tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-8 במרץ 2024 קלע שיא קריירה של 30 נקודות, במשחק מול יוסטון רוקטס, וב-27 במרץ שבר שוב את שיאו האישי כשקלע 31 נקודות במשחק מול אטלנטה הוקס.
דַּ֫כְּוֶוה הוא כפר בלבנון ששייך לנפת זחלה במחוז אל-בקאע.
הכפר ממוקם בגובה 700 מטרים מעל פני הים, כ-1.5 קילומטרים ממערב ל (בקו אווירי), וכ-3 קילומטרים מדרום-מערב למג'דל ענג'ר (בקו אווירי; בנסיעה בכביש המרחק הוא כ-7 קילומטרים).
הכפר צופה על עמק הבקאע, מג'וב ג'נין בדרום ועד ל בצפון.
דכווה הוא כפר קטן ששטחו כ-800 דונם, המיושב בעיקר על ידי רועי צאן וחקלאים.
סביר להניח שמקור השם דכווה הוא DUOKIE, שהוא ריבוי של המילה הסורית DUOKA, שפירושה "מקום, מיקום, מעמד".
אניס פריחה הציע שמקור השם הוא DUOKK YA, שפירושו "טיהור, קידוש ורחצה דתית".
בסמוך לכפר ישנו אתר ארכאולוגי מהתקופה הנאוליתית של , שבו נמצאו שפע של אבני צור, גרזינים, וחומרי פסולת יחד עם כמויות גדולות של חומרים פלאוליתיים.
בסמוך לכפר יש חורבות של מקדש רומי, שממנו נשמרה חצר מרכזית עם שלושה עמודים (מתוך ארבעה שהיו), עם אבני כותרת מגולפות באכסדרה קדמית.
בתקופה מאוחרת יותר המקדש הוסב לכנסייה, וניתן לגשת לקפלה דרך פתח בקיר המערבי.
מהכנסייה יש שביל המוביל לבית קברות עתיק עם שרידי קברים וסרקופגים.
הארכאולוג הבריטי ג'והן ג'ורג' טיילור ציין שהמקדש היה מכוון לדרום מערב ואפיין אותו כמקדש מדגם , דהיינו: מקדש הכולל שורה של עמודים בחזית.
הוא ציין כי עיטורי החלון, הכרכוב והכותרות הם בעלי עיצוב ייחודי בלבנון.
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 647 בוגרים בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
70% מהמשפחות הן נוצריות מעדות שונות: ארמנית, יוונית-אורתודוקסית, קתולית ומרונית, ויתר ה-30% הם מוסלמים: שיעים וסונים.
דַּלְגָנִית (שם מדעי: Crocothemis) היא סוג של שפיריות ממשפחת הטיסניתיים, בתת-משפחה Sympetrinae.
מינים בסוג זה מצויים בדרום אירופה, אפריקה, אסיה, אוסטרליה ודרום-מערב האוקיינוס השקט.
הן בדרך כלל שפיריות קטנות עד בינוניות.
שפיריות אלו בולטות בשטח בשל צבעיהן.
הזכרים בדרך כלל צבעוניים מאוד, החל מאדום בוהק במספר מינים, ועד לכחול העשיר של Crocothemis nigrifrons מאוסטרליה.
בדומה למיני טיסניתיים רבים, הנקבות נוטות להיות חומות או כתומות עמומות.
כמו רוב בני משפחתן, הן נוטות לנוח על מקלות, קנים או אבנים בקרבת מים, עם פרקי תעופה קצרים כדי לצוד חרקים ואז חוזרות לעמדה שלהן.
דל מייסון פישבק היה אתלט יהודי-אמריקאי, מקום רביעי באליפות ארצות הברית (1937) ומקום 11 בעולם בריצת 400 מטר משוכות.
פישבק נולד וגדל באורנג', קליפורניה.
בנם של ויליאם מרפי פישבק ואוויס הורטנס פרסיבל.
בתחרות שנערכה בפאלו אלטו, קליפורניה ב-13 ביוני 1936 קבע בריצת 400 מטר משוכות שיא אישי חדש של 53.0 שניות ודורג 11 בעולם.
באליפות החוף הפסיפי של ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא ניצח בתחרות בריצת 220 יארד משוכות נמוכות בתוצאה של 23.7 שניות
באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי, ויסקונסין ב-3 ביולי 1937 סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות.
בשנת 1939 התחתן פישבק עם אודרי מארי למקי (1918–1993) בסן פרנסיסקו.
דַּלְגָנִית אֲדֻמָּה (שם מדעי: Crocothemis erythraea, בעבר שפירית אדומה) היא מין של שפירית ממשפחת הטיסניתיים.
הדלגנית האדומה היא שפירית בינונית, יכולה להגיע לאורך של 33–44 מ"מ (מתוכם הבטן 18–33 מ"מ), מוטת כנפיים של 55–65 מ"מ, וכנף אחורית 23–33 מ"מ.
לשפיריות אלו יש בטן שטוחה ורחבה למדי.
לזכר הבוגר יש בטן רחבה בצבע אדום עז, עם כתמים קטנים בגוון צהוב-ענבר בבסיס הכנפיים האחוריות.
כמו כן העורקים בשפת ההתקפה של הכנפיים אדומים.
לנקבות והמתבגרים צבע צהוב-חום ויש להם פס בהיר בולט לאורך החלק העליון של החזה.
לגוון האדום של הזכרים יש ככל הנראה תלות בטמפרטורת הסביבה.
כך לדוגמה, דלגניות ממרכז אירופה נראות לפעמים בצבע חום-אדמדם, בניגוד לאלו שבמדינות הים התיכון בעלות הגוון האדום הבוהק.
הזכרים מעדיפים להתיישב על הקרקע או בצמחייה נמוכה.
כמו כל השפיריות, מין זה טורף וצד בעיקר חרקים קטנים.
ההזדווגות מתרחשת בתעופה תוך מספר שניות.
הנקבות טובלות מיד את הביצים במים עם קצה הבטן תוך כדי תעופה, ולעיתים קרובות מברישות את הביצים כנגד צמחי מים צפים או אצות; לעיתים קרובות רחוק מהגדה.
הזכרים אינם שומרים על הנקבות.
הלרוות חיות על קרקעית מקווי מים או על צמחי מים.
הן בדרך כלל לוקח להן כשנה להתפתח לבוגרים במרכז אירופה, אבל בקיץ חם יותר הן יכולות להשלים את הפיתוח שלהם מהר יותר וליצור דור שני.
באזורים חמים יותר, הלרוות מתפתחות מהר יותר.
בשל ראשן המצטמצם מאחורי העיניים, לרוות הדלגנית האדומה דומות מאוד לאלו של שפריריות, אך הן חסרות קוצי גב.
הדלגנית האדומה היא מין נפוץ בדרום אירופה וברחבי אפריקה.
היא מצויה גם ברחבי מערב אסיה ומזרחה עד לדרום סין.
מין זה חובב מגוון רחב של בתי גידול, גם של מים זורמים וגם של מים עומדים, אך פחות סביבות מוצלות.
בוגרים עשויים להימצא במרחק מה מהמים בבתי גידול הנעים בין מדבר ליער פתוח; אך לא ביערות צפופים.
על-פי נתונים מטורקיה, עונת התעופה היא מסוף מרץ עד תחילת אוקטובר.
בלאק (DDG-119) ) היא משחתת מסדרת ארלי ברק בצי ארצות הברית ה-69 במספר, והאונייה הראשונה בצי ארצות הברית שנקראה על שמו של דלברט ד' בלאק .
Black הושקה ב-8 בספטמבר 2017. ב-29 במרץ 2019 נגרם לה נזק משמעותי בעת ששהתה במספנה, כאשר אוניית הרמה כבדה התנגשה בדוברה שעגנה לצידה.
הדוברה פגעה במשחתת, וכתוצאה מהאירוע נפצעו מספר עובדים באורח קל ונגרם נזק נרחב לאונייה.
הן המבנה העליון והן גוף האונייה נפרצו, וחללים פנימיים משמעותיים הוצפו.
היקף הנזק הוערך בכ-10–15 מיליון דולר אמריקאי.
ב-12 במרץ 2020 השלימה האונייה בהצלחה את ניסויי הקבלה, לאחר יומיים של הפלגה במפרץ מקסיקו.
ב-2 באוגוסט 2022 יצאה Delbert D.
Black מנמל מייפורט לפריסתה המבצעית הראשונה, כחלק מקבוצת התקיפה של נושאת המטוסים מספר 10.
ב-29 בספטמבר 2022 השתתפה האונייה בתפיסת כ-7,200 קילוגרמים של חשיש במפרץ עומאן.
ב-29 בינואר 2026, על רקע מתיחות גוברת בין ארצות הברית לאיראן, דווח כי האונייה הגיעה למזרח התיכון כחלק מ"ארמדה" של כלי שיט שנשלחו לאזור בהנחיית נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ועגנה בנמל אילת.
דלהי היא המטרופולין ה-8 בגודלו בעולם מבחינת גודל האוכלוסייה, והשני בהודו (אחרי מומבאי).
במטרופולין דלהי מתגוררים למעלה מ-18 מיליון בני אדם.
מבחינת שטחהּ דלהי היא העיר הגדולה בהודו.
דלהי הישנה (Old Delhi), הממוקמת על גדתו המערבית של נהר היאמונה (אחד מיובלי הגנגס), מיושבת ברציפות מאז המאה ה-6 לפני הספירה, ויש שרידים להתיישבות אנושית במקום מהמאה ה-11 לפני הספירה.
העיר התפתחה מאז האימפריה המאורית.
שרידי שבע ערים התגלו במטרופולין של דלהי, והמישור מסביב זרוע בשרידיהן.
ב-1206 קוטב אוד-דין אייבכ , השליט הראשון של השושלת הממלוכית של דלהי, ייסד במקום את "סולטנות דלהי", שאחד השרידים המרשימים ממנה הוא הקוטוב מינאר.
במאה ה-14 התחזקה הסולטנות וכבשה בהדרגה את מרבית הודו.
דלהי הישנה נבנתה על ידי השליט המוגולי שאה ג'האן ב-1638, והוקפה ביצורים אדירים.
מצויים בה כמה מהבניינים היפים והמפוארים בעולם – כמו המצודה האדומה ומסגד ג'אמה הענקי.
העיר נבזזה פעמים רבות בתולדותיה.
ב-1739 כבשוה כוחות מלך פרס נאדיר שאה.
אלפים מתושביה נטבחו, וכס הטווס המפורסם, שעמד באולם קבלות הפנים הציבוריות, נלקח והובא לאיראן.
העיר נבזזה פעמיים נוספות באמצע המאה ה-18. ב-1857, בפרוץ המרד ההודי בבריטים, צרו עליה חיילים בריטים במשך ארבעה חודשים ולבסוף כבשוה.
בראשית המאה ה-20 התגוררו בדלהי 150,000 איש.
ב-1912 החליטו השלטונות הבריטיים להעתיק את בירתם לדלהי, ולשם כך הוכרז על מבצע בנייה עצום ממדים – בנייתה של דלהי החדשה.
רק בתחילת שנות ה-30 הסתיימה הבנייה והנציב העליון הבריטי עבר להתגורר בה.
לאחר עצמאות הודו חוותה דלהי פריחה כלכלית, שהביאה לגדילה משמעותית באוכלוסייתה בעקבות הגירה של כפריים רבים אל העיר.
עם זאת, התעצמות העיר תרמה גם לצפיפות רבה, לפקקי תנועה, לזיהום אוויר ולמצוקת דיור.
דלהי היא אחת הערים המפותחות ביותר בהודו מבחינה כלכלית, ומהווה את המרכז הכלכלי של צפון הודו.
ההכנסה לנפש בדלהי, היא השלישית מבין כל מדינות הודו.
דלהי מהווה צומת מרכזי במערכת הרכבות המפותחת של הודו ובעיר מספר תחנות רכבת.
מדלהי יוצאים גם קווי אוטובוס רבים לכל חלקי הודו.
בפאתי העיר נמצא נמל התעופה הבין-לאומי אינדירה גנדי.
בשנת 2004 נפתח בעיר הקו הראשון של רכבת תחתית.
לנסיעות קצרות, נפוץ בעיר השימוש באוטו-ריקשה.
בין אפריל ליולי החום בדלהי כבד, ועולה לעיתים קרובות על C° 40. ביולי ואוגוסט מגיעים גשמי המונסון הכבדים המפחיתים את החום אך מלווים בעלייה בלחות, כשלאחריהם חוזר החום.
דלהי היא טריטוריית איחוד, אך ב-1992 תוקנה חוקת הודו והוקמה האספה המחוקקת של דלהי והעיר קיבלה מעמד עצמאי.
מ־2015 עד 2025 שלטה בטריטורייה מפלגת אאם אדמי, שזכתה ב-67 מתוך 70 מחוזות הבחירה ב-2015 וב-62 ב-2020. יושב ראש המפלגה ארווינד קג'ריוואל כיהן כראש השרים מ־2015 עד ספטמבר 2024, והוחלף בידי אטישי מרלנה.
בפברואר 2025 ניצחה מפלגת העם ההודית בבחירות בטריטורייה ורקה גופטה מונתה לראש השרים.
בשלב כלשהו לאחר חורבן בית שני, הגיעו ככל הנראה יהודים לדלהי בכמויות קטנות.
באמצע המאה ה-20 התבססה בדלהי קהילה רחבה יותר של יהודים, בעיקר כסוחרים מקהילת בומביי.
כיום מונה הקהילה המקומית היהודית של עדת "בני ישראל" משפחות בודדות, יש בית כנסת אחד ובית קברות יהודי.
פרט לקהילה שוהים בדלהי משפחות ישראליות רבות וכן יהודים מהתפוצות שעובדים בעיר וכן מטיילים ומבקרים שדלהי היא תחנת מעבר עבורם.
בשנת 1993 נפתח בית חב"ד בדלהי על ידי שליחי חב"ד, באזור התרמילאים פאהארגאנג' (Paharganj) המכונה גם המיין בזאר.
בשנת 2010 נפתח בית חב"ד נוסף עבור המשפחות היהודיות הגרות בשכונה אחרת.
במידלה ("דלה") ימפולסקי (נולד ב־28 ביולי 1988) הוא כדורגלן ניגרי–ישראלי שמשחק בעמדת הקשר.
ימפולסקי נולד בניגריה בשם במידלה אוגונסנה וקיבל את הכינוי "דלה".
בגיל שמונה עלה לישראל לאחר שאימו היגרה לישראל שלוש שנים קודם לכן והתחתנה עם יליד ברית המועצות שמתגורר בארץ, ממנו קיבל דלה את שם המשפחה "ימפולסקי".
ימפולסקי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה ולאחר מכן עבר לקבוצת הנערים של בני יהודה תל אביב.
בעונת שיחק בקבוצת הנערים של מכבי נתניה ובעונה לאחר מכן כבר שיחק בקבוצת הנוער וכן ערך מספר משחקים במדי הקבוצה הבוגרת.
שערו הראשון בקריירה הובקע בהופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי פתח תקווה בעונת .
ימפולסקי שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל, ובשנת 2008 ערך שתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ב-13 ביולי 2011 חתם ימפולסקי בקבוצת מכבי חיפה.
במשחק הבכורה במדי מכבי חיפה נכנס דלה במחצית השנייה כמחליף במוקדמות ליגת האלופות מול בוראץ, בישל שער וגם הבקיע.
ב-27 ביולי שוב נכנס כמחליף במוקדמות ליגת האלופות מול מריבור וכבש את שער הניצחון (2–1).
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במדי מכבי חיפה ערך בניצחון 4–1 על קבוצתו לשעבר, מכבי נתניה.
בתום העונה הבקיע שער שוויון זמני בגמר גביע המדינה, בהפסד הקבוצה 1–2 להפועל תל אביב.
בעונתו השנייה בקבוצה חל פיחות במעמדו.
הוא שותף בתשעה משחקי ליגה בלבד, ובתום העונה שוחרר מהקבוצה.
ב-16 בספטמבר 2013 חתם ימפולסקי לעונה אחת בהפועל חיפה, תמורת חוזה של 90 אלף דולר.
בהפועל חיפה שותף ימפולסקי ב-18 משחקי ליגה, ובסיום העונה שוחרר מהקבוצה.
ב-19 באוגוסט 2014 חתם ימפולסקי לעונה אחת בהפועל רעננה.
בתום חוזהו ירד לליגה הלאומית וחתם בקבוצת הפועל בני לוד, אך לא מצא את מקומו בהרכב הקבוצה.
בקיץ 2016 חתם ימפולסקי בסקציה נס ציונה מליגה א'.
ב-30 בדצמבר 2017 חתם ימפולסקי בהפועל באקה אל-גרבייה מליגה א'.
ב-17 באוקטובר 2018 חתם לעונה אחת במ.ס.
כפר קאסם, אך לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות חזר לבאקה אל-גרבייה.
בינואר 2019, לאחר שלושה משחקים בלבד בשורות באקה אל-גרבייה, חתם ימפולסקי בשמשון כפר קאסם.
ב-6 ביוני 2019 חתם ימפולסקי במכבי שעריים מליגה א' דרום.
ב-1 בדצמבר 2020 חתם בעירוני כסייפה מליגה א' וב-8 בדצמבר 2021 חתם בהפועל אשקלון.
ב-1 בפברואר 2022 ימפולסקי חתם בהפועל צפת מליגה ב' צפון א'.
ב-26 באוגוסט 2025 חזר ימפולסקי מפרישה לאחר 3 שנים וחתם בהכח מכבי עמידר רמת גן מליגה ב' דרום א'
דֶלוֹס הוא אי יווני בים האגאי, השוכן במרכזו של ארכיפלג הקיקלאדיים, כשלושה ק"מ דרומית-מערבית לאי מיקונוס, שאליו הוא שייך מבחינה מנהלתית.
שטחו של האי הוא כשלושה קמ"ר, אורכו מצפון לדרום כ-5 ק"מ ורוחבו המרבי 1.3 ק"מ.
האי מילא תפקיד חשוב מבחינה מדינית, דתית ותרבותית ביוון העתיקה.
במיתולוגיה היוונית נחשב האי למקום לידתם של האלים אפולו וארטמיס.
האי מושך אליו תיירים רבים בשל ריבוי הממצאים הארכאולוגיים, ואלה מגיעים בסירות ממיקונוס בשעות הבוקר ועוזבים בשעות הצהריים.
באי מתגוררים עשרה עד עשרים איש המופקדים על שמירת האתר הארכאולוגי ועל תחזוקתו.
בשנת 1990 הוכרז דלוס כאתר מורשת עולמית.
לפי המיתולוגיה היוונית, כאשר לטו, בתם של הטיטאנים פויבה וקואאוס ומאהבתו של זאוס כרעה ללדת, אף אחד מהאיים היוונים לא הסכים לקבל אותה, כי פחדו מהרה אשת זאוס.
רק האי דלוס, אי קטן ועלוב שצף על פני הים והתנודד עם הגלים, קיבל אותה.
לאחר שילדה לטו את התאומים אפולו וארטמיס, בתום צירי לידה שנמשכו תשעה ימים ותשעה לילות, עלו מתחתית הים עמודים גדולים שהתחברו אל האי והחזיקוהו במקומו.
כל שנות קיומה של הדת היוונית העתיקה, נחשב האי למקום מקודש ולמרכז פולחנו של אפולו לצד דלפי.
האי יושב בדלילות בתקופה הנאוליתית, החל באלף ה-3 לפנה"ס, והיישוב בו התרחב בתקופה המיקנית, במחצית השנייה של האלף השני לפנה"ס.
בתחילת האלף ה-1 לפנה"ס כבר נודע האי כמקום לידתם של אפולו וארטמיס, והיה לבירתה של אמפיקטיונה של מספר איים סמוכים.
החל בימי הרודן האתונאי פייסיסטראטוס שכן האי דלוס בתחום השפעת אתונה.
הוא הורה על טיהורו הראשון של האי.
לידות ומיתות באי נאסרו, אנשים על ערש דווי פונו לאי סמוך.
במהלך העת העתיקה הייתה באי מושבה פיניקית שכלכלתה התבססה על קשרי מסחר ענפים.
בשנת 490 לפנה"ס נכבש דלוס על ידי הפרסים במרד האיוני, כחלק ממלחמת יוון-פרס.
הפרסים שמרו על קדושתו של האי ולא פגעו במקדש אפולו.
דלוס השתחרר מעול הפרסים עם ניצחונם של היוונים בשנת 479 לפנה"ס, ושנה לאחר מכן נקבע כמקום מושבה של הליגה האטית-דלית אשר החליף את האמפיקטיונה.
האי שימש כמשכן קופת הליגה המשותפת, עד שבשנת 454 לפנה"ס הועבר האוצר מדלוס לאתונה, ובשל כך הפך האי הקטן לתלוי במעצמה היוונית הגדולה.
בשנת 426 לפנה"ס טוהר האי בשנית, וקברים ששכנו בו רוקנו ותכולתם הועברה לאי הסמוך.
שנתיים לאחר מכן גורשו מרבית תושביו לגלות שנמשכה למעלה ממאה שנים.
האתונאים ייסדו את הפסטיבל הדלי שנערך אחת לארבע שנים בחודש מאי עד שנת 316 לפנה"ס, וזה נחשב לאחד האירועים החשובים ביוון העתיקה.
דלוס השתחרר משלטון אתונה לאחר המלחמה הפלופונסית, אך שב לחסותה בשנת 378 לפנה"ס.
אנטיגונוס מונופתלמוס, אחד הדיאדוכים שהתחרו על השלטון במוקדון לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון, שחרר את האי משליטתה של אתונה באופן סופי, ובשנת 314 לפנה"ס איפשר לצאצאי התושבים הגולים לשוב אל האי.
עצמאות דלוס ניטלה ממנו באופן סופי על ידי הרפובליקה הרומית בשנת 166 לפנה"ס בשל תמיכתה במוקדון.
על מנת להעניש את הרפובליקה של האי רודוס, הרומאים הפכו את דלוס לנמל חופשי שיתחרה בנמלי רודוס והפקידו עליו את אתונה.
כך הפך דלוס למוקד משיכה לסוחרים, בנקאים ואלי ספנות מכל רחבי האגן המזרחי של הים התיכון.
בתחילת המאה ה-1 לפנה"ס מנתה אוכלוסיית האי כ-25,000 תושבים.
תקופה זו הייתה לתור הזהב של האי שהפך ממרכז דתי למרכז מסחרי חשוב.
תושביו התארגנו באגודות וכל אגודה הקימה מקדש לאליה.
באי היו מקדשים לאלים המצרים ולאלים הסורים אשר שכנו על מורדות הר קינתוס, ובית כנסת הוקם בחלקו הצפוני של היישוב.
דלוס נבזז על ידי מיתרידטס השישי, מלך פונטוס בשנת 88 ועל ידי שודדי ים בשנת 69 לפנה"ס, ומאז ירד מגדולתו ולא שב אליה עוד.
חשיבותם של השוק ושל הנמל ירדה, בעיקר בשל שינוי נתיבי המסחר, והאי עמד בשיממונו כמעט לחלוטין במאות הראשונות לספירה.
עם זאת הוא היה למקום מושבו של בישוף בתקופה הנוצרית המוקדמת.
הכובשים הרבים שהשתלטו על האי הפכו אותו למחצבה, ומקדשיו ובתיו חרבו.
כאשר כבשו הוונציאנים את דלוס, הם נטלו ממנו יצירות אומנות רבות והעבירו אותן לוונציה, ואוצרות אחרים מצאו את דרכם ללונדון ולרומא.
חופיו של דלוס מפורצים ונופו צחיח ושומם.
הוא מגיע לשיא גובהו בהר קינתוס שנישא לגובה של 112.6 מטר.
שטחו של האתר הארכאולוגי הוא כ-950 דונם, והוא משתרע לאורך חופו המערבי של האי.
אורך האתר כקילומטר ורוחבו כחצי קילומטר לכל היותר, והוא נחלק לשלושה חלקים עיקריים - במרכז שוכן המתחם הקדוש, מצפון לו רובע האריה שהוקם בתקופה ההלניסטית, ומדרום לו רובע התיאטרון שהוקם החל במאה ה-2 לפנה"ס, בתקופת הזוהר של האי.
החפירות והמחקר הארכאולוגי באתר החלו ב-1872.
אורכו של המתחם הקדוש הוא 250 מטר ורוחבו זהה.
הוא שוכן בצמוד לנמל העתיק של האי, וגם הנמל המודרני הנמצא מעט דרומה לקודמו בשל שינוי קו החוף סמוך לו.
המתחם נחצה מדרום לצפון על ידי "הדרך הקדושה".
רוחבה 13 מטר והיא שימשה לתהלוכות עולי הרגל בדרכם אל המקדשים.
משני צדדי הדרך השתרעו ארקאדות והיא הובילה אל הפרופילאה שהוליך אל שלושת מקדשיו של אפולו ואל מקדש ארתמיס.
מצפון משתרע רובע האריה שזכה לשמו בשל שדרת פסלי האריות.
חמשת הפסלים עשויים משיש והם הוקמו על ידי תושבי האי הסמוך נקסוס בסוף המאה ה-7 לפנה"ס.
במקור היו לפחות ארבעה פסלים נוספים, ואחד מהם נמצא בוונציה.
סמוך לשדרת האריות שוכן האגם הקדוש אשר יובש ב-1924 בשל יתושי המלריה.
האגם היה בית גידולם של הברבורים המקודשים לאפולו.
עוד שוכנים ברובע מקדש ללטו ומספר מבנים הלניסטים.
רובע התיאטרון קיבל את שמו מהתיאטרון שבו 43 שורות ואשר יכול היה להכיל כ-5,000 צופים.
רובע זה הוא המאוחר מבין השלושה ובו השתמרו בתיהם של תושבי דלוס שהגיעו מרחבי העולם העתיק.
ממזרח לרובע שוכן הר קינתוס שעל מורדותיו נמצאת טראסת האלים הזרים, ובה המקדשים לאלים הסורים ולאלים המצרים וכן מקדש קטן מהמאה ה-6 לפנה"ס אשר הוקדש להרה (איראון).
על פסגת ההר שרידים של מקדשים לזאוס ולאתנה.
סמוך לחוף הים נמצא כנראה אחד מבתי הכנסת העתיקים בעולם.
בית-הכנסת בדלוס היה ממוקם באזור מגורים על שפת הים.
בשלבו השני חולק האולם לשני חדרים.
ספסל אחד משיש נמצא לאורך הקיר המערבי ואחד לאורך הקיר הצפוני, וכיסא מפואר (קתדרא דמשה?) באמצע הקיר המערבי.
בשלבו הראשון היו שלושה פתחים למזרח, ובשלבו השני – אחד במזרח ושלושה מן החדר הסמוך.
על פי שתי כתובות על אבן שנמצאו בבית הכנסת, המתעדות העלאת מס לבית המקדש השומרוני בהר גריזים, (בכתובת עצמה שם המקום הוא מילה אחת - הרגרזין) היה המקום כנראה בית כנסת שומרוני.
דִּלְדּוּל עֶצֶם (בלועזית: אוֹסְטֵאוֹפּוֹרוֹזִיס) היא מחלה של העצם שבה נפגע מבנה רקמת העצם ועובר דלדול, פוחתת דחיסות המינרלים בעצם והעצם נחלשת.
עצמות הלוקות במחלה חשופות יותר לשברים.
יש להבחין בין אוסטאופורוזיס לבין אוסטאומלאציה (ובילדים - רככת), שהיא תוצאה של חסר ויטמין D או פגיעה ישירה במשק הסידן.
אומנם קיימות שיטות לטיפול במחלה, אך טיפול מונע עדיין נחשב כדרך היעילה ביותר למניעת שברים.
שכיחות המחלה עולה עם הגיל ומושפעת גם משינויים בהורמוני המין.
לכן, לאחר גיל המעבר, שבו פוחתת רמת הורמון המין הנקבי אסטרוגן, יותר נשים לוקות במחלה מאשר גברים.
גורמים נוספים למחלה הם: שינויים הורמונליים נוספים, משקל גוף נמוך מאוד (למשל עקב אנורקסיה), עישון טבק, תרופות מסוימות (כגון שימוש בסטרואידים), זיהומים (החל מדלקת חניכיים ועד אלח דם) ומחלות כרוניות רבות (כגון דלקת פרקים).
על פי הספרות המקצועית, לוקים במחלה זו בעיקר אנשים המבוגרים מגיל חמישים.
סיכויי התחלואה הם אישה אחת מכל שלוש וגבר אחד מכל שנים עשר.
מעריכים כי מספר החולים בארצות הברית הוא כעשרים וחמישה מיליון הסובלים מכ-1.3 מיליון שברים בשנה.
למחלה זו גם השפעה כלכלית רבת היקף, בארצות הברית משקיעים מדי שנה כ-19 מיליארד דולר לטיפול במחלה ובאיחוד האירופי ההשקעה מגיעה לכדי 37 מיליארד יורו.
מחקר שערך המרכז הלאומי לבקרת מחלות בשנת 2003 העריך כי בישראל שיעור התחלואה במחלה בקרב נשים בגיל 45 - 54 עומד על כ-9%, ומעל גיל 65 שיעור זה עומד על כ-30%.
סך הנשים מבוגרות מגיל 21 החולות בדלדול עצם, הוא כ-194,500.
השברים העיקריים נוטים להיות בעצם הרדיוס בשורש כף היד (נקרא גם Colle's fracture), שברים בחוליות ושבר בצוואר הירך, אם כי שברים יכולים להתהוות בכל מקום בגוף.
קיים שוני מבחינת אפיון השברים עצמם - שבר בשורש כף היד נוטה להתרחש לפני גיל 50 ושכיחותו מתייצבת עד גיל 60 עם עליה צנועה בשכיחותו לאחר מכן.
לעומת זאת, שבר בצוואר הירך עולה בשכיחותו באופן חד לאחר גיל 70 עם הכפלה בסיכון לשבר לכל 5 שנים נוספות.
דלדול עצם היא מחלה שאינה מאובחנת כיאות אצל גברים וכתוצאה מכך אינה מטופלת כראוי.
תהליך האצת דלדול העצם אצל גברים מתחיל בגיל 70 לערך, לעומת 50 בקרב נשים.
ירידה ברמת הורמון המין הגברי טסטוסטרון תגרום להאצת התהליך.
שליש משברי צוואר הירך מופיעים אצל גברים ואחוז גבוה יותר של גברים לעומת נשים מתים בעקבות השברים.
כ־40% אחוז מהגברים השוהים במוסדות סיעודיים סובלים משברים בצוואר הירך.
אף שברים בחוליות עמוד השדרה נפוצים בקרב גברים אולם בניגוד לנשים, יורדת שכיחותם עם עליית הגיל.
באופן מפתיע, מדדי צפיפות העצם (BMD) אצל חלק גדול מהגברים שסובלים משברים היא תקינה ואינה בטווח המעיד על דלדול עצם.
לפיכך, על מנת להעריך את הסיכון לשברים יש לאתר סיבות נוספות לתהליך דלדול העצם אצל גברים.
הסיבות המשניות לדלדול עצם אצל גברים כוללות:
טיפול ארוך טווח בסטרואידים הניתנים דרך הפה.
ירידה בייצור ההורמון טסטוסטרון (היפוגונדיזם).
מחלת דלדול עצם ראשונית יכולה להתהוות עקב חידלון הווסת (סוג I), עקב זקנה (סוג II) או אדיופטית (ממקור לא ידוע).
אף שתשעים וחמישה אחוזים ממקרי דלדול העצם הם ראשוניים, המחלה יכולה להגרם מסיבות אחרות.
דלדול עצם שניוני יכול להיות משני למחלות אחרות ומצבים שונים ובהם: מחלת ריאות חסימתית כרונית, דלקת מפרקים שיגרונית, מחלות מעי דלקתיות, סוכרת, ציסטיק פיברוזיס, פעילות יתר של בלוטות התריס או יותרת התריס, מחלות כבד, אי-ספיקת כליות כרונית, חוסר תנועה ושהות בתנאי חוסר משקל (כפי שחווים טייסי חלל)ת\, אנורקסיה, ומחלת צליאק.
המחלה יכולה להופיע גם כמשנית לשימוש בתרופות, בעיקר עקב נטילה כרונית של קורטיקוסטרואידים וכן טיפולים המעכבים יצירת אסטרוגן הניתנים לחולות סרטן השד וטיפולים מעכבי יצירת טסטוסטרון הניתנים לחולי סרטן הערמונית.
דלדול עצם עקב חדלון הווסת (postmenopausal osteoporosis) אופייני לגילאים 51 עד 75 ומופיע עם הירידה בהפרשת אסטרוגן בנשים בגיל המעבר ובשיעור מופחת פי שישה בגברים שפחתה בהם הפרשת טסטוסטרון.
הוא מתבטא בעיקר בפגיעה ברקמת עצם ספוגית ועקב כך בשברים של עצמות עשירות ברקמה ספוגית כגון גופי החוליות וחלקה המרוחק של החישור (שבר על שם Colles).
דלדול עצם עקב זקנה (senile osteoporosis) נגרם עקב הירידה הטבעית במסת העצם ופוגע ברקמות הצפופות והספוגיות של העצם.
דלדול עצם עקב זקנה אופייני בגילאים מאוחרים משישים, בשיעור כפול בקרב נשים מאשר גברים, ובדרך כלל מופיע בנשים מבוגרות יחד עם דלדול עצם עקב חדלון הווסת.
השברים האופייניים למחלה כוללים בנוסף לשברי דחיסה של חוליות גם שברים של צוואר הירך, האגן וחלקיהם המקורבים של עצם הזרוע והשוקה.
דלדול עצם אדיופטי הוא נדיר ומתרחש בילדים וצעירים משני המינים.
דלדול עצם מוגדר כירידה במסת העצם ללא שינוי ביחס בין החומרים האורגניים למינרלים בעצם (ירידה בכמות המינרלים ביחס לחומר האורגני מכונה רככת).
על פי הגדרת ארגון הבריאות העולמי, ירידה בשתים וחצי סטיות תקן מממוצע שיא מסת העצם בצעירים מאותו מין וגזע מתארת דלדול עצם.
לכל אורך חייהן של עצמות מתקיימים בהן תהליכים מצומדים של בנייה ופירוק.
אוסטאובלסטים (תאים בוני עצם) ואוסטאוקלסטים (תאים "שוברי" עצם, החיוניים לתחזוקת רקמת העצם וחידושה) פועלים במקביל ליצירת עצם ולספיגתה.
תהליכים אלו מווסתים על ידי הורמון הפאראתירואיד (PTH), אסטרוגן, קלציטונין, ציטוקינים וויטמין D ומושפעים ממאמצים המופעלים על העצמות, תזונה, מצבי עקה (כגון זיהומים), שימוש בתרופות ועישון.
במשך העשורים הראשונים לחיים תהליך הבניה של העצם עולה על תהליך ספיגתה כך שסך מסת העצם של הגוף עולה, שיא מסת העצם נמצא בגילאים 25 עד 30 ומשפיע על ערכי מסת העצם בגיל מבוגר.
ערכי שיא מסת העצם תלויים במין ובגזע, לנשים שיא מסת עצם הנמוך בשלושים אחוזים מזה של גברים, לשחורים ערכים גבוהים משל היספנים, וללבנים ואסיאתים הערכים הנמוכים ביותר.
במשך כעשור לאחר ההגעה לשיא מסת העצם, פעולת האוסטאובלסטים והאוסטאוקלסטים מאוזנת וערכי מסת העצם נשמרים.
בעשור הרביעי לחיים, מופר בשנית האיזון ופעילות ספיגת העצם מתחילה לעלות על פעילות בנייתה.
מסת העצם פוחתת מדי שנה בשלוש עשיריות עד ארבע עשיריות האחוז.
התהליך מואץ בנשים שהגיעו לגיל המעבר ומגיע לקצב של שלושה עד חמישה אחוזים לשנה למשך חמש עד שבע שנים.
היות ששיא מסת העצם בנשים היה נמוך מלכתחילה, שיעור הנשים הסובלות מדלדול עצם גדול משמעותית מזה של הגברים.
מסת עצם נמוכה מתבטאת בעליה בנקבוביות רקמת העצם הספוגית ובירידה בעוביה של רקמת העצם הצפופה.
העצמות הופכות פריכות יותר ופגיעות יותר לשבר.
אסטרוגן פועל על תאים שונים בעצם, המבטאים רצפטורים אליו- הן אוסטאובלסטים והן אוסטאוקלאסטים, כמו תאי עצם ותאים רבים נוספים.
נשים אשר נכנסות לחידלון ווסת (בממוצע, בגיל 51) חשופות למחסור באסטרוגן.
כתוצאה מכך, יש יצור יתר של ליגנד המשפעל אוסטאוקלאסים (הנקרא גם RANKL), כלומר מביא לעליה בספיגת העצם, כמו גם ירידה בחומר הקרוי osteoprotegerin- השומר על העצם מפני תהליך הספיגה כאמור.
כתוצאה מכך תהליך ספיגת העצם עולה ובנוסף לכך זמן החיים של תאים בוני עצם-אוסטאובלסטים- יורד.
התהליך עצמו מתרחש בעיקר על פני שטח הפנים של העצם- ומכאן, שעצם טרבקולרית- כגון חוליות עמוד השדרה שהן בעלות שטח פנים גדול יותר- נוטה יותר לשברים המתווכים על ידי ירידה באסטרוגן.
כתוצאה מכך, שברים בגופי החוליות הם השברים המוקדמים העיקריים הנובעים מירידה ברמות האסטרוגן.
עישון טבק וצריכת יתר של אלכוהול או קפאין.
קרוב משפחה מדרגה ראשונה הלוקה בדלדול עצם.
סיפור של שבר כמבוגר- באופן כללי, כל שבר אצל אדם המבוגר מגיל 50 צריך להיחשד כשבר אוסטאופורוטי.
מדד מסת גוף נמוך מאוד (רזון).
תזונה לא מאוזנת ובעיקר צריכה דלה של סידן, ויטמין D וויטמין Kי.
צריכת כמות מופרזת של ויטמין A בצורתו המובנית (רטינול).
ליקויים בהפרשת הורמוני מין כגון וסת ראשונה מאוחרת, הפסקת וסת ממושכת (אופיינית לספורטאיות מקצועיות וללוקות בהפרעת אכילה) חדלון וסת מוקדם (מתחת לגיל 45) ועקרות הייחודיים כגורמי סיכון לדלדול עצם מסוג I.
כמו כן קיימות מחלות רבות שונות נוספות המועברות בתורשה והמקושרות בסיכון לאוסטאופורוזיס.
שימוש בתרופות מקושר אף הוא לסיכון לאוסטאופורוזיס.
הדוגמה הנפוצה ביותר היא שימוש בסטרואידים.
דוגמאות נוספות כוללות שימוש בתרופות המורידות את רמות האסטרוגן (כגון Aromatase inhibitors המשמשים לטיפול בסרטן השד), תרופות המדכאות את פעילות מערכת החיסון והניתנות למשל לאחר השתלה או במחלות דלקתיות מסוימות כגון ציקלוספורין, תרופות נוגדות פרכוסים, הפרין, ליתיום ועוד.
חולים בדלדול עצם עשויים שלא לסבול כלל מתסמינים במשך שנים רבות.
מסת העצם עלולה לרדת בעשרות אחוזים לפני שיופיעו שברים ראשונים הגורמים לתסמינים שיאפשרו את אבחון המחלה.
טיפול בשלב זה של המחלה מוגבל להאטת קצב איבוד מסת העצם ואין ביכולתו לעשות לבניית עצם חדשה.
דלדול העצם כשלעצמו אינו גורם לתסמינים כלשהם.
אמנם, דלדול עצם עלול להוביל לשברים לאחר חבלה מינמלית או ללא כל חבלה וכך לגרום לכאבים.
האתרים האופייניים לשברים ללא חבלה הם חוליות עמוד השדרה נושאות המשקל (מהחוליה החזית השישית ומטה) המציגות שברי דחיסה.
ריבוי שברי דחיסה בחוליות מתבטא בירידה בקומת הגוף ולעיתים בעיוות של עמוד השדרה (עקשת).
שברים עקב חבלות קלות, המתרחשות בנפילות, עשויים להימצא בשורש כף היד ובצוואר הירך.
זיהוי מוקדם של דלדול עצם מקובל כמצדיק התחלת טיפול תרופתי העוצר או מאט את קצב אובדן מסת העצם.
הבדיקה שנחשבת למדד הזהב באבחון דלדול עצם היא בדיקת צפיפות עצם (DXA), אך עדיין קיימים ספקות לגבי התועלת בבדיקה זו ובדיקות סקר לדלדול עצם בכלל.
הספקות נובעים מהעדר הוכחה לתועלת כוללנית (הפחתת תמותה או סך השברים) ממחקרים קליניים עם הקצאה אקראית,מהסיכון הכרוך בקרינה מיננת ומתופעות הלואי של הטיפולים.
מטא-אנליזה של שלושת המחקרים המבוקרים בנושא שכללו יחד 42,009 נבדקים, מצאה כי בדיקת סקר של צפיפות עצם הובילה להפחתה של 20% בסיכון היחסי לשבר צוואר ירך אך לא להפחתה בתמותה.
עוד נמצא כי יש צורך לסקור 272 נבדקים כדי למנוע שבר צוואר ירך אחד.
"כוח המשימה לשירותי מניעה של ארצות הברית" (U.S.
Preventive Services Task Force) ממליץ על בדיקת צפיפות עצם לנשים מעל לגיל 65 ועל בדיקה לנשים בגילאים 60–64 עם גורמי סיכון, כאשר משקל גוף נמוך משבעים קילוגרם נחשב לגורם הסיכון העיקרי.
על פי סל הבריאות במדינת ישראל, החל משנת 2000, זכאיות לבדיקת צפיפות עצם נשים מעל גיל 60 אחת לחמש שנים ונשים מעל גיל 50 העונות לקריטריונים מסוימים אחת לשנתיים.
בנוסף לזיהוי המחלה, מנבאת בדיקת צפיפות עצם את הסיכוי להתפתחות שבר בטווח הקצר ומאפשרת מעקב אחרי התקדמות המחלה.
תוצאות הבדיקה ניתנות כמספר המייצג את מספר סטיות התקן (T-score) ביחס לממוצע שיא צפיפות העצם באנשים צעירים מאותו מין וגזע.
פרושן של תוצאות שליליות היא צפיפות עצם נמוכה יחסית לממוצע ובהתאם מעידות תוצאות חיוביות על צפיפות עצם גבוהה יחסית.
הבדל של סטיית תקן אחת עד שתיים וחצי סטיות תקן (T-score 1-2.5) נחשב לחוסר מינרלים בעצם (osteopenia) והבדל הגדול משתיים וחצי סטיות תקן (T-score > 2.5) נחשב לדלדול עצם.
דרך נוספת לייצוג התוצאה היא השוואה לאנשים בני אותו גיל, מין וגזע עם תוצאות המחושבות כציון תקן (Z-score).
בדיקות נוספות: על מנת לשלול מחלות אחרות שדלדול העצם משני להן עשויות להיערך בדיקות דם וצילום רנטגן, בצילום רנטגן ניתן לזהות דלדול עצם אך רק בשלב מתקדם של המחלה, לאחר איבוד מעל לשלושים אחוזים ממסת העצם.
הרפואה שמה דגש על מניעת דלדול עצם היות שהטיפול במצבים מתקדמים של המחלה הוא מוגבל ביותר.
מניעה נכונה כוללת שמירה על מסת העצם באמצעות אורח חיים מתאים הכולל התעמלות בונת עצם ותזונה נכונה.
במקרים של חידלון וסת מוקדם תרופות מסוג HRT נחשבות גם כן למניעה של דלדול עצם.
בעקבות ממצאי מחקר-על מ-2018 על השפעת תוספים, שבו שכיחות שברי ירך נמצאה גבוהה יותר (על גבול המשמעותי-סטטיסטית) אצל מי שנטלו תוספי מזון (סידן או ויטמין D) לעומת מי שנטלו אין-בו, נטילת סידן או ויטמין D איננה מומלצת כיום כטיפול למניעת שברים ראשונית.
הליכה יומית של כחצי שעה ותרגילים המעמיסים משקל על מערכת השלד עשויים לעכב את המחלה.
תוכניות אימונים בטוחות לבעלי סיכון גבוה ולכאלו שכבר חולים בדלדול עצם נבנות על ידי פיזיותרפיסטים.
מסת גוף נמוכה מאוד היא גורם סיכון משמעותי למחלה.
שמירה על מסת גוף תקינה, תזונה בריאה והימנעות מצריכה מופרזת של אלכוהול, קפאין וטבק לאורך שנים מקטינה מאוד את הסיכון לדלדול עצם.
ויטמין D חשוב הן בספיגת הסידן לגוף והן בתהליכי יצור העצם.
חסר ויטמין D איננו גורם לאוסטאופורוזיס אלא לאוסטאומלציה (רככת).
הגוף מייצר ויטמין D בחשיפה לאור השמש, כך שלרוב האנשים בישראל אין בעיה לקבל מספיק ויטמין D.
ייתכן שחשיבות צריכת הוויטמין כתוסף מזון עולה אצל אנשים החיים במדינות צפוניות, באוכלוסייה המבוגרת, ובאנשים הממעטים להיחשף לאור השמש.
הצריכה המומלצת היא 800–1000 יחידות ליום.
ויטמין D הוא הורמון שומני סטרואידי הנמצא במזון שומני מהחי.
נטילת ויטמין D בעזרת תוספי מזון נבדקה כאמצעי להפחתת הסיכון לשברים באוכלוסייה מבוגרת.
מחקר-על שפורסם ב-2006 הראה נטייה לא-משמעותית לעליה בשברים במינון נמוך (400 יחידות ליום) וירידה משמעותית בשברים במינון של 700–800 יחידות ליום.
מחקר זה כלל בעיקר דיירי בתי-אבות.
סקירת מחקרים שכללו אנשים הגרים בביתם לא הצליחה להראות תועלת של תוספי סידן או ויטמין D, וכח המשימה האמריקאי לרפואה מונעת קבע ב-4/2018 שאין ראיות מספקות לנטילתם כמניעה ראשונית.
מינון חודשי גבוה של ויטמין D (60000 יחידות) נמצא אף כגורם לעליה משמעותית בסיכון לנפילות.
בין תופעות לואי הנוספות של ויטמין D - יצירת אבני סידן בכליות.
כדי להבטיח צריכה מספיקה של סידן באוכלוסייה הכללית המינון המומלץ לצריכת סידן הוא 1,000 מיליגרם ליום לאוכלוסייה הכללית ולנשים בהריון או מניקות, ו-1,200–1,500 מיליגרם ליום לאוכלוסייה מבוגרת או לנשים בגיל המעבר.
מזון עשיר בסידן כולל מוצרי חלב, דגים, ירקות מצליבים, אגוזים ועוד.
מחקרים קצרי טווח שמדדו מהי הנקודה שבה כמות הסידן הנכנסת לגוף שווה לכמות הסידן היוצאת מהגוף הראו שמספיקה כמות של 550 מיליגרם של סידן ליום.
המקורות לסידן הם מוצרי חלב, מקורות צמחיים כמו ירקות ירוקים כהים (כמו כרוב סיני) וקטניות.
נטילת סידן כתוספי מזון הומלצה להעשות בשתיים - שלוש מנות נפרדות ביום או בכדור בעל מנגנון שחרור מושהה, מכיוון שיכולת ספיגת הסידן בגוף מוגבלת (לכ־500 מיליגרם למנה).
הומלץ להקפיד להפריד נטילת סידן מאכילת מזונות עשירים בסידן (בעיקר מוצרי חלב).
עם זאת, כח המשימה האמריקאי לרפואה מונעת קבע ב-4/2018 שאין ראיות מספקות לנטילתם כמניעה ראשונית של שברים אוסטאופורוטיים.
בין תופעות הלואי של תוספי סידן - יצירת אבני סידן בכליות.
הטענות על קשר בין חלב לבין דילדול עצם
יעילותה של צריכת סידן בעזרת דיאטה עשירה במוצרי חלב והשפעה של דיאטה זו על בריאות העצם מקובלת על הרוב הגדול של המומחים בתחום.
כך למשל, בנייר עמדה של איגוד רופאי הילדים נכתב: "בילדים ומתבגרים, צריכת סידן בכמות מספקת היא חיונית להשגת שיא מסת העצם ולהורדת
הסיכון לשברים ולאוסטיאופורוזיס בהמשך החיים...
חלב פרה ומוצריו מהווים מקור עיקרי לסידן בתזונת תינוקות, ילדים ומתבגרים.
מספר מצומצם של בעלי קשר לתחום העלו ספקות לגבי זה.
בין טענות המתנגדים - חלק מתושבי המדינות שלהן צריכת הסידן הגדולה ביותר באמצעות מוצרי חלב (כמו שוודיה וארצות הברית), סובלים משיעורי הימצאות של דלדול עצם מהגבוהים בעולם.
ישנן סטטיסטיקות המצביעות על תוצאות אחרות, כך מחקר של EPIC-Oxford, שהשווה בין צמחונים שלא אכלו בשר אך כן צרכו ביצים וחלב, לבין טבעונים שלא צרכו ביצים וחלב, ושיעור הסיכון לשברים אצל הטבעונים היה גבוה ב-30%.
במחקר אחר על צפיפות עצם בקרב נזירות בודהיסטיות, נמצא כי בתפריט הנזירות היה פחות סידן, אך לא נמצאו הבדלים משמעותיים בין הנזירות הטבעוניות לבין קבוצת הבקרה.
במחקר שביצעו ד"ר איש-שלום וצוותה השתתפו כ-2,500 נשים צעירות.
הנשים שקיבלו תוספת סידן והעשירו את התפריט בטחינה, שומשום, חלב ומוצרי גבינה, זכו לתוצאת בדיקת צפיפות עצם גבוהה וטובה, בעוד אלה שצרכו תפריט דל סידן הראו תוצאות נמוכות יחסית של צפיפות עצם.
ממצאים אלה נסתרו על ידי מחקר האחיות של אוניברסיטת הרווארד, שעקב אחרי יותר מ-75,000 אחיות וחברי צוות רפואי במשך 12 שנים.
הממצאים במחקר לא הראו שצריכה גבוהה של חלב או של מוצרים אחרים עשירים בסידן, על ידי נשים בוגרות, מגינה מפני שברי ירכיים או שברים בזרועות.
בעבר נטען על ידי איגוד רופאי הילדים, שצריכת יתר של חלבון מהחי גורמת לבריחת סידן מהעצם בטווח הארוך.
לוויטמין K תפקיד אחד או יותר במאזן הסידן בגוף ובשמירה על עצמות בריאות.
צריכה נמוכה של הוויטמין קושרה לצפיפות עצם נמוכה בנשים אך לא בגברים.
הוא מצוי בעיקר בירקות בעלי עלים ירוקים.
מנה יומית של ירקות כמו חסה (בעיקר חסה ערבית), ברוקולי או כרוב צריכה לספק את המנה היומית המומלצת שעומדת על 120 מיקרוגרם לגברים ו-90 מיקרוגרם לנשים.
על אף שאין ראיות לכך חד משמעיות, כמה מחקרים העלו את האפשרות ששתייה של למעלה מ-4 כוסות קפה ביום עלולה להגביר בריחת סידן מהעצם.
טיפול רפואי צריך להינתן כשצפיפות העצם נמוכה מ-2.5 סטיות תקן (T score), או כשצפיפות העצם עדיין איננה -2.5 אולם בשילוב עם גורמי סיכון (עישון, אלכוהול, גיל וכדומה).
עיקר הטיפול התרופתי נחלק לשתי משפחות תרופות:
תרופות המפחיתות פירוק העצם - ביספוספונטים ,SERMS ,Prolia
תרופות המעודדות בניית עצם - Forteo
תרופות שמנגנון פעולתן לא ברור - סטרונציום רנאלט - Protelos
כמו כן על כל החולים בדלדול עצם ליטול באופן קבוע תוספי סידן וויטמין D כמתואר בפרק על מניעה.
כיום לא מומלץ לטפל באסטרוגנים למניעת מחלות כרוניות כולל דלדול עצם בגלל סיכון מוגבר לתופעות פקקת ותסחיף ורידיות.
כמו כן אין הוכחה לטיפול בפיטואסטרוגנים (הנמצאים למשל בטופו) לטיפול בדלדול עצם או במניעת המחלה.
ראלוקסיפן (Raloxifene) שייך לקבוצת תרופות סלקטיביות בהשפעתן על קולטני אסטרוגן (selective estrogen receptor modulator SERM).
תרופות אלו החליפו את השימוש באסטרוגן כתרופה לחולות דלדול עצם מסוג I שכן תרפיית אסטרוגן נמצאה כמעלה את הסיכוי להתפתחות סרטן השד והתקפי לב.
טיפול בראלוקסיפן מפחית בשלושים עד חמישים אחוזים את מספר השברים בחוליות.
לא הוכחה יעילות בהפחתת שברים חוץ-חולייתיים כולל צוואר הירך.
התרופה הוכחה בהפחתה של 70% בהיארעות של סרטן השד בנשים לאחר הפסקת המחזור בהשוואה לנשים שקבלו אינבו והיא רשומה בישראל גם להתוויה זו.
ביספוספנטים (bisphosphonate) בעלי אפיניות גבוהה לסידן מינרלי, עקב כך הם נספחים באופן סלקטיבי לעצמות הגוף.
הביספוספנטים משרים אפופטוזה (מוות תאי מתוכנן) באוסטאוקלסטים, וגורמים לאוסטאובלסטים לשחרר פקטור המעכב אוסטאוקלסטים כך שסך ספיגת העצם על ידי התאים מואטת.
הביספוספנט הנפוץ ביותר בשימוש הוא אלנדרונט (שמות מסחריים בישראל: פוסלן, מקסיבון, אלנדרונט טבע).
נטילתו עלולה לגרום לגירוי בדרכי הבליעה ולכן יש ליטול אותו כפעולה ראשונה בבוקר, על קיבה ריקה, בעמידה, עם כוס מלאה של מי ברז.
הוא ניתן בכדור של 10 מ"ג לנטילה פעם ביום או בכדור בעל מנגנון שחרור מבוקר במינון של 70 מ"ג לנטילה פעם בשבוע.
עוד ביספוספונט שבשימוש הוא ריזדרונאט (אקטונל), אשר פעולתו דומה אך נראה שהשפעתו מהירה יותר והוא גורם לפחות תופעות לוואי במערכת העיכול העליונה.
ביספוספונט נוסף ומוכר, הוא חומצה זולודרונית (אקלסטה), היא ניתנת בעירוי פעם בשנה, הוכחה כמונעת שברים ואף הורידה תמותה בחולים לאחר שבר בצוואר הירך.
תופעת הלוואי הן דמויות שפעת ומופיעות סמוך למתן העירוי.
תופעת לוואי חמורה של הביספוספונטים היא גרימת נמק העצם בעצמות הלסת העליונה והתחתונה (Bisphosphonate-associated osteonecrosis of the jaw).
נמק זה דווח בעיקר בחולים שקיבלו ביספוספונטים דרך הווריד (לטיפול בממאירות בעצמות), אך עלול להופיע לאחר כ־3 שנים של נטילת התרופה דרך הפה בעקבות גירוי של טיפול שיניים כירורגי (כגון, עקירת שן, ניתוח שן בינה, השתלת שן) אך לעיתים גם ללא גירוי כלל.
תופעת לוואי לא שכיחה היא שברים בלתי טיפוסיים בעצם הירך (Atypical Subtrochanteric Hip Fracture).
אלה שברים רוחביים בחלק המרכזי של העצם המופיעים לאחר טיפול בביספוספונאטים במשך שנתיים לפחות.
ריפוי שברים אלה הוא קשה וממושך.
כאב מתמיד במרכז הירך עלול להקדים את הופעת השבר ומחייב בירור על ידי צילום רנטגן ומיפוי עצם.
אין עד כה הסכמה לגבי משך הטיפול בביספוספונאטים, אך נהוג לא להמשיך בו מעבר לעשר שנים.
סטרונציום נמצא בכמות מזערית בתזונה.
לתכשיר יש השפעה על הפחתת פירוק העצם ובנייתה אם כי מנגנון הפעולה שלו עדיין לא ברור.
התכשיר נבדק בנשים לאחר המנופאוזה והוריד את הסיכון לשברים בעמוד השדרה ב-40% ולשברי גפיים ב-20%.
ניתן במינון יומי של 2 גרם באבקה מומסת במים.
הורמון המאט את קצב ספיגת העצם וכן נמצא כיעיל בהפחתת כאב לאחר התרחשות שבר.
ניתן בזריקה תת-עורית או כספריי לאף.
לאחרונה התפרסמה המלצה בקנדה, אירופה(EMA-European Medicines Agency) וארצות הברית (FDAׂ) להפסיק את השימוש בו בגלל נתונים המצביעים על סיכון מוגבר לסרטן.
דנוסומאב היא תרופה לטיפול באוסטאופורוזיס (דלדול העצם, בריחת סידן) המיוצרת על ידי חברת התרופות אמג'ן וניתנת בעיקר לנשים לאחר המנופאוזה.
השימוש בתרופה מעלה את צפיפות העצם ומפחית את הסיכוי לשברים בחוליות ב-70% ולשברים בצוואר הירך ב-40%.
התרופה ניתנת גם לגברים הסובלים מסרטן הערמונית ומקבלים טיפול המדכא יצירת הורמוני המין.
התרופה ניתנת בזריקה תת-עורית כל 6 חודשים ועל פי תוצאות המחקר הראשוניות זמן הטיפול המומלץ היה 3 שנים.
לאחר מספר שנים של שימוש בתרופה והצטברות עדויות, התברר שהפסקת הטיפול עלולה לגרום להיווצרות שברים בעמוד השדרה ובעצמות הירך כתוצאה מהאצת של פירוק העצם.
קטגורית טיפול זו שמורה בדרך כלל למקרים של אוסטיאופורוזיס חמור.
הטיפול ניתן לתקופה קצרה יחסית (שנה-שנתיים) ולאחריה טיפול ממושך יותר בתרופה נוגדת פירוק עצם כדי לשמר את העצם שנבנתה.
בישראל התכשיר הזמין ממשפחה זו הוא teriparatide (שם מסחרי Forteo).
זהו מקטע של הורמון הפאראתירואידי (PTH) הניתן בהזרקה יומית לתקופה של עד 24 חודשים.
התכשיר גורם לעלייה בצפיפות העצם בעמוד השדרה ובצוואר הירך, להפחתה של 65% בסיכון לשברים בחוליות ולהפחתה של 53% בשברים חוץ-חולייתיים.
רומוסוזומאב (שם מסחרי Evenity), הוא נוגדן מונוקלונלי כנגד סקלרוסטין.
סקלורסטין הוא חלבון המופרש מתאי עצם, המעכב את מסלול העברת האותות WNT המפעיל בניית עצם.
כלומר, על ידי עיכוב של סקרלוסטין מתקבלת בניית עצם חדשה.
מעבר לאפקט האנבולי שלו, לרומוסוזומאב ישנו גם אפקט כנגד פירוק עצם.
רומוסוזומאב נחשב לטיפול הפוטנטי ביותר להעלאת צפיפות העצם ומניעת שברים בקרב מטופלים עם אוסטיאופורוזיס.
ישנה אזהרה של מנהל המזון והתרופות האמריקאי והסוכנות האירופית לתרופות כנגד השימוש בתרופה בקרב מטופלים עם מחלת לב או שבץ לאחרונה.
אמנם, במחקר עולם אמיתי, בקרב מטופלים שקיבלו רומוסוזומאב נצפו פחות אירועי לב ושבץ בהשוואה למטופלים שקיבלו אנלוגים ל-PTH.
מניעת שברים בחולי דלדול עצם כרוכה בהתנהגות זהירה ועיצוב סביבה בטוחה לחולים.
מטבע הדברים, חולים רבים סובלים משיווי משקל לקוי, חולשה ובלבול הקשורים לזקנה.
החולים מודרכים להשתמש בעזרי הליכה כגון מקלות הליכה ומעקי בטיחות ולהימנע מפעולות ומצבים מסוכנים כגון טיפוס על כיסא להגעה למקומות גבוהים, הליכה על משטחים חלקים או הנחת חפצים ורהיטים במיקומים מועדים להתנגשות ונפילה.
פעילות גופנית מסייעת בחיזוק השרירים ושיפור שיווי המשקל והקטנת הסיכוי לנפילות, כמו גם העלאת מסת עצם שתורמת לעמידותן לשברים.
המחקר הבסיסי במחלה זו מבוצע על חיות לאחר כריתת שחלות (ovariectomy, oophorectomy)י.
בעבר היה מקובל להשתמש בחולדות צעירות לשם כך, אך מחקר הראה שמודל זה אינו משקף את המציאות בבני אדם, ולכן יש להשתמש בחולדות מבוגרות.
דֶלוֹיט היא פירמת ייעוץ וראיית חשבון בינלאומית, המספקת שירותי ביקורת, מס, ניהול סיכונים, ייעוץ כלכלי פיננסי וייעוץ ניהולי בתחומי אסטרטגיה, תפעול, סייבר, טכנולוגיה, ניהול ידע והון אנושי.
Deloitte מובילה בתחום הייעוץ וראיית החשבון (במונחי הכנסות) מבין ה"ביג פור" (4 הפירמות הגדולות בעולם בתחום הייעוץ וראיית החשבון: PwC, ארנסט אנד יאנג ו-KPMG).
נכון לשנת 2024, הפירמה הגלובלית מעניקה שירותים לכ-90% מהחברות הגדולות בעולם, באמצעות כ-460,000 עובדים הפרושים ביותר מ-150 מדינות.
בארצות הברית, Deloitte היא הארגון הפרטי הרביעי בגודלו נכון לשנת 2017. בבריטניה, נכון לשנת 2012, ל-Deloitte המספר הגדול ביותר של לקוחות בקרב 250 חברות ה-FTSE.
מחזור הכספים של הפירמה לשנת הכספים 2020 עמד על 47.6 מיליארד דולר.
חברת טכנולוגיית המידע והמחקר Gartner דירגה את דלויט במקום הראשון בדירוג נתח השוק בתחום הייעוץ העסקי והכלכלי פיננסי, ובנוסף דלויט דורגה בכל אחת מהשנים 2010–2013 במקום הראשון בייעוץ גלובלי וייעוץ להנהלה בכירה (על-פי הערכת הכנסות מצטברות) על ידי מכון המחקר והייעוץ האמריקאי Kennedy.
בדירוג של מגזין ביזנסוויק של בלומברג של המקומות הטובים ביותר להשקת הקריירה המקצועית, דלויט זכתה במקום ה-1 בשנים 2007 ו-2009, ובמקום השני בשנת 2008 (גם שאר חברות הביג 4 היו במקומות הראשונים בדירוג).
וב-2017 דירג כתב העת המוביל Fortune את דלויט במקום הראשון מבין הפירמות למתן שירותים מקצועיים ובמקום ה-11 מבין כלל החברות ברשימת 100 החברות שכדאי לעבוד עבורן.
ביוני 2019 נחתם חיבור עסקי בין Deloitte ישראל ל-Deloitte ארצות הברית.
תהליך ההתחברות (Combination) עם הפירמה האמריקאית מהווה חלק מיישום מהלך אסטרטגי גלובלי שהחל ברשת בשנים האחרונות להפוך לגלובלית, תחרותית ואחידה יותר.
המטה הבינלאומי של דלויט שוכן בעיר ניו יורק, והמטה האירופי נמצא בלונדון.
בשנת 1845 פתח ויליאם וולץ' דלויט משרד ברחוב בסינגהול בלונדון, סמוך לבית המשפט לפשיטות רגל, לאחר שהיה האדם הראשון שמונה למבקר עצמאי של חברה ציבורית, חברת הרכבות Great Western Railways.
בשנות ה-50 ושנות ה-60 הוא קנה לעצמו שם בתחום ביקורת הפנים וניהול חשבונות בתחום תעשיית הרכבות ואף בתחום ניהול חשבונות בבתי מלון.
בשנת 1880 הוא פתח שלוחה של החברה בעיר ניו יורק בארצות הברית.
במחצית הראשונה של המאה ה-20 נפתחו שלוחות נוספות בערים סינסינטי, שיקגו, מונטריאול, בוסטון ועוד.
דלויט פרש מן החברה שהקים בשנת 1897. בשנת 1895 קמה חברת האסקינס וסלס בניו יורק.
בשנת 1898 ייסד ג'ורג' טוש חברת ביקורת פנים והנהלת חשבונות משלו בלונדון.
בשנת 1900 ייסד ג'ורג' טוש את חברת טוש ניבן ושות' (Touche, Niven & Co) בניו יורק.
אותה עת פעלו בארצות הברית כולה פחות מ-500 רואי חשבון, בחברת דלויט עבדו אז 80 עובדים.
אף שמס הכנסה היה קיים בארצות הברית החל משנת 1861, כללים חדשים לגבייתו, בתחילת המאה ה-20, הביאו באחת לדרישה גבוהה לשירותי ראיית חשבון מקצועיים.
בשנת 1933 העיד קולונל ארתור הייזלטון קרטר, נשיא החברה של רואי חשבון מורשים בניו יורק, ואחד ממנהלי חברת האסקינס וסלס, בפני ועדה של הסנאט האמריקאי לבנקאות ומטבע.
קרטר שכנע את בית הנבחרים להטיל חובת ביקורת על ידי גוף מקצועי חיצוני על חברות ציבוריות הנסחרות בבורסה.
בשנת 1947 ייסד רואה החשבון ג'ורג' ביילי מדטרויט, אשר היה אז נשיא המכון האמריקאי לרואי חשבון מורשים, חברה לראיית חשבון משלו.
החברה החדשה זכתה להצלחה כה גדולה שבתוך פחות משנה החליטו השותפים בה להתמזג עם חברת טוש ניבן.
ביילי אשר נטל את הניהול בחברה המשיך להוביל לצמיחתה המהירה, הרבה בזכות התמחותה בייעוץ ניהולי.
בשנת 1952 התמזגה חברת דלויט עם האסקינס וסלס.
בשנת 1968 ייסד נובוקו טומטצו את חברת טומטצו אווקי ושות' ביפן ובשנת 1975 הפך לשותף בחברת טוש.
בשנת 1989 חולקה חברת דלויט העולמית.
חלק מן השותפים הבינלאומיים של החברה, בהובלת עסקים מארצות הברית, התמזגו עם חברת טוש ויצרו את חברת דלויט וטוש.
השותפים הבריטים של החברה ומספר קטן של שותפים בינלאומיים, סירבו למיזוג עם טוש והתמזגו עם חברת קופרס וליברנד (מיזוג אשר מאוחר יותר הפך לפרייסווטרהאוס קופרס).
בשנת 1993 שינתה החברה את שמה לדלויט טוש טומאטצו כדי לשקף את התרומה של השותף היפני לחברה העולמית.
בשנת 1995 החליטו השותפים בחברה לייסד את חברת הייעוץ דלויט וטוש.
לאחר התפרקותה של חברת רואי החשבון ארתור אנדרסון בשנת 2002, בעקבות פרשת אנרון, הצטרפו לדלויט כמעט מחצית מן השותפים והעובדים בחברה זו.
לאורך תחילת המאה ה-21 הגדילה החברה באופן משמעותי את פעילותה מעבר לתחומי ראיית החשבון והביקורת, בעיקר על ידי מיזוגים ורכישות של חברות ייעוץ עסקי.
נכון לשנת 2015, היא החברה השנייה בגודלה מבין הביג פור.
פרשת האשמות ה-DFS בסיוע להסתרת עסקאות עם בנקים באיראן
בנק סטנדרד צ'רטרד רשם רווחים של מאות מיליוני דולר מעמלות על העסקאות שביצע עבור אותם גופים איראניים ובמסגרת הסדר עם ה-DFS שלם קנס בסך 340 מיליון דולר.
דלויט עצמה הושעתה מייעוץ לבנקים בניו יורק.
ג'ו אצ'ווריה, מנכ"ל דלויט, הכחיש את ההאשמות נגד החברה.
עד 31 ביולי 2010 הארגון ורשת הפירמות התלויות בו הוגדרו חוקית כאיחוד שווייצרי (המקביל השווייצרי לאיחוד לא מתואגד, בדומה לאיחוד העיתונות בארצות הברית).
באוגוסט 2010 הפכו החברים באיחוד לחלק מדלויט טוש טומאצו – חברה פרטית בע"מ שבסיסה בבריטניה.
כל חברה ברשת הגלובלית נשארת ישות חוקית עצמאית הכפופה לחוקים ולרגולציות המקצועיות של המדינה או המדינות המסוימות בהן היא פועלת.
המבנה דומה לזה של רשתות שירותים מקצועיים אחרות שמבקשות להגביל את האחריות העקיפה על מעשים של חברות אחרות ברשת.
כישויות חוקיות נפרדות, DTTL וחברות הרשת אינן מחויבות אחת לשנייה, ושירותים מקצועיים מסופקים, חוקית, על ידי חברת הרשת ולא על ידי דלויט העולמית.
Deloitte בנויה כפירמה גלובלית אינטגרטיבית אחת ומרכזיה השונים ברחבי העולם מאוחדים על ידי סט משותף של מתודות, כלים וסטנדרטים בינלאומיים.
כך לדוגמה, לא רק שהחברה מאגדת את בסיסי הידע מרחבי העולם (דרך גוף הפרסומים של הפירמה, Deloitte Insights) ומפעילה שתי רשתות חברתיות פנימיות, אפילו סולם הקידום המקצועי זהה מבחינת הליך, זמן ואפילו שם התפקיד בכל סניפי החברה בעולם.
המטה הבינלאומי של הפירמה שוכן בעיר ניו יורק והמטה האירופי נמצא בלונדון.
הפירמה מעסיקה כ-263,400 עובדים, ומפעילה סניפים ומרכזי פעילות ב-150 מדינות ברחבי העולם.
חברות הרשת הגלובלית של דלויט מציעות שירותים במגוון פונקציות המותאמות לכל מדינה בהתאם לכלליה וחוקיה.
לדלויט ישראל מגוון פתרונות לאתגרי לקוחותיה החל מצמיחה עסקית, דרך רגולציה ומקסום ערך, אופטימיזציה של הארגון ועד ניהול סיכונים.
לפירוט מלא על כלל שירותי הפירמה לחצו כאן.
בשנת 2024, דלויט ישראל ושות' דורגה במקום השלישי לפי סקר BDI למתן שירותי חשבונאות וביקורת, מיסים וייעוץ וכפירמה השלישית בגדולה בישראל במדד Dun's 100 למתן שירותי שירותי ביקורת, מס, ניהול סיכונים, ייעוץ כלכלי פיננסי וייעוץ ניהולי.
ב-2015 דורגה דלויט ישראל במקום השלישי והשני בדירוגים שונים הסוקרים את משרדי רואי החשבון בישראל, המבוססים על מודל המשקלל את מספר רואי־החשבון, מספר העובדים המקצועיים־האקדמאים בפירמה (מתמחים, כלכלנים, משפטנים ועוד), חברות ברשת בינלאומית, מספר החברות המבוקרות, מספר החברות הציבוריות המבוקרות על ידן, ומגוון שירותי הפירמה.
בפירמה כ-135 שותפים ודירקטורים ומועסקים בה כ-2,000 עובדות ועובדים.
המשרד הראשי של דלויט ישראל ממוקם בתל אביב, אך לחברה משרדים נוספים בחיפה, נצרת, ירושלים ואילת.
המשרד בנצרת נפתח לפני כ-3 שנים ופונה למגזר העסקי בחברה הערבית.
בראש הפירמה הישראלית עמד רו"ח יגאל בריטמן, שהלך לעולמו בתאונת מטוס ב-2013. את ברייטמן החליף רו"ח אילן בירנפלד, המשמש כיושב הראש ומנהל העסקים הראשי של הפירמה בישראל.
בנוסף בהנהלת הפירמה, רו"ח יגאל דור, שותף מנהל, מוביל את מערך לקוחות ומגזרים וראש המטה ורו"ח דן הלפרן, שותף מנהל וראש מערך הייעוץ וראש חטיבת הייעוץ הניהולי.
בשנת 1972 הוקם משרד "יגאל בריטמן ושות'".
באמצע שנות ה-80 קיבל המשרד עבודה על תיק של חברה אמריקנית שפתחה נציגות בישראל, שרואי החשבון שלה היו רשת "טוש", כך יצר לראשונה יגאל בריטמן קשרים עם הרשת העולמית.
באותה עת ייצג את משרד קסירר את "טוש" בישראל, אך הרשת החליטה אחר כך לחלק את הנציגות בין המשרדים.
בהמשך פירמת "טוש" התמזגה עם "דלויט", ואחרי המיזוג החליטה שמשרד בריטמן ייצג אותה בישראל.
בדצמבר 1993 התכנסה מועצת המנהלים של דלויט-טוש בהונג-קונג ואישרה את הפיכת המשרד מנציג בישראל לחבר ברשת העולמית, החל מאפריל 1994.
באוקטובר 1997 נעשה מיזוג של משרד יגאל בריטמן עם משרד "פרידמן שפירא גולדשטיין ושות'", שיצרו את משרד "בריטמן בר לבב פרידמן ושות'".
ב-1 בינואר 1999 התמזג המשרד עם משרד אלמגור, ושמו שונה ל"בריטמן אלמגור ושות'", בעקבות מיזוג זה הפכה הפירמה למשרד ראיית החשבון והייעוץ הגדול ביותר בישראל, עם 630 עובדים, ומחזור הכנסות שנתי של כ-40 מיליון דולר בשנה
בתקופת גאות ההיי-טק בסוף שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21 משרד בריטמן-אלמגור הפך חלק חשוב מחטיבת ההיי-טק העולמית של דלויט-טוש.
המשרד אף פתח נציגויות בארצות הברית, ויגאל בריטמן כיהן בתפקידי מפתח ברשת העולמית, כחבר בדירקטוריון העולמי במשך שמונה שנים וכשותף מנהל ויו"ר מגזר הטכנולוגיה, המדיה והתקשורת בפירמה העולמית במשך תשע שנים.
במאי 2000 עבר המשרד למגדל העגול במתחם מגדלי עזריאלי בתל אביב, עם השלמת בנייתו.
בתקופה זו פעל בשם דלויט-טוש-בריטמן-אלמגור, וב-2006 מותג מחדש ושמו שונה ל"דלויט בריטמן אלמגור".
במרץ 2008 נערך מיזוג משרד דלויט בריטמן אלמגור עם משרד "זהר את זהר", ושמה של הפירמה הישראלית עודכן ל"דלויט בריטמן אלמגור זהר".
בשנת 2015 המשרד מותג מחדש שנית, והפירמה הישראלית החלה לפעול תחת המותג דלויט ישראל.
ביוני 2019, נחתם חיבור עסקי בין Deloitte ישראל ל-Deloitte ארצות הברית.
בשנים האחרונות נקטה החברה באסטרטגיה של מיזוגים ורכישות כדי לחזק את מערך הייעוץ שלה:
ב-2012 נרכשה חברת "טריגר פורסייט" , אחת מחברות הייעוץ האסטרטגי הוותיקות בישראל, אשר נוצרה על ידי מיזוג החברות טריגר ופורסייט.
טריגר נוסדה בשנת 1995 על ידי שני יוצאי שלדור, נעם גונן ורמי רינגל, והתמחתה במתן שירותי ייעוץ אסטרטגי בתקופה בה שוק הייעוץ היה בתחילת דרכו בישראל.
פורסייט הוקמה ב-1993 על ידי שלי תשובה, והתמחתה בייעוץ פיננסי וייעוץ בתחום ה-TMT (טלקום, מדיה וטכנולוגיה).
בנק דיסקונט רכש 70% ממניות החברה ב-1999, והחברה היוותה את מחלקת המחקר הכלכלי של הבנק.
בשנת 2005 רכש תשובה את השליטה בחזרה, ובהמשך שנה זו התמזגו טריגר ופורסייט לכדי אחת מחברות הייעוץ האסטרטגי הגדולות באותה תקופה.
ב-2012, רכשה דלויט ישראל את טריגר-פורסייט, והחברה משמשת כיום כמחלקת ייעוץ אסטרטגי של דלויט, תחת המותג Monitor Deloitte.
ב-2014 מזגה לתוכה Deloitte בריטמן אלמגור זהר את חברת סקר, המספקת ייעוץ בתחומי ה-IT וניהול תהליכים עסקיים.
סקר החלה את דרכה כחברת ייעוץ חקלאי ובשנות ה-70 החלה החברה את פעילותה בעולם ה-IT והתמחתה במתן ייעוץ ופתרונות בתחום, שיפור ביצועים עסקיים וניהול תהליכים ונחשבה לאחת מחברות הייעוץ הוותיקות והמובילות בארץ.
ב-2014, התמזגה פעילותה של חברת X-per-TO המתמחה במתן פתרונות בתחום האנליטיקס, לתוך מערך הייעוץ של הפירמה בשם Deloitte Analytics.
ב-2015 נרכשה פרקטיקת ייעוץ וניהול ידע מחברת Ergo.
תחום ניהול ידע עוסק בהפיכת ידע של יחידים לידע זמין לארגון, באמצעות תכנון והטמעה של סביבות עבודה דיגיטליות ומסייע בשימור הידע של העובדים הפורשים מארגון.
ב-2021 נרכשה סוכנות המיתוג והדיגיטל Awesome.
במידלה מת'יו איינוגבה הוא כדורגלן עבר ניגרי אשר שיחק בעמדת השוער.
איינוגבה התחיל את הקריירה המקצועית בשנת 1998 במדי קאוורה סטארס.
ב-2001 עבר לקבוצת אניימבה ושימש תחילה כמחליפו של וינסנט אניימה.
עם עזיבתו של אניימה לבני יהודה תל אביב ב-2005 קיבל איינוגבה את אפודת השוער הראשון.
בשנת 2007 עבר איינוגבה גם הוא לבני יהודה לאחר שאניימה עבר להפועל תל אביב ואיינוגבה הובא כמחליפו.
במאי 2012 האריך בשנתיים את חוזהו בבני יהודה.
בתום עונת ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן העפיל עמה בחזרה לליגת העל.
ב-28 ביולי הפועל אשקלון הודיעו על החתמתו של איינוגבה.
ולאחר יום הודיע שהוא נשאר.
ב-2 באוגוסט חתם רשמית בהפועל אשקלון.
ב-25 ביולי 2018 חתם איינוגבה בהפועל אכסאל מהליגה הלאומית.
ב-3 באוקטובר 2019 חתם איינוגבה בהפועל עפולה.
בחודש ינואר של אותה עונה שוחרר מהמועדון.
ב-12 באוגוסט 2020 חזר איינוגבה לאחר 13 שנה בישראל לניגריה, וחתם בקבוצת נעוריו קאוורה סטארס.
בנבחרת ניגריה משחק איינוגבה מאז 2005. בשנת 2011 שוערה הראשון של הנבחרת, וינסנט אניימה, רב עם מאמן הנבחרת סמסון סיאסיה ונשאר מחוץ לסגל לקראת המשחק נגד במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה.
בעקבות זאת, הפך איינוגבה לשוערה הראשון של הנבחרת לאחר שפתח בשער ולא ספג, וגרם לניצחונה של הנבחרת.
דלונטה מוריס וסט הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והרכז.
וסט, נולד בוושינגטון (הבירה) ותיאר את ילדותו כ"ענייה אך מאושרת" וחי עם קרובי משפחה רבים.
כבר במהלך שנות העשרה שלו, וסט העיד כי התנסה בסמים, היה מעורב בתקריות של פגיעה עצמית ובילה בבתי חולים לילדים.
בשנת 2008, וסט אובחן עם הפרעה דו קוטבית.
תחילה קיבל את אבחנתו ובהמשך ערער עליה.
וסט טען כי קשייו נבעו משילוב של דיכאון קליני ואורח החיים המלחיץ של שחקן כדורסל.
ב-17 בספטמבר 2009 נעצר וסט בגין עבירת תנועה.
במהלך בדיקת הרכב נמצא כי וסט נשא 3 נשקים ונעצר בגינם.
במשפט טען כי הוא מעביר את כלי הנשק למקום אחר אך לבסוף הודה באשמה ונידון למעקב אלקטרוני ומאסר על תנאי ועבודות שירות.
במהלך חייו, למרות העובדה כי הרוויח סכומי כסף רבים ככדורסלן בליגת ה-NBA, וסט מצא את עצמו פעמים רבות בקשיים כלכליים.
בפברואר 2016 צולם וסט במקום ציבורי ביוסטון, טקסס כשהוא יחף ולובש חלוק בית חולים.
כמה חודשים לאחר מכן, תמונה נוספת של וסט, הפעם בטמפל הילס, מרילנד, התפרסמה והפכה ויראלית.
התמונה עוררה תהיות כי וסט הוא חסר בית אך וסט מיד הכחיש את השמועות וציין כי על אף שהתמונה אמיתית למעשה הוא רק עזר למחוסר בית אחר.
בספטמבר 2020, לאחר שהופצו תמונות נוספות בהן נראה וסט משוטט, בעלי הקבוצה "דאלאס מאבריקס" מארק קיובן נחלץ לעזרתו של וסט ושלח אותו למוסד גמילה.
קיובן שילם עבור טיפוליו ובינואר 2021 הופצו דיווחים כי וסט החל לעבוד במתקן הגמילה שבו עבר גמילה בעצמו.