tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרץ 2016 החליט אוריון להפיצו מסחרית דרך חברת התקליטים נענע דיסק.
"In the Middle" (בעברית: "בָּאֶמְצַע") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת המולדובית נטליה בארבו.
את השיר הוציאה ב-19 בינואר 2024 לאור חברת התקליטים רגוזה מיוזיק.
לאחר זכייתו ב-Etapa națională 2024 השיר ייצג את מולדובה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
"In the Middle" נכתב על ידי בארבו וקריס ריצ'רדס.
בראיונות שונים ציינה בארבו כי הוא נוצר בהשראת ילדיה ואהבתה אליהם.
לטענתה, לא הייתה ציפייה כלשהי לשיר, והוא נוצר מלבה האישי.
על-אף שלא היה אמור להשתתף בקדם המולדובי לאירוויזיון 2024, החליטה בארבו לשלוח אותו לבחינת הוועדה לאחר ששוכנעה על ידי ריצ'רדס.
היא קבעה שלבו של האדם, ה"אור" של נשמת האדם, נמצע "באמצע" הגוף, ומכאן ההשראה לשם השיר.
תאגיד השידור המולדובי, TeleRadio-Moldova (TRM), ארגן תחרות ארצית בת 11 משתתפים בשם Etapa națională 2024 על מנת לבחור את נציג המדינה לאירוויזיון הקרוב.
תחילה 32 מתמודדים ביצעו את שירם בשידור חי מול ועדה מקצועית, שניפתה את הרשימה ל-11 מתחרים בלבד.
זהות הזוכה בגמר נקבעה על ידי שילוב בין הצבעות צוותי השיפוט לקולות הקהל ביחס שווה של 50/50.
ב-26 בדצמבר 2023 הוכרז "In the Middle" כאחד משלושים ושניים השירים שהעפילו לשלב האודישן.
הוא צלח את השלב הראשונה, ועלה לגמר, שהתקיים ב-17 בפברואר.
ערב הגמר נגמר בתיקו של 22 נקודות בין "In the Middle" בביצוע של בארבו לבין "Anti-Princess" של ולריה פאשה.
מכיוון שבארבו קיבלה יותר נקודות מהשופטים, היא זכתה בתחרות.
לאחר ניצחונה הגישה פאשה ערעור על תוצאות התחרות.
היא הצהירה כי כללי האירוע לא היו שקופים מספיק, וכלל לא הבהירו כיצד ייקבע שובר שוויון בין השירים.
לטענתה, לא ניתנה עדיפות להצבעות השופטים או לקולות הקהל.
TRM לבסוף הצהיר כי בשל 950 קולות פסולים שנצברו לפאשה, בארבו היא זוכת האירוע ונציגת מולדובה לאירוויזיון 2024.
מולדובה שובצה להתחרות במחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-7 במאי.
מולדובה הופיעה כמדינה ה-11, אחרי פינלנד ולפני אזרבייג'ן.
ב-7 במאי עלתה בארבו על בימת חצי הגמר הראשון של האירוויזיון וביצעה את שירה "In the Middle".
היא נכשלה בניסיונה להעפיל לגמר שהתקיים ב-11 במאי לאחר שסיימה במקום ה-13 עם 20 נקודות.
+היסטוריית יציאות לאור ופורמטים עבור "In the Middle" אזור תאריך פורמטים חברת תקליטים מקור עולם 19 בינואר 2024 הורדה דיגיטלית הזרמת מוזיקה רגוזה מיוזיק
"In the Mood" (בעברית: "במצב הרוח המתאים") הוא סטנדרט ג'אז פופולרי מתקופת הביג בנד שהקליט מוביל להקת הג'אז האמריקאי גלן מילר.
"In the Mood" מבוסס על הרכב סטומפ נייר הזפת מאת וינגי מניון (Wingy Manone).
את ההקלטה הראשונה תחת השם "In the Mood" הקליטו אדגר היינס ותזמורתו (Edgar Hayes & His Orchestra) ב-1938.
ב-1983, ההקלטה של גלן מילר מ-1939 נכנסה להיכל התהילה של הגראמי.
בשנת 2004, ההקלטה הוכנסה לרישום הלאומי להקלטות של ספריית הקונגרס, המורכב מהקלטות שהן "משמעותיות מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".
ב-1999, הרדיו הציבורי הלאומי NPR כלל את ההקלטה של גלן מילר משנת 1939 ברשימת "מאה היצירות המוזיקליות האמריקאיות החשובות ביותר של המאה ה-20".
"In the Mood" עם "I Want to Be Happy" בצד B של התקליט, קטע אינסטרומנטלי בסגנון הסווינג, הפך לבסט-סלר.
"In the Mood" מתחיל עם נושא קטע סקסופון המבוסס על ארפג'יו חוזרים ונשנים קצביים; חצוצרות וטרומבונים מוסיפים ריפי מבטא.
לעיבוד שני קטעי סולו: "קרב טנור" או סולו מרדף - בהקלטה אחת בין טקס בנקה לאל קלינק - וסולו חצוצרה של 16 תיבות מאת קלייד הארלי.
בסוף השיר, קודה מטפסת בתרועת ניצחון, ואז נשמע צליל טוניקה אחיד מתמשך עם קטע תופים (rimshot).
"In the Mood" היה עיבוד של ג'ו גרלנד המבוסס על מנגינה קיימת.
מילות השיר נוספו על ידי אנדי רזף.
הנעימה המרכזית עם ארפג'ו חוזרים ונשנים בקצב עז הופיעה תחת הכותרת "סטמפ_נייר_זפת" והלחן נזקף לזכותו של החצוצרן וינגי מאנונה.
הוא הקליט את "סטומפ נייר הזפת" ב-28 באוגוסט 1930 בריצ'מונד, אינדיאנה, והוציא אותו כסינגל 78 סיבובים לדקה עבור Champion Records תחת השם "ג'ו ברביקיו והנקניקיות בלחמנייה שלו" (Barbecue Joe and his Hot Dogs).
הוא הופק שוב בשנת 1935 על ידי התזמורת של וינגי מנון.
הוראס הנדרסון השתמש באותו ריף ב"חם ומודאג" (Hot and Anxious), שהקליט אחיו פלטשר הנדרסון ב-19 במרץ 1931, עבור קולומביה רקורדס תחת השם בולטימור בל הופס.
דון רדמן הקליט את "חם ומודאג" עבור ברונסוויק ב-1932.
על פי חוקי זכויות היוצרים, מנגינה שלא נכתבה ונרשמה במשרד זכויות היוצרים יכולה להיות בידי כל מוזיקאי עם אוזן קשבת.
מאנון העלה את נושא הדמיון בין "זפת נייר סטמפ" ו"in the mood" בפני ג'ו גרלנד והמו"ל שפירו, ברנשטיין וחברת ניו יורק.
מנון דן בנושא במגזין דאון ביט.
"סטומפ נייר הזפת" היה מוגן בזכויות יוצרים ב-6 בנובמבר 1941, כגרסה לפסנתר (פיאנופורטה) על ידי פיר אינטרנשיונל (Peer International).
ההקלטה הראשונה של הגרסה של ג'ו גרלנד ל"In the Mood" נעשתה על ידי אדגר הייז ותזמורתו ב-1938 בהשתתפות גרלנד.
ההקלטה פורסמה כצד B להקלטה של "אבק כוכבים" (Stardust) עבור דקה רקורדס.
בהקלטה זו היה דואט סקסופון בריטון ולא קרב סקסופון טנור.
הריף הופיע בהקלטה משנת 1935 של להקת מילס בלו רית'ם בשם "There's Rhythm in Harlem", שהלחין ועיבד גרלנד.
גרלנד מכר זאת ב-1938 לארטי שו, שבחר לא להקליט זאת כי העיבוד המקורי היה ארוך מדי, אבל ביצע זאת בהופעה.
הגרסה של ארטי שו הייתה באורך של יותר משש דקות וזכתה לתגובת קהל פושרת.
ג'רי גריי הפיק את הגרסה של שו.
לאחר מכן הלהקה ביצעה גרסה קצרה יותר.
ההקלטה של הייז הייתה באורך יותר משלוש דקות כדי להתאים לצד אחד של תקליט 78 סיבובים.
השיר נמכר ב-1939 לגלן מילר, שתרגל עיבוד.
מחבר העיבוד הסופי אינו ידוע.
אולי אדי דורהאם שכתב עיבודים אחרים באותו יום שבו הוקלט "In the Mood".
אולי הפסנתרן צ'ומי מקגרגור, שהיה המעבד הראשי של מילר, ג'ון צ'אלמרס, או מילר עצמו.
לדברי מקגרגור, "כל מה שהשתמשו בו בעיבוד המקורי היו שני קטעי הסקסופונים הקדמיים וחלק נוסף בהמשך העיבוד".
מקגרגור ומילר היו מעורבים בעיבוד הסופי: "מקגרגור הזכיר שנוספו סולואים נוספים לעיבוד המקורי והוא כתב את הקודה המסיימת.
מילר כנראה ערך חלק מהעיבוד יחד עם מקגרגור".
בצורתו הסופית, הקטע הוא דוגמה לקצב ההמיולה.
שתי בקשות לזכויות יוצרים הוגשו על ידי ג'וזף קופלנד גרלנד ב-8 ביוני וב-26 בנובמבר 1938, לפני שהשיר פורסם על ידי חברת לואיס מיוזיק (Lewis Music Pub.
ב-27 בנובמבר, הוגשה בקשת זכויות יוצרים הן לגרלנד והן לרזף על ידי שפירא, ברנשטיין ושות' מניו יורק.
זכויות יוצרים סופיות הוגשו על ידי שפירו וברנשטיין ב-11 בדצמבר 1939, בנוסח הבא: "in the mood; פוקס-טרוט, אנדי רזף וג'ו גרלנד, בעיבוד ג'ו גרלנד כפי שהוצע על ידי גלן מילר; תזמורת."
שתי מהדורות של התווים הופצו.
הפרסום משנת 1939 שנזקף לזכותו של גרלנד ורזף הוא ב-A♭ ומתחיל במילים: "מר איך נקרא לך, מה אתה עושה הלילה?" במבטא.
המהדורה המחודשת משנת 1960, עליה חתום גרלנד בלבד (עם עיבוד לפסנתר מאת רוברט סי.
הרינג) היא בתו סול (G) ומתחיל במילים: "מי הבובה החיה עם העיניים היפהפהיות?" (Who's the livin' dolly with the beautiful eyes?)
ב-1 באוגוסט 1939, הגרסה של גלן מילר הוקלטה באולפני RCA Victor בניו יורק, במנהטן, ברחוב 155 ו-24 מזרח.
הצוות בהקלטה של מילר כלל את אל מאסטרן ופול טאנר בטרומבון; קלייד הארלי, לג נואלס ודייל מקמיקל בחצוצרה; וילבור שוורץ בקלרינט; האל מקינטייר בסקסופון אלט; טקס בנקה, אל קלינק והרולד טניסון בסקסופון טנור; צ'אמי מקגרגור בפסנתר; ריצ'רד פישר בגיטרה; רולנד בונדוק בקונטרבס; ומו פרטיל בתופים.
בפברואר 1944 פורסמה הקלטת האולפן של "In the Mood" בביצוע מילר ובהפקת אולפני RCA ויקטור בלובירד משנת 1939 בפורמט של V-Disc, אחת מסדרת הקלטות שנשלחו בחינם על ידי מחלקת המלחמה האמריקאית לאנשי צבא מעבר לים במהלך מלחמת העולם השנייה.
גרסה שנייה הוקלטה על ידי להקת "מעבר לים" (Overseas) של גלן מילר ב-1945, ופורסמה במאי 1948. הקלטה חדשה של גלן מילר עם הלהקה האמריקאית של המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית (AEF) שודרה לגרמניה ב-1944 בתוכנית הרדיו "שעת הוורמאכט".
יצירה מוזיקלית זו לא הייתה חדשה באירופה.
התקליט השווייצרי הראשון של "In the Mood" פורסם באפריל 1940 על ידי טדי שטאופר והטדים המקוריים שלו (Teddy Stauffer und seine Original Tddies) בציריך.
וריאציה נוספת הופקה על ידי ארנסט ואנט הוף בפברואר 1941 בברלין.
בשנת 1951, מחשב פרנטי סימן 1 באוניברסיטת מנצ'סטר השמיע את "In the Mood", אחד השירים הראשונים שהושמעו על ידי מחשב, וההקלטה העתיקה ביותר הידועה של מוזיקה שנוצרה דיגיטלית.
בדצמבר 1959, הביצוע של "In the Mood" שהקליטו ארני פילדס והתזמורת שלו הגיע למקום ה-4 במצעד הלהיטים הפופולרי של בילבורד ולמקום 7 במצעדי Rhythm and Blues וכן Cash Box.
ג'רי לי לואיס, תחת הכינוי The Hawk, הקליט גרסה אינסטרומנטלית של "In the Mood" ב-1959. מסיבות חוזיות, הקטע הופק בארצות הברית בלייבל פיליפס, חברת בת של הלייבל סאן רקורדס בבעלות סם פיליפס.
בט מידלר הפיקה גרסת כיסוי לשיר באלבומה "מיס מ' האלוהית" (The Divine Miss M) ב-1973, עם מילים נוספות שלה ושל בארי מנילו.
הוא פורסם כסינגל בשנת 1974, אך הגיע למקום ה-51 בלבד במצעד הבילבורד הוט 100.
ג'ונתן קינג, תחת השם Sound 9418 הוציא את הגרסה שלו ב-1976 שהגיעה למקום ה-46 במצעד הסינגלים הבריטי.
איבר הובדן מקבוצת הפופ הנורווגית New Jordal Swingers הקליט את הגרסה שלו ב-1977 באלבום Instrumental.
בחורף 1977, גרסת חידוש של Henhouse Five Plus Too (פרויקט של ריי סטיבנס) המשתמשת בצלילי תרנגולות מקרקרות נכנסה לטופ 40 של ארצות הברית: בילבורד - 40, קאש בוקס - 37.
הזמר האינדונזי-הולנדי טאקו הקליט גרסה ב-1986 לאלבומו "Swing Classics: In the Mood of Glenn Miller".
ג'ייב באני והמאסטרמיקסרז (Jive Bunny and the Mastermixers) הופיעו עם "In the Mood" כחלק ממחרוזת הלהיט שלהם "Swing the Mood", שהיה סינגל מספר 1 בבריטניה ב-1989 והגיע למקום ה-11 בארצות הברית ב-1990.
ג'ון לי הוקר אמר ש"In the Mood" היה ההשראה לשירו "I'm in the Mood" שהפך ללהיט מספר 1 במצעד הסינגלים של R&B.
בשנת 2021, אמנות הרעש (Art of Noise) הוציאה אלבום הופעה חיה משנת 1986 בשם בעיר: הופעה חיה בטוקיו (In The City, Live In Tokyo) ובו גרסת כיסוי של "In The Mood".
In the Flesh – Live הוא אלבום ההופעה והווידאו השני של מוזיקאי הרוק המתקדם הבריטי רוג'ר ווטרס, אשר הוקלט במהלך הופעותיו שהתקיימו ב-16 עד 27 ביוני 2000 במסגרת סיבוב ההופעות In the Flesh, וזה יצא לאור באותה שנה ב-5 בדצמבר.
לדברי ווטרס, אלבום זה מהווה לאוגדן המכיל שלושה מאלבומיו הבולטים בקריירה שלו.
האלבום מכיל את השיר "Each Small Candle", אשר ראה אור לראשונה בהוצאה זו, ואינו נכלל באף אלבום של ווטרס או פינק פלויד.
שלוש שנים לאחר מכן, נכלל באלבום האוסף היחידי שהוציא לאור, Flickering Flame: The Solo Years Volume 1.
בשנת 2006 הוציא לאור ווטרס מארז תקליטורים שהכיל שתי גרסאות של האלבום – תקליטור כפול, אשר הכיל ביצועים מתוך הופעות שהוקלטו ב-16 עד 27 ביוני ותקליטור DVD, אשר הכיל ביצועים מתוך הופעה שהוקלטה ב-27 ביוני.
רוג'ר ווטרס – בס, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, זמרה, קולות רקע
דויל ברמהול השני – גיטרה, זמרה, קולות רקע
אנדי פיירוות'ר לואו – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, בס, קולות רקע
סנווי וייט – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
אנדי וואלאס – קלידים, אורגן האמונד, קולות רקע
ג'ון קרין – קלידים, תכנות, גיטרת פלדה הוואית, גיטרה אקוסטית, זמרה, קולות רקע
קייטי קיסון – קולות רקע, כלי הקשה, זמרה
סוזנה מלווין – קולות רקע, כלי הקשה
ארנולד – קולות רקע, כלי הקשה, זמרה
גרהם ברוד – תופים, כלי הקשה
In the Garden (בעברית: בגן) הוא אלבום הבכורה של צמד הסינת' פופ הבריטי יורית'מיקס.
הוא יצא לאור ב-16 באוקטובר 1981 על ידי חברת התקליטים RCA Records.
האלבום הופק יחד עם המפיק הקראוטרוק קוני פלאנק באולפן שלו בקלן, וכולל מוזיקאים אורחים רבים, כולל המתופף בלונדי קלם בורק, המתופף Deutsch Amerikanische Freundschaft, רוברט גרל, הצמד Can Holger Czukay ו־Jaki Liebezeit .
פלאנק עבד בעבר עם יורית'מיקס כשהיו בלהקה הקודמת שלהם, הטוריסטים.
שני סינגלים יצאו מהאלבום בבריטניה, "Never Gonna Cry Again" ו-"Belinda ".
האלבום והסינגלים זכו להצלחה מסחרית רבה, אף על פי ש-"Never Gonna Cry Again" הגיע למקום ה-63 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-14 בנובמבר 2005, RCA ארזה מחדש והוציאה את הקטלוג האחורי של Eurythmics כ-"2005 Deluxe Edition Reissues".
ההוצאה המחודשת של In the Garden הוסיפה את צד ב משני הסינגלים של האלבום, בתוספת שלושה שירים שהוקלטו בהופעה חיה בסיבוב ההופעות הנלווה.
Inchworm (או The Inch Worm; בעברית: תולעת קטנטנה או הו, תולעת) הוא שיר ילדים שבוצע במקור על ידי דני קיי בסרט הקולנוע משנת 1952 "הנס כריסטיאן אנדרסן".
השיר נכתב על ידי .
מילות השיר מבטאות תחושה של "קרפה דיים", כאשר הזמר המבצע מציין כי לתולעת יש "ראש עסקי", והיא כושלת בלהבחין ביופי של הפרחים שהיא פוגשת:
בבתים הבאים נכללות השורות "מודדת את ציפורני החתול, את והאריתמטיקה שלך / כנראה שתגיעו רחוק" ו-"נראה לי ש[מוטב היה אילו] היית עוצרת ומבחינה / כמה הם יפים".
לוסר כתב פזמון קונטרפונקטי, אשר הפך בפני עצמו לפופולרי כשיר ילדים בזכות הפזמון האריתמטי שלו:
בסרט, מקהלת ילדים שרה את החלק הקונטרפונקטי "האריתמטי" של השיר שוב ושוב בתוך כיתה קטנה, בעגמומיות ובשינון, בעוד אנדרסן, שמקשיב ממש בחוץ, מביט בתולעת הזוחלת על הפרחים ושר את החלק המרכזי של השיר.
לוסר אהב את האתגר האינטלקטואלי של יצירה קונטרפונקטית שכזו, דבר שעשה גם ביצירות אחרות כמו "Tallahassee".
מחבר השיר קיבל מכתב ממעריצה (שנחתם בשם בדוי, "בכבוד רב, תולעת אינץ' מקנזס") ובו נכתב על השיר:
לוסר התרגש כל כך מהמכתב שהוא פרסם מודעה גדולה בעיתון הגדול ביותר ב, קנזס – ה"דיילי ג'ורנל וורלד" – כתודה.
המעריצה כתבה שוב, והפעם חשפה שהיא מורה בשם אמילי פרייר.
השיר הוקלט על ידי זמרים רבים, ביניהם פול מקרטני, , , , , , ג'ון לית'גו, מרי הופקין, דוריס דיי, , קורט וגנר, ליסה לוב, ו.
השיר, שבוצע אינסטרומנטלית, היה קטע קבוע ברפרטואר של רביעיית ג'ון קולטריין והוא מופיע באלבום .
דייוויד בואי אמר שהשיר היווה השראה לשירו משנת 1980 :
בשנת 1954, הסרט המצויר של הלוני טונס "" נפתח עם כיתה של ילדים במהלך שיעור חשבון, כשהם מדקלמים באותו קצב את פזמון השיר.
בתוכנית הילדים "" נעשה שימוש בהקלטה של דני קיי המבצע את השיר.
בשנת 1980 השיר בוצע על ידי מייק בורשטיין בתרגום עברי במופע "פנטסיה בארץ הפלאות".
בשנת 1992, בפרק "Principal Charming" מעונה 2 של משפחת סימפסון, השיר מבוצע באופן חלקי על ידי המנהל סקינר.
השיר בוצע במספר מיצירותיו של ג'ים הנסון: בסדרה "רחוב סומסום" השיר בוצע על-ידי שתי חבובות; בתוכנית "החבובות" השיר בוצע פעמיים: בשנת 1976 על ידי שארל אזנבור ובשנת 1978 על ידי דני קיי.
השיר בוצע בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית לילדים "" של רשת ABC.
בשנת 1990, בפרק "Another Mother" של סדרת הטלוויזיה "זינוק לאתמול", אל קאלביצ'י (בגילומו של דין סטוקוול) שר אותו כשיר ערש.
בשנת 1995, נעשה שימוש בשיר בפרק של סדרת הטלוויזיה הבריטית "" של רשת BBC.
השיר הוצג בקצרה בדרמת הנוער הבריטית הפופולרית "", כשהוא מושר על ידי מקהלת בית הספר במהלך חזרה.
בשנת 1993, השיר הוצג בפרק סיום העונה הרביעית של התוכנית "חשיפה לצפון".
בשנת 1997, השיר בוצע בפרק 17 של העונה הראשונה של הסיטקום האמריקאי הפופולרי "כולם אוהבים את ריימונד".
גרסה מעובדת של השיר מופיעה בסצנות הפתיחה והסיום של משחק הווידאו Paper Mario.
Industry Standard Architecture (בראשי תיבות: ISA; בתרגום חופשי: ארכיטקטורה תקנית תעשייתית) היה תקן לאפיק מחשב למחשבים אישיים תואמי IBM, אשר הוצג ב-1984, והרחיב את ארכיטקטורת האפיק של XT ל-16 ביט.
הוא מתוכנן כדי לחבר כרטיסים של התקנים היקפים ללוח האם.
בנוסף, הפרוטוקולים מאפשרים שליטה על האפיק, למרות שניתן לגשת ישירות רק ל-16 מגה-בית הראשונים של הזיכרון הראשי.
בהתייחסות לארכיטקטורת האפיק של XT, לפעמים מייחסים אותו כארכיטקטורת האפיק של AT.
לקראת סוף שנות ה-90, פופולריות ה-ISA החלה לרדת בהדרגה, ומרבית לוחות האם של המחשבים האישים תואמי IBM עברו לתכנונים עם יותר חריצי PCI ועם פחות, אם בכלל, חריצי ISA.
אף על פי שישנם עדיין לוחות אם אשר מיוצרים כיום עם חריצי ISA, הם הפכו לנדירים מאוד.
Infinite הוא האלבום הראשון של הראפר אמינם שיצא ב -12 בנובמבר 1996 והופק על ידי מר פורטר.
פירוש המילה Infinite הוא "אינסופי".בבחירת שמו של האלבום, אמינם הסביר: "מטבע הדברים, אני הייתי צעיר והושפעתי על ידי אמנים אחרים, קיבלתי הרבה משובים מאנשים שאמרו לי שאני נשמע כמו ראפרים אחרים כמו נאז ו-AZ.
'אינסופי' היה הניסיון שלי להבין איך אני רוצה שסגנון המוזיקה יהיה ייחודי רק לי, ואיך להישמע על המיקרופון ולהציג את עצמי.
אמינם עבד לזמן מה בעבודת שכר מינימום, בה בישל ושטף כלים במסעדה, ובשנת 1992 חתם אמינם בחברת ההפקות FBT, בבעלות האחים ג'ף ומארק בס.
הקליט את האלבום (הראשון Infinite) במרתף ביתו עם ציוד האולפן של האחים בס ב-1996. אמינם בתחילת הקריירה שלו שיתף פעולה עם ראפר אחר מדטריוט בשם רויס דה "9'5, תחת שם הבמה Bad Meets Evil.
שיר מפיק זמן 1. Infinite Mr.
Infernal Overkill הוא אלבום הבכורה של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית דסטרקשן.
האלבום יצא לאור במאי 1985.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת דסטרקשן.
אינפיניבנד הוא תקן לרשתות מחשבים שנעשה בו שימוש במחשבים בעלי ביצועים גבוהים וחוות שרתים.
התקן מציע קצבי העברה גבוהים במיוחד וזמני השהייה נמוכים.
חברות אנבידיה ואינטל מייצרות כרטיסי רשת ומתגים הפועלים בטכנולוגיה זו.
החומרה של אנבידיה (הטכנולוגיה פותחה בחברת מלאנוקס הישראלית שנמכרה לאנבידיה בשנת 2020) נתמכת בסולאריס של אורקל, הפצות לינוקס רבות, Microsoft Windows, HP-UX ו-VMware ESX.
אינפיניבנד זוכה לתמיכה של ארגון InfiniBand Trade Association.
כתגובה להקמת התקן הוקם Ultra Ethernet Consortium שמפתח תקן מתחרה.
הארגון הוקם בשנת 1999 על ידי חברות טכנולוגיית תקשורת ומחשבים מובילות כגון: מלאנוקס, IBM, אינטל, אורקל, היולט פקארד ו-Cray.
Indiegogo ("אינדיגוגו") הוא אתר מימון המונים בינלאומי שהוקם בשנת 2008 על ידי דנאה רינגלמן, סלבה רובין ואריק של.
מטה החברה יושב בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
האתר הוא מאתרי האינטרנט הראשונים שהציעו אפשרות למימון המונים.
האתר מאפשר לגולשים לתת תמיכה כספית לרעיונות, לצדקה ולעסקי סטארט-אפ.
אינדיגוגו לוקח נתח של 5% מכל התרומות לכיסו, וכן קיימת עמלה לתשלומים המתקבלים דרך כרטיסי אשראי ודרך חברת PayPal הנעה בין 3.5% ל-9%.
האתר פונה לכל אדם בעל רעיון הרוצה לממן כספים להשגת מטרתו.
15 מיליון גולשים מרחבי העולם צופים באתר מדי חודש.
האתר מתבסס על מערכת של תגמול, אבל מרמה את התורמים, המשקיעים או הלקוחות המשלמים כדי לממן פרויקט, שלרוב לא מקבלים תגמול כלשהו ממגייסי הכספים, במקום לקבל אחוזים מהמכירות או מאחזקת החברה לה הם תורמים.
אולם, מנכ"ל החברה, סלבה רובין, ציין שבעתיד שיטת התגמולים תוסר מהאתר והתורמים יחזיקו במניות מהחברה או העסק בו הם יתמכו.
בשנת 2014 החברה השיקה את שירות "indiegogo life", המאפשר לאנשים לגייס כספים למקרי חירום, הוצאות רפואיות, אירועים חגיגיים ולאירועי חיים אחרים.
השירות אינו כרוך בעמלה, כך שמגייסי הכספים שומרים נתח גדול יותר מהסכום שנתרם בכיסם.
בשנת 2015 שם השירות שונה והאתר המוביל אליו הוא Generosity.com.
בריאיון לאתר Film Threat, רובין ציין שרעיון המיזם "הוא לאפשר לכל אדם לגייס כספים לכל רעיון".
המשתמש באתר יכול לפתוח דף לקמפיין הגיוס שלו, לקשר את הדף עם חשבונו ב-Pay Pal, ליצור רשימה של "תמריצים" עבור התורמים ואז לצבור כמה שיותר צפיות לדף באמצעות מדיה חברתית.
המשתמשים משווקים את דפי הקמפיין שלהם בעצמם באמצעות פייסבוק, טוויטר ופלטפורמות נוספות.
האתר לוקח נתח של 5% מסך התרומות אם גיוס הכספים צלח.
עבור קמפיין גיוס שכשל, כלומר קמפיין שסך התרומות עבורו עומד על פחות ממאה אחוז מהיעד אותו הציב המגייס, המגייסים יכולים להחזיר את הכספים בחזרה לתורמים ללא עמלה, או להשאיר בידיהם את התרומות אך בהפחתה של 9% מערכן.
שלא כמו באתרי מימון המונים אחרים דוגמת Kickstarter, אינדיגוגו משחרר את הכספים מיידית לידי חשבון המשתמש ב-Pay Pal של המגייס.
הכספים מועברים לידי המגייס עד לשבועיים מרגע שהקמפיין הסתיים.
בהסתמך על הוול סטריט ג'ורנל, נכון לינואר 2014 מעל 200,000 קמפיינים של גיוסי כספים עלו לאתר וגייסו "מיליוני דולרים" למגייסים ששיווקו את הרעיונות והמיזמים שלהם ל-70 עד 100 מדינות מדי שבוע.
גם קמפיינים שהסתיימו והצליחו בגיוס הכספים נותרים לעיתים פתוחים באתר כדי לצבור אהדה ותפוצה.
כמה ממבצעי הגיוס המוצלחים של אינדיגוגו כוללים:
"Lets Give Karen - The bus monitor" - קמפיין שבא לגייס כספים להתקנת מצלמות אבטחה על גבי אוטובוסי תלמידים בארצות הברית.
הרעיון לקמפיין עלה לאחר דיווח בחדשות על מקרים חוזרים ונשנים של בריונות בהסעות אל ומבתי הספר.
הקמפיין הצליח לגייס 703,833 דולר.
"Stick-N-Find" - מדבקות נצמדות לאיתור אביזרי יומיום כגון מפתחות, שלטים ועוד.
"Bug-A-Salt" - מתקן להתזת מלח על חרקים ומזיקים להדברתם.
"Lets build a Tesla Museum" - קמפיין שגייס 1.3 מיליון דולר.
"Storm Electric Bike" - אחד ממבצעי הגיוס המוצלחים ביותר באתר כולו.
נכון ל-19 בפברואר 2015 גויסו 3.5 מיליון דולרים על ידי 6,293 תורמים (556 דולר לתורם בממוצע).
ב-24 ביולי 2013 חברת קנוניקל פתחה בקמפיין הגיוס השאפתני ביותר שהוצב באתר, החברה ניסתה לגייס 32 מיליון דולר על מנת לפתח טלפון חכם מבוסס על מערכת ההפעלה אובונטו.
הקמפיין נכשל וסך התרומות הגיע ל-12.8 מיליון דולר בלבד.
מנהלי הקמפיין החליטו לבטל את הגיוס ולהחזיר הכספים לתורמים.
בפברואר 2014, חברת אינדיגוגו נכשלה בעצמה בקמפיין גיוס שהעלתה לאתר.
החברה פתחה בקמפיין לגיוס כספים עבור הדפסת כרך של ויקיפדיה האנגלית וכשלה בגיוס הסכום במלואו.
קמפיין הגיוס המוצלח ביותר עד כה באינדיגוגו נקרא "Flow Hive" (בתרגום חופשי: "כוורת זורמת").
את המיזם הציגו זוג יזמים שפיתחו כוורת חכמה לה ניתן לחבר צינור וברזייה שבאופן אוטומטי שואבים את הדבש מהכוורת.
עם השקת הקמפיין, הם רצו לגייס "רק" 70,000 דולר, כך שהגיוס שלהם הגיע ל-17,385% עמידה ביעד.
גולשים בגילאי 13 עד 17 אינם רשאים לפרסם קמפיינים ללא הסכמת אפוטרופוס.
המגייסים באתר לא יכולים לפרסם קמפיין שמנסה לגייס כספים למימון פעילויות לא חוקיות, או למימון מטרה שאינה בת השגה.
אם הקמפיין מציע תגמולים לתורמים, הוא אינו יכול להציע אחוזים בחברה או בפטנט, או כל תמריץ כלכלי אחר.
הקמפיין לא יכול להציע לתורמים אלכוהול, סמים, נשק, תחמושת או כל צורה של לוטו או הימורים כלשהם.
הקמפיין לא יכול לעודד שנאה, פגיעה גופנית, מוות או נזק לרכוש או מוצר כלשהו שהשימוש או רכישתו תפגע בזכויותיו החוקיות של אדם אחר.
יחד עם Kickstarter, אתר Indiegogo הוא אחד מאתרי מימון ההמונים הפופולריים ביותר בארצות הברית.
רוב מבקרי האתר משבחים את קלות השימוש בו ואת שירות הלקוחות, בעוד שחלק מבקרים את חוסר יכולתו של האתר בהשגת מימון מזרים.
אינדיגוגו סבלני יותר כלפי מיזמים שונים ולכן מסנן או פוסל פחות קמפיינים לעומת Kickstarter.
האתר מאפשר לגייס כספים עבור קמפיינים שלעולם לא יעברו אישור תחת Kickstarter.
Inevitable (בעברית: בלתי נמנע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה הרביעי, ?Dónde Están los Ladrones.
השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 1998, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר נכלל במיני-אלבום הראשון של הזמרת, The Pepsi EP.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום ה-3 במצעד השירים הלטיניים, וה-2 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
ובנוסף, נכנס לשני מצעדים שנתיים.
הווידאו קליפ הנלווה של השיר הוא בעצם חלק שלקוח מתוך הופעה שקיימה שאקירה בנובמבר 1998. לאורך כל הקליפ ניתן לראות את הקהל זז לפי קצב השיר.
לבסוף, קונפטי וקצף מתפרצים לכל כיוון ומכסים את הבמה.
חלק מהקליפ שימש גם לקידום מכירות של חברת המשקאות "פפסי".
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של שאקירה בשנת 2009, 11 שנים מצאתו המקורית.
נכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-87 מיליון צפיות.
השיר זכה להצלחה נאה בעולם כאשר נכנס למצעדים שבועיים רבים, ולשני מצעדי סוף שנה.
Indigo Girls הוא אלבום האולפן השני של הצמד אינדיגו גירלז, והאלבום הראשון בשיתוף חברת תקליטים גדולה.
הוא יצא במקור ב-1989 עם אפיק רקורדס.
הוא עבר רימאסטרינג ויצא בגרסה מחודשת בשנת 2000, עם שתי רצועות בונוס.
האלבום זכה לשבחי המבקרים, והגיע לסטטוס זהב אחרי שישה חודשים, ובסופו של דבר גם לפלטינה.
הצמד היה מועמד לפרס גראמי לאמן החדש הטוב ביותר (אותו הפסידו למילי ונילי), אך זכה בפרס גראמי לאלבום הפולק העכשווי הטוב ביותר.
מייקל סטייפ שר בשיר "Kid Fears", ושאר חברי אר.אי.אם.
בנוסף, הלהקה האירית Hothouse Flowers גיבתה את חברות הצמד במספר רצועות, ובעיקר ב-"Closer to Fine".
"Closer to Fine" הוא אחד השירים בהם הן מופיעות לעיתים קרובות ביותר, בדרך כלל כשיר הסיום של מופעיהן.
איימי ריי – סולנית, גיטרות
אמילי סליירס - סולנית, גיטרות, גיטרה חשמלית 12 מיתרים ברצועה 2, גיטרה חשמלית מובילה ברצועה 6
ארגוןהסמכהתאריךRIAA – USזהב11 בספטמבר 1989RIAA – USפלטינה16 באפריל 1992RIAA – USפלטינה כפול3 ביוני 1997
Indigo הוא האלבום התשיעי של הזמר האמריקאי כריס בראון, האלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2019 דרך RCA רקורדס.
האלבום מסמן את האלבום הכפול השני של בראון אחרי Heartbrake On a Full Moon.
IndigNation היה פסטיבל להט"בי, שהתקיים מדי שנה בסינגפור לאורך חודש.
הוא התקיים לראשונה באוגוסט 2005, כדי לחול ביום הלאומי ה־40 של המדינה.
בשפה האנגלית שם העצם indignation פירושו זעם המתעורר נוכח עוולה.
Fridae.com, פורטל ההומואים והלסביות הגדול ביותר באסיה, תמך בפסטיבל מאז הקמתו, באמצעות חסות כלכלית ותקשורתית דרך קרן Fridae לפיתוח קהילתי ששייכת לו ואירועי גיוס כספים.
בנשף הקרנה חגיגי של הסרט Wilde, העוסק במחזאי האירי אוסקר ויילד, שהתקיים במאי 2008, גויסו 10,000 דולר סינגפורי ל־IndigNation וסופק מימון זרע להקמת Rascals Prize, פרס דו־שנתי שמוענק בעבור עבודת המחקר הטובה ביותר בנושא להט"ב וסינגפור.
בשנת 2009 התקיים נשף גיוס כספים חגיגי שכלל הקרנת בכורה של הסרט הביוגרפי על הארווי מילק, נבחר הציבור הראשון באמריקה שהיה הומוסקסואל מוצהר, ובו גויסו 14,000 דולר סינגפורי לאירועי הגאווה IndigNation ו־Pink Dot SG ולפרויקט החדש של יוצר הסרטים לו זיהאן.
באותה שנה נערך נשף גיוס כספים חגיגי שבו הוקרן בראשונה הסרט Taking Woodstock שביים אנג לי, ושם גויסו 6,000 דולר סינגפורי ל־IndigNation ולמיזמים אחרים בסינגפור הקשורים ללהט"ב.
Industry Baby הוא סינגל של הראפר והזמר האמריקאי ליל נאז X, בהשתתפות הראפר האמריקאי ג'ק הארלו, שיצא לאור ב-23 ביולי 2021, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של ליל נאז X, Montero.
השיר הופק על ידי Take a Daytrip וקניה וסט.
הוא תואר כשיר ראפ המושפע מפופ.
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה ביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר.
במרץ 2021 הגישה חברת נייקי תביעה נגד קולקציית האמנות MSCHF, שעצבה את נעלי השטן כקידום לשירו של ליל נאז X, "Montero (Call Me by Your Name)".
התיק הוסדר באפריל, אף על פי שב-16 ביולי פרסם ליל נאז X סרטון בטיקטוק בו טען כי עתיד להתקיים בבית המשפט דיון בנושא ב-19 ביולי.
אולם מועד הדיון התברר כמועד פרסום הטיזר של "Industry Baby" בצורה של מערכון המתאר את התביעה, כאשר לכאורה ליל נאז X מופיע במשפט של נעלי השטן, אך במהירות מתמקד המשפט במיניות שלו.
לקראת צאת השיר, שיתף ליל נאז X מכתב הפונה לעצמו בן ה-20 וציין כי השיר הוא "בשבילנו".
בין היתר, הוא כתב על הקפאון שלו במהלך מגפת הקורונה, על התנשאות בגלל מיניותו, ולהישאר חזק מול המצוקה כדי לחזות בהצלחתו.
לצד צאת השיר והקליפ ב-23 ביולי 2021, ליל נאז X שיתף פעולה עם העמותה ללא מטרות רווח The Bail Project באמצעות Bail X Fund, תוך גיוס כסף במטרה לסיים את ערבות המזומנים בארצות הברית.
הווידאו קליפ מתרחש בתוך בית הסוהר הפיקטיבי של מונטרו, וממשיך את סרטון הטיזר בו נגזרו על ליל נאז X חמש שנות מאסר בגין היותו הומוסקסואל.
הקליפ מהווה מחווה לסרט "חומות של תקווה" משנת 1994.
אזור תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקור עולם 23 ביולי 2021 הורדה דיגיטלית • סטרימינג קולומביה ארצות הברית 3 באוגוסט 2021 רדיו קצבי עכשווי
Infinidat (בתעתוק לעברית: אינפינידאט) היא חברת אחסון נתונים ישראלית-אמריקאית.
מייסד החברה הוא משה ינאי ומנכ"ל החברה הוא פיל בלינגר
לחברה משרדים ב-17 מדינות ושני מטות: אחד בוולת'ם ואחד בהרצליה.
החברה נוסדה על ידי משה ינאי בשנת 2011. בשנת 2015 הוערך שווי החברה בכ-1.2 מיליארד דולר, ובשנת 2017 הוערך שווי החברה בכ-1.6 מיליארד דולר.
בינואר 2025 הודיעה חברת לנובו על רכישת אינפינידט והפיכתה למרכז הפיתוח הישראלי שלה.
בשנת 2013 הגישה החברה בקשה לשלושים ותשעה פטנטים ומאוחר יותר באותה שנה פרסמה את מוצר הדגל שלה, InfiniBox (אינפיניבוקס).
כל מערכת ניהלה בתחילה כחמישה פטה-בייטים של נתונים.
באוקטובר 2017, החברה שלחה ללקוחותיה אחסון בגודל של כשני אקסה-בייטים.
המוצר משמש תאגידים ולקוחות גדולים כולל ספקי שירותי ענן, טלקום, חברות שירותים פיננסיים, ספקי שירותי בריאות ואחרים הדורשים אחסון נתונים רב.
בשנת 2015, קיבלה החברה מימון של 150 מיליון דולר במהלך סבב B בהובלת TPG Growth.
בשנת 2017, קיבלה החברה מימון של 95 מיליון דולר, בסבב סדרה C בהובלת גולדמן זאקס.
בשלב זה היא קיבלה 325 מיליון דולר בסך כל המימון.
Infineon (או בשמה המלא: Infineon Technologies AG) היא יצרנית מוליכים למחצה גרמנית שנוסדה בשנת 1999 (כאשר עסקי המוליכים למחצה של חברת האם לשעבר סימנס AG הופסקו).
Infineon מעסיקה כ-46,665 עובדים והיא אחת מעשר יצרניות המוליכים למחצה הגדולות בעולם.
בשנת 2020 השיגה החברה מכירות של 8.6 מיליארד אירו.
Infineon טכנולוגיות הסכימה ב-20 באוגוסט 2014 לרכוש את התאגיד הבינלאומי IR תמורת כ-3 מיליארד דולר, שליש במזומן ושני שלישים באמצעות מסגרת אשראי.
רכישת IR נסגרה רשמית ב-13 בינואר 2015.
ביולי 2016 הודיעה Infineon כי היא מסכימה לרכוש את חברת וולפספיד שבצפון קרוליינה מידי CREE תמורת 850 מיליון דולר במזומן.
אולם העסקה הופסקה בשל חששות ביטחוניים של ארצות הברית.
באוקטובר 2016 רכשה Infineon את חברת Innoluce בעלת מומחיות במערכות MEMS ו-LiDAR לשימוש במכוניות אוטונומיות.
מערכת MEMS lidar יכולה לסרוק עד 5,000 נקודות נתונים בשנייה בטווח של 250 מטר עם עלות יחידה צפויה של 250 דולר בייצור המוני.
Infer.NET היא ספריית קוד חופשי ופתוח ללמידת מכונה בטכנולוגיית NET.
היא תומכת בהפעלת הסקת בייסיאנית במודלים גרפיים וניתן להשתמש בה גם עבור תכנות הסתברותי.
NET פועלת לפי גישה מבוססת מודלים ומשמשת לפתרון סוגים שונים של בעיות למידת מכונה כולל בעיות סטנדרטיות כמו סיווג, המלצה או אשכולות, פתרונות מותאמים אישית ובעיות ספציפיות לתחום.
הספרייה משמשת בתחומים שונים ובעיקר ביואינפורמטיקה, אפידמיולוגיה, ראייה ממוחשבת ואחזור מידע.
פיתוח הספרייה החל על ידי צוות במרכז המחקר של מיקרוסופט בקיימברידג', בריטניה ב-2004. היא שוחררה לראשונה לשימוש אקדמי ב-2008 ומאוחר יותר בקוד פתוח ב-2018. בשנת 2013, מיקרוסופט זכתה בפרס USPTO של פטנטים לאנושות בקטגוריית טכנולוגיית מידע עבור Infer.NET והעבודה שלה בטכניקות למידת מכונה מתקדמות.
Infer.NET משמש באופן פנימי ב-Microsoft כמנוע למידת מכונה בחלק מהמוצרים שלהם כגון Office, Azure ו־Xbox.
קוד המקור מורשה תחת רישיון MIT וזמין ב-GitHub.
הוא זמין גם כחבילת NuGet.
אינדיקטור אוף קומפרומייז הוא מונח בתחום אבטחת המידע וזיהוי פלילי במחשבים, המתייחס לזיהוי ומציאת ראיות דיגיטליות לאחר ביצוע פעולות סייבר התקפיות.
ניתן להזין את מזהי התקיפה במערכת לניהול אירועים (SIEM), חומת אש (Firewall), ומערכת זיהוי ותגובה (EDR) על מנת לנטר ולחסום פעילות חשודה או זדונית.
+סוג מזהההסברכתובת IPכתובת שממנה התבצעה תקיפה מלאה או חלקית.שמות מתחם / URLכתובת של אתר אינטרנט ששימש לתקיפה מלאה או חלקית.כתובות דואר אלקטרוניכתובת של שולח זדוני המפיץ נוזקות, דיוג וספאם.מחרוזות טקסט (Strings)טקסט המעיד על פעילות חשודה של התוכנית.Hashפונקציה חד-חד-ערכית המשמשת לזיהוי קבצים.
"Inferno" (בעברית: "גֵיהִנוֹם") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הפיליפינית-אמריקאית בלה פורץ' ביחד עם הפזמונאי והמפיק המוזיקלי האמריקאי סאב ארבן.
השיר יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל שני מתוך המיני-אלבום Dolls.
השיר הופץ לאחר סינגל הבכורה של פורץ', "Build a Bitch".
השיר נכתב על ידי בלה פורץ', דניאל מייסונוב, אלי ריזק, ג'פרי הפורד, בנדיק מולר וסאלם אילס והופק על ידי סאב ארבן וסטפן מקס.
בתחילת אוגוסט 2021, פורץ' הודיעה שהיא תוציא לאור סינגל חדש ב-13 באוגוסט.
ההכרזה לוותה בטיזר באורך 30 שניות הכולל הופעות קמע של המפיק סאב ארבן.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 באוגוסט 2021, ביום יציאתו של "Inferno" כסינגל.
הוא הופץ בשידור חי ביוטיוב.
בהצהרה, פורץ' כללה אזהרת טריגר לקליפ.
היא כתבה, "בתור קורבן של תקיפה מינית, השיר והקליפ הזה חשובים לי מאוד.
זה משהו שעדיין לא הייתי מוכנה לחלוק איתכם.
קשה לי מאוד לדבר עליו.
מקוםתאריםמכירות ברזיל (Pro-Música Brasil) זהב 20,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 באוגוסט 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהאחים וורנר
"Independent Women Part I" (בעברית: "נשים עצמאיות חלק אחד") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד.
את השיר הוציאה לאור ב-29 באוגוסט 2000 חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והוא נכלל כסינגל הראשון מתוך פסקול הסרט "המלאכיות של צ'רלי".
בנוסף, נכלל מאוחר יותר גם באלבומה השלישי של הלהקה, Survivor.
הוא נכתב והופק על ידי ביונסה נואלס, סמואל ברנס, קורי רוני וג'ין-קלאוד אוליבר.
"Independent Women Part I" הוא שירה הראשון של הקבוצה בו מישל ויליאמס ופרה פרנקלין, שהודיעה לפני הוצאתו על פרישתה, השתתפו.
"Independent Women Part I" צעד בראש מצעד הבילבורד הוט 100 במשך אחד-עשר שבועות רצופים מנובמבר 2000 עד פברואר 2001. בנוסף, מגזין הבילבורד דירג את השיר במקום ה-77 ברשימת "100 שירי להקות הבנות הגדולים של כל הזמנים".
"Independent Women Part I" שימש כסינגל מוביל הן לפסקול של "המלאכיות של צ'רלי" והן באלבומה השלישי של הלהקה, Survivor.
נחשף שאביה של נואלס, מתיו, הגיש את הרצועה למפיקי הסרט ללא ידיעתה של הדסטיניז צ'יילד.
בטקס פרסי גראמי לשנת 2001 קיבל "Independent Women Part I" מועמדות בקטגוריית "השיר הטוב ביותר שנכתב עבור סרט קולנועי, טלוויזיוני או מדיות חזותיות אחרות".
הוא גם דורג במקום ה-85 ברשימת "100 השירים האהובים ב", שפורסמה במאי 2002. הוא נבחר לשיר ה-18 המצליח ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21 במצעד שירי העשור של הבילבורד.
"Independent Women Part I" זכה להצלחה בארצות הברית, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בשבוע הבא נשאר במקום הראשון, עקב ההכנסות הגבוהות של ה"מלאכיות של צ'רלי".
בעקבות ההשמעות הרבות שצבר בתחנות הרדיו השונות בארצות הברית שהה במשך תשעה שבועות בראש מצעד שירי הרדיו.
הוא המשיך להופיע במקום הראשון בילבורד הוט 100 במשך אחד-עשר שבועות רצופים מנובמבר 2000 עד פברואר 2001. במהלך השבוע העשירי צפו מבקרי המוזיקה כי יכשל להישאר במיקומו שבוע נוסף.
לכן הוציאה הלהקה תקליטור מקסי שהצמיח את מכירותיו.
במהדורת 2000–2001 של ספר השיאים של גינס הופיע בתור השיר של להקת בנות שנשאר במקום הראשון הכי הרבה זמן.
"Independent Women Part I" גם עמד בראש מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ במשך שלושה שבועות.
בממלכה המאוחדת, "Independent Women Part I" הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע של 2 בדצמבר 2000.[13][14] איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) העניק לו מעמד פלטינה על נתוני מכירות של למעלה מ-600,000 עותקים.
הוא היה הסינגל ה-25 הנמכר ביותר של שנת 2000 במדינה.
השיר גם הגיע למקום הראשון בניו זילנד.
Index Translationum הוא מאגר תרגומי הספרים של אונסק"ו.
במשך אלפי שנים תורגמו ספרים ללא תיעוד מרכזי של התרגומים.
חבר הלאומים הקים מאגר מידע לתרגום בשנת 1932. בשנת 1946 החליף האו"ם את חבר הלאומים ואונסק"ו לקחה על עצמה את הניהול והשלמת מסד הנתונים.
בשנת 1979 רשומות המאגר נעשו ממוחשבות.
במסד הנתונים מופיעים התרגומים לפי ספר ומסד מחבר בין סופרים בעלי שם דומה, לכן הנתונים המספריים זקוקים לפרשנות.
למרות שהתנ"ך הוא הספר המתורגם ביותר, במדרג של המסד אגאתה כריסטי מובילה את עשרת הראשונים.
ברשימת המדינות בהן בוצעו הכי הרבה תרגומים מובילות גרמניה, ספרד וצרפת ובהתאמה, השפות אליהן בוצעו הכי הרבה תרגומים הן גרמנית, צרפתית וספרדית.
שפות המקור מהן תורגמו הכי הרבה ספרים הן א5נגלית, צרפתית וספרדית.
המשחק משתרע על פני אזורים רבים בעולם האמיתי כמו רומא, תאילנד, מצרים והרי ההימלאיה.
"Bethesda" ו-"MachineGames" הכריזו במשותף על פיתוח המשחק בינואר 2021, ומסרו כי פיתוח המשחק יבוצע בשיתוף פעולה עם "Lucasfilm Games".
את המשחק ביים ג'רק גוסטפסון, את עלילתה הגה המפיק בפועל טוד הווארד ועל הלחנת הפסקול הופקד המלחין גורדי האב, שהלחין עבור המשחק נעימות מקוריות לצד אינטרפרטציות מחודשות לנעימות שהלחין ג'ון ויליאמס עבור סדרת הסרטים.
המשחק הוא משחק פעולה-הרפתקאות בגוף ראשון המורכב גם מסגנונות משחק וז'אנרים שונים אחרים.
השחקן יוכל לשלוט בדמותו של אינדיאנה ג'ונס בזמן שהוא מנווט באזורים ליניאריים-נרטיביים ואזורים ייעודיים אותם יהיה ניתן לחקור.
כארכאולוג, השחקן יוכל לבחור האם להשתמש במכניקת ההתגנבות או לעסוק בלחימה ישירה מול אויביו.
המשחק כולל גם פאזלים וחידות שונים ומגוונים, שרבים מהם יהיו אופציונליים.
במהלך המשחק, יוכל השחקן להשתמש בשוט של ג'ונס עבור מערכת הלחימה ולצורך חציית אזורים ומכשולים מסוימים, כמו כן כאמצעי לפתירת חידות שונות במטרה לחשוף נתיבים חלופיים ולאסוף פריטי אספנות.
על אף שהמשחק משוחק מגוף ראשון, במהלך סצנות המעבר וקטעי משחק מסוימים, תצוגת הגוף הראשון תוחלף בתצוגת גוף שלישי.
עלילת המשחק מציגה נרטיב מקורי השואב השראה מסדרת הסרטים, ומתרחשת בשנת 1937, בין אירועי הסרט הראשון, "שודדי התיבה האבודה" (שמתרחש בשנת 1936), לבין הסרט השלישי, "מסע הצלב האחרון" (המתרחש בשנת 1938).
בדומה לשני הסרטים, עלילת המשחק מתרחשת לפני אירועי מלחמת העולם השנייה, ובמהלכה ישמשו כל ארבע מדינות הציר (גרמניה הנאצית, משטר וישי, איטליה הפשיסטית והאימפריה היפנית) כאנטגוניסטיות, כשאת התפקיד האנטגוניסטי המרכזי ביותר ימלאו הנאצים.
עלילת המשחק מתרחשת לאחר שג'ונס עזב את ארוסתו, מריון רייבנווד.
בעקבות גניבת חפץ ממכללת מרשל, ג'ונס פונה לוותיקן במטרה לחקור את הגניבה, הקשורה לאתרים בעלי משמעות רוחנית שנבנו לאורך ההיסטוריה, מתוך הבנה שהמיקומים שלהם יוצרים מעגל מיושר בצורה מושלמת מסביב לכדור הארץ.
מלבד רומא, מקומות אחרים כוללים את מקדש סוחותאי שבתאילנד, הפירמידות המצריות והרי ההימלאיה המושלגים.
במהלך מסעו, חובר ג'ונס לג'ינה לומברדי, כתבת-חוקרת שלה עניין משלה בחקירה, והשניים יוצאים נגד אמריך ווס, נאצי בכיר שמשתמש במניפולציות פסיכולוגיות נגד אויביו.
ב-12 בינואר 2021, הכריזו "Lucasfilm Games" ו-"Bethesda Softworks" על תוכניותיהם להוציא משחק וידאו המבוסס על דמותו של אינדיאנה ג'ונס, אשר יפותח על ידי "MachineGames", ועל הפקתו בפועל יופקד טוד הווארד מטעם "Bethesda"; שתי חברות הנמצאות בבעלות "ZeniMax Media".
הווארד ראה ב-"MachineGames" חברה אידיאלית לפיתוח הפרויקט בשל עבודתה על סדרת "Wolfenstein", אשר עלילתה כוללת קרבות נגד הנאצים, בדומה לעלילת סרטי "אינדיאנה ג'ונס".
הווארד הגה את תוואי עלילת המשחק, וכמפיק בפועל, בדק מדי פעם את התקדמות פיתוח המשחק במקום למלא תפקיד מעשי.
הווארד, מעריץ "אינדיאנה ג'ונס" מושבע, הציג בעבר את קונספט המשחק לג'ורג' לוקאס בסביבות 2009, על אף שפיתוח הפרויקט לא התקדם באותה תקופה, בין היתר בגלל של-"Bethesda" לא היו המשאבים לפתח אותו.
בנוסף, "לוקאס פילם" הייתה מעוניינת להיות אחראית על הפצת המשחק, תפקיד ש-"Bethesda" ביקשה לשמור לעצמה, ושתי החברות לא הצליחו להגיע להסכמה.
הכרזת פיתוחו של המשחק בשנת 2021 לוותה בטיזר קדימון שכלל ביצי פסחא שונות ורמזים לגבי אופייו של המשחק.
נכון לאמצע 2021, המשחק היה בשלבי פיתוח ראשוניים.
המשחק פותח באמצעות מנוע המשחק "id Tech", ועל בימויו הופקד ירק גוסטבסון.
בשלהי 2022, נמסר על הצטרפותו של ינס אנדרסן לפרויקט כמעצב ראשי, לאחר שבעבר התקבל לעבודה באותו תפקיד על פיתוח המשחק שתוכנן כבר בשנת 2009. אנדרסון שימש גם כמעצב ראשי במשחקים "רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי" (2004) ו-"The Darkness" (2007).
צוות הפיתוח של המשחק כלל יותר מ-20 מפתחים שעבדו על "The Darkness".
שם המשחק, פרטי העלילה וקטעי משחקיות ראשונים נחשפו ב-18 בינואר 2024, במהלך מצגת הווידאו של "Xbox Developer_Direct" של מיקרוסופט.
כמו כן הוכרז כי המשחק ישוחק מנקודת מבט של גוף ראשון, החלטה שקיבלה תגובה מעורבות מצד גיימרים ומעריצי הזיכיון.
עבור "MachineGames", המשחק ממשיך במסורת של פיתוח משחקים בגוף ראשון, ובמקביל מבדיל אותו ממשחקי גוף שלישי בזיכיונות המקבילים "טומב ריידר" ו-"Uncharted".
ההחלטה לפתח את המשחק כמשחק בגוף ראשון התקבלה גם מתוך הרצון להכניס את השחקן במלואו לדמותו של אינדיאנה ג'ונס.
שחקנים אחרים שלוהקו למשחק כוללים את אלסנדרה מסטרונרדי בדמותה של ג'ינה לומברדי, מריו גבריליס בדמותו של אמריך וס וטוני טוד בדמותו של לוקוס.
את הפסקול הלחין המלחין גורדי האב, על בסיס עבודתו של ג'ון ויליאמס, מלחין הסרט המקורי.
האב עבד בעבר על הפסקול של משחק הווידאו משנת 2009, "Indiana Jones and the Staff of Kings".
פעולות מסוימות נוצרו עבור המשחק על ידי פעלולנים שהופיעו בחליפות לכידת תנועה.
המשחק יצא לשוק עבור Microsoft Windows ו-Xbox Series X/S ב-9 בדצמבר 2024, והיה זמין כבר ביום ההשקה שלו ב-Xbox Game Pass.
החוזה הראשוני בין "Bethesda" לחברת האם של "לוקאס פילם", "חברת וולט דיסני", קבע כי המשחק יושק במספר קונסולות, כולל פלייסטיישן 5, אך תנאים אלו השתנו כאשר מיקרוסופט רכשה את "ZeniMax Media" במרץ 2021, ובכך קיבלה בעלות על "Bethesda Softworks" ו-"MachineGames".
דיסני הצדיקה את בלעדיותו של המשחק ל-Xbox ולמחשב האישי בנימוק ששתי קונסלות אלו מהוות שוק גדול מספיק דיו.
Infinite Icon הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והידוענית האמריקאית פריס הילטון.
האלבום יצא לאור ב-6 בספטמבר 2024, על ידי חברת התקליטים .
סיה היא המפיקה בפועל של האלבום.
הילטון סיפרה שהאלבום עצמו נוצר "עבור ההומואים".
היא עבדה עם המפיק בני בלנקו ושקלה שירים שחלקו איתה מיילי סיירוס ומייגן טריינור.
הילטון הכריזה על צאת האלבום ב-"The Tonight Show" בכיכובו של ג'ימי פאלון באוקטובר 2023. היא מתכוונת לצאת לסיבוב הופעות כדי לתמוך באלבום.
ב-13 ביוני 2024, הילטון הכריזה על צאת הסינגל המוביל "I'm Free" בהשתתפות הזמרת רינה סאוואיאמה, והציגה שיחה בינה לבין סאוואיאמה.
הילטון צפוויה להציג את השיר בשידור חי במסיבת גאווה בהנחיית חברת הבגדים Alice + Olivia.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Infinite Iconאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם6 בספטמבר 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
Infrared Data Association (בקיצור: IrDA) הוא מפרט לתקשורת נתונים בתת־אדום.
המפרט מגדיר התקנים לתקשורת אלחוטית בעלת טווח של עד שלושה מטרים וקצב נתונים של עד 4Mbps.
משמש בעיקר לסנכרון מידע בין מחשב אישי לבין מחשב כף יד או טלפון סלולרי.
Innuendo (בעברית: רמיזה) הוא אלבום האולפן ה-14 של להקת הרוק הבריטית קווין.
האלבום יצא לאור ב-5 בפברואר 1991 והיה לאלבום האחרון של הלהקה בהרכב המקורי והאחרון שיצא כאשר סולן הלהקה פרדי מרקיורי היה בחיים.
האלבום נמכר ב-11 מיליון עותקים ונבחר לאלבום ה-94 הטוב ביותר בכל הזמנים.
האלבום זכה לשבחים בידי המבקרים והמעריצים כאחד מהאלבומים המשובחים בקריירה המאוחרת של הלהקה.
הוא הגיע לראש המצעדים הבריטים תוך שבועיים מיציאתו.
גם בהולנד (ארבעה שבועות), גרמניה (שישה שבועות), שווייץ (שמונה שבועות) ואיטליה (שלושה שבועות).
האלבום היה הראשון שזכה למעמד של אלבום זהב מיד לאחר יציאתו, מאז אלבומם העשירי, The Works משנת 1984. הוא הגיע למקום השלושים במצעדים האמריקאיים.
האלבום הוקלט בין מרץ 1989 לנובמבר 1990 - כשמרקיורי היה בשלבים קריטיים במלחמה במחלת האיידס, (ולכן בקליפים של השירים הוא מונפש או מופיע תחת איפור כבד) עובדה ששמר בסוד מכלל מעריציו והציבור הרחב- עד ליום אחד לפני מותו (הידיעה נחשפה ב-23 בנובמבר 1991, פרדי מת ב-24 בנובמבר).
האלבום מאופיין בסגנון מוזיקלי שנע בין שירי הארד רוק עוצמתיים כ-"Innuendo" ו-"Headlong", שירים מלנכוליים כ-"Don't Try So Hard" ו-"Bijou" ושירים בעלי גוון פסיכדלי כ-"I'm Going Slightly Mad".
מרקיורי נפטר תשעה חודשים לאחר השקת האלבום.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי הלהקה וריצ'רד גריי, בהשראת הציור "להטוטן העולמות" של האמן בן המאה ה-19, ז'אן גרנדוויל.
עטיפות הסינגלים עוצבו גם הן בהשראת עבודותיו.
השיר התחיל כניסיון ונוגן בהתחלה בשווייץ על ידי בריאן מיי, ג'ון דיקון ורוג'ר טיילור, מרקיורי היה למעלה ושמע אותם מנגנים את הקצב.
לאחר מכן החליט מרקיורי להפוך את הניסיון לשיר, הלהקה התחילה לעבוד וטיילור היה אחראי על המילים (שהיו כמחווה לשיר "Kashmir" של לד זפלין).
מרקיורי כתב עוד שורה שנכללה מאוחר יותר.
ואז הלהקה החליטה לשים תזמורת של סינתסייזרים על ידי דייוויד ריצ'רדס.
הקטע של הפלמנקו (מוזיקה ספרדית) בוצע על ידי גיטריסט "יס" סטיב האו.
קליפ השיר כולו מונפש ומשלב סוגים שונים של אנימציה: מסטופ מושן, לאנימציה מצוירת של חברי הלהקה (אשר מורכבת מרוטוסקופיה של תצלומי הופעות) בה כל חבר מוצג בסגנון אומנותי שונה.
Innuendo יצא כסינגל הראשון באלבום ודורג במקום הראשון במצעד הבריטי בשנת 1991. הפעם היחידה שהשיר בוצע בהופעה חיה הייתה במופע המחווה למרקיורי משנת 1992 בביצועו של רוברט פלאנט, סולן לד זפלין (אשר הכניס בשיר קטע קצר מהשיר "Kashmir").
הביצוע לא נכלל בגרסת ה-DVD שיצא ב-2002, לבקשתו של פלאנט.
השיר החל בביתו של מרקיורי בלונדון, לאחר שקיבל רעיון לכתוב שיר על טירוף.
חלק מהמילים (כמו "עץ בננה" ו"מחט אחת"), באו ממרקיורי ומחברו פיטר סטראקר שנשאר עם מרקיורי במטבח עד הערב.
השיר עצמו כולל אפקטים פסיכדליים, מקהלה ועוד.
הקליפ של השיר בשחור-לבן הראה את חברי הלהקה לבושים כמטורפים: מרקיורי היה עם שיער פרוע, נעלי ג'וקר, כפפות לבנות וחליפה, טיילור לבש קומקום על ראשו, מיי לבש מסכה בצורת מקור של פינגווין (כשמאחוריו הולך פינגווין אמיתי) ודיקון היה לבוש בתור ליצן חצר.
תחפושות חברי הלהקה הופיעו גם בקליפ של השיר "Innuendo" בו מתוארים חברי הלהקה בציורים סוריאליסטיים.
השיר הוא הסינגל השני באלבום.
השיר נכתב על ידי בריאן מיי, שרצה לכלול אותו באלבומו Back To The Light אך לאחר ששמע את מרקורי שר את השיר, הסכים בסוף לכלול אותו באלבום הלהקה.
השיר היה הסינגל השלישי באלבום, זכה להצלחה רבה ונוסף לאלבומי הלהיטים של הלהקה כגון: Classic Queen ו-Queen Rocks.
עטיפת הסינגל נראית כחלק מקליפ השיר המראה את חברי הלהקה יושבים (מיי מרים ידיים) אולם בארצות הברית בעטיפת הסינגל מופיע הליצן מעטיפת האלבום Innuendo שאויר על ידי ז'אן גרנדוויל.
קליפ השיר מציג את חברי הלהקה באולפן ההקלטות.
השיר נכתב על ידי מרקיורי.
סגנון השיר די מלנכולי, ומרקיורי שר את השיר בפלסטו אבל שר עד התו D5 בקול מלא.
השיר נכתב על ידי טיילור והוקלט כדמו בשירתו המובילה של טיילור, ולאחר מכן יחד עם שירתו של מרקיורי.
כמו שיריו האחרים של טיילור, השיר מאופיין בסגנון רוק כבד ובקצב מהיר שמובילים התופים.
במקור השיר היה אמור להשתייך לאלבום הסולו של מרקורי - Barcelona - תחת הכותרת Africa By Night.
השיר נכתב על ידי מרקיורי ומייק מורן (שגם ניגן על הקלידים בשיר).
מרקיורי ביקש ממיי לנגן על הגיטרה, ולאחר מכן כל הלהקה ניגנה והקליטה את השיר.
השיר, אשר נכתב על ידי רוג'ר טיילור, הוא שיר געגועים לילדות.
השיר מדבר על העובדה שלא ניתן לחזור אחורה אל הזמנים הללו.
השיר מתחיל ומסתיים בתיפופי תופי קונגה על ידי טיילור, מוביל לקלידים על ידי בריאן מיי עד שמתחילה שירתו של פרדי.
הווידאו של השיר מצולם בשחור לבן (בדומה לווידאו של "I'm Going Slightly Mad"), והוא הקליפ האחרון שצולם לפני מותו של מרקורי.
במופע המחווה למרקיורי בשנת 1992 השיר בוצע על ידי ג'ורג' מייקל וליסה סטנספילד.
שיר זה נכתב על ידי מרקיורי לחתולתו האהובה דלילה.
מרקיורי השקיע שעות בציור החתולה, ואחת מפעולותיו האחרונות לפני מותו הייתה ליטוף פרוותה.
שיר זה נכתב על ידי מרקיורי, ומלווה בקטעים חוזרים של גיטרה חשמלית בסגנון הבי מטאל.
גרסת הדמו בוצעה על ידי מיי.
השיר היה רעיון של מרקיורי ומיי.
הרעיון היה להפוך את השיר ל"בפנים והחוצה" (כך שהגיטרה עושה את הקטע שלה בזמן שיש הפסקה בשירה).
מרקיורי כתב את האקורדים ואת שם השיר ושניהם עבדו על השיר.
מרקיורי שר את השורה הראשונה ואז עבר למלודיה של הגיטרה החשמלית של מיי.
השיר הוקלט ללא עזרה של ג'ון דיקון או רוג'ר טיילור.
הרעיון לא היה חדש, והגיע בהשראת להקת יס בשירם Soon.
לאחר מכן כתב מיי לג'ף בק את השיר "Where Are You", בהשראת השיר.
השיר בוצע בהופעה של קווין (ללא דיקון שעזב ומרקיורי שנפטר) יחד עם פול רוג'רס בהופעה, מיי ניגן על הגיטרה והשירה הייתה של מרקיורי מההקלטה המקורית (בזמן נגינת השיר היה מסך גדול שהראה את הלהקה בהופעה המפורסמת באצטדיון ומבלי.
בשיר לאחר השירה של מרקיורי מיי מנגן חלק משירו האינסטרומנטלי הנקרא "Last Horizon" ("האופק האחרון").
השיר האחרון באלבום שנכתב על ידי מיי, כפרידה ממרקיורי בשל מאבקו במחלת האיידס.
השיר מתחיל עם סינתסייזר (מסוג Korg M1) בשילוב תופים.
לאחר מכן מתחילה השירה שמובילה לסולואים בסגנון רוק כבד.
הווידאו לשיר מורכב מלקט קליפים של הלהקה משנים קודמות, בתקופה בה מרקיורי היה בריא.
אלטון ג'ון ביצע 2 גרסאות כיסוי יחד עם מיי, דיקון וטיילור.
הפעם הראשונה הייתה בשנת 1992 במופע המחווה למרקיורי ביחד עם הגיטריסט טוני איומי מלהקת בלאק סבאת', ובפעם השנייה בשנת 1997 עם להקת הבלט השווייצרית Béjart Ballet בפריז.
הביצוע של אלטון ג'ון מ-1997 מופיע גם באלבום האוסף של קווין Greatest Hits III.
לאחר הקלטת השיר וסיום האלבום, מרקיורי נפטר.
פרדי מרקיורי: שירה, קולות וקלידים
בריאן מיי: גיטרות, קלידים, הרמוניות קוליות
רוג'ר טיילור: תופים, כלי הקשה, הרמוניות קוליות
ג'ון דיקון: בס, קלידים וקולות בשירים Headlong ו-The Show Must Go On
מייק מורן: קלידים בשיר All God's People
סטיב האו: גיטרה ספרדית בשיר Innuendo
Infinity Land הוא אלבומה השלישי של להקת רוק אלטרנטיבי הסקוטית, ביפי קליירו שיצא ב-4 באוקטובר 2004.
3:14 – " Diary of Always- אקוסטי" (הגרסה המקורית הופיעה באלבום ("The Vertigo Of Bliss"
Inner Secrets הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת סנטנה.
באלבום זה החלה הלהקה לנגן בסגנון רוק, בניגוד לסגנון המקורי של הלהקה שהורכב מרוק, בלוז, ג'אז וסלסה וכונה רוק לטיני.
באלבום זה בלטו הלהיטים "Stormy" שהגיע למקום ה-32, ו-"One Chain" שהגיע למקום ה-59 במצעד הבילבורד 100. האלבום עצמו הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד 200 של שנת 1978.
קרלוס סנטנה - גיטרה וקולות רקע
כריס סולברג - גיטרה וקולות
דייוויד מרגן - גיטרה בס
ארמנדו פראזה - כלי הקשה
ראול ראקוו - כלי הקשה
פיט אסקוודו - כלי הקשה
Infinity Ward היא חברה אמריקאית לפיתוח משחקי וידאו.
היא מפתחת המשחק Call of Duty, חמישה משחקים נוספים בסדרה.
וינס זמפלה וגראנט קולייר הקימו את Infinity Ward יחד עם ג'ייסון ווסט ב-2002 לאחר שעבדו יחדיו ב-"חברת 2015".
כל 22 חברי הצוות המקורי של Infinity Ward הגיעו מצוות שעבד על המשחק Medal of Honor: Allied Assault בחברה זו.
חברת Activision עזרה לממן את Infinity Ward בימיה הראשונים, וקנתה כ-30 אחוזים מהחברה.
המשחק הראשון של האולפן, Call of Duty, משחק יריות המתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה, ראה אור בשנת 2003. יממה לאחר שחרור המשחק, החתימה Activison את העובדים לחוזים ארוכי-טווח.
המשחק הראשון של Infinity Ward, Call of Duty זכה לשבחים רבים, ביניהם עשרות רבות של זכויות בתואר משחק השנה, והמלצת העורכים.
Call of Duty 4: Modern Warfare זכה גם הוא לפרסום נרחב והצלחה רבה, ומכר מעל 10 מיליון עותקים מאז יציאתו בנובמבר 2007. החברה דורגה כאחת מחברות המשחקים המצליחות ביותר, בהתבסס על מכירות.
משחק ההמשך, Call of Duty: Modern Warfare 2 זכה גם הוא להצלחה רבה במכירות וגרף רווח של 550 מיליון דולר במכירות בחמשת הימים הראשונים ליציאתו, שמתוכם כ-310 מיליון דולר ב-24 השעות הראשונות.
המשחק השלישי בסדרה המודרנית, Call of Duty: Modern Warfare 3 מכר כ-6.5 מיליון עותקים בארצות הברית ובבריטניה בלבד וגרף רווח של כ-400 מיליון דולר ב-24 השעות הראשונות ליציאתו לחנויות, מה שהפך את השקתו להשקה הגדולה ביותר בהיסטוריה של עולם הבידור.
כל משחקי Call of Duty של החברה מתבססים על מנוע id Tech 3, שהוצג לראשונה במשחק Quake 3: Arena.
שני המשחקים הראשונים השתמשו במנוע בעוד משחקי ההמשך הציגו יכולות חזותיות גבוהות יותר, ותמיכה ב-DirectX 9. נוספה תמיכה בתאורה דינאמית, HDR, צללים דינאמים ועומק שדה.
המנוע המשופר שהציגה חברת Infinity Ward כונה בשם IW, וגרסאות שונות שלו הופיעו במשחקי החברה.
ב-1 במרץ 2010, Activision ביצעה תיקון בדו"ח הוועדה לניירות ערך ולבורסות והוסיפה הודעה כי שני עובדים בכירים בחברה פוטרו בשל "הפרת חוזה וחוסר משמעת".
הודעה זו הגיעה יחד עם שינוי הפרופיל של ג'ייסון ווסט (נשיא החברה, ראש החטיבה הטכנולוגית) ווינס זמפלה (מנכ"ל החברה ואחד ממיסדיה) באתר LinkedIn כעובדים לשעבר ב-Infinity Ward.
דווחה גם על פגישה, ומאוחר יותר אושרו הדברים והם הוחלפו על ידי סטיב פירס וסטיב אקריץ', בכירים ב-Activision.
לאחר הפיטורים של ווסט וזמפלה, קרוב למחצית מעובדי החברה התפטרו.
לאחר הידיעה הראשונית על עזיבת זמפלה ווסט את החברה נמסרה ידיעה כי Infinity Ward לא קיבלו תמלוגים ממכירות Call of Duty: Modern Warfare 2, וכי ייתכן שהשניים הפרו את החוזה עם Activision בכך שקיימו מפגש עם חברות משחקים נוספות, כולל Electronic Arts.
ב-4 במרץ 2010 הגישו השניים תביעה נגד Activion בנושא זה בסך 36 מיליון דולר.
ב-9 באפריל 2010, הוגשה תביעה נגדית מצד Activision המצדיקה את פיטוריהם של זמפלה ווסט.
במאי, 2012 נודע כי Activion החליטה לשלם את הבונוסים שעוכבו לעובדים (מלבד ווסט וזמפלה), בסך 42 מיליון דולר.
ביוני, 2012 נודע על סיום המשפט ועל הסדר, שפרטיו נשארו חסויים.
ב-12 באפריל 2010 דווח כי וסט וזמפלה הקימו אולפן עצמי חדש לפיתוח משחקי מחשב, בשם "Respawn Entertainment".
השניים קיבלו מימון מחברת Electronic Arts.
כמו כן, רובם המוחלט של עובדי החברה שהתפטרו בעקבות הפרשה חתמו בחברה החדשה.
החברה החלה את עבודתה על פרויקט ראשון, שעתיד לצאת במהלך 2013.
init (קיצור של initialization) במערכות הפעלה למחשבים מבוססות יוניקס, הוא התהליך הראשון המתחיל במהלך עליית מערכת ההפעלה.
init הוא תהליך מסוג דימון הממשיך לרוץ עד כיבוי המערכת.
הוא ה הישיר או הלא ישיר של תהליכים אחרים, ומאמץ באופן אוטומטי את כל ה.
init מתחיל על ידי הליבה על ידי שימוש בשם קובץ בעל שם נוקשה, ואם הליבה אינה מצליחה להתחיל את התהליך התוצאה תהיה "Kernel panic" (כלומר פאניקת ליבה).
בדרך כלל מקבל init את מזהה התהליך "1".
הצורה של init שונה במערכות כמו System III ו-system V, מהפונקציונליות המסופקת על ידי init ביוניקס המחקרית ובנגזרותיה מסוג BSD.
השימוש ב-init ברוב הפצות הלינוקס דומה ליישום התהליך במערכת system V, אך יש הפצות מסוימות כמו סלאקוור המשתמשות בו כמו ב-BSD, ואחרות כמו ג'נטו שיש להם את הגרסה המיוחדת שלהם.
מספר שינויים ביישומי init נכתבו מתוך ניסיון להתגבר על מגבלות של הגרסה הסטנדרטית, ולענות על דרישות שלא נחזו בעבר.
אלו כוללים את systemd ו-Upstart, האחרונה הייתה בשימוש אובונטו ומספר הפצות לינוקס אחרות באמצע העשור הראשון של המאה ה-21, אך החל מאמצע העשור השני יש מגמה של התכנסות ל־systemd.
Inno Setup היא תוכנה לתכנון וייצור קובץ התקנה (Installer/Setup) עבור תוכנה אחרת (או אוסף קבצים כלשהו).
Inno Setup היא תוכנה מסובבת סקריפטים שנכתבה ב "Embarcadero Delphi" על ידי ג'ורדן ראסל.
הגרסה הראשונה יצאה בשנת 1997.
ראסל אשר היה בעל השגות על תוכנת ההתקנה InstallShield Express שהגיעה עם Borland Delphi, החליט ליצור תוכנת התקנה משל עצמו.
בתחילה, Inno Setup לא הייתה מוכרת והגרסה הרשמית הראשונה הייתה v1.09.
בתחילה היה צריך ליצור קובץ ISS.TXT בספריית ההתקנה.
בקובץ סיפק המשתמש משתנים וערכים אשר עדיין בשימוש היום.