tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי - מבט מבפנים הוא ספרו של אפרים לפיד, אשר סוקר את מבנה ותפקידיה המרכזיים של קהילת המודיעין הישראלית החל מהקמת מדינת ישראל ובדגש על שנות ה-60 וה-70. הספר יצא לאור בשנת 2017, במהלך שבוע המודיעין, בהוצאת ידיעות ספרים.
בספר מתוארים הגופים המרכזיים אשר מרכיבים את קהילת המודיעין - אגף המודיעין בצה"ל, המוסד והשב"כ.
בפרקים אלו נסקרים תפקידיהם המרכזיים של הגופים, כמו גם ההבדלים ושיתופי הפעולה ביניהם, כולל השתנות של תחומים אלו לאורך השנים ובעקבות אירועים מרכזיים בהוי הישראלי.
בהמשך הספר עוסק בתפקידים מהותיים של קהילת המודיעין, לתפישת המחבר - מתן התרעה בפני מלחמה, התמודדות עם טרור ואיומים בלתי קונבנציונליים, חיפוש מודיעיני אחר פיוס ושלום.
בשלושת הפרקים הראשונים, סוקר לפיד את שלושת גופי המודיעין המרכזיים במדינת ישראל - אגף המודיעין בצה"ל, המוסד והשב"כ.
לכל גוף מוקדש פרק, בו מדובר על מבנה הגוף ויחידות ארגוניות הנמצאות תחתיו, ועל אירועים מרכזיים המלווים את הגוף החל מקום המדינה.
בפרק הראשון מדובר על המודיעין הצבאי, בדגש על אגף המודיעין בצה"ל.
נסקרת ראשית דרכן של היחידות הבולטות באגף המודיעין:
מקמנ"ר, ובפרט תפקידו של חיל המודיעין בהדרכת חיילי אמ"ן, ובדגש על לימוד השפה הערבית;
מחלקת המחקר, לפני ואחרי מלחמת יום כיפור, תוך השמת דגש על איפכא מסתברא ומחלקת הבקרה;
מחלקת האיסוף (בנויה מענף הכוונה, ענף הפעלה, ענף מ"מ);
יחידה 504 (יחידת המודיעין האנושי);
מדובר גם על יחידות מודיעין בצבא מחוץ לאמ"ן, כדוגמת מודיעין חיל הים ומודיעין חיל האוויר.
פרק ב' של הספר מוקדש להצגת מבנהו ופועלו של המוסד.
היחידות המרכזיות שנסקרות מראשיתן: ה"צומת", "תבל", "קשת", "קיסריה", "ביצור", אגף מחקר, אגף טכנולוגי.
המוסד נסקר החל מראשיתו בקום המדינה, בדגש על פעילויות ראשונות ואישים מרכזיים, כדוגמת איסר הראל.
מדובר על תקופת ראשי המוסד עד סוף המאה ה-20, ומוצג השינוי שעבר הארגון בעיסוקו בנושאים שונים לאורך השנים הללו.
הפרק השלישי בספר עוסק בהרחבה בשב"כ, מבנהו ופועלו.
נסקרות הפעילויות המרכזיות של השב"כ - סיכול ריגול, הפעלת סוכנים, מבצעים, חקירות ואבטחה.
מתוארים עיסוקים שונים של השב"כ בראשית המדינה - סיכול ריגול סובייטי, תפיסת בוגדים בקרב ישראלים (כדוגמת ישראל בר) ועוד.
בהמשך מתוארים המאמצים למלחמה בטרור ופעילות השב"כ בגדה המערבית, אבטחת אישים ורצח רבין, ופרשות נוספות כגון פרשת קו 300 ומוסריותו של הארגון.
התרעה - משימת יסוד במודיעין
בפרק הרביעי בספר מדובר בהרחבה על משימת ההתרעה שניצבת בפני המודיעין הישראלי.
נסקרות מספר פרשיות בולטות בהן כשלה ההתרעה הישראלית, הבולטת שבהן היא ההתרעה טרם מלחמת יום כיפור, אך גם פרושת נוספות כמו פרשת רותם.
מדובר על תפישת ההרתעה החל מקום המדינה ועד שנות ה-80.
טרור - אתגר חדש בעשייה המודיעינית
בפרק זה נסקר איום הטרור שפקד את מדינת ישראל החל מראשיתה, בפעולות הפדאיון בשנות ה-50 ועד לטרור הפלסטיני המאורגן החל מסוף שנות ה-60. מתואר כיצד אתגר זה עומד לצד אתגר ההתרעה, ומוצגים הצעדים הראשונים בתחום זה עד להשגת יכולות מרשימות של חיל המודיעין בתקופות מאוחרות יותר.
נדונה התמודדות הטרור בגזרות השונות - מדרום בשנות ה-50, מהגדה ומלבנון בשנות ה-60 וה-70.
המעורבות הסובייטית במזרח התיכון - אתגר חדש
בפרק החמישי מדובר על האתגר שבהתמודדות למול הסובייטים, אשר נוכחותם במזרח התיכון גברה החל משנות ה-50 של המאה ה-20. ברית המועצות היוותה גורם תומך משמעותי במדינות ערב עד לשנות ה-70 ואף מאוחר יותר, הן באמצעים כלכליים והן באמצעים טכנולוגיים ואמצעי לחימה מתקדמים.
בתקופה זו, צה"ל נאלץ להתמודד עם אמצעי לחימה ושיטות לחימה סובייטיות אשר הונחלו למדינות ערב הסובבות את מדינת ישראל הצעירה.
בפרק השישי בספר מוצגת סוגיית הגרעין העיראקי, שהחלה להתפתח החל משנות ה-70 של המאה ה-20. מדובר על המאמצים המודיעיניים שנעשו בהקשר זה, עד להפצצת הכור הגרעיני במבצע אופרה בשנת 1981. מדובר גם על ההשפעה ארוכת הטווח שמבצע זה יצר, ולמעשה חיסל בעקיפין את אפשרות הגרעין בעיראק גם בשנים מאוחרות יותר.
חיפוש מודיעיני אחר פיוס ושלום עם העולם הערבי
מדובר על מספר סוגיות בהן המודיעין היווה ציר מגשר לכיוון הסכמי שלום מהמוכרים של ישראל עם שכנותיה.
איסוף מודיעיני על המדינות עצמן, כמו גם שיתוף פעולה מודיעיני עם שכנותיהן, הכין את הקרקע לקראת ההסכמים המדוברים.
הפרק האחרון בספר, נסקרים יחסי הכוחות של קהילת המודיעין כולה למול גורמי מפתח חיצוניים - הקברניטים ומקבלי ההחלטות, פיקוח על קהילת המודיעין, הקשר עם התקשורת, שיתוף עם האקדמיה.
לוחמים ללא גבולות היא עמותה ישראלית המפעילה מרכזי התנדבות חינוכית במדינות העולם השלישי המאוישים בידי תרמילאים ישראלים המתנדבים בזמן טיול במדינות אלו.
העמותה החלה לפעול לראשונה בהודו בשנת 2014. כשנה לאחר מכן הרחיבה העמותה את פעילותה לבואנוס איירס בארגנטינה, ב-2016 לגונדר שבאתיופיה, ב-2017 לנפאל, מקסיקו וגואטמלה וב-2018 החלה העמותה לפעול גם בריו דה ז'ניירו שבברזיל, קייפטאון שבדרום אפריקה, פרו ונפאל.
מטרות הארגון כפי שמופיעות באתר האינטרנט שלו הן:
סיוע לאוכלוסיות נזקקות באזורים נכשלים ברחבי העולם השלישי
העלאת קרנה של ישראל בעולם ושיפור תדמיתה.
משלחות העמותה עוסקות בהעברת תכנים חינוכיים כגון אנגלית, חשבון, מדעים ועוד כאשר גילאי הילדים המקומיים עמם מתנדבת העמותה יהיו לרוב גילאי בית ספר יסודי עד חטיבת ביניים.
מרכיב נוסף בעשייה הוא שיפוץ בתים ומרכזי חינוך באזורי העוני בהם פועל הארגון.
תנאי להצטרפות לפעילות העמותה הוא השתתפות בשלושה ימי התנדבות עם נוער בסיכון בישראל, לפני הפעילות ההתנדבותית בחו"ל.
זאת במסגרת פרויקט "קודם בארץ" אותו מפעילה העמותה בחמישה כפרי נוער שונים בישראל.
נשיא הוועדה המייעצת של הארגון הוא האלוף (במיל') אליעזר שקדי.
לצידו חברים בוועדה חמי פרס, מאיר חת, דביר בנדק והשופטת איילה פרוקצ'יה.
מנכ"ל הארגון הוא גילי כהן, שייסד אותו בשיתוף פעולה עם חבריו לשירות הצבאי ביחידת דובדבן, יאיר אטיאס ובועז מלכיאלי.
היוזמה המבטיחה ביותר, של מרכז היזמות במרכז הבין תחומי בהרצליה לשנת 2015
מנכ"ל העמותה גילי כהן זכה בפרס "רוח ציון" של פרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2016
בשנת 2016 דורג מנכ"ל העמותה גילי כהן בידי המגזין FORBES כאחד מ-30 הצעירים המשפיעים בישראל
ב-2024 זכתה העמותה בפרס ירושלים לאחדות ישראל.
לוחמה תת-ימית היא אחד משלושת הממדים בהם בהם מתנהלת הלוחמה הימית (האחרים הם לוחמה על פני השטח ולוחמה אווירית).
המונח מתייחס ללוחמה המתבצעת מתחת למים:
פעולות המבוצעות על ידי צוללות וכן נגד צוללות, כלומר לוחמת צוללות נגד צוללות וכצב"מ (כלי צלילה בלתי מאויש) ונגד ספינות.
לעיתים ישתתפו בלוחמה גם מטוסים ומסוקים המטילים פצצות עומק.
פעולות המבוצעות על ידי כוחות מיוחדים הצוללים על מנת לחבל בתשתיות אויב, או על מנת לאסוף מידע במהלך סיור.
לוחמה לא קונבנציונלית היא פעולת סיוע לתנועות מחתרת כדי להביא להחלפת השלטון או למלחמה בכוח כובש, והיא נשענת על כוחות מקומיים חתרניים ומלחמת גרילה.
בעוד שלוחמה קונבנציונלית משמשת לצמצום יכולתו הצבאית של היריב ישירות באמצעות התקפות ותמרונים, לוחמה לא קונבנציונלית היא ניסיון להשיג ניצחון בעקיפין באמצעות כוח שלוח (פרוקסי).
מחלקת ההגנה של ארצות הברית מגדירה לוחמה לא קונבנציונלית כ"פעולות המתבצעות על מנת לאפשר לתנועת התנגדות או להתקוממות לכפות, לשבש או להפיל ממשלה או כוח כובש באמצעות כוחות מחתרת וגרילה באזור בו מוכחשת פעילות אמריקאית" (נקרא גם UW).
מטרת הלוחמה הלא קונבנציונלית לנצל את החולשות הפוליטיות, הצבאיות, הכלכליות והפסיכולוגיות של היריב באמצעות כוחות התנגדות מקומיים להשגת יעדים אסטרטגיים.
לוחמה בלתי קונבנציונלית מתמקדת באוכלוסייה האזרחית בכוונה להשפיע על רגשותיהם, מניעיהם, ובסופו של דבר רתימתם, הכשרתם וציודם למאבק בשלטון או בכובש.
היא מכוונת רק נגד גופים צבאיים ופוליטיים, תוך שהיא מבקשת לפגוע במורל כוחות הממשלה ולהפוך את מיומנותו הצבאית של האויב ללא רלוונטית באמצעות מלחמת גרילה.
במסגרת זו כוחות מיוחדים, המוחדרים לשטח האויב, מאמנים, מציידים, ומייעצים לכוחות מליציה מקומיים המתנגדים לממשלתם, ומסייעים להם בפשיטות, מארבים, התנקשויות, חבלה ובחסימת דרכי אספקה צבאית.
עמותת "לוחמים לחיים" היא עמותה ישראלית התומכת בלוחמים הסובלים מהלם קרב ומלווה אותם בכל תחומי החיים.
העמותה הוקמה ב-2017, על ידי עידו גל רזון ובן גור לוי, לוחמים שנפצעו במהלך שירותם הצבאי והתמודדו עם הקושי במיצוי זכויותיהם לאחר הפציעה.
העמותה הוקמה בעקבות זעקתו של לוחם חטיבת גולני – סמ"ר עידו גל-רזון בתאריך 11 בנובמבר 2015 בכנסת ישראל בוועדה אשר דנה בזכויותיהם של לוחמי צה"ל שנפצעו בעת שירותם הצבאי.
גל-רזון – לוחם שנפצע בעזה בשנת 2007 ואיבד רבים מחבריו בקרבות – זכה להכרה רק לאחר קול הצעקה שהקים בכנסת וההד התקשורתי שנוצר, הבין שיש גם דרך אחרת לסייע לשאר הלוחמים ההלומים ויצא במסע אישי להקמת העמותה על ידי גיוס מתנדבים ומסעות הסברה בכל רחבי הארץ.
שימוש כעמוד תווך וקרן אור עבור הלוחמים הפצועים שזקוקים לתמיכה.
הקמת מרכז טיפולי, שיקומי, ייעודי, המתמחה בטיפול בפוסט-טראומה.
סיוע ומימון תהליכים רפואיים ומשפטיים הנדרשים להכרה מלאה בזכויות הלוחם הפצוע ובאיכות חייו.
יצירת מודעות ושינוי תודעתי בציבור בישראל ביחס לפוסט טראומה, PTSD, והשלכותיהם על הלוחמים.
העמותה מסייעת ומממנת תהליכים רפואיים ומשפטיים הנדרשים ללוחמים ולוחמות פוסט-טראומטיים והלומי קרב על מנת שיקבלו את ההכרה והזכויות להם הם זכאים על פי חוק.
פרויקט "חבל זוג" - בפרויקט זה נפגשים לוחמים פוסט טראומטיים עם לוחמים שאינם פוסט-טראומטיים, הלוחמים נחלקים לצוותים של פצוע ולוחם חונך.
במהלך שנה נפגשים הלוחמים פעם בשבוע ולומדים להשיט סירות מפרש באורך 21 רגל.
פעילות הלוחמים המתנדבים כוללת גם שימוש ככתף תומכת ללוחמים הפצועים אשר מסייעת להם לחזור לחברה לפעילות ולניהול אורח חיים תקין יותר.
משנת 2018 קיים שיתוף פעולה עם לשכת עורכי הדין אשר הוציאה קול קורא להתנדבות של חברי הלשכה לטובת לוחמים במסגרת העמותה.
בשנת 2018 לכבוד חגיגות ה-70 למדינת ישראל, יצא מועדון הכדורגל מכבי תל אביב בקולקציית חולצות עליהן הודפס סמל העמותה.
שחקני המועדון הציגו את החולצה במעמד נשיא המדינה בבית הנשיא, ועלו למשחק כאשר הם לבושים בחולצות המועדון עם הדפס של סמל העמותה.
המועדון תרם 10 ש"ח מכל מכירה של חולצה.
מדובר בפעם הראשונה שבה הקבוצה שינתה את מדיה מאז שהיו כחול-צהוב.
מדי שנה עורכת העמותה ערב גאלה במטרה להתרים כסף למימון ההליכים המשפטיים ומיצוי זכויות הלוחמים אשר חברים בעמותה ולמען המשך קיומה.
לוחמי החופש: הריי היא סדרת רשת מונפשת אמריקאית, שפיתחו גרג ברלנטי ומארק גוגנהיים.
הסדרה שודרה לראשונה ב-8 בדצמבר 2017, ברשת הסטרימינג CW Seed של The CW והיא מבוססת על דמות הריי מעולם DC קומיקס (שמגלם ראסל טובי), כתב שזוכה לכוחות על מבוססי אור לאחר שנחשף לפצצת תאורה גנטית.
הסדרה היא חלק מיקום החץ והיא מתרחשת בכוכבי הלכת הבדיוניים ארץ-X הדיסטופי ובאופן חלקי גם ארץ-1, כוכב הלכת מהיקום הבדיוני שבו מוצגות החץ, אגדות המחר וויקסן.
ריימונד "ריי" טריל הוא עורך דין המגלה כפיל של עצמו מכדור ארץ אחר.
האדם נעלם לאחר שהוא מעניק לו כוחות על מבוססי אור, והוא מוזמן להצטרף ללוחמי החופש.
ריי טריל/הריי (ראסל טובי) - עורך דין הזוכה לכוחות על מבוססי אור מתאומו מכוכב הלכת ארץ-X ומצטרף ללוחמי החופש.
מדבב גם את תאומו קונדור מארץ-X.
ג'ון טרוחיו (ג'ייסון מיטשל) - עמיתו של טריל שעוזר לו להבין את השימוש בכוחות החדשים.
מדבב גם את בלאק קונדור מארץ-X.
ג'ני קנייט (דילשד ודסאריה) - עמיתתו של טריל.
מדבבת גם את גברת פנטום מארץ-X.
אוברגירל (מליסה בנויסט) - דמות המבוססת על סופרגירל.
הטורנדו האדום (עדו גולדברג) - חבר בלוחמי החופש.
לוחמה מדברית היא לוחמה בשטחים מדבריים, בהם במרבית הזמן האקלים הוא חם ויבש.
אופי הלוחמה המדברית מעמיד אתגרים נוספים מעבר ללחימה עצמה, בהם התמודדות עם תנאי השטח, מזג האוויר וקושי בלוגיסטיקה ואספקה.
לוחמה מדברית מאופיינת בתנאי שטח המקשים על מאמץ התמרון ומגבילים את העבירות, מחד, לצד שטחים פתוחים המסייעים לתנועה מהירה ולתמרון נרחב אך ניתנים לגילוי ומונעים תנועה בהסתר, מאידך.
בנוסף תנאי אקלים המאופיינים בתנודות טמפרטורה וסופות חול מגבילים את הראות ומכבידים על הפעלתם ואחזקתם של הנשק והציוד.
העדר מקורות מים ומקומות יישוב מצריך הצטיידות במלאי גדול של אספקה.
שממת המדבר מחייבת השתלטות על אתרי מפתח להבטחת השליטה על משאבים חשובים (בעיקר מים נקיים) ועל היכולת לקיים את אספקת הצבא.
העיקרון המנחה בניהול לוחמה מדברית מודרנית הוא להשמיד את האויב בטווח הרחוק ביותר.
בדרך כלל, תמונות לוויין משמשות לאיסוף מודיעין אודות התנהלות כוח האויב.
לאחר מכן נערכות תקיפות אוויריות ארוכות טווח כדי להשמיד כוחות אלה - כמו גם את תשתית התקשורת שלהם - כדי לשבש את מערכת הפיקוד והשליטה של האויב ולמנוע ממנו את יכולת התמרון.
יחידות תמרון קרקעיות של שריון כבד וחי"ר ממוכן עוברות דרך או עוקפות עמדות אויב, באמצעות מערכות בקרת אש מתוחכמות להשמדת נכסי אויב בטווחים ארוכים במיוחד (עד 4 ק"מ במצב כינון ישיר).
גם במדבר התקפה היא צורת הלחימה העיקרית.
היא מכוונת להשמדת האויב ולתפיסת אתרים ושטחים חיוניים: צמתים, יישובים ומקורות מים.
המרחבים הפתוחים, קשיי ההסוואה והפריסה הרחבה של מוצבי האויב, מכתיבים קצב התקפה גבוה בחזית רחבה ולעומק רב.
קרב התקפה ייפתח על ידי מסע התקרבות, אשר בשל המרחקים הגדולים וקשיי ההסתר נחשב לקשה.
למסע זה ינוצלו הלילות ותנאי ראות גרועים.
ככלל ינועו הכוחות בצירים נפרדים, כאשר רוחב החזית ייקבע בהתאם לפריסת היעדים.
התנועה במדבר מחייבת אבטחת אגפים ועורף יותר מאשר בתנאים רגילים.
חלק מהכוח יוקצה למשימות איגוף ותפיסת אתרים חיוניים בעורף האויב.
לאחר ההבקעה יפתחו הכוחות בתמרונים בעומק מערך ההגנה לכיתור האויב והשמדתו.
האבק הנוצר בעת התנועה ומסכי העשן יסייעו לביום איגופים ותמרונים אחרים לצורך הסחה.
ניידות חיונית למלחמת מדבר מוצלחת ומיקום עמדות הטנקים חשוב יותר מהחזקה בשטח בפועל.
המפתח להצלחה בלוחמה מדברית הוא ניידות.
הטקטיקות ששימשו לניצחון על עיראק במלחמת המפרץ היו תנועות איגוף רחבות ומהירות דומות לאלה שבוצעו על ידי מונטגומרי ורומל במהלך המערכה במדבר המערבי.
הדוקטרינה של כוחות הקואליציה שהתמקדה בשיפור הניידות סללה את הדרך לניצחון המוחץ.
קרב ההגנה הוא פעולה זמנית גם בלוחמת מדבר במהלכו נערכים הכוחות מחדש ולאחר מכן עוברים להתקפה.
ההגנה במדבר תושתת על ההיאחזות בצמתים, מעברים ומתקנים חיוניים.
פשיטות בעומק האויב לצורך השמדת מתקנים חיוניים מאפשרות פעולה מהירה ומפתיעה.
שטחי הכינוס יורחקו מהיעד יותר מהמקובל בתנאים רגילים בגלל תנאי תצפית טובים.
לוחמים היא סדרת רשת תיעודית, פרי יצירתו ובימויו של תומר לוין, המלווה בזמן אמת את שירותם הצבאי של ארבעה לוחמים בחטיבת גבעתי: רועי "בנדה" בן-דוד, רן משה, אביתר פרלוביץ' ויוסף מולויה.
הסדרה צולמה בליווי יחידת דובר צה"ל, והיא משודרת בערוץ היוטיוב של כאן דיגיטל, כמו גם בערוץ כאן 11 בטלוויזיה ובאתר תאגיד השידור הישראלי.
ייחודיות הסדרה מתבטאת בליווי ארבעת החיילים מיום גיוסם לצה"ל ב-1 בדצמבר 2020 ועד לשחרורם כעבור כשלוש שנים, בנוסף על אי-בימוי המתרחש בסדרה, דהיינו תיעוד גרידא.
הסדרה שהחלה צילומים בעיצומה של מגפת הקורונה שומרת על צוות הפקה מצומצם ביותר, כך שיוצר הסדרה - תומר לוין מתפקד ברוב הצילומים עצמאית בשטח כבמאי וכצלם.
בשנת 2021 הוכרזה הסדרה כמועמדת לפרס הפורום הדוקומנטרי בישראל בקטגוריה של סדרת רשת תיעודית.
בשנת 2022 זכתה הסדרה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021 בקטגוריה של סדרות רשת.
העונה הראשונה של הסדרה סוקרת את תחילת השירות הצבאי של ארבעת החיילים, וראשיתה ביום הראשון לטירונות.
הפרק השני בעונה הראשונה מגולל את יציאת הלוחמים לגיבוש במשך 45 שעות.
בפרק השלישי, החיילים יוצאים לשבוע שדאות ומתקדמים בהכשרתם הצבאית, לקראת השבעתם כלוחמים מן המניין בחטיבת גבעתי.
פרק הסיום סוקר שורה של פעילויות שדוחפות אותם לקצה גבול היכולת: אוהל אב"כ, פק"לים ותורנויות מטבח, ובנוסף יוצר הסדרה תומר לוין משוחח עם הלוחמים על התקדמות צוות התוכנית עמם בהמשך השירות.
בנוסף לארבעת הפרקים בעונה זו, התפרסם מיני-פרק נוסף בן שלוש דקות המלווה את החיילים בשרשרת החיול שבבקו"ם.
חשיפה זו של שרשרת החיול בבקו"ם לצוות טלוויזיה חיצוני, קרי שאינו בהפקת דובר צה"ל, נחשבת ליוצאת דופן.
בהמשך העונה נמצא שירותו הצבאי של בנדה תחת עננה כבדה בעקבות מצבה הרעוע של כתפו.
בפרק השלישי והאחרון בעונה השנייה, עוברים הלוחמים טירונות יחידה ומסע כומתה, בשעה שבנדה ממשיך בשירות הקרבי על אף פציעתו בכתף.
ב-18 באוגוסט 2022 פורסם פרק הבכורה של העונה השלישית.
בעונה זו מלווה צוות הסדרה את הלוחמים לאחר ההכשרה, כאשר אביתר ויוסף משרתים בקו המבצעי של גדוד רותם בעוד בנדה ורן נמצאים בהמשך המסלול של הסיירת.
הסדרה עוקבת אחרי ארבעה חיילים, שאותרו בידי הפקת הסדרה בסיוע יחידת דובר צה"ל כבר בהיותם מועמדים לשירות ביטחון:
במקור רצה להתגייס לחטיבת הנח"ל.
במקור רצה להתגייס ליחידת דובדבן, אגוז או ליחידה 504, אך ויתר על יום סיירות בשל אי-רצונו להתגייס בחודש מרץ; אחר כך שובץ כלוחם בגבעתי.
לוחמת הרשת האוקראינית–רוסית היא מרכיב בעימות בין רוסיה לאוקראינה מאז התמוטטות ברית המועצות, אשר בשנת 2014 גדלה לעימות מזוין פתוח - הסכסוך הרוסי-אוקראיני.
ההתקפות ההדדיות נמשכות גם תוך כדי המלחמה בין רוסיה לאוקראינה שפרצה ב-2022.
ההתקפות הראשונות על מערכות מידע של גופים פרטיים ומוסדות מדינה באוקראינה נרשמו במהלך הפגנות המוניות בשנת 2013. מבצע "ארמגדון" הוא קמפיין רוסי של ריגול סייבר שיטתי במערכות המידע של סוכנויות ממשלתיות, רשויות אכיפת החוק וסוכנויות הביטחון באוקראינה, שהחל בשנת 2013. המידע שהושג בו אמור לסייע לרוסיה בשדה הקרב.
לוחמת הסייבר הרוסית-אוקראינית הייתה הסכסוך הראשון במרחב הווירטואלי כאשר בוצעה מתקפה מוצלחת על מערכת האנרגיה, שהפילה אותה.
על פי הממשל האמריקאי, מתקפת ההאקרים על אוקראינה שבוצעה על ידי רוסיה ביוני 2017 באמצעות וירוס NotPetya הפכה למתקפת ההאקרים הידועה הגדולה ביותר.
בפברואר 2014 החלה התוקפנות המזוינת הרוסית נגד אוקראינה, שבוצעה גם במרחב הווירטואלי.
לדברי מנהל הסוכנות האמריקאית לביטחון לאומי, מייקל רוג'רס, עם תחילתה של הפלישה הצבאית לקרים, רוסיה פתחה במלחמת סייבר נגד אוקראינה כדי לפגוע בתשתיות חשובות כגון תקשורת ורשתות ממשלתיות.
מומחים אוקראינים הצהירו גם על תחילתה של מלחמת סייבר עם רוסיה.
לאחר תחילת התוקפנות המזוינת של רוסיה נגד אוקראינה, חברות המתמחות במתן שירותי אבטחת סייבר החלו לרשום עלייה במספר התקפות הסייבר על מערכות המידע במדינה.
הקורבנות של מתקפות סייבר רוסיות היו סוכנויות ממשלתיות של אוקראינה, האיחוד האירופי, ארצות הברית, סוכנויות הגנה, ארגוני הגנה ופוליטיים בינלאומיים ואזוריים, צוותי חשיבה, תקשורת ומתנגדי משטר.
בפרט, חוקרים זיהו שתי קבוצות של האקרים רוסים שהיו פעילים במלחמת הסייבר הרוסית-אוקראינית: מה שנקרא APT29 (הידוע גם בשם Cozy Bear, Cozy Duke) ו-APT28 (הידוע גם בשם Sofacy Group, Tsar Team, סופת פיון, דוב מפואר).
בין 2013 ל-2014, חלק ממערכות המידע של סוכנויות ממשלתיות אוקראיניות הושפעו מווירוס מחשב המכונה נחש/אורובורוס/טורלה.
בפברואר-מרץ 2014, כאשר חיילים רוסים נכנסו למרכזי התקשורת של קרים, הם פשטו על מרכזי התקשורת של אוקראינה והתעסקו בכבלי הסיבים האופטיים של אוקראינה, תוך ניתוק הקשר בין חצי האי ליבשת אוקראינה.
בנוסף, אתר האינטרנט של ממשלת אוקראינה, חדשות ומדיה חברתית נסגרו או ספגו מתקפות DDoS, בעוד שטלפונים סלולריים של חברי פרלמנט אוקראינים רבים נפרצו או נתקעו.
התקפות על המערכת האוטומטית "בחירות"
פריצת רשת החשמל של אוקראינה - התקפות על חברות אנרגיה באוקראינה באמצעות הווירוס הטרויאני BlackEnergy (החברות המספקות אנרגיה לאזורי קייב, איוואנו-פרנקיבסק וצ'רנוביץ הפכו ליעדי תקיפה)
שיתוק של אוצר המדינה של אוקראינה
התקפת האקרים המונית בשנת 2017 באמצעות וירוס Petya
תקיפות סייבר של רוסיה על אוקאינה במסגרת המלחמה בין רוסיה ואוקראינה
תקיפות סייבר על שגרירויות של מערך תקיפה רוסי APT29
תקיפות סייבר על מערכת הדואר הבריטית המשויכות לרוסיה
מבצע "9 במאי" (9 פריצות מוצלחות לאתרי הקבוצה הבדלנית "הרפובליקה העממית של דונייצק", כמו גם אתרים רוסיים של תעמולה אנטי-אוקראינית ומשאבים של חברות צבאיות פרטיות רוסיות)
הפסקת שידורי "הערוץ הראשון" (פריצה לשרת הארגוני של "ערוץ ראשון" הרוסי על ידי ברית הסייבר האוקראינית FalconsFlame, Trinity ו-Rukh8)
הדלפות סורקוב - הדלפה של 2,337 הודעות דואר אלקטרוני ומאות קבצים מצורפים החושפים תוכניות לכיבוש קרים מאוקראינה ולעורר תסיסה בדלנית בדונבאס (המסמכים מתוארכים בין ספטמבר 2013 לדצמבר 2014).
לוחמי האש הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1930. זה הסרט ה-19 של בסדרת "מיקי מאוס" שהופק והרביעי באותה השנה.
הדמויות בסרט כוללות את מיקי מאוס, מיני מאוס והוראס הורסקולר בתור הסוס של מיקי.
מיקי מאוס, הוראס הורסקולר וצוות של בעלי חיים כבאים ישנים בתחנת כיבוי אש כאשר פעמון האזעקה מצלצל.
כולם מתלבשים ויוצאים לבניין דירות בוער, שבו מיני מאוס לכודה בקומה העליונה.
מיקי מציל אותה בגבורה באמצעות חבל הכביסה כשהיא התעלפה.
מיני מתחילה לחזור להכרה כשהם הגיעו לקרקע ורואה מי המושיע שלה.
זוג העכברים שרים אחד את שמו של השני, מתנשקים ומחבקים זה את זו כשהסרט נגמר.
סרט זה חייב קרדיט לאחד מסרטי "קומדיות אליס" של דיסני, "אליס לוחמת האש" משנת 1926, בסרט זה ג'וליוס החתול ממהר להציל את אליס כשהיא לכודה בבניין הבוער.
קו העלילה זהה למעשה בשתי הסרטים.
התרשים המקורי כלל רצף שבו מיקי מאוס מנגן מוזיקה בתחנת כיבוי האש לפני שהאזעקה מצלצלת; הסרט המוגמר מתחיל עם הכבאים ישנים.
המוזיקה בסרט כוללת ביצוע נמרץ ללהיט הרגטיים משנת 1896 "There'll Be a Hot Time in the Old Town Tonight", אשר מנוגן ומושמע בזמן שהכבאים ממהרים לשריפה.
בהדפסים המקוריים של סרט זה סצנות השריפה היו צבועים באדום.
מיקי ילחם באש שוב ב"מכבי האש של מיקי" שיצא בשנת 1935.
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב מציין: "לוחמי האש הוא הסרט הראשון של מיקי מאוס מאז 'הגאוצ'ו הדוהר' שמספר סיפור ישר וברור.
ההנפשה עשויה להיות פרימיטיבית וגסה למדי, וחלק מהתנועות איטיות למדי, אבל הסרט עמוס בבדיחות, ומוביל לסיום מרגש ששם באור הזרקורים את דמותו ההרואית של מיקי...
לוחמי האש הוא אחד הטובים מבין הסרטים המוקדמים של מיקי מאוס, ובוודאי הסרט הטוב ביותר של מיקי משנת 1930."
ראיין קילפטריק מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project" כתב: "לוחמי האש הוא שימוש נהדר בדמות שבתפקידו החדש כלוזר אהוב.
החוצפה שמילאה את מיקי בסרטים הקצרים המוקדמים לא הייתה עובדת בסרט זה, אבל מיקי בתור מפקד תחנת כיבוי האש האומלל עובד ממש טוב...
האישיות של מיקי נהדרת גם בזה, מראה את התסכול שלו מהברז כיבוי אש או את הפחד אם הוא יצליח להציל את מיני או לא.
הוא באמת דמות כאן, לא רק לקט של ציורים, וזו הדרך בה הוא התפתח לאורך התקופה הזו".
כתב העת "Motion Picture News" ב-15 בנובמבר 1930 פרסם: "הנה עוד סיבה לכך שהקומדיות של מיקי מאוס שומרות על ההובלה שלהן בתחום הקומדיה, למרות שהקהל די ניזון מכמות הדברים החוזרים על עצמם בסרטים מצוירים בדרך כלל.
הצחוקים מגיעים מהר ובכמות רבה.
מיקי הוא כבאי כאן ועם החבורה הנאמנה שלו רץ להציל את העלמה הצעירה והנאה.
הוא עושה את זה בטון של הרבה צחוקים."
לוחמי החופש הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1988, בבימויו של ריקי שלח ובהפקתם של מנחם גולן ויורם גלובוס, עם פיטר פונדה ורב בראון בתפקידים הראשיים.
הצילומים נעשו בזימבבואה והעלילה היא על שכירי חרב שנשכרו לעזור לצבא להילחם בשבטים מורדים במדינה באפריקה וחלק מהם עוברים לצד השני לאחר שהם חווים את אכזריות הצבא.
הסרט גדוש באפקטים של פירוטכניקה ובפעלולנים.
במדינה אפריקנית עורך הנשיא לומבלה (לסלי מונגזי) מסיבת עיתונאים ומכריז על הקמת סכר ענק שישמש להפקת חשמל ויצעיד את כלכלת המדינה.
הבעיה היא שיש לפנות שלושה כפרים של שבט קורומבה מהשטח שיוצף.
אנשי השבט מסרבים להתפנות ואחד העיתונאים מוחה בפני הנשיא על פעולה בה הרגו חיילי הצבא 15 מאנשי השבט.
הנשיא מופתע, מסיים את המסיבה וקורא לשיחה את מפקד הצבא קולונל קימבה (רוברט דה קוי).
הנשיא גוער בקימבה על כך שלא עדכן אותו ומורה לו לגייס לוחמים מהחוץ כדי לעזור לצבא.
בראש הלוחמים, ותיקי מלחמת וייטנאם, נמצא וירלי (פיטר פונדה) והוא מגייס את חבריו ט.
ג'יי כריסטיאן (רב בראון), ריף טיילור (רוי אוניל), סאנשז (לורנס קילירס) ועוד.
הם מגיעים לאפריקה שם מחכה להם פעולה נועזת לפי אופיים, שבצדה כסף רב.
קימבה מסביר להם כי מטרת הפעולה היא לדכא את מרד השבט ולהרוג את המנהיג ג'אונדה (ג'ו מפלה).
ההתקפה על הכפר מתנהלת באכזריות.
קימבה אוסף קבוצה מבני השבט, מעמיד אותם לפני כיתת יורים ופוקד עליהם לגלות את מקום המנהיג אחרת יוצאו להורג וכאשר הם אינם משתפים פעולה הם נורים למוות.
קימבה גם מורה להרוג את צלם העיתונות דיק ג'והנסן (ג'ונתן ראנדס) למרות מחאותיה וצעקותיה של האחות רות.
רות (ג'ואנה ויינברג) היא אחות מתנדבת בכפרי השבט.
היא הגיעה למקום עם אמה ודודתה שנרצחו בעבר באכזריות על ידי החיילים.
ג'יי על אכזריות המשטר והוא מתחיל להתאהב בה ולהבין שהוא נלחם בצד הלא נכון.
רות מביאה אותו לשיחה במערה בו מתחבאים ג'אונדה ולוחמי השבט.
כעת מתכנן קימבה התקפה על כפר נוסף.
לוחמי השבט טומנים מארב למתקיפים ומתחולל קרב קשה בו נפצע למוות המנהיג שנפרד מט.
קימבה אומר לווירלי כי לאחר הקרב הזה הוא מייעד לו תפקיד נוסף - הפלת הנשיא, תמורתו יקבלו שכירי החרב כסף רב נוסף.
הם מתקיפים את הכפר ורות נלקחת כשבוייה.
ג'יי וחברו טיילור, משתלטים על הליקופטר ומתחילים בהפצצת הכפר הכבוש על ידי קימבה ואליהם מצטרפים חיילים חמושים של השבט.
הכפר נכבש ורות ניצלת ברגע האחרון.
כל שכירי החרב נהרגים פרט לט.
הם נפרדים מרות והנשיא נותן להם אישור לעזוב את המדינה בתנאי שלא יחזרו אליה...
שם השחקן/יתשם הדמותהערותפיטר פונדהוירלילוחםרכ בראוןט.ג'יי כריסטיאןלוחםרון אונילקליף טיילורלוחםלורנס קילירססאנשזלוחםג'יימס מיצ'םוילסון ג'פורדסלוחםרוברט דה קויקולונל קימבהמפקד הצבאג'ואנה ויינברגרותאחותלסלי מונגזילומבלהנשיא המדינהג'ו מפלהג'ואנדהמנהיג המרדג'ונתן ראנדסדיק ג'והנסןצלם עיתונות
לוחמת הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2022, מסוגת דרמה היסטורית, אשר בוים על ידי ג'ינה פרינס-בית'ווד.
הסרט מספר את סיפורן של האמזונות של דהומיי, יחידה מיוחדת של נשים אשר לחמה בצבא ממלכת דהומיי שבמערב אפריקה.
הסרט מתרחש בשנת 1823 בממלכת דהומיי שבמערב אפריקה.
נאווי (תסו מבדו) היא נערה מרדנית שאביה מנסה ללא הצלחה לשדך אותה לגברים מבוגרים.
לאחר שנואש מניסיונותיו, אביה מעניק אותה למלך גזו (ג'ון בויגה) שמגייס אותה לאגוג'י - יחידת הנשים המיוחדת של צבא דהומיי.
נאווי משתלבת בהדרגה ביחידה, ולומדת להכיר את המפקדת שלה - הגנרלית הקשוחה ננסיקה (ויולה דייוויס), שמסתירה סודות אפלים.
הממלכה כולה מתכוננת לקראת מלחמה עם ממלכת איו השכנה, שמעוניינת לחטוף אזרחים מדהומיי כדי למכור אותם כעבדים לסוחרים לבנים.
בשנת 2015 ביקרה השחקנית מריה בלו בבנין, היכן שהייתה ממוקמת ממלכת דהומיי.
בלו חקרה את סיפורן של האמזונות של דהומיי, והגתה את הרעיון לכתוב עלילה לסרט שיעסוק בהן.
במשך כמה שנים, הציעה בלו את העלילה לכמה אולפנים שסירבו לה, אולם ב-2020 קיבלה אישור מחברת סרטי טריסטאר שהסכימו להפיק את הסרט.
צילומי הסרט החלו בדרום אפריקה ב-2021, אולם הפסיקו בעקבות התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה בדרום אפריקה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-9 בספטמבר 2022 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו.
ב-16 בספטמבר הוא הוקרן לראשונה בבתי קולנוע בארצות הברית.
הסרט זכה לשבחים רבים על העלילה והכוריאוגרפיה, אולם ספג ביקורת על חוסר דיוק היסטורי.
בטקס פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי, היה הסרט מועמד לזכייה בפרס לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, אנסמבל המשחק הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר עבור ויולה דייוויס.
דייוויס הייתה מועמדת לזכייה גם בפרס גלובוס הזהב.
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהפרס סאטורןסרט הפעולה/הרפתקאות הטוב ביותרהשחקנית הטובה ביותר בסרטויולה דייוויס
ב־7 באוקטובר 2023, במהלך טבח שבעה באוקטובר, השתתפו לוחמות שריון מפלוגת "פרא" של גדוד קרקל בקרבות נגד מחבלים פלסטינים בהובלת חמאס.
במהלך הקרב, אשר נמשך 17 שעות, הלוחמות הרגו 15 מחבלים ולוחמי לוט"ר אילת הרגו 35 מחבלים.
זוהי הלחימה המתועדת הראשונה של טנק המאויש על ידי נשים בלבד.
גיוס נשים לתפקידי לחימה בצבא ההגנה לישראל היה תהליך איטי וממושך למדי.
התהליך הואץ לאחר 1995, עם פנייתה של אליס מילר לבג"ץ בבקשה לאפשר לה להירשם לקורס טיס.
בג"ץ קיבל את העתירה והורה לצה"ל להשוות את זכויות הנשים לאלו של גברים, וכתוצאה מכך נפתחו תפקידי לוחמה רבים לחיילות.
חמש שנים לאחר מכן, בשנת 2000, הוקם גדוד קרקל, שהיה גדוד החי"ר הקל המעורב הראשון בצה"ל שכלל לוחמים ולוחמות.
ב-27 באוקטובר 2022 הודיע צבא ההגנה לישראל כי הסתיימו בהצלחה שנתיים של היערכות וניסוי והוקם צוות שריון נשי.
הפלוגה חמושה בטנקי מרכבה סימן 4 ומגינה על מרחב גדר הגבול ישראל–מצרים.
בטבח שבעה באוקטובר 11 מחבלי גדודי עז א-דין אל-קסאם תקפו את קיבוץ חולית הסמוך לדרום רצועת עזה, והרגו לפחות 13 בני אדם.
באותו בוקר צוות הטנק של גדוד קרקל, בפיקודה של סרן קרני גז, היה על הגבול עם מצרים בבסיס ניצנה, כ-40 ק"מ דרומית לרצועת עזה.
היא ושאר החיילות בשירות סדיר לא הודרכו בירי מקלע כבד 12.7x99 מ"מ נאט"ו מרחוק, ונאלצו לאלתר וללמוד בשטח.
הן נכנסו לקרב מול עשרות אנשי חמאס, שהיו חמושים בכלי נשק מסוג AK-47 ו-RPG.
בהמשך, חברו אליהן שני טנקי מרכבה נוספים.
טנק אחד הושאר ליד גדר הגבול הפרוצה, כדי לחסום את תנועת מחבלי החמאס.
טנק שלישי מבסיס ניצנה, בפיקודה של סמלת אופיר, הגיע שעתיים לאחר מכן.
הטנק הראשון והמשוריין היו מוקפים בעשרות מחבלי חמאס חמושים ב-RPG וכלי נשק נוספים.
חלק ממחבלי חמאס נהרגו והיתר נסוגו לאחור, לצידה העזתי של גדר הגבול.
אחד מטנקי המרכבה בפיקודה של סגן מיכל נשלח לסייע לכוחות בקיבוץ סופה, לוחמות הטנק נלחמו לצד לוחמי 'צוות פלד' לוט"ר ניצנה, וחיסלו שני אנשי חמאס.
במקביל, מפקדת הפלוגה, סרן קרני, עברה מהנמ"ר לטנק, ונלחמה עם הצוות בקיבוץ חולית ובסביבתו.
יחד עם צוות פלד, יחידת התערבות מובחרת ללוחמה בטרור, הן חיסלו עשרות אנשי חמאס.
הטנק בפיקודה של סרן קרני עבר את השער הראשי הסגור של הקיבוץ ודרס שני מחבלי חמאס שהיו במארב בצד הדרך.
הן הצליחו להדוף את המשך ההתקפה של חמאס בטבח בחולית.
בסך הכול נמשך הקרב בהשתתפות הפלוגה של סרן קרני 17 שעות.
בקרב השתתפו שבע לוחמות: סרן קרני, סגן מיכל, סמ"ר הגר, סמ"ר הילה, סמ"ר במילואים טל שרה, סמלת אופיר ורב"ט תמר, שהצליחו לחסל 15 מחבלי חמאס.
לפי נתוני צה"ל, החיילות היו צוותי הטנקים הראשונים הנשיים אי פעם במערב, שהשתתפו בלחימה פעילה, אשר נמשכה 17 שעות.
כפי שציין מנהל איגוד ההגנה האוסטרלי, ניל ג'יימס, זו הייתה ככל הנראה הפעם הראשונה בהיסטוריה שיחידת שריון נשית השתתפה במלחמה.
ב-28 בנובמבר 2023 נפגש הרמטכ"ל הרצי הלוי עם צוותי טנקים אלו והדגיש:
מפקד חטיבת פארן, אל"ם שמר רביב, אמר בריאיון לערוץ 12 שבזכות פעולותיהן של לוחמות השריון נמנעה גם תקיפה דרומית יותר.
בעקבות הצלחת הלוחמות, החל מאבק לשלב לוחמות שריון גם בתמרון הקרקעי ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ב-2024 זכו הטנקיסטיות שלחמו בקרב וחברותיהן לפלוגה באות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות לשנת 2024.
תעודת ד"ר לשם כבוד הוענקה למפקדת הפלוגה סרן קרני גז מטעם אוניברסיטת רייכמן.
לוחמי החופש הכלכלי היא מפלגת שמאל רדיקלי מרקסיסטית-לניניסטית ולאומנית שחורה בדרום אפריקה.
היא נוסדה על ידי נשיא ליגת הנוער של הקונגרס הלאומי האפריקני לשעבר, יוליוס מאלמה, ובעלי בריתו, ב-2013. מאלמה הוא מנהיג המפלגה.
כיום היא המפלגה השלישית בגודלה בשני הבתים של הפרלמנט של דרום אפריקה.
מאז הקמתה, ה-EFF השמיעה הצהרות גזעניות ושנויות במחלוקת על מספר קבוצות מיעוט דרום אפריקאיות, במיוחד כלפי דרום אפריקאים לבנים.
בנוסף, היא הואשמה באנטישמיות, כיוון שהיא מתייחסת לישראל כמדינה "רעה" ודוגלת בהשמדתה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, מאלמה הצהיר על תמיכת המפלגה בארגון הטרור חמאס ובמתקפת הפתע על ישראל ב-2023, והודיע וכי אם המפלגה תנצח בבחירות 2024, היא תשלח נשק על מנת לסייע לארגון חמאס.
לוחמה ממוקדת רשת היא גישה צבאית המדגישה את השימוש בטכנולוגיות מידע ורשתות תקשורת לשיפור שיתוף הפעולה והביצועים הצבאיים.
מטרתה היא ליצור כוח לוחם גמיש, מהיר ויעיל יותר על ידי אינטגרציה ושיתוף מידע בזמן אמת בין יחידות צבאיות שונות.
הרעיון של לוחמה ממוקדת רשת התפתח בשנות ה-90 בארצות הברית כתוצאה מהתקדמות בטכנולוגיות מידע ותקשורת.
ה-NCW מבוססת על הרעיון שחיבוריות ושיתוף מידע יכולים להעניק יתרון אסטרטגי משמעותי לכוחות הלוחמים.
רישות: כל החיילים והיחידות מחוברים ברשתות תקשורת.
שיתוף מידע: כל המידע זמין לכל היחידות בזמן אמת.
מודעות מצב משופרת: היכולת להבין את מצב הקרב בצורה טובה יותר.
שיתוף פעולה והתקפה מתואמת: תכנון וביצוע פעולות בצורה מתואמת ומדויקת.
לוחמה ממוקדת רשת מאפשרת קבלת החלטות מהירה ומדויקת יותר, תיאום פעולות ברמה גבוהה, ושיפור הביצועים בשדה הקרב.
היא כוללת שימוש בכלים טכנולוגיים מתקדמים כמו מערכות מידע גאוגרפיות (GIS), אינטרנט של הדברים (IoT) ורשתות חיישנים.
שימוש ברשתות חיישנים לזיהוי איומים בזמן אמת.
מערכות ניהול קרב המספקות תמונה כוללת לכל מפקד בשטח.
שימוש במערכות מידע גאוגרפיות למעקב אחרי כוחות וניתוח השטח.
יש ביקורת על התלות הגבוהה בטכנולוגיה, שעלולה להיות פגיעה להתקפות סייבר ולכשלים טכניים.
כמו כן, ישנן שאלות על האינטגרציה וההתאמה של לוחמה ממוקדת רשת לכוחות צבאיים שונים ולאתגרים מבצעיים מגוונים.
הגברת היעילות התפעולית והלוגיסטית בצבאות מודרניים.
השפעה על פיתוח מערכות תקשורת אזרחיות.
לוחמים היא מיני-סדרה תיעודית ישראלית בת 3 פרקים שיצר וביים גל רז.
הסדרה עוקבת אחר שבעה לוחמים שלקחו חלק במלחמת חרבות ברזל וכעת נמצאים בשיקום לאחר פציעתם.
הסדרה היא חלק מפרויקט השנה לטבח שבעה באוקטובר של קשת 12, והיא משודרת החל מ-29 בספטמבר 2024.
שבעה סיפורים על לוחמי על שחזרו מעזה ולא מוכנים להישבר ועושים הכול כדי לחזור לחיות את החיים.
דויד ריבייב – מתעד מבצעי בשירות סדיר.
יואב צבעוני – לוחם מילואים ביחידת מגלן.
בן 30 ובזוגיות עם ויקטוריה.
נפצע קשה מפגיעת טיל שבעקבותיה שבר את ידו השמאלית ואת הלסת ואיבד את רגלו.
מעיין מולה – מג"ד הנדסה קרבית במילואים.
מתגורר כ-7 שנים בהודו יחד עם אשתו רחלי ושלושת ילדיהם.
פציעתו הקשה גרמה לו לפגיעה עצבית שפגעה גם ביכולתו ללכת.
לוֹט הוא דמות מקראית, בנו של הרן בן תרח ואחיהן של מילכה ויסכה.
הוא יצא מאור כשדים עם אברם אחי אביו, ושרי אשת אברם אחר "לָלֶכֶת אַרְצָה כְּנַעַן".
בשל סכסוכי רועים על חלקות מרעה, הציע אברהם ללוט להיפרד ולחלוק אזורים אחרים: לוט נפרד מאברהם ובחר להתיישב בסדום, בעוד אברהם התיישב באלוני ממרא.
במלחמת המלכים, בה מרדו חמשת מלכי אזור סדום בארבעת המלכים מאזור בבל ששעבדו אותם שתים עשרה שנה נשבה לוט ביחד עם כל תושבי סדום וסביבתה לאחר שחמשת המלכים נוצחו.
אברהם אוסף את אנשיו, שלוש מאות ושמונה עשר במספר, ומשחררו בתום מרדף שנמשך עד דמשק.
יש האומרים כי המשא ומתן שקיים אברהם ב על מספר הצדיקים בסדום שבזכותם תינצל העיר, נובע מדאגתו ללוט אחיינו.
זה גם הבסיס לביטוי "צדיק בסדום".
לשם החרבת סדום שולח אלוהים לעיר שני מלאכים המכונים "אנשים" () וככל הנראה המדובר בשניים משלושת ה"אנשים" שנפגשו עם אברהם בפתח האוהל ב.
לוט היושב שערי העיר פוגש אותם ומקבל את פניהם בהכנסת אורחים.
אנשי העיר הרשעים דורשים מלוט כי יוציא אליהם את אורחיו למטרת אונס.
לבסוף המלאכים מחזירים את לוט אל הבית על ידי נס של סנוור האספסוף כך שלא ימצא את הדלת.
המלאכים מזהירים את לוט מפני ההפיכה, ומייעצים לו לעזוב את העיר עם כל קרוביו.
חתניו של לוט לא מאמינים לו וצוחקים על אזהרתו, ולבסוף הוא עוזב את העיר עם שתי בנותיו ואשתו.
בעת הבריחה מזהירים המלאכים את לוט ומשפחתו לא להסתכל על העיר הנהפכת (על פי פירוש רש"י - משום שאין ראוי שלוט, אשר היה ראוי להיענש ביחד עם אנשי סדום וניצל רק בגלל קרבתו לאברהם, יתבונן בחורבן העיר).
אשתו לא עומדת בפיתוי, מתבוננת אל העיר והופכת לנציב מלח.
לוט, שמבין שהתמהמהותו בבריחה מהעיר גרמה לכך שהזמן שנותר לו עד ההפיכה לא יספיק כדי לצאת מהאזור העומד להיות מוחרב, מבקש מהמלאכים שיתנו לו לגור בצוער, עיר שהייתה אמורה להיחרב עם סדום ובנותיה, ואלה נענים לו ולא משמידים את צוער.
אך בכל אופן, לוט מחליט לעבור מצוער ולשבת במערה, "כי ירא לשבת בצוער" עקב קרבתה לסדום, שם הוא גר עם שארית משפחתו - שתי בנותיו.
מכיוון שבנותיו סברו בטעות שכל העולם כולו נחרב, הן השקו את לוט יין ושכבו עמו, על מנת לדאוג להמשכיות המין האנושי (ומכאן השתרש הביטוי "שיכור כלוט").
ממעשים אלו של גילוי עריות נוצרו, על פי המקרא, שני עמים, מואב ועמון, שנקרא בעת הולדתו בן-עמי (פירושו: "בנו של אבי"), שמרמז גם כן על מוצא הבן.
חז"ל קישרו לאחר מכן, בין המתירנות המינית של עמים אלו לאופן תחילת יצירתם, אך גם מביעים הבנה למעשיהן, ומכנים את מעשה הבנות "עבירה לשמה", דהיינו - עבירה שנעשתה לשם שמים, לפחות מנקודת המבט של הבנות - המשך קיום המין האנושי.
לפי ספרות האגדה, היה לוט יתום מאב.
כאשר הושלך אברהם לכבשן האש על ידי נמרוד, בשל אמונתו המונותאיסטית באל אחד, נעשה לו נס ולא אירע לו כל פגע, אך מיד לאחר מכן נשאל הרן אחיו בצד מי הוא עומד, וכאשר ראה את הנס שנעשה לאברם ענה שהוא בצד אברם.
הוא הושלך גם כן לכבשן האש, אך בניגוד לאברם, לא נעשה לו נס והוא נספה.
לאחר אירוע זה לקח אברם את לוט היתום תחת חסותו, ועלה עימו לארץ כנען.
על פי מסורת ערבית נמצא קבר לוט ביישוב בני נעים שממזרח לחברון.
בחדר מיוחד שבמסגד הקדום בכפר, ישנה מצבה ועליה כתוב בערבית: .
למסורת זו אין זכר במסורת יהודית.
לוחמת שחיקה המוכרת גם בשם מלחמת התשה היא אסטרטגיה צבאית להכנעת האויב על ידי שחיקת כוחותיו וציודו עד כדי קריסה.
מלחמות אלה נמשכות זמן רב והן בוחנות את מגבלות כוח העמידה של הצדדים היריבים.
הצד המנצח בדרך כלל הוא בעל המשאבים הגדולים יותר.
לוחמת שחיקה מודרנית מבוססת על השמדת כוחותיו העיקריים של האויב באמצעות אש מנגד והתנגשות חזיתית עימו.
היא מנוגדת לגישת הלוחמה המבוססת על תמרון (מכונה לוחמת תמרון).
התמרון מבוסס על הפתעת האויב, ועל מיקוד העוצמה ההתקפית בנקודות התורפה במערך שלו.
באופן מסורתי תאורטיקנים ואסטרטגים צבאיים ראו לוחמת שחיקה כמשהו שיש להימנע ממנו.
סון דזה אשר חי במאה ה-6 לפנה"ס הצהיר כי "אין שום מקרה שבו אומה מרוויחה ממלחמה ממושכת".
לוחמת שחיקה מייצגת ניסיון לשחוק יריב הנמצא ביתרון, בניגוד לעקרונות המלחמה הרגילים שבהם מנסים להשיג ניצחונות מכריעים על ידי שימוש במשאבים הכרחיים מינימליים ובמינימום זמן, באמצעות תמרון, ריכוז של כוח והפתעה.
מצד שני, צד שתופס את עצמו כנחות בלוחמת התמרון או ביחידותיו הטקטיות יעדיף את לוחמת השחיקה כדי לנטרל את יתרונות יריבו.
אם הצדדים תואמים כמעט באופן שווה, התוצאה של מלחמת התשה עשויה להיות ניצחון פירוס.
ההבדל בין לוחמת שחיקה לצורות אחרות של מלחמה הוא מלאכותי במקצת מכיוון שמלחמה תמיד מכילה אלמנט של שחיקה.
בלוחמת שחיקה המטרה העיקרית לגרום להתשה הדרגתית של היריב, שבסופו של דבר תסתכם ברמות בלתי נסבלות או בלתי אפשריות עבורו.
זאת בניגוד למטרות עיקריות אחרות כגון כיבוש משאב או שטח כלשהו או ניסיון לגרום לאויב הפסדים גדולים במתקפת מחץ (כגון על ידי כיתור וכיבוש).
במלחמה הפלופונסית האתונאים, שהיו חלשים יותר ביבשה, הפעילו לוחמת שחיקה באמצעות הצי שלהם
הטקטיקות "המעכבות" במלחמתו של המצביא הרומי פאביוס מאקסימוס ("המשתהה"), בחילות הקרתגנים בראשות חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה.
במלחמת רוסיה–צרפת (1812) לוחמת ההתשה הרוסית פגעה במערך הלוגיסטי של צבא נפוליאון והביאה לניצחון במלחמה ללא קרב מכריע.
מלחמת החפירות במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ובמיוחד המצור על פטרסבורג, וירג'יניה.
מלחמת החפירות במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובמיוחד הקרב על הסום (1916) וקרב ורדן.
במערכה באוקיינוס האטלנטי (1939–1945) במהלך מלחמת העולם השנייה, שחק צי הצוללות הגרמני בפיקוד קרל דניץ את קו האספקה מארצות הברית וקנדה לאנגליה.
הקרב על בריטניה במלחמת העולם השנייה לאחר הפצצת לונדון.
בקרב סטלינגרד במלחמת העולם השנייה, במשך למעלה משישה חודשים התנהלה מלחמת שחיקה בין הצבא הגרמני למגיני העיר והצבא הסובייטי.
מלחמת ההתשה בין ישראל ומצרים.
מלחמת ההתשה בבקעת הירדן ומלחמת ההתשה במובלעת הסורית.
מלחמת אפגניסטן בין ברית המועצות ומורדים אסלאמיים באפגניסטן.
מלחמת האזרחים בסוריה (2011 עד היום) ובמיוחד בקרב על העיר חלב.
המאבק של חזית פוליסריו בסהרה המערבית נגד צבא מרוקו (2020 עד היום).
מלחמת חרבות ברזל בין חמאס וחזבאללה לישראל
לוט פוליש איירליינס (בפולנית: Polskie Linie Lotnicze LOT) היא חברת התעופה הלאומית של פולין.
החברה נוסדה ב-1928, והייתה חברה מייסדת של יאט"א, ונחשבת לאחת מחברות התעופה הוותיקות ביותר בעולם שעדיין נותנת שירות.
עם צי של 75 מטוסים ב-2021, לוט היא חברת התעופה ה-18 בגודלה באירופה עם מעל 120 יעדים ברחבי אירופה, אסיה וצפון אמריקה.
החברה נוסדה ב-29 בדצמבר 1928 על ידי הממשלה הפולנית בזמן הרפובליקה הפולנית השנייה כתאגיד המאגד לתוכו חברות תעופה מקומיות קיימות עד אותו זמן, "אירולוט" (נוסדה ב-1922), "אארו" (נסודה ב-1925), והחלה לבצע טיסות ב-1 בינואר 1929. הטיסה הבין-לאומית הראשונה שהחברה ביצעה הייתה לווינה, ובוצעה ב-2 באוגוסט 1929.
רוב הטיסות ליעדי החברה יוצאות מהבסיס המרכזי שלה בנמל התעופה ורשה שופן.
כאשר החברה נוסדה ב-1928, משרד האוצר הפולני החזיק ב-86% ממניות החברה, כל השאר היו בבעלות הפרובינציה שלזיה והעיר פוזנן.
בתחילת שנות ה-30, בנוסף לקווים הקיימים מוורשה לקרקוב, פוזנן, גדנסק ולבוב, קו חדש לבידגושץ' וקטוביץ הושק.
ב-1932 לוט החלה לטוס לוילנה בשנת 1937 החל לפעול גם הקו לשדה התעופה לוד בנתיב ורשה-לבוב-צ'רנוביץ-בוקרשט-סופיה-סלוניקי-אתונה-רודוס-לוד.
לוט הייתה אחת מחברות התעופה הראשונות שפעלו משדה תעופה זה בקוים בינלאומיים.
ב-1938 לוט שינתה את שמה לאחר רפורמה לשונית שהתרחשה באותה שנה, מ-Polskie Linije Lotnicze ל-Polskie Linie Lotnicze.
באותה שנה, החברה ביצעה לראשונה טיסת מבחן טרנס-אטלנטית דרך בואנוס איירס, נאטאל, דאקאר לוורשה, ובכך בחנה את האפשרות לפתוח קו נוסעים מפולין לארצות הברית.
היו לחברה גם תוכניות לפתוח קווים בין היתר ללונדון ומוסקבה, ואפילו קו טרנסאטלנטי ל-1940. לפני מלחמת העולם השנייה, החברה שינעה 218,000 נוסעים.
ב-1939 לחברה היו 697 עובדים וביניהם 25 טייסים.
שירות החברה הופסק לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939 ובמהלך הכיבוש הגרמני, רוב מטוסי החברה הוברחו לרומניה, שניים למדינות הבלטיות, ושלושה לאנגליה.
שלושה עשר מטוסים, אשר הגיעו לרומניה, נלקחו על ידי הממשלה הרומנית.
במהלך כל המלחמה, החברה הייתה מושעית.
לאחר הכיבוש הסובייטי של פולין, מאוגוסט 1944 עד דצמבר 1945, חיל האוויר הפולני ביצע תובלה בסיסית למדינה.
ב-10 במרץ 1945 הממשלה הפולנית הקימה מחדש את חברת התעופה לוט, כחברה בבעלות מדינה.
ב-1946, שבע שנים לאחר שהושעתה, החברה החלה מחדש טיסות בעזרת עשרה מטוסי חיל אוויר סובייטי לשעבר, ותשעה דאגלס C-47 דקוטה.
גם שירות הקווים המקומיים והבין-לאומיים חזר באותה שנה, ראשית לברלין, פריז, סטוקהולם ופראג.
ב-1947 נוספו קווים לבוקרשט, בודפשט, בלגרד וקופנהגן.
בתום עידן הסטליניזם בפולין, כמה מטוסים מערביים נוספו לשורות צי החברה, חמישה קונוור 240 ב-1957 ושלושה ויקרס ויסקאונטס ב-1962. לאחר מכן, צי מטוסי החברה עבר להיות מורכב ממטוסים סובייטים בלבד.
רק ב-1955 החברה החלה לשרת את קו ורשה-מוסקבה, אשר היוותה מרכז העולם המרקסיסטי-לניניסטי, ולווינה.
קווים ללונדון וציריך החלו שוב להיות תפעוליים רק ב-1958 ולרומא רק ב-1960.
תשעה מטוסים מדגם איליושין Il-18 הושקו ביוני 1961, ובכך איפשרו טיסות לאפריקה ולמזרח התיכון, וב-1963 לוט הרחיבה את קוויה לקהיר.
בשנות ה-70 הוספו קווים לבגדאד, ביירות, בנגאזי, דמשק, ותוניס.
מטוסי אנטונוב An-24 התקבלו את החברה באפריל 1966, ולאחר מכן מטוסי סילון ראשונים מדגם טופולב Tu-134 בנובמבר 1968. אותם מטוסים שירתו בדרך כלל בקווים אירופאיים.
לאחר מכן החברה קיבלה את מטוס האיליושין Il-62, מטוס סילון ארוך-טווח, שבעזרתו החברה ביצעה את טיסתה הטרנסאטלנטית הראשונה בהיסטוריה הפולנית לטורונטו ב-1972 כטיסת צ'ארטר ולניו יורק ב-1973.
לאחר קריסתו של המשטר הקומוניסטי בפולין ב-1989 חזר צי מטוסי החברה להיות מורכב בעיקר מתוצרת מערבית.
מגמה זו התחלה עם קבלתם של מטוסי בואינג 767 באפריל 1989, מטוסי ATR 72 באוגוסט 1991, בואינג 737-500 בדצמבר 1992 ולבסוף בואינג 737-400 באפריל 1993. בין אמצע שנות ה-80 ועד תחילת שנות ה-90 לוט טסה מוורשה לשיקגו, אדמונטון, מונטריאול, ניוארק, ניו יורק, וטורונטו.
קווים אלה הושקו במיוחד כדי לשרת את קהילות הגלות הפולנית הגדולה בצפון אמריקה.
לוט הייתה מחברות התעופה המרכז-אירופאיות הראשונות שתיפעלה מטוסים אמריקאים, עם קבלתם של מטוסי הבואינג 767. חלקם אפילו הוכנסו לשימוש בקו הכי ארוך של לוט, לסינגפור.
עד סוף 1989, לוט השיגה ציון דרך משמעותי: באותה שנה החברה שינעה 2.3 מיליון נוסעים.
נכון לפברואר 2021, צי מטוסי החברה מורכב מהמטוסים הבאים:
בנובמבר 1937 התרסק אווירון בדרכו מארץ ישראל לפולין, שישה נוסעים ושלושה אנשי צוות נהרגו.
את הלווית הטייס ליווה משמר כבוד של אווירונים.
ביולי 1938 התרסק מטוס שהמריא מצ'רנוביץ' בקו בין פולין וארץ ישראל.
11 נוסעים ושלושת אנשי הצוות נהרגו.
ועדת חקירה קבעה שהאווירון נכנס למשפך אווירי.
בהלוית הטייס התרסק אוירון שליוה את ההלוויה.
ב-14 במרץ 1980 התרסק מטוס החברה מדגם איליושין Il-62 במסגרת טיסה LO007 בסמוך לנמל התעופה בוורשה.
התאונה שגבתה את חייהם של 87 בני אדם ארעה עקב כשל במנוע המטוס שנגרם בעת ההמראה.
ב-9 במאי 1987 התרסק מטוס מדגם איליושין Il-62 סמוך לאחר ההמראה מנמל התעופה בוורשה.
התאונה נגרמה בשל כשל במנוע מס' 1 של המטוס שחלקיו פגעו במדפי המטוס והסבו להם נזק.
כתוצאה מכך נפגעה יכולת העילוי של המטוס ולבסוף איבדו הטייסים את השליטה בו.
באסון נהרגו 183 בני אדם והוא נחשב לאסון התעופה הכבד ביותר בתולדות פולין.
ב-1 בנובמבר 2011 טיסת לוט פוליש איירליינס בקו 016 שבין ניוארק לוורשה נחתה נחיתת חירום על גחונה.
לקראת הנחיתה התגלו כשלים בכן הנסע של המטוס מדגם בואינג 300–767. הטייסים נאלצו לנחות ללא גלגלי הנחיתה.
המטוס נחת בנמל התעופה הבינלאומי פרדריק שופן וורשה.
לאחר התקרית המטוס יצא מכלל שימוש.
החברה מפעילה 3 טיסות יומיות בין נמל התעופה ורשה שופן לנתב"ג במטוסים מדגם בואינג 737-8MAX.
בנוסף החברה מפעילה 3 טיסות שבועיות בין נתב"ג לנמל התעופה הבינלאומי של קרקוב.
לוט"ר אילת (יחידה 7707) היא יחידת השתלטות מובחרת במילואים של צבא הגנה לישראל הכפופה לעוצבת אדום בפיקוד הדרום של צה"ל.
היחידה היא יחידת מילואים בעל אופי ייחודי.
היחידה הוקמה כיחידת התערבות ביוזמת אלוף פיקוד הדרום מתן וילנאי, במטרה להתמודד עם פיגועי מיקוח במרחב העיר אילת והערבה.
לקחי הפיגוע במעלות, הביאו לתובנה כי ייקח זמן לא קצר עד להגעת כוחות מיומנים ליישובים מבודדים במקרה של אירוע פח"ע או במקרה של חטיפת בני ערובה.
לוט"ר אילת היא הגוף הצבאי היחיד שהוקם על ידי לוחמיו ולא להפך – על ידי הצבא.
בראשית הדרך לוחמי היחידה הכשירו את עצמם בצורה לא פורמלית ואף רכשו בעצמם את כלי הנשק והאמצעים לביצוע משימתם.
דור המייסדים ראה לנגד עיניו ערך מוביל אחד – "הגנה על הבית".
במרוצת השנים "גויסה" היחידה לצה"ל והוצבה תחת אוגדת אדום.
תהליך זה של גיוס כלל גם מיסוד מבנה ארגוני, תוכניות אימונים, אמל"ח ואמצעים ובסופם הוגדרה כיחידת התערבות.
בשנת 1989 הטיל הרמטכ"ל, דן שומרון, על היחידה לטפל בפיגוע מיקוח בקיבוץ לוטן, במהלכו חדר חייל ירדני לקיבוץ והתבצר עם בת ערובה במחסן הסמוך למטעי התמרים.
לוחמי היחידה ניהלו משא ומתן עם המחבל ולבסוף צלף מן היחידה ירה בו והרגו.
לאור הצלחתה באירוע קיבלה היחידה מעמד של יחידת השתלטות, מעמד השמור רק ליחידות העילית במדינת ישראל: הימ"מ, סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ויחידת מצדה.
באוגוסט 2011, בעקבות חדירת מחבלים מרצועת עזה לישראל דרך חצי האי סיני אשר ביצעו מתקפת טרור משולבת בקרבת אילת ורצחו 6 אזרחים, שוטר וחייל ופצעו עוד כ-30 אזרחים, הוזנקו צוותי הכוננות של היחידה לזירה.
לוחמי היחידה, אותם הוביל מפקדה, סא"ל תומר, כמו גם כוחות נוספים של צה"ל והימ"מ שהוזנקו לאזור, לחמו במחבלים והרגו אותם.
ב-5 באוקטובר 2012 הוזעקה היחידה לטפל באירוע ירי בבית מלון באילת בו אדם חטף נשק ממאבטח, הרג עובד במלון וירה באחרים.
הלוחמים ניסו תחילה לנהל משא ומתן עם היורה, אך לאחר שירה גם לעברם, החלו חילופי אש במהלכם נהרג המחבל.
בשמחת תורה תשפ"ד 7 לאוקטובר 2023, במתקפת הפתע של חמאס בעוטף עזה, הגיעה היחידה לקיבוץ סופה וסיכלה חדירת מחבלים אליו יחד עם כיתת הכוננות של הקיבוץ.
ב-11 בנובמבר 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל נהרג רס"ן איתמר לוין פרידמן מהיחידה.
לוט"ר אילת היא יחידת עילית של אוגדת אדום ופיקוד הדרום ומהווה יחידת השתלטות במרחב העיר אילת והערבה.
היחידה ערוכה לתת מענה לאירוע טרור או בני ערובה בעיר אילת וסביבותיה.
לוט"ר אילת היא אחת מחמש יחידות ההשתלטות של מדינת ישראל: ימ"מ (משטרת ישראל), סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ויחידת מצדה (שירות בתי הסוהר).
מנגד, מדובר ביחידת ההשתלטות היחידה המתבססת באופן מלא על לוחמים ומפקדים במילואים.
היחידה מחזיקה כוננות מיידית 24/7 כל ימות השנה, מתבססת על כוננות צוותי הלוחמים במילואים וערוכה לכל תרחיש בגזרתה.
תחום האחריות והפעולה של היחידה הוא העיר אילת וסביבותיה ומרחב יישובי הערבה.
סמל היחידה מורכב מענן, ברק וכנפיים.
הענן מסמל את "צבא השמיים" – כינוי לאירוע חוטפים ובני ערובה.
הברק מסמל את המהירות ועוצמת התגובה של היחידה.
הכנפיים מסמלות את ההגנה שמקנה היחידה – העיר החוסה תחת כנפי היחידה.
מוטו היחידה הוא "להיות שופך דם האדם ומגינו" (לקוח משירו של אלתרמן "ליל חניה") מייצג את המורכבות והניגוד התמידי בו מתקיימת היחידה, מצד אחד להיות נחוש, נחרץ ועוצמתי אל מול כל אויב ומצד שני לקיים זאת תוך שמירה וללא פגיעה בבני ערובה וחפים מפשע.
היחידה מורכבת משלוש פלגות לוחמות ושתי פלגות סיוע.
ליחידה צוותים לוחמים מקצועיים (מקבילים לצוותים ביחידות מקבילות כגון הימ"מ):
צוות "קופים" – צוות בעל יכולות טג"ח, גלישת חבלים, סנפלינג וטיפוס קרביים.
צוות פריצה – צוות בעל מיומנות פריצה חמה וקרה באופן שקט או רועש.
צוות צלפים – צוות המחזיק באמל"ח ייחודי ורובי צלפים המאפשרים צליפה במטרות מורכבות ומרוחקות.
צוות תצפיות – צוות המספק מודיעין קרבי ייחודי בזמן אמת.
היחידה מבוססת על כוחות מילואים בלבד.
לוחם ביחידה נדרש לעמוד בתנאי הסף: תושב אילת והסביבה, הכשרת רובאי 3 וקורס פיקודי, או רובאי 5 ומעלה.
בוגר קורס אחיד של מערך האבטחה הממלכתי או בוגר יחידות מיוחדות לא צבאיות כגון ימ"מ וימ"ס של משמר הגבול וכדומה.
הליך המיון כולל בדיקת התאמה ראשונית, התאמה ביטחונית וראיון אישי.
אלו שעברו את הליך המיון יעברו לשלב הבא, שלב ההקמה.
בשלב ההקמה מוכשרים החניכים כלוחמי טרור.
הכשרה זו מתרחשת פעם בשנה.
היא אורכת כחמישה שבועות וכוללת רכישת מיומנויות מיוחדות בקרב מגע, ירי באקדח וברובה סער וכלל תרגולות היחידה המיוחדות.
בסוף ההכשרה קובע סגל המדריכים האם החניך עמד בדרישות להפוך ללוחם ביחידה.
עם סיום שלב ההכשרה, עובר הלוחם החדש תהליך של חניכה ביחידה שבסיומו הופך ללוחם מן המניין.
לוחמים מתאימים יכולים לעבור הכשרה נוספת ולהפוך "ללוחם מקצועי"- לוחם בעל מיומניות גלישה וטיפוס (קופים), צליפה או פריצה.
תחום לוחמת החלל מכיל בתוכו שלושה ממדים של פעילות צבאית.
שלושת הממדים הם: לוחמת חלל-חלל, לוחמת חלל-קרקע ולוחמת קרקע-חלל.
התפתחות לוחמת החלל, בתחילתה, הושפעה מהעימות הבין גושי.
ב-1967 נחתמה אמנת החלל החיצון באו"ם שהגבילה את השימוש במרכיבים של לוחמת חלל.
עקב האמנה אין כיום כלי נשק ידועים בחלל.
אך מתבצע פיתוח מואץ של אמצעי לחימה חלל ללא הצבתם במסלול.
בין השנים 2004–2006 שוגרו 50 לוויינים צבאיים.
ב-1998 בלבד, הושקעו 14 מיליארד דולר בטכנולוגיית חלל למטרות צבאיות.
כיום, ארצות הברית, מעצמת החלל המובילה, משקיעה מאמצים רבים כדי לשמור ואף להגדיל את יתרונה בחלל.
החלל הקרוב מאפשר הצבת מערכי סיוע לצבאות הפועלים על כוכב הלכת.
מערכי לוויינים מאפשרים כיום יכולות תקיפה מדויקות בעזרת ניווט והנחיה לווייני.
יכולות מודיעין על ידי לווייני צילום, האזנה ומעקב אלקטרוני.
יכולות שליטה, קשר, בקרה ופיקוד גלובליות על ידי לווייני מעקב ותקשורת לסוגיה.
סיוע מטאורולוגי ומערך לווייני תקשורת המסייע לכלכלה ולפיתוח של המדינה.
מערכי לוויינים מאפשרים התגברות על שיבושי תקשורת עקב מזג אוויר.
מעבדות מחקר ופיתוח בתנאי חלל מאפשרות פריצות דרך מדעיות וטכנולוגיות שקשה להשיגן בתנאים אחרים.
ב-17 באוקטובר שנת 1963, התקבלה החלטה 1884 באו"ם הקוראת להימנעות מהצבת כלי נשק להשמדה המונית בחלל ועל גופים שמימיים טבעיים.
ב-1967 נחתמה אמנה בינלאומית ששמה "אמנת החלל החיצון" (OUTER SPACE TREATY) שקבעה איסור על הצבת כלי נשק גרעיניים במסלול קבוע בחלל.
בשנות ה-60 וה-70 נוסו טילי קרקע כנגד לוויינים.
ניסויים מוצלחים נוספים בוצעו בטילים המשוגרים ממטוסים.
בשנות ה-70 וה-80 ניסתה ברית המועצות לוויין קמיקזה חמוש בשם "ISO".
מתוך 23 שיגורים של לוויינים חמושים, 7 הצליחו לפגוע בלווייני המטרה.
ניסוי אחרון בוצע ב-1982. בתחילת שנות ה-80 מובילה "יוזמת ההגנה האסטרטגית" של ארצות הברית להשקעה תקציבית בתכנון מערכי לחימה בחלל.
מסוף שנות ה-80 החלו הצבאות של המעצמות להתבסס על מערכי סיוע חללי ללחימה על כדור הארץ.
מסוף שנות ה-80 החלה ארצות הברית ליישם תורת לחימה הנשענת על פעילות חלל.
כיום מתקיימים ניסויים בלייזר המסוגל לשבש חלק מפעילות הלוויין.
שימוש בכלי נשק נגד לוויינים (ASAT) מאפשר ניטרול או הגבלת פעילות לווייני האויב.
ניתן לתקוף מערכת של כלי חלל על ידי תקיפת אחד או יותר מחלקי המערכת.
ראשית ניתן לתקוף את הכלי בחלל על ידי אמצעים מהקרקע ומהחלל.
שנית, ניתן לתקוף את הממשק בין החלל לקרקע, אם על ידי תקיפת המידע שהוא מקבל (INPUT) ואם על ידי תקיפת המידע שהוא משדר (OUTPUT).
במקרים שכלי החלל אינו מקיים ממשק עם הקרקע, דוגמת לווייני תקיפה אוטונומיים אזי חלק זה אינו יישים.
אפשרות שלישית היא תקיפת החלק הקרקעי של המערך קרי המערך המגבה את פעילות הכלי על הקרקע.
ניתן כיום לתקוף כלי בחלל על ידי מספר אמצעים קיימים.
טילי קרקע-חלל וטילי אוויר-חלל מתאימים יותר לפגיעה בכלי חלל במסלול נמוך.
אמצעי זול ופשוט מבחינה טכנולוגית לפגיעה במסלול בינוני וגבוה הוא על ידי לוויין המכיל חומרי נפץ.
לוויין זה יכול להתפוצץ במגע או בקרבת כלי המטרה.
ניתן, במידת הצורך, להשתמש בלוויינים שאינם מכילים חומרי נפץ אך בעלי יכולת תמרון למטרת התנגשות עם כלי המטרה.
אמצעי נוסף הוא לוויין שתפקידו לוחמה אלקטרונית כנגד כלי המטרה.
לוויין זה יכול לשבש אלקטרונית את פעילות כלי המטרה.
תאגיד ראנד ציין כי ניתן לייצר אזור השמדה ללוינים על ידי הפעלת נשק גרעיני כ־150 - 200 ק"מ מעל אזור מסוים.
ניתן להגיע ללוינים הנמצאים במסלול גיאוסנכרוני של 36,000 ק"מ על ידי שימוש בכוח המשיכה של הירח.
במסלול זה נמצאים לווייני תקשורת וניווט חשובים.
כלי חלל בעלי יישומיים צבאיים
כיום קיימים או נמצאים בתהליכי הצבה בחלל שלושה מערכים של לווייני איכון גלובלי (GPS).
המערכים שייכים לארצות הברית, רוסיה והאיחוד האירופאי.
מערך האיכון הגלובלי מאפשר שימוש בחימוש מונחה מדויק המסתמך על ניווט והנחיה על ידי המערך הלווייני.
לווייני תקשורת ומטאורלוגיה מייעלים את הפעילות הצבאית.
לווייני עיקוב אחר שיגורי טק"ק ופעילות גרעינית מאפשרים התרעה מוקדמת.
לווייני צילום והאזנה מספקים מודיעין על פעילות האויב.
בקטגוריה זו נמצאים כיום מספר סוגים של לווייני קרב.
לוויינים מתפוצצים חמושים בחומר נפץ ומשמשים לתקיפת לוויינים של האויב.
הלוויינים מתפוצצים בקרבת המטרה או בעת התנגשות בה.
לוויינים אלו צריכים להיות בעלי יכולת תמרון על מנת להגיע לקרבת לוויין האויב.
מוקש חלל הוא לוויין המוצב במסלול בחלל.
זהו תת-פיתוח של הקטגוריה הקודמת.
הלוויין מכיל מערכת זיהוי המופעלת אוטונומית או מתחנה בכדור הארץ כך שבעת שלוויין אויב חולף בקרבתו הוא מתפוצץ.
לווייני תקיפה - משמשים כפלטפורמה לכלי נשק אך הם עצמם אינם מהווים ראש קרב.
הם משגרים כלי נשק אך אינם מתפוצצים בעצמם.
כיום, כלי הנשק הנחשב יעיל וזול במידה סבירה הוא טיל קטן.
מדובר בנשק קינטי במשקל של מספר קילוגרמים ועד 50 קילו לטיל.
הטיל משוגר מכוורת טילים המחוברת ללוין המשגר.
תת קטגוריה, העומדת בפני עצמה עקב עוצמתה, היא לוויין החמוש בראש קרב גרעיני.
כלי נשק זה מאפשר השמדת תא שטח בחלל בניגוד להשמדה נקודתית, שמבצעים לוויינים שהוצגו קודם.
השמדת תא שטח מאפשרת פגיעה בלוויינים רבים הנמצאים בתוך רדיוס הפגיעה המידי.