tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כץ היה חבר בנבחרות ישראל השונות.
הוא זכה במקום השישי עם נבחרת הנוער באליפות אירופה בשנת 1998, ובמקום השני עם נבחרת העתודה בשנת 2000. בשנת 2003 זומן לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת, ושימש כקפטן שלה במהלך מוקדמות אליפות אירופה, בשנת 2006.
כץ היה רכז בעל אוריינטציה הגנתית.
הוא נחשב לשחקן שנלחם על כל כדור, ועל כן במאזניו הסטטיסטיים בלטו חטיפות וריבאונדים רבים בכל משחק, לצד עבירות.
כץ נישא ביוני 2012 ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל בעקבות פציעה קשה.
בשנת 2013 החל לשמש כפרשן כדורסל, לצידו של השדר מאיר איינשטיין, בערוץ צ'רלטון.
ארז בן הרוש (נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא איש תקשורת, קומיקאי, במאי, שחקן, תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.
ארז בן הרוש נולד וגדל בראשון לציון, למשפחה ממוצא מרוקאי.
בן הרוש שירת בתיאטרון צה"ל.
במקביל השתתף בעונה השנייה של "הקומדי סטור" ששודרה בשנת 1994, וכן שימש כמנחה בערוץ הילדים בשנים 1996–1999. ב־1996 השתתף במופע "מכבס ותולה" עם אבי קושניר ויסמין קדר.
ב-1997 הגיש יחד עם דידי דוקסין וגיל ססובר את התוכנית "הזירה" בערוץ הילדים.
ב-1998 השתתף בפסטיגל עם השיר "חברים טובים" אשר זכה במקום השמיני.
באותה שנה גילם את אוגוסטוס אגדתי בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" אותו כתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי.
בשנת 1999 שיחק במחזמר "בת הים הקטנה", לצידם של אפרת רייטן ונתי רביץ.
באותה שנה הוא יצר, כתב, הפיק ושיחק את התפקיד הראשי בתוכנית הטלוויזיה "פרופסור דע-מדע" בערוץ הילדים.
ב-2005 השתתף בספיישל הפרידה "לעודד באהבה" בערוץ הילדים.
ב-2006 החל להנחות את השעשועון "פפראצי" לצד מיכאל הנגבי ב-יס.
ב-2007 שיחק בסדרה "מסכים" ואת אחיקם צוקר בעונה הרביעית של הסדרה "ראש גדול" ששודרו גם הן ב-יס.
ב-2008 שיחק בסדרת הדרמה "חמישה גברים וחתונה" ששודרה בערוץ 10.
ב-2010 יצר, ביים ושיחק בסדרה הקומית "אחד העם 101", שהייתה סדרת הספין-אוף של הסדרה "אחד העם 1".
ב-2019 ביים ושיחק בסדרה "הנוכלות" אשר מובוססת על הסדרות "אחד העם 1" ו"אחד העם 101".
בשנת 2002 יצר בן הרוש את תוכנית הנוער "אקזיט" ששודרה בערוץ 10. בשנים 2003–2005 הקים את ערוץ ניקלודיאון הישראלי, שימש כעורך הראשי של הערוץ ויצר את הסדרה הקומית "בצפר" ששודרה בערוץ.
בהמשך יצר גם את סדרת ההמשך של "בצפר" אשר שודרה בשנת 2019 בערוץ TeenNick.
במרץ 2005 הצטרף למחלקת התוכניות של ערוץ 10, כמנהל פיתוח, ועזב את ערוץ ניקלודיאון.
בשנת 2011 מונה לתפקיד סמנכ"ל התוכן של זכיינית ערוץ 2 "רשת".
במסגרת תפקידו זה הוביל את תהליכי הפיתוח של הגרסאות הישראליות למותגי הריאליטי הבינלאומיים "The Voice", "אקס פקטור" ו"המירוץ למיליון".
בן הרוש עמד בראש תהליך הפיתוח של "משחקי השף".
באפריל 2018 הודיע על פרישתו מתפקיד סמנכ"ל התוכן, ועל כך שהוא ימשיך לנהל את פרויקט "האח הגדול" של רשת.
ב-2024 יצר וביים את תוכנית הטלוויזיה "מי זאת?", הסדרה השנייה של חברת ההפקות שלו, NO DRAMA studio, אשר משודרת בכאן 11.
בן הרוש מתגורר בתל אביב.
ארז אשל (נולד ב־8 ביולי 1969) הוא פעיל חברתי ממייסדי המדרשות למנהיגות חברתית (מכינות קדם־צבאיות) ושימש במשך עשור ראש מכינת עין פרת.
בעבר היה מנהל מינהל חברה ונוער במשרד החינוך והיה אחד ממנהיגי מאבק הסטודנטים להפחתת שכר הלימוד בשנת 1998. מכהן כיו"ר ארגון לב אחד והוא מייסד ומכהן כיו"ר עמותת עתידנא מאז 2019.
אשל גדל במרכז שפירא, ובהמשך למד בישיבת "אור עציון", והתנדב במד"א.עם גיוסו לצה"ל הצטרף לקורס טיס, אך נשר ממנו והתנדב לחטיבת הצנחנים.
כמפקד סיור נפצע במהלך האינתיפאדה הראשונה מאבן שפגעה בו.
לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר בשנת 1989. שם התפרסם אשל לראשונה כשהיה אחד הצוערים העיקריים אחריהם עקב הסרט התיעודי "להיות קצין".
בהמשך שימש כמפקד פלוגה ביחידת מגלן וכקצין הדרכה של חטיבת הצנחנים.
לאחר רצח רבין פרש מצה"ל והיה ממקימי תנועת "דור שלום".
בתקופה זו ראה את המשבר החברתי והקרע בעם, ופעל להקמת המיזם החינוכי שלימים נהפך למכינות הקדם־צבאיות.
לפני שנבחר לראשות אגודת הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב ניהל, במשך שנתיים, את בית הספר 'מרום' – תיכון לתלמידים לקויי למידה ובסיכון בכפר הירוק, שבו נותנים מענה לתלמידים שנשרו ממוסדות החינוך ואשר בשל קשיים לימודיים ורגשיים לא מצאו את מקומם במסגרות הקיימות.
בינואר 1998 נבחר לראשות אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב מטעם תנועת "דור שלום", לאחר שנים בהן שלטו באגודת הסטודנטים נציגי תא העבודה.
באוקטובר 1998 הוביל עם יו"ר התאחדות הסטודנטים הארצית ליאור רוטברט ויו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון גילה גמליאל, מאבק מתוקשר להפחתת שכר הלימוד באוניברסיטאות, ולשינוי פניה של מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.
למרות תמיכה רחבה בציבור ובתקשורת, הסתיים המאבק לאחר 40 יום בהבטחה מעורפלת של בנימין נתניהו להקים ועדה שתדון בשכר הלימוד.
אשל התפטר מראשות אגודת הסטודנטים בתל אביב מייד לאחר סיום מאבק הסטודנטים.
הוא היה ממקימי עמותת "תנו לעבוד בכבוד", אחת העמותות שנחקרו בהקשר של פרשת עמותות ברק, במערכת הבחירות של אהוד ברק לראשות הממשלה, אך לא הואשם בפרשה.
הוא המשיך לתת תנופה למפעל המכינות הקדם צבאיות ולאחר מכן ניגש להקמת מדרשה למנהיגות במדבר יהודה – מרכז רוחני ותרבותי עבור המדרשות כולן.
אשל היה מעורב בהקמת אוהל צום ולימוד למען אחדות ישראל שמתקיים ביום הזיכרון ליצחק רבין.
וכאחד מיזמי "הלילה לא לומדים תורה" בט' באב שעוסק בהידברות בנושאים שונים המעסיקים את הציבוריות הישראלית.
כמו כן היה מיוזמי הקמת תנועת "אחריי!", שעוסקת בהכנה של בני נוער לקראת שירות צבאי משמעותי ובמעורבות קהילתית.
כיהן כסמנכ"ל לענייני סטודנטים במרכז שלם, הנחה קבוצות הנהגה שונות בחברה הישראלית, וייעץ לגופים שונים בפוליטיקה, בכלכלה ובחברה הישראליות.
בין היתר היה מעורב בייעוץ פוליטי למועמדים במזרח אירופה ובקמפיינים פוליטיים ומסחריים ברחבי העולם.
הוא הדמות המרכזית העומדת מאחורי הקמת ארגון "השומר החדש" וגייס את רוב כספי הארגון מאוונגליסטים אמריקניים.
ביולי 2012 מונה על ידי שר החינוך, גדעון סער, למנהל מינהל חברה ונוער במשרד החינוך ושימש בתפקיד במשך כשנתיים.
ב־13 בדצמבר 2015 הופיע מעל בימת TED באוקראינה ושם שטח את משנתו בענייני חינוך, מנהיגות ופיתוח בקרב צעירים, תחום שבו הוא עוסק כיום.
ב־15 בדצמבר 2016 קרא ברשתות החברתיות להתגייס לפעולה צבאית ישראלית למניעת רצח העם בסוריה.
בשירות המילואים שימש כמפקד פלוגה בגדוד 9255 שבעוצבת נשר, חטיבת צנחנים מילואים, והוביל אותה במלחמת לבנון השנייה.
כיום משמש כקצין מטה באוגדת עזה בדרגת אל"ם, ועוסק בחוליות ניוד.
בשנת 2018 חזר לעמוד בראש עין פרת – המדרשה למנהיגות חברתית.
במהלך טבח שבעה באוקטובר, חילץ ארז פצועים בעוטף עזה יחד עם חניך המכינה נעם דוד שהתנדב להצטרף אליו.
מנכ"ל משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות אבי מאיר מתח ביקורת על החלטתו של אשל, להזמין את חניכי מכינת עין פרת להצטרף למשימה המסוכנת, ללא התייעצות עם הוריהם, ועל ההחלטה לקחת עימו בסופו של דבר את דוד בן ה-18 שהצטרף אליו תוך סיכון חייו.
בדצמבר 2023 נפגש עם מנהיג הציבור החרדי, הרב דוב לנדו בכדי לנסות להשפיע עליו בעניין גיוס לצבא של בני הישיבות.
בשנת 2024 היה ממקימיעוצבת גלעד, שהוקמה כלקח מטבח שבעה באוקטובר.
אשל נשוי, אב לשבעה ילדים, אחד מהם מאומץ, וסב לנכדה.
הוא מתגורר עם משפחתו בכפר אדומים.
ארז הלוי (נולד ב-20 בדצמבר 1954 בשכונת שעריים ברחובות) הוא זמר ישראלי, אשר עיקר פרסומו היה בשנות ה-80.
הלוי התחיל את הקריירה המוזיקלית כשהיה בגיל 15, בנגינה על גיטרה, פלמנקו ומוזיקה קלאסית ברחובות, עיר הולדתו.
בגיל 19 השתתף בתוכנית הרדיו "תשואות ראשונות" ב"בית המורה" בתל אביב.
הלוי זכה בתוכנית במלגה מהמלחין משה וילנסקי בחסות קול ישראל עבור נגינתו בגיטרה בהדרכת המורה איגון קרטן.
כעבור שלוש שנים עבר הלוי לתל אביב והחל לכתוב חומר מקורי, אך השירים לא הגיעו עדיין עד כדי הקלטת אלבום שלם.
באמצע שנת 1982, לאחר הופעה במועדון "שמיים", התגלה הלוי על ידי מתי כספי.
כספי סייע להלוי להשיג חוזה הקלטות עם חברת סי.בי.אס, אך הזמר היוצר נאלץ לממן מכיסו את ההקלטות.
בשנת 1984 יצא אלבומו הראשון, "הלילה".
כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי הלוי עצמו, וכספי הפיק מוזיקלית את האלבום, עיבד אותו וניגן בו בכל כלי הנגינה.
השירים כללו את שיר נושא האלבום "הלילה" וכן השירים "הדייגים", "וכך ברא אותך הטבע".
בשלושה מהשירים ניגן גרי אקשטיין קטעי סולו גיטרה.
האלבום הושמע בתדירות גבוהה בתחנות הרדיו, ואופיין בשילוב בתולי בין רוק רך לבין שירה בהגייה מזרחית.
רבים משירי האלבום, בהם "הדייגים", "כך ברא אותך הטבע", "הלילה" ו"טיפה של חום", הפכו ללהיטים גדולים, לאחר שהלוי פרץ לתודעת מאזיני הרדיו ב-1983.
למרות הצלחתו האומנותית והמסחרית של האלבום, הלוי לא הרבה בקיום הופעות ו"נעלם" מבחינה תקשורתית.
הוא התחתן והקים משפחה, פתח משתלה ולאחר מכן גלריה לאומנות.
בראשית שנות ה-90 חזר הלוי והופיע עם להקה שהקים שנקראה "לחם", ואף ביצע עם הלהקה שירים חדשים שכתב, שלא זכו להצלחה.
רק שניים מהם בלטו: "שיר דייגים אתיופי" ו"נעול הבריח".
בשנת 1992 יצאה גרסת הדיסק של אלבומו הראשון "הלילה" (בשנת 1988 יצאה גרסת הקלטת אודיו של האלבום).
את אלבומו השני, "מצב ביניים", הוציא הלוי בשנת 1994, בחברת התקליטים "הד ארצי".
האלבום הופק על ידי הלוי עצמו ועל ידי מיקי לדרמן, והיה שונה מהאלבום הראשון - הן בקולו של הלוי, שהפך לעמוק ועבה יותר, והן באופי השירים, שתוכנם הפך פחות נאיבי ועיבודם פחות "פופי".
שיר הנושא של האלבום, "במצב ביניים", הופיע במקור באלבום "הלילה" ולאלבום זה הוקלט מחדש.
בלטו בו השירים "חללו הרועים", "עם הזמן", "פגישה חוזרת" ו"חלום טהור", אבל הוא לא זכה להצלחה שלה זכה האלבום הראשון ומהר מאוד הופסקה הדפסתו.
בסוף שנות ה-90 הקליט הלוי שירים נוספים שכתב והלחין, בעיבודו ובהפקתו של אילן וירצברג.
הלוי הוציא לרדיו בשנת 1998 תקליט שדרים בשם "ארץ עתיקת יומין" שכלל ארבעה שירים אשר היו צפויים לצאת באלבומו השלישי "פעם אחת זה יותר": "ארץ עתיקת יומין", "בואי ננגן את זה שוב", "פעם אחת זה יותר" ו"שיר על רוח".
האלבום נגנז וארבעת השירים, שלא ראו אור על גבי תקליטור, היו השריד היחיד מהאלבום.
לאחר מותה של הזמרת עפרה חזה בשנת 2000 הוציא הלוי סינגל נוסף, שכלל גרסת כיסוי לשירה "Love Song" (שהתפרסם במקור באלבומה "Shaday"), אותו הקדיש לזכרה.
בשנת 2003 הוציא הלוי גרסת רמיקס לשירו "כך ברא אותך הטבע".
בסוף שנת 2008, יצא אלבום נוסף בשם "השער נפתח" והופק על ידי שגיא זקוסקי.
בשנת 2009 יצא הלוי במופע "יום רודף בלוז", בו הוא ביצע משיריו המוכרים לצד שירים חדשים.
בעקבות הצלחתו היחסית של המופע, יצא אלבום ההופעה הכפול "יום רודף בלוז", שזכה גם הוא להצלחה יחסית.
בשנת 2010 השתתף הלוי באלבום "עילי בוטנר" של עילי בוטנר ושר שם את שירו של בוטנר "הים אוסף דמעות".
באוגוסט 2012 יצא לאור האלבום "מכתבים בבקבוק", המאגד ביצועים של אמנים ישראלים ידועים לשיריו של הלוי.
בין האמנים שלקחו חלק באלבום: אהוד בנאי, אריאל הורוביץ, אריאל זילבר, דודי לוי, קובי אוז וכפיר בן ליש.
הלוי היה נשוי עד שנת 2001 לנילי (שהייתה היחצ"נית באלבום "השער נפתח"), והוא אב לשלושה ילדים.
הלילה (1984) - נודע במיוחד בסולו גיטרה של גרי אקשטיין
"מצב ביניים" (1994) - דיסק וקלטת אודיו, הוצאת הד ארצי.
ארץ עתיקת יומין (1998) - תקליט שדרים (ויניל) מתוך אלבום גנוז, הוצאה עצמית.
"יום רודף בלוז - אלבום כפול בהופעה חיה" (2009) - דיסק, הוצאת נענע דיסק.
ארז "ברזוליק" ורדי (נולד ב-6 ביולי 1968) הוא פזמונאי ישראלי.
את דרכו האמנותית החל בשנת 1993 בשיר "שבים מקווים" שכתב ליזהר כהן מתוך האלבום "לגעת במים לגעת ברוח".
בשנות התשעים עבד עם המוזיקאי אלי סורני על אלבום הבכורה של הרכב הרוק "אנשי החצר", שיצא לאור בשנת 1997.
בסוף שנות התשעים הופיע ברזוליק בליווי נגנים במועדונים שונים בתל אביב עם המופע "קילומטר לזריחה".
המופע הכיל קטעי סטנד-אפ ומוזיקה.
בשנת 2000 השתתף בכתיבת האלבום "עד הקצה" של דנה ברגר, ובשנת 2003 באלבום "הזמן האבוד" של ירמי קפלן.
ב-2004 השתתף ביצירת האלבום "עולם" של הזמרת דקלה.
בשנת 2005 עבד עם רמי קלינשטיין על האלבום "הרבה פנים" ועם עופר מאירי על אלבום הבכורה של להקת מטרופולין.
כמו כן, תרגם מצרפתית את שירו של ז'אק ברל La chanson des vieux amants ("שיר האוהבים הישנים"), ואת שירה של הזמרת דלידה Histoire d'un amour.
בשנת 2005 כתב לזמרת מירי מסיקה את השיר "שני כוכבים" (שעסק בהתאבדות בעקבות אהבה) עבור אלבום הבכורה שלה.
שיתוף הפעולה בין השניים נמשך שנתיים אחר כך, בכתיבת שירים לפסקול הסרט "שלוש אמהות".
בשנת 2007 כתב לאמיר פיי גוטמן את השיר "שפעת" שעסק בתרבות המועדונים של שנות התשעים.
בשנת 2008 כתב לאלבומה של קורין אלאל את השירים "עד סוף אפריל" ואת "שיר ליונתן" שהוקדש להולדת בנה.
לרמי קלינשטיין כתב את השיר "אלה החיים שלי" שנקשר לגירושיו ולדרכו החדשה מתוך האלבום שיר חשוף.
בשנת 2009 כתב ליאיר זיו את השיר "ואחרי שהכל ייגמר".
בשנת 2011 ראה אור הסינגל הראשון מתוך הפרויקט "ברזוליק - מילים ומנגינות" שנקרא "יום אחד אולי תצטער".
בנובמבר 2017 הוציא את הסינגל "סוף תקופת החלומות" בביצועה של רעות יהודאי.
את השיר כתב ברזוליק והלחינה קורין אלאל.
בינואר 2018 הוציא את השיר "אלו הימים הטובים" בביצועה של שיר ביטון.
את השיר כתב ברזוליק והלחין ארקדי דוכין.
בפברואר 2018 הוציא את השיר "בחורים בלילות" בביצועם של ציון חורי ואלי סורני, שגם הלחין את השיר למילותיו של ברזוליק.
באותה השנה כתב לזמרת לירון בן שמעון את השיר "קילומטר לזריחה", שהולחן על-ידי עמרי קסטן.
השיר היה לסינגל הראשון מתוך אלבומה "לחזור", ואף נכנס לפלייליסט של כאן גימל.
ארז לאופר (נולד ב-23 ביוני 1962) הוא במאי סרטי תעודה ישראלי, בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
לאחר סיום לימודי הקולנוע, עבד במשך 7 שנים בניו-יורק.
ב-1993 ערך לאופר בשיתוף הג'דס ופניבייקר את The War Room, שתיעד את מאחורי הקלעים של מסע הבחירות של קלינטון ב-1992. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר האמריקאי בקטגוריית הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר באורך מלא.
ב-1994 היה במאי שותף של הסרט Woodstock Diary שהציג הופעות מפסטיבל וודסטוק שלא נחשפו עד אז, ושודר ברחבי העולם לציון 25 שנה לפסטיבל.
ב-1995, כשחזר לארץ, ביים את סרטו הראשון באורך מלא "אדינבורו לא מחכה לי".
בשנות ה-90 יצר סרטים נוספים על אמנים ישראלים, בשיטת הקולנוע הדוקומנטרי הישיר – מצלמה על הכתף, התערבות מינימלית.
ב-2002 ביים והפיק את הסרט "לס מואה טמה", שסיפר את סיפורו של בנם של ניצולי השואה מחיפה שהפך לכוכב ענק בצרפת.
הסרט, קופרודוקציה ישראלית-צרפתית, נבחר להשתתף בפסטיבל קאן במסגרת Director's Fortnight, זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2003 ובאותה שנה שודר בשעת צפיית שיא בשידורי קשת – ערוץ 2 ובערוץ France 5 הצרפתי.
ב-2004 לאופר כתב, ביים וצילם את "יורים ושרים", סדרה היסטורית-דוקומנטרית בת ארבעה פרקים אודות תופעת הלהקות הצבאיות בישראל.
הסדרה הוקרנה בפסטיבל ירושלים ובפסטיבל חיפה והייתה מועמדת לפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ב-2006 יצר עם אביו, נחום לאופר, את הסרט "דילמת הדריין".
ב-2008 יצר את "רפסודה לבומביי".
ב-2012 ביים את הסרט "יום אחד אחרי השלום" הסרט זכה בפרס השופטים והקהל בפסטיבל Movies That Matter, בפרס התחקיר בדוקאביב, הוצג בעשרות רבות של פסטיבלים נוספים ברחבי העולם וזכה בפרסים רבים.
ב-2015 ביים את הסרט "רבין: במילותיו שלו", לציון 20 שנה לרצח.
הסרט, שהורכב מטקסטים של רבין ומחומרי ארכיון שלו בלבד, זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינ"ל חיפה, הוקרן בפסטיבלים רבים בעולם, והופץ בבתי הקולנוע בארצות הברית ובאוסטרליה.
ב-2024 יצא לשידור ב"יס דוקו" סרטו התיעודי "המבוקש: רוני קלדרון" על רוני קלדרון, שחקן כדורגל שהפך לעבריין, נכלא בישראל ובברזיל, ברח מהכלא ונעלם.
לאופר הוא חבר באקדמיה האמריקאית לקולנוע, חבר האקדמיה הישראלית לקולנוע, חבר בפורום הדוקומנטרי בישראל.
לאופר חי עם גיא לביא, ולשניים שני ילדים.
ארז לב ארי (נולד ב-16 באוגוסט 1970) הוא זמר-יוצר ישראלי.
לב ארי נולד כארז אזרזר.
בגיל 4 התייתם מאימו וגדל בבית סבתו בקריית אתא.
כבר כילד חלם לנגן על במה.
הוא למד לנגן בגיטרה, ובצעירותו נודע באזור חיפה והקריות כגיטריסט מוכשר.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי כצנחן עבר להתגורר בתל אביב, שם השתתף בין היתר בלהקת "פינות העיגול" של ערן כרמלי.
ב-1996 הצטרף ללהקת כשניקו תתחיל לדבר, זמן קצר לפני שהתפרקה.
השתתף בנגינה בשני אלבומי הסולו של פטריק סבג, סולן הלהקה, וניגן בגיטרה באלבומיו של קלידן הלהקה אייל קופמן.
את פעילותו המוזיקלית העיקרית כזמר יוצר החל בגיל 30. בתקופה זו החל לשמור על חלק ממצוות הדת, תוך שהוא מגדיר את התקרבותו לדת כ"סוג של מערכת יחסים אינטימית עם הבורא, פחות דרך מתווכים".
ב-2006 היה חבר בהרכב "אייל קופמן והנגרים", שהוציא את האלבום "שנייה אחת לפני".
בהופעות ליווה זמרים כלאה שבת, אתי אנקרי, מאיר בנאי ומני בגר.
במאי 2006 הוציא לב ארי סינגל ראשון לתחנות הרדיו, "מתוך האפלה".
השיר הורכב למעשה משני חלקים שונים, כשאת הראשון כתב לב ארי, והשני הוא ארבע שורות מתוך פיוטו של רבי שלמה אלקבץ "לכה דודי".
הסינגל השני, "ליבבתיני", יצא יותר משנה לאחר מכן, ביולי 2007. השיר, שכלל ציטוטים מספר שיר השירים, זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
באוקטובר יצא הסינגל השלישי, "צדק", שהצליח גם הוא.
בשיר השתתפה לאה שבת בקולות.
בגיל 37 עבר למרכז הבמה והוציא את אלבום הבכורה שלו, "שמחת הפרטים הקטנים", שיצא ב-4 בדצמבר 2007 בהוצאת NMC.
את רוב שירי האלבום כתב והלחין לב ארי בעצמו.
בהלחנת השיר "ליבבתיני" השתתף רפאל היצירה, והרצועה "חתונה" היא קטע אינסטרומנטלי על פי מנגינתו של הרב שלמה קרליבך "שובי נפשי".
מוטיב חוזר בשירי האלבום היה שיבוץ ציטוטים מן המקורות; פרט ל"ליבבתיני" ול"מתוך האפלה", ניכר הדבר גם ב"זכה את עמי", ובו השורה "אל יתן למוט רגליך" מתוך שיר למעלות מספר תהלים.
לב ארי הפיק ועיבד את שירי האלבום, כשבחלק מהשירים השתתף פטריק סבג בעיבודים.
במרץ 2011 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב.
לאחר צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "מה אעשה" ו"זכה את עמי" והוא יצא לסיבוב הופעות.
בהופעת הבכורה של הסיבוב אירח את אהוד בנאי.
בשנת 2008 כתב, הלחין ושר לב ארי את שיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "סרוגים", "אנה אפנה".
השיר יצא כסינגל, ובעקבות הצלחתו הופץ האלבום "שמחת הפרטים הקטנים" במהדורה מחודשת, שכללה את השיר.
ב-17 במאי 2010 יצא אלבומו השני של לב ארי, "ארגמן".
קדמו לו הסינגלים "בוקר טוב" ו"בסוף היום".
גם באלבום זה כתב והלחין לב ארי את רוב השירים, תוך שילוב ציטוטים מן המקורות, בשירים כ"ביום אקרא" שמילותיו לקוחות מספר תהלים ו"בבוא יומי" שמכיל ציטוטים מתוך הסידור ליום הכיפורים.
כמו כן, נכלל באלבום השיר "פרימיטיבים" שתרגם דני אמיר על פי שירו של טי-בון ברנט, וכן השיר "מלחמה אבודה", שהלחין לב ארי על פי שיר של דוד אבידן.
ב-2012 שיתף פעולה עם יוני גנוט באלבום "אות לאות", שבו ביצע לב ארי לחן שהלחין גנוט לפזמון "העוקד הנעקד והמזבח" מהפיוט עת שערי רצון להפתח שכתב ר' יהודה בן שמואל אבן-עבאס במאה ה-12.
בשנת 2013 הוציא אלבום משותף עם פטריק סבג בשם "העץ הבודד".
במרץ 2016, הוציא לב ארי את אלבום הסולו השלישי שלו (והרביעי בסך הכול) "כתמים של תרבות".
האלבום שהופק על ידי פטריק סבג כולל 9 שירים ובהם הסינגלים "לא אחד מאלה", "עפיפון ברוח" ו"נחום וציונה".
ביוני 2016, הוציא את הסינגל "את חירותי", אותו כתב לאשתו.
באוגוסט 2018 חידש לב ארי את השיר "דאם דאם" של אריס סאן, במסגרת פרויקט "האורח" של לב ארי והחליפות.
באוקטובר של אותה שנה השתתף באיחוד של להקת "כשניקו תתחיל לדבר".
בשנים 2015–2018 השתתף בשלושה מאלבומי "צמאה".
ב-2015 ביצע את הניגון "כי אנו עמך" באלבום "צמאה 1" (אמנים שרים את ניגוני הרבי מלובביץ').
בשלהי 2016 השתתף בהפקת האלבום "צמאה 3" בעיבודו של נאור כרמי (ניגוני חב"ד על תהילים) ושם שר את "יפרח בימיו".
בנובמבר 2018 השתתף לב ארי בשלישית בפרויקט ושר בדיסק "צמאה 5" את השיר "יוונים נקבצו עלי".
באותה שנה השתתף במופע צמאה שנערך בבנייני האומה כחלק מפרויקט צמאה.
באוגוסט 2021 הוציא את הסינגל "אנא עבדא" עם הזמר אביעד דרף.
ב-30 במאי 2023 הוציא את אלבום הסולו הרביעי שלו (והשישי בסך הכול) בשם "לאהוב ולשחרר".
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים: שיר הנושא מתוך האלבום, "לאהוב ולשחרר", ולאחר מכן גרסת לייב של הסינגל שנכללה אף היא באלבום, "יחידתי" ו"לא זוכר פנים" בהשתתפות הראפר והזמר רביד פלוטניק.
ב-17 באוגוסט יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" שבו השתתף לצד אומנים ישראלים רבים אחרים.
ב-3 באוקטובר הוציא את השיר "אחותי הקטנה יעל" בהשראת רב"ט ובמסגרת פרויקט "האחים של חורף 73".
אילני נהרג ביום הראשון של מלחמת יום הכיפורים במעוז בודפסט, שבו שימש כחזן ביום כיפור בהיותו תלמיד ישיבת הסדר והיה אחיה של יעל, שהייתה בת 12 בעת מותו.
יעל נפגשה עם לב ארי, שכתב והלחין את השיר בהשראת סיפור חייה.
ב-20 בפברואר 2024 הוציאו שי נחייסי ולב ארי שיר בשם "הכל משתנה".
ב-8 ביולי שיתפו פטריק סבג ולב ארי פעולה בשיר בשם "עמוק באדמה"; זהו השיר הראשון שסבג ולב ארי מוציאים יחד מאז אלבומם "העץ הבודד", שיצא בשנת 2013. ב-19 באוגוסט אירח דוד ד'אור את לב ארי בסינגל "אשת חיל", שהוא חלק מאלבומו החמישי "שירת רבים 5".
ב-27 באוקטובר הוציא יחד עם סבג את הסינגל "טיפה בים".
ב-12 בינואר 2025 הוציא לב ארי סינגל בשם "זמן ועוד זמן", מתוך אלבום חדש שעליו הוא עובד.
בקליפ לשיר השתתפו אנשים משמעותיים בחייו של לב ארי, בהם אהוד בנאי.
לב ארי נשוי להדס, ואב לשלושה ילדים.
ארז אליאב (נולד ב-13 בנובמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן.
אליאב נולד בחולון והחל את הקריירה המקצוענית שלו במדי בית"ר חולון בליגה ג' בעונת 1997/1998. בשנת 2000 הוביל את בית"ר חולון לליגה ב', כאשר היה מלך שערי הקבוצה עם 14 שערים.
בעונת 2000/2001 הוחתם אליאב בהפועל צפרירים חולון ששיחקה אז בליגת העל, ובגיל 23 ביצע קפיצה נדירה מהליגה השישית לליגה הבכירה בישראל.
לאחר שצפרירים חולון ירדה לליגה הלאומית עבר אליאב להפועל פתח תקווה לקראת עונת 2001/2002. אליאב השתלב טוב מאוד בקבוצה ושותף בכל משחקיה בליגה חוץ מאחד, ובעונה שלאחר מכן כבש ארבעה שערים, כולל בניצחונות על בני יהודה ומכבי נתניה שסייעו לקבוצה להישאר בליגת העל.
בנובמבר 2003 נפצע ונעדר מהמגרשים לתקופה של יותר משנה.
בקיץ 2005 חתם אליאב במכבי תל אביב, אך כבר בחודש נובמבר חזר לשחק בהפועל פתח תקווה.
אליאב פתח את עונה זו בצורה טובה, עם פנדל שסחט בדרבי נגד מכבי פתח תקווה, ושער מתוחכם שהבקיע נגד הפועל כפר סבא, אך היכולת המקצועית שהציג לאחר מכן לא הייתה משביעת רצון, ובסיום עונת 2005/2006 שוחרר מהקבוצה, לאחר שבסך הכל הופיע ב-93 משחקי ליגה במדיה, וכבש 6 שערים.
לקראת עונת 2006/2007 עבר אליאב להכח עמידר רמת גן, העולה החדשה לליגת העל, ובחודש ינואר עבר למכבי הרצליה.
בעונה זו זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובסופה נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 29 בלבד, לאחר שסבל מפציעות חוזרות.
אליאב נשוי בשנית, ואב לחמישה ילדים.
מבת הזוג הראשונה נולדה בתו בשנת 2011, ובשנת 2014 נולדו לו תאומים.
נישא שנית ב־2019 ונולדו להם 2 ילדים נוספים.
ב-2018 נעצר בגין הפעלת חממה לגידול מריחואנה, ונזרו עליו 25 חודשי מאסר, מתוכם ריצה 18 חודשים בפועל.
ארז הולץ (Eres Holz; נולד ב-26 בספטמבר 1977 ברחובות) הוא מלחין גרמני ממוצא ישראלי.
הוא מתגורר בגרמניה מאז 2003.
בשנים 1998 עד 2002 למד הולץ קומפוזיציה עם ראובן סרוסי באוניברסיטת תל אביב.
2003-2011 למד הולץ קומפוזיציה עם הנספטר קיבורץ ומוזיקה אלקטרונית עם וולפגנג הייניגר בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר בברלין, בה הוא גם מלמד מאז 2008 קומפוזיציה אלגוריתמית תוך שימת דגש על שפות התכנות OpenMusic ו-Common Music.
יצירותיו בוצעו בגרמניה, בשווייץ, בישראל, בספרד ובאוסטרליה בין היתר על ידי אנסמבל המאה ה-21, Ensemble Adapter, אנסמבל מיתר, Modern Art Sextet, טריו נקסוס, Risonanze Erranti ו - Zafraan Ensemble וכמו כן הוקלטו ושודרו בגרמניה.
משנת 2014 הולץ חבר באקדמיה למלחינים גרמנים (Akademie Deutscher Musikautoren)
בשנים 2015 עד 2018 היה חבר בוועדת השופטים למימון פרויקטים מוזיקליים אמנותיים של ארגון - Initiative neue Musik Berlin e.V.
בשנת 2020 מונה לחבר בוועדת השופטים של אגף האמנויות מטעם הסנאט של העיר ברלין.
אלבומו הכפול "Touching Universes" בהוצאת Neos היה מועמד בשנת 2023 לפרס Opus Klassik בשלוש קטגוריות: מלחין השנה, מוזיקה קאמרית ו- מוזיקה מודרנית.
כמו כן זכה אלבומו לביקורות רבות משבחות בכתבי-עת שונים כגון:
בשנים 2005, 2008 ו-2010 זכה הולץ בפרסים לקומפוזיציה בתחרות על שם הנס אייזלר של רדיו גרמניה בברלין, המוקדשת לקומפוזיציה ולביצוע של מוזיקה בת זמננו.
בשנת 2012 היה מועמד לפרס הקומפוזיציה הגרמני בקטגוריית "קידום מלחינים צעירים".
בשנת 2012 זכה במלגת האמנויות הבינלאומית החצי שנתית של העיר פריז (Cité Internationale des Arts Paris).
בשנים 2013, 2014 ו-2015 הוענקו לו מלגות קומפוזיציה מטעם ממשלת העיר ברלין.
בשנת 2023 אלבומו הכפול "Touching Universes" בהוצאת Neos היה מועמד לפרס Opus Klassik בשלוש קטגוריות: מלחין השנה, מוזיקה קאמרית ו- מוזיקה מודרנית.
הולץ שואב את השראתו האומנותית מתחומים חוץ מוזיקליים שונים כמו פסיכולוגיה וקולנוע המטביעים חותם עמוק ביצירותיו:
יצירתו (2006/07) "LATAH" ל-15 נגנים ואלקטרוניקה נכתבה בהשראת ההפרעה הנפשית הנושאת אותו שם והאופיינית בין השאר למלזיה.
יצירתו (Weisse Wunden" (2008" לשלוש חצוצרות ולסרט וידאו מבוססת על קטעי טקסט מתוך המחזה "הנני דם" ("Je suis sang") מאת הבמאי הבלגי יאן פבר.
הולץ משלב השפעות חוץ-מוזיקליות עם עקרונות הלחנה אותם הוא מפתח בעזרת מודלים אלגוריתמיים, ומיישמם לעיתים בחומרה ניכרת.
בנוסף לכך משתמש הולץ בצלילים אלקטרוניים בעלי אופי ארכאי, אותם הוא מנגד עם מחוות אינסטרומנטליות אקספרסיביות.
Brain of Love ל-10 נגנים ואלקטרוניקה; היצירה הוזמנה על ידי אנסמבל בבל החדש (Ensemble New Babylon) (2024)
DEATH לתאורה, שני קלרינטים בס ואלקטרוניקה (2023)
Insight לשמונה נגנים, מקלדת ואלקטרוניקה (2021)
die frau (על פי המשורר Constantin Virgil Bănescu) למצו-סופרן, חליליות, קונטרבס ואלקטרוניקה (2020)
Touching universes and ends לאבוב/קרן אנגלית, קלרינט/בס קלרינט, בסון, פסנתר, ויולה, צ'לו, כלי הקשה ואלקטרוניקה (2019)
Gebt Frieden למקהלה, חצוצרה, קרן יער, טרומבון ופסנתר (2019)
Colors of emptiness לחליל, אבוב, קלרינט ובסון (2018)
Dunkle Risse לרביעיית מיתרים (2018)
hautwärts לסקסופון, פסנתר, אקורדיון, צ'לו וטרומבון (2018)
Fernen (על פי המשורר פאול צלאן) למקהלה (2018)
for whom the bell tolls; it tolls for thee מיניאטורה לסקסופון, פסנתר, אקורדיון, ויולה וקרן יער (2018)
Ostrakon מיניאטורה לקלרינט, אקורדיון ורבעיית מיתרים (2017)
MACH לעוגב (2017) היצירה הוזמנה על ידי רדיו גרמניה (Deutschlandfunk)
MACH קלרינט סולו ואלקטרוניקה (2017); היצירה הוזמנה על ידי מחלקת התרבות מטעם ממשלת העיר ברלין (2015)
Schakalkopf (בעברית: ראש תן) לחליל, קלרינט, כינור, ויולה וצ'לו (2016)
Kataklothes ל-10 נגנים; היצירה הוזמנה על ידי אנסמבל Zafraan בניצוחו של טיטוס אנגל; מומן על ידי הקרן למוזיקה "ארנסט פון סימנס" (2015)
Kaddish (על פי המשורר אלן גינסברג) לזמר בריטון, חליל, אבוב, חצוצרה, נבל, גיטרה חשמלית וכלי הקשה; פרויקט "מקומות" (2015)
Chaconne לחליל, קלרינט, פסנתר, כינור, ויולה וצ'לו; היצירה הוזמנה על ידי אנסמבל מיתר (2014)
Nemesis ל- 12 נגנים; היצירה הוזמנה על ידי מחלקת התרבות מטעם ממשלת העיר ברלין (2014) ונכתבה לאנמסבל Risonanze Erranti בניצוחו של פטר טילינג (Peter Tilling)
Vier Schatten חמישיית כלי נשיפה ממתכת; היצירה הוזמנה על ידי מחלקת התרבות מטעם ממשלת העיר ברלין (2013) ונכתבה לחמישיית כלי הנשיפה ממתכת Ensemble Schwerpunkt
MACH לפסנתר סולו (היצירה נכתבה לפסנתרנית הבינלאומית עינב ירדן)
Sich einstellender Sinn מצו-סופרן, מקלדת ואלקטרוניקה (מילים: אסמוס טראוץ')
Trällernde Erinnerung חליל, קלרינט, ויולה, פסנתר וכלי הקשה
Quintett חליל, קלרינט, ויולה, פסנתר ונבל
Weisse Wunden תיאטרון מוזיקלי לשלוש חצוצרות וסרט וידאו (עבודה משותפת עם וולפגנג הייניגר וטטיאנה הייניגר)
Black Box חליל, פסנתר וכלי-הקשה
Frauen von Freunden טנור, פסנתר, צ'מבלו ונבל (טקסט: קורט טוכולסקי)
ארז בירנבוים (נולד ב-7 ביוני 1984) הוא סטנדאפיסט ואיש עסקים ישראלי (הבעלים של מועדון הסטנדאפ פקטורי).
בירנבוים נולד וגדל בבת ים.
בשנת 2002 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר.
בשנת 2004, במהלך השירות, החל את דרכו בערבי הבמה הפתוחה בקאמל קומדי קלאב.
לאחר השחרור מצה"ל הופיע גם בערבי הבמה הפתוחה במועדון ה"קומדי בר", וגם בערבי "הדור הבא" בהנחיית אמירם טובים ויוסי טרבלוס.
משנת 2007 הנחה והפיק את ערב הסטנדאפ במועדון הסאבליים.
בשנת 2014 פתח את מועדון הסטנדאפ פקטורי בתל אביב.
במועדון צמחו מספר סטנדאפיסטים כמו טל ראשון, צח רוקח, חגית גינזבורג, מתן פרץ, נועם אונגר, אסף יצחקי, עידן ניידיץ, רועי צברי ודניאל חן.
בירנבוים מופיע בעצמו במועדון, וידוע בעיקר בהנחיית הליין "ערב גסויות".
בשנת 2009 הופיע בירנבוים בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי האוס" של ערוץ ביפ.
בשנת 2010 ארז היה אורח קבוע בפינת סטנד-אפ בתוכנית רדיו לצעירים ברדיו CLICK.FM, עד שסולק מהתכנית כשמנהל התחנה שמע את הפינה של ארז באחת התוכניות והזדעזע.
ארז גם התארח בתוכנית הסטנד-אפ של אמירם טובים ויוסי טרבלוס, בתחנת הרדיו 100FM.
בפברואר 2023 התחיל להנחות פודקאסט יחד עם חברו הסטנדאפיסט טל ראשון, בשם "יושבים על עוגה".
הפרק האחרון יצא ב-14 באוגוסט 2025.
ארז גרוש מדניאל, מתגורר בבת ים.
בעבר היה בזוגיות עם הסטנדאפיסטית לאה לב.
ארז דרִיגֶס (נולד ב-14 באוגוסט 1981) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומחזאי ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה בשנת 2021.
ארז דריגס נולד וגדל בתל אביב, האמצעי במשפחה בת שלושה ילדים.
אביו, שרל דריגס, שעלה מצרפת ואח ששמו נועם דריגס.
עסק באמנות קלאסית ועיצוב תפאורה לתיאטרון, וכיום עוסק בעיצוב פנים.
בילדותו למד טניס מספר שנים, בכלל זה אצל שלמה צורף, מאמן נבחרת ישראל.
במהלך לימודיו בתיכון עירוני ד' השתתף במשך שנתיים בפרויקט הצעירים של תיאטרון הקאמרי, במסגרת זו שיחקו בהצגה "ילדי הנרות", מחזה פרי עטו של יגאל אבן-אור, בבימויו של עמית גזית.
בצבא שירת כמפקד טנק בחיל השריון.
בשנים 2004–2007 למד דריגס בסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין.
בכיתתו למדו גם שראל פיטרמן, יובל ינאי, יפתח אופיר, יעל טל, רוי מילר, אסף בן-שמעון ועדי בילסקי.
בתקופת לימודיו זכה דריגס פעמיים במלגת קרן שרת אמריקה ישראל.
בתום לימודיו ביים כתרגיל את המחזה "אנדורה" פרי עטו של מקס פריש.
לאחר לימודיו בסטודיו שיחק בהצגה "אבק" שעלתה בפסטיבל "פותחים מסך" של בית ליסין ובהצגה "כך צחקנו – ערב חנוך לוין", שעלתה בפסטיבל בתיאטרון הבימה.
שתי ההצגות היו בבימויו של שמעון מימרן.
בתום לימודיו החל לשחק בתיאטרון גשר.
בגשר שיחק בתפקיד סר אנדרו אגיצ'יק, אחד ממחזריה של אוליביה, ב"הלילה ה-12" של שייקספיר, בבימויו של רפי ניב.
שיחק ב"טרטיף" בבימויו של יבגני אריה, בתפקיד מר לויאל, נציג ההוצאה לפועל.
בגשר שיחק גם ב"הקליינט" בבימויו של רוני ניניו.
ארז דריגס כתב ומככב ביחד עם נועה קולר בהצגה "אחד + אחת", בבימויו של יבגני אריה, שהציגה בהאנגר של גשר מאז מאי 2010. דריגס וקולר ביססו את ההצגה על חייהם כזוג לשעבר ויצרו ממנה סיטואציות קומיות.
ההצגה מתארת שנה בחייו של זוג מכניסתם לדירה משותפת ועד לפרידה.
בשנת 2008 שיחק ב"בן הפתעה", קומדיה פרי עטו של ריי קוני, בתפקיד הראשי.
ההצגה, שהחלה כהפקה בסטודיו של יורם לוינשטיין, המשיכה לאחר מכן כהפקה עצמאית בתיאטרון צוותא, בהפקתו של ארז דריגס.
בשנים 2009–2011 שיחק ארז דריגס בשתי העונות של סדרת הטלוויזיה "תמרות עשן".
הוא גילם את דמותו של לויקו.
ב-2011 עיבד וביים בסטודיו של יורם לוינשטיין את המופע "דלתות".
המופע בנוי ממונולוגים מתורגמים וישראליים, שמחוברים על ידי שירי להקת הדלתות.
בשנת 2011 ביים דריגס בפרויקט 14/48 בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא.
ב-2015 ביים בתיאטרון גשר את המחזה "פציעות קטנות" וב-2016 עיבד את ספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" למחזה אותו גם ביים.
בשנים 2013–2016 גילם בתפקיד משני את כתב החדשות בסדרת הקומדיה של אודי ואביעד, "גן חיות".
בשנת 2016 שיחק בסרטה של רמה בורשטיין, "לעבור את הקיר".
ב-2017 גילם בתפקיד אורח את המג"ד ב"כיפת ברזל".
ב-2018 גילם בתפקיד אורח את עו"ד גבריאל משולם, בעונה הראשונה של קופה ראשית.
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "חזרות" המשודרת בערוץ כאן 11.
בשנת 2021 תרגם את ההצגה "השכנים מלמעלה" עבור תיאטרון הבימה.
בשנת 2022 כתב וביים את ההצגה "שיפוצים" עבור תיאטרון בית לסין.
בשנת 2023 עיבד לבמה את הסרט אביבה אהובתי עבור תיאטרון הבימה והתיאטרון העירוני באר שבע.
כמו כן השתתף וביים את ההצגה "המשתמט" בתיאטרון בית לסין.
תכתובות בעלות אופי מיני פוגעני
בפברואר 2021 תחקיר שפורסם באתר "פוליטיקלי קוראת" חשף תכתובות בעלות אופי מיני פוגעני של דריגס עם נשים לאורך העשור השני של המאה ה-21, ועם קטינה אחת.
דריגס התנצל וציין בין היתר שהוא סובל מהתמכרות למין ונמצא בתהליך שיקום פסיכולוגי.
לדבריו התמכרותו באה לידי ביטוי גם באחת הדמויות המרכזיות ב"חזרות" - עופר מרציאנו (בגילום איתי תורג'מן).
שנה שם הסדרה תפקיד ערוץ סוגה במאי2020חזרותתומר לבכאן 11דרמה קומיתבעז פרנקלאנדרדוגסניר גולדנברגyesקומדיהאריק גולדשטיין2019שב"סג'כאן 11אורן שקדי עיר מקלטקוביyesדרמהאיתן צורהשוטר הטוברופאסדרה קומיתתומר אבירם2018קופה ראשיתעו"ד גבריאל משולםכאן 11אורן שקדיכיפת ברזלאבנרקשת 12סדרת דרמהאלון זיגמןצפוףשוטרזוםקומדיהאורן שקדי 2013 גן חיות מגיש החדשות ניקלודיאון אודי ואביעד 2009–2011 תמרות עשן לויקו HOT3 סדרת דרמה עודד דוידוף
הצגת בכורה הצגה תפקיד תיאטרון מחזאי במאי 10 במאי 2012 הסוחר מוונציה תיאטרון הבימה ויליאם שייקספיר אילן רונן 2012 מסילה לדמשק הלל מיטלפונקט 2010 מה תעשה אם אתאהב בך?
משנת 2022 נשוי לבת זוגו עדי גורל.
ארז פנחס ויגודמן (נולד ב-27 בספטמבר 1959) הוא מנהל ישראלי.
לשעבר מנכ"ל חברת עלית תעשיות, נשיא ומנכ"ל שטראוס גרופ, מנכ"ל מכתשים אגן תעשיות ונשיא ומנכ"ל חברת טבע תעשיות פרמצבטיות.
ויגודמן גדל בגבעתיים, ולמד במגמה המתמטית-פיזיקלית בבית הספר להנדסאים שליד אוניברסיטת תל אביב.
המשיך בבית הספר בלימודי הנדסאי מכונות במסגרת עתודה טכנולוגית.
הוא בוגר תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ובוגר התוכנית לפיתוח מנהלים של בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
ב-1987 הצטרף לחברת רואי החשבון סומך-חייקין והפך לשותף ב-1991. בינואר 1997 מונה למשנה למנכ"ל וסמנכ"ל כספים בחברת עלית תעשיות.
באפריל 1998 מונה למנכ"ל עלית במקומו של עמיקם כהן.
הוא כיהן בתפקיד במהלך מיזוג החברה עם חברת שטראוס וכיהן כמנכ"ל ונשיא החברה הממוזגת עד יוני 2009. במהלך כהונתו הוביל את התרחבות החברה לאחת מחברות הקפה הגדולות בעולם, בין השאר במהלכים של רכישת חברות קפה בברזיל והכנסת קרן ההשקעות הבינלאומית TPG כשותפה בפעילות.
כמו כן הוביל את גידול פעילות החברה בשוק הסלטים האמריקאי לאחר רכישת 50% מחברת סברה.
בשנת 2007 זכה בפרס התעשייה.
בינואר 2010 החל לכהן כמנכ"ל מכתשים אגן תעשיות.
תחילת כהונתו התאפיינה בביצוע תוכנית הבראה והתייעלות מקיפה שכללה פיטורי 15% מכוח מהעובדים וסגירת פעילויות.
הוא הוביל את כניסת החברה לפעילות בסין, וב-2011 נמכרה השליטה בחברה לחברת כמצ'יינה הסינית.
משנת 2009 ועד 2017 כיהן כדירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות.
ב-11 בפברואר 2014 החל לכהן כנשיא ומנכ"ל החברה.
באותה עת היה ויגודמן גם שיאן השכר במשק הישראלי, כשעלות העסקתו השנתית עמדה על 22 מיליון ש"ח.
בתקופת כהונתו רכשה טבע חברות אחדות:
במרץ 2015 רכשה טבע את חברת הביומד אוספקס (Auspex) תמורת 3.2 מיליארד דולר.
באפריל 2015 הגישה טבע הצעת רכש עוינת לבעלי המניות של חברת התרופות האמריקאית מיילן, בסכום של 40 מיליארד דולר.
ההצעה נתקלה בהתנגדות של מיילן ולא התממשה.
ביולי 2015 רכשה טבע את אקטביס ג'נריקס, החטיבה הגנרית של חברת אלרגן האירית תמורת 40.5 מיליארד דולר, העסקה חיזקה את מעמדה של טבע כמובילה עולמית בתחום התרופות הגנריות, והפכה אותה לאחת מעשר חברות התרופות הגדולות בעולם, אך לוותה בחוב כבד למימון הרכישה.
בספטמבר 2015 רכשה טבע את חברת Rimsa המקסיקנית תמורת 2.3 מיליארד דולר.
כעבור שנה הגישה טבע תביעה, בבית משפט בניו יורק, נגד האחים אספינוזה, שהיו בעלי השליטה ב-Rimsa, בטענה שהציגו מצגי שווא בזמן בדיקת הנאותות, וקודם לכן רימו את הרשויות במקסיקו ואת צרכני התרופות.
בית המשפט דחה את תביעתה של טבע בנוגע להונאה מצד המוכרים.
ב-6 בפברואר 2017 הודיע ויגודמן על עזיבתו את "טבע" על רקע מספר כישלונות שהחברה חוותה בחודשים שקדמו לפרישה.
אלה גרמו, בין היתר, לירידה של כ-80% בערכה של מניית החברה.
לימים הכישלונות הללו גרמו גם לפיטורים של כ-25% מעובדי החברה ולמשבר ששינה את פני החברה.
ביולי 2017 מונה לחבר בוועדת ההשקעות של קבוצת אלייד ודירקטוריון צ'מפיון מוטורס.
בשנת 2021 הקים את גכימדס גרופ בע"מ (AgChimedes) שמשקיעה בתחום הביוטק והפודטק.
חבר בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה.
חבר בוועד המנהל של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
היה חבר במליאת הרשות לניירות ערך.
היה חבר בוועד המנהל של עמותת בעצמי.
היה חבר בסגל ההוראה של הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב.
היה חבר הוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
היה חבר הוועד המנהל וסגן יושב ראש פעיל של ארגון בטרם לבטיחות ילדים.
היה חבר במועצה המייעצת לנגיד בנק ישראל.
ארז גולן (נולד ב-1972) הוא אמן ישראלי העוסק בצילום ובצילום דיגיטלי.
ארז גולן נולד ברחובות בשנת 1972 בתקופה בה התגוררה משפחתו בבסיס ח"א, תל נוף.
בהיותו בן שנתיים נהרג אביו, טייס בחיל האוויר, בפעולת חילוץ פצועים בחרמון – עובדה שהשפיעה רבות על תחילת דרכו ויצירותיו בסוף שנות ה-90. יצירותיו הראשונות התאפיינו בגישה רומנטית לתפיסת האדם ושאיפותיו מול כוחות הטבע תוך חקירה של יסודות הצילום ומרכיביו בשחור לבן.
במרבית יצירותיו עושה גולן שימוש בהפשטה ובמינימליזם באופן מוצהר – תחילה בגישה מסורתית ובהדפסות שחור לבן גדולות ובהמשך בצבעוניות מונוכרומטית דוגמת סדרת "אבק" שהוצגה בגלריה נלי אמן ובמוזיאון הרצליה לאמנות.
"אף שנוכחות הגוף האנושי אינה גלויה בעבודות, הרי שרידיו ותבנית התנהלותו במרחב הם המייצרים אותן מלכתחילה.
וכך, חרף הגנאלוגיה השונה של תהליך היווצרותן והעמדה האידאולוגית השונה שבבסיסן, הגדלת העבודות מייצרת דימויים המזכירים מבחינה פורמליסטית את דינמיות עבודתם של אמני האקספרסיוניזם המופשט האמריקאי ואת ציורי הפעולה של ג'קסון פולוק במיוחד".
הדס מאור מתוך קטלוג התערוכה "רקמת פעולה".
בשנת 1997 סיים תואר ראשון באקדמיה לאומנות ועיצוב בצלאל.
בין השנים 1999–2006 התגורר גולן בסן פרנסיסקו, שם סיים תואר שני, היה אוצר בגלריית דיאגו ריביירה (Diego Rivera Gallery) ולאחר מכן כיהן כראש המחלקה ללימודי חוץ במכון האמנות של סן פרנסיסקו (San Francisco Art Institute).
באותה תקופה החל ליצור סדרות של צילומי נוף, אותם הפך בעבודה דיגיטלית לצילומים היפר-ריאליסטים גדולי ממדים.
בסדרות אלו המשיך גולן להדגיש את המימד האנושי הקטן אל מול איתני הטבע, בהשפעת היסטוריית צילומי הנוף של צלמי החוף המערבי.
יצירותיו של גולן נרכשו לאוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה, כולל המוזיאון היהודי העכשווי בסן פרנסיסקו.
ארז גולן חי ויוצר בישראל, הקים וניהל את בית הספר לצילום דאדא בתל אביב וניהל את המחלקה לצילום ב"מנשר לאמנות" בשנים 2007–2012. בתקופה זו אצר מספר תערוכות, כולל התערוכה "אני אמת/אני שקר", תערוכה קבוצתית לגיל יפמן, שני נחמיאס ואליס שאו ואת תערוכת "שר היער", תערוכת יחיד לאילון גנור.
שתי התערוכות התקיימו בגלריית מנשר לאומנות.
1996 - פרס קרן שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל
1998 - פרס קרן שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל
1999 - פרס אמן צעיר מטעם משרד החינוך והתרבות
1997 - תערוכת יחיד, בית האמנים בירושלים
1998 - תערוכת יחיד, מדרשה לאמנות, בית ברל
1999 - תערוכת יחיד, גלריה נלי אמן, תל אביב
2005 - משחקי מלכים, גלריה נלי אמן, תל אביב
2008 - מכתבי אהבה, גלריה נלי אמן, תל אביב
1997 - תערוכת זוכי קרן שרת, גלריית הוראס ריכטר, יפו
1997 - תערוכת בוגרים בצלאל, גלריית המומחה, תל אביב
1999 - תערוכת זוכי פרס אמן צעיר, בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב
2000 - ארטיק 2000, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2004 - רקמת פעולה, מוזיאון הרצליה לאומנות עכשווית
ארז וינר (נולד ב-1969) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף.
בשירותו הסדיר פיקד על גדוד דוכיפת ועל חטיבת עציוני והיה עוזר הרמטכ"ל, גבי אשכנזי.
במילואים שירת כמפקד צוות התכנון האופרטיבי בפיקוד הדרום.
היה מעורב בפרשת מסמך הרפז והודח משירות המילואים לאחר שהוציא ואיבד מסמכים מסווגים.
עם גיוסו לצה"ל שירת ארז וינר בחטיבת גבעתי ועבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר.
לאחר סיום הקורס עבר לחטיבת הנח"ל, שבה שירת כמפקד מחלקה, כמפקד פלוגה וכסמג"ד, והשתתף בלחימה בדרום לבנון.
לאחר מכן שימש כראש לשכתם של אלוף פיקוד הצפון, גבי אשכנזי, ושל סגן הרמטכ"ל, שאול מופז וכמפקד גדוד דוכיפת אותו הוביל בלחימה נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
בתפקידו הבא שימש כקצין אג"ם אוגדת איו"ש, ב-2005 מונה למפקד חטיבה 408 ומילא תפקיד זה במהלך מלחמת לבנון השנייה, במקביל פיקד על המרכז לאימונים טקטיים במל"י עד 2008.
בשנים 2008 עד 2011 שימש עוזר הרמטכ"ל, גבי אשכנזי.
במסגרת זו לקח חלק פעיל במה שהפך לפרשת הרפז.
המסמך הועבר מבועז הרפז לוינר שהוציאו לתקשורת.
ב-23 באוגוסט 2012 בעקבות החקירה של מבקר המדינה, החליט שר הביטחון אהוד ברק, שלא לאשר את מינויו של וינר לקצין חינוך ראשי, ועיכב את קידומו לדרגת תת-אלוף.
ב-27 באוגוסט 2012 הפרקליט הצבאי הראשי, תא"ל דני עפרוני, הוציא חוות דעת ליועמ"ש יהודה ויינשטיין לפתוח בחקירה פלילית נגד הרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי ועוזרו ארז וינר, בחשד לעבירה של מרמה והפרת אמונים, אך בפרקליטות, ובמשטרה המתינו לטיוטה הסופית של דוח מבקר המדינה בפרשת מסמך הרפז.
בינואר 2013 לאחר שפורסם דוח מבקר המדינה בו הובעה ביקורת על וינר פרש ארז וינר מצה"ל.
ב-19 במרץ 2014 נעצר יחד עם אבי בניהו ובועז הרפז בהקשר לפרשה, וכעבור יום שוחרר למעצר בית.
בינואר 2016 החליט היועץ המשפטי לממשלה וינשטיין לסגור את תיק החקירה בעניינו (ביחד עם הרמטכ"ל לשעבר אשכנזי, ודובר צה"ל לשעבר אבי בניהו), בעילה של היעדר אשמה פלילית
וינר שירת במילואים כראש צוות התכנון המבצעי של פיקוד הדרום.
באוקטובר 2018 הועלה לדרגת תת-אלוף.
הוא מילא תפקיד זה במהלך מלחמת חרבות ברזל ועד שהודח לאחר שאיבד מסמכים מסווגים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2015 הצטרף וינר למטה הבחירות של מפלגת יחד בראשות אלי ישי.
בשנת 2015 החל לשמש מנכ"ל החברה "יקבי ירושלים – אגודה חקלאית שיתופית".
בשנת 2018 החל לשמש הפרשן הצבאי של חדשות ערוץ 20. החל מאפריל אותה שנה משמש בהתנדבות ראש המטה להשבת סגן הדר גולדין, ובאוגוסט מונה ליו"ר דירקטוריון מדרשת שדה בוקר.
בינואר 2020 מונה למשנה למנכ"ל של חברת וילי פוד השקעות, משנת 2021 שימש מנכ"ל החברה וב-16 בספטמבר 2024 הודיע על פרישה מתפקידו זה.
מכהן כחבר הוועד המייעץ של תנועת הביטחוניסטים.
במרץ 2025 פורסם כי במסגרת שירות מילואים הוציא מבסיס צה"ל מסמכים מסווגים, איבד אותם בחניון אזרחי בגוש דן, והם נמצאו רק בזכות אזרח שהעביר אותם לקב"ט אשר דיווח על כך לצבא ולמשטרה.
כמו כן דווח כי לאורך מלחמת חרבות ברזל הוא הדליף מסמכים מסווגים למקורבו, שר האוצר וחבר הקבינט הביטחוני בצלאל סמוטריץ'.
במרץ 2025 הודח ממילואים בצה"ל בעקבות אירוע אובדן המסמכים.
ביוני 2025 היה מעורב בקידום התוכנית להחליף את מוסדות האו"ם בחלוקת המזון ברצועת עזה ב.
ביולי 2025 התנגד בראיון לעסקת חטופים עם חמאס, ושאל "עד מתי נהיה עבדים של 'כת החטופים'?", אמירה שספגה ביקורת.
ארז כץ (נולד ב-1966) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה.
כץ נולד וגדל במושב דישון.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 שובץ בגדוד דוכיפת.
הוא עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
עם סיום קורס הקצינים שימש כמפקד מחלקה בגדוד, ובהמשך שימש מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי, מפקד פלוגה בבה"ד 1, וסגן מפקד גדוד צבר בחטיבת גבעתי.
לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד דוכיפת בשנים 1996–1998. בהמשך פיקד על בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גבעתי בשנים 1998–2001. בפברואר 2001 מונה למפקד גדוד שקד, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
לאחר שבאוגוסט 2001 חדרו שני מחבלים למוצב מרגנית שברצועת עזה והרגו שלושה חיילים, נרשמה בתיקו של כץ הערה פיקודית.
כץ שימש בתפקידו עד 2002.
בשנים 2003–2005 פיקד על חטיבת הנגב, ובמקביל פיקד על בסיס האימונים הפיקודי (בא"פ) של פיקוד הדרום, ולאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדת עזה.
בהמשך שימש כרמ"ח תורת לחימה באגף המבצעים.
בשירות המילואים שימש מפקד לחימה בחמ"ל פיקוד הדרום.
ארז לב-רן (נולד ב-19 בפברואר 1970) הוא קצין שריון במילואים בצה"ל בדרגת תת-אלוף.
ארז לב-רן נולד ברמת גן לזאב ואלקה בשנת 1970. הוא למד בבית ספר "עליות" ולאחר מכן בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה.
לב-רן התגייס לחיל השריון בשנת 1988 למסלול "רחף" (מסלול מהיר לקצונה).
לאחר שסיים את קורס מפקדי הטנקים, שובץ כמפקד טנק בצמ"פ ובפלוגה מבצעית בגדוד 75 של חטיבה 7. לאחר מכן יצא לקורס קצינים בבה"ד 1, אותו סיים כמצטיין גדודי, ולהשלמה חילית.
בתום הקורס שובץ בגדוד 77 של החטיבה, בה מילא שלל תפקידים פיקודיים, החל ממפקד מחלקה, דרך קצין מבצעים, מפקד פלוגת הצמ"פ, מפקד פלוגה מבצעית ועד לסגן מפקד גדוד.
במהלך היותו בגדוד שירת ברצועת הביטחון בדרום לבנון ובין היתר פיקד על מוצב הבופור.
לאחר מכן שירת בתפקיד קצין הדרכה בעוצבת געש, ובשנת 2003 מונה למפקד גדוד 82, תפקיד אותו אייש עד לשנת 2005. בתקופה זו נטל הגדוד חלק פעיל בביטחון שוטף וכן בשורה של מבצעים ברצועת עזה ובהם: מבצע "פרשי הפלדה" (אסון הנגמ"שים), מבצע קשת בענן, מבצע ימי תשובה.
בתפקידו הבא שירת לב-רן כמפקד גדוד 198 בבסיס שיזפון.
לאחר כשנה בתפקיד שינה את ייעוד הגדוד מקורס מפקדי טנקים ל"גדוד רצף ההכשרה" (טירונות, מקצועות וצמ"פ) של חטיבה 188. בשנת 2007 שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי וריכז את מגמת השריון.
במקביל היווה פרויקטור חיילי בנושא עידוד מוטיבציה בגיוס לחיל השריון.
בעקבות פעילותו בנושא הוכנסו חטיבות השריון הסדירות בנפרד לרשימת העדפות הגיוס למלש"ב, וכן נפתחה תוכנית "גיוס עם חברים" לחיל.
בעקבות פעילותו בנושא עידוד הגיוס לחיל הוכפלה המוטיבציה בגיוס לשריון פי שלושה.
בשנת 2010 מונה לב-רן למפקד חטיבה 8, תפקיד בו שירת עד סוף שנת 2014. במקביל לתפקידו בתור מפקד חטיבה 8, אייש שנתיים את תפקיד ראש מטה אוגדה 143 ולאחר מכן שימש כשנתיים בתור מדריך ומפקד צוות בקורס מ"פים.
בתקופתו כמח"ט זכתה חטיבה 8 במספר תארים: "חטיבה מצטיינת רמטכ"ל" בבית המילואים, פעמיים "יחידה מצטיינת נשיא המדינה" וכן קיבלה תעודת הוקרה זרועית מיוחדת על יוזמה, יצירתיות והובלת תהליכים באימונים.
במהלך מבצע צוק איתן, במקביל להיותו מח"ט, שימש כמנהל הלחימה של עוצבת געש, שפעלה במרכז רצועת עזה ופיקדה על חטיבות: גולני, 7, 188 ובית הספר למ"כים.
לב-רן חבר מערכת ביטאון השריון, ויוזם ומקים "אתר השריון", מיזם המשותף לחיל השריון ויד לשריון.
בשנים 2013–2014 שימש כנציג צה"ל בחבר הנאמנים של בית הספר הריאלי בחיפה.
בשירות המילואים משמש ראש צוות התכנון ומנהל הלחימה של עוצבת געש, תפקיד בו משמש גם במלחמת חרבות ברזל.
הוא חבר בהנהלה הציבורית לחינוך במדרשת בן-גוריון.
לב-רן הוא בעל תואר ראשון בתוכנית דו-חוגית בניהול ותקשורת, אותו סיים בהצטיינות ותואר שני בתוכנית מוסמך למנהלים במדיניות ציבורית.
שניהם מטעם אוניברסיטת תל אביב.
כמו כן לב-רן הוא בוגר לימודי תעודה בעיתונאות של בית הספר כותרת.
בין עיסוקיו הרבים, כיום, מדריך ומרכז מסעות לפולין של משרד החינוך.
לב-רן, המתגורר במדרשת בן-גוריון, סמוך לקיבוץ שדה בוקר, נשוי ליעל ואב לארבעה ילדים.
במאי 2023 הועלה לדרגת תא"ל במילואים.
ארז בן דוד (נולד ב-14 בינואר 1987) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי.
מייסד ובעלי FXP, אתר קהילות פורומים הגדול ביותר בישראל.
ארז בן דוד נולד בנתניה.
בין השנים 2001–2005 למד במגמה מדעית־טכנולוגית בתיכון הנדסאים הרצליה של אוניברסיטת תל אביב.
בין היתר למד שפות תכנות ויזמות טכנולוגית.
בשנת 2006 גויס ליחידה טכנולוגית מסווגת בחיל האוויר, בה שירת עד 2009.
כשהיה נער רכש בן דוד מספר כתובות אינטרנט במטרה למכור אותן בהמשך.
בספטמבר 2003, כשהיה בן 16, הקים אתר ללא שם על שרת אחסון אתרים חינמי ועל מערכת המבוססת קוד פתוח, זאת עקב חוסר שביעות הרצון שלו מהתנהלות הפורומים בהם נהג לגלוש.
כחודש לאחר עלייתו של האתר עלתה הפופולריות שלו, תשתיות האתר שודרגו וניתן שמו – "בומבה בורד" (Bomba Board).
באותה שנה גם רכש את אתר תחרויות האתרים WebKing, אשר עסק בין היתר בבניית אתרים וניהול מדיה חברתית.
בשנת 2005 הקים אתרים להעלאת מדיה לרשת, הגדול בהם היה האתר FPS.
בשנת 2006 רכש את האתר aaisrael לשחקני America's Army הישראלים.
במקביל לעיסוקיו השונים, המשיך בן דוד לקדם את האתר FXP.
בשנת 2007, ארבע שנים לאחר הקמתו, איגד בן דוד את פעילות האתר לחברה, תוך ניסיון ליצור הכנסות ושיתופי פעולה מסחריים.
בין השנים 2008–2009 איחד בן דוד את כל האתרים שבבעלותו לדומיין FXP.
ב־2010 הגיע בן דוד לשיתוף פעולה עם חברת הפרסום web3, אשר העניקה לאתר ליווי טכנולוגי וליווי בתחום השיווק.
בן דוד החל להעסיק ספק קידום אתרים במנועי חיפוש, שהעלה את פופולריות האתר ובמקביל גייס מפרסמים ושיתופי פעולה, ביניהם עם ynet, וואלה ו־mako.
רווחיו מגיעים בעיקר מפרסום (באנרים) ומשיתופי פעולה מסחריים.
תחומי עיסוק נוספים של בן דוד קשורים לביצוע סקרים אינטרנטיים עבור חברות מסחריות וכן פעילות בתחום הנדל"ן.
ארז טוֹדְרֶס (נולד ב-8 בדצמבר 1976) הוא תקליטן, שחקן, במאי, קריין, מתאר קולי ומנהל מוזיקלי ישראלי, בעלי חברת התקליטים Todres Records.
נמנה עם מקימי הרכב הפאנק "התפוחים" והרכב הגרוב הפסיכדלי, "CRuNCH 22".
ארז טודרס נולד בחיפה לדפנה, והתחנך בקריית חיים.
בנעוריו ניגן על גיטרה, חצוצרה וקלרינט.
לאחר שירותו הצבאי למד מוזיקה ותיאטרון באוניברסיטת חיפה, אז גם החל לחקור את תחום הסימפול והנגינה על פטפונים.
במהלך לימודיו חבר למתופף יונדב הלוי ובתחילת שנות האלפיים החליף את עופר טל בהרכב "גרין רום", על שמו של מקים ההרכב, הסקסופוניסט ערן גרין.
בשנה החולפת, חברו השניים לשי רן, לימים נגן הבס של התפוחים, לטריו "שי בשלישית".
בשנת 2002 חברו לצמד RadioTrip (עופר טל, המוכר בכינוי SchoolMaster, ואורי ורטהיים, המוכר בכינוי MixMonster) והקימו את להקת "התפוחים", כאשר טודרס וטל משמשים כנגני הפטפונים בהרכב.
השימוש של טודרס בפטפונים ככלי נגינה לכל דבר, כחלק מהרכב מוזיקלי, היווה פריצת דרך משמעותית בתחום בישראל.
טודרס לקח חלק בששת אלבומי ההרכב, איתם יצא למספר סיבובי הופעות באירופה, כאשר גולת הכותרת היא הופעה בפסטיבל הוותיק והמוערך גלסטונברי בשנת 2016. בשנים 2015 עד 2018, שימש כמנהל הלהקה בפועל.
בשנת 2011 הקים יחד עם המוזיקאים תומר ברוך ודן מאיו, את הרכב הגרוב הפסיכדלי "CRuNCH 22".
ההרכב, המונה שלושה נגנים: קלידן, מתופף ותקליטן, הוציא שלושה אלבומים.
האלבום השני הוא פרויקט בהשראת הרפתקאות אליס בארץ הפלאות ובו משולבות בין היתר, דגימות מגרסה נשכחת של הסיפור, אותן טודרס מנגן על הפטפונים.
הפרויקט זכה למימון קרן התרבות של מפעל הפיס.
טודרס לקח חלק בארבע תחרויות פריסטייל שנערכו בארץ, בשנת 2006 הגיע למקום השני.
במסגרת השקת אלבום של הצמד RadioTrip לקח חלק בחימום האומן הבינלאומי Kid Koala.
בשנת 2016 היה לישראלי הראשון אשר תקלט ביריד התקליטים הגדול בעולם, הנערך מדי שנה באוטרכט.
לצד העיסוק המוזיקלי, עוסק במשחק ובבימוי: בתחילת שנות האלפיים לקח חלק בסיורים תיאטרליים עבור רשות הטבע והגנים.
בשנת 2003 שיחק בתפקיד ראשי בהצגה "מין מפורק", לפי שירים של המשורר יצחק לאור, בתיאטרון "תמונע".
שילב בין עולם המוזיקה והמשחק בפרויקט "בגן של טובה", אשר הציג עיבודי ג'אז לשירי ילדות קלאסיים.
בשנים 2010–2011 שימש כעוזר במאי בתיאטרון אורנה פורת בהצגות ילדים, ובה בעת כתב והשתתף בבימוי מערכים במוזיאון בית ביאליק.
כקריין החל ב-2010 להנחות תוכנית ראיונות ברדיו "TEDER".
ערך והגיש את התוכנית "תת הכרה" וכן את "בטעם ויניל" ,בה שוחח עם אספני תקליטים על התחום.
משנת 2012 משמש כקריין בספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה ועוסק בהקלטת ספרים.
מ-2015 מהווה חלק מצוות המוביל את תחום התיאור הקולי (AD=Audio Description) בישראל.
במסגרת זו התמחה בהנגשת סרטים וסדרות על ידי שילוב של תיאור קולי בפסקול הסרט/סדרה.
בין היתר לקח חלק בהנגשת הסדרה "פאודה" וסדרות נוספות.
בשנים 2012–2013 הנחה ערבי ספרות בבית ביאליק בניהולו של המשורר יקיר בן משה.
ב 2018 הקים ארז את לייבל התקליטים הבוטיקי, Todres Records, המתמקד בפניני גרוב ייחודיות, ישנות כחדשות, באוריינטציה של פ'אנק, אפרוביט ופסיכדליה.
הלייבל נפתח על מנת לחשוף דיג'ייז, אספני תקליטים בישראל ומחוצה לה, וחובבי מוזיקה באשר הם, לפניני גרוב נסתרות.
בין עבודותיו, ניתן לציין את האלבומים האחרונים של התפוחים וקראנץ' 22, הדפסה מחודשת של חלילית הקסם מאת הקולות הגבוהים והתקליטון היחיד של זהר השביעי, להקתו של זהר הלוי ז"ל.
עוד ב-2018, יצר טודרס, בשיתוף הטלוויזיה החינוכית, את ההסכת "אבני דרך", המלמד האזנה מזווית אחרת לאלבומים החשובים והמשפיעים בתרבות הישראלית.
טודרס בזוגיות עם מיכל, מייסדת ושותפה במספר ארגונים העוסקים בשימור חקלאות ישראלית ואיכות הסביבה, ולהם שני ילדים.
ארז כהנא (נולד ב-7 בנובמבר 1977) הוא שחקן ישראלי.
ארז כהנא נולד בתל אביב וגדל בחולון, למד בבית ספר לאומנויות "תלמה ילין" במגמת תיאטרון.
בצה"ל שירת כחובש קרבי ומדריך חובשים.
הוא בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
במהלך לימודיו הצטלם לסרט הטלוויזיה "יוסי וג'אגר" ולסדרת הטלוויזיה "שבתות וחגים".
כהנא שיחק בתיאטרון הקאמרי כעשר שנים בהצגות "משחקים בחצר האחורית", "השיבה לחיפה", "ג'וני הלך", קיזוז" ,"יומן חוף ברייטון", "קומדיה של טעויות", "בעל למופת" ,"זהר" ,"הבדלה".
ב-2010 כהנא שיחק ב"עזרה ראשונה", סרטו הקצר של ירדן כרמין.
הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בקטגוריית סרטים קצרים בפסטיבל קאן וזכה בפרס וולג'ין לסרט קצר בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
כהנא זכה בפרס השחקן בפסטיבל Capalbio Cinema באיטליה.
כהנא עשה תרגום ועיבוד למחזה "תמונות מחיי גירושין" (נקרא גם "דואט על הספה") מאת מארק קאמולטי ושיחק בו ב-2011.
משחק מזה שבע עונות בהצגה "בית הרוחות", המציגה כל פעם בתיאטרון אחר באיטליה.
כהנא שיחק בסדרות הטלוויזיה "הכל דבש", "עד החתונה", "פולישוק" ו"החברים של נאור".
הופיע בפרסומות רבות, משמש כמדבב ומקריין.
הנחה את תוכנית הרדיו "הפוכים" ברדיו מהות החיים.
הגיש פינה ב־ynet בשם "פרשה ברגע", בה שוחח על פרשת השבוע.
כהנא נשוי ואב לארבעה ילדים.
קפלביו (Capalbio Cinema) באיטליה ב-2010. הילה וידור זכתה בפרס דמות האשה, בפסטיבל סרטי סטודנטים, אוקלנד, ניו־זילנד.
זכה בפרסים בפסטיבל טורינו ובפסטיבל ירושלים והופץ מסחרית בעולם.
כדור (סרט קצר) עמיר גלעד ואלירן קנולר שחר 2001 זוכה פרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר - פסטיבל ירושלים 2001
ארז בדש (נולד ב-27 בספטמבר 1967) הוא ראש המועצה מקומית עומר החל ממרץ 2024, לשעבר ראש מועצה מקומית תעשייתית נאות חובב.
ארז הוא איש ניהול ישראלי ואל"ם במילואים.
בדש נולד וגדל במושב גילת.
ביסודי למד בבית הספר האזורי נחלים ובתיכון במגמת חובלים בבית הספר לקציני ים בעכו.
ב-1985 התגייס לחיל ההנדסה הקרבית ושימש בתפקידי פיקוד, בהם מפקד פלוגה בבית הספר למ"כים.
והחל מפרוץ האינתיפאדה הראשונה ועד לשחרורו מצבא הקבע בשנת 1990 פיקד על פלוגת החרמ"ש אשחר בחטיבה 401, אחת משתי יחידות ניסיוניות שהוקמו לצורך פעילות בשטח הבנוי.
במילואים שימש כמ"פ בגדוד הנדסה, כמ"פ פלחה"ן (פלוגת הנדסה חטיבתית) בחיל השריון.
הקים את גדוד האב"כ של נפת נגב בפיקוד העורף וכיהן כמג"ד הראשון שלו.
גויס במהלך מלחמת המפרץ השנייה ושימש כמפקד הגדוד שנפרש בדימונה בעקבות איום הטילים מעיראק.
בהמשך קודם בדש למפקד נפת נגב בפיקוד העורף בדרגת אלוף-משנה, תפקיד שבמסגרתו פיקד על פעולות ההגנה האזרחית באזור במהלך שלושת סבבי העימות המרכזיים מול רצועת עזה במסגרת המבצעים עופרת יצוקה בשנת 2008, עמוד ענן בשנת 2012 וצוק איתן בשנת 2014.
לאחר שחרורו מצבא הקבע, למד בדש לתואר ראשון בכלכלה ולתואר מוסמך במנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
במקביל, שימש בשנים 1997–1999 כחוקר ביחידה הארצית לחקירות הונאה בדרגת פקד במשטרת ישראל.
עם סיום לימודיו בשנת 1999 מונה לגזבר עיריית אופקים, ומאוחר יותר, לגזבר המועצה התעשייתית נאות חובב.
בשנת 2004 מונה בדש על ידי רוביק דנילוביץ' למנכ"ל חברת "כיוונים".