tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בכיוון ההפוך, נניח ש- סגורה, ותהי נקודת הצטברות של ; נניח בשלילה שאינה שייכת ל-.
מכיוון שהקבוצה המשלימה של היא קבוצה פתוחה, זוהי סביבה של , ולכן החיתוך בין לבין הקבוצה המשלימה אינו ריק - אבל זו סתירה להגדרה של קבוצה משלימה.
מכאן שנקודת ההצטברות שייכת ל-.
עבור כל קבוצה, הסגור שלה ניתן לייצוג על ידי .
נוכיח זאת תוך שימוש בתכונה שהראינו לעיל:
כיוון ראשון: תהי קבוצה סגורה שמכילה את .
נראה ש- מכילה גם את .
ברור כי כל נקודת הצטברות של היא גם נקודת הצטברות של (כי מוכלת ב-) ומכיוון ש- סגורה היא מכילה את כל נקודות ההצטברות שלה, לכן .
מכיוון שהסגור היא חיתוך כל הקבוצות הסגורות שמכילות את , נקבל .
כיוון שני: ברור כי קבוצה סגורה (כי היא מכילה את כל נקודות ההצטברות שלה), והרי הסגור של מוכל בכל קבוצה סגורה שמכילה את .
משתי ההכללות נובע השוויון המבוקש .
צורת הצגה זו שימושית ונוחה יותר לחישוב הסגור יותר מאשר באמצעות הגדרתו (כקבוצה הסגורה הקטנה ביותר שמכילה את ).
נקודת הטל או טמפרטורת נקודת הטל Td היא הטמפרטורה בה אוויר בלתי רווי יגיע לרוויה תחת לחץ קבוע, כתוצאה מקירור.
כאשר T=Td האוויר נמצא ברוויה, כלומר הלחות היחסית שלו היא 100%.
סמוך לקרקע בטמפרטורה זו נראה טל שהוא התעבות על גופים.
ההתעבות קורית כי האוויר ברוויה והגופים מהווים אירוסול.
נקודת התכה - או טמפרטורת ההיתוך - של חומר מוגדרת כטמפרטורה שבה מצבי הצבירה המוצק והנוזל נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי.
טמפרטורת ההיתוך (וגם הרתיחה) תלויה בלחץ.
מקובל להציג טמפרטורת התכה (או רתיחה) בלחץ חיצוני של אטמוספירה אחת (בנקודת ההתכה, שיעור לחץ האדים של המוצק נמוך בדרך כלל מאטמוספירה אחת).
חומר יכול להישאר במצב הצבירה הנוזלי גם מתחת לנקודת ההתכה, ולהיות במצב של קירור יתר אם אין בו אתרי התגרענות, שתהליך מעבר הפאזה מתחיל סביבם.
את תלות נקודת ההתכה בהרכב תערובת מוצקים מתארים בעזרת דיאגרמת פאזות מוצק-נוזל.
שינויי הנפח במעבר מוצק-נוזל קטנים מאוד.
על כן אין שינוי משמעותי בנקודת ההתכה בלחץ חיצוני משתנה.
בזכוכיות ובפולימרים נהוג לדבר על טמפרטורת מעבר זכוכיתי (glassing temperature) ולא על נקודת התכה (melting point) מכיוון שאין נקודה חדה ומדויקת, טמפרטורה מסוימת, בה החומר הופך ממוצק מסודר לחומר נוזלי אמורפי, אלא מדובר בתחום שלם בו הזכוכית או הפולימר מתרכך ונהיה לאמורפי.
במונח נקודת התכה נעשה שימוש בדרך כלל כאשר דנים בחומרים שנמצאים במצב צבירה מוצק בטמפרטורת החדר, למשל במתכות.
בחומרים המהווים נוזל או גז בטמפרטורת החדר, למשל מים, משתמשים במושג נקודת קיפאון.
נקודת התכה עשויה לשמש קנה מידה לניקיון של חומר מוצק.
נוכחות חומר זר (אף בכמות קטנה), מורידה את נקודת ההתכה של התערובת, אף אם נקודת התכתו של החומר הזר עצמו גבוהה יותר.
יתר על כן, תחום טמפרטורת ההתכה נעשה רחב יותר ונקודת ההתכה אינה חדה.
נקודת התכה חדה (תחום של פחות ממעלה אחת) מצביעה על היות החומר נקי.
בגלל המספר הרב של היוצאים מן הכלל, זו אינה עדות מספיקה.
יש להסתייע גם בשיטות של כרומטוגרפיה.
אם בידינו שני חומרים שנקודת התכתם שווה, ניתן לקבוע במקרים רבים אם הם זהים או שונים, על ידי קביעת נקודת התכה מעורבת.
לצורך זה כותשים היטב תערובת של מספר גבישים מכל אחד משני החומרים וקובעים את נקודת ההתכה של התערובת.
אם נקודת ההתכה של התערובת נמצאה זהה לזו של כל אחד ממרכיבי התערובת, אזי בידינו שני חומרים זהים.
אם החומרים שונים, תהיה נקודת ההתכה של התערובת נמוכה מזו של כל אחד ממרכיביה וירידה זו יכולה להגיע על לכדי 20–30 מעלות מתחת לנקודת ההתכה של המרכיבים.
נקודת ההונאה הוא מותחן שנכתב על ידי הסופר דן בראון.
הספר עוסק בהונאת-ענק, מערכת בחירות לנשיאות ארצות הברית ובכישלונותיה של סוכנות החלל האמריקאית – נאס"א.
מרבית עלילת הספר אורכת 24 שעות, והיא מתרחשת בוושינגטון ובקרחון מילן (הקוטב הצפוני) לסירוגין.
הספר עוסק בתגלית מדהימה המתגלה על ידי נאס"א, סוכנות החלל האמריקאית, שנמצאת במשבר מזה שנים.
הספר עוסק בשני נושאים עיקריים:
נאס"א מגלה מטאוריט, המלא במאובני חרקים; זוהי התגלית המדהימה ביותר מזה 100 שנה, כיוון שזו הוכחה לצורות חיים מחוץ לכדור הארץ.
העם האמריקאי לא מרוצה מתמיכת הממשל ב"בזבזנות-יתר" כספי המסים המוענקים לנאס"א, וזאת לאור הפרויקטים הכושלים שלה.
במצב בו הוסרה כמעט כל התמיכה מהבית הלבן ומנאס"א, לא קשה לסנאטור סקסטון לנצל זאת, בהיותו מתמודד לנשיאות ארצות הברית, מול הנשיא הנוכחי – זאק הרני.
לאחר שמדענים אזרחיים ידועי שם, אותם שלח נשיא ארצות הברית לקוטב הצפוני לאמת את הממצא המדהים, חושדים שמדובר בתרמית, ומוצאים ראיות הגורמות להם לפקפק בממצאים, כוח דלתא נשלח לחסלם.
רובו של הספר עוסק בין היתר במרדף של הכוח במטרה לחסל את המדענים שהצליחו להימלט על נפשם, בדרכים מוזרות ומלאות מזל, וכמו כן על חשיפת האמת מאחורי ההונאה, שלב אחר שלב.
גם כאן, זהותו המפתיעה של המושך בחוטים מתגלת רק לקראת הסוף.
כמו בספריו האחרים של דן בראון, גם בספר זה ישנם שני גיבורים מרכזיים, גבר ואישה, שישנה ביניהם התחלה של יחסים רומנטיים, ומספר רב של התנקשויות וניסיונות לרצח.
כדרכו, בראון הולך על הגבול הדק שבין המדע לבידיון, ומנסה להביא דברים אל גבול האבסורד: צוללת גרעינית שמחלצת את המדענים מעל גוש הקרח באזור הקוטב הצפוני, רגע לפני שהם קופאים למוות, והתפרצות געשית תת-מימית שמתרחשת בדיוק בזמן הקריטי, וגורמת למותו של הנבל.
חיבתו של בראון למדע וטכנולוגיה מופיעה גם בספר זה, באופן בו הוא מביא את החידושים הטכנולוגים האחרונים, גם כאלו שספק אם עברו את שלב האב טיפוס.
רייצל סקסטון – מנתחת מידע העובדת בלא"מ (הלשכה הלאומית לאיסוף מידע).
בתו של הסנאטור סדג'וויק סקסטון.
מייקל טולנד – אוקייאנוגראפר ומפיק מפורסם של סרטי תעודה מדעיים.
זאכארי (זאק) הרני – נשיא ארצות הברית הנוכחי.
סדג'וויק סקסטון – סנאטור בארצות הברית, הרץ לנשיאות מול זאק הרני.
אביה השנוא של רייצל סקסטון.
גבריאל אש – העוזרת האישית של הסנאטור סקסטון.
ויליאם פיקרינג – ראש הלשכה הלאומית לאיסוף מידע.
קורקי מרילנסון – אסטרופיזיקאי מוכשר.
מרג'ורי טנץ' – יועצת בכירה לנשיא ארצות הברית זאק הרני.
לורנס אקסטרום – המנהל של נאס"א.
דלתא 1, דלתא 2 ודלתא 3 – מתנקשים מטעם כוח דלתא.
הספר תורגם לעברית על ידי בועז וייס, ומכיל 413 עמודים, והוצא לאור על ידי מודן בשנת 2005.
נקודת שוויון היא מושג אסטרונומי שמשמעו הזמן בשנה שבו חצי כדור הארץ הדרומי והצפוני מוארים במידה שווה, ולפיכך אורך היום ואורך הלילה שווים.
בצהרי היום לאורך קו המשווה בעת נקודת השוויון השמש נמצאת בזניט.
גאומטרית, נקודת השוויון היא הזמן היחיד שבו יש זווית ישרה בין ציר הסיבוב של כדור הארץ לבין הקו הדמיוני המחבר את מרכז השמש עם מרכז כדור הארץ.
נקודות השוויון מתרחשות בחודש מרץ ובחודש ספטמבר, בכל שנה.
ניתן להתייחס לנקודות השוויון גם כאל נקודות וירטואליות המונחות על מישור המילקה.
מזלות האסטרולוגיה למשל, נמדדים בהתאם לנקודות שוויון אלו.
בעת מיקום השמש בנקודות השוויון, מספר שעות היום שווה למספר שעות הלילה.
לצורך מדידת אורך יום, זריחת השמש מתרחשת כאשר מחצית מגוף השמש נצפה מעל לאופק המזרחי, ושקיעת החמה מתרחשת כאשר מחצית מגוף השמש נצפה יורד אל מתחת לאופק המערבי.
בהתחשב בהגדרה זו, אורך היום (והלילה) הוא בדיוק 12 שעות בנקודת השוויון.
עם זאת, שכיחה יותר הגדרת יום כמשך הזמן בו אור השמש מגיע אל האדמה בהיעדר מכשולים מקומיים.
מאחר שהשמש אינה נקודה אלא עיגול, ואור השמש נשבר באטמוספירה ומשתקף בחזרה אל הארץ, היום בהגדרה זו יהיה ארוך יותר מהלילה בכמה דקות (כ-6 דקות בקו המשווה, ואף יותר מ-24 שעות בסמוך לקטבים), לכן השוויון הלכה למעשה מתרחש כמה ימים לפני נקודת השוויון האביבית וכמה ימים אחרי נקודת השוויון הסתווית.
בצהרי יום השוויון מצויה השמש בזווית ישרה מעל קו המשווה.
ביום זה הזריחות והשקיעות מהירות מבשאר ימות השנה, ובקו המשווה כמעט שאין דמדומי בוקר או ערב.
בין יום השוויון החל בחודש מרץ ליום השוויון החל בספטמבר, קווי הרוחב הצפוניים נוטים כלפי השמש עד לקו הרוחב 23.5° צפון הקרוי חוג הסרטן, הנקודה הצפונית ביותר שבה ניתן לצפות בשמש ישירות ממעל.
הקו הדרומי המקביל נקרא חוג הגדי ומיקומו 23.5° דרום, ובו קווי הרוחב הדרומיים נוטים כלפי השמש בתקופה שבין ימי השוויון של ספטמבר ומרץ.
האזור משני צדי קו-המשווה בין חוג הסרטן לחוג הגדי קרוי האזור הטרופי.
בחצי הכדור הצפוני, נקודת השוויון בחודש מרץ היא נקודת השוויון האביבית, ונקודת השוויון בחודש ספטמבר היא נקודת השוויון הסתווית.
בחצי הכדור הדרומי המצב הפוך.
נקודת השוויון בחודש מרץ מתרחשת בדרך כלל בין היום ה-20 ליום ה-21 בחודש, ונקודת השוויון בחודש ספטמבר בין היום ה-22 ליום ה-23 בחודש.
התאריכים משתנים משום שהשנה הטרופית אינה מורכבת ממספר ימים שלם, ומשום שמסלול כדור הארץ הוא אליפטי, לכן המועד בו מתרחשות נקודות השוויון אינו מחלק את השנה באופן שווה.
נדידתן האיטית של נקודות השוויון (Precession of the Equinoxes - "פרצסיה") קשורה ישירות לנקיפתו של ציר כדור הארץ סביב קוטבי מישור המילקה.
ציר כדור הארץ משלים מחזור נקיפה כל 25,800 שנים לערך.
במשך זמן זה משתנים לאיטם מיקומי הכוכבים כפי שהם נמדדים במערכת הקואורדינטות השמימית המשוונית.
שינוי הקואורדינטות נובע ישירות מנדידתה של מערכת הקואורדינטות עצמה.
שינוי הקואורדינטות של נקודות השוויון הוא בקצב של כמעלה אחת מדי 72 שנים (בכיוון השעון במבט מלמעלה, כלומר מעל קוטבו הצפוני של כדור הארץ).
בתרבות המערבית, היה זה האסטרונום היפרכוס שגילה בשנת 130 לפנה"ס, את נדידת נקודות השוויון.
כיום משערים כי תרבויות עתיקות יותר (כגון מצרים העתיקה ובבל) הקדימו אותו.
נקודת היפוך הוא הזמן במהלך השנה שבו הנטייה של ציר כדור הארץ מגיעה לשיאה מול השמש.
בכל שנה מתרחשות שתי נקודות היפוך: נקודת ההיפוך הקיצית, שבו חצי כדור הארץ אליו מתייחס הדובר נמצא בנטייה מקסימלית לכיוון השמש, ונקודת ההיפוך החורפית, שבו חצי כדור הארץ אליו מתייחס הדובר נמצא בנטייה מקסימלית הרחק מהשמש.
נקודות ההיפוך מתרחשות בסביבות 21 בדצמבר ו-21 ביוני.
נקודת ההיפוך הקיצית מתרחשת ביום הארוך בשנה, והלילה לאחר אותו יום הוא הלילה הקצר ביותר.
התושבים בחצי הכדור הצפוני מציינים את נקודת ההיפוך הקיצית ב-21 ביוני.
התושבים בחצי הכדור הדרומי מציינים את נקודת ההיפוך הקיצית ב-21 בדצמבר.
ביום בו מציינים את נקודת ההיפוך השמש נמצאת בנקודה הצפונית ביותר שלה, בהתאם לקו הרוחב משתנה אורך היום.
בשיקגו למשל היום נמשך (ב-21 ביוני 1999) 15 שעות ושתי דקות.
ככל שעולים צפונה היום מתארך והלילה מתקצר, עד שבאזור הקוטב הצפוני יש אור גם בלילה.
נקודת האל-חזור הוא ספרו של רונן ברגמן, המתאר את מלחמת המודיעין הישראלי באיראן ובחזבאללה.
הספר נערך על ידי שחר אלתרמן ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן בשנת 2007.
הספר מתאר את יחסי איראן–ישראל, אשר נקטעו עם תפיסת השלטון באיראן על ידי ח'ומייני בשנת 1979. הספר מתאר את המאבק שהחל אז בין ישראל לאיראן וזאת בהסתמכות על מסמכים שונים ושיחות עם גורמים בכירים ב-20 מדינות, וכן תוך תיאור מפורט של פרשיות חשאיות ומבצעים עלומים שלא פורסמו.
לצד זאת כולל הספר ניתוח ותיאור מקיף של משנתו של ח'ומייני, האופן בו הצליח לתפוס את השלטון ולהחזיק בו, מאבקי הכוחות הפנימיים בשלטון בטהראן מחד גיסא, ובקהילת המודיעין הישראלית מאידך גיסא, הפיכת חזבאללה לכוח הצבאי והפוליטי הדומיננטי בלבנון, ועוד.
נקודת התלקחות או נקודת הצתה עצמית היא הטמפרטורה הנמוכה ביותר שבה חומר מתלקח מעצמו בסביבה אטמוספירית רגילה (לחץ של אטמוספירה אחת וריכוז חמצן של כ-21%), ללא הפעלה של מקור הצתה חיצוני.
בטמפרטורה זו קיימת רמה מספקת של אנרגיית שפעול, לצורך יצירת בעירה.
טמפרטורת ההתלקחות של חומר כימי תלויה בלחץ המופעל עליו ובריכוז החמצן בסביבה שבה הוא נמצא.
ככל שהלחץ הסביבתי וריכוז החמצן עולים, כך יורדת טמפרטורת ההתלקחות העצמית.
גם כמות החומר היא בעלת השפעה על נקודת ההתלקחות והיא יורדת ככל שנפח החומר גדל.
נקודת התלקחות של חומר אינה תואמת בהכרח את נקודת הרתיחה או את נקודת ההבזק שלו, אלא קשורה יותר לכושר החימצון שלו.
הזמן שבו לוקח לחומר להגיע לנקודת ההתלקחות שלו מתקבל מן הנוסחה הבאה:
= מוליכות תרמית של החומר
= החום הסגולי של החומר
= הטמפרטורה במעלות קלווין שבה מצוי החומר.
= שטף החום המופעל על החומר
נקודת המסתורין הוא אתר תיירות הסמוך לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
מפעיליה של בקתה באתר טוענים כי מתרחשות בה לכאורה תופעות הסותרות את חוקי הפיזיקה המקובלים באשר להשפעת כוח הכבידה של כדור-הארץ.
לטענתם הדבר גורם לכך שהמבקרים במקום נראים נוטים בזווית לא טבעית כלפי מישור הקרקע, כדור מתגלגל במעלה קרש ועוד מספר תופעות דומות.
בשנת 1939 רכש ג'ורג' פרת'ר שטח אדמה הנמצא במרחק של כ-5 ק"מ צפונית לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה, כדי להקים בו את ביתו.
לטענתו של פרת'ר, המודדים שסיירו במקום לקראת בניית הבית, הבחינו בהפרעות למצפן שבידם.
מאוחר יותר אף הסתבר, לטענתו, שהבקתה שנבנתה סטתה מספר מטרים ממקומה המקורי.
מאחר שלכאורה התגלתה בבקתה נטייה לא טבעית של עצמים ביחס למישור הקרקע (משיכה של שלוש עד חמש מעלות לכיוון דרום-מערב), הפך פרת'ר את הבקתה בשנת 1941 לאתר מסחרי בשם "The Mystery Spot" - "נקודת המסתורין", והמבקרים בו מוזמנים להתנסות בחוויה שונה ומיוחדת בתחושתם באשר למיקומם במרחב.
בבקתה מספר אלמנטים, ובהם: מדרגות שהעומד עליהן נראה נוטה לכיוון הקרקע בעוד שהוא עצמו מרגיש כעומד באופן רגיל, קרש הגורם לכאורה לכדור להתגלגל מלמטה למעלה, קרש מפולס שחציו נמצא בתחום שטח הסטייה וחציו לא, והמבקר שעומד על קצה הקרש שבתחום הסטייה נראה גבוה בכ-15 ס"מ מהעומד בצידו האחר של הקרש.
סביבת הבקתה אף היא אינה רגילה, שכן העצים שמסביבה גדלו כך שחלקם התחתון פונה לכיוון הבקתה ורק חלקם העליון "התיישר" והמשיך לצמוח בניצב לאדמה.
התופעה היא אשליה אופטית המוכרת ממקומות רבים בעולם, כולל בישראל במקום הנקרא הכביש המכושף.
האשליה נוצרת מכך שהסביבה מוטה, באופן טבעי ואולי גם מכוון, בצורה לא רגילה לצופה האנושי, והמוח מפרש את יחסי הגבהים בצורה לא נכונה.
מפעילי האתר מספרים לתיירים על מספר תאוריות חלופיות, הנעות בין נוכחות של גז מטשטש ועד להשפעה של חוצנים.
נקודת המפנה: "חשיבותם הגדולה של הדברים הקטנים" הוא ספרו של מלקולם גלדוול.
הספר פורסם לראשונה על ידי Little Brown בשנת 2000. הספר תורגם לעברית על ידי עפרה אביגד, ויצא לאור על ידי הוצאת ידיעות אחרונות.
גלדוול מגדיר את "רגע המסה הקריטית, הסף, נקודת הרתיחה" כנקודת המפנה.
הספר מנסה להסביר ולתאר את "מסתרי" השינויים הסוציולוגיים המתווים את חיי היומיום.
הוא טוען כי הדרך הטובה ביותר להבנת התפשטות של רעיונות, מסרים, התנהגויות ומוצרים היא להתייחס אליהם כאל מגפה.
לכל מגפה יש נקודת מפנה.
חלק מהדוגמאות לשינויים המוזכרות בספר הן: התפשטות להיטי אופנה (נעלי Hush Puppies בשנות ה-90), הפיכת תוכניות טלוויזיה מסוימות לפופולריות ביותר ("רחוב סומסום") וגאות ודעיכה של גלי פשע בניו יורק.
ניקוי רחובות ניו יורק, הזדקנות האוכלוסייה במעט ושיפור קטן בנוכחות המשטרה יצרו אפקט דרמטי של ריסון הפשע.
שלושה מאפיינים משותפים לכל הדוגמאות – הידבקות, השפעה גדולה של גורמים קטנים והתרחשותו של שינוי מהיר ודרמטי בעת ההגעה לנקודת המפנה.
גלדוול מתאר את "שלושת כללי המגפה" (שלושת "סוכני השינוי") המביאים לנקודות מפנה:
"כלל המיעוט": לאנשים מסוימים חשיבות רבה יותר מאשר לאחרים.
כלכלנים מכנים זאת "עיקרון ה-20/80" לפיו בכל מצב נתון כ-80 אחוז בקרוב מסך כל העבודה מתבצעים על ידי 20 אחוז מהמשתתפים.
מקשרים, אלו האנשים אשר "מחברים אותנו לעולם".
הם מתאפיינים ברשתות חברתיות של למעלה ממאה אנשים.
גלדוול מזכיר מספר דוגמאות, ביניהן: הניסוי של מילגרם לפתרון "בעיית העולם הקטן" ומשחק הטריוויה "שש דרגות של קווין בייקון".
אנשים אלו ניחנו בכישרון מיוחד לאחד את העולם.
יכולתם להקיף עולמות רבים ושונים היא פועל יוצא של מרכיב פנימי באישיותם – צירוף של סקרנות, ביטחון עצמי, כישרון ליצירת קשרים חברתיים ומרץ בלתי נדלה.
המקשר הוא ה"דבק החברתי" אשר יפיץ את המסר.
ידענים, אלו הם מומחי ידע, אלה שיקשרו אותנו לידע חדש.
הם צוברים ידע ומשתפים אותו עם אחרים.
ידען רוצה בדרך כלל לפתור את בעיותיו שלו באמצעות פתרון בעיות של אחרים.
לידען היכולת להתחיל "שמועה מפה לאוזן" הודות לידע שלו, מיומנויותיו החברתיות ויכולתו לתקשר.
הידען יספק את המסר, יתחיל אותו.
אנשי מכירות – "משכנעים", אנשים כריזמטיים עם מיומנויות משא ומתן.
הם בעלי הכישרון לגרום לאחרים להסכים עימם.
איש המכירות ישכנע אותנו בנכונות המסר.
"יסוד הדביקות": אותו תוכן שגורם למסר להיות זכיר במיוחד.
תוכנית הטלוויזיה הפופולרית "רחוב סומסום" מדגימה את יסוד הדביקות אשר התווסף לתוכן החינוכי שלה באמצעות הוספת ערך בידורי.
כוחו של ההקשר: אנו רגישים ומושפעים מאוד מסביבתנו.
"מגפות רגישות לתנאים ולנסיבות של הזמן והמקום בו הן מתרחשות".
מעבר לגודל זה יהיה קשה להגיע להסכמה ולפעול יחדיו.
לכן, מסר קבוצתי מדבק כאשר קבוצה אינה עולה על גודל זה.
מסקנות – מיקוד, בדיקה ואמונה
מיקוד: כדי להתחיל "מגפה מוצלחת" רצוי להתמקד באותם אנשים שהוזכרו ב"כלל המיעוט": מקשרים, ידענים ואנשי מכירות, אף אחד אחר אינו חשוב.
יש להתמקד בפתרון הפשוט ביותר, היות שהוא מאפשר לפתור בעיה תוך השקעה מזערית של מאמצים, זמן וכסף.
בדיקה: יש לנהוג בשיקול דעת, היות שהעולם לא תמיד מתאים לאינטואיציות שלנו.
לתקשורת האנושית מערכת כללים משל עצמה אשר לעיתים סותרת את האינטואיציה.
אמונה: ביסודן של "מגפות מוצלחות" חייבת להיות האמונה שהשינוי אפשרי.
אנשים יכולים לשנות באופן קיצוני את התנהגותם או אמונותיהם, היות שהם מושפעים במידה רבה מסביבתם, מההקשר ומהאנשים הסובבים אותם.
גלדוול קיבל מקדמה של מיליון וחצי דולר לכתיבת ספר זה, אשר נמכר ב-1.7 מיליון עותקים עד לשנת 2006. בתקופה זו גלדוול הרוויח כ-40,000$ להרצאה.
המכירות עלו שוב ב-2006 לאחר פרסום ספרו הבא – "ממבט ראשון".
עם כניסתו של רב ניצב יוחנן דנינו לתפקיד מפכ"ל משטרת ישראל בשנת 2011 הוא רכש וחילק לכל קציני המשטרה מדרגת סגן ניצב ומעלה את הספר והכתיר את תקופת המפכלות שלו בכותרת "דרך המפנה".
גלדוול נשען בעיצוב "כלל המיעוט" על ניסוי "שש דרגות הריחוק" של סטנלי מילגרם אשר נעשה בסוף שנות השישים.
בניסוי זה הוכח כי מספר מצומצם מאוד של אנשים מקושרים לכל היותר בכמה צעדים, וכל השאר מקושרים לעולם כולו דרך קבוצת מיעוט מיוחדת זו.
ברם אולם, דנקן ווטס מאוניברסיטת קולומביה שחזר על הניסוי ב-2003 הראה שקיומם של אותם אנשים "מחברים" אינו קריטי.
לטענתו, התאוריה של גלדוול אינה עומדת בקנה אחד עם המחקרים מ-10 השנים האחרונות בתחום.
גם בנוגע להשפעת "תאוריית החלונות השבורים" על ירידת רמת הפשע בניו יורק חלוקות הדעות.
נקודת העשן בשמן היא הטמפרטורה שבה שומן או שמן בישול מתחיל להתפרק לגליצרול וחומצות שומן חופשיות, ומייצר עשן כחלחל.
בהמשך הגליצרול מתפרק לאקרוליין שהוא המרכיב של העשן.
האקרוליין בעשן עשוי לגרום גירוי בעיניים ובגרון.
נקודת העשן מסמנת גם את תחילת היווצרות של טעם רע וירידה בערכים התזונתיים של השמן.
לכן, נקודת העשן היא שיקול מרכזי בבחירת שמן לטיגון, נקודת העשן של השמן הספציפי מכתיבה את הטמפרטורה שלו במרבית השימושים ולכן את היישומים האפשריים שלו.
לדוגמה, היות שטיגון עמוק הוא תהליך בטמפרטורה גבוהה מאוד, הוא דורש שומן עם נקודת עשן גבוהה.
בהפרש ניכר מהטמפרטורה של נקודת העשן נמצאת נקודת הבזק, שהיא הנקודה שבה אדי השמן יוצרים תערובת דליקה עם האוויר.
במהלך מטר מטאורים, נראה כאילו כל המטאורים מגיעים מאותה נקודה ברקיע.
נקודה זו מכונה "נקודת ההקרנה" של המטר, אך למעשה המטאורים נעים כולם בקווים מקבילים לעבר כדור הארץ, ונקודת ההקרנה היא תוצאה של פרספקטיבה, בדומה לפסי רכבת ישרים ה"נפגשים" באופק לעיני צופה העומד עליהם .
צופה אומנם עשוי לראות מטאור בכל מקום בשמיים, אך כיוון התנועה, אם מתחקים אחר נתיב הגעתו, יצביע על נקודת ההקרנה.
מטאור שלא מצביע על נקודת ההקרנה הידועה הוא מטאור ספורדי (אקראי, לא סדיר) ואינו נחשב כחלק מהמטר.
מִטְרוֹת המטאורים השונים מכונים על שם קבוצת הכוכבים שבה נמצאת נקודת ההקרנה שלהם, כגון ה"פרסאידים" על שם הקבוצה פרסאוס, ה"לאונידים" על שם קבוצת אריה (leo), ה"אוריונידים" על שם קבוצת אוריון, וכדומה ביתר המְטָרוֹת.
נקודת ההקרנה של מִטְרוֹת מטאורים רבים משתנה תוך כדי התקופה שבה מתרחש המטר.
לדוגמה, נקודת ההקרנה של האלפא אאוריגידים זזה יותר ממעלה כל לילה.
מִטְרוֹת מטאורים נגרמים בדרך כלל משְׁבָלִים של אבק ופסולת שנותרים אחרי מעבר שביט.
האבק הזה ממשיך לנוע לאורך השובֶל של השביט, וכאשר כדור הארץ חולף דרכו, אבנים ואבק נכנסים לתוך אטמוספירת כוכב הלכת וכך נוצר מטר מטאורים.
מכיוון שכל האבק נע באופן כללי באותו כיוון, המטאורים שפוגעים באטמוספירה "מצביעים" כולם על הכיוון של מסלול השביט, ובגלל המרחק הרב נראה כאילו כל המטאורים בוקעים מאותה נקודה.
יוצא דופן בדרך היווצרותו הוא מטר הג'מינידים, שנגרם מחדירת חלקיקים משובל האסטרואיד 3200 פאת'ון (Phaethon) לאטמוספירה, שככל הנראה מתאים להיות אסטרואיד פאלאדיאני.
נקודת ההקרנה של מטר הג'מינידים נמצאת בקבוצת הכוכבים תאומים (gemini).
מיקום נקודת ההקרנה הוא גורם משפיע מאוד בצפייה במטאורים.
אם נקודת ההקרנה נמצאת על קו האופק או מתחת לו, ניתן יהיה לראות מספר מועט, אם בכלל, של מטאורים.
זאת מכיוון שהאטמוספירה מגינה על הארץ מפני רוב הפסולת, ורק המטאורים שבמקרה נעים בקו משיק כמעט לפני כדור הארץ יהיו ניתנים לצפייה.
נקודת ווטרבואוט הוא הקצה המערבי הנמוך ביותר של חצי האי המצוי בין מפרץ פאראדייס לבין מפרץ אנדרוורד בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הנקודה היא חצי אי בחלקה ואי בחלקה, והיא מופרדת מהיבשה רק בשעות הגאות (ובשעות השפל היא חצי אי).
הבסיס האנטארקטי הצ'יליאני גונזלס וידלה ממוקם בחצי האי.
החוף נסקר לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בשנת 1898.
שמו של חצי האי נותן לו על ידי תומאס וו.
Lester) שהתגוררו בבקתה על האי (שנבנתה מסירה הפוכה) בין ינואר 1921 - ינואר 1922, וחקרו ומיפו את האזור.
שרידי הבקתה והסירה הוכרזו כאתר היסטורי במסגרת אמנת אנטארקטיקה, בעקבות הצעה של הממלכה המאוחדת וצ'ילה.
זאבל פוינט היא לשון יבשה סלעית מכוסה קרח, המהווה את הקצה הדרומי מערבי של מפרצון בוראגארה, בחוף המערבי של האי בראבנט שבארכיפלג פאלמר, למול חוף חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
המפרץ נוצר כתוצאת מנסיגת קרחון רש, בראשית המאה ה-21.
הנקודה ממוקמת 2.08 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת דוונה, 2.4 קילומטרים צפונית מזרחית לנקודת אומאן ו-6.9 קילומטרים מזרחית-צפונית-מזרחית לאי גאנד.
הנקודה נקראת על שם הכפר זאבל (Забел) שבמערב בולגריה.
נקודת וון דר וול היא לשון יבשה נמוכה מכוסה קרח, בצידו הדרומי של האי ת'רסטון, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הלשון בולטת לתוך מצר פיקוק, ופונה לעבר הקצה הצפון-מזרח של האי שרמן.
הנקודה מופתה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.
הנקודה נקראת על שמו של ג'י.
Von der Wall), נהג טרקטור ומכונאי במשלחת החקר של ריצ'רד בירד בין השנים 1933–1935.
נקודת האריס היא לשון יבשה סלעית בחוף שקלטון - הצד המערבי של מדף הקרח רוס, שבאנטארקטיקה.
הנקודה נמצאת 11 קילומטרים דרומית לראש יאנג שבצידו הדרומו של מפרץ בואומונט.
הנקודה נקראת על שמו של הרמן ד.
Harris); שהיה האחראי הראשי מטעם חיל הרפואה של ארצות הברית בטייסת צי ארצות הברית VX-6.
האריס הקים מרפאה בתחנת הקוטב הדרומי, במהלך מבצע דיפ פריז בשנת 1961.
נקודת ההיפוך החורפית או נקודת ההיפוך של דצמבר או יום ההיפוך של חודש דצמבר הוא אירוע אסטרונומי שבו חצי הכדור הצפוני נוטה בזווית המקסימלית הרחק מהשמש, מה שיוצר את היום הקצר ביותר בשנה והלילה הארוך ביותר בשנה.
אירוע נקודת ההיפוך מתרחש לרוב ב-21 בדצמבר, אך עשוי להשתנות ביום קדימה או אחורה, על פי הלוח הגרגוריאני.
שם נוסף ידוע עבור האירוע הוא ההיפוך הדרומי.
בחצי הכדור הצפוני, יום ההיפוך של חודש דצמבר הוא יום נקודת ההיפוך החורפית, ואילו בחצי הכדור הדרומי הוא נקודת ההיפוך הקיצית.
אירוע אסטרונומי זה מצוין במקומות שונים בכדור הארץ, בין היתר בסטונהנג' שם מתכנסים מאמינים של דת המתיימרת להזכיר את הדתות הפגניות שאנשיהן אכלסו את אזור סטונהנג' לפני אלפי שנים.
לפי המסורת נבנה האתר העצום הזה כדי לציין את ימי ההיפוך.
ציר הסיבוב של כדור הארץ מוטה ביחס לתנועה של כדור הארץ סביב השמש.
התוצאה של ההטיה בתנועת כדור הארץ ביחס לשמש היא תחלופת עונות השנה.
במחצית הראשונה של השנה, השמש נמצאת במיקום גבוה בשמים, ובמחצית השנייה של השנה השמש נמצאת במיקום נמוך יותר.
ב־21 בדצמבר השמש נמצאת בנקודה הנמוכה ביותר בחצי הכדור הצפוני, לכן בחצי הכדור הצפוני זהו היום הקצר ביותר בשנה והלילה הארוך ביותר, כך ששעות החושך הן מקסימליות.
בחצי הכדור הצפוני נהוג לציין יום זה כיום הראשון של החורף.
שנת השמש של חודש ההיפוך בדצמבר היא שנה טרופית המבוססת על נקודת ההיפוך החורפית.
זהו משך הזמן שבסמוך לנקודת ההיפוך החורפית.
האורך של שנת ההיפוך בדצמבר היה יציב יחסית בשנים שבין 6000 לפני הספירה לשנת 2000, החל מ-49:30 (דקות: שניות) עד 50:00 כאשר הזמן עמד על 365 ימים וחמש שעות.
החל משנת 2000 האורך הזה הולך ומתקצר.
במהלך ההיסטוריה הוצעו שיטות שונות לחישוב השנה, חלקן היו מבוססות אסטרונומיה – בעיקר נקודות השוויון בסתיו ובאביב (בספטמבר ובמרץ), ונקודות ההיפוך בקיץ ובחורף (ביוני ובדצמבר).
ימי ההיפוך קלים יותר לצפייה כאשר ניתן לראות מתי השמש נמצאת בנקודה הדרומית ביותר - בחצי הכדור הצפוני בחורף, או הצפונית ביותר - בחצי הכדור הדרומי בקיץ.
אורך היום בסמוך לנקודת ההיפוך החורפית
הטבלאות הבאות מכילות מידע על אורך שעות האור ב 22 בדצמבר, בסמוך לנקודת ההיפוך החורפית בחצי הכדור הצפוני ונקודת ההיפוך הקיצית של חצי הכדור הדרומי (נקודת ההיפוך של דצמבר).
המידע נלקח מהאתר של המכון המטאורולוגי הפיני ב-22 בדצמבר 2015, ומכמה אתרי אינטרנט אחרים.
נקודת וילאגרה היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרצון בורצ'אר.
נקודת וילאגרה ממוקמת 3.07 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מרקלי; 2.35 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית לנקודת יירצ'ק; ו- 3.06 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת גארמן.
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי ארגנטינה.
נקודת וליקאן היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרום מזרחי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של הכניסה למפרצון ניקולוב.
הנקודה ממוקמת 12.65 קילומטרים דרומית - מערבית מכף סמית'; 4.3 קילומטרים צפונית - מזרחית מנקודת סרדץ; ו-4.15 קילומטרים דרום-מזרחית מפסגת דרינוב.
הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
הנקודה נקראת על שם הכפר וליקאן שבדרום בולגריה.
נקודת הרמס היא ראש (לשון יבשה) המהווה את הקצה של מצוק היוצא מרכס מאונטרניר, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הנקודת ממוקמת בנקודת ההתמזגות בין קרחון אייסברייקר וקרחון פיצג'רלד.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
הנקודה נקראת על שמו של אגוסטיב א.
Hermes, Jr), מצי ארצות הברית, שהיה מכונאי תעופה בשדה התעופה ויליאמס (Williams Field), שבמצר מקמרדו, במהלך מבצע דיפ פריז של צי ארצות הברית, בשנים 1967 ו- 1968.
באנליזה מרוכבת, נקודת הסתעפות של פונקציה מרובת-ערכים היא נקודה שתנועה רציפה במעגל קטן סביבה לאורך יריעת הפונקציה אינה חוזרת לאותה נקודה.
פונקציות מרובות ערכים נלמדות דרך יריעות רימן, ובאופן כללי יותר - יריעות אלגבריות.
אפשר לסווג נקודות הסתעפות לשלוש מחלקות: נקודות הסתעפות אלגבריות, טרנסצנדנטיות ולוגריתמיות.
נקודות הסתעפות אלגבריות מתקבלות, באופן טיפוסי, במעבר בין פתרונות שונים של משוואה פולינומית; לדוגמה, בפונקציה (כאשר היא פונקציה כפולת-ערכים של ), הנקודה היא נקודת הסתעפות אלגברית.
תופעה זו נחקרת באמצעות המונודרומיה של הפונקציה.
על אף ההסתעפות, היא פונקציה רציפה של גם בראשית.
לעומת זאת, נקודות שבהן יש מונודרומיה לא טריוויאלית וסינגולריות עיקרית הן נקודות הסתעפות לא אלגבריות.
בתורת הפונקציות מתאר המונח נקודת הסתעפות בדרך כלל נקודות מן הטיפוס הראשון, ובשאר תחומי האנליזה - נקודות הסתעפות במובן הרחב יותר.
יהי תחום פתוח ופשוט קשר במישור המרוכב, ותהי פונקציה הולומורפית המוגדרת על .
אם אינה קבועה, לקבוצת הנקודות הקריטיות (הנקודות שבהן הנגזרת מתאפסת) אין נקודות הצטברות.
לכן, כל נקודה קריטית נמצאת במרכזו של מעגל קטן מספיק, , שהסגור שלו אינו כולל אף נקודה קריטית נוספת.
תהי המסילה המתארת את העיגול התוחם את , בכיוון החיובי.
מספר הליפוף (winding number) של ביחס ל- הוא מספר טבעי , הקרוי אינדקס הסיעוף (ramification index) של .
אם האינדקס הזה גדול מ-1, הערך הקריטי הוא נקודת הסתעפות אלגברית.
מצב זה שקול לכך שקיימת פונקציה הולומורפית כך ש-.
באופן טיפוסי איננו מתעניינים בפונקציה עצמה, אלא בפונקציה ההפוכה; אלא שבסביבה של נקודת הסתעפות, הפונקציה אינה הפיכה במובן הרגיל של המלה, אלא בתור פונקציה מרובת ערכים.
זהו המצב באופן כללי יותר כאשר הפונקציה מוגדרת על ידי משוואה ולא באופן ישיר.
משטחי רימן מספקים מסגרת אחידה לכל הדוגמאות האלה.
תהי פונקציה אנליטית כללית המוגדרת בעיגול מנוקב סביב .
ל- יש נקודת הסתעפות טרנסצנדנטית אם היא נקודת סינגולריות עיקרית, כך שההמשכה האנליטית של ענף אחד של הפונקציה לאורך מסילה המקיפה את הנקודה, מגיעה לענף אחר שלה.
לדוגמה, הראשית היא נקודת הסתעפות טרנסצנדנטית של כאשר מספר שלם.
בדוגמה זו, חבורת המונודרומיה סביב הראשית היא סופית: הקפת הראשית פעמים חוזרת לאותו ענף אנליטי.
כאשר חבורת המונודרומיה אינסופית, הנקודה נקראת נקודת הסתעפות לוגריתמית, משום שהדוגמה הטיפוסית לכך היא הלוגריתם המרוכב בסביבת הראשית: בכל הקפה של הראשית, הלוגריתם גדל ב-, ולכן חבורת המונודרומיה היא החבורה הציקלית האינסופית.
בגאומטריה אלגברית אפשר להכליל את המושג של נקודת הסתעפות לכל העתקה בין שני עקומים אלגבריים.
שדה הפונקציות הוא הרחבת שדות של .
ממד ההרחבה הזו נקרא הדרגה של .
נניח ש- בעלת דרגה סופית, ותהי נקודה של .
אינדקס הסיעוף של מוגדר באופן הבא.
יהי פרמטר מקומי ב-, כלומר פונקציה רגולרית המוגדרת בסביבה של .
משיכת על ידי מגדירה פונקציה רגולרית על , והאינדקס מוגדר לפי , כאשר היא ההערכה של החוג המקומי של הפונקציות הרגולריות ב-.
הנקודה נקראת נקודת הסתעפות כאשר .
נקודת הולדפאסט היא לשון יבשה באזור חוף לובה של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הצד הצפון-מזרחי של הכניסה לפיורד לאלמאנד, ואת הצד הצפון-מערבי של הכניסה למפרצון צ'פרה, שבחצי האי פרניק.
לשון היבשה ממוקמת 22 קילומטרים דרומית-מערבית מכף ריי.
בסמוך מצפון-מערב לנקודה מצויה קבוצת האיים סלעי מיסט.
גושי (מקבצי) קרח הנשפכים לים מצפון לנקודה (מצפון לפיורד לאלמאנד) נשארים מחוברים זה לזה למשך זמן ארוך יותר, מגושים (מקבצים) הנשפכים לים מדרום לנקודה.
משמעות המילה "הולדפאסט" באנגלית היא "לאחוז חזק" או "להיאחז".
נקודת ויליאמס או ויליאמס פוינט היא לשון יבשה, המהווה את הקצה הצפוני של חצי האי וארנה, ולכן גם את הקצה הצפון מזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה .
מצר הים מעבר איגליקה מפריד בין נקודת ויליאמס לבין ארכיפלג איי זד שמצפון לאי ליווינגסטון.
נקודת ויליאמס ממוקמת 9.47 קילומטרים מצפון לפסגת מיזייה שברמת וידין;
נקודת ויליאמס ממוקמת 8.8 קילומטרים ממזרח לאי דסוליישן;
נקודת ויליאמס ממוקמת 1.5 קילומטרים מדרום לאיי זד;
נקודת ויליאמס ממוקמת 5.5 קילומטרים ממערב לנקודת דאף שבאי גריניץ';
האזור מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1822, ולאחר מכן על ידי סוקרים צ'יליאניים בשנת 1971, על ידי סוקרים ארגנטינים בשנת 1980, על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1991, ועל ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
פרסום משנת 1820 מתגלה שסמית' נתן את השם 'ויליאמס' ללשון יבשה באזור בו מצויה נקודת ויליאמס.
נקודת וונד היא לשון יבשה היוצרת את הקצה המזרחי של האי ראגד הממוקם למול החוף המערבי של חצי האי ביירז הממוקם בקצה המערבי של האי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
נקודת וונד ממוקמת 1.05 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת ראדב;
נקודת וונד ממוקמת 1.31 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת הרינג;
נקודת וונד ממוקמת 2.03 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת לאגר;
הנקודה התגלה על ידי צידי כלבי ים בראשית המאה ה-19.
הנקודה נקראת על שם וונד, שליט בולגר אשר שלט בקווקז והקים את נסיכות ואנאנד בארמניה בשנים 20–32 לפני הספירה.
נקודת ואראדרו היא לשון יבשה, הבולטת לתוך מפרץ בארקליי, מתוך חופי רוברי, שבחצי האי ביירז, במערב האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרצון באבא טונקה.
גבעת ואראדרו (שגובהה 116 מטרים מעל פני הים) מתנשאת מעל נקודת ואראדרו.
נקודת ואראדארו ממוקמת 6.46 קילומטרים דרום-מזרחית מנקודת אסקס;
נקודת ואראדארו ממוקמת 1.19 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת וילארד;
"ואראדרו" בספרדית משמעו בית סירות.
באזור הנקודה קרחונים ימיים "נתקעים" ו"חונים".
נקודת הרמוני או נקודת הארמוני או הארמוני פויינט היא לשון היבשה הממוקמת בסמוך ממערב למפרצון הרמוני, בקצה המערבי של חצי האי גואנגז'ו, באי נלסון, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
גובהה של הנקודה 40 מטרים מעל פני הים.
אזור נקודת הרמוני, יחד עם הסביבה הסמוכה לו הוכרזה כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי ארגון BirdLife International, וזאת בשל היותו נקודת רבייה של מינים רבים של ציפורים מקננות.
האזור מהווה חלק מאזור האנטארקטי המוגן במיוחד ASPA 133)
באזור מצויה אחת ממושבות הרבייה של פינגוויני רצועת-הסנטר הגדולות ביותר באנטארקטיקה - בה 90,000 זוגות.
ציפורים אחרות המקננות באתר הן פינגווינים לבני-אוזן (3,300 זוגות), קורמורנים קייסריים (45 זוגות), יסעורוני וילסון ויסעורוני שחורי-בטן (ביחד 1,000), יסעורוני ענקיים דרומיים (485 זוגות), יסעורוני הכף (480 זוגות), חמסנים חומים (60 זוגות), כיאניסים לבנים (140 זוגות), שחפי הקלפ (130 זוגות) ושחפיות אנטארקטיות (170 זוגות).
האתר מוגן כ-אספה 133. הטופוגרפיה שלה היא גלית, עולה ל-40 מ', עם זרמים רבים הצמחייה השופעת שלה כוללת טחבים, חזזיות, ושני מינים של צמח כלי דם – עשב שיער אנטארקטיקה ו פרלוורט אנטארקטיקה.
נקודת רוס מופתה לראשונה על ידי אנשי סקרי דיסקוברי (DI personnel) אשר הפליגו, בשנת 1935, על ספינת המחקר המלכותית דיסקברי II (Discovery II).
נקודת האמר או האמר פוינט היא לשון יבשה סלעית היוצאת מהחוף הצפוני של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
נקודת האמר יוצאת אל תוך מעבר דרייק.
נקודת האמר יוצרת את הצד הדרום מערבי של פתחו של מפרצון נבסטינו, ואת הצד הצפון-מערבי של פתחו של מפרץ נמל קלות'ייר.
נקודת האמר מהווה את הקצה הצפוני של האי בואטין, המחובר לאי רוברט בדרום על ידי מורנת מסוכ טומבולו שאורכה 250 מ'.
נקודת האמר ממוקמת 2.08 קילומטרים דרום-מערבית לנקודת קתרינה;
נקודת האמר ממוקמת 6.79 קילומטרים מערבית - צפונית לנקודת ניואל;
נקודת האמר ממוקמת 5.17 קילומטרים צפון-מזרחית לפורט ויליאם (האי רוברט)
נקודת האמר ממוקמת 2.24 קילומטרים דרום-מזרחית לאי הייווד.
אזור לשון היבשה מופה לראשונה על ידי סוקרים צ'ילאנים בשנת 1962 מיפוי נוסף, נעשה על ידי סוקרים צ'יליאנים בשנת 1971, סוקרים בריטים מיפו את האזור בשנת 1968; סוקרים בולגרים מיפו את האזור בשנת 2009.
שם לשון היבשה הוא תיאורי.
נקודת ההיפוך הקיצית או נקודת ההיפוך של יוני או יום ההיפוך של חודש יוני, הידוע גם בשם ההיפוך הצפוני, הוא אירוע נקודת ההיפוך המתרחש בכל שנה, לרוב ב -21 ביוני, אך עשוי להשתנות ביום קדימה או אחורה, על פי הלוח הגרגוריאני.
בחצי הכדור הצפוני, יום ההיפוך של חודש יוני הוא נקודת ההיפוך הקיצית, ואילו בחצי הכדור הדרומי הוא נקודת ההיפוך החורפית.
ציון הדרך האסטרונומי הזה מצוין במקומות שונים בכדור הארץ, בין היתר בסטונהג' שם מתכנסים מאמינים של דת המתיימרת להזכיר את הדתות הפגניות שאנשיהן אכלסו את אזור סטונהנג' לפני אלפי שנים.
ב־21 ביוני השמש נמצאת בנקודה הגבוהה ביותר בחצי הכדור הצפוני, לכן בחצי הכדור הצפוני זהו היום הארוך ביותר בשנה והלילה הקצר ביותר, כך ששעות החושך הן מינימליות (בישראל לדוגמה כ-10 שעות חושך).
בחצי הכדור הצפוני נהוג לציין יום זה כיום הראשון של הקיץ.
אורך היום בסמוך לנקודת ההיפוך הקיצית
הטבלאות הבאות מכילות מידע על אורך שעות האור ב 22 ביוני, בסמוך לנקודת ההיפוך הקיצית בחצי הכדור הצפוני ונקודת ההיפוך החורפית של חצי הכדור הדרומי (נקודת ההיפוך של יוני).
המידע נלקח מהאתר של המכון המטאורולוגי הפיני ב-22 ביוני 2015, ומכמה אתרי אינטרנט אחרים.
נקודת חן (שומה) היא נגע עורי המופיע כאזור עור אדמדם או כהה, בעל גבול ישר, שצבעה נע בין ורוד לחום ועד לשחור.
שומה היא גידול שפיר של מרכיבי עור, המייצרים תאי מלנוציטים.
הצטברות הפיגמנט מלנין, האחראי על צבע העור, יוצרת את השומה, וריכוז המלנין קובע את צבעה.
שומה היא ריכוז פיגמנטים של העור במקום אחד.
בדרך כלל גודל השומה תלוי בצבע הפנים ובכמות הפיגמנט שהצטבר בה.
לרוב האנשים יש מספר נקודות חן (שומות) על גופם, כאשר ברוב המקרים הן שפירות.
רוב השומות נרכשות (מופיעות החל מגיל שנה ועד גיל 40 שנה, כאשר רוב השומות מופיעות בגיל 10 עד 20 שנה), ומיעוטן מולדות (מופיעות בשנה הראשונה לחיים).
נקודות החן בדרך כלל קטנות ובצורה עגולה או אליפטית.
כמות הנקודות שעל גופו של אדם, צורתן וצבען הם לרוב נתונים תורשתיים.
נקודות חן מסוימות הן סימן מקדים חשוב לסרטן העור.
נקודת חן המשתרעת על שטח גדול מכונה נבוס.
יש סיכון שהשומה השפירה תהפוך לגידול ממאיר כדוגמת מלנומה ממאירה, ולכן, ככל שמספר השומות גדול יותר, כך גם גדל הסיכון.
במקרה שחלים שינויים באופי נקודות החן שעל הגוף נהוג לפנות לרופא עור לבדיקה דרמוסקופית.
הסרה מוקדמת של נקודות חן סרטניות עשויה למנוע התפתחות סרטן העור.
סימנים המחשידים נקודת חן כעלולה להיות ממאירה הם בין השאר: אסימטריות, צבעים שונים, גבולות לא ברורים, גודל, דימום וכל שינוי בשומה קיימת או הופעת שומה חדשה.
הסרת שומה שעירה נעשית לרוב בניתוח פשוט על ידי כירורג או פלסטיקאי, בדרך כלל בהרדמה מקומית.
ישנן שיטות חלופיות אחרות, כמו למשל שימוש בלייזר או בחומר הכימי סולקודרם, אך האגודה למלחמה בסרטן מזהירה משימוש בשיטות אלו, מאחר שכל שומה (גם אם היא תקינה למראה) עלולה להתגלות כמלנומה, ולכן קיימת חשיבות מרובה לבדיקה פתולוגית.
לאחר ההסרה הנקודה נשלחת לבדיקה פתולוגית לקבלת אבחנה מפורטת לגביה.
הסרה של נקודת חן בניתוח תמיד משאירה צלקת מסוימת, אם כי טיפול זהיר יכול למזער אותה.
נקודות החן עשויות להוסיף או להחסיר מהיופי, כאשר למספרן ומיקומן יש השפעה מכרעת.
כך למשל נקודת חן גדולה על האף עשויה להתפרש כ"לא יפה", כאשר נקודת חן קטנה על הלחי או מעל לשפה (כדוגמת מרילין מונרו או מדונה) עשויה להתפרש כמושכת.
יש שמוסיפים נקודות חן מזויפות כדי להעשיר את המראה האישי, דבר אשר היה פופולרי במיוחד בתקופת הרנסאנס באירופה.
נקודת לגראנז' (הקרויה גם נקודת L או נקודת ליברציה) היא אחת מחמש נקודות שיווי משקל שבהן יכול גוף קטן, המושפע רק מכוח הכבידה, להישאר במקום קבוע ביחס לשני גופים הנעים בהשפעת הכבידה.
לדוגמה, אלו נקודות שבהן יכולים לוויין או תחנת חלל להישאר במקום קבוע יחסית לכדור הארץ והירח.
נקודות לגראנז' מאופיינות על ידי התכונה שהמשיכה הגרוויטציונית הנוצרת על ידי שתי מסות גדולות משתווה בגודלה לגודל הכוח הצנטריפטלי הדרוש לתנועת מסה במסלול.
קרויות על שמו של ז'וזף-לואי לגראנז'.
חמש נקודות לגראנז' מוגדרות כך:
נקודת לגראנז' L1 נמצאת בין שתי מסות M1 ו-M2 על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות.
בנקודת לגראנז' L1 משתווה זמן ההקפה לזמן ההקפה של המסה הקטנה.
נקודת לגראנז' L1 שבין הארץ והשמש נמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטרים מהארץ ומשמשת נקודת תצפית נוחה בשמש, שכן השמש שם לעולם אינה מוסתרת על ידי כדור הארץ או על ידי הירח.
בנקודה זו נמצאת הגשושית SOHO המשמשת לתצפיות בשמש וטלסקופ מזג האוויר DSCOVR.
גשושית אדיטייה L1 ששוגרה בספטמבר 2023 מתוכננת להגיע לנקודה זו.
נקודת לגראנז' L2 נמצאת על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות M1 ו-M2, מאחורי המסה הקטנה מבין השתיים.
רדיוס ההקפה של המסה הקטנה סביב הגדולה קטן יותר מאשר רדיוס ההקפה של נקודה L2, ולכן גוף שנמצא בנקודה L2 אמור להקיף את המסה הגדולה בזמן ארוך יותר; אך מכיוון שהמסה הקטנה מפעילה כוח משיכה נוסף באותו הכיוון, היא מגבירה את המשיכה של המסה הגדולה וגורמת לקיצור זמן ההקפה.
בנקודת לגראנז' L2 משתווה זמן ההקפה לזמן ההקפה של המסה הקטנה.
נקודת לגראנז' L2 של הארץ והשמש נמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטרים מכדור הארץ.
נקודת זו נוחה להצבת מחקר, שכן כדור הארץ מסתיר חלקית את השמש ומקל על קירור אמצעי התצפית הדרושים לתצפית זו.
ההסתרה אינה מלאה, שכן במרחק זה הגודל הזוויתי של כדור הארץ קטן משל השמש והצל הוא חלקי בלבד.
בשנת 2001 הוצב בנקודה זו לוויין המחקר WMAP החוקר את קרינת הרקע הקוסמית.
בשנת 2009 שוגרו לשם טלסקופ החלל הרשל וטלסקופ החלל פלאנק.
ב-25 בדצמבר 2021 שוגר טלסקופ החלל ג'יימס וב לנקודה זו, ובשנת 2023 שוגר לנקודה זאת טלסקופ החלל אוקלידס.
במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 יוצב שם טלסקופ החלל ננסי גרייס רומן.
נקודת לגראנז' L3 נמצאת על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות M1 ו-M2, מאחורי המסה הגדולה מבין השתיים, כך שמרחקה ממרכז המסה של המערכת שווה למרחק בין מרכזי שתי המסות.
מכיוון שנקודת מרכז המסה של המערכת איננה מרכז המסה הגדולה, אלא "מוזזת" משם מעט בכיוון המסה הקטנה – גם הנקודה L3 מוזזת מעט בכיוון המסה הקטנה, ולכן היא לא נמצאת על מסלול ההקפה של המסה הקטנה, אלא במרחק קטן במקצת מהמסה הגדולה (מאשר המרחק בין שתי המסות).
נקודת לגראנז' L3 של כדור הארץ והשמש אינה יציבה בגלל השפעת כוח הכבידה של כוכבי הלכת האחרים ובעיקר של נוגה שעובר במרחק של 0.3 יחידות אסטרונומיות ממנה.
נקודות לגראנז' L4 ו-L5 נמצאות על הקודקודים של שני המשולשים שווי הצלעות ששני קודקודיהם האחרים הם מרכזי שתי המסות M1 ו-M2. הנקודה L4 מקדימה את תנועת המסה הקטנה סביב הגדולה והנקודה L5 נעה בעקבותיה.
מכיוון שהמרחק מנקודות אלו למרכזי שתי המסות שווה, יחס כוחות הכבידה הפועלים בנקודות הוא בדיוק היחס בין שתי המסות והכוח השקול פועל בכיוון מרכז המסה של המערכת.
כתוצאה מכך, מקיפות נקודות אלו את מרכז המסה של המערכת באותו זמן כמו זמן ההקפה של המערכת.
למעשה נקודות אלו מהוות פתרון יציב של מערכת בת שלוש מסות, ולכן בנקודות אלו יכולים לנוע ביציבות גם גופים בעלי מסה שאינה זניחה ביחס לשתי המסות האחרות.
נקודות לגראנז' L4 ו-L5 נקראות גם נקודות טרויאניות על שם האסטרואידים הטרויאניים שנמצאים בנקודות לגראנז' L4 ו-L5 של צדק והשמש.
בנקודות לגראנז' L4 ו-L5 של הארץ והשמש ושל הארץ והירח יש אבק בין כוכבי.
ב-L4 של הארץ והשמש נמצא אסטרואיד שגודלו כ-300 מטר וניתן לו השם 2010TK7. ב-2022 התגלה בנקודה זו אסטרואיד נוסף שגודלו כ-1,200 מטר, וניתן לו השם 2020XL5.
נקודת זיכוי היא הפחתה (זיכוי) מגובה מס הכנסה על ההכנסה החייבת, הניתנת על פי מאפיינים אישיים המצדיקים הקטנה של נטל המס.
על פי לפקודת מס הכנסה, נקודת זיכוי היא סכום "המקוזז כנגד המס לאותה שנה".
נקודות הזיכוי של כל עובד נקבעות בדרך כלל לפי הפרטים אותם הוא ממלא בטופס 101. במקרים מעטים נדרש אישור של פקיד השומה.
נקודות הזיכוי נוספו לפקודת מס הכנסה במסגרת תיקון מס' 22 לפקודה ("רפורמת בן שחר"), שנכנס לתוקף באפריל 1975. דברי ההסבר להצעת החוק עוסקים בטיבו של מנגנון זה:
מאז הנהגתן של נקודות הזיכוי חלו שינויים רבים בכללי הזכאות להן.
ערך נקודת זיכוי מתעדכן בתחילת כל שנת מס בהתאם לשינוי במדד המחירים לצרכן בשנה הקודמת (ליתר דיוק: בשנה המתחילה בדצמבר ומסתיימת בנובמבר שלאחריו).
להלן ערכים היסטוריים של נקודת זיכוי:
הזכאות לנקודות זיכוי נקבעת בחוק.
רשימת המוטבים ניתנת על פי פרמטרים אישיים.
בין הזכאים לנקודות זיכוי ניתן למצוא:
על פי , כל תושב ישראל זכאי ל-2.25 נקודות זיכוי (2 נקודות על היותו תושב ועוד רבע על נסיעות לעבודה).
עובדים זרים אינם תושבים, ולכן אינם זכאים ל-2.25 נקודות הזיכוי הבסיסיות.
יחד עם זאת, בתנאים מסוימים תקנות מס הכנסה מעניקות נקודות זיכוי לתושב חוץ זכאי, כהגדרתו בחוק.
הזכאות מותנית, בין השאר, בשהייה כדין בישראל ובאישור העסקה כדין.
על פי , נוער עובד בגילאי 16 עד 18 זכאי לנקודת זיכוי אחת נוספת.
החל מ-1 בינואר 2000 ניתן זיכוי במס הכנסה לחיילים משוחררים.
על פי , מי ששירת בשירות חובה בצה"ל או בשירות לאומי לכל הפחות 12 חודשים, זכאי לנקודות זיכוי כמפורט להלן במשך שלוש שנים מיום סיום השירות:
¹⁄₆ נקודת זיכוי לחודש – אם שירת שירות חובה של -
לגבר – 23 חודשים מלאים לפחות.
לאישה – 22 חודשים מלאים לפחות.
¹⁄₁₂ נקודת זיכוי לחודש – אם שירת שירות חובה של פחות מ-
לגבר – 23 חודשים מלאים.
לאישה – 22 חודשים מלאים.
על פי , מי שסיים לימודיו האקדמאים זכאי לנקודות זכות כדלקמן:
החל משנת 2005, מי שסיים לימודיו האקדמאים במוסד להשכלה גבוהה ישראלי וכן מי שסיים לימודי מקצוע בהיקף של 1,700 שעות לימוד, זכאי לחצי נקודת זיכוי במשך שלוש שנים (בגין סיום תואר ראשון) או במשך שנתיים (בגין סיום תואר שני) החל בשנה שלאחר סיום לימודיו.
החל משנת 2007, מי שסיים לימודיו לתואר ראשון בשנת 2007 ואילך, יהא זכאי לנקודת זיכוי אחת (במקום חצי נקודה) במשך שלוש שנים החל בשנה שלאחר סיום לימודיו.
החל משנת 2012, מי שסיים את לימודיו בתואר שנדרשת בו התמחות (עריכת דין, ראיית חשבון ועוד) זכאי לדחות את קבלת נקודת הזיכוי עד לאחר סיום ההתמחות.
לשם כך עליו להתחיל את תקופת ההתמחות עד סוף שנת המס שלאחר השנה שבה סיים את התואר.
מי שסיים את לימודיו בשנת 2014 או 2015, יהיה זכאי לנקודת זיכוי אחת במשך שנה אחת לתואר ראשון, וחצי נקודת זיכוי למשך שנה אחת לתואר שני, בשנה שלאחר סיום לימודיו, או בשנה שלאחריה, לפי בחירתו.
על פי , עולה חדש זכאי, כחלק מהקלות המס לעולה חדש ולתושב חוזר, לנקודות זיכוי נוספות בשנים הראשונות לעלייתו:
על פי , כל אישה זכאית לחצי נקודת זיכוי, בין אם היא תושבת ובין אם לא.
אישה נשואה זכאית החל משנת 2017 לנקודות זיכוי בגין כל ילד כלהלן:
בשנת הלידה – ½1 נקודות זיכוי.
מסוף שנת הלידה ועד לשנה בה מלאו לו חמש שנים – ½2 נקודות זיכוי.
מהשנה שבה מלאו לו שש שנים עד השנה שבה מלאו לו 17 שנים – נקודת זיכוי אחת.
בשנה שבה הגיע לגיל 18 – חצי נקודת זיכוי.
בהוראת שעה לשנת 2022 תינתן נקודת זיכוי נוספת בגין כל ילד, החל מהשנה שבה מלאו לו שש שנים ועד השנה שבה מלאו לו שלוש עשרה שנים.
החל משנת 2017 אב זכאי לנקודות זיכוי כלהלן בגין כל אחד מילדיו שהוא פעוט (ילד שטרם מלאו לו שש שנים בשנת המס):
על פי , הורה החי בנפרד זכאי לנקודות זיכוי בגין כל אחד מילדיו הנמצאים אצלו (בדומה לילדי אישה) ונקודת זיכוי נוספת בגין היותו הורה החי בנפרד.
הורה יחיד (מי שאין אדם חי אחר הרשום כהורה לילד) זכאי לנקודות זיכוי כמו אם וכמו אב גם יחד, ונקודת זיכוי נוספת בגין היותו הורה יחיד.
על פי , אדם המשלם מזונות לילדיו שאינם אצלו זכאי לנקודת זיכוי, בהתאם לחלקו בכלכלת הילדים.
על פי , אדם נשוי המשלם מזונות לבן זוגו לשעבר זכאי לנקודת זיכוי אחת.
בן זוג שאין לו הכנסות
על פי , אדם הנשוי לבן זוג שאין לו הכנסות במהלך השנה, והוא או בן זוגו הגיעו לגיל פרישה או שהוא או בן זוגו נכה 100% או עיוור זכאי לנקודת זיכוי נוספת.
נקודות הזיכוי מביאות תועלת רק למי שהכנסתו גבוהה במידה שהמס עליה גדול או שווה לגובהן של נקודות הזיכוי.
זאת משום שנקודות הזיכוי מקטינות את המס לכל היותר עד אפס.
מי שהכנסתו עד כ-4,900 ש"ח לחודש, למשל, נהנה מ-2.25 הנקודות הניתנות לתושב ישראל, ואלה מביאות את המס החל עליו לאפס, ולכן לא יפיק תועלת מנקודות זיכוי נוספות שלהן הוא זכאי.
בחוק שירות המילואים נקבע כי החל משנת 2008 יינתן למשרתי המילואים מדי שנה בראשית חודש מאי, תשלום המכונה "תגמול נוסף".
תגמול זה יוענק באמצעות רשות המיסים, בסכומים שווי ערך לנקודות זיכוי במס הכנסה.
תגמול זה יחולק על פי משך שירות המילואים.
מאחר שתוקצב בסכום קשיח, הסכום שיקבל כל חייל מדי שנה ישתנה, בהתאם למספר החיילים ששירתו תקופות ממושכות.
הסכום נע בין שווי חצי נקודת זיכוי ועד לשתי נקודות זיכוי.
"נקודת כשל בודדת" היא חלק של מערכת אשר תקלה בו תגרור תקלה בכלל המערכת.
נקודות כשל בודדות הן נקודות לא רצויות בכל מערכת שמטרתה לפעול באמינות גבוהה, כגון רשתות תקשורת, תוכנות וכו'.
הערכה של תוצאות הכשל לכל מרכיב ומרכיב במערכת, עשויה לסייע בזיהוי של המרכיבים הקריטיים במערכת מורכבת, שעלולים לגרום לכשל בכלל המערכת.
דרכים למניעת נקודת כשל בודדת בכלל המערכת:
הפחתת המורכבות של המערכת, על ידי חלוקה למרכיבים בעלי תפקיד ברור
הגדלת היתירות של מרכיבים שהם קריטיים במערכת, כך שבמצב של כשל באחד מהמרכיבים היתירים, המרכיב האחר עדיין תקין ומאפשר את פעולת המערכת (ייתכן שבביצועים מופחתים).
גיוון ברמת המרכיבים ואופן השילוב שלהם, כך שכשל בסוג מסוים של רכיב עדיין לא יוכל לפגוע בסוג אחר (לדוגמה, הפעלת שרתים עם מערכות הפעלה שונות)
שקיפות ותיעוד של התיכון של המערכת, בצורה שתאפשר תחזוקה, תפעול ותיקון תקלות בצורה נוחה.
נקודת זבריצקי הוא סרט שיצא לאור ב-1970 בבימויו של מיכלאנג'לו אנטוניוני, והוא מתמקד בתנועת תרבות הנגד שפעלה בארצות הברית באותה עת.
הסרט מספר, מנקודת מבט אוהדת, את סיפורו של זוג צעירים: מזכירה צעירה ואידיאליסטית ובחור רדיקלי ולוחמני, ומביא בצורה זו לצופה מסר אנטי ממסדי.
למרות כישלונו הכפול של הסרט, הן בקופות והן אצל מבקרי הקולנוע, הפך במהרה לסוג של סרט פולחן.
הסרט, שהיה סרטו היחיד של אנטוניוני שהופק בארצות הברית, התפרסם גם הודות לפסקול שלו שהורכב בעיקר ממוזיקה פסיכדלית מתקדמת שנכתבה במיוחד לסרט וכלל אמנים מפורסמים כמו להקות פינק פלויד וגרייטפול דד.
לזוג כוכבי הסרט, מרק פרצ'ט ודריה הלפרין, לא היה כל ניסיון במשחק לפני השתתפותם בסרט.
את התסריט כתב אנטוניוני בשיתוף עם עמיתו, יוצר הסרטים האיטלקי, פרנקו רוזטי, המחזאי האמריקאי סם שפרד התסריטאי טונינו גוארה וקלייר פפלו – באותה עת, שותפתו לחיים של אנטוניוני.
הסרט היה השני בסדרה בת שלושה סרטים דוברי אנגלית שביים אנטוניוני עבור המפיק האיטלקי קרלו פונטי ואולפן מטרו גולדווין מאייר.
הראשון היה יצרים ב-1966 והשלישי היה זהות גנובה ("The Passenger") ב-1975.
שם הסרט מתייחס לנקודת זבריצקי הנמצאת בעמק המוות בקליפורניה.
אזור מדברי מבותר ששימש כאתר הצילום של חלק מהסרט וזכור במיוחד כאתר בו מתרחשת סצנת האורגיה המדברית ההמונית.
מרק (מרק פרצ'ט) הוא סטודנט המעורב בפעילות פוליטית אנטי ממסדית בקולג' בו הוא לומד.
לאחר שהוא משיג אקדח ומבוקש על ידי המשטרה בחשד כי ירה והרג שוטר, הוא גונב מטוס קל וטס בו מעל המדבר.
בעת טיסתו הוא מזהה מכונית נוסעת ובה דריה (דריה הלפרין) – מזכירת איש עסקים העוסק בפיתוח נדל"ן ואידיאליסטית המושפעת מרעיונות ילדי הפרחים, הנוסעת מלוס אנג'לס לכנס בפיניקס.
הוא מלווה את המכונית בטיסה, נוחת ומצטרף לדריה בנסיעה במכונית.
בנקודת זבריצקי הם עוצרים ומשוטטים בנוף המדברי תוך כדי החלפת דעות ותובנות פילוסופיות.
בתוך כך הם מתאהבים וכשהם מתחילים לתנות אהבים הם מוצאים את עצמם מוקפים בעשרות זוגות וקבוצות המתנים גם הם אהבים בנוף המדברי.
בסיום הסצנה נעלמים הזוגות האחרים ולאחר שמרק ודריה נתקלים בשוטר, מחליט מרק לחזור במטוס הגנוב ללוס אנג'לס ודריה ממשיכה בנסיעה לפיניקס.
בדרכה היא שומעת ברדיו המכונית על כך שמרק נורה על ידי שוטרים עם נחיתתו בלוס אנג'לס.
לאחר מכן היא מגיעה לחווילה מבודדת בנוף מדברי הררי ונכנסת פנימה.
בבית נערך משא ומתן עסקי, שאינו נושא פרי, בין הבוס של דריה ובין איש עסקים נוסף.
לאחר שהיא נחה בחדר שהוקצה לה, היא חוזרת למכונית ואז כשהיא מביטה שוב לכיוון ממנו באה היא הוזה כי החווילה מתפוצצת לרסיסים.
פיצוץ הבית מצולם בהילוך איטי שוב ושוב מזוויות צילום שונות כשברקע נשמעת מוזיקה של להקת פינק פלויד.
בהמשך הסצנה רואים התפוצצויות של מוצרי צריכה שונים וגם הן מצולמות בהילוך איטי.
בסיום נקטעת המוזיקה באחת ודריה המרוצה חוזרת למכוניתה ונוסעת אל השקיעה.
לאחר הצלחתו הגדולה של אנטוניוני בסרט "יצרים" (Blow-Up) שנעשה בתקציב צנוע וזכה לאהדת הביקורת ולהצלחה מסחרית, ניתן לאנטוניוני תקציב גדול (במונחי אותן שנים) בן 7 מיליון דולר.
הפקת הסרט ארכה כמעט שנתיים שכללו חיפוש ארוך והתעקשות של אנטוניוני על פסקול הסרט, וויכוחים בין הבמאי ובין המפיקים בשלב העריכה.
גישתו הלא מפוכחת של אנטוניוני לתרבות הנגד בארצות הברית, העלילה הקלושה והזחלנית, הדיאלוגים הלא אמינים והמשחק החלש של כוכבי הסרט הביאו לכך שגם יופיו הוויזואלי של הסרט לא סייע, והביקורות עם יציאתו של הסרט היו קשות.
מבחינה מסחרית נכשל הסרט לחלוטין.
ההכנסות ממנו הגיעו ל-900 אלף דולר בלבד והפנייה לקהל הצעירים, שהיה קהל היעד מבחינת MGM, נכשלה.
המבקר האמריקאי ג'ין סיסקל כותב כי אנטוניוני ביים יצירת אמנות תוססת וכי כושר הצפייה וההיטמעות של אנטוניוני בנוף היא הסיפור האמיתי בסרט.
שלטי החוצות על רקע השמים הכחולים, צל המטוס על פני הערבה המדברית, גופי הצעירים השחומים בחולות עמק המוות והשיא: פיצוץ הבית שהוא אורגיה של אנרגיה קינטית.
קנבי אף מוסיף וכותב כי הסיפור האמיתי בסרט הוא הבחירה של מרק ודריה איך לפעול בעולם מלא הנלעגות בו הם חיים, וכי אנטוניוני מציג עמדה שבה האלימות היא התגובה הרציונלית היחידה.
הפסקול של הסרט שיצא לאור באלבום Zabriskie Point כלל מוזיקה של מספר יוצרים וביניהם: פינק פלויד, The Youngbloods, The Kaleidoscope, ג'רי גרסיה, פטי פייג' והגרייטפול דד.
שירם של הרולינג סטונז, "You Got the Silver", שהיה חלק מהפסקול, לא צורף לאלבום.
המוזיקה של להקת פינק פלויד, ג'רי גרסייה ו-The Kaleidoscope חוברה עבור הסרט.
אנטוניוני ביקר את להקת הדלתות בזמן שהקליטו את אלבומם L.A.
Woman הלהקה הקליטה את השיר "L' America" עבור הפסקול של הסרט, אולם בסופו של דבר הוא לא נכלל בו.
גם מנגינת השיר "Us and Them" מאלבומם של להקת פינק פלויד The Dark Side of the Moon נכתבה על ידי ריצ'רד רייט, עבור הפסקול, אך אנטוניוני חשב שהיא "כנסייתית" מדי ולא כלל אותה בפסקול.
חלק גדול מהמוזיקה בסרט הוא רוק פסיכדלי אוונגרדי, שהוא לא תמיד הרמוני וקליט.
נקודת מגוז (או נקודת ההיעלמות) ברישום פרספקטיבה היא נקודה בתמונה אליה מתכנסים קווים מקבילים במרחב, וכך נוצרת אשליה של עומק.
העיקרון הגאומטרי שבבסיס הפרספקטיבה המתמטית קובע כי עצמים רחוקים יותר נראים קטנים יותר, שכן הגודל הנראה הוא הגודל הזוויתי, התלוי בגודל הממשי ובמרחק.
לכן, בין שני קווים מקבילים במרחב, המרחק הממשי ביניהם קבוע אך המרחק הזוויתי ביניהם קטן עם התרחקותם מהצופה, ובמרחק גדול מספיק זה נראה שהקווים נחתכים.
נקודת החיתוך נקראת נקודת מגוז.
מס' נקודות המגוז יקבע לפי מספר המישורים המקבילים למישורי התמונה: אם שלושתם מקבילים אז נקודה אחת, אם שניים מהם אז שתיים ואם אחד אז שלושתם.
נקודת מגוז עשויה לציין גם את המקום באופק בו נפגשים שולי הדרך.
בתמונה אחת יכולות להיות מספר נקודות מגוז, כל אחת מתאימה למשטח אחר.
למשל בתמונה של קובייה, כל פאה מתכנסת לנקודת מגוז אחרת.
דונטלו ומזאצ'ו היו אמני רנסאנס שהיו בין הראשונים להשתמש בנקודות מגוז בציוריהם.
נקודת מבט היא תוכנית טלוויזיה שבועית אשר משודרת בערוץ 33 בערבית.
התוכנית עלתה לראשונה בחודש מאי 2011. מנחת התוכנית היא רובא ורור.
התוכנית היא תוכנית ראיונות שבה מרואיינים אנשים בעלי השפעה במגזר הערבי בישראל.
כל תוכנית מדברת על נושא מרכזי כלשהו במגזר הערבי, מראה בעיות הקשורות בנושא ומציעה פתרונות להן.
התוכנית זוכה לפופולריות רבה במגזר הערבי והיא נחשבת לתוכנית הנצפית ביותר בערוץ 33.
נקודת מבט הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב.
הסיפור נכתב ביולי 1975 והופיע במגזין "Boys' Life".
הסיפור תורגם לעברית במגזין קוסמוס: המבחר של אסימוב 3. זהו אחד מסיפורי מולטיוואק, בו, בדומה לסיפור כל צרות העולם, מולטיוואק נראה כמתעייף מהעבודה המוטלת עליו.
אביו של רוג'ר הוא מהטכנאים העובדים במולטיוואק, בו החלו להופיע תקלות והוא עונה תשובות שונות ושגויות לשאלות שנשאל.
אביו של רוג'ר לוקח הפסקה מהעבודה כדי לאכול ארוחת צהריים עם בנו.
הם מדברים על התקלה של מולטיוואק, ורוג'ר טוען שהיא נובעת בגלל שהם מעבידים את מולטיוואק כל הזמן, ולא נותנים לו הפסקות.
הוא אומר שאף ילד לא יכול לעשות שיעורי בית כל הזמן; אם לא יינתן לו זמן משחק, הוא יתחיל לשגות בכוונה.
רוג'ר מסכם: "אבא, ילד צריך גם לשחק".
נקודת מבט היא הסתכלות סובייקטיבית על סיטואציה או רעיון.
בפילוסופיה, נקודת מבט היא אמצעי להבעת חשיבות ודעה אישית, כמו למשל בדוגמת המשפט "על פי נקודת המבט האישית שלי".
ישנן עדויות לשימוש פיגורטיבי בביטוי הזה בערך מאז שנת 1760. במשמעות הזו, השימוש הוא שם נרדף לאחת מהמשמעויות של המונח פרספקטיבה.