tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשלב שמינית הגמר פגשה בנפיקה את בודפשט הונבד מהונגריה.
לאחר 2-0 בחוץ במשחק הראשון, רשמה בנפיקה הופעה מרשימה מאוד בשלב הגומלין, בו הביסה את בודפשט בתוצאה 7-0. שלושה שחקנים - ססאר בריטו, אבל קמפוס ומאטס מגנוסון - כבשו צמד במשחק.
עם 9-0 מוחץ בסיכום, העפילה בנפיקה לרבע הגמר.
בנפיקה פגשה בשלב רבע הגמר את דניפרו דניפרופטרובסק, נציגת ברית המועצות.
פנדל מוקדם של מגנוסון במשחק הראשון בליסבון קבע את תוצאת המשחק, 1-0 לבנפיקה.
בגומלין השלימה בנפיקה ניצחון כפול נוסף, כשגברה 3-0 על דניפרו והשלימה ניצחון 4-0 בסיכום.
בנפיקה העפילה לחצי הגמר לאחר שישה ניצחונות בשישה משחקים, ומאזן שערים מוחץ של 17-1.
בשלב חצי הגמר רשמה בנפיקה את הפסדה הראשון בטורניר, כשפגשה את אולימפיק מרסיי הצרפתית והפסידה לה 2-1 בסטאד ולודרום, על אף יתרון מוקדם במשחק.
במשחק הגומלין, בנפיקה הייתה חייבת לנצח את מרסיי, אך במשך דקות רבות לא הבקיעה שער.
בדקה ה-82, שמונה דקות בלבד לסיום ההתמודדות, כבש ואטה מטאנו גרסיה את שער הניצחון שהעניק לקבוצתו את המקום בגמר בזכות חוק שערי חוץ.
מילאןסיבוב בנפיקה ליסבוןיריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שנייריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שני ה.י.ק.
מילאן הגיעה למשחק כאלופת אירופה המכהנת.
הקבוצה של אותן השנים זכתה לכינוי "גראנדה מילאן" (מילאן הגדולה), והיא זכורה כאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה.
היא הציגה סגל איטלקי איכותי, שבו שילבה את שלושת השחקנים ההולנדים - פרנק רייקארד, רוד חוליט ומרקו ואן באסטן.
המאמן אריגו סאקי, שהוביל את הקבוצה לזכייה שנה קודם לכן, הציב הרכב זהה כמעט לחלוטין לזה שפתח בגמר הקודם.
השינוי היחידי היה מאולץ, בעקבות פציעתו של רוברטו דונאדוני, ועשרה שחקנים שפתחו בגמר הקודם פתחו בהרכב פעם נוספת.
מנגד, המאמן סוון-יוראן אריקסון בקדנציה השנייה שלו כמאמן בנפיקה, הוביל אותה לראשונה בקריירה שלו לגמר גביע אירופה.
הקבוצה הגיעה שנתיים לאחר ההפסד בדו-קרב בעיטות עונשין לפ.ס.וו.
איינדהובן, אך מאז החליפה מאמן וכמעט לחלוטין את ההרכב, כשרק שלושה שחקנים שפתחו באותו הגמר פתחו גם מול מילאן.
המשחק הוכרע משער בודד, שנכבש בדקה ה-68. אלסנדרו קוסטקורטה התנהל עם הכדור במרכז המגרש, ומסר כדור עומק למרקו ואן באסטן.
ההולנדי, ששנה קודם לכן כבש צמד במשחק הגמר, המשיך בנגיעה בכדור עומק לרייקארד, שבפריצה מהירה ניצב לבד מול השוער והכניע אותו.
התוצאה נותרה על כנה עד לסיום, ופרנקו בארזי, קפטן מילאן, הניף את הגביע הרביעי בתולדות המועדון.
גמר גביע אירופה לאלופות 1989 התקיים בקאמפ נואו בברצלונה, ספרד ב-24 במאי 1989, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא מילאן האיטלקית, שניצחה במשחק את סטיאווה בוקרשט הרומנית בתוצאה 4-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-34 של גביע אירופה לאלופות.
עבור מילאן הייתה זו ההופעה הרביעית בגמר גביע אירופה, והראשונה מזה עשרים שנים בדיוק.
היא זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, והשוותה את פער השערים הגבוה ביותר למשחק גמר, אותו השיגו בעבר ריאל מדריד (7-3 מול איינטרכט פרנקפורט ב-1960) ובאיירן מינכן (4-0 על אתלטיקו מדריד ב-1974).
סטיאווה בוקרשט חזרה בפעם השנייה בתולדותיה לגמר גביע אירופה, שלוש שנים לאחר שהפתיעה את ברצלונה וזכתה על חשבונה בתואר.
גם הגמר הקודם בו השתתפה שוחק בספרד, באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בעקבות זכייתן באליפות בעונת .
מילאן זכתה באליפות איטליה בפער שלוש נקודות מנאפולי, בעוד סטיאווה זכתה באליפות רומניה בעונה ללא הפסד ליגה, עם 30 ניצחונות ב-34 משחקים, ובפער נקודה אחת מיריבתה העירונית, דינמו בוקרשט.
במשחק עצמו גברה שלטה מילאן ללא עוררין, והביסה את יריבתה הרומנית.
רוד חוליט ההולנדי כבש ראשון, לפני שבן ארצו מרקו ואן באסטן הכפיל את התוצאה.
עוד לפני המחצית השלים חוליט צמד, ושתי דקות בתוך המחצית השנייה קבע ואן באסטן, שהשלים צמד משלו, את תוצאת המשחק - 4-0 למילאן.
מילאן פגשה בסיבוב הראשון את לבסקי סופיה הבולגרית, ששיחקה אז תחת השם "ויטושה".
מילאן השיגה ניצחון 2-0 בסופיה, לפני שהביסה בגומלין את ויטושה 5-2, עם ארבעה שערים של מרקו ואן באסטן.
עם 7-2 בסיכום שני המשחקים, מילאן התקדמה לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה מילאן יריבה עיקשת בדמותה של הכוכב האדום בלגרד.
בדקה ה-65, בעקבות ערפל כבד ותנאי ראות גרועים, הוחלט להפסיק את המשחק.
הוחלט על קיום משחק חוזר מחדש יום אחר כך, עם אותם הרכבים פותחים למעט שני שחקני מילאן שנענשו במשחק המבוטל - קרלו אנצ'לוטי, שספג כרטיס צהוב שני בטורניר, ופייטרו פאולו וירדיס שהורחק באותו משחק.
ואן באסטן העלה את מילאן ליתרון במשחק החוזר בדקה ה-34, אך ארבע דקות אחר כך השווה סטויקוביץ' את התוצאה.
השוויון נשמר עד לסיום ההארכה, וההכרעה עברה לדו-קרב בעיטות עונשין.
מילאן צלחה את הדו-קרב עם 4-2 לאחר ארבע בעיטות, והעפילה בקושי רב לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה מילאן את נציגת גרמניה, ורדר ברמן.
המשחק הראשון בברמן הסתיים בשוויון 0-0, וההכרעה עברה לגומלין בסן סירו.
בדקה ה-32 של משחק הגומלין כבש ואן באסטן בפנדל את השער היחיד במפגש הכפול, ששלח את מילאן לחצי הגמר.
בחצי הגמר המתינה למילאן יריבה חזקה בדמותה של ריאל מדריד הספרדית.
ריאל, שהדיחה בשלב הקודם את האלופה המכהנת פ.ס.וו.
איינדהובן, עלתה ליתרון במשחק הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו משער של הוגו סאנצ'ס בדקה ה-42. בדקה ה-77 כבש ואן באסטן את השער שקבע את תוצאת המשחק, 1-1 בסיום.
בשלב הגומלין הציגה מילאן את אחת מתצוגות התכלית המרשימות ביותר בטורניר, כשהביסה את ריאל 5-0. אנצ'לוטי, פרנק רייקארד ורוד חוליט קבעו את תוצאת המחצית 3-0, ואן באסטן ורוברטו דונאדוני הוסיפו במחצית השנייה, ומילאן הבטיחה את מקומה בגמר הטורניר.
סטיאווה בוקרשט החלה את הטורניר במפגש קשה מול ספרטה פראג, נציגת צ'כוסלובקיה.
במפגש הראשון בפראג הראתה סטיאווה עוצמה רבה, כשהפכה פיגור 1-0 לניצחון מרשים 5-1, עם צמדים של שניים מטובי הכדורגלנים ברומניה באותן שנים, מריוס לקאטוש וגאורגה חאג'י.
השניים כבשו גם בגומלין בבוקרשט שהסתיים בשוויון 2-2 ושלח את סטיאווה לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה סטיאווה את ספרטק מוסקבה מברית המועצות.
המשחק הראשון הביתי הסתיים עם ניצחון 3-0 לסטיאווה מצמד של חאג'י ושער של איליה דומיטרסקו.
היא השלימה ניצחון כפול עם ניצחון חוץ קשה, 2-1 במוסקבה.
בשלב רבע הגמר פגשה סטיאווה את גטבורג השוודית.
במשחק הראשון בגטבורג רשמה סטיאווה את הפסדה הראשון בטורניר, 1-0 משער של קלאס אינגסון.
בגומלין בבוקרשט מחקה סטיאווה במהרה את הפיגור מהמשחק הראשון, וכבר במחצית הובילה 3-0. המשחק עצמו הסתיים בניצחון 5-1 לרומנים, שנהנו משלושער של לקאטוש ועלו בזכות ניצחון 5-2 בסיכום שני המשחקים.
בשלב חצי הגמר פגשה סטיאווה את גלאטסראיי הטורקית.
במפגש הראשון בבית המשיכה סטיאווה את יכולתה מהסיבוב הקודם, והביסה 4-0 את הטורקים.
שוויון 1-1 בגומלין הספיק לסטיאווה כדי להבטיח מקום בגמר השני בתולדות המועדון.
תחת המאמן אריגו סאקי, זכתה מילאן של אותן שנים לכינוי "גראנדה מילאן" (מילאן הגדולה), והיא זכורה כאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה.
לשלד השחקנים האיטלקי והאיכותי של הקבוצה, הצטרפו שלושת ההולנדים - פרנק רייקארד, רוד חוליט ומרקו ואן באסטן.
מילאן הגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה לניצחון, ונעזרה בכ-80,000 אוהדים שהגיעו לעודד את הקבוצה.
ואן באסטן הגיע כמלך השערים של הטורניר באותה עונה, כשכבש שמונה שערים בשמונה משחקים עד לגמר.
חוליט, שעבר ניתוח בסחוס לאחר חצי הגמר מול ריאל מדריד, עמד לרשות המאמן על אף הספקות בנוגע לכשירותו.
מנגד ניצבה סטיאווה בוקרשט, שהגיעה בנחיתות הן מבחינת היכולת והן מבחינת כמות הקהל, באופן דומה מאוד למה שהתרחש במשחק הגמר ב-1986. באותו משחק גברה סטיאווה בדו-קרב בעיטות עונשין על ברצלונה, שהגיעה כפייבוריטית מוחלטת למשחק שנערך בשטח מדינתה.
המאמן אנגל יורדנסקו, שבאותו הגמר עדיין היה שחקן פעיל ועלה מהספסל, הוביל סגל שהורכב מרומנים בלבד עד לשלב הגמר.
סטיאווה נאלצה להסתדר ללא איליה דומיטרסקו המושעה, אך גם בלעדיו הציגה חלק התקפי משובח, שמטרתו היה לתפוס את מילאן לא מוכנה בהתקפות מתפרצות.
מילאן עלתה למשחק וכבר מהדקות הראשונות הוכיחה את עליונותה.
מילאן תקפה את שערה של סטיאווה תוך הצטרפות בלתי פוסקת של רייקארד ממרכז הקישור ושל שחקני הכנף, מאורו טאסוטי ופאולו מלדיני.
בדקה ה-15 הגיעה מילאן למצב משמעותי ראשון, לאחר שפרנקו בארזי הכניס כדור עומק לכיוונו של חוליט, שבעט שטוח לפינה הרחוקה והכניע את סילביו לונג, אך נעצר בקורת השער.
בדקה ה-18 הלחץ של מילאן הניב שער ראשון במשחק.
בעיטה חזקה ממרחק של ואן באסטן נהדפה על ידי לונג למרכז הרחבה, ולאחר מאבק על הכדור החוזר התגלגל הכדור לעברו של חוליט.
מול הרשת החשופה, גלגל חוליט את הכדור פנימה והעלה את מילאן ליתרון של 1-0. בדקה ה-27 הכפילה מילאן את היתרון, לאחר שטאסוטי עבר את המגן שלו באגף ימין והגביה לרחבה.
ואן באסטן התרומם גבוה מכולם ונגח לפינה הרחוקה, 2-0 למילאן.
בדקה ה-39 כבשה מילאן את שערה השלישי באופן מרשים במיוחד.
הגבהה של רוברטו דונאדוני מאגף שמאל מצאה את רוד חוליט 16 מטרים מהשער.
חוליט עצר את הכדור שקפץ פעם אחת על הדשא, ובבעיטה חזקה מהאוויר הכניע את לונג.
שער שני של חוליט במשחק, שקבע את תוצאת המחצית, 3-0 למילאן.
שתי דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, כבשה מילאן את השער הרביעי במשחק.
פרנק רייקארד הכניס כדור עומק לתוך הרחבה, ומרקו ואן באסטן הקדים את המגן שלו כדי לגלגל פנימה בנגיעה, להשלים צמד אישי ולקבוע את תוצאת המשחק, 4-0 למילאן.
עד לסיום, המשיכה מילאן ליצור מצבי הבקעה, אך לא הוסיפה עוד לכבוש.
היא השיגה את התוצאה הטובה ביותר בגמר המפעל מזה 15 שנים, וקפטן הקבוצה פרנקו בארזי הניף את גביע האלופות השלישי בתולדות מילאן.
גמר גביע אירופה לאלופות 1988 התקיים בנקרשטדיון בשטוטגרט, גרמניה ב-25 במאי 1988, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא פ.ס.וו.
איינדהובן ההולנדית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 6-5 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בסיום ההארכה.
משחק הגמר נעל את המהדורה ה-33 של גביע אירופה לאלופות.
העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות, והייתה להולנדית השלישית שזוכה בתואר (אחרי אייאקס אמסטרדם ופיינורד), והראשונה מזה 15 שנים.
בנפיקה, שזכתה בתואר בשתי הופעותיה הראשונות בגמר גביע אירופה בתחילת שנות ה-60, העפילה לגמר בפעם השישית בתולדותיה, והראשונה לאחר עשרים שנים בדיוק.
השלימה זכייה מרשימה באליפות הולנד, בפער 16 נקודות מאייאקס ועם שני הפסדי ליגה בלבד.
בנפיקה זכתה באליפות פורטוגל בתום קרב צמוד עם פורטו, עם הפסד ליגה אחד בלבד לאורך העונה כולה.
בגביע אירופה השלימה עבורה זכייה בטרבל לעונת .
בנוסף, חמישה משחקניה היו שותפים לזכייתה של בטורניר יורו 1988 באותו הקיץ.
משחק הגמר נערך בנקרשטדיון בשטוטגרט בפעם השנייה בתולדות המפעל, ולראשונה מאז ניצחונה של ריאל מדריד 2-0 על סטאד ריימס בעונת .
המשחק עצמו היה מאוזן ברובו.
על אף שלא נכבשו בו שערים, שתי הקבוצות הגיעו למספר מצבי הבקעה שלא נוצלו.
לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה, עברה ההכרעה לדו-קרב פנדלים.
חמש הבעיטות הראשונות של כל קבוצה נכבשו, ואת הפנדל השישי של בנפיקה עצר השוער הנס ואן ברויקלן והעניק לקבוצתו את התואר הראשון בתולדותיה.
המשחק הראשון באיינדהובן הסתיים בניצחון 3-0 למארחת משלושה שערים שנכבשו במחצית השנייה.
בגומלין הייתה קרובה גלאטסראיי לקאמבק מרשים כשכבר הובילה 2-0 במחצית, אך התוצאה נותרה עד לסיום ואיינדהובן עלתה לשלב הבא.
במשחק הראשון בחוץ הצליחה איינדהובן להפוך פיגור 1-0 במחצית לניצחון 2-1 בסיום.
בגומלין השלימה הקבוצה ניצחון כפול עם 2-0 שהעניק לה את הכרטיס לשלב רבע הגמר.
במשחק הראשון בבורדו, נקלעה איינדהובן לפיגור כבר לאחר עשרים דקות, אך חמש דקות להפסקה איזנה משערו של וים קיפט, שער חוץ חשוב עבור ההולנדים.
במשחק הגומלין לא נכבשו שערים, ושער החוץ של קיפט הפך למכריע בהתמודדות, שכן איינדהובן העפילה לחצי הגמר בזכות חוק שערי חוץ.
בחצי הגמר, מול קבוצת הפאר הספרדית ריאל מדריד, חזר על עצמו המצב משלב רבע הגמר.
איינדהובן התארחה באצטדיון סנטיאגו ברנבאו ונקלעה לפיגור כבר בדקה השישית משערו של הוגו סאנצ'ס, אך דווקא הקשר האחורי אדוארד לינסקנס היה זה שמצא את השוויון בדקה ה-19. שוויון 0-0 בגומלין הביתי העניק לפ.ס.וו.
את הכרטיס לגמר הראשון בתולדותיה, וזאת על אף שניצחה רק בשלושה מתוך שמונת משחקיה בטורניר, ולא ניצחה בארבעה משחקים רצופים.
אלופת פורטוגל פתחה את הופעותיה בסיבוב הראשון מול פרטיזן טירנה האלבנית.
המשחק הראשון בליסבון הסתיים בניצחון 4-0 לבנפיקה, ובנוסף הורחקו במהלכו ארבעה משחקני טירנה.
בעקבות ההרחקות החליטה אופ"א לפסול את האלבנים, משחק הגומלין לא נערך ובנפיקה העפילה כבר לאחר משחק אחד לשלב שמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה בנפיקה את אורהוס הדנית.
בנפיקה לא מצאה את הרשת במשחק הראשון בדנמרק, והמשחק הסתיים בשוויון 0-0. בגומלין גברה בנפיקה 1-0 על אורהוס והעפילה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה בנפיקה את אנדרלכט הבלגית.
בנפיקה הרשימה עם ניצחון 2-0 במשחק הראשון בבית, וגם הפסד חוץ 1-0 לא מנע ממנה את הכרטיס לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה בנפיקה את סטיאווה בוקרשט הרומנית.
משחק החוץ של בנפיקה הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין צמד שערים שני בטורניר לרוי אגואש העניק לקבוצתו את המקום בגמר השישי בתולדותיה, עם ניצחון 2-0. בנפיקה ספגה רק פעם אחת בשבעה מפגשים במהלך הטורניר.
איינדהובן צעדה אל הגמר הראשון בתולדותיה, תחת הדרכתו של כדורגלן העבר של הקבוצה חוס הידינק.
הייתה זו עונתו הראשונה של הידינק כמאמן, והוא הוביל את קבוצתו אל הגמר לאחר שכבר זכה עמה בדאבל המקומי של אותה עונה.
בקבוצה כיכבו אז חמישה שחקנים שזכו מאוחר יותר בקיץ עם ביורו 1988, ובהם השוער הנס ואן ברויקלן, הבלם רונאלד קומאן ועוד.
את הקבוצה הוביל כקפטן המגן הבלגי, אריק גרטס.
מנגד, גם מאמן היריבה הוביל את קבוצתו לגמר בעונתו הראשונה כמאמן בוגרים, וגם הוא שיחק בה ככדורגלן בטרם פרש.
טוני אוליביירה, ששיחק 13 שנים בבנפיקה ורשם קרוב ל-400 הופעות ליגה במדיה, שימש כעוזר מאמן במשך חמש שנים, ובאותה עונה שימש לראשונה כמאמן ראשי.
בנפיקה נשענה על הגנה חזקה, וכמעט שלא ספגה שערים לאורך הטורניר.
המשחק עצמו לא התעלה לרמה התקפית גבוהה.
שתי הקבוצות התקשו להשיג את השליטה במשחק.
בנפיקה התבססה על כדורים גבוהים מעבר לקו ההגנה ושיחק בעיקר לכיוון צד שמאל של ההתקפה.
מנגד, הופעה מרשימה של ואן ברויקלן בשער מנעה מבנפיקה מספר מצבים מסוכנים.
לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה, עבר המשחק להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין.
איינדהובן בעטה ראשונה, ובתום חמש בעיטות ראשונות לכל קבוצה לא נרשמו החמצות, והתוצאה עמדה על שוויון 5-5. אנטון יאנסן עמד בלחץ וכבש את הפנדל השישי של איינדהובן.
מנגד, ואן ברויקלן עצר את הפנדל של המגן הימני אנטוניו ולוסו, והעניק לקבוצתו את גביע אירופה הראשון בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1987 התקיים באצטדיון פראטר בווינה, אוסטריה ב-27 במאי 1987, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא פורטו הפורטוגלית, שניצחה במשחק את באיירן מינכן מגרמניה המערבית בתוצאה 2-1. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-32 של גביע אירופה לאלופות.
פורטו העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות, והייתה לפורטוגלית השנייה שמעפילה לגמר ושזוכה בתואר (אחרי בנפיקה ליסבון), והראשונה מזה 25 שנים.
פורטוגל שלחה נציגה לגמר גביע אירופה לראשונה מאז 1968. מנגד, באיירן מינכן העפילה לגמר חמישי בתולדותיה.
לאחר שזכתה בתואר במשך שלוש עונות רצופות (1974 עד 1976), הפסידה באיירן בניסיון הרביעי שלה לזכות בתואר, ב-1982 מול אסטון וילה.
פורטו הקדימה את יריבתה בנפיקה בשתי נקודות בלבד וזכתה באליפות פורטוגל, בעוד באיירן זכתה באליפות גרמניה רק בזכות פער שערים עדיף על ורדר ברמן.
משחק הגמר נערך באצטדיון פראטר בווינה בפעם השנייה בתולדות המפעל, ולראשונה מאז ניצחונה של אינטר מילאנו 3-1 על ריאל מדריד בעונת .
במשחק עצמו, באיירן הובילה במחצית משער של לודוויג קוגל, אך לקראת סיום המשחק כבשה פורטו פעמיים בתוך שלוש דקות (רבאח מאג'ר וז'וארי) וזכתה בזכות המהפך בגביע הראשון בתולדותיה.
בסיבוב הראשון פגשה פורטו יריבה נחותה ממנה, בדמותה של רבאט אייאקס המלטזית.
במשחק הראשון הביסה פורטו את יריבתה בתוצאה 9-0, כשפרננדו גומש כובש רביעייה במשחק.
הגומלין במלטה הסתיים בניצחון מינימלי של 1-0, ופורטו העפילה לשלב הבא עם 10-0 בסיכום שני המשחקים.
בשמינית הגמר פגשה פורטו את ויטקוביצה הצ'כוסלובקית.
במשחק הראשון בחוץ הופתעה פורטו ונוצחה 1-0, אך בשלב הגומלין מחקה את הפיגור כבר בדקה החמישית, ועד לסיום כבשה פעמיים נוספות, ניצחה 3-0 ועלתה לשלב הבא עם 3-1 בסיכום.
שלב רבע הגמר זימן לפורטו מפגש כפול מול ברונדבי הדנית.
המפגש הראשון בפורטוגל הוכרע משער של רבאח מאג'ר כעשרים דקות לסיום, 1-0 לפורטו.
במשחק הגומלין ברונדבי עוד הובילה במחצית, אך רבע שעה לסיום ז'וארי כבש והשווה ל-1-1. התוצאה נשמרה עד לסיום, ופורטו עלתה בזכות 2-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה פורטו את דינמו קייב מברית המועצות.
במשחק הביתי הראשון, לאחר שוויון 0-0 במחצית, פתחה פורטו מצוין את המחצית השנייה וכבשה פעמיים תוך 12 דקות, אך שער מצמק של דינמו קייב העניק לה תקווה לקראת הגומלין.
את משחק הגומלין פתחה פורטו בסערה וכבשה שני שערים תוך 11 דקות מפתיחת המשחק.
שתי דקות אחר כך צימקה דינמו קייב את התוצאה, אך בסיום ניצחון שני לפורטו באותה התוצאה, 2-1, העניק לה את הכרטיס לגמר הראשון בתולדותיה.
נציגת גרמניה המערבית, באיירן מינכן, החלה את הטורניר עם הגרלה קשה לסיבוב הראשון, פ.ס.וו.
במשחק הראשון בהולנד, כבש ריינולד מאתי צמד בעשר הדקות האחרונות של המשחק, והעניק לקבוצתו ניצחון 2-0 חשוב.
במשחק הגומלין במינכן לא נכבשו שערים, ובאיירן צלחה את השלב הראשון.
בשמינית הגמר פגשה באיירן את אוסטריה וינה.
במשחק הראשון במינכן גברה באיירן 2-0 על האוסטרים, ושוויון 1-1 בגומלין הספיק לבאיירן על מנת להעפיל לשלב הבא, באצטדיון אליו היא שבה למשחק הגמר, אצטדיון פראטר.
בשלב רבע הגמר התמודדה באיירן מול אנדרלכט הבלגית, ובמשחק הראשון במינכן הפגינה יכולת מרשימה בדרך לניצחון 5-0. דיטר הנס כבש צמד שערים במשחק.
משחק הגומלין היה מאוזן יותר והסתיים בשוויון 2-2, אך עם 7-2 בסיכום שני המפגשים, באיירן העפילה לשלב הבא.
בחצי הגמר פגשה באיירן בקבוצת הפאר הספרדית, ריאל מדריד.
במשחק הראשון במינכן הדהימה באיירן את ריאל והביסה אותה 4-1. שני פנדלים מדויקים של לותר מתאוס ושערים של קלאוס אאוגנטאלר ורולאנד וולפארט, הספיקו מול שער מצמק בלבד של אמיליו בוטרגניו במשחק בו שני שחקני ריאל הורחקו בכרטיס אדום.
בגומלין בסנטיאגו ברנבאו, כבש סנטיאנה בדקה ה-28 את השער היחיד במשחק.
הניצחון 1-0 לא הספיק לריאל, ובאיירן ניצחה 4-2 בסיכום שני המפגשים בדרך לגמר החמישי בתולדותיה.
פורטוסיבוב באיירן מינכןיריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שנייריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שני רבאט אייאקס10 – 09 - 0 (בית)1 - 0 (חוץ)סיבוב ראשון פ.ס.וו.
באיירן מינכן הגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה לניצחון.
על אף שהגיעה ללא שלושה משחקניה - רולאנד וולפארט והאנס דורפנר הפצועים וקלאוס אאוגנטאלר שהורחק בגומלין של חצי הגמר מול ריאל מדריד - הייתה באיירן עדיפה על יריבתה.
המאמן אודו לאטק, שכבר הוביל בעבר את באיירן לזכייה בגביע אירופה ב-1974 ובתארים רבים נוספים, הודיע עוד טרם המשחק כי תהיה זו עונת הפרישה שלו (על אף ששב מפרישה ארבע שנים לאחר מכן).
באיירן הציגה באותן שנים כדורגל קבוצתי, שלא מתבסס על כוכבים גדולים, והייתה דומיננטית מאוד בכדורגל הגרמני.
מנגד, התייצבה פורטו של המאמן ארתור ג'ורג'.
המאמן, שהחל את קריירת המשחק בפורטו אך שיחק תקופה ארוכה ביריבתה הגדולה בנפיקה ליסבון, הוביל את קבוצתו למשחק הגמר ללא הקפטן והכוכב הגדול של הקבוצה פרננדו גומש, שנעדר עקב פציעה.
בהתאם ליחסי הכוחות, שלטה באיירן במגרש במחצית הראשונה, ומצאת את השער הראשון במשחק לאחר 25 דקות.
כדור חוץ מאגף שמאל של האנס פפלוגלר הוסתה בראש על ידי קשרה של פורטו, ז'יימה מגאליאש, הישר לכיוונו של לודוויג קוגל שניצב פנוי ברחבה.
קוגל נגח תוך כדי זינוק, והכניע את השוער הפולני הוותיק יוזף מלינארצ'יק, שהיה ממוקם לא טוב, בכדור חלש אך מדויק לפינה הרחוקה.
על אף שהוסיפה לשלוט, לא השכילה באיירן לכבוש שערים נוספים, וירדה למחצית ביתרון מינימלי של 1-0.
עם תחילת המחצית השנייה עלה לשחק ז'וארי, החלוץ הברזילאי של פורטו, במקומו של קים הקשר.
פורטו נראתה כבויה וחסרת יכולת התקפית בתחילת המחצית, בעיקר בשל היעדרו של גומש, אך השינוי הטקטי הביא לאיזון ביחסי הכוחות, וככל שהמשחק התקדם החלה פורטו להפעיל לחץ לכיוון שערה של באיירן.
עד לרבע השעה האחרונה הוסיפה באיירן להוביל, אך התקשתה עם מי שתופקד כקיצוני שמאלי אך בפועל פרץ בשני האגפים, פאולו פוטרה.
הגנת באיירן נראתה חסרת אונים מול פריצותיו של הקשר וסימנים לתסכול שחקני ההגנה מהפריצות הסוחפות של פוטרה בא לידי ביטוי בדקה ה-65, כשפוטרה פרץ באגף שמאל והוכשל בגלישה מסוכנת על ידי הלמוט וינקלהופר, שספג כרטיס צהוב.
כמה דקות אחר כך הגיע פוטרה למצב מצוין לאחר שפרץ, הפעם מהאגף הימני, לתוך הרחבה תוך שהוא עובר שלושה שחקני הגנה, ומול ז'אן-מרי פפאף שיצא לכיוונו גלגל לפינה הרחוקה אך החמיץ במעט את המסגרת.
בדקה ה-77 הגיע שער השוויון של פורטו, שהיה לאחד השערים הזכורים בתולדות משחקי הגמר.
אנטוניו פראסקו המחליף פרץ על סף הרחבה ומסר כדור עומק לז'וארי.
הברזילאי התקדם עם הכדור עד לתיבת החמש, משם מסר כדור רוחב מול פפאף שיצא לכיוונו.
רבאח מאג'ר המתין לכדור במרכז תיבת החמש, כשגבו אל השער, ובעט בעיטת עקב שקבעה שוויון 1-1 במשחק הגמר.
המומנטום במשחק עבר לצד של פורטו, שהפעילה לחץ כבד על ההגנה העייפה של באיירן.
רק שלוש דקות לאחר השוויון, השלימה פורטו את המהפך.
מאג'ר, כובש השער הראשון, פרץ באגף שמאל, הותיר מאחוריו את המגן ותוך כדי גלישה העביר כדור בחצי גובה לתוך הרחבה.
ז'וארי נותר לא מכוסה, ובנגיעה אחת שלח את הכדור לרשת העליונה, כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 2-1 לפורטו.
עם סיום המשחק הניף הקפטן, ז'ואאו פינטו, את גביע אירופה הראשון בתולדות פורטו.
פראנס ואן דן וינגארט (קוון)
גמר גביע אירופה לאלופות 1986 התקיים באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה שבספרד ב-7 במאי 1986, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא סטיאווה בוקרשט מרומניה, שניצחה במשחק את ברצלונה הספרדית בתוצאה 2-0 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה.
משחק הגמר נעל את המהדורה ה-31 של גביע אירופה לאלופות.
סטיאווה בוקרשט העפילה לגמר לראשונה בתולדותיה.
היא הייתה לנציגה הרומנית הראשונה, והיחידה עד כה, שמעפילה לגמר גביע אירופה לאלופות.
מולה ניצבה ברצלונה, שהעפילה לגמר בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה מאז 1961 אז הפסידה 3-2 לבנפיקה ליסבון.
ריאל מדריד, שזכתה עד אז שש פעמים, נותרה לספרדית היחידה שזכתה בתואר (עד לזכייתה של ברצלונה ב-1992).
סטיאווה בוקרשט זכתה באליפות רומניה בהפרש שתי נקודות מיריבתה העירונית דינמו בוקרשט, בעוד ברצלונה רשמה עונה מרשימה עם שני הפסדי ליגה בלבד, וזכתה באליפות ספרד בפער עשר נקודות מאתלטיקו מדריד.
המשחק עצמו הסתיים ללא שערים לאחר הארכה, והיה לראשון בתולדות משחקי הגמר בו לא נכבש שער.
כמו כן, הוא היה התשיעי ברציפות (והאחרון ברצף) בו אף קבוצה לא כובשת יותר משער אחד.
מי שזכה לתהילה בדו-קרב הפנדלים היה השוער הרומני הלמוט דוקאדאם, שעצר את כל ארבע הבעיטות של ברצלונה.
סטיאווה החמיצה את שתי הבעיטות הראשונות שלה, אך כבשה את השתיים הבאות וזכתה בתואר, זכייה ראשונה לקבוצה מאירופה המזרחית.
בסיבוב הראשון פגשה סטיאווה את ויילה הדנית.
במשחק הראשון השיגה סטיאווה שוויון דרמטי, כשמארין ראדו כבש את שער השוויון דקה לסיום.
הגומלין הביתי היה פשוט יותר עבור הרומנים, שהביסו 4-1 את ויילה בדרך לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה סטיאווה את בודפשט הונבד ההונגרית.
במשחק הראשון בחוץ נוצחה סטיאווה 1-0, אך בגומלין הביתי כבשה כבר בדקה הראשונה, וכבר הובילה במשחק 4-0. בודפשט הצליחה להחזיר שער אחד, אך עם 4-1 בסיום ו-4-2 בסיכום שני המפגשים, העפילה סטיאווה לשלב הבא.
ברבע הגמר סטיאווה פגשה יריבה נוחה יחסית, לאהטי הפינית.
על אף העדיפות של הרומנים, משחק הבית של סטיאווה הסתיים בשוויון 0-0 בלבד.
בשלב הגומלין הצליחה סטיאווה לנצח בזכות שער דרמטי של ויקטור פיצורקה, 1-0 בסיום שהעניק לה את הכרטיס לחצי הגמר.
המסלול הנוח יחסית של סטיאווה לגמר המשיך גם בשלב חצי הגמר, בו פגשה את אנדרלכט הבלגית.
במשחק הראשון בבלגיה כבש אנזו שיפו את שער הניצחון של אנדרלכט בדקה ה-78, 1-0 בסיום.
סטיאווה הצליחה למחוק את הפיגור בגומלין הביתי, בו פיצורקה כבש פעמיים, הראשון שבהם כבר לאחר ארבע דקות, וסטיאווה ניצחה 3-0 בדרך לגמר הראשון בתולדותיה.
אלופת ספרד פתחה את משחקיה בסיבוב הראשון מול ספרטה פראג הצ'כוסלובקית.
במשחק הראשון התארחה ברצלונה בפראג וספגה כבר לאחר שבע דקות.
פאקו קלוס כבש צמד במחצית השנייה והשלים את מהפך קבוצתו, 2-1 לברצלונה בסיום.
במשחק הגומלין בקאמפ נואו, כמו במשחק הראשון, ספגה ברצלונה כבר לאחר שמונה דקות, אך הפעם לא נכבשו במשחק שערים נוספים.
עם 2-2 בסיכום שני המפגשים, ברצלונה העפילה לשלב הבא בזכות חוק שערי חוץ.
בשמינית הגמר פגשה ברצלונה את פורטו, אלופת פורטוגל.
במשחק הראשון בקאמפ נואו ניצחה ברצלונה 2-0, והגיעה לגומלין ביתרון משמעותי.
במשחק הגומלין נכנעה ברצלונה להופעה מרשימה של ז'וארי הברזילאי, שכבש שלושער במשחק, מול שער מצמק אחד של סטיב ארצ'יבלד, במשחק שהסתיים בניצחונה של פורטו 3-1. כמו בסיבוב הראשון, שוב העפילה ברצלונה רק בזכות חוק שערי החוץ, לאחר שוויון 3-3 בסיכום המפגשים.
בשלב רבע הגמר המתינה לברצלונה יובנטוס האיטלקית.
שער ניצחון של חוליו אלברטו מורנו שמונה דקות לסיום העניק לברצלונה ניצחון 1-0 במשחק הביתי הראשון.
בגומלין, שערים של ארצ'יבלד מברצלונה ומישל פלאטיני מיובנטוס קבעו 1-1 בסיום, וברצלונה המשיכה לשלב הבא.
חצי הגמר זימן לברצלונה מפגש כפול מול גטבורג השוודית.
במשחק הראשון בשוודיה הובסה ברצלונה 3-0 (צמד לטורביורן נילסון), ודרכה להדחה נראתה קרובה מאוד.
בגומלין ניצלה ברצלונה הודות לשלושער של פיצ'י אלונסו, ובסיום המשחק החזירה לגטבורג בניצחון 3-0 משלה.
המפגש עבר להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין.
גם בדו-קרב הייתה קרובה ברצלונה להדחה, אך רולנד נילסון החמיץ את הפנדל החמישי של קבוצתו, וברצלונה 5-4 אחרי הבעיטה השישית, ובקושי רב נחלצה מהדחה והעפילה לגמר השני בתולדותיה.
ברצלונה הגיעה לגמר כפייבוריטית ברורה ומוחלטת מול היריבה הרומנית, שעוד בשלב חצי הגמר מול אנדרלכט נחשבה לנחותה יותר מבין השתיים.
המאמן האנגלי טרי ונבלס הוביל את ברצלונה למשחק הגמר, בעונה בה בכל גמר אירופי השתתפה נציגה ספרדית (אתלטיקו מדריד שנוצחה בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, ריאל מדריד שזכתה בגביע אופ"א).
העובדה כי המשחק התקיים בספרד, הביאה המוני אוהדי ברצלונה לאצטדיון, והשליטה של אוהדיה ביציעים הייתה מוחלטת.
כ-300 אוטובוסים, 12 מטוסי נוסעים ושש רכבות הוקצו לטובת האוהדים.
ברמה המקצועית, על אף העדיפות המוחלטת, סבלה ברצלונה מפציעותיהם של סטיב ארצ'יבלד הסקוטי, שחזר ימים קודם לכן מהתייעצות באמסטרדם לגבי כשירותו לגמר.
עם הגעתו והכרזתו כי הוא כשיר, בחר ונבלס לפתוח עמו בהרכב על חשבון גיבור השלושער ממשחק חצי הגמר, פיצ'י אלונסו.
גם כוכב הקבוצה ברנד שוסטר הגרמני סבל מפציעה טורדנית שמנעה ממנו לעלות למשחק בכושר מלא.
מנגד, המאמן הרומני אמריך יניי הוביל סגל מלא בכדורגלנים רומנים בלבד, כנגד כל הסיכויים, עד למשחק הגמר.
הגישה של סטיאווה למשחק התבררה כבר בשלביו המוקדמים, והיא כיוונה למשחק הגנתי וסגור שימנע מברצלונה לסכן את שערה.
כבר בפתיחה ניתן היה לראות את המגמות השונות במשחק.
ברצלונה ניסתה לאיים על השער ללא הצלחה, ונתקלה במשחק הגנה רומני קשוח.
הבלם האחורי מיודרג בלודדיצ'י סיכל כל ניסיון של ברצלונה להתקרב לרחבה והיה מהבולטים בקבוצתו, וגם חלוצי הקבוצה השתתפו במשחק ההגנה במרכז השדה.
כבר לאחר עשרים דקות החלו הרומנים בשיטות לבזבוז זמן, שהובילו לתסכול רב הן על המגרש והן ביציעים.
שתי הקבוצות מיעטו להגיע למצבי הבקעה.
ברצלונה החלה לסכן מעט את שערה של סטיאווה בתחילת המחצית השנייה, אך כניסתו של אנגל יורדנסקו הוותיק בן ה-36 כעשרים דקות לסיום הביאה למשחק הגנתי אף יותר ומנעה מברצלונה לסכן שוב את השער.
מאמן ברצלונה ביצע חילוף שנוי במחלוקת חמש דקות לסיום, כשהוציא את שוסטר.
הגרמני הגיב בעצבים ועזב את המגרש הישר אל מחוץ לתחומי האצטדיון.
עשר דקות בתוך ההארכה גם ארצ'יבלד הוחלף, לאחר שלא תרם כמעט כלל למשחק ההתקפה של ברצלונה.
בסיומן של 120 דקות חלשות, הצליחה סטיאווה להשיג את מבוקשה ולהגיע לדו-קרב בעיטות עונשין.
הפנדל הראשון של מיכאיל מז'יארו נבעט למרכז השער, וחבייר אורוטי, שוער ברצלונה, הדף לקול תשואות הקהל המקומי.
מן העבר השני, חוסה רמון אלשנקו בעט היטב לפינה, אך זינוק מרשים של הלמוט דוקאדאם הציל את הבעיטה.
גם שתי הבעיטות הבאות נהדפו על ידי השוערים, ובתום ארבע בעיטות, שתיים לכל קבוצה, נותרה התוצאה שוויון 0-0.
הראשון לכבוש בדו-קרב היה מריוס לקאטוש, שבעט בעוצמה למשקוף ופנימה.
מן העבר השני, זינוק מרשים נוסף של דוקאדאם הציל את הבעיטה של פיצ'י אלונסו, והותיר את ברצלונה ללא שער.
גאבי באלינט העלה את סטיאווה ל-2-0, ומרקוס אלונסו פניה היה חייב לכבוש כדי להותיר את קבוצתו במשחק.
דוקאדאם קלט בקלות את הבעיטה, הציל פנדל רביעי ברציפות במשחק, והעניק באופן יוצא מן הכלל לקבוצתו את הגביע הראשון בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1985 התקיים באצטדיון הייזל בבריסל, בלגיה ב-29 במאי 1985, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא יובנטוס האיטלקית, שניצחה במשחק את האלופה המכהנת ליברפול האנגלית בתוצאה 0–1. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-30 של גביע אירופה לאלופות.
המשחק זכור בעיקר בשל האירועים הטרגיים שאירעו באצטדיון כשעה לפני המשחק, באירוע הידוע בשם "אסון הייזל".
האסון התרחש כשאוהדי ליברפול פרצו את גדר ההפרדה מיציע אוהדי יובנטוס, וגרמו למהומה שמהלכה נהרגו 39 אוהדים ומאות נפצעו.
על אף האירועים הקשים, הוחלט שלא לבטל את קיום המשחק.
יובנטוס העפילה לגמר השלישי בתולדותיה, לאחר ההפסדים ב-1973 לאייאקס אמסטרדם וב-1983 להמבורג.
היא השלימה רצף של שלושה משחקי גמר בהן משתתפת קבוצה איטלקית, כשלהופעתה שנתיים קודם לגמר הצטרפה הופעתה של רומא שנה קודם לכן.
זכייתה של יובנטוס הייתה הזכייה הראשונה של קבוצה איטלקית מאז שנות ה-60, אז זכו בתואר מילאן (1963, 1969) ואינטר מילאנו (1964, 1965).
עבור יובנטוס הייתה זו זכייה שנייה ברציפות בתואר אירופי, לאחר הזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע עונה קודם לכן.
ליברפול הגיעה לגמר כאלופת אירופה המכהנת, לאחר שגברה על רומא שנה קודם לכן.
ליברפול הייתה הנציגה הבכירה בתור הזהב של הכדורגל האנגלי בגביע אירופה, שהתבטא בשבע זכיות בגביע אירופה במהלך שמונה העונות הקודמות.
בסך הכול הייתה זו ההופעה החמישית של ליברפול בגמר, והפסדה הראשון.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר לאחר שזכו באליפות בעונת .
יובנטוס ניצלה את המסע הארוך של רומא עד לגמר גביע אירופה, וזכתה על חשבונה באליפות איטליה בהפרש של שתי נקודות.
ליברפול, שבכל מקרה זכתה למקום במפעל כאלופת אירופה המכהנת, זכתה גם באליפות המקומית בפער שלוש נקודות מסאות'המפטון.
משחק הגמר היה המשחק השני בין שתי הקבוצות באותה עונה.
הן נפגשו במסגרת הסופר קאפ האירופי, במשחק בו גברה יובנטוס 0–2 על ליברפול.
במשחק עצמו ניצחה יובנטוס 0–1, לאחר טעות שיפוט חמורה של אנדרה דיינה השווייצרי.
בדקה ה-56 הכשיל גארי גילספי את זביגנייב בונייק מאחור.
על אף שהעבירה בוצעה באופן מובהק מחוץ לרחבה, העניק השופט, שהיה רחוק ממקום האירוע בזמן ההכשלה, פנדל ליובנטוס אותו תרגם מישל פלאטיני לשער הניצחון.
בעקבות האירועים הקשים לפני המשחק, הוחלט לאחריו להרחיק את כל הקבוצות האנגליות מהמפעלים האירופים למשך חמש שנים.
יובנטוס, אלופת איטליה, פתחה את משחקיה בסיבוב הראשון מול יילבס הפינית.
במשחק הראשון בחוץ ניצחה יובנטוס 0–4, ונהנתה משלושער של פאולו רוסי במשחק.
בגומלין יובנטוס נקלעה לפיגור 0–1 מוקדם, אך צמד של מישל פלאטיני במחצית השנייה השלים ניצחון כפול, 1–2 במשחק ו-1–6 בסיכום שני המפגשים.
בשלב שמינית הגמר פגשה יובנטוס את גראסהופרס ציריך השווייצרית.
לאחר ניצחון 0–2 במשחק הראשון בטורינו, שמרה יובנטוס על מאזן מושלם גם בגומלין עם ניצחון 2–4, ו-2–6 בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר גברה יובנטוס 0–3 על ספרטה פראג הצ'כוסלובקית במשחק הראשון בבית.
בגומלין יובנטוס אמנם הפסידה לראשונה בטורניר, 0–1, אך ההפסד המינימלי הספיק לה על מנת להעפיל לשלב הבא.
בחצי הגמר יובנטוס פגשה את בורדו הצרפתית.
במשחק הראשון בטורינו שוב הפגינה יובנטוס יכולת מרשימה וגברה על יריבתה 0–3. בגומלין התקרבה בורדו לקאמבק מרשים כשעלתה ליתרון 0–2, אך לא הצליחה לכבוש את השלישי ויובנטוס המשיכה לגמר השלישי בתולדותיה עם 2–3 בסיכום שני המפגשים.
אלופת אירופה המכהנת ליברפול החלה את מסע ההגנה על התואר מול לך פוזנן הפולנית.
לאחר ניצחון מינימלי 1-0 משער של ג'ון וורק, השלימה ליברפול ניצחון כפול עם 0–4 באצטדיון אנפילד, כשוורק כובש שלושער במשחק.
ליברפול העפילה עם 0–5 בסיכום שני המפגשים.
שלב שמינית הגמר זימן לליברפול את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית.
תצוגה מרשימה ושלושער של איאן ראש העניקו לליברפול 1–3 ביתי במשחק הראשון.
הפורטוגלים עלו ליתרון בפנדל כבר לאחר חמש דקות, ושער נוסף היה מספיק להם כדי לעלות בזכות חוק שערי חוץ, אך ליברפול שמרה על שערה, והפסד 0–1 מינימלי הספיק לה כדי להעפיל עם 2–3 בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר פגשה ליברפול את אוסטריה וינה האוסטרית.
במשחק הראשון בווינה קירב טוני פולסטר את המארחת לניצחון מפתיע, אך ליברפול הצליחה להשוות ל-1–1 משער של סטיב ניקול ארבע דקות בלבד לסיום, תוצאה שנשמרה עד לתום המשחק.
בגומלין ליברפול לא התקשתה וניצחה 1–4 את יריבתה (צמד לפול וולש), בדרך לשלב הבא.
בחצי הגמר פגשה ליברפול את פנאתינאיקוס היוונית.
במשחק הראשון באנפילד ליברפול הרשימה בדרך לניצחון 0–4 (צמד לאיאן ראש), והשלימה את המלאכה באתונה עם ניצחון 0–1, בדרך לגמר גביע אירופה החמישי בתולדותיה והשני ברציפות.
יובנטוססיבוב ליברפוליריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שנייריבהסיכוםמשחק ראשוןמשחק שני יילבס6–14–0 (חוץ)2–1 (בית)סיבוב ראשון לך פוזנן5–01–0 (חוץ)4–0 (בית) גראסהופרס ציריך6–22–0 (בית)4–2 (חוץ)שמינית הגמר בנפיקה ליסבון3–23–1 (בית)0–1 (חוץ) ספרטה פראג3–13–0 (בית)0–1 (חוץ)רבע גמר אוסטריה וינה5–21–1 (חוץ)4–1 (בית) בורדו3–23–0 (בית)0–2 (חוץ)חצי הגמר פנאתינאיקוס5–04–0 (בית)1–0 (חוץ)
משחק הגמר נקבע להיערך באצטדיון הייזל שבבריסל.
ליברפול התנגדה לקיום המשחק באצטדיון עקב מצבו הרעוע של האצטדיון ועקב ההחלטה ליצור אזור נייטרלי לטובת האוהדים הבלגים.
על אף התנגדותה, המתקן אושר כאצטדיון המארח למשחק הגמר.
אזור החיץ, שתוכנן להיות נייטרלי, היה בפועל תפוס ברובו על ידי אוהדי יובנטוס, רבים מהם מהקהילה האיטלקית בעיר.
אזור Z הנייטרלי היה ממוקם בסמוך ליציע X שהוקצה לאוהדי ליברפול.
ההפרדה בין מחנות האוהדים, שביניהם החלו קטטות כבר בשעות הבוקר של משחק הגמר, הסתכמה בגדר ברזל.
כשעה לפני פתיחת המשחק החלו זריקות אבנים בין מחנות האוהדים מעל לגדר ההפרדה, כשמצבו הרעוע של האצטדיון אפשר שבירת אבנים מהמבנה.
זמן קצר לאחר מכן, פרצו אוהדי ליברפול את הגדר ליציע Z, מה שגרם לבהלה ולנסיגה של האוהדים האיטלקים.
בעקבות הלחץ שנוצר על החומה ההיקפית באצטדיון ובשל סירובם של השוטרים לפתוח את השערים אל כר הדשא ובכך להקל על הלחץ ביציעים, קרסה החומה ההיקפית.
בעקבות האירועים נהרגו 39 אוהדים וכ-600 נפצעו.
כתגובה לאירועים הטרגיים, החלה התפרעות ביציעי אוהדי יובנטוס בצד השני של המגרש.
הם ניסו להתקדם לכיוון המגרש כדי להתעמת עם אוהדי ליברפול, אך נעצרו על ידי המשטרה.
האירועים האלימים נמשכו גם בזמן המשחק עצמו.
פתיחת המשחק עוכבה במעל לשעה, אך התקבלה החלטה כי הוא ייערך מתוך חשש כי ביטולו יביא לאירועי אלימות נוספים.
יובנטוס הגיעה למשחק בשיאה של תקופת הזוהר תחת המאמן ג'ובאני טרפטוני.
היא הציגה סגל מרשים בכיכובם של מישל פלאטיני ופאולו רוסי, והגיעה לגמר עונה לאחר שזכתה בתואר אירופי אחר, גביע אירופה למחזיקות גביע.
מנגד, ליברפול של המאמן ג'ו פייגן הגיעה כאלופת אירופה המכהנת, בתקופה בה הקבוצות האנגליות שלטו במפעל גביע אירופה וזכו בשבעה מתוך שמונה הגביעים האחרונים.
כבר בדקה השנייה יצא מהמשחק בלמה של ליברפול, מארק לורנסון, בעקבות פציעה חוזרת בכתף, ובמקומו נכנס גארי גילספי.
בדקה ה-30 של המשחק הגיעה ההזדמנות הממשית הראשונה של יובנטוס במשחק, כשאנטוניו קבריני פרץ מאגף שמאל ובעט לעבר השער, אך ברוס גרובלאר עצר את הכדור.
ליברפול יצאה להתקפה מתפרצת מן העבר השני, כשרוני וולן הקפיץ את הכדור לעברו של ג'ון וורק, אך האחרון נעצר על ידי סטפאנו טאקוני.
עם פתיחת המחצית השנייה נאלצה ליברפול לבצע חילוף שני, לאחר שפול וולש נפצע בשרירי הבטן כשניסה להגיע למסירה של פיל ניל, והוחלף על ידי קרייג ג'ונסטון.
יובנטוס החלה לשלוט יותר ויותר בקצב המשחק, ובדקה ה-56 זכתה בפנדל.
זביגנייב בונייק יצא להתקפה מהירה, עד שהוכשל מאחור על ידי גילספי.
השופט השווייצרי היה רחוק כ-23 מטרים ממקום האירוע ולא הבחין כי העבירה בוצעה מחוץ לרחבה, וכי היה מקום לפסוק על כדור חופשי בלבד.
מישל פלאטיני בעט מדויק והכניע את גרובלאר, 0–1 ליובנטוס.
ליברפול השתלטה על המשחק וחיפשה את שער השוויון, אך לא הצליחה לתרגם את מצבי ההבקעה לכדי שער.
יובנטוס שמרה על היתרון עד לסיום וזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה לאלופות.
הזכייה בתואר הפכה אותה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה שזכתה בכל שלושת התארים האירופים הגדולים - גביע אירופה לאלופות, גביע אירופה למחזיקות וגביע אופ"א.
על אף שמשחק הגמר, מבחינה מקצועית, התעלה לרמת כדורגל גבוהה, עיקר הדיון סביבו נגע באירועים הטרגיים טרם פתיחתו.
אופ"א הטילה את האשמה באופן בלעדי על אוהדי ליברפול.
ראש ממשלת בריטניה דאז, הגברת מרגרט תאצ'ר, קראה להתאחדות הכדורגל האנגלית למשוך את הקבוצות האנגליות מהמפעלים האירופים, ויומיים אחר כך התקבלה החלטתה של אופ"א לפסול את הקבוצות האנגליות לתקופת זמן בלתי מוגבלת.
ב-6 ביוני, הרחיבה פיפ"א את פסילת הקבוצות לכלל המשחקים הבינלאומיים, אך לאחר שבוע הוחלט שלא לכלול בחוק משחקי ידידות ואת משחקיה של נבחרת אנגליה.
כמו כן, הוכנס תנאי כי כשתפוג תקופת הפסילה, ליברפול תמשיך לרצות שלוש שנות הרחקה נוספות.
בסופו של דבר, חזרו הקבוצות האנגליות להשתתף במפעלים האירופים כעבור חמש שנים, בעונת .
ליברפול חזרה עונה אחר כך, ב-, במסגרת גביע אופ"א.
גמר גביע אירופה לאלופות 1984 התקיים בסטאדיו אולימפיקו ברומא, איטליה ב-30 במאי 1984, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא ליברפול האנגלית, שניצחה במשחק את רומא האיטלקית בתוצאה 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 1-1 בסיום ההארכה.
משחק הגמר נעל את המהדורה ה-29 של גביע אירופה לאלופות.
ליברפול העפילה לגמר בפעם הרביעית בתולדותיה, לאחר שזכתה בכל שלוש ההופעות הקודמות שלה בגמר המפעל (1977, 1978, 1981).
הייתה זו הזכייה השביעית של קבוצה אנגלית בגביע אירופה בשמונה עונות, ומתוכן בארבע זכתה ליברפול.
בזכות הזכייה בתואר, עקפה ליברפול את אייאקס אמסטרדם ואת באיירן מינכן, שזכו עד אז שלוש פעמים בתואר, בדרך למקום השני בטבלת הזוכות אחרי ריאל מדריד.
רומא העפילה לגמר הראשון והיחיד עד כה בתולדותיה, וזכתה לארח אותו באצטדיונה הביתי, אך יתרון הביתיות לא סייע לה לזכות בתואר.
ליברפול זכתה באליפות אנגליה בפער ניכר של 11 נקודות מווטפורד, בעוד רומא הקדימה את יובנטוס בארבע נקודות כדי לזכות באליפות איטליה.
במשחק עצמו עלתה ליברפול ליתרון ראשון בדקה ה-13 משערו של פיל ניל, אך רומא השיגה את השוויון דקה לפני סיום המחצית מראשו של רוברטו פרוצו.
התוצאה נשמרה עד לסיום ההארכה, ומשחק הגמר הפך לראשון בהיסטוריה שמוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין.
בדו-קרב גברה ליברפול על רומא בתוצאה 4-2.
ליברפול החלה את דרכה במפעל מול אודנזה בולדקלאב הדנית.
במשחק הראשון בחוץ השיגה ליברפול ניצחון מינימלי של 1-0 משער של קני דלגליש, ובגומלין השלימה את ההעפלה עם ניצחון מרשים של 5-0 (צמדים לדלגליש ולמייקל רובינסון), וניצחון 6-0 בסיכום שני המפגשים.
בשלב שמינית הגמר פגשה ליברפול את אתלטיק בילבאו הספרדית.
המשחק הראשון באצטדיון אנפילד הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין הצליחה ליברפול להכריע את המשחק משער של איאן ראש, וניצחה 1-0 בסיכום שני המפגשים בדרך לשלב הבא.
בשלב רבע הגמר, מול בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, ניצחה ליברפול 1-0 ביתי ושוב משערו של איאן ראש.
בגומלין בליסבון גברה ליברפול 4-1 על בנפיקה (צמד לרוני וולן), והעפילה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה ליברפול את דינמו בוקרשט הרומנית, במה שזכור כאחד מהמפגשים הפיזיים והטעונים ביותר בתולדות המפעל.
במפגש הראשון באנפילד גברה ליברפול על דינמו 1-0 משער בנגיחה של סמי לי, אך האירוע הזכור מהמשחק התרחש בדקה ה-70, כאשר קפטן ליברפול, גריים סונס, שלח אגרוף לפניו של קפטן דינמו, ליצה מובילה, ללא כדור ושבר את לסתו בשני מקומות.
האירוע נעלם מעיניהם של צוות השיפוט, שהתרכז בהתקפתה של ליברפול, ולכן סונס לא נענש על התקרית, בעוד מובילה פונה לאחר המהלך לקבלת טיפול רפואי.
במשחק הגומלין, קידמו 60 אלף צופים זועמים בבוקרשט את בואה של ליברפול ובמיוחד את בואו של סונס, שספג איומים ושריקות בוז רמות.
כמו כן, הוא היה למטרה עבור שחקני דינמו בוקרשט, שרצו לנקום בו על אירועי המשחק הראשון.
על אף ניסיונות של שחקני דינמו לפגוע בו, סונס הצטיין במשחק, ובזכות צמד של איאן ראש ליברפול ניצחה גם בגומלין בתוצאה 2-1, והעפילה לגמר גביע אירופה הרביעי בתולדותיה.
רומא האיטלקית החלה את המסע אל עבר הגמר מול גטבורג השוודית.
במשחק הראשון גברה רומא 3-0 בבית על יריבתה, ועל אף שנוצחה בגומלין 2-1, המשיכה לשלב הבא בזכות ניצחון 4-2 בסיכום שני המפגשים.
בשלב שמינית הגמר פגשה רומא את צסק"א סופיה הבולגרית.
שער בודד של פלקאו הכריע את המשחק הראשון בסופיה, ושער בודד של פרנצ'סקו גרציאני הכריע את הגומלין ברומא.
רומא העפילה לרבע הגמר עם ניצחון 2-0 בסיכום שני המפגשים.
שלב רבע הגמר זימן לרומא מפגש כפול מול דינמו ברלין מגרמניה המזרחית.
רומא הפסידה במשחק 2-1, אך ניצחה 4-2 בסיכום והעפילה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה רומא את דנדי יונייטד הסקוטית, שהדהימה את האיטלקים עם ניצחון 2-0 במשחק הראשון.
רומא נזקקה לשלושה שערים במשחק הגומלין, ואכן הצליחה להשיג אותם ולנצח 3-0, שהעניק לה את הכרטיס לגמר.
עם זאת, ההעפלה לגמר הוכחה כלא כשרה, כשב-1986 הורחק נשיאה של רומא, דינו ויולה, על ידי אופ"א בעוון מתן שוחד של 50 אלף ליש"ט לשופט במשחק הגומלין, מישל ווטרו הצרפתי.
רק שנים רבות לאחר מכן, הודה בנו של ויולה כי אביו אכן שיחד את השופט.
ליברפול של המאמן ג'ו פייגן הגיעה למשחק בסטאדיו אולימפיקו, בו זכתה בגביע אירופה הראשון שלה ב-1977, במטרה להשיג את התואר הרביעי בתולדותיה.
לאחר שכבר זכתה באותה עונה באליפות אנגליה ובגביע הפוטבול ליג, ורצתה להשלים הנפה שלישית בעונה אחת.
רומא שיחקה את משחק הגמר האירופי המשמעותי הראשון בתולדותיה, וזכתה לארח אותו במגרשה הביתי.
ניסיונה היחיד של הקבוצה בגמר אירופי היה בזכייה בגביע ערי הירידים ב-1961, אך עקב יתרון הביתיות נחשבה קבוצתו של נילס לידהולם, המאמן השוודי, לפייבוריטית בעיני סוכנויות ההימורים.
המשחק נפתח בהתלהבות רבה מצד רומא לעיני קהלה הביתי, בעוד ליברפול בחרה לתסכל את היריבה באמצעות סגנון הגנתי ומבוקר.
עם זאת, היא הייתה הראשונה לעלות על לוח התוצאות.
בדקה ה-13 הגביה קרייג ג'ונסטון כדור מאגף ימין לתוך הרחבה.
שוערה של רומא, פרנקו טנקרדי וקשרה של ליברפול רוני וולן עלו לכדור הגובה.
טנקרדי קלט, אך וולן התנגש בו וגרם לו להשמיט את הכדור, במה שנראה כספק עבירה לטובת השוער האיטלקי.
הגנת רומא ניסתה להרחיק את הכדור, אך מישל נאפי כשל בהרחקה ובעט את הכדור על גבו של טנקרדי, ומשם התגלגל הכדור למרכז הרחבה.
פיל ניל הצליח להקדים את שחקני ההגנה של רומא, ומול רשת חשופה בעט פנימה וקבע 1-0 לליברפול.
בדקה ה-15 התקרבה ליברפול ליתרון כפול, לאחר שגריים סונס כבש בבעיטת יעף מתוך הרחבה, אך השער נפסל בטענת נבדל.
עד לסיום המחצית הראשונה הצליחו שתי הקבוצות להתקרב אל השער, והצלות נאות נרשמו על ידי שני השוערים, טנקרדי וברוס גרובלאר.
דקה בלבד לסיומה של המחצית, הצליחה רומא להשיג את השוויון.
סבסטיאנו נלה מסר כדור באגף שמאל לברונו קונטי, שניסה להגביה לרחבה אך הכדור נבלם על ידי פיל ניל ומארק לורנסון.
הכדור חזר לקונטי, שהפעם הגביה כדור מדויק לראשו של רוברטו פרוצו.
הנגיחה הקשתית של פרוצו עשתה דרכה לחיבורי השער הרחוקים של גרובלאר, וחדרה אל הרשת.
הקבוצות ירדו למחצית בשוויון 1-1.
המחצית השנייה נפתחה בהתלהבות מצדה של רומא, שחיפשה להשלים מהפך.
היא הצליחה להשתלט על מרכז השדה, אך לא הצליחה למצוא את הרשת, והחלה לאבד את המומנטום.
כעשרים דקות לסיום נראה היה כי שתי הקבוצות נוטשות את תוכנית המשחק המקורית, ושומרות בעיקר על שערן.
הגדיל לעשות מאמן ליברפול פייגן, שביצע חילוף הגנתי בדקה ה-72 כשהכניס את סטיב ניקול המגן במקומו של ג'ונסטון.
דווקא ניקול היה זה שהתקרב להכריע את המשחק בדקה ה-85, כשקיבל כדור מקני דלגליש בתוך הרחבה אך בעיטתו נעצרה אצל טנקרדי.
השוויון נשמר עד לסיום, ובהיעדר אירועים משמעותיים במהלך ההארכה, הגיעו הקבוצות להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין, הראשון בהיסטוריה של גמר גביע אירופה.
ליברפול בעטה ראשונה, וסטיב ניקול שלח את הכדור מעל לשער של טנקרדי.
מנגד, אגוסטינו די ברטולומאי (שהחליף ברגע האחרון את פרנצ'סקו גרציאני שכבר ניגש לכדור הראשון) העלה את רומא ל-1-0 בדו-קרב.
בבעיטה השנייה השוותה ליברפול את הדו-קרב, לאחר שפיל ניל כבש מצד אחד וקונטי שלח את הכדור מעל לשער מן העבר השני.
לאחר ביצועים מדויקים של גריים סונס ואובלדו ריגטי ובתום שלוש בעיטות לכל קבוצה, עמדה התוצאה על שוויון 2-2. איאן ראש דייק בבעיטה, וגרציאני שלח את הכדור הרביעי של רומא למשקוף ומעל השער.
אלן קנדי ניגש לפנדל החמישי של ליברפול וכבש, 4-2 לליברפול שזוכה בגביע הרביעי בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1983 התקיים באצטדיון האולימפי באתונה, יוון ב-25 במאי 1983, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא המבורג מגרמניה המערבית, שניצחה במשחק יובנטוס האיטלקית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-28 של גביע אירופה לאלופות.
המבורג הגיעה לגמר השני בתולדותיה, שלוש שנים לאחר ההפסד לנוטינגהאם פורסט ב-1980. זכייתה הראשונה בתולדותיה בתואר הפכה אותה לנציגת גרמניה המערבית השנייה שזוכה בו, לאחר שלוש הזכיות הרצופות של באיירן מינכן בין 1974 ל-1976. גם עבור יובנטוס הייתה זו הופעה שנייה, לאחר ההפסד ב-1973 לאייאקס אמסטרדם.
היה זה הגמר הראשון אי פעם שהפגיש בין נציגת איטליה לגרמניה, ועצם העפלתן לגמר קבע כי לראשונה לאחר שש עונות רצופות, אלופת אירופה לא תהיה אנגלית.
המבורג זכתה בבונדסליגה בפער שלוש נקודות מפ.צ.
קלן, בעוד יובנטוס הקדימה את פיורנטינה על חודה של נקודה בלבד כדי לזכות באליפות איטליה.
המשחק עצמו הוכרע משער מוקדם של פליקס מגאת כבר בדקה התשיעית, במהלך אישי מרשים בו עבר שחקן ובעט מחוץ לרחבה אל חיבורי השער הרחוקים.
שלוש שנים לאחר הופעתה הקודמת בגמר, חיפשה התחילה המבורג את המסע אל התואר במפגש טעון מול דינמו ברלין מגרמניה המזרחית.
במשחק הראשון חזרה המבורג מפיגור 1-0 לשוויון 1-1 בסיום, ובגומלין הביתי גברה על דינמו 2-0 בדרך לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה המבורג את אולימפיאקוס היוונית.
תומאס פון היסן קבע את תוצאת המשחק הראשון, 1-0 ביתי להמבורג.
בגומלין המבורג הרשימה והביסה 4-0 את יריבתה, כדי להעפיל לשלב הבא עם 5-0 בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר התמודדה המבורג מול דינמו קייב מברית המועצות.
במשחק הראשון, תצוגה מרשימה ושלושער של לארס בסטרופ קבעו את תוצאת המשחק, 3-0 להמבורג בחוץ.
במשחק הגומלין הפסידה המבורג בביתה 2-1, אך העפילה לשלב הבא בזכות 4-2 בסיכום המפגשים.
חצי הגמר זימן להמבורג מפגש כפול מול ריאל סוסיאדד הספרדית.
במשחק הראשון בחוץ, וולפגנג רולף העלה את המבורג ליתרון בתוך המחצית השנייה, אך סוסיאדד חזרה למשחק והשוותה כרבע שעה לסיום.
במשחק הגומלין לא נכבשו שערים עד לרבע השעה האחרונה.
תחילה היה זה דיטמר יאקובס שהעלה את המבורג ליתרון, אך בדקה ה-80 הצליחה סוסיאדד להשוות ולהשיג שער החוץ.
המבורג הצליחה להימנע מהארכה בדקה ה-84, עם שער ניצחון של פון היסן שהעניק להמבורג ניצחון 2-1 וכרטיס לגמר גביע אירופה.
אלופת איטליה יובנטוס פתחה את מפגשיה מול אלופת דנמרק, הבידוברה.
במשחק הראשון גברה יובנטוס 4-1 בחוץ על הדנים, ולאחר שוויון 3-3 בגומלין הביתי העפילה לשלב הבא עם 7-4 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה יובנטוס את סטנדרד לייז' הבלגית.
במשחק החוץ עלתה יובנטוס ליתרון מהיר כבר לאחר שבע דקות משער של מרקו טארדלי, אך ספגה את השוויון בפנדל עמוק בתוך המחצית השנייה, שוויון 1-1 בסיום.
במשחק הגומלין, צמד של פאולו רוסי בתוך חצי השעה הראשונה של ההתמודדות הכריעה כי יובנטוס עולה לשלב הבא עם ניצחון 2-0, ו-3-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את אסטון וילה האנגלית, אלופת אירופה המכהנת.
במשחק הראשון בוילה פארק כבש רוסי כבר בדקה הראשונה שער חוץ יקר ליובנטוס.
המארחת הצליחה לחזור למשחק ולהשוות זמן קצר בתוך המחצית השנייה, אך שמונה דקות לסיום כבש זביגנייב בונייק את שער הניצחון, 2-1 יקר ליובנטוס בסיום.
במשחק הגומלין הציגה יובנטוס יכולת מרשימה וניצחה 3-1 (צמד למישל פלאטיני), רשמה ניצחון כפול על אלופת אירופה והעפילה לשלב הבא עם 5-2 בסיכום שני המפגשים.
חצי הגמר זימן ליובנטוס מפגש נוח יחסית מול אלופת פולין, וידזב לודז'.
במשחק הראשון הביתי גברה יובנטוס 2-0 על הפולנים, ובמשחק הגומלין השלימה את ההעפלה עם שוויון 2-2, שקבע 4-2 ליובנטוס בסיכום שני המפגשים.
יובנטוס העפילה לגמר גביע אירופה השני בתולדותיה, עשר שנים בדיוק לאחר העפלתה הקודמת.
המבורג הגיעה לגמר גביע אירופה השני בתולדותיה, תחת המאמן האוסטרי הנודע ארנסט האפל.
האפל כבר זכה כמאמן בגביע אירופה לאלופות, עם פיינורד ב-1970. ב-1978, רק חמש שנים קודם לכן, הוביל את קלאב ברוז' עד למשחק הגמר, שם נוצחה על ידי ליברפול.
המבורג לא נחשבה לפייבוריטית במשחק, ומי שהיו השחקנים העיקריים במדיה היו החלוצים הורסט רובש שהיה קפטן הקבוצה ולארס בסטרופ הדני, והקשר פליקס מגאת.
מנגד, התייצבה יובנטוס של המאמן ג'ובאני טרפטוני עתירת הכוכבים.
בסגל העשיר של הקבוצה כיכבו אז שחקני ההתקפה היצירתיים מישל פלאטיני, פאולו רוסי ורוברטו בטגה, ושחקני ההגנה הקשוחים קלאודיו ג'נטילה, אנטוניו קבריני וגאטאנו שיראה.
יובנטוס צעדה לגמר כפייבוריטית לזכייה, ונתמכה ברוב משמעותי ביציעי האצטדיון באתונה.
על אף הציפיות המוקדמות, המבורג פתחה את המשחק בסערה ושלטה בו מן הרגע הראשון.
שוערה של המבורג אולי שטיין היה הראשון שעמד למבחן לאחר זינוק תוך כדי נגיחה של בטגה מתוך הרחבה, אך בדקה התשיעית באה המבורג על שכרה.
מגאת התנהל עם הכדור מחוץ לרחבה, עבר שחקן הגנה ומ-23 מטרים שיגר כדור חזק ומסובב לחיבורים הרחוקים, כדור שהכניע את דינו זוף וקבע 1-0 מרשים ומוקדם.
יובנטוס ניסתה לחזור למשחק, וחיכתה לתרומה משחקניה היצירתיים בהתקפה, אך היה זה דווקא מגאת שניהל את המשחק במרכז המגרש וסייע להמבורג לשלוט בקצב.
שטיין אמנם עצר מספר הזדמנויות של האיטלקים, אך מי שהייתה קרובה יותר לשער הייתה דווקא המבורג.
מגאת הגביה כדור חופשי מאגף שמאל אל תוך הרחבה.
הכדור קפץ פעם אחת על הקרקע לפני שמנפרד קאלץ ירה מהאוויר כדור מסובב לפינה הרחוקה.
זוף אמנם נכנע לכדור, אך זביגנייב בונייק הציל מקו השער.
עוד לפני המחצית, הגיע פלאטיני לאחד המצבים היחידים שלו במשחק, כשנגח מתוך הרחבה אל מרכז השער, ושטיין קלט.
יובנטוס המשיכה ללחוץ, וקבריני ירה מהאוויר כדור לחיבורים הרחוקים, כדור ששטיין הציל בזינוק מרשים.
מן העבר השני, המבורג שוב הביכה את הגנת יובנטוס.
יורגן מילבסקי מסר כדור עומק, וולפגנג רולף הסתנן לתוך הרחבה ובנגיעה אחת לפני זוף גלגל אל הרשת, אלא שהשער נפסל בטענת נבדל.
המחצית השנייה נפתחה עם שער פסול נוסף, במהלך דומה לשער שנפסל קודם לכן, רק שהפעם מילבסקי עצמו היה בנבדל בזמן המסירה.
בדקה ה-55 נאלצה המבורג לבצע חילוף, לאחר שג'נטילה התנגש בעוצמה רבה בבסטרופ וגרם לו לשבר בלסת.
בהמשך, המבורג הוסיפה לשלוט במשחק, ושוב מגאת כמעט וכבש שער מדהים נוסף, לאחר שקיבל כדור מחוץ לרחבה, הקפיץ אותו פעם אחת ובעט מהאוויר בעוצמה כדור שעבר מעט מעל המשקוף.
מן העבר השני בונייק ניסה בעיטת יעף משלו בתוך הרחבה, אך הכדור החמיץ את המסגרת.
זמן קצר אחר כך, פלאטיני דרש פנדל לאחר שנשלח לתוך הרחבה, ניסה להקפיץ מעל שטיין שהתנגש בו.
השופט בחר שלא לשרוק לעבירה במהלך.
המבורג הוסיפה לפרק את קו ההגנה של יובנטוס בכדורי עומק מסוכנים.
יורגן גרוך ורולף החליפו ביניהם דאבל פס, כשהמסירה של רולף שלחה בכדור עומק את גרוך לתוך הרחבה.
גרוך בעט בעוצמה כדור נמוך, אך זוף הגיב היטב.
כדור נוסף מסוג זה שלח המחליף תומאס פון היסן למגאת, שמצא את עצמו מול זוף היוצא, בעט מעליו והכניע אותו אך החמיץ את המסגרת.
בסיום המשחק, ניצחון 1-0 מוצדק להמבורג, שזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
ארנסט האפל היה לראשון בהיסטוריה שזוכה בתואר כמאמן עם שתי קבוצות שונות.
גמר גביע אירופה לאלופות 1982 התקיים באצטדיון פיינורד ברוטרדם, הולנד ב-26 במאי 1982, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא אסטון וילה האנגלית, שניצחה במשחק באיירן מינכן מגרמניה המערבית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-27 של גביע אירופה לאלופות.
אסטון וילה העפילה לגמר הראשון בתולדותיה.
זכייתה בתואר הייתה הזכייה השישית (והאחרונה) ברציפות של קבוצה אנגלית בגביע אירופה לאלופות.
אסטון וילה הפכה לאנגלית הרביעית אי פעם (אחרי מנצ'סטר יונייטד, ליברפול ונוטינגהאם פורסט) שזוכה בתואר.
עבור באיירן, הייתה זו העפלה רביעית בתולדותיה לגמר, והראשונה מאז שלוש הזכיות הרצופות שלה בין 1974 ל-1976.
אסטון וילה זכתה באליפות אנגליה הראשונה שלה מזה 71 שנים, לאחר שסיימה את העונה בפער ארבע נקודות מאיפסוויץ' טאון.
באיירן מינכן זכתה בבונדסליגה בפער זהה של ארבע נקודות מהמבורג, זכייה שנייה ברציפות עבורה בתואר.
המשחק עצמו הוכרע משער של פיטר ווית' בדקה ה-67, שכבש מקרוב לאחר כדור רוחב של טוני מורלי.
אסטון וילה החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון מול ואלור האיסלנדית.
המשחק הראשון בבית הסתיים בניצחון מרשים של 5-0 לאסטון וילה (צמדים לפיטר ווית' ולטרי דונובן).
בגומלין השלימה אסטון וילה את המלאכה עם ניצחון חוץ 2-0 (צמד לגארי שו).
השלב הבא הפגיש את אסטון וילה עם דינמו ברלין מגרמניה המזרחית לצמד מפגשים קשים.
במשחק הראשון בברלין כבש טוני מורלי לאחר חמש דקות את שער היתרון.
הגרמנים חזרו למשחק זמן קצר לאחר פתיחת המחצית השנייה, אך מורלי השלים צמד חמש דקות לסיום וקבע את תוצאת המשחק, 2-1 לאסטון וילה.
במשחק הגומלין כבשה דינמו ברלין כבר בדקה ה-15, אך לא הצליחה לכבוש שער נוסף.
בסיכום שני המשחקים התוצאה עמדה על 2-2, ואסטון וילה עלתה שלב בזכות חוק שערי חוץ.
ברבע הגמר פגשה אסטון וילה את דינמו קייב, נציגת ברית המועצות.
אסטון וילה חזרה ממשחק החוץ עם שוויון 0-0, ובגומלין הביתי ניצחה 2-0 והעפילה לחצי הגמר.
שלב חצי הגמר זימן לאסטון וילה מפגש כפול עם אנדרלכט ההבלגית.
מורלי העניק לקבוצתו ניצחון 1-0 במשחק הראשון בבית.
בגומלין נשמרה התוצאה על שוויון 0-0 ואסטון וילה, שצלחה את שלבי רבע הגמר וחצי הגמר ללא שער חובה, העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה.
באיירן מינכן החלה את דרכה לגמר מול אסטר השוודית.
במשחק הראשון בחוץ התקשתה באיירן וניצחה רק בזכות פנדל של קרל היינץ רומניגה רבע שעה לסיום, אך בגומלין הביתי הפגינה יכולת גבוהה והביסה את השוודים 5-0 (צמדים לרומניגה ולדיטר הנס).
בשמינית הגמר פגשה באיירן את בנפיקה ליסבון מפורטוגל.
המשחק הראשון בליסבון הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין דיטר הנס עם שלושער סייע לקבוצתו להעפיל לשלב הבא עם ניצחון 4-1.
בשלב רבע הגמר פגשה באיירן את אוניברסיטטה קראיובה הרומנית.
באיירן הכריעה במהרה את המשחק הראשון בחוץ, כשקבעה 2-0 בדקה העשרים, תוצאה שנשמרה עד לסיום.
במשחק הגומלין הביתי באיירן עלתה ראשונה ליתרון, אך המשחק הסתיים בשוויון 1-1, תוצאה שלא הפריעה לבאיירן להעפיל עם 3-1 בסיכום המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה באיירן את צסק"א דגל ספטמבר (כיום צסק"א סופיה) מבולגריה.
המשחק הראשון בסופיה היה מופת לכדורגל התקפי משני הצדדים.
לאחר פחות מעשרים דקות צסק"א כבר הובילה 3-0 ונראתה בדרך להעפלה.
באיירן חזרה למשחק, והמחצית הסתיימה ב-3-2 בלבד לבולגרים.
במחצית השנייה כבשה כל קבוצה שער נוסף, תחילה צסק"א שהגדילה ל-4-2 ולאחריה שער של פול ברייטנר קבע את תוצאת המשחק, 4-3 לצסק"א.
בניגוד למשחק הראשון והצמוד, במשחק הגומלין באיירן שמרה על רשת נקייה והביסה את צסק"א 4-0 מצמדים של ברייטנר ושל רומניגה.
בסיום שלב חצי הגמר, תפסו שלושה שחקני באיירן את שלושת המקומות הראשונים בטבלת מלך שערי הטורניר - הנס (7), רומניגה (6) וברייטנר (5, במשותף עם וילי גרטס מאנדרלכט).
באיירן העפילה לגמר גביע אירופה הרביעי בתולדותיה, והראשון לאחר שש שנים.
אסטון וילה הגיעה למשחק הגמר כקבוצה האנגלית השישית ברציפות במעמד זה, וכשכל קודמותיה זכו בתואר.