tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לא במקרה השחקן האוסטרי המוכשר ארנסט האפל היה מאמן בהולנד בסוף שנות ה-60 ותחילת ה-70. במונדיאל 1978 הוביל את הולנד עד למקום השני והנבחרת דגלה בטוטאל פוטבול.
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית בבייסבול (בספרדית: Selección de béisbol de la República Dominicana) היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את הרפובליקה הדומיניקנית בתחרויות בינלאומיות.
ב-2013 זכתה הנבחרת בוורלד בייסבול קלאסיק (אליפות העולם בבייסבול) ובאולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית הארד.
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית העפילה לאולימפיאדת ברצלונה, שנערכה בשנת 1992. בטורניר האולימפי הנבחרת סיימה במקום ה-6 מתוך 8 נבחרות.
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית העפילה לאולימפיאדת טוקיו, שנערכה בשנת 2021. בטורניר האולימפי הנבחרת סיימה במקום ה-3 מתוך 6 נבחרות לאחר שניצחה את קוריאה הדרומית במשחק על מדליית הארד.
שםמקצועשלב הבתיםשלב הנוקאאוטבית ניחומיםהגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2מקוםשמינית הגמררבע הגמרחצי הגמרסיבוב ראשוןסיבוב שניחצי הגמר נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית טורניר גברים יפןהפסד (3–4) מקסיקוניצחון (6–4)2 קוריאה הדרומיתהפסד (3–4) לא העפילה ישראלניצחון (7–6) ארצות הבריתהפסד (1–3) לא העפילה קוריאה הדרומיתניצחון (10–6)3
נבחרת ויילס בכדורגל נשים מייצגת את ויילס בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של ויילס.
היא מעולם לא העפילה לגביע העולם או אליפות אירופה.
נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית בכדורסל נשים היא נבחרת כדורסל הנשים הלאומית של הרפובליקה המרכז-אפריקאית.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל המרכז-אפריקאית (Fédération Centrafricaine de Basketball).
נבחרת וייטנאם בכדורגל נשים מייצגת את וייטנאם בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של וייטנאם (VFF).
משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1997 במסגרת משחקי דרום-מזרח אסיה, ובו היא הפסידה 3-2 לתאילנד.
למרות ההפסד, העפילה הנבחרת לשלב הנוקאאוט ובסיום הטורניר זכתה במדליית הארד.
שנתיים לאחר מכן, היא לקחה חלק בפעם הראשונה באליפות אסיה, אותה סיימה עם 2 ניצחונות ו-2 הפסדים.
ב-2008 וב-2014 היא אף אירחה את האליפות, אך מעולם לא הצליחה להעפיל מעבר לרבע הגמר.
ב-2023, העפילה וייטנאם בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, לאחר שסיימה במקום השישי באליפות אסיה ששימשה כטורניר המוקדמות.
בגביע העולם, היא שובצה לבית אחד עם ארצות הברית, הולנד ופורטוגל, הפסידה בכל שלושת משחקיה והודחה בסיום שלב זה.
נבחרת הפיליפינים בכדורגל נשים מייצגת את הפיליפינים בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפיליפינית (PFF).
משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1981 במסגרת אליפות אסיה שנערכה בהונג קונג, ובו היא הפסידה 2-0 למארחת.
ארבע שנים לאחר מכן, היא לקחה חלק בפעם הראשונה בטורניר הכדורגל של משחקי דרום-מזרח אסיה, אך הפסידה לסינגפור ותאילנד וסיימה במקום השלישי והאחרון.
ב-2017 החליטה התאחדות הכדורגל הפיליפינית לגייס כדורגלניות אמריקאיות ממוצא פיליפיני, על מנת שאלה יעזרו לנבחרת להעפיל לגביע העולם 2019. למרות שלא הצליחה לעלות לטורניר הגמר, הנבחרת חוותה שיפור משמעותי בעקבות הגיוסים, וב-2018 עלתה לראשונה משלב הבתים של אליפות אסיה.
שש שנים אחר כך, הנבחרת הצליחה לעמוד ביעד אותו הציבה ההתאחדות, והעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, לאחר שהגיעה עד חצי הגמר באליפות אסיה ששימשה כטורניר המוקדמות.
בגביע העולם, היא שובצה לבית אחד עם המארחת ניו זילנד, נורווגיה ושווייץ.
היא ניצחה במשחק אחד (0-1 מול ניו זילנד), הפסידה בשני משחקיה הנוספים והודחה בסיום שלב זה.
נבחרת טורקיה בכדורגל (בטורקית: Türkiye Millî Futbol Takımı) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טורקיה.
טורקיה הגיעה בשנות האלפיים להישגים גדולים, שיאם של הישגים אלה הוא העפלתה של הנבחרת לשלב חצי גמר גביע העולם במונדיאל 2002 וזכייתה שם במקום השלישי.
שנה לאחר מכן סיימה טורקיה במקום השלישי בגביע הקונפדרציות.
גם ביורו 2008 העפילה טורקיה לחצי הגמר.
גאוגרפית, טורקיה ממוקמת גם באירופה וגם באסיה.
עם זאת, היא נמנית עם חברות אופ"א ולפיכך משחקת נבחרתה רק באליפות אירופה לאומות (ולא בגביע אסיה) ובמוקדמות האירופיים של גביע העולם.
טורקיה העפילה למונדיאל 1950 אחרי שניצחה 0:7 את סוריה אך לבסוף בחרה לא להשתתף במשחקים בשל בעיות כלכליות.
4 שנים מאוחר יותר הצליחה טורקיה להעפיל שוב למונדיאל, הפעם אחרי שניצחה את ספרד.
למרות הפסד 4:1 במשחק הראשון, הצליחה טורקיה להתאושש ולנצח במשחק השני 0:1. לפיכך, נערך משחק שלישי ומכריע שהסתיים בתיקו 2:2. לבסוף, זכתה טורקיה להעפיל למונדיאל אחרי הטלת מטבע.
במונדיאל שובצה טורקיה לבית שכלל את הנבחרות החזקות של גרמניה והונגריה.
אחרי הפסד 4:1 במשחק הראשון מול הגרמנים, התמודדה טורקיה מול קוריאה הדרומית בשל שיטת המשחקים שהייתה נהוגה אז.
טורקיה ניצחה 0:7 ובעקבות הניצחון שובצה לשחק בשנית עם גרמניה.
גם הפעם ניצחו הגרמנים, הפעם בתוצאה 7:2.
תקופה זו נחשבת לתקופת שפל עבור הכדורגל הטורקי, זאת למרות הקמת הליגה הטורקית לכדורגל והשתתפותן של קבוצות טורקיות בגביעי אירופה לקבוצות.
הנבחרת הטורקית פספסה את העלייה ליורו 1972 ויורו 1976 בנקודה אחת.
בשנות ה-80 נחלה טורקיה שני הפסדים בתוצאה 0:8 לאנגליה.
החמצת העלייה למונדיאל 1990 בשתי נקודות, הביא את ההתאחדות הטורקית לבצע מהפכה ארגונית והכדורגל הטורקי החל לעבור למתכונת מקצוענית, יחד עם ההשקעה הכספית העצומה במועדונים.
שנות ה-90 ועד היום - כוח עולה
ב-1996 הצליחה טורקיה להעפיל בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה בכדורגל.
הנבחרת הטורקית הצליחה להעפיל לתחרות אחרי שסיימה שנייה במוקדמות והקדימה את שוודיה ב-6 נקודות.
בטורניר הפסידה טורקיה בשלושת משחקיה ולא הצליחה להבקיע ולו שער אחד.
עם זאת, טורקיה לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1998 אחרי שסיימה שלישית בביתה, מרחק 4 נקודות מבלגיה שסיימה שנייה בבית שכלל גם את הולנד שסיימה ראשונה.
למרות הכישלון להעפיל למונדיאל 1998, הצליחה טורקיה להעפיל בפעם השנייה בתולדותיה ובפעם השנייה ברציפות ליורו 2000 אחרי שניצחה בפליי-אוף את אירלנד.
אחרי הפסד 2:1 במשחק הראשון לאיטליה, סיימה טורקיה בתיקו 0:0 מול שוודיה וניצחה 0:2 את המארחת בלגיה.
בעקבות הניצחון העפילה טורקיה לשלב רבע הגמר, הישג השיא של הכדורגל הטורקי באותם ימים.
במשחק רבע הגמר הפסידה טורקיה לנבחרתה החזקה של פורטוגל.
הישג השיא של הכדורגל הטורקי הגיע במונדיאל 2002. טורקיה העפילה מבית שכלל את נבחרות ברזיל, קוסטה ריקה וסין.
כעבור שנה, השתתפה טורקיה בגביע הקונפדרציות.
היא סיימה בתיקו 2:2 עם אלופת העולם דאז ברזיל אך הפסידה בחצי הגמר 3:2 למארחת צרפת.
במשחק על המקום השלישי גברה טורקיה 0:1 על קולומביה.
שנה בלבד לאחר מכן, כשלה טורקיה בניסיונה להעפיל ליורו 2004 אחרי הפסד מפתיע בפליי-אוף ללטביה.
כעבור שנתיים, פספסה טורקיה שוב הזדמנות להעפיל למונדיאל 2006 אחרי שהפסידה בפליי-אוף לשווייץ.
המשחקים לוו בסערה גדולה ובתום המשחק השני אף פרצה תגרה בין שחקני שתי הנבחרות.
אחרי שכשלה להעפיל לשני טורנירים, הצליחו הטורקים להעפיל ליורו 2008. למרות הפסד 2:0 במשחק הפתיחה מול פורטוגל, התאוששה טורקיה וניצחה במשחקה השני 1:2 את המארחת שווייץ (בעזרת גול ניצחון בדקה ה-93).
במשחק השלישי של הבית המוקדם התמודדה טורקיה עם צ'כיה כשהמנצחת מעפילה לרבע הגמר.
למרות פיגור של 0:2, הצליחה טורקיה להשוות בדקה ה-87 ולנצח במשחק משער בדקה ה-89 של ניהאט קהבצ'י.
המשחק עצמו היה מצב שהתרחש לראשונה בהיסטוריה כשלשתי קבוצות אותו מספר ניצחונות, תיקו והפסדים וגם שערי הזכות והחובה שווים.
במקרה של תיקו היו אמורים ללכת לפנדלים לאחר 90 דקות בלבד אבל כאמור טורקיה העפילה.
חרף ההדחה, זכתה נבחרת טורקיה לתשבחות רבות בכלי התקשורת השונים על השתתפותה בטורניר ועל היכולת שהפגינה.
טורקיה העפילה ליורו 2020, אך הודחה בשלב הבתים לאחר שהפסידה בכל משחקיה לאיטליה (3-0), ויילס (2-0) ושווייץ (3-1).
טורקיה העפילה ליורו 2024. בשלב הבתים גברה על גיאורגיה 1-3 והובסה על ידי פורטוגל 3-0. במשחקה האחרון בשלב הבתים גברה טורקיה על צ'כיה 1-2 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית.
בשמינית הגמר גברה טורקיה על אוסטריה 1-2 והעפילה לרבע הגמר.
ברבע הגמר הפסידה טורקיה להולנד 2-1 והודחה.
להלן סגל נבחרת טורקיה לקראת משחקי יורו 2024
נכון ל-7 בספטמבר 2025. לאחר משחק נגד
לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה אדידס 1982 - 2002 נייקי 2003 - הווה
נבחרת סארלנד בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של השטח האוטונומי סארלנד מ-1950 עד 1956.
נבחרת סארלנד שיחקה בסך הכול 19 משחקים (עשרה מהם נגד נבחרות ב').
ב-1957 סארלנד חזרה להיות חלק מגרמניה המערבית ולכן הופסקה פעילות הנבחרת.
הנבחרת לא נרשמה לטורניר המוקדמות של מונדיאל 1950 כיוון שקיבלה את אישור ההשתתפות בטורנירים רשמיים של פיפ"א רק כשבועיים לפני התחרות.
היא כן נרשמה למוקדמות מונדיאל 1954, אך לא הצליחה להעפיל למונדיאל עצמו לאחר שסיימה במקום השני מתחת לגרמניה המערבית ומעל ל שסיימה במקום השלישי.
נבחרת יוגוסלביה בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של ממלכת יוגוסלביה ושל הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
הנבחרת השתתפה בשמונה גביעי עולם ובארבע אליפויות אירופה.
כמו כן, זכתה הנבחרת במשחקים האולימפיים ב-1960 (בנוסף לכך, סיימה הנבחרת שלוש פעמים במקום השני, ופעם אחת במקום השלישי).
התאחדות הכדורגל של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים נוסדה ב-1919 בזאגרב, והצטרפה לפיפ"א.
הנבחרת קיימה את משחקה הרשמי הראשון ב-28 באוגוסט באנטוורפן נגד נבחרת צ'כוסלובקיה, והובסה בתוצאה 7:0.
ב-1929 שינתה המדינה את שמה ליוגוסלביה ומטה ההתאחדות עבר לבלגרד.
הנבחרת השתתפה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1930, וסיימה את הטורניר כשהיא חולקת יחד עם נבחרת ארצות הברית את המקום השלישי.
התאחדות ונבחרת הכדורגל הפסיקו את פעילותן בעקבות מלחמת העולם השנייה.
אחרי המלחמה, הפכה יוגוסלביה לרפובליקה סוציאל פדרלית.
התאחדות הכדורגל והנבחרת הוקמו מחדש והצטרפו מחדש לפיפ"א ואופ"א.
המדינה אירחה את אליפות אירופה בכדורגל בשנת 1976, שהתקיימה בערים בלגרד וזאגרב.
נבחרת יוגוסלביה עד גיל 20, זכתה באליפות העולם בנוער שנערכה ב-1987 בצ'ילה.
אותו דור היה ככל הנראה מצליח הרבה יותר, לולא מלחמת יוגוסלביה, שהובילה לפירוק המדינה בתחילת שנות ה-90. בעקבות מלחמת יוגוסלביה הוטלו על המדינה סנקציות רבות.
במסגרת הסנקציות, הוחרמה נבחרת יוגוסלביה ולא אופשר לה להשתתף בטורניר יורו 1992, אף על פי שהעפילה אליו.
בעקבות פירוק יוגוסלביה, הכריזו 4 מתוך 6 הרפובליקות שהיו חברות בפדרציה על עצמאותן, והקימו נבחרות כדורגל מקומיות: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, סלובניה, ומקדוניה.
הרפובליקות של סרביה ומונטנגרו המשיכו להתקיים כפדרציה, ברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, עד שנת 2003 בה שונה שם המדינה והנבחרת לסרביה ומונטנגרו.
בשנת 2006 הכריזה מונטנגרו על היפרדותה מסרביה והקימה נבחרת כדורגל מקומית.
בעקבות כך קמו שתי נבחרות חדשות: סרביה ומונטנגרו.
יוגוסלביה הוזמנה לגביע העולם הראשון ושובצה בשלב הבתים עם ברזיל ובוליביה.
יוגוסלביה ניצחה את 1-2 ולאחר מכן הביסה את 0-4. בעקבות ניצחונותיה, יוגוסלביה סיימה ראשונה בבית והעפילה לחצי הגמר מול המארחת , במשחק בו הובסה 6-1.
יוגוסלביה השתתפה במוקדמות מונדיאל 1934 ובמוקדמות מונדיאל 1938, אך בשני המקרים לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
יוגוסלביה הצליחה להעפיל למונדיאל 1950, לראשונה דרך טורניר המוקדמות.
ברזיל ניצחה במשחק 2-0 ויוגוסלביה סיימה במקום השני בבית והודחה.
יוגוסלביה העפילה בפעם השנייה ברציפות למונדיאל 1954, לאחר שבטורניר המוקדמות שובצה לבית עם יוון וישראל.
יוגוסלביה העפילה לטורניר הגמר לאחר שניצחה בכל המשחקים בתוצאה זהה של 0-1 וסיימה במקום הראשון.
בטורניר הגמר שוב שובצה יוגוסלביה בשלב הבתים עם ברזיל, בפעם השלישית ברציפות, ובנוסף שובצה עם צרפת ומקסיקו, מולה לא התמודדה עקב שיטת המשחקים בטורניר.
יוגוסלביה ניצחה את צרפת 0-1 ולאחר מכן סיימה בתיקו 1-1 עם ברזיל.
שתי הנבחרות סיימו במקום הראשון הודות למספר נקודות זהה ובהטלת מטבע הוכרע שברזיל תסיים ראשונה ויוגוסלביה שנייה.
שתי הנבחרות העפילו לרבע הגמר.
ברבע הגמר הפסידה יוגוסלביה לאלופת העולם שבדרך, מערב גרמניה.
יוגוסלביה העפילה בפעם השלישית ברציפות למונדיאל 1958, לאחר שבטורניר המוקדמות סיימה ראשונה בבית לפני רומניה ויוון.
בטורניר הגמר בשלב הבתים שובצה יוגוסלביה עם סקוטלנד, צרפת ופרגוואי.
יוגוסלביה סיימה בתיקו 1-1 עם ולאחר מכן ניצחה את צרפת 2-3. יוגוסלביה סיימה את משחקיה בשלב הבתים בתיקו 3-3 עם בעקבותיו סיימה במקום השני בבית, כאשר לזכותה אותו מספר נקודות כמו לצרפת הראשונה, אך יחס שערים פחות טוב.
ברבע הגמר שוב פגשה יוגוסלביה במערב גרמניה ושוב הפסידה לה 1-0.
יוגוסלביה השתתפה באליפות אירופה הראשונה, יורו 1960 והעפילה לטורניר הגמר לאחר שהדיחה את ו.
בחצי הגמר התמודדה יוגוסלביה מול צרפת.
יוגוסלביה עלתה ליתרון 0-1 מוקדם משערו של מילאן גאליץ', אולם צרפת השוותה תוך דקה והפכה בהמשך את התוצאה ל-3-1. אנטה זנטיץ' צמצם ל-3-2, אך הצרפתים עלו ל-4-2. יוגוסלביה הבקיעה בתגובה שלושה שערים בתוך ארבע דקות והפכה את התוצאה ל-4-5, משער של טומיסלב קנץ וצמד של דראז'ן ירקוביץ'.
במשחק הגמר עלתה יוגוסלביה ליתרון 0-1 מול ברית המועצות משער של גאליץ', אך הסובייטים השוו וניצחו לאחר הארכה.
יוגוסלביה סיימה במקום השני, כאשר גאליץ' וירקוביץ' מסיימים כמלכי השערים של הטורניר עם 2 שערים, בצוותא עם 3 שחקנם נוספים.
גאליץ', דרגוסלאב סקולאראק, בורה קוסטיץ' וולדימיר דורקוביץ' נבחרו לנבחרת הטורניר על ידי אופ"א.
יוגוסלביה העפילה למונדיאל 1962 בפעם הרביעית ברציפות, לאחר שהדיחה בטורניר המוקדמות את פולין וקוריאה הדרומית.
בשלב הבתים של טורניר הגמר שובצה יוגוסלביה עם ברית המועצות, אורוגוואי וקולומביה.
בשחזור של גמר אליפות אירופה, שוב הפסידה יוגוסלביה לברית המועצות 2-0, אך בהמשך ניצחה את אורוגוואי 1-3 והביסה את קולומביה 0-5. יוגוסלביה העפילה לרבע הגמר מהמקום השני בבית ושוב פגשה ברבע הגמר, בפעם השלישית ברציפות, את מערב גרמניה.
בניגוד לפעמיים הקודמות, הפעם ידה של יוגוסלביה הייתה על העליונה כאשר היא מנצחת את הגרמנים 0-1 משער של פטאר רדקוביץ' חמש דקות לסיום המשחק.
בכך העפילה יוגוסלביה לחצי הגמר לראשונה מאז מונדיאל 1930. בחצי הגמר הפסידה יוגוסלביה לצ'כוסלובקיה 3-1 ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לצ'ילה המארחת 1-0. יוגוסלביה סיימה במקום הרביעי בטורניר, כאשר דראז'ן ירקוביץ' מסיים כמלך שערי הטורניר עם 4 שערים, בצוותא עם חמישה שחקנים נוספים.
יוגוסלביה לא העפילה ליורו 1964, לאחר שעברה במוקדמות את בלגיה והודחה לאחר מכן על ידי שוודיה.
יוגוסלביה גם לא העפילה למונדיאל 1966 ובכך נקטע רצף ההשתתפות בטורנירי גמר גביע העולם, לאחר ארבע הופעות רצופות.
במוקדמות יורו 1968 שובצה יוגוסלביה לבית עם מערב גרמניה ואלבניה.
יוגוסלביה ניצחה בביתה את מערב גרמניה 0-1 ולאחר מכן ניצחה באלבניה, הפסידה במערב גרמניה וניצחה בביתה שוב את אלבניה.
במשחק הסיום של הבית התארחה מערב גרמניה באלבניה, כאשר ניצחון צפוי יעלה אותה לשלב הפלייאוף.
אולם המשחק הסתיים בתיקו 0-0 מפתיע ששלח את יוגוסלביה לפלייאוף, כאשר היא מסיימת בראשות הבית עם נקודה אחת יותר ממערב גרמניה.
בשלב הפלייאוף התמודדה יוגוסלביה מול צרפת.
המשחק הראשון בצרפת הסתיים בתיקו 1-1 ובמשחק הגומלין הביסה יוגוסלביה את צרפת 1-5 והעפילה לטורניר הגמר.
בחצי גמר היורו גברה יוגוסלביה על אנגליה 0-1 משער של דרגאן דז'אג'יץ' שלוש דקות לסיום המשחק.
במשחק הגמר מול איטליה המארחת הובילה יוגוסלביה משער של דז'אג'יץ', אולם האיטלקים השוו עשר דקות לסיום המשחק.
המשחק לא הוכרע גם בהארכה והסתיים בתיקו 1-1. בעקבות כך, נערך משחק חוזר יומיים לאחר מכן ובו ניצחה איטליה 2-0. דז'אג'יץ' סיים כמלך השערים של הטורניר עם שני שערים.
הוא גם נבחר לנבחרת הטורניר של אופ"א יחד עם איביצ'ה אוסים ומיראד פזלאגיץ'.
יוגוסלביה לא העפילה למונדיאל 1970. במוקדמות יורו 1972 סיימה יוגוסלביה ראשונה בשלב הבתים אך הודחה על ידי ברית המועצות במשחקי הפלייאוף על העלייה לטורניר הגמר.
במוקדמות מונדיאל 1974 שובצה יוגוסלביה בבית עם ספרד ויוון.
ספרד ויוגוסלביה סיימו במקום הראשון עם אותו מספר נקודות והפרש שערים זהה (אם כי לספרד היו יותר שערי זכות).
לכן נקבע משחק מכריע על ההעפלה למונדיאל בין שתי הנבחרות שנערך בפרנקפורט, מערב גרמניה.
יוגוסלביה ניצחה 0-1 והעפילה לטורניר הגמר.
בשלב הבתים בטורניר הגמר סיימה יוגוסלביה בתיקו 0-0 עם ברזיל ולאחר מכן הביסה את זאיר 0-9 ובכך השוותה את שיא הניצחון הגבוה ביותר בתולדות גביע העולם.
במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה יוגוסלביה בתיקו 1-1 עם סקוטלנד.
מכיוון שכל המשחקים בין יוגוסלביה, ברזיל וסקוטלנד הסתיימו בתיקו וכל הנבחרות ניצחו את זאיר, מיקום הקבוצות בבית נקבע לפי הפרש השערים שהושג מול זאיר.
הודות לכך סיימה יוגוסלביה ראשונה בבית והעפילה לשלב הבתים השני.
בשלב הבתים השני הפסידה יוגוסלביה למערב גרמניה המארחת, פולין ושוודיה וסיימה במקום האחרון בבית.
יוגוסלביה העפילה ליורו 1976 לאחר שבטורניר המוקדמות סיימה ראשונה בשלב הבתים לפני צפון אירלנד, שוודיה ונורווגיה ועברה את וויילס במשחקי הפלייאוף על העלייה לטורניר הגמר.
טורניר הגמר של יורו 1976 נערך ביוגוסלביה.
בחצי הגמר הובילה יוגוסלביה 0-2 על מערב גרמניה, אך בסופו של דבר הפסידה 4-2 אחרי הארכה.
יוגוסלביה הפסידה גם להולנד במשחק על המקום השלישי 3-2 שוב אחרי הארכה וסיימה רביעית למרות יתרון הביתיות.
גם בטורניר זה נבחר דז'אג'יץ' לנבחרת הטורניר של אופ"א.
יוגוסלביה לא העפילה למונדיאל 1978 וליורו 1980. היא העפילה למונדיאל 1982, כשהיא מסיימת בשלב הבתים בטורניר המוקדמות במקום הראשון לפני איטליה שהעפילה אף היא לטורניר הגמר ואף זכתה בו.
בניגוד למקרה הדומה במוקדמות מונדיאל 1974, הפעם מספר שערי הזכות כן היווה קריטריון לדירוג ובכך יוגוסלביה הודחה בשלב הבתים.
יוגוסלביה העפילה ליורו 1984 אולם הפסידה בכל משחקיה לבלגיה, דנמרק וצרפת וסיימה במקום האחרון בבית בטורניר הגמר.
יוגוסלביה לא העפילה למונדיאל 1986 וליורו 1988.
טורניר הגמר האחרון בו השתתפה יוגוסלביה כמייצגת של שש הרפובליקות היה מונדיאל 1990. יוגוסלביה העפילה לטורניר הגמר, לאחר שבטורניר המוקדמות סיימה ראשונה בבית לפני סקוטלנד, צרפת, נורווגיה וקפריסין.
בשלב הבתים של טורניר הגמר הובסה יוגוסלביה על ידי מערב גרמניה האלופה שבדרך 4-1. בהמשך גברה יוגוסלביה על קולומביה 0-1 והביסה את איחוד האמירויות 1-4. יוגוסלביה סיימה במקום השני בבית והעפילה לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר גברה יוגוסלביה על ספרד 1-2 אחרי הארכה מצמד שערים של דראגן סטויקוביץ'.
ברבע הגמר סיימה יוגוסלביה בתיקו 0-0 עם אלופת העולם ארגנטינה והודחה לאחר שהפסידה 3-2 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.
רוברט פרוסינצ'קי נבחר לשחקן הצעיר המצטיין בטורניר וסטויקוביץ' נבחר לנבחרת הטורניר.
יוגוסלביה השתתפה במוקדמות יורו 1992 וסיימה במקום הראשון בבית בטורניר המוקדמות.
אולם בעקבות התפרצות מלחמות יוגוסלביה, הוטלו סנקציות על יוגוסלביה מטעם האומות המאוחדות ולכן פיפ"א השעתה את יוגוסלביה מכל פעילות.
את מקומה של יוגוסלביה בטורניר הגמר של יורו 1992 תפסה דנמרק, שסיימה במקום השני בבית אחרי יוגוסלביה, שאף הפתיעה וזכתה באליפות אירופה.
יוגוסלביה הושעתה גם ממוקדמות מונדיאל 1994 וסיימה להתקיים במתכונתה הנוכחית.
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובה 1960מקום שני21016 6 1964לא העפילה 1968מקום שני31112 3 1972לא העפילה 1976מקום רביעי20024 7 1980לא העפילה 1984סיבוב ראשון30032 10 1988לא העפילה 1992העפילה, אך הושעתה מהטורניר, בעקבות מלחמת יוגוסלביהסה"כ4/9102171426
נבחרת חוף השנהב, הידועה בכינוייה "הפילים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת חוף השנהב.
הנבחרת נחשבת לאחת החזקות באפריקה, ומשחקים בה שחקנים רבים המככבים במועדונים בכירים באירופה.
ההישג הגדול ביותר שבו זכתה נבחרת חוף השנהב הוא זכייה בגביע אפריקה לאומות ב-1992, 2015 ו-2023. בטורנירים שנערכו בשנים 2006 ו-2012 סיימה במקום השני.
חוף השנהב העפילה לראשונה לגביע העולם בכדורגל ב-2006. היא הפסידה לנבחרות ו החזקות בתוצאה 1–2, וסיימה את השתתפותה בטורניר לאחר המשחק השלישי נגד בו ניצחה 3–2.
חוף השנהב העפילה גם למונדיאל 2010, בו סיימה בתיקו 0–0 נגד נבחרת , הפסידה 1–3 ל וניצחה 3–0 את .
הנבחרת סיימה את שלב הבתים במקום השלישי ולא העפילה לסיבוב השני.
חוף השנהב העפילה למונדיאל 2014 בפעם השלישית ברציפות, ובניגוד לפעמים הקודמות שובצה בבית נוח יחסית עם , ו.
הנבחרת פתחה בניצחון 2–1 על יפן, אך הפסידה 1–2 לקולומביה וליוון והודחה בשלב הבתים.
בכך סיימה חוף השנהב במקום השלישי בבית המוקדם בפעם השלישית ברציפות ושוב הודחה בשלב הבתים.
[*] משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
חוף השנהב השתתפה בגביע המלך פהד 1992 (קודמו של גביע הקונפדרציות) לאחר שזכתה בגביע אפריקה לאומות 1992, אך הפסידה בחצי הגמר 0–4 לאלופה ובמשחק על המקום השלישי 2–5 ל.
להלן סגל שחקני הנבחרת שזכתה בגביע אפריקה לאומות 2023. הנתונים מעודכנים ל-11 בפברואר 2024.
הנבחרת של טוגו בכדורגל לגברים העפילה לראשונה לטורניר גביע העולם בכדורגל ב-2006. היא הפסידה בשלושת משחקיה בשלב הבתים לקוריאה הדרומית, שווייץ וצרפת, והודחה מהמשך הטורניר.
נבחרת הכדורגל של טוגו הייתה אחת הנבחרות הצבעוניות והחריגות ביותר במונדיאל 2006: לפני כל משחק בירך אותה מכשף וודו שעלה לכר הדשא טרם ההתמודדות.
כמו כן, אוהדיה המעטים שהגיעו למשחק לבשו את בגדיה המסורתיים של טוגו.
ב-8 בינואר 2010, כשאוטובוס הנבחרת נסע דרך קונגו לאנגולה כדי להשתתף בגביע אפריקה לאומות 2010 הותקף האוטובוס ביריות, כשהיורים היו מורדים מארגון FLEC לעצמאות קבינדה, במסגרת העימותים של מלחמת קבינדה.
נהג האוטובוס שהסיע את אנשי הנבחרת נהרג במקום, ותשעה אנשים נוספים נפצעו, ביניהם קוג'ובי אביללה, שוער קבוצת החובבים הצרפתית GSI פונטיבי ומגנה של קבוצת וסלואיי הרומנית, סרז' אקקפו.
בתחילה התכוונו הטוגולזים להמשיך ולהשתתף באליפות, אך לאחר שגילו כי גם עוזר המאמן מת מפצעיו בבית החולים, החליטו אנשי הנבחרת להודיע על פרישתם מאליפות אפריקה.
נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טרינידד וטובגו.
נחשבת לנבחרת הטובה ביותר כיום באיים הקריביים, ולזכותה 8 זכיות בגביע הקריביים.
ב-12 באוקטובר 2005, ניצחה הנבחרת את מקסיקו בתוצאה 2:1, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ניצחון זה הבטיח לנבחרת את המקום הרביעי בבית המוקדמות, ושלח אותה למשחק פלייאוף נגד בחריין על כרטיס לטורניר.
במשחק הראשון בבירת טרינידד וטובגו, פורט אוף ספיין, סיימו הנבחרות בתיקו 1:1. במשחק הגומלין בבחריין ניצחה טרינידד וטובגו בתוצאה 1:0, ובכך העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל.
במונדיאל 2006 סיימה טרינידד וטובגו בתיקו 0:0 עם שוודיה, והפסידה לאנגליה 0:2 ולפרגוואי באותה תוצאה.
היא דורגה במקום האחרון בבית והודחה מהמשך הטורניר.
מספר שחקנים מהנבחרת שיחקו בעבר בפרמייר ליג, כגון דווייט יורק וסטרן ג'ון.
נבחרת טורקמניסטן בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טורקמניסטן.
הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולמי.
בשנת 2004, חוללה הנבחרת הפתעה גדולה כאשר העפילה לגביע אסיה.
בטורניר זה, השיגה רק נקודה אחת ולא העפילה לסיבוב השני.
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה1956 עד 1988הייתה חלק מברית המועצות 1992לא הייתה חברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה 1996לא העפילה 2000 2004סיבוב ראשון30124 6 2007לא נרשמה 2011לא העפילה 2015 2019סיבוב ראשון30033 10 2023לא העפילה 2027סה"כ2/86015716
נבחרת זמביה בכדורגל, הידועה בכינויה "Chipolopolo" (קליעי הנחושת), היא נבחרת הכדורגל הלאומית של זמביה.
נחשבת לאחת הנבחרות המובילות בדרום יבשת אפריקה.
הנבחרת זכתה פעם אחת בטורניר גביע אפריקה לאומות (בגביע 2012) וסיימה פעמיים במקום השני (בשנים 1974 ו-1994).
הישג בולט של הנבחרת הוא התבוסה שהנחילה לנבחרת איטליה בתוצאה 4-0, בטורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול (1988).
כוכב הנבחרת קלושה בוואליה כבש באותו משחק שלושער ובישל שער נוסף.
המשמעות המילולית של הכינוי הוא "קליעי הנחושת".
הכינוי ניתן לנבחרת זמביה משתי סיבות.
הראשונה היא שהנחושת היא התפוקה העצמית המיוצרת ביותר של זמביה.
הסיבה השנייה היא מהירותם וכישרונם של שחקני נבחרת זמביה.
זמביה, מדינה המתגאה בהיותה אחת המדינות בעלת תפוקת הנחשות ויצוא הנחושת מהגבוהות ביבשת אפריקה מתגאה גם בהישגיה של הנבחרת הלאומית ומכאן השילוב בין השניים.
בשנת 1993 אירע אסון אווירי קשה בו נהרגו כל שחקני הנבחרת, לאחר שהמטוס הצבאי בו טסו התרסק.
האסון התרחש ב-28 באפריל 1993 כאשר הנבחרת הייתה אמורה להמריא למשחקי מוקדמות מונדיאל 1994 בסנגל על מנת להתמודד על ההעפלה למונדיאל 1994 בארצות הברית.
הטיסה מזמביה לסנגל דרשה שתי הפסקות תדלוק, הראשונה בקונגו והשנייה בליברוויל שבגבון.
כבר בעצירת התדלוק הראשונה בקונגו נצפו מספר בעיות במנוע המטוס, אך לא נעשה דבר על מנת לתקנן.
לאחר שהמריא המטוס בפעם השלישית באותו היום, מנמל התעופה בליברוויל שבגבון, החל לעלות באש אחד ממנועי המטוס.
הטייס, שהיה עייף לאחר שהגיע בטיסה ממאוריציוס, כיבה בטעות את המנוע השני, ובכך אזלו כוחם של מנועי המטוס, שהתרסק כ-500 מטרים מחופי גבון.
כל הנוסעים במטוס, 18 במספר, נהרגו בתאונה הקשה והידיעה הגיעה לזמביה רק מספר שעות לאחר מכן.
קפטן נבחרת זמביה, קאלושה בואליה, לא היה על המטוס מכיוון שבאותה עת הוא שיחק בפ.ס.וו.
איינדהובן והיה אמור להמריא לסנגל היישר מהולנד.
על נבחרת זמביה היה להשלים עוד משחק אחד בלבד במוקדמות מונדיאל 1994. כמו כן, גביע אפריקה לאומות היה צפוי להיערך חודשים מספר לאחר מכן, ועל הנבחרת החדשה והלא מנוסה היה נטל כבד מאוד.
קאלושה בואליה וה"Chopolopolo" עבדו קשה על בניית הנבחרת מחדש.
על הנבחרת הלאומית המתחדשת היה להשיג נקודה אחת בלבד במשחק החוץ האחרון שלה במוקדמות המונדיאל נגד נבחרת מרוקו בקזבלנקה, אך הנבחרת המתחדשת לא הצליחה לעמוד בציפיות, ונכשלה ברגעי האמת לאחר שהפסידה 1-0, ובכך נמוגו סיכוייה של להעפיל למשחקי המונדיאל.
בגביע אפריקה לאומות בשנת 1994, גברה הנבחרת כנגד כל הסיכויים על הקשיים שעמדו בפניהם, והציגה כדורגל חופשי והתקפי, כנראה אחת מתצוגות הכדורגל הטובות בהיסטוריה של הנבחרת, והעפילה עד למשחק הגמר.
בגמר פגשה הנבחרת את נבחרת ניגריה.
נבחרת זמביה שוב נכשלה ברגע האמת, והפסידה לנבחרת הניגרית בתוצאה 2-1. שחקני הנבחרת שבו לארצם כגיבורים לאומיים, למרות שלא זכו בגביע.
בשנת 2012 זכתה הנבחרת לראשונה בתולדותיה בגביע אפריקה לאומות לאחר שגברה על נבחרת חוף השנהב בתוצאה 8-7 בתום דו-קרב בעיטות עונשין (0-0 בתום הארכה).
את הזכייה הקדישו שחקני הנבחרת לנספים באסון שקרה 19 שנה לפני כן.
נכון ל-29 בדצמבר 2025. לאחר המשחק מול
נבחרת טג'יקיסטן בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טג'יקיסטן.
בשנת 1992, עם התפרקות ברית המועצות ועצמאות טג'יקיסטן, הוקמה הנבחרת הלאומית הטג'יקית והיא ערכה את משחקה הבינלאומי הראשון נגד נבחרת אוזבקיסטן ב-17 ביוני 1992.
במוקדמות מונדיאל 1998 שנערך בצרפת ניצחה נבחרת טג'יקיסטן בארבעה משחקים בשלב הבתים, כולל 5:0 על נבחרת טורקמניסטן אך הפסידה לנבחרת סין ולא עלתה למונדיאל.
לקראת מונדיאל 2002 הייתה קרובה שנית הנבחרת לעלייה אך נוצחה בידי נבחרת איראן.
במוקדמות מונדיאל 2006 הפסידה הנבחרת לנבחרת בחריין וגם בפעם זו לא עלתה למונדיאל.
הטורניר הראשון בו השתתפה הנבחרת היה גביע האתגר של ה-AFC בו זכתה הנבחרת הלאומית הטג'יקית.
לאחר המשחק, בדירוג פיפ"א קפצה הנבחרת מהמקום ה-141 למקום ה-125, עלייה מרשימה יחסית לנבחרת שכזו הנחשבת לאחת החלשות ביבשת אסיה.
1930 עד 1994 - לא נרשמה, הייתה חלק מברית המועצות
נכון ל-4 בספטמבר 2025. לאחר משחק נגד
לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה Li-Ning 2017–הווה
נבחרת זימבבואה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של זימבבואה.
הייתה ידועה כ"נבחרת רודזיה בכדורגל" עד לשנת 1980 עם הפיכתה של רודזיה לזימבבואה.
נבחרת טנזניה בכדורגל, הידועה בכינוייה "כוכבי טאיפה", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טנזניה.
לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה Uhlsport 2017–2023 Sandaland 2024–הווה
נבחרת טאיוואן בכדורגל (בסינית: 中華台北男子足球代表隊) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טאיוואן.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית.
התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית הוקמה תחילה בסין בשנת 1924 בשם "התאחדות הכדורגל של סין".
ההתאחדות העתיקה את מיקומה בשנת 1949 לאי טאיוואן לאחר מלחמת האזרחים הסינית.
בשנת 1932 נכנסה לפיפ"א בשם כ"סין" והצטרפה לפיפ"א שנית בשנת 1954 כ"טאיוואן", מאוחר יותר כ"הרפובליקה הסינית" ולבסוף כ"טאיפי הסינית".
ההישג הגדול ביותר של הנבחרת הלאומית של טאיוואן היה ב-1960, כאשר הגיעה למקום השלישי בגביע אסיה כ"נבחרת טאיוואן".
למרות זאת, כל שחקני ההרכב היו מהונג קונג מכיוון שהכבוד של השתתפות בנבחרת הונג קונג היה פחות מהשתתפות בנבחרת הטאיוואן.
נבחרת חבל הבסקים בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של הקהילה האוטונומית של חבל הבסקים שבספרד.
מאחר שאינה מייצגת מדינה, נבחרת זו לא חברה באופ"א או בפיפ"א ולכן לא משתתפת בגביע העולם בכדורגל או באליפות אירופה בכדורגל.
בתחילת דרכה שיחקה הנבחרת רבות מול הספרדית.
בשנת 1937 יצאה הנבחרת מספרד לראשונה, לשם איסוף כספים עבור הבסקים בזמן מלחמת האזרחים בספרד.
הנבחרת חדלה לפעול בזמן שנות פרנקו, ובשנת 1979 הוקמה מחדש.
נבחרת טיבט בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של מחוז טיבט שבסין.
הנבחרת חברה בקוניפ"א אינה חברה בAFC או בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע אסיה.
הקבוצה משחקת ללא אישורה של ממשלת סין אשר מתנגדת לקיום מסגרות ספורט מסודרות בחבל זה.
בשנת 2006 שיחקה הקבוצה במונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א (Viva World Cup) שהתקיים בעיר המבורג.
סנט פאולי שאירחה את הטורניר וסיימה בהפסד 7-0. במשחק השני הפסידה גם הפעם נבחרת טיבט בתוצאה 5-0 לטובת נבחרת גיברלטר ולכן לא העפילה משלב הבתים בטורניר זה.
נבחרת טאיוואן בכדורגל נשים מייצגת את טאיוואן בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית.
בעבר נחשבה הנבחרת לאחת מהנבחרות הטובות באסיה, אך כיום היא נחלשה וכמעט אינה מגיעה להישגים משמעותיים.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1977 במסגרת אליפות אסיה השנייה, שבסופה היא אף זכתה בגביע.
זו הייתה הזכייה הראשונה מתוך שלוש זכיות רצופות של טאיוואן באליפות, לאחר שהיא קטפה את התואר גם ב-1979 וב-1983. בשנות ה-80, לקחה הנבחרת חלק גם בשתי אליפויות אוקיאניה, וזכתה בשתיהן (1986 ו-1989).
ב-1991, לקחה הנבחרת חלק בגביע העולם הראשון, לאחר שסיימה במקום השלישי באליפות אסיה ששימשה כטורניר המוקדמות.
בגביע העולם שובצה טאיוואן לבית עם איטליה, גרמניה וניגריה, והצליחה לסיים במקום השלישי שהעניק לה את המקום ברבע הגמר.
ברבע הגמר היא הובסה 7-0 על ארצות הברית, והודחה מהטורניר.
מאז גביע העולם הראשון, לא הצליחה הנבחרת לשחזר את הצלחתה ולהעפיל לטורניר בינלאומי גדול.
ההישג המשמעותי האחרון אליו הגיעה הוא המקום השני באליפות אסיה שנערכה ב-1999 בפיליפינים.
נבחרת טהיטי בכדורגל לגברים היא הנבחרת הלאומית בכדורגל של פולינזיה הצרפתית.
הישג השיא של הנבחרת הוא זכייה בגביע אוקיאניה לאומות בשנת 2012, בזכותו שיחקה לראשונה בתולדותיה בגביע הקונפדרציות 2013.
ב-2 בספטמבר 1971 שיחקה הנבחרת במשחקי האוקיינוס השקט הדרומי נגד נבחרת .
המשחק נגמר בתוצאה 30-0 לטובת טהיטי, שהפכה באותה עת לשיא בינלאומי בניצחון נבחרות בטורניר כלשהו בעולם לאורך השנים.
השיא של טהיטי נשבר רק בשנת 2001, כאשר גברה על בתוצאה 31-0.
בטהיטי נולדו בסך הכל שני כדורגלנים בעלי שיעור קומה בינלאומי, פאסקל ואהירואה ששיחק בקבוצת אוסר ונבחרת צרפת ובן דודו מאראמה ואהירואה הנושא דרכון צרפתי בשל היות פולינזיה הצרפתית חלק מצרפת.
מאראמה שיחק בקבוצת נאנסי מהליגה השנייה בצרפת מ-2010 עד 2013. מאראמה פרש מהכדורגל לאחר טורניר גביע הקונפדרציות 2013 שבו שיחק בנבחרת טהיטי.
נבחרת זנזיבר בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת זנזיבר, איים השייכים למדינת טנזניה.
הנבחרת נמצאת תחת פיקוחה של התאחדות הכדורגל של זנזיבר.
הנבחרת חברה בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה ולכן יכולה להשתתף בגביע אפריקה לאומות, אך לא חברה בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף במונדיאל.
האי הוא חלק מטנזניה, המיוצגת על ידי נבחרת טנזניה בכדורגל.
לפני האיחוד של זנזיבר עם טנזניה בשנת 1964 הייתה זנזיבר חברה עצמאית ב-CAF, אך מעולם לא העפילה לגביע אפריקה לאומות.
זנזיבר הייתה גם חברה בפיפ"א בין השנים 2007 ו-2009.
זנזיבר היא חברה זמנית ב-NF-Board.
הקבוצה זכתה במקום השני בטורניר גביע FIFI בשנת 2006, והפסידה 4-1 בפנדלים נגד נבחרת צפון קפריסין בכדורגל בגמר.
הנבחרת משחקת באופן קבוע בגביע CECAFA, הכולל נבחרות ממרכז ומזרח אפריקה.
בשנת 1995 זכתה הנבחרת בגביע אחרי ניצחון 1 - 0 בגמר נגד המדינה המארחת, .
6 חצאי גמר (פעמיים שלישית)
נבחרת טובאלו בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת טובאלו.
הנבחרת אינה חברה בפיפ"א, אך שייכת לקוניפ"א ולקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה.
עקב כך, היא אינה רשאית להשתתף בגביע העולם בכדורגל אך יכולה להשתתף בגביע אוקיאניה לאומות.
נבחרת חבר המדינות העצמאיות בכדורגל הייתה נבחרת כדורגל שייצגה בשנת 1992 את חבר המדינות - 12 מתוך 15 המדינות הסובייטיות לשעבר והעצמאיות מאז, שקמו בעקבות התפרקות ברית המועצות ב-26 בדצמבר 1991. הנבחרת הוקמה במקום נבחרת ברית המועצות, אשר חדלה להתקיים עם התפרקות השלטון הסובייטי.
במהלך שנת 1991 זכתה נבחרת ברית המועצות במקום ראשון בבית במוקדמות יורו 1992 והבטיחה את השתתפותה בטורניר, ובעקבות התפרקות ברית המועצות הוחלט בינואר 1992 על הקמת נבחרת חבר המדינות העצמאיות, במטרה להוות תחליף לנבחרת ברית המועצות ולשמור על המקום באליפות אירופה.
הסימפוניה התשיעית של בטהובן נבחרה לשמש כהמנון הנבחרת.
רשמית ייצגה הנבחרת את כל מדינות ברית המועצות לשעבר (פרט לאסטוניה, לטביה וליטא, אשר לא הצטרפו לחבר המדינות), אך בפועל שיחקו בנבחרת רק שחקנים מרוסיה, אוקראינה, בלארוס וגאורגיה.
ביורו 1992, תחת הדרכתו של המאמן אנטולי בישובץ שאימן את נבחרת ברית המועצות במשחקי המוקדמות, הצליחה נבחרת חבר המדינות העצמאיות להשיג שתי תוצאות תיקו במשחקיה עם נבחרות הולנד וגרמניה החזקות, אך במשחק האחרון בשלב הבתים הובסה על ידי סקוטלנד וסיימה את דרכה בטורניר במקום האחרון בבית.
משחק זה היה גם משחקה האחרון של הנבחרת בכלל.
בתום הטורניר פורקה הנבחרת ומרבית שחקניה עברו לנבחרת רוסיה, שהוקמה כחודש לאחר מכן.
בנוסף הוקמו נבחרת אוקראינה, נבחרת בלארוס, נבחרת גאורגיה, נבחרת מולדובה, נבחרת ארמניה, נבחרת אזרבייג'ן, נבחרת אוזבקיסטן, נבחרת קירגיזסטן, נבחרת קזחסטן, נבחרת טג'יקיסטן ונבחרת טורקמניסטן, וכן נבחרת אסטוניה, נבחרת לטביה ונבחרת ליטא.
פרט לשלושת משחקיה ביורו 92, ערכה הנבחרת עוד שבעה משחקי ידידות (אחד מהם מול נבחרת ישראל).
הרקורד של הנבחרת מסתכם ב-3 ניצחונות, 2 הפסדים ו-5 תוצאות תיקו.
כל משחקי הנבחרת (פרט לאחד) נערכו מחוץ לגבולות ברית המועצות לשעבר.
נבחרת טונגה בכדורגל לגברים שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC).
נבחרת טורקיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טורקיה.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הטורקית.
נבחרת טורקיה נחשבת לאחת הנבחרות החזקות בעולם.
הישגי השיא של הנבחרת הם המקום השני באליפות העולם בכדורסל בשנת 2010, אשר אותה אירחה וכן המקום השני באליפות אירופה בשנת 2001 ובשנת 2025.
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל (בסרבו-קרואטית: Кошаркашка репрезентација Југославије, בסלובנית: Jugoslovanska košarkarska reprezentanca, במקדונית: Кошаркарска репрезентација на Југославија) הייתה נבחרת כדורסל שייצגה את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1943 עד 1992 ונשלטה על ידי פדרציית הכדורסל היוגוסלבית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הנבחרת שיפרה בהתמדה את דירוגיה והייתה לאחד הכוחות הדומיננטיים בכדורסל העולמי בשנות ה-70 וה-80, יחד עם ו, וזכתה בחמש מדליות אולימפיות ושמונה גביעי עולם, שלושה עשר תארים בסך הכול, יחד עם עוד שלוש עשרה זכיות במדליות יבשתיות באליפות אירופה בכדורסל.
אחד-עשר חברי היכל התהילה של פיב"א יצאו מנבחרת יוגוסלביה: קרשימיר צ'וסיץ', דראז'ן דליפאגיץ', איבו דנאו, מירזה דליבאשיץ', ולאדה דיבאץ, דראגן קיצ'אנוביץ', רדיבוי קוראץ', טוני קוקוץ', דראז'ן פטרוביץ', זוראן סלאבניץ' ויורה זדובץ.
יוגוסלביה ערכה את הופעת הבכורה שלה באליפות אירופה ביורובאסקט 1947, המהדורה החמישית של הטורניר.
הנבחרת הגיעה למקום ה-13 מתוך 14 נבחרות בתחרות, כשהפסידה ל ו בסיבוב המקדים, ניצחה את אך הפסידה ל בחצי הגמר (מקום שלישי בשוויון המשולש בין הנבחרות), וכן ניצחה את במשחק הדירוג 13/14. ההופעה השנייה של יוגוסלביה הייתה ביורובאסקט 1953 במוסקבה.
הם ניצחו במשחקם הראשון 27–25 מול אך סיימו במאזן 3–1 בבית המוקדם.
בשובר השוויון המשולש עם בולגריה ו, יוגוסלביה סיימה במקום השני ועלתה לסיבוב האחרון, שם ניצחה 3 משחקים אך הפסידה 4 וסיימה במקום ה-6 הכללי בטורניר בן 17 הקבוצות.
יוגוסלביה שוב עלתה לסיבוב האחרון ביורובאסקט 1955 בבודפשט, הפעם במקום השני הבלעדי עם מאזן 3–1 בסיבובים המוקדמים.
הביצועים שלהם בסיבוב האחרון היו 6 הפסדים ב-7 משחקים, אבל כן נקודת שיא של ניצחון 52–49 על מדליסטית הכסף, , בדרך למקום ה-8 מבין 18 הנבחרות המשתתפות.
יוגוסלביה הגיעה למקום ה-6 ביורובאסקט 1957 בסופיה, שם היא הצליחה להשיג שני ניצחונות בסבב האחרון, נגד ו, וסיימה במאזן 2–5 שהספיק לה למקום ה-6 בטורניר.
יוגוסלביה זכתה במדליה האירופית הראשונה שלה, ארד באליפות אירופה 1963, שם הפסידה 72–83 ל בחצי הגמר, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי 89–61 מול .
לפני כן הם זכו במדליית כסף ביורובאסקט 1961, שם הפסידו 53–60 לברית המועצות בגמר.
אחרי הישג זה הגיעה מדליית כסף נוספת באליפות העולם ב-1963, בה זכתה .
ביורובאסקט 1965 הם שוב הפסידו את המקום הראשון לברית המועצות בגמר.
יוגוסלביה השתתפה באליפות העולם 1967, בה זכתה ברית המועצות, והגיעה למקום השני.
יוגוסלביה ניצחה את כל היריבות מלבד בבית א' באולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968, בה הייתה בבית גם עם איטליה, , , , ו.
הם עלו לשלב הנוקאאוט, שם הצליחו לגבור על ברית המועצות 62–63. הם שיחקו שוב נגד ארצות הברית בגמר, ושוב נוצחו 65–50. עם 16 נקודות, איבו דנאו, שהוליך את רשימת הקלעים נגד פנמה, איטליה וארצות הברית בסיבוב המקדים, היה מלך הסלים של יוגוסלביה גם בגמר.
ביורובאסקט 1969 הפסידה יוגוסלביה 81–72 בגמר, שוב לברית המועצות.
באותה אליפות נבחרו איבו דנאו וקרשימיר צ'וסיץ' לחמישיית הטורניר.
יוגוסלביה זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר גדול באליפות העולם 1970, לאחר שניצחה את ברזיל (55–80), ארצות הברית (70–63) וברית המועצות (72–87).
קרשימיר צ'וסיץ', שהוביל את יוגוסלביה לאחת מהריצות הגדולות בהיסטוריה של הכדורסל הבינלאומי, נכלל בחמישיית הטורניר.
עד 1974 היה איבו דנאו היה השחקן היוגוסלבי היחיד שנבחר ל-MVP של גביע העולם בכדורסל, ועד היום הוא ודראגן קיצ'נוביץ' נותרו השחקנים היוגוסלביים היחידים שנכללו בו ובהיכל התהילה של פיב"א.
דראז'ן דליפאגיץ', דראז'ן פטרוביץ' וטוני קוקוץ', לעומת זאת, הם היחידים שזכו ב-MVP של גביע העולם ונבחרו גם להיכל התהילה של פיב"א וגם להיכל התהילה של הכדורסל נכון לשנת 2021.
יוגוסלביה זכתה במדליית הכסף ביורובאסקט 1971, כשהפסידה 69–64 לברית המועצות.
צ'וסיץ' נבחר ל-MVP של אליפות אירופה בפעם הראשונה.
ב-1973 הם זכו ביורובאסקט, כשניצחו בגמר את ספרד.
באותה שנה רק צ'וסיץ' נכלל בחמישיית הטורניר.
הצלחה זו שוחזרה על ידי זכייה ביורובאסקט 1975, אותו אירחה יוגוסלביה.
בטורניר זה שוב הוענק לצ'וסיץ' פרס ה-MVP, ועד היום הוא ופאו גאסול בשוויון במקום הראשון ברשימת פרסי ה-MVP של אליפות אירופה, עם שניים.
יוגוסלביה הייתה סגנית האלופה באליפות העולם 1974, בה זכתה .
דראגן קיצ'נוביץ' נבחר ל-MVP של הטורניר.
ב-1977 ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 74–61 בגמר היורובאסקט, ובכך זכתה ביורובאסקט השלישי שלה.
שני שחקנים (דליפאגיץ' וסלאבניץ') נבחרו לחמישיית הטורניר.
יוגוסלביה זכתה באליפות העולם 1978. היא ניצחה את , ו בסיבוב המקדים; את ברית המועצות, , , , קנדה, ו בבית חצי הגמר ואת ברית המועצות 82–81 בגמר.
דראז'ן דליפאגיץ' נבחר ל-MVP של הטורניר, והוא, צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר.
יוגוסלביה זכתה במדליית ארד ביורובאסקט 1979 אחרי ו, שם צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר.
בשנת 1980, יוגוסלביה זכתה בזהב האולימפי הראשון והיחיד שלה באולימפיאדת 1980, בו לא השתתפו חלק ממדינות המערב בעקבות החרם על האולימפיאדה, כמו , , , ו.
דראגן קיצ'נוביץ' נכלל בחמישיית הטורניר.
הם הגיעו למקום השלישי גם בטורניר האולימפי בלוס אנג'לס 1984, בו הפסידו לספרד 61–74 בחצי הגמר וניצחו את קנדה 88–82 במשחק על מדליית הארד.
יוגוסלביה זכתה במדליית ארד גם באליפות העולם 1986, שם הובסה על ידי ברית המועצות בחצי הגמר אך הצליחה לגבור ברזיל.
פטרוביץ' היה ה-MVP של הטורניר.
הם הגיעו שוב למקום השלישי ביורובאסקט 1987, כשניצחו את ספרד 87–98 במשחק על מדליית הארד לאחר שהפסידו 81–77 ל בחצי הגמר.
יוגוסלביה הגיעה למקום השני בטורניר האולימפי בסיאול 1988, שהיה האחרון שלה כיוגוסלביה.
הם הגיעו למקום הראשון בשלב הבתים, והפסידו רק משחק אחד לפוארטו ריקו.
הם עלו לשלב הנוקאאוט, וניצחו את קנדה 95–73 ברבע הגמר ואת אוסטרליה 91–70 בחצי הגמר.
הם הפסידו לברית המועצות רק במשחק הגמר 63–76.
יוגוסלביה זכתה באליפות אירופה ה-26, כשגברה על יוון בגמר.
בסיבוב המקדים הם היו בבית עם סגנית האלופה יוון, ו.
הם הביסו את יוון 103–68, בולגריה 78–98 וצרפת 89–106, ובכך עלו לשלב הנוקאאוט כבלתי מנוצחים.
במשחק זה דראז'ן פטרוביץ' היה מוליך האסיסטים עם 12, ולאדה דיבאץ הוביל בריבאונדים עם 10, ויורה זדובץ רשם שיא של 8 חטיפות ללא איבודים.
אליפות העולם 1990, שהתקיימה בארגנטינה, הייתה אליפות העולם האחרונה בה השתתפה המדינה לפני פירוקה.
בסיבוב המקדים הגיעה יוגוסלביה למקום השני בבית א' אחרי .
הם היו בבית גם עם ו.
הם ניצחו את ונצואלה 92–84 במשחק הראשון, את אנגולה 92–79 במשחק השני, והפסידו 75–82 לפוארטו ריקו במשחק האחרון של הסיבוב המקדים.
בסיבוב השני יוגוסלביה הוגרלה לבית עם , ו.
בסיבוב האחרון ניצחה יוגוסלביה את 99–91 בחצי הגמר הראשון, כשברית המועצות ניצחה את פוארטו ריקו, שעד אז הייתה בלתי מנוצחת.
בגמר ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 75–92 באצטדיון לונה פארק בבואנוס איירס.
בסיום הטורניר נבחר טוני קוקוץ' ל-MVP של הטורניר.
יורובאסקט 1991 באיטליה היה הטורניר האחרון בו השתתפה יוגוסלביה, כאשר המדינה התפרקה כמה חודשים אחריו.
המצב הביטחוני במדינת הולדתם גרם להפרעה בנבחרת.
כבר ב-1990 היו בעיות בין פטרוביץ' הקרואטי לדיבאץ הסרבי.
יום לפני חצי הגמר נאלץ יורה זדובץ לעזוב את הנבחרת, מפני ששדה התעופה של עיר הולדתו הופצץ וסלובניה הכריזה על עצמאות.
יוגוסלביה שובצה בבית א' בסיבוב המקדים עם , ו.
הם גברו על ספרד 76–67, הביסו את פולין 103–61 וניצחו את בולגריה 68–89, ובכך זכו בראשות הבית.
זדובץ נאלץ לעזוב את הנבחרת רגע לפני חצי הגמר, אך יוגוסלביה בכל זאת ניצחה את 76–97. בגמר הם ניצחו את המארחת 88–73. טוני קוקוץ' נבחר ל-MVP של הטורניר.
נבחרת יוגוסלביה של סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 הציגה את מה שהיה אולי הדור הגדול ביותר בתולדות הכדורסל היוגוסלבי.
לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנת 1991, נוצרו חמש מדינות חדשות: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (בשנת 2003 שמה שונה לסרביה ומונטנגרו) וסלובניה.
ב-2006 הפכה גם מונטנגרו למדינה עצמאית וסרביה הפכה ליורשת של סרביה ומונטנגרו.
ב-2008 הכריזה קוסובו על עצמאות מסרביה והפכה לחברה בפיב"א ב-2015.
להלן רשימה של נבחרות גברים באזור של יוגוסלביה לשעבר, בסוגריים שנת הצטרפותן לפיב"א:
אף אחת מהנבחרות הללו אינה יורשת של התוצאות שהשיגה נבחרת יוגוסלביה.
לאחר התפרקות יוגוסלביה ב-1991 המשיכו המועדונים, הליגות והנבחרות הלאומיות של איגודי הכדורסל היורשים את המסורת המכונה "בית הספר היוגוסלבי לכדורסל", כאשר חלקן המשיכו להניב תוצאות נאות והציגו ביצועים חזקים בתחרויות בינלאומיות, הן בתחרויות עולמיות והן ביבשתיות.
הנבחרת המוצלחת ביותר מאז התפרקות המדינה המשותפת הייתה וכעת .
גם זכתה להצלחה לא מבוטלת מיד לאחר הפירוק, וגם זכתה בטורניר הבינלאומי הראשון אי פעם לאחר שניצחה את סרביה בגמר יורובאסקט 2017. גם נבחרות לאומיות אחרות המשיכו להפגין ביצועים יפים לאורך השנים על הבמה הבינלאומית בתחרויות שונות, כשבוסניה, מונטנגרו ומקדוניה, כולן העפילו באופן קבוע ליורובאסקט ולטורנירים גדולים אחרים.
נבחרת חוף השנהב בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של חוף השנהב.
מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של חוף השנהב.
נבחרת חוף השנהב נחשבת לנבחרת טובה בקנה מידה אפריקאי, אך חלשה ברמה העולמית.
היא מתמודדת באופן רצוף באליפות אפריקה בכדורסל מאז שנת 1978, כאשר הופעת הבכורה שלה באליפות נערכה בשנת 1968.
לאחר שהפסידה פעמיים ברציפות ל בגמר אליפות אפריקה בשנים 1978 ו-1980, הצליחה חוף השנהב לזכות לראשונה באליפות בשנת 1981 לאחר ניצחון על בגמר.
4 שנים מאוחר יותר אירחה חוף השנהב את אליפות אפריקה וזכתה בתואר בפעם השנייה, לאחר ניצחון על בגמר.
ברמה העולמית נבחרת חוף השנהב לא הגיעה להישגים משמעותיים: חמש פעמים השתתפה הנבחרת באליפות העולם בכדורסל ובשתי הפעמים הראשונות סיימה במקום ה-13 בשנים 1982 ו-1986. כמו כן, הנבחרת מעולם לא התמודדה במשחקים האולימפיים.
נבחרת זמביה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של זמביה.
נבחרת זמביה השתתפה פעם אחת באליפות אפריקה בכדורסל בשנת 1989 וסיימה במקום העשירי.
נבחרת זמביה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
נבחרת טנזניה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טנזניה.
נבחרת טנזניה השתתפה פעם אחת בלבד באליפות אפריקה בכדורסל בשנת 1974 וסיימה במקום השמיני.
נבחרת טנזניה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
נבחרת הכדורסל הלאומית של טוגו השתתפה 3 פעמים באליפות אפריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום החמישי בשנת 1974.
נכון ל-2022, נבחרת טוגו מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
נבחרת טאיוואן בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טאיוואן.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של טאיוואן.
הישג השיא של הרפובליקה הסינית הוא המקום הרביעי באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1959.
הנבחרת השתתפה גם באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1954 וסיימה במקום החמישי.
כמו כן, הנבחרת סיימה במקום השני בשתי אליפויות אסיה הראשונות בכדורסל שנערכו בשנים 1960 וב-1963. בשתי האליפויות הללו סיימה הנבחרת אחרי הפיליפינים.
הרפובליקה הסינית השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים ומיקום השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1956.
נבחרת טורקיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של טורקיה.
הישג השיא של הנבחרת הוא זכייתה במדליית הכסף באליפות אירופה בשנת 2011. בעקבות הישג זה, העפילה טורקיה לאולימפיאדת לונדון 2012. זו הפעם הראשונה בה השתתפה הנבחרת במשחקים האולימפיים.
טורקיה השתתפה באליפות העולם בכדורסל לראשונה בשנת 2014 כמארחת הטורניר.
נבחרת זימבבואה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של זימבבואה.
נבחרת זימבבואה השתתפה פעמיים באליפות אפריקה בכדורסל.
הישג השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1981.
נבחרת זימבבואה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים מייצגת את חוף השנהב בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של חוף השנהב.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1988 במסגרת טורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. בטורניר זה הייתה חוף השנהב הנציגה היחידה של יבשת אפריקה, אך הודחה כבר בשלב הבתים לאחר שהפסידה בכל שלושת משחקיה.
ב-2012, העפילה הנבחרת בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות אפריקה.
שנתיים לאחר מכן, היא השתתפה בפעם השנייה ברציפות באליפות, והצליחה להפתיע רבים לאחר שניצחה את דרום אפריקה, וסיימה במקום השלישי באליפות.
הדירוג שלה בסוף הטורניר הבטיח לה השתתפות בגביע העולם שנערך ב-2015 בקנדה.
בשלב הבתים של גביע העולם, שובצה חוף השנהב עם גרמניה, נורווגיה ותאילנד.
כבר במשחקה הראשון בטורניר, היא הובסה 10-0 על ידי גרמניה ולאחר מכן הפסידה גם לתאילנד ונורווגיה.
היא סיימה את הקמפיין עם 3 שערי זכות ו-16 שערי חובה.
נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל נשים מייצגת את טרינידד וטובגו בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של טרינידד וטובגו.
הנבחרת נחשבת לאחת מנבחרות הנשים הטובות ביותר באיים הקריביים, לצידן של ג'מייקה והאיטי.
משחקה הראשון של הנבחרת נערך באפריל 1991 במסגרת גביע הזהב הראשון, שבו היא סיימה במקום השלישי (הישג השיא של הנבחרת עד היום).
היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל תשעת טורנירי גביע הזהב לאורך השנים, ולזכותה 7 ניצחונות, 4 תיקו ו-17 הפסדים.
למעט טורנירים אלו, לא העפילה הנבחרת מעולם לטורניר בינלאומי גדול אחר, דוגמת גביע העולם או המשחקים האולימפיים.
טרינידד וטובגו לקחה חלק בשלושה טורנירי כדורגל של המשחקים הפאן-אמריקאיים (XIII, XVI ו-XVII), אך מעולם לא הצליחה לעבור את הסיבוב הראשון.
נבחרת יוגוסלביה בכדוריד הייתה הנבחרת לאומית של יוגוסלביה.
הנבחרת הייתה בין החזקות בשנות ה-80 של המאה ה-20 כאשר זכתה במספר מדליות זהב באליפות העולם בכדוריד ובמשחקים האולימפיים.
הנבחרת הפסיקה להתקיים עם פירוק יוגוסלביה.
נבחרת יוגוסליב בכדוריד נשים הייתה הנבחרת הלאומית של יוגוסלביה.
היא זכתה באליפות האולם ובמשחקים האולימפיים.
עם התפרקות יוגוסלביה היא הפסיקה להתקיים.
נבחרת זמביה בכדורגל נשים מייצגת את זמביה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של זמביה (FAZ).
בשנות ה-20 של המאה ה-21 הפכה הנבחרת לאחת מנבחרות הנשים הטובות ביותר באפריקה.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים בנובמבר 1994 (הפסד 3–5 מול דרום אפריקה) במסגרת אליפות אפריקה - ששימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1995. בגומלין היא הפסידה שוב, והודחה מהטורניר.
ב-19 השנים הבאות, זמביה לא הצליחה להעפיל שוב לאליפות היבשתית, ולא הגיעה להישגים משמעותיים גם במפעלים הקטנים יותר.
ב-2020, העפילה זמביה בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות בינלאומית מרכזית - טורניר הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו.
זאת לאחר שגברה על קמרון בגמר טורניר המוקדמות האפריקאי.
היא שובצה בבית עם ברזיל, הולנד וסין, וסיימה במקום השלישי עם נקודה אחת בלבד (תיקו מול סין).
למרות ההדחה המוקדמת, זכתה הנבחרת לשבחים - ובמיוחד החלוצה ברברה בנדה, שכבשה שני שלושערים רצופים.
שנה לאחר מכן, סיימה הנבחרת במקום השלישי באליפות אפריקה - מיקום שהבטיח לה השתתפות בגביע העולם שנערך ב-2023 באוסטרליה וניו זילנד.
בשלב הבתים של גביע העולם, הוגרלה זמביה עם יפן, ספרד וקוסטה ריקה.
היא הובסה 0–5 בשני משחקיה הראשונים, אך במשחק השלישי הצליחה להשיג ניצחון היסטורי על קוסטה ריקה, וסיימה במקום השלישי בבית.
ב-2024, הנבחרת השתתפה בפעם השנייה ברציפות במשחקים האולימפיים, אחרי שניצחה את מרוקו בסיבוב הרביעי של מוקדמות היבשת.
בשונה מהאולימפיאידה הקודמת - לא הצליחה זמביה להשיג אף נקודה, סיימה במקום האחרון בבית והודחה בשלב הבתים.
נבחרת חוף השנהב בכדורגל עד גיל 23 מייצגת את חוף השנהב בתחרויות כדורגל של המשחקים האולימפיים.
נבחרת חוף השנהב בכדורגל עד גיל 23 הוקמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
2020 - אריק באיי, פרנק קסייה, מקס גראדל
תחרות כדורגל במשחקי אפריקה היה מיועד לנבחרות עד גיל 23 בשנים 1991-2015. הנבחרת העפילה למשחקים בשנת 1999 ולא התקדמה מעבר לשלב הבתים.
ההישג של הנבחרת היה מקום שני בשנת 2019.
נבחרת ישראל בכדורגל (נקראת על ידי ההתאחדות גם בשם הנבחרת הלאומית) היא הנבחרת הלאומית בכדורגל של מדינת ישראל.
הנבחרת מייצגת את ישראל במשחקים בין-לאומיים בכדורגל מאז קום המדינה בשנת 1948. ההיסטוריה של נבחרת ישראל בכדורגל החלה עוד בתקופת המנדט הבריטי, עם הקמת נבחרת ארץ ישראל בכדורגל, שהחלה להופיע במסגרות בין-לאומיות כבר בשנת 1934.
מאמן הנבחרת, שמכונה "המאמן הלאומי", ממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל, הגוף המנהלי החולש על הכדורגל בישראל בכלל ועל נבחרת ישראל בפרט.
נבחרת ישראל מתמודדת בשלושה מפעלים בין-לאומיים, מאז 1934 במוקדמות גביע העולם בכדורגל ("מוקדמות המונדיאל"), מאז 1994 במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל ("מוקדמות היורו"), ומאז 2018 בליגת האומות של אופ"א.
מאז השתתפותה במונדיאל 1970 שנערך במקסיקו, לא הצליחה נבחרת ישראל להעפיל למונדיאל או ליורו, על אף שהייתה קרובה לכך פעמים אחדות.
בשנים 1934–1977, התקופה שקדמה להחרמת ישראל בספורט מהמסגרות האסייתיות בהצבעה על-ידי נבחרות ערביות ומוסלמיות, זכתה נבחרת ישראל בגביע אסיה בכדורגל ("גביע אסיה לאומות") (1964), הייתה פעמיים סגנית (1956, 1960), והגיעה גם למקום השלישי (1968).
כמו כן, זכתה הנבחרת במדליית כסף במשחקי אסיה ("האסיאדה") בטהראן 1974 מתוך שתי השתתפויות בפועל של הנבחרת, (הראשונה ב-1958 ) בענף הכדורגל כחלק ממשלחות ישראל במשחקי אסיה.
המשחק הראשון של נבחרת ארץ ישראל התקיים בשנת 1930 מול נבחרת קהיר (מצרים), בה השתתפו 3 כדורגלנים יהודים בלבד בנבחרת הארץ-ישראלית, שכללה כמעט כולה כדורגלנים אנגלים – כשבסופו של יום, הובסה בתוצאה 0–5 למארחת המצרית.
במוקדמות מונדיאל 1934 השתתפה גם נבחרת ארץ ישראל, שהורכבה הפעם מכדורגלנים יהודים בלבד, אך עם זאת, ב-16 במרץ 1934 הפסידה למאחרת במשחק החוץ הראשון בקהיר שבמצרים בתוצאה 7–1, לאחר מכן במשחק הגומלין מול הנבחרת המצרית שנערך בתל אביב ב-6 באפריל 1934, המארחת הארצישראלית הפסידה בתוצאה 4–1.
ב-27 באפריל 1940 אירחה נבחרת ארץ ישראל למשחק ידידות רשמי את נבחרת לבנון ("לבנון הגדולה", תחת המנדט הצרפתי), באצטדיון המכביה שבתל אביב, שהסתיים בניצחון 1–5 למארחת הארצישראלית .
למן ייסודה ועד קום המדינה הנבחרת קיימה חמישה משחקים, כולם נגד יריבות ממזרחו של אגן הים התיכון.
ב-29 בספטמבר 1948, המשחק הראשון לאחר קום המדינה כ"נבחרת (מדינת) ישראל", נערך מול הנבחרת האולימפית של בניו יורק, והסתיים בתוצאה 1–3 למארחת האמריקאית.
בשנים הראשונות שלאחר קום המדינה שיחקה נבחרת ישראל במסגרות אירופיות.
בטורנירים בהם הנבחרת השתתפה, היא תמיד הודחה בלא להותיר חותם.
לקראת סיומה של אותה תקופה השתנו פני הדברים.
ישראל כמעט שהעפילה לטורניר האולימפי של 1960 והודחה רק בשל יחס שערים (קודמו של הפרש שערים) נחות משל יוגוסלביה, אשר המשיכה וזכתה במדליית הזהב.
מאמצע שנות החמישים ישראל החלה להשתלב בטורנירים אסיאתיים, בהם מיצבה את עצמה ככוח רציני באותה יבשת.
כך ישראל זכתה באליפות אסיה ב-1964, העפילה לאולימפיאדות 1968 ו-1976 ולמונדיאל 1970. בטורנירים אחרים ישראל הגיעה לשלבים גבוהים.
עם זאת, בשל הסכסוך הישראלי-ערבי נבחרות מוסלמיות וערביות סירבו לשחק נגדה, ובשנת 1977 היא הוצאה מהקונפדרציה של אסיה בלחץ המדינות הערביות.
לאחר מכן, שובצה הנבחרת במסגרת האירופית.
באמצע שנות ה-80, התחרתה נבחרת ישראל במוקדמות המונדיאל במסגרת אוקיאניה.
בשנת 1992 התקבלה נבחרת ישראל לאופ"א, פדרציית הכדורגל האירופית.
החל משנה זו נבחרת ישראל משתתפת במוקדמות אליפות אירופה לאומות ("יורו") ובמוקדמות אליפות העולם בכדורגל ("מונדיאל") במסגרת אירופית, כך גם קבוצות ישראליות משתתפות במפעליה של אופ"א: ליגת האלופות, גביע אופ"א (לימים הליגה האירופית) ומאז אמצע שנות השבעים, גם גביע האינטרטוטו.
כך, נבחרת ישראל היא היחידה בעולם ששיחקה ביותר משתי מסגרות אזוריות בתחרויות בין-לאומיות רשמיות – אוקיאניה, אסיה ואירופה.
כאשר הצטרפה ישראל לאזור האירופי בשנות ה-90, היא ספגה הפסדים רבים – אפילו לנבחרות בינוניות – בעיקר במשחקי חוץ, וכל נסיונותיה להעפיל למונדיאל או לאליפות אירופה בכדורגל, כשלו.
בכל זאת, מסוף שנות התשעים ניכרה התבססות באזור האירופאי.
הפסדים הפכו נדירים יותר ויותר, בייחוד במשחקי הבית, וברוב הטורנירים הייתה ישראל בעמדת ההעפלה עד סמוך לסיומם.
הישג השיא של ישראל מאז הצטרפותה לאזור האירופי היה העפלתה למשחקי ההצלבה במוקדמות יורו 2000, אלא שעל הישג זה העיבו התבוסות באותם משחקים 0–5 ו-0–3 מול נבחרת דנמרק, בצל פרשת נערות הליווי שחשף עיתון "מעריב".
אירוע זה גרר משבר אמון חריף בין הקהל לנבחרת וגם מינויו של ריצ'רד מולר נילסן, מאמן עטור שבחים מדנמרק, לא סייע לשיקום הנבחרת.
הנבחרת של נילסן הציגה כדורגל הגנתי ופושר, אך הייתה קרובה למקום השני, המוביל למשחקי ההצלבה, במוקדמות מונדיאל 2002, בטרם הודחה בעקבות שער בדקה ה-94 באצטדיון רמת גן מול נבחרת אוסטריה.
לאחר נילסן, מונה למאמן אברהם גרנט, שנכשל בטורניר הראשון אך בהמשך הצליח לשפר את התדמית של הנבחרת ולהחזיר את הקהל למשחקיה, אף על פי שזו הציגה כדורגל לא מלהיב.
במוקדמות מונדיאל 2006 סיימה ישראל את משחקיה ללא הפסד, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הפלייאוף בגלל נחיתות בהפרש שערים.