tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סיבוב עם סחיבה שימושי במיוחד כאשר מבצעים הזזות על מספרים שגדולים יותר מגודל המילה הטבעי של המעבד, מכיוון שאם מספר גדול מאוחסן בשני אוגרים, הסיבית שמוזזת החוצה מאחד הצדדים של האוגר הראשון חייבת להיכנס בצד השני של האוגר השני.
בעזרת סיבוב עם סחיבה, סיבית זו נשמרת בדגל הנשא במהלך ההזזה הראשונה, מה שמאפשר לה לזוז פנימה בהזזה השנייה בלי הכנה נוספת.
בשפות שנכתבו בהשראת C, פעולות ההזזה ימינה ושמאלה מיוצגות על ידי הסימנים "<<" ו־">>", בהתאמה.
מספר המקומות שיש להזיז את הערך ניתן כאופרנד השני לפעולות ההזזה.
עושה השמה לתוך x של התוצאה של הזזת y שתי סיביות לשמאל, שזהה להכפלתו ב־4.
תוצאת ההזזה יכולה להיות התנהגות תלוית הגדרה או כזו שאינה מוגדרת, כך שהשימוש בפעולה זו מתבצע בזהירות.
התוצאה של הזזה מספר פעמים הגדול מגודל המילה בלתי מוגדרת ב־C וב־.
הזזה לימין של ערך שלילי תלויה במימוש ונהוג שלא לעשותה; התוצאה של הזזה לשמאל המתבצעת על מספר עם סימן גם היא לא מוגדרת במידה והתוצאה לא יכולה להיות מיוצגת כאותו טיפוס.
ב־ הזזה לימין היא אריתמטית כשהאופרנד הראשון הוא int או long.
אם האופרנד הראשון הוא uint או ulong, פעולת ההזזה ימינה היא הזזה לוגית.
פעולות מלחמה הוא הספר הרביעי בסדרת ספרי המתח מאת הסופר האמריקאי טום קלנסי, ד"ר סטיב פיצ`ניק, פסיכיאטר ודוקטור ליחסים בין-לאומיים אשר שירת בצוותי משא ומתן דיפלומטיים בראשותם של הנרי קיסינג'ר, סיירוס ואנס וג'יימס בייקר, והסופר ג'ף רובין.
החמ"ל (חדר מלחמה), אשר הוא סוכנות לניהול אירועי משבר קצרי זמן המתפרצים ללא התראה דוגמת משברי בני ערובה, סיכול פיגועי טרור ועוד משברים שהקים נשיא ארצות הברית, מייקל לורנס.
המשבר הבין-לאומי בו נדרש החמ"ל לטפל בספר זה הוא פיגוע שהתרחש בטורקיה בסכר אתאתורק.
פעולת אלכסנדריה הייתה פעולה של חיל הים הישראלי במלחמת ששת הימים, במסגרתה חדרו לנמל אלכסנדריה שלושה זוגות צוללים משייטת 13, שיצאו מהצוללת "אח"י תנין (צ-71)".
המבצע תוכנן להתחיל לפני המלחמה, אך התקיים כ-12 שעות לאחר תחילתה.
הפעילות בנמל הייתה ערה וסירות משמר הטילו מטענים נגד צוללים בקצב גבוה.
הצוללים הצליחו לפעול בנמל מבלי להתגלות לכוחות המצריים אך בטווח הפעולה של הצוללים נמצאו רק מטרות לא צבאיות והן חובלו.
הצוללת המתינה בנקודת ההורדה כ-2.5 קילומטר משובר הגלים, ומעליה סמנים שסימנו לצוללים השבים מהפעולה את מיקום הצוללת.
עקב תנאי ים גלי ותקלות ציוד (הן של הצוללים החודרים והן של הסמנים), הצוללים שחזרו מהפעולה לא מצאו את הצוללת ובהתאם לתוכנית חזרו לחוף על מנת לאתר מחבוא לשעות היום.
לאחר ששהו במהלך היום במערה, הצוללים התגלו על ידי אזרחים מצרים והועברו לשבי המצרי.
משבוששו הצוללים לחזור בשעה המיועדת, הצוללת עזבה את נקודת ההורדה במטרה לחזור למחרת.
בשעות הבוקר הצוללת תקפה בטורפדו פריגטה מצרית שסיירה במבואות הנמל.
הפריגטה לא נפגעה ואף ביצעה תקיפת נגד בפצצות עומק.
הצוללת ספגה נזקים אך לא הוטבעה.
בלילה שלמחרת נשלחה הצוללת לניסיון נוסף לחילוץ הצוללים אך כשנודע כי אלה נפלו בשבי, קיבלה הוראה לחזור לישראל.
לאחר למעלה מ-8 חודשי שבי הוחזרו הלוחמים במסגרת חילופי שבויים.
תקיפת נמל אויב על ידי צוללים מובלים בצוללת הייתה שיטת פעולה מועדפת של שייטת 13. אנשי השייטת התאמנו בכניסה ויציאה מצוללת בצי הצרפתי.
אנשיה למדו את פעולות השייטת העשירית האיטלקית במלחמת העולם כדוגמה והיו מודעים גם לסיכון המומחש בנוכחות שבר הצוללת האיטלקית שירה שהוטבעה בפתח מפרץ חיפה כאשר ניסתה להוריד צוללים לתקיפת הכח בריטי בנמל חיפה.
ציוד הצוללים היה בחמצן מערכת ספיגת בועות הפליטה.
בצלילת חמצן קיימת מגבלה לא לרדת לעומק מעל 10 מטר.
הצוללת על מנת שלא תתגלה חייבת לרדת לפחות לעומק 30 מטר.
לצוללות מסדרת S לא היו סידורים מיוחדים לנשיאת צוללים.
היציאה והכניסה במעבר בין אוויר ומים נעשו דרך ביתן העלייה לגשר שניתן היה להידחק אליו רק שני צוללים בכל פעם.
מפקד חיל הים יוחאי בן נון היה מודע היטב למגבלות.
ונושא הוצאת צוללים מצוללת היה אחד השיקולים ברכישת הצוללות מסדרת T שם נבנה חלל מיוחד לצוללים וגם אפשרות לנשיאת חזירים.
אך בפעולת אלכסנדריה עוד לא הייתה אפשרות כזאת.
איסוף לאחר ביצוע – נושא שבשונה מביצועים אחרים הוגדר בחיל הים הישראלי כעיקרון.
לכך משמעות רבה בזמן המוקצה לפעולה.
ציוד קשר ואמצעים לקיום מפגש בים עוד לא היו.
הצוללת תעלה צוללים סמנים לפני הים ואלה ינצנצו באור אינפרא אדום.
איתור הצוללת וחזרה אליה היו מותנים בהזדהות בחוף ולמעשה בסבירות נמוכה מאוד.
הצוללת יכולה להתקרב בשיט מתחת למים מוסתר, אך מגבלותיה רבות מאוד.
מהירותה על פני המים כ-10 קשרים ובצלילה כ-5 קשר.
בהפעלת צוללת יש לתת זמן רב להיערכות.
צוללת בסיור קרבי תעשה כל שביכלתה שלא להתגלות.
התנאים בזירת הים התיכון מאפשרים זאת.
תנוע בשקט תימנע משימוש בפריסקופ יותר מדקה בכל פעם ותימנע משידורי אלחוט וגם לא תפעיל מכ"ם.
ציוד הגילוי העיקרי של הצוללת היה הסונר בו הייתה שומעת את המדחפים של כלי השיט מסביבה.
בצלילה היה זה המקור היחידי למידע.
חימוש – 6 צינורות טורפדו בחרטום ועוד 4 מוכנים לטעינה חוזרת.
היה הטורפדו דגם 8 מתוצרת אנגליה השט במהירות כ-40 קשר ושומר את הכיוון בו נורה באמצעות גירוסקופ ושומר את עומק השיט לפי התקנה במתקן הידרוסטטי השולט על הגה העומק.
בראש הטורפדו מכל חומר נפץ של כ-250 ק"ג עם מרעום הקשה וללא מחוש ביות.
הטורפדות היו בדרך כלל אמינים, שמרו קורס בדיוק של מעלה אחת, מהירות ועומק בדיוק של מטר אחד.
אף כי טווח שיוט היה כ-8 ק"מ הרי על מנת להשיג פגיעה הטווח היעיל נחשב כ-2 ק"מ.
פגיעה מטורפדו בתחתית האנייה הייתה מביאה אותה למצב מסוכן ביותר ואף לטביעה.
ירי טורפדו – הסיכויים לפגיעה היו קטנים.
ככל שהמטרה שקועה יותר במים ומציגה רוחב זוויתי גדול יותר כך עלו סיכויי הפגיעה.
הצוללת שאפה להיערך לפני רחבית המטרה כך שנתיב הטורפדו יפגוש בניצב את נתיב המטרה.
לשם יצירת מגע בין הטורפדו לגוף המטרה מחשב הירי היה צריך לפתור משולש גאומטרי.
הנתונים המוזנים למחשב היו כיוון למטרה מהפריסקופ.
זווית על החרטום ומהירות המטרה לפי הערכת מפקד הצוללת.
טווח למטרה היה מתקבל ממד טווח אופטי הזווית האנכית בין צלב התורן לקו המים.
לפי נתון מודיעין של גובה התורן מהמים.
החלק של הערכת מפקד הצוללת היה קריטי.
הישגי אח"י תנין (צ-71) בירי טורפדו אימונים היו לא גבוהים.
התנהגות כלי שיט נגד צוללות – שובל הטורפדו נראה באור היום ובלילה בהיר.
כלי שיט מלחמתי מקיים תצפית ערנית ועלול להבחין בטורפדו ולהפנות אליו את החרטום כדי להוות מטרה צרה ככל האפשר.
כלי השיט נגד צוללות מצוידים במכשיר גילוי צוללות סונארי השולח פולסים בכיוון מוגדר ומקבל הד מגוף הצוללת.
בתנאי הים התיכון טווח גילוי מקסימלי כ-2000 מטר.
הפריגטה טארק שסיירה ונפגשה עם הצוללת לא הפעילה מכשיר גילוי צוללות.
בחירה לא אופטימלית – במסגרת תכנונים מבצעיים הוכנו בשייטת 13 תוכניות שונות לתקיפת נמל אלכסנדריה גם לזמן רגיעה וגם ולזמן מלחמה.
לקראת המלחמה התברר, לאור זירת הפעולה ומגבלות אמל"ח, כי אפשרות התובלה היחידה האפשרית לביצוע תהיה הובלת פלגת צוללים בצוללת.
מבין התוכניות שהוכנו נחשבה שיטה זאת לגרועה ביותר, מאחר שהייתה מוגבלת בכל הנוגע למרחב ולא אִפשרה גמישות לגבי מקום הוצאת הצוללים, נתיבי השחייה והצלילה או התקיפה באזורים השונים של הנמל.
מגבלות הצלילה – התוכנית הייתה מוגבלת גם מבחינת אפשרויותיה של הצוללת, וגם מבחינת הזמן שעמד לרשות הצוללים בעת ביצוע משימתם.
לא היה ברור אם הצוללת תוכל לבצע את משימתה בגלל מחסור בחשמל ואם לצוללים יהיה מספיק זמן להיכנס לנמל, לבצע המשימה ולסגת חזרה לצוללת.
כחצי שנה לפני המלחמה ערך איתן ליפשיץ כמפקד פלגת הצוללים צ-1 תכנון לכניסה וחבלה בכלי שיט במעגן הצי המצרי בנמל אלכסנדריה.
חישוב המרחקים והפעילות הנדרשת הראה צורך של תשע שעות חשיכה לביצוע הפעולה.
זמן החשיכה שעמד לשימוש הצוללים בליל 5–6 ביוני היה שבע שעות בלבד.
לכן הנמל הצבאי כמו מקומות אחרים ירד מהפרק ואזור החיפוש הוגבל למטרות שימצאו בעגינת כוננות בקרבת שובר הגלים.
נמל אלכסנדריה משתרע על פני שטח רחב מאוד אורכו מדרום מערב לצפון מזרח כ-6 ק"מ ומשובר הגלים הצפוני לרציפים בדרום מערב כ-3 ק"מ, הוא הנמל המסחרי העיקרי של מצרים והבסיס הראשי של חיל הים המצרי.
באלכסנדריה היו לצי המצרי כ־15 כלי השיט עם ציוד לגילוי צוללות.
ולמעשה מרבית כלי השיט הקטנים נשאו עליהם פצצות עומק ויכלו להוות מטרד.
סיורי אוויר – סיורי אוויר (שהופעלו בזמן חירום) נערכו פעמיים ביום: בשעות הבוקר ואחרי הצהריים.
קו הסיור היה מקביל לחוף, כ-100 מייל ממנו, בדרך כלל בקו אלכסנדריה-פורט סעיד.
המטוסים שערכו את סיורי האוויר היו מסוג איל-28 ואיל-11
סיורים ימיים – במבואות הנמל ערך חיל הים המצרי סיורים הגנתיים במקביל לחוף: צוללת בתחום עד 20 מייל ימי, משחתת עד 10 מייל ימי מהחוף.
סמ"ר נצ"ל או מקשת, קשור למצוף בפתח הנמל, בכוננות ליציאה מידית.
מיקוש הגנתי – בידי המצרים הייתה כמות גדולה של מוקשים בכללם מוקשי מגע ומוקשי השפעה מגנטית מתוצרת רוסית, שנועדו ברובם למיקוש מבואות הנמלים.
ביצוע תוכנית המיקוש חייב את קידום המוקשים לאזור הנמל, אך עד ערב הפעולה טרם אותרה פעילות להנחת שדות המוקשים.
ההגנה הפנימית של הנמל התבססה על רשתות נגד צוללים, סיורי סירות חמושות, הטלת מטעני עומק, בדיקת תחתיות כלי שיט, תותחים נגד מטוסים וזרקורים והגברת השמירה על כלי השיט והרציפים.
פתח הנמל הנמצא בגבולו המערבי ביותר נשמר במיוחד.
התאורה – הייתה תאורה חזקה לאורך רציפי הנמל.
נראה כי טרם הופעלה האפָלָה כללית בנמל או בעיר עצמה.
פריסת יחידות הצי המצרי – מרבית יחידות הצי המצרי התבססו באלכסנדריה.
בתקופת ההמתנה כדי לממש את סגירת מצרי טירן או כתוצאה מפעילות הונאה ישראלית, נשלחו מספר צוללות משחתות ומקשות דרך תעלת סואץ לים האדום.
הפריסה הרגילה של יחידות הצי הייתה באזור ראס אל-תין בצפון מזרח הנמל.
היה צפי שבמצבי חירום יתפרסו כלי השיט של הצי באזורי הנמל השונים: מספר סט"רים וסטי"לים נקשרו בבריכת הדלק שבכניסה לנמל, שתי משחתות דגם סקורי וצוללת בבריכת הפחם, פריגטה וקורבטה בבריכת ה"ארסנל", שני סטי"לים או ספינות משמר נגד צוללות עשויים להימצא קשורים למצופים מול הארמון בדרום הנמל.
מקומות אפשריים נוספים לפריסה היו: רציף הניטרטים, הרציף המרכזי ורציף הנוסעים.
תוכנית הפעולה התגבשה בתקופת ההמתנה למלחמה תוך כדי שהצוללת נמצאת בים.
ב-20 במאי 1967 נשלחה הצוללת אח"י תנין בפיקוד רס"ן אברהם דרור לנקודת המתנה כ־50 מיל ימי מחיפה בלב ים.
בנוסף ל-60 אנשי צוות, היו עליה שמונה צוללים משייטת 13 בפיקוד איתן ליפשיץ ורופא.
יעד הפעולה מתוך 4 אפשרויות : לטקיה, מינת אל-בידה, טרטוס ואלכסנדריה טרם נקבע.
הצוללת חזרה ב-23 במאי לתספוק ותדרוך ויצאה שוב למחרת כאשר פניה לאזור אלכסנדריה.
ב-31 במאי חזרה לנמל חיפה.
ב-1 ביוני יצאה פקודה עדכנית ל'מבצע רוגל 4'.
ובה הוגדרו כוונות המפקדה – והוטלה המשימה
השיטה – הצוללת תימצא באזור ההמתנה, תקיים האזנה, תתקדם לאזור היעד ותיערך להגיע לנקודת הוצאת הצוללים עד שעה 18:00 ביום הביצוע.
בדרכה תתקוף בטורפדו כל מטרה צבאית המזדמנת לה גם אם הדבר יבטל את פעולת הצוללים.
הצוללים ידביקו מוקשים לכלי שיט צבאיים שיפגשו תוך מתן עדיפות לכלי שיט גדולים משחתות וצוללות
ציוד מיוחד – מכשיר צלילה בחמצן ושני מוקשי עלוקה לכל צולל.
ציוד למפגש ומכשיר קשר מיוחד לחילוץ 'שרה' בכל זוג צוללים.
איסוף הצוללים – באותה נקודה באותו הלילה.
או בלילה ע+2 במקום שיקבע מפקד הפעולה עם הצוללים.
הוראות נוספות – במקרה של היעדר קשר, קליטת הודעה בקול ישראל על פרוץ פעולות האיבה בין ישראל ומצרים, דינה כדין פקודת ביצוע.
תכנון מפורט – במהלך ההפלגה ערך מפקד הצוללים איתן ליפשיץ תוכנית מפורטת בכתב להפעלת הצוללים.
התוכנית נבנתה בהתייעצות עם הצוללים ובאישור אברהם דרור שבעברו היה איש שייטת 13. התכנון המפורט לא הוצג למפקד שייטת 13 דב שפיר לפני היציאה האחרונה לים.
התכנון המפורט כלל חלוקה לארבעה זוגות: זוג צוללים סמנים שיישאר מעל הצוללת כדי לאותת לצוללים החוזרים מהפעולה ושלושה זוגות צוללים חודרים עם חלוקה לגזרות פעולה.
עקב הלילה הקצר שאיפשר 7 שעות פעולה לא תוכננה חדירה לתוך המעגן הצבאי.
מתוך הערכה שלכך יידרשו 9 שעות לפחות.
וגם לאזורים הדרומיים בנמל לא ניתן להגיע ולחזור עקב מגבלות המרחק ולוח הזמנים.
הצוללת תתיישב על הקרקע מול מרכז הקטע הצפון-מזרחי של שובר הגלים בטווח 1.6 ק"מ.
הצוללים יוצאים כל זוג בנפרד ושוחים לנמל.
כ־150 מטר מהשובר עוברים לצלילה תוך כדי תצפית לאיתור מטרות, צלילה למטרות, חזרה לשובר ולצוללת.
אח"י תנין (צ-71) תוציא את הסמנים משעה 20:30 ובאם לא ייווצר מפגש עם הצוללים החוזרים יכנסו הסמנים בשעה 03:00. באם לא נוצר קשר או חסרים צוללים.
ינצנצו הסמנים באור אדום, בעשר הדקות האחרונות.
עדכון לתוכנית – היות שלא נתקבל דוח מטרות ימיות בנמל אלכסנדריה הוכנס שינוי בתוכנית.
על הזוגות להתקבץ מעל הצוללת ולנוע יחד עד השובר ולצפות על הנמל.
שינוי זה חל מפני שלצוללים לא היה מידע לגבי מיקום מטרות בנמל.
לפני היציאה סוכם סופית עם מפקד הצוללת, שאם הצוללים לא ייאספו באותו הלילה, תעזוב הצוללת ותחזור יומיים מאוחר יותר לאותה נקודת ישיבה.
קידום והמתנה – ב-1 ביוני בשעה 20:00 יצאה אח"י תנין בשלישית בדרכה לאלכסנדריה.
ובמהלך השבוע קיצרה טווח בהוראת המפקדה, עד שב-5 ביוני שעה 12:00 נתן הרמטכ"ל יצחק רבין אישור לפעולה שהועבר לאח"י תנין.
בצהרי היום הועברה הודעת עדכון מהמודיעין הימי לאח"י יפו (ק-42) שיצאה לפעולת פורט סעיד (1967) על תנועת צוללות מאלכסנדריה לפורט סעיד.
מפקד הכח אל"ם בנימין תלם נערך לקבל את פני הצוללת המצרית.
הודעה זאת לא התקבלה באח"י תנין (צ-71).
מטאורולוגיה – ליל 5–6 ביוני היה לילה חשוך ביותר.
הירח בין מולד לרביע ראשון, אין עננות והראות אפסית.
בים היו גלי חזקים נשברים על שובר הגלים.
באזור היה זרם קבוע מזרחי, שנעשה חזק למדי בקרבת שובר הגלים.
הצוללת החלה בהתגנבות לנקודת ההורדה.
בשעות אחה"צ התגלתה משחתת סקורי מסיירת במקביל לחוף.
הייתה זו מטרה ראויה ומועדפת אך עברה במרחק גדול מאוד ואח"י תנין (צ-71) המשיכה לעבר לנקודת הישיבה המתוכננת.
לקראת אור אחרון, נראו בפריסקופ תרנים האופייניים למשחתת סקורי לכאורה עוגנת בקרבת שובר הגלים בתוך הנמל.
הוצאת הצוללים – החלה בשעה 19:00. נעשתה בזוגות וארכה כשעה.
לאחר המתנה של שלוש שעות הוצאו זוג הסמנים.
מעל הצוללת בעת היציאה אבד אחד הפנסים.
מגדלור רס אל טין לא עבד.
הנצנץ הופעל באינפרא אדום אך לאחר חצות התקלקל.
הסמנים נצנצו באור אדום רגיל.
בדיעבד התברר כי בגלל הים הגלי הסיכוי שהצוללים החוזרים יבחינו בנצנוצי פנס בגובה פני הים היה אפסי.
יציאה – מאחר שלא נוצר מפגש, הורה מפקד הצוללת בשעה 06:03 לסמנים להיכנס והצוללת החלה להתרחק מהחוף ב.
הסמנים תוחקרו בתוך הצוללת וסיפרו כי הנצנץ המיוחד לסימון מקום הצוללת לא עבד והם נצנצו חלק מהזמן באור אדום ואור לבן.
בקרבת הצוללת התגלתה פריגטה מצרית "טארק" בסיור, בפיקוד עבד אל-מונעים צדיק.
הייתה זו פריגטה מדגם בריטי Black Swan שאחיותיה קצרו הצלחה רבה כנגד צוללות גרמניות במלחמת העולם.
הייתה זו מטרה ראויה - באורך 92 מטר ושוקע של 4.3 מטר, ואברהם דרור החליט לתקוף אותה.
חימוש הצוללת היה 6 טורפדות 21 אינץ' דגם 8 מתוצרת בריטית ללא מנגנון ביות והמרעום ללא מחוש קרבה.
פגיעה בכלי שיט בתנועה מחייבת את מפקד הצוללת לבצע הצצות בפריסקופ להעריך את והמהירות של המטרה.
הוצאת פריסקופ בקרבת כלי שיט צבאי צפויה להתגלות ולתגובת נגד חריפה.
וגם הטווח נמדד בצורה אופטית ואינו מדויק.
כדי להגדיל את סיכויי הפגיעה נורו ארבעה טורפדות מטווח שהוערך כ-3000 מטר.
בעת הירי מאבדת הצוללת ממשקלה ועלולה להגיח מהמים ולהראות לאויב.
קצין המכונה גבי קינן מיהר להשקיע אותה.
הפריגטה המצרית 'טאריק' הבחינה בטורפדות שנורו לעברה, ופנתה מיד לעבר הטורפדות שעברו במקביל אליה ולא נפגעה.
טאריק ביצעה התקפת נגד והטילה 3 פצצות עומק חזרה להתקפה נוספת והטילה 5 פצצות עומק.
באח"י תנין (צ-71) לא נקלטו שידורי מכשיר גילוי צוללות במשך כל התקיפה.
נראה שהפריגטה לא הצליחה לגלות את מקום הצוללת המדויק.
פצצות העומק התפוצצו בקרבה מהממת לאח"י תנין (צ-71) אך המבנה עמד בלחצים והנזקים לא היו קטלניים.
נזקים ותיקונם – אח"י תנין שרדה את ההתקפות אך מכשיר הסונאר הראשי יצא מפעולה.
וגם הצינור המוציא את גזי הפליטה בעת השינור נבעו חורים.
גזי הפליטה החמים הרתיחו את מי הים ועמוד אדים ריחף מעל הצוללת וסימן את מקומה למטוסים או כלי שיט כאשר ניסתה להפליג בשינור.
הצוללת, שמסתמכת בעיקר על השמיעה, נעשתה חירשת חלקית.
אח"י תנין המשיכה במשך היום בצלילה, בשעות החשיכה עלתה ל והעבירה דיווח מסכם למפקדה.
אח"י תנין כבר הייתה במרחק רב מהחוף עלתה על פני המים.
קצין המכונה גבי קינן ורס"ר יעקב לוי יצאו מחוץ לצוללת וביצעו בקרת הנזקים לצינור הפליטה.
בידיעה ברורה שאם יגיע מטוס או כלי שיט אויב הצוללת תצלול ותשאיר אותם צפים בים.
צוללי שייטת 13 שהו זמן רב באח"י תנין (צ-71) בתנאי צוללן ופחות מכך.
כל אותה תקופה כמעט ולא ניתן היה לבצע תרגילי כושר שחיה וצלילה, פרט לזמנים שבהם הצוללת עלתה אל פני הים.
המתח לקראת הפעולה היה רב והרצון לבצע ולהצליח חזק מאוד.
לאחר התמקמות אח"י תנין בישיבה על הקרקע התארגנו הצוללים למשימתם בשלושה זוגות.
איתן ליפשיץ עם זאב בן-יוסף, דני ברעם וגדי פטיש, זוג שלישי אילן אגוזי עם גלעד שני.
יציאה מהצוללת ושחייה לנמל – תא המעבר כלל פתח תחתון ועליון ואפשרות למילוי וריקון מי הים.
המקום היה צר מאוד להכיל שני צוללים עם מכשירי צלילה נשק ומוקשים.
הכוונה להתקבץ יחד מעל הצוללת ולשחות ששת הצוללים לשובר הגלים ושם לחלק מטרות.
אך תקלה בתפעול מגלול המצוף הסימון גרמה לשינוי משמעותי והכוונה לא מומשה.
המצוף החל לעלות אך נעצר כמה מטרים מתחת לפני המים.
בצלילת חמצן אין לרדת מתחת ל-10 מטר החבל הסתבך וליפשיץ חשש שהתעסקות עם תוף החבל בעומק תגרום להרעלת חמצן.
החליט להמתין מעל הצוללת מבלי להחזיק בחבל הסימון.
על פני המים התגלו גלי גיבוע גבוהים וארוכים ובלי חבל קשור לצוללת נמנעה אפשרות להישאר במקום.
הזוג השני יצא וללא החבל לא פגש את הזוג הראשון.
אף כי היו קרובים הגלים הגבוהים והחושך לא ראו אחד את השני.
כך קרה גם עם הזוג השלישי.
כל זוג המשיך לכיוון שובר הגלים מיד לאחר יציאתו.
ולאחר כ-15 דקות המתנה יצא הזוג הראשון בשחייה לשובר הגלים.
חציית שובר הגלים – לאחר כשעה של שחייה – בדיעבד המרחק לשובר הגלים היה 2.3 ק"מ לעומת 1.8 שתוכנן.
התקרב כל זוג בנפרד אל השובר.
גובה שובר הגלים במקום היה כשני מטר.
הגלים החזקים שטפו את שובר הגלים והעלייה הייתה מסוכנת.
לאחר כמה ניסיונות מצאו עצמם שהגל זרק אותם מעל אבני השובר והצוללים ספגו חבטות.
לגלים הגבוהים היה צד טוב בכך שלא נמצאו דייגים על אבני השובר.
דני ברעם חש בחילה אך לא הפסיק את פעילותו.
כשעלה לשובר ראו את ראשיהם של ליפשיץ ובן יוסף כבר בתוך הנמל.
גם הזוג של אילן אגוזי הוטל בגל גדול מעבר לשובר.
בתצפית מהשובר הגלים התגלתה לצוללים תמונה מאכזבת.
משחתת הסקורי שנצפתה שינתה את מקומה וצלליתה נראתה מרחוק בדרום הנמל.
בטווח הפעולה הרלוונטי לצוללים לא נמצאו מטרות צבאיות.
אלא רק מבדוק, מחפר ודוברה שמיועדים לעבודות נמל.
הדבקת מוקשים – בירידה מהשובר התברר כי המים בתוך הנמל רדודים.
כל זוג פנה לגזרה שהוקצתה לו בתכנון המפורט.
אזור הנמל היה חשוך סירות מנוע סיירו והטילו רימונים נגד צוללים חלקם בקרבת הצוללים אך הם לא נתגלו ולא נפגעו.
לאחר שלא נמצאו כלי שיט צבאיים הודבקו המוקשים למטרות אזרחיות.
הפגיעה במבדוק – הניסיון של איתן ליפשיץ לפגיעה במבדוק לא צלח היות שהמוקש לא נדבק לתחתית והצוללים עברו לחפש מטרות אחרות.
כאשר לא נמצאה מטרה ראויה החליט ליפשיץ לנטרל את המוקשים ולשמוט אותם בנמל.
דני ברעם וגדי פטיש צללו לעבר הנמל הצבאי אך לא גילו מטרות.
הזמן חלף בלית ברירה חזרו למבדוק ושם הצליחו להדביק מוקשים בחלק אחר של המבדוק.
מאוחר יותר הגיעו למפקדת חיל הים ידיעות שהמבדוק טבע.
אילן אגוזי וגלעד שני יצאו לכיוון דרום-מערב שם הדביקו מוקשים למחפר ולדוברה.
חיפוש הצוללת – הצוללים שהו כשעתיים במימי הנמל בדרכם חזרה נפגשו הזוג של איתן ליפשיץ עם הזוג של איתן אגוזי.
הזוג של דני ברעם וגדי פטיש המשיכו בנפרד הצוללים יצאו מהנמל ושחו לאזור הצוללת אך לא הצליחו למצוא את חבריהם הסמנים.
להערכת איתן ליפשיץ הגיעו הצוללים החוזרים לקרבת הצוללת, אך העיר אלכסנדריה לא הייתה מואפלת, ולא ניתן היה לראות נצנוצים על רקע אורות העיר.
תנועה לבסיס חוף – לאחר כשעה של חיפושים החליט דני ברעם לרדת למחבוא בחוף כשני ק"מ מזרחה מהנמל.
בדרכם התרחקו מדייגים ועברו ליד מעגן סירות.
את ציוד הצלילה והחרצית הטביעו בדרך.
עד שאיתרו אזור שקט לצאת מהמים.
כבר האיר היום אך לא היה איש בסביבה.
מבנה נטוש התגלה ומתחתיו מערה קטנה ונכנסו אליה.
מפקד כוח הצוללים, איתן ליפשיץ אמר ללוחמים שלידו הם שחו כשני ק"מ מזרחה ובדרכם הטביעו את ציוד הצלילה והחרצית.
באור ראשון ירדו לחוף וחיפשו מחבוא.
המבנה הנטוש והמערה תחתיו קרצו להם וכך נפגשו ששת הצוללים במערה.
לאחר חצות בליל 6–7 ביוני שואלת מפקדת חיל הים את מפקד התנין: מברק תשובה נשלח בשעה 02:20, מהצוללת למפקד החיל:
המנחה המקצועי לנושאי צוללות מפקד שייטת הצוללות סא"ל הדר קמחי נמצא בהפלגה עם אח"י לויתן (צ-75) ולא הייתה אפשרות להיועץ בו.
הנזק שנגרם לסונאר הראשי הגביר את הסיכון בחילוץ הצוללים שתוכנן לליל 7–8 ביוני.
בהערכת המצב שנעשתה במפקדת חיל הים השתתף קצין טכני בעל ניסיון בשייטת הצוללות, רס"ן אלחנן התרסי שנשאל באם הצוללת תוכל לפעול רק עם מכשיר סונאר משני שמיועד לאתר שידורי מכשירי גילוי צוללות.
תשובתו הייתה חיובית אך שהתקלה בנצנץ הציון לא תאפשר חבירת הצוללים.
בדיונים הועלתה גם אפשרות באם הצוללים נשבו אולי סיפרו בחקירתם על מקום ומועד החילוץ.
מרבית הנוכחים האמינו בכושרם של הלוחמים לעמוד בחקירות.
מפקד חיל הים שלמה אראל החליט לקיים את החילוץ על ידי אח"י תנין (צ-71) כפי שתוכנן.
ב-7 ביוני בשעה 03:35 הועברה לצוללת הוראה להיכנס לביצוע האיסוף.
בשעה 03:35 (7 ביוני) התקבל בצוללת אישור ממפקד החיל לחילוץ הצוללים בנמל אלכסנדריה אברהם דרור, מפקד אח"י תנין (צ-71), אישר שינסה להיכנס והציע שתקוים תקיפת מטוסים כדי להסב תשומת לב המצרים באזור.
בדיון במפקדת חיל הים הייתה דעת מרבית הנוכחים שיש לשלוח כלי שיט להשתתף בחילוץ.
מפקד חיל הים בדק עם מפקד חיל האוויר, מרדכי הוד, שהודיע כי יוכל לבצע הטרדה באזור אלכסנדריה אך לא לשמור רצף מטוסים בגלל המרחק.
באישור סגן הרמכ"ל חיים בר-לב יצאה שייטת המשחתות בפיקודו של אל"ם נפתלי רוזן לעבר אלכסנדריה ואיתה גם סירת 'ציפור' וסירות גומי למקרה הצורך.
הרמטכ"ל יצחק רבין שמע על כך והעריך שהסיכון לפגוש ספינות טילים מצריות גבוה והורה לחיל הים להחזיר את המשחתות.
ביטול החילוץ -בעוד אח"י תנין (צ-71) מתקרבת בצלילה לאלכסנדריה במגמה לאסוף את הצוללים.
נציג המודיעין הימי במוצב הפיקוד העליון סא"ל אורי מרץ איתר בין החומר הגלוי מתוך העיתונות והשידורים המצריים את המידע שהמצרים לקחו בשבי את חוליית הצוללים על שובר הגלים בנמל אלכסנדריה.
מידע זה היה חשוב ביותר ומפקדת חיל הים החלה בשידורים רצופים ללא מענה: .
אח"י תנין (צ-71) הייתה אז בצלילה מתגנבת עד 8 מיילים מהיעד, עת קלטה (בשעה 16:15) את ההוראה "לחזור".
העובדה שהייתה בשינור אפשרה את קליטת ההודעה, אולם הקליטה לא הייתה ברורה.
הצוללת שינתה קורס וב-18:55 קלטה בבירור את ההוראה: אח"י תנין קלטה את המברק ושבה על עקבותיה.
מקורות תקשורת זרים הודיעו שבנמל טובע מבדוק צף.
בשעה 20:00 עלתה אח"י תנין על פני המים והמשיכה בדרכה לארץ.
בשעה 00:55, 8 ביוני, קלטה הודעת המפקדת חיל הים על המצאות שלוש צוללות אויב בקרבת חופי הארץ.
וכי הצוללות המצריות התגלו והותקפו על ידי משחתות חיל הים.
במצב רגיל הייתה זו הזדמנות להציב להן מארב.
כניסה לקרב נגד צוללות ללא סונאר אינה אפשרית.
אח"י תנין שמצאה את עצמה בנחיתות שייטה בנתיב עוקף.
כדי להגיע לחיפה מהצפון ולהימנע מפגישה עם צוללות האויב.
בשעה 20:40 נשלח דוח מים/3 לצוללת בו הודיעה המפקדה כי שלוש צוללות אויב התגלו בקרבת החוף מחיפה ודרומה.
והתנין עשויה לפגוש צוללת אויב שנסוגה לאלכסנדריה.
התנין התבקשה לציין את נתיב תנועתה ולוח זמנים עד לכניסתה לנמל חיפה.
תשובת אח"י תנין (צ-71) הייתה: ואכן ב-9 ביוני בשעה 04:00 נכנסה אח"י תנין לנמל חיפה.
לוחמי הקומנדו הימי שביצעו את פעולת אלכסנדריה לא הצליחו לחבור לצוללת.
נחבאו יחד בנקיק סלע בחוף הים בשעות אחרי הצהריים התגלו על ידי נער מצרי שקרא להמון מאיים.
איתן בא איתם בדברים עד שהגיעו רכב צבאי ושוטרים שלקחו אותם בשבי.
שני הקיבוצניקים מכפר מנחם, אילן אגוזי וגדי פטיש, ניצלו את המהומה ונמלטו.
הם נתפסו רק למחרת בבוקר בפרברי אלכסנדריה.
ביום הראשון נמצאו במרתפי מפקדת הצי ברס אל טין.
כבר שם החלו לספוג מכות ועינויים וחקירות קשות.
השבויים כל אחד בנפרד עמדו בחקירות ולא מסרו שום מידע רלוונטי מעבר לשמם ומספרם האישי.
למחרת הועברו הצוללים בלא קשר ביניהם כאשר הם אזוקים ומכוסי עיניים לכלא בקהיר.
שם הוחזקו בתא קטן בנפרד.
את מזון הכלא: מים מעופשים, פיתה יבשה, פול ועדשים לא הצליחו לאכול ונשארו זמן רב רעבים.
עברו חקירות קשות על ידי המודיעין המצרי תוך כדי מכות ועינויים.
החוקרים התעניינו בפעולה איך הגיעו לאלכסנדריה ובשיטות עבודה בקומנדו הימי.
השבויים ענו תשובות שלא ממן העניין ושום מידע חיוני לא נחשף בחקירות אלה.
שיפור יחסי – לאחר כשבוע הופגשו עם נציג הצלב האדום, בשם בואזר בתחילה התייחסו אליו בחשדנות אך התנאים החלו להשתפר.
קצב החקירות ירד מכות ועינויים הופסקו.
באמצעותו התאפשרה העברת מכתבים למשפחות.
המכתבים משני הצדדים נקראו על ידי קצין מהמודיעין המצרי.
שדרוג משמעותי במעמדם חל ב-17 ביוני כאשר מצאו עצמם יחד בחדר משותף ואיתם גם שלושה טייסים יאיר ברק דן מנור ומרדכי לבון.
לאחר שפגה החשדנות התברר כי הטייסים נפלו ביומיים הראשונים למלחמה ולא היה ביכולתם לחדש רבות לצוללים.
הטייס מרדכי לבון הוחזר לישראל לאחר כשבוע, כנראה מסיבות בריאות, והטייס יאיר ברק בן ה-29 דובר אנגלית שוטפת קיבל תואר "בכיר השבויים" וייצג אותם מול שלטונות הכלא.
קבלת החלטות – הקבוצה התנהלה במעין קומונה והחלטות התקבלו בהצבעה.
יחד עם המכתבים החלו להגיע חבילות מהבית.
המזון בכלא היווה בעיה ולמעשה סבלו השבויים מרעב כל התקופה.
נקבע עקרון שמצרכי מזון המגיעים נעשים נחלת הכלל.
שבויים נוספים – ב-14 ביולי 1967, שבו המצרים את סג"ם יעקב כהנוב ורב"ט אברהם יסעור (וידומלנסקי) בפורט תאופיק לאחר שהשיטו את דגל ישראל בסירת גומי שטובעה ביריות.
הם הוחזקו בתאים נפרדים באותו הכלא וסבלו מחקירות.
ב-4 בספטמבר צורפו השנים לחדר עם שאר השבויים.
קצינים מצרים בכלא – פילדמרשל עבד אל-חכים עאמר, שהודח מתפקידו לאחר מלחמת ששת הימים, ניסה באוגוסט 1967, לבצע הפיכת נגד עם 2000 קצינים מתומכיו.
הפיכת הנגד נכשלה והכלא היה מתח רב והשבויים לא הבינו את המתרחש.
עאמר עצמו נתפס, ואולץ להתאבד.
היחס משתפר – השבויים התנהגו בצורה מכובדת ביותר.
זאב בן-יוסף כתב יומן במהלך השבי ופרסם ספר שבע שנים מאוחר יותר.
הגסות והעינויים שבתקופה הראשונה פינו את מקומם להערכה הדדית.
קבוצת השבויים עברה לדום כאשר הוצנע הדגל המצרי בשעות הערב.
הנושא נעשה נחלת הכלל בכלא.
המידע על היחס אליו זוכים השבויים המצרים בישראל שיצאה מגדרה כדי לשבור להם את הסטיגמה של השנאה חלחל למצרים.
קצינים מצריים הוסעו לסיורים ברחבי הארץ לראות את בנינה והפרחת השממה.
ב-25 בספטמבר נלקחו השבויים לסיור בקהיר ובפירמידות.
סיור נוסף נערך בתחילת ינואר.
מנהל הכלא רס"ן עבדאללה נעשה נגיש לשיחה.
קצין המודיעין גלאל כתב לאיש הקשר הישראלי דן הדני שאינו מצליח לקרוא את כתב ידה של אראלה חברתו של דני ברעם.
אראלה העבירה בקשה: וגלאל העביר את המכתבים.
חלק מהסוהרים גילו יחס אנושי ואחד מהם התרגש מאוד כאשר נפרד מהשבויים.
תהליך החלפת השבויים – היה חשוב לשני הצדדים והמשא ומתן התנהל בחסות הצלב האדום.
מנין שבויים ישראלים במצרים מול כחמשת אלפים שבויים מצריים בישראל.
האינטרסים היו זהים לאף צד לא הייתה יותר תועלת באחזקת שבויים מהצד השני.
ראש אמ"ן מאיר עמית דרש לכלול בהחלפת השבויים גם את שחרור נידוני קהיר והמרגל הישראלי וולפגאנג לוץ שישבו כבר שנים רבות בכלא המצרי.
בדברי נציג הצלב האדום הובא לידיעת השבויים כי שחרורם מתעכב על מנת לצרף לעסקת ההחלפה את אנשי נידוני קהיר.
השבויים דנו ביניהם גילו הבנה והסכימו לכך.
את הבנתם והסכמתם העבירו במכתבים למשפחותיהם.
תחושת הקץ המתרחק – בממשלת ישראל הייתה חשיבות לכך שהשבויים מקבלים את הדחייה בהבנה.
אך בין השבויים עצמם החלו חששות עד כדי מחשבה שצריך יהיה לברוח מהכלא.
לבסוף הושגה הסכמה והאישור האחרון ניתן על ידי גמאל עבד אל נאצר עצמו.
החזרה – בינואר 1968 החלה החלפת השבויים בין ישראל למצרים.
סרן איתן ליפשיץ הוחזר ראשון בתחילת החודש היות שאמו נכנסה לבית חולים.
ב-18 החלה ההחלפה כל יום אחד או שני ישראלים מול אלפי מצרים.
התהליך דרש הסעות ליווי ואבטחה כבדים מצה"ל ולפי דרישת הרבנות לא התקיים במהלך השבת למגינת לבם של השבויים.
האחרונים להיות מוחזרים היו דני ברעם ויאיר ברק ב-23 בינואר 1968.
על פיקודו באח"י תנין (צ-71) בפעולת אלכסנדריה קיבל מפקד הצוללת, אברהם דרור, את עיטור העוז.
כל אנשי צוות הצוללת קיבלו רקע אדום לכנפי הצוללן והיוו מושא לגאווה.
הצוללים שהשתתפו בפעולה קיבלו לאחר חזרתם רקע אדום לכנפי העטלף.
עם זאת הרגישו חלק מהם שקבלת הפנים לא הייתה כשל גיבורים.
מבין השבויים צוינו גם יעקב כהנוב ואברהם יסעור שקיבלו את עיטור המופת על הפעולה בה נשבו של השטת סירת הדגל בתעלת סואץ.
| זמן ||מקום || המבצעים || תיאור המבצע
|20 במאי 1967 ||נמל חיפה||צוללת תנין||יציאה לאזור המתנה 50 מיל ימי מול חיפה כאשר היעד טרם נקבע{{הערה|המקור לכל האירועים הקשורים בצוללת תנין סיפורו של מפקדה אברהם דרור בספרו של יורם בר-ים, כלי שיט ישראלים במימד הרביעי ע' 55-51.}}.
|23 במאי ||נמל חיפה||צוללת||חזרה לנמל לתספוק ותדרוך.
|24 במאי||נמל חיפה||צוללת ||יציאה לנקודת המתנה בכיוון אלכסנדריה.
|31 במאי||נמל חיפה||צוללת|| חזרה לנמל לתספוק ותדרוך.
|1 ביוני ||חיפה||מפקדת חיל הים||הורדת פקודה 'רוגל 4'
|1 ביוני 20:00||נמל חיפה ||צוללת וצוללים||יציאה לנקודת המתנה 150 מיל ימי מערבית לחיפה.
|2 ביוני 22:00||150 מיל מערבית לחיפה||צוללת תנין ||בנקודת המתנה
| 3 ביוני 23:30 || 150 מיל מערבית לחיפה||צוללת תנין ||קיבלה ההוראה להתקרב עד 80 מיל מאלכסנדריה.
|4 ביוני ||80 מיל מאלכסנדריה|| תנין וצוללים||הוראה להתקרב ל-50 ומאוחר יותר ל-30 מיל ימי מאלכסנדריה.
|5 ביוני 01:00 ||50 מיל מאלכסנדריה||צוללת||הוראה להתקרב לאלכסנדריה.
|07:45||זירת הים התיכון||צה"ל||פתיחת מלחמת ששת הימים
|5 ביוני 16:00|| מפקדת חיל הים||המודיעין הימי||נשלח דו"ח היערכות כלי שיט בנמל אשר לא נקלט על ידי הצוללת.
|16:05||מבואות נמל אלכסנדריה||צוללת||גילוי משחתת סקורי והיערכות לתקיפה.
|18:00||מבואות הנמל||צוללים||תצפית בפריסקופ על שובר הגלים.
|19:00||נקודת השילוח, מיל וחצי מהחוף||צוללת וצוללים||הצוללת התיישבה על הקרקעית והצוללים יצאו לדרכם.
|22:30||נקודת השילוח||זוג צוללים סמנים||יצאו מהצוללת להמתין ללוחמים.
|6 ביוני 00:30||נקודת השילוח||צוללים סמנים||הנצנץ התקלקל והחלו לנצנץ באור רגיל.
|03:00||מחוץ לשובר הגלים||הצוללים||לא מצאו את הצוללת והחליטו לחפש מחבוא בחוף.
|03:15||נקודת השילוח||צוללים סמנים||הצוללים לא שבו.
|03:40 ||נקודת השילוח||צוללת תנין||עליה לעומק פריסקופי ותחילת התרחקות.
|04:00||כשני מיל מהחוף||צוללת תנין||תחילת לריענון אוויר בצוללת
|04:40||מבואות אלכסנדריה||צוללת תנין||גילוי פריגטה מסיירת והיערכות לתקיפה בטורפדו.
|06:16 -06:35 ||מבואות אלכסנדריה||צוללת תנין||תקיפת הפריגטה ב-4 טורפדות שלא פגעו.
| 06:54 ||מבואות אלכסנדריה||פריגטה מצרית ||תקיפת נגד בפצצות עומק.
|20:00-07:00||מבואות אלכסנדריה||צוללת תנין||התרחקות מהסיורים המצרים ותנועה צפונה.
|20:00||כ-30 מיל מהחוף המצרי||צוללת תנין||דיווח למפקדת חיל הים הצוללים לא נאספו, ירי טורפדו ונזקים מפצצות העומק.
|22:00||כ-40 מיל מהחוף המצרי||צוללת תנין||עליה על פני המים ובקרת נזקים.
|7 ביוני 01:15|| כ-30 מיל מהחוף המצרי||מפקדת חיל הים לצוללת תנין||שאלת אפשרות לחזור ולאסוף את הצוללים.
|02:20|| כ-30 מיל מהחוף המצרי ||תשובת אח"י תנין|| מתגנב לאיסוף אני ללא סונר לחשוב על איסוף אלטרנטיבי.
|03:35||מפקדת חיל הים|| מפקד החיל לתנין||היכנס לחילוץ.
|04:15||כ-40 מיל מהחוף המצרי || צוללת תנין||סיום טעינת מצברים וכניסה לכיוון נמל אלכסנדריה.
|16:15 || 8 מיל ימי מנקודת האיסוף|| צוללת תנין||קליטת
| 20:00 || 50 מיל מאלכסנדריה|| אח"י תנין || עולה על פני המים וממשיכה בדרכה לארץ.
|ב 8 ביוני, 00:55|| בדרך לארץ|| המפקדת חיל הים לאח"י תנין || הודעת על המצאות שלוש צוללות אויב לחופי הארץ.
| 20:40 ||באיגוף צפוני|| מענף מבצעים לאח"י תנין|| צוללות אויב התגלו - ציין את נתיב תנועה ולוח זמנים.
|9 ביוני 04:00||נמל חיפה||הצוללת תנין||חזרה לנמל.
|6 ביוני 00:30||שובר הגלים||ארבעה צוללים||מפגש ויציאה מהנמל לכיוון משוער של התנין
|02:30||באזור ישיבת הצוללת|| ארבעה צוללים||אין מפגש עם הסמנים.
|03:30|| מחוץ לשובר הגלים||הצוללים || שחיה מזרחה במקביל לחוף.
|לאחר אור ראשון||מערה בשובר הגלים||ששת הצוללים||מפגש במחבוא
|15:30||במערה על החוף||ששת הצוללים||התגלות לנער מצרי.
| ||על החוף||ששת הצוללים||מוקפים המון זועם גדי פטיש ואילן אגוזי נעלמו
| ||מפקדת חיל הים המצרי רס אל טין|| ארבעת הצוללים||תחילת חקירות, מכות ועינויים ראשונים.
|6 ביוני בערב||מעגן מזרחי||גדי פטיש ואילן אגוזי||נתפסו והוכנסו לכלא.
|7 ביוני 03:00||מפקדת חיל הים||קבוצת דיון||דיון והחלטה לשלוח את אח"י תנין לחילוץ נוסף.
|7 ביוני צהריים עד ערב ||מאלכסנדריה לקהיר|| הצוללים||מעבר לכלא בקהיר איחוד ששת הצוללים
|8 -12 ביוני||אזור בכלא||צוללים בנפרד||חקירות בעינויים.
|9 ביוני||קהיר||העיתון אל-אהרם||מפרסם את תמונות השבויים.
|13 ביוני||קהיר||כל צולל בנפרד||פגישה ראשונה עם נציג הצלב האדום.
|17 ביוני||כלא קהיר||חמשה צוללים ושלושה טייסים||חדר משותף, אילן אגוזי בבית חולים.
|19 ביוני||כלא קהיר ||הטייס מרדכי לבון||הוחזר לישראל
|23 ביוני||כלא קהיר||אילן אגוזי||חזר מבית החולים לחדר המשותף
|7 ביולי||כלא קהיר||שבויים||בחבילה הגיע עיתון מעריב וידיעות אמת מישראל.
|14 ביולי||דרום תעלת סואץ||יעקב כהנוב ואברהם יסעור ||נופלים בשבי לאחר שסירתם נושאית הדגל טובעה.
|אוגוסט 1967||מצרים||קציני צבא קושרים||התמרדות לתמיכה בפילדמרשל עבד אל-חכים עאמר שנכשלה.
|4 בספטמבר||כלא קהיר ||יעקב כהנוב ואברהם יסעור||מצטרפים לחדר המשותף.
|25 בספטמבר||קהיר עשרת השבויים||טיול בקהיר
|1 בינואר 1968||אזור קהיר והנילוס||עשרת השבויים||טיול בעיר ולאורך הנילוס.
|2 בינואר ||קנטרה תעלת סואץ||סרן איתן ליפשיץ|| שחרור ראשון שהוקדם עקב מחלת אימו.
|12 בינואר|||קהיר וירושלים||שבויים||הסכם להחלפת שבויים כללית.
|18 בינואר|| קנטרה תעלת סואץ ||גלעד שני ודני מנור||שחרור מהשבי.
|19 בינואר|| קנטרה תעלת סואץ||אברהם יסעור||משתחרר.
|21 בינואר|| קנטרה תעלת סואץ||אילן אגוזי ויעקב כהנוב||משתחררים.
|22 בינואר|| קנטרה תעלת סואץ||זאב בן-יוסף||משתחרר.
|23 בינואר 1968|| קנטרה תעלת סואץ ||דני ברעם ויאיר ברק|| האחרונים משוחררים מהשבי.
|3 באפריל 1968||מפקדת חיל הים||אל"ם אברהם בוצר||תחקיר
ערך זה מונה רשימת פיגועי טרור שהתרחשו בתל אביב במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור16 באוגוסטפיגוע תופת120?פצצה הושלכה מתוך רכבת נוסעת בקו לוד–יפו אל עבר קהל אנשים ברחוב הרצל.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור23 ביולימטען חבלה11?בוקר 23 ביולי התפוצץ מטען חומר נפץ של כ-1 ק"ג, שהוטמן בשיחים שליד תחנת אוטובוס בדרך פתח תקווה 132 (כיום, דרך בגין) בתל אביב.
כתוצאה מפיצוץ המטען נהרג בעל קיוסק סמוך, קלמן אונגר, בן 60 מרמת גן ונפצע אדם נוסף.
+ תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור6 בנובמברמטען חבלה234?2 ישראלים נרצחו ו-34 נפצעו בהפעלת 2 מטעני חבלה בהפרש 20 דקות בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 11 בדצמבר פיגוע תופת 2 עשרות החזית העממית לשחרור פלסטין הפיגוע בקולנוע חן בתל אביב: בשעה 22:00 השליך מחבל פלסטיני פצצות לעבר צופים בסניף קולנוע חן בכיכר צינה דיזנגוף.
שני אנשים נהרגו בפיגוע, ועשרות נפצעו.
המחבל התפוצץ בשל תקלה ברימוני היד שהיו מחוברים לחגורה לגופו.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 5–6 במרץ פיגוע מיקוח 11 לא ידוע פת"ח הפיגוע במלון סבוי: שמונה מחבלים, שפעלו בשתי חוליות, הגיעו בסירות מלבנון וחדרו לנמל תל אביב.
לאחר שנתקלו בסיור משטרתי ירדו המחבלים במהירות אל החוף, חצו את רציף הרברט סמואל וניסו להיכנס אל בית קולנוע ששכן שם.
משלא הצליחו, המשיכו לאורך הרחוב, תוך שהם יורים לכל עבר ולוקחים עמם עוברי אורח, פנו לרחוב גאולה, ונכנסו למלון סבוי.
המחבלים ריכזו את כל שוהי בית המלון לקומה העליונה, ומילכדו אותה בחומר נפץ.
בשעה 05:15 פרץ כוח סיירת מטכ"ל למלון במטרה לשחרר את החטופים.
במהלך הפריצה הפעילו המחבלים את חומר הנפץ, דבר שגרם להרס רב בקומה העליונה של המלון.
בפעולה נהרגו שמונה אזרחים ושלושה חיילים.
כמו כן, מתוך שמונה המחבלים חוסלו שבעה ונתפס אחד.
+ תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור11 במאימטען חבלה046 מחבלים4 ישראלים נפצעו קל בפיצוץ קולנוע סינמה 1 בתל אביב.18 ביוליפיגוע תופת011?11 ישראלים נפצעו בפיצוץ אוטובוס בתל אביב.
+ תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור3 באוגוסטמטען חבלה1?מחבלבפיגוע תופת בשוק הכרמל בתל אביב ישראלי נפצע אנוש לאחר שהתפוצץ בו מטען חבלה, כתוצאה מכך קיבל דום הלב והוא נפטר מאוחר יותר.
+ תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור19 במאיפיגוע דקירה10פת"חחייל צה"ל נרצח בפיגוע דקירה בתל אביב22 בספטמברפיגוע דקירה20?2 חיילי צה"ל נרצחו בפיגוע דקירה בתחנת אוטובוס בתל אביב
+ תאריך סוג הרוגים פצועים מבצעתיאור14 בינוארחטיפה10ערבי ישראליישראלי נרצח בחניקה בתל אביב על ידי ערבי שהיה חבר לעבודתו, גופתו נחטפה ונזרקה כשלושים קילומטר מתל אביב בדרך לירושלים
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 21 במרץ פיגוע דקירה 1 2 זאב בודד פיגוע הדקירה בחגיגות פורים: במהלך חג הפורים, החל צעיר ערבי לדקור עוברים ושבים ברחוב בתל אביב, שהמה בילדים לבושי תחפושות ומסכות בשל החג.
המחבל הבחין בדוקטור משה שלינגר שישב במכוניתו ברחוב, אץ לקראתו, ודקר אותו למוות.
המחבל נורה ונתפס בידי המשטרה, לא לפני שהספיק לפצוע שני בני אדם נוספים.20 באוקטוברפיגוע חניקה70מחבלים מעזהפיגוע החניקה בתל אביב: שני אחים מעזה רצחו שלושה אנשים ברחוב ראשית חכמה בדרום תל אביב וארבעה אנשים אחרים ברחוב יהודה הימית ביפו.
אחד המחבלים היה סייען של ישראל.
הרצח נקבע על רקע לאומני
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 1 במרץ פיגוע דקירה2 9 מחבל בן 19 זיאד סלאמה, בן 19 מעזה החל במסע דקירות ברחוב העלייה, הרג 2 ופצע 9 בטרם נעצר בידי אזרחים.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 19 באוקטובר פיגוע התאבדות 22 104 חמאס הפיגוע בקו 5: מחבל מתאבד, שנשא מטען חבלה בן כ-20 ק"ג, עלה לאוטובוס דן בקו 5. כשהגיע האוטובוס לתחנה סמוך לצומת הרחובות דיזנגוף-אסתר המלכה, פוצץ המחבל את המטען רב-העוצמה, והאוטובוס נקרע ונהרס לחלוטין.
מעוצמת הפיצוץ נהרגו 22 בני אדם ונפצעו 104.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 4 במרץ פיגוע התאבדות 13 125 חמאס הפיגוע בדיזנגוף סנטר: מחבל מתאבד, שנשא מטען שהכיל כ-20 ק"ג של חומר נפץ ורסס רב, פוצץ עצמו בכניסה לקניון דיזנגוף סנטר, בצומת הרחובות דיזנגוף והמלך ג'ורג'.
באותה עת, יום תענית אסתר שלפני פורים, נכחו במקום בני נוער רבים, שנפגעו מעוצמת הפיצוץ.
בפיגוע נהרגו 13 בני אדם, ו-125 נפצעו.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 21 במרץ פיגוע התאבדות 3 48 חמאס הפיגוע בקפה אפרופו: מחבל מתאבד, שנשא מטען חבלה בתיק יד, נכנס לקפה אפרופו שבחזית בניין בית חנה, ופוצץ עצמו.
שלוש נשים בשנות ה-30 לחייהן, אחת מהן בהיריון, נהרגו מעוצמת הפיצוץ, ו-48 בני אדם נוספים נפצעו.
רק שניים מתוך שלושת חלקי המטען התפוצצו.
בפיגוע נפצעו 13 בני אדם, בהם חיילת באורח קשה, חייל נוסף באורח קל עד בינוני, והיתר במצב קל.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 1 ביוני פיגוע התאבדות 21 120 חמאס הפיגוע בדולפינריום: מחבל מתאבד הגיע אל מועדון הריקודים בדולפינריום שבתל אביב, ונצמד לקבוצת הצעירים שעמדו במקום.
המחבל התערבב בין השוהים בחוץ שחיכו בתור לכניסה, ופוצץ את המטען בן 2.5 הק"ג, שהכיל רסס רב.
17 בני אדם נהרגו מיד, וארבעה מתו מאוחר יותר מפצעיהם.
מרבית הנפגעים היו יוצאי חבר העמים.
29 ביולי פיגוע תופת 0 0 לא ידוע מטען חבלה זעיר, שהוטמן בתוך מימיה מפלסטיק, התפוצץ סמוך לפאב ברחוב נווה שאנן.
לא נפגע איש כתוצאה מהפיצוץ.
מבדיקת המשטרה התברר כי רק חלק מהמטען התפוצץ, ולכן לא נגרם נזק רב.
כמו כן נמסר כי המטען הכיל חומר נפץ ורסס ממתכת.
5 באוגוסט פיגוע ירי 0 10 עלי ג'ולאני מחבל חמוש ברובה M-16 מקוצר יצא מרכב שחור ופתח באש על קבוצת חיילים שעמדה בסמוך לצומת עזריאלי.
שמונה חיילים, סטודנט ועובד זר נפצעו.
מבין העשרה, שישה נפצעו מירי וארבעה נפגעו מהלם.
קצין ושוטר ירו לעבר המחבל, שאיבד שליטה והתנגש עם מכוניתו בעמוד, נפצע קשה, ומת מאוחר יותר מפצעיו.
אף על פי שתנועת הפת"ח נטלה אחריות לפיגוע, אמר ראש הממשלה אריאל שרון כי המחבל לא היה חבר בארגון טרור כלשהו.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 24 בינואר פיגוע התאבדות 0 25 הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב: מחבל מתאבד התפוצץ באזור הרחובות נווה שאנן ובני ברק שבתל אביב, באזור התחנה המרכזית הישנה שבעיר.
המחבל הלך סמוך לקטנוע שחנה בזירה, ופוצץ את המטען.
25 בני אדם נפצעו, בהם שלושה באורח קשה, ארבעה באורח בינוני, והיתר במצב קל.
זמן קצר לאחר מכן תפסו כוחות הביטחון צעיר תושב שכם שהיה שותפו של המחבל.
על גופו נמצא ספר קוראן, שנכתב בו תאריך ומיקום הפיגוע.
רובה קלאשניקוב, שנמצא בזירת הפיגוע, היה אמור לשמש להערכת המשטרה לאותו שותף במטרה לבצע יחד עם המחבל המתאבד פיגוע משולב בתחנה, אך ככל הנראה לאחר הפיצוץ הוא החליט לנסות להימלט.
5 במרץ פיגוע ירי ודקירה 3 35 גדודי חללי אל-אקצא הפיגוע בסי פוד מרקט: מחבל חמוש ברובה סער M16 פתח באש מגשר מעריב לעבר מסעדת סי פוד מרקט, והשליך רימוני רסס, שלא התפוצצו, לעבר אנשים שנמלטו מהמסעדה.
לאחר מכן המשיך למסעדה נוספת סמוכה והחל לדקור עוברים ושבים, בהם שוטרים שהגיעו לעצור את מסע ההרג.
שוטר שחיסל את המחבל נדקר אף הוא שניות לפני שירה בו.
שלושה בני אדם נהרגו בפיגוע ו-35 נפצעו, בהם אחד באורח קשה, אחד באורח בינוני עד קשה, שניים באורח בינוני והיתר במצב קל.
30 במרץ פיגוע התאבדות 1 31 גדודי חללי אל-אקצא מעט אחרי השעה 21:00, נכנס מחבל מתאבד לבית קפה בפינת הרחובות אלנבי וטשרניחובסקי שבתל אביב, ופוצץ את עצמו.
כתוצאה מעוצמת הפיצוץ נהרס לחלוטין מבנה בית הקפה, ו-32 בני אדם נפצעו, בהם אחת באורח אנוש שמתה בהמשך מפצעיה.
בין הנפגעים היו גם ארבעה פצועים קשה.
24 במאי פיגוע התאבדות 0 1 גדודי חללי אל-אקצא מחבל מתאבד שנסע במכונית תופת החל לדהור לכיוון מועדון בדרום תל אביב, במטרה לבצע פיגוע המוני.
מאבטח שהבחין בנעשה שלף את אקדחו, וירה במחבל.
מכונית התופת התפוצצה, והמחבל נפל ארצה, שם ביצע בו המאבטח וידוא הריגה.
בניסיון הפיגוע נפצע רק אדם אחד באורח קל עד בינוני.
17 ביולי פיגוע התאבדות 5 30 הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הפיגוע ברחוב נווה שאנן בתל אביב: שני מחבלים מתאבדים פוצצו מטעני חבלה בגודל בינוני, שהכילו חומר נפץ ומסמרים והוטמנו בתיקי יד, סמוך לפיצוציה ברחוב נווה שאנן, פינת רחוב סלומון, באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב.
שלושה בני אדם נהרגו מיד, שניים נוספים מתו בהמשך מפצעיהם בבית החולים, ו-30 אחרים נפצעו.
נפגעים רבים מהפיגוע היו עובדים זרים.
19 בספטמבר פיגוע התאבדות 6 60 חמאס הפיגוע ברחוב אלנבי: מעט לפני השעה 13:00 עלה מחבל מתאבד לאוטובוס דן בקו 4, וכאשר עבר האוטובוס ברחוב אלנבי, מול בית הכנסת הגדול, פוצץ המחבל את המטען שנשא.
חמישה בני אדם נהרגו מיד, ואדם נוסף נפטר מפצעיו לאחר מכן.
כמו כן, נפצעו 60 בני אדם, בהם 10 באורח קשה.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 5 בינואר פיגוע התאבדות 23 100 גדודי חללי אל-אקצא הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב: שני מחבלים מתאבדים שהגיעו לאזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב נעמדו במרחק 500 מטר זה מזה, בשני רחובות מקבילים.
שני המחבלים פוצצו בזה אחר זה, בהפרש של כחצי דקה, מטעני חבלה רבי-עוצמה שהכילו רסס רב, שגרמו להרס רב באזור.
23 בני אדם נהרגו בפיגוע וכ-100 נפצעו.
בין ההרוגים היו פועלים זרים ועולים חדשים.
30 באפריל פיגוע התאבדות 3 50 חמאס, גדודי חללי אל-אקצא הפיגוע במועדון מייק'ס פלייס: שני מחבלים מתאבדים ממוצא פקיסטני ובעלי אזרחות בריטית הגיעו למועדון מייק'ס פלייס, וביקשו להיכנס.
המאבטח שהוצב במקום מנע את כניסתם, ולאחר דין ודברים החליט אחד מהם לפוצץ את חגורת הנפץ שנשא.
מעוצמת הפיצוץ נהרגו שלושה בני אדם ונפצעו כ-50. המחבל השני השיל מעליו את חגורת הנפץ, נמלט, והגיע למלון ביפו, שם ניסה לחטוף ממאבטח את תעודת הזהות שלו.
לאחר שלא הצליח לעשות זאת נמלט שוב, וגופתו נפלטה מספר ימים לאחר מכן מהים.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 11 ביולי פיגוע תופת 1 40 גדודי חללי אל-אקצא, חמאס מטען חבלה, שהוטמן בשיחים על יד תחנת אוטובוס בשדרות הר-ציון שבאזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, התפוצץ סמוך לשעה 7:00 בבוקר, עת עבר בתחנה אוטובוס קו 26 של דן.
מעוצמת הפיצוץ נפגע חלקו האחורי של האוטובוס, וכ-40 בני אדם נפצעו.
חיילת שנפצעה אנושות מתה מפצעיה בדרך לבית החולים.
בין הנפגעים היה אדם שנפצע באורח קשה, ואישה בהיריון שנפצעה באורח בינוני.
1 בנובמבר פיגוע התאבדות 3 50 החזית העממית לשחרור פלסטין הפיגוע בשוק הכרמל: מחבל מתאבד שנשא מטען חבלה, שהוטמן בבקבוק חלב והיה בעל משקל חמישה קילוגרמים, התפוצץ סמוך לשעה 11:15 בבוקר בדרום שוק הכרמל, על יד דוכן ירקות.
שתי נשים וגבר נהרגו בפיגוע וכ-50 בני אדם נפצעו, בהם אחת באורח אנוש, שישה באורח קשה והיתר במצב קל עד בינוני.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 25 בפברואר פיגוע התאבדות 5 50 הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הפיגוע במועדון הסטייג': מחבל מתאבד התפוצץ סמוך לשעה 23:20 על יד מועדון הסטייג', ששוכן בפינת הרחובות הרברט סמואל ויונה הנביא, ליד בית האופרה.
ארבעה בני אדם נהרגו מיד, ואישה נוספת נפטרה מפצעיה בבית החולים מספר ימים לאחר מכן.
בפיגוע נפצעו גם כ-50 בני אדם, בהם אחד באורח אנוש, שניים באורח קשה, שישה באורח בינוני, שניים באורח קל עד בינוני והיתר במצב קל.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 19 בינואר פיגוע התאבדות 0 32 הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מחבל מתאבד נכנס לדוכן השווארמה ראש העיר שבדרום תל אביב, סמוך לתחנה המרכזית הישנה של העיר, ופוצץ את המטען שנשא על גופו.
למקום נגרם נזק רב, אך הפגיעה בנפש הייתה מועטה יחסית.
32 בני אדם נפצעו, בהם אחד באורח בינוני עד קשה והיתר במצב קל.
בשל התוצאה הקלה יחסית של האירוע הוצעה האפשרות כי רק חלק מהמטען הופעל.
17 באפריל פיגוע התאבדות 11 66 הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר: מחבל מתאבד שנשא מטען חבלה, במשקל חמישה קילוגרמים ובעל כמות גדולה של חומרי רסס, ניגש לפתח דוכן השווארמה ראש העיר שבדרום תל אביב, סמוך לתחנה המרכזית הישנה בעיר.
מאבטח המקום ביקש מהמחבל לפתוח את תיקו, שמיד פוצץ את המטען שהוטמן בו.
תשעה בני אדם נהרגו מיד, ושניים נוספים מתו מפצעיהם בבית החולים לאחר מכן.
בנוסף, נפצעו 66, בהם שישה באורח קשה, 12 באורח בינוני, והיתר במצב קל.
הפיגוע אירע בדיוק באותו המקום בו אירע פיגוע בעל מתווה דומה שלושה חודשים לפני כן.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 15 במאי פיגוע דריסה 1 17 עיסא אסלאם איבראהים פיגוע הדריסה בדרום תל אביב: במהלך יום הנכבה, החל נהג משאית שנסע בדרך בר לב להתנגש במספר רב של כלי רכב לאורך מאות מטרים מהכביש.
הוא פגע במכוניות, באוטובוסים וברמזורים.
בפיגוע נהרג אזרח אחד ועוד 17 נפצעו, בהם אחד באורח קל עד בינוני והיתר במצב קל.
נהג המשאית נתפס בידי המשטרה כשמצבו קל.
29 באוגוסט פיגוע דריסה ודקירה 0 8 מוחמד צופאן הפיגוע במועדון האומן 17: פלסטיני תושב קלקיליה הגיע לתחנה המרכזית החדשה של תל אביב, ובאיומי סכין שדד מנהג מונית את רכבו.
המחבל נסע עם המונית לכיוון מועדון האומן 17 שם התכוון לבצע פיגוע דריסה המוני, אך נתקל במחסום משטרתי שהוקם על יד המועדון.
המחבל התנגש במחסום, יצא מהמונית, והחל לדקור שוטרים ואזרחים שהיו בזירה, עד שנתפס.
בפיגוע נפצעו שמונה בני אדם, בהם אחד באורח אנוש, אחד באורח קשה, אחד באורח בינוני עד קשה והיתר במצב קל.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 21 בנובמבר פיגוע תופת 0 21 חוליה פלסטינית הפיגוע בקו 142: מטען חבלה שהוטמן מתחת למושב באוטובוס קו 142 של דן, התפוצץ בשעות הצהריים, בעת שעבר האוטובוס ברחוב שאול המלך, באזור הקריה.
21 בני אדם נפצעו בפיגוע, בהם אחד באורח קשה, אחד באורח בינוני והיתר במצב קל.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 10 בנובמבר פיגוע דקירה 1 0 נור א-דין אבו חואשיה רצח אלמוג שילוני: מחבל פלסטיני בן 18 משכם דקר חייל סמוך לתחנת הרכבת תל אביב ההגנה, וניסה לחטוף את נשקו.
החייל פונה במצב אנוש לבית החולים, כשהוא סובל מפגיעה קשה בבטן ואיבוד דם רב, ומת מפצעיו בבית החולים.
המחבל נתפס במרחק 200 מטר מהזירה, לאחר שנמלט לבניין נטוש ואותר בידי כוחות הביטחון.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 21 בינואר פיגוע דקירה 0 13 חמזה חסן מטרוק מחבל חמוש בסכין שנסע באוטובוס בקו 40 של דן החל לדקור נוסעים באוטובוס.
נהג האוטובוס, שנדקר גם הוא, פתח את הדלתות ואיפשר להם לברוח.
לוחמי נחשון שזיהו את המחבל במנוסתו השיגו אותו, ירו בו ולכדוהו.
13 בני אדם נפצעו בפיגוע, בהם ארבעה באורח קשה, שלושה באורח בינוני והיתר במצב קל.8 באוקטוברפיגוע דקירה 0 5מחבל פלסטינימחבל חמוש בסכין דקר חיילת ועוד 4 אנשים סמוך לבסיס הקריה, חוסל באזור גשר מוזס על ידי קצין צה"ל.
19 בנובמבר פיגוע דקירה 2 1 ראאד מסאלמה מדורא פיגוע הדקירה בבית הכנסת בתל אביב: מחבל חמוש בסכין נכנס לבניין פנורמה, השוכן בדרך בן צבי שבדרום תל אביב.
אזרח ששהה במקום תפס את המחבל עד להגעת השוטרים, שעצרו אותו והביאוהו לחקירה.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור 1 בינואר פיגוע ירי 3 6 נשאת מלחם פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף: מחבל תושב ערערה, חמוש בתת-מקלע מסוג ספקטר M4, פתח באש סמוך לשעה 14:20 על יושבי פאב הסימטא שברחוב דיזנגוף.
מהירי נהרגו שני בני אדם, בהם אחד ממנהלי הפאב, ושישה נפצעו, בהם שניים באורח קשה, שנים באורח בינוני, אחד באורח קל על בינוני ואחד במצב קל.
במהלך מנוסתו מהזירה לקח המחבל מונית, איתה הגיע לצפון תל אביב.
כשהגיע לחוף מלון מנדרין רצח המחבל את נהג המונית, השליך את גופתו, ונהג בעצמו לדרך נמיר, שם נטש את המונית.
30 במאי פיגוע דקירה 0 1 פלסטיני בן 17 מחבל פלסטיני, שוהה בלתי חוקי בן 17, דקר פעמיים חייל ברחוב פרי מגדים בשכונת נחלת יצחק שבתל אביב, ופצע אותו קל.
המחבל התנפל עם מברג על החייל, שהיה בדרכו הביתה מתחנת הרכבת.
עוברי אורח השתלטו על המחבל שנמלט לבניין סמוך, והסגירו אותו למשטרה.
8 ביוני פיגוע ירי 4 16 מוחמד וח'אלד מח'אמרה פיגוע הירי במתחם שרונה: שני מחבלים, בני דודים מחמולת מח'אמרה שבאזור חברון, הגיעו למתחם שרונה שבתל אביב, ונכנסו למסעדת מקס ברנר.
לאחר שהזמינו דבר מאכל מהתפריט, פתחו השניים באש מרובי קרלו שהחזיקו ברשותם לעבר הקהל שבמקום.
שלושה בני אדם נהרגו מהירי, ואישה נוספת מתה מדום לב.
שני המחבלים נתפסו בידי המשטרה.
האחד נתפס ללא פגע בדירה באזור, שבעליה הכניסו אותו אליה מפני שחשבו שהוא אזרח תמים מבוהל.
השני נורה ונוטרל ברחוב הארבעה הסמוך למתחם, ופונה במצב קשה לבית החולים.
המחבל נעצר לאחר מכן בידי אזרחים ושוטרים שפתחו אחריו במרדף.
תאריך סוג הרוגים פצועים מבצע תיאור7 באפרילפיגוע ירי 3 8רעד חאזם ממחנה הפליטים בג'ניןפיגוע הירי ברחוב דיזנגוף: סמוך לשעה 21:00 החל המחבל לירות לעבר עוברי אורח לאורך רחוב דיזנגוף שבתל אביב-יפו.
המחבל נעצר בסמוך לפאב "אילקה בר" והחל בירי לעבר המבלים במקום ופגע באמצעות רובה ואקדח בעוברי אורח ברחוב.
מהירי נרצחו במקום שניים, ונפצעו עשרה, מתוכם אחד במצב אנוש שנפטר יום לאחר מכן מפצעיו.
בתום מרדף שנמשך שעות אחדות, באזור השעה 5:00 בבוקר התקבל מידע מודיעיני על דמות חשודה ליד מסגד ביפו.
כוחות הוקפצו לאזור ואיתרו את המחבל ליד כיכר השעון.
הוא חוסל בחילופי יריות בינו ובין כוח של שב"כ וימ"מ.8 בדצמברפיגוע דריסה01עלי חאמד תושב סילוואדעלי חאמד תושב סילואד דרס אופנוען ברחוב אברבנאל באורח בינוני בדרום תל אביב.
לאחר כשבוע וחצי נקבע כי הדריסה על רקע לאומני והיא פיגוע טרור.