tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
צ'יאן שיולינג (1912–2008), או סיו-לינג ציאן דה פרלינגהי, שהיגרה לבלגיה מרפובליקת סין עזרה להציל כמעט 100 בלגים מהוצאתם להורג על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.
היא זכתה במדליה בבלגיה, שם נקרא רחוב על שמה.
סין מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
בלגיה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליות בגואנגג'ואו, הונג קונג ושאנגחאי.
יחסי בלגיה–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין בלגיה ושוודיה.
בשנת 1934 הוקמה האגודה השוודית–בלגית, אשר מטרתה לקדם ולפתח את קשרי האהדה בין המדינות, כמו גם את היחסים המסחריים והכלכליים ביניהן.
כ-8,000 בלגים מתגוררים בשוודיה וכ-5,000 שוודים מתגוררים בבלגיה.
בלגיה מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם.
שוודיה מיוצגת בבלגיה באמצעות שגריר שאינו תושב השוכן בסטוקהולם.
יחסי בלגיה–מלזיה הם יחסי החוץ בין בלגיה ומלזיה.
בשנת 1968 סגן ראש הממשלה ושר ההגנה של מלזיה, עבדול רזאק חוסיין, סייר בבית הספר להנדסה של הצי הבלגי.
בשנת 2000, משלחת סחר מוולוניה, התעניינה בשותפות מיזמים משותפים עם התעשייה המלזית.
סילבנה פלגוטייר, ראש המשלחת אמרה: "אנו משוכנעים שמלזיה היא בסיס טוב מאוד להקמת נציגות ומיזם משותף".
בשנת 2001 הוקם האיגוד המלזי של בלגיה ולוקסמבורג על ידי שגרירות מלזיה בבריסל.
בשנת 2002, שר הסחר והתעשייה הבינלאומי של מלזיה, רפידה עזיז, אמר כי בלגיה יכולה לשמש "שער לחברות מלזיות העוסקות בשוק האירופי, בעוד שמלזיה יכולה לשמש קרש קפיצה תחרותי לחברות בלגיות הנכנסות לשווקים במזרח אסיה".
בשנת 2006 Essensium NV, יצרנית שבבי מחשבים גייסה 7.1 מיליון דולר מ-Atlantic Quantum Sdn.
בשנת 2007 בחרה Vanbreda International בבלגיה במלזיה כמרכז הפעילות הגלובלי שלה.
בשנת 2016, מלזיה דורגה במקום ה-11 בין הקונים הגדולים של טוגנים בלגים בשווי של 306 מיליון רינגיט מלזי (64.5 מיליון אירו) על 65,718 טון של צ'יפס מיובא, מתוכם 9,689 טון היה מבלגיה.
קיימת גם מועצה עסקית מלזיה–לוקסמבורג–בלגיה.
בלגיה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
מלזיה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בלגיה-פינלנד הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין רפובליקת פינלנד, שתי מדינות החברות ב.
פינלנד הוכרה על ידי בלגיה ב-10 ביוני 1919 וב-9 ביולי כוננו היחסים הדיפלומטיים.
היחסים הדיפלומטיים התנהלו אז על ידי שגרירים שאינם תושבים, השגריר הפיני בפריז (אך מאז ה-30 ביולי 1920 ציר מיוחד אשר היה אחראי על בלגיה התגורר בהאג), ושגריר בלגיה בהאג.
השגריר הפיני הראשון בבלגיה הגיע בשנת 1938. עם זאת, הפלישה הגרמנית לבלגיה הובילה לסגירת השגרירות.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות חודשו בשנת 1946.
יחסי בלגיה–הונגריה הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין הונגריה, שתי המדינות חברות ב, נאט"ו ובאו"ם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הוצע למיליוני הונגרים מובטלים לעבוד במכרות בלגיים.
ב-20 בפברואר 1922, העניק שגריר הונגריה, הרוזן אוליבר ווראצ'יצקי, את אמנתו לשר החוץ הבלגי אנרי יאספר.
זה היה שיאו של תהליך שהחל כבר ב-1921 כשבלגיה פתחה נציגות בבודפשט.
6,000 פליטים הונגרים קיבלו מקלט בבלגיה לאחר דיכוי המרד ההונגרי בשנת 1956. חברות הונגריה ב סייעה לחיזוק היחסים בין שתי המדינות.
בשנת 2022 חגגו שתי המדינות 100 שנה לכינון היחסים ביניהן.
בשנת 2014 האיחוד האירופי ייצא סחורות להונגריה בסכום של 58.5 מיליארד אירו.
חלקה של בלגיה היווה 3.3%, מה שהופך את המדינה למדינה העשירית בגודלה לייצוא להונגריה.
באותה שנה סך הסחורות המיובאות מהונגריה היה עד 61.5 מיליארד באיחוד האירופי.
בלגיה דורגה אז כיבואנית ה-12 בגודלה.
בשנת 2015 הונגריה הייתה הלקוחה ה-23 בגודלה והספקית ה-29 בגודלה של בלגיה.
מבחינת השירותים, הונגריה הייתה בשנת 2014 הלקוחה ה-29 בגודלה והספקית ה-24 בגודלה של בלגיה.
בלגיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות באנטוורפן וליאז'.
יחסי בלגיה–קנדה הם יחסי החוץ בין בלגיה וקנדה.
שתי המדינות בעלות ברית קרובות וחברות בנאט"ו ובלה פרנקופוני.
בשתי המדינות יש דו-לשוניות רשמית (עם צרפתית שהיא אחת השפות הרשמיות), ומערכות ממשלתיות פדרליות דומות, בין השאר בגלל המתחים בשפה בשתיהן.
שתי המדינות מעורבות באופן פעיל במלחמה הנוכחית באפגניסטן תחת ISAF.
בלגיה וקנדה הן מדינות חברות במגוון ארגונים בינלאומיים.
הם כוללים: האומות המאוחדות, נאט"ו, לה פרנקופוני, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
כמה בלגים הגיעו לצרפת החדשה לפני 1759. באמצע המאה ה-19 נפתחו קונסוליות בלגיות במונטריאול, קוויבק והליפקס.
לאחר 1859 האטרקציה העיקרית הייתה אדמות חקלאיות בחינם.
לאחר 1867 הממשלה הלאומית העניקה למהגרים מבלגיה מעמד מועדף, ועודדה הגירה לקהילות הקתוליות הפרנקופוניות בקוויבק ובמניטובה.
אדוארד סימאי הפך לסוכן קנדי בתשלום במשרה חלקית בבלגיה כדי לפרסם הזדמנויות בקנדה ולהקל על ההגירה.
חברות ספינות הקיטור הכינו חוברות משלהן והציעו עסקאות חבילה זולות למשפחות חקלאיות.
בשנת 1898 פעל באנטוורפן משרד קנדי במשרה מלאה שסיפק חוברות, הרצאות וייעוץ ספציפי לטיולים.
בשנת 1906 הגיעו כ-2,000 בלגים בשנה, רובם בעלי כישורים בחקלאות.
גל הגירה שלישי התרחש לאחר 1945, כאשר האזורים העירוניים הם היעד.
מפקד האוכלוסין בשנת 1961 מנה 61,000 קנדים ממוצא בלגי.
כדי לספק תמיכה כספית למהגרים מבלגיה שנחלו הפסדים, הוקמה חברת Société belge de bienfaisance בשנת 1921 במונטריאול.
בשנים 1936–1937 היא מוזגה לאגודה החדשה שהוקמה בלגיה-קנדה.
רמת הפעילות של העמותה השתנתה לאורך השנים, והייתה פעילה יותר בשנות הארבעים, אולם פעילותה פחתה בשנות השבעים.
ה-AGM האחרון שהוקלט התקיים בשנת 2011.
הגירה בלגית למערב קנדה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 משכה את תשומת לבה של ממשלת בלגיה.
היא חוקקה חוקים ותקנות להגנה על המהגרים ולהבטחת תנאי ספינה נאותים.
נקבעה הוראה לסייע למהגרים שהחליטו לחזור לבלגיה.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ערכו פקידים קונסולריים ביקורים באתר לבדיקת התנאים בקנדה, אשר בירכו בשקיקה על הגעתם החדשה.
הכנסייה הקתולית הייתה גם כן מסבירת פנים, ומספר כמרים עלו לארץ.
המהגרים הוואלונים גילו שהם יכולים להמשיך לדבר בצרפתית בקנדה, ואילו הפלמים למדו במהירות אנגלית.
הבלגים לא הקימו שום ארגון לאומי מטעמם.
חלקם התיישבו בעיירות כמו סנט בוניפס, מניטובה, אך רובם הפכו לחקלאים שהתמחו בחקלאות.
חלב, סלק סוכר וגינון שוק.
לאחר 1920 היה מעבר למערב אלברטה, עם כלכלה המבוססת על חוות, גידול סוסים וסלק סוכר.
ההשקעה הדו-צדדית בשנת 2006 עמדה על 5.9 מיליארד דולר.
כולל לוקסמבורג, סך הכל עולה ל-8.4 מיליארד דולר.
בלגיה ייצאה סחורות בסך הכל 2.35 מיליארד דולר בשנת 2006. הייצוא הבלגי כולל דלקים, יהלומים ושמנים מינרליים, כלי רכב, מכונות ומוצרי תרופות.
באותה שנה ייצאה קנדה 2.84 מיליארד דולר בסחורות.
הייצוא הקנדי כולל יהלומים, ניקל, מכונות, נפט ואבץ.
בלגיה הייתה יעד היצוא החמישי בגודלה של קנדה באיחוד האירופי באותה שנה.
אנטוורפן היא אחד מנמלי הכניסה העיקריים של סחורות קנדיות לאיחוד האירופי.
לאוניברסיטאות בלגיות וקנדות יש שותפויות רבות.
למעלה מ-20 אוניברסיטאות קנדיות משתפות פעולה עם עמיתיהן הבלגיות במגוון תחומים החל מבריאות ומדעי החברה.
בלגיה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, קונסוליה במונטריאול, (הקונסוליה בטורונטו נסגרה בשנת 2014), וארבע קונסוליות כבוד באדמונטון, הליפקס, ונקובר וויניפג הממוקמות בקנדה.
לשלושת האזורים בבלגיה (ולוניה, פלנדריה ובריסל) יש משרדים משלהם בקונסוליה של מונטריאול.
לוולוניה יש גם משרד שני בקונסוליה של טורונטו, המייצגת גם את פלנדריה ובריסל.
קנדה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל (המכסה גם את לוקסמבורג).
לקנדה יש גם קונסוליה באנטוורפן, וקוויבק מקיימת משלחת נפרדת משלה בבריסל.
המשלחות הקנדיות לאיחוד האירופי ולנאט"ו ממוקמות בבלגיה, שכן בלגיה מאכלסת את המטה של כל אחת מהן.
לוקסמבורג מטופלת לעיתים קרובות במקביל לבלגיה.
יחסי בליז–טאיוואן הם היחסים שבין בליז לרפובליקה הסינית (טאיוואן).
במאי 1984 הגיע שגריר טאיוואן בגואטמלה לבליז במטרה לכונן יחסים בין המדינות, אך מנהיג גואטמלה התנגד לכך, והיחסים הרשמיים בין המדינות החלו רק בשנת 1989.
בשנת 2021 חתמו טאיוואן ובליז על הסכם סיוע הדדי שישמש מסגרת לשיתוף פעולה משפטי בין שתי המדינות.
יחסי בליז–ונצואלה הם היחסים שבין בליז לרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.
יחסים רשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-25 באפריל 1989.
ב-19 באוקטובר 2000 הייתה בליז אחת מעשר מדינות דרום-אמריקה והקריביים שחתמו על הסכם האנרגיה של קראקס, בו הסכימו הצדדים על אספקת נפט מוזלת.
במסגרת ארגון מדינות אמריקה תמכה בליז מספר פעמים בעמדתה של ונצואלה, ונמנעה מלגנות אותה במהלך המחאות בוונצואלה ב-2017 ובמהלך הליך הבחירות השנוי במחלוקת בשנת 2018.
יחסי בליז–גואטמלה הם היחסים שבין בליז לרפובליקת גּוּאַטֶמַלָה.
מאז המאה ה-16 נחתמו מספר הסכמים בין ספרד לבריטניה המסדירים את הגבול בין שטחיהן במרכז אמריקה, כולל שטח גואטמלה שנשלט על ידי ספרד ושטח בליז שנשלט על ידי בריטניה.
עם זאת, קו הגבול הסופי לא הוסדר מעולם.
עד 1981 בליז הייתה מושבה בריטית.
גואטמלה, כיורשת התביעות הספרדיות, ראתה בבליז, כולה או חלקה, שטח השייך לגואטמלה.
משא ומתן בין גואטמלה לבריטניה התנהל שנים רבות אולם לא נשא פרי.
ממשלת בריטניה סרבה לוותר על בליז ולמסור אותה לגואטמלה, וגואטמלה אף איימה מספר פעמים לפלוש בכוח לבליז.
ב-1981 בליז קיבלה עצמאות מלאה מבריטניה ושמרה על עצמאותה גם מול גואטמלה.
יחסים רשמיים בין המדינות, כולל החלפת שגרירים, החלו בשנת 1991, עשור לאחר עצמאותה של בליז.
עם זאת, המחלוקת ארוכת השנים בין המדינות בנוגע למיקומו של הגבול ביניהן מתקיימת עד היום [עדכון 2023].
יחסי בלגיה–רומניה הם היחסים הבילטרליים בין בלגיה ורומניה.
היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת בלגיה לנסיכויות הרומניות כוננו בשנת 1880. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות כחלק ממדינות ההסכמה, אולם במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה ממלכת רומניה חלק ממדינות הציר, בעוד בלגיה הייתה חלק מבעלות הברית ונכבשה על ידי גרמניה הנאצית.
כיום, שתי המדינות הן חלק מנאט"ו והאיחוד האירופי.
ב-1 באוקטובר 2019, נשיא רומניה קלאוס יוהאניס התקבל בבלגיה על ידי פיליפ, מלך הבלגים, לרגל פתיחת פסטיבל Europalia שהוקדש לרומניה באותה שנה.
במהלך ביקורו לווה הנשיא יוהאניס על ידי שרת החוץ, רמונה מנסקו.
כבר יותר מעשרים שנה, היחסים הבילטרליים כוללים היבט נוסף כאות סולידריות בין אזרחים בלגים ורומנים, כלומר התמיכה שניתנה לכפרים רומניים באזורים הכפריים מאז השנים האחרונות של הדיקטטורה של צ'אושסקו, שבשנים האחרונות תועלה בעיקר באמצעות Actie Dorpen Romania / Operation Villages Roumains ('קמפיין הכפרים הרומניים').
רומניה רואה בבלגיה שותפה אמינה באיחוד האירופי ובנאט"ו, ויחסי הסחר, כמו גם ההשקעות הבלגיות ברומניה, נמצאים במגמת עלייה.
בלגיה מחזיקה במקום ה-9 כמשקיע זר.
בשנת 2018, סך ההשקעות הבלגיות ברומניה הסתכמו ב-2.276 מיליארד יורו.
בשנת 2020, רומניה הייתה הלקוחה ה-27 בגודלה של בלגיה (יצוא לרומניה: 2.0 מיליארד אירו) והספקית ה-37 בגודלה (יבוא מרומניה: 1.1 מיליארד אירו).
בלגיה רשמה מאזן סחר חיובי של 873.2 מיליון אירו.
בלגיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בלגיה–ונצואלה הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין ונצואלה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1884. בלגיה מייבאת יהלומים מוונצואלה, עם זאת, ממשלת בלגיה מודאגת מהמצב הנוכחי בוונצואלה.
לדעתו של שר החוץ הבלגי דידייה ריינדרס, הוא מביע דאגה רבה מזכויות האדם בוונצואלה.
בלגיה מחזיקה בוונצואלה נציגות דיפלומטית בקראקס.
ונצואלה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בלגיה–פולין הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין פולין, שתי המדינות חברות ב, נאט"ו ובאו"ם.
ב-6 במרץ 1919 הכירה ממשלת בלגיה במדינה הפולנית, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים.
לאחר מלחמת העולם השנייה הכירה ממשלת בלגיה בממשלת האחדות הלאומית הזמנית ביולי 1945 והציעה לכונן יחסים דיפלומטיים.
ב-2 באוקטובר 1945 כוננו פולין ובלגיה יחסים דיפלומטיים ברמת הנציגויות.
במקביל, הודיעה ממשלת בלגיה לממשלת הרפובליקה של פולין הגולה כי היא חזרה בה מהכרתה וניתקה את היחסים הדיפלומטיים.
הקונסוליה של הרפובליקה של פולין בבריסל השיקה את שירותיה באופן רשמי ב-15 באוקטובר 1945, והקונסוליה של הרפובליקה של פולין באנטוורפן ב-17 באוקטובר 1945. נציגויות דיפלומטיות של פולין ובלגיה הועלו לדרגת שגרירויות ב-9 במרץ 1957.
ב-13–15 באוקטובר 2015 ביקרו פיליפ, מלך הבלגים ורעייתו המלכה מתילדה בפולין.
זה היה ביקור החוץ הרשמי השני של המלך פיליפ מאז עלייתו לכס המלכות.
הזוג המלכותי נפגש, בין היתר, עם נשיא הרפובליקה של פולין ועם יושבי ראש הסיים והסנאט.
ב-24 בינואר 2018 ביקר ראש ממשלת בלגיה שארל מישל בפולין ונפגש עם ראש הממשלה מתאוש מורבייצקי.
השיחות עסקו, בין היתר, בנושאים דו-צדדיים, עתיד האיחוד האירופי ומדיניות המזרח.
ב-28 בינואר 2019 ערך השר ג'יי צ'פוטוביץ' ביקור בבלגיה והיה אחד מאורחי הכבוד בפגישת שגרירי בלגיה.
השר השתתף גם בחנוכת התערוכה "כנפי שריון" במוזיאון המלכותי של הכוחות המזוינים בבריסל.
במהלך אותו אירוע הונצחה דיוויזיית השריון הפולנית ה-1 של הגנרל סטניסלב מצ'ק, אשר בסתיו 1944 שחררה מספר ערים בפלנדריה הבלגית.
בשנים האחרונות, זרימת ההון הבלגי לשוק הפולני הואצה בבירור.
למעלה מ-700 חברות בעלות הון בלגי רשומות בפולין.
בקרב המשקיעים הבלגים המספר הגדול ביותר הוא של מפעלים קטנים ובינוניים.
מפעלים אלו משקיעים בעיקר במגזרים הבאים: ביטוח פיננסי, אנרגיה, מזון, חומרי בניין, מכונות חקלאיות ושירותים עירוניים.
ב-2018, בלגיה הייתה שוק היצוא ה-13 של פולין בעולם והיבואנית ה-9 בגודלה מבחינת יבוא.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של פולין, שווי הייצוא הפולני לבלגיה בשנת 2018 הסתכם ב-5.15 מיליארד אירו, היבוא מבלגיה הסתכם ב-5.6 מיליון אירו.
המאזן השלילי בחילופי הכלכלה של פולין עם בלגיה נותר כמעט ללא שינוי מאז שנות ה-90. מאפיין אופייני לסחר הפולני-בלגי הוא ריכוזו החזק באזור הפלמי.
כ-85% מסך המחזור בין פולין לבלגיה מיושם עם פלנדריה, 13% באזור ואלוניה ו-2% עבור אזור בריסל הבירה.
בלגיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות כבוד בגנט ולה לובייר.
יחסי בלגיה–פורטוגל הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין פורטוגל, שתי המדינות חברות ב, נאט"ו ובאו"ם.
פורטוגל ובלגיה, בשל הקרבה הגאוגרפית היחסית בין שתי המדינות, מקיימות מערכת יחסים ידידותית ומתמשכת, שמקורה בתקופת ימי הביניים, בה היוו אנטוורפן וברוז' נמלים מסחריים חשובים, בהם הקימה פורטוגל עמדות מסחר, אשר מאוחר יותר קיבלה רלוונטיות מסוימת בסחר בסחורות מכל האימפריה הפורטוגזית לשוק האירופי.
בתקופת הרנסאנס, חי בפלנדריה ההומניסט הפורטוגלי המפורסם Damião Góis, שהשלים את הכשרתו באוניברסיטת לוון.
לאחר עצמאותה של בלגיה חודשו המגעים בין שתי האומות, בדגש על פתיחת הנציגות הפורטוגלית בבריסל ב-1834. ב-16 בנובמבר 1910, בלגיה הכירה במשטר הרפובליקאי החדש בפורטוגל, והייתה אחת המדינות האירופיות הראשונות שעשו זאת.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, שתי המדינות היו חלק ממדינות ההסכמה, ופורטוגל השתתפה בהגנה על הגבול הצרפתי-בלגי, שהגיעה לשיאה בקרב לה ליס, שהתרחש ברובו בשטח ששייך היום לבלגיה.
שתי המדינות נטלו חלק בייסוד נאט"ו בשנת 1949.
לאחר המעבר לשלטון הדמוקרטי בפורטוגל, ועם הצטרפותה של פורטוגל ל, התחזק הקשר הבילטרלי בין שתי המדינות, שהתאפיין בשיתוף ערכים וביחסי שיתוף הפעולה השזורים באג'נדה הרב-צדדית האירופית והבינלאומית, תוך רישום של כמה גורמים רשמיים.
נכון לעכשיו, קיימת קהילה פורטוגזית משמעותית בבלגיה, המורכבת מכ-35,000 איש.
על פי ה-INE, בלגיה הייתה הלקוחה ה-8 בגודלה ליצוא סחורות פורטוגלי בשנת 2020, עם נתח של 2.3% בסך הכל, והספקית ה-7 בגודלה (2.9%).
במהלך התקופה 2016–2020 נרשמה צמיחה שנתית ממוצעת של 0.9% ביצוא ו-4.2% ביבוא.
מאזן הסחורות של סחורות נוטה להיות שלילי לפורטוגל, לאחר שהציג גירעון של 708 מיליון אירו בשנת 2020.
קבוצות המוצרים העיקריות שיוצאו מפורטוגל לבלגיה בשנת 2020 היו כלי רכב וכלי תחבורה אחרים, מכונות וציוד, כימיקלים, דלקים מינרליים ופלסטיק וגומי, בעוד שקבוצות המוצרים העיקריות שיוצאו מבלגיה לפורטוגל באותה שנה, היו כלי רכב וכלי תחבורה אחרים, כימיקלים, מכונות ומכשירים, פלסטיק וגומי ומתכות נפוצות.
ראויה לציון גם הנוכחות בפורטוגל של לשכת המסחר הפורטוגלית-בלגית-לוקסמבורגית, המוקדשת לקידום היחסים המסחריים בין השווקים הפורטוגזיים, הבלגיים והלוקסמבורגיים.
בלגיה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-4 קונסוליות כבוד בפארו, פונשל, פונטה דלגדה ופורטו.
פורטוגל מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל ו-3 קונסוליות כבוד בברוז', גנט וליאז'.
יחסי בלגיה–רואנדה הם היחסים הבינלאומיים והדיפלומטיים בין בלגיה לרואנדה.
היחסים בין המדינות החלו תחת המנדט של חבר הלאומים, כאשר המדינות המודרניות רואנדה ובורונדי נשלטו כרואנדה-אורונדי.
כמעצמה הקולוניאלית, מערכת היחסים של רואנדה עם בלגיה הייתה משמעותית לאורך ההיסטוריה של המדינה, גם לאחר העצמאות.
רואנדה ובורונדי היו שתי ממלכות עצמאיות באזור האגמים הגדולים לפני המרוץ לאפריקה.
ב-1894 הם סופחו על ידי הקיסרות הגרמנית ובסופו של דבר הפכו לשני מחוזות של מזרח אפריקה הגרמנית.
כחלק מהמערכה של בעלות הברית במזרח אפריקה, רואנדה ובורונדי נפלשו על ידי כוח בלגי ב-1916. הכוחות הגרמניים באזור היו קטנים ומפוזרים בשטח גדול מאוד.
רואנדה נכבשה במהלך אפריל-מאי ובורונדי ביוני 1916.
הסכם ורסאי לאחר מלחמת העולם הראשונה חילק את האימפריה הקולוניאלית הגרמנית בין מדינות ההסכמה.
מזרח אפריקה הגרמנית חולקה, ובלגיה קיבלה את רואנדה-אורונדי למרות שזו ייצגה רק חלק קטן מהשטחים שנכבשו על ידי הכוחות הבלגים במזרח אפריקה.
לאחר תקופה של אינרציה, הממשל הבלגי הפך להיות מעורב באופן פעיל ברואנדה-אורונדי בין השנים 1926 ו-1931 תחת המושל שארל ויסין.
הבלגים הרחיבו וגיבשו מבנה כוח המבוסס על מוסדות ילידים.
בפועל, הם פיתחו מעמד שליט של הטוטסי כדי לשלוט רשמית על אוכלוסיית הוטו בעיקר, באמצעות מערכת הצ'יפים ותתי-הראשים תחת השלטון הכללי של שני המוואמי.
מדע הגזע והאיגניקה הובילו את המנהלים הבלגים להאמין כי הטוטסי קשורים קשר גנטי יותר לאירופים מאשר בני ההוטו.
כמה חוקרים, כולל ג'ון הנינג ספיק, הפיצו את ההשערה ההאמיטית שקבעה כי הטוטסי צאצאי "קווקזים שחורים" שפלשו לאירופה והיו אבותיהם של כל העמים האפריקאים "המתורבתים" יותר.
חבר הלאומים פורק רשמית באפריל 1946, בעקבות כישלונו במניעת מלחמת העולם השנייה.
את חבר הלאומים החליף האו"ם החדש.
בדצמבר 1946 הצביע הגוף החדש על סיום המנדט על רואנדה-אורונדי והחלפתו בסטטוס החדש של "טריטוריית נאמנות".
בעקבות תנועות עצמאות אנטי-קולוניאליות ברחבי אפריקה, ותסיסה ברואנדה שכללה את הפלת המלוכה במהפכה ברואנדה, רואנדה-אורונדי הפכה לעצמאית לאחר מעבר חפוז ב-1 ביולי 1962. היא התפרקה על פי קווים מסורתיים, והפכה לרפובליקה של רואנדה ולממלכת בורונדי.
הרפובליקה העצמאית החדשה של רואנדה, תחת הנשיא הראשון שלה, גרגואר קאייבנדה, כוננה מיד יחסים דיפלומטיים רשמיים עם בלגיה.
הסכמי ארושה משנת 1993, הסכם השלום שסיים בתחילה את מלחמת האזרחים ברואנדה, הוביל לאישור המנדט של UNAMIR ככוח שמירת השלום.
בלגיה ובנגלדש היו המדינות הראשונות שתרמו חיילים.
הכוח הבלגי הורכב מכ-440 חיילים.
לאחר ההתנקשות ב-Juvenal Habyarimana ב-6 באפריל 1994, שמועות לפיהן חיילים בלגים אחראים נפוצו ברדיו התעמולה של Hutu Power, כולל רדיו הטלוויזיה Libre de Milles Collines.
בדרך להגנה על ראש הממשלה, אגתה אווילינגיאמה, נפלו 15 שומרי שלום בלגיים של UNAMIR בשבי צבא רואנדה.
10 מהם מחטיבת פרקומנדו נהרגו - הוכו למוות במאצ'טות ובותרו.
זה היה מהלך אסטרטגי של הקיצוניים מכוח ההוטו.
כפי שמציינת אליסון דה פורגס מארגון Human Rights Watch, רציחות אלו היו "הצעד הראשון בתוכנית שנחשפה ב-11 בינואר להיפטר מכוח יעיל של UNAMIR".
ב-12 באפריל הודיעה ממשלת בלגיה כי היא מושכת את חייליה, והחלה לקרוא לנסיגה מוחלטת של UNAMIR.
בלגיה כוננה מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם רואנדה לאחר רצח העם.
היא אחת התורמות הגדולות ביותר של רואנדה לסיוע דו-צדדי, תרם 41.84 מיליון דולר בשנת 2019.
בלגיה מחזיקה ברואנדה שגרירות בקיגאלי.
רואנדה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בליז–יוון הם היחסים הדיפלומטיים בין בליז ליוון.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בספטמבר 1986. בשנת 1992 פתחה בליז קונסוליה באתונה.
יוון מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
בליז מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה.
יחסי בלגיה–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה לליטא.
במהלך מסעי הצלב נגד ליטא השתתפו אבירים מדוכסות בראבנט ומאזורים נוספים.
בשנים 1413–1414 הנוסע והדיפלומט הפלמי ז'ילבר דה לנואה ביקר בליטא, שם הוא היה הראשון לתאר את הטירות של וילנה, קובנה וטרקאי.
הודות לברית הנזה התפתחו יחסים כלכליים בין הערים הליטאיות והבלגיות השייכות לאיחוד.
אחת הסיבות להתקוממות נגד האימפריה הרוסית הייתה הכוונה להשתמש בצבא הפולני כדי לפלוש לבלגיה ולצרפת כדי לדכא את המהפכות המתבשלות שם.
עד מהרה התפשט המרד לליטא והפך לאחת משתי ההתקוממויות הגדולות נגד האימפריה הרוסית ב.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 בדצמבר 1922. ב-17 במאי 1927 נחתמה אמנת ההסגרה בין המדינות.
ב-16 באוגוסט 1928 נחתם הסכם סחר זמני עם האיחוד הכלכלי של בלגיה ולוקסמבורג.
על ידי אמנה זו, העיקרון של האומה המועדפת ביותר הוחל על אזרחי מדינה אחת בשטחה של המדינה המתקשרת האחרת במסחר, בתעשייה ובספנות, לרבות רכישה וסילוק של מטלטלין ומקרקעין.
ב-24 בספטמבר 1930 נחתם הסכם בקשה ובוררות, וב-12 בדצמבר אותה שנה נחתמה הסכמה להליך של תיקים מסחריים ואזרחיים.
ב-1940 הגיעו ההשקעות של נציגי עסקים בלגים בליטא ל-20 מיליון ליטאס, והם היוו חלק גדול מההון של חברות מניות ליטאיות.
עיריית קובנה סיכמה עם חברה בלגית הסכם לגבי אספקת חשמל.
בשנת 1933 תושבי קובנה ערכו שביתה נגד החברה הבלגית הזו עקב מחירים גבוהים מדי.
מחזור הסחר בין בלגיה וליטא ב-1937 הסתכם ב-24.5 מיליון ליטאס, ומבחינת יצוא, בלגיה הייתה השותפה השישית בגודלה, ומבחינת יבוא - הרביעית.
בלגיה ייבאה בעיקר סוסים מליטא וייצאה דשנים מינרליים.
בשנת 1946 ובשנת 1975 ממשלת בלגיה הכריזה רשמית שאינה מכירה בסיפוח דה יורה של ליטא.
בשנת 1944 פליטים ליטאים שעזבו את ליטא הכבושה מחדש עבדו זמן מה בעיקר במכרות פחם במחוזות לימבורג וליאז'.
הקהילה הליטאית, שלא הייתה קיימת עד אז, גדלה במהירות.
הקהילה הליטאית הבלגית נוסדה ב-26 בדצמבר 1947 בליאז', ביוזמתם של הכומר ג'ונאס דנאוסקאס ו-Juozas Lanskoronskis.
בלגיה הכירה בעצמאותה של ליטא ב-27 באוגוסט 1991, וב-2 בספטמבר 1991 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים.
מאז 2006 ממשלות המדינות הבלטיות (ליטא, לטביה, אסטוניה) ומדינות בנלוקס משתפות פעולה באופן אינטנסיבי יותר ביוזמת בלגיה, ושרי החוץ של המדינות נפגשים מדי שנה.
נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין ראשי המדינות של ליטא ובלגיה.
ב-2006 אלברט השני, מלך הבלגים והמלכה פאולה ביקרו בליטא.
הביקור המלכותי הבא בליטא נערך ב-2022. נשיאי ליטא רולנדס פקסס, ולדאס אדמקוס ודליה גריבאוסקאיטה ביקרו בבלגיה בביקור עבודה.
בשנת 2020 לפי הנתונים, מחזור הסחר בין ליטא לבלגיה הגיע ל-1.32 מיליארד אירו, ובלגיה הייתה שותפת הסחר ה-15 בגודלה של ליטא.
היצוא הסתכם ב-611 מיליון אירו; ובלגיה היא שותפת הייצוא ה-16 בגודלה.
היבוא הסתכם ב-721 מיליון אירו; ובלגיה היא שותפת היבוא ה-14 בגודלה.
היבוא כולל בעיקר כלי רכב, חלקיהם ואביזרים, מוצרים כימיים אורגניים, פלסטיק ומוצריהם, מכונות והתקנים מכניים וחלקיהם, מוצרים פרמצבטיים, מכונות וציוד חשמליים וחלקיהם, אופטיקה, צילום, מכשור רפואי ועוד.
בלגיה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בווילנה.
ליטא מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות כבוד בגנט, אנטוורפן ושרלרואה.
יחסי בלגיה–סלובקיה הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה לסלובקיה.
שתי המדינות היו בעבר נחלות של בית הבסבורג, כחלק ממלוכת הבסבורג.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים עם פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. בית ספר תיכון דו-לשוני בלגי-סלובקי ממוקם בז'ילינה, ובו חלק מהשיעורים מועברים בצרפתית על ידי מורים בלגים.
כיום, שתי המדינות חברות מלאות ב ובנאט"ו.
בלגיה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה וקונסוליית כבוד בקושיצה.
סלובקיה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, בלגיה וקונסוליות כבוד במונס, גנט, אנטוורפן וליאז'.
יחסי בלגיה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה לצ'כיה.
חודש לאחר הכרזת העצמאות של צ'כוסלובקיה ב-1918 הייתה בלגיה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ממשלות בלגיה וצ'כוסלובקיה מצאו מקלט בלונדון כדי להמשיך במאבק לצד בעלות הברית.
חיילים צ'כוסלובקים השתתפו בשחרור בלגיה, בעוד חיילים בלגים השתתפו בשחרור צ'כוסלובקיה.
לאחר מכן, בלגיה קיבלה בברכה צ'כוסלובקים רבים שנמלטו מדיכוי קומוניסטי.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים עם פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. ארגון יוצאי צ'כיה בסדה נוסד בבריסל כבר בשנת 1904. במהלך המאה ה-20 סיפקה בסדה לצ'כים החיים בבלגיה אמצעים לשמור על תרבותם.
בסדה מארגנת מפגשים קבועים של חברי הקהילה, כמו גם אירועים שונים עבור הקהילה הצ'כית המתגוררת בבלגיה.
בלגיה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בלגיה–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה לסרביה.
בלגיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם ממלכת סרביה בשנת 1886. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות לצד מדינות ההסכמה וסבלו אבידות כבדות.
ראש ממשלת ממלכת בלגיה איב לטרמה ביקר בסרביה בפברואר 2010. נשיא סרביה בוריס טאדיץ' ביקר בבלגיה במרץ 2010. בלגיה הכירה בהכרזת העצמאות החד-צדדית של קוסובו, וכן הצביעה בעד קבלת קוסובו לאונסק"ו במהלך ההצבעה ב-2015.
במהלך שנת 2020 הסתכם הסחר בסחורות ב-668 מיליון אירו (יצוא 198.9 מיליון אירו, ויבוא 469.1 מיליון אירו).
על פי נתוני הבנק הלאומי של סרביה, הרווחים המבוססים על השקעות של תושבי בלגיה ברפובליקה של סרביה לתקופה שבין 2010 עד יוני 2019 הסתכמו ב-91.5 מיליון אירו, כאשר בלגיה הגיעה למקום ה-30 מבין המדינות עם ההשקעות נטו הגבוהות ביותר ברפובליקה של סרביה.
בלגיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בלגיה–לטביה הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה ללטביה.
יחסים דו-צדדיים בין פלנדריה ללטביה התקיימו מאז ימי הביניים הודות למגעי מסחר בין השתיים בברית הנזה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 בספטמבר 1991, עם פירוק ברית המועצות.
בשנת 1996, נחתם הסכם שיתוף פעולה המכסה את כל התחומים שבהם יש לפלנדריה סמכות שיפוט, וזה התגבש במשך שלוש שנים בצורה של תוכנית עבודה תלת שנתית.
בשנת 2016 צוין יום השנה העשרים להסכם זה, שנחגג באירועים תרבותיים, אקדמיים וכלכליים רבים, וראש הממשלה הבלגי חירט בורז'ואה ביקר גם בריגה.
הודות לרשתות ולקשרים שנוצרו עם המדינות הבלטיות, וכדי לטפח אישור ואמון מתמשכים, החליט השר בורז'ואה לצרף את אסטוניה, לטביה וליטא לאזור המבצעי של הנציגות הפלמית שנפתחה בוורשה באוקטובר 2007. בעבר החזיקה בלגיה שגרירות בריגה, אולם היא סגרה אותה בשנת 2015.
בלגיה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
לטביה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בנגלדש – הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.
לבנגלדש נציבות עליונה בלונדון ולממלכה המאוחדת נציבות בדאקה.
הקשרים בין בריטניה לבנגלדש נוצרו בתקופת הראג' הבריטי.
במהלך מלחמת השחרור של בנגלדש הציעה בריטניה מקלט לדיפלומטים ולאנשים שנמלטו מהסכסוך.
הממשלה, התקשורת והפוליטיקאים ביקרו את הזוועות בבנגלדש והביעו אמפתיה עם בנגלדש.
ב-4 בפברואר 1972 הכירה בריטניה בבנגלדש, דבר שהביא בסופו של דבר להכרה במדינה מצד מדינות אירופאיות אחרות.
בבריטניה קיימת האוכלוסייה הגדולה ביותר של אזרחי בנגלדש בעולם המערבי, והאוכלוסייה מונה כ-500,000.
בשנת 1971 נערך קונצרט צדקה למען בנגלדש, אשר באותה עת נהרסה בידי שיטפונות, רעב והלחימה, אשר הותירה 10 מיליון בני אדם חסרי רכוש ובית.
הקונצרט עבור בנגלדש היה אחד המאמצים ההומניטריים השאפתניים ביותר, וגרם למיקוד תשומת הלב העולמית במשבר.
הביקור הראשון של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת בבנגלדש היה של ג'יימס קלהאן ב-1978. ראשי ממשלה אחרים שביקרו בבנגלדש הם ג'ון מייג'ור ב-1997. ושל טוני בלייר ב-2002. נשיאים וראשי ממשלות של בנגלדש כמו שיח' זיאור, מוג'יב רחמן ופאחרודין אחמד ביקרו בבריטניה.
ראש ממשלת בנגלדש שיח' חסין ביקר רשמית בבריטניה ב-26–30 בינואר 2011.
בנגלדש ובריטניה ארגנו את ועידת שינויי האקלים בלונדון שהתקיימה ב-10 בספטמבר 2008. הוועידה אורגנה בעיקר כדי להדגיש את התוכניות האסטרטגיות של בנגלדש על מנת לעצור את שינוי האקלים.
בריטניה התחייבה לסייע לבנגלדש בסיוע של 75 מיליון ליש"ט כדי לתמוך בתוכנית של בנגלדש למניעת שינוי האקלים.
בין השנים 2007 עד 2012 חל גידול של 119% בסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
בריטניה ייצאה סחורות ושירותים לבנגלדש בשווי 450 מיליון לירות שטרלינג בשנת 2013. 71% מהסחר היה שירותים.
יצוא סחורות היווה 131 מיליון ליש"ט בשנת 2014. היצוא העיקרי של בריטניה לבנגלדש בשנת 2013 היו דוודים, מכונות ומכשירי חשמל / חלקים מכונות חשמל וציוד / חלקים; רשמקולים ושכפולים, ומקלטי קול ומשכפלים, וחלקים / אביזרים, שאריות ברזל ופלדה ופסולת מתעשיות המזון.
בריטניה היא היעד השלישי בגודלו ליצוא של בנגלדש, לאחר ארצות הברית וגרמניה.
במהלך השנים היצוא של בנגלדש לבריטניה נהנה מצמיחה שנתית קבועה.
סך כל היצוא מבנגלדש לבריטניה בשנים 11–2010 היה 2.001 מיליארד דולר, 33% יותר מאשר בשנה הקודמת.
בשנים 16–2015 ייצאה בנגלדש לבריטניה סחורות בשווי 4.017 מיליארד דולר אמריקאי המהווים 11.73% מכלל הייצוא.
המוצרים העיקריים המיוצאים הם ביגוד, מזון קפוא, הנדסת IT, עור ומוצרי יוטה, אופניים וכו'.
בנגלדש יזמה במהלך השנה את גיוון סל המוצרים המיוצאים לבריטניה במוצרים עתירי ערך, והוכיחה הצלחה בייצוא שירותי מחשב, בניית ספינות ומוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
שיתוף הפעולה הביטחוני והביטחוני בין בנגלדש לבריטניה הוא חם ועז.
בריטניה תומכת בפיתוח והכשרה של הכוחות המזוינים של בנגלדש.
מספר לא מבוטל של אנשי צבא חמושים בבנגלדש מאומנים בבריטניה מדי שנה באקדמיה הצבאית המלכותית של סנדהרסט, במכללה המלכותית למחקרי ביטחון ובקורסים של מפקדת הביטחון המשותף.
בריטניה סיפקה גם סיוע צבאי וייעוץ משמעותי בהקמת פיקוד שירותי הביטחון היוקרתי ומכללת סגל והמכללה לביטחון לאומי (NDC) של בנגלדש.
צוות סיוע צבאי בריטי היה בנגלדש כמדריכים במשך שנים רבות.
שני הציים הם גם משתפים פעולה הדוק בעוד רוב האוניות של חיל הים בנגלדש (BN) כבר רכש מן הצי המלכותי ובכך הקל על BN להשיג יכולת ראוי לשבח.
שיתוף פעולה זה צפוי לגדול בעתיד.
יחסי בנגלדש–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה הדמוקרטית הסוציאליסטית של סרי לנקה.
היחסים בין שתי המדינות הם יחסים ידידותיים, בעיקר בשל סחר והשקעות בין בנגלדש לסרי לנקה.
בנגלדש גם מארחת מספר סטודנטים לרפואה מסרי לנקה, כחלק מצורה של תקשורת בין העמים.
הקשר בין שני העמים החל עוד לפני ההתיישבות הבריטית באזור.
המלך הראשון של סרי לנקה, שהוזכר בכרוניקה של פאלי העתיקה, היה כביכול אבות ממלכת ואנגה הממוקמת בבנגלדש המודרנית.
בסרי לנקה, כמה גדילי שיער שיוצרו על הבודהיסטים מבנגלדש, נלמדים ביום פוייה די, חג בודהיסטי פומבי בסרי לנקה.
באוגוסט 2008, שני ראשי המדינות דנו ביישום בקישורי אוויר חדשים בתקווה להגדלת הסחר, השקעות וקשרי תרבות חזקים יותר.
ההשקעה העיקרית של סרי לנקה בבנגלדש היא בעיקרה בבנקאות הבנגלית.
בנגלדש גם מארחת סטודנטים לרפואה מסרי לנקה כחלק מצורת תקשורת בין שני העמים.
כיום ישנו דיון בשתי המדינות, שכחלק מהפעולות להרחבת היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לסרי לנקה, יהיה שיתוף פעולה בין צבא סרי לנקה לצבא בנגלדש, שבמסגרתו ילמדו חיילי חיל הים של סרי לנקה בבנגלדש.
קבוצת עבודה משותפת הוקמה בין שתי המדינות ב-2013, כדי להגדיל את הסחר.
שתי המדינות הסכימו לחתום על הסכם משלוח.
בשנת 2013, חצה הסחר דו-צדדי בין שתי המדינות את 100 מיליון דולר.
בנגלדש מחזיקה בנציבות עליונה בקולומבו.
מאידך, סרי לנקה מחזיקה בנציבות עליונה בדאקה וקונסוליה בצ'יטגונג.
יחסי בנגלדש–דרום סודאן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של דרום סודאן.
התחומים העיקריים בהם ישנו שיתוף פעולה בין שתי המדינות הם שירותם של "אנשי השלום" הבנגלים בדרום סודאן, מעורבותם של ארגונים לא ממשלתיים בנגלים במגזרים חברתיים שונים בדרום סודאן והשקעת חברות בנגליות במדינה זו, במיוחד במגזר החקלאי.
שומרי השלום הבנגלים בדרום סודאן
שומרי השלום הבנגלים משרתים בדרום סודאן מאז שנת 2005, בתחילה כחלק מארגון "UNMIS" של האומות המאוחדות ומאז 2011 כחלק מארגון "UNMISS", גם הוא כחלק מהאומות המאוחדות.
מלבד שמירה על אכיפת החוק בדרום סודאן, שומרי השלום הבנגלים גם הרחיבו את תרומתם במתן שירותים ללא תשלום בתחומי הרפואה, כמו גם סיוע בהקמת תשתיות ציבוריות.
בשנת 2012, משלחה בנגלית ברמה גבוהה בראשות גוואר ריזבי ביקרה בדרום סודאן כדי לבדוק תחומים פוטנציאליים להשקעות בנגליות בדרום סודאן.
מזכר הבנות נחתם על ידי משרד החקלאות של בנגלדש ומשרד החקלאות והיער של דרום סודאן כדי לייצר במשותף אורז, עדשים, שמן, כותנה וגידולים אחרים על אדמות דרום סודאן.
שתי המדינות יחליפו גם הכשרה, טכנולוגיות ומומחיות להגברת התפוקה החקלאית.
מספר ארגונים לא ממשלתיים בנגלים, כולל ארגון BRAC, פועלים בדרום סודאן ועובדים בעיקר בתחומי המיקרו-מימון, הפיתוח החקלאי, פיתוח הקהילה, החינוך ועוד.
בנגלדש לא מחזיקה בשום נציגות בדרום סודאן.
מאידך, דרום סודאן מחזיקה בקונסוליה בדאקה.
יחסי בנגלדש–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
הסכם כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה העממית של בנגלדש - 27 בפברואר 2007.
סן מרינו אינה מיוצגת בבנגלדש בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בנגלדש אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי בליז–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין קנדה.
בין קנדה לבליז מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
בליז היא ביתם של 3,500 קנדים - קהילה גדולה ומשפיעה ביותר במדינה הקטנה.
בליז מהווה יעד תיירות פופולרי מאוד עבור קנדים, בשנת 2016 ביקרו במדינה יותר מ-160,000 קנדים והמספר נמצא במגמת עלייה מדי שנה ושנה.
קנדה מפעילה בבליז תוכנית פיתוח כוללת לאזור מרכז אמריקה והקריביים ששווייה 600 מיליון דולר אמריקאי.
דרך התוכנית, עובדת יחד עם עמיתיה בבליז בנושאים שונים על מנת לקדם את פיתוחה של בליז.
התוכנית מתמקדת במיגור שינוי האקלים (המשפיע בין היתר על בליז המיוערת בצפיפות), תמיכה בכלכלה, תמיכה בשלטון החוק ובתחומים נוספים.
קנדה תומכת בזכויות הנשים בבליז ובזכויות הלהט"ב המדוכאים במדינה.
הסחר הכולל בין קנדה לבליז בשנת 2017 הוערך בשווי של כ-17.5 מיליון דולר אמריקאי.
הייצוא הקנדי לבליז הוערך בשווי של 15.7 מיליון דולר אמריקאי, הוא כלל בעיקר בשר, ירקות ופלסטיק.
שוויו של הייבוא הקנדי מבליז באותה השנה הוערך בכ-1.8 מיליון דולר אמריקאי.
קנדה משקיעה ביערות שבבליז ובמגזר האנרגיה התעשייתית.
קנדה אינה מיוצגת בבליז בדרג השגרירות.
קנדה מיוצגת בבליז בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבליז סיטי.
קנדה האמינה את שגרירותה בגואטמלה סיטי, בירת גואטמלה הסמוכה, על בליז.
בליז אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות.
בליז מיוצגת בקנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקלגרי.
בליז האמינה את שגרירותה בוושינגטון די.
יחסי בליז–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין בליז כוננו ב-1988. שווייץ הכירה בעצמאות בליז עוד ב-1981. שווייץ פתחה קונסוליה רשמית בבליז סיטי בשנת 1996. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים".
בליז ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם: הסכם הסגרה הדדי, הסכם פטור מאשרה הדדי, אמנה למניעת כפל מס והגנה על השקעות.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 31 שווייצרים חיו בבליז.
הסחר שבין המדינות הוא סחר יחסית קטן.
הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 8.9 מיליון פרנקים שווייצרים.
מהם 8.3 מיליון פרנקים ייצוא שווייצרי לבליז ו-600,000 פרנקים ייבוא שווייצרי מבליז.
שווייץ אינה מיוצגת בבליז בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת בבליז בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בבליז סיטי.
שווייץ האמינה את שגרירותה במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו, על בליז.
בליז אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי בנגלדש-חוף השנהב הם היחסים בין בנגלדש לבין רפובליקת חוף השנהב.
שר החוץ הבנגלי ביקר בחוף השנהב בשנת 2010. מאז 2014 אזרחים בנגלים רבים משרתים בחוף השנהב מטעם כוחות האומות המאוחדות.
בין המדינות מתקיים מסחר רב, ומשקיעים בנגלים גילו עניין בחוף השנהב.
שיתוף הפעולה הכלכלי מתבטא במיוחד בתחומי סחר בתרופות ובחקלאות.
יחסי בנגלדש–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין בנגלדש לניו זילנד.
בנגלדש וניו זילנד אינם חולקים יחסים דיפלומטיים ישירים זה עם זה.
שגרירות ניו זילנד להודו בניו דלהי מוסמכת אף לבנגלדש ואילו שגרירות בנגלדש לאוסטרליה בקנברה מוסמכת אף לניו זילנד.
שר הבריאות של בנגלדש, ד"ר רוהאל האק, ערך ביקור רשמי בוולינגטון באוגוסט 2009. בשנת 2014, שליח מיוחד של ראש ממשלת ניו זילנד, סר ג'ים בולגר ערך ביקור רשמי של ארבעה ימים בדאקה.
בנגלדש וניו זילנד שיתפו פעולה זה עם זה בתחום החינוך.
מדי שנה מוענקות מספר מלגות לסטודנטים לתארים מתקדמים מבנגלדש ללימודים בניו זילנד.
הסחר הבילטרלי בין בנגלדש לניו זילנד גדל בהתמדה.
ניו זילנד הפכה לאחד השווקים החדשים לתעשיית בניית הספינות של בנגלדש כאשר ממשלת ניו זילנד חתמה על עסקה עם המספנה הימית המערבית בשנת 2013 לבניית ספינה שעתידה לצאת לאוקיינוס שתפעל בין איי טוקלאו לסמואה.
כשתיבנה הספינה, זו תהיה הספינה הראשונה מתוצרת בנגלדש עבור האוקיינוס השקט.
עם זאת, העסקה עוררה מחלוקות מכיוון שממשלת ניו זילנד בחרה בחברה זרה על פני המספנות המקומיות.
יצוא בנגלדש אחר לניו זילנד כולל בגדים ארוגים וצמר, מוצרי יוטה וכדומה.
הסחר הדו-צדדי הוא לרוב לטובת ניו זילנד.
בשנת 2011 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין המדינות בכמעט 200 מיליון דולר, מתוכם, קצת יותר מ-150 מיליון דולר, היה הייצוא של ניו זילנד לבנגלדש.
פריטי הייצוא של ניו זילנד נשלטים ברובם על ידי מוצרי חלב.
יחסי בנגלדש–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש ובין הרפובליקה של קוריאה.
לבנגלדש קיימים יחסים דיפלומטיים עם שני הצדדים של קוריאה.
כאשר היחסים עם קוריאה הצפונית כוננו בשנת 1973, ושנה לאחר מכן פתחה קוריאה הדרומית שגרירות בבנגלדש.
השגרירות של קוריאה הצפונית בבנגלדש נפתחה כמה שנים מאוחר יותר, ב-1987.
בשנת 2008, משרד המשפטים בדרום קוריאה הפסיק את פטור הוויזה שהיה לתושבי בנגלדש, וניתן מעמד של 'תושב ארעי' ל-13,000 אזרחים מבנגלדש שחיו במדינה.
מאז ה-15 ביולי 2008, תושבי שתי המדינות נדרשים לקבל ויזה כדי לעבור בין המדינות.
מכיוון שבקוריאה הדרומית חיים פועלים רבים מבנגלדש, התפתחו במדינה דעות קדומות כלפי תושבי בנגלדש.
בשנת 2009 יצא סרט דרום קוריאני שעסק בנושא.
דרום קוריאה היא המשקיעה הגדולה ביותר בענף הבגדים של בנגלדש.
14 ביולי 2017 - ביקור נשיא קוריאה הדרומית, לי נאק-יון, בדאקה בירת בנגלדש.
קוריאה הדרומית מיוצגת בבנגלדש על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בדאקה, בירת בנגלדש.
בנגלדש מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
יחסי בליז–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין רוסיה.
היחסים הדיפלומטיים של בליז וברית המועצות כוננו ב-25 ביוני 1991. לאחר קריסת ברית המועצות, ב-14 באוגוסט 1992, בליז הכירה בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות.
בשנת 1997 מונה קונסול הכבוד של רוסיה בבליז.
חילופי משלחות דיפלומטיות בין מדינות לא בוצעו.
שגריר רוסיה במקסיקו מוסמך במקביל גם עבור בליז.
יחסי בליז–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הרפובליקה של צ'ילה.
בדצמבר 2016 נפגשו שרי החוץ של שתי המדינות בבלמופן כדי לזהות תחומי עניין אפשריים לחילופי סחורות ולשיתוף פעולה.
הסחר הדו-צדדי בין צ'ילה לבליז הסתכם בשנת 2015 בכ-1.3 מיליון דולר.
99% מערך זה הוא ייצוא צ'יליאני, במיוחד תאית ויינות מזנים שונים.
בליז מחזיקה בצ'ילה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
צ'ילה מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליה בבלמופן.
יחסי בליז–צרפת הם יחסי החוץ בין בליז לצרפת.
קבוצת הנפט הצרפתית-בריטית פרנקו (או חברת הבת שלה בגואטמלה ליתר דיוק) השיגה אחד מ-17 ויתורי הניצול שהוציאה הממשלה בבליז.
בעקבות ההסכם בין צרפת לבליז בנוגע להחלפת מידע מס, בליז הוסרה בשנת 2012 מהרשימה הצרפתית של סמכויות שיפוט שאינן משתפות פעולה.
בשנת 2016, היצוא הצרפתי הגיע ל-1.3 מיליון אירו (מיליון אירו בשנת 2015) והיצוא הצרפתי גדל מ-7.9 מיליון אירו ל-8.6 מיליון אירו.
רכישות צרפתיות מבליז כוללות מוצרי טקסטיל, ביגוד ונעליים המהווים יחד 94% מהסך הכללי (8.1 מיליון אירו).
צרפת תומכת בפיתוח בליז באמצעות עבודת האיחוד האירופי לו היא אחת התורמות העיקריות: כחברה בקבוצת מדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים והפסיפיק) בליז קיבלה מימון מקרן הפיתוח האירופית מאז 1982. תוכניות שיתוף פעולה בין האיחוד האירופי לבליז צמחו מאוד בשנים האחרונות, והצדיקו את הקמת משרד האיחוד האירופי בבלמופן.
במסגרת 2014–2020 (EDF 11) הוקדשו 27 מיליון אירו לשלושה מגזרי עדיפות: מקורות אנרגיה מתחדשים, בריאות וניהול ציבורי.
בליז תיהנה גם מהתרומה הצרפתית לקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה.
בליז מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
צרפת מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור.
יחסי בנגלדש–סיירה לאון הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לסיירה לאון.
היחסים בין שתי המדינות הושפעו במידה רבה מתרומת כוחות בנגלדש כחלק מ-UNAMSIL, משלחת האומות המאוחדות לסיירה לאון.
בשנת 2003 הגיע נשיא סיירה לאון אחמד טג'אן קבה לביקור רשמי בבנגלדש.
שומרי השלום בבנגלדש מילאו תפקיד חשוב בלחימה במורדים במהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון כחלק ממשימת האומות המאוחדות בסיירה לאון.
שומרי השלום תרמו גם תרומות חיוניות בבניית המדינה מחדש לאחר מלחמת האזרחים ובבניית כמה תשתיות חשובות.
ארגונים לא ממשלתיים בבנגלדש הכוללים את BRAC פועלים בסיירה לאון ופועלים בתחומי המימון, פיתוח חקלאי וכו'.
סיירה לאון חיפשה השקעות בנגלדשיות במיוחד בתחום הבגדים, הטקסטיל והחקלאות.
בסיירה לאון היו השקעות גדולות של חברות בנגלדש במגזר החקלאי, והבולטת ביותר היא "Bengal Agro Limited" שהשקיעה 50 מיליון דולר והקימה מפעל לעיבוד גומי בסיירה לאון שהוא הראשון מסוגו במערב אפריקה.
יחסי בליז–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין בליז וספרד.
בשנת 1494 נחתם חוזה טורדסיאס בטענה שכל מערב העולם החדש נועד לספרד, כולל בליז הנוכחית.
מאוחר יותר, באמצע המאה ה-16, הכובשים הספרדים חקרו את השטח ההוא, והכריזו עליו כמושבה ספרדית תחת הקפטן הכללי של גואטמלה ב-27 בדצמבר 1527. במחצית השנייה של אותה המאה, המושבה שולבה במדינת יוקטן, במלכות המשנה של ספרד החדשה.
לפיכך, אף שבשנת 1530 הכובש פרנסיסקו דה מונטחו, לאחר שתקף את מאיה נחנקן ובליז, נכשל בניסיונו להכפיף את המאיה לשלטון ספרדי, השטח נותר תחת השלטון הספרדי.
בשנת 1544 נרשמו המסמכים הכתובים הראשונים אודות הנוכחות הספרדית בבליז.
המתיישבים הראשונים התיישבו בעיר המאנה למנאאי, עיר בה נבנתה כנסייה קולוניאלית ספרדית בשנת 1570, בהיותה העיר שקלטה את ההשפעות האירופיות הגדולות בבליז.
המיסיונרים הספרדיים הראשונים בבליז מצידם הגיעו לשטח בשנת 1550 וניצרו את אוכלוסיית אזור השולס (קבוצה לשונית המשתייכת לקבוצה האתנית ק'צ'י) והגיעו למפרץ אמטיק.
עם זאת, מעטים היו הספרדים שהתיישבו שם, בגלל היעדר משאבים חשובים עבורם, כמו זהב, וההגנה החזקה של בני המאיה ביחס לחצי האי יוקטן.
לפיכך, מתיישבים ספרדים המתגוררים בבליז נלחמו לעיתים קרובות נגד המאיה, אשר בנוסף, הושפעו מעבדות ומחלות שנשאו הספרדים.
עם זאת, לאחר אמצע המאה השש עשרה, ישנן עדויות מועטות לחקר הספרדים בבליז, אם כי לא בניצור הילידים: בשנת 1618 פעלו מיסיונרים באזור פוקטה בצפון בליז של ימינו, ובשנת 1621, פעלו האזור של Mopanes ו-Tipúes, בחלק המרכזי של השטח.
היוצא מן הכלל היחיד בחיפושים בספרד בבליז לאחר אמצע המאה ה-16 נמצא בסיור שערך ראש מנזר דומיניקני, פריי חוסה דלגאדו, בשנת 1677. דלגאדו נסע ברחבי בליז לכיוון בקאלאר, במדינת מקסיקו קינטנה רו.
עם זאת, הוא לא יכול היה להמשיך בדרכו מכיוון שלפני שהגיע למקסיקו הוא נתפס והופשט על ידי כמה אנגלים באזור כלשהו ליד נהר טקסוק - כנראה נהר מולינס הנוכחי.
מאידך, בין השנים 1638–1695, בני המאיה שהתגוררו בטיפו נהנו מאוטונומיה מהשלטון הספרדי.
אך בשנת 1696, חיילים ספרדיים השתמשו בטיפו כבסיס שממנו ינוצר האזור ותמכו בפעילות מיסיונרית.
בשנת 1697 הספרדים כבשו את איצה, ובשנת 1707 ניצרו הספרדים בכוח מחדש את תושבי טיפו באזור קרוב לאגם פטן איצה.
בשנת 1717, לאחר ההתיישבות הבריטית בבליז בין המאות ה-16 וה-17 וכדי להרחיק זרים מהאזור, צבא בראשות המרשל אנטוניו פיגרואה וסילבה לאזו, מושל חצי האי יוקטן, גירש את האנגלים מריו בליז.
למרות זאת, עם הזמן הבריטים חזרו בסופו של דבר, ולכן משלחת זו פיתחה סדרה של פשיטות ספרדיות לסילוקם בזמנים שונים.
מאוחר יותר, ב-20 בינואר 1783, חתמו ממלכת בריטניה הגדולה וממלכת ספרד על הסכם שלום וזמן קצר לאחר מכן חתמו על חוזה ורסאי, בו מסרה ספרד לבריטניה חלק קטן מבליז הנוכחית, בערך 1,482 ק"מ - הממוקם בין הנהרות הונדו ובליז.
בנוסף, בשל בקשתם של מתיישבים בריטים להשיג שטח רב יותר כדי לקבל שטח פעולה גדול יותר, מכיוון שהשטח שהוקצה להם היה מוגבל מאוד, אמנת לונדון משנת 1786 לפיה ספרד העניקה לו 1,883 נוספים.
ק"מ מבליז (מגיעים לנהר סיבון או לגונה מאנטה, דרומית לנהר בליז).
עם זאת, מתישהו בין השנים 1786–1796, פקיד ספרדי שביקר ביוקטן כדי לדווח על פעילויות באימן הצביע על כך שבאיימן מרחיבים את גבולותיהם בצורה מסוכנת כדי לחתוך את מקל הצבע גם קמפצ'ה, ליד עיר של אוכלוסייה ספרדית.
לכן, ספרד הוציאה הוראות לסילוק מיידי ויעיל של מתיישבים שכבשו את בליז.
זה גרם למלחמה בין בריטניה לספרד על חופי בליז בספטמבר 1798, מלחמה שנקראה קרב סנט ג'ורג' קיי והסתיימה בתבוסה ספרדית.
מכיוון שכך, הבריטים הצליחו להישאר בשטח בליז - ובאזור היבשת של מרכז אמריקה - והצליחו לממש באופן חופשי את שליטתם באזור, אף שהשטח נשאר רשמי ספרדי.
על פי מפקדי האוכלוסין של בליז בשנת 2000, מתוך 322,000 התושבים המתגוררים במדינה זו, צאצאי הספרדים מהווים 15% מהאוכלוסייה.
רובם עדיין גרים בקורוזל ובאורנג' ווק טאון, חלק מהמקומות בהם התיישבו אבותיהם כאשר היגרו לבליז מיוקטן בשנות ה-40 של המאה ה-19. בנוסף, עקב הגירה היספנית-אמריקאית (בעצם מרכז אמריקה), כ־46% מאוכלוסיית בליז כוללת ספרדית כשפת האם.
ניתן לתאר את היחסים הדו צדדיים כמצוינים ללא מחלוקות משמעותיות.
קיימת נוכחות עסקית ספרדית סמלית בבליז ולא קיימת מחלוקת כלכלית או פוליטית כלשהי בין שתי המדינות.
יחסים כלכליים ומסחריים הם בעלי חשיבות מוגבלת.
ספרד מדורגת כשותפת הסחר האירופית הרביעית בבליז.
כמה חברות ספרדיות ביצעו פעולות בארץ בתחום החינוך, הבריאות והמים ותברואה.
ההשקעות של בליז בספרד בתחום הנדל"ן והתיירות בולטות.
יחסי שיתוף פעולה עם בליז החל בנובמבר 2001, המועד שבו הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני בין ממשלת בליז לבין ממשלת ספרד נחתם בבלמופן.
בשנים 2000 ו-2001 שיתוף הפעולה הספרדי עם בליז התמקד בסיוע הומניטרי בשווי 60,101.00 אירו בכל שנה, כדי להקל על ההשפעות של הוריקנים קית בשנת 2000 ואיריס בשנת 2001.
ב-8 באוקטובר 2002 בוצעה חתימת ועדת שיתוף הפעולה המשותפת של בליז וספרד בעיר בליז, במסגרת ההסכם הנ"ל.
בליז מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות כבוד בברצלונה ופלמה דה מיורקה.
ספרד מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בגואטמלה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבליז סיטי.
יחסי בליז–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין בליז והרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 בפברואר 1987. ב-11 באוקטובר 1989 הודיעה בליז על כינון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין; ב-23 באוקטובר הודיעה ממשלת הרפובליקה העממית של סין כי תנתק את היחסים הדיפלומטיים עם בליז.
נכון להיום, העניינים הרלוונטיים של הרפובליקה העממית של סין בבליז נמצאים בסמכות השיפוט של השגרירות בג'מייקה.
ביוני 1997 חתמו שתי המדינות על ההסכם בין ממשלת הרפובליקה העממית של סין וממשלת בליז על המרת קונסוליית הכבוד של בליז בהונג קונג ל"משרד הסחר של בליז".
ב-30 ביוני 2020, במושב ה-44 של מועצת זכויות האדם של האו"ם, בליז השתתפה בהצהרה המשותפת של 27 מדינות כולל בריטניה וארצות הברית, המתנגדות לאימוץ חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג.
על פי הנתונים הסטטיסטיים של המינהל הכללי של המכס של סין, נפח הסחר הדו-צדדי בין סין לבליז בשנת 2020 עמד על 106 מיליון דולר, מתוכם הייצוא של סין היה בשווי 105 מיליון דולר והיבוא היה בשווי 438,000 דולר.
יחסי בליז–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין בליז למקסיקו.
שתי המדינות חברות באיגוד המדינות הקריביות, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
חצי האי יוקטן, המחולק היום בין המדינות בליז, גואטמלה ומקסיקו; היה פעם בית לתרבות המאיה.
במאה ה-16 פלשה ספרד לשטח וניהלה את האזור ממקסיקו סיטי, מקום מושבה של מלכות המשנה של ספרד החדשה.
לאחר הכיבוש הספרדי, השטח שייקרא לימים בליז נוהל בצורה גרועה ופתוח להתקפות מצד פיראטים.
במאה ה-17, מתיישבים בריטים החלו להגיע לבליז ולחמו במספר קרבות כדי לשלוט בשטח.
בסוף המאה ה-18, ממלכת בריטניה הגדולה השתלטה רשמית על שטח בליז.
ביולי 1893, מקסיקו העצמאית החדשה חתמה עם בריטניה על הסכם הקובע גבולות בין שתי המדינות, שעדיין קיים כיום.
ב-21 בספטמבר 1981 הפכה בליז לאומה עצמאית.
באותו יום, בליז ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים וייסדו את השגרירות הראשונה במדינה, בעוד שבריטניה הקימה נציבות עליונה.
בשנת 1982, ראש ממשלת בליז, ג'ורג' פרייס, הפך לראש המדינה הראשון מבליז שערך ביקור רשמי במקסיקו.
ב-1986 פתחה בליז את השגרירות שלה במקסיקו סיטי.
בשנת 1988, נשיא מקסיקו מיגל דה לה מדריד הפך לראש המדינה המקסיקני הראשון שערך ביקור רשמי בבליז.
מאז נערכו מספר ביקורים רמי דרג בין ראשי מדינות משתי המדינות.
ב-2016, שתי המדינות חגגו 35 שנים ליחסים דיפלומטיים.
במאי 2022, נשיא מקסיקו, אנדרס מנואל לופס אוברדור, ביקר בבליז.
ביקורי ראש הממשלה מבליז במקסיקו
ראש הממשלה ג'וני בריסנו (2021)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2017)
הנשיא אנדרס מנואל לופס אוברדור (2022)
קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם Tropic Air.
ישנם גם מספר מעברי גבול לאורך הגבול בליז-מקסיקו.
בשנת 2018, הסחר בין בליז למקסיקו הסתכם ב-138 מיליון דולר.
היצוא העיקרי של בליז למקסיקו כולל: שרימפס וסרטנים; מנועים; חלקי מכונות וגרוטאות מתכת.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לבליז כולל: אנרגיה חשמלית; טקסטיל; מלט וחלקים לתעשיית המלט.
בשנת 2016, ההשקעה הישירה המקסיקנית הסתכמה ב-250 מיליון דולר, בעוד שההשקעה של בליז במקסיקו הסתכמה ב-2.2 מיליון דולר.
מקסיקו היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של בליז בעולם.
חברות רב-לאומיות מקסיקניות Cemex ו-Rotoplas פועלות בבליז.
בליז מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה שגרירות בבלמופן וקונסוליה בבליז סיטי.
יחסי בנגלדש–דרום אפריקה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לדרום אפריקה.
לבנגלדש יש נציבות עליונה בפרטוריה.
הנציבות העליונה של דרום אפריקה בקולומבו אמונה על היחסים עם בנגלדש.
בנגלדש אסרה על אזרחיה מלהגיע לדרום אפריקה כל זמן שהאפרטהייד חל בה, וקיימה קשרים עימה רק לאחר ביטולו כשנלסון מנדלה נבחר לנשיאות.
בהשבעתו, נכח שר החוץ הבנגלדשי.
ב־10 בספטמבר 1994 מיסדו המדינות את הקשרים ביניהן.
ב־27 בפברואר 1995 פתחה בנגלדש נציבות עליונה בפרטוריה.
נכון ל-2015, דרום אפריקה, קניה, סודאן ומאוריציוס הן המדינות היחידות באפריקה שמדרום לסהרה שעימן דרום אפריקה מקיימת יחסים דיפלומטיים.
ב־2015, דרום אפריקה, קניה, מאוריציוס וסודאן, היו המדינות היחידות מדרום לסהרה שהיו בהן נציגויות דיפלומטיות בנגלדשיות.
300 אלף בנגלים חיים בדרום אפריקה, רובם מבקשי מקלט.
רבים מהם הקימו חנויות בדרום אפריקה.
ב־2014 הייצוא מדרום אפריקה לבנגלדש נאמד ב־852 מיליון ראנד דרום-אפריקאי.
הייצוא של בנגלדש לדרום אפריקה נאמד ב־745 מיליון ראנד דרום-אפריקאי.
יחסי בנגלדש – קוריאה הצפונית (בקוריאנית: 방글라데슈–조선민주주의 인민공화국 관계) הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש וקוריאה הצפונית.
לקוריאה הצפונית הייתה שגרירות מקומית בבנגלדש.
שגריר בנגלדש בסין מייצג את בנגלדש גם בקוריאה הצפונית.
בשנת 2012, דיפלומט צפון קוריאני נקנס ב-2.5 מיליון טאקה בגין החזקת יין בלתי חוקי.
לקוריאה הצפונית יש סניף של רשת המסעדות הלאומית שלה - מסעדת פיונגיאנג, בדאקה.
המסעדה מאוישת על ידי אנשי צוות צפון קוריאניים ומגישה מאכלים מהמטבח הצפון קוריאני.
במאי 2015, מנהל המסעדה, אזרח צפון קוריאני, נעצר בגין מכירת ויאגרה ואלכוהול בלתי חוקיים מחוץ למסעדה.
לאחר פשיטה על המסעדה, עוזר מנהל מודיעין המכס כינה את המסעדה "מרכז של פעילות בלתי חוקית".
במרץ 2015, דיפלומט צפון קוריאני, סון יאנג-נאם, גורש מבנגלדש לאחר שנתפס מנסה להבריח זהב בשווי 1.7 מיליון דולר, שנתפס בשדה התעופה.
שגריר צפון קוריאה בבנגלדש התנצל לאחר התקרית.
סימנטק ו-BAE סיסטמס גילו שצפון קוריאה הייתה מעורבת בשוד בנק בבנגלדש ב-2016 באמצעות פריצה למחשבי הבנק.
באוגוסט 2016, האן סון איק, המזכיר הראשון של השגרירות הצפון קוריאנית, גורש בגין "פעילות בלתי חוקית".
הוא נתפס מבריח סיגריות ומכשירים אלקטרוניים בשווי חצי מיליון דולר.
בינואר 2017, רולס-רויס שהאן רכש בבנגלדש נתפס על ידי המכס במדינה.
בשנת 2002, בנגלדש ייבאה סחורות מצפון קוריאה בשווי 34.8 מיליון דולר, בעוד שצפון קוריאה ייבאה סחורות מבנגלדש בשווי 5.31 מיליון דולר.
בין מדינת ישראל והרפובליקה העממית של בנגלדש לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים או יחסי סחר רשמיים, נכון ל-2025.
בנגלדש היא אחת מתוך 28 מדינות החברות באו"ם שאינן מכירות במדינת ישראל.
בתאריך 4 בפברואר 1972, כשנה לאחר הכרזת העצמאות של בנגלדש מפקיסטן במהלך חודש מרץ 1971, ישראל הכירה רשמית בעצמאותה של המדינה החדשה, ובכך הייתה המדינה הראשונה בעולם שהכירה בבנגלדש.
הדבר נבע במידה רבה מנטייתה החיובית של דעת הקהל בישראל ביחס למאבק הבנגלדשי לעצמאות, וזאת במסגרת ההשוואה המתבקשת למאבק העם היהודי לעצמאות מדינית במדינת ישראל.
באופן הצהרתי ועקבי, בנגלדש תומכת לאורך השנים בסופו של "הכיבוש הבלתי חוקי של פלסטין", וכן בהקמת מדינה פלסטינית ריבונית.
במהלך המחצית הראשונה של שנת 2000, החלו מגעים חשאיים ראשונים בין שתי המדינות לקראת כינונם של יחסים דיפלומטיים.
עם זאת, מגעים אלו לא נשאו פרי.
במהלך חודש נובמבר 2003, העיתונאי הבנגלדשי הפרו-ציוני סלאה צ'ודהורי נעצר בשל ניסיונו לטוס לתל אביב, והועמד לדין בגין "המרדה, בגידה, וחילול השם".
בסופו של דבר צ'ודהורי נידון למאסר של שבע שנים.
בעקבות מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, בנגלדש הציעה לשלוח כוחות צבא לאזור דרום לבנון כחלק ממשימתו של כוח האו"ם המופקד על שמירת השקט באזור.
עם זאת, הצעה זו נדחתה על ידי ישראל, וזאת עקב חוסר נכונותה של בנגלדש להכיר רשמית במדינת ישראל.
חרף אי ההסכמה הישראלית, בנגלדש ונפאל היו המדינות הראשונות שכוחותיהם הגיעו לחופי דרום לבנון, וזאת בשעה ששאר מדינות המערב, וביניהן התורמת העיקרית לכוח האו"ם, צרפת, התעכבו בפריסת חייליהם.
בהצהרה שפורסמה בג'רוזלם פוסט בתאריך 2 בספטמבר 2011, מסר דובר מטעם ממשלת ישראל כי .
ב-22 במאי 2021 הודיעה ממשלת בנגלדש על הסרת הכיתוב בדרכון המדינה שאסר לבקר בישראל.
ב-2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, בנגלדש ביחד עם 4 מדינות שונות הגישו בקשה לבית הדין הבינלאומי לחקור את ישראל בגין פשעי מלחמה.
לאורך השנים, בנגלדש הקפידה בדבר הטלת חרם כלכלי מלא על מדינת ישראל, וזאת חרף העובדה ששתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי.
בנגלדש גם אוסרת על כל מגעים כלכליים בין אזרחיה ואזרחי ישראל.