tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משנתו של הכלכלן האמריקאי ג'ון מיינרד קיינס היוותה השראה להסכמה כי בעתות משבר יש להגדיל את המעורבות הציבורית בכלכלה המקומית, ובהתאם הוחלט על הקמת שני מוסדות בינלאומיים למטרה זו: קרן המטבע הבינלאומית, שתפקידה לשמור על יציבות מוניטרית עולמית, והבנק העולמי, שייעודו המקורי היה שיקום ופיתוח מדינות אירופה לאחר המלחמה.
עקרונות מנחים ואופן פעולתם של הבנקים לפיתוח
הבנקים לפיתוח מהווים שחקני מפתח בקידום השגשוג הכלכלי העולמי בשבעת העשורים האחרונים, במהלכם העולם חווה פיחות עצום בשיעורי העוני והרעב.
בכוחם לספק מימון בסדר גודל משמעותי, ובכך לעצב את מפת ההשקעות במדינות מתפתחות, בצורה שתעודד צמיחה וייצור מקומות עבודה אשר יביאו לשגשוג כלכלי.
יתרונם של הבנקים לפיתוח מתבטא ביכולת לתמוך ולקדם רפורמות מבניות, לספק מימון לסיוע טכני, לנייד ולמנף הון פרטי ולייצר רצף קבוע של מגה-פרויקטים.
ממשלות רבות משקיעות זמן ומשאבים בביסוס השפעתן בתוך גופי קבלת ההחלטות והשדרה המקצועית של הבנקים לפיתוח, מתוך רצון להגדיל את מעורבות מדינתן בתוך פעילות הבנק.
כיום הבנקים מחפשים דרכים למקסם את ההשפעה של השקעותיהם.
הבנק העולמי אפיין את בעיית המהגרים כבעיה עולמית מרכזית, והוא השקיע בשנת 2018 כ-2 מיליארד דולר במדינות אפריקאיות אשר קולטות מהגרים.
באוגנדה, המדינה האפריקאית בעלת מספר המהגרים הגבוה ביותר, הושקעו מעל 500 מיליון דולר להקמת מערכות מים, לבנייה ושדרוג של תשתיות קיימות במחוזות אשר קולטים אליהם מהגרים.
הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח (EBRD) מאפיין סקטורים בעלי פוטנציאל גבוה להשפיע על הצמיחה ומנסה לחזק אותם.
לדוגמה בתחום האנרגיה, בשנת 2016 ה-EBRD השקיע כ-22 מיליון דולר בבניית טחנת הרוח הראשונה בגאורגיה (ובאזור הקווקז כולו).
בנוסף, ה-EBRD השקיע כ-320 מיליון דולר בשדרוג מערכות הגז הטבעי בקזחסטן.
בנייר המדיניות של צוות החשיבה האמריקאי, המרכז לפיתוח גלובלי, מובאות המלצות לשינוי מדיניות ופעילות הבנקים לפיתוח במאה ה-21. המסמך קובע כי לאחר יותר מ-70 שנה, ניתן לקבוע כי הבנקים לפיתוח הם מסיפורי ההצלחה הגדולים בקהילייה הבינלאומית של העידן שאחרי מלחמת העולם השנייה.
ההון והידע הטכני, סייעו רבות לפיתוח ושיקום אזורים שמתאוששים מעימות ונטלו חלק מרכזי במאמץ לעידוד הצמיחה והפחתת עוני במדינות מתפתחות.
עם זאת, במסמך מצוין כי מאז הקמתו של הבנק העולמי הנוף הגאו-כלכלי השתנה עד לבלתי היכר, ויחד איתו גם צורכי העולם המתפתח.
מדינות מתפתחות מהוות כיום כמחצית מאוכלוסיית העולם, הכשל בשוק ההון שהוביל להקמת הבנקים לפיתוח חמור פחות.
מדינות מתפתחות רבות מצליחות לגייס משאבים והשקעות באופן עצמאי באמצעות השוק הפרטי.
גם בתחום הפיתוח, המומחיות של הבנקים לפיתוח כבר אינה בגדר מונופול, ובנקים לאומיים לפיתוח וארגונים לא-ממשלתיים, רכשו ניסיון רב בתחום.
לדברי כותבי המחקר, על אף הביקוש הרב לשירותי המימון שלהם, הבנקים לפיתוח הגדולים והמובילים בעולם, מתקשים לעשות את ההתאמות הנחוצות.
פערים בין המציאות החדשה, לבין מודל קבלת ההחלטות של הבנק יוצרים מתחים ברמת הדירקטוריון, האמון על קביעת אסטרטגית הפעילות של הבנקים.
המדינות הלוות דורשות יותר השפעה על עיצוב המדיניות ויישומה, ומנגד התורמות הגדולות, שבאופן מסורתי קבעו את סדר היום, מעוניינות לשמר את כוחן.
ישראל וקשריה עם בנקים לפיתוח
ישראל חברה בארבעה בנקים לפיתוח: הבנק העולמי, הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח, הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח, והבנק האסייני להשקעות בתשתיות.
ישראל חברה בבנק משנת 1954 והייתה זכאית לקבל הלוואות עד שנת 1979. בין הפרויקטים של הבנק העולמי בישראל ניתן למצוא את הקמת נמל אשדוד בשנת 1967 בסך 5.27 מיליון דולר, הרחבה ושיפוץ פרויקטים של חקלאות, תשתיות ביוב ומימון.
סך של נתיבי איילון באותה שנה בעלות של 22 מיליון דולר, ההשקעות שבוצעו בישראל מסתכם במעל 250 מיליון דולר.
כיום מדינת ישראל היא חלק ממשפחת המדינות התורמות ופעילותה מול הבנק כוללת בין השאר
קידום עשייה משותפת של חברות ישראליות בפרויקטים של הבנק.
בין הפרויקטים העדכניים בהם ייקחו חלק חברות ישראליות, ניתן למצוא את פרויקט ניקוי הגנגס בהודו, פרויקט שהחל בשנת 2012 וצפוי להימשך 20–25 שנים, עלותו הכוללת מוערכת ב-20 מיליארד דולר.
גם בתחום הסייבר פעילות הבנק העולמי משולבת בחברות ישראליות, כאשר המיומנות של הסקטור הישראלי בתחום מובילה לקיומם של כנסים ותוכניות לימוד שמעבירות החברות הישראליות למדינות מתפתחות.
ישראל והבנק האמריקאי לפיתוח (IDB):
ישראל חברה בבנק משנת 1976, ועד כה חברות ומומחים מישראל השתתפו ב-36 פרויקטים בעלות כוללת של כ-80 מיליון דולר (לצורך השוואה, בחמש שנים האחרונות הבנק ביצע בממוצע מעל 420 פרויקטים בעלות של כ-10 מיליארד דולר בשנה).
בתרשים להלן, ניתן לראות כי הסקטור המוביל מבחינת גובה ההשקעה הוא סקטור התחבורה עם 51% מכלל ההשקעות.
מבחינת כמות פרויקטים, סקטור החקלאות הוא המוביל, עם 17 פרויקטים לאורך השנים.
כמו כן ניתן לראות כי הפרויקט הגדול ביותר היה בשנת 1988. מדובר בפרויקט לסלילת כביש בגואטמלה שבוצע על ידי חברת סולל בונה בעלות של 31 מיליון דולר.
ישראל כחברה מייסדת של הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח (EBRD):
בבנק חברות 71 מדינות (החל מאוקטובר 2021) יחד עם האיחוד האירופי ובנק ההשקעות האירופי (EIB).
ישראל הצטרפה ל-EBRD כחברה מייסדת בשנת 1991, וכיום היא מחזיקה ב-66% ממניות הבנק.
מדינות בעלות משקל הצבעה נמוך יחסית חוברות יחד לקבוצה אשר מצביעה יחדיו בדירקטוריון
הבנק, וב-EBRD ישראל מיוצגת בקבוצה יחד עם אוסטריה, קפריסין, קזחסטן, מלטה ובוסניה והרצגובינה.
נכון לינואר 2017, לחברות ישראליות השקעות משותפות עם EBRD בגובה של למעלה ממיליארד אירו, מתוכם חלקה של ישראל עומד על כ-290 מיליון אירו.
43% מהפעילות המשותפת הושקעו ברומניה, 31% בפולין ו-25% בקזחסטן.
בחלוקה לסקטורים, 58% מההשקעות המשותפות בוצעו במוסדות פיננסיים, 25% בתעשייה, מסחר
בין השנים 2012–2016, חברות ישראליות זכו במכרזים של הבנק בשווי של 61 מיליון אירו, המהווה כ-7% מהסכום הכולל של תשלומים לחברות שזכו במרכזים בשנים אלו, העומד על כ-8 מיליארד אירו.
בדומה למדינות מובילות רבות ב-EBRD ,ישראל השיקה בשנת 2018 תוכנית מתמחים ל-EBRD.
במסגרת התוכנית, צפויים להישלח בשנים 2018–2019, כ-12 מתמחים ישראלים לתפקידים שונים ביחידות שזוהו כבעלות ההשפעה הגדולה ביותר על פעילות הבנק, לתקופה שבין שנה לשנתיים.
מטרת התוכנית היא להדק את שיתוף הפעולה בין ממשלת ישראל וחברות ישראליות לבין הבנק, תוך הפריה הדדית וייבוא הידע המקיף אשר ברשות הבנק למשק הישראלי ולממשלה.
ישראל והבנק האסייני לפיתוח (AIIB):
הבנק האסיאני להשקעות בתשתיות נוסד בתחילת שנת 2016 ביוזמת ממשלת סין, שהצהירה על החשיבות בקידום פיתוחה של יבשת אסיה, וביקשה להעמיד אפשרויות נוספות למימון לטווח ארוך לפיתוח תשתיות באזור.
קיימת הסכמה כי המסחר הוא אחד ממנועי הצמיחה החשובים באסיה
(כיום מהווה 41% מהתמ"ג באזור), אולם הפוטנציאל אינו ממומש בשל תשתיות התחבורה הירודות.
מכאן המשמעות הרחבה של פעילות הבנק במתן תמיכה פיננסית לפיתוח תשתיות וחיבוריות ברחבי אסיה, כאמצעי לקדם את המסחר והצמיחה הכלכלית.
כאשר 57 מדינות ומדינת ישראל בתוכן מוגדרות כמדינות מייסדות.
מניע נוסף להקמת הבנק הוא הפער ההולך וגדל בין עוצמתה הכלכלית של סין לבין ייצוגה והשפעתה במוסדות פיתוח שפעלו באסיה, דוגמת הבנק העולמי והבנק האסיאני לפיתוח.
הבנק מהווה יוזמה מולטילטרלית גדולה ראשונה מחוץ לקונצנזוס וושינגטון, במסגרתו פועלים הבנק העולמי ושאר הבנקים האזוריים הגדולים, בהם בעלת השליטה המרכזית היא ה-BRICS (ברזיל, רוסיה, הודו, סין ודרום אפריקה), ו"יוזמת החגורה והדרך" לחיזוק התשתיות בדרך המערבית מסין למרכז אסיה ובנתיב הימי הדרומי מסין לדרום-מזרח אסיה ומשם לדרום אסיה, אפריקה ואירופה.
חוקרים רבים מעלים שאלות על מהותם של הבנקים האזוריים לפיתוח.
כך למשל: מה תרומתם של בנקים אזוריים לפתוח המערכת הכלכלית או המערכת הפיננסית העולמית?
היכן מתבטא השוני בין התפקידים שנטלו על עצמם ובין התפקידים של הבנק העולמי ושל גופים בינלאומיים אחרים?
מה מערכת היחסים בין הגופים האלה לבין RDB?
האם ישנה חלוקת תפקידים ברורה?
לשאלה האחרונה קיימת טענה שחוזרת ונשנית, והיא, שתמיד תהיה חפיפה בין מוסדות בינלאומיים לבנקים אזוריים לפיתוח, מכיוון שנושאים גלובליים ומקומיים משתלבים זה בזה.
ביקורות נוספות שעולות, נוגעות לנהלים אדמיניסטרטיביים, דוגמת החשש שהפרויקטים שייבחרו יהיו על בסיס פוליטי ולא על בסיס כלכלי.
כמו כן קיימת בעיית אכיפה קשה בנוגע לביצוע הפרויקטים ועמידתם בזמנים ובהתחייבויות, מכיוון שבמדינות מתפתחות המוסדות הפוליטיים אינם חזקים מספיק.
כפי שהוזכר לעיל, לבנקים ניהול אדמיניסטרטיבי משותף, קיים חשש שמינוי לתפקידים מקצועיים של המדינות לבנקים אזוריים לפיתוח יעשה על פי תנאים פוליטיים ולא מקצועיים.
עם זאת ב לדוגמה, מדינות ויתרו על המכסה של אנשי צוות והחליטו שקבלה לתפקידים ייעשו רק לפי מקצוענות.
בעיה נוספת שעלולה להופיע היא התנגדות בקרב קבוצות לאומיות לפרויקטים משותפים הנוגעים למדינות האזור עקב נטיות לאומניות חזקות שעדיין נמצאות באזורים אפריקאיים ואסיאתיים רבים.
לאור ההיסטוריה הקולוניאלית, עולות טענות שהשתתפות מרבית של מדינות מפותחות בבנקים אזוריים אלה תומכת בהמשך המדיניות הקולוניאליסטית, שנועדה לשרת את הצרכים של המדינות המפותחות.
התנגדות נוספת מגיעה ממבקרי הגישה הרגיונלית.
כך לטענתם בנקים אזוריים לפיתוח מטרתם לייצר אינטגרציה אזורית אשר לא בהכרח תתרום לתהליכי גלובליזציה עולמית.
חסידי גישה זו מביאים כדוגמה הסכמים פיננסיים וכלכליים של הבנק האירופאי שקם כדי לתמוך באינטגרציה אירופאית, ויצירת גושי סחר אזוריים עלולה לייצר מתיחויות בין הגושים ולאו דווקא יצירת תחרות משוכללת עולמית.
בס אלברטי הוא כינוי לארפג'ו שמנוגן בעיקר בכלי מקלדת.
לרוב בס אלברטי משמש כליווי המהווה אך ורק מילוי הרמוני, הוא מורכב מתנועה חוזרת ומתמשכת של תבנית מסוימת המורכבת מאקורדים מפורקים.
תבנית הבס האלברטי משתנה מיצירה ליצירה.
בס אלברטי נקרא על שם המלחין דומניקו אלברטי שהרבה להשתמש בצורה זאת ביצירותיו.
השימוש בבס אלברטי היה חביב על מלחינים מהתקופה הקלאסית והרומנטית.
בנקסמדו הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
בנקסמדו ממוקם כ-9 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, באזור הפרוורים המזרחיים.
הוא פרוור קטן הגובל מדרומו במפרץ בוטאני, במזרח בהילסדייל ובמטרוויל, בצפון בפייג'ווד ובמערב בבוטאני.
בנקסמדו נקרא על שם סיר ג'וזף בנקס, הבוטניקאי שהתלווה לקפטן ג'יימס קוק בשנת 1770. קוק ובנקס עגנו באזור מפרץ בוטאני במהלך הפלגתם על הספינה "אנדוור" וגילוי היבשת אוסטרליה.
בנקסמדו הוא אזור תעשייה גדול, עם מיעוט קטן של דיירים (על פי מרשם האוכלוסין, פחות מ-500 איש דרים בקביעות בפרוור).
קרבתו לנמלים כגון פורט בוטאני קידמו את התעשייה בפרוור, וכיום קיימים בו מספר מאגרי נפט, תחנה של רכבת משא ומפעל זיקוק כימיקלים.
בתחום הפרוור מצוי חוף פורשור, לגדת מפרץ בוטאני.
מרבית החוף סגור לציבור, וחלקו מוטה לטובת מסלול הגולף בוטאני.
בֶּס או בִּיסוּ היה אל זוטר במיתולוגיה המצרית, בעל דמות ננס גרוטסקי, המגן על הבית, ובייחוד על אימהות ועל לידה.
לימים התפתחה דמותו, והוא הפך לאל המביא מזל טוב, ולאל המגן על הטוב מפני הרע.
מקור פולחנו של האל בס בנוביה, ופולחנו הגיע למצרים העתיקה כבר בתקופת הממלכה הקדומה.
הוא נפוץ גם באיקונוגרפיה הפיניקית ואף בישראל ויהודה הקדומות.
תיאור דמותו של בס במיתולוגיה המצרית ופולחנו
בכתובות קדומות בהן מופיע האל בס לראשונה הוא מתואר כאריה העומד על שתי רגליו האחוריות, שרגליו הקדמיות מונפות באוויר.
בתקופות מאוחרות יותר (החל מתקופת הביניים השלישית) בס מתואר כפני אריה או כאדם הלובש עור אריה על גבו.
בס הוא האל המגן על נשים בשעת לידתם, ועל הילודים מיד אחרי הלידה.
לימים התפתחה דמותו והוא הפך לאחד מהאלים המגינים על הבית - האל המגן על בית המשפחה מפני נחשים, ורוחות רעות ושומר על הילדים.
בשל מעמדו כמגן על הבית והדברים החשובים המצויים בו התפתחה דמותו לאל המגן על כל דבר טוב - והוא נחשב לאל המוזיקה, הריקוד ואף לאל המגן על הזוג המקיים יחסי מין.
רקדנים וזמרים קיעקעו את דמותו על ירכיהם.
ציור דמותו של בס ורעייתו בסתת על קיר הבית נועד להגן על החדר, ולעודד פריון.
בס הוא גם אל הגמדים.
פולחנו התפשט לקפריסין ובאמצעות מתיישבים פיניקים גם לאיטליה ונשתמר בצורה מסוימת בפולחנו של הקדוש הנוצרי בסוס המגן על הפיריון.
המתיישבים הפיניקים שהגיעו לאי איביזה קראו לאי בשם "איבשם", שמשמעותו אולי "אי־בס" (האי של האל בס).
בחפירות באזור נחל ברקאי (משנת 1999) נמצאה צלמית ברונזה בדמות בס בין שרידי יישוב מתקופת הברזל II.
בתל בית שמש נמצא (בשנת 2018 במסגרת חפירת הצלה בעת עבודות להרחבת כביש 38) פסל אבן בדמות בס.
בחניון גבעתי בעיר דוד התגלה (במרץ 2019) שבר כלי חרס ועליו דמותו של האל בס, המתוארך לתקופה הפרסית, מהמאות ה־5 או ה־4 לפנה"ס.
שתי הדמויות שעל פיטס א' מחורבת תימן, המזוהות על־ידי חלק מהחוקרים עם "יהוה ואשרתו", מעוצבות בדמות בס.
בנשוב על הפלואוצ'ניצֶה (בצ'כית: Benešov nad Ploučnicí, בגרמנית: Bensen) היא עיירה במחוז אוסטי נד לבם בצ'כיה.
טירה מתקופת הרנסאנס הסקסוני תוחמת את הכיכר המרכזית.
זהו מקום הלידה של שחקני הכדורגל הגרמנים פטר ורולנד דוקה.
האזכור הכתוב הראשון של הכפר הוא מ-1352.
קו הרכבת 081 מהעיר דייצ'ין לכיוון העיר צ'סקה ליפה עובר בעיר.
במקביל לפסים וממשיך עימם, נמצא הכביש הראשי מספר 262/II.
בס הוא מונח המתייחס למגוון מינים של דגי מים מלוחים ומתוקים, המשתייכים לסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי-דקר.
השם "בס" מגיע מהמילה "bars" שמשמעותה באנגלית תיכונה הוא "ענף" או "קורה".
קבוצה זו היא פוליפילטית ואינה מהווה טקסון.
המונח הרווח כולל מיני דגים משלוש משפחות שונות:
בנוסף ישנם כמה מינים המכונים בס ושייכים למשפחות נוספות של דקראים: פרקות ממוזגות, צינוניים, אקרופומיים, כמה מיני דקריים, משפחת הנוטוטיניים, והמינים אמנון בס פרפרי ואמנון בס טווסי ממשפחת האמנוניים.
בס שחור - מינים ממשפחת החמנוניים (Centrarchidae):
בס מתון - מינים ממשפחת הלברקיים (Moronidae):
לברק חלק (בס ים אירופאי)
בס אסיאתי - מינים ממשפחת בסים אסייתים (Lateolabracidae):
בס מאירסון הייתה דוגמנית יהודייה-אמריקאית, שחקנית טלוויזיה, פוליטיקאית, פעילת זכויות אזרח, והיהודייה הראשונה והיחידה עד כה שהוכתרה כמיס אמריקה, תואר שהוענק לה בשנת 1945.
על רקע מלחמת העולם השנייה שרק הסתיימה ועל רקע פרטים בדבר הפשעים שבוצעו נגד העם היהודי בתקופת השואה שנחשפו במלואם, זכייתה של מאירסון בתואר מיס אמריקה נתפס על ידי הקהילה היהודית כאירוע מכונן וכאישור על קבלתם לתוך החברה האמריקנית.
במהלך שנות ה-50 וה-60, מאירסון הופיעה באופן קבוע בטלוויזיה והייתה אורחת קבועה בתוכנית חידון סלבריטאית "I've got a secret" ("זה הסוד שלי").
היא המירה את תהילתה לקריירה פוליטית והחזיקה בתפקיד הנציב בממשל של ניו יורק במשך שני ממשלים ורצה ללא הצלחה לסנאט האמריקאי מטעם ניו יורק בשנת 1980. במהלך שלהי שנות ה-80 היא נשפטה בבית משפט פדרלי במספר רב של אישומים, אישומים אשר זוכתה מהם מאוחר יותר.
בס אסייתי (שם מדעי: Lateolabrax) הוא סוג של דגים השייכים לקבוצת דגי הבס ונחשבים לדגי מאכל משובחים.
הם שייכים למסדרת הדקראים וקרובים למיני הלברקיים אך שייכים למשפחה עצמאית: בסים אסייתים (Lateolabracidae), וכוללים 2 מינים.
אלו דגים גדולים, אוכלי בשר מהירים החיים בעיקר בימים של האוקיינוס השקט.
הם בעלי זנב מגודל העוזר להם לנוע במהירות אחרי טרפם ולסתות גדולות לבלוע אותו.
טרפם העיקרי הוא דגים אחרים ודיונונים.
דגים אלה מועדפים על דייגים רבים, עקב בשרם המשובח.
בנתיב הסכנה , הוא ספר מאת הסופר האמריקאי וא"ב גריפין (שם העט של ויליאם אדמונד באטרוורת').
הספר יצא לאור בעברית בשנת 2000. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין האמריקני במלחמת העולם השנייה, על רקע המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט.
הספר מבוסס על אירועים אמיתיים, אם כי חלק מן הדמויות והאירועים דמיוניים,
פיקרינג מטיל על מק-קוי, יוצא גדוד הפושטים השני של חיל הנחתים שבפיקוד לוטננט קולונל אוואנס קרלסון שהשתתף בפשיטה על מקין, להסתנן למדבר גובי כדי ליצור קשר ולחלץ קבוצה של חיילים אמריקניים ומשפחותיהם שנמלטו מן הצבא היפני, ואז להקים במקום תחנה מטרולוגית שתסייע להכוונת המפציצים האמריקניים כנגד יפן.
פיקרינג, שכרב"ט בנחתים במלחמת העולם הראשונה עוטר בצלב הצי על גבורתו בקרב שאטו תיארי ולחם כקצין מבצעים בשורות דיוויזיית הנחתים הראשונה בקרב גוודלקנל.
מגייס למשימה רבים מן הנחתים שעליהם הוא למד לסמוך במלחמה, ביניהם למרבה ההפתעה גם מבנו סגן מלקולם פיקרינג (המכונה "פיק"), טייס קרב מעוטר.
"בנתיב הייסורים" היא סדרת טלוויזיה רוסית המבוססת על ספר באותו שם מאת הסופר הסובייטי אלכסיי טולסטוי.
המגוללת את סיפורן של שתי אחיות בסנט פטרסבורג המתמודדות עם מערכות יחסים סוערות – ועם הסערות ההיסטוריות של מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הבולשביקית, שמזעזעות גם את חייהן שלהן.
בכורת הסדרה, בת 12 הפרקים, נערכה בנובמבר 2017, במלאת מאה שנה למהפכת אוקטובר.
הסדרה זכתה בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בקטגוריית עיצוב התלבושות ובקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר, לסבטלנה חודצ'נקובה ובפרס נשר הזהב בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר לשנת 2018.
אירועי הסדרה מגוללים התרחשויות בשנים 1919-1914. הסדרה מתחילה מעט לפני מלחמת העולם הראשונה, בחברה הנמצאת רגע לפני שינוי ומגוללת את אירועי מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים ברוסיה.
במרכז הסיפור — האחיות בולאווין: קטיה ודאשה.
הבנות חולקות אהבה עם המשורר אלכסיי בסונוב, שגורם לשינוי בדרך החשיבה שלהן על רקע אירועי המהפכה שהובילו לקריסתה של האימפריה הרוסית.
באוגוסט 2016, הסדרה, זכתה למימון ציבורי במסגרת אירוע הגשת מועמדויות של משרד התרבות של הפדרציה הרוסית.
שלב קדם ההפקה החל באוגוסט והצילומים באוקטובר 2016. לדברי המפיק טימור וינשטיין, הסדרה מהווה לפרויקט הראשי של ערוץ NTV ב-2017.
הצילומים נערכו בסנקט פטרבורג, מוסקבה, פיטיגורסק וריגה.
כמה פרקים צולמו בגן מיכאלובסקי.
הטיזר הראשון שודר בנובמבר 2016.
בנקרופט היא סדרת טלוויזיה בארבעה פרקים ששודרה לראשונה בדצמבר 2017. את הסדרה יצרה וכתבה קייט ברוק עבור רשת ITV.
מככבת בה שרה פאריש בתפקיד אליזבת בנקרופט, רפ"ק בילוש מוערכת, שמנסה להפיל כנופיית פושעים.
בעוד שמקרה רצח מהעבר, שהיא הייתה מעורבת בו, נחקר על ידי סמלת בילוש צעירה בשם קתרין סטיבנס, בגילומה של פיי מרסיי.
בפברואר 2018 הוזמנה עונה שנייה לסדרה "בנקרופט" בכיכובה של פאריש.
שרה פאריש – רב-פקד אליזבת בנקרופט
אדם לונג – ג'ו בנקרופט
אדריאן אדמונדסון – רב-פקד קליפורד ווקר
לי בורדמן – מפקח בילוש ג'ורג' מוריס
צ'ארלס בבלולה – סמל בילוש אנדי בוון
ריאן מק'קן – דאנש קמארה
שאמים אחמד – נאילה קמארה
פיי מרסיי – סמלת בילוש קתרין סטיבנס
אמארה קאראן – אניה קארים
ארט מאליק – סנ"צ אלן טהירי
לינוס רואץ' – טים פרייזר
לילי סקופסקי – לורה פרייזר
אנג'ילי מוהינדרה – זהירה קמארה
שארלוט הופ – אנאבל קונורס
דייוויד אוורי – פקד בילוש ג'ייק הרפר
ג'קלין בוטסוויין – פרנסס הולנד
ימיסי אוינלויה – בלשית סאלי ריד
בס יפני (שם מדעי: Lateolabrax japonicus) הוא מין של דג גרם מקבוצת דגי הבס, השייך למשפחה בסים אסייתים והוא קרוב ללברקיים.
הוא מצוי באוקיינוס השקט שלחופי מזרח אסיה ובעיקר יפן, משם קיבל את שמו.
הוא מופיע גם בים סין הדרומי.
מין זה הוא קרובו לסוג של בס שחור-סנפיר (Lateolabrax latus).
דג זה מגיע לאורך ממוצע של 16 סנטימטרים, אך הדג הגדול ביותר שתועד הגיע לאורך 102 סנטימטרים ולמשקל 78.7 קילוגרם.
הוא בעל גוף מוארך, מעט שרירי, עם סנפיר גבי המוטה אחורה וזנב שרירי וגדול העוזר לו לנוע במהירות קדימה.
ראשו עבה ובעל לסתות חזקות ונוקשות, כשהלסת התחתונה בולטת יותר מהעליונה ויכולה להיפער קדימה במהירות.
מאפיינים אלה עושים אותו לטורף רב-כוח של דגים קטנים יותר, לרוב להקות של דגים כמו סרדיניים ועפייניים וכדומה וכן חסילונים וקרילאים.
בדומה למספר מיני דגים דג זה בעל דיכוגמיה וזכרים צעירים יכולים עם התבגרותם להחליף את מינם לנקבות, מה שעוזר לדג להתרבות.
דגי הבס מפיצים את ביציהם בים הפתוח, שם הם נסחפים כחלק מהפלנקטון עד לבקיעתם, אז הם עולים לשפכי נהרות המכילים פחות טורפים יחסית, עד שהם גדלים.
רוב ההזדווגיות מתרחשות לחופי יפן.
הדג נידוג בלהקות גדולות למאכל או לגידול בחקלאות ימית.
בנקים לנשים בלבד הוא מוסד פיננסי המספק את שירותיו אך ורק לנשים.
הבנקים שמשרתים נשים בלבד הוקמו במרבית המקרים מטעמי דת, צניעות ורצון להקפיד על הפרדה מגדרית ככל הניתן.
ב-2001 פתח בנק דובאי האסלאמי סניף בנק שנותן שירותים בנקאים לנשים בלבד.
ב-2009 נפתח בעיר נג'ף שבעיראק הסניף הראשון במדינה שנותן שירותים לנשים בלבד וכן הסניף הראשון בו עובדות אך ורק נשים, הסניף שייך לבנק הממשלתי "באבל".
בראיון שנתן לתקשורת סגן יו"ר מועצת המנהלים של הבנק, מאזן עבדאלרזאק מנסור אמר האחרון כי אם "הניסוי" של החברה בנג'ף יצליח ייפתחו סניפים דומים ברחבי עיראק, אחד ממטרות הבנק בהקמת סניפים שכאלה "שנשים יוכלו להסיר את רעלתן ולהסתובב בחופשיות מול העובודות בבנק".
שנה לאחר מכן איראן גם היא פתחה סניף בנק (הסניף הוא אחד מסניפי הבנק מלי בנק ) דומה בעיר משהד, מנהל הבנק הצהיר כי "המטרה אינה הפרדה מגדרית אלא כבוד לנשים", בסניף זה ובסניפים שנפתחו לאחריו ופועלים במתכונת דומה לא רק משרתים נשים בלבד אלא גם עובדות בו רק נשים.
בערב הסעודית לרוב הבנקים יש שטח ייעודי לנשים בלבד בסניף הראשי אך לא בכל הבנקים והסניפים שלהם יש סידור שכזה.
בס אוטיס היה אמן, וצייר פורטרטים אמריקאי מוקדם.
הוא צייר מאות דיוקנאות, כולל רבים מהאמריקאים הידועים ביותר בימיו, והפיק את הליתוגרפיה האמריקאית הראשונה בשנת 1819.
אוטיס נולד במזרח ברידג'ווטר, מסצ'וסטס, בנם של ג'וזיה אוטיס, רופא, וסוזנה אור.
כנער, ייתכן שהוא השתלב אצל יצרנית חרמשים, אולי אצל קרוב משפחה.
מאוחר יותר עבד כחניך בציור ואז הלך ללמוד אצל גילברט סטיוארט בבוסטון בערך 1805–1808.
אוטיס עבר לעיר ניו יורק, אולי כעוזרו של הצייר ג'ון ווסלי ג'רוויס.
כשעבר לפילדלפיה, פנסילבניה בשנת 1812, קריירת הציור שלו פרחה.
הוא נבחר לחברת האמנים של ארצות הברית בשנת 1812, ושמונה מדיוקנאותיו נכללו בתערוכה המשולבת של אגודת האמנים והאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.
הוא נבחר כאקדמאי באקדמיה של פנסילבניה בשנת 1824. אחת העבודות המוקדמות המפורסמות ביותר של אוטיס הראתה סצנה בתוך חנות לעיבוד מתכות, כנראה ביטוי לשנותיו כשוליה.
בשנת 1813 הוא התחתן עם אליס פיירי מפילדלפיה, ונולדו להם שישה ילדים.
עם המוציא לאור מפילדלפיה, ג'וזף דלאפליין, החל לצייר דיוקנאות ל"אוסף של דלאפליין של דמויות אמריקאיות מכובדות".
בשנת 1816 אוטיס צייר דיוקנאות של תומאס ג'פרסון, ג'יימס מדיסון ודולי מדיסון.
בסך הכל, צייר עשרים וארבעה דיוקנאות עבור "האוסף", אם כי רק הדיוקן של ג'פרסון פורסם לפני סיום הפרויקט בשנת 1818. חלק מהדיוקנאות שנותרו הוצגו בגלריה של דלאפליין.
אוטיס הפיק את הליתוגרפיה האמריקאית הראשונה, שפורסמה בגיליון יולי 1819 של מגזין Analectic, יחד עם מאמר על התהליך הליתוגרפי.
במחברותיו של אוטיס לשנים 26–1819 נרשמו למעלה מ -300 דיוקנאות שצוירו, כולל דיוקנאות של האמן ג'ון נגל, הכומר שפרד קושצ'יסקו קולוק, ויקטור מארי דו פונט, הסנטור ג'ון סי פרמונט והכומר ג'יימס אברקרומבי.
ציורים ידועים אחרים כללו את הסופר ג'יימס פנימור קופר, תומאס גארט ונשיא ארצות הברית ויליאם הנרי הריסון.
הוא עבד בעיקר בפילדלפיה, אך עבד גם בבוסטון ובוילמינגטון, דלאוור (1839, 1840) ובפרובידנס, רוד איילנד (1858–1861).
תלמידיו כללו את הנרי אינמן, פיטר פ.
בנקס & רנקס הוא צמד מפיקים מוזיקליים, פזמונאים ורמיקסרים קנדי שהוקם ב-2014. בצמד חברים יאניק רסטוגי תחת שם הבמה KNY פקטורי וזכרי ריימונד תחת שם הבמה סוקה.
הצמד ידוע בעיקר בזכות הסינגל "Answerphone", שבו שיתפו פעולה עם אלה אייר ויאנג ביין , ושהגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-2014, הצמד הוציא את הסינגל "Empire".
ב-9 באוקטובר 2015, נודע כי הצמד היה אחד מהכותבים והמפיקים של הסינגל "Kiss Me" של אולי מארס.
ב-26 באוגוסט 2015, נודע כי הצמד היה אחד מהכותבים והמפיקים של הסינגל "Crick Neck" של שון פול בהשתתפות עם צ'י צ'ינג צ'ינג.
במרץ 2017, הצמד הוציא את הסינגל "Lit".
במאי 2017, הם הוציאו, בשיתוף פעולה עם ליידי לשור , את הסינגל "Time Bomb".
הם עשו מספר רמיקסים לאמנים אחרים, בין היתר לסינגל "Let Me Out" ו-"Saturnz Barz" של גורילז, "I'll Be There" של ג'ס גלין.
הצמד היה אחד מהמפיקים והכותבבים של הסינגל "Crick Neck" של שון פול.
הצמד הפיק את הסינגל "Window Seat" של פיוז ODG .
הצמד היה אחד מהכתובים והמפיקים של האלבום Fénix של ניקי ג'אם.
ב-16 בפברואר 2018, נודע כי הצמד היה אחד מהמפיקים של הסינגל "Mad Love" של שון פול, דייוויד גטה, בהשתתפות בקי ג'י.
ב-13 במרץ 2018, הצמד הוציא עיבוד מוזיקלי לסינגל "Dirty Sexy Money" של דייוויד גטה, בהשתתפות אפרוג'ק, צ'ראלי XCX ופרנץ' מונטנה.
ב-16 במרץ 2018, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם אלה אייר ויאנג ביין את הסינגל "Answerphone".
הסינגל הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הסינגלים האירי, למקום העשירי במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-22 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
ב-6 ביולי 2018, הם הוציאו שני רמיקסים לסינגל "Genius" של LSD.
ב-28 בספטמבר 2018, נודע כי הצמד היה אחד מהמפיקים של הסינגל "I Want You to Freak" של רק-סו .
ב-19 באוקטובר 2018, נודע כי הצמד הפיק והיה אחד מהכותבים של הסינגל "Kiss and Make Up" של דואה ליפה ובלאקפינק.
פרסשנהקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהפרס ג'ונו2023פריצת השנה – להקהעצמםמפיק השנה"Ctrl + Alt + Del" (רווה) "Dynamite" (שון פול בהשתתפות סיה)סינגל השנה"Flowers Need Rain"
בס גדול-לוע (שם מדעי: Micropterus salmoides) הוא מין של דג טורף ממשפחת החמנוניים המכונה בשם העממי בס.
הוא מצוי בטבע במקווי מים מתוקים באמריקה הצפונית אך הוא הופץ גם כמין פולש.
זהו אחד הגדולים שבחמנוניים והוא יכול להגיע לאורך של 40 עד 100 ס"מ ולמשקל של מעל 10 ק"ג, כאשר הוא בעל דו-צורתיות זוויגית והנקבות כבדות מהזכרים.
הבס הוא מין גדול ושרירי הדומה מעט ללברק וצבעו ירוק זית עד אפור ועליו שורה של כתמים כהים, היוצרים פס אופקי משונן לאורך כל צד.
הוא בעל סנפירים נמוכים בהירים ופרוקים וזנב שרירי העוזר לו להאיץ אחר טרף.
הראש גדול עם חריצי עיניים גדולות וצהובות עם אישון שחור והלסתות חזקות ובולטות ובתוכם שיניים חדות.
הבס יכול לשרוד בטבע 10 עד 16 שנים.
דג זה הוא טורף מהיר של מזון קטן יותר, המשתנה לפי משקל הדג.
דגים צעירים ניזונים בעיקר מחרקי מים ומסרטנים קטני-ממדים כמו שטצדאים, דפניות ושטרגליים ומספר דגים קטנים יותר.
ככל שהדג מתבגר הוא מסוגל ללכוד טרף גדול יותר ובבגרותו ניזון בעיקר מדגים אחרים כמו קרפיוניים, שפמנונאים שונים, קטוסטומיים, אזרינופסידיים, פרקיים, לברקיים וקברנוניים וכן מחמנוניים קטנים יותר, מסרטני נהרות, חלזונות ושאר רכיכות וכן מדו-חיים, זוחלים קטנים, עופות מים ויונקים.
דג זה יכול לצוד אף טרף הקטן ממנו ב-50% והוא נצפה אוכל בס מנומר וסנדור ויטראוס (Sander vitreus) צעירים, המתקרבים לגודלו בבגרותם.
במספר נהרות ואגמים הדג נחשב לטורף-על, אף שהוא יכול להיטרף בידי לוטרות, אליגטור אמריקני, מספר עופות מים כמו שלדגיים, אנפות ועיטם לבן ראש ומספר דגים כמו שפמנונים, צלופחים וזאבי נהרות.
דגים גדולים מתאימים לדיג ספורט בשביל דייגים שונים, אשר לרוב משחררים אותם לאחר מכן.
במספר אזורים כמו באירופה ויפן הובאו דגי בס למטרות ספורט שהפכו למינים פולשים תוקפניים.
בנקסיה (שם מדעי: Banksia) היא סוג של צמח במשפחת הפרוטאיים שמצוי בעיקר ביבשת אוסטרליה וכולל בתוכו בין 77 ל-170 מינים.
היא צמח נוי פופולרי שמזוהה בקלות על ידי התפרחות הגדולות דמויות הנר או הכדור.
הבנקסיה היא סוג מגוון מאוד, וגודל המינים שלה נע בין שיח משתטח צמוד-קרקע לעץ גדול בגובה 30 מטר.
המינים שלה מופיעים במגוון בתי גידול: יער סקלרופילי לח או יבש, יערות גשם, חורש ים-תיכוני, בתה, ובמידה מסוימת גם באזורים צחיחים למחצה.
הם נעדרים מהמדבריות הגדולים של האאוטבק האוסטרלי.
בתור יצרנית כבדה של צוף, הבנקסיה תופסת חלק משמעותי בשרשרת המזון באזורי הסבך האוסטרלי; היא מהווה מקור מזון חשוב לבעלי חיים יונקי צוף, כולל חרקים, עופות ויונקים.
יש לה חשיבות כלכלית ניכרת באוסטרליה בתעשיית צמחי הנוי וצמחי הגינה.
מינים רבים בסוג מאוימים מצד אובדן בית גידול, שריפות תכופות, ומספר מינים נמצאים בסכנת הכחדה.
הדגימות הראשונות של צמח הבנקסיה נאספו על ידי ג'וזף בנקס ודניאל סולנדר, שניהם חוקרי טבע במשלחת של ג'יימס קוק לאוקיינוס השקט.
קוק נחת על אדמת אוסטרליה בפעם הראשונה ב-29 באפריל 1770, והעניק למקום הנחיתה את השם "המפרץ הבוטני", בשל מיני הצמחים הרבים שבנקס וסולנדר גילו במקום הזה.
בשבועות שלאחר הנחיתה במפרץ, בנקס וסולנדר אספו אלפי דגימות צמחים, בתוכם דגימות של צמח בעל תפרחות גליליות מוארכות שייקרא לימים בנקסיה על שמו של בנקס.
השניים אספו סך הכול באותה פעם 4 מיני בנקסיה: בנקסיה רחבת-עלה, בנקסיה תמימת-עלה, בנקסיה אברשנית ובנקסיה מסורית.
ביוני של אותה שנה, הם גילו מין נוסף - בנקסיה טרופית - כאשר ספינתם עגנה בנהר אנדוור.
הסוג תואר מדעית על ידי קרולוס לינאוס הצעיר בפרסום שלו באפריל 1782 בספר, וקרא לו על שם בנקס.
הדריינדרה נאספה לראשונה על ידי ארצ'יבלד מנזיס ממשלחת ונקובר.
לבקשתו של ג'וזף בנקס, מנזיס אסף דגימות של צמחים בכל מקום אפשרי בהפלגה, ובספטמבר 1791, אסף לראשונה דגימות של שני מיני דריינדרה במפרץ קינג ג'ורג'.
הדגימות נשלחו לבנקס ותוארו לאחר שנים רבות כסוג נפרד.
בשנת 2007, מחקר פילוגנטי ומורפולוגי קבע שיש למזג את הדריינדרה על 91 המינים שבה לתוך הסוג בנקסיה.
למרות מחקרים נוספים מאז ששוללים זאת, בטקסונומיות רבות הדריינדרות משויכות לסוג בנקסיה, אם כי בתור קבוצה נפרדת בסוג ששומרת על השם "דריינדרה".
הבנקסיה שייכת לתת-משפחת הגרווילאים במשפחת הפרוטאיים, והיא ממוקמת בשבט הבנקסיות.
במקור הסוג כלל כ-77 מינים, אולם בטקסונומיות שממזגות את הדריינדרה עם הבנקסיה, הסוג כולל כ-170 מינים.
הסוגים הקרובים ביותר לבנקסיה, הם אסטרומולרה (Austromuellera) ומוסגרוויה (Musgravea) הנמצאים ביערות הגשם של קווינסלנד בצפון-מזרח אוסטרליה.
הבנקסיות גדלות כשיחים או עצים; המינים בנקסיה תמימת-עלה ובנקסיית הנהר הן הגדולות ביותר ומתנשאות לגובה 30 מטר.
עם זאת, מרבית המינים גדלים כשיחים זקופים בדרך כלל, ויש מספר מינים משתטחים צמודי-קרקע, שאצלם הענפים גדלים על האדמה או מתחתיה.
עלי הבנקסיה משתנים מאוד בין המינים: מעלים צרים במיוחד ודמויי מחט אצל בנקסיה אברשנית באורך 1–2 סנטימטר, עד עלים גדולים מאוד ורחבים אצל בנקסיה ענקית שאורכם עשוי להגיע ל-45 סנטימטר.
אצל רוב המינים העלים עם קצוות משוננים, להוציא מינים בודדים דוגמת בנקסיה חופית.
העלים מסודרים לאורך הענפים בצורה ספירלית לא סדירה, או בצורת דור מפותלת.
לעיתים עשויים להיות עלים בצורות שונות בצמח אחד.
הבנקסיה מזוהה בעיקר באמצעות התפרחות הגדולות וההדורות שלה; התפרחת הנפוצה אצל רוב המינים רחבה ומאורכת בצורת נר עבה, ומורכבת מציר גלילי קשיח וכהה דמוי קונוס המכוסה בטורי פרחים ארוזים בצפיפות.
כל תפרחת מכילה עשרות עד אלפי פרחים, כשהשיא המתועד הוא 6,000 פרחים בתפרחות של הבנקסיה הענקית.
עם זאת, לא לכל הבנקסיות יש תפרחת גלילית: אצל מינים מסוימים, התפרחת כדורית או חביתית ולעיתים אף מצטמצת לראש מעוגל בקצה הציר (בפרט אצל מיני הדריינדרה לשעבר שמוזגו לתוך הסוג).
פרחי הבנקסיה צבועים בדרך כלל בגווני צהוב חיוור עד עז, אך קיימים גם מינים בצבע, כתום, דבש, חום, לבנבן, ירקרק, אדום, בורדו, כחלחל, אפרפר, ורוד וסגול.
צבעה הכללי של הבנקסיה מושפע מצבעי עלי הכותרת, העמוד העלי והצלקת בעטיף של כל פרח; מכיוון שלכל אחד מהחלקים הללו יש בדרך כלל צבע שונה, הדבר מוביל לשינויים תכופים בצבע התפרחת בהתאם לשלבי הפריחה ולרבגוניות בולטת בעיקר בשלב שלפני ההבשלה.
לקראת הסוף, טורי הפרחים נפתחים בהדרגה מלמעלה למטה או להפך בתקופה שנמשכת מספר ימים, והאפקט החזותי המיידי הוא שינוי צבע עז באזור הבשל שהופך את התפרחת למרהיבה יותר עד לשינוי מלא.
לאחר שיא הפריחה וההבשלה של התפרחת, הפרחים מתחילים להתייבש, מקבלים גוון של כתום שזוף או חום כהה ובסופו של דבר הופכים לאפורים דהוים; במינים מסוימים חלקים מהפרחים נושרים וחושפים את הציר הקשה של הקונוס שבשלב זה דומה לאצטרובל, ואצל מינים אחרים הם נשארים במשך שנים רבות ומעניקים לקונוס מראה שעיר.
למרות מספר הפרחים העצום בכל תפרחת, רק מעטים מהם מוציאים פרי.
פרי הבנקסיה הוא מעין כפתור-עץ סיבי בצורת צדפה חומה עם זוג זרעים שכלואים בתוכו; הכפתור נפתח על ידי פיצול שני הקשוות לאורך קו התפר שמוביל לנשירת הזרעים, בדרך כלל בתגובה לגירוי של אש.
מחזור החיים של פרח הבנקסיה
פרט לאחד, כל מיני הבנקסיה אנדמיים ליבשת אוסטרליה.
היוצאת מן הכלל היא הבנקסיה הטרופית שנמצאת בצפון אוסטרליה, בגינאה החדשה ובאיי ארו.
יש גם מאובן נכחד מניו זילנד.
בתוך אוסטרליה, הבנקסיות מרוכזות בשני אזורים גאוגרפיים: דרום-מערב אוסטרליה המערבית ולאורך קו החוף של צפון ומזרח אוסטרליה.
דרום-מערב אוסטרליה הוא אזור פרחוני מובחן, שידוע כנקודה חמה ביולוגית עם מגוון עצום של צמחים אנדמיים.
למעלה מ-90% ממיני הבנקסיה מתרחשים רק שם, מאזור מאקסב בקו החוף המערבי עד למישור אספרנס בקו החוף הדרומי.
בצפון ומזרח אוסטרליה יש מגוון מצומצם בהרבה של בנקסיות, והטווח שלהן נמשך מחצי האי אייר באוסטרליה הדרומית לאורך קו החוף המזרחי עד לחצי האי כף-יורק בקווינסלנד וארץ ארנהם בטריטוריה הצפונית.
הבנקסיה נוכחת בכל מקום שבו יורדים גשמים ניכרים ביבשת, ונוכחותה מושפעת בעיקר מכמות המשקעים; הבנקסיות המערביות למשל אינן נוכחות כמעט באזור שבו כמות המשקעים השנתית פחותה מ-200 מילימטר.
הגיוון של המינים עולה במיוחד באזור קריר וגשום, בעוד שבאזור חם ויבש יש בדרך כלל מינים מעטים.
מרבית הבנקסיות צומחות בקרקעות חוליות וסלעיות, ומעטות יותר מתרחשות גם על אדמת חימר; מין אחד יוצא דופן בהעדפתו ליערות גדותיים.
הבנקסיות המזרחיות והצפוניות צומחות בעיקר ביערות ויערות גשם ומשגשגות היטב על מדרונות הרריים, בעוד שהבנקסיות המזרחיות צומחות בעיקר ביערות סקלרופילים, חורש ים-תיכוני, יערות אקליפטוס דלילים והבתה של הקוונגאן, ומוגבלות ברובן לאזורים נמוכים.
באזורים מסוימים בדרום-מערב היבשת קיימים גם "יערות בנקסיה": אזורים שבהן הבנקסיות הן הצמח הדומיננטי במערכת האקולוגית ומופיעות בו בתצורה של עצים בינוניים וגבוהים.
מרבית המינים אינם משגשגים על דיונות חוליות בקו החוף, אם כי יש גם כמה יוצאים מן הכלל.
מעטים עוד יותר המינים שמופיעים באזורים צחיחים למחצה בשולי האאוטבק האוסטרלי.
הבנקסיה בולטת במערכת האקולוגית האוסטרלית בהיותה יצרנית כבדה של צוף ואבקה, מה שהופך אותה למקור מזון חשוב לבעלי חיים יונקי צוף, כולל חרקים ציפורי הדבשניים, מכרסמים, עטלפים, וכיסאים קטנים דוגמת האנטכינוס, הדאון, פוסום ננסי, פוסום זנב-מברשת והצופון.
רבים מבעלי החיים הללו מתבססים על הבנקסיה כמקור מזון עיקרי, וממלאים תפקיד חשוב בהאבקה שלה.
פרפרים ועשים מטילים את ביציהם על הבנקסיה במטרה שיהיה לזחלים מזון זמין, וחרקים שונים מתחפרים בתוך הקונוסים שלה כדי לאכול את הזרעים; תוכאים מסוימים דוגמת הקקדו נוגסים בקונוסים כדי לאכול הן את הזרעים והן את החרקים והזחלים המסתתרים בתוכם.
צמחי הבנקסיה מותאמים באופן טבעי לנוכחות שריפות חורש ושיח מתונות האופיינות לטבע האוסטרלי.
על אף שהבנקסיות נהרגות מהאש, יש להן אמצעים מיוחדים להתחדש במהירות באמצעות הזרעים, שכן האש גורמת לגירוי בכפתור העץ הסוגר עליהם, והוא נפתח ומשחרר אותם לאדמה החרוכה והנקייה ממתחרים.
מינים מסוימים מתחדשים באמצעות נביטה מפקעת תת-קרקעית שמוגנת בתוך האדמה, או מניצנים המוגנים בקליפה עבה.
בעוד ששריפות חורש ושיח טבעיות במרווחי זמן גדולים אינו מהוות איום ואף מועילות להתחדשות הבנקסיה, שריפות תכופות או סופות אש עצומות משפיעות לרעה על הבנקסיות עד כדי הכחדת אוכלוסיות על ידי שריפת שתילים, צמחים, פקעות וזרעים שנבטו.
שריפות מזיקות הפכו לשכיחות יותר באוסטרליה מאז תחילת ההתיישבות האירופאית ביבשת, ולצד אובדן בית גידול הן בין האיומים הבולטים על מיני הבנקסיה.
איום בולט נוסף על בנקסיה הוא כימשון הקינמון (Phytophthora cinnamomi), סוג של עובש מים שידוע לשמצה כאחד מ-100 המינים הפולשים הגרועים ביותר בעולם; הכימשון תוקף את שורשי הבנקסיה, הורס את מבנה רקמות השורש ומרקיב אותו, ומונע מהצמח לספוג מים וחומרי הזנה מהאדמה.
שורשי הרשת הפרוטואידים של בנקסיה, המסייעים לו לשרוד בקרקעות דלות בזרחן, הופכים אותו לרגיש מאוד לפגיעת הכימשון.
בנקסיות נגועות בכימשון מתות בדרך כלל תוך מספר שנים לאחר ההדבקה.
בדרום-מערב היבשת ששם הכימשון נפוץ יותר, נמצא שביערות בנקסיה נגועים כיסוי הצמחייה צונח בלפחות 30%.
הכימשון עשוי להשפיע משמעותית על הרכב הצמחייה באזור, ולהותיר אחריו רק צמחים עמידים.
כל המינים במערב אוסטרליה רגישים לכימשון, בעוד שהמינים המזרחיים עמידים למדי.
מבין הבנקסיות המערביות, יש מספר מינים שמאוימים במיוחד על ידו, בדרך כלל כאלה עם תפוצה מוגבלת; כמעט כל אוכלוסיית הבר של בנקסיה מנוצה נגועה במידה זו או אחרת, ושורדת בקושי.
מינים פגיעים נוספים הם בנקסיה גפרורית ובנקסיה גרניטית.
הכימשון מטופל בעיקר באמצעות פוספיט וחומצה זרחתית, ורשויות השימור האוסטרליות מחסנות באמצעותם את אוכלוסיות הבר של הבנקסיה המנוצה.
אם זאת, החיסון עשוי להשפיע על הרכב האדמה ולעכב היווצרות שורשים.
הכימשון שמשגשג באדמות לחות פוגע גם בבנקסיות הגדלות בגינות ובגנים עירוניים המושקים בכבדות.
מספר מיני בנקסיה נחשבים לנדירים או נמצאים בסכנת הכחדה, ביניהם: בנקסיה מנוצה, בנקסיה גפרורית, בנקסיה גודית, בנקסיה דלילת-פרחים בנקסיה משוננת ובנקסיה גרניטית.
כאמור לעיל, במקור יש בסוג בנקסיה כ-77 מינים; בטקסונומיות בהן ממזגים את הדריינדרה עם הבנקסיה, הסוג כולל כ-170 מינים.
ערך זה מתייחס לבנקסיה ולדריינדרה כסוגים נפרדים, ועל כן ברשימה הבאה מוצגים רק 77 המינים המקוריים; ניתן לראות את יתר המינים בערך על הסוג דריינדרה.
הילידים האבוריג'ינים של אוסטרליה השתמשו בבנקסיה למציצת צוף ולליקוט זחלים למאכל, ונהגו להשרות את הפרחים במים כדי להכין משקה מתוק.
שבטי הנונגאר בדרום-מערב היבשת היו מכינים ממנה חליטות להקלה על שיעול וכאבי גרון, בעוד ששבטי הגיראי-וורונוג מדרום-מזרח היבשת השתמשו בקונוסים של הבנקסיה לסינון מים בתוך הפה.
באוסטרליה המודרנית הבנקסיה היא צמח נוי פופולרי בגינות, רחובות, גנים ופארקים עירוניים, בגלל התפרחות הראוותניות שלה והעובדה שהיא מושכת אליה ציפורי שיר ויונקים קטנים.
בגינות נוטעים בעיקר מיני שיחים מיניאטוריים וגמדים, ובפארקים עירוניים בעיקר מיני שיחים בינוניים ועצים גבוהים.
הבנקסיה דורשת יותר תחזוקה מצמחים אוסטרליים אחרים, וזקוקה בעיקר לאזור שטוף שמש ולאדמה חולית מנוקזת היטב ודלה בזרחן.
על מנת למנוע פגיעה בשורשי הספיגה שלה היא זקוקה לדישון מיוחד דל-זרחן.
בתוך קהילת הגננות האוסטרלית קיימת תת-קהילה פעילה של חובבי בנקסיה המפתחים ומגדלים זנים שונים ומבצעים מחקר על בעיות ואתגרים בטיפוח הבנקסיה.
פורום המידע של קהילה זו הוא "קבוצת הלימוד בנקסיה" של אגודת הצמחים המקומיים של אוסטרליה (ANPSA).
למעט גינון ומשתלות, השימוש המסחרי בבנקסיה מצומצם למדי; יש כ-11 מינים שמגודלים לצורך זרי פרחים, בעיקר בחוות פרחים בדרום ומערב אוסטרליה, הוואי וישראל.
בענף הדבוראות האוסטרלי, הבנקסיה מבוקשת אצל הכוורנים בגלל היותה שופעת בצוף גם בזמנים שבהם צמחים אחרים מפיקים כמות מועטת.
עץ הבנקסיה בצבע אדמוני עם סיבים אטרקטיביים לעיבוד, אך נמצא לעיתים רחוקות בשימוש בתעשיית העץ בשל נטייתו להתעוות קשות במהלך הייבוש.
הוא משמש בעיקר למטרות נוי דוגמת חריטה וחתוך בעץ, ציפוי ארונות וייצור שדרית לסירות עץ קטנות.
הקונוסים הגדולים של הבנקסיה משמשים גם לייצור חפצי נוי, תחתיות ומזכרות.
בהיותה אחד הצמחים הדומיננטיים והבולטים ביבשת אוסטרליה, יצאו לאור מספר ספרים ומדריכי שטח להכרת וגידול מיני הבנקסיה.
ביניהם ניתן למנות את "מדריך השטח לבנקסיות", מונגרפיית "הבנקסיות" של המאיירת הבוטנית סיליה רוסר, "ספר הבנקסיה" ו"אטלס הבנקסיה".
התייחסות בולטת לסוג מופיעה בספר הילדים הרפתקאותיהם המופלאות של ספלולון וכרבולון, של הסופרת האוסטרלית מיי גיבס, שם מתוארים "אנשי הבנקסיה הרעים והגדולים".
ההאנשה של הבנקסיות בספר מתבססת על הקונוסים של התפרחת האופיינים לסוג.
בשנת 1989, הוקמה "הקרן הסביבתית בנקסיה" כדי לתמוך ולהכיר באנשים וארגונים התורמים תרומה חיובית לאיכות הסביבה.
בס הוא צליל בתדר נמוך, בגובה צליל ומנעד של 16–256 הרץ (C0 עד אמצע C4), כאשר כלי בס הוא כלי מוזיקלי המפיק צלילים במנעד של C2 – C4.
צליל זה, כאשר מנוגנן בהרכבים מוזיקליים, כגון תזמורות, מספק קונטרפונקט או מלודיה הרמונית נגדית המדגיש את הקצב או את האקורדים של המנגינה.
במוזיקה פופולרית, חלק הבס של בייסליין מספק בדרך כלל תמיכה הרמונית וקצבית להרכב המוזיקלי.
נגני הבס, ביחד עם המתופפים, נגני גיטרת הקצב , ובמקרים מסוימים גם נגני כלי המקלדת (כגון פסנתר או אורגן האמונד) אחראים על גזרת הקצב של ההרכב המוזיקלי.
נגני הבס מדגישים את המקצבים החזקים וכן את השורש או החמישית של האקורד בבסליין (ובמידה פחותה גם שליש האקורד).
בנקר44 (באיטלקית: Bunker Quarantaquattro, מעוצב כ-bnkr44) היא להקה איטלקית שהוקמה באמפולי ב-2019.
ב-4 באפריל 2019 נוסדה בנקר44 כקולקטיב המונה שישה מוזיקאים באמפולי, עיירה בטוסקנה.
תחילה העלתה הקבוצה את שיריה לסאונקלאוד, שם גם פורסם אלבום הבכורה שלה, .
הוא יצא לאור ב-4 בנובמבר 2020 דרך חברת התקליטים בומבה דישי.
ב-19 בדצמבר 2023 השתתפה ב-Sanremo Giovani 2023, השלב המקדים לפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לתחרות הזמר של האירוויזיון.
היא צלחה את שלב זה, ועברה להשתתף באירוע בסן רמו עם השיר "Governo punk".
שם תאריך יציאה לאור חברת תקליטים מיקומי שיא ITA 4 בנובמבר 2020 בומבה דישי — Farsi male a noi va bene 26 בנובמבר 2021 בומבה דישי 34 Farsi male a noi va bene 2.0 26 במאי 2022 בומבה דישי – Fuoristrada 28 באפריל 2023 בומבה דישי 48
בס האוס הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת בס, רידים , גראז' בריטי ומוזיקת האוס עם אלמנטים של דיפ האוס, טק האוס ופיוצ'ר האוס.
הז'אנר הופיע לראשונה באמצע שנות ה-2010 בהולנד.
ז'אנר זה מבוסס על מוזיקת בס מלווה בשימוש בתופי סנר, דוגמי צלילים, מכונות תופים, כלי הקשה, סקוונסרים, סינתיסייזרים והיי-האטים.
יצירות מהז'אנר עשויות להכיל גם ברייקים, שירה מגובה ובס מתכתי ומעוות הנשלט על ידי LFO.
ז'אנר זה נמצא בדרך כלל בטווח של 125 עד 128 פעימות לדקה, אם כי ניתן למצוא יצירות בטווח של 130 עד 140 פעימות לדקה.
כמו כן, ליצירות מהז'אנר יש שימוש בקולות עמוקים.
בסאם זועמוט היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ערבי-ישראלי.
בשנת 1976 סיים את לימודי התיאטרון ב"בית רוטשילד" בחיפה.
עם סיום לימודיו שיחק בתיאטרון בלהקת "תיאטרון החאן" ושיחק בעשרות הצגות : "סוחרי גומי", "אנטיגונה", "מידה כנגד מידה" ובהצגת היחיד "סיפורי אבו נימר", המבוססת על ספר שכתב דן בן אמוץ.
היה חבר קרוב של ג'ורג' איברהים, מנהל תיאטרון אל-קסבה ושיחק בהצגות "רומיאו ויוליה", "המהגרים", "מלאך ירד אל בבל", "בית הזכוכית", "נישואי פיגרו", "בת הטוחן" ו"הלילה וההר".
שיחק גם בתיאטרון בית ליסין ב"חצוצרה בואדי".
בשנים 1985–1989 שיחק בטלוויזיה בתפקיד "הטבח חכים" בסדרת הטלוויזיה "המסעדה הגדולה", כך נחשף לקהל הרחב והפך את הדמות לדמות פולחן מקומית.
השתתף גם בסדרות הטלוויזיה "שכנים", "משפחה דה לוקס", ו"סיפורי ח'ליל".
זועמוט עזב את הטלוויזיה הישראלית למספר שנים כמחאה על דלות שירות החירום שהיא הגישה בערבית במהלך מלחמת המפרץ הראשונה.
בקולנוע גילם מחבל לבנוני בסרט "גמר גביע" (1991) של ערן ריקליס, וכן שיחק בסרט "קרקס פלשתינה" (1998) של אייל חלפון, ב"בחודש התשיעי" של עלי נאסר ובסרטים נוספים אחרים.
באמצע ובסוף שנות התשעים כתב תסריט בערבית לקומדיית מצבים.
התסריט הוצע לרשות השידור, שמינתה את ויקטור קמר לבמאי.
קמר ליהק את זועמוט עצמו לתפקיד הראשי, וכך נוצרה לה "משפחה דה לוקס".
זועמוט התגורר עד מותו בשועפאט שבירושלים.
הוא נפטר בשנת 2004 ממחלת כליות.
במותו היה בן 53. הותיר אחריו אישה, לידיה, ובת.
רא'אד (רב-סרן) מומחד בסאם עאדל הוא טייס לשעבר של חיל האוויר הסורי, שערק לישראל ב-11 באוקטובר 1989 עם מטוסו מדגם מיג 23ML במהלך טיסת סיור ואימון שגרתיים בגבול רמת הגולן.
עאדל, בן 36, המריא במבנה של שני מטוסים משדה התעופה בליי והטיס את מטוסו מספר 2786 במסלול הסיור המתוכנן.
לפתע עזב את בן זוגו ופנה לכיוון מערב וחצה את רמת הגולן בטיסה בגובה נמוך מאוד (כ-50 מטר מעל פני הקרקע, ולטענתו לעיתים 40 ואף 30 מטר) ובמהירות גבוהה (כ-1,000 עד 1,250 קמ"ש).
בשעה 11:10 חצה את הגבול בין סוריה לישראל.
לאחר שחצה את הגבול כיבה את מכשיר הקשר שלו ושמר על דממת אלחוט מוחלטת.
לאחר כ-3–4 דקות טיסה מאז חציית הגבול (וכ-15 עד 20 דקות סה"כ מאז שהמריא), הנחית עאדל את מטוסו במנחת מגידו, המשמש כמנחת למטוסים קלים, מסוקים ודאונים.
עם נחיתתו, יצא מתא הטייס כשהוא חיוור, הניף את ידיו למעלה והודיע כי בכוונתו לערוק וכי אין בהגעתו כל כוונה התקפית או מלחמתית.
לאחר עריקתו הורשה עאדל להתראיין בפני עיתונאים זרים.
בראיונותיו אמר שהושפע מדברים שקרא על מדינת ישראל.
לדבריו, שלושה חודשים לפני שערק החליט לשנות את חייו ולחיות במדינה דמוקרטית שיש בה חופש ביטוי.
לטענתו לא הכיר איש בישראל ולא תיאם את עריקתו עם גורמים מישראל.
כמו כן, ציין כי יסרב להפגש עם נציגי הצלב האדום אם מטרתם היא להחזירו לסוריה.
המטוס שהטיס עאדל לא היה חמוש פרט לתותח דו-קני בקוטר 23 מ"מ המותקן דרך קבע בגחון המטוס ולנורי הטעיה נגד טילים בזנב המטוס.
הוא לא הביא עמו כל ספרות טכנית.
המטוס עבר סדרת בדיקות בחיל האוויר הישראלי.
לאחר הבדיקות המטוס הוטס ביום 29 בינואר 1990 על ידי טייס הניסוי הראשי של חיל האוויר הישראלי, סא"ל עופר ספרא.
לאחר מכן הוטס לפחות עוד 11 פעמים במתארי טיסה שונים ובהם סימולציות של קרבות אוויר.
מסקנות הבדיקה העלו כי תאוצתו חזקה ועולה על תאוצתם של ה-F-16 וה-F-18 המערביים, אך הנדסת האנוש שלו לקויה ביותר בהשוואה למטוסי המערב.
לאחר הטיסות המטוס אוחסן בתל נוף, הועבר לתעשייה האווירית ומשם באמצע שנות התשעים למוזיאון חיל האוויר, שם הוא צבוע בצבעי חיל האוויר הסורי ונושא את סמלי חיל האוויר הישראלי.
עריקת עאדל פורסמה בעיתונות הערבית.
סוריה טענה תחילה שהמטוס נחת בישראל עקב תקלה טכנית ושטייסו נלקח בשבי.
כעבור מספר ימים הודו הסורים שהטייס ערק, והם הוקיעו אותו כ"בוגד נתעב ומרגל ישראלי".
לפי רדיו דמשק, עאדל פותה להגיע לישראל על ידי המודיעין הישראלי.
לאחר חדירת מטוסו של עאדל מבלי שיורט, הקים הרמטכ"ל דן שומרון ועדת חקירה לבדיקת האירוע בדגש על מחדלים ביטחוניים אפשריים.
נמצא בחקירה כי חיל האוויר עקב אחרי המטוס במהלך טיסתו.
עאדל עצמו חיזק טענה זו במסיבת העיתונאים, כאשר טען כי המכשור במטוס הראה שהוא היה תחת מעקב של מכ"ם ישראלי במשך כל הטיסה.
בסוף התחקיר ננזפו שני אלופי משנה ושופרו נהלים מסוימים בחיל האוויר.
זמן קצר לאחר העריקה קיבל עאדל זהות חדשה והועבר למדינה זרה בה השתקע.
בשנת 2005 פורסם בעיתונות הסורית כי עאדל ננטש על ידי השלטונות הישראלים והפך לדר רחוב בעיר באקה אל גרביה.
עוד פורסם כי עאדל הסתבך בפלילים ונשפט למאסר בבית המשפט המחוזי בישראל.
בבית הסוהר, כך נטען עוסק במסירת ידיעות לרשויות הכלא אודות אסירים ערביים.
בשנת 2012 נעצרו שלושה תושבים ממג'דל שמס ובאקה אל-גרבייה, לאחר שתכננו לחטוף תושב באקה אל-גרבייה אותו חשבו בטעות כבסאם עאדל, על מנת להביאו לסוריה.
בסוד העניינים היא תוכנית טלוויזיה לימודית ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בין השנים 1991–1992 ובשידורים חוזרים באמצע שנות התשעים.
התוכנית יועדה לתלמידי כיתות ב'–ג', וביקשה להקנות להם מיומנויות של הבנת הנקרא.
התוכנית הופקה בעקבות הפופולריות הגדולה לה זכתה התוכנית "בלי סודות".
את התוכנית ליוו קלטות וידאו ושתי חוברות עבודה לתלמידים.
התוכנית המחישה לצופה את תהליך הבנת הנקרא באמצעות שירים ומערכונים אותם הובילו מנחי התוכנית: חני נחמיאס, אושיק לוי, נתן נתנזון וחנן גולדבלט.
בתוכנית נעשה גם שימוש באנימציה עם הדמויות "קפיץ קפוץ", "גלגול", "קומקום", "זומזום" ו"ראשראש".
את הדמויות והפתיח יצר איתן קדמי.
"ראשראש" נתקל תמיד בבעיות בזמן שקרא והדמויות האחרות באו תמיד לעזרתו (דובב על ידי איילת לוין).
"קפיץ קפוץ" הסביר כי יש להמשיך לקרוא (דובב על ידי אברי גלעד).
"גלגול" הסביר כי ייתכן ויימצא רמז אם חוזרים לאחור (דובב על ידי אייל ברטונוב ובהמשך על ידי דודו זר).
"קומקום" הסביר כי לעיתים לא כל המידע נתון ובמקרים אלו יש לחפש מידע בראש או במקום אחר (דובב על ידי ניקו בר).
"זומזום" הסביר כי הפתרון עשוי להיות בפנים וכדאי לבדוק היטב את המילים (דובב על ידי דני שגב).
בעידן החד ערוצי בישראל, התוכנית זכתה לאחוזי חשיפה גבוהים מאוד בקרב הילדים.
את שיר הפתיחה של הסדרה כתבה אילנה לופט, הלחין שלמה יידוב ושר אריאל זילבר.
לראשראש יש בעיה - ראשראש היה קורא משפט (שבדרך כלל היה קשור למערכון שבא לפניו) ומתקשה להבינו, ואז אחת מארבע הדמויות האחרות (קפיץ קפוץ, גלגול, קומקום וזומזום) הייתה מסייעת לו להבין אותה.
סיפור קצר ארוך - פינת המשך לפינה "סיפור קצר" של בלי סודות.
בפינה זו הוצגו סיפורי-עם, ובכל אחד מהם, אחת הדמויות (לרוב הדמות הראשית) לא ידעה מה לעשות במצב שאליו הגיעה, ומבקשת לעיתים מהמספר שישוב לדף שהיה לפני כן או שאחת הדמויות הייתה מסבירה לה את הביטוי שלא היה מובן.
(לדוגמה: בסיפור העם הרשל'ה בפונדק, סופר שבעלי הפונדק לא מכניסים את אורחיהם ביד רחבה, והם חשבו שמדובר בידיים שלהם ובדף הבא מתגלה שמדובר בביטוי שמתאר אנשים קמצנים).
המשרד - פינה שבה שתי עובדות (דבי בסרגליק ורובי פורת שובל) חולקות משרד משותף ומשוחחות זו עם זו.
בתחילת כל פינה מראים את אופן הרכבת התפאורה של הפינה.
חידה מצחיקה - פינת המשך לפינת הבדיחות של בלי סודות.
בית המשפט - אושיק, בתפקיד השופט, דן בכל פעם במקרה תביעה אחר.
בסוף כל מערכון התגלה כי המחלוקת בין שני הצדדים נוצרה עקב טעות בהבנת הנקרא מצד התובע או הנתבע.
המסעדה - כהמשך לסדרת מערכוני המסעדה של "בלי סודות", גם כאן היה נתן בתפקיד המלצר.
בחלק מהמערכונים השתתפו חני, אושיק וחנן בתפקיד העוזרים הלא-יוצלחים שלו.
גשש-בלש - עקב הפופולריות הרבה לה זכתה הדמות ב"בלי סודות" השיבו אותה למספר מערכונים גם כאן.
כהרגלו, היה הבלש מנסה לפתור בעיות ומסתבך עקב "קומדיה של טעויות".
למשל, באחד הפרקים הוא חיפש מישהו שיתקן ספסל שנשברו לו הרגליים.
כשראה שלט בו כתוב "אורתופד מומחה לשברים" הסיק בטעות שמדובר באדם המתקן שברים ברהיטים.
כשסיפר לאורתופד (נתן) שהבעיה שלו היא רגליים שבורות, מצא עצמו בסופו של דבר עם גבס על שתי רגליו.
יונאס אריק אלטברי (בשוודית: Jonas Erik Altberg, נהגה אלטברי; נולד ב-22 בדצמבר 1984), הידוע יותר בשם הבמה בסהאנטר (Basshunter), הוא מפיק, זמר-יוצר ודי ג'יי שוודי, הידוע בעיקר בשל הלהיטים "Boten Anna" ו-"Now You're Gone".
הוא התגורר עם הוריו ואחיו הצעיר ליד טילסנד, חוף שוודי מפורסם.
בשנת 2001 החל ליצור מוזיקה תחת שם הבמה "Basshunter", דרך תוכנת המחשב Fruity Loops (כיום FL Studio).
The Old Shit הוא שמו של אלבום הרשת הראשון של אלטברג שיצא דרך דף הבית שלו באינטרנט.
את אלבומו השני, The Bassmachine, הוא הוציא גם כן בדף הבית באתרו ב-25 באוגוסט 2004. האלבום הוקלט בשנים 2003–2004 וכלל 10 רצועות.
לאחר שהפיץ כמה שירי דמו דרך האינטרנט, החל אלטברג לקבל שיחות טלפון ממועדוני ריקודים שביקשו להעסיק אותו בתור די ג'יי.
ביולי 2008 הודיע אלטברג כי אובחן כחולה בתסמונת טורט.
ב-3 בינואר 2010 השתתף בתוכנית "האח הגדול" בממלכה המאוחדת, וסיים במקום הרביעי.
ב -15 בדצמבר 2010, אלטברג הואשם על ידי המשטרה בתקיפה מינית לכאורה של שתי מעריצות בהופעה במועדון לילה בקירקדלי, סקוטלנד.
הוא שוחרר בערבות וחזר לשוודיה.
המנהל שלו הכחיש את ההאשמות וטען שהן "שקר מוחלט".
ב-12 בינואר 2011, בדיון בבית המשפט, הכחיש אלטברג את הטענות נגדו, וביוני של אותה שנה בית המשפט פסל את גרסת התביעה כלא אמינה וזיכה אותו.
באפריל 2006 הוא חתם על חוזהו הראשון עם וורנר מיוזיק, וב-29 במאי הוציא את אלבום האולפן הראשון <(^^,)> LOL.
לאחר מכן הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Boten Anna" ("הבוט אנה").
השיר הפך ללהיט מיידי בסקנדינביה והיה השיר הראשון בשפה השוודית שהגיע למקום הראשון במצעד 40 הגדולים ההולנדי.
הסינגל השני שיצא מהאלבום היה "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA" ("דוטה" על שם משחק המחשב), אשר הפך גם הוא ללהיט ברחבי אירופה.
ב-14 ביולי 2008 הוציא אלטברג את אלבומו השני, Now You're Gone - The Album, שהיה אלבומו הראשון ששיריו באנגלית.
הסינגל הראשון שיצא היה "Now You're Gone".
השיר הפך ללהיט ובמהרה הגיע לראשי המצעדים ואף נשאר במקום הראשון במשך 5 שבועות.
הקליפ היה הראשון מסדרה של קליפים אשר כיכבה בהם השחקנית והזמרת איילר ליי ומספרים סיפור של בחורה אשר פוגשת בחור ועד מהרה השניים הופכים לסיפור אהבה לחיובי ולשלילי.
הסינגל השני היה "All I Ever Wanted", אשר יצא בסמוך לצאת האלבום וזכה להצלחה רבה כמו קודמו.
השיר "Sverige" ("שוודיה") של אלטברג שימש כשיר "היום הבינלאומי" של המחנה השוודי חלונדן (Sjölunden) במינסוטה בשנת 2008. באותה השנה, הפיק עבור הדוגמנית והזמרת אלינה פושקאו כמה רמיקסים לשירה "".
הסינגל השלישי היה "Please Don't Go", שיצא בשוודיה בלבד והגיע למקום השישי, השיר תוכנן לצאת גם באירופה אך לא שוחרר בשל בעיות טכניות.
הסינגל הרביעי שיצא היה "Angel in the Night".
הקליפ של השיר הוקרן לראשונה ב-22 באוגוסט 2008. הסינגל שיצא בעקבותיו היה "I Miss You", ב-15 בדצמבר.
הסינגל החמישי שיצא מהאלבום היה "Walk on Water" שיצא ב-6 באפריל 2009 והיה הראשון שהקליפ שלו לא היה קשור עלילתית לקודמיו.
אחריו יצא מגה-מיקס של ארבעת הקליפים הקודמים.
אלבומו השלישי שנקרא Bass Generation יצא ב-28 בספטמבר 2009. הסינגל הראשון מתוכו יצא לרדיו שבוע קודם לכן ונקרא "Every Morning".
הסינגל הגיע למקום ה-17 במצעדים.
ב-30 בנובמבר יצא הסינגל השני מהאלבום שהיה "I Promised Myself".
שני הקליפים של האלבום היו המשך עלילתי לשירים מאלבומו הקודם של אלטברג.
במהלך שנת 2010 עבד אלטברג על אלבומו הרביעי והסינגל הראשון מהאלבום היה "Saturday", שיצא ב-5 ביולי 2010. ב-20 באפריל 2011 יצא השיר "Fest i hela huset".
ב-9 באפריל 2012 יצא הסינגל השלישי של אלטברג הנקרא "Northern Light".
ב-18 בנובמבר יצא הסינגל הרביעי שנקרא "Dream on the Dancefloor".
ב-13 במאי 2013 יצא אלבום הסטודיו הרביעי של אלטברג ונקרא Calling Time.
ב-20 ביוני 2013 יצא הסינגל החמישי שהיה "Crash & Burn".
הסינגל השישי אשר נקרא "Calling Time" יצא ב-27 בספטמבר.
ב-2020, הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Shut Up Chicken" של אל קפון.
ב-2022 הקליט וידאו קליפ חדש לשיר "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA", כפרומו לעונה השנייה של סדרת האנימציה Dota: דם הדרקון.
בסאראב הראשון (ברומנית: Basarab I או Basarab Întâiul ), (שנת הלידה לא ידועה; נפטר ב־1351 או ב-1352), היה וויווד (שליט) של ולאכיה בערך בין השנים 1310–1352.
הוא מכונה גם בסאראב המייסד (Basarab Întemeietorul) מפני שנחשב למייסדה של נסיכות ולאכיה, שברומנית הידועה בשפת תושביה כ"הארץ הרומנית" ("צארה רומניאסקה" Ţara Românească) או "מונטניה".
יש שזיהו אותו עם "נגרו וודה" Negru Vodă, דמות מיתית למחצה, שנחשבת למייסדת ולאכיה באגדות הרומניות.
מוצאו של בסאראב לוט בערפל.
ייתכן שהיה בנו של טוקומריוס (טיחומיר ברומנית - Tihomir), כפי שמעיד מסמך רשמי משנת 1332 שהוצא על ידי מלך הונגריה, קארוי רוברט מאידך החוקרים המודרניים של תקופת ימי הביניים ברומניה, ובראשם ניאגו ג'ובארה, סבורים כי מוצאו של בסאראב היה קומני.:
הדעה הרווחת בקרב המומחים היא שבסאראב כמו גם בנו, ניקולאיה אלכסנדרו היו קתולים, בדומה לקומנים שחיו אז באזור זה.
(אף על פי שהמלך ההונגרי קורא לו בשם "סכיסמטי" כלומר פלגן, כינוי שהיה נהוג כלפי הכנסייה האורתודוקסית).
הכינוי "נגרו וודה" Negru Vodă (השליט השחור) שניתן למייסד ולאכיה במסורת הרומנית, כפי שנמסרת בכרוניקות של פאולוס מחלב ומירון קוסטין תואמת מוצא אקזוטי ייתכן קומני - (טורקי).
המנזרים שהקים "קוזיה" ו"הורזו" נשאו גם הם, ככל הנראה, שמות קומנים.
ג'ורסקו סבורים שמשמעות השם "בסאראב" או "בסראבא" בטורקית קדומה היה "אב כובש" או "אב שולט".
אולם הם טוענים שלמרות המקור הקומני-טורקי של השם, (הסיומת אב או אבא הייתה אופיינית יותר לקומנים מאשר לשאר הטורקים שהשתמשו יותר בסיומת "אוגלו" או "אולו" כלומר "בן"), האיש היה בכל זאת רומני והשם הקומני הפך באותם ימים לשם פרטי נוצרי כמו כל שם נוצרי אחר.
תארים בשפה זרה היו נהוגים באותם הזמנים, ונשיאת שם זר אינה סותרת, לדעתם, את היותו רומני.
לפי דעות אחרות, המובן של השם בסאראב היה "קדוש מאוד", "חזק מאוד" או "מושיע".