tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בגלל מבנה בעל מסגרת תלת־ממדית של סיליקט טטראדר, מבנה הקוורץ הוא מסגרת תלת־ממדית.
קטיונים הם מתכות בעלות מטען חשמלי חיובי, בסיליקטים משתמשים במתכות מהטור הראשון והשני בטבלה המחזורית, כמו +Na,
דרוש מספר שונה של מטענים חיוביים (קטיונים) על מנת לאזן את המטען של הסיליקט.
לדוגמה, ל-SiO4-4 דרושים שני יוני מגנזיום, Mg+2 והנוסחה היא MgSiO4/
דוגמה נוספת, SiO3-2 דרוש יון מגנזיום אחד- Mg+2, והנוסחא היא MgSiO3
בגאולוגיה ובאסטרונומיה המונח "סיליקטי" מציין סוגים של סלעים הבנויים בעיקר ממינרלים סיליקטיים.
סלעים אלו כוללים מגוון סוגים נרחב של סלעי יסוד, סלעים מותמרים וסלעי משקע.
רוב מעטפת כדור הארץ וקרום כדור הארץ בנויים מסלעים סיליקטיים.
דבר זה נכון גם לגבי כוכבי הלכת הארציים (כוכב חמה, נגה, כדור הארץ ומאדים).
על פני כדור הארץ יש מגוון נרחב של מינרלים סילקטיים בצרופים רבים עוד יותר כתוצאה מתהליכים המעצבים והבונים מחדש את קרום כדור הארץ.
תהליכים אלו כוללים התכה חלקית, התגבשות, המסה, התמרה, בליה ודיאגנזה (כלל התהליכים החלים בסלעי משקע אחרי שלב ההשקעה, לפני במהלך ואחרי ההתקשות).
אורגניזמים חיים תורמים אף הם ליצירת סיליקטים על פני השטח של כדור הארץ.
סוג של פלנקטון המכונה צורניות וחד-תאיים המכונים קרנוניות, החיים בעיקר באזורים עמוקים וקרים של הים, בונים שלד צורני מסיליקה שהם סופחים ממי הים.
השלדים הצורניים של צורניות הם מרכיב עיקרי בדיאטומיט, משקע שעל הקרקעית העמוקה של האוקיינוסים.
בעזרת טלסקופ וב גילו כי בכוכב הלכת Wasp-107b מקבוצת הכוכבים בתולה עולים אדי סיליקט בטמפרטורה של כ-1000 מעלות צלזיוס.
האדים מתקררים ויוצרים גרגרי חול מיקרוסקופיים.
ענני החול נעשים דחוסים ומורידים גשם של חול.
כשטיפות הסיליקט מגיעות לאזור נמוך וחם באטמוספירה של הכוכב, הם מתאדים שוב.
חלקיקי החול שבעננים מסתובבים במהירות של קילומטרים אחדים בשנייה.
במינרלוגיה מסווגים את המינרלים הסיליקטיים בהתאם למבנה אניון הסיליקט לקבוצות הבאות.
נזוסיליקטים (נזו ביוונית אי – סיליקטים במבנה איים, טטרהדרון בודד) - -4[SiO4], כמו האוליבין.
סורוסיליקטים (סורו ביוונית ערימה - טטרהדרונים כפולים) - -6[Si2O7], כמו האפידוט.
ציקלוסיליקטים (ציקלו ביוונית טבעת - טסיליקטים במבנה טבעת) - -2n[SinO3n], כמו קבוצת הטורמלין.
אינוסיליקטים (אינו ביוונית שריר - שרשרת פשוטה) - -2n[SinO3n], לדוגמת קבוצת הפירוקסן.
אינוסיליקטים (שרשרת כפולה) - -6n[Si4nO11n], כמו קבוצת האמפיבול.
פילוסיליקטים (פילו ביוונית עלה - סיליקטים במבנה לוחות) - -2n[Si2nO5n], כמו הנציצים ומינרלי חרסית.
טקטוסיליקטים (טקטו ביוונית בנאי - סיליקטים בעלי מבנה מרחבי) - , כמו הקוורץ, פצלות השדה והזאוליטים.
לטקטוסיליקטים יכולים להצטרף קטיונים נוספים אם חלק מאטומי הצורן מוחלפים בקטיון בעל ערכיות נמוכה יותר כמו האלומיניום (שהוא תלת־ערכי חיובי) כך שהמטען הכללי הוא שלילי.
החלפה זו יכולה להתבצע גם בסוגים אחרים של סיליקטים.
בכמה מינרלים נדירים מבנה הגביש מכיל יותר מסוג אחד של מבנה האניון, או שהוא בנוי מאניניונים בעלי מבנה מורכב שהם מבני ביניים בין הסוגים הפשוטים שתוארו לעיל.
סילת א-דהר הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, המשתייך לנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית.
הכפר שוכן על כביש שכם–דיר שרף–ג'נין – חלק מכביש 60, כביש האורך של השומרון.
הכפר נמצא בק"מ ה-20 בכביש שכם–ג'נין (כביש 596), בגובה של כ-450 מטר מעל פני הים.
בכפר הייתה תחנה של הרכבת שעברה במסילת השומרון – סעיף של מסילת הרכבת החיג'אזית מעפולה לשכם ולטולכרם, שכללה מנהרה מיוחדת שנחפרה למעבר הרכבת והקיימת עד היום, היא מנהרת רמין.
בשנת 1949, מערת קבורה מהתקופה הרומית והביזנטית נחשפה בסמוך לסילת א-דהר ונחפרה בידי משלחת מבית הספר האמריקאי לחקר המזרח ומהסמינר התאולוגי של מק'קורמיק.
במערה התגלו שלושה חדרים, בכל אחד מהם עשרה כוכים, וכן מגוון רחב של ממצאים.
באתר התגלו גם מספר מנורות שמן שלפי מספר חוקרים, אופייניות לסגנון השומרוני.
באתר ארכאולוגי סמוך, השוכן ברכס שמעל הכפר ונושא את אותו השם, נתגלו חרסים מהתקופה הביזנטית, חלקי פסיפס וכן גת לייצור יין.
יצחק בן-צבי ציין כי בימיו עדיין התגוררה בכפר משפחה ממוצא שומרוני, בשם בית דהר (תעתיק מדויק: ט'הר).
חרסים שהתגלו במקומה הנוכחי של סילת א-דהר מעלים כי היישוב נוסד בתקופה המוסלמית המוקדמת (המאות ה-9 וה-10 לספירה).
בסקר הר מנשה הוערך כי ניתן לזהות את המבנה המבוצר בכפר עם Sileta אשר בשנת 1178 הוענק על ידי בלדווין הרביעי, מלך ירושלים להוספיטלרים.
כמו כן, היישוב נזכר כבר בפסיפס כתובת רחוב כאחת העיירות היהודיות בתחום סבסטיה לעניין מצוות התלויות בארץ, ונקרא שם בשם "שילתא" (התוספת המודרנית "א-דהר" היא על שם השבט ששלט באזור, ונועדה להבחין את הכפר מכפר נוסף בשם "סילת" בשומרון, הלא הוא סילת אל-חארית'יה).
היישוב נזכר בכתובת רחוב לצד העיירה "פנטקמוותא" (היא פנדקומיה של ימינו), מה שמחזק זיהוי זה.
במרד הערבי הגדול היה הכפר בסיס חשוב לכנופיות הערביות.
קרוב אליו, במערה ליד הכפר הערבי ג'בע נתפס השודד המפורסם "אבו ג'ילדה".
באינתיפאדה ב-2001 התרחשו בכפר מספר פיגועי ירי, זריקת אבנים וחסימת ציר לישראלים.
במסגרת תוכנית ההתנתקות פונו מסביבות הכפר ההתנחלויות שא-נור מצפונו וחומש מדרומו.
השליטה הביטחונית באזור נשארה ביד ישראל.
בסמוך לסילת א-דהר מצפון נמצאת חורבה בשם נבי לאווין (نبي لوين, "נבי לוין"), המכונה במקורות הצלבניים בשמות Loie או Loja.
במרכז החורבה עומד קבר שייח'.
החורבה כיום מעובדת לצורכי חקלאות, ונבנו עליה טרסות, בהן משובצות אבני בניין קדומות בשימוש משני.
באתר נמצאו חרסים מתקופת הברזל II (ימי ממלכת ישראל), התקופה הפרסית, הרומית, הביזנטית, ימי הביניים ומן התקופה העות'מאנית.
רוב הממצא במקום מתוארך לתקופה האחרונה.
במאה ה-19, מסורת שומרונית תיארה את האתר כמקום קבורתו של לוי בן יעקב.
סילס מרנר: האורג מראבלו הוא רומן מאת ג'ורג' אליוט (שם העט של מרי אן אוונס) אשר פורסם בשנת 1861.
עלילת הרומן מתרחשת בתחילת המאה ה-19. סילס מרנר הוא אורג בקהילה קטנה ושמרנית.
סילס מאורס למשרתת צעירה בשם שרה ומאמין שעתידו המאושר מובטח.
עקב בגידה של חבר קהילה, אשר מאשים אותו בגנבה על לא עוול בכפו, מסולק סילס מהקהילה.
לאחר מכן הוא מגלה כי ארוסתו לשעבר נישאה לאיש שבגד בו.
מאוחר יותר הוא מתיישב בעיירה ראבלו, שם הוא מתבודד ומתקיים רק למען עבודתו ואוצרו, עד שכספו נגנב על ידי דאנסטן קאס, בנו המופקר של האדון קאס, בעל האדמות העיקרי בעיירה.
עם אובדן כספו שוקע סילס בדיכאון, למרות מאמצי אחדים מבני העיירה לסייע לו.
היא לא מוכרת לאנשים שם, אבל היא למעשה ילדתו של גודפרי קאס, בנו הבכור של האדון קאס.
אמה, מולי, נישאה בסתר לגודפרי, אך היא בת המעמד הנמוך ומכורה לאופיום.
בליל חורף, מנסה מולי להגיע לעיירה עם הילדה על זרועותיה, כדי להוכיח שהיא אשתו של גודפרי ובכך להרוס אותו.
בדרך היא לוקחת אופיום ומתיישבת על השלג לא ממוקדת, כשהילדה בזרועותיה.
הילדה עוזבת את גופה הדומם של אמה ונכנסת לביתו של סילס.
כשהוא מגלה את הילדה בביתו, מחפש סילס את אמה ומגלה את מולי, אותה הוא לא מכיר, קפואה למוות.
סילס מחליט לגדל את הילדה וקורא לה אפי, על שם אחותו שנפטרה.
אפי משנה את חייו לחלוטין.
בצורה סימבולית, הזהב שנגנב מסילס מוחזר אליו בדמותה של אפי זהובת השיער.
כעת, גודפרי קאס חופשי להינשא לאהובתו ננסי, ממנה הוא מסתיר את נישואיו הראשונים.
אפי גדלה להיות גאוות העיירה ומשוש חייו של אביה המאמץ, סילס.
באמצעותה הוא מצליח להשתלב שוב בקהילה.
מאוחר יותר בספר נמצא האוצר הגנוב ומוחזר לסילס.
גודפרי מתוודה בפני רעייתו ננסי שהאישה המתה הייתה אשתו ושאפי היא בתו.
בני הזוג חשוכי הילדים פונים לסילס, מגלים לו את האמת ומבקשים ממנו שיוותר על אפי, על מנת שיוכלו לדאוג לה.
ההחלטה נופלת בידי אפי, אשר אינה מעוניינת להיות בתו של ג'נטלמן אם משמעות הדבר שתאלץ לנטוש את סילס.
בסוף הספר נישאת אפי לאהרון, בנה של דולי ווינתרופ, ושניהם עוברים להתגורר בביתו החדש והמורחב של סילס.
בסופו של דבר סילס מרנר הוא סיפור על אהבה משפחתית ונאמנות, שכר ועונש, וחברויות צנועות.
עלילת הרומן מראה לנו שאין אנחנו צריכים להתייאש בחיים, ובחיים ישנם דברים שמחליפים אחד את השני .
סילס מרנר - אורג, דמות ראשית.
גודפרי קאס - בנו הבכור של הגביר המקומי.
דאנסטן קאס - אחיו רודף הבצע של גודפרי, בעל נטייה לטיפה המרה ועבריינות.
מולי - אשתו הראשונה של גודפרי, שילדה לו בת.
היא מתה ועוזבת את הילדה לבדה.
אפי - בתם של גודפרי ומולי אשר מאומצת על ידי סילס.
ננסי למטר - אשתו השנייה של גודפרי קאס.
אהרון ווינתרופ - בנה של דולי.
מתחתן עם אפי בסוף הספר.
דולי ווינתרופ - אמו של אהרון וסנדקיתה של אפי.
ויליאם דיין - חברו הטוב ביותר של סילס אשר בסופו של דבר בוגד בסילס ומפליל אותו בגנבה ואז מתחתן עם ארוסתו לשעבר.
שרה - ארוסתו לשעבר של סילס.
לאחר עזיבתו היא נישאת לוויליאם דיין, שהאשים את סילס בגנבת כספי הכנסייה.
סיימון - חבר מכפר בא מתגורר מרנר נקרא גם בשם אוסקי.
בסילס מרנר, משלבת אליוט בין הומור לסימבוליות עם רקע היסטורי מדויק, וכך היא בונה סיפור יוצא דופן על אהבה ותקווה.
הרומן חוקר את נושא האהבה הגואלת, מושג הקהילה, תפקיד הדת וסטטוס האצולה והמשפחה.
בזמן שדין ומסירות דתית הם נושאים חשובים בספר אליוט מתייחסת לאתיקה, כנושא חשוב ונפרד מנושא הדת.
הספר מציג סוגיות מוסריות רבות; דמויות שליליות כמו דאנסטן קאס באות על ענשן, בזמן שדמויות חיוביות ומעוררות אמפתיה כמו סילס מרנר זוכות לגמול ולהערכה.
למרות שלכאורה מדובר בסיפור מוסרי פשוט המסתיים בטוב, נמתחת ביקורת על הדת, האצולה והשפעת התיעוש.
הספר אמנם נכתב בראשית המהפכה התעשייתית, אך עשוי להתפרש כביקורת עליה.
בן קינגסלי שיחק את סילס מרנר בעיבוד בריטי טלוויזיוני לספר עם פטסי קנזיט בתפקיד אפי המבוגרת.
הסרט לאון מ-1994 מבוסס באופן חופשי על הספר.
ז'אן רנו משחק בסרט רוצח שכיר אשר מאמץ ילדה בת 12 (נטלי פורטמן) בניו יורק שמשפחתה נרצחה בבית השכן.
בסרט משחק גם גארי אולדמן.
סטיבן מרטין כתב ושיחק בסרט מודרני המבוסס על הספר, טוויסט פשוט של הגורל.
דווח כי התסריטאי הבריטי אדריאן הודג'ס כתב תסריט לעיבוד טלוויזיוני של הספר עבור רשת ITV1, אך עד כה התסריט לא הופק.
הספר יצא לאור בעברית בתרגום יצחק לבנון בהוצאת עם עובד בשנת תש"ז.
הספר יצא לאור בעברית בתרגום אהרן אמיר בהוצאת כתר בשנת 1995.
סיליקון ואדי הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי-טק.
מקורו של הכינוי הוא במשחק מילים ובהחלפת המילה האנגלית "ואלי" (Valley – עמק) ב"ואדי" שמקורה בעגה מזרח תיכונית, הדומות בצליל ובמשמעות.
בשל קוטנה היחסי של מדינת ישראל, הכינוי כולל לעיתים גם מתחמי הייטק שאינם נמצאים במישור החוף, כגון אלה שבאזור ירושלים, באר שבע, קריית גת ויקנעם.
השטח הכלול בסיליקון ואדי הוא כ-6,000 קמ"ר, ועיקרו במרכז ישראל.
ענף ההיי-טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו "ECI Telecom", "תדיראן" ו"אלרון".
עם זאת, הפריצה המהותית של יצרניות ההיי טק הישראליות התרחשה בשנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות השקעות של קרנות הון סיכון ותמיכה ממשלתית באמצעות "תוכנית יוזמה", והענף זכה להכרה מקצועית ותקשורתית בינלאומיות.
חברות בינלאומית, כדוגמת "IBM", "אינטל", "" ו"גוגל", פתחו מרכזי פיתוח בישראל.
עם חברות ההיי טק הבולטות שפועלות בישראל נמנות החברות הישראליות, "אמדוקס", "קומברס", "צ'ק פוינט", "קבוצת רד-בינת", "רדווין", "מרקורי", "אורבוטק" ו"גילת רשתות לווין", וחברות בנות לחברות אמריקאיות: "מוטורולה", "אינטל", "מיקרוסופט", "היולט פקארד" (HP) ורבות אחרות.
בולטות בקטגוריה זו חברת מיראביליס, יצרנית "ICQ" וחברת "Waze Mobile", יצרנית אפליקציית הניווט "Waze".
בנוסף ישנם סטארט-אפים פופולריים כמו "Conduit", "בבילון תוכנה" ועוד.
תל אביב – אזור תעשייה עבר הירקון וקריית עתידים,מגדלי המשרדים שמשני צדי נתיבי איילון
הרצליה פיתוח – אזור התעשייה
פתח תקווה – קריית אריה וקריית מטלון
רמת גן – מתחם הבורסה
נס ציונה – פארק המדע קריית ויצמן
ראש העין – פארק התעשייה אפק
חולון – פארק ההיי-טק עזריאלי
רעננה – אזור התעשייה ואזור צומת רעננה
הוד השרון – פארק שרונים
סמוך לנמל התעופה בן-גוריון – איירפורט סיטי
אור יהודה – טרמינל פארק
ירושלים – הגן הטכנולוגי מלחה, הר החוצבים ורובע המדיה JVPצפון:
חיפה – פארק מת"ם בחוף הכרמל
מגדל תפן – אזור התעשייה
יקנעם עילית – פארק תעשיות מתקדמות יקנעם
מגדל העמק – פארק תעשיות רמת גבריאל
באר שבע – פארק גב ים נגב
קריית גת – פארק התעשייה קריית גת
סילת אל-חארית'יה הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, בגובה ממוצע של 150 מ' מעל פני הים, הממוקם כ-10 ק"מ מצפון־מערב לג'נין.
היישוב מונה, נכון לשנת 2017, כ־11,450 תושבים מוסלמים.
המילה הראשונה של השם היא מהשורש הערבי סיל (سيل) שהוראתו זרם חזק, או מי שיטפון, והמילה השנייה היא על שם השבט שהיה באזור זה בימי קדם, חארת'ה (حارثة).
הכפר הוקם על שתי חורבות קדומות: ח'רבת זאיד וח'רבת אל-קוסור.
באזור ח'רבת זאיד יש שרידי עתיקות ובין היתר: בורות מים חצובים בסלע, חלקי עמודים, חרסים ופסיפסים.
אדם זרטל מצא כי הכפר לא הוזכר במפקד העות'מאני שנערך בשנת 1596. להערכתו הסיבה היא שהכפר "נספר" יחד עם כפר תיעניכ הסמוך.
תושב הכפר יוסף סעיד אבו דורה (ממשפחת ג'רדאת) השתתף באירועי המרד הערבי 1936–1939. בין היתר לחם נגד הבריטים בקרב על אום א-זינאת וכן היה בין תוקפי כלא עתלית (קרב שבו שוחררו אסירים ערבים).
נידון למוות בירושלים והוצא להורג ב-30 בספטמבר 1939.
שטח הכפר הוא 8,931 דונם, שמתוכם 5,188 דונם הם אדמות פרטיות והיתר בבעלות משותפת של הכפר.
בכפר נולדו יוסוף אבו דורה (1900), ממנהיגיו הבולטים של פרעות תרצ"ו, וגם עבדאללה עזאם (1941), מייסד אל-קאעדה, שלאחר מלחמת ששת הימים היגר עם משפחתו לירדן.
סילק אייר הייתה חברת הבת לטיסות אזוריות ליעדים קרובים של סינגפור איירליינס.
פירוש שם החברה SilkAir הוא "רוחות משי".
החברה הוקמה ב-1989 בשם Tradewinds.
עד סוף 2021, הפסיקה סילק אייר את פעילותה, כאשר כל הטיסות הועברו לחברת האם שלה סינגפור איירליינס או לחברת הלואו-קוסט שלה סקוט.
ב-19 בדצמבר 1997 התרסקה טיסת סילק אייר 185 בטיסה בין ג'קרטה לסינגפור שבוצעה במטוס בואינג 737-300. בהתרסקות נהרגו 104 אנשים.
לתאונה התפרסמו שני דוח"ות שונים: אחד של המועצה האווירית האינדונזית, שקבעה כי לא ניתן לדעת את סיבות התאונה, ואחד של ה-NTSB האמריקני, שקבע כי ההתרסקות הייתה מעשה מכוון של הטייס הראשי.
סים דה יונג (בהולנדית: Siem de Jong; נולד ב-28 בינואר 1989 באגל, שווייץ) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ.
דה יונג החל את הקריירה שלו בקבוצה חובבנית מדוטינחם בשם DZC 68. בגיל 12 כבר היה על הכוונת של קבוצת דה חראפסחאפ וחתם בשורותיה ב-2001, לאחר ארבע שנים עבר למחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם.
ב-26 בספטמבר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על קוזקן בויס בגביע.
ב-7 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה במדי הליגה בתיקו 2-2 נגד ספרטה רוטרדם, בו הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתוספת הזמן.
בינואר בגיל 18 האריך את חוזהו בקבוצה עד 2013,
בעונת 2008/2009 דה יונג היה לשחקן משמעותי בקבוצה והבקיע 10 שערים בליגה, וגם היה שותף ברשימת 11 הפותחים למשחקי הליגה האירופית, בהן כבש שישה שערים.
דה יונג היה חלק חשוב בעונת 2010/2011, כאשר הבקיע צמד במשחק המכריע נגד טוונטה אנסחדה, משחק שנגמר 3-1 והבטיח לאייאקס את חגיגות האליפות ה-30 בתולדותיה.
בקיץ 2012, בעקבות עזיבתו של בלם הקבוצה יאן ורטונגן לטוטנהאם הוטספר, הפך דה יונג לקפטן החדש של הקבוצה.
ב-2 ביולי 2014 חתם בניוקאסל יונייטד עבור 6 מיליון יורו, ועזב את קבוצתו אייאקס לאחר 7 שנים.
ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אסטון וילה.
ב-25 באפריל 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 3-2 לסוונסי סיטי.
ב-22 באוגוסט 2016 הושאל דה יונג לפ.ס.וו.
ב-28 באוגוסט 2017 חזר דה יונג לאייאקס אמסטרדם וחתם לשלוש שנים.
ב-23 באוגוסט 2018 הושאל אל סידני.
ב-4 בדצמבר 2020 חתם בהירנפיין.
ב-16 ביוני 2022 חזר למועדון הנוער שלו דה חראפסחאפ.
ב-11 באוגוסט 2010, דה יונג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד במשחק ידידות שנגמר בתיקו אחת נגד אוקראינה, את אותו משחק זכה לשחק סיים במשך 62 דקות.
הוא הבקיע את צמד שעריו הראשונים במדי הנבחרת במשחק ידידות נגד אינדונזיה, כאשר לואי ואן חאל היה בתפקיד.
סים הוא אחיו הבוגר של לוק, כדורגלן אף הוא.
Silk Road (בתרגום חופשי: דרך המשי) היה אתר מסחר שפעל ברשת הדארקנט.
הוא הופעל כשירות חסוי ברשת Tor, שאפשר למשתמשים לגלוש בו באופן אנונימי ולבצע עסקאות ללא חשש לניטור תעבורת הרשת שלהם.
המשתמשים יכלו לקנות ולמכור מוצרים בעזרת המטבע הקריפטוגרפי ביטקוין.
האתר החל לפעול בפברואר 2011, אך פיתוחו החל כשישה חודשים קודם לכן והוא נועד להיות חלק מהרשת העמוקה.
למרות אופיו המחתרתי, האתר כונה לעיתים "אמזון" או "eBay" של מכירת הסמים הבלתי חוקיים, אך לצד סחר בסמים, הוצעו בו גם מוצרי יופי וטיפוח, ביגוד, ספרים, חפצי אומנות, פריטי אספנות, ציוד מחשבים, מוצרים דיגיטליים ועשרות קטגוריות נוספות של סחורות.
מודל הפעולה של Silk Road
בתחילה, המשתמשים באתר יכלו לרכוש מוצרים באופן חופשי, אך מספר המוכרים היה מוגבל.
על מנת למכור באתר, נדרשו המוכרים לרכוש חשבון במכירה פומבית.
בשלב מאוחר יותר, הונהג מחיר קבוע לפתיחת חשבון מוכר, זאת במטרה לצמצם את האפשרות למכירת סחורה פגומה.
הפסקת פעילות האתר ומעצר אולבריכט
ב־3 באוקטובר 2013 הפסיק ה־FBI הפסיק את פעילות האתר.
רוס ויליאם אולבריכט, שהקים ניהל והפעיל את Silk Road תחת השם הבדוי "Dread Pirate Roberts", נעצר והואשם בסחר בלתי חוקי בסמים וכן בהזמנת חיסולים דרך שכירי חרב.
עם זאת, אחד מהאנשים שהתבקשו לבצע את החיסולים היה סוכן FBI שפעל במסווה, ולכן למרות שהועבר תשלום, מעשי הרצח לא יצאו לפועל.
ב־7 בפברואר 2014 הוגש נגש אולבריכט כתב אישום בבית המשפט, שבו הוא הואשם בסחר בסמים, פריצה למחשבים, הלבנת כספים ובניסיון להטעות את בית המשפט.
בפברואר 2015 הורשע אולבריכט ונגזר עליו מאסר עולם וקנס של 184 מיליון דולר.
בינואר 2025, עם כניסתו לתפקיד כשנשיא ארצות הברית ה-47 של ארצות הברית, העניק דונלד טראמפ חנינה נשיאותית לאולבריכט.
ב-2013 פנה אל אולבריכט משתמש בשם FriendlyChemist, שטען כי הוא מתווך בין סוחר באתר בשם LucyDrop לבין ארגון הפשע Hells Angels.
לדבריו, הסוחר LucyDrop ביצע הונאת יציאה (Exit Scam), שבעקבותיה נותר חייב סכום כסף משמעותי ל-Hells Angels.
FriendlyChemist כתב לאולבריכט כי ברשותו קובץ המכיל שמות וכתובות של אלפי לקוחות שהשתמשו ב-Silk Road, וכי הוא דורש תשלום כופר תמורת אי-פרסום המידע.
אולבריכט פנה אל LucyDrop, וזה טען כי שותפו למשתמש הוא שביצע את ההונאה, וכי אין ביכולתו לעשות דבר בנידון.
אולבריכט ביקש ממנו את שמו וכתובת מגוריו של FriendlyChemist, כדי שיוכל להשתמש בפרטים הללו כמנוף לאיום עליו במטרה למנוע את פרסום המידע, אך LucyDrop סירב למסור את הפרטים.
זמן קצר לאחר מכן, פנה אל אולבריכט משתמש נוסף בשם RedAndWhite, אשר טען כי הוא נציג של Hells Angels.
לאחר חילופי הודעות, העסיק אולבריכט את RedAndWhite לכאורה כדי לרצוח את FriendlyChemist.
בהמשך, לאחר ש-RedAndWhite טען כי הרצח בוצע, אולבריכט שכר את שירותיו בשנית, הפעם במטרה לרצוח מספר סוחרים שביצעו הונאות באתר, בהם גם שותפו לשעבר של LucyDrop.
ב-3 באוקטובר 2013, כאשר ה-FBI עצר את אולבריכט ובדק את מחשבו, נמצאו חילופי ההודעות הללו, שהיוו ראיה משמעותית בתהליך הרשעתו.
עם זאת, אולבריכט לא היה מודע לכך שבמציאות, ייתכן כי FriendlyChemist, LucyDrop ו-RedAndWhite היו למעשה אותו אדם – ג'יימס אלינגסון, אשר התחזה לרוצח שכיר ובכך גרם לאולבריכט לשלם לו כמיליון דולר, למרות שאף אדם לא נרצח בפועל.
במהלך ארבעת פרקי הסדרה מנסים היזמים הישראלים את מזלם בגיוס כספים והתמודדותם עם קשיים בהקמת המיזמים, תוך כדי הצגת העומס הנפשי והלחצים מהבית והמשפחה.
הסדרה עלתה בשנת 2013, בערוץ yes דוקו.
שם הסדרה, סיליקון ואדי, הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי-טק.
פרק 1 - רודפים אחרי החלום
פרק 2 - יוצאים לרחוב
פרק 3 - תאגורי מקבל הצעה מפתיעה
פרק 4 - אם יצליחו או ייכשלו
סילק היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס.
דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man Vol.3 #1 מיוני 2014, ונוצרה בידי הכותב דן סלוט והמאייר אומברטו ראמוס.
סילק היא האלטר-אגו של סינדי מון, תלמידה שננשכה גם היא בידי העכביש הרדיואקטיבי שנשך את פיטר פארקר/ספיידרמן.
היא הוכרחה להצטרף לטיול בו העכביש הופיע בעקבות סירובה להתמקד בלימודיה, על מנת להמשיך לשחק בנבחרת ההוקי קרח יחד עם חברה הקטור.
כאשר העכביש נשך את פארקר בידו, הוא נפל ונשך את סינדי בקרסולה.
היא גילתה את כוחותיה כאשר הדביקה בטעות את הוריה בקורי-עכביש, ונלקחה משם בידי אדם בשם אזקיאל סימס.
הוא אימן אותה בשימוש בכוחותיה, עד שהבין כי טורף טוטמי-העכביש מורלון צד אחריה.
הוא נעל אותה בבונקר מוגן מתחת למגדל סימס, אותו מורלון אינו מסוגל לאתר, ושם נשארה שלוש-עשרה שנים.
הבונקר היה מלא באוכל, ספרים וקלטות מהעולם החיצון, ולמרות שידעה את קוד היציאה, סינדי נשארה בבונקר בידיעת ההשלכות.
כאשר הצופה נרצח באירועי "החטא הקדמון", הנבל "גלגל-העין" גרם למעין פיצוץ באמצעות אחת מעיני הצופה, שגרם למושפעים לחוות את סודותיהם העמוקים והנשכחים ביותר, או לחוות כאלו הקשורים אליהם.
פארקר גילה על קיומה של סינדי בעקבות הפיצוץ, וכשהלך להוציאה מהבונקר, נתקל בסירוב בגלל הסכנה הצפויה ממורלון.
כאשר גילה לה שמורלון נהרג, סינדי יצאה מהבונקר והחלה לחפש את משפחתה.
כשגילתה שהם עברו דירה, פארקר הבטיח לה למצוא אותם, אך הם התעמתו כאשר הוא גילה לה שמורלון נהרג פעמיים לפני כן וחזר לחיים כל פעם.
הקרב הסתיים כאשר הם התנשקו והחלו במערכת יחסים רומנטית בגלל טבעם המשותף, והם נלחמו ביחד נגד החתולה השחורה ואלקטרו.
מאוחר יותר שב מורלון, והחל במסע ציד המוני של כל טוטמי-העכביש ברחבי המולטי-יקום.
סינדי הייתה חלק חשוב בציד זה, והצטרפה לצבא העכבישים של ספיידר-UK לצד ספיידרמן 2099, ספיידרוומן וספיידר-גירל.
מתברר שהיא טוטמית של ישות עכביש חזקה בשם "הכלה", ובכך משכה את תשומת לבם של מורלון ומשפחתו, היורשים.
לאחר מותם של טוטמים רבים, צבא העכבישים הביס את היורשים, שנכלאו בבונקר מגדל סימס מארץ-3145. כל העכבישים חזרו לעולמם, פרט לספיידר-UK וספיידר-גירל, וסינדי חזרה לחייה הנורמליים.
היא החלה להילחם בפשע תוך כדי חקירת מיקום משפחתה, ונפגשה עם הקטור המאורס.
את דמותה של סינדי מון בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף" גילמה השחקנית טיפאני אספנסן.
סילקווד הוא סרט אמריקאי משנת 1983, בבימויו של מייק ניקולס ובכיכובן של מריל סטריפ ושר.
זהו סרט ביוגרפי המבוסס על סיפורה של האקטיביסטית קארן סילקווד, שחשפה עבירות בתעשיית הגרעין האמריקאית, ונהרגה בתאונת דרכים חשודה, כאשר הייתה בדרכה לאוקלהומה סיטי למסור מסמכים מפלילים לעיתונאי של הניו יורק טיימס.
במציאות, מותה הוביל לניצחון משפטי על חברת האנרגיה הגרעינית בה עבדה סילקווד, וחבר המושבעים פסק לטובת יורשיה $10 מיליון בנזיקין, הפסיקה הגדולה בהיסטוריה לתיק מסוג זה נכון לאותו הזמן, למרות שבסוף הצדדים הגיעו להסכם על סכום פחות.
הסרט צולם בניו מקסיקו וטקסס, וההפקה התאמצה מאוד להצמד לעובדות, כך שהסרט כלל סצנות מקבילות לאירועים אמיתיים מחייה של סילקווד, למשל כשהיא הפעילה את אזעקת הקרינה במפעל.
לסילקווד עצמה הייתה רמת קרינה פי ארבעים מן המותר על פי חוק בגופה.
הסרט זכה לשבחים בביקורת, ואף הצליח בקופות.
הוא היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, כולל השחקנית הטובה ביותר (סטריפ), שחקנית המשנה הטובה ביותר (שר) והבמאי הטוב ביותר (ניקולס), וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (שר).
קארן סילקווד (מריל סטריפ) עובדת במפעל לייצור דלק גרעיני קר-מגי סימרון, באוקלהומה.
היא חיה יחד עם שני עמיתים לעבודה - בן זוגה דרו סטיבנס (קורט ראסל) וחברתה הלסבית דולי פליקר (שר).
היא מייצרת מוטות דלק מפלוטוניום עבור כורים גרעיניים, וחשופה לקרינה.
היא נהיית פעילה באיגוד העובדים מתוך דאגה שפרקטיקות של קר-מגי מסכנים את העובדים.
החברה דורשת מעובדיה לעבוד שעות נוספות רבות, וסילקווד משוכנעת שהמנהלים מזייפים דו"חות בטיחות ומעגלים פינות בכל הזדמנות.
היא מציגה את חשדותיה לאיגוד, מתחילה לעסוק בפעולות לובינג למען בטיחות עובדים, ואף נוסעת לוושינגטון הבירה למסור עדות בפני הוועדה לאנרגיה אטומית.
דומה כי מנהיגי האיגוד מעוניינים יותר בפרסום שהיא מעוררת מאשר ברווחת העובדים.
כשסילקווד ועובדים אחרים מגלים שהם נגועים בקרינה, מנהלי המפעל מנסים להאשים אותה בכך.
היא מגלה שצילומים של מוטות פגומים עברו ריטוש ומסמכים נערכו, והיא מתחילה לערוך חקירה משלה.
בינתיים, החיים האישיים שלה סובלים - היא נמצאת בקונפליקט עם בן זוגה לשעבר שלא רוצה לאפשר לה לראות את שלושת ילדיהם, דולי מתחילה מערכת יחסים עם אנג'לה, שנמצאת כל הזמן בביתם המשותף, ודרו מתקשה להכיל את האובססיה לחקירה, ועוזב את הבית.
כשהיא מאמינה שמצאה ראיות מספקות, סילקווד יוצרת קשר עם כתב מהניו יורק טיימס, והשניים קובעים להפגש.
בסיום הסרט, בפייד אאוט, סילקווד רואה פנסי רכב מסנוורים במראה, והיא מתקשה לראות את הכביש לפניה.
הסצנה מסתיימת בקלוז-אפ על מכוניתה ההרוסה לאחר התנגשות קטלנית, ונשאר בידי הצופה להחליט האם זו הייתה תאונה, או לא.
מריל סטריפ - קארן סילקווד
שר - דולי פליקר (דמות המבוססת על דאסטי אליס, שחשפה יחד עם סילקווד את הפרות המפעל)
קורט ראסל - דרו סטיבנס
רון סילבר - פול סטון
התסריט המקורי הטוב: נורה אפרון ואליס ארלן
שחקנית המשנה הטובה בסרט: שר
השחקנית הטובה ביותר: מריל סטריפ
שחקן המשנה הטוב ביותר: קורט ראסל
הבמאי הטוב ביותר: מייק ניקולס
BAFTA - השחקנית הראשית הטובה ביותר: מריל סטריפ (מועמדות)
BAFTA - שחקנית המשנה הטובה ביותר: שר (מועמדות)
פרס המבקרים של קנזס סיטי לשחקנית הטובה ביותר: מריל סטריפ (זכייה)
איגוד התסריטאים האמריקאי (WGA) לתסריט המקורי הטוב ביותר: נורה אפרון ואליס ארלן (מועמדות)
בית החרושת לייצור אבני סיליקט פעל בתל אביב בשנים 1922–1936 והיה המפעל התעשייתי הראשון הגדול ביותר בעיר המתפתחת.
קבוצת יזמים בראשות מהנדס החשמל והמכונות יוסף זיידנר והמהנדס יונה קרמנצקי יסדו את "חברת הסיליקט הארץ-ישראלית".
השטח עבור המפעל כלל 50 דונמים של חולות, שבהם ניתן זיכיון לכריית חול עבור ייצור הלבנים.
בית החרושת הוקם בצפון תל אביב באזור שהיה אז שומם.
בחורף 1920-1921 החלה בניית בית החרושת תחת פיקוחו הטכני של יוסף זיידנר.
הבנייה החלה לפני מאורעות תרפ"א 1921 והושלמה אחריהן.
בזמן העבודה העמידה ההנהלה זקיפים על גבעות החול מסביב כדי לוודא שלא יותקפו העובדים בידי פורעים ערבים.
לאחר ארבעה-עשר חודשים הסתיימה הבנייה ובאביב 1922 החל ייצור הלבנים.
מבני בית החרושת ושטח החולות שהיה שייך לו הוקפו בגדר תיל.
בשנים 1930-1923 ניהל את בית החרושת המהנדס ישראל בנימין רוזוב.
המהנדס עמנואל טובים שימש כמנהל כללי והמהנדס יצחק בבלי שימש כמנהל הטכני.
לבנת הסיליקט (חול-סיד) הייתה קשה ביותר ועמידה בכל תנאי מזג האוויר בהשוואה ללבנים שסותתו מכורכר, מהן נבנו הבתים הראשונים של תל אביב.
הפטנט ליצירת אבני סיליקט נרשם בגרמניה ב-1886 ועיקרו היה ערבוב מרכיבים המכילים סיליקט (כמו חול) עם סיד.
תחת חימום עם קיטור נוצר חומר מוצק שנוצק בתבניות ללבני סיליקט.
לבנת הסיליקט הייתה הטובה והזולה ביותר בשוק והשימוש בה הביא למהפכה שלמה באופן הבנייה בארץ-ישראל.
זמן קצר לאחר השלמת בית החרושת החלה להבנות מדרום לה שכונת נורדיה.
ובשנת 1923 החלה להבנות שכונת תל נורדאו ממערב לה.
הנהלת סיליקט אף תרמה 25,000 לבנים לבניית מעון לתינוקות בשכונת נורדיה.
שתי השכונות סבלו תוך זמן קצר מכריית החול של"סיליקט".
בשנת 1925 אף סיכנה הכרייה קבוצת בתים ברחוב שלום עליכם.
כתוצאה מכך החל סכסוך בין בעלי הבתים להנהלת סיליקט.
לבסוף מימנה ההנהלה הקמת קירות תומכים להגנת הבתים ברחוב זה וברחוב חובבי-ציון.
תוצרת בית החרושת הובלה בדרך מדרום-מערב לבניין, דרך שער ברזל שנבנה בקצה סמטה (לימים רחוב טבריה).
מן השער המשיך דרומה רחוב הסיליקט, שנקרא משנת 1929 רחוב בוגרשוב.
עם תחילת הייצור ניסתה ההנהלה לחבר את המפעל במסילת ברזל לתחנת תל אביב על מנת להקל על הבאת חומרי גלם ושיווק הלבנים, אולם למרות הבטחות משלטונות המנדט לא בוצע דבר.
עקב כך הייתה הפצת תוצרת המפעל מוגבלת לסביבות תל אביב בשנים הראשונות, כיוון שלבני הסיליקט הובלו אל אתרי הבנייה בעיר על גבי עגלות רתומות לבהמות.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פסקה העלייה וכתוצאה מכך נפסקה הבנייה וייצור הלבנים הופסק גם הוא.
בשנת 1930 עבר בית החרושת לידי שותפות החוכרים טובים את מגנט.
לאחר מכן סיפק כ-90% מכל חומרי הבניין בתל אביב (בתפוקה של 90 אלף לבנים ליום).
עקב גידול העיר והתפתחות הבנייה צפונה וניצול כל אזור הכרייה נאלץ בית החרושת להיסגר ב-1936. ייצור אבני הסיליקט עבר לראשון לציון ונחלת יהודה (מפעל "דורוסיליקט"), שם היו אז שטחי חול גדולים.
על שטח הכרייה נבנו בתים ורחובות.
על השטח האחרון נבנה לאחר קום המדינה קולנוע חן.
עיריית תל אביב רכשה את בניין בית החרושת.
בבנין נערכו אימוני ההגנה והיה בו סליק.
זה היה מקום מושבו הראשון של בית הספר המקצועי שבח שעבר למקומו הנוכחי בהר התקווה ב-1949.
הבניין נהרס ב-1968 ועל שטחו נבנו "בית כלל" ו"חניון הכיכר".
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על קיר "בית כלל" ברחוב דרויאנוב 5.
סילנה (נקרא גם Jupiter XLVIII) הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק שהתגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בהובלתו של סקוט שפרד.
קוטרו של סילנה הוא 2 קילומטרים ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.34 ק"מ לשנייה.
רדיוס מסלולו של סילנה סביב צדק הוא 23,396,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 731.099 ימים.
סילנה בעל בהירות נראית של 23.2. סילנה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.4116.
את שמו, קיבל סילנה על שם סילנה שהייתה בתו של זאוס.
סילנה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה וספונדה.
גורסימראן "סים" בולאר הוא כדורסלן קנדי ממוצא הודי המשחק בקבוצת דאצ'ין טייגרס מליגת העל הטאיוואנית.
בולאר הוא הכדורסלן הראשון ממוצא הודי ששיחק אי פעם בליגת ה-NBA, כשעשה זאת במדי סקרמנטו קינגס.
בולאר נולד בטורונטו אך גדל בברמפטון, פרבר של העיר.
הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון שלו, שהיה בית ספר קתולי.
לאחר מכן עבר לשחק בתיכון קיסקי בפנסילבניה, שם העמיד ממוצעים של כמעט טריפל דאבל למשחק, עם כ-16 נקודות, כ-14 ריבאונדים וכ-8 חסימות.
בולאר השתתף עם נבחרת קנדה באליפות העולם בכדורסל מתחת לגיל 18, ואף זכה עמה במדליית הארד.
אחרי האליפות עבר לבית ספר נוסף, הפעם בווירג'יניה המערבית.
בתקופתו בבית ספר זה הוריד רבות במשקלו.
לאחר סיום התיכון התחייב לשחק בקבוצת כדורסל המכללות של אוניברסיטת זאוויר שבסינסינטי, אוהיו, אך חזר בו מהתחייבות זו והתחייב לאוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו.
עקב מעברו לא אופשר לו לשחק עד עונת 2012/13, על פי חוקי ה-NCAA.
בעונותיו בקבוצה העמיד ממוצעים של דאבל פיגרס בנקודות וכ-7 ריבאונדים וכ-3 חסימות למשחק.
הוא זכה פעמיים בפרס ה-MVP של ה-WAC, ב- וב-, ואף הוביל את קבוצתו לטורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2014.
אחרי שנתיים במכללה העמיד בולאר את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2014, שבו לא נבחר, ועבר לשחק בקבוצת רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
אחרי שלא נבחר בדראפט, הצטרף בולאר לקבוצת ליגת הקיץ של סקרמנטו קינגס, ובסיומה אף חתם על חוזה בסקרמנטו, ובכך הפך לשחקן הראשון ממוצא הודי שחתום על חוזה ב-NBA, אך נופה כחודשיים לאחר מכן.
לאחר כשבועיים חתם על חוזה עם קבוצת הבת של סקרמנטו מליגת הפיתוח, רינו ביגהורנס, שם שיחק במשך כחצי שנה.
ב-2 באפריל 2015 חתם על חוזה לעשרה ימים בקינגס, ואף שיחק בשלושה משחקים, ובכך הפך לשחקן הראשון ממוצא הודי המשחק ב-NBA.
הקינגס לא האריכו את חוזהו לאחר עשרה ימים.
ב-31 באוקטובר 2015 חתם על חוזה בקבוצת ראפטורס 905 מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ביולי 2015 הצטרף שוב לקבוצת ליגת הקיץ של סקרמנטו, אך שיחק בה שני משחקים בלבד לפני שנסע לשחק במשחקים הפאן-אמריקאיים עבור נבחרת קנדה.
ב-26 באוגוסט עבר לשחק בדאצ'ין טייגרס מטאיוואן.
סִילְפיוּם (נקרא גם סילפיון; בלטינית: Silphium) הוא צמח לא מזוהה, ששימש בעת העתיקה לתיבול ולרפואה.
השימוש בו היה נרחב ברוב התרבויות העתיקות באגן הים התיכון בתור מאכל וכתבלין, ושרף הצמח שימש מרפא לתחלואים שונים ובמיוחד כאמצעי למניעת ילודה.
הוא היה כה נחשק שהרומאים החשיבו אותו ל"שווה את משקלו בדנאריוס" (מטבע כסף), ולפי אגדה רומית הצמח ניתן במתנה לבני האדם על ידי האל אפולו.
סילפיום היה המוצר המסחרי העיקרי של העיר הצפון-אפריקאית העתיקה קירנה שבמחוז קירנאיקה (כיום בתחום לוב).
הצמח היה כה חשוב לכלכלת העיר שציור שלו מוטבע על רוב המטבעות שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות בה.
כיום הסילפיום נחשב כמין נכחד, כשזיהויו המדויק אינו ודאי.
מקובל שהוא ממשפחת הסוככיים שמשתייכים אליה גם הגזר והפטרוזיליה.
ייתכן שזהו זן של כֶּלֶך מצוי.
יש משערים שהצמח הוא כלך מרוקני שעדיין קיים וגדל גם בישראל.
על פי התיאורים והציורים ההשערה המקובלת היא שהסילפיום הוא סוג של כלך.
תאופרסטוס שחי בין המאה הרביעית לשלישית לפנה"ס כותב במחקר על הצמחים שלסילפיום יש שורש גדול ועבה, הגבעול דומה בגודלו לזה של כלך אבל פחות עבה, העלה דומה לסלרי והפרי רחב וצורתו כצורת עלה.
הגבעול נשאר רק שנה בדומה לכלך.
לסילפיום יש שני מיני מיצים, אחד מהגבעול ואחד מהשורש.
לשורש יש קליפה שחורה, שמקלפים אותה.
לקוטפי הסילפיום יש הנחיות איך לחתוך את השורש, הם מתייחסים לחתכים הקודמים שנעשו ולכמות הנוזל הדרושה, ואסור לחתוך בצורה לא נכונה או יותר מדי.
המיץ המופק מהשורש מתקלקל במהירות, כדי לשלוח אותו לפיראוס מערבבים אותו עם דגן גרוס, והטיפול שומר עליו מפני התעפשות.
לפי תאופרסטוס אחד המאפיינים יוצאי הדופן של הצמח, הוא שבדומה לצלף אינו גדל באדמה מעובדת, הוא כותב שאי אפשר "לביית" אותו, כפי שיש בעלי חיים שאי אפשר לביית.
אף שהוא חוזר על כך פעמיים, במקום אחר הוא מטיל ספק וכותב שיש לבדוק זאת.
הוא מספר שלפי אנשי המקום הסילפיום התחיל לפתע לצמוח אחרי שנה גשומה במיוחד, וכותב שתופעה זו אינו נדירה, ואחרי שינויים בכמות המים ובקרקע מינים חדשים קונים להם אחיזה.
הצמח גדל ברצועת חוף צרה שאורכה כ-201 ק"מ ורוחבה כ-56 ק"מ בצפון קירנאיקה (כיום לוב).
יש הנחה שההכחדה נגרמה בגלל מרעה יתר.
לפי תאופרסטוס הצמח גדל רק בר ואי אפשר היה לגדל אותו בצורה חקלאית.
הוא מציין גם שבשרן של כבשים שאכלו גבעולי סילפיום צעירים הוא טעים במיוחד.
פליניוס הזקן כותב שהרווחים מגידול הכבשים היו גדולים יותר וזה מה שהביא להיעלמותו של הצמח.
הוא כותב שגבעול הסילפיום האחרון שהיה בקירנאיקה ניתן לנירון קיסר בתור מתנה מעניינת.
לפי תאוריה אחרת, כאשר מושלים רומאים השתלטו על הטריטוריה, התיאבון שלהם לסילפיום הביא לקטיף יתר ובכך להכחדתו.
סברה אחרת גורסת שאקלים המגרב הלך והתייבש, וייתכן שמדבור תרם להכחדת הסילפיום.
בספטמבר 2022, פרופסור מחמוט מיסקי מאוניברסיטת איסטנבול פרסם כי מצא את הצמח בטורקיה לאחר 40 שנות מחקר.
לצמח מיוחסות מגוון סגולות רפואיות.
סופר שהוא יכול לרפא שיעול, גרון כואב, חום, קלקול קיבה, מיחושים ומכאובים, יבלות ותחלואים שונים.
היפוקרטס כתב: "כאשר המעיים בולטים ולא נשארים במקום אחד, גרד את הסילפיום העדין והדחוס ביותר לפיסות קטנות ושים בתור רטייה.
יש השערה שהצמח פעל כמונע הריון.
הדבר מתבסס חלקית על דבריו של פליניוס הזקן שהצמח יכול "לקדם וסת".
סוגים שונים של צמחים ממשפחת הסוככיים ידועים כמכילים פיטואסטרוגנים יעילים במיוחד.
היפוקרטס כתב שזרעים של גזר בר מונעים הריון, ובמקומות אחרים נטען שזרעי גזר בר גורמים להפלה.
ייתכן שגם לסילפיום הייתה תכונה זו.
על מטבעות רבים מהמאה השישית והחמישית לפני הספירה שנמצאו בקירנה מוטבע סימן הלב, בנוסף לציור הסילפיום.
ההשערה היא שהלב מיצג את הזרע או ההלקט של צמח זה.
כתבים מהעת העתיקה קושרים בין סילפיום לאהבה ומיניות.
סילפיום מופיע אצל הגאוגרף פאוסניאס בסיפור על התאומים דיוסקורי ששהו בבית ששייך לאיש ספרטה, וגרה שם בתו הצעירה, "למחרת הנערה עם כל החפצים הנשיים שלה נעלמו, ובחדר נמצאו תמונות של הדיוסקורי, ושולחן ועליו סילפיום".
על פי השערות זהו המקור לסימן הלב המוכר.
סילן (נקרא גם סילאן; באנגלית: Silane) או צורן הידריד הוא תרכובת אנאורגנית שנוסחתה SiH4. זהו גז שקוף, דליק בעל ריח דוחה וחריף המזכיר חומצה אצטית.
סילן הוא פירופורי - מתלקח ספונטנית באוויר ללא צורך בהצתה חיצונית.
החומר הוא אנלוג של מתאן CH4 אך בשל האלקטרושליליות הנמוכה של אטום הצורן (1.90 בהשוואה ל-2.55 בפחמן) קוטביות הקשר הפוכה (מטען שלילי חלקי על אטום המימן) בשל הבדל זה סילן נוטה יותר ליצור קומפלקסים עם יונים של מתכות המעבר.
בטמפרטורה מעל 420 °C סילן מתפרק לצורן ולמימן ולכן משתמשים בו לייצור צורן נקי בשיטת (Chemical Vapor Deposition (CVD.
בתעשייה מפיקים סילן מצורן בתהליך דו שלבי.
בשלב הראשון מגיבים צורן עם חומצת מימן כלורי ב 300°C לקבלת טריכלורוסילן ומימן גזי
תוצר התגובה טריכלורוסילן מורתח בנוכחות זרז במזרז קבלת סילן וצורן ארבע כלוריד, הזרז המקובל הוא אלומיניום כלוריד AlCl3
בשיטה חלופית לייצור סילן בדרגת ניקיון גבוהה המתאימה להכנת צורן לתעשיית המוליכים למחצה חומרי הגלם הם צורן ברמת ניקיון מטלורגית (דרגה נמוכה מזו הנחוצה לתעשיית המוליכים למחצה), מימן וצורן טטרה כלוריד וכוללת סדרת תגובות בהם תוצרי הלוואי ממוחזרים וניקוי בזיקוק.
פירוק תרמי של הסילן שהופק בתהליך זה נותן צורן בדרגת ניקיון גבוהה וגז מימן בתהליך חד שלבי
תהליך תעשייתי נוסף להפקת סילן הוא חיזור של צורן דו-חמצני (SiO2) בתגובה עם אלומיניום ומימן בלחץ גבוה
לסילן כמה יישומים תעשייתיים ומעבדתיים.
משתמשים בסילן להצמדת סיבי זכוכית וסיבי פחמן למטריצות פולימריות לקבלת חומרים מרוכבים.
הסילן מצפה את הסיב ומאפשר קישור לפולימר.
באופן דומה משתמשים בסילן לקבע ציפוי יציב מבחינה ביולוגית לשתלי טיטניום.
יישומים אחרים כוללים ציפויים דוחי מים, ציפוי לבנים וציפויים נוגדי גרפיטי לקירות.
משתמשים בסילן לבניית שכבה של צורן פולי קריסטליני על פרוסות סיליקון, בייצור תאים פוטווולטאים משתמשים בסילן לריבוד שבכת צורן אמורפי המסומם במימן (a-Si:H) על זכוכית.
משתמשים בחומר גם כראגנט מחזר בסינתזה אורגנית ואורגנו-מתכתית.
סילקוואיי איירליינס היא חברת תעופה אזרית בניהול המדינה.
משרדה הראשי ובסיס הפעולה המרכזי שממנו היא פועלת ממוקמים שניהם בנמל התעופה הבינלאומי היידר אלייב בבאקו, אזרבייג'ן.
החברה מספקת שירותי תובלות מטען לכל העולם.
החברה נוסדה בשנת 2001 והחלה את טיסותיה המסחריות ב-6 באוקטובר 2001. בתחילת 2015 חתמה החברה על חוזה רכישה לכ-3 מטוסי מטען מדגם בואינג 747-8. בחודש מאי 2015 הוכרז כי חברת התעופה תהיה לקוחת ההשקה של מטוס האנטונוב An-178 לאחר שביצעה הזמנה עבור 10 מטוסים.
ב-2017, חתמה החברה על רכישה של 10 מטוסי נוסעים מדגם בואינג 737 מקס בעלות כוללת של מיליארד דולר.
+ צי המטוסים של חברת סילקוואיי איירליינס מטוסים בשירות בהזמנהנוסעים הערותבואינג 737 מקס 810יפורסם בהמשךהמשלוח יגיע מתחיל ב-2018מטוסי המטעןאנטונוב An-12BK3—מטעןאנטונוב An-178—10מטעןבואינג 747-400F5—מטעןבואינג 747-8F9—מטען2 מטוסים נוספים מתוכנניםIlyushin Il-76TD7—מטעןסה"כ2420
רבי סילנו (סוף המאה התשיעית) היה פייטן יהודי איטלקי קדום, שחי בונוסה שבדרום איטליה.
סילנו הוא כנראה אחד הפייטנים הראשונים באירופה בכלל.
הפיוטים הידועים לנו ממנו הם מספר סליחות ושירים לחתונה.
עיקר המידע על חייו שאוב ממגילת אחימעץ.
ידועות שתי סליחות מפרי עטו: אחת הפותחת "אנקת מסלדיך" שנקלטה במחזורי אשכנז, ובית אחד מתוכה אף נאמר בתפילת נעילה ביום הכיפורים.
בסליחה זו הוא כותב שעברו מאז חורבן בית שני "יתר משמונה מאות", מה שמוכיח כי זמנו בסוף המאה התשיעית.
בנוסף, ידועים ממנו שלושה פזמונים, המיועדים כנראה לחתונה.
במגילת אחימעץ מסופר עליו כדלהלן.
תלמיד חכם מארץ ישראל (כנראה מישיבת גאון יעקב) הגיע לוונוסה ושהה שם מספר שבועות.
בכל שבת, נשא החכם האורח דרשה ורבי סילנו שימש כמתורגמן עבורו.
פעם אחת נתגלעה מריבה בין אנשי העיר, והם הכו אלו את אלו במקלות.
רבי סילנו שרצה להוכיח אותם על מעשה זה החליט לעשות מעשה שובבות.
הוא לקח את נוסח הדרשה שהיה בידיו ושינה אותו כך שיתייחס למריבה.
בשבת, כאשר החכם דרש הוא קרא את הנוסח "המתוקן" של הדרשה ורבי סילנו ביאר לציבור שהחכם מדבר על המריבה שהייתה באותו השבוע.
הרב התבייש מאוד, וכאשר שב ארצה, סיפר לראשי ישיבת ארץ ישראל והם נידו את סילנו.
לאחר מספר שנות נידוי, עלה רבי אחימעץ הזקן לירושלים וגרם בחכמתו להתרת הנידוי.
רבי אחימעץ הגיע לירושלים בעשרת ימי תשובה, וחכמי הישיבה כיבדוהו להיות שליח ציבור.
רבי אחימעץ התחיל באמירת סליחות ובחר לומר את סליחתו של סילנו, "אלה וכחש".
כאשר הגיע לשורה השביעית, במקום , שינה את נוסח הסליחה ואמר , כך שהשתמע מהסליחה שבח לרבנים ולתלמידי החכמים ובוז לצדוקים ולקראים (ולמינים בכלל).
חכמי ארץ ישראל שהיו בתקופה זו במאבק עם הקראים שמחו מאוד על הסליחה המשבחת אותם ומבזה את הקראים, וכאשר אמר להם רבי אחימעץ שהמחבר הוא סילנו המנודה, התירו את הנידוי.
בנימין קלאר למד ממעשה זה על הקשרים ההדוקים שהיו בין הקהילה הקדומה באיטליה למרכז הארץ-ישראלי, אולם ראובן בונפיל טען כי הוא מבטא דווקא את המעבר מהשפעה ארץ-ישראלית באיטליה להשפעה בבלית.
סילשארקאן (בהונגרית: Szilsárkány) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בסילשארקאן מספר התושבים נמצא בירידה.
בסילשארקאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
Silk City (בעברית: סילק סיטי) היא להקת על מז'אנר הפופ.
חברי הלהקה הם דיפלו, מארק רונסון.
הלהקה הוקמה בשנת 2018 וחתמה על חוזה עם חברת ההקלטות קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
ב-2 בינואר 2018, הדי.ג'יי והמפיק המוזיקלי האמריקאי דיפלו והמוזיקאי, הדי.ג'יי, הפזמונאי והמפיק המוזיקלי האנגלי-אמריקאי מארק רונסון הכריזו על פרויקט חדש שנקרא Silk City.
ב-25 במאי 2018, הוציא הצמד את סינגל הבכורה "Only Can Get Better", בהשתתפות דניאל מריווד'ר.
ב-20 ביולי, הוציאו את הסינגל השני שלהם, "Feel About You" בהשתתפות Mapei.
ב-2 באוגוסט, הוציאו את הסינגל השלישי שלהם, "Loud", בהשתתפות דיזיינר וגולד-לינק.
ב-6 בספטמבר 2018 הוציאו את הסינגל הרביעי והאחרון שלהם "Electricity", בהשתתפות דואה ליפה.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב וזכה בפרס גראמי להקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר.
ב-21 בינואר 2021, הוציאו את הסינגל "New Love" בהשתתפות אלי גולדינג.
מארק דניאל רונסון נולד ב-4 בספטמבר 1975. הידוע בשמו: מארק רונסון, הוא מפיק מוזיקלי, גיטריסט ו-DJ בריטי-אמריקאי-יהודי.
סילק סוניק הוא סופרגרופ R&B אמריקאי, הכולל את אנדרסון פאאק וברונו מארס.
הסינגל הראשון שלהם, "Leave the Door Open", יצא לאור ב-5 במרץ 2021. אלבום הבכורה שלהם נקרא An Evening with Silk Sonic.
בשנת 2017, אנדרסון פאאק היה המופע הפותח של ברונו מארס בלג האירופאי של סיבוב ההופעות של מארס, 24K Magic World Tour, לתמיכה באלבומו, 24K Magic.
באפריל 2017, הן מארס והן פאאק עבדו יחד באולפני אבי רוד עם ניל רודג'רס וגיא לורנס עבור אלבומה של להקת צ'יק, It's About Time, ועבדו על מוזיקה בזמן סיבוב ההופעות שהופיעה באלבומו של פאאק, Ventura.
ב-25 בפברואר 2021 הכריז מארס על להקה באומרו: "ננעלנו ויצרנו אלבום.
בהודעה לעיתונות, נאמר כי את שם הלהקה בחר בוטסי קולינס , לאחר שמארס ופאאק ניגנו לו את האלבום.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Leave the Door Open", יצא ב-5 במרץ, לצד האינטרו של האלבום בהנחיית בוטסי קולינס.
ב-30 ביולי 2021 יצא הסינגל השני שלהם, "Skate".
ב-5 בנובמבר 2021 יצא הסינגל השלישי שלהם, "Smokin Out The Window".
סיליקון (צורן) חד-גבישי, הוא חומר הבסיס לרכיבים בדידים מבוססי סיליקון ומעגלים משולבים, המשמשים כמעט בכל הציוד האלקטרוני המודרני.
סיליקון חד-גבישי משמש גם כחומר פוטו-וולטאי, בולע אור בייצור פאנלים סולאריים.
סיליקון חד-גבישי מורכב מסיליקון שבו סריג הגביש של המוצק כולו הוא רציף וללא כל גבולות גרעין.
ניתן להכין סיליקון חד-גבישי כמוליך למחצה פנימי המורכב רק מסיליקון טהור במיוחד, או שהוא יכול להיות מסומם על ידי תוספת של אלמנטים אחרים כמו בורון או זרחן כדי ליצור מוליך למחצה מאולח מסוג p או n.
בשל תכונותיו המוליכות למחצה, סיליקון חד-גבישי הוא אולי החומר הטכנולוגי החשוב ביותר בעשורים האחרונים והוא הקנה לעידן הטכנולוגי הנוכחי את השם "עידן הסיליקון".
זאת, מכיוון שזמינותו בעלות כלכלית הייתה חיונית לפיתוח המכשירים האלקטרוניים שעליהם מבוססת מהפכת האלקטרוניקה וטכנולוגית המידע של ימינו.
סיליקון חד-גבישי שונה מאלטרופים אחרים של סיליקון, כגון סיליקון אמורפי שבו משתמשים בתאים סולאריים בשכבה דקה, וסיליקון רב-גבישי, אשר מורכב מגבישים קטנים של סיליקון.
סיליקון חד- גבישי נוצר בדרך כלל על ידי שיטה הכוללת התכת סיליקון טהור מאוד (מאולח בחלקים בודדים למיליון) ושימוש בזרע ליזום היווצרות גביש יחיד רציף.
תהליך זה מבוצע בדרך כלל באווירה אינרטית, כגון ארגון, ובכור היתוך אינרטי, כגון קוורץ, כדי למנוע זיהומים שישפיעו על אחידות הגביש.
טכניקת הייצור הנפוצה ביותר היא שיטת צ'וחרלסקי אשר בה טובלים זרע גבישי המעוצב כמוט בתוך הסיליקון המותך.
לאחר מכן המוט נמשך לאט כלפי מעלה ומסובב בו זמנית, דבר המאפשר לחומר הנמשך להתמצק למוט גלילי חד-גבישי באורך של עד 2 מטר ובמשקל של כמה מאות קילוגרמים.
ניתן להפעיל שדות מגנטיים לשליטה ולדיכוי של זרימה טורבולנטית, דבר המשפר את אחידות ההתגבשות.
שיטה נוספת היא התכה אזורית, שבה מעבירים מוט סיליקון רב-גבישי דרך סליל חימום בתדר רדיו אשר יוצר אזור מותך מקומי, הצומח סביב זרע של מוט גבישי.
בשיטת ברידגמן-סטוקברגר, מעבירים את כור ההיתוך דרך שיפוע טמפרטורה כדי לקרר אותו החל מתחתית כור ההיתוך שבה נמצא הזרע.
מוט הסיליקון החד-גבישי שנוצר בשיטות הללו נפרס לפרוסות סיליקון, העוברות ליטוש המכשיר אותן לשימוש בייצור רכיבים אלקטרוניים שונים.
בהשוואה ליצירת מטילים רב-גבישיים, ייצור הסיליקון החד-גבישי הוא איטי ויקר.
עם זאת, הביקוש לסיליקון חד-גבישי ממשיך לעלות כיון שהיעדר גבולות גרגרים מאפשר זרימת מטען טובה יותר ומונע התאחות חורים-אלקטרונים, וכך מתאפשרים ביצועים משופרים של מעגלים משולבים ושל פאנלים סולאריים פוטו-וולטאיים.
היישום העיקרי של סיליקון חד-גבישי הוא בייצור רכיבים בדידים ומעגלים משולבים.
מטילים המיוצרים בשיטת צ'וחרלסקי נפרסים לפרוסות סיליקון בעובי של כ־0.75 מ"מ המלוטשות לקבלת מצע סטנדרטי שטוח, שעליו בונים התקני מיקרו-אלקטרוניקה באמצעות תהליכי מיקרו-ייצור שונים, כגון אילוח, השתלת יונים, איכול, השקעת חומרים שונים, ופוטוליתוגרפיה.
גביש רציף יחיד הוא קריטי לאלקטרוניקה, מכיוון שגבולות גרגרים, זיהומים ופגמים קריסטלוגרפיים יכולים להשפיע באופן משמעותי על המאפיינים האלקטרוניים המקומיים של החומר, אשר בתורם משפיעים על התפקוד, הביצועים והאמינות של התקני מוליכים למחצה על ידי הפרעה לפעולה התקינה שלהם.
לדוגמה, ללא שלמות גבישית, יהיה כמעט בלתי אפשרי לבנות התקנים בשילוב גדול מאוד (VLSI), המכילים מיליארדי מעגלים מבוססי טרנזיסטור, שכולם חייבים לתפקד בצורה אמינה, והם משולבים לשבב יחיד כדי ליצור מעבד.
לכן, תעשיית האלקטרוניקה השקיעה רבות במתקנים לייצור גבישים יחידים גדולים של סיליקון.
בסיליקון חד-גבישי משתמשים גם להתקנים פוטו -וולטאיים (PV) בעלי ביצועים גבוהים.
מכיוון שיש דרישות פחות מחמירות לגבי פגמים מבניים בהשוואה ליישומי מיקרו-אלקטרוניקה, סיליקון ברמה סולארית באיכות נמוכה יותר (Sog-Si) משמש לעיתים קרובות לתאים סולאריים.
למרות זאת, התעשייה הפוטו-וולטאית המבוססת על סיליקון חד-גבישי נהנתה רבות מפיתוחן של שיטות ייצור מהירות יותר לתעשיית המיקרו-אלקטרוניקה.
הסיליקון החד-גבישי מדורג אחר הסיליקון הרב-גבישי בתחום הטכנולוגיה הפוטו-וולטאית.
עליית קצב הייצור והפחתת עלויות היצור של סיליקון רב-גבישי הביאו לירידת נתח השוק של סיליקון חד-גבישי.
עם יעילות בצומת יחיד של 26.7%, הסיליקון החד-גבישי הוא בעל יעילות ההמרה הגבוהה ביותר מכל הטכנולוגיות הפוטו-וולטאיות המסחריות, מעל סיליקון רב-גבישי (22.3%) ומעל לתאים סולאריים של שכבה דקה המבוססות על תאי CIGS (21.7%), תאי CdTe (21.0%) ותאי (a-Si (10.2%.
יעילות המודולים הסולאריים עבור סיליקון חד-גבישי חצתה את רף ה-20% בשנת 2012 והגיעה ל-24.4% בשנת 2016. היעילות הגבוהה נובעת בעיקר מהיעדר אתרי התאחות בגביש היחיד וקליטה טובה יותר של פוטונים בשל צבעו השחור, בהשוואה לגוון הכחול האופייני של סיליקון רב גבישי.
מכיוון שתאי סיליקון חד-גבישי יקרים יותר מעמיתיהם הרב-גבישיים, תאי סיליקון חד-גבישי שימושיים ליישומים שבהם השיקולים העיקריים הם מגבלות על המשקל או על השטח הזמין, כגון בחלליות או בלוויינים המופעלים על ידי אנרגיה סולארית.
ביישומים אילו ניתן לשפר עוד יותר את היעילות באמצעות שילוב עם טכנולוגיות אחרות, כגון תאים סולאריים רב שכבתיים.
מלבד קצב הייצור הנמוך, ייצור סיליקון חד-גבישי כרוך גם בבזבוז חומר.
יצירת פאנלים סולאריים חסכוניים בחלל מחייבת חיתוך הפרוסות העגולות (תוצר של המוטות הגליליים שנוצרו בתהליך צ'וחרלסקי) לתאים מתומנים שניתן לארוז בצמוד זה לזה.
החומר שנשאר אינו משמש ליצירת תאי פוטו-וולטאיים והוא מושלך או ממוחזר להתכה וייצור מוטות.
יתר על כן, אף על פי שתאי סיליקון חד-גבישי יכולים לקלוט את רוב הפוטונים בתוך 20 מיקרומטר ממשטח האירוע, המגבלות על תהליך ניסור המטילים מביאות לעובי פרוסת סיליקון סביב 200 מיקרומטר.
עם זאת, ההתקדמות הטכנולוגית צפויה להפחית את עובי פרוסת הסיליקון ל-140 מיקרומטר עד 2026.
נחקרות שיטות ייצור אחרות, כגון גידול אפיטקסיאלי של פרוסה שטוחה, הכרוך בגידול שכבות גזיות על מצעי סיליקון רב-פעמיים.
תהליכים חדשים יותר עשויים לאפשר צמיחה של גבישים מרובעים אשר לאחר מכן ניתן לעבד לשכבות דקיקות יותר מבלי לפגוע באיכות או ביעילות, ובכך לחסל את הפסולת משיטות ניסור וחיתוך מוטות מסורתיות.
סיליקון גרפיקס (.Silicon Graphics, Inc; עד 1999 מותגה בשם: SiliconGraphics; לאחר מכן SGI; גם Silicon Graphics Computer Systems או SGCS) הייתה חברה לייצור חומרה ותוכנה ליישומי גרפיקת תלת-ממד, שהתפתחה ליצרנית מחשבי-על.
החברה נוסדה ב-1981 על ידי ג'יימס הנרי קלארק במאונטיין ויו, קליפורניה.
עקב סדרת החלטות שגויות ותחרות עזה הודיעה החברה ב-2009 על פשיטת רגל ונרכשה על ידי Rackable.
החברה החדשה SGI - Silicon Graphics International פעלה בתחום חומרת מחשבי-על עד שנמכרה ל-HP ב-2016.
ג'יימס קלארק ומארק האנה פיתחו באוניברסיטת סטנפורד מנוע לייעול חישובי גרפיקת תלת-ממד בשם Geometry Engine, שהיה פיתוח התוכנה הראשון שנצרב על גבי שבב VLSI.
החברה שהקים קלארק, סיליקון גרפיקס, התבססה על פתרונות שכללו טכנולוגיה זו.
החברה ייצרה תחנות עבודה גרפיות מבוססות מעבדי Motorola 68000 בשם IRIS.
ב-1992 רכשה סיליקון גרפיקס את יצרנית שבבי ה-RISC, MIPS, והחלה לבסס את מוצריה על משפחת מעבדים זו, שהותאמה במיוחד ליישומי גרפיקת תלת מימד וביססה את החברה כמובילת שוק בתחום.
במקביל פיתחה החברה את ממשק תכנות היישומים OpenGL ואת מערכת ההפעלה IRIX, המבוססת UNIX עם התאמות קנייניות לחומרת MIPS.
שימוש נרחב ב־OpenGL ניתן למצוא בסביבות מציאות מדומה, סימולציות מדעיות, הצגת מידע, סימולטורים מדמי טיסה ופיתוח משחקי מחשב.
ב-1993 הוציאה החברה את אחת מסדרות השרתים ותחנות העבודה המוצלחות שלה, Onyx.
בין היתר, קונסולת המשחקים נינטנדו 64 הייתה מבוססת על Onyx.
ב-1995 רכשה סיליקון גרפיקס את החברות Wavefront Technologies ו-Alias Systems Corporation יצרנית מוצרי אנימציה ממוחשבת תלת-ממדית שעבדה בין היתר עם אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
ב-1998 הכריזה חטיבת Wavefront/Alias בסיליקון גרפיקס על חבילת התוכנה המקצועית Maya.
ב-1996 רכשה סיליקון גרפיקס את יצרנית מחשבי-העל הוותיקה Cray במטרה להיכנס לתחום מחשבי העל.
פעילות זו נמכרה זמן קצר לאחר מכן לסאן מיקרוסיסטמס.
על אף הצלחת החברה בשווקים ייעודיים כגון יישומים מדעיים, הנדסיים ורפואיים, פיתחה מיקרוסופט פתרונות זולים יותר על גבי מעבדי אינטל לתחום הביתי ולשוק הבידור.
ב-1998 זנחה סיליקון גרפיקס את ההתבססות על מעבדי MIPS לטובת הימור על טכנולוגיית איטניום של אינטל.
במקביל שינתה החברה את שם המותג שלה ל-SGI.
החלטה זו הסתברה כהרסנית, עקב חוסר הבשלות של הטכנולוגיה.
זניחת מעבד MIPS ומערכת ההפעלה IRIX גרמו לירידה בביצועים אליהם היו לקוחות החברה רגילים.
זאת לצד תחרות עזה מצד מיקרוסופט הובילו לירידה במכירות.
ב-2006 עברה החברה לתשתית מבוססת Xeon, לאחר כישלון פרויקט איטניום.
ב-1 באפריל 2009 הגישה החברה בקשה להסדר פשיטת רגל לפי צ'פטר 11.
לאחר פשיטת הרגל, רכשה Rackable את השליטה בחברה תמורת 25 מיליון דולר ושינתה את סימן המסחר שלה בנסד"ק מ-"RACK" ל-"SGI".
החברה ייצרה חומרה עבור מחשבי על ושרתי אחסון נתונים גדולים ואחסון ענן.
על אף שהחברה לא הייתה שם מוכר בכל בית, היא זכתה למעמד מיוחד בקרב מעצבים גרפיים ומפתחים שיצרו סביבה וסביב מוצריה קהילת משתמשים יציבה ושוקקת חיים שהמשיכה להתקיים גם לאחר שהחברה פסקה מלהתקיים.
בין החברים בקהילה נמנים מפתחי משחקי קונסולת נינטנדו 64, מעצבי הסרטים פארק היורה, צעצוע של סיפור ועוד.
סילקבור אידרטפוראינינג (בדנית: Silkeborg Idrætsforening; הידוע בכינויו סילקבור IF או בקיצור SIF) הוא מועדון כדורגל מהעיר סילקבור, דנמרק, שנוסד בשנת 1917. המועדון משחק כיום בסופרליגה הדנית, הליגה הבכירה של דנמרק.
ולו זכייה אחת באליפות בעונת 1993/1994, ושתי זכיות בגביע הדני.
כמו כן למועדון זכייה אחת בגביע האינטרטוטו של אופ"א בשנת 1996. המועדון מארח את משחקיו בJYSK פארק המכיל 10,000 מקומות.
עשורים ראשונים בליגות הנמוכות וטיפוס במעלה הליגות
מועדון הכדורגל סילקבור איטראטספנינג, נוסד ב-1917, ושיחק בליגות המחוזיות של יוטלנד בעשורים הראשונים להקמתו, עד שבשנת 1962 העפיל לליגה השלישית ברמה הארצית, בשנת 1966, העפיל המועדון לליגת המשנה הדנית, שם התבסס במשך מספר שנים.
בשנת 1982, נוסדה חברת SIF Football Support A/S, חברה מקצועית שתפקידה היה להיות אחראית על הכדורגל המקצועי בסילקבור.
מה שהביא לשיפור ביכולותיו של המועדון, ולעלייה לליגה הבכירה בסיום עונת 1987. השנתיים הראשונות לא היו מוצלחות במיוחד כשסילקבור מסיימת במקום ה-9 בעונת 1988 ובמקום ה-7 בעונת 1989 בליגה המונה עשר קבוצות.
המחצית הראשונה של שנות ה-90, התבססות בליגה הבכירה, אליפות 1994
בעונת 1990 הצליחה סילקבור לסיים במקום הרביעי בליגה מה שזיכה אותה בכרטיס לגביע האינטרטוטו של שנת 1991 שם הוגרלה לשחק בבית ד' עם האמרבי השוודית, אנרג'י קוטבוס הגרמנית ודוקלה באנסקה ביסטריצה הצ'כית.
והיא סיימה מקום השני והמכובד בבית.
בעונה לאחר מכן סיימה סילקבור במקום ה-9 בליגה והתמודדה בפלייאוף על הירידה לליגה השנייה.
גביע האינטרטוטו לא בישר את העונה הצפויה, לאחר שנים במרכז ובתחתית הטבלה הגיעה העונה ההיסטורית, עונת 1993/1994. את העונה הסדירה סיימה סילקבור במקום הראשון תוך שהיא מפסידה רק 2 מתוך 18 משחקים.
בפלייאוף, סילקבור הפסידה מספר משחקים בחוץ, אבל אצטדיונה הביתי היה מבצר, בו ניצחה שישה מתוך שבעת משחקיה וספגה רק שער אחד.
משחק אחד לסיום העונה יכלה סילקבור להבטיח את האליפות עם ניצחון בחוץ מול, פ.צ.
אוהדי סילקבור נהרו לאצטדיון הלאומי אצטדיון פארקן, שבקופנהגן הבירה, ועם 26,679 צופים היה זה משחק בו נשבר שיא הצופים למשחק של הסופרליגה הדנית.
סילקבור אף עלתה ליתרון 1–0 אך בסופו של דבר המשחק הסתיים בתבוסה 1–4, שהעמיד את האליפות בסכנה כשקופנהגן עברה את סילקבור בנקודה, כשנותר רק משחק אחד לסיום העונה.
במחזור האחרון פגשה סילקבור בבית את אולבורג בעוד קופנהגן יצאה למשחק חוץ באודנסה להתמודדות מול אודנסה בולקלוב המקומית.
סילקבור עשתה את העבודה כשניצחה 2–0. למזלה קופנהגן מעדה הפסידה 2–3, ונתנה את האות לחגיגות האליפות ההיסטורית של סילקבור.
המחצית השנייה של שנות ה-90 קבוצה לגיטימית בליגה הבכירה וזכייה בגביע האינטרטוטו 1996
האליפות ההיסטורית זיכתה את סילקבור בכרטיס למוקדמות ליגת האלופות בעונת 1994/1995 שם פגשה דינמו קייב האוקראינית, אך הפסידה לה 1–3 בסיכום צמד המשחקים והודחה.
באותה עונה נרשמה סילקבור גם לגביע האינטרטוטו שם שיחקה בבית עם לוקומוטיב סופיה הבולגרית, מכבי נתניה הישראלית, ספרטה פראג הצ'כית, וב.ק.
האלמסטד השוודית, אך היא סיימה במקום האחרון בבית עם ניצחון בודד ב-4 משחקים.