tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ארבאז הצליח לעכב את התוכניות של הטמפלרים על ידי גניבת היהלום קו-אי-נור, חפץ עתיק רב עוצמה, אך בעוד ארבאז לא מבקר את אהובתו, הנסיכה פיארה קאור, הטמפלרים תוקפים את המחבוא של האחוות המתנקשים, גונבים את הקו-אי-נור ולוכדים את המנטור של ארבאז חמיד.
לאחר שחקר קצין בריטי לאיתור הימצאו של חמיד, ארבאז מסתנן למפקדת הטמפלרים ומציל את המנטור שלו.
חמיד מגלה שהמנהיג החדש של הטמפלרים, ויליאם הנרי סלימן, מקווה להשתמש בקופסת המבשר כדי לפענח את סודות הקו-אי-נור, מה שגורם לארבאז ללכת בעקבות סלימן ואנשיו אל מקדש מבשר תת-קרקעי.
לאחר שעשה את דרכו על פני מלכודות מוות עתיקות, ארבאז מתעמת עם סלימן, בדיוק כשהאחרון פותח מפה המציגה את המיקומים של אתרי מבשר אחרים ברחבי העולם.
סלימן יורה באקדח שלו לעבר ארבאז, שחומק מהירייה, מה שגורם לתגובת שרשרת שגורמת להתמוטטות התקרה כולה.
נמלט חזרה אל פני השטח, ארבאז מתאחד עם חמיד ולומד שהטמפלרים מארגנים משלחת לאפגניסטן, אחד מהמקומות המוצגים במפה.
ארבאז נוסע להראת, שם כבשו הבריטים את המצודה במרכז העיר וכוחות אפגנים נצורים בהם.
ארבאז פותח את שערי המצודה כדי להכניס את האפגנים וליצור הסחת דעת, ומאפשר לו לחקור את אתר המבשר שמתחת למצודה.
הוא מוצא חפץ אחר, אבל לפני שהוא יכול לאחזר אותו, הוא מוחזק באיומי אקדח ונלכד על ידי סלימן והטמפלרים.
ארבאז נלקח למקדש קטסראג' בפנג'אב, פקיסטן, שם הוא נמלט ומגלה שסלימן השאיר מאחור את הקו-אי-נור ואת תיבת המבשר, אצל יד ימינו, אלכסנדר ברנס.
ארבאז מנצח את ברנס בקרב, אבל בוחר לחוס על חייו, זה מזכה אותו בכבוד של ברנס, שמורה לאנשיו לאפשר לארבאז לצאת עם היהלום והקופסה.
ארבאז חוזר לאמריצר, רק כדי ללמוד מחאמיד שהטמפלרים השתלטו על ארמון הקיץ של המהרג'ה והם מחזיקים את פיארה כבת ערובה.
ארבאאז חודר לארמון ומתעמת עם סלימן, שמורה לו למסור את הקו-אי-נור ואת תיבת המבשר בעודו מחזיק את פיארה באיומי סכין.
ארבאז זורקת את החפצים לאוויר בדיוק כשפיארה דוקרת את סלימן בסכין משלה, ומאלצת אותו לשחרר אותה.
לאחר שארבאז ופיארה נמלטים למקום מבטחים, הראשון מגלה שהצליח לתפוס את הקו-אי-נור בבלבול, אבל התיבה אבדה לטמפלרים, הוא מכריז שהאחים יחזירו אותה יום אחד.
זמן מה לאחר מכן, ארבאז נותן את הקו-אי-נור לאיתן פריי, מתנקש בריטי ואביהן של ג'ייקוב ואווי פריי, לשמירה.
המשחק מתרחש ברוסיה הסובייטית של תחילת המאה ה-20, לאחר מהפכת אוקטובר של 1917, ועוקב אחר ניקולאי אורלוב, גיבורה של המיני-סדרה "Assassin's Creed: The Fall" והמשך הרומן הגרפי שלה, "Assassin's Creed: The Chain".
בשנת 1918, ניקולאי שוקל לפרוש מאחוות המתנקשים ולעזוב את הארץ עם משפחתו, אך מסכים לבצע משימה אחת אחרונה: למצוא את קופסת המבשר, שעל פי האמונה נמצאת ברשות משפחת רומנוב.
בלילה שבין 16 ל-17 ביולי, הוא נוסע ליקטרינבורג וחודר לבית שבו מוחזקים הצאר לשעבר ניקולאי השני ומשפחתו, רק כדי לראות את הוצאתם להורג בידי סוכנים טמפלרים שחדרו לצבא האדום, המבקשים גם את קופסה.
ניקולאי מגלה שבתו הצעירה של הצאר, אנסטסיה, שרדה את הטבח ויש לה את הקופסה, שמקשרת אותה איכשהו לשאו ג'ון, ומעניקה לה את הזיכרונות והיכולות שלה שבהם היא לא מסוגלת לשלוט.
מרחם על אנסטסיה, ניקולאי מחליט לקחת אותה בחזרה לאחווה בתקווה שהם יוכלו לעזור לה.
נרדפים על ידי הטמפלרים והבולשביקים כאחד, השניים נמלטים מיקטרינבורג ברכבת לכיוון קאזאן, והגיעו לשם בספטמבר, בעיצומו של הניסיון של הצבא האדום להשתלט מחדש על העיר.
ניקולאי עוזב כדי למצוא את חברו הוותיק, ליאון טרוצקי, רק כדי לגלות שהאחרון, שהאמין כי אנסטסיה מסוכנת מכדי להישאר בחיים, התחבר עם הטמפלרים.
טרוצקי מסגיר את ניקולאי לטמפלרים, אשר מענים אותו על מיקומם של אנסטסיה ותיבת המבשר.
אנסטסיה מצליחה לחלץ את ניקולאי, ויחד הם בורחים מקאזאן על ידי גניבת סירה.
ניקולאי ואנסטסיה מפליגים למוסקבה, שם השניים נפרדים עם פגישתם עם המתנקשים האחרים, שלוקחים את אנסטסיה כדי לנסות למצוא תרופה אפשרית למצבה.
ניקולאי מקבל הוראה לחזור ללשכת המתנקשים כדי לדווח על חוויותיו האחרונות, אך שומע שני מתנקשים מדברים על כך שאנסטסיה היא כעת חפץ קדום חי ושהם חייבים לחלץ ממנה את הזיכרונות של ג'ון, וככל הנראה יהרגו אותה בתהליך.
כשהוא דואג לאנסטסיה וזעם על שקרי המתנקשים, ניקולאי מחליט לבגוד באחווה כדי להציל את הילדה.
לאחר חקירת מתנקש, הוא מגלה כי אנסטסיה נלקחה לקרמלין, וממשיך לשוטט ברחבי העיר תוך כדי התחמקות מאחיו המתנקשים לשעבר, שכעת מקבלים פקודות להרוג אותו.
לאחר שחדר למתקן בו מוחזקת אנסטסיה, ניקולאי מציל אותה והשניים עובדים יחד כדי לברוח חזרה לעיר.
כשהם שם, המתנקשים מנסים להרוג אותם באמצעות טנק, אך ניקולאי הורס אותו.
לאחר מכן, ניקולאי נותן לאנסטסיה מסמכים כוזבים שיועדו במקור לאשתו, ומספקים לה זהות חדשה, אנה אנדרסון, ואמצעי לעזוב את הארץ מבלי להתגלות.
השניים נפרדים, כאשר אנסטסיה מתכננת להתחיל חיים חדשים בגרמניה, ומאמינה שהיא תוכל לשמור על הזיכרונות של ג'ון בשליטה.
ניתן לפתוח סוף סודי ב-Chronicles: Russia על ידי הזנת קודים נסתרים שנמצאו בכל שלושת המשחקים.
הסוף מתרחש בעידן המודרני, שם הסוכן הטמפלרי ג'והאני אוטסו ברג נפגש עם ראש התפעול של Abstergo Industries, לטיטיה אינגלנד.
ברג, שחקר לאחרונה את זיכרונותיו של המתנקש שהפך לטמפלר שי קורמק כדי ללמוד עוד על קופסת הקדם, מציג אותה לאינגלנד, אשר מורה לו לקחת אותה לד"ר אלווארו גרמאטיקה בסתר.
גרמאטיקה טוען שהקופסה מסייעת להצלחת פרויקט הפניקס של אבסטרגו.
המשחק סין הוכרז בספטמבר 2014 כחלק ממההכרזה על Assassin's Creed Unity.
ב-31 במרץ 2015, הוכרז שסין היא חלק מטרילוגיה, כאשר הודו ורוסיה ישוחררו במועד מאוחר יותר.
הטרילוגיה פותחה על ידי אולפני Climax בשיתוף עם יוביסופט מונטריאול.
סין היא הכותר הראשון בזיכיון שמשתמש ב-Unreal Engine 3 של Epic Games.
ב-8 בדצמבר 2015, Ubisoft הודיעה שהודו תשוחרר ב-12 בינואר 2016, ורוסיה תשוחרר ב-9 בפברואר 2016, לצד אוסף של שלושת המשחקים שכותרתם Trilogy Pack.
גרסת PlayStation Vita של חבילת הטרילוגיה שוחררה ב-5 באפריל 2016.
המשחקים בסדרה קיבלו ציונים סבירים, הם לא נחשבו לכישלון אך גם לא נחלו הצלחה מרובה.
Assassin's Creed: The Fall (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש: הנפילה") היא מיני-סדרת קומיקס משנת 2010 שפורסמה בידי UbiWorkshop.
עלילת הסיפור מתרחשת בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed, ומספרת את סיפורו של ניקולאי אורלוב, חבר באחוות המתנקשים הרוסית, שנלחם בהשפעתו של מסדר הטמפלרים על רוסיה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שבתקופת שושלת רומנוב.
סיפור המסגרת מתרחש בין השנים 1998 ל-2000, ועוקב אחרי דניאל קרוס, צאצאו של אורלוב, שחוקר את זכרונותיו הגנטיים בניסיון לגלות יותר על עברו ועל ההיסטוריה שלו עם המתנקשים.
הרומן הגרפי נכתב ואויר בידי קמרון סטיוארט וקארל קרשל.
הוא נועד במקור לגולל את המשך הרפתקאותיו של אציו אודיטורה דה פירנצה, אך התפאורה הראשית השתנתה למיקום אחר לחלוטין כדי להעניק לכותבים חופש יצירתי יותר.
אולם, הסיפור עדיין עוקב אחרי המאבק הממושך בין המתנקשים לטמפלרים, שהיה המוקד העיקרי לזיכיון Assassin's Creed.
ההשראה לסיפור הגיעה מספרו של ריצ'רד קונדון, השליח ממנצ'וריה, שבו הקומוניסטים שוטפים את מוחו של מייג'ור בצבא האמריקני כדי שיתפקד כסוכן רדום.
עלילת הסיפור מציגה - בנוסף לדמויות בדיוניות שמבוססות על אנשים אמיתיים - גם מספר אירועים אמיתיים שהתרחשו, כמו אסון הרכבת בבורקי, אירוע טונגוסקה והמהפכה הרוסית.
החוברת הראשונה של המיני-סדרה פורסמה ב-10 בנובמבר 2010, מספר ימים לפני השקתו של המשחק "Assassin's Creed: Brotherhood".
החוברת השנייה פורסמה ב-1 בדצמבר 2010, ואילו החוברת השלישית ב-12 בינואר 2011. סטיוארט וקרשל עבדו בהמשך על הרומן הגרפי "Assassin's Creed: The Chain", שהיה המשכו של הסיפור ופורסם באוגוסט 2012 על ידי UbiWorkshop.
משחק הווידאו "Assassin's Creed Chronicles: Russia" מתרחש בפרק הזמן שבין המיני-סדרה לרומן הגרפי, והוא יצא בפברואר 2016.
הפאנלים בחוברות הקומיקס משלבים בין אירועים בחייו של ניקולאי אורלוב משנים 1888 ל-1917 לבין אלה של צאצאו דניאל קרוס, שחי ללא רצונו את זכרונותיו של אבי אבותיו.
בשנת 1888, ניקולאי אורלוב מתחיל לפקפק בחייו כמתנקש כאשר הוא נזכר בחיי חברו המתנקש אלכסנדר אוליאנוב, שהוצא להורג אחרי ניסיון כושל להרוג את הצאר אלכסנדר השלישי.
הוא מביע את חששותיו בפני אשתו ההרה אנה, באומרו שאביו בחר את החיים האלה בשבילו, ושלו לא היה מה להגיד בנדון.
אנה משכנעת אותו להמשיך בדרכו למען התינוק שעוד לא נולד.
ב-29 באוקטובר, אחוות המתנקשים שולחת את ניקולאי להתנקש בצאר בזמן מסעו מחצי האי קרים לסנקט פטרבורג ברכבת המלכותית.
ניקולאי עולה על הרכבת אך נדהם לגלות את כל המשפחה המלכותית עליה, למרות שנאמר לו שהצאר יהיה לבדו.
הוא נקלע למארב בידי אלכסנדר, ובקרב המתחולל הרכבת סטתה ממסלולה וניקולאי והצאר נפצעו.
אלכסנדר מחלץ את משפחתו מכלל סכנה, משיג את השרביט המלכותי ומביס בעזרתו את ניקולאי.
אולם, הוא חס על חייו כדי שילדיו לא יהיו עדים למקרה רצח.
בשנת 1908, ניקולאי הוא כעת מריר ואלים יותר מאחר שאיבד את בנו.
הוא מענה טמפלר אחרי שלכד אותו, במטרה לגלות את מקום הימצאו של השרביט המלכותי, שלפי אחוות המתנקשים נחשף בתור הממצא העתיק ורב העוצמה שידוע בשם פיסת עדן.
אחרי שהטמפלר חושף שהשרביט מוחזק במתקן מחקר בסיביר, אחוות המתנקשים מתכננת להשיגו ולהשמיד את המתקן בעזרתו של בן בריתם ניקולה טסלה.
ב-30 ביוני, ניקולאי ושני מתנקשים נוספים מסתערים על המתקן ומגלים שהטמפלרים עורכים על השרביט ניסויים.
באותו זמן, טסלה מתכוון לשחרר פרץ חשמלי ממגדל וורדנקליף כדי להשמיד את המתקן.
אולם, המתנקשים אינם מצליחים להשיג את השרביט בזמן, והממצא העתיק נפגע ממכת החשמל ומושמד, בכך גורם לפיצוץ אימתני שניקולאי נותר השורד היחידי ממנו.
בזמן המהפכה הרוסית של שנת 1917, חברו של ניקולאי ולדימיר איליץ' לנין כותב לו ומבקש ממנו להתנקש בחייו של הצאר ניקולאי השני, הסמל האחרון לאימפריאליזם ברוסיה.
ניקולאי מסתנן למגוריו של הצאר הרוסי, אך במקום להתנקש בחייו דורש ממנו לקבל את השרביט המלכותי.
בראותו את השרביט, ניקולאי מסיק שמדובר בהעתק ומשמיד אותו.
הצאר נזכר בניקולאי, אותו הכיר ממפגשם באסון הרכבת כשלושה עשורים לפני כן, ומפציר בו לחוס על חיי משפחתו.
אולם, ניקולאי אומר לו שאין לו כל כוונה להרוג אותו או את משפחתו, ושהמיסטיקן הטמפלרי גריגורי רספוטין ענד בזמנו שרשרת שמורכבת מאותו חומר של השרביט.
הוא עוזב את המקום במטרה לחפור מהקבר את גופתו של רספוטין ולהשיג את השרשרת, ומגלה שמדובר ברסיס מהשרביט המלכותי.
בהמשך, ניקולאי חוזר אל אנה ואל בתו נדיה והמשפחה מתכוונת להתחיל בחיים חדשים מחוץ לגבולות רוסיה, הרחק מהמהפכה ומהמתנקשים.
בשנת 1998, פושע הרחוב דניאל קרוס נאבק בהתמכרותו לסמים, אלכוהול והתפרצויות אלימות.
הוא מחויב בידי בית המשפט להופיע לטיפולי פסיכותרפיה וליטול תרופות מרשם עבור ההזיות שלו.
אחרי שהוא מפסיק לקחת את התרופות שלו, הפסיכותרפיסט מתעמת איתו על כך באחת מהפגישות שלהם, אך דניאל מחליט להתעלם ממנו וללכת לאחר מכן לבר מקומי.
כשאחד מזכרונותיו של ניקולאי מתחילים להשפיע עליו, דניאל המעורער בנפשו תוקף אדם שמנסה לעזור לו, בחושבו שמדובר בטמפלר.
אולם, המתנקשת האנה מיולר עוצרת אותו מלעשות זאת.
היא טועה לחשוב שדניאל הוא מתנקש, נוזפת בו על כך שבגד באמנת המתנקשים, ולוקחת אותו למחנה שלה ליד פילדלפיה שבפנסילבניה.
במחנה המתנקשים, דניאל פוגש במנהל המחנה, פול בלאמי, שמגלה שלדניאל אין כל תיעוד על כך שאי פעם היה חבר באחוות המתנקשים, וזאת למרות שיש לו קעקוע עם סמל המתנקשים על זרועו.
באותו רגע, זיכרון נוסף של ניקולאי התחיל להשפיע וגרם לדניאל לדבר ברוסית ולהזכיר את טונגוסקה.
המתנקשים דורשים הסבר לכך, אך דניאל המבולבל והעצבני מתחיל תגרה שבסופה הם מתגברים עליו והוא מוחזר לתאו.
מאוחר יותר באותו לילה, דניאל אינו מצליח להשתלט על הזיותיו, והוא משכנע את האנה לעזור לו לעזוב את המחנה ולקחת מדירתו את התרופות שלו.
כשהאנה מגלה שדניאל זרק את כל התרופות שלו, היא מנחמת אותו ואומרת לו שהמתנקשים יכולים לעזור לו לפתוח את מה שנעול במוחו.
בדיוק באותו רגע, בלאמי מגיע וחושף בפניהם שגילה שדניאל הוא צאצאו של ניקולאי.
כשדניאל מתחיל לחיות מחדש ללא רצונו את זיכרון המשימה של ניקולאי בטונגוסקה, הוא תוקף את בלאמי ומנסה לברוח, אך לבסוף מוכנע בידי שניהם.
דניאל מתמוטט, וטוען שסוף סוף גילה את מטרתו - למצוא את המנטור של המתנקשים.
במשך השנתיים הבאות, דניאל עורך מסעות ברחבי העולם בחיפוש אחר רמזים למיקומו של המנטור שלו, כעת שהוא חבר רשמי באחוות המתנקשים.
בסופו של דבר, הוא מצליח לקבוע איתו פגישה בנובמבר 2000. הוא מסומם בחדרו באמצע הלילה בידי שני מתנקשים, ומתעורר במשרדו של המנטור בדובאי.
המנטור אומר לו שניטר אחר התקדמותו של דניאל ומספר לו גם על תפקידו באחווה.
הוא מציג בפניו להב נסתר, שמעורר לפתע משהו חבוי במוחו של דניאל, והוא דוקר את המנטור בליבו בעזרת הלהב והורג אותו.
דניאל נחרד ומבולבל ממעשיו, והוא נמלט מהמשרד דרך החלון אל תוך המים.
מתגלה בהמשך שדניאל הוא למעשה סוכן רדום ששטפו את מוחו בגיל שבע להרוג את מנטור המתנקשים כשההזדמנות תקרה בדרכו.
מתגלה גם שהוא נושא מחקר מספר 4, לשעבר מפרויקט האנימוס של תעשיות אבסטרגו, שאולץ לחיות את זכרונותיו של ניקולאי לתועלתם של הטמפלרים, מה שגרם לו חזיונות.
כאשר המתנקשים מגלים את דבר ההתנקשות במנטור שלהם, והאנה מבינה שדניאל בגד בהם, הטמפלרים מנצלים את מצבם המוחלש של המתנקשים ומתכננים טיהור כלל-עולמי שלהם.
בינתיים, דניאל חוזר לאבסטרגו - המקום היחיד שהוא מרגיש שיוכל לקבל אותו, ודורש להיכנס למתקן האנימוס כדי לחקור בחופשיות את זכרונותיו של ניקולאי.
סיפור הקומיקס נאסף לאוגדן בכריכה רכה מספר פעמים:
בינואר 2011, הקומיקס יצא במהדורה בת 128 עמודים בשפה האיטלקית בידי פאניני קומיקס (), ובנובמבר 2013 בידי ספרי טיטאן ().
מהדורה מיוחדת של הסיפור על שלושת חלקיו נאספה בכריכה רכה בת 128 עמודים, שכוללת אפילוג בן עשרה עמודים - המשמש גם כמגשר לסיפור ההמשך "Assassin's Creed: The Chain" - וכן מקטע על תהליך יצירת הקומיקס.
מהדורה זו נכללה בהמשך בבאנדל "Assassin's Creed Red Winter", שכלל את המהדורה המיוחדת של הקומיקס יחד עם סווצ'ר קפוצ'ון הנושא לוגו של אחוות המתנקשים הרוסית.
מאוחר יותר, גם המיני-סדרה וגם הרומן הגרפי ששימש כהמשך הסיפור נאספו לאוגדן בשם "Assassin's Creed: Subject 4", שכלל גם גרסה מאויירת של "Assassin's Creed III" בפרסומה של UbiWorkshop וגם את המהדורה השנייה של האנציקלופדיה של Assassin's Creed לאלה שהזמינו את הקומיקס של ACIII.
Assassin's Creed: The Chain (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש: השרשרת") הוא רומן גרפי משנת 2012 שפורסם בידי UbiWorkshop.
עלילת הסיפור מתרחשת בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed, והיא ממשיכה את עלילת המיני-סדרה "Assassin's Creed: The Fall".
עלילת הסיפור מסיימת את סיפורו של המתנקש הרוסי ניקולאי אורלוב בעקבות פרישתו מאחוות המתנקשים והגירתו לארצות הברית בתחילת המאה ה-20. סיפור המסגרת עוקב אחרי דניאל קרוס, צאצאו של אורלוב וטמפלר, שחווה ללא רצונו את זכרונותיו הגנטיים של אבי אבותיו.
הרומן הגרפי נכתב ואוייר על ידי קמרון סטיוארט וקארל קרשל, שעבדו בעבר על המיני-סדרה The Fall ובהמשך ישובו לעבוד על הרומן הגרפי "Assassin's Creed: Brahman".
בעקבות בגידתו באחוות המתנקשים, ניקולאי אורלוב חושש לחיי משפחתו והוא מחליט להגר לארצות הברית.
אולם, הוא מצליח להשאיר רק את בנו אינוקנטי איתו, שכן אשתו ובתו גורשו בחזרה לרוסיה במהלך פשיטות פאלמר.
יום אחד, מתנקש בשם סרגיי מבקר את ניקולאי בבקתה המבודדת בה גר, ודורש ממנו לחזור לאחוות המתנקשים כדי לספר על חוויותיו עם פיסות העדן.
ניקולאי מסרב לכך בתוקף, וכאשר סרגיי מאיים על שלומו של אינוקנטי, ניקולאי הורג אותו.
ביודעו שהמתנקשים ישלחו אחרים להשלים את המשימה, ניקולאי מחליט לאמן את אינוקנטי כדי שיוכל להגן על עצמו, וללמד אותו "לא למצמץ כשהוא ניצב בפני סכנת מוות".
כשהמתנקשים מגיעים בעקבות ניקולאי, רבים מהם נהרגים כתוצאה ממלכודת אותה הטמין בבקתה, והאב ובנו יוצאים למרדף כדי לצוד אחרי השאר.
אולם, ניקולאי נורה ברגלו ונלכד בידי המתנקש האחרון שנשאר בחיים.
אינוקנטי נזכר באימוניו, וללא רצונו יורה קליע דרך גבו של אביו, מה שהורג את ניקולאי ואת המתנקש.
לאחר מכן, הוא לוקח את הלהב הנסתר מגופתו של אביו.
בשנת 2002 שבזמנים המודרניים, זכרונות אלו נחווים על ידי נכדו של אינוקנטי, דניאל קרוס, ללא רצונו.
דניאל מתחיל לסבול מאפקט הדימום כתוצאה משימוש ממושך במתקן האנימוס.
הוא נחשב לגיבור בקרב הטמפלרים עקב תפקידו בטיהור אחוות המתנקשים לפני כשנתיים, וכעת הוא חבר מן המניין של המסדר ומחשיב את חבריו כמשפחה.
בסופו של דבר, דניאל מתקבל למעגל הפנימי של הטמפלרים, ונשלח לחקור את הספרייה החבויה שנבנתה על ידי איוואן האיום.
ספרייה זו שימש בתור הכספת של המתנקשים למשך עידנים.
דניאל מסתנן לתוך הספרייה ומוצא את הקודקס של אציו אודיטורה דה פירנצה, שכולל הודעה כתובה לאדם בשם דזמונד.
הוא מודיע לטמפלרים על ממצאיו בטרם הוא יוצא לכנסייה במוסקבה, שם הוא נפגש עם נדיה אורלוב, אחותו של אינוקנטי ודודתו מדרגה שנייה של דניאל.
נדיה אינה יודעת את זהותו האמיתית של דניאל, מעירה לו על דמיונו הרב לבנה ומסיקה מהצלב הנוצרי שעל צווארו שהוא אינו מרוסיה.
דניאל אומר לה שהוא הגיע למוסקבה כדי "לבקר משפחה", ונדיה עונה לו שאין קשר חזק יותר מאשר קשר דם.
גם המיני-סדרה "The Fall" וגם הרומן הגרפי "The Chain" נאספו לאוגדן בכריכה רכה בן 208 עמודים שנקרא "Assassin's Creed: Subject 4", וכולל גם את מהדורת UbiWorkshop המאויירת של המשחק "Assassin's Creed III" וגם את המהדורה השנייה של האנציקלופדיה של Assassin's Creed.
"Asteromáta" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת היוונייה קלאוודיה.
הוא נבחר לייצג את יוון באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ, לאחר ניצחונו ב-Ethnikós Telikós 2025. יצא לאור ב-31 בינואר 2025 דרך חברת התקליטים פאניק רקורדס.
Ethnikós Telikós 2025 הייתה אירוע הקדם הארצי, שהופק על ידי תאגיד השידור היווני (ERT), על מנת לבחור את נציגות המדינה לאירוויזיון הקורב.
ב-10 בינואר 2025 נחשף כי קלאוודיה עתידה להשתתף בתחרות עם השיר "Asteromata".
ב-30 בינואר זכה השיר בתחרות הקדם, לאחר שדורג במקום הראשון הן בהצבעת הקהל והן בקולות חבר השופטים.
יוון שובצה להתחרות בחלקו הראשון של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-15 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2025 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה.
יוון הופיעה שביעית, אחרי ולפני .
בסוף הערב הוכרזה יוון כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי יוון דורגה במקום הרביעי עם 112 נקודות.
זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר השני נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר.
יוון שובצה להופיע בהתאם להחלטת המפיקים.
ב-16 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות.
יוון שובצה כהופעה ה-17, אחרי ולפני .
יוון דורגה במקום השישי עם 231 נקודות; 105 נקודות מהשופטים, ו-126 נקודות מהקהל.
Athlon הוא מותג לסדרת מעבדים מסוג X86 המתוכננים ומיוצרים על ידי חברת AMD.
השם Athlon נבחר על ידי AMD כקיצור ל-Decathlon (קרב עשר).
חברת AMD הוקמה בשנת 1969 על ידי ג'רי סאנדרס.
במשך שנים רבות ייצרה מעבדים תואמי אינטל ואף חתמה עמה ב-1982 על חוזה שהפך אותה ליצרן מורשה של אינטל למעבדי 8086 ו-8088.
השינוי במעמדה של AMD כגרורה של אינטל החל באמצע שנות ה-90. ב-1996 ייצרה AMD את המעבדים הראשונים שלא היו העתקים של מעבדי אינטל.
המעבדים תוכננו לצאת ב-1995 אך עקב חוסר הניסיון של AMD כמפתחת מעבדים עצמאית, תאריכי יעד רבים לא עמדו במבחן המציאות.
ב-1997 החלה AMD לשווק את סדרת K6, שהייתה פיתוח של מהנדסי חברת NexGen שנרכשה בידי AMD.
בהרצאה המבטאת את השקפתה של AMD שנשא אלברטו מאקי, מנהל השיווק והמכירות של החברה באזור אירופה, המזרח התיכון ואפריקה (EMEA), תוארה תקופה זו כנקודה שבה הפכה AMD למתחרה שקולה לאינטל.
המעבדים הראשונים בעלי המותג Athlon הושקו ב-23 ביוני 1999. המעבדים, שכונו רטרואקטיבית בשם Classic Athlon, סיפקו תוצאות מצוינות במבחני הביצועים בהשוואה למעבדי הפנטיום 3 המתחרים.
האת'לון היה המעבד הראשון של AMD שביצועיו עלו על אלה של מתחריו מתוצרת אינטל.
מעבדי את'לון היו המיקרוארכיטקטורה השביעית של AMD ולכן דור מעבדים זה נקרא K7.
האופן שבו התחברו המעבדים ללוח האם היה דומה לאופן שבו מחברים כרטיסי הרחבה ונקרא בשם Slot A.
ה-Slot A והחיבור של אינטל באותה תקופה, ה-Slot 1, היו תואמים מבחינה פיזית אך לא חשמלית.
עובדה זו הקלה על יצרני לוחות האם להתאים לוח שמיועד עבור מעבדי אינטל למעבדי ה-Athlon ללא צורך בתכנון מחודש של הלוח.
הליבה הראשונה של האת'לון נקראה Argon ומעבדיה פעלו בתדרים 500MHz (מגה הרץ) עד 700MHz.
ליבת הארגון, שיוצרה בליתוגרפיה (תהליך בו מייצרים שבבי סיליקון) של 250 ננומטר (מיליארדית המטר), הוחלפה כבר בנובמבר 1999 בליבת Pluto שיוצרה ב-180 ננומטר ופעלה בתדרים של 550MHz עד 850MHz.
היתרונות של הקטנה של שיטת ייצור המעבדים הם הפחתה בצריכת החשמל וירידה בפליטת החום המאפשרות להעלות את מהירות השעון.
ליבת Pluto הוחלפה מאוחר יותר בליבת Orion שיוצרה בליתוגרפיה של 180nm אף היא, אך פעלה בתדרים של 900MHz עד 1000MHz.
מעבדי ה-Athlon שיוצרו ל-Slot A היו המעבדים הראשונים מתוצרת AMD בהם הייתה המכפלה נעולה.
אחת הסיבות לנעילת המכפלה הייתה למנוע ממפיצים וספקים להעלות את מכפלת המעבדים (ובכך להעלות את מהירות השעון) ולשווקם כדגמים חזקים יותר ממה שנקבע בעת ייצורם.
מעבדים כאלה היו לעיתים קרובות לא יציבים כיוון שהומהרו מבלי שבוצעו הבדיקות הדרושות, ובכך פגעו במוניטין של AMD.
אף על פי שהאת'לונים היו בעלי מכפלה נעולה, משתמשים דקדקנים נוכחו לדעת שבעזרת מחבר על ה-PCB (לוח מעגלים מודפס) ניתן לשלוט על המכפלה.
ב-5 ביוני 2000 הכריזה AMD על ליבת Thunderbird (או T-Bird בקיצור).
ליבה זו יוצרה בשתי גרסאות: הגרסה הראשונה תאמה ל-Slot A הישן ותדרי המעבדים שלה היו 650MHz עד 1000MHz.
בגרסה השנייה חזרה AMD לשיטה המסורתית והמעבדים התחברו ישירות לתושבת (Socket) על לוח האם.
התושבת החדשה נקראה Socket A והיו בה 462 פינים.
המעבדים שיוצרו עבור Socket A פעלו בתדרים 600MHz עד 1400MHz.
עלייה בביצועי המעבדים הושגה הודות לשינוי שבוצע בזיכרון המטמון מהרמה השנייה.
גודל הזיכרון אמנם קוצץ ל-256KB (לעומת 512KB ב-Classic Athlon) אולם מהירות הזיכרון הועלתה.
ככלל, למהירות הזיכרון השפעה מכרעת יותר על הביצועים מאשר לנפח.
ה-T-Bird היו גם המעבדים הראשונים שעבדו עם זיכרון ה-DDR שהחל להחליף את זיכרונות ה-SDRAM האיטיים יותר.
הסדרה הבאה של מעבדי האת'לון מדור K7 היא Athlon XP.
המעבדים הראשונים בסדרה זו הושקו ב-9 באוקטובר 2001 והיו בעלי ליבה בשם Palomino.
מכיוון שהמעבדים מסדרה זו הציגו ביצועים טובים יותר ממעבדים בעלי מהירות שעון זהה מתוצרת אינטל, החלה AMD לתת לדגמים שמות שביטאו את ביצועי המעבדים בפועל ביחס למעבדי אינטל.
כך לדוגמה מעבד Athlon XP בעל מהירות שעון של 1400MHz נקרא בשם Athlon XP 1600+ כי הוא היה קרוב יותר בביצועיו למעבד אינטל במהירות 1600 מגה הרץ.
שיטת דירוג זו ידועה בשם PR Rating.
מעבדי ה-Athlon XP, שיוצרו רק ל-Socket A, הופצו גם בגרסה שתמכה בשימוש בשני מעבדים על גבי לוח אם אחד ונקראה Athlon MP.
ב-10 ביוני 2002 הכריזה AMD על השקתם של מעבדים בעלי ליבה חדשה - Thoroughbred (או T-Bred בקיצור).
המעבדים החדשים היו המעבדים הראשונים של AMD בשיטת ייצור של 130 ננומטר.
ליבת T-Bred סבלה מבעיות חום ועיצוב שמנעו מ-AMD להעלות את מהירויות השעון מעבר למהירותם של המעבדים בעלי ליבת Palomino.
עקב כך נמכרו רק מעבדים במהירות 1333 עד 1800 מגה הרץ שהחליפו את המעבדים בעלי ליבת Palomino הגדולה יותר.
ב-21 באוגוסט 2002 יצאה לאור גרסה חדשה של ליבה זו, "T-Bred "B.
גרסה זו הכילה שכבת מתכת נוספת שנועדה לשפר את יכולת המעבד להגיע לתדרים גבוהים.
ליבת T-Bred הציגה שיפור ב-FSB ל-333 מגה הרץ.
ב-10 בפברואר 2003 שוב הציגה AMD ליבה חדשה למעבדי Athlon XP, ליבת Barton.
אף על פי שמעבדים בעלי ליבה זו לא פעלו בתדרים גבוהים יותר ממעבדי Athlon XP בעלי ליבת Thoroughbred, הם היו בעלי דירוג גבוה יותר מקודמיהם הודות לזיכרון מטמון של 512KB מרמה שנייה ו-FSB של 400 מגה הרץ.
ארכיטקטורת K7 נמתחה לקצה גבול היכולת שלה.
על מנת להמשיך לייצר מעבדים תחרותיים ביחס לאינטל, נזקקה AMD למעבד שיבוסס על ארכיטקטורה חדשה, וכך החל פיתוחו של Athlon 64.
סדרת Athlon 64 יצאה לאור ב-23 בספטמבר 2003 והייתה לסדרת המעבדים השלישית הנושאת את שם המותג את'לון.
סדרת מעבדים זו הציגה חידושים רבים.
המאפיין החדש הבולט ביותר הוא תמיכה בטכנולוגיית 64 ביט חדשה שפיתחה AMD ונקראה בשם x86-64 (ידועה גם כ-AMD64).
היתרון הגדול של סט פקודות זה לעומת הטכנולוגיות לעיבוד ב-64 ביט שהיו קיימות עד אותו הזמן כמו ה-IA-64 של אינטל נעוץ בעובדה שהוא למעשה הרחבה של סט הפקודות הישן x86-32 ולכן בעל תמיכה לאחור בעיבוד 32 ביט.
אף על פי כן, יש הטוענים שבראייה לטווח ארוך ההתבססות על טכנולוגיה ישנה תהפוך דווקא לחיסרון.
את סט הפקודות החדש שילבה AMD קודם לכן במעבדי השרתים Opteron, אולם ה-Athlon 64 היו המעבדים הראשונים שכללו את ארכיטקטורת 64 ביט ויועדו לשוק הביתי.
סדרת מעבדי Athlon 64 הצטרפה למעבדי האופטרון בדור המעבדים החדש - K8.
עוד טכנולוגיה שנוספה ל-Athlon 64 היא ה-Cool'n'Quiet שחשיבותה רבה בעיקר במעבדים למחשבים ניידים.
כאשר לא נעשה שימוש רב במעבד, טכנולוגיית ה-Cool'n'Quiet מפחיתה את מהירותו וכך גם את צריכת החשמל ופליטת החום.
בנוסף, על החלק העליון של המעבדים שולב Heat Spreader, שכבת מתכת המיועדת לסייע בפיזור החום ולמנוע פגיעה לא מכוונת במעבד כתוצאה מהתקנת גוף הקירור.
AMD ערכה גם שינוי משמעותי במיקום בקר הזיכרון כששילבה אותו במעבד עצמו ולא בגשר הצפוני כפי שהיה נהוג עד אז.
מעבר לעובדה שהבקר פעל באותו התדר של המעבד, המרחק הפיזי בין הבקר למעבד קטן וכתוצאה מכך התקצר זמן האחזור.
חידוש נוסף שהביא Athlon 64 הוא המעבר לתושבות חדשות.
Athlon 64 יוצר עבור מגוון גדול של תושבות:
Socket 754 - התושבת הראשונה שייצרה AMD למעבדי Athlon 64. עלויות הייצור של התושבת היו נמוכות והיא יועדה לפלח השוק הנמוך.
מאפיין חשוב של המעבדים שיוצרו לתושבת הזו הוא היעדר התמיכה בזיכרון דו-ערוצי (Daul Channel Memory), טכנולוגיה שנועדה להכפיל את רוחב הפס בין המעבד לזיכרון.
רוחב הפס הכפול מושג באמצעות הכללת שני בקרי זיכרון במעבד, כשכל אחד מהם בעל רוחב פס של 64 ביט ויחד יוצרים רוחב פס של 128 ביט.
Socket 939 - התושבת השנייה שייצרה AMD למעבדי ה-Athlon 64. היא שווקה החל מיוני 2004 ויועדה לשוק הבינוני והגבוה.
Socket 940 - תושבת המיועדת לשרתים (מעבדי האופטרון) ולמעבדי ה-Athlon 64 לשוק הגבוה שקיבלו את שם המותג Athlon FX.
בגלל היותה פלטפורמה לשרתים, המעבדים שיוצרו לתושבת זו עבדו עם זיכרון Registered בלבד.
AM2 - תושבת שנועדה להחליף הן את Socket 754 והן את Socket 939. התושבת שווקה החל מ-23 במאי 2006. מספר הפינים בתושבת ה-AM2 הוא 940 כמו ב-Socket 940. למרות זאת, בגלל סידור הפינים השונה מעבד שמיוצר עבור Socket 940 לא יתאים ל-AM2 ולהפך.
תושבת ה-AM2 תמכה בזיכרונות DDR2 שמסוגלים להעביר יותר מידע בכל מחזור שעון לעומת זיכרונות DDR, אך בעלי זמן אחזור גדול יותר.
בהמשך עברה AMD לייצר את הליבות הבאות של Athlon 64 ו-Athlon FX בליתוגרפיה של 90 ננומטר ואחר כך גם ב-65 ננומטר.
מעבדי Athlon 64 X2 הם המעבדים כפולי הליבה הראשונים של AMD.
זהו למעשה מעבד המכיל שתי ליבות Athlon 64 על פיסת סיליקון אחת.
היתרון בשימוש במעבדים מרובי ליבות הוא האפשרות לעבד מספר תהליכונים (Threads) במקביל.
כדי לנצל את העיבוד המקבילי מערכת ההפעלה או היישום צריכים להיות מתוכנתים לכך מראש.
כאשר תוכנות כאלה רצות על Athlon 64 X2 הן יכולות להשיג כמעט כפליים מהביצועים בהשוואה ל-Athlon 64 חד ליבה.
מספר הטרנזיסטורים במעבדים כפולי ליבה גבוה משמעותית ממעבדים חדי ליבה וכתוצאה מכך פרוסת הסיליקון שאותה חותכים למעבדים רבים מספקת מספר קטן יותר של מעבדים בסיום תהליך הייצור.
תפוקת המעבדים הקטנה גורמת לכך שעלות הייצור של Athlon 64 X2 גבוהה יותר.
לאחר שנים רבות שבהן נשאו מעבדיה את השם Athlon, במאי 2007 חשפה AMD את מעבדי Phenom, מעבדי הדור הבא המבוססים על ארכיטקטורת K10 ויועדו לצאת לשוק בתחילת 2008. את סדרת Athlon 64 X2 יחליפו מעבדי Phenom X2 שיכילו שתי ליבות בשם Kuma ומעבדי Phenom X4 שיכילו ארבע ליבות בשם Agena.
סדרת המעבדים לשוק הגבוה שתחליף את Athlon FX X2 תהיה גם היא מרובעת ליבות ותקרא Phenom FX.
כל מעבדי סדרת ה-Phenom החדשה יותאמו לתושבת ה-AM2+ שמחליפה את ה-AM2 ויכללו זיכרון מטמון מרמה 3 בגודל 2MB.
למרות זאת, סדרה אחת בדור K10 תשתמש עדיין בשם Athlon 64 X2 אך לא תכלול זיכרון מטמון מרמה 3 ותיועד לשוק הנמוך.
At the Gates (תעתיק: "אט דה גייטס", פירוש השם "בשערים") היא להקת דת' מטאל מלודי משוודיה.
At the Gates, יחד עם Dark Tranquillity ו-In Flames, נחשבת לחלוצה בז'אנר שמכונה כיום דת' מטאל מלודי.
הלהקה הקומה בסוף שנת 1990 על ידי חברים לשעבר בלהקת הבלאקנד דת' מטאל Grotesque.
הלהקה נקראה The Dwellers at the Gates of Silent Memory ("השוכנים בשערי הזיכרון השקט"), על שם שיר של להקת רוק גותי Fields of the Nephilim, במשך כשבוע, לפני שהחברים החליטו לקצר את השם.
האלבום המפורסם ביותר של את דה גייטס הוא "Slaughter Of The Soul", משנת 1995. יש הטוענים שאלבום זה, על אף ואולי עקב הצלחתו הגדולה, היה יותר קליט וניכר שהיה בו פחות מהצליל הלא מתפשר כמו באלבום "With Fear I kiss The Burning Darkness".
הלהקה הייתה חלק מגל הדת' מטאל המלודי שפרץ באותה התקופה וכלל להקות כמו Dark Tranquillity ו-In Flames.
הלהקה גם השפיעה על הרבה להקות מטאלקור אמריקאיות, כמו As I Lay Dying ו-Darkest Hour.
חברי הלהקה יצאו לדרכים נפרדות ב-1996; המתופף אדריאן ארלנדסון, הבסיסט יונאס ביורלר ואחיו הגיטריסט אנדרס הקימו את להקת The Haunted.
לאחר מכן אדריאן ארלנדסון עזב את דה הונטד ועבר אחרי זמן מה ללהקה קריידל אוף פילת'.
ב-2007 הודיעה הלהקה על איחוד לצורך מסע הופעות יחיד שיתקיים באמצע 2008. שם המסע היה "Suicide Final Tour" והוא כלל הופעות רבות בארצות הברית, קנדה ופסטיבלי מטאל שונים ברחבי אירופה והמזרח.
בדצמבר 2010 הודיעה הלהקה על איחוד נוסף לצורך הופעה יחידה בעיר מולדתם גטבורג שבשוודיה.
לאחר מכן הפכה ההופעה היחידה הזו לחלק ממסע הופעות שני.
ב-2014 הוציאה הלהקה אלבום חדש לחלוטין, 19 שנים לאחר התרדמת שנפלה על פעילותה, והכריזו על האלבום "At War with Reality".
הלהקה יצאה למסע הופעות לקידום האלבום באוגוסט 2016.
האלבום The Nightmare of Being מ-2021 הציג רעיונות בהשפעת כתביהם של הסופרים והפילוסופים תומאס ליגוטי ויוג'ין תאקר, שידועים בכתיבה פסימיסטית וניהיליסטית במיוחד.
ATM (ראשי תיבות: Asynchronous Transfer Mode) הוא תקן תקשורת של CCITT (ארגון לטלגרפיה וטלפוניה בינלאומי).
ATM הוא הבסיס לרשתות BISDN שהן הדור החדש של ISDN.
אחד השימושים הנפוצים ל-ATM הוא לריבוב שירותי DSL, כלומר כתשתית לחיבור צרכני קצה רבים לרשת האינטרנט.
פרוטוקול ATM מוגדר בשכבת הקו של מודל ה-OSI.
הוא מיועד להעביר מידע מסוגים שונים (למשל קול, וידאו ונתונים) על גבי תשתית פיזית יחידה, במקום לפלג אותו למספר רשתות שונות.
ב-ATM מחולק המידע לתאים קטנים בגודל קבוע, וזאת בניגוד למנות בגודל משתנה, כמו ב-Ethernet, למשל.
בכל תא 48 בתי מידע (Payload), שמתווספים להם 5 בתי פתיח (Header).
לכן תקורת הפרוטוקול היא 5/53 ובקירוב 9.5%.
חמשת בתי הפתיח מכילים את מאפייני התעבורה של תא ותיקון שגיאות לבתי פתיח.
כל אחת מהתחנות השונות ברשת ATM נקראת מתג.
לכל שירות ברשת מגדירים מסלול תעבורה מקצה לקצה.
כלומר, אם מידע מסוים ממתג A צריך להגיע למתג D, והוא עובר בדרכו את מתגים B ו-C, תוכנת הניהול של הרשת צריכה לקבוע הגדרות מתאימות בכל המתגים שהמידע עובר דרכם, כדי שיוכל להגיע ליעדו.
חלק מההגדרות לכל מתג הן איכות השירות, או העדיפות שמוקצה לכל תא שמגיע, בכל כניסה במתג.
מבנה התאים שונה רק במקצת, במבנה הפנימי של ה-Overhead:
תרשים של תא UNI - ATM
שמונה סיביות ב-UNI, 12 ב-NNI.
קוד תיקון שגיאות בן שמונה סיביות.
מתגי ATM מטפלים בתאי המידע לפי איכות השירות המוגדרת למעגל מידע מסוים.
השימוש בהגדרות איכות שונות מאפשר לרשת ATM לטפל במידע רב יותר מאשר רשת SDH שפועלת בקצב זהה, בגלל ההנחה שלא בכל זמן נתון יש להעביר מידע בכל המעגלים ברשת.
כלומר, בהסתמך על הנחות סטטיסטיות מסוימות, ניתן להגדיל את כמות המידע המועברת בממוצע, במידה שניתן לסבול פגיעה בחלק מהמידע במקרים נדירים שבהם הרשת עמוסה מאוד.
נוח להשתמש באיכויות שירות שונות מכיוון שלסוגי מידע שונים יש דרישות שונות מאוד.
כך לדוגמה, בהעברת קול אפשר לסבול רק השהיה קצרה, אחרת נפגמת איכות השיחה.
לעומת זאת, נתונים כמו מסרונים או צפייה בדפי אינטרנט יכולים לסבול השהיות ללא קושי.
האיכויות השונות ברשת ATM הן לפי הרשימה הבאה:
(CBR (Constant bit rate - קצב סיביות קבוע: המתג מקצה למידע קצב קבוע ושומר אותו עבורו גם אם לא קיים מספיק מידע להשתמש בכל רוחב הסרט שהוקצה.
(VBR (Variable bit rate - קצב סיביות משתנה: הפרוטוקול מקצה קצב סיביות ממוצע מסוים, שניתן לעבור אותו רק לזמן מוגדר ובמידה מוגבלת.
(ABR (Available bit rate - קצב סיביות זמין: הפרוטוקול מקצה למידע את הקצב הזמין שנשאר ועדיין מתחייב לקצב ממוצע מינימלי.
(UBR (Unspecified bit rate - קצב סיביות לא מוגדר: הפרוטוקול מקצה למידע את הקצב הזמין ללא התחייבות.
קביעת האיכויות השונות מתבצעת ברכיב הנקרא convergence sublayer (ר"ת CS) שמקבל את המידע משכבות עליונות ולספק את רמת השירות המתאימה.
לאחר מכן ה-PDU (חבילת המידע) מתחלקת לתאים (cell) של ATM, החלוקה מתבצעת ברכיב הנקרא segmentation and reasembly (ר"ת SAR) בשכבה היותר תחתונה שהיא שכבת ה ATM מוספים האוקטטים של ה header וכך מתקבלים 53 octets של ה cell של ה ATM.
שני הרכיבים לעיל מרכיבים את השכבה שנקראת AAL כלומר ATM adaptation layer ובעיקרון ישנם 4 סוגים של AAL שתומכים בסוגים השונים של איכויות השירות שנזכרו למעלה:
AAL 1 נועד על מנת לשלוח מידע הדורש זמן אמת כגון קול, וקובצי מידע לא דחוסים, כאמור הוא תומך ב CBR.
AAL 2 הוא כמו AAL 1 רק יותר משופר, משתמשים בו בעיקר ל־packets קטנים או לגודל משתנה, אך הוא תומך גם ב CBR.
AAL 3/4 נועד למידע דחוס כגון וידאו, סוג שירות זה הוא מורכב מאוד ומשתמשים בו כאשר יש צורך גדול.
AAL 5, סוג זה נועד לספק VBR ומשתמשים בו כדי לספק datagram traffic, ברמת העיקרון אפשר לספק זאת גם ב־AAL 3/4 אך כפי שאמרנו קודם, שירות זה מורכב מאוד ונשתמש בו לעיתים רחוקות.
At the Beeb הוא אלבום הופעה השלישי של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1989. האלבום יצא בארצות הברית בשנת 1995 בשם Queen at the BBC בגרסת דיסק ובמהדורה מוגבלת של תקליט מצויר.
האלבום כולל שירים של הלהקה בשני רצפי הקלטות שבוצעו עבור תחנת הרדיו של ה-BBC במסגרת התוכנית Sound of the 70s.
ההקלטה הראשונה נעשתה ב-5 בפברואר 1973 והשנייה ב-3 בדצמבר באותה שנה.
מלבד שיר אחד, כל שאר השירים שהוקלטו נכללו באלבום הבכורה של הלהקה, Queen.
השיר הנוסף, Ogre Battle, מופיע באלבומם השני, Queen II.
להבדיל מהגרסה המקורית של השיר, באלבום At the Beeb נכללה גרסה קרובה יותר לביצוע השיר בהופעות, ללא הפתיחה הממושכת ועל כן הוא נשמע פחות מעובד.
אף על פי כן, בגרסה המקורית של ה-BBC כן נכללה פתיחה ארוכה של גיטרות, אך היא לא שולבה בגרסה הסופית בטענה שההקלטה המקורית נפגמה.
כל השירים מתוך האלבום הופיעו במקור באלבום הבכורה של הלהקה משנת 1973, Queen, אלא אם צוין אחרת.
פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר
בריאן מיי - גיטרה, פסנתר, קולות רקע
רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע, זמרה ב-"Modern Times Rock 'n' Roll"
ג'ון דיקון - גיטרה בס
At Home (בתרגום חופשי: בבית) הוא האלבום השישי של אבישי כהן, שיצא באפריל 2005 בהוצאת רזדאז רקורדז בארצות הברית.
At Home כולל 11 יצירות אינסטרומנטליות שהולחנו על ידי כהן.
הסגנון, כמו באלבומיו הקודמים של כהן, הוא היתוך של ג'אז עם סוגות נוספות.
ניתן לזהות ב-At Home רכיבים ממוזיקה מזרח-תיכונית, מערב-אפריקאית, פאנק ועוד.
בדומה ללחנים של כהן בדרך כלל במהלך קריירת הסולו שלו, גם כאן משקל עיקרי בהלחנה מושם על מורכבויות הקצב, וכולל שימוש באמצעים כמו משקלים מורכבים ופוליריתמיקה.
בבסיס ההרכב המבצע באלבום עומדת שלישיית ג'אז (ה"טְרִיוֹ") בהרכב בס-פסנתר-תופים, המלווה לעיתים בנגנים נוספים, בעיקר בכלי נשיפה.
זהו האלבום הראשון של כהן שמציג את הרכב הטריו בהובלתו, Avishai Cohen Trio, והוא מסמל את תחילת המעבר ברפרטואר של כהן מההתבססות על הרכב שישייה כמו ברב אלבומיו הקודמים להרכב מצומצם יותר של שלישייה.
השלישייה בבסיס האלבום כוללת את כהן בתפקיד הבסיסט (בעיקר על קונטרבס ולפעמים על גיטרת בס), את מארק ג'וליאנה שהשתתף גם באלבומו הקודם Lyla בתפקיד המתופף (תופים וכלי הקשה), ואת הקלידן סאם בארש בהופעת בכורה באלבום של כהן, בתפקיד הפסנתרן (כולל נגינה על כלי מקלדת נוספים, כמו אורגן האמונד ומלודיקה).
לשלישייה מצטרף בחלק מהרצועות הרכב מוזיקלי רחב יותר (ה"אנסמבל"), הכולל בין היתר את יוסבני טרי ודיאגו אורקולה שהיו חלק מההרכב The International Vamp Band בהובלתו של כהן, שאיתו הוקלטו שני אלבומיו הקודמים של כהן, Lyla ו-Unity.
הקטע האינסטרומנטלי Remembering באלבום זה זכה להצלחה רבה.
הוא מבוקש כהדרן בהופעות של כהן והופיע בפסקול של הרבה סרטים ותוכניות טלוויזיה.
לשיר זה מעל 14 מיליון השמעות ברשת הספוטיפיי, והוא הלהיט הגדול ביותר של כהן.
מארק ג'וליאנה (Mark Guiliana) – תופים, כלי הקשה
סאם בארש (Sam Barsh) – פסנתר, פסנתר חשמלי (Fender Rhodes), אורגן האמונד, מלודיקה
יוסבני טרי (Yosvany Terry) – סקסופון, צֵ'קֵרֶה
דיאגו אורקולה (Diego Urcola) – פלוגלהורן
אן דראמונד (Anne Drummond) – חליל צד
תומר צור – כלי הקשה
at הוא כלי במערכות הפעלה דמויות יוניקס המשמש לתזמון עבודה להרצה בודדת, בזמן מוגדר בעתיד.
הפקודה at קורא סדרה של פקודות מתוך הקלט הסטנדרטי, ואוסף אותם לעבודה אחת, אשר תתבצע בתאריך עתידי.
העבודה יורשת את סביבת העבודה הנוכחית, כך שכאשר היא תרוץ, היא תתבצע באותה תיקיה ועם אותם משתני סביבה כמו בזמן הגדרתה.
נוסף על כך, at מסוגל לשלוח דואר אלקטרוני כאשר הוא מסיים להריץ עבודה, להגדיר מספר תורים לעבודה, ולקרוא רשימת עבודות מקובץ.
ברוב מערכות ההפעלה, at משתמש ב-daemon (תהליך רקע) בשם atd לשם תזמון והרצת העבודות.
התהליך atd מחכה ובודק בכל דקה האם קיימות עבודות חדשות להרצה.
באופן כללי, התחביר לקביעת עבודה חדשה הוא כדלקמן:
דוגמה לתזמון עבודה להידור, בשעה 11:45 ב-31 בינואר תהיה:
לפקודה at קיים גם מצב אינטראקטיבי, לדוגמה:
הפקודה atq משמשת להצגת רשימת העבודות הנוכחית, בעוד הפקודה atrm משמשת להסרת עבודות מהתור.
At Last הוא אלבום משנת 2003 של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר.
הוא זכה להצלחה ונכנס למצעדים רבים, הן בארצות הברית והן באוסטרליה.
באלבום ישנו דואט עם טוני בנט ששמו הוא, "Makin' Whoopee".
לאופר הפיקה את האלבום יחד עם רוס טיטלמן.
האלבום מורכב מאוסף גרסאות כיסוי לשירי ג'אז שונים.
גרסתו הפיזית של האלבום הייתה זמינה לרכישה בארצות הברית בחנויות ספציפיות בשבועיים הראשונים לצאתו.
השיר "Walk On By" יצא כסינגל מתוך האלבום ונועד לקדם אותו, תוך שהתברג במקום העשירי במצעד שירי הדאנס קלאב.
האלבום הגיע לראשונה למקום ה-38 בבילבורד 200 עם 47,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון שלו.
האלבום נמכר בלמעלה מ-276,000 עותקים בארצות הברית, על פי נילסן סאונדסקאן.
Astronomia הוא סינגל של מוזיקאי ה-EDM הרוסי טוני איגי , שיצא לאור ב-13 במרץ 2010. הסינגל זכה לפופולריות בשנת 2020, בעת מגפת הקורונה, בשל ממים אינטרנטיים רבים.
הווידאו קליפ הרשמי של הסינגל פורסם ביוטיוב ב-21 בדצמבר 2015, ולאחר מכן נמחק ופורסם מחדש ב-9 בפברואר 2018. בקליפ נראה גבר המחופש לחייזר חוטף ילד.
ב-9 ביולי 2014, פורסם רמיקס רשמי לסינגל בשיתוף צמד התקליטנים ההולנדי וייסטון באתר יוטיוב, שפורסם לאחר מכן גם בפלטפורמות הזרמות המוזיקה בספטמבר 2016.
השיר זכה לפופולריות הראשונית שלו בשנת 2016, שנתיים לאחר שיצא הרמיקס של השיר.
בפברואר 2020, במהלך מגפת הקורונה, זכה השיר לפופולריות מחודשת עקב שימוש בו במם אינטרנט בשם "Dancing Pallbearers" , המציג קבוצת גנאים המחזיקים ארון מתים ורוקדים לצלילי השיר.
בעקבות זאת, הגיע הסינגל למצעדי מוזיקה שונים, בהם מצעדי המוזיקה של ולוניה, צרפת, גרמניה ואיטליה, וכן להצלחה בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, בה נעשו מיליוני סרטונים המשתמשים בשיר, ובאתר יוטיוב, בו זכה לכ-40 מיליון צפיות תוך מספר שבועות.
נכון לנובמבר 2022, הרמיקס לשיר זכה ל-296 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
Astroworld הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר האמריקאי טראוויס סקוט.
האלבום יצא לאור ב-3 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים קקטוס ג'ק רקורדס, גראנד האסטל רקורדס ואפיק רקורדס.
האלבום יצא לאחר אלבומו השני של סקוט, Birds in the Trap Sing McKnight משנת 2016, ואלבומם המשותף של סקוט וקוואבו, Huncho Jack, Jack Huncho, משנת 2017.
האלבום מכיל הופעות אורח של קיד קאדי, פרנק אושן, דרייק, דה ויקנד, ג'יימס בלייק, פיליפ ביילי , 21 סבאג', סוואה לי, גאנה, נאב, קוואבו, טייקאוף, ג'וס וורלד, שק ווס ודון טוליבר, בין היתר.
האלבום הופק על ידי מפיקים שונים, בהם סקוט עצמו, מייק דין, אלן ריטר , היט-בוי, וונדה-גירל , טיי קית' , טיים אימפלה, פרנק דוקס, סוני דיגיטל ות'אנדרקאט.
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, וקיבל מועמדות לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-61, תוך שהשיר "Sicko Mode" היה מועמד לקטגוריות ביצוע הראפ הטוב ביותר ושיר הראפ הטוב ביותר.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2018, וסיכום האלבומים של העשור השני של המאה ה-21. בילבורד דירג את האלבום במקום ה-83 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010".
בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-200 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
שם האלבום הוכרז במאי 2016, והאלבום תוכנן לצאת במקור ב-2017. האלבום נקרא על שם פארק השעשועים "Six Flags AstroWorld" שמוקם ביוסטון, טקסס, עד לסגירתו בשנת 2005. בריאיון ל-GQ בשנת 2017, דיבר סקוט על שם האלבום: "הם הורידו את Astroworld כדי לבנות עוד שטח דירות.
ככה זה נשמע כמו לקחת לונה פארק מהילדים.
אנחנו רוצים את זה בחזרה.
אנחנו רוצים את הבניין בחזרה.
בגלל זה אני עושה את זה.
זה הוציא את הכיף מהעיר".
סקוט תיאר את האלבום כהמשך לאלבום הבכורה שלו, Rodeo, משנת 2015, באומרו: "כל הרעיון שלי היה, אם ננעלת ב-Rodeo, בהחלט ננעלת ב-Astroworld.
אני רק מסיים את הסאגה שהתחלתי באלבום הראשון שלי.
זה אמור להיות האלבום השני שלי.
הייתי צריך ללכת מהר, כי כמו שאמרתי, היו לי כל הרעיונות האלה, הייתי פשוט צריך לרדת ממש מהר, אבל עכשיו סוף סוף אני חוזר הביתה עם Astroworld".
ארגוןדירוגמיקוםמקורבילבורד100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות79
"Astronaut in the Ocean" הוא שיר של הראפר האוסטרלי מאסקד וולף.
השיר יצא במקור ביוני 2019, ולאחר מכן יצא מחדש על ידי אלקטרה רקורדס ב-6 בינואר 2021. בעקבות צאתו מחדש, השיר זכה להצלחה רבה במצעדים במדינות רבות, והגיע לעשירייה הפותחת בישראל, אוסטרליה, קנדה, פינלנד, גרמניה, נורווגיה, שווייץ ומדינות אירופאיות אחרות, וב-40 הראשונים במדינות אחרות רבות בהן אירלנד, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
השיר יצא במקור באמצעות הלייבל העצמאי טימוורק רקורדס ב-7 ביוני 2019, ובתחילה זכה להצלחה מינורית באוסטרליה, אך גם הפך לסינגל הפופולרי ביותר של מאסקד וולף באותה התקופה.
עם זאת, בסוף 2020, השיר החל לתפוס יותר תשומת לב ברשתות החברתיות והיה בשימוש במגוון קליפים בפלטפורמת טיקטוק.
כדי להניע עוד יותר את השיר, מאסקד וולף הוחתם על ידי אלקטרה רקורדס בתחילת 2021, תוך שהשיר יצא לאור מחדש ב-6 בינואר 2021. עד אז, השיר הגיע למעל ל-32 מיליון השמעות בספוטיפיי וצבר בהתמדה יותר כוח באמצעות המדיה החברתית וקליפים בטיקטוק.
בפברואר 2021 הגיע השיר ל-100 מיליון השמעות בספוטיפיי והפך לשיר המושמע ביותר של טימוורק רקורדס.
השיר נכלל גם בפלייליסט "The Shazam Predictions" שהורכב על ידי שזאם ואפל מיוזיק.
על מילות השיר חשף הראפר: "'Astronaut in the Ocean' נוגע בדיכאון נפשי, איך הייתי תקוע במקום של חרדה והרגשה נמוכה".
במהלך השיר, הראפר מספק תובנה למצבו הנפשי.
מקוםתאריםמכירות אוסטרליה (ARIA) פלטינה 70,000 איטליה (FIMI) זהב 35,000 ניו זילנד (RMNZ) פלטינה 30,000
(בעברית: אטלנטיס קוראת ( לאהבה)) הוא שיר שהוקלט על ידי הצמד הגרמני מודרן טוקינג, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Ready for Romance.
השיר יצא לאור ב-28 באפריל 1986, על ידי חברות התקליטים אריולה רקורדס וברטלסמן מיוזיק גרופ, כסיגנל השני מתוך האלבום.
"" היה לשירו החמישי ברציפות של הצמד שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הגרמני, לאחר ש-"You're My Heart, You're My Soul", "You Can Win If You Want" ו-"Brother Louie" עשו זאת.
בעוד ש-"" נכנס לחמישייה הפותחת בשווייץ, אוסטריה ושוודיה, הוא נכנס לעשירייה הפותחת בהולנד ונורווגיה.
מקוםתאריםמכירות בלגיה (BEA) זהב 100,000
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם28 באפריל 1986תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ'אריולה • BMG
"At My Best" (בעברית: במיטבי) הוא סינגל של הראפר האמריקאי, משין גאן קלי, בהשתתפות הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד.
השיר יצא, על ידי באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ב-17 במרץ 2017.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-129 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של משין גאן קלי ב-21 באפריל 2017. בווידאו קליפ ניתן לראות את המוזיקאים "נאבקים למצוא את מקומם בעולם, מנסים להרגיש בנוח עם מי שהם".
נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-66 מיליון פעמים.
לורן טום, מהמגזין בילבורד, אמרה שלשיר יש "מחרוזת שירה חזקה, שפע של ריפים לגיטרה וצליל חשמלי מרגש שמשין גאן קלי השתמש בו בעבר עם שירים אחרים שלו".
בנוסף, היא אמרה כי משין גאן קלי "מעביר מסר חזק דרך המילים שלו, ואומר למאזינים 'תמשיך' ולהילחם על החלום שלך, תמיד תישאר נאמן לעצמך." בביקורת על הווידאו קליפ, היא אמרה שהווידאו קליפ "מגשר יחדיו בין הטקסטים המרתקים והמעוררים של השיר, שדוחפים אותך להאמין בעצמך.
הסיום הרגשי מתמקד במאבקים הפנימיים שיש לנו עם עצמנו."
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערות ארצות הברית 17 במרץ 2017 הורדה דיגיטליתבאד בוי רקורדס, אינטרסקופ רקורדס 28 במרץ 2017 מיינסטרים רדיו רדיו עכשווי קצבי רדיו טופ 40
על פי דיני עבודה בארצות הברית מדיניות "At-will employment" (בתרגום חופשי לעברית: העסקה לפי רצון) נותן למעסיק את היכולת לפטר את העובד באופן מיידי מכל סיבה שהיא ללא צורך לבסס את הסיבה לפיטורים על עילה מוצדקת, ומבלי לתת לעובד אזהרה כלשהי.
אפשרות זו קיימת במרבית המדינות בארצות הברית כל עוד הסיבה לפיטורים אינה בלתי חוקית (למשל, פיטורים בשל הגזע, הדת או העדפה המינית של העובד).
עובד המתקבל למקום עבודה המתנהל על פי מדיניות זו, העובד לא יהיה רשאי לתבוע את המעסיק בגין הפסדים הנובעים מהפיטורין.
מדיניות זו מתבססת על עיקרון מקביל לפיו לעובד שמורה אותה הזכות לעזוב את מקום העבודה ללא סיבה או אזהרה כלשהי.
"Atlas Falls" (בעברית: "אטלס ייפול") הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
השיר הוקלט במקור עבור האלבום "Amaryllis" שיצא בשנת 2012, אך לא נכנס לאלבום בסופו של דבר ויצא לאור לראשונה רק בשנת 2020 במסגרת מאמץ של הלהקה לגייס כספים לטובת המלחמה במגפת הקורונה.
בהמשך יצא הסינגל למכירה באופן רגיל, מבלי שיהיה משויך לאלבום כלשהו, ובחודש אוגוסט באותה שנה הגיע לפסגת מצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד והפך בכך לסינגל ה-16 של הלהקה שמגיע למקום הראשון, הישג חסר תקדים לאמן מאז שהמצעד נוצר בשנת 1981.
השיר נכתב והוקלט עבור אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Amaryllis" משנת 2012. האלבום אמנם לא עבר את הסינון הסופי של השירים שנכנסו לאלבום, אך הסולן ברנט סמית ציין שתמיד ציפה שהשיר יצא בשלב מסוים, וציין שהשיר היה לו חשוב מאוד.
הלהקה החליטה להוציא את השיר ב-24 במרץ 2020 כחלק מתוכנית לגיוס כספים במטרה לתמוך במאמצים למלחמה נגד מגפת הקורונה.
הלהקה הכריזה שמבחינתה המיזם הוכתר בהצלחה, לאחר שמכירות השיר, שנמכר במארז עם חולצת טי, גייסו למעלה מ-300,000 דולר תוך חודשיים.
ב-22 במאי הוציאה הלהקה את השיר לציבור הרחב לרכישה וסטרימינג כסינגל רשמי שלא משויך לאלבום (עד אז השיר היה זמין רק למי שרכשו אותו במסגרת מבצע גיוס התרומות).
נוסף על כך, יצא גם וידאו קליפ שילווה את השיר.
בחודש אוגוסט 2020 הגיע השיר לראש מצעד שירי הרוק המיינסטרימי של מגזין "בילבורד".
השיר היה ה-16 של שיינדאון שהגיע לראש המצעד, מה שהפך את שיינדאון ללהקה שהכניסה את מספר הסינגלים הגדול ביותר לראש המצעד בכ-40 שנות קיומו.
עד אז הייתה הלהקה במקום הראשון יחד עם להקת ת'רי דייז גרייס.
פרייזר לורי מהמגזין "Classic Rock" כתב עבור האתר "Louder Sound" שמדובר בשיר רוק מרומם.
כריס דוויל מ-"Stereogum" תיאר אותו כ"מעורר השראה" וכ"בלדת רוק עם קצוות אלקטרוניים של תקופת מגפת הקורונה, שנושאת מסר של עמידה אל מול מצב קשה".
אף על פי שהשיר נכתב זמן רב לפני המגפה, החליטה הלהקה לשחרר אותו מאחר שסברה שהמסר המרומם שלו הוא כזה שאפשר להתחבר אליו, וכזה שהם רוצים לחלוק ולהעביר במהלך המגפה.
Atlantis Events היא חברת נופש המספקת הפלגות וחופשות נופש ללהט"בים.
ספר משנת 2017 על תיירות גאה תיאר את החברה כ-"מפעילת הטיולים הלהט"בית המצליחה ביותר בעולם".
החופשות של החברה מיועדות ומשווקות בעיקר לגברים הומוסקסואלים.
Atlantis Events נוסדה ב-1991 כדי לארגן חופשות נופש, החל מאירוע באתר הנופש של קלאב מד בחליסקו, מקסיקו.
החברה החלה לשכור ספינות שייט ב-1998. באוקטובר 2007, החברה רכשה את המתחרה RSVP Vacations.
ההפלגות והטיולים של החברה חוו לעיתים תגובות שליליות מצד גורמים נגד הומוסקסואלים ביעדיהם.
בדצמבר 1997, החברה קיבלה סירוב לעגון בגראנד קיימן בשיט מתוכנן על הסיפון של Celestyal Crystal של Norwegian Cruise Line , שיתקיים בפברואר 1998. הפוליטיקאי תומאס סי ג'פרסון כתב לחברת השייט כי נוסעי השייט לא "יעמדו בסטנדרטים של התנהגות נאותה המצופה מהמבקרים".
במקום זאת, הספינה עגנה בבליז.
בספטמבר 2000, המשטרה הטורקית לא אפשרה לנוסעי השיט מלבקר בעיירת הנופש האגאית קושדסי , לאחר שהספינה כבר עגנה.
מסלולי שייט אופייניים ל-Atlantis Events הם לקריביים, לים התיכון, לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו ואוסטרליה.
מקומות אופייניים לחופשת נופש על הקרקע הם מקסיקו והקריביים.
יעדים אחרים, שכללו הפלגות באזורים כמו אלסקה, אסיה והים הבלטי, וחופשות יבשתיות בלאס וגאס וקניה, מוצעים בתדירות נמוכה יותר.
Astron הוא טלסקופ ששוגר על ידי ברית המועצות בשנת 1983. הוא כלל מכשירים לביצוע תצפיות בתחום אולטרה סגול וקרני רנטגן ופעל כ-8 שנים.
החללית נבנתה במשרדי "לאבוצ'קין" על בסיס גשושיות מתוכנית ונרה שנבנו על ידי המשרד.
על הלוויין הותקנו טלסקופ בתחום אולטרה סגול ומערכת ספקטרומטרים שפעלו בתחום קרני רנטגן.
מערכת זו הייתה רגישה בתחום kEv 25 - 2. פיתוח מכשירים מדעים בוצה בשיתוף פעולה עם מצפה כוכבים בחצי האי קרים ובמרסיי (צרפת).
מערכת פאנלים סולאריים הוגדלה והייתה יכולה לספק למכשירי הלוויין 652 ו"ט.
השיגור בוצע ב-23 במרץ 1983 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם פרוטון.
הלוויין היה מתוכנן לפעילות של כשנה אבל פעל כ-6 שנים.
במהלך פעילותו התקבלו נתונים מ-30 גלקסיות, עשרות ערפיליות וכוכבי שביט.
בשנים 1985 ו-1986 בוצעו תצפיות של שביט האלי.
בשנת 1987 התגלה סופרנובה 1987A בענן מגלן הגדול.
קונסולת ה-Atari 5200 SuperSystem או בשמה המוכר Atari 5200 היא קונסולת משחקי וידאו ביתית שהוצגה לראשונה בשנת 1982 על ידי Atari, Inc.
כהשלמה לקונסולה הקודמת בסדרה וכמענה לתחרות מצד ה-Intellivision ו-ColecoVision.
המעבד וחומרת הגרפיקה והסאונד כמעט זהים לזה של אטארי 2600, לבקרי ה-5200 יש ג'ויסטיק אנלוגי ומקלדת מספרים יחד עם לחצנים נוספים, השהייה ואיפוס.
הג'ויסטיק לא הציע שליטה רבה יותר מהג'ויסטיק Atari CX40 בעל שמונה הכיוונים של ה-2600.
ב-21 במאי 1984, במהלך מסיבת עיתונאים, חשפה החברה כי ה-5200 הופסק לאחר פחות משנתיים בשוק.
סך המכירות של ה-5200 היו למעלה ממיליון יחידות, הרבה פחות מהמכירות קודמו של למעלה מ-30 מיליון לכישלון זה היו מספר סיבות.
רבים ממשחקי ה-5200 הופיעו פשוט כגרסאות מעודכנות של ה-2600, שלא הצליחו לרגש את הצרכנים.
ביקורת נמתחה גם על המשחק המובנה שהגיע עם הקונסולה Super Breakout, על כך שלא עשה מספיק כדי להדגים את יכולות המערכת.
זה נתן ל-ColecoVision יתרון משמעותי שכן המשחק שהגיע יחד עם המערכת היה, Donkey Kong, שסיפק חווית ארקייד אותנטית יותר.
ברשימת 25 קונסולות המשחקים המובילות בכל הזמנים, IGN טענה שהסיבה העיקרית לכישלון השוק של ה-5200 היא העליונות הטכנולוגית של המתחרה שלה, בעוד שמקורות אחרים טוענים ששתי הקונסולות שוות בערך בכוחן.
סיבה נוספת לכישלונה של הקונסולה היא קריסת תעשיית המשחקים של 1983.
ה-5200 זכה לביקורת רבה על העיצוב ה"מרושל" של הבקרים האנלוגיים הלא-מרוכזים שלו.
לשם השוואה המתחרים העיקריים של ה-5200 נחלו הצלחה רבה יותר, כאשר ה-ColecoVision מכרה מעל 2 מיליון יחידות, ו-Intellivision מכרה מעל 3.75 יחידות.
קונסולת ה-Atari 7800 ProSystem, או בשמה המוכר Atari 7800, היא קונסולת משחקי וידאו ביתית מהדור השלישי, שיצאה על ידי Atari Corporation' בשנת 1986 כקונסולת המשך של Atari 2600 וגם של Atari 5200 רוב הכותרים שהוכרזו בהשקה היו גרסאות של משחקי ארקייד שיצאו בשנים 1981–1983.
ה-Atari 7800 הוכרזה לראשונה על ידי Atari, Inc.
ה-5200, ששוחרר ממש לפני התרסקות משחק הווידאו של 1983, לא הצליח לעמוד בציפיות המכירות.
כחלק מהפקת הלקחים של החברה ובמאמץ למנוע מבול משחקים באיכות ירודה, שתרמו להתרסקות משחקי הווידאו של 1983, מחסניות המשחק נאלצו להיות חתומות דיגיטלית על ידי אטארי, כמו כן היא יכולה להריץ כמעט את כל מחסניות אטארי 2600, מה שהופך אותה לאחת הקונסולות הראשונות עם תאימות לאחור.
ה-7800 הוכרז ב-21 במאי 1984. יחד עם ההכרזה עלהמערכת הוכרזו 13 משחקים חדשים.
ב-2 ביולי 1984 מכרה וורנר תקשורת את חטיבת הצרכנות של אטארי לג'ק טרמיאל.
כל הפרויקטים הופסקו במהלך תקופת הערכה ראשונית., וגרמו לדחיית היציאה של הקונסולה לשוק.
הקונסולה שוחררה לבסוף במאי 1986 תמורת $79.95. מסע השיווק היה עם תקציב נמוך משמעותית יחסית ל־NES של נינטנדו, ול-SMS של סגה, ועד סוף שנת 1988 אטארי מכרה בסך הכל מיליון קונסולות.
ובסך הכל 3.77 מיליון בכל שנות קיומה, ובאופן יחסי היא הייתה נחשבת להצלחה מסחרית.
ב-1 בינואר 1992, חברת אטארי הודיעה על סיום הייצור והתמיכה עבור ה-7800, 2600 ומשפחת המחשבים של 8 סיביות, כולל Atari XEGS.
[21] עד למועד הפסקת הייצור, נינטנדו שלטה קרוב ל-80% מהשוק בצפון אמריקה, ואילו לאטארי היו 12%.
הקונסולה נחשבה לפופולרית במיוחד בקרב שכבות אוכלוסייה פחות אמידות.
ה-Atari Jaguar היא קונסולת משחקי וידאו ביתית שפותחה על ידי Atari Corporation, ושוחררה בצפון אמריקה בנובמבר 1993. היא חלק מהדור החמישי של קונסולות משחקי וידאו, היא התחרתה עם Sega Genesis, ה-Super ה-SNES ו-3DO Interactive Multiplayer שהושק באותה שנה.
אטארי שיווקה אותה כמערכת המשחקים הראשונה בעולם של 64 סיביות, היגואר הושקה עם המשחק Cybermorph כמשחק החבילה, שזכה לביקורות מעורבות.
ספריית המשחקים הסופית כללה בסופו של דבר רק 50 משחקים ברישיון.
פיתוח הקונסולה החל בתחילת שנות ה-90 על ידי Flare Technology, שהתמקדה במערכת לאחר ביטול קונסולת Atari Panther.
היגואר הייתה מערכת חשובה עבור אטארי לאחר שהחברה העבירה את המיקוד ממחשבים חזרה לקונסולות.
עם זאת, ארכיטקטורת ריבוי השבבים, באגי החומרה והכלים הגרועים הקשו על כתיבת משחקים עבור היגואר.
מכירות נמוכות במיוחד שחקו עוד יותר את מפתחי הצד השלישי ליצור משחקים נוספים.
אטארי ניסתה להאריך את תוחלת החיים של המערכת עם התוסף Atari Jaguar CD, עם 13 משחקים נוספים, והדגישה את מחיר היגואר של למעלה מ-100 דולר ארצות הברית פחות ממתחרותיה.
עם יציאת הסגה סטורן והפלייסטיישן בשנת 1995, המכירות של היגואר המשיכו לרדת.
היא מכרה לא יותר מ-150,000 יחידות לפני שהופסקה ב-1996. הכישלון המסחרי של היגואר גרם לאטרי לעזוב את שוק הקונסולות.
לאחר שהאסברו אינטראקטיב רכשה את כל נכסי תאגיד אטארי, הפטנטים של היגואר שוחררו לרשות הציבור, כאשר הקונסולה הוכרזה כפלטפורמה פתוחה.
מאז הפסקתה, מעריצים ייצרו משחקים נוספים עבור המערכת.
היגואר הושקה ב-23 בנובמבר 1993, במחיר של 249.99 דולר, במסגרת עסקת ייצור של 500 מיליון דולר עם IBM.