tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסיבוב הראשון בשמינית הגמר, הקבוצה המדורגת 7 בעונה הסדירה משחקת מול הקבוצה המדורגת 10 והקבוצה המדורגת שמינית מול קבוצה המדורגת תשיעית.
ברבע הגמר, שש הקבוצות הטובות ביותר בעונה הסדירה ושתי המנצחות של שמינית הגמר משולבות זו מול זו, כאשר הדרג הגבוה ביותר משחק מול הדרג הנמוך ביותר שנותר.
בחצי הגמר, הקבוצות מסודרות מחדש, כאשר הדרג העליון שנותר משחק מול הדרג הנמוך ביותר ושתי הקבוצות הנותרות משתלבות.
בגמר, שתי הקבוצות הנותרות מתמודדות זו מול זו כדי לזכות באליפות הליגה.
לפני עונת 2013/14, הקבוצות מהדרג העליון יכלו לבחור את יריבותיהן ברבע הגמר.
שמינית הגמר מתנהלת בשיטת הסדרות הטובות משלוש בעוד שהסבבים הבאים משוחקים כסדרות הטובות משבע.
בכל סדרה, לקבוצה המדורגת יותר מבין השתיים יש יתרון ביתיות.
כל סדרה משוחקת בפורמט בית-חוץ לסירוגין, כאשר המשחק הראשון משוחק במקום הביתי של הקבוצה בדירוג הגבוה.
כל סדרה מסתיימת כאשר קבוצה אחת ניצחה יותר ממחצית ממספר המשחקים המקסימלי הדרוש להכרעה בסדרה.
שתי הקבוצות בדירוג הנמוך ביותר לאחר העונה הסדירה נאלצות לשחק בסדרת ההדחה הטובה משבע, כאשר לקבוצה המדורגת גבוה יותר יש יתרון ביתיות.
הקבוצה המנצחת נשארת ב-SHL, בעוד הקבוצה המפסידה יורדת לליגה השנייה, אלסוונסקאן.
אלופת אלסוונסקאן עולה ל-SHL ותופסת את מקומה של הקבוצה היורדת.
בעונת 2010/11, ה-SHL הייתה הליגה המקצוענית בהוקי קרח הנחשבת בעולם.
במהלך עונת 2011/12, ה-SHL הייתה ליגת ההוקי קרח בעלת מספר הצופים הגדול באירופה, עם ממוצע של 6,385 צופים למשחק.
אולם ב-2013/14, ה-SHL הייתה השלישית בטיבה באירופה, עם ממוצע נוכחות של 5,978. ה-SHL הייתה הליגה השנייה בפופולריות ביותר בשוודיה, אחרי ליגת הכדורגל שבעונת 2013 הייתה עם ממוצע נוכחות של 7,627.
בין 2009 ל-2013, אירחה הליגה משחק חוץ בעונה הסדירה בדצמבר מדי שנה.
המשחק הראשון בחוץ נערך ב-28 בדצמבר 2009, בין פרלונדה לפרייסטד באולבי.
פרלונדה גברה בניצחון 4:1. 31,144 צופים צפו במשחק וקבעו שיא חדש למספר הנוכחות הגדול ביותר במשחק ליגת הוקי קרח בשוודיה.
שנה לאחר מכן, נפגשו שוב פרייסטד ופרלונדה במשחק חוץ והפעם בקרלסטד.
משחק החוץ 2013 נערך ב-14 בדצמבר 2013, בין פרלונדה וחלפטאו בגמלה אולבי.
המשחק נודע כ-"Julmatchen" (בעברית: משחק חג המולד) ונוצח על ידי חלפטאו 4:1 לעיני 13,452 צופים.
זוכי פרס דסקית הזהב מרב הפעמים: אנדש אנדשון, ליף הולמקוויסט ופטר פושברי זכו כולם פעמיים.
חמשת המבקיעים המובילים: פרדריק ברמברי (581), יוהאן דוידסון (562 נקודות), יירגן ינסון (535), יאן לאשון (525) ואנדש קרלסון (525).
שלושת כובשי השערים המובילים: לאש-גונאר פטשון (270), מגנוס ורנבלום (266) והוקאן לוב (261 שערים).
שלושת השחקנים עם מרב המשחקים בעונה הסדירה: יאן סנדסטרם (952), יואל לונדקוויסט (915) וקרל פבריסיוס (905).
גביע לה מאט – אלופת ה-SHL.
פרס קסדת הזהב – ה-MVP של הליגה.
פרס דסקית הזהב – שחקן השנה של שוודיה.
גביע הוקאן לוב – מלך השערים בעונה הסדירה.
נקרא על שם הוקאן לוב, מהמבקיעים הגדולים של הליגה בכל הזמנים ומן השחקנים הנודעים בה.
אביר הזירה – השחקן ההוגן של הליגה.
גביע סלמין – המגן המצטיין שמשחק בשוודיה.
נקרא על שם בריה סלמין, מגן שהצטיין במדי טורונטו מייפל ליפס ובמדי נבחרת שוודיה.
גביע סטפן ליב – ה-MVP של הפלייאוף.
נקרא על שם סטפן ליב, שוער מוצלח שהצטיין בליגה וכיכב במדי נבחרת שוודיה.
נהרג בהתרסקות מטוס ב-2011 באמצע הקריירה.
גביע הונקן – שוער השנה בשוודיה.
נקרא על שם ליף "הונקן" הולמקוויסט, משוערי הליגה ונבחרת שוודיה הטובים בכל הזמנים.
משחקי ה-SHL משודרים ברחבי שוודיה על ידי TV4 וב-TV4 Play.
משחקים נבחרים מוצגים בפינלנד על ידי C More ובנורווגיה על ידי VG+.
משחק אחד מכל מחזור מוצג כ"משחק הדגל" ומוצג בהוקי TV4 עם תוכנית אולפן לפני המשחק, בין השלישים ולאחריו.
במהלך עונת 2004/05 ב-NHL שבוטלה, שודרו משחקי SHL בקנדה על ידי ספורטסנט.
בתחילת עונת 2023/24 הוכרז שכל המשחקים יהיו זמינים ב-HomeofHockey.tv בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אירלנד, הולנד, איטליה, בלגיה וספרד כאשר למשחק נבחר אחד יש פרשנות באנגלית.
סוורי רדיו היא תחנת הרדיו הרשמית של ה-SHL.
כל סיבוב מכוסה על ידי Sportextra ב-SR P4-עם דיווחים מכל הזירות; כל המשחקים זמינים במלואם ברדיו האינטרנט של SR ובטלפונים ניידים באמצעות 3G.
SIG MG 338 (Medium Machine Gun) הוא מקלע בינוני מודרני שפותח על ידי זיג זאואר ארצות הברית, שנועד לירות תחמושת 338 Norma Magnum.
המקלע פותח בשיתוף פעולה עם פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית (USSOCOM), במטרה להחליף חלק מהמקלעים ב-7.62 מ"מ במערך הכוחות המיוחדים.
במאי 2025 המקלע הקל M250, המבוסס על ה-MG 338, הוכנס לשירות הכוחות בארצות הברית כמקלע קל סדיר וה-MG 338 נמצא בתהליכי בחינה כמקלע בינוני.
במהלך מלחמת חרבות ברזל נכנס המקלע לשימוש בצה"ל, בעיקר בקרב כוחות מיוחדים ויחידות קומנדו, במטרה להטמיע את הנשק בצבא ולהפכו מבצעי גם בחיל הרגלים.
ייעוד: משמש כרמת ביניים בין מקלעים קלים כמו הנגב והנגב 7 (5.56 מ"מ ו-7.62 מ"מ) למקלעים כבדים כמו המק"כ M2 Browning (0.5 BMG).
משקל: כ-10 ק"ג, קל משמעותית ממקלע כבד, ומאפשר נשיאה על ידי צוות חי"ר.
תפעול: מנגנון גז עם קירור אוויר, ירי אוטומטי מלא, הזנה משרשירי תחמושת.
יתרונות: חדירה טובה נגד מיגון קל, טווח ירי ארוך, משקל יחסית נמוך, אפשרות שימוש במשתיק קול ייעודי.
סוכנות זו נוסדה בשנת 1909 ביחד עם ה-MI5, וביחד עמו ועם GCHQ היא אחת משלוש סוכנויות המודיעין של הממלכה המאוחדת.
הסוכנות כפופה למשרד לענייני חוץ וחבר העמים.
עד 1994 נמנעה ממשלת בריטניה מלהודות באופן רשמי בקיומו של הארגון.
מאז 1995 שוכן מטה הארגון בווקסהול שבלונדון, על גדת נהר התמזה.
היסטוריה כללית של ארגון ה-SIS
המודיעין של השירות החשאי (SIS) אחראי לספק לממשלת בריטניה מגעים עם מודיעין זר ממדינות אחרות.
בתקשורת ההמונים העממית נקרא הארגון לעיתים קרובות בשם MI6. קיומו של MI6 לא הוכר רשמית בציבור עד 1994. בסוף 2010, ראש ה-SIS מסר את כתובת הארגון בפעם הראשונה לציבור, ביום השנה ה-101 להיסטוריית הארגון.
ביצועי השירות במהלך מלחמת העולם הראשונה היו מעורבים: כיוון שלא היה מסוגל להקים רשת ריגול בגרמניה עצמה, רוב תוצאות הריגול באו מהמודיעין הצבאי והמסחרי ובאמצעות רשתות ריגול בארצות נייטרליות, השטחים הכבושים, ורוסיה.
לאחר המלחמה משאבי הארגון צומצמו באופן משמעותי, אך במהלך 1920 ה-SIS ניהל מערכת יחסים קרובה ומבצעית בשירות הדיפלומטי.
הוויכוח על המבנה העתידי של המודיעין הבריטי המשיך באריכות גם לאחר סיום המלחמה, אך ראש הארגון הצליח להחזיר את השירות לשליטת משרד החוץ.
בשלב זה הארגון היה כבר ידוע בווייטהול, כמודיעין בשירות החוץ.
בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, תחת פיקודו של סר מנספילד סמית, התמקד ארגון ה-SIS בפעילות ריגול על הקומוניזם, הבולשביזם, ובפרט הריגול הרוסי.
דוגמאות ריגול כוללות נותחו כדי להפיל את השלטון הבולשביקי בשנת 1918 על ידי סוכני ה-SIS סידני ג'ורג' ריילי וסר רוברט ברוס לוקהארט, כמו גם מאמצי הריגול האורתודוקסי יותר בתוך רוסיה הסובייטית בראשותו של קפטן ג'ורג' היל.
תקופת מלחמת העולם השנייה נחשבת לשיא פריחתו של ארגון ה-SIS ועליה הייתה גאוותו שנים רבות.
בתחילת המלחמה היה מערך המודיעין הבריטי כולו קטן, וסבל מחוסר בארגון ובמימון.
גם ה-SIS היה בתחילת המלחמה קטן מנוון ובלתי יעיל, הוא לא חזה אף אחד ממהלכי המלחמה העיקריים של הגרמנים כולל הפלישה הגרמנית לארצות השפלה ולצרפת, מערך הסוכנים שלו בארצות אירופה קרס עם הכיבוש הגרמני, והוא לא הצליח להחדיר סוכנים חדשים באירופה הכבושה.
בשיאו היה לארגון ה-SIS למעלה מ-13,000 סוכנים וקציני מודיעין, והוא חזר להיות ארגון הביון הטוב בעולם.
ה-SIS פיתח שיטות ביון נועזות ויצירתיות שהיו לאגדה בעולם, לאורך רוב תקופת מלחמת העולם השנייה היה ארגון הביון הבריטי טוב בהרבה מהיריבים הגרמניים שלו כמו האבווהר, עד שהביון הבריטי נחשב אחד הגורמים המכריעים ביותר לניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית.
בזמן מלחמת העולם השנייה פעולות רבות נעשו על ידי הארגון כגון העברת מידע כוזב לאויבי בריטניה, ובנוסף צילומי אוויר שונים על מחוזות האויב.
ביצוע שיתוף פעולה עם המודיעין האמריקאי כנגד גרמניה הנאצית, גולת הכותרת של הישגי הארגון הייתה בתחום המודיעין הטכנולוגי והיכולת לפצח את מנגנון ההצפנה (אניגמה) של הנאצים.
פניות מהתקשורת מתבצעת באמצעות קצין FCO של הארגון, בשל אופייה הסודי של העבודה, הייתה מדיניות רצופה של כל הממשלות וארגון ה-SIS לא להגיב על פעולות שנעשו כביכול על ידי הארגון, עקב כך אין ל-SIS לשכת עיתונות.
נוסף על כך נוצרו סרטים ונכתבו ספרים על ארגון זה, כגון ספרי וסרטי המרגל ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג.
מועדון הכדורגל SK בלזמה הוא מועדון כדורגל מהעיר רזקנה, שממוקמת בלטביה.
המועדון הוקם בשנת 2004 על בסיס מועדון אחר שהיה קיים בעיר.
הוא המועדון החדש ביותר בלטביה יחד עם וינדבה ונטספילס.
אצטדיון הבית של מועדון הכדורגל הוא אצטדיון ספורטה אגנטוראס המכיל 978 מושבים.
בעקבות הקמת המועדון וונסטפילס, הועלה מספר הקבוצות בליגה הלטבית ל-10.
Synchronized Multimedia Integration Language, בקיצור SMIL, הוא פרוטוקול מבוסס XML המאפשר שילוב תכנים ויזואליים ושמיעתיים בצורה סינכרונית ואינטראקטיבית בדפי אינטרנט לצורך יצירת חוויית משתמש עשירה.
ניתן להשתמש בפרוטוקול כדי לבצע התאמה מקומית (לוקליזציה) למשתמש ללא צורך לכתוב את אותו הדף בגרסאות שונות.
הצגת סרטון וידאו אשר מלווה בהסברים שמקורם בקובץ שמע (אודיו) בשפה המקומית.
בחירת השפה יכולה להתבצע על ידי המשתמש או באופן אוטומטי.
מצגות אינטרנט אשר משלבות תכנים משרתים שונים ובתזמונים מוגדרים.
בקרת השליטה על המצגת היא בידי המשתמש ובאפשרותו לעצור, להריץ קדימה\אחורה.
קובצי SMIL מועברים ברשת הסלולר מאז השימוש במסרוני מולטימדיה (MMS) בין הטלפונים הניידים.
קובצי SMIL משודרים במהירות גבוהה בגלל נפחם הקטן יחסית, קבצים אלו שומרים את המידע אודות קובצי המולטימדיה.
מצגות SMIL מאפשרות לאוכלוסייה מוגבלת כגון חרשים לצפות ולהבין מצגות לימוד, מצגות SMIL משלבות תוכני לימוד ויזואליים כמו גם תכנים טקסטואליים כגון הסברי טקסט ושילובם יחדיו.
דבר אשר תורם להבנה טובה יותר של החומר הנלמד.
SMIL פותחה על ידי קבוצת עניין בארגון W3C.
הקבוצה כללה נציגים מענפים טכנולוגיים ועסקיים מגוונים.
בשנת 1998 הקבוצה פרסמה את הגרסה הראשונה של הפרוטוקול: SMIL 1.0 אשר הגדירה את מבנה המצגת ותזמון האלמנטים השונים.
בשנת 2001 הוכנסה לשימוש גרסה 2 של SMIL.
השינויים כללו שיפורים סינטקטיים המאפשרים שילוב של SMIL בתוך מקורות מידע אחרים מבוססי XML, יצירת והגדרת מבנה מודולרי למאפייני השפה השונים כגון: סידור, תזמון ועוד.
שינוי נוסף הוא תמיכה בתוכן סטטי ודינמי (אנימציה) בקובצי SVG.
בשנת 2008 שוחררה גרסה 3 של SMIL.
הגרסה החדשה עושה שימוש ב"משתנים חכמים" המאפשרים לעורכי המצגות ליצור בקרות זרימה מורחבות יותר ממודלי התזמון והבקרה של SMIL 2.
SMIL מגדירה כיצד מספר אלמנטים שונים כגון קובצי אודיו, וידאו, טקסט ותמונה יוצגו יחדיו בדף האינטרנט בתזמונים ובקואורדינטות שנקבעו על ידי המעצב.
הגדרה ברורה של מבנה דף האינטרנט והאלמנטים הרלוונטיים
הגדרת ניתוב דינמית (Catedng for Differing Connecffon Speeds) – נגן SMIL מאפיין בצורה דינמית את מערכת משתמש הקצה כגון גודל מסך, כרטיס המסך, שפה וקצב הורדה כך שבהתאם לביצועי מערכת משתמש הקצה נקבעים איכות וגודל המצגת.
תזמון: מודול אשר מאפשר שליטה על סדר הזמנים בו יופיעו תוכני המולטימדיה השונים במצגת.
מניפולציית תזמון: מודול המאפיין אובייקט מדיה במשך הזמן בו יופיע.
אנימציה: מודול המאפשר שליטה דינמית בקובצי מדיה ובתכונת מניפולציית התזמון.
בקרת שליטה: מאפשר שליטה לגבי התוכן במצגת בכל הקשור להרצה קדימה או אחורה ועצירת המצגת.
סידור: מאפשר הגדרה ברורה ונוחה של מיקום הצגת סוגי המדיה במצגת.
קישור: מתאר ומגדיר קישורים חיוניים לקובצי המדיה השונים.
אינפורמציית מידע: מאפשר לקבל מידע אודות קובץ ה-SMIL כגון כתובות מיקומי המידע.
מבנה: מודול המתאר מבנה בסיסי של קוד SMIL כראש (head) וגוף (body).
מעברים: מודול המאפשר להגדיר מעברים בין מצגות באמצעות מניפולציות ויזואליות.
SMB (Server Message Block) הוא פרוטוקול תקשורת הפועל בשכבת היישום (השכבה העליונה של מודל OSI) ומשמש בעיקר כדי לספק גישה משותפת אל קבצים, מדפסות, יציאות טוריות ותקשורת בין מחשבים ברשת.
הפרוטוקול מספק גם תקשורת בין תהליכית עם מנגנון הרשאות המאפשר את ירושתן.
רוב השימוש של SMB הוא במחשבים המריצים חלונות, שבהם הוא ידוע לעיתים קרובות כ"שכנים ברשת".
כאשר דנים ב־SMB, יש להבדיל בין:
שירותי SMB הפועלים מעל הפרוטוקול
שירותי DCE/RPC בהם SMB משתמש בתור תקשורת בין תהליכית (באמצעות named pipes)
"שכנים ברשת" הפרוטוקולים אשר בעיקר (אך לא רק) הם שירותי Datagram ישירות על תעבורת NetBIOS
בארי פייגנבוים (Barry Feigenbaum) תכנן במקור את SMB ב־IBM במטרה לאפשר שימוש ב"פסיקה 33" (21h) של DOS על מנת לגשת לקובץ מערכת ברשת במקום לגשת לקובץ המקומי.
מאז ביצעה מיקרוסופט שינויים ניכרים עד שהגיעה לגרסה שהיא כיום בשימוש הנפוץ ביותר.
ב־1990 לערך מיקרוסופט מיזגה את פרוטוקול SMB עם מוצר LAN Manager שפותח על ידי 3Com, והמשיכה להוסיף תכונות לפרוטוקול בחלונות לקבוצות עבודה (בערך ב־1992) ובגרסאות מאוחרות יותר של חלונות.
התכנון המקורי של SMB נועד לפעול על גבי API של NetBIOS/NetBEUI (בדרך כלל מיושם עם NBF או מעל פרוטוקול IPX/SPX, או מעל TCP/IP).
החל מגרסת חלונות 2000 ניתן גם להפעיל את SMB ישירות על גבי פרוטוקול TCP (השרת מאזין על פורט 445 למטרה זו).
בשנת 1996 שינתה מיקרוסופט את שמו של הפרוטוקול ל־CIFS (Common Internet File System), והוסיפה עוד תכונות, כולל תמיכה בקישורים סימבוליים וקישורים קשיחים (ריבוי מיקומים לקובץ), הגדילה את גודל הקובץ המקסימלי, וכן הוסיפה ניסיון ראשוני לתמוך בקישוריות ישירה על יציאת TCP מספר 445 בלי כל התוספות של NetBIOS.
מיקרוסופט הגישה גם כמה מפרטים חלקיים של הפרוטוקול בתור טיוטות לסטנדרט ל-IETF אך אלו פגו בינתיים.
בגלל חשיבותו של פרוטוקול SMB לתקשורת עם הפלטפורמה הנפוצה חלונות, בשילוב עם האופי הנוכחי המכביד של יישום ה־SMB של פלטפורמה זה, נוצר פרויקט Samba שמקורו בהנדסה לאחור של המימוש של מיקרוסופט.
הפרויקט יצר יישום חופשי של לקוח ושרת SMB לשימוש עם מערכות ההפעלה שאינן של מיקרוסופט.
NQ הוא פתרון SMB / CIFS שרת ולקוח אשר פותח על ידי Visuality Systems, חברה ישראלית אשר הוקמה בשנת 1998 על ידי סאם וידרמן, מנכ"ל חברת סימנס תקשורת בישראל לשעבר.
משפחת ה-NQ מורכבת משני מוצרים; האחד פותח למערכות מוטמעות כגון מדפסות, מצלמות, מחשבי אוטומציה, מוצרים רפואיים, תעופה וחלל וכו' בעוד שהמוצר השני מותאם לשרתי אחסון.
שני המוצרים תומכים בדיאלקטים המתקדמים של הפרוטוקול ומותאמים לספק שיתוף קבצים ומדפסות ווינדוסאי לכל מערכת הפעלה לא ווינדוסאית כגון Android, iOS, Integrity, VxWorks, לינוקס ולכל שאר מערכות ההפעלה האחרות.
SMB עובד באמצעות גישת עמית לעמית, שבו הלקוח מגיש בקשות ספציפיות והשרת מגיב בהתאם.
קטע אחד של פרוטוקול SMB עוסק בגישה למערכת הקבצים והוא אחראי לבקשות הלקוחות לשרת הקבצים; אך כמה חלקים אחרים של פרוטוקול SMB עוסקים בתקשורת בין תהליכית (IPC).
פרוטוקול SMB מתאים במיוחד לשימוש ברשת המקומית, אבל יש גם משתמשי SMB העובדים ברשתות משנה שונות בכל רחבי האינטרנט ומנצלים את הפרוטוקול לשיתוף קבצים או לשיתוף מדפסות בסביבות חלונות.
שרתי SMB מאפשרים ללקוחות ברשת גישה למערכות קבצים שלהם ולמשאבים נוספים.
מחשבי לקוח יכולים להשתמש בגישה המשותפת למערכות קבצים ולמדפסות בשרת, וב־SMB זאת הפונקציונליות העיקרית והנפוצה ביותר.
עם זאת, שרת SMB איננו שימושי במיוחד ללא שרת המספק שירותי הזדהות ברשת ברמה של תחומי NT לפחות.
הפרוטוקולים של תחומי NT מספקים שירותי MSRPC באופן כמעט בלעדי כ־IPC מסוג named pipe, וכמעט כל היישומים של שרתי SMB משתמשים בשירות זה על מנת לאמת את ההרשאות של הלקוח ביחס למשאבים אליהם הוא ניגש.
טעות נפוצה היא לחשוב כי פרוטוקול SMB עושה שימוש בחלק גדול מרוחב הפס של הרשת משום שכל לקוח משדר את קיומו לרשת המשנה כולה, אולם בפועל הבעיה איננה ב־SMB עצמו אלא למעשה בפרוטוקול המיקום שהוא חלק מה־NetBIOS.
SMB עצמו לא משתמש בשידורי broadcast.
כברירת מחדל, שרת חלונות ישתמש ב־NetBIOS כדי לפרסם ולאתר פונקציות ה־NetBIOS ממומשות על ידי שידור של השירותים הזמינים במחשב המארח לכל הרשת במרווחים קבועים.
אמנם ברירת המחדל הזאת בדרך כלל סבירה ברשת עם פחות מ־20 מחשבים, אבל תעבורת הרשת מקשה יותר ויותר על הרשת כשמספר המחשבים גדל.
יישום מוצלח יותר של ה-NBNS (NetBIOS Name Server), למשל WINS בסביבת חלונות, יכול להקל על בעיה זו.
מערכת WINS משתמשת במערכת הרבה יותר מתקדמת של רישום ובקשות מרכזי שירות, אך מסבך את העיצוב והתחזוקה של הרשת.
מיקרוסופט ממליצה להשתמש ב־DNS דינמי בסביבות של Active Directory.
מתכנני הרשת צריכים להתחשב בכך שלזמן התקשורת ברשת תהיה השפעה משמעותית על הביצועים של פרוטוקול SMB.
לעיכוב זה יש השפעה משמעותית במקרים של ניווט בין ספריות באמצעות SMB כאשר זמן התגובה של הרשת הוא גדול, למשל בחיבור VPN על האינטרנט.
במהלך הזמן הוסיפה מיקרוסופט מספר הרחבות למימוש שלה של הפרוטוקול.
לדוגמה, היא הוסיפה תמיכה בגרסה 2 של NTLM (פרוטוקול האבטחה בברירת המחדל של NT) כי גרסה 1 של NTLM (כנגזר מהמפרט המקורי של SMB משתמש בסיסמאות "LAN Manager" של IBM) משתמש ב־DES בצורה לקויה.
בנוסף, NT 4.0 הכניסה לשימוש פרוטוקולים להצפנה ברמה של 40 ביט מחוץ לארצות הברית, בגלל ההגבלות על ייצוא הצפנה של 128 סיביות.
ב־2006 מיקרוסופט שחררה את גרסה 2.0 של הפרוטוקול (קרויה לרוב SMB 2.0 או SMB2) עם חלונות Vista.
גרסה זו מפחיתה את "הפטפוט" של הפרוטוקול על ידי צמצום מספר הפקודות ממעל מאה לתשע עשרה בלבד ונוספו מנגנונים לרצף פקודות שבו ניתן לשלוח בקשות נוספות לפני התגובה לבקשה הקודמת.
SMB2 גם תומך במאגרים (buffer) גדולים יותר, אשר אמורים לספק ביצועים טובים יותר בזמן העברת קבצים גדולים ולמטב את השימוש ברשתות מהירות.
הגרסה גם מציגה את הרעיון של "מצביע עמיד לקובץ": המאפשר חיבור לשרת SMB לשרוד הפסקות רשת קצרות, כגון זו אשר מאפיינות רשת אלחוטית, ללא צורך לפתוח שיחה (session) חדשה.
שיפורים אחרים כוללים בין השאר תמיכה בקישורים סימבוליים, זיכרון מטמון עבור מאפייני הקובץ, חתימת הודעה משופרת עם HMAC SHA-256, אלגוריתם Hashing טוב יותר, יכולת שדרוג טובה יותר על ידי הגדלת מספר המשתמשים, המשאבים המשותפים, וכמות הקבצים הפתוחים בכל שרת.
פרוטוקול SMB2 משתמש ב־32 או 64 סיביות עבור רבים מהם, וב־16 בתים עבור מצביעי הקובץ וזאת לעומת פרוטוקול SMB1 המשתמש לעיתים קרובות בערכים בגודל 16 סיביות.
מחשבים עם חלונות מגרסת Vista ואילך משתמשים ב־SMB2 כאשר הם מתקשרים עם מחשבים אחרים התומכים בפרוטוקול זה.
אולם SMB1 ממשיך להיות בשימוש עבור חיבורים עם הגרסאות הקודמות של חלונות, או עם Samba (Samba 4 כולל תמיכה נסיונית עבור SMB2).
SMB2 מכיל שני יתרונות משמעותיים עבור מיקרוסופט:
בעלות ברורה יותר על הפרוטוקול – SMB1 תוכנן במקור על ידי IBM והפך חלק במגוון רחב של מערכות ההפעלה שאינן חלונות, כגון Xenix, OS/2 ו־VMS (Pathworks).
התקן X/Open הסדיר את הפרוטוקול חלקית ואף הייתה טיוטת תקן IETF שנזנחה
הפסקת תאימות אחורה חלקה יחסית – קוד SMB1 של מיקרוסופט צריך לעבוד עם מגוון עצום של לקוחות ושרתי SMB.
ישנם חלקי פרוטוקול רבים שהם אופציונליים (כמו שם קובץ קצר או ארוך).
ב־SMB1 יש רמות רבות של פירוט מידע עבור פקודות (בחירה איזה חלק מהמבנה יחזור בתגובה על בקשה מסוימת) – למשל משום של־SMB1 התווסף Unicode במועד מאוחר יחסית.
SMB2 מקטין משמעותית את בדיקות התאימות עבור מיקרוסופט (כרגע עדכון הפרוטוקול מערב רק לקוחות ושרתים אחרים של חלונות Vista).
כתוצאה מהצמצום בכמות רמות המידע האפשריות בקוד SMB2 יש הרבה פחות מורכבות (לדוגמה, אין תמיכה במיקומים שאינם Unicode מכיוון ש־SMB2 דורש תמיכה ב־Unicode), עובדה שעשויה לסייע גם לכלים שאינם של מיקרוסופט לממש את הפרוטוקול.
הפרוטוקול, אשר תחילה נקרא SMB 2.2 הוצג עם שחרור מערכת ההפעלה ווינדוס 8 ו-ווינדוס סרבר 2012. פרוטוקול זה הביא עמו שינויים משמעותיים והביא עמו מאפיינים חדשים כמו SMB Direct (מעל RDMA) ו-SMB Multichannel (חיבורים מרובים לכל חיבור SMB).
עם שחרור פרוטוקול זה הוצגו מספר שיפורי אבטחה משמעותיים כשהחשוב ביניהם הוא הצפנה מקצה לקצה ואלגוריתם חתימה חדש מבוסס על AES.
מנגנוני התקשורת הבין תהליכית (IPC) של SMB היו בין מנגנוני ה־IPC הראשונים שאפשרו למתכנתים לרשת את האימות אשר בוצע על ידי הלקוח הראשון שהתחבר לשרת.
חלק מהשירותים המשתמשים במנגנונים אלו כגון היישום של מיקרוסופט של DCE/RPC מעל SMB, הידוע כ־MSRPC מעל SMB, מאפשרים גם לתוכניות MSRPC בלקוח לבצע אימות, אשר דורס את ההרשאות המסופקות על ידי שרת ה־SMB, אבל רק עבור תוכנית MSRPC אשר עושה בהצלחה אימות נוסף.
לסימון החבילות יש השפעה משמעותית על העומס של SMB מעל TCP, משום שהחתימה נוספת בתחילת החבילה כך שאין דרך להימנע ממנה.
עם זאת, שרתי חלונות משתמשים ב־SMB כדי להעביר את מדיניות המערכת בזמן הכניסה, כך שבדרך כלל סימון מנות מופעל (כדי למנוע שימוש בהתקפה על ידי גורם הנמצא על התווך התקשורתי).
נראה כי העיצוב של גרסה 2 נועד בין השאר להקל על הגבלת תקשורת SMB לחבילת תקשורת בודדה.
הנעילה המתבצעת על ידי SMB היא נעילה אופטימית (כלומר ניתן לקרוא את הנתונים בזמן הכתיבה עליהם) וזאת על מנת לשפר את הביצועים.
SMB משמש כבסיס ליישום מבוזר של מערכות הקבצים של מיקרוסופט.
הרשימה להלן מתייחסת ל־"SMB" ככולל לקוח SMB או שרת SMB, וכן ככולל את הפרוטוקולים השונים המרחיבים את SMB, דוגמת חבילת הפרוטוקולים של שכנים ברשת וחבילת תחומי NT.
מסיבות של פשטות תמציתיות ועמימות, לעומת זאת, הרשימה לא מציינת מימוש מחדש או הסבה עבור כל חלק מיישומים אלה, ומתייחסת אליהן פשוט כ־"SMB".
Samba, מממש הן את פרוטוקול SMB והן את ההרחבות של מיקרוסופט בתוכנה חופשית, כולל שרת SMB וכולל ממשק שורת פקודה עבור לקוח SMB.
Visuality Systems פיתחה אימפלימנטציית CIFS / SMB למערכות מוטמעות ולשרתי אחסון המתאימה לכל מערכות ההפעלה ובשיתוף פעולה עם מיקרוסופט תומכת בדיאלקטים המתקדמים ביותר של הפרוטוקול.
Samba TNG – וריאציה של סמבה.
הגרעין של לינוקס כולל שני יישומים של לקוח SMB עבור שימוש כמערכת קבצים וירטואלית, מתן גישה לקבצים בשרת SMB באמצעות ה־API של מערכת הקבצים: smbfs ו־cifs.
כמו כן ניתן להתחבר לכל ההיררכיה של קבוצות עבודה/שרתים/משאבים משותפים ("השכונה") באמצעות מודול הגרעין fuse ועמיתו fusesmb שרץ בסביבת המשתמש.
חברת ONStor מציעה יישום SMB התומך גם בפרוטוקול NFS כדי שמשתמשים יוכלו לגשת לנתונים דרך אותם פרוטוקולים.
במערכת ההפעלה NetWare גרסה 6 ומעלה יש יישום שרת CIFS המאפשר גישה לכרכי NetWare מלקוחות מיקרוסופט ברשת.
FreeBSD כוללת יישום לקוח SMB בשם smbfs כחלק ממערכת הקבצים הווירטואלית שלה.
מערכות NetBSD ו־Mac OS X כוללות לקוח SMB בשם smbfs, שבמקור נגזר מ־smbfs של FreeBSD .
ב־Solaris יש פרויקט בשם לקוח CIFS עבור סולאריס, המבוסס על smbfs של Mac OS X
Advanced Server for Unix (AS/U) שהיא הסבה של שירותי הרשת של חלונות NT גרסה 3.5 עבור Unix שנוצרה על ידי מיקרוסופט וניתנה ברישיון ל־AT&T כוללת לקוח ושרת של CIFS
באוקטובר 2007 נוספה תמיכה ב־CIFS בגרעין השרת של OpenSolaris .
חבילת תוכנה של Sun, אשר נודעה בשם PC-Netlink שהיא גרסה של Advanced Server for Unix
חברת VERITAS פיתחה יישום של SMB.
SCO הוציאה גם את VisionFS שהיא יישום עצמאי של SMB
פלטפורמת Celerra של EMC מכילה שרת SMB
בהתקן ה-NAS של חברת Isilon יש שרת SMB
תוכנת Sharity של Objective Development מספק לקוח למערכת קבצים על בסיס SMB-לקוח עבור Unix.
מערכת ניהול התוכן של Alfresco כוללת את JLAN, יישום Java של שרת SMB
פתרון JCIFS מציע יישום של לקוח SMB1 ב־Java
חברת EBS מציעה את RTSMB שהוא יישום של CIFS/SMB עבור מערכות משובצות
SMS Audio היא חברת אודיו אמריקאית בבעלות פרטית, אשר עוסקת בייצור אוזניות אופנתיות ומוצרים נלווים.
החברה נוסדה על ידי הראפר 50 סנט.
"SMS Audio" רכשה באוגוסט 2011 את החברה "קונו אודיו", והשיקה לראשונה את מוצריה בתחילת שנת 2012. החברה ממוקמת בפלורידה, ארצות הברית.
"SMS Audio" נוסדה בחודש מרץ 2011 בעיר דלאוור, ארצות הברית, על ידי הראפר קארטיס ג'קסון, הידוע גם בשם הבמה 50 סנט.
ג'קסון היה מעוניין להשיק אוזניות ייחודיות, והתחקה אחר ההצלחה של הראפר ד"ר דרה עם חברת האודיו "ביטס אלקטרוניקס", אשר השיקה לראשונה את מוצריה בשנת 2008. ג'קסון תר אחר חברת אוזניות קטנה אותה יוכל לרכוש ולמתג מחדש.
באוגוסט 2011 רכש את "קונו אודיו", חברה אשר פעלה בפלורידה ועסקה בפיתוח ויצור של אוזניות אופנתיות.
מייסד "קונו אודיו", בריאן נוח, מונה על ידי ג'קסון לנשיא החברה הממוזגת, שפעלה מאז תחת השם "SMS Audio".
נוח, אשר בעברו הועסק בתפקיד ניהולי בחברת ג'ילט, הקים את "קונו אודיו" בשנת 2007 בשל העניין האישי שלו במוזיקה ובאביזרי אודיו יוקרתיים.
מיד לאחר השלמת תהליך הרכישה, החלו ג'קסון ונוח לעבוד יחדיו במטרה לעצב ולהשיק קו חדש של אוזניות יוקרתיות.
בשלהי 2011 ובתחילת 2012 הושקו לראשונה שלושה מוצרים חדשים מבית היוצר של החברה החדשה.
במקביל להשקת המוצרים, הכריז ג'קסון בחודש דצמבר 2011 על הפרויקט להאכיל את אמריקה, במסגרתו התחייב לספק 250 ארוחות לאמריקנים נזקקים, במקביל לכל פריט אשר יימכר בארצות הברית באמצעות האתר הרשמי של החברה.
SYNC by 50 Wireless Headphones - אוזניות קשת אלחוטיות מבוססות טכנולוגיית "קליר", אשר מאפשרת להן לקלוט עד ארבעה מכשירים בטווח של עד עשרה מטרים.
SMS Audio Street by 50 On-Ear - אוזניות קשת חוטיות בעלות כבל נתיק ולחצני שליטה.
SMS Audio Street by 50 In-Ear - אוזניות כפתור חוטיות בעלות מיקרופון פנימי המשמש לשיחות טלפון.
האוזניות מתקפלות ובעלות כבל נתיק, לחצני שליטה ורמקול פנימי.
SIOE (ראשי תיבות של: Stop Islamisation of Europe, תרגום: לעצור את התאסלמות אירופה) היא קבוצה אשר שמה למטרה "לעצור את הפיכת האסלאם לכח פוליטי בעל משמעות באירופה".
הקבוצה פעילה בדנמרק וכן ארגנה הפגנות אנטי-אסלאמיזציה באנגליה.
הקבוצה נוצרה תוך איחוד של קבוצה מקומית בדנמרק שנקראה "לעצור את התאסלמות דנמרק" יחד עם פעילויות בעלות אופי דומה באנגליה.
מטרת הקבוצה להתנגד ל"קיצוניות אסלאמית".
הקבוצה מקדמת את המוטו האומר: "גזענות היא הצורה הנמוכה ביותר של הטיפשות האנושית, אך איסלמופוביה היא הגבוהה בחכמת החיים".
הארגון אינו מגדיר את עצמו כשמאלני או ימני.
"התנועה מאמינה בחופש ומתנגדת לטוטליטריות בין אם היא נאצית, קומוניסטית, פשיסטית או האסלאם הגרוע מכל".
ל-SIOE יש הפגנות אנטי-אסלאמיות קבועות והמידע אודותיהם מתפרסם באתר הרשמי של הארגון ובעמוד הטוויטר של הארגון.
SM-3, או בשמה הרשמי RIM-161 Standard Missile 3 היא מערכת נשק לשיגור טיל נגד טילים הנישאת על גבי ספינות, בשימוש חיל הים האמריקאי וחיל הים היפני (Japan Maritime Self-Defense Force).
טילי SM-3 מיועדים ליירוט טילים בליסטיים בטווחים קצרים ובינוניים.
הטילים יכולים אף ליירט לוויינים במסלול לווייני נמוך (LEO), כפי שבוצע במבצע קרח שרוף.
ישנם שני דגמים של הטיל: "בלוק I" ו"בלוק II", כאשר השני הוא דגם מתקדם וגדול יותר, ובעל ביצועים טובים יותר.
במהלך המתקפה האיראנית על ישראל באפריל 2024, ארצות הברית עשתה שימוש במערכת, על מנת ליירט טילים בליסטיים ששוגרו לישראל.
ועל פי פרסומים, המערכת הצליחה ליירט רק 25% מהטילים.
Short interspersed nuclear elements ובקיצור SINEs, הם רצפי DNA לא מקודדים המופיעים בשכיחות גבוהה בגנומים אאוקריוטים שונים, ומהווים כ-13% מהגנום של יונקים.
הם סוג של רטרוטרנספוזונים (אלמנטים של DNA אשר מגבירים את עצמם בגנומים איקריוטים בתיווך רצפי RNA).
SINEs מאופיינים בגודלם הקצר ובאופיים הרטרו טרנספוזומי.
ישנו ויכוח על אורכם של הSINEs, אך יש הסכמה כללית שלעיתים קרובות אורכם נע בין 100 ל-700 זוגות בסיסים (פחות או יותר).
SINEs משועתקים על ידי RNA פולימראז 3 אשר ידוע כמשעתק RNA ריבוזומלי ו-tRNA, שהם שני סוגי RNA החיוניים להרכבה ריבוזומלית ותרגום.
SINE (בדומה ל tRNA וכן מקטעי RNA קצרים), בעל פרומוטור פנימי אשר גורם לו להיות משועתק באופן שונה וייחודי משאר הגנים המקודדים לחלבון.
במילים אחרות, לרצפי SINEs יש פרומוטור פנימי בתוך אתר השעתוק עצמו.
שעתוק זה המתבצע על ידי RNA פולימארז 3, SINEs וגנים אחרים בעלי פרומוטורים פנימיים, משועתקים בעזרת פקטורים ומנגנונים שונים לעומת גנים בעלי פרומוטורים הקודמים לגנים עצמם (upstream promoters).
ה-RNA המקודד על ידי SINE אינו מקודד ליצור תוצר חלבוני, אך בכל זאת הוא משוכפל לאחור (reverse transcription) ומוחדר חזרה לאזור חלופי בגנום.
מסיבה זו, רצפי SINE מצויים בשיתוף פעולה עם רצפי LINE (long interspersed nuclear element), כאשר LINEs למעשה מקודדים לתוצרים חלבונים המאפשרים להם לעבור שכפול לאחור ולהשתלב חזרה לתוך הגנום.
SINEs יוצרים קומפלקס יחד עם החלבונים המקודדים על ידי LINEs אשר מחולקים ב־2 מסגרות קריאה.
ORF1 מקודד לחלבון אשר נקשר לRNA ופועל כצ'פרון המסיע ומשמר את מבנה הקומפלקס חלבון LINE-RNA.
ORF2 מקודד לחלבון האחראי על 2 אנדו-נוקלאזות ופעילות שכפול לאחור.
תהליך זה מאפשר לרצפי LINE mRNA לעבור שכפל לאחור לרצף דנא ולעבור אינטגרציה לגנום המבוססת על ידי מוטיבים רצפים המזוהים על ידי אנדונוקלאזות.
יתר על כן, SINEs יודעים לשתף רצף הומולוגי עם LINEs אשר מהווה בסיס למנגנון הLINE בו ניתן לעבור שכפול לאחור ולהחדיר תעתיקי SINE לגנום.
לחלופין, ישנם SINEs במערכת מורכבת יותר לצורך חדירה חזרה לגנום.
מערכת זו כרוכה בשימוש שברי דנא דו גדילי רנדומליים.
שברים אלו מנוצלים על מנת להפוך את התעתיק לרצף דנא ובסופו של דבר לשלב את רצף הSINE חזרה לגנום.
SINEs בכל זאת תלויים באנזימים המקודדים על ידי אלמנטים דנא אחרים, ולכן הם ידועים כ רטרו-טרנספוזומים שאינם אוטונומיים כיוון שהם תלויים במנגנון של רצפי הLINE, אשר ידועים כרטרו-טרנספוזומים אוטונומיים.
רצפי SINE מאופיינים כאזור פרזיטי בגנום האיקריוטי.
רצפים אלו נוטים לעבור מוטציות ולשכפל את עצמם בכמות עצומה בקנה מידה אבולוציוני, ובכך יוצרים שושלות שונות.
המוצא האבולוציוני המוקדם שלהם גרם להם להיות בכל מקום בשושלת היוחסין האיקריוטית.
למעשה, Alu element, אלמנט גרעיני קצר של כ 300 נוקלאוטידים, נמצא ביותר ממיליון עותקים ברחבי הגנום האנושי שהוא מעל 10 אחוזים מכלל הגנום.
משפחת ALU מרצפי SINEs הם חלק מכמות גדולה של רצפי SINE יוקיורטים המאופיינים בתכונות שונות בניהם אורך, רצף ויכולת רטרו טרנספוזומית.
יתר על כן, SINEs מאופיינים במודולים השונים שלהם.
Sines יכול, אבל לא בהכרח צריך להיות מורכב מראש, גוף וזנב.
הראש, הנמצא בקצה 5' מכיל אלמנט גרעיני קצר אשר נגזר אבולוציונית מרנ"א המסונתז על ידי RNA פולימראז III כגון RNAs ריבוזומלי ו-tRNAs.
לגוף של SINEs יש מקור לא ידוע אבל לעיתים קרובות הוא בעל הומולוגיה רבה לרצפים מסוימים.
לבסוף, הזנב בקצה '3 של SINEs מורכב מרצף חזרני קצר ובעל אורכים משתנים.
בסופו של דבר, SINE הם טפילים גנטיים אשר התפתחו מוקדם מאוד בהיסטוריה של איקריוטים על מנת לנצל את מכונות החלבונים המצויה בתוך האורגניזם.
הפשטות של אלמנטים אלה הופכת אותם למוצלחים להפליא בהתמדה והגברה (באמצעות רטרו-טרנספוזיציה) בתוך הגנום של האיקריוטים.
"טפילים" אלה אשר הפכו לבעלי יכולת הגעה לכל מקום בגנום יכולים להיות מזיקים מאוד לאורגניזמם.
עם זאת, אורגניזמים איקריוטים הצליחו לשלב את רצפי SINE לנתיבי איתות שונים, מטאבוליזם, מנגנוני רגולציה וכן למקור אפקטיבי של השתנות גנטית.
כמו כן הם ממלאים תפקיד חשוב במיוחד בהסדרת ביטוי גנים.
תקנה זו משתרעת על ארגון מחדש של הכרומטין ועל הסדרת הארכיטקטורה הגנומית; יתר על כן, השושלות השונות, המוטציות והפעילות באיקריוטים הופכות את רצפי SINE לכלי שימושי להפליא בניתוח פילוגנטי.
פעילות של SINEs בעלת שרידים גנטיים אשר כנראה אינם בעלי תפקיד משמעותי, חיובי או שלילי, והם מתבטאים בגנום כמו pseudogenes.
SINEs, עם זאת, לא צריך להיות מקטע הנוצר כתוצאה מטעות כמו פסאודו-גנים.
באופן כללי, פסאודו-גנים נוצרים כאשר mRNAs מעובדים של גנים מקודדים לחלבונים שועתקו לאחור ושולבו בחזרה לתוך הגנום.
הפסאודו-גנים שונים SINEs בכך שהם נגזרים מ RNA פונקציונלי, ואילו SINEs הם אלמנטים של דנ"א הפועלים על ידי שילוב עם מנגנון שעתוק RNA.
עם זאת, ישנם מחקרים המציעים כי אלמנטים רטרו-טרנספוזמים כגון אלמנטים SINEs אינם מסוגלים רק להעתיק את עצמם באזורים חלופיים בגנום, אלא גם לעשות זאת לגנים אקראיים.
כך Sines יכול לשחק תפקיד חיוני של פסאודו-גנים, אשר ידועים כמעורבים ברשתות רגולטוריות.
זהו אולי אמצעי נוסף שבו SINEs הצליחו להשפיע ולתרום לרגולציה גנטית.
התאוריה כי SINEs התפתחו כדי לנצל את המנגנון של רטרו-טרנספוזיציה של LINEs, נתמכת על ידי מחקרים אשר בוחנים את נוכחותם ואת התפלגותם של LINEs ו-SINEs במינים שונים.
לדוגמה, LINEs ו Sines במכרסמים ופרימטים הראו הומולוגיה חזקה מאוד במוטיב הכנסת הרצף באתר הגנומי.
ראיות אלה הן הבסיס למנגנון המוצע שבו שילוב של תעתיק SINE ניתן בצמוד עם תוצרי חלבון מקודדים מרצפי LINE.
משפחות אלה של LINEs ו SINEs ניתן למצוא בתדירות גבוהה במכרסמים וביונקים אחרים.
SJK (בפינית: Seinäjoen Jalkapallokerho או SJK Seinäjoki) הוא מועדון כדורגל מקצועני פיני, שבסיסו בעיר סייניוקי שבפינלנד.
המועדון נוסד בשנת 2007. עד שנת 2011/2012 שיחקה הקבוצה בליגה השלישית ברמתה בפינלנד ובסיומה עלתה לליגה השנייה.
מ-2014/2015 הקבוצה משחקת בליגת העל הפינית שהיא הליגה הראשונה ברמתה במדינה.
הישג שיא בתולדותיה היה מקום ראשון בסיום עונת 2015/2016. בעונת 2014/2015 הקבוצה גם זכתה בגביע הפיני.
SMBRelay או SMBRelay2 הן תוכניות המאפשרות לבצע התקפת אדם בתווך (Man In The Middle) כנגד מחשב מרוחק בו מותקנת מערכת ההפעלה "חלונות".
התוכניות משתמשות בפרוטוקול שיתוף הקבצים SMB אשר משמש לשיתוף תיקיות וקבצים.
התוכניות פותחו על ידי ג'וש בוכבינדר (Josh Buchbinder) ושוחררו לראשונה בתאריך 21 במרץ 2001.
התוכנית מתחברת אל המערכת בפרוטוקול UDP, פורט 139, קולטת את חבילות המידע שעברו בין מחשבו של הקורבן אל השרת ומשנה אותן בעת הצורך.
לאחר חיבור ואימות, מנותק מחשבו של הקורבן ותוכנית ה-SMBRelay יוצרת כתובת IP וירטואלית חדשה.
כל עוד הקורבן מחובר אל המערכת, יכול התוקף להשתמש בחיבור אל השרת ולשלוט בהעברת המידע וכל זאת מבלי שהקורבן יבחין בזאת.
ניתן לגשת אל הכתובת החדשה באמצעות הפקודה:
במידה ומחשבו של הקורבן מחובר, ניתן להשתמש בכתובת ה-IP שלו והוא חשוף להתקפות מרוחקות.
בתקשורת בין מחשבים ברשת המקומית מוחלפים גיבובים של סיסמאות משתמשים, SMBRelay שומרת את גיבובי הסיסמאות בפורמט NTLM, מייצאת אל קובץ Text ומאפשרת לפענח אותם במועד מאוחר יותר בעזרת תוכנת צד שלישי, כגון: John The Ripper או L0phtCrack.
תוכנית זו פועלת בדומה ל-SMBRelay אך משתמשת בשמות NetBIOS במקום בכתובות IP.
בעזרת שתי התוכניות ניתן לבצע התקפה של אדם בתווך ומאפשרות לתוקף להאזין לתעבורה העוברת בין נקודות תקשורת שונות.
SM-6 (ראשי תיבות של Standard Missile) או RIM-174 ERAM (ראשי תיבות של Extended Range Active Missile) הוא טיל בהליך ייצור עבור צי ארצות הברית.
שנועד כדי להאריך את טווח נשקי הנ"מ (ER-AAW) ומתן יכולות נגד מטוסים, נגד כלי טיס בלתי מאוישים, ונגד טילי חוף ים, מעל הים וביבשה.
לפי פרסומים אחדים, הטיל גם יכול לשמש כטיל במהירות גבוהה נגד ספינות.
הטיל משתמש בשלדה אווירו-דינמית קיימת של SM-2ER, בתוספת מכ"ם ביות פעיל מהטיל אמראם במקום המכ"ם החצי-פעיל בעיצוב הקודם.
עובדה זו תתן שיפור ביצועי הטיל נגד מטרות המתמרנות בזריזות, ומטרות מעבר לטווח היעיל של מכ"מים המאירים מטרה בכלי המשגר.
יכולת מבצעית ראשונה הושגה ב-27 בנובמבר 2013. ה-SM-6 לא נועד להחליף את סדרת ה-SM-2 של טילים, אלא צד בצד ועם אפשרות לספק טווח וכח אש מוגדלים.
הטיל אושר לייצוא בינואר 2017.
SIN R1 היא מכונית על, בתצורת מכונית ספורט, מתוצרת יצרנית רכבי העל הבולגרית SIN Cars אשר הושקה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2015 (גרסה סדרתית).
בשנת 2013 הוצג הדגם SIN R1 כמכונית קונספט בפסטיבל המהירות של גודווד
הדגם נבנה ב-2 תצורות שונות: כ"מכונית על" (לנסיעות ברחבי הארץ) וכ"מכונית מרוץ" (מודל "Sin R1 GT4")
מטה היצרן SIN Cars מוקם ברוסה (בולגריה), ובמינכן (גרמניה).
דגם SIN R1, דגם המרוץ Sin R1 GT4 נטל חלק במרוץ מכוניות "קטגוריה AM" בסדרות "European GT4 series 2/2" שנערכו באוסטריה.
בסלובקיה נהג המרוצים איוואן וולצ'קוב נהג לראשונה בדגם המרוץ Sin R1 GT4.
בסופיה הגיע הדגם למקום השמיני.
תצורת שתי דלתות צד קדמיות, סימטריות (ימנית ושמאלית) מסוג "Scissor doors"
קונסולה (מערכת הפעלה) מרכזית ייחודית
מזגן ומערכת בידור הנשלטת בעזרת מסך מגע
SLOSHSAT-FLEVO הוא לוויין ששוגר ב-2005 כדי לחקור את הדינמיקה של הנוזלים במיקרו כבידה.
הפרויקט היה תוכנית משותפת בין סוכנות החלל האירופית, סוכנות החלל ההולנדית וסוכנות החלל הישראלית.
לוויין זה היה הלוויין הראשון שנועד לבדיקת דינמיקת נוזלים בתנאי חוסר כבידה.
הצעה ראשונית לפרויקט SLOSHSAT הוצעה לסוכנות החלל האירופאית על ידי סוכנות החלל ההולנדית בשנת 1989. התכנון המקורי היה לשגר את הלוויין על משגר אריאן 4. בשנת 1992 התכן כבר כלל שיגור על מעבורת החלל כלוויין טרמפיסט.
הלוויין נבנה בין השנים 1997–1999 והחל אינטגרציה בשנת 1999.
עקב אסון מעבורת החלל קולומביה בפברואר 2003, וההחלטה לעצור שיגור לוויינים אזרחיים נוצר צורך לשנות את התכן שיתאים לשיגור על משגר אריאן, ולמצוא הזדמנות שיגור אחרת.
הוחלט לשגר את SLOSHSAT כחלק משיגור של אריאן 5 כשהוא צמוד ל-MaqSat-B2. השינוי במסלול ובשיגור גרר סבב נוסף של תכן ושינויים בחומר ובתוכנה של ניסוי השכשוך.
הלוויין נבנה על ידי NLR - המרכז הלאומי ההולנדי לתעופה וחלל.
הם סיפקו גם את מבנה החללית ומערכת החשמל.
חברת NEWTEC סיפקה את מערכת ההפרדות מהמשגר ואת התמיכה הקרקעית.
סוכנות החלל הישראלית הייתה אחראית על הניסוי ומערכת ההנעה, אשר נבנה ברפאל.
שמו של הלוויין SLOSHSAT- FLEVO מורכב משתי מילים, הראשונה מתארת את ניסוי השכשוך (באנגלית Sloshisng), והמילה השנייה היא ראשי תיבות של מתקן לניסוי נוזלים והוכחה במסלול (Sloshsat Facility for Liquid Experimentation and Verification in Orbit).
הלוויין נראה כמו קובייה בעלת פאות של 90 ס"מ.
משקל הלוויין בשיגור היה 129 ק"ג.
בקרת ההכוון של הלוויין נעשתה בעזרת מנועי גז קר (12 מנועים).
תחנת הקרקע שתפעלה את הלוויין ואת הניסוי הייתה במרכז התפעול של סוכנות החלל האירופאית (ESOC) בדרמשטאדט וניהול הניסוי התבצע מהולנד.
הלוויין תוכנן במקור לשיגור ממעבורת החלל שתשמש בתור ממסר תקשורת לניסוי.
אולם לאחר אסון מעבורת החלל קולומביה לא הסכימו לשגר יותר לוויינים מהמעבורת והוא עבר שינויים כדי שישוגר בטיסה הראשונה של משגר אריאן 5.
הלוויין שוגר מבסיס החלל האירופי קורו שבגיאנה הצרפתית ב-12 בפברואר 2005, למסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי עם אפוגיאה של 39,918 ק"מ ופריגיאה של 250 ק"מ.
נטיית המסלול הייתה 7 מעלות.
הניסוי היה מורכב ממכל בנפח 86.9 ליטר שהכיל 33.5 ליטר של מים מיוננים.
המכל היה עשוי מחומרים מרוכבים, והכיל 270 חיישנים למדידת תנועת המים מבפנים ופיזורם בתוך המכל תוך כדי תנועת הלוויין.
בנוסף, היו חיישנים למדידת הטמפרטורה, לחץ ומהירות הנוזל ב-17 מקומות לאורך המכל.
כמו כן ללוויין היו שישה מדדי תאוצה ושלושה גירוסקופי FOG למדידת תנועת הלוויין.
מנועי הגז קר נועדו לשלוט בתנועה המסלולית והסיבובית של הלוויין כדי להאץ או להאט את תנועת הנוזל בתוכו.
הלוויין שידר טלמטרייה מתנועות השכשוך במכל במקטעים של 10 שעות במהלך שבוע.
בין ניסוי וניסוי הלוויין היה מיוצב כדי שתנועת המים במכל תירגע והסוללה תיטען באמצעות הפאנלים הסולארים.
הלוויין המשיך בניסוי עד לניצול כל כמות הדלק במערכת ההנעה, וצבר 57.5 שעות ניסוי עד לסיום הדלק ב-21 בפברואר 2005.
לאחר מכן, הלוויין נשאר בתור זבל חללי.
ללא משימה ייעודית לפינויו, מסלולו אמור לדעוך עד 2335.
SKS ארנה (ברוסית ובאוקראינית: СКС-Арена) הוא אצטדיון כדורגל בעיר סבסטופול, המשמש כאצטדיון הבית של מועדון סבסטופול.
האצטדיון נחנך בשנת 1986. באביב 2010 שופץ האצטדיון לראשונה, הוחלפו חלק מספסלי העץ במושבי פלסטיק מחודשים, שופצו חדרי הלבשה, המקלחות וחדר השופטים על מנת להתאימם לתקני הליגה הראשונה באוקראינה.
בכך הוגדלה קיבולת האצטדיון לכמעט 6,000 מושבים, במקום 3,500 המושבים שהיו בתחילה.
ב-2011 נערך שיפוץ נוסף באצטדיון.
נבנו שלושה יציעים והוחלפו עמודי התאורה, מה שהביא את האצטדיון לעמוד בדרישות FIFA ו-UEFA.
קבולת האצטדיון עלתה ל-5,576 מקומות.
כך בעונת 2012/13 סבסטופול הייתה יכולה לארח משחקים במסגרת ליגת העל האוקראינית.
מאז 2014 מארח האצטדיון משחקים במסגרת אליפות קרים בכדורגל.
"SLT" (בראשי תיבות: "Sounds Like That") הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל.
השיר יצא לאור ב-22 בספטמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הישראלית Mobile1 Music.
השיר יצא כחלק מפרסומת של חברת האופנה "רנואר".
השיר הוא שיר פופ, שנכתב על ידי המלחין הישראלי ג'וש גולדן, אלכסנדר ג'ק, וניצן קייקוב.
למעשה, השיר הוא הלועזי השני שביצעה קירל אחרי "Drum".
השיר יצא ב-22 בספטמבר 2019, בשיתוף עם חברת האופנה רנואר, שכן הסינגל ישמש כשיר הנושא בפרסומת של רנואר לקמפיין הג'ינסים ספטמבר-אוקטובר שלה.
בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר והעניק לו שלושה כוכבים מתוך חמישה, תוך שכינה אותו "נטול ריגוש".
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי נמרוד פלד, והועלה לערוץ היוטיוב של נועה קירל בשידור חי ב-22 בספטמבר 2019, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון למרץ 2023, מונה הצפיות של הקליפ ל-21 מיליון צפיות.
הוא מתוחזק על ידי מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג (CDS) של אוניברסיטת שטרסבורג שבצרפת ומעודכן בתדירות יומית.
מסד הנתונים SIMBAD מספק את הביבליוגרפיה, כמו גם מידע בסיסי זמין כגון אופי האובייקט, הקואורדינטות שלו, גודל, היסט, מהירות / הסחה לאדום, סיווג ספקטרלי או מורפולוגי, וכמות השמות (מזהים) המופיעים בספרות.
צוות מרכז נתוני האסטרונומיה של שטרסבורג מבצע גם זיהוי צולב על סמך תאימות של מספר פרמטרים, בגבול של אסטרומטריה טובה למדי.
SIMBAD הוא אוסף מטא הבנוי ממה שמתפרסם בספרות, וממומחיות בנושא זיהויים צולבים.
המידע מאוד לא הומוגני מכיוון שהנתונים מגיעים מכל סוג של מכשירים בכל אורכי הגל עם כל רזולוציה ואסטרומטריה, ושמות שונים מפרסום אחד למשנהו.
SIMBAD אינו קטלוג, ואין להשתמש בו כקטלוג.
מרכז הנתונים האסטרונומי של שטרסבורג מספק גם את מסד הנתונים VizieR המכיל רשימות אובייקטים שפורסמו, כמו גם סקרים גדולים מאוד.
הרעיון כעת הוא להשתמש ב־SIMBAD וגם ב־VizieR ככלי מחקר משלים.
מסד הנתונים SIMBAD נוצר בשנת 1979 על ידי מיזוג של הקטלוג לאפיון כוכבים (CSI)
עם ה־Bibliographic Star Index ומאז הורחב עם עוד קטלוגים ממקורות נוספים.
הגרסה הראשונה הזמינה באינטרנט, גרסה 2, יצאה בשנת 1981. גרסה 3 שפותחה בשפת C עבור מערכת ההפעלה UNIX יצאה לאור בשנת 1990 ונמצאת במצפה של שטרסבורג .
בשנת 2000 יצאה גרסה 4, הכתובה בשפת ג'אווה והמידע מאוחסן במערכת לניהול הנתונים PostgreSQL.
נכון ליוני 2020, SIMBAD מכיל מידע על כ־5,800,000 כוכבים ועוד 5,500,000 גופים שמימיים נוספים (גלקסיות, ערפיליות, צבירי כוכבים, נובות, סופר נובות ועוד)
כוכב הלכת המינורי נקרא על שם מסד הנתונים הזה.
Simplified Molecular-Input Line-Entry System ובראשי תיבות SMILES היא שיטת סימול ליניארית ופשוטה לייצוג מולקולות.
SMILES היא שיטת סימול לייצוג של צורונים כימיים באופן ממוחשב עבור צרכים של עיבוד מידע, תכנות ומידול בתחום הכימיה.
השיטה מבוססת על עקרונות התיאור הגרפי הדו-ממדי של מולקולות על ידי שימוש באותיות ובסמלים כך שיתארו את הצמתים ואת הקצוות של הגרף, קרי, את האטומים ואת הקשרים הכימיים.
הסמלים, מבוססי ASCII, מסודרים לאורך קו (line notation) בסדר מסוים, כלומר, מחרוזת של סמלים ואותיות (characters) המתארת בצורה חד משמעית את המבנה הטופולוגי של המולקולה.
SMILES נחשבת לשיטה אינטואיטיבית ופשוטה לקריאה המובנת גם למחשב וגם למשתמש שאינו כימאי בהכרח.
כדי לוודא שהמחשב יוכל להבין באיזה צורון מדובר, ישנם כללי כתיבה ברורים למחרוזת SMILES שיש להקפיד עליהם על מנת שהמולקולה תתואר בצורה נכונה.
סימול SMILES משמש בין היתר לייצוג של מולקולות במאגרי מידע שונים ולחיפושן באמצעות אלגוריתמים.
בנוסף, נעשה שימוש בSMILES במגוון תחומי כימיה כגון מידול מנגנונים קינטיים בתהליכים כימיים ולמידת מכונה לצורכי חישובים וניבויים של מערכות מולקולריות.
מפרט SMILES המקורי נכנס לשימוש בשנות ה-80, ומאז הוא שונה והורחב.
היזם של שיטת SMILES היה דייוויד ווינינגר שפעל בשיתוף עם הסוכנות האמריקנית להגנת הסביבה.
כימאים וחוקרים נוספים תרמו גם הם לפיתוח הראשוני של SMILES וכן לעדכונים ולשינויים שנערכו בשיטה במרוצת השנים, שרבים מהם בוצעו על ידי חברתDaylight Chemical Information Systems.
בשנת 2007 פותח תקן פתוח בשם OpenSMILES בקהילת הכימיה Blue Obelisk שעושה שימוש בקוד פתוח.
ישנן שיטות ליניאריות נוספות כגון Wiswesser Line Notation (WLN) ואחרות.
שיטה פופולרית נוספת לקידוד מולקולות בצורה קווית היא שיטת InChI שפותחה ב-2006 על ידי IUPAC, אך נחשבת לפחות אינטואיטיבית לקריאה עבור המשתמש.
SMILES יכול לתאר מחרוזת בודדת או מערך של מחרוזות המתארות מספר מולקולות.
בנוסף, מחרוזות שונות יכולות לתאר את אותה המולקולה: אתנול, למשל, יכול להיות מתואר כ-CCO, OCC ו-C(O)C.
כלומר, SMILES אינה שיטה קנונית, מה שיכול להוות בעיה בקידוד ולהאריך את זמן החיפוש בהינתן מאגר נתונים גדול.
יתר על כן, חוסר הקנוניות מקשה על התוכנה בחיפוש ובקידוד של מבנים שונים ושל תת-מבנים מולקולריים.
כדי להתגבר על הבעיות הללו, ישנם אלגוריתמים המפיקים SMILES קנונים כמו OpenEye Scientific Software ו-Universal Smiles.
כלומר, בעיית הקנוניות היא תלוית-אלגוריתם.
בנוסף, SMILES יכולה לתאר את הסידור המרחבי של המולקולה במבנה של טטראדר או של קשר כפול וכן של איזומרים שונים ואף לאפיין כיראליות של מולקולות, כפי שמפורט בכללים מטה.
אטומים נכתבים ב-SMILES באמצעות אותיות גדולות, ואליהן מתלוות אותיות קטנות, אם היסוד הכימי מכיל יותר מאות אחת.
החוק הבסיסי של SMILES הוא הכללת אטומי המימן באופן אוטומטי, כך שאין צורך לציינם באופן מפורש, על אף שבפועל ניתן להוסיף אותם.
ישנם מקרים מיוחדים שבהם יש לציינם באופן מפורש, לדוגמה רדיקלים כימיים.
כדוגמה לסימול מולקולה פשוטה, מולקולת מתאן תסומן כ-C בלבד.
סימול זה מציין פחמן עם ארבעה קשרים יחידים קוולנטיים לארבעה מימנים (דוגמה 1 בטבלה מטה).
מנגד, אם מדובר בצורון שהוא יסוד כימי או רדיקל, או שאינו האיזוטופ השכיח, יש להוסיף סוגריים מרובעים לצורון אם מידע נוסף רלוונטי.
להלן, אטום פחמן יסומן על ידי [C] (דוגמה 2).
דוגמה נוספת היא ייצוג של קטיון טיטניום Ti4+ בשני אופנים זהים: [Ti+4] או לחלופין [Ti++++] (דוגמה 3).
ניתן אף לייצג מטענים פורמליים במולקולה, כגון N2O כפי שמופיע בדוגמה 4. דוגמה למולקולה עם רדיקל היא אתנול עם רדיקל על הפחמן הנמצא בקצה המולקולה (דוגמה 5).
קשרים קוולנטיים בין שני אטומים מהסוגים: יחידים, כפולים ומשולשים, מתורגמים ב-SMILES לסימנים -, =, #,בהתאמה.
קשר קוולנטי בודד יכול להיות מיוצג ללא מקף כלל ואכן הנוהג הוא לא לציינו.
לדוגמה, מולקולת אתאן המיוצגת כך: CC, זהה מבחינה סמנטית לC-C (דוגמה 6).
דוגמה נוספת למולקולה עם קשרים יחידים וכפולים לסירוגין היא הקסדיאן (2,4-hexadiene) (דוגמה 7).
קשרים נוספים הניתנים לייצוג על ידי SMILES, הם קשרים יוניים וקשרי ואן דר ואלס המסומנים בנקודה (דוגמה 8 עבור נתרן כלורי).
ניתן אף לייצג קשרים מרובעים על ידי הסימן $.
סטריאוכימיה מיוצגת על ידי לוכסן ימני (/) או שמאלי (\) לקשר קוולנטי יחיד מסוג טראנס (trans) או ציס (cis) הסמוך לקשר כפול.
שני לוכסנים עוקבים בהטייה זהה, מייצגים קשר טראנס ואילו שני לוכסנים בהטיות מנוגדות מייצגים קשר ציס (דוגמאות 9 ו-10).
מבחינת סטריאוכימיה כיראלית, ישנה דרך לייצג מולקולות במבנה טטראדרלי זהה, הנקראות אננטיומרים, אך מהוות תמונת ראי אחת של השנייה.
ייצוג של סיבוב המרחב עם כיוון השעון מסומן על ידי הסימון @@ ואילו סיבוב נגד כיוון השעון מסומן על ידי הסימן @.
לדוגמה, מולקולת אלאנין בשתי הקונפיגורציות בדוגמאות 11 ו-12 בטבלה.
על מנת לייצג טבעת כימית (טבעת בעלת שלושה אטומים לפחות) בתצורת SMILES, יש לפצל את הטבעת במיקום שרירותי על מנת לסמן את ההתחלה ואת הסוף של הטבעת באמצעות תווית נומרית.
לדוגמה, מולקולת בנזן תסומן על ידי C1=CC=CC=C1 (דוגמה 13).
התוויות הספרה "1" משמעה ששני האטומים הסמוכים משמאל לתוויות מחוברים גם הם.
אם מדובר במולקולה בעלת מספר טבעות העולה על 9, תחילת האינדקס יסומן על ידי הסימן % לפני המספור עצמו.
לדוגמה, הסימון: %10 מציין כי מתייחסים לטבעת מספר 10 במולקולה, ולא להתחלה או לסוף של טבעות 0 ו-1. מומלץ להשתמש באינדקסים שהם מספרים עולים ועוקבים על מנת שלמשתמש יהיה קל ונוח יותר לקרוא את ייצוג ה-SMILES של המולקולה.
ארומטיות ניתנת לייצוג על ידי אחת משתי הדרכים הבאות:
ייצוג קשרים יחידים וכפולים לסירוגין, להלן, מקרה של מולקולת בנזן C1=CC=CC=C1 (דוגמה 13) בהתאם לשיטת מבני קקולה.
ייצוג הטבעת הארומטית על ידי אותיות קטנות, להלן, המקרה של מולקולת טולואן, המיוצג בתור Cc1ccccc1 (ששת הפחמנים של הטבעת מיוצגים באותיות קטנות ואילו המתמיר המתילי שלה מיוצג בפחמן באות גדולה, דוגמה 15).
ייצוג זה מתאים לשיטת קלאר עבור מולקולות פוליציקליות ארומטיות.
במולקולות ארומטיות ממשפחת פירול, במקרה בו ישנו קשר קוולנטי יחיד בין חנקן למימן במולקולה ארומטית, יש לציין זאת באופן הבא: [nH].
דוגמה למולקולה כזאת היא אימידאזול שהייצוג שלה יהיה n1c[nH]cc1 (דוגמה 16).
במקרה בו טבעות ארומטיות מחוברות בקשר יחיד ביניהן, כגון ביפניל, יש לציין קשר יחיד זה במפורש ב-SMILES.
עבור ביפניל, הייצוג יהיה: c1ccccc1-c2ccccc2 (דוגמה 17).
אטומים מותמרים על טבעת או על שלד המולקולה יסומנו בתוך סוגריים עגולים.
לדוגמה, מולקולת איזובוטאן תיוצג על ידי CC(C)C (דוגמה 18).
דוגמה נוספת לסיעוף היא הוספת שייר קרבוקסילי ואמיני לשלד פחמימני במולקולה אלאנין.
מולקולה זאת תירשם בצורה הבאה: CCC(N)C(=O), כאשר השייר האמיני מסומל על ידי (N) והשייר הקרבוקסילי מסומל על ידי (O=).
השלמת המימנים מתבצעת באופן אוטומטי (דוגמה 19).
מתמירים על גבי טבעת יכולים להיכתב באופן הנזכר לעיל, במיקום המתאים הנמצא בתוך סימון הטבעת.
לחלופין אפשר לא לכתוב את המתמיר של הטבעת בסוגריים עגולים אם המתמיר נכתב לפני פתיחה או סגירה של הטבעת.
לדוגמה מולקולת טולואן (דוגמה 15).
על מנת לייצג איזוטופ מסוים, יש לכתוב בסוגריים מרובעים את מספר האיזוטופ לפני סימול היסוד.
לדוגמה, פחמן 14 ייצוג על ידי [14C].
בנזן עם פחמן יחיד מסוג פחמן 14, יסומן באופן הבא: [14c]1ccccc1.
דוגמאות למולקולות שונות וייצוגן ב-SMILES
מספר דוגמהשם הצורון הכימימבנה כימיSMILES1מתאן
ישנן מספר הרחבות מבוססות SMILES אשר נועדו לדייק ולהקל על השימוש.
אחת מהן היא SMARTS, שיטה המאפשרת חיפוש של תת-מבנים ושל מבנים מולקולריים במאגרי נתונים באמצעות מחרוזת SMILES מסוימת.
למשל, כדי לחפש מבנים של מולקולות המכילות פנול, ניתן להשתמש במחרוזת SMARTS הבאה: [OH]c1cccccc1. השיטה כוללת אופרטורים לוגיים ומתארי מולקולות בנוסף לאלו של SMILES.
הרחבה נוספת היא SMIRKS שמתארת תגובות גנריות, כלומר קבוצה של תגובות שקורה בהן תהליך זהה.
תגובות מתוארות על ידי הפרדה בין מגיבים, תוצרים, ומחוללי תגובה באמצעות הסימן <, גם ב-SMIRKS וגם ב-SMARTS.
ניתן להשאיר שדות ריקים בתגובה.
במקרה שבו רוצים לכלול מספר מולקולות, מפרידים באמצעות נקודה.
SMIRKS היא למעשה הכלאה של SMILES ו-SMARTS שנועדה לענות על הצורך הכפול של תגובה גנרית: ביטוי התגובה וביטוי של השפעות עקיפות לתגובה, כגון אטומים שלא משתתפים באופן ישיר בתגובה.
Simple Logging Facade עבור Java (בקיצור: SLF4J) מספק ממשק תכנות יישומים (API) ללוגינג בג'אווה (Java) באמצעות תבנית Facade.
המימוש של הרישום נקבע בזמן ריצה על ידי הוספת הקישור הרצוי ל-classpath ויכול להיות חבילת הרישום הסטנדרטית של java.util.logging או log4j, logback וכדומה.
ההפרדה של ה-API של הלקוח מהמימוש מפחיתה את הצימוד בין אפליקציה לכל מסגרת לוגינג מסוימת.
הספרייה יכולה להקל על האינטגרציה עם קוד קיים או של צד שלישי או לספק קוד לפרויקטים אחרים שכבר בחרו במימוש יומן מסוים.
מחקר ב-2013 על 10,000 פרויקטים של GitHub מצא שספריית Java הפופולרית ביותר היא SLF4J, יחד עם JUnit, עם 30.7% מהפרויקטים שמשתמשים בה.
בינואר 2021, היא דורגה כפרויקט השני הכי פופולרי לפי mvnrepository.
SKY Perfect JSAT היא חברה יפנית העוסקת בתקשורת לוויינית וטלוויזיה בתשלום ומגדירה את עצמה כחברה הגדולה באסיה בתחום.
היא הוקמה בשנת 2007 תוך איחוד ממספר חברות.
בשנת 2000 החברה החלה את המסחר בבורסה לניירות ערך בטוקיו.
חברה זו הייתה פעילה עד לאיחוד והקמה של SKY Perfect JSAT Corporation בשנת 2007. חברה SCC נרכשה בשנת 2008.
תחום זה החל בשנת 1994 כאשר הוקמה חברה Japan Digital Broadcast Service שהחלה לתת שירות ללקוחות בשנת 1996. בשנת 1998 הוקמה Japan Sky Broadcasting וחברות התאחדו בשנת 1998. בשנת 2000 הם רכשו מ-DirecTV פעילות שלה ביפן.
באפריל 2007 הוחלט על איחוד החברות והקמת חברת אחזקות בשם SKY Perfect JSAT Holdings Inc.
הליך הקמה וארגון מחדש הסתיים ב-1 באוקטובר 2008.
צי הלוויינים של החברה החל לפעול בשנת 1989 עם שיגור לוויין JCSAT-1 ממרכז החלל הגיאני.
הלוויין נבנה על ידי יוז איירקראפט והיה בבעלות חברה JCSC.
הוא כלל משיבי Ku-band ופעל עד לשנת 1998. בינואר 1990 שוגר לוויין JCSAT-2 זהה שפעל עד לשנת 2002. בהמשך סדרה זו של לוויינים כללה לוויינים עם יכולת שונה ומיצרנים שונים.
ביוני 1985 חברה SCC שיגרה את הלוויין הראשון שלה מסדרה Superbird שנבנה על ידי פורד אארוספייס.
הוא כלל משיבי Ku-band ובתחומים נוספים.
שיגורים של סדרה זו נמשכו לאחר איחוד החברות בשנת 2008. הלוויין Superbird-9 מתוכנן לשיגור בשנת 2027.
סדרה N-Star החלה לפעול כמיזם משותף של מספר חברות יפניות ובראשם JSAT.
הלוויינים נבנו על ידי SSL והיו מוכנים לשיגור בשנת 1995. הם כללו משיבים בתחומים שונים.
בשנת 2010 SKY Perfect JSAT Corporation רכשה כל הלוויינים הפעילים של הסדרה.
בשנת 2013 JSAT וחברות יפניות נוספות הכריזו על הקמת מיזם משותף DSN Corporation שזכה בחוזה עם משרד ההגנה היפני לאספקת תקשורת צבאית.
החברה התחייבה לספק זוג לוויינים ולשדרג תשתית קרקעית בהתאם.
שיגור הלוויינים הסתיים בשנת 2017 כאשר שוגר לוויין DSN-2 מתוצרת מיצובישי.
בשנת 2001 הוקם מיזם משותף בין JSAT לבין PanAmSat לשיגור לוויינים מתוצרת בואינג.
הלוויין הראשון Horizons-1/Galaxy 13 שוגר בשנת 2001. המיזם פעל גם אחרי רכישת PanAmSat על ידי אינטלסט.
בשנת 2009 שוגר לוויין Intelsat 15/JCSAT-85 ובשנת 2018 שוגר לוויין Horizons-3e.
לוויין Horizons 4 שוגר באוגוסט 2023.
היא יצרנית השבבים הגדולה בסין, ומאפשרת לסין עצמאות אסטרטגית על ידי הפחתה משמעותית של התלות בת עשרות השנים בייצרני שבבים זרים.
מטה SMIC נמצא בשנחאי ומאוגד באיי קיימן.
יש לה אתרי ייצור וריקוע פרוסות (wafer fabrication) לייצור שבבים ברחבי סין, משרדים בארצות הברית, איטליה, יפן וטייוואן, ונציגות בהונג קונג.
SMIC מספקת שירותי ייצור מעגלים משולבים (IC) בטכנולוגיה מ-350 ננומטר עד 7 ננומטר.
ספקית ציוד התקשורת האזרחית והצבאית בבעלות המדינה, Datang Telecom Group, כמו גם קרן ההשקעות של China Integrated Circuit Industry Investment Fund הם בעלי המניות העיקריים של SMIC.
לקוחות בולטים כוללים את וואווי, קוואלקום, ברודקום, וטקסס אינסטרומנטס.
SMIC התרחבה בתחילת שנות ה-2020 על ידי בניית ארבעה מפעלי ענק לייצור שבבים בטכנולוגיית 28nm ברחבי סין כתוצאה ממיזם משותף עם קרן מוליכים למחצה המדינה של סין.
SMIC נוסדה ב-3 באפריל 2000, עם מרכז בשנחאי.
היא התאגדה באיי קיימן כחברה בערבון מוגבל.
היא בנתה במהירות מפעל בבעלות מלאה בשנחאי, רכשה מפעל של מוטורולה בטיאנג'ין, ולאחר מכן החלה לבנות מפעל בבייג'ינג.
בספטמבר 2003 קרן הון הסיכון הישראלית ורטקס ישראל השקיעה 5 מיליון דולר ב-SMIC, כחלק מסבב גיוס של 630 מיליון דולר שביצעה החברה, לקראת הנפקתה.
במרץ 2004 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסות ניו יורק והונג קונג וגייסה 1.8 מיליארד דולר.
אולם מחיר המנייה צנח ב-12% ביום המסחר הראשון.
בשנים שלאחר ההנפקה ביססה החברה את מעמדה כיצרנית השבבים הרביעית בגודלה בעולם, אך רק בשנת 2010 עברה לראשונה לרווח לאחר שנים של השקעות עתק בבניית מפעלים.