tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היעדר זיון לגזירה: ארגזי הפח אינם עומדים במאמצי הגזירה כפי שחישוקי פלדה מתוכננים לשאת.
נעיצת הפח בבטון הדק הראשוני היא נעיצה רופפת ולא מדויקת.
בגרסה מאוחרת יותר של הפל קל הוסיפו זיון נגד גזירה בצורת סולם אלא שזיון זה לא היה מעוגן לזיון התחתון ולכן לא יכל למלא תפקיד קונסטרוקטיבי זה.
יכולת נשיאת המאמצים של קרום הבטון התחתון, שעוביו הוא כ-5–6 ס"מ בסך הכל, נפגעת ברגע שמוחדרים אליו ארגזי הפח.
איכות הפח הגלי הייתה ירודה מאוד יחסית לפלדה תקנית שבה משתמשים לזיון בבטון.
בעיית קורוזיה: בחללי האוויר שנוצרו בתוך התקרה יכולים להיקוות מים שיגרמו לקורוזיה מבלי שניתן יהיה להבחין בהם.
יציקת הבטון בתקרת הפל קל מתבצעת בשלבים עם מרווח זמן נוקשה ביניהם.
אם היציקה השנייה מתעכבת אפילו בכמה שעות מספיק הבטון שנוצק ראשון להתקשות מעט ונוצר קו הפרדה בין שתי היציקות המהווה נקודה חלשה בבטון (שמידת החוזק שלה לא ניתנת למדידה).
תקרות הפל קל אינן מאפשרות גילוי מוקדם של בעיות כגון סדקים וקורוזיה.
ב-2001 קרסה רצפה מסוג פל קל בעת שרקדו מעליה אורחי חתונה באולם חתונות "ורסאי" בירושלים וגרמה למוות של 23 אורחים.
המשטח שקרס היה רצפת הקומה השלישית בבניין ששימש לשני אולמות אירועים.
מממצאי חקירת האירוע עלו כמה סיבות שגרמו בסופו של דבר לאסון הקטלני.
מלבד בנייה לא תקנית של התקרה, תקופה קצרה לפני האירוע, הוסר קיר שנמצא מתחת לתקרה, באולם בקומה השנייה.
הקיר אמנם לא היה חלק מהקונסטרוקציה אך הוא מנע את שקיעת התקרה עד אותו שלב ולאחר הסרתו החלה התקרה לשקוע.
השקיעה החלה לבלוט לעין כמה שבועות לפני האסון עצמו אך הבעיה לא טופלה אלא הוחמרה על ידי יישורה בחול וריצוף נוסף.
בערב החתונה, כאשר הרצפה הייתה קרובה לקצה גבול היכולת שלה, נוסף עליה משקלם של עשרות אנשים שרקדו עליה.
הקריסה הייתה פתאומית כאשר משטח הרצפה המלבני שבין העמודים נגזר מדפנותיו וקרס.
בעקבות האירוע הוגשו כתבי אישום נגד האנשים האחראים למחדל.
בעלי האולם הורשעו בגרימת מוות ברשלנות ונדונו לשנתיים וחצי מאסר בפועל.
אלי רון, המהנדס ממציא שיטת הפל קל ושלושה מהנדסים נוספים, הורשעו גם כן בגרימת מוות ברשלנות.
על המהנדסים נגזרו 22 חודשי מאסר ועל רון ארבע שנות מאסר.
אישור בטיחות למבנה פל קל
מבני פל קל לא בטיחותיים נאסרים לשימוש ולרובם עושים "פינוי בינוי".
כדי להימנע מהריסה מיותרת ניתן לבצע בדיקת בטיחות למבנה.
מבנה פל קל שעבר בדיקה זאת הוא בטוח כמו מבנים שנבנו בשיטות בניה רגילות, כל עוד נעשית בו בקורת הנדסית תקופתית.
כיום רוב העיריות דורשות בדיקות בטיחות שנתיות כדי לזהות בעיות שעלולות להיווצר במבני פל קל.
ישנם מהנדסים שסבורים שבדיקה שנתית זאת מיותרת ומספיקה בדיקה חד פעמית.
בעקבות אסון ורסאי נבחנו מבנים אחרים שנבנו בשיטת הפל קל וחלקם נסגרו לשימוש עד להשלמת תיקונם שבמבנים מסוימים הגיע לעלות של מיליוני שקלים.
פל-בל היא חברה ישראלית לייצור פריטי מתכת שימושיים ואמנותיים שנוסדה על ידי מוריס אשקלון וגיסו, אברהם קום ב־1939. החברה יצרה מאות פריטים שונים מנחושת ומפליז - קו אחד של מוצרי נוי (אמנות עיצובית) והקו העיקרי של מוצרי יודאיקה, כאשר רוב המוצרים נועדו לייצוא ולמכירה לתיירים יהודיים בישראל.
עיצוב המוצרים הושפע מסגנונות שונים שרווחו באותה תקופה באירופה, ביניהם האר דקו ותעשיית הברונזה הווינאית ששגשגה באותה תקופה.
עיצוביו המוכרים של אשקלון, הציגו את השימוש הכימי המכוון בהשריה בפטינה לעבודות ישראליות בברזל.
במהלך מלחמת העצמאות ייצר אשקלון תחמושת עבור צה"ל, ולבקשת הממשלה הסבה פל-בל את מפעלה לייצור תחמושת במסגרת המאמץ המלחמתי.
כל המוצרים שיוצרו על ידי פל-בל נחשבים כישראליאנה ומבוקשים כפרטי אספנות.
פלאביה פנטה (באיטלקית: Flavia Pennetta; נולדה ב-25 בפברואר 1982) היא טניסאית עבר מאיטליה.
מדורגת במקום ה-7 בעולם ביחידות (1 בפברואר 2016), בעבר דורגה במקום שישי בעולם (28 בספטמבר 2015).
נוסף לכך, דורגה במקום הראשון בעולם בזוגות נשים (28 בפברואר 2011) בדירוג ה-WTA.
הישג השיא של פנטה, הוא זכייה באליפות ארצות הברית הפתוחה (גראנד סלאם) בשנת 2015, לאחר ניצחון במשחק הגמר על בת ארצה רוברטה וינצ'י (43 בעולם), 7–6(7–4), 6–2. בעקבות זכייה זו היא זינקה מהמקום ה-26 בעולם למקום שמיני בעולם, דירוג השיא שלה.
היא הודיעה שתפרוש בסיום העונה לאחר שקבעה את הישג השיא שלה.
פנטה שיחקה בנבחרת איטליה בין השנים 2003 ו-2011. מאזנה עומד על 21 ניצחונות (20 במשחקי יחידות ו-1 במשחקי זוגות) ו-4 הפסדים (כולם במשחקי יחידות).
פנטה הייתה שותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010. בשנת 2006 גברה הנבחרת האיטלקית על נבחרת בלגיה, ובשנים 2009 ו-2010 ניצחו האיטלקיות את נבחרת ארצות הברית.
פּכירינוזאורוס (שם מדעי: Pachyrhinosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון.
פירוש השם "לטאה בעלת אף עבה" ביוונית עתיקה.
פכירינוזאורוס היה דינוזאור הולך על ארבע.
הוא מפורסם בעיקר בזכות הגולגולת שלו, שלא הייתה מצוידת בקרניים חדות אלא בבליטות גרמיות קהות.
העטרה שלו, מעין "מניפה" גרמית, הייתה קצרה אך בעלת בליטות ושקעים ("חלונות" בעצמות העטרה), כללה זיזים חדים, ושימשה ככלי מרשים במפגני ראווה.
הפכירינוזאורוס היה שייך לתת-משפחת הצנטרוזאורים של הצרטופסיים ואופיין בעטרה קצרה ובבליטה גדולה מעל האף.
הוא היה מבין הגדולים שבתת-משפחה זו: אורכו היה כשמונה מטר, ומשקלו כארבעה טון.
הפכירינוזאורוס התגלה על ידי צ'ארלס מורטרם שטרנברג ב-1946 והוכרז כמין של דינוזאור ב-1950. מאובניו נתגלו באלברטה שבקנדה ובאלסקה שבארצות הברית.
הוא חי בקרטיקון העליון, מ-73 מיליון שנה לפני זמננו ועד ל-69 מיליון שנה לפי זמננו.
בסוף 2013 יצא הסרט ללכת בין דינוזאורים שגיבורו הוא פכירינוזאורוס צעיר.
הוא נראה גם בסרט נדידת הדינוזאורים שמתאר את אותם היצורים.
בעולם היורה: נפילת הממלכה נטען שייראה בסרט לראשונה פכירינוזאורוס, אך מאוחר יותר שינו את הדינוזאור לקרוב משפחתו - הסינוצרטופס.
למרות שלא נראה שמו מוזכר על לוח הדינוזאורים שנמכרים במכירה הפומבית.
הוא מופיע בסדרה עולם היורה: תאוריית הכאוס וגם במשחקי מחשב של הסדרה כמו עולם היורה: המשחק.
הוא מופיע גם בסדרות הדינוזאורים!, פלאווורלד ומועדון הקרב הג'ורסי.
בסדרה כוכב פרהיסטורי מופיעים פכירינוזאורוסים החיים בקטבים ונאלצים להישמר מנאנוקזאורוסים טורפים.
פלא הוא ספר לילדים ונוער, שנכתב על ידי ר"ג' פלאסיו (מאנגלית: שהם סמיט ואמנון כץ) המתאר שנה מחייו של ילד ששמו אוגוסט הסובל מתסמונת גנטית נדירה המופיעה כעיוות בפניו.
הספר יצא לאור ב-14 בפברואר 2012 והיה המוביל ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ב-12 בנובמבר 2017 יצא סרט קולנוע באותו השם, על בסיס הספר.
פלא נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך, תורגם ל-45 שפות והיה לרב-מכר בישראל ומחוצה לה.
פלאסיו החלה לכתוב את ספרה "פלא" לאחר שחוותה טלטלה בעודה ממתינה עם בנה בן השלוש בתור כדי לקנות גלידה.
בנה החל לבכות כאשר ראה כי לילדה הממתינה לידו בתור ישנם מומים מולדים על פניה.
פלאסיו ניסתה להרגיע בדיסקרטיות את בנה, אך המצב התעצם אף יותר כאשר הגלידה שהגיעה ליעדה נשפכה ונזלה.
פלאסיו שחזרה את האירוע בעיני רוחה כאשר האזינה יום אחד לשיר Wonder ("פלא") של נטלי מרצ'נט, והגיעה לתובנה כי חוותה עם בנה אירוע מכונן ובעל ערך.
וכך עוד באותו יום החלה בכתיבת הספר.
לפי התיאור הנתון בספר עיניו הן בערך שני ס"מ מהמקום בו הן אמורות להיות ונוטות בזווית חדה כלפי מטה כשהשמאלית נמוכה מהימנית, עפעפיו העליונים מכסים חצי מעיניו והתחתונים משתלשלים ללא שליטה בהם, לסתו התחתונה קטנה מידי בעוד שהעליונה גדולה מידי ואפו גדול מידי ובשרני.
אוגוסט מתאר את אוזניו כ"אגרופים זעירים מכווצים שדבוקים לי לפנים משני הצדדים." בהמשך הספר הוא נדרש להרכיב מכשירי שמיעה שמחוברים ברצועה מאחורי ראשו.
אוגוסט פולמן נולד עם עיוות חמור בפניו.
הוא לא למד בבית ספר או במסגרת חינוכית אחרת עד כיתה ה', בגלל כל הניתוחים שהיה צריך לעבור, ולמד בחינוך ביתי.
בגיל 10 החליטו הוריו שהגיע הזמן שילך לבית הספר.
הוא מתקבל לכיתה ה' בחטיבת-הביניים ביצ'ר.
בבית הספר היו ילדים שלא התייחסו אליו יפה, במיוחד ג'וליאן אולבנס, שנהג בבריונות.
מצד שני, היו לו חברים, כדוגמת ג'ק וויל וסאמר דוסון.
בהמשך הספר אוגוסט שומע את ג'ק מדבר עליו דברים רעים, ורב אתו.
לאחר זמן מה ג'ק מבין את הטעות שלו והם חוזרים להיות חברים טובים.
הספר מספר על ההסתגלות הקשה של אוגוסט בבית הספר.
לקראת סוף הספר, בטיול השנתי, ג'ק ואוגוסט נתקלים בילדים גדולים מהם מבית ספר אחר, שמתעמתים אתם בגלל מראהו של אוגוסט.
איימוס, מיילס והנרי, תלמידים שהיו חברים של ג'וליאן, והתנהגו אל אוגוסט בבריונות, מצילים אותם, ומאז הם חברים.
הילדים בבית ספר כבר לא מתנהגים בבריונות לאוגוסט, אלא מעריכים אותו, והוא הופך לחלק מהם.
בהמשך הספר יש פרקים נוספים, שאותם מספרים מנקודת מבטם של כמה דמויות: ג'ק, סאמר, ויה, ג'סטין ומירנדה.
בהמשך הספר הכלבה של אוגוסט נפטרה וחבר של אחותו ויה בא ומנחם ועוזר להם ברגע קשה.
שם ספרה של פלאסיו אומץ משמו של השיר Wonder של נטלי מרצ'נט ומילות השיר הודפסו כהקדמה לרומן.
בשנת 2015 יצא לאור הספר "אוגי ואני" .
הוא תורגם לעברית על ידי שהם סמיט ואמנון כץ ומוסיף מידע מנקודות מבט שונות על הסיפור, של ג'וליאן, שרלוט וכריסטופר.
בשנת 2014 יצא לאור הספר "365 ימים של פלא" אשר מביא אמרה מאת מר בראון לכל יום בשנה.
בשנת 2017 יצא לאור ספר הילדים "כל אחד הוא פלא".
ובשנת 2020 יצא לאור הרומן הגרפי "ציפור לבנה", אשר מציג את הסיפור של סבתו של ג'וליאן, ניצולת שואה מצרפת.
בשנת 2017 יצא סרט קולנוע מבוסס על עלילת הספר הראשון באותו השם.
הסרט בבימויו של סטיבן צ'בוסקי ובכיכובם של ג'וליה רוברטס, אוון וילסון וג'ייקוב טרמבלי זכה להצלחה קופתית והיה מועמד לאוסקר.
בשנת 2022 התפרסם כי צפוי לצאת בחודש אוקטובר של אותה השנה סרט המשך המבוסס על עלילת הספר "ציפור לבנה" משנת 2020, המציג את סיפורה של סבתו של ג'וליאן.
הסרט עלה לאקרנים בתחילת שנת 2024 תחת השם "ציפור לבנה: סיפור פלא".
הספר קיבל ביקורות חיוביות רבות, בין השאר, באתר Goodreads הוא קיבל ציון של כ-4.4 מתוך 5 על ידי מליון מדרגים, ציון הנחשב לציון מעולה.
פלא יועץ, הוא ספר מוסר, המכיל עצות להנהגות בכל תחומי החיים, שנכתב על ידי רבי אליעזר פאפו, ונדפס לראשונה בקושטנדינא בשנת ה'תקפ"ד (1824), ולאחר מכן חזר והודפס בעוד 16 מהדורות.
באחדות מן המהדורות ניכרת חתימת ידו של הצנזור, אשר הורה למחוק מהן קטעים מסוימים.
הספר תורגם לערבית, ליידיש וללדינו.
זה האחרון תורגם בידי בנו של המחבר.
המחבר היה אחת הדמויות הנערצות על יהודי האימפריה העות'מאנית וחבל הבלקן, והמשפיעות בהרבצת תורה ומוסר.
פאפו שהיה רבה של סיליסטרה שבבולגריה, נלחם ללא חת בכל פרצה שנפרצה בחומת היהדות, אך עשה זאת בדרכי נועם, תוך שהוא משתמש בדברים היוצאים מן הלב, ונכנסים אל הלב.
בסגנון זה השתמש גם בכותבו את הספר הנידון.
על כוונתו לפרסם את הספר "פלא יועץ", מודיע המחבר בהקדמתו לספרו "אורות אלים", שם הוא מתחייב כי כל ההכנסות ממכירת ספר זה, ישמשו להדפסת הספר החדש.
המחבר מבטיח בהקדמה שכל מי שילמד בספרו - הוא ישלם לו בעין טובה.
שמו של הספר ניתן לו על פי הפסוק בספר ישעיהו .
יועץ - על שום שהספר גדוש בעצות טובות, ופלא - ראשי תיבות של שם המחבר אליעזר פאפו' מן הסוף להתחלה.
בראשון 196 ערכים שונים, המסודרים בסדר אלפביתי, ובשני 195 ערכים נוספים.
בסוף הספר העתיק המחבר את הקונטרס "אלפא ביתא - אותיות מחכימות" מאת רבי צבי הירש מנדבורנה.
תוך שהוא מבטיח כי מי שישקוד על הקונטרס לקוראו פעם בשבוע, או פעם בחודש, ימצא חיים.
פלא הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2017 בבימויו של סטיבן צ'בוסקי .
הסרט מבוסס על רב-המכר מאת ר"ג' פלאסיו בעל אותו השם, ושני ספרי ההמשך שלו, המספרים על התמודדותו של ילד עם תגובות הסביבה לפנים המעוותות, עימם נולד בעקבות לקות בתסמונת טריצ'ר קולינס.
בסרט מככבים ג'וליה רוברטס, אוון וילסון וג'ייקוב טרמבלי.
בשנת 2024 יצא סרט ההמשך "ציפור לבנה: סיפור פלא" המבוסס על ספר באותו השם משנת 2020, אשר מספר את סיפורה של סבתו של ג'וליאן.
גיבור הסרט הוא אוגוסט "אוגי" פולמן.
אוגי נולד עם תסמונת טריצ'ר קולינס ומיקרוזומיה חצי-פנים שגרמה לעיוות חמור בפניו שגם לאחר ניתוחים רבים הותירו אותו עם מראה חריג.
לאחר שזכה לחינוך ביתי בילדותו, מחליטים הוריו לשלוח אותו לראשונה לבית-ספר רגיל.
הוא נאלץ להתמודד עם סלידת הילדים האחרים ממראהו ועם בריון כיתתי שפוגע בו בכל הזדמנות.
מנגד הוא רוכש חבר חדש- ג'ק, אך נפגע כשמגלה שג'ק לועג לו מאחורי גבו.
לעזרתו חשה סאמר שהופכת לידידתו.
ג'ק ואוגי משלימים, ואט אט הוא רוכש את לבם של שאר תלמידי בית הספר.
במקביל לסיפורו של אוגי, מתאר הסרט גם את התמודדותם של הסובבים אותו, בהם אחותו ויה, שחשה כי כל משפחתה סובבת סביב אוגי ומזניחה אותה, חברתה מירנדה שסובלת מפרידת הוריה ומרחיקה עצמה מויה, וג'ק וויל שמספר על חברותו עם אוגי.
ג'וליה רוברטס - איזבל פולמן, אמם של אוגי ואולביה
אוון וילסון - נייט פולמן, אביהם של אוגי ואולביה
ג'ייקוב טרמבלי - אוגוסט "אוגי" פולמן, ילד בעל עיוות בפנים
איזבלה וידוביץ' - אוליביה "ויה" פולמן, אחותו של אוגי
נואה ג'ופ - ג'ק וויל, חברו הטוב של אוגי
ברייס גייזר - ג'וליאן, ילד עשיר שפוגע באוגי
נדג'י ג'טר - ג'סטין, בן-זוגה של ויה מתואר כ"בן יחיד"
מילי דייוויס - סאמר דוסון, חברתו הטובה של אוגי
דניאל רוז ראסל - מירנדה, חברת ילדות של ויה שמתרחקת מוויה לאחר שחוזרת ממחנה הקיץ
אל מקינון- שרלוט, תלמידה בכיתתו של אוגי
דויד דיגס - מר בראון, המורה המחנך בבית הספר של אוגי
מנדי פטינקין - מר טושמן, מנהל בית הספר של אוגי
סוניה בראגה - סבתם של אוגי וויה,
אלי ליברט - המורה למדעים בבית הספר של אוגי
קייל האריסון ברייטקופף - מיילס
צילומי הסרט התבצעו במהלך 2016 בוונקובר שבקנדה.
מועד יציאת הסרט שנקבע תחילה לאפריל 2017, נדחה לנובמבר 2017, לחג ההודיה, במטרה למשוך קהל צופים רב יותר.
הסרט זכה בפרס סאטורן לסרט העצמאי הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר.
הסרט קיבל באתר Rotten Tomatoes דירוג של 86% מתוך 100, בהתבסס על 190 ביקורות, עם ציון ביקורת ממוצע של 7.1 מתוך 10. באתר Metacritic הסרט בעל דירוג של 66 מתוך 100.
פֶּלֶא יוֹעֵץ אֵל גִּבּוֹר אֲבִי-עַד שַׂר-שָׁלוֹם הוא שם סמלי הניתן בספר ישעיהו למלך מבית דוד שהנביא מבשר על לידתו (אולי במשמעות סמלית של הכתרתו).
הדעה המרכזית בפרשנות הרבנית מעניקה שם זה למלך חזקיהו, אולם לפי פרשנות אחרת מדובר בנבואה לעתיד לבוא על מלך המשיח.
כמו כן, יש המפסקים תחבירית את הפסוק באופן כזה שחלקו הראשון של השם מתאר את נושא המשפט, אלוהים, ולא את המושא, המלך.
בנצרות מקובל לפרש את התואר כנבואה אודות ישו.
יש הטוענים כי בשם זה מתאר הנביא את הולדתו של המלך חזקיהו, בנו של המלך אחז.
ישעיהו ניבא שבן זה יהיה מלך הנתון לחסדו של האל ובעל סגולות פלאיות.
אם מקבלים טענה זו, אזי כישלונם של האשורים מתואר על ידי ישעיהו בנבואה שניבא בעבר לרגל הולדתו של בן המלך.
הציטוט מדגיש את הציפייה שתלה העם בבן הנולד, שיוכיח את עצמו כפלאי והאל עמו.
ייתכן כי נבואה זאת היא הערת העורך אשר ביקש להביע את דעתו, שבנבואתו של ישעיהו על הבן המלך התגשם בעצם הניצחון על ממלכת אשור.
בנוסף, ייתכן כי דברים אלו נאמרו בלשון עבר: כלומר חזקיהו היה פלא יועץ.
אחרים מסבירים את הנבואה כמשיחית, ואינה מתכוונת לאישיות מסוימת.
בעקבות מפלת ממלכת אשור מתעוררות בלב העם והנביא בכללם תחושות משיחיות, והוא מקווה לבואו של המשיח, שיישב על כיסא בית דוד.
הכינויים בו מכנה הנביא את הילד אינם מצביעים על זהות הדמות.
אחרים רואים קשר בין "אֵל גִּבּוֹר" לחזקיהו, אך אין בכך די כדי לזהות אישיות זו או אחרת.
מנגד יש הטוענים כי ישעיהו לא ציטט נבואה שניבא בעת הולדתו של חזקיהו, וזאת כי חזקיהו נולד לפני שישעיהו החל לפעול כנביא.
יש הסוברים כי ניתן לראות בשמות הללו שמות המתארים את אחד ממלכי בית דוד, וזאת על פי הפסוק: בפסוק זה מתואר המלך כבעל תכונות של אדנות וכוח רב, אשר בזמנו ישרור שלום, ובנוסף הממלכה תתקיים "מֵעַתָּה וְעַד עוֹלָם".
מכאן הם סוברים שמדובר בכינויים של המלך, ולא בשמו הנוסף של האל כפירוש רש"י אשר רואה בשם תואר זה אחד מכינויי האל: "אלוהים שהוא פלא יועץ".
הרך הנולד אשר ימלוך נושא בשמות רבים המבטאים תכונות המיוחסות לאלוהים, את החכמה, נתינת העצות, הגבורה, את היותו כאב לעמו ואת בשורת השלום אשר יביא עמו.
תכונות אלו יסללו את הדרך ואת הצורה בה תנוהל הממלכה.
תפקידו של הילד אם כן מסמלת את צורת השלטון בדמות האלוהים הנשקפת ממנה.
יש הסוברים כי נבואה זו מתבססת על פולחן הקשור בהכתרת מלכים במצרים העתיקה.
לשיטתם הדוברים בפסוק הם מלאכים - פמליה של מעלה, אשר באים להודיע על הולדת הבן, כאשר הם מכנים אותו "אֵל גִּבּוֹר".
חז"ל רואים בנבואה זו נבואה שהייתה אמורה להתגשם עם עלייתו למלוכה של חזקיהו, אך נבואה זו לא התממשה.
לדעת חז"ל, ה' ביקש לעשות את חזקיה משיח, אך נמנע מכך מכיוון שחזקיה לא אמר דברי שירה לאחר נפילת סנחריב, וכך לא הוגשמה הנבואה.
בפרשנות הנוצרית הכינויים "פֶּלֶא יוֹעֵץ, אֵל גִּבּוֹר, אֲבִי-עַד, שַׂר-שָׁלוֹם" נתפסים כנבואה משיחית המתארת את ישו.
גישה זו רואה בנולד המתואר בפסוק את התגלמות האלוהות ואת מושיע ישראל והעולם.
הקישור בין הנבואה לישו נתמך על ידי הציטוט המופיע בבשורה על-פי מתי.
פסוק זה מצוטט במדויק בברית החדשה בתיאור שירותו של ישו בגליל:
פסוקים אלה מדגישים את הקשר בין מיקום פעילותו של ישו לבין "זריחת האור" בנבואה, מה שמהווה עבור הפרשנות הנוצרית את ההקדמה לנבואת המשיח המופיעה מיד לאחר מכן.
הפסוק מצוטט בליברטו של האורטוריה משיח של הנדל.
הפסוק משמש בדת הבהאית כאחת מן ההוכחות לאמיתות שליחותו של בהאא אללה כהתגלות אלוהית, ובייחוד מבחינת היותו זה שעליו דובר בדתות ובנבואות קדומות.
פלא של פארק הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי-ספרדי בהנפשה ממוחשבת של אולפני סרטי פרמאונט וניקלודיאון.
את הסרט ביים בפועל דילן בראון.
הסרט יצא לאקרנים במרץ 2019 בהפצת פרמאונט.
בסרט דיבבו בריאנה דנסקי, מתיו ברודריק, ג'ניפר גארנר, קינן תומפסון, קן ג'ונג, מילה קוניס, ג'ון אוליבר, דייוויד קרוס וריצ'רד קיינד.
בינואר 2018 פוטר במאי הסרט, דילן בראון, על ידי אולפני סרטי פרמאונט לאחר שהתקבלו מספר תלונות נגד בראון בגין התנהגות בלתי הולמת.
מכיוון שההפקה הושלמה ברובה הוחלט לא לשכור במאי מחליף ולא ניתן לאף אדם קרדיט רשמי על בימוי הסרט.
ילדה יצירתית בשם ג'ון מוצאת פארק שעשועים מופלא וקסום מלא במתקנים מופלאים.
בימוי דיבוב עברי: אלדד ירון
בריאנה דנסקי/איילה פלדמן/מעיין עדן בתפקיד ג'ון, ילדה סקרנית ויצירתית
סופיה מאלי בתפקיד מאלי הצעירה
קן הדסון קמפבל/סער בדישי בתפקיד בומר, דב כחול
גיא גולדברג בתפקיד באנקי, חבר של ג'ון
מילה קוניס/רוית יעקב בתפקיד גרטה, חזירת יבלות
ג'ון אוליבר/גלעד קלטר בתפקיד סטיב, דורבן
נורברט לאו באטז/ישראל קטורזה בתפקיד פינאט, קוף
פלא של פארק יצא לאקרנים ב-15 במרץ 2019 על ידי חברת סרטי פרמאונט.
הטיזר הטריילר הראשון יצא ב-9 ביולי 2018.
פכיקרוקוטה המכונה צבוע ענק קצר-פנים (שם מדעי: Pachycrocuta), הוא סוג של טורף נכחד ממשפחת הצבועיים שהיה ככל הנראה הצבוע הגדול ביותר שחי מעולם.
מאובניו הופיעו לפני כשלושה מיליוני שנים, בתקופת הפליוקן, והוא נכחד בפליסטוקן התיכון, לפני כ-400,000 שנים.
צבוע גדול זה הגיע לגובה 90–100 סנטימטר בכתפיו ושקל מעל 110 קילוגרם - קצת יותר מלביאה, דבר אשר הפך אותו לטורף-על באזורי חיותו.
שרירי הלסת של הצבוע היו חזקים מאוד ונועדו לרסק עצמות.
הגולגולת שלו הייתה דחוסה יחסית, מה שהעניק לו את שמו.
המאובנים שלו נמצאו ברחבי אירואסיה ובדרום ומזרח אפריקה, במרבית המקרים השרידים כוללים לא יותר מגולגולת, אך כמה חפירות כמו בג'ואוקואודיין שבסין הכילו מעט יותר.
היונק היה טורף גדול אשר צד טרף, חיפש נבלות או חטף טרף לאחרים במרחבי הערבות והסוואנות.
אם היה צייד היה שונה מהצבוע הנקוד והיה כבד יותר מכדי לרוץ ולהתיש את הטרף, כך שאולי צד ממארב או הסתמך על טורפים אחרים כמו השנחרבים.
על עצמות הומו ארקטוס התגלו סימני נשיכה של צבוע ענק, מה שמרמז שהוא ניזון לעיתים גם משרידי אדם.
פלא אוזן (פרפרזה על הביטוי "מפה לאוזן") הוא הרכב היפ הופ.
חברי ההרכב הם אברי ג'י, בריל, פלואו נבו, רויסון ודיג'יי סמיילז.
ההרכב החל את דרכו בשנת 2016, כאשר הוציא את אלבום הבכורה שלו, "מריצים ת'דיבור".
האלבום הופק על ידי חברי ההרכב, אברי צפנת (אברי ג'י) ונבו שיראזי (פלואו נבו).
ב-2018 הוציאו את המיני-אלבום הראשון שלהם, "שפת המדרכה".
באותה שנה הוציאו את אלבומם השני, "בגובה העיניים".
על האלבום עבדו חברי הלהקה במשך שנתיים.
ב-2019 הוציאו את השיר "הדרך ארוכה" בשיתוף הראפר טדי נגוסה והזמר אביב עזרא.
בהמשך השנה הוציאו את השיר "המנגינה" בשיתוף פישי הגדול.
ב-2024 התארחו באלבומו של המפיק עידו מימון "פסטיבל מסמפלי סימפולים 2" בשיר "ימים נוראים".
רוב שירי הלהקה מהווים שירי מחאה.
פלאביה מקסימיאנה תיאודורה (שם לטיני מלא: Flavia Maximiana Theodora; לפני 275 - אחרי 306) הייתה אשתו של קיסר רומא קונסטנטיוס כלורוס.
הדעה הרווחת שהיא הייתה הבת החורגת של מקסימיאנוס.
תימוטי ברנס סבור שמקסימיאנוס היה אביה והיא נולדה מאשתו הראשונה.
בסיבות 293 היא התחתנה עם קונסטנטיוס כלורוס ובשביל זה הוא נאלץ להתגרש מאשתו הראשונה.
מטרת הנישואים הייתה חיזוק הכוחו הפוליטי.
לפי המסורת ההנוצרית בשנת 297 מטורינוס הוזמן לרומא לגירוש שדים מגופתה והצליח בכך.
פלאביוס דלמטוס - מדינאי רומי
יוליאנוס קונסטנטיוס - מדינאי ואביו של קיסר רומא יוליאנוס הכופר.
אנסטסיה - הואשמה בקשירת קשר נגד אחיה למחצה קונסטנטינוס הגדול
פלאביה יוליאה קונסטנטינה - אשתו של ליקיניוס
פכתיכא (בדארי/פשטו: پکتیکا) הוא אחד מתוך 34 מחוזות אפגניסטן.
המחוז ממוקם בדרום אפגניסטן והוא גובל במחוזות זאבול מדרום-מערב, ע'זני ממערב וצפון, ופכתיא וח'וסת מצפון.
כמו כן המחוז גובל בגבול בינלאומי עם הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
שטחו של המחוז 19,482 קילומטר רבוע ואוכלוסייתו מונה 434,742 איש נכון לשנת 2015.
מבחינת הטופוגרפיה של המחוז, גבעות שינקאי היוצאות מרכס הרי הינדו-כוש עוברות מצפון למרכז פכתיכא; רכס טובא קקר עובר לאורך הגבול עם פקיסטן והדרום ודרום מערב המחוז עשוי ברובו ממישורים צחים.
ישנה כמות גבוהה של גשמים בנפות דרום המחוז המטופחים לסירוגין שמשמשות בתור מרכז החקלאות המחוזי, צפון המחוז ומרכזו הרריים ברובם וישנה אוכלוסייה נוודית המתגוררת בהם.
ישנם יערות טבעיים ועבים בנפת זירוק, ניקה, גאיאן וברמל.
יערות אלו לא עברו גזם מרכזי לשימוש האוכלוסייה האזרחית ולכן השתמרו זמן רב.
החלוקה האתנית/עדתית של תושבי מחוז פכתיכא מורכבת בעיקר מפשטונים, טג'יקים, ערבים, פשאי ועוד קבוצות מיעוט שונות.
בפכתיכא יש מעל 1,200 פרויקטים ותשתיות לאומיות של סיוע מחוזי בעלות צפויה של מעל 10 מיליון דולר אמריקני לפיתוח המחוז.
רוב העבודות במחוז מתבססות על חקלאות, הגידולים המרכזים המפותחים במחוז הם: חיטה, תירס, תרד, ואורז.
מתוך המשק החי יש בעיקר כבשים, פרות, עזים.
השפעת הטליבאן גבוהה במחוז פכתיכא עקב הקירוב למחוז זאבול הבלתי יציב.
קרבתו של המחוז אל הבירה קאבול הביא להעלאת הכוחות של צבא אפגניסטן וכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי במחוז.
דווח גם על פעילויות של קבוצות מורדים נפרדות מהטליבאן.
11 מנפות המחוז מסווגות כמחולקות בין הממשלה האפגנית לכוחות שונים, ארבע נפות נמצאות בשליטה מלאה של הממשלה, וארבע בשליטת הטליבאן.
92 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 1.5 אירועים בשבוע).
דוגמאות לתקריות כוללות כמה אירועי ביטחון במהלך הבחירות לפרלמנט ותקיפות אוויריות שבוצעו על ידי כוחות הביטחון האפגניים והאמריקנים נגד החמושים, שגרמו גם לאבידות אזרחיות.
היו בנוסף לכך אירועי פיצוץ של מטעני חבלה באזורים מאוכלסים.
תועדו 150 נפגעים אזרחיים (67 הרוגים ו-83 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 20 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים.
זו ירידה של 6% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו מטעני נפץ, ואחריהם רצח ממוקד ופיגועים מעל פני השטח באזורים מאוכלסים.
השפעה נוספת על האוכלוסייה האזרחית כוללת, למשל, את סגירת הכביש המהיר ע'נזי-פכתיכא למשך חצי שנה, וכן סגירת בתי ספר עקב עימותים בין כוחות הביטחון למורדים חמושים.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פכתיכא ואוכלוסייתן.
פַּכְּתיא (בפרסית/דארי/פשטו: پکتيا) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן.
המחוז ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן על גבי חבל פשטוניסתאן.
עד שנות ה-90 כלל המחוז גם את מחוז ח'וסת מדרום לו.
שטחו של המחוז 6,432 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 552,000 איש נכון לרישום משנת 2015. בירת המחוז היא העיר גרדיז.
מחוז פכתיא ידוע כאחד הפרובינציות ההרריות של אפגניסטן עקב מיקומו ברכס הינדו-כוש.
הוא ממוקם בסביבות 1,500 מטר מעל פני הים.
במחוז 13 נפות (יחידה שלטונית) בהם בירת המחוז, גרדיז.
מחוז פכתיא גובל במחוזות ח'וסת, לוגר, ע'זני ופכתיכא.
כמו כן למחוז גבול בינלאומי עם הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
אוכלוסיית מחוז פכתיא נאמדה ביותר מ-500,000 ברישום שנערך בשנת 2015 בהוראת נשיא אפגניסטן אשרף גאני אחמדזאי.
עם זאת, על פי הסקר שנערך לאחרונה על ידי מגזר הבריאות וארגונים קשורים אחרים אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-1,500,000 אנשים.
לפכתיא יש חשיבות היסטורית ביחס למעבר עמים ממרכז אסיה ומערב אסיה אל עבר תת-היבשת ההודית.
בין העמים היו גם הפשטונים המקומיים מזה אלפי שנים אשר נעו מזרחה והתיישבו בשטחים של ח'ייבר פח'טונח'ווה כיום.
ישנם 340 בתי ספר ומוסדות חינוך שונים אחרים, כולל שמונה מדרסות, מכונות לימוד ועוד אשר פועלים במחוז פכתיא, שם לומדים 180,000 סטודנטים.
מתוך 340 בתי ספר, ל-169 יש בניינים מסודרים.
במחוז יש אוניברסיטה מבוססת בה סטודנטים מקבלים השכלה גבוהה בחמש פקולטות שונות, כולל מכון פדגוגי.
התעשייה לא הצליחה לפרוח בפכתיא למרות ניסיונות הממשלה האפגנית, אולם עבודות מלאכת היד פורחות במחוז.
הטופוגרפיה ההררית של פכתיא אינה מאפשרת מקום לפעילות חקלאית נרחבת; עם זאת, ישנם שטחים בהם האדמה פורייה כדי לנצל אותה לעיבוד.
חיטה, תירס ודגנים אחרים הם הגידולים העיקריים של מחוז פכתיא.
מגמת הפרדסים ראתה התפתחות עצומה במחוז לאחרונה.
בני הנוער רבים ממחוז פכתיא נוסעים לחו"ל בעיקר למדינות המפרץ כדי להעלות את פרנסתם.
מחוז פכתיא עד למרד פעיל של בדלנים וכוחות הטליבאן, שעל פי הדיווחים מוגבל על ידי זיקות שבטיות חזקות וקהילות מקומיות מגובשות.
ישנם חמש נפות (יחידה שלטונית) המחולקות בין כוחות לוחמים, שתי נפות נמצאות בשליטת הטליבאן המלאה, וארבע הנפות הנותרות, כולל הבירה גרדיז, נמצאות בשליטת הממשלה האפגנית.
108 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 1.8 תקריות בשבוע).
במהלך שנת 2018 ביצעו כוחות הביטחון האפגניים וכוחות זרים פעולות ותקיפות אוויריות נגד מתקוממים רבים, פעולה שגרמה גם לאבדות אזרחיות.
מיליציות סוניות תקפו מסגד שיעי ולפחות 38 מתפללים נהרגו.
תועדו 428 נפגעים אזרחיים (152 הרוגים ו-276 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 73 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים.
מדובר בירידה של 13% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פיגועי התאבדות ואחריהם אירועים צבאיים באזורים מיושבים והתקפות אוויריות.
בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 829 אנשים נעקרו מבתיהם במחוז פכתיא.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פכתיא ואוכלוסייתן.
פלאביו מאנזוני (באיטלקית: Flavio Manzoni; נולד ב-7 בינואר 1965 בנואורו שבאיטליה) הוא אדריכל ומעצב רכב איטלקי.
סמנכ"ל עיצוב בפרארי מינואר 2010 והוביל יצירת דגמים רבים של פרארי, כולל פרארי F12 ברלינטה.
מאנזוני למד אדריכלות באוניברסיטת פירנצה והתמחה בעיצוב תעשייתי.
בשנת 1993 הצטרף לסנטרו סטייל לנצ'יה, בפרויקטים שונים כמו חללי הפנים של לנצ'יה דיאלוגוס ומזראטי 3200 GT.
בשנת 1999 עבר לברצלונה כדי להיות מנהל עיצוב פנים בסיאט, ועבד בחללי הפנים של מכוניות הייצור סיאט אלתיאה וסיאט לאון, ומכוניות הקונספט סיאט סלטה וסיאט טנגו.
בשנת 2001 חזר מאנזוני ללנצ'יה והתמנה למנהל העיצוב.
במסגרת התפקיד עיצב את מכוניות הקונספט לנצ'יה גרנד טוריסמו, לנצ'יה גרנד טוריסמו סטילנובו ולנצ'יה פולביה קופה קונספט, והן זכו להצלחה גדולה בתערוכת פרנקפורט בשנת 2003, ומכוניות הייצור לנצ'יה איפסילון ולנצ'יה מוסא, מאנזוני זכה בפרס "אירופה לעיצוב רכב אירופאי" בשנת 2003.
בשנת 2004 מונה למנהל התכנון של פיאט, לנצ'יה ופיאט LCV, והחל בעיצוב פיאט גרנדה פונטו, פיאט 500 החדשה, ופיאט פיורינו/קובו.
בשנת 2006, יחד עם סופרים אחרים, כתב את "L'automobile italiana" בהוצאת ג'ונטי עדיור.
באותה שנה עבר לקבוצת פולקסווגן והצטרף לאאודי, והפך בפברואר 2007 למנהל האמנותי של קבוצת "הצפון" של קבוצת פולקסווגן, שם החל לעבוד על תדמית סגנונית חדשה של המותגים פולקסווגן, סקודה, בנטלי ובוגאטי.
הוא עיצב את הקונספט "", ואחריו דגם Scirocco ורסטילינג של פולקסווגן גולף, שנקרא גולף VI, ומציגים את גרסת "גולף פלוס" בשנת 2008 בבולוניה Motorshow.
כמו כן בשנת 2007 הוא חבר לחבר המושבעים של iF-Award עיצוב מוצר.
ב-12 בינואר 2010 הצטרף לפרארי כמנהל עיצוב, במקום דונאטו קוקו ויצר מרכז סטייל פנימי, שלם ואוטונומי לראשונה בתולדות המותג.
פרארי FF היא מכונית הייצור הראשונה שבה הוא מפקח על הפיתוח.
הוא הציג את גרסת הרודסטר של פרארי אפרטה בתערוכת הרכב בפריס 2010. בשנת 2012, בתערוכת הרכב בז'נבה, הוא הציג את פרארי F12 ברלינטה, יורשתה של פרארי 599 GTB פיוראנו.
בזכות ה-F12 ברליטנה זכתה בפרס העיצוב בשנת 2012, כמכונית היפה ביותר באירופה, ובהגה הזהב.
בשנת 2013 הוא עשה את יורשו של פרארי אנזו הפרארי לה-פרארי.
הוא פיקח על הברק והתכנון האווירודינמי של פרארי 458 ספיישל.
בשנת 2011 נכלל פלביו מונזוני בהיכל התהילה לעיצוב רכב במוזיאון הרכב הלאומי בטורינו, איטליה.
במאי 2014 קיבל את פרס קומפאסו ד'אורו על שם פרארי, המעניק תגמול לשילוב הטכנולוגיה והעיצוב של פרארי F12 ברלינטה.
בדצמבר 2016 הוצגה פרארי J50 בטוקיו.
אשר עוצבה על ידי פלאביו מאנזוני יחד עם מרכז סגנון פרארי, זו מכונית ספורט המיוצרת במהדורה מוגבלת כדי לחגוג את חמישים שנות נוכחותה של פרארי ביפן.
בין עבודותיו האחרונות יש את F12 TdF (טור דה פראנס), הגרסה הקיצונית ביותר של ה-F12 ברלינטה, מכונית הספורט 488 GTB וגרסת ה-488 ספיידר הפתוחה וקליפורניה T, עם חידושים טכניים חשובים.
בדצמבר 2014 במסלול יאס מרינה באבו דאבי הוצגה הפרארי FXX K שלו כפרארי החזקה ביותר אי פעם.
אף על פי שהיא מבוססת חלקית על המכונית ההיברידית הראשונה המיוצרת במראנלו, פרארי לה-פרארי היא למעשה מכונית חדשה לחלוטין.
במרץ 2017 הוצגה פרארי 812 סופרפאסט בתערוכת ז'נבה שתוכננה על ידי מרכז הסגנון פרארי בהובלת פלביו מונזוני.
בספטמבר מוצגת פרארי פורטופינו החדשה בתערוכת הרכב בפרנקפורט.
בשנת 2011 פלביו מונזוני נכלל בהיכל התהילה של עיצוב מכוניות במוזיאון הרכב הלאומי בטורינו, איטליה.
במאי 2014 הוא קיבל את הקומפאסו ד'אורו, הפרס הוותיק והמוכר ביותר בתחום העיצוב התעשייתי, על עיצוב פרארי F12 ברלינטה.
ביוני 2016 הקומפאסו ד'אורו הוקצה לפרארי FXXK.
במרץ 2015 בהנחיית מרכז פרארי סטייל שלוש פרארי זכו בפרס Red Dot, תחרות העיצוב הבינלאומית היוקרתית, עבור פרארי קליפורניה T, פרארי לה-פרארי ופרארי FXX K.
בשנת 2016 זכה בפרס Red Dot "Best of the Best" על עיצוב מוצר עבור פרארי 488.
בפברואר 2017 בהנחייתו זכתה פרארי GTC4Lusso בפרס "מכונית העל היפה ביותר של השנה", על ידי חבר המושבעים של פסטיבל הרכב הבינלאומי בפריז.
פרסי הנקודה האדומה הוענקו לפרארי לה-פרארי.
ב-9 ביולי 2018 הוענק הפרס לפרארי פורטופינו.
במאי 2018 קיבל פלאביו מאנזוני את פרס העיצוב למכוניות קונספט ואבות טיפוס בקונקורסו ד'אלגנזה די וילה ד'אסטה עבור פרארי SP38.
במרץ 2019 זכתה פרארי מונזה SP1 בפרס זהב בטקס פרסי העיצוב iF 2019 במינכן.
במאי 2019 זכה פלאביו מאנזוני בפרס האמריקאי לעיצוב, שנועד לכבד מצוינות וחדשנות עיצובית
בספטמבר 2020, זכתה פרארי מונזה SP1 בפרס העיצוב התעשייתי הוותיק והסמכותי בעולם.
פּלא הוא אלבום האולפן הרביעי והאחרון של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ביולי 2015 בהוצאה עצמית.
פלא הוא אלבום ילדים שהקליטה זהר שנה לאחר יציאת אלבום האולפן השלישי שלה, לחם אהבה (2014).
לאחר חמש שנים מיציאתו, הוחלט להוציא את פלא גם על גבי תקליט.
זהר הקימה מופע מיוחד עבור האלבום בפארק אריאל שרון.
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב על מכירה של מעל 15,000 עותקים בסך הכול.
בשנת 2023 עלה מופע במועדון הגריי בתל אביב-יפו במלוא שמונה שנים ליציאת האלבום.
את "ילד יפה" שהקליטה זהר, ביססה על שירו של ג'ון לנון, "".
היא הקליטה מחדש את "אי שם בלב" של ז'ורז' ברסנס.
פלא פודינג הוא סרט קומדיית הרפתקאות מוזיקלית מונפשת אוסטרלית משנת 2000 שעובד באופן רופף מהספר "פשטידת הפלא" משנת 1918 מאת נורמן לינדזי.
הסרט בבימויו של קארל זוויקי, כולל צוות קול של שחקנים ידועים כולל סם ניל, ג'פרי ראש, הוגו ויבינג, ג'ק תומפסון, טוני קולט וג'ון קליז.
הסרט הופק על ידי Energee Entertainment, אולפן הנפשה אוסטרלי שיצר גם את הסדרה "איש התפוח".
האולפן נסגר בשנת 2002 עקב הפסדים כספיים מהסרט.
בקוטב הדרומי, ביל בארנקל, חברו לצוות סם סונוף ואיש הצוות באנקל נטרפים בקוטב הדרומי.
לאחר שביל עוצר את באנקל המורעב לאכול את סם, הקרחון נסדק ומייצר את אלברט, פודינג קסם גס ונצחי שדורש מהם להמשיך לאכול אותו.
באנקל בורח עם הפודינג וטוען שהוא שלו, אבל הקרח נשבר והוא נופל לים.
ביל וסם מצליחים לחלץ את הפודינג, ואחרי שהתאבלו לזמן קצר על אובדנו לכאורה של באנקל, בוחרים להגן על הפודינג מפני גניבה.
עשר שנים מאוחר יותר קואלה צעיר בשם באנייפ בלוגאם מגלה שהוא לא יתום ויוצא למסע למצוא את הוריו, מג וטום בלוגאם.
ביל וסם מסכימים לעזור לבאנייפ לאחר שהאחרון מונע מגנבי הפודינג לגנוב את אלברט.
לאחר שאלברט בורח, באנייפ מנסה לבקש עזרה מבנדיקוט עם אבטיח.
בתחילה נמנע מהשאלה, הבנדיקוט אומר לבאנייפ שהיחידה שלא מפחדת לחשוף את התשובה היא הצפרדע על בול העץ.
כאשר באנייפ והאחרים יוצאים למצוא את הצפרדע על בול העץ, באנקל מתגלה כחי וגר מתחת לאדמה עם עבדים, כולל הוריו של באנייפ מביאים לו אוכל בזמן שהוא מחכה לגנבי הפודינג (אחיינו ווטקין וחברו פטריק או'פוסום) להביא לו את אלברט.
לאחר שסיכל ניסיון נוסף של הגנבים באנייפ נופל לתוך נחל שבו הוא חולם על הוריו, לפני שפגש את הצפרדע על בול העץ.
הצפרדע אומרת לו לפתור חידה כדי למצוא את המקום שבו הם נראו לאחרונה.
"במקום שבו שני חניכיים נפגשים, אך עומדים לבד, יש הרבה מים, אבל יבשים כמו עצם".
גנבי הפודינג מצליחים לבסוף לגנוב את אלברט על ידי הצתת שריפה כהסחת דעת, אך בעלי הפודינג מוצאים את ביתם בעזרתם, ובאנייפ מפתה אותם החוצה לפני שהם נמלטים במאבק המבטיח.
מאוחר יותר, כשאלברט לועג לו, באנייפ מאבד את העשתונות ובועט באלברט לשני עצים שזורים.
מבינים שהם פתרו את החידה ומצאו את המקום הנכון, שני עצי מסטיק המשקיפים על עמק עם סכר שמזרים מים לטירלו.
כשבעלי הפודינג הולכים לעיירה, הגנבים פותחים את הסכר לפני שהם הולכים אחריהם.
המים מציפים את העיר, אבל באנייפ משתמש באלברט כדי למלא שקים וליצור סכר.
התושבים אסירי התודה חוגגים, אבל כאשר באנייפ מסביר את מסע החיפוש שלו, תושבי העיר לוקחים אותם לכניסה למאורה התת-קרקעית של באנקל, ואומרים שאף אחד לא יצא משם.
באנייפ מוכן לוותר אבל אלברט מחליק פנימה בקערה שלו, ואחריו באנייפ, ביל וסם.
בתוך באנקל נוזף בגנבים כאשר אלברט קופץ לחיקו.
באנקל זורקים את הגנבים עם העבדים לפני שחגג את לכידת הפודינג.
בעלי הפודינג מגיעים ובאנייפ וביל משחררים את העבדים בעוד סם מסיח את דעתו של בונקל על ידי תחפושת לאישה.
בעוד באנקל מנסה לאכול את אלברט, באנייפ דורש מאלברט מנה כפולה, מתוך כוונה לתת לבאנקל את הכפולה.
כאשר אלברט מתפצל, החצי הטוב והרע שלו נלחמים, במהירות גדלים עד שהוא פורץ מהמערה.
לאחר מכן, באנקל מבקש את כל הפודינגים שבעולם לפני שנפל לתוך אחד מפיותיו של האלברט כדי שיירקו אותו רחוק.
אלברט מתפצל למיליוני פודינגים לפני שהוא חוזר לשגרה ונופל בחזרה לקערה שלו.
בהנחה שהוא מת, ביל מתחיל לבכות מה שמחייה את אלברט.
מאוחר יותר, ביל וסם חיים עם הבלוגאמים, רומפוס ו-וואטלבי, כאשר שני גנבי הפודינג מנסים להשיג את אלברט לעצמם, רק כדי שבעלי הפודינג יתעמתו איתם.
ג'ון קליז בתפקיד אלברט הפודינג הקסום: סטייק ופודינג כליות רע הליכות, שנמשך לנצח והופך לסוגים שונים של פודינגים.
ג'פרי ראש בתפקיד באנייפ בלוגאם: קואלה צעיר והישגי שעוזב את הבית בחיפוש אחר הוריו האבודים.
הוגו וויבינג בתפקיד ביל בארנקל: מלח שמוביל את החברה האצילית של קבוצת בעלי פודינג.
סם ניל בתור סם סונוף: פינגווין קיסר שהוא חבר לספינה לשייט של ביל בארנקל.
ג'ק תומפסון בתור באנקל: וומבט מרושע שמחפש לעצמו את הפודינג הקסום לאכול לנצח.
גם חבר לספינה לשעבר לשייט של ביל בארנקל.
טוני קולט בתור מג בלוגאם: אמו של באנייפ בלוגאם.
רוי בילינג בתור טום בלוגאם: אביו של באנייפ בלוגאם.
גרג קרול בתור ווטקין וומבט: האחיין של בונקל שהוא אחד מגנבי הפודינג שצריכים לתפוס ולהביא אליו את הפודינג.
דייב גיבסון בתור פטריק אופוסום, פוסום שהוא עוזר הוומבטים של גנבי הפודינג, וכוואטלברי: דודו של בונייפ בלוגום.
מרי קוסטס בתפקיד ג'ינג'ר: הוא העכבר הימני של בונקל.
ג'ון לאוס בתור רומפוס בומפוס: חבר ותיק וחכם של באנייפ בלוגאם.
סנדי גור בתור צפרדע על בול העץ: נקבת צפרדע שעוזרת לבאנייפ למצוא את הוריו.
מייקל וויץ' בתור פרגוס הבנדיקוט : הוא נושא את האבטיח.
פיטר גווין בתפקיד בנג'מין ברנדיסנאפ: כלב באסט קשיש בעל חנות מכולת, פעם חבר של גנבי הפודינג, נבגד כעת על ידם לאחר שגנבו את תיק המכולת שלו והצטרפו לבעלי הפודינג כדי לנקום.
רובין מור בתור הנרייטה קיפוד
גרי קונולי בתור דובסון דורקינג
פלאואנתרופולוגיה הוא המדע העוסק בחקר האבולוציה של האדם.
במובנו המצומצם, חקר שרידי שלד אנושיים עתיקים הוא ענף של אנתרופולוגיה פיזית, אולם במובן הרחב, מדענים מתחומים רבים עוסקים בפלאואנתרופולוגיה, בעיקר ארכאולוגים המתמחים בתקופה הפלאוליתית וחוקרים העוסקים בגאוכרונולוגיה, פלאונטולוגיה ופלאואקולוגיה של תקופות הפליוקן והפליסטוקן.
מקור המונח פלאונתרופולוגיה: המילה palaiós (παλαιός) ביוונית עתיקה פירושה "ישן, עתיק", המילה ánthrōpos (ἄνθρωπος) ביוונית עתיקה פירושה "אנושי" והסיומת -logía (-λογία) "מחקר של".
מקורות איסוף המידע הם: שיניים, גולגולות, לסתות, אצבעות, שברי עצמות ושלדים כמעט שלמים דוגמת השלד של לוסי, שברי אבנים, וציורי קיר.
במחקר הפלאואנתרופולוגי נחקרו מעל 6,000 פריטים ששיחקו תפקיד מפתח באבולוציית האדם מהאוסטרלופיתקוס עד להומו היידלברגנסיס וממנו לאדם הנבון.
התחום משלב מידע מענפי מחקר שונים: פרימטולוגיה, פליאונטולוגיה, אנתרופולוגיה ביולוגית ואנתרופולוגיה תרבותית.
ככל שהטכנולוגיות ושיטות המחקר מתקדמות, הגנטיקה משחקת תפקיד הולך וגובר, במיוחד בחינה והשוואה של מבנה ה-DNA ככלי חיוני למחקר של קווי הקרבה האבולוציוניים של מינים וזנים קרובים.
ההומינואידים הם משפחת-על של פרימטים, משפחת ההומינידים נחשבת כיום כמרכיבה של שושלת הקופים הגדולים ואת שושלת האדם הכלול במשפחת-העל ההומינואידים.
ה"הומינינות" מורכבות הן מהשושלות האנושיות והן משושלת הקופים האפריקאים, כאשר המונח "קופים אפריקאים" מתייחס רק לשימפנזים וגורילות.
הטרמינולוגיה של המשפחה הביולוגית הקרובה נמצאת כעת בתנופה.
המונח "הומינין" מתייחס לכל סוג בשבט האנושי (הומיניני),
כשההומו סאפיינס (בני אדם מודרניים) הוא המין החי היחיד שלו.
התפשטות מוקדמת של הומינינים אל מחוץ לאפריקה החלה לפני כ-2 מיליון שנה ונמשכה עד לפני כ-200,000 שנה.
מינים שידוע שיצאו מאפריקה היו ההומו ארקטוס וההומו היידלברגנסיס.
נדידת האדם הקדמון למזרח התיכון החלה לפני כ-70,000 שנה, נמשכה משם לדרום אסיה לפני כ-50,000 שנה ומשם לאוסטרליה לפני כ-40,000 שנה.
ולמזרח אסיה וצפון אמריקה, לפני כ-30,000 שנהההומוספיינס מודרני אנטומית הגיע לאזורים שאליהם לא הגיע ההומו ארקטוס.
ההומינואידים הם משפחת-על של פרימטים, משפחת ההומינידים מרכיבה את שושלת הקופים הגדולים ושושלת האדם בתוך משפחת העל-ההומינואידים.
ה"הומינינות " מורכבות הן מהשושלות האנושיות והן משושלת הקופים האפריקאים הכוללים את השימפנזים והגורילות.
המונח "הומינין" מתייחס לכל סוג בשבט האנושי, שבה ההומו סאפיינס, דהיינו, בני אדם מודרניים, הוא הדוגמה החיה היחידה שלו.
בשנת 1758 הציג החוקר קארולוס לינאוס את השם כשם מין במהדורה העשירית של יצירתו , ללא תיאור מדעי של המאפיינים הספציפיים למין.
במאה ה-19, מאחר שהקופים הגדולים נחשבו לקרובי משפחתם הקרובים ביותר של בני-האדם בהתבסס על דמיון מורפולוגי, הועלתה השערה שקרובי המשפחה החיים הקרובים ביותר לבני-אדם הם השימפנזים (סוג פאן) וגורילות, ובהתבסס על הטווח הטבעי של יצורים אלו, ההשערה הייתה שבני האדם חולקים מוצא משותף באפריקה.
בשנות ה-60 של המאה ה-19, לאחר פרסום "מוצא המינים" מאת צ'ארלס דרווין, פיתחו תומאס הנרי האקסלי וארנסט הקל את ההשערה כי גם האדם הוא תוצר התפתחותי ולא יציר בריאה מיוחדת.
בשנת 1871 פרסם דרווין את ספרו "מוצא האדם" ובו טען כי לאדם וקופי האדם יש מקור משותף.
לדרווין לא היה ידע בגנטיקה.
ניסויים של גרגור מנדל שנעשו באותו זמן, לא פורסמו בכתבי העת שלדרווין הייתה גישה אליהם.
חרף זאת, דרווין שיער שישנו מנגנון המעביר את התכונות מדור לדור, ושמדי פעם הטבע מאפשר פיצול של מינים עד שבתוך דורות רבים הצאצאים של שתי הקבוצות אינם יכולים עוד להתרבות אלה עם אלה, וכך נוצר מין חדש.
רק המשך ההתפתחות במדע ותגליות נאו-דרוויניסטיות, כולל הסינתזה האבולוציונית המודרנית, חזרו והוכיחו שוב ושוב את צדקתו ואף עדכנו את תורת האבולוציה.
אך לטענתו של דרווין הייתה השלכה מידית על הציבור שעד אז האמין רובו ככולו בתהליך הבריאה כפי שתואר בספר בראשית.
התחום המודרני של פלאונתרופולוגיה החל במאה ה-19 עם גילויו של "האדם הניאנדרטלי" שהתגלה ב-1856, וממצאים נוספים במקומות אחרים מאז 1830. ביניהם עדויות לקיומם של אנשי מערות.
גילוי האדם הניאנדרטלי בגרמניה, הראיות של תומאס הנרי האקסלי בדבר מיקומו של האדם בטבע, ו"מוצא האדם" של צ'ארלס דרווין היו חשובים למחקר הפלאנתרופולוגי המוקדם.
הרעיון שבני אדם דומים לקופים גדולים מסוימים היה ברור לאנשים במשך זמן מה, אבל הרעיון של האבולוציה הביולוגית של מינים באופן כללי לא קיבל לגיטימציה בתקופה בה צ'ארלס דרווין פרסם את "מקור המינים" ב-1859.
הסברה כי לאדם ולקופי האדם האפריקניים מוצא משותף מקבלת חיזוקים פילוגנטיים, שכן קיימות הומולוגיות רבות בין האדם לשימפנזה ולגורילה.
היו שטענו כי מדובר באבולוציה מתכנסת שהיא התפתחות בלתי תלויה של איברים אצל יצורים שונים, כך שהם נראים דומים ולרוב גם בעלי תפקידים זהים.
מאובנים של קופי אדם קדומים שנמצאו במאה ה-20 חיזקו את ההשערה שהתכונות ההומולוגיות הללו נגזרות מתכונותיהם של אותם יצורים קדומים והם לא התפתחו באבולוציה מקבילה.
ברם, השוואה ציטוגנטית שערך גודמן בשנת 1963 בין כרומוזומי אדם לבין כרומוזומים של קופי אדם הראתה, כפי שסברו דרווין ועמיתיו, כי האדם, השימפנזה והגורילה משתייכים לאותה קבוצה המכונה אורנגאוטן.
מחקרים מולקולריים שנערכו מאוחר יותר חיזקו דעה זו.
הוויכוחים בין החוקרים תומאס האקסלי וריצ'רד אוון התמקדו ברעיון האבולוציה האנושית.
האקסלי המחיש את הדמיון וההבדל בין בני-האדם לקופים בספרו שפורסם בשנת 1863, .
כשדרווין פרסם את ספרו "מוצא האדם" Descent of Man, הפרשנות הפכה את התיאוריה לשנויה במחלוקת רבה.
ורבים מתומכיו המקוריים של דרווין, כגון החוקרים האנגליים אלפרד ראסל וואלאס וצ'ארלס לייל שנרתעו מהרעיון שבני-אדם היו יכולים לפתח את היכולות המנטליות והרגישויות המוסריות הבלתי מוגבלות באמצעות ברירה טבעית.
קיים ויכוח מדעי של מה קדם למה.
האם קדם מוח מפותח ששינה את מרכז כובד הגוף והביא להליכה זקופה, או העמידה על שתי הרגליים בטרם החל המוח להתפתח.
הדעה השנייה נעשית בימינו מקובלת יותר הגורסת כי ההומינידים מן העבר לא היו יצורים כה נבונים כפי שסברו בעבר.
עד שנות ה-20 של המאה ה-20 הייתה מקובלת על הקהילה המדעית הדעה כי האדם מקורב לקופי-האדם האפריקניים השימפנזה והגורילה.
מאז ועד שנות ה-60 של המאה ה-20 התחזקה ההשערה כי מוצא האדם באסיה והוא רחוק במוצאו משאר קופי-האדם.
החוקרים ווד ג'ונס ואוסבורן היו בין התומכים בהשערה זו.
הסברה המקובלת בימינו היא כשל דרווין, הקסלי והקל, כי לאדם ולקופי האדם מוצא משותף באפריקה.
הדעה ששררה בקרב חוקרי הטבע מהמאה ה-19 הייתה כי מוצאם של בני-האדם באסיה.
דעה זו התבססה על עובדת הימצאות "עצמות דרקון" (עצמות מאובנים ושיניים) בחנויות רוקחות סיניות בתחילת המאה ה-20 תיאר הפלאונטולוג הגרמני, מקס שלוסר , לראשונה שן אנושית בודדת מבייג'ינג.
למרות ששלוסר בשנת 1903 היה זהיר מאוד, וזיהה את השן רק כ- "Anthropoide g.
indet", ממצא אנתרופואידי שלא ניתן לקבוע בוודאות את טיבה, הוא קיווה שעבודה עתידית תגלה אנתרופואיד חדש בסין.
הגאולוג השוודי יוהאן גונר אנדרסון נשלח לסין כיועץ כרייה ועד מהרה פיתח עניין ב"עצמות דרקון".
הוא גילה ב-1918 את האתרים סביב ז'וקודיאו , כפר המצוי כ-50 קילומטרים דרומית-מערבית לבייג'ינג.
עם זאת, בגלל אופיו הדליל של הממצא הראשוני, האתר ננטש.
העבודה לא התחדשה עד שנת 1921, כאשר הפלאונטולוג האוסטרי, אוטו זדקנסי , הגיע לבייג'ינג כדי לעבוד אצל אנדרסון.
זדנסקי ערך חפירות קצרות טווח ביישוב 1 בשנים 1921 ו-1923, ושיחזר רק שתי שיניים בעלות משמעות, שן אחת קדם-טוחנת ואחת שן טוחנת, אותן תיאר לאחר מכן, בזהירות, כשייכות לסוג .Homo sp.
דוידסון בלאק חוקר אנטומיה, יליד קנדה, שיתף את העניין של אנדרסון, כמו גם את השקפתו שמרכז אסיה היה בית מבטיח לאנושות המוקדמת.
בסוף 1926 הגיש בלאק הצעה לקרן רוקפלר המבקשת תמיכה כספית לחפירה שיטתית בז'וקודיאן ולהקמת מכון לחקר הביולוגיה האנושית בסין.
פרויקט ז'וקודיאן בוצע באביב 1927, ושנתיים לאחר מכן, הוקמה רשמית מעבדת המחקר הקנוזואיקנית של המכון הגאולוגי של סין.
בהיותה המוסד הראשון מסוגו, המעבדה הקנוזואית פתחה אפיקים חדשים לחקר הפלאוגאולוגיה והפליאנתרופולוגיה בסין.
המעבדה הייתה המבשרת של פלאונתולוגיה של בעלי-חוליות במכון לפלאנתרופולוגיה (IVPP) של האקדמיה הסינית למדע, שקיבל את צורתו המודרנית לאחר שנת 1949.
הממצא הפליאונתרופולוגי הראשון שהתגלה באפריקה היה הגולגולת המכונה ב-1921 ב- , זמביה.
בתחילה, היא כונתה , אך כיום הוא נחשב לחלק מהמין הומו היידלברגנסיס.
בשנת 1924, במחצבת אבן גיר בטאונג, גילה פרופסור ריימונד דארט דגימה צעירה שהשתמרה בצורה יוצאת דופן שכללה פנים ומוח, שאותה כינה אוסטרלופיתקוס אפריקנוס (Australo פירושו "קוף דרומי").
למרות שהמוח היה קטן, בעל נפח של 410 סמ"ק, צורתו הייתה מעוגלת, בניגוד לצורת המוח של שימפנזים וגורילות, ודומה יותר בצורתו לזו הנראית בבני אדם מודרניים.
בנוסף, הדגימה הציגה שיני ניב קצרות, והמיקום הקדמי של נקב העורף הגדול היה דומה יותר למיקום שנראה בבני-אדם מודרניים מאשר המיקום שנראה אצל שימפנזים וגורילות, המרמז על כך שהמין הזה היה שייך לחיות דו-רגליות.
בשנות ה-30, הפליאונטולוג רוברט ברום גילה ותיאר מין חדש באתר המאובנים קרומדראי שבדרום אפריקה.
למרות דמיונו במובנים מסוימים לאוסטרלופיתקוס אפריקנוס, הוא היה בעל שיני לחיים גדולות בהרבה.
בגלל הבדל זה, ברום קרא לדגימה שלו פראנתרופוס רובוסטוס, תוך שימוש בשם סוג חדש.
בכך, הוא הקים את הנוהג של קיבוץ אוסטרלופיתים בסוג אוסטרלופיתקוס ואוסטרלופיתים חזקים מסוג פראנתרופוס.
במהלך שנות ה-60, הזן החזק הועבר לאוסטרלופיתקוס.
קונצנזוס עדכני יותר היה לחזור לסיווג המקורי של פארנתרופוס כסוג נפרד.
בין השנים 1950 – 1990 חלה עלייה משמעותית במספר הממצאים הפליאונתרופולוגיים שנעשו באפריקה.
רבים מהממצאים הללו התגלו על ידי משפחת ליקי במזרח אפריקה.
בשנת 1959, גילוי השלד המכונה Zinj (OH 5) של מרי ליקי בערוץ אולדובאי בטנזניה, הוביל לזיהוי של מין חדש, פראנתרופוס בויזאי.
בשנת 1960 גילו בני הזוג לייק את המאובן OH7, גם הוא בערוץ אולדובאי, אשר שויך למין חדש, הומו הביליס.
בשנת 1972, ברנרד נגנאו, עובד שדה שעבד עבור ריצ'רד ליקי, גילה את המאובן KNM-ER 1470 (הומו ארגסטר) ליד אגם טורקאנה בקניה, אשר שויך כמין הומו רודולפנסיס, או לחלופין כעדות לדימורפיזם זוויגי של המין הומו הביליס.
בשנת 1967, ריצ'רד ליקי דיווח על הדוגמאות הסופיות המוקדמות ביותר של הומו סאפיינס מודרני מבחינה אנטומית מהאתר של אומו קיביש באתיופיה המכונה שרידי אומו.
בסוף שנות ה-70 חפרה מרי ליקי את טביעת הרגל הידועה באפר וולקני באתר בטנזניה, שהדגימו את הדריכה עתיקת היומין שהדגימה הליכה דו-פדאליות בשושלת האנושית.
ריצ'רד ליקי ואלן ווקר גילו שריד שהם כינו הגולגולת השחורה שנמצאה ליד אגם טורקנה.
דגימה זו הוגדרה כמין אחר.
צבעה הכהה של הגולגולת נבע ממשקעים של מינרלים בהם הייתה טמונה הגולגולת.
חוקרים רבים אחרים גילו תגליות חשובות במזרח אפריקה.
אולי המפורסם ביותר הוא שלד לוסי, שהתגלה ב-1973 על ידי דונלד ג'והנסון ומוריס טייב במשולש הרחוק באתיופיה באתר חדר .
על בסיס השלד הזה והתגליות הבאות, החוקרים הגיעו למין חדש, אוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
בשנת 1975 הכריזו קולין גרובס וורטיסלב מזאק על זן חדש של בני-אדם שכינו הומו ארגסטר.
דגימות הומו ארגאסטר נמצאו באתרים רבים במזרח ובדרום אפריקה.
ב-1994 הכריז טים ד' ווייט על מין חדש, ארדיפיתקוס רמידוס, המבוסס על ממצאי מאובנים מאתיופיה.
בשנת 1999 התגלו שני מינים חדשים על ידי ברהן אספאו וטים ד.
וויט אשר קראו לאוסטרלופיתקוס גרהי, על סמך דגימות שהתגלו בעמק אוואש באתיופיה.
החוקרת מיב ליקי הכריזה על מין חדש, , על סמך הגולגולת KNM-WT 40000 שנמצאה באגם טורקנה.
במאה ה-21 נמצאו מאובנים רבים שתרמו לידע העדכני על מינים קיימים.
בשנת 2002 גילה החוקר האתיופי זרסנאי אלמסגד ילד מאובן של אוסטרלופיתקוס אפארנסיס, שכינויו סלאם, באתר דיקיקה באזור אפר באתיופיה.
ממצא זה חשוב במיוחד מכיוון שהמאובן כלל עצם היואיד שהשתמרה, ממצא הנחשב לנדיר במאובנים פליאונתרופולוגיים אחרים, אך חשוב להבנת התפתחות יכולות הדיבור, ויכולת ההליכה על שתי הרגלים
שני מינים חדשים התגלו בדרום אפריקה ומתוארים בשנים האחרונות.
בשנת 2008, צוות בראשות לי ברגר הכריז על מין חדש, אוסתרלופיתקוס סדיבה, המבוסס על מאובנים שגילו במערת מלאפה בדרום אפריקה.
בשנת 2015, צוות בראשות לי ברגר הכריז על מין נוסף, הומו נאלדי, המבוסס על מאובנים המייצגים 15 פרטים ממערכת המכונה מערות הכוכבים העולה גם היא בדרום אפריקה.
מינים חדשים נמצאו גם במזרח אפריקה.
בשנת 2000, בריג'יט סנוט ומרטין פיקפורד תיארו את המין אורורין טונגוסיס, בהתבסס על מאובנים שמצאו בקניה.
בשנת 2004, הודיע יוהנס היילה-סלאסי שחלק מהדגימות שסומנו בעבר כ-ארדיפיתקוס רמידוס היוו מין אחר, ארדיפיתקוס קדבה.
בשנת 2015, היילה-סלאסי קיסר איתיופיה הכריז על מין חדש נוסף, , אם כי כמה חוקרים ספקנים שהמאובנים הקשורים באמת מייצגים מין ייחודי.
למרות שרוב מאובני ההומינין מאפריקה נמצאו במזרח ובדרום אפריקה, ישנם כמה יוצאי דופן.
האחד הוא סאהלונתרופוס צ'אדנסיס, שהתגלה ב-2002. במדינת צ'אד שבמרכז אפריקה ממצא זה חשוב מכיוון שהוא מרחיב את הטווח הגאוגרפי המשוער של הומינינים מוקדמים.
רעיונות האבולוציה ובמיוחד משמעותם לגבי האבולוציה של האדם עוררו מאז פרסומם פולמוס חריף בין קהילות שונות הנבדלות אלה מאלה על פי דתן..
הקהילה המדעית מקבלת בכללותה את עיקרי תורת האבולוציה על כל השלכותיה, כולל השלכותיה על מוצא האדם.
עיקר הציבור הדתי כופר בכל רעיון האבולוציה, וטוען כי כל היצורים ברואי אל הם, ולא השתנו כהוא זה מעת בריאתם.
קיים ציבור מתבדל אשר אינו שולל את רעיון האבולוציה, אך מתנגד לסברה כי גם האדם הוא תוצר אבולוציוני בחזקת "מותר האדם מן הבהמה".
ישנם גם המעלים את שאלת נפש האדם בחזקת "התומך באבולוציית האדם טוען כי הנפשות אינן קיימות".
טענה זו היא הד לטענתו של החוקר הבריטי אלפרד ראסל וולאס, לפיה האבולוציה פועלת על כל עולם החי, אך התפתחות האדם עירבה גורם רוחני טרנסצנדנטי.
פלאוגן היא יחידת זמן גאולוגית בעידן הקנוזואיקון והראשונה שלאחר הקרטיקון מעידן המזוזואיקון.
בעבר הייתה שייכת לתור השלישון שבוטל.
היא התמשכה על פני 42 מיליוני שנים, מלפני 0.3 ± 66 מיליוני שנים ועד לפני 0.05 ± 23.03 מיליוני שנים.
בפלאוגן נמצאות התקופות: אוליגוקן, אאוקן ופלאוקן.
הפלאוגן נודעת בכך שבמשך תקופה זו התפתחו היונקים, מיצורים קטנים ופשוטים למגוון גדול של יצורים מורכבים יותר, וזאת בעקבות ההכחדה ההמונית אשר אירעה בסוף תור הקרטיקון.
חלק מיונקים אלה התפתחו לאחר מכן לבעלי החיים הגדולים הנמצאים ביבשה, בעוד שחלק מהם הפכו ליונקים ימיים.
בתקופה זו התפתחו גם העופות באופן משמעותי וקיבלו צורה דומה לצורה שיש להם כיום.
בתקופה זו הייתה גם תנועה מסוימת של היבשות.
האקלים התקרר במידה מסוימת במשך הפלאוגן, והימות שכיסו חלק מיבשת אמריקה הצפונית נסוגו בתחילת תקופה זו.
פלאוביולוגיה (Paleobiology) היא תחום מחקר בינתחומי המשלב את השיטות והממצאים המצויים הן במדעי כדור הארץ והן במדעי החיים.
אין לבלבל בין פלאוביולוגיה לבין גאוביולוגיה, המתמקדת יותר באינטראקציות בין ביוספירה לכדור הארץ הפיזי.
מחקר פלאוביולוגי משתמש במחקר שדה ביולוגי של הביוטה הנוכחית ושל מאובנים בני מיליוני שנים כדי לענות על שאלות על האבולוציה המולקולרית וההיסטוריה האבולוציונית של החיים.
בתחום מדעי זה משתמשים בדרך כלל בניתוח של מאקרו מאובנים, מיקרו מאובנים ומאובני עקבות.
עם זאת, הניתוח הביוכימי במאה ה-21 של דגימות DNA ו-RNA מציע הבטחה רבה, וכך גם הבנייה הביומטרית של עצים פילוגנטיים.
חוקר בתחום זה ידוע בתור פלאוביולוג.
המייסד, או ה"אב", של הפלאוביולוגיה המודרנית היה הברון פרנץ נופצ'ה (1877 עד 1933), Franz Nopcsa, מהונגריה.
המונח פלאוביולוגיה הוצע על ידי פרופסור צ'ארלס שוכרט, Charles Schuchert, כדי לבטא את השילוב בין פלאונטולוגיה מסורתית עם העדויות והתובנות של גאולוגיה וכימיה איזוטופית.
הרפובליקה של פָּלָאו (מאוית גם בֵּלאו; באנגלית: Republic of Palau; בפלאואנית: Beluu ęr a Belau) היא מדינת איים באוקיינוס השקט, הממוקמת כ-500 קילומטר מזרחית לפיליפינים.
על פי הערכות, איי פלאו מיושבים מזה 4,000 שנה.
האירופים הראשונים באיים היו הספרדים (1710), שהשתלטו על פלאו.
לאחר מכן גברה ההשפעה הבריטית באזור.
מחלות שהביאו המתיישבים האירופים גרמו להשמדתה של כמעט כל האוכלוסייה המקומית במהלך המאה ה-19. מ-50,000 תושבים שחיו באיים בסוף המאה ה-18 ירדה האוכלוסייה לכ-5,000 תושבים בלבד בסוף המאה ה-19.
במלחמת העולם הראשונה נכבשו האיים על ידי יפן ובהמשך הם היו חלק מהמנדט היפני על איי האוקיינוס השקט.
במלחמת העולם השנייה נערכו בהם קרבות עזים בין יפן לארצות הברית.
לאחר המלחמה הייתה פלאו לחלק מטריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט, שהוקמה על ידי האו"ם ונוהלה על ידי ארצות הברית.
באותה תקופה נבנו בה מוסדות דמוקרטיים, אך נוצרה תלות מוחלטת בסיוע האמריקני.
ב-1993 החליטו תושבי פלאו במשאל עם להפוך למדינה עצמאית, תוך חתימת הסכם ההתאגדות החופשית עם ארצות הברית.
ב-1985 נרצח נשיא פלאו הרואו רמליק (Haruo Remeliik), וסגנו, טומי רמנגסאו (Tommy Remengesau), נבחר לנשיאות.
רמגסאו הבטיח לנסות ולהקטין את התלות הכלכלית בארצות הברית, תוך פיתוח מואץ של ענף התיירות.
פלאו היא רפובליקה דמוקרטית רב-מפלגתית.
נשיא פלאו הוא ראש המדינה כמו בדמוקרטיה נשיאותית, סמכות הביצוע והתנהלות המדינה מתבצעת על ידי חברי הממשל של הנשיא, ואילו כוח החקיקה הנתון לממשלה מתבצע בקונגרס הלאומי.
המערכת השופטת היא עצמאית מהממשלה ומהקונגרס.
פלאו אימצה את החוקה שלה בשנת 1981.
בבית התחתון של הפרלמנט יש כ-16 חברים שנבחרים פעם בארבע שנים במחוזות בחירה חד-מושביים.
בבית העליון, הסנאט, חברים 13 חברים, שגם הם נבחרים פעם בארבע שנים.
בפלאו אין מפלגות פוליטיות (למרות שאין חוק שמונע הקמת מפלגות כאלה ובעבר אכן פעלו מספר מפלגות).
בנוסף, ישנה מועצה בשם "מועצת המטות", שחבריה הם נציגי השבטים הגדולים בפלאו ומייעצת לנשיא בנושאים שבטיים ומסורתיים.
כלכלתה של פלאו תלויה בארצות הברית מאז מלחמת העולם השנייה, אז הייתה שטח נאמנות שלה מטעם האו"ם.
לאחר העצמאות חתמה פלאו הסכם התאגדות חופשית עם ארצות הברית, שבמסגרתו היא מקבלת הגנה וסיוע כלכלי, ומעניקה לארצות הברית זכות לקיים בסיסים צבאיים בתחומה, ועגינה בנמליה.
תושבי המקום מתפרנסים בעיקר מעבודה ממשלתית, מדיג ומחקלאות למחיה.
בפלאו עובדים זרים רבים, בעיקר מהפיליפינים.
ענף התיירות הוא ענף מתפתח במדינה.
המדינה מורכבת ממאות איים המוקפים בשונית אלמוגים, ומתוכם למעלה מ-400 בלגונה הדרומית באיי רוק.
רק תשעה מהאיים הגדולים מיושבים.
האיים הגדולים ברובם געשיים, ויש בהם אדמה פורייה.
האיים הקטנים הם ברובם איי אלמוגים.
כמות המשקעים הממוצעת היא כ-3,800 מ"מ גשם בשנה.
הים עשיר בדגה, ומהווה מוקד משיכה לצוללנים.
הרכב האוכלוסייה: פלואים (תערובת: מיקרונזים-מַלָאים-מֶלָנֶזים) 69.9%, פיליפינים 15.3%, סינים 4.9%, אסייתים אחרים 2.4%, לבנים 1.9%, בני איי-קרוליינה 1.4%, מיקרונזים אחרים 1.1%.