tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אך בפרק החמישי והשישי, הוא מקבל שלושה ריתוקים שונים, אחד בשיעור של גברת גודפרי, שקראה מכתב שטני שכתב עליו, השני בשיעור שירה של גברת קלרק לאחר שהעליב את ג'ינה, והשלישי והאחרון בשיעור אמנות של מר רוזה, לאחר שניסה להגניב את הציור שלו לעמוד התצוגה בבית הספר.
אך נייט עדיין נחוש להוכיח את מה שקרא בעוגיית המזל, לכן הוא מנסה לשבור את שיא גינס באכילת שעועית ירוקה אך זה מוביל אותו למשרד של המנהל ניקולס שמגלה על כך.
בפרק התשיעי, נייט חווה עוד תקרית לא נעימה, לאחר שבטעות לובש את המכנסיים של המאמן ג'ון (המורה לספורט) במטרה להסתיר את הטשטוש על מכנסיו וזה מזכה אותו בעוד ריתוק.
בפרק העשירי, מר סטייפלס, המורה למתמטיקה, מכריז על בוחן פתע לכיתה.
נייט, שחושב שיש רק 12 תרגילים, גומר בקלילות ומתחיל להאמין שהמזל מתחיל לשחק לטובתו.
אך בסוף הוא מגלה שיש עוד עשר שאלות, אך הזמן תם, ולאחר שהוא מסרב לתת את טופס המבחן למר סטייפלס, הוא נקרע ונייט מרוויח עוד ריתוק.
בפרק 11, נייט עוד חושב איך יצליח "להתעלות על כולם", ואז בזמן שיחה עם פרנסיס הוא מחליט על הפעולה הבאה שלו, לגרום למר גלווין, מורה לפיזיקה שידוע בקשיחות שלו ולעולם לא חייך או צחק לטענת פרנסיס ונייט, לצחוק.
אך כל הניסיונות של נייט הסתיימו בכישלון נחרץ, וזיכו אותו בעוד ריתוק.
לאחר שהוא מגיע לחדר הריתוק, גברת צ'רביצקי מודיעה לו שהוא שבר שיא, שבעה פתקי ריתוק ביום אחד.
וכך נייט מגלה שבדרך כזו אחרת, הוא אכן התעלה על כולם.
נייט רייט - בן 11, הדמות הראשית בספר והגיבור הראשי.
לומד בבית הספר ע"ש וושינגטון.
נודע בשל מעשי הקונדס שלו שזיכו אותו בריתוקים רבים, מאוהב בג'ני ומתעב את בן זוגה, ארתור.
פרנסיס באטבי פופ - חברו הטוב ביותר של נייט.
טדי אורטיז - חבר של נייט.
ג'ינה המפיל טומס - בת כיתתו של נייט, ארתור וטדי.
נחשבת ליריבה הגדולה ביותר של נייט, נערצת על ידי גברת גודפרי ואוהבת ללמוד.
גברת גודפרי - מחנכת הכיתה של נייט והמורה השנואה עליו ביותר.
נייט חושב שהיא מענישה אותו בכוונה ועושה הכל בשביל להכשיל אותו.
המנהל ניקולס - מנהל בית הספר ע"ש וושינגטון.
ארתור פשקוב - בן זוגה של ג'ני.
נחשב למוצלח בכל תחום ואהוב על כולם, חוץ מנייט.
ג'ני ג'נקינס - בת זוגו של ארתור.
נייט מאוהב בה ללא ידיעתה.
נייט הגדול: מכה שנית הוא הספר השני בסדרת נייט הגדול, אשר נכתב ואויר על ידי לינקולן פירס.
הספר מתחיל בכך שנייט, טדי ופרנסיס עומדים במסדרון מול לוח תמונות של כל התלמידים כתינוקות, לאחר שנייט חושב שהתמונה של ג'ינה היא התמונה של ג'ני, נוצרת אצלו מבוכה גדולה.
בפרק השני, גברת גודפרי נותנת לכיתה משימה בזוגות, שנבחרים בהגרלה.
למרבה הצער של שניהם, נייט וג'ינה מוגרלים כבני הצוות אחד של השנייה וצריכים לשתף פעולה בעבודה על בן פרנקלין.
לאחר מכן, נייט מגלה שהוא נבחר להיות הקפטן לקבוצת הפומפונים באירוע ספורט שנקרא מסיב"ה, שמורכב מענפי ספורט מאולתרים.
גם רנדי בטאנקורט נבחר להיות הקפטן בענף שונה ומתגרה בנייט על כך, שבתגובה לכך, "קובר" אותו בערמת החפצים בלוקר שלו.
בפרק ארבע, נייט מגלה שהוא לא הולך לשתף פעולה עם ג'ינה רק בתחום הלימודים, אלא גם בתחום הספורט, כשהוא מגלה שהיא תהיה חלק מקבוצת הפומפונים, לה הוא מחליט לקרוא "הכלבים הפסיכיים" לאחר שקיבל השראה משפיצי בפרק חמש.
אך בפרק שש, נייט שוכח לומר את השם למאמן, אך ג'ינה לא.
היא בוחרת את השם "החתלתולים החמודים" במקום.
הוא מתכנן פעולת נקם בג'ינה עקב כך, לשפוך עליה סלט ביצים מהקפטריה.
הוא מצליח לשפוך, אך על ג'ני.
המשחק הראשון של "החתלתולים החמודים" נגד "הדבורים הקטלניות" נגמר רע עבור הקבוצה של נייט, כאשר הם מפסידים 9:8 במשחק הבייסבול, לאחר שנייט פספס את החבטה האחרונה שלו.
בפרק שמונה, ג'ינה, שהופיעה בביתו של נייט, ונייט עצמו, קובעים עסקה.
שג'ינה תעשה בעצמה את העבודה על בן פרנקלין ללא הפרעות של נייט ובלי הקומיקס שצייר, והיא בתמורה לכך תצא מקבוצות "החתלתולים החמודים".
בפרק תשע, נייט מחליט שהעבודה שבזבז על זמן ציור הקומיקס שצייר במסגרת העבודה על בן פרנקלין לא יהיה לחינם, ומחליט לנסות למכור עותקים שלו, אך המנהל ניקולס מונע ממנו את זה לפני שמכר עותק אחד.
בעוד שטדי ונייט סוחבים בחזרה את השולחן עליו נייט שם את הקומיקס, רנדי מתנגש בו ומאשים את נייט, אך המסקנה של גברת קלרק הייתה שנייט נתן לעצמו אגרוף בראש כדי להאשים את נייט.
לאחר מכן, זמן הגשת העבודה על בן פרנקלין הגיע עבור ג'ינה ונייט, אך גברת גודפרי אומרת שבגלל שהעבודה לא כללה ערכים חזותיים הם עלולים לקבל ציון נכשל, ברגע האחרון, נייט מוסר לה את הקומיקס שצייר, גברת גודפרי משבחת אותו על העבודה.
בינתיים, משחק האליפות של החתלתולים החמודים הגיע, והם מתמודדים נגד הקבוצה של רנדי, "ציפורי הטרף".
במצב של 9:9, רנדי זוכה לנקמה שלו בכך שהוא בועט בנייט בדרך שנייט רץ לשמור על הבסיס.
עקב כך, נייט לא יכול להמשיך לשחק וג'ינה מחליפה אותו.
בחבטה האחרונה שלה, היא מצליחה להשיג "הום ראן" ובכך הקבוצה מנצחת את המשחק וזוכה בגביע.
נייט רייט - ילד בן 11 והגיבור הראשי בספר.
שותפה של ג'ינה לעבודה על בן פרנקלין וקפטן קבוצת החתלתולים החמודים.
שותפה של נייט לעבודה על בן פרנקלין ובקבוצת החתלתולים החמודים.
רנדי בטאנקורט - יריבו של נייט, רב איתו לא מעט ומחפש לנקום בו על כך.
פרנסיס באטבי פופ - חברו הטוב ביותר של נייט, אינטליגנט, חובב קריאה ולמידה.
נייט הגדול: עף על זה הוא הספר השלישי בסדרת נייט הגדול, אשר נכתב ואויר על ידי לינקולן פירס.
הספר מתחיל בכך שנייט רוצה להפוך את חדר הריתוק ל"מגניב יותר", ומבקש את אישורה של צ'רביצקי למהלך אך ללא הצלחה, ונייט מעביר את זמנו בריתוק במחשבות על המאורע שהוביל אותו לשם, התקרית עם ארתור.
אחרי שהריתוק מסתיים, נייט צריך להגיע לפעולה בצופים וחושש שהריתוק יגרום לו להתעכב, אך לאחר תקרית עם כלב והבעלים שלו ברחוב, הסקייטבורד צולל לתוך המים ונייט נאלץ ללכת ברגל, בעקבות כך, הוא מפסיד את הפעולה בצופים.
לאחר מכן, פרנסיס מספר לו שחברי הצופים יצטרכו להתחיל למכור שלטים בשביל לגייס כסף לציוד הקמפינג שלהם.
פרסים שונים יחולקו לצופים שימכרו הכי הרבה שלטים והפרס הגדול הוא סקייטבורד, מה שמעלה את המוטיבציה של נייט.
לאחר שהוא מגלה מפרנסיס וטדי שארתור הוא היריב הבולט שלו בזה, הוא מחליט לשדך לו את ג'ינה ולנסות להפריד בינו לבין ג'ני.
את השלט הראשון, מכר נייט לשכן שלו, מר יוסטיס.
אך לאחר שהוא רואה את ארתור ליד ביתו, הוא מגלה שארתור כבר מכר עשרים שלטים.
בעוד ארתור ממשיך לעלות את קצב מכירת השלטים שלו כשהוא מוכר גם בהצגת בית הספר, נייט מחליט לשנות אסטרטגיה אחרי שיחה עם אחותו אלן, לקנות אותם ב עצמו.
אז הוא מתחיל לנסות להרוויח כסף, ואת העסקה הראשונה שלו הוא עושה עם מר יוסטיס, כשהוא מסכים לשלם לו שמונה דולר ליום אם נייט יוציא את שפיצי, הכלב שלו, לטיול.
למרות שהטיול הראשון שלו עם שפיצי לא נגמר טוב לאחר שנייט התנגש בעץ בעת ששפיצי ניסה להשיג את פלפל, החתולה של פרנסיס, הוא מקבל עקב כך עבודות שונות משכניו ומרוויח מזה כסף.
אך העניינים מסתבכים, לאחר שאחת השכנות החדשות מבקשת לשים כל אחד מגמדי הגינה שלה ליד הפתק עם השם שלו, אך לאחר תאונה עם חרב, הוא בטעות עורף את הראש לאחד מגמדי הגינה ובעקבות כך לא מקבל תשלום על כך.
לאחר מכן בבית הספר, נייט מקדם את התוכנית שלו לשדך בין ארתור לג'ינה, בכך שמחמיא לג'ינה באוזני ארתור.
עוד באותו היום, הוא מחליט לנסות אסטרטגיה חדשה לצבור כסף, מכירת הקומיקס שלו.
בהתחלה הוא מנסה למכור אותם בחנות הקומיקס בקניון, ללא הצלחה.
לאחר מכן הוא מנסה למכור באופן יזום לאנשים בקניון אך גם זה לא צולח, הוא מחליט לפרסם אותם במערכת הכריזה אך שוטר עולה עליו, מה שמזכה את נייט בריתוק מאביו.
בבית הספר, נייט מגלה שארתור הבין אותו לא נכון, וחשב שנייט מאוהב בג'ינה.
אחרי בית הספר, תחרות מכירת השלטים עומדת להיגמר ונייט משיג את הנס לו פילל, לאחר שיחה עם גורדי מחנות הקומיקס בקניון, הוא מגלה שחוברות קומיקס לאספנים שוות לא מעט כסף ומחליט למכור אותה בסכום שלא נכתב.
מאוחר יותר כשהגיע זמן הכרזת המנצחים בצופים, ארתור ונייט מגיעים לתיקו וההחלטה על המנצח מוכרעת בהטלת מטבע.
מתחרה בארתור בתחרות מכירת השלטים של הצופים.
מתחרה בנייט בתחרות מכירת השלטים של הצופים.
מנסה לשדך אותו עם ג'ינה.
גורדי - בן זוגה של אלן והמוכר בחנות "קומיקס קלאסי".
מר יוסטיס - שכנו של נייט והבעלים של שפיצי.
נייט מאוהב בה ללא ידיעתה ומנסה להפריד בינה לבין ארתור.
נייט הגדול: הולך על כל הקופה הוא הספר הרביעי בסדרת נייט הגדול, אשר נכתב ואויר על ידי לינקולן פירס.
דידי הולווי - חברה של נייט.
חברה בחוג הקומיקס וראש חוג הדרמה.
נחשבת לאויבת המושבעת של נייט.
נולן - תלמיד בבית הספר ג'פרסון.
נחשב לבריון ומתאכזר לנייט לחבריו.
הספר מתחיל בכך שנייט מחליט לפתוח חוג קומיקס בבית הספר ע"ש וושינגטון, הוא מקבל למהלך אישור מהמנהל ניקולס.
בשיעור הראשון בחוג עם מר רוזה, הם מגלים שבבית הספר ג'פרסון, שנחשב ליריב הגדול של בית ספר ע"ש וושינגטון, מתנהל חוג קומיקס ברמה מקצועית.
העוינות בין שני בתי הספר מתחזקת לאחר שבחזרה הביתה, נייט, טדי ופרנסיס נקלעים לתוך מתקפת כדורי שלג מצד ילדים מבית ספר ג'פרסון.
לאחר שהם חומקים מהם, דידי מסבה את תשומת לבם לצ'אד שעבר תאונה ונחבל בעצם הזנב שלו.
לאחר מכן בבית הספר, מר רוזה מחליט לצרף בנות לחוג ומטיל את המשימה בידי נייט וחבריו.
לבסוף יוצא שנייט צריך לשאול את דידי אם היא רוצה להצטרף, אך היא מבינה את זה לא נכון וחושבת שהוא מזמין אותה למסיבה.
המסיבה עצמה מתנהלת באופן חיובי מבחינת נייט, לאחר שהוא שומע את דידי אומרת לרנדי בטנקורט שהם רק ידידים.
המצב מקבל תפנית שלילית כשרנדי גונב את הבגדים של נייט בזמן שהוא בשירותים, אך דידי מצליחה להשיג לו בגדים חלופיים.
לאחר מכן, נייט שואל אותה את מה שהתכוון מלכתחילה לשאול אותה, אם היא רוצה להצטרף לחוג הקומיקס, והיא עונה בחיוב.
אך העניינים במסיבה מסתבכים לאחר שמערכת הכיבוי באולם התקלקלה, המסיבה מסתיימת ונייט נאלץ לסחוב את דידי עד הגב עד לביתה.
למחרת, טדי, פרנסיס ונייט מתכננים לגלוש מצוק קלפטיז.
אך במהרה נולן וילדים נוספים מגיעים למקום, לוקחים בכוח את גלגל השלג החדש של טדי והורסים אותו לאחר שגלשו עליו ביחד.
לאחר מכן השלושה הולכים ליד בית הספר שלהם ומגלים שהוא סגור לרגל שיפוצים.
בהתחלה השלושה שמחים מאוד, אך לאחר שהם מגיעים לביתו של נייט, אביו מקבל אימייל שבו נאמר כי בזמן השיפוץ, הם ילמדו בבית ספר ג'פרסון.
השלושה לוקחים את זה באופן קשה.
ביום הראשון ללימודים בבית ספר ג'פרסון, השלושה תחילה מתפעלים מהמבנה של בית הספר וגודלו.
בהמשך הם גם מתפעלים מהקפטריה ומהתפריט המגוון שיש בה בהשוואה לבית ספר ע"ש וושינגטון, אך העניינים בה מסתבכים כאשר נולן מתגרה בצ'אד ומציק לו.
דידי מתגייסת לעזרת צ'אד ובהמשך גם נייט וחבריו, אך זה נגמר בכך שנייט שובר את פרק ידו לאחר שנופל משולחן האוכל.
הגבס מגביל את נייט והוא אינו יכול לצייר קומיקס.
לאחר כשחברי החוג מגיעים לחוג הקומיקס בג'פרסון, גברת אוורט מודיעה להם על קיומה של תחרות בשם "מספרי סיפורים" בה הם יכולים להשתתף.
בגלל ידו השבורה של נייט, הוחלט כי הוא יכתוב ודידי תצייר.
לאחר תום החוג, אחת הבנות בבית הספר רושמת על הגבס של נייט משפט כנגד בית הספר ע"ש וושינגטון.
בעקבות כך דידי מעודדת את הבנים להתמודד נגדם במשחק הכדורסל, ואף מתחפשת לקמע של הקבוצה שלהם.
אך במשחק עצמו, בית הספר ע"ש וושינגטון הפסיד 129:43 לג'פרסון.
אחרי ההפסד הזה, נייט חושב לשנות אסטרטגיה ולהמציא ענף ספורט חדש בשביל לנצח אותם.
הוא מבקש את עזרתו של מר רוזה, אך את הרעיון הסופי נייט הוגה בעצמו: תחרות פיסול בשלג.
בתחרות עצמה, ג'פרסון מרמים ומשתמשים בשריון אמיתי בשביל פסל אביר השלג שלהם.
בעוד בית הספר ע"ש וושינגטון יוצרים פסל של אכילס ובעקבות כך זוכים בתחרות.
לאחר מכן הם מגלים שהם לא ניצחו את ג'פרסון רק בתחרות הזו, אלא גם בתחרות "מספרי סיפורים", לאחר שהגיעו למקום השלישי, כאשר מי שזכו במקומות הראשון והשני היו תיכוניסטים.
נייט הגדול: יורד מהפסים הוא רומן בדיוני ריאליסטי מאת הקריקטוריסט האמריקאי לינקולן פירס.
הספר הוא החמישי בסדרת הספרים "נייט הגדול".
הספר יצא לאור בשנת 2013 על ידי הוצאת הרפר קולניס.
פרנסיס מתעצבן על כך שנייט מבולגן ומכנה אותו רשלן.
מאוחר יותר, נייט וחבריו הולכים לישיבת השנה, מופתעים לגלות שהעורכת הרשמית של ספר השנה היא ג'ינה.
לאחר מכן, ממנה נייט את פרנסיס כעורך משותף של ספר השנה, גברת היקסון מאשר וג'ינה מתעצבנת על נייט.
נייט מקבל את משרה של הצלם ומתכנן לצלם תמונה מביכה של ג'ינה לאחר שהיא מעלה פוסטר של יום הצילום מחדש, באמצעות תמונת בית הספר המחרידה של נייט.
אבל כשנייט מחפש את המצלמה בארוניתו, הוא לא מוצא אותה.
פרנסיס מאשים את נייט שאיבד את המצלמה, למרות שנייט מתעקש שהוא לא עשה זאת.
כשנייט נרגז הוא חושף שלא בכוונה ששמו האמצעי של פרנסיס "בוטורסט" מול כל בית הספר, וכתוצאה מכך רנדי עושה חרם על פרנסיס בבית הספר.
נייט רוצה להיות מסודר כדי שהוא ופרנסיס יוכלו להיות חברים שוב, כך שהוא הולך למהפנט ומבקש ממנו להפנט אותו בשביל שהוא יהיה יותר מסודר.
כשנייט מסודר זה מביא לו ציונים טובים יותר, אך מונע ממנו לעשות את התחביבים האהובים עליו.
במהלך ארוחת הצהריים, כשנייט רואה שוב את רנדי מציק לפרנסיס על שמו האמצעי, הוא מאבד את העשתונות ותוקף את רנדי.
נייט כמעט מנצח בקרב, אבל גברת צ'רוויקי מתערבת ושולחת את נייט למשרד המנהל.
לאחר הרצאה של המנהל ניקולס, נייט נפגש עם פרנסיס ומראה לו את הארון הנקי שלו והוא מוצא את המצלמה בפנים.
לאחר מכן ניגש ניק ומודה בצחוק שהוא גנב את המצלמה, דידי מקליטה את זה בטלפון שלה, וכתוצאה מכך ניק מושעה למשך שבוע.
בעידודה של דידי, נייט ופרנסיס חוזרים להיות שוב חברים.
כשדידי מציינת בפני נייט שהוא מלוכלך בגלל המאבק שלו עם רנדי ושלא אכפת לו, נייט מבין שההיפנוט הפסיק לעבוד.
כמה ימים אחר כך, בתחרות הטריוויה, נייט לוקח את הניצחון.
בזכות הפוביה שלו מחתולים, נייט עונה נכון על השאלה המנצחת, והצוות של נייט מנצח את הצוות של ג'ינה.
נייט רייט - הגיבור הראשי; ילד, ידוע בזכות האגו הגדול שלו.
טדי אורטיז - החבר הכי טוב של נייט, וידוע במיומנותו בבדיחות אמא ש'ך.
פרנסיס באטבי פופ - חברו הטוב ביותר של נייט, הידוע בזכות האינטליגנציה הגבוהה שלו.
צ'אד אפלווייט - חברו האמין של נייט, מופיע בספר, חבר בצוות טריוויה של נייט.
דידי הולוויי - חברתו של נייט, חברת הציורים.
בספר היא מרגלת אחרי רנדי.
מרטי רייט - אביו של נייט, שמשחק גולף וידוע כמכין אוכל מחריד.
ג'ינה המפיל-טומס - הקפטן של נבחרת טריוויה ה"גאונים של ג'ינה" ועורכת ספר המחזור.
רנדי בטנקורט - אחד מהיריבים האחרים של נייט.
גברת גודפרי - המורה של נייט להיסטוריה.
מיס קלרק - המורה לאנגלית של נייט, מארחת את תחרות הטריוויה.
מר סטייפלס - המורה למתמטיקה של נייט, בספר.
הוא מתאר את שיעורי הבית של נייט כ"מונה ליזה".
מר גלווין - המורה למדע של נייט.
אלן רייט - אחותו הגדולה של נייט.
ניק בלונסקי - גנב המצלמה בספר.
הספר זכה לציון של 4.37 התחלות ב-Goodreads.
הסדרה כולה רשמה 117 פעמים ברשימת המוכרים של הניו יורק טיימס, היא כללה את הספר, יחד עם כמה ספרים אחרים בסדרה לעיתים.
נייט הגדול: בפוקוס הוא רומן בדיוני ריאליסטי של הקריקטוריסט האמריקאי לינקולן פירס.
הרומן הוא השישי בסדרת הספרים "נייט הגדול".
ספר זה יצא לאור בשנת 2014 על ידי הרפר קולינס.
נייט ננזף על ידי המנהל ניקולס כי טדי הרס בטעות את מתווה מלחמת 1812 במהלך השבוע האחרון היה לו מקרה נורא של מזל רע, כולל ציונים גרועים במיוחד.
מאוחר יותר, מוטל עליו להשלים עוד מטלה.
לאחר שסיים, הוא מבחין בג'ני וארתור, שמגלים אהבה באופן מכוער.
נייט מכין רשימה של שמות גנאי שהוא חושב שיש לקרוא לארתור.
לאחר שנשאל על מה הוא עובד, נייט משקר במהירות ואומר שהוא עמד להתחיל קומיקס.
צ'אד רוצה לככב גם הוא בקומיקס.
צ'אד, שיש לו רומן עם מאיה, שואל את נייט אם הוא יוכל להציל אותה.
נייט קופץ משולחן אל פוף גדול וגורם למהומה בספרייה.
לאחר מכן הוא ננזף בפעם השלישית לאותו יום.
נייט וצ'אד נכנסים לריתוק ומבקשים לתקן את הפוף.
לאחר שסיימו, הם מבחינים שבשל התוכנית החדשה של בית הספר, כל החטיפים במכונה אוטומטית נהפכו בריאים לחלוטין.
דידי מופיע ואומרת שנייט צריך להתייצב במשרד המנהל.
נייט מגיע ומקבל את פניו של המנהל ניקולס.
ניקולס קובע כי יש לקבל את התוכנית "פוקוס על הכושר" בצורה פופולרית: מוזיקה.
לאחר מכן מבקש ניקולס מנייט ליצור שיר על התוכנית של בית הספר.
ניקולס גם מבטל את הריתוק של נייט וצ'אד, בשל העובדה שלנייט וצ'אד יש תפקיד בלהקה שלהם, "לרכוב על החילזון".
לאחר הלימודים "לרכוב על החילזון" יוצרת המנון רוק קלאסי בשם "אתה בדרך אל האושר כשאתה בפוקוס על הכושר".
המזל הנורא של נייט גורם לארתור לשים לב לרשימת שמות המחמד, וכתוצאה מכך הוא פורש ממבוכה.
ללא זמר מוביל, "רוכבים על חילזון" צריך לבחור בין נייט, פרנסיס (לשניהם יש "אסונות טבע" לקולות) וטדי (לא מספיק מיומן לשיר ולנגן בו זמנית).
למחרת, נייט עולה לבמה בעצבים ושוכח את המילים, מה שהופך את לרכוב על החילזון למוקד צחוק, במיוחד על ידי תלמיד כיתה ז' בשם מרקוס גוד.
לאחר מכן, נייט מקבל רגל מזל מצ'אד.
מייד, מזל טוב קורה בכל מקום בחייו של נייט.
הוא מסוגל לקלוע לסל מאמצע המגרש, לאחור ובעיניים עצומות, נדחה מבחן מתמטיקה, ניתן לנייט שיעור חופשי וניתנים לו 20 דולר.
למרבה הצער, נראה כי מאיה יוצאת עם מרקוס.
מאוחר יותר, אביו של נייט נותן לו עונש לא לצייר קומיקס לפני השינה, מה שגורם לו לצייר על נעלי הסניקרס המסוגננות שהופכות אותו לפופולרי יותר ממרקוס, מה שגורם למרקוס לקנא מאוד בנייט.
במהלך השבוע הבא, נייט הופך להיות "בפוקוס".
הוא מתבקש לחתום על סניקרס של ילדים אחרים, עונשו מבוטל ומקבל ציונים מושלמים בכל המבחנים שלו.
עם זאת, הוא מבין שהוא הופך להיות כמו ארתור.
נייט סוטה נפשית ומבקש מארתור להצטרף שוב אל "לרכוב על החילזון".
לאחר שהזמין בהצלחה את ארתור בחזרה, המאמן קאלהון מספר להם על היום האתלטי.
מרקוס ומאיה הם זוג ומרקוס מתערב עם נייט שכיתות ו' לא ינצחו באירוע אחד ביום השדה בשביל להקניט את צ'אד.
מאיה מתרוממת ואומרת למרקוס להפסיק, קובעת "מה הוא עשה לך?", ואז נפרדת ממרקוס.
נייט נותן את הרגל לצ'אד כדי שיוכל לנסות להתחבר למאיה המצוערת.
עם זאת, המזל נפסק, גברת גודפרי מגיע ומחרימה מנייט את הרגל.
ביום השדה מקבלים תלמידי כיתות ו' את ענפי הספורט שהם הכי גרועים בהם.
נייט צריך לעשות מרוץ משוכות.
אף שהוא מסוגל לזכות בראש, הוא עובר על המשוכה האחרונה.
הספורט האחרון הוא מרוץ שלוש רגליים.
נייט וארתור עובדים יחד כדי לוודא שצ'אד ומאיה הם קבוצה.
תלמידי כיתה ו' מנצחים מכיוון שמרקוס ובן זוגו לא עובדים יחד, בעוד שמאיה וצ'אד כן.
בשבוע לאחר מכן מוכרז על אספה שתעניק ל "לרכוב על החילזון" הזדמנות שנייה.
השיר "אתה בדרך אל האושר כשאתה בפוקוס על הכושר" זוכה להצלחה ומרקוס נבוך מול בית הספר כשצ'אד מכה את ראשו של מרקוס בבקבוק.
נייט רייט: תלמידת כיתה ו' והדמות הראשית.
צ'אד אפלווייט: חבר של נייט, הגיבור הראשי השני, והאהבה של מאיה.
מרקוס גוד: תלמיד בריון בכיתה ז' והרשע הראשי.
טדי אורטיז: חבר של נייט.
ארתור פשקוב: זמר "לרכוב על חילזון" והחבר של ג'ני.
פרנסיס פופ: חבר נוסף של נייט.
ג'ני ג'נקינס: חברתו של ארתור והילדה שנייט לא סובל.
ניית'ן גרגור מנדל הוא מוזיקאי אמריקאי, המשמש כבסיסט להקת הרוק פו פייטרס, בה הוא חבר משנת 1995. הוא היה חבר בלהקות The Fire Theft, Sunny Day Real Estate ו-The Jealous Sound.
מנדל נולד בעיר ריצ'לנד שבדרום מדינת וושינגטון שבארצות הברית.
כילד מנדל למד לנגן בכינור ובגיל 13 הוא החל להתעניין במוזיקת רוק והתחיל לנגן בגיטרה בס.
בצעירותו הוא היה חבר בלהקות פאנק רוק (Punk rock) שונות בשנות התיכון שלו ובשנות לימודיו באוניברסיטת וושינגטון.
בשנת 1992 בעת שהתגורר בסיאטל מנדל הקים עם חברו דן הוארנר את להקת sunny day real estate שניגנה מוזיקת אימו ופוסט גראנג'.
עם הלהקה הוא הוציא שני אלבומים ולקראת סוף 1994 הלהקה החליטה להפריד כוחות.
זמן קצר לאחר התפרקות sunny day real estate מנדל ומתופף הלהקה, ויליהאם גולדסמית' ,הוזמנו על ידי דייב גרוהל להצטרף ללהקה חדשה שהוא מקים בשום פו פייטרס.
גרוהל ששימש כמתופף להקת הגראנג' המובילה נירוונה הקים את הלהקה לאחר מותו של סולן נירוונה, קורט קוביין.
מנדל וגולדסמית' נענו להצעה והצטרפו לגרוהל הסולן ולגיטריסט פט סמיר.
מלבד גרוהל, מנדל הוא חבר הלהקה הוותיק ביותר ולקח חלק בכל אלבומי הלהקה החל מ-The Colour and the Shape.
מנדל השתתף בכתיבת חלק רב משירי פו פייטרס לאורך השנים.
במקביל להצלחתו עם הפו פייטרס מנדל לקח חלק בפרויקטים שונים בתחום המוזיקה.
הוא לקח חלק במספר איחודים של להקת sunny day real estate ולקח חלק בלהקת The jealous sound ועם להקת The Fire Theft איתם הוציא אלבום בשנת 2003.
מנדל נשוי החל משנת 2014 לקייט ג'קסון.
הוא אב לבן בשם נואה ממערכת יחסים קודמת.
נתנאל ריד (נייט) סילבר הוא סטטיסטיקאי ובלוגר אמריקאי ממוצא יהודי.
זכה לפרסום כמייסד וכעורך הראשי לשעבר של הבלוג FiveThirtyEight (מילולית: 538), אתר עיתונות מונחית נתונים הידוע בעיקר הודות לתחזיותיו לתוצאותיהן של בחירות.
סילבר נולד באיסט לנסינג, מישיגן.
אמו, סאלי (לבית טרון) היא פעילה חברתית ממוצא אנגלי וגרמני.
אביו, בריאן דייוויד סילבר, הוא יהודי, פרופסור למדע המדינה, לשעבר יו"ר החוג למדע המדינה באוניברסיטת המדינה של מישיגן.
סילבר תיאר את עצמו כ"חצי יהודי".
בעל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו.
הקים לראשונה מערכת לחיזוי הביצועים והקריירה של שחקנים בליגת הבייסבול האמריקאית, ולאחר מכן מערכת לחיזוי תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית המבוססת על סקרים.
ב-2008 הקים את FiveThirtyEight על פי המערכת.
הבלוג נקרא על שם מספר החברים בחבר האלקטורים, הנבחרים, מכלל 50 המדינות.
סילבר בנה מודל סטטיסטי שסוכם את כל הסקרים המבוצעים בכל מדינה בארצות הברית, תוך מתן משקל לכל סקר לפי מספר הנסקרים, התאריך בו בוצע, ולמוניטין של המכון הסוקר (לפי הצלחותיו בעבר).
באתר הוא מציג את התוצאה הסטטיסטית הצפויה כפי שהיא עולה משקלול נתונים אלו.
לראשונה פעל הבלוג במערכת הבחירות בשנת 2008 והוא חזה את המנצח ב-49 מתוך 50 מדינות.
בבחירות 2012 חזה סילבר נכונה את המנצח בכל 50 המדינות בארצות הברית.
בבחירות 2016 חזה כי הסיכוי של דונלד טראמפ לנצח, כפי שהיה בסופו של דבר, הוא 29%, סיכוי גבוה יותר מאשר נתנו לו הסוקרים האחרים.
בבחירות 2020 חזה נכונה את המנצח ב-48 מתוך 50 המדינות, על אף שבחלק מהמדינות המתנדנדות העריך יתר על המידה את ההפרשים בהם ביידן ניצח.
ב-2023 עזב את האתר fiveThirtyEight תוך שהוא לוקח עימו את הזכויות על מודל החיזוי מאז הוא מפרסם תחזיות בבלוג האישי שלו.
ב-2024 התחיל פודקסט יחד עם הסופרת ושחקנית הפוקר מריה קוניקובה בשם Risky Business, בו הם מדברים על נושאים שונים הקשורים לעולם קבלת ההחלטות, עם הקשרים לעולם הפוקר.
מאז פרסום FiveThirtyEight זכה סילבר לפרסים והוקרה בעשרות מקרים.
סילבר הופיע ברשימת 100 המשפיעים של ה-TIME בשנת 2009
הבלוג של סילבר זכה בפרס ובי כבלוג הפוליטי הטוב ביותר
ספרו של סילבר "The Signal and the Noise" זכה בפרס של אמזון ונבחר לספר העיון של שנת 2012
עד 2018 העניקו 6 אוניברסיטאות לסילבר תואר דוקטור לשם כבוד
נתן מייקל ססטינה הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר במרקזפנדי דניזלי.
אביו של ססטינה, דונלד, הוא מורה לשעבר, מאמן כדורסל ואחראי אתלטיקה בתיכון קאמרון קאונטי.
אימו רייצ'ל, היא גם מורה והייתה שחיינית באוניברסיטת אינדיאנה בפנסילבניה.
יש לו ארבעה אחים ושני אחיו הגדולים, אנדרו וג'ייסון, שירתו בצבא ארצות הברית.
ססטינה נולד בסנט מריס שבפנסילבניה וגדל באמפוריום.
בשנתו האחרונה בתיכון מחוז קמרון, ססטינה העמיד ממוצעים של 22.6 נקודות ו-14 ריבאונדים למשחק ונבחר לשחקן העונה של הליגה.
הוא סיים את קריירת התיכונים שלו עם 1,703 נקודות ושיא התיכון עם 955 ריבאונדים.
ססטינה החל לשחק באוניברסיטת באקנל.
בעונתו הראשונה סבל מפציעה בכתף לאחר ארבעה משחקים ופספס את שאר העונה, מה שגרם לו להפעיל על העונה חולצה אדומה שנותנת לו שנה נוספת לזכאות בקריירת המכללות.
בעונתו השנייה במכללה, העמיד ססטינה ממוצעים של 4.8 נקודות ו-3.7 ריבאונדים למשחק ב-31 משחקים.
בעונתו השלישית, ססטינה העמיד ממוצעים של 6.5 נקודות ו-3.9 ריבאונדים ב-14.9 דקות למשחק.
בעונתו האחרונה במכללה פתח בחמישייה באופן קבוע ונהנה מעונת פריצה, כשהוא מעמיד ממוצעים של 15.8 נקודות (שישי בליגה) ו-8.5 ריבאונדים למשחק (שני בליגה), מה שהכניס אותו לחמישייה השנייה של העונה.
בתום העונה הודיע כי יעבור לאוניברסיטת קנטקי בשנתו האחרונה במכללות.
במשחקו הראשון במכללה, קלע ססטינה 7 נקודות והוריד 7 ריבאונדים בניצחון 62–69 על אוניברסיטת המדינה של מישיגן אשר דורגה ראשונה בליגה.
במשחקו השישי בליגה, נגד אוניברסיטת לאמר, שבר ססטינה את פרק כף היד השמאלית והחמיץ שלושה משחקים.
בזמן הפציעה העמיד ססטינה ממוצעים של 7.3 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק ב-27.8 דקות למשחק.
ססטינה חזר באופן רציף ב-18 בדצמבר מול אוניברסיטת יוטה ולא קלע נקודה.
משחק לאחר מכן מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, קלע ססטינה שיא עונתי של 17 נקודות בהפסד מכללתו 65–71. ב-18 בפברואר 2020, קלע ססטינה את הנקודה ה-1,000 שלו בקריירת המכללות במהלך משחק מול אוניברסיטת מדינת לואיזיאנה בו קלע 13 נקודות.
בעונתו האחרונה העמיד ססטינה ממוצעים של 5.8 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק ב-28 משחקים.
ב-30 ביולי 2020, חתם ססטינה בקייב באסקט מהסופרליגה האוקראינית.
ב-13 באוקטובר חתם בניז'ני נובגורוד מהליגה המאוחדת של VTB, אך בעקבות ביטול העונה עקב מגפת הקורונה, שוחרר ססטינה לפני ששותף במשחק רשמי בקבוצה.
ב-1 בדצמבר 2020, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם ססטינה על חוזה לעשרה ימים בברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
לאחר שהוחלט לא להאריך את חוזהו בקבוצה, הוא חתם בלונג איילנד נטס, קבוצת הבת של ברוקלין מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-15 במרץ 2021, חתם ססטינה בהפועל חולון מהליגה הישראלית.
ריצ'רד ליין (Richard Lane; 16 באפריל 1927 – 29 בינואר 2002), אשר היה מוכר יותר בכינוי דיק "נייט טריין" ליין (Dick "Night Train" Lane), היה שחקן פוטבול אמריקאי.
ליין שיחק בתפקיד מגן פינה (Cornerback) בקבוצות לוס אנג'לס ראמס, שיקגו קרדינלס ודטרויט ליונס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.
ליין היה נשוי שלוש פעמים.
הוא התחתן עם אשתו הראשונה, ג'רלדין דנדרידג', באפריל 1951. בני הזוג נפרדו באוגוסט 1962 והתגרשו בינואר 1963. חצי שנה לאחר מכן, הוא נישא לזמרת הג'אז דיינה וושינגטון בטקס שנערך בלאס וגאס.
אלו היו הנישואים השישיים עבור וושינגטון והשניים עבור ליין.
ב-14 בדצמבר 1963, ליין גילה את וושינגטון מתה בביתם בדטרויט, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה.
בשנת 1964, ליין התחתן עם מרי קאוזר, אשר בשנת 1955 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהופיעה בפרסומת של קוקה-קולה.
נולד להם בן, ריצ'רד לאדימיר ליין, שנולד ב-1965. הנישואים הסתיימו בגירושים לאחר עשר שנים.
ב-1994, ליין עבר מדטרויט חזרה לעיר הולדתו אוסטין, טקסס.
בשל ניידות מופחתת כתוצאה מסוכרת ופציעות ברכיים, הוא בילה את השנתיים האחרונות לחייו במתקן לדיור מוגן בצפון אוסטין.
הוא נפטר שם מהתקף לב בינואר 2002 בגיל 74. משפחתו האמינה שהוא סבל גם מאנצפלופתיה כרונית טראומטית (CTE) שנגרמה כתוצאה מפציעות הקשורות לקריירה שלו כשחקן פוטבול.
נייט מאן הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי ממוצא יהודי.
מאן למד באקדמיית ג'רמנטאון, וסיים את לימודיו בשנת 2015. תחילה הוא למד משחק בתיאטרון וולנאט, ולאחר מכן בבית הספר ג'וליארד, וקיבל תואר ראשון באמנויות יפות בשנת 2019.
הופעת הבכורה של מאן הייתה בתיאטרון בשנת 2019 באוף ברודוויי של המחזה נשים קטנות, בבימויה של קייט המיל.באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי במחזה "The Coast Starlight", שהוצג בתיאטרון "La Jolla Playhouse" בסן דייגו, קליפורניה.
בשנה לאחר מכן שיחק במחזה "A Soldier's Play".
בשנת 2021 שיחק בסרטו של פול תומאס אנדרסון, "ליקריץ פיצה" ולוהק לתפקיד במיני סדרה "אדוני האוויר" בהפקת סטיבן ספילברג וטום הנקס.
+ שנה סרט תפקיד הערות 2021 ליקריץ פיצה בריאן2023Ex-Husbandsאוטו
+ שנה סדרה תפקיד הערות 2020 ריי דונובן ריי דונובן הצעיר 3 פרקים2024תפוחים לעולם לא נופלים (אנ')סימון ברינגטוןמיני-סדרה אדוני האוויר מייג'ור רוברט "רוזי" רוזנטל 6 פרקים
שנה מחזה תפקיד תיאטרון 2019 נשים קטנות לורי לורנס Primary Stages The Coast Starlight ג'יי טי La Jolla Playhouse 2020 A Soldier's Play סגן בירד תיאטרון אמריקן איירליינס
נייתן למאר מילר ג'וניור היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.
מילר הגיע לישראל בשנת 2010 והחל לשחק בהפועל מגידו מהליגה הלאומית.
בעונה שלאחר מכן הוא עבר למכבי באר יעקב, איתה העפיל לגמר הליגה הלאומית, שם הפסידה להפועל תל אביב.
לאחר מכן שיחק בפנטרס דה אגואסקליינטס מליגת העל המקסיקנית בכדורסל.
לאחר מכן חזר לישראל ושיחק בעירוני נהריה (אותה הוביל לעליית ליגה ושימש כקפטן הקבוצה כששיחקה בליגת העל) ועירוני רמת גן.
את שלוש העונות הבאות הוא שיחק בקוריאה הדרומית בקבוצת סיאול סמסונג ת'אנדרס מליגת הכדורסל הקוריאנית.
נייט הגדול היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שנוצרה והופקה על ידי מיץ' ווטסון ומבוססת על הקומיקס וסדרת הספרים באותו השם מאת לינקולן פירס, ששיתף פעולה עם מפיקי הסדרה.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של גיבור הסדרה באותו השם, לצד חבריו, בכיתה ו'.
הסדרה הופצה לראשונה בשירות הזרמת המדיה פרמאונט+ ב-17 בפברואר 2022, ובישראל בערוץ ניקלודיאון ב-1 בספטמבר של אותה שנה.
ב-24 במרץ 2022, הסדרה חודשה לעונה שנייה שתשודר ב-7 ביולי 2023 בפרמאונט+ והסתיימה ב-26 באוגוסט 2024 ובישראל בערוץ ניקלודיאון ב-7 בינואר 2024.
ב-28 במרץ 2024, הסדרה הוסרה מהפרמאונט+ כחלק מ"החלטה אסטרטגית להתמקד בתוכן עם משיכה גלובלית המונית." אך עם זאת, חלק מהפרקים של הסדרה עדיין זמינים לרכישה באפליקציות מסוימות.
בישראל הסדרה הוסרה מהVOD של ערוץ ניקלודיאון בחודש אפריל כנראה מאותה החלטה.
הסדרה בוטלה ב-2024 וזה לאחר שאישרו שיהיה 20 פרקים לעונה השנייה.
ב-26 באוגוסט 2024, כל פרקי העונה השנייה, כולל פרקים שלא שוחררו בעבר, הועלו ל-Apple TV ול-Amazon Prime לרכישה.
הסדרה הסתיימה רשמית ב-26 באוגוסט 2024.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של נייט רייט, תלמיד כיתה ו' חסר יכולת למחצה, נמרץ ומרדן.
חבריו הם פרנסיס, טדי, צ'אד ודידי.
נייט שונא את המורה ללימודי חברה, גברת גודפרי, שאותה הוא מחשיב ל"גודזילה של בית הספר", ואת מנהל בית הספר, ניקולס.
נייט גר בביתו עם אביו היחידני, מרטין, ואחותו הנערה אלן.
דמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתנייט רייטבן ג'ירודניאל מגוןדידי הולווייברייס צ'ארלסמיה אלוןפרנסיס פופדניאל כהןקובי ליקורמןטדי אורטיזארני פנטוחהגילן שחףצ'אד אפלווייטצ'רלי שלאטרעמית מטלוןהמנהל ניקולסקווין מייקל ריצ'רדסוןגלעד קלטרהמאמן ג'וןגדי לויגברת גודפריקרולין הנסיהדר שחף-מעייןאלן רייטדאב קמרוןשיר כהןמרטין רייטרוב דיליינייובל גרבשג'ינהליסה קיי ג'נינגסמייה קדושמר גאלוויןמייקל ריבקיןשמחה ברבירוזורהקרולין הנסיענת ניב
בנוסף בדיבוב העברי השתתפו עינת אזולאי, ערן מור ודור סרוגו.
עונהמספר פרקיםתקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל שידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרון12617 בפברואר 202226 בדצמבר 20221 בספטמבר 202228 ביוני 20232267 ביולי 202326 באוגוסט 20247 בינואר 2024יפורסם בהמשךקצרים918 בינואר 202215 ביולי 2022לא שודרו
ב-19 בפברואר 2020, ניקלודיאון הכריזו על סדרת הנפשה המבוססת על "נייט הגדול".
סגנית הנשיא של ניקלודיאון להפקה ופיתוח הנפשה, רמזי אן נאיטו, הצהירה כי היא רצתה לעבד את סדרת הספרים לסדרת הנפשה במשך זמן רב.
ב-24 במרץ 2022, הסדרה חודשה לעונה שנייה של 10 פרקים.
ב-3 באוגוסט, הוכרז כי הוזמנו 10 פרקים נוספים לעונה השנייה, כאשר העונה אמורה לצאת ב-7 ביולי 2023.
במקור, הסדרה תוכננה לעלות לשידור בספטמבר 2021. עם זאת, בדצמבר, עם הכרזת המדבבים, הוכרז כי תופץ בשירות הזרמת המדיה פרמאונט+ בתחילת 2022, ולאחר מכן צוין כי תעלה לשירות ב-17 בפברואר.
ב-3 באוגוסט, הוכרז כי תשעה פרקים חדשים יופצו בפרמאונט+ ב-19 באוגוסט.
נייטרלינו הוא חלקיק יסודי היפותטי, נייטרלי מבחינת מטען חשמלי, המהווה את אחד החלקיקים הצפויים להתקיים על פי תאוריות של סופר-סימטריה.
לפי ניסויים קודמים (נכון ל-2008), אם הוא קיים, מסתו גבוהה מ-46 ג'יגה אלקטרון-וולט.
מכיוון שלשותפי-העל הנייטרליים הבאים: בינו, ווינו נייטרלי ושני ההיגסינו, יש את אותם מספרים קוונטיים, הם מתערבבים לארבעה חלקיקי נייטרלינו.
חלקיקי נייטרלינו מגיבים רק באמצעות הכוח הגרעיני החלש והכבידה, ועל כן קשה לגלות אותם.
בחלק גדול מהמודלים, הנייטרלינו הקל צפוי להיות החלקיק הקל ביותר מבין שותפי-העל (Lightest SUSY Particle - LSP).
בהנחה של קיום סימטריה הקרויה זוגיות-R, ה-LSP יהיה גם יציב.
במקרה זה הנייטרלינו הוא מועמד טוב להרכיב את החומר האפל.
נייטרלינו יציב צפוי לחמוק מגילוי ישיר בניסויי מאיצי חלקיקים, דוגמת מאיץ LHC, ובכל זאת הוא ישאיר סימן עבה לנוכחותו בצורת אנרגיה חסרה.
אם האנרגיה הנמדדת בגלאי החלקיקים תהיה קטנה באופן משמעותי מהאנרגיה שהושקעה בהתנגשות עצמה, זאת תהיה אינדיקציה עקיפה לכך שחלקיקי נייטרלינו נוצרו בניסוי.
ניילוןצפיפות1.15 ג'/ס"מ³מוליכות חשמלית10-12 S/mמוליכות חום0.25 W/(מ'·K)טמפרטורת התכה190°C-350°C
פוליאמיד, המוכר בשם המסחרי "ניילון", הוא פולימר סינתטי אורגני (פלסטיק).
פוליאמיד נוצר מיחידות אמיניות חוזרות מסוג אמיד.
רוב סוגי הניילון מיוצרים בפילמור דחיסה, המבוסס על יצירת קשרי אמיד בין דיאמין – מולקולה המכילה 2 קבוצות אמין וחומצה דו קרבוקסילית (המכילה 2 קבוצות של חומצה קרבוקסיליות).
כך למשל ניילון 66 מיוצר בדחיסה של הקסה-מתילן-דיאמין וחומצה אדיפית (מקור השם בכך שלשני המונומרים שרשראות בנות 6 אטומי פחמן).
חומר מוצא לניילון יכול להיות גם חומר שהוא אמינו-חומצה: שרשרת פחמימנים שבקצה אחד שלה קבוצה אמינית ובקצה השני קבוצה קרבוקסילית.
המושג "ניילון" משמש בפי העם לציון יריעות פלסטיק שעשויות מחומרים אחרים כגון פוליאתילן או פוליוויניל כלוריד, אף כי הדבר שגוי מבחינה כימית.
אחרי מלחמת העולם הראשונה, חברת דופונט האמריקאית הפיקה אמוניה סינתטית וכימיקלים אחרים.
דופונט החלה להתנסות ביצור של סיבי תאית ובסופו של דבר הצליחה לייצר סיב סינתטי.
פיתוח הניילון של דופונט נמשך 11 שנים, החל מתחילת הפרויקט ב-1927 ועד להצגתו ביריד העולמי בניו יורק ב-1939 .
הפרויקט גדל, ופיתוחו נוהל על ידי מבנה ניהולי חדש, שהוצע על ידי צ'ארלס סטיין ב-1927. המודל הציע פיזור של צוותי מחקר, בו המחלקה הכימית תהיה מורכבת מכמה צוותים קטנים שיתמקדו ב"מחקר חלוצי" בכימיה ויובילו ל"יישומים מעשיים".
דופונט שכרה את וואלס היום קארותרס (Wallace Hume Carothers) כדי לנהל את הפרויקט.
בתחילה הוא התמקד במחקר טהור, בבניית ובבדיקת התאוריות של הכימאי הגרמני הרמן סטודינגר (Hermann Staudinger) .
מחקרו של קארות'רס תרם רבות לשיפור הידע על פולימרים.
באביב 1930, קארות'רס וצוותו הצליחו לסנתז שני פולימרים חדשים.
האחד היה ניאופרן, גומי סינתטי שהחליף במלחמה את הגומי הטבעי.
השני היה יריעה לבנה וחזקה, שהפכה מאוחר יותר לניילון.
לאחר תגליות אלו, צוותו של קארות'רס המיר את אופי המחקר שלו ממחקר טהור, שחקר פילמור כללי, למטרה ממוקדת יותר של מציאת "תהליך כימי אחד שיוביל ליישומים תעשייתיים".
הדוגמה הראשונה של ניילון (ניילון 6,6) הופקה על ידי וולאס קארות'רס בפברואר 1935, במכון המחקר "תחנת הניסויים של דופונט".
לניילון זה היו את כל המאפיינים הרצויים של גמישות וכוח.
עם זאת, הוא דרש תהליך ייצור תעשייתי מורכב.
דופונט השיגה פטנט על הפולימר בספטמבר 1938, והפכה במהירות למונופול על ייצור הסיב.
כאשר חברת דופונט הציגה את הפוליאמיד הראשון בעולם היא העניקה לו את השם המסחרי ניילון, שהוא שם מומצא וחסר משמעות, שבו הסיומת on נועדה להזכיר סיבים קיימים כמו cotton (כותנה) ו-rayon (זהורית).
השם הפך במרוצת השנים לשם נרדף לפוליאמיד.
כיום החברה מכנה את סדרת הפוליאמיד שלה בשם המסחרי זייטל.
אחת התאוריות באשר לשמו של הניילון קשורה לתחרות המאסיבית עם יצרני המשי במזרח הרחוק על שוק הסיבים.
בפיתוחו הסופי של החומר ובגילוי התכונות המעניקות לו יתרון על המשי, פלט אחד המדענים בהתרגשות – Now You Lose, Old Nippons...
ראשי התיבות של המשפט נבחרו כשמו החדש של החומר, והביעו את ההתרסה כנגד היפנים והמשי שאותו שיווקו.
תאוריה אחרת על שמו של הניילון נובעת מראשי התיבות New York – London.
על פי תאוריה זו אלו הן שתי הערים שבהן פותח ויוצר הניילון לראשונה, אולם נציג החברה שייצרה את הניילון הפריך במכתב משנת 1940 את המיתוס.
במשך מלחמת העולם השנייה, הניילון החליף את המשי במצנחי החיילים.
הניילון שימש אז גם לייצור אוהלים, חבלים וכובעים, ועוד ציוד צבאי.
הניילון גם שימש לייצור תחליף נייר באיכות גבוהה, שממנו יוצר שטר הדולר האמריקאי.
בתחילת מלחמת העולם השנייה, יותר משמונים אחוזים מכלל הבדים היו מיוצרים מכותנה, ובדים סינתטיים היוו רק כעשרים אחוזים.
באוגוסט 1945, בסוף המלחמה, סיבים סינתטיים, כולל ניילון, היוו כבר 25 אחוזים מהסיבים בשימוש.
ניילון היה החומר המהפכני ביותר בשנות השלושים, והיה החומר הסינתטי הטהור הראשון.
הוא הוצג לראשונה על ידי חברת דופונט ביריד העולמי בניו יורק בשנת 1938. ב-1927 החלה החברה בפרויקט פיתוח סודי תחת השם "סיב 66" (Fiber 66).
מנהל הפרויקט היה וולאס קרותרס.
הוא נשכר על מנת להתעסק במחקר בלבד, אך למרות זאת הוא התעסק גם בישומים המעשיים של החומרים שיצר ובמבנה המולקולרי שלהם.
הוא היה הראשון שעלה על דרך המלך ב"עיצוב מולקולרי" של חומרים.
עבודתו הובילה לפיתוח הניילון, המתאפיין בחוזקו וגמישותו.
השימוש הראשון של הניילון היה במברשות השיניים, אך המטרה העיקרית שלמענה התבצע המחקר הייתה ייצור משי מלאכותי, ובמיוחד סיב שישמש לייצור גרביוני משי.
דופונט השקיעה 12 שנה והון של 27 מיליון דולר על מנת לזקק את הניילון ולפתח את שיטות היצור.
אין זה מפתיע שיחד עם ההשקעה הרבה, דופונט לא היססה לשפוך הררי דולרים למסע הפרסום, תוך כדי הטבעת המושג "ניילומניה".
הניילומניה הגיעה לקיצה בסוף 1941, כאשר אמריקה נכנסה למלחמת העולם השנייה.
אחרי המלחמה, דופונט חזרה למכור ניילון לציבור, תוך כדי השקת קמפיין חדש בשנת 1946 ויצירת "מהומות ניילון".
ניילון הוא עדיין אחד החומרים הפלאסטיים החשובים ביותר, ולא רק ביצור בגדים.
ניילון הוא פולימר שנוצר בתגובת דחיסה.
רוב סוגי הניילונים נוצרים מתגובה של חומצה דיקרבוקסילית (למשל חומצה אדיפית) ודיאמין כך שהיחידה החוזרת מורכבת משני המונומרים לסירוגין במבנה ABAB.
במקרה השני משתמשים במונומר אחד בעל קבוצה קרבוקסילית וקבוצה אמינית (מבנה AA) בדומה ליצירת פפטיד מחומצות אמינו.
בשם הניילונים המספר מציין את מס' הפחמנים במונומר.
מיוצר בדופונט מחומצה אדיפית והקסה אתילן אמין.
בכל מונומר יש 6+6 פחמנים משני צידי האמיד ומכאן שמו.
מכינים תערובת מונומרים ביחס מולרי 1:1 במים.
בתגובת סתירה בין החומצה לאמין נוצר "מלח ניילון" המועבר לריאקטור בו מתבצעת הפולימריזציה בתהליך רציף או מנתי.
התגובה מבוצעת בטמפרטורה של 285°C ויציאת המים דוחפת את התגובה לכיוון התוצר.
החומר המותך יוצא כסיבים או כגרגרים.
המונומר הוא טבעת קפרולקטם Caprolactam: מולקולה המכילה קבוצת חומצה וקבוצת אמין.
הטבעת נשברת בחימום ל-260°C באווירת חנקן ואז קבוצות החומצה והאמין יכולות להגיב ליצירת פולימר בעל 6 פחמנים בכל מונומר.
מורכב מאמינו-חומצה לאורית או פולילאורילקטם (כשמו, בעל 12 פחמנים בכל מונומר).
לניילון שימושים רבים ומגוונים מאוד, בזכות היותו חומר גמיש, זול, וחזק יחסית.
סיבי ניילון לחבלים, רשתות דייג, שטיחים, מברשות שיניים ולמיתרי כלי נגינה.
ביגוד תחתון: גרביונים, גרבי ניילון, בגדי גוף
סיבים לתעשיית הבניה (בטון, טיח, תערובות צמנטיות)
נייל (Nile, "נילוס") היא להקת דת' מטאל ברוטאלי/טכני מדרום קרוליינה, ארצות הברית אשר נוסדה בשנת 1993. הלהקה ידועה בתוכן הלירי המיוחד שלה, אשר עוסק רבות במצרים העתיקה ובמיתולוגיה המצרית.
המוזיקה של נייל נכתבת בעיקר על ידי המייסד והגיטריסט, קארל סנדרס.
היא משלבת דת' מטאל מסורתי עם אלמנטים מוזיקליים מהמזרח התיכון, שמכילים כלים מצריים מסורתיים בכמה שירים.
המוזיקה של נייל גם מאופיינת במהירות ובמורכבות הקיצוניים, שעליהם קיבלו הרבה אהדה מהמעריצים והעיתונאים.
הליריקה מבוססת על ההתעניינות של קארל בתרבות מצרים העתיקה ובעוד תרבויות עתיקות מן המזרח התיכון כמו מסופוטמיה.
בזמן האחרון מצורפים פתקים לאלבומים: "Black Seeds of Vengeance", "In Their Darkened Shrines" ו-"Annihilation of the Wicked", שמסבירים על ההשראה או הרעיון של כל שיר באלבום.
חלק מהשירים מבוססים על רעיונותיו של ה.פ.
לאבקרפט, סופר אימה אשר השפיע על להקות רבות מסוגים שונים.
קארל הוציא גם אלבום סולו אחד שנקרא "Saurian Meditation".
הרבה אנשים טועים בכך שהם חושבים את חברי להקת נייל כמצרים.
אף אחד מהם לא מצרי בשום דרך, מראה או התנהגות, ואף אחד מהם לא עוסק באגיפטולוגיה (אף על פי שהם לומדים טקסטים כתחביב).
כל חברי הלהקה אמריקאים, חוץ מהמתופף שבא ממוצא יווני (אשר הצטרף ללהקה לא מזמן, והוא משתתף באלבום Annihilation of the Wicked).
במאי 2006 חתמו נייל על חוזה תקליטים עם נוקליאיר בלאסט רקורדס (Nuclear Blast Records).
בשנת 2007 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן החמישי והראשון בחברת תקליטים זו, "Ithyphallic".
קארל סנדרס - שירה, גיטרה, גיטרה בס, קלידים, כלים מסורתיים (1993-הווה)
ג'ורג' קוליאס - תופים, כלי הקשה (2004-הווה)
בריאן קינגסלנד - גיטרה, שירה (2017-הווה)
ניין אינץ' ניילז היא להקת רוק תעשייתי אמריקאית שנוסדה בקליבלנד, אוהיו בשנת 1988. ברוב שנות קיומה חבר הלהקה היחיד היה טרנט רזנור, ששימש כמפיק מוזיקלי, נגן כלי-נגינה, זמר וכותב שירים, כשבסיבובי ההופעות נגנים אחרים מצטרפים אליו בתור להקת ליווי, אך בשנת 2016 צורף ללהקה משתף הפעולה הוותיק שלו אטיקוס רוס.
הלהקה זכתה בשני פרסי גראמי.
כמו כן, זכה רזנור בתואר "אחד מ-25 האנשים המשפיעים של אמריקה" במגזין "טיים", והלהקה דורגה במקום ה-94 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
RIAA מעריך שהלהקה מכרה כ-10 וחצי מיליון אלבומים בארצות הברית לבדה, ולמעלה מ-20 מיליון בזירה הבינלאומית.
Nine Inch Nails דורגה במקום ה-94 בקטגוריית "האומנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין הרולינג סטון.
טרנט רזנור נולד ב-17 במאי בשנת 1965. הוא אומץ בגיל צעיר על ידי הורי אמו וגדל בעיירה חקלאית קטנה בפנסילבניה.
הוא ניגן בטובה במסגרת התזמורת של בית ספרו, ובנוסף נחשב ילד פלא עקב נגינתו המיומנת בפסנתר וסקספון.
בשנת 1987 עבר לקליבלנד כדי לנגן בקלידים בהרכב הסינת'פופ Exotic Birds.
בתקופה זו עבד רזנור בתור מנקה ושרת באולפן הקלטות קטן בשם "Right Track Studios", ומנהלי האולפן נתנו לו רשות להקליט מדי פעם גרסאות דמו של שיריו כשהאולפן לא היה בשימוש (לרוב מחצות עד שעות הבוקר המוקדמות).
הקלטות אלה למעשה הפכו לאלבום הבכורה של ניין אינץ' ניילז - "Pretty Hate Machine", אותו הוציאה TVT (חברת תקליטים עצמאית) בשנת 1989.
רזנור היה ביחסים עגומים עם חברי להקת ה-Exotic Birds עקב עזיבתו ממנה והוא לא הצליח למצוא נגנים עם טעם מוזיקלי דומה (שילוב של רוק כבד ומוזיקה אלקטרונית).
לכן, בהשראת פרינס והלהקה הבריטית The The (בה יש רק חבר רשמי אחד), החליט להיות הנגן היחיד באלבום.
באמצעות תהליך מורכב של אובר-דאבינג אנלוגי ביצע את כל התפקידים (שירה, תופים, גיטרה חשמלית, גיטרה בס, סינתיסייזר ופסנתר).
דפוס זה חוזר ברוב אלבומי הלהקה.
שירי האלבום התאפיינו בצליל אינדסטריאל מטאל ובמילים אפלות מאוד, אך בניגוד ללהקות מאותו ז'אנר (למשל סקיני פאפי ומיניסטרי) הלחין רזנור מנגינות פופ קליטות והדבר עזר לאלבום להגיע למעמד פלטינה.
הקליפ לסינגל "Head Like a Hole" שודר ב-MTV, והסינגל השני "Down in It" הפך ללהיט מועדונים.
למעשה, כשנתיים לפני הפריצה של להקות כגון נירוונה, רד הוט צ'ילי פפרס ואינספור אחרות, ניין אינץ' ניילז - יחד עם ואר.אי.אם.
ופיית' נו מור - היו מהלהקות האלטרנטיביות הבודדות במיינסטרים.
הלהקה הופיעה באירופה יחד עם ג'יינז אדיקשן ורזנור סומן על ידי מבקרי מוזיקה רבים כווירטואוז חדשני.
לצד ההצלחה הביקורתית והמסחרית המוקדמת, שימוש קיצוני בקוקאין ומתחים בין הלהקה לאנשי חברת התקליטים TVT גרמו לסיבוב ההופעות הראשון להיות כאוטי - רוב ההופעות כללו ריסוק מוחלט של כלי הנגינה וציוד ההגברה והתאורה.
שנות ה-90: הצלחה מסביב לעולם
בשנת 1991, ללא כל מעורבות של רזנור, חברת אינטרסקופ רקורדס שיתפה פעולה עם TVT והחתימה את ניין אינץ' ניילז.
רזנור התנגד בחריפות למהלך זה, ודרש שאינטרסקופ תעניק לו חופש יצירתי מוחלט ותוציא את אלבומיו במסגרת חברת-בת שהיא תממן בשם "Nothing Records".
לאחר סיבוב הופעות כושל עם גאנז אנד רוזס, החל רזנור להקליט את האלבום השני של ניין אינץ' ניילז בווילה יוקרתית בלוס אנג'לס.
באותה וילה, בשנת 1969, נרצחה השחקנית שרון טייט וארבעה מחבריה על ידי הכנופיה של צ'ארלס מנסון.
הלהקה קיבלה חשיפה תקשורתית שלילית, אם כי רזנור טען כי בעת רכישת הווילה לא ידע שאותו אירוע טרגי התרחש בה.
"Broken", מיני אלבום שביחס לאלבום הבכורה התבסס פחות על כלים אלקטרונים, יצא בספטמבר של שנת 1992. הסינגל "Wish" זכה בפרס גראמי והלהקה יצאה לסיבוב הופעות בינלאומי נוסף, כולל הופעה בפסטיבל וודסטוק 94' בשנת 1994.
באותה שנה הוציאה הלהקה את "The Downward Spiral", שהגיע למקום השני במצעד הבילבורד.
זהו אלבום קונספט המתאר קריסה נפשית של בן אדם, ומבקרי מוזיקה רבים הכתירו אותו מיד בתור יצירת מופת.
הסינגל "Closer", שיר פאנק פרובוקטיבי ברוח הלהיטים המוקדמים של פרינס, זכה להצלחה בינונית במצעדי הפזמונים, אך בערוץ MTV הקליפ השנוי במחלוקת לשיר זכה להצלחה חסרת תקדים.
קליפ זה, הכולל אפקטים ביזאריים ודימויים מעולם ה-BDSM, הגיע למקום הראשון ברשימת 100 הקליפים הטובים בכל הזמנים של ערוץ VH1.
הסינגל השני שיצא היה Hurt, בלדת רוק מינימלסטית.
בשנת 2002 ביצע ג'וני קאש לשיר זה גרסת כיסוי מצליחה מאוד.
בעקבות הצלחת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות עולמי בשם "Self Destruct Tour".
הופעות אלה אופיינו ברקדנים, פירוטכניקה ואפקטים ויזואליים יוקרתיים - טרנט רזנור העיד כי האומנים קיס ופינק פלויד השפיעו על הסגנון המרהיב של ההופעות.
מופע החימום היה מרלין מנסון, אותו גילה רזנור (וגם הפיק את אלבום הבכורה של להקתו Portrait of an American Family).
באותה תקופה רזנור העיד בראיונות כי האלבום האהוב עליו הוא Low.
לכן, בשנת 1995 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות משותף עם דייוויד בואי, אשר בעצמו היה מעריץ של ניין אינץ' ניילז והופתע לגלות כי הדבר הדדי.
רזנור הוזמן על ידי בואי לשתף עמו פעולה בשיר "I'm Afraid of Americans" שהופיע באלבום Earthling.
רזנור השתתף גם בקליפ שליווה את השיר, ובו הוא נראה רודף אחרי בואי ברחובות ניו יורק.
בסוף שנת 1999 הוציאה הלהקה את האלבום הכפול "The Fragile", אשר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד.
רזנור הוסיף לצליל של הלהקה סגנונות רבים באלבום (טריפ הופ, אמביינט, ארט רוק) והלהיטים מתוכו היו "Into the Void", "Wer'e in this Together" ו-".Starfuckers inc".
אחרי צאת האלבום, יצאו אלבום הרמיקסים "Things Falling Apart", וכן אלבום ההופעה "And All that Could Have Been" בפורמט CD ובפורמט DVD.
למהדורה המוגבלת של גרסת ה-CD צורף מיני אלבום בשם Still, הכולל ביצועים מיוחדים למספר שירים ישנים של הלהקה, וכן 5 שירים חדשים.
במשך מספר שנים רזנור התבודד בביתו בניו אורלינס, לא הוציא לאור מוזיקה חדשה ונמנע מכל כיסוי תקשורתי.
ההנחה הרווחת (שאומתה מאוחר יותר כשביצע קאמבק והסכים להתראיין) היא שסבל מדיכאון קשה והתמכר להרואין.
סולן להקת רייג' אגיינסט דה משין זאק דה לה רוחה שכר את שירותיו של רזנור בתור מפיק לאלבום סולו אך פרויקט זה לא הניב פרי.
בשנת 2005, הוציא רזנור את האלבום "With Teeth".
לראשונה הסכים רזנור להקליט את כל האלבום עם נגנים אחרים (המתופף בחלק מהאלבום הוא דייב גרוהל).
אלבום זה היה השני של הלהקה ברצף להגיע למקום הראשון מצעד הבילבורד וכלל את הלהיטים "The Hand that Feeds", "Only" ו-"Every Day is Exactly the Same" (אשר הופיע בסרט "מבוקש" ובסדרת הטלוויזיה "בלתי מנוצח").
שנתיים לאחר צאת האלבום, הוציאה הלהקה את "Beside You in Time", סרט DVD אשר מתעד את הופעותיה בסיבוב שליווה את האלבום.
בהמשך אותה השנה, ב-17 באפריל 2007, יצא האלבום המוערך "Year Zero", אלבום קונספט המבקר את המדיניות של הנשיא ג'ורג' בוש הבן ומתאר אפוקליפסה.
אחד משיאי המשחק היה הופעה אליה הוזמנו מעריצים אשר נרשמו לרשימת התפוצה של אחד מאתרי המשחק (Open Source Resistance).
מספר ימים לפני ההופעה הונחו המעריצים להגיע לנקודת מפגש, שם נלקחו מהם מכשירי הסלולר שלהם, והם הוסעו באוטובוסים למקום ההופעה.
במהלך השיר השישי להופעה, האורות כבו, וקבוצת שוטרי ימ"מ עלו לבמה תוך השמעת צעקות וקולות נפץ.
לאחר צאת האלבום, יצא אלבום הרמיקסים Y34RZ3R0R3MIX3D, והוקם האתר remix.nin.com בו מוזמנים המעריצים להוריד, לערוך ולהעלות מיקסים שלהם לשירי הלהקה.
ב-13 במרץ 2007, הלהקה הוציאה את הסינגל "Survivalism".
ב-5 בספטמבר 2007 הופיעה הלהקה בישראל.
בשנת 2008, לאחר שהשתחרר מן החוזה שלו בחברת התקליטים Interscope Records, יצא רזנור לדרך עצמאית.
האלבום הראשון שהוציא כאמן עצמאי היה "Ghosts", הכולל 36 רצועות אינסטרומנטליות.
אלבום זה הופץ באמצעות האינטרנט תחת רישיון Creative Commons, המאפשר הפצה חופשית שלו, ושימוש בחומריו עבור יצירות נוספות.
ב-5 במאי 2008 יצא אלבומה השביעי של הלהקה, "The Slip" להורדה חופשית מהאתר של הלהקה.
ב-2013, לאחר מספר שנים בהן רזנור עבד בהפקה מוזיקלית של אומנים אחרים והלחנת פסי-קול, יצא האלבום "Hesitation Marks" בחברת קולומביה רקורדס.
הוא זכה להצלחה והלהקה יצאה לסיבובי הופעות עולמיים עם סאונדגארדן וקווינס אוף דה סטון אייג'.
בספטמבר 2020 נכנסו רזנור ו-5 חברים נוספים ב-NIN (אלסנדרו קורטיני, רובין פינק, דני לוהנר, כריס ורנה, אילן רובין ואטיקוס רוס) להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
בינואר 2025, הלהקה אישרה רשמית כי הם מתכננים לצאת לסיבוב הופעות בשנת 2025 המכונה "Peel It Back World Tour" בעקבות הדלפות ברשתות החברתיות.
הלהקה פרסמה הודעה ברשתות החברתיות ב-14 בינואר 2025, שבה כתבה: "אנו מאשרים שנצא לסיבוב הופעות ונפרסם פרטים נוספים בקרוב".
ההכרזה המלאה על סיבוב ההופעות נדחתה מתוך כבוד למצב החירום בקליפורניה בעקבות שריפות היער בלוס אנג'לס.
סיבוב ההופעות יתחיל ב-15 ביוני באירלנד וכולל הופעות במדינות כמו בריטניה, גרמניה, שווייץ ואחרות, וכן השתתפות בפסטיבלים גדולים כמו Graspop Metal Meeting בבלגיה, Open'er בפולין ו-Mad Cool בספרד.
הסיבוב מסתיים ב-18 בספטמבר בלוס אנג'לס.
בשנת 1994 הפיק רזנור את הפסקול של רוצחים מלידה, סרט הפשע של אוליבר סטון.
בשנת 2010 זכה רזנור בפרס אוסקר עבור הפסקול שהלחין לסרט הרשת החברתית.
בשנת 1996 חברת id Software הוציאה לאור את משחק היריות המצליח "Quake".
פסקול המשחק וצלילי הרקע תוכנתו על ידי רזנור, והשפעתו הייתה כה רבה עד שאחד מהנשקים במשחק נקרא "Nailgun" על שם הלהקה, וכן לוגו הלהקה "NIИ" מופיע על קופסאות התחמושת של נשק זה, הפזורות במשחק.
נייטרליות הרשת הוא עיקרון ביישום רשתות התקשורות, הקובע כי לא תתבצע העדפה או אפליה בין מכשירים, שירותים או מחירים.
המושג "נייטרליות הרשת" נולד בארצות הברית בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, כתיאור של המצב הרצוי והמנוגד למנהגן של חלק מספקיות האינטרנט לחסום או להגביל את מהירותם של פרוטוקולי תקשורת מסוימים, בייחוד כאלה המשמשים שירותים של המתחרות שלהן, או כאלה שתופסים רוחב פס ניכר ללא רווח נוסף לספק.
דוגמה למקרה הראשון הוא חסימת שרות שיחות קוליות על גבי הרשת (VoIP) שמנוהל על ידי חברה מתחרה, ודוגמה למקרה השני היא הגבלת קצב העברת הנתונים בפרוטוקולים של שיתוף קבצים (כגון ביטורנט).
עוד דוגמה אופיינית להפרת נייטרליות הרשת היא האטת העברת הנתונים מאתרים ששייכים לחברה מתחרה אל הלקוחות של הספקית.
למעשה חלק מספקיות האינטרנט היו רוצות למנף לרווחים את שליטתן בתשתית הרשת, על ידי גביית כסף מבעלי אתרים בתמורה להעדפתם בהקצאת רוחב הפס.
ממשלות מסוימות רוצות בשליטה על המידע העובר ברשת על מנת לבצע צנזורה על מידע בלתי רצוי להם.
כמו כן, המצדדים בסינון המידע העובר באינטרנט טוענים לצורך להגביל את היכולת של תוכן פוגעני (פדופיליה, גזענות, טרור ועוד) להיות מופצים ברשת.
המצדדים בנייטרליות הרשת טוענים כי פגיעה בנייטרליות מהווה משחק לא הוגן והפרה של הרעיון כי הרשת אינה שייכת לאדם או חברה מסוימת, אלא מהווה מקור תועלת לכלל האנושות, מקור שניתן ומותר לעשות בו שימוש לצורך רווחים, אולם רק בתנאי ששימוש זה אינו פוגע בזכותם של אחרים לעשות בו שימוש דומה.
ב-2012, מספר ארגונים אזרחיים בינלאומיים פרסמו את הצהרת חופש האינטרנט המגדירה חמישה עקרונות למדיניות באינטרנט.
אמנם ניתן לייחס שורשים של אידאולוגיה ליברלית לרעיון נייטרליות הרשת, אולם דעה זו נפוצה לא רק בקרב לוחמים לזכויות המשתמשים, אלא גם בקרב חברות המפעילות אתרים גדולים כגון אמאזון גוגל ומיקרוסופט.
חברות אלה ואחרות ומנסות לקדם את נייטרליות הרשת על ידי שדלנות שמעודדת חקיקה בנושא.
לעומתן, ספקיות האינטרנט הגדולות טוענות שמכיוון שהן אלה שהניחו את התשתית עבור הרשת על חשבונן, זכותן המלאה לעשות בה שימוש שיבטיח להן רווחים, וזאת ללא התערבות הרשויות.
כתוצאה מכך הוויכוח על נייטרליות הרשת חורג מהמסגרת של ויכוח אידאולוגי, והפך לקרב ענקים עם אינטרסים של מאות מיליארדי דולרים.
מחקר שנערך בשנת 2019 בידי חוקרים מאוניברסיטאות נורת'איסטרן ומסצ'וסטס-אמהרסט בדק 2,735 ספקיות אינטרנט מ-183 מדינות, ובסיוע כ-126,000 גולשים, במטרה לבחון את נייטרליות הרשת בעולם.
המחקר, על פי הערכת החוקרים, היה הגדול ביותר מסוגו עד היום.
למרות זאת, בתום שנה של איסוף נתונים הגיעו החוקרים למסקנה שיש בידיהם מידע מספק על 144 ספקיות אינטרנט בלבד.
מתוכן, הצליחו החוקרים לזהות בוודאות גבוהה הבדלים במהירות הגלישה לשירותים שונים בקרב 30 ספקיות אינטרנט (כ-21%) משבע מדינות שונות.
שינוי תקנות נייטרליות הרשת בארצות הברית (2017)
בדצמבר 2017, נציבות התקשורת הפדרלית בארצות הברית החליטה על ביטול תקנות נייטרליות הרשת שאישרה ב-2015. בכך היא מאפשרת לספקיות אינטרנט לחסום, להאט או לשבש גישה לאתרים על בסיס אינטרס כלכלי.
אם התקנות יאושרו, תעבורת רשת לא תיחשב תשתית ועלות השירות תתייקר בצורה משמעותית.
זו הפעם הראשונה שבה נציבות מתנגדת לנייטרליות ברשת.
מדינת ניו יורק הגישה תביעה נגד ה-FCC, ומדינות אחרות הודיעו שישקלו אמצעים משפטיים או חקיקה עצמאית שתחייב נייטרליות בתחום שיפוטן.
מהלכים אלו של מדינות שונות ספגו ביקורת וניסיון למניעתם מצד הממשל הפדרלי, אולם בספטמבר 2019 קבע בית המשפט פדרלי של ארצות הברית שלא ניתן לאסור על מדינות לקבוע להפעיל תקנות וכללי נייטרליות רשת משלהן כחלופה לקביעה של ממשלת ארצות הברית.
עם זאת, באותה פסיקה דחה בית המשפט בקשה שהשיגה חברת מוזילה במטרה לבטל את שינוי התקנות של ממשלת ארצות הברית מדצמבר 2017.
בישראל, בניגוד למצב בארצות הברית, כמעט ולא נשמע ויכוח בנושא נייטרליות הרשת.
בין השאר אפשר לייחס את חוסר המודעות לכך שמפעילות האתרים הגדולים הן אותן חברות המהוות ספקיות אינטרנט, או לכל הפחות חברות בנות עם בעלות משותפת.
כתוצאה מכך אין לובי של חברות חזקות הלוחמות לנייטרליות הרשת, וציבור המשתמשים נותר ברובו ללא מודעות לנושא.
מקרים של הפרת נייטרליות הרשת בישראל אינם נמדדים ומתועדים היטב, ולכן רואים בהם בדרך כלל דיווחים אנקדוטליים בלבד.
למשל, גולשים רבים דיווחו על האטה ניכרת בתקשורת של תוכנות שיתוף קבצים.
כמו כן נרשמו מקרים בהם ספקיות האינטרנט ניתבו כתובות שאינן קיימות אל מנוע חיפוש מסוים, ובכך עודדו את הגולשים להשתמש באתר מסוים על חשבון אחרים.
ביוני 2009 איגוד האינטרנט הישראלי שלח מכתב למשרד התקשורת בטענות לחסימה או האטה שביצעו חלק מספקיות התקשורת הסלולרית בטכנולוגיות מתחרות כדוגמת סקייפ.
במכתב בקשה העמותה ממשרד התקשורת לפעול למניעת חסמים באינטרנט.
ביולי 2010, בעקבות אישור חוק ההסדרים, נקבע כי חברות הסלולר לא יכולו להפלות שירותים שונים באינטרנט הסלולרי, בעיקר יישומי שיחות VoIP.
החוק קובע כי אסורה פגיעה בנייטרליות הרשת, אם באמצעים טכנולוגיים או באמצעים תמחיריים.
בשנת 2014 מליאת הכנסת הרחיבה את החוק, ועקרון נייטרליות הרשת מורחב לכלל המפעילים בשוק התקשורת, לרבות ספקיות הגישה לאינטרנט, חברות התשתית וחברות השידורים הרב-ערוציים.
בשנת 2019 במחקר רחב ההיקף שבוצע על ידי אוניברסיטאות נורת'איסטרן ומסצ'וסטס-אמהרסט, ובדק 2,735 ספקיות אינטרנט מרחבי העולם, נבדקה גם ספקית האינטרנט הוט מובייל הישראלית, ונמצא כי במקרים רבים היא מגבילה את מהירות הגלישה ליוטיוב ל-1.5 מגה-ביט לשנייה לכל היותר.
כמות הנתונים שנאספו על הוט מובייל הייתה נמוכה יחסית (23 בדיקות), אולם החוקרים סבורים שהמודל שפיתחו מאפשר להם להגיע לתוצאה אמינה גם על סמך מספר בדיקות קטן, ומאמינים שהנתון שהתקבל, לפיו מהירות הגלישה ליוטיוב מוגבלת בכ-70% מהמקרים, קרוב למדי לפרופורציה האמיתית.