tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פיטר סון ולורנזו קריסיקי / אורי אייזנמן ואייל ליטוין - צ'יצ'יו וגווידו, עוזריו של ארקולה.
מרינה מאסירוני / הדר שחף-מעיין - סניורה מרסיליאזה.
סנדי מרטין / אפי בן ישראל - סבתא פאגורו, סבתו של לוקה.
סשה ברון כהן / יורם יוספסברג - אוגו פאגורו, דודו של לוקה.
ג'אקומו ג'אניוטי - דייג צעיר
"לוקה" זהו הבכורה באורך מלא כבימוי של קאסרוזה, שכבר ביים בעבר את הסרט הקצר המועמד לאוסקר משנת 2011 לה לונה.
זהו הסרט הראשון של פיקסאר שיוצר כמעט כולו בבתיהם של אנשי הצוות בעקבות סגירת קמפוס פיקסאר באמריוויול, קליפורניה, בשל מגפת הקורונה.
קסארוסה ציין כי פיתוחו של לוקה נמשך חמש שנים.
קאסרוזה תיאר את לוקה כ"סיפור אישי מאוד", בהשראת ילדותו בג'נובה, איטליה, כשהדמות הראשית מבוססת עליו עצמו ואלברטו על חברו הטוב ביותר אלברטו סוראצ'ה (שמדבב דייג בגרסת הדיבוב האיטלקית).
קסרוזה אמר: "את חופשות הקיץ שלי הייתי מבלה בחופים...
פגשתי את חברי הכי טוב כשהייתי בן 11. הייתי מאוד ביישן ומצאתי את הילד שובב הזה שהיה לו חיים שונים לגמרי.
רציתי ליצור סרט על סוגי החברויות האלה שעוזרות לך לגדול."
כדי ליצור את הכפר המרכזי בסרט, פורטורוסו, שלח הסטודיו מספר מהאמנים של הסרט לנסיעת מחקר לריביירה האיטלקית, כולל בצ'ינקו טרה, במהלך ששבו וצילמו את נופי האזור ואת האנשים שבו.
במהלך נסיעת המחקר, דיאנה מרסיליֵז, מנהלת האמנות של הסרט, ציינה שהם נצפו על ידי צופים סקרנים, ובחרה לשלב זאת בעיצוב הדמויות.
איסולה דל מארה קיבלה השראה מהאי האיטלקי טינו.
ב-30 ביולי 2020 הודיע מייק ג'ונס כי יכתוב את התסריט יחד עם שלי אנדרוז, וכי הוא גאה בכך.
זהו הסרט הראשון של פיקסאר שבו מעורב שלי אנדרוז, בעוד שג'ונס כבר כתב בעבר את "נשמה" (2020) ומיוחס גם כאומנות סיפור וכאומנות יצירתית בכירה בסטודיו.
ב-25 בפברואר 2021, עם שחרורו של הטריילר הקצר והפוסטר, הוכרזו ג'ייקוב טרמבלי, ג'ק דילן גרייזר, אמה ברמן, מאיה רודולף, מרקו באריסלי, סאבריו ריימונדו וג'ים גפיגן כחלק מהצוות השחקנים.
מרטין וג'יאניוטי הוכרזו ב-28 באפריל לאחר שפורסמו הטריילר הרשמי והפוסטר.
טרמבלי מלטש את דמות הכותרת; קסרוסה הצהיר שעבודה איתו היא "תענוג גדול", ו"אני אוהב כמה שהוא כן ותמים מטבעו.
והוא שובב ולא מפחד לנסות דברים, אז היה כל כך כיף לאלתר איתו ...
למעשה הוא אחד מהשחקנים הבודדים שהיה לנו זמן לעבוד איתם לפני המגפה, אז זה היה כל כך כיף." לפי טרמבלי: "לוקה ממש רוצה לחקור את העולם ואני ממש מזדהה עם זה, במיוחד עכשיו.
אני ממש רוצה לצאת שוב וללמוד על תרבויות שונות, ממש כמו לוקה.
הוא באמת רוצה להגיע לעיר מסוימת באיטליה וללמוד על התרבות שלהם ולהפוך לחלק ממנה.
ב-30 יולי 2020 פיקסאר וחברת וולט דיסני הכריזו על הסרט ברשתות החברתיות.
ב-25 בפברואר 2021 חשף טרמבלי בעמוד האינסטגרם שלו כי הוא מדבב את הדמות הראשית.
ב-6 במאי 2021 דיסני ישראל הכריזו בעמוד האינסטגרם שלהם שהסרט יצא לאקרנים ביוני גם בעברית וגם באנגלית.
הסרט יצא בארצות הברית ב-18 ביוני 2021 בשירות הסטרימינג דיסני+.
למרות ציפיות נמוכות, הביקורות על הסרט היו חיוביות מאוד, כאשר האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 91 אחוזים.
האתר עין הדג כינה את הסרט "הסרט הטוב ביותר של פיקסאר בעשור האחרון" ומבקרי קולנוע רבים ראו בו את אחד מהסרטים הטובים ביותר בהיסטוריה של פיקסאר.
הסרט זכה בפרס בחירת הקהל לסרט האנימציה הטוב ביותר, והועמד לפרס אנני, פרס אוסקר, פרס בחירת המבקרים ופרס איגוד מבקרי הוליווד.
טרמבלי היה מועמד לפרס איגוד מבקרי הוליווד לשחקן הטוב ביותר בסרט אנימציה וגרייזר היה מועמד לפרס אנני לשחקן הטוב ביותר בסרט אנימציה.
לוקדאון (2007) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-15 באפריל 2007 באולם הפמילי ארנה שבסנט צ'ארלס, מיזורי.
האירוע היה האירוע השלישי בסדרת אירועי לוקדאון.
אירוע זה היה אירוע השלם וצפה האחרון אשר כלל באופן רשמי חגורות אליפות של ארגון ההיאבקות National Wrestling Alliance (NWA), אף על פי שהחגורות שומשו גם באירוע העוקב, סקריפייס; חגורות האליפות פונו על ידי NWA בבוקר שלאחר האירוע.
בקרב המרכזי, קבוצת אנגל (קורט אנגל, סמואה ג'ו, ריינו, סטינג וג'ף ג'ארט) ניצחה את קבוצת קייג' (כריסטיאן קייג', AJ סטיילס, סקוט סטיינר, אביס וטומקו) (עם ג'יימס מיטשל) בקרב לית'ל לוקדאון שבו הארלי רייס שימש כשומר השער.
עוד ברשימת הקרבות, Team 3D (בראדר ריי, בראדר דיבון ובראדר ראנט) ניצחו את The Latin American Exchange (הומיסייד והרננדז) בקרב כלוב חשמל וזכו באליפות הזוגות העולמית של NWA, וכריסטופר דניאלס ניצח את ג'רי לין בקרב כלוב.
לוקאס ריגר הוא זמר פופ גרמני.
ריגר נולד ב-3 ביוני 1999 למייקל ובירגיט בהנובר שבסקסוניה התחתונה.
בשנת 2014, הוא השתתף בתוכנית "The Voice Kids" .
בשלב האודישנים העיוורים הוא שר את "Can't Hold Us" של הראפר מאקלמור.
הוא לא הצליח להעפיל לגמר.
ריגר צבר את קהל מעריצים דרך הרשתות החברתיות.
חשבון האינסטגרם שלו מונה מעל ל-1.9 מיליון עוקבים, נכון לפברואר 2021, וחשבון הטיקטוק שלו מונה מעל ל-3.7 מיליון עוקבים.
ערוץ היוטיוב שלו מונה 491 אלף רשומים ומעל ל-31.3 מיליון צפיות.
מפגש חתימות שלו באולם שהתקיים באוקטובר 2016, אחרי יציאתו של אלבומו הראשון, Compass, הופסק על ידי המשטרה לאחר שמספר מעריצים התעלפו.
קודם לכן, אירוע דומה בעיר שטוטגרט משך מעל ל-2,000 מעריצות.
ההנהלה הודיעה לאחר מכן כי הם לא יוכלו עוד לארגן מפגשים שכאלה.
ב-2018 יצא לאור האלבום השני שלו, "Code", אותו שר בסיבובי הופעות ברחבי גרמניה, אוסטריה, שווייץ וצ'כיה.
ב-2019 הוא השתתף בעונה השנייה של תוכנית הריקודים "Let's Dance" של רשת RTL הגרמנית.
הוא היה המפורסם השלישי שלא קיבל מספיק שיחות מהצופים.
יחד עם הרקדנית קטיה קלוגינה, הוא הגיע למקום ה-12, ולאחר מכן הם היו בזוגיות, שנמשכה כחודש.
באותו היום, הוא גילם את הזמר מרלון בסרט "", המבוסס על סדרת ספרי הילדים המצליחה "Mein Lotta-Leben" מאת אליס פנטרמילר.
לריגר יש אחות גדולה, מארי, והוריו הם מייקל ובירגיט.
הוא למד בכיתת המוזיקה בבית הספר היסודי בורגדורף בילדותו.
בשנת 2017, הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, לה קרא "Code", ובה הוא מספר על חייו, חלומותיו ופחדיו האישיים.
עוד הוא מדבר על החברים, המשפחה והקריירה האישית.
ריגר מכונה לעיתים "ג'סטין ביבר הגרמני", והוא גם ביצע גרסת כיסוי לשירו של הזמר הקנדי, "Take You".
מלבד שירה, ריגר פעיל רבות ברשת החברתית טיקטוק, בה עוקבים אחריו מעל ל-3.7 מיליון עוקבים (נכון לפברואר 2021), ומפרסם ולוגים בערוץ היוטיוב שלו "Life Of Lukas", המתמקדים בשגרת היומיום שלו.
לוקאס שפנדלהופר הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בל.ק.ס.
שפנדלהופר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטר מילאנו.
ב-12 במאי 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 0-0 נגד גנואה ששוחק במסגרת המחזור האחרון של העונה.
בקיץ הושאל לווארזה מהסרייה ב', בה רשם רק שלוש הופעות במסגרת הליגה.
בקיץ חתם בשטורם גראץ מליגת העל האוסטרית.
ב-20 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–1 נגד רייד.
את העונה סיים עם 31 הופעות וכבש שני שערים ובסיומה חתם על חוזה בקבוצה.
בקיץ חזר לסרייה ב' וחתם באסקולי.
ב-8 בפברואר 2021 הושאל לבני סכנין מליגת העל.
ב-3 ביוני 2022 חתם במכבי בני ריינה.
לוקה אטנזיו (באיטלקית: Luca Attanasio; 23 במאי 1977 – 22 בפברואר 2021) היה דיפלומט איטלקי, שכיהן כשגריר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו משנת 2017 ועד מותו שם בפברואר 2021.
אטנזיו נולד ב־23 במאי 1977 בסארונו, לומברדיה, איטליה, לסלבטורה אטנזיו.
הוא סיים את לימודיו בהצטיינות באוניברסיטת בוקוני בשנת 2001.
אטנזיו החל את הקריירה הדיפלומטית שלו בשנת 2003, בפרנסינה, כמנהל לענייני כלכלה, משרד התמיכה בעסקים, ולאחר מכן במזכירות המינהלת הכללית לאפריקה.
שנה לאחר מכן הוא התמנה לסגן מזכירות ראש מזכירת המדינה באחריות לאפריקה ולשיתוף פעולה בינלאומי.
אטנזיו החל את דרכו הדיפלומטית מחוץ לאיטליה בשנת 2006, וכיהן כמשרד הכלכלי והמסחרי בשגרירות איטליה בברן (2006–2010) וכקונסול הכללי של יורש העצר בקזבלנקה, מרוקו (2010–2013).
בשנת 2013 חזר לפרנסינה, שם מונה לראש מזכירות המנהל הכללי לעניינים גלובליים (גלובליזציה).
לאחר מכן שב לאפריקה כיועץ בשגרירות איטליה באבוג'ה, ניגריה, בשנת 2015.
מ-5 בספטמבר 2017 ועד מותו הוא היה ראש המשימה בקינשאסה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
החל מ-31 באוקטובר 2019 הוא אושר במקום כשגריר בעל יכולת יוצאת דופן שהוסמך ב-DRC.
באוקטובר 2020 הוענק לו פרס נסיריה הבינלאומי לשלום.
אטנזיו היה אחד השגרירים הצעירים ביותר באיטליה.
בשעה 10:30 בבוקר, 22 בפברואר 2021, שיירה של תוכנית המזון העולמית (WFP) של שלושה כלי רכב, שנשאו בסך הכל שבעה אנשים, מ"מונוסקו", משלחת לייצוב המצב ב, בשיירה נסע אטנזיו והותקף על ידי שישה אנשים חמושים.
השיירה נסעה בצפון קיבו, מעיר הבירה גומא, לבית ספר של WFP ברוטשורו, עיירה במרחק של 70 ק"מ צפונית לגומה, בדרך שעברה דרך הפארק הלאומי וירונגה.
המתקפה התרחשה ליד העיירות קיבומבה, וקניאמהורו.
ה-WFP הצהיר כי ההתקפה התרחשה בכביש שבעבר פונה לנסיעה ללא ליווי ביטחוני.
אטנזיו היה היעד העיקרי להתקפה.
כאשר החמושים ניסו לחטוף אותו הם פתחו באש והרגו את מוסטפא מילמבו, נהג האו"ם בקונגו, ואז הם איימו על ששת חברי השיירה האחרים והביאו אותם ליער הסמוך.
כשהגיעו כוחות הביטחון המקומיים למקום בעקבות הדיווח על יריות, הרגו החמושים את הקארביניר ויטוריו איקובאצ'י בן ה-30 ופצעו אנושות את אטנזיו.
לאחר מכן חטפו התוקפים שלושה מבני הערובה ונמלטו מהמקום, בעוד אזרח איטלקי שלישי נמלט ללא פגע.
אטנזיו אושפז במצב קשה בבית החולים של האו"ם בגומא, אך נפטר שם כעבור שעה לאחר קבלתו עקב פצעי ירי בבטנו, והגדיל את מספר ההרוגים הכולל שנבע מהפיגוע לשלושה.
הוא היה השגריר הזר הראשון שנהרג ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מאז 1993, והשגריר האיטלקי הראשון שנהרג בעת שכיהן בתפקידו.
ההלוויות הממלכתיות של אטנזיו ושל איקובאצ'י נערכו ב־25 בפברואר 2021, בסנטה מריה דגלי אנג'לי א-די מרטירי ברומא.
הכוחות הדמוקרטים לשחרור רואנדה הואשמו כי הם עומדים מאחורי ההתקפה על ידי הרשויות המקומיות.
עם זאת, הקבוצה הכחישה כל אחריות וגינתה את ההתקפה, וכינתה אותה 'לא ידועה'.
אטנזיו היה נשוי לזקיה סדיקי, אישה ילידת מרוקו מקזבלנקה, מאז 2015. היא נשיאה של ארגון לא-ממשלתי בקונגו המספק סיוע לנשים וילדים.
לוקאש זוולינסקי (בפולנית: Łukasz Zwoliński; נולד ב-24 בפברואר 1993 בשצ'צ'ין שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית.
זוולינסקי שיחק במספר מועדונים בפולין ובקרואטיה.
בחודש פברואר 2020 חתם זוולינסקי על חוזה לשלוש עונות וחצי בלכיה גדנסק מליגת העל הפולנית.
במאי 2023 חתם בראקוב צ'נסטוחובה.
ביולי 2024 חתם בויסלה קרקוב לשנתיים.
לוקאס דניאל דה לה טורה הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סן דייגו מה-MLS בהשאלה מסלטה ויגו ובנבחרת ארצות הברית.
דה לה טורה נולד וגדל בסן דייגו שבקליפורניה, ארצות הברית.
הוא החל לשחק כדורגל בנומאד ובסן דייגו סרף, ובשנת 2013 עבר לפולהאם.
ב-9 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על לייטון אוריינט במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג לעונת .
ב-28 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בתיקו 1-1 נגד בולטון וונדררס במסגרת המחזור ה-14 לעונת .
ב-25 בספטמבר 2018 הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 1–3 על מילוול במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג לעונת .
ב-6 באוגוסט 2020 חתם דה לה טורה על חוזה לשתי עונות בהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית.
ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על דן האג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-7 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על זוולה במסגרת המחזור ה-25 בליגה.
הוא ערך 64 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-7 ביולי 2022 חתם דה לה טורה בסלטה ויגו מהלה ליגה.
ב-4 בפברואר 2024 הוא כבש לראשונה ובישל במשחק ליגה במדי סלטה ויגו בניצחון 3-0 על אוסאסונה.
ב-2 ביוני 2018 ערך דה לה טורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בהפסד 1–2 לנבחרת אירלנד במשחק ידידות.
לוקה ברסל (בפלמית: Luca Brecel; נולד ב-8 במרץ 1995) הוא שחקן סנוקר מקצועני בלגי, אלוף העולם בסנוקר לשנת 2023, ואלוף העולם בסנוקר הראשון שאינו מגיע ממדינה דוברת אנגלית.
דורג בשיאו במקום השני בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי (עונת 2023/2024).
נכון לפברואר 2026, מדורג במקום ה-43 בעולם.
במהלך הקריירה זכה בארבעה תוארי דירוג, בתואר אחד ללא דירוג, ובתואר קבוצתי אחד.
כמו כן, ביצע 228 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, ורצף מקסימלי רשמי אחד של 147 נקודות.
ברסל נולד וגדל בדילסן-סטוקם, לימבורג, בלגיה.
בשנת 2009 בהיותו בן 14 זכה באליפות אירופה עד גיל 19 ובשנת 2011 החל להשתתף בתחרויות למקצוענים.
באליפות העולם שנערכה בשפילד, אנגליה בתיאטרון הקרוסיבל באפריל 2012 ברסל היה בן 17 ו-45 ימים ובכך היה לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה ששיחק באליפות העולם.
הוא הפסיד בסיבוב הראשון לסטיבן מגווייר מסקוטלנד (דורג במקום שמיני בעולם), שהגיע עד לשלב חצי הגמר, בתוצאה של 5–10.
באליפות סין שנערכה בגואנגג'ואו באוגוסט 2017 הוא זכה בתואר לאחר שניצח במשחק הגמר את שון מרפי בתוצאה של 10–5. בשנה זו דורג לראשונה בין 16 השחקנים הטובים בעולם.
לראשונה בקריירה שלו הוא הגיע למשחק גמר באחד מטורנירי הכתר המשולש, באליפות בריטניה שנערכה ביורק, בתחילת דצמבר 2021. במשחק הגמר הוא הפסיד לז'או שינטונג מסין 5–10. שבוע לאחר מכן, זכה באליפות סקוטלנד הפתוחה שנערכה בל'אנדידנו כאשר ניצח בגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 9–5.
ביולי 2022 זכה באליפות הליגה שנערכה בלסטר, לאחר שניצח בגמר את לו נינג מסין בתוצאה 3–1.
בשנה העוקבת לא הצליח ברסל לשחזר את הצלחתו בקרוסיבל והפסיד כבר בסיבוב הראשון לדייוויד גילברט האנגלי בתוצאה 10-9, לאחר שכבר הוביל על גילברט 9-6 והפסיד ארבעה משחקונים ברציפות.
ברסל הוא השחקן הראשון מאירופה היבשתית שזכה באליפות העולם בסנוקר ובתואר דירוג כלשהו.
בשל סגנון משחקו המהיר והשוטף, כינויו הרשמי בענף הוא הקליע הבלגי (The Belgian Bullet).
לוּקָה גַּאגְנִידְזֶה (בגאורגית: ლუკა გაგნიძე; נולד ב-28 בפברואר 2003 בכותאיסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת גרנדה, בהשאלה מדינמו מוסקבה ובנבחרת גאורגיה.
גאגנידזה גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי.
ב-5 ביולי 2021 חתם על חוזה לחמש שנים בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית.
ב-21 ביולי הושאל לאורל מליגת העל הרוסית למשך עונת 2021/2022. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ניז'ני נובגורוד במסגרת המחזור השני בליגה.
ב-10 במרץ 2022 הוקפא חוזהו בדינמו מוסקבה עד ל-30 ביוני בשל רגולציות מיוחדות של פיפ"א לאור הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ב-25 במרץ 2022 חתם בראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית עד לתום עונת .
ב-21 במאי ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בניצחון 0–3 על לכיה גדנסק במסגרת המחזור ה-34 בליגה.
לקראת עונת 2022/2023 חזר לדינמו מוסקבה.
ב-17 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד רוסטוב במסגרת המחזור הראשון בליגה.
הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו.
ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–6 על נבחרת מונגוליה במשחק ידידות.
לוקה אנטונלי (באיטלקית: Luca Antonelli; נולד ב-11 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן שמאלי.
אנטונלי נולד מונצה, אביו הוא כדורגלן העבר רוברטו אנטונלי ששיחק במילאן בין משנת עד .
אנטונלי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונצה ובגיל 17 הצטרף למילאן.
ב-8 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת הקופה איטליה נגד ברשה.
ב-23 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במשחק נגד אודינזה.
בקיץ הושאל לבארי מהסרייה ב' עד לסיום העונה.
לאחר שרשם יכולת טובה בינואר הושאל לפארמה מהסרייה א'.
ב-16 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ליבורנו.
ביוני חתם בפארמה תמורת 750 אלף אירו עבור מחצית מכרטיס השחקן שלו.
בקיץ לאחר מכן, השלימה פארמה את הרכישה ושילמה 1.75 מיליון אירו נוספים.
בינואר חתם בגנואה תמורת 7 מיליון אירו כמחליפו של דומניקו קרישיטו שעזב לזניט סנקט פטרבורג.
בפברואר חזר לקדנציה שנייה במילאן כאשר חתם בה לשלוש וחצי שנים.
ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 נגד יובנטוס כאשר אנטונלי אף הבקיע מנקודת הקרן את שערו הראשון במדי מילאן.
ב-11 באוגוסט 2018 חתם באמפולי.
ב-17 בפברואר 2021 אנטונלי חתם במיאמי מאליפות ארצות הברית בכדורגל.
ב-10 בנובמבר 2022 הודיע על פרישה מכדורגל.
ב-3 בספטמבר 2010 אנטונלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה במשחק נגד .
לזכותו 13 הופעות בנבחרת ללא אף שער.
לוּקָה אִיוָואנוּשֵׁץ (בקרואטית: Luka Ivanušec; נולד ב-26 בנובמבר 1998 בוואראז'דין שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פאוק סלוניקי ובנבחרת קרואטיה.
איוואנושץ גדל במחלקות הנוער של נובי מארוף, ואראז'דין ולוקומוטיבה זאגרב.
בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית.
הוא ערך 78 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-19 באוגוסט 2019 חתם איוואנושץ ב-דינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית.
איוואנושץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-31 באוגוסט 2019 בהפסד של קבוצתו 0–1 להיידוק ספליט.
את שער הבכורה שלו עבור המועדון כבש איוואנושץ ב-6 בנובמבר 2019 בתיקו 3–3 של קבוצתו נגד שחטאר דונצק במסגרת שלב הבתים של עונת 2019/2020 בליגת האלופות.
בארבע העונות הראשונות שלו במועדון זכה בארבע אליפויות קרואטיה.
והבקיע 37 שערים ב-175 הופעות במועדון.
ב-25 באוגוסט 2023 חתם איוואנושץ על חוזה ל-5 שנים בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
ב-3 בספטמבר 2023 ערך איוואנושץ את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 5–1 על אוטרכט במסגרת המחזור ה-4 בעונת 2023/2024 בליגת העל ההולנדית.
ב-16 בספטמבר 2023 כבש איוואנושץ את שער הבכורה שלו עבור פיינורד בניצחון 6–1 של קבוצתו על הירנפיין במסגרת המחזור ה-5 בליגה.
ב-13 ביולי 2025 הושאל לעונה אחת לפאוק סלוניקי.
ב-11 בינואר 2017 ערך איוואנושץ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות.
ב-14 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סין במשחק ידידות.
לוקה באנקי (באיטלקית: Luca Banchi; נולד ב-1 באוגוסט 1965) הוא מאמן כדורסל איטלקי המשמש כמאמן וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית והיורוליג ונבחרת לטביה בכדורסל.
באנקי החל לעבוד כמאמן כדורסל בקבוצות הנוער של גרוסטו, ולאחר מכן שימש עוזר מאמן של הכוחות המזוינים בוויניה דה ואלה, ואפירקו פירנצה.
בין 1987 ל-1997 אימן את קבוצת הנוער של ליבורנו, וזכה עימה בשלוש אליפויות איטליה בין 1995 ל-1997.
לאחר מכן מונה למאמן באסקט ליבורנו מהסרייה א'2, ואימן את הישראלי פפי תורג'מן.
ב-1999 מונה למאמן פלקנסטרו טריאסטה, ולאחר שנתיים חזר לליבורנו, שבינתיים עלתה לליגה הבכירה.
אחרי שלוש שנים בליבורנו הוא אימן בטרפאני ובאורורה באסקט ג'סי מהליגה השנייה.
בשנת 2006 מונה באנקי לעוזרו של סימונה פיאניג'אני במונטפסקי סיינה.
כעוזר מאמן בסיינה הוא זכה בשש אליפויות איטליה רצופות (2007–2012), חמישה גביעי סופר קאפ (2007–2011) וארבעה גביעים איטלקיים (2009–2012).
ביוני 2012 קיבל לידיו את תפקיד המאמן הראשי של סיינה לאחר שפיאניג'אני עזב לפנרבחצ'ה.
ב-10 בפברואר 2013 הוא זכה התואר הראשון שלו, הגביע האיטלקי, לאחר ניצחון 77–74 על פלקנסטרו וארזה בגמר.
ב-19 ביוני 2013 הוא גם זכה באליפות איטליה הראשונה שלו כמאמן ראשי.
ב-1 ביולי 2013 הוא חתם לשנתיים כמאמן אולימפיה מילאנו מהיורוליג.
בעונתו הראשונה בקבוצה הוא זכה באליפות הליגה האיטלקית והפך למאמן השני שזוכה בשתי אליפויות איטליה רצופות, אך עם קבוצות שונות.
הייתה זו האליפות הראשונה של מילאנו מזה 18 שנים לאחר ניצחון בסדרת הגמר 4–3 על סיינה.
בעונת 2013/2014 ביורוליג הוא הוביל את מילאנו לשלב ההצלבה, בה הפסידה למכבי תל אביב במה שכונה "נס מילאנו".
בעונת אימן באנקי את טורינו מליגת העל האיטלקית והיורוקאפ.
ב-2018 מונה באנקי למאמן ברוזה במברג מהבונדסליגה הגרמנית והיורוליג.
אתונה מליגת העל היוונית וליגת האלופות בכדורסל.
ב-2019 הוא זכה עימה בגביע הבין-יבשתי.
ב-5 ביולי 2019, חתם באנקי בלוקומוטיב קובאן מהליגה המאוחדת של VTB.
ב-15 בנובמבר 2019 חוסל חוזהו בקובאן.
ב-14 בינואר 2021 הוכרז באנקי כעוזר מאמן בלונג איילנד נטס, קבוצת ליגת הפיתוח של ברוקלין נטס.
ב-20 באוקטובר 2021 מונה באנקי למאמן סקאבוליני פזארו מהליגה האיטלקית.
ב-16 בנובמבר 2022 הוא מונה למאמן שטרסבורג מליגת העל הצרפתית וליגת האלופות.
בסיום העונה הוא נפרד מהקבוצה.
ב-15 בספטמבר 2023 מונה באנקי למאמן וירטוס בולוניה מהסרייה א' והיורוליג.
ב-2001 אימן באנקי את נבחרת העתודה של איטליה ואת "נבחרת איטליה ב'", עימה זכה במדליית ארד במשחקי הים התיכון.
ב-25 במרץ 2021 הוא מונה למאמן נבחרת לטביה בכדורסל.
הוא הוביל את לטביה להעפלה לגביע העולם בכדורסל 2023 מקדם המוקדמות.
בהופעת הבכורה של המדינה בגביע העולם בכדורסל הוא באנקי את הנבחרת למקום החמישי וזכה בפרס המאמן הטוב ביותר בטורניר.
החל מטורניר קדם המוקדמות ניצחה לטביה 21 מתוך 24 משחקיה תחת באנקי.
לוקה בוז'יץ' (בקרואטית: Luka Božić; נולד ב-29 באפריל 1996) הוא כדורסלן קרואטי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בליידה מליגת העל הספרדית בכדורסל.
בוז'יץ', שנולד בביילובאר, קרואטיה, שיחק בליגה הקרואטית השנייה במדי ק.ק.
זאגרב מהליגה הראשונה, ב-2014. במהרה הוא ביסס את עצמו כקלעי מוביל, עם ממוצע של 15.1 נקודות למשחק בעונת 2014/15. בעונה הבאה הוא הגדיל את הממוצע שלו ל-17.3 נקודות למשחק, תוך קליעה ב-48.4% מהשדה ו-38.4% משלוש.
בעונת 2016/17 הוא סיים כסגן מלך הסלים של הליגה הקרואטית, ורשם ממוצעים של 22.2 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-6.0 אסיסטים ב-24 משחקים, והעמיד אחוזים גבוהים של 57.6% בתוך קשת השלוש ו-31.5% מחוצה לה.
באפריל 2017 נרשם בוז'יץ' לדראפט ה-NBA 2017, אך לא נבחר בו.
בספטמבר 2017 חתם בוז'יץ' לשנתיים בזאדאר, וסיים כמלך הריבאונדים של הליגה האדריאטית בשתי העונות בהן שיחק בקבוצה ( ו-, עם 7.8 ו-7.2 כדורים חוזרים למשחק, בהתאמה).
ב-2019 חתם בוז'יץ' בבודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל המונטנגרית בכדורסל, הליגה האדריאטית והיורוקאפ.
ב-15 משחקים הוא העמיד ממוצעים נמוכים יחסית של 3.5 נקודות ו-1.5 ריבאונדים למשחק, ולא שיחק כלל בעונת 2020/21.
ביולי 2021 חתם בוז'יץ' בשירוקי מליגת העל הבוסנית בכדורסל, ורשם במדיה ממוצעים של 21.5 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-13 משחקים ב.
באוגוסט 2022 חזר בוז'יץ' לזאדאר, וחתם על חוזה קצר טווח עם אפשרות לחידוש.
בעונת העמיד בוז'יץ' ממוצעים של 22 נקודות, 9.8 ריבאונדים ו-6.4 אסיסטים ב-25 משחקים בעונה הסדירה של הליגה האדריאטית, ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית.
הוא סיים כמלך הריבאונדים של הליגה בפעם השלישית, וזכה עם זאדאר באליפות קרואטיה.
ב-17 בנובמבר 2023 רשם את הטריפל דאבל השלישי בהיסטוריה של הליגה האדריאטית, כשקלע 28 נקודות, קטף 14 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים בניצחון 82–75 על ק.ק.
בסיום עונת נבחר שוב ל-MVP של הליגה האדריאטית, בה הודחה קבוצתו ברבע הגמר.
ב-17 ביולי 2024 חתם בוז'יץ' בוולנסיה מליגת ה-ACB הספרדית והיורוקאפ, אך לעונת 2024/25 הושאל לליידה, שזה עתה עלתה מליגת המשנה.
בוז'יץ' שיחק בעיקר בנבחרת הלאומיות הצעירות של קרואטיה.
הוא הופיע במדיה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2012, אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2014 (בה זכה במדליית ארד), גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2015 (בו זכה במדליית כסף) ואליפויות אירופה לנבחרות עתודה ב-2015 וב-2016 (דרג ב').
לוקה ג'ורדאנו (באיטלקית: Luca Giordano; נאפולי, 18 באוקטובר 1634 – נאפולי, 3 בינואר 1705), היה צייר איטלקי בתקופת הבארוק המאוחר, יוצר הדפסים ויוצר תצריבים שפעל בנאפולי, רומא, פירנצה, וונציה ובשנים 1962–1702 היה צייר החצר של מלך ספרד, קרלוס השני.
ג'ורדאנו בן של הצייר אנטוניו ג'ורדאנו התמחה בשנת 1650 אצל חוסה דה ריברה בהמלצת משנה מלך נאפולי, ג'ורדאנו בלט במהירות בה צייר.
בהמשך למד ברומא בפארמה ובונציה ובלט באופן השימוש בצבע.
בין השנים 1692–1702 שימש בספרד כצייר החצר של המלך בהזמנת קרלוס השני, מלך ספרד.
לוקאס מישל מנדש (בפורטוגזית: Lucas Michel Mendes; בערבית: لوكاس ميشيل مينديز; נולד ב-3 ביולי 1990) הוא כדורגלן ברזילאי בעל אזרחות קטרית המשחק באל-וכרה בעמדת הבלם.
מנדש הוא בוגר קבוצת הנוער של קוריטיבה ובגיל 18 הצטרף לקבוצה הבוגרת.
עד מהרה הפך לשחקן בקבוצה הבוגרת ושיחק במדיה 4 שנים.
ב-29 באוגוסט 2012 מנדש חתם לארבע שנים באולימפיק מרסיי תמורת 2 מיליון אירו ו-15% ממכירה עתידית של השחקן.
ב-4 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית נגד א.א.ל.
לימסול, בו גם כבש שער.
בקיץ מרסלו ביילסה מונה למאמן הקבוצה ומנדש נדחק מההרכב.
ב-12 באוגוסט 2014 חתם באל-ג'יש מליגת העל הקטרית, אחרי שסירב להצעה מוולנסיה.
בשנת זכה עם הקבוצה בגביע יורש העצר.
בקיץ המועדון התאחד עם לח'וויא לא-דוחייל.
בנובמבר זומן לראשונה לסגל נבחרת קטר לאחר שהתאזרח במדינה אחרי 9 שנים ששיחק בליגה המקומית.
ב-23 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד .
זכה עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2023 ונכלל בהרכב מצטייני הטורניר.
נבחרת מצטייני הטורניר: גביע אסיה בכדורגל 2023
לוקה גארזה הוא כדורסלן אמריקאי-בוסני המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.
סי., ובין השנים 2017–2021 למד באוניברסיטת איווה.
בעונתו הרביעית בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 24.1 נקודות, 8.7 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק, וזכה בפרסי נייסמית' וג'ון וודן המוענקים לשחקן המצטיין בליגת המכללות.
סיים את קריירת המכללות שלו כקלעי הגדול בתולדות אוניברסיטת איווה, עם 2,306 נקודות.
גארזה נבחר בבחירה ה-52 של דראפט ה-NBA 2021, על ידי דטרויט פיסטונס.
בעונת הרוקי שלו שותף ב-32 משחקים, וקלע 5.8 נקודות בממוצע למשחק.
באוקטובר 2022 חתם על "חוזה דו-כיווני" במינסוטה טימברוולבס.
ב-8 בפברואר 2023 קלע שיא קריירה של 25 נקודות, במשחק מול יוטה ג'אז.
באפריל 2024, לאחר כשנה וחצי במינסוטה, הומר חוזהו לחוזה NBA סטנדרטי.
אביו של גארזה ספרדי-אמריקאי ואמו היא בוסנית, ובשל כך מחזיק גארזה באזרחות בוסנית.
באוגוסט 2023 יצג לראשונה את נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל, בטורניר מוקדמות אולימפיאדת פריז (2024).
לוּקַאש הַרָסְלִין (בסלובקית: Lukáš Haraslín; נולד ב-26 במאי 1996) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הכנף והחלוץ בספרטה פראג ובנבחרת סלובקיה.
הוא חלק בלתי נפרד מהרכב נבחרת סלובקיה, שם ערך עד כה 40 הופעות וכבש 6 שערים.
הרסלין היה שחקן מפתח ביורו 2024, שם עזר לנבחרת סלובקיה להעפיל לשמינית הגמר.
הקריירה המקצוענית של לוקאש הרסלין החלה במחלקות הנוער של פרמה, שם שיחק בקבוצת הנוער.
כבר בגיל צעיר, הרסלין הציג כישרון רב והפגין יכולת הבקעה מרשימה.
בנובמבר 2013, ערך הרסלין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כשנכנס כמחליף במשחק מול יובנטוס.
למרות ההפסד, הרסלין בישר על דברים טובים לבוא.
שבוע לאחר מכן, כבר פתח בהרכב בניצחון על בולוניה.
הקריירה של הרסלין התקדמה יפה, אך לצערו, פציעה עצרה את התקדמותו והשביתה אותו למשך מספר חודשים בשנת 2014. למרות זאת, הרסלין לא ויתר וחזר חזק יותר.
בעונת 2014/15, הרסלין פרץ קדימה והפך לשחקן מפתח בקבוצה הראשונה.
הוא הבקיע 9 שערים, תוך שהוא מפגין יכולת הבקעה מרשימה וטכניקה גבוהה.
היכולת הטובה של הרסלין לא נעלמה מעיני אנשי הקבוצה הבוגרת של פרמה, והוא זומן להצטרף אליהם.
ב-1 בפברואר 2015, ערך הרסלין את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשנכנס כמחליף במשחק מול מילאן.
בשנת 2015, חתם הרסלין בלכיה גדנסק הפולנית על חוזה לשלוש שנים, למרות שדווח על התעניינות מצד מועדונים רבים, שחלקם רצו רק להשאילו.
הופעת הבכורה של הרסלין בלכיה הייתה ב-16 באוגוסט 2015 במשחק תיקו 3-3 מול ויסלה קראקוב.
למרות שנכנס כמחליף במחצית השנייה, הרסלין הצליח לכבוש שער לאחר כ-6 דקות על המגרש.
במשחק שלאחר מכן, הרסלין כבש צמד בניצחון 3-1 על גורניק לבז'צנה.
בסוף אוקטובר נפצע הרסלין ונעדר מפעילות עד תחילת דצמבר.
לאחר שחזר, הוא שותף ברוב המשחקים, אך בעיקר כמחליף.
הוא סיים את העונה עם 3 שערים ב-20 משחקים.
בעונת 2017-18 הוא האריך את חוזהו בלכיה בשנתיים נוספות.
בעונת 2018-19, בנוסף ל-4 שערי ליגה, הרסלין כבש את שער הבכורה שלו בגביע הפולני בניצחון 3-1 על רזוביה רזשוב.
לראשונה בקריירה שלו, הרסלין זכה בתואר עם לכיה לאחר ניצחון 1-0 בגמר הגביע על יגלוניה ביאליסטוק.
הוא זכה גם בתואר שחקן העונה על ידי אוהדי הקבוצה.
בסיום העונה דווח על התעניינות רבה מצד קבוצות בכירות באירופה, אך לבסוף נשאר בלכיה.
בעונת 2019-20, הרסלין כבש צמד בגמר הסופר קאפ הפולני בו ניצחה לכיה את פיאסט גליוויצה 3-1. הוא גם רשם את ההופעה ה-100 שלו במדי הקבוצה.
סך הכל ערך הרסלין 121 הופעות במדי לכיה וכבש 16 שערים בכל המסגרות.
בינואר 2020 הושאל הרסלין לססואולו האיטלקית עם אופציית רכישה בסיום תקופת ההשאלה.
למרות יכולת טובה, ססואולו לא מימשה את האופציה והרסלין חזר ללכיה גדנסק.
באוגוסט 2021 הושאל הרסלין שוב, הפעם לקבוצת ספרטה פראג הצ'כית, גם כן עם אופציית רכישה.
בספרטה פראג הפך הרסלין לשחקן מוביל בקבוצה.
ב-23 בפברואר 2024, לאחר עונה מוצלחת בספרטה פראג, מימשה הקבוצה את אופציית הרכישה והרסלין חתם על חוזה ארוך טווח בקבוצה.
במשך למעלה משנתיים, זומן הרסלין לסגל הרחב של נבחרת הנוער הסלובקית על ידי יאן קוזאק ופאבל האפל.
קבוצה זו זכתה לכינוי "ילדי האפל" בשל הגרעין שנוצר בתקופה זו.
במאי 2019 זומן הרסלין לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת למשחק ידידות מול ירדן ולמשחק במסגרת מוקדמות יורו 2020 מול אזרבייג'ן.
את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק מול ירדן בטרנבה ב-7 ביוני 2019. במהלך המשחק ניצל הרסלין את המהירות שלו מול שחקני ההגנה הירדניים שהיו עייפים לאחר צום הרמדאן.
לאחר המשחק זכה הרסלין בתואר לא רשמי של "מצטיין המשחק" בבכורה שלו.
בדצמבר 2022 זומן הרסלין למחנה אימונים של שחקני נבחרת סולבקיה הבוגרת הפוטנציאליים.
בזכות היכולת הטובה שהציג בתקופה האחרונה, זומן הרסלין גם למשחקי הבית במסגרת מוקדמות יורו 2024 מול לוקסמבורג ובוסניה והרצגובינה.
נכלל בסגל נבחרת סלובקיה לטורניר יורו 2024 בו הגיעו עד שמינית הגמר והרסלין עצמו פתח בכל ארבעת משחקי הנבחרת בטורניר (שלושת משחקי שלב הבתים ושמינית הגמר מול אנגליה) ואף בישל את השער הראשון בהפסד 2-1 מול אוקראינה במסגרת המחזור השני של שלב הבתים.
לוקה גואדנינו (באיטלקית: Luca Guadagnino; נולד ב-10 באוגוסט 1971) הוא במאי ומפיק קולנוע איטלקי.
סרטיו מאופיינים בסיבוך רגשי וסצנות ארוטיות.
זוכה פרס אריה הכסף מטעם פסטיבל קאן ומועמד לפרסי אוסקר ובאפט"א.
גואדנינו צבר פרסום בסצנת הקולנוע הבין לאומית עם טרילוגיית ה"תשוקה", שהכילה את הסרטים "אני אהבה" (2009), "גלים גבוהים" (2015) ו"קרא לי בשמך" (2017).
נולד בפלרמו לאם ממוצא אלג'יראי ואב ממוצא סיציליאני.
בילדותו התגורר באדיס אבבה בשל עבודת אביו כמרצה להיסטוריה וספרות בבית ספר המקומי.
ב-1977 עזבה המשפחה את אתיופיה בשל מלחמת האזרחים האתיופית והשתקעה בפלרמו.
בנעוריו גואדנינו היה חבר במפלגה הקומוניסטית האיטלקית ושימש ככתב לעיתון של צעירי המפלגה.
הוא עזב את המפלגה לאחר עימות עם עורך העיתון בנוגע לתוכן של אחד מראיונותיו.
הסרט הראשון שביים, "The Protagonists", הוקרן בפסטיבל ונציה בשנת 1999. סרט זה היה שיתוף הפעולה הראשון שלו, מיני רבים, עם טילדה סווינטון.
ב-2009 כתב, הפיק וביים את הסרט "אני אהבה".
סרט זה היה הראשון מטרילוגיה אשר גואדנינו כינה כ"טרילוגיית התשוקה".
הסרט הופק לאורך שבע שנים בשיתוף פעולה עם טילדה סווינטון, שאף שיחקה בו בתפקיד הראשי.
הסרט הועמד לפרס אוסקר לעיצוב תלבושות, פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס באפט"א בקטגוריית הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית.
בהמשך יצא הסרט השני בטרילוגיית התשוקה, "גלים גבוהים" (2015), בכיכובם של דקוטה ג'ונסון, רייף פיינס וסווינטון.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ונציה והיה מועמד לאריה הזהב.
בשנת 2017 יצא החלק השלישי, "קרא לי בשמך", אשר זכה להצלחה מסחרית רבה.
ב-2024 יצאו לאקרנים שני סרטים שביים, "קוויר" ו"מתחרים".
בשנת 2025, עתיד לצאת סרטו החדש שביים והפיק, "האמת מאחורי הרדיפה" על פרופסור במכללה (ג'וליה רוברטס) שנאלצת להתמודד עם עברה הסודי לאחר שאחד מעמיתיה מתמודד עם האשמה חמורה.
באותה שנה חלק בהפקת סרט המלחמה הסאטירי "Atropia".
בעבר חי בדירה מהמאה ה-17 בקרמה.
בין השנים 2009–2020 היה במערכת יחסים עם הבמאי פרדיננדו סיטו פילומרינו, שביים עימו מספר מסרטיו.
לוקה גדראני (בגאורגית: ლუკა გადრანი; נולד ב-12 באפריל 1997 בגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים.
גדראני גדל במחלקות הנוער של ויט ג'ורג'יה טביליסי ודינמו טביליסי, ובשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של דפורטיבו אלאבס.
בשנת 2017 חתם בספרטקי צחינוואלי מליגת המשנה הגאורגית, ובהמשך חתם ברוסתווי מליגת העל הגאורגית.
בשנת 2019 חתם בשאהין בושהר מליגת העל האיראנית, במדיה ערך 18 הופעות ליגה, ולאחר התפרצות מחלת נגיף קורונה 2019 חתם בוולמיירה (כדורגל) מליגת העל הלטבית.
בהמשך שיחק בקבוצות טראז ואקטובה מליגת העל הקזחית, ובעונת 2024 חתם בקאיראט אלמטי, עמה זכה באליפות קזחסטן בעונת .
ב-19 באוגוסט 2025 חתם על חוזה לשנה וחצי בבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית.
לוקה איליץ' (בסרבית: Лука Илић; נולד ב-2 ביולי 1999) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בריאל אוביידו.
איליץ' החל לשחק כדורגל בגיל שבע במועדון פיליפ פיליפוביץ' עד 2008 ובריאל ניש עד 2014, אז חתם בכוכב האדום.
בפברואר 2016 הוא חתם על חוזה מקצועני במועדון.
במהלך קדם עונת 2016/2017 הוא קודם לקבוצה הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 בנובמבר 2015 במשחק ידידות נגד לודוגורץ ראזגרד.
ב-6 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
זמן קצר לאחר מכן, הוא ואחיו איוואן נמכרו למנצ'סטר סיטי, אך איליץ' הושאל בחזרה לכוכב האדום לעונה אחת.
ב-13 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הסרבית הבכירה, וב-14 באוקטובר 2017 כבש את שער הבכורה שלו.
ב-2018 הוא הושאל לנאק ברדה ההולנדית.
הוא שיחק בה במשך שתי עונות, כאשר בעונתו השנייה שיחקה הקבוצה בליגה ההולנדית השנייה.
ב-אוקטובר 2020 הושאל לטוונטה מהליגה ההולנדית הבכירה, וב-8 ביולי 2021 הושאל לקבוצה לעונה נוספת.
לאחר שערך רק חמש הופעות, הוחלט על קיצור תקופת ההשאלה והוא חזר למועדון האם שלו.
בינואר 2022 הוא חתם בטרואה מהליגה הצרפתית הבכירה.
ב-2022 הוא הושאל מהמועדון הצרפתי ל-TSC באצ'קה טופולה מהליגה הסרבית הבכירה.
בתום תקופת ההשאלה הוא נמכר לכוכב האדום שם שיחק עונה אחת, לפני שעזב שוב.
ב-18 ביולי 2025, הוא חתם בריאל אוביידו מלה ליגה על חוזה לשלוש שנים.
לוקאש פרובוד (בצ'כית: Lukáš Provod; נולד ב-23 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית ובנבחרת צ'כיה.
פרובוד גדל במחלקת הנוער של ויקטוריה פלזן.
בעונת 2015/2016 שיחק בליגה הבוהמית בכדורגל במדי יסקר דומאז'ליצה, ששימשה כקבוצת מילואים של פלזן.
בעונת 2016/2017 הושאל לבאניק סוקולוב ששיחקה בליגה הלאומית הצ'כית.
בעונת 2018/2019 הצטרף לדינמו צ'סקה בודייוביצה מהליגה הלאומית הצ'כית לחצי העונה השני, וזכה עמה בתואר האליפות של הליגה ובהעפלה לליגת העל הצ'כית.
ב-3 בספטמבר 2019 אושר כי פרובוד הצטרף לסלביה פראג מליגת העל הצ'כית בהשאלה מוויקטוריה פלזן עד סוף השנה, עם הסכם לרכישה קבועה לאחר מכן.
פרובוד זומן לראשונה לנבחרת צ'כיה הבוגרת בספטמבר 2020, והופיע לראשונה במשחק ליגת האומות נגד סלובקיה ב-4 בספטמבר 2020, בו ניצחה צ'כיה 1–3.
ב-27 במרץ 2021 כבש את שערו הבינלאומי הראשון במשחק מוקדמות מונדיאל 2022 נגד בלגיה.
הוא לא נכלל בסגל ליורו 2020 עקב פציעה קשה בברך.
ב-28 במאי 2024 נבחר לסגל ליורו 2024. ב-18 ביוני באותה שנה כבש את השער הראשון של צ'כיה בטורניר במשחק הפתיחה נגד פורטוגל.
נבחרת העונה של הליגה האירופית: 2020/2021
לוקה סיניורלי (באיטלקית: Luca Signorelli; לפני שנת 1450 – 16 אוקטובר 1523) היה צייר איטלקי.
מחשובי האמנים של שלהי המאה ה-15
נולד בקורטונה בשנות ה-40 של המאה ה-15. היה תלמידו של פיירו דלה פרנצ'סקה.
בראשית שנות השמונים פעל ברומא, שם צייר (1482 לערך; ככל הנראה בשיתוף פעולה עם הצייר ) את "מות משה" - אחת הפרסקאות ההיקפיות בקפלה הסיסטינית שנעשו בהזמנתו של האפיפיור סיקסטוס הרביעי - לצידם של אמנים כסנדרו בוטיצ'לי, פייטרו פרוג'ינו ודומניקו גירלנדיו.
מעט מאוד ידוע על יצירותיו המוקדמות.
תמונת הלוח המוקדמת ביותר (מעריכים שנעשתה בין 1482 ו-1485) שייחוסה לסיניורלי מוסכם על החוקרים נמצאת באוסף ה במילאנו.
התמונה דו-צדית ומתארת מצדה האחד את הלקאת ישו, ומצדה השני את המדונה והילד עם מלאכים.
יצירת המופת הגדולה של לוקה סיניורלי היא מחזור הפרסקאות ב (המכונה גם הקפלה החדשה - La cappella Nova) בקתדרלת אורבייטו.
את הקפלה עיטר סיניורלי בשנים 1499–1504. הנושא שנבחר לעיטור הקפלה על ידי בישוף הקתדרלה ועוזריו היה יום הדין האחרון.
הנושא נבחר הן על רקע הפלישה הצרפתית לאיטליה (1499) והן על רקע מחצית האלף (1500) הממשמשת ובאה.
בסדרת פרסקאות זו הפגין סיניורלי את הווירטואוזיות שלו באקצרה, הידע שלו באנטומיה ויכולותיו בתיאור דמות האדם.
בכך עשה סיניורלי הומאז' לקודמו הדגול.
האמן הלך לעולמו בקורטונה בשנת 1523 ונטמן שם.
ביוגרפיה של לוקה סיניורלי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר".
לוקה טוני (באיטלקית: Luca Toni; נולד ב-26 במאי 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות בסרייה א' ובבונדסליגה.
טוני החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת הכדורגל מודנה מהליגה האיטלקית השלישית בעונת 1994/1995. בעונה זו הבקיע שני שערים בשבעת המשחקים בהם שיחק.
בעונתו הבאה במודנה הוא כבש חמישה שערים ב-25 הופעות, והקבוצה נאבקה על העלייה לליגה השנייה.
בקבוצת לציאלה מהליגה השלישית הבקיע טוני 15 שערים, ובכך עורר עניין בקבוצת טרוויזו.
טוני עבר לטרוויזיו מהסרייה ב' בעונת 1999/2000, והבקיע 15 שערים ב-35 משחקים.
הצלחתו סללה את דרכו להחתמתו בקבוצת הכדורגל ויצ'נצה מהסרייה א', ולאחר מכן בקבוצת הכדורגל ברשה, שם שיחק למשך שתי עונות יחד עם רוברטו באג'ו.
בעונת 2003/2004 הצטרף טוני לקבוצת הכדורגל פלרמו ועזר לקבוצה לזכות באליפות הסרייה ב' ולעלות ליגה, כשהבקיע 30 שערים בעונתו הראשונה וזכה בתואר מלך השערים של הליגה במשותף עם כריסטיאן לוקרלי.
בעונה שלאחר מכן כבש טוני 20 שערים ב-35 משחקים ועזר לקבוצתו להשיג מקום בגביע אופ"א.
בזכות יכולתו המרשימה בפאלרמו, טוני זכה להופעה ראשונה בנבחרת הלאומית, וביולי 2005 חתם טוני בפיורנטינה תמורת 10 מיליון אירו.
ב-7 בספטמבר 2005 הפך לשחקן פיורנטינה הראשון אשר הבקיע שלושער במשחק של הנבחרת האיטלקית, במוקדמות מונדיאל 2006.
בעונת 2005/2006 כבש לוקה טוני 31 שערים, שהקנו לו את תואר מלך השערים באירופה כולה - נעל הזהב האירופית.
בכך היה טוני לשחקן הראשון מאז שנת 1958 שכבש מעל 30 שערים בעונה אחת בסרייה א'.
בשנת 2007 עזב טוני את פיורנטינה לבאיירן מינכן הגרמנית תמורת 11 מיליון אירו.
במינכן שימש טוני כחלוץ העיקרי של הקבוצה, ועזר לקבוצה לזכות באליפות הבונדסליגה ובגביע הגרמני, עם 24 שערים בליגה.
ב-31 בדצמבר 2009, לאחר שהסתכסך עם לואי ואן חאל, מאמן באיירן מינכן, הושאל טוני לרומא עד סוף העונה.
בעונת 2010/2011 עבר לגנואה, אך בחלון ההעברות בחודש ינואר 2011 עזב את הקבוצה וחתם על חוזה לעונה וחצי ביובנטוס.
בשנת 2012 חתם טוני בקבוצת א-נסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ביולי 2013 חתם בהלאס ורונה מהליגה האיטלקית.
ב-6 בדצמבר 2015 הודיע על פרישה בסיום העונה.
במשחקו האחרון בהלאס ורונה הבקיע טוני נגד יובנטוס שער בפנדל אשר העניק לקבוצתו ניצחון.
לוקה מארנציו (באיטלקית: Luca Marenzio; 18 באוקטובר 1553?
- 22 באוגוסט 1599), מלחין איטלקי מתקופת הרנסאנס המאוחר.
הוא היה אחד ממלחיני המדריגלים הנודעים ביותר ואלה שכתב הם אולי הדוגמאות המעולות ביותר לצורה זו בשלב התפתחותה האחרון, לפני התמורה שחולל בה קלאודיו מונטוורדי בראשית תקופת הבארוק.
מארנציו נולד בקוקאליו, סמוך לברשה, ומת ברומא.
התאריך שהוצע להולדתו מסתמך על הצהרה שמסר אביו על גילו בשנים, והאפשרות, שנקרא על שם הקדוש, שיום חגו חל ב-18 באוקטובר.
אחרי הכשרה מוקדמת בברשה ואולי כמה שנים במנטואה, עבר לרומא, שם העסיק אותו קרדינל כריסטופורו מאדרוצו עד שנת 1578, כנראה כזמר; אחרי מות הקרדינל שירת בחצר הקרדינל לואיג'י ד'אסטה, ובשנים אלה החל לבסס לו שם כמלחין.
עד שנת 1581 כבר הייתה המוזיקה שלו נודעת ברבים ופופולרית מאוד, כפי שאפשר ללמוד מן התדירות הגבוהה שבה הודפסו מחדש ספרי המדריגלים שלו ומהופעתם, שנעשתה שכיחה יותר ויותר, של המדריגלים שחיבר באנתולוגיות.
בשנת 1587 עבר לפירנצה, שם התקבל לעבוד בשירות פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י למשך שנתיים.
בשינת 1589 חזר לרומא, שם עשה את רוב שנותיו האחרונות, פרט לנסיעה לפולין בין 1596 ל-1597, תקופה שבה עבד בחצר זיגיסמונד השלישי בוורשה.
לפי כמה מקורות, הביקור בפולין עשה שמות בבריאותו, והוא מת בשנת 1599, זמן קצר אחרי שובו מפולין.
אף כי מארנציו כתב כמות מסוימת של מוזיקת קודש שצורת מוטטים ומדריגלי ספיריטואלי (מדריגלים המבוססים על טקסטים דתיים), רוב יצירתו, ואותו חלק ממנה ששרד כל השנים, הוא מכלול המדריגלים העצום שלו.
במהלך שני העשורים של קריירת ההלחנה שלו חלו בהם שינויים בסגנון, טכניקה וצליל.
מארנציו חיבר לפחות חמישה-עשר קבצים של מוזיקה, בעיקר מדריגלים אבל גם קנצונטות ווילאנלות (צורות א-קאפלה חילוניות, הנושאות דמיון רב למדריגלים, אבל בדרך כלל קלות מהם באופיין, במידת מה).
קרוב ל-500 חיבורים מוזיקליים שרדו מיצירתו.
מבחינה סגנונית, ניכרת במהלך חייו נטייה ברורה להתגברות הכובד והחומרה בצלילו,
אבל בכל התקופות היה מוכשר לעבור מהלך נפש אחד לאחר במסגרת יצירה יחידה, לעיתים תוך פסקה יחידה; נדיר למצוא חוסר אחדות במוזיקה, משום שהוא עוקב בנאמנות אחר הטקסטים של השירים המבוצעים.
במהלך העשור האחרון לחייו, לא רק כתב מוזיקה רצינית יותר, אפילו קודרת באופיה, אלא גם ערך ניסויים בכרומטיות נועזת, שרק קרלו ג'זואלדו התנסה בשכמותה ואף מעבר לכך.
במדריגל אחד (O voi che sospirate a miglior note) הוא מתקדם במודולציות במעגל שלם של קווינטות במסגרת פסוק יחיד, תוך שימוש באנהרמוניה בתוך אקורדים יחידים (לדוגמה, דו דיאז ורה במול בו זמנית), בלתי ניתן לשירה אם אין משתמשים בכוונון מושווה במידה זו או אחרת של קירוב.
אופייני עוד יותר לסגנונו, ומאפיין מגדיר של המדריגל כסוגה, הוא השימוש שלו בציורי-מילים: הטכניקה של שיקוף מילה מסוימת, פסוק, רמז או מהתלה בחומר המושר.
דוגמה מתבקשת לכך תהיה מוזיקה לפסוק "שוקעים בים", שתורכב מסדרת צלילים יורדים, או ליווי המילה "ייסורים" באקורד דיסוננטי, מלווה בפתרון בלתי מספק.
למארנציו הייתה השפעה כבירה על מלחינים באיטליה ובשאר אירופה.
לוקה פאצ'ולי (איטלקית: Fra' Luca Bartolomeo de Pacioli, חי בסביבות 1445–1514 או 1517) היה מתמטיקאי איטלקי, היסטוריון של המתמטיקה ונזיר פרנציסקני מתקופת הרנסאנס.
הוא נודע בזכות חיבוריו בנושא יחס הזהב ("על הפרופורציה האלוהית") אותו אייר לאונרדו דה וינצ'י ותרומתו לתחום החשבונאות וראיית חשבון.
הוא נקרא גם לוקה די בורגו על שם מקום לידתו סנספולקרו שבטוסקנה.
לוקה פאצ'ולי למד בוונציה וברומא ונהיה נזיר פרנציסקני בשנות ה-1470. הוא היה מורה מתמטיקה נודד עד 1497, אז הוא קיבל הזמנה מלודוביקו ספורצה לעבוד בחצרו שבמילאנו.
שם הוא שיתף פעולה ולימד מתמטיקה יחד עם לאונרדו דה וינצ'י.
פאצ'ולי ולאונרדו נאלצו לברוח ממילאנו כאשר זו נכבשה על ידי לואי ה-12 מלך צרפת.
אחרי הבריחה השניים נסעו לעיתים ביחד.
אחרי שחזר לעיר הולדתו מת פאצ'ולי בשנת 1514 או 1517.
פאצ'ולי פרסם מספר ספרים במתמטיקה, בהם:
Summa de arithmetica, geometrica, proportioni et proportionalita (או בקיצור "סומה") אותו חיבר בוונציה ב-1494. ספר זה מהווה סינתזה של הידע המתמטי בזמנו והוא ראוי לציון גם בגלל תיאור מערכת חשבונאית למעקב אחרי חשבונות בשם הנהלת חשבונות כפולה ששימשה את סוחרי ונציה בזמן הרנסאנס באיטליה.
למרות שפאצ'ולי ניסח את השיטה, ולא ממש המציא אותה, הוא נחשב בעיני רבים כאבי החשבונאות וראיית החשבון.
השיטה אותה פרסם משמשת עד ימינו את מנהלי החשבונות ברוב המערכות להנהלת חשבונות.
הוא תיאר את השימוש ביומנים וחשבונות (ledger), והזהיר שאל לו לאדם לישון בלילה בטרם כל החשבונות מאוזנים.
החשבונות אותם ציין כללו נכסים (כולל חייבים ומלאי), התחייבויות, הון עצמי, הכנסות והוצאות - כקטגוריות החשבונות שמדווחים על ידי ארגון במאזנים ובהצהרות הון.
הוא הדגים רשימות סיכום של סוף שנה והציע את שיטת מאזן הבוחן כדי להוכיח חשבון מאוזן.
בנוסף חיבורו נוגע במגוון רב של נושאים קשורים מאתיקה של חשבונאות וכלה בחישוב הוצאות.
De viribus quantitatis (באוניברסיטת בולוניה, 1496-1508) - חיבור על מתמטיקה.
Geometry (1509), תרגום מלטינית של ספרו של אוקלידס.
על הפרופורציה האלוהית De divina proportione (נכתב במילאנו בשנים 1496-1498 ופורסם בוונציה ב-1509. שתי גרסאות של כתב היד המקורי קיימות, אחת ב-Biblioteca Ambrosiana והשנייה ב-Bibliothèque Publique et Universitaire בז'נבה.
נושא החיבור היה יחס הזהב, פרופורציה מתמטית שזכתה לתהודה ויישום גם באמנות ובאדריכלות.
לאונרדו דה וינצ'י סיפק איורים לספר ובפרט את איורי הפאונים המשוכללים בזמן שקיבל שיעורים במתמטיקה מפאצ'ולי.
איוריו של לאונרדו היו כנראה הציורים הראשונים של הפאונים הללו בצורה שלדית שאפשרו הבחנה טובה בין קדימה לאחורה.
החיבור הנ"ל דן גם בשימוש בפרספקטיבה אצל ציירים כגון פיירו דלה פרנצ'סקה, מלוצו דה פורלי ומרקו פלמצנו.
הכרך השלישי של "על הפרופורציה האלוהית" היה תרגום לאיטלקית של חיבורו של פיירו דלה פרנצ'סקה על חמשת הפאונים המשוכללים, אך לא כלל ייחוס לפיירו.
פאצ'ולי זכה על כך לביקורת רבה בידי ההיסטוריון ג'ורג'ו וזארי.
אמט טיילור (1889-1956) טען שלפאצ'ולי לא הייתה נגיעה לכרך השלישי ושזה צורף בידי אחרים לחיבורו.
לוקה טורילי (באיטלקית: Luca Turilli; נולד ב-5 במרץ 1972 בטריאסטה, איטליה) הוא מוזיקאי איטלקי, גיטריסט, קלידן, מלחין, כותב שירים ומעבד מוזיקלי.
ידוע בשל להקת המטאל שהקים, "רפסודי", שפעלה בשנות ה-90 וה-2000.
לוקה טורילי נולד בטריאסטה שבאיטליה.
כבר בגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה קלאסית ומאוחר יותר החל לנגן בגיטרה וקלידים.
ב-1993 הקים את להקת "ת'נדרקרוס" (Thundercross), בשיתוף עם אלכס סטרופולי.
ב-1994 הוציאו אלבום דמו בשם "Land Of Immortals".
מאוחר יותר השתנה ההרכב, ושם הלהקה שונה ל"רפסודי" (Rhapsody).
ב-2006 שונה שוב שם הלהקה, ל"רפסודי אוף פייר" (Rhapsody of fire), בעקבות בעיות הקשורות לזכויות יוצרים.
במסגרת רפסודי הוציא טורילי 13 אלבומי מוזיקה.
במקביל לרפסודי, הקים טורילי ב-1999 הרכב סולו על שמו, "לוקה טורילי".
הוא הוציא במסגרת ההרכב ארבעה אלבומים וסינגל, הידוע בהם הוא "King of the Nordic Twilight", שיצא ב-1999. ב-2005 הקים את ההרכב "לוקה טורילי דרימקווסט" (Luca Turilli's Dreamquest).
שנה אחר כך הוציא ההרכב אלבום וסינגל.
בסוף שנת 2011 החליט טורילי לעזוב את רפסודי אוף פייר, לאחר כ-18 שנות פעילות בה, לטובת הקמת הרכב חדש בשם "Luca Turilli's Rhapsody", יחד עם פטריס גרס (שהיה חבר ברפסודי גם הוא).
מיד לאחר עזיבתו בסוף שנת 2011, החליט טורילי להקים להקת רפסודי חדשה, יחד עם הבאסיסט פטריס גרס (חבר ברפסודי) והגיטריסט דומיניק לורקין (שסייע לרפסודי בהופעות ובהקלטות).
טורילי החליט להקים את הלהקה כדי ליצור מוזיקת מטאל המבוססת על פסקולי סרטים, אותה הגדירו כ"מטאל סינמטי".
אל הלהקה הצטרפו הסולן אלסנדרו קונטי והמתופף אלכס לנדנבורג, כאשר טורילי אחראי גם על הקלטת הקלידים.
הלהקה הוציאה עד כה שני אלבומים, בשנים 2012 ו-2015.
לוקה מודריץ' (בקרואטית: Luka Modrić; נולד ב-9 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר במילאן ובנבחרת קרואטיה, בה הוא משמש כקפטן, והוא גם שיאן ההופעות שלה.
בשנת 2018 הוביל את נבחרתו לגמר מונדיאל 2018, בו סיימה במקום השני.
בשנה זו זכה בפרסים שחקן השנה של אופ"א, שחקן השנה של פיפ"א וכדור הזהב, והיה לקרואטי הראשון שזוכה בפרסים אלה.
במהלך מלחמות יוגוסלביה התגוררו מודריץ' ומשפחתו בעיירה זוהין.
בגיל שש נאלצו הוא ומשפחתו לברוח מן האזור שבו חיו.
סבו הוצא להורג על ידי הסרבים, בזמן שמשפחתו השתכנה בבית מלון בזאדאר, כאשר אביו עדיין שירת בצבא.
מודריץ' החל לשחק כדורגל תחת נסיבות קשות לפני שאביו שב משירותו הצבאי, ובאמצעות מעט הכסף שהיה למשפחה רשם אותו לאקדמיית ספורט מקומית.
אחרי שהציג והוכיח את כישרונו, הוא חתם בדינמו זאגרב בשנת 2002, כאשר היה בן 17.
אחרי עונה אחת בקבוצת הנוער של דינמו זאגרב, הוא הושאל בשנת 2003 לזרינסקי מוסטאר מליגת העל הבוסנית.
באותה תקופת משחק הוא הציג את כישוריו המגוונים במשחקיו והוכיח את יכולתו כשחקן הרכב חשוב.
כתוצאה מהופעותיו הטובות זכה בתואר שחקן השנה של הליגה הבוסנית בגיל 18 בלבד.
בהמשך הקריירה שלו טען כי: "מי שמסוגל לשחק כדורגל בליגה הבוסנית, מסוגל לשחק בכל מקום", בהתייחסו לכישורים הפיזיים שהליגה דרשה.
בעונה שלאחר מכן הושאל שוב, הפעם לקבוצת אינטר זפרשיץ' המקומית.
הוא שיחק בקבוצה עונה אחת בלבד, ועזר לה להעפיל לליגה הקרואטית הבכירה, ולזכות אישית בתואר "תקוות הכדורגל הקרואטי" לשנת 2004. ב-2005 הוא הוחזר לשחק בקבוצת האם שלו, דינמו זאגרב.
בחזרתו לדינמו חתם על חוזה ארוך טווח עד שנת 2015. אחרי עונה ראשונה נטולת שערים, הוא הצליח לקנות את מקומו בהרכב הקבוצה, ועזר לה לזכות באליפות הליגה הקרואטית עם שבעה שערים ב-31 משחקים.
באותה העונה הוא הסתגל במהירות לתפקיד השחקן עושה-משחק או לעיתים כשחקן כנף שמאלי.
בעונת 2006/07 שוב זכתה דינמו באליפות לאחר שמודריץ' הגיע להישגים דומים, ואף זכה בתואר שחקן השנה של ליגת העל הקרואטית.
בעונה שלאחר מכן הוביל את דינמו בניסיונה להתקדם לשלבים מתקדמים בגביע אופ"א.
בשלב הפלייאוף האחרון הבקיע מודריץ' פנדל במשחק החוץ נגד אייאקס אמסטרדם ההולנדית שהסתיים בתיקו 1-1 בתום תוספת הזמן.
דינמו ניצחה במשחק בתוצאה 2–3 לאחר דו-קרב של בעיטות עונשין 2–3. למרות זאת, דינמו לא הצליחה להעפיל לשום שלב מעבר לשלב הבתים של הגביע.
במשחקו הביתי האחרון באצטדיון מקסימיר עבור דינמו הציג תצוגת כדורגל מרהיבה, שזיכתה אותו בתשואות רבות מצד אוהדי הקבוצה.
בסך הכול בתקופתו בת שש השנים בדינמו זאגרב הוא רשם 31 שערים ו-29 בישולים בשלוש העונות בהן שיחק עבור הקבוצה, בהן זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות רצופות.
מודריץ' הסכים לתנאים שהציעה לו טוטנהאם הוטספר, ב-26 באפריל 2008 לאחר שקיבל אישור עבודה באנגליה.
הוא היה ההחתמה הקיצית הראשונה מבין רבות, שהחתים מאמנו החדש חואנדה ראמוס, וגם היה השחקן הראשון שנרכש בקיץ בפרמייר ליג.
לאחר שחתם על חוזה לשש שנים הודיעה טוטנהאם ששילמה עבורו לדינמו זאגרב 16.5 מיליון פאונד, והשוותה בכך את שיא המועדון עבור רכישת שחקן, שקבעה בקיץ שעבר לאחר שרכשה את דארן בנט מצ'רלטון אתלטיק.
הופעת הבכורה שלו בטוטנהאם הייתה ב-28 ביולי 2008, במשחק קדם עונה ידידותי נגד נוריץ' סיטי.
הוא שיחק מחצית אחת במשחק בו טוטנהאם ניצחה 1–5. הופעתו התחרותית הראשונה עבור טוטנהאם, הייתה בהפסד 1–2 למידלסברו, במשחק הפתיחה של טוטנהאם בפרמייר ליג לעונת 2008/09, ב-16 באוגוסט 2008.
ב-27 באוגוסט 2012 חתם לחמש שנים בריאל מדריד תמורת 33 מיליון יורו.
הוא קיבל את חולצה מספר 19, ובהמשך שיחק עם החולצה שמספרה 10.
בתחילת העונה היה שותף לזכייתה של הקבוצה בסופר קאפ הספרדי.
ב-3 בנובמבר 2012 כבש את שערו הראשון במדי ריאל בניצחון 0–4 על סרגוסה בליגה.
באותה עונה הגיע עם ריאל מדריד לחצי גמר ליגת האלופות שם הודחה על ידי בורוסיה דורטמונד הגרמנית.
בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה בליגת האלופות ובגביע המלך.
ב-20 באוגוסט 2014 האריך את חוזהו בריאל מדריד בארבע שנים.
בעקבות הזכייה האחרונה הפך מודריץ, יחד עם דני קרבחאל, חברו לקבוצה, לשיאן הזכיות בליגת האלופות.
ובגביע העולם למועדונים של פיפ"א ב-2016 ו-2017.
בעונת 2018 זכה בפרס כדור הזהב ונהפך לקרואטי הראשון שזוכה בתואר, הוא עצר רצף של עשר שנים של שליטת כריסטיאנו רונאלדו וליונל מסי בתואר.
ב-23 בנובמבר 2019 כבש ובישל שני שערים במשחקה של ריאל מדריד נגד ריאל סוסיאדד במסגרת הליגה הספרדית, במשחק זה היה מעורב לראשונה בשלושה שערים במשחק אחד.
ב-17 ביולי 2024 האריך את חוזהו בריאל מדריד בשנה.
לקראת עונת 2024/25 מונה לקפטן הראשי של הקבוצה לאחר עזיבתו של נאצ'ו פרננדז.
ב-22 במאי 2025 הודיע שיעזוב את ריאל מדריד לאחר 13 שנה בקבוצה.
ועזב את הקבוצה לאחר גביע העולם למועדונים 2025.
ב-14 ביולי 2025 חתם לעונה אחת במילאן מהסרייה א'.
מודריץ' עבר בכל נבחרות הנוער של קרואטיה, לאחר ששיחק עבור נבחרות קרואטיה עד גיל 17, 19 ו-21.
הוא ערך את הופעתו הרשמית הראשונה בנבחרת קרואטיה הבכירה ב-1 במרץ 2006, בניצחון במשחק ידידות נגד ארגנטינה בבזל.
מודריץ' שיחק פעמיים בטורניר הגמר של מונדיאל 2006, כאשר נכנס כמחליף במשחקים נגד יפן ואוסטרליה.
לאחר מינויו של סלאבן ביליץ' לאימון הנבחרת קיבל יותר דקות משחק, ותחתיו הוא כבש את שערו הראשון עבור קרואטיה בניצחון 0–2 על איטליה, במהלך משחק ידידות ב-16 באוגוסט 2006 בליבורנו.
מאז הוא החל לשחק בהרכב הפותח של הנבחרת, לה תרם רבות בטורניר המוקדמות ליורו 2008, בו ניצח יחד עם נבחרתו את נבחרת אנגליה בשני המפגשים בין הנבחרות.
לאחר ציפיות רבות שחזו הצלחה עבור קרואטיה לקראת יורו 2008, הוא כבש את שערה הראשון של הנבחרת בטורניר, לאחר שכבש בעיטת עונשין בדקה הרביעית, בניצחון 0–1 על נבחרת אוסטריה ב-8 ביוני 2008. זה היה שער בבעיטת עונשין המהיר ביותר שנכבש בתולדות מפעל היורו.
הוא המשיך להרשים במשחקיו בטורניר וזכה בתואר שחקן המשחק מטעם אופ"א במשחקו השני, בו ניצחה קרואטיה את אחת הפייבוריטיות לזכייה, גרמניה.
במשחק רבע הגמר מול טורקיה ניצל טעות בהגנת טורקיה של השוער הטורקי רושטו רצ'בר, והצליח לבשל לאיבן קלסניץ' שער שהעניק יתרון 0–1 לקרואטיה, שנכבש דקה אחת בלבד לסיום תוספת הזמן, אך סמיח שנטורק השווה עבור טורקיה תוך שניות ספורות.
המשחק הגיע לבעיטות הכרעה, ומודריץ' החמיץ את שלו.
טורקיה ניצחה בדו-קרב בעיטות העונשין 1–3. בסיום הטורניר נכלל בנבחרת המצטיינים שלו והפך לקרואטי השני בלבד שנכלל בסגל זה בהיסטוריה (הראשון שזכה בתואר היה דאבור שוקר).
מודריץ' הצטיין במונדיאל 2018 ברוסיה והוביל את נבחרתו עד לגמר, שם הפסידה 2–4 לנבחרת צרפת.
הוא זכה בכדור הזהב ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר, בו כבש שני שערים.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022, שם הגיע עם נבחרתו למקום השלישי במשחק מול נבחרת מרוקו 1–2, וכן זכה בכדור הארד.
לוקה (לאה) וקס (כ"ט באדר תרע"ב, 18 במרץ 1912 – כ' בחשוון תשע"ד, 24 באוקטובר 2013) הייתה אשת התנועה הרוויזיוניסטית ולוחמת האצ"ל, ציירת ופסלת ישראלית.
לוקה (לאה) וקס נולדה בעיירה צ'חאנוב שבפולין לרבקה ויוסף כהנא.
למדה פסיכולוגיה בוורשה, ושם פגשה את בעלה ישראל וקס (נולד בכ"ז בתמוז תרס"ד, 1904 – נפטר בכ"א באייר תשנ"א, 1991).
וקס היה מקורב למנהיג הציוני זאב ז'בוטינסקי ושימש כמזכירו במשך שלוש שנים, בעת שהתגורר בפריז שבצרפת.
מילא תפקידים בכירים בתנועה הרוויזיוניסטית והצה"ר, היה מזכיר התנועה בפולין, תרגם מרוסית ליידיש את היצירה הספרותית שמשון ורומנים נוספים מאת ז'בוטינסקי.
לאחר היכרותם נעשתה לוקה לתומכת נלהבת של ז'בוטינסקי ושל תנועתו.
בארץ ישראל: בתנועה הרוויזיוניסטית והאצ"ל
בשנת 1934, נישאו בני הזוג ועלו לארץ ישראל.
ב-1937 נולד בנם היחיד עוזי (פרופ' לרפואה, חי בארצות הברית).
סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, ביקרה לוקה וקס אצל הוריה בלודז', להציג בפניהם את בנה, נכדם, בן השנתיים.
ב-1 בספטמבר פלשו כוחות גרמניה הנאצית לפולין, ולאחר סדרת ביקורים יומיומית במשרדי הגסטאפו, בהיותה תושבת ארץ ישראל המנדטורית ובעלת דרכון בריטי שהיה ברשותה, הצליחה להגיע בדרך לא דרך לברסלאו (ורוצלאב) ומשם לווינה והפליגה עם בנה באוניה מעיר הנמל האיטלקית טריאסטה, לארץ ישראל.
בשנת 1944, כאשר הכריז מנחם בגין, מפקד האצ"ל, את הכרזת "המרד", דהיינו חזרה למאבק חמוש בשלטונות המנדט הבריטי עד להקמת מדינה יהודית, הפכה דירת משפחת וקס ברחוב שינקין 74 בתל אביב למקום התכנסות ומקלט לחברי האצ"ל.
הדירה הייתה גם הכתובת לקבלת מכתבים מסווגים ותפקדה כתא דואר מחתרתי של מטה האצ"ל.
בני הזוג וקס הכירו את בגין מוורשה.
הם לא נרתעו מלקחת סיכונים, וזאת על אף העובדה שגידלו בביתם את בנם היחיד עוזי, והעניקו תמיכה וגיבוי להנהגת האצ"ל וללוחמיו.
לוקה הסבירה, כי לאחר שאיבדה את כל משפחתה בשואה אין לה עוד ממה לפחד.
למעשה, נפגש עמהם בגין כדי לבקש עזרה להצלת חייהם של חברי האצ"ל אשר נידונו למוות בעקבות פריצת כלא עכו.