tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הזוגשבוע1שבוע2שבוע3שבוע4שבוע5שבוע6הגמראדל ומצליחטל ורועיבן וטיילורמני ופרלה ×2אביבה ויחיאלאביבה ויחיאלללאהצבעהללאהצבעהללאהצבעהאיגי ועתיאביבה ויחיאלללאהצבעהמיכאל ושירןאיציק ולאורהאביבה ויחיאלללאהצבעהללאהצבעהללאהצבעהאיציק ולאורהאביבה ויחיאלאיגי ועתימיכאל ושירןללאהצבעה אביבה ויחיאלללאהצבעהללאהצבעהללאהצבעהמני ופרלהאביבה ויחיאלבן וטיילורללאהצבעההודחוללאהצבעההודחוטל ורועיללאהצבעההודחואביבה ויחיאלללאהצבעהאיגי ועתימיכאל ושירןללאהצבעהללאהצבעהללאהצבעה פרשו בגלל הפציעה של אביבהמיכאל ושירןאביבה ויחיאלאיגי ועתיללאהצבעהאיציק ולאורהללאהצבעההודחובן וטיילורטל ורועיללאהצבעההודחו
זוגלו הוא רובע 14 של בודפשט (בהונגרית: Budapest XIV.
הוא נמצא בצד פשט של הבירה.
עיריית הרובע משתמשת בשם זה גם כשמה הרשמי, שמה הגרמני הישן הוא Lerchenfeld.
גודל הרובע הוא בינוני, שטחו 18.15 קמ"ר, לעומת זאת, הוא ביתם של יותר מ-123,000 תושבים, מה שהופך אותו לרובע השלישי המאוכלס של בודפשט (והמאוכלס ביותר בצד של פשט).
יש ברובע מבני ציבור רבים המשמשים למטרות תרבות וספורט לאומיות.
הוא ממוקם קרוב יחסית למרכז העיר.
רובו הוא חגורה ירוקה, כך שניתן לקרוא לו "הריאות של פשט", 240 הקטאר שטחים ירוקים, כולל אחד הפארקים הגדולים בבירה, הפארק העירוני של בודפשט.
הגדול מבין שכונות המגורים הרבות שלו הגדול הוא ב-Füredi utca .
מקור השם זוגלו מוסבר בשתי דרכים.
לפי המגזין "שומר השפה ההונגרית" (Magyar Nyelvőr), המילה 'סוגיו' או 'זוגלה' הומצאה במאה ה-19. בשפה של המאה ה-19, המשמעות הייתה פינה, פינה, מעון, כוך או מבוי סתום, כלומר "זוגלו" היה פינה קטנה בגבול רחב הידיים של פשט.
לפי הרעיון השני, 'סוגלו' היא מילה ממקור גרמני ומשמעותה חור ביצתי.
זוגלו נקראה עד סוף המאה ה-19 בשם סוגלו (Szugló), ואת זכרו של השם שומר הרחוב Szugló utca של היום.
הרובע, ממוקם מזרחית למרכז העיר, בחלק המרכזי של פשט.
הוא מחבר בין פשט צפון ודרום לבין מרכז העיר והרבעים החיצוניים בכיוון מזרח-מערב.
גבולותיו הם מתחנת המטרו "Stadionok", עם כיוון השעון מסביב: דרך דוז'ה ג'רג', דרך ואגאן, דרך דבן, רחוב טטאי,, דרך קרפשי .
יש לו קישורי תחבורה ציבורית טובים עם צפון בודה, על הקו של גשר ארפאד ועם האזורים הפנימיים של פשט לאורך שדרות אנדראשי, דרך טקיי ודרך קרפשי.
יש לה שתי תחנות רכבת, Rákosrendező ו-Zugló .
מסוף בודפשט של קווי הרכבת הנוגעים לתחנות הוא ניוגטי פאייאודבר ועוד.
באתר של הרובע של היום היה השדה ההיסטורי של ראקוש, שהיה אזור לא מיושב, מיוער וביצתי בימי הביניים.
שם התקיימו פרלמנטים הונגריים בימי הביניים, ויאנוש הוניאדי הועלה לדרגת מושל הונגריה ב-1445. ליד נחל Rákos, היו ציידי סרטנים ציידים הקימו אוהלים באזור הפארק העירוני של היום.
עם התפתחות העיר פשט במאה ה-17. האזור הפך ליותר ויותר לא מיוער, שכן העץ שהיה הדרוש לבנייה נכרת שם.
לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תרם את האזור לעיר פשט.
העיר לקראת אמצע המאה ה-18, ביצעה ייעור מחדש של האזור הכפרי, בעיקר על ידי נטיעת עצי ערבה.
בשנת 1980 נפתח בזוגלו מרכז הקניות הראשון במדינה בסגנון מערבי, Sugar, שפועל עד היום.
מרכז הקניות עבר מודרניזציה ב-2004, נוצרו בו בתי קולנוע ומתקני בילוי נוספים, כך שלאחר סגירתם של בתי קולנוע ברובע יש לו שוב קולנוע משלו.
גן החיות והגן הבוטני של בודפשט
טירת ויידהוניאד בפארק העירוני מארח את המוזיאון החקלאי ההונגרי .
המכון הממלכתי ההונגרי לגאולוגיה (תוכנן על ידי אדן לכנר)
זוג משמיים הוא סרט הרפתקאות קומדיה רומנטית-פנטזיה משנת 2005 בבימויו של מארק ווטרס ובכיכובם של ריס וית'רספון ומארק רופאלו.
הסרט מבוסס על הרומן "If Only It Were True" מאת מארק לוי.
סטיבן שפילברג השיג את הזכויות להפקת הסרט מהספר.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-16 בספטמבר 2005. למרות ביקורות מעורבות של מבקרים, הוא הכניס 102.9 מיליון דולר בתקציב של 58 מיליון דולר.
הסרט עוקב אחר אליזבת, רופאה חרוצה שנכנסת לתרדמת לאחר תאונת דרכים.
שלושה חודשים לאחר מכן, דייוויד, אדריכל נוף שמתאבל על מות אשתו, שוכר את דירתה של אליזבת בסן פרנסיסקו.
דייוויד מופתע לגלות שרוחה של אליזבת "חיה" בדירה והיא אינה מודעת למצבה.
למרות העימותים הראשוניים ביניהם, השניים מתחילים לשתף פעולה כדי לגלות מי היא באמת, ולבסוף מבינים שיש להם קשר מיוחד.
הם מתאהבים, ובסוף דייוויד מציל את חייה כשהיא מתעוררת מהתרדמת ונזכרת בו.
זוג משמיים קיבל ביקורות חיוביות בזכות הכימיה בין וית'רספון לרופאלו והטון הקליל והקסום של הסרט.
ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 55%, וב-Metacritic, ציון של 47 מתוך 100.
זוגיות בשלט רחוק , היא מערכת יחסים אינטימית בין בני זוג אשר נמצאים במרחק גאוגרפי רב זה מזו, ואינם מסוגלים לערוך מפגשים פנים-אל-פנים לעיתים קרובות.
קשרים מהסוג הזה עשויים להיווצר עקב נסיבות שונות, כולל בשל התייחבות למקום העבודה, בשל מעבר למוסד אקדמי מרוחק, בשל הצבה במיקום או מדינה מרוחק/ת במסגרת שירות צבאי או כאשר מערכות יחסים נרקמה עם בן/בת זוג אותם מכירים באינטרנט.
מערכות יחסים מהסוג הזה מסתמכות במידה רבה על כך שבני הזוג שומרים על קשר באמצעים דיגיטליים כמו הודעות טקסט, שיחות טלפון, וידאו צ'אטים ושימוש במדיה חברתית.
זוגות רבים במערכות יחסים מהסוג הזה מקפידים לשוחח זה עם זו באופן תדיר על מנת לשמור על קשר למרות שהם נמצאים במרחק רב זה מזו.
זוגיות בשלט רחוק בדרך כלל כרוכה באתגרים שונים, כולל:
אין אינטימיות פיזית – המחסור באינטימיות פיזית עלול להיות קשה במיוחד לאנשים רבים שמנסים לקחת חלק במערכות יחסים מהסוג הזה.
קשיים בתקשורת – לעיתים רבות בשל הבדלים משמעותיים בין אזורי הזמן, בשל הבדלים בלוחות הזמנים (כל אחד עובד או לומד בשעות שונות ואין שעות פנאי חופפות), ובשל אין זמינות של חיבור אמין לאינטרנט, הדבר עלול לגרום לקשיים בתקשורת בין בני הזוג.
בעיות אמון – המצב בו אדם לא מעורב בחיי היומיום של בן/בת הזוג עלול להוביל לכך שמרגישים חוסר ביטחון או אפילו קנאה.
מתח רגשי – פרידה ממושכת עלולה לגרום לתחושות של בדידות ותסכול.
עלויות כספיות גבוהות – ביקורים עלולים להיות יקרים במיוחד במקרים בהם בן/בת הזוג גרים במרחק רב.
אידיאליזציה - מקרים רבים של מערכות יחסים מהסוג הזה כרוכים לעיתים רבות באידיאליזציה במסגרתה מפתחים תפיסה חיובית באופן לא מציאותי של בן/בת הזוג.
במחקר של לאורה סטאפורד משנת 2007 נמצא שאידיאליזציה של בן/בת הזוג במהלך התקופה בה לא נמצא עימו/ה עלולה להוביל לחוסר יציבות במפגש המחודש עימם, מכיוון שהמציאות עשויה שלא להתיישר עם הציפיות.
במקרים רבים ההסתמכות על התקשורת הדיגיטלית עלולה להגביר את האידיאליזציה של בן/בת הזוג.
אי ודאות ביחסים – לעיתים רבות יש יותר אי בהירות לגבי עתיד הקשר.
היתרונות העיקריים למערכות יחסים מהסוג הזה הן:
זוגות רבים במערכות יחסים מהסוג הזה עורכים הרבה יותר שיחות עמוקות יותר בשל ההסתמכות על תקשורת מילולית בקשר.
המרחק מספק לכל אחד/ת מבני הזוג את היכולת להקדיש זמן רב יותר להתמקד ביעדים אישיים, בתחביבים ובקריירה.
לעיתים רבות יש תחושה שהצד השני מעריך יותר את הזמן אותו חולקים ביחד.
במקרים מסוימים מערכות יחסים מהסוג הזה יכולות לחזק את הקשר ואת המחויבות בין בני הזוג.
ההתקדמות הטכנולוגית הפכה את זוגיות בשלט רחוק לדבר אפשרי עבור אנשים רבים.
יישומי שיחות וידאו כמו Zoom ו-FaceTime, פלטפורמות מדיה חברתית ויישומי מסרים מיידים מקלים על זוגות רבים במערכות יחסים מהסוג הזה לשמור על קשר בזמן אמת בקלות יתרה.
בנוסף, בעקבות הפופולריזציה של ההיכרויות באינטרנט הדבר הוביל עם השנים לעלייה ניכרת בכמות מערכות היחסים מהסוג הזה בהם בני הזוג הכירו זה את זו במקור באמצעות האינטרנט.
תחזוקת זוגיות בשלט רחוק דרך מגוון אמצעי תקשורת
תחזוקת קשרים רומנטיים מרחוק תלויה בשימוש בערוצי תקשורת שונים.
התקשורת בין בני הזוג יכולה להתקיים בתדירות נמוכה או גבוהה, לרוב מדי יום או מספר פעמים ביום.
הערוצים הנפוצים ביותר לשימוש נמצאים ביישומי מחשב (יישום מחשב) או ביישומונים (יישומון) בטלפון נייד, דוגמת ווטסאפ - המאפשרים להעביר הודעות קוליות או בכתב – או לקיים שיחות וידאו.
שיחות טלפון הן הערוץ העיקרי והנפוץ ביותר, מספק תגובה מיידית ועוזר לחזק תחושות של אמון, שביעות רצון ומחויבות.
גם שיחות וידאו והודעות טקסט זוכות לשימוש נרחב, בזכות התגובה המיידית והיכולת ליצור תחושת קרבה.
ערוצי תקשורת כמו דואר אלקטרוני ורשת חברתית מקוונת משמשים בעיקר לשיתוף מידע יומיומי, אך בעלי ערך רגשי נמוך יותר ביחס לערוצים הנפוצים יותר.
מכתבים פיזיים, על אף שהשימוש בהם נדיר כיום, משמשים לביטוי רגשות ולחיזוק הקשר.
יש חשיבות רבה לתקשורת תכופה וחיובית בתחזוקת מערכת יחסים בשלט רחוק למען שמירה על תחושת הביחד.
כמו כן, התאמת אמצעי ההתקשרות לצרכים הרגשיים של בני הזוג תורמת משמעותית לאיכות הקשר הרומנטי בשלט רחוק.
זוג לא הולם הוא ציור שמן מאת הצייר הפלמי קוינטן מסייס, אשר נוצר ככל הנראה בין השנים 1520 ל־1525. היצירה משתייכת למסורת של סאטירה מוסרית בציור צפון אירופי מתקופת הרנסאנס, ועוסקת בזוגיות בלתי שוויונית שבה גבר מבוגר וצעירה מתקשרים ממניעים של תשוקה ואינטרס.
הציור מציג שלוש דמויות בחצי גוף קדמי, המופיעות על רקע שחור מאחורי אדן או שולחן.
מימין נראה גבר זקן בעל מראה קריקטוריסטי, בעל עור מקומט ומוכתם, אף בולט, שיניים חסרות ומבט ערמומי.
הוא לובש בגד בגוון כחול כהה וחובש כיסוי ראש אדום.
ידיו חובקות את האישה שלצידו, כאשר ידו הימנית אוחזת בראשה וידו השמאלית נוגעת בגופה, תוך חשיפת האגודל בסמוך לחזה.
האישה, צעירה ממנו בהרבה, לובשת שמלה ירוקה מעוטרת בזהב ושערה אסוף בסרט כחול וזהוב.
היא נוגעת בפניו של הזקן ביד אחת, אך בידה השנייה, הנשלחת מעבר לגופו, היא שולפת ארנק מעור מכיסו.
מאחוריה מופיע שוטה בלבוש כתום ובכובע עם אוזני חמור.
עיניו פוזלות, לשונו משתלשלת והוא מושיט את ידו לעבר הארנק שהיא גונבת.
בפינה השמאלית של התמונה נראות קלפי משחק ומטבעות המונחים על השולחן.
הציור מציג ביקורת מוסרית באמצעות סצנה של הולכת שולל.
הזקן מוצג כקרבן של תאוותו, נופל ברשתה של אישה צעירה בעזרתו של שוטה.
המסר המועבר הוא כי גברים מזדקנים המאבדים את שיקול הדעת בשל משיכה מינית עלולים להיפגע כלכלית ונפשית.
הציור נשען על מסורת ספרותית שהחלה כבר בעת העתיקה, למשל במחזותיו של פלאוטוס, שבהם הוזהרו גברים זקנים מלבקש קשרים רומנטיים עם נשים צעירות.
בתקופת הרנסאנס הפך נושא זה לפופולרי מאוד באמנות הצפון האירופי, גם בהקשרים של ליצנות, סאטירה ולקח מוסרי.
קלפי המשחק עשויים לרמז על הימורים, חוסר שליטה או משחקי כוח בין גברים לנשים.
זוהר ארגוב (16 ביולי 1955, כ"ו בתמוז ה'תשט"ו – 6 בנובמבר 1987, י"ד בחשוון ה'תשמ"ח) היה זמר ישראלי, נחשב לאחד מגדולי זמרי המוזיקה המזרחית ולאחד האמנים המשפיעים ביותר בזמר העברי.
ארגוב מוזכר כאחד האחראים להכרה במוזיקה הים תיכונית כחלק מההוויה הישראלית.
מכונה "קול מלאך", "הזמיר" ו"המלך".
עם זאת, ארגוב הוא דמות שנויה במחלוקת, בשל התמכרותו לסמים והעבירות הפליליות שבהן הורשע, בהן אונס.
מבקר המוזיקה בן זילכה תיאר את חשיבותו המוזיקלית כך:
ארגוב נולד בשם זוהר עורקבי וגדל בשכונת שיכון המזרח שבראשון לציון.
הוא היה בנם הבכור (מתוך עשרה אחים ואחיות) של עובדיה ויונה עורקבי, עולים מתימן.
כבר מילדותו בלט בכישרון הזמרה שלו.
למד בבית הספר היסודי "רמז".
ב-1968, בגיל 13, הפסיק את לימודיו ויצא לשוק העבודה עקב המצב הכלכלי בבית.
בספטמבר 1973 נולד בנו גילי, וביום הברית נפטר אביו עובדיה.
ארגוב לא שירת בצה"ל, ובראיון לדניאל פאר הסביר מדוע "התחתנתי בגיל 17 ובגיל 18 כבר היה לי ילד".
לפרנסתו עבד ארגוב תחילה כצבע ביחד עם חברו שימי תבורי ולאחר מכן כקבלן בתחום השיפוצים והצבע.
בשנת 1977, בגיל 22, הוציא לראשונה תקליטון סינגל ובו שני שירים: "כל יום שעובר" ו"ילדה חיכיתי שנים", אותם כתב והלחין משה נגר.
בעצה משותפת עם אשתו ברכה, שינה עורקבי בתקליטון זה את שם משפחתו לארגוב, בין השאר על מנת להתקבל טוב יותר ולאפשר את השמעת שיריו ברדיו.
בנוסף, השם "ארגוב" היה כשמו של אחד מגדולי המלחינים והמוזיקאים בארץ באותה תקופה, סשה ארגוב.
על אף שינוי השם לא זכה התקליטון להתייחסות ברדיו.
כעבור שנה, ב-1978, הורשע ארגוב באונס ונגזרו עליו שלוש שנות מאסר, מהן שנה בפועל.
במהלך משפט זה, כשעדיין לא היה ברור לבית המשפט האם היה זה אונס או שהדבר נעשה בהסכמה, אמר ארגוב לשופט: .
בעקבות דבריו אלה הורשע ארגוב באונס.
בפסק הדין כתב השופט דב לוין: .
עם שחרורו מהכלא בשנת 1979 החל ארגוב לעסוק במוזיקה כעיסוקו העיקרי.
תחילה עבד כנהגה של להקת צלילי העוד, שאחד מחבריה ומייסדיה היה יהודה קיסר.
הלהקה הופיעה בתקופה זו במועדונים ובאירועים משפחתיים.
באחד האירועים בבאר שבע ביקש ארגוב לשיר וחברי הלהקה הסכימו.
ארגוב שר באותה הופעה שני שירים: את השיר "ברצלונה" ואת השיר "עת דודים כלה".
שנות ה-80 - תקופת ההצלחה
יהודה קיסר, שהיה באותם הימים הגיטריסט של להקת "צלילי העוד", התרשם מקולו של ארגוב והציע להפיק את אלבומו השני, "אלינור", שיצא בשנת 1980. על אף שההקלטה נעשתה באמצעות רשמקול פשוט במועדון "הברווז" ביפו הצליח האלבום מאוד ונחשב, גם עשרות שנים לאחר מותו של ארגוב, למצליח ולאיכותי.
בעקבות הצלחת האלבום בשנת 1980 הפך ארגוב לזמר מבוקש בהופעות חיות ברחבי ישראל.
בניגוד ל"אלינור", הוקלט והופק אלבום זה באולפן הקלטות מקצועי ובאיכות גבוהה, וגם הוא הצליח במכירות.
בשנת 1982 הצליחו המפיקים אשר ומאיר ראובני להכניס את ארגוב לפסטיבל הזמר המזרחי "דרור - למנצח שיר מזמור", עם השיר "הפרח בגני" (שיועד מלכתחילה לזוהר ארגוב, זוהר לא רצה בו, הוא הועבר לשימי תבורי.
תבורי טס להופעות בחו"ל ולא היה יכול להשתתף בפסטיבל, והחזיר לארגוב את השיר).
את השיר כתב אביהו מדינה, הלחין אביהו עם משה בן מוש ועיבד ננסי ברנדס.
ארגוב לא אהב את השיר בתחילה והעדיף להשתתף בפסטיבל עם השיר "שיר פרטי", אך בסופו של דבר ביצע את "הפרח בגני" מעל בימת בנייני האומה בירושלים בחול המועד פסח תשמ"ב, 10 באפריל 1982. ארגוב זכה במקום הראשון.
ההופעה בפסטיבל, ששודר בשידור ישיר בערוץ 1, הזניקה את הקריירה של ארגוב.
באותה שנה יצא אלבומו "נכון להיום", אלבומו המצליח ביותר שכלל את השירים: "הפרח בגני", "בדד", "נכון להיום", "כבר עברו השנים", "עוד דקה את נעלמת", ועוד.
השירים "הפרח בגני", "נכון להיום" ו"כבר עברו השנים" צעדו תקופה ארוכה בראש מצעדי הפזמונים של רשת ג' וגלי צה"ל, ועם אחד מהם ("כבר עברו השנים") הוזמן ארגוב להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "עוד להיט" בפברואר 1983 בהנחיית אלי ישראלי.
האלבום זכה לפופולריות גם בקרב קהל שלא שמע מוזיקה מזרחית עד אז וכך תרם לפריצת דרך של המוזיקה המזרחית אל קהל חדש.
באותה העת, ארגוב נודע בכינויו: "המלך".
האלבום "נכון להיום" נמכר ביותר מ-350 אלף עותקים.
בספטמבר שנת 1982 הופיע ארגוב בפסטיבל ישראל בירושלים, בתוכנית "שדמתי", וביצע את השיר "למדבר שאנו", ביצוע שזכה לשבחים ממנהל האירוע גדעון פז.
בפברואר 1983, בעידודו של המפיק אשר ראובני הופיע ארגוב בפני חיילי חטיבה 14 בלבנון, יחד עם הבדרן יואב לוי, בצומת המים.
מספר ראובני: "כשפרצה המלחמה, הוא אמר שרוצה לעשות שירות מילואים בלבנון ולשמח את החיילים.
הוא יזם את העניין הזה.
לא ביקש כלום, הוא בא ונתן הופעה מדהימה [...] הוא אמר שזו הייתה ההופעה הכי טובה ומרגשת בחייו".
בדצמבר 1982 יצא ארגוב למסע הופעות בארצות הברית ובין השאר הופיע בלוס אנג'לס והוזמן למסיבות ולמועדונים.
שם נחשף לראשונה לסם הקראק.
אני חושב שבשבילי פה (בישראל) זה אמריקה".
עוזי חיטמן, שצפה בתוכנית זו, כתב לו בעקבות דברים אלה את השיר "אמריקה שלי" לאלבום הבא.
בתוכנית האירוח, נראה ארגוב במיטבו ושר שני שירים מתוך אלבומו האחרון ("נכון להיום") - "סיימתי מילואים" ו"הפרח בגני".
במהלך שנת 1983, החלו הסמים בהדרגה להשפיע על תפקודו: הוא לא הגיע להקלטות באולפן ולא מילא את התחייבויותיו להופעות.
אף על פי שהיה בעל אמצעים, הונו בוזבז על הסם.
גם גוון קולו נפגע מעט.
באוקטובר 1983 עבר ארגוב תהליך של גמילה במשך שבועיים במלון "גני שולמית" באילת (כיום מלון דן פנורמה אילת), שהיה בזמנו בבעלות חברו בצלאל מזרחי.
ארגוב הצליח להחזיק את עצמו בלי הסם למשך שבועיים, ונגמל לאותה העת.
בתחילת שנת 1984 יצא ארגוב עם האלבום "כך עוברים חיי", עם הלהיטים: "מרלן", "עד מתי אלוהי", "כמו שיכור", "יסמין", "כל יום שעובר" שהופיע בתקליטון הראשון (והיה השיר היחיד של זוהר שהופיע פעמיים באלבומיו) ועוד.
רוב השירים נכתבו על ידי הפזמונאי עוזי חיטמן.
לדברי חיטמן, כשכתב עבורו את מרלן, ביקר את זוהר בביתו, שם ראה אדם שחי בעושר עצום, בפעם הבאה שביקר אותו, כעבור שנה, ראה בית מרוקן ללא ריהוט, מוזנח וללא אמצעים ואז כתב עבורו את השיר "עד מתי אלוהיי".
האלבום "כך עוברים חיי" נחל הצלחה רבה, והשיר "מרלן" ו"יסמין" הפכו ללהיטי ענק וזכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
במהלך שנת 1984 יצא ארגוב לסיבוב הופעות בצרפת ובאמריקה.
עקב כך החליטו "האחים ראובני", אמרגניו ומפיקיו באותה עת, לשחררו מהחוזה כשנתיים לפני המועד המתוכנן.
ארגוב עבר לאמרגנים והמפיקים ניסים בן חיים מירושלים ואביגדור בן מוש מתל אביב, והוציא לאור בשנת 1985 את האלבום "ים של דמעות".
באותה תקופה יצאה לאור הקלטת "הופעה חיה בצרפת", ששם מוקלטים קטעים מהופעתו בצרפת וברחבי הארץ.
אלבומיו המשיכו להצליח במכירות, אך הביקוש להופעותיו ירד בשל נטייתו לאחר להופעות ואף לא להגיע כלל להופעות.
באותה שנה חזר להופיע בפסטיבל "דרור" - פסטיבל לשירים ופזמונים ישראליים תשמ"ה, עם השיר "מלאך שטן" מהאלבום "ים של דמעות".
ארגוב הגיע עם שיר זה רק למקום ה-8 מתוך ה-12 (במקום הראשון זכה חיים משה עם השיר "עד כלות הנשימה" מתוך האלבום "להיות זמר").
בשנת 1986, כשהוא שקוע בסמים קשים, הוציא ארגוב את האלבום "להיות אדם", עם הלהיטים: "להיות אדם", "אבי", "אדם שחקן", "יפה אהבה", "כשאת לידי" ועוד.
האלבום והקלטת זכו להצלחה במכירות, אך פעילותו של ארגוב בהופעות דעכה, גרונו נצרד ושירתו נפגמה.
באוגוסט 1986 עבר ארגוב להתגורר מספר חודשים בירושלים כחלק מתהליך גמילה, כאשר במהלכו התמוטט בדירתו והובהל לבית החולים שערי צדק לטיפול.
מנהליו, משפחתו וחבריו הקרובים לא התייאשו ועזרו לו להמשיך את תהליך הגמילה בירושלים עד שהתנקה ונגמל מהסמים.
חודשיים לאחר מכן חזר ארגוב אל הסם.
ב-23 בינואר 1987 התארח ארגוב בתוכנית "ממני" - תוכנית האירוח של הערוץ הראשון בהנחייתו של מני פאר ששודרה אחת לשבועיים ביום שישי בערב, ובה דיבר בגלוי על התמכרותו בעבר לסמים וטען כי היום הוא כבר נקי.
אולם בתוכנית היה ניתן לראות שארגוב עדיין לא נגמל לגמרי מהסם.
בסיום הריאיון שר ארגוב את שירו של אביהו מדינה "להיות אדם".
באפריל אותה שנה הוציא המפיק ניסים בן חיים את אלבומו האחרון של ארגוב, "הדרך הברוכה", בו ניכרת ירידה דרסטית באיכות קולו כתוצאה משימוש בסמים.
ארגוב ניסה למנוע את הוצאת האלבום על ידי צו בית משפט אך ללא הצלחה.
במהלך שנת 1987 שב ארגוב והסתבך בפלילים בעקבות התמכרותו לסמים.
ב-23 ביולי אותה שנה השתוללו ארגוב, אחיו ואדם נוסף בתחנת מגן דוד אדום בראשון לציון ודרשו לקבל תרופות המשמשות כתחליפי סמים.
השלושה הגיעו למקום בשעה 3 לפנות בוקר.
לאחר מכן נעצר ארגוב בחשד שגנב ארנק של רופאה ששהתה במקום אך הוא שוחרר כעבור זמן קצר לאחר שהתברר שלא הייתה לו יד בדבר.
במהלך שחרורו מתחנת המשטרה, לקח ארגוב אקדח שהיה מונח על דלפק היומן וברח משם.
לאחר מצוד נרחב של משטרת ראשון לציון נתפס ארגוב כשהאקדח ברשותו.
ארגוב נשפט על כך ונגזר עליו חודש מאסר בפועל, אך לאחר ערעור המדינה על קלות העונש, הוחמר גזר דינו של ארגוב לשישה חודשי מאסר בפועל.
ב-6 בנובמבר 1987, אור ליום שישי בשעה 04:00, נמצא ארגוב בתא המעצר של משטרת ראשון לציון ללא רוח חיים כאשר קרע של שמיכה כרוך סביב צווארו, מה שנראה כהתאבדות.
רב פקד אהרון טל שמונה לקצין בודק של האירוע, הודיע לאחר מכן שארגוב לא התאבד אלא ניסה לאיים בהתאבדות או לביים התאבדות על מנת לסחוט מהסוהרים עוד ועוד תחליפי סם.
הוא מת כתוצאה מאי ספיקת דם למוח, או "תשניק" בשפה הרפואית, כאשר קרע השמיכה התהדק על צווארו ולא יכול היה להציל את עצמו עקב ההשפעה החזקה של תחליפי הסם שלקח.
לאחר מותו, מעריציו, מכריו ובני משפחתו הטיחו במשטרת ישראל תלונות וביקורות קשות, דרשו להקים ועדת חקירה ושללו את הטענה לפיה התאבד בתאו.
לאור זאת, מעמד הלוויה הפך למוקד לפריקת-זעם כנגד משטרת ישראל, כאשר הקהל האשים את השוטרים במותו.
כך או כך, גופתו, כרוכה בסדין, נישאה על ידי ההמון ונטמנה בבית העלמין גורדון בראשון לציון, לעיני אלפי משתתפים, שחלקם פרץ את הגדרות כדי להסתנן פנימה ולחזות במעמד הקבורה.
לאחר מותו יצאו לאור האלבומים "אל נבקש (דברים נסתרים)", "בכרם התימנים" ו"בן בלי בית", הכוללים שירים מתוך "הדרך הברוכה", הופעות חיות אותן ערך ארגוב בצרפת וברחבי הארץ, והקלטות אחרונות שביצע בשנת 1987 סמוך למותו.
בנוסף, כוללים אלבומים אלו גרסאות כיסוי רבות.
בנוסף יצאו על שמו אלבומי אוסף רבים: "שר יוונית", "זוהר וחברים", "נעימות המלך", "חברים שרים זוהר", "זמרים שרים זוהר", "להיטי זהב", "המיטב", "חייו ומותו של המלך" (DVD), "זוהר ארגוב - שירת חייו", "שירת הזמיר", "20 שנה למותו של המלך", ועוד.
רבים רואים בארגוב כאחד מאבות המוזיקה המזרחית בישראל, וכמי שהקנה לה מקום במיינסטרים של המוזיקה הישראלית.
ארגוב ניחן בקול ייחודי, בעל מנעד רחב, אשר העניק נופך עמוק לשיריו.
יצירתו נחשבת לנכס צאן ברזל בתרבות הישראלית.
מותו הפך אותו למיתוס ובמהלך השנים הפך סיפור חייו לטרגדיה סמלית על גורלם של זמרים בני עדות המזרח.
לצד זאת, ארגוב נתפס בעיני רבים כדמות מעוררת מחלוקת, בשל התמכרותו לסמים והעבירות הפליליות שבהן הורשע ובהן אונס.
בתקופה הראשונה שלאחר מותו של ארגוב הוא עדיין לא זכה להכרה מצד התקשורת.
ב־2015, התארח מדינה בתוכנית "העולם הבוקר", שם התייחס לקורבן האונס כאל "מזרן שכונתי" וטען שלא היה ולא נברא אונס ושארגוב נאסר בשל התחצפות לשופט.
לאחר שהריאיון עורר סערה, מסר מדינה את תגובתו ל"וואלה!
בשנת 1993 הוקם כפר זוהרים על שמו של ארגוב בחבל עדולם - לטיפול בנפגעי סמים על ידי אנשי הפנתרים השחורים.
כיום המקום משמש כפר נוער חינוכי המיועד לנוער חרדי בסיכון בנשיאותו של הרב יצחק דוד גרוסמן.
ניסיונות לקרוא לרחובות בערים בישראל על שמו של ארגוב נתקלו לאורך השנים בהתנגדויות ועוררו מחלוקות, בשל הרשעתו באונס ועברו הפלילי.
בדצמבר 1999 הועלתה בעיריית ראשון לציון הצעה חלופית לקרוא לרחוב ה"פרח" בשיכון המזרח, בשם "הפרח בגני".
בספטמבר 2012 דנה ועדת השמות העירונית של הרצליה באפשרות הנצחתו של ארגוב באמצעות קריאת רחוב על שמו, אולם בסופו של דבר ההחלטה לא עברה ולא קיבלה את אישורה של מועצת העיר.
עם זאת, רחוב אחר בהרצליה נקרא "הפרח בגני".
ניסיונות דומים שלא הבשילו להנציח את ארגוב נעשו גם בתל אביב.
ב-2012 הקליט המוזיקאי יהודה קיסר, אשר שיתף פעולה עם ארגוב, שיר בשם "רחוב זוהר ארגוב", כשיר מאבק לטובת קריאת רחוב על שם זוהר ארגוב.
ב-22 במאי 2009, הנפיק דואר ישראל סדרה של 12 בולי דאר בנושא "מוזיקה ישראלית"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של זוהר ארגוב שעליו מופיע דיוקנו.
על השובל, כיתוב של מילות הלהיט "הפרח בגני" הנוגע לארגוב: "את הניחוח המתוק הפרח בגני".
ב-1 ביולי 2015 נערך ערב מחווה באמפי-פארק בראשון לציון לרגל 60 שנה להולדתו של ארגוב.
חייו של ארגוב היו נושא לשירים (שנכתבו עליו עוד בחייו), הצגות, מחזות זמר ועוד.
ב-1993 יצא הסרט "זהר", שכתבו אמיר בן-דוד ומשה זונדר וביים ערן ריקליס, בכיכובו של שאול מזרחי.
הסרט מגולל את סיפור חייו של ארגוב תוך התמקדות בהתדרדרותו לסמים עד למותו.
הסרט זכה בשני פרסי אופיר, כולל השחקן הטוב ביותר.
בשנת 2001 הפיקו "האחים ראובני" אלבום בשם, "עולם הזוהר", בעיבודו ובהפקתו המוזיקלית של בצלאל גלעדי, הכולל רמיקסים וגרסאות דאנס עם קולו המקורי של זוהר ארגוב.
שיריו של ארגוב זכו לביצועים רבים של יוצרים מגוונים, ובהם גם מחוץ לתחום הזמר המזרחי.
בין הביצועים ידוע אייל גולן בביצוע השירים "ברצלונה" ו"סוד המזלות", ועידן יניב בשיר "מרלן" אותו שר במסגרת "עבודה עברית".
כמו כן, נודעו גם הביצוע של מאיר אריאל לשירו "כבר עברו השנים" והביצוע של נינט טייב לשיר "ים של דמעות", אותו היא שרה בגמר תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד" וזכתה עמו במקום הראשון.
בספטמבר 2007, לכבוד מצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, הקליטה להקת סינרגיה ביצוע חדש בסגנון רוק לשיר "בדד", במלאת 20 שנים למותו של ארגוב.
להקת הרוק "דנה נמה" ביצעה גרסת רוק לשיר "נכון להיום", בשם "מוח רץ".
בשנת 2008, במסגרת הפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית", חידשו הראל מויאל את השיר "עוד דקה את נעלמת" ולהקת לוס כפרוס את "נכון להיום".
בשנת 2008 הוציא הזמר שלומי סרנגה "דואט" עם ארגוב בשירו "עוד יום יבוא", כשקולו של ארגוב נלקח ונדגם במחשב, וסרנגה הצטרף בשירה ביוונית.
בינואר 2011 הועלה בתיאטרון הקאמרי המחזה "זוהר", בבימויו של משה קפטן ובכיכובו של דן שפירא שגילם את ארגוב.
בשנת 2015 הוציא ההרכב המוזיקלי "הפרויקט של רביבו" אלבום בשם "זוהר", שכולל ביצועים לשיריו.
בשנת 2017, עם ציון 30 שנה למותו של ארגוב, עלתה ב-HOT סדרה דוקומנטרית בבימויים של דני דותן ודליה מבורך אודות חייו - "זוהר ארגוב: סוף עצוב וידוע מראש", המתארת את הקריירה המוזיקלית של ארגוב החל מרגע צמיחתו בקהל הישראלי, עד שהגיע לשיא פריחתו, ומה שהוביל למותו.
בעקבות הצלחת הסדרה, זו עלתה לשידור גם ברשת 13.
ב-18 במרץ 2018 הוציא אייל גולן אלבום "נכון לתמיד", בהפקתו המוזיקלית של יעקב למאי, כמחווה לציון 30 שנה למותו של ארגוב.
האלבום כולל בתוכו עשרה חידושים לשיריו של ארגוב בביצועים משותפים עם גולן.
בין השירים שמופיעים באלבום: "מספרים הזקנים", "בלילה", "אל נבקש", "הפרח שנבל", "סיימתי מילואים" ועוד.
בשנת 2019 הופיעו שאול מזרחי שגילם את זוהר ארגוב בסרט "זהר", וגידי גוב בפרסומת של בזק.
בפרסומת ביצעו השניים יחד גרסה מחודשת של השיר "הפרח בגני" שבוצע במקור על ידי ארגוב.
בשנת 2023 עלה על הבמה מחזמר "הפרח בגני" על חייו.
ב-11 באפריל 2023, תאגיד השידור כאן 11 פרסם שיר לכבוד 75 שנה למדינה, ובו בינה מלאכותית למדה את קולו, ופרסמה שיר דואט עם עפרה חזה שנקרא "כאן לעולם".
באוקטובר 2024, יצא ההרכב המוזיקלי "הפרויקט של רביבו" לסיבוב הופעות, כשלצד חברי ההרכב, דמות "אווטאר" של ארגוב, המדמה את מראהו ואת קולו, באמצעות שחקן, טכנולוגיית בינה מלאכותית ומידול קולי, הוקרנה על הבמה.
הופעות אלו זכו לביקורות מעורבות.
אוספים ומארזים שיצאו אחרי מותו
זוהר ארגוב במיטב להיטי הזהב חלק א' - 1988
זוהר ארגוב במיטב להיטי הזהב חלק ב' - 1988
זוהר ארגוב במיטב להיטי הזהב חלק ג' - 1988
המלך זוהר ארגוב והנסיכים - 1989 (הוצאה מחודשת 2009)
פסקול הסרט "זהר" (שירים מהסרט בביצוע המקורי של ארגוב) - 1993
זהר ארגוב - 12 הלהיטים הגדולים של המלך - 1994
האוסף הגדול - חייו ומותו של המלך (מארז תקליטורים) - 1999, כולל את:
המיטב - 2007 (אוסף של בן מוש הפקות)
עשרים שנה למות המלך (זוהר וגילי ארגוב) - 2007 (מהדורה מיוחדת עם ביצועים של גילי ארגוב ואת מיטב הלהיטים בהקלטות נדירות)
לקט ממופעים (2 קלטות וידאו מתוך מופעים) - 1988
אוסף כפול ים של דמעות ולהיות אדם - 1990
מארח בחפלה של כוכבים - 1997 (תקליטור בהוצאה מחודשת)
מזכרת גדולה מזמר גדול - 1997
קריוקי זוהר ארגוב (DVD) - 2002
זהר וחברים (בדואטים עם החברים) - 2003
זוהר ארגוב וחברים - ההופעה (DVD) - 2007
זוהר בדשא (ערב מחווה משירי זוהר ארגוב) דיסק כפול - 2008
"הדרך הברוכה" בהוצאה מחודשת - 2009
נכון לתמיד (אלבום גרסאות כיסוי של אייל גולן ששר ביחד עם הביצועים המקוריים של ארגוב בטכנולוגיה ייחודית) - 2018
זוהר הקוטב הוא תופעת טבע המאופיינת בהופעה של אור בצבעים שונים בשמי הלילה.
התופעה מתרחשת הן בקרבת הקוטב הצפוני, שם היא נקראת הזוהר הצפוני (aurora borealis - אורורה בוראליס) ומכונה אורות הצפון, והן בקרבת הקוטב הדרומי, שם היא נקראת הזוהר הדרומי (aurora australis - אורורה אוסטרליס) ומכונה אורות הדרום.
התופעה מתרחשת כאשר נוצר בחגורות ואן אלן "עומס יתר" של חלקיקים שזורמים מטה בשדה המגנטי של כדור הארץ ומתנגשים במולקולות שבאוויר, בעיקר בחנקן ובחמצן שבאטמוספירה – באזור היונוספירה, וגורמים להם לשחרר אנרגיה בצורה של פליטת אור.
התופעה מתרחשת בעת פעילות מוגברת של השמש.
אטומי החמצן באטמוספירה טעונים באופן קבוע ובעת שמגיעה "רוח השמש" טעונה מטען גם היא, נוצר מפגש בין האטומים הטעונים המצריך שחרור אנרגיה, שבא לידי ביטוי בהופעת זוהר הקוטב.
צבעו של זוהר הקוטב נקבע בהתאם לסוג האטום.
ירוק, שהוא הצבע הנפוץ ביותר, נוצר כתוצאה מפגיעה באטום חמצן.
ואילו צבעים נדירים יותר כמו אדום וכחול נוצרים מאטומי מימן או חנקן, או מפגיעה ברמה גבוהה יותר של האטמוספירה.
הזוהר מופיע בדרך כלל סמוך לקטבים המגנטיים של כדור הארץ, משום שהאטומים הטעונים נמשכים אליהם בהתאמה.
במהלך סערות גאומגנטיות זוהר הקוטב יכול להופיע גם באזורים מרוחקים מאוד מהקטבים המגנטיים, בתלות בעוצמת הסערה המגנטית.
זוהר הקוטב ניתן לצפייה בלילות בהירים, נטולי או מעוטי עננים.
על מנת לצפות בו יש להתרחק מאזורים הסובלים מ"זיהומי אור", כגון ערים ומקומות יישוב מוארים, ולצאת אל אזורים חשוכים.
"משפכים" בשדה המגנטי של כדור הארץ נקראים גם "הטבעת המגנטית", שם מתרחשת התופעה.
כאשר מופיע זוהר צפוני, בחלק הצפוני של כדור הארץ הוא נקרא "אורורה בוראליס" וכאשר רואים את הזוהר בדרום הוא נקרא "אורורה אוסטרליס".
את הזוהר הדרומי ניתן לראות באנטארקטיקה היבשת המקיפה את הקוטב הדרומי, וגם בשוליה: טסמניה, וניו זילנד.
באזור "הטבעת המגנטית" של הצפון, ניתן לראות את הזוהר הצפוני לרוב בצפון רוסיה, פינלנד, איסלנד, גרינלנד, אלסקה וקנדה.
ככל שהסופה הסולרית חזקה יותר כך מתפשט הזוהר מהקטבים לכיוון קו המשווה, כך שניתן לראותו גם במדינות דרומיות יותר כגון צפון ארצות הברית, אסטוניה ועוד.
סופה כזו משבשת את השדה המגנטי של כדור הארץ ויכולה לשבש את תקשורת הרדיו, ניווט הלוויינים ואת פעילות רשת החשמל.
סכנות נשקפות בעיקר לקווי מתח גבוה ולשנאים גדולים.
בעת סערה גאומגנטית חזקה, זוהר הקוטב יכול להיראות גם מחוץ לחוגי הקוטב.
ב-2 בספטמבר 1859 הייתה התפרצות מגנטית חריגה של השמש.
למחרת, קצת לפני הזריחה נצפו אורות זוהר הצפון בצבעים חזקים של אדום, ירוק וסגול, במקומות שלא נצפו בעבר, בהם קובה וג'מייקה.
בעיתון הניו יורק טיימס נכתב שהאורות היו בעוצמה כזו שבלילה היה אפשר לקרוא בעזרתם ללא צורך בתאורה מלאכותית.
בראשית מאי 2024 מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית (NOAA) פרסם אזהרת צפי לסופה גאומגנטית בעוצמה גבוהה מאוד בעקבות פעילות חריגה בעוצמתה על פני השמש.
בלילה של 10 במאי-11 במאי 2024 הזוהר הצפוני אכן נצפה באזורים רחוקים בהרבה מהקוטב הצפוני במדינות אירופה וצפון אמריקה ואף באיראן.
הזוהר הדרומי נראה במלבורן שבדרום ויקטוריהוגם בפלורידה ודרום קליפורניה
בעבר לוותה התופעה בהשערות רבות, ביניהן שהזוהר הוא תוצר של גזים שונים הפורצים מכדור הארץ ואמונות טפלות כמו הארת הדרך למתים העולים השמיימה.
זוהר (זֹהַר) הוא כפר שיתופי חקלאי בנגב המערבי.
מבחינה המוניציפלית היישוב נמצא בתחומי המועצה האזורית לכיש ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי.
היישוב הוקם בשנת 1956 ויושב על ידי עולים מאלג'יריה ומתוניסיה.
במהלך השנים הצטרפו אליו עולים שלא נקלטו ביישובים אחרים (מסיבות לוגיסטיות) מעיראק, הונגריה, רוסיה ועוד.
הקמת הבסיס של יישוב והיישוב עצמו נעשתה על ידי גורמים רבים.
הבולטים ביניהם היו מקורות (חברת המים הלאומית), גרעיני נח"ל שהתיישבו בסביבה, איחוד הקבוצות והקיבוצים ומועצת הכפריים השיתופיים.
טרם קום המדינה באזור היישוב התמקם בסיס שדה של הפלמ"ח במשך כחצי שנה.
בשנות ה-50 וה-60 סבל היישוב מהתקפות פידאיון רבות שבאו מכוון רצועת עזה.
תחילה השתייך היישוב לחטיבת איחוד הקבוצות והקיבוצים שפעלה תחת תנועת העובד הציוני.
עם הפיכת החטיבה לתנועה עצמאית זוהר עבר לתנועת האיחוד החקלאי (שהוקמה באמצעות איחוד מספר גופים, ביניהם מועצת הכפריים השיתופים שזוהר היה חבר אף בה.
איחוד גופים אלה התקיים במקביל להפיכת החטיבה לתנועה עצמאית).
במהלך השנים זוהר השתלב באיחוד החקלאי.
בשנת 1965 זוהר היה מהכפריים הבולטים של התנועה שלקחו חלק במאבק נגד חוק המושבים (יחד עם כל יישובי האיחוד החקלאי) שלבסוף צלח, ובשנות ה-70 וה-80 זוהר לקח חלק נרחב בהקמת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי.
זוהר נמצא בצפון הנגב, בדרום מערב חבל לכיש בסמוך לערים שדרות, קריית גת ואשקלון.
מהבחינה החקלאית תנאי הגידול ביישוב הם אופטימליים לרוב הגידולים הנפוצים בישראל.
טמפרטורה נוחה, אדמה כבדה וכמות משקעים רבה.
השטח החקלאי של היישוב גדול מאוד אך יש שטחים שנמצאים בטריטוריית היישוב ולא בבעלותו או בבעלות חבריו, או כאלה שנחכרו/הושכרו לגורמים חיצוניים לשנים רבות (חלק מהשטחים החקלאים של היישוב נמצאים בתחומי המועצות האזוריות שער הנגב ומרחבים).
אגם זוהר - אגם מלאכותי (במקורו טבעי) ששטחו כ-1,200 דונם והוא בעל יכולת להכיל כ-7 מיליון קוב מים.
הקמת האגם החלה בשנת 1949. והוא אחד ממאגרי המים הגדולים בישראל, על כן גם המוביל הארצי עובר בשטחו של היישוב.
היישוב סובל, ביחד עם שאר יישובי הנגב המערבי, ממתקפות של רקטות מרצועת עזה.
לאחרונה אושר ביישוב פרויקט הקמה של שכונה חדשה מול אגם זוהר שתכלול 92 מגרשים.
זוהיר בהלול הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בסיעת המחנה הציוני; קודם לפעילותו הפוליטית היה עיתונאי ושדרן כדורגל.
בהלול נולד בחיפה, למשפחה ערבית-מוסלמית.
בילדותו עבר עם משפחתו לעכו בעקבות הצעה שניתנה לאמו לנהל בית יתומים לילדים מוסלמים.
את שנות ילדותו העביר יחד עם הילדים היתומים בבית שניהלה האם, גם היא עיתונאית במקצועה המקורי.
בהלול ציין כי היו אלה השנים המאושרות בחייו.
בשנת 1974 התקבל לעבודה כתחקירן בתוכנית "בין האזרח לרשות" ברשות השידור.
בהמשך התגלה כישרונו כשדרן ספורט, שהביאו למעמד בכיר בין שדרי הספורט.
הוא שידר עבור הרדיו והערוץ הראשון בטלוויזיה משחקי כדורגל.
סגנונו הייחודי של בהלול הונצח בפרודיה של "הגשש החיוור" במערכון "'שירים ושערים' וטכנאים", שבו כונה "זוהיר אלול".
במערכון משדר השדר אלול משחק של הפועל עכו, ומספר כי במשחק נפל שער, אך בשל התלהבותו ושפתו הרמה, אין המאזינים מצליחים להבין איזו קבוצה כבשה את השער.
ידוע במיוחד היה שם התואר "ספקטקולרי", אותו היה נוהג לתת בהלול לכל מהלך או שער מרהיב אותו שידר.
עם השנים הפך המונח למזוהה עם בהלול כמעט באופן בלעדי.
במקביל לעבודתו כפרשן ספורט המשיך בהלול בעבודה עיתונאית, תוך שהוא מתמקד בקידום המגזר הערבי.
במהלך שנות התשעים הגיש בערוץ הראשון תוכניות אקטואליה בשפה הערבית ותוכניות אירוח.
בשנת 2005 עזב את רשות השידור, ועבר לזכיינית טלעד בערוץ 2, והגיש תוכנית בשם "פטפוטים".
הייתה זו אפיזודה קצרה עקב כישלונה של טלעד במכרז של ערוץ 2. לאחר מכן נבחר להגיש את מהדורת החדשות בערבית של HOT.
לאחר מכן הגיש תוכנית ברדיו א-שמס, והיה מהכותבים הקבועים באתר האינטרנט ONE.
מאז פתיחת ערוצי הספורט ספורט 1 וספורט 2 שידר בהלול יחד עם שחקן העבר עודד מכנס.
בהלול הכריז אז כי מאס בעבודה בערוצי הטלוויזיה המרכזיים של ישראל, וישוב לעבוד באחד מהם רק כאשר תנתן לו האפשרות להגיש תוכנית בפריים טיים.
זה להערכתו, אינו צפוי בקרוב, בשל היותו ערבי.
בשנת 2010 הוציא לאור ביחד עם חבריו רמי ברוש ויגאל ביטון את "האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי" המונה שלושה כרכים.
אנציקלופדיה זו היא פרי עבודת מחקר שנמשכה כשבע שנים.
מנובמבר 2022 ועד תחילת 2023 הוביל קמפיין פרסומות של "בנק הפועלים" במהלך ואחרי המונדיאל בקטר, לצדו של הפרזנטור הראשי עמוס תמם.
בדצמבר 2014 הצטרף בהלול למפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים, מתוך כוונה להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה לקביעת רשימת מועמדיה לכנסת.
בבחירות המקדימות, גבר על חבר הכנסת והשר לשעבר ראלב מג'אדלה בהתמודדות על המקום ששוריין למיעוטים.
הוא הוצב במקום ה-17 ברשימת "המחנה הציוני" לכנסת, ונכנס לכנסת העשרים לאחר שהמפלגה זכתה ב-24 מנדטים.
בהלול כיהן כחבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
עמד בראש השדולה לקידום הספורט, השדולה לערים מעורבות בישראל והשדולה לקידום חיים משותפים בין ערבים ויהודים.
ב-4 באפריל 2016 עורר סערה תקשורתית לאחר שבריאיון בתוכניתו של מנדי ריזל ברדיו דרום הבחין בין פגיעה בחיילים לבין פגיעה באזרחים.
הוא סירב לכנות את דוקר החייל מחברון עבד אל-פתאח א-שריף במילה "מחבל" ואמר "אני קורא להם מפגעים פלסטינים." דבריו ספגו גינויים מימין ומשמאל.
ראש הממשלה בנימין נתניהו ואף ראש האופוזיציה יצחק הרצוג מסיעתו "המחנה הציוני", הסתייגו מדבריו.
ב-30 באוקטובר 2017 הודיע בהלול שיחרים את הישיבה המיוחדת לציון מועד הצהרת בלפור, ולאחר מכן צוטט בנוגע להגדרתו העצמית גם כ"פלסטיני":
במאי 2017 הודיע בהלול שיצטרף לשביתה פוליטית שארגנה ועדת המעקב העליונה בעקבות האירועים ברצועת עזה, וכי לא ייקח חלק בפעילות הכנסת ביום זה.
באוקטובר 2017, לאחר עימות מול יו"ר מפלגתו אבי גבאי, שקל בהלול את המשך דרכו הפוליטית: "אין דבר שחשוב לי יותר מדו-קיום, מצער שגבאי לא מתכתב עם עמדותיי".
בינואר 2018 התבטא שהוא שוקל לפרוש ממפלגת העבודה והגדיר את עצמו "אני אופוזיציה גם במפלגה שלי".
בריאיון בתוכנית הרדיו "מצד שני" בגל"צ, מאוחר יותר בחודש מאי, שיתף את הניכור שהוא חש במפלגתו, "אני מרגיש זר במפלגה.
אם האווירה הזו תימשך אניף דגל לבן ואעזוב".
ב־18 באוקטובר 2018 התפטר מהכנסת, לאחר שכחודש וחצי קודם לכן, הודיע שבכוונתו לעשות כך במחאה נגד חוק הלאום (חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי), בתום פגרת הקיץ של הכנסת ב-2018.
זוהיר בהלול היה נשוי לג'מילה, ולזוג שלושה ילדים.
בתם הבכורה אספהאן בהלול שימשה ב־2008 כמגישת מבזקי חדשות בערוץ הראשון.
בהלול ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל הפועל עכו.
זוהר אביב (נולדה ב-25 במרץ 1962) היא סופרת, כותבת לעיתוני ילדים ונוער, מלמדת דרמה וכתיבה יוצרת, מנחה קבוצות הורים, מאמנת אישית ומרצה בבתי-ספר יסודיים על יצירתה ומתנדבת ופעילה חברתית.
זוהר אביב נולדה וגדלה במושב אודים.
למדה ספרות וחינוך באוניברסיטת תל אביב, הנחיית קבוצות הורים במכון אדלר, ומשחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
אביב הוציאה עד היום לאור למעלה מ-80 ספרים פרי עטה, בהם ארבע סדרות.
זוהר נוהגת לשתף את האימייל שלה בסוף כל ספר והקוראים יוצרים איתה קשר.
זוהר נוהגת לבחור ילד שיש לו קושי מסוים, ולהפוך אותו לגיבור הספר, וזאת כדי להביא את המסר שלו לעולם, להעצים אותו ולהביא לשינוי חברתי.
זוהר כותבת בעיתון "אצבעוני" את סדרת "בר מוח" בעבר כתבה במגזין ערוץ הילדים את הפינה "למשש ת'דופק", כתבה לעיתונים "ראש אחד", "מעריב לילדים", "מעריב לנוער", מדור הילדים ב"ידיעות אחרונות", כתבה גם סיפורים למבוגרים בעיתון "חדשות נתניה".
בשנת 2000 זכתה סדרת ספריה "חבורת כוח המוח" בפרס "מצילה" בנושא מניעת אלימות מטעם המשטרה והמשרד לביטחון הפנים.
בשנת 2008 זכתה בפרס "חיים בדרך ארץ" על תרומתה בנושא הטמעת ערכי דרך ארץ בקרב הילדים ובני הנוער.
בשנת 2010 זכתה בתעודת הוקרה מטעם עיריית נתניה על הישגיה בתחום הקריאה, על פי סקר ספריות, וספריה זכו לככב בראש רשימת הספרים הנקראים ביותר בספריות בישראל.
זוהר מקיימת מפגשי סופר בלווי תיאטרון בובות, בבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים, ברחבי ישראל.
אביב נשואה ואם לשניים ומתגוררת בנתניה.
חבורת כוח-המוח - סדרה רבת מכר בעלת 28 כרכים, שזכתה בפרס "מצילה" בנושא מניעת אלימות.
הסדרה עוסקת במקרי אלימות ומגישה אפשרויות פתרון על ידי גישור, משא ומתן, ניהול והתרת קונפליקטים במוח ולא בכוח.
הנושאים הנדונים בסדרה כוללים שיימינג, חרמות, איומים וגלישה בטוחה ברשת האינטרנט.
הספרים יצאו בהוצאות מודן וכתר.
יד הפלא - סדרה בעלת 15 כרכים, שעניינה קבלת האחר ושונה, התמודדות חברתית ומודעות עצמית.
בין הנושאים הנידונים בספר: עודף משקל, מקובלות חברתית, תאונות, משקפיים, אוטיזם, לקות ראייה, כבדות שמיעה, נחות, סוכרת נעורים, הפרעות קשב וריכוז, צליאק, מחלת העור אטופיק דרמטיטיס, אילמות סלקטיבית, רגישות לחלב ואלרגיה לבוטנים.
כל הספרים מבוססים על סיפורים אמיתיים של ילדים, ובעזרת קבוצת מעריצים בווטצאפ שבודקת את הספר לפני שהוא יוצא לאור.
כוח הלב - סדרה בעלת 14 כרכים, שעניינה זוגיות ואהבה.
בין השאר נדונים בספרים : אנורקסיה, התמודדות עם פרידות, גירושי הורים והתמכרויות.
מסע מצמרר - סדרת פנטזיה בעלת 8 כרכים.
שמח על הירח - איך לכתוב סיפורים (לגילאי 5 - 8).
כוכב במתנה / אבא כוכב - סיפור בנושא קיימות (לגילאי 5 - 8).
בום בילי בום כתה א' שלום - ספר הכנה לכיתה א'.
חברה של חייל - רומן לבני הנעורים.
הטריק של סבתא נונה ספר המקל על התמודדות עם פרידה ומעודד פיתוח דמיון.
זוגות וסודות - טרמפ לאושר ספר למבוגרים בלבד.
סיפורים קצרים, כתובים בהומור, ויש בהם תזכורת לערכי הזוגיות שיש לעבוד עליהם.
מסע לארץ ישראל (בנושא השואה)
עכשיו תורי לדבר (אסופת סיפורים ושירים לראשית קריאה)
זוהר (זוריק) דיין (8 באפריל 1926 – 14 באפריל 1948) היה לוחם הבריגדה היהודית וההגנה שנהרג במהלך הקרב על רמת יוחנן.
זוהר דיין נולד ב-8 באפריל 1926 בנהלל לדבורה ושמואל דיין, אח צעיר למשה ולאביבה.
בשנת 1940, כשנסע לבקר את אחיו משה בכלא עכו, התבקש להעביר ידיעות לאסירים, נתפס ונעצר.
בשנת 1942 החליט לנסוע לבקר את אחותו ששירתה אז בחיל העזר לנשים במצרים.
נתפס ונעצר בחשד שהוא מרגל.
כשחזר לנהלל, פגש את מימי לבית דופלט, שלמדה בבית הספר לנערות בנהלל.
בנובמבר 1944 התגייס לבריגדה היהודית ונשלח למחנה אימונים במצרים, רק במאי 1945 נשלחה הפלוגה שלו לאיטליה ולמעשה זוריק הגיע לאירופה אחרי סיום הקרבות.
המפגש עם ניצולי השואה גרם לו להירתם לסייע ב"בריחה".
באפריל 1946, כאשר שוחררה הפלוגה שלו, מסר זוריק את ניירותיו לפליט יהודי בשם אשר וייגלר שהגיע במקומו לארץ ישראל, והוא עצמו נשאר באיטליה כחלק מהחבורה.
בסוף 1946 החליט זוריק שתרם דיו, הגיע לירושלים אל חברתו, מימי, שלמדה בבצלאל.
הם נישאו בנהלל והתגוררו בירושלים.
ב-1947, לאחר סיום לימודיה של מימי, עברו לקריית חיים וזוריק עבד כפועל במחצבה.
היה ממקימי גדוד 21 של חטיבת כרמלי ושימש כמפקד פלוגה א' בגדוד.
סגן זוריק דיין נהרג במהלך הקרב על רמת יוחנן בה' בניסן תש"ח 14 באפריל 1948 בניסיון להתקיף בכסאייר את הגדוד הדרוזי שהגיע מסוריה כחלק מ"צבא ההצלה".
במהלך ניסיון לחלץ את גופת דיין, נהרג , מפקד מחלקה.
דיין הותיר אחריו אלמנה, מימי, ותינוק בן שלושה חודשים, עוזי, לימים סגן הרמטכ"ל, ראש המועצה לביטחון לאומי וחבר כנסת.
לאחר מותו, נישאה אלמנתו לאיש הפלי"ם וחובל בחיל הים, משה רבינוביץ'.
זוהייר היה משורר ערבי, מגדולי השירה הקדם-איסלאמית.
זוהייר הוא אחד משבעת המשוררים שדבריהם חקוקים על אבן הכעבה הקדושה במכה שבערב הסעודית.
שירתו עוסקת בבדואים ובחיי הנוודות שלהם.
בנוסף כתב שירי תהילה על השבט אליו השתייך ושירים סאטיריים על שבטים מתחרים.
ייחודיות שירתו היא בשימוש במילים פשוטות ובמשפטים קצרים, על מנת לבטא רעיונות עמוקים.
נחשב אחד מגדולי ההוגים הערבים הקדם-איסלאמיים.
זוהר גלילי (נולד ב-19 באוגוסט 1966) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר שהתמחה בסגנון הגב.
הוא השחיין הראשון בישראל ששחה 100 מטר גב מתחת לדקה בבריכה אולימפית.
זוהר גלילי נולד וגדל בקיבוץ איילת השחר.
בגיל 15 עבר עם משפחתו לחופית ושם החל להתאמן לראשונה בהדרכתו של שמריהו נאבל במשך כשנה.
לאחר מכן, עבר לגבעת חיים והתאמן בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם בהדרכתו של גרשון שפע.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:15.10 דקות, אחרי טל משקיף (2:13.69 דקות) ולפני יזהר שנהר (2:16.50 דקות).
במשחה ל-100 מטר גב הוא קבע בשלב המוקדמות שיא ישראלי חדש של 1:01.85 דקות, אך הפסיד במשחה הגמר למשקיף שזכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 1:01.55 דקות.
במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא שחה את סגנון הגב וקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.48 דקות, שיפור לשיאו הטרי של משקיף.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 סיים במקום רביעי בתוצאה של 1:01.95 דקות
כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש נוסף של 1:01.29 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכה ב-3 מדליות אישיות, אחת מכל סוג.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 זכה במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם אייל שטיגמן, נדב שנל ורזיאל רימר בתוצאה של 3:56.92 דקות.
כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:00.29 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.85 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.34 דקות.
השחיין הישראלי הראשון ששחה 100 מטר גב מתחת לדקה
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1987 זכה במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.25 דקות, אחרי ערן גרומי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:08.45 דקות, שיפור לשיא של גלילי (2:10.13 דקות).
הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 59.95 שניות, בשלב המוקדמות ובכך היה לשחיין הראשון בישראל ששחה משחה זה מתחת לדקה.
הוא לא התייצב למשחה הגמר כמו שחיינים רבים אחרים שהחרימו את משחי הגמר.
המחאה הייתה כנגד החלטת איגוד השחייה לבטל את הניקוד הקבוצתי.
בגמר עצמו שבר לו גרומי את השיא והעמיד אותו על 59.90 שניות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1989 סיים במקום שמיני בכל שלושת המשחים בהם השתתף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.93 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.11 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:12.02 דקות.
לאחר שפרש משחייה תחרותית למד גלילי ב והוכשר כמאמן שחייה.
הוא עבד בתחילת דרכתו כמאמן שחייה בהפועל גליל עליון בצוותא עם נדב שנל ואחר כך עבר להתגורר בקיבוץ ניר אליהו ולאמן את בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב).
כיום, הוא מאמן ראשי ומנהל מקצועי באגודת השחייה הפועל עירוני הוד השרון אותה הקים בשנת 2006 ומאמן שחייני מאסטרס בבית ברל.
בין השחיינים שאימן וטיפח במשך השנים ניתן למנות את השחיינים האולימפיים: גל כהן גרומי.
נוסף להם הוא אימן את מיכל ליברמן, ערן זוסמן, אלון שמי, אוריאן גבלן ועוד.
הוא עוסק בענף אופנועי שטח בו זכה באליפות ישראל באנדורו ב-2002, ובענף האופניים כחלק מבוחני שטח של עיתון M.B.A במהדורתו הישראלית.
בשנת 2010 החל להתמקצע באופני הרים וזכה באליפות ישראל למאסטרס לגיל 40 ומעלה באופני קרוס קאנטרי (Cross Country, XC).
גלילי זכה בשנת 2019 באליפות Epic Israel בקטגוריית גראנד מאסטרס לגיל 50 ומעלה.
זוהי סדום הוא סרט קולנוע קומי ישראלי, שיצר צוות תוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת".
במאי הסרט הם מולי שגב ואדם סנדרסון.
על פי נתוני יחסי הציבור של הסרט, הוא היה לסרט הישראלי הנצפה ביותר ב-25 השנים שקדמו להפצתו, כאשר למעלה מ-557,000 כרטיסים לסרט נמכרו.
כיום הסרט זמין לצפייה בשירותי ה-VOD של HOT, של סלקום tv ושל FreeTV.
לוט (דב נבון) – הצדיק היחיד בסדום.
בתוך ים השחיתות, הגנבות והאונס שסביבו, הוא מקים דוכן הימורים חוקיים (לוטו) שכל הכנסותיו קודשו למתנ"ס שהוא שואף להקים למען ילדי העיר.
הוא נשוי ולו בת יחידה בשם שרלוט.
ברע (אלי פיניש) – מלך סדום (או "המאליכ" כלשונם), רודן טוטליטרי ומושחת.
יש לו מועצה שמורכבת בעיקר מאומרי הן שלו, והוא מתעסק בעיקר בתוכניות בנייה ראוותניות, ובניסיונות לקחת עוד כסף מתושבי העיר.
אשת לוט (טל פרידמן) – אשתו העצבנית והנוכלת של לוט.
זמרת מתוסכלת שהייתה כוכבת אדירה בעברה, אך לדבריה, הקריירה שלה נזנחה עקב נישואיה ללוט.
רפאל ומיכאל (יובל סמו ומאור כהן) – שני מלאכים אשר נשלחו לפוצץ את סדום בחסות אלוהים.
מיכאל מצלם סרט דוקומנטרי אודות שליחותם.
אלוהים (איל קיציס) – יזם צעיר ושאפתן אשר מעוניין למכור לאברהם את עיקרון המונותאיזם, ומעוניין להחריב את העיר סדום כדי לשכנע את אברהם בכך.
נינוה (אסי כהן) – בנו המוכשר ויפה התואר של ברע, ומפקד הצבא של סדום.
במהלך ניסיונותיו של אביו להוליך שולל את לוט דרך ביתו – מתאהב בשרלוט.
שרלוט (עלמה זק) – בתו התמימה והטובה של לוט.
נערה צעירה ויפה, שמחפשת אחר חתן מזה זמן רב ללא הצלחה.
ליאם (מריאנו אידלמן) – בנו המכוער והשלומיאלי של ברע, שמתפקד כנושא כליו.
אברהם אבינו (מוטי קירשנבאום) – אבי עם ישראל.
הגר (אורנה בנאי) – אישה ערבייה אשר נודדת עם בנה, ישמעאל (מריאנו אידלמן), במדבר.
יצחק (מריאנו אידלמן) – בנו של אברהם.
ארנון (מאור כהן) – שר של ברע, על שמו קרויה הארנונה.
שימי (אסי כהן) – דמות מארץ נהדרת.
דקלה (אורנה בנאי) – דמות מארץ נהדרת.
יוז'י (מריאנו אידלמן) – מוכר קורבנות.
המאבטח של סדום (שמוליק כהן)
המשרתים של המאליכ (מלצרי מסעדת חמודי) - דמויות מארץ נהדרת (אסי כהן, אלי פיניש, מריאנו אידלמן)
מוכר בדוכן מיצים (מולי שגב)
"זוהי סדום" מתאר את שלושת ימיה האחרונים של העיר המקראית סדום, לפני שאלוהים מחליט להחריב אותה.
הסרט נפתח בפגישה בין אלוהים לבין אברהם אבינו.
אלוהים מציע לו בפגישה אמונה באל אחד - הוא עצמו, אך אברהם איננו מאמין ולא מוכן לקבל את העסקה.
כתוצאה מכך, אלוהים מבטיח לאברהם שתוך שלושה ימים הוא יחריב את העיר סדום (השנואה על אברהם בשל הגנבים הבאים ממנה).
אברהם מוכן להסכים, אבל בשני תנאים: האחד - הוא לא חותם על העסקה לפני שסדום נחרבת, והשני - אלוהים חייב להציל מהחורבן את בן אחיו, לוט - הצדיק היחיד בסדום.
אלוהים שולח את מלאכיו, רפאל ומיכאל, לבצע את המשימה.
המאליכ ברע מתוודע לכך שסדום עומדת להחרב, ולוט הוא הצדיק היחיד שעומד להינצל.
הוא מגלה גם כי המלאכים לא באמת יודעים מיהו לוט, ולכן הוא מנסה להתחזות אליו, כדי שהמלאכים יחלצו מהעיר אותו במקום את לוט.
כדי לעשות זאת הוא מנסה להתקרב אליו, ולשם כך הוא שולח את בנו נינוה לכבוש את ליבה של שרלוט, בתו של לוט, ולהציע לה נישואין.
נינוה מצליח בכך, וכאשר ברע מזמין את לוט לפגישה, הוא מתחזה לחולה ומבקש מלוט להחליף אותו לזמן מה.
בתור מ"מ המאליכ לוט מתוודע לחטאיה של סדום ומשפר את רמת חייו, ותוך כדי מסתכסך עם המלאכים (שאינם יודעים שהוא בעצם לוט), כשבאותה העת ברע עובר לבית לוט ומתחזה ללוט.
כאשר אשת לוט מגלה על החילופין ועל החורבן הקרב ובא, ברע משכנע אותה לשתף איתו פעולה, בטענה שעדיף לה לברוח איתו ולא עם לוט ביש-המזל.
אלא שהרומן שמתפתח בין שרלוט ונינוה יוצא משליטה כאשר נינוה באמת מתאהב בשרלוט, עד כדי כך שהוא מתוודה בפני פסל הבעל על אהבתו לשרלוט ועל כך שהוא לא מוכן לשתף פעולה עם המהלך של אביו.
הבעל מלשין לברע על מעשיו של נינוה, וברע אוסר את נינוה וקושר אותו בשלשלאות.
דרכו היחידה של נינוה להימלט, היא לקחת את המפתח שנמצא עמוק בתוך אמבטיה של חלב (שאליו הוא אלרגי).
בינתיים, ברע חוזר לארמונו ומודיע לשרלוט שבעלה לעתיד נפטר.
במקום נינוה, מציע ברע את ליאם.
שרלוט נענית בלית ברירה, והעיר מתמרקת לקראת יום החתונה, שהוא גם יום החורבן של סדום.
רגע לפני שליאם ושרלוט אמורים להתחתן, נינוה פורץ לבמה, לאחר שנחלץ מאזיקיו כשפניו מלאים בפריחה ונפיחות (בגלל החלב), דורש לבטל את החתונה וחושף בפני תושבי סדום שמגשי האוכל של החתונה ריקים.
כאשר תושבי סדום שומעים זאת הם מחוללים מהומה, ונינוה מנצל אותה כדי לברוח מהעיר יחד עם לוט ושרלוט, וכך עושים גם ברע ואשת לוט.
לוט מגיע יחד עם נינוה ושרלוט לשער היציאה מהעיר, שם עומדים רפאל ומיכאל ובודקים את היוצאים, ולוט מזדהה בתור הצדיק היחיד, שאמור להינצל.
אלא שרפאל ומיכאל זוכרים את לוט בתור המאליכ ולא מאמינים לו, ובינתיים מגיע ברע, טוען כי הוא לוט האמיתי, יחד עם אשת לוט שתומכת בו ומכריזה שהוא לוט בעלה.
כדי לברר מיהו הצדיק והבעל האמיתי, מיכאל מציע מבחן, בו רפאל שולף סכין ומאיים לחתוך את אשת לוט לשניים, כדי "לחלק אותה בין שני הטוענים להיות בעלה", בדומה למשפט שלמה.
ברע מגיב לכך באדישות, ואילו לוט קופץ ראשון, מבקש להציל את אשתו ואומר "קח אותה אתה, אני מוותר" - וכך אכן קורה (במקום שלוט יוכרז כ"צדיק האמיתי", כמו במשפט שלמה); כך ברע ואשת לוט עוזבים יחדיו את העיר ומוזהרים שלא להסתכל אחורה, ואילו לוט, שרלוט ונינוה נכלאים בסדום.
אשת לוט נמחצת על ידי נציב מלח (במקום להיהפך לנציב מלח), לאחר שהיא מסתכלת אחורה על הפיצוץ בסדום.
בינתיים, אברהם אבינו ואלוהים יושבים על גבעה ומביטים בפיצוץ הגדול ובעשן העולה מסדום.
אלא שהיה מדובר בתרמית מצד אלוהים.
למרות כל העשן הסמיך שעלה ממנה, סדום לא באמת נחרבה - שכן אלוהים לא באמת התכוון להחריב את סדום, אלא רק לגרום לאברהם לחשוב שהיא נחרבה, והוא אכן השתכנע וחתם בחדווה על החוזה של אלוהים.
בסדום, שרלוט ונינוה התחתנו, ולוט נהיה למאליכ של סדום, במקום ברע שברח ממנה עם אשת לוט.
הוא מגיע לאוהלו של אברהם, מבקש מקלט ומקבל אותו - אלא ששם מתברר לו כי הוא נדרש לעבור ברית מילה.
בסרט נכללים מספר שירים, ביניהם גרסה מחודשת לשיר "באנו לעשות שמח", ששימש לקידום הסרט.
השירים נכתבו על ידי דוד ליפשיץ ואסף שלמון, והעיבוד המוזיקלי בוצע על ידי רן שם טוב.
דע אותי – מבוצע בידי אשת לוט.
מאחר שזה השיר היחיד שאשת לוט הציעה לשיר בחתונה של שרלוט ונינווה ניתן להסיק שהיא זמרת של להיט אחד.
פרודיה על שירה של סמנתה פוקס "Touch Me".
האחד/האחת – מבוצע בידי שרלוט ונינוה.
השניים שרים על תקוותם למצוא אהבה.
מחר – מבוצע על ידי נינוה ושרלוט.
השניים מבצעים אותו בזמן שהם רוחצים זקנים למטרת צדקה, כאשר מחר יום חתונתם.
באנו לעשות שמח – זהו שיר הנושא של הסרט המבוצע בידי מאור כהן.
גרסה מחודשת לשירה של להקת "הפסגות".
הנעימה "סוכר", אשר הלחין רן שם טוב כנעימת רקע לסרט, התחילה כקטע אינסטרומנטלי.
לאחר מכן, הוסיף לה מילים שכתב, והיא בוצעה יחד עם ברי סחרוף.
הסרט מהווה סאטירה למספר נושאים בישראל.
בסוף הסרט נאמר שבמרוצת הזמן נהפכה העיר סדום לתל אביב.
על ארמון העירייה מצויה המזרקה "אש ומים" מכיכר דיזנגוף.
נטל המיסים והקנסות המוטלים על אזרחים בישראל
גיוס כספים על ידי "צביעת שפת המדרכה בכל מיני צבעים ודרישת קנס ממי שמחנה את הגמל בצבע הלא-נכון".
גיוס כספים על ידי פקודה בלי שום תירוץ.
בתחילת הסרט ארנון (מיועצי המלך) מציע "למה שלא נחליט שכל מי שגר בעיר הזאת, צריך לשלם לנו כל חודש בלי סיבה?" עונה לו ברע: "מצוין, ארנון.
נקרא לזה 'ארנונה', על שמך".
המלך הרודני והמושחת, שמחפש את טובתו הפרטית במקום את טובת האזרחים והכלל, דורש מהעם מיסים חסרי תועלת וממנה מקורבים לתפקידי מפתח.
לעג להגר בדמותה של הערביה אשר לא מפסיקה "להתבכיין" על קיפוח זכויות האדם בכל תירוץ נבוב ולאיים בטרור.
לעג למשטרה אשר לא רושמת תלונות של ערבים.
סרטים דוקומנטריים המציגים את האזרח הקטן כמסכן
המלאך מיכאל מצלם ומנפח כל עניין קטן בדברי פרשנות.
כשאלוהים מזפזפ בערוצי הטלוויזיה השונים הוא רואה מראיין שיושב ומדבר עם איוב המיוסר.
עם זאת, כשמבקש המראיין להשמיע שיר של הזמרת מירי מסיקה פורץ איוב בזעקות וטוען שייסורים כאלו לא מגיעים לו.
בהמשך, אלוהים נתקל בגמר תוכנית ריאליטי בשם "הסריס הבא של ישראל", בהנחיית ארז טל, כשברקע נעימת רקע מ"האח הגדול" אותה הנחה באותה תקופה טל.
אלוהים גם נתקל בפרסומת שתחילה נראית כמו פארודיה לנעלי נייקי, כאשר במקום הלוגו המוכר מצויר שופר.
בסוף מתברר שמדובר בפרסומת לחניתות.
בסוף הזפזופ, הוא מגיע לפרק בסדרה המצליחה "חברים" וצופה בו, בדיחה לכך שיש שידורים חוזרים של הסדרה משחר ההיסטוריה.
מרבית הביקורות על הסרט היו פושרות למדי ואף שליליות.
לטענת ד"ר שמוליק דובדבני, הסרט "חסר מחשבה מגובשת, אמירה סאטירית, תנופה קומית ובעיקר פואנטה".
בין היתר כתבו חלק המבקרים כי הסרט אינו סאטירי בצורה מספקת, בעל הומור נמוך, איננו מדייק בסיפור התנ"כי ובעיקר מהווה תעלול יחסי ציבור של "קשת".
יאיר רוה מהבלוג סינמהסקופ שיבח את ההומור בסרט, וטען כי מדובר בקומדיה מושקעת.
במהלך השנים הסרט נהפך לסרט פולחן ישראלי, לרבות בשל שידוריו החוזרים בימי העצמאות.
זוהיר אנדראוס (ערבית: زهير أندراوس; נולד ב-1958) הוא עיתונאי ערבי-ישראלי, המשמש כעורך ומנכ"ל של העיתון הישראלי-ערבי "מע-אלחדת'", וככתב העיתון הערבי הלונדוני "אל-קודס אל-ערבי" בישראל.
אנדראוס נשוי לעדלה ליוס, מכפר מעיליא בגליל-העליון, שעובדת כאחות מוסמכת ביחידה לטיפול נמרץ לב בבית החולים לגליל המערבי בנהריה, ואב לשלושה: עו"ד דינה אנדראוס-דקואר (33 נשואה ואם לשניים), ד"ר קארין אנדראוס-מוויס (32, נשואה ואם לבת), וקרלו-חלים (26, רווק, מהנדס בוגר הטכניון בחיפה).
נולד למשפחה נוצרית קתולית בכפר תרשיחא.
למד תקשורת ועיתונות ברומא בין השנים 1980 ל-1985. עבד ב"ידיעות אחרונות" ככתב לענייני ערבים, היה העורך הראשי של המקומון "צפון1" של רשת שוקן, ושימש כמנהל תוכניות בתחנת השידור האזורית הערבית.
שימש כעורך העיתון הערבי ישראלי כל אל-ערב.
אנדראוס מרבה לכתוב בתקשורת העברית בישראל, ובין השאר כותב ב"הארץ", ב"עין השביעית" וב-ynet.
אנדראוס היה פעיל בל"ד, אך עזב ב-2011 על רקע עמדת המפלגה בנושא מלחמת האזרחים בסוריה.
זוהיר פרנסיס הוא זמר ערבי ישראלי.
נולד בחיפה לפיירוז ולבישארה הלבנוני, וגדל בוואדי ניסנאס.
הוא למד מוזיקה אצל חכמת שהין (אביו של המוזיקאי סימון שאהין) ואצל וליד גאנם, ובקונסרבטוריון למוזיקה בחיפה.
בשנת 2010 זכה בתואר זמר השנה של תחנת הרדיו קול ישראל בערבית.
זוהר גושן (נולד ב-1961) הוא פרופסור ומשפטן ישראלי.
בעבר שימש יושב ראש של רשות ניירות ערך.