tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הכוכב השליט של מזל טלה הוא מאדים (מארס).
מזל עקרב הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל עקרב" הוא מי שנולד בין 23 באוקטובר לבין 21 בנובמבר.
במסורת היהודית מתייחס מזל עקרב אל חודש חשוון.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל עקרב לחודש תשרי.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל עקרב האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית העקרב לבין אזור השמיים של מזל עקרב בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
זהו העקרב שהרג את אוריון – הצייד.
בשמים, העקרב זורח בדיוק כאשר אוריון שוקע כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד.
זוהי מערכת בולטת, בפרט בחצי הכדור הדרומי.
הכוכבים הבהירים שלה הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים" בשל צבעו האדום החזק מאוד).
מזל עקרב הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל סרטן ומזל דגים.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקבועים, יחד עם מזל שור, מזל אריה ומזל דלי.
הכוכב השליט של מזל עקרב הוא פלוטו, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית, ובאסטרולוגיה ה"קלאסית", עוד לפני גילויו של פלוטו, השתמשו (ועדיין משתמשים) בכוכב מאדים במקומו, כיום משתמשים במאדים כשליט משני למזל עקרב.
הבית האסטרולוגי של מזל עקרב הוא הבית ה-8 שמסמן חיים ומוות ומאבקים רגשיים.
מזל אריה הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל אריה" הוא מי שנולד בין 23 ביולי ל־22 באוגוסט.
במסורת היהודית מתייחס מזל אריה לחודש אב.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל אריה לחודש תמוז.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור השמיים, המוקצה למזל אריה האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית האריה לבין אזור השמיים של מזל אריה בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
במיתולוגיה היוונית מזוהה המזל עם האריה הנימאי שנשחט על ידי הרקולס כאחת ממטלותיו, והושם על כיפת השמיים.
מזל אריה הוא אחד משלושת מזלות יסוד האש, יחד עם מזל טלה ומזל קשת.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקבועים, יחד עם מזל שור, מזל עקרב ומזל דלי.
הכוכב השליט של מזל אריה הוא השמש.
המזלות המתאימים למזל אריה הם מזל טלה, מזל קשת, מזל מאזניים, מזל תאומים ומזל דלי שזהו המזל המשלים למזל זה.
מזל מאזניים הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן/בת מזל מאזניים" הם מי שנולדו בין 23 בספטמבר לבין 23 באוקטובר.
במסורת היהודית מאזניים הוא מזלו של חודש תשרי.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל מאזניים לחודש אלול.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור כוכבי השמיים של מזל מאזניים האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קבוצת הכוכבים מאזניים לבין אזור השמיים של מזל מאזניים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
היות שמזל מאזניים הוא חדש יחסית, ישנה התייחסות אליו רק במיתולוגיה היוונית המאוחרת.
נאמר כי אלת המאזניים היא אלת הצדק אסטראה.
מזל מאזניים הוא אחד משלושת מזלות יסוד האוויר, יחד עם מזל תאומים ומזל דלי.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל טלה, מזל סרטן ומזל גדי.
הכוכב השליט של מזל מאזניים הוא נוגה (ונוס).
באסטרולוגיה המערבית "בן/בת מזל גדי" הם מי שנולדו בין 22 בדצמבר לבין 20 בינואר (לערך).
במסורת היהודית מתייחס מזל גדי אל חודש טבת.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל גדי לחודש כסלו.
כיום אין חפיפה בין קונסטלציית הגדי לבין אזור השמיים של מזל גדי בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
במקור היה מזל הגדי מקושר אל "גדי הים", חיה מיתולוגית שחציה העליון הוא גדי וחציה התחתון הוא דג.
באחד הסיפורים כאשר הותקף פאן, אל הרועים במיתולוגיה היוונית, על ידי המפלצת טיפון, ירד פאן אל הנילוס, שם פלג גופו העליון אשר היה מעל המים נשאר גדי, וחלקו התחתון אשר היה תחת המים הפך לדג.
מזל גדי הוא אחד משלושת מזלות יסוד האדמה, יחד עם מזל שור ובתולה.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינלים, יחד עם מזל טלה, מזל סרטן ומזל מאזניים.
הכוכב השליט של מזל גדי הוא שבתאי.
מזל דגים הוא אחד המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל דגים" הוא מי שנולד בין 19 בפברואר לבין 20 במרץ (לערך).
במסורת היהודית מתייחס מזל דגים אל חודש אדר.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל דגים לחודש שבט.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל דגים האסטרולוגי.
בימינו אין חפיפה בין קונסטלציית הדגים לבין אזור השמיים של מזל דגים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
במיתולוגיה היוונית אלו הדגים אליהם שינו את צורתם אפרודיטה וארוס במטרה לחמוק מהטייפון המפלצתי.
הדגים מתוארים כשהם קשורים יחדיו כדי שלא יאבדו זה את זה.
מזל דגים הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל סרטן ומזל עקרב.
הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל תאומים, מזל בתולה ומזל קשת.
הכוכב השליט של מזל דגים הוא נפטון, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית ובאסטרולוגיה ה"קלאסית", עוד לפני גילויו של נפטון, השתמשו בכוכב צדק במקומו.
מזל דלי הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן/בת מזל דלי" הם מי שנולדו בין 21 בינואר לבין 18 בפברואר (לערך).
במסורת היהודית מתייחס מזל דלי אל חודש שבט.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל דלי לחודש טבת.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל דלי האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הדלי לבין אזור השמיים של מזל דלי בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
מזל הדלי, במקור הלועזי מסומל על ידי אדם הנושא כד מים – "Aquarius".
ייתכן שהמזלות דלי ומאזניים מוזכרים בנבואת "נחמו נחמו עמי":
אין התייחסות למזל זה בספר הזוהר.
בספר יצירה מופיעה רשימת כל המזלות:
במיתולוגיה היוונית דמותו של נושא המים קושרה אל פוסידון, אל הים במיתולוגיה היוונית אשר שולט במים.
מזל דלי הוא אחד משלושת מזלות יסוד האוויר, יחד עם מזל תאומים ומזל מאזניים.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקבועים, יחד עם מזל שור, מזל אריה ומזל עקרב.
הכוכב השליט של מזל דלי הוא אורנוס, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית.
באסטרולוגיה ה"קלאסית" – עוד לפני גילויו של אוראנוס – השתמשו בכוכב שבתאי במקומו.
המזלות המתאימים למזל דלי הם מזל תאומים, מזל מאזניים, מזל קשת, מזל טלה ומזל אריה שזהו המזל המשלים למזל זה.
מזל סרטן הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל סרטן" הוא מי שנולד בין 21 ביוני ל-22 ביולי (לערך).
במסורת היהודית מתייחס מזל סרטן לחודש תמוז.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל סרטן לחודש סיוון.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור השמיים, המוקצה למזל סרטן האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הסרטן לבין אזור השמיים של מזל סרטן בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
במיתולוגיה היוונית, הסרטן נשלח על ידי הרה כדי להפריע להרקולס במלחמתו נגד ההידרה.
על אומץ ליבו, קבעה אותו הרה בכוכבים.
מזל סרטן הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל עקרב ומזל דגים.
הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל טלה, מזל מאזניים ומזל גדי.
הכוכב השליט של מזל סרטן הוא הירח.
"מזל גדי" הוא אלבום הסולו השני של הזמר אריק איינשטיין, אשר יצא בשנת 1968. זהו האלבום הראשון בו שיתף פעולה עם שלום חנוך.
איינשטיין וחנוך החלו לעבוד על האלבום לאחר התפרקות להקתו של איינשטיין, "החלונות הגבוהים", בעקבות פגישתם באחת מהופעות "החלונות הגבוהים" והתרשמותו של איינשטיין מחנוך, שהשתחרר אז משירות בלהקת הנח"ל.
באותה תקופה התגבשה חבורת לול, שכללה אז את אריק איינשטיין, צבי שיסל, שלום חנוך, אורי זוהר, בועז דוידזון, אלונה איינשטיין, ג'וזי כץ, יהודית סולה, ליהי חנוך ואחרים.
באותה שנה הוקמה חברת ההפקות הגר שהייתה החברה שהפיקה את כל הסרטים, תוכניות טלוויזיה, אלבומים ועוד.
החברה פעלה עד להתפרקות החבורה.
האלבום הוקלט בשנת 1968 ומכיל 12 שירים שהולחנו במיוחד על ידי חנוך, ולשישה מהם חנוך גם כתב את המילים.
שישה שירים נוספים נכתבו בידי חברו של חנוך מקיבוץ משמרות, מאיר אריאל, המשוררות מרים ילן שטקליס ולאה גולדברג ובידי איינשטיין עצמו.
ליוותה את איינשטיין "תזמורת סי בי אס ישראל" בניצוחו של המוזיקאי אלכס וייס, שגם עיבד את השירים והפיק מוזיקלית את האלבום כולו.
האלבום קרוי "מזל גדי", המזל בו נולד איינשטיין.
מאז הוקלט האלבום הפכו חלק משיריו לנכסי צאן ברזל של המוזיקה הישראלית.
עדות לכך בביצועים הרבים להם זכו במהלך השנים, בין השאר על ידי ג'וזי כץ ושמוליק קראוס, יהודית רביץ, שלום חנוך ושבק ס'.
אריק איינשטיין - שירה, מילים (2,7)
אלכס וייס - ניצוח, עיבודים, הפקה מוזיקלית, פסנתר וצ'מבלו
שלום חנוך - כל הלחנים, קולות רקע, מילים (4,5,6,8,10,12), גיטרה אקוסטית ב"כהה כהה" ו"האיש ששקע עם השמש"
חנן יובל - קולות רקע
שמוליק ארוך - גיטרת בס
אהר'לה קמינסקי וזהר לוי - תופים וכלי הקשה
אבנר כץ - עיצוב עטיפת האלבום
בשנת 2019, עלה באופרה הישראלית תל אביב-יפו המופע "בחזרה למזל גדי" במסגרת סדרת "השתקפויות", ובו ביצעו אמנים מפורסמים את שירי האלבום לעיבודים חדשים שחיבר שלומי שבן.
בין האמנים היו שלום חנוך, אסתר רדא, אלון עדר ועוזי נבון.
מזל הוא כינוי למאורעות המתרחשים מבלי שלאדם תהיה שליטה על התרחשותם, אך קיימת אמונה כי ישנו גורם כלשהו המשפיע עליהם (לטוב או לרע – בהקבלה "מזל טוב" ו"מזל רע").
מקור המושג הוא ב"גלגל המזלות" אשר על פי אמונת האסטרולוגיה משפיעים על גורלם של בני האדם.
לפעמים משתמשים במילה "מזל" כחלק מביטוי או צמד מילים, לפעמים בקשר חיובי כמו למשל "מזל טוב", שהוא ביטוי שמשתמשים בו כברכה לאדם בעל אירוע משמח כמו יום הולדת או חתונה.
אך ייתכן גם שימוש בהקשר שלילי כמו "" שמבטא מצב שבו קורה לאדם אירוע שאינו משמח שהוא לא התכונן אליו.
המילה "מזל" עשויה לציין הן אירועים חיוביים ("מזל טוב") והן שליליים ("מזל רע"), אך בעברית החדשה יש לה קונוטציה חיובית חזקה, ולמילה "מזל" לבדה יש משמעות חיובית על פי רוב.
האמונה בקיומם של צעדים מסוימים הגורמים למזל טוב וצעדים אחרים הגורמים למזל רע, נחשבת על ידי רבים לאמונה טפלה.
אנשים מייחסים משקל למזל באירועים יומיומיים, ובפרט מיוחס לו משקל רב במשחקי מזל (כגון הימורים), שהזכייה בהם אקראית לחלוטין (בתנאי שהאדם בחר להשתתף במשחק), או תלויה במידה רבה באקראיות.
אחת הגישות הרציונליות למזל היא יישום חוקי ההסתברות, והימנעות מאמונות שהמדע אינו תומך בהן.
התומכים ברציונליות סבורים כי האמונה במזל נובעת מהסקת מסקנות שגויה או ממשאלות הנובעות מהרהורי הלב.
לפי תפיסת עולם זו, לבנה הנופלת על ראשו של אדם ההולך ברחוב, אינה תולדה הנובעת ממזלו של האדם, כיוון שמבחינה סטטיסטית, כל אדם ההולך ליד בניין עלול להיפגע מנפילת לבנה על ראשו, לפיכך ההסתברות מושפעת רק מקשרים בין גורמים סיבתיים.
גישה רציונלית נוספת למזל היא התייחסות אליו כאל אוסף הדברים שקורים לאדם הנמצאים מעבר לשליטתו.
גישה זו כוללת אירועים שקורים במקרה, כגון מקום לידתו של אדם.
לפי דפוס זה ניתן להבדיל בין שלושה סוגים של מזל:
מזל מולד, שהוא מזל בעל גורמים שנמצאים מעבר לשליטתו של האדם מפני שאין הוא יכול לשנותם.
מקום לידתו והגנטיקה של האדם הם דוגמאות לכך.
מזל נסיבתי, מזל בעל גורמים שאי אפשר לשלוט בהם מפני שהם מתרחשים באופן אקראי, כגון תאונות ומגפות.
מזל משתנה, מזל בעל גורמים שאי אפשר לשלוט בהם מפני שהם מהווים תוצאה קפריזית שנובעת מפעולות שונות.
דוגמה טיפוסית לכך היא זריקה של אבן מעל לצוק.
אם האבן תפגע באדם הנמצא למטה, הדבר יקרה כתוצאה מגורמים רבים שאינם בשליטת זורק האבן.
יש שאינם מאמינים בקיומו של מזל, אך עם זאת רואים בו גורם המעודד חשיבה חיובית ומשנה את תגובות האדם ותפיסת עולמו לטובה, באופן הדומה לפעולת פלצבו.
לפי תפיסה זו, אנשים המחשיבים עצמם לבני-מזל יוכלו ליהנות מנקודת מבט אופטימית על החיים, המקנה מראה שמח וקשרים חברתיים מספקים הידועים כמגנים מבחינה סטטיסטית מפני מחלות הקשורות למתח נפשי.
על כן, בראייה סטטיסטית, מתוך הנחה כי מאורעות "טובים" ו"רעים" מתרחשים באופן אקראי לכל אדם, הרי שאדם המאמין במזל טוב – אופטימיסט – יהנה מבריאות טובה יותר מאשר לו היה מסגל לעצמו נקודת מבט פסימית האופיינית למאמינים במזל רע.
אחרים, כמו ז'אן-פול סארטר וזיגמונד פרויד, האמינו כי האמונה במזל קשורה לתפיסת השליטה של אדם באירועים בחייו.
לתפיסתם, האמונה במזל מאפשרת לאנשים לברוח מאחריות אישית למעשיהם ומאחריות לתוצאות הנלוות, וזאת על ידי היתלות במושגים כגורל או מזל הנמצאים מחוץ לשליטתו של האדם.
קיימות ביהדות דעות שונות בעניין האופן והמידה שבה משפיע המזל על האדם.
נחלקו בכך הראשונים: יש הסבורים שהאדם מונהג על פי גלגל הכוכבים ויש סוברים שמזל מלשון 'נזל' ואין קשר לבין גלגל הכוכבים, ולכך כל שיטה מבארת את דברי התלמוד בצורה שונה.
בתלמוד הבבלי מובאת מחלוקת בעניין: רבי חנינא טען כי "מזל מחכים, מזל מעשיר, ויש מזל לישראל", ורבי יוחנן חלק, וטבע את האימרה המפורסמת "אין מזל לישראל".
זאת על פי נבואת ירמיהו:
אמנם, גם לפי רבי יוחנן, המזלות משפיעים על בני האדם, אך בכוחו של היהודי להשתחרר מגזירות הכוכבים על ידי קיום המצוות, כי בכך הוא דבק באל שהוא נעלה ממערכת הכוכבים השולטת בדרך כלל על גורלו של האדם.
לפי התיאור בתלמוד, נראה שרב (כפי שהובאו דבריו על ידי רב יהודה) סבר שאברהם אבינו האמין במזל, וצפה בכוכבים שהוא לא יוליד בן מאשתו שרה, והקב"ה עשה מעשה כדי לשלול ממנו אמונה זו ולהוכיח לו שאיננו תלוי במזל.
מנגד, את שינויי השמות המצויים בתנ"ך (אברם–אברהם, שרי–שרה וכו') (שינויים שבאו בעקבות ציווי אלוהי), פירשו חז"ל כשינוי המזל המשפיע על האדם.
המזל מתואר לפעמים כדמות אשר מושפעת מהאירועים שמתרחשים בעולם.
למשל, בסוף ספר דניאל, מתואר מחזה "האיש לבוש הבדים", ונאמר שם כי האנשים שהיו עם דניאל .
בתלמוד, הסביר רבי ירמיה את הסיבה לכך, בטענה כי אף על פי שהם לא ראו את מה שראה דניאל, מזלם ראה, – ועל כן נפלה עליהם חרדה.
גם את שינוי מקומו של האדם ראו חז"ל כדבר העשוי לשנות את מזלו של האדם, ומדבריהם נפוץ הביטוי משנה מקום משנה מזל.
מזל בתולה הוא אחד המזלות שבגלגל המזלות.
"בן מזל בתולה" הוא מי שנולד בין 23 באוגוסט לבין 22 בספטמבר.
במסורת היהודית מתייחס מזל בתולה לחודש אלול.
בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל בתולה לחודש אב.
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת בשמיים בין הכוכבים המייצגים את מזל בתולה האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הבתולה לבין אזור השמיים של מזל בתולה בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
לא ידוע בוודאות את מי בדיוק הבתולה אמורה הייתה לסמל.
במשך ההיסטוריה היא קושרה כמעט עם כל האלות הבתולות כמו ענת, אישתר, איזיס ואתנה.
במיתולוגיה היוונית, בדרך כלל היא מקושרת עם אלת הצדק אסטראה, אשר עזבה את הארץ בגלל סלידתה מרשעותם של בני האדם.
מאזני הצדק שלה הפכו למזל הבא, מאזניים.
מזל בתולה הוא אחד משלושת מזלות יסוד האדמה, יחד עם מזל שור ומזל גדי.
הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל תאומים, מזל קשת ומזל דגים.
הכוכב השליט של מזל בתולה הוא כוכב חמה (מרקורי).
מזכרת משה היא שכונה בנחלאות שבירושלים שנוסדה בשנת 1882, ובנייתה הושלמה בשנת 1885, הודות לסיוע הכספי שקיבלה מ'קרן משה מונטיפיורי', שהוקמה בשנת 1874, במלאת תשעים שנה לנדבן היהודי-בריטי משה מונטיפיורי.
השכונה נועדה לציבור תושבים אשכנזים, בעוד שהשכונה הסמוכה, אהל משה, שנוסדה כשנה אחריה מכספי הקרן, נועדה לספרדים.
'קרן משה מונטיפיורי' שמה לה למטרה לסייע ליהודי ארץ ישראל על ידי עידוד פעולות יצרניות.
הקרן סייעה ליהודי ירושלים לבנות שכונות מחוץ לחומות העיר, במסגרת הלוואה ארוכת טווח ללא ריבית.
חמש שכונות נבנו באופן זה, וכולן נושאות את שמו של מונטיפיורי: מזכרת משה, אוהל משה, ימין משה, זיכרון משה וקריית משה.
על כך כתב ש"י עגנון בספרו 'תמול שלשום': "וכל מקום שם בירושלים נקרא משה: אוהל משה, וזיכרון משה, וימין משה, ומזכרת משה.
מבקש אתה ללכת לאחד ממשה אלה, אך שוכח אתה אותה מילה קטנה שנטפלה למשה, ואתה הולך ממשה למשה, ואין אתה מגיע למשה זה שרצית".
השכונה גם הוזכרה בשירו של דן אלמגור "ירושלים שלי": "אמר הרוכל ממזכרת משה/ירושלים שלי/היא מחנה יהודה בערב חגים/ שבת של פפיטס קללות נהגים/וחומוס של רחמו וריח דגים/וחומוס של רחמו וריח דגים/כביסה על הכביש ומקלחת מדלי/ירושלים שלי".
מזכרת משה נבנתה על קרקע שהייתה שייכת לשכונה הסמוכה, משכנות ישראל, אשר מקימיה לא הצליחו לבנותה במתכונת הגדולה שאליה קיוו.
השכונה נבנתה כחצר צרה וארוכה, המוקפת בתים הצמודים זה לזה וסוגרים עליה.
התוכנית המקורית הייתה לטפח חצר זו לכדי גן ירק שופע, עטור צמחים, עצי אקליפטוס ואף מזרקה קטנה.
אך בפועל החצר נותרה ריקה ומוזנחת, ונוצלה לבורות מים רבים.
מכתב תלונה שפרסם יהודי ירושלמי בשנת 1885 בדפי עיתון 'הצבי' לאליעזר בן-יהודה, מלמד כי השכונה וסביבותיה היו אז מלוכלכים ומוזנחים, כנראה בשל חוסר מודעות של תושביה, יוצאי העיר העתיקה, להיגיינה וניקיון.
הנהלת הקרן התריעה בפני התושבים, כי מי שלא יקפיד על הניקיון (פינוי אשפה, הטלת שפכים במקומות הראויים וכו') יגורש מהשכונה.
נראה שהאזהרה הועילה, כי השכונה הלכה והתבססה, ואף נפתחו בה בתי עסק זעירים, כמו חנות לממכר פחמים, חנות יינות, מצחצח נעליים, מאפייה ועוד.
בית הכנסת 'חסד ורחמים' הוקם בשנת 1925 על ידי בני משפחות ספרדיות וותיקות מהעיר העתיקה.
חזיתו של בית הכנסת מעוטרת בדלת מתכת ועליה סמליהם של 12 שבטי ישראל, וכן דלת מפוארת בעזרת נשים, שעליה תבליט עם מלות הפרק "אשת חיל מי ימצא" (משלי).
כיום שוכנים בחצר מתקני ציבור כמו מקלט, מגרש כדורסל וגן ילדים, וכן כמה גמ"חים בתי תבשיל לעניים.
מ"חלום האקליפטוסים" נותרו רק שניים בצפון החצר, ושורשיהם נוגעים בתשתיות הצנרת.
בסמוך שוכן מבנה ששימש עם הקמתו ב-1938 כמועדון נוער.
כיום נקרא המקום בשם 'בית וינר', ומשמש כמרכז "ארץ מורשת", ובו חדרי לימוד, ספרייה וארכיון המתעד את השכונות באזור.
התזה הבסיסית של המסמך הייתה כי גידול אוכלוסין במדינות המתפתחות מהווה סכנה ביטחונית לארצות הברית, משום שהוא יוביל לחוסר יציבות פוליטית ואזרחית בייחוד בארצות המתפתחות שבהן יש פוטנציאל לצמיחה כלכלית.
שלוש עשרה מדינות מופיעות בדו"ח כבעייתיות במיוחד עבור ארצות הברית במובן של האינטרסים הביטחוניים: הודו, בנגלדש, פקיסטן, אינדונזיה, הפיליפינים, תאילנד, טורקיה, ניגריה, מצרים, אתיופיה, מקסיקו, קולומביה וברזיל.
בדו"ח מוצגות אלה כמדינות שיתרמו ל-47% מהגידול באוכלוסייה העולמית.
הדו"ח תומך בקידום ההשכלה ואמצעי המניעה ואמצעים נוספים של שליטה בגידול האוכלוסין.
הדו"ח מעלה את השאלה שמא על ארצות הברית לשקול הקצאה מועדפת של עודפי מזון למדינות המטיבות יותר לשלוט בגידול אוכלוסייתן.
מזכרת היא חפץ הנרכש או ניתן כמתנה לשם סימול הזכרונות המקושרים אליו.
המונח "מזכרות" מקושר לרוב למוצרים הנמכרים בחנויות מתנות ומזכרות לתיירים, אך מזכרת יכולה להיות כל חפץ העשוי לשמש מושא אספנות, שאדם מביא עמו בשובו מטיול, מסע או אירוע.
לחפץ עצמו עשוי להיות ערך אישי של סימול חוויה מהעבר המעוררת זיכרון רצוי מסוים.
מזכרות הנמכרות לתיירים כוללות לרוב מידע על המיקום (שם המקום, מפה) או דימויים ויזואליים אופייניים כגון מבנים, נופים, אתרי תיירות, פריטי פולקלור ואמנות מקומיים וכדומה.
מכירת מזכרות משרתת את הכלכלה המקומית באופן ישיר וכן עשויה לתרום לתיירות חוזרת או נוספת למדינה, בדומה לפרסום מ"פה לאוזן".
מזכרות מעוצבות לרוב באופן שמתאים לאספנות.
עיצובים נפוצים הם גלויות, מיניאטורות של מונומנטים, תמונות ותבליטים שבחלקם האחורי מגנט המיועדים להצמדה למקרר, כלים כגון ספלים, כפיות, מאפרות, אצבעונים, פעמונים, מחזיקי מפתחות, כלי כתיבה.
גם אביזרי אופנה ולבוש משמשים כמזכרות כאשר מודפסים עליהם דימויים אופייניים.
בעיקר משמשים למטרה זו חולצות טי, כובעים, סינרי מטבח וצעיפים.
ביניהן כלולות מזכרות מאירועים היסטוריים (פיסות בטון מחומת ברלין נאספו עם הפלתה, תרמילי פגזים שימשו כאגרטלים בבתים ישראלים רבים לאחר מלחמת ששת הימים) ומאירועי ספורט, תרבות ובידור (כרטיס כניסה, תוכניה, סיכות בגד, פוסטרים).
במדינות רבות מקובל לתת מזכרות לאורחי אירועים משפחתיים כגון חתונה, בר מצווה, ברית מילה וכדומה.
המזכרות כוללות הן עיצובים הדומים לעיצובי מזכרות תיירים (מיניאטורות, מגנטים, סימניות) והן צילומים מהאירוע, ממוסגרים או בהדפסה על מגנט.
באירועים בעלי הקשר דתי או מסורתי יש לעיתים מזכרות אופייניות כגון מחזיק מפתחות עם ספרון תהילים או תורה, חמסה.
מזל סרטן היא דרמה קומית אמריקאית מקורית, בכיכובה של לורה ליני.
הסדרה עלתה לשידור ב-16 באוגוסט 2010 ברשת שואוטיים.
הסדרה משכה קהל גדול ביותר לשואוטיים מזה שמונה שנים, וב-31 ביולי 2012 חודשה לעונה רביעית ואחרונה בת 4 פרקים באורך כשעה, ששידורה החל ב-29 באפריל 2013 והסתיים ב-20 במאי 2013.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הוט 3.
הסדרה עוקבת אחר מורה בשם קתי ג'יימיסון (ליני) – אישה מאופקת ואמא, שאובחנה כחולת סרטן (מלנומה).
המחלה מאלצת אותה באמת לחיות בפעם הראשונה בחייה.
בהתחלה היא בוחרת לשמור על כך בסוד מבני משפחתה, ומתנהגת בדרכים שהם מוצאים יותר ויותר תמוהות ומוזרות.
לאט לאט היא מוצאת את ההומור במערכות היחסים הייחודיות הרבות בחייה.
קת'רין "קתי" ג'יימיסון (לורה ליני)
שון טולקי (ג'ון בנג'מין היקי)
ד"ר טוד מאואר (ריד סקוט)
מזכרת בתיה סילברבקס היא קבוצת פוטבול אמריקאי המייצגת את אזור השפלה, הקבוצה הוקמה ב-2012, והיא חלק מליגת הפוטבול הישראלית.
נוסדה ב-2012 תחת השם רחובות סילברבקס ובשנותיה הראשונות הייתה משויכת לעיר רחובות, אך ב-2014 שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה.
שם הקבוצה ניתן על שם זכר הגורילה, אשר גבו הופך כסוף כאשר מתבגר, שם זה מבטא את הערכים עליהם בנויה הקבוצה, משפחתיות, שמירה ועזרה לחברי הקבוצה וכבוד הדדי.
צבעי הקבוצה הם צהוב, שחור וכסף, עם קסדה בצבע כסף.
סמל הקבוצה הוא ראש של גורילה שואגת, הסמל הוחלף בין העונה הראשונה לשנייה.
הקבוצה הוקמה על ידי ג'ו גליקמן ודביר מינץ, שני שחקנים מהקבוצות היריבות בתל אביב.
הקבוצה החלה להתאמן בחודש מרץ 2012, התקבלה כחברה בליגה הישראלית והשתתפה בעונה הסדירה של הליגה לשנה 2012/2013.
עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הסתיימה כאשר הקבוצה במקום אחרון, ללא ניצחון, עם מאזן של 10-0.
צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון וקוסטה סטולירסקי.
הקבוצה חתמה הסכם חסות עם RC Cola, ושינתה את שמה ל "רחובות RC Cola סילברבקס", העונה הסתיימה גם היא ללא ניצחונות במאזן 9-0.
צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון.
הקבוצה שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה והעבירה את פעילותה הספורטיבית למגרש האימונים בשד' רפאל סוויסה במזכרת בתיה.
צוות האימון כלל את עידו אייזיקוביץ', עינב כבשני, קוסטה סטולירסקי ותומר חזן אשר לקחו את הקבוצה ל-3 ניצחונות ועל סף עלייה לפלייאוף.
הסילברבקס ניצחו בשני המשחקים נגד המלכים מירושלים, אך לא הצליחה לנצח את הנחיל השחור מבאר שבע בבית, והעונה נגמרה עם ציפיות גדולות לעונה הבאה בעקבות ההשתפרות הניכרת של הקבוצה במהלך עונת 2015.
הקבוצה הקימה את קבוצת הנוער/תיכונים "מזכרת בתיה גורילות" בשיתוף מועצה מקומית מזכרת-בתיה.
כבר בתחילת יוני, פחות משלושה חודשים לאחר שנגמרה העונה הקודמת, נחת המאמן החדש של הסילברבקס לעונת 2015-16 - האריסון שיימס, אשר הגיע מפלורידה, ארצות הברית.
עוזרי המאמנים שמונו - שי זילברברג (מאמן הגנה), עינב קיבשני (מאמן מגנים אחוריים), ארקדי שוורץ (מאמן קבוצות מיוחדות ועוזר מאמן הגנה), אור מטלון (מאמן תופסים).
מחנה האימונים החל מיד עם הגעתו ושיטות התקפה והגנה חדשות בעלות סכמות חדשות לגמרי הותקנו בקבוצה.
הקבוצה הראתה עלייה נוספת ברמתה, במיוחד בהגנה, אך התקשתה לסיים דרייבים התקפיים עם נקודות על הלוח, והסילברבקס לא הצליחו לעמוד בקצב של היריבות.
במהלך העונה הקבוצה ניצחתה את פתח תקווה טרופרס פעמיים, בשני המשחקים, אך הפסידה פעמיים במשחקים צמודים לנחיל השחור מבאר שבע וסיכויי ההעפלה לפלייאוף קלושים, הסילברבקס תלויים אך ורק בעצמם מול יריבות קשות מעילית הליגה.
מזל (מתילדה) מוֹצֶרִי (25 בדצמבר 1894, חברון – 15 ביוני 1981, ירושלים) הייתה עיתונאית, אשת ציבור ופעילה ציונית.
המנהלת והעורכת הראשית של העיתון היהודי-מצרי "ישראל" בשנים 1933–1939. מהדמויות החשובות בתנועה הציונית במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנות ה-40 המאוחרות פעלה במסגרת ארגון עליית הנוער ויצאה לשליחויות בעיראק, צרפת ומרוקו.
לאחר קום המדינה ניהלה בית תרבות מקומי בירושלים וסייעה לקליטתם של המוני עולים.
מזל (מתילדה) מני נולדה ב-25 בדצמבר 1894 בחברון, בת למשפחת מני, ממנהיגות היישוב היהודי בעיר.
אביה היה השופט מלכיאל מני, ראשון השופטים היהודים בירושלים העות'מאנית, וסבה היה הרב הידוע אליהו מני (הרא"ם), מגדולי רבני עיראק וחברון של המאה ה-19. אמה הייתה רחל בן-טובו לוי, בת למשפחת בן-טובו, ממנהיגי עדת המערביים (יוצאי המגרב) בירושלים.
מזל חיה עם משפחתה בחברון עד גיל 5 וחונכה בתקופה זו על ברכי המסורת מפי סבתה הרבנית.
לאחר מכן עברה לירושלים והחלה ללמוד בבית הספר אוולינה דה רוטשילד.
לימים סיפרה כיצד הרגיזה לעיתים את מנהלת בית הספר, חנה לנדאו, שדרשה שבנות בית הספר ידברו באנגלית, בכך שהתעקשה על דיבור בעברית בעקבות החינוך הציוני שקיבלה מאביה מלכיאל מני.
עם זאת בהמשך נוצרו בין השתיים יחסי-ידידות טובים והן התכתבו ביניהן גם לאחר עזיבתה של מזל למצרים.
בשנת 1912, בגיל 17, היא נישאה לרופא היהודי-מצרי ד"ר אלברט מוצרי, איש עסקים עשיר ופעיל ציוני, בן לאליטה הוותיקה של יהדות מצרים.
אלברט מוצרי למד רפואה בפריז בשנות התשעים של המאה ה-19, שם הצטרף לחוגים הציונים שהתפתחו סביב פרשת דרייפוס.
הוא היה מבאי ביתו של מקס נורדאו ואף נפגש מספר פעמים עם הרצל וקיבל ממנו עותק מוקדש של ספרו "מדינת היהודים".
לאחר השלמת לימודיו הוא חזר לקהיר והמשיך בפעילות ציונית בקרב קהילתו.
אלברט ומזל נפגשו לאחר בואו של אלברט לירושלים עבור הלוויית אביו, דוד מוצרי, בהר הזיתים.
הזוג חי יחדיו בירושלים במשך שנתיים עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז נאלצו לעזוב למצרים עקב גירוש היהודים בעלי הנתינויות הזרות.
תחילה האמינו בני הזוג שעד מהרה יוכלו לחזור לירושלים, אך עם עבור השבועות והתמשכות המלחמה רכשו בית גדול בקהיר והתיישבו בה בקביעות.
לאחר התיישבותם בקהיר, החלו לעסוק בפעילות ציבורית למען מטרות יהודיות לאומיות.
לאורך השנים אירחו בני הזוג בביתם מנהיגים ציונים רבים ונציגים מארץ ישראל שביקרו במצרים, בהם חיים ויצמן, יצחק בן-צבי, מנחם אוסישקין והנריטה סולד.
בשנת 1914 היו בני הזוג ממקימי מועדון הספורט "מכבי", מועדון הספורט היהודי הראשון בקהיר.
באותה שנה יזמו בני הזוג תזמורת יהודית בקהיר, והיו מעורבים בהקמת "פדרציית ציוני מצרים" שבראשה עמד בן דודו העשיר של בעלה אלברט, יעקב (ז'אק) מוצרי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס בעלה אלברט מוצרי כרופא לצבא הבריטי והוצב באסמאעיליה, בעוד היא נותרה בקהיר לבדה, ופעלה כדי לסייע לאלפי הפליטים היהודים מארץ ישראל שהגיעו לקהיר (בעקבות גירוש בעלי הנתינויות הזרות על ידי השלטון העות'מאני).
בין יתר יוזמותיה, בשנת 1915 ייסדה תנועת צופים עבריים בשם "צופיות ציון", לנערות בגילאי 11–15, שחלקן באו מקרב המגורשים מארץ ישראל וחלקן ילידות מצרים.
התנועה עסקה בלימודי היסטוריה יהודית, מחנאות, תפירה, מוזיקה, לימודי עזרה ראשונה וספורט.
בין היתר, בנות התנועה העלו מחזה עברי שכתבה עבורן בעברית באותיות לטיניות (מכיוון שרוב החניכות לא ידעו אלפבית עברי) מעל במה קהילתית בקהיר.
כספי מכירות הכרטיסים יועדו ליישוב היהודי בארץ ישראל ששרר במצב קשה בשלהי מלחמת העולם הראשונה.
בין הנוכחים במופע הבכורה היו מכובדים מצרים, בהם מחמוד פהמי נוקראשי, לימים ראש ממשלת מצרים שנודע באנטי-ציונות שלו ועמד בראש הפלישה המצרית לארץ ישראל במהלך מלחמת העצמאות.
בראיון מאוחר מזל סיפרה בסיפוק שהיה נראה שנוקראשי נהנה מאוד מהמופע ואף עמד דום עם השמעת המנון התקווה בסופו.
במהלך שהותה במצרים למדה מזל ספרות אנגלית וצרפתית באוניברסיטת קהיר.
כך שלטה היטב בחמש שפות - עברית, ערבית, לאדינו, אנגלית וצרפתית.
בשנת 1920 ייסדה ביחד עם בעלה את העיתון התלת-לשוני "ישראל" (Israël; إسرائيل), שיצא לאור בקהיר במהדורות בצרפתית, עברית וערבית.
העיתון היה שופר לציונות במצרים ובמקביל תמך גם בתנועה הלאומית המצרית, תוך הצגת הגישה שהתנועה הלאומית היהודית יכולה להתקיים בשלום והרמוניה עם התנועות הלאומיות האחרות במזרח התיכון.
בשנת 1933 בעלה אלברט נפטר, והיא נותרה בדילמה קשה האם להמשיך בפרסום העיתון בעריכתה.
בעלה היה הרוח החיה של העיתון עד אותה עת, והוצאת העיתון לאור הייתה כרוכה בהוצאות רבות שהכבידו על בני הזוג.
למרות הקשיים היא החליטה להמשיך להוציא את העיתון לאור ונטלה על עצמה את תפקיד המנהלת בפועל של העיתון והעורכת שלו, ובכך הייתה לאחת הנשים הראשונות במצרים שערכה ועמדה בראשות עיתון.
במצרים המודרנית היו עיתוני נשים בראשם עמדו נשים, אך אישה העומדת בראש עיתון שאינו מיועד לנשים בלבד הייתה תופעה חריגה אף בקנה מידה עולמי באותה תקופה, ועל אחת כמה וכמה בעיתונות היהודית והמצרית.
כדי להתגבר על קשיי המימון של העיתון מזל פעלה רבות בשתדלנות כדי למצוא מממנים, ואף השיגה עבורו הקצבה קטנה מהממשלה המצרית.
היא ערכה שינויים בעיתון כדי להגדיל את היצע הקוראים שלו לרבות קהל הקוראים הלא-יהודי, וכן הגדילה את מספר עמודיו של העיתון.
העיתון בעריכתה המשיך במגמותיו האידאולוגיות הקודמות, ואף נהפך לקהילתי פחות באופיו ולאידאולוגי-ציוני ולוחמני יותר.
השנים שבהן מזל עמדה בראשות העיתון היו שנים של תעמולה פשיסטית איטלקית וגרמנית עזה במצרים, והעיתון התבלט בהתנגדותו לתעמולה הפשיסטית.
לא פעם זומנה למשרד הפנים המצרי בדרישה שתפסיק את הפרסומים כנגד גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית בעיתונה.
בשנת 1939 העיתון נתבע דיבה על ידי קונסוליית איטליה בקהיר, וזאת בצירוף עם המצב הכלכלי המתדרדר של העיתון והאווירה הציבורית המשתנה במצרים כלפי הציונות והיהודים הביאו את מזל מוצרי להחלטה לסגור את העיתון ולשוב לארץ ישראל.
לפני נסיעתה היא דאגה למזג בין העיתון לבין עיתון יהודי-ציוני צעיר אחר בשם "לה טריבון ז'ואיב" (La Tribune Juive), שבמידה רבה היה ממשיך דרכו של "ישראל".
מוצרי עצמה נהגה לפרסם מאמרים בעיתון שערכה, תחילה תחת שם העט "מרים" או בעילום שם ולאחר מכן תוך חתימה בשמה.
בנוסף היא כתבה מאמרים גם לעיתונות העברית בארץ ישראל.
עם שובה לארץ ישראל היא המשיכה בפעילות ציבורית, והצטרפה לארגון עליית הנוער.
תחילה הייתה האחראית בארגון על פעילות בקרב יהדות מצרים, ומתוקף תפקידה נסעה לעיתים קרובות לקהיר ואלכסנדריה כדי לגייס כספים מאנשי עסקים אמידים למען הארגון.
לאחר מכן עברה להיות אחראית הארגון גם על פעילות בקרב יהדות עיראק.
בפברואר 1942, זמן מועט לאחר הפרהוד, היא נסעה לבגדאד כשליחה ציונית כדי לארגן עליית בני נוער יהודים מעיראק.
למוצרי היו קרובי משפחה בעיראק והיא השתמשה בדרכונה המצרי בשביל להיכנס למדינה, שהייתה אז בשליטה בריטית.
בגלל הסיכון שהיה כרוך בדבר, יצאה לעיראק תחת סיפור הכיסוי שהיא ארכאולוגית חובבת המגיעה לעיראק עבור ביקור בעתיקות בבל.
אחד החששות לפני נסיעתה היה שהיא תזוהה בתור מי ששימשה כעורכת העיתון Israël שגליונותיו נשלחו גם לעיראק, ואכן בעת שהותה בעיראק עיתונאי מקומי זיהה את שמה.
עם זאת היא המשיכה בפעילותה בעיראק עד שזמן-מה לאחר מכן נודע לה שהמשטרה העיראקית עוקבת אחריה.
ביקורה בעיראק נשא פירות והביא לעלייתם של מספר עשרות בני נוער לארץ ישראל, וכן ליצירת קשרים קבועים בין מוסד עליית הנוער לבין אנשי קשר מקומיים.
היא עזבה את עיראק לארץ ישראל במשאית דרך ירדן, ביחד עם שבעה צעירים שבחרו לעלות לארץ ישראל ביחד איתה.
עם שובה לישראל חיברה דו"ח מפורט על יהדות עיראק, ששימש בסיס להמשך הפעילות של "עליית הנוער" במדינה.
בשנים 1947–1948 נסעה לשליחות נוספת, הפעם לצרפת של לאחר מלחמת העולם השנייה.
מטרת שליחותה הייתה לסייע בהעלאתם ארצה של צעירים יהודים משארית הפליטה במסגרת תנועת הבריחה.
לאחר צרפת המשיכה את שליחותה במרוקו, שם פעלה כדי לארגן גרעיני נוער לעלייה.
בדרכה חזרה לארץ ישראל, עם ירידתה מהספינה שהובילה אותה ממרוקו לנמל ביירות, פגשה סוכן של ההגנה שהודיע לה את הבשורה על מותו בקרב של בנה היחיד, מכבי מוצרי-מני, בכיר בהגנה ובפלמ"ח וממעצבי תפיסת הביטחון של היישוב.
הבשורה הקשה והאבל שהייתה שרויה בו לא מנעו ממנה להתנדב עוד באותה שנה כאחות בבית החולים הצבאי ביפו, כדי לעבוד בשיקום פצועי מלחמת העצמאות.
לאחר קום מדינת ישראל פנתה מוצרי למשימה לאומית אחרת - קליטת עולי העלייה הגדולה של שנות ה-50. היא הקימה והפעילה בכוחות עצמה בית תרבות מקומי בשם "בקעה" בירושלים, פרסמה ביטאון שבועי עבורו, עסקה בקליטת מאות עולים חדשים, ואף כתבה מחזות עבריים שהועלו בבית התרבות על ידי עולים צעירים.
בית התרבות עסק בלימודי עברית, מנהגים ומסורת יהודית, אקטואליה והעשרה ועזרה סוציאלית.
רבים מהעולים החדשים שהיא באה בקשר עמם התקשו להתאקלם למציאות החיים בישראל ונקלעו למצוקות כלכליות וחברתיות.
כדי לדאוג לעולים היא ריכזה סביב בית התרבות פעילות רבה, בין היתר הקימה קופת מלווה קטנה לצורכי העולים, דאגה לפתרון חיכוכים ובעיות אישיות והביאה נואמים כגון יצחק רפאל מולכו, נחום לוין ויוסף קלוזנר כדי להעביר ערבי העשרה בבית התרבות.
על אישיותה הייחודית בתור "אם" הדואגת לעולים חדשים רבים המתקשים להתאקלם לחיים בישראל כתב העיתונאי אברהם חיים אלחנני:
על פעילותה זו קיבלה בשנת 1966 את תואר יקיר ירושלים.
בשנים הבאות נחלש גופה והיא צמצמה את פעילותה החברתית, עד שנפטרה בשנת 1981. מלבד בנה מכבי מוצרי-מני שנהרג במלחמת העצמאות, הייתה לה בת יחידה בשם יהודית.
מזכר בודפשט הוא מזכר מדיני שנחתם בעיר בודפשט בהונגריה ב-5 בדצמבר 1994 על פיו התפרקה אוקראינה מנשקה הגרעיני שנשאר בה מהתקופה בה הייתה המדינה חלק מברית המועצות.
צרפת וסין חתומות על הסכם עם אוקראינה בנושא זה גם הן, אך בהסכמים נפרדים.
ארצות הברית, רוסיה ובריטניה יכבדו את הגבולות הקיימים ואת השלמות הטריטוריאלית האוקראינית ויימנעו מאיום או שימוש בכוח מול אוקראינה.
הימנעות משימוש בלוחמה כלכלית על מנת להשפיע על הפוליטיקה האוקראינית.
איסור שימוש בנשק גרעיני נגד אוקראינה.
אם יעלו שאלות בנוגע להסכם זה, המדינות החתומות רשאיות להפנות שאלות בנוגע להסכם למדינות חתומות אחרות במזכר.
אוקראינה הייתה חלק מברית המועצות, ברית המועצות הייתה בתחילת דרכה מדינה מנודה בינלאומית, אך בסיומה של מלחמת העולם השנייה,
לאחר ניצחון בעלות הברית במלחמה, ברית המועצות הפכה למעצמת על ביחד עם ארצות הברית, הכוח האדיר של שתי מעצמות העל שדוגלות בדרכים פוליטיות וכלכליות שונות מאוד, גרר את העולם למלחמה הקרה, שבמסגרתה ארצות הברית וברית המועצות ניסו להשיג נשק גרעיני רב יותר על מנת ליצור הרתעה מפני הכרזת מלחמה.
ברית המועצות השיגה כמויות נשק עצומות ואחסנה חלק מהן באוקראינה.
בשנת 1991 ברית המועצות התפרקה למדינות שהרכיבו אותה.
אוקראינה הייתה אחת מהן, וכך מדינה חדשה החזיקה בכמויות נשק גרעיני עצומות, אך ללא יכולת (או רצון) להשתמש בנשק הגרעיני עקב כך שניתן לתפעלו רק דרך רוסיה, משום שהיא הייתה היחידה שהחזיקה בקודים לשימוש בנשק.
אירועים שנטען שהיו בהם הפרת ההסכם
מאז חתימת ההסכם היו מספר אירועים שנטען כלפיהם שהם הפרה של מזכר בודפשט, מכיוון שאחד הסעיפים לא בוצע.
משבר חצי האי קרים, 1994
בשנת 1990 נבחר יורי משקוב לפרלמנט של חצי האי קרים, שם הפך לאחד ממייסדיה של התנועה הרפובליקנית של חצי האי קרים.
בשנת 1994 משקוב עמד בראש גוש אלקטורלי שיועד להפוך את משקוב לנשיא חצי האי קרים בבחירות לנשיאות בשנה זו.
בבחירות עצמן משקוב ניצח בסיבוב השני את מיקולה ברחוב כאשר זכה ב-72.9% מהקולות והפך לנשיא קרים.
יורי משקוב פעל להדק קשרים עם רוסיה עד לסיפוח אפשרי של חצי האי קרים לרוסיה, וניסה ליצור איחוד צבאי ופוליטי עם רוסיה תוך התעלמות מדעת הממשלה האוקראינית שהתנגדה לכך.
הוא ניסה להזרים כספים מרוסיה, להנפיק דרכונים זרים לאוכלוסייה בקרים, ואפילו ניסה להעביר את אזור הזמן של חצי האי קרים לאזור הזמן של מוסקבה, אך האופוזיציה בקרים מנעה זאת.
משקוב מינה לתפקיד סגן ראש הממשלה את הכלכלן הרוסי יבגני סאבורוב, אך היו מחלוקות רבות על מינויו של סאבורוב לראשות ממשלת קרים, בין השאר כי לא היה בעל דרכון אוקראיני.
סאבורוב התפטר מתפקיד סגן ראש ממשלת קרים, אך לפני כן הצליח לשתק את העבודה של הפרלמנט של קרים.
בשנת 1995 הפרלמנט האוקראיני ביטל את חוקת קרים ואת תפקיד נשיא קרים, בטענה שחוקה זו פגעה בריבונות אוקראינה וסיכנה אותה.
בשנת 2013 בלארוס טענה שהסנקציות שארצות הברית הטילה על בלארוס הן הפרת ההסכם בכך שהוסכם שהמדינות החתומות על ההסכם לא ישתמשו בלוחמה כלכלית נגד אוקראינה, בלארוס וקזחסטן.
ארצות הברית טענה בתגובה שהמזכר תואם את עבודתה נגד הפרת זכויות אדם במזרח אירופה.
לאחר שבשנת 2014 סיפחה רוסיה את חצי האי קרים שהיה עד סיפוח זה בשליטה אוקראינית, טענו ארצות הברית, קנדה, בריטניה ומדינות נוספות, שמעשי רוסיה בחצי האי קרים הם הפרת המזכר, היות שזו פגיעה בריבונות ובשליטה הטריטוריאלית של אוקראינה.
רוסיה לעומת זאת טענה שהמזכר אינו חל על סיפוח זה, כי ההפרדה של חצי האי קרים הייתה מונעת על ידי משבר פוליטי וחברתי פנימי.
סמוך לפני הפלישה הרוסית לאוקראינה פנה שר החוץ האוקראיני למועצת הביטחון של האו"ם וביקש מהמדינות החברות במועצה "לקיים באופן מיידי התייעצויות לפי סעיף 6 של מזכר בודפשט" כדי לדון בפעולות דחופות שמטרתן הסלמה, כמו גם "צעדים מעשיים להבטחת ביטחון אוקראינה".
הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-24 בפברואר 2022 הייתה הפרה של ההסכם.
מזל מוסרי הוא תופעה במוסר בה אדם אחראי מוסרית לקרותם של אירועים אף בהיעדר התקיימו של מה שמכונה "תנאי השליטה".
לפי תנאי השליטה, אדם אחראי מוסרית בתנאי שהתרחשות הדברים הייתה תחת שליטתו.
היות שתנאי זה אינטואיטיבי במיוחד, טבע הפילוסוף ברנארד ויליאמס את המונח "מזל מוסרי" לתיאור התופעה בה אדם אחראי מוסרית (הן במובן של אשם/"ראוי לגינוי" והן במובן של "ראוי לשבח") לדברים שאינם תחת שליטתו.
במאמר מ-1993, הודה ויליאמס כי "כשהצגתי לראשונה את המונח מזל מוסרי, התכוונתי להציע אוקסימורון".
סביב המזל המוסרי התפתח תחום באתיקה העוסק בקשר בין מוסר לנסיבות או מזל.
במסגרת התחום, דנים הפילוסופים בשאלה כיצד אירועים שאנחנו לא יכולים לשנות, משנים את מעמדנו המוסרי.
הנושא של מזל מוסרי קשור בטבורו לאחד העקרונות המרכזיים בשאלות מוסריות, היא הבחירה החופשית.
באופן אינטואיטיבי אנחנו מטילים אשמה ואחריות על אדם שהיה מודע למעשיו ובחר לעשות אותם.
כאשר אין יכולת בחירה, במקרה הרגיל נהוג לומר כי אין אחריות מוסרית.
מה שמשנה כאשר אנחנו בוחנים אשמה של אדם הוא מה שאדם בוחר לעשות, ופחות מה שקורה במבחן התוצאה.
מזל מוסרי עוסק במקרים אשר אינם בשליטתנו, ועל כן עומדים במתח מול עיקרון זה.
פול גוגן עזב את משפחתו על מנת להמשיך את דרכו כאמן.
האם עזיבה זו נשפטת רק על סמך המעשה עצמו?
או שהצלחתו גרמה למעשיו להראות סבירים יותר.
אם אדם אחר היה עוזב את משפחתו ולא מצליח, האם מעשיו היו נצבעים בצורה אחרת?
האם אנשים שעושים מעשים יוצאי דופן מקבלים הקלות בתחום המוסרי?
האחד הגיע הביתה, והתנגש במכונית אחרת בעודו מנסה לחנות.
השני פגע בהולך רגל שקפץ לפני רכבו.
גם נהג לא שיכור היה פוגע באותו הולך רגל.
כך שהשניים פעלו בצורה שגויה, הם נכנסו לרכבם ונהגו שיכורים.
אך הנסיבות גרמו לכך שהתוצאות למעשיהם תהיינה שונות.
האחד יקבל קנס, והשני ישלח למאסר.
תומאס נייגל טבע הבחנה בין ארבעה סוגים של מזל מוסרי:
מזל מוסרי תוצאתי- שינויים בתפיסה מוסרית שלנו בהתאם לתוצאות (כמו במקרה הנהג השיכור)
מזל מוסרי תלוי נסיבות- נייגל נותן את הדוגמה של חברים במפלגה הנאצית שאשמים במעשים נוראים.
אילו היו במקרה עוברים לארץ אחרת הם לא היו עושים מעשים כאלה.
כיצד אנחנו שופטים את מעשיהם?
מזל מוסרי תלוי אופי- נייגל שואל כיצד האופי שלנו משפיע על האפשרות שלנו לבחירות מוסריות.
תכונות אופי שקיבלו בתורשה, או שנרכשו כתוצאה מחינוך.
אלה גורמים שאינם תלויים באדם עצמו.
כיצד שאלות אלו משפיעות על השיפוט המוסרי.
מזל מוסרי תלוי סביבה- זהו סוג של מזל מוסרי הכולל בעיקר את שלושת הסוגים הקודמים, והוא מעלה בכלל את שאלת השיפוט המוסרי לאור שאלות על בחירה חופשית.
האם בחיים באמת יש לנו בחירה?
וכיצד אנחנו יכולים לשפוט על סמך בחירות אלו?
הבחנות אילו הן מושא לביקורת, שכן בהיעדר רציונל להבחנה דומה כי מדובר בהבחנות אד-הוקיות.
אף שמניע עיקרי באמונה בקיומו של מזל מוסרי הוא הדוגמאות ועושרן, ישנו שיקול/טיעון שמביא ברנארד ויליאמס במאמרו "Moral Luck".
לצורך הטיעון, ויליאמס מביא דוגמה של נהג שלא התרשל (ואף יודע שאינו התרשל) אך בכל זאת הביא למותו של הולך רגל.
ויליאמס טוען שבניגוד ליושב ליד הנהג או הולך רגל שהיה עד לאירוע, הנהג אמור לחוש תחושה אחרת, הנבדלת מאשמה, אותה הוא מכנה agent regret.
אופייה של תחושה זו היא תחושה רעה הנובעת מעצם זה שהיה מעורב בפעולה.
כלומר, ויליאמס מסביר כי הנהג לא רק יחוש תחושה רעה, אלא יחוש תחושה שונה מזו שירגיש הצופה מן הצד.
אולם הטענה העיקרית של ויליאמס היא לא זו הפסיכולוגית, אלא אתית: ראוי שאותו נהג יחוש agent regret, דהיינו, עליו להרגיש רע משום ש-agency שלו הייתה מעורבת בפעולה, ואין די בצער שהיה מרגיש הצופה מן הצד.
ויליאמס מזכיר את האינטואיציה החזקה שלנו שאכן ראוי שאותו אדם יחוש agent regret, וההסבר הטוב ביותר לכך הוא שיש מזל מוסרי.
טיעון נוסף לקיומו של מזל מוסרי עניינו ההשלכה של עולם ללא מזל מוסרי.
על-פי הטיעון, קבלה מלאה של תנאי השליטה תביא להפחתה דרסטית בתחום הסוכנות האנושית.
בבסיס הטיעון עומדת ההבנה שהתוצאות בעולם מושפעות מרשת עבותה של סיבות, ורבים מהדברים שנראים כפעולות שלנו כבני אדם אינו כולו בשליטתנו.
תומאס נייגל מדגיש כי דחייה מלאה של מזל מוסרי תביא להפחתת הסוכנות עד כדי נקודה חסרת ממדים ("Extenstionless Point").
נייגל מדגיש בנקודה זו את אבחנתו של פיינברג, שאפילו רצונות וכוונות, על-פניו עניינים בגרעין הקשה של שליטת הסוכן, אינן תמיד חופשיות מגורמים סיבתיים.
כאשר שואלים שאלות של מזל מוסרי אפשר ללכת לכמה כיוונים עיקריים.
הגישה הראשונה טוענת שיש דבר כזה מזל מוסרי, ובו אנחנו מקבלים את ההנחה שגם אם אנשים ביצעו את אותו המעשה יכול להיות שהאחריות שלהם תהיה שונה בהתאם למזלם.
המזל אכן משחק תפקיד בקביעה המוסרית.
לעומת זאת הגישה המנוגדת טוענת שלאותו מעשה יש גם אותה מידת אחריות.
בשיח על המזל המוסרי יש גם טיעונים מהסוג השלישי שמנסים לטעון כי שתי הגישות צודקות, וכי הפער ביניהם נובע מטעות תפיסתית שלנו.
סוזן וולף אימצה גישה מאוחדת.
היא מפרידה בין השיפוט המוסרי של אחרים לזה של האדם עצמו, ואומרת שאף על פי שהחברה לא יכולה להאשים משהו בגלל משהו מקרי, האדם עצמו צריך לקחת אחריות על מעשיו ללא קשר למזל.
מזל מועלם (נולדה ב-1969) היא עיתונאית ישראלית.
היא משמשת כיום בין היתר פרשנית פוליטית באתר "אל-מוניטור" ומגישת התוכנית היומית "הזירה המרכזית" בערוץ הכנסת.
מועלם נולדה וגדלה במגדל העמק.
בעלת תואר ראשון בספרות עברית ובהיסטוריה של עם ישראל ותואר שני בלימודי ביטחון (במסגרת החוג למדעי המדינה) מאוניברסיטת תל אביב.
בשירותה הצבאי הייתה כתבת במחנה.
לאחר שירותה הצבאי בעיתון במחנה, עבדה ככתבת פנים במעריב.
בשנת 1998 החלה לעבוד בהארץ בסיקור משרד הפנים והשלטון המקומי.
בשנים 2003–2011 שימשה הכתבת הפוליטית של הארץ.
בשנת 2011 חזרה למעריב, ככתבת פוליטית הבכירה וכבעלת טור פוליטי שבועי.
הגישה את התוכנית "ועדת האורחים" ו"החזית החברתית" בערוץ הכנסת הישן.
כיום מגישה בערוץ הכנסת החדש את התוכנית היומית "הזירה המרכזית", בהגשה לסירוגין עם מורן אזולאי, ונוסף על כך היא פרשנית באתר אל-מוניטור לנושאים פוליטיים וחברתיים פנים ישראליים.
החל מחודש מרץ 2025 מגישה מועלם פעם בשבוע ב'כאן' תאגיד השידור הישראלי את תוכנית הערב, יחד עם המגיש רן בנימיני.
בשנת 2022 יצא לאור ספרה "צופן נתניהו", ביוגרפיה של בנימין נתניהו, בהוצאת דביר.
מועלם מתגוררת בתל אביב ואם לבת.
מזכרות הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 1989, אשר הופק על ידי פיקסאר, ובוים ונכתב על ידי ג'ון לאסיטר.
הסרט מספר על איש שלג הנמצא בתוך כדור שלג, אשר רוצה לצאת ממנו כדי לבלות עם שאר המזכרות שנקנו באותה חופשה.
הסרט הוקרן לראשונה בתלת־ממד ב-1 בספטמבר 1989 בכנס SIGGRAPH בבוסטון, ומאוחר יותר הוקרן לפני הקרנת הסרט "מוצאים את נמו" בשנת 2003. כמו כן, הסרט הופץ באוסף סיפורי צעצוע זעיר ובאוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 1. אורך הסרט הוא כ-4 דקות.
על מדף ספרים מלא במזכרות מחופשה, מתגורר איש שלג בשם ניק בתוך כדור זכוכית מאלסקה.
ניק רוצה להגיע למזכרת "סאני מיאמי" שבה נמצאת נערה יפה ובלונדינית בביקיני כחול.
כדי להגיע אליה, ניק מנסה כמה שיטות לא מוצלחות לצאת מכדור הזכוכית.
הניסיונות מגיעים לשיאם בפיצוץ חומר נפץ שגורם לכדור ליפול מהמדף.
ניק מבחין ביציאת חירום ברצפה ומשחרר את עצמו מהכדור רגע לפי שהוא נופל לתוך אקווריום.
כשהוא בא לעשות את זה, ניק רואה מזכרת של בת ים יפה מ"סאני אטלנטיס" ורץ לעברה, אך לפני שהוא מצליח להגיע אליה, הכדור מגיע לתחתית ולוכד אותו שוב.
ג'ון לאסיטר רצה לעשות סרט בסגנון צ'אק ג'ונס אשר סרטיו ידועים כסרטים אלימים ומצחיקים.
לאסיטר ציין שהסרטים המצוירים של ג'ונס היו פרועים ותוססים, אך לא היו מורכבים במיוחד.
בובי מקפרין, זמר האמריקאי, היה אחראי על פסקול הסרט, ומפני שהוא האמין בו, הוא עשה אותו בחינם.
לפי פירוש של האודיו, איש השלג הוא בן הדוד של פרוסטי איש השלג (Frosty the Snowman) מסדרת הסרטים הנושאת את שמו.
הסרט זכה למספר הפניות, ביניהן:
בסדרת הסרטים "צעצוע של סיפור" ספר בעל שם הסרט נמצא על המדף.
בסרט "למעלה" ניתן היה לראות את הבובה הבלונדינית הלובשת ביקיני כחול.
במהלך השנים 2007–2008, סדרת פרסומת שיצאה בבריטניה עבור Bupa, הציגה את מנגינת הנושא של הסרט.
שמה של אחת החנויות הנמצאות בההרפתקה הקליפורנית של דיסני, מופנה לסרט.
מזכר רצ'ינסקי היה מזכר רשמי, שחובר על ידי נציגי הממשלה הפולנית הגולה ב-10 בדצמבר 1942. המזכר נקרא על שמו של אדוארד רצ'ינסקי , שר החוץ של הממשלה הגולה ומחבר המזכר, ונחשב למסמך הראשון המתייחס מפורשות להשמדת היהודים בשטחי פולין שתחת הכיבוש הנאצי.
המזכר, שנשלח לשרי החוץ של בעלות הברית, היה הדיווח הרשמי הראשון על זוועות השואה וביקש ליידע את דעת הקהל במערב על פשעי הנאצים.
במסמך נזכרים בשמם המחנות טרבלינקה, סוביבור ובלז'ץ ומצוין כי בתחומיהם מתבצעת השמדת יהודים שיטתית.
היה זה גם המסמך הראשון שנכתב על ידי ממשלה של מדינה הנתונה לכיבוש נאצי ובו הגנה על היהודים באשר הם ולא רק על אזרחיהן היהודים.
בניסיון לחשוף את העובדות על רצח העם היהודי המתבצע בפולין הכבושה, החליטו הרשויות הפולניות, לפרסם מזכר רשמי ולצידו לפרסם חוברת מיוחדת בשפה האנגלית שתופץ באמצעות נציגים דיפלומטיים וקונסולריים של פולין.
ההחלטה הבשילה בדמות חוברת בת שישה-עשר עמודים שכותרתה "ההשמדה ההמונית של יהודים בפולין הכבושה על ידי גרמניה" (The Mass Extermination of Jews in German Occupied Poland), שכללה מבוא וארבעה מזכרים הנוגעים להשמדת האוכלוסייה היהודית בפולין תחת הכיבוש הגרמני.
המזכר החשוב מבין אלה היה "מזכר רצ'ינסקי".
מחברו של המזכר היה הדיפלומט הפולני אדוארד רצ'ינסקי ששימש כשר החוץ של הממשלה הפולנית הגולה בלונדון, על בסיס מסמכים שהכילו חומרים שהוכנו על ידי המחלקה לענייני יהודים במטה הארמייה קריובה שהועברו ללונדון במיקרופילם באמצעות השליח יאן קרסקי.
הפרטים במזכר אושרו בעדותו של קרסקי ובדוחות שהכין בשנים 1940–1942. מזכר רצ'ינסקי (שלעיתים קרובות מיוחס בטעות לקארסקי) נשלח ביום 10 בדצמבר 1942 לממשלות כל המדינות החתומות על הצהרת האו"ם ולשרי חוץ של מדינות אחרות.
המזכר הודפס על תשעה עמודים ותיאר ב-21 נקודות את הרקע לבעיה ואת מצבם הנוכחי של היהודים בפולין הכבושה, את הכרונולוגיה של מסע ההסברה שניהלה ממשלת פולין על אודות הנעשה באזור זה וקריאה לממשלות בעלות הברית לשים קץ לביצוע הפשעים.
המזכר נשלח לשרי החוץ של 26 הממשלות שחתמו בינואר 1942 על האמנה האטלנטית, שהייתה הבסיס להקמתו של האו"ם.
להלן נוסחו המלא של המזכר כפי שנשלח לשר החוץ הבריטי אנתוני אידן ב-10 בדצמבר 1942 ונכלל גם בחוברת "ההשמדה ההמונית של יהודים בפולין הכבושה על ידי גרמניה":
מזל טוב הוא שעשועון טלוויזיה ששודר בערוץ 2 בין 2002–2003, בכל פרק בתוכנית שני זוגות העומדים להינשא, הזוגות ובני משפחתיהם מתמודדים ביניהם במספר משימות שהפרס הגדול בתוכנית הוא מימון מלא של החתונה.
התוכנית זכתה להצלחה בטבלאות המדרוג.
בעונה הראשונה הנחו את התוכנית מיכל ינאי ומיקי גבע, בעונה השנייה החליף גיל ססובר את גבע.
מזל הוא סרט פנטזיה קומי אמריקאי-ספרדי בהנפשה ממוחשבת, אשר הופק על ידי סקיידאנס הנפשה וסקיידאנס הנפשה מדריד.
הסרט הופק על ידי ג'ון לאסיטר ופגי הולמס ביימה את הסרט על פי תסריט של קיאל מורי.
בסרט מדבבים איווה נובלזדה, סיימון פג, ג'יין פונדה, וופי גולדברג, פלולה בורג, ליל ריי הווארי, קולין אודונהיו וג'ון ראטזנברגר.
הסרט יצא לשירות אפל TV פלוס ב-5 באוגוסט 2022 בארצות הברית.
כאשר נערה חסרת מזל מגיעה לארץ נסתרת של מזל טוב ומזל רע, היא מתיידדת עם יצורים קסומים כדי לחשוף כוח אשר חזק יותר מהמזל עצמו.
איווה נובלזדה בתפקיד סאם גרינפילד, נערה חסרת מזל אשר מגלה על ארץ המזל.
סיימון פג בתפקיד בוב, חתול שחור אשר נהיה השותף שם סאם למסע.
ג'יין פונדה בתפקיד הדרקונית, מנהלת המזל הטוב.
וופי גולדברג בתפקיד הקפטנית, ראש הצוות של ארץ המזל.
פלולה בורג בתפקיד ג'ף, חד-קרן.
ליל ריי הווארי בתפקיד מארב, המנהל של בוב אשר מנהל חנות פרחים.
קולין אודונהיו בתפקיד גרי, שדון משאלות אשר עובד עם בוב.
ג'ון ראטזנברגר בתפקיד רוטי, שורש חסר מזל וראש עיר של המזל הרע.
אדלין ספון בתפקיד הייזל, חברתה הטובה של סאם והשותפה שלה לחדרה.
ביולי 2017, סרטי פרמאונט וסקיידאנס הגיעו להסכם רב שנתי עם Ilion Animation Studios, והכריזו על סרטם הראשון מזל עם תאריך ההפצה 19 במרץ 2021. אלסנדרו קרלוני נבחר לביים את הסרט וג'ונתן אייבל וגלן ברגר יכתבו את התסריט.
בינואר 2019, שכרו סקיידאנס הנפשה את ג'ון לאסיטר, מנכ"ל לשעבר של אולפני ההנפשה של וולט דיסני ופיקסאר, בתור ראש חברת ההנפשה.
בעקבות זאת, מנהלת פרמאונט הנפשה, מריאל סוריה, חשפה שפרמאונט לא תכלל בהפקת הסרט עם סקיידאנס הנפשה.
בעקבות זאת, Apple Original Films החליפו את פרמאונט בתור חברת ההפקה של הסרט בעוד שאפל TV פלוס תפיץ את הסרט אצלם.
בינואר 2020, קרלוני הוחלף בפגי הולמס אשר ביימה את הסרטים טינקרבל וסוד הכנפיים וטינקרבל ופיית הפיראטים בתקופה של לאסיטר.
קיאל מורי, התסריטאי של הסרטים מכוניות ומכוניות 3, נבחר לשכתב את התסריט.
באפריל 2019, אמה תומפסון נבחרה לדבב את אחת הדמויות בסרט, אולם היא סירבה לאחר ששמעה שג'ון לאסיטר יפיק את הסרט.
בפברואר 2021 ג'יין פונדה לוהקה לתפקיד הדרקונית, וביוני של אותה שנה וופי גולדברג לוהקה לתפקיד הקפטנית.
חלק מהפקת הסרט נעשתה בתקופת מגפת הקורונה.
הסרט יצא לשירות אפל TV פלוס בארצות הברית ב-5 באוגוסט 2022. הסרט היה צפוי לצאת לאקרנים ב-19 במרץ 2021 ואז נדחה ל-18 בפברואר 2022. ב-16 בדצמבר 2020, נודע כי אפל TV פלוס רכשו את הזכויות לסרטים "מזל" ו-"Spellbound".
מִזְכָּר (בלועזית: מֵמוֹרַנְדּוּם, מלטינית: memorandum"(זה) שיש לזכור", בקיצור memo , או mem, וברבים memoranda) הוא הודעה כתובה המשמשת בדרך כלל במסגרת מקצועית.
הודעות אלו הן בדרך כלל קצרות ונועדו להיות מובנות בקלות ובמהירות, במטרה לתקשר מידע חשוב ביעילות על מנת לבצע שינויים בארגון.
לעיתים נעשה שימוש גם במילה תזכיר להודעות מסוג זה.
במשפט, מזכר הוא תיעוד של תנאי העסקה או החוזה, כגון מזכר מדיניות, מזכר הבנות, מזכר הסכם או מזכר התאגדות.
בעסקים, תזכיר או מזכר משמש בדרך כלל על ידי חברות וארגונים לתקשורת פנימית בתוך הארגון, בעוד שמכתבים הם בדרך כלל לתקשורת חיצונית.
פורמטים אחרים של מזכרים כוללים הערות תדרוך, דוחות ומכתבים.
עיצוב התזכיר עשוי להשתנות לפי המשרד או המוסד.
לדוגמה, אם הנמען המיועד הוא שר בממשלה או מנהל בכיר, הפורמט עשוי להיות מוגדר בצורה נוקשה ומוגבל לעמוד אחד או שניים.
אם הנמען הוא עמית, דרישות העיצוב לרוב גמישות יותר.
האקדמיה ללשון העברית מגדירה את המילה "מזכר" כסיכּום דברים לזיכָּרון ולעדות.
למזכרים מטרות רבות, בין השאר: הבאת תשומת לב לבעיות, וסיוע בפתרונן באמצעות תקשורת ברורה ותמציתית.
מזכרים תומכים בקבלת החלטות וכדי לעזור (או לפעמים להשפיע) על מקבל החלטות לקבל החלטה טובה יותר במצב מסוים ממה שהוא יכול היה לקבל אחרת ללא הניתוח שמהזכר מספק.
מטרות נוספות כוללות: העברת מידע; יידוע החלטות, הגשת בקשה, מתן מענה לשאלה, מתן הצעה, הצגת דוח לא רשמי, הצעת פתרון לבעיה או תיעוד הפניה לשימוש עתידי.
מסמכים משפטיים רבים משתמשים במילה מזכר (memorandum), ביניהם:
מזכר הבנות סוג של הסכם בין שני צדדים או יותר, המבטא הסכמה ורצון לשיתוף פעולה בין הצדדים.
הוא משמש לעיתים קרובות במקרים בהם הצדדים אינם מבקשים לייצור עדיין התחייבות משפטית או במצבים בהם הצדדים אינם יכולים ליצור הסכם בר אכיפה משפטית.
זוהו מעין חלופה רשמית יותר להסכם ג'נטלמני.
מזכר הבנות משמש לרוב בעולם העסקים ובעולם הדיפלומטיה בין מדינות.
מזכר התאגדות המסמך המקימים תאגיד ומהווה את הסכם הבסיס שלו, ומסדיר את מערכת היחסים המשפטית בין חברי התאגיד ובינם לבין התאגיד.
מזכר הבנות הוא סוג של הסכם בין שני צדדים או יותר, המבטא הסכמה ורצון לשיתוף פעולה בין הצדדים.
לעיתים הוא משמש כחלופה רשמית יותר להסכם ג'נטלמני.
חברות וסוכנויות ממשלתיות רבות משתמשות במזכר הבנות גם כדי להגדיר את מערכת היחסים הפנימית בין מחלקות, סוכנויות או חברות מוחזקות.
ביחסים בינלאומיים, ובמשפט הבין-לאומי הפומבי נופלים מזכרי הבנות תחת הקטגוריה הרחבה של אמנות ויש לרשום אותם באוסף האמנות של האומות המאוחדות.
בפועל, ולמרות ההתעקשות של משרד האו"ם לעניינים משפטיים שהרישום ייעשה כדי להימנע מ'דיפלומטיה סודית', מזכרי הבנות נשמרים לעיתים בסודיות.
כעניין של חוק, כותרת מזכר ההבנות אינה אומרת בהכרח שהמסמך מחייב או לא מחייב על פי המשפט הבינלאומי הפומבי.
כדי לקבוע אם מזכר הבנות מסוים אמור להיות מסמך מחייב מבחינה משפטית (כלומר, אמנה), יש לבחון את כוונת הצדדים וכן את עמדת החותמים (למשל, שר החוץ מול השר לאיכות הסביבה).
ניתוח מדוקדק של הנוסח יבהיר גם את טיבו המדויק של המסמך.
בית בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) סיפק תובנה מסוימת לגבי קביעת מעמדו המשפטי של מסמך מזכר הבנות בתיק "קטר נגד בחריין", ב-1 ביולי 1994.
הסכמי תעופה בין-לאומיים הם גם סוג של מזכר הבנות.
יתרון אחד של מזכרי הבנות על פני מכשירים פורמליים יותר הוא, שמכיוון שניתן להימנע מהתחייבויות על פי החוק הבינלאומי, לעיתים קרובות ניתן ליישם אותם ללא צורך באישור חקיקה.
לפיכך, מזכרי הבנות משמשים לעיתים קרובות כדי לשנות ולהתאים אמנות קיימות, ובמקרה זה למזכרים אלה יש מעמד של אמנה עובדתית.
אולם ההחלטה בדבר הצורך באשרור נקבעת על פי הדין הפנימי של הצדדים ותלויה במידה רבה בנושא המוסכם.
מזכר הבנות שנשמר חסוי (כלומר, אינו רשום באו"ם) אינו ניתן לאכיפה בפני כל גוף של האו"ם, וניתן להגיע למסקנה שלא נוצרו התחייבויות על פי החוק הבינלאומי על פיו.
ב-10 ביוני 1992 נחתם מזכר הבנות כלכלי בין מדינת ישראל והרפובליקה העממית של סין.
המזכר הסדיר לראשונה את היחסים הכלכליים והמסחריים בין המדינות.
המזכר כולל עקרונות להסכם מסחרי, במסגרתו בוטלו ההגבלות מסוימות על היצוא הישראלי לסין, ובמקביל בוטלו מספר הגבלות על היבוא מסין לישראל.
תוכנית נפט תמורת מזון, שבגינה חתמה עיראק על מזכר הבנות ב-1996.
מזכר נהר ואי (Wye River Memorandum), מזכר הבנות שנחתם בין ישראל לאש"ף ב-23 באוקטובר 1998, שנועד לפרט צעדים למימוש הסכמי אוסלו.
הסיוע האמריקאי לישראל מוסדר במסגרת מזכר הבנות שנחתם מחדש מדי מספר שנים.
ב-5 בפברואר 2008 חתמו ישראל והנציבות האירופית על מזכר הבנות ראשון לקראת חתימה על הסכם שמיים פתוחים בין מדינות אירופה לישראל.
ב-30 ביולי 2012, ישראל והאיחוד האירופי חתמו על מזכר הבנות שני שהביא ליישום ההסכם.
ב-5 בדצמבר 2017 נחתם מזכר הבנות בין ישראל, יוון, קפריסין ואיטליה להנחת צינור גז ימי משותף.
ב-22 בנובמבר 2021 ישראל וירדן חתמו על מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום המים והחשמל.
ביוני 2022 חתמו ישראל, האיחוד האירופי ומצרים חתמו על מזכר הבנות משולש שלפיו גז טבעי מישראל יובל למתקני ההנזלה המצריים, ומשם לאירופה.
בבריטניה, המונח "מזכר הבנות" נפוץ בהתייחסות להסכמים בין חלקי הממלכה המאוחדת.
המונח משמש לעיתים קרובות בהקשר של האצלת סמכויות, לדוגמה הסכמים שונים להעברת סמכויות לממשל העצמאי בסקוטלנד.
"מזל" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים איל גולן ועומר אדם.
את השיר הוציאה לאור ב-26 במרץ 2017 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה ה-11 באלבום האולפן ה-20 של גולן, לא פשוט להיות פשוט.
השיר נכתב על המשחק המוכר והידוע רולטה.
"מזל" נכתב והופק על ידי יעקב למאי, דולב רם ופן חזות.
ב-29 במרץ 2017 נכנס לשבוע אחד למצעד המדיה פורסט במקום השביעי.
כמו כן, במצעד השנתי של כאן גימל דורג במקום ה-16. זהו שיתוף הפעולה הראשון בין גולן לאדם, דואטים רבים שהוציאו השניים עם זמרים אחרים, דוגמת ליאור נרקיס ("מהפכה של שמחה"), משה פרץ ("כשאת הלכת") ושלישיית מה קשור ("דבש בשפתיים").
לשיר הופק קליפ-מילים, המלווה לשתי תמונות של אדם ושל גולן שרים אל תוך מיקרופון באחת מהופעותיהם.