tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האלבום בעל מצב רוח כהה ואפל, והוא מופרד לחמישה קטעים, שכולם מקיפים את Day 'N' Nite בתיאור מסתורי.
דייב הטון, מבקר מוזיקה של אתר PopMatters סיכם את הסיפור: "בחור בודד יושב בחדרו וחולם על הצלחה.
הוא משתמש בסמים כדי להרגיע את הפחדים שלו ולהדוף את ביעותי הלילה.
בסופו של דבר הוא זוכר להכרה ככוכב שתמיד ידע שהוא, וחי את חיי ה'סופרסטאר'...
או שמא הוא עדיין חולם על שלב זה בחייו, ואנחנו רק חוזים כיצד נשמעים חלומותיו." "שני השירים הראשונים של האלבום הם הקדמה 1–2 על הראפר ומה הוא זומם.
ישנו מונולוג פנימי עגום על הצלחה, החיסרון שבה, והקונפליקטים הפנימיים של קאדי, שם הוא מקבל בברכה את המאזינים באומרו שהם בתוך חלומותיו.
Soundtrack 2 My Life הוא שיר נושא אמיץ יותר בו קאדי מצהיר "זהו פסקול חיי".
בכל זאת הוא קובע כי משפחתו אינה רואה את העצב שבו, וכי הוא לא התנהג נכון מאז פטירתו של אביו.
הרצועה השלישית, שמהווה חלק מהמחצית השנייה של המבוא, בעלת סגנון של החלל-החיצון אשר נובע בחלקו בתזמורת מתמרנת בצורת הסמפול הכהה, ומציג ראפרים המתנסים בצורות נכונות."
בעקבות פתיחת המבוא לרצועה השלישית, ישנו שיר שלישי נוסף בסקציית Man on the Moon: The End of Day שבו קאדי מרותק בעולם הבודד שלו.
כמו במצבו הנוכחי, המוזיקה מעורפלת כראוי.
פרק זה של האלבום הוא סקציית מריחואנה, בעוד בחלק הבא הראפר על חומרים פסיכדליים.
Day 'N' Nite הוא נקודת המפנה של האלבום, בו ישנם מעברים מנושא האפרוריות של הבדידות אל החיוניות הנפשית.
בין השירים ה'בהירים' יש את Enter Galactic, המנון דיסקו פסיכדלי בהשראת האזנה למוזיקה על ידי הפוסטל סרביס ביחד עם ידידה.
Make Her Say מכיל סימפול מהלהיט Poker Face משנת 2009 של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, ומשתתפים בו הזמרים קניה וסט וקומון.
הוא לוקח חלק מרכזי בפזמון שובב וה'רע' של גאגא, והופך אותו להתייחסות למין אוראלי לא מזוקק, שהופך אותו ל'היפר קטצ'י, סינגל עם מבט קדימה'.
השיר הסוגר באלבום הוא Up Up and Away, רצועה אסקפיסטית מסמים בעלת קצב שמח.
Entertainment Weekly קרא ל-Man on the Moon: The End of Day "אלבום ההיפ הופ הטוב ביותר ב-2009" ואחד מאלבומי הבכורה הטובים ביותר של שנה.
בעקבות "רצועת המפתח", Day 'n' Nite, קאדי היה אחד מתוך חמשת "פריצות השנה" של Entertainment Weekly.
ג'יימס מונטגומרי מערוץ MTV כינה את האלבום "מוזר בצורה נפלאה", והוא דורג במקום ה-10 במצעד 20 האלבומים הטובים ביותר של 2009. מונטגומרי כתב כי שיתופי הפעולה, הקריינות המלאה בו והסיפורים המפורטים הם חלק מהסיבות שבזכותן הוא נכלל במצעד.
מגזין Complex שבארצות הברית דירג אותו בתור האלבום הטוב ביותר של 2009. לפני צאתו הרשמית בתור סינגל, Pursuit of Happiness דורג במקום ה-15 ברשימת "השירים הטובים ביותר של 2009" של מונטגומרי, ו-Day 'n' Nite דורג במקום ה-15 במצעד "25 השירים הטובים ביותר של 2009" של מגזין הרולינג סטון.
שני סינגלים מן Man on the Moon: The End of Day היו מועמדים לפרס גראמי בטקס גראמי ה-52. Day 'n' Nite היה מועמד לפרס בקטגוריות "שיר הראפ הטוב ביותר" ו"ביצוע הראפ הטוב ביותר", בעוד ש-Make Her Say היה מועמד לפרס בקטגוריית "ביצוע הראפ הטוב ביותר על ידי צמד או הרכב".
הסינגל המוביל היה גם מועמד לשני פרסי היפ הופ של BET, ול"פרס המוזיקה האורבנית" אחד.
Crookers Remix של Day 'n' Night העניק לקאדי את פרס הבריטפורט הראשון והיחידי שלו עד כה.
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-459 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שתי גרסאות שנוצרו בעבר.
בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-*90 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
בסקר השנתי של Pazz & Jop שנערך על ידי מגזין הוילג' ווייס, האלבום התברג במקום ה-136 ברשימת 1000 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010.
Make Her Say מכיל סמפול מהשיר Poker Face (גרסת הפסנתר) של ליידי גאגא, וסמפול מהשיר Let's Ride של Q-Tip.
Heart of a Lion מכיל אינטרפולציה מהשיר You Make Me Feel Brand New של הסטייליסטיקס.
Rager הוא אלבום הסטודיו השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קיד קאדי.
האלבום יצא ב-9 בנובמבר 2010 בחברות התקליטים GOOD Music ו-יוניברסל-מוטאון.
קאדי אמר כי "Man On The Moon II הוא אלבום חשוך מידי הטבע, ובמקום להביא אותך אל תוך החלומות שלי, כמו באלבום הראשון שלי, אני מביא אותך לתוך המציאות שלי, טוב ורע.
הוא יסביר יותר מי אני, וכן יקדם את העטיפה המוזיקלית".
קאדי גם הצהיר כי הוא ביטל את נושא ה-"Cudder" למען הפרויקט, שהוא יותר אישי.
האלבום עוסק גם בהתמכרות לשעבר של קאדי לקוקאין.
האלבום מדגיש יותר את סוגת הנאו-פסיכדליה והרוק מאלבומו הקודם של קאדי.
REVOFEV יצא ב-17 ביוני 2010 בתור סינגל שיווקי דרך האתר הרשמי של קאדי.
ראשי התיבות של המילה REVOFEV מייצג את מהפכת האבולוציה (Revolution Of Evolution).
הסינגל הרשמי הראשון מן האלבום הוא Erase Me בהשתתפות קניה וסט, שיצא לתחנות הרדיו רשמית ב-17 באוגוסט 2010. ב-24 באוגוסט השיר יצא לאור רשמית ל-iTunes.
Rager יצא רשמית דיגיטלית ל-iTunes.
קאדי הודיע דרך הטוויטר כי יוציא סרט קצר מסוגת האימה תחת השם MANIAC, המושפע מן השיר.
בשבוע הראשון לצאתו, האלבום הגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 כשמכר מעל 169,000 עותקים.
בשבוע השני חצה האלבום את קו 200,000 עותקים.
נכון ל-15 ביוני 2011, האלבום מכר כ-430,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
בגרסת ה-iTunes ישנו שיר בונוס - Maybe
"Man Down" (בעברית: אדם נפגע) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבומה החמישי Loud.
השיר יצא כסינגל החמישי מהאלבום ב-3 במאי 2011. הוא נכתב על ידי שאם ג'וזף, ההרכב רוק סיטי והזמרת שונטל והופק על ידי ג'וזף, קוק הארל, ובובי קמפבל.
השיר נכתב במרץ 2010 במסגרת מחנה כתיבה שארגנו חברת התקליטים של ריהאנה על מנת לבחור שירים לאלבומה החמישי.
שאם ג'וזף שיזמה את כתיבת השיר כתבה אותו בהשראת שירו "I Shot the Sheriff" של בוב מארלי.
השיר נבחר בסופו של דבר ביחד עם עוד 10 שירים מתוך 200 שירים שנכתבו במחנה הכתיבה.
מבחינה לירית השיר מדבר על אישה שרוצחת גבר בירי ומתחרטת על מעשיה לאחר שהיא נמצאת במנוסה מהמשטרה.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר רגאיי בשילוב מוזיקת ראגה ומוזיקה אלקטרונית.
הקליפ לשיר יצא ב-1 ביוני של אותה שנה ובוים על ידי אנתוני מנדלר אשר ביים את מרבית הקליפים של הזמרת.
הקליפ עורר סערה רבה בעקבות כך שבקליפ ריהאנה יורה למוות בגבר שאנס אותה.
הקליפ עורר את זעמם של ועדות הורים בטלוויזיה, ארגונים נגד אלימות ואימהות ברחבי העולם מכיוון שהקליפ לטענתם מציג אלימות כפתרון לבעיות והתמודדויות עם סיטואציות קשות.
אך השחקנית גבריאל יוניון שהייתה קורבן לאונס דווקא שיבחה את הקליפ.
ריהאנה ביצעה את השיר בשלושת סיבובי ההופעות האחרונים שלה (לבינתיים סיבוב ההופעות Anti World Tour).
השיר לא זכה להצלחה רבה בעולם והגיע בין היתר למקום ה-59 בלבד בארצות הברית אך הגיע למקום ה-9 במצעד שירי ה-R&B והיפ-הופ אם כי השיר הגיע למעמד פלטינה כפולה במדינה.
גם בצרפת השיר זכה להצלחה כאשר שהה 5 שבועות במקום הראשון וגם בבלגיה ובהולנד הצליח כאשר הגיע שם ל-3 המקומות הראשונים.
במרץ 2010 חברת התקליטים של ריהאנה דאף ג'אם הקימו מחנה כתיבה על מנת ליצור שירים חדשים לאלבום.
הם שכרו כל אולפן הקלטות אפשרי בלוס אנג'לס בשביל מטרה זו.
ריי דניאלס המנהל של הצמד רוק סיטי נכח במהלך המפגשים וקבע כי חברת התקליטים תזכור 10 אולפני הקלטות למשך שבועיים במחיר של 25 אלף דולר ליום.
לטענתו הוא גילה שיש "הרבה שירים ללא מוזיקה" וגם "הרבה מוזיקה ללא מילים".
שאם ג'וזף שהייתה ידועה בזכות עבודתה המקצועית הועסקה כאחת מהכתובות במחנה.
מנהלה של שאם עבד באותה תקופה בדאף ג'אם מה שהוביל לשיבוצה כחלק מהצוות שעבד על שירי האלבום.
הוא הסביר כי מצא טיסה ללוס אנג'לס והחל לעבוד על מוזיקה ברגע שהגיע וכי "אין לו מה להפסיד אלא רק להרוויח".
ההשראה שלו הייתה החזון של ריהאנה בביצוע שירים בעלי אופן קריבי בהופעות שלה מכיוון שהרגישה שלא חקרה את מוזיקת האיים הקריביים מאז אלבום הבכורה שלה.
על פי ריי דניאלס מנהלם האישי של הצד רוק סיטי הם לא הכירו את המוזיקה ההודו מערבית והקאריבית שנוצרה במהלך המחנה.
שאם ג'וזף ניגנה להם מוזיקה בסגנון הזה משם בא הרעיון שלהם לכתוב את Man Down.
ובכך שאם ורוק סיטי כתבו את מילות השיר בתוך 12 דקות.
בריאיון ל-MTV רוק סיטי אמרו שהם כתבו שיר בהשארת השיר "I Shot the Sheriff" שלמעשה השיר בעצם הוא השיר של מארלי מנקודת מבט נשית "ושמתקשרת למקורות הקריביים של ריהאנה באופן שנשמע אותנטי".
הזמרת שונטל אשר הייתה חלק מכתיבת השיר סיפרה כי ריהאנה פנתה אליה במהלך סיבוב ההופעות האחרון שלה וביקשה ממנה להיות מעורבת בשיר וסיפרה כי היא הייתה נוכחת באולפן שהיא כתבה את חלקה בשיר.
שונטל סיפרה כי אחת מההופעות של ריהאנה בסיבוב ההופעות שלה גרמו לה ללכת מיד לאולפן ולעבוד.
בסופו של דבר במחנה נכתבו 200 שירים שמתוכן נבחרו 11 בלבד ביניהם Man Down.
בספטמבר 2010 שאם סיפרה שריהאנה התקשרה אליה ואמרה שהיא מעוניינת לכלול את השיר באלבום שלה.
ריהאנה תיארה מאוחר יותר את הרגש שהיא רצתה להביע כ"גנגסטרית" וסיפרה כיצד תרבות הרגאיי השפיעה עליה מבחינה מוזיקלית.
"אני סופר מושפעת מהרגאיי וזה חלק ממני מאז שנולדתי, אני גדלתי בלהקשיב לזה וזה מאוד היה מרגש עבורי לקחת את השיר הזה עם המילים האלו." העבודה על שהיר הייתה עוד בזמן סיבוב ההופעות של ריהאנה Last Girl on Earth Tour.
דמו של השיר הוקלט על ידי קארי קלארק בכפר בלוס אנג'לס.
קוק הארל היה המפיק הווקאלי של ריהאנה ביחד עם ג'וש גודווין ומרקוס טובאר באולפני ווסטלייק, גם בלוס אנג'לס.
בובי קמפבל סייע בהפקה והקלטות קוליות.
המיקסינג לשיר נעשה על ידי מני מרוקין באולפני Larrabee Sound Studios בלוס אנג'לס בסיוע של אריק מדריד וכריסטיאן פלטה.
הסכום שהושקע במחנה הכתיבה היה כ-200 אלף דולר, ממוצע של כ-18 אלף דולר עבור על שיר באלבום.
מחנה הכתיבה כלל סך הכל 40 כותבים ומפיקים.
ריי דניאלס ציין כי רוק סיטי קיבלו 15 אלף דולר עבור השתתפותם בייצור השיר ושאם ג'וזף קיבלה 20 אלף דולר.
הוא ציין כי "לקבל 12 דקות של השראה זה דבר יקר גם לפני שאתה לוקח בחשבון את השכר עבור כותבי השירים." בסך הכל עלות ייצור השיר היה 53 אלף דולר עוד לפני שריהאנה נכנסה לאולפן עם מפיק ווקאלי (שתפקידו להסביר לזמרים איך לשיר על מנת להפיק את הצליל הנכון).
אף על פי שמקבה רידיק לא שימש כמפיק ווקאלי בשיר ריי דניאלס ציין אותו כהשראה לתהליך.
ריי דניאלס סיפר כי עלות של מפיק ווקאלי לשיר נעה בין 10,000 דולר ל-15,000 דולר והחלק האחרון של השיר הוא ערבול הצלילים שגם התשלום עבורו הוא דומה.
בסך הכל ייצור השיר הגיע לעלות של 78 אלף דולר ובתוספת של שיווק וקידום מכירות העלויות הגיעו ל-1,078,000 דולר.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת רגאיי העוסקת ברצח אשר מכיל השראה מהאיים הקריביים ושילוב של מוזיקת ראגה ומוזיקה אלקטרונית.
השיר נכתב בסולם של C מינור עם קצב של 77 ביטים לדקה.
קולה של ריהאנה בשיר משתרע על פני יותר מחצי אוקטבה, מ-F3 ועד E♭5. מבחינה לירית השיר מתאר את ריהאנה כחבורה הנמלטת מהמשטרה לאחר שרצחה אדם ומתחרטת על מעשיה ומתוודה בפני אימה.
המבטא הקאריבי של ריהאנה בשיר הולך ומתחזק כאשר היא שרה את הגשר.
מספר מבקרי מוזיקה חשבו כי השיר קשור לבן זוגה לשעבר של ריהאנה כריס בראון אשר כשנתיים קודם לכן הכה אותה למוות ואיים להרוג אותה.
בעקבות כך מספר מבקרי מוזיקה חשבו שהשיר נכתב בהשארת המקרה הזה, שהשיר הוא למעשה כביכול "אזהרה" כלפי בראון או סוג של "איום מריר כלפיו".
אך בכל מקרה הנושא האלים של השיר עורר סערה רבה בעולם דבר אשר שאם ג'וזף, אחת מכותבות השיר הגיבה עליו: "אני לא חושבת שזה הגיוני [הסערה שמעוררת השיר], אני חושבת שזה בגלל המשפט "I just shot a man down".
זה מאוד צבוע עבור הורים לצאת כנגד השיר בתקשורת בגלל האלימות שלו בזמן שאותם הורים מותירים לילדים שלהם לצפות בסרטים ותוכניות שיש בהם אלימות או רומזים לאלימות אז לא אכפת לי שהם יכעסו.
הבעיה מספר אחת שקיימת למעשה היא שאישה מרגישה שהיא רוצה לירות באדם שאנס אותה אז זה לא בסדר.
מדובר ברגש אמיתי מאוד והוא קיים על בסיס יומי.
אני חושבת שהעניין יצא מפרופורציה, אבל אנשים נהנים לגנות, ואותם אנשים שהביעו מחמאה בתקשורת על האלימות שבשיר אז עכשיו יש להם קול והם "מומחים" והם יכולים לדבר עבור אותם קבוצה אל שנים [שעברו אונס]."
השיר הגיע לראשונה למקום ה-94 בארצות הברית, ובשיאו הגיע למקום ה-59. לאחר 14 שבועות השיר יצא מהמצעד.
במצעד שירי ה-R&B וההיפ-הופ השיר הגיע למקום ה-9 ונשאר שבועיים במקום זה ו-19 שבועות במצעד עצמו.
במצעד סוף השנה של מצעד ה-R&B וההיפ-הופ השיר דורג במקום ה-47. במצעד השמעות הרדיו של שירי ה-R&B וההיפ-הופ השיר הגיע למקום ה-56 ולמרום ה-20 במצעד ההורדות הדיגיטליות של שירי ה-R&B וההיפ-הופ.
במצעד הרשמי של הרדיו השיר הגיע למקום ה-40. למרות ההצלחה הפושרת שלו בארצות הברית הוא הגיע למעמד פלטינה כפולה עם מכירות של 2 מיליון עותקים.
בקנדה גם לא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-92.
בצרפת השיר כן זכה להצלחה, הוא פתח במקום ה-65 ולאחר 5 שבועות הגיע למקום הראשון, שם שהה 5 שבועות ולאחר מכן שהה במקום השני 3 שבועות נוספים (שבוע לפני שעלה למקום הראשון גם שהה במקום השני).
הוא שהה במצעד מיוני 2011 עד מאי 2012 ונכנס מחדש 3 שבועות לאחר מכן והופיע במצעד באופן סדיר גם בשנת 2013. סך הכל בילה במצעד 73 שבועות.
בבריטניה השיר נכנס לראשונה למצעד הבריטי רק ב-2015, שם הגיע בשיאו למקום ה-54 ושהה 11 שבועות במצעד הבריטי.
במצעד ה-R&B הבריטי השיר הגיע למקום ה-15 בשיאו ושהה 18 שבועות במצעד ה-40 הפותחים.
בבלגיה, פלנדריה השיר הגיע למקום ה-3 ולמקום השני בוולוניה והגיע למעמד זהב במדינה.
באיטליה השיר הגיע למקום ה-8 אך לאחר שבוע בלבד נשאר מהמצעד, אם כי ב-2014 הוא הגיע באופן רשמי למעמד פלטינה במדינה.
אנתוני מנדלר אשר ביים את מרבית הקליפים של ריהאנה ביים את הקליפ הזה.
הקליפ צולם באפריל 2011 בחוף הצפוני של ג'מייקה.
ריהאנה סיפרה כי לקליפ יש "מסר חזק עבור בנות כמוני".
ב-1 במאי ריהאנה חשפה תמונות מתוך סט הצילומים של הקליפ וכחודש לאחר מכן ב-31 במאי הקליפ הוקרן לראשונה בתוכנית 106 & Park.
בריאיון לחדשות MTV אמר במאי הקליפ כי "בקליפ יש נרטיב חזק ויזואלית" וכי "המעריצים יכולים לצפות למשהו דרמטי, מזעזע, אינטנסיבי, רגשי, מרומם ומאיר."
הקליפ נפתח בסצנה בו נראית ריהאנה יורה בחשאי באדם והורגת אותו.
לאחר מכן הקליפ חוזר אחורה בזמן ובו מראים את האירועים אשר קדמו לירי.
במהלך אירועים אלה נראית ריהאנה שהיא נכנסת למועדון שם היא פוגשת גבר, רוקדת ומפלרטטת איתו אך באיזה שהוא שלב היא מחליטה לדחות אותו והיא יוצאת מהמועדון.
לאחר מכן שהיא יוצאת הוא עוקב אחריה ולאחר מכן תוקף אותה ומותיר אותה ברחוב שהיא על הרצפה בוכה.
הקליפ נגמר בכך שהיא נראית רצה לעבר דירתה ומוציאה אקדח מהמגירה שלה, אותו אקדח ששימש לאחר מכן לביצוע הרצח.
הסופרת ג'נל הובסון ניתחה את הקליפ בספרה "Body as Evidence: Mediating Race, Globalizing Gender" וכינתה אותו כ"מאתגר את הפוסטמודרניזם של הרחקת זהות פוליטית ואת האמונה ההזויה של השתקפות הפוסט-גזעיות והפוסט-פמיניזם בעידן המודרני." בפרק שכותרתו "גילויי ההתנגדות של נשים שחורות לאלימות מינית".
בפרק זה המשיכה להתייחס גם לתקרית עם כריס בראון ועל כך שריהאנה החליטה לדבר על זה בפעם הראשונה רק 9 חודשים לאחר המקרה.
בנוסף גם השוותה את הקליפ לקליפים אחרים של ריהאנה כמו "S&M", "We Found Love", "Hard" ו-"Russian Roulette" שגם הם עסקו בנושאים של אלימות וגם השוותה אותו לקליפ לשיר "Love the Way You Lie" של אמינם בו ריהאנה מתארחת.
היא נתנה כדוגמה את הסצנה מהקליפ של S&M בו נראית ריהאנה קשורה בחבלים והציגה אותה "כקורבן" בדומה לקליפ של Man Down.
אך בניגוד לקליפ של S&M לטענתה של הסופרת בקליפ ל-Man Down ריהאנה "דוחה את עמדת הקורבן" בכך שהיא יורה בו.
היא התייחסה גם לעובדה שהקליפ צולם בג'מייקה המקום בו אקדח היה סממן בסצנת הדאנס הול של שנות ה-90 כהבעת זעם מצד אישה.
הובסון הגיעה למסקנה שריהאנה מגינה על הפגיעות שלה ומתנגדת לדימוי של האישה השחורה שעברה התעללות, שנראית באדישות בחברה.
לטענת הובסון הפרולוג מייצג את ריהאנה כ"פאם פאטאל" כהת עור, שהנרטיב מסביר את מניעיה לרצח ומעורר את הצופה להזדהות איתה, משום שהיא רקדה באופן פרובוקטיבי עם גבר במועדון שכתוצאה מכך נאנסה.
היא המשיכה להסביר כי ריהאנה מזמינה את הקהל לשקול מה פירושו של צדק על ידי "הצבעה של אקדח מילולי ולירי בנושא".
בק ביין מהבלוג "Idolator" תיאר את הקליפ "כמדהים וויזואלית" ואילו הסופרת מטרו לי אן כינתה אותו כ"מזעזע".
ת'רון תומאס אחד מכותביי השיר חשב ש"הקליפ היה תיאטרלי מאוד וריהאנה שיחקה את התפקיד שלה מצוין".
הוא המשיך לומר כי אילו היה הווידאו היה ייצוג לירי מדויק, הנרטיב היה יותר "גרפי".
מועצת הטלוויזיה להורים (PTC) מתחה ביקורת על ריהאנה, על הצגתה של "רצח מחושב" בקליפ, וטענה שרצח אינו דבר צודק גם אם מדובר ברצח אנס.
הם טענו כי לסרטון יש השפעה מאוד חזקה על בנות ונשים ושהשפעה זו עלולה להיות שלילית ובנוסף טענו כי אם כריס בראון היה מוציא קליפ בו הוא היה רוצח אישה העולם היה מזועזע אך לריהאנה כביכול מותר להוציא קליפ שכזה.
ג'וליאן אסקובדו שפרד ממגזין "AlterNet" לא הסכימה עם דבריי המועצה מכיוון שלטענתה המועצה לא גינתה את הקליפ לשיר "Monster" של קניה ווסט בו נראות נשים מתות תקועות בתקרה ואת ווסט מחזיק ראש כרות.
בנוסף היא הוסיפה כי גם הקליפ לשיר "Love the Way You Lie" של אמינם וריהאנה עצמם לא זכה לביקורות אף על פי שכולל אלימות במשפחה.
דוברת של אמהות נגד אלימות ביקרה את ריהאנה על כך שלא הציגה פתרון, במקום לעודד את הנוער הפגיע, שאונס הוא מציאות עבור אנשים רבים.
הבמאי אנתוני מנדלר התייחס למחלוקת בריאיון ל"הוליווד ריפורטר", באומרו כי הראייה עוררה את התגובה שהתכוון לה, וכי היא מדגישה נושא שעדיין טאבו בחברה המודרנית.
הוא נזכר בגדול בתקופה שבה אמנים כמו מדונה הוציאו קטעי וידאו שנויים במחלוקת, וציינו כי קטעי וידאו עכשוויים כבר לא מתמודדים עם נושאים טאבו לעיתים תכופות.
ריהאנה הגיבה לביקורת של PTC בטוויטר, ואמרה כי ההורים לא צריכים לצפות ממנה לחנך את ילדיהם וכי "נושאים רגישים" לא צריכים להיות מוסתרים מילדים אחרת הם לא ילמדו איך להסתגל בחברה, וכי היא מעצימה מתעללים אפילו יותר מכך שילדים מתביישים לדבר על אונס.
היא הצהירה כי היא לא "הורה" של אף אחד ושלזמרים יש את חופש הביטוי והחופש ליצור אומנות.
השחקנית גבריאל יוניון שהיא הייתה קורבן לאונס גם הביעה תמיכה בקליפ בחשבון הטוויטר שלה.
היא כינתה את הבחירה של ריהאנה בקליפ כ"אמיצה" אף על פי שהיא לא הסכימה לגישה של "עין תחת עין" וכי הדמות בשיר בכל זאת יכלה לבחור אחרת.
היא המשיכה ואמרה כי כל קורבן אונס או מצב של ניצולים הוא מצב ייחודי, ולכולם יש מושג כיצד יש לשרת את הצדק.
היא הודתה כי היא בעצמה ניסתה לירות באנס שלה, אבל החמיצה, וכי היא הבינה מאז כי ביצוע רצח כצורה של צדק לעצמה לא היה עושה את המצב טוב יותר.
היא המשיכה לומר כי בעוד "זה מובן" לרצות להרוג אנס, אלא אם כן הוא בהגנה עצמית אז זה לא מומלץ.
ריהאנה כללה את השיר בשניים מסיבובי ההופעות שלה: Loud Tour ו-Diamonds World Tour ובמהלך פסטיבל BBC Radio 1's Hackney Weekend.
הזמרת ליאונה לואיס ביצעה גרסת כיסוי לשיר כחלק ממחרוזת עם השיר שלה מ-2008 "Better in Time" במהלך הופעתה ב-BBC Radio 1's Live Lounge ובמהלך סיבוב ההופעות שלה Glassheart Tour היא ביצעה מאש-אפ של השיר.
מדינהמיקום צרפת9 הונגריה (רדיו)73 שוודיה73 שווייץ50 ארצות הברית (מצעד ה-R&B/היפ-הופ)47
מדינה תואר</small> עותקים בלגיה זהב15,000איטליה פלטינה30,000שוודיה פלטינה 2×80,000 שווייץ זהב15,000הממלכה המאוחדת כסף (SPS)200,000ארצות הברית פלטינה 2×2,000,000
Man in the Mirror (האיש במראה) הוא הסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי Bad, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא בינואר 1988.
מילות השיר מדברות על כך שאם אנו רוצים להפוך את העולם למקום טוב יותר, ללא מלחמות ורעב יש להתחיל את השינוי עם עצמנו, מול האדם במראה.
Man in the Mirror היה מועמד לפרס גראמי בשנת 1989.
השיר נכתב והולחן על ידי סידה גרט, אשר השתתפה עם ג'קסון בדואט I Just Can't Stop Loving You, וגלן באלארד.
ג'קסון הוסיף קולות רקע של מקהלת כנסייה אשר נתנו לשיר את צלילו הייחודי.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי ולמצעדים נוספים ברחבי העולם.
לאחר מותו של ג'קסון ב-2009, חזר השיר למצעדים והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, גבוה יותר מדירוגו הקודם, למקום הראשון במצעד הרית'ם אנד בלוז הבריטי, למקום הראשון בהורדות iTunes בארצות הברית ובריטניה.
Man or Muppet (בתרגום חופשי לעברית: אדם או חבובה) הוא שיר מתוך הסרט המוזיקלי "החבובות" של חברת וולט דיסני שהולחן ונכתב על ידי ברט מקנזי.
השיר מבוצע כאשר גארי (ג'ייסון סיגל) ואחיו וולטר מתמודדים עם משבר זהות: האם הם בני אדם עם עדיפויות יומיומיות או חבובות עם נאמנויות אחרות.
השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-84, כאשר הביס את יריבו היחיד לפרס "Real on Rio", מהסרט ריו.
השיר מאופיין בסגנון סאטירי שמזכיר את עבודתו של מקנזי ב"Flight of the Conchords", ומשלב מחווה לשירי דואט דרמטיים עם תחכום וקצב קליט.
כתב עת / ארגוןרשימהדירוגמקורבילבורד100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים78
man (קיצור של manual; עברית: מדריך או ספר הוראות) היא פקודה המציגה תיעוד של תוכנה במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס.
נושאים המתועדים בדפי ה-man כוללים תוכניות מחשב (כולל ספריות וקריאות מערכת), תקנים וקונבנציות, ולעיתים אפילו מושגים מופשטים.
משתמש יכול לחפש ולקרוא את דפי העזרה בעזרת הפקודה man.
"UNIX Programmer's Manual" (בתרגום חופשי: המדריך למתכנת יוניקס) ראה אור ב-3 בנובמבר 1971. דף ה-man הראשון נכתב על ידי דניס ריצ'י וקן תומפסון בשנת 1971. באותה העת, הזמינות של תיעוד מקוון דרך מערכת דפי ה-man נחשבה כהתקדמות גדולה.
כיום, כמעט כל יישום של ממשק שורת הפקודה ביוניקס מגיע עם דף man.
מספר חלופות ל-man נהנו מפופולריות, כאשר הבולט מביניהם הוא info של פרויקט גנו.
נוסף על כך, תוכנות ממשק משתמש גרפי ליוניקס (במיוחד אלו שנבנו בסביבת KDE או GNOME) מספקים תיעוד למשתמש בפורמט HTML וכוללים מציג HTML מובנה כגון yelp על מנת להציג דפי עזרה בתוך התוכנה.
דפי ה-man כתובים בדרך כלל באנגלית, אך תרגום לשפות נוספות יכול להיות זמין לעיתים במערכת.
בשנת 2010, OpenBSD הפסיק את השימוש ב-troff לעיצוב דפי ה-man לטובת mandoc, מעצב מיוחד עבור דפי עזרה עם תמיכה מובנית עבור פוסטסקריפט, HTML, ו-XHTML.
דפי העזרה מחולקים בין 8 פרקים בדרך כלל, אשר מסווגים בדרך הבאה (בלינוקס, BSD ו-OS X):
פרקתיאור1פקודות כלליות2קריאות מערכת3פונקציות ספרייה4קבצים מיוחדים ומנהלי התקנים5פורמט קבצים וקונבנציות6משחקי מחשב ושומרי מסך7שונות8פקודות ושירותי מערכת
על מנת לקרוא את דף העזרה של פקודת יוניקס, הקש במעטפת:
על מנת להציג את הפלט, man משתמש ברירת המחדל במציג הדפים less.
דפי העזרה מסווגים בדרך כלל בצורה "(section)name", כאשר לכל דף עזרה יכול להיות במספר פרקים, לדוגמה, exit(2) ו-exit(3).
התחביר לגישה לדף עזרה שאינו ברירת המחדל משתנה בין מימושים של man.
בלינוקס ו-BSD הוא יראה כך:
הפקודה תחפש את printf בפרק 3 של דפי העזרה.
אני מרגישה כמו אישה!") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השלישי, Come On Over.
השיר יצא לאור ב-12 במרץ 1999, כסינגל השמיני מתוך האלבום.
השיר זכה לשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה, כאשר החמיאו על הכיוון שאליו הלכה טוויין עם השיר, וגם על שירתה.
מבחינה מסחרית זכה השיר להצלחה רבה, כאשר גודל מכירותיו בעולם מסתכמות בכ-3.5 מיליון עותקים שנמכרו.
במצעדים הצליח השיר להעפיל לצמרת המצעד הניו זילנדי, ולהיכנס לעשיריות פותחות רבות סביב כל רחבי העולם.
הווידאו קליפ שצולם לשיר פורסם בעולם ב-3 במרץ 1999, והוא זכה גם כן לשבחים רבים מצד מבקריה של הזמרת.
עם השיר פתחה טוויין את שני סיבובי ההופעות שלה, "Come On Over Tour", ו-"Up!
Tour", ובנוסף גם כשהופיעה בסופרבול, שרה טוויין את השיר.
השיר הופיע בפרסומות רבות ביניהן; בפרסומות של חברת המכוניות, שברולט.
השיר גם נכלל בפסקול שנוצר עבור סדרת הטלוויזיה הברזילאית, Laços de Família.
עם השיר הופיעה זמרת הקאנטרי האמריקאית קארי אנדרווד, באחת מהופעותיה שנערכו באמריקן איידול.
בנוסף, בריטני ספירס צילמה את עצמה כשהיא במכונית עם חברותיה שרה גם כן את השיר.
בשנת 2000, זכה השיר בפרס גראמי עבור - "ביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר - אישה".
כמו את רוב שיריה, גם את השיר הזה כתבה שאניה טוויין ביחד עם רוברט ג'ון "מאט" לאנג, שגם הפיק לה את השיר.
טוויין אמרה כי השיר נכתב בהשראת דראג קווין שראתה באחת מחופשותיה.
בהתייחסה לכתיבת השיר, אמרה טוויין כי: "לא היה לי זמן לבזבז על רעיונות שלא היו עושים את האלבום כמו שהוא עכשיו, אבל משהו בדבר הזה [השיר] גרם לי לכתוב אותו בפשטות ללא בעיות."
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים92
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם בניו יורק, על ידי פול בויד.
בקליפ ניתן לראות את שאניה כשהיא מחופשת לגבר, ומסתירה את מאפייניה הנשים בעזרת בגדים שחורים, תחרות, וכולי.
לצידה ניתן למצוא ארבעה גברים שלובשים בגדים צמודים ומנגנים בגיטרות לאורכו של הקליפ.
לאורך הקליפ ניתן לראות את שאניה נפטרת מהבגדים שמסתירים את זהותה המגדרית ולבסוף, היא מתלבשת כמו אישה רגילה.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, כ-10 שנים לאחר תאריך יציאתו המקורי.
נכון לאוקטובר 2017, מונה הצפיות שלו עולה על למעלה מ-100 מיליון צפיות.
הווידאו קליפ הוא מחווה לווידאו קליפ של הזמר הבריטי רוברט פאלמר "מכור לאהבה".
השיר זכה להצלחה עולמית ונכנס למצעדים רבים בכל רחבי העולם.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000בריטניה (BPI)זהב687,000בלגיה (BEA)זהב25,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה30,000סיכוםבכל העולם3,500,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Man of the Woods (בעברית: איש היער) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק.
האלבום יצא לאור ב-2 בפברואר 2018, תחת חסותה של חברת התקליטים RCA Records.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-1 במצעד הבילבורד 200.
האלבום הופק על ידי ג'סטין טימברלייק, טימבלנד, דניה, לראנס דופסון, ג'יי-רוק, אריק האדסון, אליוט אייבס, רוב נוקס והנפטונז.
באתר Metacritic, קיבל האלבום ציון של 55, מתוך 100. דבר אשר הופך אותו לאלבום עם הדירוג הנמוך ביותר של טימברלייק.
נכון ליולי 2018, מכירותיו של האלבום בעולם עומדות על כ-1.1 מיליון עותקים.
מדינהתוארמכירות ארצות הברית (RIAA) זהב 500,000ברזיל (Pro-Música Brasil)פלטינה40,000 דנמרק (IFPI Denmark) זהב 10,000 הממלכה המאוחדת (BPI) כסף 60,000 פולין (ZPAV) זהב 10,000 קנדה (Music Canada) זהב 40,000
Mami (בעברית: מאמי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן.
האלבום יצא לאור ב-25 באפריל 2018 (יפן) ובעולם האלבום יצא לאור ב-15 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים ויקטור רקורדס ואלכסנדרה סטאן.
עם יציאתו, נכנס האלבום אל המקום ה-119 במצעד האלבומים שביפן.
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים גרסה מקוריפן25 באפריל 2018הורדה דיגיטליתאלכסנדרה סטאןרגילהתקליטורויקטוררגילה • דלוקסאיטליה15 ביוני 2018הורדה דיגיטליתסי די אףרגילה עולם15 באוגוסט 2018אלכסנדרה סטאן
Here We Go Again", אשר יצא לאור ב-13 ביולי 2018 על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס ופולידור רקורדס.
Man (בעברית: איש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Good to Know.
השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2020, על ידי חברות התקליטים קלובר רקורדס והאחים וורנר, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השישי במצעד שירי ה-R&B הדיגיטליים.
השיר נכתב על ידי ג'וג'ו, צ'לסי לנה, אוון בארנס, לורן לארו, רודריק דוס ג'וניור וסופיה קווין והופק על ידי ביטגודז ופייד מג'ה.
מייק נייד מ-Idolator כתב ש-"קולה של ג'וג'ו בשיר הוא חריג מבדרך כלל".
גם ברולינג סטון סקרו את השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-3.5 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 במרץ 2020. בקליפ מופיעים ארי לנוקס, טינשיי, די אן סי אי, פרנסיה רייסה וג'וג'ו גומז.
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם13 במרץ 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתמצונזרת • לא מצונזרתקלובר • האחים וורנר9 באפריל 2020רמיקסהאחים וורנרארצות הברית14 באפריל 2020רדיו שירים עכשווייםמצונזרת
Man Is a Woman (בתרגום חופשי לעברית: גבר הוא אישה; בצרפתית: L'homme est une femme comme les autres) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1998 בבימויו של ז'אן-ז'אק זילברמן.
סיימון הוא נגן קלרינט יהודי הומוסקסואל בן שלושים.
משפחתו דתית ומתקשה לקבל את זהותו המינית.
דודו הוא בנקאי עשיר שמציע לו עסקה: הוא ייתן לו 10 מיליון פרנק ויוריש לו את אחוזתו אם יסכים להתחתן עם אישה.
סיימון פוגש ברוזלי באומן, יהודיה שומרת מצוות וזמרת יידיש ידועה.
לאט לאט, תוך כדי היכרות איתה, סיימון מתאהב בה.
"Mamma" (בעברית: "מאמא") הוא שיר שנכתב בשנת 1940 על ידי צ'זרה אנדראה ביקסיו וביקסיו כרוביני ויצאה בשם "Mamma son tanto felice".
בין מבצעי השיר היו בנימינו ג'ילי, ריצ'רד טאקר, מוסלים מגומאייב, ויולטה וילאס, לוצ'אנו פבארוטי, טוטו קוטוניו ורבים נוספים.
בשנת 1946 השיר תורגם לאנגלית ובשנת 1955 בביצוע של דייוויד ויטפילד הוא הגיע למקום ה-12 של מצעד הסינגלים הבריטי.
בשנת 1959 הוא הוקלט על ידי קוני פרנסיס.
ביצוע זה הגיע למקום השני בבריטניה ולמקום השמיני בבילבורד הוט 100.
בשנת 1967 השיר הוקלט בגרמנית, הולנדית ואנגלית על ידי זמר הולנדי היינצ'ה.
הקלטה זו נמכרה ביותר ממיליון העתקים וזכתה לתואר "תקליט הזהב" בהולנד.
בשנת 1965 ביצעה להקת הנח"ל את השיר "למה סיפרנו לאיצ'ה" שמבוסס על מנגינת Mamma עם מילים של דידי מנוסי
Man on the Moon III: The Chosen הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי קיד קאדי.
האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
האלבום הוכרז ב-26 באוקטובר 2020, והוא הפרק האחרון בטרילוגיית האלבומים של קאדי, Man on the Moon, הכוללת את האלבומים Man on the Moon: The End of Day משנת 2009 ו-Man on the Moon II: The Legend of Mr.
Rager משנת 2010. האלבום בן 18 השירים כולל הופעות אורח של פופ סמוק, סקפטה , פיבי ברידג'רס וטריפי רד.
האלבום הופק על ידי מפיקים בולטים רבים, ביניהם קאדי עצמו ודוט דה ג'יניוס, ששימשו כמפיקים בפועל של האלבום, יחד עם פליין פאט, אמיל הייני ומייק דין, שכולם הפיקו שירים שונים בשני האלבומים הקודמים בטרילוגיית Man in the Moon.
מבחינה מוזיקלית, הקונספט של האלבום מתבטא בכך שקאדי נלחם נגד האלטר אגו הרשע שלו, מיסטר רייגר, בתקווה להחזיר את שלוותו ואושרו.
המשך טרילוגיית Man on the Moon של קיד קאדי נרמז לראשונה בשיתוף הפעולה שלו ביולי 2020 עם אמינם, "The Adventures of Moon Man & Slim Shady", בו אמר קאדי בסוף השיר, "The trilogy continues" (בעברית: "הטרילוגיה ממשיכה").
קאדי אישר רשמית את צאת האלבום באוקטובר 2020, והוציא טריילר עם הכיתוב "הטרילוגיה נמשכת… בקרוב".
בנובמבר הוא צייץ בטוויטר: "המוזיקה מגיעה.
ב-7 בדצמבר 2020, פרסם טריילר קולנועי שחשף את שם האלבום, תאריך צאתו, רשימת הרצועות ועטיפתו.
לדברי קאדי, האלבום, כמו שאר אלבומיו, אינו נשמע כמו כל אחת מיצירותיו הקודמות:
בנוסף, בתקציר העטיפה האחורית של האלבום נכתב:
האלבום מציג הפקות של משתפי הפעולה הוותיקים של קאדי, דוט דה ג'יניוס , אמיל הייני , פליין פאט ומייק דין, שכולם עזרו לעצב את הסאונד בשני הפרקים הראשונים של טרילוגיית Man on the Moon.
בראיון לאפל מיוזיק, קאדי הסביר כי הוא עודד על ידי בן טיפוחיו, הראפר טראוויס סקוט, להיות לירי יותר ועשה מאמץ מרוכז כדי להציג את כישוריו כראפר באלבום זה, מכיוון שהוא מרגיש שהוא מתעלם מהיבט זה באמנותו.
יחד עם צאתו, האלבום זכה לשבחים רבים, תוך שרבים ממבקרי המוזיקה שיבחו את ההפקות המוזיקליות והשירה של קאדי לאורך כל האלבום.
בביקורת חיובית, כינה מייסון מאיירס מ-Clash את האלבום כ"אלבום הסולו הטוב ביותר עד כה" של קאדי, תוך ששיבח את ההפקה וההשפעות המודרניות.
ב-The Line of Best Fit, לוק באלאנס החמיא להופעות האורח ולהתקדמות האלבום בחלקו השני, והגיע למסכנה כי "אמנם זה ייקח כמה האזנות כדי להבין את ההיכרות העמוסה לכאורה של האלבום, אבל דבר אחד ברור: בסוף במסע הזה בן השעה, קאדי הגיע ליעדו".
Mammamia (בעברית: מאמאמיה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק האיטלקית מונסקין.
את השיר הוציאו לאור ב-8 באוקטובר 2021 חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ו-RCA רקורדס.
הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של ריי נדאל, פורסם בעמוד היוטיוב הרשמי של מונסקין ב-19 באוקטובר 2021.
מקוםתאריםמכירות איטליה (FIMI) זהב 35,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
"Man in the Rain" (בעברית: "איש בגשם") הוא שיר פופ רוק שנכתב ובוצע על ידי רב-הנגן האנגלי מייק אולדפילד.
הוא נכלל באלבום האולפן ה-18 שלו, Tubular Bells III (1998), ויצא כסינגל מתוכו ב-5 באוקטובר 1998 על ידי האחים וורנר.
את השירה ביצעה זמרת הפולק האירית קארה דילון .
"Man in the Rain" דומה בסגנון שלו ללהיט של אולדפילד מ-1983, "Moonlight Shadow", שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי.
"Man in the Rain" דוגם מתוכו את צלילי התופים האלקטרוניים.
בנוסף לכך, הגרסה הראשונית של "Man in the Rain" נכתבה בסמוך לכתיבתו ויציאתו של "Moonlight Shadow".
גרסת דמו מוקדמת נוספת של "Man in the Rain" הוקלטה לאלבום, Islands (1987), עם שירה של בארי פאלמר ; גרסה זו הפכה מאוחר יותר לשיר "Heaven's Open".
על אף שקארה דילון מופיעה באלבום, היא לא נכחה בקונצרט הבכורה של Tubular Bells III שאירע ברחבת משמר הסוסים, לונדון.
להופעה זו ולקונצרטים הבאים, היא הוחלפה בפפסי דה-מאק.
במהלך ביצוע הבכורה של "Man in the Rain" חלק מאורות הבמה כבו במפתיע.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם5 באוקטובר 19987" • 12"האחים וורנר
Mamiii (בעברית: מאמייי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בקי ג'י והזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום האולפן השני שלה בקי ג'י, Esquemas.
השיר יצא לאור ב-10 בפברואר 2022, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין, קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך למצליח ביותר של השתיים במדינה.
השיר נכתב על ידי בקי ג'י, אלנה רוז וקרול ג'י, הולחן על ידי דניאל אחוואריה אוביידו, ג'סטין קווילס, לואיס מיגל גומז קסטאנו ודניאל אוריבה והופק על ידי אווי און דה דראמס.
בעקבות ביטול הקליפ של "Mamiii" הוחלט להפיץ אודיו רשמי שלו, עד אשר יצולם קליפ חלופי.
אותו האודיו זכה להצלחה בין-לאומית וצבר למעלה מ-150 מיליון צפיות.
הווידאו קליפ המקורי לשיר צולם בינואר 2022 במדבר לא ידוע.
הוא בוטל כיוון שהיו לו נושאים צבאיים ובעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוחלט לגנוז אותו ולצלם אחד חלופי.
הקליפ השני צולם והופץ ב-15 באפריל 2022. מככבים בו אנגוס קלאוד ומיא ח'ליפה; הוא בוים על ידי מייק הו.
עם זאת בקי ג'י וקרול ג'י לא מופיעות בו.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 5× (לטיני)300,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה60,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם10 בפברואר 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסוני לטין • קימוסבי • RCA
Man's World הוא שיר שהוקלט, נכתב והופק על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, עבור אלבום האולפן החמישי שלה, Ancient Dreams in a Modern Land.
השיר הופק גם על ידי המוזיקאית האמריקאית ג'ניפר דקילביו, אשר עבדה עם מרינה על האלבום כחלק ממטרתה לעבוד עם צוות הפקה שבנוי כולו מנשים.
השיר יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-18 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
בהמשך פורסמו שני רמיקסים לשיר, שהופקו על ידי הלהקה האמריקאית Muna והזמרת Empress Of, בהשתתפות פבלו ויטאר.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, שציינו רבות את קיום הבטחתה של מרינה לעבוד עם נשים בלבד על הרצועה.
"Man's World" היא רצועת פופ אלטרנטיבית, ובעלת הפקה מבוססת פסנתר.
מילות השיר מביעות ביקורת את היחס לנשים ולקבוצות מיעוטים לאורך ההיסטוריה, שכן מצהירה מרינה בשיר כי היא כבר לא רוצה לחיות בעולם שמובל על ידי גברים בלבד.
מבחינה מסחרית, "Man's World" נכנס למצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד ולמצעדי ההורדות והמכירות של בריטניה.
הקליפ הנלווה לשיר יצא לאור באותו היום עם השיר, ובוים על ידי אלכסנדרה גאווילט.
בקליפ, שצולם בסימי ואלי, קליפורניה, מבצעת הזמרת כוריאוגרפיה עם להקת רקדנים בלבוש דומה.
ההשראה עבור הקליפ נשאבה מיצירותיה של תנועת הנאו-קלאסיציזם.
בשנת 2019 הוציאה מרינה את Love + Fear, אלבום האולפן הרביעי שלה, והראשון שאינו תחת שם הבמה הקודם שלה "מרינה אנד דה דיימונדס", אלא תחת שמה הפרטי בלבד.
במטרה לקדם את הפרויקט, יצאה הזמרת לסיבוב ההופעות Love + Fear Tour והוציאה את המיני-אלבום השישי שלה, Love + Fear (Acoustic), בספטמבר 2019. לאחר סיום סיבוב ההופעות, החלה לכתוב שירים לאלבום החדש.
בפוסט אחר סיפרה כי כתבה שירים גם בזמן חופשה בפריז.
בפברואר, הוציאה דיאמנדיס את הסינגל העצמאי "About Love", שנכלל בפסקול סרט הקומדיה הרומנטית האמריקאי "לכל הנערים: נ.ב.
במהלך חודשי הקיץ, הודיעה מרינה שהיא קרובה לסיים את האלבום ומתכננת להוציא חומרים חדשים בקרוב.
היא טענה בראיונות קודמים כי אלבום האולפן הבא שלה ייבנה מצוות של מוזיקאיות, בשונה מ-Love + Fear.
במטרה להסביר את כוונותיה, הצהירה מרינה כי הופתעה לגלות כי רק שני אחוזים מהמפיקים ושלושה אחוזים מהמהנדסים במוזיקה הפופולרית הם נשים.
בספטמבר 2020, שיתפה הזמרת קטע משיר שלא פורסם בעבר בשם "Happy Loner", והותירה את המבקרים להניח שתוציא מוזיקה חדשה בקרוב.
ב-13 בנובמבר 2020 הכריזה מרינה רשמית על יציאתו של שיר חדש, ששמו "Man's World", ופרסמה את עטיפתו בחשבונות המדיה החברתית שלה.
לאחר מכן היא העלתה תמונה של עצמה והוסיפה את הכיתוב "I don't wanna live in a man's world anymore".
מייק ואס מ-Idolator ציין כי "מרינה נוהגת לעבוד מספר שנים על כל אלבום", כך שההכרזה המוקדמת על "Man's World" הייתה בלתי צפויה.
השיר הופק על ידי המוזיקאית האמריקאית ג'ניפר דקילביו, ועל ידי מרינה, שכתבה את השיר לבדה.
בראיון לווג, חשפה מרינה כי השיר אמור היה לצאת באפריל 2020, במקביל להופעתה בפסטיבל קואצ'לה, אך ביטול הפסטיבל עקב מגפת הקורונה מנע זאת.
בסופו של דבר, הוא יצא להורדה דיגיטלית וסטרימינג במדינות שונות ב-18 בנובמבר 2020, על ידי אטלנטיק רקורדס.
באותו היום, החל השיר היה להיות זמין להזמנה מוקדמת כסינגל 7 אינץ' ורוד באתר הרשמי שלה, במהדורה מוגבלת של 3,000 עותקים, המכילה בי-סייד שלא פורסם בעבר.
ב-11 בדצמבר 2020 יצאה לאור גרסה מופשטת של השיר, שעטיפתה היא גרסת שחור-לבן של העטיפה המקורית.
באותו היום, הייתה הגרסה זמינה גם בשירות הסטרימינג ספוטיפיי.
בנובמבר 2020 הוכרז על שתי גרסאות רמיקס לשיר.
הרמיקס הראשון, של הלהקה האמריקאית Muna, פורסם דיגיטלית ב-6 בינואר 2021. הרמיקס שני, שהופק על ידי Empress Of ובהשתתפות הדראג קווין הברזילאית פבלו ויטאר, יצא ב-4 בפברואר 2021.
מבחינה מוזיקלית, "Man's World" הוא שיר פופ אלטרנטיבי מלודי.
הפקת השיר מורכבת מפסנתר, עליו ניגנה מרינה עצמה, בנוסף לפטריק קלי שניגן בבס, סם קאופמן בתופים ודייוויד לויטה בגיטרה.
דקילביו ניגנה בקלידים ובסינתיסייזר, ושימשה כמהנדסת התופים, ואף ביצעה את קולות הרקע לרצועה.
המאסטרינג נעשה על ידי אמילי לזר והוקלט על ידי סיאן ריורדן ודקילביו.
טום סקינר מ-NME כינה את השיר "חלומי".
קיטון בל מווג תיארה את הסינגל כ-"המנון פופ" ש-"נשמע גדול כמו הנושאים עליהם היא שרה".
הוא אף השווה אותו לשיר "Savages" מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Froot.
מרינה הסבירה לבל את ההשראה שלה מאחורי הרצועה:
מבחינה לירית, מביעה מרינה בשיר מעין ביקורת על היחס הלקוי ל"נשים וקבוצות מיעוט אחרות לאורך ההיסטוריה".
חלק מהמילים מתייחסות לשחקנית לשעבר מרילין מונרו, וכן לנושאים שנויים במחלוקת, כגון חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי.
דריק רוסינול ממגזין Uproxx כתב כי פזמון השיר ("Mother Nature's dying, nobody's keeping score / I don't want to live in a man's world anymore") מאשר כי "מרינה שמה את הכסף שלה איפה שהפה שלה", בהתייחס להחלטתה לעבוד עם נשים על אלבומה החמישי.
מייק ואס מ-Idolator כתב כי השיר "חשוב", וציין כי הפזמון קליט.
במגזין DIY תואר השיר כ"להיט מעצים" ונכתב כי מרינה נשארה נאמנה להבטחתה לעבוד עם נשים בלבד.
ב-Paper, זכתה מרינה לשבחים על כך שהמשיכה לעבוד על מוזיקה למרות מגפת הקורונה.
בביקורת על קליפ השיר, נכתב ב-Contactmusic.com כי השיר "מדגיש את הקול הסנסציוני, האינדיבידואלי ושובה הלב שיש למרינה".
בביקורת על האלבום, שיבח תומאס גרין מ-The Arts Desk את השיר, וכן את רצועת הכותרת על החוצפה שבהם.
במהלך השבוע השלישי של נובמבר 2020, הציג ג'ים עוואד מווראייטי את השיר בטור "השירים הטובים של השבוע".
השיר נכנס למצעדי סינגלים בשתי מדינות.
בבריטניה, אמנם לא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי, המדרג את 100 השירים הפופולריים ביותר במדינה מדי שבוע, אם כי דורג במקום ה-96 למצעד ההורדות ב-20 בנובמבר 2020. באותו השבוע, דורג השיר גם במקום ה-99 במצעד המכירות.
בשבוע יציאת האלבום, ביוני 2021, נכנס השיר מחדש למצעד המכירות ודורג במקום ה-29. בניו זילנד, נכנס השיר למצעד ה-Hot 40 Singles, בו דורג במקום ה-36.
ב-16 בנובמבר 2020 הכריזה מרינה רשימת על הקליפ הנלווה לשיר, והעלתה טיזר בן 15 שניות לחשבונות המדיה החברתית שלה.
הקליפ שודר בבכורה בחשבון היוטיוב שלה בשעה 9:30 בבוקר (PST), ב-18 בנובמבר 2020, יום יציאתו של השיר עצמו.
לדברי מרינה, הקליפ נוצר בהשראת תנועת הנאו-קלאסיציזם של המאה התשע-עשרה, ובמיוחד ציוריו של האמן האנגלי ג'ון ויליאם גודוורד.
הקליפ צולם במקום בסימי ואלי, קליפורניה ובוים על ידי אלכסנדרה גאווילט.
לצד יציאת הקליפ ביוטיוב, הוא הפך זמין להורדה דרך אפל מיוזיק באותו היום, ב-18 בנובמבר 2020.
הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של Empress Of
"Man's World" (סינגל של Empress Of בהשתתפות פבלו ויטאר) – 3:10
הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של Muna
סטרימינג – רמיקס של Empress Of (מהדורת EP של ספוטיפיי)
"Man's World" (רמיקס של Empress Of בהשתתפות פבלו ויטאר) – 3:11
סטרימינג – רמיקס של Muna (מהדורת EP של ספוטיפיי)
סטרימינג – מופשט (מהדורת EP של ספוטיפיי)
הקרדיטים שלהלן לקוחים מעמודי היוטיוב והאינסטגרם של מרינה.
Mandaryny i oleni (מעוצב באוקראינית: МАНДАРИНИ І ОЛЕНІ) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האוקראינית ג'רי הייל.
את האלבום הוציאה ב-19 בדצמבר 2021 לאור חברת התקליטים בסט מיוזיק.
באלבום זה נכללו תשע רצועות, כולן הושרו באוקראינית.
קדם לפרסומו יצא סינגל מסחרי אחד: "", שדורג במקום ה-167 בטופ-היט, מצעד הפזמונים השבועי באוקראינה.
"Mamushi" הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, בהשתתפות הראפר היפני יוקי צ'יבה.
הוא יצא לאור ב-30 ביולי 2024, בהוצאת חברות התקליטים הוט גירל רקורדס והאחים וורנר, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השלישי של די סטליון, Megan (2024).
ב-25 באוקטובר 2024, יצא רמיקס בהשתתפות להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס יצא כחלק מ-Megan: Act II, הוצאה מחודשת של מייגן.
ב-30 ביולי, השיר פורסם כסינגל רשמי ונשלח לרדיו אורבני, שם זכה להשמעות מרובות.
"Mamushi" הופיע לראשונה במקום השישים-ושמונה במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית עם יותר מ-7.3 מיליון השמעות ו-1,000 הורדות דיגיטליות שנמכרו בשבוע הפתיחה שלו.
הוא גם הופיע לראשונה במקום השמונה-עשר במצעד שירי הראפ ובמקום העשרים-ואחד במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
הוא היה לכניסה הראשונה אי-פעם של צ'יבה בהוט 100. בשבוע העוקב, הוא דורג במקום הראשון במצעד שירי העולם הדיגיטליים והיה לראשון של השניים שהצליח לעשות זאת.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם30 ביולי 2024סטרימינג • הורדה דיגיטליתהוט גירל • האחים וורנר
"Mamy Blue" (נכתב גם כ-"Mammy Blue") הוא שיר משנת 1970 של הפזמונאי הצרפתי הוברט ז'ירו .
השיר, שנכתב במקור בצרפתית, תורגם לאנגלית בשנת 1971 והפך ללהיט בינלאומי של מבצעים שונים, כגון להקת הפופ-טופס , הזמר הבריטי רוג'ר ויטאקר, והזמר הצרפתי ז'ואל דיידה .
השיר בגרסתו האיטלקית, הפך ללהיט בביצועה של הזמרת הבין-לאומית דלידה, ובצרפתית בביצועה של זמרת הפופ הצרפתייה, ניקולטה .
השיר נכתב במקור בצרפתית בשנת 1970, על ידי הפזמונאי הצרפתי הוותיק הוברט ז'ירו; הוא הגה את השיר בזמן שהמתין במכוניתו בפקק תנועה בפריז.
לאחר ארבעה חודשים, הוקלטה גרסה באיטלקית של השיר, על ידי הזמרת איוונה ספאניה , לרגל הקלטת הבכורה של הזמרת.
במאי 1971, אלן מיו, מפיק תקליטים שווייצרי שפעל בספרד, רכש את השיר עבור "פופ-טופס", להקה ספרדית אותה ניהל.
מיו הפיק את הקלטת השיר בלונדון, לאחר שסולן הלהקה, פיל טרים, כתב מילים באנגלית לשיר.
חברת התקליטים הצרפתית Barclay מיהרה לבצע גרסת כיסוי לשיר הן על ידי ז'ואל דיידה והן על ידי ניקולטה: הגרסה של דיידה, עם המילים באנגלית של פיל טרים, הוקלטה באולפני אולימפיק סאונד בלונדון ובאולפן דקה בפריז בעיבודה של אנג'לה מורלי, ואילו הגרסה של ניקולטה הופקה על ידי הוברט ז'ירו.
הגרסאות של הפופ-טופס ושל ז'ואל דיידה, הגיעו שניהם למקום הראשון במצעד הצרפתי, בעוד שהגרסה של ניקולטה העפילה למקום הרביעי.
הגרסאות של הפופ-טופס ושל דיידה הפכו ללהיטים גדולים במספר מדינות.
בבלגיה, שתי הגרסאות הגיעו למקום הראשון.
בגרמניה, גרסת הפופ-טופס, שהתה עשרה שבועות במקום הראשון, בעוד שגרסת דיידה הגיעה רק למקום ה-40. הפופ-טופס גם ביצעו גרסה באיטלקית, שזכתה במקום הראשון באיטליה, ואילו הגרסה באיטלקית של דלידה הגיעה למקום ה-19.
הגרסה האנגלית של הפופ-טופס, הגיעה גם למקום הראשון באוסטריה, דנמרק, פינלנד, שוודיה ושווייץ, והייתה להיט ביוון עם מכירות של 50,000 יחידות; הגרסה באנגלית של רוג'ר ויטאקר, הגיעה אף לעשירייה הראשונה בדנמרק ובפינלנד.
בישראל, גרסת הפופ-טופס זינקה לראש המצעד הפזמונים של גלי צה"ל לשנת 1971, ואילו גרסתו של רוג'ר ויטאקר, הגיעה למקום השלישי במצעד הלועזי השנתי של רשת ב' באותה שנה.
גרסת הפופ-טופס טיפסה למקום השני ביפן, בנוסף, גרסת הזמר הצרפתי-לבנוני ריקי שיין הייתה להיט ביפן עם מכירות של 500,000 יחידות.
השיר צעד בראש מצעד הלהיטים הארגנטינאי, במקום הראשון, עבור חמש גרסאות (ג'יימס דארן, ריקי שיין, רוג'ר וויטאקר, פאנץ'-רביעייה ווקאלית אמריקאית, ולהקה מקומית בשם "אפוקליפטיס").
גרסת ריקי שיין הגיעה למקום הראשון בברזיל, בעוד שבאורוגוואי הצליחה הגרסה של הזמר האמריקאי בוב קרו .
הגרסאות של דיידה והפופ-טופס צעדו בעשירייה הראשונה במקסיקו.
באוסטרליה, גרסת דיידה הגיעה למקום השלישי.
בדרום אפריקה, השיר הוקלט על ידי להקת הסשן "כריזמה" עם הסולנים פאדי פאוול וסטיבי ואן ושהתה שנים עשר שבועות במקום הראשון.
בבריטניה, גרסת הפופ-טופס הגיעה למקום ה-35 במצעד הבריטי, ואילו גרסתו של רוג'ר ויטאקר הגיעה למקום ה-31.
בארצות הברית, גרסת הפופ-טופס הייתה הגרסה היחידה שהגיעה לבילבורד הוט 100, והגיעה בשיאה למקום ה-57, בעוד שמצעד "Easy Listening" בבילבורד העניק להם את המקום ה-28. עם זאת, גרסת הכיסוי של ג'יימס דארן הגיעה רק למקום ה-107.
בקנדה, גרסת הפופ-טופס התחרתה עם גרסה של להקת "Oak Island Treasury Department" – גרסאות אלו הגיעו למקומות ה-42 וה-68 בהתאמה.
הגרסה בצרפתית של רוג'ר ויטאקר הייתה להיט במצעד הצרפתי של קנדה, והגיעה למקום השני.
להקת הפופ-רוק האמריקאית, היסטוריז, הקליטו את "Mammy Blue" בשנת 1973 כהמשך ללהיט שלהם "Brother Louie".
השיר בביצועם הגיע למקום ה-50 בבילבורד הוט 100. הגרסה הגיעה למקום ה-21 במצעדי הסינגלים שנאספו על ידי Record World, ולמקום ה-21 במצעד קאש בוקס.
השיר בגרסת היסטוריז, תפס את המקום ה-36 בקנדה ואת המקום ה-46 באוסטרליה.
השיר תורגם לעברית על ידי תלמה אליגון-רוז ונקרא "אמא לו", עובד על ידי אלכס ווייס, ובוצע בשנת 1971 על ידי יהורם גאון וההרכב המוזיקלי הנשי, "בנות חוה" (נגה אשד, תמר אשל, עידית חיים-הרפז).
הגרסה באנגלית של "Mamy Blue" הוקלטה גם על ידי הוראס אנדי, חוליו איגלסיאס, בובי קורטולה, שרי ליין, ויקי לאנדרוס, מוסלים מגומאייב, גניה ראוון, דמיס רוסוס, לאימה ואיקולה, ניקולטה וננסי סיט.
סלין דיון ולארה פביאן הקליטו שתיהן את הגרסה הצרפתית המקורית של "Mamy Blue", אשר בוצעה מחדש בשנת 2004 על ידי Neje והגיעה למקום ה-75 במצעד הצרפתי.
הגרסה הספרדית בוצעה על ידי חוסה מרסה, דניאל דיחס וטוויגי.
רוברטו בלנקו, פרנק פאריאן ובאטה איליץ' הקליטו כל אחד בנפרד, גרסה בגרמנית.
הגרסה בפינית הוקלטה גם על ידי פרדי בשנת 1972 ועל ידי קירקה בשנת 1974.
השיר תורגם ובוצע גם בשפות נוספות, כגון רומנית, פולנית, פורטוגזית, שוודית, צ'כית, איסלנדית, הונגרית, סלובקית, נורווגית, קרואטית, פלמית, אוקראינית, פינית ובולגרית.
מנצח התזמורת הצרפתית פול מוריאט ותזמורתו הקליטו גרסה אינסטרומנטלית בשנת 1971.
מצעד (1971–1972)מיקום שיארודזיה1דרום אפריקה (רדיו ספרינגבוק)1
"Maman" (בעברית: "אמא") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה לואן אמרה.
הוא יצא לאור ב-15 במרץ 2025 דרך חברת התקליטים דה איילנד דאף ג'אם מיוזיק גרופ, ונכתב על ידי המבצעת לצד טריסטן סלוואטי, שהפיק אותו מוזיקלית.
ב-30 באוגוסט 2024 אישר תאגיד השידור הצרפתי, France Télévisions, באמצעות הערוץ France 2, את השתתפות המדינה בתחרות האירוויזיון לשנת 2025. ב-30 בינואר 2025 הוכרז כי לואן היא נציגת צרפת לתחרות.
ב-15 במרץ פורסם שירה לתחרות, "Maman" לאחר שביצעה אותו בשידור חי באצטדיון סטאד דה פראנס.
כיוון שצרפת חברה ב"חמש הגדולות", היא העפילה לגמר אוטומטית.
צרפת הופיעה אחרי ולפני .
צרפת שובצה להופיע במחצית השנייה.
צרפת שובצה כהופעה ה-24, אחרי ולפני .
צרפת דורגה במקום השביעי עם 230 נקודות; 180 נקודות מהשופטים, ו-50 נקודות מהקהל.
"Manchild" (בעברית: "גבר-ילד") הוא סינגל של הזמרת האמריקאית סברינה קרפנטר.
הוא יצא לאור ב-5 ביוני 2025 תחת הוצאת חברת התקליטים איילנד רקורדס.
מגזין התרבות והמוזיקה Business Insider הכליל את "Manchild" כחלק מרשימת "שירי הקיץ" שעשו את שנת 2025 במוזיקה, יחד עם "Ordinary" של סברינה קרפנטר ו-"What I Want" של מורגן וולן וטייט מקריי.
שנת 2024 הייתה שנה עמוסת הצלחות לקרפנטר, שהגיעה עם השיר "Espresso" למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100 ביוני 2024 והאלבום Short n' Sweet הפך לאלבום הראשון של קרפנטר שמגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200.
בתחילת יוני 2025 קרפנטר החלה לרמוז על פרויקט חדש, ככל הנראה מוזיקה חדשה, באמצעות סרטון ויראלי ושלטי חוצות מסתוריים.
ב-2 ביוני 2025, פרסמה קרפנטר סרטון בו היא נראית מנסה לתפוס טרמפים בצד כביש עפר, לבושה במכנסיים קצרים ונעלי עקב, עם מזוודה לצידה.
כשמשאית חולפת מבלי לעצור, היא נראית נעלבת, ואומרת בקריינות: "Oh boy".
במקביל, החלו להופיע שלטי חוצות בצדי כביש מהיר, עם כיתובים מסתוריים הקשורים לקרפנטר.
אחד השלטים כולל את הכיתוב: "I swear they choose me, I'm not choosing them", חתום בראשי התיבות של קרפנטר.
שלטים נוספים כללו את המילים "Amen", "Hey men!" ושלט רביעי בטקסס עם המילה "Manchild".
ב-3 ביוני 2025 מאוחר יותר קרפנטר הכריזה על הסינגל, וציינה שיושק ב-5 ביוני 2025. בהודעה שפרסמה ברשתות החברתיות, שיתפה קרפנטר את עטיפת הסינגל: תמונה מטושטשת בה היא מנסה לתפוס טרמפים כשהיא לבושה בחולצה לבנה קשורה שחושפת את הבטן שלה.
קרפנטר כתבה לצד התמונה: "השיר הזה עליך!!" וציינה שניתן כבר להזמין את הגרסת התקליט של הסינגל.
ב-5 ביוני 2025 קרפנטר הוציאה את הסינגל.
"Manchild" הוא השיר הראשון של קרפנטר מאז יציאת גרסת הדלוקס של Short n' Sweet בפברואר 2025, שכללה שירים חדשים ורמיקס.
ב-11 ביוני 2025 קרפנטר הכריזה על אלבום חדש בשם Man's Best Friend, שייצא ב-29 באוגוסט 2025. האלבום יכיל 12 רצועות, וביניהן "Manchild" שיהיה הסינגל המוביל מתוך הפרויקט.
השיר לועג לדמות של בן זוג גברי חסר יכולת, תוך שימוש בהומור סאטירי וביטויים כמו "Stupid, slow, useless", עם אזכור שיש לכך "מילה חמודה יותר".
השיר הוא בסגנון פופ עם השפעות קאנטרי.
קרפנטר כתבה את השיר יחד עם הפזמונאית איימי אלן והמפיק ג'ק אנטונוף, מיד לאחר שסיימה את העבודה על Short n' Sweet.
לדבריה, היום בו נכתב השיר היה "יום שלישי הכי טוב בחיים שלה".
קרפנטר פרסמה ב-6 ביוני 2025 את הקליפ לשיר, יום לאחר צאת הסינגל.
הקליפ, בבימוי הבמאים הישראליים וניה הימן וגל מוג'ה, מתאר את קרפנטר במסע דרך המערב האמריקאי, כשהיא מנסה לתפוס טרמפים מגברים שונים.
כל אחד מהגברים משתמש באמצעי תחבורה מוזר אחר – כולל אופנוע עם עגלת קניות, כיסא טלוויזיה ממונע ואפילו אופנוע ים בכביש, אך איש מהם לא מצליח להביא אותה ליעדה.
לאחר פרסום הקליפ כתבה קרפנטר באינסטגרם: "זה בדיוק מה שדמיינתי בראש.
אף חיה לא נפגעה בצילומים, אבל כמה גברים כן."
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV6 בספטמבר 2025קליפ השנההפופ הטוב ביותרשיר הקיץהבימוי הטוב ביותרהצילום הטוב ביותרהעריכה הטובה ביותרהאפקטים הוויזואליים הטובים ביותרפרס גראמי1 בפברואר 2026הקלטת השנהשיר השנהביצוע סולו הפופ הטוב ביותרפרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר
Man's Best Friend (בעברית: חברו הטוב ביותר של האדם) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר.
הוא יצא לאור ב-29 באוגוסט 2025, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
קרפנטר הפיקה את האלבום יחד עם ג'ק אנטונוף וג'ון ראיין, אשר הפיקו גם קטעים באלבום האולפן הקודם שלה, Short n' Sweet (2024).
האלבום, שמורכב בעיקר ממוזיקת פופ ורוק קל, כלל את הסינגל המוביל "Manchild", שהגיע למקום הראשון באירלנד, בממלכה המאוחדת ובארצות הברית, ולעשירייה הפותחת במספר אזורים נוספים ברחבי העולם.
קרפנטר בחרה ב־"Tears" כסינגל השני, והוא יצא במקביל לאלבום כרצועה השנייה בו.
עטיפת האלבום, שמעוררת אסוציאציות של שליטה וכניעה, יצרה מחלוקת וזכתה לתשומת לב תקשורתית רבה; חלק מהמבקרים טענו כי היא פונה למבט הגברי באופן הפוגע בנשים, בעוד אחרים ראו בה סאטירה וניסיון לאתגר ציפיות מיזוגיניות לגבי התנהגות מינית של נשים.
בהמשך, קרפנטר הוציאה עטיפה חלופית שנמכרה ישירות לצרכנים, אותה תיארה כ"מאושרת על ידי אלוהים".
Man's Best Friend זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל עם יציאתו, עם שבחים להפקה וליכולות הווקאליות של קרפנטר, אך גם לביקורת על המילים המיניות והבוגרות שבו.
האלבום נכנס למקום הראשון ב־18 מדינות, כולל ארצות הברית, שם קיבל תואר פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
האלבום ושיריו זכו לשש מועמדויות בטקס פרסי הגראמי ה-68, כולל "אלבום השנה" ו"אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר".
האלבום אף נכלל במספר רשימות סיכום השנה של 2025 שפורסמו בכלי תקשורת שונים ביניהם; Consequence, בילבורד ורולינג סטון.
לאחר סיבוב הופעות עולמי גדול, קרפנטר הקליטה את אלבום ההמשך Man's Best Friend, בשיתוף עם ג'ק אנטונוף, ג'ון ראיין והכותבת איימי אלן.
קרפנטר סיפרה שהחלה לכתוב את האלבום יום לאחר שסיימה את Short n' Sweet, מתוך צורך להמשיך בכתיבה בזמן שהייתה במצב אישי סוער.
האלבום נכתב לאחר פרידתה מהשחקן בארי קיוגאן, עמו ניהלה מערכת יחסים במשך כשנה.
ב-11 ביוני 2025, פחות משנה לאחר יציאת האלבום Short n' Sweet, קרפנטר הציגה את אלבומה הבא בשידור חי בעמוד האינסטגרם שלה, בו היא "עברה על ערימת תקליטים של דונה סאמר, אבבא ודולי פרטון לפני שנחתה על עצמה".
באותו יום, נחשף כי Man's Best Friend ייצא ב-29 באוגוסט.
עטיפת האלבום, בה קרפנטר מוצגת על ארבע וגבר מחזיק בשערה, עוררה סערה ודיון על מיניות בפופ אך קשורה לנושאי האלבום – תחושת יחס מחפיר מצד גברים.
לדבריה של קרפנטר, האלבום והוויזואליות שלו נולדו מתוך חוויות אישיות, תחושת נוחות עם עצמה ותפיסה רגשית שבה הרגישה כמי שנמצאת בעמדה של "חיית מחמד".
ב-8 ביולי קרפנטר חשפה עטיפה חלופית לאלבום בעקבות הסערה שעוררה עטיפת האלבום המקורית.
הגרסה החדשה הוצגה במהדורה מוגבלת של תקליט ויניל בצבע ורוד עתיק.
בעטיפה החלופית קרפנטר מוצגת בלבוש הלבשה תחתונה, שוכבת בחדר מעוצב ומוקפת זרי פרחים, תוך שהיא מחזיקה כרטיס עם ראשי התיבות של האלבום, "M.B.F".
ב-23 ביולי 2025 קרפנטר החלה לחשוף את רשימת השירים של האלבום.
תהליך החשיפה נעשה בהדרגה דרך פוסטים באינסטגרם ובטוויטר, בשיתוף גור גולדן רטריבר ושני מעריצים נבחרים - בכל פוסט הוצג מעריץ מחזיק את הגור, ובכיתוב נחשף שם של שיר אחד מהרשימה, שני שירים בכל פעם.
הקמפיין לווה באינטראקציה הומוריסטית וקרובה עם מעריצים, אשר חיזקה את הקהילה סביבה והובילה לצמיחה במספר עוקביה באינסטגרם (מעל 5 מיליון).
ב-1 באוגוסט 2025 קרפנטר חשפה את רשימת השירים המלאה של האלבום, הכוללת 12 שירים.