tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרוץ המרדף ל-15 ק"מ זכתה במדליית כסף.
עמיתה לוקאש באואר זכה במדליית כסף במרוץ ל-15 ק"מ, ונבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 7-3 לשוודיה, וגברה על רוסיה 0-3 במשחק על המקום השלישי.
באולימפיאדת ונקובר (2010) השתפרו הישגיה של צ'כיה עוד יותר.
הספורטאים הצ'כים זכו ב-6 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
מעל כולם בלטה המחליקה המהירה מרטינה סביליקובה, שזכתה בשתי מדליות זהב במרוצים ל-3,000 ול-5,000 מטר, ובמדליית ארד במירוץ ל-1,500 מטר.
בסקי למרחקים, זכה לוקאש באואר במדליית ארד במירוץ ל-15 ק"מ, והיה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים במדליית ארד.
שארקה זחרובסקה זכתה במדליית ארד ראשונה בסקי אלפיני, לאחר שסיימה במקום השלישי במקצה הסלאלום.
נבחרת ההוקי קרח הודחה ברבע הגמר בידי פינלנד, וסיימה במקום השביעי.
אולימפיאדת סוצ'י (2014) הייתה המוצלחת בתולדות צ'כיה, עם 8 מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
מרטינה סביליקובה שמרה על תוארה במרוץ ל-5,000 מטר, ובמרוץ ל-3,000 מטר זכתה במדליית כסף.
במדליית הזהב השנייה זכתה גולשת השלג אווה סמקובה.
אונדז'יי מוראבץ זכה במדליית כסף במרוץ המרדף ל-12.5 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ וירוסלב סואוקופ זכה במדליית ארד במרוץ ל-10 ק"מ.
אצל הנשים, זכתה גבריאלה סואוקלובה במדליית כסף במרוץ ל-12.5 ק"מ.
שלושתם, יחד עם ורוניקה ויטקובה, זכו במדליית כסף במרוץ השליחים המעורב.
נבחרת ההוקי קרח הודחה ברבע הגמר בידי ארצות הברית, ודורגה במקום השישי.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה המשלחת ב-7 מדליות מהן שתי מדליות זהב.
את מדליות הזהב השיגה אסתר לדצקה שהייתה הספורטאית הראשונה בתולדות המשחקים האולימפיים שזכתה בשתי מדליות זהב בשני ענפים שונים: גלישת שלג (סלאלום ענק) וסקי אלפיני (סופר G).
צ'לאדז' (בפולנית: Czeladź) היא עיר בזגלמביה (שלזיה) שבדרום פולין סמוך לגבול עם סלובקיה.
בזמן מלחמת העולם השנייה שכנה העיר על גבול גרמניה.
עד 1999 הייתה העיר משויכת לפרובינציית קטוביץ, וכאשר הוקמה פרובינציית שלזיה שויכה אליה.
העיר היא חלק מהמרחב העירוני קטוביץ המונה כ-2.7 מיליון נפש המהווה כשלעצמו חלק מהמטרופולין של שלזיה המונה כ-5.3 מיליון נפש.
העיר נוסדה במאה ה-13 וקיבלה מעמד של עיר ב-1262. במאה ה-14 הייתה חשיבות העיר במכרות שסביבה.
עד שנת 1863 חל איסור על היהודים להתיישב בעיר.
בסביבות שנת 1850 נתגלו ליד העיר מכרות פחם, דבר שהפך את העיר מעיירה שכוחה, לעיר תעשייתית.
בשנת 1863 החלו ראשוני היהודים להגיע לעיר שכונה ביידיש טשעלאדז, והם התניעו את הכלכלה המקומית.
על פי מקור אחד, ראשון היהודים בעיר היה ראש משפחת שוויצר, שהיה אחד מעשירי אזור זגלמביה.
על פי מקור אחר, היהודי הראשון שהגיע לעיר היה רבי אלתר נחום שוויצר חמיו של רבי חיים דוב שטענצל הדיין של העיר ושל ר' הענדיל אביו של ראש ישיבת חכמי לובלין רבי אריה צבי פרומר שטנצל.
על פי ספר סוסנוביץ והסביבה, לפני מלחמת העולם השנייה, התגוררו בעיירה קרוב ל-2,000 יהודים, רובם חסידי רדומסק וסוכוטשוב.
הקהילה היהודית יוצגה במועצת העיר על ידי חיים שוויעצר.
במשך תקופה היה רב הקהילה היהודית הרב שלמה שטענציל, אחיו של המשורר היידי אברהם נחום שטנצל.
הקהילה היהודית התקיימה בעיירה עד השואה.
עם תום המלחמה ניסו מספר ניצולים לחזור לעיר, אולם משנרצחו שניים מהם, עזבו כולם את המקום.
צ'לטנהאם היא עיר במחוז גלוסטרשייר, בבריטניה, היא סמוכה לערים גלוסטר וסירנסטר.
אוכלוסיית העיר מונה 117,500 תושבים, לפי מפקד משנת 2016.
העיר ממוקמת בקצה הקוטסוולדס ונחשבת לעיר עשירה מאוד.
כבר מאז גילוי מעיינות המים החמים ב-1716, הפכה צ'לטנהאם ליעד לחופשה ולמרגוע עבור עשירים מכל אנגליה, ולכן ידועה גם כאזור ספא.
נהר צ'לט זורם מתחת לעיר.
העיר ידועה גם בשל הארכיטקטורה הוויקטוריאנית ומרוצי הסוסים שלה, שבהם מוענק "גביע הזהב של צ'לטנהאם".
בעיר מתקיים גם פסטיבל ג'אז.
בין האנשים הבולטים שנולדו בעיר:
אדוארד ג'נר (1749–1823) – רופא, ממציא החיסון נגד אבעבועות שחורות.
גוסטב הולסט (1874–1934) – מלחין, מחבר הסוויטה התזמורתית "כוכבי הלכת".
בריאן ג'ונס (1942–1969) – מוזיקאי, ממייסדי להקת "הרולינג סטונז".
העיר הייתה מקום מושבה של הפדרציה העולמית לבדמינטון במשך 71 שנים, משנת 1934 ועד לחודש אוקטובר 2005.
צ'כיה, או בשמה הרשמי הָרֶפּוּבְּלִיקָה הַצֵּ'כִית , השתתפה באירוויזיון 13 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2007. בארבעת הניסיונות הראשונים נכשלה המדינה להעפיל לגמר משלב חצי-הגמר והיא מעולם לא סיימה את גמר התחרות כאחת מחמש המדינות הראשונות.
ב-2016 צ'כיה עלתה בפעם הראשונה לגמר התחרות.
צ'כיה, לעומתה, הביעה התעניינות בתחרות רק בשנות ה-2000 ונוטלת בה חלק באופן סדיר מ-2015.
בתחילה רצתה רשות השידור הצ'כית לשלוח נציגות לתחרות ב-2005, אולם בסופו של דבר צ'כיה לא נטלה חלק בתחרות כי לרשות השידור הצ'כית היו שני אירועים גדולים אותם הצטרכה לארגן באותה שנה.
ב-2006 רצתה שוב רשות השידור הצ'כית לשלוח נציגות לתחרות, אולם לבסוף החליטה הרשות לא ליטול חלק בתחרות עקב שיטת חצי-הגמר והרתיעה מכך שהנציגות הצ'כית לא תעלה לבסוף לשלב הגמר.
באפריל 2006 אישרה רשת השידור הצ'כית כי בכוונתה לקחת חלק באירוויזיון 2007 שנערך בהלסינקי, פינלנד.
רשת השידור ערכה קדם אירוויזיון (Eurosong 2007) על-מנת לבחור את השיר הראשון שייצג אותה בתחרות.
בקדם הוצגו לקהל 10 שירים, והקהל הצביע במסרונים לשיר האהוב עליו, אולם שיר אחד פרש לפני תחילת ההופעה, ובכך הותיר 9 שירים להתחרות.
השיר המנצח היה "Malá dáma" ("אישה קטנה") שבוצע על ידי להקת הרוק Kabát.
באירוויזיון הופיעה צ'כיה בתור שיר מספר 16 בחצי הגמר שנערך ב-10 במאי 2007. בסוף קיבלה צ'כיה רק נקודה אחת מאסטוניה מתוך כל הצבעות הקהל באירופה, ובכך סיימה במקום האחרון בחצי הגמר.
על אף ההישג הנמוך ב-2007, החליטה צ'כיה להשתתף באירוויזיון 2008 שנערך בבלגרד, סרביה.
רשת השידור הצ'כית ערכה שוב קדם אירוויזיון על-מנת לבחור את השיר לאירוויזיון.
10 שירים התחרו כדי לייצג את צ'כיה בסרביה.
השיר המנצח היה "Have Some Fun" ("לעשות כיף") שבוצע על ידי הזמרת טרזה קרנדלובה.
בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2008 הופיעה קרנדלובה שמינית בסדר ההשמעה, והיא קיבלה בסך-הכול 9 נקודות על ההופעה (נקודה אחת מטורקיה ומלטה, 2 נקודות מקרואטיה ו-5 נקודות ממקדוניה), ולכן היא מוקמה במקום ה-18 מתוך 19 שירים באותו ערב, ובכך נכשלה צ'כיה לעלות שוב לשלב הגמר.
לאור הישגיה הנמוכים של צ'כיה בתחרות, היו שמועות שהיא תחליט לפרוש מהתחרות ב-2009. עם זאת, הוחלט לבסוף כי צ'כיה תתמודד גם באירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה, רוסיה.
רשת השידור הצ'כית החליטה לבחור את השיר שייצג אותה בתחרות דרך בחירה פנימית של הזמר שיישלח לרוסיה, ולאחר מכן, בחירה של הקהל בבית את השיר שאותו אמן יבצע.
רשת השידור בחרה את הלהקה הצוענית ג'יפסי ("Gipsy.cz") שהשתתפה גם בקדם האירוויזיון 2008 וגם בקדם האירוויזיון 2009, בהם היא הגיעה לאחד משלושת המקומות הראשונים.
לקהל הצ'כי הוצגו שני שירים בקדם האירוויזיון: השיר הראשון הוא "Aven Romale" ("בואו צוענים"), והשיר השני הוא "Do You Wanna" ("האם אתה רוצה").
לאחר הצבעה שנמשכה שבועיים, נבחר השיר "Aven Romale", כשהמבצע הראשי בו היה רדוסלב בנגה שהיה לבוש בדמות של גיבור-על, "סופר צועני".
הלהקה הופיעה שנייה בחצי הגמר הראשון.
השיר לא קיבל ניקוד מאף אחת מ-20 המדינות שהצביעו בחצי הגמר, ובכך הצטרף לרשימת 15 השירים שהגיעו עד אז להישג המפוקפק של 0 נקודות בתחרות.
ב-22 ביולי 2009, הודיעה ČT, רשת השידור הצ'כית, על כוונתה לפרוש מאירוויזיון 2010. הרשת טענה שהפרישה נבעה עקב חוסר ההתעניינות של התושבים בתחרות ועקב נתוני צפייה נמוכים.
ב-29 ביולי 2014, הודיעה ČT, רשת השידור הצ'כית, שאין בכוונתה לחזור לתחרות האירוויזיון 2015 שתתקיים בווינה, אוסטריה.
עם זאת, ב-19 בנובמבר 2014, הודיעה ČT, רשת השידור הצ'כית, כי הרפובליקה הצ'כית תחזור לתחרות האירוויזיון 2015 שתתקיים בווינה, אוסטריה, שם הם סיימו במקום ה-13 בחצי הגמר עם 33 נקודות שהן 23 נקודות יותר מכל הנקודות שצ'כיה קיבלה בהשתתפויות הקודמות.
ב-2016, השתתפה צ'כיה בחצי הגמר הראשון של התחרות ועלתה לגמר בפעם הראשונה בתולדותיה עם השיר "I Stand" של הזמרת גבריאלה גונצ'יקובה.
ב-2018 השתתפה צ'כיה בתחרות שנערכה בליסבון, פורטוגל.
זו הייתה התחרות הטובה ביותר בהיסטוריה של צ'כיה, את המדינה ייצג מיקולאש יוזף עם השיר "Lie to Me, השיר היה ממוקם גבוה בסטטיסטיקות התחרות, בחצי הגמר הראשון הגיעה צ'כיה למקום השלישי, כשבגמר סיימה במקום השישי, הגבוה ביותר של צ'כיה בהיסטוריה של התחרות.
השירים שייצגו את צ'כיה באירוויזיון
צֶ'כְלָרֶה (בבולגרית: Чехларе) הוא כפר במרכז בולגריה בשטח הרשות המקומית ברזובו שבמחוז פלובדיב וממוקם 154 קילומטרים מהבירה סופיה ו-28 קילומטרים מצ'ירפאן.
צפונית לכפר מצוי יער עבות של עצי אורן ובו מספר מעיינות ונחלים.
משלהי חודש מאי ועד ספטמבר 1943 פעל במקום מחנה ריכוז ל-400 מיהודי בולגריה שגורשו מסופיה.
הכפר נוסד בשלהי המאה ה-15. שמו מאוזכר לראשונה בתעודות עות'מאניות בהקשר לפלישתו של ולדיסלב השלישי מלך פולין.
בצבאו של המלך הפולני נכללו גם הונגרים וצ'כים.
לאחר תבוסת קואליציית הצבאות בקרב וארנה נפלו בשבי חיילים צ'כים רבים ונמכרו לעבדות.
צאצאי עבדים אילו התיישבו בכפר והוא נודע בשמו צ'כלרה שנגזר ממוצאם האתני של מתיישביו הראשונים.
בראשית מלחמת העולם השנייה מנתה אוכלוסיית הכפר 900 נפשות.
במרץ 1941 לאחר כניסת הוורמכט לבולגריה, הצטרפו רבים מתושבי צ'כלרה לשורות הפרטיזנים וכצעד תגמול, גירשה הממשלה הבולגרית את כל תושביו והוא נותר נטוש.
לאחר המלחמה שונה למשך שנים אחדות שמו של הכפר למורוזוב להנצחת שמו של אחד ממפקדי הפרטיזנים.
פרנסת תושבי הכפר נסמכת על ייצור ושיווק שמן ורדים.
ענף גידול הוורדים נוסד עוד במהלך התקופה העות'מאנית והכפר נודע בכל האזור בזכות המוצר.
שמן הוורדים מהכפר יוצא למערב אירופה, בעיקר לצרפת.
ב-25 במאי 1943 גורשו כ-20,000 מיהודי סופיה לערי שדה ברחבי בולגריה.
מספר הנע בין כמה מאות לכ-2,000 יהודים הגיעו לעיר פאזארדז'יק.
בעיר נוצרה מצוקה במקומות אכסון למגורשים ועל כן בהנחיית אלכסנדר בלב ראש הקומיסריון לשאלות יהודיות הוחלט לגרש 100 משפחות בנות 400 נפשות לכפר צ'כלרה.
בעת ההיא היה הכפר נטוש מתושביו מאחר שחלקם הצטרפו לשורות הפרטיזנים ותושביו גורשו ממנו בהוראת הממשלה הבולגרית כצעד תגמול.
100 המשפחות הובלו אל הכפר הנטוש, בו לא פעלה כל תשתית שאפשרה את קליטתם, הורדו במרכזו ונאסר עליהם לעוזבו.
בפאתי הכפר הוצבה שמירה והוא הפך למעשה למחנה ריכוז.
בהיעדר אמצעי מחייה וסיוע רפואי, סבלו עד מהרה המגורשים מרעב ובעיות רפואיות שהחמירו בשל העדר הטיפול.
ועדי הקהילות היהודיות בפלובדיב וצ'ירפאן נרתמו לסייע במזון ותרופות, תוך שגם אמצעיהם שלהם היו מצומצמים.
לאחר לחץ כבד שהפעילו נכבדי הקהילה בפלובדיב שהסתייעו בראשי הכנסייה בעיר, נאותו במהלך חודש יולי ראשי המשרד לענייני יהודים להעביר 44 משפחות מצ'כלרה לפלובדיב.
לאחר מותו של המלך בוריס השלישי, הופעל לחץ כבד נוסף על המשרד לענייני יהודים, כפי הנראה שולם שוחד נכבד למשטרת פלובדיב ובראשית ספטמבר הועברה הנחיה מהבירה להעביר את כל העצורים לפלובדיב.
56 המשפחות הנותרות הועברו לפלובדיב ושוכנו חלקן בבתי בני הקהילה וחלקן בבית הכנסת המרכזי.
האונייה "צ'ליוסקין", , הייתה אוניית נוסעים ומשא רוסית להפלגות בין שפך נהר לנה לבין נמל ולדיווסטוק.
ב-13 בפברואר 1934, היא טבעה אך הצוות הצליח לארגן מחנה על הקרח.
להצלת האנשים אורגן מבצע אווירי מוצלח ולטייסים שהשתתפו במבצע הוענק תואר גיבור ברית המועצות שנוסד בעקבות האירוע.
"צ'ליוסקין" נבנתה בדנמרק לפי הזמנת ברית המועצות.
האונייה הייתה מיועדת להעברת נוסעים ומשאות באוקיינוס הקרח הצפוני.
בהתאם לכך, היא חוזקה והוגדרה לצורכי ביטוח כאוניית נוסעים ומשא מדגם שובר קרח.
האונייה הושקה ב-11 במרץ 1933 וב-3 ביוני 1933 עזבה את דנמרק בדרכה ללנינגרד תחת השם "לנה".
לאחר הגעתה לנמל היעד הוחלט להחליף את שמה ל"צ'ליוסקין" לזכר חוקר הארצות הרוסי סמיון צ'ליוסקין.
ב-16 ביולי 1933 עזבה האונייה את לנינגרד בדרכה לולדיווסטוק.
על המסע פיקד רב חובל ולדימיר וורונין וראש המשלחת היה אוטו שמידט, גאוגרף וחוקר ידוע של אזור הצפון.
בדרכה נכנסה האונייה למספנות בהן נבנתה ועברה תיקונים קלים.
ב-2 באוגוסט 1933 עזבה האונייה את נמל מורמנסק ועל סיפונה 112 אנשים.
מטרת המסע היה ללמוד את היכולת לעבור את המעבר הצפון-מזרחי במהלך קיץ בודד.
באזורים הקשים היה מתוכנן להיעזר בשובר קרח.
גושי הקרח הראשונים החלו להפריע לתנועת האונייה מזרחה בים קארה.
בעזרת שוברי קרח האונייה הצליחה לעבור את האזור והמשיכה בצורה עצמאית.
בים צ'וקצ'י התברר שלא ניתן להמשיך במסע וב-23 בספטמבר נלכדה האונייה על ידי גושי קרח.
במשך כחודשיים נסחפה האונייה מזרחה על ידי הקרח וב-4 בנובמבר 1933 התקרבה למצר ברינג.
עד לים הפתוח נותרו קילומטרים בודדים ואף נשלח מברק ברכה לולדיווסטוק.
עקב שינוי בכיוון תנועת הקרח החלה האונייה להיסחף בחזרה לכיוון צפון-מערב.
בקרבת מקום הייתה שובר קרח, אך אוטו שמידט סירב לקבל את עזרתו כי חשב שאחר מסע כה ארוך בקרח האונייה תמשיך להחזיק מעמד.
במשך מספר חודשים המשיכה האונייה להסחף ולהתרחק ממים פתוחים ללא קרח.
ב-13 בפברואר 1934 בעקבות הלחץ הגדול על הדפנות, נשברה האונייה וטבעה בתוך שעתיים.
הצוות התארגן בעוד מועד ולכן הצליח לארגן על הקרח מחנה זמני ולהעביר למחנה את המצרכים.
בסך הכול היו במחנה 104 אנשים.
8 אנשים עזבו את האונייה עוד במהלך המסע מסיבות שונות ומנהל המשק בוריס מוגילביץ' נהרג במהלך עזיבת האונייה.
יומיים לאחר קבלת הידיעות על הטביעה החלה התארגנות למבצע הצלה.
בראש הוועדה הועמד ולריאן קויבישב.
כעבר שלושה שבועות, ב-5 במרץ 1934 הצליח הטייס אנטולי ליאפידבסקי להגיע למחנה ולפנות ממנו 10 נשים ושני ילדים.
בטיסה השנייה התקלקל מטוסו והוא הצטרף לשוהי המחנה.
הטיסה הנוספת נערכה רק ב-7 באפריל.
במהלך שבוע הצליחו חמישה טייסים לפנות את המחנה.
בסך הכול בוצעו 24 טיסות בהם השתתפו 6 מטוסים - שלושה מתוצרת ברית המועצות, שניים מתוצרת ארצות הברית ומטוס נוסף מתוצרת גרמניה.
האנשים הועברו ליישוב על שפת הים כ-160 ק"מ מהמחנה.
טייס האוניה עם מטוסו הגיע ליישוב באופן עצמאי.
בימים האחרונים של השהייה במחנה, חלה מנהל המשלחת אוטו שמידט ולכן הוחלט להעביר אותו לנום, ארצות הברית לטיפול רפואי.
למבצע היה סיקור נרחב בתקשורת הסובייטית והטייסים נחשבו לגיבורי-על של המדינה.
כאשר הטייסים וחברי המשלחת הגיעו למוסקבה אורגנה להם קבלת פנים חגיגית.
בעקבות האירוע הוחלט על ייסוד תואר הכבוד גיבור ברית המועצות והטייסים היו מקבלי התואר הראשונים.
עבור העזרה במבצע ההצלה קיבלו שני טכנאים אמריקאים עיטור לנין.
כל שוהי המחנה קיבלו את עיטור "הכוכב האדום".
הצוות הטכני שתמך במבצע מהיבטים שונים כולל יצירת קשר רדיו עם המחנה גם קיבל עיטורים.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החלו חיפושי האונייה.
בשנת 2004 נערך מבצע ארכאולוגי תת-ימי ונמצאו שרידי אונייה.
בהמשך התברר שמדובר באונייה אחרת.
בשנת 2006 נמצאו שרידים נוספים.
צילומים וחלקי מתכת הועברו לדנמרק.
בפברואר 2007 אישרו מומחי המספנות הדניות שמדובר בחלקי האונייה צ'ליוסקין.
כבר בשנת 1934 הוקרן סרט תיעודי על מבצע ההצלה.
בשנת 1984 באולפני לנפילם צולם סרט נוסף על הנושא.
צ'כים (בצ'כית: Češi - צֶ'שי או Čechové - צ'כובֶה) הם עם סלאבי מערבי ממרכז אירופה החי ברובו בשטחי הרפובליקה הצ'כית.
מיעוטים צ'כים חיים גם במדינות שכנות, בעיקר סלובקיה ואוסטריה, גרמניה, כמו כן בארצות הברית, ברזיל, קנדה, ארגנטינה, איטליה ואחרות.
השפה הצ'כית היא שפה סלאבית מערבית, קרובה מאוד לשפת הסלובקים השכנים.
אבות הצ'כים היו שבטים סלאביים שהתיישבו באזורי בוהמיה, מוראביה ושלזיה החל מן המאה ה-6.
בין דמויות השליטים החשובים והמשפיעים ביותר של העם הצ'כי ששלטו באזור הנ"ל בימי הביניים בולט קארל הרביעי לבית לוקסמבורג שהיה בן לאב גרמני ולאם צ'כית.
בפולקלור ובתרבות הצ'כית תופסים מקום מכובד אגדות על דמותו של צ'ך, האב המיתי של הצ'כים, שלפי המסורת, הוביל את שבט אבותיהם אל האזור שהפך לצ'כיה, וכן על פז'מיסל "החרש", המייסד החצי-אגדי של השושלת המלכותית ששלטה בצ'כיה למשך 400 שנה עד שנת 1306.
בימי הרנסאנס, מבשרי הרפורמה בכנסייה הנוצרית בצ'כיה, התאולוג יאן הוס והמצביא יאן ז'יז'קה שפיקד על המורדים הצ'כים נגד האימפריה הרומית הקדושה, נחשבים לגיבורים לאומיים של הצ'כים וסביב חייהם ומאבקם נגד הדיכוי הזר ולמען שמירת הצביון התרבותי והלשוני, נפוצו אגדות וסיפורים מכוננים רבים.
למרות החשיבות הלאומית של הזרם הדתי הפרוטסטנטי בהיסטוריה של עמם, בימי שלטון הגרמני-אוסטרי בארצם רוב הצ'כים חזרו במרוצת מאות השנים לנצרות הרומית הקתולית שהייתה הדת השלטת באימפריה ההבסבורגית.
כמה מקדושי הכנסייה שפעלו בשטחי צ'כיה, ואצלב הקדוש, הנחשב לקדוש המגן של האומה הצ'כית, יאן נפומוק, פרוקופ מפראג, אדלברט מפראג, לודמילה מבוהמיה ואגנס מבוהמיה, וכן ויטוס הקדוש שלא היה יליד המקום אך שרידים מגופתו הובאו לפראג ושעל שמו נקראת קתדרלה מפורסמת בפראג, תופסים מקום חשוב בפנתאון הלאומי הצ'כי.
בימינו מספר משמעותי של צ'כים אינם מחשיבים עצמם כדתיים מאמינים.
לפי מסורת עממית הצ'כים קראו לעצמם לפי המנהיג המיתי - האב הקדמון (praotec) צ'ך (Czech), שהוביל בזמנו את שבטי הצ'כים אל ארצם החדשה - אל בוהמיה וההר ז'יפ.
בהתאם לאגדה אחיו של צ'ך, לך, נתן את שמו לעם הסלאבי השכן, ה"לכים", כלומר הפולנים.
הגרסה הקדומה ביותר של מסורת זו הופיעה ב"כרוניקת הבוהמים" (Chronica Bohemorum) של קוזמס מפראג בסביבות 1120. בטקסט זה בשפה הלטינית שם המנהיג מוזכר כ-Bohemus.
לפי אחת ההשערות המילה "צ'ך" - Čech קשורה שורש "צ'ל" čel (חבר בשבט - člen rodu) המופיע במילה בת זמננו "člověk" שמשמעותה "אדם" ובמילה čeledin "חתן".
"ch" (ך) (המהווה בצ'כית פונמה עצמאית) היא סיומת ארכאית, המציינת בני אדם.
היא בשימוש גם בימינו לפעמים (למשל במילים כמו "staroch" המחליפה את "stařec" - קשיש, או "brach, בשביל "bratr" - אח).
לפי השערה אחרת, השם "צ'כים" בדומה ל"סקסונים" (Sachse) נגזר מהכינוי "סאקים" שעבר לשפה הרומית וציין עמים נוודים באזור.
המילה "צ'לובק" קשורה לעומת זאת למילה "סלאבי" (או "סלובקי").
תאוריות אחרות התייחסו בעבר למילה "צ'טה" שמשמעותה "צבא" או למילה "צ'כי" cechy - "מקום יבש".
ישנן כמה תת-קבוצות בתוך העם הצ'כי, למשל ה"חודים", המורבים והשלזים הצ'כים.
כמה מתושבי מוראביה ושלזיה בחרו במפקד משנת 2001 להירשם בנפרד משאר הצ'כים לפי הזהות האזורית הזאת: 380,000 (3.7% מכלל האוכלוסייה) נרשמו כ"מורבים" ו-11,000 כ"שלזים" (0.1% מכלל האוכלוסייה).
הבחירה החופשית בקטגוריה "אתנית" כזאת ניתנת להסבר כביטוי לתחיית הפטריוטיזם המקומי אחרי נפילת המשטר הריכוזי הקומוניסטי.
השבטים הסלאבים הגיעו לאזורים הצ'כים של ימינו (צ'כיה או ארצות הצ'כים) בשני גלים: הראשון במחצית השנייה של המאה ה-6 והשני במחצית הראשונה של המאה ה-7. שבטים סלאבים מערביים אלה התמזגו לתוך עם אחד.
במאה ה-7 הקימו הסלאבים המערביים באזור את הממלכה של סאמו ובמאה ה-10 החלק מהם שנקראו "מורבים" (מזוהים בימינו כחלק מהצ'כים) הקים את ממלכת מוראביה הגדולה.
המדינה שקדמה ישירות את צ'כיה של ימינו התהוותה ככל הנראה בסוף המאה ה-9. היא הייתה תחילה מרכיב במסגרת האימפריה הרומית הקדושה, אך נהנתה עד שנת 1620 (הקרב על ההר הלבן) ממידה רבה של עצמאות.
הצ'כים השיגו את עצמאותם כלאום נפרד בשנת 1918 ביחד עם הסלובקים במסגרת צ'כו-סלובקיה (במקור: צ'כיה-סלובקיה) שפורקה בשנים 1938–1939 מיוזמת היטלר.
חלק משטח המדינה שבה חיו גרמנים סודטים סופחה ישירות לגרמניה הנאצית מתוקף הסכם מינכן, בשנים 1939 - 1945 הקימה גרמניה הנאצית על שטחי צ'כיה הנשארים את "הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה".
בסלובקיה הוקמה רפובליקה סלובקית ראשונה תלויה בגרמניה.
בשנת 1945 תחת כיבוש סובייטי הוקמה מחדש צ'כוסלובקיה, בה הושלט משטר קומוניסטי בשנים 1948–1989. בשנים 1989–1993 הופל המשטר הקומוניסטי והמדינה הפדרטיבית אימצה משטר דמוקרטי פדרטיבי.
בשנת 1993 שתי המדינות המרכיבות - צ'כיה וסלובקיה נפרדו אחרי משא ומתן ביניהן והוכרזה "רפובליקה צ'כית" עצמאית.
האוכלוסייה הצ'כית התרכזה למשך תקופה ארוכה אך ורק בשטחי צ'כיה של ימינו.
החל מן המאה ה-13 קמו כמה מובלעות צ'כיות קטנות באזור ז'יטומיר ובסביבות 1600 באזור לבוב בשטחי אוקראינה של ימינו.
אחרי המהפכה התעשייתית ועד שנת 1945 קם ריכוז קטן של צ'כים גם בחבל ווהלין.
דרך הגירה קמו נקודות התיישבות צ'כית גם בארצות הברית, אוסטרליה וכו'.
אחרי גירוש הגרמנים הבוהמים והגרמנים המורבים (שהגיעו לבוהמיה ומוראביה בהתחלה במאה ה-13 באישור השליטים הצ'כים) הצ'כים הפכו בתום מלחמת העולם השנייה לרוב גם בארץ הסודטים.
הצ'כים מדברים צ'כית, שפה סלאבית מערבית, המדוברת כיום על ידי 12 מיליון אנשים בעולם.
היא שפה נטייתית, עם מערכת מסובכת של הטיות וזמנים.
היא משתמשת באלפבית לטיני עם סימנים דיאקריטיים.
ההיגוי מתאפיין בהטעמה, הבחנה ברורה בין תנועות ארוכות וקצרות והעיצור הספציפי ř.
השפה הצ'כית היא שפה רשמית של הרפובליקה הצ'כית ואחת השפות הרשמיות של האיחוד האירופי.
במידה רבה הצ'כית מובנת לדוברי סלובקית וסורבית לוסטיאנית וליהפך.
בהשפעת השליחים הסלאבים הקדושים קירילוס ומתודיוס שבאו ממקדוניה ולפי דוגמת מלכי בוהמיה, הקדושה לודמילה ובוז'יבוי הראשון הצ'כים התנצרו בצומת המאות תשיעית ועשירית.
בזמן הפילוג בין כנסיות המזרח והמערב הצ'כים היו בתחום ההשפעה של האימפריה הרומית הקדושה ואימצו את הנצרות הרומית-קתולית.
במאה ה-14 חלק מהאוכלוסייה הצ'כית מרדה ובעקבות מותו על המוקד של התאולוג הצ'כי יאן הוס הקימה את הכנסייה ההוסיטית שנמנתה בהמשך עם זרמי הפרוטסטנטיזם.
מרד זה דוכא ללא רחמים על ידי הקיסר הקתולי של האימפריה הקדושה בעת מסעות הצלב נגד ההוסיטים.
אחרי הרפומציה ההוסיטית רוב הצ'כים (מעשרים כ-85%) הפכו לחסידיהם של יאן הוס, פטר חלצ'יצקי ומטיפים רפורמיים אחרים.
תבוסת המעמדות הבוהמיים בקרב בהר הלבן הביאה לשינויים דתיים דרסטיים וגררה שורה של פעולות עוצמתיות מצד בית הבסבורג על מנת להחזיר את האוכלוסייה הצ'כית לחיק הכנסייה הרומית-קתולית.
אחרי השתלטותם מחדש על בוהמיה, הצ'כים אולצו להמיר את דתם לנצרות הרומית-קתולית .
כל סוגי הקהילות הפרוטסטנטיות לרבות הענפים השונים של ההוסיטים, התורנים והרפורמים או גורשו או נרצחו או המירו בכוח את דתם לדת הקתולית.
בשנת 1977 בימי המשטר הקומוניסטי תיאר ריצ'רד פליקס סטאר את הצ'כים כ"בדרך כלל סובלניים ואפילו אדישים כלפי הדת"{{הערה|Richard Felix Staar, Communist regimes in Eastern Europe' גיליון 269, עמ' 90}}.
במפקדים האחרונים בשנת 2011 (שכלל אמנם גם אזרחים בעלי מוצא לא צ'כי) 44.7% מהנשאלים לא הכריזו את עצמם שייכים לדת כלשהי, 34.5% הכריזו עצמם כ"לא מאמינים" ורק 6.7% הצהירו על עצמם כ"מאמינים וחסרי דת".
מתוך השאר שהצהירו על השתייכות לקהילות דתיות, מרביתם (10.5% מהתושבים) הכריזו עצמם כרומים-קתולים, והאחרים (כ-0.5%) ענו שהשתייכו לכנסייה האוונגלית של האחים הבוהמיים ולכנסייה ההוסיטית הצ'כוסלובקית.
לפיכך כ-70% מאוכלוסיית צ'כיה הכריזה עצמה כלא שייכת לאף דת, והצ'כים נתפסים כאחד העמים הפחות דתיים באירופה.
התופעה נקשרה במקרה זה לדחיית מורשת הכנסייה הרומית-קתולית שהייתה בזמנו דת המדינה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, כמו כן להתרחקות מן הדת בימי המשטר הקומוניסטי.
ב-2015 מרכז המחקר פיו מצא עדיין ש-72% מאוכלוסיית הרפובליקה הצ'כית מגדירה עצמה כ"לא דתית", קטגוריה הכוללת את האתאיסטים, האגנוסטיים, ואת אלה שמכריזים ש"אין להם דת כלשהי".
26% הכריזו עצמם כ"נוצרים", רובם רומים-קתולים.
הרפובליקה הצ'כית השתתפה לראשונה ב בלילהאמר (1994), אולימפיאדת החורף הראשונה שהתקיימה לאחר פירוק צ'כוסלובקיה.
מאז, משתתפת צ'כיה במשחקי הקיץ ובמשחקי החורף כבדרך קבע.
צ'ליאבינסק (רוסית: Футбольный клуб Челябинск) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר צ'ליאבינסק שנוסד ב־1977. משחק בליגה הרוסית השנייה ושיחק באופן מקצועי משנת 1989 עד 1993 והחל מ־1997.
הישג השיא של הקבוצה הוא התמודדות בליגה הראשונה, בשנים 1992–1993.
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1977 כקבוצת סטרלה צ'ליאבינסק (Стрела) בחסות מפעל המכונות בעיר.
עד שנת 1988 התמודדה הקבוצה באליפות מחוז צ'ליאבינסק ואף זכתה באליפות המחוז בשנת 1980, העפילה 5 פעמים לגמר גביע המחוז וזכתה בו פעמיים (1986–1987).
הקבוצה התמודדות בליגות הנמוכות ברוסיה הסובייטית והשתתפה בליגה השנייה בברית המועצות.
בשנת 1990 שינתה הקבוצה את שמה והפכה ל"זניט צ'ליאבינסק".
בשנת 1991 העפילה לליגה הרוסית הראשונה וסיימה במקום ה־12 בעונת הבכורה שלה, אך בעונת 1993 סיימה במקום הלפני אחרון מתוך 20 ואיבדה את מעמדה המקצועני.
עד 1997 התמודדה בליגה הרוסית השלישית, אז העפילה לליגה הרוסית השנייה.
בשנת 2009 הקבוצה שינתה את שמה למועדון הכדורגל צ'ליאבינסק ואומצה על ידי העירייה.
הישג השיא שלה היה העפלה לשמינית גמר הגביע הרוסי בעונת 2009/2010 כשהיא מתמודדת מול קבוצות כקריליה סובייטוב סמרה וגזוביק אורנבורג.
בעונת 2021/2022 התמודדה ב והגיעה למאזן של 15 ניצחונות ברציפות, בהדרכתו של המאמן מיכאיל סלניקוב.
הקבוצה הגיעה ל-7 ניצחונות מפתיחת העונה שמצטרפים ל־8 הניצחונות שלה בסיום העונה שעברה.
בהיסטוריה של הכדורגל הרוסי, הקבוצה שהגיעה להישג הקרוב ביותר לצ'ליאבינסק מבחינה זו הייתה צסק"א מוסקבה שהשיגה 13 ניצחונות רצופים בשנת 2014.
בתום עונת 2024/2025 העפילה ל, ליגת המשנה הרוסית.
הגביע הרוסי בכדורגל: שמינית גמר 2009/2010
צֶ'לָארֶבוֹ (בסרבית קירילית: Челарево, בסרבית בכתב לטיני: Čelarevo) הוא כפר בסרביה השוכן בשטח הרשות המקומית באצ'קה פאלאנקה, במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה.
בסמוך לכפר התגלה נקרופוליס קדום ובו סמלי יודאיקה כגון מנורת שבעת הקנים, לולב ואתרוג.
הפרשנות לממצאים הארכאולוגיים נתונה במחלוקת בין היסטוריונים.
היישוב מאוזכר לראשונה בכתובים במסמכים מ-1437 עת נשלט על ידי ממלכת הונגריה.
במהלך המאה ה-16 נכבש המקום על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית אשר הפכה בהמשך לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש, ואזור צ'לארבו נמסר לחזקת הונגריה.
באוקטובר 1944 שוחרר האזור על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה, ולאחר המלחמה נכלל בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
עד מלחמת העולם השנייה נקרא הכפר צ'יב (בסרבית: Čib), ולאחריה הוסב לשמו הנוכחי לזכרו של הפרטיזן זדראבקו צ'לאר (בסרבית: Zdravko Čelar), שנהרג במלחמה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, נכלל צ'לארבו בשטחי סרביה.
בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, במהלך עבודות פיתוח של מפעל לייצור לבנים, נתגלו מצבות מאתר קבורה קדום.
עד אמצע שנות ה-80 נחפר נקרופוליס, ובו כ-650 קברים שונים ולצידם כתובות וחפצים שונים.
נתגלו כ-130 חרסים ועליהם חרוטים סמלי מנורת שבעת הקנים, שופרות, אתרוגים ולולבים.
החוקרים הצליחו לאתר טקסטים בעברית.
הממצאים נודעו בשם "מנורות צ'לארבו".
הפרשנות לממצאים נתונה במחלוקת בקרב היסטוריונים.
חלקם טוענים שהנקרופוליס הכיל שלושה אתרי קבורה: אתר קבורה מהמאה ה-3, תקופת האימפריה הרומית; אתר קבורה מהמאה ה-6, התקופה האווארית; ואתר קבורה מן המאה ה-8 של שבט כוזרי שהתגייר.
חוקרים אחרים מציינים כי מדובר בשני אתרי קבורה.
האחד, אתר רומי עתיק ובו נקברו יהודים רומניוטים; ואתר קבורה אווארי, שבו נעשה שימוש משני בחרסים ובמצבות של נקברים יהודים מהתקופה הרומית.
המקום הוכרז אתר מורשת סרבית.
המוצגים הועברו למוזיאון הארכאולוגי בנובי סאד.
ב-1984 נערכה תערוכה של חלק מהמוצגים בבית התפוצות בשם "תעלומת המנורות מצ'לארבו".
צ'לופסידיים (שם מדעי: Chlopsidae; לפי האקדמיה ללשון העברית השם הוא דַּגְדַּקִּיִּים, אך השם המדעי של האקדמיה השתנה) היא משפחה של דגים ימיים מסדרת הצלופחאים הקרובים למורניים ומכונים לעיתים "מורנות חקייניות".
תפוצתם היא בשוניות אלמוגים טרופיות ברחבי העולם.
אורכם של צלופחים אלה הרבה יותר קצר ממורנות אמיתיות והם מגיעים לאורך 11–42 סנטימטרים בלבד.
הם בעלי גוף נחשי עם רצועת סנפירים גבית עד לזנבם הרחב והם בעלי ראש גדול עם עיניים גדולות ובעלי לסתות מעוגלות עם שפתיים בולטות ובהם שיניים חדות.
מינים אלה בעלי כמה קשקשים ירוקים על גופם.
טרפם כולל דגים קטנים יותר וחסרי חוליות המצויים בקרבת הקרקעית אותם הם לוכדים בלסתותיהם החזקות.
צ'כיה השתתפה בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
צ'כיה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הצ'כיים 38 מדליות, מהן שמונה מדליות זהב.
24 מדליות במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער וארבע עשרה מדליות במשחקי החורף.
המשלחת הראשונה של צ'כיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור.
המשלחת כללה 38 ספורטאים שהתחרו ב-16 ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בשישה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה.
המשלחת קצרה הישגים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית ארד בזריקת דיסקוס לנערים, וסיום במקום השביעי בריצת 110 מטר משוכות לנערים ובמקום השמיני בריצת 100 מטר משוכות לנערות, ושחייה עם זכייה במדליית ארד במשחה 200 מטר בסגנון שחייה מעורב אישי לנערות ובמקום החמישי במשחה 200 מטר בסגנון שחיית גב לנערות.
בענף הטריאתלון ספורטאי המשלחת דורגו במקום השישי בטורניר הנערים, ובענף האופניים הנבחרת סיימה במקום השמיני.
המשלחת העפילה לרבע גמר בענף הסיף בטורניר הנערים בתחרות הרומח.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אגרוף, התעמלות, חתירה, טניס, טניס שולחן, כדורסל, קרב חמש מודרני וקשתות.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 37 ספורטאים שהתחרו ב-14 ענפים.
המשלחת זכתה בשבעה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים אופניים עם זכייה במדליית זהב בטורניר הקבוצתי המעורב, במדליית כסף בטורניר הקבוצתי לנערות ובמקום הרביעי בטורניר הקבוצתי לנערים, קאנו/קיאק עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערות בתחרות הסלאלום לקאנו ושתי מדליות ארד בטורניר הנערות בתחרות הסלאלום לקיאק ובטורניר הנערים בתחרות הספרינט לקאנו.
המשלחת זכתה במדליית כסף בענף החתירה בטורניר הזוגות לנערים.
בענף האתלטיקה ספורטאי המשלחת זכו במדליית ארד בקפיצה לגובה לנערות, במקום הרביעי בריצת 400 מטר משוכות לנערות ובמקום השמיני בקפיצה במוט והדיפת כדור ברזל לנערות.
המשלחת קצרה הישגים בענפים שחייה עם דירוג במקום השישי במשחה 100 מטר בסגנון שחיית פרפר לנערות ובמקום השביעי ב-100 מטר שליחים מעורב בסגנון שחייה מעורב, והעפלה לרבעי גמר בטורנירי הנערות בכדורעף חופים ובטורניר הזוגות לנערות בטניס.
בענף ההתעמלות ספורטאי המשלחת דורגו במקום השישי בתרגיל הקורה ובמקום ה-14 בקרב רב לנערות בהתעמלות מכשירים.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים ג'ודו, כדורסל, טאקוונדו, טניס שולחן, קליעה וקרב חמש מודרני.
צ'כיה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק.
המשלחת כללה 24 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בשתי מדליות, מהן מדליית זהב יחידה.
בענף ההחלקה אמנותית ספורטאי המשלחת סיימו במקום השביעי בטורניר הריקוד האמנותי.
המשלחת דורגה במקום השמיני בענפים גלישת שלג בגלישת מדרון לנערים והחלקה מהירה במירוץ 500 מטר לנערות.
בענף סקי למרחקים המשלחת סיימה במקום התשיעי במירוץ ל-10 ק"מ בסגנון קלאסי לנערים.
המשלחת דורגה במקום העשירי בטורניר הנערות בלוז', ובענף הסקי אלפיני היא סיימה במקום העשירי במסלול סלאלום לנערות ובמקום ה-14 במסלול סופר סלאלום ענק לנערים.
המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר הקבוצות המעורב בקרלינג.
ספורטאי המשלחת התחרו בהחלקה מהירה במסלול קצר אך לא הגיעו להישגים משמעותיים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 43 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים הוקי קרח עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערות, החלקה אמנותית עם זכייה במדליית כסף בטורניר הזוגות, סקי בסגנון חופשי עם זכייה במדליית ארד בסקי קרוס לנערות, וסקי נורדי משולב בטורניר היחידים.
ספורטאי המשלחת דורגו במקום הרביעי בהחלקה מהירה במירוץ 1500 מטר לנערות ובמקום השביעי בהתחלה המונית לנערות.
בענף סקי אלפיני הם דורגו במקום השישי במסלול משולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערים ובמקום השמיני בסלאלום ענק לנערים.
המשלחת דורגה בענף הסקי למרחקים במקום השביעי בטורניר הנערות ל-5 ק"מ בסגנון קלאסי ובמקום השמיני בקרוס למרחקים לנערות.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים ביאתלון, גלישת שלג, לוז', קפיצות סקי וקרלינג.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 74 ספורטאים שהתחרו ב-14 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שצ'כיה שלחה עד כה.
צ'כיה נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים 7 פעמים.
הרקדנים והריקודים שייצגו את צ'כיה באירוויזיון לרוקדים צעירים
שנהאמןריקודכוריאגרףחצי גמרגמר 1999לוקאס סלאבצ'קי וזוזאנה זהרדינקובהלא ידועלא ידוע -לא העפילו לגמר 2001 מריק קאספארובסקי וג'ירי פוקורנו "Alterego" ט.
סטראנסקי -לא העפילו לגמר 2003מוניקה היידוקובה וויקטור קונבלינקה"The Twilight Of Innocence"קודל וואגנרובה -1 2005שרה פברובה ופאבל פובראזניק"Paganini Pas de Deux"ו.
שחנידרובה - - 2013אדלה עבדול חאלגובה"Love Under Pressure"אדלה עבדול חאלגובה -לא העפילה לדואט הגמר 2015הלנה נובאקובה"Soldier On My Own"ג'נה קובאקביק ספיסובה -לא העפילה לדואט הגמר 2017מיכאל ואך"Monologue"מיכאל וך ולנקה חאלאסובה -לא העפיל לדואט הגמר
שנה העיר המארחת מקום התחרות מנחים 2015פלזןהתיאטרון החדש של פלזן ליבור בוצ'ק 2017פראגמרכז הקונגרסים של פראג ליבור בוצ'ק, אנג'ה קלארה סבבודה
צ'לה סנדובל (בספרדית: Chela Sandoval; נולדה ב-31 ביולי 1956), היא פרופסור ללימודי צ'יקנה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
היא תאורטיקנית ידועה בפמיניזם פוסט-קולוניאלי ופמיניזם של העולם השלישי.
החל מהמאמר החלוצי שלה משנת 1991, "U.S.
Third World Feminism: The Theory and Method of Oppositional Consciousness in the Postmodern World" (פמיניזם עולם שלישי אמריקאי: התאוריה והשיטה של תודעה אופוזיציונית בתוך העולם הפוסט-מודרני), סנדובל התגלתה כקול משמעותי עבור נשים של צבע בפמיניזם הדה-קולוניאלי.
סנדובל נולדה וגדלה בסן חוזה, קליפורניה.
היא תיארה את הוריה ממעמד הפועלים כ"אב מכונאי/פילוסוף" ו"אם מלגזנית/אקטיביסטית רוחנית" - חוזה מצ'לאביו לוסרו-סנדובל ופרל אנטוניה דוריה-סנדובל.
יש לה ארבע אחיות, ג'נט רובין, סנדי וג'ולי.
סנדובל סיימה תואר ראשון ושני באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז.
היא החלה להתעניין בפמיניזם בשנת 1971 כשהיא נרשמה לקורס "נשים בספרות".
כתוצאה מהקורס, היא נהייתה מעורבת בקולקטיב מדיה נשים, קבוצה שהכינה תוכניות טלוויזיה בערוץ הכבלים הציבורי.
ב-1978, סנדובל עברה לניו יורק כדי לעבוד כמתמחה ב-ABC News, משרה אשר סדרה עבורה ברברה וולטרס.
אך בסופו של דבר סנדובל החליטה להמשיך לדוקטורט ולא לקריירה כיוצרת סרטים דוקומנטרית.
בראיון מ-2005, סנדובל אמרה שהמניע להחלטה היה הרצון להפוך את האקטיביזם לאפקטיבי יותר.
מתסכל; היינו חוזרות על אותן פרקטיקות שוב ושוב.
הייתי מוכרחה לחשוב על מה אנחנו מקדישות לו את חיינו כדי לראות אם יש דרך אחרת לעשות שינוי חברתי חיובי.
ואז, הגשתי מועמדות לתוכנית ההיסטוריה של התודעה כדי ללמוד מפעילים-תאורטיקנים והוגי דעות, באותם השלבים המוקדמים."
המרצים שלה בתוכנית להיסטוריה של התודעה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז כללו את סטיבן הית', תרזה דה לורטיס, ויויאן סובצ'ק וג'ייני פלייס.
המנטורים שלה שם היו היידן וייט, דונה הראוויי, ג'יימס קליפורד ותרזה דה לורטיס.
בהתחלה היא התכוונה לכתוב את עבודת הדוקטורט שלה על נשים וקולנוע, אך לימודיה הובילו אותה לכיוון הפילוסופיה.
עבודת הדוקטורט שלה היוותה את התרומה התאורטית הראשונה שלה, הרעיון של תודעה אופוזיציונית.
אפילו כדוקטורנטית, סנדובל שיחקה תפקיד חשוב בפמיניזם האמריקאי.
היא כתבה דו"ח מטעם ברית נשות העולם השלישי בעקבות מחלוקת קשה שפיצלה את התנועה ללימודי נשים סביב הכנס של האגודה הלאומית ללימודי נשים ב-1981 שנושאו היה נשים וגזענות.
העבודה הנחשבת ביותר שלה, Methodology of the Oppressed, (מתודולוגיה של המדוכאים), פיתחה באופן מלא את הרעיון המקורי שלה תודה אופוזיציונית מבדלת, מצב של "אידאולוגיה-פראקסיס" המושרש בחוויות עולם השלישי בארצות הברית, ואשר מתנגד לקטגוריות בינאריות של זהות לטובת נזילות וניעות ביניהן.
היא מצינת את פרדריק ג'יימסון בתור מי שזיהה את הרעיון של תודעה אופוזיציונית בעבודתה ועודד אותה לפתח את זה, אף על פי שהעבודה שלה היא גם ביקורת וגם הרחבה של עבודתו של ג'יימסון.
עבודתה של סנדובל השפיעה מאוד במסגרת הגל השני של הפמיניזם, והרעיון של תודעה אופוזיציונית עומדת במרכז ה"סייבורג פמיניזם" של דונה הראווי, והרעיון אומץ על ידי חוקרים מתחומים רבים נוספים.
מאוחר יותר, סנדובל חיברה בין הסוגיות המוקדמות בהן עסקה, בעיקר בתחום התרבות, לבין עבודתה על תודעה אופוזיציונית, כדי להתמקד במה שהיא מכנה artivism, ניאולוגיזם שהיא פיתחה עם גיסלה לה טור, הלחם של המילים באנגלית ל"אמנות" ו"אקטיביזם", כדי לתאר את מי שעושה אקטיביזם באמצעות האמנות.
סנדובל הציעה את הרעיון של פמיניזם "אנטי-מגדר", במבוסס על המודל והשיח של אנטי-גזענות, כסוג של פמיניזם הרואה במגדר הבניה חברתית מזיקה.
צ'ליצ'לינצ'ן (שם מדעי: Chelychelynechen; המשמעות של שמו: "אווז בעל מקור-צב") הוא סוג ברווז נכחד מהקבוצה מואה נאלו של ברווזי הענק של הוואי.
הוא סווג ב-1991 מתת-מאובנים שהתגלו ב-1976 בידי החוקר סטורס ל.
אולסון במרבצי דיונות חול במערה בדרום האי קאואיי.
משמעות שם המין הוא: "שבור", עקב הממצאים החלקיים שלו.
משקלו של הצ'ליצ'לינצ'ן הגיע עד ל-4–7 ק"ג.
מקורו היה חזק וגדול והזכיר מקור של צב עם חריצים בקצותיו, שסייעו לו בלעיסת מזון.
המקור בלט ממצחו והשתפל קדימה, עם נחירים אופקיים ארוכים שהשתפלו ממנו, בדומה לבלוטות מלח של פינגוויניים.
מבנה זה נועד לעזור לברווז לאכול עלים של צמחים כמו השרכים מסוג Dryopteris ו-Asplenium, בדיוק באותה דרך בה אוכלים צבים.
הברווז היה בעל רגליים חזקות ומוצקות וכנפיים חסרי יכולת תעופה.
כמו קרוביו, הוא נכחד עם הגעת הפולינזים לאיים.
הם צדו אותו והחולדות שהביאו שדדו את ביציו עד להכחדתו.
צ'כיה תוכננה להשתתף באירוויזיון 2020 שנועד להתקיים באולם אהוי רוטרדם בעיר רוטרדם שבהולנד בחצי-הגמר השני.
זו הייתה צפויה להיות ההשתתפות ה-9 של צ'כיה בתחרות, אך עקב מגפת הקורונה אירוויזיון 2020 בוטל.
Eurovision Song CZ היה תהליך הבחירה הלאומי שאורגן על ידי ČT לבחירת השיר של צ'כיה לתחרות האירוויזיון 2020. הזוכה נחשף ב-3 בפברואר 2020.
הזוכה נקבע מבין שבעת המתמודדים על ידי שילוב הצבעות מהצבעה ציבורית ומוועד חבר השופטים הבינלאומי הכולל עשרה חברים.
לצורך ההצבעה הציבורית, המשתמשים הצביעו למנצח בין ה-20 בינואר 2020 ל-2 בפברואר 2020 באמצעות אפליקציית האירוויזיון הרשמית.
גם משתמשים בינלאומיים וגם צ'כיים היו רשאיים להצביע.
לקולות הבינלאומיים של הצופים היה משקל זהה לזה של השופטים הבינלאומיים.
ועדת השופטים הבינלאומית כללה עשרה משתתפים לשעבר באירוויזיון.
סטיג רסטה - ייצג את אסטוניה באירוויזיון 2015 (עם אלינה בורן) וכתב את השיר של אסטוניה לאירוויזיון 2016 ו-2019.
זאלה קראל וגשפר שנטל - ייצגו את סלובניה באירוויזיון 2019.
קיינו - ייצגו את נורווגיה באירוויזיון 2019.
קריסטיאן קוסטוב - ייצג את בולגריה באירוויזיון 2017.
אייזיאה פיירברייס - ייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2017.
סבסטיאן ריימן - ייצג את פינלנד באירוויזיון 2019 (עם דארוד)
מיקי נונייס - ייצג את ספרד באירוויזיון 2019.
קאשה מוש - ייצגה את פולין באירוויזיון 2017.
מיקלה פאצ'ה - ייצגה את מלטה באירוויזיון 2019.
קתרין דוסקה - ייצגה את יוון באירוויזיון 2019.
לטלוויזיה הצ'כית הוגשו 152 שירים לתחרות האירוויזיון, מהן 72 על ידי מוזיקאים צ'כים.
שבעת המועמדים הסופיים שנבחרו נחשפו ב-13 בינואר 2020 במסיבת עיתונאים, והשירים נחשפו לציבור ב-20 בינואר 2020.
פירוט הצבעות השופטים הבינלאומייםמבצעשיר צופים בינלאומייםניקוד סופיBarbora Mochowa"White & Black Holes" 10 10 3 12 8 3 3 10 12 12 4 87בני כריסטו"Kemama" 12 6 8 6 12 6 8 4 2 6 8 78Elis Mraz feat.
צ'כיה הייתה צריכה להשתתף בחצי-הגמר השני ולנסות להעפיל לגמר התחרות.
צ'לנג'ר: הטיסה האחרונה היא מיני-סדרה תיעודית אמריקאית העוקבת אחר אירועי אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר משנת 1986. הסדרה שוחררה ב-16 בספטמבר 2020 בשירות נטפליקס.
מס' הפרקשם הפרקתאריך שידור מקורי1החלל פתוח לכולם16 בספטמבר 2020תוכנית מעבורת החלל החדשה שובה את לב הציבור האמריקאי ומושכת מגוון של אסטרונאוטים נחושים, אבל בעיות הבטיחות נותרות הרחק מהעין הציבורית.2הצילו!16 בספטמבר 2020כדי לעורר עניין ציבורי, נאס"א מחליטה שהמורה כריסטה מקאוליף תהיה האזרחית הראשונה שתעלה על המעבורת.
החקירה שנפתחת מכניסה את נאס"א למגננה.
באתר "Rotten Tomatoes" המיני סדרה קיבלה דירוג מקברים של 87% בהתבסס על 15 ביקורות, עם ציון ממוצע של 8.25/10. אתר "Metacritic" העניק למיני-סדרה 76 מתוך 100 בהבסס על 11 ביקורות, דבר המצביע בדרך כלל ביקורות חיוביות.
צ'כיה או בוהמיה (בצ'כית: Čechie) היא ההאנשה המדינית והלאומית של האומה הצ'כית, ששימשה במאה ה-19 כתגובה על האנשה הלאומית של מתחרות המיוצגת על ידי גרמניה או אוסטריה.
צ'כיה היא ההתגלמות הסמלית של האומה הצ'כית, הדמות מתוארת כאישה נבונה וכמגינה של ארץ צ'כיה.
דמויות סמליות דומות הן מריאן הצרפתית, גרמאניה הגרמנית או מיכאל הגרמני, אמא רוסיה או הדוד סם.
צ'כיה מתוארת לעיתים קרובות כאישה עם חרב בידה וחזה שופע.
היא יוצאת להגן על ארצה כאשר מתעוררים צרכים לאומיים.
לפעמים הצ'כים מתייחסים לצ'כיה כאילו היא יוצאת להגן על שלוש ארצות הצ'כים: צ'כיה, מוראביה ושלזיה, ואף לעיתים היא מתפצלת לשלוש דמויות נפרדות, כל אחת יוצאת להגן על ארצה.
צ'כיה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בעיר טורינו שבאיטליה, עם השיר "Lights Off" של להקת We Are Domi.
זו הייתה השתתפותה העשירית של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
קדם לאירוויזיון 2022, צ'כיה השתתפה תשע פעמים מאז הצטרפותה לתחרות בשנת 2007. בשלוש שנותיה הראשונות היא כשלה בניסיון להעפיל לשלב הגמר.
באירוויזיון 2009 ביצעה הלהקה הצ'כית Gipsy.cz את השיר "Aven Romale", והגיעה למקום ה-18 והאחרון ללא נקודות.
בעקבות המיקום הנמוך אליה הגיעה, רשות השידור הממלכתית בצ'כיה נעדה מן התחרות בשנים 2010–2014. מאז חזרתה לתחרות בשנת 2015 הצליחה המדינה לעלות שלוש פעמים לגמר.
באירוויזיון 2021 שלחה המדינה את בני כריסטו עם השיר "Omaga".
הוא הגיע למקום ה-15 בחצי הגמר, ולא העפיל לגמר הגדול.
רשות השידור הצ'כית, Česká televize (ČT), מפיקה מדי שנה את הקדם הלאומי בו יבחרו הנציג והשיר הצ'כי לאירוויזיון.
ČT אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2022 בספטמבר 2021. מאוחר יותר, באוקטובר, פרסם כי נציג המדינה יבחר באמצעות הקדם הלאומי שמשודר משנת 2009.
שבעה מועמדים משתתפים בקדם הלאומי Eurovision Song CZ 2022. התחרות התקיימה בין התאריכים 7–15 בדצמבר 2021 באופן מקוון, בו הקהל יצביע למתמודד האהוב עליו.
המוזיקאי שקיבל את מרב הקולות וניצח בקדם הוכרז ב-16 בדצמבר.
על כותבי השירים אין הגבלת לאום, אולם המבצע נדרש להיות בעל אזרחות צ'כית.
שיטת הניקוד בגמר הקדם מתחלקת בין חבר המושבעים הבינלאומי (50%), הצבעות הקהל הבינלאומי (25%) והצבעות הקהל הצ'כי (25%).
להלן רשימת השופטים הבינלאומיים שניקדו את שירי הקדם.
צ'לטננגו (בספרדית: Chalatenango) היא עיירה במחוז צ'לטננגו בצפון אל סלוודור.
נכון לשנת 2012, העיירה מונה מעל 21,000 תושבים ומעל 29,000 תושבים באזורה המטרופוליני.
העיר ממוקמת בגובה של כ־1,300 מטרים מעל פני הים.
היא מרוחקת כ־13 קילומטרים מהגבול עם הונדורס, כ־45 קילומטרים מעיר הבירה סן סלוודור וכ־70 קילומטרים מהעיר סנטה אנה.
צ'לוואן (שם מדעי: Chalawan) הוא סוג נכחד של זוחל דמוי-תנין בסיסי ממשפחת הפולידוזאוריים, אשר חי בין היורה העליון עד הקרטיקון התחתון בתאילנד.
סוג זה התגלה בשנות ה-80 בתצורות פו קרדונג (Phu Kradung Formation) שבאיסאן, תאילנד וידוע מממצאי מאובנים בודדים שכללו שרידי לסת תחתונה מעט שטוחה וארוכה.
לסת זו הייתה במשך זמן רב משוייכת למספר תנינים קדומים כמו הסונוסוכוס, אך ב-2013 הוגדר הסוג בידי ג'רמי אי.
שם הסוג נקרא לכבוד ה"Chalawan" - מפלצת דמוית-תנין מסיפור תאילנדי - "קריי טונג" .
תנין זה היה קרוב רחוק של הסרכוסוכוס והיה בעל גולגולת ארוכה ומסיבית באורך של מעל 1 מטר.
אורכו השלם לפי הערכות בין 7 או 8 מטרים ואף 10 מטרים, כך שהיה גדול ביותר.
מבנה הלסתות התאים לנעילה על טרף אפשרי וככל הנראה הוא צד מתחת למים בדומה לגאוויאל מודרני.
בסוג נכללים כיום 2 מינים: Chalawan thailandicus ו-Chalawan shartegensis, אשר נמצא במחלוקת על תקפותו המדעית.
צ'כיה השתתפה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, עם השיר "My Sister's Crown" של להקת וסנה.
רשות השידור הצ'כית, Česká televize (ČT), הפיקה את הקדם הלאומי של המדינה על מנת לבחור את נציגיה לאירוויזיון.
קדם לאירוויזיון 2023, צ'כיה השתתפה עשר פעמים מאז הצטרפותה לתחרות בשנת 2007. בשלוש שנותיה הראשונות היא כשלה בניסיון להעפיל לשלב הגמר.
בעקבות המיקום הנמוך אליה הגיעה, רשות השידור הממלכתית בצ'כיה נעדרה מן התחרות בשנים 2010–2014. מאז חזרתה לתחרות בשנת 2015 הצליחה המדינה לעלות שלוש פעמים לגמר.
בשנה העוקבת הגיעה להקת We Are Domi למקום ה-22 בגמר התחרות עם השיר "Lights Off".
ČT אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2023 בספטמבר 2022. מאוחר יותר, באוקטובר, פרסם כי נציג המדינה יבחר באמצעות הקדם הלאומי שמשודר משנת 2009.
ESCZ 2023 היה התחרות הלאומית שאורגנה על ידי ČT במטרה לבחור את נציגי המדינה לאירוויזיון הקרוב.
חמישה אמנים השתתפו בתחרות, שהתקיימה ב-30 בינואר 2023 במרכז קאווצ'י הורי בפראג.
הזוכה נבחר באמצעות הצבעה ציבורית בלבד, וזהותו נחשפה ב-7 בפברואר.
את האירוע הגיש הזמר והשחקן הצ'כי אדם מישיק, והיא שודרה בערוץ הטלוויזיה הממלכתי, עמוד היוטיוב של תחרות הזמר של האירוויזיון ובפלטפורמות הסטרימינג של ČT.
אמנים יכלו להגיש את מועמדותם לרשות השידור בין התאריכים 2 בנובמבר עד ל-8 בדצמבר 2022. הם נדרשו להיות אזרחי צ'כיה, בעוד שללהקות של עד שישה חברים אחד הסולנים נדרש להחזיק אזרחות צ'כית.
רשות השידור קיבלה יותר מ-170 הצעות.
תחילה הוכרז כי רק שלושה אמנים יעפילו לשלב הקדם.
אולם מאוחר יותר אישר קרישטוף שמל כי הקדם ימנה חמישה מתחרים, שנחשפו ב-16 בינואר 2023.
חמשת המועמדים התחרו בקדם הארצי, והמנצח נקבע באמצעות קולות הקהל בלבד (שילוב של 70% מהקהל הבין-לאומי ו-30% מאזרחי צ'כיה).
ההצבעה הייתה פתוחה במשך שישה ימים, מ-30 בינואר עד 6 בפברואר, כשהזוכה נחשף למחרת.
צ'כיה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שיתקיים ב-9 במאי 2023.
חבר השופטים הצ'כי הורכב מלוקאס כרומק, מילוש דבוראצ'ק, אנמריה ד'אלמיידה, אליזבת קופקה וקטרינה קרלובה.
נקודות שהוענקו על ידי צ'כיה
צ'כיה השתתפה באירוויזיון 2024 עם השיר "Pedestal", פרי עטם של אלנה שירמנובה-קוסטבלובה וסטיבן אנסל, ובביצועה של שירמנובה-קוסטבלובה עצמה תחת שם הבמה אייקו.
תאגיד השידור הצ'כי (ČT) יזם וארגן את הקדם הלאומי ESCZ 2024, שנועד לבחור את הנציג ואת היצירה שתישלח מטעם המדינה לתחרות.
צ'כיה שובצה להשתתף בחצי הגמר השני של התחרות, אשר נערך ב-9 במאי 2024. במהלך המופע ביצעה אייקו את שירה במקום החמישי בסדר ההופעות, אולם "Pedestal" לא נכלל בין עשרת השירים שזכו להעפיל לשלב הגמר.
לאחר פרסום תוצאות ההצבעה נמסר כי צ'כיה דורגה במקום האחד עשר מבין שש-עשרה המדינות שהתמודדו באותו חצי גמר, עם ציון כולל של 38 נקודות.
עד לשנת 2024 נטל תאגיד השידור הצ'כי (ČT) חלק בתחרות הזמר של האירוויזיון אחת-עשרה פעמים מאז הופעת הבכורה של המדינה בשנת 2007. בשלוש השתתפויותיה הראשונות, בשנים 2007–2009, לא עלה בידו להעפיל לשלב הגמר.
לאחר שהשיר "Aven Romale", בביצוע ההרכב Gipsy.cz, דורג במקום ה-18 והאחרון בחצי הגמר של שנת 2009, מבלי שזכה לנקודות, החליט ČT לפרוש מן התחרות בין השנים 2010–2014, תוך שהציג את שיעורי הצפייה הנמוכים ואת התוצאות המאכזבות כנימוק מרכזי להחלטה.
עם חזרתה של צ'כיה לתחרות בשנת 2015 ובהעפלתה הראשונה לגמר בשנת 2016, ביססה צ'כיה את נוכחותה המחודשת בזירה האירוויזיונית והופיעה מאז בחמישה גמרים.
בשנת 2023 הצליחה שוב להעפיל לגמר עם היצירה "My Sister's Crown" בביצוע ההרכב וסנה, אשר דורגה במקום העשירי לאחר שקיבלה 129 נקודות.
בהיותו הגוף המשדר הלאומי הממונה על ייצוג הרפובליקה הצ'כית בתחרות, מופקד תאגיד השידור הצ'כי על ארגון תהליך הבחירה של השיר והאמן המייצגים, כמו גם על הפקת שידורי התחרות בתחומי המדינה.
במהלך שנות השתתפותה נקט התאגיד במספר שיטות לבחירת היצירה, ובהן קדמים לאומיים ובחירות פנימיות.
בין השנים 2018–2020, ושוב החל משנת 2022, יושם הפורמט הקדם ESCZ (שנודע בעבר בשם Eurovision Song CZ) כאמצעי הבחירה הרשמי.
ב-16 באוקטובר 2023 הודיע ČT על כוונתה להמשיך את השתתפותה בתחרות לשנת 2024, תוך שאישרה כי גם לשנה זו ייבחר הנציג באמצעות הפורמט ESCZ.
ESCZ 2024 הייתה המהדורה השישית של הקדם הלאומי הצ'כי, אשר הופקה על ידי תאגיד השידור הצ'כי (ČT) לשם בחירת נציג הרפובליקה הצ'כית לתחרות הזמר של האירוויזיון.
התחרות כללה מופע גמר חי שנערך בפראג ב-4 בדצמבר 2023, ולאחריו התקיימה תקופת הצבעה שנמשכה עד ל-11 בדצמבר אותה שנה.
לאחר שאישר את כוונתו להשתתף בתחרות ב-16 באוקטובר 2023, פתח ČT תקופת הגשה עבור אמנים ומלחינים שנמשכה עד ל-7 בנובמבר.
תנאי הסף להשתתפות חייבו כי לפחות אחד מהמבצעים יהיה בעל אזרחות צ'כית או סלובקית, בעוד שכותבי השירים יכלו להיות מכל אזרחות שהיא.
ב-14 בנובמבר 2023 פרסם ČT כי חמישה שירים נבחרו לשלב הגמר על ידי היועץ המוזיקלי סזאר סמפסון, נציג לשנת 2018, ועל ידי חברי המשלחת הצ'כית לתחרות, מתוך למעלה מ-200 יצירות שהוגשו.
בהמשך נמסר כי מספר המתמודדים עשוי לגדול עד לשבעה, וב-28 בנובמבר 2023 נחשפו שבעת השירים הסופיים.
חלקם, שיועדו במקור להתפרסם ביום התחרות, נחשפו לציבור עוד קודם לכן.
שבעת השירים הוצגו במסגרת מופע חי שנערך במועדון Roxy שבפראג ב-4 בדצמבר 2023, בהנחיית אדם מישיק ולצדו סמפסון.
המופע שודר בערוץ ČT art, בשירות הסטרימינג iVysílání ובערוץ הרשמי של תחרות האירוויזיון ביוטיוב.
המופע כלל גם הופעות אורח של ההרכבים לייק מלאווי ו-We Are Domi, נציגי צ'כיה לשנים 2019 ו-2022 בהתאמה.
הזוכה נקבע באמצעות מנגנון הצבעה משוקלל ששילב בין הצבעת קהל מקומית ובין הצבעה בין-לאומית, אשר התקיימה באמצעות היישומון הרשמי של האירוויזיון עד ל-11 בדצמבר 2023. הזוכה, הזמרת אייקו, עם השיר "Pedestal", הוכרזה ב-13 בדצמבר, כאשר נמסר כי הצביעו כמעט 98 אלף מצביעים.
התוצאות המלאות פורסמו לאחר מכן בחשבון האינסטגרם הרשמי של התחרות.
בסוף ינואר 2024 פרסם אחמד חלון, נציג ČT, הודעה ברשת X (טוויטר לשעבר) ובה רמז לקיומה של גרסה מחודשת של השיר "Pedestal", אשר עברה עיבוד נוסף כהכנה לתחרות.
מידע זה אושר בראשית מרץ על ידי אייקו, שציינה כי הגרסה המעודכנת עתידה לצאת לאור ב-21 במרץ 2024. גרסה זו כללה שינוי טקסטואלי שנועד לעמוד בתקנות התחרות האוסרות שימוש בביטויים בוטים.
במסגרת פעולות הקידום לקראת השתתפותה, נטלה אייקו חלק בשורת אירועי קדם-אירוויזיון ברחבי אירופה: PrePartyES במדריד ב-30 במרץ, מסיבת האירוויזיון בברצלונה ב-6 באפריל, מסיבת האירוויזיון בלונדון ב-7 באפריל, קונצרט האירוויזיון באמסטרדם ב-13 באפריל, מסיבת האירוויזיון הנורדית בסטוקהולם ב-14 באפריל ומסיבת האירוויזיון של קופנהגן שנערכה ב-4 במאי 2024.
בשטח הרפובליקה הצ'כית שודרו כלל מופעי התחרות בערוץ ČT2, אשר לווה בפרשנותם של ואשק מאטיובסקי, פטריציה קאניוק פוקסובה ודומיניקה השקובה.
סרט זה הופק לציון יובל החמישים לניצחונה הראשון של שוודיה בתחרות, באמצעות היצירה "Waterloo" בביצוע להקת אבבא.
צ'כיה בחרה להציג את מיקולאש יוזף, נציג המדינה לאירוויזיון 2018 ואת להקת We Are Domi, נציגת המדינה לאירוויזיון 2022.
אייקו השתתפה בחזרות טכניות ב-29 באפריל וב-2 במאי, ולאחר מכן בשלוש חזרות גנרליות ב-8 וב-9 במאי.
מנגנון ההצבעה בתחרות כלל הענקת שתי מערכות נקודות, 1 עד 8, 10 ו-12, בכל אחד משלבי התחרות: האחת מטעם חבר השופטים המקצועי של כל מדינה, והאחרת מטעם הצבעת הקהל הרחב.
בשני חצאי הגמר התבססה ההכרעה על תוצאות ההצבעה הציבורית בלבד.
חבר השיפוט הצ'כי כלל אונדריי במבס, בארה יוראנקובה, קריסטינה קורייס, מארק סלבי ויארוסלב שפולאק.
במסגרת ההצבעות העניקה צ'כיה את מירב נקודותיה, 12, ל בחצי הגמר השני, ואילו בגמר העניקו הן חבר השיפוט והן הצופים הצ'כים את הניקוד המרבי, 12 נקודות, ל.
צ'לה מן הוא שחקן, דוגמן, אמן, יוטיובר, ופעיל חברתי למען זכויות הלהט"ב אסייתי-אמריקאי-יהודי.
הוא ידוע בכך שהוא חולק את חוויותיו בתור טרנסג'נדר, חירש, אסייתי, ויהודי POC.
מן זכה להכרה בשנת 2019 על גילום גיבור העל האילם ג'ריקו בעונה השנייה של הסדרה "טיטאנים".
צ'לה מן נולד ב-26 בנובמבר 1998, והוא ממוצא יהודי וסיני.
הוא גדל בעיירה קטנה בקהילה שמרנית במרכז פנסילבניה.
מן נולד כנקבה וחווה דיספוריה מגדרית במהלך הילדות.
מן החל לאבד את שמיעתו בגיל ארבע.
עד גיל 13, הוא היה חירש, ובשנה שלאחר מכן קיבל את השתל השבלולי הראשון שלו.
בגיל 16 הוכנס לו שתל שני באוזן השנייה שלו.
בשנת 2017, לאחר שחווה דיספוריה מגדרית במהלך ילדותו, מן החל להשתמש בטסטוסטרון.
במרץ 2017, הוא יצר את ערוץ היוטיוב שבו הוא פרסם סרטונים על חוויותיו האישיות עם דיספוריה מגדרית, זהותו, חיי האהבה שלו וסרטוני תרגום של שפת הסימנים האמריקאית לשירים פופולריים.
מן אמר בריאיון עם "Teen Vogue", .
מן גם פרסם סרטונים שמנסים לגייס בוחרים צעירים ולדון בהשפעות הפוליטיות של ממשל טראמפ, שהוא לא תמך בו.
מן החל לעשות זאת לאחר שהנשיא דונלד טראמפ ביקר בבית הספר התיכון שלו במהלך הקמפיין שלו לנשיאות.
במאי 2018, הציג מן את הרצאת TedX שלו בשם "Becoming Him", בה הוא מדבר על מסע השינוי שלו ובעיות מגדר עבור נוער להט"ב ואנשים עם מוגבלויות.
מן חתם ב-IMG כדוגמן החירש היהודי-אסייתי הראשון שלהם בספטמבר 2018. הוא דגמן עבור מגזיני להט"ב, ולמותגים כולל קלווין קליין, גאפ ואמריקן איגל אאוטפיטרס .
נכון לשנת 2019, מאן הוא תלמיד בניו סקול במנהטן, שם הוא לומד תכנות מציאות מדומה.
במרץ 2019, הוכרז כי מן יערוך את הופעת הבכורה שלו בתור ג'ריקו, לוחם פשע אילם, עבור הסדרה הדיגיטלית "טיטאנים" של יקום DC בעונתה השנייה.
מן הצהיר שהוא התחבר לדמות, שמשתמשת בשפת הסימנים כדי לתקשר.
הוא דן בחשיבותם של שחקנים בעלי מוגבלויות שמשחקים דמויות עם מוגבלויות כדי לתמוך בייצוג הולם, וקבע, .
ביוני 2021, מן חיבר מאמר שפורסם ב-Penguin Random House; ספרו, "Continuum" היה התוספת החדשה ביותר ל-Pocket Change Collective, סדרה המתמקדת ביצירת מרחב לדיון במגדר, מיניות, אקטיביזם והצטלביות בתוך העולם הספרותי.
מן מצייר, מעצב כתובות קעקע, ומתעניין בעיצוב אופנה.
מן פרסם מיצג ויזואלי בן 3 דקות בערוץ היוטיוב שלו, "The Beauty of Being Deaf", המקדם קולקציית תכשיטים שהופכת מכשירי שמיעה לתכשיטי אוזניים.
מן הצהיר שהוא יצר את קולקציית התכשיטים הזו כדרך להכניס אנשים חירשים לתעשיית האופנה, ולהסיר את הסטיגמה על לבישת מכשירי שמיעה ושתלים.
בשנת 2024, מן נכלל ברשימת פורבס 30Under30 על תרומתו פורצת הדרך לעולמות האמנות והדוגמנות, בעיקר כדוגמן הטרנסג'נדר והחירש הראשון שחתם עם סוכנות IMG.
מן מתקשר באנגלית ובשפת הסימנים האמריקאית.
שנהשםדמותהערות2019טיטאניםג'ריקו4 פרקים2021Trans in Trumplandמפיק2021The Beauty of Being Deafבמאי, מפיק, עורך2023Chestnutג'ייסון
צ'ל לינדגרן הוא רופא ואסטרונאוט אמריקאי שטס לתחנת החלל הבין-לאומית.
צ'ל לינדגרן נולד למשפחה מעורבת - אביו הוא אמריקאי, איש חיל האוויר של ארצות הברית ואימו סינית, תושבת טאיוואן.
הוא גדל באנגליה ולקראת סיום בית ספר המשפחה עברה לארצות הברית.
בשנת 1991 לינדגרן החל לימודים באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית וסיים אותה בשנת 1995 עם תואר ראשון בביולוגיה.
הוא המשיך ללימודי רפואה סיים את הלימודים בשנת 2002 באוניברסיטת קולורדו.
בהמשך הוא למד פוסט דוקטורט אוניברסיטת מינסוטה.
בשנת 2007 לינדגרן החל לעבוד במרכז החלל ג'ונסון בתחום רפואה.
בשנת 2009 לינדגרן נבחר לצוות אסטרונאוטים.
הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון.
ביולי 2015 לינדגרן טס לחלל בחללית סויוז TMA-17M.
הם התחברו לתחנת החלל הבין-לאומית והצטרפו למשלחת מס' 44 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של גנאדי פדלקה.
לאחר סיום פעילות המשלחת, הוא הצטרף למשלחת מס' 45 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של סקוט קלי.
במהלך שהות בתחנת החלל לינדגרן ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-15 שעות.
הוא חזר לכדור הארץ לאחר 141 ימים בחלל.
בשנת 2019 לינדגרן עבר קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
בפברואר 2021 לינדגרן טס לחלל בחללית דרגון C212 פרידום במשימה SpaceX Crew-4 כמפקד צוות.