tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למעשה זוהי סדרת היונקים הימיים היחידה שידועה ממאובנים.
על פי חוקרים מסוימים הם היו אבותיהם הקדומים של הפילים.
אלו היו יונקים שהגיעו עד משקל 200 ק"ג והיו בעלי גוף גדול ועגלגל, ראש ואוזניים קטנות, לסתת ושיניים מיוחדות שהתאימו לתזונה צמחונית ימית, כפות בעלות פרסות וזנב קצר.
הם יכלו לשחות רק במים רדודים וניזונו מצמחייה ימית, כולל בתוך הים.
הם עלו ליבשה לנוח כמו כלבי ים אך היו מגושמים בה ונמצאו רוב זמנם במים.
דסמן הפירנאים (שם מדעי: Galemys pyrenaicus) הוא מין ממשפחת החפרפרתיים, מקבוצת הדסמנים, המצוי בגופי מים מתוקים בחצי האי האיברי.
אורכו של הדסמן 11-16 ס"מ, משקלו 35-80 גרם והוא בעל פרווה אפורה-כחולה עם אף דמוי חדק בצבע ורוד כהה וכך גם רגליו וזנבו העירומי משיער ובעלי הקרום.
יצור זה מותאם לשחייה ומבלה זמן רב בשחייה וצלילה במים.
עיניו ואוזניו מכוסות בשעת הצלילה והוא מאתר טרף בעזרת הריח, המישוש וכן בעזרת אקולוקציה.
בטבע הוא יכול לשרוד עד 3.5 שנים.
הדסמן יכול להמליט 3–4 צעירים בשנה.
יצור זה מצוי בין סלעים על גדות נהרות ואגמים בהם הוא מחפש טרף.
הוא ניזון מחסרי חוליות מימיים כולל תולעים, רכיכות, חרקי מים וסרטנים שונים.
הציד מתרחש בלילה ולוקח כמה שעות כל פעם.
הדסמנים חיים בספרד ובפורטוגל, בעיקר סביב הפירנאים מהם שמו.
הוא בסכנה עקב כרייה של סכרים, הצפת נהרות בהם הוא חי והבאת מינים פולשים כמו חורפן אמריקני הטורף את הדסמן.
דסמן המושק (שם מדעי: Desmana moschata) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת החפרפרתיים, מקבוצת הדסמנים.
הדסמן מצוי בנהרות הוולגה, הדון והאמור ברוסיה וכן באוקראינה ובקזחסטן.
הוא בונה מאורה סביב גדות הנהרות האיטיים והבריכות הרדודות בהם ושם הוא שוחה.
דסמן זה נדיר יותר מקרובו, דסמן הפירנאים.
אורכו של הדסמן 18-21 ס"מ, אורך הזנב 17-20 ס"מ ומשקלו 400-520 גרם, דבר ההופך אותו לגדול שבני משפחת החפרפרתיים.
הדסמנים בעלי חרטום דמוי חדק בצבע ורוד, גוף זהוב עם זנב חום גדול וקרומי שחייה בין אצבעותיו.
זהו צייד תת-מימי הניזון מחרקי מים, סרטנים, צדפות ושאר רכיכות ומתולעים וגם מחולייתנים קטנים כמו ראשנים או דגיגים.
הוא מוצא את טרפו בעזרת רחרוחים עם האף דמוי החדק וכן עם כפותיו הרגישות.
אוזניו ועיניו אטומות מתחת למים.
זהו דסמן נדיר מאוד ובמחקר שנערך ב-2004 נמצאו 35,000 פרטים בוגרים שלו.
דסמטוסוכוס (שם מדעי: Desmatosuchus; מיוונית: "תנין מחובר") הוא סוג של זוחל פרהיסטורי מקבוצת הארכוזאורים שהיה קרובו של האיטוזאורוס וחי בסוף הטריאס לפני כ-210–228 מיליון שנה.
זוחל זה היה יבשתי ארבע-רגלי באורך 4.5 מטרים שהיה בעל ראש קטן וזיזים גדולים מעל עצמות השכם אשר נראו כמו קרניים ונועדו לגונן על היצור, בדומה לכמה אנקילוזאוריים.
היצור כנראה היה צמחוני, אוכל כל או אפילו אוכל נמלים והיו לו שיניים קטנות, 5-6 בלסת מאחורי מקור רחב.
לאורך הגב בלטו שורות זיזים קטנים יותר מאלה שעל השכם וגם הם עזרו להגן על היצור.
ייתכן גם שהזיזים הגדולים אולי עזרו להרשים נקבות.
הטורפים העיקריים בתקופתו היו מיני ארכוזאורים אחרים כמו הפוסטוסוכוס אך נמצאו עצמות של היצור בקרבת המאובנים של האחרון, כך שאולי הוא הצליח לטרוף אותו למרות השריון המרתיע.
ייתכן שהיצור נע בלהקות אחרי מזון.
דסיור מפוספס (שם מדעי: Myoictis - אטימולוגית: נמייה-עכברית) הוא סוג של טורף כיס קטן וססגוני דמוי נמייה קטנה ממשפחת נמיות הכיס, הכולל 4 מינים החיים ביערות הגשם של האי גינאה החדשה אשר בשליטת פפואה ואינדונזיה.
כל מיני הדסיור המפוספס קרויים על שמם של זואולוגים וחוקרי טבע.
הטקסונומיה ומעמד המינים של מיני הדסיור לא היו ברורים דיים עד תחילת המאה ה-21, ורק בשנת 2005 נקבע סופית מעמדם על ידי הזואולוגית פטרישיה וולי שחקרה את האנטומיה והגנטיקה של הדגימות שנאספו במשך השנים וגילתה אגב כך מין רביעי הקרוי על שמה.
הדסיור המפוספס הוא טורף כיס ססגוני למדי: הפרווה שלו בצבע חום בהיר או כהה בהתאם למין, והראש כתום או אדמדם בוהק.
למרבית המינים, המותניים, הצלעות ופלג הגוף האחורי בצבע כחלחל-כסוף, והבטן צהבהבה או אפורה.
לאורך הגב, ישנה למרבית המינים רצועה עבה בצבע חום בהיר, צהבהב או קרם, אשר לאורכה שלושה פסים אנכיים ועבים בצבע שחור.
לדסיור המפוספס מבנה גוף צר וגמיש, ראש מחודד, וזנב ארוך ושעיר במיוחד שעוביו וצבעו האדמוני משתנים בין המינים.
יש לו אוזניים קצרצות ועגלגלות, עיניים גדולות, ורפידות בולטות על כפות הרגליים הדקיקות.
אורך הגוף של הדסיורים המפוספסים נע בין 17 ל-25 ס"מ, אורך זנבם 15–23 ס"מ ומשקלם כ-200 גרם.
הדסיורים המפוספסים אנדמיים כאמור לגינאה החדשה, אך הם מצויים גם במספר איים קטנים נוספים ליד גינאה.
הם חיים ביערות גשם טרופיים לאורך רכסי ההרים והעמקים, וניתן למצוא אותם בגבהים של 1,600-650 מטר מעל פני הים.
הם מסוגלים לטפס על עצים, אך חיים וצדים על הקרקע בעיקר.
הדיווחים הסותרים של הזואולוגים אודות שעות הפעילות של הדסיורים, עשויים להצביע על כך שחלקם פעילי יום וחלקם פעילי לילה.
אין מידע רב אודות האקולוגיה והביולוגיה של הדסיורים המפוספסים, ועל פי המידע הזמין, נראה שהם אינם חופפים זה לזה.
התזונה שלהם כוללת חרקים, חסרי חוליות ועכבישאים, לצד עכברים, חולדות קטנות, לטאות, עופות קטנים ואולי גם חסילונים החיים במים מתוקים.
לנקבת הדסיור 4–6 פטמות בהתאם למין; הכיס שלה הוא למעשה קפל עור אשר אינו מפותח דיו כאצל הקנגורו.
דסיור מפוספס מולר (Myoictis melas) - המין הנפוץ בסוג.
מצוי בצפון, מרכז ומערב גינאה החדשה, ובאיי ראג'ה אמפט.
דסיור מפוספס וולאס (Myoictis wallacii) - מצוי בדרום גינאה החדשה ובאיי ארו.
דסיור מפוספס טייט (Myoictis wavicus) - אנדמי לצפון רכס אואן סטנלי במערב גינאה החדשה.
דסיור מפוספס וולי (Myoictis leucura) - אנדמי לדרום ומערב רכס אואן סטנלי במערב גינאה החדשה.
דסיור מנומר (שם מדעי: Neophascogale lorentzii; מכונה גם עכבר-כיס ארוך-טפרים) הוא מין של טורף כיס בינוני דמוי חולדה-חדפית ממשפחת נמיות הכיס המהווה מין יחיד בסוגו ואנדמי לאי גינאה החדשה.
הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1911 על ידי הזואולוג הגרמני פרידריקוס אנה ז'נטינק והוכר בתחילה כמין בסוג פסקוגל; בשנת 1933, הוקצה עבורו סוג נפרד המכונה Neophascogale (אטימולוגית: סוג חדש של פסקוגל) על בסיס מחקרים גנטיים.
הדסיור המנומר הוא אחד המינים הגדולים במשפחת נמיות הכיס, אשר דומה במבט שטחי לחולדה ובמבט מדוקדק יותר לקרובו הזעיר - חדף הכיס: יש לו ראש משולש עם חרטום מחודד וארוך במיוחד המותאם לנבירה בפסולת, והוא בעל אוזניים בינוניות ורחבות וזנב ארוך ושעיר המסייע לו ביציבות בעת הטיפוס.
יש לו גפיים חזקות המתאפיינות בטפרים ארוכים במיוחד אשר משמשים אותו לחפירה.
עיניו ואפו כהים ובעלי גודל זהה פחות או יותר.
מבנה גופו של הדסיור המנומר גוצי וגמיש ואורכו כולל הזנב 23–41 ס"מ.
משקלו הממוצע של הדסיור 200–250 גרם.
הפרווה של הדסיור המנומר רכה ועבה, ומורכבת משערות זיפיות צפופות וארוכות.
צבע הפרווה הוא חום קפה כהה או בהיר אשר עשוי להיות אדמוני מעט; חרף הצבע הכהה, הפרווה של הדסיור שזורה בשערות לבנות, כסופות וצהובות אשר גורמות לה להראות מנומרת וזהו המקור לשמו.
הזנב והרגליים בצבע חום-שחרחר, בעוד שהגחון, הסנטר וקצה הזנב צהבהבים.
פניו הכהות של הדסיור דלילות יחסית בשיער, ולאורך המצח והחרטום יש בדרך כלל משטח שעיר בצבע חום זית.
צידן האחורי של האוזניים לבן דהוי.
הדסיור המנומר אנדמי לגינאה החדשה.
הוא מצוי הן בחלק המזרחי אשר בשליטת פפואה והן בחלק המערבי אשר בשליטת אינדונזיה.
בית הגידול שלו מורכב בעיקר מיער גשם טרופי הררי אשר נמצא לאורך רכס הקורדלריה המרכזית החוצה את האי, אך גם בכרי דשא ומרעה תת-אלפיני בפסגות ההרים וכן בסוואנות גשומות בקרבת היערות.
בתוך היערות ההרריים, הוא מצוי בטווח גובה של 3,900-1,200 מטר מעל פני הים, כאשר הגובה הממוצע הוא 2,000 מטר.
אין מידע רב על האקולוגיה והביולוגיה של הדסיור המנומר.
ידוע שהוא בעל חיים פעיל יום, אשר מבלה את מרבית זמנו על העצים בחיפוש אחר חרקים וחולייתנים זעירים כדוגמת זוחלים ודו-חיים.
בשבי, התזונה שלו מורכבת לרוב מבשר, חיפושיות, ציקדות ומקקים.
תודות לטפריו הארוכים ולרפידות הדביקיות בכפות הרגליים, הדסיור המנומר הוא טפסן עצים מעולה, המסתייע בכך על מנת להימלט מרודפיו; בעת סכנה, הוא נצמד בדרך כלל לגזע עץ כאשר פרוותו החדגונית והמחוספסת מתמזגת להפליא עם הגזע המכוסה בטחב וחזזיות.
הדסיור יורד לעיתים קרובות לקרקע בתורו אחר מזון, ונוהג להשתמש בגפיו החזקות ובטפריו הארוכים על מנת לחפור באדמה בחיפוש אחר תולעים וזחלים.
הדסיור המנומר מתרבה לאורך כל השנה, והנקבה ממליטה ארבעה גורים לכל היותר.
הדסיור המנומר מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה, אוכלוסייה גדולה, העדר איומים משמעותיים, וכי אין זה סביר שתהיה בעתיד הקרוב ירידה המצדיקה סיווג בקטגוריה מאוימת יותר.
תורם לכך בין השאר בית הגידול ההררי והמיוער של הדסיור אשר מקשה על גישה אליו.
הדסיור מצוי במספר אזורים מוגנים, וארגון IUCN ממליץ לרשויות השימור הפפואניות והאינדונזיות לבצע מחקרים אקולוגים על מנת להכיר טוב יותר את המין.
דסיור קצר-שיער (שם מדעי: Murexia longicaudata; מכונה גם דסיור ארוך-זנב), הוא מין של טורף כיס קטן דמוי חולדה ממשפחת נמיות הכיס האנדמי לאי גינאה החדשה והאיים הסמוכים.
הדסיור קצר השיער תואר מדעית לראשונה בשנת 1866 על ידי הזואולוג הגרמני הרמן שלגל.
במקור, הוא תואר כמין בסוג פסקוגל או בסוג אנטכינוס, ובהמשך הוקם עבורו הסוג דסיור ניו-גינאי (Murexia); לאחר הקמת הסוג, צורפו אליו בהמשך 4 מינים נוספים: דסיור שחור-זנב, דסיור רחב-פס, דסיור ארוך-אף ודסיור הבאמה.
מחקר קלדיסטי משנת 2002 מצא הבדלים משמעותיים בין כל המינים הנזכרים, שהוביל להקצאת סוג נפרד לרובם על ידי הזואולוג האוסטרלי קולין גרובס; מאידך יש שסברו שהדסיור קצר השיער והדסיור רחב הפס בכל זאת צריכים להישאר כמינים היחידים בסוג דסיור ניו-גינאי.
ניתוח גנטי משנת 2007, טען לעומת זאת שכל המינים אינם מצדיקים פיצול לסוגים נפרדים, וזוהי הדעה הרווחת כיום.
המשמעות האטימולוגית של השם המדעי של מין זה, היא "עכבר ארוך-זנב".
הדסיור קצר השיער הוא המין הגדול מבין סוגי הדסיורים הניו-גינאים לאחר הדסיור המנומר: אורכו מקצה החוטם עד לקצה הזנב כ-33 ס"מ ומשקלו בסביבות ה-200 גרם.
הזכרים גדולים וכבדים בצורה ניכרת מהנקבות.
דסיור זה בעל מבנה גוף גוצי וגמיש, עם ראש מחודד, אוזניים קצרצרות וקירחות, וזנב שעיר ודק אשר ארוך יחסית לעומת קרוביו.
רגליו קצרות ושעירות, והן בעלות טפרים חדים ורפידות דביקיות בכפות הרגליים.
כפי שמרמז שמו, לדסיור קצר השיער פרווה חלקה וקצרה במיוחד אשר יוצאת דופן יחסית לדסיורים אחרים הידועים בפרוותם השעירה והזיפית.
צבע הפרווה הכללי הוא חום אפרפר בהיר או בז' דהוי, עם נטייה לחום כהה בפלג הגוף האחורי, ברגליים, בלחיים ומהמצח עד לקצה הזנב.
הגחון, הסנטר, הגרון ופנים הרגליים - צהבהבים או כתמתמים.
כפות הרגליים, האוזניים והחוטם ורדרדים.
הזנב כהה בצידו העליון ולבן בצידו התחתון.
הדסיור המנומר אנדמי לאי גינאה החדשה, והוא בעל התפוצה הרחבה ביותר מבין הדסיורים החיים באי.
הוא מצוי במרבית חלקי האי - הן בשטח פפואה והן בשטח אינדונזיה, אך נעדר מהמישור הדרומי ומחצאי האיים המזרחיים: בומבראי וראש-ציפור.
הוא חי באופן טבעי גם באי יאפן בצפון גינאה, והובא על ידי האדם לאיי ארו בדרום גינאה.
בית הגידול שלו מורכב בעיקר מיערות גשם טרופיים לאורך רכסי ההרים של גינאה החדשה; בדרך כלל בגבהים של 1,800 מטר מעל פני הים, אך הוא מצוי הן בגבהים נמוכים של כ-600 מטר והן בכרי דשא תת-אלפינים בגבהים של 2,200 מטר.
המידע על האקולוגיה והביולוגיה של הדסיור קצר השיער מועט מאוד בדומה לסוגי דסיורים רבים.
הוא טפסן עצים מעולה תודות לטפריו ולרפידות בכפות הרגליים, ובונה לעצמו קן למקלט במרומי העצים או על הקרקע; הוא ניזון מחרקים ומחולייתנים זעירים, ופעיל בשעות היום בגפו.
הדסיור יכול להתרבות לאורך השנה, והנקבה ממליטה 4 גורים לכל היותר לאחר תקופת הריון של 19 ימים.
הגורים שוהים בתקופה הראשונה לחייהם בקפל עור דמוי כיס סביב הפטמות.
הדסיור קצר השיער מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה, העדר איומים משמעותיים, וכי אין זה סביר שתהיה בעתיד הקרוב ירידה המצדיקה סיווג בקטגוריה מאוימת יותר.
הוא מצוי במספר אזורים מוגנים.
דסיור רחב-פס (שם מדעי: Murexia rothschildi; מכונה גם דסיור רוטשילד) הוא מין של טורף כיס קטן דמוי חולדה ממשפחת נמיות הכיס אשר אנדמי למזרח גינאה החדשה ותואר מדעית בשנת 1938 על ידי הזואולוג האמריקני ג'ורג' הנרי המילטון טייט.
הטקסונומיה של מין זה אינה ברורה דיה; במקור, סווג כמין בסוג פסקוגל או אנטכינוס, לאחר מכן הועבר לסוג דסיור ניו-גינאי לצד 4 מינים נוספים.
לטענת הזואולוג האוסטרלי קולין גרובס, ניתוח קלדיסטי משנת 2002 מצביע על כך שכל המינים בסוג זכאים להקצאת סוג נפרד עבורם, ובכללם מין זה אשר קיבל את השם המדעי Paramurexia ("דמוי עכבר"); טקסונומיות מסוימות סברו שיש להותיר את הדסיור רחב הפס והדסיור קצר השיער כמינים היחידים בסוג.
על פי ניתוח גנטי מ-2007, המינים אינם זכאים לפיצול לסוגים נפרדים וזוהי הדעה המקובלת.
המין קרוי על שמו של הזואולוג וולטר רוטשילד.
מבחינת ממדי גוף, הדסיור רחב הפס קטן באופן ניכר מקרובו הדסיור קצר-השיער וכן מהדסיור שחור הזנב, וזהה בגודלו לדסיור ארוך האף.
מבנה גופו גוצי, והוא בעל רגליים קצרות וראש משולש עם חרטום דק ומחודד.
אוזניו קצרות במיוחד (21 מילימטר) והן דלילות יחסית בשיער.
יש לו זנב ארוך ודקיק, אשר דליל בשיער לעומת הגוף.
הפרווה של הדסיור רחב הפס, קצרה, חלקה וצפופה.
צבעה נע בין חום אפרפר לאפור בהיר או בז' דהוי, והיא צהבהבה או חומה בהירה בצידה התחתון.
הסנטר והגרון לבנבנים, וכפות הרגליים והחוטם ורודים בשל היותם קירחים משיער.
סימן ההיכר הבולט ביותר של המין אשר גם העניק לו את שמו, הוא פס גבי עבה במיוחד בצבע שחרחר או חום שוקולד, אשר משתרע לאורך השדרה - מהמצח עד לזנב; פס זה משמש כסימן זיהוי מובהק בינו לבין דסיורים אחרים אשר להם פס גבי דקיק, אם בכלל.
הדסיור רחב הפס אנדמי לאי גינאה החדשה; באי גופא, הוא מצוי אך ורק בחצי האי זנב-ציפור אשר נמצא בחלקו הדרום-מזרחי של האי - ליד מפרץ מילן (בשטחה של פפואה).
בית גידולו מורכבת מיערות גשם טרופיים על רכס אואן סטנלי בגבהים של 1,400-600 מטר מעל פני הים.
מאז גילוי המין ועד המאה ה-21, נתפסו סך הכול 23 פרטים שלו.
אין כמעט מידע בנמצא על הביולוגיה של המין.
ידוע שהוא פעיל בעיקר על האדמה, חרף יכולתו לטפס על עצים בדומה לדסיורים רבים.
הוא פעיל לילה, ומבלה את שעות היום בקינים תת-קרקעיים המשמשים לו כמקלט.
התזונה שלו מורכבת מחרקים בכל הגדלים (במיוחד זחלים וחיפושיות), עופות קטנים ועכברים.
הוא יכול להתרבות לאורך כל השנה.
הנקבה ממליטה לכל היותר 4 גורים.
הדסיור רחב הפס מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), בשל טווח תפוצה מצומצם אשר אינו עולה על 24,263 קמ"ר, ירידה מתמשכת בהיקף ובאיכות בית הגידול שלו, והוא מתקרב בהדרגה לקטגורית הפגיע.
האיומים העיקריים עליו הם אובדן בית גידול באמצעות בירוא יערות לשטחים חקלאיים, פעילות של מכרות ניקל, תוכניות להמרת יערות טרופיים למטעי דקלי שמן, וטריפה על ידי כלבי ציד.
המין ככל הנראה לא מצוי באזורים מוגנים ידועים.
דסיור ניו-גינאי (שם מדעי: Murexia) הוא סוג של טורף כיס קטן דמוי נמיה-חולדתית ממשפחת נמיות הכיס אשר אנדמי לאיי גינאה החדשה וכולל 5 מינים.
המינים בסוג זה תוארו מדעית במהלך המאה ה-19, ובתחילה סווגו כמינים בסוג פסקוגל או בסוג אנטכינוס.
בשנת 1937, הוקצה עבורם סוג נפרד על בסיס מאפיינים מורפולוגיים וגנטיים.
המעמד הנוכחי של הסוג אינו מוסכם; הזואולוג האוסטרלי קולין גרובס טען בשנת 2005 שיש להקים סוג נפרד עבור כל אחד ואחד מהמינים, בהתבססו על ניתוח מורפו-קלדיסטי שבוצע בשנת 2002; בטקסונומיות המתבססות על גרובס, הסוג דסיור ניו-גינאי כולל כיום מין יחיד בלבד: דסיור קצר-שיער.
לעומת זאת, בדיקות גנטיות מולקולריות שבוצעו ב-1998, ב-2000 וב-2007, תומכות בכך שיש להשאיר את הסוג על כנו, שכן המינים אינם נבדלים כל כך גנטית עד כדי פיצול מלא לסוגים נפרדים.
בנוסף, טקסונומיות מסוימות מותירות בסוג זה שני מינים (קצר-שיער ורחב-פס), ומפצלות את השאר לסוגים.
ארגון השימור IUCN ממשיך להתייחס לכולם כאל מינים.
מבין טורפי הכיס, הסוגים הקרובים ביותר מבחינה גנטית לדסיור הניו-גינאי הם הדסיור המנומר בעל מידות הגוף הגדולות והפרווה הזיפית והמנומרת, והסוג דסיור מפוספס הכולל מספר מינים בעלי פרווה אדמדמה-כחלחלה מפוספסת.
מיני הדסיור הניו-גינאי חולקים ביניהם קווי דמיון רבים: הם בעלי מבנה גוף גוצי וגמיש, ראש עגלגל עם חרטום מחודד וזנב דקיק ארוך.
יש להם רגליים ואוזניים קצרות במיוחד, עיניים גדולות ואף זעיר.
הם בעלי טפרים חזקים ורפידות דביקיות בכפות הרגליים המקנות להם יכולת טיפוס מעולה על עצים.
הפרווה שלהם קצרה יחסית לטורפי כיס אחרים, ומורכבת משערות זיפיות צפופות.
צבעם של המינים נע בין אפרפר לחום או בז', כאשר הגחון בהיר משאר הגוף, והסנטר לבנבן.
על חוטמם הוורדרד יש שפם זיפי ארוך.
הזכרים לרוב גדולים באופן ניכר מהנקבות.
כל המינים בסוג אנדמיים לגינאה החדשה, כולל מספר איים סמוכים.
בית הגידול שלהם הוא ביערות גשם טרופיים בגבהים של 2,600-600 מטר מעל פני הים.
הם ניזונים בעיקר מחרקים בכל הגדלים, וכן מחולייתנים קטנים.
חלק מהם פעילים ביום וחלק בלילה.
את שעות המנוחה הם מבלים בקינים מוגנים - בצמרות העצים או מתחת לאדמה.
הנקבה ממליטה לכל היותר 4 גורים לאחר תקופת הריון של 19 ימים.
המידע אודות האקולוגיה והרבייה של המינים לוקה בחסר - בין השאר בשל בית הגידול הבלתי נגיש שלהם.
דסיור קצר-שיער (Murexia longicaudata) - המין הגדול בסוג.
דסיור הבאמה (Murexia habbema) - המין הקטן בסוג.
דסיורים (שם מדעי: Dasyurinae - אטימולוגית: "שעירי זנב") היא תת-משפחה של טורפי כיס בינוניים עד קטנים במשפחת נמיות כיס, הכוללת 13 סוגים ו-52 מינים.
בתת-משפחה זאת כלולים מינים בינוניים אשר דומים לנמיות, לסמורים או לחתולים, ומינים קטנים הדומים לחולדות, לסנאים או לעכברים.
תת-משפחת הדסיורים מחולקת לשני שבטים: שבט הדסיורים, ושבט הפסקוגלים והיא הוקמה בשנת 1820.
הדסיורים חולקים ביניהם מספר קווי דמיון במבנה הגוף, אך יש ביניהם הבדלים ניכרים בגודל.
ראשם גדול ובעל חרטום מחודד, אוזניהם קטנות, והם בעלי זנב ארוך, עבה ושעיר.
רגלייהם האחוריות והקדמיות לרוב בגודל זהה, ולהם טפרים חזקים המשמשים את רובם לחפירה או לטיפוס.
מערכת השיניים שלהם דומה לטורפים מהעולם הישן, והן מותאמות במיוחד ללעיסת מזון מהחי.
יש להם ניבים גדולים ומספר רב של חותכות קטנות.
הפרווה של הדסיורים שעירה, עבה וצפופה, ולמינים רבים יש שערות זיפיות ארוכות שמקנות להם מראה קיפודי.
צבעי הפרווה של סוגי הדסיורים משתנים בהתאם לאזור המחיה; המינים החיים ביערות מתאפיינים בפרווה כהה שצבעה נע משחור לאפור כהה, בעוד שהמינים החיים במדבריות ובסוואנות מתאפיינים בפרווה בהירה בצבע חום בהיר עד צהבהב חולי.
לרבים מהדסיורים אין את הכיס האמיתי האופייני לסדרת הקנגוראים, ותחת זאת יש להם קפל עור גדול סביב הפטמות המתפקד בצורה דומה.
הדסיורים פעילים ברובם בשעות הלילה, אם כי יש מספר לא מבוטל של מינים פעילי יום.
את שעות המנוחה שלהם הם מבלים במקלט תת-קרקעי, בגזעים חלולים, במאורות או במרומי העצים.
יש להם חושים חדים המשמשים אותם בציד.
הטרף של הדסיורים משתנה בהתאם לגודלם: המינים הגדולים ניזונים בעיקר מחולייתנים בינוניים, והמינים הקטנים ניזונים מחולייתנים קטנים ומחרקים.
ככלל, כל סוגי הדסיורים מסוגלים להרוג טרף בגודלם או אף גדול מהם.
תקופת ההריון של הדסיורים קצרה יחסית, ולאחריהם הגורים שוהים תקופה ממושכת בכיס של האם.
לאחר מכן, הם מטפסים על גב האם או שוהים בקן מוגן שבנתה עבורם.
אצל מספר סוגים קטנים, נפוצה תופעת מוות המוני של הזכרים מיד לאחר עונת הרבייה הראשונה שלהם.
מין: נמיית כיס מערבית (Dasyurus geoffroii)
מין: נמיית כיס ברונזית (Dasyurus spartacus)
מין: מולגרה זנב-מברשת (Dasycercus blythi)
סוג ומין יחיד: קווארי (Dasyuroides byrnei)
סוג ומין יחיד: קאלוטה אדומה (Dasykaluta rosamondae)
סוג ומין יחיד: דיבלר (Parantechinus)
מין: אנטכינוס מדומה קרפנטריה (Pseudantechinus mimulus)
מין: אנטכינוס מדומה נינגבינג (Pseudantechinus ningbing)
מין: אנטכינוס מדומה שזוף (Pseudantechinus roryi)
מין: אנטכינוס מדומה אבן-חול (Pseudantechinus bilarni)
מין: דסיור מפוספס מולר (Myoictis melas)
מין: דסיור מפוספס וולאס (Myoictis wallacii)
מין: דסיור מפוספס טייט (Myoictis wavicus)
מין: דסיור מפוספס וולי (Myoictis leucura)
סוג ומין יחיד: דסיור מנומר (Neophascogale lorentzi)
מין: פסקוגל אדום-זנב (Phascogale calura)
מין: דסיור ארוך-אף (Murexia naso)
מין: אנטכינוס הביצות (Antechinus minimus)
מין: אנטכינוס כסוף-ראש (Antechinus argentus)
מין: אנטכינוס שחור-רגל (Antechinus arktos)
מין: אנטכינוס צהוב-רגל (Antechinus flavipes)
מין: אנטכינוס קירח-רגל (Antechinus mysticus)
מין: אנטכינוס שחור-זנב (Antechinus arktos)
מין: אנטכינוס אגילי (Antechinus agilis)
מין: אנטכינוס קינמון (Antechinus leo)
מין: אנטכינוס אטרטון (Antechinus godmani)
מין: אנטכינוס עופרי (Antechinus bellus)
דסמוסטילוס (שם מדעי: Desmostylus) הוא סוג נכחד של פרסתן ימי מהסדרה הנכחדת דסמוסטיליים שבקבוצת האפרותריה.
הוא חי בין סוף האוליגוקן עד סוף המיוקן באוקיינוס השקט מחופי מערב אמריקה הצפונית ועד איי יפן.
הוא תואר בידי עתניאל מארש ב-1888. במשך הזמן התגלו שלושה מינים שונים מהסוג, כאשר מינים נוספים שתוארו נחשבים כיום לבלתי תקפים.
הדסמוסטילוס היה דומה במראהו להיפופוטם קטן ובעל לסתות צרות והוא הגיע לאורך 1.8 מטרים ולמשקל של 200 ק"ג.
היה לו זנב קצר, גוף עגלגל ורגלים ארוכות בעלות פרסות והלסתות היו גדולות ובעלות ניבים בולטים בקצוות הפה.
אולם למרות הדמיון להיפופוטם הוא נחשב לקרוב יותר לתחשאים המודרניים ואף לפילאים.
בניגוד לכל יונק ימי מודרני (למעט התחשאים) הוא היה אוכל צמחים כמו אצות וצמחי מים.
הוא נחשב למותאם יחסית לשחייה ולהתאמה למים מאשר שאר קרוביו לסדרה ששחו באיטיות.
ככל הנראה חי במים עד לעומק 30 מטרים, בקרבת החופים או אפילו במים מתוקים ושפכי נהרות.
המאובנים של יצור זה התגלו בחצי האי באחה קליפורניה ובמדינות קליפורניה, אורגון ווושינגטון שבארצות הברית וגם מזרחה עד ליפן.
דסיאטין או דסיאטינה היא יחידת שטח שהייתה נהוגה ברוסיה הצארית.
דסטיני צ'וקוניארה (; נולדה ב-29 באוגוסט 2002) היא זמרת מלטזית שהתפרסמה לראשונה באירוויזיון הילדים 2015, בו זכתה במקום הראשון עם השיר "Not My Soul".
היא נבחרה לייצג את מלטה באירוויזיון 2020, אך בעקבות מגפת הקורונה, התחרות בוטלה.
בהמשך, הוכרזה כנציגה המלטזית לאירוויזיון 2021. צ'וקוניארה ביצעה את השיר "Je me casse" בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2021 ובגמר אירוויזיון 2021 והגיעה למקום השביעי.
דסטיני צ'וקוניארה נולדה ב-29 באוגוסט 2002. היא חיה בעיר בירקירקארה ולמדה בבית ספר תיכון בעיר.
אביה הוא ניגרי בן שבט האיגבו, ואימה היא מלטזית.
יש לה שני אחים הצעירים ממנה.
עוד לפני השתתפותה בתחרות אירוויזיון הילדים 2015, השתתפה צ'וקוניארה במספר תחרויות ובהן "פסטיבל סאן רמו-ג'וניור" באיטליה.
ב-11 ביולי 2015 זכתה צ'וקוניארה בייצוג מדינתה בתחרות אירוויזיון הילדים בתחרות גמר לאומי שהתקיימה בוולטה.
היא ייצגה את מלטה בתחרות ב-21 בנובמבר בסופיה, בולגריה.
צ'וקוניארה זכתה באירוויזיון הילדים עם שירה "Not My Soul" שנכתב בשבילה על ידי אלטון זרב ומוקסו.
זכייתה היא זו עם הניקוד הרב ביותר, 185 נקודות.
היא שברה את השיא שנקבע על ידי הספרדייה מריה איסבל בשנת 2004.
ב-13 בדצמבר באותה השנה זכתה צ'וקוניארה בעיטור אזרחי מלטזי מטעם נשיא מלטה.
צ'וקוניארה התמודדה בשנת 2017 בתוכנית "Britains Got Talent" בעונתה האחת עשרה.
היא הגיעה לחצי הגמר בו התמקמה במקום השישי והודחה מהתחרות.
בשנת 2019 שימשה צ'וקוניארה כזמרת ליווי של מיקלה פאצ'ה, שהופיעה באירוויזיון 2019 בתל אביב.
בשנת 2020 החליטה צ'וקוניארה להתמודד על ייצוג המדינה כזמרת ראשית ונרשמה לעונה השנייה של התוכנית "אקס פקטור מלטה".
ב-8 בפברואר 2020 זכתה בתוכנית וזכתה לייצג את מלטה באירוויזיון שיתקיים ברוטרדם, הולנד.
צ'וקוניארה הייתה אמורה לשיר בתחרות את השיר "All of My Love" אך ב-18 במרץ נודע כי התחרות בוטלה לאור מגפת הקורונה.
מאוחר יותר הודיעה רשות השידור המלטזית TVM כי צ'וקוניארה תמשיך ותייצג את מלטה באירוויזיון 2021 עם השיר "Je Me Casse".
ב-18 במאי 2021, ביצעה צ'וקוניארה את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום הראשון עם 325 נקודות.
ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה דסטיני למקום השביעי עם 255 נקודות.
דסטיניישן X (2009) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 15 במרץ 2009 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAאגיינסט אול אודסדסטיניישן X(2009)לוקדאון סדרת אירועי דסטיניישן X2008דסטיניישן X(2009)2010
דסטיניישן X (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-15 במרץ 2009, באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי דסטיניישן X.
בקרב המרכזי, סטינג ניצח את קורט אנגל ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בקרב שבו ג'ף ג'ארט שימש כשופט המיוחד ומיק פולי שימש כעוזר השופט המיוחד.
עוד ברשימת הקרבות, סואיסייד ניצח את אלכס שלי, כריס סייבן, קונסקוונסס קריד וג'יי לית'ל בקרב אולטימייט X וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA, ו-AJ סטיילס ניצח את בוקר טי וזכה באליפות האגדות של TNA.
דסטיניישן X (2010) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-21 במרץ 2010, באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי דסטיניישן X.
הקרב המרכזי בין AJ סטיילס לאביס על אליפות העולם במשקל כבד של TNA הסתיים ללא הכרעה.
איאנומה דסטיני אוּדוֹגיֶה (באיטלקית: Iyenoma Destiny Udogie; נולד ב-28 בנובמבר 2002 בוורונה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת טוטנהאם הוטספר ובנבחרת איטליה.
אודוגי נולד ב-2002 בוורונה באיטליה כבן למהגרים ניגרים נוצרים, פרנקלין וקתי.
אודוגיה גדל במחלקת הנוער של הלאס ורונה.
ב-8 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2–2 עם מילאן במסגרת המחזור השביעי בסרייה א' לעונת 2020/2021. הוא ערך שש הופעות ליגה במהלך עונה זו.
ב-15 ביולי 2021 הושאל אודוגיה למשך עונה אחת לאודינזה מהסרייה א'.
ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על אסקולי במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, בתיקו 2-2 עם יובנטוס במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. ב-25 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 עם מילאן במסגרת המחזור ה-27 בליגה.
בסך הכל ערך אודוגיה 35 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-9 באוגוסט 2022 חתם באופן קבוע באודינזה.
דסטיניז צ'יילד (; פירוש לעברית: ילד הגורל) הייתה להקת בנות שהרכבה הסופי כלל את ביונסה, קלי רולנד ומישל ויליאמס.
הלהקה הוקמה בשנת 1990 ביוסטון שבטקסס, בשם "Girl's Tyme".
הרכב הלהקה המקורי כלל את ביונסה, לטבייה רוברסון, לטויה לאקט וקלי רולנד.
לאחר כמה שנים בהן זכתה הלהקה להצלחה מזערית לעומת הרכבי בנות אחרים כמו ספייס גירלז, TLC ואן ווג, הוחתמה הלהקה בשנת 1997 בקולומביה רקורדס בתור "דסטיניז צ'יילד".
הלהקה זכתה להצלחה בין־לאומית רבה לאחר הוצאת השיר "No, No, No" מהאלבום Destiny's Child ולאחר פרסום האלבום The Writing's on the Wall, שכלל את הלהיטים "Say My Name" ו-"Bills, Bills, Bills".
על אף הפרסום וההצלחה המסחרית, התגלעו סכסוכים בין חברות ההרכב.
בין היתר בשל העדפתו של מנהלה המוזיקלי, מת'יו נואלס, לביונסה ולרולנד על פני לאקט ורוברסון.
בעקבות זאת פרשו לאקט ורוברסון מהלהקה בתחילת שנת 2000. את מקומן תפסו ויליאמס ופרה פרנקלין, שפרשה לאחר מספר חודשים והותירה אותן כשלישייה מוזיקלית.
אלבומן השלישי Survivor כלל את הלהיטים "Survivor", שהגיע למקום השני בבילבורד הוט 100, "Independent Women Part I" ו-"Bootylicious".
בשנת 2001 הכריזה הלהקה על הפסקת פעילות לטובת פיתוח קריירות הסולו של חברותיה.
הלהקה שבה לפעילות כשנתיים לאחר מכן, לקראת יציאת אלבום האולפן החמישי שלה, Destiny Fulfilled, בו נכללו "Lose My Breath" ו-"Soldier".
מאז פירוקה הרשמי ב-2006, הופיעו ביונסה, ויליאמס ורולנד כמה פעמים ביחד, כולל בהופעת המחצית של הסופרבול לשנת 2013 ובפסטיבל קואצ'לה ב-2018.
להקת דסטיניז צ'יילד מכרה יותר משישים מיליון תקליטים ברחבי העולם.
הבילבורד מדרג אותה כאחת מהשלישיות המוזיקליות הגדולות ביותר בכל הזמנים וכאמן המוזיקלי (כולל להקות) התשיעי המצליח ביותר ב.
המגזין דירג אותה במקום ה-68 וה-90 ברשימות "100 האמנים הטובים ביותר בשנת 2008" ו"אמני הדאנס המצליחים ביותר בכל הזמנים" בהתאמה.
הלהקה הייתה מועמדת ל-14 פרסי גראמי, ואף זכתה בשלושה מהם עבור שיר ה-R&B הטוב ביותר (פעם אחת) והופעת ה-R&B הטובה ביותר (פעמיים).
1990–1997: שנותיה הראשונות של הלהקה וגירלז טיים
בשנת 1990 פגשה ביונסה נואלס את הראפרית לטבייה רוברסון באודישן להקמת להקת בנות חדשה.
השתיים הצטרפו ללהקה חדשה שביצעה שירי ראפ ודאנס, ובסיסה היה ביוסטון שבטקסס.
קלי רולנד, שעברה לגור בביתה של ביונסה, הצטרפה אליהן בשנת 1992. במקור הן נקראו גירלז טיים, ובמרוצת השנים הצטרפו לשלישייה תמר דייוויס והאחיות ניקי ונינה טיילור.
נוכחותן של נואלס ורולנד בקבוצה משכה תשומת לב רחבה.
לאחר התבוסה בתחרות הכישרונות החליט אביה של ביונסה, מת'יו, לנהל בעצמו את הלהקה.
תחת ניהולו סולקו דייוויס והאחיות טיילור מהלהקה, ובמקומן הצטרפה לטויה לאקט ב-1993. הלהקה התאמנה בחצרות האחוריות בבתי חברותיה או בסלון לעיצוב שיער של אמה של ביונסה, טינה.
החזרות הגנרליות שלה נערכו גם כן בסלון, ומדי פעם קיבלו הבנות פידבקים וביקורות מהלקוחות.
כשהגיע הקיץ לקח מת'יו את הבנות למחנה אימונים על מנת לשפר את יכולות הריקוד והשירה שלהן באמצעות שיעורי פיתוח קול.
לאחר ההכשרה הקפדנית שעברו החלו להופיע כמופעי פתיחה ללהקות R&B מפורסמות כמו SWV ואימטור.
טינה עיצבה את כל התלבושות שלבשו חברות ההרכב בהופעותיהן.
במרוצת שנותיה הראשונות בקריירת המוזיקה שלה שינתה גירלז טיים את שמה מספר פעמים: "Somethin' Fresh", "Cliché", The Dolls", ו-"Destiny".
תחת השם האחרון הוחתמה אצל אלקטרה רקורדס.
כמה חודשים לאחר מכן, טרם הוצאת אלבום בכורה, פרשו הבנות מחברת התקליטים עקב סכסוכים על אופיה של הלהקה המתפתחת.
המרדף אחר חתימת חוזה הקלטות העיב על משפחתה של ביונסה: ב-1995 עזב מת'יו את עבודתו כזבן בחנות לציוד רפואי לטובת ניהול הלהקה – דבר שהוביל להפחתה משמעותית בהכנסותיה של המשפחה.
בשנת 1996 שינתה להקת דסטיני את שמה לדסטיניז צ'יילד ("Destiny's Child" – "ילד הגורל").
נטען על ידי חברות הקבוצה כי השם הנבחר שאוב מקטע מהתנ"ך: .
המילה "גורל" נלקחה מספר ישעיהו על ידי אמה של נואלס, טינה.
מת'יו ניהל משא ומתן בדבר חתימת הלהקה בקולומביה רקורדס.
1997–2000: הצלחה מסחרית ושינויים בהרכב הלהקה
דסטיניז צ'יילד הופיעה לראשונה במצעדים בנובמבר 1997, עם יציאת השיר "No, No, No" – הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה, Destiny's Child, שיצא ב-17 בפברואר 1998. הוא הגיע לשיאו בבילבורד 200 כשדורג במקום ה-69. בנוסף, הגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ המובילים באותו שבוע.
נתוני המכירות של השיר ברחבי ארצות הברית הוערכו בכמיליון עותקים על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), והוא זכה למעמד פלטינה.
גרסת הרמיקס ל-"No, No, No" הגיעה למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום השלישי בבילבורד הוט 100. הסינגל השני מתוך האלבום, "With Me", כשל בניסיון לשחזר את ההצלחה המסחרית לה הגיע "No, No, No".
במקביל השתתפה הלהקה בשיר "Get on the Bus" מתוך הפסקול של הדרמה הרומנטית, "למה טיפשים מתאהבים?".
הוא זכה להצלחה באירופה בלבד, ואף הגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים הבריטי.
בשנת 1998 זכו חברות הדסטיניז צ'יילד בשלושה מפרסי המוזיקה של סול טריין, כולל פרס פריצת השנה.
לאחר הצלחת אלבום הבכורה שלהן התכנסו במהירות חברות הלהקה יחד עם מפיקים חדשים, דוגמת קווין בריגס ורודני ג'רקינס, באולפני הקלטות שונים.
הן כתבו והקליטו את האלבום השני שלהן, The Writing's on the Wall, שהפך לאלבומן הנמכר ביותר.
עם יציאתו נכנס למצעד הבילבורד 200 במקום החמישי ולמצעד ה-R&B במקום השני.
"Bills, Bills, Bills" פורסם ב-1999 כסינגל המוביל מתוך האלבום, והגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 – שירה הראשון של הקבוצה שהגיע להישג זה.
The Writing's on the Wall נחשב לאלבום הפריצה של הקבוצה, שכן בעקבותיו התפרסמה הלהקה גם בשווקים מחוץ לאירופה ולארצות הברית, כגון ביפן.
ב-14 בדצמבר 1999 איימו לאקט ורוברסון בפני מנהל הלהקה על כוונתן לעזוב אותה בטענה שהוא שמר לעצמו נתח גבוה מדי מרווחיה של הלהקה והעדיף את נואלס ורולנד על פניהן.
על-אף שלא התכוונו לעזוב את הקבוצה, גילו רוברסון ולאקט שבווידאו קליפ של "Say My Name" (הסינגל השלישי מ-The Writing's on the Wall), הן הוחלפו על ידי שתי אחרות.
לפני הקרנת הבכורה של הקליפ הכריזה ביונסה ב-TRL כי לאקט ורוברסון החליטו לעזוב את הקבוצה, ואת מקומן תפסו מישל ויליאמס ופרה פרנקלין.
ב-21 במרץ 2000 הגישו לאקט ורוברסון תביעה משפטית נגד מת'יו ושתי חברותיהן ללהקה לשעבר בגין הפרת הצהרות נאמנות וחוזי שותפות שנחתמו בין הצדדים.
רוברסון ולאקט הקימו עד העת הזו להקת בנות אחרת בשם "Anjel", אך במרוצת הזמן גם אותה עזבו עקב סכסוך עם חברת התקליטים.
אף על פי שחברות הדסטיניז צ'יילד הושפעו לרעה מהמהומה התקשורתית, הפכה הקבוצה עצמה למובילה בתחום הפופ של אותה תקופה: "Say My Name" הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 למשך שלושה שבועות רצופים, ואילו "" דורג במקום השלישי והראשון במצעד השירים הקצביים ובמצעד 40 שירי המיינסטרים בהתאמה.
בשנה הראשונה לצאתו נמכר The Writing's on the Wall בכשמונה מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית.
על נתוני מכירות אלה קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה מתומנת.
הוא נמכר בכ-11 מיליון עותקים ברחבי העולם והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר לשנת 2000. באותה תקופה החלה להקת דסטיניז צ'יילד להופיע כפתיחה לקונצרטים של בריטני ספירס וכריסטינה אגילרה.
פרסומו הפך את הפסקול לרב-מכר, כ-1.5 מיליון עותקים ממנו נמכרו ב-2001.
2000–2003: Survivor, הוצאות נוספות, הפסקה ופרויקט סולו
בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2000 זכתה דסטיניז צ'יילד בפרס האמן המוביל ובפרס הלהקה המובילה.
בשנה שלאחר מכן זכו בפרס השני פעם נוספת.
בספטמבר 2000 זכתה הלהקה בשני פרסים בטקס הסול טריין, כולל אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר עבור The Writing's on the Wall.
החל ממחצית שנת 2000 עד תחילת 2001 הקליטה הלהקה את אלבומה השלישי, Survivor, שהופק ונכתב על ידי נואלס בלבד, למעט הרצועה "Emotion", שהוא גרסת כיסוי לשיר מ-1977. Survivor החל להימכר בחנויות התקליטים באביב 2001. בשבוע הראשון לצאתו נמכר ביותר מ-663,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
בעקבות נתוני מכירות אלה נכנס למקום הראשון בבילבורד 200. שלושת הסינגלים, "Survivor", "Bootylicious" ו-"Independent Women Part I", הגיעו לשלושת המקומות הראשונים בבילבורד הוט 100. עד 27 ביולי 2001 נמכר האלבום בכ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הוא קיבל מעמד פלטינה מרובעת ומעמד פלטינה כפולה על ידי איגודי תעשיית ההקלטות של ארצות הברית ושל אוסטרליה בהתאמה.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ביטלה הלהקה את סיבוב ההופעות המתוכנן שלה באירופה, ובמקום זאת הופיעה בקונצרטים לזכרם של הנרצחים.
באוקטובר 2001 הוציאה הלהקה את אלבום חג המולד הראשון שלה, , שכלל מספר גרסאות כיסוי לשירי חג מולד מוכרים כמו "O Holy Night", "Silent Night" ו-"White Christmas".
הגיע למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200. בפברואר 2001 זכתה הקבוצה בשני פרסי גראמי עבור "Say My Name": שיר ה-R&B הטוב ביותר וביצוע ה-R&B הטוב ביותר לצמד או ללהקה מוזיקלית.
היא גם זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית ללהקת הנשמה/R&B האהובה ביותר.
כמו כן, באותה השנה השתתפה בשיר הנושא של סולאנג' נואלס לסדרת האנימציה של דיסני The Proud Family.
במרץ 2002 פורסם אלבום רמיקס בשם This Is the Remix, שפרסומו נחשב על ידי מעריציה כרמז להוצאת אלבום אולפן חדש בעת הקרובה.
אלבום הרמיקס הגיע למקום ה-29 בבילבורד 200. זמן קצר לאחר מכן החלו להישמע טענות מצד רוברסון ולאקט על כך ש-"Survivor" נכתב עליהן, על מנת להשמיצן בפומבי מול קהל המעריצים של הקבוצה.
בשלהי 2000 הכריזו מנהלי הלהקה על הפסקה לטובת קידום קריירות הסולו של חברותיה.
ב-2002 הוציאה ויליאמס את אלבום הסולו הראשון שלה, Heart to Yours, שהגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הגוספל השבועי.
באותו היום בו הופץ לחנויות כתקליט וכתקליטור פרסמו חברות הלהקה את האוטוביוגרפיה הרשמית שלהן, Soul Survivors.
רולנד השתתפה בסינגל של הראפר נלי בשם "Dilemma".
הוא זכה בפרס גראמי לביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר, והגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 – רולנד הפכה לחברת הקבוצה הראשונה שמגיעה למקום הראשון במצעד זה.
כדי לנצל את הצלחתו של השיר הוציאה רולנד במהירות את אלבום הבכורה שלה, Simply Deep, שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
ב-2003 היא השתתפה בסרט האימה "פרדי נגד ג'ייסון".
במקביל כיכבה נואלס בסרט "אוסטין פאוורס - גולדממבר" והקליטה את סינגל הבכורה שלה, "Work It Out", שנכלל בפסקול הסרט.
לאחר מכן השתתפה ב-The Fighting Temptations, והופיעה כאמנית אורחת בשיר "" של ג'יי-זי, שהפיק את אלבום הבכורה שלה.
כתוצאה מהצלחתו של "Dilemma" של רולנד, הוצאת האלבום הראשון של נואלס, Dangerously in Love, נדחתה ליוני 2003. היא נחשבת לאמנית המוצלחת ביותר מבין שלוש חברות הלהקה שהוציאו אלבום סולו.
Dangerously in Love נכנס לראשונה לבילבורד 200 במקום הראשון, לאחר שנמכר בכ-317,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו בארצות הברית בלבד.
הוא הניב שני להיטים שהגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100, "Crazy in Love" ו-"Baby Boy", ושני שירים נוספים שהגיעו לחמישייה הפותחת במצעד: "Me, Myself and I" ו-"Naughty Girl".
על נתוני המכירות שלו בארצות הברית קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה משושה.
נכון ליוני 2016 נמכר האלבום בכ-5 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית ובכ-11 מיליון עותקים בעולם כולו – האלבום הנמכר ביותר של ביונסה.
Dangerously in Love זכה בחמישה פרסי גראמי בטקס אחד.
בינואר 2004 הוציאה ויליאמס את אלבומה השני, Do You Know.
ד'וויין ויגינס, שהפיק את הקלטותיה הראשונות של הלהקה, הגיש תביעה בשנת 2002 נגד עורכי דינו לשעבר, ודרש פיצוי של 15 מיליון דולרים בגין הפחתת הכנסתו מהקרדיט על הפקת חלק משיריה ללא ידיעתו.
התיק הוסדר בהסכם שלא פורסם.
ביוני 2003 הודיע מת'יו נואלס על הצטרפותה של סולאנג' נואלס, אחותה של ביונסה, להרכב.
סולאנג' נואלס הקליטה לפני כן מספר רצועות עם הדסטיניז צ'יילד, ואף החליפה את רולנד לכמה זמן לאחר ששברה את אצבעות רגליה בזמן הופעה.
מטרת ההכרזה הייתה לבדוק את תגובת מעריצי הלהקה.
לאחר מכן אישרה ביונסה שהצטרפותה של אחותה ירדה מהפרק, כיוון שהיא עסוקה כעת בקידום אלבום הבכורה שלה, Solo Star.
שלוש שנים לאחר ההפסקה התאחדו חברות הלהקה כדי להקליט את אלבום האולפן הרביעי והאחרון שלהן, Destiny Fulfilled.
רצועות האלבום קשורות זו בזו רעיונית ומספרות קו עלילה קשוח יותר, המרמז על סיום פעילותה של דסטיניז צ'יילד.
Destiny Fulfilled נכתב באופן שווה על ידי נואלס, ויליאמס ורולנד והופק גם כן על ידן.
הוא פורסם ב-15 בנובמבר 2004, ובשיאו הגיע למקום השני עם 497,000 עותקים טהורים בשבוע הראשון לצאתו (לעומת 663,000 עותקים שנמכרו באותו פרק זמן באלבום הקודם).
הוא קיבל תואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ואף על פי שלא זכה להצלחה בבילבורד עדיין נחשב לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר לשנת 2005 (8 מיליון עותקים ברחבי העולם).
השניים הראשונים הגיעו למקום השלישי בבילבורד הוט 100, ואילו "Soldier" ו-"Cater 2 U" קיבלו תואר פלטינה מ-RIAA בשנת 2006.
כדי לקדם את האלבום יצאה הקבוצה לסיבוב הופעות עולמי בשם "Destiny Fulfilled...
ב-11 ביוני 2005, בזמן שהייתה בפלאו סן ז'ורדי שבברצלונה, הודיעו חברות ההרכב, מול קהל של 16,000 איש, על כוונתן לסיים את פעילות הלהקה עם סיום סיבוב ההופעות.
נואלס הצהירה שכותרת האלבום "Destiny Fulfilled" לא נבחרה באופן אקראי, והיא משקפת את העובדה שהפרידה הייתה מתוכננת כבר במהלך הקלטת האלבום, על מנת להקל על המשך פיתוח קריירות הסולו של חברות ההרכב.
הקבוצה שלחה מטעמה מכתב ל-MTV:
דסטיניז צ'יילד הוציאה את אלבום הלהיטים הגדולים ביותר שלה, ב-25 באוקטובר 2005. הוא כולל את "Independent Woman Part 1", "Say My Name" ו-"Bootylicious".
שלוש רצועות חדשות הוקלטו עבור אוסף זה ביניהן "Stand Up for Love" ו-"Check on It", שיר שנואלס הקליטה לפסקול של "הפנתר הוורוד".
המפיק המוזיקלי דייוויד פוסטר, בתו איימי ונואלס כתבו את "Stand Up for Love" כהמנון ליום הילד הבין-לאומי, אירוע שנתי שנחגג ברחבי העולם להעלאת המודעות לזכויות הילד.
דסטיניז צ'יילד העניקה את תמיכתה כשגרירה עולמית בחגיגות השנתיות של האירוע ב-2005. פורסם גם כתקליטור אופטי דו-צדדי, הכולל את רשימת הרצועות של האלבום, שבעה קליפים של חלק משיריו וטריילר של הופעת הלהקה באטלנטה.
הופעה זו הוקלטה גם על DVD במהלך סיבוב ההופעות "Destiny Fulfilled ...
And Lovin' It", ויצאה כאלבום הופעה בשם Destiny's Child: Live in Atlanta ב-28 במרץ 2006. חמש מתוך 16 הרצועות באוסף הגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 או במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
להקת דסטיניז צ'יילד התאחדה למופע פרידה שנערך ב-19 בפברואר 2006, במשחק האולסטאר של ה-NBA ביוסטון שבטקסס.
עם זאת, נואלס הצהירה כי זהו האלבום האחרון של הקבוצה, אך לא ההופעה האחרונה שלה.
הופעתן הטלוויזיונית האחרונה התרחשה כמה ימים לאחר מכן בניו יורק.
ב-28 במרץ קיבלה הלהקה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בטקס פרסי ה-BET לשנת 2006 זכתה דסטיניז צ'יילד בקטגוריית "הלהקה הטובה ביותר" – פרס בה זכתה גם ב-2001 וב-2005.
לאחר פירוקה הרשמי חידשו חברות ההרכב את קריירת הסולו שלהן, וכל אחת נחלה רמות שונות של הצלחה.
הן המשיכו לשתף פעולה מפעם לפעם גם בקריירת הסולו שלהן.
רולנד וויליאמס, יחד עם סולאנג', הופיעו בקליפ של נואלס לשיר "Get Me Bodied".
ב-26 ביוני 2007 ערכה הקבוצה מיני-איחוד בטקס פרסי ה-BET לשנת 2007, שם ביצעה נואלס את השיר יחד עם ויליאמס וסולאנג' בתור רקדניות שלה.
לאחר הופעתה היא הציגה את רולנד, שביצעה את הסינגל "Like This" יחד עם איב.
ב-2 בספטמבר 2007, במהלך סיבוב ההופעות "The Beyoncé Experience", ביצעה נואלס קטע מ-"Survivor" יחד עם ויליאמס ורולנד.
בשנת 2008 הקליטה ביונסה גרסת כיסוי ל-"Honesty" של בילי ג'ואל.
גרסה זו נכללה באלבום האוסף Mathew Knowles & Music World Present Vol.1: Love Destiny, שפורסם ביפן בלבד לרגל עשור ללהקה.
רולנד הופיעה בקליפ של ביונסה לשיר "Party" מ-2011. אלבום האוסף השלישי של הקבוצה, Playlist: The Very Best of Destiny's Child, יצא ב-2012 לציון 15 שנים להקמתה.
אלבום אוסף נוסף, Love Songs, פורסם ב-29 בינואר 2013, וכלל שיר חדש שהוקלט בשם "Nuclear", בהפקת פארל ויליאמס.
"Nuclear" היה הסינגל הראשון של הדסטיניז צ'יילד מזה שמונה שנים.
חודש לאחר מכן הופיעו ויליאמס ורולנד כאורחות מיוחדות במופע המחצית של ביונסה בסופרבול ה-47. הן ביצעו יחד את Bootylicious", "Independent Women" ו-"".
אלבום וידאו בשם Destiny's Child Video Anthology יצא במאי 2013 וכלל שישה עשר קליפים של הלהקה.
ויליאמס וביונסה הופיעו בשירה של רולנד, "You Changed", שנכלל באלבומה הרביעי, Talk a Good Game.
ויליאמס הוציאה את שירה "Say Yes" ביוני 2014 בהשתתפות נואלס ורולנד.
ב-7 בנובמבר 2016 שלושתן הופיעו בסרטון שפורסם באינסטגרם של רולנד כדי לבצע את אתגר בובות הראווה.
הן נפגשו פעם נוספת בשנת 2018 למען הופעתה של ביונסה בפסטיבל קאוצ'לה.
דסטיניז צ'יילד הקליטה שירי R&B עם סגנונות נוספים כמו R&B עכשווי ודאנס-פופ.
בהרכבה המקורי של הלהקה הייתה נואלס הסולנית הראשית, רולנד הייתה הסולנית השנייה, לאקט עבדה על קולות הסופרן ואילו רוברסון על צלילי האלט – שתיהן כזמרות ליווי.
נואלס נשארה הסולנית הראשית גם בהרכבה הסופי של הקבוצה, בעוד ויליאמס ורולנד התחלפו מעת לעת בתפקיד הסולנית המשנית.
חברות דסטיניז צ'יילד התייחסו לג'נט ג'קסון כהשראה לעבודתן.
אן פאוורס מהניו יורק טיימס תיארה את מוזיקת הלהקה כ"רעננה ואמוציונלית".
ג'ון פרלס כתב לאותו עיתון שהצליל שמגדיר את הדסטיניז צ'יילד, מלבד קולה של נואלס, הוא המנגינות המיוחדות שהולחנו במשקל של 2/2. ברוב הבלדות של הקבוצה שלוש חברותיה שרות יחד, אולם בשירים הקצביים כל חברה מבצעת בית אחד כשהפזמון מושר יחד.
המילים בחלק מהשירים באלבום Survivor פורשו על ידי מעריצי הלהקה כהתייחסות לסכסוכים הפנימיים בה.
בסינגל המוביל, "Survivor", מופיעה השורה "" – "אני לא הולכת להתפוצץ עליך ברדיו (...) אני לא הולכת לשקר לגבייך או לגבי משפחתך (...) אני לא הולכת לשנוא אותך במגזין".
בעקבות מילים אלו הגישו רוברסון ולאקט תביעה נגד הקבוצה, שכן הן פירשו אותן כהפרה של הסכם הפשרה שהושג קודם לכן בבית המשפט.
הדברים הללו התפרשו על ידי דייוויד בראון מאנטרטיינמנט ויקלי כתגובה להגשת התביעה הקודמת.
להקת דסטיניז צ'יילד הושוותה לעיתים ל, להקת בנות משנות ה-60, ונואלס הושוותה לסולנית הסופרימס, דיאנה רוס.
לימים היא התייחסה להשוואה הזו וטענה כי היא לא מוצאת שום קו דמיון בינה לבין רוס.
עם זאת, ב-2006 כיכבה ביונסה בתור דינה ג'ונס ב"נערות החלומות", עיבוד קולנועי למחזמר מתיאטראות ברודוויי, שעלילתו עוסקת בשלוש נשים שמקימות להקת ג'אז בהשראת הסופרימס.
גיל קאופמן טען במאמר על "דרכה של דסטיניז צ'יילד לתהילה" שבעקבות מעורבותה הגוברת בהפקת האלבום Survivor ובשירה התגלתה נואלס כמנהיגה המוזיקלית של הלהקה וכפנים הציבוריות שלה.
לולה אוגונאיקה מהניו יורק טיימס כתבה ש"בתעשיית המוזיקה רווחה האמונה שדסטיניז צ'יילד הייתה לא יותר ממקפצה עבור קריירת הסולו הבלתי-נמנעת של ביונסה".
בעקבות יציאת אלבום הבכורה של נואלס, Dangerously in Love, נפוצו שמועות על פירוק אפשרי של הדסטיניז צ'יילד.
השמועה התפשטה משתי סיבות: ראשית, רבים האמינו כי מת'יו נואלס ראה איך הבנות מצליחות בקריירות הסולו שלהן ורצה לבחון למי מהן יש את הפוטנציאל הגבוה ביותר להצלחה; שנית, מעריצי הלהקה השוו את המקרה לג'סטין טימברלייק, שלא חזר ללהקת אן סינק לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, Justified.
רולנד הגיבה לשמועות הללו והפריכה אותן.
חברות הדסטיניז צ'יילד טענו כי המפגש המחודש נועד לקרות, ושזיקתן זו לזו שמרה אותן מלוכדות יחד.
מארג'ו ווטסון ממגזין Suede טענה כי נואלס לא רצתה לסרב לאיחוד מחודש של הלהקה כדי לא לנטוש את הקולגות שלה לשעבר.
להקת דסטיניז צ'יילד כונתה מספר פעמים כאייקון בסוגת ה-R&B, ומכרה למעלה מ-60 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
לאחר פירוקה ציין ג'יימס מונטגומרי מ-MTV כי היא הותירה אחריה מורשת עצומה של תורת פמיניזם חדשה, בהתאם להיותה אחת מלהקות הבנות הנמכרות ביותר בכל הזמנים.
בילבורד טען כי בלהקה היו את כל המרכיבים הדרושים להיות אייקון בעולם המוזיקה: יכולות ווקאליות טובות, רדיפה אחר פמיניזם, ריקודים מיוחדים וחוש אופנתי מהוקצע.
מגזין Essence הכין רשימה של כל הטרנדים שנוצרו בעקבות התלבושות של חברותיה.
בשנת 2015 פרסמה דייזי ג'ונס מ-Dazed Digital מאמר אודותיה, בה סיקרה את השפעתה על ז'אנר ה-R&B.
במאמרה ציינה כי דסטיניז צ'יילד השפיעה גם על סוגת הפופ, וניתן להוכיח זאת באמצעות הסימפולים בהם השתמשו מגוון זמרי הז'אנר במרוצת השנים, דוגמת אריאנה גרנדה וטינשיי.
יו מקינטייר מפורבס כתב שלפני שהפוסיקט דולז ופיפת' הרמוני זכו להכרה בין-לאומית היו אלה ספייס גירלז ודסטיניז צ'יילד ששלטו בתחום להקות הבנות.
כשכתב לפיצ'פורק הבחין קתרין סת.
אסף כיצד הדסטיניז צ'יילד התחילו עידן חדש של להקות בנות בדומה ל בתחילת שנות ה-90:
הרכבה הסופי של דסטיניז צ'יילד כשלישייה זכה להכרה בין-לאומית גבוהה.
מגזין הבילבורד טען כי היא אחת מהשלישיות המוזיקליות הגדולות ביותר בכל הזמנים.
הן אף דורגו כלהקת הבנות השלישית המצליחה ביותר במצעדי הבילבורד, מאחורי TLC והסופרימס.
המונח "Bootylicious" (הלחם של המילים "booty" (עכוז) ו-"delicious" (טעים)) הפך לפופולרי מאוד בקרב בני הנוער לאחר הוצאת סינגל בעל אותו שם.
הוא אף הוכנס ל ב-2006. VH1 כללו את "Bootylicious" ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21" מ-2011, ואת הלהקה ברשימת "100 הנשים החזקות ביותר בתעשיית המוזיקה" בשנה לאחר מכן.
בנוסף, "Independent Women" נכלל ברשימה של NME עבור "100 השירים הטובים ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21".
בשנת 2005 הוענק לה פרס האגדה מפרסי המוזיקה העולמית עבור היותה אחת מלהקות הבנות הנמכרות ביותר.
הטקס כלל הופעת מחווה לשיריה בביצוע פטי לבל, אשר, ריהאנה, בייביפייס, אמאירי וטירה מארי.
בשנת 2006 נטבע הכוכב של הדסטיניז צ'יילד בשדרת הכוכבים של הוליווד.
דסטיניז צ'יילד הייתה השראה למספר מוזיקאים הכוללים את ריהאנה, מייגן טריינור, פיפת' הרמוני, ליטל מיקס, Girls Aloud, חיים, קייטי בי וג'ס גלין.
סיארה קיבלה השראה להמשיך בקריירת המוזיקה שלה לאחר שראתה את הלהקה בטלוויזיה.
אריאנה גרנדה ציינה אותה כאחת מהדוגמות הטובות ביותר ליכולות ווקאליות טובות, ואמרה כי האזנה למוזיקה שלה היא הדרך בה לימדה את עצמה לשיר.
טריינור אף הצהירה כי הסינגל "No" נוצר בהשראת המוזיקה של הדסטיניז צ'יילד, בריטני ספירס ואן סינק.
פיפת' הרמוני ביצעו מחרוזת של שירי הלהקה בתוכנית Greatest Hits.
הן אף השתמשו במספר אלמנטים מהאינטרו של "Bootylicious" לשיר "Brave, Honest, Beautiful".
חברות הלהקה שם ותעתיק לאנגלית זמן החברות בלהקה פרטים ביוגרפיים תמונהביונסה נואלס (Beyoncé Knowles)1990–2006ביונסה נולדה ב-4 בספטמבר 1981 בעיר יוסטון שבטקסס.
אביה היה מת'יו, מנהלה המוזיקלי של דסטיניז צ'יילד, ואילו אמה הייתה טינה, מעצבת אופנה וספרית אפרו-אמריקאית.
כבר מגיל צעיר רכשה ביונסה את אהבתה למוזיקה כשהופיעה בכנסיות ובתחרויות שירה.
עם התפרקותה של הלהקה בשנת 2006 הוציאה את אלבום הבכורה שלה כאמנית סולו, Dangerously in Love.
הוא זכה להצלחה עצומה לאחר שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200, עם מכירות של למעלה מ-317,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
כל הסינגלים שיצאו מתוכו ("Crazy in Love", "Baby Boy", "Me, Myself and I" ו-"Naughty Girl") הגיעו לעשרת השירים הפותחים בבילבורד הוט 100. גם אלבומה השני, B'Day, זכה להצלחה מסחרית גבוהה כשנמכר בלמעלה מ-3,410,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
ההצלחות של ביונסה לא איחרו לבוא גם בפרויקטים הבאים שלה: I Am...
היא נהגה לשיר כילדה ב המקומית ברנטווד.
בנוסף, למדה שיעורי פיתוח קול, כשהכיוון הראשוני בו רצתה לעסוק היה תחום האופרה.
אביה, שהיה גם כן זמר, היה גאה בכישרונה של בתו ואף ניסה להכניס אותה לתעשיית המוזיקה.
לאקט וביונסה התיידדו בבית הספר היסודי, כשישבו זו ליד זו בשולחנות בכיתה.
בשנת 1999, בשיא ההצלחה של דסטיניז צ'יילד, נכנסו לאקט ורוברסון לסכסוך משפטי על רקע הוצאת הווידאו קליפ של "Say My Name" והעדפתו של מנהלה המוזיקלי, מת'יו נואלס, לביונסה ולרולנד על פניהן.
בהתאם לכך פרשו השתיים מהלהקה בפברואר 2000.
בשנות ה-80, קדם להצטרפותה לדסטיניז צ'יילד, הייתה דוגמנית לבגדי ילדים.
היא הופיעה בפרסומות רבות לטיפוח הגוף והשיער לילדים.
בדומה ללאקט גם רוברסון נכנסה לסכסוך משפטי עם מנהלי הלהקה על רקע הוצאת הווידאו קליפ של "Say My Name" והעדפתו של מנהלה המוזיקלי, מת'יו נואלס, לביונסה ולרולנד על פניה.
בהתאם לכך פרשה מהלהקה בפברואר 2000. רוברסון ניסתה להמשיך בקריירת סולו בעולם המוזיקה, אך מעולם לא הוציאה אלבום אולפן לאור, אלא רק כמה סינגלים, כמו "Best Time of Your Life" מ-2017.
בשנת 2010 חשפה כי בתקופה לאחר פרישתה מהדסטיניז צ'יילד סבלה מהתמכרות לאלכוהול.
היא נעצרה בשל נהיגה תחת השפעה אלכוהולית.
היא החליטה להילחם בהתמכרות שלה, והחלימה ממנה באמצעות טיפולים פסיכולוגיים.
ב-21 באוגוסט 2013 ילדה את בתה, ליריק ריצ'רד, יחד עם המפיק דון ויטו.
ביוני 2016 עברה לידה שקטה.
ב-23 בספטמבר 2019 נולד לזוג ילד נוסף, לונדין ריצ'רד.קלי רולנד (Kelly Rowland)1990–2006רולנד נולדה ב-11 בפברואר 1981 באטלנטה שבג'ורג'יה.
היא בתם של דוריס רולנד-גריסון וכריסטופר לאבט.
בגיל שש עזבה יחד עם אמה את ביתם ואת אביה, שהיה מכור לטיפה המרה וסבל מפוסט-טראומה עקב שירותו במלחמת וייטנאם.
כשהייתה בת שבע או שמונה עברה ליוסטון, שם עברה לגור אצל ביתה של ביונסה.
כשהכריזו מטעם הלהקה על הפסקה בת שנתיים ב-2001 הוציאה רולנד לאור את אלבום הבכורה שלה, Simply Deep, ב-2002. הוא הגיע למקום ה-12 בבילבורד 200. עם התפרקותה בשנת 2006 הוציאה את אלבום הסולו השני שלה ב-2007, Ms.
מתוכו יצאו שלושה סינגלים והוא הגיע בשיאו למקום השישי במצעד של הבילבורד – אלבומה הראשון של רולנד שנכנס לעשרת האלבומים הפותחים של מצעד זה.
המקום הגבוה ביותר אליו הגיעה רולנד במצעד היה השלישי עם האלבום Here I Am.
בשנת 2013 פרסמה את אלבומה האחרון, Talk a Good Game.
ב-9 במאי 2014 נישאה בקוסטה ריקה לטים ותרספון.
בין הנוכחים בחתונתם ניתן למנות את ביונסה ואת סולאנג' נואלס אחותה.
ב-4 בנובמבר אותה שנה נולדה לזוג בנם הראשון, טיטן ג'ואל.
ב-21 בינואר 2021, כשבע שנים לאחר מכן, נולד בנם השני, נואה ג'ון.פרה פרנקלין(Farrah Franklin)פברואר־יולי 2000פרנקלין נולדה בדה מוין שבאיווה, וגדלה בפרזנו, קליפורניה.
כיוון שלא פגשה מעולם את אביה הביולוגי, רודני אלן הרד, מחשיבה פרנקלין את לורנס בוהנוון, בן-זוגה של אמה, כאביה.
היא גדלה בכנסייה, שם החלה לשיר במקהלתה הרשמית.
בנוסף לשירה אהבה גם משחק וריקוד.
בשנת 1999 הופיע כאמן אורח בווידאו קליפ של "Bills, Bills, Bills", שם פגשה לראשונה את בנות דסטיניז צ'יילד.
במקביל הייתה חברה בלהקה "ג'יין דו", שהייתה בתהליך פירוק.
מת'יו, מנהל הדסטיניז צ'יילד ואביה של ביונסה, ראה בפרנקלין תוספת טובה ללהקה, והזמין אותה בינואר 2000 להצטרף אליה ולתפוס את מקומן של רוברסון ולאקט.
היא הופיעה עמה בכמה סינגלים בודדים, אך ב-20 ביולי עזבה אותה לאחר שהרגישה תחושות מיצוי.
לאחר עזיבת הלהקה פתחה פרנקלין בקריירת סולו.
בשנים 2002–2003 הוחתמה בחברת התקליטים Fo' Reel, שם הוציאה לאור את השיר "Get at Me".
פרנקלין זיהתה כי הכיוון המוזיקלי היה שגוי עבורה, ולכן פנתה לז'אנר המשחק.
במרוצת השנים שיחקה בעשרות סרטים ותוכניות טלוויזיה ביניהם Single Black Female, Tamales and Gumbo ו-Rated ATL.
היא המשיכה להוציא כמה סינגלים בודדים שלא זכו להצלחה.מישל ויליאמס(Michelle Williams)2000–2006ויליאמס נולדה ברוקפורד שבאילינוי ב-23 ביולי 1979. היא החלה את קריירת המוזיקה שלה בגיל שבע, כשהופיעה בפזמון של "Blessed Assurance" בכנסייה של עיר הולדתה.
מאוחר יותר הצטרפה ללהקות הגוספל יונייטד הרמוני וצ'וזן אקספרישיון.
לאחר הסכסוך המשפטי בדסטיניז צ'יילד בו פרשו רוברסון ולאקט מהלהקה, תפסו את מקומן ויליאמס ופרנקלין, שעזבה גם כן לאחר חצי שנה.
להקת דסטיניז צ'יילד הפכה לשלישייה מוזיקלית: ויליאמס, רולנד וביונסה.
כשהכריזו מטעם הלהקה על הפסקה בת שנתיים ב-2001 הוציאה ויליאמס לאור את אלבום הבכורה שלה, Heart to Yours, ב-2002. הוא לא זכה להצלחה והגיע למקום ה-57 בלבד בבילבורד 200. עם התפרקותה בשנת 2006 הוציאה את אלבום הסולו השלישי שלה, Unexpected.
אלבומה האחרון, Journey to Freedom, פורסם ב-2014 וכמו שאר האלבומים של ויליאמס, לא זכה להצלחה.
דסלורטדין היא אנטיהיסטמין דור שני המשמשת כטיפול נגד אלרגיה.
דסלורטדין היא מטבוליט פעיל של לוראטדין.
התרופה קיבלה פטנט ב-1984 ונכנסה לשימוש ב-2001.
דסלורטדין משמשת כטיפול נגד נזלת אלרגית, גודש באף, וסרפדת (בלועזית אורטיקריה).
היא בין המטבוליטים הראשים של לוראטדין ושתי התרופות דומות בבטיחות ויעילות.
דסלורטדין זמינה במינונים שונים ונכמרת בשמות רבים ברחבי עולם.
דסטין קלייר הוא שחקן אוסטרלי.
בין השנים 2006–2007, שיחק בתור ריילי וורד ב-48 פרקים של הסדרה בנות מקלאוד.
בשנת 2009, הוא גילם את הרוצח סידני כריסטופר דייל פלאנרי בסרט Underbelly: A Tale of Two Cities וגם כשון בסדרה Satisfaction של Showtime Network (אוסטרליה).
התהילה העולמית שלו התרחשה כאשר כיכב בתפקיד גאניקוס, הגלדיאטור האלוף של בית בטיאטוס, בסדרה "ספרטקוס אלוהי הזירה".
הוא חזר לתפקידו כגאניקוס בשתי עונות ההמשך של ספרטקוס: דם וחול בשם ספרטקוס: נקמה וספרטקוס : מלחמת הארורים .
בשנת 2022 הופיע בסדרת הטלוויזיה, הקיץ של סאמר.
הוא זכה בפרס לוג'י על משחקו בסדרת הטלוויזיה "בנות מקלאוד".
קלייר נולד בגרפטון, הוא גדל בערים מקלין ובלינה, ניו סאות' ויילס.
קלייר למד באקדמיה אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה בפרת', הוא סיים את לימודיו ב-2004.