tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתוצאה מהגשת העתירה התחייב משרד התרבות והספורט לחתום על הסכם שיווק מתחדש רב שנתי בין המנהלת לפרויקט אתנה וכן להכפלה פי שלושה של התמיכות הכספיות הישירות המועברות מהמועצה להסדר ההימורים לקבוצות ליגת העל, שנקראת על כך "ליגת אתנה Winner".
כְּדֵי הִלּוּךְ היא שיטת מדידת זמן הלכתית, המוגדרת לפי קצב ממוצע של הליכת בני אדם.
הקצב המדויק נתון במחלוקת הפוסקים.
השיעור מוזכר מספר פעמים בתלמוד הבבלי בהקשרים שונים.
פוסקי ההלכה תרגמו את השיעור לשעות לפי מימרה של רבי יוחנן במסכת פסחים, הקובעת שאדם ממוצע יכול ללכת ביום עשר פרסאות שהם 40 מיל.
בעניין זה נאמרו שלוש שיטות עיקריות:
דעת בעל תרומת הדשן שהליכת עשר פרסאות היא ב-12 שעות, כלומר 1.2 שעות לכל פרסה, 18 דקות למיל.
כנראה זוהי גם דעת הר"י מדמפייר ור"ש משאנץ.
דעת הרמב"ם שחישוב הליכת עשר פרסאות ביום כולל גם את זמן הנשף שמעלות השחר עד לזריחה ומשקיעת החמה עד לצאת הכוכבים – שבו ההליכה היא 2.5 פרסאות, ואילו ב-12 השעות שבין הנץ החמה לשקיעה ההליכה היא 7.5 פרסאות בלבד, כלומר 1.6 שעות לכל פרסה, 24 דקות למיל.
לפי ביאור הגר"א החישוב כולל הליכה של 2 פרסאות בזמני הנשף, וב-12 שעות היום ההליכה היא 8 פרסאות, כלומר 1.5 שעות לכל פרסה, 22.5 דקות למיל.
דעות נוספות הן: דעת הרב עוזיאל מייזליש שהחישוב כולל רק נשף אחד שבו הולכים פרסה אחת והליכת פרסה היא בשעה ושליש, 20 דקות למיל, ודעת מהרי"ק שהליכת פרסה היא בערך שעה אחת, כ-15 דקות למיל.
בין ההלכות שנאמר בהן שיעור "כדי הילוך": בסיום תפילת שמונה עשרה לאחר אמירת עושה שלום במרומיו יש לשהות כדי הילוך ארבע אמות לפני החזרה למקום.
בצק ששהה ללא לישה בכדי הילוך מיל הופך לחמץ.
בהלכות מליחה נקבע שהבשר צריך לשהות במלח כדי הילוך מיל.
יש להקפיד שלא להפסיק בין נטילת ידיים לברכה יותר מכדי הילוך 22 אמה.
יש אומרים ששינה של יותר מכדי הילוך מאה אמה נחשבת לשנת קבע לעניין איסור שינה עם תפילין.
כדורסל הוא הספורט השני הפופולרי ביותר בספרד, אחרי כדורגל.
הוא מנוהל על ידי פדרציית הכדורסל הספרדית המלכותית.
הליגה הספרדית הבכירה, ליגת ה-ACB, חברה ביול"ב, וקבוצות הליגה הספרדית הבכירות יכולות להתחרות באירופה, בעיקר ביורוליג וביורוקאפ, וגם תחת פיב"א אירופה, בליגת האלופות וביורופקאפ.
הקבוצות הספרדיות מתחרות גם בתחרות גביע מקומית מדי שנה, הנקראת גביע המלך, בו משחקות שמונה הקבוצות המובילות בטבלת הליגה ACB, בתום המחצית הראשונה של העונה הסדירה.
בקטלוניה נקראת בשם גביע קטלוניה)ליגות אזוריות
התפתחות מערכת הליגות הספרדית בכדורסל
רמה 1957–1978 1978–1983 1983–1990 1990–1994 1994–1996 1996–2000 2000–2007 2007–2009 2009– 1 פרימיירה דיויסיון ACB 2סגונדה דיויסיוןפרימיירה דיויסיון ב'פרימיירה דיויסיון EBA LEB (מאז 2007, LEB Oro) 3טרסרה דיוסיוןסגונדה דיויסיון EBA LEB 2 (מאז 2007, LEB Plata) 4טרסרה דיויסיוןסגונדה דיויסיון EBA LEB ברונז EBA 5פרימיירה דיויסיון EBAפרימיירה דיויסיון 6פרימיירה דיויסיון
מערכת ליגות כדורסל הנשים בספרד
רמהליגה1ליגה פמנינה(14 קבוצות)2ליגה פמנינה 2 בית A(12 קבוצות)ליגה פמנינה 2 בית B(12 קבוצות)3פרימיירה דיויסיוןבית A פרימיירה דיויסיוןבית B פרימיירה דיויסיוןבית C פרימיירה דיויסיוןבית D פרימיירה דיויסיוןבית E 4ליגות אזוריות
כמו בכדורגל, לכמה קהילות אוטונומיות יש נבחרת אוטונומית משלהן.
קבוצות אלו אינן מוכרות על ידי פיב"א אירופה, ומשחקות רק במשחקי ידידות.
בין השנים 2008 ל-2010 שוחק הטורניאו דה לאס נסיונס בין נבחרות חבל הבסקים, קטלוניה וגליסיה, ונבחרת זרה נוספת שהוזמנה.
הקהילות האוטונומיות הבאות שיחקו לפחות משחק ידידות אחד:
גם למנורקה יש נבחרת כדורסל שמשחקת באופן דו-שנתי במשחקי האיים.
כמו כן, לגיברלטר יש נבחרת משלה המוכרת על ידי פיב"א אירופה.
הנבחרת משחקת אחת לשנה באליפות אירופה בכדורסל למדינות קטנות ובדומה למנורקה, במשחקי האיים.
כדורסל היה אחד מ-16 ענפי הספורט ששוחקו במשחקי אסיה 1974 בטהראן, איראן.
זכתה בתואר השני בתולדותיה על ידי ניצחון על האלופה המכהנת במשחק האליפות.
זו גם הפעם הראשונה בה נערכה מהדורת נשים, ו הוכתרה כאלופה הראשונה אי פעם לאחר פורמט סבב ליגה.
המשחקים נערכו בין ה-2 ל-15 בספטמבר 1974 באולם הכדורסל אריאמהר.
+מדליות בטורניר הכדורסל במשחקי אסיה 1974טורנירזהבכסףארדגבריםנשים
הגברים הוגרלו לארבעה בתים של שלוש נבחרות, אך פרשה מהטורניר.
סירבה לשחק מול בשל היעדר יחסים דיפלומטיים בין המדינות והסכסוך הישראלי-ערבי, וספגה הפסד טכני 0–2.
במשחקה נגד , כשהתוצאה 61–83 לרעתה, ירדה מהמגרש במחאה על השיפוט.
נבחרת ישראל בכדורסל השתתפה בטורניר בפעם השלישית והאחרונה, לאחר שזכתה בו בעבר ב-1966 וסיימה במקום השני ב-1970. הנבחרת ניצחה את כל ששת משחקיה, כולל ניצחון טכני על וניצחון 92–85 על בגמר, נקמה על ההפסד בגמר ארבע שנים קודם לכן.
מאמן הנבחרת היה אברהם חמו.
במכללות בארצות הברית, מנוהל הכדורסל על ידי גופי ספורט אקדמיים, הבולט ביניהם הוא ה-NCAA.
כל אחד מהגופים מחולק לשלוש חטיבות, על סמך מספר וסכומי המלגות לספורטאים שמספקת האוניברסיטה.
כדורסל המכללות נחשב למקפצה לליגת ה-NBA, ושחקנים בולטים בו נבחרים בדרך כלל בדראפט.
NAIA – ההתאחדות הלאומית לאתלטיקה בין-מכללתית
USCAA – התאחדות אתלטיקת המכללות של ארצות הברית
NJCAA – התאחדות הלאומית לאתלטיקת מכללות זוטרות
NCCAA – ההתאחדות הלאומית הנוצרית לאתלטיקת מכללות
לכל גוף יש אזורים שונים המחלקים את הקבוצות לבתים בהתאם למיקום.
במהלך העונה הקבוצות מדורגות לא רק דרך ה-NCAA, אלא גם על ידי האזור, שמקיים טורניר המקדים לטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
ההיסטוריה של הכדורסל התחילה בבית הספר הבין-לאומי לאימונים ימק"א, הידוע כיום בשם ספרינגפילד קולג' , בספרינגפילד, מסצ'וסטס.
הענף נוצר על ידי מורה לחינוך גופני בשם ג'יימס נייסמית', שבחורף 1891 קיבל את המשימה ליצור משחק שישמור על ספורטאי האתלטיקה בכושר וימנע מהם פציעות.
התאריך של משחק הכדורסל הרשמי הראשון מוגדר בדרך כלל כ-21 בדצמבר 1891. כדורסל החל להיות משוחק בכמה קמפוסים עד 1893.
המכללה הראשונה הידועה שהעמידה קבוצת כדורסל מול יריבה מבחוץ הייתה אוניברסיטת ואנדרבילט, ששיחקה נגד ימק"א המקומית בנאשוויל, טנסי, ב-7 בפברואר 1893, וניצחה 9–6.
המשחק המתועד הראשון בין שתי מכללות היה ב-22 בנובמבר 1894, כאשר מכון דרקסל לאמנות, מדע ותעשייה (כיום אוניברסיטת דרקסל) שיחק מול טמפל קולג' (כיום אוניברסיטת טמפל).
דרקסל ניצחה במשחק 1–26, ושיחקו בו תשעה שחקנים בכל קבוצה.
עד שנת 1900 התפשט הכדורסל למכללות ברחבי ארצות הברית.
טורניר אליפות ארצות הברית השנתי של איגוד האתלטים החובבים כלל לעיתים קרובות קבוצות מכללות ששיחקו נגד קבוצות אחרות.
הטורניר הידוע הראשון בו שיחקו רק מכללות היה אולימפיאדת סנט לואיס 1904, בה כדורסל היה ספורט הדגמה.
בתואר האולימפי זכתה מכללת חירם.
במרץ 1908 אורגנה "סדרת גמר" בת שני משחקים בין אוניברסיטאות שיקגו ופנסילבניה, כשהמשחקים נערכו בפילדלפיה ובברטלט, אילינוי.
שיקגו ניצחה בשני המשחקים וזכתה בסדרה.
במרץ 1922 נערך באינדיאנפוליס טורניר הפלייאוף הראשון למכללות בלבד – טורניר הכדורסל הבין-מכללתי הלאומי .
אלופות משישה אזורים גדולים השתתפו בטורניר: אזור החוף הפסיפי, התאחדות האתלטיקה הבין-מכללתית הדרומית, ליגת מערב פנסילבניה, אזור האתלטיקה הבין-מכללתי של אילינוי, התאחדות האתלטיקה הבין-מכללתית של מישיגן והתאחדות האתלטיקה הבין-מכללתית של אינדיאנה.
האזור המערבי וליגת הקיסוס סירבו להזמנות.
מכללת וובאש זכתה בטורניר זה.
הארגון הראשון שהעניק תואר אליפות לאומי למכללות היה ה-NAIA ב-1937, אם כי במהרה הוא הושם בצילו של NIT – טורניר ההזמנה הלאומי , שכינס שש מכללות למדיסון סקוור גארדן בניו יורק באביב 1938. במשחק הגמר הראשון של הטורניר, שמתקיים עד היום, ניצחה טמפל את קולורדו 60–36.
בשנת 1939 נוסד טורניר לאומי נוסף על ידי ה-NCAA.
מיקומו של הטורניר השתנה משנה לשנה, ועד מהרה הוא השתמש במספר מיקומים בכל שנה, כך שיותר אוהדים יכלו לראות משחקים מבלי לנסוע לניו יורק.
אף על פי שה-NIT נוצר מוקדם יותר והיה יוקרתי יותר מה-NCAA במשך שנים רבות, הוא איבד בסופו של דבר פופולריות ומעמד ל-NCAA.
בשנת 1950, לאחר שהסיטי קולג' של ניו יורק זכה בשני הטורנירים, קבעה ה-NCAA שקבוצה לא יכולה להתחרות גם ב-NIT וגם בטורניר שלה.
זמן לא רב לאחר מכן, בסיוע שערוריית מכירת משחקים במטרופולין של ניו יורק ב-1951 , הפך טורניר ה-NCAA ליוקרתי אף יותר, כשאלופות האזורים ורוב הקבוצות המדורגות גבוה התחרו בו.
טורניר ה-NCAA עקף בסופו של דבר את ה-NIT ב-1960. במהלך שנות ה-60 וה-70, בהן זכתה UCLA בעשרה טורנירי NCAA, חוזקן של המכללות ממערב ארצות הברית העביר את תשומת הלב הרחק מה-NIT ששוחק בניו יורק.
כאשר טורניר ה-NCAA הורחב מ-25 קבוצות ל-32 ב-1975, 48 ב-1980, 64 ב-1985 ו-68 ב-2011, העניין בטורניר ה-NCAA גדל בכל פעם מחדש, מכיוון שהוא כלל יותר ויותר קבוצות, ויותר מאוחר הביא את כל הקבוצות החזקות ביותר.
בשנת 2011 התרחב ה-NCAA ל-68 קבוצות, ו-8 הקבוצות האחרונות שיחקו על ארבעה מקומות בטורניר הסופי.
ארבע הקבוצות הצטרפו ל-60 הראשונות לטורניר בשיטת גביע של משחק אחד בעל שישה סיבובים.
בשנת 2020, לראשונה בתולדותיו, נאלץ ה-NCAA לבטל את הטורניר עקב מגפת הקורונה בארצות הברית.
מהלך זה נעשה בעיקר מתוך חשש מהתפשטות הנגיף לשחקנים ולצופים, כאשר נעשו ניסיונות להגביל את ההתפשטות מבלי לבטל על ידי צמצום הקהל.
ביטול הטורניר הוביל לאי ודאות רבה עבור המאמנים, השחקנים וה-NCAA כולו.
רבים התאכזבו מביטול הטורניר ורצו שהוא ידחה ולא יבוטל לחלוטין.
המגפה אכן השפיעה על ה בקבוצות, לאחר שעונתם האחרונה נלקחה מהם בפתאומיות.
ה-NCAA אכן שקל להעניק פטור לסיניורים שהשתתפו בספורט החורף (כולל כדורסל) כדי שיוכלו לשחק גם בעונת 2021. עם זאת, רבים מהסיניורים היו צפויים להיבחר בדראפט ה-NBA, כך שהדבר הוביל להחלטה הקשה האם לשחק עוד שנה במכללה או לעבור לבמה הגדולה.
בשנת 2021 חזר הטורניר להתקיים, וזכו בו אוניברסיטת ביילור בגברים ואוניברסיטת סטנפורד בנשים.
ב-2022 זכתה אוניברסיטת קנזס בטורניר הגברים לאחר שניצחה את קרוליינה הצפונית, ובנשים זכתה אוניברסיטת קרוליינה הדרומית לאחר ניצחון על אוניברסיטת קונטיקט.
ב-2023 זכו בגברים קונטיקט לאחר ניצחון על אוניברסיטת המדינה של סן דייגו ובנשים אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה אחרי ניצחון על אוניברסיטת איווה.
החוקים המקוריים לכדורסל היו שונים מאוד מחוקי הענף המודרניים, כולל שימוש בשמונה שחקנים בכל קבוצה.
ג'יימס נייסמית' קבע 13 כללים מקוריים:
ניתן לזרוק את הכדור לכל כיוון ביד אחת או בשתי ידיים.
ניתן לחבוט בכדור לכל כיוון ביד אחת או בשתי ידיים, אך לא עם האגרוף.
שחקן לא יכול לרוץ עם הכדור.
הוא חייב לזרוק אותו מהנקודה בה תפס אותו, תוך התחשבות באדם שתופס את הכדור כשהוא רץ במהירות טובה.
יש להחזיק את הכדור בידיים.
אסור להשתמש בזרועות או בגוף לאחיזה.
אסור לשאת בכתף, להחזיק, לדחוף, להכות או להפיל בכל דרך יריב.
ההפרה הראשונה של כלל זה על ידי שחקן תיחשב עבירה, והשנייה תפסול אותו מהמשחק עד הסל הבא או, אם הייתה כוונה ברורה לפצוע, למשך כל המשחק.
עבירה תיחשב על ידי הפרות של החוקים הקודמים.
אם כל אחת מהקבוצות תבצע שלוש עבירות רצופות (כלומר בלי עבירות של היריב ביניהן), יחשב סל לטובת היריב.
סל ייחשב כאשר הכדור נזרק או נחבט מהמגרש לתוך הסל ונשאר שם, בתנאי שהמגנים על הסל לא נוגעים או מפריעים לסל.
אם הכדור מונח על הסל והיריב מזיז אותו, זה ייחשב כסל.
כאשר הכדור יוצא מחוץ למגרש, הוא ייזרק אליו וישוחק על ידי האדם הראשון שנוגע בו.
במקרה של מחלוקת השופט יזרוק אותו ישר למגרש.
לטובת החזרת הכדור למגרש מוקצות חמש שניות.
במקרה שהשחקן לא עושה זאת בזמן הנתון, הכדור יעבור ליריב.
אם קבוצה כלשהי ממשיך לעכב את המשחק, השופט ישרוק עבירה.
המשקיף ירשום את העבירות ויודיע לשופט כאשר בוצעו שלוש עבירות רצופות.
תהיה לו סמכות להרחיק שחקנים לפי כלל 5.
השופט ישפוט את משחק עצמו ויחליט מתי הכדור נמצא במשחק, לאיזה קבוצה הוא שייך, ויעקוב אחרי הזמן.
הוא יחליט מתי נקלע סל גול ויספור את התוצאה, עם כל תפקיד אחר שמתבצע בדרך כלל על ידי שופט.
זמן המשחק יהיה שתי מחציות בנות חמש עשרה דקות, עם חמש דקות מנוחה ביניהן.
הקבוצה שקלעה הכי הרבה סלים בזמן הזה תוכרז כמנצחת.
היסטוריה של שינויים בחוקי הכדורסל של NCAA
להלן רשימה של כמה מהשינויים העיקריים בחוקי הכדורסל של NCAA עם השנה בה נכנסו לתוקף.
1900/01 – שחקן שמכדרר אינו רשאי לזרוק לסל, ומותר לכדרר פעם אחת בלבד.
בנשים, שחקנית נפסלת לאחר 4 עבירות אישיות (ב-1910/11 גם בגברים).
1917/18 – בנשים, הפסילה נעשית אחרי חמש עבירות.
1920/21 – הסל מוזז שתי רגליים לתוך המגרש.
עד אז הסל היה תלוי ושחקנים היו מטפסים על הקיר כדי להתקרב לסל.
1921/22 – ריצה עם הכדור הופכת מעבירה להפרה, שגוררת כדור עובר.
1923/24 – השחקן שעליו נעשתה העבירה יזרוק את זריקת העונשין.
עד אז רק שחקן אחד זרק בדרך כלל ת כל זריקות העונשין של קבוצתו.
1930/31 – הכדור יעבור כאשר שחקן מחזיק את הכדור מול שמירה צמודה במשך חמש שניות.
1932/33 – מוצגים חוק 10 השניות למעבר החצי (גברים) וחוק 3 השניות בצבע לשחקן עם הכדור (ב-1935/36 הורחב לכל שחקן התקפה).
1944/45 – איסור על גולטנדינג (חסימה בלתי חוקית).
1948/49 – מאמנים יכולים לדבר אל שחקניהם בפסק זמן.
1951/52 – המשחק הופך לארבעה רבעים בני 10 דקות במקום שתי מחציות בנות 20 דקות.
1954/55 – זריקת "1+1" – השחקן יכול לקחת זריקת עונשין נוספת אם קלע את הראשונה.
המשחק חוזר לשתי מחציות של 20 דקות.
1967/68 – הטבעה נאסרת, בזמן החימום והמשחק.
1981/82 – הקפצת הכדור בתחילת כל רבע וכל כדור ביניים נפסקת, למעט בתחילת המשחק וההארכה.
במקום זאת, חץ מסמן למי שייך כדור הביניים הבא.
1984/85 – כדור קטן יותר ("כדור 6" בהיקף 72.4 סנטימטרים ובנפח 18 אונקיה) מוצג למשחקי הנשים.
מוצגת עבירה במתכוון בזמן זריקה לסל, שעונשה שתי זריקות עונשין והמשך השליטה של הקבוצה השולטת בכדור.
1986/87 – הצגת קו השלוש במרחק 6.02 מטרים מהסל (חובה בגברים, ניסיוני בנשים).
העבירה במתכוון מורחבת לכל עבירה בלתי ספורטיבית (גברים).
ה-NCAA מאמץ ספר חוקים זהה לנשים ולגברים, אם כי עדיין יש הבדלים בין המינים שנשארו עד היום.
1988/89 – העבירה הבלתי ספורטיבית מורחבת גם לנשים.
1990/91 – לאחר העבירה ה-10 במחצית, כל עבירה מזכה את הקבוצה היריבה בשתי זריקות עונשין ("בונוס", גברים בלבד).
עבירה בזמן זריקת שלשה שהוחטאה מעניקה שלוש זריקות עונשין.
שעון המשחק ייעצר לאחר כל סל בדקה האחרונה של כל מחצית או של ההארכה, ללא חילופים.
1997/98 – פסק זמן יכול להיקרא על ידי מאמן או על ידי כל שחקן על המגרש.
חוק הבונוס מ-1990 מורחב גם לנשים.
שופטים יוכלו לבדוק בהילוך חוזר עבירות קשות ומי התחיל קטטות.
2011/12 – קשת השלוש בנשים מורחקת למרחק הגברים.
נוצרת קשת במרחק 91.5 סנטימטרים מהסל, בה כל מגע בין שחקן הגנה להתקפה יחשב עבירת מגן, לא משנה מי יזם את המגע.
לאחר ריבאונד התקפה יתאפס שעון הזריקות ל-20 שניות.
חוק ה-One and done הוא חלק מכדורסל המכללות מאז 2006, דראפט ה-NBA הראשון עליו השפיע.
הכלל נוצר על ידי נציב ה-NBA דייוויד סטרן, ששינה את גיל הבחירה בדראפט מ-18 ל-19. השינוי גרם לכך שלא ניתן היה לבחור שחקנים ל-NBA ישירות מהתיכון.
במקום זאת, הם בדרך כלל הלכו למכללה לעונה אחת לפני שנכנסו לדראפט ה-NBA הבא, ומכאן השם One-and-Done (אחת וזהו).
השחקן הראשון שנבחר בדראפט במהלך "עידן ה-One-and-done" היה טיירוס תומאס מלואיזיאנה סטייט, שנבחר רביעי בדראפט 2006.
בעונת 2022/2023 שיחקו כדורסל גברים בסך הכל 363 מכללות ב-32 האזורים של חטיבה I .
כל המכללות שלחו גם קבוצות כדורסל נשים, למעט המצודה ו-VMI, שתי מכללות צבאיות שהיו לגברים בלבד עד שנות ה-90 ונשארו ברובן גברים גם כיום.
מראשית כדורסל המכללות ועד שנות ה-70 שיחקו מכללות רבות כעצמאיות, ללא חברות באזור.
עם זאת, עלייתו של שידור ספורט המכללות בטלוויזיה בשנות ה-80 הובילה להיווצרותם של אזורים חדשים רבים ולהרחבת אזורים קיימים.
נכון לעונת 2023 ישנן שתי אוניברסיטאות בחטיבה I המשחקות כעצמאיות: שיקגו סטייט והרטפורד.
בעשורים האחרונים בחרו קבוצות ה-NBA בדראפט בעיקר שחקנים שסיימו את הקולג'.
זו הייתה מערכת יחסים מועילה הדדית עבור ה-NBA והמכללות - המכללות החזיקו בשחקנים שאחרת היו הופכים למקצוענים, וה-NBA לא היה צריך לממן ליגת משנה.
עם זאת, ככל שמשחק המכללות הפך למסחרי לספורטאי מכללות נהיה יותר ויותר קשה להיות סטודנטים.
מספר גדל והולך של כדורסלנים מתבגרים עניים וחסרי השכלה, אך מוכשרים מאוד, מצאו את המערכת נצלנית – הם שילמו למכללות בהן למדו מעט ושיחקו ללא הכנסה.
ליגת ה-ABA החלה להעסיק שחקנים שטרם סיימו את לימודיהם בקולג'.
למשל, לאחר עונה בג'וניור קולג', עונה באוניברסיטת דטרויט ומדליית זהב אולימפית, שיחק ספנסר הייווד את עונת 1969/70 בדנוור רוקטס מה-ABA וב-1970 חתם בסיאטל סופרסוניקס מה-NBA, לפני סיום לימודיו בקולג', בניגוד לחוקי ה-NBA.
הייווד טען שכמפרנס היחיד של משפחתו יש לאפשר לו להתפרנס ב-NBA, אחרת משפחתו תעמוד בפני עוני.
המאבק המשפטי שלאחר מכן הגיע לבית המשפט העליון של ארצות הברית, שקבע ב-1971 של-NBA אין את אותו פטור מהגבלים עסקיים ממנו נהנתה ליגת הבייסבול.
לאחר מכן שחקני מכללות שהפגינו מצוקה כלכלית הורשו להיכנס מוקדם לדראפט ה-NBA, ודרישת זו בוטלה ב-1976.
ב-1974 הצטרף מוזס מלון ליוטה סטארס מה-ABA (שהפך לחלק מה-NBA לאחר מיזוג הליגות ב-1976) היישר מהתיכון והמשיך לקריירת היכל התהילה.
ב-30 השנים האחרונות חל שינוי גדול במשחק המכללות.
התפשטות כדורסל המכללות ברחבי המדינה, אוכלוסיית הבוגרים הגדולה מאוניברסיטאות "הכנסים הגדולים" והשיווק של "March Madness" (טירוף מרץ) של ה-NCAA (רשמית טורניר אליפות המכללות בכדורסל), השאירו את משחק המכללות חי ובועט.
כדורסל מכללות פופולרי אפילו יותר מה-NBA באזורים מסוימים של ארצות הברית, כמו בקרוליינה הצפונית (בעיקר בגלל אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בה שיחק מייקל ג'ורדן) ובמערב התיכון (שם נמצאות קבוצות חזקות באופן מסורתי כמו לואיוויל, קנטקי ואינדיאנה).
הבדלים עם משחקי NBA ו-WNBA
חוקי כדורסל ה-NCAA נקבעים על ידי ועדות המורכבות ממאמנים מכל שלוש החטיבות, אחת לגברים ואחת לנשים.
אף על פי שרבים מחוקי ה-NBA וה-WNBA חלים במכללות, ישנם הבדלים שהופכים את משחק ה-NCAA לייחודי.
נכון לעונת 2022/23, משחקי הגברים של ה-NCAA מחולקים לשתי מחציות, כל אחת באורך 20 דקות, לעומת משחקי NBA המשוחקים ארבעה רבעים של 12 דקות כל אחד, ומשחקי WNBA ו-NCAA נשים המשוחקים ברבעים של 10 דקות.
שעון הזריקות של ה-NCAA עומד בשני המינים על 30 שניות, בעוד שב-NBA וב-WNBA הוא בן 24 שניות.
כמו כן, לקבוצות NCAA יש 10 שניות להעביר את הכדור מעבר לקו חצי המגרש, וחוקי ה-NBA וה-WNBA מאפשרים 8 שניות בלבד.
אף על פי שגובה הסל, מרחק קו העונשין מהסל וממדי המגרש זהים, המרחק בין קו השלוש לסל שונה.
מרחק קו השלוש מהסל ב-NBA הוא 7.24 מטרים בחלק העליון של המעגל ו-6.7 מטרים בפינות ובקו הבסיס.
במגרש ה-NCAA קו השלוש היה במרחק 6.32 מטרים מהסל עד 2019, ובעונת 2020 עברו הגברים למרחק פיב"א של 6.75 מטרים בחלק העליון של המעגל ו-6.6 מטרים בפינות.
ב-NCAA שחקן יוצא מהמשחק לאחר ביצוע חמש עבירות אישיות, לעומת שש ב-NBA.
כך נשמר יחס דקות משחק לעבירה מותרת, 8. עם זאת, ב-WNBA שחקניות יוצאות אחרי שש עבירות גם כן, אף על פי שמספר דקות המשחק שם זהה לזה שב-NBA.
גם מספר העבירות הקבוצתיות שונה.
בכל שלוש התחרויות עבירות בזמן פעולת זריקה גוררות שתי זריקות עונשין.
ב-NBA, ב-WNBA ובמכללות הנשים העבירה הקבוצתית החמישית ומעלה ברבע גוררת שתי זריקת עונשין, בין אם בוצעה בזמן הזריקה או לא, מצב הנקרא "בונוס".
במכללות הגברים הבונוס מופעל בעבירה הקבוצתית השביעית במחצית, אך עד העבירה העשירית השחקן צריך לקלוע את הזריקה הראשונה כדי לזרוק גם את השנייה.
כאשר שני שחקנים אוחזים בכדור למשך כמה שניות ונלחמים על השליטה בו, נעשה שימוש בהקפצת ביניים ב-NBA וב-WNBA.
ב-NCAA, ברגע שהקפצת הביניים בתחילת המשחק קבעה מי יתחיל, לא מתרחשות הקפצות נוספות, מלבד תחילת ההארכה.
מאז 1981 יש חץ על שולחן המזכירות שקובע איזו קבוצה צריכה להחזיק בכדור, כשהחץ מחליף כיוונים לאחר כל שימוש (כדור ביניים או תחילת רבע).
בנוסף, ה-NBA מגביל את סוגי ההגנה שקבוצה יכולה לשחק, בעיקר במאמץ למנוע ממאמנים להאט את קצב המשחק על ידי שימוש בהגנה אזורית, שמותרת ב-NBA וב-WNBA אך שחקנים לא יכולים לעמוד בצבע יותר משלוש שניות אם הם לא שומרים על אף אחד.
בכדורסל מכללות לא קיימת מגבלה זו.
בכדורסל מכללות, כמו ב-WNBA, על הקבוצה הביתית ללבוש את החולצות הלבנות או הבהירות שלה, בעוד שהקבוצה האורחת לובשת את החולצה הכהה שלה.
ה-NBA, כמו כל ארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה, מאפשרת לקבוצה הביתית להחליט אילו מדים ללבוש, אך למעט כמה יוצאי דופן הקבוצה הביתית ממשיכה את המסורת של משחק המכללות ולובשת לבן.
ל-NCAA כללים שונים גם לגבי מספרי חולצה.
בעוד שה-NBA וה-WNBA מאפשרות לשחקנים ללבוש כל מספר מ-0 עד 99, כולל 00, ה-NCAA אוסרת כל מספר חולצה עם הספרות 6, 7, 8 או 9, על מנת לאפשר לשופט לסמן את מספר השחקן שביצע עבירה ביד אחת בלבד.
ישראלים רבים שיחקו במכללות בארצות הברית לאחר סיום בתי הספר התיכוניים בארץ, לעיתים בזמן השירות בצה"ל על תקן ספורטאי מצטיין ולעיתים אחרי השחרור מצה"ל.
הישראלי הראשון היה מולי אבישר באוניברסיטת לונג איילנד ב-1970, ואחריו היה מיקי ברקוביץ' ששיחק ב-1975 באוניברסיטת לאס וגאס בנבדה .
עד 1980 שיחקו במכללות גם אור גורן באוניברסיטת יוסטון, שי שרף ופיני חוזז באוניברסיטת פורטלנד.
ב-1980 החליט איגוד הכדורסל הישראלי, שפחד מבריחת כישרונות לארצות הברית, להטיל הסגר של שלוש שנים על כדורסלני מכללות, כלומר למנוע מהם לשחק בארץ במשך תקופת זמן זאת.
בנוסף, השחקן היה צריך להגיע לארץ כל שלושה חודשים ולחתום על מסמכים, מה שהפך את המעבר לבלתי אפשרי.
עם זאת, בגיל 22 ולאחר שבע עונות במדי הפועל חולון החליט מוטי דניאל לעבור לאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
הוא תבע את האיגוד, השיג פשרה וסלל את הדרך לו, למנחם אטלס ולגלעד שמחוני להגיע לאוניברסיטה.
הישראלי הראשון שבלט בכדורסל המכללות היה נדב הנפלד, שב-1989 עבר לאוניברסיטת קונטיקט, איתה זכה בליגת ביג איסט והגיע לרבע גמר טורניר ה-NCAA.
ארבע וחמש שנים אחריו הגיעו לקונטיקט דורון שפר (שכמו הנפלד זכה גם הוא בתואר רוקי השנה בביג איסט), גלעד כץ ואורי כהן-מינץ, ששיחקו עם אלוף ה-NBA לעתיד ריי אלן.
שפר גם הפך לישראלי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA, לאחר שנבחר בבחירה ה-36 ב-1996 על ידי לוס אנג'לס קליפרס, אך לא שיחק בליגה.
מכל הישראלים ששיחקו ב-NBA, רק גל מקל שיחק במכללות.
בין השנים 2006–2008 שיחק מקל באוניברסיטת המדינה של ויצ'יטה , אך לא נבחר בדראפט ה-NBA 2009.
בשנים האחרונות שיחקו במכללות איגור קולשוב (אריזונה סטייט, אוניברסיטת רייס, אוניברסיטת פלורידה) ורומן סורקין.
בעונת 2022/23 שיחקו במכללות כ-40 כדורסלנים וכדורסלניות ישראלים, ביניהם מיכאל מושקוביץ (אוניברסיטת פנסילבניה), שחר לזר (אוניברסיטת ניו מקסיקו), רזיאל חיון (מכללת מנהטן) וירין חסון (אוניברסיטת קונטיקט), שזכה באליפות המכללות ב-2023 והפך לגבר הישראלי הראשון שעושה זאת.
לקראת עונת 2025/26 הצטרפו כדורסלנים ישראלים רבים מליגת העל בכדורסל והליגה הלאומית בכדורסל למכללות, ביניהם עומר מאייר (אוניברסיטת פרדו), רון ציפר (אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה), יובל לוין (אוניברסיטת פרדו בפורט ויין), דניאל גואטה (אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה) ואיתן בורג (אוניברסיטת טנסי).
גם כדורסלניות ישראליות שיחקו ומשחקות במכללות, ושי דורון אף זכתה ב-2006 באליפות המכללות עם אוניברסיטת מרילנד ובהמשך שיחקה בליגת ה-WNBA.
בעונת 2022/23 שיחקו במכללות האחיות ליאור (אוקלהומה סטייט) וירדן גרזון (אוניברסיטת אינדיאנה), אמי רינת (אוניברסיטת רוד איילנד) ורומי לוי (אוניברסיטת אובורן).
בעונת 2024/25 שיחקו במכללות לפחות מ-24 שחקניות בהן האחיות ליאור (מכללת קולורדו) וירדן גרזון (אוניברסיטת אינדיאנה), גל רביב (אוניברסיטת מיאמי), רומי לוי (אוניברסיטת דרום פלורידה), עידן שלוש, אמי רינת (אוניברסיטת טולדו), שיראל נחום (מכללת אירווין), תמר זינגר (מכללת מיאמי) ועוד.
בעונת 2025/26 שיחקו במכללות ירדן גרזון (אוניברסיטת מרילנד), גל רביב (אוניברסיטת מיאמי), נועה גבעון (אוניברסיטת רוברט מוריס), תמר זינגר, הילה קארש (אוניברסיטת פרדו), וליהי עזורי (אוניברסיטת דרום לואיזיאנה).
היכל התהילה של כדורסל המכללות
כדן (שם מדעי: .Muscari Mill) הוא סוג של צמחים עשבוניים רב-שנתיים בעלי בצל (גאופיטים), המשתייכים למשפחת האספרגיים (בעבר שויך למשפחת השושניים).
צמחים אלה מתאפיינים בפרחים ריחניים ודמויי כד, הצומחים בצפיפות על עמוד תפרחת.
הסוג מונה 83 מינים (ולפי דעה אחרת, רק 48), שתפוצתם משתרעת באירופה ובארצות אגן הים התיכון, ומשם עד מרכז אסיה.
בישראל וסביבתה גדלים בר 8 מינים, כשארבעה מתוכם משויכים על פי הבוטנאים הישראלים לסוג מצילות (.Leopoldia Parl).
הבוטנאים הישראלים, ולא רק הם, טוענים שהסוג מצילות הוא סוג עצמאי.
דעה זו מנוגדת לעמדת חוקרים אחרים הרואים במצילות שם נרדף לכדן.
מלבד מיני הבר, בישראל נפוץ צמח הנוי כדן ארמני (Muscari armeniacum), המכונה גם "פעמוני הגשם".
בנוסף, בגן הבוטני בירושלים ניתן למצוא את כדן אושה (Muscari aucheri), שמוצאו בטורקיה.
מיכאל זהרי כלל במגדיר הצמחים שלו עשרה מינים בסוג כדן.
עם זאת, הוא מציין בהערה: "כל הקבוצה של חמשת המינים דורשת בירור סיסטמטי מחודש והגדרתם כאן היא ארעית.
ארבעת המינים הראשונים של הקבוצה נכללים אצל חוקרים אחדים בתוך סוג מיוחד, הוא הסוג "מצילות" (Leopoldia Parl)".
ואכן, באתרים הישראלים ובמגדיר הצהוב חלק מן המינים הועברו לסוג מצילות.
עם זאת, שינוי זה לא התקבל על דעתם של חלק גדול מהבוטנאים בעולם, ובאתרים עולמיים רבים נחשב הסוג "מצילות" נחשב לתת-סוג בסוג כדן.
ההבדלים בין שתי הקבוצות אינם משמעותיים: פרחי ה"מצילות" הם גליליים, ואבקניהם ערוכים בשני דורים, ואילו פרחי הכדן הם כדוריים ואבקניהם ערוכים בדור אחד.
נכון להיום אתר POWO מזכיר 13 מינים הגדלים בישראל וסביבתה המתחלקים לשני תת-סוגים: מצילות וכדן.
תת-סוג כדן כולל 9 מינים מהם ארבעה מוסכמים על ידי הבוטנאים הישראלים: כדן סגול (Muscari inconstrictum), כדון נאה (Muscari neglectum) וכדן קטן-פרחים (Muscari parviflorum) וכדן נימי (Muscari filiforme).
פדרו רוונה (Pedro Felix Ravenna, נולד ב-1938 באיטליה, נפטר ב-2022 בצ'ילה) פרסם שישה מינים בשנים 2001 ו-2002. בשנת 2001 פרסם בכתב העת Onira שלושה מינים שהגדיר כבלעדיים לישראל.
הבוטנאים הישראלים מסכימים כי כדן נימי (Muscari filiforme) הוא מין עצמאי, אך סבורים כי כדן ירושלמי (Muscari hierosolymitanum), שאותו הגדיר רוונה כמין נפרד, הוא למעשה שם נרדף לכדן נאה, ואילו כדן המצוקים (Muscari lazulinum) נחשב לשם נרדף של כדן סגול.
עם זאת, הבוטנאים הישראלים אינם מתייחסים למאמר נוסף מאותו כתב עת משנת 2002, שבו הוסיף רוונה שלושה מינים נוספים:
כדן החרמון (Muscari hermonense) – תפוצתו משתרעת מהלבנון עד דרום-מערב סוריה.
כדן התבור (Muscari tavoricum) – נמצא בפסגת הר תבור.
כדן פורה (Muscari fertile) – המין נאסף על ידי מיכאל דנין בסוף 1968 במוצא מכתש חתירה שבמרכז הנגב, כ-15 ק"מ מזרחית לירוחם.
השם המדעי Muscari נגזר מהמילה היוונית moschos (מושק, musk), שכנראה בא לרמוז על הריח הנודף מפרחי אחד המינים.
במילון "ילקוט הצמחים" משנת 1930 (הערה 124), הוצע השם "בֻּלְבׇּס" עבור "כדן מצויץ" (Muscari comosum) כהצעתו של דוד ילין.
עם זאת, בפועל, שם זה אומץ כתרגום למילה הלטינית bulbus (בצל או פקעת) ונעשה בו שימוש במילונים ובכתבים רשמיים נוספים מתקופת תחיית הלשון, בין השאר על ידי ועד הלשון העברית.
"בולבוס" שימש כתיאור כללי לבצל, פקעת או צמחי פקעת (גאופיטים), בשל התאמתו הפונטית והמשמעות הקרובה לשמות הלועזיים.
ייתכן שמקור השם "בולבוס" בעברית הוא שילוב של מקורות: מחד, המילה הלטינית או היוונית bulbus, המתארת פקעת, ומאידך, המילה הערבית "بُلْبُص" (בֻּלְבֻּץ או בֻּלְבֻּס), המשמשת לתיאור צמחים עם פקעות, כמו בצל או שום.
המשמעות בערבית דומה מאוד למילה הלטינית, מה שמחזק את הקשר בין השפות והשפעתן על השם העברי.
בפי הילדים, מיני כדן כונו "פעמוני גשם", שם שנעשה בו שימוש גם במשתלות, בעיקר בהתייחס ל"כדן ארמני" (Muscari armeniacum).
השם "פעמוני גשם" משלב בין הצורה הפעמונית של פרחי כדן לבין עונת פריחתם, המזוהה עם הגשמים של תחילת האביב.
כדן הוא סוג של צמחים רב-שנתיים בעלי בצל, עמוד תפרחת ועלים המרוכזים בבסיס הצמח.
הבצל מרובד בגלדים יבשים (tunicate bulb), המסייעים במניעת התייבשות של החלקים הפנימיים.
העלים מרוכזים בבסיס הצמח ומספרם אחד (למשל בכדן השנהב) עד שמונה.
העלים פשוטים, על פי רוב צרים, תמימים וללא לוואים.
התפרחת היא אשכול קצר וצפוף או שיבולת וחפיה זעירים.
עמוד התפרחת זקוף וחסר עלים לכל אורכו.
לעיתים קרובות התפרחת נושאת פרחים עקרים בקרבת קודקודה ואפשר שיהיו שונים בצבעם או בגונם מהפוריים.
לעיתים הם ערוכים בכעין צרור.
עוקצי הפרחים קצרים כרגיל מהפרח.
הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית.
צבעם של הפרחים הפוריים הם: סגול כהה, כחול כהה או בהיר, או לילכיים.
צבעיהם אינם משתנים במהלך הפריחה.
העטיף מאוחה עלים כמעט לכל אורכו לצינור או לחרוט שמסתיים בלוע (באגן) בעל 6 שיניים (אונות) קצרות, דמויות ביצה ועל פי רוב כפופות לאחור.
צינור העטיף דמוי ביצה הפוכה או פעמון או כד.
מתחת ללוע קיימת היצרות (שנץ), תכונה המבדילה בין הכדן לזמזומית (Bellevalia), שבה ההיצרות אינה קיימת באותה צורה.
צבע השיניים עשוי להיות שונה מצבע צינור העטיף, והן מופיעות בגוונים כמו כחול, חום או צהבהב-לבנבן, ואינן משנות את צבען עם נבילת הפרחים.
האבקנים 6, חבויים בצינור העטיף, הזירים קבועים על צינור העטיף בגובה מחצית אורכו.
האבקנים מסודרים בדור אחד או בשני דורים פחות ברורים או בשני דורים ברורים (מיני הסוג מצילות לשעבר).
השחלה עילית, בת 3 מגורות, עם שתי ביציות בכל מגורה.
עמוד השחלה דקיק (למשל, בכדן קטן-עלים) או כמעט יושב (למשל, בכדן השנהב), והצלקת קטנה, דמוית ראש או בעלת 3 אונות (למשל, בכדן השנהב).
הצופנים ממוקמים על דפנות השחלה (Ovarial nectaries), לאורך המחיצות שבין המגורות, תופעה המוכרת בשם "צופני חיץ" (Septal Nectaries).
בכל אחת משלוש המחיצות בשחלה ישנה מחילה פחוסה, מרופדת ברקמה צופנית.
המחילה מחוברת לתעלה בחלקה העליון.
הצוף המופרש על ידי הרקמה הצופנית ממלא את המחילה, עובר דרך התעלה ומצטבר באזור שבין בבסיס השחלה לעטיף.
הפרי הוא הלקט בעל 3 מקצועות חדים וברורים או כמעט מכונף, שנפתח ל־3 קשוות או נושר בשלמותו.
פתיחת ההלקט היא פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal) - בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הגב של כל עלה שחלה.
העטיף נישא על ההלקט ונושר ממנו.
הזרעים הם 2 בכל מגורה, שחורים, מבריקים, זוויתיים, דמוי ביצה או כדוריים, ולעיתים בעלי קמטים זעירים.
בישראל וסביבתה גדלים 8 מינים של כדן בבתי גידול טבעיים בלבד.
ארבעת המינים הבאים שייכים לסוג כדן המסורתי: כדן נאה, כדן נימי, כדן סגול וכדן קטן-פרחים.
ארבעת הנותרים משויכים בספרות העברית העכשווית לסוג מצילות וכוללים את: כדן מצויץ, כדן ארך-עוקצים, כדן השנהב וכדן החוף.
שלושת המינים האחרונים הם צמחי חולות או מדבר.
כדן מדברי הנחשב תת-מין של כדן ארך-עוקצים, מצוי למדי בירדן, אבל מציאותו בישראל מוטלת בספק.
ex Ten) הוא צמח לא מצוי בעל בצל קטן, שממנו יוצאים עלים סרגליים מעטים (3 עד 6) וצרים מאוד, ברוחב של 2 עד 5 מ"מ.
העלים מרוכזים בבסיס הצמח, ובצידם העליון עובר חריץ צר.
עמוד התפרחת מתנשא לגובה של כ-10 ס"מ.
התפרחת צפופה ודמוית ביצה הפוכה.
הפרחים בצבע כחול עז, עם שיניים (אונות האוגן) לבנות המעניקות להם מראה ייחודי ומרהיב.
הפרחים התחתונים כהים יותר מהעליונים.
אורכם של הפרחים הפוריים הוא 3 עד 7 מ"מ, ועוקציהם באורך 1 עד 5 מ"מ.
הפרחים העקרים קצרים יותר מהפורים.
תקופת הפריחה נמשכת מסוף דצמבר ועד תחילת מאי.
טיפוס התפוצה של הצמח הוא ים-תיכוני-אירנו-טורני (אזורים חמים), ותפוצתו משתרעת ממרכז אירופה ועד ארצות אגן הים התיכון ומרכז אסיה.
בישראל הוא גדל בבתות במגוון אזורים: בהר, בשפלה המרכזית, בעמק יזרעאל, במדבר יהודה, בנגב, בגולן ובסיני.
כדן נימי (Muscari filiforme Ravenna) – צמח אנדמי ונדיר, צבע העטיף סגול, שחור, טיפוס תפוצה: סהרו-ערבי.
הוא גדל במדבר, ובערבות-שיחים, בסלעי הנגב הצפוני ומדבר יהודה.
כדן נימי הוא צמח מדברי, קרוב מאוד לכדן סגול ודומה לו.
העלים נימיים-סרגלניים, מפותלים (הם עבים יותר ופחות מפותלים בכדן סגול).
עמוד התפרחת בגובה 7 עד 15 ס"מ, בראשו מקבץ של פרחים.
הפרחים דמויי כד (ולא מוארכים כמו בכדן סגול), הם סגולים בהירים ומתכהים בהדרגה כלפי שיני העטיף השחורות שבקצה.
הפריחה מאמצע דצמבר עד סוף פברואר.
כדן נימי הוא מין שתואר לראשונה לבוטנאי היהודי פנחס ראוונה מצ'ילה בשנת 2001.
כדן סגול (Muscari inconstrictum Rech.f) הוא צמח לא מצוי, המתאפיין בפרחים בצבע סגול עז עם שיניים (אונות האוגן) סגולות, בשונה מפרחי כדן נאה, ששיניהם לבנות.
מספר פרחי האשכול רב, והעוקצים נטויים כלפי מטה, מה שמעניק לתפרחת מראה ייחודי.
טיפוס התפוצה של הצמח הוא ים-תיכוני-אירנו-טורני, ותפוצתו מוגבלת למזרח הים התיכון ועד צפון-מערב איראן.
בישראל, "כדן סגול" גדל באופן מפוזר בבתי גידול מגוונים, כגון בתות, יערות ספר הרריים וערבות שיחים.
ניתן למצוא אותו באזורי השפלה, ההר, מדבר יהודה ובגולן.
תקופת הפריחה נמשכת מסוף נובמבר ועד תחילת אפריל.
כדן קטן-פרחים (Muscari parviflorum Desf) הוא צמח לא מצוי בעל בצל קטן, הטמון רדוד בקרקע.
העלים דמויי גליל, קצרים מעמוד התפרחת.
התפרחת מכילה מספר מועט של פרחים (6 עד 12).
העטיף דמוי כד משונץ מתחת ללועו ובעל שיניים קטנות (בשונה ממיני זמזומית שאינם משונצים מתחת ללועם).
צבע העטיף אחיד — לרבות השיניים הזעירות — וצבעם סגול חיוור, בניגוד לצבעו הכחול עז של כדן סגול וכדן נאה.
עוקצי הפרחים מפושקים, מה שמעניק לתפרחת מראה ייחודי.
כל העוקצים שווים פחות או יותר באורכם שאינו עולה על אורך העטיף.
כדן קטן-פרחים הוא המין היחיד מבין בני הסוג כדן ובני הסוג זמזומית ומצילות הפורח בסתיו; כל שאר המינים בקבוצות אלו פורחים באביב — מרץ עד אפריל — ולכל הפחות מתחילת ינואר, אך לעולם לא קודם לכן.
תקופת הפריחה מתחילה לפני או עם גשמי הסתיו, ונמשכת מתחילת אוקטובר עד תחילת דצמבר.
העלווה מופיעה לאחר הפריחה ונשארת עד סוף מרץ.
הפרי הירוק מתפתח מיד בתום הפריחה בתחילת דצמבר, ותפוצת הזרעים מסתיימת בדרך כלל בראשית ינואר.
מין זה גדל בעיקר באזור הים התיכון, בבתי גידול סובטרופיים, על קרקעות מעובדות, חוליות ולעיתים גם בטרה-רוסה.
בישראל הוא מצוי בחוף הגליל, השרון, דרום מישור החוף, בגליל העליון והתחתון, בכרמל, בשומרון, בשפלה, ובהרי יהודה (שם הוא נדיר), וכן בבקעת החולה.
בישראל גדלים 4 מיני כדן (כדן המדבר לא נכלל) המשויכים לפי הבוטנאים הישראלים לסוג מְצִלּוֹת (.Leopoldia Parl) הכולל 15 מינים, ולפיכך כל עוד יש אי-הסכמה, הם הובאו כאן ברשימה נפרדת אבל בשמם כפי שמופיע באתר POWO.
הפרח מזכיר פעמון ומכאן השם מצילות.
מצילה היא פַּעמוֹן קטן – בעיקר לקישוּט לצַוואר הסוס.
כדן ארך-עוקצים (Muscari longipes Boiss) - גאופיט מדברי בעל בצל שגובה תפרחתו 20 עד 40 ס"מ לעיתים רחוקות עד 50 ס"מ, עמוד התפרחת זקוף וצבע הפרחים קרם חיוור, אבל בראש התפרחת פקעיות (ניצנים) שצבעם סגול עז.
הבצל גדול וקוטרו 2 עד 4 ס"מ לעיתים רחוקות 6 ס"מ.
התפרחת נראית כעין חרוט שקוטר בסיסו 10 ס"מ או יותר
עלי השושנת שמספרם 3 עד 8, רחבים, אבל רוחבם מגוון ועל פי רוב קצרים מעמוד התפרחת.
הפרחים והפירות ערוכים באשכול חרוטי לאורך העמוד.
עוקצי הפרח פחות או יותר אופקיים, הנמוכים ארוכים לפחות פי שלושה מהעטיף, ואורכם 4 עד 5 ס"מ בפרי.
בזמן הפריחה כל עוקצי הפרחים שווים באורכם, אבל לאחר הפריחה עוקצי הפרחים התחתונים מתארכים מאוד כך, שהתפרחת נראית כעין חרוט שקוטר בסיסו 10 ס"מ או יותר.
הפרחים הפורים, שאורכם 8 עד 11 ולעיתים רחוקות 7, הם פי 2 עד 2 וחצי מרוחבם.
העטיף צבעו סגול בפקעית (בניצן) ומשתנה לקרם (צהוב עם גוון ירקרק) עד חום-זית במהלך הפריחה.
השיניים צבעם סגול עם גוון שחור.
הפרחים העקרים לעיתים מעטים, סגולים, ועל פי רוב עוקצם קצר.
אשכול הפירות אורכו 10 עד 20 ס"מ לעיתים רחוקות 30 ס"מ.
עוקץ אשכול הפירות נשבר בבסיסו כאשר הוא מתייבש והוא מוסע ברוח כצמח גלגל תוך כדי פיזור הזרעים שנפלטים מההלקט.
ההלקט חרוטי, בן קיימא, מתפרק עם ההבשלה, הקשוות בעלות 3 פאות, קצותיהן מחודדים, ארוכות באופן ברור מרוחבם.
כדן ארך-עוקצים הוא מין מדברי שמונה שני תת-מינים הגדלים בשני אזורים שונים בנגב.
longipes) בעל תפוצה רחבה במרכז טורקיה, בסוריה ולבנון, בישראל וירדן, בעיראק, בטרנס-קווקז, ובאירן ואף בעומן ובמדינות המפרץ במזרח חצי ערב.
בישראל הוא גדל באדמות לס וחול לס של בקעת באר-שבע והנגב המערבי.
negevense) בלעדי (אנדמי) למדרונות הטרשיים של הר הנגב שבמרכז הנגב ומעבר לגבול עד להר חלאל בצפון סיני ברום 300 עד 1000 מ'.
תת-מין הנגב תואר למדע בשנת 1986 על ידי הבוטנאים אבינעם דנין ונעמי פייברון-דותן והוא נבדל בכמה תכונות מתת-המין הטיפוסי.
הבצל גדול יותר, קוטרו 3 עד 6 ס"מ לעומת 2 עד 4 ס"מ.
כדן השנהב (Muscari eburneum (Eig & Feinbrun) D.C.Stuart) – צמח מדברי נדיר ובלעדי לדרום ישראל, סיני ומצרים.
מין זה בעל עלה בודד סרגלי וארוך, גלול לאורכו וארוך מן התפרחת ועוטף אותה.
צבע צינור העטיף כצבע השנהב וצבע השיניים חום שחור.
אורך עוקצי הפרחים הפורים 3 מ"מ לכל היותר.
ההלקט נושר מהעמוד בשלמות מיד אחר ההבשלה בלי להיפתח.
תפוצה: מדרום ישראל בואכה סיני ומצרים.
בישראל הוא גדל בדרום מישור החוף, צפון הנגב ומערבה והר הנגב.
בית גדול: חולות, או בקרקעות חוליות, גדל בבתי-גידול טבעיים בלבד.
כדן החוף (.Muscari bicolor Boiss) - צמח חולות ים-תיכוני גובהו 20 עד 30 ס"מ.
בעל תפרחת אשכול דמויי גליל שאורכו כ-10 ס"מ או יותר.
העלים מעטים, בין 4 עד 6 עלים סרגליים וצרים ורוחבם 2 עד 7 מ"מ לעיתים רחוקות עד 13 מ"מ.
הפרחים העקרים שבראש האשכול שונים בצורתם מאלה של שאר חלקי התפרחת והם נפוחים ונישאים על עוקצים קצרים מאורך הפרחים.
עוקצי הפרחים הפורים אינם מתארכים כמעט לקראת סיום הפריחה ולכן האשכול דמוי גליל ולא חרוט.
טיפוס תפוצה: ים-תיכוני תפוצה: מלבנון ועד מצרים דרך ישראל וסיני.
בישראל כדן החוף נפוץ בקרקעות חול-חמרה וכורכר לאורך חוף הגליל, עמק עכו, השרון, דרום מישור החוף.
כדן מדברי (Muscari deserticola (Rech.f.) Feinbrun) הוא גאופיט מדברי הוא תת-המין הטיפוסי של כדן ארך-עוקצים (Muscari longipes sub.
מין זה תואר למדע בשנת 1986 אך, לא כל הבוטנאים מסכימים עם עמדה זו.
בכל אופן הוא לא מצוי בישראל אלא בעבר הירדן.
לתת-מין זה תפרחות עם פחות פרחים ועוקצי פרחים תחתונים שאינם מתארכים ואינם יוצרים מראה חרוטי לתפרחת (ראה כדן ארך-עוקצים).
ראו כדן ארך-עוקצים בדף זה.
כדן מצויץ (שם מדעי: .Muscari comosum (L.) Mill, שם נרדף: Leopoldia comosa (L.) Parl.) - גאופיט מצוי שגובהו 25 עד 40 ס"מ.
התפרחת בעלת פרחים צנוריים שצבעם קרם-צהבהב.
המאפיין בולט הוא ציצת פרחים סגולים בראש התפרחת שלו.
הציצה מורכבת מפרחים עקרים סגולים, ללא שחלות, הנישאים על עוקצים ארוכים וזקופים שאורכם גדול פי 2 עד 10 מהעטיף.
הבצל דמוי ביצה וקוטרו 1.5 עד 2.5 לעיתים רחוקות 3 ס"מ, טמון בעומק של 10 עד 30 ס"מ.
העלים דקים ומספרם 3 או 4 לעיתים רחוקות 2 או 5 ורוחבם 5 עד 15 מ"מ לעיתים רחוקות 20 מ"מ.
טיפוס תפוצתו ים-תיכוני-אירנו-טורני במקומות לחים.
תפוצתו מהאיים הקנרים ועד מרכז אירופה ועד איראן.
בישראל הוא גדל בבתות בעיקר בבתי-גידול טבעיים, ולחים אך גם בקרבת האדם (בקרקעות מעובדות ובשדות).
הוא נפוץ בכל אזורי הארץ פרט לאזורים מדבריים קיצוניים: בשפלה, בהר, עמק יזרעאל, נגב, בקעה צפונית, גולן חרמון וסיני.
הפריחה מסוף פברואר ועד אמצע מאי.
מלבד כדן ארמני גדלים בישראל עוד מיני תרבות בהם כדן אושה (muscari aucheri) שמוצאו מטורקיה וניתן למצוא אותו בגן הבוטני האוניברסיטאי בירושלים וכדן אשכולי (Muscari botryoides) המשמש כצמח נוי שמוצאו מאירופה.
כדן ארמני (Muscari armeniacum H.J.Veitch) צמח רב-שנתי בעל פקעת שמוצאו מאירופה הדרום מזרחית ועד הקווקז.
הוא משמש כצמח נוי באירופה ובישראל: בהר, בעמק, בשפלה ובנגב בקרקעות מנוקזות.
הוא צמח אור מלא, עמיד בקרה, רגיש ליובש.
הריבוי באמצעות זרעים ובאמצעות חלוקה.
מורפולוגיה: צמח רב-שנתיים בעלי בצל, עמוד תפרחת ועלים המרוכזים בבסיס הצמח.
הבצל בעל בצלצולים והוא מרובד בגלדים יבשים (tunicate bulb) המונעים התייבשות של החלקים הפנימיים.
העלים מרוכזים בבסיס הצמח ומספרם 3 עד 7 (על פי רוב 3 עד 5) והם פשוטים ארוכים, סרגליים (צרים), או סרגליים-אזמלניים, תמימים, צדם העליון לעיתים בהיר יותר.
התפרחת היא אשכול קצר וצפוף, עמוד התפרחת זקוף ובלי עלים לכל אורכו.
הפרחים דו-מיניים, עוקצי הפרחים קצרים כרגיל מהפרח.
לעיתים קרובות התפרחת נושאת פרחים עקרים בקרבת ראשה ואפשר שיהיו שונים בצבעם או בגונם מהפוריים.
העטיף מאוחה עלים כמעט לכל אורכו לצינור, שמסתיים בלוע בן 6 שיניים (אונות) קצרות.
קיים שנץ מתחת ללוע (בשונה מזמזומית).
הפרחים הפוריים דמוי ביצה הפוכה או מוארכים דמויי כד, צבעם תכלת, לעיתים בעלי צפוי סגול חזק או חלש, לעיתים רחוקות לבנים, אורכם 3.5 עד 5.5 מ"מ ורוחבם 2.3 עד 3.5 מ"מ.
האונות תמיד בהירות יותר מהצינור או לבנות.
הפרחים העקרים מעטים., קטנים ובהירים יותר מהפוריים, לעיתים רחוקות באותו צבע.
האבקנים 6, חבויים בצינור העטיף, הזירים קבועים על צינור העטיף בגובה מחצית אורך הצינור.
השחלה עילית בת 3 מגורות.
עמוד השחלה דקיק (למשל, כדן קטן-עלים) או כמעט יושב (למשל כדן השנהב), הצלקת אחת וקטנה דמוית ראש או בעלת 3 אונות (למשל כדן השנהב).
הפרי ההלקט בעל 3 מקצועות חדים וברורים או כמעט מכונף, שנפתח ל־3 קשוות או נושר בשלמותו.
הזרעים 2 בכל מגורה, שחורים, מבריקים, זוויתיים, דמוי ביצה או כדוריים, לעיתים בעלי קמטים זעירים.
כדורעף בישראל הוא ענף ספורט בישראל המנוהל על ידי איגוד הכדורעף הישראלי.
הכדורעף משוחק בישראל החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ונכון ל-2023 הוא השלישי הכי פופולרי במדינה מבחינת ספורטאים רשומים, אחרי כדורגל וכדורסל, אם כי בפער גדול.
הכדורעף הובא לישראל בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי עולים ממזרח אירופה, שם היה הספורט פופולרי במיוחד, ושוחק באופן חובבני בעיקר בקיבוצים, בפרט אלו של תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
הענף החל כספורט עממי ולא תחרותי ושוחק בעיקר בשעות הפנאי ובמחנות קיץ והנופש.
+הזוכות באליפות הפועלעונהאלופהסגניתאלופת נשים1939חיפהמעברותתל אביב1940חיפהתל אביבתל אביב1941שמו"צ ג' (ראשון לציון)חיפהתל אביב1942עין החורשחיפהחיפה1943/44שמירחיפהחיפה1944/45חיפהבית אלפא1945/46חיפהמרחביה1947חיפהשריד1948/50גן שמואלחיפה1951ספיחגן שמואל1952/53הפועל ספיחבית זרע1954בית זרעבית קמה1955כפר יונהיפו
בשנות ה-30 כבר הוכנס הענף למשחקי המכביה ולאליפות הפועל, שנערכה בין 1939 ל-1955 ונחשבה לאליפות המדינה בפועל.
בנוסף, ב-1942 נוסד טורניר גביע פסל זייד לזכר אלכסנדר זייד בו השתתפו קבוצות ההתיישבות העובדת, ובמשך שנות ה-40 של המאה ה-20 נערכו משחקי ידידות בין קבוצות היישוב לבין קבוצות הצבא הבריטי.
לפיתוח הענף תרם משמעותית דב פרוסק, שהובא לישראל על ידי ברוך בג כדי לשמש מאמן משחקי כדור בתנועת הפועל.
הוא היה הראשון שכתב את חוקי המשחק בעברית ואחד ממארגני אליפות הפועל.
ב-1943 נוסדה ההתאחדות הארצישראלית בכדורעף (כיום איגוד הכדורעף הישראלי).
ההתאחדות הצטרפה ב-1947 ל, שהוקמה באותה שנה, ונשלטה על ידי מרכז הפועל.
ב-1947 גם הוקמה נבחרת ארץ ישראל בכדורעף, שהשתתפה לראשונה בטורניר הפדרציה העולמית של הנוער הדמוקרטי בפראג ואומנה על ידי מיכה שמבן.
עם הקמת מדינת ישראל ב-1948 הפכה נבחרת ארץ ישראל לנבחרת ישראל בכדורעף וב-1949 העפילה לאליפות העולם הראשונה שנערכה בצ'כוסלובקיה, אך לא שיחקה בה בעקבות איחור בקבלת האשרות.
עם זאת, היא הופיעה באליפויות העולם של 1952, 1956, 1962 ו-1970. בנוסף, ב-1956 הוקמה נבחרת ישראל בכדורעף נשים והתמודדה באליפות העולם באותה שנה, בה סיימה במקום ה-14.
במהלך מלחמת העצמאות גויסו רבים משחקני הכדורעף לצה"ל, ולכן רק ב-1956 נערכה העונה הראשונה של הליגה הארצית (כיום ליגת העל בכדורעף).
בליגה התמודדו 12 קבוצות, כולן מתנועת הפועל, שחולקו לבית צפוני ודרומי.
תשע מהקבוצות היו מהתנועה הקיבוצית ושלוש (הפועל חיפה, הפועל תל אביב והפועל יפו) הגיעו מהערים.
אלופת הליגה הראשונה הייתה הפועל בית זרע/אפיקים.
במשך עשרים שנים זכו רק קבוצות מההתיישבות העובדת: הפועל עין שמר (4), הפועל שריד, הפועל נגבה, הפועל המעפיל (9, כולן ברציפות בשנים 1962–1971) והפועל עין המפרץ/כפר מסריק (4, כולן ברציפות בשנים 1972–1975).
ב-1960 נערך לראשונה גביע המדינה בכדורעף, בו זכתה הפועל עין שמר לאחר שגברה בגמר על הפועל עין החורש.
גם במפעל זה שלטו הקיבוצים, כולל שלוש זכיות רצופות של עין שמר ושבע זכיות רצופות של המעפיל, עד זכייתה של הפועל רמת אביב ב-1977.
ב-1960 נערך לראשונה גם גביע המדינה בכדורעף נשים, בו זכתה הפועל עין שמר, ושנה מאוחר יותר נערכה העונה הראשונה של הליגה הארצית לנשים (כיום ליגת העל בכדורעף נשים), שהסתיימה גם היא בזכייה של עין שמר.
גם בכדורעף הנשים נשמרה שליטתן של קבוצות ההתיישבות העובדת ואגודת הפועל והיא אף נמשכה זמן ארוך יותר מאשר אצל הגברים – כ-22 שנים, כשהקבוצה העירונית הראשונה שזכתה בתואר הייתה הפועל בת ים (גביע ב-1982 ואליפות ב-1987).
מרבית הקבוצות החזקות הגיעו מקיבוצים בהם היו גם קבוצות גברים דומיננטיות, כגון עין שמר, כפר מסריק, המעפיל והעוגן.
זוכות נוספות בתארים היו הפועל מעברות (גביע), הפועל העוגן (אליפות) והפועל עין המפרץ (אליפות).
בולטות עירונית בגברים ושליטת נעמן בנשים (1976–2000)
ב-1976, כבר בעונתה הראשונה בליגה הלאומית בכדורעף (אז הליגה הראשונה), זכתה מכבי תל אביב באליפות המדינה והפכה לקבוצה העירונית הראשונה, קבוצת מכבי הראשונה והקבוצה הראשונה מחוץ לאגודת הפועל שעושה זאת.
בשנים הבאות רשמו הקבוצות מהערים הישגים נוספים, כגון זכייתה של הפועל רמת אביב בגביע המדינה ב-1977 (הקבוצה העירונית הראשונה שעושה זאת) והזכיות הרצופות של הפועל עירוני קריית אתא בליגה (1977 ו-1978) ובגביע (1979 ו-1980).
עם זאת, הדומיננטיות הקיבוצית בענף נשמרה בזכות זכייתה של הפועל העוגן ב-1979 וחמש הזכיות של הפועל המעפיל בין 1980 ל-1985 (כשב-1982 זכתה מכבי תל אביב).
ב-1986 זכתה הפועל בת ים בדאבל של אליפות וגביע, אך ב-1987 התאחדו הפועל עין המפרץ/כפר מסריק והפועל חניתה ליצירת מועדון הפועל מטה אשר.
הקבוצה המאוחדת זכתה מיד בשני דאבלים רצופים, ועד סוף המאה ה-20 כבר זכתה בשש אליפויות ושלושה גביעים.
בנוסף זכתה הפועל העמקים/זבולון בשני דאבלים רצופים (1995 ו-1996), ובשנת 2000 זכתה הפועל חצור/באר טוביה בגביע המדינה.
בכדורעף הנשים, בין 1983 ל-1995 שלטה הפועל נעמן/מטה אשר כשזכתה בעשר אליפויות ושמונה גביעים, אך ב-1982 זכתה הפועל עירוני בת ים בגביע וב-1987 באליפות, והפכה לקבוצה העירונית הראשונה שזוכה בכל אחד מהתארים הללו.
בת ים זכתה בשני גביעים נוספים ב-1986 ו-1991 והפועל הקרייתים זכתה ב-1993, אבל חוץ מהן שלטה מטה אשר ביד רמה בענף.
דומיננטיות של מטה אשר ותל אביב בגברים ושליטה עירונית בנשים (2000–הווה)
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נשמרה המגמה מהמאה הקודמת, במסגרתה זכו קבוצות שונות רבות בתארים, כמעט כולן מהערים: הפועל כפר סבא זכתה באליפות ושני גביעים, מטה אשר בשתי אליפויות ושני גביעים והפועל עירוני קריית אתא בשלוש אליפויות רצופות ושני גביעים.
עם זאת, זכייתה של מכבי מוסינזון הוד השרון בדאבל של אליפות וגביע ב-2007 הייתה הפעם האחרונה בה זכתה קבוצה שאינה מכבי תל אביב או הפועל מטה אשר עכו בתואר כלשהו.
בנשים, מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד היום שולטות הקבוצות העירוניות באופן מוחלט, וזכייתה של הפועל עמק חפר בגביע המדינה ב-1997 היא הזכייה האחרונה של קבוצה מההתיישבות העובדת בתואר כלשהו בכדורעף הנשים בישראל.
בשלהי המאה ה-20 זכתה הפועל הקרייתים בשלוש אליפויות ובגביע ומכבי חדרה זכתה באליפות ב-1997. במשך יותר מעשור, בין 2000 ל-2011, חלקו הפועל עירוני קריית אתא (תשע אליפויות ושבעה גביעים) ומ.כ.
רעננה (שלוש אליפויות וחמישה גביעים) את כל התארים, ובמהלך שנות ה-2010 וה-2020 זכו גם הפועל כפר סבא (שש אליפויות וחמישה גביעים), מכבי חיפה (ארבע אליפויות וחמישה גביעים) ומכבי אשדוד (שתי אליפויות וגביע).
ב-15 במרץ 2020, בעקבות מגפת הקורונה בישראל והשפעת מגפת הקורונה על הספורט, הכריז איגוד הכדורעף הישראלי על ביטול עונת בכל הליגות.
בליגות העל לגברים ולנשים הוחלט שלא יהיו עולות ויורדות, ושהאלופה תהיה הקבוצה שהייתה במקום הראשון לפני הפסקת העונה.
כך זכו בתואר הפועל מטה אשר עכו בגברים והפועל כפר סבא בנשים.
הגוף המנהל של הכדורעף בישראל הוא איגוד הכדורעף הישראלי.
האיגוד נוסד כבר בשנת 1943 בשם "ההתאחדות הארצישראלית בכדורעף" וב-1947 הצטרף ל (FIVB), פדרציית הספורט הבין-לאומית של הענף.
ב-1956 הועבר האיגוד למסגרת ההתאחדות לספורט, עד שב-1995 חזר להיות עצמאי והוקמה עמותה בשם איגוד הכדורעף בישראל.
איגוד הכדורעף מארגן את כל תחרויות הכדורעף המקצועניות בישראל: ליגת העל בכדורעף, ליגת העל בכדורעף נשים, גביע המדינה בכדורעף וגביע המדינה בכדורעף נשים, ואת טורניר ההכנה לעונה: גביע אטקין (גברים) וטורניר קטיה (נשים).
בנוסף מארגן האיגוד ליגות חצי-מקצועניות וחובבניות, כגון הליגה הלאומית בכדורעף, הליגה הארצית בכדורעף, ליגה א' וגביע האיגוד בכדורעף, ותחרויות לנוער, נערים ונערות.
האיגוד אחראי גם על הנבחרות הלאומיות של ישראל, בראשן נבחרת ישראל בכדורעף ונבחרת ישראל בכדורעף נשים, אך גם נבחרת ישראל בכדורעף חופים ונבחרות הנוער, הנערים והנערות.
ישראל מיוצגת בתחרויות כדורעף בין-לאומיות על ידי הנבחרות הלאומיות שלה: נבחרת ישראל בכדורעף ונבחרת ישראל בכדורעף נשים.
הנבחרות מנוהלות על ידי איגוד הכדורעף הישראלי.
נבחרת הגברים של ישראל הוקמה ב-1949 והייתה אמורה לקחת חלק באליפות העולם הראשונה שהתקיימה באותה שנה, אך לבסוף לא השתתפה בה.
הנבחרת הופיעה ארבע פעמים באליפות אירופה בכדורעף ואף אירחה אותה ב-2023, אך גם בה מעולם לא סיימה מעל המקום העשירי.
הנבחרת לא השתתפה מעולם בטורניר הכדורעף במשחקים האולימפיים, ונכון ל-13 בספטמבר 2025 היא מדורגת במקום ה-31 בעולם על ידי FIVB.
על אף שליגת העל בכדורעף נשים הוקמה רק ב-1960, נבחרת הנשים של ישראל השתתפה לראשונה בטורניר גדול כשהתמודדה באליפות העולם בכדורעף נשים 1956. ישראל סיימה במקום השלישי בבית עם , והאלופה בסופו של דבר , ולאחר משחקי הדירוג סיימה במקום ה-14 מתוך 17 נבחרות.
ב-1967 העפילה הנבחרת לראשונה לאליפות אירופה בכדורעף נשים ועלתה לבית הגמר לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם.
עם זאת, בשלב הסופי הפסידה ישראל בכל משחקיה וסיימה במקום השמיני.
ב-1971 שוב העפילה הנבחרת לאליפות אירופה וסיימה במקום ה-11 מתוך 18, וב-2011, לאחר שלא עשתה זאת במשך 40 שנה, חזרה לאליפות היבשתית אך הפסידה בכל שלושת משחקיה וסיימה במקום ה-16 והאחרון.
נבחרת ישראל בכדורעף נשים מעולם לא העפילה לטורניר האולימפי ונכון ל-13 בספטמבר 2025 היא מדורגת במקום ה-53 בעולם על ידי FIVB.
לצד הנבחרות הבוגרות, ישראל מיוצגת על ידי הנבחרות הצעירות שלה (עד גיל 16, עד גיל 18 ועד גיל 20) בתחרויות בין-לאומיות, בעיקר באירופה.
קבוצות הכדורעף הישראליות במפעלים הבין-לאומיים
ההופעה הראשונה של קבוצת כדורעף ישראלית במפעל אירופי הייתה של הפועל עין שמר, שב-1961 זכתה בליגת העל בכדורעף והעפילה לגביע אירופה לאלופות (כיום ליגת האלופות בכדורעף).
הקבוצה הוגרלה בסיבוב הראשון מול גלאטסראיי, אלופת טורקיה, והפסידה 1–3, 0–3. ב-1972 ערכה הפועל בית זרע, מחזיקת גביע המדינה בכדורעף, את הופעת הבכורה של קבוצה ישראלית בגביע אירופה למחזיקות גביע (כיום גביע CEV) אך הודחה לאחר צמד הפסדים בתוצאה 0–3 לראפיד בוקרשט מרומניה.
גם קבוצות הנשים הישראליות לא הגיעו להישגים משמעותיים במפעלים האירופיים.
ב-1972 הופיעה לראשונה הפועל עין המפרץ בגביע אירופה למחזיקות גביע, אך הודחה 0–3, 0–3 בידי פניצילינה יאשי.
כדורעף נכלל בתוכנית הלימודים בחינוך גופני של משרד החינוך, והוא נלמד בבתי הספר (בעיקר התיכוניים).
התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל מארגנת תחרויות בין בתי הספר בענף זה, החשובה מביניהן היא אליפות התיכונים בכדורעף שהחלה בשנת 1995 ונערכת מדי שנה לשחקנים בכיתות י'-י"ב.
בכל שנה משתתפות באליפות שמונה קבוצות תלמידים ושמונה קבוצות תלמידות, והאלופות לשנת 2025 הן קבוצות תיכון גלילי מכפר סבא, הן לנערים והן לנערות.
בזכות אורכו של מישור החוף וריבויים של חופי ישראל הפך משחק כדורעף החופים לפופולרי בישראל כספורט עממי וכבילוי בשעות הפנאי ובביקורים בחוף הים.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 החל להתארגן באופן רשמי ענף כדורעף החופים בישראל, ונערכו אליפויות וטורנירים רבים בחופים שונים.
מאז 1993 עורך איגוד הכדורעף הישראלי מדי קיץ את אליפות המדינה בכדורעף חופים, ותחרויות דומות נערכות לתלמידים בבתי הספר.
מאמצע העשור השני של המאה ה-21 החלו ניסיונות מאומצים יותר מצד האיגוד להפוך את הענף למקצועי יותר, כשב-2013 הוקמה מנהלת כדורעף החופים באיגוד וב-2015 הוקמה במכון וינגייט אקדמיה למצוינות בכדורעף החופים.
נבחרת ישראל בכדורעף נכים בעמידה היא אחת המצליחות בהיסטוריה של טורניר הכדורעף במשחקים הפאראלימפיים, כשזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות רצופות (טורונטו 1976, ארנהם 1980 וניו יורק וסטוק מנדוויל 1984) ומדליית כסף אחת (סיאול 1988).
שני ספורטאים פאראלימפיים ישראלים זכו בכל ארבע המדליות של ישראל בתחרויות אלו: אליעזר קלינה וחגי זמיר.
לאחר המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) הופסקו תחרויות הכדורעף בעמידה ב וישראל הפסיקה להשתתף בתחרויות הכדורעף הפאראלימפיות.
בשנת 2022 החלו איגוד הכדורעף הישראלי, ההתאחדות הישראלית לספורט נכים והוועד הפאראלימפי הישראלי במאמצים להביא את ענף הכדורעף בישיבה לישראל.
כדן קטן-פרחים (שם מדעי: Muscari parviflorum) הוא גאופיט קטן בעל בצל ממשפחת האספרגיים, המתנשא לגובה 10 עד 20 ס"מ.
הצמח מתאפיין בבצל קטן הטמון רדוד בקרקע, בשורשים מתכווצים, בעלים נימיים המרוכזים בבסיסו, בעמוד תפרחת זקוף וחסר עלים.
פרחיו קטנים, דמויי-כד, משונצים מתחת ללועם ובעלי שיניים זעירות.
צבע העטיף אחיד יחסית - תכול-סגול חיוור ללא ניגוד בולט בין השיניים לצינור.
תחום התפוצה הטבעי שלו סביב אגן הים התיכון, בבתי גידול ים-תיכוניים (סובטרופיים).
כדן קטן-פרחים גדל סביב אגן הים התיכון, למעט צרפת ומרוקו, בבתי גידול ים-תיכוניים המאופיינים בקיץ חם ויבש ובחורף גשום ומתון.
הוא שכיח בעיקר בבתות ובגריגות, בשולי יערות ממוזגים, בשדות מעובדים ובמטעים.
הצמח נפוץ בקרקעות מעובדות ובקרקעות חוליות, ולעיתים גם בטרה-רוסה — קרקע אדומה המתפתחת באזורי האקלים הים-תיכוני על סלעי גיר או דולומיט, המאופיינת במרכיבים חרסיתיים וגירניים ובצבע אדום עד חום.
כמו כן, הוא מצוי במערב ירדן.
מחזור החיים של כדן קטן-פרחים
הזרעים נובטים לאחר ירידת טמפרטורות החורף ובלחות גבוהה.
בנביטת הזרע השורשון פורץ ראשון את קליפת הזרע, ומהפסיג האחד של העובר יוצא תחילה החלק התחתון, העשוי כעין נדן, המשמש מגן על הנצרון.
החלק העליון של הפסיג נשאר זמן רב בתוך הזרע ומשמש כמציץ לספיגת חומרי המזון מן האנדוספרם והעברתם לעובר.
בתוך הנדן יושב הנצרון, שממנו יתפתחו בהמשך הגבעול והעלים.
מערכת השורשים של המין הזה מציגה התאמות גאופיטיות מובהקות, ובהן שורשים מתכווצים הקובעים את עומק הבצל ושורשים אופקיים המסייעים בהתפשטות וגטטיבית; ראו פירוט בפרק 'מערכת השורשים והתאמות לקרקע'.
הנצרון מפתח שני טיפוסי עלים: עלי בסיס תת-קרקעיים, קצרים ובשרניים, המשמשים לאגירת חומרי תשמורת ויוצרים את מבנה הבצל; ועלים עליונים היוצאים מעל פני הקרקע ומשמשים להטמעה ולהזנת הבצל.
שני טיפוסי העלים הם עלים אמיתיים.
תבנית נביטה זו, שבה רק העלה האמיתי יוצא מעל הקרקע, בעוד רוב חלקי העובר נשארים מתחתיה, מכונה בספרות הבוטנית "נביטה אפיגאית למחצה".
התת-פסיג אינו מתארך, ומבסיסו מתחיל להתפתח איבר האגירה - בצלצול הבנוי מקשקשים שהם עלי בסיס בשרניים הערוכים סביב גבעול קצר מאוד.
הקשקשים מהווים את עיקר נפחו של הבצל, ובשלבים הראשונים הם מצטברים שכבה אחר שכבה ומעצבים את מבנה הבצל הצעיר.
בשנה הראשונה מתפתח מן הנצרון רק עלה יחיד מעל הקרקע, צר ורך ולעיתים דמוי מחט, עגול בחתך וללא חריץ (טיפוס העלים המחטיים של שלב ההתבססות).
עלה ראשוני זה איננו הפסיג — המשמש עדיין לספיגת מזון מתוך הזרע — אלא עלה אמיתי שתפקידו לספק סוכרים להתפתחות הבצל הצעיר.
העלה מתייבש מוקדם מאוד עם בוא הקיץ, ומעל פני הקרקע נדמה שהצמח נעלם, אך הבצל ממשיך להתקיים בקרקע.
בשנה השנייה צומחים עלה אחד או שניים, אף הם דמויי מחט, ולעיתים נוצרים בבסיס הבצל גם ניצנים של בצלצולים חדשים.
גם בשלב זה אין פריחה, והבצל ממשיך לצבור חומרי תשמורת (בעיקר עמילנים) לקראת השנה השלישית.
בשנה השלישית, כאשר הבצל מגיע למסה מספקת, הוא מוציא עמוד תפרחת יחיד.