tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סמנים אלו משמשים להשבחת זני צמחים.
ניתן לשמש בסמנים הגנטיים כדי לעקוב אחרי העברת תכונות המזוהות עם הסמנים בין צאצאי ההכלאה.
באמצעות הכלאות ניתן לזהות מיקומים גנומיים של תכונות שונות ובכך להשביח זנים קיימים, כגון עמידות לפטרייה מסוימת.
לדוגמה, פטריית הפוזריום אשר תוקפת חיטה יכולה להוביל לתוצאות הרסניות.
העמידות מושגת על ידי גן מסוים, שניתן לעקוב אחריו באמצעות סמן גנטי.
כך ניתן להכליא בין צמח עמיד לפטרייה לבין צמח לא עמיד, ולברור מבין הצאצאים רק את אלו העמידים, ואותם לזרוע בשדה.
כך חקלאים יכולים להתמודד עם הפטרייה בדרך טבעית ולהפחית את השימוש בחומרי הדברה.
סמלת ראשונה רקלס הייתה סוסת מלחמה בעלת דרגות רשמיות בחיל הנחתים של ארצות הברית עקב השתתפותה לצד אחד מגדודי הנחתים במלחמת קוריאה, והיא קיבלה מספר מדליות על תפקודה בשדה הקרב.
במקור, רקלס נועדה לשמש כסוסת מרוץ במרוצי הסוסים בסיאול, בירתה של קוריאה הדרומית, אולם היא נרכשה באוקטובר של 1952 תמורת 250 דולר מבעליה הקוריאני שהיה זקוק לכסף כדי לקנות רגל תותבת לאחותו.
הרוכשים היו חיילים אמריקנים שהשתייכו לחיל הנחתים של ארצות הברית, והללו אימנו את הסוסה לשמש כנושאת ארטילריה כדוגמת תותח ללא רתע או נשק נ"ט אחר עבור פלוגת התול"ר ברגימנט החמישי של דיוויזיית הנחתים הראשונה.
היא הפכה לחלק מהיחידה והורשתה לשוטט בחופשיות בתוך המחנה, כשבלילות הקרים היא ישנה לצד החיילים בתוך האוהלים, והביעה נכונות לאכול כמעט כל דבר ממנות הקרב של החיילים, כולל ביצים, בירה, קוקה-קולה, ופעם אחת גם חבילת אסימונים של פוקר בשווי 30 דולר.
היא ביצעה פעולות רבות במהלך מלחמת קוריאה כשהיא נושאת אספקה ותחמושת, וכן שימשה לפינוי חיילים פצועים משדה הקרב.
את נתיבי האספקה שבהם צעדה מספר פעמים היא למדה בנקל, ועל כן, לעיתים קרובות נשאה אספקה ללוחמים לבדה ללא כל הדרכה של חייל או מטפל.
גולת הכותרת של הקריירה הצבאית שלה, אשר נמשכה כתשעה חודשים, הייתה בסוף מרץ 1953 במהלך הקרב על המאחז וגאס, כאשר באותו יום היא עשתה לא פחות מ-51 משלוחי נשק ואספקה ליחידות הנחתים שלחמו בקו הלחימה הקדמי.
רקלס נפצעה בקרבות מספר פעמים, כשדרגת הרב"ט הוענקה לה בתחילת 1953 ולאחר מכן היא הועלתה לדרגת סמל ב-1954, חודשים ספורים לאחר תום המלחמה.
היא גם נודעה בתור הסוס הראשון בהיסטוריה שהשתתף בנחיתה אמפיבית, ובעקבות המלחמה היא עוטרה בשני עיטורי לב הארגמן, מדליית ההתנהגות הטובה של חיל הנחתים, צל"ש יחידות משתי מדינות, אות מלחמת קוריאה, ומדליות נוספות.
השירות המלחמתי שלה התפרסם במיוחד במגזין האיבנינג פוסט, ומגזין הלייף כלל אותה ברשימת 100 הגיבורים של אמריקה בכל הזמנים.
לאחר שהסתיים שירותה הצבאי בתום המלחמה, היא הובאה לארצות הברית שם הופיעה בטלוויזיה והשתתפה בחגיגות יום ההולדת של חיל הנחתים.
היא קודמה באופן רשמי לדרגת סמל ראשון בשנת 1959 על ידי מפקד חיל הנחתים.
רקלס ילדה ארבעה סייחים באמריקה, ומתה ב-13 במאי 1968. לכבודה הוקדש לוח זיכרון מצולם באורוות של חיל הנחתים בבסיס האם פנדלטון שבקליפורניה, וב-26 ביולי 2013 נחנכה אנדרטה לזכרה במוזיאון הלאומי של חיל הנחתים בקואנטיקו שבמדינת וירג'יניה.
בשנת 2016 היא קיבלה את מדליית דיקין, אשר נועדה לבעלי חיים בשימוש צבאי, בעל החיים האחרון שעוטר במדליה זאת.
רקלס הייתה סוסה קטנה-בינונית מגזע מונגולי כנראה, אף שהיו לה תכונות מסוימות של ת'ורוברד כדוגמת צורת הראש.
גובה הכתפיים שלה היה בסביבות 142 ס"מ, ומשקלה היה כ-410 ק"ג.
צבע גופה היה חום-אדמדם, עם להבה לבנה על החרטום וגרביים לבנים על שלוש רגליים.
תאריך הלידה שלה לא ברור לגמרי, אולם כאשר נרכשה על ידי חיילים של חיל הנחתים האמריקנים באוקטובר 1952 היא הייתה בת 3 או 4 שנים, ונרשם שהיא נולדה ב-1948. בעליה היה צעיר קוריאני שעבד באורוות של מרוצי הסוסים, וכינה את עצמו "קים הוק-מון" אף שזה לא היה שמו האמיתי.
אותו קוריאני, כינה את הסוסה אה צ'ים הי שמשמעותו בקוריאנית "להבת הבוקר" או "בוקר הלהבה".
קים אהב מאוד את סוסתו, אך נאלץ למכור אותה לבסוף לסגן אריק פדרסן מחיל הנחתים תמורת 250 דולר כדי לקנות רגל פרוטזה לאחותו הגדולה שעלתה על מוקש, מאחר שלא הייתה למשפחתו אפשרות אחרת לממן זאת.
בחודש אוקטובר 1952, סגן אריק פדרסן קיבל אישור מקולונל יוסטס פ.
סמואק לרכוש סוס עבור הרגימנט שלו.
בהתבסס על השטח ההררי שבו פעל הרגימנט, פדרסן היה זקוק לבהמת משא שתהיה מסוגלת לסחוב עד 9 פגזים כבדים במשקל של 24 ק"ג לפגז, עבור פלוגת התול"ר שלו ברגימנט החמישי שציודה העיקרי במהלך הקרבות עם הכוחות הצפון קוריאנים והסינים היה תותח ללא רתע.
לאחר שקיבל את הרשות, פדרסן יצא עם ג'יפ צבאי ב-26 באוקטובר לצד סמל וילארד ברי ורב"ט פיליפ קרטר לעבר האורוות של מסלול המרוצים בסיאול.
פדרסן שילם עבור הסוס בכספו, ולפי חיילי הנחתים, הבעלים קים הוק-מון מכר את סוסתו בלית ברירה ואף דמע בעת המכירה.
חיילי הנחתים העניקו לסוסה את השם "רקלס" אשר מהווה קיצור של Recoilless rifle ובא לציין את ההערכה שרכשו החיילים ללוחמים הנועזים שמשתמשים בתול"ר מחריש האוזניים והלא בטיחותי ("רקלס" מתפרש באנגלית גם כ"פזיז" או "לא זהיר").
המאמן העיקרי של רקלס והחייל הקרוב אליה ביותר היה רב-סמל (Gunnery sergeant) ג'וזף לייטם, והמטפל העיקרי שלה היה טוראי מדרגה ראשונה מונרו קולמן.
בנוסף לפדרסן, לייטם וקולמן, סגן ביל ריילי וסמל אלמר לייבלי היו גם הם מעורבים רבות באימון ובטיפול בה.
לפדרסן ואשתו הייתה מרדעת שאותה לקחו בספינה מביתם שבקליפורניה, כך שרקלס יכלה באמצעותה לממש יותר את תפקידה כבהמה נושאת חבילות.
החובש הרפואי של פלוגת התול"ר היה טוראי מדרגה ראשונה ג'ורג' דוק מיטשל, שסיפק גם את רוב הטיפול הרפואי עבור רקלס.
חיילי הנחתים, ובמיוחד לייטם, לימדו את רקלס כישורי הישרדות בשדה הקרב כמו איך להימנע מלהסתבך בגדר תיל, לצעוד על חוטי תקשורת שנפלו או לשכב על האדמה תחת אש.
היא למדה גם לרוץ ולמצוא מחסה בתוך הבונקר למשמע הצעקה "להיכנס", והחיילים כינו זאת "אימון הפרסה" ולמחנה נתנו את השם "מחנה הפרסה".
היא אכלה גם בייקון, פנקייק, טוסט בחמאה, חטיפי שוקולד, סוכריות קשות, חיטה גרוסה, כריכי חמאת בוטנים, פירה ומעדנים אחרים שמצאה במהלך חיטוט בחפצי החיילים.
עם זאת, מיטשל - החובש הרפואי של הפלוגה, יעץ לחיילים לא להשקות אותה יותר משני בקבוקי קולה ביום.
הטעם שלה לא הוגבל למצרכי מזון; היא אכלה פעם אחת את השמיכה שלה, לעסה לעיתים קרובות כובעים של חיילים, ובהזדמנות אחרת אכלה אסימוני פוקר של לייטם אשר שווי המשחק שלהם היה 30 דולר.
טבילת האש הראשונה של רקלס הייתה במקום שנקרא "המפשעה של ההדים" ליד הכפרים צ'אנגדאן וקואקצ'אן.
אף על פי שהייתה עמוסה בשישה פגזים של תול"ר, היא זינקה על ארבעת הרגליים בבהלה בעת ששמעה בפעם הראשונה את קול הירי של התול"ר.
כשנחתה על האדמה היא רעדה, אבל קולמן המטפל שלה הרגיע אותה.
בפעם השנייה שבה נשמע הירי של התול"ר היא רק נחרה בבוז, ועד סופו של אותו יום לחימה היא כבר נראתה מנסה לאכול בשלווה קסדות מושלכות בעת רעמי התותחים.
החיילים סיפרו שהיא אף נראתה מתעניינת בהפעלת התותח.
כאשר השתמשו ברקלס להביא משלוחי נשק במסלול חדש, היא הייתה צריכה חייל שיוביל אותה רק מספר פעמים, ולאחר מכן, עשתה את הדרך הלוך ושוב בכוחות עצמה.
בפלוגה הייתה הוראה שלא לרכוב על רקלס, אולם בתחילת דצמבר 1952, חייל אחד הפר את ההוראה ויצא לדהירה איתה דרך שדה מוקשים כשלמרבה המזל היא לא נפגעה במהלכה.
רקלס נפצעה פעמיים במהלך הקרב: פעם אחת מרסיסים שחדרו מעל לעין השמאלית שלה, ופעם נוספת מרסיסים שחדרו לאגף השמאלי של גופה, אך זה לא האט אותה או מנע ממנה להמשיך לעשות משלוחי נשק.
בשלבים מסוימים בקרב, החיילים השתמשו ברקלס כדי לסחוב חיילי נחתים פצועים במורד ובמעלה הגבעות של הרכס.
עבור ההישגים שלה במהלך הקרב היא הועלתה לדרגת רב"ט, והנחתים אהבו אותה מאוד עד שדאגו לה יותר מלעצמם, וכאשר היו תחת אש הם זרקו עליה את השכפצ"ים שלהם כדי שלא תיפגע.
נחתים סיפרו, שבמהלך הקרב המראה של הסוסה הקטנה המביאה עבורם תחמושת במסירות גרם להעלאת המורל בקרב הלוחמים על הרכס.
אחד הנחתים תיאר זאת כך:
כאשר רקלס לא הייתה נחוצה בחזית, היא שימשה להובלת ציוד אחר עבור הפלוגה, והייתה שימושית במיוחד עבור פריסת כבלים, תיל וחוטי טלפון.
כדי להתחרות בכמות הסלילים שהיא יכלה לשאת על תרמילה, היה צריך כשנים עשר חיילים.
רקלס הפכה להסוס הראשון בחיל הנחתים ובצבא האמריקני שהשתתף בצליחה אמפיבית, כאשר הרגימנט החמישי הפליג ממחנה קייסי בדונגדוצ'און צפונה, במטרה להשתתף במאות נחיתות אמפיביות מספר קילומטרים דרומית לאינצ'ון עקב תוכניתו הנועזת של גנרל דאגלס מקארתור להשמיד את הצבא הצפון קוריאני בתנועת מלקחיים מאינצ'ון הצפונית ומפוסאן שבדרום חצי האי קוריאה.
קצין הטעינה של האונייה עליה התכוונה פלוגת התול"ר לעלות, עצר את טעינת הציוד שלהם כאשר ראה את הפלוגה ממתינה במזח עם רקלס, וסירב לאפשר לה לעלות לאונייה לאחר שזמן קצר קודם לכן אונייתו זכתה בפרס "האונייה הנקייה ביותר בחיל".
עם זאת, ברגע שהפלוגה הביאה תוכנית מפורטת לטעינה של הסוסה והציוד שלה, הקצין הבכיר יותר שפיקד על הספינה אישר באופן ספציפי ויוצא דופן על צירופה להפלגה.
ברגע שהאונייה הפליגה לעבר היעד, הסוסה נתקפה במחלת ים ולכלכה את רצפת האונייה בקיא שלה במהלך החלק הראשון של המסע.
עקב הסערה, קצין הטעינה וחיילים אחרים לא יכלו להתקרב לחוף ולהוריד אותה מהאונייה למגינת לבם, אולם הסוסה התרגלה עד מהרה לחיים על הסיפון ולא יצרה יותר בעיות.
לאחר שהנחיתה על אינצ'ון נעשתה בהצלחה, דיוויזיית הנחתים הראשונה הקימה בסיס עורפי לצורך מנוחה זמן קצר לאחר מכן, והחיילים בבסיס שחיבבו את רקלס נהגו להצטלם איתה לצד שלטי תיגר על סוס המרוצים האמריקני המפורסם "הרקדן האינדיאני", כששדה המרוצים המדומה נקרא פאדי דרבי ומסלול המרוצים המדומה "אופסאן דאונס".
החיילים קבעו את תנאי המירוץ שכללו בין השאר נשיאת תחמושת במשקל 192 ק"ג לאורך 2 קילומטר של שדות וגבעות ללא רוכב, והתבדחו שהרקדן האינדיאני מעולם לא נענה לתיגר להתחרות ברקלס.
הרקדן האינדיאני הגיע באותה שנה למקום שני במהלך הדרבי של קנטקי, אך ניצח בתחרות בלמונט ובתחרות של פריאקניס.
רנדולף מקאול פייט, אז מפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה, העניק לרקלס את דרגת הסמל בטקס רשמי עם בימת כבוד ב-10 באפריל 1954, חודשים ספורים לאחר תום המלחמה.
היא גם קיבלה שמיכה אדומה עם דרגה רקומה מזהב.
רקלס זכתה לקידום נוסף לדרגת סמל ראשון ב-31 באוגוסט 1959 במחנה פנדלטון בקליפורניה שמשמש כבסיס האם של חיל הנחתים.
גם קידום זה הוענק לה על ידי פייט, שאז כבר היה מפקד חיל הנחתים.
פייט ניהל באופן אישי את טקס הקידום, במהלכו נורו מטחי כבוד מתותחים ונעשה לכבודה מצעד של 1,700 לוחמי נחתים מהרגימנט שבו לחמה.
סמלת רקלס הייתה החיה הראשונה שהחזיקה בדרגת פיקוד רשמית בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
כתבה אודות הסוסה המיוחדת שנעשתה על ידי האיבנינג פוסט ופורסמה ב-17 באפריל 1954, בעוד שסמ"צ רקלס עדיין הייתה בקוריאה, הובילה לקמפיין של אזרחים וחיילים אמריקנים להביא את הסוסה לארצות הברית.
בכיר בחברת התחבורה הימית הפסיפית - סטן קופל, קרא את הכתבה והציע להעביר את הסוסה בחינם על אחת הספינות של החברה שלו מיוקוהמה ביפן לסן פרנסיסקו.
לפני שעזבה את קוריאה, נעשה טקס לכבודה עם להקה צבאית במהלך משחק כדורגל של חיל הנחתים.
רקלס עזבה את קוריאה ליפן על מטוס תובלה ימית בכנף 1 של חיל הנחתים.
לאחר מכן, היא הפליגה מנמל יוקוהמה ב-22 באוקטובר על סיפון אחת הספינות של חברת התחבורה הימית הפסיפית, והגיעה לחופי ארצות הברית ב-5 בנובמבר 1954. סופת טייפון עיכבה את הגעת האונייה לנמל סן פרנסיסקו עד לערבו של יום ה-9 בנובמבר, והיא נותרה באונייה עם צוות המטפלים שלה עד למחרת בבוקר.
במהלך הסערה, היא חלתה שוב ושכבה באפיסת כוחות על הסיפון דווקא לקראת סוף המסע.
הכניסה של הסוסה רקלס לאדמת ארצות הברית לא הייתה פשוטה כל כך.
אף שלשכת המכס והגנת הגבולות לא עשתה בעיות גדולות, מחלקת החקלאות של ארצות הברית התעקשה לעשות לה בדיקות רפואיות ולא אפשרה להוריד אותה מהספינה עד שיוחזרו תוצאות הבדיקות מהמעבדה.
חיילי הנחתים יצרו קשר עם פקידים בכירים במחלקת החקלאות בוושינגטון שהסכימו בסופו של דבר לרדת מהאונייה, אולם הם התנו זאת בכך שאם יתברר בהמשך במעבדה שהיא חולה בנחרת או בשחין היא תושמד או תשלח חזרה ליפן.
רבים מחיילי הנחתים שהכירו את הסוסה, זעמו על מה שהיה בעיניהם עלבון לכבודה.
בלילה לפני שירדה מהאונייה, היא שוב אכלה את השמיכה האדומה המעוטרת שלה, אולם שמיכה חדשה הוכנה מבעוד מועד עם כל האותות והעיטורים שלה.
כאשר ניתן האישור של מחלקת החקלאות, הטכנאי הוביל אותה מהספינה לידיו של סגן אריק פדרסן שרכש אותה בזמנו בקוריאה, וכף רגלה דרכה על אדמת אמריקה בסן פרנסיסקו ב-10 בנובמבר 1954, אשר היה במקרה גם יום ההולדת של חיל הנחתים.
קהל רב של עיתונאים, חיילים ואזרחים קיבל אותה במחיאות כפיים בנמל.
באותו יום, היא הובאה לטקס יום ההולדת של החיל לצד מפקדים וגנרלים, הועלתה במעלית לקומה 10 במלון שבו התרחשה המסיבה, והתכבדה לאכול את חתיכת העוגה הראשונה ועיטורי הפרחים שעליה מידי אשתו של סגן אריק פדרסן.
סמלת ראשונה רקלס הוחזקה במשך זמן קצר על ידי משפחתו של סגן אריק פדרסן, לפני שעברה לאורוות הקבע שלה ברגימנט החמישי של דיוויזיית הנחתים הראשונה במחנה פנדלטון בקליפורניה.
כתבה שנייה על רקלס הופיעה ב-22 באוקטובר 1955. החומר לכתבות נלקח מלוטננט קולונל אנדרו גיר שרשם ביומניו אפיזודות משירותה של רקלס במלחמת קוריאה, ובהמשך, הוא הוציא עליה ספר מיוחד שנקרא "הגאווה של הנחתים".
היא עשתה מספר הופעות פומביות כולל בתוכנית הטלוויזיה "מסיבת הבית" של השחקן ארתור גורדון לינקליטר, אך ההופעה המתוכננת שלה במופע של אד סאליבן נדחתה עקב תזמון גרוע של מועד ההגעה לאמריקה.
אד סאליבן רצה שהיא תופיע אצלו בתוכנית אירוח ב-7 בנובמבר של 1954 בעיר ניו יורק והיה מוכן לשלם את העליות של ההבאה שלה מנמל סן פרנסיסקו, אך סופת הטייפון כאמור עכבה את הגישה לנמל עד ל-8 בנובמבר, ורקלס איפוא לא הופיעה בה.
במהלך שהותה במחנה פנדלטון, זכתה סמלת ראשונה רקלס לטיפול ויחס של אח"מ.
חיל הנחתים נזהר שלא לאפשר לה להיות מנוצלת על ידי גורמים מסחריים.
במהלך חייה בבסיס, היא ילדה ארבעה סייחים: "פרארליס" (1957), "דונאטליס (חסר פחד)" (1959), ו"צ'סטי" (1964); הצאצא האחרון שלה - סייחה שנולדה בין 1965 ל-1966, מתה כחודש לאחר הלידה ולא קיבלה שם.
הסייח "צ'סטי" נקרא על שם לוטננט גנרל בחיל הנחתים לואיס "צ'סטי" פולר, שהיה בין הבודדים שהורשו לרכב על הסוסה רקלס עקב היותו הנחת המעוטר ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
רקלס פרשה משירות פעיל בטקס צבאי מלא במחנה פנדלטון ב-10 בנובמבר 1960. במקום זכותה לקבלת פיצויי פרישה על פי מסמכי חיל הנחתים, היא הורשתה לדור ולהסתובב חופשי במחנה כשעלויות המזון והטיפול היו על החיל.
דלקת פרקים שהתפתחה אצל רקלס בגבה לעת זקנה, הובילה אותה לפצוע את עצמה על ידי נפילה לתוך גדר תיל ב-13 במאי 1968. היא מתה בעודה מורדמת תוך כדי שפצעיה טופלו.
בעת מותה, גילה הוערך בסביבות 19 עד 20 שנים.
היא נקברה בטקס מכובד מאחורי האורוות בבסיס.
החיל יצר לזכרה לוח זיכרון מצולם הנמצא בתוך מחנה פנדלטון.
מרוץ הסוסים הראשון במסלול המרוצים אקוודוקט בניו יורק הוקדש לזכרה של "סמלת ראשונה רקלס" ב-10 בנובמבר 1989. בשנת 1997, רקלס נבחרה על ידי מגזין הלייף כאחת מ-100 הגיבורים האמריקנים של כל הזמנים.
האנדרטה הראשונה לזכרה של סמלת ראשונה רקלס, נוצרה על ידי הפסל ג'וסלין ראסל אשר עיצב אותה בגודלה הטבעי כשהיא נושאת פגזי תול"ר, תחמושת וציוד לחימה אחר; חלק מהשיער של זנב האנדרטה נלקח מזנבה האמיתי של רקלס.
האנדרטה נחנכה ב-26 ביולי 2013, בפארק סמבר פידליס ממוריאל במוזיאון הלאומי של חיל הנחתים בבסיס קוונטיקו שבוירג'יניה, יום אחד לפני ציון 60 שנה למלחמת קוריאה.
בלוח האבן הסמוך לאנדרטה, רשום ציטוט של סמל הרולד ואדלי ששירת במהלך הקרב לצד סמלת רקלס:
אנדרטה נוספת לזכרה של רקלס נחנכה במחנה פנדלטון ב-26 באוקטובר 2016. האנדרטה נוצרה אף היא על ידי ג'וסלין ראסל, והיא דומה לאנדרטה במוזיאון הלאומי של חיל הנחתים.
על סמלת רקלס נכתבו מספר ספרים, חלקם על ידי לוחמי נחתים ששירתו לצידה; חברת ברייר המתמחה בייצור מודלים קטנים של בעלי חיים, יצרה מודל קטן של סמלת רקלס יחד עם השמיכה המעוטרת שלה.
האותות והמדליות שלה הוצמדו לשמיכת הסוס שלה יחד עם דרגת הסמל-ראשון, ובנוסף לכך, היא קיבלה עיטור שרוך צרפתי שהוענק לכלל חיל הנחתים במהלך מלחמת העולם הראשונה עבור ההגנה על צרפת.
ב-28 ביולי 2016, הוענקה לסמלת ראשונה רקלס לאחר מותה מדליית דיקין בגין השירות הצבאי המסור שלה בין 1952 ל-1953.
לב הארגמן (2) צל"ש יחידה (אמריקני) צל"ש יחידת חיל הים מדליית דיקין שרוך צרפתי מדליית שירות הביטחון הלאומי מדליית השירות הקוריאנית מדליית האו"ם הקוריאנית צל"ש יחידה (קוריאה) מדליית ההתנהגות הטובה
בפלאוקלימטולוגיה, סמן הוא מאפיין אקלים פיזיקלי שהשתמר לאורך תקופה ממושכת, שניתן להתחקות אחר אופני השינוי בו לאורך תקופה, וזאת באמצעות אמצעי מדידה מטאורולוגיים.
סמנים מאשרים למדענים להתחקות אחר תנאי אקלים ששררו על פני תקופה ממושכת של תולדות כדור הארץ.
תיעוד אקלים אמין בממדים עולמיים החל רק בשנות ה-1880, וסמנים הם האמצעים היחידים העומדים לרשות מדענים על מנת להתחקות אחר דפוסי אקלים שהתקיימו לפני שהחל התיעוד הישיר של נתוני אקלים.
דוגמאות של סמנים כוללות ליבות קרח, תיארוך באמצעות טבעות עצים, פלינולוגיה, קידוחים , אלמוגים, משקעים והתחקות אחר עקבות פחמן בתצורות סלעי מערה.
אופי הגריעה או שיעור הגדילה וההצטברות של חומרי הסמן מושפעים מתנאי האקלים שהתקיימו בעת היווצרותם של החומרים או גדילתם.
סמנים יכולים לאפשר התחקות אחר שרידים כימיים שנוצרו על ידי שינויי אקלים, כגון כמויות של איזוטופים מסוימים.
סמנים מסוימים, כגון בועות גז שנלכדו בקרח, מאפשרות לגלות שרידים לאטמוספירות קדומות ולמדוד שרידים אלה באופן ישיר, וכך לספק היסטוריה של התנודות העונתיות והרב-שנתיות באטמוספירה של כדור הארץ.
כדי לספק תוצאות מדויקות יותר, לוודא את דיוק הקריאה ואימות הנתונים ההיסטוריים, מתבצע תהליך מתמשך של השוואת נתונים צולבת בין מספר סמנים שונים.
חוקרים משתמשים בסמנים כדי להבנות מסדי נתונים לגבי טמפרטורות, מסדי נתונים שמשתרעים על תקופה ממושכת ומוקדמת יותר ממסדי הנתונים המסורתיים, המתבססים על תיעוד טמפרטורה ישיר.
כך מאפשרים הסמנים דיון מושכל יותר בסוגיית ההתחממות העולמית.
אופי הפיזור של תיעוד הסמנים אינו אחיד, ובחצי הכדור הצפוני יש תיעוד רב יותר.
סמלילה של חברת יאנדקס מוצג בכל דפי האינטרנט של החברה, ובצורה בולטת במנוע החיפוש של החברה, בו הסמליל הוא האלמנט הגרפי שהוא כמעט היחיד והעיקרי.
הסמליל זוכה לחשיפה של מאות מיליוני גולשים מדי יום, בעיקר מהפזורה הדוברת רוסית, המונה מאות מיליונים.
יאנדקס החליפה את הסמליל שלה פעמים מעטות.
בדומה למה שגוגל נוהגת לעשות עם מנוע החיפוש שלה, יאנדקס מחליפה מפעם לפעם את הסמליל בווריאציה עליזה, לכבוד חג הנחגג באותו יום, יום הולדת של דמות היסטורית, אירועים חשובים וכדומה, בדומה לגוגל דודל.
הסמליל הראשון של "יאנדקס" הופיע בשנת 1996 על מוצרי Yandex.Site ומוצרי Yandex.CD, לפני שהוכרז מנוע החיפוש באותו השם.
הסמליל היה תוצרת בית ונוצר כאנלוגיה עם הסמליל של חברת CompTek.
מאז 1997, הסמליל עבור יאנדקס מעוצב על ידי אולפני לבדב ומאז שוחררו 4 גרסאות.
מאז הגרסה האחרונה המותג מודפס בכתב קירילי ("Яndex" הוחלף ב-"Яндекс")
כיום הגרסה הרביעית, היא הסמליל כפי שהוא ברוסית.
בדומה לגוגל, מחליפה גם יאנדקס את הסמליל שלה לאיורים הקשורים לחגים, ימי הולדת של אנשים מפורסמים ואירועים מרכזיים.
מסורת זו, השואבת השראה מגוגל דודל, נמצאת בשימוש מאז 2005.
ב-1 באפריל 2009, במלאת 200 שנה להולדתו של גוגול יאנדקס החליפה את שם הסמליל ל"גוגול" עם הכיתוב "200 שנים על יאנדקס".
ב-1 ספטמבר 2010, ביום פתיחת הלימודים, השתנה מרקם האותיות והסלוגן "מצאו הכל" הוחלף במילה "לכסוס!".
ב-23 בספטמבר 2011, ביום ההולדת שלה, "Yandex" הציגה את הסמליל שלה בצורה של דרכונים רוסיים.
ב-17 בפברואר 2012 ביום השנה המאתיים של דיקנס, שונה רקע הסמליל ובמקום סלוגן החברה הוצבה חתימת הסופר.
ב-21 בדצמבר 2012, שהיה אמור להיות סוף העולם לפי אמונת המאיה, בסמליל הוצג בשברי אותיות.
ב-17 בינואר 2013 לציון 150 שנה להולדת קונסטנטין סטניסלבסקי הסמליל הוחלף עם הדיוקן שלו והמילים "לא מאמין".
ב-25 בינואר 2013 לכבוד יום השנה ה-75 של ולדימיר ויסוצקי פורסם סמליל מוזיקלי.
ב-14 בפברואר 2013 פורסם סמליל אינטראקטיבי עם עלי כותרת של פרח ומשחק הניחושים "אוהבת — לא אוהבת", מעליו מוקמה מעטפה, שבלחיצה עליה היה אפשר לשלוח כרטיס ברכה.
ב-25 ביולי 2013 Yandex צבעה מחדש את הסמליל בצבע שחור בעקבות הדיווחים על מותו של מייסד החברה, איליה סגלוביץ'.
ב-6 באוגוסט 2013 הסמליל שונה במלאת 85 שנה להולדת אנדי וורהול.
הסמליל הרגיל הוחלף בשש אותיות "Я", צבועים צבעי מים בצבעים שונים.
ב-31 בדצמבר 2013, הסמליל הוחלף בפסנתר, עם סימון לחיצה עליו.
בלחיצה על הפסנתר היה מתנגן שיר העם הרוסי "ביער נולד עץ חג המולד".
ב-1 באפריל 2014 המילה "Yandex" הוחלפה באיור זבוב, נעל ועיתון.
הזבוב היה מעופף ברחבי המסך.
ב-21 באפריל 2015, לכבוד יום ההולדת של איוון קוליבין, הסמליל של "Yandex" הוחלף במכניזם עובד.
בעת חגיגות ימי הולדת לערי רוסיה, יאנדקס משנה את הסמליל שלה כאשר פותחים את האתר שלה בתחומי הערים בהן נחוג חג העיר.
הסמליל חוזר לקדמותו כשיוצאים מתחומי העיר.
ביהדות מקובלים סמלים שונים, המייצגים את הדת ואחדים ממרכיביה.
סמלים עתיקיםסמלתמונההיסטוריה ושימושמגן דודמגן דוד הוא סמל היהדות, כדת וכלאום.
על פי מסורות יהודיות ואחרות, סמל זה היה מצויר או חרוט על מגיני לוחמיו של דוד המלך.
מגן דוד מופיע ב"כתב יד לנינגרד", כתב היד השלם הקדום ביותר של התנ"ך, אשר נכתב בקהיר בשנת 1008.
הזיהוי של מגן דוד עם היהדות החל בימי הביניים.
בשנת 1354 העניק הקיסר קארל הרביעי ליהודי פראג את הזכות להרים דגל.
היהודים בחרו בסמל של מגן דוד.
בעקבות האמנציפציה היהודית לאחר המהפכה הצרפתית, קהילות יהודיות בחרו את מגן דוד כסמלן, והוא נמצא על דגל ישראל.
בצבע אדום הוא סמלו של ארגון ההצלה מגן דוד אדום.מנורהבעקבות מנורת שבעת הקנים שהייתה בבית המקדש, המנורה הפכה לסמל המזכיר את בית המקדש.
בעת החדשה היא מרכיב עיקרי בסמל מדינת ישראל.לוחות הבריתלוחות הברית הם לוחות אבן, שעליהם נכתבו עשרת הדיברות במעמד הר סיני, והם מסמלים את שמירת המצוות.
בין השאר מופיע סמל זה בסמליהן של הרבנות הראשית לישראל והרבנות הצבאיתספר תורהספר תורה נחשב לתשמיש הקדושה הקדוש ביותר ביהדות, ונוהגים בו בכבוד מיוחד ובהידור רב.
הוא מסמל את שמירת המצוות.
הדלקת הנר היא חובה משפחתית, ונעשית לרוב על ידי אם הבית בזמן כניסת השבת.
פמוט ובו נרות מסמל את השבת - יום המנוחה השבועי של עם ישראל.הכותל המערבי הכותל המערבי הוא אחד מארבעת קירות התמך המקיפים את הר הבית זה כאלפיים שנה, והוא שריד מבית המקדש השני.
מסמל את כמיהת עם ישראל לארצו ולבירתו ירושליםסמלים מימי הבינייםסמלהתמונההיסטוריה ושימושש'האות שי"ן מסמלת את אל שדי, אחד משמות האל ביהדות.
סמל זה מצויר על מזוזות ותפילין, וכן מופיע בתנועת היד של ברכת כהנים.אריה יהודהלעיתים קרובות זוג אריות מופיעים כתומכים, במיוחד משני צדי לוחות הברית המקראיות.
כיום, האריה משמש גם בסמלה הרשמי של עיריית ירושלים, בירת ישראל הנצחית.
כמו-כן בסמלם של ארגונים ציוניים ותיקים (בית"ר) ובתנועות נוער ימניות, ואף במועדוני ספורט (בית"ר ירושלים, לה פמיליה) הקשורים לאזור גאוגרפי זה.סמלים מודרנייםסמלתמונההיסטוריה ושימושחיביהדות המספר 18 נחשב לבעל מזל משום שבגימטריה הוא שווה בערכו למילה חי.
אף שהכתיב הרגיל של המספר בגימטריה הוא "י"ח" (כך למשל בכתיבת תאריכים עבריים, מניית הפסוק ה-18 בתנ"ך), הרי בשימוש שמטרתו חיובית מקובל השימוש בכתיב (ובאמירה) "ח"י".חמסה חמסה היא קמע בצורת כף יד בעלת חמש אצבעות פרושות וצמודות, האמור להגן מפני עין הרע.
החמסה נפוצה במזרח התיכון ובצפון אפריקה, בקרב יהודים, נוצרים, ומוסלמים.
נהוג לתלות אותה בעיקר בפתחי הבתים, על הצוואר, במכונית, בארנק, או במחזיק המפתחות.
סמלים אסטרונומיים (או סמלים פלנטרים) הם סמלים מופשטים המייצגים גופים אסטרונומיים.
הסמלים הללו הופיעו לראשונה בכתבי פפירוס יווניים בעת העתיקה.
סמלים חדשים יותר הופיעו בעקבות גילויים חדשים ופריצות דרך בחקר החלל בין המאה ה-18 למאה ה-20.
פעם, השתמשו בסמלים הללו לעיתים קרובות אסטרונומים מקצועיים, חובבי אסטרונומיה, אלכימאים ואסטרולוגים.
בימינו משתמשים בסמלים בעיקר אסטרולוגים, אך עדיין ניתן לראותם לעיתים בכתבים אסטרונומיים, במיוחד את סמלי השמש וכדור הארץ.
בימי הביניים סימל זהב ויום ראשון (היום שהרומאים הקדישו לכוכב חמה).
בימי הביניים סימל את המתכת כסף ואת יום שני.
היוונים קראו לו הרמס על שמו של שליח האלים המתווך בין העולם של החיים לעולם המתים.
הרמס הוא אל המזל והרווח, אל המקרה ובלתי צפוי.
הרומאים קראו לו מרקוריוס הסמל מהווה "מקל השליח" עם שני נחשים הכרוכים סביבו.
בימי הביניים סימל כסף מהיר (כספית) ואת יום רביעי.
הרומאים קראו לו ונוס על שמה של אלת היופי והאהבה.
בהתחלה הסמל היה ללא קו אופקי וסימל מראה או שרשרת.
בימי הביניים סימל נחושת החומר ממנו המראות היו עשויות, ויום שישי.
בביולוגיה הוא סמל של נקבה (בשימוש מהמאה ה-18).
בשימוש מהמאה ה-16, המאה בה הוכח כי כדור הארץ הוא כוכב לכת מן השורה ולא מרכז היקום.
הרומאים קראו לו מארס על שמו של אל המלחמה בשל צבעו האדמדם הדומה לדם.
הסמל מהווה מגן וכידון של מארס.
בימי הביניים סימל ברזל ויום שלישי.
בביולוגיה הוא הסמל של זכר (בשימוש מהמאה ה-18).
הסמל נוצר מאות יוונית Z (זטא) הקו האנכי נוסף בסוף המאה ה-1, ומסמל קיצור השם זאוס (Zeus).
הרומאים קראו לו יופיטר על שמו של האל הראשי.
בימי הביניים סימל בדיל ויום חמישי.
בביולוגיה הוא סמל של צמח רב-שנתי.
אריסטו, פילוסוף מיוון העתיקה, קרא לו קרונוס על שם בנו של אורנוס, אל השמיים.
הרומאים קראו לו סטורן על שמו של אל החקלאות.
את סטורן ציירו עם חרמש או מגל, אותו ניתן לראות על הסמל.
בימי הביניים סימל עופרת ויום שבת (היום שהרומאים הקדישו לסטורן).
כוכב הלכת השביעי שהתגלה על ידי אסטרונום אנגלי בשם ויליאם הרשל בשנת 1781. הוא קיבל את שמו של אל השמיים אורנוס.
פירושו של הסמל: "פלנטה של הרשל.
הסמל של אורנוס הוא שילוב של סמל השמש (מעגל ונקודה במרכזו) והסמל של מאדים (חץ המורה כלפי מעלה), שני הסמלים שייצגו עבור הרומאים את כוחות הטבע.
קיומו של כוכב הלכת השמיני התגלה באופן תאורטי על ידי שני האסטרונומים הגרמניים אדמס ולוורייר בשנת 1846 לפני שנצפה פיזית על ידי טלסקופ באותה השנה.
הוא מסמל את השרביט שצורתו קלשון של נפטון, מלך הים במיתולוגיה הרומית.
כוכב הלכת הננסי (הוצא מכוכבי הלכת בשנת 2005) התגלה במצפה הכוכבים של האסטרונום האמריקאי פרסיוול לוול בשנת 1930. הוא קיבל את שמו של אל המלכות התת-קרקעית.
פירוש הסמל: שתי האותיות הראשונות בשמו של הכוכב בשפה האנגלית, או לחלופין ראשי-התיבות (P.L) של שמו של מגלה הכוכב, פרסוויל לוול.
סמלי צה"ל הם הסמלים הנהוגים בצבא הגנה לישראל.
לסמלים השונים מאפיינים המייחדים כל יחידה, ומהווים מקור להשתייכות וגאוות יחידה בקרב חייליה.
מעבר לכך קיימים גם סמלים המעידים על הישגים אישיים, תפקידים מסוימים או צליחתן של הכשרות.
ישנם סוגים שונים של סמלים, בהם; תגים, סיכות, פאטצ'ים ודגלים, כאשר עיצובם ואופן השימוש בהם מוגדרים בפקודות המטכ"ל.
אמציה כץ עיצב ושרטט יותר מ-1,600 תגים, סמלי יחידות וסיכות עבור צה"ל ומ' אריה (מוסקוביץ) אייר מאות סמלים עבור צה"ל.
אימוצם של סמלים נעשה על ידי ועדת הסמלים המטכ"לית, אשר כוללת נציגים ממחלקת ההיסטוריה, אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, חטיבת התכנון של זרוע היבשה, ומרכז הציוד.
בראשות הוועדה רע"ן המשטר והמשמעת.
לאחר אישור הוועדה נדרש אישור מראשות מטה אגף כוח האדם וישור של ראש האגף.
ביחידות מרמת אל"ם ומעלה יש צורך באישור הרמטכ"ל.
להלן סמלי היחידות לפי חלוקה לזרועות, אגפים, פיקודים ואוגדות:
בסיסי הכשרה של חיל הרגלים
זרוע האוויר והחלל (חיל האוויר)
אגף אסטרטגיה ומעגל שלישי (סגור)
תגי יחידות צה"ל היסטוריות בסיני
דף זה מכיל גלריה של הסמלים, סיכות צה"ל והאותות בחיל האוויר הישראלי.
מעבר לכך קיימים גם סמלים המעידים על תפקידים מסוימים או צליחתן של הכשרות.
ישנם סוגים שונים של סמלים, בהם; תגים, סיכות, ופאטצ'ים, כאשר עיצובם ואופן השימוש בהם מוגדרים בפקודות המטכ"ל.
סמלי בסיסים נענדים בצורת תג כתף, סמלי יחידות וטייסות נענדים בצורת סיכה על החזה, פאטצ'ים של יחידות ומערכים נענדים על סרבלי טיסה ובגדי ב' של החיילים.
גדודי ויחידות מערך ההגנה האווירית (נ"מ לשעבר)
הערה: רשימת גדודי ויחידות הנ"מ שלהלן, שהתקיימו בחיל האוויר הישראלי, היא חלקית.
כנפי צוות אוויר וצוות עזר אווירי
עם הקמת חיל האוויר ובשנים הראשונות של המדינה עוצבו מספר סיכות כנפיים עבור מקצועות מסוימות של התעופה הצבאית.
סיכות כנפיים עוצבו עשויות בד עם רקמה בדומה ל.
המקצועות שקיבלו את הסיכות הם: טייס, נווט קרב, מכונן אוויר, טייס מטוס קל, מטילן, מקלען אוויר ואלחוטן אוויר ומשנת 1961 גם מכונאי מוטס.
בשנות השבעים עוצבו סיכות בד כנף אחד ("חצי כנף") עבור צוות עזר אווירי.
גם הסיכות האלה עוצבו בהשראת סיכות כנפיים של חיל האוויר המלכותי הבריטי במקצועות דומים.
בשנות השמונים מקצועות מוטסות שהכשרתם היא לא במסגרת קורס הטיס (צוות עזר אווירי) קיבלו סיכות מתכת בדומה ל.
לוחמים ביחידות של כנף 7 (מכא"מ לשעבר)
סמל כתף (בצורה של פאטצ') בדרך כלל סמל מערך
שלוש הראשונות (טייסת תחזוקה, טייסת תעופה, טייסת מנהלה) הן תת־יחידות של מפקדת הבסיס.
הרביעית היא יחידת בינוי הכפופה פיקודית למפקד הבסיס.
מערך הבקרה האווירית ופיקוח הטיסה
יחידות משנה ביחידת האחזקה האווירית 22
סמלת (שם שמורכב מראשי התיבות של השם בו נוסדה החברה: "סוכנות מכוניות לים התיכון בע"מ") היא חברה פרטית ישראלית, העוסקת ביבוא והפצה של כלי רכב פרטיים ומסחריים.
החברה היא היבואנית הישירה של מגוון מותגי רכב ממגוון יצרנים כולל: ג'יפ, סובארו, אלפא רומיאו, פיאט, פיאט מסחריות, דודג', אבארט (Abarth) ראם, איווקו, מזראטי, פרארי, הונגצ'י ווויי (wey).
מנכ"ל החברה, החל משנת 2019, הוא שי פלדמן.
חברת סמלת הוקמה בשנת 1946 על ידי איש העסקים אברהם גולדשטיין-גורן, לאחר שקיבל את הזיכיון ליבוא רכבי קונצרן פיאט האיטלקי לשטחי ארץ ישראל המנדטורית ולמזרח התיכון.
לאחר הקמת מדינת ישראל, המשיכה החברה להחזיק בזיכיון בישראל, אם כי בשנים הראשונות הייבוא לישראל הוגבל עקב מחסור במטבע זר.
בשנת 1960 הוסרו כל המגבלות על ייבוא כלי רכב והחברה גדלה במהירות תוך שנים ספורות.
באמצע שנות ה-60 הוקמו אולם תצוגה ומוסך מרכזי בתל אביב.
בשנת 1971, חנכה החברה אולם תצוגה ומוסך מרכזי בירושלים.
בשנת 1989 נרכשה החברה על ידי התעשיין מיכאל לוי ושנתיים אחר כך, הפכה סמלת לנציגה הרשמית בישראל של המותג "אלפא רומיאו".
החברה הייתה הנציגה הרשמית בישראל של תאגיד הרכב FCA () עד שהתמזגה לחברת סטלנטיס.
בשנת 2012 רכשה סמלת את אוטו-איטליה רומניה ואת פעילות מותג המשאיות והאוטובוסים IVECO.
בשנת 2013 סמלת הפכה לנציגה הרשמית של סובארו בישראל עת רכשה את חברת יפנאוטו, יבואנית סובארו בישראל.
בשנת 2014 רכשה סמלת בעלות חלקית על מותגי היוקרה פרארי ומזראטי: ראשית, רכשה מחברת "קרדן רכב" מקבוצת קרדן ישראל, 25% ממניות חברת "אוטו-איטליה", יבואנית פרארי ומזראטי לישראל, תמורת כ-5 מיליון שקל.
בהמשך רכשה חברת יוניברסל מוטורס ישראל את "קרדן רכב", ובאוגוסט 2019 העבירה את מלוא הבעלות על אוטו-איטליה (75%) לסמלת.
בשנת 2016 רכשה סמלת את פעילות מותגי ג'יפ, קרייזלר, ראם ודודג בישראל מידי חברת מכשירי תנועה בעקבות המיזוג של קונצרן פיאט עם חברת קרייזלר העולמית והקמת קבוצת FCA Automotive.
לסמלת רשת סניפים בפריסה ארצית ועובדים בה כ-350 איש.
נכון לשנת 2023, החברה בעלת זיכיון ייבוא ישיר בישראל ל-15 מותגי רכב, משווקת בפועל 12 מותגים כשמתוכם 7 הם בבעלות תאגיד FCA.
באוקטובר 2019 הכריזו FCA וקבוצת PSA (המיוצגת בישראל על ידי קבוצת לובינסקי) על מיזוג.
המיזוג הושלם בינואר 2021 ובמסגרתו הוקמה החברה המשותפת סטלנטיס המאגדת את כל פעילויות מותגי FCA ו-PSA.
כך, החברה מייצגת כ-20% ממותגי הרכב בישראל.
מותגי FCA - אבארט (Abarth), אלפא רומיאו, פיאט, פיאט מסחריות, ראם , מזארטי, קרייזלר, ג'יפ, לנצ'יה, דודג'
פרארי - מותג רכבי היוקרה הוא בבעלות חברה ציבורית שהונפקה בבורסה של ניו יורק בשנת 2015. את זיכיון היבוא קיבל בשנת 2009 היזם זוהר אלון, אך הוא מכר אותו לאחר שנתיים לקבוצת "אוטו איטליה", ומ-2019 הוא בבעלות סמלת.
איווקו - יצרנית איטלקית של משאיות, כלי רכב מסחריים, אוטובוסים, מיניבוסים ומוניות שירות.
החברה הוקמה בשנת 1975 מאיחוד של כמה יצרנים אירופאים והייתה בשליטת קבוצת פיאט.
החל מ-2012 החברה נמצאת בבעלות קבוצת CNH Industrial .
זיכיון היבוא שלה הוחזק תחילה בידי חברת "ממסר סוכנויות" של המשביר המרכזי.
בשנת 2000 היא מכרה אותו לחברת "נ.
חברת סמלת רכשה את הזיכיון בשנת 2012.
הונגצ'י - מותג סיני חשמלי מבית FAW Group, זיכיון הייבוא שלה החל בסמלת ב-2022 עם השקתו של דגם היוקרה החשמלי E-HS9.
ויי - מותג סיני חשמלי היברידי מבית חברת גרייט וול מוטורס הסינית (GWM), שבסיסה בעיר אודינג בסין, החברה נוסדה ב-1984 וזיכיון הייבוא שלה החל בסמלת ב-2022 עם השקתו של הדגם החשמלי היבירדי coffee 01.
ליפמוטור Leapmotor יצרנית רכב סינית שהמטה שלה ממוקם בהאנגג'ואו שבסין, היא עוסקת בעיקר בייצור רכבים חשמליים.
בשפה היפנית יש כמות גדולה של מילים סמליות או מימטיות קוליות, הידועות בבלשנות כאידיאופונים.
מילים כאלה נמצאות ביפנית הכתובה וגם המדוברת.
מילים אלו, המכונות ביפן אונומטופיה (אף על פי שטכנית לא מדובר באונומטופיה במובן שהמילה הזו משמשת במערב), אינן רק מחקות צלילים אלא מכסות מגוון רחב הרבה יותר של משמעויות; מילים סמליות קוליות רבות ביפנית מיועדות לדברים שאינם משמיעים שום רעש במקור, כמו למשל המושג היפני shīnto (しーんと), אידיאופוניה שמשמעותה 'בשקט'.
ניתן לסווג את המילים הצליל-סמליות ביפנית לארבע קטגוריות עיקריות:
מילים המחקות צלילים שמקורם ביצורים חיים, לדוגמה: נביחת כלב (wan-wan)
מילים המחקות צלילים שמקורם בדוממים, לדוגמה: רוח נושבת או גשם נופל..
מילים המתארות מצבים, תופעות או אופנים של העולם החיצוני (שמקורם בחושים שאינם שמיעה), כגון 'לח' או 'בהיחבא'.
מילים המתארות מצבים פסיכולוגיים או תחושות גופניות.
החלוקה הנ"ל לא תמיד עקבית: סמליות של צלילים עשויה להיקרא באופן כללי כאונומטופיה (אם כי הכוונה היא לצלילים חיקויים, פונומים); לעיתים אין הבחנה בין פונומים שמקורו בבעל חיים לבין כזה שמקורו בתופעה דוממת, שניהם מכונים giseigo; ולעיתים ניתן להתייחס גם לפנומים וגם לפסיכומים בשם gitaigo.
בדקדוק היפני, מילים צליל-סימבוליות מתפקדות בעיקר כתואר הפועל, אם כי הן יכולות לתפקד גם כפעלים (פעלים מילוליים) בצירוף פועל העזר suru (する, "לעשות"), לרוב בצורה הרציפה/מתקדמת shiteiru (している, "עושה"), וכשמות תואר (חלק דיבר - participle) עם הצורה המושלמת (perfective) של הפועל הזה shita (した, "עשה").
בדיוק כמו אידיאופונים בשפות רבות אחרות, הם מוצגים לעיתים קרובות על ידי משלים קטגורי ל-(と).
ניתן להחיל את רוב המילים הסמליות הצליל רק על קומץ פעלים או תארים.
בדוגמאות שלהלן, הפועל או שם התואר המסווגים ממוקמים בסוגריים מרובעים.
בניגוד לדוגמאות האחרות, דוקי דוקי היא מילה אונומטופאית המחקה את הצליל של שתי פעימות לב.
במילון הדקדוק היפני הבסיסי, סייצ'י מקינו ומיצ'יו צוצוי מצביעים על כמה סוגים אחרים של סמליות צליל ביפנית, המתייחסים לפונמות ומצבים פסיכולוגיים.
למשל, צליל האף נותן רושם אישי ומכוון דובר יותר מהעיצורים הוילוניים ו - ; ניתן להבחין בניגוד הזה בקלות בזוגות של מילים נרדפות כגון node (ので) ו-kara (から) שהמשמעות של שתיהן היא בגלל, אבל הראשונה נתפסת כסובייקטיבית יותר.
ניתן לתאם את הקשר הזה עם תופעות המכילות צלילי אף וילוניים: בעוד פנומים המכיל צלילי אף נותן תחושת מגע וחום, כזה המכיל צליל וילוני נוטה לייצג קשיות, חדות ופתאומיות.
באופן דומה, שמות תואר יפניים מסוג i המכילים את הפריקטיב בקבוצת shi נוטים לייצג מצבים רגשיים אנושיים, כגון במילים kanashii) 悲しい, "עצוב"), sabishii) 寂しい, "בודד"), ureshii) 嬉しい, "שמח"), ו-tanoshii) 楽しい, "מהנה").
מילים אלו גם קשורות לאותם פנומים ופסיכומים המכילים את אותם צלילים חיכוכיים, למשל しとしとと降る (shitoshito to furu "להוריד גשם/שלג רך") ו-しゅんとする (shun to suru "להיות מדוכדך").
השימוש בהכפלת עיצור יכול ליצור גרסה מודגשת או רגשית יותר של מילה, כמו בצמדי המילים הבאים: ぴたり / ぴったり (pitari / pittari "בחוזקה") やはり / やっぱり (yahari / yappari, "כמצופה"), 放し / っ放し, (hanashi / ppanashi "להשאיר (משהו) במצב מסוים") ורבים אחרים.
העיר מנצ'סטר בצפון מערב אנגליה מיוצגת באופן מסורתי על ידי סמלים מגוונים.
רוב הסמלים נלקחים הישר מסמלים הרלדיים הכלולים בהישג הרלדי הרשמי של העיר, אשר אומץ רשמית כאשר רובע מנצ'סטר קיבל מעמד של עיר ב-1842. המוטיב של דבורת הפועלים נמצא בשימוש נרחב כדי לייצג את העיר כסמל לתעשייה.
הדבורה במונחים הרלדיים מייצגת תעשייה יעילה.
עד היום משמשת הדבורה לעיתים קרובות כ הם אזכורים ללנקשייר.
האנטילופה ההרלדית הלבנה עם השרשרת שלה מייצגת את תעשיות ההנדסה.
כתר האריה הוא טירה, אזכור למבצר הרומי העתיק של קאסלפילד.
הוורדים האדומים שכל אחד מהם עונד על כתפיו הם אזכורים ללנקשייר.
סמנטיקה לקסיקלית היא העיסוק במשמעויותיהן של מילים, להבדיל מסמנטיקה רפרנציאלית, העוסקת במשמעויות ביטויים שלמים.
משמע - בדרך בה משמעויות מילים במשפט חוברות למשמעות שלמה אחת.
בין השאר עוסקת הסמנטיקה הלקסיקלית בדרך בה אנו יוצרים קטגוריות מחשבתיות, תכונותיהן של קטגוריות אלו, והמידה בה אותן תכונות נחוצות על מנת שהמושג יישאר אותו מושג.
אחת מתכונות המילה "כלב", למשל, היא "חיה בעלת ארבע רגליים".
עם זאת, כולנו מסוגלים לזהות כלב פיסח ככלב, ולא כחיה שונה לגמרי.
משמעות הדבר היא שתכונות מסוימות הכרחיות פחות ("בדרגת פרוטוטיפיות נמוכה", כהגדרתה של אלינור ראש) מאשר תכונות אחרות.
שאלות נוספות הן הדרך בה מידע זה מאוחסן (האם, למשל, אנו חושבים על מונחים מסוימים באופן חזותי יותר מאשר מופשט?), והקשר בין מילים מסוימות לשדה הסמנטי שלהן.
חשיבות הסמנטיקה הלקסיקלית, אם כך, אינה נעוצה אך ורק בפן מסוים של חקר השפה, אלא אף בדרך בה אנו חושבים, מקטלגים ויוצקים משמעות לקטגוריות.
נרדפות (Synonymy) - יחס של זהות או קרבה במשמעות של שתי מילים (דהיינו, למסומן אחד יש כמה מסמנים).
נרדפות מלאה (full synonymous) מתקיימת כאשר לשתי מילים יש משמעות זהה בכל הקשר.
כלומר, ניתן להחליף מילה אחת בשנייה בלי לשנות את המשמעות של המשפט.
יחס של נרדפות מלאה הוא נדיר.
נרדפות חלקית מתקיימת כאשר יש בין המילים הבדל במשלב, בדנוטציה, בקונוטציה או בקולוקציה.
נרדפות בהקשר מתקיימת כאשר ניתן להחליף בין מילים רק בהקשר מסוים.
ניגודיות (Antonymy) - יחס של משמעות הפוכה בין שתי מילים (לדוגמה: חום וקור).
מבדילים בין ניגודיות מילונית לבין ניגודיות בהקשר.
פוליסמיה (Polysemy מילולית: ריבוי משמעויות) היא מצב שבו מילה אחת בעלת שתי משמעויות או יותר.
לרוב קל לזהות קשר סמנטי בין המשמעויות, אך לעיתים הוא נעלם במהלך הזמן וניתן להתחקות אחריו רק במחקר בלשני (לדוגמה: לשון-שפת דיבור; לשון-איבר בפה).
הומונימיה (Homonym מילולית: אותו שם) היא מצב שבו למילים שונות יש כתיב והגייה זהים, כלומר הן גם הומוגרפיות וגם הומופוניות.
הומונימיות נוצרת בדרך כלל כתוצאה מתהליכים לשוניים שאיחדו שתי מילים שונות בצורתן או בהגייתן לכדי שתי מילים זהות.
לכן אחד הכלים לזהות הומונימיות הוא לבדוק את האטימולוגיה של המילים (לדוגמה: אח-קרוב משפחה; אח-תנור חימום).
היכללות (Hyponymy) היא מצב שבו המרחב הסמנטי של מילה אחת נכלל במרחב הסמנטי של מילה אחרת, כלומר מילה כללית מכילה מילים שהן מקרה פרטי שלה, סוג שלה.
לדוגמה: צהוב, סגול ולבן הם סוגים של צבע.
סמנטיקה (מיוונית: Σημαντικός) היא חקר המשמעות.
בתחום הבלשנות, הסמנטיקה עוסקת בחקר המשמעות של מילים וביטויים בשפה.
היא קשורה גם לפילוסופיה של הלשון.
מדע הסמנטיקה המודרני נוסד על ידי שני בלשנים חשובים: מישל בריאל ופרדינן דה-סוסיר.
בריאל טבע את המונח בסוף המאה ה-19, ודה סוסיר פיתח את התחום בתחילת המאה ה-20.
הסמנטיקה מבחינה בין המסמן לבין מה שמסומן באמצעותו, מושגים אשר נטבעו על ידי פרדינן דה-סוסיר.
הסמנטיקה מבדילה בין המשמעות הדנוטטיבית לבין המשמעות הקונוטטיבית.
בתחומים שונים בסמנטיקה ישנו שימוש במונחים אינטנזיה ואקסטנזיה, הלקוחים מתורת הלוגיקה, על מנת לתאר יחס בין משמעויות של מילים.
שדה סמנטי מתייחס לכלל המילים הקשורות לנושא או תחום משמעות מסוים, כאשר לכל מילה בשדה יש משמעות הייחודית לה.
האגרון (בלעז Thesaurus) הוא מילון המתבסס על עיקרון זה.
סמנטיקה לקסיקלית – עוסקת בפירוש המילוני של המילה ובהתפתחותו לאורך זמן.
סמנטיקה לוגית-פורמלית – מתארת קשרים בין מילים ומשמעויותיהן באמצעות כללים לוגיים.
סמנטיקה קוגניטיבית – בוחנת כיצד האדם ממשיג (מלשון מושג) את עולמו וסביבתו באמצעות המילים.
סמנטיקה מושגית (קונספטואלית) – עוסקת ביחסים בין המילים בשפה.
הפרגמטיקה, שהיא חקר השיח, נחשבת אף היא כענף בסמנטיקה, אך יש החולקים על טענה זו.
השיטה הרפרנציאלית – גישה זו, ששורשיה כבר בכתבי אפלטון, מייחסת את המשמעות לחפץ בעולם המוחשי; המסומן הוא האובייקט בעולם (ה"רפרנט").
לגישה זו חסרונות רבים, שכן היא אינה מאפשרת להגדיר דברים מופשטים, אינה מאפשרת להגדיר פעולות, או חלקים מחפצים.
השיטה הפרדיגמטית – גישה זו פותחה בעיקר על ידי דה סוסיר, וכן על ידי יוסט טרייר, שטבע את המונח שדה סמנטי.
על פי גישה זו, המילים נבחנות על פי הקשר שביניהן.
בכל שדה נמצאות כל המילים המכסות תחום כלשהו בשפה, כולל מילים שיש ביניהן יחס של הפכים.
השיטה הסינטגמטית – לפיתוח גישה זו שותף הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין שטען כי יש לחפש לא משמעות אלא שימוש.
על פי הגישה, יש להבין את משמעות המילה על פי ההקשר התחבירי ועל פי ההקשר הנסיבתי שבהם היא מופיעה.
במילונות מודרנית ישנו שילוב של הגישות השונות.
מעתק סמנטי, ובלשוננו השאלת משמעות, הוא תהליך שבו מילה משנה את משמעותה או מקבלת משמעות נוספת (זהו ניתוח דיאכרוני השתלשלותי של משמעות המילה).
הגורמים למעתק עשויים להיות שינוי המטען הריגושי של המילה (הקונוטציה), דבר אשר הופך אותה לטאבו; השפעת שפות זרות (כגון תרגום שאילה או שאילת משמע); שינויים חברתיים כגון חילון; התפתחויות טכנולוגיות.
שטפן אולמן הציג חלוקה מרובעת של המעתקים הסמנטיים:
מטפורה – מעתק הנובע מקשר של דמיון בין מסומנים – דימוי.
לדוגמה: ילד "מתוק" – הילד מדומה לאוכל שטועמים ונהנים ממנו.
מטונימיה – מעתק הנובע מקשר של מגע בין מסומנים – השאלת תכונות.
לדוגמה: המשפט הזה אומר "דרשני!" – המשפט מואנש, ומדומה לאדם שיכול לדבר.
מעתק הנובע מקשר של דמיון בין מסמנים – השמטת מילה ידועה.
(אליפסיס היא המילה האנגלית לשלש נקודות המסמלות את הביטוי "וכו'".
לדוגמה: יוחנן מלמד באנגלית ומרים ...
בעברית – הושמט הנשוא מלמדת.
אטימולוגיה עממית – מעתק הנובע מקשר של מגע בין מסמנים – משמעות שגויה מדמיון צלילי.
לדוגמה: תעריף עורף ראשים – יחוס שגוי של שורש שאינו של המילה, שכן המילה שאולה מערבית בשורש ער"ף שמשמעותו ידיעה.
הסמנטיקה עוסקת גם בבחינת היחס בין מילים ברובד לשוני נתון (זה הוא עיון סינכרוני).
יחס כזה יכול להופיע בצורות שונות:
היפונימיה (היכללות) – צבע (ההיפרנימיה) והיפונימיה של הצבעים: אדום, כחול, ירוק וכו'.
אנטונימיה (ניגודיות) – קר וחם, עולה ויורד.
סינונימיה (נרדפות) – מילים שונות בעלות משמעות אחת: גשם ומטר.
פוליסמיה (הרחבת משמעות) – מילה המושאלת למשמעויות נוספות קשורות.
"להפליג" – לצאת למרחק, או לשוט באניה.
הומונימיה (רב משמעות) – מילה אחת בעלת משמעויות רבות, אך היסוד שלה שונה.
לדוגמה: ימים – ריבוי של יום, וריבוי של ים.
הומוגרפיה (דמיון כתיב) – בוקר – שעת יום, בוקר – רועה בקר.
השומע ידע להבחין בין המילים על פי הטעם, וכן אם הטעם צוין בדרך כלשהי כמו בטעמי המקרא.
הומופוניה (בעלות הגיה דומה) כרה וקרא (כאשר אין הוגים את העיצור ק באופן מובחן, ועיצור א אינו נשמע) – המילה נשמעת דומה למילה אחרת אף על פי שהיא נכתבת באופן שונה.
התופעה נפוצה כי בעבר וגם כיום בעדות מסוימות כל עיצור הובחן בהגיה שונה, וכיום חלקם אוחדו להגיה אחת כמו ח לעומת כ.
הסמנטיקה היא החוט המקשר בין כל ענפי הלשון משום שהיא עוסקת במשמעויות, אשר נלוות כמעט לכל עיסוק לשוני.
בהתאם לכך, קיימים יחסי גומלין בין הסמנטיקה לבין יתר ענפי הלשון, למשל: פונולוגיה – תורת ההגה, מורפולוגיה – תורת הצורות, ותחביר.
אחת הדרכים הפונולוגיות לבחון האם הגה כלשהו הוא חלק ממערכת ההגיים בלשון מסוימת, היא לבדוק אם החלפתו בהגה אחר תיצור מילה בעלת משמעות שונה באותה השפה.
הוכחה זו מראה את הקשר בין סמנטיקה לבין תורת ההגה משום שהיא נשענת על הבדלי משמעות.
המורפולוגיה עוסקת במבני המילים, במבני המורפמות המרכיבות אותן ובקשר שבין המבנה של המילה לבין המשמעות שלה ושל רכיביה.
בדרך זו היא מערבת את הסמנטיקה.
משום שמידת הקשר בין צורה למשמעות אינה אחידה, לא תמיד ניתן לשער את המשמעות מתוך הצורה.
שקיפות סמנטית היא מידת הקשר הקבוע בין הצורה או המבנה לבין המשמעות.
השקיפות הסמנטית רבה יותר ככל שהסדירות בקשר מבנה-משמעות גבוהה יותר.
קיימים שני סוגים של צורנים, בעלי מאפיינים שונים של שקיפות סמנטית:
צורני הנטייה – נותנים למילה את הגמישות הדקדוקית הנחוצה כדי לקשר את המילים זו לזו בטקסט.
יש להם שקיפות סמנטית גבוהה, כך שעל פי רוב משמעותם ברורה לדוברי השפה, גם כשהם מצורפים למילה בלתי מוכרת.
צורני הגזירה – יוצרים את צורות היסוד של המילים ואת הערכים המילוניים.
צורני הגזירה הם בעלי שקיפות סמנטית נמוכה יותר מצורני הנטייה.
עם זאת, לרבים מן השורשים יש משמעות כללית ידועה היטב לדוברי השפה.
קיימת משמעות פחותה עוד יותר לתבניות, הכוללות את בנייני הפועל ולמשקלים של שמות העצם ושמות התואר.
למוספיות הגזירה יש משמעות התורמת את חלקה למשמעות המילה.
הסמנטיקה מנסה להכליל ולגלות את כל התכנים היסודיים שניתן להביע על ידי משפטים.
המשפט הוא היחידה העומדת במרכז התחביר.
יש לו מבנה ומשמעות המקיימים השפעה הדדית ביניהם.
התחביר מתייחס לכללים הפורמליים שקובעים את מבנה המשפט ומתבטא באספקטים צורניים כמו סדר המילים.
שינוי קטן במבנה המשפט, כמו סדר המילים או סימני הפיסוק, יכול לשנות את המשמעות שלו.
מילה יכולת לקבל משמעות שונה מתוך הקשר תחבירי אחר.
לדוגמה – יש לי כלב חדש.
/ יש להוציא את הכלב לטיול.
הסמנטיקה היא גם ענף של הפילוסופיה של הלשון ושל הלוגיקה.
בתחום זה העיסוק במשמעות המילים וצרופיהן הוא מופשט יותר, משום שבחינת המשמעות נעשית בה מנקודת המבט של תרומתה למבנה הלוגי של השימוש בשפה.
אולם יש השפעות הדדיות בין המחקר הבלשני והפילוסופי בתחום, והם אינם ניתנים להפרדה כה חדה.
מושג היסוד בסמנטיקה הפילוסופית הוא מושג האמת.
הסמנטיקה הפילוסופית עוסקת גם בסוגיות כגון ההבחנה בין משפטים אנליטיים וסינתטיים, מהות היחס בין מילים נרדפות, אפשרותו של תרגום נאות, היחס בין מובן המילה ובין השימושים שהיא יכולה להופיע בהם, ועוד.
קיימות מספר גישות לחקר המשמעות שמקורן בהגות הלוגית-פילוסופית:
משמעות כתנאי אמת – סמנטיקה רפרנציאלית נובעת מעמדתו של פרגה לפיה ההוראה (Reference) של משפט הוא ערך האמת שלו, ומובנו של משפט הם התנאים הנדרשים כדי שהמשפט יהיה בעל ערך אמת חיובי (תנאי אמת).
משמעות כתלוית הקשר ושימוש – את הגישה הזו פיתח הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין, בהשפעת עקרון הקונטקסט של פרגה.
ויטגנשטיין טען שלא ניתן להבין משמעות של מילה אלא בהקשר של השימוש שלה.
כך למשל, נצטרך לבחון את כל ההקשרים של מילה מסוימת, ואת אופני החיים שבהם השימוש בה לוקח חלק, כדי לעמוד על משמעותה.
בלוגיקה, נהוג להבחין בין התחביר (syntax) של המערכת, הקובע מהו משפט תקני ומהם הכללים לגזירה של משפט אחד ממשנהו, ובין הסמנטיקה שלה, הקובעת את ערכי האמת של המשפטים שניתן ליצור באמצעות השפה של המערכת.
כל פירוש סמנטי של מערכת כזו הוא מודל, אולם, התכונות הלוגיות של המערכת עצמה צריכות להיות תקפות עבור כל מודל אפשרי.
באמצעים אלו, של שיקולים סמנטיים גרידה, ניתן לספק למערכות לוגיות הוכחות של תכונות מטה-לוגיות, כגון: נאותות.
סמן ימני הוא תפקיד ייחודי בתרגילי סדר ובמסדרים.
כדי שקבוצה תסתדר בשורות ובשלשות, קובעים שאחד מחברי הקבוצה יהיה הסמן הימני ויתר חברי הקבוצה יסתדרו לשמאלו, בשורה ומאחוריו, בשלישייה.
אם לא קובעים מראש מי הוא הסמן הימני, מקובל שזה תפקידו של הגבוה מבין חברי הקבוצה.
בשעת צעידה מתאימים חברי הקבוצה את צעדיהם על פי צעדיו של הסמן הימני.
השימוש בסמן ימני מקובל יותר, כשהקבוצה מסודרת בשלשות.
המושג הורחב בשפת הדיבור והתקשורת גם לגבי מי שקובע את הקצה הימני של המפה הפוליטית הכללית או המגזרית.
בתחום זה יש שימוש גם במושג ראי - סמן שמאלי, בעל אותו תפקיד בקצה השמאלי של המפה הפוליטית.
סמנתה בונד היא שחקנית קולנוע טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה.
תפקידה הידוע ביותר הוא מיס מאניפני בסדרת סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של פירס ברוסנן.
סמנתה בונד היא בתם של השחקן פיליפ בונד ופט סנדיס.
גם אחותה אביגיל ואחיה מתיו הם שחקנים.
היא למדה בבית הספר "גודולפין ולטימר", ולמדה משחק בבית הספר למשחק אולד ויק שבבריסטול.
בונד נשואה לשחקן אלכסנדר הנסון ולזוג שני ילדים מולי וטום.
בונד חברה ברויאל שייקספיר קומפני והופיעה על הבמה לצידם של שחקנים כגון קלייר בלום, מגי סמית' ודייוויד סושה.
היא שחקה בדרמה זוכת הפרסים "Amy's View" לצידה של ג'ודי דנץ'.
בטלוויזיה השתתפה בונד בסדרות רבות בין השאר גילמה את דמותה של מריה ברטרם בסדרת הטלוויזיה "מנספילד פארק" לפי ספרה של ג'יין אוסטן.
ב-1985 השתתפה ב"מודעת רצח" דרמה של ה-BBC לפי ספר של אגאתה כריסטי.
ב-1996 הופיעה בעיבוד נוסף של רומן מאת ג'יין אוסטן "אמה" בכיכובה של קייט בקינסייל.
ב-2004 כיכבה לצידו של פיטר דייוויסון בסדרת הטלוויזיה "אי של שפיות".
ב-2006 חזרה לתיאטרון והשתתפה במחזה של מייקל פריין "Donkey's Years".
ב-2007 גילמה את גברת וורמווד במספר פרקים של הסדרה "הרפתקאות שרה-ג'יין", ספין אוף של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
היא הופיעה בהופעות אורח בסדרות נוספות כגון "רציחות במידסומר", "מלון בבילון" ועוד.
סמנתה בונד גילמה את דמותה של מיס מאניפני בארבעה סרטי ג'יימס בונד, קודמותיה לתפקיד היו קרולין בליס ולואיס מקסוול.
בראיון ב-BBC הצהירה שהיא תמשיך לגלם תפקיד זה עד פרישתו של פירס ברוסנן מתפקיד ג'יימס בונד.
היא לא השתתפה בסרט קזינו רויאל ובסרט ההמשך קוונטום של נחמה כי דמותה לא כלולה בסרטים אלה.
בונד השתתפה בסדרת הדרמה של ITV "אחוזת דאונטון" בתפקיד ליידי רוזמונד פיינסוויק אחותו של לורד גרנתהם.
סמנאן (בפרסית: سمنان) היא עיר באיראן, בירת הפרובינציה סמנאן, בצפון איראן.
סמנאן נמצאת בגובה של 1,130 מטר מעל פני הים בחלק הדרומי של הר אלבורז.
העיר שימשה באופן מסורתי תחנה חשובה בנתיבי המסחר בין טהראן (220 ק"מ) ומשהד (685 ק"מ), והיא מקושרת היום עם שתי הערים על ידי רכבת וכביש.
פרובינציית סמנאן (בפרסית: استان سمنان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה היא העיר סמנאן.
שטחה 97,491 קמ"ר, כ-5.9 אחוזים משטח איראן, והיא נמצאת בצפון-מזרח המדינה.
ב-2005 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ־590,512 תושבים.
באזור שוכן מרכז החלל סמנאן, שממנו משגרים טילים איראניים במסגרת ניסויי שיגור.
פרובינציית סמנאן נמצאת במרכזה של איראן וגובלת עם הפרובינציות: קום, טהראן, מאזנדראן, גולסתאן, צפון ח'וראסאן, ח'וראסאן רזאווי, דרום ח'וראסאן ואספהאן.
בפרובינציית סמנאן שני אגמי מלח.
אגם נמכ - אגם מלח שהיה חלק מים שהתייבש מתקופת הפליסטוקן השוכן בקצה המערבי של הפרובינציה.
האגם נפרש על עוד שתי פרובינציות: קום ואספהאן.
אגם חאג' עלי-גולי (Haj Aligholi) – אגם מלח הנמצא באזור הצפון–מערבי של הפרובינציה.
הפארק הלאומי ח'אר תוראן (Khar Turan National Park) - נמצא בצפון הפרובינציה ומשתרע על פני 1,400,000 דונמים (1,400 קמ"ר).
חלק קטן מהפארק נמצא בשטח פרובינציית גולסתאן.
הפארק הוא בית גידול לאוכלוסייה מצומצמת של נמרים פרסיים ויש בו גם ריכוז גדול של איילות הודיות.
הוא מהוו החלק של שמורת הביוספרה תוראן.
הפארק הלאומי מדבר (Desert National Park) - שטח הפארק מונה 44000 דונמים והוא ממוקם כ-60 ק"מ דרומית-מזרחית לטהראן.
הפארק נפרש על גבי ארבע פרובינציות: קום, טהראן, אספהאן וסמנאן.
בעבר שימש הפארק מרחב מחיה עבור זברות אך הן נעלמו מהאזור ואף פרט לא נצפה כבר הרבה שנים.
הפארק הוא אזור מחיה עבור מגוון רב של יונקים כגון נמר פרסי, צבוע מפוספס, קרקל, זאבים, שועלים, תנים, עזים וכבשי הר פראיות.
ציפורים כגון חוגלות מקננות בפארק במשך כל השנה ואילו רק בעונות מסוימות מגיעות ציפורי הפלמינגו לקנן בה.
המרחק בין בירת פרובינציית סמנאן, העיר סמנאן – אל בירת איראן, טהראן הוא כ-230 קילומטרים.
את הדרך אפשר לעבור אך ורק עם כלי רכב דרך כביש 44, משך זמן הנסיעה הוא כשלוש שעות.
ויקטריה לואיס סמנתה מארי אליזבת טריס אגר הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה, זוכת פרס גלובוס הזהב ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1965 על הופעתה בסרט "האספן".
אגר נולדה בפרוור המפסטד שבלונדון למוריאל, אם ממוצא הולנדי ולראלף אגר, קצין בצבא הבריטי.
החלה את דרכה המקצועית במחזות שייקספיריים וערכה את הופעות הבכורה שלה בתחילת שנות ה-60 בסרטיו של הבמאי ראלף תומאס "הפרא והמוכנות" ו"דוקטור במצוקה".
אגר זכתה לפרסום רב בשנת 1965 כאשר זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן על הופעתה בסרט האימה הפסיכולוגי של ויליאם ויילר "האספן" בתור הסטודנטית הצעירה לאומנות מירנדה גריי.
אגר שהייתה המועמדת המועדפת לזכות בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הפסידה לבסוף את הפרס לג'ולי כריסטי.
אגר שיחקה לצידו של כוכב הקולנוע הבריטי קרי גרנט בשנת 1966 בקומדיה "לך, אל תרוץ".
ב-1967 הופיעה אגר בעיבוד הקולנועי הראשון לספר "דוקטור דוליטל" בתפקיד אמה פאיירפקס אהובתו של ד"ר דוליטל (רקס הריסון).
ב-1970 הופיעה בדרמה הפוליטית של מרטין ריט "זעם הכורים" לצידם של שון קונרי וריצ'רד האריס.
ב-1976 השתתפה במותחן התקופתי "תמיסת שבעת האחוזים" בתפקיד מרי ווטסון אשתו של דוקטור ווטסון (רוברט דובאל).
ב-1979 שיחקה אגר בסרטו של דייוויד קרוננברג "צאצאים" בתפקיד נולה קארבת' המטופלת של הפסיכותרפיסט ד"ר האל רגלן (אוליבר ריד).
ב-1980 שיחקה בסרט הפעולה "המחסל".
ב-1997 דיבבה בסרט האנימציה "הרקולס" את האלה הרה אמו של הרקולס, אגר דיבבה את הדמות גם בסדרת האנימציה "הרקולס" שיצאה בשנה שלאחר מכן .
ב-1999 השתתפה לאחרונה בהפקה גדולה, הדרמה "אשת האסטרונאוט".
בשנים האחרונות התפרסמה אגר בעיקר בסדרות הדרמה "גבירתי הנשיא" ו"מנטל".
הייתה נשואה לשחקן טום סטרן בין השנים 1964–1971 ונולדו להם שני ילדים: השחקנית ג'נה סטרן והמפיק ניקולס סטרן.
סמנתה ג'יין בארקס היא שחקנית קולנוע וזמרת אנגלייה המוכרת בזכות הופעתה בסרט "עלובי החיים" והפקת ווסט אנד למחזמר "לשבור את הקרח".
בארקס נולדה וגדלה בכפר לאקסי שבאי מאן.
החלה לשיר בגיל 3 ובגיל 16 כבר הוציאה אלבום משלה אותה היא כתבה בעצמה.
כדי לקדם את הקריירה שלה עזבה בארקס את ביתה בגיל צעיר ועברה להתגורר בלונדון, שם לאחר מספר אודישנים הצליחה להתקבל בשנת 2008 לתוכנית הכישרונות "I'd Do Anything", בארקס הצליחה להגיע עד לשלב הגמר וסיימה במקום השלישי.
כישורייה המוזיקליים בתוכנית זימנו לה תפקידים ממפיק העל קמרון מקינטוש במחזות הזמר "קברט" ו"עלובי החיים" בתפקיד אפונין.
מקינטוש שהעריך מאוד את כשרונה של בארקס המליץ לבמאי זוכה האוסקר טום הופר עלייה לאותו התפקיד גם בגרסה הקולנועית המצליחה שיצאה בשנת 2012 "עלובי החיים".
לאחר יציאת הסרט זכתה בארקס לביקורות מהללות על הופעתה והייתה ע"פ מבקרי הקולנוע לאחת השחקניות המבטיחות ביותר לשנת 2012.
בשנת 2016 שיחקה בדרמה הרומנטית "קציר מר" בתפקיד: נטלק'ה.
בשנת 2025 השתתפה בעונתה השישית של תוכנית המציאות הבריטית, "הזמר במסכה", בתור האבו נפחא ולבסוף נבחרה בארקס לזוכה של העונה.
סמניבקה (באוקראינית: Семенівка; ברוסית: Семёновка, סמיונובקה) היא עיירה במחוז צ'רניהיב שבצפון מזרח אוקראינה, בסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב נוסד בשנת 1680, והיה בבעלות משפחות אצולה.
בשנת 1958 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
העיר המודרנית סמניבקה היא המרכז המנהלי של ראיון סמניבקה שבמחוז צ'רניהיב.
אזור סמניבקה נוצר ב-26 בספטמבר 1926. בשנת 1932 הפך ראיון סמניבקה לחלק ממחוז צ'רניהיב וקיבל מעמד של עיר בשנת 1958. ראיון סמניבקה נמצא בחלק הצפון-מזרחי של מחוז צ'רניהיב.
היא גובלת בנובהורוד-סיוורסקי, קוריוקיבקה, סטארודוב ובאזורים של ראיון בריאנסק בפדרציה הרוסית.
שטחה של ראיון סמניבקה הוא 1,470 קילומטרים ואוכלוסייתה מונה כ-18,000 תושבים.
אולם אוכלוסיית העיר סמניבקה נכון ל-1 בינואר 2016 הייתה 8,318 נפשות.
עד 18 ביולי 2020, סמניבקה הייתה המרכז המנהלי של ראיון סמניבקה.
הראיון בוטל ביולי 2020 כחלק מהרפורמה המנהלית של אוקראינה, שהפחיתה את מספר הראיונות של מחוז צ'רניהיב לחמישה.
אזור ראיון סמניבקה אוחד לתוך ראיון נוהורוד-סיברסקי.