tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תסמונת איחוז מיוחסת לאמונה כי ישויות על טבעיות עלולות לחדור אל גוף האדם ויקנו בו שליטה זמנית תוך דחיקת זהותו האישית של האחוז.
נהוג להבחין בין שני סוגי מצבי מודעות משתנים: טרנס עם איחוז (Possession Trance= PT) וטרנס ללא איחוז (Non-Possession= NPT).
הכניסה למצב טרנס ללא איחוז (NPT) לרוב נעשית באופן רצוני על ידי האדם אשר יכול להמריצה באמצעים שונים כגון צום או נטילת סמים.
היא מתאפיינת כחוויה הזייתית ולרוב האדם מודע וזוכר את הנעשה במהלך הטרנס.
לעומת זאת במצב טרנס עם איחוז (PT) האדם לרוב אינו זוכר פרטים מחוויית הטרנס ולרוב הישות העל טבעית "תשתלט" על זהות הנאחז.
הבחנה נוספת בין הפרעות האיחוז היא בין איחוז מרכזי לאיחוז פריפרי.
איחוז מרכזי מאופיין לרוב כטקס חברתי שמטרתו לחזק נורמות מסוימות באותה תרבות.
לרוב האיחוז המרכזי ילבש צורה של טקס דתי ועל כן האיחוז יהיה זמני ויעשה מתוך בחירת הנאחז.
לעומת זאת איחוז פריפרי יתאפיין לרוב כמצב מתמשך הנכפה על הנאחז, אשר לרוב יהיה בעל מעמד חברתי נמוך.
האיחוז הפריפרי נתפס כנגרם בשל חדירת רוחות רעות המעוניינות להזיק לנאחז והן האחראיות להתנהגותו.
לרוב בחברות מסורתיות נשים הן אלו אשר יסבלו מהפרעות איחוז פריפרי, זאת מאחר שבחברות אלו מעמדן החברתי הנמוך מגביל את יכולתן לבטא רצונות או דחפים שאינם מתאימים לנורמות החברתיות.
בחברות פטריארכליות מצופה לרוב מהאישה להיות כנועה לרצונות הגבר ועל כן איחוז על ידי רוח גברית רעה מהווה צורת ביטוי מקובלת להתנהגות תוקפנית המזוהה עם התנהגות גברית.
קהילת ביתא ישראל מונה נכון לשנת 2014 כ-138 אלף תושבים, מתוכם כ-86 אלף ילידי אתיופיה.
קהילת ביתא ישראל חייתה בעיקר במחוזות הצפוניים הכפריים באתיופיה, במיוחד בסביבת גונדר ותיגראי.
בחברה הכפרית המסורתית למשפחה מקום מרכזי ומבנה המשפחה היה פטריארכלי.
בחברה זו מוענק משקל מרכזי לכבוד וישנה משמעות רבה לכיבוד ההורים והקשישים ובפרט לכיבוד האב.
עם זאת, נשים לקחו חלק שווה בדיונים שהתנהלו בכפר, נשאו קולן בתפילה, קיבלו חלק שווה בירושה ויכלו לתבוע גט.
החברה החבשית מעודדת איפוק ומופנמות, ואין זה נהוג לדבר באופן ישיר, בייחוד בנושאים אישיים.
ביטוי לכך ניתן לראות באופן הדיבור המרובה פתגמים.
התרבות החבשית מעודדת הכלה של מצוקות נפשיות וריסון רגשות כמנגנון התמודדות.
היא רואה בבטן כמכילה את כלל הרגשות האפשריים, ומעודדת המתנה בסבלנות עד להיעלמות המצוקה.
לפיכך מצוקות נפשיות יבוטאו לרוב על ידי סומטיזציה כתחלואי גוף שונים שיתוארו ככאבי בטן וראש.
רוחות הזאר הן בעלות אישיות ועל כן הן בעלות מין שם ודת.
לרוב מתגלה זהות רוח הזאר רק במהלך טקס הוצאת הזאר הנעשה על ידי מטפל מסורתי הנקרא בעל-זאר.
הדת של רוח הזאר אינה בהכרח תואמת את דתו של הנאחז ותוארו מקרים בהם יהודי נאחז על ידי רוח מוסלמית למשל.
רוחות הזאר מתוארות כבעלי תכונות אנושיות שונות כגון רכושנות, אהבה וקנאה זאת לצד כוחותיהם העל טבעיים.
משיכת רוח הזאר לבני האדם מוסברת על ידי קוסמולוגיה, לפיה מקור רוחות הזאר הוא בגן עדן.
על פי תפיסה זו, אלוהים ביקש לבקר את חווה ושלושים ילדיה בגן עדן.
חווה חששה מביקור זה ולכן החביאה חמישה-עשר מילדיה המוצלחים ביותר.
כאשר גילה זאת אלוהים, בחר להעניש אותה בכך שצאצאים אלו ייאלצו להפוך ליצורים נסתרים הפועלים בחסות הליל.
רוחות הזאר הן למעשה צאצאים של ילדים אלו.
רוח הזאר מקנאת למעשה בנאחז ולכן בוחרת "להשתלט" על זהותו.
קיימת הייררכיה בעולם רוחות הזאר, המשקפת במידה מסוימת את המערכת החברתית בעולם בו נוצרו.
קיימים קשרי שארות בין רוחות זאר מסוימות, וחלקן נחשבות עליונות על פי רוחות אחרות.
למשל רוחות זאר של נוצרים הן נעלות יותר על פני רוחות זאר פאגאניות.
ניתן לרכוש את רוח הזאר או לקבלה בירושה מקרוב משפחה, ואדם יכול להיאחז על ידי מספר רוחות זאר שונות.
הנאחז יתואר לרוב כסוס, ורוח הזאר כ"רוכב".
על הנאחז לרצות את רוח הזאר, ואי ריצויה יתבטא בהענשת הסוס על ידי מחלות, אסונות בחיי הנאחז והקרובים אליו, ובמקרים קיצוניים אף מוות.
בין הנאחז לרוח הזאר מתקיים קשר סימביוטי, ועל כן אופן הטיפול המסורתי עוסק באיזון מערכת היחסים בין השניים וריצוי הזאר.
המוטיב המיני מרכזי בזאר, ובדרך כלל מין הרוח תהיה שונה ממין הנאחז.
לחוויית האיחוז על ידי הזאר אופי מיני, ועל כן גבר יתארה כקיום יחסי מין עם אישה יפה.
אישה לעומת זאת, תתאר את הרגשתה כזהה לליל חתונתה, מאחר שהנורמה התרבותית אינה מקבלת תיאור מפורש של חוויה מינית על ידי אישה.
כל אדם יכול להיות חשוף לאיחוז פוטנציאלי על ידי הזאר אך לרוב אנשים משולי החברה או הנחשבים בעלי אישיות חלשה יהיו חשופים יותר לאיחוז.
לרוב נשים יהיו חשופות יותר לתסמונת הזאר מאחר שהחברה האתיופית היא חברה פטריארכלית.
במקרים רבים לאישה לא ניתנים האמצעים החברתיים המתאימים על מנת לבטא מצוקה רגשית או על מנת לשפר את מצבה החברתי.
איחוז על ידי רוח זאר גברית מאפשר לנשים בחברה האתיופית לגיטימציה חברתית להתנהגות המאופיינת כגברית ולביטוי רגשות מצוקה ודחפים אגרסיביים.
בנוסף הוא מהווה כלי לאישה לשיפור מצבה החברתי ולחיזוק מעמדה אל מול בעלה או משפחתה זאת על ידי הצבת דרישות כגון אי קיום יחסי מין בימים מסוימים, בגדים חדשים או תכשיטים המבוטאות כדרישות הזאר.
לרוב, איחוז רוח הזאר נעשה בצמוד לאירוע טראומטי או מצוקה רגשית.
ההופעה הראשונה של הזאר מתרחשת לרוב בגיל צעיר וסמוך לאירוע משמעותי באחד משלבי החיים, למשל חתונה, קבלת מחזור או מוות של קרוב משפחה מדרגה ראשונה.
תסמונת הזאר שייכת לקבוצת הפרעות פסיכיאטריות המוגדרות כתסמונות תלויות תרבות.
תסמונות אלו יהיו שכיחות באוכלוסייה בעלת רקע תרבותי מסוים, ועל כן לרוב יהיו ייחודיות לתרבויות מסוימות.
תסמונות אלו אינן קשורות בהכרח לאזור תרבותי ספציפי, אלא עלולות להופיע במספר תרבויות בעלות מאפיינים דומים.
הפסיכופתולוגיה של תסמונות אלו מושפעת במידה רבה מן הגורמים התרבותיים, כאשר גורמים אלו מעצבים את אופן התגבשות התסמונת, עוצמת ביטויה ואף על הסיבות להופעתה.
ישנן תסמונות תלויות תרבות במובהק בהן התרבות מיסדה בצורה מלאה הפרעה פסיכיאטרית מסוימת.
בהפרעות אלו התרבות פיתחה מנגנון התמודדות עם התסמונת, המגדיר את בעלי התפקידים ואופן ההתמודדות המקובל עם ההפרעות.
הטיפול המסורתי עוסק סביב ריצוי הזאר והפיכתו לוואקבי- רוח אוהבת.
זאת מאחר שעל פי האמונה מתקיים קשר סימביוטי בין הזאר לנאחז, ולכן לא ניתן לגרשו.
ישנה חשיבות מרבית לריצוי הזאר, מאחר שאי ריצויו מתבטא בהענשת הנאחז בהתקפים הלובשים צורות שונות כגון: התקפים אפילפטיים, בלבול בזהות המינית הגורר התנהגות מינית, אדישות, דיכאון, התבודדות חברתית ומכאובים גופניים שונים.
ריצוי הזאר מתבצע בשני אופנים, על ידי קיום שני טקסים: טקס הבונה וטקס להוצאת הזאר הנערך על ידי המטפל המסורתי.
טקס להוצאת הזאר הוא הטקס הטיפולי המרכזי.
הטקס נערך על ידי מטפל מסורתי הנקרא בעל-זאר, בחדר ייחודי שהוקדש לכך ונחשב טהור.
במהלך הטקס מוכנס האחוז למצב דיסאסוציאטיבי, שבמהלכו מעודדים את רוח הזאר להיכנס לגוף הנאחז, על מנת לנהל עמה משא ומתן.
בעל הזאר משתמש במוזיקה הכוללת תיפוף מונוטוני קצבי ומשקאות חריפים, על מנת להכניס את המטופל למצב טרנס.
במהלך טרנס האיחוז, המטופל מתחיל לדבר בשפת הזאר, אשר היא שפה לא ידועה, וכך חושף את זהות רוח הזאר ומבוקשה.
בעזרת טקס זה מסייע בעל הזאר למטופל לרצות את רוח הזאר ולהתיידד עמה.
בנוסף לטקס הורדת הזאר, על הנאחז לקיים טקס בונה יום יומי על מנת לשמור על ריצוי הזאר.
זהו טקס מרכזי בתרבות האתיופית, הנערך לרוב כאירוע חברתי, ולא רק כטקס לריצוי הזאר.
על המארח, נאחז, להרתיח מים על גחלים המונחים על מגש באזור הטקס.
פולי הקפה נקלים על הגחלים ולאחר מכן נטחנים לאבקה.
במהלך הטקס נהוג להגיש שלוש כוסות קפה, אשר לכל אחת מהן חשיבות טקסית.
הקפה מוגש לרוב בליווי כיבוד כגון ממתקים ופיצוחים, ומלווה בשתייה אלכוהולית.
יש לקיים את הטקס בחדר מיוחד המוקדש לזאר, אשר שיש לשמור על טהרתו.
הנאחז מצווה לקיים את הטקס שלוש פעמים ביום, בשעות קבועות.
לעיתים רוח הזאר אף עלולה לדרוש קיום טקסים נוספים.
אי קיום טקסי הבונה עלול להוביל לעונש חמור לנאחז, כגון מחלה קשה לנאחז או לקרוביו.
זהו מטופל לשעבר אשר למד לשלוט בהתקפיו, ובסיוע רוח הזאר שלו למד את שפת הזאר.
על כן הוא יכול לתקשר עם רוחות זאר שונות.
בעל הזאר לרוב נחשף לרוח הזאר שלו בגיל צעיר, ורק בבגרות הפך למטפל.
לעיתים רוח הזאר עצמה מכוונת את הנאחז לכיוון הטיפולי, על מנת שיהפוך לבעל זאר בעתיד.
בעל הזאר יכול להיות גבר או אישה, אך לרוב מטפלת זאר נשית נחשבת כאצילית יותר, ובעלת כישורים רבים יותר מהמטפל הגברי.
מתן לגיטימציה חברתית למצוקתו של הפרט, על ידי מיסוד צורת ביטוי רגשות המצוקה.
סיוע למטופל בהפיכת רוח הזאר לוואקבי - רוח אוהבת ומגינה על ידי ריצוי רוח הזאר.
הפחתת תדירות ועוצמת הסבל בעזרת עידון והבנייה פולחנית טקסית.
לאפשר לפרט מוחלש בחברה לשפר את מעמדו החברתי, בדגש על נשים.
קיום טקס הורדת הזאר וטקסי הבונה מסייעים בכך שמהווים לגיטימציה חברתית לביטוי המצוקה הנפשית של הנאחז.
במישור הקוגניטיבי, ריצוי הזאר מוביל לאיזון מערכת היחסים המשרתת את התפיסה התרבותית כי הבריאות מקורה באיזון הגוף והנפש.
נוסף על כך, במישור התרבותי, קיום הטקסים והגדרת הפרעת האיחוז משמשים כמסגרת תומכת לנאחז.
לרוב, בטקסים אלו משתתפים חברי הקהילה והמשפחה הקרובה, המספקים רשת תמיכה חברתית לנאחז.
ישנה חשיבות להגדרת ההפרעה במישור התרבותי, ומיסודה מסייע לנאחז לסדר את עולמו הפנימי בהתאם אליה.
מודל תסמונת הזאר, המגדיר ביטויי מצוקה באופן המקובל בחברה המעודדת איפוק ריסון והכלה של רגשות, מסייע לנאחז להתמודד עם מצוקתו הנפשית.
באתיופיה, איחוז על ידי רוח זאר הוביל לכניסה לכתות זאר אשר היוו קבוצת שווים, והגדירו מחדש את מעמדו החברתי של היחיד.
לאחר עליית יהדות אתיופיה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, הגיעו מטופלים רבים למרפאות לבריאות הנפש, ותיארו תסמינים אופייניים לתסמונת הזאר.
מערכת בריאות הנפש לא הכירה בתסמונת זו באותה תקופה, והדבר הוביל לאבחון שגוי של החולים בתסמונת.
חולים אלו לרוב אובחנו כבעלי הפרעה פסיכיאטרית בעלת מאפיינים פסיכוטיים, ולעיתים אף בסכיזופרניה.
הדבר הוביל לאשפוז שלא לצורך בבתי חולים פסיכיאטריים ולטיפול תרופתי אשר לא הוביל לשיפור במצב המטופל.
על כן, בני העדה החלו להסתיר את עובדת היותם נרדפים על ידי רוח הזאר, ותיארו את מחלתם כתוצאה מגורמים אחרים שנתפסו בעיניהם כבעלי לגיטימציה לעין מערבית.
דוגמה לכך ניתן לראות בתיאור מקרה במאמרו של אלעזר ויצטום, בו מתוארת אישה אתיופית שהגיעה למיון פסיכיאטרי לאחר ניסיון לקפוץ מחלון.
היא תיארה את הסיבה לכך כניסיון הימלטות מנחשים מה שאובחן אצל הרופא המטפל כהתקף פסיכוטי.
רק לאחר האשפוז הסבירה למטפל נוסף כי למעשה נרדפת על ידי רוח הזאר, אך חששה מתגובת הרופא ולכן הסתירה זאת.
הפנייה למרפאות לבריאות הנפש על ידי בני העדה האתיופית, נעשית לרוב רק במקרה של כישלון אופן הטיפול המסורתי.
לרוב, הנאחז יפנה למטפל המערבי כאשר מצוי בהתקף של רוח הזאר עקב מצוקה רגשית נוכחית אליה נקלע.
נוסף על כך, הפניה לא בהכרח תתרחש עבור קבלת טיפול, אלא עבור הכרה במצב המטופל לצורך קבלת הטבות שונות כגון קצבה מהביטוח הלאומי, הטבת תנאי דיור ועוד.
זאת על מנת שיוכל להמשיך לעמוד בדרישות הזאר, בין אם על ידי קיום טקסי הבונה היומיים, שלעיתים מונעים מן המטופל להחזיק בעבודה קבועה, או בין אם דרישת הזאר לחדר טקסי נפרד הייעודי לו.
הטיפול כיום בישראל: שילוב הטיפול המסורתי והטיפול המערבי
ישנה חשיבות מרכזית להבנת מיקום תסמונת הזאר בתוך ההקשר התרבותי.
הפרעת איחוז הזאר היא נורמטיבית ומקובלת בחברה האתיופית, ועל כן אין לראותה כביטוי להפרעה פסיכוטית.
ישנה חשיבות למתן הכרה באלמנט התרבותי בתוך ההליך הטיפולי.
קיים הכרח בהכרה במיתוס הזאר כהסבר רציונלי אפשרי להתנהגות המטופל והכרה בטקס המסורתי כבעל אלמנט טיפולי.
ללא הכרה זו לא יוכל להיבנות אמון בין המטפל למטופל אשר הכרחי לבניית מערכת יחסים טיפולית ולשיפור מצבו הנפשי של המטופל.
לפיכך, מרפאות לבריאות הנפש מתמקדות כיום בשילוב טיפול מערבי יחד עם הכרה בחשיבות המטפל המסורתי בתוך הטיפול בתסמונת הזאר.
נוסף על כך, מובנת חשיבות מתן הכלים המתאימים לעריכת טקס הבונה ולריצוי הזאר, לשם שמירה על מצבו הנפשי התקין של הנאחז.
לעיתים קרובות, מתן כלים אלו הוא המוביל לשיפור המצב הנפשי.
דוגמה לכך ניתן לראות בתיאור המקרה של אישה בשם אבארש, המוזכרת במאמר של אלעזר ויצטום ונמרוד גריסרו, שהפגינה סימפטומים חרדתיים מסוג התקפי חרדה ואגורפוביה.
אבראש טענה כי התקפים אלו נגרמו בשל רוח הזאר שלה, המתנגד למגוריה במרכז הקליטה, כיוון שאלו לא מאפשרים לה הקדשת חדר מיוחד לטקסי הבונה.
מצבה של אבראש השתפר לאחר קבלת המלצה למגורים פרטיים במרכז הקליטה, וקבלת חדר המוקדש לטקסי הזאר.
זארה מריה לארסון (בשוודית ובאנגלית: Zara Maria Larsson; נולדה ב-16 בדצמבר 1997) היא זמרת-יוצרת שוודית.
היא התפרסמה לראשונה בשוודיה בגיל 10, כשזכתה במופע הכישרונות "טלנג" בשנת 2008.
אלבום הבכורה שלה, Introducing, יצא לאור בינואר 2013. הסינגל "Uncover" הגיע למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים בשוודיה, דנמרק ונורווגיה.
באפריל 2013 חתמה לארסון על חוזה של שלוש שנים עם חברת התקליטים אפיק רקורדס.
הופיעה בטקסי הפתיחה והסיום של יורו 2016 בצרפת לצד דייוויד גטה איתו ביצעה במקור את השיר הרשמי של הטורניר.
לארסון נולדה ב-16 בדצמבר 1997 בבית החולים האוניברסיטאי קרולינסקה שבעיריית סולנה , מחוז סטוקהולם, שוודיה.
בריאיון שלה עם סוונסקה דאגבלאדט היא אמרה שהיא "נולדה מתה" עקב מחסור באספקת החמצן מחבל הטבור.
בראיון בשנת 2015 אמרה לארסון שהתקבלה לבית ספר יוקרתי למוזיקה בשם אדולף פרדריק , אך היא דחתה את ההצעה משום שלא רצתה לשיר במקהלה.
לארסון מגדירה את עצמה כפמיניסטית.
בשנת 2008, כשהייתה בת 10, לארסון ניצחה במופע הכישרונות "טלנג" וזכתה בחצי מיליון קרונות שוודיות.
הסינגל הראשון שלה היה קאבר לשיר "My Heart Will Go On", שבוצע במקור על ידי סלין דיון.
אלבום הבכורה של לארסון הוא מיני־אלבום שנקרא Introducing.
האלבום יצא לאור ב-21 בינואר 2013.
הסינגל "Uncover" יצא לאור בתור הסינגל המוביל של האלבום.
הוא הגיע למקום הראשון בשני מצעדי פזמונים בשוודיה, וכמו כן למקום הראשון בנורווגיה ולמקום השלישי בדנמרק.
2015–2017: אלבום אולפן שני והצלחה בינלאומית
ב-5 ביוני 2015, לארסון הוציאה לאור את הסינגל "Lush Life".
זהו השיר הראשון באלבום האולפן השני שלה.
השיר הגיע ל-5 המקומות הראשונים במצעדי הפזמונים שבאוסטרליה, דנמרק, אירלנד, נורווגיה, הולנד, שווייץ, בלגיה, גרמניה, אוסטריה ובריטניה.
ב-22 ביולי 2015, לארסון הוציאה סינגל עם הזמר הבריטי MNEK.
השיר הגיע למקום הראשון בשלושה מצעדים בשוודיה, למקום החמישי בבריטניה ולמקום השלישי באוסטרליה.
בפברואר 2016, הראפר הבריטי טייני טמפה הוציא סינגל חדש בשם "Girls Like" יחד עם לארסון.
לארסון ביצעה את השיר הרשמי של יורו 2016, "This One's for You", מאת ה־DJ הצרפתי דייוויד גטה.
ב-1 בספטמבר 2016 לארסון הוציאה את הסינגל "Ain't My Fault", והוא יהיה חלק מהאלבום הבא שלה.
ב-22 באוקטובר היא הוזכרה בטיים מגזין כאחת מ־30 הנערות המשפיעות ביותר בשנת 2016.
בנובמבר 2016 לארסון זכתה בפרס EMA.
ב-2 בדצמבר העלתה לארסון סרטון כתוביות לשיר "I Would Like".
ב-2 בפברואר 2017 הכריזה לארסון באינסטגרם שלה ששם אלבומה השני יקרא "So Good".
ב-3 בפברואר יצא הקליפ לשיר "So Good" ששמו הוא כשם האלבום.
באמצע שנת 2017, הוציאה לארסון ביחד עם קלין בנדיט את השיר "Symphony", אשר נכלל באלבומה השני.
אלבומה הרביעי של לארסון נקרא Venus.
לפני Venus, לארסון הוציאה את אלבומה השלישי, Poster Girl.
לקראת Venus, לארסון הוציאה שירים כמו "Can't Tame Her" ו-"End of Time", שזכו להצלחה ויראלית מתונה.
היא גם הוציאה מיני אלבום לחג בשם Honor the Light.
זָרִיפָה פָּשַׁאיֶיבְנַה מְגוֹיָאן , המוכרת בשם הבמה זַארָה , היא זמרת, שחקנית ופעילה חברתית רוסייה ממוצא כורדי.
בשנת 2016 זכתה בתואר "אמנית כבוד" של הפדרציה הרוסית.
זארה נולדה בעיר לנינגרד למשפחה ממוצא כורדי-יזידי.
האב — פאשא בינבאשייביץ' מגויאן, בעל תואר שלישי במדעי פיזיקה ומתמטיקה, עוסק בתחום הנדסת מכונות.
האם — נאדי ג'אמאילובנה מגויאן, עקרת בית.
לזארה אחות בכורה, ליאנה ואח קטן, רומן והיא אם לשני בנים: דניאל ומקסים.
בשנת 2000 סיימה את חוק לימודיה בתיכון מס' 56 בעיר סנט-פטרבורג, בהצטיינות.
במקביל ללימודיה בבית הספר, סיימה את לימודי הנגינה בפסנתר בבית הספר למוזיקה לילדים עם תעודת הצטיינות.
בשנת 1995 בהיותה בת 12 הכירה את המוזיקאי והמלחין אולג קבאשה ויחד אתו בשנת 1996 הקליטה שירים מפורסמים: "ליבה של יוליה", "דווקא היום, דווקא עכשיו" ו"שיר ערש" שעלו לשידורי רדיו וכך התפרסמה כזמרת צעירה.
בשנת 1997, עם שירה "ליבה של יוליה", יצאה לשלב הגמר של תחרות הטלוויזיה המפורסמת "כוכב השחר" (מוסקבה) וזכתה בגרנד פרי בפסטיבל הבינלאומי "שיצחקו הילדים" בקהיר ובפורט סעיד, שבמצרים.
בשנת 1998 קיבלה גרנד פרי בתחרויות: "תקוות סיביר" (אומסק), "יום הולדת" — תחרות פתוחה לשירה לילדים ו"להיט השנה" - תחרות טלוויזיונית בינלאומית (סנט פטרבורג).
בשנת 2004 סיימה את לימודיה באקדמיה לתיאטרון ומשחק בסנט פטרבורג.
בשנת 2006 עלתה לשלב הגמר של מופע טלוויזיה "מפעל הכוכבים-6" בהנהלת המפיק ויקטור דרוביש.
היא הוציאה לאור תשעה אלבומי אולפן שזכו בכמה פרסי "גרמופון הזהב" ותעודות מהפסטיבל הטלוויזיוני הלאומי "שיר השנה".
כשחקנית היא התפרסמה בתפקידיה בסדרות הטלוויזיוניות: "רחובות הפנסים השבורים" (2001), "סיירת ברוסית 2" (2004), "פאוורסקי" (2005) ובסרטים: "פושקין.
כל שנה היא משתתפת בפסטיבל האומנות הבינלאומי "סלאביאנסקי באזר" בוויטבסק.
ב-2014 היא תוגמלה בפרמיה על "ביטוי אומנותי לחברות עמים של רוסיה ובלארוס".
בסוף 2015 - תחילת 2016, ביקרה פעמיים עם מופע הסולו בבסיס הצבאי של חיל האוויר הרוסי בסוריה כדי להרים את רוח הלחימה בקרב הלוחמים נגד ארגון הטרור "דאעש" (המדינה האסלאמית).
ב-25 במרץ 2016 קיבלה את מדליית "שותף מבצע צבאי בסוריה" על עידודה ותמיכתה בחיילים.
ב-24 בנובמבר 2016, במוסקבה באולם בקרמלין, התקיים מופע סולו מוצלח לכבוד 20 שנים לפעילותה האומנותית.
בתוכנית המופע נכללו שירים מז'אנרים ותקופות שונים, מהם: שירים עממיים, שירי מלחמה, להיטי פופ רוסיים ובינלאומיים, ועוד.
במופע השתתפו זמרים ושחקנים מפורסמים, כדוגמת: ניקולאי בסקוב, סטאס מיכאילוב, דמיטרי פבצוב, ויקטור דרוביש והטנור האיטלקי אנדראה בוצ'לי שאתו הזמרת ביצעה דואט La Grande Storia.
לכבוד המופע זארה הוציאה לאור אלבום חדש בשם "מילימטרים".
ב-5 בדצמבר 2016 הוענק לה תואר כבוד "אמן אונסק"ו למען השלום" מאת האו"ם.
התואר הוענק לה על מחויבות לערכים ואידיאלים של הארגון וחיזוק רעיון השלום ואחוות העמים.
טקס הענקת התואר התקיים במשרדי האו"ם בפריז.
זארה חברה בחבר הנאמנים של קרן החסד "צעד לקראת" (סנקט פטרבורג), שתומך באנשים (בני נוער ומבוגרים) שנקלעו למצבי חיים קשים, ועם זאת בילדים חולי סרטן ושיתוק מוחין.
בנוסף, היא לוקחת חלק פעיל בפרויקטים שונים המובלים על ידי קרן "על פי קריאת הלב" («По зову сердца» ) שתומך בילדים עם ליקויי ראייה.
הקרן נוסדה על ידי הזמרת דיאנה גורצקי.
משנת 2010 היא הופיעה באופן קבוע בפסטיבל השנתי הבינלאומי "המטה הלבן" שמטרתו לאסוף תרומות לעזרת ילדים ומבוגרים עם ליקויי ראייה.
ב-22 בינואר 2017 הייתה אורחת הכבוד בטקס הענקת תארים לזוכים בפסטיבל העשירי לאומנות ויצירה לילדים בעלי צרכים מיוחדים, "אנחנו ביחד".
הפסטיבל אורגן על ידי אגף התרבות בעיריית מוסקבה וקרן פיתוח מיזמים סוציאליים ותרבותיים "קולנוען" («Кинематографист» ).
היא פתחה את הטקס עם השיר שלה "אמונה", ונטלה חלק בסדנאות למידה.
עיטורים, מדליות ותוארי כבוד של הפדרציה הרוסית
2016 — התואר "אומנית כבוד של הפדרציה הרוסית", הוענק על פועלה המוערך למען התפתחות תרבות ואומנות המדינה.
פרסים ומענקים של משרד הפנים (רוסיה)
2011 — מדליית "65 שנים לשירות המשפטי של משרד הפנים".
פרסים ומענקים של משרד ההגנה של רוסיה
2016 — מדליית "שותף מבצע צבאי בסוריה" הוענקה על פי פקודת שר הביטחון של הפדרציה הרוסית סרגיי שויגו, (פקודה מס' 69 מתאריך 08.02.2016) על הגברת רוח הלחימה של החיילים בשדה הקרב.
פרסים ומענקים של שירות הביטחון הפדרלי (רוסיה)
2009 — פרמיית שירותי הביון והביטחון הכללי של הפדרציה הרוסית בתחום אומנות מוזיקלית על ביצוע שיר "זו רק מלחמה..."
פרסים ומענקים מחוזיים של הפדרציה הרוסית
2009 — מדליית "על אמונה וחסד" מאת קמרובו (מחוז), על פעילות חסד ענפה למען כלל האוכלוסייה במחוז.
2015 — תואר כבוד "אמנית כבוד של רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה" על פעילות רבת שנים בתחום התרבות והאומנות.
2014 — תוגמלה בפרס על "ביטוי אומנותי לחברות עמים של רוסיה ובלארוס".
2016 — תואר כבוד "אמן אונסק"ו למען השלום" האומות המאוחדות.
התואר הוענק על מחויבות לערכים ואידיאלים של הארגון וחיזוק רעיון השלום ואחוות העמים.
זארה מהמט יאקוב היא יוצרת קולנוע, במאית ועיתונאית צ'אדית.
בילדותה, רצתה יאקוב להיות עורכת דין.
בפועל, היא למדה תקשורת באוניברסיטת צ'אד, ולאחר מכן התמחתה במדיה אור-קולית ב-Institut national de l'audiovisuel בברי-סור-מארן, שבצרפת.
עם חזרתה לצ'אד, יאקוב החלה לעבוד בתור שדרנית ועיתונאית ברדיו.
לאחר הקמתה של תחנת הטלוויזיה הראשונה בצ'אד, Télé Tchad, היא עברה לתחום זה, ושימשה בתור מנהלת התוכניות.
היא הייתה האישה היחידה בכל התחנה.
בהמשך, התקדמה יאקוב לתפקיד ראשת מנהל הטלוויזיה הלאומית של צ'אד.
היא גם עבדה כעיתונאית עבור רשת הטלוויזיה הדרום אפריקאית Channel Africa.
במשך מספר שנים, יאקוב עבדה באגודת תחנות הרדיו הפרטיות של צ'אד (Union des Radios Privées du Tchad, URPT).
היא גם עמדה בראש תחנת הרדיו Dja FM.
היא הייתה האישה הראשונה שהשיקה תחנת רדיו עצמאית בצ'אד.
היא טענה שתחנות הרדיו בצ'אד משחקות תפקיד חיוני בהתפתחות של צ'אד, והצביעה על כך שהן לא מקבלות תמיכה משמעותית מן המדינה.
בנוסף לקריירה הניהולית שלה ברדיו ובטלוויזיה הצ'אדית, יאקוב גם מפיקה סרטים קצרים, בעיקר דוקומנטריים, דרך חברת ההפקה שהיא יסדה ב-2001, Sud Cap Production.
בעבודתה על המסך ובאופן כללי, יאקוב מחויבת לקידום זכויות אדם, במיוחד בנושא שוויון לנשים בצ'אד, דבר אשר הפך אותה למטרה להתעמרות.
סרטה הקצר "Dilemme au féminin" אשר מותח ביקורת על השחתת איבר המין הנשי היה שנוי במחלוקת במיוחד.
הסרט עורר מחאות חריפות ולהוצאת פתווה.
בשנת 2015, יאקוב נעצרה לאחר קטטה שפרצה בין משפחתה לבין סוחרים שרצו לקנות את ביתה.
היא שוחררה לאחר התערבות שכניה.
זאת וזאתי היא סדרה קומית ישראלית שנוצרה על ידי גיתית פישר ובבימויו של דן מסר.
הסדרה העוקבת אחר עלילותיהן של תותית ומילעל, שתי זמרות כושלות שמנסות למצוא את מקומן בתעשיית הבידור.
סדרת המשך בשם "ממושטרות" הייתה צפויה לעלות ב-HOT אך ההפקה הוקפאה.
תותית ומילעל הן שתי זמרות כושלות שמנסות למצוא את עצמן בג'ונגל של תעשיית הבידור בעזרת אמרגן בינוני ומבוהל.
בכל פרק הצמד מוצא עצמו בסיטואציות קיצוניות במטרה לכתוב שיר חדש.
בין השאר השתיים יוצאות לקמפינג בטבע, מתגייסות לצבא, מתאשפזות בבית חולים ואף מקימות מפלגה.
אף על פי שהן לכאורה כושלות בכל פעם בניסיון לכתוב שיר, כמעט בכל פרק משובץ שיר הומוריסטי בביצוען הקשור לעלילת הפרק.
הסדרה מאופיינת בהומור בוטה, שירים הומוריסטיים, סלבריטאים בתפקידי אורח ושימוש נרחב בסלנג להט"בי.
תותית (גיתית פישר) – דמות שהחלה בסרטונים קומיים שיצרה גיתית פישר ביוטיוב.
זמרת כושלת והשותפה של מילעל.
תותית היא הצלע האקטיבית והמובילה בין השתיים.
על אף שהיא אופטימית ובעלת יוזמה והערכה עצמית גבוהה, היא גם גסת רוח, בוטה ואנוכית ואף הפגינה בסדרה התנהגות המעידה על בעיות אישיות הקשורות בנרקיסיזם, סנוביות, אגואיסטיות והיפר-סקסואליות.
מרבה להשתמש בסלנג המושאל מתרבות הלהט"ב באופן רועש וסטראוטיפי.
נוהגת אחת לפרק להסביר לעומק בדרכה הייחודית סוגיה מסוימת על רקע מסך לבן ואל מול המצלמה.
מילעל רבינוביץ' (אושרית סרוסי) – זמרת כושלת והשותפה של תותית.
מילעל נאיבית, מעופפת, מתונה וצנועה יותר מתותית, ובאחד הפרקים אף מתגלה כי קיבלה ציון מעולה בבחינה הפסיכומטרית, מה שיכול להעיד על אינטליגנציה גבוהה.
אולם, היא גם מפגינה סימנים של תלותיות, חוסר ביטחון ודימוי גוף שלילי.
משתמע שהיו לה מערכות יחסים כושלות רבות.
נוהגת להתעצבן ולחזור על משפטים, רגישה מאוד ואף בוכה בחלק גדול מהפרקים.
נוהגת להגיד הרבה "יאללה" ו"ככה" ובנוסף מתקשה בהבנת סיטואציות (בדומה לתותית) ומתאפיינת במשפטים רנדומליים ולא קשורים.
רוננדו גוטן-שטלוחץ (חן רוטמן) – האמרגן של תותית ומילעל.
המשרד שלו ממוקם במקלט תת-קרקעי.
בקושי מספק לתותית ומילעל עבודות, כועס עליהן על כך שהן לא מספקות להיטים ומשום כך שולח אותן לעבור חוויות הזויות.
דראל (סמירה סרייה) – העוזרת של רוננדו במשרד.
התלוותה לתותית ומילעל לקמפינג בטבע.
אמא של מילעל (זהבה בן) – אמא של מילעל מתה ברוורס, הגיעה לגיהנום אחרי שבכניסה לגן עדן גילו שיש חוב לא גמור על מסלקה ובגיהנום שם כולם יושבים על ספות ריש, קיבלה עונש לשבת על הקצה של הריש.
מופיעה בדרך כלל בחלומות והזיות של מילעל ותותית, ביחסים בין מילעל לאמהּ שׂורר משבר.
דודה רותי (דנה אינטרנשיונל) – דודתה הדתייה של תותית.
כעסה על מילעל שהפכה לה את כל המטבח לחלבי.
הרצל (גיל ארי כהן) – מאבטח בכותל.
המפקדת (נועם לוגסי) – מפקדת מחלקה 3 בה תותית ומילעל שירתו.
הענישה את תותית ומילעל פעמים רבות.
בשבירת הדיסטנס חושפת את שמה וזהותה – רוני מכפר ויתקין ושהיא "טחונה בכסף".
אך תותית לא הסכימה לסלוח לה על העונשים שנתנה להן.
המב"ס (אורי גוטליב) – מפקד הבסיס בשבטה בו תותית ומילעל שירתו.
שפט את שתיהן ותותית עזרה לו עם הבעיות שלו.
ירדנה (תמר ראדה) – חברה של תותית ומילעל בצבא.
רעות ׁׁׁ(אלעד סמוכה) – חברתן של תותית ומילעל בצבא.
נליה (דורית לב ארי) – מדריכה בריטריט.
גרטה כרמל (רות פרחי) – אישה זקנה המאושפזת באותו חדר עם תותית ומילעל.
בהתחלה תותית ומילעל פחדו ממנה, אבל מאוחר יותר היא חולקת איתן גראס רפואי, נעשית חברה שלהן ומלמדת אותן על החיים.
מטיילת (גילת אנקורי) – מטיילת בטבע.
רבה עם תותית ומלעיל על עטיפה שמלעיל זרקה ובסוף הריב נופלת מצוק.
רון (אורי לייזרוביץ') – לוביסט המנסה להשפיע על תותית ומילעל.
שירן מוסן (שיר אברמוב) – חברת הילדות של תותית ומילעל.
אביתר (החתיך של השכבה) בגד במילעל איתה.
בפרק 10, התחתנה עם יוחאי וביקשה מתותית לארגן דברים לחתונה שלה.
אביתר (דניאל מורשת) – למד עם תותית ומילעל בתיכון.
מירב (נטע רוט) – למדה עם תותית ומילעל בתיכון.
המורה עירית (שרה פון שוורצה) – המורה של תותית ומילעל בכיתה י"א.
גדעון או מייק לינוביץ מ"רמת אביב גימל" (שלמה סדן) – מכור לסמים או שחקן.
גילת (דניאל ג'יידלין) – חברה של שירן מוסן המגיעה לחתונה.
רב (יניב ביטון) – הרב בחתונה של שירן מוסן.
השחקן עומר עציון מגלם דמויות רבות בסדרה, וביניהן: רמי – מאבטח בכיר בכותל, רס"פ, "צואולוג" בבית חולים, יועץ תקשורת, שרת בבית-ספר ועוד.
בתפקיד עצמם: עדי ביטי, לוסי דובינצ'יק, אמיר דדון, אודי סגל, גיא לרר.
שנה טקס קטגוריה מועמדות תוצאה2020 זאת וזאתי זאת וזאתי
כמה תמונות מהפרקים הפכו לממים ברשתות החברתיות.
התוכנית זכתה גם להתייחסות על ידי האקדמיה ללשון העברית.
ב-2020 הופיעה דמותה של תותית בקמפיין אינטרנט של עמותת איגי - ארגון נוער גאה.
בסדרה השתתפו שחקנים וידוענים ישראליים רבים בהופעת אורח, ביניהם דנה אינטרנשיונל, גילת אנקורי, אורי גוטליב, דן שפירא, שרה פון שוורצה, זהבה בן, יניב ביטון ודניאל מורשת.
זאת'ורה או זאתורה: הרפתקאה בחלל הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג הרפתקאות ומדע בדיוני משנת 2005. הסרט מבוסס על ספר בעל שם זהה מאת כריס ון אלסברג, ומהווה ספין אוף לסרט ג'ומנג'י משנת 1995.
הסרט בבימויו של ג'ון פאברו ובכיכובם של ג'וש האצ'רסון, ג'ונה בובו, דקס שפרד וקריסטן סטיוארט וצולם בלוס אנג'לס ובקולבר סיטי, קליפורניה.
הסרט קיבל ביקורות טובות מהמבקרים אך הכניס בקופות רק כ-65 מיליון דולר.
האחים וולטר ודני בודווינג לא מסתדרים ביניהם, לאחר שאביהם התגרש מאמם הוא נאלץ לעבוד קשה ואינו פנוי להשגיח עליהם.
יום אחד הוא נאלץ לצאת לפגישה ומותיר אותם עם אחותם, ליסה השקועה בשינה במקום בטיפול בהם.
וולטר ודני רבים ולאחר שדני מגיע למרתף הוא מוצא משחק לוח הנקרא "זאתורה".
הוא קורא לאחיו לראות את המשחק ושם חללית משחק על הלוח ולוחץ על כפתור שגורם לה להתקדם.
דבר זה יוצר מטר מטאורים קטלני שהורס את הבית והם רצים לקרוא לאחותם.
כשהם מסתכלים מהחלון הם מבינים שהם נשאבו לחלל החיצון והדרך היחידה שלהם להחזיר את הבית לכדור הארץ הוא להמשיך לשחק עד סוף המסלול.
וולטר מציב חללית לצד אחיו והשניים מנסים להשיג מספרים בעזרת לחיצה על כפתור המטיל ספרות.
במהלך משחקם אחותם ליסה הופכת לקפואה במצב קריוניקה באמבטיה, רובוט גדול נקרא להשמיד את וולטר המתחמק ממנו וצי חלליות של יצורי-לטאה המכונים "זורגונים" מנסה להשמיד את ביתם.
לעזרתם נשלח אסטרונאוט מסתורי אשר נקרא בידי דני לבית ומציל אותם ממתקפת זורגונים בידי שריפת הספה שלהם ושאיבתה לחלל.
האסטרונאוט נשאר לעזור להם ולמנוע משני האחים לריב, אך היחסים מידרדרים כשדני מרמה ומזיז את החללית יותר ממה שקיבל.
כשוולטר מחזיר את החללית למקומה הוא נשאב החוצה מהבית ורק בעזרת האסטרונאוט שמשתמש בחליפתו כדי להחזיר אותו הבייתה.
כשהוא חוזר וולטר מאשים את דני שכמעט הרג אותו ודני בורח.
בתורו של וולטר הוא מקבל כרטיס של מטאור נופל ויכול להביע משאלה, אך האסטרונאוט מזהיר אותו שלא יחשוב על דני.
להפתעת האסטרונאוט וולטר רק רצה פוטבול חתום והאסטרונאוט מתוודה בפני שניהם שהיה לו אח שנשאב יחד איתו למשחק והוא ייחל בעת נפילת מטאור שלא ייוולד, מה שקרה.
ואולם המשחק נעצר בתורו של אחיו והוא נתקע בחלל 15 שנה.
בינתיים ליסה מתעוררת עצבנית בעת מתקפה נוספת של צי הזורגונים המקשרים את החלליות לביתם.
הסלון קורס לחלל והמשחק איתו אך הוא נתפס בידי החללית הקרובה אליהם.
דני משתמש במעלית ההזזה כדי להגיע אל המרתף מלמטה ומשם לעבר החללית המלאה בזורגונים ומצליח לתפוס את המשחק לפני שהוא מושלך לתוך כבשן, לאחר שמשחרר כבשים מוזרות מכלובם.
הם משתמשים במכשיר קשר אך הוא נהרס בפעולה, אך דני מצליח לחזור אל הבית וולטר מציל אותו מלפיתת זורגון ברגע האחרון.
הרובוט שנשלח להרוג את וולטר משנה פניו ומציל אותם.
הארבעה ממשיכים לשחק עד שמגיע עוד מטאור נופל וולטר מביע משאלה שהאסטרונאוט יפגוש את אחיו.
האח מופיע ולהפתעת כולם מתברר שהוא מקביל לדני.
אז האסטרונאוט מספר שהוא וולטר העתידי, לאחר שנתקע בחלל 15 שנה.
דני האמיתי והחדש מופיעים יחד וכשהם נוגעים זה בזה החדש נעלם.
אז האסטרונאוט פונה לדני, נוגע בו ומתאחד לתוכו.
בזמן זה צי הזורגונים עומד להשמיד את הבית והאחים משחקים כמה שיותר מהר סיבובים כדי להגיע לגמר - "זאתורה", אשר מתברר לבסוף כחור שחור בולעני השואב אותם.
דני עוצם את עיניו תוך כדי שאיבתם ומתברר לו שהם חזרו לבית בכדור הארץ לצד וולטר.
הם מראים את המשחק לאביהם ששמח שהשלימו ואמם מגיעה לאסוף אותם.
אחותם ליסה אומרת להם להשאיר את הסוד ביניהם.
ג'וש האצ'רסון, בתור וולטר בודווינג
דקס שפרד, בתור וולטר בודווינג מהמשחק
ג'ונה בובו, בתור דני בודווינג
קריסטן סטיוארט, בתור ליסה בודווינג
טים רובינס, בתור אדון בודווינג
פרנק אוז, המדבב של הרובוט
דרק מירס, בתור זורגון עופרת
דאגלס טייט, בתור ראש הזורגונים
זארה רתרפורד היא טייסת בלגית-בריטית.
בגיל 19, היא שברה שני שיאי עולם: האדם הצעיר ביותר שהקיף את העולם במטוס אולטרה לייט, והאישה הצעירה ביותר שטסה מסביב לעולם.
אחרי טיסה בת חמישה חודשים שהחלה ב-18 באוגוסט 2021, מקורטרייק, בלגיה, והסתיימה ב -20 בינואר 2022.
זארה רתרפורד נולדה ב-5 ביולי 2002, בבריסל שבבלגיה.
אביה סם רתרפורד (Sam Rutherford) הוא בריטי וטייס במקצועו, ואימה ביאטריס דה סמט (Beatrice de Smet) היא עורכת הדין בלגית, ועוסקת בטייס כתחביב.
רתרפורד למדה בבית ספר לבנות בווינצ'סטר שבמחוז המפשייר, אנגליה.
כנערה צעירה, רתרפורד הייתה מלווה את אביה בטיסות, ולפעמים הטיסה את המטוס בחלק מהטיסה בעצמה.
בגיל 14 החלה ללמוד לקראת רישיון טיס, אותו קיבלה ב-2020.
זאת שלי היא סדרת קומדיה ישראלית ששודרה ב-yes בשנת 2021, בערוץ טין ניק.
הסדרה הייתה מועמדת לפרס בקטגוריית הבימוי הטוב ביותר לסדרה קומית בטקס פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער לשנת 2022.
שלי, המתגוררת עם אמהּ בחו"ל, חוזרת לישראל לביקור ומגלה שמועדון הסטנד-אפ שבבעלות אבא שלה עומד להיסגר.
שלי מציעה לאביה להפוך את המועדון למועדון לילדים בלבד.
שלי, החולמת להיות סטנדאפיסטית, מתביישת בהתחלה לגשת לבמה אך עם הזמן היא לומדת, עולה לבמה ומצחיקה את כולם.
שלי בן-זקן (מיקה סגל) – בת להורים גרושים אשר אמא גרה בחו"ל ואבא גר בארץ, חולמת להיות סטנדאפיסטית.
על תפקידה הייתה סגל מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בסדר קומית בטקס פרסי הטלוויזיה והנוער של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ולפרס "פריצת השנה במשחק" בטקס נבחרי השנה של אתר פרוגי.
אודי בן-זקן (משה אשכנזי) – אביה של שלי, יש לו מועדון בשם "אודיז" אך הוא נסגר ושלי ביתו מקימה גם היה מועדון כמוהו.
סימה פומפה (ליטל שוורץ) – אמא של סאצ'ה, עובדת כאינסטלטורית, גרועה מאוד בהכנת מיצים, עוזרת לשלי בבניית המועדון שלה.
נטע "ורסצ'ה" פומפה (רועי רביב) – בנה של סימה אשר עוזר לשלי להקים את המועדון שלה, אוהב לבשל.
גדי בן-זקן (שמואל וילוז'ני) – סבא של שלי ואבא של אודי, סטנדאפיסט בעברו, אוהב לרדת על בנו.
ליעד (עידן שלו) – אושיית רשת, שונא את שלי והמועדון שלה עד כדי כך שעושה שיימינג עליו אך בסוף אוהב את המועדון ואף עלה ועשה סטנדאפ בעצמו.
מיכל (רוני הדר) – אמא של שלי וגרושתו של אודי, גרה בחו"ל, לא מסכימה לשלי לעשות סטנדאפ אך שלי לא שואלת אותה, בסוף העונה חוזרת לארץ ומסכימה לשלי לעשות את מה שהיא רוצה.
איתי שלפק – מיצולוג מועמד
יעל טל – מנהלת "שטיינר שטיינר שטיינר וחזי"
ציפי שביט – בתפקיד עצמה
ליאל אלי – תום מאפין
קובי מאור – בן סימון
שחר חסון – בתפקיד עצמו
"זאת שמעל לכל המצופה" הוא שיר שכתב והלחין דני סנדרסון, והקליטה שלישיית "הגשש החיוור" עבור תוכניתם "אופסייד סטורי" מ־1974. בגרסתו המקורית נכלל השיר באלבום האולפן (בשני חלקים) שתיעד את התוכנית, "אופסייד סטורי חלק ב'".
לימים הוא נכלל ב"תקליטור 4".
ב־2009 חידש סנדרסון את השיר לאלבומו "לא יפריד דבר".
הוא ביצע את השיר עם חברי ההרכב שליווה אותו באותה התקופה.
ב־2022 ביצעה את השיר נופיה ידידיה, שהתמודדה בתוכנית הכוכב הבא.
ביצועהּ, שזכה לשבחים רבים, החזיר את השיר לתודעה הציבורית.
דני סנדרסון כתב והלחין את "זאת שמעל לכל המצופה" לאחר שאברהם דשא (פשנל), שהיה האמרגן של שלישיית "הגשש החיוור" ושל להקת "כוורת", ביקש ממנו שיר עבור השלישייה.
סנדרסון יצר ביחד שני שירים, "זאת שמעל לכל המצופה" ו"גוליית".
הוא השמיע את שני השירים לחברי "כוורת", שלהם ניתנה הזכות לבחור ראשונים.
הם בחרו ב"גוליית", ו"זאת שמעל לכל המצופה" ניתן ל"גששים".
השירים שחברי "הגששים" נהגו לבצע בתוכניותיהם היו מכוונים לקראת או להשתלבות במערכונים של התוכנית.
"זאת שמעל לכל המצופה" לא היה שיר כזה אלא עמד בפני עצמו, ולכן, אף על פי שחברי השלישייה אהבו אותו, הם לא עבדו איתו לביצוע בתוך התוכנית ("אופסייד סטורי") וכמעט לא ביצעו אותו כחלק מהתוכנית.
מדי פעם הם ביצעו אותו כהדרן.
נושא השיר הוא אהבתו/הערצתו של בחור לבחורה העובדת בקיוסק.
הקשר בין "הגשש החיוור" ו"כוורת" נמשך לימים, כש"כוורת" צברה בשנותיה האחרונות חובות כספיים, וסיבוב ההופעות האחרון שלה נערך עם "הגשש" (כש"הגשש" פותחים ו"כוורת" מסיימים) במטרה לעזור לה לכסות חובות אלה, מטרה שהושגה עקב הפופולריות הגדולה של השלישייה.
שי להב מ־ynet תיאר את השיר כ"מופלא".
יאיר ניצני ציטט את השיר כדוגמה ליכולתו של דני סנדרסון .
בתוכנית משותפת של תומר קריב וישיב כהן מרדיו הקצה אמר קריב שהשיר "יפהפה", ושהוא דוגמה יחסית נדירה של סנדרסון שכותב שירים לאומנים אחרים.
ישיב וקריב ציינו שמבחינה לירית השיר הוא "רומנטיקה עם קריצה" ושבמידה מסוימת הוא מעביר סוג של חוסר בגרות וחוסר מחויבות שאפיינו את הכתיבה של סנדרסון באותה תקופה, דבר ש"ייקח לו שנים רבות" להשתחרר ממנו.
עוד ציינו שהשיר מצטיין בהרמוניות קוליות, ובייחוד בפי "הגשש", שבעצמם מצטיינים ביכולות ההרמוניות הקוליות שלהם.
קריב ציין את ההשפעות האמריקאיות של סנדרסון (שגדל בניו יורק), מהמוזיקה של "מוטאון" ועוד, השפעות שסנדרסון הביא לישראל בזמן שעדיין לא הגיעו אליה, ושכללו בין השאר את תחום ההרמוניות הקוליות.
בן שלו מ"הארץ" עמד על שני היבטים בכתיבה של סנדרסון שמתבטאים בשיר.
הדבר הראשון הוא שהשיר הוא דוגמה לנטייתו של סנדרסון ל.
עוד ציין שלו את הביצוע המחודש לשיר שכלל סנדרסון באלבומו "לא יפריד דבר" מ־2009, אלבום שהיה תגובה ישירה למותה של רעייתו, נעמי.
עמית סלונים כתב באתר מאקו על הגרסה המחודשת מ"לא יפריד דבר" שהיא .
תימורה לסינגר מ־"ynet" תיארה את הגרסה המחודשת כאחד משיאי "לא יפריד דבר" וכביטוי לחיבור השלם של סנדרסון עם ההרכב שאיתו הקליט את האלבום, חיבור שיצר "צליל יפה ומדויק".
"זאת שמעל לכל המצופה" בביצוע "הגשש החיוור" נכנס למצעד הגל הקל ב־18 בנובמבר 1974, זכה להצלחה וצעד 10 שבועות, עד 29 בינואר 1975. שבוע אחד עמד השיר בראש המצעד – ב־23 בדצמבר 1974. במצעד הפזמונים העברי השנתי (תשל"ה) של התחנה השיר דורג במקום ה־17.
שחקני סרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק" ביצעו ב־2012 גרסת כיסוי לשיר, שהייתה לשיר הנושא של הסרט.
בגרסה זו השתתפו נעמה שטרית, אלי פיניש, אסי לוי, דני שטג, זאב רווח, לבנה פינקלשטיין, דרור קרן, אלון נוימן, שלומי קוריאט, רותם זיסמן-כהן, אולה שור-סלקטר, אבי גרייניק, ישראל קטורזה, דוד שאול, יחזקאל לזרוב, משה אשכנזי, שמי זרחין, שייקה לוי ועוד.
את העיבוד המחודש ביצע יונתן בר גיורא, שהיה המנהל המוזיקלי של הסרט.
במסגרת ערב בתוכנית "הכוכב הבא 2022" שיוחד לשירי דני סנדרסון ביצעה את השיר המתמודדת נופיה ידידיה, בתוספת בית ראפ עם מילים משלה.
עמוס בן-דוד עיבד והפיק את הגרסה.
העיבוד כוון לביצוע עדין, לעומת המקור שהוא "פאן".
ביצועהּ של ידידיה זכה לשבחים רבים, והחזיר את השיר לתודעה הציבורית.
ידידיה סיפרה שהשיר נחרת בזכרונה כשצפתה בנערותה בסרט "העולם מצחיק".
לקראת ערב שירי סנדרסון בתוכנית נדרשו המתמודדים לדרג שלושה משיריו כמועדפים לביצוע מבחינתם.
ידידיה בחרה בשיר כאפשרות היחידה.
ריקוד שהומצא לשיר, בעקבות הביצוע שלה, הפך לטרנד בטיקטוק (בביצוע הסולו של סנדרסון).
סנדרסון התרשם מביצועהּ של ידידיה לשיר ותיאר אותו כ"מדהים" ו"אמיץ" משום ש"שינתה את השיר מא' עד ת'".
הוא הזמין אותה לבצע איתו את השיר במשותף.
לימים סיפר שכשהוא מבצע לפעמים את השיר בהופעותיו, הוא רואה את המבוגרים שרים את הפזמון, בעוד שהצעירים רוקדים את הריקוד.
זארק צ'ייס ולנטין (בספרדית: Zarek Chase Valentin; נולד ב-6 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן עבר פוארטוריקני ששיחק בעמדת המגן הימני.
ולנטין התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת אקרון עמה הגיע לגמר אליפות המכללות בשנת וכעבור שנה זכה עמה באליפות המכללות.
במקביל לליגת המכללות שיחק גם ברדינג רייג' מהליגה השנייה ארצות הברית ממנה עבר למישיגן באקס.
בעונת חתם בצ'יבאס ארצות הברית מה-MLS לאחר שבחרה בו במקום הרביעי בדראפט.
ב-19 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לספורטינג קנזס סיטי.
ב-31 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 5-2 לרד בול ניו יורק.
ב-8 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד קולומבוס קרו.
כשבועיים לאחר מכן נפצע בקרסול ונעדר תקופה מהמגרשים כאשר במקביל חזר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-27 במרץ 2013 ולנטין חתם בבודה/גלימט מהליגה הנורווגית השנייה.
ב-7 באפריל הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 אולנסאקר/גידה.
ב-3 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בניצחון 1-2 נגד סטאבק.
ולנטין היה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל הנורווגית בסיום העונה.
ב-9 באפריל קרע את גיד האכילס.
ב-12 בינואר 2016 חתם בפורטלנד טימברס בה התאחד עם מאמנו באקרון.
ב-13 במרץ ולנטין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לסן חוסה ארת'קווייקס.
ב-23 ביולי כבש את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 2-1 ללוס אנג'לס גלאקסי.
ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות של אמריקה הצפונית בהפסד 4-1 לדפורטיבו סאפריסה.
ב-19 בנובמבר 2019 נבחר בדראפט ה-MLS על ידי נאשוויל אולם לבסוף חתם ביוסטון דינמו.
ב-8 בדצמבר 2022 חתם לעונה במינסוטה יונייטד.
בצעירותו ולנטין שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארצות הברית.
ב-15 בספטמבר 2016 זומן לראשונה לסגל נבחרת פוארטו ריקו, אך רק ב-2 ביוני 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-7 נגד .
שבוע לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד .
גביע החלב עד גיל 20:
מצטיין הקהילה של פורטלנד טימברס ,
זאש רהמאן (באורדו: ذيشان رحمان; נולד ב-14 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן עבר פקיסטני-אנגלי ששיחק בעמדת הבלם.
כיום מאמן את קבוצת הנוער של פורטסמות'.
רהמאן גדל ברובע אסטון שבברמינגהאם והתחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל של בית הספר שלו.
בגיל 12 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של פולהאם.
כשהיה רק בן שתים עשרה הוא נצפה על ידי סקאוט ועבר עם משפחתו ללונדון שם הצטרף לאקדמיית פולהאם.
הוא התקדם בקבוצות הצעירות, הנוער והמילואים בפולהאם, מה שהוביל אותו לחתום על החוזה המקצועי הראשון שלו.
למרות שהיה סנטר בטרייד, רהמן שימש כקשר מחזיק וגם כמגן ימני בקריירה שלו בפולהאם.
ב-23 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לויגאן את'לטיק במסגרת הסיבוב השני של גביע הליגה האנגלי.
שישה ימים לאחר מכן הושאל לברייטון אנד הוב אלביון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לחודש אחד.
בתום התקופה הוארכה תקופת השאלתו עד לינואר .
ב-17 באפריל 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 0-0 נגד ליברפול באנפילד ובכך הפך לכדורגלן הבריטי-אסיאתי הראשון שרושם דקות משחק בפרמייר ליג.
בסיום העונה חתם לשנתיים נוספות במועדון.
ב-21 בספטמבר 2005 כבש את שערו היחיד בפולהאם בניצחון 4-5 נגד לינקולן סיטי.
בינואר הושאל לנוריץ' סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לסיום העונה.
ב-8 באוגוסט 2006 חתם לשלוש שנים בקווינס פארק ריינג'רס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
במרץ הושאל לתקופה של חודש להאדרספילד טאון.
במרץ הושאל לברייטון אנד הוב אלביון לחודש.
ב-31 ביולי 2008 הושאל לבלקפול לחצי שנה כחלק מעסקת העברתו של קאספרס גורקש שעשה את הדרך ההפוכה.
ב-26 בינואר 2009, הושאל לברדפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה והפך לכדורגלן האסיאתי-בריטי הראשון שמשחק בכל ארבעת הליגות המקצועיות של אנגליה עד לסיום העונה.
ב-19 ביוני 2009 חתם על חוזה במועדון ואף שימש כקפטן הקבוצה.
ב-19 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בתיקו 2-2 נגד בארנט.
ב-19 בדצמבר 2010 רהמאן חתם לשנתיים במואנת'ונג יונייטד מליגת העל התאילנדית בה אימן רובי פאולר.
ב-30 בינואר 2011, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לצ'ון בורי במסגרת גביע המלך התאילנדי.
ב-11 בינואר 2012 חתם בקיצ'י מליגת העל של הונג קונג.
כשלושה שבועות לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד סון היי.
רהמאן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במסגרת נגד סונג לאם נגה אן במסגרת גביע ה-AFC.
בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בגביע ובמקום השני בליגה.
שנה לאחר מכן זכה עם המועדון בטרבל, דבר שלא קרה מעולם בהונג קונג.
בדצמבר רהמאן חתם לשנתיים בפהנג מליגת העל המלזית במדיה שיחק 3 שנים.
ב-23 בפברואר 2017 רהמאן חזר לכדורגל האנגלי על ידי כאשר חתם בגילינגהאם מהליגה האנגלית הראשונה.
רהמאן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-2 נגד סאות'אנד יונייטד.
ב-14 ביוני 2017 חזר להונג קונג וחתם בסאות'רן.
רהמאן שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של אנגליה, אולם בגיל 22 החליט לייצג את נבחרת פקיסטן.
לימים טען שישנה גזענות באירופה כלפי שחקנים בריטים-אסיאתיים ולכן אלה צריכים לייצג את מולדת הוריהם.
ב-7 בדצמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד .
בשנת פרש מהנבחרת לאחר שקיבל הרעלת מזון, אולם חזר אליה לקראת גביע האתגר של ה-AFC בשנת .
בשנה זו גם ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת במשחק נגד .
זאריה הוא המודול הראשון של תחנת החלל הבין-לאומית.
המודול נבנה ברוסיה אך מהווה חלק של המרכיב האמריקאי של תחנת החלל.
אחריות על בניית ותקצוב המודול החדש הייתה על ארצות הברית.
מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל זכה במכרז לבניית המודול כאשר נתן הצעה זולה באופן משמעותי מהמתחרה, חברת בואינג.
בהתאם לתנאי החוזה במקביל לבניית המודול נבנה מודול עתודה זהה.
המודול נועד לאחסון ציודים ומצרכים, אספקת חשמל למערכות תחנת החלל ובקרת גובה מסלול תוך שימוש במדחפים.
בתכנון המודול נוצל ניסיון שנצבר בתכנון ובנייה של חללית TKS שהיה גם בסיס לבניית מודולים של תחנת החלל מיר.
צורת המודול הוא גליל גליל באורך של כ-1.26 מטר וקוטר עד 4.1 מטר.
הנפח הפנימי הוא 71.5 מ"ק.
אספקת חשמל מבוצעת תוך שימוש בפאנל סולארי שמסוגל לספק 3 קו"ט.
בנוסף לכך הותקנו 6 סוללות מצברים ניקל-קדמיום.
לבקרת גובה מסלול הותקנו 38 מדחפים בהספקים שונים.
16 תאי דלק מתאימים לאחסון 6 טון דלק.
על המודול הותקנו 3 תאי עגינה.
השיגור בוצע ב-20 בנובמבר 1998 מכן שיגור מס' 81 בעזרת משגר מדגם פרוטון.
לאחר 15 ימים לאזור המודול התקרב מעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-88. מתא המעבורת הוצע מודול יוניטי והוא חובר לתא עגינה קדמי של מודול "זאריה" בעזרת יחידת מעבר.
בהמשך צוות המעבורת פעל לחיבור מערכות שונות בין המודולים ולהתקנת ציוד חיצוני.
עד לשנת 2000 מתקני המודול היו אחריות על אספקת חשמל למערכות תחנת החלל, בקרת גובה וויסות חום.
בשנת 2000 רוב הפעילויות הועברו למודול "זבזדה".
בהמשך עם בניית תחנת החלל הבין-לאומית התפקיד היחיד של המודול היה אחסון.
פאנל סולארי הועבר למצב מקופל בשנת 2002 כדי לאפשר בנייה של מבנה מסבך בסיסי.
ב-18 בנובמבר 2000 לתא עגינה "נדיר" חוברה חללית מטען פרוגרס M1-4 עם ציוד ומצרכים.
ב-16 במאי 2008 לתא עגינה "נדיר" חוברה חללית מטען פרוגרס M-64 עם ציוד ומצרכים.
בשנת 2010 לתא עגינה "נדיר" חובר מודול "ראסווט".
מודול תוכנן ל-15 שנות פעילות וכבר עבר את האורך החיים התכנוני.
מודול עתודה זהה שנבנה נוצל כבסיס לבניית מודול "נאוקה".
"זאת אהבה" הוא פזמון בביצוע הצמד הישראלי שרונה ודניאלה פיק.
השיר היה הסינגל הראשון שפרסמו האחיות, והוא יצא לאור בנובמבר 2002 בהוצאה עצמית.
לאחר שחברו לחברת NMC, הוקלט הסינגל מחדש ויצא שוב לרדיו במרץ 2004 כסינגל השלישי מתוך המיני־אלבום היחיד שהוציא הצמד, "השיר הזה" (2004) .
מירית שם־אור (אימן של האחיות) כתבה את השיר, ושרונה פיק ובנלי פיק הלחינו אותו.
השיר היה הסינגל הראשון שהוציאו שרונה ודניאלה.
האחיות הוציאו אותו בהוצאה עצמית בנובמבר 2002, ללא תכנון מיוחד לגבי העתיד.
באותה תקופה הן אהבו את להקת "אואזיס", ו"זאת אהבה" נשמע להן בסגנון הלהקה.
הן הלכו למפיק ברמת השרון (עם נגנים מאותה העיר) והקליטו את השיר.
לאחיות לא היה כל ניסיון ביחסי ציבור (אביהן, צביקה פיק, כלל לא ידע שהן הקליטו ופרסמו שיר), והסינגל לא זכה להצלחה.
בהמשך חברו האחיות למפיק חיים שמש ולחברת NMC, וב־2004 יצא לאור המיני־אלבום היחיד שהוציאו, "השיר הזה".
"זאת אהבה" הוקלט מחדש, והסינגל יצא שוב לרדיו במרץ 2004 כסינגל השלישי מתוך האלבום.
לאחר הוצאת האלבום "השיר הזה", הוצג "זאת אהבה" למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־14 במרץ 2004 (כסינגל מתוך האלבום) וצעד חמישה שבועות עד 16 במאי 2004, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום הרביעי ב־28 במרץ 2004.
הערה: המשתתפים בהקלטה השנייה של השיר, כחלק מהאלבום "השיר הזה"
שרונה ודניאלה פיק – זמרה, קלידים
יוסי פרץ – גיטרות, בס, תופים, כלי הקשה
אורית שלום – קולות רקע
מפיק מוזיקלי ומעבד – שרונה ודניאלה פיק
זארה וַגְנְקְנֶכְט היא פוליטיקאית וכלכלנית.
מאז 2009 היא חברה בבונדסטאג, שם ייצגה את מפלגת די לינקה עד 2023. בשנים 2015–2019 כיהנה כיו"ר המשותף של המפלגה בבונדסטאג.
ב-23 באוקטובר 2023 עזבה את המפלגה כדי להקים מפלגה בראשותה ב-2024 – מפלגת BSW.
עמדותיה הקיצוניות והפופוליסטיות, הצהרותיה על מזרח גרמניה, הגירה ופליטים ותנועתה הפוליטית אאופשטהן גרמו לה להיות "דמות שנויה במחלוקת".
משנת 2020 ואילך היא פחות פעילה בפרלמנט, אך לעיתים קרובות מתראיינת לתקשורת הגרמנית.
היא לא חברה בשום ועדה פרלמנטרית.
בסוף ספטמבר 2023 הקימה את מפלגת BSW, הידועה יותר בשם BSW – .
וגנקנכט נולד ב-16 ביולי 1969 בעיר ינה במזרח גרמניה.
אביה הוא איראני שהיגר למערב ברלין והיה סטונדט שם, ואמה היא גרמנייה.
אביה נעלם באיראן כשהייתה ילדה.
סבה וסבתה גידלו אותה עד שנת 1976. לרגל תחילת לימודיה בכיתה א' עברה עם אמה לפרנצלאואר ברג שמזרח ברלין.
היא השלימה את בחינות הבגרות שלה ב-1988 והצטרפה אל מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (שהייתה אז בשלטון) בתחילת 1989.
ב-1996 השלימה תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת חרונינגן.
בשנת 2012 סיימה בהצטיינות יתרה תואר דוקטור במיקרו-כלכלה ב-TU Chemnitz , תחת השם "גבולות הבחירה: החלטות חיסכון וצרכים בסיסיים במדינות מפותחות".
הוא פורסם לאחר מכן על ידי קמפוס Verlag.
לאחר נפילת חומת ברלין, נבחרה וגנקנכט לוועד הלאומי של מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי החדשה ב-1991. בנוסף, היא הצטרפה לפלטפורמה הקומוניסטית שלה, מרקסיסטי-לניניסטי.
בבחירות הפדרליות בגרמניה ב-1998, התמודדה וגנקנכט כמועמדת של מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי במחוז דורטמונד, וגרפה כ-3.25% מהקולות.
לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי בגרמניה ב-2004 , היא נבחרה כנציגת המפלגה לפרלמנט האירופי.
אחד מתפקידה בפרלמנט היה שירות בוועדה לענייני כלכלה ומטבע ובמשלחת, וכן באספה הפרלמנטרית האירו-אמריקה הלטינית.
לאחר חיבור מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (PDS) ומפלגת WASG, שיצרו את די לינקה (Die Linke; מפלגת השמאל), שקלה וגנקנכט להתחיל בקמפיין לתפקיד סגן יו"ר המפלגה.
עם זאת, מנהיגי מפלגות אחרים כמו לותאר ביסקי וגרגור גיסי התנגדו לרעיון עקב "אהדתה" הנתפסת לגרמניה המזרחית.
בעקבות המחלוקת היא הודיעה כי לא תתמודד לתפקיד.
וגנקנכט התמודדה על מושב בבחירות הפדרליות ב-2009 בנורדריין-וסטפאליה.
היא הייתה ממקימי תנועת אאופשטהן, תנועת שמאל פוליטית שהוקמה ב-2018. במרץ 2019 הודיעה וגנקנכט על פרישתה מתפקידה הבכיר בתנועה, תוך שהיא מציינת לחצים אישיים בעומס העבודה.
וגנקנכט נבחרה למנהיגה באופן שותף של סיעת השמאל בבונדסטאג ב-2015, לצד דיטמר בארטש, שירש את המנהיג הוותיק גרגור גיסי.
היות שהשמאל היה באותה תקופה האופוזיציה הגדולה ביותר בבונדסטאג, היא הפכה למנהיגה בולטת של האופוזיציה למשך שארית הקדנציה הפרלמנטרית.
היא הייתה המועמדת המובילה של השמאל לבחירות הפדרליות ב-2017.
בנובמבר 2019, היא הודיעה על התפטרותה כמנהיגה פרלמנטרית, בטענה לשחיקה.
פעילותה בשנים 2017–2019 תועדו בסרט התיעודי משנת 2020 "Wagenknecht" בבימויה של סנדרה קאודלקה.
וגנקנכט מונתה שוב כמועמדת המובילה ברשימת המפלגה במדינת נורדריין-וסטפאליה בבחירות הפדרליות ב-2021. היא נבחרה מחדש, אך תיארה את תוצאת הבחירות כ"תבוסה מרה" למפלגתה.
בשל הסכסוכים שהלכו וגדלו בתוך מפלגת די לינקה, וגנקנכט שקלה להקים מפלגה משלה.
משנת 2021 היו השערות שהסיעה שלה וסיעות דומות אחרות בתוך די לינקה, כמו השמאל הסוציאליסטי או חוגי קרל ליבקנכט, יתנתקו כדי להקים מפלגה נפרדת.
בסוף ספטמבר 2023 ייסדו וגנקנכט ועמיתיה את מפלגת BSW.
פירוש השם BSW: "ברית זארה וגנקנכט".
באמצע אוקטובר של אותה השנה, הגישו יותר מ-50 חברים בדי לינקה בקשה להרחקתה ממפלגתם.
הם טענו כי הם רוצים למנוע מוגנקנכט להקים מפלגה חדשה עם ה"משאבים" של די לינקה.
בינואר 2024, המפלגה החדשה שלה הוקמה רשמית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20, וגנקנכט תמכה בתזות קומוניסטיות כמו אלו של ולטר אולבריכט, לפני שגילתה על עמדותיו של לודוויג ארהארד.
וגנקנכט עצמה תיארה את הרעיון שלה לגבי מדיניות כלכלית חדשה כ"סוציאליזם יצירתי" בספרה "חופש במקום קפיטליזם" משנת 2013. בכך היא התכוונה ל"כלכלת שוק ללא קפיטליזם" ול"סוציאליזם ללא כלכלה מתוכננת" והתרחקה מקומוניזם.
וגנקנכט התייחסה לחלוצי האורדו-ליברליזם, שרעיונותיהם מיוצגים בדרך כלל יותר במפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP).
בשנת 2013, במהלך משבר החוב האירופי, הציעה וגנקנכט קיצוץ בחוב וצעדים מסוימים, ולאחר מכן, לסיום משבר האירו, ובמקביל לייצר צמיחה כלכלית ולהסדיר את השווקים הפיננסיים.
לקראת הקמת מפלגת BSW באוקטובר 2023, צוין כי עמדותיה המודרניות של וגנקנכט מדגישות "היגיון כלכלי" ומציבות יסודות כלכליים לפני רווחה חברתית, תוך השוואה של עמדתה לזו של המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית והמפלגה הדמוקרטית החופשית השמרנית.
בריאיון היא תיארה את מטרותיה כמאבק באינפלציה, עידוד ארגונים קטנים ופיתוח טכנולוגיה מקומית, וביסוס סחר יציב עם מגוון רחב של שותפים.
היא דחתה בעבר האשמות כי ניסתה להקים גופי פיקוח לתעשיות שונות, וציינה כהשראה את רעיונותיה של הכלכלנית מריאנה מצוקאטו, שנחשבת גם למקור של שר הכלכלה רוברט האבק.
וגנקנכט דוחה את החזרה לסוציאליזם של מזרח גרמניה.
לדעתה, שירותים ציבוריים כמו דיור, חינוך, בריאות, אספקת מים ואנרגיה ועוד צריכים להינתן על ידי המגזר הציבורי על מנת להתגבר על "תכתיבי התשואות ומחירי המניות".
וגנקנכט רואה גם על בסיס חוקת גרמניה אפשרויות לסדר כלכלי שונה מעבר לקפיטליזם.
במשך תקופה ארוכה, עד 2010, השתייכה וגנקנכט לשמאל האנטי-קפיטליסטי ולפלטפורמה הקומוניסטית בתוך מפלגת השמאל, שם הייתה גם חברה במועצת התיאום הפדרלית.
וגנקנכט "יישמה" את מדיניות הכלכלית של קובה וונצואלה.
בהודעה לעיתונות משנת 2006, היא הצהירה כי .
בשנת 2007 טענה וגנקנכט כי מפלגת השמאל חייבת לחתור למטרות רדיקליות ואנטי-קפיטליסטיות, ובכך להישאר נבדלת מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית המתונה יותר.
היא מתחה ביקורת על השתתפותה של מפלגת השמאל בממשלות הקואליציה, ובמיוחד ממשלת ברלין, שעשתה קיצוצים בהוצאות החברתיות והפרטה שירותים מסוימים.
בשנת 2017 קראה וגנקנכט לפירוק נאט"ו ולהסכם ביטחוני חדש בין גרמניה לרוסיה.
לאורך הקריירה שלה קראה וגנקנכט לבניית מערכת יחסים קרובה יותר עם רוסיה.
ב-1992, היא פרסמה מאמר ה"משבח" את רוסיה הסטליניסטית.
וגנקנכט הביעה תמיכה עזה בעלייתם של מנהיגי השמאל באמריקה הלטינית, כמו הוגו צ'אבס, ובניצחון הבחירות של סיריזה ביוון ב-2015. היא שימשה ממלאת מקום במשלחת של הפרלמנט האירופי לנירמול היחסים עם מרקוסור.
בשנת 2010 סירבה להצטרף למחיאות כפיים סוערות כאשר ראש ממשלת ישראל לשעבר וחתן פרס נובל לשלום שמעון פרס נשא נאום בבונדסטאג ביום השואה.
לפני פלישתה של רוסיה לאוקראינה, וגנקנכט הגנה באופן בולט על רוסיה ועל נשיאה ולדימיר פוטין, בטענה שבעוד ארצות הברית ניסתה "להעלות באוב" את הפלישה לאוקראינה, "לרוסיה אין למעשה עניין לצעוד לתוך אוקראינה".
לאחר שרוסיה פתחה בפלישה ב-24 בפברואר 2022, טענה וגנקנכט כי שיקול דעתה היה שגוי.
וגנקנכט התנגדה לסנקציות נגד רוסיה, ובנאום בספטמבר 2022 האשימה את ממשלת גרמניה ב"פתיחת מלחמה כלכלית חסרת תקדים נגד ספק האנרגיה החשוב ביותר שלנו".
לפני המלחמה, יותר ממחצית מהגז של גרמניה סופק על ידי רוסיה.
בחודש מאי הצביע מפלגת השמאל בעד סנקציות כלכליות נגד רוסיה.
ב-10 בפברואר 2023, החלה לקרוא למשא ומתן עם רוסיה ולהפסקת משלוחי הנשק לאוקראינה.
בעצרת השלום הזו בהשתתפותה, ב-25 בפברואר, השתתפו גם קבוצות ימין קיצוני.
באביב 2024, בשני ראיונות, קישרה וגנקנכט את קריאתה לקיים משא ומתן לשלום בין אוקראינה לרוסיה עם ההצעה שהאוכלוסייה באזורים הכבושים על ידי רוסיה באוקראינה תצביע על שיוכה הלאומי במשאל עם שיפוקח על ידי האו"ם.
נוסף על כך, היא תיארה כיצד יכול להיראות הסכם שלום, ולא שללה מתן ערבויות ביטחוניות או התחייבות צבאית לספק לאוקראינה סיוע צבאי במקרה שרוסיה תפר הסכם שלום.
לדבריה, היא יכולה לדמיין את סין, טורקיה או צרפת כמעצמות ערבות להסכם.
בנוסף, קראה לנצל את "הקשר של גרהרד שרדר לנשיא רוסיה" לצורך המשא ומתן.
בדצמבר 2024 הכריזה וגנקנכט כי היא "מגנה את המלחמה הזו".
היא "מחשיבה פוליטיקאים שפותחים מלחמות – וזה חל גם על ולדימיר פוטין – כפושעים".
במהלך מלחמת חרבות ברזל, תיארה וגנקנכט את רצועת עזה כ"כלא באוויר הפתוח".
בראיון באוגוסט 2024 היא הצהירה: .
היא גם הצהירה כי יש צורך בהפסקת אש.
בתגובה להתקפות המיניות בקלן ב-2015, קבעה וגנקנכט כי "מי שמנצל לרעה את זכותו לאירוח, ויתר על זכותו לאירוח".
הצהרה זו ספגה ביקורת כמעט פה אחד בקרב עמיתיה למפלגה ולקבוצה הפרלמנטרית, אך זכתה לשבחים מכמה ב-AfD.
ב-28 במאי 2016, פעיל מהקבוצה האנטי-פשיסטית "Torten für Menschenfeinde" (תרגום מילולי: "עוגות לאויבי האנושות") הטיח עוגה אל פרצופה של וגנקנכט בישיבת מפלגת השמאל במגדבורג בתגובה לקריאותיה של וגנקנכט להגביל את מספר פליטים.
וגנקנכט מתחה ביקורת על מדיניות הפליטים של אנגלה מרקל, בטענה שממשלתה לא סיפקה את רמות התמיכה הפיננסית והתשתית הנדרשת כדי להימנע מהלחץ הגובר על הרשויות המקומיות ושוק העבודה, ובכך החריפה את המתיחות בחברה.
היא גם טענה שמדיניותה של מרקל גרמה לפיגוע הדריסה בברלין ב-2016.
וגנקנכט התחתנה עם איש העסקים ראלף-תומאס נימאייר במאי 1997. ב-12 בנובמבר 2011, הפוליטיקאי אוסקר לפונטיין הצהיר בפומבי שהוא ווגנקנכט הפכו ל"חברים קרובים".
באותה העת, וגנקנכט ולפונטיין כבר נפרדו מבני הזוג שלהם.