tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביקורת: נעמה צאל קראה למאמרה "אי אפשר להיכנס ואי אפשר לצאת", במשפט הלקוח מהסיפור, בשעה שמנעול הדלת המקולקל מונע ממשתתפי המסיבה לצאת מהדירה: "לא, לא צחוק, גברת שפיצר, אי אפשר להיכנס ואי אפשר לצאת, כמו בית סוהר!".
צאל רואה בכלא ככלא פנימי של האדם, אשר מונע ממנו להיפטר באמת מהדברים המעיקים עליו.
שורש - מנהל החברה, המחבר - עובד בחברה, קרינגל - מנהל התחזוקה ומשפחת קרינגל: האישה, הסבתא וילד בן 12, נאספים בדירת משפחת קרינגל לראות סרט כחול יפני אילם.
הם מופרעים על ידי צמד שוטרים, סמל סרדינס וקצין הישן ללא הפסקה.
בהקרנת הסרט חלות הפסקות תכופות היוצרות בלגן, כשמצטרף גם זוג אורחים לא קרואים.
הסיפור הסוריאליסטי מסתיים בטרגדיה בלתי צפויה.
ביקורת: עמרי הרצוג מתאר את עלילת הסיפור:"מתחילה באופן ריאליסטי, כמו כל עלילת מסתורין, הופכת עד מהרה למחזה משולח רסן, אבסורדי ומצחיק - ומלותיו האחרונות חונקות את הצחוק הזה ומטילות מורא".
אהוד בן עזר רואה בשני הסיפורים האחרונים כמשתייכים לסוגה נפרדת: ""המסיבה" ו"הצגה יומית" – הם חגיגה פרועה של מוזריות ואימה כאשר הכול מוגש כביכול בסגנון נקי וריאליסטי ביותר.
וכמו בהצגה בורלסקית נותנת כל דמות בתורה, מאופיינת היטב – את חלקה; כל פעם נכנסת דמות מפריעה חדשה, ושני הסיומים – אָיוּמים.".
אהוד בן עזר כותב: "סיפוריו של קנז טעונים אנרגיה כאילו חיברו אותם למטעֵן חשמלי לפני שיצאו לשוטט לבדם בעולם.
האנרגיה הזו היא גם אנרגיה אפלה, מסתורית, היא מתקיימת במחוזות הרמז, אבל היא המנוע, החלק המוביל, של עלילות הסיפורים גם כאשר המספר משחק עימה מחבואים וכאילו דוחק אותה מקדמת הבמה לירכתיה, שלא להראות את ה"מפלצת".".
בן עזר מסכם את ביקורתו במילים: ""דירה עם כניסה בחצר" הוא אחד מספריו הטובים ביותר של קנז והוא מציב רף גבוה ביותר לדור הסופרים היוצרים בתקופתו.".
נעמה צאל ראתה במקרי ההקאה החוזרים במספר סיפורים (רגע מת בזיכרון, התיק השחור, מקרה שיזף והמסיבה), כמייצג הניסיונות של הדמויות להיפטר ממשא המעיק עליהן.
אבל לטענת צאל, "ההקאה לא מצליחה לשחרר מן הנטל ...
משהו סתום, טורד מנוחה, נותר כלוא בפנים, לא בא על תיקונו".
היא מסכמת את ביקורתה באומרה כי עוצמת הספר "טמונה בסירוב צנוע שניצב במרכזו: בסיפורים השקטים, מסמרי שיער או מצחיקים עד דמעות, מתעצבת העמדה הזאת בקווים עדינים אך בחריפות שאין לטעות בה: בכל אחד מהם, ויותר מכך בהצטברותם, משהו קשה-עורף נותר בעינו: מה שחשוך לא יואר כאן באמצעים מלאכותיים.".
עמרי הרצוג כותב: "הסיפורים הפותחים את הספר, שכתובים בסגנונו המוכר והאהוב של קנז, אינם מבשרים את הבאות.
אולם ככל שהספר מתקדם, הוא הופך למסוכן ולמסתורי יותר; הוא נפרד בהדרגה מהריאליזם, ופונה אל עבר הזיה אפלה, שהיא גם קומדיה מקאברית שחורה.".
הרצוג טוען כי בסיפורים "נחשפת החרדה הישראלית לאור יום: החרדה מהאדם המתבודד, השתקן, יוצא הדופן; החרדה מפני מי שמוציא עצמו מהכלל, שאינו "אחד מהחבר'ה".".
יוני ליבנה רואה מספר אלמנטים בולטים בקובץ הסיפורים: החזרה והקיבעון: גיבוריו של קנז נתפסים "למחשבה אחת, אדם, מנגינה, זיכרון או מראה מסוים שאין להשתחרר מהם.".
מרכיב נוסף הוא "זירה שהולכת ונסגרת על הנפשות הפועלות, ולחלופין, חוסמת בפניהם את הגישה לתוכה.".
ליבנה טוען כי "קשה להאמין שאוסף הסיפורים הזה יעורר הדים דומים לאלה שעוררו בעבר הרומנים הבולטים של קנז.
גם ברמת המעורבות הרגשית, לא כל הסיפורים מותירים מאחוריהם רושם חי באמת.".
דורון קורן מוצא כי חלק מהסיפורים הם עכשוויים ו"אולי אפילו ניסיוניים מבחינה ספרותית, עם התרחקות מסוימת מן הריאליזם האופייני של קנז".
הוא משבח את יכולתו של קנז ל"כתיבה דייקנית, נטולת דימויים כמעט, המציגה את הדברים כנתינתם וכיופיים השבור והמטריד, בעברית פשוטה ומורכבת כאחד", ומסכם את רשימתו: "לא כל הסיפורים בקובץ שווים באיכותם, אבל כצפוי, קנז מפתיע כתמיד.".
הפובליציסט והמשורר, מתי שמואלוף, סבור כי הספר כתוב בכישרון רב, אך לטעמו, קנז ביקש להקיף קשת רחבה של נושאים ואין זה ברור אם ניתן להקיף את כל החוויות בספר אחד.
לדעתו, על הסופר להתמקד בעולם אותו הוא מכיר - מעמד הביניים המבוסס הציוני-אשכנזי, ואל לו לנסות להתמחות בכל העולמות החברתיים בישראל.
הוא מסכם את ביקורתו בהכנסת משנתו כפעיל חברתי-ספרותי, "אנו זקוקים לספרות שתגדיל את הגבולות, שתאשים ולא תפחד לקרוע אמיתות.".
יוסף אורן טוען שרמתם של הסיפורים אינה אחידה וכי את הסיפורים "בשר פרא, בשר זר", "המסיבה" ו"הצגה יומית" הייתה צריכה ההוצאה לאור להחזיר לסופר כדי שימקד ויבשיל אותם לפרסום.
אורן טוען שסיפורי "הסדרה הביוגרפית" של קנז וסיפורי "הסדרה הרעיונית" שלו, משלימים זה את זה: "בשתי הסדרות הוא חותר לאותה מסקנה רעיונית–קיומית, המעידה על הזיקה האמיצה של יצירתו לפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית: עלינו לגלות הבנה למגבלות האנושיות שלנו ולהטות חסד לאומללים שכוחם תש בהתמודדות עם גזרות הקיום המעיקות על כולנו.".
בעטיפת הספר מופיע פרט מתוך ציור של מיכל גולדמן, מ-1991: "חצר בתל אביב".
הספר תורגם לצרפתית ב-2011 על ידי רוזי פנחס-דלפואש ויצא לאור בהוצאת Actes Sud, תחת השם "Chair Sauvage" (בשר זר).
הספר תורגם לאיטלקית ב-2011 על ידי אלנה לוונטל ויצא לאור בהוצאת Giuntina, תחת השם "Appartamento con ingresso nel cortile".
הספר תורגם לגרמנית ב-2011 על ידי ברברה לינר (Barbara Linner) ויצא לאור בהוצאת Luchterhand.
ב-2012 יצא הסרט הקצר "התיק השחור" המבוסס על הסיפור בשם זה.
ב-2012 יצא הסרט הקצר "דירה עם כניסה בחצר" המבוסס על הסיפור בשם זה.
דירוג כתבי העת SCImago (באנגלית SCImago Journal Rank או SJR) הוא מדד לדירוג כתבי עת מתחום מדידת המדע .
המדד מתפרסם בפורטל Scimago Journal & Country Rank הכולל גם דירוגים מדעיים של מדינות וכלים ביבליומטריים ויזואליים.
ה־SJR נועד להעריך את יוקרתם של כתבי עת אקדמיים.
המדד מבוסס על מספר הציטוטים שקיבלו מאמרים שהתפרסמו בתוך כתב עת מסוים, וכן על היוקרה של כתבי העת שמהם הגיעו הציטוטים.
הדירוגים מחושבים על בסיס מסד הנתונים של Scopus הכולל מידע על יותר מ־34,000 כתבי עת ו־5,000 הוצאות לאור בינלאומיות.
כתבי העת מקובצים לפי 27 נושאים כלליים ובתוכם 313 קטגוריות ספציפיות.
ה־SJR דומה למדד ותיק יותר, האימפקט פקטור (JIF), אך יש לו מספר יתרונות.
בין השאר, הוא מתפרסם בגישה פתוחה ומדרג את כתבי העת באופן יחסי זה לזה ברבעונים.
שיטה זו מאפשרת להשוות בין רמת היוקרה של כתבי עת מדיסציפלינות שונות.
הערכת מקורות מידע אקדמיים היא מרכיב מרכזי באוריינות מידע .
מכיוון שרוב הידע האקדמי מתפרסם בכתבי עת, נוצרו מספר מדדים להערכת איכות כתבי העת הללו.
רוב המדדים מתבססים על כמות הפעמים שהמאמרים המתפרסמים בתוך כתב עת מצוטטים על־ידי מאמרים אחרים.
מסדי הנתונים המוכרים ביותר המכילים את המידע הזה הם Scopus ו־Web of Science .
המדד הוותיק והמרכזי להערכת כתבי עת הוא האימפקט פקטור (JIF).
מדד זה מנתח נתונים מתוך מסד הנתונים Web of Science של חברת Clarivate .
למרות הפופולריות שלו, האימפקט פקטור קיבל ביקורות על כך שהוא לא בוחן את איכות הציטוטים וסופר גם ציטוטים עצמיים (מאמרים בתוך כתב העת המצטטים מאמרים אחרים מאותו כתב העת).
ביקורת נוספת עסקה בכך שהאימפקט פקטור בוחן מספר מצומצם של כתבי עת, שמרביתם דוברי אנגלית.
הביקורת האחרונה מתייחסת לכך שקשה להשוות את האימפקט פקטור של שני כתבי עת מתחומים שונים, זאת משום שישנם תחומים בהם מספר הציטוטים הממוצע למאמר גבוה מאוד (למשל רפואה), בעוד שבתחומים אחרים מספר הציטוטים הממוצע למאמר הוא נמוך (למשל מדעי הרוח).
ה־SJR החל לפעול בשנת 2008, ופורסם רשמית בשנת 2010. המדד מתפרסם בפורטל Scimago Journal & Country Rank על־ידי חוקרים מכמה מרכזי מחקר בספרד.
המדד כולל דירוגים לרשימה ארוכה של כתבי עת.
הדירוגים מבוססים על מידע מתוך מסד הנתונים Scopus של חברת Elsevier.
המסד כולל נתונים ממעל 34,000 כתבי עת ו־5,000 הוצאות לאור בינלאומיות.
כתבי העת מקובצים לפי 27 נושאים כלליים ו־313 נושאים ספציפיים.
המידע בפורטל מתעדכן אחת לשנה, סביב חודש יוני.
למרות הדמיון הכללי בין שני המדדים, קיימים כמה הבדלים בין ה־SJR לבין האימפקט פקטור:
ה־SJR פתוח לשימוש בחינם לכלל הציבור, בעוד ה־JIF פתוח רק למנויים בתשלום.
ה־SJR כולל הרבה יותר כתבי עת המתפרסמים במגוון רחב יותר של מדינות ושפות.
שני המדדים מתבססים על מספר הציטוטים של המאמרים שהתפרסמו בכתב העת, אבל ה־SJR נותן משקל שונה לציטוטים המגיעים מכתבי עת המוגדרים כיוקרתיים.
היוקרתיות של כתב העת נמדדת על סמך מספר הציטוטים שלו שלא כוללים ציטוטים עצמיים.
היוקרתיות מחושבת בעזרת אלגוריתם PageRank.
בחישוב ה־SJR, המכנה כולל את כל המסמכים שהתפרסמו בכתב העת, בעוד שה־JIF כולל רק מסמכים מסוג שנהוג לצטט (כמו מאמרים אמפיריים ומאמרי סקירה).
עבור כל כתב עת, מוצגים בפורטל בפורטל Scimago Journal & Country Rank מספר אינדיקטורים.
בין השאר מוצגים האינדיקטורים הבאים:
SJR - ממוצע הציטוטים המשוקללים (על בסיס יוקרת כתב העת המצטט) שהתקבלו בשנה הנבדקת, ביחס למספר המסמכים שפורסמו בכתב העת בשלוש השנים לפני כן.
רבעונים - חלוקה לרבעונים על סמך ציון SJR, ביחס לשאר כתבי העת בקטגוריה.
כתבי עת הנמצאים ברבעון הראשון Q1 נחשבים לכתבי העת האיכותיים ביותר, ואילו כתבי העת הנמצאים ברבעון הרביעי Q4 נחשבים להכי פחות איכותיים מבין כתבי העת הנכללים במיון.
סך כל הציטוטים (3 שנים) - מספר הציטוטים שהתקבלו בשנה הנבדקת לכל המסמכים שפורסמו בכתב העת בשלוש השנים שקדמו לה.
ציטוטים עצמיים - מספר הציטוטים בתוך כתב העת בשנה הנבדקת המתייחסים למאמרים שפורסמו באותו כתב העת בשלוש השנים לפני כן.
H index - מספר המאמרים בכתב העת (h) שקיבלו לפחות h ציטוטים.
ניתן לראות גם את השינויים שחלו בחלק מהמדדים לאורך השנים.
מחקר בריטי בחן את הקשר בין מדדי ציטוטים של כתבי עת לבין הערכות איכות של שופטים מומחים.
השופטים נתנו ציוני איכות לכמעט 100,000 מאמרים שנבדקו בתהליכי הצטיינות.
הציונים הללו הושוו למדד ציטוטים של כתבי העת מהם הם נלקחו, הדומה ל־SJR ול־JIF.
באופן כללי, נמצא שהמתאם בין הערכות המומחים לבין מדד הציטוטים היה נמוך עד בינוני, תלוי בתחום המחקר.
המתאם הנמוך ביותר התקבל בתחום הווטרינריה (כ־0.13), המתאם הגבוה היה בנושאים בינתחומיים (כ־0.54), אולי בשל הטווח הרחב של מדדי הציטוטים שמנעו קיצוץ תחום .
ברפואה, ביולוגיה, כימיה וכלכלה המתאם היה סביב 0.4, במנהל עסקים, פסיכולוגיה ופיזיקה סביב 0.3, ובמדעי הרוח והחברה סביב 0.2. ערכים אלה מצביעים על תוקף קריטריון סביר.
תוצאות דומות התקבלו גם במחקרים אחרים.
למרות הבדלים משמעותיים באופני החישוב, קיים מתאם חזק בין מדדים שונים המבוססים על ציטוטים, וגם ספציפית בין ה־SJR לבין ה־JIF דבר המעיד על תוקף מתכנס .
קיימת ביקורת כללית כלפי מדדים הבוחנים איכות של כתבי עת על בסיס ציטוטים.
בין השאר ישנה ביקורת על כך שדירוגים כאלה יכולים להשפיע לרעה על המחקר והחוקרים מתוך רדיפה אחר פרסום בכתבי עת המדורגים גבוה.
ישנה ביקורת גם על כך שכתבי עת יכולים לבצע מניפולציות כדי לנפח את מדדי הציטוטים שלהם.
מדדים מבוססי ציטוטים לא מתחשבים בסוג המאמר (אם מדובר במחקר אמפירי בודד או במאמר סקירה), וחלקם לא מפרסמים באופן שקוף את דרך החישוב שלהם.
אחת הדרכים להתמודד עם הביקורות כלפי מדדים אלו, היא להציג במקביל את התוצאות של מספר מדדים שונים.
קיימת גם ביקורת ספציפית כלפי ה־SJR, על רקע תאורטי ומתודולוגי.
בין השאר נטען כי השימוש ברבעונים לא מאפשר הבחנה טובה בין כתבי העת, שהשקיפות אינה מספקת וכך גם היכולת לשחזר את התוצאות.
ה־SJR מדרג את כתבי העת לפי נושא כללי וקטגוריות משנה.
כתב עת העוסק בכמה תחומים יכול להיות מדורג בכמה קטגוריות מקבילות.
אחת הביקורות כלפי המדד היא שהדירוגים הללו יכולים להיות שונים זה מזה.
כלומר, כתב עת יכול להיות מדורג באיכות גבוהה עבור נושא אחד אך באיכות נמוכה עבור נושא שני.
דירוג CWTS ליידן הוא דירוג עולמי של מוסדות להשכלה גבוהה שנערך מדי שנה, החל משנת 2007, על ידי המרכז ללימודי מדע וטכנולוגיה (CWTS) של אוניברסיטת ליידן בהולנד.
בשונה מדירוגים חשובים אחרים, הוא מתבצע על סמך נתונים מדידים בלבד, מבלי להתחשב בסקרים.
הדירוג משתמש בנתוני אתר , ויוצר על סמכם מדדים רבים כאשר המרכזיים שבהם הם:
P: מספר הפרסומים המחקריים של אנשי סגל המוסד בכתבי עת מדעיים בין-לאומיים.
P(top 10%): מספר הפרסומים שנמצאים בעשירון העליון מבחינת כמות הפעמים שהם צוטטו.
PP(top 10%): שיעור הפרסומים הנמצאים בעשירון העליון של כמות הציטוטים מתוך כלל הפרסומים.
הרשימה אינה מוגבלת וכוללת כל אוניברסיטה עם מספר-סף של 800 פרסומים בתקופת הבחינה.
על הדירוג נמתחה ביקורת הטוענת כי הוא מוטה לטובת אוניברסיטאות המפרסמות בשפה האנגלית, משום שפרסומים אלו נוטים להיות מצוטטים יותר.
נטען גם כי ממוצע הציטוטים תלוי בתחום המחקר, ולכן להשוות פרסומים על סמך מספר הפעמים שהם צוטטו יהיה "כמו להשוות את מספר השערים שהובקעו במשחק כדורגל ובמשחק כדוריד".
הטבלאות כוללות את 25 האוניברסיטאות הראשונות במדדים השונים בשנים 2021 עד 2025. אוניברסיטה ששמה אינו מוזכר ברשימה, לא דורגה בין 25 הראשונות בעולם בשנים הללו ובמדד הזה.
P - מספר הפרסומים הכולל
P(top 10%) - מספר הפרסומים בעשירון הציטוטים העליון
PP(top 10%) - שיעור הפרסומים שהגיעו לעשירון העליון מתוך כלל הפרסומים
דירהג'לל היראצ'נד "דירובהאי" אמבאני היה איש עסקים הודי מיליארדר, מייסד חברת ריליאנס אינדסטריז בשנת 1958. אמבאני הוציא את ריליאנס למסחר בבורסה בשנת 1977. בשנת 2016 הוענק לו לאחר מותו עיטור , העיטור האזרחי השני בחשיבותו בהודו, על תרומתו למסחר ולתעשייה.
במהלך השנים הועלו נגד אמבאני טענות רבות למניפולציות בשוק ההון, העלמת מס ונפוטיזם.
דירובהאי הוא אביו של מוקש אמבאני, שממשיך את דרכו בראש חברת ריליאנס אינדסטריז.
אמבאני היה אחד מבניו של היראצ'נד גורדהאנבהאי אמבאני, מורה בבית ספר כפרי השייך לקהילת בניה, וג'מנבהן אמבאני, ונולד בצ'ורוואד, עיר במדינת גוג'ראט שבהודו, ב-28 בדצמבר 1932. הוא למד בבית הספר בהאודור חאנג'י.
בשנת 1958 חזר מעדן כדי לנסות את כוחו בעסק עצמאי בהודו בשוק הטקסטיל.
נאמר גם שעבד תקופה מסוימת כמלאן בתחנת דלק.
אמבאני חזר להודו והקים את חברת "מאג'ין" בשותפות עם צ'מפקלל דמאני, בן דודו מדרגה שנייה, שחי עמו בתימן.
מאג'ין ייבאה חוטי פוליאסטר וייצאה תבלינים לתימן.
משרדו הראשון של תאגיד ריליאנס קומרשל הוקם ברחוב נרסינאת'ה בשכונת מסג'יד בונדר במומבאי.
היה זה חדר בשטח של 33 מ"ר עם טלפון, שולחן אחד, שלושה כיסאות ושני עובדים.
בתקופה זו התגוררו אמבאני ומשפחתו בדירת שני חדרי שינה ב"ג'אי הינד אסטייט" בשכונת בהולשוואר, מומבאי.
בשנת 1965 הסתיים שיתוף הפעולה בין צ'מפקלל דמאני לדירובהאי אמבאני, ואמבאני המשיך לבדו.
נאמר כי לשניהם היו אופי שונה וגישות שונות לניהול עסקים.
בשנת 1988 עמדה ריליאנס אינדסטריז להנפיק זכויות של איגרות חוב להמרה.
נפוצו שמועות שלפיהן החברה עושה כל מאמץ כדי שמחיר המניה לא ירד אפילו במקצת.
קבוצת סוחרי מניות מקלקוטה, שכונתה "קרטל הדובים", זיהתה הזדמנות והחלה לבצע מכירות בחסר במניות ריליאנס.
כדי לבלום זאת, החלה קבוצת סוחרים שכונתה לימים "חברי ריליאנס" לקנות בבורסה לניירות ערך במומבאי את מניות ריליאנס שנמכרו בחסר.
כדי למצוא פתרון למצב זה נסגרה הבורסה במומבאי לשלושה ימי מסחר.
רשויות הבורסה (BSE) התערבו בקביעת מחיר המניה וקבעו כי קרטל הדובים חייב לספק את המניות בתוך ימים אחדים.
קרטל הדובים קנה מן השוק מניות ריליאנס במחירים גבוהים יותר, והתברר כי דירובהאי אמבאני עצמו סיפק לקרטל את אותן מניות והפיק רווח נאה מן המהלך שלהם.
לאחר האירוע הועלו שאלות רבות מצד מבקריו ומצד התקשורת.
רבים לא הבינו כיצד סוחר חוטים עד לפני שנים מעטות הצליח להעמיד תזרים מזומנים כה גדול דווקא בשעת משבר.
התשובה לכך ניתנה בפרלמנט על ידי שר האוצר דאז, פרנאב מוקרג'י.
הוא הודיע כי משקיע הודי שאינו תושב (NRI) השקיע עד 220 מיליון רופי בריליאנס בשנים 1983–1982. השקעות אלו הועברו דרך חברות שונות כגון Crocodile, Lota ו־Fiasco, שנרשמו בעיקר בהאי מאן, ולכולן היו בעלי מניות בעלי שם המשפחה שאה.
חקירה של הבנק המרכזי של הודו בפרשה לא מצאה כי ריליאנס או בעלי השליטה בה ביצעו מעשים או עסקאות בלתי חוקיים או בלתי אתיים.
אמבאני אושפז בבית החולים בריץ' קנדי במומבאי ב-24 ביוני 2002 לאחר שסבל משבץ מוחי קשה.
היה זה השבץ השני שלו, הראשון אירע בפברואר 1986 ושיתק את ידו הימנית.
הוא היה בתרדמת במשך יותר משבוע.
לאחר השבץ הראשון בשנת 1986, העביר אמבאני את השליטה בריליאנס אינדסטריז לבניו, מוקש ואניל.
בנובמבר 2004 הודה מוקש בראיון שקיימות מחלוקות בינו לבין אניל בנושאי בעלות.
הוא ציין גם כי המחלוקות "נמצאות בתחום הפרטי".
לאחר פטירתו של דירובהאי אמבאני, הקבוצה נחלקה לשתי חברות: ריליאנס אינדסטריז לימיטד בראשות מוכש וקבוצת ריליאנס אניל דירובהאי אמבאני בראשות אניל.
בסופו של דבר מוקש אמבאני נבחר למנכ"ל ואניל אמבאני נבחר ליו"ר.
נכון לשנת 2017 העסיקה החברה יותר מ־250,000 עובדים.
בשנת 2012 הייתה ריליאנס אינדסטריז אחת משתי חברות הודיות שדורגו בין 100 הראשונות ברשימת פורצ'ן 500 של חברות הענק בעולם לפי הכנסותיהן.
דירק קאוט (בהולנדית: Dirk Kuijt; נולד ב-22 ביולי 1980) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ ולעיתים כקיצוני וכיום מאמן כדורגל המאמן את קבוצת בירסחוט בליגת העל הבלגית.
מאז 2015 ועד לפרישתו שיחק קאוט בפיינורד אליה שב לקדנציה נוספת.
קאוט נולד וגדל בקטוויק, והיה הילד השלישי במשפחתו.
בגיל 5 הוא החל את הקריירה שלו במועדון כדורגל מקומי בשם קוויק בויז.
לאחר 13 שנים במערכת הנוער של המועדון הוא קודם לקבוצה הבוגרת במרץ 1998, והשתתף בששת המשחקים האחרונים של אותה עונה.
יכולתו משכה את עיניו של המועדון המקצועני אוטרכט.
בגיל 18 חתם קאוט על חוזה מקצועני באוטרכט בקיץ 1998, ובמהרה ביסס את מעמדו כשחקן הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגת העל ההולנדית.
בעונת עשה את פריצתו הגדולה כאשר הבקיע 13 שערים במסגרת הליגה ו-16 בכל המסגרות.
עם זאת, הוא לא הרבה לשחק בעמדתו הטבעית כחלוץ מאחר שאיגור גלושצ'ביץ' הועדף בתפקיד זה, ותפקד בעיקר בעמדת הקיצוני.
בעונת מונה פואק בוי למאמנה החדש של אוטרכט.
תחת בוי תפקד קאוט בעמדות החלוץ והקשר ההתקפי במשך כל העונה, והפגין יכולת עילאית כאשר הבקיע 20 שערי ליגה.
הוא סייע לקבוצתו להעפיל לגמר טורניר הגביע ההולנדי, שם פגשה את פיינורד.
על אף שנחשבה ליריבה נחותה, אוטרכט ניצחה 1-4 וזכה בגביע.
קאוט הבקיע שער במשחק הגמר ונבחר לשחקן המצטיין של המשחק.
הוא אף זכה בפרס נעל הזהב ההולנדית באותה עונה.
בעקבות הופעתו בגמר הגביע ההולנדי זכה קאוט להתעניינות מצדה של פיינורד על הצטרפותו לשורותיה.
בקיץ שלאחר אותה עונה השלים קאוט את מעברו לפיינורד, ששילמה תמורתו מיליון אירו.
הוא נועד להחליף בפיינורד את פייר ואן הוידונק שעזב את הקבוצה.
כבר מתחילת תקופתו בקבוצה הוא הפך לאחד מהשחקנים האהובים ביותר בקרב אוהדיה, והבקיע 20 שערי ליגה בעונתו הראשונה.
בעונה הבאה, , הגיע קאוט לשיא יכולתו בפיינורד.
במשחק הראשון של אותה עונה הוא הבקיע את השלושער הראשון בקריירה שלו, מול דה חראפסחאפ, והבקיע שלושער נוסף בניצחון קבוצתו 3-6 על דן האג.
הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה ההולנדית עם 29 שערים - שיא אישי בעבורו.
בקיץ 2005 הוא מונה לקפטן הקבוצה בעקבות היכולת המרשימה שהפגין.
בעונה שלאחר מכן, , הבקיע קאוט 22 שערי ליגה ו-25 בכל המסגרות, זכה בתואר כדורגלן השנה בהולנד, ונכלל גם בסגלה של נבחרת הולנד למונדיאל 2006 בגרמניה.
בסיכום תקופתו בהולנד, החמיץ קאוט חמישה משחקים בלבד בין השנים 1999 ו-2006, ואף רשם רצף של 179 משחקים בהם השתתף.
במהלך הקיץ שלאחר המונדיאל נקשר שמו של קאוט למעבר למספר קבוצות ברחבי אירופה, ובראשן ליברפול וניוקאסל יונייטד מאנגליה.
הוא טען כי הוא שמח לשחק בפיינורד, אך ברצונו להגיע לשדרוג מקצועי בליגה אירופית בכירה יותר.
ב-18 באוגוסט הוא עבר לליברפול, תמורת שכר שלא פורסם לתקשורת.
מעת הגעתו תיאר קאוט את ליברפול כמועדון גדול ושזהו תענוג גדול לשחק במדיו.
הוא שיחק לראשונה במדי הקבוצה במשחק מול וסטהאם יונייטד במסגרת המחזור הראשון של הפרמייר ליג, והבקיע את שערו הראשון במשחק מול ניוקאסל יונייטד.
בעקבות יכולת טובה שהפגין בתחילת עונת הוא גרר שבחים רבים, והעיתון דיילי מירור תיאר אותו כ"גיבור בהתהוות".
הוא סיים את העונה עם 12 שערים במסגרת הפרמייר ליג, ובנוסף היה גורם משמעותי בהעפלתה של ליברפול לגמר ליגת האלופות, לאחר שהשתתף ב-11 משחקים.
בגומלין חצי גמר הטורניר, מול צ'לסי, הוא הבקיע את הפנדל המכריע לזכות קבוצתו בדו-קרב בעיטות העונשין.
במשחק הגמר מול מילאן הוא הבקיע שער מצמק, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 2-1.
בעונתו השנייה, , המשיך קאוט להוות שחקן הרכב קבוע בליברפול.
במהלך העונה הוא החל לתפקד בעמדת הקיצוני הימני בעקבות הצטרפותו של פרננדו טורס לקבוצה והסתגל בצורה טובה לתפקיד החדש, וכתוצאה מכך פיתח תדמית של שחקן המצטיין בכל תחומי המשחק.
הוא הבקיע באותה עונה שלושה שערים בלבד בליגה, אך הבקיע שבע פעמים במסגרת ליגת האלופות, כולל במשחק שמינית הגמר מול אינטר מילאנו ובמשחק הראשון של חצי הגמר מול צ'לסי.
השער האחרון של קאוט לא עזר לליברפול, שהודחה בשל הפסד 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בעונת חזר קאוט להפגין את יכולתו הטובה בכיבוש שערים כחלוץ, כאשר הבקיע 12 שערי ליגה ו-15 בכל המסגרות, ובנוסף בישל עשר פעמים.
הוא סייע לליברפול לסיים במקום השני בפרמייר ליג, ארבע נקודות מתחת לאלופה, מנצ'סטר יונייטד.
בעונה הבאה, , החל קאוט לשחק פעמים רבות כחלוץ במרכז המגרש בעקבות פציעות של שחקנים בקבוצה.
לאחר שהבקיע שער נגד דברצן במסגרת ליגת האלופות הוא עלה למקום השלישי בדירוג הכובשים של ליברפול בגביע אירופה, כשרק איאן ראש וסטיבן ג'רארד הבקיעו יותר ממנו.
עונה זו הייתה מאכזבת עבור הקבוצה, שהודחה כבר בשלב הבתים של ליגת האלופות וסיימה שביעית בלבד בליגה.
בתאריך 3 ביוני 2012 עבר דירק קאוט לפנרבחצ'ה הטורקית תמורת מיליון יורו.
ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה מול אלזיגספור בה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
באפריל 2015 הודיע קויט כי חתם על חוזה לשנה אחת במדי פיינורד והוא יחזור לקדנציה שנייה בקבוצה החל מעונת 2015/2016. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא עזר למועדון לזכות בגביע ההולנדי.
בעונתו השנייה זכה יחד עם פיינורד באליפות הליגה ההולנדית לראשונה אחרי 18 שנה, כאשר במשחק האליפות הבקיע שלושער.
בספטמבר 2004 ערך קאוט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של הולנד במשחק מול נבחרת ליכטנשטיין, תחת המאמן מרקו ואן באסטן.
שיתופו בנבחרת באותו זמן התאפשר בזכות הוצאתם של שחקני התקפה ותיקים מהסגל, כדוגמת רוי מקאיי ופטריק קלויברט.
מאז זומן קאוט בקביעות לנבחרת והפך לשחקן קבוע בהרכב הפותח שלה.
על אף ההצלחה בתחילת דרכו בנבחרת, במונדיאל 2006 שימש קאוט בתור שחקן מחליף.
במשחק הראשון של הולנד בטורניר, מול נבחרת סרביה ומונטנגרו, הוא נכנס כמחליף בדקה ה-69, אך ישב על הספסל לאורך כל המשחק השני מול חוף השנהב.
לאחר שהנבחרת הבטיחה את העפלתה לשמינית הגמר נתן ואן באסטן מנוחה לשחקנים רבים שפתחו קודם לכן בהרכב הראשון, וקאוט פתח בהרכב בעמדת הקיצוני הימני במשחק האחרון של שלב הבתים, מול ארגנטינה.
בשלב שמינית הגמר פתח קאוט באופן מפתיע בהרכב על חשבונו של רוד ואן ניסטלרוי, אך לא רשם לזכותו הצלחה במשחק ונבחרתו הודחה לאחר הפסד 1-0.
קאוט נכלל בסגל הולנד גם ליורו 2008, והפעם פתח בקביעות בהרכב הפותח של הנבחרת.
בשל שינוי מערך המשחק של נבחרתו למערך 4-2-3-1, שיחק קאוט בעמדת הקיצוני ויצר שיתוף פעולה בחוליית הקישור יחד עם וסלי סניידר ורפאל ואן דר וארט.
במשחק הראשון של נבחרתו, בו ניצחה 0-3 את איטליה, בישל קאוט שני שערים, ובמשחק השני, בו ניצחה 1-4 את צרפת, הוא הבקיע בנגיחה את השער הראשון.
על אף היכולת הטובה בשלב הבתים הודחה הולנד בשלב רבע הגמר, לאחד הפסד 3-1 בהארכה לנבחרת רוסיה.
קאוט הבקיע שלושה שערים במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 2010, וסייע לנבחרתו לנצח בכל המשחקים בקמפיין.
במונדיאל עצמו, שבו שיחק בעמדת הקיצוני מאחורי החלוץ רובין ואן פרסי, הבקיע קאוט שער ובישל שלושה נוספים שסייעו לנבחרתו להעפיל עד לגמר, בו הפסידה 1-0 לנבחרת ספרד.
קאוט נמנה עם סגל הנבחרת ההולנדית למונדיאל 2014.
בין השנים 2018-2020 שימש כמאמן הקבוצה עד גיל 19 של פיינורד.
ב-2 ביוני 2022 מונה למאמן דן האג מהליגה ההולנדית השנייה.
ב-28 בדצמבר 2023 מונה למאמנה של בירסחוט הבלגית, ובסוף עונתו הראשונה על הקווים עלה עמה לליגת העל הבלגית.
דירוג פסיכוטכני ראשוני (הידוע בראשי התיבות: דפ"ר) הוא ציון שניתן על ידי צה"ל ומשטרת ישראל למועמדים לגיוס, שאמור לשקף את היכולת השכלית של המועמד.
הציון ניתן על סמך סוללת מבחני אינטליגנציה.
ציון הדפ"ר משמש אחד המרכיבים המרכזיים בקביעת קבוצת האיכות (קב"א) של המלש"ב.
כאשר ניתנה לכל מועמד בדרך כלל, הזדמנות אחת בלבד לביצוע המבחנים ולא ניתן היה לעשות מבחן חוזר.
שיטה זו יצרה לא אחת, מצב, בו מי שבאופן מקרי לא הצליח בבחינה, היה משובץ לתפקיד צבאי באופן שאינו תואם את רמתו.
מבחני הדפ"ר הונהגו בצה"ל במחצית השנייה של שנת העבודה 1950/1951. הציונים חולקו לשלוש רמות: דפ"ר נמוך (1–3), בינוני (4–6) וגבוה (7–9).
הציונים 5 ו־6 חולקו לרמות א' וב', שהיו בעלות משמעות למבדקי קצונה.
החל משנות ה-2000, בוצעו מבחני הדפ"ר באופן ממוחשב ובהם ארבעה מבחנים עבור מועמדים לגיוס לצה"ל.
ביצוע מהיר הוא מרכיב מרכזי במבחנים ובעלי לקות למידה זכאים להארכת זמן.
עד שנת 2009, לא הובא ציון הדפ"ר לידיעת המועמד לגיוס.
אולם בעקבות פסק דין, שניתן בסוף שנת 2009, נמסרים ציוני הדפ"ר לידי המועמדים לגיוס לצה"ל.
עם השינוי ב-2021, מובטח גם שיקוף כמעט מלא, וציוני המבחנים יועברו לנבחנים לפי פילוחים
החל מאוקטובר 2021, הוחלפו המבחנים במבחני התאמה חדשים ומורחבים, ניתנה הזכות לאבחונים חוזרים למי שציוניו נמוכים וירצה לשפרם, ומשך האבחונים והראיונות בצו הראשון ירד משבע שעות לארבע.
נוסף על כך הותר השימוש במחשבונים, במהלך המבחן.
שיטת המיון החדשה לצה"ל תושלם במלואה בתוך שנתיים, ותכלול בחינת מספר גורמים רחב כמו: חוסן נפשי, התמדה, זיכרון עבודה, התמצאות במרחב, יכולות מוטוריות עדינות ועוד.
בנוסף, יאובחנו גם יכולות עבודה בצוות, כישורי מנהיגות ומוביליות חברתית, תחביבים, ציונים ומגמות לימוד על בסיס נתונים שיעביר משרד החינוך לצבא, ועוד.
קיימים מגוון ספרים וקורסים להכנה למבחנים.
החל מאוקטובר 2021 מועברים למלש"בים שאלונים לדוגמה באתר מיטב, כדי שיוכלו להתכונן למבחני הצו הראשון.
בראשית ימי משטרת ישראל נדרשו מועמדים לגיוס למשטרה להיות בעלי דפ"ר של לפחות שלוש, אך באמצע שנות ה-60 הועלה הרף לדפ"ר של חמש.
עם זאת, דו"ח של מבקר המשרד לביטחון פנים מצא שבמקרים רבים גויסו מועמדים שלא עמדו בדרישות.
מועמדים למשטרה יכולים לעשות את המבחן שוב לאחר שנה.
הדפ"ר ניתן מתוך סולם הכולל תשעה ערכים, שבצה"ל מוצגים על ידי הציונים 10–90. בעבר הציונים הוצגו בסולם 1 עד 9 כש-9 הוא הגבוה ביותר ומקבלי ציון מתחת ל-3 לא גויסו.
הדירוג הפסיכוטכני הראשוני נקבע ע"פ תוצאות מבחנים הבודקים את יכולות החשיבה.
הטווח נע בין 10 ל-90. הציון אינו בהכרח סופי ועשוי להשתנות עד ליום הגיוס.
מספר גורמים הביעו ביקורת על שיטת הדירוג הפסיכוטכני הראשוני.
לטענת הסוציולוג ד"ר זאב לרר בספרו "הקוד האתני", למבחני הדפ"ר הייתה הטיה תרבותית, בניגוד להתיימרותם להיות אובייקטיביים ומדעיים.
לדבריו, נמצאו הבדלים בתוצאות מבחן זה עבור יוצאי ארצות שונות.
הוא הוסיף כי הוכח שמבחנים אלו לא שיקפו את יכולותיהם של עולים חדשים עקב הטיה תרבותית, שכן במבחנים חוזרים לאחר תקופת ההסתגלות לצבא הפערים בציוני המיון הצטמצמו או נעלמו.
דו"ח מבקר המדינה משנת 2016 ציין כי נעשה שימוש שוטף במחשבים במהלך הבחינות של המיון האיכותי.
לפי הדו"ח המחשבים הללו עלולים להיות תקולים ולא מתאימים לבחינה: "קיימים מסכי מחשב רבים מלוכלכים, מקושקשים וחרוטים עד כדי כך שהדבר מקשה על מלש"בים בביצוע המבחנים".
בנוסף, מבקר המדינה העיר על כך שקיימות צפיפות ומצוקת עמדות ברוב החוליות הפסיכוטכניות בלשכות הגיוס.
באוקטובר 2021 צה"ל ערך שינויים מהותיים במבחני הדפ"ר, בתגובה לביקורות כלפי שיטת המיון.
השינויים כללו אפשרות לערער על ציון הדפ"ר ולהיבחן במבחן חוזר (בתנאים מסוימים), ופרקים במבחן המשתנים במהלך הבחינה בהתאם ליכולות הנבחן.
בעגה הישראלית, המילה דפ"ר היא מילה נרדפת למילים טיפש ו ומציינת אדם המפגין בורות, או מנת משכל נמוכה.
דירק ורנר נוביצקי הוא כדורסלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד בדאלאס מאבריקס ובנבחרת גרמניה.
נחשב לאחד מגדולי הפורוורדים בכל הזמנים.
נוביצקי החל את הקריירה שלו בווירצבורג ועבר לדאלאס ב-1998, במדיה הפך לשחקן המוביל בשני העשורים הבאים.
במהלך הקריירה הגיע נוביצקי להישגים רבים.
הוא הוביל את דאלאס לזכייה באליפות ה-NBA בשנת 2011 ולהופעה נוספת בסדרת הגמר ב-2006. הוא השתתף בארבעה עשר משחקי אולסטאר, נבחר 12 פעמים לאחת מחמישיות העונה וב-2007 היה לאירופאי הראשון בהיסטוריה שזכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA.
לאורך הקריירה נודע ביכולותיו המגוונות, והוא מחזיק בשיאים סטטיסטיים רבים בקבוצתו, פעמים באליפות העולם בכדורסל הגיע למקום השני והשלישי עם גרמניה.
נוביצקי מדורג במקום השישי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.
נוביצקי הגיע להישגים גם במדי נבחרת גרמניה, אותה הוביל לזכייה במדליית הארד באליפות העולם 2002 ובמדליית הכסף באליפות אירופה 2005; בשני הטורנירים נבחר לשחקן המצטיין וסיים כקלע המוביל.
הוא זכה במשך חמש שנים רצופות בפרס יורוסקאר לכדורסלן האירופאי המצטיין של השנה, וכן בפרסי מר אירופה ושחקן השנה של פיב"א אירופה בשנת 2005.
בשנת 2023 במהלך הטקס השנתי הקבוע של הNBA נכנס נוביצקי להיכל התהילה של הכדורסל ובכך הפך לשחקן הגרמני הראשון בהיכל התהילה.
נוביצקי נולד בווירצבורג שבגרמניה המערבית וגדל במשפחה בעלת מסורת ספורט: אמו, הלגה , הייתה כדורסלנית מקצוענית, ואילו אביו, יורג-ורנר, היה שחקן כדוריד שייצג את גרמניה בטורנירים בינלאומיים בכירים.
אחותו הגדולה סילקה הייתה בצעירותה אלופה באתלטיקה והפכה בהמשך לכדורסלנית, וכיום עובדת ברשת הטלוויזיה הבינלאומית של ה-NBA.
כילד היה נוביצקי גבוה מאוד והחל לשחק כדוריד וטניס, אך גובהו הרב הקשה עליו בריצות והמהלכים הדרושים למשחקים אלו והוא החליט לפנות למשחק הכדורסל.
בגיל 15 הצטרף למועדון הכדורסל המקומי DJK וירצבורג, ובמהרה משך את תשומת לבו של כדורסלן העבר הגרמני הולגר גשווינדר , אשר הבחין בכישרונו והציע לו אימונים אישיים על בסיס שבועי.
גשווינדר נקט שיטת אימונים ייחודית עם נוביצקי - הוא שם דגש על יכולות הקליעה והמסירה ונמנע מלעבוד על המשקל ועל תרגילים טקטיים, משום שסבר שאינם הכרחיים עבורו.
לאחר כשנה של אימונים, שבה התרשם רבות מיכולתו של נוביצקי, הציע לו גשווינדר לעבור להתאמן על בסיס יומי על מנת שיוכל לשחק בעתיד ברמות הגבוהות ביותר של הכדורסל.
נוביצקי קיבל את הצעתו והחל להתאמן יחד עם שחקני וירצבורג ועם מספר כדורסלני עבר גרמנים נוספים, דוגמת רוברט גארט, מרווין וילובי ודמונד גרין.
בקיץ 1994 הוא קודם לראשונה לקבוצה הבוגרת של וירצבורג.
כאשר הצטרף לווירצבורג, הקבוצה שיחקה במסגרת המחוז הדרומי של הליגה הגרמנית השנייה.
מאמנו הראשון בקבוצה, פיט סאהל, שיבץ את נוביצקי בתור פורוורד שעולה לזריקות ממרחק לסל יותר מאשר כסנטר המשחק קרוב לסל, על מנת לנצל את יכולת הקליעה שלו.
בעונת סיימה וירצבורג במקום השישי מתוך 12 קבוצות, על אף ציפיות רבות שתלו בה.
נוביצקי קיבל דקות משחק מועטות בעונתו הראשונה בקבוצה.
עם זאת, בעונת ביסס נוביצקי את מעמדו כפותח קבוע בחמישיית הקבוצה, לצד הפורוורד הפיני מרטי קויסמה.
כשחקן חמישייה קלע נוביצקי כמעט בקביעות במספרים דו-ספרתיים, ולאחר שקלע 24 נקודות באחד ממשחקיה של וירצבורג, אמר עליו מאמן נבחרת גרמניה לשעבר דירק באוורמן כי הוא הכדורסלן הגרמני הטוב בעשור שחלף.
וירצבורג סיימה באותה עונה במקום השני במחוז הדרום אך לא הצליחה להעפיל לליגה הראשונה, לאחר שהפסידה במשחק המכריע על אליפות המחוז.
בשנת 1996 נכלל נוביצקי לראשונה בסגל נבחרת הנוער של גרמניה.
בעונת עזב קויסמה, הקולע המוביל של הקבוצה, וכן גשווינדר החליף את פיט סאהל בתפקיד המאמן של וירצבורג.
נוביצקי קלע באותה עונה 19.4 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בסיום העונה הסדירה, אך שוב כשל עמה בפלייאוף.
במהלך עונת סיים נוביצקי את לימודיו אך היה עליו לשרת בבונדסוור, מה, שלדבריו, הקשה על משחקו.
למרות זאת, נוביצקי הצטיין באותה עונה עם 28.2 נקודות בממוצע למשחק והוביל את וירצבורג לעונה של 18 ניצחונות מול שני הפסדים בלבד.
בניגוד לשנים הקודמות, וירצבורג הצליחה הפעם לזכות באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הראשונה.
נוביצקי קלע 26 נקודות במשחק המכריע על ההעפלה, ונבחר לכדורסלן השנה בגרמניה מטעם המגזין "BASKET".
לאורך אותן שנים זוהה כישרונו של נוביצקי גם ברחבי אירופה.
ב-1996 הביעה ברצלונה עניין בצירופו לשורותיה, אך נוביצקי סירב לעזוב את גרמניה בטרם ישלים את לימודיו.
שנה מאוחר יותר הוא נסע למחנה אימונים מיוחד של נייקי, בו שיחק בצורה טובה נגד כמה כוכבי NBA כדוגמת צ'ארלס בארקלי וסקוטי פיפן.
בשנת 1998 הוא הוזמן למחנה נוסף של נייקי בארצות הברית המאגד את שחקני הכדורסל הכישרוניים ביותר בעולם.
באותה שנה החליט נוביצקי לעזוב את וירצבורג לאחר שהשלים את משימת ההעפלה לליגה הגרמנית הבכירה, והציע את מועמדותו לדראפט ה-NBA.
לפני דראפט ה-NBA של 1998 נרקמה עסקה בת שלוש קבוצות בין דאלאס מאבריקס, אשר מאמנה היה דון נלסון, מילווקי באקס ופיניקס סאנס, אשר לפיה ייבחר נוביצקי על ידי מילווקי ויועבר לדאלאס.
נוביצקי נבחר על ידי מילווקי במקום התשיעי ומיד הועבר לדאלאס תמורת רוברט טריילור, יחד עם פאט גאריטי שהועבר לפיניקס סאנס, שבתמורה העבירה לדאלאס את הרכז סטיב נאש עמו החל נוביצקי לשתף פעולה בקבוצה.
לאחר חתימתו בדאלאס הפך נוביצקי לשחקן הגרמני הרביעי בתולדות ה-NBA.
בשל שביתת השחקנים ב-NBA בראשית עונת חזר נוביצקי לווירצבורג ושיחק בה מספר משחקים, ושב לדאלאס בפברואר 1999, לאחר סיומה של השביתה.
תחת דון נלסון שיחק נוביצקי בעמדת הפאוור פורוורד בדאלאס, אך הציג יכולת מאכזבת ביחס לשחקן שנבחר במיקום גבוה בדראפט וממוצעיו עמדו על 8.2 נקודות ו-3.4 ריבאונדים ב-20.8 דקות למשחק בלבד.
בדקות המשחק בהן שותף הוא הציג יכולת הגנתית חלשה שהביאה לכינויי גנאי שקיבל מצד האוהדים.
דאלאס סיימה באותה עונה במקום השלישי לפני האחרון במערב עם מאזן של 19 ניצחונות בלבד ב-50 משחקים ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
בעונת רצה דון נלסון להסיט את נוביצקי לעמדת הפוינט פורוורד על מנת שיוכל לנצל גם את יכולת המסירה שלו.
במקביל, נעשה בינואר 2000 אחד מהמהלכים החשובים בתולדותיה של דאלאס כאשר הקבוצה נמכרה לידי מיליארדר האינטרנט האמריקאי מארק קיובן.
כתוצאה מהדרכתו המוצלחת והתפקיד החדש שנתן לו נלסון, בנוסף לשיפורים שהכניס קיובן במועדון וההתקדמות ביכולת האישית שלו עצמו, העלה נוביצקי את ממוצעיו בצורה ניכרת באותה עונה.
הוא פתח בחמישיית דאלאס ב-81 מתוך 82 משחקי הקבוצה והשיג ממוצעים של 17.5 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק, כאשר בתשעה מקרים שונים השיג "" ופעמיים קלע 32 נקודות, שיאו העונתי.
באותה עונה הוא נבחר להשתתף במשחק הרוקיז נגד שחקני השנה השנייה במסגרת סוף-שבוע האולסטאר, ואף זכה במקום השני בבחירות לשחקן המשתפר של העונה ב-NBA אחרי ג'יילן רוז.
בעונה הבאה, , הוחזר נוביצקי לעמדת הפאוור פורוורד והמשיך לשפר את יכולתו, כאשר השיג ממוצעים של 21.8 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
באותה עונה הוא קלע 151 שלשות וחסם 101 חסימות, ובכך הפך לשחקן השני בתולדות ה-NBA, אחרי רוברט הורי, שמשיג 100 ומעלה בכל אחד משני מדדים אלו בעונה.
כתוצאה מחשיבותו הרבה לקבוצה מונה נוביצקי במהלך העונה לקפטן של דאלאס בצוותא עם מייקל פינלי.
יחד עם פינלי הוא היה אחד משני שחקנים בקבוצה שפתחו בחמישייה בכל 82 המשחקים, ובעשרה משחקים שונים קלע 30 נקודות ומעלה.
בסיום העונה נוביצקי נבחר לתואר החמישייה השלישית של העונה, ובכך הפך לשחקן הראשון בתולדות דאלאס שנבחר לאחת מחמישיות העונה.
יחד עם הרכז האיכותי סטיב נאש ועם הקלע המצטיין פינלי, היה נוביצקי חלק מ"השלישייה הגדולה" של דאלאס.
באותה עונה סייע נוביצקי לדאלאס להשיג מאזן של 53 ניצחונות ו-29 הפסדים בסיום העונה הסדירה ולהעפיל לפלייאוף לראשונה מאז 1990. כמדורגת חמישית פגשה דאלאס את יוטה ג'אז.
נוביצקי התמודד בסדרה זו מול כוכביה של יוטה, קארל מלון וג'ון סטוקטון, ולאחר הפסדי קבוצתו בשני המשחקים הראשונים קלע 33 נקודות הן במשחק השלישי והן במשחק הרביעי.
במשחק החמישי ניצחה הקבוצה כתוצאה מסל ניצחון של קלווין בות' 9.8 שניות לסיום, והעפילה לחצי גמר המערב מול סן אנטוניו ספרס.
נוביצקי התקשה בהתמודדות עם פורוורד סן אנטוניו, טים דאנקן, וקבוצתו הפסידה בשלושת המשחקים הראשונים בסדרה.
לאחר ניצחון במשחק הרביעי הצטיין נוביצקי עם 42 נקודות ו-18 ריבאונדים במשחק החמישי, מה שלא מנע את הפסד קבוצתו בתוצאה 87–105 והדחתה מהפלייאוף.
לפני עונת חתם נוביצקי על חוזה חדש בדאלאס שתוקפו שש שנים תמורת 90 מיליון דולר.
הוא השיג בעונה זו ממוצעים של 23.4 נקודות ו-9.9 ריבאונדים למשחק, ובעקבות יכולתו הטובה נבחר להשתתף לראשונה במשחק האולסטאר של ה-NBA וכן לחמישייה השנייה של העונה.
בסדרת סיבוב הפלייאוף הראשון, מול מינסוטה טימברוולבס, התגבר נוביצקי על כוכב היריבה קווין גארנט כאשר קלע 33.3 נקודות בממוצע לעומת 24 של גארנט, וסייע לדאלאס לנצח בתוצאה 0–3. בשלב הבא, מול סקרמנטו קינגס, נוביצקי כשל מול השמירה הכפולה שהפעילו עליו הידו טורקוגלו וכריס ובר ודאלאס הודחה לאחר חמישה משחקים.
על אף ההדחה נבחר נוביצקי ברוב גדול לזכייה בפרס יורוסקאר לכדורסלן האירופי של השנה, לאחר שהקדים בהצבעה את דיאן בודירוגה ואת פג'ה סטויאקוביץ' מסקרמנטו.
נוביצקי היה חלק חשוב בפתיחה המצוינת של דאלאס לעונת עם 11 ניצחונות רצופים.
יכולתה המצוינת של הקבוצה התבטאה בבחירתו המשותפת, יחד עם נאש ופינלי, לתואר שחקן החודש במערב בנובמבר 2002 מטעם הנהלת הליגה.
באותה עונה הגיע לממוצעי שיא בקריירה שלו, של 25.1 נקודות, 9.9 ריבאונדים ושלושה אסיסטים, והיה לאירופי הראשון בתולדות ה-NBA שקולע למעלה מ-2,000 נקודות בעונה.
הוא הוביל את דאלאס לעונה הטובה בתולדותיה עד אז עם מאזן של 60 ניצחונות ו-22 הפסדים, ונבחר שוב למשחק האולסטאר ולחמישיית העונה השנייה.
בסדרת סיבוב הפלייאוף הראשון, מול פורטלנד טרייל בלייזרס, קלע נוביצקי שלשה חשובה 90 שניות לסיום המשחק השביעי שסייעה לניצחון קבוצתו.
נוביצקי הצטיין גם בסדרת הסיבוב השני, מול סקרמנטו קינגס, והוביל את דאלאס להעפלה לגמר המערב מול סן אנטוניו ספרס.
במשחק השלישי בסדרת גמר המערב הוא נפצע בהתנגשות עם שחקן היריבה מאנו ג'ינובילי, ובלעדיו הפסידה דאלאס את הסדרה בתוצאה 2–4.
לפני עונת צירף דון נלסון לסגל דאלאס שני פורוורדים בכירים בדמותם של אנטואן ג'יימיסון ואנטואן ווקר, בעוד שהסנטר הפותח של הקבוצה, ריף לפרנץ, עזב.
מאחר שהקבוצה לא הצליחה להחתים סנטר במקומו של לפרנץ הוסט נוביצקי לעמדת הסנטר, כאשר ווקר מתפקד כפאוור פורוורד בעמדתו הטבעית של נוביצקי.
על מנת להתמודד עם התפקיד החדש הדורש יותר פיזיות, נוביצקי התמקד באימוניו במשחק ההגנה יותר מאשר בקליעה, וכתוצאה מכך ירדו ממוצעיו העונתיים ל-21.8 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
עם זאת, הוא עדיין היה למוביל של דאלאס בנקודות, בריבאונדים, בחסימות ובחטיפות, נבחר שוב למשחק האולסטאר וכן לחמישיית העונה השלישית.
בסיבוב הפלייאוף הראשון פגשה דאלאס פעם נוספת את סקרמנטו קינגס, אך הודחה כבר לאחר חמישה משחקים.
בפגרה שלפני עונת עזב את דאלאס סטיב נאש, חברו הקרוב של נוביצקי ואחד מכוכבי הקבוצה לצידו, בעוד שהסנטר אריק דמפיר הצטרף מגולדן סטייט ווריורס.
במהלך העונה התפטר מתפקידו מאמן הקבוצה הוותיק דון נלסון ובמקומו מונה לתפקיד אייברי ג'ונסון.
על אף עזיבת נאש נוביצקי הצטיין בעונה זו עם שיא חדש לשחקן אירופי של 26.1 נקודות, בנוסף לממוצעים של 9.7 ריבאונדים, 3.1 אסיסטים ו-1.5 חסימות - השניים האחרונים היוו שיאי קריירה בעבורו.
בדצמבר 2004 הוא קלע 53 נקודות במשחק מול יוסטון רוקטס, שיא אישי בעבורו, ואף נבחר לראשונה בקריירה לחמישיית העונה הראשונה וסיים שלישי בבחירות ל-MVP של הליגה.
במהלך סדרת סיבוב הפלייאוף הראשון, מול יוסטון אשר הובלה על ידי יאו מינג וטרייסי מקגריידי, התקשה נוביצקי מול פורוורד יוסטון ראיין בואן והחטיא זריקות רבות.
אף על פי כן, דאלאס ניצחה בתום שבעה משחקים ופגשה את פיניקס סאנס, קבוצתו החדשה של נאש, בחצי גמר המערב.
לאחר ארבעה משחקים ניצבו הקבוצות בשוויון 2-2 בסדרה, אך פיניקס ניצחה בשני המשחקים הבאים והדיחה את דאלאס.
במשחק השישי, על אף שקלע 28 נקודות, קלע נוביצקי תשע בלבד מ-25 זריקותיו מ, ואף החטיא את כל חמש זריקותיו במהלך ההארכה.
בעונת הפך נוביצקי לשחקן המוביל הבלעדי של דאלאס לאחר שחרורו של מייקל פינלי מהקבוצה, והיה ליחיד שנשאר מ"השלישייה הגדולה" של הקבוצה בתחילת העשור.
הוא השיג ממוצעים של 26.6 נקודות, 9 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים למשחק, ושיפר במידה רבה את יכולת הקליעה שלו, כשקלע באחוזים הגבוהים בקריירה שלו מכל הטווחים.
בנוסף להשתתפות במשחק האולסטאר המרכזי נוביצקי זכה בתחרות השלשות של הליגה, בה גבר על ריי אלן וגילברט ארינאס.
הוא נבחר פעם נוספת לחמישיית העונה הראשונה.
בהובלתו של נוביצקי סיימה דאלאס את העונה עם 60 ניצחונות, הכמות השלישית בגובהה בליגה.
במהלך משחקי הפלייאוף ביסס נוביצקי אף יותר את מעמדו כשחקן מוביל בליגה עם ממוצעים גבוהים של 27 נקודות, 11.7 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק.
בסיבוב הראשון ניצחה דאלאס בתוצאה 0–4 את ממפיס גריזליס, ופגשה פעם נוספת את סן אנטוניו ספרס בסיבוב השני.
לאחר שוויון 3-3 בתום ששת משחקי הסדרה הראשונים קלע נוביצקי 35 נקודות והוריד 15 ריבאונדים במשחק השביעי, שסייעו לניצחון קבוצתו ולהעפלתה לגמר המערב מול פיניקס.
גם נגד פיניקס הצטיין נוביצקי כאשר קלע 50 נקודות במשחק החמישי, והוביל את דאלאס לניצחון בסדרה של שישה משחקים ולהעפלה הראשונה בתולדותיה לסדרת גמר ה-NBA, שם פגשה את מיאמי היט.
בסדרת הגמר דאלאס הובילה בתוצאה 0–2, אך מיאמי ניצחה בכל ארבעת המשחקים הבאים בהובלתם של דוויין וייד ושאקיל אוניל.
לאחר ההפסד בסדרה קיבל נוביצקי ביקורת על כך שלא היה בשיא יכולתו בסדרה זו.
בעונת הגיע נוביצקי לשיאו במדי דאלאס, כאשר הוביל אותה למאזן של 67 ניצחונות ו-15 הפסדים - החמישי בטיבו בהיסטוריית ה-NBA - שהעניק לה את אליפות העונה הסדירה ואת המקום הראשון בדירוג למשחקי הפלייאוף.
הוא השיג ממוצעים של 24.6 נקודות, 8.9 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק וזכה לראשונה בקריירה שלו בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA, לאחר שהקדים בבחירות לפרס את סטיב נאש.
בכך הפך לאירופי הראשון בתולדות הליגה שזוכה בתואר זה.
אף על פי כן, דאלאס הודחה כבר בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף, על ידי גולדן סטייט ווריורס, והייתה לקבוצה השלישית בהיסטוריה שדורגה ראשונה בעונה הסדירה והודחה על ידי המדורגת שמינית.
נוביצקי היה מהסיבות העיקריות להפסד קבוצתו כאשר קלע שמונה נקודות בלבד במשחק השישי שהכריע את הסדרה, ולאורך הסדרה כולה התקשה להתמודד מול ההגנה החזקה שהפעיל סטיבן ג'קסון וקלע ב-38.3 אחוזים בלבד מהשדה.
במהלך עונת הצטרף לדאלאס הרכז הוותיק ג'ייסון קיד, אשר צבר לזכותו הופעות במשחק האולסטאר ונועד להיות מוביל הקבוצה לצד נוביצקי.
לאחר שנאבקה במשך מרבית העונה על ההעפלה לפלייאוף מהאזור המערבי החזק במיוחד, סיימה דאלאס במקום השביעי.
באותה עונה העמיד נוביצקי ממוצעים של 23.6 נקודות, 8.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
כמו כן הגיע למספר ציוני דרך בקריירה שלו: הוא השיג לראשונה "טריפל דאבל" כאשר קלע 29 נקודות, הוריד 10 ריבאונדים ומסר 12 אסיסטים במשחק מול מילווקי באקס בפברואר 2008, ובמשחק מול ניו ג'רזי נטס בחודש מרץ עקף את רולנדו בלקמן והפך לקולע המוביל של דאלאס מאבריקס בכל הזמנים.
במשחקי הפלייאוף הודחה דאלאס עונה שנייה ברציפות כבר בסיבוב הראשון, לאחר הפסד לניו אורלינס הורנטס בסדרה של חמישה משחקים.
בעונת קלע נוביצקי 25.9 נקודות בממוצע למשחק - הממוצע הרביעי בגובהו בליגה - בנוסף לממוצעים של 8.4 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים.
הוא נבחר בפעם הרביעית בקריירה לחמישייה הראשונה של העונה וסייע לדאלאס לסיים במקום השישי במערב, הישג טוב יותר מזה שבעונה הקודמת, עם מאזן של 50 ניצחונות ו-32 הפסדים.
בסיבוב הפלייאוף הראשון הוביל נוביצקי את דאלאס לניצחון 1–4 על יריבתה ארוכת-השנים, סן אנטוניו ספרס.
בחצי גמר המערב הפסידה הקבוצה 1–4 לדנוור נאגטס, על אף שנוביצקי השיג ממוצעים גבוהים של 34.4 נקודות ו-11.6 ריבאונדים למשחק בסדרה זו.
בעונה הבאה השיג נוביצקי ממוצעים של 25 נקודות ו-7.7 ריבאונדים.
יכולתו הטובה בעונה זו, בשיתוף פעולה עם שחקנים בולטים חדשים שהצטרפו לקבוצה כגון שון מריון וקארון באטלר, הייתה גורם עיקרי בהגעתה של דאלאס למקום השני במערב ולהעפלתה העשירית ברציפות לפלייאוף.
עם זאת, בפעם הרביעית בתוך חמש שנים הודחה הקבוצה בסיבוב הפלייאוף הראשון, לאחר הפסד 2–4 לסן אנטוניו.
בפלייאוף עונת , לצד שחקנים כמו ג'ייסון טרי, קיד וטייסון צ'נדלר שהצטרף באותה שנה, הצליח נוביצקי להצעיד את דאלאס להצלחה.
בסיבוב הראשון גברה דאלאס על פורטלנד טרייל בלייזרס, ולאחר מכן הדיחה את האלופה, לוס אנג'לס לייקרס, ללא אף הפסד.
במשחק הראשון של סדרת גמר המערב, מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, קלע נוביצקי 48 נקודות שהובילו את קבוצתו לניצחון, תוך שהוא שובר את שיא הקליעות מקו העונשין ללא החטאה (24).
במשחק הרביעי בסדרה קלע 40 נקודות בדרך לניצחון בהארכה, ולאחר ניצחון בתום חמישה משחקים, העפיל עם קבוצתו לגמר הליגה בשנית, שם פגש שוב את מיאמי.
שתי הקבוצות הציגו סגלים שונים ברובם מאלו ששיחקו בסדרת הגמר ב-2006, ולשורות היריבה הצטרפו שני כוכבים בולטים - לברון ג'יימס וכריס בוש, שהופקד על שמירתו של נוביצקי.
במשחק השני של סדרת הגמר (לאחר הפסד קבוצתו במשחק הפותח) הוביל נוביצקי את דאלאס לחזרה מפיגור של 15 הפרש ברבע האחרון עד לניצחון, תוך שקלע את כל תשע הנקודות האחרונות של הקבוצה, ובהן סל מכריע בשניות הסיום.
במשחק הרביעי, כשהוא חולה בשפעת, המשיך נוביצקי ביכולתו המרשימה בדקות הסיום וסייע לקבוצתו להשוות את תוצאת הסדרה ל-2:2. דאלאס ניצחה גם בשני המשחקים הבאים, וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה.
על אף שהחטיא את מרבית זריקותיו במשחק המכריע, הצטיין נוביצקי במיוחד ברבע האחרון כשקלע 10 נקודות.
לאורך כל הסדרה השיג ממוצעים של 26 נקודות ו-9.7 ריבאונדים, וזכה גם בתואר ה-MVP של סדרת הגמר.
בעונה הבאה, שהתקצרה בשל שביתה של שחקני ה-NBA, נבחר נוביצקי בפעם ה-11 ברציפות למשחק האולסטאר.
דאלאס הגיעה למקום השביעי במערב, ובפלייאוף הודחה ב (4-0) על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
לפני תחילתה של עונת עבר ניתוח בברכו, שמנע ממנו לשחק ב-27 המשחקים הראשונים של העונה.
באותה עונה החמיץ לראשונה מאז עונתו השנייה בתור שחקן המאבריקס את הפלייאוף, ובכך הסתיים רצף של 12 עונות שבהן העפילה הקבוצה לפלייאוף.
בעונת עבר את אוסקר רוברטסון בדרך למקום העשירי בטבלת קלעי כל הזמנים של ה-NBA.
באותה עונה חזרה הקבוצה לפלייאוף, ופגשה בסיבוב הראשון את סן אנטוניו ספרס.
דאלאס הפסידה בשבעה משחקים, וסן אנטוניו זכתה בסופו של דבר באליפות באותה שנה.
ביולי 2014 חתם נוביצקי על הארכת חוזה בדאלאס מאבריקס, לשלוש שנים ב-25 אלף דולר.
בספטמבר יצא הסרט הדוקומנטרי] Nowitzki.
Der perfekte Wurf ("נוביצקי: הזריקה המושלמת") בהפקת לאופולדד הש , המתאר את הקריירה של נוביצקי.
ב-11 בנובמבר 2014 קלע 23 נקודות, ועבר את האקים אולאג'ואן בדרכו למקום הראשון ברשימת הקלעים של ה-NBA שנולדו מחוץ לארצות הברית.
הוא חלף על פני אלווין הייז ומוזס מלון באותה עונה ברשימת קלעי כל הזמנים של ה-NBA, וסיים אותה במקום השביעי ברשימה זו.
המאבריקס סיימו את העונה במקום השביעי במערב עם מאזן של 50–32, והפסידו בסיבוב הראשון בחמישה משחקים ליוסטון רוקטס.
ב-11 בנובמבר 2015 עלה למקום ה-15 ברשימת הריבאונדים של כל הזמנים ב-NBA בניצחון מול לוס אנג'לס קליפרס.
ב-23 בדצמבר עלה למקום השישי ברשימת הקלעים של ה-NBA, כשעבר את שאקיל אוניל, וקלע סל קלאץ' עם 19 שניות לסיום שסייע למאבס לנצח את ברוקלין נטס 119–118 בהארכה.
ב-20 במרץ 2016 קלע 40 נקודות בניצחון 132–120 מול פורטלנד טרייל בלייזרס לאחר הארכה.
משחק זה, ה-20 במספר של נוביצקי בקריירה עם יותר מ-40 נקודות, היה הראשון שלו מאז ינואר 2014. היה זה גם המשחק הראשון שבו קלע שחקן בן 37 ארבעים נקודות ומעלה מאז קארל מלון בעונת .
במשחק הרביעי של סדרת הסיבוב הראשון של דאלאס בפלייאוף, מול אוקלהומה סיטי, עבר נוביצקי את אלג'ין ביילור בדרכו למקום ה-15 ברשימת קלעי כל הזמנים של ה-NBA בפלייאוף.
דאלאס ניצחה משחק אחד בסדרה, וסיימה את העונה לאחר חמישה משחקים בסדרה זו.
ביולי 2016 חתם נוביצקי על חוזה נוסף בדאלאס.
הוא החמיץ מספר משחקים בתחילת עונת בשל בעיות בגיד האכילס.
ב-7 במרץ 2017 קלע נוביצקי במשחק מול לוס אנג'לס לייקרס את הנקודה ה-30,000 בקריירה שלו, ובכך הצטרף לחמישה שחקנים בלבד בהיסטוריית ה-NBA שחצו את רף 30 אלף הנקודות בקריירה.
את העונה סיימה קבוצתו עם מאזן של 33–49 והחמיצה את הפלייאוף.
לאחר העונה ניצל נוביצקי את אופציית השחקן (player option) שלו והפך לשחקן חופשי (free agent); הצעד אפשר למאבריקס להחתים אותו מחדש על משכורת נמוכה יותר, ולנסות להחתים שחקנים אחרים בשוק השחקנים החופשיים.
הוא חתם ב-6 ביולי 2017 על חוזה לשנתיים תמורת 10 מיליון דולר (עם אופציית קבוצה על השנה השנייה).
ב-5 בפברואר 2018 היה לשחקן החמישי בהיסטוריה של ה-NBA שהגיע ל-50 אלף דקות בקריירה.
ב-17 במרץ שיחק את המשחק ה-1,463 בקריירה שלו, ועבר את קווין גארנט בדרכו למקום החמישי ברשימת השחקנים ששיחקו במשחקים הרבים ביותר בכל הזמנים.
ניתוח בקרסול השבית אותו לשארית העונה לאחר ששיחק ב-77 משחקים מתוך שבעים ושמונה אפשריים.
המאזן שאיתו סיימה דאלאס בעונה זו, 24–58, לא אפשר לה לעלות לפלייאוף.
כשהופיע לראשונה במשחק בעונת , עונתו ה-21 ב-NBA, שבר נוביצקי את שיאו של קובי בראיינט למספר העונות הרב ביותר עבור קבוצה אחת.
הוא היה גם לשחקן החמישי ששיחק ב-21 עונות, שיא NBA.
הוא נבחר למשחק האולסטאר ה-14 בקריירה שלו, בתור "תוספת מיוחדת" לצד דוויין וייד, שהודיע אף הוא שזו תהיה עונתו האחרונה.
נוביצקי השתתף לראשונה עם נבחרת גרמניה בטורניר בינלאומי באליפות אירופה בכדורסל ב-1999. על אף גילו הצעיר היה נוביצקי לקולע המצטיין של הנבחרת הגרמנית בטורניר, אך הנבחרת סיימה במקום השביעי ולא העפילה לאולימפיאדת סידני.
באליפות אירופה ב-2001 היה נוביצקי מלך הסלים עם 28.7 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית הטורניר והפסיד בפער קטן את תואר השחקן המצטיין לפג'ה סטויאקוביץ'.
גרמניה העפילה באותו טורניר עד לחצי הגמר שם התקרבה לניצחון על טורקיה, אך שלשה של הידו טורקוגלו בשניית הסיום שלחה את המשחק להארכה, בסיומה ניצחו הטורקים.
במשחק על המקום השלישי הפסידה גרמניה לספרד ולא זכתה במדליה, אך ממוצעיו של נוביצקי - 28.7 נקודות בנוסף ל-9.1 ריבאונדים - היו הגבוהים בטורניר.
שנה מאוחר יותר הוביל נוביצקי את נבחרת גרמניה לזכייה במדליית הארד באליפות העולם 2002. במשחק רבע הגמר, מול ספרד, קלע נוביצקי עשר נקודות ברבע האחרון וסייע לנבחרתו לחזור מפיגור ולנצח.
בשלב חצי הגמר, בו התמודדה נגד נבחרת ארגנטינה, הפסידה גרמניה בתוצאה 80–86 על אף היתרון בו החזיקה בדקות הסיום ופציעתו של כוכבה הבולט, מאנו ג'ינובילי, במהלך המשחק.
עם זאת, היא גברה על נבחרתה של ניו זילנד במשחק שקבע את המקום השלישי.
נוביצקי היה שוב מלך הסלים בטורניר עם 24 נקודות בממוצע וזכה בתואר ה-MVP.
אליפות אירופה 2003 היוותה אכזבה עבור נוביצקי וגרמניה.
במהלך משחקי ההכנה לטורניר הוא נפצע ברגלו כאשר התנגש עם פלורן פיאטרוס הצרפתי, וכתוצאה מכך הפגין יכולת לא יציבה במשחקיו.
במשחק מכריע בסיבוב השני נגד נבחרת איטליה, שבו עלתה רק המנצחת לשלב הבא, הפסידה גרמניה וסיימה במקום התשיעי בלבד.
כתוצאה מכישלון זה היא לא העפילה לאולימפיאדת אתונה שנערכה שנה לאחר מכן.
על אף שנוביצקי סיים שלישי בדירוג הקולעים של הטורניר עם 22.5 נקודות בממוצע למשחק, הוא נראה היה פחות ממוקד ודומיננטי מתחת לסלים כפי שהיה בטורנירים הקודמים.
נוביצקי שב להפגין יכולת עילאית באליפות אירופה 2005 והוביל את נבחרת גרמניה, שנחשבה לחלשה יחסית, עד למשחק הגמר.
ברבע הגמר ניצחה גרמניה את סלובניה, אשר נחשבה למועמדת הבכירה לזכייה בתואר.
בחצי הגמר, מול ספרד, קלע נוביצקי סל מכריע ארבע שניות לפני הסיום, מול השמירה של חורחה גרבאחוסה, והוביל את נבחרתו לניצחון בהפרש נקודה.
במשחק הגמר הפסידה גרמניה לנבחרת יוון ומשכך זכתה במדליית הכסף.
נוביצקי הוביל את הטורניר בנקודות (26.7) ומוקם שני בדירוגי הריבאונדים (10.8) והחסימות (1.8), ונבחר פעם נוספת לתואר השחקן המצטיין של האליפות.
באליפות העולם 2006 נוביצקי וגרמניה לא שחזרו את הצלחתם וסיימו במקום השמיני.
גם בטורניר זה המשיך להפגין יכולת טובה כשסיים במקום השני בדירוג הקולעים.
באליפות אירופה 2007 הוביל נוביצקי את נבחרתו למקום החמישי וזכה שוב בתואר מלך הסלים עם 24 נקודות בממוצע למשחק.
שנה לאחר מכן, בטורניר המוקדמות על ההעפלה לאולימפיאדת בייג'ינג 2008, הגיעה גרמניה עד למשחק המכריע על המקום האחרון לאולימפיאדה, מול נבחרת פוארטו ריקו.
נוביצקי קלע 32 נקודות והוביל את נבחרתו לניצחון במשחק, בעקבותיו העפילה גרמניה לטורניר האולימפי מאז 1992. נוביצקי היה נושא הדגל הגרמני במהלך טקס הפתיחה של האולימפיאדה, ובטורניר עצמו סייע לנבחרת לסיים במקום העשירי כאשר השיג ממוצעים של 17 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק.
ב-2009 החליט שלא להשתתף באליפות אירופה בשל עומס משחקים.
ביורובאסקט 2011 חזר לשחק בשורות נבחרת גרמניה, אך בטורניר היורובאסקט 2013 לא השתתף במשחקים.
בשל הצלחתו הגדולה והתארים הרבים בהם זכה ב-NBA, נחשב נוביצקי על ידי רבים לאחד מהפורוורדים הגדולים בתולדות הכדורסל ולכדורסלן האירופי הגדול בכל הזמנים.
ב-2005 נבחר נוביצקי על ידי ESPN לפאוור פורוורד העשירי בטיבו בהיסטוריית ה-NBA, והוזכר גם בתור הפורוורד הקלעי הטוב בכל הזמנים.
הוא אחד מהכדורסלנים בעלי ההשפעה הגדולה ביותר בדורו, כאשר יחד עם שחקנים כמו פאו גאסול וטוני פארקר הוא אחראי לפיתוחו הגדול של הכדורסל האירופי.
השפעתו מתבטאת, בין היתר, בכך שבעקבות הצלחתו והפרסום שקנה לכדורסל באירופה, נבחרו מספר כדורסלנים אירופים, כדוגמת אנדראה ברניאני וניקולוז צכיטישווילי, במקומות גבוהים בדראפט ה-NBA.
נוביצקי גם אחראי להתקדמות הגדולה שנרשמה לזכות הכדורסל הגרמני ובפרט הישגיה של נבחרת גרמניה, וכן להפיכתה של דאלאס מאבריקס לקבוצה בכירה ב-NBA.
הוא נחשב למי שהנהיג את דאלאס להישגים מרשימים לאורך שנותיו במועדון, בייחוד הזכייה באליפות ב-2011, ללא כוכבים בולטים ששיחקו לצדו בקבוצה.
אף שעמדתו הטבעית של נוביצקי היא כפאוור פורוורד, הוא היה מסוגל לשחק גם כסנטר או כסמול פורוורד, בשל הניידות הגבוהה ויכולת החדירה לסל בה הוא ניחן במשחקו.
הוא נחשב לשחקן דומיננטי במאבקים מתחת לסל המתקרב באופן קבוע להשגת "דאבל דאבל".
נוביצקי נחשב גם לאחד מהקולעים הטובים בתקופתו מכל הטווחים: הוא מדורג בין עשרים הראשונים בתולדות הליגה באחוזי קליעה מקו העונשין, וקולע בקרוב ל-50 אחוז מ ול-40 אחוז מטווח שלוש נקודות.
נוביצקי נודע בסגנון הזריקה הייחודי שפיתח, שיחד עם גובהו הרם, מעניק לו יתרון במאבקים מול השחקנים היריבים ששומרים עליו.
התמחותו של נוביצקי בהיבטים רבים של המשחק מתבטאת בכך שהוא מחזיק בשיאי כל הזמנים של דאלאס מאבריקס במדדים רבים: נקודות, ריבאונדים, קליעות מהשדה וניסיונות מהשדה, קליעות משלוש נקודות וניסיונות לשלוש נקודות, קליעות מקו העונשין וזריקות מקו העונשין.
נוביצקי היה בחברות עם סיבילה גרר, כדורסלנית מקבוצת הנשים של המועדון המקומי DJK וירצבורג.
הקשר ביניהם החל ב-1992 ונמשך עשר שנים עד שנפרדו.
ב-2010 החל מערכת יחסים זוגית עם ג'סיקה אולסון שוודית ממוצא קנייתי, שני אחיה התאומים של אולסון, מרקוס ומרטין הם כדורגלנים ומשחקים בנבחרת שוודיה.
ב-2012 נישאו בביתו של נוביצקי בדאלאס, ב-2013 נולדה בתם הבכורה וב-2015 נולד להם בן.
הוא שמר על קשר גם עם הולגר גשווינדר, המאמן הראשון בחייו שהביא אותו לעולם הכדורסל.
כמו כן, הוא בידידות עם סטיב נאש, חברו לקבוצה לשעבר בדאלאס מאבריקס.
נאש אמר על משחקו יחד עם נוביצקי: "שנינו הצטרפנו למועדון חדש, חיינו בעיר חדשה, ושנינו היינו בודדים וזרים: זה יצר קשר...
הוא עשה את החיים קלים יותר בשבילי ואני בשבילו...
החברות שלנו נשארה יציבה בעולם מאוד הפכפך".
נוביצקי העיד על עצמו כחובב של קריאה ונגינה בסקסופון.
הוא עבר את מבחן האביטור שלו, המבחן המסיים את לימודי התיכון בגרמניה, ב"בית הספר להתעמלות של רונטגן" שבוירצבורג.
הוא הקים קרן צדקה על שמו, שמטרתה להילחם בעוני במרבית מדינות אפריקה.
מטרותיה המוצהרות של הקרן הן נתינת תנאי חינוך ובריאות טובים לילדים כאלו, כך שייווצר שינוי בחיים שלהם.
בעקבות יכולתו המרשימה ב-NBA נוביצקי נחשב לאחד מהספורטאים הגרמנים המפורסמים ביותר, יחד עם נהג הפורמולה 1, מיכאל שומאכר.
ב-2004 פרסמו כתבי הספורט הגרמנים דינו רייזנר והולגר סאוור ספר על קריירת הכדורסל של נוביצקי בשם "Dirk Nowitzki - German Wunderkind".