tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תרופות אלו מחקות את פעילותו של דופמין בתאים הפוסט סינפטיים וגורמים לשרשרת תהליכים תוך תאית בדומה לזה שנעשה על ידי הצמדות דופמין לקולטן.
התרופה אפומורפין היא דוגמה לאגוניסטים אלו ומשמשת בטיפול במחלת פרקינסון קשה.
חומרים המשפיעים על פינוי הדופמין מהסינפסה
ישנם מספר חומרים אגוניסטיים המעכבים את הספיגה החוזרת של הדופמין מהסינפסה.
שלושת החומרים המוכרים ביותר הם אמפטמין, קוקאין ומתילפנידאט.
אמפטמין - גורם פליטה של נוראדרנלין ודופמין ביחד על ידי שינוי כיוון הפעולה של הנשאים שלהם.
משום שהוא גורם לנשאים שלהם לפעול בכיוון הפוך מהרגיל, הם לא מסוגלים לפנות את הדופמין מהסינפסה.
קוקאין - חומר החוסם את הספיגה החוזרת של הדופמין (ושל נוראדרנלין).
בנוסף, הוא חוסם גם תעלות נתרן תלויות מתח.
בגלל התכונה האחרונה הוא שימש פעם כתרופה לאלחוש מקומי, למשל בצורת טיפות עבור ניתוחי עיניים וכן בהתערבויות של רפואת האף והשיניים.
הוחלף לרוב בנגזרות פחות פסיכואקטיביות.
בכלל הקוקאין ידוע כסם פסיכואקטיבי מקבוצת הממריצים-מעוררים (פסיכוסטימולנטים).
הוא בעל פוטנציאל ממכר חזק.
בהרעלת קוקאין ניתן לצפות מצב מרומם או אפקט שטוח, עוררות יתר, רגזון, אי שקט, דופק מהיר, שינויים בלחץ דם, לפעמים תופעות פסיכוטיות כמו מחשבות פאראנואידיות, הזיות שמיעה, ראייה או מגע.
אלו האחרונות קשורות לעלייה ברמת הדופמין.
תסמונת הנסיגה שבאה אחרי צריכת הסם מתאפיינת בעיקר בתשישות ודיכאון ובשלב מסוים חיפוש חוזר אחרי הסם.
מתילפנידאט (MPH) - תרופה זו מוכרת יותר בשם המסחרי ריטלין והיא משמשת לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות ונרקולפסיה.
מתילפנידאט חוסם את הספיגה החוזרת של הדופמין (ושל נוראדרנלין).
כתוצאה מכך הוא מעלה את הרמות הסינפטיות של דופמין וקטכולאמינים אחרים.
דופן התא היא שכבה קשיחה המקיפה את התא וממוקמת מחוץ לקרום התא (הממברנה).
היא מספקת לתא תמיכה מבנית והגנה.
כמו כן, דופן התא מונעת התרחבות יתר כאשר מים חודרים לתא.
את דופן התא ניתן למצוא בחיידקים, בחיידקים קדומים, בצמחים, בפטריות ובאצות.
לבעלי חיים ולרוב הפרוטיסטים אין דופן תא.
דופן התא בנויה מחומרים שונים, שהרכבם משתנה בין מינים שונים.
בצמחים, דופן התא בנויה בעיקר מתאית, פולימר פחמימני, התאית לא יכולה לשמש כמאגר פחמימות לתא מאחר שבתא הצמח וכך גם בתאי בע"ח אין אנזים שיודע לפרק את הפולימר הנ"ל (חיידקים מיוחדים שקרויים מתאנוגנים יכולים לפרק פולימר זה.
חיידקים אלה מאכלסים בין השאר את קיבת הפרה).
בחיידקים אמיתיים דופן התא נוצרת מפפטידוגליקן.
בחיידקים קדומים ניתן למצוא מגוון הרכבים כימיים, כולל משטח פנים העשוי מגליקופרוטאין, מפסאודופפטידוגליקן, או מרב-סוכרים.
בפטריות דופן התא עשויה מכיטין, ובאצות יש בדרך כלל דופן תא שעשויה מגליקופרוטאינים ורב-סוכרים, על אף שבמספר מיני אצות נמצא שדופן התא בנויה מחומצה סליצילית.
במקרים רבים נמצא כי על דופן התא קשורות מולקולות עזר אחרות.
דופן תא החיידק נמצאת מחוץ לקרום התא והיא עשויה מפפטידוגליקן (נקרא גם מוראין) הבנוי משרשראות רב-סוכריות חריגות המקושרות בהצלבה על ידי פפטידים חריגים (החריגות נובעת מכך שהם מכילים D-חומצות-אמיניות).
דופן התא החיידקית שונה מזו של צמחים ושל פטריות, שעשויה מתאית ומכיטין, בהתאמה.
היא שונה גם מזו של חיידק קדום, שלא מכילה פפטידוגליקן.
דופן התא חיונית להישרדות החיידקים והאנטיביוטיקה פניצילין מסוגלת להרוג חיידק באמצעות עיכוב של אחד השלבים במהלך ייצור הפפטידוגליקן.
קיימות צורות של חיידקים מחוסרות דופן תא: המיקופלסה וחיידקים בצורת L ואלה אינם רגישים לפניצילין.
באופן כללי, יש שני סוגי דופן תא בחיידקים, הנקראים גראם-חיוביים וגראם-שליליים.
מקור השם הוא מתגובת התאים לצביעת גראם, שהיא מבחן ותיק המשמש לסיווג חיידקים למינים שונים.
דופן התא בחיידקים גראם-חיוביים היא עבה ומכילה שכבות רבות של פפטידוגליקן ושל חומצות טיכואיות.
מנגד, לחיידקים גראם-שליליים יש דופן תא צרה יחסית והיא מורכבת ממספר קטן יותר של שכבות פפטידוגליקן העטופות בקרום שומני נוסף המכיל ליפופוליסכרידים וליפופרוטאינים.
לרוב החיידקים יש ארגון דופן גראם-שלילית ורק לחיידקים מהמערכה Firmicutes (מלבד חיידקי המיקופלזמה) והמערכה Actinobacteria יש ארגון דופן גראם-חיובי.
הבדלים אלו במבנה יכולים להניב הבדלים ברגישות לאנטיביוטיקה.
לדוגמה, האנטיביוטיקה ואנקומיצין יכולה להרוג רק חיידקים גראם-חיוביים ואין לה השפעה כלשהי על פתוגנים גראם-שליליים, כגון Haemophilus influenzae.
הפחמימות העיקריות שמהן מורכבת דופן התא הראשונית בצמחים הן צלולוז, הֶמיצְלולוז ופקטין.
סיבי המיקרו של הצלולוז נקשרים באמצעות רצועות המיצלולוז ויוצרים רשת צלולוז-המיצלולוז, שמקובעת במטריצה של הפקטין.
ההמיצלולוז השכיח ביותר בדופן התא הראשונית הוא קסילוגלוקאן.
שלושת הפולימרים העיקריים שמהם בנויה דופן התא בצמח מורכבים מ-35% עד 50% בקירוב צלולוז, 20% עד 35% המיצלולוז ו-10% עד 25% ליגנין.
הליגנין ממלא את החללים בדופן התא בין רכיבי הצלולוז, ההמיצלולוז והפקטין.
בנוסף, דופן התא בצמחים מכילה גם חלבונים; העשירים ביותר שבהם כוללים גליקופרוטאינים עשירי הידרוקסיפרולין (HRGP), חלבוני הארבינוגלקטן (APG), חלבונים עשירי גליצין (GRP), וחלבונים עשירי פרולין (PRP).
למעט היוצא מן הכלל של חלבונים עשירי גליצין, כל החלבונים שהוזכרו לעיל מוגדרים על ידי רצף חלבוני שמופיע בתדירות גבוהה.
חלבונים כימריים מכילים שני מתחמים או יותר, ובכל אחד מהמתחמים הללו יש רצף מסוג שונה של חומצות אמינו.
רוב חלבוני דופן התא קשורים בהצלבה לדופן התא וייתכן שיש להם תפקיד מבני כלשהו.
דופן התא השניונית עשויה להכיל ליגנין וסוברין, דבר שיגרום להקשחתה.
ייתכן והיא אף תכיל קוטין.
ההרכב היחסי של הפחמימות, של הרכיבים השניוניים ושל החלבונים משתנה בין צמחים ובין סוגים וגילאים שונים של תאי הצמח.
הלוחית האמצעית מונחת ראשונה, והיא נוצרת מקו המשווה של התא במהלך הציטוקינזה, ודופן התא העיקרית מתרחבת בתוך הלוחית האמצעית.
המבנה האמיתי של דופן התא לא מוגדר היטב וקיימים מספר דגמים המתארים אותו – דגם הקישור הצולב הקוולנטי, דגם החבל, דגם שכבת הפעפוע ודגם השכבה המרובדת.
אולם, דופן התא העיקרית ניתנת להגדרה כשכבה המורכבת ממיקרו-סיבי צלולוז המסודרים בכל הזוויות.
המיקרו סיבים מוחזקים ביחד על ידי קשרי מימן המקנים עמידות גבוהה בפני מאמץ מתיחה.
התאים מוחזקים ביחד וחולקים את הקרום הג'לטיני שנקרא גם "הלוחית האמצעית" (middle lamella), שמכילה פקטטים של מגנזיום וסידן (מלחים של חומצה פקטית).
התאים מתקשרים זה עם זה באמצעות הפלזמודזמה, שהיא תעלה (או תעלות) של ציטופלזמה המחוברת לפרוטופלסטים של תאים סמוכים הנמצאים מעבר לדופן התא.
במספר סוגי תאים וצמחים, לאחר שהושגה דרגת התפתחות או גודל מרביים, נבנית דופן שניונית בין תא הצמח לבין הדופן הראשונית.
בשונה מהדופן הראשונית, המיקרו סיבים מסודרים בדרך כלל באותו כיוון, ובכל שכבה נוספת הכיוון משתנה במקצת.
תאים עם דופן תא שניונית הם תאים קשיחים.
התקשורת הבין-תאית אפשרית דרך גומות בדופן התא השניונית שמאפשרות לפלזמודזמה לחבר תאים שכנים דרך הדופן.
בדומה לצמחים, גם לאצות יש דופן תא.
דופן התא באצות מכילה צלולוז ומגוון של גליקופרוטאינים.
ההתכללות של רב-סוכרים נוספים בדופן התא משמשת כסימן בטקסונומיה של אצות.
מנוזיל יוצר מיקרו-סיבים בדופן התא של מספר אצות ירוקיות מהמינים Codium, Dasycladus, ו-Acetabularia כמו גם בדופנות התא של אצות אדומיות כגון Porphyra ו-Bangia.
חומצה אלגינית היא רב-סוכר נפוץ באצות חומיות.
רב-סוכרים גופריתיים נמצאים בדופן התא של רוב האצות; הרב-סוכרים שנמצאים באצות אדומיות כוללים אגרוז, קאראגינאן, פורפיראן, פורצלראן ופונוראן.
רכיבים אחרים העשויים להצטבר בדופן התא של אצות כוללים יוני ספורופולנין וסידן.
קבוצת האצות הצורניות מייצרת את דופן התא שלה (הידועה גם כמסתם או frustule) מחומצה סליצילית (וליתר דיוק, מחומצה אורתוסליצילית, H4SiO4).
החומצה מתפלמרת בתוך התא, ואז הדופן משתחלת החוצה כדי להגן על התא.
יחסית לדופנות תא אורגניות המיוצרות על ידי קבוצות אחרות, הייצור של דופן התא מסיליקה צורך פחות אנרגיה (8% בקירוב), וככל הנראה מדובר בפעולה החוסכת אנרגיה רבה למשק האנרגיה התאי.
ייתכן כי פעולה זאת היא הסיבה לקצב הגדילה הגבוה של האצות הצורניות.
לא לכל מיני הפטריות יש דופן תא, אולם באלה שהיא קיימת בהם, דופן התא מורכבת מגלוקוזאמין ומכיטין, הפחמימן שנותן את החוזק לשלד החיצוני (אקסו-סקלטון) של חרקים.
היא משרתת מטרה דומה לזאת של תאי הצמח, ונותנת לתאים הפטרייתיים קשיחות וחוזק המאפשרים לשמור על צורתם ולהימנע מהמסה אוסמוטית.
כמו כן, היא מגבילה כניסה של מולקולות שעשויות להיות רעילות לפטרייה, כגון רעלים אנטי-פטרייתיים שמיוצרים על ידי צמחים.
ההרכב, התכונות, והצורה של דופן התא בפטרייה עשויים להשתנות במהלך מחזור התא ותלויים בתנאי הגידול.
הקבוצה אואומיציטים (Oomycetes) (ידועה גם כעובשי מים) היא קבוצה של פתוגנים צמחיים מפרקים הדומים לפטרייה, אולם יש להם דופן תא העשויה מתאית.
עד לאחרונה הם נחשבו כפטריות, אולם עדויות מבניות ומולקולריות הובילו לסיווג מחדש שלהם בתור הטרוקונטים, הקשורים לאצות חומיות וצורניות אוטוטרופיות.
דוק או גם דגון הוא מבצר עתיק על פסגת הר קרנטל ממערב לעיר יריחו.
זהו המבצר הקדום ביותר מבין המבצרים ששימשו את החשמונאים.
השם "דוק" נזכר בספר מקבים א', פרק טז, טו.
שם זה נשתמר בשמו של המעיין "עין דיוק" בבקעת נערן.
באותו סיפור אצל יוסף בן מתתיהו, נקרא המבצר "דגון".
בפרק האחרון של ספר חשמונאים א' מתואר רצח המנהיג החשמונאי שמעון התרסי ושניים מבניו במדבר יהודה, במבצר דוק שמעל יריחו.
בספר חשמונאים א' נאמר כי תלמי בן חבוב, הנציב על בקעת יריחו וחתנו של שמעון, הוא זה שבנה את המבצר ואליו הזמין את שמעון ובניו למשתה.
לא ברור מתי ועל ידי מי נבנה, אך ודאי שכבר היה קיים בימי שמעון ב-135 לפנה"ס.
במקום נמצאו שרידים מהתקופה החשמונאית.
לפי אהוד נצר, יש בכותרות ובחלקים האדריכליים הפזורים על פני השטח להעיד על פאר הבניינים שהיו באתר.
אף על פי שהאתר אינו נזכר בשום אירוע הקשור לימיו של המלך הורדוס, נחשפו שרידים המעידים על קיומו של האתר גם בימיו.
במאה ה-4 הוקמה במקום הלאורה השנייה במדבר יהודה על ידי חריטון.
מבצר דוק מתנשא על פסגת הר קרנטל כשלוש מאות מטר מעל בקעת יריחו.
הפרש גבהים זה שנגרם על ידי השבר הסורי אפריקני, מפגיש בטווח קטן נופים שונים ומנוגדים.
מערבית למצוק – כתף יריחו, רמה מדברית שתשתיתה מורכבת מסלע קירטון בהיר וקר.
כמות משקעים נמוכה, חלחול מים גרוע ומזג האוויר החם כל השנה קבעו את אופייה המדברי של הרמה.
האתר מכיל יסודות מבנים, חומות קירות תמך וחפיר הגנה.
האתר נתגלה בסקר עוד בשנת 1873 ולאחריו נערכו מספר סקרים נוספים.
בכל הסקרים לא נמצאה מערכת המים.
רק בשנת 1972 בסקר שנערך על ידי אוניברסיטת ת"א ברשות זאב משל ודוד עמית נתגלו בשלוחה הצפונית קטע של אמת המים.
מערכת המים של המבצר מורכבת מאמת מים, שתי בריכות ותשעה בורות החצובים במדרון המצוקי.
הכוון הכללי של האמה הוא ממערב למזרח.
מקור המים הם מי שיטפונות של נחל קצר.
האמה מתחילה במיגלש בנוי האוסף את כל מי השיטפונות בנחל.
בדרכה אוספת האמה מי שיטפונות של שני נחלים נוספים.
אורך האמה עד לפתח בור המים הראשון הוא חצי ק"מ ורחבה בין 80-60 ס"מ.
האמה חלקה חצובה בסלע וחלקה בנויה.
מטויחת לכל אורכה בטיח לבן.
המים מעוברים מהאמה לבורות על ידי מגלש מים מתעקל תוך השקעת סחף ופסולת בבריכת שיקוע בסוף כל הבורות.
המים ווסתו בין הבורות השונים בהתאם לצורך.
הבריכות ממוקמות ליד האמה לקראת סופה ושימשו כנראה את יושבי המבנים המצויים בקרבת מקום.
דופק הוא הכינוי להתכווצות והתרחבות קצבית של עורק באמצעות זרימת דם על ידי הלב.
באמצעות הדופק ניתן לבדוק את מספר פעימות הלב בדקה, כלומר את קצב הלב.
ניתן להרגיש את הדופק בעורקים הקרובים לעור.
הדופק הסטנדרטי של ילדים גדולים ומבוגרים (גיל 10+) במצב מנוחה הוא 60–100 פעימות לדקה.הדופק מושפע מנפח הפעימה של הלב - כמות הדם שמזרים הלב בכל פעימה; ומכמות הדם שהלב צריך להזרים בדקה - תפוקת לב.
במצב מנוחה, על הלב להזרים בדקה אחת את כל כמות הדם שבגוף, בממוצע - 4.5 ליטרים אצל אישה ו-5.5 אצל גבר.
בזמן מאמץ, פעילות גופנית, התרגשות או פחד, על הלב להזרים יותר דם על מנת לספק יותר חמצן לשרירים, ולפיכך הדופק עולה.
אצל ספורטאים, אשר מתאמנים דרך קבע במצב של דופק מהיר, שריר הלב מתפתח וגדל, וכך גם גדל נפח הפעימה של הלב ובהתאם יורד קצב פעימות הלב במצב מנוחה.
ערכי דופק במצב מנוחה לספורטאים הם 40–60 לדקה, וכך גם לאנשים אשר שומרים על כושר גופני גבוה.
במאמץ אצל אדם ממוצע תפוקת הלב גדלה עד פי 6 מהתפוקה הרגילה.
בעת היריון עולה קצב הלב אצל האשה בממוצע ב-15 פעימות לדקה, עקב תפוקת לב גבוהה יותר.
טכיקרדיה היא מצב של קצב לב העולה על הקצב הנורמלי בזמן מנוחה, למרות שהאדם עצמו נמצא במנוחה.
ערכי דופק תקינים לפי גיל
בעבר היה נהוג לבדוק את הדופק המקסימלי בנוסחה הבאה: 220-הגיל, כלומר על פי הנוסחה הדופק המקסימלי של תינוק בן יומו הוא: 220, ואילו הדופק המרבי של אדם בן 20 הוא: 200. כיום נהוג לחשב את הדופק המקסימלי בדרכים שונות ומגוונות.
בדרך כלל הדופק נמדד בעזרת מישוש עורק החישור (הרדיאלי) ליד שורש כף היד או בעזרת מישוש עורק תרדמני (הקרוטיד) בצוואר.
לעיתים מודדים דופק באתרים אחרים בגוף כדי להתרשם מאספקת הדם לאזור, כמו מישוש עורק השוקה האחורי באזור הקרסול, או עורק הירך (הפמורלי) במפשעה, לשם קבלת ידיעה על זרימת דם תקינה לגפה התחתונה.
במדידת דופק בעזרת מישוש עורק החישור (הרדיאלי) מניחים שתי אצבעות בין גיד השריר כופף שורש היד החישורי (הגיד הבולט ביותר בקדמת האמה) לגידי האגודל הסמוכים לו, (באזור שורש האגודל) ולוחצים בעדינות על המקום עד שמאתרים את הפעימות .
(מדידה בעזרת האגודל עלולה לתת תוצאה כוזבת שכן ניתן לחוש בו פעימות של הדופק העצמי).
לחישוב מספר פעימות הלב בדקה מונים 15 שניות ומכפילים את התוצאה בארבע, או מנייה במשך זמן שונה - וחישוב בהתאם, לפי הנוחות ולפי רמת הדיוק הנדרשת (ככל שזמן המנייה ארוך יותר כך התוצאה מדויקת יותר).
אצל תינוק המדידה מתבצעת בעורק הזרוע (הברכיאלי), שעובר בחלק הפנימי של הזרוע, בדומה למדידה אצל מבוגר.
בהחייאה מודדים דופק תמיד בעורק התרדמני שנמצא בצוואר.
כיום ניתן למדוד דופק תוך שימוש בסמארטפון.
המכשיר עושה זאת על ידי מדידת שינויים מחזוריים בתמונות הווידאו שהוא מצלם.
שיטה זו דומה לשיטה בה מודד אוקסימטר את סטורציית החמצן בדם, במרפאות ובבתי חולים.
הדופק משמש בתחום הפסיכופיזיולוגיה כמדד לדחק ולעומס קוגניטיבי.
במצבים אלה חלה עליה בפעילות מערכת העצבים הפראסימפתטית וכחלק ממנה עולה הדופק.
חלון הזמן של נתוני הדופק הדרוש לצורך זיהוי מצבים אלה נע בדרך כלל בין 30 שניות ל-5 דקות, אך נמצא שניתן לזהות מצבי דחק ועומס קוגניטיבי גם בחלון זמן קטן של 4 שניות בלבד.
דופן עקומה היא אחת מההלכות שנאמרו למשה מסיני, שמשמשות להגדרת דיני דופן הסוכה.
לפי הלכה זו, יש להכשיר סוכה אף במקרה שבין הדפנות לסכך הכשר מפריד סכך פסול.
טעם ההכשר הוא, משום שמחשיבים את הסכך הפסול הצמוד לדופן, כאילו הוא המשכה של אותה הדופן - אלא שנתעקם, ומשכך נמצא שהדופן נמשכת עד הסכך הכשר.
כאמור היתר זה משמש בדיני סוכה, על פי התורה, על מנת שסוכה תהיה כשרה, יש לסכך אותה בסכך כשר בלבד.
על מנת שסכך יחשב ככשר, הוא נצרך לעמוד בשלושה תנאים:
שיהיה עשוי מדבר הצומח, כגון עצים וכדומה.
רק כאשר הוא אינו מקבל טומאה (למעט אם החומר מעובד, כך שנעשה ממנו כלי)
רק כשהוא תלוש מן הקרקע.
כל חומר אחר הרי הוא פסול לסיכוך.
גם כאשר סיככו את הסוכה בסכך כשר, אם ישנו רווח בין הדופן לסכך בשיעור של יותר מג' טפחים (עד ג' טפחים הוא כשר מדין לבוד), הסוכה פסולה, מאחר שאין קשר בין הדופן לסכך.
אמנם כאשר באותו רווח מונח סכך פסול, הסוכה תהיה כשרה מדין 'דופן עקומה', פירוש הדבר, שבמקרה כזה מתייחסים לסכך הפסול שנמצא בין הסכך הכשר לדופן כאילו הוא המשכה של הדופן, ומשכך נמצא שהדופן סמוכה לסכך הכשר, והסוכה כשרה.
לדוגמה בית שגגו נהרס, אך בצדדיו סמוך לקירות, ישנה תקרה שפסולה לסיכוך, ניתן לסכך באמצע הגג, ומה שבצדדיו יחשב כדופן עקומה, והסוכה תהיה כשרה.
בתלמוד נאמר, שדין זה של דופן עקומה שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשך הדופן, נאמר רק כאשר שיעור הסכך הפסול הוא עד ארבע אמות, אך מעבר לכך אי אפשר להכשיר על ידי דין דופן עקומה.
הגבלה נוספת, אף היא מופיעה בתלמוד, דין דופן עקומה נאמר רק ב'סוכה גדולה', כלומר, כאשר יש בסכך הכשר את השיעור המינימלי של הסוכה, שהוא שבעה טפחים על שבעה טפחים, אך בפחות מכך אי אפשר להכשיר על ידי דופן עקומה.
יש מי שכתב שדין דופן עקומה נאמר רק במקרה שהדפנות מגיעות בגובהן לסכך הפסול, אך במקרה שאינן מגיעות לסכך, אין להכשיר בצירוף של שתי הקלות, דין גוד אסיק - על מנת להגביהן, ודין דופן עקומה.
דין זה של דופן עקומה נפסק להלכה בשולחן ערוך.
פולמוס נרחב ישנו באחרונים, האם כאשר מכשירים סוכה שיש בה סכך פסול מדין דופן עקומה, מותר גם לאכול ולישון תחת הסכך הפסול או לא.
להלכה נפסק בשולחן ערוך, שההלכה אמנם מכשירה את הסוכה על ידי "דופן עקומה" ביחס למקום שתחת הסכך הכשר, אך אינה מתירה לאכול ולישון תחת הסכך הפסול שנחשב כדופן.
דוּצ'וֹ דִּי בּוּאוֹנִינְסֶנְיָה (באיטלקית: Duccio di Buoninsegna, 1255–סביבות 1319) היה צייר איטלקי יליד העיר סיינה, ממבשרי ציור הרנסאנס באיטליה.
גדול ציירי אסכולת סיינה (Siena).
על פי עדות משנת 1278, הסיקו חוקרי תולדות האמנות כי דוצ'ו נולד בעיר סיינה, בין השנים 1255-1260. מסמך זה אף מציג את העדות הראשונה לעבודתו האמנותית של האמן, כשהוא מציין תשלום שכר של 40 סלוטי על עיטור לוחות עץ ששימשו ככריכות לספרי ניהול החשבונות של העיר.
בשנת 1285 הוזמנה אצל דוצ'ו תמונה גדולה של "המדונה" בעבור כנסיית סנטה מריה נובלה בפירנצה.
ציור זה מזוהה כיום עם "המדונה של רוצ'ליי" הנמצאת בגלריית אופיצי בפירנצה.
יצירותיו של דוצ'ו, העשויות בטכניקה של ציור טמפרה, הן יצירות בעלות נושאים דתיים.
עבודתו היוותה את הבסיס להתפתחות אסכולת ציור בעיר סיינה, בה פעלו אמנים כגון סימונה מרטיני (Simone Martini) ושל האחים אומברטו ופייטרו לורנצטי (Ambrogio and Pietro Lorenzetti).
היצירה המתועדת ביותר של דוצ'ו, היא יצירת המופת שלו, היא ה"המאסטה של דוצ'ו" (ההכתרה).
זוהי יצירה דו-צדדית המורכבת מפאנל מרכזי, 7 צריחים ופרדלה (Predella)(מעין דוכן מצויר או מפוסל עליו מונח המזבח).
היצירה נעשתה בין השנים 1308-1311 והיא נועדה לפאר את המזבח בקתדרלת סיינה.
כיום מפוזרים חלקי היצירה במוזיאונים שונים בעולם.
בחזית הפנימית מתוארת מריה אוחזת בישו בנה כאשר היא מוקפת במלאכים ובקדושים הפטרונים של העיר סיינה.
על גב היצירה מתוארות עשרים ושש סצנות קטנות המציגות את הפסיון של ישו ואת קימתו לתחייה.
"המאסטה" היא אחד מציורי הלוח הגדולים והמרהיבים ביותר שצוירו באיטליה.
חשיבותו של דוצ'ו כאמן "מבשר רנסאנס" היא יכולתו ליצור חיים ותחושה לירית בציור, "למרוד" במסורות ציור ביזנטיות, תוך כדי שמירה על חוקי האיקונוגרפיה הנוצרית והכרה במעמדו כאמן.
לא בכדי חתם דוצ'ו את שמו על כסאה של המדונה במאסטה.
תיאורי החלל שיצר דוצ'ו מהווים את ראשית העיסוק בבעיית האשליה החזותית של "חלון למציאות".
זו גם הסיבה מדוע הוא מושווה לבן דורו הדגול מאסכולת פירנצה, ג'וטו די בונדונה, שהביא למהפך בציור האיטלקי בפרט ובציור אשלייתי בכלל.
ביוגרפיה של דוצ'ו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
דּוּפְּלֵקְס הוא סרט קומדיה שבוים על ידי דני דה ויטו ונכתב על ידי לארי דויל.
הסרט יצא ב-ישראל ב-1 בינואר 2004. כוכבי הסרט הם בן סטילר, דרו ברימור ואיילין אסל.
זוג צעיר, אלכס (בן סטילר) וננסי (דרו ברימור), עובר לדירה שנמצאת מתחת לדירת אישה זקנה.
הזוג חושב שמצא את דירת החלומות שלו, אך גברת קונלי, האישה הזקנה שגרה מעליהם, שנראתה בלתי מזיקה, מתחילה למרר את חייהם.
קונלי מבקשת מהזוג עזרה לעיתים תכופות, ולא מאפשרת להם לחיות חיים נורמליים.
הזוג מתכנן דרכים למזער את הנזק, וכשזה לא מצליח הם מתכננים איך לגרום לה לעבור דירה, ולבסוף איך לרצוח אותה.
בן סטילר - אלכס רוז
איילין אסל - גברת קונלי
רוברט וויזדום - השוטר דן
דופלו הוא מותג של חברת פררו, אשר כולל מספר חטיפי שוקולד.
החטיף המקורי החל להימכר בגרמניה בשנת 1964, והוא אחד מהחטיפים הפופולריים במדינה.
בשנת 1984 החלה פררו למכור גרסה מעט שונה של החטיף, אשר כוללת אגוזי לוז, במדינות נוספות מחוץ לגרמניה.
שם המותג הוא ממקור איטלקי, ומשמעותו היא "כפול"
דוֹפֶן (מצרפתית: Dauphin; בנקבה Dauphine – דופין) היה תוארו של יורש העצר הצרפתי בשנים 1350–1791 ו-1824–1830.
גיג הרביעי, רוזן ויין ואלבון (כיום בחבל רון-אלפ בצרפת) מ-1133 עד 1142, היה הראשון שהוסיף לשמו את תואר האצולה "דופן".
אחריו עשו רוזנים רבים של ויין שימוש בתואר זה כשמם הפרטי השני.
בשל משמעותו המילולית (דולפין), מעיד התואר "דופן" על יחסי הגומלין ההדוקים שהתקיימו בין רוזני הפרובינציה של דופינה לבין אלה של פרובאנס, הגובלת בחופי הים התיכון.
הדולפין היה סמל האצולה של גיג השמיני, רוזן ויין בין השנים 1309–1333. רבים מרוזני אוברן הוסיפו גם הם לשמם את תואר האצולה "דופן" – תואר שבו השתמשו עד המהפכה הצרפתית.
יורשי העצר של כתר צרפת אימצו לעצמם את התואר "דופן" ב-1349 כאשר אימבר השני, רוזן ויין, מכר את נחלותיו בוויין ובאלבון (שהיוו את הפרובינציה של דופינה) לפיליפ השישי, מלך צרפת מבית ולואה, בתנאי שיורש העצר הצרפתי יישא את התואר "דופן".
כדי לזכות בתואר זה נדרש הטוען לתואר להיות לא רק יורש העצר, אלא גם צאצא ישיר של מלך צרפת.
לכן, פרנסואה הראשון, שהיה בן דודו של קודמו, לואי השנים עשר, לא זכה מעולם בתואר זה.
בתחילה היה הדופן אחראי באופן אישי לשלטון בפרובינציה של דופינה, שהייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה.
קיסריה של אימפריה זו השלימו עם שלטונו של הדופן בדופינה בתנאי שלא תהפוך לחלק מצרפת - מה שקרה רק ב-1461.
עד סוף תקופת מלכותו של לואי הארבעה עשר נקרא יורש העצר הצרפתי "דופן ויין", ורק לאחר מכן שונה תואר זה לתואר "דופן צרפת".
יורש העצר הצרפתי הראשון שזכה בתואר "דופן" היה שארל, בנו של ז'אן השני, מלך צרפת (לימים שארל החמישי, מלך צרפת).
האציל האחרון שנשא את התואר "דופן צרפת" היה לואי-אנטואן, דוכס אנגולם, בנו של שארל העשירי, מלך צרפת.
הוא ויתר על תואר זה במהפכת יולי 1830.
דוּפְּנִיצָה, (בבולגרית: Дупница) היא עיר במערב בולגריה בשטח מחוז קיוסטנדיל, השוכנת לרגלי הרי רילה, כ-65 קילומטרים דרומית לבירה סופיה.
השם דופניג'ה מאוזכר לראשונה, בכתבים עות'מאניים מן המאה ה-15. ב-1948 שונה שמה לסטנקה דימיטרוב, ב-1950 שונה למארק (Marek) וב-1952 הוחזר שוב לסטנקה דימיטרוב.
שרידים ארכאולוגיים אשר נתגלו בסביבות העיר מתוארכים למאה ה-6 לפנה"ס, עידן הממלכה התארקית.
בהמשך, נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ונתגלו שרידי מצודה רומית וקברים מראשית המאה ה-1. בשלהי המאה ה-4 עם חלוקת האימפריה הרומית נשלט האזור על ידי האימפריה הביזנטית.
החל מהמאה ה-7 עבר היישוב לחזקת האימפריה הבולגרית הראשונה ואחר כך השנייה.
באמצע המאה ה-14 נכבש היישוב על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית.
ב-1660 מתאר סוחר שעבר דרך העיר, כי היא מכילה כ-100 חנויות ובתי מלאכה.
העיר הייתה בשליטה עות'מאנית עד המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה הפכה חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
עד ראשית המאה ה-20 היה אזור דופניצה חקלאי בעיקרו ומוקף שדות מעובדים ובוסתנים.
בנוסף היה האזור מרכז לכריית עפרה.
בתקופת שלטונו של פרדיננד הראשון, מלך בולגריה עבר האזור שינוי מהותי והפך לאזור גידול עיקרי לטבק.
בשנות ה-60 נוספו מפעלי תעשייה כימיים ומפעל ליצור מכונות חקלאיות.
הגידולים החקלאיים העיקריים בשטח הרשות המקומית הם: חיטה, שעורה, שיבולת-שועל, תירס, תפוחי אדמה, עגבניות, מלפפונים, תפוחי עץ ושזיפים.
ענף כלכלי מרכזי הוא ענף תיירות הנופש ותיירות המרפא.
בסמוך לעיר עובר הכביש המהיר "חוצה בולגריה" -E79, מופעלים 10 קווי אוטובוס בין עירוניים וקיים קו רכבת מהיר לבירה סופיה.
תיעוד לקהילה יהודית מאורגנת בעיר דופניצה קיים החל מאמצע המאה ה-17, עת שלטו העות'מאנים בעיר.
ההערכה היא שמדובר בסוחרים מצאצאי מגורשי ספרד, שהוזמנו לשטחי האימפריה העות'מאנית על ידי הסולטאן באיזיט השני והתיישבו ברחבי הבלקן.
בראשית המאה ה-19 נבנה במקום בית כנסת מפואר, אשר נהרס לאחר מלחמת העולם השנייה.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נרשמו אירועים אנטישמיים רבים כפי שאירעו בכל רחבי בולגריה, אך הם שככו כשעזב הצבא הרוסי, אשר חייליו וקציניו היו אילו שליבו את האירועים.
בראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה כ-1,000 נפשות, וסמוך לתחנת הרכבת נחנך בית קברות חדש לקהילה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה כ-2,000.
יהודי דופניצה יועדו להיות חלק מקבוצת המגורשים הראשונה למחנות ההשמדה מקרב יהודי "בולגריה הישנה".
ב-25 בפברואר 1943 הוטל עוצר על יהודי העיר אשר נאכף על ידי חברי הארגון האנטישמי ברניק.
חברי הארגון, מרביתם בני נוער פרצו לא אחת לבתי היהודים והכו אותם.
ב-4 במרץ 1943 ביצע הצבא הבולגרי אקציה בכל רחבי תראקיה המזרחית, אשר נמסרה לבולגרים על ידי גרמניה הנאצית לאות הוקרה על הצטרפותה למדינות הציר.
חלק מ-4,000 היהודים שנאסרו הוחזקו במעצר במשך מספר שבועות בתוך מחסני טבק בעיר דופניצה, טרום גירושם דרך העיר לום אל מחנה טרבלינקה.
ב-9 במרץ אחר חצות נאסרו יהודי העיר דופניצה ושוחררו למחרת היום לאחר ביטול צו הגירוש למחנות ההשמדה.
מרבית יהודי העיר עלו למדינת ישראל בין 1947 ל-1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה לישראל, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובדופניצה נמנו 382 יהודים.
מבנה בית הכנסת בדופניצה שהוקם ב-1859 נהרס באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20. ב-2022 התגוררו בדופניצה 50 יהודים.
אהרן אהרונוב – זמר אופרה יהודי.
פלמן אורשרסקי – ראש ממשלת בולגריה (2013–2013)
ז'אק אסיאו – תעשיין ונדבן יהודי.
ויולטה יאקובה – פרטיזנית יהודיה.
לאו קונפורטי – שחקן יהודי.
חיים שקד שקרג'יסקי – תת-אלוף בחיל הים הישראלי, מפקד מספן כוח האדם.
אמיל שקרג'יסקי – פרטיזן יהודי.
רחמים שקרג'יסקי – פרופסור לפרמקולוגיה באוניברסיטה לרפואה בסופיה, בן הקהילה היהודית.
דוק מרטין היא סדרת דרמה קומית בריטית בכיכובו של השחקן מרטין קלונס, אודות רופא מנתח בכיר העובר לכפר אנגלי קטן עקב טראומה בעברו.
הסדרה משופעת בסיפורים קצרים הסובבים סביב אנשי הכפר המתקשים לקבל את גישתו הקשוחה כלפיהם, דבר העומד בניגוד ליחסי החברות הנפלאים שבין תושבי הכפר.
הסדרה דוק מרטין שודרה בישראל בערוץ הולמרק.
דוקטור מרטין אלינגהאם עובר לעבוד בעיירת נמל כפרית, לאחר טראומה שעבר בעת עבודתו כמנתח בכיר בלונדון.
כתוצאה מהטראומה הדוקטור סובל מהמטופוביה (פחד ממראה דם), דבר המפריע לו בעבודתו כרופא, ובנוסף הוא הופך למקור בדיחות בקרב תושבי הכפר אשר אינם מבינים את התנהגותו, ואשר מכנים אותו בשם "דוק מרטין", במקום השם המקובל אשר אמור להיות "דוקטור אלינגהאם".
רבות הן העלילות המוזרות הקורות בעיירה, בהן נלחם דוק מרטין בצורה עקשנית כנגד אמונותיהם הטפלות של תושבי הכפר, דבר היוצר מתח רב בין שני הצדדים, אך גם מוביל את הסדרה להיות קומדיית טעויות נפלאה.
במרפאה המקומית בה הוא עובד נמצאת עובדת אחת ויחידה, בחורה צעירה אשר עסוקה בשיחות בטלות בטלפון כל היום ולא ממש מתפקדת על פי דרישתו של דוק מרטין.
היחידות אשר מנסות להבין אותו בעיירה הן דודתו ג'ואן אשר מתגוררת במרחק מה ממרכז הכפר, ולואיזה, העוסקת בהוראה כמורת העיירה בבית הספר היסודי.
לואיזה אף מתאהבת בדוקטור, מצב אשר יוצר מערכת יחסים רומנטית אך מוזרה להפליא.
אתר צילומי הסדרה נערך בעיירת הנמל פורט איזאק, עיירת נמל אנגלית פסטורלית במחוז קורנוול בבריטניה.
מרטין קלונס בתפקיד ד"ר מרטין אלינגהאם
קרוליין כץ בתפקיד מורה לילדים בשם לואיזה גלאסון
סטפני קול בתפקיד דודתו של מרטין, ג'ואן נורטון
קתרין פרקינסון בתפקיד מזכירתו של מרטין, פאולין לם
איאן מקניס בתפקיד ברט לארג'
ג'ו אבסולום בתפקיד אל לארג'
סלינה קאדל בתפקיד סאלי טישל
ג'ון מרקז – השוטר ג'ו פנהייל
ג'סיקה רנסום – מורוונה ניוקרוס
סדרה זו משופעת בשחקנים אורחים כגון ג'ון אלדרטון, רוג'ר לויד פק, יו לויד, בן מילר, ועוד הרבה שחקנים בריטים ידועים.
דופינה או דופינה ויינואה הוא חבל ארץ היסטורי בדרום-מזרחה של צרפת, ששטחו תואם בערך את שטחי המחוזות הנוכחיים איזר, דרום והאלפים העליונים.
גבולותיו נקבעו במאה ה-11, כשבין השנים 1040–1349 היה ישות מדינית עצמאית בשליטתם של הרוזנים של אלבון, לימים דולפינים ("דופן") של ויינואה.
בהתחלה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה הגרמנית, סופח החבל לצרפת בשנת 1349, אך שמר על מידה של אוטונומיה עד שנת 1457. הוא הפך לנחלתם של יורשי העצר של מלכי צרפת, שאימצו את התואר דופן (dauphin).
השטח של דופינה הלך וגדל במסגרת הממלכה הצרפתית עד שהגיעה לגבולותיו הקבועים במאה ה-15.
בעקבות המהפכה הצרפתית, חולק דופינה לשלשה מחוזות: דרום, האלפים העליונים ואיזר.
במהלך המאות 19–20 חלק מהשטח של דופינה לשעבר סופח למחוז רון.
הבירה ההיסטורית של דופינה היא העיר גרנובל ועריה החשובות הן ויאֱן, ולאנס, מונטלימאר, גאפ ורומאן-סיר-איזר.
תושבי דופינה נקראים בצרפתית "דופינואה" (Dauphinois) (בלשון נקבה: דופינואז – Dauphinoises).
שם החבל בלטינית היה Delphinatus Viennensis – הדולפינות של וייאן.
Dalphinus או Dolphinus היה שם פרטי נוסף של הרוזן מאלבון גיג הרביעי – גיג דולפינוס, שם המוזכר לראשונה בשנת 1110.
רוזן אלבון אחר, נקרא אנדרה דולפינוס או דולפינוס.
הקצנלריות הזרות התחילו לראות בשם זה תואר אצולה.
אכן בשנת 1279 עבור הומברט הראשון כבר היה לשם זה משמעות של תואר.
גם אשת הרוזן מתחילה להיקרא דולפינה והישות המשינית שבראשם עמדו התחילה להיקרא דולפינות.
שם זה התחיל לשמש עוד מדינה קרובה – הדולפינות אוברן של רוזני קלרמון.
בשנת 1237 תמונת דולפין הופיעה על מגן של הרוזן אנדריאס דולפינוס
דוק סמסון הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת The Incredible Hulk #141 מיולי 1971 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר הרב טרימפ.
דוק סמסון הוא האלטר אגו של לאונרד "ליאו" סקיבורסקי, פרופסור בעל תואר לפסיכולוגיה שנחשף לקרינת גמא בעת שעבד עם ברוס באנר על מציאת תרופה.
שיערו הארוך הפך לירוק, וכוחו התעצם לרמה על-אנושית.
נקרא על שמה של הדמות התנכית שמשון.
את דמותו של לאונרד סמסון גילם בסרט הלייב אקשן "הענק הירוק" השחקן טיי בארל.
ד"ר אמט לת'רופ "דוק" בראון הוא דמות בדיונית בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד".
את הדמות גילם השחקן כריסטופר לויד.
דוק הפך מכונית ספורט מדגם דלוריאן DMC-12 למכונת זמן.
מראהו והתנהגותו תואמים לטיפוס "הפרופסור המפוזר".
בשנת 2008 נבחרה דמותו במקום ה-76 ברשימת דמויות הקולנוע האהובות ביותר, על ידי המגזין אמפייר.
דוק (שם מדעי: Pygathrix) הוא סוג של פרימט ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בדרום-מזרח אסיה הכולל 3 מינים.
קופים אלה קרובים ללנגור וללנגור האפור והם בעלי גוף בינוני, ראש כתום עם עיניים ואף קטנים ורגליים גדולות צבעוניות.
הזנב ארוך והפרווה שחורה לבנה עם מעט אזורים כתומים ואפורים.
קופים אלו נמנים עם הקופים הצבעוניים ביותר בטבע.
הם חיים בין העצים בחבורות קטנות ובראשם זכר בכיר עם נקבות.
מזונם כולל בעיקר עלים, פירות, פרחים וזרעים שונים.
דוק רופאת צעצועים היא סדרת הנפשה ממוחשבת אמריקאית לילדים משנת 2012. הסדרה נוצרה על ידי כריס ניי והופקה על ידי חברות "Brown Bag Films", "Sparky Animation" (עונות 1–4) ו-"DQ Entertainment" (עונה 5).
הסדרה עוסקת בילדה בשם דוק שיכולה לתקן ולטפל בצעצועים בעזרת חבריה הצעצועים.
הסדרה כוללת שירים שנכתבו והולחנו על ידי סטיוארט קולמורג'ן, קיי הנלי ומישל לואיס.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן ארצות הברית, ישראל, צרפת ואיטליה.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-23 במרץ 2012 בערוץ דיסני ג'וניור.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2012 בערוץ דיסני ג'וניור.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות בזכות תפיסת התוכנית, בנוסף הדמות הראשית של הסדרה, דוק, היא הדמות האפרו-אמריקאית הראשונה של סדרות דיסני.
יוצרת הסדרה, כריס ניי, מתארת את הסדרה כ"חופשי על הבר לגיל הרך".
לסדרה הופקו 5 עונות ו-136 באורך 22 דקות, כאשר פרקי העונה הראשונה עד הרביעית חולקו לשני פרקים באורך 11 דקות.
על בסיס הסדרה נוצר קו מוצרים הכולל צעצועים, ספרים, ביגוד, חוברות, תקליטורי DVD ועוד.
ב-4 בספטמבר 2020 עלה לשידור הספיישל "דוק רופאת צעצועים: דוק כבר כאן", שמטרתו ללמד ילדים על הרגלים בריאים.
הספיישל שודר בישראל בדיבוב עברי ב-16 במאי 2021. ספיישל נוסף שנקרא "דוק רופאת צעצועים: דוק בת 10", לציון עשור לסדרה, עלה לשידור ב-18 בדצמבר 2022 בישראל.
בשנת 2023 החלה להיות משודרת סדרת סטופ מושן קצרה בשם "!Doc McStuffins: The Doc & Bella Are In", אשר עוקבת אחר דוק שעוזרת לארנבת קטיפה בשם בלה ללמוד את תחום רפואת הצעצועים.
הסדרה הייתה חלק מתכני הבכורה בשירות הסטרימינג דיסני+ כשהגיע לישראל ב-16 ביוני 2022.
הסדרה מספרת על דוק, ילדה בת שש (במהלך הסדרה הפכה לבת שבע) אשר רוצה להיות רופאה כמו אמה, רופאת ילדים.
היא מתרגלת את חלומה על ידי תיקון צעצועים ובובות.
כאשר היא מפעילה את הסטטוסקופ הקסום שלה, היא יכולה ליצור מגוון השפעות על טבעיות, ביניהם מסע בזמן.
השימוש העיקרי של דוק עם הסטטוסקופ הקסום שלה הוא הפיכת צעצועים לחיים ולאפשר להם לנוע, לדבר, לשמוע, לראות ולהריח.
בעזרת חבריה הצעצועים, דוק עוזרים לצעצועים להרגיש טוב יותר על ידי בדיקות.
בעונה הרביעית של הסדרה, סבתא של דוק מעמידה את דוק להיות אחראית על בית חולים קסום לצעצועים.
בעונה החמישית, דוק מרכיבה צוות הצלה לחיות, איתו היא מצילה חיות מחמד הזקוקות לעזרה.
בסיום כל פרק בעונה הראשונה, דוק הביאה לצופים טיפים כדי להישאר בריאים.
במהלך הסדרה מופיעות דמויות ידועות בתפקיד אורח, ביניהן פו הדב, טיגר, חזרזיר, איה, כריסטופר רובין ומישל אובמה.
דוטי 'דוק' מקסטאפין (Dottie "Doc" McStuffins) - ילדה בת 6 (בהמשך הסדרה גדלה לבת 7) שחולמת להיות רופאה כמו אמה.
בעזרת סטטוסקופ קסום היא מצליחה לגרום לצעצועים לדבר, לזוז, לשמוע ולהריח.
היא מטפלת בצעצועים ועוזרת להם להרגיש יותר טוב.
למבי (Lambie) - כבשת הצעצוע של דוק.
סטאפי (Stuffy) - דרקון הצעצוע של דוק.
הוא מנסה להיות מפחיד ואמיץ, אבל לא מצליח, במיוחד בגלל הפחד שלו מעכבישים.
צ'ילי (Chilly) - צעצוע איש השלג של דוק.
היילי (Hallie) - היפופוטם הצעצוע של דוק.
דוני (Donny) - אחיה בן הארבע של דוק.
מבלה את רוב זמנו במשחק בצעצוע המכונית שלו יחד עם חבריו.
אמא של דוק - רופאה שעובדת במרפאת ילדים, מצפה מדוק להיות רופאה כמוה.
אבא של דוק - עובד במשרה חלקית.
סבתא של דוק - הופכת את דוק להיות אחראית על בית חולים קסום לצעצועים.
במאי הדיבוב בעברית היו עמיחי בר טוב, בין השנים 2012–2013, ותמי ברק החל משנת 2014. מפיקי הדיבוב בעברית היו אסנת סדן, בין השנים 2012–2015, גלי נשר, בין השנים 2013–2015, מעיין שניידר-משה, בין השנים 2015–2016, ועדי וולוצקי החל משנת 2017.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתדוקקיארה מוחמד (עונות 1-2)לאיה דלאון האייס (עונות 3–5)מאיה לבנילמבילארה ג'יל מילרעינת גליקסמןסטאפירובי ריסטדן קיזלרצ'יליג'ס הארנליהויכין פרידלנדרהיילילורטה דוויןטליה ברקאידוניג'יידן איסייה בטס (עונות 1-2)אנדרה רובינסון (עונות 3–5)נדב ירושלמיאמא של דוקקימברלי ברוקסמאיה מיטלפונקטאבא של דוקגריי אנתוני ויליאמסגדי לויסבתא של דוקדון לואיס
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי עדן גמליאל, הללי היבש, אמנון וולף, בר פאר, מיכאל עינב, שירלי לילו, תמי ברק, ערן מור, אלונה אלכסנדר, שחר קדוש, מייה קדוש, דניאלה דאון ואסף בליקוב.
כמו כן, דיבבו בסדרה כמדבבים אורחים גיא זיידמן, סער בדישי, איציק סיידוף, שרון כהן ויורם יוספסברג.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות לאחר הפצתה.
קיה מורגן סמית' מאתר Cincomom.com רשמה "זה באמת חימם את ליבי וכמעט העלה דמעות בעיניי כשבתי בת ה-8, מיקאלה, ראתה את הסדרה לראשונה ואמרה 'וואו, אמא - היא חומה'".
ד"ר מיישה טיילור, נשיאת האגודה לרפואה של ארטמיס, אמרה שהתוכנית מציגה ילדה אפרו-אמריקאית קטנה, דבר המכריע לשינוי עתידה של אומזה זו".
טיילור מחאה כפיים על הרעיון של הצגת נערה שחורה צעירה שרוצה ללכת אמה כרפואה כמות הראשית, דבר שהעניק לה השראה לאסוף 131 תמונות של רופאות בכל הצבעים ולפרסם קולאז' ברשת תחת הכותרת "אנחנו דוק רופאת הצעצועים".
התוכנית היא גם להיט רייטינג של דיסני ג'וניור.
בכורת הסדרה משכה 1.08 מיליון ילדים בגילאי שנתיים עד 5, והמופע משך בממוצע 918,000 צופים באותה דמוגרפיה, מה שהוביל את מגזין AdWeek לתאר את הסדרה כדבר בלתי אפשרי.
בשנת 2013 נמכרו מוצרים של הסדרה בשווי 500 מיליון דולר, על זה עיתון "הניו יורק טיימס" כתב "נראה שהסדרה מציבה לה שיא עבור קו צעצועים המבוסס על דמות אפרו-אמריקאית".
הם גם אמרו שלדמות הייתה ערעור רחב והצעצועים נמכרו היטב בכל העולם.
בשנת 2016, פורסם שתעלה העונה החמישית והאחרונה של הסדרה.
יוצרת הסדרה, כריס ניי, רשמה שהיא וצוות הכותבים להוט להמשיך עם סיפורים חדשים.
פרק בו מופיעות זוג לסביות מגזע שונה
בפרק "תוכנית חירום" ("The Emergency Plan"), פרק 22 של עונה 4 ששודר לראשונה ב-5 באוגוסט 2017, הופיעו תיאה ואדי, זוג לסביות נשאות מגזע שונה, דבר שהופך את הסדרה לסדרה הראשונה לגיל הרך שכוללת זוג מאותו מין.
הדמויות הושמעו בגרסת הדיבוב המקורית על ידי ונדה סייקס (תיאה) ופורשיה דה רוסי (אדי).
ארגון זכויות הלהט"ב, הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, הביע תמיכה והילל את דיסני ובהכללה את הדמויות.
לעומת זאת, ארגון "One Million Moms" קרא להחרים את הסדרה.
בעקבות הסדרה הוקם ב-28 ביוני 2018 ארגון לרופאים בשם "Artemis Medical Society".
בסדרת הטלוויזיה "מחלקת גנים ונוף", רון סוונסון, אחת מדמויות הסדרה, מתלונן שילדיו החורגים צופים רק בתוכנית הזאת.
לדוק יש הופעת קמע בסרט "צ'יפ ודייל: יחידת הצלה" שיצא בשנת 2022.
לסדרה יצאה סדרת המשך בשם "התיקים של דוק", שם בכל פרק דוק בוחנת לעמוק מקרים ספציפיים ומאבחנת אותם לאחר שהמרפאה נסגרת.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-22 ביולי 2013, ובישראל בדיבוב לעברית בשנת 2015. כל פרק בסדרה נפתח בכך שדוק מוציאה תרשים של צעצוע מטופל ונזכרת כיצד פתרה את המקרה.
הפלאשבקים נעשים באנימציית 2D, ואילו ההתחלה והסיום של הסדרה נעשית כמו בשאר פרקי הסדרה המקורית.
לסדרה נוצרו 10 פרקים באורך 3 דקות.
לסדרה נכתב ספר בעברית בשם "דוק רופאת צעצועים: מנפחים את בומר", בו מסופר על עוד טיפולים של דוק בצעצועים.
דופק (באוקראינית: Пульс) הוא שמה של דרמת ספורט אוקראינית באורך מלא בבימויו של סרגיי צ'בוטארנקו, המבוססת על סיפורה האמיתי של ספורטאית ואתלטית אוקראינית, אלופת המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008), שזכתה גם במדליות כסף וארד במשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2008, 2012 ו-2016 - אוקסנה בוטורצ'וק.
על הפצת הסרט אחראית חברת Film.UA שתכננה להפיץ את הסרט בחלק הראשון של שנת 2020, אך ההקרנה נדחתה למועד לא ידוע, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה באוקראינה, שהביאה לסגירת בתי הקולנוע במדינה.
הספורטאית האוקראינית הצעירה, אוקסנה בוטורצ'וק, גרה בעיירה קטנה וחולמת להגיע לאולימפיאדה.
הקריירה הספורטיבית שלה רק מתחילה והיא מציגה תוצאות טובות.
אך כתוצאה מתאונת דרכים איומה, היא נפצעת קשה וכמעט מאבדת את ראייתה.
כעת, אין לאוקסנה סיכוי לא רק להשתתף במשחקים האולימפיים, אלא גם לחיים נורמליים.
עם זאת, היא לא מתכוונת לוותר ומנסה להוכיח שאין מכשולים בדרכה להגשים את החלום.
ויקטוריה לבצ'נקו - אולנה, אחותו של אוקסנה
ליליה רבריק - המאמנת אירינה
צילומי הסרט החלו בקייב במרץ 2019. שלב הצילומים השני התרחש ביולי, והשלב השלישי והאחרון, התרחש בספטמבר.
על פי העלילה, האירועים המרכזיים מתקיימים באוקראינה, אך הרגע המכריע עבור אוקסנה הוא המשחקים הפראלימפיים בבייג'ינג.
הצילומים התרחשן בקייב, כמו גם במחוז קייב - בערים ברווארך ובאוקראינקה.
אוקסנה בוטורצ'וק לקחה חלק פעיל בעבודות על הפרויקט.
הספורטאית ייעצה לתסריטאים ירוסלב וויצ'יץ' ומקסים צ'רניש במהלך כתיבת התסריט וכן עבדה עם השחקנים וצוות ההפקה כדי לשחזר בצורה מדויקת ככל האפשר את האימונים האמיתיים של ספורטאים מקצועיים, כמו גם את הדקויות של הכישורים המוטוריים הנדרשים והתנהגותו של אדם נכה חלקית.
במהלך הצילומים נטליה באבנקו, המגלמת את אוקסנה בוטורצ'וק, התייעצה עם מאמני ריצה והתאמנה בחדר כושר כדי להשיג כושר טוב ולהבין טוב יותר את ענף הריצה והאתלטיקה.
הסרט היה אמור לצאת באוקראינה ב-19 במרץ 2020, אך ב-11 במרץ 2020, דחו יוצרי הסרט את ההפצה למועד מאוחר יותר בגלל הסגר הכללי שהוטל בעקבות מגפת הקורונה.
כפיל (דופלגנגר) (מגרמנית: Doppelgänger), הוא אדם הנראה בדיוק כמו אדם אחר, אך ללא קרבה ביולוגית.
בסיפורת ובמיתולוגיה, דופלגנגרים מוצגים לעיתים קרובות כתופעה יוצאת דופן במיוחד או על-טבעית, ולרוב כאשר בדרך כלל המפגש עם דופלגנגר נראה כמבשר מזל רע.
לפי מסורות אחרות, דופלנגר עלול במקרים מסוימים להיות תאום מרושע.
כיום משמשת המילה "דופלגנגר" בעיקר במובן כללי ונייטרלי לתיאור כל אדם הדומה פיזית לאדם אחר מבלי שקיימת קרבה משפחתית כלשהי ביניהם.
המילה "דופלגנגר" היא שם עצם שנלקח במקור מהשפה הגרמנית, ואשר נוצר על ידי שילוב של שני שמות העצם – "דופל" ("כפול" או "העתק") ו"גנגר" ("זה שנודד").
לורד ביירון השתמש בדימויים של דופלגנגר על מנת לחקור את הכפילות של הטבע האנושי.
הרומן "הכפיל" שנכתב על ידי פיודור דוסטויבסקי מציג את הדופלגנגר כאישיות מנוגדת אשר מנצלת את פגמי האישיות של הדמות הראשית במטרה להשתלט של חייו.
בספר "ויליאם וילסון" (1839), מאת הסופר האמריקני אדגר אלן פו.
בספר "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" (1886), מאת הסופר הסקוטי רוברט לואיס סטיבנסון.
בספר "תמונתו של דוריאן גריי" (1890), מאת הסופר האירי אוסקר ויילד.
בספר "הטרונים" מאת הסופר הפורטוגזי פרננדו פסואה.
בספר "ספוטניק היקר שלי" מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי.
בספר "אורות ספטמבר" מאת הסופר הספרדי קרלוס רואיס סאפון.
בספר " האדם המשוכפל" מאת הסופר ז'וזה סאראמאגו
בספר "אאוטסיידר" מאת הסופר האמריקני סטיבן קינג.
בספר "בן המלך והעני" מאת הסופר מארק טוויין
בסדרת הטלוויזיה האמריקנית "יומני הערפד", השחקנית נינה דובריב גילמה את תפקידם של קתרין אליינה וארמיאה, דופלגנגריות בעלות תכונות אישיות מנוגדות.
בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" של DC.
בסדרת הטלוויזיה האמריקנית "טווין פיקס" דופלגנגרים ממלאים תפקיד מרכזי – במיוחד בסדרת ההמשך משנת 2017.
בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "איך פגשתי את אמא".
בסדרת הטלוויזיה "Late Night With Conan O'Brien" (מאוחר בלילה עם קונאן או'בריאן)
במשחק הווידאו "Tomb Raider: Underworld", הדופלגנגר של לארה קרופט נוצר במטרה להרוג אותה.
במשחקים שונים של "מבוכים ודרקונים", ישנם דופלגנגרים שנוצרו במטרה למשוך קורבנות שונים למותם.
התופעה המדעית הנקראת Heautoscopy נחשבת לאחד הווריאנטים של הכפלה העצמי.
בווריאנט זה, האדם עומד בפני הכפיל או הדופלגנגר שלו, אשר לעיתים יכול לשקף את המראה החיצוני של אותו אדם, ולעיתים לא.
ללא קשר למאפיינים הוויזואליים, הדמות ההזויה נתפסת ככפיל של האדם.
הרגשת האדם כשייך לכפיל שלו עצמו נלווית בדרך כלל לשינויים במודעות הפיזית, כגון קלילות יוצאת דופן של הגוף, אשליות וסטיבולריות, או תחושות תלישות.
Heautoscopy היא תופעה שתוארה בטווח רחב של הפרעות נוירולוגיות כגון אפילפסיה, מיגרנה, ונאופלזיה, זאת לצד הפרעות פסיכיאטריות שונות כגון סכיזופרניה, דיכאון, חרדה והפרעות דיסוציאטיביות.
במסגרת אותן הפרעות, Heautoscopy נחשבת להסבר אפשרי לתופעת הדופלגנגר.
דופלקס טשמבה בנגו הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קאזה פיה ובנבחרת קמרון.
טשמבה גדל ב-TAD ספורט אקדמי בקמרון, וב-22 במרץ 2017 עבר לשטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
ב-16 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על גרנובל פוט במסגרת הגביע הצרפתי.
ב-2 ביולי 2021, לאחר שתי עונות השאלה בסטרומסגודסט מליגת העל הנורווגית, חתם טשמבה על חוזה לארבע עונות בסונדרייסק פודבולד מליגת העל הדנית.
ב-4 ביוני 2021 ערך טשמבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 0–1 על נבחרת ניגריה במשחק ידידות.
דופסיק היא מיני סדרת דרמה אמריקאית, שנוצרה על ידי דני סטרונג עבור הולו.
מבוסס על ספר העיון "Dopesick: Dealers, Doctors, and the Drug Company that Addicted America" מאת בת' מייסי, היא עלתה לשידור ב-13 באוקטובר 2021 והסתיים ב-17 בנובמבר 2021, לאחר שמונה פרקים.
רוב הדמויות בסדרה הן דמויות בדיוניות; מאונטקאסל, רמזייר ובני משפחת סאקלר הם הדמויות הראשיות היחידות המבוססות על אנשים אמיתיים.
ד"ר סמואל פיניקס (מייקל קיטון)
קת' סאקלר (ג'יימי ריי ניומן)
הווארד אודל (ברנדן פטריק קונור)
ד"ר פול גולדנהיים (אלן קמפבל)
האחות בת' דייוויס (מייגן פיי)
אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג של 88% עם דירוג ממוצע של 7.6/10, בהתבסס על 69 ביקורות.
קונצנזוס המבקרים של האתר קורא: "הסדרה שוקעת לפעמים מתחת לנושא המרכזי שלה, אבל הופעות חזקות של מייקל קיטון וקייטלין דיוור וגישה אמפתית לאנשים האמיתיים מאוד שהושפעו ממשבר האופיואידים יוצרים דרמה מזעזעת".
Metacritic, המשתמשת בממוצע משוקלל, קיבלה ציון של 68 מתוך 100 על סמך 25 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
Chi-yoon Chung (for "Black Box Warning")Douglas Crise (for "First Bottle")ערבוב סאונד יוצא מן הכלל עבור סדרה או מיני סדרה או אנתולוגיהNick Offord, Ryan Collins, and Jay Meagher (for "Pseudo-Addiction")פרס גילדת שחקני המסךהשחקן הטוב ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרהמייקל קיטוןפרסי TCAהישג יוצא דופן בסרט, מיני-סדרה וספיישלדופסיקהישג אישי בדרמהמייקל קיטון
דוצ'ה (באיטלקית: Duce) הוא תואר באיטלקית, שמקורו במילה הלטינית Dux (מנהיג) וקוגנט של "duke" (דוכס).
התואר ניתן למנהיג המפלגה הפשיסטית הלאומית בניטו מוסוליני כבר ב-1919, כאשר הקים את מפלגת ברית הלוחמים האיטלקית, שבהמשך הפכה למפלגה הפשיסטית.
מוסוליני החזיק בתואר זה במקביל להיותו ראש ממשלת איטליה (בדומה לבן בריתו מנהיג גרמניה הנאצית, אדולף היטלר, שהיה גם פיהרר וגם קנצלר גרמניה).
בהמשך קיבל מוסוליני תארים נוספים ובהם "מייסד האימפריה", מאחר שקידם את הגדלת האימפריה האיטלקית.
למעשה, תוארו המלא היה "ראש הממשלה, מנהיג הפשיזם ומייסד האימפריה".
המונח היה חלק ממספר שמות שנתנו לעצמם מספר מנהיגים פשיסטים בתחילת המאה ה-20. כך למשל, קנצלר גרמניה אדולף היטלר שהיה מנהיג המפלגה הנאצית נתן לעצמו את התואר "פיהרר" והשתמש בו בכל שנות שלטונו בגרמניה הנאצית.
גם ראש ממשלת ספרד שהקים את המדינה הספרדית לאחר מלחמת האזרחים בספרד נתן לעצמו את התואר "אל קאודיו".
גם מייסד תנועת האוסטאשה הפשיסטית הקרואטית אנטה פאבליץ' שהקים את המדינה העצמאית של קרואטיה השתמש בתואר "פוגלבניק".
התואר היה נמצא בשימוש כבר בימי הביניים ובתקופת הרנסאנס באיטליה והוא היה נקרא דוג'ה.
כך למשל, במשך יותר מאלף שנים שלט ברפובליקה של ונציה דוג'ה אשר נבחר לתפקיד לתקופת חיים והיה מוגדר כ"ראשון בן שווים".
בדרך כלל הדוג'ה הנבחר היה ממכובדי זקני ונציה.
כמו כן, חל איסור על הדוג'ה למנות את בני משפחתו לתפקידים לצידו או לבחור לעצמו יורש עצר.
רק 130 שנים לאחר מכן החלו שוב להשתמש מנהיגים איטלקים בתואר "דוצ'ה" אך לרוב זנחו את השימוש בתואר תוך שנים בודדות.
אחד מהם היה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה שבמהלך מלחמת העולם הראשונה התייחס אל עצמו כ"דוצ'ה".
גם המשורר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו שהקים את המדינה העצמאית ממלכת קרנארו האיטלקית השתמש בין היתר בתואר "דוצ'ה".
עם זאת, המנהיג היחיד שהשתמש בשם הזה לאורך רוב חייו הפוליטיים היה הרודן הפשיסטי שהפך בהמשך לראש הממשלה האיטלקי.
התיעוד הראשון של המונח בהתייחסות למוסוליני היה במשתה שנערך לכבודו ב-1912, לאחר שחגג עם חבריו ומשפחתו את תפקידו החדש כעורך העיתון אוואנטי!.
מוסוליני בחר בשם כדי להידמות לשליטי ונציה וג'נובה מן העבר.
לאחר המצעד על רומא, נבחר מוסוליני לתפקיד ראש ממשלת איטליה (בדומה לבן בריתו הגרמני, אדולף היטלר שהיה גם פיהרר וגם קנצלר גרמניה) והנהיג אותה בתקופת מלחמת העולם השנייה (בה פתחה איטליה במלחמת איטליה–יוון, המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ועוד מספר חזיתות).
עם זאת, לאחר כישלונות צבאיים רבים בכל החזיתות מוסוליני הודח על ידי המועצה הפשיסטית העליונה ביולי 1943 וזאת לאחר כ-21 שנות שלטון.
בחסות הגרמנים, שכבשו את צפון איטליה בעקבות כניעתה לבעלות הברית, הקימו מוסוליני והגרמנים את הרפובליקה של סאלו שהייתה למעשה ממשלת בובות גרמנית.
מוסוליני המשיך להשתמש בתואר "דוצ'ה" והיה ראש הממשלה של המדינה עד שבסוף המלחמה ניסה מוסוליני להימלט לאוסטריה, נתפס על ידי הפרטיזנים בעיירה דונגו בצפון מערב חופי אגם קומו, ונורה למוות ליד אגם קומו.
לאחר מלחמת העולם השנייה ונפילת הפשיזם התואר "דוצ'ה" נקשר לפשיזם ולכן כבר לא נמצא בשימוש, מלבד התייחסויות היסטוריות.
בגלל הסנטימנט האנטי-פשיסטי שיש למרבית האיטלקים, דוברי איטלקית משתמשים במילים אחרות ל"מנהיג".
ארתל ליין ווטסון ,(3 במרץ 1923 - 29 במאי 2012) המוכר בכינוייו "דוק ווטסון" (Doc Watson), היה גיטריסט, מחבר שירים וזמר אמריקני, בסגנונות הבלוגראס, פולק, קאנטרי, בלוז וגוספל.
זכה בשבעה פרסי גראמי ובנוסף פרס גראמי מיוחד על מפעל חיים.
לכישוריו בפריטת פינגר סטייל ובעזרת מפרט הייתה השפעה רבה על נגינה בגיטרה ועל המוזיקה האמריקנית.
עיוור כל חייו, ווטסון הופיע, לבדו ובלהקה, וכן במשך 15 שנים עם בנו מרל ווטסון.
ווטסון נולד ב-3 במרץ 1923, וחי את כל חייו, עד מותו ב-29 במאי 2012, באזור הכפרי דיפ גאפ , ברכס בלו רידג' בהרי האפלצ'ים, סמוך לווינסטון סיילם בקרוליינה הצפונית.
היו לו שמונה אחים ואחיות.
כתינוק לקה בזיהום בעיניו, והתעוור לחלוטין לפני יום הולדתו השני.
הוא למד בבית ספר לילדים עוורים בראלי (קרוליינה הצפונית).
בגיל מוקדם למד לנגן במפוחית פה, בבנג'ו ובגיטרה, והושפע בעיקר ממוזיקאי פולק מהרי האפלצ'ים ומוזיקאי קאנטרי, כמו משפחת קארטר וג'ימי רודג'רס , וכן ממוזיקה עממית אחרת ששמע ברדיו ובתקליטי גרמופון.
כנער הופיע ביחד עם אחד מאחיו כנגן רחוב, במוזיקת קאנטרי, ועד בגרותו כבר היה מומחה בנגינה על גיטרה אקוסטית וחשמלית.
קיבל את שם הבמה שלו כאשר הופיע בתוכנית רדיו, והמנחה העיר ששמו הפרטי ארתל מוזר, שהוא זקוק לכינוי קל לביטוי, וביקש הצעות מקהל המאזינים באולפן.
אחד המאזינים צעק "תקראו לו דוק", ככל הנראה בהתייחסות לדוקטור ווטסון, והכינוי "דוק ווטסון" דבק בו.
בשנת 1947 נשא לאישה את רוזה לי קרלטון, בתו של נגן כינור עממי ידוע בקרוליינה הצפונית גייתר קרלטון .
הבכור, אדי מרל ווטסון ב-1949, נקרא על שמם של הגיטריסטים אדי ארנולד ומרל טראוויס, והפך גיטריסט בעצמו.
הבת ננסי אלן נולדה ב-1951. משנות ה-60, גייתר ואדי מרל ניגנו שניהם בלהקת הליווי של ווטסון.
בשנת 1953 הצטרף כנגן גיטרה חשמלית ללהקת סווינג ורוקבילי.
הלהקה תכופות התבקשה לנגן בריקודי ריבוע עממיים הפופולריים בהרי האפלצ'ים, ומכיוון שלא היה לה נגן כינור קבוע, ווטסון לימד את עצמו לנגן על הגיבסון לס פול שלו את נעימות הריקודים שבדרך-כלל נוגנו על-ידי הכינור.
מאוחר יותר העביר את היכולת הזו גם לגיטרה אקוסטית, ונגינת נעימות כינור (fiddle tunes) על גיטרה הפכה לאחד הכישורים המזוהים איתו, ועם גיטריסטים בתחום הבלוגראס שהושפעו ממנו.
במשך אותה תקופה עבד גם כמכוון פסנתרים.
ב-1960, עם התחייה המחודשת של מוזיקת פולק בארצות הברית, ווטסון הקשיב לעצתו של ראלף רינצלר , מוזיקולוג חוקר מוזיקה עממית בסמית'סוניאן, אותו פגש בעת סיבוב הופעות בקרוליינה הצפונית, והתרכז בנגינה על בנג'ו וגיטרה אקוסטית.
מהלך זה הזניק את הקריירה שלו כאשר הקליט מוזיקה עממית ובשנת 1961 הופיע בגריניץ' וילג', באותה תקופה מרכז של מוזיקת פולק שבו הופיעו לראשונה גם בוב דילן, פיטר, פול ומרי ואמני פולק נוספים.
לאחר מכן החל להופיע לבדו בסיבוב הופעות באוניברסיטאות ובמועדונים ברחבי ארצות-הברית, וזכה לפרסום ולביקורות נלהבות כשהופיע בפסטיבל הפולק של ניופורט ב-1963 וב-1964. הקליט את אלבום הסולו הראשון שלו ב-1964, בחברת התקליטים וונגארד , והחל להופיע עם בנו אדי מרל באותה שנה.
במהלך חייו הוציא ווטסון כ-30 אלבומים נוספים, לבדו או עם בני משפחתו, עד שני האחרונים שבהם ב-2002, ואלבום הופעה חיה לאחר מותו ב-2017. בנוסף על כך הוציא אלבומי אוסף רבים, ושיתופי פעולה עם מוזיקאים אחרים.
זכה שבע פעמים בפרסי גראמי, מ-1973 ועד 2006, על הקלטות, הופעות ואלבומים בקטגוריות המוזיקה העממית והקאנטרי, וכן בפרס גראמי על מפעל חיים בשנת 2004.
כזמר ניחן ווטסון בקול בריטון נעים, ולביצועיו הייתה תרומה מרכזית לפרסום שירי-עם מהרי האפלצ'ים שכיום יש להם מעמד איקוני בתרבות האמריקאית, כמו ו-.
כגיטריסט היה מומחה גם בנגינה באמצעות מפרט וגם בפינגר סטייל.
יכולתו לנגן על הגיטרה נעימות כינור מהרי האפלצ'ים השפיעה על כל תחום הבלוגראס, כאשר הפכה את הגיטרה האקוסטית לכלי מלודי מוביל, ולא רק לכלי ליווי.
בסגנון הפינגר סטייל נהג לפרוט בעזרת האגודל והאצבע בלבד, בדומה למרל טראוויס, ולא בעזרת אגודל ושלוש אצבעות כמו צ'ט אטקינס.
בשנת 1985 נהרג בנו אדי מרל ווטסון, שהופיע איתו, בתאונת טרקטור בחווה של המשפחה.
על שמו ייסדה המשפחה את המרלפסט , פסטיבל של מוזיקה עממית אמריקנית הנערך מדי שנה בקרוליינה הצפונית.
הפסטיבל הפך מאז לאחד האירועים החשובים בתחום המוזיקה העממית בארצות הברית.
בשנות ה-90 החל ווטסון להופיע עם נכדו ריצ'רד, בנו של אדי מרל וגיטריסט אף הוא.
בשנת 1997 קיבל ווטסון מן הנשיא דאז ביל קלינטון את המדליה הלאומית לאמנויות.
דוק וריידר הייתה סדרת רצועות קומיקס, שנוצרה על ידי הקומיקסאי שון מרטין .
רצועת הקומיקס החלה להתפרב בעיתונים ובמגזינים להט"בים ב-1987. רצועת הקומיקס מתאתרת שני גברים גאים, דוק (סופר במקצועו) וריידר (עובד בניין במקצועו) שגרו אחד עם השני כשותפים לחדר, ולבסוף נהיה זוג.
הסדרה, על אף שהיא הומוריסטית בעיקרה, התייחסה גם לבעיות רציניות בקהילה הגאה, כגון הומוסקסואליות ודת, HIV, אלימות במשפחה וקיום יחסי מין לא מוגנים.
רצועת הקומיקס המקורית הוצגה ב-1987–1997. מרטין החיה את רצועת הקומיקס, בתור ובקומיקס, ב-2006. רצועת הקומיקס האחרונה בסדרה פורסמה ב-13 ביולי 2020.
בנוסף לרצועה הקומיקס הרגילה, דוק וריידר הופיעו בקמפיינים של חינוך מיני למין בטוח יותר בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
ב-2002, הדמויות דוק וריידר הפיעו בשני סיפורים, שפורסמו בשני אנתולוגיות שנמכרו, כדי לגייס כספים לחנות הספרים Little Sister's Book and Art Emporium .
לסדרת רצועת הקומיקס פורסמו למעלה מ-5,600 רצועות קומיקס.
סדרה זו מהווה אחת מסדרות רצועות הקומיקס הלהט"ביות הוותיקיות והארוכות ביותר.
דוּפְּלִיקֶטִים היא סדרת ספרי פנטזיה מאת הסופרת החרדית-ישראלית רות רפפורט, תחת שם העט שלה "יונה ספיר".
נכון ל-2025 יצאו שני ספרים בסדרה: "התגלות" ו"אוצרים: כבלי החירות", ומתוכננים לצאת שלושה כרכים נוספים, שישלימו את הפנטלוגיה.
הסדרה עוסקת בחייו של דֶנִי (דֶניאל) הארט, צעיר חרדי המגלה שהוא חלק ממסדר על־טבעי בשם "דוּפְּלִיקֶטִים".
במהלך הסדרה דני מתמודד מול זירו, האויב הגדול ביותר שקם למסדר הדופליקטים ושואף לשלוט בדופליקטים ובעולם כולו.
השם "דופליקטים" הוא תרגום של המילה האנגלית "duplicates", שמשמעותה "עותקים" או "שכפולים".
אלמנטים רבים בסדרה מזכירים את סדרת ספרי "הארי פוטר".
הסופרת אמרה בראיונות כי ספרי הארי פוטר נתנו לה השראה ושינו את תפיסתה לפיה ציבור הקוראים הבוגר מעוניין בספרות מציאותית בלבד.
הסיפור מתרחש בעולם בדיוני שמתקיים 115 שנים לאחר ימינו; 164 שנים לאחר היווצרות מסדר הדופליקטים ו-66 שנים לאחר "המהפכה הגדולה" – אירוע רדיואקטיבי במרכז כדור הארץ, שהוביל להתייבשותו של הים התיכון ולהזזת לוחות טקטוניים ממקומם.
בעקבות האירוע התחלק העולם ל-5 מדינות:
סֵיים – רוסיה, מזרח וצפון אסיה, ומזרח אירופה לשעבר; מתנהלת בצורה שוויונית מאוד, כל צרכיו הבסיסים של אדם מסופקים לו מהממשלה, כולל כרטיס אשראי מוטען בסכום קבוע לכולם.
גודל הבית נקבע לפי מספר הנפשות במשפחה והמשכורת מחולקת לפי שעות עבודה.
המשפט שחרתה על דגלה הוא אנשים לא שווים, הם משתווים.
אוֹטוֹקְרָט – אוסטרליה לשעבר; בעלת צורת שלטון מלוכנית, שעובר בירושה מאב לבן.
המלך לא נטל את המלוכה בכוח, אלא קיבל את הכתר מהעם, שהמליך עליו מלך מרצון.
שושלת המלוכה היא שילוב של צאצאי הצאר וצאצאי בית המלוכה הבריטי.
המשפט שחרתה על דגלה הוא מלך אינו תואר, אלא מהות.
פְיוּצֵ'ר – אפריקה לשעבר; המדינה המתקדמת ביותר מבחינה טכנולוגית, דבר שעזר לה להתגבר על המכשול הגאוגרפי: מזג האוויר חם מאוד, אך הם בנו מערכת מיזוג אוויר רובוטית משוכללת שמשרה אוויר נעים במשך כל ימות השנה וחוסמת גשמים וערפל.
בשכונת היהודים בפיוצ'ר קיים מגדל גבוה שמגיע לשמיים המקוריים ונועד לקידוש לבנה.
המשפט שחרתה על דגלה הוא רובוטים אינם טועים.
אִינְדִיבִידוּאָל – אמריקה לשעבר; תושבי המדינה מתנגדים למערכת החינוך הרווחת, שבה כל התלמידים לומדים את אותו דבר ורק בהגיעם לגיל בגרות רוכשים התמחות במקצוע מסוים, ובמקום זאת מאפשרים לתלמידים להתמקד בתחום העניין שלהם, לאחר קבלת חינוך בסיסי.
המשפט שחרתה על דגלה הוא לעולם אל תבקש מאדם להיות מה שהוא אינו.