tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפיכך, יחד עם עדויות, הם כוללים סקירת נתונים ומגמות, ומנוסחות בהם המלצות לקידום שינוי חברתי.
נשים בכלכלת מלחמה – עדות חיה (2007): בדו"ח זה מתוארות ההשלכות הכלכליות-תעסוקתיות של מלחמת לבנון השנייה על נשים בחיפה ובקריות.
במסגרתו נחשף סיפור המלחמה מנקודת מבטן של נשים, תוך התמקדות בתיאור מצוקתן הכלכלית-תעסוקתית שהקצינה במלחמה ולאחריה.
עובדות בשוק תעסוקה מעורער (2008): בדו"ח זה נפרשת תמונת המציאות המעורערת של נשים המתפרנסות בשוק תעסוקת העוני: החיים באין ברירה, לחצי הפרנסה, הנדודים התעסוקתיים, החשיפה לאפליה ולניצול מסוגים שונים, התפקוד במרחב לוכד ומגביל, אל מול התנהגות פוגענית וללא ביטחון ותקווה כלכלית.
מנהלות על רצפת המכירה (2009): בדו"ח זה מוצג סיפורן התעסוקתי של מנהלות חנויות ברשתות שווק קמעונאיות בקניונים.
עדויותיהן מאפשרות להביא למרכז השיח הציבורי מבני העסקה ותהליכים המאפיינים את הצומת התעסוקתי מרובה המתחים: רשת-מוכרות-לקוחות.
נשים בין גיל לתעסוקה (2010): הדו"ח מספר את סיפורן של נשים מבוגרות מעוטות הכנסה, ומאיר את האפליה, החסמים והמאפיינים הייחודיים במציאות התעסוקתית שלהן.
נשים בכלכלת פרישה – הערכות ומוכנות כלכלית של נשים לקראת גיל הפרישה והזקנה (2013):
הדו"ח מציג את עמדותיהן, צרכיהן וציפיותיהן של נשים מקבוצות מגוונות ביחס למוכנות הכלכלית והתעסוקתית שלהן לקראת גיל הפרישה ולאחריו.
הדו"ח סוקר את תמונת המצב בתחום זה ומצביע על החסרים במענים שאינם תואמים את הצרכים של אוכלוסיות גדולות וגדלות המתמודדות עם קשיי תעסוקה ופרנסה בהווה, ואינם מספקים ביטחון כלכלי לחלק ניכר מאוכלוסיית הזקנות והזקנים בישראל.
נשים בכלכלת פרישה – הערכות ומוכנות כלכלית של נשים לקראת גיל הפרישה והזקנה.
בוקסבאום, יערה, דגן, מיכל, דיאב, אומימא, אברמוביץ', דורית (2008).
בוקסבאום, יערה, אברמוביץ', דורית, דגן, מיכל (2007).
נשים בכלכלת מלחמה – עדות חיה.
שילוב מבוגרים ומבוגרות בשוק העבודה – מסמך עקרונות.
(2012) מרכז מהות, הפורום לקידום כוח עבודה רב-גילי, איתך מעכי.
הקרן למקצועות שוחקים – מסמך עמדה.
(2012) הקואליציה להכשרה מקצועית, הפורום לקידום כוח עבודה רב-גילי.
קידום הכשרה מקצועית בישראל – בדגש על האוכלוסיות בגיל הביניים ועל נשים – מסמך עמדה.
(2012) הקואליציה להכשרה מקצועית, הפורום לקידום כוח עבודה רב-גילי, מרכז מהות.
העלאת גיל הפרישה לנשים – מסמך עמדה.
(2011) מרכז מהות, הפורום לקידום כוח עבודה רב-גילי, פורום נשים לתקציב הוגן.
מרכז מבקרים הוא אתר תיירות או לימוד, שבו רשות כלשהי או עסק מסחרי מעניקים למבקרים מידע והדרכה על המקום, על פעילותו, או על ההיסטוריה שלו.
פעמים רבות, מרכזי מבקרים מעניקים גם חוויה שמהווה אטרקציה עבור המבקרים, כגון מיצגים, סיורים מודרכים, תערוכות ופעילויות אחרות שמטרתן לימוד והנאה.
מרכז מידע או מרכז מידע לתיירים הוא אתר בו מעניקה רשות ציבורית כלשהי מידע והכוונה למבקרים באתר או באזור מסוים.
המידע שמספקים מרכזי מידע לתיירים נועד להכווינם, לשפר את חוויתם והתמצאותם, וכן המלצות.
לעיתים מרכזי מידע מספקים גם מידע שמטרתו לקדם עסקים תיירותיים שפועלים באזור, כגון מקומות לינה ואטרקציות.
מרכזי מידע מצויים לרוב באזורים גאוגרפיים שמושכים אליהם תיירים, וכן באתרים כגון ערים עתיקות, שמורות טבע או גנים לאומיים.
במקרים רבים הם מספקים עלוני מידע ומפות.
לעומת זאת, מרכזי מבקרים מהווים לעיתים אטרקציה תיירותית בפני עצמם, ובמקרים מסוימים, כגון במפעלים ובמשרדים ממשלתיים, אלמלא היה קיים מרכז מבקרים באתר הוא לא היה מושך אליו תיירים.
מרכז מאירהוף לחינוך לאמנות היה מרכז ותיק ללימודי אמנות המופעל על ידי אגף החינוך של מוזיאון תל אביב.
במרכז מתקיימים, תחת הנהלתו של אוהד שאלתיאל, סדנאות לילדים, לבני נוער ולמבוגרים בתחומי הציור, הפיסול, הצילום, הוידאו ההדפס ועוד.
המרכז החל את דרכו בבית מאיר דיזנגוף ששימש כמעונו הראשון.
החל משנת 1986 עבר המרכז למבנה ששימש בעבר את בית הספר דובנוב.
במקום לומדים כ־2,200 תלמידים המייצגים אוכלוסיות שונות מרחבי תל אביב-יפו ומהארץ כולה, ביניהם יהודים, ערבים, נוער בסיכון ונוער שוחר אמנות משכבות מעוטות יכולת.
צוות מורים המורכב מאמנים מרכזיים ופעילים בשדה האמנות הישראלי והבינלאומי אחראי על הקניית הכלים היצירתיים לתלמידי המקום.
"בניין סדנאות המוזיאון מהווה אבן-יסוד תרבותית של תל אביב והסביבה, ודורות רבים של יוצרים ושוחרי אמנות נחנכו במשך השנים תחת גגו".
ראשית דרכו של המרכז היה בשדרות רוטשילד, בבית מספר 16, המכונה בית דיזנגוף, שבו התגוררו ראש העיר הראשון של תל אביב, מאיר דיזנגוף ורעייתו צינה.
הבית שהוא מראשוני בתיה של העיר, היה משכנו הראשון של מוזיאון תל אביב, שבו הכריז דוד בן-גוריון על הקמת מדינת ישראל.
במסגרת המוזיאון החלו לפעול במקום סדנאות יצירה שעליהם הייתה אחראית ד"ר גילה בלס.
לצידה פעל צוות מורים שביניהם נמנו פנחס עשת, אברהם פרחי ומוטי עומר.
הם ניסו לקדם חזון שבו תהייה זיקה בין מערכת הפעילויות החינוכיות והלימודיות לבין יצירות האמנות המוצגות בחללים הסמוכים לצדן.
בשנת 1971 הוצגה בפעם האחרונה תערוכת עבודות של נוער יוצר בבית דיזנגוף.
בשנה זו עבר המוזיאון למבנהו החדש ברחוב שאול המלך, ואילו הסדנאות לנוער ולמבוגרים עברו על פי החלטת מרק שפס שהיה מנהל המוזיאון באותה עת, למשכנן החדש בביתן הלנה רובינשטיין, ששם הוקצה עבורן המפלס התחתון של המקום.
המרכז החדש העניק מחד, מענה לצורך לקיים ממשק לימודי המשלב פעילות יצירתית עם התבוננות בתערוכות ויציאה למרחב הפתוח בדמות גן יעקב הסמוך, אך הגביל מאידך במשך שנים את האפשרות להתפתח ולפתוח את שעריו לאוכלוסייה גדולה של תלמידים, בשל המרחב המצומצם שבו פעל.
בשנת 1986, ראש העיר שלמה להט (ציץ), שהיה אחראי על קידום וטיפוח יוזמות תרבות בעיר, ועל הקמת רבים ממוסדות התרבות שבה, כגון המשכן לאמנויות הבמה, מרכז סוזן דלל והסינמטק, יזם את העברת המרכז למבנה של בית הספר דובנוב שהיה שומם באותה עת, ולמעשה החכיר את המקום למוזיאון תל אביב.
היציאה מהמרחב המוזיאלי, תאמה את תפיסתם של דן איתן מאדריכלי מוזיאון תל אביב ושל יעל בורוביץ' שהייתה מנהלת מחלקת החינוך במוזיאון.
"באשר לסדנאות יצירה לנוער, מקומן של הללו", על פי דברי דן איתן, "אינו המרחב המוזיאוני עצמו, שתפקידו הייצוגי והממלכתי אינו מתיישב עם תהליכי היצירה ה"מלוכלכים", הזקוקים לחלל נפרד, גדול ופתוח אל החוץ".
ברוח זו, הכינה תוכנית חינוכית מקיפה המתמקדת בהכשרתם המקצועית של ילדים ונוער המגיעים משכבות אוכלוסייה שונות, תוך שמירה על קשריה עם השכונות שבדרום העיר ואיתור תלמידים משם שייקחו חלק בפעילויות המתקיימות במרכז.
המבנה שנבנה בשנות ה-50, שופץ חלקית ברוח הבאוהאוס על פי תכנונו של דן איתן.
כיתות לימוד אוחדו והחלו לשמש כחללי עבודה מרווחים המצוידים בכלי העבודה הנדרשים ליצירה בסדנאות השונות, כגון תנורי קרמיקה, מיכון להדפס, ציוד צילום ועוד.
קומת הקרקע הוקצתה לסדנאות הפיסול והקדרות ואילו הקומות העליונות הוקצו לסדנאות הציור, ההדפס הצילום והמחשבים.
"התערבות פנים-מבנית זו נעשתה על ידי אדריכל היושב על התפר: מצד אחד מודרניסט הדוגל באוטונומיה של המוזיאון, ומצד שני פרגמטיסט המעמיד את המשתמש במרכז ומתַקשר עם מגמות שרווחו באדריכלות שנות ה-80 וקידמו לוקאליזציה של דפוסים מודרניסטיים."
פתיחת שערים לתלמידי תיכון עירוני א'
בשנת 1988, הרחיב תיכון עירוני א' את מסגרת הלימודים שלו והחל לקיים שיעורים תאורטיים ומעשיים בתחומי האמנות ובמקביל הוסב שמו לתיכון עירוני א' לאמנויות.
שלמה להט יצר מעין "קמפוס עירוני המתפרשׂ בין אתרים שונים במרכז העיר": מגמת הקולנוע של התיכון התמקמה בבניין הסינמטק, מגמת המחול החלה לפעול במרכז ביכורי העתים הסמוך, ומגמת האמנות הפלסטית של התיכון החלה לפעול במסגרת הסדנאות המתקיימות במבנה בית הספר דובנוב.
התלמידים רוכשים בסדנאות מיומנויות בציור, ברישום, בהדפס, בפיסול, בצילום ובוידאו ארט תוך לימוד תולדות האמנות על סגנונותיה השונים.
הלימודים מתפרשים על פני ארבע שנות לימוד, כשבסיומן הם ניגשים לבחינות בגרות באמנות.
אחת ממטרות המגמה היא לדרבן את בוגריה להמשיך ללמוד אמנות ולעסוק בה.
מדי שנה מתקיימות במגמה 2 תערוכות, שעבודותיהן נתלות בחללים של המרכז: תערוכת "אמצע הדרך" המתקיימת באמצע שנת הלימודים ו"תערוכת בוגרים" המתקיימת בסוף שנת הלימודים.
כל בוגר מקבל קטלוג מודפס של התערוכה המלווה בדיסק.
בשנת 2013 ובשנת 2014, יצאו תלמידי המגמה עם מורי המרכז למחנה אמנות בן 3 ימים שהתקיים בנורדיה, על מנת להעמיק בתהליכי חשיבה ויצירה שאינם כלולים במסלול הרגיל.
לדוגמה, בשנת 2014, התנסו התלמידים בצילומי אופנה שהשראתם שאובה מימי ראשית ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל.
המרכז על שם יוסף מאירהוף
לאחר 10 שנות פעילות בבניין בית הספר דובנוב, מנכ"ל מוזיאון תל אביב רוני דיסנצ'יק והמנהל והאוצר הראשי מרדכי עומר, הגיעו לידי הכרה כי יש לתכנן את המקום שהפך מזמני לקבוע, באופן מושכל שיהלום את היקף פעילותו המוגבר ואת צרכיו המשתנים.
תכנון המקום הופקד בידי "קבוצת תו" שעסקה בעיצוב תערוכות ומיצבים.
הקבוצה יצרה "חוברת תורם", שתכליתה הייתה לגייס תורמים פוטנציאליים שיממנו את השיפוץ החדש של המקום.
בחוברת הוצגו הדמיות של המבנה שתוכנן בזיקה עם "האדריכלות הפוסט-מודרניסטית של מייקל גרייבס משנות ה-70 וזו של רוב קרייר (Rob Krier) משנות ה-80, ששבתה את ליבו של יוסף מאירהוף, יהודי-אמריקאי, פעיל ציבור ציוני ופילנתרופ שתרם את המימון הנדרש לשיפוץ המבנה שכלל בעיקר תוספות צורניות חיצוניות.
לאחר ששיפוץ המבנה הושלם, הוא קיבל את שמו של הנדבן.
בשנת 2002 התקיימה תחרות לתכנון הבניין החדש של מוזיאון תל אביב שכלל על פי דרישות המוזיאון מחלקת חינוך כפי שבאה לידי ביטוי בתוכניתו במילים הבאות: "המוזיאון במהותו הוא סביבה חינוכית לימודית...שמטרתה להפוך את מבקריו לצרכני אמנות פעילים".
בשנת 2011 נפתח הבניין החדש שתוכנן על ידי פרסטון סקוט כהן, אך לא היה בו זכר לתוכנית החינוכית.
הסדנאות של מרכז מאירהוף שהיו אמורות להשתלב באגף החדש של המוזיאון ולהיות חלק אינטגרלי בו, הושארו על כנן במבנה הישן ברחוב דובנוב, על פי החלטת מוטי עומר שהיה באותה עת מנכ"ל המוזיאון.
בשנת 2008, בעקבות משבר כלכלי שפקד את המוזיאון, קוצץ שכרם של מורי האמנות, וחלקים מהמבנה ומהמרחב הפתוח של מרכז מאירהוף הושכרו ליזמים שפתחו במקום מסעדה ואולם אירועים, שגרעו חלק מחללי העבודה והתצוגה לטובת המרחב המסחרי.
מן המוזיאון נמסר כי "אולם הכינוסים והאירועים הפועל בתוך מרכז החינוך לאמנות, מאפשר תמיכה כספית במרכז החינוך ומתן מלגות נוספות לתלמידים, זאת מעבר למלגות שהמוזיאון מעניק לתלמידים כל שנה.
כל ההכנסות המגיעות למוזיאון מתפעול אולם הכנסים מופנות לכיסוי הוצאות מרכז החינוך.
אנחנו רואים בחינוך לאמנות ערך חשוב ביותר, ומברכים כל יוזמה התומכת במאמצי המוזיאון ומאפשרת להמשיך ולסבסד את חוגי האמנות הרבים במרכז החינוך לאמנות".
במרכז מתקיימות סדנאות מקצועיות מגוונות המיועדות למבוגרים.
אחוז ניכר מהמבוגרים הם גמלאים שמתמידים להגיע למרכז על מנת ללמוד ולשפר את המיומנויות המקצועיות שרכשו במקום בשנים קודמות.
במסגרת הסדנאות, מתקיימים ימי עיון בהשתתפותם של אמנים אורחים מחו"ל.
בשנת 2014, הגיעו בין השאר 2 אמנים ידועים מפולין שהרצו על עבודתם וערכו הדגמות מעשיות בסדנאות: Bozena Sacharczuk ראש המחלקה לקרמיקה באקדמיה לאמנויות בוורצלב, ו-Bozena Tomasz Niedziolka פסל וקרמיקאי.
סדנה זו המכונה "קסום בשניים", מתבססת על פעילות משותפת של הורים עם ילדיהם, שבה הם מתנסים יחדיו ביצירה עם חומרים מגוונים ונחשפים למושגים מעולם האמנות והקשר שלהם לחיי היום יום.
"הרעיון הוא שדרך העבודה יתרגלו הילדים שימושים במוטוריקה עדינה וגסה, ויתבססו בעבודתם על חקירה, חיפוש וגילוי עולם האמנות", שיובילו בסופו של דבר, "לתקשורת חיובית בין ההורה והילד בתהליך היצירה עצמו".
במסגרת הפעילות בסדנאות השונות, שבהן לומדים ילדים עד כיתה ו', נחשפים התלמידים בפני יצירות האמנות המוצגות במוזיאון.
החל משנת 2012, שולבו תלמידי מועדונית "חרוב" מיפו וממועדונית נווה שרת בסדנה שנתית, הפועלת כיחידת לימוד עצמאית במרכז.
תוכנית המיועדת לבני נוער מוכשרים מכיתות ז' - יב', המצטרפים לסדנאות השונות בהתאם ליכולותיהם.
שיתוף פעולה עם תיכון מוזות
מיום הקמתו בשנת 2005, של בית הספר לאמנות "מוזות" ביפו העתיקה, המיועד לבני נוער בסיכון, מתקיים שיתוף פעולה בינו לבין מרכז מאירהוף.
החל מכיתה י"א לומדים תלמידי מוזות במרכז מאירהוף, צילום ווידאו, ובכיתה י"ב הם עובדים על פרויקט גמר המוצג כתערוכת סוף שנה.
המאבק הציבורי נגד סגירת המקום
ב-4 בינואר 2015, בישר רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב, המשמש גם כיו"ר חבר הנאמנים של המוזיאון, למנהלת מוזיאון תל אביב סוזאן לנדאו, כי החליט לסגור את סדנאות האמנות של מוזיאון תל אביב כדי להקים במקומן גני ילדים.
ב-6 בינואר התקיימה פגישה של צוות המורים המונה כ-60 איש, שרובם אמנים פעילים, עם לנדאו, שהעבירה להם את החלטת העירייה.
המורים חששו כי המהלך יצמצם את הפעילות החינוכית של המוזיאון וכי פרנסתם תיפגע כתוצאה מכך.
לאחר הישמע הבשורה, יצאו אלפי תלמידים ועשרות מורים למאבק על המשך פעילותו של המוסד הוותיק.
העירייה מסרה בתגובה כי היא משקיעה משאבים רבים להשמשת מבנים לצרכים הדחופים של מערכת החינוך והסבירה כי בגלל ה"גידול המבורך במספר הילדים במרכז העיר נוצר צורך מיידי לספק גני ילדים ובתי ספר יסודיים במרכז העיר", וכי המבנה המשמש את המרכז, "נדרש כעת לייעודו המקורי", דהיינו כיתות גן ובית ספר.
כמו כן הודיעה העירייה כי היא פועלת בשיתוף פעולה עם הנהלת המוזיאון לגבי עתיד הסדנאות, ואילו דוברת המוזיאון, אורית אדרת מסרה כי המוזיאון פועל למציאת פתרונות חלופיים.
על כן, אין זה ייתכן כי החלטה כה משמעותית בנוגע לפעילות המוזיאון והנוגעת לתושבים כה רבים לא תובא לדיון בפני דירקטוריון המוזיאון".
בעקבות המאבק הציבורי הער, התגייסה אף קרן מאירהוף לצד המוחים והודיעה שאם יבוצעו שינויים ייעודיים במרכז, תדרוש מהעירייה להשיב לה את כספי התרומה.
לאור המאבק הציבורי, חזרה בה העירייה מהחלטתה לסגור את המוסד והודיעה שתסתפק לעת זו בשני החללים המשרתים את סדנת הקדרות ואת סדנת הפיסול.
צוות המרכז בגיבוי של דעת קהל רחבה המשיך את המאבק בניסיון למנוע את פירוק שתי הסדנאות הוותיקות.
בסופו של דבר, בזכות המאבק נגד סגירת המקום, הצליחו למצוא פתרון.
קומת הקרקע של המבנה משמשת בחלקה כגני ילדים וחלקה כמשרד של המרכז לאמנות.
מרכז מוי הוא קומפלקס הכולל 3 גורדי שחקים וממוקם בתת-המחוז העירוני שן־יאנג, סין.
המגדל הגבוה בקומפלס הוא מגדל A אשר מתנשא לגובה של 311 מטרים וכולל 75 קומות.
המגדל האמצעי בגובהו הוא מגדל B שמגיע לגובה של 187.8 מטרים וכולל 54 קומות.
בניית מגדל B הסתיימה בשנת 2012, כשנה לפני סיום בניית שני המגדלים האחרים בפרויקט.
מגדל C, שהוא המגדל הנמוך בפרויקט, מגיע לגובה של 163.2 מטר וכולל 44 קומות.
מגדל A משמש כבית מלון ולחדרי משרדים בעוד שמגדלים B ו־C משמשים לדירות מגורים.
בניית שלושת המגדלים החלה בשנת 2008.
מרכז מדעני העתיד הוא מרכז למחוננים הנתמך על ידי עמותת "קרן מיימונידיס" ועל ידי משרד החינוך.
המרכז הוקם במטרה להעניק לתלמידות ולתלמידי תיכון מצטיינים ומחוננים אפשרויות העשרה באמצעות תוכניות ייחודיות, חלקן בחינם, ולאורך שנים.
המרכז שואף ליצור קהילת בוגרים מומחים בתחומים שונים, שיחזקו את היכולת המקצועית של המדינה.
המרכז מציע תוכניות ייחודיות למחוננים, המאפשרות להם להשתלב בעולם האקדמיה והמחקר בעת לימודיהם בתיכון.
נכון לשנת 2018 משתתפים בפרויקט כ-950 תלמידי תיכון מכל רחבי ישראל.
בשנת 2017 הפכו נבחרת ישראל במדעים ונבחרת ישראל במתמטיקה לחלק מהמיזם.
מנכ"ל מרכז מדעני העתיד הוא אלי פריד.
משרד החינוך ומרכז מדעני העתיד של קרן מיימונידיס מכשירים את נבחרות ישראל במדעים להשתתפותן באולימפיאדות הבינלאומיות במסגרת מיזם משותף.
ההכשרה של הנבחרות מתקיימת במוסדות אקדמיים שונים.
מדינת ישראל שולחת בכל שנה חמש נבחרות תלמידים לאולימפיאדות הבינלאומיות במדעים: ביולוגיה, כימיה, מדעי מחשב, מתמטיקה ופיזיקה.
האולימפיאדות הבינלאומיות במדעים לבני נוער (IO's) מתקיימות בחסות ארגון אונסק"ו, ומטרתן עידוד בני נוער לעיסוק מעמיק ומצטיין בתחומי המדע.
הפעילות מזמנת חשיפה לאתגרים ברמה בינלאומית בתחומי המדעים, הקניית כישורי חשיבה ופתרון בעיות מורכבות ברמה גבוהה.
בנוסף, הפעילות מאפשרת לתלמידים לפתח מוטיבציה ללימודי מדע, יכולת למידה עצמית, עמידה באתגר בלחץ משמעותי.
המסגרת תורמת לפיתוח היכולות והביטחון ומאפשרת להם להיות חלק מקבוצה, נבחרת, ה פועלת יחד להגיע להישגים הטובים ביותר.
האולימפיאדות הן מפגש של תלמידים בעלי כישרון יוצא דופן בתחום תוכן מסוים מכל העולם המתחרים בידע תאורטי ומעשי.
מדליות זהב, כסף, וארד מוענקות לתלמידים בהתאם לתוצאות שלהם בתחרות, ושקלול התוצאות מהווה את דירוג ישראל בקרב המדינות המתחרות.
לאולימפאדות מוזמנים 4–6 התלמידים הטובים ביותר בגיל תיכון מכל אחת מהמדינות המשתתפות.
מרכז מדעני העתיד מפעיל את התוכניות הבאות:
אודיסיאה (לשעבר מדעני וממציאי העתיד) – תוכנית ללימודים אקדמיים במדעים.
אלפא – תוכנית למחקר בתחומים מדעיים.
אידיאה – תוכנית למחקר בתחומים הומניסטיים.
אולימפיה (בשיתוף עם משרד החינוך) – נבחרות ישראל במדעים.
התוכניות מציעות למידה ומחקר בסביבה אקדמית, מפגשים ועבודה משותפת עם חוקרים ואנשי אקדמיה מובילים בתחומם, חשיפה לעולם הידע המדעי העשיר ופעילות חברתית מגוונת.
אודיסיאה (לשעבר מדעני וממציאי העתיד)
תוכנית אודיסיאה מופעלת במסגרת מיזם משותף עם משרד החינוך – האגף לתלמידים מחוננים ומצטיינים ומטה הסייבר הלאומי במשרד ראש הממשלה.
התוכנית נבנתה ביוזמה משותפת עם נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס ופועלת במרכז מדעני העתיד למחוננים ומצטיינים של קרן מיימונידיס כמיזם משותף עם משרד החינוך-האגף לתלמידים מחוננים ומצטיינים ועם מטה הסייבר הלאומי שבמשרד ראש הממשלה.
לתוכנית שותפים נוספים: קרן רש"י, הקרן לירושלים, צ'ק פוינט, סאן דיסק, אנבידיה (לשעבר מלנוקס) וכתר פלסטיק.
מטרת תוכנית אודיסיאה לאתר צעירים בעלי פוטנציאל לכישרונות מדעיים וטכנולוגיים ולהקנות להם כלים למיצוי יכולותיהם.
התוכנית כוללת לימודים אקדמיים בתחומי המדעים לצד עבודה במעבדות מחקר.
התוכנית מתקיימת במקביל ללימודים במסגרת החינוך הפורמלי ובמהלך החופשות התלמידים משתתפים בסדנאות ובימים מרוכזים.
אודיסיאה היא תוכנית ארצית הפועלת ב-6 מוסדות אקדמיים ונפרסת על פני 4 שנים - מכיתה ט' עד י"ב, ביניהם: אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכללה האקדמית תל-חי ואוניברסיטת בר-אילן.
התוכנית מסייעת לבוגרי התוכנית להשתלב ביחידות המודיעין והטכנולוגיה של צה"ל או באחד ממסלולי העתודה האקדמית.
אלפא היא תוכנית לתלמידים מחוננים בחינוך העל יסודי (בוגרי כיתות ט' או י') המאפשרת למשתתפיה להשתלב בעולם המחקר המדעי העכשווי.
התוכנית גובשה במטרה לספק את הצרכים הייחודיים של תלמידים מחוננים תוך כדי העשרת עולם הידע המדעי שלהם, חשיפתם למחקר מדעי ברמה גבוהה והקניית הכישורים הנדרשים לגיבוש מחקר מדעי עצמאי ועבודת מחקר ברמה אקדמית.
התפיסה העומדת בבסיס התוכנית היא להציע לתלמידים המחוננים חוויה אינטלקטואלית משמעותית, בשילוב עם פעילות חברתית (כולל תמיכה רגשית) במטרה לאפשר להם להתפתח בו-זמנית בשני כיוונים אלו.
במסגרת התוכנית התלמידים מתמודדים עם אתגרים אינטלקטואליים ופעילויות חברתיות עם תלמידים מחוננים מכל רחבי הארץ.
במסגרת התוכנית התלמידים כותבים עבודת מחקר.
עבודה זו יכולה להמיר בחינת בגרות באחד מהמקצועות המדעיים המוגברים (5 יחידות לימוד), או לעמוד בפני עצמה כמקצוע מוגבר בתעודת הבגרות.
תוכנית אלפא פועלת ב-6 מוסדות אקדמיים: אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים, הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת בר-אילן, מכון ויצמן למדע – באמצעות מכון דוידסון לחינוך מדעי, ואוניברסיטת אריאל בשומרון – לבנות בלבד.
תוכנית אידיאה היא שמטרתה לענות על הצרכים הייחודיים של תלמידים מחוננים שמגלים עניין וסקרנות בתחומי ההומניסטיקה.
התוכנית מעניקה חשיפה לעשייה אקדמית-מחקרית במגוון תחומים, התנסות במימוש מיומנויות חקר, קריאה וכתיבה ברמה גבוהה וכתיבת עבודת מחקר בתחומי ההומניסטיקה תוך כדי ליווי אישי של מומחים ומנחים בתחום.
התפיסה העומדת בבסיס התוכנית היא להציע לתלמידים המחוננים חוויה אינטלקטואלית משמעותית בשילוב עם תמיכה חברתית ורגשית ומפגש עם תלמידים מחוננים נוספים מכל הארץ (לימוד בקבוצת השווים).
במסגרת התוכנית התלמידים כותבים עבודת מחקר שאותה ניתן להמיר ב-5 יחידות בגרות במקצוע שבו נכתבה או לעמוד בפני עצמה כמקצוע מוגבר בתעודת הבגרות.
התוכנית היא מיזם משותף של עמותת קרב ליוזמות בחינוך ושל משרד החינוך, האגף לתלמידים מחוננים ומצטיינים ומסובסדת במלואה.
התוכנית פועלת באוניברסיטת תל אביב באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת חיפה.
מרכז לאחטה הוא גורד שחקים סופר גבוה במרכז העסקים הראשי של העיר סנקט פטרבורג, הממוקם בנפת פרימורסקי בעיר.
בספטמבר 2017 הגיע גובהו של המבנה ל-365 מטרים והפך לגורד השחקים הצפוני ביותר והגבוה ביותר ברוסיה וביבשת אירופה.
נכון ל-2025, גובהו מגיע ל-462 מטרים והוא הבניין ה-16 בגובהו בעולם.
הבנייה החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2019. ב-2021 נפתח בטקס רשמי.
כיום מאוכלס הבניין במשרדים של חברת הגז הרוסית גזפרום.
לאחר סיום בנייתו הוא המבנה השני בגובהו ברוסיה, כשרק מגדל אוסטנקינו בן 540 המטרים, גבוה ממנו.
מכיוון שהמרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג היווה אתר מורשת עולמית מאז 1990, הוועדה למורשת עולמית התנגדה להקמת המגדל בגובה 400 מטר של מרכז אוחטה, שכן זה ישפיע על הנוף העירוני של פטרבורג ההיסטורית.
בדצמבר 2006, מנהל מרכז מורשת עולמית של אונסק"ו, פרנצ'סקו בנדרין, הזכיר לרוסיה את חובותיה לשמור על המורשת והביע דאגה מהפרויקט.
בשנת 2007 הציבה קרן המונומנטים העולמית את קו הרקיע ההיסטורי של פטרבורג ברשימת המעקב שלה ברשימת מאה האתרים הנמצאים בסכנת הכחדה ביותר, עקב בנייתו הפוטנציאלית של הבניין ובשנת 2009 דיווחה כי המגדל "יפגע בתדמיתה של רוסיה".
במהלך המושב ה-36 של הוועדה למורשת עולמית של אונסק"ו שהתקיימה בפטרבורג בשנת 2012, נמסר כי שטח גדול מהעיר נכלל באזורי שימור וחיץ המיועדים לאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
עקב התגובה הערה להצעה המקורית לבניית המגדל במרכז אוחטה, שתוכנן על ידי גזפרום להיבנות מול קתדרלת סמולני, הועבר הפרויקט הרחק ממרכז העיר, ללאחטה.
עם זאת, העברת הפרויקט לא עצרה את הדיונים והמחלוקות בנושא.
ב-11 באפריל 2012 אמרה מושלת סנקט פטרבורג לשעבר ולאחר מכן יו"ר מועצת הפדרציה, ולנטינה מטוויינקו לעיתונאים כי "מרכז לאחטה יכול להפוך לסמל החדש של העיר ולמשוך אנשי העסקים מכל רחבי העולם לסנקט פטרבורג."
ב-26 בינואר 2012 נודע כי גזפרום מתכננת להקים נמל חדש ליאכטות ליד מרכז לאחטה באי קרסטובסקי והייתה אמורה להקים חברה חדשה לניהול נכסים אלה.
הוכרז כי תחנת רכבת תחתית חדשה תוקם בסמוך למרכז לאחטה ב-16 במרץ 2012. בניין תחנת רכבת תחתית זו נכלל בתוכנית הפיתוח העירונית של לנינגרד בשנת 1980, אך רק עם הקמת מרכז לאחטה הוכנס שוב לסדר היום.
תוכנית בניית התחנה הייתה אמורה להסתיים עד סוף 2012.
ההיתר להקמת השלב הראשון במרכז לאחטה, שכלל את גורד השחקים ומעגן היאכטות, התקבל ב-17 באוגוסט וב-31 באוגוסט 2012 התקיים דיון פומבי בנושא המתווה וסקירת אתר הבנייה בישיבת הנהלת נפת פרימורסקי בסנקט פטרבורג.
אובייקטים שתוכננו להצבה באזור הבנייה, תוכנית תשתית תקשורת ותחבורה הוצגו לציבור הרחב.
על יישום הפרויקט וניהולו מטעם גזפרום נפט הייתה אחראית אשת העסקים והכלכלנית ילנה איליוחינה.
כ-3,000 עובדים הועסקו בבנייה, בעיקר ממקצועות הנוגעים לתכנון ובנייה.
לאחר סיומה, היו צפויים להיות מועסקים במתחם כמה אלפי עובדים ממקצועות שונים.
חקירות גאודזיות, אקולוגיות ובחינת קרקעות ותיעוד תכנון לפרויקט הוכנו על ידי מספר חברות כמו GORPROJECT (רוסיה), NIIOSP (רוסיה), Petrochim-technologiya (רוסיה) ו-Trest GRII (רוסיה).
בתכנון וביצוע עבודות תת-קרקעיות, כמו גם ייצור חומרי בנייה השתתפו חברות כמו Arabtec (מאיחוד האמירויות הערביות), קבוצת באואר (גרמניה), Geostroy (רוסיה), Inforsproekt (רוסיה) וחברת Rönesans Holding (טורקיה).
חישובי אימות, אופטימיזציה ופיקוח טכני בוצעו על ידי ארופ (בריטניה), Samsung C&T (קוריאה) וחברת Lend Lease Project Management & Construction (בריטניה).
ניהול הפרויקט נעשה על ידי AECOM (ארצות הברית).
חברת Exclusiva Design (איטליה) הייתה קבלנית מפתח בעיצוב פנים של השטחים הציבוריים.
החברה הגרמנית יוזף גרטנר הייתה אחראית על זיגוג גורד השחקים, כולל חזיתות מזוגגות של קשת הכניסה, כמו גם חלקים מהמבנה הרב-תפקודי, שנעשו בשיתוף עם חברת Waagner-Biro.
עבודות בניית היסודות החלו ב-30 באוקטובר 2012. הקבלן הכללי הפוטנציאלי העיקרי להקמת מרכז לאחטה, הייתה חברת הבנייה Rönesans, שנבחרה ב-22 באפריל 2014. ב-22 במאי 2014 נחתם סופית החוזה להקמת יסוד אחד הבניינים במרכז לאחטה.
המגדל הוא בניין רב-תכליתי והוא מבנה המורכב משני מבנים, צפוני (הקטן יחסית) ודרומי (שהוא גורד השחקים), המאוחדים על ידי יסוד משותף, בניין מחבר וגג.
יש לו מספר קומות משתנה עם הפרש גובה בין 7 ל-17 קומות, כאשר גובה השיא הוא קצת יותר מ-80 מטרים.
חזיתות הקצה נמצאות בזווית שלילית עקב הסרת הקונסולה והחזיתות עשויות מזכוכית, בשטח כולל של יותר מ-60 אלף מ"ר.
האלמנטים העיקריים הנושאים עומס הם ארבע ליבות בטון מזוין הקולטות עומסים אופקיים ואנכיים ומעבירות אותם לבסיס בצורה של סורג צלחת הנשען על כלונסאות.
בין הבניינים הדרומי והצפוני לאורך כל גובה האטריום, עם גג עשוי ממברנות פולימר שקופות.
בחלל האטריום נפרשים גשרי מעבר המשמשים כנקודות תצפית.
האטריום הוא אזור להולכי רגל ממנו ניתן להגיע לכל אחד מהאובייקטים במגדל.
המבנה מכיל פלנטריום, בעל קיבולת של 140 איש.
הקרנה מדויקת מאוד של שמיים זרועי כוכבים נוצרת על ידי מכונת כוכבים (מקרן יפני מדגם Ohira Tech Megastar-IIA).
עצמים גדולים יותר, מטוסים מלאכותיים, אפקטים חזותיים ועוד הרבה יותר נוצרים על ידי מערכת הקרנה ברזולוציה של 8K, המשתמשת בעשרה מקרני לייזר מדגם סוני GTZ280. חמישה מקרנים מאירים את שכבת הכיפה התחתונה, ארבעה את החלק העליון ואחד יוצר תמונה בשיא.
כך, מושגת רזולוציה כוללת של 48,483,533 פיקסלים.
הצד של אולם הכוכבים בצורת כדור הארץ בולט החוצה מהקיר ומעוטר ביריעות נירוסטה משולשות, שעברו ליטוש.
מרכז לאחטה כולל משרדים, מרכז עבודה משותף, מרכז ספורט, מרכז מדעי ילדים ומרכז כנסים.
הפרויקט כולל 1,500 מ"ר שטח של תצוגה מקורה.
חלק מהשטח הפתוח משמש להצגת אמנות, מיצבים ופסלים.
בראש גורד השחקים ישנה מרפסת תצפית ציבורית שהכניסה אליה בחינם ונמצאת בגובה 357 מטר.
הכניסה הראשית של מרכז לאחטה היא קשת בגובה של 24 מטרים כמעט ואורכה 98 מטרים.
במגדל פועלות 62 מעליות, אך לא כולן מגיעות לקומה העליונה.
מלבד מעליות אלה ישנן מעליות כיבוי מיוחדות שנבנו לשימוש במקרה חירום.
בסיס המגדל נוצק מבטון ברציפות, כאשר הבנאים שפכו 24,000 מ"ק תוך 48 שעות.
נפח הבטון שהוצק מתחת לבניין הוא 48,000 מטר מעוקב.
במגדל פועלת מערכת כיבוי אש ערפל מים מדגם HI-FOG.
כאשר הטמפרטורה עולה על 57 מעלות צלזיוס, ספרינקלרים שיוצרים ערפל ומים יתחילו לעבוד באופן אוטומטי.
יחד עם הספרינקלרים, ישנם מטפי מים אותם ניתן להפעיל ידנית או באמצעות שלט רחוק על מנת ליצור וילון מים בשעת חירום.
שטח זיגוג המגדל הוא 72,500 מ"ר והזיגוג של המתחם הכולל הוא 130,000 מ"ר.
מרכז לאחטה אמור להיות גם גורד השחקים הראשון בפטרבורג, שמשתמש במערכת בקרת היווצרות קרח.
חימום הזכוכית בקומות גבוהות מונע הצטברות קרח ומסייע בשמירה על ראות טובה.
המגדל תוכנן בסטנדרט בטיחות גבוה, המאפשר לו לעמוד על ליבה אחת גם אם כל עשרת העמודים התומכים קורסים.
מבנה הליבה עומד בדירוג האש הגבוה ביותר.
הבניין תוכנן כך שהוא יכול לעמוד בשריפה של ארבע שעות ללא כל נזק למבנה.
ב-31 בדצמבר 2018 הוארו אורות חג המולד הירוקים על גורד השחקים ובכך הפכו את המגדל לעץ חג המולד הגבוה באירופה.
ב-28 ביוני 2019 הותקנה תחנת מזג אוויר אוטומטית בנקודה הגבוהה ביותר של הצריח (בגובה 462 מטר), העוקבת אחר טמפרטורה, לחות, כיוון רוח ומהירות.
בשנת 2019 מתחם מרכז לאחטה הוביל במספר המועמדויות לפרס המצוינות ובית הגידול העירוני והתמודד בחמש קטגוריות: הבניין הגבוה הגבוה ביותר בגובה 400 מטר ומעלה; פרס הבנייה; פרס בתחום הנדסת הבנייה; פרס בתחום ההנדסה הגאוטכנית; פרס להנדסת חזית.
בשנת 2020 הגיע מרכז לאחטה לגמר התחרות היוקרתית ביותר בין גורדי השחקים CTBUH בפרס המצוינות ובשנת 2021 זכה בפרס.
מרכז לאחטה 2 הוא קונספט אדריכלי לבניית גורד שחקים מגה גבוה בסנקט פטרבורג שברוסיה, הוצג ב־25 במאי 2021. גובהו של הבניין אמור להיות 703 מטר, כאשר הקומה המיושבת הגבוהה ביותר תהיה בגובה 590 מטר.
ב־25 במאי 2021 הוצג במועצה הבין-משרדית הרעיון האדריכלי של גורד השחקים החדש ליישום הסכם שיתוף הפעולה בין סנקט פטרבורג לגזפרום.
הוצע לבנות אותו במטרה להמשיך ולפתח את רובע העסקים, שסביב מרכז לאחטה על חוף המפרץ הפיני.
גובה מרכז לאחטה 2 יהיה 703 מטר.
גורד השחקים יהיה השני בגובהו בעולם ונועד לספק תנופה נוספת לפיתוח העיר.
הבניין ישלים את ההרכב האדריכלי ויהפוך למוביל עולמי בחדשנות טכנולוגית ובבנייה ירוקה.
על פי הקונספציה, המעטפת החיצונית של הבניין מורכבת מעמודים מעוגלים, שבתוכם גוף הבניין.
הבניין יכלול 8 חלקים בני 16 קומות עם אטריום בני שלוש קומות.
בסך הכל, הבניין יכלול 150 קומות, הקומה הגבוהה ביותר תמוקם בגובה 590 מטר.
שטח השימוש של הבניין יהיה 220,000 מטרים.
ההנחה היא כי הבניין החדש ימוקם מעט מערבית למרכז לאחטה הקיים.
לדברי טוני קטל, אדריכל הפרויקט, שהוביל בעבר את צוות מחברי התפיסה האדריכלית של מרכז לאחטה, הסביר כי הבניין הוא "יצירת סביבה אורבנית אנכית בצורת מגדל ספירלה".
לדבריו, הפתרון האדריכלי מגלם רעיון בהשראת אנרגיה על כל צורותיה: מגלי אנרגיה ספירלית של אנרגיית גלים במים.
הפרויקט מתוכנן להתבצע מחוץ לתוכנית ההשקעות של גזפרום, על בסיס מימון הפרויקט.
המשימה תוטל על חברה שאינה קשורה לגזפרום.
מפת פיתוח דרכים כבר פותחה ואתר הבנייה יסופק על ידי גזפרום.
הפרויקט ספג ביקורת נוקבת על הפגיעה במרקם המבנים ובקו העירוני המאפיין את העיר.
מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים שלומי הוא מרכז חינוכי ישראלי שהוקם בשנת 1987 ביישוב שלומי ומשמש כמרכז העשרה למחוננים ומצטיינים המתגוררים בגליל המערבי.
המרכז מספק בעבור התלמידים שיעורי העשרה בנושאים מגוונים כמו: כתיבה יוצרת, אומנות, צילום, קולנוע, תיאטרון, אמנות לחימה, חידות מתמטיות, שחמט ועוד.
המרכז ייחודי בהיותו משרת הן את המגזר היהודי והן את המגזר הערבי.
בבית הספר לומדים כ-600 תלמידים בכיתות ג'-ט'.
התלמידים מאותרים על ידי משרד החינוך באמצעות מבחני מכון הנרייטה סאלד.
המרכז הוקם בשנת 1987 ונכון לשנת 2021 הוא מנוהל בידי ד"ר נילי גל-ים.
המרכז שוכן ברחוב הרב מימון 40, שלומי.
בשנת 2018 הוחלט על פתיחתה של כיתת מחוננים בבית הספר אורט שלומי.
פתיחתה של הכיתה גרמה לתחילתו של שיתוף פעולה בין בתי הספר.
המרכז פותח את שעריו ארבעה ימים בשבוע - בימים שני, שלישי, רביעי וחמישי.
כיתות ג' לומדות במרכז בימי שני, בימי שלישי - כיתות ד', בימי רביעי - כיתות ה'-ו', ובימי חמישי - כיתות ז' עד ט'.
יום הלימודים אורך כ-5 וחצי שעות (מהשעה 8:30 בבוקר ועד השעה 14:00).
התלמידים לומדים שלושה קורסים במהלך היום וביניהם ניתנות להן שתי הפסקות שאורך כל אחת מהן - חצי שעה.
בכך מאפשר המרכז לתלמידים לצבור חוויות וחברים חדשים.
בהתאם לשכבת הגיל, ניתנים קורסי העשרה בתחומים רבים ומגוונים:
כיתות ג': אומנות, מדעים ופיזיקה, ג'אגלינג וקומיקס
כיתות ד': אומנות, כתיבה יוצרת, ג'אגלינג, אמנות לחימה, חקלאות וסיפורי עם
כיתות ה'-ו': חקלאות, אנימציה, כתיבה יוצרת, אומנות, צילום וקולנוע
כיתות ז'-ט': הבמה המחוננת לתיאטרון, הבמה המחוננת לקולנוע, אנימציה, כתיבה יוצרת, אומנות, אמנות לחימה ופילוסופיה.
בכיתות הנמוכות (ג'-ו') מחליפים התלמידים קורסים בסוף הסמסטר הראשון על מנת להתעמק בתחום חדש.
תלמידי החטיבה הלומדים במרכז לעומתם, מתעמקים באותו הקורס במהלך כל השנה.
בחלק משכבות הגיל, נוסף על הקורסים מוצע לתלמידים פרויקט נוסף שבא במקום אחד הקורסים:
בכיתות ג' התלמידים לוקחים חלק בפרויקט התמונה שלי שבו הם מספרים על תמונה שלהם יחד עם משפחתם באמצעות כתיבת סיפור קצר על התמונה.
הפרויקט נעשתה בשיתוף עם המורה לכתיבה יוצרת במרכז.
בכיתות ד' התלמידים לוקחים חלק בפרויקט על כנפי ענקים.
בפרויקט זה הם מספרים על קרוב משפחה שלהם, שיש לו סיפור מעניין: תחום עניין, ידע או מקצוע שהוא יכול לספר עליו.
הם מראיינים אותו ובסוף הפרויקט יוצרים פוסטר ומרצים על האדם שבחרו בפני קהל ביום הפתוח שבסוף השנה.
התלמידים עובדים על הפרויקט בשעה שמוקדשת במיוחד עבורו והם רשאים לעבוד עליו גם בזמן שיעור הכתיבה היוצרת, כאשר הם נעזרים במורה.
בפרויקט הם לומדים על החלל, על שיגור חלליות, על תנאי משקל, על כוח הכבידה ועל גרמי שמיים.
בסוף הפרויקט טסים התלמידים המשתתפים בו למחנה חלל בבלגיה.
לאחר 7 שנים של למידה במרכז, התלמידים צוברים חברים והמעבר לתיכון מחייב אותם להיפרד.
על מנת שיוכלו לשמור על קשר בקלות, ייסדה מנהלת המרכז, ד"ר נילי גל-ים, את פרויקט בוגרים מטיילים בגליל, שבו בוגרי המרכזים מכל הצפון יכולים להיפגש מדי כמה שבועות בטיול בצפון הארץ.
את המרכז מנהלת ד"ר נילי גל-ים.
מוטי ברייט הוא המורה לכתיבה יצירתית במרכז, והוא סופר ומשורר במקצועו.
מרכז לבריאות הנפש טלביה הוא מרכז רפואי העוסק בבריאות הנפש הממוקם בשכונת טלביה שבירושלים וכפוף לקופת החולים כללית.
מנהל המרכז הוא ד"ר אהוד רוזיצקי.
המרכז הוקם בשנת 1960, ופועל בשלוש שפות – עברית, אנגלית ורוסית.
במרפאה עובדים מספר פסיכיאטרים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים.
בסמוך למרכז, בתוך מתחם המנזר של המסדר הקפוצ'יני, פעל בית חולים פסיכיאטרי אחר (גם הוא בבעלות קופת חולים כללית) ובו מעל ל-200 מיטות.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, בסיום מאבק משפטי ארוך, השיבה קופת החולים את המתחם למסדר האיטלקי בשנת 1999. במתחם פועל מאז מרכז לימודי דת.
מרכז לטיפול בקשיש בקהילה (בראשי תיבות: מְלַבֵּב) היא עמותה רשומה אשר הוקמה בשנת 1981 על ידי פרופ' ארנולד רוזין והעובדת הסוציאלית לאה אברמוביץ.
עמותת מְלַבֵּב מעניקה שירותים לאנשים עם דמנציה ואלצהיימר ולבני משפחותיהם.
ההערכות כיום הם שישנם כ-175,000 אנשים עם ירידה קוגניטיבית ודמנציה, ומספר דומה של בני משפחה המטפלים בהם.
העמותה שואפת לשפר את איכות חייהם של החולים ובני משפחותיהם וכן לפתח שירותים חדשים בקהילה.
מנכ"ל העמותה הוא ד"ר זאב פרידמן.
יושב ראש הוועד המנהל הוא זבולון אורלב, וחברי הוועד המנהל הם: פרופ' מרטה וינשטוק-רוזין, עו"ס לאה אברומוביץ, פרופ' יצחק בריק, יואל נתן, פנינה והב, יוסי גרנות, ג'ף קאהן, מנחם וגשל.
עמותת מְלַבֵּב הוקמה על ידי פרופ' ארנולד רוזין, שניהל במשך שנים את המחלקה הגריאטרית ב"המרכז הרפואי שערי צדק" בירושלים, יחד עם עו"ס לאה אברמוביץ.
הם גיבשו שיטה מקצועית לטיפול באנשים עם דמנציה ואלצהיימר בקהילה.
הפעלת ארבעה מרכזי יום בירושלים ובית שמש עבור אנשים אשר אובחנו עם דמנציה, בשפות: עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית וערבית.
הפעלת שירותי סיעוד באזור ירושלים והסביבה, בית שמש, חלק ממטה יהודה וגוש עציון.
השירות מוכר על ידי המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון.
הפעלת שירות מְלַבֵּב עד הבית: מגוון של תרפיות וטיפולים בבית עבור אנשים מבוגרים בכל רמות התפקוד.
הפעלת קבוצת "פעימה" עבור אנשים צעירים עם ירידה קוגניטיבית, ובשיתוף עם מוזיאון ישראל.
מְלַבֵּב למשפחה: מגוון שירותים מקוונים לבני משפחה מטפלים: ייעוץ, תמיכה, טיפול ועזרה בניהול הטיפול של אדם עם דמנציה.
מְלַבֵּב העשרה: הכשרות מקצועיות לאנשי מקצוע בקהילה.
הפעלת מוקד טלפוני להפגת בדידות.
פיתוח תוכנת סביון – אפליקציה פשוטה להפעלה להורדה למחשב, לשיקום קוגניטיבי עבור אנשים לאחר שבץ מוחי, ולשיפור איכות חייהם של אנשים עם דמנציה.
מאגר מידע מקצועי בנושאים מגוונים בתחום הזקנה ודמנציה.
הכשרות לעובדים זרים המטפלים בזקן.
מרכז לונדון הוא החלק הפנימי ביותר של העיר לונדון אשר בממלכה המאוחדת אשר משתרע על פני מספר רבעים.
לאורך השנים נעשה שימוש בהגדרות שונות כדי להגדיר את ההיקף של אזור מרכז לונדון לצורכי סטטיסטיקה, תכנון עירוני ושלטון מקומי.
מאפייניו של אזור מרכז כוללים סביבה בנויה בצפיפות גבוהה, עלויות גבוהות במיוחד לשטחי הקרקע, כמות גדולה במיוחד של אוכלוסייה במהלך שעות היום, וריכוז של ארגונים ומתקנים בעלי חשיבות אזורית, לאומית ובינלאומית.
החישוב של מרחקי נתיבים שונים מ/אל לונדון נמדדים באופן מסורתי מנקודה מרכזית בצ'רינג קרוס (בסיטי של וסטמינסטר), המסומנת על ידי פסלו של המלך צ'ארלס הראשון בצומת של הרחובות סטרנד, וייטהול וקוקספור, אשר נמצא מדרום לכיכר טרפלגר.
מרכז לתרבות עכשווית של ברצלונה (בקטלאנית: Centre de Cultura Contemporània de Barcelona), הידוע גם בראשי תיבות שלו, CCCB, הוא מרכז אמנויות בברצלונה, קטלוניה, ספרד.
המרכז ממוקם בשכונת אל רבאל, ונושא הליבה שלו הוא העיר והתרבות העירונית .
ה-CCCB מארגן תערוכות, דיונים, פסטיבלים, קונצרטים, מחזורי סרטים, קורסים, הרצאות ופעילויות נוספות.
ה-CCCB מארגן תערוכות, דיונים, פסטיבלים, קונצרטים, מחזורי סרטים, קורסים, הרצאות ופעילויות אחרות.
בנוסף, מעודד יצירה באמצעות טכנולוגיות ושפות חדשות, חוקר ומקדם את המיזוג המתמשך של שפות וז'אנרים שונים, ומעביר הפקות פנימיות למרכזי אמנות, מוזיאונים ומוסדות לאומיים ובינלאומיים אחרים.
המטרה הבסיסית של פעילויות אלו היא ליצור דיון, חשיבה והרהורים על נושא העיר והמרחב הציבורי, ונושאים נוספים המגדירים את האקטואליה.
הוא מטפל בנושאים במטרה לקשר את העולם האקדמי עם תהליכי יצירה ואזרחים בכלל.
ה-CCCB הוא גם מרחב פתוח ליוצרים, עמותות ומתכנתים עצמאיים שאיתם יצר קשרים לאורך השנים.
ה-CCCB מציע לציבור גישה לחלק מאחזקותיו, ארכיון מולטימדיה הכולל חומרים שיצר המרכז במהלך שנות פעילותו.
מגוון רחב של חומרים (מסמכים, פרסומים, קבצים דיגיטליים, אודיו-ויזואליים וכו') בנושאים מרכזיים של תרבות וחברה עכשוויים הזמינים לעיון בארכיון CCCB, והוא ממשיך להתעדכן כל העת.
פתוח לציבור גם XcèntricArchive של המרכז, ארכיון דיגיטלי של סרטים ניסיוניים ותיעודיים, הכולל למעלה מ-700 כותרים הקשורים לתוכנית שלו "Xcèntric.
ה-CCCB הוא קונסורציום ציבורי שנוצר על ידי המועצה המחוזית של ברצלונה (Diputació de Barcelona) ומועצת העיר ברצלונה.
הגוף הניהולי השולט בקונסורציום הוא המועצה הכללית, שהנשיא שלה הוא נשיא המועצה המחוזית של ברצלונה וסגן הנשיא שלה הוא ראש העיר.
שטח המרכז הוא 15,000 מטרים רבועים, מתוכם 4,000 מטרים רבועים הם חללי תצוגה.
יש בו גם אודיטוריום, חנות ספרים וחדרי סמינרים והרצאות מגוונים.
ה-CCCB תופס חלק מבית האחוזה הישן Casa de Caritat, שנבנה בשנת 1802 ומשמש תפקיד זה עד 1957. המקום המחודש הוא פרי עבודתם של האדריכלים הליו פינון (Helio Piñón) ואלברט ויאפלנה (Albert Viaplana), ובשנת 1993, הפרויקט זכה בפרסי אדריכלות של FAD וסיוטט דה ברצלונה.
המבנה החדש החליף את האגף הצפוני, והשלים את הפריסה המקורית בצורת U עם נפח מנסרתי בגובה 30 מטר, תוך הצגת חזית מזוגגת היוצאת אל החצר בחלקה העליון.
עם משחקי ההשתקפויות שלו, תכונה חדשה זו הופכת למראה של הגגות שמסביב ולנקודת תצפית על העיר, כמו גם לאחסון תקשורת פנימית (אולמות, מעליות ומדרגות).
באביב 2011, ה-CCCB הרחיב את שטחיו עם שילוב התיאטרון לשעבר של Casa de Caritat, ששופץ.
הפרויקט, שתוכנן על ידי "מרטינז לאפנה-טורס אדריכלים" (Martinez Lapeña-Torres Arquitectos, SL), יוצר חיבור במפלס המרתף עם המתחם הנוכחי, בחצר פאטי דה לס דונס, ומתייחס לתיאטרון הישן, שנבנה ב-1912 על ידי האדריכל ג'וזף גודיי אי קאסאל.
חלק מאחד מהאכסדראות מהמאה ה-19 של בית החולים לשעבר דה לה קריטאט.
מרכז לוחמת הספקטרום 513 (ידוע גם בתור מרכז לו"ס או יחידת הלוחמה האלקטרונית) היא יחידה טקטית-טכנולוגית מובחרת באגף התקשוב וההגנה בסייבר הנמצאת תחת חטיבת ספירה.
היחידה משתמשת באמצעים מיוחדים תוך שילוב במאמצי לחימה.
המרכז האחראי על שיבוש מערכות הקשר והתקשורת של האויב כאשר בכלל זה הוא עוסק בשיבוש שידורי רדיו וטלוויזיה, שירותים סלולריים ועוד.
עיקר פעילות המערך היא התקפית, אך בין עיסוקיו מערך הלוחמה האלקטרונית פועל גם להגנה על מערכות התקשורת הצבאיות וישובי ישראל.
היחידה היא מטכ"לית ופועלת באוויר, בים וביבשה וזמינה להיות מוקפצת לכל מקום בארץ.
מפקד מרכז לוחמת הספקטרום הוא קצין בדרגת אלוף-משנה.
מפקד היחידה הנוכחי הוא אלוף-משנה י'.
תחת מרכז 513 קיימים גם גדודי המילואים, המורכבים מפלגות של חיילים יוצאי היחידה וחיילים מיחידות מיוחדות: גדוד 5119 המשויך לפצ"ן, גדוד 5116 המשויך לפד"מ, יחס"ר 5115 העוסק בפעולות מיוחדות ומורכב במחציתו מיוצאי היחידה וכמחציתו מלוחמי מילואים יוצאי יחידות מובחרות
מכלול תקיפה ספקטרלי או מת"ס הוא גוף שהוקם בזמן מלחמת חרבות ברזל, האחראי על שליטה והפעלה מרחוק של כלי הל"א של מרכז הלו"ס הפרוסים על ידי גדוד 5114. המת"ס לקח חלק בהגנה על מדינת ישראל במהלך המתקפה האיראנית על ישראל בשיתוף פעולה עם לוחמי גדוד 5114.
החיילים במת"ס נקראים "מש"קי שליטה בספקטרום" או בקצרה "שולטי ספקטרום".
הכשרתם מתרחשת תחת פלוגת ההכשרות של גדוד 5114.
מרכז כיוונים הוא מרכז צעירים ברובע הקריה ("הסיטי") באשדוד.
המרכז הפיזי הוקם בשנת 2013 על ידי עיריית אשדוד במטרה לתת מענה לצורכי הצעירים בעיר (בגילאי 18 עד 35) בתחומים תעסוקה, מעורבות חברתית, עלייה, השכלה גבוהה, וגיוס לצה"ל.
המרכז משמש כגוף מייעץ לעיריית אשדוד בכל הנוגע להתנהלות מול צעירי העיר.
המרכז נבנה בתכנונו של גיל מינסטר.
ד"ר סמדר איצקוביץ הובילה יחד עם הג'וינט וקרן רש"י, בשנת 2002, את פיתוח המודל העירוני לקידום השכלה גבוהה וצעירים באשדוד, כאשר צבי צילקר כיהן כראש העיר.
על בסיסו נולדו יוזמות ונבנו מנגנוני ליווי וייעוץ לצעירים בגילי 18–35, שהשפיעו על תפיסת הפעולה של כלל מרכזי הצעירים בישראל.
בסיועו של ראש העיר ד"ר יחיאל לסרי ויהודה פרנקל שהיה ממונה על החינוך ותעשייה בעיריית אשדוד, נבנה מרכז  פיזי עירוני לצעירים בלב העיר.
באוקטובר 2021 המרכז ניצח בתחרות את מרכז הצעירים של ירושלים וזכה בפרס "מרכז הצעירים הטוב בישראל" בוועידת השלטון המקומי לחדשנות.
המרכז ממוקם ברחוב הציונות 4 במרכז רובע הקריה בעיר, ובסמיכות למרכז "צימר", לתחנה המרכזית ולקריית התרבות ע"ש צילקר.
המרכז מפעיל בנוסף את שלוחת כיוונים בשכונה ברובע ו' הוותיק.
מנהלת המרכז היא אתי לוגסי טורקניץ.
המרכז מציע לסטודנטים תושבי העיר ללמוד במרחבי הלמידה השקטים בו, הכוללים ספרי עיון, חיבור אלחוטי לאינטרנט ושקעי חשמל.
כמו כן, המרכז מאפשר הזמנה מראש של כיתות לימוד ללא תשלום.
במהלך "תקופת המבחנים" (החופשה בין הסמסטרים בשנה האקדמית) המרכז נוהג להאריך את שעות הפעילות שלו עד ללילה כדי לתמוך בסטודנטים.
מרכז כיוונים תומך בסטודנטים גם כלכלית, ומעניק מלגות לסטודנטים בעיר ומממן קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית, מסבסד דמי רישום ומעניק הכוונה במציאת תעסוקה במהלך ולאחר הלימודים לעידוד ההשכלה הגבוהה בעיר.
המרכז מהווה גם יועץ לתלמידי תיכון בענייני לימודים אקדמיים במקביל ללימודים בבית הספר ומלווה אותם לתוכניות טרום-אקדמיות באוניברסיטה הפתוחה וכן למסלול העתודה האקדמית של צה"ל, תחת מדור המרכז לשירות משמעותי, שפעל בעבר במרכז העירוני לנוער ע"ש קופף.
במרכז פועלות תוכניות השכלה לתלמידי חטיבת ביניים ותיכון, ביניהן תוכנית הסייבר הלאומית "מגשימים" של המרכז לחינוך סייבר, וכן קהילת "she codes;".
במרץ 2021 הוקם האקסלרטור לחברות ההזנק "האב אשדוד" (HUB Ashdod או "HUB ASH") המציע ליזמים מאשדוד חלל עבודה משותף המעודד רישות עסקי ("נטוורקינג") עם יזמים וסטארטאפיסטים החברים באקסלרטור.
האקסלרטור מופעל בידי מרכז כיוונים יחד עם עיריית אשדוד.
האב אשדוד מפעיל גם את "האביזנס" – חלל עבודה משותף הממוקם במרכז הראשי של כיוונים עבור צעירים עם עסקים ללא מקום פיזי (פרילנסרים).
במקום נערכות הרצאות וסדנאות חינמיות לחברי המיזם ובתשלום סמלי לשאר התושבים.
במרכז כיוונים ישנו גם חדר ישיבות מרכזי המסונף ל"האביזנס" מאז הקמתו ביולי 2022.
בנובמבר 2020 החל אחראי תחום המוזיקה במרכז כיוונים, רז פרי, לארגן במרכז סשני הופעות אקוסטיים, אותם המרכז מפיק תחת הלייבל "Kivunim Music".
מעלה לרשת, בהם מתארחים אמנים ומוזיקאים מקומיים.
סדרת הסשנים הראשונה תחת הלייבל, שנקראה "Big Room", התארחו פרי, מתן פרץ, להקת "יוניסון" (Unison), קרן בן נעים, ליאור "הולידיי" קוגן ודניאל אמסלם.
הסשנים בוצעו במבואת מבנה האודיטוריום של המרכז.
בפברואר 2021 החלו להיערך במרכז מופעי "טייני דסק" – סגנון הופעה בסביבה משרדית או ביתית שנעשתה פופולרית במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית.
בסדרת הסשנים שנקראה "Tiny Room" התארחו פרי לינור שמשון, תהילה אוזן וחני טל.
הסשנים בוצעו באחד מהחדרים הנטושים במרכז ליצירת אווירה אינטימית.
ביולי 2021 נערכה במרכז סדרת הסשנים "WILD ROOM".
בסשנים התארחו הלהקות "7/23" ו-"LVFM", וכן יובל ניאזוב מלהקת "מבוא הדודאים", עמית רז והזמרת-יוצרת נרקיס.
הסשנים בוצעו במרחב העבודה הראשי, לימים, של "האביזנס".
בדצמבר 2022 הלייבל ערך את סדרת הסשנים "Record Room" – הראשונה שבוצעה באולפן הקלטות מקצועי.
בסדרה הופיעו עמית רז, פרד ("Fred"), אופק אביליה, גיא אמסלם ועידן רז.
החל מ-2023 נערכים ברחבת המרכז הנמצאת בינו לאודיטוריום "ערבי מחתרת" ביוזמתו של פרי – הם רצפי הופעות של מוזיקאי היפ-הופ מתחילים מהעיר.
מרכז כיוונים נוהג לארח אירועים של הקהילה הגאה בחודש הגאווה, ולקשט את המרכז ברוחו.
ביוני 2023, לקראת מצעד הגאווה העשירי שנערך באשדוד הפודקאסט "בקטע מקומי" שמרכז כיוונים היה שותף בהקמתו, הפיק את סדרת הראיונות "גאווה אשדודית" שאירחה את דמויות המפתח של הקהילה הגאה בעיר.
כמו כן, היה זה מצעד הגאווה הראשון בעיר שנערך בשיתוף פעולה בין עיריית אשדוד, שנתמנה בה לראשונה רכז קהילת להט"ב – עם מרכז כיוונים, ובשיתוף המשרד לשוויון חברתי, תחום הנוער בעירייה וארגון "גאווה אשדודית".
בנובמבר 2022 הקים המרכז יחד עם תושב העיר, אורי מלול, את הפודקאסט "בקטע מקומי" לתיעוד סיפורים על אישים ומקומות מהעיר.
פרקי הפודקאסט מחולקים לסדרות-משנה לפי נושא:
"קול המי ומי" – סיפוריהם של ברים מוכרים בעיר
"רחש מקומי" – מוזיקאים אשדודים
"אלקטרוניקאסט" – אמני מוזיקה אלקטרונית אשדודים
"קוד פתוח" בשיתוף "האב אשדוד" – יזמות טכנולוגית
"קול הדרך" – על זהות תושבי העיר שזכו להצלחה בקריירה
"גאווה אשדודית" – גאווה ויציאה מהארון בעיר
באפריל 2022 אירח המרכז, ביוזמתו של יניב קקון, את הבמה הפתוחה להרצאות "המטבחון" שארגנו בני נוער מהעיר.
המרכז מעניק מדי שנה את מלגת "בקטע מקומי" יחד עם מפעל הפיס ל-25 סטודנטים תושבי העיר במטרה לקדם בעולם היזמות.
בפברואר 2023 הופץ באשדוד בחינם מגזין הכיס האמנותי "ואקום", שנתן במה למאיירים, משוררים, צלמים ולמקומות בילוי נישתיים של בורגנים בעיר, בהם בתי קפה וברים.
ביולי באותה השנה, מרכז כיוונים אישר כי הוא עומד מאחורי המגזין, שפורסם בתחילה בעילום שם המפיץ.
בדצמבר באותה השנה, הפיץ המגזין את מהדורתו החמישית שעסקה בהנצחת חללי טבח שבעה באוקטובר.
"ואקום" נערך בידי דוד ברקת ואורי מלול.
במהלך מלחמת חרבות ברזל באוקטובר 2023, נפתח במרכז חמ"ל סיוע אזרחי.
כמו כן, המרכז יצא במיזם לתיעוד ניצולי הטבח במסיבת הטבע ליד רעים בפורמט של פודקאסט, הנקרא "בלוז פסיכדלי", המציג עדויות מולחנות כדי "להחיות את המוזיקה מהיום בו המוזיקה מתה".
מרכז כיוונים מפעיל שלוחה ב"בית העולה" על יד קאנטרי בית לברון ברובע ו' בעיר, בשם "כיוונים בשכונה", שהוקם בפברואר 2020 בהשקעה של 6 מיליון ש"ח ממשרד הבינוי השיכון ומרשת מכללות עתיד.
מטרת השלוחה לשמש – בנוסף לצעירי העיר, שעבורם הוקם המרכז בקריה – לקידום ותיקי העיר המתגוררים בשכונות הצפוניות, ובעיקר ברבעים ו' ו-ג'.
במרכז ישנה כיתת למידה גדולה ובה, בדומה למרחב הלימודים בכיוונים, ניתן לשהות וללמוד.
גם שם נערכו סדנאות הדרכה.
מנהלת השלוחה היא שלי קורסונסקי.
שיטת ההתיישבות של חבל חקלאי מתוכנן שבמרכזו יש מרכז כפרי התבצעה לראשונה בחבל לכיש שהמרכזים הכפריים שלו נמצאים בנהורה ובאבן שמואל.
בהמשך, הוקמו גם מרכזים כפריים גם באזורים חקלאיים נוספים שהיו בהם מושבים, גם בכאלו שלא היו חבל חקלאי מתוכנן מראש.
אמצעי הייצור שתוכננו להיות במרכזים הכפריים היו: ריכוזי טרקטורים וכלים חקלאיים ומתקני מיון ואיסום מרכזיים לתוצרת חקלאית.
השירותים אותם יועד המרכז הכפרי לתת היו: בית ספר יסודי, מרפאה, צרכנייה, בית עם, סניף בנק וגם מגורים לעובדי השירותים והקהילה של המרכז הכפרי.
יעד נוסף של המרכז הכפרי היה שילוב האוכלוסיות ההומוגניות שהיו בכל אחד מהמושבים שסביב למרכז הכפרי ויצירת מיזוג גלויות, שהיה אחד מיעדי ההתיישבות הציונית בעשורים הראשונים של מדינת ישראל.
במהלך השנים, חלק מאותם מרכזים כפריים חוו קשיים, הן במילוי המטרות שיועדו להם והן בשימור תושביהם.
חלק גדול מאותם מרכזים כפריים הפכו ליישובים קהילתיים, או ליישובים כפריים אחרים.
מרכז מסחרי או מרכזון הוא מרכז קניות אשר כולל חנויות ושירותים שונים.
על פי רוב, חנויות אלו ממוקמות כך שפתחיהן פונים לרחוב, ומעליהן בנויים בתי דירות.
המרכז המסחרי ממוקם במרכז העיר, והגישה אליו בתחבורה ציבורית נוחה.
המרכז המסחרי תפס את מקומו של השוק, הפרוץ לכל נזקי מזג האוויר (אף כי בימינו שוקי הירקות והפירות מכוסים במספיק סככות הנושקות זו לזו, עד כי רוב שטחם מכוסה).
במרכז המסחרי נותרו עדיין אלמנטים בלתי סדורים כמו בשוק, המתבטאים בעיקר בצפיפות בכבישים הסמוכים למרכז המסחרי, בחניות כפולות ובעיכובי תנועה בגלל כניסה ויציאה מחניה.
המרכז המסחרי מאופיין בהזנחה ברוב הערים בהם נבנו קניונים חדשים.
ההזנחה מתבטאת בחנויות סגורות, לכלוך וכדומה.
בנוסף, המרכז המסחרי מאופיין במכירה קמעונאית ובחנויות עצמאיות, שאינן חלק מרשת.
שלטי החנויות עשויים להיות חלק מעסקת פרסום בין בעל החנות לבין החברה הממנת את השלט: השלט האחיד מפרסם מוצר שהחנות מוכרת, ובתחתיתו שם החנות.
שלטים כאלה מונפקים על ידי חברות חומרי בניין, משקאות קלים וסיגריות בדרך כלל.
תחלופת החנויות, בעליהן ומרכולתן נמוכה בדרך כלל יותר מאשר בקניון.
החנויות מתגאות לעיתים בזמן שחלף מאז נפתחו, למשל במילים "נוסד 1938", המציינות כי החנות החלה לפעול בשנה זו.
גם הגופן העתיק מאפיין חנויות אלה.
המרכז המסחרי ירד מגדולתו עם עלייתם של שתי צורות מסחר חדשות:
קניונים בהם המסדרונות מקורים והאזור מאובטח, והאזור המסחרי כולו מתוכנן בתכנון מרכזי.
קניוני החוצות (פאוור סנטרים) בהם מרוכזות חנויות ענק.
מרכז מקדוניה הוא אזור מנהלתי שמהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון.
המחוז ממוקם במרכז חבל מקדוניה היוונית בצפון מזרח יוון מצפון לים האגאי, ומכיל בתחומיו את חצי האי כלקידיקי.
מרכז מקדוניה מחולק לחמש יחידות האזוריות: כלקידיקי, אימאתיה, קילקיס, פלה, פיאריה, סרה, סלוניקי.
בנוסף, קיים בתחומו המחוז האוטונומי של הר אתוס, המהווה מדינת מנזרים בעלת שלטון עצמי.
בפיזיקה ובמכניקה, מרכז המסה (או מרכז כובד) של גוף או מערכת גופים הוא נקודה במרחב המהווה את הממוצע משוקלל של מיקום המסה במערכת.
ניתן לחשב חישובים מסוימים במכניקה תוך הפשטה של המערכת, כאילו הגוף או מערכת הגופים הם גוף נקודתי הנמצא בנקודת מרכז המסה וכל המסה של המערכת מרוכזת שם.
הנחה זו מפשטת מאוד את החישובים, שכן אין צורך להתחשב בממדיו של הגוף, בצורתו או בכיווניות שלו ומתאימה לחישובים המסתמכים על חוקי התנועה של ניוטון לצורך חישוב התנועה הקווית של המערכת.
למרכז המסה תפקיד חשוב בתיאור של מכניקה של גוף קשיח, כלומר של גוף שאינו משנה את צורתו.
את תנועתו של גוף קשיח ניתן לתאר כמורכבת מתנועה קווית של מרכז המסה, ומתנועה סיבובית של הגוף סביב ציר סיבוב העובר דרך מרכז המסה.
הפעלת כוח על גוף קשיח יכולה להביא לתנועה קווית שלו ו\או לתנועה סיבובית שלו סביב מרכז המסה.
בפרט, כח המופעל על ציר העובר דרך מרכז המסה לא יגרום לסיבוב של הגוף הקשיח.
כהדגמה לכך, עצם הנמצא על נקודת משען בודדת ימצא בשיווי משקל אם מרכז המסה נמצא על אותו ציר אנכי כמו נקודת המשען .
מרכז המסה משמש גם בתיאור כוח הכובד, אז הוא מכונה גם "מרכז הכובד".
על פי חוק הכבידה של ניוטון, , כוח הכבידה נמצא ביחס הפוך לריבוע המרחק בין הגופים כאשר הם מסות הגופים.
כיוון שהמרחק נמדד בין שתי נקודות, יש בעיה בהגדרת המרחק בין גופים שאינם נקודתיים.
על מנת לפתור זאת, יש לדעת באילו נקודות במרחב יש לרכז את מסתו של כל גוף כך שתכונות המערכת לא ישתנו.
נקודות אלו הן מרכזי המסות, ועל פיהן ניתן לחשב את המרחק בין הגופים.
מקומו של מרכז המסה הוא פונקציה של המקום והמסה של כל הגופים המרכיבים את המערכת.
בתורת היחסות הפרטית מוחלף מושג זה במרכז האנרגיה שהוא מושג בעל משמעות דומה.
מרכז המסה של אוסף בדיד של מסות נקודתיות הממוקמות בנקודות מוגדר על ידי:
כאשר היא המסה הכוללת של המערכת.
מרכז המסה של גוף רציף בעל צפיפות מסה מוגדר על ידי:
כאשר האינטגרל הוא על נפח הגוף.
בכל מקרה מיקום מרכז המסה הוא ממוצע משוקלל של מיקום המסות המרכיבות את המערכת/הגוף.
מרכז מסה של מערכת המורכבת משתי מסות הנמצאות במרחק x זו מזו, נמצא על הקו המחבר בין שתי המסות, במרחק מהמסה ובמרחק מהמסה .
כאשר שתי המסות אינן שוות מרכז המסה קרוב יותר למסה הגדולה יותר ואילו עבור מסות שוות הוא נמצא בדיוק באמצע בין שתי המסות.
מרכז המסה של גוף יכול להיות מחוץ לגוף עצמו, לדוגמה מרכז המסה של שולחן יכול להיות מתחת לשולחן.
עבור גופים פשוטים בעלי צפיפות אחידה, מרכז המסה מתלכד עם המרכז הגאומטרי של הגוף, לדוגמה:
דיסקה (עיגול) - מרכז העיגול.
נוח להשתמש במערכת צירים שראשיתה ממוקמת במרכז המסה ונעה יחד איתו.
זאת כיוון שמרכז המסה של מערכת נע בהשפעת כוחות חיצוניים בלבד, כלומר רק כוחות שמופעלים על המערכת מבחוץ משפיעים על תנועתו.
כמו כן ניתן לפרק את האנרגיה הקינטית של מערכת לאנרגיה הקינטית של החלקים המרכיבים אותה יחסית למרכז המסה ועוד האנרגיה הקינטית של גוף נקודתי בעל המסה הכוללת של המערכת שנמצא במרכז המסה.
במקרים בהם לא פועלים כוחות חיצוניים או פועל כח הגרביטציה בלבד, תנועת מרכז המסה פשוטה לחישוב.
כך ניתן לדוגמה לפרק תנועה מורכבת של גוף צפיד לתנועה של מרכז המסה שלו וסיבוב של הגוף סביב מרכז המסה.
במערכת המורכבת משני גופים הנמשכים זה לזה על ידי כח הגרביטציה (כגון כוכב ולוויין), כל אחד מן הגופים נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה המשותף שלהם.
כך למשל כדור הארץ נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה של כדור הארץ והשמש (ולא סביב השמש עצמה).
מיקום מרכז הכובד של מטוס משפיע על יציבות המטוס.
הטייס, המחזיק באחריות לבטיחות הטיסה, אחראי גם על ביצוע מתאים של פיזור הנוסעים והמטען בצורה שתאפשר למרכז הכובד להישאר בתוך טווח התנועה המותר שלו, על פי ספרות יצרן המטוס.
לעיתים, הנושא באחריות זו הוא פקח העמסה.
נקודה נייטרלית - היא הנקודה הגאומטרית האחורית ביותר בה יכול להימצא מרכז הכובד של מטוס יציב סטטית.
כלומר בהופעת הפרעה, המטוס ישאף לחזור למצב המקורי - למצב של איזון מחודש.
נקודת מגבלה קדמית - היא הנקודה הגאומטרית הקדמית ביותר בה יכול להימצא מרכז הכובד של מטוס בטיסה ישרה ואופקית בעילוי מקסימלי.
תהליכים כמו סיבוב (רוטציה) במהלך המראה או תמרון מזיזים את המגבלה הקדמית לאחור.
במתמטיקה הרעיון שמרכז מסה הוא נקודה יחידה עוזר בפתירת בעיות בגאומטריה, כשהצבת מסות בנקודות שונות ואז חישוב מרכז המסה בדרכים שונות היא דרך שפותרת שאלות רבות
מרכז משמעו"ת (ראשי תיבות של: מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה) הוא אתר לימוד חוויתי עבור הדור הצעיר והקהילה השוכן בקרית מוצקין ועוסק בתכני מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה.
מתקיימים בו ימי עיון, סדנאות חווייתיות והרצאות.
מרכז משמעו"ת נוסד בשנת 1994 כיוזמה של ד"ר לאה גנור מנהלת המרכז בשיתוף עם עיריית קריית מוצקין ומשרד החינוך.
במרכז ניתן דגש על סוגיות הקשורות בעם היהודי במדינת ישראל ובתפוצות, זיכרון השואה והתקומה, מאבק באנטישמיות, קשרי חינוך עם פולין וגרמניה בתוכניות חינוכיות המאגדות תחומי תוכן ערכיים הנוגעים לישראלים ויהודים במדינת ישראל בעבר בהווה ובעתיד.
בפעילויות המרכז משתתפות קבוצות מגוונות כגון: תלמידים, משלחות נוער ומבוגרים מחו"ל, מורים, חיילים, שורדי השואה, עולים חדשים וקהילה.
המרכז מארגן ומלווה את פעילות הזיכרון וההנצחה של השואה והגבורה בעיר.
כמו כן, המרכז משמש כבית עבור שורדי/ות השואה המהווים עמודי תווך בפעילויות היומיומית תוך כדי שמירה על קשר רציף וקבוע עם השורדים.
המרכז זוכה להערכה והוקרה רבה על עבודתו החינוכית בארץ וברחבי העולם.
בשנת הלימודים תשנ"ו הוענקה למרכז תעודת הצטיינות בכנסת על ידי יו"ר הכנסת, הפרופ' שבח וייס, גב' יהודית האוזנר והאגף לתרבות תורנית על כתיבת תוכניות לימודים ייחודיות בנושא השואה ועידוד תלמידים להנצחת קורבנות השואה באמצעות כתיבת עבודות.
בשנת הלימודים תש"ס הוענק פרס אשת החינוך לשנת תש"ס מטעם יד ושם למנהלת המרכז, ד"ר לאה גנור ובשנת 2020 הוענק לד"ר גנור צלב האבירות מאת נשיא פולין על תרומתה לפיתוח הדיאלוג הישראלי פולני.