tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סכנת הנזק מפונג-וונג הוערכה כגבוהה עקב העובדה ששבוע לפניו היה טייפון טינו (Tino או בשם הבינלאומי קלמַאֶגי-Kalmaegi) שהכה בפיליפינים (וגבה את חייהם של 224 אנשים), וכבר הרווה את הקרקע עם כמויות עצומות של גשם בזק.
קרקע רוויה עוד לפני הגעת הטייפון עלולה לגרום ליתר הצפות ומפולות מכיוון שהקרקע לא מסוגלת לספוג עוד נוזלים.
פונג-וונג התפתח ב-3 בנובמבר 2025 כאזור לחץ נמוך רחב המזרח-צפון מזרח למדינת צ'וק באיי קרולינה, כאשר תצלומי לוויין הראו מרכז זרימה נמוך (LLCC) ופרצי עננות מקומיים בהיקף הדרומי.
הסביבה הייתה נוחה להתפתחות סופה, זרימת אוויר עליונה צפון-מזרחית בינונית וטמפרטורות פני ים חמות של 29–30 מעלות צלזיוס.
סוכנות המטאורולוגיה של יפן (JMA) סיווגה אותו כשקע טרופי באותו יום, וב-4 בנובמבר מרכז אזהרות הטייפונים המשותף (JTWC) קבע אותו כשקע טרופי 32W בעקבות התפתחות סימני סופה.
המערכת נעה תחילה מזרחה תחת השפעת רכס סובטרופי צפוני, אך ב-6 בנובמבר שינתה כיוון מערבה-צפון-מערב והתחזקה לטייפון טרופי פונג-וונג על פי ה-JMA.
ב-7 בנובמבר, למרות הימצאו מחוץ לאזור האחריות הפיליפיני (PAR), העניקה PAGASA לסופה את השם המקומי "אוואן" בשל גודלו העצום, זו הפעם השנייה מאז 2024. ב-9 בנובמבר ה-JTWC שדרג אותו לטייפון שווה ערך לקטגוריה 3, בעוד ה-JMA קבע אותו כ"טייפון חזק מאוד".
בשעה 08:00 PHT דיווחה PAGASA על התחזקות לסופר-טייפון עם רוחות יציבות של 185 קמ"ש.
בסביבות 21:10 PHT פגע הטייפון בחוף דינלונגן שבמחוז אורורה בפיליפינים, התחלש משמעותית בעת חצייתו את באגולין שבלא יוניון, ויצא מחדש למים החופיים של המחוז.
טייק ד'את היא להקת פופ אנגלית שהוקמה בשנת 1990 בעיר מנצ'סטר.
חברי ההרכב הנוכחי הם גארי בארלו, הווארד דונלד ומארק אוון.
הרכבה המקורי של הלהקה כלל גם את רובי ויליאמס וג'ייסון אורנג', ויחד הם הוציאו שלושה אלבומי אולפן.
ויליאמס עזב את הלהקה ב-1995, בעוד ארבעת החברים הנותרים השלימו את סיבוב ההופעות שלהם, והוציאו סינגל אחרון לפני שהחליטו על פירוק הלהקה בשנת 1996. לאחר צילומי הסרט הדוקומנטרי Take That: For the Record בשנת 2005, הוציאה הלהקה אלבום להיטים, ובשנת 2006 התאחדו חברי הלהקה, ללא ויליאמס, לסיבוב הופעות ברחבי בריטניה.
בשנת 2006 הוציאה הלהקה לאור את אלבום האולפן הרביעי שלה, Beautiful World, ובשנת 2008 יצא לאור אלבום האולפן החמישי שלה, The Circus.
הלהקה זכתה להצלחה רבה כרביעייה, ובשנת 2010 חזר ויליאמס ללהקה ויחד הם הקליטו את אלבום האולפן השישי שלה, Progress, אשר הפך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה ב-2010. לאחר סיום סיבוב ההופעות שקידם את האלבום, עזב ויליאמס את הלהקה לטובת קריירת הסולו שלו.
בשנת 2014 עזב גם את ג'ייסון אורנג' את הלהקה, ומאז הם פעילים כשלישייה.
נכון לשנת 2024 הוציאה הלהקה לאור תשעה אלבומי אולפן.
הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הפופ המצליחות ביותר בבריטניה, כש-28 מהסינגלים שלה נכנסו לרשימת 40 הסינגלים המובילים במצעד הבריטי, מתוכם 20 שהגיעו ל-20 המובילים ו-12 שהגיעו לראש המצעד, כאשר גם ברמת הבינלאומית זכתה הלהקה להצלחה.
הלהקה מכרה למעלה מ-45 מיליון אלבומים ברחבי העולם, מתוכם כ-14 מיליון בבריטניה, ותשעה מאלבומיה הגיעו לראש מצעד האלבומים הבריטי.
לזכות הלהקה שמונה זכיות בפרסי המוזיקה הבריטית, בין היתר כ"להקה הבריטית הטובה ביותר" ו"המופע החי הטוב ביותר".
במאי 2012 זכתה הלהקה פרס אייבור נובלו בקטגוריה "תרומה יוצאת דופן למוזיקה בבריטניה".
בשנת 2011 שברה הלהקה את השיא הבריטי של כמות הכרטיסים שנמכרו ביום אחד להופעה, במסגרת המכירות לסיבוב ההופעות Progress Live, ובכך שברה את שיאה הקודם שקבעה במסגרת סיבוב ההופעות הקודם שלה, Circus Live ב-2009. בטקס פרסי המוזיקה הבריטית בשנת 2011 זכתה בפרס "הלהקה הבריטית הטובה ביותר".
בשנת 2012 דורגה הלהקה במקום החמישי על ידי המגזין פורבס ברשימת המוזיקאים המרוויחים ביותר בעולם.
בשנת 2012 הופיעה הלהקה בטקס הסיום של אולימפיאדת לונדון.
באותה השנה חשפה חברת המצעדים הרשמית את רשימת האמנים שמכרו את כמות הסינגלים הגובהה ביותר בתולדות המצעד הבריטי, כאשר טייק ד'את דורגה במקום ה-15.
בשנת 1989 החל האמרגן, נייג'ל מרטין סמית', בניסיון להקים להקת בנים בהשראת להקת ניו קידס און דה בלוק האמריקאית.
תחילה התקבל גארי בארלו, זמר-יוצר אשר הופיע במועדונים מאז שהיה בן 15, אשר נבחר כזמר הראשי של הלקה שיועדה להיבנות סביב יכולות הכתיבה והשירה שלו.
בשנת 1990 החלו להתקיים אודישנים בעיר מנצ'סטר ובסביבתה בחיפוש אחר צעירים עם יכולות שירה וריקוד אשר יצטרפו לבארלו.
ללהקה התקבלו ג'ייסון אורנג' בן ה-20 אשר הופיע כרקדן בתוכנית הטלוויזיה The Hit Man and Her, הוורד דונלד, צבעי מכוניות בן 22, מארק אוון, עובד בנק בן 18 ורובי ויליאמס בן ה-16. תחילה נשקלו השמות The Cutest Rush או Kick It כשם הלהקה.
הופעת הבכורה הטלוויזיונית של הלהקה נערכה בשנת 1990 במסגרת התוכנית The Hit Man and Her, בה הופיעה הלהקה עם השיר My Kind of Girl, אשר נכתב על ידי בארלו.
בהמשך הופיעה הלהקה פעם נוספת בתוכנית, הפעם עם השיר Waiting Around, שנכלל כבי-סייד בסינגל הבכורה של הלהקה Do What U Like, אשר לא זכה להצלחה.
אחריו הוצאו כסינגלים Promises ו-Once You've Tasted Love אשר זכו למעט יותר הצלחה מסינגל הבכורה.
באותה התקופה הופיעה הלהקה במועדונים ובבתי ספר ברחבי המדינה והחלה ליצור בסיס ראשוני של מעריצים.
ביולי 1992 הוציאה הלהקה את הסינגל It Only Takes a Minute, אשר הוקלט במקור על ידי להקת Tavares בשנת 1975. הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי והיה לסינגל הראשון שלה שנכנס לעשירייה הראשונה במצעד זה.
בהמשך הוציאה הלהקה את הסינגלים I Found Heaven ו-A Million Love Songs, אשר הגיעו למקום ה-15 וה-7 בהתאמה.
בנובמבר של אותה השנה הוציאה הלהקה את הסינגל Could It Be Magic, שהוקלט במקור על ידי בארי מנילו בשנת 1973. בשיר זה שימש ויליאמס בתור הזמר המוביל.
הסינגל הגיע למקום השלישי במצע הסינגלים הבריטי והיווה למעשה את הצלחתה הגדולה הראשונה של הלהקה.
גרסת ראשונית של האלבום הבכורה של הלהקה, Take That & Party, יצאה לאור ב-17 במאי על גבי קלטת בהפצה מוגבלת.
ב-17 באוגוסט יצא לאור האלבום בגרסת תקליטור, בו נכללו שירים נוספים אשר לא הופיעו בגרסת הקלטת.
יציאת האלבום לוותה בסיבוב הופעות, אליו יצאה הלהקה, בו הופיעה ברחבי אנגליה וסקוטלנד.
ב-11 באוקטובר 1993 הוציאה הלהקה לאור את אלבומה השני, Everything Changes, המבוסס ברובו על חומרים אותם כתב בארלו.
שישה סינגלים יצאו לאור מתוך האלבום, כשארבעה מתוכם הגיעו ברציפות למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי: Pray, Relight My Fire (בו התארחה הזמרת לולו), Babe ושיר הנושא של האלבום, Everything Changes.
שני סינגלים נוספים מהאלבום Why Can't I Wake Up with You ו-Love Ain't Here Anymore, זכו אף הם להצלחה במצעד הסינגלים הבריטי כשהגיעו למקום השני והשלישי בהתאמה.
הצלחת האלבום Everything Changes הביאה ללהקה הצלחה בינלאומית, וכן מועמדות לפרס מרקיורי בשנת 1994, וזכייה בפרס ה"להקה הטובה ביותר" מטעם MTV אירופה.
יציאת האלבום לוותה בסיבוב הופעות בבריטניה וברחבי אירופה והצלחת האלבום הביאה לזינוק בפופולריות של הלהקה.
היא זכתה להופיע בשערי מגזינים דוגמת Smash Hits ו-GQ ותעשיית מרצ'נדייזינג ענפה החלה להתפתח סביב הלהקה.
באותה התקופה זכתה הלהקה להופיע בפרסי המוזיקה הבריטית וכן בתוכנית Top of the Pops.
בשנת 1995 זכתה הלהקה בתואר "המופע החי הטוב ביותר של השנה" בפרסי המוזיקה של MTV אירופה.
בשנת 1995 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השלישי שלה, Nobody Else, גם הוא מבוסס על חומרים אשר נכתבו על ידי בארלו.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, וכן במצעדים נוספים ברחבי אירופה, והביא לעליה נוספת בפופולריות של הלהקה.
הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה מתוך האלבום, Sure, הגיע למקום הראשון המצעד הבריטי.
הסינגל הבא שהוציאה הלהקה מתוך האלבום, Back for Good, הגיע אף הוא למקום הראשון במצעד הבריטי, והוא הפך למעשה לסינגל המצליח ביותר של הלהקה, לאחר שהגיע למקום הראשון במדינות רבות אחרות.
כמו כן, היה זה הסינגל היחיד של הלהקה שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד האמריקאי.
השיר נחשף לראשונה כשבוצע על ידי הלהקה בטקס פרסי המוזיקה הבריטית בשנת 1995, ולאור הביקורות החיוביות שזכה להן השיר, הוקדמה יציאתו כסינגל בשישה שבועות מהמתוכנן.
1995–1996: עזיבתו של רובי ויליאמס, פירוק ואלבום האוסף
במהלך השנים נטה ויליאמס להסתבך בבעיות משמעת בלהקה על רקע שימוש בסמים.
בעיות אלו הגיעו לשיאן בשנת 1994 כאשר נטל ויליאמס מנת סמים הקרובה למנת יתר לילה לפני שהופיעה הלהקה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
בחודשים שלאחר מכן הוצב לוויליאמס אולטימטום, שלפיו עליו לנהוג באחריות המוטלת עליו כחבר הלהקה, או שיעזוב אותה לפני סיבוב ההופעות הבא של הלהקה.
בסופו של דבר בחר ויליאמס לעזוב את הלהקה בזמן ההכנות לסיבוב ההופעות.
לאחר מכן, המשיכה הלהקה כרביעייה והוציאה את הסינגל Never Forget, אותו ביצע דונלד כזמר ראשי.
באוקטובר 1995 יצאה הלקה לסיבוב הופעות לקידום האלבום Nobody Else.
לאחר הסיבוב החלו חברי הלהקה לתכנן את אלבומם הבא, אולם בהמשך הגיעו להחלטה משותפת לפרק את הלהקה.
ב-13 באוקטובר 1996 הודיעה הלהקה באופן רשמי על פירוקה, ועל שחרור אלבום האוסף Greatest Hits, מתוכו יצא הסינגל How Deep Is Your Love, שהוקלט במקור על ידי הבי ג'יז.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והיה לסינגל האחרון של הלהקה עד לאיחודה כעבור עשור.
פירוק הלהקה הותיר אלפי מעריצות שבורות לב, אשר חלקן אף הביעו רצון ליטול את חייהן.
עקב כך, הקימה ממשלת בריטניה קווי תמיכה וייעוץ עבור מעריצות הלהקה.
עם פירוקה טענו מוזיקאים דוגמת אלטון ג'ון שהלהקה הייתה שונה בנוף להקות הבנים בכך שהיא נהגה לכתוב את השירים של עצמה, דבר אשר בוצע על ידי מנהיג הלהקה גארי בארלו.
על כך זכה בארלו בפרסי אייבור נובלו, והיה מהבודדים שעשו זאת בזמן שהיו חברים בלהקת בנים, לצד ג'ורג' מייקל חבר להקה Wham!
וטוני מורטימר חבר להקת איסט 17.
ב-14 בנובמבר 2005 יצא לאור האוסף Never Forget – The Ultimate Collection, אשר מכיל את הסיגנלים שהוציאה הלהקה עד אז, וכן שיר חדש בשם Today I've Lost You, אשר הוקלט עבור האלבום ונכתב עוד בטרם פורקה הלהקה.
האלבום הגיע למקום השני במצעד הבריטי עם מכירות של למעלה מ־2.3 עותקים.
ב-16 בנובמבר 2005 נפגשו חברי הלהקה לצורך הקלטת הסרט הדוקומנטרי Take That: For the Record, שבו עסקו בהצלחת הלהקה, בפרידה מוויליאמס, בפירוקה ובמעשיהם בתקופה שחלפה מאז.
ב-25 בנובמבר 2005 כינסה הלהקה מסיבת עיתונאים, ללא ויליאמס, בה הודיעה שהיא תצא לסיבוב הופעות.
הסיבוב, אשר נודע בשם The Ultimate Tour, החל באפריל 2006. הזמרת בוורלי נייט החליפה את לולו בשיר Relight My Fire בחלק מההופעות.
להקת הפוסיקט דולז חיממה את הלהקה בחמש ההופעות האחרונות בבריטניה, בעוד להקת השוגאבייבז חיממה את הלהקה במופע הנעילה של הסיבוב אשר התקיים בדבלין.
במחקר שערכה בחברת AccuraCast, בהתבסס על נתוני חיפוש בגוגל על פני 7 שנים, דורג הקאמבק של הלהקה כגדול ביותר ביחס לקאמבקים אחרים שהתרחשו באותה התקופה.
ב-9 במאי 2006 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת פולידור רקורדס, ובכך חזרה להקליט אלבום בפעם הראשונה אחרי למעלה מעשור.
אלבום הקאמבק של הלהקה, Beautiful World, נכנס הישר למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
הוא שהה 8 שבועות בראש המצעד, ונמכר בלמעלה מ-2.8 מיליון עותקים בבריטניה, דבר ההופך אותו לאלבום ה-34 בדירוג אלבומים הנמכרים ביותר בתולדות בריטניה (נכון ל-2019).
באלבום זכו כל חברי הלהקה לשיר לפחות סולו אחד.
בניגוד לאלבומיה הקודמים של הלהקה, בהם כתב בארלו את רוב השירים, באלבום זה היו שותפים כל חברי הלהקה בכתיבת השירים, יחד עם המפיק ג'ון שאנקס ומוזיקאים נוספים שסייעו בכתיבה.
הסינגל Patience, אשר מהווה את שיר הקאמבק של הלהקה, יצא רשמית ב-13 בנובמבר 2006, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע השני לצאתו, שם הוא שהה ארבעה שבועות.
שבוע לאחר יציאתו לאור של Beautiful World, נודע שהלהקה היא האמן הראשון שצועד בראש חמישה מצעדים במקביל: מצעד הסינגלים הבריטי ומצעד הסינגלים הדיגיטלי עם הסינגל Patience, מצעד האלבומים הבריטי ומצעד האלבומים הדיגיטלי עם האלבום Beautiful World ומצעד ה-DVD עם הווידאו The Ultimate Tour - Live In Manchester.
ב-16 דצמבר ליוותה הלהקה את הזמרת ליאונה לואיס בגמר ה-The X Factor, בביצוע שירם A Million Love Songs, מתוך אלבום הבכורה שלהם.
הקליפ של השיר Shine, מתוך Beautiful World, הוקרן לראשונה ב-25 בינואר 2007 כשלמחרת יצא הסינגל עצמו, אשר הגיע אף הוא למקום הראשון במצעד הבריטי.
ב-14 בפברואר 2007 הופיעה הלהקה בטקס פרסי המוזיקה הבריטית, אשר נערך בארלז קורט שבלונדון.
הסינגל Patience זכה בקטגוריית הסינגל הבריטי של השנה.
I'd Wait For Life, הסינגל השלישי מתוך Beautiful World, יצא ב-18 ביוני, אולם בניגוד לקודמיו, הגיע רק למקום ה-17 במצעד הבריטי.
הסינגל Rule the World, אשר נכלל במהדורת ה-Deluxe של האלבום, הוקלט עבור פסקול הסרט "אבק כוכבים", בו הוא מושמע על רקע כתוביות הסיום של הסרט.
הסינגל הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי, והוא הפך לסינגל השני הנמכר ביותר של הלהקה, עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים בבריטניה.
Beautiful World היה לאלבום הרביעי הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2007.
ב-11 באוקטובר 2007 החלה הלהקה את סיבוב ההופעות שלה, Beautiful World Tour 2007, בעיר בלפסט שבצפון אירלנד.
הסיבוב, אשר כלל 49 הופעות בבריטניה ובשאר אירופה, הסתיים ב-31 בדצמבר בלונדון.
הלהקה זכתה לארבע מועמדויות בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2008: "הלהקה הבריטית", "הסינגל הבריטי" (Shine), "האלבום הבריטי הטוב ביותר" (Beautiful World) ו"המופע החי הטוב ביותר", מתוכם זכו בתואר "הסינגל הבריטי הטוב ביותר" ו"המופע החי הטוב ביותר".
Greatest Day, סינגל הבכורה מתוך האלבום The Circus, יצא לרדיו ב-13 באוקטובר 2008. ב-24 בנובמבר יצא השיר גם כסינגל ונכנס מיד למקום הראשון המצעד הסינגלים הבריטי.
האלבום יצא לאור ב-1 בדצמבר ומכר ביום הראשון לצאתו כ-133,000 עותקים.
הוא נכנס בשבוע הראשון לצאתו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, שם שהה חמישה שבועות רצופים.
האלבום מכר כ-432,000 עותקים בבריטניה בשבוע הראשון לצאתו, דבר שהפך אותו לאלבום השלישי הנמכר ביותר בבריטניה בשבוע הראשון לצאתו, והיה לאלבום השני הנמכר ביותר בבריטניה ב-2008, עם מכירות של למעלה מ-1.6 מיליון עותקים.
ב-28 באוקטובר 2008 הכריזה הלהקה ברדיו על כוונתה לצאת לסיבוב הופעות בבריטניה ואירלנד בחודשים יוני-יולי 2009. כרטיסים לסיבוב ההופעות החלו להימכר ב-31 באוקטובר, ודווח שקצב מכירת הכרטיסים לסיבוב הוא הגבוה ביותר בתולדות בריטניה, עם מכירות של כלל 650,000 הכרטיסים תוך פחות מארבע שעות.
ב-22 במאי 2008 נכחו בארלו ודונלד בפרסי אייבור נובלו, שם הוענק להם הפרס "היצירה המבוצעת ביותר" (Most Performed Work) על הסינגל Shine.
ב-18 בספטמבר זכתה הלהקה בתואר "סיבוב ההופעות של השנה" בטקס "פרסי המוזיקה של Vodafone".
ב-22 בנובמבר התארחה הלהקה בתוכנית The X Factor בה ביצעו המתמודדים חלק מלהיטי הלהקה, כשבארלו ואוון סייעו למתמודדים להתאמן על הביצועים של השירים לקראת התוכנית.
באותו החודש התארחה הלהקה במופע הצדקה Children in Need, בו היא ביצעה את השיר Greatest Day, וכן תרמה 250,000 פאונד.
בטקס פרסי המוזיקה הבריטית הייתה הלהקה מועמדת לתואר "הלהקה הבריטית הטובה ביותר", וביצעה את השיר Greatest Day.
הסינגל Up All Night, השני מתוך האלבום The Circus, יצא ב-2 במרץ 2009, והגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי.
לעומת זאת, בגרמניה, הולנד ואוסטרליה יצא דווקא The Garden בתור הסינגל השני מתוך האלבום.
ב-16 ביוני יצא Said It All כסינגל השלישי מתוך האלבום והגיע בשיאו למקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי.
הלהקה החלה את סיבוב ההופעות, Circus Live, ב-5 ביוני אצטדיון האור שבעיר סנדרלנד, וסיימה אותו באצטדיון ומבלי שבלונדון ב-5 ביולי.
בנובמבר 2009 הוציאה לאור הלהקה את ה-DVD הרשמי של סיבוב ההופעות, אשר הפך ל-DVD שנמכר בקצב המהיר ביותר בתולדות בריטניה עם מכירות של 82,414 ב-24 השעות הראשונות לצאתו ו-181,979 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
בסה"כ נמכר ה-DVD בלמעלה מ-600,000 עותקים.
ה-DVD שהה 11 שבועות במקום הראשון ב-Video Chart של בריטניה, ובסה"כ שהה במצעד למעלה משנה.
שבוע לאחר מכן יצא לאור אלבום ההופעה The Greatest Day – Take That Present: The Circus Live, אשר מכר כ-98,000 עותקים ביום הראשון לצאתו, והגיע למעמד פלטינה ביולי 2013. השיר Hold up a Light יצא לרדיו ולהורדה דיגיטלית כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום, כקידום לאלבום ההופעה.
אלבום ההופעה כולל שני חלקים.
חלקו הראשון מכיל הקלטה של שירים שבוצעו בסיבוב ההופעות The Circus Live, בעוד חלקו השני מכיל הקלטה של שירים שבוצעו בסשן באולפני אבי רוד.
אלבום ההופעה הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הבריטי.
2010–2011: חזרתו של ויליאמס ללהקה ו-Progress
ב-7 ביוני 2010 פורסם שרובי ויליאמס וגארי בארלו צפויים להוציא סינגל משותף בשם Shame, אשר נכתב על ידי שניהם.
הסינגל נכלל באלבום האוסף של ויליאמס שיצא לאור באותה השנה.
היה זה שיתוף הפעולה הראשונה בין הזמרים מזה 15 שנים, מאז עזב ויליאמס את טייק ד'את בשנת 1995. באותו האלבום נכלל גם השיר Heart and I אשר נכתב אף הוא על ידי שניהם.
הסינגל Shame הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבריטי, וזכה להצלחה גם במצעדים של מדינות נוספות באירופה.
לאחר שעבד עם הלהקה על חומרים חדשים בלוס אנג'לס, הודיע ויליאמס ב-15 ביולי על חזרתו לטייק ד'את.
בהצהרה משותפת מסרו חברי הלהקה, שהלהקה בהרכבה המקורי הקליטה אלבום חדש שייצא לאור בהמשך השנה.
זהו אלבומה הראשון של הלהקה בהרכבה המקורי שיוצא לאור מאז Nobody Else שיצא בשנת 1995. The Flood, הסינגל המוביל מתוך האלבום Progress, יצא לאור ב-7 בנובמבר בהורדה דיגיטלית ולמחרת יצא למכירה כתקליטור.
האלבום עצמו יצא לאור ב-15 בנובמבר.
הסינגל הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבריטי, ושהה 11 שבועות ברשימת 40 הסינגלים המובילים של המצעד.
הסינגל נמכר בלמעלה מ-600,000 עותקים.
ב-26 באוקטובר הודיעה הלהקה שתצא לסיבוב הופעות שנקרא Progress Live, שהחל מ-27 במאי 2011 באצטדיון האור שבסנדרלנד, והתמקד בחלקו הראשון בבריטניה ואירלנד.
הוא כלל בין היתר 8 הופעות רצופות באצטדיון איתיחאד שבמנצ'סטר, והמשיך בשיאו ל-8 הופעות רצופות באצטדיון ומבלי שבלונדון.
חלקו השני של הסיבוב כלל מספר הופעות ברחבי אירופה והסתיים ב-29 ביולי.
מבנה ההופעה בסיבוב הכיל שלושה חלקים: שירים של הלהקה ללא ויליאמס (ללא נוכחותו של ויליאמס על הבמה), שירים של רובי ויליאמס (ללא נוכחותם של שאר חברי הלהקה) ושירים של הלהקה בהרכבה המלא.
הביקוש לכרטיסים למופע היה חסר תקדים, והוביל לכך שאתרי האינטרנט ספקי הכרטיסים הגדולים בבריטניה קרסו או פעלו באופן איטי במשך שעות ארוכות.
סיבוב ההופעות, Progress Live, שבר גם את השיא הבריטי במכירת הכרטיסים ביום אחד, עם למעלה מ-1.34 מיליון כרטיסים, ו-1.8 מיליון כרטיסים בסך הכל, ושבר בכך שיאה הקודם של הלהקה שנקבע בסיבוב ההופעות הקודם שלה, The Circus, מ-2008.
ביומו הראשון לצאתו, הפך Progress לאלבום שנמכר במספר העותקים הגובה ביותר בבריטניה מאז תחילת המאה, עם מכירות של למעלה מ-235,000 עותקים ביום אחד.
האלבום הגיע למקום השני במצעד הבריטי, עם מכירות של 520,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
זמן מה לאחר יציאת האלבום, הפכה הלהקה לנמכרת ביותר ב-Amazon UK בכל הזמנים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, שם שהה שישה שבועות רצופים, ומכר 2.8 מיליון עותקים בבריטניה בלבד והפך לאלבום הנמכר ביותר של 2010. האלבום זכה להצלחה גם ברחבי אירופה, והגיע למקום הראשון במצעד האירופי, וכן במצעדים של אירלנד, יוון, גרמניה ודנמרק.
Kidz, הסינגל השני מתוך Progress, יצא לאור ב-21 בפברואר 2011. הלהקה ביצעה את השיר בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2011 שהתקיים ב-O2 ארנה, שם זכתה הלהקה בפרס "הלהקה הבריטית הטובה ביותר", וכן הייתה מועמדת מועמדות ל"אלבום הבריטי הטוב ביותר".
הביצוע שלהם ל-"Kidz" זכה לשבחים.
ב-19 במאי 2011 הכריזה הלהקה על EP חדש בשם Progressed, שהכיל שמונה שירים נוספים שנכתבו על ידי הלהקה מאז שהתאחדה כחמישייה, והופץ לצד Progress כאלבום כפול.
האלבום יצא לאור ב-13 במאי ולאחר יציאתו חזרה הלהקה לראש מצעד האלבומים הבריטי.
ב-21 בנובמבר 2011 יצא לאור אלבום ההופעה, Progress Live, שהכיל שירים שביצעה הלהקה באצטדיון איתיחאד במהלך סיבוב ההופעות.
כמו כן, יצא לאור DVD המתעד את סיבוב הופעות, לו צורפו קטעי בונוס שתיעדו את המתרחש מאחורי הקלעים בסיבוב.
עם יציאתו נכנס ה-DVD למקום הראשון ב-Video Chart הבריטי, ומכר כ-200,000 עותקים בשבועיים הראשונים לצאתו.
הלהקה זכתה בתואר "המופע החי הטוב ביותר" מטעם Virgin Media.
ב-4 באוקטובר דווח שהלהקה לוקחת הפסקה מפעילות לאחר סיום סיבוב ההופעות, בשל העובדה שבראלו ממלא את תפקידו כשופט בתפקידו The X Factor, בעוד שוויליאמס עובד על הקלטה של חומרים חדשים לאלבום סולו.
במאי 2012 זכתה הלהקה זכתה הלהקה פרסי אייבור נובלו בקטגוריה "תרומה יוצאת דופן למוזיקה בבריטניה".
באוגוסט 2012 הופיעה הלהקה בטקס הסיום של אולימפיאדת לונדון, וזאת למרות שאשתו של בארלו עברה לידה שקטה בשבוע שלפני כן.
בשל כך זכה בארלו לשבחים על כך שהסכים להופיע בשידור חי זמן קצר לאחר שעבר טרגדיה אישית.
ויליאמס היה במקור אמור להופיע עם הלהקה אך נעדר ממנה לאחר שאשתו כרעה ללדת באותה התקופה.
בנובמבר 2012 הופיעה הלהקה בפעם האחרונה כחמישייה בטקס פרסי ה-Music Industry Trust בו ביצעו חברי הלהקה את Never Forget.
ב-14 בינואר 2014 הודיעו בארלו ודונלד בטוויטר שהם החלו לעבוד על הקלטת אלבום האולפן הבא של הלהקה.
תחילה לא היה ברור אם ויליאמס ייקח חלק בהקלטת האלבום, אם כי בהמשך הודיע שעקב לידת בתו השנייה, הוא לא יוכל להצטרף להקלטת האלבום ולסיבוב ההופעות המתוכנן.
בהמשך החליט ויליאמס להתמקד בקריירת הסולו שלו ולא חזר מאז ללהקה, אם כי הודיעו חברי הלהקה שיש להם כוונה לשתף פעולה בזמן כלשהו בעתיד.
ב-24 בספטמבר 2014 פורסם שג'ייסון אורנג' עזב את הלהקה אף הוא.
הוא אמר: "בישיבת להקה בשבוע שעבר אישרתי למארק, גארי והווארד שאינני מעוניין להתחייב להקליט ולקדם אלבום חדש עם הלהקה.
בסוף סיבוב ההופעות האחרון, התחלתי לתהות אם זה אולי הזמן הנכון עבורי לא להמשיך עם טייק ד'את...לא היו מחלוקות, רק החלטה מצדי שאני לא רוצה לעשות את זה יותר".
בארלו, דונלד ואוון פרסמו הצהרה משותפת על החלטתו של אורנג': "זהו יום עצוב עבורנו.
עזיבתו של ג'ייסון היא אובדן עצום הן מבחינה מקצועית ואף יותר מבחינה אישית...האנרגיה והאמונה של ג'ייסון במה שהלהקה יכולה לעשות, הפכו אותה למה שהיא היום, ואנחנו נהיה אסירי תודה לנצח על ההתלהבות, המסירות וההשראה שלו לאורך השנים".
יום לאחר ההכרזה, פנה ויליאמס לאורנג' בטוויטר וכתב: "מר אורנג'.
ב-23 בנובמבר 2014 יצא לאור, These Days, סינגל הבכורה מתוך האלבום החדש, אשר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לסינגל ה-12 של הלהקה אשר מגיע לראש המצעד,
האלבום עצמו, שזכה לשם III, יצא לאור ב-28 בנובמבר 2014 והפך לאלבום השביעי השביעי של הלהקה אשר מגיע לראש מצעד האלבומים הבריטי.
בהמשך יצאו גם Let in the Sun ו-Higher Than Higher, אך אלו לא זכה להצלחה משמעותית במצעדים.
ב-27 באפריל 2015 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בשם Take That Live, אשר כלל בסך הכל 52 הופעות והסתיים ב-13 באוקטובר.
ב-16 באוקטובר יצא לאור הסינגל Hey Boy, אשר נכלל בהוצאה המחודשת של האלבום.
בנוסף למספר שירים חדשים, כוללת הוצאה זו גם DVD של אחת מהופעותיה של הלהקה שהתקיימה ב-O2 ארנה כחלק מסיבוב ההופעות.
ב-4 במאי הכריז צמד הדראם אנד בייס, סיגמא, על הסינגל החדש שלהם, Cry, אשר הוקלט בשיתוף פעולה עם טייק ד'את, ויצא לאור כסינגל ב-20 במאי.
ב-22 באוקטובר הכריזה הלהקה על אלבומה החדש, Wonderland, שיועד לצאת לאור ב-24 במרץ 2017. כמו כן, הודיעה הלהקה על יציאה לסיבוב הופעות בשם Wonderland Live, שהחל ב-5 במאי 2017 בעיר בירמינגהם.
ב-17 בפברואר 2017 יצא לאור הסינגל המוביל של האלבום, Giants, אשר הגיע למקום הראשון ב-13 במצעד הבריטי.
ב-8 באפריל 2017, שידרה רשת ITV ספיישל טלוויזיה בשם An Evening with Take That, שבו ביצעה הלהקה כמה שירים מהאלבום החדש, יחד עם כמה מלהיטיה מהעבר.
ב-27 באפריל, הכריזה הלהקה על השיר New Day כסינגל הבא מתוך האלבום.
עקב הפיגוע במנצ'סטר ארנה, ימים ספורים לפני שהייתה אמורה הלהקה להופיע בארנה, נאלצה הלהקה להזיז את ההופעות שתוכננו במנצ'סטר וליברפול לתאריכים ויעדים אחרים.
חודש לאחר מכן הופיעה הלהקה במופע הצדקה, One Love Manchester, לזכר קורבנות האירוע.
ב-17 בספטמבר 2017, הופיעה הלהקה בהופעה חד-פעמית באי ג'רזי לאחר שמעריץ הציע יותר מ-1.2 מיליון פאונד כדי שהלהקה תגיע להופיע באי.
לאחר מכן הפכה ההופעה לאירוע צדקה, כאשר הרווחים ממכירת הכרטיסים נתרמו לילדים במצוקה.
ב-11 בנובמבר 2017 החלה הלהקה את חלקו השני של סיבוב ההופעות Wonderland Live, אשר התמקד באזורים מחוץ לבריטניה בהם אוסטרליה, ניו זילנד, איחוד האמירויות הערביות וישראל.
בניגוד לסיבובי ההופעות האחרים, לא יצא DVD המתעד את סיבוב ההופעות.
במקום זאת, ב-23 בדצמבר שודרה הופעה מהסיבוב בערוץ Sky 1 ובבתי הקולנוע.
ב-16 ביולי 2018, בזמן הופעה במנצ'סטר ארנה, הודיעו חברי הלהקה שהם צפויים לצאת לסיבוב הופעות ב-2019. הסיבוב נקרא Greatest Hits Live, והוא מציין 30 שנות פעילות של הלהקה.
ב-23 בנובמבר 2018 יצא לאור אלבום האוסף Odyssey, אשר כולל שירים שנערכו או הוקלטו מחדש, לצד מספר שירים חדשים.
בין היתר, הוקלט השיר Love Ain't Here Anymore עם להקת Boyz II Men, והשיר How Deep Is Your Love הוקלט מחדש עם בארי גיב, אשר היה כותבו ומבצעו במקור, יחד עם אחיו וחבריו ללהקת הבי ג'יז.
באלבום משולבים קטעי ראיונות קצרים במעברים בין השירים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, והגיע למעמד של אלבום פלטינה עם מכירות של למעלה מ-300,000 עותקים.
שנה לאחר מכן יצא לאור אלבום ההופעה Odyssey Live, עם שירים שהוקלטו במהלך סיבוב ההופעות.
האלבום הגיע למקום החמישי במצעד הבריטי.
לצד אלבום ההופעה, יצא לאור גם DVD המתעד את סיבוב ההופעות.
במאי 2020, חבר ויליאמס לחברי הלהקה להופעה ששודרה מבתיהם הפרטיים, בהנחיית אתר השוואת המחירים Comparethemarket, במטרה לגייס כסף עבור ארגון הצדקה Nordoff Robbins Music Therapy.
ביוני 2022 אישר בארלו כי הלהקה החלה לעבוד על אלבום האולפן התשיעי שלה שיועד לצאת בסוף 2023. ב-1 ביולי 2023 הופיעה הלהקה בהייד פארק כחלק מסדרת ההופעות השנתית British Summer Time, יחד עם דה סקריפט והשוגאבייבז אשר היו בין מופעי החימום.
ב-5 במאי 2023 הוציאה הלהקה גרסה מחודשת לשיר Greatest Day שבה השתתפו קאלום סקוט רובין שולץ.
יומיים לאחר מכן, הופיעה הלהקה בטקס ההכתרה של צ'ארלס השלישי וקמילה, אשר נערך בטירת וינדזור.
ב-15 ביוני 2023 הופיעה הלהקה בכיכר לסטר כחלק מהקרנת הבכורה של הסרט המוזיקלי Greatest Days שיצא לאקרנים יום למחרת.
בהמשך יצא הסרט לצפייה באמזון פריים וידאו.
ב-20 בספטמבר 2023 הודיעה הלהקה שהסינגל החדש שלה, Windows, יצא ב-22 בספטמבר.
באותו היום הוציאה הלהקה טיזר בו הופיע לוגו הלהקה על גבי אצטדיונים ברחבי בריטניה, כרמז לסיבוב ההופעות המתוכנן.
עם צאתו של Windows, הכריזה הלהקה כי אלבומה התשיעי, This Life, ייצא לאור ב-24 בנובמבר 2023. סיבוב ההופעות המתוכנן, This Life on Tour, הוכרז גם הוא, כשהוא צפוי להתחיל ב-13 באפריל 2024 בעיר שפילד.
יחד עם ההכרזה על האלבום החדש, הקליטה הלהקה פודקאסט בן שישה פרקים, כאשר בכל שבוע פורסם פרק, עד ליציאת האלבום.
ב-17 באוקטובר יצא Brand New Sun כסינגל השני מתוך האלבום, וב-3 בנובמבר יצא שיר הנושא, This Life, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם צאתו של האלבום, הגיע This Life לראש מצעד האלבומים הבריטי.
כמו כן, שלושה ימים בלבד לאחר צאת צאתו, היה This Life לאלבום הבריטי עם המכירות הגבוהות ביותר בשבוע הראשון לצאתו בשנת 2023, כשהוא מעפיל על המכירות של אלבומיהם של לואיס קפלדי, אד שירן והרולינג סטונס.
ב-10 בדצמבר 2023 הופיעה הלהקה ביום השני של המופע Jingle Bell Ball שנערך ב-O2 ארנה, כשבביצוע השיר Relight My Fire השתתפה עם ריטה אורה, ובביצוע Greatest Day השתתף קאלום סקוט.
בשנת 2007 עלה בבריטניה המחזמר Never Forget, אשר מבוסס על שירי הלהקה משנות ה-90. עם זאת, הלהקה פרסמה הודעה לפיה אין לה כל קשר למחזמר, והפקתו מתבצעת ללא מעורבותם או אישורם, זאת על אף שבאפריל 2006 העניקה EMI רישיון לעשות שימוש בשירי הלהקה עבור המחזמר.
הלהקה כתבה והקליטה את Rule the World כשיר הנושא לסרט "אבק כוכבים", אשר יצא לאקרנים באוקטובר 2007. באותה השנה נעשה שימוש בשיר Back For Good, עבור פסקול הדרמה הקוריאנית הפופולרית Coffee Prince.
ב-7 בדצמבר 2008 הופיעה הלהקה בספיישל הטלוויזיוני, Take That Come to Town, בו ביצעה כמה מלהיטיה הגדולים.
בספיישל השתתף הקומיקאי פיטר קיי.
בשנת 2009 השיקה סוני את משחק הווידאו SingStar Take That לפלטפורמת PlayStation 3.
השיר Love Love נכלל בפסקול הסרט "אקס-מן: ההתחלה" בשנת 2011, ובהמשך השנה נכלל השיר When Were Young בפסקול הסרט "שלושת המוסקטרים" (שניהם מהאלבום Progressed).
בשנת 2015, נכלל השיר Get Ready for It מהאלבום III, בפסקול הסרט "קינגסמן: השירות החשאי".
שירי הלהקה מושמעים באופן תדיר בתוכנית "בנות דרי".
כמו כן, בפרק השלישי של העונה השנייה, התגנבו הדמויות הראשיות להופעה של הלהקה שהתקיימה ב-1993 בבלפסט.
ב-2017 השיקה הלהקה את The Band, מחזמר אשר נכתב על ידי טים פירת', בכיכובם של חמשת זוכי התוכנית Let It Shine, בו בוצעו כמה מלהיטיה הגדולים.
חברי הלהקה, כולל רובי ויליאמס, הוכרזו כמפיקי המחזמר.
בשנת 2023 עלה לאקרנים הסרט המוזיקלי Greatest Days המבוסס על המחזמר.
בתחילת דרכה התמקדה הלהקה בשירי פופ ודאנס, וכן בשירים בעלי השפעות רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה.
מאז שהתאחדה מחדש ב-2005, הפכה המוזיקה של הלהקה למגוונת יותר: שני האלבומים הראשונים אחרי האיחוד, Beautiful World ו־The Circus, כללו שירים בסגנון פופ-רוק בעוד ש-Progress נטה לכיוון האלקטרופופ.
בעקבות האיחוד המוצלח שלה, זכתה הלהקה לכינוי "מלכי הקאמבק".
הלהקה זכתה לשבחים על המעבר שעשתה מלהקת בנים ואלילי נוער ל"להקת גברים", וזאת על ידי שימוש בתדמית וסאונד בוגרים יותר, וכן על כך שהיא הצליחה להמציא עצמה מחדש מבלי לפגוע ביושרה האמנותית שלה.
ג'וד רוג'רס מהגרדיאן התייחס להצלחת הלהקה לאחר האיחוד, ביחס ללהקות אחרות משנות ה-90 שהתאחדו אף הן: "רק טייק ד'את חודרת לתודעה הרחבה יותר של הפופ, על ידי הפיכתה מלהקת בנים ללהקת גברים, אשר שרה שירי פופ בוגרים וראויים שחוצים את הדורות".
ההופעות של טייק ד'את זכו לשבחי המבקרים.
סיבובי ההופעות של הלהקה בבריטניה תוארו מבין "סיבובי הפופ המפוארים, מלאי הדמיון ויוצאי הדופן ביותר בסביבה".
טיירה לין בנקס היא דוגמנית על, שחקנית קולנוע וטלוויזיה, מפיקת טלוויזיה, אשת עסקים ומנחת טלוויזיה אמריקאית, ידועה בין היתר בשל הנחיית תוכניות הריאליטי "הטופ מודל הבאה" ו"רוקדים עם כוכבים"; וזוכת שני פרסי אמי.
טיירה נולדה באינגלווד, לוס אנג'לס, קליפורניה.
אמה, קרוליין לונדון (כיום לונדון-ג'ונסון), היא צלמת רפואית, ואביה, דונלד בנקס, הוא יועץ מחשבים.
יש לה אח, דווין, המבוגר ממנה בחמש שנים.
ב-1979, כשבנקס הייתה בת חמש, הוריה התגרשו.
כשגדלה, רזתה מאוד ואף, לדבריה, נחשבה ל"הברווזון המכוער".
בנקס מספרת שהייתה זו תקופה מאוד קשה בשבילה ובה פיתחה בעיית דימוי עצמי.
ב-1991 הייתה אמורה להתחיל ללמוד באוניברסיטת "לויולה מרימאנט", אולם ויתרה על כך עקב רצונה בקריירת דוגמנות.
בנקס החלה לדגמן בגיל 15, כאשר למדה בלוס אנג'לס.
ארבע סוכנויות דחו אותה לפני שחתמה ב"L.A Models".
לאחר מכן עברה לסוכנות הדוגמנות עלית.
היא קיבלה הזדמנות לדגמן באירופה ועברה להתגורר במילאנו.
ב-1991, לאחר שדגמנה לראשונה במסלול היא הוחתמה לדגמן ב-25 תצוגות בשבוע האופנה בפריז.
לאחר מכן היא הופיעה על שער מגזין Elle וווג.
היא דגמנה בתצוגות אופנה של שאנל, ולנטינו ופנדי.
היא הופיעה בקמפיינים של דולצ'ה וגבאנה, איב סאן לורן, ראלף לורן ונייק, והשתתפה בתצוגות אופנה בפריז, מילאנו, לונדון, וטוקיו.
באמצע שנות ה-90 שבה בנקס לאמריקה.
היא הייתה לאמריקאית-אפריקאית הראשונה שהופיעה בתמונות שער של מגזינים רבים נחשבים כמו GQ, גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד וקטלוג ויקטוריה'ס סיקרט.
בשנת 1997, זכתה בפרס "VH1" בקטגוריית "דוגמנית העל של השנה".
היא כיכבה בתצוגת האופנה היוקרתית של ויקטוריה'ס סיקרט בין השנים 1997–2005. ב-2010, היא חתמה בסוכנות הדוגמנות IMG שייצגה אותה גם בעבר.
על רקע אופנת ה"הרואין שיק", שנקרא על שם דוגמנית העל הבריטית קייט מוס, בשל גופה הדקיק, התבלטה טיירה עם מבנה גוף חושני יותר, גובה של כ-1.78 מטר ומידות 88-60-90 לערך.
רק לאחר מאמץ שכנעה מעצבי אופנה שמבנה גופה מתאים למסלול הדוגמנות.
מאוחר יותר בקריירה שלה, התעייפה מעולם אופנת העלית והחלה בחיפוש עבודה בפרסומות אופנה צדדיות.
בנקס הופיעה במספר תפקידים שולים בסרטים רבים במהלך השנים.
הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה ב-1995 כשכיכבה בדרמה עתירת השבחים "ללמוד מהחיים" של הבמאי ג'ון סינגלטון.
בנוסף שיחקה לצד לינדזי לוהן בסרט של דיסני "בובה אמא" משנת 2000. היא השתתפה גם בשנת 1999 בסרט "אהבה גורלית", בשנת 2000 שיחקה בסרט "חופשיות על הבר" ובשנת 2002 בסרט השמיני בסדרת סרטי ליל כל הקדושים - "ליל המסכות: תחיית המתים".
כמו כן, בנקס הופיעה בסרטים בתפקיד עצמה, כמו "רעם טרופי" (2008) ו"האנה מונטנה: הסרט" (2009).
קריירת הטלוויזיה של בנקס התחילה ב-1993, העונה הרביעית של "הנסיך המדליק מבל אייר" בה שיחקה את ג'קי, חברה של וויל.
בשנת 1999, היא הופיעה בסדרה "תהרוג אותי וזהו" בתפקיד עצמה.
ב-2000 היא שיחקה בסדרה "פליסיטי", והשתתפה בפרק של סדרת המערכונים "מד טי.וי".
בנוסף, היא התארחה בתוכניות הטלוויזיה: "חלום אמריקאי", "אחת שיודעת" (בעונה השלישית), "שייק" ו־"Glee".
בשנת 2003 עלתה תוכנית המציאות המצליחה "הטופ מודל הבאה" בה שימשה כמפיקה בפועל, מנחה ושופטת ראשית.
בתוכנית מתחרות מתמודדות (ומתמודדים, החל מעונה 20) ממקומות שונים בארצות הברית על התואר 'הטופ מודל הבאה'.
במהרה התוכנית זכתה להצלחה רבה בארצות הברית ובעולם.
ב-2016 הודיעה בנקס, תוך כדי שידור העונה ה-22 שזו תהיה העונה האחרונה של התוכנית.
בשנת 2017 עלתה העונה ה-23, אותה הנחתה הזמרת ריטה אורה, ובינואר 2018 חזרה בנקס להנחיית התכנית בעונתה ה-24, שזוהי גם העונה האחרונה.
בנוסף, שודרה התכנית במעל שישים מדינות וזכתה לגרסאות שונות מסביב לעולם, ביניהן " "הדוגמניות" בישראל.
בשנת 2005 עלתה תוכנית האירוח היומית שלה, "המופע של טיירה בנקס".
בתוכנית מוצגים סיפורים על חיי היומיום של אנשים לצד ראיונות עם מפורסמים, בפורמט דומה ל"מופע של אופרה וינפרי", תחת הסלוגן "לכל אישה יש היסטוריה", קידמה טיירה את תוכניתה תוך כדי שימוש בזיכרונות עבר רגשיים על ילדותה ועל גיל ההתבגרות שלה.
התוכנית זוכה להצלחה רבה, ואף טיירה זכתה בשני פרסי אמי על תוכניתה, בשנת 2008 ובשנת 2009.
באביב 2010 סיימה התוכנית את עונתה החמישית והאחרונה, התוכנית שודרה עד סוף 2010.
בשנת 2020 נודע כי בנקס הצטרפה לתוכנית "רוקדים עם כוכבים" בעונתה ה-29, כמנחה ומפיקה בפועל.
העונה עלתה בבכורה ב-14 בספטמבר 2020 עם הופעת הבכורה של בנקס, לאחר שהחליפה את טום ברגרון, שהנחה את התכנית מעונתה הראשונה.
היא עזבה את התוכנית כמנחה לאחר שידור העונה ה-31 והוחלפה על ידי הרקדנית והשחקנית ג'וליאן האף.
ב-1991, השתתפה בנקס בקליפים: "Black or White" של מייקל ג'קסון, "Love Thing" של טינה טרנר ו"Too Funky" של ג'ורג' מייקל.
בשנת 1995, השתתפה בקליפ של מוב דיפ לשיר "Trife Life", וב-1996, כיכבה בקליפ של ליונל ריצ'י לשיר "Don't Wanna Lose You".
ב-2004, הקליטה את הסינגל הראשון שלה "Shake Ya Body", שלדבריה הוקלט בצורה גרועה.
קריירת הפופ שלה נכשלה בטרם התחילה.
במהלך עונה 22 של הטופ מודל הבאה הקליטה את שיר התדמית לליין מוצרי האיפור שלה ושמו bootyful.
בקליפ של השיר השתתפו ממשתתפי העונה ובנקס עצמה.
בתוכניתה, "הטופ מודל הבאה",בפרק הסיכום של העונה התשע עשרה אמרה: "אין לי מושג מה חשבתי!...
דוגמנים לא שרים!" נוסף לכך הוציאה לאור סינגל עם כוכב ליגת ה-NBA קובי בראיינט, "K.O.B.E.".
וכן הקליטה את שיר הנושא לסרט "בובה אמא" בשם "תהיה כוכב".
בעברה של טיירה מספר מערכות יחסים מתוקשרות, בין היתר עם הבמאי ג'ון סינגלטון, עם בנקאי ההשקעות קרייג דייוויס, הכדורסלן כריס ובר ועם המוזיקאי סיל.
החל משנת 2013 בנקס נמצאת בזוגיות עם הצלם הנורווגי אריק אסלה.
בינואר 2016, דרך הליך פונדקאות, נולד בנם הבכור, יורק.
ב-8 במאי 2006 נכנסה בנקס לרשימת "100 האנשים בעלי ההשפעה הגדולה בעולם" של המגזין הנחשב טיים.
+שנהסרטתפקידהערות1995ללמוד מהחייםדז'ה1999אהבה גורליתהולי גארנט2000מכדררים סיפור אהבהקירה קסלרחופשיות על הברזואי2002ליל המסכות: תחיית המתיםנורה וינסטון8 לילות מטורפיםעובדת ב"ויקטוריה סיקרטס"דיבוב2004Larceny בתפקיד עצמה2007מר וודקוק2008רעם טרופי2009האנה מונטנה: הסרט
גם יוצרת ומפיקה בפועל2004All of Usרוניפרק: "O Brother, Where Art Thou?"חלום אמריקאיקרולין גילפרק: "Chasing the Past"2010-2005המופע של טיירה בנקסמנחהטוק-שואו; 5 עונות
יוצרת ומפיקה בפועל2009אחת שיודעתאורסולהפרק: "Dan de Fleurette"2013-2012שייקגברת בארק2 פרקים2013Gleeביצ'טפרק: "Movin' Out"2015FABLifeמנחהתוכנית לייף סטייל
גם יוצרת ומפיקה בפועל2016-2015שחור-כזהג'יג'י פרנקלין2 פרקים2018-2017America's Got Talentמנחהתוכנית מציאות; עונות 13-122018בובה אמא 2איב דולסרט טלוויזיה של Freeform2020–2022רוקדים עם כוכביםמנחהתוכנית מציאות; עונות 29–31
פרובינציית טיירה דל פואגו, אנטארקטיקה ואיי האוקיינוס האטלנטי הדרומי (בספרדית: Provincia de Tierra del Fuego, Antártida e Islas del Atlántico Sur; מכונה בקיצור "טיירה דל פואגו") היא הפרובינציה הדרומית ביותר בארגנטינה.
היא כוללת את חלקה של ארגנטינה בארץ האש, ובאופן פורמלי כוללת גם שטחים נוספים שארגנטינה טוענת לריבונות עליהם, טענות שאינן מוכרות על ידי אף מדינה אחרת:
איי פוקלנד ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, המצויים בריבונות בריטית.
אזורים באנטארקטיקה שלפי הברית האנטארקטית שייכים לבריטניה ולצ'ילה (אנטארקטיקה הארגנטינאית).
שטחה של הפרובינציה לפי טענות הריבונות של ארגנטינה הוא 1,002,445 קמ"ר.
שטחה דה פקטו הוא 21,263, והיא הפרובינציה הקטנה ביותר בארגנטינה, פרט למחוז הפדרלי של בואנוס איירס.
אוכלוסייתה של הפרובינציה אף היא הקטנה בארגנטינה - כ-101 אלף נפש.
בירת הפרובינציה היא אושואיה, העיר הדרומית ביותר בעולם.
ארגנטינה מחזיקה בחלקה המזרחי של ארץ האש.
לפרובינציה צורה של משולש ישר-זווית, כאשר במערב הגבול עם צ'ילה, בדרום תעלת ביגל ובצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי.
חלקה הצפוני של הפרובינציה מישורי, ומכוסה בצמחייה עשבונית-נמוכה.
חלקה הדרומי של הפרובינציה הררי יותר, ומכוסה יערות.
ההר הגבוה ביותר הוא הר קוֹרנוּ, שגובהו 1,490 מ' מעל פני הים.
אגם פניאנו המאורך מהווה גבול טבעי בין הרכס הדרומי לבין האזור הצפוני.
שטחו של האגם 645 קמ"ר, מהם 606 קמ"ר בשטחה של ארגנטינה.
כן זורמים בפרובינציה מספר נהרות, לא גדולים במיוחד.
האקלים בטיירה דל פואגו קר ויבש.
הטמפרטורה הממוצעת היא 5.3°C, וכמות המשקעים נעה בין 300 מ"מ בצפון ל-600 מ"מ בדרום.
תנאים אלה מאפשרים את קיומם של קרחונים.
בפרובינציה פארק לאומי אחד, הפארק הלאומי טיירה דל פואגו, המשתרע על פני 630 קמ"ר בקצה הדרום-מערבי של הפרובינציה, מערבית לאושואיה ובסמוך לגבול הצ'יליאני.
תושביה הראשונים של טיירה דל פואגו הגיעו אליה לפני כ-12 אלף שנים.
פרדיננד מגלן היה האירופי הראשון שהגיע אליה, ב-1520, במהלך ניסיונותיו למצוא נתיב ימי לאסיה.
בעת שהגיע, חיו בטיירה דל פואגו כ-10,000 תושבים, בני האלאקאלוף, הסלקנאם, היאמאנה והמנקאנק.
מגלן כינה את המקום טיירה דל פואגו (מילולית: "ארץ האש"), בשל המדורות הרבות שהדליקו תושביה לצורכי חימום, ושנצפו מספינותיו.
מרבית האוכלוסייה המקומית נכחדה במהרה כתוצאה מחשיפה למחלות כאבעבועות שחורות וחצבת שהביאו עמם האירופאים, ובמחצית השנייה של המאה ה-16 נותרו רק כ-350 מהם.
ב-1555 הגיע לטיירה דל פואגו חואן דה אלדרטה במטרה להקים באי יישוב, ובעקבותיו הגיע גם פדרו סרמיינטו דה גמבואה.
תנאי מזג האוויר הקשים והתקפות של שודדי ים אנגלים שיבשו את תוכניותיהם.
מגלי ארצות וחוקרים רבים עגנו בחופיה של טיירה דל פואגו לאורך השנים, ובהם גבריאל דה קסטיה, רוברט פיצרוי, צ'ארלס דרווין ואף ז'ול ורן, אך האי נותר בלתי מיושב עד המחצית השנייה של המאה ה-19.
ב-1862 הוקם בסיס ראשון על איסלה דה לוס אסטאדוס, אי המצוי מזרחית לטיירה דל פואגו.
מיסיונרים אנגליקנים ייסדו את אושואיה ב-1869 כשהקימו בה מיסיון, וזמן קצר אחר כך הקימו מיסיונרים סלסיאנים את ריו גראנדה.
ב-1881 הסכימו ביניהן ארגנטינה וצ'ילה על חלוקת האי ביניהן, וב-1884 נוצרה הטריטוריה של טיירה דל פואגו, כחלק מפרובינציית פטגוניה, שהשתרעה על פני הפרובינציות סנטה קרוס, צ'ובוט, ריו נגרו ונאוקן של ימינו.
כמה מהאיים שמדרום לתעלת ביגל נותרו במחלוקת בין צ'ילה לארגנטינה, והיא הוכרעה רק בבוררות בריטית ב-1977. הכרעת הבריטים לטובת צ'ילה עוגנה באמנה ב-1985.
ב-1883 התגלה זהב בטיירה דל פואגו, ולראשונה החלו לפקוד אותה מהגרים, רבים מהם ממוצא קרואטי.
מרבצי הזהב התבררו בסופו של דבר כדלים למדי, וכבר ב-1910 הופסקה הכרייה.
עם זאת, מרבית המהגרים בחרו להישאר בטיירה דל פואגו, והחלו להקים חוות לגידול כבשים.
בשלב זה החלו להגיע מהגרים ממקומות נוספים - סקוטים, בסקים, איטלקים, גליסיאנים ואף צ'יליאנים.
ב-1943 הקים חיל הים הארגנטינאי בסיסים בריו גראנדה ובאושואיה.
בערים אלה הוקמו גם שדות תעופה והתשתיות שופרו.
כתוצאה מכך, הואץ הגידול באוכלוסייה.
ב-1955 בוטלה הפרובינציה של פטגוניה, והיא חולקה לארבע פרובינציות.
טיירה דל פואגו הייתה אמורה בתחילה להיות חלק מפרובינציית סנטה קרוס, אך בסופו של דבר הוחלט להותירה במעמד של "טריטוריה לאומית".
רק ב-1990 קיבלה הטריטוריה מעמד של פרובינציה.
אוכלוסיית טיירה דל פואגו היא הקטנה ביותר מבין הפרובינציות בארגנטינה.
בשנת 2001 התגוררו בה כ-101 אלף תושבים, כמעט כולם מרוכזים בשתי הערים בפרובינציה: ריו גראנדה שבחוף הצפון-מזרחי (כ-53 אלף תושבים) ואושואיה שלחוף תעלת ביגל (כ-45 אלף תושבים).
מבחינה מינהלית, מחולקת הפרובינציה לארבעה דפרטמנטוס, אם כי רק לשניים מהם יש משמעות מעשית, השניים האחרים הם אנטארקטיקה הארגנטינית ואיי האוקיינוס האטלנטי הדרומי, שכאמור אינם בריבונותה של ארגנטינה.
התמ"ג בטיירה דל פואגו עמד ב-2006 על 2.6 מיליארד דולרים, שהם כ-25,700 דולר לנפש.
שיעור זה הוא השני בגובהו בארגנטינה, אחרי בואנוס איירס, והוא גבוה כמעט פי שלושה מהממוצע הארצי.
במטרה לעודד את ההתיישבות בפרובינציה, מעניקה ממשלת ארגנטינה מאז 1972 סובסידיות והקלות במס למפעלים בה.
עיקר התעשייה מרוכזת סביב ריו גראנדה, והיא כוללת בעיקר מוצרי אלקטרוניקה ומכשירי חשמל ביתיים.
בין המפעלים, מפעל של חברת סמסונג מפעל לייצור טלוויזיות מטכנולוגיית HDTV.
נפט וגז טבעי מהווים כ-20% מהתוצר בטיירה דל פואגו, וקידוחים נעשים גם בעומק האוקיינוס האטלנטי, אף בקרבה יחסית לאיי פוקלנד.
ענף החקלאות הבולט ביותר הוא גידול כבשים, והפרובינציה מספקת כ-5% מהצמר בארגנטינה.
בחופי האי פעילות דייג ענפה, בעיקר של חסילונים וסרטנים.
נופיה של טיירה דל פואגו מושכים אליה תיירים רבים.
האתרים הבולטים הם הפארק הלאומי טיירה דל פואגו, אגם פניאנו ואושואיה.
נמלהּ של אושואיה משמש גם תיירים בדרכם לאנטארקטיקה.
טייקון (מאנגלית: tycoon, יפנית: 大君), הוא תואר בלתי פורמלי לאיל הון, אדם בעל הון רב ועוצמה כלכלית רבה, באמצעות בעלות על קווי יזמות מרובים.
התואר במשמעות זו התקבל באנגלית במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה, עם ההתפתחות הכלכלית המהירה בארצות הברית, שם זכו לתואר אילי הון בתעשיות של ניצול אוצרות טבע, שהבולטים בהם היו איל הנפט ג'ון ד.
רוקפלר, הבעלים של חברת הנפט הענקית סטנדרד אויל (Standard Oil), איל הפלדה אנדרו קרנגי ואיל האנרגיה, סמואל אינסול, שהיה הבעלים של תחנות כוח ומסילות ברזל, ואחרים בתחומי התחבורה ובפרט בתחום הרכבות.
במאה ה-20 התפרסמו גם טייקונים בתחומים תעשייתיים אחרים, בתחומי ספנות, בנקאות ותקשורת (למשל איל העיתונות ויליאם רנדולף הרסט).
חלקם של הטייקונים נודעו גם כנדבנים, הגדול שבהם היה ג'ון ד.
רוקפלר שבחייו תרם למעלה מ-100 מיליארד דולרים.
נדבן גדול נוסף היה אנדרו קרנגי שתרם גם הוא עשרות רבות של מיליארדים.
המילה טייקון מקורה במילה היפנית טייקון (大君), שמוצאה מסינית (大君, dà jūn) ומשמעה "אדון גדול".
זהו תואר ארכאי, שהיה נהוג בתקופת שוגונות טוקוגאווה, כדי לתאר במגעים רשמיים ודיפלומטיים את השוגון שמשל במדינה.
המילה חדרה לארצות הברית ולאנגלית במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה במקביל להתעשרותם של אנשי עסקים מסוימים, והתקבעה כמילה המתארת אילי-הון.
המונח טייקון לא היה בשימוש רווח בישראל לתיאור אילי-הון מקומיים.
אילי-הון שהגיעו מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 של המאה ה-20 כונו בשם אוליגרכים.
עם פרוץ משבר האשראי העולמי ב-2008, כונו בתואר הקבוצתי "טייקונים" אנשי עסקים שכל אחד מהם גייס לשם הרחבת עסקיו מיליארדי שקלים באג"ח קונצרניות ובמערכת הבנקאית, בעיקר בימי שיא הגאות בשנים 2006–2007, בהן נחשבו ה"טייקונים" כמיליארדרים בערכים דולריים, אך שוויים הנקי צנח עם פרוץ המשבר.
ביניהם ניתן למנות את יצחק תשובה, עידן עופר, נוחי דנקנר, לב לבייב ואליעזר פישמן.
מיליארדרים אחרים בישראל, שעסקיהם לא היו מעורבים בחובות עתק, לא כונו בשם זה.
סביב הטייקונים פרץ ב-2008 משבר האג"ח הקונצרניות, אשר גילם את החשש שחלקם לא יוכלו להחזיר חלק מהתחייבויותיהם לבנקים ולמחזיקי האג"ח.
כך למשל, ב-2009 הגיעו חלק מאיגרות החוב של אפריקה ישראל, בבעלותו של לב לבייב, לשווי של בין 20 ל-40 אגורות, כשליש משווין המלא, וצניחה נרשמה גם בשעריהן של איגרות חוב מקבוצת פישמן וקבוצת דלק.
הבעיה העיקרית הייתה השקעות ענק בתחום הנדל"ן.
דיון ציבורי ער התפתח סביב שאלת חילוץ הטייקונים ממצוקתם והסדרת חובותיהם, ובמיוחד בשאלה האם הממשלה צריכה להתערב במשבר ולסייע.
באוגוסט 2009 הודיע לב לבייב כי חברת אפריקה-ישראל שבבעלותו תתקשה להחזיר את חובותיה, וכי בכוונתו להגיע להסדר חוב, מהלך שבוצע בפועל ב-2010. באמצע 2009 חזרו מרבית איגרות החוב של מרבית הטייקונים, למעט אלה של אפריקה ישראל, לשערים סבירים, והנושא הוסר מסדר היום הציבורי.
באותה שנה נכנסה חברת צים שבבעלות עידן עופר להסדר חוב, וב-2014 נכנסה להסדר חוב שני.
ב-2012 חזרו שוב ה"טייקונים" לככב בכותרות, ובפרט שלושה מהם:
יצחק תשובה, שבאיגרות החוב של חברת דלק נדל"ן שבבעלותו בוצע הסדר חוב שכלל "תספורת" בהיקף משמעותי.
נוחי דנקנר, שקונצרן איי.די.בי אחזקות שבבעלותו נקלע לקשיים בהחזר חובותיו, וכתוצאה מכך ירדו שערי איגרות החוב שלו בחדות.
הקונצרן נלקח מידי דנקנר ונמכר לשני אנשי עסקים, תוך הסדר חוב באג"ח החברה.
אילן בן-דב, הבעלים של חברת סקיילקס השולטת בחברת התקשורת פרטנר, שגם חברות שבבעלותו נקלעו לקשיים מהותיים בהחזר חובן.
בדצמבר 2014 הודיעה חברת מירלנד שבבעלות אליעזר פישמן על דחיית תשלומים לנושיה, על רקע המשבר הכלכלי ברוסיה.
נכון ל-2017, כמעט כל ה"טייקונים" היו מעורבים בהסדר חוב כזה או אחר:
לנכסי אליעזר פישמן מונה כונס נכסים
אפריקה- ישראל שבבעלות לב לבייב נכנסה להליך של הסדר חוב שני.
בשנת 2011, במהלך מחאת האוהלים, עלו הטייקונים שוב לכותרות, הפעם כמי שנטען כלפיהם כי הם נושאים בחלק מהאחריות ליוקר המחיה הגבוה בישראל, בשל הריכוזיות הרבה השוררת במשק.
בעקבות זאת נשלח בשם חלקם מכתב לראש הממשלה בנימין נתניהו ("מכתב הטייקונים") בו הביעו את תמיכתם במאבק.
הטענה לשימוש בקשרי הון-שלטון מועלית לרוב בקשר לטייקונים, כמו למשל בסרט "שיטת השקשוקה", הדן באחים עופר.
טייריס דארנל גיבסון , מוכר בתחום המוזיקה בשמות הבמה טייריס (Tyrese) ו"Black TY", הוא זמר רית'ם אנד בלוז, ראפר, פזמונאי, דוגמן ושחקן קולנוע אמריקאי, זוכה פרס המוזיקה האמריקאית ומועמד שישה פרסי גראמי.
גיבסון הוציא 6 אלבומים, מהם אחד זכה למעמד אלבום פלטינה.
כשחקן קולנוע התפרסם גיבסון בשישה סרטים מסדרת סרטי "מהיר ועצבני" ובטרילוגיית "סרטי רובוטריקים".
גיבסון נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה למשפחה נוצרית אפרו-אמריקאית, וגדל ביחד עם שלושת אחיו הגדולים בשכונת ווטס על ידי אמו פריסילה מאריי גיבסון (לבית דרהאם), לאחר שאביו טיירון גיבסון עזב את הבית כאשר טייריס היה בן 5.
כנער זכה בתחרות כישרונות ונחשף בפרסומות של קוקה-קולה.
בגיל 17 החל לדגמן עבור מעצב האופנה טומי הילפיגר.
בתחילת דרכו הופיע גיבסון תחת שם הבמה "Black TY" עם הרכב היפ הופ מחתרתי.
הסגנון המוזיקלי בו התפרסם היה רית'ם אנד בלוז ותחת חסות חברת התקליטים "תקליטי RCA" הוציא בשנת 1998 את אלבום הבכורה שלו "Tyrese", שזכה להצלחה ולמעמד אלבום פלטינה.
את אלבומו השני "2000 Watts" שהוציא בשנת 2001 הקדיש גיבסון לילידי שכונת ווטס שבלוס אנג'לס, בה גדל.
באלבומו השלישי "I Wanna Go There" ביצע גיבסון את השיר "How You Gonna Act Like That" עליו הועמד לפרס גראמי, השיר הוא מהמוערכים והמפורסמים ביותר בקריירה שלו.
בשנת 2006 חזר גיבסון לסגנון עליו גדל, ראפ באלבום הכפול " Alter Ego".
האלבום לו היו שותפים ליל ג'ון וסנופ דוג יצא כאלבום ראפ בשם "Black TY" וכאלבום R&B בשם "Tyrese".
גיבסון הופיע לראשונה כשחקן קולנוע לצידו של סנופ דוג בדרמת הפשע "בייבי בוי" בתור המובטל הצעיר ג'ודי סומרס.
גיבסון השתתף גם בפסקול ושר את שיר הפתיחה של הסרט.
ב-2003 שיחק בסרט "מהיר ועצבני 2" בתור רומן פירס, חבר ילדות של הבלש בריאן אוקונר (פול ווקר) ושותפו למשלוחי הכסף במיאמי.
התפרסם בנוסף בסרט האקשן "ארבעה אחים" בתור אנג'ל מרסר היוצא ביחד עם שלושת אחיו למסע נקמה על מות אמם המאמצת, במותחן האסונות "טיסת הפניקס" בתור איי ג'יי עוזרו של הטייס פרנק טאונס (דניס קווייד) ובדרמה "אנאפוליס" בתור הקצין קול מפקדו של ג'ק הארד (ג'יימס פרנקו) באקדמיית הצי האמריקאי.
בשנת 2006 שיחק בסרט האקשן "מהמותן למטה", שם גילם עבריין שנאלץ לחזור לעולם הפשע לטובת בנו היחיד.
בשנת 2007 שיחק בסרט הפעולה הבדיוני המצליח של מייקל ביי רובוטריקים וגילם את חייל הקומנדו רוברט אפס, סגנו של מפקד הסיירים ויליאם לנוקס (ג'וש דוהאמל).
את התפקיד גילם גיבסון גם בשני סרטי ההמשך הרווחיים שיצאו בעקבותיו "רובוטריקים 2: הנקמה" ו"רובוטריקים 3: אפלת הירח".
ב-2008 שיחק בסרט המרוצים "מרוץ המוות" בתפקיד נהג המרוצים ג'וזף מייסון ובשנת 2010 השתתף בסרט האימה "לגיון המלאכים" בתור האב החד הורי קייל ויליאמס, ואף השתתף בווידאו-קליפ לשיר של ליידי גאגא וביונסה "Telephone".
בשנת 2011 גילם גיבסון בפעם השנייה את רומן פירס בשובר הקופות "מהיר ועצבני 5" והוסיף לעלילה גוון קומי ביחד עם חברו המכונאי טאג' (לודאקריס).
גיבסון היה נשוי בין 2007 ל-2009 לנורמה מיטשל, ישראלית לשעבר, ואף יש להם ילדה אחת שנולדה ב-2007.
ב-14 בפברואר 2017 נישא גיבסון לסמנת'ה לי.
בתם הראשונה נולדה ב-1 באוקטובר 2018. בדצמבר 2020 הודיעו גיבסון ולי כי הם בהליכי גירושין.
+שנהסדרהתפקידהערות1996הכדור חוזר לקופרדארלפרק: "Talent Show"1997מרטיןדנטהפרק: "Goin' for Mine"1998תאומותעצמופרק: "The Domino Effect"The Parent 'Hoodקופרפרק: "Hood Sweet' Hood: Part 1"2000מואישהטרויפרק: "The Player"Love Songסקיפסרט טלוויזיה של MTV2016אבא אמריקאיעצמודיבוב; פרק: "The Devil Wears a Lapel Pin"2017סטארהכומר בובי האריס6 פרקים
סר ויליאם טיירון גאתרי היה במאי תיאטרון אנגלי, ממייסדי פסטיבל התיאטרון סטרטפורד, תיאטרון גאתרי במיניאפוליס, מינסוטה, ומרכז טיירון גאתרי במולדת משפחתו, אנגמקריג (Annaghmakerrig), במחוז מונגהאן (Monaghan), אירלנד.
הוא נחשב לאחד מבמאי התיאטרון הבריטים החשובים של תקופתו.
גאתרי נולד בטאנברידג' וֵלס (Tunbridge Wells) במחוז קנט באנגליה, כבנם של ד"ר תומאס גאתרי (נכדו של המטיף והנדבן הסקוטי תומאס גאתרי) ושל נורה פאוור.
אמו נורה הייתה הבת של סר ויליאם ג'יימס טיירון פאוור, מפקד חיל האספקה בצבא הבריטי מ-1863 עד 1869, ושל מרתה, בתו של ד"ר ג'ון מורהד מבית אנגמקריג ואשתו מפילדלפיה סוזן (אליבון) המפריז.
הסבא-רבא שלו היה השחקן האירי טיירון פאוור (Tyrone Power).
כמו כן, הוא היה בן-דוד שני של השחקן ההוליוודי טיירון פאוור.
אחותו, סוזן מרגרט, נישאה לחברו הטוב מהאוניברסיטה, המסאי הוברט בטלר.
הוא רכש תואר בהיסטוריה באוניברסיטת אוקספורד, בה היה פעיל בתיאטרון הסטודנטים, ועבד במשך עונה אחת בבית התיאטרון של אוקספורד (Oxford Playhouse) שהוקם ב-1923 (והיה אז בימיו הראשונים).
ב-1924 הצטרף גאתרי ל-BBC בתפקיד שדר והחל להפיק תסכיתים לרדיו.
בשנה שלאחר מכן ביים בקבוצת התיאטרון Scottish Natioanl Players, ולאחר מכן חזר ל-BBC, שם היה לאחד הכותבים הראשונים שכתבו מחזות במיוחד לרדיו (תסכיתים).
בתקופה שבין 1929 ל-1933 ביים בתיאטראות שונים, לרבות בהפקה של "שש נפשות מחפשות מחבר" מאת לואיג'י פיראנדלו בשנת 1932. בשנים 1933–1934 ובשנים 1936–1945 היה במאי "חברת הרפטואר השייקספירי" (Shakespeare Repetory Company).
לאחר מכן עבר למונטריאול, קנדה, שם הפיק סדרה של תסכיתים לרדיו בשם "הרומנטיקה של קנדה" (Romance of Canada) שעוסקת ברגעים מכוננים בהיסטוריה הקנדית.
סדרת התסכיתים שודרה ברשת הרדיו של חברת הרכבת הלאומית של קנדה (CNR Radio).
ב-1934 ביים גאתרי הפקה של "גן הדובדבנים" מאת אנטון צ'כוב.
הייתה זו אולי ההפקה הראשונה בשפה האנגלית של המחזה.
את הטקסט להפקה תרגם גיסו הוברט בטלר.
בשנות ה-40 החל לביים אופרות, וזכה לשבחי הביקורת.
בהפקותיו ניתן למנות העלאה של "כרמן" בתיאטרון סדלר'ס ולס בלונדון ובמטרופוליטן אופרה בניו יורק.
בהמשך חזר לסקוטלנד, וב-1948 העלה יחד עם ג'יימס ברידי (James Bridie) את העיבוד המודרני הראשוני, מאת רוברט קמפ, לקומדיה הימי-ביניימית Ane Pleasant Satyre of the Thrie Estaitis ("סאטירה על שלוש המעמדות") מאת סר דייוויד לינדסאי (David Lyndsay).
ההפקה הועלתה בפסטיבל הבינלאומי השני של אדינבורו, שהיה אירוע מעצב בתחייה המודרנית של התיאטרון הסקוטי.
המחזה הועלה ב"היכל הכנסים של הכנסייה הסקוטית" על ה"מאונד" (תל ידוע באדינבורו), והותאם להיות מוצג בשיטת ה-"thrust stage" שהייתה מזוהה עם גאתרי, ובה הבמה מוקפת בקהל משלושה צדדים; אירוע זה נחשב ככזה שנתן תוקף איתן לשיטה זו ונחשב לביצוע מיטבי שלה.
ב-1953 הוזמן גאתרי לסייע בהקמת פסטיבל סטרטפורד של קנדה, פסטיבל להעלאת מחזות שייקספיר.
גאתרי התלהב מהרעיון להקים תיאטרון שייקספירי במיקום קנדי מרוחק, וביקש ממעצבת התיאטרון טניה מויסייוויץ' (Tanya Moiseiwitsch) להצטרף אליו, ולשכלל את שיטת ה-"thrust stage", שאולתרה בהצלחה באדינבורו.
כמו כן ליהק את השחקנים אלק גינס ואיירין וורת' לשחק במחזה הפותח של הפסטיבל, "ריצ'רד השלישי".
כל ההופעות בעונות הראשונות של הפסטיבל הועלו באוהל גדול על גדות נהר אייבון (Avon).
במשך שלוש עונות שימש גאתרי מפקח אמנותי, ועבודתו בסטרטפורד נחשבת כבעלת השפעה חשובה בפיתוח התיאטרון הקנדי.
ב-1963 הקים את תיאטרון גאתרי במיניאפוליס, מינסוטה, שעוצב בידי האדריכל רלף רפסון (Ralph Rapson).
בשנת 1947 נקרא לתיאטרון "הבימה" הישראלי כדי לביים את ההצגה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס, בתרגומו של שאול טשרניחובסקי.
בהצגה השתתפו כל שחקני התיאטרון, והיא זכתה להצלחה גדולה.
הצגת הבכורה התקיימה ב-9 בפברואר 1947, ובסה"כ הועלו 55 הצגות.
בהקדמה לביוגרפיה שלו כתב ג'יימס פורסית' (James Forsyth): "גאתרי היה אנטי-ברודוויי, אנטי-וסט אנד, אנטי כל דבר שיכול להיחשב 'תיאטרון לגיטימי', אך לבסוף הגיע להיות מתמודד ראוי לתואר 'במאי התיאטרון הבריטי החשוב ביותר בזמנו'".
במאי התיאטרון סר פיטר הול כתב כי "אחד מהגדולים שנולדו בתיאטרון הבריטי...
גאתרי היה דמות גדולה בכל מובן.
הוא סלל את הנתיב לתיאטרון המסובסד של שנות השישים.
הוא הראה כיצד לנהל חברה ואיך להריץ תיאטרון.
והוא היה גאון ולעיתים במאי גדול...".
גאתרי כתב שני ספרים חשובים על בימוי תיאטרון דרמטי: Theatre Prospect (1932) ו-A Life in the Theatre (1959).
בשנים 1963 עד 1970 שימש נשיא אוניברסיטת המלכה בבלפסט שבצפון אירלנד.
ב-1931 גאתרי נישא לג'ודית ברטרטון (Judith Bretherton), שנפטרה שנה אחריו.
ב-1961 קיבל תואר אבירות, ומת עשור לאחר מכן בביתו שבאנגמקריג בניובליס, במחוז מונגהן (Monaghan) באירלנד, בגיל 70. הוא נקבר בבית הקברות של כנסיית אגהבוג של אירלנד (Aghabog Church of Ireland) בניובליס.
טייריס רייס הוא כדורסלן עבר אמריקאי-מונטנגרי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.
רייס נולד בריצ'מונד שבווירג'ינה ארצות הברית.
שיחק עבור נבחרת הכדורסל של בוסטון קולג' בשנים 2006 עד 2009. בעונתו האחרונה קלע בממוצע 16.9 נקודות למשחק, עם 5.3 אסיסטים, 3.8 ריבאונדים ו-1.8 חטיפות בממוצע.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, הצטרף לקבוצת פאניוניוס היוונית וכעבור עונה אחת עבר לקבוצת ארטלנד דראגונס.
עונה אחר כך עבר למועדון ריטאס וילנה בה שיחק בעונת 2011-2012.
לאחר שעזב את ריטאס הצטרף הגארד לבאיירן מינכן מליגת העל הגרמנית.