tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מכבי וילנה (בליטאית: Makabi Lietuvos žydų sporto klubas) היה מועדון ספורט יהודי בעיר וילנה שבליטא, אשר הוקם בשנת 1916. המועדון כלל ספורטאים במגוון ענפי ספורט - כדורגל, חתירה, שחמט, אופניים, סקי, אגרוף, הוקי, אתלטיקה, ריצה, קפיצה לגובה וקפיצה לרוחק.
בתקופת שלטון הצאר הרוסי ליהודי וילנה לא הותר להקים מועדון ספורט יהודי.
אך בשנת 1916, עם הכיבוש הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, אישרו השלטונות הגרמנים ליהודים להקים את מועדון מכבי, אשר נודע בשמו הרשמי - "החברה היהודית להתעמלות ולספורט".
המועדון נוסד רשמית ב-23 באוקטובר 1916, וכלל תזמורת עם 25 נגנים ומקהלה, בה היו חברים כ-70 איש.
המועדון כלל מגוון רחב של ענפי ספורט: כדורגל, חתירה, שחמט, אופניים, סקי, אגרוף, הוקי וענפים שונים באתלטיקה קלה.
רבים מחבריו החזיקו בשיאים לאומיים של הליטאים.
זה היה מועדון גדול ופעיל.
בשנים הראשונות, בשנות ה-20, הוא מנה כ-500 ספורטאים.
לתקופה מסוימת סגן היו"ר היה גם הוא רופא, ד"ר לייב הלט (Liev helt).
לאחר מותו של גלובוס ב-1938 ועד פרוץ מלחמת העולם השנייה כיהן כיו"ר המועדון דויד קפלן-קפלנסקי, שהיה גם חבר הנהלת YIVO (המוסד היהודי המדעי) וגם חבר בוועדת החינוך המרכזית בווילנה.
דויד קפלן-קפלנסקי בין היתר לקח חלק ממפלגת העם שראתה ברעיון הציוני להקמת מדינה יהודית בפלשתינה כרעיון לא ריאלי.
במועדון היה ויכוח בין "היידישאים" וה"ציונים".
שני הזרמים פעלו במסגרת האגודה, אך היו ביניהם מחלוקות.
בתקופה שבין מלחמות העולם, המועדון לא נוהל על ידי ציונים, אך קיבל לשורותיו יהודים ציוניים.
ב-1940 וילנה נכבשה והפכה לחלק מברית המועצות וכך המועדון חדל מלהתקיים, עד לפתיחתו המחודשת בשנת 1989, ומאז פעיל המועדון עד היום.
בשנת 1925 נפתחה במועדון מחלקת חתירה והפכה לענף הספורט המרכזי במועדון.
לענף הצטרפו יהודים ממגוון מקצועות כגון רופאים, עורכי דין, מהנדסים ועיתונאים.
מחלקת החתירה של המועדון הייתה כחלק נפרד ועצמאי תחת אותו שם מכבי וילנה, והחזיקה כ-50 כלי שיט, בריכת שחיה ומאות חברים (כ-800).
סוניה לוין (שמוקלר) הייתה אתלטית במועדון מכבי וילנה ואלופת פולין בהדיפת כדור ברזל.
השתתפה במכביה השנייה ובסיום התחרויות נשארה בארץ.
היא הגיעה למכביה עם בעלה, שהיה שחקן כדורגל במכבי וילנה ועם בנה שמעון בן ה-3.
מועדון הספורט של וילנה כלל גם קבוצת כדורגל.
מתועד משחק בין "מכבי וילנה" ל"הכוח וינה".
דרך המשחק רואים את הכבוד שהיה לענף הכדורגל בעיר - הקבוצה האורחת התקבלה בכבוד רב על ידי משלחות ציוניות ורוכבי אופניים.
עקב הצלחת המשחק, קבוצת וינה חזרה למשחק נוסף בעיר.
גם כדורגלנים מארץ ישראל "הפועל", הגיעו לשחק בווילנה כנגד "מכבי" ובשנת 1927, זכתה "מכבי וילנה" באליפות הכדורגל בווילנה.
בענף זה, גם היידישאים וגם הציונים שתפו פעולה על מנת לסייע בקבלת מגרש ומועדון.
הם אף גייסו אגודות אחרות לטובת העניין, לרבות אגודת הסוחרים והנשים.
מועדון הספורט של וילנה שידע פריחה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, עמד בפני שני קשיים עיקריים, אשר גרמו לסגירתו: שנות מלחמת העולם השנייה והשואה ובתקופת השלטון הסובייטי.
בתקופת השואה, בשנת 1941, נכבשה וילנה על ידי הנאצים.
רבים מהיהודים נרצחו, ואלו שנותרו בחיים, היו נתונים תחת הגבלות קשות.
בתנאים אלה לא היה ניתן לקיים מועדון ספורט יהודי.
בתקופת השלטון הסובייטי, היה בלתי אפשרי להקים קבוצה על בסיס אתני.
מכאן, שלא ניתן היה להקים קבוצות ספורט על בסיס יהדותם של הספורטאים.
המועדון נפתח מחדש רק בשנת 1989 ונשיאו הוא סמיונס פינקלשטיין (Semionas Finkelšteinas).
בשנה זו שלח המועדון נבחרת למכביה שהתקיימה בישראל, ואף הניף שם את דגל המדינה, על אף שליטא טרם קיבלה עצמאותה מברית המועצות.
המועדון המחודש הצליח לגרוף גם מדליות במכביות: בשנת 1989 היה זה שחמטאי אדוארד רוזנטליס (Eduardas Rozentalis) במדליית הארד.
שחקנית הבדמינטון, אלנס פלבינס (Alanas Plavinas) זכתה ב-2013 במדליית כסף, ובאותה השנה זכתה אלקסס מולודציס (Aleksas Molodeckis) במדליית ארד בג'ודו.
לרגל ציון מאה שנה לייסוד אגודת הספורט "מכבי" בליטא, התקיים אירוע במרכז הקהילה היהודית בו הושק ספר חדש אודות תולדות "מכבי".
הספר, "Lietuvos sporto klubas 'Makabi' 1916-2016", הוא פרי מאמץ משותף של גורמים רבים והוא מהווה אבן דרך לקהילה היהודית בווילנה ונועד להנציח ולכבד את מועדון מכבי, שהוא מועדון האתלטיקה הוותיק ביותר בליטא.
הספר סוקר את ההיסטוריה של "מכבי", פעילותה בליטא, חידושו של המועדון לאחר קבלת העצמאות מברית המועצות וכן את סיפור פעילות המועדון ב-25 השנים האחרונות.
מכבי XT חיפה היא קבוצת כדורעף נשים ישראלית מהעיר חיפה המשתתפת בליגת העל בכדורעף נשים.
הקבוצה זכתה 4 פעמים בתואר האליפות ו-5 פעמים בגביע המדינה.
קבוצת הכדורעף נשים של מכבי חיפה היא חלק מאגודת מכבי חיפה כרמל.
הקבוצה הוקמה בשנת 1985 על ידי משה קסל, תחילה בשם "מועדון כדורעף נווה שאנן", בקיץ שלפני עונת 2015/2016, שונה שם המועדון למכבי חיפה.
בתחילה היה שייך המועדון להפועל אך בשנת 2014 עברה הקבוצה למכבי, בעונת 2017/2018 החל תהליך של מעבר הקבוצה שהייתה עצמאית, למכבי חיפה כרמל, וזאת עקב קשיים בניהול הקבוצה שכללו איחורים בתשלומים וחובות לשחקניות ולספקים.
בעונת 21/22 עברה הקבוצה רשמית למועדון מכבי חיפה כרמל, בעונה הזו זכתה הקבוצה בדאבל.
הקבוצה עלתה לליגת העל בכדורעף נשים בתחילת שנות ה-90.
מאז שנת 2010 משתייכת הקבוצה בקביעות לחבורת הצמרת והתמודדה על האליפות ועל גביע המדינה מדי שנה וגם הצליחה לזכות בהם.
בעונת 2015/2016 זכתה הקבוצה לראשונה בדאבל.
בדאבל השני שלה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018. התואר הבא של הקבוצה היה אליפות המדינה בעונת 2018/19 כשאת הגביע הן הפסידו במשחק הגמר.
התואר הבא של הקבוצה היה גביע המדינה בעונת 2021/22, כשבסדרת גמר הליגה ניצחו בתוצאה 3:2 את הפועל כפר סבא ובכך קטפו גם את תואר האליפות, והשלימו דאבל לעונת 2021/22.
מכבי חדרה (נקראה בעבר גם: מנשה/חדרה/עמק חפר) היא קבוצת כדורעף נשים ישראלית מהעיר חדרה, המשתתפת בליגת העל בכדורעף נשים.
בין השנים 2003–2006 הגיעה הקבוצה ארבע פעמים ברציפות לגמר גביע המדינה והפסידה בארבעתם.
קבוצת הכדורעף נשים של מכבי חדרה הוקמה בשנת 1999 על ידי ד"ר אריה לוקר, מנכ"ל תיכון חדרה.
בתחילת הדרך הייתה במועדון קבוצה אחת בלבד ששיחקה בליגה הארצית לנשים.
בתוך שתי עונות העפילה הקבוצה לליגת העל.
בעונה הראשונה בליגת העל אימן את הקבוצה אלכס קפלן.
בהמשך הגיע המאמן ייבגני ליפשין ומאז החלה הקבוצה להשתייך בקביעות לחבורת הצמרת והגיעה כמעט בכל עונה עד שלב חצי גמר הפלייאוף.
במסגרת גביע המדינה הגיעה הקבוצה ארבע פעמים ברציפות למעמד הגמר, אך הפסידה בארבעתם לקבוצת הפועל קריית אתא.
בשנת 2008, בעקבות משבר פיננסי וצימצום התמיכה העירונית במועדון, החליטה הנהלת המועדון להוריד את קבוצת הבוגרות לליגה השנייה ולהתרכז בתמיכה וטיפוח מחלקת הנערות והמועדונים הבית ספריים, זאת כדי ליצור עתודה חזקה להמשך הדרך.
במשך שבע עונות שיחקה קבוצת הבוגרות בליגה השנייה, כמעט בכל עונה סיימה במקום המקנה את כרטיס העלייה לליגה הבכירה, אך נאלצה לוותר.
בתום עונת 2014/2015 קיבלה הנהלת המועדון החלטה על "מימוש זכות העלייה" לליגת העל והמועדון שב לפעול במתכונת מלאה כשהוא מפעיל קבוצות הישגיות בליגות הבוגרות, בליגות הנוער, שותף לעשייה במועדונים הבית-ספריים ואף החל להרחיב את פעילותו בענף כדורעף חופים.
הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באולם הספורט של בית הספר למדעים ואומנויות המכיל 800 מקומות.
לעיתים מארחת הקבוצה בהיכל הספורט בית וואקי המכיל 300 מקומות, או בהיכל הספורט עין החורש המכיל 600 מקומות ישיבה.
מכבי זכרון יעקב היא אגודת ספורט, מועדון כדורסל, וקבוצת כדורגל ישראלית במועצה המקומית זכרון יעקב.
האגודה נוסדה בשנת 1912, אחת האגודות הראשונות שנוסדו בארץ ישראל.
האגודה החלה להשתתף בפועל בתחרויות תחת ההתאחדות אחרי הקמת מדינת ישראל - ב-1949/1950, ובילתה את רוב שנותיה בליגות הנמוכות.
כיום לאגודה יש מחלקת נוער פעילות.
האגודה נוסדה בשנת 1912 והייתה מבין קבוצות הכדורסל והכדורגל הראשונות שנוסדו בארץ ישראל.
בשנותיה הראשונות שיחקה נגד קבוצות שכנות כדוגמת, מכבי חדרה ומכבי חיפה ונגד קבוצות מיישובים סמוכים כדוגמת, בנימינה וגבעת עדה.
זכרון יעקב לקחה חלק בשנת 1929 וב-1930 בגביע המדינה והגיעה בעונת 1929 לחצי הגמר שם הודחה על ידי מכבי תל אביב.
הקבוצה הצטרפה למערך הליגות לאחר הקמת המדינה ובעונת 1949/1950 סיימה במקום השלישי ועלתה לליגה השנייה בה שיחקה עד עונת 1954/1955 שבה אורגן מחדש סדר הליגות והיא ירדה חזרה לליגה ב' (אז הליגה השלישית).
בעונת 1956/1957, השלימה זכרון יעקב ירידת ליגה נוספת לליגה ג', אך בתום עונה אחת שבה חזרה לליגה ב'.
בסיום עונת 1962/1963 עלתה הקבוצה לליגה א' ובה שיחקה במשך שתי עונות בבית הצפון, עד שירדה לליגה השלישית בתום עונת 1964/1965. לאחר מכן שיחקה הקבוצה בליגה ב' עד יצירת הליגה הארצית, שהוקמה והפכה לליגה השנייה.
המועדון מחזיק בשיא הישראלי למספר השערים הרב ביותר שהובקע במסגרת משחק גביע, לאחר שניצחה את קבוצת מכבי בית שאן בתוצאה 25-2, בסיבוב השני של גביע המדינה לעונת 1971/1972, במשחק שבו החלוץ אליאס אליאס הבקיע 11 שערים מתוך 25 אלו.
המועדון שיחק בליגות הנמוכות עד תום עונת 1995/1996 בו הוא אוחד עם היריבה העירונית הפועל זכרון יעקב והקבוצה נקראה עירוני זכרון יעקב.
הקבוצה המאוחדת חדלה מפעילות בסוף עונת 1999/2000 בעקבות ירידה לליגה ג'.
פורקה קבוצת הבוגרים, האגודה מפעילה מועדון כדורגל נוער תחרותי.
מעונת 2024/2023 מועדון הכדורסל מכבי זכרון יעקב החל במתכונת מקצוענית, תחרותית כולל הפעלת מרכז פיתוח שחקנים.
מחלקות המועדון השונות כוללות מחלקת ילדים, בית הספר לכדורסל, נוער ומחלקת בוגרים בליגה א' המתמודדת על עלייה לליגה ארצית.
את תוכנית הפיתוח המקצועי של המועדון מובילים אריק שיבק ואסף יגל.
חצי גמר גביע המדינה בכדורגל: 1929
אלופת ליגת שומרון טרום ב 24/25
מכבי הלסינקי (בפינית: Urheiluseura Makkabi, מילולית: "מועדון ספורט מכבי") הוא מועדון ספורט יהודי רב-ענפי שהוקם ב-4 בנובמבר 1906 בהלסינקי, פינלנד.
הוא אחד ממועדוני הספורט היהודיים הראשונים שהוקמו בעולם, ונשארו לפעול עד היום, ולמעשה מועדון הספורט הוותיק ביותר שפעיל ברציפות.
כיום פעילויות הספורט במועדון מתמקדות בבאולינג, קטרגל, כדורסל ופלורבול.
קבוצת מכבי הלסינקי נוסדה ב-1906 תחת השם Stjärnan, והייתה לאחת מקבוצות הספורט היהודיות הראשונות בעולם.
המועדון נוסד על ידי יעקב הירשוביץ.
ענף ההתעמלות ופירמידות אנושיות היה הענף הראשון של המועדון.
בשנת 1930 שיחקה קבוצת הכדורגל של המועדון בליגה הבכירה של פינלנד, ובשנת 1932 החליף המועדון את שמו לשם הנוכחי, מכבי הלסינקי, לאחר קבלה לתנועת מכבי העולמית.
מכבי הלסינקי השתתפה בכל המכביות מהמכביה השנייה ב-1935.
מכבי חיפה היא אגודת שחייה בישראל השייכת למכבי חיפה כרמל מחיפה.
היא קבוצת השחייה הראשונה שנוסדה בארץ ישראל בשנת 1926 והוותיקה ביותר בישראל.
במשך שנים רבות עד קום המדינה, היא הייתה הקבוצה המובילה בארץ ישראל, וגם לאחר קום המדינה הייתה לאחת הקבוצות המובילות בישראל.
שחייניות ושחיינים רבים שלה השתייכו לנבחרות ישראל במשך השנים, וייצגו את המדינה בכל התחרויות השחייה הבינלאומיות החשובות ביותר.
מחלקת השחייה במכבי חיפה נוסדה על ידי אלכס אפשטיין בשנת 1926. היא כללה שחייה וכדורמים.
השינוי המקצועי הגדול החל עם עלייתו של מאמן השחייה לארץ ישראל ארנסט וייגלר, שעבר ממכבי תל אביב לחיפה בשנת 1933, ועד למותו הפתאומי בשנת 1938. לאחר מותו לקח את שרביט האימון איזיה פייגנבוים במשך כ-5 עשורים.
בשנת 1935 נחנכה בריכת בת גלים בחיפה, שהייתה בריכת השחייה אולימפית הראשונה שנבנתה בישראל, והייתה הראשונה ששאבה את מי הים הסמוכים, ובכך הייתה לבריכה עם מים מלוחים.
באותן שנים הצטרפו לקבוצה שחייניות ושחיינים רבים, מטובי השחיינים באירופה שברחו מאימת הנאצים, לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, שתרמו ביכולתם וניסיונם הרב: אדית טיין, יהודית דויטש, חנה דויטש, אירנה קרפלס, שלמה הירשברג, זאב ורדי, פרנצי בק ווילהיים ארצי.
בשנת 1948 ניפתחה בריכת שחייה (20x8 מטר) מקורה, על הר הכרמל.
יונתן קופלב אף הוא שחיין מכבי חיפה זכה בתואר היבשתי המכובד ביותר, מדליית זהב באליפות אירופה (דברצן 2012) וגם קבע את תוצאת השנה בעולם (2016) במשחה ל-50 מטר גב, ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון והיחידי עד כה (2020) שזוכה בתואר אלוף אירופה בשחייה ומחזיק בתוצאת השנה בעולם.
אניה גוסטמלסקי (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008)
רון קרמן (מוסקבה 1980) - החמיץ בשל החרם על המשחקים
יונתן קופלב (לונדון 2012) - החמיץ בשל ניתוח שעבר שבוע לפני המשחקים
מירון חירותי (טוקיו 2020) - החמיץ בשל מגפת הקורונה שדחתה את המשחקים
רון פולונסקי (טוקיו 2020) - החמיץ בשל מגפת הקורונה שדחתה את המשחקים
אדית טיין, יהודית דויטש, אירנה קרפלס יעל ברגהיים, אווה בראונר, זהבה הס, חוה שלמברג, שושנה צולוף, תמר זליג, רבקה קרטין, אורנה בלכמן, נעמי לאופר, חנה אהרוני, עינת גבאי, נטע כהן, אנה וולצ'קוב, לאה פולונסקי, רוני קלט, אביב ברזלי
אלכס אפשטיין, יואב אורבך, שלמה הירשברג, זאב ורדי, טיבי שיין, פרנצי בק, וילהיים ארצי, אורי זרנוב, עוזי בק, דן ברנר, דן פיק, רון קרמן, נדב בטשא, טל משקיף, ערן הירש, עידו מרון, יואב רייטר, אריאל דולינקו, שי לבנת, גיל קיזלר, אורן מלכה
חנן שטרלינג (מאמן ראשי), פקה נוטינן, יונתן קופלב, אמיר נאור, אביגיל אלישדה, אורן מלכה, ירון כהן, סבטלנה בוקצ'ין, ירון שגלוב, שרה גלילי.
סניף ראשי בריכת מכבי - ברכה חדשה עם 8 מסלולים של 2 מטר, סניף בית בירם, קבוצה תחרותית בליאו בק.
מכבי חיפה היא קבוצת עבר בכדורגל נשים, אשר פעלה במשך חמש עונות מהקמת ליגת הנשים בארץ ב-1998 ועד פירוקה ב-2003. הייתה מהקבוצות החזקות והבולטות בשנים הראשונות של כדורגל הנשים בישראל, האלופה ומחזיקת הגביע הראשונה.
בשנת 2019 חידשה את פעילות מחלקת הילדות בקבוצה מתוך כוונה לבנות ולפתח את מחלקת הנשים כולל הקמת קבוצת בוגרות כדי לחזור ולהיות המועדון המוביל בתחום.
קבוצת הנשים של מכבי חיפה הוקמה בינואר 1998 בעקבות החלטת נשיא המועדון, יעקב שחר, להקים קבוצת נשים במועדון.
כל זאת בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל לפתוח ליגת נשים, לאחר שכבר הוקמה נבחרת בהוראת אופ"א.
הקבוצה התבססה על שחקניות מנבחרות בתי הספר התיכוניים בקריות ועל המאמן איסר רביץ שגם שימש כעוזר מאמן בנבחרת הנשים.
באפריל 1998 זכתה הקבוצה בגביע ההתאחדות שהיה הטורניר הראשון בכדורגל נשים שאורגן בישראל ובו השתתפו 8 קבוצות.
בעונת 1998/1999 זכתה הקבוצה בדאבל תוך הפגנות עליונות ברורה על שאר קבוצות הליגה.
היא סיימה את הליגה עם 24 ניצחונות וללא הפסדים ובהפרש שערים שעמד על 10:164. בתום העונה השתתפה וזכתה בטורניר ידידות בינלאומי ביוון.
בתקופה זו היו יותר מחצי משחקניות הסגל בקבוצה חלק מנבחרת ישראל הבוגרת ונבחרת הנערות.
בשתי העונות הבאות לא הצליחה הקבוצה לשמור על העליונות המוחלטת מעונת הבכורה.
למרות זאת זכתה הקבוצה בגביע המדינה בעונת 1999/2000. את הגביע באותה שנה העניקה רעיית נשיא המדינה, ראומה ויצמן, כשבהרכב הקבוצה שיחקו איריס אברהם, פרחיה ביבי, ענבל אלופי, אנה אברמוביץ, סיון פחימה, יעל קמחי, אורלי נבעה, נעמה שירן, קרן כנפו, ליאת בירן, נתי חג`ג` וכן המחליפות מיטל דיין ושירלי אוחנה.
בסוף אותה תקופה עזב המאמן איסר רביץ את המועדון.
עוד לפני פתיחת העונה מונה שחקן העבר בכדורגל גברים אברהם אבוקרט למאמן קבוצת הנשים של המועדון.
בעונת 2001/2002 שוב חזרה הקבוצה לשלוט בצורה מוחלטת בליגה והשיגה את הדאבל השני בתולדותיה.
בתחילת העונה הבאה השתתפה הקבוצה במשחקים במסגרת גביע אירופה והובסה בכל שלושת משחקיה.
בעונת 2002/2003, הקבוצה זכתה באליפות המחוז הצפוני תוך הפגנת עליונות מוחלטת על שאר קבוצות המחוז אך הפסידה במשחק האליפות למכבי חולון לאחר חזרה משביתה גדולה של קבוצות הנשים שמחו על אפליה ואי מתן תקציבים לפיתוח כדורגל הנשים.
בגביע הצליחה הקבוצה להגיע לגמר ולסיים רק כסגנית של מכבי חולון.
בסוף אותה עונה, באוגוסט 2003, החליט יעקב שחר לפרק את קבוצת הנשים בטענה שההתאחדות לכדורגל וגורמים נוספים לא מתייחסים לנושא ברצינות.
כשנשאל באותה תקופה האם הסיבה פיננסית ענה שהפעלת קבוצת הנשים לא עלתה לו הרבה כסף ביחס למועדון, ושתקציב הפעלת קבוצת הנשים היה בערך כמו "תקציב הקייטרינג של המועדון בחודש אחד" כלשונו.
הקמה מחדש של קבוצת נערות
בשנת 2019 הצהיר המועדון על הקמת מחלקת ילדות מגילאי 7 עד 14 בהובלת שחקנית העבר דוברת ואן-אוורקרק.
בהכרזה על הפתיחה המחודשת נאמר כי המועדון מעוניין לבנות את מחלקת הנשים מלמטה תוך יצירת בסיס פירמידה רחב ועד להקמת מחלקת בוגרות מתוך כוונה לשוב ולהיות המועדון המוביל של כדורגל הנשים בארץ.
המועדון כלל ספורטאים מענפים שונים: אתלטיקה, כדורגל, כדורמים, כדורסל, שחייה, שיט ועוד.
הקבוצה הבולטת ביותר של המועדון הייתה קבוצת הכדורגל, שהורכבה מכדורגלנים יהודים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה בשנת 1940, בעקבות כיבוש פולין על ידי הגרמניה הנאצית הופסקה פעילות המועדון.
בשנת 2014 הוקם המועדון מחדש עם 5 מחלקות חדשות ובשנת 2017 השתתפו ספורטאיי המועדון במכביה העשרים.
בין הספורטאים הבולטים של המועדון היו: הכדורגלן יוסף קלוץ, האתלטיות מריה ריטנר, פרנקה טורצקה גוטה להבי והשחיינית וקופצת למים אוגניה פרידמן.
אירועים והישגים של ספורט במועדון
בשנת 1928 פרשה קבוצת מכבי ורשה מאליפות ורשה בגלל אפליה בשיפוט, והוחלט לעשות מופע ראווה של קפיצות למים מגשר אלכסנדריה שעל נהר הוויסלה לעיניהם של כעשרת אלפים צופים משני צידי הנהר.
במופע לקחו חלק 6 קופצים, 4 גברים ו-2 נשים, בהם היו אוגניה פרידמן ואדוארד טירמונד.
בשנת 1930 זכתה פרנקה טורצקה במדליית כסף בריצת 200 מטר באליפות פולין.
במכביה הראשונה שנערכה בתל אביב בשנת 1932 זכתה גוטה להבי ב-2 מדליות, במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ובמדליית כסף בזריקת דיסקוס.
מכבי חיפה היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר חיפה, המתמודדת בליגת העל בכדורסל נשים.
הקבוצה מארחת את משחקי הבית שלה באולם ביכורים בחיפה.
קבוצת כדורסל הנשים הוקמה בחיפה בשנות ה-70 ושיחקה בליגה הלאומית שהייתה הבכירה דאז.
בתחילת שנות ה-80 ירדה הקבוצה לליגות הנמוכות.
ב-27 במאי 2019 ניצחה הקבוצה את הפועל גליל עליון 0:2 בסדרת הגמר של הלאומית, וחזרה לליגה הבכירה בכדורסל הנשים - "ליגת העל", אחרי 40 שנים מאז שהייתה שם בפעם האחרונה.
ב-19 בינואר 2023 הפסידה הקבוצה במשחק גמר גביע המדינה בכדורסל לנשים למכבי בנות אשדוד בתוצאה 78:84 לאחר הארכה.
ההתאחדות העברית של מכבי באורוגוואי (בספרדית: Asociación Hebraica y Macabi del Uruguay), הידועה בכינויה מכבי העברית (Hebraica Macabi), היא קבוצת כדורסל אורוגוואית ממונטווידאו המשחקת בליגת העל האורוגוואית ובליגת האמריקות של פיב"א.
הקבוצה נוסדה בשנת 1944, והשתתפה ברוב טורנירי הכדורסל של אורוגוואי.
מכבי עלתה לליגה השנייה של אורוגוואי בכדורסל ב-1972 ולליגה הראשונה ב-1973, כשזכתה בשלושה טורנירים פדרליים (הטורניר החשוב ביותר של אורוגוואי עד 2000).
הקבוצה פרשה מכדורסל באורוגוואי ב-1997, אך אז חזרה ב-2004 לליגה השלישית.
לאחר שעלתה ליגה פעמיים בתוך שלוש שנים, שיחקה מכבי בעונת 2007/08 בליגת העל האורוגוואית, וסיימה במקום השני.
מכבי זכתה באליפות הראשונה שלה בעונת 2011/12.
מכבי כרמיאל בית הכרם היא קבוצת כדורסל נשים מקצוענית מהעיר כרמיאל המתמודדת בליגת העל בכדורסל נשים.
הקבוצה הוקמה ב-2025 כתוצאה מאיחוד בין הקבוצות א.ס.
רמת השרון הוקמה ב-1986 על-ידי אורנה אוסטפלד ורחל אוסטרוביץ'.
אוסטפלד שימשה כמאמנת הקבוצה וב-1990 עלתה הקבוצה לליגה הבכירה (שנקראתה אז הליגה הלאומית).
הקבוצה נוהלה על-ידי עמותת ל.כ.ן (לקידום כדורסל נשים).
ב-1999 הובילה אוסטפלד את הקבוצה לזכייתה הראשונה באליפות המדינה ובגביע המדינה.
באותה שנה הייתה רמת השרון לקבוצת הנשים הראשונה מישראל שמעפילה לגמר מפעל אירופאי, לאחר שהעפילה לגמר גביע רונקטי.
לאורך השנים זכתה רמת השרון בשש אליפויות ושישה גביעי מדינה.
בנוסף לכך הייתה שלוש פעמים סגנית האלופה ושבע פעמים סגנית מחזיקת הגביע.
הקבוצה גם העמידה את אחד התקציבים הגבוהים בליגה, בעקבות פסיקה של בית הדין הגבוה לצדק שחייב השוואת תקציבים עירוניים בין קבוצות נשים לגברים.
במהלך השנים נוצר סכסוך בין אוסטפלד לבין גלית מוסאי שהייתה עוזרת המאמנת ומנהלת מחלקת הנערות.
מוסאי הקימה קבוצת בוגרות נפרדת אשר קלטה את בוגרות מחלקת הנערות ומנוהלת בנפרד מעמותת ל.כ.ן.
רמת השרון לניהולו של אלי רבי, אשר ניסה לחבר מחדש בין הקבוצה הבוגרת לבין מחלקת הנערות.
מאמצים אלו לא צלחו ובנוסף לכך תקציב הקבוצה נשחק.
במהלך עונת 2024/25 החליטה עיריית רמת השרון להפסיק את התמיכה בעמותת ל.כ.ן ולהתמקד במחלקת הנערות ובקבוצה הבוגרת המתמודדת בליגה הלאומית.
רבי החליט להעתיק את פעילות הקבוצה ובתמיכתה של דנה סנדר, יושבת ראש מנהלת הליגה, פעל לאחד את הקבוצה עם קבוצה אחרת.
לאחר שפנה למספר רשויות מקומיות, ביניהן נתניה וכפר סבא, הוחלט לאחד את הקבוצה עם מכבי כרמיאל שעד אז התמודדה בליגה הארצית.
ביולי 2025 הוחלט באיגוד הכדורסל לאשר את האיחוד, אשר כולל גם את אשכול יישובי בית הכרם מתוך כוונה להפוך את הקבוצה לקבוצה אזורית.
בכך זכתה כרמיאל לייצוג בליגת העל, לראשונה מאז שקבוצת נירוסופט כרמיאל סיימה את פעילותה ב-2002.
מספר שחקניות הוחתמו בקבוצה עוד בטרם אושר האיחוד באיגוד הכדורסל והקבוצה התייצבה למשחק הליגה הראשון שלה בספטמבר 2025 עם סגל שכלל שתי שחקניות זרות ושחקנית בוסמן אחת.
דניאלה ראובן, ששיתפה פעולה עם רבי ברמת השרון והייתה עוזרת המאמן שלו באליצור רמלה, מונתה למאמנת הקבוצה ושחקנית העבר קטיה אברמזון מונתה לעוזרת המאמנת.
מספרמדינהשםשנת לידהעמדה3 נויה אלטמן 2009 קלעית5 אופיר לביא 1997 רכזת10 אליסה קריביץ 2007 קלעית12 שהד עבוד 1995 קלעית14 דוניא חדיד 2003 קלעית15 יעל טויטו 1999 פורוורדית16 סופיה גומז 1990 סנטרית20 אריאל הירן 1994 רכזת21 ניצן עמאר 2001 קלעית22 קטרינה ווצ'קביץ' 1994 פורוורדית23שירן גוזלן2004קלעית24 אלישיה ג'נקינס 1994 קלעית30מריה בליץ2007רכזת
מכבי נתניה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתניה, המשחקת בליגת העל.
הקבוצה הוקמה בשנת 1934 ותור הזהב שלה היה במהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, בהן זכתה בחמש אליפויות, ושיחקו בה כמה מהבולטים שבכדורגלני ישראל ובהם מרדכי שפיגלר, עודד מכנס, בני לם ודוד לביא.
מאז שנת 1943 שיחקה הקבוצה באצטדיון הקופסה בנתניה, וב-4 בנובמבר 2012 עברה הקבוצה לשחק באצטדיון מרים בעיר, שמכיל 13,610 מקומות ישיבה.
מועדון הכדורגל של מכבי נתניה הוקם בשנת 1934. בתחילה שיחקה הקבוצה בליגה המחוזית שומרון בנוסף לעוד קבוצות מהעיר נתניה וסביבתה.
הקבוצה ערכה את משחקה הראשון אי פעם מול קבוצת בית"ר נתניה במגרש הקבוצה שהיה ממוקם תחילה באזור מרכז העיר של היום.
הקבוצה עברה במשך השנים בין מספר מגרשים ברחבי העיר, כאשר אחד מהם היה בליבו של פרדס.
בשנת 1946 הוקם אצטדיון הקופסה שהפך למגרשה הקבוע של הקבוצה.
האצטדיון נחנך במשחק ראווה מול קבוצת נאשה קארילה היוגוסלבית, במשחק שהסתיים בתיקו 1–1 ואת השער כבש יצחק כספי, שחקן שהיה גם הכובש הראשון של הקבוצה במשחקיה במסגרת הליגה הלאומית, אז הליגה הבכירה בישראל.
במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן מלחמת העצמאות נפסקה לפרקים פעילות הקבוצה בשל המצב בארץ ישראל.
במהלך שנות ה-40, עת ישבו בארץ ישראל חיילי הצבא הבריטי, היו בקבוצה מספר שחקנים בריטים ששירתו בבסיסי צבא סמוכים לנתניה, המפורסמים שבהם היו ברטי מיי ותומאס פיני וכן האיטלקי נרדיני, ואלו היו הזרים הראשונים בתולדותיה של מכבי נתניה.
במהלך מלחמת העצמאות נהרגו ארבעה משחקני הקבוצה: ישראל ארבייטמן, יהודה בלכר, חיים גולדשטיין, דוד ליבסטר והמאמן - ברוך פוייר.
לאחר קום מדינת ישראל הייתה מכבי נתניה בין 13 הקבוצות שהרכיבו את הליגה הבכירה בישראל.
בעונת 1949/1950 השתתפה הקבוצה לראשונה במשחקי הליגה הבכירה בישראל, ובמחזור הליגה ה-20 נחלה מפלה כבדה כשהפסידה 1–9 להפועל פתח תקווה.
בשנות ה-50 ובשנות ה-60 נחשבה הקבוצה כקבוצת מרכז טבלה, כשסיימה מספר רב של פעמים במקומות 7–9. בעונת 1954/1955 סיימה הקבוצה במקום הרביעי כשהפועל פתח תקווה, מכבי תל אביב והפועל תל אביב, שלושת המועדונים המובילים בכדורגל הישראלי באותה תקופה, קדמו לה בטבלה.
לאחר עונה זו חזרה נתניה להיות קבוצת מרכז טבלה וחזרה למקום הרביעי רק בעונת 1957/1958, כשלפניה מכבי תל אביב, הפועל פתח תקווה ומכבי חיפה.
בעונת 1961/1962 ירדה הקבוצה לליגה א' (אז ליגת המשנה), לאחר שסיימה במקום ה-12 והאחרון.
הקבוצה נשארה שנתיים בליגת המשנה עד שבעונת 1963/1964 העפילה בחזרה לליגה הבכירה.
עם חזרתה של הקבוצה לליגה הלאומית השתלבה הקבוצה בצמרת הגבוהה כאשר בשורותיה משחק מרדכי שפיגלר.
שפיגלר סיים שלוש עונות ברציפות כמלך השערים של הליגה הבכירה.
בעונת 1968/1969 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה כששפיגלר שוב מוביל את רשימת הכובשים בליגה.
שנות ה-70 וה-80 (תור הזהב של הקבוצה)
בעונת 1969/1970 סיימה הקבוצה במקום ה-11 בליגה והגיעה עד למעמד גמר גביע המדינה, אז הפסידה 1–2 למכבי תל אביב.
בעונת 1970/1971 זכתה מכבי נתניה לראשונה בתולדותיה באליפות.
באותה שנה כיכבו בקבוצה מרדכי שפיגלר, אלברט גזל, שרגא בר, שרגא טופולנסקי, לופא קדוש, אפרים עמירה, יוז'י סורינוב, מוישה יוסף, זוהר ואמציה סלומון, יאנק רובינשטיין וישראל חג'ג'.
בסוף העונה הקליטו שחקני הקבוצה עם שלמה ארצי את שיר האליפות "מה מה מה נה נה נה" שחיבר אהוד מנור.
בעונת 1972/1973 ניצלה הקבוצה מירידה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-13, אך בעונת 1973/1974 חזרה לפסגה וזכתה בתואר האליפות השני שלה, כשבסגל הקבוצה מספר שחקנים שהובילו אותה לאליפות הראשונה, ובנוסף שחקנים חדשים שהצטרפו אליה, וביניהם האחים גדי ועודד מכנס.
בעונת 1974/1975 סיימה הקבוצה במקום השני, כסגניתה של האלופה הפועל באר שבע.
עונת 1977/1978 נחשבת כעונה המוצלחת ביותר בתולדות מכבי נתניה, ובה זכתה בדאבל הראשון שלה, תחת הדרכתו של המאמן שמואל פרלמן נתניה זכתה באליפות כשהיא מקדימה את בית"ר ירושלים ב-5 נקודות, וכן זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון על בני יהודה תל אביב במשחק הגמר.
בסוף אותה עונה, בה כיכבו בקבוצה שפיגלר, גדי ועודד מכנס, שרגא וחיים בר, דוד לביא, משה גריאני, ברוך חסן, גדעון קליינמן, אלברט גזל וגבי רוזנדורן, השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של גביע האינטרטוטו, אז הוגרלה מול סלובודה טוזלה מיוגוסלביה, אלפסבורג השוודית ולילסטרום הנורווגית.
לבסוף זכתה בראש הבית עם שלושה ניצחונות ושלוש תוצאות תיקו, אך באותן שנים לא נערכו שלבי נוקאאוט ולא הוכרזה זוכה במפעל.
בעונת 1978/1979 סיימה נתניה במקום השלישי בליגה והשתתפה שוב בגביע האינטרטוטו, כאשר הפעם התמודדה מול ורדר ברמן הגרמנית, ראפיד וינה האוסטרית וסטנדרד ליאז' הבלגית.
בעונת 1979/1980 זכתה הקבוצה באליפות הרביעית שלה בהנהגתו של המאמן יעקב גרונדמן.
בסוף אותה העונה השתתפה נתניה בשלב הבתים של האינטרטוטו, מול מכבי תל אביב, פ.צ.
קופנהגן הדנית ואנטוורפן הבלגית, וסיימה בראשות הבית.
בעונת 1980/1981 סיימה הקבוצה במקום העשירי בלבד, והשתתפה שוב בשלב הבתים של האינטרטוטו, מול קבוצות הפועל תל אביב, פ.צ.
ליאז' הבלגית וויינר ספורטקלב האוסטרית.
עונת 1981/1982 זכתה בנתניה לכינוי "האליפות הגנובה".
בעונה זו הובילה הקבוצה במשך מרבית העונה את ראשות הטבלה, כאשר אליה נצמדה בראש הטבלה קבוצת הפועל כפר סבא.
חמישה מחזורים לסיום העונה התקיים משחק דרבי השרון שהפגיש את שתי הקבוצות הללו למפגש צמרת.
המשחק שנערך בנתניה נפתח ביתרון 0–1 לכפר סבא אך נתניה עשתה מהפך וניצחה לבסוף 5–2. לאחר המשחק היו בטוחים כולם כי מכבי נתניה תזכה באליפות, אך במשחקים שנותרו לא הצליחה הקבוצה להשיג תוצאות טובות, וכפר סבא בסדרת ניצחונות הצליחה לצמצם את הפער מנתניה ועקפה אותה בסיום העונה בנקודה אחת בלבד.
עונת 1982/1983 הייתה עונת התהילה האחרונה של ימיה הגדולים של הקבוצה.
מכבי נתניה זכתה באליפות החמישית בתולדותיה כשהיא פותחת בסיום העונה פער של 14 נקודות מהמקום השני.
בנוסף השתתפה הקבוצה באינטרטוטו וזכתה בראשות הבית בו התמודדו עמה הקבוצות שמשון תל אביב, פ.צ.
באותה העונה אימן את הקבוצה מרדכי שפיגלר, שחקן העבר של הקבוצה, אשר טבע את המשפט "נתניה ועוד 15".
בעונה שלאחר מכן סיימה נתניה במקום הרביעי בליגה, ובשלוש השנים שלאחר מכן סיימה במרכז הטבלה.
בעונת 1987/1988 סיימה הקבוצה במקום השני כסגניתה של האלופה הפועל תל אביב.
שנות ה-90 (הירידה הממושכת לליגה השנייה)
בעונת 1989/1990 סיימה הקבוצה במקום השביעי בליגה, בראש טבלת הפלייאוף התחתון.
בעונה שלאחר מכן הגיעה הקבוצה למקום הרביעי בטבלה אך מיקום זה לא סימן את חזרתה לצמרת הכדורגל הישראלי והיא סיימה בשלוש העונות שלאחר מכן במרכז הטבלה.
בעונת 1991/1992 שיחקה הקבוצה באינטרטוטו לאחר שנעדרה מהמפעל למספר שנים, והוגרלה בשלב הבתים מול מכבי פתח תקווה, סלאביה פראג הצ'כוסלובקית ובאייר לברקוזן הגרמנית.
בעונת 1993/1994 שיחקה הקבוצה שוב באינטרטוטו, בשנה האחרונה בה המפעל הונהג רק בשיטת הבתים, והתמודדה מול הפועל באר שבע, לוקומוטיב סופיה הבולגרית, סילקבורג הדנית והלמשטד השוודית.
עונת 1994/1995 הייתה החותם הרשמי לנפילתה של הקבוצה הגדולה של מכבי נתניה.
כבר מתחילת העונה לא הצליחה הקבוצה להיחלץ מן התחתית ורצף של הפסדים סימן אותה כמועמדת לירידה.
הפסד למכבי הרצליה במחזור הסיום בקרב ישיר נגד הירידה הוריד את הקבוצה לליגה השנייה כאשר סיימה במקום ה-16 והאחרון.
בעונתה הראשונה בליגת המשנה סיימה נתניה במקום התשיעי וניצלה מירידה לליגה השלישית.
עונה לאחר מכן הצטרפה נתניה למאבק בצמרת הליגה השנייה, תחת הדרכתו של המאמן גדעון (גיגי) כהן, וצירפה לשורותיה שחקנים מנוסים כמו לאסלו צה ואלכסנדר גיידוק, אך סיימה במקום השלישי, שתי נקודות מהמקום השני אשר הוביל לליגה הבכירה.
בעונת 1998/1999 הוחתם אורי מלמיליאן כמאמן הקבוצה והובאו שחקנים רבים ובהם לאסלו צה שחזר לקבוצה, ערן שייזינגר, גיא שרעבי, נועם שוהם ודניאל דומיטרסקו.
הקבוצה סיימה במקום הראשון והעפילה לליגת העל לאחר ארבע עונות בליגת המשנה.
שנות ה-2000 (החזרה המחודשת לליגה הבכירה)
בתחילת עונת 1999/2000 מונה מוטי איווניר למאמן, והקבוצה פתחה את עונת החזרה שלה לליגת העל בהפסד 0–6 למועדון ספורט אשדוד.
לאחר רצף של הפסדים לאורך תחילת העונה חזר מלמיליאן לתפקיד מאמן הקבוצה, והחתים את הקשר הוותיק איציק זוהר.
הקבוצה הצליחה לברוח ממאבקי התחתית ולסיים במקום העשירי בליגת העל.
בשנתיים שלאחר מכן סיימה הקבוצה פעמיים במקום השביעי כאשר היא מנצחת לא פעם קבוצות הנחשבות בכירות ממנה.
סגל הקבוצה מנה באותן שנים מספר שחקנים מובילים בארץ באותה תקופה, ובהם אמיר שלח, גיא צרפתי, אישטוון האמר, אורי אוזן ולירון וילנר.
עונת 2002/2003 הייתה עונת החזרה של מכבי נתניה לצמרת הליגה לאחר שנים רבות ונתניה הגיעה למקום הרביעי בראשות המאמן גילי לנדאו והשחקנים ישמעאל אדו, ראובן עטר, אימורו לוקמן, אדריאן דן גמאן וישראל זביטי.
בעקבות העונה המוצלחת חזרה נתניה להשתתף במפעל האינטרטוטו, הפעם במתכונתו החדשה הכוללת מספר משחקי גומלין.
נתניה הוגרלה בסיבוב הראשון נגד קבוצת פרטיזן טירנה האלבנית, לה הפסידה 0–2 באלבניה, ועל אף שניצחה 3–1 בגומלין (במשחק שנערך בעיר ורנה שבבולגריה עקב המצב הביטחוני בישראל), היא הודחה מהמפעל.
בעונת 2003/2004 ירדה מכבי נתניה לליגה הלאומית לאחר שסיימה במקום ה-11, ובשל כך עזבו אותה מספר שחקנים, ביניהם אורי אוזן, רביד גזל ואימורו לוקמן.
לקראת עונת 2004/2005 מונה ראובן עטר למאמן הקבוצה, אשר התבססה בעיקר על מספר שחקני בית, וביניהם ישראל זביטי, לירון וילנר, אמייה טגה ואסי וסיהון, ועל שחקני הרכש אבי פרץ, אורן נסים, ולירון בסיס.
בעונה זו זכתה בגביע הטוטו לליגה הלאומית, ובסופה העפילה בחזרה לליגת העל.
בעונת 2005/2006 שיחקה הקבוצה בליגת העל תחת המאמן ראובן עטר והסגל נבנה ממספר רב של שחקני בית שהיו עם הקבוצה בעונה שלפני כן, וכן צורפו אלן מסודי, פפי קימוטו, טל בנין, דקל קינן, עופר טלקר וליאוניד קרופניק.
הקבוצה סיימה באותה עונה במקום השביעי, כאשר לכל אורכה נעשו ניסיונות למכירת הקבוצה מבעליה הקודמים, אשר אלון, דובל'ה לנד ומאיר אוזן, לידיו של דניאל יאמר.
לבסוף נחתמה עסקה זו בסופה של אותה עונה.
בסוף עונת 2005/2006, לאחר משא ומתן מתמשך, קנה את הקבוצה איש העסקים הגרמני-יהודי דניאל יאמר.
מיד לאחר קניית הקבוצה מינה את אייל ברקוביץ' למנג'ר הקבוצה ובעקבות כך התפטר ראובן עטר מאימון הקבוצה.
תחת ברקוביץ' החתימה הקבוצה מספר רב של שחקנים, וביניהם לירן שטראובר, אבישי ז'אנו, אופיר חיים, אבי סטרול, מזואה אנסומבו, איתי שכטר ואורי אוזן, וכן הובא אלי גוטמן כמאמן הקבוצה.
ב-25 ביולי 2006 הגיע ויכוח בין יאמר לבין ברקוביץ' לטונים צורמים וכתוצאה מכך פוטר ברקוביץ' ממשרתו כמנג'ר מכבי נתניה.
לאחר פיטורו של ברקוביץ' הוחתמו בקבוצה דדי בן דיין, אורן זיתוני, שי בירוק, לואיס מרין וג'ף טוטואנה.
לאחר המחזור ה-14 פוטר גוטמן מאימון הקבוצה ועימו פוטרו עוזרו מרקו בלבול ומאמן הכושר אברי מונצ'ר, לאחר שהקבוצה הייתה במקום השמיני בליגה וספגה קריאות מהקהל על סגנון המשחק ההגנתי.
לאחר פיטוריו של גוטמן מונה למשרת המאמן ראובן עטר.
עם החתמתו קיבל לידיו גם את השחקן תמיר כהן שהיה אמור לחתום בקבוצה לפני פיטורי גוטמן, והביא איתו את מוסא סאנוגו ואמיר חלבי.
עטר הנהיג את נתניה בדרך התקפית יותר משבה נהג גוטמן וכן שילב מספר שחקני בית שלא זכו לדקות משחק רבות וכן שחקני נוער כמו אלמוג כהן ודלה ימפולסקי.
במהלך המשחקים שנותרו הוביל עטר את הקבוצה להופעה בגביע אופ"א וכן לסגנות האליפות, תואר אליו לא הגיעה נתניה במשך 19 שנה.
ב-14 באוגוסט 2007 שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון במסגרת גביע אופ"א נגד קבוצת לייריה מפורטוגל.
המשחק הסתיים בתוצאה 0–0, ובגומלין שנערך כעבור שבועיים באצטדיון קריית אליעזר נכחו 10,000 אוהדים אשר עשו את הדרך לחיפה, אך הקבוצה הפסידה 0–1 בדקות הסיום והודחה מהמשך הטורניר.
את עונת 2007/2008 סיימה נתניה שוב כסגנית האלופה.
שחקניה הבולטים באותה העונה היו לואיס מרין, לירן שטראובר, דדי בן דיין, איתי שכטר, אבי סטרול וקלמי סבן, יחד עם שחקני הבית הצעירים אלמוג כהן ודלה ימפולסקי.
בסוף העונה החליט הבעלים דניאל יאמר לא להמשיך עם המאמן ראובן עטר למרות הצלחתו בשתי העונות האחרונות, ולהחתים במקומו את בלם העבר של נבחרת לותר מתאוס כמאמן ראשי.
את עונת 2008/2009 החלה נתניה עם הדחה בשלב המוקדמות השני של גביע אופ"א.
בליגה סיימה נתניה במקום הרביעי בליגת העל, שבעקבותיו קיבלה הקבוצה כרטיס לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית.
בסוף העונה עזב מתאוס את הקבוצה, ובמקומו מונה נתי עזריה לאמן את מכבי נתניה.
בנוסף, בעלי הקבוצה דניאל יאמר הודיע על קיצוץ גדול של תקציב הקבוצה, ושחרור של שחקני הסגל הבכירים של הקבוצה, ובניהם דדי בן דיין, איתי שכטר, וקפטן הקבוצה לירן שטראובר.
בעונת 2009/2010 השתתפה הקבוצה בשלב המוקדמות של הליגה האירופית.
את אותה עונה סיימה הקבוצה במקום העשירי, הנמוך ביותר בפלייאוף האמצעי.
בפברואר 2010 הודיע דניאל יאמר שהוא לא ימשיך להעביר כספים לקבוצה, ועל העברת סמכויות הקבוצה לקובי בלדב, אשר מונה כיו"ר הקבוצה.
את עונת 2010/2011 סיימה מכבי נתניה במקום השישי, כאשר היא לוקחת חלק במשחקי הפלייאוף העליון.
כמו כן הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה בו הפסידה 2–3 למכבי חיפה.
את עונה זו סיימה נתניה כשאין אדם שמשקיע בה כספים ומי שניהלו את הקבוצה היו קובי בלדב, שהיה מנכ"ל, וגיל לב, שהיה נשיא הקבוצה לאחר שדניאל יאמר עזב את הקבוצה והעביר להם את סמכויות הקבוצה.
את עונת 2011/2012 סיימה נתניה במקום הרביעי שזיכה אותה בכרטיס לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית, לאחר שניצחה את בני סכנין 3–2 במשחק האחרון שהתקיים באצטדיון הקופסה, משער של עומרי בן הרוש בתוספת הזמן.
בעונה זו זכה קפטן הקבוצה, אחמד סבע בתואר מלך שערי ליגת העל.
בסיום אותה עונה עזב המאמן ראובן עטר את הקבוצה, בנוסף לשחקנים חשובים רבים כמו חן עזרא, ניר נחום ופיראס מוגרבי.
בעונת 2012/2013 מונה טל בנין למאמן הקבוצה, כשחלק גדול מסגל השחקנים של המועדון השתנה.
השחקנים הבולטים שהביא בנין לקבוצה היו עידן שריקי, יוסי שבחון ועלי חטיב.
בסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית התמודדה נתניה נגד קופס הפינית, והודחה לאחר שהפסידה בסיכום שני המשחקים.
ב-4 בנובמבר 2012, חנכה הקבוצה את אצטדיון נתניה החדש בניצחון 2–1 על הפועל תל אביב אל מול כ-13,000 צופים שמילאו את האצטדיון.
במחזור ה-27, שישה מחזורים לסיום העונה, פוטר בנין לאחר שהקבוצה נקלעה למאבקי תחתית והייתה במקום הלפני האחרון.
במקומו מונה שוב ראובן עטר, שלא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגת העל, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שהפסידה להפועל באר שבע 0–3 במחזור האחרון.
עידן יוסי מאור ואלי שגב
לקראת עונת 2013/2014 נרכשה הקבוצה על ידי שתי קבוצות משקיעים בראשות יוסי מאור ואלי שגב.
העסקה בוצעה על ידי עורך הדין רועי דניאל שהחל לשמש כמנכ"ל המועדון ונציג הבעלים.
יוסי מזרחי מונה למאמן הקבוצה.
ב-4 באפריל 2014, אחרי 31 משחקים בליגה הלאומית, הבטיחה הקבוצה את העלייה בחזרה לליגת העל.
בעונה זו העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה, לאחר שבחצי הגמר ניצחה 2–1 את מכבי פתח תקווה מליגת העל.
במשחק הגמר הפסידה הקבוצה 0–1 לעירוני קריית שמונה לאחר הארכה.
בנובמבר 2014 הודיע שגב על עזיבת הקבוצה.
במקומו מונה רוני לוי למאמן, ואת עונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום התשיעי בפלייאוף התחתון.
בסיום עונת 2015/2016 חזרה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר העונה הגרועה בתולדותיה, בה ניצחה משחק אחד בלבד.
בקיץ 2016 נכנסה הקבוצה להקפאת הליכים בעקבות חובות כבדים שצברה, עקב כך החלה הקבוצה את עונת 2016/2017 עם מינוס 9 נקודות בליגה הלאומית.
לאחר מכרז לרכישת הקבוצה נקבע כי איש העסקים אייל סגל, אוהד הקבוצה, ישמש כבעלים תמורת מיליון שקלים וחצי.
סלובודאן דראפיץ' מונה למאמן הקבוצה יחד עם עוזרו שי ברדה, והקבוצה הצליחה לסגור את פער 9 הנקודות שהורדו לה ולסיים את העונה במקום הראשון בטבלה, הודות ל-17 שערים של דיא סבע ו-15 שערים של קפטן הקבוצה ערן לוי.
ב-28 באפריל 2017 הבטיחה הקבוצה את העלייה בחזרה לליגת העל לאחר עונה אחת בלאומית.
בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון וסיימה את העונה במקום החמישי בטבלה, כאשר דיא סבע סיים את העונה כמלך שערי הליגה עם 24 שערים, בנוסף לשבעה בישולים, וערן לוי היה המבשל המצטיין של ליגת העל עם 11 בישולים, בנוסף לעשרה שערים.
בעונת 2018/2019 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון בפעם השנייה ברציפות, וסיימה במקום הרביעי בטבלה.
בנוסף הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה לבני יהודה בבעיטות הכרעה.
בעונת 2019/2020 הקבוצה כשלה ביחס לעונותיה הקודמות וסיימה במקום העשירי בלבד בפלייאוף התחתון.
בעקבות זאת מינה המועדון ב-16 ביוני 2020 את ריימונד אטוולד למאמן הקבוצה במקום דראפיץ' וברדה שסיימו את דרכם בנתניה.
בעונת 2021/2022 פיטרה את מאמן הקבוצה אטוולד לאחר ארבעה הפסדים רצופים בפתיחת העונה ובמקומו החתימה הקבוצה את שחקן העבר של המועדון, בני לם ובעקבותיו המועדון השתפר והעפילה לליגה האזורית 2022/23 בסיום העונה לאחר שסיימה במקום הרביעי.
בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע הטוטו לאחר ניצחון בפנדלים בגמר נגד הפועל באר שבע.
באותה עונה העפילה הקבוצה גם לגמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים והפסידה בתוצאה 0–3. בליגה העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון, וסיימה הקבוצה במקום החמישי בסיום העונה.
ב-24 בדצמבר 2023 הודיע הקבוצה על מינויו של גיא צרפתי למאמן הקבוצה.
באפריל 2024 פוטר גיא צרפתי ומונה במקומו מרקו בלבול למאמן הקבוצה שהוביל את הקבוצה בעונת 2023/2024 להשארות בליגה בפלייאוף התחתון.
את עונת 2024/2025 התחילה הקבוצה רע מאוד ובילתה במקום האחרון בטבלה משך מספר מחזורים בתחילת העונה עד לפיטורו של המאמן בלבול באוקטובר 2024, ובמקומו מונה יוסי אבוקסיס, מה ששיפר את ביצועי הקבוצה שהגיעה לפלייאוף העליון וסיימה במקום השישי בליגה.
עוד לפני תום העונה ב-19 במאי 2025 הודיעה הקבוצה על העברת הבעלות על הקבוצה מאייל סגל לקבוצת קרן ההשקעות "Aliya Capital Partners" האמריקאית בהובלתו של איש העסקים רוס קסטין היהודי-אמריקאי.
האצטדיון הביתי של המועדון הוא אצטדיון מרים, המכיל 13,600 מקומות ישיבה והחליף את אצטדיון הקופסה אשר שימש את הקבוצה עד להקמתו.
לעיתים מארח האצטדיון, גם את משחקי נבחרת ישראל, ומאז 2021 זהו מגרשה הביתי של נבחרת ישראל עד גיל 19.
המתחם נמצא בסמוך לכביש מס' 2, בסמוך לאצטדיון הביתי של הקבוצה.
המתחם כולל מגרש אימונים, משרדי המועדון ומשרדי קבוצות הנוער.
בנוסף, המבנה מכיל מלתחות שחקנים, חדר כושר, חדר עיסוי, מועדון שחקנים, חדרי שופטים ומאמנים.
בשנת 2009 קם ארגון אוהדים רשמי למכבי נתניה בשם "דיימונדס ארמי" (Diamonds Army) שהחל את דרכו באצטדיון הקופסה.
עם המעבר לאצטדיון נתניה החדש, התמקם הארגון ביציע מערבי עליון.
בשנת 2018 ארגון ה"דיימונדס ארמי" הפסיק את פעילותו כארגון אוהדים הרשמי של מכבי נתניה ועבר מהיציע העליון ליציע התחתון.
לאחר הפסקת פעילותו של ארגון ה"דיימונדס ארמי", קם ארגון רשמי חדש למכבי נתניה בשם "אולטרא דיימונדס" (Ultra Diamonds) אשר התמקדם ביציע מזרחי עליון.
בשנת 2021 ארגון ה"אולטרא דיימונדס" התפרק עקב בעיות עם המשטרה.
בעונת 2021/2022, ארגון "ואטוס לוקוס" (Vatos Locos), שהוקם ב-2014 והיה לארגון אוהדים משני התאחד עם הארגון "אולטרא דיימונדס" תחת השם "ואטוס לוקוס".
הארגון התמקם ביציע מערבי עליון.
מדי הקבוצה בתחילת דרכה היו בצבעים ירוק ולבן.
בשנת 1975 הוחלפו לצבעים צהוב ושחור, בהם משחקת הקבוצה עד היום, אם כי הקבוצה המשיכה לשחק לסירוגין בצבע ירוק עד לשנות ה-90 המוקדמות.
המשחק הראשון של הקבוצה מאז הקמתה: מכבי נתניה – בית"ר נתניה, 1935
משחק ליגה ראשון בליגה הראשונה: ניצחון 1–5 מול מכבי פתח תקווה, 2 באפריל 1943
משחק ראשון מול קבוצה אסיאתית: ניצחון 0–3 על שבאב על ערב, טולכרם, 1937
משחק ראשון מול קבוצה אירופאית: תיקו 1-1 מול נאשה קארילה (יוגוסלביה), נתניה 1946
הופעה ראשונה במפעל אירופי כלשהו: תיקו 2-2 מול סלובודה טוזלה (יוגוסלביה), גביע האינטרטוטו, 24 ביוני 1978
שער ראשון של הקבוצה אי פעם בליגה הבכירה: יצחק כספי, 1948
השער ה-2,000 של הקבוצה בליגה הבכירה: דדי בן דיין, 27 באוקטובר 2007 (מול מכבי חיפה)
הניצחון הגדול ביותר בליגה הראשונה: 0-9 מול הפועל לוד, 1985
הניצחון הגדול ביותר בליגה השנייה: 2-12 מול הפועל גבעת חיים, 1962
ההפסד הגדול ביותר: 10-1 מול מכבי פתח תקווה, 1949
הניצחון האירופי הגדול ביותר: 1-7 (מול אלפסבורג משוודיה, גביע האינטרטוטו, 1 ביולי 1978)
ההפסד האירופי הגדול ביותר: 6-0 (מול גלאטסראיי מטורקיה, גביע אופ"א, 6 באוגוסט 2009)
שיא ניצחונות לעונה בליגה העליונה: 20 (עונת 1970/1971)
שיא ניצחונות רצופים בליגה הראשונה: 8 (עונת 1970/1971)
שיא ניצחונות רצופים בליגה השנייה: 10 (עונת 1963/1964)
שיא משחקים ברציפות ללא הפסד: 16 משחקים (13 משחקי ליגה + 3 משחקי גביע המדינה בעונת 2011/2012)
שיאן שערים במשחק בודד: יונס מלדה - 4 שערים
שיאן ההופעות בליגה: חיים בר - 417 הופעות
שיאן השערים בליגה: מוטל'ה שפיגלר - 212 שערים
שיאן השערים בגביע המדינה: עודד מכנס - 37 שערים
שיאן השערים בגביע הטוטו: יגאל מנחם - 15 שערים
שיאן השערים באירופה: בגביע האינטרטוטו - דוד לביא: 21 שערים (בין השנים 1978–1984)
בליגה האירופית - אחמד סבע: 2 שערים (נגד סליימה וונדרס ממלטה ב-2009 ונגד קופס מפינלנד ב-2012)
שיאן ההופעות בליגה האירופית: דלה ימפולסקי, אלמוג כהן, קלמי סבן - 7 כל אחד
מלך השערים בכל הזמנים: מוטל'ה שפיגלר - 274 שערים בכל המסגרות, מקום שני: עודד מכנס - 250 שערים בכל המסגרות
שיאן עונות המשחק: אלברט גזל - 17 עונות, חיים בר - 17 עונות (כולל הופעה אחת במחזור הנעילה בעונתו הראשונה בבוגרים בשנת 1972)
שיאן התארים במדי מכבי נתניה: עודד מכנס - 11 תארים: 4 אליפויות, 1 גביע המדינה, 4 גביעי אלוף האלופים, 2 גביעי ליגה
שחקני הקבוצה זכו 13 פעמים בתואר מלך השערים בליגה לעונה המפורט לפי הטבלה הבאה:
שחקני הקבוצה זכו 9 פעמים בתואר כדורגלן העונה בישראל לליגה הבכירה המפורט לפי הטבלה הבאה:
הופעת בכורה של שחקן מהקבוצה: צבי מויססקו, 1960
שיאן ההופעות: מוטל'ה שפיגלר - 83 הופעות
שיאן הכיבושים: מוטל'ה שפיגלר - 33 שערים
שיא כיבושים לשחקן נתניה במשחק אחד: מוטל'ה שפיגלר, 4 שערים, נגד נבחרת ארצות הברית (הסתיים בתוצאה 4:0 לנבחרת ישראל), 25 בספטמבר 1968
מכבי נתניה השתתפה במפעל זה שמונה פעמים.
כל משחקי מכבי נתניה בגביע האינטרטוטו מפעל עונה שלב מועדון משחק בית משחק חוץ תוצאה סופיתגביע האינטרטוטו1978שלב הבתים (בית 8) סלובודה טוזלה2:22:2מקום ראשון אלפסבורג7:12:2 לילסטרום1:01:21979שלב הבתים (בית 1) ורדר ברמן0:10:1מקום שלישי סטנדרד לייז'1:11:3 ראפיד וינה4:22:21980שלב הבתים (בית 3) ק.ב.
קופנהגן3:02:3מקום ראשון רויאל אנטוורפן1:11:1 מכבי תל אביב1:03:11981שלב הבתים (בית 1) וויינר ס.צ.
-1:2מקום חמישי לוקומוטיב סופיה2:2 - ספרטה פראג2:1 - סילקבורג א.פ.
תוצאות מכבי נתניה במפעלים אלו מפורטות מטה.
לרשימת כל הערכים על שחקני הקבוצה ראו :קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה.
מאמן ראשי רוני לויעוזר מאמן חיים שאבומאמן שוערים עפר בסוןמאמן כושר עופר דורון
מכבי עירוני רמת גן היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר רמת גן המשחקת בליגת העל בכדורסל.
הקבוצה בשמה המקורי מכבי רמת גן, היא מהותיקות בישראל, ושיחקה במשך עשרות שנים ברציפות בליגה הבכירה.
בעונת 5–1994 הפכה למועדון הכדורסל העירוני של העיר רמת גן ומאז נקראת בשם מכבי עירוני רמת גן.
סך הכל שיחק המועדון בליגה הבכירה 43 עונות עד לחזרתו ב-2023/24.
צבעי הקבוצה הם כחול ולבן, ובעבר שיחקה גם בצבעים צהוב וסגול.
אולמה הביתי הוא זיסמן ברמת גן המונה כ-1500 מושבים ומשמש את המועדון החל משנת 1993, כשביתה המקורי היה מגרש הבלטות הפתוח ברחוב הרצל, משם עברה לארח את משחקיה בכפר המכביה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והעפילה לראשונה לליגה הבכירה בשנת 1967 כשבין שורותיה בלטו עמיקם ריקלין, צבי קלמנוביץ' "חרגול" ואהרון צ'חנובסקי.
הקבוצה הבוגרת והקבוצות הצעירות שיחקו במגרש הפתוח של המועדון ברחוב הרצל 47 בעיר, "בין בית הכנסת והצריף של בית המשפט" וליד ככר "אורדע" (אזור העמק המיתולוגי).
שמו של המגרש כונה "מגרש הבלטות".
משחקה האחרון של הקבוצה הבוגרת במגרש הפתוח היה ב-1975.
בין כוכביה הראשונים של הקבוצה היה הרכז המקומי, חיים שטרקמן, שליהטט על מגרש הבלטות ברחוב הרצל, עד שעבר לקבוצת מכבי תל אביב בגיל 17 לאחר שקלע מולה במשחק גביע 38 נקודות.
עם תחילת שנות ה-70 החלה הקבוצה להשתלב בצמרת הכדורסל הישראלי.
נח קליגר, לשעבר יושב ראש קבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב, התמנה בשנת 1970 ליושב ראש האגודה ומחלקת הכדורסל של מכבי רמת גן ודרך קשריו שמעבר לים שכנע מספר שחקנים מצטיינים להצטרף לשורות רמת גן מה שסייע להתחזקותה המקצועית.
בית הספר לכדורסל של המועדון, מהראשונים שהוקמו בישראל, גידל שורה ארוכה של שחקני בית מפורסמים שהשתלבו לאורך שנים בקבוצה הבוגרת.
גם מאמנים ידועי שם צמחו במועדון ועשו בו את צעדיהם הראשונים ביניהם: אפי בירנבוים, שמואל יעקובסון, מולי קצורין ואחרים.
בשנת 1972 העפילה לראשונה בתולדותיה, אל משחק גמר גביע המדינה בכדורסל שם הפסידה למכבי תל אביב 99:108. במשחק זה בלט לטובה כוכבה הבלגי, קאמיל דירקס שקלע 43 נקודות, וקבע בכך שיא נקודות במשחק גמר גביע שטרם נשבר.
דירקס שכונה "הקוסם הבלגי", היה השחקן הזר הראשון בליגה הישראלית, הוא הצטרף לרמת גן בשנת 1970 והטביע חותם משמעותי בעונותיו במועדון.
בעונת 1972/1973 כשבשרותיה בלטו האמריקאי המצטיין לארי גורדון, אורי בן ארי, ומשה זילברמן סיימה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגה כסגנית האלופה, שנייה רק למכבי תל אביב.
גם בעונה שלאחר מכן, עונת 1973/1974, סיימה הקבוצה כסגנית אלופת הליגה כשהיא שנייה בטבלה למכבי תל אביב.
זו הייתה אחת הקבוצות המוכשרות של רמת גן .
אל גורדון, קלעי וריבאונדר נדיר, שהפך לכוכב הקבוצה, הצטרפו בשנה זו אמריקאים נוספים: בוב גריפין ודון קורנבליט שבצוותא עם שחקני בית כמאיר קמינסקי ובן ארי הפכו את רמת גן לאטרקציה.
בעונת 1974/1975 השיגה רמת גן את מה שבמשך עשרות שנים נחשב כאחד הניצחונות המפוארים של קבוצה ישראלית במסגרת אירופאית, כשהביסה ביד אליהו את סינודינה בולוניה האיטלקית, מקבוצות הפאר של אירופה, בתוצאה 114:94 לעיני 5,000 מאוהדיה.
עזיבתם של המתאזרחים במחצית השנייה של שנות השבעים, בתוספת הוויתור על אירוח משחקיה במגרש הפתוח שהיה לה כמבצר, גרם לקבוצה לאבד מנסיקתה אל הצמרת והיא הפכה לקבוצת מרכז טבלה.
היא ארחה באולמות הכדורסל של הקיבוצים שפיים ובארות יצחק, ארחה גם באוסישקין עד שבעונת 1981/1982 קבעה ביתה באולם הצנוע בכפר המכביה, שם שיחקה כעשור.
בהובלתו של דורון ג'מצ'י הצעיר, שעלה לקבוצת הבוגרים עוד בגיל שש עשרה והפך לקלעי הגדול של המועדון בכל הזמנים, (ג'מצי זכה במדי רמת גן 3 פעמים כמלך הסלים של הליגה), סיימה הקבוצה בעונת 1982/1983 במקום השני בליגה הסדירה, אך הפסידה 2:0 בסדרת רבע הגמר הפלייאוף להפועל תל אביב.
בעונת 1984/1985, עונתו האחרונה של ג'מצ'י במועדון, בטרם עבר למכבי תל אביב בהעברה מתוקשרת, סיימה רמת גן, בסגל רזה, במקום השלישי.
בעונה זו קלע ג'מצי את אחד הסלים הזכורים בתולדות המועדון והליגה בכלל כשקלע סל ממרחק מגרש שלם במשחק מול מכבי תל אביב.
רמת גן של פוסט עידן ג'מצ'י נכנסה לעידן חדש תחת הנהגתו של המאמן הצעיר, אפי בירנבוים.
אל שחקני הבית המובילים, אמיר בינו, ניר ריכליס, גיל שוורצמן ועמי נאווי היא צרפה את הזרים הרולד קילינג וסטן מאיו, שהובילו את הקבוצה לשתי עונות נהדרות.
קילינג הפך למלך הקלעים של הליגה ומאיו למלך הכדורים החוזרים שלה.
רמת גן חזרה אל צמרת הכדורסל הישראלי.
בעונת 1988/1989, לאחר יותר מעשור, היא שבה אל מעמד גמר גביע המדינה בו הפסידה למכבי תל אביב 85:107.
עונת 1989/1990 הייתה מהעונות שבהן הציגה כדורסל מבריק במיוחד, ואף זכתה להצלחות באירופה (ניצחונות על קנור בולוניה של אטורה מסינה ועל אוסטנד הבלגית), הרבה הודות לצמד שחקני הרכש הזרים: קני סימפסון ומילטון ואגנר שהצטרפו למתאזרחים ארל וויליאמס ומייקל קרטר.
הקבוצה סיימה במקום השלישי עם אותו מספר נקודות כמו לקבוצה שבמקום השני, הפועל גליל-עליון, שגברה על יריבתה 2:3 בסדרת חצי-גמר הפלייאוף למרות יתרון הביתיות, לאחר שקרטר ו- וויליאמס שבתו במהלך הסדרה.
במהלך אותה עונה זכתה הקבוצה בגביע הליגה, אחרי שגברה על הפועל תל אביב בתוצאה 80-83.
בעונת 1992/1993 עזבה את אולמה הביתי בכפר המכביה, בו אירחה כעשור, והחלה לארח את משחקיה באולם הכדורסל החדש "וינטר" ברמת גן, שקיבל אחר כך את השם "זיסמן".
עונת 1993/1994 בה שיחקו בשורותיה הצעירים : מארק בריסקר, ושני הישראלים גור שלף ועודד קטש, תזכר כעונת הפריצה של האחרון בה זכה בתואר " תגלית השנה".
בעונת 1994/1995 ביקש ראש העיר צבי בר לאחד את מכבי רמת-גן ואת בית"ר רמת-גן, לקראת עונתה השנייה בליגה הבכירה, לכדי קבוצה עירונית אחת.
מכבי הוסיפה את השם "עירוני" כבר באותה עונה, בעוד קברניטי בית"ר רמת-גן סירבו וקבוצתם הופיעה בהרכב שכלל את מרבית שחקני קבוצת הנוער של המועדון ושיחקה ללא זרים.
הקבוצה ירדה ליגה ומולה קבע ג'יי ג'יי יובנקס ממכבי עירוני רמת-גן את שיא הנקודות בליגה - 101 נקודות.
רק שנה לאחר מכן יצא האיחוד בצורה מעשית לפועל, כשקבוצת בית"ר עברה לשחק במסגרת לאומית ב' ברמלה תחת השם בית"ר רמת גן/רמלה ובמקביל נוצר שיתוף פעולה בין מחלקות הנוער של שני המועדונים.
בעונת 1995/1996 סיימה הקבוצה במקום ה-11 המוביל לליגה השנייה, אך הבקרה התקציבית לא אישרה את תקציבה של מכבי ירושלים בפתיחת העונה הבאה, ומכבי עירוני רמת גן נשארה במקומה בליגה הבכירה.
בעונת סיימה את הליגה הסדירה במקום הרביעי, ניצחה ברבע גמר הפלייאוף את מכבי רעננה 1:2 בסדרת הטוב משלוש, אך הפסידה 3:0 בסדרת הטוב מחמש בחצי הגמר להפועל ירושלים.
זו הייתה עונתו השנייה בבוגרים של שחקן הבית ליאור ליובין שעם השנים גדל להיות אחד מסמליה הבולטים ומנהיגה בשנים שיגיעו.
בעונת סיימה את הליגה הסדירה במקום השישי.
עם זאת, הפתיעה ברבע גמר הפלייאוף את הפועל חיפה 1:2 בסדרת הטוב משלוש ללא יתרון ביתיות.
בחצי הגמר בסדרת הטוב מחמש היא הפסידה למכבי רעננה 3:0. כמו כן, באותה עונה הגיעה לחצי גמר גביע המדינה ונוצחה על ידי מכבי תל אביב.
בעונת 2000/2001 הקבוצה כמעט העפילה לחצי גמר הפלייאוף לאחר שסיימה במקום החמישי בגלל הפרשי סלים.
הקבוצה הגיעה לשיאה שוב בעונת 2001/2002 כאשר תחת המאמן ארז אדלשטיין ובהובלת השחקנים ליאור ליובין, רייאן סטאק ודני לואיס היא סיימה במקום השני בליגה הסדירה.
הקבוצה ניצחה את הפועל ירושלים בחצי הגמר 1:3 בסדרת הטוב מחמש, והגיעה לגמר הפלייאוף והפסידה בו למכבי תל אביב 3:0 בסדרת הטוב מחמש.
כמו כן, הגיעה לחצי גמר גביע המדינה והפסידה להפועל ירושלים.
הקבוצה, ששיחקה בליגה הבכירה ברציפות במשך כ-35 עונות, ירדה לליגה השנייה בתום עונת 2003/2004.
בתום עונת 2004/2005 שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אך אחרי עונה אחת בלבד שוב ירדה לליגה השנייה.
בקיץ 2006, בשל מצוקה כלכלית של הקבוצות הפועל חולון והפועל תל אביב, שלא הצליחו לפתוח את העונה בליגה, חזרה רמת גן, יחד עם הפועל גלבוע/עפולה, לליגת העל.
בעונת 2006/2007 הקבוצה שרדה בקושי בליגה וסיימה במקום השביעי מרחק 2 נקודות מהיורדת גבעת שמואל, אך בגביע המדינה הגיעה למעמד חצי הגמר שם הובסה על ידי הפועל ירושלים 79:117.
את עונת 2007/2008 פתחה הקבוצה בצורה לא טובה, אך אז הגיעו ניצחונות ביתיים על הפועל ירושלים, מכבי תל אביב והפועל חולון וגם ניצחונות חוץ מרשימים בעפולה ובנהריה.
הקבוצה הייתה בעמדת המקום הרביעי לפיינל פור, אבל רצף הפסדים נוסף הוציא את הקבוצה מתמונת הפיינל פור והביא אותה למקום השביעי בלבד בתום העונה.
היא סיימה את העונה עם ניצחון חוץ על קבוצת בני השרון וניצחון ביתי ב-41 הפרש על מכבי ראשון לציון.
לאחר חמישה מחזורים בלבד בעונת 2008/2009, פוטר רובי בלינקו (שאימן בקבוצה מפתיחת עונת 2007/2008).
מחליפו הזמני היה עוזר המאמן, אמיר עוזי, שהצליח להשאיר את הקבוצה בליגה עם ניצחון 3:0 בסדרת הישרדות בפלייאוף התחתון.
הירידה מליגת העל והשנים הראשונות בליגה הלאומית
בשנת הקבוצה הפסידה בחצי גמר הפלייאוף לעירוני נהריה, שעלתה לליגת העל.
בסדרת רבע הגמר נגד אשקלון, אוהדי רמת גן פתחו בשביתה ביחד עם אוהדי אשקלון בעקבות החלטת ההנהלה לגבות רק מאוהדי אשקלון כניסה בסך 30 ש"ח.
האוהדים ניצחו בסוף במאבקם ונכנסו חינם.
לקראת עונת 2014/2015 סוכם עם קבוצת מכבי תל אביב על שיתוף פעולה מקצועי בין שתי קבוצות הבוגרים.
מספר משחקניה הצעירים של אלופת המדינה הושאלו לרמת גן ומכבי אף שילמה את שכרו של המאמן אורן אהרוני.
אך הניסיון, נתקל בהתנגדויות וקשיים ולא החזיק מעמד מעבר לעונה אחת.
עונת 2015/2016 החזירה עימה, לראשונה מאז שנות ה-80, את משחקי הדרבי מול הפועל רמת גן גבעתיים, והקבוצה סיימה את העונה בפלייאוף העליון.
בסיום עונת 2016/2017, אחרי 7 עונות רצופות בליגה הלאומית נשרה הקבוצה לליגה הארצית בכדורסל, הליגה השלישית.
בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום ה-8 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 10 ניצחונות ו-12 הפסדים.
לקראת עונת 2018/2019 אוהד יתום מונה למאמן הראשי של הקבוצה.
בתום העונה סיימה הקבוצה במקום ה-6 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
בקיץ 2019 הציעה עיריית רמת גן כי הקבוצה תתאחד עם הפועל רמת גן גבעתיים והקבוצה המאוחדת תשחק בליגה הלאומית, אך לאור סירוב האחרונה לא בוצע האיחוד.
בהמשך הוחלט כי יתבצע איחוד עם קבוצת הנשים של מכבי רמת-חן, שתיקרא מעתה מכבי עירוני רמת-גן.
בנוסף, מונה שחקן העבר של הפועל רמת גן אורי קוקיה למאמן הקבוצה.
במאי 2020 עם הודעת איגוד הכדורסל על הפסקת פעילות הליגות עקב נגיף הקורונה, העפילה הקבוצה, שהוליכה אז את המחוז הדרומי בליגה הארצית, אל הליגה הלאומית לאחר ההיעדרות של 3 עונות.
הקבוצה העפילה באותה עונה לגמר גביע האיגוד, אך הוא בוטל עקב הפסקת הפעילות.
את עונת 2020/2021 פתחה מכבי עירוני רמת-גן בסערה עם מאזן 0:5, אולם נחלשה בהמשך והחליפה את המאמן אורי קוקיה.
תחת הדרכתו של המאמן שמוליק ברנר, שחקן וקפטן הקבוצה בעבר, סיימה הקבוצה במקום ה-8 והעפילה לרבע גמר הפלייאוף, בו הודחה לאחר הפסד 2:1 בסדרה לאליצור "איתו" אשקלון.
בעונת 2021/2022, תחת ברנר, סיימה במקום ה-3 והעפילה עד לסדרת גמר הפלייאוף, אחרי שעברה ברבע-הגמר את הפועל עפולה עם ניצחון 0:3 ובחצי-הגמר את הפועל חבל-מודיעין בתוצאה 1:3. בסדרת הגמר נוצחה רמת-גן 3:0 עירוני קריית אתא.
איגוד הכדורסל בישר לקבוצה כי עלתה לליגת העל, אך מחלוקת פוליטית מתוקשרת בין האיגוד למנהלת ליגת העל בכדורסל שבין השאר התנגדה לשתי עולות מהלאומית, הצריכה את פסיקת בית דין איגוד הכדורסל שלבסוף קבע כי הקבוצה לא תעפיל אל ליגת העל בתום עונה זו.
את הבשורה קיבל המועדון חודשיים וחצי לאחר תום עונת הכדורסל.
בתחילת עונת 2022/2023 מונה כמאמן יניב בורגר, אך לאחר שהקבוצה הפגינה חוסר יציבות והפסדים רבים, הוחלף על ידי שמוליק ברנר.
הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום ה-2 ולאחר שניצחה ברבע הגמר את א.ס.
רמת-השרון 1:3 ובחצי הגמר את אליצור אשקלון 2:3 זכתה בכרטיס לליגת העל.
במשחק הגמר גברה רמת-גן בחוץ על הפועל עפולה 66:69 וזכתה באליפות הליגה הלאומית.
בעקבות הזכייה הקבוצה עלתה לליגת העל לאחר 13 שנות היעדרות.
השיבה אל ליגת העל עונת 2023/24