tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2007 הביא הארגון לביטולו של צו שהוציא אלוף פיקוד המרכז, יאיר נווה, ואסר הסעת פלסטינים על ידי ישראלים ללא אישור מיוחד לכך.
בדצמבר 2010 פרסם העיתון "ישראל היום" מסמכים של הארגון המפרטים את מטרותיו לשנים 2011–2012, בהן "הכנסת נושא פשעי המלחמה" לשיח המשפטי, הציבורי והתקשורתי.
באפריל 2018 הגיש "יש דין", עם ארגוני שמאל נוספים, עתירה לבג"ץ בדרישה להוציא צו שיאסור ירי על מפגינים בעימותים בגבול ישראל-רצועת עזה.
הארגון, כמדיניות, מסייע רק לפלסטינים הנפגעים לכאורה בידי ישראלים.
הוא סירב לסייע לפלסטינים שעונו בידי הרשות הפלסטינית, בנימוק שהם "מייצגים נפגעי הפרות כאשר הפוגעים בהם אלו רשויות ישראליות או אזרחים ישראלים".
מנכ"לית הארגון היא זיו שטהל שנכנסה לתפקיד באפריל 2022 והחליפה את ליאור עמיחי.
פעילות הארגון מתבססת על עבודת צוות מקצועי של משפטנים, תחקירנים ואנשי מחקר, לצד עבודת מתנדבים העוסקים באיסוף המידע ובבדיקתו.
בעבר כיהנו במועצה גם פרופ' ארנה בן-נפתלי (מייסדת הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא) והיועץ המשפטי לממשלה לשעבר מיכאל בן יאיר.
חמישה מחברי המועצה הציבורית של הארגון פרשו ממנו ב-2013: אלוף (מיל.) שלמה גזית, עורכת דין טליה ששון, תא"ל שאול גבעולי, תא"ל אילן פז והמוזיקולוגית מיכל זמורה-כהן.
הם נימקו זאת בשתי סיבות: א.
שיתוף הפעולה שלו עם גורמים זרים, "שונאי ישראל" כלשון חלק מהפורשים.
סירובו של הרוב בארגון להגדיר את "יש דין" כארגון ציוני.
אחד מבכירי הארגון בשנים 2008 עד 2016 היה תחקירן השטח שלו, מוהנד ענאתי.
קודם לכן היה ענאתי שותף בחוליית טרור, הורשע בהריגת משתף פעולה ועבירות ביטחון נוספות וישב בכלא הישראלי 9 שנים.
תרומות לעמותה התקבלו מהאיחוד האירופי, ממשלות נורווגיה, הולנד, אירלנד, גרמניה, בריטניה וקרנות שונות כגון NDC, אוקספם, קרן המכון לחברה פתוחה של ג'ורג' סורוס, קרן נעמי ונחמיה כהן והקרן החדשה לישראל.
דובר צה"ל הגיב על דו"ח שפרסמה "יש דין" וטען כי הוא לקוי בפגמים שונים שנובעים בין השאר מבחינה חלקית של הנתונים, משיטות מחקר בעייתיות, מחוסר היכרות מספיקה עם מערכת המשפטית ביהודה ושומרון ומהימנעות מהשוואתה למערכות משפט דומות במערב.
בעקבות פניית גורמים בימין הורה השר לביטחון הפנים, יריב לוין, ליועץ המשפטי של המשטרה שלא להשתתף בכנס של הארגון במאי 2015. באופן דומה הודיע דובר צה"ל, מוטי אלמוז, כי הורה לבטל את השתתפות היועץ המשפטי של אוגדת איו"ש באירוע.
"יש ונדמה" הוא אלבום אוסף כפול שהוציאה הזמרת ירדנה ארזי ב-1998. האוסף מכיל 40 שירים מתקופות שונות בקריירה של ארזי, כ"אתה לי ארץ", "שהשמש תעבור עלי", "בן אדם", ו"הביתה".
באוסף ישנם שירים שהוקלטו טרם הוצאת האוסף, בהם "שיר של יום חולין" עם אבי פרץ והשיר "ושמה לא תבוא" אותו הקדישה ארזי ליצחק רבין ושמעון פרס על מאמציהם להגיע להסכם שלום.
"אתה לי ארץ" - מתוך האלבום אתה לי ארץ
"שהשמש תעבור עלי" - מתוך האלבום דרישת שלום
"בן אדם" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"בין פרחי הגן" - מתוך אלבום האוסף תחנה בדרך
"האיש מן החלום" - מתוך האוסף תחנה בדרך
"אדם אחר" (עם יהורם גאון) - מתוך האלבום עוד יום אחד
"שירו שיר אמן" - מתוך אלבום האוסף שוב בתמונה
"קו האהבה" - מתוך האלבום דרישת שלום
"מוזיקה נשארת" - מתוך האלבום ירדנה ארזי
"עוד נגיע" - מתוך האלבום אתה לי ארץ (הופיע במהדורה השנייה בלבד)
"שוב בתמונה" - מתוך האוסף שוב בתמונה
"חפץ חיים ברוח הגוברת" - מתוך האלבום מה נשמע
"מה יש לי" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"יריד האהבה" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"הכינור הנאמן" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"רוח ואש" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"כשהצועני אוהב" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"עגילי דמאר" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"פת חלקה טובה" - מתוך האלבום דרישת שלום
מולדתי!" (במסגרת שוקולד מנטה מסטיק) - מתוך תוכנית של הערוץ הראשון משירי שאול טשרניחובסקי
"הביתה" - מתוך האלבום מה נשמע
"יש ונדמה" - מתוך האלבום אתה לי ארץ
"היא רוקדת" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"שיר אשה בחורף" ("אהבתנו היא תשבץ...") - מתוך האלבום אנשים זרים
"ילדה יחפה" - מתוך האלבום אנשים זרים
"מחוזות האהבה" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"ונצואלה" (כחלק משוקולד מנטה מסטיק) - מתוך האוסף תחנה בדרך
"ליל חניה" (עם חנן יובל ואפרים שמיר בליווי שלישיית אף אוזן גרון) - לראשונה משוחרר על גבי אלבום של ירדנה.
"מי היה החולם" (עם אפרים שמיר במסגרת להקת הנח"ל) - לראשונה משוחרר על גבי אלבום של ירדנה.
"ושמה לא תבוא" - טרם הופיע באלבום.
"שיר של יום חולין" (עם אבי פרץ) - טרם הופיע באלבום.
"מה נתת לי" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"אל תאמר" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"דמיון מזרחי" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"אינני" - מתוך האלבום אנשים זרים
"עוד יום אחד" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"בת הדייג" - מתוך האוסף תחנה בדרך
"קרוב לים" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"דרישת שלום" - מתוך האלבום דרישת שלום
"שלושה דורות" - מתוך האלבום מתוך שאהבתי
גברי מזור - עריכה וייעוץ אמנותי
דניאל חכים - צילום עטיפה
יש לך הודעה הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1998, שביימה נורה אפרון, בכיכובם של טום הנקס ומג ראיין.
הסרט הוא מין רימייק לסרט "החנות מעבר לפינה" (1940), שמבוסס בעצמו על המחזה "Parfumerie" מאת מיקלוש לסלו.
בסרט יש השפעה של ספרה של ג'יין אוסטן "גאווה ודעה קדומה" על מערכת היחסים בין הדמויות הראשיות.
זהו הסרט השלישי שבו ראיין והנקס משתפים פעולה אחרי הסרטים "ג'ו נגד הוולקנו" (1990) ו"נדודי שינה בסיאטל" (1993).
קייטלין קלי (מג ראיין) מנהלת חנות ספרים עצמאית שירשה מאמה.
כשהיא מגלה שמול החנות שלה עומדת להיפתח רשת ענקית של ספרים שתנוהל על ידי ג'ו פוקס (טום הנקס), היא מחליטה להילחם על הישרדותה של החנות שלה.
בד בבד, ומבלי לדעת שניהם מתכתבים דרך הדואר אלקטרוני זה עם זה.
בעוד השניים נהיים אויבים מרגע לרגע במציאות, מערכת היחסים שלהם צוברת תאוצה דרך הדואר אלקטרוני והם מחליטים להיפגש.
קייטלין מקדימה, בעוד ג'ו מאחר קצת, וכשהוא מגיע, ומגלה שמדובר בקייטלין, הוא מחליט לנסות לכבוש את לבה מבלי לספר לה שהוא המתכתב האנונימי שלה.
המאבק נגד סגירת חנות הספרים הקטנה נכשל, וקייטלין המובטלת סולדת מג'ו יותר מתמיד, אך הוא ממשיך למצוא תירוצים להיפגש איתה, וממשיך במקביל להתכתב איתה.
קייטלין מתחילה גם היא לפתח רגשות כלפי ג'ו.
כשהמתכתב האנונימי מציע שייפגשו היא מסכימה.
בפגישה היא מגלה שמדובר בג'ו, ומגלה לו שרצתה שזה יהיה הוא.
טום הנקס - ג'ו פוקס
מג ראיין - קייטלין קלי
גרג קיניר - פרנק נאוסקי
פארקר פוזי - פטרישיה עדן
ג'ין סטייפלטון - בריידי קונרד
סטיב זאן - ג'ורג' פאפאס
הת'ר ברנס - כריסטינה פלטקצ'ר
הסרט זכה להצלחה כלכלית ענקית.
הוא הסיסמה של קמפיין פרסומי מטעם ועדת יצרני החלב של קליפורניה (California Milk Processor Board).
הקמפיין מתקיים מאז 24 באוקטובר 1993, והוא נועד לעודד צריכת חלב.
בהמשך הותר השימוש בסיסמה גם ליצרני חלב אחרים ולחקלאים.
הסלוגן מהווה את אחת מסיסמאות הפרסום המוכרות בארצות הברית.
יצרני החלב בקליפורניה החליטו לממן את הקמפיין הפרסומי, לאחר תקופה ארוכת-שנים שהתאפיינה בירידת מכירות החלב.
הקמפיין הפך לאחד הבולטים בתקופתו, והסיסמה "יש לך חלב?" הפכה לסיסמה מוכרת.
נעשו עליה פרפרזות רבות, בצורת פרסומים עם סיסמה דומה, בהם הוחלפה המילה "חלב" במוצרים אחרים.
הקמפיין הוביל לעלייה במכירות החלב בקליפורניה, אך לא בשאר ארצות הברית.
עם זאת, הקמפיין בלם את הירידה העקבית במכירות החלב.
ב-1995 הותר השימוש בסיסמה לפרסומות של ועדת יצרני החלב הלאומית (National Milk Processor Board, או MilkPEP), שהפיקה מאז פרסומות רבות בכיכובם של ידוענים מתחומי הספורט והבידור, וכן דמויות מצוירות.
בפרסומים אלו פניהם של הידוענים עוטרו ב"שפם" לבן של חלב, כאשר סיסמת הפרסום "Where's Your Mustache?" (היכן השפם שלך?) הפכה אף היא לסיסמה ידועה.
יש לי צרות אבל לא כאלה הוא ספר ילדים מאת ד"ר סוס שנכתב בשנת 1965. תורגם לעברית על ידי לאה נאור.
גיבור הספר הוא יצור שחי בשלווה בכפר קליפר.
יום אחד, בעודו מטייל איבד ריכוז בשל פרחים שהסבו את תשומת-לבו, נתקל בסלע ונחבל בגבו.
מסקנתו הייתה כי עליו להביט קדימה ולא להתרכז בדברים אחרים.
אולם במהרה גילה כי צרות עלולות להופיע גם מכיוונים אחרים: מלפנים ישנם הסלעים; מאחוריו הופיע קווילי קלב, יצור שנשך את זנבו; מעליו הגיח סקרוץ, יתוש שנטפל אליו בצווארו; ומהאדמה הופיע יצור שנשך את רגליו בשם סקרוב.
בעודו מוקף בכל הצרות האלה, עובר לידו יצור בעל כלי-רכב משונה למראה שלו גלגל יחיד וגמל המושך אותו.
היצור ממעיט מחומרת צרותיו של הגיבור ומציע לקחת אותו עמו לעיר בשם סולה סלה.
סולה סלה שוכנת ליד נהר נאה בשם האו הלה.
בעיר זו אין צרות, לפחות לא כאלו שחווה הגיבור.
אולם תלאותיו של הגיבור רק החלו.
הדרך הסתברה כארוכה וקשה מכפי שציפה, כי הגמל חלה וכעת עליהם למצוא לו רופא כאשר הם גוררים אותו בעצמם ברצועות-הרכב.
בבוקר התמזל מזלם ונמצא רופא לגמל.
הרופא מודיע להם שהגמל צריך מנוחה ואינו יוכל להמשיך.
הגיבור היה עייף מאוד, אך היצור השני הבטיח לו כי ישנה באזור תחנת הסעה של אוטובוס שיוצא לסולה סלה.
הגיבור הולך לכוון התחנה, אולם הסתבר שמארבעת גלגלי האוטובוס יצא האוויר עקב ארבעה מסמרים שהנהג עלה עליהם בשוגג ועל-כן יהיה עליו לצעוד ברגל.
בעודו צועד, פרצה לפתע סערה קשה.
הוא מצא את עצמו מנסה לישון בתוך מים קרים עם המון ינשופים ועכברים הסובלים גם הם מהקור.
כשנרדם לבסוף, הוא חולם שישן הוא בעיר סולה סלה ושצרותיו תמו כבר.
משינה מתוקה זו הוא מתעורר לפתע ומוצא את עצמו נסחף בשיטפון.
בהמשך, הגיבור מגלה שמישהו השליך לו חבל לעזרה כדי שיוכל לטפס למעלה ולצאת מהמים.
לדאבונו, הסתבר לו כי זורק החבל הוא גנרל קשוח שמגייס אותו לצבא.
הוא פקד עליו לצעוד בראש כשכלי-נשקו היה בסך הכל קנה קש וגרגר אפונה.
הגנרל ולוחמיו רצו לכבוש את ארץ "פפונוס פרלוי" שהיו בטוחים שהיה בה "פפון" יחיד בלבד.
כשמסתבר להם כי היו שם פפונים לא מעטים, כל צבאו המפואר של הגנרל הסתובב לאחור וברח, מלבד הגיבור שנותר לבדו מול הפפונים.
הגיבור עומד מול מצב מסובך ומתחיל לחשוב שאולי סופו קרב.
אז הוא מבחין לפתע בצינור מוזר ועליו הכיתוב "נור 6".
לא היה לו זמן לגלות מה פירוש המילה "נור" והוא קפץ פנימה.
הצינור נתגלה כמערה חשוכה ובה מיליון ציפורים שטעו בדרכן ונשאו חפצים שונים, נתקלו ופצעו אותו.
אחרי קשיים מרובים וחבלות בגופו, יצא משם היצור מבעד פתח כחול והגיע אל הנהר האו הלה.
הוא מבין שבקרוב יגיע למחוז חפצו.
ואז הוא מגיע סוף סוף ליעד הנכסף!
הוא נפגש עם איש העומד בשער של העיר סולה סלה שסיפר לו כי בסולה סלה אין צרות כמעט, מלבד צרה אחת שישנה בכל זאת בעיר.
הצרה היא "נולי בולי מנעולי", יצור ירוק וקטן הגר בתוך חור המנעול של הדלת היחידה שדרכה ניתן להיכנס לעיר.
אי אפשר היה לפתוח את הדלת והאיש טוען כי הריגתו של היצור תוביל למזל רע.
האיש הציע לגיבור לרוץ איתו לעיר אחרת, ששמה בולה בו בל, השוכנת ליד נהר נאה ששמו ואו ול.
לדבריו, אין בעיר הזו צרות בכלל.
הגיבור מהסס, מתלבט ושוקל האם ללכת בעקבות האיש ליעד החדש אך לבסוף מחליט לחזור לכפר קליפר, ממנו יצא.
הסיפור מסתיים בכך שהגיבור מחליט להתייצב מול הצרות שמחכות לו בכפר ולשם כך הצטייד במקל, ומכריז שמעתה לצרות שלו יש יריב בדמותו.
"יֵשׁ לִי גַן" הוא שיר אהבה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק, אשר נכתב בשנים תרס"ז-תרס"ח 1907–1908. השיר פורסם לראשונה במרץ 1908 בירחון השילוח, כשני מתוך קבוצה של חמישה שירי עם.
ארבעת השירים האחרים בקבוצה הם: "בין נהר פרת ונהר חדקל", "תרזה יפה", "מנהג חדש" ו"לא ביום ולא בלילה".
"השיר נדפס בשינויים ניכרים כשיר ילדים במקראה "שבילים" שבעריכת יעקב פיכמן (אודסה, תרע"ח).
השינויים שנועדו להבליע את הטון הארוטי של השיר נעשו כנראה בהיתר המשורר".
כרוב שיריו של המשורר, נכתב השיר בהגייה אשכנזית.
הדוברת מתארת את יחסיה, געגועיה ומאוייה, כמו גם את שיחותיה עם אהובהּ.
בלשון מטפורית היא מתארת את חמוקי גופה ואת המגע עם בן הזוג ומייחלת לנישואיה הקרובים עמו, והוא נעתר לבקשתה.
שירי העם שכתב ביאליק סייעו לו לפרוק אנרגיות שלא התאימו לשירתו הקנונית, להשתעשע ולומר דברים בוטים במסווה רך.
היצירה משלבת בין ההרמזים מ"שיר השירים" לבין מוטיבים משירי חתונה עממיים ביידיש, כמו למשל ההתלבטות של החתן המיועד, או ההתגרות באורחי החתונה.
הנופך הארוטי של השיר מתקבל מהשימוש במילים כמו גן, באר ודלי נוטף, שאינם מותירים מקום לספק לגבי התפקיד שלהם בעלילת פיתוי ארוטית.
השיר נפתח בנימה חיובית כאשר הנערה מתארת את עולמה האידילי.
בהמשך, עם זאת, מתברר שהאידיליה שקרית, ושהנערה מלאת פחדים וחששות.
הפער בין הביטחון של הנערה הגיבורה המאמינה כי חתנה יגיע וייקחנה לאישה נמצא גם בשיר נוסף של ביאליק - בין נהר פרת ונהר חידקל.
המלחין נחום נרדי עיבד את הלחן בהשפעת נעימה ערבית סורית עממית של עבד אלרחים אלמסלוב, וזכה בין השאר, לביצועיהם של הזמרים: נעמי צורי ואריה זקס, ברכה צפירה, נחמה הנדל, מיכל טל, עפרה חזה, דקלון ושם טוב לוי.
השיר הושר גם בגרסת לאדינו ונקרא "יוצא אני למרסיי".
שמואל הארולד הלחין בשנת 1969 את השיר בלחן פחות מוכר.
השיר בוצע על ידי אחותו שולה הארולד ועל־ידי אביבה שורץ.
יצחק ישראל הלחין את השיר שבוצע על־ידי אינה גולדשטיין.
עזרא אהרון הלחין את השיר בסגנון מזרחי, בביצועה של מורין נהדר.
יחזקאל בראון הלחין את השיר בתוך מחזור השירים טווס זהבי, לביצוע של מקהלת העפרוני.
יש לי אישה ילדה, ולַמְבְּרֶטָה ואני גר בתל אביב הוא אלבום האולפן העשירי (בשבע שנים) של הזמר, המלחין והמוזיקאי שלמה ארצי שיצא ביוני 1977. מעבד שירי האלבום הוא אילן גלבוע.
מתוך האלבום זכו להצלחה השירים "אני רוצה תמיד עיניים", "מקום היסטורי", "אהבה 1,5,2,5" (שהגיע למקום ה-29 במצעד הפזמונים של שנת תשל"ז (1977)) ו"יש לי אישה, ילדה ולמברטה".
שלמה ארצי - מילים, לחנים ושירה
אילן גלבוע - פסנתר, מוג, עיבודים
יאיר שרגאי - גיטרות והפקה מוזיקלית
שלמה חממי - תופים וכלי הקשה
יגאל מאירוב - גיטרות נוספות
ארנון פלטי, קובי כהן ואצ'י שטרו- גיטרה בס
יש דין ויש דיין הוא ביטוי תאולוגי המופיע במקורות היהדות, המבוסס על האמונה בשכר ועונש אלוהיים.
גם היפוכו של ביטוי זה נפוץ במקורות: "אין דין ואין דיין" (בארמית: "לית דין ולית דיין"), והוא מתאר מצב של אנרכיה ושל הפקרות משפטית, בה "אִישׁ הַיָּשָׁר בְּעֵינָיו יַעֲשֶׂה".
הביטוי משמש בהתייחסות לאירועים שהתרחשו שהדובר מוצא בהם מימוש של צדק אלוהי, או גם כאזהרה לעתיד.
בשפה העברית המודרנית הביטוי הפך למטבע לשון המתייחס גם לגמול או ענישה בידי-אדם, ובמובן זה הוא ההפך מהמצב המתואר במקרא בו מחמת חולשת השלטון איש הישר בעיניו יעשה.
בתרגום ירושלמי לספר בראשית מופיעים הביטוי והיפוכו בוויכוח שבין קין להבל: (בעברית: ענה קין ואמר להבל: אין דין ואין דיין ואין עולם הבא ואין שכר לצדיקים ואין עונש לרשעים.
ענה הבל ואמר לקין: יש דין ויש דיין, ויש עולם הבא ויש שכר טוב לצדיקים ויש עונש לרשעים).
גם בבראשית רבה מופיעים הביטוי והיפוכו: .
לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות טענו מתנגדי ההתנתקות שפוליטיקאים שתמכו בתוכנית סיימו את תפקידם או נענשו כתוצאה מהתערבות אלוהית, כי "יש דין ויש דיין".
המטה להצלת העם והארץ, הפיץ גישה זו בפליירים ובחוברות.
גישה זו הוצגה גם בשיר "יש דין ויש דיין" שכתב ושר הזמר אריאל זילבר בשנת 2007. השיר נכלל באלבומו השמיני "פוליטיקלי קורקט", והופק גם כווידאו קליפ.
בתעמולת הבחירות לכנסת השבע עשרה השתמשה מפלגת תפנית בססמה "אין דין.
יש דיין" כמשחק מילים על שמו של מספר 1 במפלגה, עוזי דיין.
"יש דין ויש דיין" הוא גם שמו של אחד מסרטיו של יהודה גרובייס משנת 2003, העוסק בסיפור אודות הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש.
"יש לי ציפור קטנה בלב" הוא אחד משיריו הידועים של יגאל בשן.
השיר פורסם בשנת 1975 באלבום "יש לי ציפור קטנה בלב".
בשן הלחין וכתב את המילים יחד עם יוסי בנאי.
ב-1974 התבקש בשן להלחין כמה מנגינות לשירי שלישיית "הגשש החיוור" (אחת מהמנגינות הייתה הלהיט "נא") .
לחן השיר יועד בתחילה לשירו של יוסי בנאי "בין הזמנים", אך חברי הגשש חשבו שהוא לירי מדי והחליטו שאיננו מתאים לצרכיהם.
השיר של בנאי פורסם לבסוף בלחן של יצחק גרציאני, בתקליט של הגששים "אופסייד סטורי" (1974).
יוסי בנאי, שהבחין כי בשן התאכזב מכך שלא אהבו את הלחן, פנה אליו ואמר "ילד, 'יש לי ציפור קטנה בלב והיא עושה בי מנגינות' לך הביתה תמשיך".
כך הקרדיט על מילות השיר נתון לבנאי ובשן במשותף.
כעבור 7 שנים השיר זכה לפארודיה באחד ממערכוני השלישייה, 'קרקר נגד קרקר'.
גברי בנאי אומר: "יש לי ציפור משוגעת ששרה בתוך גרוני!", ושייקה לוי עונה לו במנגינה של השיר: "ווי ווי ווי ווי".
השיר עצמו הגיע בשיאו למקום הראשון בגל הקל במצעדים השבועיים למשך שבוע, ובאותה שנה הגיע למקום ה-10 במצעד הפזמונים העברי לשנת תשל"ה.
ב-1983 פורסמה כתבה ב"מעריב" בה אמר בשן כי "'יש לי ציפור קטנה בלב' הוא השיר היחיד שהצלחתי להלחין בצורה כנה ממש.
יש בו אינטגרציה של מזרח ומערב.
זה שיר מאוד טבעי, וזה אני...."
ב-1977 יצא השיר באנגלית כסינגל בשם "Sing It Like a Bird" ב-1979 הוא נכנס לאלבום "You Got the Power".
השיר ליווה את מופע ההתרמה "לב זהב" 2000 של וראייטי.
נכלל בעיבוד מחודש בסרט "ביקור התזמורת", והושמע בביצועים שונים בטלוויזיה.
ב-2009 בפרויקט מיוחד לציון שנה למותו של יוסי בנאי נמצא שזהו השיר המושמע ביותר של בנאי בעשור האחרון, עם 3,175 השמעות.
ב-2019 יצא השיר בביצוע של נועה קירל, במסגרת אלבום המחווה "אם הייתי שר לך - שרים יגאל בשן".
"יש לי אהוב בסיירת חרוב" הוא שיר של להקת פיקוד מרכז, שכתב חיים חפר והלחין יאיר רוזנבלום, ואשר בוצע לראשונה בשנת 1970, בתוכניתה ה-18 של הלהקה, "ליד הירדן".
השיר, שהוא לכאורה בלדה המתארת סיפור אהבה באופן היתולי, מתאר למעשה את פעולותיה המורכבות והחשובות, לפי השיר, של סיירת חרוב בזמן מלחמת ההתשה בבקעת הירדן.
סיירת חרוב (גדוד 484), הייתה סיירת פיקודית, שפעלה בפיקוד המרכז בין השנים 1966–1974, ועסקה במשימות סיור ובמשימות מיוחדות שעיקרן תצפיות, מארבים חודרים מעבר לגבול ומרדפים אחר מחבלים ומסתננים באזורי יהודה ושומרון.
עד פרסום השיר בשנת 1970 נחשבה הסיירת לסודית והצנזורה הצבאית לא אישרה את פרסום שמה.
הביצוע של סולנית הלהקה, שלומית אהרון, הביא לפרסומה כבר בהופעותיה הראשונות והיה בין הגורמים שהזניקו את הקריירה שלה בהמשך.
השיר מורכב משבעה בתים, אשר כל אחד מהם מסתיים בשורה "יש לי אהוב בסיירת חרוב".
השיר מתאר את חוסר זמינותו של האהוב אל בת זוגו, במהלך ימות השבוע.
ביום הראשון היה במארב ולא היה פנוי לה; ביום השני והשלישי היה בסיור ולא היה זמין; ביום רביעי וחמישי היה עסוק, וכן הלאה.
הבתים מתארים את האהבה של הלוחם האהוב לשטח ולכלי הנשק, במקום לה.
לדוגמה, במילים "כשלי הוא נשבע, אחכה לך, מרדף יש ליד ים המלח"...
"לבי במזרח כשהוא במארב" (משחק מילים עם השורה "לבי במזרח ואנכי בסוף מערב" של רבי יהודה הלוי), ועוד.
השורות "רק זאת שמרוב אהבה לציון, תפס הוא הרבה אשמים בשומרון" מרמזות לשני ספריו המפורסמים של אברהם מאפו - "אהבת ציון" ו-"אשמת שומרון".
לימים התברר כי בכתיבת השיר היו מעורבים מאבקי כוחות של אלופי פיקוד, שהביאו לעקיפה של הצנזורה הצבאית.
באותם ימים התנהלה תחרות בין הלהקות הצבאיות ובין שלושת אלופי הפיקודים הממונים עליהן.
אלוף פיקוד המרכז, רחבעם זאבי (גנדי), התקנא באלוף פיקוד הדרום על כך שלהקת פיקוד דרום הכפופה לו הפיקה באותה תקופה את השיר "בסיירת שקד" (מלים: דליה רביקוביץ', לחן: רפי בן-משה), על סיירת שקד, שיר שהפך ללהיט בתוכניות הזמר ברדיו.
מאחר שהיה מעוניין שלהקת פיקוד מרכז תתמודד באותו שדה קרב, פנה לחיים חפר בבקשה לכתוב שיר סוחף על סיירת חרוב – גולת הכותרת של פיקוד המרכז.
כך נולד ההמנון לסיירת חרוב.
בתוך זמן קצר יצאה גם להקת פיקוד צפון עם השיר "סיירת אגוז" (מילים: דודו ברק, לחן: אפי נצר), על סיירת אגוז.
בתמורה לכתיבת השיר ניאות זאבי להתיר ללהקת פיקוד מרכז לשיר את שירו השני של חיים חפר, שהיה שנוי במחלוקת, "הימים האחרים".
בטור שפרסם נחום ברנע בעיתון "דבר", תיאר את השתלשלות כתיבת השיר, וטען כי חשיפת שמה של סיירת חרוב הייתה חשיפת סוד צבאי שלא לצורך.
עד אז אסרה הצנזורה הצבאית על אזכורה של סיירת חרוב, שקיומה ופעולותיה היו סודיים.
לפי הפרסום בטורו של ברנע, זאבי החליט על דעת עצמו לבטל את הצנזורה הצבאית על אזכורה של הסיירת, לצורך פרסום השיר, ללא הליך מסודר, מבלי שהתקיימו דיונים על כך, ומבלי שהתקבלה החלטה מקצועית.
בעקבות כתיבת טור ביקורתי זה ספג ברנע, לדבריו, סדרת התנכלויות לו ולאמו, התנכלות שהופסקה רק בעקבות פניית עורכת "דבר", חנה זמר, לרמטכ"ל.
השיר מתאר את הלוחם המסור, האוהב את המדינה ואת הצבא יותר מאשר את אהובתו.
במהלך השנים נעשו פרודיות שונות על השיר.
בסדרת הטלוויזיה של כאן 11 "היהודים באים", בפרק השני בעונה השלישית, שימש השיר לפרודיה על הלהקות הצבאיות, תוך ביקורת על הטרדות מיניות בצה"ל.
יורם טהרלב, מרדכי נאור, שירו הביטו וראו: הסיפורים שמאחורי השירים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992.
קרן רוזנבלום-פולק (עורכת), תמיד עולה המנגינה: משירי יאיר רוזנבלום, עמ' 42–45, הוצאת משכל, 2013.
יש לה את זה היא סדרת דרמה קומית וקומדיה רומנטית ישראלית ששודרה החל מה-4 במרץ 2018 בקשת 12. הסדרה עוסקת בנטלי לוי, בחורה מאשקלון שחולמת להיות מעצבת אופנה, ומגיעה לתל אביב במטרה להגשים את חלומה.
הסדרה נוצרה על ידי דנה עדן, מיכל מונצ'ז ואבנר ברנהיימר.
בנוסף, הכריזה ההפקה על רצונה להעלות עונה שנייה לסדרה אך הוקפאה בשל התפרצות מגפת הקורונה, ונדחתה עד שנודע כי לא תחודש.
נטלי (ניב סולטן) היא בחורה מאשקלון שמחפשת עבודה ומגיעה לתל אביב לראיון אצל רפאל "רפא" אוזן (אקי אבני).
בתחילת הדרך היא מעצבת את שמלת החתונה של שירז אוחיון (מגי אזרזר), זמרת לאומית פופולרית שמתחתנת בתחילת הסדרה.
לאחר שרפאל גונב את שמלת הכלה שעיצבה נטלי ומצהיר שהיא שלו, מה שמתגלה בערב החתונה לשירז וליאור כשקר, מוצעת פשרה בה נטלי הופכת לסטיילסטית האישית של שירז אך לא מספרת שהשמלה שלה.
בעלה של שירז, ליאור אלימלך (עוז זהבי) מתאהב בנטלי בעוד נטלי מאורסת לשחר.
לאחר ששחר נפצע בצבא, נטלי חוזרת לאשקלון ועוזבת את חלומה.
בעקבות מקרה של הטרדה מינית על ידי שר הביטחון, נטלי עוזבת את שחר וחוזרת לתל אביב והרומן שלה עם ליאור מתחזק.
היא נרשמת לתחרות מעצב השנה, מכיוון שנרשמה מאוחר עליה למהר במציאת ספונסר ותופרות.
נטלי מוצאת ספונסרית, ורד סוויסה, חברתה מהעבר שהכירה כשעבדה אצלה בסופר, וחברותיה מעבודתה הקודמת, אולגה והודנה, עוזרות לה בתפירה.
מעסיקה לשעבר של נטלי, רפאל, משתתף גם הוא בתחרות מעצב השנה, אך הוא אינו מצליח לעצב אף בגד.
והוא משתמש במחברת סקיצות של נטלי ללא רשותה.
בפרק האחרון שירז מגלה על הרומן של ליאור ונטלי, מאיר מפסיל את נטלי כיוון שכביכול נטלי העתיקה מרפאל את הבגדים שהוא גנב ממנה.
שירז מבקשת מנטלי שתקנה לה בדיקת הריון אך זה מראה לשירז שאין הריון ושירז מבואסת וליאור שמח שיכול להיות עם נטלי.
רגע לפני סוף התחרות שירז מציעה לנטלי שהיא (שירז) תודה שרפאל גנב את כל הקולקציה ממנה (נטלי) וגם על שמלת הכלה שנגנבה ממנה, אך רק בתנאי שתוותר על ליאור.
נטלי לא מסכימה לכך ומעדיפה להיות עם ליאור.
רפאל זוכה בתחרות מעצב השנה ורפי וורד הופכים לזוג, לפני עלייתה לבמה שירז מגלה שהיא בהריון דרך בדיקות דם שקיבלה לנייד שלה.
בסוף הפרק האחרון מבטם של נטלי וליאור נפגשים למשך דקה ארוכה בה נטלי שמחה בהתחלה אך לאחר שרואה שליאור מאוכזב הבעת פניה הופכת מבולבלת והפרק מסתיים בכך שליאור הולך.
נטלי לוי (ניב סולטן): הדמות הראשית של הסדרה.
היא בחורה אשקלונית שמגיעה לתל אביב כדי להפוך להיות מעצבת אופנה.
נטלי היא בחורה אופטימית, חיננית וטובת לב.
בתחילת הסדרה היא מאורסת לבן זוגה שחר אך במהלך הסדרה מתאהבת בליאור.
ליאור אלימלך (עוז זהבי): זמר ובעלה של שירז.
במהלך הסדרה מתאהב בנטלי ומפסיק להרגיש לאשתו שירז, אך מגלה בסופו של דבר ששירז בהריון ממנו.
שירז אוחיון (מגי אזרזר): זמרת מפורסמת, נשואה לליאור ומגלה שהיא בהריון מליאור.
שחר פרנקו (מאור שוויצר): סרן בצה"ל וארוסה לשעבר של נטלי.
אובססיבי לנטלי ומאוהב בה מאוד.
ורד סמולנסקי (מיה דגן): בעלת רשת סופר מרקטים.
עוברת גם היא לתל אביב.
רווקה שמחפשת זוגיות ובמהלך הסדרה נהיית בת זוגו של רפי לוי, אביה של נטלי שאותה היא אוהבת מאוד.
רפאל אוזן (אקי אבני): סטייליסט הומוסקסואל שהפך למעצב אופנה כושל.
נטפל לנטלי מההתחלה ומקנא בה.
דמותו מופיעה גם בסדרה "מקיף מילאנו".
רפי לוי (דני שטג): אביה של נטלי חי באשקלון עם אחיה של נטלי, ים.
נהיה לבן זוגה של ורד סמולנסקי לאחר שבהתחלה לא ממש חיבב אותה.
ים "ימי" לוי (אדם גבאי): אחיה של נטלי.
ילד פסימי וקצת ממורמר וזאת בגלל טראומות מהעבר והגירושין של הוריו.
אולגה (סבטלנה דמידוב): עובדת עם נטלי בחנות הסטיילינג של רפאל.
הודנה (סמירה סרייה): עובדת עם נטלי בחנות הסטיילינג של רפאל.
מאיר טולדנו (רון שחר): מפיק את תחרות "מעצב השנה".
יוכי (ענת וקסמן): אשת ראש הממשלה.
אורי (אלינה לוי): עיתונאית רכילות.
עמית(תום אבני): מנחה טלוויזיה, היה בעבר בן זוגה של שירז.
"יש לי סימפטיה" הוא שיר שנכתב על ידי המשורר מאיר ויזלטיר, הולחן על ידי שלמה גרוניך ובוצע במקור על ידי נורית גלרון.
זהו אחד השירים הידועים ביותר של גרוניך והמזוהים ביותר עמו.
השיר נכתב על ידי מאיר ויזלטיר ונכלל בספר שיריו "דבר אופטימי, עשיית שירים" שיצא לאור בשנת 1976.
השיר הולחן ועובד על ידי שלמה גרוניך עבור ערב שירי משוררים השלישי שארגנה תחנת גלי צה"ל בשנת 1980. במסגרת ערב שירי המשוררים, שנערך ביוזמת מחלקת התרבות של גלי צה"ל, הולחנו ובוצעו שירים שנכתבו על ידי משוררים.
ערב שירי המשוררים השלישי הוקדש לעיר תל אביב שציינה את שנתה ה-70, ונערך בשיתוף עיריית תל אביב-יפו.
את השיר הלחין גרוניך בעת ששהה בניו יורק.
כשבוע לפני האירוע ביקש גרוניך את אישורו של ויזלטיר לשימוש ביצירתו.
את השיר ביצעה נורית גלרון בליווי נגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
ב-1982 הכניסה גלרון את השיר לאלבומה "סימפתיה".
השיר נכלל גם ב"אלבום משפחתי", אלבום משותף לגרוניך ולשם טוב לוי שיצא ב-1983, באלבום "מאחורי הצלילים" משנת 1984 שהוציאו יחד שלמה גרוניך ומתי כספי, ובאוסף "שלמה גרוניך - המיטב" שיצא ב-2010.
הווידאו קליפ לשיר צולם בחלקו באתרים שונים בתל אביב.
בקליפ התזזיתי נראה גרוניך מנגן בפסנתר במדשאת כיכר המדינה, מתרוצץ עם כלבים, דוחף אוטובוס, רוקד על הפסנתר ומטפס על פסלים ברחבת מוזיאון תל אביב לאמנות.
בחודש מאי 2023 יצא ביידיש השיר "שירה זינגט שירה".
מילים שכתב ליפה שמלצר- זמר-יוצר חסידי-אמריקאי לשיר.
השיר נפתח בשורה: "יש לי סימפטיה לאמנות קונספטואלית בתל אביב".
העיר תל אביב מתוארת בשיר כ"עיר בלי קונספציה", "טיח נופל" וכ"עיר בלתי מרגשת, מאורת טיח נואשת, נדנדת פח רועשת".
בשיר מובעת סימפתיה לאנשי תל אביב שמתוארים כמי שמתאמצים, מתרגשים, מתעקשים ומתייאשים.
הסימפתיה מובעת לאנשי העיר למרות עירם והתאורים הלא מחמיאים כלפיה בשיר ואולי אף בניגוד לעיר.
המילה "סימפתיה" היא מילת מפתח בשיר, ומופיעה לא פחות מ-25 פעמים, והיא אף המילה החותמת את השיר.
בשנת 1984 הזמר מתי כספי ביצע יחד עם שלמה גרוניך (מלחין השיר) את השיר במסגרת האלבום מאחורי הצלילים.
יש ילדים זיגזג הוא רומן חניכה מאת דויד גרוסמן, שיצא לאור בשנת 1994. הספר עוקב אחר נונו, בנו של איש משטרה בכיר שנקלע להרפתקה עם איש מסתורי ועובר מסע של גילוי עצמי וגילוי האמת על משפחתו, בעוד שהמשטרה רודפת אחרי שניהם.
בעקבות הצלחתו של הספר, בשנת 2012 יצא סרט הולנדי שהוא עיבוד לספר ונקרא באותו השם.
נונו הוא בנו של איש משטרה בכיר, המתקרב לגיל 13. אמו מתה כשהיה תינוק, והנפש הקרובה אליו ביותר היא גַבִּי, מזכירתו וחברתו של אביו.
בתחילת הסיפור הוא עולה על הרכבת בירושלים ונוסע לביקור משפחתי בחיפה, אך במהלך הנסיעה לוקח אותו איש מסתורי כבן 70, פליקס, למסע רב הרפתקאות.
במהלך מסע רב תחנות זה מתוודע נונו לעברו המשפחתי ולבני משפחתו, שאותם לא הכיר.
אמנון "נונו" פיירברג - גיבור הספר ומספר הסיפור.
נער בן קרוב ל-13 שיוצא מירושלים לפגוש קרוב משפחה בחיפה אך נקלע במקום זאת להרפתקה מסעירה שכוללים מעשה פשיעה קטנים וגדולים עם איש מסתורי, ושניהם בורחים מהמשטרה.
פליקס מסביר לנונו את מקור השם אמנון, כשהוא מספר לו על אמו: "ים היה בית שלה.
גם נתנה לך שם של דג."
פליקס - האיש המסתורי ש"חטף" את נונו ברכבת.
פושע ותיק שנחשב לאחד הפושעים הגדולים בישראל, והתאפיין בעבר באורח חיים ראוותני.
סבו של נונו, ואביה של זוהרה.
גבריאלה "גבי" - המזכירה של יעקב וגם חברתו, רצתה להינשא ליעקב וללדת איתו ילדים אך הוא סירב.
גבי בעלת כישרונות ונחשבת לבחורה נמרצת ומיוחדת, ונמצאת בקשר מאוד חם וקרוב עם נונו.
לא מרוצה ממראה החיצוני ומנסה הרבה דיאטות ללא הצלחה.
יעקב - אביו של נונו, איש משטרה בכיר.
התאהב בזהרה (אשתו, ואמו של נונו) ומאז מותה הפך לאדם קר וקשוח.
נונו אומר על שם זה: "חשבתי ש'יעקב' הוא שם מאוד מתאים לבלש.
לולה צ'יפרולה (כץ) - כוכבת תיאטרון מבוגרת שמככבת בעיקר בתיאטרון הבימה ונערצת על ידי גבי שחולמת לקבל את הצעיף שלה.
לקראת סוף הספר מסתבר שהיא אמה של זוהרה, ושהייתה ברומן ארוך עם פליקס.
מיכה דובובסקי - נחשב לחברו הטוב ביותר של נונו, אך נונו לא מחשיב אותו בעצמו לחבר.
מוזכר בדרך כלל בהקשרים שליליים, כאחד שנוטה לפגוע באווירה הטובה והנעימה, אך עדיין נשאר נאמן לנונו.
חיים שטאובר - תלמיד מחונן שעבר באמצע השנה לכיתתו של נונו והשניים התחברו במהירות, מנגן על פסנתר ובעל ידע רב בהרבה תחומים.
ביקר בלא מעט מדינות בעולם ומספר על זה רבות לנונו.
אמו נוהגת לדאוג לו רבות ולהגן עליו בכל דרך, בשל כך הוא פיתח אופי מרדני, והתחיל לעשות ביחד עם נונו מעשי פשיעה קטנים וגדולים.
הקשר של השניים הסתיים לאחר תקרית "הפרה של מאוטנר".
זוהרה - אמו של נונו ואשתו לשעבר של יעקב, בתו של פליקס.
התבגרה במהירות וכבר בתור ילדה קטנה חוותה קשיים נפשיים ודיכאונות.
עם השנים נעשתה פרועה, אמיצה וקשוחה.
יצאה להרבה הרפתקאות של פשיעה ומרמה ביחד עם אביה, פליקס.
שם הספר, "יש ילדים זיגזג", מופיע פעמיים במהלך העלילה:
לאחר שנונו סולק מבית הספר משוחחת גבי עם גברת מרכוס, מורתו, ואומרת: "ואולי לא כל אחד מתאים בדיוק למסגרת המרובעת של בית הספר!
כי יש אנשים עיגולים, גברתי, ויש אנשים שמיניות, ויש ילדים בצורה נניח, משולש, למה לא, ויש...
נונו מדמיין שגברת מרכוס חוזרת על רעיון זה מתוך הערכה אליו: "הוא לא היה פרוע, רק שהייתה לו נפש של אמן.
יש ילדים מרובעים, ויש ילדים זיגזג, ואנחנו לא הבנו את זה בזמן".
התיאור "ילד זיגזג" מצביע על היותו של נונו ילד של קצוות, ניגודים וסתירות, כפי שמתחוור במהלך העלילה.
נונו הופך מודע לניגודים אלה וחושב: "אני בן של שוטר ופושעת.
דויד גרוסמן אמר על ספרו:
"'יש ילדים זיגזג' הוא ספר צוהל כזה.
אם כי, כשאתה קורא אותו, אני חושב שמופיעה גם הבדידות של נונו, הגיבור, וגם הבלבול העצום שלו: הוא מרגיש שהוא לא כמו שמצפים שהוא יהיה.
שפועל בתוכו איזה נוסע סמוי, שיש בתוכו עוד ילד, עוד אישיות שהוא לא מבין אותה, שהוא נאבק בה ומתפתה לה.
כל הספר הוא בעצם המסע שלו להבין מיהו – להוציא לאור את המישהו הזה שנמצא בתוכו וגורם לו להיות בקונפליקט כל כך חזק עם עצמו.
את השאלה הזאת של 'מי אני' המשכתי לשאול כמעט בכל ספר שאני כותב."
יעל רנן הציגה את הסבא פליקס כטריקסטר - גיבור קומי שהקוראים צוחקים איתו ולא עליו, וציינה:
"הסב הטריקסטר פֶליקס ('שמח', 'מבורך', בשפות הלטיניות) חוטף את נכדו בן ה־13 למסע גדוש עבירות על החוק ובריחה משוטרים, ביניהם אביו של הילד.
הוא מגלה לנכד את הניגוד המשלים של כניסה לעול המצוות כדי לחבר את הזיג והזג באישיותו.
פליקס הוא הנגאטיב של המבוגר מציב הגבולות ומשליט המשמעת.
תיאטרון אורנה פורת, הצגת בכורה: 4 ביוני 2007 יוצרים: מחזה ובימוי - צביה הוברמן, מוזיקה - אבי בנימין, תפאורה - לילי בן נחשון, תלבושות - ילנה קרליך, תאורה - אינה מלקין, וידאו ארט - delight יפעת ליבני ושגית גיירמן
שחקנים: פליקס - פולי רשף, נונו - איתי שור/יניב ביטון, לולה - רוזינה קמבוס/אסתי קוסוביצקי, גבי - עירית נתן בנדק, יעקב אבא של נונו - דדי זהר/אורן דולפין, נהג קטר/שוטר - הראל קלמרו, זוהרה - סיוון בורנשטיין
בשנת 2012 יצא סרט הולנדי שהוא עיבוד לספר ונקרא באותו השם.
יש דברים שלא עושים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
השיר יצא לאור ב-26 בפברואר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
השיר יצא כחלק מקמפיין של רשת אופטיקנה למותג משקפי השמש "Verso".
השיר נכתב על ידי דולב רם ופן חזות, זיו קורן והולחן והופק על ידי רם וחזות.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי קרן חכמה והועלה לערוץ היוטיוב של עומר אדם ב-26 בפברואר 2020, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-7.1 מיליון צפיות ביוטיוב.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר נתן לשיר ביקורת מעורבת תוך שהעניק לו שני כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
נטע חוטר סקרה את השיר במאקו, תוך שכתבה:
הקומיקאי יוסי פנסו ביצע גרסת כיסוי פרודית על השיר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
"יש לי גלידה" הוא שיר ילדים עברי קצר ממקור רוסי.
זהו שיר עממי ידוע, בעל גרסאות מילים שונות, אך כותבו המקורי אינו ידוע.
לחן השיר מקורו בסרט המדבר הרוסי הראשון, "הדרך לחיים" משנת 1931.
ישנם מספר ביצועים מוקלטים בעברית לשיר.
בהקלטה מוקדמת של מרים בן עזרא משנת 1958 מהתקליט Israeli Songs For Children (עם נגינה באקורדיון של אלי פלוטניק), הבית הראשון הוא:
בגרסה מוקדמת נוספת של השיר, שהקליטה שרה יערי בשנות ה-50 בליווי רביעיית אנדרה, מילות הבית הראשון הן:
השיר נכלל באלבום "100 שירים ראשונים" (1984) וכן בקלטת הווידאו הנלווית בעלת אותו שם (1992), בביצועו של נתן דטנר (המופיע בקלטת לצד ציפי שביט), וכן באלבום "לקט שירים ראשונים לפעוטות – 44 שירים מהנים לגיל הרך" (1989) מאת עוזי חיטמן ובקלטת הווידאו הנלווית אליו "שירים קטנים" (1990).
כמו כן, הופיע השיר בקלטת הווידאו "סבתא בישלה דייסה - 100 שירי משחק ראשונים" (1995).
בשניהם מופיע השיר במילותיו בגרסתן המוכרת והמקובלת יותר כיום:
"יש לי גלידה" שימש כשיר משחק נפוץ בתור שיר מסירות, שבו קבוצה עומדת במעגל ומוחאת כפיים לקצב השיר.
במהלך שירת שלוש השורות הראשונות מסתובב אחד המשתתפים במרכז המעגל ומצביע על העומדים במעגל, עד לבחירת אחד המשתתפים למחול משותף.
כמו כן, בישראל נעימת השיר מקובלת כנעימה המבשרת על בואו של אוטו גלידה.
בשנת 2020 כללה להקת ההיפ הופ שאזאמאט את השורה "קו קו – אהה!
גלידה טובה!" בשיר "קוקילידה" מתוך המיני-אלבום "בוא נרגע".
"יש לי חולשה לרקדנים" הוא שיר שכתב יענקל'ה רוטבליט, הלחין צוף פילוסוף, וביצעה ריקי גל.
השיר נכלל באלבום "חפש בי" שהוציאה גל בשנת 1993.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ד (1994) דורג השיר במקום ה-16.
על השיר סיפרה ריקי גל: "יעקנ'לה הגיע אליי לפגישת עבודה כששיחקתי את אוויטה עם קבוצה של כ-30 רקדנים, ואני אומרת לו פתאום, 'יש לי חולשה לרקדנים, גם אני רוקדת'.
הוא הסתכל עליי ואמר לי 'הנה כתבת שיר.
הוא העביר את השיר המלא בזמן קצר מאוד.
נתתי את הטקסט לצוף, חבר טוב ונגן שעבד איתי, והשאר היסטוריה".
בשנת 2004 השיר בוצע על ידי עדי כהן, הראל סקעת והראל מויאל יחד עם ריקי גל (שהיא גם ביצעה במקור) במסגרת הגמר הגדול של העונה השנייה של התכנית "כוכב נולד".
יש לי חור בלב בצורה שלך הוא סינגל של להקת ג'ירפות בשיתוף עם הזמרת Damsel Is Depressed, אשר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2019.
השיר נכתב על ידי סולן הלהקה גלעד כהנא, הולחן על ידי כהנא והזמר-יוצר עטר מיינר והופק על ידי חברי הלהקה ביחד עם מיינר.
בראיון לאתר כלכליסט סיפר כהנא על החיבור למיינר: "ראיתי אותו בפעם הראשונה לפני כמה שנים בתדר וזיהיתי משהו.
בפעם הראשונה שהופעתי איתו אמרתי לו, 'אתה כוכב, אתה מבין את זה?'.
אז הוא הביא לי כמה ביטים והביט הזה נהיה שיר של ג'ירפות".
על תוכן השיר סיפר כהנא: "בגלל שהרבה פעמים מתייחסים אליי ככותב רציני, לפעמים אני רוצה להיות מטומטם לגמרי.
אני חושב שהשיר הזה נכתב מתוך טמטום מוחלט שלי, בקטע טוב.
אני אוהב להיות עמוק ואני אוהב להיות רדוד, זה כיף להשתולל לפעמים".
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בסמוך לצאתו של הסינגל בערוץ היוטיוב הרשמי של להקת הג'ירפות, והוא בוים על ידי בסיסט הלהקה יאיר קז.
יש לו את זה הוא סרט קומדיה רומנטית לבני הנעורים משנת 2021, שבוים על ידי מארק ווטרס על פי תסריט של ר.
הסרט הוא עיבוד מחודש מבוסס שינוי-מגדר של הסרט "יש לה את זה" משנת 1999, ומככבים בו אדיסון ריי, טאנר ביוקנן, מדיסון פטיס, רייצ'ל לי קוק, פייטון מאייר ומת'יו לילארד.
הסרט הוקרן לראשונה בבית "NeueHouse" בהוליווד, קליפורניה, ב-25 באוגוסט 2021, לפני שעלה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-27 באוגוסט 2021.
לאחר שפאדג'ט סוייר, אושיית רשת פופולרית העוסקת במייקאוברים, מושפלת בעקבות בגידתו של בן זוגה, היא מקבלת את האתגר לעשות מייקאובר לנער הדחוי ביותר בבית ספרה, קמרון קוולר, ולהפוך אותו למלך נשף, בניסיון לזכות חזרה בפופולריותה.
אדיסון ריי – פאדג'ט סוייר
טאנר ביוקנן – קמרון קוולר
מדיסון פטיס – אלדן הוליס
רייצ'ל לי קוק – אנה סוייר, אמא של פאדג'ט.
פייטון מאייר – ג'ורדן ואן דרנן
מת'יו לילארד – המנהל בוש
איזבלה קרואטי – ברין קוולר, אחותו הקטנה של קמרון.
אנני ג'ייקוב – נישה מנדיאם
אנדרו מאטאראזו – לוגן, חברו של ג'ורדן.
בריאן טורס – תלמיד בכיתת כימיה / מלצר
רומל דה סילבה – סבסטיאן וו
דומיניק גודמן – טראק, חברו של ג'ורדן
ראיין הוליס – אביה של אלדן
טיפאני סיימון – תלמידה בכיתת כימיה
קורטני קרדשיאן – ג'סיקה מיילס טורס
בספטמבר 2020, נמסר כי חברת "מירמקס" שוקדת על פיתוח עיבוד מחודש מבוסס חילופי-מגדר לסרט "יש לה את זה" משנת 1999, אותו יביים מארק ווטרס על פי תסריט מאת ר.
לי פלמינג ג'וניור ובכיכובה של אושיית הרשת אדיסון ריי.
בהמשך, דווח על ליהוקם של טאנר ביוקנן, מיירה מולוי, מדיסון פטיס, פייטון מאייר, איזבלה קרואטי ואנני ג'ייקוב.
בדצמבר 2020, דווח על ליהוקה של רייצ'ל לי קוק לצוות השחקנים; בנוסף, אושר כי דמותה של קוק אינה קשורה לדמותה מהסרט המקורי.
עוד דווח על ליהוקם של אנדרו מטראזו, ונסה דובאסו, בריאן טורס, רומל דה סילבה, דומיניק גודמן, ראיין הוליס וטיפאני סיימון.
צילומי הסרט התקיימו ביוניון סטיישן, לוס אנג'לס, במהלך דצמבר 2020. העיר ספגה ביקורת על החלטתה לסגור אתר בדיקות לגילויי הידבקות במגפת הקורונה על מנת לאפשר את הצילומים.
בעקבות הביקורת, ההחלטה בוטלה ואתר הבדיקות המשיך לעבוד בזמן הצילומים.
באוגוסט 2021, נוצרה גרסת כיסוי לשיר "Kiss Me" עבור פסקול הסרט.
הסרט שודר בבכורה עולמית בבית NeueHouse בהוליווד, קליפורניה ב-25 באוגוסט 2021, לפני שהופץ ב-27 באוגוסט 2021, בכל הפלטפורמות של "נטפליקס".
"יש לי הכול" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שירי מימון.
השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבומה החמישי של מימון, "נשימה", על ידי חברת התקליטים הליקון.
השיר נכתב על ידי המשורר והפזמונאי נעם חורב, והולחן על ידי אלנתן שלום.
הסינגל סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, אשר העניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של שירי מימון ב-23 באוקטובר 2017. נכון לאוקטובר 2021, צבר הקליפ למעלה מ-1.4 מיליון צפיות.
יש חיה כזאת (ביפנית: BNA ビー・エヌ・エー; בהפבורן: Bī Enu Ē; באנגלית: BNA- Brand New Animal) ידועה על ידי נטפליקס בראשי התיבות BNA, היא סדרת אנימה אשר הופקה על ידי Studio Trigger ובוימה על ידי יו יושינרי.
ששת הפרקים הראשנים של הסדרה הוצגו בבכורה בנטפליקס ביפן במרץ 2020; שישה פרקים נוספים הוצגו בבכורה בחודש מאי באותה השנה.
הסדרה שודרה גם בתחנת הטלוויזיה Fuji TV מאפריל עד יוני 2020.
הסדרה מתרחשת בעולם שבו בני האדם חיים יחד עם ענף של האנושות בשם אנשי חיות, המתמודדים עם רדיפה בשל יכולתם להפוך לחיות דמויי אדם באמצעות תכונה ב-DNA הנקראת "גורם חיה".
הסדרה מתמקדת במיצ'ירו קגמורי, נערה צעירה שהפכה לפתע לטנוקי לאחר שחברתה הטובה ביותר, נזונה היווטאשי, נחטפה בעקבות עירוי דם.
מיצ'ירו ברחה לחפש מקלט באנימה-סיטי, מקלט שנעשה עבור אנשי החיות, ופוגשת את איש-הזאב המסתורית שירו אוגאמי שעובד עבור ראש העיר, ברבלט רוזה.
השניים פועלים לחקירת נסיבות השינוי של מיצ'ירו תוך שמירה על השלום באנימה-סיטי, רק כדי לבדוק קונספירציה המערבת את חברת התרופות סילבסטה-מרכז מחקר רפואי יוקרתי-שעובדיו המרושעים היו אחראים בטעות להענקת הדם ששימש בשינוי של מיצ'ירו יחד עם השינוי של נזונה.
חברת סילבסטה הציבה בעיר כנסייה בשם "כנסיית הזאב הכסוף" כדי לכנות את עצמה כאלוהית השומרת של אנשי החיות הידועה בשם הזאב הכסוף.
אבל מיצ'ירו מגלה שהזאב הכסוף האמיתי הוא שירו, שנאלץ לחשוף את כוחו האמיתי בהתמודדות עם חוקר הסילבסטה, שעבר מוטציה למפלצת מטורפת בעקבות מעצרו.
אלן גם מסביר שהוא פותר את הבעיה עם נזונה בכך שהוא הופך להיות הזאב הכסוף כדי להפחית את הלחץ בזמן שהוא פיתח תרופה כדי להפוך אנשי חיות לבני אדם אם הם משתגעים.
אך התוכנית האמיתית של אלן היא לגרום לתסמונת נירווסיל להתחיל שוב, לאחר שנזונה נחשפה על הבמה תוך שהוא חושף את עצמו להיות חיה משושלת דם טהור.
השניים גם לומדים כי התרופה לתסמונת נירווסיל היא הדם של מיצ'ירו ונזונה, המונעת את המשבר עם קבלת מצבה של מיצ'ירו בזמן שהיא נשארת באנימה-סיטי כדי לעזור לשירו להגן על העיר.
מיצ'ירו קגמורי (影森 みちる) (דיבוב ביפנית: סומירה מורוהושי) - תלמידת תיכון אנושית שיום אחד הפכה לחיית טנוקי ובאה לאנימה-סיטי כדי למצוא דרך להפוך את עצמה חזרה לאנושית, המאמינה שהשינוי שלה היה בתחילה מחלה לפני שלמדה שזה היה כתוצאה מזה שהיא קיבלה דם של אנשי חיות בזמן שהייתה בבית החולים.
בשל נסיבות המעבר שלה לחיית אדם, מיצ'ירו יכולה לגשת לתכונות של בעלי חיים אחרים ולמתוח את צורתה לאורכים מסיביים.
שירו אוגאמי (大神 士郎) (דיבוב ביפנית: יושימאסה הוסויה) - איש-זאב עם חוש ריח חד מאוד שמקדיש את עצמו כדי להגן על אנימה-סיטי, בעל כוח עצום ויכולות מחודשות יחד עם חיי נצח ויכולת להפוך לזאב ענק.
שירו מתגלה מאוחר יותר שהיה פעם חיה נורמלית בעיר נירווסיל לפני אלף שנים, שנהרג על ידי ריימונד סילבסטה יחד עם תושבי נירווסיל האחרים כאשר הם השתגעו.
אך שירו צבר את כוחותיו כאשר קם לתחייה מספיגת הדם של 1,000 הגופות של אנשי החיות בנירווסיל, היוצר את אגדת הזאב הכסוף (ביפנית: 銀狼) כפי שהוא הקדיש את חייו החדשים כדי להגן על אנשי החיות מפני זוועות אנושיות.
אלן משכנע את נזונה להצטרף לכנסיית הזאב הכסוף לצד בוריס קליף תחת השם הבדוי של דייזי לובי להתחזות לזאב הכסוף, אשר אלן מרמה את הנערה להאמין שהיא עוזרת לאנשי החיות.
אלן סילבסטה (アラン・シルヴァスタ) (דיבוב ביפנית: קאיטו אישיקאווה) - יזם מסתורי עשיר, ונשיא של חברת התרופות סילבסטה המספקת תמיכה רפואית לאנימה-סיטי תוך הבעת עניין ביכולות הפיזיות הייחודיות של במיצ'ירו ושירו.
הוא חשף את אביו הקדמון ריימונד סילבסטה אשר היה אחראי להשמדת נירווסיל כאשר אנשי החיות המקומיות שלה השתגעו, אלן מודע לזהותו של שירו כזאב הכסוף תוך שהוא מסביר את כוונתו להאניש את כל אנשי החיות שנכנעים לתסמונת נירווסיל.
מאוחר יותר, אלן מגלה את עצמו כאדם חיה טהורת דם עם גרסת קרברוס זהובה היכול לשנות את עצמו לצורת הזאב הכסוף של שירו, החושף את מניעיו הקדומים בחיסול תושבי אנימה-סיטי על היותם אנשי חיות טמאות.
ברבלט רוזה (バルバレイ・ロゼ) (דיבוב ביפנית: גארה טקאשימה) - ראש העיר של אנימה-סיטי שהיא אישת-חולד עירום עם דוקטורט בגנטיקת אנשי חיות והיא חברה ותיקה של שירו, המודעת לזהותו כזאב הכסוף כאשר הוא הציל אותה ממתקן מחקר כשהייתה ילדה.
בנוסף היא גם מודעת למצבה של מיצ'ירו, המניחה שיש לה מחלה באותו הזמן, ומתחייבת לעזור לה למצוא תרופה בזמן שהיא מבקשת ממנה לשמור את זה בסוד כדי למנוע פאניקה המונית.
מרי איטמי (マリー伊丹) (דיבוב ביפנית: מיצ'יו מוראסה) - אישת-חורפן שמעורבת בכל מיני עסקאות מפוקפקות.
היא עוזרת למיצ'ירו מפעם לפעם, אבל גם מבקשת טובה בתמורה לעזרתה.
יוג'י טאצ'יקי (立木 勇次) (דיבוב ביפנית: הירושי נאקה) - איש-דני ענק שהוא שוטר במשטרה ולפעמים נעזר בשירו אוגאמי.
ג'ם הורנר (ジェム・ホーナー) (דיבוב ביפנית: הירושי יאנאקה) - איש-תרנגול ובעלה של מליסה, שנותנים למיצ'ירו מקום לינה.
הוא ואשתו מאמינים מסורים ועובדי הזאב הכסוף.
מליסה הורנר (メリッサ・ホーナー) (דיבוב ביפנית: קימיקו סאיטו) - אישת-וומבט ואשתו של ג'ם.
היא ובעלה מאמינים מסורים ועובדי הזאב הכסוף.
ג'וליאנו פליפ (ジュリアーノ・フリップ) (דיבוב ביפנית: יוהיי טדנו) - איש-לבנתן שהוא ראש כנופיה רבת עוצמה ואביה האוהב והמגונן יתר על המידה של נינה.
יש לו שנאה עצומה לבני אדם כי אביו (סבא של נינה) נהרג על ידי ציידי אנשי חיות ואז בושל ונאכל זמן קצר לאחר מכן -- אף על פי שבתו אומרת שזה לא באמת קרה, וזה בדיוק הסיפור שסופר לה על ידו.
ראש הממשלה שירמיזו (白水 総理) (דיבוב ביפנית: הוצ'ו אוטסוקה) - אדם שהוא ראש הממשלה המכהן של יפן בסדרה.
הוא עבד עם ראש העיר רוזה כדי להקים את אנימה-סיטי, אך יש לו חוסר אמון נצחי כלפי אנשי החיות, והוא לא מפחד לפגוע בזכויותיהם.
נינה פליפ (ニナ・フリップ) (דיבוב ביפנית: עמי משימה) - נערת-דולפין שהיא בתו של ג'וליאנו פליפ ומעולם לא הייתה מחוץ לאנימה-סיטי.
נינה היא חברתה של מיצ'ירו.
ג'קי (ジャッキー) (דיבוב ביפנית: מגומי האן) - ילדת-דוב צעירה ותמימה שמיצ'ירו נתקלת בה לעיתים קרובות.
בוריס קליף (ボリス・クリフ) (דיבוב ביפנית: טאקהיטו קויאסו) - איש-נחש והכומר הראשי של כנסיית הזאב הכסוף, שהתעניין מאוד בנזונה.
פינגואה (ピンガ) (דיבוב ביפנית: דאיסוקה נאמיקאווה) - איש-אלבטרוס שכיר חרב שלחם פעם כחייל נגד קיצוניים אנטי-חייתיים, רק כדי להתפכח מהממשלות המפרות את זכויות הנדידה של אנשי החיות
מספר הפרקשם הפרק באנגליתשם הפרק בעבריתתאריך שידור מקורי 1Runaway Raccoonרקון במנוסה21 במרץ 20202Rabbit Townעיר הארנבים3Rhino Melancholyדכדוך קרנפי4Dolphin Daydreamחלום בהקיץ של דולפין5Greedy Bearsדובים חמדניים6Fox Waltzואלס עם שועלים7Easy Albatrossאלבטרוס קליל6 במאי 20208The Mole Rat Speaksהחולד מדבר9Human Scapegoatשעיר לעזאזל אנושי10Rabid Wolfזאב חולני11A Beastly Feastסעודה מפלצתית12Anima-Cityאנימה-סיטי
יש לי חג (ידוע משורת הפזמון: יש לי יום יום חג) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי נעמי שמר עבור שלישיית הגשש החיוור.
שירה של שמר הושר לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון שהתקיים בשנת 1972. את השיר ביצעו הגשש החיוור בחלק האמנותי של הפסטיבל.
את העיבוד לשיר הפיק יצחק גרציאני.
השיר הידוע בשורה מהפזמון – "יש לי יום יום חג".
בניגוד לזמן המתואר בשיר, 'החג האמיתי' לדברי המשוררת נמצא ומתקיים בחיינו כל יום, בדברים הקטנים והיומיומיים, במראות התינוקות שלומדים פתאום ללכת והאופה שאופה לנו את הלחם.
כל אלה מופיעים "כשתיאלם תרועת הפסטיבלים", ואז מתגלה היכולת לשמוח בדברים פעוטים ויומיומיים בחיינו.
השיר בביצוע הגששים הגיע למקום האחד עשר במצעד השנתי בשנת 1972.
השיר נכלל בתקליטם של הגשש החיוור, "שירי נעמי שמר" משנת 1979.
ידועים אלו של דודו זכאי ודורית ראובני והגרובטרון.
גברת פאף עשתה גרסת כיסוי במסגרת הגרסה העברית לסדרה בובספוג בפרק "פאף בכלא".
"יש חור בדלי" הוא שיר ילדים ובו דיאלוג בין שתי דמויות על אודות דלי דולף.
קיימות גרסאות שונות, שכולן מתארות מצב של דרך-ללא-מוצא: דמות אחת אומרת שהדלי דולף, אז השנייה אומרת שצריך לתקן אותו.
כדי לתקן את הדלי הדולף צריך קש, אבל הקש ארוך מדי וצריך לקצוץ אותו.
כדי לקצוץ את הקש צריך סכין (בגרסה העתיקה ביותר המוכרת וגם בגרסה העברית זה גרזן).
אבל הסכין קהה וצריך להשחיז אותה.
אז כדי להשחיז את הסכין צריך להרטיב את אבן המשחזת, בשביל להרטיב את אבן המשחזת צריך מים וכדי להביא מים צריך את הדלי.
הגרסה המוקדמת ביותר הידועה של שיר זה נמצאת באוסף השירים הגרמני "Bergliederbüchlein, (בערך משנת 1700).
במקורות גרמניים מאוחרים יותר השיר מופיע שוב תחת הכותרת "Heinrich und Liese" ומוכר כשיר שמקורו מהֶסֶן, אחת מ-16 המדינות המהוות את גרמניה.
במאה ה-19 הוא היה מוכר כשיר סטודנטים מסורתי (), סוג שירים שהיה נהוג לשיר במהלך חגיגות אקדמיות ונכלל גם בספר של תנועת הנוער הגרמנית ואנדרפוגל.
ברל אייבס הקליט את השיר ב-1959 והארי בלפונטה הקליט אותו עם אודטה ב-1960. הביצוע הזה הגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי בספטמבר 1961. בספרו , פיט סיגר מתייחס אליו כאל שיר גרמני במקור, "ליבר היינריך".
הגרסאות הגרמניות-אמריקאיות הללו כוללות את הדמות הנרי בתור השואל הטיפש ואת ליסה כאשת השכל הישר.
את הגרסה העברית של השיר כתב דן אלמגור והיא הוקלטה ב-1961 בביצוע של יוסי בנאי ויונה עטרי בתוכניתם יוסי חזקיונה.
בגרסה זו הגבר נקרא יוסף ואישה נקראת יונה (כשם הזמרים עצמם).
השיר הופיע על תקליטון ישראפון ודורג במקום שני במצעד השירים העבריים בגלי צה"ל, בחודש מארס 1962.
לכבוד השיר אנשים חוגגים את יום החור בדלי הלאומי ב-30 במאי מדי שנה
יש כאן יותר מזה הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי.
האלבום יצא לאור ב-12 ביוני 2023 על ידי חברת התקליטים NMC.
רצועות האלבום הופקו ועובדו על ידי המפיק המוזיקלי הישראלי תומר בירן.
ב-7 במאי 2023 חשף בן ארי את עטיפת אלבום האולפן העתידי שלו, "יש כאן יותר מזה".
ב-6 במאי עדכן בן ארי כי האלבום עומד לצאת לאור בתאריך 12 ביוני.
ב-9 במאי 2023 יצא לאור הסינגל המוביל מתוך האלבום, בשם "עטלף עיוור".
ביום יציאת הסינגל חשף בן ארי את התאריך 15 ביוני כתאריך יציאת האלבום המלא.
ב-4 ביוני קיים בן ארי ערב חשיפה לאלבום, בהופעה שנערכה בתיאטרון הסמטה ביפו העתיקה, ובו השירים הושמעו לראשונה בפני קהל.
האלבום הוא אלבום האולפן השלישי של בן ארי, וביום יציאתו, ב-12 ביוני, כתב:
ב-16 ביוני, בריאיון לשדרן הרדיו עומר בן רובי בתוכנית "תרבות יום ו'" ברדיו כאן רשת ב', סיפר בן ארי על הציפייה וההתרגשות שליוותה את צאת האלבום:
העבודה על האלבום ארכה כשנה ובריאיון עם רן בוקר מ-"ynet" ב-6 ביולי 2023 אמר בן ארי כי האלבום עוסק בכישלונות שחווה סביב התקופה בה נכתב האלבום, במהלכה חווה אתגרים רגשיים.
באוגוסט 2024 התגרש מאשתו וב-24 בנובמבר 2024 הוציא את אלבום ההופעה השני שלו, "מופע הינדיקים" אשר כלל כל עשרת השירים מ"יש כאן יותר מזה" ואליהם נוספו גם השירים "שבורי לב", "דור" ו"ממך עד אליי".
ביום יציאת אלבום ההופעה פרסם בן ארי ברשתות החברתיות:
באלבום נכללו עשרה שירים בהם עוסק בן ארי בין השאר בנבכי נפשו, במערכת היחסים שלו עם אשתו וילדיו, במשברים, וברגעי החולשה והחוזק.
השירים נכתבו על ידי חנן בן ארי והופקו ועובדו בידי המפיק המוזיקלי הישראלי תומר בירן.
הרצועה הראשונה של האלבום נכתבה יחד עם אחיו נריה בן ארי, ומציגה חיבור בין קודש לחול ומאבק בין העולם הדתי לזה החילוני.
את השיר ביצע לראשונה בפודקאסט לשחרר את הדב, וקרא לו אמסטרדם מפני ששם הוא הולחן.
הסינגל המוביל של האלבום, "עטלף עיוור", מתאר תקופת משבר שאותה עבר בן ארי.
הבית הראשון של הרצועה השלישית "אחד עד עשר" לקוח מקאבר של בן ארי לשיר "מסיבה" של יסמין מועלם אותו ביצע ברדיוס 100FM את השיר ביצע לראשונה בגרסה שונה במקצת, בפודקאסט לשחרר את הדב.
הרצועה הרביעית "הינדיק 2023", הוא עיבוד מחדש של שירו "הינדיק" מתוך אלבום האולפן הראשון שלו, ומבוסס על מעשה בבן מלך שנפל לשיגעון של רבי נחמן מברסלב.
הרצועה החמישית, "אביתר", הוקדשה לזמר-יוצר אביתר בנאי, ומתארת את יחסי הקנאה ההדדיים בין בן ארי כדתי מלידה, ובנאי כמי שחזר בתשובה בבגרותו.
השיר בוצע קודם, בגרסה שונה במקצת, לאחר שבן ארי הוזמן לבמה במהלך הופעה של בנאי בשנת 2020 בזאפה שבירושלים ובוצע גם בהזדמנויות נוספות.
הרצועה השישית באלבום, "ישנה", היא השיר היחיד באלבום שאינו טקסט מקורי אלא עיבוד של בן ארי לפסוק במגילת שיר השירים: .
השיר בוצע על ידי בן ארי כבר באוגוסט 2022, ברדיו רדיוס 100FM.
הרצועה השביעית, "חוץ מכדורגל", נפתחת בהקלטה משידורי מונדיאליטו 2023 בכאן 11, כששדרני הספורט יהונתן כהן ואשרת עיני מרוגשים בעקבות הגול שהבקיע הכדורגלן ענאן ח'לאילי, אשר העלה את נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19 לרבע גמר המונדיאליטו.
השיר מנגיד בין הדובר שכבר לא חש מתרגש מדבר למעט כדורגל לבין בת זוגו שעלה הוא שר "את עוד מתרגשת מהים", השיר פורסם לראשונה בפודקאסט הפודיום.
ב-5 ביולי יצא לאור וידאו-קליפ לשיר בבימוי של עומרי רוזי, בו נראה בן ארי שר את השיר באצטדיון רמת גן.
הרצועה השמינית, "אחריך" היא שיר בו שר הדובר לאלוהים ומתאר התרחקות הדרגתית שלו מהאל אל הלבד.
השיר כולל הרמז לשיר הרביעי באלבום – "הינדיק".
הרצועה התשיעית באלבום, "למעלה", נכתבה בידי ונריה בן ארי, הרב ליאור אנגלמן, והראפר טדי נגוסה והיא בוצעה בידי בן ארי וטדי נגוסה.
את שיר הנושא, העשירי והאחרון באלבום, הקדיש בן ארי לזכרה של ציפי אנגלמן, אמו של הרב ליאור אנגלמן.
השיר טוען שיש באדם משהו מעבר לגוף שסופו במוות, ומתכתב עם הפסוק מתהילים קמ"ד, והשורה "אדם יסודו מעפר וסופו לעפר" מפיוט ונתנה תוקף.
השיר בוצע על ידי בן ארי עוד בשנת 2019 במספר הופעות.
ב-7 בדצמבר 2023 יצא לאור קאבר של השיר בהשתתפות חנן בן ארי וחברי תוכנית הבידור זהו זה!.
לאחר ערב החשיפה לאלבום ב-4 ביוני, כתב יעקב אסרף, מנהלו המוזיקלי של חנן בן ארי, כי יש המון שורות באלבום שהוא עצמו לא היה כותב אותם, אך שיבח את הזמר על אומץ לבו.
עם צאת האלבום כתב אמיר שוורץ מאתר "ynet" כי אפשר למצוא הרבה אמת וכנות באלבום החדש של בן ארי.
הוא הוסיף כי המילים מתוך הרצועה השביעית, , המחברות בין המילים מספר קהלת לבין קולות השדרנים ממשחקי נבחרת ישראל עד גיל 20 אמנם עלול להתפרש ככפירה אך הוא מייצג את המסוגלות של בן ארי למצוא את ה"קודש" בתוך "עולם החול".
הוא ציין כי על אף שמינון הלהיטים הפוטנציאלי שעשויים לצאת מתוך האלבום נמוך מזה שאפיין את שני אלבומיו הקודמים של בן ארי, זוהי ככל הנראה היצירה הכי חשובה ושלמה שלו, המיטיבה להציג את ההתפתחות המתבקשת שלו כאמן.
זאת משום שמוזיקאי ויוצר אמיתי השואף לשרטט לעצמו דרך ארוכה, מבין שעל מנת לסלול אותה הוא זקוק ליותר מעוד כמה להיטים.
הוא חייב לבנות לעצמו קאדר שירים שיעניין להאזין להם גם בעוד זמן רב.
עפרה לקס מערוץ 7 כתבה כי באלבום הזה יש הרבה הרהורים, אשר מתבטאים באמירות חשופות ובוטות יותר לעומת יצירותיו הקודמות, אביחי ישראל מאתר כיפה כתב כי לאלבום יש שם אופטימי ומתעתע, ודודי פטימר מ"מעריב" כתב כי "יש כאן יותר מזה" הוא האישי מבין אלבומי בן ארי.
על פי עמי פרידמן מעיתון "ישראל היום", בן ארי עצמו מודע לשעטנז הדמוגרפי ולשלל הניגודים שהוא מייצג, ובחר להתייחס לכך בשורות כמו מתוך השיר "אמסטרדם", אשר לטענתו, זהו שיר שיכול להפוך ללהיט ואף לקלאסיקה.
הוא ציין כי המפגש בין הזהויות של חנן בן ארי הוליד את אחד האלבומים הטובים והחשובים שנעשו, והוסיף כי שיר הנושא של האלבום "חותם אותו בתחושה של השלמה ופיכחון.
הבנה מעודדת שהכל זמני וארעי, לטוב ולרע.
גם הגוף הזה, גם הנפש, וגם התקופה הקשה".
נדב מנוחין מ"וואלה!" כתב כי זהו אלבום עצוב ומינורי חסר צבע, חוזר על עצמו ועל הנוסחאות המוכרות, רצוף בלדות ונטול המנונים מובהקים.
אך ציין כי האכזבה נובעת במידה רבה מהציפיות הגבוהות ממנו.
הוא הזכיר לטובה את שיתוף הפעולה עם טדי נגוסה שמוסיף טעם חדש, ואת "חוץ מכדורגל", אשר לדבריו, הפזמון שלו עומד בשורה אחת לצד השירים הכי יפים של הזמר.
לפי אוהד רובינשטיין מ"מקור ראשון", המאבקים הפנימיים של הזמר ניכרים היטב במילות השירים בהן הוא מתאר את המלחמה הפנימית שלו עם עצמו וההקרנה שלה החוצה.
הוא הוסיף כי האלבום מבהיר שבן ארי איננו דמות חד-גונית, דבר שמתבטא בפערים המתוארים בינו לבין אשתו שמיוצגים ב"עטלף עיוור" וב-"חוץ מכדורגל".
הוא ציין לשבח את הבחירה להפקיד את הפקת האלבום בידי תומר בירן, אשר יצרה פסקול מוזיקלי מעניין ושונה מזה שהגיש בן ארי עד אז.
ובנוסף כתב שהדבר מתבטא במיוחד בשיר "הינדיק 2023", אשר בשונה מ"הינדיק" שיצא ב-2016, זוהי גרסה מהורהרת ואפלה יותר אשר נותנת את התחושה של הדמות המרכזית בסיפורו של רבי נחמן מברסלב.
+שנהפרסקטגוריהתוצאהביבליוגרפיה2024פרס אקו"םהישג השנה למחבר ע"ש יוסי בנאי
כמה שבועות לאחר צאת האלבום איימו מנהליו של חנן בן ארי בתביעה נגד הזמרת ספיר סבן בטענה שעטיפת הסינגל "עוד" שפרסמה ב-20 ביוני 2023, הועתקה מעטיפת אלבומו של בן ארי, אשר נוצרה על ידי איתן כהן וצולמה בידי עמית אלקיים.
"יש לי אהבה (לָה קוׂסטה)" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
הוא יצא לאור ב-13 באוגוסט 2017, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
הוא נכתב והולחן על ידי אינטרנשיונל והופק על ידי אורי גלילי.
ב-27 ביולי הכריזה אינטרנשיונל על הוצאת הסינגל.
המפיק המוזיקלי שלו הוא אורי "Ori-O" גלילי, שעבד עם הזמרת גם בשירה הקודם, "רותי".
פירושה העברי של המילה "לה קוסטה" מהשפה הספרדית הוא חוף ים.
בכתבה שפורסמה באתר נענע10 נכתב כי: .
כשבוע לאחר צאתו סיפרה אינטרנשיונל בעמוד הפייסבוק כי את ההשראה לכתיבת השיר קיבלה מ-"Whole Lotta Love" של להקת הרוק האנגלית לד זפלין.
בשיר עונה אינטרנשיונל באמצעות השורה "ביאליק, יש תשובה מה זאת אהבה" לשאלתו של חיים נחמן ביאליק בשירו "הכניסיני תחת כנפך" – "אומרים אהבה יש בעולם – מה זאת אהבה?".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם13 באוגוסט 2017הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתNMC