tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פרנק (Frank): קואלה סגול, רגוע וחזק, אחיו של באסטר.
באסטר (Buster): קואלה סגול, הגיוני ואכפתי, אחיו של פרנק.
נד (Ned): וומבט כתום, אדיב ורגוע, שכנם של פרנק ובאסטר.
מיצי (Mitzi): אופוסמית צהובה, נועלת כפכפים, היא מעצמה קטנה של אנרגיה, שכנתם של פנרק ובאסטר.
תני (Archie): תנין ירוק, קורא לאחרים עם השם "מר", שחקן טניס.
אליס (Alice): ברווזנה כתומה, נוסעת על קטנוע, טובה בהכנת עוגות.
ג'וזי (Josie): קנגורואית צהובה, מפעילה את משאבת הדלק בעיר.
סמי (Sammy): קיפוד חום (יש כאלה שחושבים בטעות שהוא דוב נמלים), מנהל חנות יחד עם ג'וזי.
ג'ורג' (George): צב ירוק, דוור.
לולי (Lolly): אמוית מג'נטה, עובדת באוטו גלידה ומגישה גלידה.
הדיבוב העברי הופק על ידי יונית עוזרי מנחם ובוים על ידי אורלי קטן.
שם הדמותמדבב/ת בעבריתפרנקגיל וסרמןבאסטררמי חזקיהונדמשה פרסטרמיצייפעת זנדני ספירתניצביקה שוורצברגאליסאורלי קטןג'וזיאורלי טריסמידב רייזרג'ורג'עמי מנדלמןלוליחגית דסברגמספר (זכר)דני שטג
האחשדרפנים המערביים או הקשאטראפים המערביים (בראהמי: , "מהאקשאטראפה", מילולית "אחשדרפנים גדולים") היו שליטים (סאקה) של החלקים המערביים והמרכזיים של הודו (המשתרעים מ בדרום ועד מאלווה במזרח; בימינו בתחומי המדינות סינד, גוג'ראט, מהאראשטרה, ראג'סטאן ומאדהיה פראדש), בשנים 35–415 לספירה.
האחשדרפנים המערביים היו בני זמנם של הקושאנים ששלטו בחלק הצפוני של תת-היבשת ההודית, וייתכן שהיו ואסלים של הקושאנים.
הם גם היו בני זמנם של המלכים משושלת סאטווהאנה ששלטו במרכז הודו.
הם נקראים בהיסטוריוגרפיה המודרנית "האחשדרפנים המערביים" על מנת להבדיל אותם מ"", ששלטו בחבל פנג'אב וב עד המאה ה-2 לספירה.
כוחם של האחשדרפנים המערביים החל לדעוך במאה ה-2 לספירה לאחר ששליטי הסאקה הובסו על ידי הקיסר משושלת סאטווהאנה.
לאחר מכן התחדשה ממלכת סאקה, אך בסופו של דבר הובסה על ידי הקיסר מאימפריית גופטה במאה ה-4 לספירה.
הם נקראים האחשדרפנים המערביים בניגוד ל"", ששלטו בחבל פנג'אב ובאזור , כדוגמת המלך , וממשיכיו תחת הקושאנים, ה"אחשדרפן הגדול" קהאראפאלנה וה"אחשדרפן" ונאספארה.
אף על פי שהם קראו לעצמם "אחשדרפנים" על מטבעותיהם, מה שהוביל לכינוי המודרני שלהם "אחשדרפנים מערביים", תלמי בחיבורו מהמאה ה-2 עדיין כינה אותם "הודו-סקיתים".
המילה קשאטראפה (Kṣatrapa) מקורה במקור זהה למילה אחשדרפן ושניהם צאצאי המילה בשפת מדי xšaθrapāvan, שפירושו משנה למלך או מושל של מחוז, ולפי ג'ון מרשל, משמעות המילה קשאטראפה היא המשנה למלך של "מלך המלכים".
התואר של ה"מהאקשטראטפה" או "האחשדרפן הגדול" ניתן לאחשדרפן השולט, ותואר הקשאטראפה ניתן ליורש העצר.
האחשדרפנים המערביים היו ידועים גם להודים בכינוי "סאקה".
התואר קשאהראטה (Kṣaharāta) שעל פיו עיצבו את עצמם האחשדרפנים המערביים הוא גזירה של המונח *xšaθrapati ב, שפירושו "אדון המדינה", וכנראה היה שם סאקה נרדף לתואר ההודי שאטראפה, שבעצמו הושאל משפת מדי האיראנית.
הסאקה של מערב הודו דיברו בשפת הסאקה, הידועה גם בשם חוטאנית שהעדות העתיקה ביותר שלה התגלתה באגן טארים.
התפשטות ראשונה: שושלת קשאהראטה (המאה הראשונה לספירה)
משערים שהאחשדרפנים המערביים התחילו עם שושלת קשאהראטה קצרת-הימים (הנקראת גם צ'האהראדה, קהאראטה או קהאקהראטה בהתאם למקורות).
המונח קשאהראטה מוכר גם מכתובת לוח הנחושת מתכסילא משנת 6 לספירה, שהלל את השליט ההודו-סקיתי .
הכתובת של נאשיק של השנה ה-19 של מזכירה גם את גזע הקהאקהארטאוואסה, או קשאהראטה.
השליט הקדום ביותר משושלת קשאהראטה שיש לגביו עדויות הוא אבהיראקה, שמטבעותיו הנדירים ידועים.
ירש אותו , אביו של , שהשתמש במטבעותיו רק בתואר אחשדרפן, ולא בתואר של ראג'ה או ראנו (מלך).
שלטונו של נהאפנה מתוארך במקורות שונים ל-24–70 לספירה, 66–71 לספירה, או 119–124 לספירה, לפי אחד ממטבעותיו, הנושאים סמלים בודהיסטיים, כגון גלגל שמונה צלעות (דהרמאצ'קרה), או האריה היושב על כותרת עמוד, ייצוג של עמוד אשוקה.
נהאפנה ירש אותו, והפך לשליט חזק מאוד.
הוא כבש חלקים מאימפריית סאטווהאנה במערב ובמרכז הודו.
נהאפנה שלט על מאלווה, דרום גוג'ראט וצפון קונקן, מ ל ולמחוזות נאשיק ופונה.
באותה תקופה, האזור שמצפון-מערב לאחשדרפנים המערביים בבלוצ'יסטן נשלט על ידי ה, ישות , בזמן שהקושאנים הרחיבו את האימפריה שלהם בצפון.
חתנו, הסאקה (נשוי לבתו דקשמיטרה), ידוע מכתובות בנאשיק ובקרלה ו (, כתובת משנת 46) כמשנה למלך של נהפאנה, ששלט בחלק הדרומי של הטריטוריה שלו.
נהאפנה יסד את המטבעה שבה נטבעו מטבעות הכסף של הקשאטראפים.
בסביבות שנת 120 לספירה, ידוע שהאחשדרפנים המערביים סייעו ל על מנת להדוף מתקפה של ה, שאותם הם הביסו בסופו של דבר.
הטענה מופיעה בכתובת במערות נאשיק, של אושוואדאטה, המשנה למלך נהאפנה:
כתובת חשובה הקשורה לנהאפנה בצ'איטיה הגדולה במערות קרלה מראה את תמיכתו בבודהיזם ובהינדואיזם:
האחשדרפנים המערביים ידועים בבנייה והקדשה של מערות בודהיסטיות רבות במרכז הודו, במיוחד במהאראשטרה ובגוג'ראט.
משערים כי נהאפנה שלט לפחות 35 שנים באזור קרלה, ג'ונאר ונאשיק, מה שאפשר לו מספיק זמן לעבודות הבנייה שם.
ידועות כתובות רבות במערות, שנעשו על ידי משפחת נהאפנה: שש כתובות במערות נאשיק, כתובת אחת במערות קרלה ואחת על ידי שר של נהפאנה ב ב.
במקביל, , יוונים או , השאירו כתובות על תרומות גם במערות נאשיק, מערות קרלה, ומנמודי.
אולם צ'איטיה הגדול במערות קרלה
במיוחד, מתחם מערות צ'איטיה של מערות קרלה, הגדולות בדרום אסיה, נבנה והוקדש בשנת 120 לספירה על ידי שליט האחשדרפנים המערביים נהאפנה.
מערה מס' 10 של נאשיק, "נהאפנה ויהארה"
חלקים ממערות נאשיק, המכונות גם מערות פנדאוולני, נחצבו גם בתקופת נהאפנה.
הכתובות של מערה מס' 10 במערות נאשיק ליד נאשיק, מגלות שבשנים 105–106 לספירה, האחשדרפנים הביסו את שושלת סאטווהאנה, ולאחר מכן חתנו של הקשאטרפה נהפאנה ובנו של דיניקה - תרם 3,000 מטבעות זהב עבור מערה זו.
אשתו של אושוואדאטה (בתו של נהאפנה), דקשמיטרה תרמה גם היא מערה אחת עבור הנזירים הבודהיסטים.
מערה 10 – "נהאפנה ויהארה", מערה מרווחת עם 16 חדרים.
שתי כתובות במערה 10 מזכירות את הבנייה ואת המתנה של המערה כולה לסנגהה מאת אושוואדאטה, הסאקה החתן והמשנה למלך של נהאפנה:
על פי הכתובות, אושוואדאטה העניק תרומות וכבש שטחים שונים בשם חותנו.
הוא בנה מקומות מחסה, גנים ומכלי מים בבהארוקאצ'צ'הא (), דשאפורה ( במאלווה), (ליד נאשיק) ושורפראגה ().
כתובת הקדשה במתחם של מערות (כתובת מס' 26 במערה VI של קבוצת המערות בהימאסנקר), מזכירה מתנת ראש ממשלתו של נהאפנה איימה ב"שנת 46":
סחר בינלאומי: הפריפלוס של הים האריתריאי
נהאפנה מוזכר בפריפלוס השיוט בים האריתריאי בשם נמבאנוס, כשליט סביב עיר הנמל :
תחת האחשדרפנים המערביים, היה נמל באריגזה אחד המרכזים העיקריים של .
הפריפלוס מתאר את הסחורות הרבות שהוחלפו:
סחורות הגיעו בכמויות גם מאוג'יין, בירת האחשדרפנים המערביים:
כמה אוניות הושקו גם בבאריגזה, לייצא סחורות מערבה על פני האוקיינוס ההודי:
פסלון הודי, , נמצא בהריסות פומפיי ומשערים כי הוא תוצאה של יחסי מסחר בין הודו לרומא במאה ה-1 לספירה.[40] קיימת אפשרות שהפסל מצא את דרכו מערבה בתקופת שלטונו של נפאהנה, מלך האחשדרפנים המערביים באזור , ונשלח לרומא מנמל באריגזה.
תבוסה על ידי גאוטמיפוטרה סטאקרני
נהאפנה ואושוואדאטה הובסו בסופו של דבר על ידי המלך החזק משושלת סאטווהאנה.
גאוטמיפוטרה גרש את הסאקה ממאלווה וממערב מהאראשטרה, ואילץ את נהאפנה לסגת מערבה לגוג'ראט.
ניצחונו ידוע מהעובדה שגאוטמיפוטרה הטביע מחדש רבים ממטבעותיו של נהאפנה (מטמון כזה נמצא בג'וגלתמבי, מחוז נאשיק),) וכי הוא טען לניצחון עליהם בכתובת במערה מס' 3 של מערות נאשיק.
נראה שהקולוניזציה ההודית של האיים ג'אווה וסומטרה התרחשה בתקופת האחשדרפנים המערביים.
ייתכן שאנשים ברחו מתת-היבשת בשל העימותים שם.
כמה אגדות יסוד של ג'אווה מתארות את מנהיג המתיישבים כ, נסיך מגוג'ראט, בתחילת (שהוא גם תקופת ג'אווה).
שושלת קרדמאקה, משפחת קסטאנה (מאה 1–4)
שושלת חדשה, שנקראה שושלת בהאדראמוקהה או קרדמאקה, הוקמה על ידי ה"אחשדרפן" .
התיארוך לגבי קסטאנה אינו בטוח, אך רבים מאמינים ששלטונו החל בשנת 78 לספירה, ובכך הפך אותו למייסד .
זה תואם עם העובדה שצאצאיו (שידוע לנו שהשתמשו בתקופת סאקה על מטבעותיהם וכתובותיהם) ישתמשו בתאריך המייסד שלהם כעידן.
קסטאנה היה אחשדרפן של אוג'יין באותה תקופה.
פסל שנמצא במתורה יחד עם פסלים של הקיסרים קנישקה ו מאימפריית קושאן, ונושא את השם "שסטאנה" מיוחס לעיתים קרובות לקסטאנה עצמו, מה שגרם להשערה שקסטאנה עשוי היה להיות וסאל של הקושאנים.
לעומת זאת, טוענת גם לשליטה של הקושאנים על שטח של האחשדרפנים המערביים (על ידי אזכור שליטת קושאן על הבירה אוג'יין) בתקופת שלטונו של קנישקה (בקירוב 127–150 לספירה).
הטריטוריה של האחשדרפנים המערביים בתקופת קסטאנה מתוארת בהרחבה על ידי הגאוגרף תלמי בחיבורו "גאוגרפיה", שם הוא מגדיר אותם כ"הודו-סקיתים".
הוא מתאר את הטריטוריה הזו כמתחילה מפטאלנה (כינוי יווני לאזור שכיום הוא סינד) במערב, עד אוג'יין במזרח ("אוזנה-רג'יה טיאסטני", "אוזנה/אוג'יין, בירת המלך קסטאנה"), ומעבר לבאריגזה בדרום.
בסביבות שנת 130 לספירה, , נכדו של , נטל לעצמו את התואר "מהאקשאטראפה" ("האחשדרפן הגדול"), והגן על ממלכתו מפני שושלת סאטווהאנה.
הסכסוך בין רודראדמן לסאטווהאנה הפך כל כך ארוך ויקר, שכדי להכיל את הסכסוך, הוחלט על מערכת נישואים על ידי מתן בתו של רודראדמן למלך סאטווהאנה .
הכתובת המתייחסת לנישואים בין בתו של רודראדמן לווסיסתיפוטרה סטאקרני מופיעה ב:
עם זאת, נמשך מצב המלחמה בין האחשדרפנים המערביים ושושלת סאטווהאנה, ורודראדמן הראשון הביס את צבא סאטווהאנה פעמיים בסכסוכים אלה, הוא חס על חייו של וסיסתיפוטרה סטאקרני בשל הברית המשפחתית שלהם:
רודראדמן השיב לממלכתו את כל השטחים הקודמים שהוחזקו על ידי נהאפנה, כנראה למעט האזורים הדרומיים של פונה ונאשיק (השרידים האפיגרפיים בשני האזורים הללו באותה תקופה הם אך ורק משושלת סאטווהאנה):
מאוחר יותר, הכתובת בסלע ג'ונאגד (בערך 150 לספירה) של רודראדמן הראשון הכירה בעוצמתם הצבאית של בני היאודהיה "שלא נכנעו כי הם היו גאים בתוארם "גיבורים בקרב הקשטריות", לפני שהסבירה שהם היו בסופו של דבר נכבשו על ידי רודראדמן הראשון.
רודרדראמן ידוע במתן חסות לאמנויות.
ידוע שהוא כתב שירה בסנסקריט הטהור ביותר, והפך אותה לשפת החצר שלו.
שמו מוזכר בכתובת ליד אגם סודהארשיני.
בחצרו היה סופר יווני בשם יוואנסווארה ("אדון היוונים"), שתרגם מיוונית לסנסקריט את ("דברי היוונים"), חיבור אסטרולוגי והחיבור הקדום ביותר בסנסקריט של הודו בהורוסקופיה.
המלך ג'יוואדמאן הפך למלך בשנת מאה של (מקביל לשנת 178 לספירה).
שלטונו אינו מתועד אחרת, אך הוא השליט הראשון של האחשדרפנים המערביים שהחל לטבוע את תאריך ההטבעה על מטבעותיו, תוך שימוש בספרות של הכתב הבראהמי מאחורי ראשו של המלך.
יש לעובדה זו ערך רב לתארך בדיוק את תקופת שלטונם של שליטי האחשדרפנים המערביים, ולהבהיר בצורה מושלמת את הכרונולוגיה והרצף ביניהם, שכן הם מזכירים גם את קודמם בתפקיד במטבעותיהם.
כתובת של (178–197) נמצאה בסטקהדי ב, מתוארכת ל 107, כלומר 185 לספירה, המאשרת את התפשטות האחשדרפנים המערביים מזרחה באותה תקופה.
ישנה גם כתובת מוקדמת יותר הקשורה לשלטון סאקה באוג'יין, וכן כתובת מאוחרת יותר, כתובת קנאקרהה, הקשורה לשלטון סאקה באזור , סאנצ'י ו בתחילת המאה ה-4.
האחשדרפן הגדול רופיאמה (המאה השנייה לספירה)
עמוד של מצבת זיכרון עם הכתובת "מהאקשאטראפה קומארה רופיאמה" המתוארכת למאה השנייה התגלה ב שבאזור , באזור הצפון-מזרחי הקיצוני של מהאראשטרה.
אף על פי שאחשדרפן גדול זה אינו מוכר ממטבעות, עמוד זיכרון זה מסמן את ההיקף הדרומי של כיבושי האחשדרפנים המערביים, הרבה מעבר לגבול המסורתי של הנהר .
השימוש במילה "קומארה" עשוי גם לומר שרופיאמה היה בנו של אחשדרפן גדול, במקום להחזיק בתואר בעצמו.
אובדן השטחים הדרומיים לשושלת סאטווהאנה (סוף המאה ה-2 לספירה)
השליט (170–199 לספירה) משושלת סאטווהאנה של דרום הודו הביס את האחשדרפנים המערביים בסוף המאה ה-2 לספירה, ובכך כבש מחדש את אזוריהם הדרומיים במערב ובמרכז הודו, מה שהוביל לשקיעת האחשדרפנים המערביים.
יאג'נה סרי סטאקרני השאיר כתובות במערות נאשיק, ו, המעידות על גודל ההיקף המחודש של טריטוריית סאטווהאנה.
ישנן שתי כתובות של יאג'נה סרי סטאקרני בקנהרי, במערה מס' 81, ובמערת צ'איטיה מספר 3. במערות נאשיק, יש כתובת אחת של יאג'נה סרי סטאקרני, בשנה השביעית למלכותו.
עם זאת, ישנה אפשרות שהאזורים של פונה ונאשיק נותרו בידיהם של מלכי סאטווהאנה מאז תקופתו של גאוטמיפוטרה סטאקרני לאחר ניצחונו על נהאפנה (השרידים האפיגרפיים בשני האזורים הללו באותה תקופה הם אך ורק משושלת סאטווהאנה).
נראה ששושלת קשאטראפה שגשגה מאוד תחת שלטונו של (256–278), השליט ה-19 של האחשדרפנים המערביים.
נראה כי ברית נישואים בין שושלת והאחשדרפנים המערביים התרחשה בתקופתו של רודראסנה השני, שכן נראה כי רודראדהארה-בהאטאריקה, אחת מנשותיו של מאתאריפוטרה ויראפורוסאדטה, שליט משושלת אנדהרה איקשוואקו (250–275 לספירה), הייתה בתו של "שליט אוג'יין", אולי המלך רודראסנה השני.
אזור -סאנצ'י שוב נכבש משושלת סאטווהאנה בתקופת שלטונו של רודראסנה השני (256–278), כפי שהוכח מממצאי מטבעות של רודראסנה השני באזור לאחר מכן, האזור יישאר תחת שלטון האחשדרפנים המערביים עד המאה ה-4 לספירה, כפי שמעידה כתובת קנאקרהה.
שליט הקשאטראפה האחרון של משפחת קסטאנה היה ויסוואסנה השני (שלט 293–304), אחיו ויורשו של בהארטרדאמן, ובנו של רודראסנה השני.
מטבע של ויסוואסנה נמצא בחפירות במערות אג'אנטה, במנזר הלבנים השרופות מול המערות על הגדה הימנית של נהר ואגורה.
שושלת רודראסימהה השני (בערך 304–396 לספירה)
משפחה חדשה השתלטה על האחשדרפנים המערביים, שהתחילה על ידי שלטונו של (שלט 304–348).
הוא הכריז על מטבעותיו שהוא בנו של האדון (סוואמי) ג'יוואדמאן.
שלטונו מקביל בחלקו לזה של שליטים אחרים, שהיו בניו כפי שכתוב על מטבעותיהם וייתכן שהיו מלכי משנה: יאסודאמאן השני (שלט 317–332) ורודראדמאן השני (שלט 332–348).
תחת רודראסימהה השני, ידוע כי האחשדרפנים המערביים שלטו באזורים המרכזיים ההודיים של וידישה/סאנצ'י/אראן גם במאה ה-4: במהלך שלטונו, בשנת 319 לספירה, שליט סאקה רשם את כתובת קנאקרהה על גבעת סאנצ'י המזכירה את בנייתה של באר על ידי שליט הסאקה ו"הכובש הצדיק" סרידהראווארמן (339–368 לספירה).
כתובת נוספת של אותו סרידהראווארמן עם מפקדו הצבאי ידועה מאראן.
כתובות אלו מצביעות על מידת שלטון סאקה נכון לתקופת רודראסימהה השני.
על בניית מונומנטים בודהיסטיים באזור גוג'ראט במהלך החלק המאוחר יותר של שלטון האחשדרפנים המערביים מעיד האתר של , המשלב ויהארות וסטופה.
מטבעות של רודראסימהה נמצאו בתוך הסטופה הבודהיסטית של דבני מורי.
פסלי הבודהה בדבני מורי מראים בבירור את השפעתה של ה של גנדהארה, ותוארו כדוגמאות לאמנות ההודית המערבית של האחשדרפנים המערביים.
משערים כי האמנות של דבני מורי מייצגת מסורת אמנותית מערבית הודית שקדמה לעלייתה של אמנות האימפריה של גופטה, וכי ייתכן שהיא השפיעה לא רק על האחרונה, אלא גם על האמנות של מערות אג'אנטה, ומקומות אחרים.
בסך הכל, ייתכן שהאחשדרפנים המערביים מילאו תפקיד בהעברת אמנות גנדהארה לאזור הדקאן המערבי.
לאחר תקופה של שליטה באזורים הרחק עד גנדהארה על ידי , האימפריה הסאסאנית התרחבה עוד יותר לצפון-מערב תת-היבשת, במיוחד באזורי גנדהארה וחבל פנג'אב, מתקופת שאפור השני בסביבות שנת 350 לספירה.
דרומה יותר, עד לשפך נהר האינדוס, הייתה לסאסאנים שליטה או השפעה כלשהן, כפי שניתן להסיק מהמטבעות הסאסאניים שהתגלו בחבל סינד.
סביר להניח שההתפשטות הסאסאנית בהודו, ששמה קץ לשרידי שלטון אימפריית קושאן, נעשתה בחלקה גם על חשבון האחשדרפנים המערביים.
כיבוש על ידי ממלכת גופטה (בערך 335–415 לספירה)
כיבוש מרכז הודו על ידי סמודראגופטה (סביב 336–375 לספירה)
אזור מרכז הודו סביב וידישה/סאנצ'י ואראן נכבש על ידי שליט סאקה בשם סרידהראווארמן, המוכר לנו מכתובת קנאקרהה בסאנצ'י, וכתובת נוספת עם מצביא הנאגה שלו באראן.
באראן נראה כי בעקבות הכתובת של סרידהראווארמן הוקם מונומנט ונחקקה כתובת של , קיסר ממלכת גופטה (שלט 336–380), שהוקמה "למען הרחבת תהילתו", שאולי לכן גרש את הסאקה של סרידהראווארמן במסעותיו למערב.
סרידהראווארמן הוא ככל הנראה שליט ה"סאקה" המוזכר בכתובת של סמודראגופטה, כמי ש"חלק כבוד" לקיסר הגופטה, שנאלץ "להיכנע, להציע את הבנות (שלו) לנישואים ובקש לניהול של הפרובינציות והמחוזות שלו".
המערכה הצבאית של רמאגופטה בגוג'ראט
נראה ש היה האחרון מבין שליטי האחשדרפנים המערביים.
קטע מתוך ה שמזכיר ש מלך הגופטה (שלט 375), אחיו הבכור של , החליט להרחיב את ממלכתו על ידי תקיפת האחשדרפנים המערביים בגוג'ראט.
המערכה הצבאית נכשלה וצבא הגופטה נלכד.
מלך הסאקה, רודראסימהה השלישי, דרש מרמאגופטה למסור את אשתו דהרוואדווי בתמורה לשלום.
כדי למנוע את הביזיון, החליט שליט הגופטה לשלוח את מדהאווסנה, פילגש ואהובה של צ'נדראגופטה, מחופשת למלכה.
עם זאת, צ'נדראגופטה שינה את התוכנית ובעצמו הלך למלך הסאקה כשהוא מחופש למלכה.
לאחר מכן הוא הרג את רודראסימהה ומאוחר יותר את אחיו שלו, רמאגופטה.
הכיבושים של צ'נדראגופטה השני (שלט 375–415)
ממלכת האחשדרפנים המערביים נכבשה בסופו של דבר על ידי הקיסר .
ניתן למצוא כתובת ניצחון של צ'נדראגופטה השני מהשנים 412–413 על המעקה ליד השער המזרחי של הסטופה הגדולה בסאנצ'י.
שליט הגופטה (שלט 455–467 לספירה) ידוע בכתובת ארוכה שבה הוא מתאר את עצמו כ"שליט כדור הארץ" על סלע גדול ב בגוג'ראט, לצד הכתובות הישנות יותר של אשוקה ו, המאשרת ששליטי הגופטה שלטו באזורים המערביים.
בעקבות כיבושים אלו, מטבעות הכסף של מלכי הגופטה ובנו אימצו את עיצוב האחשדרפנים המערביים (שבעצמו נגזר מהעיצוב ) עם פסל השליט וכתובת פסאודו-יוונית בצד הנושא, ונשר מלכותי.
(גארודה, סמל השושלת של ממלכת גופטה) מחליף את גבעת הצ'איטיה בכוכב וסהר בצד הערך.
המערכות הצבאיות של צ'נדראגופטה השני הביאו לסיום כמעט ארבע מאות שנים של שלטון סאקה בתת-היבשת.
תקופה זו תואמת גם את דעיכתם של שליטי אימפריית קושאן האחרונים בחבל פנג'אב והגעתם של ה, הפולשים הראשונים של ההונה מערבות מרכז אסיה.
פחות ממאה שנה לאחר מכן פלשו בתורם ההונים האלכונים לצפון הודו, והביאו לקץ אימפריית הגופטה והתקופה הקלאסית של הודו.
הקשאטראפים טבעו מטבעות עשירים ומעניינים.
הן התבססו על מטבעות המוקדמים יותר, עם מקרא ביוונית או פסאודו-יוונית ופרופילים מסוגננים של פסלים מלכותיים בצד הנושא.
צד הערך של המטבעות, לעומת זאת, מקורי ומתאר בדרך כלל ברק וחץ, ומאוחר יותר, צ'איטיה או סמל של גבעה עם שלושה רכסים ונהר עם סהר והשמש, בתוך מקרא בכתב בראהמי.
מטבעות אלה אינפורמטיביים מאוד, שכן הם מתעדים את שמו של המלך, של אביו, ותאריך ההנפקה, וסייעו להבהיר את ההיסטוריה המוקדמת של הודו.
מתקופת שלטונם של ו, תאריך ההטבעה של כל מטבע, שחושב לפי נכתב בדרך כלל בצדו הנושא מאחורי ראש המלך בספרות ברהאמיניות, מה שמאפשר תיארוך די מדויק של שלטונו של כל מלך.
זהו מקרה די נדיר בנומיסמטיקה הודית.
כמו חוקרים, כמו הנומיסמט ר.
סניור, סברו שתאריכים אלה עשויים להתאים ל הקדומה בהרבה.
גם אביו של כל מלך מוזכר באופן שיטתי במקרא בצד הערך, מה שמאפשר שחזור של סדר המלכים.
, כתב שנמצא בשימוש בשטחים צפוניים יותר (אזור גנדהארה), נמצא בשימוש יחד עם הכתב הבראהמי והכתב היווני על המטבעות הראשונים של האחשדרפנים המערביים, אך הוא ננטש לבסוף מימי .
מאותו זמן נשאר רק הכתב הבראהמי, יחד עם הכתב הפסאודו-יווני על צד הנושא, לכתיבת שפת הפראקריט שבה השתמשו האחשדרפנים המערביים.
מדי פעם, המקרא הוא בסנסקריט במקום זאת.
המטבעות של נושאות את המקרא בכתב היווני "PANNIΩ IAHAPATAC NAHAΠANAC", תעתיק של הפראקריט "ראניו קשאהראטסה נהאפנאסה": "במלוכתו של קשאהראטסה נהאפנאסה".
למטבעות של יש גם מקרא קריא "PANNIΩ IATPAΠAC CIASTANCA", תעתיק של הפראקריט "ראניו קשאטראפסה קסטאנה": "בשלטון האחדשרפן קסטאנה".
לאחר שני השליטים הללו, המקרא בכתב היווני הופך פגום, ונראה שהוא מאבד כל משמעות, רק שומר על ערך אסתטי.
עד המאה ה-4, המטבעות של מציגים את הסוג הבא של מקרא חסר משמעות בכתב יווני פגום: "...ΛIOΛVICIVIIIΛ...".
המטבעות של הקשאטראפים היו בעלי השפעה רבה.
ושושלות שכנות או מאוחרות יותר, כמו סאטווהאנה והגופטה חיקו אותן.
מטבעות כסף של מלכי הגופטה ובנו אימצו את עיצוב האחשדרפנים המערביים (שבעצמו נגזר מהעיצוב ) עם פרוטומה של השליט וכתובת פסאודו-יוונית בצד הנושא, ונשר מלכותי (גארודה, סמל השושלת גופטה) מחליף את גבעת הצ'איטיה בכוכב וסהר בצד הערך.
אגם סודארשאן מתקופת האחשדרפנים מוזכר בכתובות הסלע הגדולות של , אך לא נותר ממנו זכר.
שש אבני כתובות הנקראות מהמאה ה-1 נמצאו מגבעה ליד הכפר אנדאו באזור קאוודה של , והועברו למוזיאון קוטץ' ב.
הן המונומנטים המתוארכים הקדומים ביותר של תקופת האחשדרפנים והוקמו בתקופתו של רודראדמן הראשון.
מספר הרב של כתובות אבן מקוטץ' וסאוראשטרה וכן מאות מטבעות שהתגלו ברחבי גוג'ראט שייכות לתקופת האחשדרפנים.
המערות המוקדמות יותר ב, , , , סידהאסאר, פראבהאס פאטן ורנאפאר בגבעות בראדה הן ברובן פשוטות וצנועות למראה, מלבד כמה תגליפים ב של ג'ונאגד.
ניתן להשוות אותן למערות מתקופת אנדרה-אחשדרפן בדקאן.
מכיוון שכמעט ואין בהם גילופים, קביעת התאריך והכרונולוגיה שלהן קשה.
של ג'ונאגד ו שייכות לשנים המאוחרות של האחשדרפנים.
הסטופות שנחפרו בבוריה ובאינטווה ליד ג'ונאגד השתייכו לתקופת האחשדרפנים.
הסטופה שנחפרה בשמלאג'י השתייכה כנראה לתקופה זו או לתקופת הגופטה.
במה שתואר כ"פרדוקס הלשוני הגדול של הודו", כתובות בסנסקריט הופיעו לראשונה הרבה יותר מאוחר מכתובות בפראקריט, אם כי פראקריט נחשבת כצאצא של שפת הסנסקריט.
הסיבה לכך היא שפראקריט, בשלל גרסאותיה, הועדפה מאז תקופת הצווים המשפיעים של אשוקה (בערך 250 לפני הספירה).
מלבד כמה דוגמאות מהמאה ה-1 לפנה"ס, רוב הכתובות המוקדמות בסנסקריט מתוארכות לתקופת השליטים ה, או "" סביב כמוקדמים ביותר, או, מעט מאוחר יותר, האחשדרפנים המערביים הקשורים אליהם במערב ובמרכז הודו.
נהוג לחשוב שהם הפכו למקדמי הסנסקריט כדרך להראות את זיקתם לתרבות ההודית: על פי סלומון "המוטיבציה שלהם בקידום הסנסקריט הייתה ככל הנראה רצון לבסס את עצמם כשליטים הודים לגיטימיים או לפחות הודיים ולגבור לטובתם של האליטה הברהמאנית המשכילה".
במערב הודו, נראה שהכתובת הידועה הראשונה בסנסקריט נעשתה על ידי , חתנו של שליט האחשדרפן המערבי , בחזית מערה מספר 10 במערות נאשיק.
הכתובת מתוארכת לתחילת המאה ה-2 לספירה, ויש לה מאפיינים היברידיים.
כתובת הסלע של של קיסר האחשדרפנים המערביים (בערך 150 לספירה, גוג'ראט) היא הכתובת הארוכה הראשונה בסנסקריט תקנית למדי ששרדה עד ימינו.
היא מייצגת נקודת מפנה באפיגרפיה בסנסקריט, קובע סלומון, בהיותה "התיעוד הנרחב הראשון בסגנון הפואטי" ב"סנסקריט סטנדרטית פחות או יותר".
כתובת רודראדמן היא "לא סנסקריט קלאסית טהורה", אבל עם כמה יוצאים מן הכלל בסנסקריט אפית-עממית, היא מתקרבת לסנסקריט קלאסית גבוהה.
היא חשובה מכיוון שהיא כנראה אב הטיפוס של הכתובות הנרחבות בסנסקריט של עידן אימפריית גופטה.
כתובות אלו הן גם בכתב בראהמי.
בתקופת שלטונו של רודראדמאן, בסביבות שנת 150 לספירה, ידוע גם הסופר היווני יוואנסווארה ("אדון היוונים"), שתרגם מיוונית לסנסקריט את ("דברי היוונים"), ל"שימושם של אלה שלא ידעו לדבר יוונית", תרגום שהפך לסמכותי לכל יצירות האסטרולוגיה המאוחרות יותר בהודו.
את התפשטות השימוש בכתובות בסנסקריט לדרום אפשר לייחס כנראה גם להשפעתם של האחשדרפנים המערביים, שהיו בקשר הדוק עם שליטי דרום הודו: על פי סלומון "כתובת עמוד זיכרון של מתקופת המלך רודראפורוסדאטה משושלת מעידה על ברית באמצעות נישואים בין האחשדרפנים המערביים ושליטי שושלת איקשוואקו של נגארג'ונאקונדה.
כתובות נגארג'ונאקונדה הן הכתובות המשמעותיות הקדומות ביותר בסנסקריט בדרום הודו, כנראה מסוף המאה ה-3 ועד תחילת המאה ה-4 לספירה.
כתובות אלו קשורות לבודהיזם ולמסורת השיוויזם של ההינדואיזם, וחלקים מהן משקפים הן סנסקריט סטנדרטית וסנסקריט היברידית.
כתובת סנסקריט היברידית מוקדמת יותר שנמצאה על לוח אמראוואטי מתוארכת לסוף המאה ה-2, בעוד שכמה מאוחרות יותר כוללות כתובות בסנסקריט יחד עם כתובות פראקריט הקשורות להינדואיזם ולבודהיזם.
לאחר המאה ה-3 לספירה, כתובות סנסקריט שולטות ורבות מהן שרדו.
עדיין לא ברור אם האחשדרפנים המערביים היו שליטים עצמאיים או וסאלים של אימפריית קושאן (30–375 לספירה).
המשך השימוש במילה "אחשדרפן" על המטבע שלהם יצביע על כפיפות מוכרת לשליט גבוה יותר, אולי לקיסר קושאן.
כמו כן, פסל של נמצא ב במקדש מאט יחד עם הפסלים המפורסמים של קנישקה ו.
על הפסל הכתובת "שסטאנה" (כתב בראהמי תיכון: שא-סטא-נה).
זה מצביע לפחות על ברית וידידות, אם לא על מצב של וסאל.
לבסוף טוען קנישקה בכתובת רבאטק שכוחו משתרע עד אוג'יין, הבירה הקלאסית של ממלכת האחשדרפנים המערביים.
זה בשילוב עם נוכחותו של פסל קסטאנה זה לצד זה עם קנישקה יצביע גם על ברית קושאן עם האחשדרפנים המערביים.
לבסוף, בעקבות תקופת """ ששלטו באזור מתורה, ידועים ה"אחשדרפן הגדול" קהאראפאלנה וה"אחשדרפן" ונאספארה.
מכתובת ב כמי שהיו וסאלים של הקושאנים.
ככלל, העמדה של מחקר מודרני הוא שהאחשדרפנים המערביים היו וסאלים של הקושאנים, לפחות בתקופה המוקדמת עד שרודראדמן הראשון ניצח את היאודהיה, שבדרך כלל משערים שהיו ואסלים קושאנים.
השאלה האם האחשדרפנים המערביים היו וסאלים של הקושאנים נותרה בלתי פתורה.
שלושת האחים לבית רוג'רס שירתו יחד על סיפון אוניית המלחמה האמריקאית ניו אורלינס במהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-30 בנובמבר 1942, בקרב טסאפארונגה, כולם נפלו בקרב.
אחיהם הצעיר יו, שהיה אז בן 17, החליט בעקבות מותם להתגייס לחיל הים האמריקאי, ושירת גם הוא על סיפון ה-ניו אורלינס.
כמחווה לזכרם ולגבורתם, נקראה משחתת של הצי האמריקאי בשם יו אס אס רוג'רס.
אדוארד קית' רוג'רס, בן 30 בנופלו, ימאי
ג'ק אליס רוג'רס ג'וניור, בן 22 בנופלו, ימאי
צ'ארלס אתברט רוג'רס, בן 20 בנופלו, ימאי
בדומה למותם של האחים סאליבן על סיפון ה-יו אס אס ג'וּנוֹ כשבועיים קודם לכן, אירועים טראגיים מסוג זה הובילו לקביעת כלל חדש שאסר על בני משפחה לשרת יחד באזורי הלחימה.
האטריק (בשוודית: Hattrick - שלושער) הוא משחק כדורגל וירטואלי מבוסס דפדפן שבסיסו בשוודיה.
בשנת 2012 היו בו כ-128 ליגות בינלאומיות שונות ובקירוב כשלוש מאות אלף מאמנים וקבוצות שונות מכל העולם.
המשחק מופיע בעברית בנוסף לעוד 49 שפות אחרות.
על בסיס המשחק פותח משחק באזרביטר המוקדש לכדורסל.
האטריק הוא משחק שבו השחקנים מנהלים קבוצת כדורגל משלהם.
על השחקן לטפל בכל ההיבטים של ניהול הקבוצה, מהאימון השבועי ועד כמות המושבים ביציע הכבוד של אצטדיון הקבוצה.
הקבוצה משחקת משחקי כדורגל וירטואליים במהלך השבוע ובכך משתתפת במפעלי ליגה וגביע, ואף משחקי ידידות לשם אימון השחקנים הווירטואליים.
בעקבות הניצחונות וההפסדים השחקן יכול להתקדם עם קבוצתו במפעלי הליגה, לאמן את שחקניו הווירטואליים בכישורים מסוימים ואף לסחור בשחקנים.
בנוסף השחקן יכול לרכוש לקבוצתו שדרוגים אשר מגבירים את יעילותה, כגון הרחבת מקומות האצטדיון וכדומה.
בנוסף, השחקן יכול לרכוש או להשתמש בשירותים ותוכנות שפותחו על פי רישיון המשחק המסייעים לו בניהול הקבוצה הווירטואלית.
לרוב, לאחר הרשמה ראשונית מקבל המשתמש החדש לידיו קבוצה שננטשה על ידי בעליה (המכונה גם "קבוצת רובוט"), עם סגל ראשוני של שחקנים, מאמן פשוט, אצטדיון קטן, מועדון אוהדים קטן וכדומה.
בעבר נדרשה המתנה של מספר ימים עד לקבלת הקבוצה, אולם עם השנים ופיתוח המשחק היא כבר לא נחוצה והמשתמשים החדשים מקבלים קבוצה בתוך כמה דקות.
במשחק משתתפים מספר אלפי שחקנים ברחבי העולם, אשר משחקים במסגרת ליגות לפי מדינות הלאום שלהם.
המשחק זכה לפופולריות רבה בעיקר בשוודיה, ספרד, איטליה, גרמניה, פולין, שווייץ, הולנד ופורטוגל.
המשחק כולל תמיכה במספר רב של שפות, כולל עברית.
מדי עונת משחקים מפתחי האתר מבצעים מעקב.
לעיתים מוכנסים שינויים בהתאם למשוב שמעבירים השחקנים.
קבוצה המסיימת ראשונה בליגה בתום 14 מחזורים מוכתרת כאלופה, ונוסף לה "גביע אליפות" לארון התארים.
לאורך העונה, בימי שלישי, מתקיימים משחקי גביע בשיטת נוק-אאוט, בתום מספר סיבובים (הנקבע לפי מספר הקבוצות המשתתפות בגביע באותה מדינה) מוכתרת מחזיקת הגביע, אשר ניצחה בגמר.
כמו כן ישנן תחרויות בינלאומיות, כמו ה"האטריק מאסטרס" המפגישה בין אלופות ליגות העל ומחזיקות הגביע בכל מדינה.
האלופה הראשונה במפעל שעשתה זאת מבלי לפשוט רגל לאחר מכן, הייתה מישראל (הפועל נהריה).
האלופה הידועה ביותר היא בלטקסיס מוונצואלה שזכתה ב־2 גביעים והיא האחת מהשתיים היחידות שעשו זאת עד כה.
כמו כן מדף התארים שלה הוא הגדול ביותר, וכולל כמעט 50 גביעים.
פרסים נוספים הם פרס נעל הזהב שהוא מוענק לקבוצות שבהם שחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערים במפעל.
גביע העולם וגביע העולם לצעירות, הם גביעים שבהם נבחרות לאומיות המחזיקות את הטובים שבשחקני הלאום שלהם, מתחרות בנבחרות אחרות במטרה לזכות בגביע העולם.
בסיבוב הראשון יש 16 בתים של 8 או 7 קבוצות שבהם שתי הטובות ביותר עולות שלב.
המשחקים משוחקים בשיטת בית חוץ.
בסיבוב השני והלאה משחקים במדינה שנבחרה לארח את המשחקים.
מהשלב הזה ועד חצי הגמר משוחקים בבתים של 4 קבוצות וכל שתי הראשונות עולות לשלב הבא.
שלבי חצי הגמר משוחקים בשני משחקי בודדים ואחריהם שלב הגמר.
נבחרות בולטות בבוגרות הן שוודיה שזכתה בשישה גביעי עולם וגרמניה שזכתה בשניים.
בנוסף יש גביע צעירות שמורכב מאותה מתכונת.
השוני בו הוא שהשחקנים הם בני 20 ומטה והוא משוחק כשמתחילים השלבים המכריעים בגביע הבוגרות.
הטובות ביותר הם שוודיה, גרמניה ורומניה ששלושתם זכו בשלושה גביעים.
בשנת 2003, כשנה אחרי הפצתו, פתחה האטריק ליגה בישראל.
ביולי 2008 היו רשומות בליגה הישראלית למעלה מ-35,000 קבוצות, מתוכם 18,500 פעילות - נתון מרשים ביחס לכמות האוכלוסייה.
החלוקה בישראל כמו בשאר המדינות מתבצעת על פי מחוזות וליגות.
בכל ליגה ישנן 8 קבוצות שמתחרות מידי עונה על הזכות לעלות ליגה, להישאר בליגה או לנשור ממנה לליגה נמוכה יותר.
כיום בישראל קימות חמש ליגות + ליגת העל.
בנוסף לליגה ישנו המפעל של הגביע שנמשך לאורך כל העונה ומשוחק בסגנון נוק אאוט.
את גביע העולם הרביעי לנבחרות עד גיל 21 אירחה ישראל .
בנוסף על כך בגביע המסטרס לקבוצות זכתה בטורניר השלישי קבוצת
הכדורגל מישראל - הפועל נהריה.
היום נבחרת ישראל הבוגרת בהאטריק, נחשבת לאחת הנבחרות הטובות בעולם.
ב-23.2.12 מדינת ישראל הוכרזה כמארחת הבאה של גביע העולם לאחר ניצחונה בתחרות האירוח אשר מתקיימת בהאטריק מדי שלושה חודשים וזאת למרות שדרוגה ע"פ דעת הקהל היה הנמוך ביותר.
אלופות ומחזיקות גביע האטריק בישראל
גביע העולם בהאטריק מתקיים מדי 8 חודשים.
גביע העולם לנבחרות עד גיל 20 מתקיים מדי 8 חודשים (לא במקביל לגביע העולם לבוגרים).
האטריק מאסטרס הוא אליפות העולם לקבוצות (מכל מדינה משתתפות אלופת הליגה ומחזיקת הגביע) ומתקיים בכל עונה מהמחזור הרביעי עד המחזור השמיני.
הפגרה, היא התקופה בת השבועיים שבין משחק הגביע האחרון בעונה החולפת לראשון שבעונה החדשה, שבה אין משחקי ליגה, והקבוצות מתכוננות לעונה החדשה ברכישות, מכירות ועוד.
בתום השבועיים הללו, המשחקים מתחדשים והליגות שבות לפעילות מלאה.
האי היא סדרת דרמה ומדע בדיוני ישראלית לילדים ונוער, אשר שודרה בערוץ הילדים החל מ-28 באוקטובר 2007 ועד לסיומה ב-1 במרץ 2010 בחברת HOT.
הסדרה מציגה את סיפורם של חבורת ילדים שייעודם הוא להציל את העולם מאסטרואיד שאמור לפגוע בכדור הארץ ב-9 בספטמבר 2009. את הסדרה יצר וכתב גיורא חמיצר והיא בוימה על ידי עופר ויצמן.
שיר הנושא של הסדרה, "כאילו אין מחר", נכתב על ידי גיורא חמיצר, הולחן על ידי דני רייכנטל ובוצע על ידי השחקנית והזמרת דנה ברגר (משחקת בסדרה בתפקיד סילביה).
הסדרה הופקה בעלות של כ-150 אלף שקל לפרק בממוצע, והיא אחת מסדרות הילדים שהופקו בעלות הגבוהה ביותר בישראל.
היא זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית לילדים ונוער הטובה ביותר לשנת 2008. כוכב הסדרה יון תומרקין זכה בפרס שחקן השנה בטקס נבחרי ערוץ הילדים על תפקידו בסדרה שלוש פעמים.
ציר מרכזי בסיפור העלילה הוא יכולתם של חלק מגיבורי הסדרה לנוע בזמן ("טיימרים") ולשנות התרחשויות בעבר, כך שנוצרת היסטוריה חלופית, אך יש להיסטוריה את הכוח לתקן את עצמה ורק לעיתים רחוקות ניתן לשנותה באמת.
אדי, סילביה וטומי הם משפחה שגרה בסירה במרינה ומסתירה אצלה ספר המכיל ציורים המראים את המתרחש בעתיד.
בתאריך 9 בספטמבר 2009 עומד לפגוע בכדור הארץ אסטרואיד שלא ישאיר כלום מהאנושות.
הספר מראה להם כיצד יוכלו להציל את האנושות כולה.
לפי האיורים בספר, אוספים אדי וסילביה חבורת נערים שלא הלכו בדרך הישר ונאלצו לשלם על מעשיהם בחומרה.
הם מכניסים אותם אל תוך בית המחסה שבנו ובכך הצילו את העבריינים הצעירים ונתנו להם תקווה לחיים חדשים.
אדי וסילביה אספו את חבורת הנערים: אנה, ליבי, מייקי, זואי וג'יני מתוך איורים שהספר הראה להם.
הנער סול לא היה אמור להגיע לבית המחסה, אך כשאדי וסילביה באים לאסוף את צ'יף, הנער שהספר הראה להם, מבית הכלא, סול, שותפו של צ'יף לתא בכלא, מתחזה לו בשביל להשתחרר מהכלא.
אף אחד לא עולה על הטעות שלו במשך זמן.
הנערים וטומי אינם מסתדרים כלל.
התאריך מגיע ועל פי הספר טומי אמור לפגוש טיימר בשם דילן, שאמור להציל את העולם על ידי שליחת טיל אל עבר האסטרואיד.
דילן לא הגיע והעולם עומד להיחרב.
בשביל להציל את הילדים, אדי וסילביה שולחים אותם במנהרה מיוחדת אל האי.
החבורה מגיעה למבצר משונה שנראה מתקדם מאוד מבחינה טכנולוגית.
הילדים מבית המחסה בטוחים שטומי וההורים שלו עובדים עליהם וזה רק עוד שיעור.
אך כאשר צ'יף (סול) נקלע לצונאמי שקורה בעקבות נפילת האסטרואיד הם מאמינים לטומי.
המבצר מגן עליהם ומספק להם את כל הצרכים שלהם, והם חיים בו.
עם הזמן הם שמחים לגלות שבמבצר יש חדר שינה עם מיטות לכל הנערים, מקלחות, חדר טלוויזיה, סלון עם ספות, אקווריום וחדר אוכל בו יש מכשיר מיוחד דמוי מיקרוגל.
בחדר האוכל יש מגירה עם "סוכריות" במגוון צבעים.
לאחר הניסיון להכניס את ה"סוכרייה" למכשיר הם מגלים שכל סוכרייה מכינה סוג אוכל אחר.
מתגלה בנוסף שחדר האוכל מתנקה בעצמו ושחדר האוכל יכול להתחלף לפי בקשה לחדר בעל מאפיינים אחרים, כמו חדר מקלחת ועוד.
מאוחר יותר, סודו של צ'יף מתגלה וגם שמו האמיתי - סול.
החבורה מגלה שחברתם מבית המחסה, ג'יני, ניצלה וחיה על האי גם כן.
במהלך הסדרה מתגלה מלחמה בין הגוף השולט על האי – הקונגרס, לבין המחתרת – טיימרים מהעתיד שרוצים ליירט את האסטרואיד ולהציל את העולם.
אל המבצר מגיעה מכונת זמן, ממנה טומי יוכל לחזור אחורה וליירט את האסטרואיד.
טומי, שהפך לטיימר, חוזר לשנת 2009. בינתיים, הנערים שמחכים לטומי, מטיילים באי ומגלים את משפחת בן עמי, משפחה שניצלה גם היא מהאסטרואיד.
בעזרת עלמה, בתם של דויד ופנינה בן עמי לה כוחות נבואיים, הם זוכים בהגרלת טוטו ועם הכסף שזכו מחליטים לקנות אי בודד.
מה שהם לא יודעים זה שהאי הוא היחידי ששרד את פגיעת האסטרואיד בכדור הארץ.
המשפחה והילדים מתחברים אחד עם השני ונוצר ביניהם קשר ידידות.
לאחר שטומי שיבש את ההיסטוריה ב-2009, הוא מתקן אותה ברגע האחרון וחוזר אל האי, היישר לתוך מגדלם של מקס והלנה, נציגים מטעם הקונגרס, שמחזיקים במיילו, נער בעל כוח מיוחד העובר ממקום למקום, ובעבר החזיקו את ג'יני למשך שנה.
להלנה שני ילדים, מקס שנמצא איתה במגדל ונתפס כפחות אהוב עליה וצ'יף, טיימר העובד במחתרת ונתפס כיותר אהוב עליה.
לאחר מכן מתגלה כי צ'יף וג'יני היו ביחד בכמה היסטוריות וכי מזוגיותם דילן אמור להיוולד ולהציל את העולם.
באחת מההיסטוריות בה הם חיו ביחד מאושרים לבדם על האי, מקס הממורמר רוצח את ג'יני כדי למנוע מדילן להיוולד ולהגשים את יעודו, אך הוא לא יודע שג'יני כבר ילדה את בנם, דילן.
משפחת בן עמי והנערים מגיעים למבצר, שחזר, ושם כולם גרים יחדיו, עד שמשפחת בן עמי נאלצת לעזוב כדי לא לשבש את ההיסטוריה.
טומי מגלה שהוא למעשה דילן שלו חיכו כדי להציל את העולם, והוריו האמיתיים הם ג'יני וצ'יף.
עם המידע החדש הוא מנסה שנית, וחוזר אחורה לשנת 2009, שם הוא פוגש את הנערים מההיסטוריה שלו אשר חזרו אחריו, וביחד הם מצילים את העולם.
דילן משגר את הטיל לכיוון האסטרואיד, ומושמד גם הוא מכיוון שהוא נולד בעתיד על האי.
העונה מסתיימת בכך שליבי זרקה את הספר האדום למים והטלפון הציבורי הסמוך למקום מצלצל.
פרקים 51–100 (48 פרקי עלילה + פרק ספיישל + פרק מאחורי הקלעים)
מתגלה שמי שהתקשרה לליבי בטלפון הציבורי היא גרסה מהיסטוריה אחרת של ליבי, בה היא ציידת טיימרים.
היא מתקשרת כדי לעזור לליבי וחבריה.
בשיחה היא אומרת לה שעליה למצוא את הספר השלישי של גורדון מילר, השיחה נקטעת באופן לא ברור וליבי לא מבינה מה עליה לעשות.
היא מספרת לחבריה על השיחה ומיד לאחר יירוט האסטרואיד, הנערים, ללא ג'יני ודילן, מגיעים להיסטוריה אחרת, בה אדי, מנהל בית המחסה בו הם גרו ואביו המאמץ של טומי, הוא כעת דיקטטור רצחני ששם לו למטרה להשמיד את כל הטיימרים.
לנערים יש כפילים, כלומר הם עצמם רק בהיסטוריה אחרת, שאדי גידל להיות ציידי טיימרים רצחניים.
כל האנשים בעולם מסומנים על ידי שבב שמוכנס להם בעורף בגיל ינקות.
הנערים המקוריים מתחמקים מאדי ומהשוטרים שלו מכיוון שאין להם שבב והם לא רוצים להיתפס.
הם מגיעים לחנות ספרים סגורה ומחפשים ומוצאים שם את הספר השלישי של גורדון מילר.
ליבי, שנתפסה קודם לכן על ידי המשטרה, נופלת במלכודת של אנה הציידת, נורית על ידה, ומתה.
ריק וג'יני הם זוג ואמה היא אחותו של ריק.
האסון שקרה שנה קודם גרם לחיסולם של קהילת טיימרים שלמה.
עונה זו עוקבת אחר שני סיפורים בו זמנית, בהווה, (2009) בו אדי הוא דיקטטור המשליט טרור בהשמדת כל הטיימרים, ובעבר, (1909) ההיסטוריה אליה הגיעו הנערים.
מייקי, זואי, אנה וסול לומדים בעזרתה של אמה איך לנסוע בזמן והם חוזרים שנה אחורה, במשימה לגרום לג'יני וצ'יף להתאהב עד יום האסון ולמנוע אותו.
הכפר ב-1909 הורכב מקהילה סגורה של טיימרים וביניהם טיימרים שהכירו מהיסטוריות אחרות כמו ג'יני, צ'יף ודילן.
אך ג'יני ודילן לא זכרו או ידעו מי הם הנערים.
בכפר יש את המסבאה של ג'יני, המכולת של נורה ונלי (אמא ובת), המשרד של סם ברודי, שריף הכפר ובנו ריק, וכיתת הלימוד של המורה צ'יף.
כשהם מגיעים הם מנסים להשתלב בין אנשי הכפר, מייקי מצטרף לכיתה שמלמד צ'יף בתור תלמיד, סול מצטרף למשרד של סם בתור העוזר שלו, אנה מצטרפת לחנות של נורה ונלי בתור מוכרת וזואי מצטרפת למסבאה של ג'יני בתור מלצרית.
כדי לעזור לחבורה להשתלב אמה משנת 1910 כותבת מכתב לאמה משנת 1909 בו היא מסבירה לעצמה מי אלה מייקי וחבריו ומה הסיבה האמיתית שהם שם.
היא מביאה את המכתב למייקי כדי שימסור אותו לאמה של 1909. מייקי נחרד לגלות שהוא לא מוצא את המכתב, ולאחר מכן מתגלה כי צ'יף גילה על המכתב והשמיד אותו כדי לשמור על רצף ההיסטוריה.
צ'יף שומר על זהותו בסוד לאורך העונה ורק בסוף מתגלה כי הוא שייך לאותה ההיסטוריה ממנה הגיעו הנערים והוא מכיר אותם.
הוא גם זה שהביא את ג'יני ודילן לכפר בתור ילדים ושמר על כך בסוד שידע רק סם.
דילן בהיסטוריה הזו מרדן, מתנהג בטיפשות ולפעמים חוטף על כך.
מתוך סקרנות מחלום שחלם הוא מחפש את הבחורה עליה חלם ומופתע לגלות שזו ליבי, לאחר שהכירו היא סיפרה לו שהיא ציידת טיימרים ושהיא אמורה להרוג אותו אך מכיוון שהם מתאהבים היא נותנת לו לברוח ועל כך משלמת מחיר כבד.
במהלך משימתם, הנערים הופכים לחלק מהכפר ומתחילים להתרגל לחיים שם.
בינתיים, ב-2009 בן ממשפחת בן עמי חולם חלום משונה בו מופיע דמות שעל כתפה עורב, כאשר הדמות מסתובבת כדי להראות את פניה - החלום נפסק.
הוא מגלה שהוא לא היחיד שחלם חלום כזה, והוא מצטרף למחתרת של אנשים שחלמו את החלום ושמנסים להבין את משמעו ולהפיל את המשטר של אדי.
הוא מתגייס למשטרה, מטפס בסולם הדרגות ומגיע להיות עוזר של אדי.
הוא מתארס לדינה, בתו של מפקד המשטרה מישל.
בחתונה, אנשי המחתרת מתכננים לחסל את אדי שהוזמן לחתונה אך הוא לא מגיע.
גם לדינה מתגלות מטרות נסתרות משלה.
לבסוף מתגלה כי הדמות שהופיעה בחלום היא קאיראן.
קאיראן הוא השטן והתגלמות הרוע שנוצר על ידי ההיסטוריה כדי לתקן את עצמה.
התפקיד שלו הוא להחזיר את ההיסטוריה למסלולה ולא לתת לדילן להשלים את משימתו - ליירט את האסטרואיד.
בנוסף, קאיראן השתלט על אדי, מה שמסביר את התנהגותו יוצאת הדופן והדיקטטורית, וכך הוא מעלה אותו לשלטון.
אדי, שנשלט על ידי קאיראן, מגיע לכפר ב-1909 וגם ליבי מגיעה לשם, הוא נלחם בדילן ואדי מת.
קאיראן שלא מוותר, נכנס לגופו של דילן.
בשלב זה ליבי אובדת עצות, היא פונה אל הלנה, סבתא של דילן ואמא של צ'יף בבקשה לעזרה והיא מציעה לה את הפתרון היחידי כדי להשמיד את קאיראן.
הפתרון הוא להשמיד את הלפיד שבלעדיו לא ניתן לנסוע בזמן.
הם עושים את זה ומשמידים את הלפיד.
לאחר התלבטויות החבורה מחליטה להישאר ב-1909 למאה שנים שקטות.
העונה מסתיימת כאשר אדם בחליפה (ככל הנראה גורדון מילר) נתקל בכתפה של עלמה בן עמי נראה שכך הוא מעניק לה את כוחות הניבוי שהיו לה גם בהיסטוריה הקודמת.
העלילה מתרחשת בהווה, צ'יף הוכתר לנשיא בוורטיגו.
הוא מתגורר שם יחד עם אשתו ג'יני, מקס אחיו, מיילו ועוד אנשים רבים.
החבורה (אנה, מייקי, זואי וסול) נמצאת גם בהווה והתחילה את חייהם מחדש, כל אחד בנפרד בזהות בדויה.
לאחר זמן רב, החבורה נפגשת ונשלחת לחפש את דילן, שנמצא בימי הביניים ולשכנע אותו לחזור איתם.
דילן מסרב והם נתקעים בימי הביניים, על האי במקום בשם קתרינה.
באותו הזמן, כשצ'יף נשיא בוורטיגו, מתבצעת פעולה של טרוריסטים שפורצים ל"צדפה", המבנה בו נשמרת אנרגיית האסטרואיד שנכלאה בתוך פנינה.
מקס, יחד עם בלו וקאיראן מנסים להפיל את צ'יף מתוך קנאה עזה אליו ובמיוחד אל מערכת היחסים שלו עם ג'יני, שעליה מקס חולם זמן רב.
בהמשך הוא יורה בצ'יף, בעזרת אקדח אדום שאינו הורג, אלא מעביר למבוך זמנים שאינו נגמר, וביום הדין יוחלט אם יחיה או ימות.
לאחר שג'יני מגלה שצ'יף לא באמת מת היא יורה בעצמה עם האקדח האדום ופוגשת את צ'יף במבוך.
בדומה לעונה השנייה, גם עונה זו עוקבת אחר שני סיפורים בו זמנית, ההווה (2011) בו צ'יף הנשיא בוורטיגו והעבר (1411) בו אנה, מייקי, דילן, זואי ויהלי אחיה תקועים.
במהלך העונה מתגלה כי זואי עובדת בשביל קאיראן ובתמורה הוא החזיר לחיים את אחיה יהלי, שנורה כשהיה ילד.
ארגון הקיפרים, שמטרתו למנוע מאנשים לנצל לרעה את כוח הנסיעה בזמן, הוא ששלח את החבורה למשימה למעשה, והוא מנסה בכול יכולתו לחפש אחר החבורה שתקועה בימי הביניים.
החבורה, יחד עם יהלי, אחיה של זואי, וללא סול שמת בהגנה על אנה, מכירים שלושה אבירים (הוגו, ג'פרי וקוזמו) ונפחית (איזבלה).
מייקי מוצג על ידי יהלי בתור נושא הכלים שלו בשם "פיסטוק" (כפי שזואי מכנה אותו).
בעיר קתרינה נמצאת גם סופי – אהובתו של דילן ובתו של שודד הים.
לצערה של סופי, היא נאלצת להתחתן עם אדם שאינה אוהבת.
לאחר מכן, החבורה נפגשת עם רומי, עובדת מהצדפה, שבאה במטרה לעזור לדילן לחפש את אהובתו סופי.
מתגלה שהוגו עובד אצל הקיפרים ומדווח להם דרך מכשיר שנקרא "הקיפוד".
בנוסף, מתפתח רומן בין הוגו לבין זואי.
רון ואסתר, מקימי ארגון הקיפרים, נהרגים על ידי בלו, ובלו נהרג על ידי מיילו שמשבית לו את התוכנה.
לחבורה נמסרת הנבואה של סבסטיאן, נביא שחי במערה באי.
הנבואה אומרת שהבת של קאיראן תביא אסון על כולם.
כולם חושדים בסופי מתוך רמזים מוטעים, והם כמעט רוצחים אותה אך לבסוף מתגלה כי בתו האמיתית היא רומי.
קאיראן נהרג, וכדי להבטיח זאת, דילן משמיד את האי בעזרת כוח האסטרואיד ששמור ביהלום.
הכל חוזר לקדמותו, והמתים שבים לחיים לעולם ללא טיימרים וללא האי.
לקראת סוף הפרק מוצג לנו תשדיר של חדשות הבוקר של 9 בספטמבר 2009, בו השדרנים (מירב מילר וינון מגל) מדווחים על חבורת אנשים שהתקבצו באותו יום בכיכר רבין בתל אביב מתוך אמונה שסוף העולם יגיע היום ב-11:12 (כפי שהיה אמור להיות בהיסטוריה אחרת).
עובר הזמן והם מגלים ששום דבר לא קורה.
הסדרה מסתיימת בכך שיד מושטת לכיוון של דילן.
זהות מושיטת היד לא נחשפת.
בראיון שנערך עם יוצר הסדרה, גיורא חמיצר, בפברואר 2020, הוא גילה שליבי היא זו שהושיטה לדילן את היד.
שחקן/יתדמותעונות123 יון תומרקין טומי / דילן / יון (בפרק 100+144) ראשי אביגיל הררי ליבי עיני / ליבי הציידתראשיתמשנית אורחת עוז זהבי סול "צ'יף"
טומי / דילן (יון תומרקין / גרסה צעירה: אדם חדש) (עונות 1–3) – הדמות הראשית בסדרה, בנם הביולוגי של ג'יני וצ'יף, ובנם המאומץ של אדי וסילביה.
נולד על האי ב-2010.6.6 בהיסטוריה שהייתה ונמחקה.
הייעוד שלו הוא להציל את העולם מפגיעת האסטרואיד.
הוא הטיימר היחיד שיכול לשנות את מהלך ההיסטוריה באמת ולתקן אותה.
בסוף עונה 1 גילה כי הוא הבן של ג'יני וצ'יף, וששמו הוא דילן.
התאהב בליבי ונהיה בן זוגה.
בתחילת עונה 2, החבורה חשבה שדילן מת יחד עם יירוט האסטרואיד, אך צ'יף הספיק למלט אותו ואת ג'יני לשנת 1894 לכפר טיימרים קטן על האי, והוא לא זכר את החבורה או את ההיסטוריה הקודמת.
בסוף העונה הציידים מאמנים אותו לחסל את קאיראן והוא גובר עליו ומציל את תושבי כפר הטיימרים.
בעונה 3, לאחר מותה של ליבי בשנת 1406, מתאהב בסופי, בת לפיראט.
משמיד את האי בסוף הסדרה.
ליבי עיני / ליבי הציידת (אביגיל הררי) (עונות 1–2, אורחת בעונה 3) – אחותה הקטנה של אנה ובתה של אסתר.
בנעוריה הושפעה מאנה, ושתיהן מכרו תכשיטים מזויפים בטענה שהיו שייכים לאימן המנוחה.
מעשים אלו מביאים אותן לבית המחסה.
נערה טובת לב שחושבת קודם כל על חבריה אפילו במחיר חייה.
מתאהבת בדילן, ונהיית בת זוגו.
ליבי נהרגת בהיסטוריה אחרת על ידי אנה הציידת, וליבי הציידת נהרגת על ידי רומי.
כדי להציל אותה ממוות צריך תמיד לשנות את ההיסטוריה כולה ולא רק את גורלה.
כולאת את האסטרואיד בתוך היהלום ובכך מצילה את העולם.
בתור ליבי הציידת היא מגיעה ללגונה כדי לחסל את דילן אבל פוגשת אותו שם, מתאהבת בו ולא מסוגלת לעשות זאת.
עוזבת את דילן בעקבות דבריו של צ'יף, שמסביר לה שהפרידה לטובת דילן.
בסוף עונה 2 ליבי מכבה את הלפיד בעצתה של הלנה כדי לשחרר את דילן מאחיזתו של קאיראן.
בתום הסדרה, לאחר שדילן משמיד את האי בסוף העונה השלישית, ליבי נראית מחזיקה לדילן את היד.
נכנס לכלא משום שגנב מאנשים כסף תוך כדי מופעי הקסמים שלו.
התחזה לצ'יף כדי להשתחרר מהכלא אל בית המחסה.
בעונה 1, הוא בעליו של ארנב בשם "פדידה" שאותו הוא מאוד אוהב.
בעונה 1 מתגלה זהותו האמיתית - הוא בנו של אחד מחברי המחתרת, זה שתכנן את מבנה המבצר.
בעונה 2 בשנת 1909 הוא סגן השריף הזמני, מחליפו של ריק הפצוע.
הוא ואנה מסתכסכים ונפרדים אך חוזרים לאחר מכן.
בעונה 3 מתחזה לדוגמן בשם אדם, מתגלה שכאשר החבורה חזרה לשנת 2009 הוא נפרד מאנה, בשנת 2011 מת בניסיון להציל את אנה מהטרוריסטים אך חוזר לחיים ב-9 בספטמבר 2009 לאחר שדילן משמיד את האי.
זואי (ליאת בלו) (עונות 1–3) – נערה חמומת מוח, בעלת פתיל קצר.
בתקופה שלפני בית המחסה ניהלה מרכז שכונתי, שייתן לילדי השכונה עיסוק במקום שהם יגררו לפשע.
כדי להרוויח כסף הילדים הולכים לאסוף בקבוקים, אותם הם מחליפים תמורת פיקדון.
במהלך איסוף בקבוקים כזה, אחד הילדים לוקח בטעות תיק שמכיל סמים.
האיש שלו שייך התיק, בוארון, מגיע למרכז של זואי ודורש את התיק.
מתפתח קרב יריות בו יהלי, אחיה של זואי, נורה ומת.
בשל כך היא מגיעה לבית המחסה.
בעונה 1 היא בת זוגו של בן (קרמיט) אך הם נאלצים להיפרד לקראת סוף העונה בניגוד לרצונם מכיוון שהם לא היו אמורים להיפגש, ובכך שנפגשו והפכו לזוג הם שיבשו את ההיסטוריה.
בסוף עונה 2 זואי מגיעה ל-2009, יורה בזואי הציידת וחוזרת לבן אך לזמן קצר.
בעונה 3 חזר אחיה יהלי לחיים על ידי קאיראן, בתמורה לכך שבבוא היום הוא ייעזר בה.
בשנת 1411 מתחזה לאביר בשם זורו, על מנת שלא יעלו אותה משפט על גניבת שריון.
בהמשך מתאהבת בהוגו, קיפר משנת 2011, ונהיית בת זוגו.
ג'יני (יעל גרובגלס / גרסה צעירה: ליהיא קופרמן) (עונות 1–3) – אימו הביולוגית של דילן, אהובתו ואשתו של צ'יף.
נולדה ב-1990.4.4. רצחה את בוב (אביו של מייקי), שהיה סוכן של הקונגרס שרצח את הוריה של ג'יני שעבדו במחתרת.
הרצח הוא זה שהוביל אותה לשבת בכלא, ולאחר מכן לבית המחסה.
בהיסטוריה הראשונה ג'יני הכירה את צ'יף בתור "דילן" ושניהם ברחו יחד לאי ב-2009.9.9. לאחר 9 חודשים על האי, ב-6.6, נולד להם תינוק והם קראו לו דילן.
ב-2010.10.10 נרצחת בידי מקס אחיו של צ'יף כאשר היא מתקלחת.
בהיסטוריה השנייה שלה היא הגיעה לבית המחסה של ההורים המאמצים של דילן מבלי שידעה שהוא הבן שלה.
ב-2009.9.9 היא הופנטה על ידי מייקי כדי שתעבוד אצל מקס והלנה.
בעונה 2, לאחר שדילן יירט את האסטרואיד, צ'יף הספיק למלט אותה ואת דילן לכפר טיימרים קטן על האי בשנת 1894, והיא לא זכרה את החבורה או את ההיסטוריות הקודמות.
היא בעלת מסבאה אשר ביל, אביה של נלי הוריש לה.
בהיסטוריה מקולקלת ריק הרג את צ'יף מפני שקאיראן הבהיל אותו, אך החבורה שינתה את ההיסטוריה והייעוד שלה לא משתנה.
מתאהבת בצ'יף בסופו של דבר.
בעונה 3 משנת 2009 עד שנת 2011 היא אשת נשיא האי "וורטיגו", ובהמשך מסתתרת אצל אנה, כשהיא עדיין מתאבלת על רציחתו של צ'יף.
חזרה לוורטיגו וירתה בעצמה באקדח האדום כדי להגיע למבוך הזמן ולפגוש שם את צ'יף.
היא וצ'יף מקריבים את עצמם כדי שדילן יחיה והם מושמדים ביחד במבוך הזמן.
אנה עיני (אפרת בן יעקב) (עונות 1–3) – אחותה של ליבי ובתה של אסתר.
הגיעה לבית מחסה מפני שרימתה אנשים ומכרה להם טבעות מזויפות.
בת זוגו של סול בעונות 1 ו-2, שביניהן הספיקו להיפרד ולחזור מספר פעמים.
בעונה 2 עובדת במכולת של משפחת בראון לזמן קצר.
בעונה 3 לאחר שהחבורה חזרה לשנת 2009 סול נפרד ממנה, והיא נהיית סוכנת אצל הקיפרים, אנה בעונה זו מתחזה לדיילת בשם נעמה ונהיית בת זוגו של סטודנט בשם דניאל, אבל בשלב מסוים הוא מגלה עליה ועל כוח הטיימריות שלה, והיא חוזרת בזמן במטרה שהם לא ייפגשו.
מגיעה לשנת 1411 בגלל הקיפוד ונתקעת שם יחד עם שאר החבורה.
השמדת האי בסוף העונה בשנת 1411, גורמת לסול לחזור לחיים בשנת 2009 ואנה נהיית שוב בת זוגו.
מייקי (דניאל מורשת) (עונות 1–3) – הילד הכי קטן בחבורה.
בעל כוח היפנוזה, שכדי לדכאו הוא מרכיב משקפיים.
באמצע עונה 1 הוא מבין שהוא יכול לשלוט בכוח והוא נפטר מהמשקפיים.
בעונה 2, בשנת 1909, בן זוגה של אמה, שאותה גם היפנט משום שחבריו אילצו אותו.
הוא סיפר לה את האמת, הם נפרדו ואז חזרו.
בעונה 3 בשנת 2011 מתחזה לתלמיד תיכון בשם יוני, בשנת 1411 נקרא "פיסטוק במבה" ונהיה יועצו המיסטי של הדוכס ארנולד.
לאחר מותו של ארנולד הוא מציל את בריגס והוגו מהגרדום בכף שמכריז בפני תושבי העיר קתרינה שמותו של ארנולד לא נגרם מרצח.
יהלי (גל לב / גרסה צעירה: דניאל קופרמן) (אורח בעונה 1, עונה 3) – אחיה הצעיר של זואי.
נרצח בילדותו על ידי פושע בשם בוארון.
בעונה 3, קאיראן מחזיר אותו לחיים בתמורה לשיתוף פעולה מצד זואי.
בהיסטוריה שאחרי כליאת אנרגיית האסטרואיד ביהלום הכחול, הוא וזואי מתגוררים בדירה בתל אביב והוא לומד בבית הספר יחד עם מייקי.
זואי אימנה אותו להיות טיימר והשביעה אותו לשמור על כך בסוד.
לפני שהחבורה יוצאים למשימתם להביא את דילן להווה, יהלי מתעקש להצטרף אליהם, אך נשאר תחת השגחתה של אסתר.
כשהוא מגיע לקתרינה בשנת 1411, מכיר את איזבלה ומתאהב בה.
אך היא לא מבינה שהוא בעניין שלה ומבקשת ממנו עזרה, תחילה בהשגת דייט עם האביר זורו (זואי), ובהמשך עם מייקי (פיסטוק).
בסוף העונה, השניים נהפכים לזוג.
צ'יף (זהר ליבה) (עונות 1–3) – אביו הביולוגי של דילן, בעלה ואהובה של ג'יני.
בכל היסטוריה וזמן ממלא תפקיד חשוב אחר.
אחיו של מקס ובנה של הלנה, נולד בשנת 2147, 138 שנים לאחר שהאסטרואיד השמיד את כדור הארץ.
עבד תחילה כמורה להיסטוריה אך בהשפעת אחיו הפך להיות מחסל בשירות הקונגרס.
בהיסטוריה אחת חלם על ג'יני והתאהב בה, בזכות זה החליט "לחזור בתשובה" ולעבור לצד של המחתרת.
הוא גילה שג'יני יושבת בכלא על רצח והם החלו להחליף מכתבים.
הוא לא יכול היה לגלות לה את שמו האמיתי ולכן חתם את המכתבים בשם "דילן", על השם הזמר בוב דילן שהוא היה הזמר האהוב עליו ועל ג'יני.
כאשר ה-9.9.2009 הגיע, צ'יף היה חייב להציל את ג'יני מפני האסטרואיד, ולכן הוא לקח אותה מהכלא לאי וחי איתה במבצר במשך שנה חודש ויום.
לאחר תשעה חודשים על האי נולד לצ'יף ולג'יני תינוק והם קראו לו "דילן".
ב-2010.10.10, מקס נשלח מהקונגרס להרוג את צ'יף אך הוא ריחם עליו מפני שהוא אחיו ורצח את ג'יני במקום.
לאחר שצ'יף קבר את ג'יני הוא מצא בתוך החול ספר ציורים אדום.
הוא החל לפעול על פי המצויר בספר ולקח את דילן לשנת 1994 והפקיד אותו יחד עם הספר האדום בפתח היאכטה של אדי וסילביה.
לאחר שדילן יירט את האסטרואיד, צ'יף הספיק למלט את דילן וג'יני לכפר טיימרים קטן שנמצא על האי בשנת 1894. בעונה 2, משנת 1894 עד שנת 1909 הוא המורה להיסטוריה של הכפר.
בהיסטוריה מקולקלת נהרג על ידי ריק ברודי לאחר שקאיראן הבהיל אותו, אך לאחר שינוי ההיסטוריה ניצל והמשיך לחיות.
בעונה 3, משנת 2009 עד שנת 2011 הוא מכהן כנשיא האי "ורטיגו" אך כהונתו נגדעת כאשר מקס יורה בו באקדח האדום והוא מגיע למבוך הזמן.
הוא וג'יני מקריבים את עצמם כדי שדילן יחיה ומושמדים ביחד במבוך.
אסתר עיני (איילת מרגלית) (עונות 1, 3) – אימן של אנה וליבי.
בעונה 1 עד שנת 2009 הייתה מנהיגת המחתרת והשרה לביטחון פנים.
בשנת 2009 היא התמודדה וזכתה בכהונת ראשות הממשלה, על מנת לנסות לשגר טיל ולהשמיד את האסטרואיד, אך תמיד בכל היסטוריה לאחר השבעתה, מקס מגיע ויורה בה לפני שהיא מספיקה לעשות כן.
נהרגת לאחר שטומי משגר את הטיל.
בעונה ה-3 לאחר לכידת האסטרואיד ביהלום, חוזרת לחיים ומקימה את ארגון "הקיפרים" אשר קיים כדי למנוע את הצלחת משימתו של קאיראן.
מגיעה לשנת 1411 ונהרגת על ידי בלו.
נעמי (מהרטה ברוך) (עונה 1) – אמא של מיילו, לוחמת מחתרת, בשנת 2009 נחטפה בידי מקס לאחר שהקונגרס השתלט על המבצר.
בשנת 2010 התאחדה שוב עם בנה ומתה לאחר שטומי יירט את האסטרואיד וההיסטוריה השתנתה.
בוב (אלון דהן) (אורח בעונה 1; פלאשבק) - אביו של מייקי ובעלה של ליסה, לוחם קונגרס, רצח את הוריה של ג'יני, נרצח על ידי ג'יני לאחר שזיהתה כי הוא רצח את הוריה בילדותה.
ליסה (סיגלית תמיר) (עונות 1–2) – אמו של מייקי ואלמנתו של בוב, בעונה 1 חברת הקונגרס אך מתגלה שהיא חפרפרת של המחתרת.
בעונה 2 הייתה חברה בארגון המחתרתי נגד אדי/קאיראן ביחד עם מוזס ומיילו, ודואגת מאוד לחיי אדם.
אדי (לירון לבו) (עונות 1–2) – בעונה 1 בעלה של סילביה, והאבא המאמץ של טומי/דילן.
יחד הקימו את בית המחסה.
בעונה 2 נהיה דיקטטור בהיסטוריה אחרת, משום שקאיראן השתלט עליו.
נפרד מסילביה ב-1994 אך מתחרט ב-2009. נהרג על ידי דילן ב-1909. ככל הנראה חזר לחיים לאחר שהלפיד כבה וההיסטוריה השתנתה, חוזר לזוגיות עם סילביה.
סילביה (דנה ברגר) (עונה 1, אורחת בעונה 2) – אימו המאמצת של טומי/דילן ואשתו של אדי.
היא ואדי היו לוחמי המחתרת הכי נועזים.
מנהלת ומורה בית המחסה לעבריינים צעירים ביפו, שנקרא "הלב הרחב".
היא ובעלה מקבלים יום אחד תינוק בסלסלה ומשנים את שמו מ"דילן" ל"טומי".
הם מקבלים גם את הספר האדום שהיה בתוך הסלסלה ולפיו הם פועלים ומקימים את בית המחסה.
בעונה 2 היא הומלסית שגרה בסירה במרינה יחד עם כלב בשם "טומי".
היא ואדי היו זוג ב-1990 אך אדי עזב אותה ב-1994. ב-2009 הוא מתחרט ומזמין אותה לארוחה, אך היא סירבה לחזור אליו.
ככל הנראה לאחר שהלפיד כבה וההיסטוריה השתנתה, חזרה לזוגיות עם אדי.
שון (ליאור פינקסון) (אורח בעונות 1–2) – אביה של ג'יני ומייסד המחתרת, הוא ואשתו נרצחו בשנת 1994 בידי בוב (אבא של מייקי).
מיילו (ארז רונן) (עונות 1–3) – בנה של נעמי.
בעל יכולת מעבר ממקום למקום ובעל יכולת להזיז דברים בכוח המחשבה.
לאחר שהלפיד כבה וההיסטוריה השתנתה, ככל הנראה איבד את כוחותיו אך זה לא הוכח.
ארי (אלון פדות) (עונה 1) - העוזר פרלמנטרי של אסתר בממשלה, וכן גם חבר מחתרת.
מוזס (אורי פפר) (עונה 2) – מקים את הארגון המחתרתי בתחנה המרכזית הישנה, ועושה הרבה למען המטרה.
נהרג על ידי זואי הציידת ב-2009.
רון (גלעד קלטר) (עונה 3) – השותף של אסתר בארגון הקיפרים מ-2009 עד 2011, התחזה לנכה בכיסא גלגלים ומומחה במחשבים.
התחזה לעובד של מקס כדי לגלות את התוכנית שלו ושל קאיראן.
הוגו (הנרי דוד) (עונה 3) – קיפר, נשלח על ידי אסתר בשנת 2010 לשנת 1410 בשביל להשאיר את דילן בקתרינה ולהצליח במשימה, בין השנים 1410 לשנת 1411. היה אביר ושר הצבא של קתרינה.
מתאהב בזואי ב-1411 ונהיה בן זוגה.
כל חייו אימו השוותה אותו לאחיו, ולכן הוא שונא אותו.
בעונה 1, בהיסטוריה שכבר לא קיימת הוא קיבל משימה מהקונגרס לחסל את צ'יף ב-2010, אך הוא מרחם עליו ורוצח את ג'יני במקומו.
בהיסטוריה אחרת הוא חוטף את ג'יני ב-2009 לפני שהיא נפגשת עם צ'יף.
בסוף העונה, ב-10.10 הוא משתנה לטובה, חוזר בו מתוכניתו להרוג את ג'יני ונעלם עם היירוט של האסטרואיד.
בעונה 3, לאחר שההיסטוריה חזרה למסלולה, מצטרף לממשלת וורטיגו מ-2009 עד 2011 בתור שר המשטרה כדי לנקום באחיו, בהמשך יורה בצ'יף באמצעות האקדח האדום.
בלו מגיע לרצוח אותו לאחר שמקס מסרב לרצוח את ג'יני.
מקס מבקש מבלו לירות בו באמצעות האקדח האדום אך בלו לא שומע לבקשתו, יורה בו באקדח רגיל והוא מת.
הלנה (עידית טפרסון) (עונה 1, אורחת בעונות 2 ו-3) – אמם של מקס וצ'יף וסבתו של דילן.
הייתה אישה חשובה בקונגרס, בעונה 1 גרה עם מקס במגדל מ-2009 עד 2010 והיא מוצגת כאישה רעה.