלק מתמיכתה בריבונות מולדובה, קנדה הייתה שותפה לחסות מולדובה בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם מיוני 2018, הקוראת לנסיגה מוחלטת וללא תנאי של צבא זר משטחה של הרפובליקה של מולדובה.
ב-8 באוקטובר 2020, קנדה יישרה קו עם האיחוד האירופי ב-OSCE ואישרה מחדש את התמיכה בהסדר שלום ומקיף של הסכסוך בטרנסניסטריה על בסיס כיבוד השלמות הטריטוריאלית והריבונות של הרפובליקה של מולדובה, ועל ידי הדגשת ההידרדרות של מצב זכויות האדם בטרנסניסטריה.
תחומי הסחר וההשקעות הקנדיים במולדובה נותרו צנועים.
הסחר הדו-צדדי הסתכם ב-24.7 מיליון דולר בשנת 2021. באותה שנה הסתכם יצוא הסחורה של קנדה ב-3.2 מיליון דולר והורכב ברובו מכלי רכב וציוד, בעלי חיים ומוצרים מהחי וכן מוצרים כימיים בעוד שהיבוא הסתכם ב-21.5 מיליון דולר והורכב ברובו ממוצרי טקסטיל, מוצרי מזון וביגוד.
הסכם קנדה-מולדובה לקידום והגנה על השקעות זרות (FIPA) נחתם ביוני 2018. ה-FIPA כלל הצהרה משותפת המכירה בחשיבותם של סחר והשקעות.
קנדה ומולדובה החלו במשא ומתן לקראת FIPA ביוני 2013.
מולדובה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה.
קנדה מיוצגת במולדובה באמצעות שגרירותה בבוקרשט, רומניה.
יחסי מולדובה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין מולדובה לפולין.
שתי המדינות כוננו יחסים לאחר עצמאותה של מולדובה ב-1991.
מבחינה היסטורית, נסיכות מולדביה הייתה וסאל של ממלכת פולין ומאוחר יותר, חבר העמים הפולני-ליטאי.
בשל כך התקיימה במולדובה קהילה פולנית קטנה אך פעילה.
שניהם נכבשו מאוחר יותר על ידי רוסיה וברית המועצות בתקופות שונות.
על פי המפקד הסובייטי של 1989, חיו 4,739 פולנים ב-מולדובה הסובייטית.
מפקד האוכלוסין של מולדובה של 2004 דיווח על 2,383 פולנים.
המפקד האחרון לא כלל נתונים שנאספו בטרנסניסטריה, שבמשך מאות שנים הייתה בגבולות האיחוד הפולני-ליטאי והייתה נתונה לקולוניזציה פולנית משמעותית.
מפקד האוכלוסין של 2004 בטרנסניסטריה דיווח כי 2% מהאוכלוסייה (כ-1,100) הם פולנים.
כמה פרסומים של פעילי פולוניה ודיפלומטים פולנים מזכירים מספרים של יותר מ-20,000 פולנים במולדובה, — מספרים העולים באופן משמעותי על זה של פולנים המזוהים בעצמם במפקד האוכלוסין.
חלק מהכותבים כוללים בהערכות שלהם אנשים ממוצא פולני, בעוד שאחרים מניחים שאנשים בעלי אמונה קתולית (במדינה אורתודוקסית בעיקרה) הם ככל הנראה ממוצא פולני; וזה עשוי לכלול, למשל אוקראינים בעלי קשרים לפולין במוצאם.
כתוצאה מהמדיניות הרוסית והסובייטית כלפי התרבות הפולנית, רק אחוז קטן מהפולנים במולדובה מדברים היום פולנית.
לדוגמה, Petru Lucinschi, שכיהן כנשיא מולדובה, השני נושא גרסה מתומללת של שם המשפחה הפולני Łuczyński, אך מעולם לא הזדהה בפומבי עם מורשת פולנית.
עם זאת, מספר פוליטיקאים טרנסניסטריים, כמו הגברת הראשונה לשעבר נינה שטנסקי ויבגני זובוב, פתוחים לגבי שורשיהם הפולניים.
פולין תמיד הייתה תומכת קולנית בהשתלבותה ובחברותה של מולדובה באיחוד האירופי, שפולין חברה בו.
פולין הייתה מודעת היטב לדחיקה הפוליטית של מולדובה עם המצב של טרנסניסטריה ופולין הודיעה רשמית שהיא לא תכיר בטרנסניסטריה כמדינה נפרדת.
פולין היא אחת מעשר שותפות הסחר העיקריות של מולדובה.
בשנת 2019, פולין הייתה מקור היבוא השמיני בגודלו ויעד היצוא השישי בגודלו של מולדובה.
בשנת 2020, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה במולדובה, תרמה פולין סיוע רפואי וציוד, כולל.
מחוללי חמצן, לבתי חולים שונים במולדובה, גם דרך הקהילה הפולנית במולדובה.
באוקטובר 2021, במהלך משבר גז, רכשה מולדובה מיליון מטרים מעוקבים של גז טבעי מפולין.
זו הייתה רכישת הגז הראשונה של מולדובה ממדינה שאינה רוסיה.
מכון ורשה, צוות חשיבה פולני, מחזיק ב-Romania Monitor כדי להסביר את המהלך העיקרי של ההתפתחויות הפוליטיות, הכלכליות והחברתיות ברומניה ובמולדובה.
מולדובה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה במולדובה שגרירות קישינב.
יחסי מולדובה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה למולדובה.
מולדובה כוננה יחסים דיפלומטיים עם צ'כוסלובקיה ב-1 ביוני 1992, אשר המשיכו עם צ'כיה לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. הבניין החדש של שגרירות מולדובה בפראג נפתח ב-2 בספטמבר 1998 על ידי ראש ממשלת מולדובה, זינאידה גרצ'אני, וראש ממשלת צ'כיה, מירק טופולנק.
Ștefan Gorda מונה לשגריר מולדובה בצ'כיה ב-2010. בשנת 2016 מונתה ויטלי רוסו לשגרירה בצ'כיה.
מולדובה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה במולדובה שגרירות בקישינב.
יחסי מונגוליה-קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטים שבין מונגוליה לרפובליקה הקירגיזית.
בעוד שיחסי מדינה פורמליים נוצרו רק בשנות ה-90, היחסים החברתיים בין שתי המדינות מבוססים בכל זאת על אלמנטים של היסטוריה ותרבות מרכז אסיה משותפת עתיקה בהרבה שנמשכת מאות שנים.
ההיסטוריה המשותפת כוללת תקופות של התפתחות מסורת טורקו-מונגולית משותפת וכן התנסויות משותפות עם היחסים עם רוסיה, סין וגורמים חיצוניים מרכזיים אחרים באזור.
אזרחי שתי המדינות, המחזיקים בדרכונים דיפלומטיים, רשמיים ורגילים, נהנים מנסיעה ללא ויזה.
הסחר הכלכלי בין שתי המדינות נותר מוגבל עם ייצוא קירגיזסטן למונגוליה בשווי של 2.32 מיליון דולר ואילו מונגוליה ייצאה סחורות לקירגיזסטן בשווי של 413 אלף דולר בלבד בשנת 2019. ב-10 ביוני 2023 חתמו נשיאי שתי המדינות על הצהרה משותפת על העמקת יחסי ידידות ושיתוף פעולה.
הנשיא אקייב ביקר במונגוליה בפעם השנייה בשנת 2002.
בשנת 2012 ביקר נשיא מונגוליה צחיאגין אלבגדורג' בקירגיזסטן.
מונגוליה פתחה את השגרירות שלה בקירגיזסטן בשנת 2019 על ידי שדרוג הקונסוליה עצמה שהוקמה בשנת 2014. קירגיזסטן מיוצגת במונגוליה באמצעות "שגריר שאינו תושב" בבייג'ינג.
יחסי מונקו–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
ב-2006 נחתם הסכם בין שתי המדינות בנוגע להחלטה על כינון יחסים דיפלומטיים דו-צדדיים.
ההסכם נחתם ב-18 במאי על ידי סן מרינו וב-1 ביוני על ידי מונקו.
הסכם בנוגע לחילופי מידע בנושא המיסים נחתם על ידי שתי המדינות ב-29 ביולי 2009.
מונקו אינה מיוצגת בסן מרינו בדרג השגרירות אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת איטליה.
מונקו מיוצגת בסן מרינו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בסן מרינו.
סן מרינו אינה מיוצגת במונקו בדרג השגרירות.
סן מרינו מיוצגת במונקו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה ברובע מונטה קרלו.
יחסי מונטנגרו–סין הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת מונטנגרו לבין הרפובליקה העממית של סין.
סין הכירה במונטנגרו ב-14 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-7 ביולי 2006. סין פתחה את שגרירותה בפודגוריצה ב-7 ביולי 2006. מונטנגרו פתחה את שגרירותה בבייג'ינג ב-13 בנובמבר 2007.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממונטנגרו לסין הגיעה לסך 31.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שנאים, עופרת אלומיניום, עופרת, יין, עץ מנוסר ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסין למונטנגרו הגיעה לסך 246 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טלפונים, מחשבים, מכוניות, תה, בצל, מכונות שטיפה, גלגלי גומי, בגדים ועוד.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממונטנגרו לסין הגיעה לסך 10.4 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה עופרת אלומיניום, עופרת, יין, עץ מנוסר, טלפונים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסין למונטנגרו הגיעה לסך 232 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טלפונים, מחשבים, חוטים מבודדים, אופניים, צינורות אוויר, שנאים, בצל, מכונות שטיפה, גלגלי גומי, בגדים ועוד.
סין מיוצגת במונטנגרו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בפודגוריצה, בירת המדינה.
מונטנגרו מיוצגת בסין על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
יחסי מונטנגרו-סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מונטנגרו לבין רפובליקת סלובניה.
שתי המדינות היו חלק מיוגוסלביה עד שנת 1991. סלובניה הכירה בעצמאותה של מונטנגרו ב-21 ביוני 2006. שתי המדינות הן חברות באיחוד מדינות הים התיכון.
סלובניה מיוצגת במונטנגרו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפודגוריצה, בירת המדינה.
השגרירות נפתחה ב-23 ביוני 2006.
מונטנגרו מיוצגת בסלובניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בליובליאנה, בירת המדינה.
יחסי מונקו–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין הרפובליקה של קוריאה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו במרץ 2007.
הסחורה שייבאה קוריאה הדרומית ממונקו בשנת 2017 שוויה 609,000 דולר אמריקאי והיא כוללת בעיקר מצלמות וידאו וחלקי חילוף למכונות.
הסחורה שייבאה מונקו מקוריאה הדרומית שוויה 2,750,000 דולר אמריקאי והיא כוללת בעיקר חלקי חילוף לרכב ומוצרי קוסמטיקה שונים.
בתחום ההשקעות, משקיעים הקוריאנים מאות מיליוני דולרים במונקו בעוד שתושבי מונקו משקיעים בקוריאה הדרומית כמיליון דולר בלבד.
אלבר השני, נסיך מונקו, ביקר מספר פעמים בקוריאה הדרומית.
מאי 2012 - אלבר השני, נסיך מונקו
אפריל 2015 - אלבר השני, נסיך מונקו
מאי 2018 - אלבר השני, נסיך מונקו
מונקו אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית בדרג השגרירות.
מונקו מיוצגת בקוריאה הדרומית בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בסיאול, בירת המדינה.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת במונקו, השגרירות שלה בפריז, בירת צרפת, הואמנה על מונקו.
יחסי מונקו–קוסטה ריקה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין רפובליקת קוסטה ריקה.
באפריל 1902 נפתחה הקונסוליה המונגאסקית בקוסטה ריקה ובכך למעשה כוננו יחסים קונסולריים בין שתי המדינות.
הקונסוליה היא אחת הוותיקות ביותר של מונקו ברחבי העולם.
בינואר 2001 פנתה ממשלת מונקו לממשלת קוסטה ריקה בהצעה לכונן יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, זו הסכימה והמדינות כוננו באותו החודש יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים.
בחודש דצמבר 2003 נרשם צעד נוסף בהתחזקות היחסים; ביקורו של אלבר השני, נסיך מונקו, בקוסטה ריקה.
קוסטה ריקה אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות האמונה על היחסים הדיפלומטיים עם מונקו נמצאת ברומא, בירת איטליה הסמוכה.
מונקו אינה מיוצגת בקוסטה ריקה בדרג השגרירות.
מונקו מיוצגת בקוסטה ריקה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בסן חוסה, בירת המדינה.
יחסי מונקו–מזרח טימור הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור.
בשנת 1979 ביקרה גרייס קלי, נסיכת מונקו, במחנה פליטים של בני מזרח טימור (שבאותה תקופה הייתה בכיבוש אינדונזי) על יד ליסבון שבפורטוגל.
קלי הקימה קרן מיוחדת לפליטים ותרמה גם מכספה על מנת שהפליטים יקבלו חינוך ושירותי רפואה מיטביים.
לאחר עצמאות מזרח טימור, בשנת 2002, תרם בנה של קלי, אלבר השני, נסיך מונקו, לשני בתי חולים במזרח טימור.
בשנת 2008 ביקר אלבר השני במזרח טימור.
בשנת 2014 ביקרה מזכירת המדינה המזרח-טימורית במונקו, השרה נפגשה עם הנסיך אלבר השני, עם שר המדינה וראש הממשלה מישל רוגר ועם הארכיבישוף ברנרד ברנסי.
על פי הלשכה המזרח-טימורית המרכזית לסטטיסטיקה, שווי הייצוא ממזרח טימור למונקו עמד על 34,000 דולר אמריקאי בשנת 2018. מה שמציב את מונקו במקום ה-21 ברשימת יעדי הייצוא של מזרח טימור - גבוה יותר ממדינות קרובות כגון וייטנאם והונג קונג.
מונקו אינה מיוצגת במזרח טימור, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מזרח טימור אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מזרח טימור מיוצגת במונקו באמצעות השגרירות שלה בז'נבה שבשווייץ שהואמנה בנוסף על מונקו.
אזרחי מונקו מקבלים אשרות מעבר למזרח טימור בעת נחיתתם במדינה הבאה.
לעומתם, אזרחי מזרח טימור יכולים להיכנס באופן חופשי למונקו, דרך צרפת הסמוכה.
יחסי מונטנגרו–סרביה הם יחסי החוץ בין מונטנגרו לסרביה.
משנת 1918 עד 2006 שתי המדינות היו מאוחדות תחת ממלכת יוגוסלביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, וסרביה ומונטנגרו.
יש מחלוקת ביחס לזהות הלאומית של מונטנגרו בגלל ההתפתחויות הפוליטיות האחרונות באזור.
יש ויכוח בנושא הזיהוי האתני של מונטנגרים (האם הם סרבים או לא), ושם השפה הלאומית (מונטנגרית לעומת סרבית).
למרות זאת, המדינות מנהלות בעיקר יחסים ידידותיים.
לפני שהוקמה יוגוסלביה, הייתה מעט מאוד הבחנה בין סרבים למונטנגרים, מכיוון ששני העמים נהגו לרוב בנאמנות לכנסייה הסרבית האורתודוקסית, שהשפיעו ישירות על הקמת בישופות מונטנגרו בשנת 1697. פטר השני פטרוביץ'-נייגוש, אחד השליטים ההיסטוריים ביותר של הנסיך-הבישוף של מונטנגרו התאוקרטי, חיבר ספרות שבהמשך ייחשבו לעמוד השדרה של תולדות הספרות הסרבית.