tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1969 ייסדה את מה שעתיד היה להיות למפעל חייה: המכון לקידום נוער שוחר אמנות ומדע שליד מוזיאון הארץ ("מכון אריקה לנדאו"; כיום נקרא המכון לקידום נוער ליצירתיות ולמצוינות).
המכון, הממוקם בבית הספר להנדסאים של אוניברסיטת תל אביב, עוסק בהעשרת הילדים מגיל הגן ועד סוף כיתה ט' בנושאים שונים בגישה בין-תחומית: מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי הרוח, מדעי החברה ואמנות.
הקבלה ללימודים במכון מבוססת על בדיקה קוגניטיבית ורגשית של הילד.
למכון סניפים נוספים בגבעת אולגה, בדרום תל אביב ובראש העין.
לנדאו הייתה חברה במספר ארגונים ישראליים ובינלאומיים, ובהם האקדמיה העולמית לאמנויות ולמדעים בארצות הברית, המועצה האירופית ליכולת גבוהה, המועצה העולמית למחוננים ומוכשרים בארצות הברית, הסתדרות הפסיכולוגים בישראל, האיגוד הישראלי לפסיכולוגיה והאיגוד הישראלי לפסיכותרפיה.
ביום העצמאות ה-60 למדינת ישראל (2008) נמנתה לנדאו עם מדליקי המשואות, על 40 שנות פעילותה בתחום החינוך לילדים מחוננים, להעשרה ולפיתוח מנהיגות צעירה.
את המשואה הדליקה במשותף עם זורייש וובה (בת 18, מד"צית ופעילה בתחום הנוער יוצא אתיופיה).
לנדאו הייתה אלמנה ולא הביאה ילדים לעולם.
נפטרה ב-5 באוגוסט 2013, בגיל 81. נקברה בבית העלמין קריית שאול.
לנדאו פרסמה מספר ספרים בגרמנית ואנגלית שתורגמו לשפות נוספות, וכן עשרות מאמרים בעיתונות המדעית הבינלאומית.
בנוסף פרסמה מספר ספרים בעברית:
יצירתיות; ערכה שפרה שמואלביץ, תל אביב: בצלאל צ'ריקובר (גומא: ספרי מדע ומחקר), 1973.
"אבא מת: או, מול הווית המוות"; ציורים: שמואל בק, תל אביב: ב' צ'ריקובר, 1974. ("ספרון זה נכתב בעקבות שיחות רבות עם ילדים ומבוגרים ששיכלו אבות, בעלים, בנים, אחים ודודים בשלוש המלחמות האחרונות")
האומץ להיות מוכשר, תל אביב: דביר (מה?
דע!), תשנ"א 1990. (מהדורה שנייה מורחבת ומעודכנת: לוד: דביר (מה?
הבשלוּת הנפשית, תל אביב: משכל (אוניברסיטה להורים), 1997.
לתת משמעות; איורים: מילאדה פישרובה, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2000. (זיכרונותיה מילדותה ומהשואה)
אריתמטיקה הוא חיבור מתמטי מתקופת יוון העתיקה, שנכתב על ידי המתמטיקאי דיופנטוס ב.
הספר כולל אוסף בן 130 בעיות מעין אלגבריות.
במקור החיבור חולק לשלושה עשר כרכים, אך רק שישה מתוכם השתמרו עד היום.
"אריתמטיקה" הוא ספר פורץ דרך, שנחשב לאחת הדוגמאות הבולטות ביוון העתיקה לאלגברה מוקדמת.
הבעיות ב"אריתמטיקה" הן בעיות הדורשות טיפול במשוואות ליניאריות וריבועיות.
הפתרונות שדיופנטוס החשיב, כמקובל בזמנו, הם רק מספרים רציונליים וחיוביים.
משוואה דיופנטית הוא שם שניתן בעקבות הספר למשוואות המקבלות פתרון מסוג שונה דווקא: מספרים שלמים – בין אם חיוביים ובין אם שליליים, אך לא שברים.
מרבית המשוואות בספרו של דיופנטוס תוארו בצורה מספרית ולא גאומטרית, והיה בכך חריגה מהמסורת היוונית של ביסוס המתמטיקה כולה על הגאומטריה.
במקום זאת, הוצגו בו בעיקר מקרים ספציפיים, עם נתונים מספריים המיוחדים לבעיה הנתונה.
כמקובל בזמנו, הצגת הנתונים נעשתה בצורה מילולית בעיקרה.
למרות זאת, היה לו סימון מתמטי מתקדם מאוד ביחס לתקופתו, הכולל סימנים למשתנה (ϛ), לחזקה ריבועית (), שלישית () וכך עד השישית, לחיסור (Ψ הפוך) ולשוויון (ι).
חיבור סומן בהצמדת שני המחוברים, ואם אחד המחוברים הוא "איבר חופשי" (לא ידוע) סימנו דיופנטוס ב-M.
לפיכך, היה זה שלב ביניים בין כתיבה רטורית (מילולית) לבין אלגברה סימבולית מודרנית.
דיופנטוס סימן, בכל תרגיל, רק משתנה אחד.
את הבעיות שבהן נדרש דיופנטוס למצוא יותר ממשתנה אחד הוא צמצם לבעיות של משתנה אחד, מה שהפך את הבעיה לקשה בהרבה, ואף ציין יחסים בין משתנים שלא מחויבים מהגדרת השאלה, מה שצמצם את מספר הפתרונות.
כדוגמה נביא את הבעיה ה-17 מהספר השלישי: "מצא שני מספרים, כך שאם מחברים את מכפלתם, מקבלים לכל אחד מהם או לסכומם ריבוע שלם [מכפלתם בתוספת כל אחד מהמספרים או בתוספת סכומם היא ריבוע של מספר שלם]".
כדי להימנע משני משתנים, הוא הגדיר את המשתנים (בלשון אלגברית מודרנית) כ- ו-.
הגדרה זו מבטיחה שייתקיים אחד התנאים, שכן .
הנחת יסוד זו הובילה אותו בסופו של דבר לפתרון לפיו שווה ל-36/224 ו- ל-65/224. פתרון זה הוא, למעשה, רק פתרון אפשרי אחד מתוך אינסוף פתרונות.
בספר נכללים גם מספר משפטים השייכים, בחלוקה מודרנית, לתורת המספרים; כך המשפט שקובע שאפשר לפרק כל מכפלה של שני מספרים שניתן להציגם כסכום של שני ריבועים לשני ריבועים בשתי צורות שונות.
את הבעיה הבסיסית יותר, של מציאת מספרים השווים לסכום של שני ריבועים, הציג דיופנטוס, שהשתמש בגאומטריה במקרים מסוימים, כמציאת משולש ישר-זווית שאורך יתרו הוא (עבור כל שלם או רציונלי).
ספרו של דיופנטוס לא עורר הדים מיוחדים במערב בזמנו, וזכה להצלחה גבוהה יחסית דווקא במזרח.
בבית החוכמה שבבגדאד, שפעל בתור הזהב של האסלאם, למשל, תרגמו את הספר.
השפעתו הגדולה ביותר של הספר היא דווקא על תקופת ה"תחייה" המתמטית ברנסאנס.
ב-1621 תרגם המלומד הצרפתי קלוד באשה, שהתעניין במתמטיקה ובחידות מתמטיות, את הספר ללטינית.
תרגום זה הגיע לידיהם של מתמטיקאים חשובים מן התקופה, בהם פייר דה פרמה.
פרמה, שהיה סקרן ובעל כישורים מתמטיים מבריקים אך לא התעניין בהשתלבות בקהילה המתמטית והתפרנס כמשפטן, כתב את חשובי משפטיו על שולי העותק של "אריתמטיקה" שהיה בידו, משפטים שקיבלו השראה מהכתוב בספר.
בנו של פרמה, קלמנט סמואל, פרסם את הערותיו בשולי העותק ביחד עם מכתביו והערותיו האחרות.
הערתו בשולי הספר, "גיליתי הוכחה נפלאה למשפט זה, אך שוליים אלו צרים מהכילה", הפכה ברבות הדורות לאחד המשפטים המפורסמים ביותר שכתב מתמטיקאי בעולם.
במשך שנים נראה באופן ודאי ששבעה משלושה עשר ספרי "אריתמטיקה" אבדו בשריפת הספרייה הגדולה של אלכסנדריה.
אחת ההשערות הייתה שהיפאטיה כתבה פרשנות רק לששת הספרים הראשונים, והשאר נשכחו ואחר כך אבדו.
זסקין גילה 4 ספרים ערביים שעליהם נכתב שהם תרגום לכרכים 4–7 של "אריתמטיקה".
ראשאד, השווה את הספרים היווניים לערביים והגיע למסקנה שמדובר בתרגום של 4 ספרים שלא נמצאו עד היום.
על פרשנות זו לא שוררת הסכמה כללית, וטענה אחרת היא שמדובר בפרשנות לספרים, אולי של היפאטיה.
אריקסון") (, ), אחת החברות השוודיות הגדולות, יצרן וספק מוביל של מערכות לתקשורת קול, נתונים ושירותים קשורים על גבי רשתות סלולריות.
החברה השתתפה בעבר גם בתעשיית הטלוויזיה בכבלים ו-IPTV באמצעות חברות בת.
אריקסון ידועה מאוד במיזוג בעבר עם סוני שנקרא "סוני אריקסון" - שותפות של שתי החברות לפיתוח טלפונים סלולריים וסמארטפונים החל משנת 2001 ועד 2012. שמה של חטיבת סוני אריקסון שונה לסוני מובייל (רק תחת המותג אקספיריה).
נוסדה בשנת 1876 כחנות לתיקון ציוד טלגרף על ידי לארס מגנוס אריקסון.
משרדיה הראשיים של החברה נמצאים בעיר קיסטה שבמחוז סטוקהולם מאז 2003, אריקסון נחשבת חלק ממה שנקרא "עמק האלחוט".
מאז אמצע שנות התשעים, נוכחותה של החברה בסטוקהולם תרמה רבות להפיכת העיר לאחת ממרכזי המחקר בתחום טכנולוגיות המידע באירופה.
לחברה משרדים ביותר מ-150 מדינות, עם יותר מ-20,000 עובדים בשוודיה, וכן גם נוכחות משמעותית בבריטניה, הודו, אירלנד, ארצות הברית, פינלנד, סין וברזיל.
בתחילת המאה ה-20, אריקסון שלטה בשוק מרכזיות הטלפוניה הידניות בעולם, אבל איחרה בהצגת ציוד אוטומטי.
מרכזיית טלפוניה ידנית הגדולה בעולם, שירתה 60,000 קווים, הותקנה על ידי אריקסון במוסקבה בשנת 1916. לאורך שנות ה-90, אריקסון החזיקה בין 35-40% מנתח השוק של מערכות טלפוניה סלולרית מותקנות.
כמו רוב תעשיית התקשורת, אריקסון סבלה הפסדים כבדים אחרי "התפוצצות הבועה" בתחילת 2000, ופיטרה עשרות אלפי עובדים מסביב לעולם, וזאת כדי לשפר את מצבה הכלכלי, אשר חזר לרווח באמצע שנת 2000.
ב-1 באוקטובר 2001, חטיבת הטלפונים הניידים יצרה שותפות עסקית עם חברת סוני, בשם סוני-אריקסון.
ב-2012 קנתה סוני את חלקה של אריקסון, והחטיבה חדלה להתקיים.
ב-18 בפברואר 2008, נמכרה חטיבת ה-PBX לחברת "אסטרה טכנולוגיות".
לארס מגנוס אריקסון התחבר לתעשיית הטלפונים עוד בצעירותו כיצרן כלי עזר.
לארס עבד בחברה אשר יצרה ציוד טלגרף עבור חברה שוודית בשם "טלגרפוורקט".
בשנת 1876, בגיל 30, פתח חנות לתיקון טלגרף בסיוע חברו קרל-יוהאן אנדרסון.
החנות הייתה במרכז סטוקהולם (דרואנינגגאטן מספר 15, רחוב הקניות) ובה תיקנו טלפונים שיוצרו מעבר לים.
בשנת 1878, החל אריקסון לייצר ולמכור ציוד טלפוניה.
מכשירי הטלפון שלו, לא היו חדשניים, בהשוואה לפיתוחים שהתווספו כבר בארצות הברית.
בשנת 1878, אריקסון חתם על הסכם אספקת טלפונים ולוחות מיתוג עם חברת הטלפוניה הראשונה של שוודיה, Stockholms Allmänna Telefonaktiebolag.
כמו כן ב-1878, יבואן טלפונים מקומי בשם נומה פיטרסון שכר את שירותיו של אריקסון להתאמת כמה טלפונים של חברת הטלפון בל.
לאחר מכן רכש גם טלפונים של חברת סימנס כדי ללמוד את הטכנולוגיה.
(לאריקסון הייתה מלגה מחברת סימנס כמה שנים קודם לכן.) בעקבות ניסיונו בטלפונים של בל וסימנס וכמו כן גם בעבודה עבור טלגרפוורקט וחברת הרכבות השוודית, שיפר את מוצריהם לכדי מכשיר בעל איכות גבוהה יותר.
מכשירים אשר נעשה בהם שימוש בחברות טלפוניה חדשות, כמו חברת "ריקסטלפון", כחלופה זולה יותר לחברת בל.
לא היו בעיות הקשורות להגנות פטנט או תמלוגים, מאחר שחברת בל לא רשמה את הפטנטים שלה בסקנדינביה.
הכשרתו כיצרן מכשירים, השתקפה בתקנים גבוהים של גימור ועיצוב אשר הפכו את טלפוני אריקסון לפריט אספנים.
בסוף השנה החל לייצר טלפונים בדמות טלפוני סימנס.
לאחר ביסוס המוניטין, אריקסון הפכה לספקית עיקרית של ציוד טלפוניה בסקנדינביה.
באותן שנים מפעל הייצור לא עמד בצבר ההזמנות וייצור חלקי מתכת הוצא לקבלני ייצור חיצוניים.
רוב חומרי הגלם לייצור היו מיובאים.
במהלך השנים אריקסון קנתה חלק גדול מספקיה כדי להבטיח לעצמה הספקה של נחושת, כבילה, הבנית (חומר פלסטי), ברזל ומגנט.
רוב עץ אגוז, אשר שימש לארונות, יובא מארצות הברית.
עם התרחבותה של רשת הטלפונים השוודית באותה שנה, החברה הפכה לחברת ייצור טלפונים.
אבל כאשר בל רכשה את רשת הטלפונים הגדולה בסטוקהולם, רק מכשיריה הורשו לעבוד בה.
ציוד הטלפוניה של אריקסון נמכר רק לחברות וארגונים חופשיים מסביב לשוודיה.
מחירו הגבוה של הציוד והשרות של חברת בל, הובילו את הנריק טור סדרגרן להקמת חברת טלפוניה עצמאית ב-1883 שנקראה "שטוקהולמס אלמנה טלפונקטיבולג" ("Stockholms Allmänna Telefonaktiebolag").
מאחר שבל לא הסכימו להעביר ציוד למתחרים, נחתם חוזה על חברת אריקסון, אשר הבטיח הספקת ציוד לרשת הטלפוניה החדשה שלו.
בשנת 1918, החברות מוזגו לחברה אחת בשם "אלמנה טלפונקטיבולאגט אל אמ אריקסון" (Allmänna Telefonaktiebolaget LM Ericsson).
בשנת 1884, רבים ממרכזיות הטלפוניה הידניות הועתקו מתכנון של סי.אי סקריבנר, חברת "ווסטרן אלקטריק".
דבר שהיה חוקי מאחר שלהתקן לא היה פטנט רשום בשוודיה, למרות שבארצות הברית הוא היה רשום תחת המספר 529421 משנת 1879.
מרכזיית מיתוג אחת יכלה לטפל בעד 10,000 קווים.
שנה לאחר מכן, לאנוס מגנוס אריקסון וסדרגרן טיילו בארצות הברית, וביקרו במספר תחנות מרכזיה טלפונית, כדי לקבל "השראה".
הם גילו כי מהנדסים אמריקאים היו הרבה לפניהם מבחינה טכנולוגית בכל הקשור לתכנון, אבל הטלפונים של אריקסון היו הטובים ביותר.
ב-1884, טכנאי בשם אנטון אבן בחברת "שטוקהולמס אלנה טלפונאקטיבולג" שילב את האוזנית יחד עם המיקרופון לכדי אפרכסת מלאה לטלפון.
המכשיר שימש מפעילים במרכזיות שנזקקו ליד אחת חופשייה בעת קיום שיחה עם לקוח.
אריקסון הכניסה את הפיתוח לכל מוצריה, וקראה להם "דכשונד".
עם הגדילה בייצור בסוף 1890, והגעת השוק השוודי לרוויה, אריקסון התרחבה לשווקים זרים דרך מספר סוכנים.
בריטניה ורוסיה הופיעו כשווקים חדשים.
בבריטניה "חברת הטלפוניה הלאומית" קיבלה אספקת ציוד מאריקסון במשך תקופה ארוכה והפכה ללקוחה עיקרית.
בשנת 1897, המכירות בבריטניה היוו כ-28% מכלל המכירות של החברה.
מדינות צפוניות אחרות הצטרפו גם כן לרשימת הלקוחות של אריקסון, בעקבות שיעורי הצמיחה המהירים של שירותי הטלפוניה בשוודיה.
מדינות אחרות ומושבות נחשפו למוצרי אריקסון בהשפעת מדינות האם שלהן.
כולל אוסטרליה, ניו זילנד, אשר בסוף 1890 היוו השוק הגדול ביותר של החברה מחוץ לאירופה.
בעקבות שיטות הייצור הגדולות החדשות שנכנסו לעבודה, הטלפונים איבדו חלק מעיצובם הייחודי.
למרות הצלחה זו, אריקסון לא הצליחה לבצע מכירות משמעותיות בארצות הברית.
קבוצת בל וחברות מקומיות כמו חברת קי.בי.אר ("KBR") וחברת "אאוטומטיק אלקטריק" ("Automatic Electric") סגרו את השוק לחלוטין.
בסופו של דבר נאלצה אריקסון למכור את נכסיה בארצות הברית.
במקסיקו המכירות היו טובות והובילו לשווקים חדשים בדרום אמריקה.
בדרום אפריקה ובסין גם כן היו מכירות טובות של ציוד.
בשנת 1901 כשהחברה הפכה לתאגיד רב לאומי, פרש לארס אריקסון מהחברה.
אריקסון התעלמה מצמיחת שוק מרכזיות הטלפוניה האוטומטיות בארצות הברית.
ובמקום התמקדה בהשגת מקסימום מכירות משוק מרכזיות הטלפוניה הידניות.
ב-1910, חולשה זו הפכה משמעותית והחברה השקיעה עד 1920 בהשלמת הפערים הטכנולוגיים.
טלפון החיוג הראשון של החברה הושק ב-1921, למרות מכירות איטיות של מרכזיית הטלפונים האוטומטית עד להוכחת יכולתה בשוק העולמי.
טלפונים באותה תקופה היו מאופיינים בעיצוב ותכנון פשוט ורבים מטלפוני השולחן האוטומטים בקטלוג של אריקסון היו בעלי עיצוב מושך עם חוגה קדמית ושינויים אלקטרונים מתאימים.
השפל הגדול שלאחר מלחמת העולם הראשונה, וההפסד של נכסים ברוסיה שלאחר מהפכת אוקטובר, עצרו את פיתוח החברה והגבילו את המכירות למדינות כמו אוסטרליה.
בשנת 1930, מכירה שנייה של מניות מסוג "B" נערכה ואיוור קריגר השיג שליטת רוב בחברה באמצעות שילוב של מניות "A" ו-"B".
הוא רכש מניות אלו באמצעות כסף שלווה מ-LM Ericsson, בנוסף לערבויות איגרות חוב של הממשלה הגרמנית.
חלק מההלוואות שנועדו לרכישה נלקחו על ידי חברתו, "קריגר אנד טול" מתאגיד ITT.
חלשה כלכלית, אריקסון נחשבה כחברה שעברה השתלטות על ידי ITT, המתחרה העיקרית שלה.
בשנת 1931 נחתמה עסקת מכירה בין חברת ITT וקריגר לרכישת מספיק מניות כדי להשיג רוב באריקסון.
באותם ימים היו הגבלות ממשלתיות באשר לכמות המניות המותרת לזרים בחברות שוודיות, עקב כך המניות הושארו על שמו של קריגר.
מאוחר יותר, התברר כי קריגר השתמש בחברה כביטחונות להלוואות, וכשל בהשבת הלוואותיו לחברה.
אריקסון גילתה כי הכספים הושקעו במספר עסקאות מפוקפקות, אשר הביאו הפסדים רבים.
ITT החליטו לבטל את העסקה לרכישת המניות והשאירה את קריגר עם חוב של 11 מיליון דולר.
לאחר שהבין כי לא יוכל להשיב את חובותיו, התאבד קריגר בפריז 1932. ITT נשארה בסופו של דבר כבעלת שליש מהחברה, אך החזיקה רק 20% מקולות ההצבעה בגלל החוק השוודי להחזקות זרות.
רכישתם של חברות קשורות אחרות יצרה לחץ תקציבי על החברה ובשנת 1925, קרל פרידריק ויקרנץ השתלט על החברה באמצעות רכישת רוב המניות.
ויקרנץ מומן באופן חלקי על ידי איוור קריגר, בעל הון בינלאומי.
שם החברה שונה ל-"טלפון אי.בי אל אם אריקסון" (Telefon AB LM Ericsson).
באותו זמן, קריגר החל להראות עניין בחברה, כבעל החזקות עיקרי בחברת ההחזקות של ויקרנץ.
בשנת 1928, אריקסון החלה במסורת ארוכת השנים של מניות "A" ו-"B", כשמניית "A" בעלת 1000 קולות מול מניית "B".
ויקרנץ שלט בחברה בעזרת בעלות על מספר מניות "A", ללא רוב מניות.
באמצעות הקצאת מניות "B" רבות, הרבה יותר כסף הוזרם לחברה, תוך כדי שמירה על סטטוס קוו של פיזור כח.
אריקסון, חברה יציבה ורווחית, ניצלה בסופו של דבר מפשיטת רגל וסגירה על ידי בנקים נאמנים וגיבוי ממשלתי.
מרקוס ולנברג הבן סגר עסקה עם מספר בנקים שוודים לבניה כלכלית מחודשת של אריקסון.
המעורבים בעסקה היו "סטוקהולמס אנסקילדה בנק" (כיום חלק מ"סקנדינביסקה אנסקילדה בנקן") וחברות השקעה שוודיות שנשלטו על ידי משפחת ולנברג.
בהדרגה הגדילה המשפחה את החזקותיה מסוג מניות "A" בחברה בייחוד לאחר רכישת מניותיה של ITT בחברה.
בין השנים 1920 ל-1930, שוקי הטלפוניה בעולם אורגנו והוקמו על ידי ממשלות רבות.
מערכות נפרדות בכל עיר המנוהלות על ידי חברות נפרדות, חוברו לחברה אחת שהוחכרה.
אריקסון הצליחה להשיג הסכמי חכירה עם ממשלות רבות כדי לשמור על מכירה שוטפת של ציוד לרשתות אלו.
אריקסון הצליחה להשיג כשליש מעסקאות החכירה בעולם.
בעקבות בעיותיה הכלכליות נאלצה החברה להפחית את רמת מעורבותה בשוק מפעילי חברות הטלפוניה, ולחזור אל תחום הייצור הטלפונים וציוד המיתוג בהם הייתה מובילה.
מפעלי הייצור של החברה מחוץ לשוודיה הצליחו רבות בייחוד מפעל "ביסטון" בבריטניה אשר הפך לנכס, בו אריקסון הייתה שותפה עם חברת הטלפוניה הלאומית.
מפעל אשר ייצר ציוד מיתוג אוטומטי עבור BPO ברישיון של חברת "סטרוגר", וייצאה מספר גדול מאוד של מוצרים לקולוניות לשעבר כמו דרום אפריקה ואוסטרליה.
הממשלה הבריטית חילקה את חוזי הציוד שלה בין חברות מתחרות, אבל נוכחותה של אריקסון ומתקני הייצור שלה בבריטניה אפשרו לה השגת רוב החוזים.
הציוד שיצרה אריקסון שמר על מוניטין האיכות.
שיעורי המכירות החלו לעלות לאחר השפל הגדול, אבל החברה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה בתחילת המאה.
ייצור הטלפונים וציוד המיתוג חזרו להיות חלק משמעותי.
אריקסון נשארה מובילת תקשורת בינלאומית.
ב-1960 החברה ייצרה את טלפון-רמקול הראשון.
ציוד המיתוג של אריקסון נותר בעיקרי במרכזיות טלפוניה מסביב לעולם, והשפעתו עדיין מורגשת בתחומי התקשורת הסלולרית בשל מוניטין רב שנים של איכות.
רכישות, התרחבויות, מיזוגים ושיתופי פעולה
עם התפתחות רשת האינטרנט והתקשורת סלולרית, אריקסון החלה בשיתופי פעולה.
בשנת 2000 פרסמו אריקסון, מוטורולה, נוקיה הודעה על תוכניות לפיתוח תקנים יחדיו לאבטחת תקשורת בין התקנים ניידים.
במאי 2000 ועדה אירופאית יצרה את ה"יוזמה אסטרטגית אלחוטית", איחוד של ארבעת הספקים המובילים באירופה – אריקסון, נוקיה, אלקטל וסימנס – לפיתוח ובדיקת אבות טיפוס חדשים למערכות תקשורת אלחוטית מתקדמת.
בדצמבר 2000 הוזמנו יצרנים נוספים להצטרף.
בשנת 2000, בועת הדוט-קום פגעה בכלכלת שוודיה.
אריקסון, יצרנית ציוד התקשורת הניידת הגדולה בעולם, נאלצה לפטר אלפי עובדים, כמו יתר החברות בתחום האינטרנט וחברות ההזנק.
ב-2000 חברת אינטל, יצרנית השבבים הגדולה בעולם, חתמה על הסכם של 1.5 מיליארד דולר להספקת זיכרון הבזק לאריקסון לשלוש השנים הבאות.
ב-2001 חברות תקשורת מסביב לעולם סבלו מירידה משמעותית בשווי מנותיהן ואובדן משרות.
בספטמבר ערכן של חברות התקשורת בעולם פחת ב-3.8 טריליון דולר משיא של 6.3 טריליון דולר במרץ 2000. יותר מרבע מיליון משרות קוצצו מסביב לעולם ברבעון השני של 2001 לבדו.
יצרני הציוד הגדולים – מוטורולה, לוסנט, סיסקו, מרקוני, סימנס, נוקיה וכמובן אריקסון – הודיעו על קיצוץ משרות נרחב במדינת האם ובסניפיהם בעולם.
חלק מההפסדים הגדולים ביותר דווחו על ידי הספקית הקנדית נורטל, אשר קיצצה 50% מכוח העבודה שלה (כ-50,000 משרות בקירוב), ובצרפת יצרנית הציוד אלקטל קיצצה 33,000 משרות (כשליש מכוח העבודה שלה).
בעקבות ירידה מתמשכת במכירות טלפונים סלולריים והפסדים כספיים בתחום, חתמה אריקסון באוגוסט 2001 הסכם עם חברת סוני על הקמת מיזם משותף, סוני-אריקסון, לשילוב עסקיהם בתחום הטלפונים הסלולרים.
החברה החלה את פעילותה ב-1 באוקטובר אותה שנה ולונדון נבחרה כמושב הנהלת החברה.
כלכלית, 2002 הייתה אפילו שנה גרועה יותר עבור תעשיית התקשורת משנה קודמת.
הנפגעת הגדולה ביותר הייתה אריקסון עם אובדן נוסף של אלפי משרות וצורך בגיוס של 3 מיליארד דולר מבעלי המניות שלה.
ביוני 2002, חברת "אינפינאון טכנולוגיות" וחברת "סימנס", רכשו את חטיבת המיקרו-אלקטרוניקה של אריקסון תמורת 400 מיליון יורו.
באוקטובר 2005, אריקסון רכשה את חלק הארי של חברת מרקוני הבריטית, כולל שם המותג, על שמו של אבי הרדיו גוליילמו מרקוני.
בספטמבר 2006 מכרה החברה את חלקו הגדול של עסקי מערכות המיקרוגל, אשר יצרו בעיקר חיישנים ומערכות ראדר לחברת סאאב, אשר שינתה את שם העסק לחברת "סאאב מערכות מיקרוגל".
מטרת המכירה הייתה בעצם פירוק השותפות העסקית בשם "סאאב אריקסון ספייס", והעברתה המלאה לחברת סאאב.
המכירה לא כללה את חטיבת את חטיבת "הביטחון הלאומי והציבורי", אשר הועברה לאריקסון כחלק מהעסקה.
בנובמבר 2006, אריקסון רכשה את עסקי ה-"יו.
קיו סופטוורס" לטלפונים חכמים מחברת סימביאן.
בינואר 2007, אריקסון השלימה מיזוג עם "תאגיד הרכישות מקסוול" וחברת "רדבק".
בפברואר 2007, אריקסון רכשה את חברת "אנטריספיר", חברה המספקת טכנולוגיות גישת סיבים, הממוקמת בארצות הברית.
בספטמבר 2007, אריקסון רכשה 84% מחברת "אל.
ביולי 2009, אריקסון זכתה במכרז לרכישת חטיבת הציוד האלחוטי של חברת נורטל תמורת 1.13 מיליארד דולר במזומן, חטיבה אשר כללה את עסקי ה-CDMA 2000 וה-Long Term Evolution.
המתמודדות הנוספות במכרז היו חברת "נוקיה-סימנס רשתות", "ריסרצ' אין מושן (RIM)" וחברת "מרטלין פטרסון גלובל אדוויזורס".
ביולי 2009, חתמה החברה עסקה עם מפעילים מקומיים בסין בשם "צ'יינה מובייל קומיוניקיישן קורפ" ("China Mobile Communications Corp") ו"צ'יינה יוניקום" ("China Unicom").
שנת 2010 ואילך, רכישות ואתגרים ושינויים מבניים
לאורך השנים, מתחרותיה העיקריות הן החברות, נורטל, אלקטל-לוסנט, וואווי, "נוקיה-סימנס רשתות", סיסקו, י.ב.מ, אמדוקס, היולט פקארד (חטיבת EDS), Accenture, מוטורולה, סמסונג, Athonet, אמדוקס.
חטיבה עסקית רשתות ממוקדת ברשתות לסלולר ורשתות טלפוניה קוויים.
חטיבה עסקית שירותים גלובליים (BUGS) מספקת שירותים מקצועיים בתחום התקשורת, כולל הפעלה מלאה של ספקית שירותי טלפוניה.
חטיבה עסקית מולטימדיה (BMUM) מספקת מערכות חיוב, IPTV, mobile TV, בעיקר עבור מפעילי תקשורת.
בנוסף, ישנם פיתוחים ומחקרים רבים.
תפעול מקומי מתבצע דרך מבנה של יחידות שוק אזוריות.
יחידה עסקית רשתות: רשתות ניידות ונייחות
אריקסון מספקת פתרונות באמצעות מערכות ניידות למפעילי רשתות.
המערכות כוללות תחנות בסיס רדיו, בקרי רשת רדיו ובקרי תחנת בסיס, מרכזי מיתוג לניידים ויישומי שירות צומת.
פתרונות מקצה לקצה של החברה מציעות למפעילים שדרוג הרשת לדור 3.
החברה מסוגלת לספק פתרונות תפורים למפעילי רשתות, ללא התלות בתקני הרשת הקיימת.
אריקסון מעורבת באופן פעיל בפיתוח תקני ה"התפתחות ארוכת הטווח" (LTE) לדור 3.
הפתרון המורחב של אריקסון לפס רחב קבוע הוא צעד חשוב עבור מפעילי רשתות בשילוב רשתותיהן הניידות והקבועה.
החברה מספקת ציוד תקשורת רב-שירותי רחב פס ושירותים בעיקר למפעילי רשתות קבועות באמריקה הלטינית ואירופה.
הפתרון מאפשר שירות שכבת מיתוג-רכה וארכיטקטורת בקרה, משולבות בגישה רחבת פס, ניתוב ליבת רשת וגורמי תמסורת.
ציוד רשת קבועה ושירותים קשורים מהווים 7% ממכירות מערכת.
אריקסון מציעה תחנות מבוססות רדיו בגדלים שונים מ"פיקו-תא" ועד יישומי מקרו תא קיבולת גבוהה.
תחנות בסיס רדיו מספקות גישה וחיבוריות בין מכשירי טלפון ניידים והרשת.
תכונה מרכזית של תחנות בסיס רדיו 2G GSM ובקרי תחנת בסיס היא יכולתם לעבור שדרוג לתמיכה בתמסורות 2.5G/GPRS ו- 3G/EDGE.
באופן דומה, תחנות בסיס WCDMA יכולים לעבור שדרוג ל-HSDPA.
גורמים אחרים של רשתות גישת רדיו הם הבקרים לתחנות בסיס רדיו ורשת גישת רדיו, אשר מנהלים את התעבורה בין תחנות בסיס הרדיו וליבת הרשת.
ב-2G, בקרי תחנות בסיס יחד עם מרכזי מיתוג ניידים, מנהלים מעבר שיחות בין תחנות בסיס רדיו כשמנויים עוברים בין אתרי תא במהלך שיחה קולית או שידור נתונים.
באופן דומה, ברשתות 3G, בקר רשת רדיו מנהל מעבר שיחה בשילוב צומתי שרת ניידות בשכבת השירות.
ציוד רשת ניידת ושירותי רשת רלוונטיים מהווים 74% מהמכירות בקירוב (נכון ליוני 2009).
ליבת רשת IP (מיתוג, ניתוב, בקרה ותעבורה)
פתרונות ליבת הרשת של אריקסון כוללות מיתוג מבוסס תוכנה, תשתיות IP, IMS, שערי מדיה, רשת חבילות מרכזית ניידת (Mobile Packet Backbone Network), גלי מיקרו ופתרונות תעבורה אופטית, כדי לספק ניהול תעבורת קול ונתונים.
יחידת טכנולוגיות רשת של אריקסון מספקת מגוון פרטי כבילה לרשתות כוח ותקשורת.
אריקסון מעורבת בתחום רשת הכבילה האופטית הפסיבית כולל שילוב נחושת, סיב אופטי, וטכנולוגיות ניידות.
ייצור מתבצע בסין, הודו, מלזיה ושוודיה.
מודולי הכוח של אריקסון מיועדים לתעשיית התקשורת, ליישומים מתקדמים כמו התקני ריבוב, מתגים, נתבים ותחנות בסיס רדיו.
מערכות המיקרוגל של אריקסון נמכרו לחברת "Saab AB" ב-1 בספטמבר 2006.
בנוסף למערכות החיוניות, קשרים עם שותפים עסקיים בתחומי התוכן והיישומים מאפשרים לאריקסון אספקת פתרונות למולטימדיה ניידת.
יחידה עסקית זו מנהלת גם את העבודה עם טלפונים ניידים.
ב-2009 אריקסון השיקה את פורטל המדיה החברתי, המאפשר למפעילי תקשורת כניסה לתחום ה-Web 2.0. חלק מפתרון זה הוא תקן ה-Pixl8r אשר פותח אפשרויות לקהילות חברתיות חוצות מפעילים.
סוני-אריקסון תקשורות ניידת AB (סוני-אריקסון) מייצרת מכשירי טלפון ניידים, אביזרים וכרטיסי מחשבים אישיים.
סוני-אריקסון אחראית לתכנון ופיתוח המוצרים, כמו כן גם לשיווק, המכירות, ההפצה ושירות הלקוחות.
כשליש ממכשירי הטלפון הניידים של סוני-אריקסון מיוצרים במפעלה שבסין.
שני השליש האחרים מיוצרים על ידי יצרני חוזה ויצרני התקנים במספר מקומות באסיה, אמריקה הלטינית ואירופה.
מאז הקמת השותפות העסקית סוני-אריקסון בשנת 2001, אריקסון אינה מייצרת יותר טלפונים ניידים בעצמה.
אריקסון GA628 – ידוע גם בזכות המעבד Z80
אריקסון SH888 – הטלפון הנייד הראשון שכלל יכולות מודם סלולרי
אריקסון A1018 – טלפון נייד התומך בשני תחומי תדר, הראשון בעל מסך LCD.
אריקסון T10 – טלפון צבעוני
אריקסון T28 – דק מאוד ומתוחכם.
עשה שימוש בסוללת ליתיום מתקדמת.
אריקסון T39 – דומה ל-T28, אבל עם מודם GPRS ויכולת תלת סרט.
אריקסון T68 – שמו שונה מאוחר יותר לסוני-אריקסון T68i
אריקסון R380 – הטלפון הסלולרי הראשון עם מערכת ההפעלה סימביאן
אריקסון R520 – דומה ל-T39, אבל בעל צורת "חטיף שוקולד", רמקול וחיישן אופטי.
בשנת 2012 אריקסון יצאה מתחום ייצור
הטלפונים ו"סוני אריקסון" שונתה לסוני מובייל
אריקסון אנטרפרייז מספקת מערכות תקשורת ושירותים לעסקים, ישויות ציבוריות ומוסדות חינוכיים.
הפתרונות מספקות מענה לצורכי חברה מגוונים מעסקים קטנים עד גדולים.
הפתרונות ממוקדים על טכנולוגיית ה-VoIP, PBX, WLAN ופתרונות אינטראנט ניידים.
בתאגיד נייד, משתמשים בדרכים יכולים לגשת לסוגי תקשורת עסקית מגוונים ויישומי מידע ממגוון התקנים על גבי רשתות פרטיות, ציבוריות, קבועות וניידות.
אריקסון אנטרפרייז פועלת בעיקר משוודיה, ובנוסף בעלת נוכחות עולמית באמצעות היחידות העסקיות ומפיצים/שותפים אחרים.
ב-2008, אריקסון אנטרפרייז נמכרה לחברת אסטרה, חברה עולמית בתחום התקשורת העסקית.
אריקסון היא ספק שירותי טלקום הגדולה בעולם וכוחה בתחום השירותים הטלפוניים נמצא בקשר הדדי אל מול ההובלה הטכנולוגית, הישגי הפיתוח ומסורת ארוכת טווח של חדשנות.
מגוון השירותים כולל מומחיות בתחום הייעוץ, שילוב מערכות, שירותים מנוהלים, פריסת רשתות, הדרכה ושירותי תמיכה.
כולל תכנון, בניה, פריסה, ייעול, הרצת רשתות ופתרונות עבור לקוחות וכן גם הספקת שירותי ייעוץ תחרותי, אסטרטגי, טכנולוגי, רישתי ותפעולי.
החברה מציעה שירותי ניהול התפעול היום יומי של רשתות הלקוח, וכן גם שירותי אירוח ליישומים וניהול תוכן.
ארגון השירותים של אריקסון מעסיק יותר מ-30,000 מקצועני שירות העובדים ב-175 מדינות.
אריקסון מציעה שירותים מנוהלים המקיפים ביותר בתעשיית הטלקום.
החל מתכנון, הקמה, הפעלה וניהול יום יומי של רשתות התפעוליות של לקוחותיה, כולל שירותי משתמש קצה ומערכות תמיכה עסקית, ועד אירוח יישומי שירותים ותוכן, וכן גם הספקת כיסוי רשת וקיבולת לי דרישה.
אריקסון פרסמה עד יוני 2009 על יותר מ-100 חוזים לשירותים מנוהלים עם מפעילים מסביב לעולם מאז 2002. בכל חוזי השירותים המנוהלים, מלבד שירותי אירוח, אריקסון מנהלת רשתות אשר יחדיו משרתות יותר מ-225 מיליון מנויים מסביב לעולם.
לדוגמה בספטמבר 2009 אריקסון קיבלה את התפעול היום יומי של רשת התקשורת האמריקאית ספרינט (Sprint).
אריקסון מספקת תמיכה ללקוחותיה כדי להעצים את יכולות הרשת וכדי להבטיח התפתחות ארוכת טווח.
שירות זה כולל גם גישת מנע וגישה מתקנת.
שירותי התמיכה של אריקסון משלבים הובלה טכנולוגית יחד עם משאבים מקומיים וגלובליים.
שירותי התמיכה מספקים כיסוי מלא, החל ניהול חלקי חילוף ועד תמיכה בתוכנות מותאמות אישית כדי:
אבטחת יכולת עמידה בתחרות רשתית טכנולוגית
אריקסון מספקת שירותי ייעוץ אסטרטגיים, רשתיים, תפעוליים ותחרותיים.
החברה מזהה ומספקת מענה להזדמנויות ואתגרים העולים משווקים מתפתחים, שינויים טכנולוגיים וצרכי התייעלות.
שירותי שינויים ברשתות של החברה כוללים יכולות פנים חברתיות רבות, קבלני עבודה חיצוניים, ומשאבים מרכזיים לביצוע המשימה של שינוי ברשתות חיות.
השירות מציע פתרונות לרשתות גישה, ליבה ותמסורת, וכן גם תכנון פתרונות ללא תלות יצרן.
השירותים המותאמים אישית של החברה הם:
אריקה בארת-צוּכוֹלְד הייתה מתעמלת מזרח-גרמנייה.
הייתה סגנית אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) בעלת 5 מדליות, מהן 4 כסף ו-1 ארד, ואלופת עולם (ליובליאנה 1970) בעלת 6 מדליות, מהן 2 זהב ו-4 כסף.
צוכולד הייתה האישה הראשונה שביצעה את אלמנט הפליק-פלאק על מכשיר הקורה באליפות העולם (דורטמונד 1966).
נוסף לכך, הייתה אחת משתי הנשים הראשונות, ביחד עם ורה צ'סלבסקה שביצעה את תרגיל קפיצת הידיים (front handspring) על מכשיר הקורה.
צוכולד נולדה בשם אריקה בארת בלוקה שבתורינגיה.
ביחד עם קארין יאנץ הייתה אחת משתי המתעמלות המזרח גרמניות הבולטות של דורה, בסוף שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בדורטמונד, אותה העת מערב גרמניה בשנת 1966 זכתה צוכולד בשתי מדליות כסף, בתחרות קרב-רב אישי ובתרגיל על סוס הקפיצות.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה צוכולד בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף בתרגיל על סוס הקפיצות ומדליית ארד בתחרות קרב-רב קבוצתי.
נקודת השיא שלה הייתה באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בליובליאנה שבסלובניה בשנת 1970 בה זכתה צוכולד ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף.
מדליות זהב בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על הקורה, ההישג האחרון היה שנוי במחלוקת ויש שטענו שהאמריקאית קתי ריגבי הייתה צריכה לזכות בו.
מדליות כסף בתחרות קרב-רב קבוצתית ובתחרות קרב-רב אישי, אחרי לודמילה טורישצ'בה מברית המועצות.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה צוכולד ב-3 מדליות כסף, בתחרות קרב-רב קבוצתי, בתרגיל על סוס קפיצות ובתרגיל על מקבילים מדורגים.
משפרשה מקריירת ההתעמלות, עסקה צוכולד בכמה פעילויות וקריירות שונות בכללן: אקרובטית טרפז, אוצרת, מחנכת, וציירת בסגנון אבסטרקטי.
ב-2005 נבחרה צוכולד להיכל התהילה של ההתעמלות.
אריקה טים היא בלשנית גרמנית, חוקרת יידיש מהיבטים בלשניים ופילולוגיים.
בשנת 1985 כתבה הביליטציה באוניברסיטת טריר (במחלקה ללימודים יידיים).
כיום היא פרופסור אמריטה באותו מוסד.
בעלה, גוסטאב אדולף בקמן, פילולוג שעוסק בשפות רומאניות, חיבר יחד איתה כמה מהספרים שכתבה.
מחקרים שכתבה עוסקים בעיקר בהיבט הפונטי, הסמנטי והמורפולוגי של היידיש העתיקה, בהשוואה בין יידיש מזרחית ליידיש מערבית, וביחסים בין יידיש לניבים גרמניים.
בעברית נמצא מאמר שלה (בתרגום מגרמנית של מיכל פרץ) על לשונה של גליקל מהמלין, בספר "גליקל, זיכרונות 1691–1719" שההדירה חברתה חוה טורניאנסקי.
כמו כן ערכה לצד כמה חוקרים נוספים את ספר היובל לכבוד טורניאנסקי.
טים ההדירה מספר ספרים מיידיש עתיקה, וכתבה מספר ספרים בנושאי פילולוגיה של הגרמנית.
אריתמטיקה אוניברסלית הוא ספרו המתמטי של אייזק ניוטון שפורסם ב-1707. כשהוא נכתב במקור בלטינית, הוא נערך ופורסם על ידי ויליאם ויסטון, מחליפו של ניוטון באוניברסיטת קיימברידג'.
הספר היה מבוסס על סיכומי הרצאות באלגברה שניתנו על ידי ניוטון בעשורים הקודמים.
המהדורה המקורית של ויסטון נתפרסמה ב-1707. היא תורגמה לאנגלית על ידי ג'וזף רפסון, אשר פרסם אותה ב-1720 תחת השם Universal Arithmetick.
ג'ון משין פרסם מהדורה לטינית שנייה לספר ב-1722.
השם שבחר ניוטון לספר מעיד על התפקיד ההיסטורי שיעד לו ניוטון; במאה ה-17 החלה מגמה של התנתקות מהניסוח הגאומטרי שרווח כניסוח המתמטי המקובל (מגמה שהחלה בהצגת הגאומטריה האנליטית על ידי רנה דקארט) ומעבר לצורת חשיבה אלגברית - סימבולית יותר.
ניוטון ביקש להמשיך את הניסוח המתמטי ברוח זו, ולהדגים כיצד ניתן להשתמש באמצעי הביטוי האלגבריים לפתרון בעיות באופן יעיל יותר ואולי אינטואיטיבי יותר.
אין פירוש הדבר שניוטון זנח את הניסוח הגאומטרי הסינתטי, גם כי היה הניסוח המקובל ללא עוררין על כל הקהילה האקדמית.
מניסיונו מצא ניוטון את המחשבה האלגברית כאמצעי הנוח והכללי (מכאן מגיע התואר "אוניברסלי" בשם הספר) יותר לגשת לבעיות.
בין היתר רומז לטענה הידועה כ"משפט היסודי של פולינומים סימטריים".
כמו כן מיישם בספר את כלל הסימנים של דקארט לשורשים מדומים, ואף הציע, מבלי להוכיח, את הכלל המאפשר לקבוע את מספר השורשים (פתרונות) המדומים של פולינום.
הקישור שעושה הספר בין סימטריוּת, כלומר פולינומים סימטריים, לפתרון פולינומים ממעלה גבוהה, מעיד על ההבנה של ניוטון את אופי הבעיה של מציאת פתרונות (שורשי) משוואות פולינומיות, וניתן לראות בספר תרומה חשובה לאלגברה של משוואות (ובתורה לאלגברה המופשטת).
גם בגלל תפוצתו, לספר הייתה השפעה על התפתחות האלגברה במאה ה-18, כולל על עבודתו של ז'וזף לואי לגראנז' על משוואות, שלימים שימשה אותו בניסוח המקובל למכניקה של ניוטון עצמו, ב"מכניקה האנליטית", וביסוד שהניח לגראנגז' לתורת החבורות.
אריקה ניסן, לשעבר ליה (בנורווגית: Erika Nissen, née Lie 17 בינואר 1845 - 27 באוקטובר 1903, נודעה גם בשם Erika Røring Møinichen Lie Nissen, הייתה פסנתרנית נורווגית.
ניסן נולדה בקונגסוינגר, בת למשפטן מיכאל סטרום ליה.
קונצרט הבכורה שלה היה ב-1866 בברלין, ובשנים הבאות הופיעה בסקנדינביה, גרמניה, הולנד, שווייץ ופריז.
היא הייתה המלווה של הזמרת אוה ננסן בסיורי הקונצרטים שלה בסקנדינביה, שזכו להצלחה רבה.
בסוף שנות ה-70' של המאה ה-19 פרשה מקריירת הנגינה והתמסרה להוראת מוזיקה.
בשנת 1894 קיבלה מלגת אמן ממדינת נורווגיה.
בשנת 1874 נישאה לפוליטיקאי אוסקר ניסן.
ארישטידש מריה פריירה (בפורטוגזית: Aristides Maria Pereira; 17 בנובמבר 1923 – 22 בספטמבר 2011) היה נשיאה הראשון של כף ורדה.
ב-1956 היה בין מייסדי מפלגת PAIGC יחד עם אמילקר קברל ולואיס קברל מגינאה ביסאו והיה לראש התנועה בכף ורדה, במסגרת זו הכיר את אשתו קרלינה, שהייתה אף היא פעילה מרכזית בתנועה.
ב-1963 החלה ה-PAIGC להפעיל לוחמת גרילה נגד השלטון הפורטוגלי הקולוניאליסטי בגינאה ביסאו.
הפעילות הצבאית לא התפשטה לאיי כף ורדה.
ב-20 בינואר 1973 נרצח אמילקר קברל ופריירה הפך לראש התנועה.
בספטמבר 1973, לאחר שתנועת השחרור אחזה בכ-90% משטח גינאה ביסאו, הצהיר קברל באופן חד צדדי על עצמאותה, הצהרה שהתקבלה על ידי מספר רב של מדינות אפריקאיות, מדינות מהגוש המזרחי ומדינות בלתי-מזדהות.
מדינות כברית המועצות, סין העממית, קובה ומדינות סקנדינביה נרתמו לסייע לאומה הצעירה שקברל הפך להיות נשיאה בפועל.
הכרה מצד ליסבון הגיעה רק לאחר מהפכת הציפורנים באפריל 1974. ב-10 בספטמבר אותה שנה העניקה פורטוגל רשמית עצמאות לישות שכללה את גינאה ביסאו וכף ורדה.
ב-1975 הפריד פריירה את מדינתו משלטונו של קברל וייסד את כף ורדה העצמאית.
משטרו היה משטר חד-מפלגתי של המפלגה הסוציאליסטית, Partido Africano para a Independência da Cabo Verde - PAICV, אולם הייתה בו הקפדה על דמוקרטיה ברמה מסוימת ועל זכויות האדם (למשל, זו המדינה היחידה באפריקה בה לא הונהג מעולם עונש מוות).
עם זאת היה פריירה מקורב למועמר קדאפי ולפידל קסטרו.
בפברואר 1990 החליט פריירה לממש דמוקרטיה רב-מפלגתית.
בבחירות לנשיאות שהתקיימו בפברואר 1991 הובס על ידי אנטוניו מונטריו (António Mascarenhas Monteiro).
פריירה נפטר כאשר היה מאושפז בבית החולים של אוניברסיטת קוימברה בפורטוגל, אשתו קרלינה נפטרה שלושה חודשים אחריו.
אריקה סרה היא שחקנית קנדית, אשר מוכרת בעיקר מתפקידה בתור ג'וזפין "ג'ו" לופו בסדרה "אאוריקה" ובתור בקה/אלי בסדרת המדע-בדיוני "המאה".
סרה נולדה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה להורים ממוצא איטלקי.
כבר כנערה שיחקה בתוכניות נעורים ובפרסומות.
בנובמבר 2010 סרה התחתנה עם רפאלה פיורה.
בתם הראשונה של הזוג נולדה במאי 2012.
שנהסרטתפקידהערות2004Adam and Evil איבוןבלייד טריניטיבחורה גותית2006להסתדר בחיים ולהישאר נשויסילה2010פרסי ג'קסון וגנב הברקהרההזרגרייס בישופ2011Rise of the Damnedבריט2015Shark Killerג'זמין2017פאוור ריינג'רסמיס קוואן2019הפולשג'יליאן ריצ'רדס2021יומנו של חנוןסוזן הפלידיבוב2022יומנו של חנון 2: רודריק שולט2023יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור
Mazikeen Smith"2017–2019על טבעידומה7 פרקים2018–2019כיתה קטלניתגברת דה לוקה3 פרקים2020מיליון דברים קטניםטרה סימוןפרק: "The Kiss"2020–2021האסטרונאוטיםקוני ריוורסתפקיד ראשי; 9 פרקים2021–הווהננסי דרוג'ין רוסריותפקיד אורח (עונה 2)
תפקיד חוזר (עונה 3); 6 פרקים2025נוכלת בשירות החוק (אנ')אלנה ראמוס2 פרקים
אריתמומניה היא הפרעה נפשית אשר עשויה להיחשב כביטוי להפרעה טורדנית כפייתית (OCD).
לאנשים הסובלים מהפרעה זו יש צורך עז לספור את מעשיהם או חפציהם בסביבתם.
הסובלים מההפרעה עשויים, למשל, להרגיש דחף בלתי נשלט לספור את המדרגות תוך כדי שימוש בהן, או לספור את מספר האותיות במילים.
תסמין אחר הוא צורך לבצע פעולה כלשהי מספר ספציפי של פעמים כדי למנוע אסון דמיוני.
אובייקטים נספרים נפוצים אחרים עשויים להיות אריחים על הרצפה או התקרה, קווים בכביש המהיר, נשימות, הבהובי איתות, או נגיעות בעצם כלשהו - למשל ידית דלת או שולחן.
אריתמומניה מתפתחת לעיתים למערכת מורכבת שבה הסובל ממנה ממספר אנשים, חפצים ואירועים.
כמו כן, עשוי להתפתח מספור אירועים שהתרחשו בעבר וזכירתם על ידי כך.
הספירה עשויה להיעשות בקול רם או בלבו של הסופר, אך גם בצורות אחרות - כתיבה, הודעות דוא"ל וכו'.
פולקלור אירופי הנוגע לערפדים מתאר אותם לעיתים קרובות כלוקים באריתמומניה, ובעלי דחף לספור זרעים או גרגירי דוחן.
הצבת כמויות גדולות של פריטים זעירים (גרגירי חול, זרעים וכו ') נחשבה לדרך לעכב ערפדים, מתוך הנחה שייעצרו לספור אותם.
אמונות דומות קיימות בסין, הודו ודרום אמריקה.
מר סופר הסופר הוא דמות בובה מתוכנית הילדים רחוב סומסום, שתכונתו העיקרית היא חיבתו לפעולת הספירה.
Count in Fives, שירם של להקת הרוק האנגלית The Horrors עוסק באדם המכור לספירה בחמישיות, עם סלידה ממספרים אחרים.
בפרק "דם רע" של סדרת הטלוויזיה תיקים באפלה מציין גיבור הסדרה, הבלש פוקס מולדר, שערפדים המוצאים זרעים מפוזרים אינם יכולים להתאפק מלהרים ולספור אותם.
מאוחר יותר הוא שופך שקית זרעים כדי לסייע בבריחתו, והרודף נעצר באי רצון לספור אותם.
אריקה מואן היא קומיקסאית אמריקאית הידועה בעיקר בשל הרומן הגרפי האוטוביוגרפי שלה, "!DAR", ובקומיקס החינוכי-מיני שלה, "Oh Joy, Sex Toy".
מואן נולדה בשנת 1983 בפורטלנד, אורגון.
היא סיימה את לימודיה במכללת פיצר עם תואר ראשון בסיפורת מאויירת בשנת 2006. מאז שנות העשרים לחייה מזדהה מואן כג'נדרקוויר.
היא ובעלה, האמן מתיו נולאן, נשואים מאז אוקטובר 2008. מואן היא היוצרת של הקומיקס האוטוביוגרפי "!DAR" שפורסם תחילה בחלקים ברשת, ומאוחר יותר פורסם תחת כריכה קשה.
היא יצרה מספר ספרי קומיקס אירוטים העוסקים ביחסים מיניים בקרב חבי הקהילה הלהט"בית, בהם "הספר האירוטי הטוב ביותר" (Last Gasp) ו"פורנו אמיתי כרך 2" (Alternative Comics).
היא תרמה סיפור קומיקס לכרך הראשון של Flight בעריכת קאזו קיבואישי בשנת 2004.
בשנת 2005 אספה וערכה את אוסף הסיפורים הגרפיים "Unsafe for All Ages", שמלקט סיפורי קומיקס אירוטים מאת אמני הומוסקסואלים.
בשנת 2004 הוגדרה מואן ככישרון חדש ומבטיח "שהשתלט על עולם הקומיקס עם סיפוריה על תרבות הקוויר, המין, ההומור והנערות החמודות" על ידי מגזין Sequential Tart.
בשנת 2011, שיתפה פעולה עם סופר הקומיקס ג'ף פארקר (שמזוהה בעיקר בזכות עבודתו עם מארוול קומיקס) ויחד השניים יצרו את הובקומיקס Bucko .
הסיפור פורסם בהמשכים והסתיים ב־2012, ומאוחר יותר התפרסם בצורה מודפסת על ידי הוצאת Dark Horse Comics.
מאז 2012 מואן היא חברה בסטודיו פריסקופ שבפורטלנד.
בשנת 2010 הציגה מואן את עבודותיה כחלק משורה של אמני קומיקס בכנס "Stumptown Comics" שנערך באפריל ובמאי אותה שנה במרכז פורטלנד לאמנויות הבמה.
מאז אפריל 2013, מואן עובדת במשרה מלאה על פרויקט הקומיקס שלה "Oh Joy, Sex Toy", שמטרתו להביא ביקורת "על כל מה שקשור למין, מיניות ותעשיית המין".
אריקה סירולה היא זמרת פינית, שידועה בעיקר בזכות השתתפותה בשיר "Speechless" של רובין שולץ, שהפך לאחד משירי ההאוס המצליחים ביותר בשנת 2018. איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-400,000 עותקים במדינה.
בין היתר, הוציאה עם הדיג'יי קסקדה את השירים "Deck the Halls" ו-"Holy Night".
אריקה סירולה גדלה באספו, פינלנד כבת להורים קנדים-פינים.
היא התגלתה בגיל 13 על ידי המפיק יורק ראונאמקי, שהחתים אותה בקאיקו אנטרטיינמנט.
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, קיבלה בקשה מאדוארד שפירו, המייצג בין היתר את ריהאנה וג'יי זי, לעשות מבחנים מוזיקליים.
בקיץ 2017 היא השתתפה בשני שירים שנכללו באלבום חג המולד של הדיג'יי קסקדה.
לאחר שהוחתמה בחברת תקליטים, הוציאה סירולה שני שירים עם הדיג'יי קסקדה.
השירים היו שירי חג המולד, שנכללו באלבום חג המולד שלו.
הם זכו להצלחה, בעיקר בספוטיפיי.
פריצת הדרך הבינלאומית שלה הגיעה כאשר השתתפה בסינגל "Speechless" של רובין שולץ.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבצ'כיה, תוך שנכנס לעשיריות הפותחות במצעדים שבהונגריה, פולין, סלובניה, סלובקיה, פינלנד, גרמניה, הולנד, אוסטריה, ומדינות נוספות ברחבי העולם.
השיר נמכר במאות אלפי עותקים בעולם.
בספוטיפיי זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-250 מיליון השמעות.
הקליפ שלו צבר למעלה מ-53 מיליון צפיות.
אריקה סאליבן היא שחיינית אמריקאית, סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
סאליבן נולדה וגדלה בלאס וגאס, נבדה.
אמה, מאקו, היא יפנית ואביה, ג'ון, שחיין לשעבר באוניברסיטת ויסקונסין, נפטר בשנת 2017 מסרטן הוושט.
מתאמנת בקבוצת סנדפייפרס בלאס וגאס, נבדה בהדרכתו של רון אייקן, לצדם של אלופים אולימפיים, קודי מילר, בואי בקר, קייטי גריימס, בלה סימס וקלייר ויינסטין.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 היא סיימה במקום חמישי כללי ושלישי מבין האמריקאיות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.27 דקות.
מאחר שרק שתי שחייניות מכל מדינה יכולות להשתתף בגמר היא לא המשכיה בתחרות.
נוסף לכך היא סיימה במקום תשיעי כללי וחמישי מבין האמריקאיות במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:16.07 דקות ומקום 14 כללי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:14.68 דקות.
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה סאליבן במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:51.18 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:40.50 דקות) ולפני קייטי גריימס (15:52.12 דקות) ונכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.02 דקות.
במשחקים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:41.41 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:37.34 דקות) ולפני שרה קלר מגרמניה שקבעה שיא לאומי חדש של 15:42.91 דקות.
אריקה פרנקה היא גנרל חיל הרפואה בבונדסוור.
אחת מחמש הנשים הראשונות שקיבלו דרגת גנרל בגרמניה, לצד ורנה פון ויימארן, גזינה קריגר, אלמוט נולטה וניקול שילינג.
פרנקה נולדה ב-8 במאי 1954 בברלין המזרחית.
היא למדה רפואה באוניברסיטת הומבולדט, וב-1978 קיבלה רישיון לעסוק ברפואה.
ב-1984 החלה לעבוד בבית החולים של הפולקספוליציי בברלין.
ב-13 במרץ 1986 קיבלה דוקטורט ברפואה.
לאחר איחוד גרמניה מחדש התגייסה לבונדסוור כרופאת שטח בכירה.
היא הפכה לסגנית ראש המכון המרכזי של השירות הרפואי של הבונדסוור.
ב-1997 היא נשלחה לבלקן עם כוח הייצוב, ובשנת 2000 יצאה לשם שוב עם כוח קוסובו.
ב-2001 היא הפכה לראש מחלקה במשרד הרפואי של הבונדסוור בבון, ואחר כך מונתה לסגנית ראש מחלקת הרפואה בפיקוד המבצעים של הבונדסוור בפוטסדאם.
עד 31 במרץ 2006 עמדה בראש המכון לבטיחות תעסוקתית רפואית והגנת הסביבה של הכוחות המזוינים הגרמניים בברלין.
בין אפריל 2006 לספטמבר 2009 היא שימשה כרופאה ראשית בבית החולים הצבאי באולם.
לאחר מכן מונתה לראש הסגל במשרד הרפואי של הבונדסוור.
ב-1 ביולי 2013 היא הועלתה לדרגת גנרל חיל הרפואה - השנייה בהיסטוריה של גרמניה שהגיעה לדרגת גנרל, ומונתב למפקדת האקדמיה הרפואית של הבונדסוור.
ב-12 במאי 2016 העבירה את הפיקוד על האקדמיה לגנרל גזינה קריגר, וב-1 ביוני של אותה שנה פרשה מהצבא.
אריקה פיירוות'ר היא שחיינית ניו זילנדית, אלופת העולם (דוחה 2024), זוכת מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) וסגנית אלופת העולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-400 מטר חופשי וסגנית אלופת העולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-800 מטר חופשי.
פיירוות'ר נולדה וגדלה בדנידין, ניו זילנד, בת למשפחה מעורבת ממוצא אירופי ומאורי.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 היא סיימה במקום 17 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.30 דקות, במקום 19 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.68 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.28 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:58.84 דקות.
באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:57.96 דקות וסיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:08.78 דקות.
באולימפיאת טוקיו היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.01 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 4:02.28 דקות ועלתה מהמקום הרביעי למשחה הגמר.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.14 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:57.26 דקות ועלתה מהמקום ה-14 לשלב חצי הגמר ובמקום 12 במשחה שליחות 4x200 מטר בתוצאה של 8:06.16 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:57.38 דקות.
באליפות העולם שנערכה בודפשט, הונגריה ביוני 2022 היא סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.73 דקות, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.43 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:59.08 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:58.24 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בברמינגהאם בתחילת אוגוסט היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.84 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.08 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:50.76 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:54.46 דקות, בשלב המוקדמות הן קבעו שיא לאומי חדש של 7:50.73 דקות וגם היא קבעה שיא לאומי חדש של 1:54.24 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:59.59 דקות, אחרי אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:55.38 דקות וקייטי לדקי מארצות הברית (3:58.73 דקות).
האי הפתיעה והקדימה את שיאנית העולם היוצאת סאמר מקינטוש מקנדה שסייהמ רביעית (3:59.94 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
באולימפיאדת פריז סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.12 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.59 דקות, במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23:27 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.86 דקות.
אריקה צ'נואת' (באנגלית Erica Chenoweth; נולדה ב-22 באפריל 1980) היא מדענית פוליטית אמריקאית, פרופסור למדיניות ציבורית בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד, ובפקולטות נוספות באוניברסיטת הרווארד.
היא ידועה בעבודת המחקר שלה על תנועות התנגדות אזרחית לא אלימות.
אריקה צ'נואת' קיבלה תואר ראשון באוניברסיטת דייטון, ולאחר מכן תואר שני ותואר דוקטור.
כיום (2024) היא מכהנת פרופסור למדיניות ציבורית בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד, ובפקולטות נוספות באוניברסיטת הרווארד.
במחקר שנפרש על פני עשרות שנים, חקרה פרופ' אריקה צ'נוות' מאוניברסיטת הרווארד, יחד עם חוקרים נוספים, את ההצלחה של התנגדות אלימה ושל התנגדות בלתי אלימה ברחבי העולם.
המחקר פורסם בספר "Why Civil Resistance Works" ("מדוע התנגדות אזרחית עובדת") שפורסם בשנת 2011. המחקר הקיף יותר מ-320 אירועי התנגדות ומחאה אלימים ולא אלימים, שהתרחשו משנת 1900 ועד 2006.
הממצא המובהק הראשון של החוקרים היה כי שיעור הסיכויים להצלחת המחאה שהתבטאה בשינוי השלטון, גבוה הרבה יותר כאשר המחאה אינה אלימה.
ב-53% מהמחאות שהתנהלו ללא אלימות הוחלף השלטון בהצלחה, לעומת 26% מהמקרים של מחאות אלימות ומזוינות.
בראיון ל-BBC הסבירה צ'נוות' כי הסיבה העיקרית להצלחתן של מחאות אזרחיות לא אלימות היא היכולת שלהן לסחוף מספר גדול יותר של אנשים מהציבור הרחב.
ממצא בולט נוסף במחקר הוא "כלל 3.5%".
לפי המחקר, כל המחאות שהצליחו לגייס אליהן תמיכה אזרחית שהקיפה יותר מ-3.5% מהאוכלוסייה, הצליחו להביא להפלת השלטון.
יתרון נוסף של התנגדות לא אלימה היא שהצלחה שלה גורמת לעיתים קרובות יותר לשלטון סובלני או דמוקרטי לעומת מחאות אלימות שלעיתים קרובות גרמו להחלפת דיקטטור אחד בדיקטטור אחר.
אריקה צ'נואת' חיה בזוגיות עם החוקרת זואי מרקס, בתן היא ורה.
צ'נואת' מגדירה את עצמה כא-בינארית.
אריקס (יוונית עתיקה: Ἔρυξ) או ארך (פונית: 𐤀𐤓𐤊 – ארכ) הייתה עיר עתיקה והר של יוון הגדולה במערב סיציליה, כ-10 ק"מ מ (טרפאני המודרנית), ו-3 ק"מ מחוף הים.
לפיכך אנו מוצאים את אריקס שמרומז על ידי ורגיליוס ומשוררים לטיניים אחרים כהר מסדר גודל ראשון, ומזוהה עם אתוס, אטנה וכו'.
על פסגתו ניצב מקדש מהולל של ונוס או אפרודיטה, שהוקם, לפי האגדה הנוכחית, על ידי איניאס.
אגדה אחרת, הסופרה בידי דיודורוס סיקולוס, ייחסה את יסוד המקדש והעיר לגיבור בעל שם בשם , שנאמר כי קיבל את הרקולס בביקורו בחלק זה של סיציליה, והתמודד עם הגיבור הזה בהיאבקות.
ההיאבקות לקחה זמן רב, אך לבסוף, הוא הובס על ידי הרקולס.
אריקס זה היה בנם של אפרודיטה ו, מלך הארץ, ומכאן ומרמז ורגיליוס שוב ושוב כאחיו של איניאס, אם כי המשורר הזה אינו מתייחס אליו ליסוד העיר.
האגדות שחיברו אותו עם איניאס ועם מנהיג טרויאני בשם הצביעו כנראה על מה שאנו למדים מתוקידידס כעובדה היסטורית, כי אריקס, כמו גם , הייתה עיר של האלימי, שבט סיציליאני, המיוצגת על ידי כמעט כל הסופרים העתיקים ממוצא טרויאני.
גרסה נוספת הוצגה על ידי אפולוניוס מרודוס באפוס שלו ארגונאוטיקה.
במקרה זה, בוטס היה ארגונאוט מאתונה, שנפל מהסיפון בהתלהבות תוך כדי האזנה לסירנות.
הוא ניצל מטביעה כשקיפריס (אפרודיטה) ריחמה עליו.
היא נשאה אותו לאריקס, שם שלטה, והושיבה אותו בכף ליליבאיום.
נראה כי אריקס מעולם לא נחשבה מושבה יוונית אך הפכה בהדרגה ליוונית, כמו רוב הערים האחרות של סיציליה, במידה רבה.
אם כי תוקידידס (460–395) עדיין מדבר על האלימי, כולל תושבי אריקס וסגסטה, כברברים.
לא ידוע דבר על ההיסטוריה שלה לפני התקופה ההיא, אך סביר להניח שהיא עקבה ברובו אחר העיר החזקה יותר סגסטה, ולאחר כישלון המשלחת האתונאית, הפכה לבעלת ברית תלויה של הקרתגים.
או קירות פיניקיים, והחלקים ששונו או נבנו מאוחר יותר על ידי האלימי, חבקו פעם את גבול אריקס.
בשנת 406 לפנה"ס, התרחש קרב ימי בין צי קרתגי לצי סירקוזי ליד אריקס, בו ניצחה האחרונה.
לרגל המשלחת הגדולה של דיוניסיוס הראשון מסירקוזה למערבה של סיציליה בשנת 397 לפנה"ס, אריקס הייתה אחת הערים שהצטרפה לצד הסירקוזי ממש לפני המצור על , אך היא הוחזרה במהירות על ידי חימילקו בשנה שלאחר מכן.
היא נפלה שוב לידיו של דיוניסיוס זמן קצר לפני מותו, אך כנראה הוחזרה שוב על ידי הקרתגים וככל הנראה המשיכה בכפוף לשלטונם עד מסע פירוס לסיציליה (278 לפנה"ס).
באותה הזדמנות נכבשה על ידי חיל מצב חזק, שבשילוב עם עוצמת מעמדה טבעית, אפשרו לה להתנגד להתנגדות נמרצת למלך אפירוס.
עם זאת, היא נלקחה בהתקפה, פירוס עצמו הוביל את המתקפה, וניצל את ההזדמנות להציג את כושרו האישי כצאצא ראוי של הרקולס.
במלחמה הפונית הראשונה (256–262 לפנה"ס) אנו מוצאים את אריקס שוב בידי הקרתגים, ובשנת 260 לפנה"ס המצביא שלהם חמלקרת הרס את העיר, והרחיק את התושבים אל הצוק השכן דרפנום, שם ייסד עיירה באותו השם.
אולם נראה שהאתר הישן לא היה נטוש לחלוטין, שכן כמה שנים מאוחר יותר נאמר לנו שהקונסול הרומי לוקיוס יוניוס הפך את עצמו לאדון בהפתעה הן על המקדש והן על העיר.
נראה שהראשונה הייתה מבוצרת היטב, וממיקומה על פסגת ההר, היוותה מוצב צבאי בעל עוצמה רבה.
מכאן כנראה שזה היה שחמלקרת ברקה, שנטש לפתע את העמדה הייחודית שהחזיק כל כך הרבה זמן בהר ארקטה, העביר את כוחותיו לאריקס, בהיותו מעוז עוד יותר בלתי חדיר.
אך למרות שהפתיע והפך את עצמו לאדון בעיירה אריקס, ששכנה בערך באמצע ההר, הוא לא הצליח לצמצם את המקדש והמבצר שעל הפסגה, שחיל המצב הרומי שלו הצליח להתריס בכל מאמציו.
בינתיים שמר חמלקרת על מעמדו בעיר, שאת שאר תושביה העביר לדרפנום; ולמרות שהיה נצור או נחסם בתורו על ידי צבא רומי למרגלות ההר, הוא שמר על קשריו עם הים, ונאלץ לנטוש את החזקה של אריקס ודרפאנום רק כאשר הניצחון הימי הגדול של גאיוס לוטאטיוס קאטולוס על הים.
הקרתגים אילצו את האנשים לתבוע שלום, 241 לפנה"ס.
באריקס היה מרכז פולחני לאלה האלימית (אנשי מערב סיציליה), שזוהתה אצל בעלי בריתם הקדומים הפיניקים־קרתחדשתים כ"עשתרת ארך" (עשתרת של העיר ארך) ואצל הרומאים כונוס אריקינה , והייתה אלה חשובה בקרב הפיניקים במערב ואצל הרומאים.
ארית תעשיות היא חברת החזקות ישראלית הפועלת באמצעות חברות בת בפיתוח, ייצור ושיווק מרעומים אלקטרוניים ומערכות אלקטרואופטיות לשוק הביטחוני.
עיקר פעילות החברה מתבצעת באמצעות חברת הבת "רשף טכנולוגיות בע"מ".
ארית תעשיות היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות ב.
החברה התאגדה בישראל במאי 1979 כחברה פרטית בשם "רנלי השקעות בע"מ".
פעילותה החלה בפועל במרץ 1981, עת שינתה את שמה לשם "ארית תעשיות אופטיות בע"מ", במטרה לעסוק בתכנון, פיתוח וייצור של רכיבים אלקטרואופטיים, המיועדים לתעשייה האלקטרואופטית האזרחית והצבאית, במפעל שהוקם בירושלים.
החברה הוקמה ביוזמת קונצרן "כור תעשיות" ואיש העסקים דוד קוליץ, שהיו באותה עת בעלי המניות העיקריים של החברה.
בסוף 1982 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור ומניותיה נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
למנכ"ל החברה מונה האלוף (מיל') משה (מוסה) פלד.
היא רכשה 33% ממניות חברת אופיר אופטיקה, והקימה חברת בת בארצות הברית בשם "דיימונד אלקטרו אופטיקס".
בתום שנת הפעילות המלאה השנייה שלה (אפריל 1984) רשמה רווח נקי של 92 מיליון שקל ישן.
בפברואר 1986 שינתה החברה את שמה לשם "ארית תעשיות אופטרוניות בע"מ".
באפריל אותה שנה גייסה 6 מיליון דולר על ידי הנפקת מניות בארצות הברית, שם הם נסחרו מעבר לדלפק.
בסוף 1988 אוחדה פעילות "ארית - תעשיות אופטרוניות" ו"אופיר אופטיקה" תחת הנהלה משותפת.
באתר אחד באזור התעשייה הר חוצבים בירושלים.
באוקטובר 1989 רכש דוד קוליץ תמורת 1.65 מיליון דולר 20% ממניות "ארית" שהחזיק קונצרן כור.
כעבור כחודשיים בלבד מימש קוליץ את כל ההשקעה שלו, ומכר את השליטה בארית לחברת "ישטק", תמורת כ־5 מיליון דולר.
מיד אחר כך החלו שורה של מהלכים עסקיים עם חברת "ג'יאוטק", חברת השקעות שהחזיקה במספר חברות אזרחיות וביטחוניות בישראל וארצות הברית.
בינואר 1990 מכרה "ארית" את המכונות והציוד שלה לחברה הבת "אופיר אופטרוניקה".
בתחילת 1991 נמכרה אופיר עצמה לשלושת מייסדיה, ששלושה חודשים אחר כך הנפיקו אותה בבורסה באופן עצמאי.
הפעילות התעשייתית של "ארית" למעשה הופסקה בשלב זה, ומינואר 1991, מרבית נכסיה היו השקעות במניות ואיגרות חוב להמרה של חברת "ג'יאוטק".
במהלך 1992 רכשה "ארית" מחברת "ג'יאוטק" שתי חברות שעוסקות בטכנולוגיה צבאית - חברת "רשף טכנולוגיות" וחברת "ג'ריקו פרסיזן".
באותה שנה שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי - "ארית תעשיות בע"מ".
בתחילת 1993 רכשה חברת ההשקעות "אוורגרין" של איש העסקים יעקב בורק את השליטה בחברה.
שנה וחצי אחר כך נמכרה השליטה תמורת 4 מיליון דולר לחברת תאת טכנולוגיות.
בשנת 1993 הייתה "ארית" שותפה להקמת חברת "טלגייט", שפיתחה טכנולוגיה לעברת טלפוניה ונתונים על רשתות של טלוויזיה בכבלים.
בינואר 2000 נמכרה לחברת "טריון", תמורת 135 מיליון דולר במניות, שחלקה של "ארית" בחברה היה שווה כ-30 מיליון דולר.
בשנים 1996–1997 נקלעה החברה לקשיים עסקיים, בשל ירידה בהיקף מכירות המרעומים לפגזים עם סיום המלחמה הקרה, והכנסותיה של חברת הבת רשף נפלו ב-50%.
ביולי 1996 מונה שלום חגי למנכ"ל, במטרה ליישם בחברה תוכנית הבראה, שעיקרה הייתה מכירת פעילויות מפסידות.
בקיץ 1997 רכשו איש העסקים בני שבתאי ומשפחתו את השליטה בחברה.
בעקבות מכירת חברת "טלגייט" ב-2000 השתפר מצבה הפיננסי של החברה.
בשנים 1999–2002 שימש שמואל בכר כמנכ"ל החברה.
ביוני 2001 העבירה "ארית תעשיות" את כל הפעילות הצבאית-ביטחונית שלה לחברת הבת "ארית מערכות", שמניותיה נסחרו בבורסת תל אביב.
"ארית מערכות" הייתה קודם שלד בורסאי בשם "רם צור תעשיות" אותה רכשה.