tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שנה סרט תפקיד הערות 2019 Horrible Histories: The Movie – Rotten Romans טימידיוס 2021 מכתב אחרון ופרידה ניק2023ברביקן #42025רוז נגד רוזג'פריTBAThe Queen of Fashionמייקל רוברטס (אנ')Frank and Percy
שנה סדרה תפקיד הערות 2014 Bob Servant לקוח פרק: "The Van" 2015 Stonemouth דוגי מיני-סדרה 2019–2023 חינוך מיני אריק אפיונג תפקיד ראשי (4 עונות); 32 פרקים 2023–2025 דוקטור הו הדוקטור 19 פרקים2024אדוני האווירלוטננט רוברט דניאלס2 פרקים
דנדי, סקוטלנדהֵקבֵּה (אנ')פולידורוס (אנ')העי"גסאם2014ולא נותר אף אחד (אנ')אנתוני ג'יימס מרסטוןCars and BoysרוברטWoman in MindטוניBirmingham Repertory Theatre
13 באוגוסט - 1 בנובמבר
שוטה הג'אז הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929. הסרט ה-12 בסדרת סרטי מיקי מאוס והתשיעי באותה שנה.
כותרת הסרט משלבת את שמותיהם של שני סרטי אל ג'ולסון: זמר הג'אז (1927) והשוטה המזמר (1928).
גרסה מוקדמת של דמותו של הוראס הורסקולר מופיעה, אך היא עדיין לא הדמות המואנשת שהוא מאוחר יותר מתפתח להיות.
הדיאלוג היחיד בסרט הוא של מיקי, אשר שר במנגינה באמצעות ההברות "דו".
מיקי מגיע לעיירה רכוב בעגלה רתומה לסוס שנושאת את הכותרת "מופע הדרכים הגדול של מיקי", בעודו מנגן על העוגב.
סוסו של מיקי רוקד לצלילי המנגינה, וכך גם חיות משק שונות שהולכות בעקבות העגלה.
שתי פרות (ששתיהן נראות כמו קלרבל הפרה) רוקדות בחצר האסם, בנוסף גם הבגדים התלויים על חבל כביסה.
כשהגיעו ליריד, הסוס מנגן בכלי הקשה בעוד מיקי מנגן על העוגב שלו.
כשהשיר מסתיים, מיקי עולה לבמה ומנגן בפסנתר באגרסיביות, ובסופו של דבר מנהל קרב אגרופים עם הכלי.
בסוף הקונצרט הפסנתר נוקם בו על ידי נשיכת החלק האחורי של מיקי.
זהו הסרט השני של מיקי מאוס הכולל קונצרט פסנתר, לאחר הסרט "בית האופרי" שיצא שבעה חודשים קודם לכן במרץ 1929. בנוסף שוטה הג'אז כולל כמה בדיחות ממוחזרות מהסרט הזה.
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב מציין, "שוטה הג'אז הוא אחד מהסרטים הקצרים המוקדמים של מיקי מאוס עם הרבה ביצועים מוזיקליים, אבל ללא עלילה.
עם זאת, יש הרבה אקשן, וביצועי הפסנתר של מיקי עדיין משעשעים גם היום".
ראיין קילפטריק מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project" כתב: "[החלק] הטוב ביותר הוא ההנפשה האישיותית של מיקי, המראה את הכעס, התסכול או האושר שלו ממה שהוא מנגן על הפסנתר.
זה עשוי היטב, עם תנועות פשוטות של הגבה והעיניים, עיקומי הפה שלו, או כיוון האף או הכתפיים שלו המבטאים את כל הרגש.
זה מיקי הבעתי מאוד, חלק מההתפתחות של דמותו במהלך הסרטים הקצרים האחרונים".
כתב העת "Motion Picture News" ב-9 בנובמבר 1929 החמיא לסרט שהוא קומי ומצחיק ובמיוחד על קטע הנגינה על הפסנתר.
שוטו מאצ'ינו (ביפנית: 町野 修斗; נולד ב-30 בספטמבר 1999 באיגה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת יפן.
בשנת 2019 הושאל מאצ'ינו מיוקוהמה אף.
מרינוס לגירבאנז קיטאקיושו מהליגה היפנית השלישית.
הוא העפיל עם המועדון לליגת המשנה היפנית, ובשנת 2020 חתם במועדון באופן קבוע.
ב-9 בינואר 2021 חתם מאצינו בשונאן בלמארה מליגת העל היפנית.
ב-18 ביולי 2022 ערך מאצ'ינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 6-0 על נבחרת הונג קונג במסגרת אליפות מזרח אסיה .
במשחק זה הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת.
שוטו אבה (ביפנית: 安部 柊斗, Abe Shūto, נולד ב-5 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקישור בקבוצת גמבה אוסקה.
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טוקיו, והתקדם בקבוצות הצעירות של המועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-2016.
אבה שיחק במחלקות הנוער של טוקיו במשך ארבע עונות, ובעונת 2019/2020 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
ב-2023, אבה חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ר.ו.ד.
שוטה הכפר הוא מושג המתייחס לאדם הידוע בפי המקומיים בבורותו או בטיפשותו.
ביטוי מזלזל זה יכול להתייחס גם לסטריאוטיפ של אדם נכה נפשית.
הכינוי משמש גם להשתקת גישתם של יחידים, הנחשבים נאיביים ונוקטים באופטימיות לא מציאותית.
בתרבויות שונות יש טיפוסים עממיים המגלמים את תפקיד שוטה הכפר, כמו: הרשל'ה, ג'וחא, פקאלה ואחרים.
אידיוט כפרי לא חייב לבוא מכפר.
אפילו תמהונים מעיר מכונים לפעמים אידיוטים כפריים.
דמות שוטה הכפר קיבלה ייצוג בשירה, במוזיקה ובספרות.
כך השיר של יואב כהן "שוטה הכפר" וכך שירו של ולדימיר ויסוצקי בתרגומו לעברית של יהונתן גפן.
שוטה הכפר זוכה להופיע גם בסרטים, כמו: בתו של ריאן, פישר קינג ולא כל כך טיפש (Pas si bête) בכיכובו של בורביל.
שוט הוא כינוי צה"לי לדגמים שונים של טנקים מסוג צנטוריון ולהשבחה ישראלית שלהם.
משקל הטנק הוא 52 טון והתותח שלו הוא תותח L7 (105 מ"מ).
השוט נחשב לטנק אמין ביותר והוא לא סבל מתקלות רבות, למרות השירות העָצים שלו – רובו באדמת הבזלת של רמת הגולן.
טנקי שוט השתתפו במלחמת ששת הימים, בקרבות רבים במלחמת יום הכיפורים ובמבצע שלום הגליל, הן בהגנה והן בהתקפה.
הטנק גם השתתף באינתיפאדה השנייה.
טנק השוט עבר מספר שיפורים ושינויים במהלך שנות שירותו בצה"ל עד ליציאתו משירות בשנת 2002. דגמים של נגמשי"ם מבוססי שוט עדיין נמצאים בשירות פעיל.
צה"ל רכש צנטוריונים מדגמי סימן 3 וסימן 5. הטנקים נרכשו במחיר של כ-3,000 ליש"ט לטנק.
השם "שוט מטאור" ניתן לטנק צנטוריון בעל מנוע בנזין עם קירור מים מדגם "מטאור".
לטנק זה היה מנוע נוסף שהיה מורכב במקורו במכונית מוריס, וזה שימש להפעלת גנרטור לטעינת מצברים כשהמנוע הראשי לא עבד.
כ־400 טנקים השתתפו במלחמת ששת הימים, במהלך המלחמה הוחרמו עשרות טנקי צנטוריון מירדן.
חטיבת הכוח החדשה, בעלת קירור האוויר, כללה גם תיבת הילוכים אוטומטית מסוג "אליסון CD-850-6", מה שהקל מאוד על הנהיגה בטנק למרחקים גדולים.
במאי 1970, לאחר כשלוש שנות פיתוח, יצאו ראשוני השוטים המשודרגים שנקראו "שוט קל", שם שהורכב מהאות הראשונה והאחרונה בשם יצרן המנוע החדש "קונטיננטל".
קצב האש של צוות מיומן בעזרת התותח הזה היה גבוה, ועמד על מעל ל־6 פגזים בדקה, בעוד שלטנקים הסובייטיים, דוגמת הT-54/55, שהיה טנק מקביל לצנטוריון, היה קצב אש אשר עמד על 4–5 פגזים בדקה.
יתרון זה של טנקי הצנטוריון המשודרגים היה בעל הכרעה משפיעה ומכרעת בקרבות ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, בהם הצליח חיל השריון, שהיה מצויד בטנקי שוט קל, לבלום כוחות שריון סורי בעלי עדיפות מספרית ניכרת.
שוט קל סימן ב ו-ג
לאחר פיתוח השוט קל (סימן א'), פותחו סימן ב' וסימן ג' במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20. אלו כללו שדרוגים למערכות האש ובקרת הצריח ושיפור נוסף למנוע כולל הוספת פתחי פליטה על גבי סיפון המנוע בחלק האחורי של הטנק.
דגם ב' הוסב לצידוד הידראולי במקום מערכת הצידוד החשמלית המקורית, אך ללא מערכת ייצוב לתותח המאפשרת ירי בתנועה, בשונה מדגם א' שכלל מערכת ייצוב גזרתית.
לקראת סוף שנות ה־70 שודרגו חלק מהטנקים למפרט "ברק־אור" (שוט קל סימן ד').
זהו שוט קל שנוסף לו מיגון ריאקטיבי מסוג בלייזר, שרוול תרמי, הוספת עמוד מטרולוגי על גג הצריח והוספת משגרי מדוכות בצורת "קסטה" (קופסה מלבנית המכילה את המדוכות במצב מוכן לשיגור).
המיגון הריאקטיבי, שהורכב גם על טנקי המגח, התבסס על מסקנות בעיקר ממלחמת יום הכיפורים על איומי נשק הנ"ט בשדה הקרב.
כאשר טנקי סימן ד' היו בשימוש בלחימה במלחמת לבנון הראשונה בשנת 1982, הוכיח מיגון זה את עצמו נגד נשק הנ"ט (בעיקר סאגר ו־RPG) שלא כמו במלחמת יום הכיפורים בה לא היה מענה מספק לנשק זה.
בנוסף הותקנה בדגם המשופר מערכת בקרת אש מסוג נחל עוז א' שכללה מחשב ירי דיגיטלי וכן קבוצת מחשב עם חיישנים.
טנקי השוט יצאו משירות בחטיבות השריון הסדירות בשנת 1991, בעת שחטיבה 188, שהייתה החטיבה הסדירה האחרונה שהייתה מצוידת בטנקי שוט, הוסבה למרכבה סימן 3. בחטיבות המילואים נמשך השימוש בשוט עד שנת 2002 אז יצאו אחרוני השוטים משרות צה"ל.
לפעמים גם עם כף או מנגנון לפינוי מוקשים (מחרשה, מגוב נוכרי או אחר) וגורר צפע שריון או חמוש במערכת רקטות ריצוף נגד שדות מוקשים.
שׁוֹטוֹנִיּוֹת הן תאים או אורגניזמים עם אברון אחד או יותר דמוי שוט הקרוי שוטון.
המילה "שוטונית" מתארת גם מבנה מסוים (או רמת ארגון) המאפיינת פרוקריוטים ואאוקריוטים רבים ואמצעי התנועה שלהם.
בניגוד לעבר, המונח כיום אינו מרמז על קשר ספציפי או סיווג ספציפי של האורגניזמים שיש להם שוטונים.
עם זאת, שמם של כמה קבוצות של חד-תאיים נגזר ממונח זה, כדוגמת הדינופלגלטים וה.
השוטונים באאוקריוטים נתמכים על ידי מיקרוטובולים בסידור אופייני, עם תשעה זוגות מאוחים המקיפים שני סינגלטים מרכזיים.
בחלק מהשוטוניות השוטונים מפנים מזון ל או "פתח התא", היכן שהמזון נבלע.
בקרב פרוטיסטים ובעלי חיים מיקרוסקופיים, שוטונית היא אורגניזם עם שוטון אחד או יותר.
תאים מסוימים בבעלי חיים אחרים עשויים להיות שוטוניות, למשל תא זרע של רוב המערכות של בעלי החיים.
צמחים פורחים אינם מייצרים תאים עם שוטונים, אבל שרכים, טחבים, אצות ירוקות, וכמה חשופי זרע וצמחים קרובים עושים זאת., כמו כן, רוב הפטריות אינן מייצרות תאים עם שוטונים, אבל הנבגים של פטריות חוט הפרימיטיביות משתמשים בשוטון הדרוש להם לצורך רבייה בתווך המימי שבו הן חיות.
השוטונים משמשים בדרך כלל להנעה.
הם עשויים לשמש גם ליצירת זרם שמביא מזון.
ברוב האורגניזמים מסוג זה, שוטון אחד או יותר ממוקמים בחלקו הקדמי של התא או בסמוך לו (למשל, איגלנה).
לעיתים קרובות יש שוטון אחד מכוון קדימה ואחד מאחור.
טפילים רבים המשפיעים על בריאות האדם או על הכלכלה הם שוטוניות בשלב אחד לפחות של מחזור החיים שלהם, כגון נגלריה פאולרי, Trichomonas vaginalis ו-Plasmodium.
שוטוניות הן הצרכניות העיקריות של תוצרת ראשונית ומשנית במערכות אקולוגיות מימיות – הן צורכות חיידקים ופרוטיסטים אחרים.
שוטוניות כתאים מיוחדים או שלבי מחזור חיים
סקירה כללית של קיומם של תאים בעלי שוטונים בקבוצות האאוקריוטות, כתאים מיוחדים של אורגניזמים רב-תאיים או כשלבים במחזור חיים, ניתנת להלן :
ארכאפלסטידה: רוב האצות הירוקות ( ותאי רבייה זכריים, למעט ב), טחבים (תאי זרע זכריים), שרכנים (תאי זרע זכריים), כמה חשופי זרע (ציקסאים, גינקו, כתאי זרע זכריים)
סטראמנופילס: צורניות מרכזיות (תאי זרע זכריים), חומיות (אצות) (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים), (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים), (נבגים א-מיניים), (נבגים א-מיניים), כמה מינים של , כמה מינים של צהוביות ו
: כמה נבגוניות (תאי זרע זכריים)
: כמה מינים של קרנוניות (כנראה תאי זרע זכריים), חוריריות (תאי זרע זכריים)
: (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים), (נבגים א-מיניים)
: מרבית בעלי החיים (תאי זרע זכריים, אפיתל, ), פטריות חוט (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים)
: כמה מינים של (הסוג Pocheina, כנבגים א-מיניים)
בסיווגים מדעיים קודמים, קובצו מינים של פרוטוזואה בעלי שוטונים למחלקה עם השם המדעי: Flagellata או Mastigophora (השם שנתן הזואולוג האוסטרי ב-1866), לפעמים חולקו ל-"Phytoflagellata" (או "Pytomastigina", לרוב אוטוטרופיים) ו-"Zooflagellata" (או "Zoomastigina", הטרוטרופיים).
לפעמים הם קובצו עם האמבות בקבוצת ה-"Sarcomastigophora".
השוטוניות האוטוטרופיות קובצו בדומה לתוכניות הבוטניות המשמשות לקבוצות האצות המקבילות.
השוטוניות חסרות הצבע קובצו בדרך כלל בשלוש קבוצות, בצורה מלאכותיות ביותר:
"Protomastigineae", שבהם ספיגת חלקיקי מזון בתזונה ההולוזואית מתרחשת בנקודה מקומית של פני התא, לרוב בציטוסטום, אם כי קבוצות רבות היו רק ספרופיטים; היא כללה את רוב השוטוניות חסרות הצבע, ואפילו אצות "אפוכלורוטיות" (שאיבדו את יכולתן לבצע פוטוסינתזה) רבות;
"Pantostomatineae" (או "Rhizomastigineae"), שבו בליעת המזון מתבצעת בכל נקודה על פני התא; מתאים בערך ל;
"Distomatineae", קבוצה של "פרטים כפולים" דו-גרעיניים עם שוטונים מפוזרים באופן סימטרי, ובמינים רבים שני פיות סימטריים; מתאים בערך לסיווג הנוכחי של ה.
כיום, ידוע כי קבוצות אלו הן פוליפילטיות ביותר.
בסיווגים מודרניים של הפרוטיסטים, הטקסונים העיקריים בעלי שוטונים ממוקמות בקבוצות האאוקריוטיות שצוינו לעיל, הכוללות גם צורות חסרות שוטונים.
אף על פי שהקבוצה הטקסונומית Flagelellata נזנחה, המונח "שוטוניות" עדיין משמש כתיאור של רמת ארגון וגם כקבוצה פונקציונלית אקולוגית.
מונח נוסף בשימוש הוא "מונדואיד", ממונאד, למשל ובקבוצות המפורטות לעיל.
לאמבופלגלטים (למשל, הסוג בקבוצת-העל של הריזריה, הקבוצה השייכת לאמבוזואה, ולכמה מינים של המחלקה ) יש סוג ייחודי של ארגון מבנה שוטון/אמבה, שבו יש לתאים שוטון וגם "רגליים מדומות", במקביל או בטור, בעוד שה"הליופלגלטים" (למשל בסדרה , ה וה"ציליופרידים" (ciliophryids) שבקבוצת סטראמנופילס) יש ארגון מבנה של שמשוניות/שוטוניות.
שוטסורו הוא רוטב דגים המיוצר במחוז אקיטה ביפן.
הוא נקרא גם שיו-או-ג'ירו (מרק דגים מלוח).
על ידי הוספת מלח לדגים כמו דג חול יפני ויישונם במשך יותר משנה.
מרכיביו העיקריים הם חומצות אמינו ופפטידים הנוצרים על ידי פירוק חלבונים, מה שמעניק לו אומאמי עשיר וטעם ייחודי.
זהו תיבול מסורתי ממחוז אקיטה המיוצר מאז תקופת אדו הקדומה.
מאז תקופת אדו המוקדמת (המאה ה-17), תושבי אקיטה הכינו שוטסורו באמצעות דגים כמו דג חול יפני, הנפוצים במימי החוף.
עם זאת, האנגישיקי (ספר חוקים יפני עתיק) משנת 927 מתעד רטבי דגים ספציפיים כמו רוטב מקרל ורוטב דניס, דבר המצביע על כך שהשוטסורו אולי מקורו מוקדם יותר.
ייצור מסחרי למכירה החל בתקופת מייג'י המוקדמת (סוף המאה ה-19).
בינתיים, כתב העת היפני למוצרי דיג, שנערך על ידי משרד החקלאות והמסחר בשנת 1894, מתעד רטבי דגים מאזורים שונים, אך מסיבה כלשהי, אין אזכור של שוטסורו.
עד המחצית הראשונה של המאה ה-20, משקי בית רבים באזורי החוף סביב העיר אקיטה ייצרו שוטסורו משלהם.
עם זאת, עד שנות ה-80, מספר משקי הבית שייצרו את השוטסורו שלהם ירד באופן דרסטי הייצור רוכז בשישה מפעלים בעיר אקיטה, בעיר נושירו ובעיירה קיסאקאטה (לימים העיר ניקאהו).
ייצור השנתי של שוטסורו היה כ-200 מ"ק בשנות ה-70, אך ירד לפחות מ-100.
בעבר, הדג הגולמי העיקרי ששימש למנה זו היה דג החול היפני.
אוכלוסייתו השופעת באזור אקיטה והיעדר הריח שלו הם יתרונות עיקריים.
הוא פופולרי במיוחד בדצמבר, כאשר הדגים מתקרבים לחוף כדי להטיל.
זכרים, שהם זולים יותר במחיר, היו חומר הגלם המועדף.
במחצית השנייה של המאה ה-20, מלאי דג החול היפני צנח, אך לאחר איסור דיג מוחלט ואמצעים אחרים, הדגים התאוששו, וחזרו להשתמש בדג.
משתמשים בדגים הבאים בשל שפעם, מחירם הנמוך וטריותם.
הם עוברים תסיסה לתקופה קצרה של 5–6 חודשים, ולכל אחד מהם המאפיינים הבאים.
דג חול יפני: טעמו עדין.
טוב ביותר לתפוס אותו בדצמבר.
קרנגינה: אין לו טעם מיוחד, אבל הטעם עדין.
סרדיני איוושי: עדינים, מתוקים וטעימים.
אלו שנידוגים במאי הם הטובים ביותר.
מקרל: בעל טעם טעים אך ריח חריף.
סרטן מיסדאצאה: בעל ריח ייחודי וטעם עפיץ.
בשל מאפיינים אלה, דגי חול יפניים, ומקרל נחשבים מתאימים ליישון ארוך טווח, בעוד שסרדינים מתאימים ליישון קצר טווח.
נעשה שימוש גם בדגי חול יפניים קפואים.
בעבר, מלח פחות מזוקק ורטוב שימש במקום מלח שולחן להמלחת הדגים ששימשו להכנת הרוטב.
מלח מונע גדילה של חיידקים באמצעות פעולתו המייבשת, מפחית את מסיסות החמצן, ויוני הכלוריד שלו פועלים ישירות על חיידקים, ובכך משפרים את חיי המדף של השוטסורו.
הדג מושרה, כאשר הראש, הקרביים והזנב מוסרים.
לאחר מכן הוא מפוזר במלח של 30-40% ומערבב היטב.
לעיתים משתמשים בדג בשלמותו, ללא הסרת הקרביים, או חותכים אותו לחתיכות עבור דגים גדולים יותר.
הדג מושרה בטמפרטורת החדר במשך יותר משנה כדי לאפשר לאנזימים אוטוליטיים לפרק את החלבונים.
במהלך תקופה זו, התערובת מעורבבת מעת לעת כדי למנוע היווצרות אזורים דלי מלח שעלולים להתקלקל.
מחקר שנערך בשנות ה-70 מצא שלאחר 3–7 ימים של מי מלח מושרים, כאשר המי מלח האדים, הפאזה הנוזלית הופרדה, הורתחה וסוננה כדי להסיר את ריח הדגים.
סוף תהליך היישון נקבע על סמך גורמים כמו תכולת החנקן, ובדרך כלל לוקח בין שנה לשנתיים.
לאחר הסרת מוצקים שנותרו, כגון עצמות, הנוזל מבושל ומחומם במשך כ-10 דקות.
חימום מקדם את העברת התמציות ואת הקרישה התרמית של חלבונים, מה שמקל על הסינון שלאחר מכן.
לאחר מכן הנוזל מקורר, וכל שמנים ושומנים צפים מוסרים לפני סינון באמצעות בד סינון.
מכיוון שנוזל צלול יותר נחשב בעל ערך מסחרי רב יותר, בוצעו בעבר מספר סינונים.
לבסוף, הנוזל מבוקבק בעודו מחומם ליותר מ-60 מעלות צלזיוס כדי להרוג כל חיידקים הלופיליים.
חלק מהמוצרים נמכרים גם בבקבוקי פלסטיק.
כאשר יוצרו לצריכה ביתית, הקוג'י (שמרי אורז) הוכן ביחס של 8:1:1 של בשר דגים, מלח וקוג'י, והמלח ובשר הדגים הונחו לסירוגין ויושנו במיכל במשך 2–3 שנים.
למרות שנחשבו שקוג'י משפר את הטעם, היו מקרים בהם קוג'י לא נוסף אפילו בייצור ביתי.
הוא משמש במנות קדרות כמו "שוצורו נאבה", המכיל דג חול יפני, ירקות כמו כרוב סיני וטופו, כמו גם במרקי ראמן ואודון.
הוא משמש גם במנות קיאקי המוגשות בקונכיות צדפות.
"אוגה סיטי" מוכרת את "אוגה שוצורו יאקיסובה" – מעדן מקומי העשוי משוטסורו.
שוטר פושע והענק הלוחש הוא אלבומו הרביעי של המוזיקאי רמי פורטיס, והשני ללא ברי סחרוף.
לקראת יציאתו של האלבום הקים פורטיס את ההרכב האחים פורטיס, שכלל מלבד פורטיס שלושה מוזיקאי רוק צעירים, עמיר "ג'נגו" רוסיאנו (גיטרה בס, קולות רקע, קלידים), אורן קפלן (גיטרות, קולות רקע) ויובל שפריר (תופים, קלידים וקולות רקע).
האלבום יצא בשנת 1994 ונחשב לאלבום המצליח ביותר של פורטיס מבחינה מסחרית ולאחד מאלבומי הרוק הישראליים הבולטים של שנות התשעים.
כל השירים הולחנו על ידי ההרכב ואת המילים כתב פורטיס.
באלבום ניכרת השפעת הגראנג' והוא רועש ורוקיסטי יותר מאלבומיו הקודמים של פורטיס.
שני הלהיטים הגדולים מתוכו הם צמד השירים הפותחים, "תלוי על הצלב" ו"את לא".
את השיר "כחול אדמדם" הקדיש פורטיס לאביו.
בקופסה אוספורטיס מיוחסים שירי האלבום להרכב האחים פורטיס.
רמי פורטיס - גיטרות, שירה, סינטי
יובל שפריר - תופים, קלידים, קולות
עמיר "ג'נגו" רוסיאנו - בס, קולות, קלידים
אורן קפלן - גיטרות, קולות, קלידים, מפוחית
טכנאי הקלטה ומיקס - יובל שפריר
מפיק בפועל - אילן (טרומפטה) טל
מנהל אומנותי - יעקב גלעד
עריכה דיגיטלית - טלי כץ (S.D.L)
עיצוב עטיפה - עופר כהן
יחסי ציבור - מאיה קרבט, יעל לוי
צילום להקה - רן גולני
הוקלט ובושל בפאפא ויקטוריה, שוק הכרמל תל אביב
"פריז בלהבות" הוקלט ע"י בני בז'רנו באולפני DB ומוקסס בDB ע"י דדי טל
"בואי אלי", "את לא", ו"ויקטוריה" הוקלטו ע"י אייל מדין בפאפא
שוטרים וגנבים היא סדרת אנימציה אמריקאית בת 65 פרקים שהופקה על ידי DIC Entertainment בשיתוף עם Paramount Television ושודרה במקור בארצות הברית ברשת CBS בשנים 1988 ו-1989.
בישראל שודרו בערוץ הראשון 26 פרקים מתוך העונה הראשונה של הסדרה בדיבוב לעברית במהלך סוף שנות ה-80 של המאה ה-20.
עלילת הסדרה מתרחשת בעיר האמריקנית הבדיונית אמפייר, בעתיד הלא רחוק למועד יצירת הסדרה - שנת 2020. הבוס הגדול וארגון הפשע שלו עושים כרצונם בעיר וגורמים בה לבעיות רבות.
אף אחד לא מסוגל לעצור בעדם.
כמוצא אחרון, ראש העיר ממנה את הסוכן בולדווין "חסין כדורים" ווקר לעמוד בראש הפעולות ללכידת הבוס הגדול.
אף על פי כן, במפגש הראשון שלו עם אנשיו של הבוס הגדול חסין כדורים נפצע באופן אנוש ובעקבות כך נאלץ לעבור סדרת טיפולים בבית החולים, שם באמצעות טכנולוגיה רפואית מתקדמת הוא קיבל גֵו קיברנטי חסין-כדורים אשר הציל את חייו והפך אותו לסוכן רב עוצמה.
בזמן שהיה בבית החולים, חסין כדורים, ביודעו כי לא יוכל לחסל את הכנופיה של הבוס הגדול בכוחות עצמו, פועל להרכבת צוות מיוחד אשר יהיה מחויב למיגור הפשע בעיר אמפייר ולהעמדה לדין של הבוס הגדול וכנופיית הפושעים שלו.
צוות השוטרים שהוא מרכיב יכלול את מיטב השוטרים מרחבי ארצות הברית, כאשר לכל אחד מהם מיומנויות ייחודיות ושדרוגים קיברנטיים שמעניקים לכל שוטר כוחות מיוחדים שתואמים את כישוריו.
בולדווין "חסין כדורים" ווקר (ניקו בר) – מנהיג היחידה.
סוכן פדרלי שהתמנה לעמוד בראש הפעולות ללכידת מנהיג ארגון הפשע המכונה הבוס הגדול.
בעל פלג גוף עליון קיברנטי אשר מכיל אמצעי לחימה וגאדג'טים שונים ומתפקד גם כאפוד מגן חסין כדורים.
"אגרוף ברזל" או'מאלי (שמוליק טנא) – סגן מפקד היחידה.
בעל אזיקים מיוחדים (הנורים כמו צלצל מהתקן מעל ידו) בהם הוא משתמש כדי לתפוס את הפושעים מבלי לרדוף אחריהם.
טינה "בת חוק" קאסידי (רונית כץ) – שוטרת ממשטרת אמפייר.
משתמשים לעיתים רבות בכישורים שלה על מנת לפרוץ למחשבים, לנתח נתונים וליצור גאדג'טים שונים עבור היחידה.
רקס "מעוף" פוינטר (עמי מנדלמן) – שוטר ממשטרת שיקגו.
עובד יחד עם כלב המשטרה הרובוטי "סופה".
קולט "דינמיט" הווארד (שמוליק טנא) – מומחה SWAT ממשטרת פילדלפיה.
מומחה לכלי נשק מיוחדים ולטקטיקות (SWAT) שמשתמש ברובה לייזר שדומה לבזוקה.
סוזי "מיראז'" יאנג (רונית כץ) – שוטרת ממשטרת סן פרנסיסקו.
סוזי היא אמנית תחפושות אשר מסוגלת להסוות את עצמה ובכך לחדור לעולם הפשע ולגלות מה הפושעים זוממים.
דייוויד "ספיד" הארלסון (ניקו בר) – שוטר מפטרול הדרכים של קליפורניה.
דייוויד הוא אופנוען מומחה בעל אופנוע ייחודי משלו אשר מסוגל לבצע מרדפים מהירים אחר פושעים.
יו "עין הנץ" ג'ונסון (ז'יל בן דוד) – טייס מסוקים מיומן ממשטרת מיאמי.
דוני "יהלום" ברוקס (עמי מנדלמן) – שוטר טירון ממשטרת אמפייר אשר מיומן בנהיגה בכלי רכב.
ווקר "בזק" קאלהון (שמוליק טנא) – שריף לשעבר בטקסס אשר חובש לעיתים רבות כובע בוקרים.
ווקר הוא צלף מומחה אשר מיומן בשימוש בפלצור.
ווקר הוא גם מומחה בביצוע חקירות מיוחדות.
סטן "מחסום" הייד (ז'יל בן-דוד) – שוטר ממשטרת דטרויט, מומחה באמצעים לפיזור הפגנות ובמשא ומתן משטרתי לצורך שחרור בני ערובה.
בעל מכשור הידראולי משוכלל אשר מסוגל להשבית מתפרעים, לשבור קירות ולפרוץ דלתות.
סופה – כלב משטרה רובוטי נבון אשר מסוגל לחשוב כמו בן-אנוש.
בעברו כלב אמיתי שבעקבות תאונה גופו מוחלף בגוף ביוני.
ברנדון "הבוס גדול" באבל (עמי מנדלמן) – מנהיג ארגון פשע הערמומי ותאב הבצע אשר מעוניין לשלוט על כל העיר אמפייר.
דוקטור פרסיבל "מוח רע" קראנייל (ז'יל בן-דוד) – מדען מטורף בעל כיפה מזכוכית על ראשו דרכה ניתן לראות את מוחו הגדול.
הוא נוהג להמציא מכשירי היי-טק וכלי נשר מתקדמים עבור הבוס הגדול.
קונסטנטין "בום בום" סאנדרס (ניקו בר) – מומחה לכלי נשק ואחד מאנשי יד ימינו של הבוס הגדול, בעל חזה ביוני הניתן המכיל תת-מקלעים נשלפים.
דירק "ראש גדול" מק'יו (שמוליק טנא) – העוזר והנהג האישי של הבוס הגדול.
סטפני "גברת הברזל" דמנטור (רונית כץ) – עוזרת של הבוס הגדול.
אישה בגיל העמידה בעלת כוח פיזי רב.
ברני "טייפון" פאת'רינגהאוס (עמי מנדלמן) – בריון חמום מוח ואחיינו הטיפש והלא יוצלח של הבוס הגדול.
במספר פעמים משך עימותיו מול השוטרים ידו הייתה על העליונה.
אדמונד "בזוקה" סקארי (שמוליק טנא) – ענק שרירי הלובש מדי אסיר ועובד עבור הבוס הגדול, מצויד בפטיש אוויר מיוחד.
רובורע – הרובוט הפרטי של דוקטור מוח רע.
רפאלה "צל הליל" דיאמונד (רונית כץ) – מומחית לפריצת כספות ומנעולים.
טד "טורבו" סטאוולי (ז'יל בן-דוד) – נהג מילוט ומכונאי מיומן.
סקרטץ' – סמור המחמד של הבוס הגדול.
טל הרן (רונית כץ) – כתבת שמסקרת את פעולותיהם של השוטרים.
מטאור – המצלמה הרובוטית של טל.
ברייאן או'מאלי (רונית כץ) – בנו של אגרוף ברזל.
שואף להיות בעתיד לשוטר כמו אביו.
ראש העיר דייוויס (ניקו בר) – ראש עיריית אמפייר.
המפקחת הייווטרס (רונית כץ) – המפקחת הראשית של העיר אמפייר.
הדיבוב המקורי לעברית הופק על ידי שרון מלמד ובוים על ידי ניקו בר.
ניקו בר (חסין כדורים / ספיד / מק בום-בום / ראש העיר)
שמוליק טנא (אגרוף ברזל / דינמיט / בזוקה / ראש גדול)
רונית כץ (בת חוק / מיראג' / גברת הברזל / צל-ליל)
ז'יל בן דוד (עין הנץ / דוקטור מוח רע / טורבו)
עמי מנדלמן (הבוס הגדול / טייפון / סער / יהלום)
שוטרז או האי שוטרז הוא אי קטן ובלתי מיושב המצוי בקצהו הדרומי של מפרץ ניוארק, בקרבה לחופו הצפוני של רובע סטטן איילנד של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
הגבול בין המדינות ניו יורק וניו ג'רזי עובר באי, וחלקו הצפוני של האי שייך למדינת ניו ג'רזי.
האי הוא אי מלאכותי שנוצר בעת העמקת מפרץ ניוארק במאה ה-19. שטחו הוא 43 דונם וכיום הוא חלק ממחלקת הפארקים של ניו יורק, אך החל כשמורת ציד לאווזי בר בתקופת הקולוניאלית.
לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית ומלחמת האזרחים הפך שוטרז לאתר תעשייתי עם מספנה ובית זיקוק לנפט.
בתום מלחמת העולם השנייה האי הפך למזבלה מזוהמת עבור ספינות.
מאז הקמתו משמש האי כשמורת טבע ובית גידול לציפורים.
בראשית המאה ה-20 שימש כאתר ציד, ונשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט צד בו.
בשנות השבעים של המאה העשרים חזרו הציפורים לשוטרז כתוצאה מנתיבי מים נקיים יותר וסינון הביוב בעיר ניו יורק.
בשל זרמי הים והסחף באזור הולך האי ונשחק.
שוטרים היא סדרת טלוויזיה תעודית ישראלית של יקי יושע ששודרה בערוץ 2 בין השנים 1999–2000.
הסדרה מתבססת על תוכנית המציאות האמריקאית הפופולרית "COPS".
הן בתוכנית האמריקאית המקורית והן בגרסתה זו הישראלית עיקרה מתבסס על צוות תעוד המצטרף מדי פרק לצוות שוטרים ומתעד את שגרת יומם במהלך עבודתם.
שֹוֹכֹה (גם: שֹוכו או שֹׂכֹה במקרא, וסוכו בלשון חז"ל) הוא שמן של מספר ערים בארץ ישראל הנזכרות בתנ"ך, בספרות חז"ל ובמקורות נוספים, לרבות מקורות ארכאולוגיים.
העיר הנזכרת בדרום הר חברון, העיר הידועה הנזכרת בעמק האלה והעיר הנזכרת באזור עמק חפר בתיאור נפות שלמה המלך – כולן השתמרו עד ימינו בצורה הייחודית "שְוֵיכָּה" או "ח'רבת שְוֵיכָּה".
בסמוך לתל א־נצבה שבבנימין מוכרת עד ימינו "ח'רבת סוֵיכָּה", הנזכרת כבר במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ואשר ייתכן כי משמרת את שם עיר מוצאו של התנא אנטיגנוס איש סוכו.
בקרב בין דוד לבין גָּלְיָת, נאספו צבא פלשתים בשוכה שבעמק האלה.
"שוכה" הנזכרת כעירו של אחד מנציבי שלמה המלך אשר ישב בארובות (מזוהה בח'רבת אל־חמאם), מזוהה עם הכפר שְוֵיכָּה הסמוך לטולכרם (מצפון לכפר מצוי תל בשם "ח'רבַּת שויכה א־רָאס").
העיר שוכה מופיעה גם בחותמות "למלך" כאחד מארבעה מקומות הנזכרים בשורה השנייה של החותמות: חברון, זיף, ממשת ושוכה.
חותמות למלך הן הטְבּעות על ידיות קנקנים, מתקופת הברזל ב'.
ההשערה המקובלת היא כי מדובר בארבעת המחוזות העיקריים של מלכות חזקיהו, שאגר מזון לקראת התקפה אפשרית על הממלכה.
בסביבת התל עצמו נמצאו 13 חותמות למלך.
בנוסף, נזכרת בספר מקבים א' עיר ביהודה בשם "בית סוכו", עליה צר בקכידס.
אוסביוס מזכיר באונומסטיקון מקום בשם "סוכו" בין בית גוברין לבין ירושלים, והעיר מופיעה במפת מידבא.
כיום, "שוכה" שבעמק האלה היא גבעה הידועה בשל פריחת תורמוס ההרים בשלהי החורף מדי שנה.
בנחלת שבט יהודה בדרום הר חברון
בנחלת שבט יהודה בעמק האלה
ברשימת הערים המבוצרות של רחבעם
עונת חפירות ראשונה בתל שוכה שבעמק האלה התקיימה בחודש יולי 2012 על ידי משלחת מן החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום של אוניברסיטת תל אביב בהנהלת פרופ' יובל גורן וד"ר ארז בן יוסף.
החפירה נערכה בשני שטחים בפסגת התל בפינתו הצפון־מערבית (שטחים A ו־C) ובעמק שלמרגלותיו מדרום (שטח B).
בחפירות בפסגת התל התגלו שרידים דלים מתקופת הברזל המשויכים לימי חזקיהו שהושתתו ישירות על פני הסלע, אך הוסרו ברובם בראשית התקופה הרומית עת נבנתה מצודה איתנה הניכרת בראש התל.
לבנית המצודה קדמה הקמת במה גבוהה הנתמכת בקירות תמך גבוהים ובתעלות יסוד שהעמיקו עד לסלע הטבעי ומולאו בשפכים שנחפרו משכבות קדומות יותר בתל.
בשפכים אלה נמצאו ממצאים רבים מתקופת הברזל, התקופה הפרסית, התקופה ההלניסטית והתקופה הרומית.
בשטח B נמצאו עדויות לקיומו של בית יוצר, ככל הנראה מתקופת הברזל, בצורת פסולות ייצור אופייניות.
בעונת החפירות הראשונה טרם נמצאו שרידיו של בית היוצר עצמו.
תל שוכה שבעמק האלה והאזור שמסביבו עשירים בפריחה.
מגוון הפרחים כולל בין השאר את תורמוס ההרים, ציפורני חתול, כלנית מצויה, מקור חסידה גדול, רקפת מצויה, חרצית עטורה וחרדל השדה.
התל מפורסם בעיקר בזכות פרחי תורמוס ההרים היוצרים מרבדים כחולים בשלהי החורף.
שוטרים לוהטים הוא סרט קומדיית פעולה פרודי משנת 2007. את הסרט ביים אדגר רייט שגם כתב את התסריט יחד עם השחקן הראשי בו סיימון פג.
זהו הסרט השני בטרילוגיית סרטים המכונה "טרילוגיית הקורנטו" ("The Three Flavours Cornetto"), הכוללים בנוסף לסרט זה את הסרטים מת על המתים (2004) וסוף העולם (2013).
ניקולאס אנג'ל (סיימון פג), הוא שוטר ממושמע ומקצועי השייך למשטרת לונדון, מבצע את עבודתו כה טוב שהוא גורם לקולגות שלו להיראות רע.
כתוצאה, הממונים עליו מעבירים אותו לתחנת משטרה בה הישגיו לא יביכו את שאר השוטרים בה: לכפר הפרברי סאנפורד שבמחוז גלוסטרשייר - כפר מנומנם ולכאורה חופשי מפשיעה.
כאשר הוא מגיע לראשונה הוא מצוות עם השוטר דני באטרמן- שוטר צעיר ונאיבי, בעל כוונות טובות אך נלהב בצורה מוגזמת.
דני הוא בנו של מפקח המשטרה המקומי, פרנק באטרמן.
הוא מעריץ נלהב של סרטי פעולה אמריקאים ועל כן הוא בעל יראת כבוד לשותפו החדש מהעיר, אשר הוא מקווה כי יספק לו את ההזמנות להתנסות בקרבות יריות או מרדפי מכוניות להם הוא כה משתוקק.
אנג'ל, בינתיים, מוצא עצמו נאלץ להתאמץ להתאים עצמו לקצב נטול האירועים ואל השקט של הכפר.
הוא מגלה כי תושבי העיירה והשוטרים המקומיים נוהגים לבצע שורה של עבירות קטנות ובין היתר מוצא עצמו מחרים כלי נשק ללא רישיון ומגלה כי אחת מהמשימות הבוערות ביותר שהונחתו עליו היא ללכוד ברבור שברח.
לבסוף נוצר חיבור בין אנג'ל לדני לאחר שהשניים רואים יחד שני סרטי פעולה ויוצאים לשתות בפאב המקומי.
לאחר זמן מה מהגעתו של אנג'ל לכפר, סדרת רציחות מבעיתות אשר מוסוות כתאונות מטלטלת את הכפר השקט, כולן מתבצעות על ידי איש מסתורי לבוש בשחור.
אנג'ל מתחיל לחשוד כי הכפר סאנפורד אינו כפי שהוא נראה וכי קורבנות התאונות למעשה נרצחו אך הוא נתקל בחילוקי דעות על העניין עם שאר קציני המשטרה המקומיים.
אף על פי כן, אנג'ל מסרב להפסיק לחקור ובתחילה חושד בסימון סקינר, מנהל המרכול המקומי, כי הוא רצח את הקורבנות בגלל מעורבותם של כל הקורבנות בעסקת נדל"ן אשר הייתה אמורה להניב להם רווח גדול.
העימות שלו עם סקינר רק מגלה תמימות ברורה לכאורה של סקינר אשר בהמשך גורמת לנזק באמון של אנג'ל בקולגות שלו.
הרוצח בלבוש השחור אורב לאנג'ל בחדר המלון שלו ומנסה לחנוק אותו אך לאחר התקוטטות בינם בה אנג'ל מנצח, אנג'ל מסיר את הכיסוי מפניו של הרוצח אשר מתברר כי הוא הנער אשר עוזר לסקינר במרכול שלו אשר פעל תחת הוראותיו של סקינר.
אנג'ל הולך לטירה אשר ממוקמת בקרבת מקום בה הוא מגלה את האמת - המפקח באטרמן, סקינר וחברי הכפר הוותיקים הנוספים חברים בכת סודית בשם NWA, אשר תעשה הכל כדי לשמור על התואר של סאנפורד כ"כפר השנה", ועל כן הם נהגו לרצוח את כל מי שאיים לפגוע בתואר זה.
פקח באטרמן מגלה שאשתו התאבדה לאחר שהכפר הפסיד את התואר לפני שנים רבות, דבר אשר הניע אותו להשתמש בשיטות קיצוניות כדי להבטיח שסאנפורד תנצח בתחרות השנתית.
אנג'ל מגלה את מקום הימצאן של גופות התושבים "הבעייתיים" מהם ניסו ה-NWA להיפטר.
דני מחליט לעזור לאנג'ל וגורם לחברי ה-NWA להאמין כי אנג'ל נרצח, במקום זאת דני מסיע את אנג'ל לכפר השכן ומשחרר אותו, מתעקש על כך שהוא לא ידע שום דבר על הפעילויות האמיתית של ה-NWA.
דני מאיץ באנג'ל שיברח כל עוד הוא יכול, משום שלדעתו אף אחד לא יאמין לסיפוריו על מה שבאמת מתרחש בכפר סאנפורד.
אף על פי כן, בעודם בקניון שירות, אנג'ל רואה במקרה את שני סרטי הפעולה אשר הוא ראה יחד עם דני ("נקודת פריצה" ו"בחורים רעים 2") ומקבל השראה לעצור בעצמו את חברי ה-NWA.
הוא נוהג חזרה לכפר ומחמש את עצמו בנשק שהחרים מתחנת המשטרה.
לאחר שהוא נפגש עם דני בכפר, שניהם פותחים בסדרה של קרבות יריות מול חברי ה-NWA.
שוטר בגן ילדים הוא סרט קולנוע קומי אשר בוים על ידי איוון רייטמן ונכתב על ידי מורי סיילם והרשל ווינגרוד.
בסרט מככב ארנולד שוורצנגר בתפקיד ג'ון קימבל.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1990.
בניגוד לרצונו הוא משובץ כשותף לפיבי אוהרה (פמלה ריד), מורה לשעבר שהפכה לשוטרת, על מנת שיגיעו לאסטוריה, אורגון, במסווה של זוג נשוי במטרה למצוא את רייצ'ל ולהציע לה חסינות בתמורה לעדות נגד קאלן בבית המשפט.
על פי התוכנית, פיבי אמורה לשמש כמורה מחליפה של קאלן ג'וניור בבית הספר היסודי של אסטוריה.
בפועל, פיבי מקבלת במטוס הרעלת קיבה חמורה וברגע האחרון נופלת למשכב, וקימבל נאלץ לתפוס את מקומה.
מנהלת בית הספר החשדנית, גברת שלוסקי (לינדה האנט), משוכנעת שקימבל לא יחזיק מעמד ויפרוש.
לאחר מספר ימים קשים קימבל מצליח להסתגל למעמדו החדש כמורה ומשתמש באימון שעבר כשוטר ובניסיונו כאבא על מנת לחנך את הילדים בכיתה שלו.
הוא הופך לדמות נערצת ואהובה על ידי הילדים, הוריהם וצוות המורים וההנהלה ומתחיל ליהנות מעבודתו כמורה.
במסגרת עבודתו הוא חושף מקרה של התעללות באחד מהילדים בכיתתו ותוקף את האב המתעלל ומצליח סופית להשיג את אהדתה של מיס שלוסקי, שמציינת בפניו שלמרות שהיא אינה אוהבת את השיטות שלו שנלמדו באקדמיה למשטרה, היא חושבת שהוא מורה טוב.
הוא מתחיל לחבב את אחד מהמורות בבית הספר, ג'ויס פאלמיירי (פנלופה אן מילר), אימו של דומיניק, אחד מהילדים בכיתתו, שחיה בנפרד מבעלה וסיפרה לדומיניק שהוא חי בצרפת.
קימבל מתחיל לחשוב שג'ויס היא אשתו לשעבר של קאלן ושדומיניק הוא קאלן ג'וניור.
בקליפורניה, קריספ משוחרר ממעצר לאחר שסינדי מתה ממנה של קוקאין מקולקל, שניתנה לה על ידי אימו של קאלן, אלינור (קרול בייקר).
מיד לאחר שהוא משוחרר, קריספ ואימו נוסעים לאסטוריה על מנת לחפש אחר קאלן ג'וניור.
כשקימבל ואוהרה מקבלים את ההודעה על שחרורו של קאלן, הם מתעמתים עם ג'ויס בנוגע לזהותה האמיתית ומציעים לה הגנה בתמורה לעדותה בבית המשפט.
ג'ויס, נסערת על כך שקימבל הונה אותה ופוחדת מבואו האפשרי של קריספ, מספרת לקימבל שקריספ שיקר כשאמר שהיא גנבה ממנו כסף במטרה לשכנע סוחרי סמים אחרים לעזור לו למצוא אותה, וכי הסיבה האמיתית לבואו היא לקחת את קאלן ג'וניור, מכיוון שהוא כועס עליה על כך שנעלמה עימו.
ביום למחרת, במהלך יום הלימודים, קריספ מגיע לבית הספר ויוצר שרפה בספריה על מנת ליצור פעולת הסחה וכשבית הספר מתפנה מהתלמידים הוא חוטף את דומיניק ומנסה לצאת מבניית בית הספר דרך המלתחות.
כשאוהרה מנסה להיכנס לסייע לו, אלינור דורסת אותה במכוניתה ולוקחת את אקדחה.
קימבל מתעמת עם קריספ אך קריספ מאיים באקדח על דומיניק ומאלץ את קימבל להניח את אקדחו.
החמוס של קימבל, שהיה ברשותו של דומיניק ושימש כקמיע של הכיתה, נושך את קריספ ומאפשר לקימבל לקחת את אקדחו בחזרה ולירות בו למוות.
אלינור נכנסת ויורה בקימבל בכתף ולאחר שרואה את גופתו של בנה מתכוננת להרוג את קימבל אך אוהרה מגיחה מאחוריה ומהממת אותה עם אלת בייסבול.
אלינור נעצרת וקימבל נלקח לבית החולים.
בסופו של דבר אוהרה חוזרת למשטרת לוס אנג'לס בעוד שקימבל מחליט לפרוש מעבודתו כשוטר ולחזור לאסטוריה ולהפוך למורה בגן הילדים כמשרה קבועה.
הילדים מקבלים אותו בברכה בעוד ג'ויס והוא מתנשקים.
ארנולד שוורצנגר – ג'ון קימבל
פנלופה אן מילר – ג'וייס פלימרי / ריצ'ל קריספ
פמלה ריד – פיבי אוהרה
לינדה האנט – מנהלת בית הספר, הגברת שלווסקי
ריצ'רד טייסון – קאלן קריספ
קרול בייקר – אלינור קריספ – אימו של קאלן וסבתו של דומיניק
בשלב הליהוק נשקלו השחקנים דני דה ויטו וביל מארי לתפקיד קימבל, אולם לבסוף נבחר שוורצנגר לתפקיד.
צילומי החוץ צולמו בעיר אסטוריה שבמדינת אורגון, בבית הספר היסודי ג'ון ג'ייקוב אסטור (Jacob Astor Elementary School).
תוכו של בית הספר צולם באולפני יוניברסל בהוליווד שבקליפורניה.
הצילומים בוצעו בחופשת הקיץ אולם השתתפו בהם תלמידים רבים של בית הספר ומורי בית הספר כניצבים.
במהלך הסרט לועג שוורצנגר הן למוצאו האוסטרי (בעיקר באמצעות חיקוי המבטא האוסטרי על ידי אוהרה שמתחזה לאחותו).
כמו כן בסיום הסרט, כאשר קימבל שב ללמד בבית הספר הוא אומר "I'm back!" – רמז למשפטו הידוע "I'll be back" מסרט נוסף של שוורצנגר שיצא לאקרנים באותה שנה, "שליחות קטלנית 2".
"שִׁוִּיתִי" (בהגייה אשכנזית: "שִׁיוִויסִי") הם לוחות המשמשים בבית הכנסת בקהילות יהודיות מסוימות ככלי עזר להגות בשם האל.
על פי רוב הם ממוקמים מעל העמוד – הדוכן שמעליו מנוהלת התפילה על ידי החזן, על הפרוכת או על שטיח קיר על גבי כותל המזרח, או בעמוד מאויר מיוחד בסידור.
לעיתים קרוי לוח "שיוויתי" בשם "מזרח".
בספר תהילים מופיע הפסוק: (המילה "שיוויתי" משמעה "שמתי", וכן דימיתי)
התלמוד במסכת סנהדרין דורש את הפסוק כמקור לכך שהמלך היה עושה את ספר התורה שלו כמין קמיע ותולה אותה בזרועו.
הרמ"א מזכיר בתחילת השולחן ערוך את קטע הפסוק וכותב:
בימי הביניים, פיתחו המקובלים דימויים וטכניקות מדיטטיביות ייחודיות, המסייעים לרכז את המחשבה כראוי בשמות הקדושים, במטרה לרומם את הנפש ולהתחבר לעולמות הרוחניים.
בספר "שער רוח הקודש" כותב הרב חיים ויטאל:
"גם סימן להכיר את האדם חטאו, יצייר במחשבתו צורת ארבע אותיות ההוויה מצוירת בכתיבה אשורית.
כי זה סוד שויתי ה' לנגדי תמיד.
ובשעה שמציירו לפניו, אם חטא באיזה חטא, הפוגם באיזה אות מארבעתם, אז אותה האות לא תוכל להצטייר בין עיניו, ועל ידי כך ידע כי יש שם פגם."
בספר קיצור שני לוחות הברית של הרב מיכל אפשטיין, מתואר מנהג לכתוב את שם הוי' על קלף ולהציג אותו בפני המתפלל בזמן התפילה:
אסתר יוהס כותבת שה'שויתי' והמנורה של מזמור ס"ז התגבשו כל אחד בנפרד ו"החל מראשית המאה ה-18 הופיעו דפים ולוחות הנושאים את צורת המנורה במילות מזמור ס"ז ואת הפסוק שויתי כשילוב שגור ומוכר.".
תיאור של המנהג מופיע בפני יהושע:
"אותן שכותבין בזמנינו איזה פסוקים על קלף קטן כגון שויתי ה' לנגדי תמיד ופסוק אש תוקד ומזמור אלקים יחננו כציור מנורה לא ידעתי רמז לדבר וקרוב הדבר לאיסור יותר מלהיתר"
יהודה אידל שרשבסקי כותב בשנת 1861:
"נהגו הקהלות להציב לפני התיבה לנוכח השליח ציבור טבלא של עץ, או גיליון מקלף ונייר, או נברשת של נחושת קלל ולכתוב עליו בדיו את המקרא "שויתי ה' לנגדי תמיד" - או לעשות את המקרא הזה בולט על הנברשת בחק תוכות ומעשה מקשה ...
האומנים והציירים נהגו להוסיף על המקרא הזה עוד מאמרים ופסקאות וראשי תיבות, מסביב למקרא זה וגם ממעל לו, וגם לצייר מצדיו ולמעלה ממנו צורות משונות, אריות, נמרים, צבאים, נשרים וצפרים."
"שויתי" טיפוסי מציג את הפסוק בתהילים ט"ז, ח, ובו השם המפורש באותיות גדולות, ומסביבו פסוקים של מזמור ס"ז בתהילים ונוסחאות קבליות, הערוכים בדרך כלל באופן היוצר צורת מנורת שבעת-קנים.
הלוח עשוי גם לכלול ציור של כף יד (המסמלת את ברכת הכהנים), מגן דוד, מזבח בית המקדש, אריות, ציפורים, איילים ודימויים אחרים המשמשים כסמלי הספירות השונות.
תיאור של "שויתי" מופיע בסיפורו של ש"י עגנון, "אגדת הסופר":
ועל יד הקורה מימין על כותל המזרחי מזרח מעשה רקמה אשר עשתה מרים בנעוריה בית אביה, וצורת גן שזור בו מחוטי משי מלא עצי כל פרי מאכל, וארמון בתוך הגן ושני אריות שומרים את הגן.
ופני האחד מוסבים אל פני השני, אריה מול אריה ולשון מול לשון, ומלשון אל לשון נמשך והולך כתב זהב באותיות גדולות לה' הארץ ומלואה בשאגה אחת גדולה.
ובכל ארבע פנות המזרח תיבה, תיבה בכל פנה, שויתי ה' לנגדי תמיד.
כתיבת "שויתי" הייתה נהוגה לא רק כקישוט לבית הכנסת, אלא גם כדף המופץ בין המתפללים ומוחזק בסידור התפילה.
הפצתו נדונה בספרות ההלכה מצדדים שונים, על יתרונותיה וחסרונותיה, כפי שכתב בספר "שערי תשובה":
בהמשך כתב (בשם ר' אלכסנדר סנדר שור, בעל "תבואות שור") שיש בכך בעיה, שהדפים ובהם ה"שויתי" אינם נשמרים כראוי, ולפעמים מבלי משים הם מושלכים בביזיון, ולפיכך קרא "לאזור חייל לבטל המנהג".
מסקנת בעל "שערי תשובה" היא שבאלו התלויים על קיר בית הכנסת אין בעיה.
שוטר טוב, שוטר רע הוא סרט מותחן-קומי קנדי משנת 2006 על קציני משטרה מקוויבק ואונטריו, שנאלצים לשתף פעולה בחקירת רצח, חרף ההבדלים התרבותיים והלשוניים ביניהם.
שם הסרט הוא משחק מילים לביטוי "שוטר טוב ושוטר רע".
בסרט מככבים השחקנים פטריק הוארד וקולם פאור.
הסרט זכה להצלחה גדולה, הפך לשובר קופות וזכה בפרס האוסקר הקנדי בקטגוריית הסרט הטוב ביותר ועריכת הסאונד הטובה ביותר.
כשגופה מתה נמצאת נטושה בגבול אונטריו-קוויבק, שוטרים משני המחוזות הקנדיים חייבים לאחד כוחות על מנת לפתור את מקרה הרצח.
השניים נאלצים לפתור את חילוקי הדעות המקצועיים והתרבותיים ביניהם, כמו גם לגשר על הדעות הקדומות שלהם.
הגופה מזוהה כבנואה בריסה, מנהל אדמיניסטרטיבי של קבוצת הוקי קרח.
הרמזים מובילים את הצמד ללוק ת'ריין בבר בצד הדרך.
אחרי מאבק בבר, הם כולאים אותו בתא המטען של מכוניתו של בושאר.
בושאר מבטיח לצפות ברסיטל הבלט של הבת שלו ובעודו נוהג לרסיטל ומחנה את המכונית כשת'ריין עדיין נעול בתא המטען.
כשהוא יוצא עם מרטין מהמופע, הם מוצאים את המכונית נגררת מהאזור האסור לחנייה, וכשהם מנסים לרדוף אחרי נהג המשאית, המכונית מתפוצצת.
הם מחליטים לערוך חיפוש בביתו של ת'ריין ומוצאים מעבדת מריחואנה גדולה במרתף.
הם גם מגלים גופה נוספת, שמתבררת כבעלים לשעבר של קבוצת הוקי קרח קנדית.
בושאר מפעיל בטעות תיל לייזר והבית עולה באש ומתפוצץ, מה שגורם לשני השוטרים להימלט כל עוד נפשם בם.
במהלך תחקיר אצל המפקד שלהם הם צוחקים בהיסטריה, בשל השפעת המריחואנה שאליה נחשפו בבית השרוף.
הם מבינים שלרוצח יש דפוס קבוע; הוא מקעקע את קרבנותיו, כשכל קעקוע נותן רמז לקרבן הרצח הבא.
כל רצח מתקשר בדרך כלשהי לליגת ההוקי קרח הקנדית.
הזוג מצליח לזהות את הקרבן הבא, אך זה הולך לאיבוד לפני שהם מגיעים אליו.
ווארד ובושאר מופיעים בשידור חי בעת כינוס של מנהלי ליגת ההוקי על מנת להזהיר אנשים בקהילת ההוקי קרח, כי עליהם לעמוד על המשמר.
הרוצח שזוכה לכינוי "הרוצח המקעקע" מופיע ומאיים על שני השוטרים, אך הוא מנותק במהירות ויורד מהשידור.
ווארד מותקף בביתו על ידי תוקף רעול פנים והוא מגלה שזה ת'ריין, שמתברר שהצליח להימלט מתא המטען שלהם ולא מת.
בינתיים, בושאר מקיים יחסי מין עם אחותו של ווארד ובמקביל "הרוצח המקעקע" חוטף את בתו של בושאר, מה שמוביל לעימות סופי עם שני השוטרים.
הרציחות מבוצעות כנקמה באנשי הליגה, על שהם מחללים את ההוקי בעודם מעבירים קבוצות הוקי קרח לארצות הברית, כמו קבוצת "קוויבק פלר דה לי".
השוטרים מנסים לשכנע את הרוצח שההוקי הוא רק משחק, אבל זה מכעיס אותו עוד יותר.
ווארד מסיח את דעתו של האיש תוך שבושאר מתיר את בתו.
לאחר מאבק, הרוצח מתפוצץ למוות על ידי אחד מחומרי הנפץ שהוא הכין.
במהלך כתוביות הסיום, עולים דיווחים חדשותיים שבמהלכן מתברר כי כמה קבוצות הוקי קרח שתכננו לעבור דרומה יישארו לבסוף בקנדה.
פטריק הוארד - דייוויד בושאר
קולם פאור - מרטין ווארד
סילביין מרסל - לוק ת'ריין
פייר לבו - קפטן לבוף
רון ליאה - קפטן בריאן מק'דף
פטריס בלאנז'ר - הרוצח המקעקע
אנדרה רוביטיי - בנואה בריסה
הסרט הוא הסרט הקולנוע הקנדי הראשון שדובר את שתי השפות הרשמיות במדינות.
מאחר שהסרט מתמקד בשפות ובתרבויות השונות המאפיינות את בני קוויבק ובני אונטריו, מרבית השיחות מתנהלות במקביל, הן באנגלית והן בצרפתית, כשהדמויות הרשמיות עוברות מלשון ללשון במהירות ולעיתים תוך משפט אחד.
בסצנה הפותחת כשפוגשים את דייוויד בושאר, גרושתו נכנסת לדירתו ובושאר אומר "Bon matin...tout le monde", שמשמעותו "בוקר טוב...
כולם", כשהוא מתייחס גם לחזה שלה.
שמו של מנהל שירותי הביטחון של קוויבק הוא קפטן לבוף (Leboeuf), שמתורגם מצרפתית כ"קפטן השור" (Boeuf), מה גם שביטוי המילה beu בצרפתית של קוויבק מהווה סלנג לשוטר.
הסרט מהווה פארודיה לדמויות מפתח בליגת ה-NHL וכולל גם פארודיות של שלל סרטים כמו "נהג מונית" ובעיקר השורה "אתה מדבר אליי?".
הסרט עלה לבכורה קולנועית ב-4 באוגוסט 2006 בקוויבק ובמהלך הקרנתו גרף 12,665,721 דולר אמריקאי (12,578,327 דולר קנדי) מה שהפך אותו לסרט שובר קופות ולאחד הסרטים המצליחים בקנדה.
הסרט הוקרן גם בפסטיבלים ובבתי הקולנוע בארצות הברית ובצרפת אך זכה למעמד של סרט קאלט רק לאחר צאת מהדורת ה-DVD של הסרט ב-19 בדצמבר 2006.
זוכה פרס האקדמיה הקנדית לקולנוע וטלוויזיה לשנת 2007:
פרס האקדמיה הקנדית לקולנוע וטלוויזיה לשנת 2007:
השחקנים הטובים ביותר: קולם פאור, פטריק הוארד
הבמאי הטוב ביותר: אריק קנואל
שיר הנושא הטוב ביותר "טאטו" מאת אריק לאפוינטה
השחקן הטוב ביותר - קולם פאור
במאי 2017 יצא לאקרנים סרט ההמשך שוטר טוב, שוטר רע 2 (Bon Cop, Bad Cop 2) כשהשחקנים הראשיים שבו לגלם את דמויותיהם מהסרט הראשון.
עלילת הסרט מתרחשת זמן מה לאחר אירועי הסרט הראשון, כשמרטין וורד ודייוויד בושאר נותרו חברים אומנם אך חייהם ממשיכים במסלולם וכל אחד מצליח בדרכו, כשוורד הופך לקצין בכיר במשטרת הפרשים הקנדית, בעוד דייוויד משרת כסוכן סמוי עבור משטרת קוויבק.
השניים שבים לשתף פעולה בחקירת טבעת של גנבות רכב שעשויה להצביע על מזימת טרור אפשרית, שמקורה בשכנים מדרום ואף בבולשת הפדרלית האמריקאית.
בשנת 2023 חברת Bell Media, העומדת מאחורי הסרטים, הודיעה על פיתוח סדרת טלוויזיה בת 8 פרקים בכיכובם של פיטר הוארד וקולם פאור בחקירת פשע חדשה.
"שויתי" הוא ציור שיצר הרב ישראל שמעון שיין בירושלים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. הוא מהווה דוגמה לציור ה"שויתי" המסורתי וגם להתפתחות המוקדמת של הדפוס העברי בירושלים.
הלוח נוצר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 על ידי הרב ישראל שמעון שיין, כעיטור המשלב טכניקות אמנותיות שונות.
כתובת בתחתית העבודה מעידה כי עבודה זו נעשתה כמזכרת "מעיר הקודש ירושלים".
מרבית הטקסט צויר ביד בידי האמן, חלקו נצבע בזהב.
אולם, מספר עיטורים נעשו בטכניקות הדפס שונות.
העיטורים המופיעים בפינות המסגרת העיטורית, כמו גם במקומות נוספים בעבודה, נוצרו כתוצאה מהטבעה של חותמת מרובעת ובה דגם צמחי.
בנוסף, בעבודה מופיעים שלושה תיאורים של אתרי הקודש בעיר - הכותל המערבי והר הבית (באמצע), קבר רחל (משמאל) ו-"העיר הק[דושה] ציון וקבר בני דוד" (מימין).
תיאורים אלו נעשו מלוח הדפס שנדפס בטכניקה של דפוס בלט והודבקו על העבודה.
שויה נקאג'ימה (ביפנית: 中 島 翔 哉; נולד ב-23 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן יפני, המשחק בקבוצת אורווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית בעמדת הקשר.
ב-27 באוגוסט 2017 עבר נקאג'ימה לראשונה לשחק מחוץ ליפן כשהושאל לעונה אחת לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית.
לאחר שכבש עשרה שערים ב-32 הופעות, חתם בקבוצה באופן קבוע.
בפברואר 2019, עבר נקאג'ימה לשחק בליגת העל הקטרית אצל סגנית האלופה, מועדון ספורט א-דוחייל בסכום ההעברה של 35 מיליון אירו.
הוא שיחק שבעה משחקים וכבש פעם אחת בניצחון הביתי 6–0 על אל אהלי.
ב-5 ביולי 2019 חזר לפורטוגל וחתם בשורותיה של פורטו, בסכום העברה של 12 מיליון אירו, הוא חתם על חוזה לחמש שנים, עם סעיף שחרור של 80 מיליון אירו.
נקאג'ימה ערך את הופעת הבכורה שלו בפורטו ב-13 באוגוסט בשלב השני של משחקי המוקדמות בליגת האלופות נגד קרסנודאר הרוסית, כשהוא משחק את כל 90 הדקות בהפסד 2–3 של הקבוצה.
הוא כבש את השער הראשון שלו ב-19 בדצמבר, שערו היחיד בעונה ב-17 הופעות.
ב-16 בינואר 2021, הושאל נקאג'ימה לשישה חודשים לליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית.
נקאג'ימה זומן לראשונה לייצג את נבחרת יפן עד גיל 17 במשחק ידידות נגד נבחרת סלובקיה.
הוא כבש שער אחד בשתי הופעות.
באוגוסט 2013 זומן נקאג'ימה לנבחרת עד גיל 20 לקראת טורניר הכדורגל הבינלאומי שייערך בספרד.
בינואר 2014, נקאג'ימה שיחק בנבחרת יפנית עד גיל 23. בספטמבר 2014, נקאג'ימה זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה 2014 בו הוא כבש שני שערים.
בסך הכל כבש 19 שערים ב-30 הופעות בנבחרת האולימפית של יפן עמה הגיע למקום השלישי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.
ב-15 במרץ 2018, נקאג'ימה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת צמד המשחקים נגד מאלי ואוקראינה.
שמונה ימים לאחר מכן, הוא הופיע לראשונה במדים הלאומיים וכבש את שערו הראשון בנבחרת מול מאלי במשחק שהסתיים בתיקו 1–1.
שחקן החודש בליגה הפורטוגלית: ספטמבר 2018
שוטר טוב, שוטר רע 2 הוא סרט קומדיה ופעולה קנדי משנת 2017 בבימויו של אלן דשרוצ'רס.
הוא יצא לאקרנים במאי 2017 ומהווה סרט המשך לסרט "שוטר שוטר, שוטר רע" משנת 2006 כאשר קולם פיור ופטריק האוורד שבים לגלם את התפקידים המקוריים שלהם.
הסרט הראשון תואר בתור ההפקה הרווחית ביותר בתולדות הקולנוע הקנדי והרוויח 12 מיליון דולר בשנת 2007. שני הסרטים הדו-לשוניים הצליחו בקנדה, כאשר סרט ההמשך שצולם במונטריאול, הגיע לסכום של 7 מיליון דולר בקופות.
הסרט היה מועמד גם לפרס איפור בטקס פרסי המסך הקנדי, בשנת 2018.
בעקבות אירועי הסרט הראשון, מרטין וורד ודייוויד בושאר נותרו חברים אך התפתחו בהדרגה כאשר חייהם והקריירה לקחו אותם לכיוונים שונים; וורד הוא כיום קצין בכיר במשטרת הפרשים המלכותית הקנדית, ואילו בושאר נותר סוכן סמוי בשירות הביטחון של קוויבק.
הפעם, תפקידיהם הפוכים: וורד מוביל ותורו לחוות אתגרים בחייו האישיים.
כעת, השניים מתאחדים כדי לחקור רשת של גניבת מכוניות המתגלה כחזית למזימת טרור גדולה בהרבה.
בתחילת הסרט דייוויד בושאר בורח במכונית פאר שזה עתה גנב בחניון.
אף על פי שנרדף על ידי שני נהגים, הוא מצטרף בדיסקרטיות למוסך תת-קרקעי, שם הוא משנה את צבעי המכונית.
כעבור רגעים, שוטרים נכנסים למוסך ובושאר מתעמת עם שותפו לשעבר, מרטין וורד.
בזמן שהם נלחמים, בושאר מסביר כי ראש רשת הגנבים נעדר מהמוסך.
וורד מסכים להתחזות לאסיר בתמורה להסבר ארוך יותר.
בושאר בורח עם וורד, שני השוטרים מזייפים חטיפה.
ליד נחל, וורד, כעת קצין RCMP, מסביר לבושאר, סוכן סמוי של שירות הביטחון של קוויבק, שהוא הופך למעשה לכפוף לו.
בושאר מסכים, אך מתקפל מחשש לאבד תמיכה.
הוא מוסיף כי עליו לחזור לראש הרשת, אך עליו להיפצע כדי שהפושעים יאמינו לסיפורו.
וורד מסביר שגם עליו להראות סימני מאבק.
לכן כל אחד מהם פוגע בשני ואז עוזריו של וורד מופיעים במקום; וורד מסביר שעליהם להתנהג כאילו בושאר ברח ולכן לחפש רמזים שיספקו את העיתונאים.
בושאר הולך לביתו, שם הוא דורש מסופי בגד ישן ואקסטזי.
בבוקר רכב אוסף אותו והוא מובא לראש הרשת, סילביו דיפייטרו.
לאחר כמה בדיקות רפואיות, דיפטרו מקבל את סיפורו.
מאוחר יותר, בושאר מוצא את עצמו מול וורד, כשהשניים מחליפים מידע בחדר חשאי באולם ביליארד.
באותו יום הוא מבחין בשלושה זרים בחברת עוזרו של דיפייטרו.
בחזרה למשרדו של וורד, האחרון אינו מבין במה מעורב דיפיטרו, מכיוון שהוא איבד את טובתו של סנדק של המאפיה במונטריאול.
גם בושאר תמה, מכיוון שגניבת מכוניות יוקרה משתלמת פחות מסחר בסמים.
בושאר משער כי דיפיטרו מנהל שוק לא חוקי כלשהו, אך הוא לא מצליח להבין של מה.
הוא פוגש מדענית מחשבים אקסצנטרית בכינוי MC.
היא מבקשת ממנו מידע על המחשבים שבהם משתמש דיפיטרו, אך בושאר אינו מסוגל לענות.
היא מורה לו לגשת עם מצלמה נסתרת למחשבים המדוברים.
בושאר, חזרה עם דיפיטרו ועוזרו, מייק דובואה, לומד שעליו להגדיל את קצב הנסיעות שלו.
באותו יום מבקש בושאר מווארד שיעזור לו לגנוב רכב יקר.
כמה ימים לאחר מכן, בושאר הולך לבר בו דובואה משוחח עם שלושת הזרים.
הוא מצווה על וורד למצוא אותו בהקדם האפשרי.
כעבור כמה דקות, וורד רודף אחר רכבם של שלושת הזרים, אותם הוא רואה נכנסים לקונסוליה של ארצות הברית.
למחרת, MC מאשרת כי שלושת הגברים הם אזרחים אמריקאים וכי הם נמצאים בקנדה כחלק ממשימה הומניטרית ואז הולך וורד לקונסוליה האמריקאית, שם השוער מורה לו לעזוב את הבניין.
כעבור כמה ימים, דובואה רואה שוורד ובושאר נפגשים.
דיפיטרו ודובואה מחליטים לחסל את הסוכן הכפול.
בעוד שחשב שעליו להמשיך לגנוב כלי רכב אחרים, נודע לבושאר כי עליו לנהוג ברכב גנוב בארצות הברית.
לאחר שהולך, דיפייטרו מסביר לשלושת הזרים שהם יוכלו להתבונן במה שהבטיח להם.
זמן מה לאחר מכן, MC מודיע לוורד כי מכוניתו של בושאר נלכדה.
כשנודע לבושאר על גורל הרכב, הוא חוצה באופן בלתי חוקי את גבול ארצות הברית–קנדה כדי למנוע את התפוצצותו בתוך קהל ונרדף על ידי שוטרים אמריקאים.
תקוע על גשר, הוא מתרחק מהמכונית, שמתפוצצת כעבור כמה שניות.
אזוק כאסיר בתחנת המשטרה, הוא לא יכול להסביר את עצמו בפני השוטרים.
סוכני FBI מגיעים לתחנה ומגיעים קצת לפני וורד, שמנסה להסביר להם שבושאר הוא שותפו וכי הוא אחראי עליו, אך הוא בתורו נאזק ונכלא באותו חדר עם בושאר.
במהלך חילופי הדברים המילוליים, ידו הימנית של וורד רועדת: הוא מסביר כי הוא סובל ממחלת לו גריג.
הוא רוצה להצליח במשימה זו, האחרונה בקריירה שלו.
בבוקר משחרר אותם ראש יחידת ה-FBI, הסוכן בליין.
בליווי משמר הגבול של ארצות הברית הם חוזרים למונטריאול.
השניים לוכדים את דובואה ואז מכים אותו כדי לגלות היכן נמצא המנהיג שלו.
השלושה עושים את דרכם למפעל נטוש, שם דיפייטרו נותן פקודות לנהגי מכוניות, כולל בנו של וורד.
שני הסוכנים מונעים את יציאתם של כמה כלי רכב, אך בנו של וורד בורח למורת רוחו הרבה של וורד.
בושאר נלחם נגד דיפייטרו; האחרון מת לאחר שנמחץ על ידי פיגומים שנפלו מהתפוצצויות כלי הרכב הגנובים.
שני השוטרים הולכים לקונסוליה האמריקאית במטרה להתריע בפני הגורמים האמריקנים על המבצע שמתבשל.
בקונסוליה משוחח הסוכן בליין עם שלושת הזרים ונותן להם את פקודותיו האחרונות.
לאחר מכן הוא פוגש את בושאר ו-וורד, שמגלים כי בליין מתכנן לפוצץ מכוניות תופת מחוץ למסגדים בארצות הברית.
שני הקנדים גוברים ומפילים את האמריקאי ואז בורחים מהקונסוליה.
הודות למידע שהועבר על ידי MC, הם רודפים אחר רכב משוריין המכיל את ציוד המחשב המשמש להפעלת פצצות.
לאחר השליטה ברכב, הם צוללים לתוך תעלת מים.
שבעה חודשים לאחר מכן, נשיא ארצות הברית מעניק להם את עיטור הכבוד על אומץ לבם במניעת פיגועי הטרור.
הסרט נוגע במה שנראה כזווית פוליטית, עם סאטירה שהושלכה על ארצות הברית, אך השחקן קולם פיור הביע כי הם ניסו להעביר מסר סוציולוגי, בכך שלקנדים ולאמריקאים יש הבדלים מהותיים.
השחקן אמר שזה גם עקיצה כלפי האמריקאים על בורותם לגבי התרבות הקנדית לאורך השנים.
אחת הדרכים לכך מצטיירת בסרט, היא כאשר קצינים מקומיים אמריקאים נזהרים מהשוטר דובר הצרפתית בושאר ושואלים ללאומיותו.
קולם פיור - מרטין ווארד
נואם ג'נקינס - סילביו דיפייטרו
מארק בופרה - מייק דובואה
אנדראס אפרגיס - הסוכן בליין
אריק נודסן - ג'ונתו וורד
להוארד, איש ציבור בולט בקוויבק, יש רקע נרחב בתחום הבידור הקנדי.
כתסריטאי, מפיק ושחקן ראשי, שיחק הוארד תפקיד פעיל בהפקה הכוללת של הסרט.
הוא קיבל השראה לראשונה לכתוב את הסרט המקורי בסדרה "שוטר טוב, שוטר רע" במהלך מונולוג קומי שבוצע בטקס פרסי ג'יני בשנת 2003. השחקן שיחק בהבדלים לשוניים ותרבותיים והבין שדווקא הדברים שמפרידים אולי יאחדו גם את הקהל הקנדי האנגלו-צרפתי.
לטענתו "הדבר היחיד שאנחנו יכולים לצחוק עליו ביחד הוא ההבדלים בינינו.
זה היה אז כאשר היה לי הבזק עבור 'שוטר טוב'."
הפקת הסרט החלה במונטריאול ובפרבריה המזרחיים במאי 2016. בשונה מהסרט המקורי, שהרבה מההומור שלו התבסס על ההתנגשות התרבותית בין קנדה האנגלית לקוויבק, תסריט ההמשך ממעיט בהיבט זה לטובת התמקדות ביחסים של קנדה עם ארצות הברית.
צוות השחקנים כולל גם את שדרן הרדיו ג'ון מור כנשיא ארצות הברית.
קולם פיור טוען כי "הדבר הנפלא בסרט הוא האופן בו הוא מנצל הבדלים תרבותיים ל[מטרת] צחוק, אך לעולם אינו מציב צד אחד מעל השני." אותו נרטיב ליווה לאורך כל עלילת סרט ההמשך, עם יותר הומור ויותר קטעי פעולה.
כותב התסריט, הוארד, אומר בראיון כי יש הרבה פחות טינה בין שני השוטרים, וכי הסרט גם מספר סיפור על חברות.
מייקל מדסן אמור היה להופיע בסרט כסוכן FBI, אך נאלץ לעזוב מסיבות בריאותיות והוחלף על ידי אנדראס אפרגיס.
באתר Rotten Tomatoes הסרט מחזיק בציון של 71% עם ציון ממוצע של 6.1/10.
שוטר טוב/שוטר רע, המכונה גם תשאול משותף או חבר ואויב היא טקטיקה פסיכולוגית המשמשת במשא ומתן ובתשאול משטרתי.
הטכניקה מערבת צוות של שני חוקרים הנוקטים גישות מנוגדות כלפי נחקר.
החוקרים עשויים לראיין את הנחקר לסירוגין או להתעמת עמו במקביל.
"השוטר הרע" נוקט עמדה אגרסיבית ושלילית כלפי הנחקר ומטיח האשמות בוטות, הערות גנאי, איומים, ובאופן כללי יוצר אנטיפתיה בין הנחקר לבינו.
אווירה זו מהווה את הבמה של "השוטר הטוב" שפועל באהדה כלפי הנחקר כדי להיראות תומך ומבין כלפיו.
השוטר הטוב יגן גם על הנחקר מפני השוטר הרע.
בשלב זה, הנחקר עשוי להרגיש שהוא יכול לשתף פעולה עם השוטר הטוב מתוך אמון או מפחד מהשוטר הרע.
לאחר מכן הם עשויים לחפש הגנה אצל השוטר הטוב ולמסור לו מידע שהחוקרים מבקשים להשיג.
ניתן גם להפוך את הסדר, השוטר הטוב צובר אמון אצל הנחקר ואילו השוטר הרע סודק את ההיבטים הקשוחים יותר.
לטכניקה זו יש גם חסרונות בכך שהיא ניתנת לזיהוי בקלות וה"שוטר הרע" עלול להרחיק את הנחקר מהאפשרות להוציא ממנו מידע.
שוטר היא סדרת טלוויזיה בלשית רוסית שהופקה על ידי חברת ההפקה "Sreda" עבור הערוץ הראשון ברוסיה בבימויו של ראדה נוביקוב ובכיכובם של אנה סנאטקינה וקיריל זייצב.
סמל ג'ון מקנזי טס לרוסיה מארצות הברית במסגרת תוכנית חילופים מקצועית.
השוטר האמריקאי לא רק הופך לשותפה של החוקרת וסיליסה ויחרייבה, אלא גם מתיישב זמנית בדירתה.
לג'ון וויסיליסה קשה לעבוד יחד - ההבדל בין הדמויות והמנטליות משפיע.
אך התוצאות המוצלחות של חקירות משותפות משכנעות את ההנהגה ליצור מחלקה מיוחדת סביבם למאבק בפשעים שביצעו זרים ונגד זרים ברוסיה.
השותפים מוצאים עצמם מעורבים במשחק ריגול בינלאומי סביב תגלית מדעית גדולה.
קיריל זייצב - ג'ון מקנזי
אנה סנאטקינה - וסיליסה ויחרייבה
פרוחור דובראווין - אלכסנדר בורשצ'בסקי
ניקולאי קוזאק - איוואן גברילוב
שוי (בהונגרית: Sóly) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.