tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שארי גופתו של רודס נשרפו ואפרו פוזר בנובמבר 2015 על ידי בנו, דאסטין בחווה בה רודס נהג לבקר.
אליפות צפון אמריקה במשקל כבד של NWA (גרסת הוואי) (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Big Time Wrestling
אליפות הזוגות העולמית של NWA (גרסת דטרויט) (פעם אחת) - עם דיק מורדוך
אליפות מרכז המדינות במשקל כבד של NWA (פעם אחת)
אליפות הזוגות הצפון אמריקאית של NWA (גרסת מרכז המדינות) (פעמיים) - עם דיק מורדוך
אליפות פלורידה לזוגות של NWA (4 פעמים) - עם דיק מורדוך (1), דיק סלייטר (1), בובו ברזיל (1) ואנדרה הענק (1)
האליפות הדרומית במשקל כבד של NWA (גרסת פלורידה) (10 פעמים)
אליפות ג'ורג'יה במשקל כבד של NWA (פעם אחת)
אליפות הזוגות העולמית של IWA (פעם אחת) - עם דיק מורדוך
אליפות השלשות העולמית של NWA (פעמיים) - עם הרוד ווריורס
אליפות הטלוויזיה העולמית במשקל כבד של NWA (3 פעמים)
אליפות העולם במשקל כבד של PWF (פעם אחת)
אליפות הזוגות העולמית של NWF (פעם אחת) - עם דיק מורדוך
PWI דירג אותו במקום ה-193 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2001
המתאבק הכריזמטי של השנה (1982) - בשוויון עם ריק פלייר
המתאבק המביך של השנה (1990)
הפיוד הגרוע של השנה (1988) - נגד טולי בלנצ'רד
הגימיק הגרוע של השנה (1988)
השדרן הגרוע של השנה (1997)
ג'רלד אליס "דאסטי" האנאס III (נולד ב-2 בספטמבר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי שמשחק בעירוני אילת מהליגה הלאומית.
ב-6 באוקטובר 2017 חתם האנאס בממפיס האסל מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעונתו הראשונה העמיד ממוצעים של 9.2 נקודות למשחק תוך כדי קליעה של 44% מחוץ לקשת.
בעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
ב-30 במרץ 2019 חתם האנאס בממפיס גריזליס מליגת ה-NBA לחוזה של-10 ימים.
האנאס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-31 במרץ 2019 בהפסד 113–96 ללוס אנג'לס קליפרס, ורשם 4 נקודות, 4 אסיסטים וריבאונד אחד.
ב-27 באוקטובר 2019, חזר האנאס לעונה שלישית בממפיס האסל.
האנאס נבחר לשחקן השבוע של ליגת הפיתוח של ה-NBA ב-2 בדצמבר 2019 לאחר שקלע 28 נקודות מול אוקלהומה סיטי בלו ו-32 נקודות מול מיין רד טפרים.
ב-21 בפברואר 2020 חזר האנאס לממפיס גריזליס בחוזה ל-10 ימים.
האנאס שוחרר מאוחר יותר ב-27 בפברואר 2020.
ב-27 בנובמבר 2020 האנהס חתם בקולוסוס רודוס מליגת העל היוונית.
ב-22 בדצמבר 2020, שוחרר האנאס מהקבוצה בשל עניינים משפחתיים.
ב-21 בינואר 2021 חתם האנאס בסנטה קרוס ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA
ב-20 ביולי,2021 האנאס חתם באדלייד 36' מליגת העל האוסטרלית, במהלך העונה העמיד האנאס ממוצע של 13.5 נקודות למשחק.
ב-24 באוקטובר 2022 חזר האנאס לסנטה קרוס ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA
ב-20 ביולי 2023 חתם האנאס בעירוני נס ציונה מליגת העל בכדורסל.
ב-28 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה מול שטרסבורג במסגרת מוקדמות ליגת האלופות בכדורסל ורשם 10 נקודות.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, חזר האנאס לארצות הברית וסירב לחזור לשחק בקבוצה לאחר חזרת הליגה לפעילות.
ב-28 בפברואר 2024 חתם האנאס בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל, לאחר שזו שילמה לעירוני נס ציונה סכום שמוערך בכ-200 אלף דולרים.
האנאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-5 במרץ מול בני הרצליה ורשם 9 נקודות ו-4 אסיסטים.
בקיץ 2024 עזב את הקבוצה.
דאסט בראדרז או האחים דאסט הם צמד כותבי השירים והמפיקים "EZ מייק" (מייקל סימפסון ) ו"קינג גיזמו" (ג'ון קינג ).
הם מפורסמים בזכות המוזיקה מבוססת-דגימות שהפיקו בשנות השמונים והתשעים, ובמיוחד בזכות עבודתם על האלבום "Paul's Boutique" של הביסטי בויז, האלבומים Odelay, Midnite Vultures ו-Guero של בק, הפסקול של הסרט מועדון קרב, והלהיט "MMMBop" מאת הנסון.
הם פועלים בלוס אנג'לס, קליפורניה .
מייקל "EZ" סימפסון וג'ון "גיזמו" קינג החלו לעבוד יחד בתור הדאסט בראדרז בשנת 1985 בתחנת הרדיו KSPC, בקולג', שם הינחו תוכנית היפ הופ שבועית בשם The Big Beat Showcase.
הם פיתחו כישורי כתיבה והפקה ביצירת מוזיקה לתוכנית, ותיקלטו ושרו ראפ במסיבות.
בשנת 1987, הם החלו לכתוב ולהפיק עבור הלייבל "Delicious Vinyl".
בין היתר הם כתבו והפיקו רצועות באלבום "Lōc-ed After Dark" של הראפר Tone Lōc , ובאלבום הבכורה "Stone Cold Rhymin" של Young MC .
מייקל "Mike D" דיאמונד מהביסטי בויז נפגש עם סימפסון בדירתו של חבר משותף בשם מאט דייק, הבעלים של הלייבל "Delicious Vinyl".
סימפסון ודייק ניגנו מוזיקה שיועדה לאלבום של הדאסט בראדרז.
מייק אהב את מה ששמע וכך נוצר הקשר ביניהם.
הדאסט בראדרז ומאט דייק הפיקו, ביצעו את המיקסינג, והיו שותפים לכתיבת השירים באלבום השני של הביסטי בויז, "Paul's Boutique", שנחשב לאחד האלבומים הטובים בכל הזמנים על ידי Time בשנת 2006.
בק ביקש מהדאסט בראדרז להפיק את אלבומו "Odelay", שיצא לאור ב-1996. האלבום כלל את הלהיטים "Where It's At" (הגיע למקום 64 בבילבורד Hot 100), "Devils Haircut" (מקום 94 ב-Hot 100), "The New Pollution" (מקום 74) ו-"Jack-Ass" (מקום 73).
ב-1995 הדאסט בראדרז היו שותפים להפקת אלבום הסולו השני של וינס ניל, סולן מוטלי קרו, "Carved in Stone".
ב-1997 הם הפיקו את הרצועה "Kick the PA" עם להקת קורן לפסקול הסרט "Spawn".
באותה שנה הם גם הפיקו את הלהיט "MMMBop" מאלבום האולפן הראשון באורך מלא של להקת הנסון "Middle of Nowhere", שהגיע למקום הראשון בלפחות 12 מדינות ביניהן אוסטרליה, קנדה, גרמניה, ניו זילנד, בריטניה וארצות הברית.
בנוסף, הפיקו את השיר הראשון בפסקול הסרט "Private Parts" של הווארד סטרן בשם "Tortured Man", ובו שירה של סטרן, וכן שלושה שירים באלבום הרולינג סטונז, "Bridges to Babylon".
בשנה שלאחר מכן, פנה לצמד הבמאי דייוויד פינצ'ר כדי ליצור את הפסקול לסרט מועדון קרב, ובעיקר "This Is Your Life", שיר הכולל שורות מהסרט, כולל מונולוג של הדמות טיילר דורדן (בראד פיט).
באותה שנה הדאסט בראדרז גם שיתפו פעולה עם ג'יימס סמואל בפסקול הסרט החבובות בחלל, כשהם מקליטים גרסת כיסוי לשיר "Shining Star" של להקת Earth, Wind & Fire.
ב-1999 הדאסט בראדרז שיתפו פעולה עם קרלוס סנטנה ואיגל איי צ'רי ברצועה ""Wishing It Was" באלבום המולטי-הפלטינה של סנטנה "Supernatural".
עבור האלבום הם זכו בפרס הגראמי הראשון שלהם, לאחר שבעבר היו מועמדים לפרס על האלבום "Odelay" עם בק ועבודתם עם הנסון, וכאומנים על השיר האינסטרומנטלי שלהם בפסקול הסרט X-Files .
באותה שנה הצמד הפיק עבור בק את אלבומו השביעי "Midnite Vultures" שהיה מועמד לגראמי בשנה לאחר מכן.
בשנות ה-2000, הצמד המשיך להצליח בין היתר בשיתוף הפעולה עם בק באלבום Guero; עם הלהקה טניישס די באלבום הבכורה שלהם; עם לינקין פארק ברצועה בשם "With You" באלבום האולפן הראשון שלהם "Hybrid Theory", והפקת האלבום "The Else" של להקת "They Might Be Giants".
הכימיקל בראדרז פעלו בתחילת דרכם תחת השם דאסט בראדרז, כמחווה לצמד האמריקאי, תחת ההנחה שהם לעולם לא יהיו מפורסמים מספיק שהצמד האמריקאי ישים לב אליהם.
אך לאחר שההרכב הבריטי החל לצבור פופולריות ובשל איום בתביעה משפטית, הם שינו את שמם במהלך שנת 1995 לכמיקל בראדרז לקראת יציאתו לאור של אלבומם הראשון "Exit Planet Dust".
דאקה (בבנגלית: ঢাকা; מבוטא דְהָאקָה) היא בירת בנגלדש והעיר הגדולה בה.
לפי תוצאות מפקד האוכלוסין האחרון שבוצע בשנת 2022, אוכלוסיית העיר מנתה כ-10.295 מיליון בני אדם, בעוד שבמטרופולין שלה, לפי המפקד הקודם משנת 2011, התגוררו מעל 11 מיליון תושבים.
המילה "דאקה" מתייחסת כנראה לעץ הדאקה, אשר נפוץ באזור; או שהיא מתייחסת ל"דאק" - כלי ממברנופוני בדרום אסיה.
העיר ממוקמת על נהר בוריגנגה, אחת מזרועותיו של נהר דהלשווארי (בבנגלית: דְהוֹלֶשּׁורִי), במחוז דאקה שבמרכז המדינה.
תחילת ההתיישבות באזור הייתה במאה ה-7 לספירה.
במהלך המאות שלאחר מכן היא נשלטה בידי ממלכות וסולטנויות שונות עד לשלטון יציב של סולטנות בנגל, אם כי באותה תקופה היו גם הפרעות על ידי מושלים של סולטנות דלהי.
ב-1576 רוב בנגל הייתה תחת שלטון האימפריה המוגולית.
באותה תקופה דאקה הייתה בסיס צבאי מוגולי, בעוד שצ'יטגונג הייתה העיר הראשית בבנגל.
פיתוח העיירה הביא לצמיחה משמעותית באוכלוסייה, והעיר הוכרזה כבירת בנגל תחת השלטון המוגולי ב-1608. במהלך הזמן הזה המוסלמים בנו בעיר מסגדים, מבצרים ואוניברסיטאות והמוסלמים היו פטורים ממס, מה שאפשר למוסלמים רבים מהאזור להתיישב בעיירה ובמהלך הזה להפוך אותה לעיר.
באותה עת נקראה העיר ג'האנגיר נגר (בנגלית: ג'האנגיר נוֹגוֹר) על שם הקיסר המוגולי ג'האנגיר, אף על פי שהשם הוחלף לאחר זמן קצר עקב מות הקיסר.
התרחבות משמעותית של העיר קרתה בפקודת הקיסר אורנגזב במאה ה-17. בעיר הייתה אז אוכלוסייה של קרוב למיליון איש עם למעלה מ-100 אוניברסיטאות ומאות מסגדים.
חברת הודו המזרחית הבריטית קיבלה ב-1765 זכות לאסוף מיסים בעיר בשם הקיסר המוגולי.
כשהשפעת החברה גדלה, החברה התחילה למשול באזור ב-1793, לאחר שהכריחה את השליטים המקומיים להעביר לה את הסמכויות השלטוניות על בנגל, אודיסה וביהר, והעיר עברה לשליטה מלאה של חברת הודו המזרחית.
אוכלוסיית העיר הצטמצמה במהלך התקופה הזו, כשחשיבות קולקטה עלתה, אך לאחר מכן החל פיתוח ממשי ותהליך מודרניזציה.
מערכת מים עירונית נחנכה ב-1874 ומערכת חשמלית החלה לפעול ב-1878. במהלך הניסיון הכושל של חלוקת בנגל ב-1905, הוכרז שדאקה תהיה בירת מזרח בנגל ואסאם, אבל בנגל אוחדה מחדש ב-1911.
לאחר חלוקת הודו ב-1947, דאקה הפכה לבירת מזרח פקיסטן.
העיר הייתה עדה לפעילות קהילתית אלימה עקב חלוקת הודו.
חלק גדול יחסית מהאוכלוסייה ההינדית עזב להודו בעוד מוסלמים רבים זרמו אל העיר.
כמרכז אזורי פוליטי, גברו בעיר מספר השביתות הפוליטיות והתקריות האלימות.
אימוץ האורדו כשפה הרשמית היחידה של פקיסטן גרם להפגנות גדולות.
ב-1970 סופת ציקלון הרסנית הרגה, לפי ההערכות, כ-500,000 בני אדם באזור.
רוב העיר הוצפה ומיליוני אנשים נותרו חסרי בית.
עם כעס ציבורי גדל כנגד האפליה האתנית, ובנוסף מעט מאוד כספים שהושקעו בשיקום הרס הציקלון, החלה התאספות לאומנית ב-7 במרץ 1971 שהובילה בסופו של דבר להכרזת העצמאות של בנגלדש ב־26 במרץ.
בתגובה הצבא הפקיסטני החל את "מבצע זרקור", שבמהלכו נעצרו, עונו ונהרגו אלפי אנשים.
לאחר תשעה חודשים של מאבק אלים בין הכוחות ההודים והבנגלדשים נגד הצבא הפקיסטני, האחרון נכנע ב-16 בדצמבר וסיים את מלחמת העצמאות הבנגלדשית.
כבירה הלאומית דאקה גדלה במהירות עצומה, כשמהגרי עבודה מאזורים כפריים בכל רחבי בנגלדש הגיעו לעיר.
גדילת המסחר והתעשייה יחד עם גדילת העיר, יצרו אתגרים לשירותים העירוניים ולתשתיות.
באפריל 2013 התרחש בעיר אסון כבד כשבניין בן שמונה קומות קרס וקבר תחתיו אלפי אנשים.
באירוע נהרגו למעלה מאלף בני אדם.
דאקה היא המרכז המסחרי, הכלכלי והאדמיניסטרטיבי של בנגלדש.
בעיר סוחרים באורז, שמן, סוכר ותה.
בעיר יש אוכלוסייה גדלה שנמצאת במעמד הביניים, שמניעה את השוק המקומי למכירת מוצרי צריכה ויוקרה.
העיר משכה במהלך ההיסטוריה מספר גדול של מהגרי עבודה.
אף על פי שהמונים מועסקים בעיר, וביניהם למשל 400,000 נהגי ריקשות לבדם, בעיר יש אבטלה גבוהה של כ-19%.
דאקה היא עיר צפופה עם תשתית תחבורה גרועה, ועומס התנועה בה הוא מהקשים בעולם.
ב-2022 נחנכה בעיר מערכת הסעת המונים ראשונה, קו רכבת תחתית ראשון מתוך שלושה שבנייתם החלה, ועתידים לפי התכנון להסיע יחד 2 מיליון נוסעים ביום.
דאקה ידועה כבירת הריקשה של העולם.
זוהי דרך התחבורה העיקרית ובערך כ-400,000 ריקשות, ידניות וממוכנות, מופעלות בה בכל יום - מס' הריקשות הגדול ביותר לעיר אחת בכל העולם.
למרות זאת, רק ל-85,000 ריקשות יש רישיון מהרשויות להפעלתן.
מערכת האוטובוסים הציבורית בעיר מופעלת על ידי חברה ממשלתית, ובנוסף יש חברות ומפעילים פרטיים.
כבישים מהירים ומסילות מקשרים את העיר לחלקים אחרים במדינה ולערים בהודו.
בעיר יש גם נמל על גדות נהר הבוריגנגה שמשרת להובלת סחורה ונוסעים במעלה הנהר לנמלים אחרים במדינה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי שָׁאהְגָ'לַל, הממוקם כ-15 ק"מ מצפון למרכז העיר.
הוא מטפל בכ-52% מהטיסות הנכנסות והיוצאות במדינה.
יוצאות ממנו טיסות פנים וגם טיסות ליעדים בינלאומיים באסיה, המזרח התיכון, צפון אמריקה ומערב אירופה.
בעיר נמצאים יותר בתי ספר ואוניברסיטאות מאשר כל עיר בנגלדשית אחרת.
אוניברסיטת דאקה היא אחת האוניברסיטאות הציבוריות הגדולות במדינה עם למעלה מ-30,000 תלמידים ויותר מ-1,300 אנשי סגל.
בניין האספה, שתכנן האדריכל לואי קאהן.
מקדש דהאקשורי - האלה הנחבית.
דאפט פּאנק היה צמד יוצרי מוזיקה אלקטרונית צרפתי שהוקם בשנת 1993 בפריז על ידי גי-מנואל דה הומם-קריסטו (Guy-Manuel de Homem-Christo) ותומא בנגלטר (Thomas Bangalter).
הם זכו לפופולריות מוקדמת בסוף שנות ה-90 כחלק מתנועת ההאוס הצרפתי, ושילבו אלמנטים של מוזיקת האוס עם פאנק, דיסקו, טכנו, רוק וסינת'-פופ.
הצמד זכה לשבחים ולהצלחה מסחרית עולמית נוספת בשנים שלאחר מכן, ונחשב כיום לאחד המופעים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הדאנס.
דאפט פאנק הוקם לאחר שלהקת האינדי רוק הקודם שלהם, דארלין', התפרקה.
אלבום הבכורה שלהם, Homework, יצא לאור על ידי וירג'ין רקורדס ב-1997 וזכה לביקורות חיוביות, כשהוא מגובה בסינגלים "Around the World" ו-"Da Funk".
החל מ-1999, דאפט פאנק אימצו פרסונות רובוטיות להופעות פומביות, עם קסדות, תלבושות וכפפות כדי להסוות את זהותם.
הם נוהלו מ-1996 עד 2008 על ידי פדרו וינטר, ראש חברת התקליטים אד באנגר רקורדס.
הוא הפך לבסיס לסרט האנימה, אינטרסטלה 5555, בפיקוחו של האמן היפני לייג'י מאטסומוטו.
האלבום השלישי של דאפט פאנק, Human After All, קיבל ביקורות מעורבות, אם כי הסינגלים "Robot Rock" ו-"Technologic" זכו להצלחה בבריטניה.
דאפט פאנק ביימו את סרט המדע הבדיוני האוונגרדי, "אלקטרומה", שיצא לאקרנים ב-2006. הם יצאו לסיבוב הופעות בשנים 2006 ו-2007 והוציאו את אלבום ההופעה החיה Alive 2007, שזכה בפרס גראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר.
סיבוב ההופעות זוכה לפופולריות של מוזיקת הדאנס בצפון אמריקה.
דאפט פאנק הלחינו את הפסקול לסרט "טרון: המורשת" משנת 2010.
ב-2013, דאפט פאנק עזבו את וירג'ין לטובת קולומביה רקורדס והוציאו את אלבומם הרביעי והאחרון, Random Access Memories, שזכה לשבחים.
הסינגל המוביל, "Get Lucky", הגיע לעשירייה הראשונה במצעדים של 27 מדינות.
Random Access Memories זכה בחמישה פרסי גראמי ב-2014, כולל אלבום השנה ותקליט השנה עבור "Get Lucky".
ב-2016, דאפט פאנק הגיעו למקום הראשון היחיד שלהם בבילבורד הוט 100 עם "Starboy", שיתוף פעולה עם דה ויקנד.
ב-2015, מגזין הרולינג סטון דירג אותם במקום ה-12 ברשימת הצמד המוזיקלי הגדול בכל הזמנים.
הם הודיעו על פרידתם בשנת 2021.
גי-מנואל דה הומם-קריסטו ותומא בנגלטר נפגשו ב-1987 בעת שלמדו בבית הספר Lycée Carnot שבפריז.
השניים התיידדו והקליטו דמואים עם אחרים מבית ספרם.
ב-1992 הם הקימו את דארלין', עם בנגלטר על הבס, הומם-קריסטו על הגיטרה ולורנט ברנקוביץ' על הגיטרה והתופים.
השלישייה קראה לעצמה על שם השיר "Darlin'" של הביץ' בויז, אותו ביצעו יחד עם יצירה מקורית.
שני השירים יצאו במיני-אלבום מרובת אמנים תחת Duophonic Records, לייבל בבעלות הלהקה הלונדונית Stereolab, שהזמינה את דרלין' להופיע בבריטניה.
דרלין' התפרקה לאחר כחצי שנה, לאחר שניגנה שתי הופעות והפיקה ארבעה שירים.
בנגלטר תיאר את הפרויקט כ"די ממוצע".
ברנקוביץ' הקים להקה נוספת, בשם פיניקס.
בנגלטר והומם-קריסטו הקימו את דאפט פאנק והתנסו במכונות תופים וסינתיסייזרים.
השם נלקח מביקורת שלילית על דארלין' במלודי מייקר שנכתבה על ידי דייב ג'נינגס, שכינה את המוזיקה שלהם "ת'ראש פאנקי מטומטם" ("Daft punky thrash").
הלהקה מצאה את הביקורת משעשעת.
הומם-קריסטו אמר: "נאבקנו כל כך הרבה זמן למצוא את השם דרלין', והשם הזה התגלה כל כך מהר".
בספטמבר של 1993, דאפט פאנק השתתף ברייב ביורודיסני, שם הם פגשו את סטיוארט מקמילן מהצמד סלאם, מייסד שותף של חברת התקליטים הסקוטית סומה קווליטי רקורדס.
הם נתנו לו קלטת דמו, שהיוותה את הבסיס לסינגל הבכורה של דאפט פאנק, "The New Wave", שיצא במהדורה מוגבלת ב-1994. הסינגל הכיל גם את המיקס הסופי של "The New Wave" שנקרא "Alive", שהופיע באלבום הראשון של דאפט פאנק.
דאפט פאנק חזרו לאולפן במאי 1995 כדי להקליט את "Da Funk".
לאחר שהפך לסינגל הראשון שלהם שזכה להצלחה מסחרית, הם שכרו מנהל, פדרו וינטר, שקידם אותם ואמנים אחרים באופן קבוע במועדוני הלילה שלו.
בספטמבר של 1996 הם חתמו עם וירג'ין רקורדס ועשו עסקה לרישוי שירים דרך חברת ההפקות שלהם, דאפט טראקס.
בנגלטר אמר כי למרות שהם קיבלו הצעות רבות מחברות תקליטים, הם רצו לחכות ולהבטיח שהם לא יאבדו שליטה יצירתית.
הוא החשיב את העסקה עם וירג'ין דומה יותר לשותפות.
באמצע עד סוף שנות ה-90, דאפט פאנק הופיעו בהופעות חיות באירועים שונים, ללא התלבושות שנודעו בהן מאוחר יותר.
ב-1996 הם הופיעו לראשונה בארצות הברית, באירוע של Even Furthur בוויסקונסין.
בנוסף להופעות החיות, הם הופיעו במועדונים תוך שימוש בתקליטי ויניל מהאוסף שלהם.
הם היו ידועים בכך ששילבו סגנונות מוזיקה רבים בסטים שלהם.
דאפט פאנק הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Homework, בשנת 1997. בפברואר של אותה שנה, מגזין הדאנס הבריטי Muzik פרסם כתבת שער של דאפט פאנק ותיאר את Homework כ"אחד מאלבומי הבכורה המהופנטים ביותר מזה זמן רב".
על פי וילג' ווייס, האלבום חידש את מוזיקת ההאוס וסטה מנוסחת היורודאנס.
המבקר אלכס ריינר כתב כי האלבום שילב סגנונות מועדונים מבוססים ואת "האקלקטיות המתפתחת" של הביג-ביט.
ב-1997, דאפט פאנק יצאו לסיבוב הופעות בינלאומי, Daftendirektour, תוך שימוש בציוד הביתי שלהם בבמה החיה.
ב-25 במאי הם הופיעו בפסטיבל Tribal Gathering בלוטון הו, אנגליה, עם אורביטל וקרפטוורק.
הסינגל המצליח ביותר מתוך "Homework" היה "Around the World".
דאפט פאנק הפיקו סדרה של קליפים ל-"Homework" בבימויים של ספייק ג'ונז, מישל גונדרי, רומן קופולה וסב ג'אניאק.
בנגלטר והומם-קריסטו הקימו חברות תקליטים משלהם, Roulé ו-Crydamoure, לאחר שחרורו של Homework, והוציאו פרויקטים סולו משלהם ושל חבריהם.
הומם-קריסטו הוציא מוזיקה כחבר בצמד Le Knight Club עם אריק צ'דוויל, ובנגלטר הוציא מוזיקה כחבר בצמד Together עם די ג'יי פאלקון וייסד את הלהקה סטארדאסט עם אלן בראקס ובנג'מין דיימונד.
ב-1998 הוציאו סטארדאסט את השיר היחיד שלהם, להיט המצעדים "Music Sounds Better With You".
אלבומם השני של דאפט פאנק, Discovery, יצא בשנת 2001. הצמד אמר שזה היה ניסיון להתחבר מחדש לגישה השובבה והפתוחה הקשורה לשלב הגילוי של הילדות.
האלבום הגיע למקום השני בבריטניה, והסינגל המוביל שלו, "One More Time", היה להיט.
השיר עובר אוטו-טיון וקומפרסור כבדים.
הסינגלים "Digital Love" ו-"Harder, Better, Faster, Stronger" זכו להצלחה גם בבריטניה ובמצעד הדאנס האמריקאי, ו-"Face to Face" הגיע למקום הראשון במצעד המועדונים האמריקאי.
Discovery יצר דור חדש של מעריצי דאפט פאנק.
הוא גם ראה את דאפט פאנק מציגים לראשונה את התלבושות הרובוטיות הייחודיות שלהם.
בעבר הם לבשו מסכות הלווין או תיקים להופעות קידום מכירות.
לטענת בנגלטר, ב-9 בספטמבר 1999, בשעה 9:09 בבוקר קרתה תאונה באולפן ההקלטות: הסמפלר שלהם התפוצץ בזמן שהם עבדו עליו, הם איבדו את הכרתם וכשהתעוררו הם גילו שהם רובוטים.
ישנן מעט מאוד תמונות של פניהם של חברי ההרכב..
Discovery נבחר מאוחר יותר לאחד האלבומים הטובים ביותר של העשור על ידי מגזינים כמו פיצ'פורק ו-Resident Advisor.
ב-2020, מגזין הרולינג סטון כלל את האלבום במקום ה-236 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים".
ב-2021, פיצ'פורק ציינו את Discovery כגולת הכותרת של הקריירה של דאפט פאנק, "אלבום שהתעלה על שורשי מועדוני הרובוטים וקרע לאורך העשורים שלאחר מכן".
דאפט פאנק שיתפו פעולה עם אמן המאנגה היפני לייג'י מאטסומוטו כדי ליצור את אינטרסטלה 5555, אנימציה באורך מלא המתרחשת ב-Discovery.
ארבעת הפרקים הראשונים שודרו בערוץ Toonami בשנת 2001, והסרט המוגמר יצא ב-DVD בשנת 2003. בדצמבר של אותה שנה, דאפט פאנק הוציאו את Daft Club, אוסף של רמיקסים של Discovery.
ב-2001, דאפט פאנק הוציא קטע בן 45 דקות מהופעה של Daftendirektour בשם Alive 1997.
במרץ של 2005, דאפט פאנק הוציאו את אלבומם השלישי, Human After All, תוצאה של שישה שבועות של כתיבה והקלטה.
הביקורות היו מעורבות, עם ביקורת על חזרתיות ומצב רוח קודר יותר.
אנתולוגיית דאפט פאנק Musique Vol.
1 1993–2005, יצאה לאור ב-4 באפריל 2006. דאפט פאנק הוציאו גם אלבום רמיקסים, Human After All: Remixes.
ב-21 במאי 2006, דאפט פאנק הקרנו הקרנה בכורה של סרטם, אלקטרומה של דאפט פאנק, בפסטיבל קאן.
הסרט אינו כולל את המוזיקה של דאפט פאנק.
הקרנות חצות של הסרט נערכו בבתי הקולנוע בפריז החל ממרץ 2007.
במשך 48 תאריכים בשנים 2006 ו-2007, דאפט פאנק ביצעו את סיבוב ההופעות העולמי Alive 2006/2007, וביצעו "מגה-מיקס" של המוזיקה שלהם מפירמידה גדולה עם חזית LED.
סיבוב ההופעות זכה לשבחים ונזקף לזכותו הבאת מוזיקת הדאנס לקהל רחב יותר, במיוחד בצפון אמריקה.
עיתונאי הגרדיאן, גבריאל סאטן, השווה זאת לאופן שבו הופעתם של הביטלס ב-1964 בתוכנית "המופע של אד סאליבן" הביאה את הרוקנרול הבריטי למיינסטרים האמריקאי.
הופעתם של דאפט פאנק בפריז יצאה כאלבום ההופעה השני שלהם, Alive 2007, ב-19 בנובמבר 2007. הגרסה החיה של "Harder, Better, Faster, Stronger" יצאה כסינגל, עם וידאו בבימויו של אוליבר גונדרי הכולל קטעים מהופעתם בברוקלין.
ב-2009, דאפט פאנק זכו בפרסי גראמי עבור Alive 2007 והסינגל "Harder, Better, Faster, Stronger".
דאפט פאנק הופיע בהפתעה בטקס פרסי הגראמי ה-50 ב-10 בפברואר 2008, והופיעו עם הראפר קניה וסט כדי לבצע את השיר "Stronger" על הבמה בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס.
זו הייתה ההופעה הטלוויזיונית הראשונה של דאפט פאנק.
ב-2008, דאפט פאנק חזרו לפריז כדי לעבוד על חומרים חדשים.
וינטר גם פרש מתפקידו כמנהל שלהם כדי למקד את תשומת הלב בחברת התקליטים שלו אד באנגר רקורדס ובעבודתו כ-Busy P.
הוא הצהיר בראיון מאוחר יותר כי דאפט פאנק עבדו עם חברת ניהול לא ידועה בלוס אנג'לס.
הצמד החזיק את משרד ההפקה של דאפט ארטס במתחם אולפני ג'ים הנסון בהוליווד.
ב-2008, דאפט פאנק הגיעו למקום ה-38 בסקר רשמי עולמי של DJ Mag לאחר שהגיעו למקום ה-71 בשנה הקודמת.
דאפט פאנק סיפקו מיקסים חדשים למשחק הווידאו DJ Hero, והופיעו במשחק כדמויות שניתן לשחק בהן.
בקומיק-קון של סן דייגו בשנת 2009 הוכרז כי דאפט פאנק הלחינו 24 רצועות לסרט "טרון: המורשת".
הפסקול של דאפט פאנק עובד ותוזמר על ידי ג'וזף טרפאנזה.
הצמד שיתף איתו פעולה במשך שנתיים בכתיבת הפרטיטורה, משלב טרום ההפקה ועד להשלמתה.
הפסקול כולל תזמורת בת 85 נגנים, שהוקלטה באולפני AIR Lyndhurst בלונדון.
ג'וזף קוסינסקי, במאי הסרט, התייחס לפרטיטורה כאל תערובת של אלמנטים תזמורתיים ואלקטרוניים.
דאפט פאנק גם עושים הופעת קמע כתוכניות רוכבי דיסקים החובשים את קסדות הרובוט, הסימן המסחרי שלהם בעולם הווירטואלי של הסרט.
אלבום הפסקול יצא לאור ב-6 בדצמבר 2010. הקליפ לשיר "Derezzed" הושמע לראשונה ברשת MTV באותו יום בו יצא האלבום.
הקליפ, שמציג את אוליביה ויילד כדמות קוורה בקטעים שצולמו במיוחד, יחד עם קטעים של דאפט פאנק בארקייד, היה זמין מאוחר יותר לרכישה מחנות האייטונס ונכלל במהדורות ה-DVD והבלו-ריי של הסרט.
וולט דיסני רקורדס הוציאה אלבום רמיקסים, Tron: Legacy Reconfigured, ב-5 באפריל 2011.
ב-2010, דאפט פאנק התקבלו למסדר האמנויות והספרות (Ordre des Arts et des Lettres), מסדר ההצטיינות של צרפת.
בנגלטר והומם-קריסטו קיבלו בנפרד דרגת שבלייה (אביר).
באוקטובר של אותה שנה, דאפט פאנק הופיעו בהפתעה במהלך מופע של פיניקס במדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
הם ניגנו מחרוזת של "Harder, Better, Faster, Stronger" ו-"Around the World" לפני שהשיר השתלב בשיר "1901" של פיניקס.
הצמד כלל גם אלמנטים מהשירים "Rock'n Roll", "Human After All" ו-"Together", אחד השירים של בנגלטר כחבר בצמד Together.
הם הפיקו את השיר "Hypnotize U" של N.E.R.D מ-2010.
ב-2011, סומה רקורדס הוציאה שיר של דאפט פאנק שלא פורסם קודם לכן, "Drive", שהוקלט בזמן שהם הוחתמו בסומה בשנות ה-90. השיר נכלל באוסף רב אמנים לרגל חגיגות העשרים של חברת התקליטים.
באוקטובר של 2012, דאפט פאנק סיפקו מיקס בן 15 דקות של שירים של מוזיקאי הבלוז ג'וניור קימברו לתצוגת האופנה של הדי סלימאן, איב סן לורן.
דאפט פאנק הקליטו את אלבום האולפן הרביעי שלהם, Random Access Memories, עם מוזיקאים כמו סולן הסטרוקס ג'וליאן קזבלנקס, טוד אדוארדס, די ג'יי פאלקון, פנדה בר, צ'ילי גונזלס, פול ויליאמס, פארל ויליאמס, סולן להקת שיק נייל רוג'רס ואמן היורו-דיסקו ג'ורג'ו מורודר.
דאפט פאנק עזבו את וירג'ין לטובת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
Random Access Memories יצא ב-17 במאי 2013. הסינגל, "Get Lucky", הפך לסינגל הראשון של דאפט פאנק שהגיע למקום הראשון בבריטניה ולשיר החדש המושמע ביותר בהיסטוריה של ספוטיפיי.
בטקסי פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2013, דאפט פאנק הוציאו טריילר לסינגל שלהם, "Lose Yourself to Dance", והגישו את פרס "הקליפ הנשי הטוב ביותר" לצד רוג'רס ופארל.
בדצמבר הם חשפו קליפ וידאו לשיר "Instant Crush", בבימויו של וורן פו ובהשתתפותו של ג'וליאן קזבלנקס.
בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-56, Random Access Memories זכה בפרס גראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר, אלבום השנה והאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר, בעוד "Get Lucky" קיבל את הגראמי עבור לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה ותקליט השנה.
דאפט פאנק הופיעו בטקס עם סטיבי וונדר, רוג'רס ופארל, כמו גם עם נגני מדור הקצב של Random Access Memories ניית'ן איסט, עומר חכים, פול ג'קסון ג'וניור וכריס קאסוול.
דאפט פאנק היו שותפים להפקת אלבום האולפן השישי של קניה וסט, Yeezus, את השירים "On Sight", "Black Skinhead", "I Am a God" ו-"Send It Up" יחד עם וסט.
הם סיפקו קולות נוספים לסינגל של פארל מ-2014, "Gust of Wind".
ב-10 במרץ 2014, שיר שדאפט פאנק שלא פרסמו, "Computerized", דלף לרשת.
הוא כולל את ג'יי-זי ומכיל את "The Son of Flynn" מתוך הפסקול של Tron: Legacy.
בעבר הוא היה אמור להיות הסינגל שמקדם את Tron: Legacy.
באפריל של 2015, דאפט פאנק הופיעו במחווה קצרה לרוג'רס כחלק מסרט תיעודי על חייו, Nile Rodgers: From Disco to Daft Punk.
ביוני יצא לאקרנים סרט תיעודי בשם Daft Punk Unchained.
ב-2016, דאפט פאנק הקליטו את הסינגלים "Starboy" ו-"I Feel It Coming" של זמר הרית'ם אנד בלוז הקנדי דה ויקנד.
"Starboy" הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100, והפך לשיר היחיד של דאפט פאנק שהגיע למקום הראשון בארצות הברית, ו-"I Feel It Coming" הגיע למקום הרביעי.
ב-2017, סומה רקורדס הוציאה רמיקס שלא יצא קודם לכן לשיר "Drive" של דאפט פאנק, כחלק מאוסף בהשתתפות אמנים שונים.
בפברואר של 2017, דאפט פאנק השיקו חנות פופ-אפ בהוליווד, קליפורניה, הכוללת מזכרות, יצירות אמנות ותצוגה של התלבושות השונות שלבשו הצמד לאורך השנים.
הצמד גם הופיע עם דה ויקנד בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-59 ב-12 בפברואר 2017.
בשנים שלאחר שיתופי הפעולה של Starboy, בנגלטר והומם-קריסטו עבדו לבד כמפיקים והופיעו במספר פרויקטים.
ב-21 ביוני 2017, הלהקה האוסטרלית Parcels הוציאה את השיר "Overnight", שהופק ונכתב על ידי דאפט פאנק.
השיר נכתב לאחר שדאפט פאנק ראו את Parcels מופיעים והזמינו את חברי הלהקה לאולפן שלהם.
זו הייתה ההפקה האחרונה של דאפט פאנק כצמד.
בין ה-9 באפריל ל-11 באוגוסט 2019 הוצגה בפילהרמונית של פריז תערוכה אלקטרונית המבוססת על שירם של דאפט פאנק "Technologic", שכללה תלבושות, גיטרות ואלמנטים נוספים.
ב-22 בפברואר 2021, דאפט פאנק פרסמו סרטון בערוץ היוטיוב שלהם בשם "Epliogue".
הקליפ כולל סצנה מתוך סרטם, "אלקטרומה של דאפט פאנק", מ-2006, שבה רובוט אחד מתפוצץ והשני מתרחק.
על כרטיס כותרת שנוצר עם וורן פו כתוב "1993–2021" בעוד קטע מהשיר "Touch" של דאפט פאנק מתנגן.
מאוחר יותר באותו יום, הפובליציסטית הוותיקה של דאפט פאנק, קתרין פרייז'ר, אישרה כי הם נפרדו, אך לא מסרה סיבה.
החדשות הובילו לזינוק במכירות דאפט פאנק, כאשר רכישות האלבומים הדיגיטליים עלו ב-2,650 אחוזים.
חברם ושותפם, טוד אדוארדס, אישר כי בנגלטר והומם-קריסטו נותרו פעילים בנפרד.
מאוחר יותר הוא אמר כי הצמד "הולך לכיוונים שונים", וכי הומם-קריסטו נמשך יותר להיפ הופ ובנגלטר התעניין בקולנוע.
ב-22 בפברואר 2022, שנה לאחר פירוקם, דאפט פאנק הכריזו על מהדורת 25 שנה ל-Homework.
הוא כלל אלבום רמיקסים, Homework (Remixes), שיצא מאוחר יותר בפורמטים פיזיים.
באותו יום בו הוכרז על יום השנה, דאפט פאנק שידרו בטוויץ' את הופעתם בתיאטרון המאיה בלוס אנג'לס מסיבוב ההופעות שלהם Daftendirektour מ-1997. הקליפ הציג קטעים שלא פורסמו בעבר של הצמד ללא תחפושות.
דאפט פאנק שחררו "ארכיונים" מאחורי הקלעים של D.A.F.T.
יחד עם מהדורות מחודשות של DVD ואלבומי ויניל במהלך 2022. ב-22 בפברואר 2023, דאפט פאנק הכריזו על הוצאה מחודשת לרגל 10 שנים ל-Random Access Memories.
המהדורה המחודשת יצאה ב-12 במאי 2023 והכילה 35 דקות של הקלטות ודמואים שלא פורסמו קודם לכן.
"Infinity Repeating (2013 Demo)", בהשתתפותם של ג'וליאן קזבלנקס והוידז, יצא כסינגל.
מאוחר יותר באותה שנה, הצמד גם הכריז על "מהדורה ללא תופים" של האלבום שאמורה לצאת ב-17 בנובמבר 2023, והסיר את כל התופים וכלי ההקשה מ-13 רצועות האלבום המקורי.
באפריל 2023 הוציא בנגלטר יצירת סולו, פסקול הבלט התזמורתי מיתולוגיות.
הוא התראיין על הפרויקט והרשה לעצמו להצטלם ללא מסכה.
הוא ציין את החששות לגבי התקדמות הבינה המלאכותית וטכנולוגיות אחרות על פירוק דאפט פאנק.
הוא אמר: "עד כמה שאני אוהב את הדמות הזו, הדבר האחרון שהייתי רוצה להיות, בעולם שבו אנו חיים, בשנת 2023, הוא רובוט".
בנגלטר אמר כי דאפט פאנק רצו לא "לקלקל את הנרטיב" בזמן שהם היו פעילים, אבל עכשיו הרגישו נוח יותר לחשוף חלקים מתהליך היצירה שלהם.
בהתייחסו לפיצול, אמר בנגלטר כי הוא "חש הקלה ושמח להביט לאחור ולומר: 'אוקיי, לא פישלנו את זה יותר מדי'".
הוא והומם-קריסטו עדיין חולקים אולפן וציוד.
סגנונם המוזיקלי של דאפט פאנק תואר בעיקר כהאוס, פרנץ' האוס, אלקטרוני, דאנס, ודיסקו.
שון קופר מ-Allmusic מתאר את הסגנון המוזיקלי שלהם כשילוב של אסיד האוס, טכנו, פופ, אינדי רוק, היפ הופ, פרוגרסיב האוס, פאנק ואלקטרו.
מבקר הגרדיאן אלכסיס פטרידיס תיאר את גישתם למוזיקה ולאמנות כ"מגפי", עם דגימה נרחבת.
דאפט פאנק ראו את סגנונם כ"רטרו-עתידני", ושילבו ז'אנרים מהעשורים הקודמים במה שהניו יורק טיימס תיאר כ"חזון גדול יותר ויותר של פופוליזם שמח".
בתחילת שנות ה-90, דאפט פאנק שאבו השראה מהרוק והאסיד האוס בבריטניה.
הומם-קריסטו התייחס ל-Screamadelica של פריימל סקרים כאלבום ש"חיבר הכל" במונחים של ז'אנר.
ב-2009, בנגלטר ציין את אנדי וורהול כאחת ההשפעות המוקדמות של דאפט פאנק.
בשיר "Teachers" מ-Homework, דאפט פאנק הזכירו את המוזיקאים שהשפיעו עליהם, כולל מוזיקאי הפאנק ג'ורג' קלינטון, הראפר והמפיק ד"ר דרה, ואמני האוס ודטרויט טכנו משיקגו כולל פול ג'ונסון, רומנטוני וטוד אדוארדס.
הומם-קריסטו אמר: "למוזיקה שלהם הייתה השפעה גדולה עלינו.
הסאונד של ההפקות שלהם, הקומפרסור, הצליל של תוף הבעיטה והקול של רומנטוני, הרגש והנשמה, הוא חלק מאיך שאנחנו נשמעים היום".
Discovery ראה את דאפט פאנק משלבים השפעות מהדיסקו של שנות ה-70 והקרונרים של שנות ה-80, וכלל שיתופי פעולה עם רומנטוני ואדוארדס.
ההשראה העיקרית הייתה הסינגל "Windowlicker" של אפקס טווין מ-1999, שלדברי בנגלטר היה "לא רצועת מועדונים טהורה ולא רצועה מאוד רגועה ומדוכדכת".
הצמד השתמש בציוד וינטג' כדי לשחזר צלילים של אמנים מבוגרים יותר, כמו השימוש בפסנתר וורליצר כדי להזכיר את סופרטרמפ בשיר "Digital Love".
עבור הפסקול של "טרון: המורשת", דאפט פאנק שאבו השראה מונדי קרלוס, מלחינת הסרט המקורי של טרון, כמו גם ממקס שטיינר, ברנרד הרמן, ג'ון קרפנטר, ואנגליס, פיליפ גלאס ומוריס ז'אר.
עבור Random Access Memories, דאפט פאנק חיפשו "אווירה של החוף המערבי", תוך התייחסות ללהקות כמו פליטווד מק, האחים דובי והאיגלס, והמוזיקאי האלקטרוני הצרפתי ז'אן מישל ז'אר.
ברוב ההופעות הציבוריות והתקשורתיות, דאפט פאנק לבשו תחפושות שהסתירו את פניהם.
בנגלטר אמר שהם רוצים שההתמקדות תהיה במוזיקה שלהם, וכי מסכות מאפשרות להם לשלוט בתדמיתם תוך שמירה על אנונימיות והגנה על חייהם האישיים.
הוא אמר כי הסרט "פנטום גן העדן" ("Phantom of the Paradise") מ-1974, שבו הדמות הראשית עוטה מסכה באופן בולט, היה "הבסיס להרבה ממה שאנחנו עוסקים בו מבחינה אמנותית".
דאפט פאנק היו גם מעריצים של להקת שנות ה-70 ספייס, שנודעה בכך שלבשה חליפות חלל עם קסדות שהסתירו את הופעתן.
תעלומת זהותם של דאפט פאנק והתחפושות המשוכללות שלהם הוסיפו לפופולריות שלהם.
התלבושות הושוו לאיפור של קיס ולז'קט העור שלבש איגי פופ.
במהלך הופעות קידום מכירות בשנות ה-90, דאפט פאנק נהגו להסתיר את פניהם עם מבחר מסכות.
למרות שהם הרשו לצוות צילום לצלם אותם לתוכנית אמנות צרפתית באותה תקופה, דאפט פאנק לא רצו לדבר על המסך.
לדברי אורלה לי-פישר, מנהלת השיווק של וירג'ין רקורדס בריטניה, בתחילת הקריירה שלהם דאפט פאנק הסכימו לצילומים ללא מסכות רק בזמן שהם היו בהופעות.
ב-1997 אמר בנגלטר כי יש להם "כלל כללי לגבי אי הופעה בסרטונים".
ב-2001, דאפט פאנק החלו ללבוש תלבושות רובוטיות להופעות קידום מכירות והופעות עבור Discovery, שהוצגו לראשונה במצגת מיוחדת במהלך בלוק Toonami של Cartoon Network.
הקסדות נוצרו על ידי פול האן מדאפט ארטס והבמאים הצרפתים אלכס ומרטין, עם הנדסה על ידי טוני גרדנר ו-Alterian, Inc.
הם היו מסוגלים לעשות אפקטים שונים של LED.
פאות חוברו במקור לשתי הקסדות, אך דאפט פאנק הסירו אותן רגעים לפני שחשפו אותן.
בנגלטר אמר כי הקסדות היו חמות, אך הוא התרגל לכך.
בקסדות מאוחרות יותר הותקנו מאווררים כדי למנוע התחממות יתר.
עם שחרורו של Human After All, דאפט פאנק לבשו קסדות פשוטות וז'קטים ומכנסיים שחורים מעור שעוצבו על ידי הדי סלימאן.
בנגלטר אמר כי דאפט פאנק לא רצו לחזור על עצמם והיו מעוניינים "לפתח פרסונה שממזגת בדיה ומציאות".
על סט הצילומים של "אלקטרומה", דאפט פאנק התראיינו כשגבם מופנה, וב-2006 הם לבשו שקיות בד מעל ראשם במהלך ראיון טלוויזיוני.
לדבריהם, השימוש בשקיות בד הייתה החלטה ספונטנית, המשקפת את נכונותם להתנסות בתדמיתם.
דאפט פאנק לבשו את תלבושות הרובוט בהופעותיהם בטקס פרסי הגראמי בשנים 2008, 2014 ו-2017. במהלך הטקס ב-2014, הם קיבלו את הפרסים שלהם על הבמה בתלבושות, כאשר פארל ופול ויליאמס דיברו בשמם.
דאפט פאנק השתמשו בתלבושות הרובוטיות כדי למזג את המאפיינים של בני אדם ומכונות.
בנגלטר אמר כי הפרסונות היו בתחילה תוצאה של ביישנות, אך הן הפכו למרגשות עבור הקהל, "הרעיון של להיות בחור ממוצע עם כוח על כלשהו".
הוא תיאר אותה כגרסה מתקדמת של גלאם רוק, "שבה זה בהחלט לא אתה".
לאחר הפיצול של דאפט פאנק, בנגלטר השווה את פרסונות הרובוט ל"מיצב אמנות מיצג של מרינה אברמוביץ' שנמשך 20 שנה".
הוא הכחיש כי הרובוטים מייצגים "חיבוק בלתי מעורער של התרבות הדיגיטלית", ואמר: "ניסינו להשתמש במכונות האלה כדי לבטא משהו מרגש מאוד שמכונה לא יכולה להרגיש, אבל בן אדם יכול.
תמיד היינו בצד של האנושות ולא בצד של הטכנולוגיה".
הפופולריות של דאפט פאנק יוחסה בחלקה להופעתם בתקשורת המיינסטרים.
הצמד הופיע עם ג'ולייט לואיס בפרסומת לגאפ, שכללה את הסינגל "Digital Love", והיו מחויבים חוזית להופיע רק בבגדי גאפ.
ב-2001, דאפט פאנק הופיעו בפרסומת בבלוק Toonami של Cartoon Network, וקידם את האתר הרשמי של Toonami ואת הקליפים המונפשים של הצמד לאלבומם Discovery.
הקליפים הופיעו מאוחר יותר כסצנות בסרט אינטרסטלה 5555, שבו דאפט פאנק מופיעים בהופעת קמע בתור האלטר-אגו הרובוטי שלהם.
הצמד הופיע מאוחר יותר בפרסומת טלוויזיה כשהם לובשים את חליפות שלהם מתקופת Discovery כדי לקדם את הטלפון הנייד Premini של סוני אריקסון.
ב-2010, דאפט פאנק הופיעו בפרסומות של אדידס שקידמו בגדים בנושא מלחמת הכוכבים.
דאפט פאנק הופיעו בהופעת קמע בטרון: המורשת כתקליטנים של מועדוני לילה.
ב-2011, חילקה קוקה-קולה בקבוקים במהדורה מוגבלת שעוצבו על ידי דאפט פאנק.
דאפט פאנק וקורטני לאב הצטלמו ל"פרויקט המוזיקה" של בית האופנה איב סן לורן.
הצמד הופיע בחליפות הפייטים החדשות שלהם שעוצבו במיוחד על ידי הדי סלימאן, כשהם אוחזים ומנגנים בכלי נגינה עם גוף עשוי זכוכית אקרילית.
ב-2013, Bandai Tamashii שחררה אקשן פיגר של דאפט פאנק במקביל ליציאת Random Access Memories ביפן.
לאחר סדרה של טריילרים לטיזר, דאפט פאנק הופיעו באופן פומבי נדיר בגרנד פרי מונקו 2013 במאי בקבוצה של לוטוס פורמולה 1, שתמך בצמד על ידי מרוץ במכוניות ממותגות מיוחדות עם לוגו הלהקה.
קטעים מהופעתם של דאפט פאנק בפסטיבל קואצ'לה ב-2006 הוצגו בסרט התיעודי קואצ'לה: 20 שנה במדבר, שיצא ליוטיוב באפריל של 2020. דאפט פאנק היו אמורים להופיע ב-6 באוגוסט 2013 בפרק של הקולבר ריפור כדי לקדם את Random Access Memories.
הם לא יכלו לעשות זאת בגלל התחייבויות חוזיות בנוגע להופעתם המאוחרת יותר בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2013. לדברי סטיבן קולבר, דאפט פאנק לא היו מודעים להסכם בלעדיות כלשהו ונעצרו על ידי מנהלי MTV בבוקר שלפני ההקלטות.
ב-2015, דאפט פאנק הופיעו לצד מספר מוזיקאים אחרים כדי להכריז על בעלותם המשותפת על שירות המוזיקה טיידל בהשקתו המחודשת.
עדן (Eden), סרט דרמה צרפתי מ-2014 מציג את דאפט פאנק (המגולמים על ידי שחקנים) בשלבים שונים של הקריירה שלהם.
את הקסדות של דאפט פאנק יכול לחבוש השחקן במשחקי הווידאו פוקימון שני וארגמן מ-2022.
דאפט פאנק נחשבים לאחד מצמדי הדאנס המשפיעים ביותר בהיסטוריה.
ב-2015, מגזין הרולינג סטון דירג אותם במקום ה-12 ברשימת הצמד המוזיקלי הטוב ביותר בכל הזמנים.
מבקר המוזיקה הראשי של הגרדיאן, אלכסיס פטרידיס, כינה את דאפט פאנק כאמני הפופ המשפיעים ביותר במאה ה-21. שותפם פארל ויליאמס אמר שהם אחראים לעליית ה-EDM העכשווי, אם כי בנגלטר לא היה מחויב לכך, ואמר רק שמעשים אחרים השתמשו ב"גימיקים שבזמנו דאפט פאנק השתמשו בהם לא היו באמת גימיקים".
הניו יורק טיימס נתן קרדיט לדאפט פאנק על כך שעזרו להפוך את מוזיקת הדאנס ל"מיינסטרים לחלוטין".
ב-"Losing My Edge", הסינגל הראשון של LCD Soundsystem, הזמר ג'יימס מרפי התרברב בצחוק על היותו הראשון "לנגן דאפט פאנק לילדי הרוק".
LCD Soundsystem הקליטה גם את השיר "Daft Punk Is Playing at My House", שהגיע למקום ה-29 בבריטניה והיה מועמד לפרס הקלטת הדאנס הטובה ביותר בטקס פרסי גראמי 2006. הרמיקס של השיר מכיל גם דגימות של שירים רבים של דאפט פאנק וכן שירים של תומא בנגלטר.
שירי דאפט פאנק דוגמו או זכו לגרסאות כיסוי על ידי אמנים אחרים.
"Technologic" נדגם על ידי סוויז ביטז לשיר "Touch It" של באסטה ריימס.
שירו של קניה וסט מ-2007 "Stronger" מתוך האלבום Graduation דוגם את המלודיה וכולל דגימה קולית של "Harder, Better, Faster, Stronger" של דאפט פאנק.
התלבושות הרובוטיות של דאפט פאנק מופיעות בקליפ לשיר "Stronger".
השיר "Daftendirekt" מתוך אלבומם של דאפט פאנק Homework סומפל עבור השיר "So Much Betta" של ג'נט ג'קסון מתוך אלבומה Discipline מ-2008.
להקת הא-קפלה פנטטוניקס ביצעה מחרוזת של שירי דאפט פאנק, ששוחררה כסרטון יוטיוב.
נכון לנובמבר 2021, הסרטון נצפה יותר מ-355 מיליון פעמים.
המחרוזת זכתה בפרס העיבוד הטוב ביותר, אינסטרומנטלי או א-קאפלה בטקס פרסי הגראמי ה-57.
מחרוזת של דאפט פאנק נוגנה במצעד יום הבסטיליה 2017 על ידי להקה צבאית צרפתית, מול נשיא צרפת עמנואל מקרון ואורחיו הרבים, ביניהם נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ.
Baicalellia daftpunka, מין של תולעת שטוחה, נקרא על שם דאפט פאנק בשנת 2018 מכיוון שחלק מהאורגניזם דומה לקסדה.
דאצ'ה הוא כינוי ברוסית לבית הנמצא בשימוש עונתי או לבית משני הנמצא באזור כפרי ליד מרכזים עירוניים.
הדאצ'ה נפוצה מאוד ברוסיה ואוקראינה.
לרוב, הדאצ'ה תפוסה בחלק מימות השנה על ידי הבעלים, או מושכרת לאנשים אחרים.
היא משמשת לנופש ולחופשה קצרה בחודשי הקיץ וגם בשאר ימות השנה.
דאצ'ות מסורתיות בנויות בדרך כלל מעץ ומתאימות לאורח חיים כפרי.
בדרך כלל נמצאת לצדן גם חלקת אדמה המיועדת לגידולים חקלאיים פרטיים, היכולים לספק את צרכיו של משק הבית.
אדם הגר בדאצ'ה מכונה "דאצ'ניק" (רוסית: дачник).
מרוסית התגלגלה המילה "דאצ'ה" ליידיש, במשמעות של נסיעה למטרת נופש ומנוחה.
התופעה נפוצה מאוד ברוסיה, ולפי הערכות, כ-30 מיליון אזרחים הם בעלי דאצ'ה.
הדאצ'ות הראשונות ברוסיה הופיעו בתקופת שלטונו של פיוטר הגדול.
במהלך תקופת ההשכלה, האריסטוקרטיה הרוסית השתמשה בדאצ'ות למפגשים חברתיים ותרבותיים, שלוו על פי רוב בנשף מסכות ובמופעי פירוטכניקה.
בסוף המאה ה-19 הפכה הדאצ'ה למקום בילוי מועדף לחופשת הקיץ בקרב המעמד העליון ומעמד הביניים של החברה הרוסית.
תופעה זו, שאפיינה את רוסיה בלבד, קיבלה ביטוי נרחב ביצירותיהם של סופרים ומחזאים רוסים באותה תקופה.
דאצ'ות בבעלות ממלכתית מכונות "גוסדאצ'ה" (רוסית: госдача, קיצור של государственная дача – "דאצ'ה ממלכתית").
בתקופת ברית המועצות הועמדו דאצ'ות ממלכתיות כאלה לרשותם של פקידי ממשלה, אנשי אקדמיה, אנשי צבא וחברי מפלגה בכירים.
הדאצ'ה הייתה נשארת בבעלות ממשלתית, ונלקחה בחזרה עם סיום התפקיד.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 חולקו דאצ'ות לרבים מחברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
במהלך הזמן נוצר מצב בו בכירים במפלגה בנו לעצמם וילות ענק בנות 15-20 חדרים על חשבון המדינה.
בפברואר 1938 עברה בפוליטביורו החלטה להסדרת מגורי הקיץ של פקידים בכירים.
בהחלטה זו נקבעו קריטריונים למספר החדרים המרבי אותו יש לאפשר בבניית דאצ'ות חדשות.
בפברואר 1949 התקבלה החלטת מועצת השרים של ברית המועצות "על גינון קולקטיבי ואינדיבידואלי של עובדים" והיא הניחה את הבסיס לפיתוח רחב של גינון ביתי שהיה למעשה לדאצ'ות של אזרחים פרטיים.
כבר בשנות ה-50 אזרחים רבים קיבלו לשימושם הפרטי שטחים באזורים שונים הקרובים לערי מגוריהם.
גודל השטח האופייני היה 600-800 מ"ר והייתה הגבלה על גודל המבנה המותר בו.
בתקופתו של ליאוניד ברז'נייב השטח הבנוי הוגבל ל-25 מ"ר ויתר שטח הדאצ'ה נועד לחקלאות בלבד.
הדאצ'ות של הנומנקלטורה לא הוגבלו.
בשנות ה-80 מרבית המגבלות על הבניה הוסרו ודאצ'יות רבות נבנו מלבנים באופן פרטי.
לאחר התפרקות ברית המועצות הדאצ'ות הופרטו על ידי תושביהם.
תרבות הדאצ'ות נשמרה בשטחי ברית המועצות גם במאה ה-21. הדאצ'ות משמשות לנופש בחודשי הקיץ כמין צימרים פרטיים בעלי שטח חקלאי.
על פי הרשומות הגאורגיות מימי הביניים היה דאצ'י בנו הבכור של וחטנג גורגסלי ואשתו בּאלֶנדוּחט, בתו של המלך הפרסי מהשושלת הסאסאנית, הורמיזד השלישי (هرمز بن يزدجرد).
הוא ירש את אביו, שפתח בהפיכת נפל כנגד ההגמוניה הסאסאנית, ונקט בקו פייסני מזה של אביו.
ממקום מושבו באורג'מה שבקאחתי, שהוכרה כאחוזה מלכותית כבר מימי הצ'וסרוידים הראשונים, הוא עשה מאמצים מיסיונריים מיוחדים להמשך ניצור של נתיניו ההרריים.
הוא הרחיב את העיר טביליסי והשלים את בניית מבצרה, שהחלה בימי אביו.
דאצ'י נפטר בשנת 534 ובנו באקור השני ירש אותו.
סיריל טואמנוף (1963), '''מחקרים על ההיסטוריה הנוצרית של הקווקז,
מועדון הכדורגל דאצ'יה קישינב היה מועדון כדורגל מהעיר קישינב, בירת מולדובה.
המועדון היה אחד הצעירים במולדובה ונוסד רק בשנת 2000 אך הפך להיות אחד ממועדוני הצמרת של המדינה.
המועדון פורק בסוף שנת 2017. הישגי השיא של הקבוצה הם סגנות הגביע המולדבי בעונת 2004/05 ואליפות בעונת 2010/11.
הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו בעונת 2003, אז ניצחה בסיבוב הראשון את קבוצת GI גוטה מאיי פארו וגברה בסיבוב השני על קבוצת פרטיזן טיראנה האלבנית שניצחה בסיבוב שלפני כן את קבוצת מכבי נתניה מישראל אך הפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת שאלקה 04 הגרמנית.
הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א בעונת 2005/06, אז הפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון לקבוצת פ.צ.
ואדוץ מליכטנשטיין, 2-0 בליכשטנשטיין, כך שניצון 1-0 אותו השיגה במולדובה לא הספיק והיא הודחה מהמפעל.
בעונת 2007 חזרה הקבוצה לגביע האינטרטוטו, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת פ.ק.
בסיבוב השני גברה הקבוצה על קבוצת סנט גאלן משווייץ אך הפסידה בסיבוב השלישי והאחרון לקבוצת המבורג הגרמנית, שהגיעה בסוף אותה עונה לשמינית גמר גביע אופ"א.
בעונת שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע אופ"א אך הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת בוראץ צ'אצ'אק מסרביה והודחה מהמפעל.
בעונת 2011/12 שיחקה הקבוצה בפעם הראשונה במוקדמות ליגת האלופות אך הפסידה כבר בסיבוב המוקדמות השני לקבוצת זסטפוני מגאורגיה והודחה מהמפעל.
דאפי דאק הוא דמות אנימציה וקומיקס בדיונית מפורסמת של ברווז ("דאק" באנגלית).
דאפי דאק הופיע בסדרות הסרטים המצוירים "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" בהפקת חברת האחים וורנר.
היה אחת מן הדמויות הראשונות בסוגת הקולנוע של הקומדיה המטורפת.
תכונותיו האופייניות של דאפי דאק הן נטייתו לאגור כעסים עד להתפרצות, נרקיסזם, טמטום ושחצנות בלתי נסבלת מעורבות בצרות, ערמומיות ואנוכיות.
דאפי דאק התפרסם במשפט "אתה נבזה" (בדיבוב העברי של עמי מנדלמן) או "אתה בלתי נסבל" (בדיבוב של אבי פניני), אשר נאמר בדרך כלל בסכסוכים שלו עם דמויות כגון באגס באני, אלמר פאד, יוסמיטי סאם, ספידי גונזלס ומרווין ממאדים.
לרוב דאפי דאק מפסיד בסכסוכים הללו.
דאפי דאק הופיע לראשונה בסרטון המצויר "מסע ציד הברווזים של פורקי" ב-17 באפריל 1937. הוא אויר על ידי בוב קלמפט ובוים על ידי טקס אייברי.
בתחילת דרכה, הדמות של דאפי נראתה כמו ברווז שחור סטנדרטי שיותר דומה לחיה עליה מבוססת הדמות מאשר דמות שעברה האנשה.
במשך 52 שנים (זמן שיא) המדבב מל בלנק נתן את קולו לדמות האייקונית, אשר דיבב דמויות רבות נוספות של "לוני טונס".
הסיפור המקורי היה קטע קומי סטנדרטי בין צייד לטרף, רק שדאפי דאק, היה שונה משאר הקורבנות של צייד החזרזירי והפגין תכונות אופי מאוד אסרטיביות ודעתניות מה שגרם לקהל הצופים להמשיך לדבר עליו גם לאחר שיצאו מן הקולנוע.
עד תחילת שנות ה-50 דאפי הופיע בעיקר לצידו של פורקי החזיר, ב-1951 דאפי החל להופיע לצידו של באגס באני, הארנב המפורסם בעולם.
משנת 2019 דאפי החל לככב עם פורקי בסרטון הפתיחה של חטיבת האנימציה של "האחים וורנר".
כשבסרט "אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון", לוחם הנינג'ה סקורפיון מחליף את פורקי בסרטון.
כמו כן דאפי כיכב עם באגס בסרטון הלוגו של גרמלינס 2 שיצא בתחילת שנות התשעים.
איימי אן דאפי , המוכרת תחת שם הבמה דאפי (Duffy), היא זמרת ולשית.
איימי אן דאפי נולדה בבנגור, גוויניד' וגדלה בנפיין.
יש לה שתי אחיות, קלי וקייט.
היא מדברת ולשית כשפת אימה.
הוריה התגרשו כאשר היא הייתה בגיל 10. אחרי שגמרה את לימודיה, היא נסעה לשנה לשווייץ כדי לעבוד.
מאוחר יותר, היא התחרתה בתוכנית הריאליטי "Pop Idol" ששם היא הגיעה למקום שני בתחרות.
ב-2008, דאפי הוציאה את אלבומה "Rockferry" שנכנס למקום הראשון בבריטניה.
האלבום מכר יותר מחמשה מיליון וחצי עותקים בעולם.
ב-2009, היא זכתה בשלושה פרסי המוזיקה הבריטית: פריצת השנה, אלבום השנה וזמרת השנה וכך הפכה לאמנית שקיבלה הכי הרבה פרסים בטקס באותה שנה.
היא גם זכתה בפרס גראמי על האלבום הווקלי הטוב ביותר והיא הייתה מועמדת לעוד שני פרסים ביניהם פרס גראמי לתגלית השנה.
דאפי היא הזמרת הוולשית הראשונה מזה עשרים ושבע שנים שהשיר שלה, "Mercy", צעד במקום הראשון.
ב-2010 הוציאה את האלבום "Endlessly".
ב-25 בפברואר 2020 הוציאה הודעה מפתיעה בה סיפרה שסוממה, נחטפה, ונאנסה.
דאפי לא תיארה מתי קרתה החטיפה אך ציינה בהודעה נוספת כחודש וחצי לאחר ההודעה הראשונה שנחטפה ביום ההולדת שלה, הוטסה למדינה זרה ונאנסה בחדר מלון במשך מספר ימים.
2008: סאטרדיי נייט לייב - עצמה
2015: אגדת האחים קריי - טימי יורי
דאצ'יה ספרותית (ברומנית: Dacia literară) הוא שמו של כתב עת ספרותי שהחל להופיע ביאשי, נסיכות מולדובה, ב-30 בינואר 1840, בעריכתו של מיכאיל קוגלניצ'אנו.
כתב העת נוסד על ידי מיכאיל קוגלניצ'אנו, וסילה אלכסנדרי וקוסטקה נגרוצי והם גם פרסמו בו מיצירותיהם.
בגיליון הראשון פורסם המצע של כתב העת ונקבע שיפורסמו בעיקר יצירות מקוריות ופחות תרגומים, הסופרים הוכוונו למצוא את השראתם בהיסטוריה הלאומית, במעשי גבורה, ביופי הטבע ובפנטזיה.
הובעה תקווה לכך שכתב העת יתרום להיווצרותה של אורתוגרפיה אחידה ונקבע שהביקורת תהיה רק על יצירות ולא על היוצרים.
לאחר יציאת הגיליון השלישי השליט של נסיכות מולדובה אסר את המשך הופעתו של כתב העת.
ההופעה התחדשה בשנת 1859, בהוצאה החדשה.
דאפי דאק באי הקסום הוא סרט לוני טונס משנת 1983 המורכב מסרטונים קלסיים מבית היוצר של האחים וורנר המשולבים בין קטעי גישור בהשתתפות דאפי דאק וספידי גונזלס.
זה לקט הלוני טונס הראשון שבמרכזו עומד דאפי דאק בשונה מהסרטים הקודמים שבהם באגס באני היה הכוכב הראשי.
סביר להניח שהסרט הוא פרודיה על סדרת הטלוויזיה הפופולרית של שנות השבעים והשמונים "Fantasy Island", עם דאפי וספידי שמשחקים את הדמויות הראשיות מהסדרה: Mr.
השניים תקועים על אי בודד במשך חודשים עם שום דבר מלבד עצי קוקוס (לדאפי כבר נמאס והוא נגעל מרוב אכילת קוקוסים).
מתגלה בפניהם מפת אוצר שמובילה אותם אל באר משאלות קסומה.
דאפי החמדן מציע להשתמש היטב בכוח שקיבל ומנצל את באר המשאלות, שמצייתת לפקודת מי שמחזיק במפה, כדי להפוך את עצמו ואת ספידי לעשירים על ידי מכירת משאלות תמורת תשלום מופרז, ויש לו את הבאר שתהפוך את האי לגן עדן תיירותי.
(זו דוגמה שמציגה את קוצר הראייה של דאפי ביחד עם תאוות הבצע שלו, הוא היה יכול בקלות לנצל את הבאר לבדו ולבקש ממנה את כל העושר שהוא חושק בו).
בעוד דמויות שונות של הלוני טונס נוהרות אל הבאר בשביל לנצל את ההזדמנות, רצונותיהן מתמלאות באמצעות מאורעות של סרטוני לוני טונס קלאסיים ששולבו בהתאם לעלילה.
בינתיים, יוסמיטי סאם שמגלם פיראט, והמלח הראשי שלו, טאז השד הטסמני, מחפשים את המפה אשר במקור הייתה שייכת להם (הם איבדו מוקדם יותר את ספינתם בקרב עם באגס באני).
הם מגלים כי למי שלקח את המפה יש נוצות שחורות.
בסופו של דבר כולם מפסידים את המפה לאחר שהיא נשרפת.
דאפי, ספידי, סם וטאז לכודים על האי שחזר להיות נטוש.
הבאר נותנת להם שלוש משאלות, אחת לכל אחד, אך מזהירה אותם להשתמש בהן בתבונה כי אלו יהיו המשאלות האחרונות שהיא מעניקה להם.
לאחר שדאפי וספידי מבזבזים את משאלותיהם (ספידי מבקש בוריטו ודאפי מגיב בכעס ומבקש שהבוריטו יתקע בקצה אפו של ספידי (תגובה מתבקשת למשאלה המגוחכת), דאפי מבקש מסם את משאלתו בשביל להסיר את הבוריטו מאפו של ספידי (הוא אומר שזה הדבר האנושי לעשות).
השניים מגלים כי משאלתו של סם הייתה ספינה, הוא נוטש אותם ואומר להם שיחזור לאסוף אותם אחרי שיטביע את באגס.
דאפי הזועם צועק לעברו את אמרת הכנף המפורסמת שלו "!You're Desthspicable"
דאפי דאק ומכסחי הברווזים הוא סרט לוני טונס משנת 1988. הוא לקט של סרטונים קלאסיים מבית היוצר של האחים וורנר.
הסרט מורכב מסרטונים קצרים שמשולבים בין קטעי קישור בכיכובו של דאפי דאק.
זה פרויקט הלוני טונס האחרון שבו מל בלאנק סיפק את קולותיהם של הדמויות.
הסרט יצא לאור לאקרנים ב־24 בספטמבר 1988.
בפינת הרחוב, איש המכירות דאפי שומע על איל ההון המיליונר החולה ג'יי.פי.
קיוביש אשר מציע עושר לכל מי שיצליח להצחיק אותו לפני שהוא עובר לעולם הבא.
הוא חייב לפני כן לבלום את משרתו של קיוביש שמנסה ללא הרף לחבל בניסיונותיו של דאפי להיכנס לבית.
בסופו של דבר דאפי דוחק הצידה את המשרת ובלי כוונה הופך לליצן של קיוביש לאחר שהוא מחליק בטעות ונופל על עוגה.
קיוביש שהחל להתגלגל מצחוק, מטיח אינספור פשטידות בפניו של דאפי בעוד צחוקו הרועם מהדהד.
לאחר מותו של קיוביש ("מת מצחוק", מדווח אחד העיתונים), דאפי יורש את הונו אך לפי סעיף בצוואה חייב דאפי להשתמש בכסף למטרה טובה שתשרת את הקהילה.
דאפי מלגלג לרעיון (הוא אומר על קיוביש "!What a rube"), הזלזול שלו מעיר את רוחו של הנדבן המנוח שמתחיל להעלים צרורות של כסף מן הערימה של דאפי עד שהוא נכנע ומסכים לקיים את התנאים.
דאפי המרוגז נשבע להשתמש בכסף כדי לחסל את כל רוחות הרפאים, כגון קיוביש.
דאפי מגדיר את עצמו בתור "Paranormalist at Large", משכנע את באגס באני להופיע בפרסומות ושוכר את פורקי פיג (מלווה בסילבסטר) בתור היועץ שלו.
קיוביש ממשיך להעלים נתחים מכספו של דאפי בכל פעם שנראה כי הוא משתמש בכסף לעסקים לא הוגנים או פועל במרמה.
למרות שדאפי מצליח בהצלחה לגרש רוחות שהיו לכודות בגופה של גברת, קיוביש ממשיך להעלים את כספו ("כמות הכסף הולכת ופוחתת!
לאחר מכן הוא מקבל שיחת טלפון מפורקי, שחזר עם סילבסטר מהמשימה בעיר הנופש דרי גולץ' ודאפי מציב לו ייעד חדש, הרי האמונות התפלות, לצערו הרב של סילבסטר.
דאפי משיג את באגס בטלפון שנשלח למשימה בטרנסילבניה אשר עוזב את המקום לאחר פגישתו עם הרוזן דם קרוש, ויחד הם עולים אל הרי ההימלאיה ומתעמתים עם הוגו איש השלג הנורא, שחושב שדאפי הוא ארנב.
כאשר העיר מוצפת בדיווחים על פיל זעיר, דאפי, בהנחה שזו סתם היסטריה, מקווה להפיק רווחים על ידי הרגעת הציבור עם עדותו ה"מומחית" אך הוא הופך לבדיחה כאשר הפיל צץ פתאום בזמן השידור על מסך הטלוויזיה.
כאשר דאפי מחליט להטיל את אשמת כישלונו על פורקי, קיוביש לוקח ממנו את שארית הכסף.
דאפי מקבל מברק מזמר, שמודיע לו כי הוא מגורש מהמשרד.
לאחר שמעקלים את חפציו, דאפי מבחין בהתראה כי עומדים להרוס את הבניין, כשהוא עדיין בפנים ("דבר אחד בטוח, אין לי שום מקום ללכת אליו, אלא למעלה!")
בינתיים, באגס מוצג נהנה מחופשתו בפאלם ספרינגס (זה היה רצונו לאורך כל הסרט) ובקריאה בעיתון על נפילתו של דאפי.
פורקי תקוע בהר האמונות התפלות עם סילבסטר הפחדן כתמיד.
רוחו של קיוביש מגלה כי דאפי חזר לנקודת ההתחלה, כאיש מכירות בפינת רחוב (הפעם, במכירת חפצים על טבעיים כולל בובות מכניות של Gossamer במחיר של דולר לכל אחד).
אך כאשר דאפי מרוויח שטר של דולר הוא מיד נעלם.
הסרט מסתיים כשדאפי, בעודו מנופף בכעס באגרופו לעבר השמיים וצורח "קיוביש!" רומז לכך כי הוא קולל לשארית חייו.
דאפר יוסף הוא מלחין, זמר ונגן עוד ממוצא תוניסאי.
החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 10 כאשר הוזמן לשיר שירים אסלאמיים-סופיים בחתונות שהתקיימו בעירו.
עם הזמן קנה לעצמו מוניטין ברמה המקומית בשל איכויות הקול שלו, והוזמן מספר פעמים להופיע ברדיו מונסתיר.
בעודו תלמיד במדרסה אסלאמית נהג להאזין בסתר לרדיו וגילה את סגנון הג'אז.
ב-1990 עזב את תוניסיה והיגר לאוסטריה, המדינה היחידה שהייתה מוכנה לקבל אותו ללא ביורוקרטיה מסובכת בנושא הויזה.
חסר ממון התיישב תחילה בגראץ, לאחר מכן עבר להתגורר בווינה, ומשם נדד לברצלונה, ברלין וניו יורק, עד שחזר לאוסטריה.
אלבום הבכורה שלו "מלאכ" (Malak) יצא ב-1999 וזכה להצלחה יחסית.
עם זאת, הוא המשיך להתגורר בבתי מלון שונים ברחבי העולם ולא התיישב בבית משלו.
ב-2002 התחתן ועבר להתגורר בפריז.
בשנה זו הוציא את אלבומו "אלקטריק סופי", שבעקבות הצלחתו יצא למסע הופעות נרחב באירופה.
יוסף הוציא חמישה אלבומים משלו, ונוסף על כך ביצע מספר שיתופי פעולה עם מוזיקאים כגון החצוצרן הסרדיני פאולו פרזו, הגיטריסט הנורווגי איווינד אראסט, הפסנתרן הקובני עומר סוסה והפסנתרן האמריקאי אורי קיין.
יוסף טען כי הוא נמשך למוזיקה הודית ומוזיקה נורדית.
במוזיקה שלו ניתן למצוא השפעות מזרחיות ממוזיקה סופית ומיסטית והשפעות מערביות ממוזיקת הג'אז וממוזיקה אלקטרונית.
באופן כללי, ניתן לאפיין את המוזיקה שלו עם סגנון הג'אז-פיוז'ן האתני.
יוסף היה מועמד למספר פרסים מוזיקליים בתחום האוונגרד והג'אז.
בפברואר 2011 הופיע בחיפה יחד עם טריו ג'ובראן.
קוסטנדינוס קונטוסטבלוס או בשם הבמה שלו דאפי הוא ראפר בריטי.
דאפי נחשב כיום כאחד הראפרים המובילים והמוערכים ביותר בבריטניה.
דאפי נולד וגדל ברובע קמדן שבצפון לונדון.
הוא גודל על ידי אביו ביירון קונטוסטבלוס שהיה מוזיקאי בהרכב המוכר Mungo Jerry.
בגיל 15 נזרק דאפי מבית הספר, אך הוא לא ויתר על לימודיו וחזר לבת הספר ואף קיבל ציון מצוין באנגלית וטוב מאוד בתעודה כללית של חינוך על יסודי במוזיקה.
כאשר אביו נפטר קיעקע דאפי על צווארו את הכיתוב "RIP dad" מבלי לציין את שם אביו, מאחר שדאפי לא מוכן לכנות את אביו בשמו לכן קורא לו "B" או "Uncle B".
בזמן הוצאת אלבומם הראשון של ההרכב N-Dubz שבו דאפי נכלל ביחד עם
בת דודתו טוליסה וחברם ריצ'רד רואסון או בכינויו פייזר, הוחלט לשנות את שם האלבום מ-gainst All Odds לUncle B במחווה לאביו של דאפי, לאחר כשנה בהוצאת אלבומם השני נקרא האלבום gainst All Odds.
אלבום הסולו הראשון של דאפי יצא בשנת 2012 וכלל בתוכו את להיטיו הגדולים Rockstar בשיתוף הפעולה עם בריאן מיי, Good Intentions וNo Regrets.
דאפי נעצר לאחר שנאשם בהתעללות בחברתו מימי התיכון ואימם של 2 בניו גינו ומיילו.
דאק סוס הוא צמד מוזיקלי אמריקאי, המורכב על ידי האמנים ארמנד ואן הלדן ואיי-טראק.
הצמד חתום בחברת התקליטים Fool's Gold Records, ועוסק בסוגה של מוזיקת דיסקו האוס.
הצמד ידוע בשל סינגל מחווה לזמרת ברברה סטרייסנד שהקליטו.
הסינגלים הראשונים שלהם, "aNYway" ו-"You're Nasty", יצאו ב-2009. באותה שנה, בספטמבר, יצא גם מיני אלבומם הראשון, "Greatest Hits".
בקיץ 2010 הוציאו דאק סוס את הסינגל "Barbra Streisand" על שם הזמרת המצליחה.