tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תערוכות מתחלפות מציגות פריטים מהאוסף הקבוע, כולל יצירה בת 500 שנה ממשחק מצרי בשם סנת, משחק הלוח הקדום ביותר הידוע; סט רהיטי שחמט בהזמנה אישית שהיה שייך לבובי פישר; ומחשב השחמט המסחרי הראשון.
המוזיאון מציג גם שתי תערוכות מתחלפות בשנה.
, נשיא איגוד השחמט של ארצות הברית בין השנים 1984 ל-1987, ייסד את היכל התהילה העולמי של השחמט בשנת 1986 כהיכל התהילה של השחמט של ארצות הברית.
הוא נפתח ב-1988 במרתף של מטה הפדרציה דאז בניו וינדזור, ניו יורק.
האוסף הקטן של המוזיאון כלל ספר פתיחות שחמט חתום על ידי בובי פישר, סט כסף שהוענק לפול מורפי, שחמטאי אמריקאי ואלוף העולם הלא רשמי, ולוחות קרטון לכבוד רבי אמן בעבר.
ב-1992 רכשה קרן השחמט של ארצות הברית את המוזיאון והעבירה את תכולתו לוושינגטון הבירה, שם הציגו את "ארבעת שחקני השחמט הגדולים" של אמריקה: פול מורפי, בובי פישר, פרנק מרשל ושמואל רשבסקי.
כמו כן הוצג גביע אליפות העולם בשחמט לנבחרות בו זכתה נבחרת ארצות הברית בשנת 1993 וכן לוחות שחמט וכלי שחמט רבים.
המוזיאון נתן למבקרים את ההזדמנות לשחק שחמט נגד מחשב.
עד שנת 2001, האוסף גדל וכלל מספר רב של ערכות שחמט ולוחות לזכר המצטרפים להיכל התהילה של ארצות הברית והעולם.
בסוף שנות ה-90, סידני סמול, הבעלים לשעבר של אקסקליבר אלקטרוניקה, הציע להעביר את היכל התהילה למיאמי, שם הוא ימוקם בבניין בצורת צריח שנבנה על ידי אקסקליבר.
אף על פי שסמול נפטר בשנת 2000, קרן השחמט של ארצות הברית קיבלה את ההצעה בשנה שלאחר מכן.
הוא נפתח מחדש בשנת 2001, ושמו שונה להיכל התהילה העולמי של השחמט ומוזיאון סידני סמול.
הוא המשיך לאסוף ערכות שחמט, ספרים, מזכרות מטורנירים, פרסומות, תצלומים, רהיטים, מדליות, גביעים וכתבי עת עד לסגירתו ב-2009. זמן קצר לאחר מכן, המיליארדר הסכים לשלם כדי להעביר את המוזיאון לסנט לואיס ושיפץ את הבניין החדש שלו.
ישנם 74 חברים בהיכל התהילה של ארצות הברית.
ישנם 53 חברים בהיכל התהילה העולמי.
הזוכה באליפות העולם הראשונה בשחמט לנשים, ורה מנצ'יק, הייתה האישה הראשונה שנכנסה ל-WCHOF ב-2011.
היכל התהילה של השחמט האמריקאי
ועדת ההכרה של פדרציית השחמט האמריקאית שוקלת מועמדים להיכל התהילה של השחמט האמריקאי ושולחת את המועמדויות לקרן השחמט האמריקאית מדי שנה.
נאמני קרן השחמט של ארצות הברית מצביעים על מי צריך להצטרף.
ההצטרפות עצמה מתקיימת בארוחת הצהריים של פרסי פדרציית השחמט האמריקאית במהלך אליפות ארצות הברית הפתוחה או בהיכל התהילה העולמי של השחמט.
היכל התהילה העולמי של השחמט
המועמדים להיכל התהילה העולמי של השחמט מועמדים על ידי נציגי פדרציית השחמט העולמית (FIDE).
האוסף הקבוע של היכל התהילה כולל חפצי שחמט היסטוריים, כמו גם אמנות וחפצים בהשאלה מאמנים ואספנים שונים.
מחוץ לקופסה: אמנים משחקים שחמט
Out of the Box הייתה תערוכת אמנות עכשווית שהוצגה בין ה-9 בספטמבר 2011 ל-12 בפברואר 2012, ונאצרה על ידי בראדלי ביילי, עוזר פרופסור לתולדות האמנות המודרנית והעכשווית באוניברסיטת סנט לואיס.
היא הציגה יצירות אמנות המתייחסות לשחמט הן ברמה הפורמלית והן ברמת המשחק בפועל.
יצירות מופת בשחמט: דגשים מאוסף ד"ר ג'ורג' וויוויאן דין
התערוכה הוצגה בין ה-9 בספטמבר 2011 ל-12 בפברואר 2012, והציגה יצירות הממחישות את התפתחות משחק השחמט ועיצוב ערכות שחמט משובחות מהמאה העשירית עד תחילת המאה העשרים.
בין היצירות שהוצגו היו יצירות בבעלות או בהזמנה של יקטרינה הגדולה, נפוליאון, הצאר ניקולאי השני ומשפחת המלוכה הבריטית.
התערוכה, שהוצגה בין ה-9 במרץ 2012 ל-12 באוגוסט 2012, הציגה את עבודותיו האמנותיות של , כולל סרטים, רישומים קשורים, ציורים, פסלים ודיורמות.
בסרטו מופיעות דמויות המבוססות על שחמט.
לבושות בתלבושות גאומטריות של עיסת נייר, גבס ופיברגלס ולובשות מסכות משוכללות, הדמויות רוקדות על לוח משובץ כדי לאתגר את יריביהן בחילופים קטלניים.
בובי פישר: אייקון בין אייקונים
התערוכה הוצגה בין ה-9 במרץ 2012 ל-7 באוקטובר 2012, והציגה תצלומים של , האדם היחיד שהייתה לו גישה פרטית לבובי פישר במהלך כל משחק אליפות העולם בשחמט בשנת 1972 ברייקיאוויק, איסלנד.
בנסון, צילם תמונות אינטימיות של פישר, וגם מסר לרב-האמן את הבשורה שהוא ניצח בקרב.
המשחק של כולם: שחמט בתרבות הפופולרית
תערוכה זו, שהוצגה בין ה-18 באוקטובר 2012 ל-14 באפריל 2013, חקרה כיצד שחמט מיוצג בתרבות העכשווית: פרסומות למגזינים, כרזות מוזיקת רוק וסרטים, וצורות אחרות.
כוח בשליטה: שחמט והנשיאות האמריקאית
הסדרה, שהוצגה בין ה-18 באוקטובר 2012 ל-21 באפריל 2013, חקרה כיצד שחמט השפיע על נשיאים אמריקאים מאז ג'ורג' וושינגטון.
ביל סמית': מעבר למדעי הרוח
תערוכה זו, שהוצגה בין ה-7 במרץ 2013 ל-25 באוגוסט 2013, הציגה את עבודתו של ביל סמית', החוקרת כיצד כללים מנחים את יצירת המבנה וההתנהגות של עולמנו.
סמית השתמש בסרטונים ובמבנים כדי להראות את הדמיון הבסיסי בין שחמט, טבע, חיים ושאר הדברים - הדפוסים והאינטראקציות הנפוצים בכל מקום.
פרסים ומשחקים: נקודות עיקריות מאוסף ג'ון קרומילר
באירוע זה הוצגו בין ה-3 במאי 2013 ל-15 בספטמבר 2013 יותר מ-80 ערכות שחמט עתיקות וחפצים אחרים.
מלכה בפנים: ארכיטיפים מעוטרים, אופנה ושחמט
תערוכה זו, שהוצגה בין ה-19 באוקטובר 2013 ל-19 באפריל 2014, חקרה את הארכיטיפים של מלכה באופנה ובסיפורים.
ז'קלין פיאטיגורסקי: פטרונית, שחקנית, חלוצה
בתערוכה זו, שהוצגה בין ה-25 באוקטובר 2013 ל-13 ביולי 2014, השתתפה ז'קלין פיאטיגורסקי, אחת משחקניות השחמט הטובות ביותר בשנות ה-50 וה-60, ופטרונית ידועה של המשחק.
תערוכה זו, שהוצגה בין ה-8 במאי 2014 ל-21 בספטמבר 2014, כללה הופעות חיות של יצירותיהם של המלחין בן המאה ה-20 ג'ון קייג' ואמן המולטימדיה העכשווי, .
אסטרטגיה לפי עיצוב: משחקים מאת מייקל גרייבס
תערוכה זו הוצגה בין ה-8 במאי 2014 ל-28 בספטמבר 2014, והתמקדה במשחקים שעוצבו על ידי קבוצת העיצוב מייקל גרייבס.
חיים בלתי נשכחים: הצצה לתוך מוחו המורכב של בובי פישר
תערוכה זו, שהוצגה בין ה-24 ביולי 2014 ל-7 ביוני 2015, חקרה את הקריירה של פישר, שנחשב לאחד מגדולי שחקני השחמט האמריקאים בכל הזמנים.
היכל התהילה של הפזמונאים הוא מוסד אמריקאי שנוסד ב-1969 על ידי ג'וני מרסר, אייב אולמן והאווי ריצ'מונד .
היכל התהילה ניתן לפזמונאים, מוציאים לאור ומפיקים כותבי שירים באנגלית.
טקס היכל התהילה מתרחש מדי שנה (למעט 2020 ו-2021 בשל מגפת הקורונה) במוזיאון הגראמי בלוס אנג'לס לייב או בבניין בריל בניו יורק.
פרסשנהזוכהפרס אייב אולמן למוציאים לאור1983האווי ריצ'מונד 1986לאונרד פיסט1987לו לוי 1988באדי קילן 1990צ'ארלס קופלמן & מרטין בנדייר 1991פרנק מילטארי & ג'יי מורגנסטרן1992בוני בורון1993ברי גורדי1994באדי מוריס1995אל גליסו1996פרדי ביינסטוק 1997ג'יני גודמן1998אירווין זי.
רובניסון1999ביל לוארי 2000ג'וליאן אברבך 2001ראלף פיר 2002אדוורד פי.
מרפי2003ניקולאס פירת' 2004לס בידר2005ביבי בורנה2006אלן קליין2007דון קירשנר2008מילט אוקון 2009מקסין לאנג2010קית' מרדק2012אלן פריד2017קארוליין ביינסטוק2022ג'ודי גרסון פרס הדירקטוריון1986ז'ולי סטין 1988סטנלי אדמס1992אדוורד פי.
קופרמן1992ג'ונתן טיש 1993מישל רו1994פיל דסנברי 1995תאודור ג'יי.
פורסטמן 1996סאמנר רדסטון 1997ד"ר סמואל לה פרנק1998דייב צ'קטס 1999רוברט מונדבי2001איריס קנטור 2002סטיבן סויד 2003מרטין בנדייר 2004מייקל גולדשטיין2005הנרי יושקייביץ'2023אנתוני מייסון פרס החלוץ2012וודי גאת'רי2013ברי גורדיפרס מפעל החיים על שם סמי קאהן1980אתל מרמן1981טוני בנט1982דינה שור1983וילי נלסון1984בני גודמן1985ג'ון האמונד1987ג'רי וקסלר1988דיק קלארק1989קווינסי ג'ונס1990בי.
קינג, ג'רי ליבר ומייק סטולר)2013"A Change Is Gonna Come" (נכתב על ידי סם קוק)2014"Over the Rainbow" (נכתב על ידי יפ הרבורג והולחן על ידי הרולד ארלן)2015"What a Wonderful World" (נכתב על ידי בוב ת'יל וג'ורג' דייוויד וייס )פרס המנהיגות החזונית2011האל דייוויד2014דל בריאנט 2015ג'ון איי.
היכל התרבות ע"ש צ'ארלס ברונפמן (בעבר ע"ש פרדריק ר.
מאן) הוא אולם הקונצרטים העיקרי של תל אביב, ובנוסף לקונצרטים מוצגים בו לעיתים מחזות זמר, מופעים ונערכים בו כנסים.
והוא כנראה האולם הראשון בישראל שקיבל את הכינוי "היכל תרבות".
בצמוד להיכל התרבות נמצאים תיאטרון הבימה, "ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו" וגינת יעקב.
גם כיום הוא עדיין אחד האולמות הגדולים ביותר בישראל ומונה 2,479 מקומות ישיבה.
ההיכל משמש כמשכנה הקבוע של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובנוסף לה הופיעו בו תזמורות מפורסמות מרחבי העולם, ובהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של לונדון, תזמורת פילדלפיה, הפילהרמונית של ניו יורק והתזמורת הסימפונית של טורונטו.
עם הסולנים שהופיעו על בימת היכל התרבות נמנים ליאונרד ברנשטיין, יצחק פרלמן, יהודי מנוחין, דניאל בארנבוים, אייזק שטרן, ארתור רובינשטיין, דודו פישר ועוד.
בנוסף לקונצרטים מתקיימות בהיכל הופעות פופ ורוק של זמרים כגון היהודים, שלמה ארצי, אברהם פריד, משינה, שרית חדד, אייל גולן, משה פרץ, ריטה ויהודה פוליקר.
בניין היכל התרבות תוכנן על ידי האדריכלים דב כרמי, זאב רכטר ויעקב רכטר וכך גם "ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו" הצמוד לו.
בנייתו של "היכל התרבות" נמשכה ארבע שנים והייתה מלווה בקשיים שאפיינו את מדינת ישראל הצעירה.
האולם נחנך ב-1 באוקטובר 1957. בראש צוות ההקמה של היכל התרבות עמד המשורר, הפזמונאי, המחזאי ואיש התרבות - עודד אבישר.
אבישר כיהן כמנכ"ל הראשון של ההיכל במשך 10 השנים הראשונות של הקמתו.
"גן יעקב" השוכן בצמידות להם תוכנן על ידי יעקב רכטר.
שני רחובות סמוכים להיכל התרבות, האחד מקביל לו ואחד ניצב לו, קרויים על שם שני אישים הקשורים להיסטוריה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית: ברוניסלב הוברמן וארטורו טוסקניני.
בשנת 2005 נודע שעיריית תל אביב-יפו מתכננת שינוי רחב היקף במבנה ההיכל אשר עיקר מטרתה לדברי העירייה הוא שיפור האקוסטיקה באולם ובניית חדרי חזרות.
על אף תמיכת העירייה ומספר גורמים נוספים בתוכנית זו, שאותה קידם מהנדס העיר דני קייזר, קמו גם מתנגדים רבים ובהם קודמו בתפקיד, ישראל גודוביץ, והלל שוקן, ראש בית הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב.
בספטמבר 2006 אושרה התוכנית סופית על ידי מועצת עיריית תל אביב-יפו.
השיפוץ הסתיים באפריל 2013, וב-1 במאי 2013 התקיימה הופעת הבכורה לאחר שדרוג ההיכל, בהופעת התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
כחלק מהשינויים שבוצעו במבנה הופחת מספר המקומות ב-250. בתחום האקוסטיקה התקבל ייעוץ מאחד ממהנדסי האקוסטיקה הבכירים בעולם, יסוהיסה טויוטה.
לתכנון עבודות השיפוץ נבחר משרד האדריכלים קולקר-קולקר-אפשטין מירושלים.
באולם בוצעו עבודות שיפוץ רחבות שנועדו להתאימו לתקנים ולחוקים עדכניים וכן לשפר את איכות הצליל וחווית ההאזנה באולם.
בנוסף, הותקנו מערכות טכניות משוכללות המאפשרות העלאת מופעים מגוונים על במת האולם המרכזי.
לבניין הוספו שטחים בהיקף של כ-5000 מ"ר – בעיקר בקומות שמתחת לפני הקרקע, שבהן נוספו חדרי חזרות, חדרי הלבשה, שטחי אחסנה וספריית תווים.
התוספת העיקרית בקומות אלו היא שני אולמות: אולם ע"ש סלע בן 200 מקומות לידידי התזמורת ואולם רב-תכליתי בן 400 מקומות, שיכול לשמש לצורך אירועים מגוונים, כגון הופעות סולן יחיד וחזרות של התזמורת בהרכב מלא עם מקהלה.
בעת השיפוץ הוקמו מתחת למפלס הכניסה גם מתקנים הנדסיים בהם מערכת מיזוג אוויר חדשה המשרתת את כל המבנה.
לרגל חגיגות ה-60 להיכל התרבות, הושק בחודש אוקטובר 2017 אולם המופעים התת-קרקעי החדש – 'אולם צוקר', בתרומתם של רבקה סקר ועוזי צוקר, המכיל עד 400 איש.
בצל מלחמת חרבות ברזל הוצבו ברחבת היכל התרבות ובכיכר התרבות מיצבים ומיצגים אמנותיים לאות הזדהות עם מאבק בני משפחות החטופים והנעדרים וכביטוי לתמיכה והזדהות עם משפחות הנופלים וחללי צה"ל.
בין המיצבים הבולטים: מיצב המיטות הריקות, מיצג פרחים ענק במחווה להצהרתו של הנשיא ג'ו ביידן, "We Stand with Israel" ומיצב תאורה ענק עם כיתוב "Bring Them Home".
בהיכל התרבות אף התקיימו מספר מופעי התרמה, שהכנסותיהם נתרמו לתושבי העוטף ולשיקום יישובי העוטף.
בין המופיעים: אלי דג'יברי, גיל שוחט וזמרת הסופרן דניאלה לוגסי ואבישי כהן.
היכל מנורה מבטחים (נקרא גם "היכל הספורט יד אליהו") הוא אולם ספורט ובידור הממוקם בשכונת יד אליהו שבעיר תל אביב-יפו.
בהיכל 10,383 מקומות ישיבה ומתקיימים בו אירועי ספורט, בידור וכנסים מהבולטים בישראל.
היכל הספורט, השייך לעיריית תל אביב-יפו ומנוהל על ידי חברת "היכלי הספורט תל אביב-יפו", משמש כמגרשן הביתי של קבוצות מכבי תל אביב והפועל תל אביב בכדורסל.
ההיכל נחשב לאחד ממגרשי הכדורסל הביתיים ביותר באירופה.
בעבר גם קבוצת הכדורעף של מכבי תל אביב אירחה את משחקיה הביתיים בהיכל, עד לפתיחתו של אולם הספורט הדר יוסף בשנת 1995.
ההיכל מורכב משני מפלסים (אולם ויציע), שכל אחד מהם מחולק ל-12 שערים.
עד פתיחתו של פיס ארנה ירושלים בשנת 2014 היה היכל מנורה מבטחים ההיכל הגדול בישראל.
במשך השנים הועלו בו אירועים המוניים שונים, כגון פסטיגלים, מחזות זמר, הופעות של זמרים מישראל ומהעולם, כנסים של הציבור החרדי ותחרויות הרובוטיקה של ארגון FIRST.
ב-12 בדצמבר 2015 נבחר האולם לארח את אחד מארבעת הבתים במסגרת אליפות אירופה בכדורסל 2017.
ההיכל נבנה בשנת 1963, כמגרש פתוח ללא קורת גג, כחלק מקומפלקס ספורט שבו הייתה גם בריכת גלית.
המגרש, שנקרא אז על שם סגן ראש עיריית תל אביב-יפו יוסף בורשטיין, היה מרוצף באריחים, והכיל כ-5,000 מקומות ישיבה על יציעי בטון (המהווים כיום את גוש המושבים התחתון).
המגרש נחנך ב-17 בספטמבר 1963 במשחק בין נבחרת ישראל בכדורסל לנבחרת יוגוסלביה.
במגרש זה התקיימו רוב משחקי נבחרת ישראל בכדורסל ומשחקי מכבי תל אביב.
בין המשחקים במגרש היו ניצחונותיה של מכבי תל אביב ב- על חובנטוד בדאלונה במשחק שהוכתר מאז בשם "נס בדאלונה" ועל איניס וארזה במשחק השני של גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל (מכבי תל אביב נוצחה בסיכום שני המפגשים), ועל קבוצת הפאר ריאל מדריד ב-.
בסוף שנות ה-60 עבר המגרש שיפוץ יסודי ובפועל נבנה מחדש בתכנונם של האדריכל זאב פורת והמהנדסים אריה זינגר ואשר מילשטין.
הוקם אולם המתנה ("פואייה") עליון, בו גם אולם לקבלת אורחים ומשרדים להנהלת ההיכל.
נבנו מזנונים וחדרי שירותים נוספים עם מערכת מיזוג, זירת המשחקים הוגדלה והותאמה גם למשחקי כדורעף, כדוריד ולאירועים רב תכליתיים, הותקנה תאורה המתאימה לצורכי צילומי טלוויזיה ומופעים תיאטראליים, ומערכת החשמל הותאמה לצורכי המבנה המוגדל.
עם סיום העבודות, באוגוסט 1971, היה היכל הספורט אחד ממתקני הספורט המשוכללים והמתקדמים באירופה באותה עת.
בעקבות המעבר לאולמות סגורים באמצע שנות ה-70 שימש ההיכל כאולמן הביתי של מספר קבוצות, בהן הפועל תל אביב.
בין 2005 ל-2007 עבר ההיכל שיפוץ אדריכלי רחב-היקף שכלל הרחבה של קירות, הוספת כאלף מקומות ישיבה, קוביית מסכים היורדת מהתקרה, מסכי פרסומות דיגיטליים ו-24 תאי צפייה והוספת חנויות ומסעדות בשטחו.
בנוסף הוחלפו כיסאות המתכת האדומים בכיסאות פלסטיק כחולים מתקפלים, ומקומות הישיבה לנכים הועברו מהפרקט לאולם.
במסגרת השיפוץ הושארה פינה נוסטלגית בעלייה ליציע מס' 6 וניתן לראות שם בין היתר איך נראתה טריבונה טרום השיפוץ ואיך היו מסודרים כיסאות המתכת האדומים.
בשנת 2011 פרסם מבקר המדינה דוח על מחדלים בהליך השיפוץ באולם.
בשנים 2009 ו-2010 אירח ההיכל מפגשי גביע דייוויס בטניס בין נבחרת ישראל ונבחרות ו.
בעונת אירח ההיכל את פיינל פור הליגה האדריאטית, בו השתתפה מכבי תל אביב ובסיומו זכתה באליפות.
ב-2023 הורכבו על גג ההיכל פאנלים סולאריים שיוכלו להפיק עד 252 קילו ואט חשמל.
בינואר 2025 החל לשמש גם כביתה הזמני של הפועל תל אביב, בשל רצון המועדון להגדיל את מספר המנויים שלו מעבר לקיבולת הנוכחית של היכל קבוצת שלמה.
כמו כן, מיועד היכל קבוצת שלמה לעבור שיפוץ שבמסגרתו תורחב הקיבולת שלו, ובמקרה כזה תשחק הפועל תל אביב בהיכל מנורה מבטחים עד לתום העבודות.
בנוסף לשימוש בעת אירועי ספורט, היכל הספורט משמש גם להופעות תרבות שונות של אמנים מישראל ומחוצה לה, לכנסים ואירועים ולהצגות ומופעים, בעיקר בחנוכה.
בהיכל נערכו הופעות של אמנים בין-לאומיים שונים כמו פול אנקה, רוד סטיוארט, ניל סדקה, שארל אזנבור, פיליפ קירקורוב, סקורפיונז, סינדי לאופר, טייק ד'את, וסטלייף, פייב, LMFAO, אלישה קיז, שון פול, חואן לואיס גרה, נטליה אוריירו, טין אנג'לס, לאלי אספוסיטו, חוליו איגלסיאס, ואנריקה איגלסיאס.
בשנות השמונים אירח האולם את תחרויות ועד שנת 2006 שימש כאולם ההצגות המרכזי של הפסטיגל.
כמו כן צולמו בו תוכניות הגמר של הישרדות, גמר תוכנית גילוי הכישרונות אייל גולן קורא לך, גמר דה וויס ישראל בעונה השנייה ופרקי האודישנים של אקס פקטור ישראל (2013), וכן הופעות של גאליס והחממה.
משנת 2005 ההיכל מארח כל שנה תחרות רובוטיקה של ארגון FIRST, תחרות הנמשכת שלושה ימים בין קבוצות רובוטיקה מכל רחבי הארץ.
עם פתיחתו נקרא באופן רשמי "היכל הספורט ע"ש יוסף בורשטיין", על שמו של איש מפא"י שהיה סגן ראש עיריית תל אביב, אך נודע בשמו הבלתי רשמי "היכל הספורט יד אליהו" על שם שכונת "יד אליהו" בה הוא ממוקם.
בשנים 2004–2014 נקרא ההיכל בשם המסחרי "היכל נוקיה" בעקבות הסכם שנחתם בין חברת היכלי הספורט תל אביב-יפו לחברת יורוקום.
על פי ההסכם שילמה יורוקום 6.6 מיליון דולר לצורך מימון חלק מעלות השיפוץ שעבר ההיכל בשלוש השנים הבאות ובתמורה קיבלה את הזכויות על שם האולם עד סוף שנת 2014. שם זה מלווה את ההיכל בפי רבים עד היום.
בשנת 2014 שילמה חברת מנורה מבטחים 20 מיליון שקלים בעבור הזכויות על שם האולם, ועקב כך הוסב שמו ב-1 בינואר 2015 ל"היכל מנורה מבטחים".
היכל התרבות היא תוכנית בידור הומוריסטית ישראלית, בכיכובם של אדיר מילר ושלישיית מה קשור, ששודרה בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור רשת בשנים 2005–2006.
התוכנית, הדומה בסוגה ל"רק בישראל", "שידורי המהפכה" ו"ארץ נהדרת", עוקבת אחר חדשות עולם הבידור בצורה סאטירית ופרודית, בעזרת פאנל דמויות רחב, בהנחייתו של אדיר מילר.
בין הדמויות המפורסמות בתוכנית ניתן למצוא חיקויים של נינט טייב, רונאלדיניו, שירי מימון, רינו צרור, גיל ריבה, פיני חדד ונתי לוי, בנוסף לדמויות פיקטיביות, כמו כתבת הרכילות רננה או כתבי השטח חליל וג'אבר.
פורמט התוכנית "היכל התרבות – מגזין התרבות של ישראל", ששודרה ב"רשת" נוצר על ידי אדיר מילר, שכיכב בה לצד "שלישיית מה קשור".
הרביעייה הציגה מדי שבוע פרודיה מושחזת ועדכנית על עולם הבידור הישראלי ועל המתרחש בו, בעזרת מערכונים וקטעי אולפן.
אל צוות התוכנית הצטרפו כותבים רבים אשר הביאו למסך מערכונים, דמויות חדשות, ועושר תוכניתי רב.
התוכנית עלתה לשידור ב-4 בספטמבר 2005 בימי ראשון, אך עברה לימי רביעי כדי להימנע מפגיעה ברייטינג של התוכנית כתוצאה משידור משחקי ליגת העל בכדורגל באותו יום בערוץ 10.
פרק הבכורה זכה לרייטינג של 23.1%.
הסדרה שודרה גם ברשת פרטנר תקשורת, לקוחות שירות 3G, לפני שידורה בטלוויזיה.
החל מ-2011 התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בערוץ HOT קומדי סנטרל.
היכל טוטו הקריה הוא אולם ספורט רב תכליתי המשמש למשחקי הבית של קבוצת הגברים והנשים של מכבי אשדוד בכדורסל.
ההיכל בנוי בשטח בית הספר התיכון מקיף ז' ברובע הקריה ("הסיטי"), והוא משמש את התלמידים בשיעורי חינוך גופני.
מאז שהורחב האולם ב-2014 הוא מכיל 2,200 מקומות ישיבה (1,534 קבועים ו-666 יציעים נשלפים ומתקפלים).
קיימות באולם שלוש כניסות לקהל.
לכניסה הראשית מוביל גשר עילי רחב, המפריד בין מפלס כניסת הקהל לבין השטח ההיקפי של האולם וחדרי ההלבשה.
מתחת לגשר קיים אולם התעמלות.
כתובתו של ההיכל רחוב העצמאות 60 באשדוד.
בחודש ינואר 2011, הוחלט כי ההיכל יעבור שיפוץ מקיף במימון עיריית אשדוד ו"קרן המתקנים", ויוגדל ל-3,200 מקומות.
על פי התכנון מתבצעת ההרחבה בהדרגתיות.
בשלב א' בעבודות שהסתיים, הורחב האולם מ-1,200 מקומות ל-2,200 מקומות.
העבודות החלו ב-1 באוגוסט 2012 ובמהלכן נבנה באולם יציע צפוני בקיבולת של 1,000 מקומות.
לפי התוכנית בשלב ב' העתידי יורחבו מספר המקומות ביציעים ל-3,200 בעזרת הרחבת היציעים מאחורי הסלים.
מתחת ליציע הצפוני החדש נבנו מלתחות חדישות לקבוצה האורחת והביתית, חדר כושר לשחקנים, מחסן לציוד ספורט, מרפאה לרופא ופיזיותרפיה, מועדון קבוצתי לתדרוכי וידאו, חדרי שופטים, מאמנים וחדרי מנהלה.
משך העבודות של בניית היציע הצפוני היה צפוי לערוך שמונה חודשים ולהסתיים לקראת תחילת עונת המשחקים 2013/14 אך בפועל היציע הושלם רק בסוף העונה.
ליקויים בטיחותיים במבנהו דחו את אישור פתיחתו הרשמית ורק בעונת 2017/2016 אושרה פתיחתו ושיווק מקומות הישיבה שבו בעת משחקים.
היכל התהילה של פיב"א הוא המנציח שחקנים, מאמנים, שופטים ומנהלים שתרמו באופן בולט לכדורסל הבין-לאומי.
הפרויקט נוסד בשנת 1991 על ידי פיב"א.
ההיכל כולל את "ספריית סמארנש" שהיא ספריית הכדורסל הגדולה בעולם, ונכון לשנת 2007 מכילה למעלה מ-10,000 ספרים בנושאי כדורסל ו-950 כתבי עת מלמעלה מ-65 ארצות.
היכל התהילה מצוי במוזיאון באלוקבנדס שב קהילה האוטונומית מדריד, ספרד, שנבנה על ידי קרן פדרו פראנדיס.
מאז 2007 נערכים טקסי הנצחה מדי שנתיים לאנשים הנבחרים להיכל התהילה, מלבד נבחרי שנת 2011 שהונצחו כבר ב-2010.
מציין חבר בהיכל התהילה של הכדורסל
שנה שופט לאום 2007 אוברד בלוסביץ' 2007 מריו הופנהיים 2007 ארווין קשאי 2007 ולדימיר קוסטין 2007 אלן ריי 2007 פייטרו רברברי 2007 רנאטו רייטו 2009 ארטניק ארבג'אם 2009 מרסל פאוטי 2010 ג'ים ביין 2010 קונסטנטינוס דימו 2013 ולנטין לזארוב 2013 קוסטאס ריגאס 2015 רוברט בלאנצ'רד
שמונה הפדרציות שייסדו את פיב"א:
שנה פדרציה 2007 פדרציית הכדורסל האיטלקית 2007 פדרציית הכדורסל הארגנטינאית 2007 פדרציית הכדורסל הצ'כוסלובקית 2007 פדרציית הכדורסל היוונית 2007 פדרציית הכדורסל לטבית 2007 פדרציית הכדורסל הפורטוגלית 2007 פדרציית הכדורסל הרומנית 2007 פדרציית הכדורסל השווייצרית
שנה שם לאום 2007 וילארד נ.
שנה קבוצה לאום 2017 "הדרים טים"*
היכל חיים אוחיון (בשמו הרשמי היכל חיים טוטו פיס ובעבר היכל הספורט גן נר) הוא היכל הכדורסל אשר נמצא ביישוב גן נר, ומשמש את קבוצת הפועל העמק (לשעבר, הפועל גלבוע גליל) במשחקיה הביתיים.
בעונת 2011/2012 האולם לא אושר למשחקים בליגת ה"יורוקאפ", משום שהרף הבסיסי שנדרש היה לפחות 3,000 מקומות לקהל הצופים.
באפריל 2012 אירח האולם את הפיינל פור הרביעי של הליגה הבלקנית, לעונת 2011/2012. במשחק הגמר זכתה הפועל גלבוע גליל בתואר האלופה ובגביע.
האולם אירח ב-2011 את משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל.
במהלך פלייאוף 2020/2021 הוצא צו סגירה זמני לאולם לאור בעיות בטיחותיות, שהובילו לביטול המשחק מול הפועל חולון..
ב-30 בנובמבר 2025 שונה שמו של האולם ל"היכל חיים אוחיון" על שם מייסד קבוצת הפועל העמק, חיים אוחיון.
היכל התלמוד היא ישיבה שהוקמה בתל אביב בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, והייתה המוסד התורני הראשון בתל אביב הקטנה.
כיום פועל במקום כולל אברכים.
באמצע שנות ה-20 עלה לארץ ישראל "הסבא מסלבודקה" הרב נתן צבי פינקל עם קבוצה מתלמידיו והקים בחברון שלוחה של ישיבת סלבודקה.
הוא הספיק לשהות בארץ כשנתיים עד שנפטר.
בשל מצבו הבריאותי הוא שהה מספר פעמים בחוף הים בתל אביב.
כשראה כי בעיר החדשה והמתפתחת אין מוסד תורני הוא עודד את בנו הרב אברהם שמואל פינקל וקבוצה ממקורביו, בהם הרב ישראל זיסל דבורץ, לייסד בה ישיבה.
בכך ביקש להשפיע על מצבו הרוחני והתורני של היישוב החדש במרכז הארץ.
בכ"ט בשבט תרפ"ז (1927) נפטר הסבא מסלבודקה, בלי שזכה לראות את חזונו יוצא לפועל.
אולם בניו הרב אברהם שמואל פינקל והרב אליעזר יהודה פינקל, יחד עם הרב משה מרדכי אפשטיין וקבוצת תלמידיו של הסבא מסלבודקה, החליטו לפעול להגשמת רעיון הקמת הישיבה בתל אביב.
הם נעזרו בעסקניה הדתיים של תל אביב הקטנה, וכמו כן קיבלו המלצות מגדולי הרבנים בארץ ישראל, ובהם הרב יוסף חיים זוננפלד, הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב איסר זלמן מלצר, שקראו לציבור להירתם ולתרום להקמת הישיבה.
בחשוון תרצ"א (1930) נוסדה הישיבה החדשה - "היכל התלמוד".
בשנתיים הראשונות פעלה הישיבה בתוך בית הכנסת הגדול שברחוב אלנבי.
בשנת תרצ"ג (1933) הונחה אבן הפינה לישיבה ברחוב יהודה הלוי 13 בתל אביב, במעמד הרב הראשי של תל אביב שלמה הכהן אהרונסון וראש העיר מאיר דיזנגוף, וכעבור שנה נחנך הבניין.
לימים נקרא הרחוב שבו שוכנת הישיבה על שמה - רחוב היכל התלמוד.
בראשות הישיבה עמדו הרב יוסף פרבר והרב חיים זאב פינקל.
נשיא הכבוד היה הרב אליעזר יהודה פינקל.
לימים עמד בראשות הישיבה הרב טוביה ליסיצין.
בשונה מישיבות אחרות, נועדה ישיבת "היכל התלמוד" מלכתחילה עבור אברכים נשואים, כדי להכשירם לתפקידי רבנות במושבות וביישובים החדשים שבמרכז הארץ.
עשרות בוגרים של ישיבת חברון עברו ללמוד בישיבה ולאחר מספר שנות לימודים מונו לרבני ערים, מושבות, שכונות ועוד.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הוקמה במתחם "היכל התלמוד" מסגרת מיוחדת לפליטים שהגיעו מאירופה בשם "ישיבת פליטת סופרים".
אחד מאנשי הצוות היה שלמה לורינץ.
בשנת תש"א הוקמה במקום ישיבה קטנה, "אור התלמוד", שהייתה מסונפת ל"היכל התלמוד".
בין רבניה: הרב חיים אריה ברנשטיין, מחבר הספר "הליכות חיים".
בין תלמידיה: הרב ברוך דב פוברסקי.
בשנות ה-80 הקימה הנהלת "היכל התלמוד", בראשות הרב טוביה ליסיצין, ישיבה קטנה בבני ברק בשם "אור התלמוד", בראשה עמד הרב חיים אלעזר צוובנר, חתנו של הרב ליסיצין.
לאחר פטירת הרב ליסיצין היא נקראה על שמו "היכל טוביה".
עם התפתחות בני ברק הסמוכה והידלדלות האוכלוסייה החרדית בתל אביב ירדה קרנה של "היכל התלמוד" והיא הפכה לכולל אברכים.
בראש הכולל עמד הרב טוביה ליסיצין ולאחריו בנו הרב דוד ליסיצין.
הרב אוריה ברוידא, רבה של גבעתיים
הרב אליהו דרבקין, רבה של רמתיים (כיום הוד השרון)
הרב אליהו קושלבסקי, רבה של באר שבע
הרב אליעזר גולדשמידט, דיין בבית הדין הרבני הגדול
הרב אפרים בורודיאנסקי, ראש בית מדרש לדיינים "שבט מיהודה" בתל אביב
הרב דב כ"ץ, שימש כר"מ בישיבת היישוב החדש
הרב דב מעייני (אז: קריקסטינסקי), רבה של מגדיאל
הרב שמעיה דוד ויין, רבה של חולון
הרב דוד סלומון, רבו של כפר אברהם בפתח תקווה
הרב זבולון גרז, אב"ד רחובות
הרב חיים יצחק ליפקין, מרבני תל אביב
הרב יוסף צבי וינר, רבה של נס ציונה
הרב יקותיאל עזריאלי (אז: קושלבסקי), רבה של זכרון יעקב
רבי ישראל דן טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ
הרב מנחם שלמה בורנשטיין, האדמו"ר מסוכטשוב ורב שכונת יד אליהו בתל אביב
הרב פסח קוקיס, רבה של בת ים
הרב צבי יהודה מלצר, רבה של פרדס חנה ולאחר מכן של רחובות
היכל סינאן ארדם (בטורקית: Sinan Erdem Olimpik Spor Salonu), הידוע גם בשמו הקודם, היכל אטאקוי, הוא אולם כדורסל ובידור הממוקם בצד האירופאי של איסטנבול, בטורקיה.
לאולם קיבולת מושבים של 22,500 איש בהופעות ו-16,000 איש במשחקי כדורסל, מה שהופך אותו לאולם הגדול בטורקיה (מבחינת תכולת המושבים להופעות), ולשלישי הגדול באירופה.
האולם קרוי על שם סינאן ארדם (1927-2003), שהיה ראש הוועדה האולימפית הלאומית של טורקיה משנת 1989, עד מותו מסרטן הכבד בשנת 2003.
מועדון הכדורסל אנאדולו אפס אירח את משחקי ליגת העל הטורקית בכדורסל ואת משחקי היורוליג בהיכל סינאן ארדם בין השנים 2010-2012. פנרבחצ'ה אולקר גם אירחה את משחקי הבית שלה באולם משנת 2010 ועד שעברה לאולמה החדש אולקר ספורט ארנה בינואר 2012. בשיקטש השתמשה באולם לאירוח משחקי הבית שלה בעונת 2015/16.
משנת 2010, ההיכל משמש גם כמגרשה הביתי של נבחרת טורקיה בכדורסל.
היכל סינאן ארדם אירח את אליפות העולם בכדורסל 2010. בין השנים 2011-2013 אירח את אליפות סבב ה-WTA.
בשנת 2012 אירח ההיכל את הפיינל פור של היורוליג ואת אליפות העולם בשחייה בבריכת 25 מטר מטעם פדרציית השחייה הבינלאומית.
אולם הספורט מרדכי רוזנשטיין נאות אשלים הוא אולם ספורט השוכן במערב ראשון לציון.
האולם שימש את קבוצת הכדוריד של הפועל ראשון לציון עד שנת 2016.
האולם נחנך בשנת 2001 ומכיל כ-500 מקומות ישיבה.
האולם נבנה על מנת להוריד מהעומס על היכל גן נחום ששימש דאז את הקבוצה וקבוצות נוספות בעיר.
ההיכל נקרא על שם מרדכי רוזנשטיין, מייסד אגודת הכדוריד של הפועל ראשון לציון.
היכל התרבות באר שבע הוא מבנה ציבורי השייך להסתדרות העובדים הכללית.
שוכן במרכז האזרחי בבאר שבע, בשדרות יצחק רגר, בסמוך לבניין עיריית באר שבע.
הוא נועד לארח הצגות ומופעים מגוונים.
ההיכל הוקם בסוף שנות ה-80. בעבר הוצגו בו חלק מהצגות תיאטרון באר שבע.
משנות ה-90 פעלה מסעדה איטלקית "ריגולטו" בהיכל במשך שנים רבות ואחריה פעלה מסעדה סינית "ג'ייד פאלאס".
המבנה כולל שני אולמות: האולם המרכזי, המיועד לקהל של עד 592 איש; ו"במה 2", החדשה יותר, המיועדת לקהל של כ-160 איש (או 100 איש במסגרת "קפה תיאטרון" הכולל שולחנות).
היכל טוטו חולון הוא אולם רב תכליתי הממוקם בחולון.
האולם נחנך בחודש מרץ 2015 ומשמש את קבוצת הכדורסל הפועל חולון.
האולם ממוקם במתחם פארק פרס שבעיר.
שטח המבנה בקומפלקס היכל הספורט הוא כ-13,000 מ"ר וההיכל מכיל 5,500 מקומות ישיבה.
לאולם יש גם עתודת הרחבה של עוד מאות מקומות ישיבה לצורך גידול עתידי.
לצד האולם המרכזי בקומפלקס, הוקם אולם רב תכליתי בשם "האנגר בפארק" בשטח של 1,200 מ"ר שרוצף בפרקט ומשמש כמגרש אימונים בהתעמלות וכאולם אירועים.
ההיכל החליף את אולם הפחים כאולמה הביתי של הפועל חולון.
אירוע הספורט הראשון שאירח האולם במועד פתיחתו היה משחק האולסטאר השנתי (המשחק בין קבוצת כוכבי כדורסל מקומיים לשחקנים זרים) כוכבי ליגת העל בכדורסל בעונת 2015/2014 שהתקיים ב-3 במרץ 2015. במאי 2015 אירח האולם את תחרות ה"גרנד פרי" בהתעמלות אמנותית המתקיימת מדי שנה בחולון ועברה להתקיים בהיכל החדש.
משחקה הרשמי הראשון של הפועל חולון באולם נערך בספטמבר 2015 במסגרת גביע וינר, והחל מאוקטובר אותה שנה מארחת הקבוצה את משחקיה הביתיים במסגרת ליגת העל בכדורסל באולם.
בחודש יוני 2016 אירח ההיכל את אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית.
בחודש מרץ 2017 התקיים בהיכל אירוע הגמר של אליפות הסייבר הישראלית.
בחודש אוקטובר 2017 אירח האולם את משחקי גביע וינר.
גם בספטמבר 2019 אירח את משחקי חצאי הגמר וגמר גביע וינר וצפוי לארחם גם בספטמבר 2024.
ב-6 בינואר 2018 התקיים באולם טקס הנצחה לשתי דמויות עבר היסטוריות של המועדון הפועל חולון ובמסגרתו הוענקו לשני היציעים המרכזיים בהיכל את הכינויים יציע מיכה שמבן, ע"ש מייסד המועדון ב-1947 (הלך לעולמו ב-7 בינואר 2013) ויציע עופר אשד אחד משחקני הקבוצה הגדולים בעבר (הלך לעולמו ב-23 ביוני 2007).
ב-13 ביולי 2019 שודר מהאולם בשידור חי בערוץ 13, גמר הישרדות VIP עונה 2.
בחודש נובמבר 2019 האולם אירח את אליפות אירופה בהתעמלות אקרובטית, ואת מופע הפרימיירה של להקות המחול הייצוגיות "הורה רעים חולון" - "אחישראלי" (בשיתוף האמנים רוני דלומי, הראל סקעת ועדי כהן).
היכל התרבות מאיר ניצן ראשון לציון הוא אולם הקונצרטים והתיאטרון הראשי בראשון לציון, ההיכל הוא אולם הבית של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
בטרם נחנך נערכו מופעי התרבות הגדולים בעיר בהיכל הספורט גן נחום או באולם מופת.
בנייתו של ההיכל החלה בסוף שנות ה-80 וחנוכתו הייתה בדצמבר 1998. מבנה ההיכל מתנשא לגובה של כ-30 מטר ושטחו הבנוי כ-18,000 מ"ר, הוא כולל אולם ראשי בן 978 מושבים בחלל מרכזי ושני יציעים עליונים, אודיטוריום בן 250 מקומות ושני אולמות קטנים רב-תכליתיים.
במבואות ההיכל מוצגות תערוכות מתחלפות.
בהיכל מתקיימים דרך קבע קונצרטים של התזמורת הסימפונית, הצגות, הקרנות סרטי קולנוע, מופעי מוזיקה, מחול וסטנד-אפ.
מדי שנה מקיים את פסטיבל ראשון לציון – פסטיבל המוזיקה הגדול בישראל, כנס לשון ראשון, פסטיבל הקומדיה וההומור ע"ש ספי ריבלין ועוד.
קריאת ההיכל על שם ראש העיר מאיר ניצן, בעודו מכהן בתפקיד, עוררה ביקורת בקרב האופוזיציה המקומית וחלק מתושבי העיר.
כשנשאל באחת הפעמים על הסוגיה, אמר ניצן: "כשמלאו לי 70 חברי פנו ושאלו את אשתי אם אסכים לזה, והיא אמרה שהיא חושבת שאסכים.
שמעתי על זה רק אחר כך".
היכל התרבות העירוני - יד לבנים כפר סבא הוא מפעל הנצחה לבני כפר סבא שנפלו במערכות ישראל.
ההיכל הוקם בשנת 1976, במטרה להיות מבנה תרבות עירוני.
היכל התרבות נחנך בטקס חגיגי, במאי 1976 על ידי זאב גלר, ראש עיריית כפר סבא.
היכל התרבות הוא אחד המבנים הגדולים בכפר סבא, ומסמל את התפתחות המושבה והפיכתה לעיר.
המבנה משמש לאירועי תרבות שונים, כמו קונצרטים, מופעים והצגות תיאטרון.
את המקום הקימו פרנסי העיר בהנהגתו של ראש העיר דאז זאב גלר.
הקרקע להקמת המבנה נרכשה על - ידי הנהלת העירייה בשנת 1953. בנייתו החלה בשנת 1965, על פי התכנון של אריה אלחנני וניסן כנען, שנבחר בתחרות תכנונים, שהתקיימה בין השנים 1963–1964. המבנה נבנה משתי קומות, בסגנון מודרני-ברוטליסטי.
רוב משאבי העירייה הושקעו בהקמת ההיכל.
פנחס ספיר, שהיה שר האוצר דאז ותושב כפר סבא (על שמו נקרא "בית - ספיר"), מימן רבות, ותמך בהקמת המבנה, אך לא זכה לראות אותו בשלמותו עקב פטירתו.
יצחק ולד, ממשיכו של זאב גלר הוסיף לתמוך ולבסס את היכל התרבות.
בטקס הפתיחה שהתקיים במאי 1976 נערך קונצרט בנגינת התזמורת הסימפונית ירושלים.
בסוף הופעתו של הכנר והמנצח הידוע מארצות - הברית, אלכסנדר שניידר, הודה לקהל והחמיא על איכות האולם.
הטקס היה האירוע התרבותי הראשון מסוגו, וסימן לקונצרטים הרבים שבאו בעקבותיו.
מפעל המינויים שפעל במסגרת היכל התרבות לצעירים, קיבל תנופה גדולה בניגוד למצופה, מכיוון שלפתע היה ביקוש רב להופעות התרבותיות שנחשבו אז כרמה הגבוהה ביותר, גם מתושבי העיר וגם מתושבי יישובי השרון הקרובים.
במהלך השנים, כמה מגדולי הנגנים בעולם הופיעו באולם מספר פעמים.
באולם היו בראשיתו 800 מושבים וחללים נוספים.
מאחר שהיכל התרבות כפר סבא היה הראשון מסוגו בארץ, הוא שימש מודל לחיקוי להיכלים דומים, שהוקמו בערים שונות ברחבי הארץ.
אילנה ברנע, יקירת העיר, ניהלה ותיווכה מופעי תרבות רבים, והוסיפה רבות לכבוד ההיכל והעיר.
היא תרמה רבות בפעולותיה לתרבות העיר, והייתה מנהלת אגף התרבות של כפר סבא עד שנת 2003.
בהיכל התרבות מתקיימים אירועים סגורים, כנסים וימי עיון לחברות וארגונים.
בבניין משולבים מספר מוסדות תרבותיים שבהם אולם להצגות וקונצרטים, ספרייה עירונית, מרכז פדגוגי, אולם ראשונים המציג את ראשיתה של כפר סבא, אולם הרצאות ואולם זיכרון המשמש כאנדרטה לנופלים.
בספרייה העירונית, ישנו תבליט קרמיקה של האמן משה סעידי, כפר מנחם.
הבמה, מבנה האולם והמושבים המרופדים מאפשרים צפייה והאזנה מיטביות מכל מושב.
ההיכל מכיל 745 מקומות ישיבה.
באולם 555 מקומות ישיבה וביציע 190 מקומות ישיבה.
בנוסף קיימים בהיכל עזרים טכניים ומערכות שמע מתקדמות.
בכניסה לאולם היכל התרבות ישנו לובי רחב המתאים להתכנסויות וקבלות פנים.
בצמוד להיכל, מול חזיתו הראשית, ניצב פסל של הצייר והפסל נפתלי בזם.
שם התבליט "נושאי האור", והוא מתאר את ייחוד הלוחם הישראלי.
סיפור הלחימה העברית מתואר באמצעות הסולם והצמח הענק, המסמלים עלייה אשר החדירה שורשים עמוקים בארץ ככלל ובכפר סבא בפרט.
אולם הזיכרון יד לבנים הוא חלל זיכרון, שנמצא כחלק מהיכל התרבות, ומוסיף למבנה משמעות וחשיבות חברתית גבוהה.
האולם הוא אנדרטה, שהוקמה להנצחת בני כפר סבא שנפלו במערכות ישראל.
הוא מבטא את המשכיות חיי הנופלים.
האולם עוצב על ידי רודא ריילינגר.
היצירה המרכזית באולם הוא קיר ההנצחה, והוא משתרע לאורך של 12 מטרים.
הוא מורכב מלוחות ברזל, המייצגים שריון בלתי-חדיר ועוצמתי.
בנוסף, הוא מדמה את ההגנה של הבנים הנופלים על המולדת.
הנופלים מונצחים כאנשים חיים בעלי לב פועם מאחורי שריון הברזל.
חלק מהלוחות נראים פגועי-מלחמה, אך מאחוריהם יש לוחות המגנים עליהם.
לקיר ההנצחה מן חיים משלו, הוא "נושם" באמצעות תאורה קינטית.
היכל מנחם הוא ארגון חב"די הכולל הוצאת ספרים בעלת שלושה סניפים: ירושלים, בני ברק ובורו פארק, חנות דיגיטלית לספרים, מתנות ותשמישי קדושה, ומכוני הפצת תורת החסידות בריכוזים חרדיים.
ל"מכון היכל מנחם - להפצת תורת החסידות" חמישה סניפים: בירושלים, בני ברק, ביתר עילית, מונסי ובורו פארק, וכל אחד מהם כולל את חנות הספרים החב"דית המרכזית ביישוב, ספריית קריאה ולימוד, מכון לשיעורים, הרצאות והתוועדויות ועוד.
מבנה מכון היכל מנחם בירושלים שוכן ברחוב ישעיהו שבשכונת גאולה והוא בן קומה וחצי.
הסניף הוקם בה'תש"ן (1990) בתרומת המיליונר החב"די יוסף יצחק גוטניק, ממייסדיו נמנה אליעזר ננס שהחנות בסניף קרויה על שמו.
מנהלי המכון הם הרב יוסף יצחק הבלין והרב בנימין זילברשטרום.
את חנות הספרים והספרייה מנהלים כיום משה משי זהב ואבינועם שטרן, את מערך שיעורי החסידות במקום מארגן הרב ישראל ליפסקר.
במכון שוכנת ספריית קריאה ולימוד וחנות ספרים גדולה המוכרת ספרי חב"ד ועוד ממגוון הוצאות ספרים.
במכון מתקיימים שיעורים והרצאות בדרך קבע, כשבין המרצים נמנים הרבנים: נועם ישראל הרפז, חיים שלום דייטש, יקותיאל פרקש, עדין אבן ישראל ויחזקאל סופר.
בשנת ה'תשמ"ח (1988) הוקם בסניף ירושלים מכון הוצאת ספרים, ובשנת תשמ"ט הוציא המכון לראשונה את ספר התניא עם ציוני השיעור היומי בשולי הגיליון.
עד כה יצאו לאור בידי המכון כ-50 ספרים, מהם סדרות בנות עשרות כרכים הנחשבים ספרי יסוד בחסידות חב"ד, כגון סדרת ה"אוצרות", סדרת "שערי המועדים", ועשרות ספרי סיפורי חסידים.
סניף היכל מנחם - בני ברק, הוא כולל ספרייה גדולה ומפוארת בת מספר קומות וכן חנות ספרים גדולה המוכרת ספרי חסידות.
הספרייה הוקמה על ידי הרב אליהו וילהלם ומנהל המכון הוא הרב שמואל אנגלסמן.
מדי שנה בג' בתמוז מקיים המכון ערב עיון גדול בבית הכנסת הגדול של בני ברק שברחוב רבי עקיבא, בין המשתתפים הקבועים נמנים האדמו"ר מטאלנה, האדמו"ר ממחנובקה, הרב אברהם צבי קלוגר, הרב משה יהודא ליב לנדא ועוד.
נאומיו של האדמו"ר מטאלנה בערבי העיון בין השנים ה'תש"ס - ה'תשס"ט במשנת הרבי מלובביץ' נכתבו ויצאו בהוצאת הספרים 'היכל מנחם - בני ברק' בספר "רוחו בקרבנו".
סניף 'היכל מנחם - ביתר עילית' ממוקם בשכונת "גבעה A" בין הרחובות רוז'ין ובעל התניא, המרכז הוקם בה'תשע"א (2011).
קיימת בו ספרייה וכן חנות הספרים המרכזית של חסידות חב"ד בעיר.
מנהל המכון הוא הרב חיים גרינברג יו"ר מרכז חב"ד וממנהלי מוסדות חב"ד בביתר.
המכון מפעיל את פרויקט "טעמו וראו" המאפשר הורדה אלקטרונית וחינמית של חומר חב"די, סרטים והקלטות.
במתחם מצוי גם אולם המכונה "אור וחום ההתקשרות", באגף זה שמונה מסכים לצפייה חופשית בדברי תורתו של הרבי מלובביץ'.
מכון 'היכל מנחם - בורו פארק' נחשב המכון המרכזי ברובע ברוקלין בניו יורק להפצת ולחקר תורת החסידות.
הוא ממוקם בשדרה 16 רחוב 52, וקיימת בו ספרייה וחנות ספרים גדולה.
המרכז הוקם בה'תש"ן (1990), ראש המכון הוא הרב יעקב יהודה לייב אלטיין ומנהל המכון הוא הרב ישראל שטערן.
המיליונר החב"די יוסף יצחק גוטניק נחשב ל"יו"ר כבוד" של המכון.
כן קיימת למכון הוצאת ספרים גדולה, הכוללת את "מכון אליעזר יצחק" המוציא את סדרת הספרים 'חסידות מבוארת' הנפוצה מאוד בחסידות חב"ד וכוללת כ-10 כרכים.
ההוצאה מוציאה גם חוברות, עלונים ותשורות שונות.
בעבר הוציאה את הקובץ התורני–מחקרי "היכל הבעש"ט" ואת העלון "באור החסידות".
החל מחודש שבט ה'תשפ"ב מוציא לאור את הירחון "שיח חסידים".
מכון היכל מנחם במונסי שבניו יורק, בו קיימת קהילה חרדית גדולה, הוא סניף גדול הכולל ספרייה חסידית וחנות ספרים מרכזית לתושבי האזור.
המכון מפעיל גם בית מדרש בשם "נר ישראל", בבית המדרש מתקיים כולל לימוד מדי ערב המחלק מלגות ללומדים.
בראש המכון ובית המדרש עומד הרב והסופר גדליה אוברלנדר.
כמו שאר הסניפים, נחשב מכון היכל מנחם מונסי למרכז החסידותי המרכזי באזור של חסידות חב"ד.
היכל יהדות ווֹהלין (מכונה גם בית ווהלין) הוא מרכז הנצחה לזכר קהילת יהדות ווהלין, שנספתה בשואה, אשר נמצא בגבעתיים, מול אזור המסחר והתעשייה כורזין.
ההיכל הוקם על ידי האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין, על מגרש שהקצתה לשם כך עיריית גבעתיים, ותוכנן על ידי האדריכל ישראל לוטן, בסגנון הברוטליזם.
בבית ווהלין פועלת משנת 1975 שלוחת בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם.
המרכז משלב עשייה חינוכית ייחודית עם הנצחת השואה ופונה למגוון רחב של קהלי יעד, כגון: תלמידים, מורים, מדריכים לפולין, אנשי כוחות הביטחון והקהל הרחב.
בהיכל ספרייה, המהווה שלוחה של ספריית "יד ושם" בירושלים, ובהּ מצויים ספרי מחקר וזיכרונות, כתבי עת, ספרות יפה ותוכניות לימודים בנושא השואה, וכן תוכניות לימודים להוראת השואה, עבודות שנכתבו בידי מורים, עבודות גמר של סטודנטים ותלמידי תיכון ואף אוסף סרטים בנושא השואה.
נוסף על כך בהיכל אודיטוריום המארח אירועים שונים.
על גבי קיר הכניסה להיכל ווהלין חרותים כאלף שמות של פרטיזנים ולוחמים יהודים יוצאי ווהלין - אלו שנפלו בקרבות ואלו שנפטרו לאחר המלחמה.
בשנת 1994 נחנכה אנדרטה לזכר הפרטיזנים בקהילת ווהלין, אשר תוכננה על ידי הפסלת איילת שלונסקי-ביתן והאדריכל מיכאל אלקובי.
האנדרטה, הנמצאת בסמוך לכניסה להיכל, מורכבת משני קירות.
בקיר האנכי חרותה דמות פרטיזן לוחם מאת הפרטיזן-האמן אלכסנדר בוגן, אשר נעשה בחזרתו ממשימה של העברת הנוער הווילנאי ליער בסתיו 1943; בקיר האופקי חרות שיר הפרטיזנים מאת הירש גליק במקור היידי, בעברית ובאנגלית.
היכל התרבות פתח תקווה ע"ש דב תבורי או בשמו הרשמי היכל פיס לתרבויות ואומנויות הוא אולם הקונצרטים והתיאטרון המרכזי בפתח תקווה.
ההיכל נחנך ב-30 באוגוסט 2003, ונערכו בו מאות מופעים מהארץ ומחו"ל שהועלו על במת ההיכל מיום פתיחתו.
ההיכל מעלה על בימתו מופעים של תיאטרון, מוזיקה ומחול מהארץ ומהעולם, מופעי בידור, טקסים, כנסים, ותערוכות מתחלפות בחללי ההיכל, בהתאמה לילדים, נוער ולמבוגרים.
בשנת 2022 נפתחה שלוחה של בית הספר למוזיקה רימון שמיועדת לבני נוער.
עד לפתיחה זו היה בית ספר אחר לאומנויות הבמה, ושני החדרים האחרים שימשו להרצאות.
כמו כן, באותה שנה, נפתח שם גם מרכז לחקר השואה.
בשנת 2024 הוקמה ברחבת ההיכל "שדרת כוכבים" המכילה מספר ידוענים שהם ילידי פתח תקווה או תושביה.
בהם: הזמר והמלחין אביהו מדינה, הכוריאוגרף ויו"ר ההתאחדות לכדורגל גברי לוי והשחקן קובי פרג'.
באולם ישנם 653 מושבים המתפרשים על 19 שורות, וביציע ישנם 148 מושבים בארבע שורות, וסך הכול ישנם 801 מושבים.
כרבע מיליון אנשים פוקדים את ההיכל מדי שנה, הוא לא פועל בשבת ובתשעת הימים.
ההיכל בעל נגישות לנכים, ומותקנת מערכת עזר לכבדי שמיעה בסיוע המוסד לביטוח לאומי.
היכל התהילה של כדורסל הנשים הוא היכל תהילה שכולל מוזיאון, הממוקם בעיר נוקסוויל שבטנסי, ארצות הברית.
מונצחים בו אישים שתרמו לכדורסל הנשים ברחבי העולם, בהם כדורסלניות, מאמנים, שופטים ותורמים אחרים.
החברוּת בהיכל אינה מוגבלת לנשים בלבד, אך הגברים הכלולים בו הם מיעוט; עד וכולל מחזור 2020 (אשר יונצח ביוני 2021) מוצגים בהיכל 178 חברים בסך הכול, בהם 155 נשים ו-23 גברים.
בשנתיים הראשונות של טקס הצגת החברים החדשים, 1999 ו-2000, הצטרפו להיכל 25 ו-24 חברים, בהתאמה, ומאז 2001 נוספים בכל שנה בין 6 ל-10 חברים.
ההיכל עצמו נבנה בתוך הקמפוס של אוניברסיטת טנסי, כהוקרה לקבוצת כדורסל הנשים של האוניברסיטה; הקבוצה זכתה ב-8 אליפויות ליגת המכללות תחת המאמנת פט סאמיט, הנחשבת לאחת ממאמנות כדורסל הנשים הטובות בהיסטוריה.
הקטגוריות בהן נבחרים החברים בהיכל הן: "שחקנית", "שחקנית ותיקה", "שחקנית בינלאומית", "מאמן", "מאמן ותיק", "שופט" ו"תורם".
כמו כן מעניק ההיכל מאז שנת 2010 את פרס "סוללות הדרך" ("Trailblazers of the Game") לקבוצות או ליגות אשר תרמו להתקדמות ולהצלחה של כדורסל הנשים בעולם.
היכל התהילה הלאומי של כדורסל המכללות הוא היכל תהילה ומוזיאון הממוקם בעיר קנזס סיטי שבמיזורי, ארצות הברית.
היכל זה הוא משלים להיכל התהילה של הכדורסל, ומונצחים בו אישים שתרמו באופן משמעותי לליגות כדורסל המכללות בארצות הברית.
ההיכל נחנך בשנת 2006, וב-17 בנובמבר נערך בו טקס ההנצחה הראשון.
בטקס זה הוצגו 172 כדורסלני עבר, מאמנים ותורמים אחרים כחלק מהמחזור המייסד של היכל התהילה.
אוסקר רוברטסון, ביל ראסל, דין סמית', ג'ון וודן, ומשפחתו של ג'יימס נייסמית' נבחרו לייצג את המחזור כולו בטקס ההנצחה.
מאז שנת 2007 נוספים להיכל מדי שנה בין שישה לעשרה חברים חדשים.
נכון למחזור 2020 (כולל), הוצגו בהיכל התהילה בסך הכול 156 כדורסלנים, 84 מאמנים, 33 "תורמים" ו-4 קבוצות.
היכל התרבות דאגון אומאייב נפתח במרכז גרוזני, על גדות נהר סונז'ה, ב-25 במרץ 2020.
הבניין בן 12 קומות והוא ממוקם בשטח של 39 אלף מ"ר.
יש בו אולמות קטנים וגדולים להופעות, חדרי חזרות, חדר ישיבות, חדרי הלבשה, אולפן הקלטות ותיאטרון.
המתחם כולל חניון מקורה ל-700 מכוניות.
הבניין ישכן גם את הפילהרמונית הממלכתית של הרפובליקה ומשרד התרבות של צ'צ'ניה.
קיבולת הבניין היא יותר מאלף איש.
הארמון הוא המבנה הגדול מסוגו בצ'צ'ניה.
הוחלט לקרוא על שם הארמון לכבודו של דאגון אומאייב (1943–2019), שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי ורוסי, שחקן תיאטרון הדרמה הממלכתי הצ'צ'ני על שם גיבור ברית המועצות חנאפשה נוראדילוב, אמן העם של קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אבחזיה והרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האינגושטית-צ'צ'נית, אמן הכבוד של רוסיה.
היכל התיאטרון קריית מוצקין הוא תיאטרון בקריית מוצקין שהוקם ביולי 2009. התיאטרון אינו מעלה הפקות משלו, אלא מארח מופעי בידור והצגות של התיאטראות הרפרטואריים והמסחריים.
מבנה התיאטרון ממוקם בצמוד לגן החיות ה"חי פארק".
בתיאטרון מוצגים מחזות זמר, מופעי בידור, מוזיקה ותרבות.
התיאטרון נבנה לפי סטנדרטים בינלאומיים וכולל 894 מקומות ישיבה.
במקום קיימות מערכות סאונד ואקוסטיקה אשר מספקות יתרון לקיום קונצרטים במקום.
פנים התיאטרון וסביבתו מכילים לובי עליון ולובי תחתון ובית קפה של רשת בתי הקפה "גרג", לצד מגרש חנייה ובו 1,000 מקומות חניה.
עד שנת 2021 הופעל התיאטרון כחלק מחברת המתנ"סים המקומית.
באותה שנה, בעקבות החלטה שהתקבלה במועצת העירייה, הועבר ניהול התיאטרון לידי עמותה שהוקמה לשם כך.
זמן קצר לאחר מכן, החל התיאטרון להיות שותף בהפקת מחזות שונים יחד עם גופים אחרים מתחום זה בישראל, כאשר אותם מחזות מועלים ברחבי הארץ.
כך, חבר היכל התיאטרון ל"תיאטרון הארצי" להפקת הצגת יחיד של טלי אורן והפקה בימתית למחזמר "הלהקה".
לאחר ששימשה במשך תקופה ארוכה כממלאת-מקום המנהל, בשנים 2014–2025 מנכ"לית התיאטרון הייתה דפנה צורי, רעייתו של חיים צורי, שכיהן אז כראש עיריית קריית מוצקין.
החליפה אותה בתפקיד מורן צורף.
"היכל נוקיה " הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי קובי פרץ.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 2010 חברת התקליטים פליי רקורדס, לאחר שהוקלט בהופעתו בהיכל נוקיה חודשים ספורים לפני כן.
הוא פורסם בפורמט תקליטור כפול.
היכל התרבות מודיעין ע"ש משה ספקטור, הידוע גם בשם "מרכז לאמנויות הבמה מודיעין-מכבים-רעות", הוא ביתן תרבות מוביל הממוקם בלב העיר.
הוא מציע מגוון עשיר של הצגות, מופעים ואירועים לכל הגילאים, תוך שהוא משמש כזירת תרבות חשובה עבור תושבי העיר והסביבה.
הוא היכל התרבות היחיד בעיר.
בנוסף לקונצרטים מוצגים בו לעיתים מחזות זמר, מופעים ונערכים בו כנסים.
היכל התרבות מודיעין, הידוע גם בשם "מרכז לאמנויות הבמה מודיעין-מכבים-רעות", הוקם בשנת 2008. הוא תוכנן על ידי האדריכלים אילן פינצ'ובר ומוטי גיל.
בנייתו של ההיכל ארכה כשנתיים.
ההיכל נחנך בשנת 2010 בטקס חגיגי בהשתתפות אישי ציבור רבים.
היכל התרבות מודיעין הוא מבנה מודרני, בעל חזית זכוכית גדולה.
הבניין מורכב משני אולמות: אולם מרכזי גדול ואולם קטן יותר.
האולם המרכזי יכול להכיל עד 600 צופים, והאולם הקטן יכול להכיל עד 300 צופים.
שני האולמות מצוידים במערכות שמע ותאורה מתקדמות.
היכל התרבות מודיעין הוא ביתן לתרבות ואמנות במודיעין-מכבים-רעות.
בהיכל מתקיימות מגוון רחב של הופעות, ביניהן הצגות תיאטרון, מופעי מוזיקה, מופעי מחול, הרצאות וסדנאות.
בהיכל מתקיימים גם אירועים מיוחדים, כגון פסטיבלים, ירידים וכנסים.
היכל התרבות מודיעין הוא מרכז תרבותי חשוב עבור תושבי העיר והסביבה.
היכן שהוא בזמן הוא סרט קולנוע משנת 1980 בכיכובו של כריסטופר ריב.
הסרט זכה בשלושה פרסי סאטורן בקטגוריות המוזיקה, התלבושות וסרט הפנטזיה הטוב ביותר לשנת 1980.
הסרט מתרחש, למעשה, במספר תקופות.
העלילה מספרת על ריצ'רד קולר, תסריטאי אשר סיים את לימודיו בשנת 1972. בזמן מסיבת הסיום במלון "גראנד הוטל" המפואר והעתיק, בשיא ההמולה, לפתע משתתק האולם בעוד אישה מבוגרת וחמורת סבר ניגשת אליו, נועצת בו מבט נוקב, תוחבת דבר-מה לידו ולוחשת לו בקריצה, "חזור אליי".
נפעם, מגלה הוא שתחבה היא לידו שעון כיס מוזהב.
8 שנים לאחר מכן ריצ'רד יוצא את משרדו על מנת לקבל השראה ובצומת הדרכים מחליט לשים פעמיו אל עבר ה"גראנד הוטל".
שם הוא פוגש במר ארתור בייל, אשר מלווה אותו אל חדרו ומספר לו שהוא כבר עובד במקום משנת 1910, מגיל 5. אביו היה מקבל-הפנים של המלון, ובדרך כלל נהג לגעור בו על ששיחק בכדור בלובי המלון.
כאשר ריצ'רד נפרד מארתור לשלום הוא שואל אותו האם הם נפגשו בעבר.
ריצ'רד המבולבל מבטל את דבריו וטוען שמעולם לא ראהו.
ריצ'רד משוטט במלון ונכנס ל"אולם ההיסטוריה", אשר מלא בתמונות ובמזכרות שזוהו עם היסטוריית המלון.
הוא שם לב לתמונה בה משתקפת דמותה של בחורה מחויכת, אותה הוא מרגיש כי פגש בעבר.
ארתור מספר לריצ'רד כי שמה של בחורה זו הוא אליז מק'קנה, שחקנית אשר הופיעה בהצגה בתיאטרון בית המלון "גראנד הוטל" בשנת 1912. לאחר מחקר בספרייה ריצ'רד מגלה כי זו האישה שנתנה לו את שעון הכיס המוזהב.
ריצ'רד מגלה היכן אליז מתגוררת וממהר לבקרה.
בביתה הוא נתקל באישה אחרת המספרת לו שאליז נפטרה וכי שעון הכיס אבד לה ביום מותה.
בחדרה של אליז ריצ'רד מוצא ספר על מסע בזמן אשר נכתב על ידי מרצו מימי האוניברסיטה.
ריצ'רד חוזר לאוניברסיטה בה למד על מנת לגלות יותר.
הוא מאתר את הפרופסור אשר לא מספק לו מידע יתר על המידה, אך בהחלט נותן לו רמיזות עבות בנוגע לשאלתו - האם מסע בזמן אפשרי.
הוא מספר לו שניתן לנסוע בזמן, אך יש ליצור אווירה וסביבה מתאימה ולנתק את הווייתך מכל קשר להווה.
ריצ'רד רוכש לעצמו חליפה ומקטורן ארכאיים ומספר מטבעות ישנים, מסתפר ונשכב על מיטת המלון בחדר במטרה להפנט את עצמו על מנת להשתכנע שהוא אכן חי בעבר.
לאחר שלא הצליח ריצ'רד מצליח לאתר בעזרת ארתור את חתימתו בספר האורחים של המלון משנת 1912. הוא מנסה שוב והפעם מצליח להתעורר בעבר.
לאחר חיפוש הוא מאתר את אליז ואף נתקל באמרגנה של אליז, מר ויליאם הנדלר רובינסון, אשר מאיים להרחיקו מהמלון אם לא יתרחק מאליז.
על אף האיומים ריצ'רד מצליח להקסים את אליז והשניים מתאהבים.
אליז נוטשת את צוות התיאטרון ומתמסרת לריצ'רד.
בעוד הם שוכבים במיטתם ריצ'רד שולף בטעות מטבע עדכני משנת 1979 ובמהרה חוזר להווה.
ריצ'רד נשאר שבור לב ונופל לתרדמת.
ארתור מגלה אותו ומזעיק עזרה, אך ריצ'רד מת ומצטרף לאליז במעין גן עדן שמיימי שלאחר המוות.
הסרט צולם באי מקינאק במדינת מישיגן.
צוות ההפקה של הסרט נתקל בבעיות רבות בשל איסור חמור להכניס כלי רכב לאזור זה, שכן התנועה באי זה מאושרת רק על ידי סוסים או עגלות.
כריסטופר ריב היה אלרגי לסוסים וסבל רבות בזמן צילומי הסרט.
בספרו "עדיין אני" נזכר ריב בתקופת הצילומים בחיבה רבה: "מיקום צילומי "היכן-שהוא בזמן" כישף את כולם לחלוטין.
העולם האימתי התמוסס ונעלם ככל שהתפתח הסיפור והתוודענו לאחד המקומות הקסומים ביותר על כדור הארץ.
נדירות יצא לי לעבוד על סטים כה רגועים והרמונים.
אפילו חמומי-הדם של שיקגו נכנעו לפלאי המקום ולאטמוספירה הקסומה."
הסרט יצא לאקרנים ב-3 באוקטובר 1980 וקיבל ביקורות די חיוביות.
מאוחר יותר היו הביקורות נוקבות, בייחוד עקב משחקו של ריב.
ביקורת אחת ציינה כי ריב נראה כמו מישהו שבלע בלון הליום, בעוד אחרת ציינה כי הוא היה מגושם ואנימטורי מדי בשביל תפקיד זה.
ההקרנות המסחריות של הסרט היו מועטות, יחסית.
במרוצת השנים, לעומת זאת, הסרט קיבל תחייה מחודשת כאשר החלו להפיצו בחנויות הווידאו ובערוצי הטלוויזיה.
בשנת 1990, כ־10 שנים לאחר הקרנת הבכורה של סרט זה, הקים ביל שפרד את אגודת INSITE (the International Network of "Somewhere in Time" Enthusiasts) כתגובה לעניין המחודש שלפתע התגלה בקרב המעריצים.
אגודה זו מפיצה עיתון-רבעוני ואף מקיימת כנסים שנתיים באי מקינאק.
היכל שלמה הוא מבנה ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים, בצמוד לבניין בית הכנסת הגדול, אשר שימש בעבר ללשכות הרבנים הראשיים לישראל ומשכנם של בית הדין הרבני הגדול ומועצת הרבנות הראשית.
בבניין פועל כיום קמפוס של המכללה האקדמית הרצוג לצד מוזיאון לאמנות יהודית ע"ש וולפסון, בית הכנסת "רננים" ואודיטוריום.
על גג הבניין ישנה תצפית פנורמית על ירושלים.
ראשיתו של היכל שלמה היא בשנת 1923, כאשר פרסמו הרבנים הראשיים לארץ ישראל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יעקב מאיר, קריאה להקמת בית כנסת מרכזי בירושלים:
הרבנים הראשיים ייצגו בקריאתם זו את הלך הרוח אצל רבים בירושלים באותה תקופה; חלקם אף הקימו (בברכתו של הרב קוק) את בית הכנסת ישורון.
רבים סברו שבירושלים ההולכת ומתרחבת ונבנות בה שכונות חדשות, יש להקים בית כנסת מרכזי שיאגד את החיים הרוחניים בירושלים המתחדשת.
זרז נוסף לקריאה היה מצבו המידרדר של הרובע היהודי.
בעקבות מצב זה לא היה ניתן עוד לראות בבית הכנסת החורבה בית כנסת מרכזי.
ניסיון נוסף להקמת בית כנסת בעיר היה מצד הרב בן ציון חי עוזיאל בשנת 1940, שניסה להקים בית כנסת מרכזי ספרדי.
רבים ציפו שבית הכנסת ישורון, שהוקם בשנות העשרים ושכן בבית הספר לבנים ובבית היתומים הספרדי, יענה על הדרישות להקמת בית כנסת מרכזי.
ציפיות אלו גדלו כאשר ישורון עבר למשכנו הקבוע ברחוב המלך ג'ורג', והוא אכן אישר את הציפיות שתלו בו אישי ירושלים.
בישורון עדיין ניתן למצוא שלטים שבהם בית הכנסת מכונה "בית הכנסת המרכזי".
אך גם לאחר שישורון התבסס במשכנו שברחוב המלך ג'ורג', היו שחפצו בהקמת בית כנסת מרכזי.
הם נימקו זאת בכך שלישורון יש מנהגים מסוימים ואופי קהילתי ספציפי, שהיה אשכנזי מודרני בלבד.
היו כאלו שסברו שבבית כנסת מרכזי צריכה להיות מקהלה קבועה, וזו לא הייתה בישורון.
סיבה נוספת הייתה שישורון היה בית כנסת פרטי שנוהל בידי עמותה פרטית, ומעולם לא קיבל דימוי רשמי וממלכתי.
בית הכנסת ישורון השיג את דימוי בית הכנסת המרכזי בזכות האירועים הממלכתיים שאירח, וחשובי העם שבחרו להתפלל בו.
ב-1946 קנה הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג - הרב הראשי האשכנזי הראשון של מדינת ישראל, חלקת קרקע ברחוב קינג ג'ורג' שבמרכז ירושלים, במטרה להקים משכן קבע לרבנות הראשית.
הדרישות להקמת בית כנסת מרכזי התעצמו אחרי הקמת מדינת ישראל, והושם דגש מפי הדורשים על מחויבותם של מוסדות המדינה, ובפרט משרד הדתות, להקים בית כנסת ממלכתי-דתי בירושלים.
טקס הנחת אבן הפינה ל"בית הרבנות הראשית" התקיים ברחוב המלך ג'ורג' ב-8 ביולי 1952 בנוכחות הרבנים הראשיים, שר הדתות, ראשי ישיבות, רבנים ושופטי בית המשפט העליון.
בל"ג בעומר ה'תשי"ח (1958) באו לקיצן הקריאות הרבות להקמת מרכז דתי-רוחני בירושלים: ביום זה נערך טקס חנוכת בית היכל שלמה ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים, בהשתתפות נשיא המדינה יצחק בן-צבי, שרים, הרבנים הראשיים לישראל, חברי כנסת, ראש עיריית ירושלים מרדכי איש שלום ועוד.
הבניין נקרא על שם שלמה וולפסון, אביו של סר אייזיק וולפסון, שתרם את הכסף לבניית היכל שלמה.
אדריכלי המבנה היו מאיר רובין ואלכסנדר פרידמן.
בהיכל שלמה שכנו בתחילה משרדי הרבנות הראשית, לשכות הרבנים הראשיים ובית הדין הרבני העליון.
הבניין המרווח אפשר לכל דיין לקבל לשכה נפרדת.
כמו כן נקבעה בהיכל שלמה "הספרייה התורנית המרכזית בישראל", שבה נמצאו עשרות אלפי ספרי קודש, בהם ספרים שנמצאו בעזבונות הקהילות שנחרבו בשואה.
מוסדות נוספים שעברו להיכל שלמה הם המחלקה להסברה דתית, הוועד לבירורי הלכות, איחוד בתי הכנסת ועוד.
מאוחר יותר נפתח במקום מוזיאון היכל שלמה, המציג אוסף נדיר של חפצי קדושה מקהילות יהודיות ברחבי העולם.
בקומה העליונה נבנה אודיטוריום רב מקומות, שבו נערכים כינוסים שונים.
אחד האירועים הזכורים ביותר שהתקיימו באולם זה לאחר הקמתו הוא אזכרה לרב הרצוג, מיוזמי היכל שלמה, שנפטר זמן קצר לאחר חנוכת הבית.
בשנת 1992 עברו משרדי הרבנות הראשית לבנין בכניסה לעיר ירושלים.
באותו זמן נמכרו רוב ספרי הספרייה התורנית של היכל שלמה לסוחרים, ונשארו רק הספרים באולם העיון המרכזי של הספרייה.
בבניין הוקם מוזיאון לאמנות יהודית על ידי המייסד יהודה לייב ביאלר ובעזרתו של משה מושקוביץ.
בנוסף פועל אולם בו מתקיימים מופעים שונים ברוח היהדות.
האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר, נפגש עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה, במהלך ביקורו בישראל, ב-12 במאי 2009.
בינואר 2017 נפתח בבניין קמפוס אקדמי של המכללה האקדמית הרצוג ללימודי הוראה והכשרות מקצועיות למורים, ביוזמתו של משה מושקוביץ.
עם הקמת הבניין, הוחלט לייסד בו בית כנסת שישמש את אורחי הבניין.
בית הכנסת נקבע בקומת הכניסה לבניין, ונראה כי מייסדי היכל שלמה ייחסו לו חשיבות רבה.
בשל העובדה שבית הכנסת נועד לשרת בעיקר את באי הבניין, לא הוקצה לו מקום רב והוא היה קטן יחסית.
אך למרות ממדיו הקטנים, ניכר שהושקעו בו כסף ומחשבה רבה על מנת לפארו.
בבית הכנסת היו אחד עשר חלונות ויטראז' צבעוניים, שנעשו בידי האמן דוד הילמן בשנותיו הראשונות של בית הכנסת.
כל חלון הוקדש לנושא אחר, כגון שבת, ראש חודש, פסח, יום כיפור ואפילו מצוות שילוח הקן ומגילת שיר השירים.
הפריט המפואר ביותר בבית הכנסת הוא ארון הקודש, שהובא להיכל שלמה מבית הכנסת של הקהילה הספרדית בעיר פדובה שבאיטליה.
ארון הקודש האיטלקי, וכן בימת הקריאה בתורה התואמת לו, הובאו ארצה בשנות החמישים יחד עם ארונות קודש אחרים מקהילות באיטליה, במסגרת מבצע העלאת ארונות קודש מאיטליה לישראל.