tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפורעים הציתו עשרות רכבים ובתים, תקפו תושבים במוטות ואבנים, ופצעו כ־30 פלסטינים ממכות או יידוי אבנים וכן כ־350 נוספים משאיפת עשן.
במהלך המהומות נהרג פלסטיני מירי.
במקביל עלו מאות מתנחלים ליישוב אביתר.
בתוך פחות מחודש מעת הפיגוע בוצעו בחווארה שני פיגועי ירי נוספים, באחד מהם נפצע אזרח ישראלי בינוני עד קשה, ובשני נפצעו שני חיילים קשה ובינוני.
כעבור כחצי שנה אירע פיגוע נוסף בחווארה שבו נרצחו שני ישראלים, אב ובנו מאשדוד.
ב־12 בנובמבר 2023, בעקבות סדרת הפיגועים והמהומות, נפתח מקטע מרכזי של כביש עוקף חווארה לצמצום הסיכון לנסיעת יהודים דרך העיירה.
ביום ראשון בצהריים, 26 בפברואר 2023, ה' באדר ה'תשפ"ג, יצאו ברכב האחים הלל (בן 21) ויגל (בן 19) יניב מביתם בהר ברכה בדרכם לישיבות ההסדר בהן למדו.
סמוך לשעה 13:40, בהגיעם לכיכר עינאבוס שבעיירה חווארה מדרום לשכם, המחבל הפלסטיני עבד אלפתאח ח'רושה, ירה בהם באקדחו מספר רב של קליעים מטווח קצר דרך חלון רכבם.
הם פונו לבית החולים בילינסון, ובהמשך נקבע מותם.
בזירה נמצאו 12 תרמילי כדורי אקדח 9 מ"מ.
המחבל ח'רושה, איש חמאס ממחנה הפליטים עסכר שליד שכם, השתחרר בדצמבר 2022 ממאסר בישראל על תכנון פיגועים.
דובר ארגון הטרור חמאס בירך על הפיגוע, ובשכם חילקו ממתקים לאות שמחה על הרצח.
במקביל כמה מאות פעילי ימין הגיעו למאחז אביתר, בדרישה להקימו מחדש.
בתוך פחות מחודש מעת הפיגוע בוצעו עוד שני פיגועי ירי בחווארה, באחד מהם נפצע אזרח ישראלי בינוני עד קשה, ובשני נפצעו שני חיילים קשה ובינוני.
כעבור כחצי שנה אירע פיגוע נוסף בחווארה בו נרצחו 2 ישראלים, אב ובנו מאשדוד.
בעקבות הפיגוע הנחתה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מירי רגב את מנכ"ל נתיבי ישראל להכניס להילוך גבוה את עבודות התשתית בכביש עוקף חווארה.
בערב שבין הפיגוע להלוויה, נכנסו מאות אנשי ימין קיצוני מהאזור לחווארה, ובמשך כמה שעות שרפו בעיירה מבנים, בתים, ורכוש.
גדוד מילואים וצוותי מג"ב שהיו מוצבים בעיירה חילצו עשרות משפחות פלסטיניות מבתיהן לאחר שהוצתו.
לפי תחקיר צה"ל, במרכז הפרעות עמדו כ-50 אנשי ימין קיצוני מהאזור, אשר תכננו את הפעולה מבעוד מועד.
הנזק שנגרם לרכוש מוערך בכ-10 מיליון שקלים.
בעקבות הפיגוע, צה"ל פתח במצוד אחר המחבל שנמלט מהזירה, וחסם לתנועה כבישים באזור.
ב-7 במרץ 2023 בפעילות מבצעית בג'נין בשיתוף צה"ל והשב"כ, כוח ימ"מ הרג את המחבל שביצע את הפיגוע.
בחילופי האש נהרגו עוד 6 מחבלים.
במקביל פעלו הכוחות בשכם ועצרו פלסטינים נוספים, בהם שני בניו של המחבל שסייעו לו, בחשד למעורבות בטרור.
ענישת בני המחבל והריסת ביתם
במאי 2023 הגישה התביעה הצבאית כתבי אישום נגד האחים חאלד ומוחמד חרושה, בניו של עבד אלפתח חרושה, בעבירות של גרימת מוות בכוונה בצוותא (המקבילה לעבירת רצח בבתי המשפט הצבאיים ביו"ש), ועבירות אמל"ח, והם נעצרו עד לתום ההליכים המשפטיים בעניינם.
כשבוע וחצי לאחר מכן מופה ביתו של חאלד לקראת הריסה.
המיפוי לוּוה בהפרות סדר וחילופי אש שבמהלכם הרגו כוחות צה"ל את אחד הפלסטינים שירו לעבר הכוח.
ב-8 באוגוסט 2023 הרסו כוחות צה"ל את ביתו של המחבל עבד אלפתאח ח'רושה במחנה הפליטים עסכר בשכם.
בליל 3 בנובמבר 2023 כחלק מסיכול טרור בזמן מלחמת חרבות ברזל כוחות הנדסה, צה"ל ומג"ב פעלו בשכונת מסכאן שעביה שבעיר שכם בחטיבת שומרון להריסת דירת המחבל חאלד חרושה, המזוהה עם ארגון הטרור חמאס והיה שותף לפיגוע הירי.
באופן סמלי, אביהם של הלל ויגל, הקריא את פקודת ההריסה במהלך הפעולה, כחלק משירות מילואים שלו באזור.
פיגוע הירי בבית הספר "קובננט" היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש ב-27 במרץ 2023 בבית הספר הפרטי הנוצרי "קובננט" שבנאשוויל, טנסי השייך לכנסייה הפרסביטריאנית.
היורה, איידן הייל בן ה-28, בוגר בית הספר שהזדהה כגבר טרנס, התפרץ למקום וירה למוות ב-3 תלמידים ו-3 אנשי סגל נוספים לפני שנורה על ידי השוטרים שהוזעקו לזירת הפיגוע.
הייל הגיע בשעה 9:54 CDT לבית הספר ברכבו הפרטי מדגם הונדה ג'אז, והחנה אותו בחניית בית הספר.
לאחר מכן, שלח הייל לחברו הוותיק הודעה ברשת החברתית אינסטגרם ובה סיפר לו שהפוסט שפרסם מוקדם יותר היה "סוג של הודעת התאבדות" וכי תכנן למות באותו יום.
כתוצאה מכך התקשר החבר לקו החם המקומי לעיתות משבר (מקביל ל-1202 של ער"ן בישראל) אך הקו החם העביר את ההודעה למשרד השריף המקומי רק ב-10:13, דקות ספורות לאחר תחילת הטבח.
בשעה 10:11 החל הייל, שהיה חמוש בשני רובי קרבין ובאקדח, לירות בדלתות הזכוכית של המוסד, ובאמצעותם להתפרץ אל המקום.
2 דקות מאוחר יותר, ב-10:13, קיבלה המשטרה דיווח על הירי.
במהלך הפיגוע רצח הייל 3 תלמידים, כולם בני 9, ושלושה אנשי צוות נוספים: מורה מחליפה בת 61, שרת בית הספר בן ה-61, ומנהלת בית הספר בת ה-60. הקורבנות נבחרו באקראי.
היורה הסתובב חמוש בקומה השנייה של בית הספר וירה לעבר מספר כיתות, אך איש לא נפגע כיוון שהמורים ביצרו את דלתות הכיתות והחביאו את תלמידיהן, ובכך הצילו את חייהם.
המשטרה הגיעה לבית הספר ב-10:25, פעלה לפינוי הקומה הראשונה של בית הספר והחלה בחיפושים אחר היורה.
חמישה שוטרים הגיעו לראש הבניין שם הבחינו בהייל יורה בנשקו לעבר רכבי משטרה שהוזעקו לזירת הפיגוע.
שניים מהשוטרים ירו לעברו והרגו אותו ב-10:27, כ-14 דקות לאחר שדווח על הפיגוע במוקד החירום 911.
היורה, איידן הייל, נולד כאישה תחת השם אודרי אליזבת הייל, ובשם זה זוהה תחילה על ידי המשטרה.
רק בשלב מאוחר יותר הודיעו הרשויות בטנסי על שמו הנוכחי וזהותו כגבר טרנס.
הייל בן ה-28, נטול עבר פלילי, למד בבית הספר בילדותו, ועסק כמעצב גרפי לאחר שסיים את לימודיו במכללת "נוסי" לאמנות ועיצוב ב-2022. על פי עדויות השכנים, התגורר הייל עם הוריו.
מכר לשעבר של הייל, שלמד איתו בבית הספר, סיפר כי בתקופה שקדמה לרצח התקשה הייל להתמודד עם מותו של חבר קרוב שככל הנראה היה במערכת יחסים רומנטית עם הייל וקיבל טיפול פסיכולוגי בעקבות כך.
מורו לשעבר בקולג' לאמנות דיווח כי הייל יצא מהארון כטרנסג'נדר ב-2022 על גבי דף הפייסבוק שלו, אך מכרים אחרים שלו דיווחו כי לא ידעו על השינוי בזהותו המגדרית.
כמו כן חלקם דיווחו על אובססיה שהייתה לו "להישאר ילד לנצח".
מהמשטרה אושר כי היורה אכן היה תחת טיפול פסיכולוגי עבור "הפרעה רגשית" בזמן שקדם לטבח, וכמו כן, נטען כי אפשר שאחד המניעים לטבח הייתה תחושת טינה שחש הייל כלפי בית הספר אליו "הוכרח" לכאורה ללכת בילדותו.
כמו כן, מהמידע שהיה בידי המשטרה נודע כי הייל רכש באופן חוקי 7 כלי נשק בין 2020 ל-2022, שלושה מהם היו בשימוש בזמן הטבח.
במהלך החקירה, שבוצעה בחלקה על ידי לשכת החקירות של טנסי והרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ, בוצע חיפוש בבית משפחת הייל ובו נתפסו מספר רובי שוטגאן וראיות נוספות שהעידו על תכנון של מעשה הטבח, שנמשך מספר חודשים, וכללו מפה מפורטת של המקום ומניפסט שכתב.
פיגוע הירי בבית הספר היסודי "ולדיסלב ריבניקר" שבבלגרד, בירת סרביה, היה אירוע ירי המוני שהתרחש ב-3 במאי 2023. קוסטה קצמנוביץ', תלמיד בן 13, חמוש בשני אקדחים שהיו שייכים לאביו, התפרץ אל בית הספר היסודי בו למד, וירה למוות ב-9 תלמידים ובאיש אבטחה שעבד במקום.
האירוע העלה לסדר היום את נושא אחזקת הנשק בסרביה.
אף על פי שחוקי הנשק הקיימים בסרביה נחשבים למחמירים, שיעור אחזקת הנשק בקרב אזרחים בסרביה נחשב לגבוה מאוד; הערכה שהתפרסמה ב-2021 גרסה כי השיעור עומד על 39 כלי נשק ל-100 אזרחים, שלישי רק לשיעורי אחזקת הנשק בארצות הברית ובתימן.
אחת הסיבות לכך היא שרבים מהאזרחים עודם מחזיקים בנשק בלתי חוקי כתוצאה מהמלחמות ביוגוסלביה שהתרחשו בשנות ה-90.
על פי דיווחי משרד הפנים הסרבי, אירוע הירי החל בשעה 8:30 בבוקר (CEST) כאשר היורה, קוסטה קצמנוביץ' בן ה-13, נכנס אל בית הספר, כאשר הוא חמוש בשני אקדחים מדגמי CZ75 ורוגר .22 LR.
בהגיעו לבית הספר, שלף קצמנוביץ' מתיקו האישי את אחד מהאקדחים וירה במאבטח בית הספר ובשלוש בנות נוספות ששהו בלובי הכניסה, והם נהרגו במקום.
לאחר שסיים, המשיך קצמנוביץ' אל כיתה סמוכה, תוך כדי שהוא טוען את אקדחו.
בהגיעו לכיתה, ירה קצמנוביץ' תחילה במורה להיסטוריה שלימדה שם, ופצע אותה אנושות, ואז המשיך לירות לעבר התלמידים ששהו בכיתה, מתוכם רצח חמישה ופצע שישה נוספים.
לאחר מכן, נמלט היורה מהכיתה אל עבר המסדרון, שם נתקל בכוחות המשטרה ב-8:42, 12 דקות לאחר תחילת האירוע, וכתוצאה מכך החליט להסגיר את עצמו ונעצר על ידי השוטרים.
מבין תשעת התלמידים שנרצחו בפיגוע, שמונה מהם היו בנות.
על פי משרד החוץ הצרפתי, אחת מהתלמידות שנרצחו הייתה אזרחית צרפת.
תלמידה אחרת הייתה בתו של שחקן הכדורעף והמאמן הסרבי דרגאן קוביז'סקי.
מאוחר יותר, דווח כי מצבם של המורה ו-3 תלמידים נוספים שנפצעו בפיגוע התייצב, בעוד שתלמידה אחת שנורתה בראשה ו-2 תלמידים נוספים אושפזו במצב קשה.
התלמידה שנפצעה אנושות בראשה מתה מפצעיה ב-15 במאי, 12 ימים לאחר מכן, ובכך עלה מניין הקורבנות בטבח ל-10.
שמו של היורה הותר לפרסום על ידי המשטרה זמן קצר לאחר מעצרו.
עקב גילו הצעיר, ועל פי החוק הסרבי שבמסגרתו גיל האחריות הפלילית עומד על 14, היורה לא צפוי לעמוד לדין פלילי, ועל כן הועבר לטיפול רשויות הרווחה.
על פי דיווחי משרד הפנים, תכנן קצמנוביץ' את הירי במשך חודש, ובמסגרת תכנון הירי סימן כמטרה כיתות מסוימות אליהן יתפרץ ויירה קודם, וכן הכין "רשימת חיסול" של תלמידים בהם יתמקד קודם כל.
כמו כן, דווח כי היורה התאמן בירי ביחד עם אביו, שהאקדחים היו בבעלותו.
כתוצאה מכך, נעצר האב ביחד עם האם, ועוכב לחקירה ב-5 במאי, יומיים לאחר הטבח.
המניע לטבח עודנו נחקר, אם כי המחלקה הפסיכיאטרית אליה נלקח היורה לאחר הטבח, שם הוא שוהה בהסתכלות, שללה אפשרות של שימוש בסמים או באלכוהול.
נשיא סרביה אלכסנדר ווצ'יץ', הביע את תנחומיו וציין כי ממשלתו תפעל לקדם הגבלות נוספות על נשיאת נשק, וכן על הורדת גיל האחריות הפלילית מ-14 ל-12. כמו כן, הכריז שר החינוך הסרבי על שלושה ימי אבל שיתחילו מ-5 במאי, ועל השבתת הלימודים באותו היום.
משרד הבריאות הסרבי הודיע על פתיחת קו חם טלפוני שיסייע בהתמודדות פסיכולוגית עם האירוע.
הנשיא ווצ'יץ' היה אמור להיות נוכח בהכתרת המלך צ'ארלס השלישי שהתקיימה בבריטניה; כתוצאה מהפיגוע ביטל את הגעתו, ובתגובה, הביע המלך את תנחומיו.
קבוצת הכדורסל פרטיזן בלגרד הופיעה במשחק הפלייאוף של היורוליג שהתקיים ב-4 במאי במדים שחורים, כאות אבל על הפיגוע.
כמו כן, האירוע גונה על ידי בוסניה ומונטנגרו, וכן על ידי יוניצ"ף והפטריארך של הכנסייה הסרבית.
פיגוע הירי בבית הכנסת אלגריבה היה פיגוע ירי שבוצע ב-9 במאי 2023 במהלך הילולת רבי שמעון בר יוחאי בבית הכנסת העתיק "אלגריבה" באי ג'רבה שבתוניסיה.
בפיגוע נרצחו 5 בני אדם, שני אזרחים יהודים ושלושה מאבטחים.
21 שנים אחרי פיגוע התופת בבית הכנסת אלגריבה התרחש מחוץ לבית הכנסת פיגוע נוסף.
מאבטח בבניין ששייך לחיל הים המקומי הרג מאבטח אחר, לקח את הנשק שלו וירה ללא הבחנה לעבר בית הכנסת.
הוא רצח שני מתפללים יהודים, אחד מהם ישראלי, ופצע חמישה אנשי ביטחון וארבעה מבקרים.
לאחר מספר דקות הוא נהרג על ידי כוחות הביטחון המקומיים.
הפיגוע התרחש במהלך חגיגות ל"ג בעומר בהם השתתפו מאות יהודים, חלקם ישראלים.
המפגע היה לכאורה איש כוחות הביטחון שהודח מתפקידו.
הנרצחים היהודים הם בן חדאד, יהודי בעל אזרחות צרפתית, ובן דודו אביאל עלילש חדאד – ישראלי תושב תוניסיה ותושב אופקים ויש לו גם אזרחות פורטוגלית.
בעקבות הפיגוע המשתתפים הסתגרו בבית הכנסת במשך שעות עד שכוחות הביטחון הגיעו לפנותם.
פיגוע הירי בגבול ישראל–מצרים הוא פיגוע ירי שהתרחש ביום שבת, 3 ביוני 2023, כאשר שוטר מצרי פתח באש לעבר כוח צה"ל בגבול ישראל–מצרים והרג לוחם ולוחמת בצה"ל.
במסגרת החיפושים אחרי המחבל, נהרג בחילופי האש חייל שלישי, וחייל נוסף נפצע באורח קל.
מבצע הפיגוע נהרג בחילופי האש.
ב־2:30 ב־3 ביוני 2023, יום שבת, צה"ל סיכל ניסיון הברחת סמים משטח מצרים לישראל.
באותן שעות שוטר מצרי חדר ממצרים לשטח ישראל באזור הגבול, בין הר חריף להר שגיא שבמרחב חטיבת פארן, דרך מעבר ייעודי לחירום בגדר הגבול, שהיה סגור באמצעות אזיקונים.
השוטר, מוחמד סלאח, היה מצויד ברובה סער AK-47, שש מחסניות, שני סכיני קומנדו וקוראן.
לפי הודעת צבא מצרים, השוטר השתייך למשמר הגבול המצרי, ועבר את הגבול בעת מרדף אחר המבריחים.
לפנות בוקר, בערך ב־6:30, הוא פתח באש לעבר עמדת צה"ל שהוצבה כ־150 מטר מפתח החירום וכ־3 קילומטרים ממקום ההברחה והרג את שני הלוחמים מגדוד ברדלס ששהו בה במשמרת של 12 שעות, ו.
לאחר מספר שעות שבהן לא התקיים קשר רדיו עם החיילים, מפקדת המחלקה הגיעה לעמדה ומצאה אותם ירויים.
לאחר גילוים החלו סריקות באזור, בפיקודם של מפקד עוצבת אדום, תא"ל יצחק כהן, ומפקד חטיבת פארן, אל"ם עידו סעד.
המחבל אותר במרחק של כקילומטר וחצי ממקום הפיגוע, והתפתחו חילופי אש, שבהם נהרג המחבל ונפצע לוחם צה"ל באורח אנוש.
הוא פונה לבית החולים, שם מת מפצעיו.
חייל נוסף, גשש, נפצע בידו באורח קל מרסיס.
בעקבות הפיגוע הורה הרמטכ"ל, הרצי הלוי, על עריכת תחקיר מבצעי שממצאיו יוצגו לו תוך שבוע, ועל הקמת צוות תחקור מערכתי בראשות אלוף נמרוד אלוני, שיבחן את התפיסה המבצעית והמערכתית להגנה בגבולות של שלום.
ב-13 ביוני 2023 פורסמו לציבור חלק ממסקנות התחקיר שהצביעו על כשלים מקצועיים – כמו המעבר הביטחוני בגדר שהוסתר ולא ננעל וכשל של "אי-מימוש עקרונות אבטחה והגנה בצורה מיטבית".
לאחר פרסום התחקיר והכשלים הוחלט לנקוט בצעדים פיקודיים:
נזיפה למפקד עוצבת אדום, תא"ל יצחק כהן, "בעקבות אחריותו הכוללת באירוע, לרבות היעדר הבקרה על מימוש הנהלים".
מפקד חטיבת פארן, אל"ם עידו סעד, יועבר מתפקידו, "בגין אחריותו הכוללת באירוע ואופן מימוש הפעילות בגזרתו.
זאת לצד האופן הראוי שבו חתר למגע והסתער לנטרול המחבל".
נזיפה למפקד גדוד ברדלס, סא"ל איוון קון, ועיכוב קידומו במשך חמש שנים, "בגין אחריותו למימוש תפיסת ההפעלה בכוחותיו".
פיגוע הירי בחווארה היה פיגוע ירי שבוצע ב-19 באוגוסט 2023, ב' באלול תשפ"ג, על ידי מחבל פלסטיני מדרום לעיירה חווארה שמדרום לשכם.
בפיגוע נרצחו שני ישראלים, אב ובנו, תושבי אשדוד.
שני ישראלים תושבי אשדוד, שי סיילאס ניגרקר בן ה-60 ובנו אביעד (ניגרקר) ניר בן ה-29, הגיעו לעיירה חווארה בשבת, 19 באוגוסט 2023, לשם טיפול במכוניתם.
בתום הטיפול, שנמשך שעות אחדות, שהו השניים במכון לשטיפת מכוניות בכביש 60, מדרום לחווארה.
סמוך לשעה 15:04, מחבל פלסטיני הגיע רגלית למקום, ירה בהם מטווח אפס ונמלט רגלית.
לאחר הפיגוע הגיע צוות הסהר האדום הפלסטיני להעניק טיפול ראשוני לנפגעי הפיגוע שנפצעו באורח אנוש.
צוות מד"א שהגיע למקום קבע את מותם של שני הפצועים.
מאות חיילים ערכו סריקות לאיתור המחבל.
ב-26 באוגוסט, כשבוע לאחר הפיגוע, ארגון הטרור חמאס לקח אחריות על הרצח.
פיגוע הטרור בחווארה היה חצי שנה לאחר רצח האחים הלל ויגל יניב שנהרגו על ציר הכביש החוצה את הכפר, טרם פתיחת כביש עוקף חווארה.
ב-16 בנובמבר, בזמן מלחמת חרבות ברזל כוחות הנדסה של צה"ל מיפו את ביתו של המחבל עבדאללה מסעד המשויך לארגון הטרור חמאס אשר היה שותף לביצוע הפיגוע.
ב-26 בנובמבר, נעצר המחבל אסאמה בני פידל במחנה הפליטים ג'נין.
פיגוע הירי בבריסל היה מתקפת טרור אסלאמית שבוצעה על ידי חבר כביכול ב ב-16 באוקטובר 2023 בבריסל, בירת בלגיה.
המחבל, תוניסאי שהזדהה בשם עבד אל-סלאם אל-גווילאני, נמלט מהמקום, וחוסל למחרת.
משטרת בלגיה חוקרת את הפיגוע כפעולת טרור אסלאמי.
בעקבות התקיפה פרסם אדם פוסט ברשתות החברתיות וטען כי הוא התוקף וחבר בארגון המדינה האסלאמית, אך אמיתות טענה זו לא אושרה על ידי גורמים בלגים רשמיים.
בעקבות הפיגוע הועלתה רמת איום הטרור בבריסל ל-4, הגבוהה ביותר, ובשאר המדינה לרמה 2. לאחר מכן הועלתה רמת הכוננות במדינה והורדה בבריסל ל-3.
משחק מוקדמות יורו 2024 בין נבחרות ו באצטדיון המלך בודואן, כ-5 קילומטרים ממקום ההתקפה, הופסק במחצית מסיבות ביטחוניות.
אוהדים בלגים פונו, בעוד שאוהדים שוודים הועברו לאזור בטוח, מכיוון שנחשבו תחת איום מיוחד.
העיתונאי אוסקר אהלקוויסט מהעיתון השוודי Sydsvenskan דיווח מהאצטדיון שהאוהדים השוודיים מורידים את בגדי האוהדים השוודיים שלהם כדי לא להיות מזוהים בקלות.
משרד החוץ השוודי המליץ לשוודים בבריסל להיות ערניים.
סרטון של האירוע הופץ במדיה החברתית.
בסרטון נשמע אדם צועק "אללה אכבר" ויורה בנשק אוטומטי.
אזור מרכזי במולנבק, בריסל, בו התרחש הפיגוע, נסגר על ידי המשטרה.
הולנד הגבירה את ביקורת הגבולות שלה עקב הירי.
הרשויות בבלגיה אמרו שהמניע מאחורי הפיגוע היה שהקורבנות היו שוודים, ועלול להיות נקמה על שרפת הקוראן בשוודיה ב-2023. הקורבנות לבשו חולצות של נבחרת שוודיה בכדורגל כאשר נורו.
בסרטון שפורסם לאחר התקיפה טען המחבל כי הוא מכוון ישירות לשוודים.
כמו כן, נבדק האם המניע לפיגוע היה תאוריית קשר שהופצה בטיקטוק לפיה ילדים מוסלמים נחטפו על ידי רשויות הרווחה השוודיות, רצח הילד הפלסטיני-אמריקאי בן ה-6 ודיע אל-פיום בארצות הברית או מלחמת חרבות ברזל בין ישראל לחמאס.
– ראש ממשלת שוודיה אולף קריסטרסון הביע את תנחומיו לנפגעים.
שר המשפטים השוודי גונאר סטרמר כינה את המתקפה "חדשות נוראות".
קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, אמר כי מחשבותיו ומחשבות משפחתו עם הקורבנות.
– ראש ממשלת בלגיה אלכסנדר דה-קרו הביע גם הוא את תנחומיו, ואמר "כשותפים קרובים, נילחם בטרור במשותף".
– ראש ממשלת דנמרק מדה פרדריקסן הביעה את תנחומיה בערב הפיגוע.
שר החוץ לארס לקה ראסמוסן שלח את תנחומיו גם הוא, הביע סולידריות עם שוודיה ובלגיה והצהיר "בפני הטרור והאלימות, נעמוד מאוחדים".
– במהלך ביקור באלבניה אמר נשיא צרפת עמנואל מקרון כי "אירופה עוברת טלטלה".
אופ"א – התאחדות הכדורגל האירופית הודיעה שתקיים דקת דומייה לזכר הנרצחים בכל משחקי מוקדמות יורו 2024 למחרת, ובעקבות מחאה והתערבות של ההתאחדות לכדורגל בישראל הורחבה דקת הדומייה גם לנרצחים בישראל במתקפת הפתע עליה 10 ימים לפני כן.
– נשיאת הנציבות האירופית אורסולה פון דר ליין הביעה את תנחומיה והבטיחה לפעול נגד דברי שטנה ברשת ולחזק את כוחן של המדינות החברות ב לגרש אנשים שנחשבים לאיום על הביטחון הלאומי.
פיגוע הירי ביציאה מירושלים בוצע על ידי שני מחבלי חמאס בבוקר יום חמישי, 30 בנובמבר 2023, היום השביעי להפוגה במלחמת חרבות ברזל.
שני מחבלים פלסטינים פעילי חמאס, תושבי צור באהר במזרח ירושלים, פתחו באש לעבר תחנת האוטובוס ביציאה מירושלים בכביש 333 – שדרות בן-גוריון.
3 ישראלים נרצחו מהירי, ואזרח נוסף שירה במחבלים נהרג על ידי חייל שטעה לחשוב שגם הוא מחבל.
שני המחבלים, האחד חמוש ברובה M16 והשני באקדח, הגיעו לצומת במכונית בשעה 7:38 ועצרו על יד תחנת האוטובוס הפונה ליציאה מירושלים.
המחבלים יצאו מהרכב ופתחו באש לעבר האנשים ששהו בתחנה.
3 אזרחים נרצחו מירי המחבלים, 7 אזרחים נוספים נפצעו.
שלושת הנרצחים בפיגוע הם: הרב אלימלך וסרמן, בן 73, דיין בבית הדין הרבני באשדוד וחתנו של רבי אשר פריינד; חנה איפרגן, בת 67, מנהלת בית ספר "בנות הדסה" בבית שמש; וליביה דיקמן, אישה בת 24 מהר נוף שהייתה בדרכה לעבודתה כמורה בבית ספר "דרך אמונה" של בית יעקב בבית שמש.
בנוסף נפצעו 5 במצב קשה, 2 במצב בינוני, ו-1 במצב קל.
יובל קסטלמן, אזרח ישראלי שנסע ברכבו בנתיב הנגדי בדרך למקום עבודתו, ראה את המתרחש ויצא מיד ממכוניתו, הוא רץ אל מכונית המחבלים וירה בהם מטווח קרוב.
שני חיילי מילואים עמדו בתחנה עם גבם לכיוון המחבלים ולא ראו את מה שהתרחש.
לאחר מספר שניות התקרבו למכונית המחבלים וירו בהם.
אחד החיילים, אביעד פריג'ה, חשב שקסטלמן הוא מחבל וירה גם בו.
קסטלמן ירד על ברכיו והרים ידיים, ופריג'ה ירה בו שוב והרגו.
האירוע עורר סערה ופולמוס ציבורי.
פרקליט המדינה הורה למח"ש לחקור מה שנראה כשיבוש החקירה.
המחבלים היו האחים מוראד ואברהים נמר, תושבי צור באהר במזרח ירושלים.
מוראד היה אסיר ביטחוני 10 שנים בגין סיוע לאויב בשעת מלחמה, מגע עם סוכן זר וחברות בארגון טרור.
הוא שוחרר בשנת 2020. אברהים היה אסיר ביטחוני ל-8 חודשים בגין פעילות טרור.
לאחר הפיגוע סיפר סגן ראש עיריית ירושלים אריה קינג כי שכניהם של המחבלים התריעו בפניו שמוראד מתכוון לבצע פיגוע נקמה בעקבות חיסולו של מוחמד חמאדה, דובר חמאס לענייני ירושלים, שהיה חברו הטוב, וכי הוא העביר את המידע לגורמי הביטחון.
מאוחר יותר סיפרו אף השכנים את הדברים לכתב כאן חדשות.
מספר שעות לאחר הפיגוע, חמאס פרסם הודעה שבה הוא נוטל אחריות על הפיגוע בירושלים.
לאחר הפיגוע ראיין העיתונאי ינון מגל את אביעד פריג'ה, החייל שירה למוות בקסטלמן, לפני שנודע שהאדם שבו ירה פריג'ה הוא האיש שנטרל את המחבלים.
בתוך הדברים אמר החייל: "הייתי בזמן הלא נכון במקום הנכון, אבל כל חיילי צה"ל מתים לעשות 'איקס', מה אתה חושב?" כשנשאל אם הם ביצעו וידוא הריגה ענה: "כן, ירינו עד שהוא נפל".
משטרת ישראל והשב"כ חוקרים את נסיבות הפיגוע, ושוטרי מחוז ירושלים עצרו לחקירה 6 מבני משפחת המחבלים, בהם אחיהם והוריהם.
בצה"ל החליטו תחילה שלא לחקור את האירוע, אך בעקבות המידע שהתפרסם על נסיבות הריגתו של קסטלמן מצ"ח הצטרפה לחקירה, שני החיילים נחקרו באזהרה, ואחד מהם, פריג'ה, נעצר ושוחרר לאחר יום למעצר בית.
מפקד פיקוד העורף, אלוף רפי מילוא, חתם למחרת על צו החרמה ואטימה זמנית לשני בתים בהם התגוררו המחבלים שביצעו את הפיגוע.
בליל שבת שאחרי הפיגוע, כוחות משטרה ומג"ב אטמו את בית המחבלים שביצעו את הפיגוע.
פיגוע הירי בחתונה במושב פטיש היה פיגוע ירי שבוצע ב-24 במרץ 1955 במהלך חתונה במושב פטיש שבנגב המערבי, בפיגוע נרצחה יהודיה בת 22 ונפצעו 24 אורחים.
תנאי הסכם שביתת הנשק בין ישראל ומצרים הגבילו את היקף הצבא ברצועת עזה.
פתרון ממשלת מצרים למגבלה זו היה הקמת משטרה צבאית למחצה פלסטינית.
משטרת הגבולות הפלסטינית הוקמה בדצמבר 1952, תחת פיקוד עבד אל-מנאמי עבד אל-ראוף, לשעבר מפקד חטיבת האוויר המצרי, חבר האחים המוסלמים והמועצה המהפכנית.
250 מתנדבים פלסטינים החלו לקחת חלק באימוני משטרת הגבולות במרץ 1953, כאשר מתנדבים נוספים הגיעו לאימונים בחודשים מאי ודצמבר 1953.
בנאום שנשא ב-31 באוגוסט 1955 אמר נשיא מצרים נאצר: "מצרים החליטה לשלוח את גיבוריה, תלמידי פרעה ובני האסלאם והם ינקו את אדמת פלסטין...
ב-23 בפברואר פעלה חוליה מצרית בעומק שטחה של מדינת ישראל, חדרה למתקן ממשלתי ליד ראשון-לציון ולקחה משם מסמכים מסווגים.
אנשי החוליה נתקלו ברוכב אופניים ליד רחובות ורצחו אותו.
בתגובה, ב-27 בפברואר 1955 קיבל גדוד 890 של חטיבת הצנחנים פקודת התראה לפשיטה על מספר יעדים ברצועת עזה.
בלילה שבין ה-28 בפברואר ל-1 במרץ 1955, התרחש מבצע חץ שחור שהותיר נזק כבד לתשתיות הפאדיון והצבא המצרי ונהרגו קרוב ל-40 חיילים מצרים.
בתגובה למבצע שנחשב כמוצלח, מצרים הורתה באופן מיידי להגיב על הפעולה, ותגובה אחת מבין כמה הייתה הפיגוע בחתונה בפטיש.
בערב ה-24 במרץ 1955 הסתננה חוליית מספר מחבלי פדאיון מרצועת עזה המצרית לשטח ישראל על מנת לבצע פיגוע טרור, החולייה הגיעה למושב פטיש שבנגב המערבי, והגיעו לחתונה בה החלו לירות לכל עבר וגם יידו מספר רימונים.
כתוצאה מהירי נפצעו 24 אנשים, ונרצחה ורדה פרידמן בת ה-22 מכפר ויתקין.
מבין 24 הפצועים 3 נפצעו באורח קשה, וכל היתר בדרגות קל-בינוני.
נוסף על כן החליט בן-גוריון לאחר הפיגוע על כיבוש רצועת עזה וגירוש התושבים המצרים משם, החלטה זו עברה ברוב של 9 מול 5 מתנגדים בישיבת הממשלה, וגם היוותה אחד הגורמים למלחמת סיני מאוחר יותר.
הציטוט הזכור בעיקר אודותיו התפרסם הפיגוע, היה או"ם שמום של בן-גוריון, אשר הציע בתגובה לפיגוע לכבוש את רצועת עזה ולגרש ממנה את תושביה, תשובה זו נענתה בתגובות שנויות במחלוקת, אלו שהתנגדו השיבו כי הם חוששים מתגובת האומות המאוחדות ומדינות נוספות.
פיגוע הירי בגוש שילה היה פיגוע ירי שהתרחש ב-5 במאי 2003 בדרך גדעון שבגוש שילה בבנימין.
בפיגוע נרצח גדעון ליכטרמן תושב היישוב אחיה שבאזור.
בתו מוריה בת השש וחייל מילואים נפצעו באורח קשה בפיגוע.
מעט לפני השעה 22:00 בערבו של 5 במאי 2003, ערב יום הזיכרון, גדעון ליכטרמן ובתו נסעו במכונית יונדאי בכביש המוביל משבות רחל לכביש אלון.
באחד העיקולים נפתחה לעברם אש ממארב.
לא הרחק משם, בצומת אלון, ניצב חייל מילואים שהמתין לשניים לטרמפ.
הוא שמע את הירי ורץ לעבר המכונית.
שם נפצע קשה בחילופי אש עם המחבלים.
גדעון יצא מהרכב שנפגע מהירי, לא ברור אם להזעיק עזרה או לנסות ולהילחם במחבלים, וגופתו אותרה כעבור כשעה כ-50 מטרים מהמכונית.
בתו מוריה והחייל נפצעו קשה מהירי ופונו בידי נהגת ישראלית שעברה במקום למחסום צה"ל סמוך לגיתית, ומשם פונו במסוק לבית החולים הדסה עין כרם.
בהמשך אותרה המכונית ועליה כ-10 סימני ירי מרובי קלצ'ניקוב.
חולייה ממזרעה א-שרקיה של גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של הפת"ח, נטלה אחריות לפיגוע בשיחת טלפון אנונימית לסוכנות הידיעות הצרפתית.
הכביש המחבר בין שבות רחל לצומת אלון נקרא דרך גדעון על שמו של גדעון ליכטרמן.
אחד המחבלים שהשתתפו בפיגוע היה נימר חמידה.
הוא היה שותף גם להריגתם של 3 חיילים בעין יברוד, ונשפט לשישה מאסרי עולם בכלא הישראלי, אולם שוחרר לרצועת עזה במסגרת עסקת שליט.
ב-13 ביולי 2024, במסגרת הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, הוא נהרג בהפצצה של חיל האוויר הישראלי במחנה שאטי בעיר עזה.
פיגוע הירי בגבעת זאב היה פיגוע ירי בתחנת דלק בגבעת זאב בה נרצחה יואלה חן ונפצעה דודתה באורח קשה.
בליל 15 בינואר 2002 נסעו יואלה חן בראשי ודודתה, רחל עיני, מביתה ביישוב גבעת זאב לחתונה של קרובי משפחה בירושלים.
עם יציאתן הן עצרו בתחנת הדלק שבפתח היישוב.
בעודן ממתינות לכניסה לתחנה התקרבו אליהן שני מחבלים פלסטינים פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין, שאלו אם הן יהודיות לאחר שענו בחיוב - פתחו בירי עליהן המחבלים מטווח קצר.
יואלה נפצעה קשה ונפלה על דודתה בת השבעים, שנפצעה גם היא.
יואלה נפטרה מפצעיה יום לאחר מכן בגיל 45.
יואלה איבדה את אחיה ביומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים בקרב החרמון.
פיגוע הירי ביפו היה פיגוע ירי שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-1 באוקטובר 2024 ביפו.
נרצחו בו שבעה בני אדם ו-15 נפצעו, בהם שישה באורח קשה.
הפיגוע התרחש כחצי שעה לפני מתקפת הטילים האיראנית בישראל.
ב-1 באוקטובר 2024 הגיעו המחבלים, מוחמד ראשד מסכ ואחמד עבד אל-פתאח אל-הימוני, תושבי חברון מארגון הטרור חמאס, מחברון לירושלים וממנה נסעו בשעות הצוהריים במונית לתל אביב.סמוך לשעה 19:00 נכנסו שני המחבלים למסגד "אל-נוזהא" שבשדרות ירושלים ביפו, ובחדר השירותים שבו הוציאו מתרמילם רובה וסכין.
הם הורו לשוהים במסגד שלא לצאת ממנו או שימותו.
באי המסגד התקשרו מייד למשטרה להודיע על כך.
המחבלים יצאו מהמסגד ועלו לרכבת הקלה, כשאחד מהם חמוש ברובה M16 והאחר מצויד בסכין, ורצחו ארבעה מנוסעי הרכבת.
על הרכבת נרצחה ענבר שגב ויגדר, שנשאה את בנה התינוק ארי באמצעות מנשא לתינוק, גוננה עליו בגופה והצילה את חייו.
לאחר מכן הם ירדו בתחנת ארליך ופתחו בירי ובדקירות לעבר הולכי רגל, רצחו עוד שלושה בני אדם ופצעו כמה אזרחים נוספים.
המחבלים נורו בידי אזרח עובר אורח ופקחי הסיירת לביטחון עירוני (סל"ע) של עיריית תל אביב-יפו.
אחד המחבלים, מוחמד ראשד מסכ, חוסל, והאחר, אחמד עבד אל-פתאח אל-הימוני, נפצע קשה.
שבעת הנרצחים בפיגוע הם ויקטור שמשון גרין, יונאס קרוסיס, ענבר שגב ויגדר, איליה נוזאדזה, נדיה סוקולונקו, שחר גולדמן ורויטל ברונשטיין.
כשעתיים לאחר הפיגוע איים השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר להרוס את המסגד הסמוך, שבו התפללו המחבלים, ככל שיתברר קשר ביניהם.
בעקבות זאת חשפה משטרת ישראל הקלטה של מתפלל מהמסגד שדיווח על הפיגוע.
האימאם של המסגד סיפר כי המחבל איים לירות בראש של מתפללים שיעזבו את המסגד, וכי הם דיווחו למשטרה ברגע שהוא עזב את המסגד.
כוחות של משטרת ישראל ויחידת הלוט"ר סרקו את האזור לאחר הפיגוע, ופרצו למסגד שממנו יצאו המחבלים, בחשד שיש בו מעורבים בפיגוע.
בנוסף, במהלך הלילה ביצעו כוחות שב"כ וצה"ל בגזרת חברון וירושלים מעצרים של מספר חשודים במעורבות ובסיוע למחבלים ברכישת הנשק והכניסה לישראל.
כוחות צה"ל ושב"כ בחברון מיפו את בתיהם של שני המחבלים.
למחרת קיבל חמאס אחריות לפיגוע.
כוחות צה"ל עצרו חשודים נוספים במעורבות בפיגוע והטילו כתר על חברון.
בנובמבר 2024 הגישה הפרקליטות כתב אישום נגד אחד המחבלים שביצע את הפיגוע.
כמו כן הוגש כתב אישום נגד בעל חברת ההסעות, שעל פי כתב האישום הנחה להסיע שוהים בלתי חוקיים, ונגד הנהגים שהסיעו את המחבלים, שמואשמים בהמתה בקלות דעת.
רויטל ברונשטיין הייתה קומיקסאית שנודעה בכינוי נייבי בירד.
לאחר מותה נקרא על שמה פרס המוענק בפסטיבל אנימיקס.
פיגוע הירי בכביש 4 אירע ב-15 באוקטובר 2024, במחלף יבנה שבכביש 4. בפיגוע נרצח שוטר, וארבעה אחרים נפצעו באורח קל ובינוני.
ביום שלישי, 15 באוקטובר 2024, סביב השעה 11:20 מחבל החל לירות לעבר ניידת משטרה ורכבים נוספים בכביש 4 לדרום מעט לפני מחלף יבנה.
כתוצאה מהירי שוטר אדיר קדוש בן 33 נפגע אנושות, ובהמשך נקבע מותו בבית החולים אסותא באשדוד.
בצומת ניר גלים דווח על פצוע נוסף שנפצע באורח קל עד בינוני מרסיסי זכוכיות לאחר ירי לעבר רכבו.
המחבל נוטרל ונהרג על ידי אזרח חמוש שעבר במקום.
המחבל הוא שוהה בלתי חוקי יליד ג'באליה שהתגורר ביהודה ושומרון ושמו מוחמד בסאם ח'ליל דרדונה, בן 28.
פיגוע הירי בגדיש היה פיגוע ירי שבוצע ב-12 בינואר 2003 על ידי מחבלים שחדרו למושב גדיש שבחבל התענכים, בפיגוע נרצח סייר הביטחון של המועצה האזורית הגלבוע אלי ביטון.
הפיגוע אירע בשיאה של האינתיפאדה השנייה בינואר 2003, כאשר לא הייתה באזור גדר ההפרדה, כשבוע לאחר הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב.
בערב 12 בינואר 2003 חדרו שני מחבלים למושב גדיש שבעמק יזרעאל, מצפון-מערב לעיר ג'נין.
בדרכם לתוך המושב נתקלו המחבלים בסייר הביטחון של המועצה האזורית גלבוע, אלי ביטון, שנסע ברכבו.
הם ירו בביטון, בן 48 ואב לארבעה, והרגו אותו.
כוחות הביטחון ניהלו מרדף ממושך אחרי המחבלים בתוך היישוב.
לדברי משמר הגבול, סמוך לשעה 20:00 נסעו קציני מג"ב בג'יפ ממוגן בשבילי היישוב, כאשר נפתחה אש כבדה לעבר הג'יפ.
הקצינים זיהו את אחד מהמחבלים ודרסו אותו עם הג'יפ.
שוטרי מג"ב וחיילים הסתערו על המחבל השני והרגו גם אותו.
לעומתם, טוענים חיילי גולני כי הם הרגו את שני המחבלים.
סגן מפקד גדוד גדעון בחטיבת גולני, סיפר בראיון שחיילי גולני זיהו את המחבלים וניהלו עמם קרב יריות.
הם שלחו את הג'יפ של מג"ב לעברם כדי "למשוך אש", ולבסוף הסתערו על המחבלים והרגו אותם.
בחילופי האש עם המחבלים נפצעו 5 קציני מג"ב, שלושה באורח בינוני ושניים באורח קל.
אחד הפצועים באורח בינוני הוא המפקח הכללי של משטרת ישראל בעתיד, רב ניצב קובי שבתאי שבאותה תקופה היה סגן-ניצב וקצין אגף מבצעים ושיטור של מחוז הצפון במשמר הגבול.
עם שבתאי השתתף בסיור גם עמוס יעקב סגן מפקד מרחב התפר של משמר הגבול.
בעקבות הפיגוע הפגינו תושבי גדיש וחבל התענכים כדי לדרוש מממשלת ישראל העשרים ותשע לבנות את גדר ההפרדה במרחב.
הג'יהאד האסלאמי קיבל אחריות לפיגוע אותו ביצעו שני מחבלים בני 20 מהעיירה קבאטיה שליד ג'נין.
לאחר הפיגוע קיבלו השוטרים קובי שבתאי, עמוס יעקב, מאיר אליהו ואופיר סולימאן את עיטור האומץ של משטרת ישראל על התנהלותם נגד המחבלים.
בינואר 2025 במסגרת הסכם שחרור המחבלים השני במלחמת חרבות ברזל, שוחרר המחבל אחמד דהידי שריצה שני מאסרי עולם על חלקו בפיגוע.
דהידי סיפק נשק לשני מחבלים וגייס סייענים שהובילו אותם ליעד, שם ירו לעבר אוטובוס נוסע.
בית המשפט הצבאי, שקבע כי היה "הכוח המניע" מאחורי הפיגוע, הרשיע אותו ב-47 פרטי אישום.
פיגוע הירי בכביש 446 אירע ב-14 במאי 2025, בין היישוב ברוכין למחלף ברוכין, שבו נרצחה צאלה גז, אישה הרה שהייתה בדרכה לבית החולים ללידת בנה.
כעבור שבועיים נפטר התינוק שיולד ממנה.
בשעה 22:00, בין היישוב ברוכין למחלף ברוכין, בעת נסיעה לחדר הלידה בבית החולים, ירה מחבל פלסטיני שארב בצד הכביש, לעבר רכב ופצע את בני הזוג חננאל וצאלה גז, אשר הובהלו לטיפול במרכז רפואי רבין שבפתח תקווה.
צאלה גז הייתה בהיריון מתקדם, והעובר יולד בלידת חירום.
גז נפטרה מפצעיה בבית החולים.
ב-29 במאי נפטר גם התינוק רביד חיים, שיולד עקב הפיגוע.
המחבל, נאאל סמארה, נמלט מהזירה, ונפתח מצוד אחריו.
ב-17 במאי 2025 כוח של צה"ל חיסל את המחבל, כשניסה להתקרב אליהם עם תיק ממולכד.
בנוסף, שני מעורבים נעצרו לחקירה.
בנוסף, ב-22 באוקטובר 2025 צה"ל הרס את בית המחבל.
ב־10 ביוני 2025, בשעה 09:57 לפי שעון מרכז אירופה (CEST), התרחש פיגוע ירי המוני בבית הספר הפדרלי העל־תיכוני שבעיר גראץ, אוסטריה.
המשטרה אישרה כי היורה רצח עשרה בני אדם ופצע אחד־עשר נוספים.
היורה נמצא ללא רוח חיים בשירותי בית הספר לאחר שירה בעצמו, וזוהה כבן 21, תלמיד לשעבר במוסד.
באותה עת שהו בבניין בין 350 ל־400 איש, ונערכו בו בחינות הבגרות האוסטריות (Matura).
היורה נכנס לשירותים בקומה השלישית של בית הספר, שם התחמש באקדח וברובה ציד מקוצר מדגם over/under, אשר הוברחו לתוך הבניין בתוך תרמיל גב.
הוא חבש משקפי ירי, אוזניות מגן, וחגר חגורת נשק שעליה סכין ציד.
היריות הראשונות נורו בשעה 9:57 לכיתה של תלמידי כיתה ה' בקומה השנייה.
לאחר מכן עלה היורה בחזרה לקומה השלישית, שם פרץ לכיתה ז' לאחר שירה במנעול דחף את הדלת, ופתח באש לתוך הכיתה.
בשעה 10:07 שב היורה לחדר השירותים שבאותה קומה, שם ירה בעצמו בתא השירותים באמצעות האקדח.
אירוע הירי נמשך שבע דקות, ובמהלכו נורו כ־40 יריות בסך הכול.
כוחות החירום הגיעו למקום בתוך שש דקות מהקריאה שנמסרה בשעה 10:06. המשטרה שלחה בסך הכול כ־300 שוטרים, בהם כוחות סיור רגילים, יחידת לוחמה טקטית Einsatzkommando Cobra, וכן 160 אנשי רפואה וחילוץ – פרמדיקים וכבאים.
כל ההרוגים, לרבות היורה, אותרו ואומתו עד השעה 10:13. פינוי המבנה הושלם בתוך 17 דקות מהגעת צוותי החירום, והמצב הוגדר כנתון בשליטה עד השעה 10:28. התרעת חירום הופעלה בבתי החולים הסמוכים.
בין ההרוגים נמנו תשעה תלמידים ומורה אחת, שנפטרה מאוחר יותר בבית החולים.
שבע מהקורבנות היו נשים (ובהן המורה) ושלושה היו גברים.
תשעת התלמידים שנהרגו היו בגילאי 14 עד 17. ראשת עיריית גראץ, אלקה קאר, אישרה כי היורה נמנה עם ההרוגים.
אדם אחד נהרג מחוץ למבנה בית הספר.
בסך הכול טופלו שלושים נפגעים בבתי חולים ברחבי גראץ, מתוכם שנים־עשר סבלו מפצעי ירי.
היכל הלמוט־ליסט הסמוך הוסב למרכז מיון חירום עבור הפצועים.
חמישה מהפצועים הוגדרו במצב קשה, ושני מבוגרים היו בסכנת חיים.
מורה בת 59 נפטרה כעבור שמונה שעות בבית החולים האוניברסיטאי של גראץ (Universitätsklinikum Graz).
ביום שלמחרת דווח כי מצבם של שאר הפצועים, בגילאי 15 עד 27, התייצב.
תשעה מבין ההרוגים היו אזרחי אוסטריה, ובכללם אחד בעל אזרחות כפולה צרפתית, ואחד מההרוגים היה אזרח פולין.
שניים מההרוגים ונפגע אחד נוסף היו ממוצא בוסני, ואחד מהתלמידים שנהרגו היה ממוצא אלבני מקוסובו.
שניים מהפצועים היו אזרחי רומניה, ואחד מהפצועים היה אזרח איראן.
היורה זוהה כארתור א., אזרח אוסטרי בן 21, תושב קלסדורף שליד גראץ, ולמד בעבר בבית הספר שבו התרחש הירי.
הוא נאלץ לחזור על שנת הלימודים השישית ועזב את בית הספר בשנת 2022 מבלי לסיים את לימודיו.
חלק מהירי התרחש בכיתה שבה למד בעבר.
אמו בעלת אזרחות אוסטרית ואביו ממוצא ארמני.
בעת האירוע היה מובטל, ולא התקבל לשירות בצבא אוסטריה לאחר שהוגדר כ"בלתי כשיר נפשית" לשירות.
בזמן הירי התגורר בדירה יחד עם אמו.
היורה החזיק כחוק בשני כלי הנשק ששימשו אותו באירוע, באמצעות רישיון להחזקת נשק חם (Waffenbesitzkarte), שהונפק לו באפריל 2025. עם זאת, לא היה ברשותו רישיון לנשיאת נשק (Waffenpass).
האקדח החצי־אוטומטי מדגם גלוֹק נרכש במאי, ימים ספורים לפני הירי, ואילו רובה הציד היה ברשותו מאז אפריל.
ליורה לא היה רישום פלילי קודם.
זמן קצר לאחר הירי דווח בתקשורת כי היורה תיאר את עצמו כ"קורבן בריונות", בהתבסס על "דיווחים לא מאומתים" שפורסמו בעיתון Kronen Zeitung, אשר שיער כי המניע לירי היה נקמה.
כתב ORF, פטר אונגר, ציין כי הטענה מקורה ברשתות החברתיות ולא אומתה על ידי המשטרה.
היורה הכיר את אחת התלמידות שנהרגו, שהייתה שכנתו המתגוררת בקומה מעליו, וכן את המורה שנהרגה.
שר הפנים האוסטרי, גראהרד קרנר, מסר כי חקירת המשטרה עודנה מתנהלת, וכי פרטים הנוגעים למניע הם בגדר השערות בלבד.
במהלך חיפוש בדירתו של החשוד באותו אחר הצהריים, מצאה המשטרה מכתב התאבדות, אך תוכנו לא פורסם מיד.
בעיתון Kronen Zeitung דווח כי המכתב כלל אזכור של בריונות, אך סוכנויות חדשות אחרות ציינו כי מדובר בדיווח לא מאומת.
מנכ"ל המנהל הכללי לביטחון הציבורי באוסטריה, פרנץ רוף, מסר כי המכתב היה מכתב פרידה שהופנה להוריו, ולא כלל הסבר למניע הירי.
במהלך החיפוש נמצאה גם מטען צינור, וכן הודעת וידאו שנשלחה לאמו של היורה לפני האירוע.
בסרטון הצהיר היורה על כוונתו לבצע את המתקפה בבית הספר שבו למד בעבר.
אמו צפתה בסרטון 24 דקות לאחר שהועלה, ומיד פנתה למשטרה.
אך בשלב זה הירי כבר החל.
מסמכים נוספים שנמצאו הצביעו על כך שהיורה תכנן במקור להפעיל מטען נפץ, אך זנח את הרעיון בשלב מסוים.
מהמסמכים עלה גם כי תכנן במכוון לתקוף את הקומה השנייה והשלישית של בית הספר.
חשבון ברשת חברתית שיוחס ליורה כלל תמונות של כלי הנשק ששימשו אותו במהלך הירי, וכן תמונות של אריק האריס ודילן קלבלד — מבצעי טבח התלמידים בתיכון קולומביין בשנת 1999 — שבתמונותיהם השתמש גם כתמונות פרופיל.
אירוע הירי נחשב לרצח הקטלני ביותר בהיסטוריה המודרנית של אוסטריה.
טקס לזכר הקורבנות נערך בקתדרלת גראץ בערב 10 ביוני, ובמקביל הוקם אתר הנצחה מאולתר מול בניין עיריית גראץ.
דקת דומייה לזכר הקורבנות התקיימה ברחבי אוסטריה ב-11 ביוני.
שמו של היורה פורסם בתחילה כ"ארתור א'", ובעקבות כך הופצו ברשת תמונות של אדם אחר, שאינו קשור לאירוע – תושב שטיריה בעל שם דומה, גיל דומה ומוצא דומה.
התמונות פורסמו לאחר שהועלו לפלטפורמה אינטרנטית צרפתית.
בעקבות הפרסום התפתחה ברשת מתקפת שנאה מקוונת נגד אותו אדם ומשפחתו, והוא פנה לרשות השידור האוסטרית ORF בבקשת עזרה.
ביקורת הופנתה כלפי העיתונים Kronen Zeitung ו־Oe24 על פרסום מידע לא מאומת בנוגע לירי ועל סיקור שנחשב סנסציונליסטי.
מידע שגוי ותיאוריות קונספירציה הופצו גם על ידי כלי תקשורת מהימין הקיצוני, כגון Exxpress ו־AUF1, שכללו טענות שקריות שלפיהן היורה היה מהגר וכי מדובר היה בחלק מ"אג'נדה גלובליסטית".
ב־11 ביוני נשלחו מספר איומים בדואר האלקטרוני אודות צפי להפעלת מטעני נפץ.
ההודעות נשלחו למספר בתי ספר ותחנות רכבת ברחבי אוסטריה, ובהם גם בית ספר תיכון נוסף וגן ילדים בעיר גראץ.
בעקבות זאת הוזעקו כוחות המשטרה לצורכי אבטחה.
איומים דומים התקבלו גם לפני אירוע הירי, והמשטרה פתחה בחקירה על אפשרות של ניסיון לבצע פשע חיקוי.
ב־12 ביוני פונו שלושה בתי ספר בעיירה שטיינץ בשל איומים על מתקפה דומה.
ב־10 ביוני ביטל הקנצלר כריסטיאן שטוקר (ÖVP) את כל פגישותיו ונסע לגראץ יחד עם שר הפנים גראהרד קרנר (ÖVP) לצורך תיאום תגובת הממשלה לאירוע.
במסיבת עיתונאים נשאו דברים יחד עם שר החינוך כריסטוף וידרקֵר (NEOS), מושל שטיריה מריו קונאזק (FPÖ) וראשת עיריית גראץ אלקה קאר (KPÖ).
שטוקר הכריז על שלושה ימי אבל לאומיים שהחלו ב־11 ביוני 2025.
שר החינוך וידרקֵר הודיע כי בית הספר יישאר סגור עד להודעה חדשה.
תלמידי בית הספר הופנו למרפאה ציבורית סמוכה לצורך קבלת טיפול פסיכולוגי.
ב־11 ביוני קראה ראשת עיריית גראץ, אלקה קאר, מטעם מפלגת השמאל הקומוניסטית (KPÖ), לאסור על החזקה פרטית של אקדחים באוסטריה, וכן לשנות בהתאם את חוק כלי הירייה.
זמן קצר לאחר מכן הביעה גם מפלגת הירוקים האוסטרית את תמיכתה ביוזמה.
נשיא אוסטריה, אלכסנדר ואן דר בלן, הביע תמיכה בבחינה מחודשת של חוק הנשק הקיים ובביצוע שיפורים שימנעו אירועים דומים לזה שהתרחש בגראץ.
מנגד, המפלגה הימנית־קיצונית FPÖ התנגדה באופן נחרץ לאיסור על החזקה פרטית של כלי ירייה, וטענה כי החוק הנוכחי כבר נחשב מחמיר.
המפלגות הממשלתיות המרכזיות – ÖVP, SPÖ ו־NEOS – לא הביעו עמדה בנושא, בשל תקופת האבל הלאומית.
כל חמש המפלגות המרכזיות באוסטריה דחו את כנסי המפלגה שתוכננו להיערך בשטיריה, כאות כבוד לזכר הקורבנות.
ב־10 ביוני הודיעה נבחרת אוסטריה בכדורגל כי שחקניה יענדו סרטים שחורים על זרועם במהלך משחק מוקדמות גביע העולם נגד סן מרינו, שעתיד היה להתקיים באותו ערב.
פיגוע הירי במוזיאון היהודי בבלגיה, אירע ב-24 במאי 2014. אדם חמוש התפרץ אל המוזיאון היהודי של בלגיה, בבריסל בירת בלגיה, תוך שהוא יורה לכל עבר ברובה סער מדגם זאסטאבה M70AB.
כתוצאה מן הירי נרצחו ארבעה בני אדם: אזרח בלגי שעבד במוזיאון, אלכסנדר סטרנס, אזרחית צרפתיה שהתנדבה בו, וזוג אזרחים ישראלים, עמנואל ומרים ריווה, תושבי תל אביב שביקרו במוזיאון.
היורה הצליח להימלט מן המקום, באמצעות רכב.
ההתקפה נמשכה פחות מדקה, ולאחריה ברח היורה מהמקום.
לפי מצלמות אבטחה, הוא חבש לראשו כובע מצחייה.
במהלך החקירה גילו שבמקום אין כלל שומרים, והיורה פעל ללא הפרעה.
בתגובה אמרו במקום: "רוב המבקרים אינם יהודים ולא רצינו ליצור במקום תחושת פחד".
בצעד נדיר, גינתה מועצת הביטחון פה אחד את הפיגוע.
שגריר ישראל באו"ם הגדיר את הגינוי "הכרה של אומות העולם באנטישמיות הגוברת".
בסוף מאי 2014 נעצר במרסיי חשוד בביצוע הפיגוע, מהדי נמוש, כשברשותו אקדח ורובה מהסוג ששימש לפיגוע.
בסוף יולי באותה שנה, הוסגר מהדי נמוש לידי משטרת בלגיה.
התברר שנמוש, יליד צרפת ממוצא אלג'יראי, נסע לסוריה ולחם בשורות ארגון הטרור המדינה האסלאמית (דאעש).
בינואר 2019 החל משפטו ב-7 במרץ 2019. הוא נמצא אשם בהריגת ארבעה בני אדם, ובאותו חודש נגזר עליו מאסר עולם.
כמו כן נגזרו 15 שנות מאסר על נאסר בנדר שהורשע שסייע לנמוש בכך שסיפק לו נשק.
פיגוע הירי בכנסייה האפריקנית מתודיסטית אפיסקופלית עמנואל בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, ארצות הברית התרחש ב-17 ביוני 2015 בשעות הערב, במהלך שיעור תנ"ך.
בפיגוע נהרגו תשעה בני אדם, ובהם הכומר הראשי בכנסייה.
הרוצח זוהה על ידי הרשויות כדילן רוף, ונתפס יום לאחר האירוע בשלבי , קרוליינה הצפונית.
בינואר 2017 נגזר על רוף עונש מוות בגין פשע שנאה הכולל רצח.
בעת שיעור תנ"ך שנערך בכנסייה האפריקנית המתודיסטית-אפיסקופלית "עמנואל" במרכז העיר צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, נפתחה אש לעבר הלומדים, ותשעה בני אדם נהרגו.
מיד לאחר המעשה נמסר כי המשטרה המקומית מחפשת אחרי גבר לבן, שחשוד כמי שביצע את הרצח.
עדת ראייה מסרה למשטרה כי הרוצח אמר לה שהוא משאיר אותה בחיים, כדי שתוכל לספר את אשר התרחש.
בין ההרוגים בתקרית, היה הכומר הראשי של הכנסייה, קלמנטה פינקני, חבר המפלגה הדמוקרטית ששימש כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית מטעם המחוז ה-45 של המדינה במשך 15 שנים (2000–2015), ובעברו היה חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.
פיגוע הירי בסן ברנרדינו היה פיגוע טרור שהתבצע ב-2 בדצמבר 2015, במרכז הקהילתי "אינלנד" בסן ברנרדינו, קליפורניה שבארצות הברית, בו נרצחו 14 בני אדם ו-21 נפצעו.
מבצעי הטבח ההמוני היו מוסלמי יליד ארצות הברית ואשתו, מהגרת פקיסטית-סעודית.
פיגוע הירי התרחש בשעה 10:59 בבוקר (שעון מקומי) במהלך אירוע מוקדם לרגל חג המולד, שנערך במרכז הקהילתי עבור עובדי המחלקה לבריאות הציבור בסן ברנרדינו.
לפי הדיווחים התפרצו לתוך המרכז גבר ואישה חמושים בכלי ירייה, ופתחו בירי ללא הבחנה אל החוגגים.
לפחות 31 בני אדם נפגעו, מהם 14 נהרגו.
היורים נמלטו מהמקום ברכב שטח SUV, ונהרגו במהלך קרב יריות עם המשטרה המקומית בתום מרדף ממושך אחריהם.
לאחר הריגתם זוהו גופותיהם והתברר כי המפגעים הם סייד פארוק ואשתו טשפין מאליק, בעל ואישה מוסלמים תושבי ארצות הברית.
פארוק יליד ארצות הברית בן למשפחה שהיגרה מפקיסטן, ורעייתו מאליק פקיסטנית.
חוקרי ה-FBI הודיעו כי המקרה נחקר כאירוע טרור, ונמצא כי מבצעת הפיגוע נשבעה אמונים לארגון "המדינה האסלאמית" ברשתות החברתיות.
נשיא ארצות הברית ברק אובמה הודיע ב-5 בדצמבר כי אכן מדובר בפיגוע טרור.
פיגוע הירי בשרונה היה פיגוע ירי שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-8 ביוני 2016 בשרונה מרקט שבמתחם שרונה בתל אביב.
מהירי נרצחו ארבעה בני אדם, מתוכם אישה אחת שמתה מדום לב, ונפצעו 21 אנשים.
שני המחבלים, פלסטינים מהעיר יטא שבאזור חברון, נתפסו לאחר מרדף.
לפי החקירה, הפיגוע בוצע בהשראת אידאולוגיית המדינה האסלאמית (דאעש).
ב-8 ביוני 2016 הגיעו שני מחבלים פלסטינים, מוחמד וח'אלד מח'אמרה, ערבים בני 21 מהעיר יטא שבאזור חברון, למתחם שרונה בתל אביב.
המחבלים נכנסו למסעדת "מקס ברנר" כשהם לבושים בחליפות ועניבות (כדי להיראות כאנשי עסקים תל אביבים), התיישבו באחד השולחנות וביצעו הזמנה מהתפריט.
השניים, שהיו ללא עבר פלילי וביטחוני (אך אחיינים של שני מחבלים אשר כלואים בבתי סוהר בישראל), נכנסו לישראל ללא היתר, ונעדרו מבתיהם יומיים לפני הפיגוע.
בשעה 21:26 קמו השניים ממקומותיהם ופתחו בירי, בשני כלי ירייה מאולתרים המכונים קרלו בשל דמיון לתת מקלע קרל גוסטב, המיוצרים באופן בלתי חוקי בשטחי יהודה ושומרון.
חגי קליין, מאבטח לשעבר וקצין במילואים בצה"ל הסתער לעבר המחבלים כשכיסא בידו ובכך קטע את רצף ההתקפה וגרם לאחד המחבלים להפיל את נשקו, פעולה שגרמה ככל הנראה למעצור בנשק.
המחבל שלא הצליח להתגבר על המעצור, השליך אותו לעבר ראשו של אחד הנפגעים.
בפעולתו זו הציל חיי אנשים רבים, הוא עצמו נורה בחזהו וברגלו על ידי המחבל השני.
שלוש דקות מתחילת האירוע (21:29), לאחר שחגי הפצוע ניתק מגע לא נשארו עוד סועדים בסביבה ולפחות אחד מכלי הנשק הושבת בשל מעצור, המחבלים החליטו לנטוש את הנשק בזירת האירוע והחלו במנוסה כאשר אחד מהם מבצע ירי מהנשק השני שנותר תקין.
כתוצאה מהירי נרצחו שלושה בני אדם – עידו בן-ארי, מיכאל פייגה ומילה מישייב, ושישה נפצעו.
אישה שהייתה במתחם בקרבת מקום הירי – אילנה נבעה – נפטרה כתוצאה מדום לב.
המחבלים ברחו לכיוון רחוב הארבעה, כאשר הם ממשיכים לבצע ירי.
אחד הקליעים שנורו על ידם ננעץ בשער מתקן של רשות השידור שנמצא במקום.
כלי הנשק השני נמצא מאוחר יותר במגרש החניה בין מתחום שרונה לרחוב הארבעה ולא ידוע אם הוא הושלך כתוצאה מתקלה או מכך שנגמרה בו התחמושת.
בשעה 21:30, ארבע דקות מתחילת האירוע, נורה ונוטרל אחד המחבלים, ברחוב הארבעה הסמוך על ידי אחד ממאבטחי המתחם שרדף אחריו.
כתוצאה מהירי הוא נפצע באורח בינוני ואושפז בבית החולים איכילוב.
המחבל השני נעצר בדירה סמוכה לזירה על ידי בעל הדירה, שוטר, זמן קצר לאחר שהכניס אותו לדירתו במחשבה שמדובר באזרח מבוהל, המחבל אף ביקש מבעל הדירה כוס מים.
השוטר שהצטרף למרדף אחר המחבלים הבחין כי המחבל המנוטרל לבוש באופן זהה לאדם שהכניס לביתו, והבין מיד כי המחבל הנמלט נמצא בביתו.
במהלך המעצר נפצע שוטר באורח קל מפליטת כדור.
לאחר לכידת המחבלים ערכו כוחות הביטחון חיפושים נרחבים באזור תל אביב בשל חשש למחבל שלישי.
בזירת הפיגוע נמצאו בשלב מאוחר יותר תיקים ובהם סכינים וכלים חדים אחרים, בהם התכוונו המחבלים לפגע ככל הנראה לאחר הירי.
ב-4 ביולי הותר לפרסום שמחבל שלישי היה אמור להשתתף בפיגוע, אך 2 חבריו מנעו ממנו לקחת חלק בפיגוע בשל בעיות כלכליות שהיו לו, שני המחבלים ניצלו פרצה שהייתה בגדר ההפרדה, וחדרו לשטח ישראל.
הם הגיעו לדירת מסתור בשגב שלום, משם הם לקחו אוטובוס לבאר שבע, שם התכוונו לבצע את הפיגוע ברכבת, אך התחרטו עקב הבדיקה הקפדנית במקום.
מבאר שבע הם נסעו במונית לתל אביב, והחליטו לבצע את הפיגוע במתחם שרונה, מקום הומה אדם.
עם היוודע התוצאות הקטלניות של הפיגוע, חגגו פלסטינים ברחבי יהודה, שומרון ועזה את הרצח, חילקו סוכריות וירו זיקוקין די-נור.
חמאס שיבח את הפיגוע וקרא לבצע פיגועים נוספים בחודש הרמדאן.
גם ארגון חזבאללה שיבח את הפיגוע.
קבורתה של אחת מנרצחות הפיגוע עוכבה זמנית בשל בקשת המשטרה לבצע ניתוח שלאחר המוות, בעקבות כך שמותה נגרם מסיבה עקיפה, ולא עקב פגיעה מהירי של המחבלים, אולם בקשתה נדחתה על ידי בית המשפט.
בעקבות הפיגוע (שאירע בתחילת חודש הרמדאן) הקפיאה ישראל 83,000 היתרים שניתנו לפלסטינים לכבוד חודש הרמדאן, מרביתם לביקורי משפחות בישראל, והוקפאו ההיתרים לתושבי רצועת עזה להתפלל בהר הבית.
בנוסף הוקפאו כמאתיים היתרי כניסה בישראל למטרת עבודה שניתנו לבני חמולת מח'אמרה, שאליה משתייכים המחבלים.
הכניסות והיציאות לעיר יטא נחסמו על ידי צה"ל, ותושבים מקומיים נעצרו לחקירה.
למחרת הפיגוע עצרו כוחות הביטחון חשוד בסיוע למחבלים.
הפיגוע גונה על ידי מועצת הביטחון של האו"ם.
ב-4 באוגוסט 2016 הרס צה"ל את בתיהם של המחבלים, מוחמד וח'אלד מח'אמרה.
משפטם של המחבלים נפתח בינואר 2017 בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
שני המחבלים שביצעו את הפיגוע בפועל, מוחמד וח'אלד מח'אמרה, הודו ברצח של שלושה מהנרצחים.
התביעה נדרשה להוכיח את הקשר בין מותה של אילנה נבעה לפיגוע.
הנאשם השלישי, יונס זיין, שבסופו של דבר לא השתתף בפיגוע, לא הודה ונדרש דיון נפרד בעניינו.
באוקטובר 2017 שלושת המחבלים הורשעו ברצח.
בעקבות הפיגוע העניקו מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך, והשר לביטחון פנים גלעד ארדן, בערב ראש השנה תשע"ז שני עיטורים לאזרחים.
לחגי קליין הוענק עיטור האומץ האזרחי, העיטור המשטרתי השני בחשיבותו במדרג העיטורים במדינת ישראל והגבוה ביותר שהוענק לאזרח בפועל.
לאלירן שוע, המאבטח אשר רדף אחרי אחד המחבלים ונטרל אותו באמצעות ירי, הוענק עיטור המופת האזרחי.
פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו התבצע ב-12 ביוני 2016, במועדון הלילה פולס, גיי בר ומקום מפגש פופולרי של הקהילה הגאה בעיר אורלנדו, פלורידה שבארצות הברית.
הפיגוע, בו נרצחו 49 בני אדם ונפצעו 58, היה פיגוע הירי הקטלני ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית עד הטבח בסטריפ של לאס וגאס (2017), והתקרית הקטלנית ביותר נגד הקהילה הלהט"בית בהיסטוריה האמריקאית.
מאטין נהרג מחילופי יריות במהלך פעולת ההשתלטות של היחידה המשטרתית ללוחמה בטרור, SWAT.
האירוע החל בסביבות השעה 2:00, כשהמפגע הגיע למועדון חמוש ברובה סער מסוג זיג-זאואר MCX ובאקדח מסוג גלוק 17.
לפי דברי מפקד משטרת אורלנדו ג'ון מינה, התפתח בינו לבין מאבטח המועדון קרב יריות שבסיומו הצליח המפגע להיכנס לתוך המועדון, כשהוא יורה לכל עבר ולוקח עשרות בני ערובה.
בסביבות השעה 5:00 גרמה המשטרה לפיצוץ מבוקר שנועד להסיח את דעתו של המפגע ולוחמי הכוח המשטרתי המיוחד פרצו למועדון עם רכב משוריין.
במהלך חילופי האש נהרג המפגע ולפחות שוטר אחד נפצע.
הרשויות זיהו את המפגע כעומר מאטין, אזרח ארצות הברית שנולד בניו יורק להורים שהיגרו מאפגניסטן, תושב פורט פירס, במחוז סנט לוסי שבפלורידה, בעל נטיות לאסלאם הרדיקלי.
עוד צוין כי מאטין החזיק בנשק ברישיון כחלק מעבודתו כמאבטח.
מנהל ה-FBI, ג'יימס קומי, דיווח כי מאטין התקשר למשטרה שלוש פעמים במהלך האירוע, וקשר עצמו למספר ארגוני טרור שונים.
בשיחות הטלפון מאטין אמר שהוא מבצע את הפיגוע למען מנהיג המדינה האסלאמית, וכן שהוא שאב השראה ממבצעי הפיגוע במרתון בוסטון ומאנוואר אל-אוולקי, שהיה טרוריסט בכיר באל-קאעידה.
קומי הוסיף: "הוא הפגין תמיכה כללית בארגונים איסלאמיים קיצוניים, אבל יש בלבול בנוגע למניעיו."
מדיווחים שונים עלה כי מאטין התמודד בעצמו עם נטיות הומוסקסואליות, אותן ניסה להדחיק על ידי שנאה עזה ולכן ייתכן שכי גורם נוסף שהביא להתקפה הרצחנית, מלבד ההקשר האסלאמי, הוא הומופוביה מופנמת עזה.
לאחר הפיגוע קיבל ארגון המדינה האסלאמית את האחריות לפיגוע.
חמישה חודשים לאחר הפיגוע נערך מצעד הגאווה ה-12 באורלנדו שהוקדש לזכרם של הרוגי הפיגוע ובו צעדו מאה וחמישים אלף משתתפים.
את הצעדה הובילו משפחות ההרוגים וניצולי האירוע, כשאחריהם צעדו 49 אנשים עם עפיפונים בדמות מלאכים.
49 הצלבים שהוצבו ברחבת המרכז הרפואי באורלנדו, הוצבו מחדש במרכז ההיסטורי של העיר.
בנובמבר 2016 הודיע ראש העיר כי בכוונת העירייה להציע לבעל המועדון 2.25 מיליון דולר על מנת לבנות במקום אנדרטה לזכר 49 הקורבנות, אך בעל המקום סירב.
המתאגרף אורלנדו קרוס הקדיש לאירוע בו נהרגו מספר חבריו את הקרב שלו שנערך ב-15 בנובמבר 2016.
פיגוע הירי במועדון הלילה באיסטנבול התרחש ב-1 בינואר 2017 סמוך לשעה 01:15 באיסטנבול שבטורקיה.
במהלך חגיגות השנה האזרחית החדשה, מחבל חמוש פתח בירי במועדון הלילה "ריינה" ברובע בשיקטש של איסטנבול, טורקיה, אחד המועדונים המפורסמים ביותר בעיר, אליו מגיעים בעיקר תיירים ממדינות אחרות.
המחבל רצח 39 אנשים ופצע 69. ארגון המדינה האיסלאמית נטל אחריות לפיגוע.
כוחות הביטחון ברחבי העולם נערכו לאבטחת חגיגות השנה החדשה בצל האיומים לפיגועי ארגון דאעש במוקדי החגיגות, במיוחד במדינות מערביות.
ב-31 בדצמבר עצרו כוחות הביטחון הטורקיים שמונה פעילי דאעש, בחשד שתכננו לבצע פיגועים לפני ראש השנה האזרחית בבירה אנקרה.
במדינות רבות באירופה סידורי האבטחה הודקו, ומחסומים הוקמו במקומות שונים.
המטה ללוחמה בטרור בישראל פרסם אזהרת מסע להודו ברמה 3, המוגדרת "איום קונקרטי בסיסי".
בעקבות הערכת מצב, פורסם כי ישנה אפשרות למימוש פיגועי טרור נגד יעדים מערביים ותיירותיים "בטווח המיידי".
בעל המועדון אמר לעיתון "הורייט" כי הייתה התרעה מהמודיעין האמריקאי ובעקבותיה החליטו להגביר את האבטחה במקום.
דיווחים ראשוניים מסרו על שני מחבלים מחופשים לסנטה קלאוס, אך בהמשך דווח על מחבל יחיד שלא היה מחופש.
המחבל הגיע למועדון בשעה 01:15 כשהוא נושא רובה קלשניקוב AK-47 מוסתר מתחת למעילו, ירה בשומר בכניסה, נכנס למועדון ופתח בירי ללא הבחנה במבלים.
המחבל שהה שבע דקות במועדון וטען את הנשק האוטומטי שלו פעמיים לפני שנמלט.
בזמן הירי שהו במועדון 700–800 אנשים שחגגו את השנה האזרחית החדשה.
אמבולנסים וניידות משטרה רבות הקיפו את האזור.
אחד הניצולים אמר כי היורה צעק "אללה אכבר" בהתקפה.
ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגוע, ובהודעתו ציין שבמועדון "חגגו את חג הנוצרים הכופרים" ותקף את טורקיה על חלקה במלחמת האזרחים בסוריה.
המחבל נמלט כשהוא משאיר את הרובה מאחוריו, ומשטרת טורקיה פתחה בחיפושים אחריו.
ב-4 בינואר הודיע שר החוץ הטורקי כי זהותו של המחבל מהפיגוע באיסטנבול ידועה לצוות החקירה, אך לא מסר פרטים נוספים.
בימים שלאחר האירוע בוצעו מספר מעצרים באזור איזמיר.
לדברי צוות החקירה ישנם קווי דמיון בין הפיגוע במועדון לבין הפיגוע בנמל התעופה איסטנבול אטאטורק.
ב-17 בינואר דווח שהמחבל נלכד בפרוור של איסטנבול.
הוא זוהה כעבדול קדיר משאריפוב, ממוצא אוזבקי.
בין ההרוגים היו עשרה אזרחים טורקים, אזרח טורקי-בלגי, שבעה קורבנות מסעודיה, שלושה מלבנון, שלושה מעיראק, שניים מתוניסיה, שניים מהודו, שניים ממרוקו, שניים מירדן, והרוג אחד מהמדינות הבאות: כווית, קנדה, ישראל (ליאן נאסר, צעירה מטירה), סוריה ורוסיה.
כמו כן נהרגו שני תושבי בוואריה, אחד מהם אזרח טורקי והשני טורקי-גרמני.
פיגוע הירי בכפר סבא (2002) בוצע על ידי מחבל פלסטיני משכם ב-17 במרץ 2002, בשיאה של האינתיפאדה השנייה.
בפיגוע נרצחה נערה ונפצעו 16 בני אדם.
הפיגוע אירע ביום ראשון בצהריים, בסביבות השעה 12:45. המחבל עמאר עבד אלמג'יד שחרור, בן 27 משכם, שהיה לבוש במעיל שחור הגיע לפינת הרחובות טשרניחובסקי וששת הימים בכפר סבא, בסמוך לבית משפט השלום כפר סבא ולתחנת המשטרה, ופתח באש מאקדחו לעבר עוברי אורח.
המחבל ירה בגבה של נועה אורבך, תלמידת כיתה י"ב שסיימה את יום הלימודים ב"תיכון תל אביב" הסמוך, והיא נהרגה מן הירי.
שני חבריה לבית הספר שצעדו איתה נפצעו מן היריות.
שוטרים שישבו באחת מן המסעדות שברחוב, אנשי משמר בתי המשפט ואזרח ששהה במקום ירו במחבל למוות.
הפיגוע בוצע פחות משנה לאחר פיגוע נוסף שאירע בעיר, כ-100 מטרים ממקום הפיגוע, בו נהרג אזרח כתוצאה מפיצוץ של מחבל מתאבד.
פיגוע הירי בכביש סדום-באר שבע היה פיגוע טרור שהתרחש ביום חמישי, 4 באוקטובר 1956. בפיגוע נרצחו חמישה אזרחים ישראלים ונפצע אחד.
בתגובה יצא צה"ל ל"מבצע שומרון".
בשעות אחר הצהריים של 4 באוקטובר 1956 חדרה חוליה של עשרה חמושים פלסטינים לישראל מירדן.
לאור יום תקפו המחבלים שני ג'יפים בכביש סדום-באר שבע (כביש 25) אשר נסעו דרומית לים המלח, כ-7 קילומטרים מערבית לגבול ירדן–ישראל.
בג'יפים נסעו עובדי חברת "סולל בונה".
המחבלים תקפו בתחילה את הרכב הראשון באמצעות מכונת ירייה ורצחו את כל ארבעת הנוסעים ברכב.
לאחר מכן תקפו המחבלים את הרכב השני.
אחד הנוסעים במכונית השנייה קפץ החוצה בניסיון להימלט מהמחבלים ולהציל את חייו.
המחבלים רצחו אותו בירי מקלעים.
רק אדם אחד, מהנדס אמריקאי אשר נהג ברכב השני, הצליח להימלט מהמקום.
חברי החוליה נעצרו בשובם לירדן על ידי כוח משטרה ירדני.
זמן קצר לאחר מכן הורה המלך חוסיין לשחרר את המחבלים.
דובר משרד החוץ הישראלי ציין שהרצח בוצע על ידי "קבוצה מאורגנת היטב מירדן".
הוא גם ציין כי האירוע מעיד על "המשך מדיניות התוקפנות מצד ירדן".
בעקבות הפיגוע, ובעקבות פיגוע נוסף שאירע ב-4 באוקטובר בו מסתננים מירדן רצחו שני פועלים וכרתו את אוזניהם בסמוך לאבן יהודה, ב-10 באוקטובר ערך צה"ל מתקפת נגד שכונתה "מבצע שומרון", בה חטיבת הצנחנים בפיקודו של אריאל שרון תקפו את תחנת המשטרה בקלקיליה.
לאחר קרב עז פוצץ המבנה.
פיגוע הירי בצומת בני נעים בהר חברון הוא פיגוע ירי שבוצע ב-31 באוגוסט 2010, על ידי מחבלי חמאס שירו לעבר רכב ישראלי סמוך לקריית ארבע.
בפיגוע נרצחו ארבעת הנוסעים ששהו ברכב.
המחבלים נעצרו על ידי הרשות הפלסטינית אך שוחררו זמן קצר לאחר מכן.
ב-8 באוקטובר עצרה ישראל מחבלים הקשורים לפיגוע במבצע בו נהרגו שני פעילי חמאס.
זוג ושני אזרחים נוספים שתפסו טרמפ ברכבם נסעו בכביש 60 בסמוך לקריית ארבע.
בסמוך לכניסה ליישוב החל מחבל פלסטיני לירות על כלי הרכב כאשר הוא רצח את הנהג ובכך גרם למכונית לסטות מהכביש.
לדברי עדי ראייה המחבלים התקרבו למכונית וירו בנוסעים במושביהם מטווח אפס.