tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, בית מדרש, בית ספר עממי, "חדר" ובית קברות יהודי.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בין חרדים למשכילים בקונגרס יהודי הונגריה בשנת 1869 ו-1868 הצטרפה הקהילה לזרם הקהילות האורתודוקסיות שסירבו לקבל על עצמן את תקנות הקונגרס.
החל משנת 1867 השתייכו לקהילה גם יהודים שישבו בישובי הסביבה: טורניושפאלצה, אפריישקה, טיסמוגיורוש, גיירה, נג'וורשאן, קופוצפאטי ורוורניוש, גמז'ה, לוופטרי, נירלווה, בנק, מזלדאן, אויקנז, טיססנטמארטון, ז'ורק, טיסבזדד, טוז'ר, גיירצ'קה, זאהון.
בשנת 1941 גויסו צעירים יהודים ממאנדוק לעבודות כפייה, הם נשלחו לעבודות מחוץ לגבולות הונגריה ורובם לא חזרו.
במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאפריל הועברו יהודי מאנדוק לגטו קישווארדה, שם רוכזו חלק מיהודי המחוז.
כעבור כמה שבועות שולחו יהודי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה 18 גברים מהמחנות לעבודות כפייה ועוד כ-20 ניצולים וניצולות מאושוויץ.
במשך השנים עזבו היהודים את העיירה ובשנות הששים למאה ה-20 נותרו במקום יהודים ספורים.
במפקד קהילות הונגריה שנערך בשנת 1944 נכתב בדף קהילת מאנדוק שבקהילה יש 378 חברים, מנהיג הקהל הוא איזידור ברקוביץ' ורב הקהילה הוא ארנו מאייר.
עמנואל "מאנו" קואדיו קונה הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת רומא מהסרייה א' ובנבחרת צרפת.
קונה גדל במחלקות הנוער של וילאנובה-לה-ז'ארן, פריז, בולון-בילנקורט וטולוז.
בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של טולוז.
ב-24 במאי 2019 ערך קונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור ה-38 בליגת העל הצרפתית לעונת 2018/2019.
ב-21 בינואר 2021 חתם קונה על חוזה לארבע שנים וחצי בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, והושאל בחזרה לטולוז עד לתום עונת .
בסך הכל ערך קונה 51 הופעות ליגה במדי טולוז במסגרת ליגת העל הצרפתית וליגת המשנה הצרפתית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
בתום עונת חזר קונה לבורוסיה מנשנגלדבך.
ב-25 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על באיירן מינכן במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני.
ב-22 בינואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 1–2 לאוניון ברלין במסגרת המחזור ה-20. בעונתו הראשונה במועדון ערך 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
מאנוהר גופלקרישנה פראבהו פרקיר (13 בדצמבר 1955 – 17 במרץ 2019) היה פוליטיקאי הודי וחבר מפלגת העם ההודית.
כיהן כראש השרים של גואה וכשר ההגנה של הודו.
מאנוהר פרקיר נולד ב-13 בדצמבר 1955 במקוסה שבגואה הפורטוגזית (היום בגואה, הודו).
בשמו נכלל הפטרונים גופלקרישנה, שמו של אביו.
בצעירותו היה פרקיר פעיל בראשטריה סוויאמסווק סאנג.
פרקיר למד במוסד הטכנולוגי ההודי בומביי והיה למהנדס מתכות.
פרקיר נבחר לראשונה לאספה המחוקקת של גואה ב-1994 מטעם מפלגת העם ההודית, והיה למנהיג האופוזיציה באספה.
בנובמבר 1999 פרש פרנסיסקו סרדינה מהקונגרס הלאומי ההודי והקים ממשלה בתמיכת מפלגת העם ההודית.
באוקטובר 2000 הושבע פרקיר לראשונה לראש השרים של גואה.
בבחירות לאספה המחוקקת של גואה ביוני 2002 זכתה מפלגת העם ההודית בראשותו ב-17 מתוך 40 מושבי האספה, וביולי 2002 הושבע פרקיר בשנית לראש השרים של גואה.
בפברואר 2005 התפטרו ארבעה מחברי האספה מטעם מפלגת העם ועברו למפלגות האופוזיציה שהקימה ממשלה חילופית.
ופרקיר עבר לכהן כראש האופוזיציה באספה, ונשאר בתפקיד גם לאחר הבחירות לאספה ב-2007.
בבחירות לאספה ב-2012 השיגה מפלגת העם ההודית לראשונה רוב באספה המחוקקת של גואה, כשהיא זוכה ב-21 מתוך 40 מושבים.
פרקיר הושבע לראש השרים בשלישית.
ב-9 בנובמבר 2014 מונה מאנוהר לשר ההגנה בממשלת נרנדרה מודי.
בעקבות כך מונה לחבר ברג'יה סבהה מטעם אוטר פרדש.
בבחירות לאספה המחוקקת של גואה בפברואר 2017, קיבלה מפלגת העם ההודית רק 13 מתוך 40 מושבים וראש השרים מטעמה, לקסמיקנט פרסקר איבד את מושבו באספה.
בעקבות כך חזר פרקיר לכהן כראש השרים של גואה בראשות ממשלת קואליציה.
בפברואר 2018 החלה בריאותו של פרקיר להתדרדר, והוא מת מסרטן הלבלב ב-17 במרץ 2019.
במרץ 2022 נפתח נמל התעופה הבינלאומי מאנהור , שנקרא על שם פרקיר.
מאנדזיו (ביפנית:まんじゅう; בסינית מנדרינית: 饅頭; כתיב לטיני: Manjū) הוא ממתק יפני מסורתי.
מבין הסוגים הרבים של המאנדזיו, לרובם יש ציפוי חיצוני העשוי מקמח, אבקת אורז, קודזו (קבוצה של גפנים רב-שנתיים נשירים מטפסים) וכוסמת, ומילוי של אנקו (משחת שעועית אדומה), עשויה בדרך כלל משעועית אזוקי מבושלת וסוכר.
מאנדזיו עשוי לפעמים עם מילויים אחרים כגון ריבת ערמונים.
בהוואי אפשר למצוא מאנדזיו אוקינאווי שעשויים במילוי של בטטה סגולה, חמאה, חלב, סוכר ומלח, אבל המילוי הנפוץ ביותר הוא משחת שעועית, שמספר הזנים שלה כוללים קושיאן, צובואן וצובושיאן.
מאנדזיו הוא מאפה יפני מסורתי על בסיס קמח (במקום על בסיס אורז כמו מוצ'י).
מקורו בסין תחת השם מאנטואו בשפות סיניות, אך נודע בשם מאנדזיו כשהגיע ליפן.
בשנת 1341, שליח יפני שחזר מסין החזיר איתו את מאנטואו והחל למכור אותו בשם נארה-מאנדזיו.
וכך מסופר שזה מקורו של המאנדזיו היפני.
מאז, הוא נאכל כבר כמעט 700 שנה על ידי היפנים.
כעת ניתן למצוא אותו בחנויות ממתקים יפניות רבות.
המחיר הנמוך שלו הוא הסיבה, בין היתר, שהוא פופולרי.
מבין אינספור הסוגים של המאנדזיו, חלקם נפוצים יותר מאחרים.
מאצ'ה (תה ירוק) מאנדזיו הוא אחד הנפוצים ביותר.
במקרה זה, לחלק החיצוני של המאנדזיו יש טעם של תה ירוק וצבעו ירוק.
מיזו (מים) מאנדזיו נאכל באופן מסורתי בקיץ ומכיל מילוי שעועית בטעמים.
החלק החיצוני של המיזו מאנדזיו עשוי עם עמילן קוזו, המעניק לבצק מראה שקוף, דמוי ג'לי.
כמו כן, למאנדזיו יכולים להיות מילויים שונים בטעמים, כמו שמנת בטעם תפוז.
כפי שקורה במאכלים יפניים רבים, בחלקים מסוימים של יפן, אפשר למצוא מאנדזיו ייחודי לאזור זה או אחר, כמו מאנדזיו בצורת עלה אדר בהירושימה ובמיאג'ימה.
הסוג האזורי של מחוז סאיטאמה נקרא Jumangoku manjū.
מנואל "מאנו" מוֹרְלַאנֶס אריניו (בספרדית: Manuel "Manu" Morlanes Ariño; נולד ב-12 בינואר 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת מיורקה מהלה ליגה.
נולד בסרגוסה, מורלאנס שיחק ב-ריאל סרגוסה המקומית כנער, לפני שעבר לאקדמיה של ויאריאל בקיץ 2012. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון בעונת 2015/2016, בליגה הספרדית השלישית.
ב-3 בספטמבר 2016, מורלאנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה השנייה של המועדון בהפסד 3-2 מול ברצלונה ב'.
הוא סבל מפציעה בברך במהלך משחק נגד קאסטיון בדצמבר, וחזר לשחק בספטמבר 2017 בתיקו 0-0 נגד יאגוסטרה.
מורלאנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-8 בדצמבר 2017, כשהוא פתח בהפסד 1-0 מול מכבי תל אביב בליגה האירופית.
ב-13 ביוני שלאחר מכן, הוא חידש את חוזהו עד 2023.
מורלאנס ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-18 באוגוסט 2018, כשהוא פתח בהפסד ביתי 2-1 מול ריאל סוסיאדד.
לקראת עונת 2019/2020, הוא הועלה באופן סופי להרכב הראשי.
ב-7 בספטמבר 2020, מורלאנס הושאל לאלמריה, לשנה אחת, עם סעיף רכישה.
לאחר שהיה שחקן הרכב קבוע, אלמריה מימשה את סעיף הרכישה בחוזה שלו, אך ויאריאל הפעילה את סעיף הקנייה בחזרה כדי להחזיק במורלאנס אצלה.
ב-16 באוגוסט 2021, מורלאנס חתם על חוזה חדש עם הצוללת הצהובה עד 2026, והצטרף לקבוצה אחרת בליגה הראשונה, אספניול, בהשאלה לעונת 2021/2022. מורלאנס חזר לקבוצת האם שלו לעונת 2022/2023. הוא שיחק כמה משחקים בודדים לפני שעבר למיורקה, גם בליגה הראשונה, ב-31 בינואר 2023, גם בהשאלה.
ב-30 ביוני 2023, מורלאנס חתם על חוזה קבוע לחמש שנים במיורקה.
מאנוס הוא סוכן בינה מלאכותית אוטונומי שפותח על ידי חברת הסטארט-אפ הסינית Monica.
הסוכן מתוכנן לבצע באופן עצמאי משימות מורכבות בעולם האמיתי, ללא צורך בהכוונה אנושית ישירה או מתמשכת.
הוא נחשב לאחד הסוכנים האוטונומיים הראשונים בעולם המסוגלים לחשיבה עצמאית, תכנון וקבלת החלטות בצורה דינמית לחלוטין.
חברת Monica הוקמה במטרה לפתח סוכני בינה מלאכותית מתקדמים שיוכלו לפעול עצמאית מעבר לשימושים המסורתיים של מודלי שפה גדולים.
ההשקה הרשמית של מאנוס ב-6 במרץ 2025 זכתה להד בינלאומי נרחב, והסוכן הוגדר כנקודת מפנה בהתפתחות הבינה המלאכותית, בהיותו הראשון הפועל ללא התערבות אנושית ישירה, ומשלים משימות מורכבות באופן עצמאי לחלוטין.
ההצלחה המהירה של מאנוס הדגישה את התקדמותה של סין בזירת הבינה המלאכותית, ואת יכולתה של המדינה להתחרות בארצות הברית בתחום.
אוטונומיה מוחלטת: בשונה ממערכות AI כמו ChatGPT או Gemini של גוגל, מאנוס אינו זקוק להוראות מפורשות.
הוא יוזם משימות, מנתח מידע, ומתאים את פעולותיו בזמן אמת.
ביצועים רב-תחומיים: מאנוס יכול לבצע מגוון משימות בתחומים שונים, כמו ניתוח עסקאות פיננסיות, סינון מועמדים לעבודה, איתור דירות להשכרה ועוד, תוך שהוא מבצע החלטות במהירות וביעילות גבוהה מזו של בני אדם.
התאמה אישית מדויקת: מאנוס לומד מהתנהגות המשתמשים ומסוגל לחזות ולהתחשב בהעדפות נסתרות, ומספק תוצאות מותאמות אישית באופן מעמיק.
פעילות ברקע וזמן אמת: הסוכן ממשיך לבצע משימות בענן גם כשהמשתמש מנותק, ומדווח לו על השלמתן בזמן אמת.
בעת ביצוע משימות כמו סינון קורות חיים, מאנוס אינו מסתפק בדירוג מועמדים, אלא מנתח מיומנויות רלוונטיות, משווה אותן לטרנדים בשוק התעסוקה, ומגיש החלטה אופטימלית בפורמט מוכן לשימוש.
במקרה של חיפוש דירה, הוא משקלל נתונים כמו סטטיסטיקת פשיעה, מגמות שכירות ואפילו תנאי מזג אוויר, ומציג למשתמש אפשרויות מותאמות במיוחד להעדפותיו.
הופעתו של מאנוס הציתה מחדש דיון ציבורי ואקדמי רחב בנוגע להשפעתה של בינה מלאכותית אוטונומית לחלוטין, במיוחד בנושאי אתיקה, פרטיות, וביטחון תעסוקתי.
המערכת החדשה מהווה נקודת ציון משמעותית בדרך ליצירת בינה מלאכותית כללית (AGI), וצפויה להשפיע על איזון הכוחות הטכנולוגי והכלכלי בין מדינות המערב לסין בשנים הקרובות.
מנואל "מאנו" סאנצ'ס דה לה פניה (בספרדית: Manuel "Manu" Sánchez de la Peña; נולד ב-24 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בלבאנטה מהלה ליגה בהשאלה מסלטה ויגו.
סאנצ'ס נולד במדריד, והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד בשנת 2014. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים במדי קבוצת המילואים ב-30 במרץ 2019, כשפתח בהרכב בניצחון חוץ 2–0 נגד סלמנקה במסגרת הליגה הספרדית השלישית.
ב-30 באוגוסט 2019, האריך סאנצ'ס את חוזהו באתלטיקו עד 2023. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובלה ליגה, ב-14 בדצמבר, כשפתח בהרכב בניצחון ביתי 2–0 על אוססונה.
ב-7 בספטמבר 2020, האריך סאנצ'ס את חוזהו באתלטיקו עד 2025. ב-11 בינואר 2021, הוא עבר לאוססונה מהלה ליגה בהשאלה לשארית עונת 2020/2021.
ב-3 ביולי 2023, חתם סאנצ'ס על חוזה לחמש שנים בסלטה ויגו מהלה ליגה.
ב-25 ביולי 2025, עבר סאנצ'ס ללבאנטה מהלה ליגה בהשאלה לעונה אחת.
מאניה, או בשמה הרשמי אפיזודה מאנית, היא מצב רוח פתולוגי המאופיין בפעלתנות יתר קיצונית, תחושת כל-יכולות והיעדר עכבות או ויסות עצמי.
היא עשויה להתבטא במצב רוח מרומם, אופטימיות ולעיתים אופוריה מצד אחד, ובעצבנות ולעיתים אף אלימות מצד שני.
מצב זה גורם ברוב המקרים למיעוט שינה, להתנהגות חסרת רסן, ולחשיבה ודיבור מהירים (לוגומניה) עד כדי השמטת משפטים או חלקי משפטים, באופן שמקשה על ההבנה.
האדם עשוי להיראות רציונלי ברגע אחד וחסר כל שליטה ברגע שלאחר מכן.
מאניה היא מצב נפשי שעשוי להיות חלק מהתמונה הקלינית של הפרעה נפשית קשה.
הופעה קלה יחסית של מאניה, ללא מאפיינים פסיכוטיים, נקראת "היפומאניה".
למרות הדמיון בשם, אין כל קשר מבחינה קלינית בין מאניה לבין מצבים והפרעות נפשיות כמו ארוטומניה, קלפטומניה, פירומניה, טריכוטילומניה וכדומה.
קריטריונים לאבחנת אפיזודה מאנית לפי DSM 5
מצב הנמשך שבוע לפחות ללא הפסקות, של מצב-רוח מרומם או נרגן, לצד התנהגות פעלתנית מכוונת מטרה ואינטנסיבית מאוד.
במהלך תקופה זו לפחות שלושה מהסימפטומים הבאים (או ארבעה אם קיימת רק נרגנות), נוכחים בעוצמה רבה השונה מאוד מהתנהגותו הרגילה של האדם:
דברנות יתר, דברנות מתוך דחף לדבר;
מחשבות מהירות – מעוף מחשבות או מרוץ מחשבות;
הגברת פעילות זו מלווה בעוררות גבוהה;
ישנה מעורבות, לעיתים חסרת רסן, בפעילות בעלת פוטנציאל לנזק: קניות בלתי מרוסנות, פעילות מינית בלתי מרוסנת, או החלטות הרות גורל.
הפרעה במצב הרוח חמורה דייה כדי לגרום לפגיעה קשה בתפקוד החברתי והתעסוקתי, או שיש צורך באשפוז פסיכיאטרי כדי למנוע פגיעה עצמית או פגיעה באחרים.
האפיזודה אינה תוצאת השפעה של סמים או תרופות כלשהן.
(אפשרית אבחנה של אפיזודה מאנית מלאה במהלך של טיפול נוגד דיכאון בתרופות או נזעי חשמל, אם התסמינים נמשכים מעבר לטווח ההשפעה הצפוי של הטיפול)
הערה: בעקבות טיפול בנזעי חשמל יכולים להופיע תסמינים דמויי מאניה.
תסמינים אלה אמורים לחלוף, בחלוף ההשפעה הפיזיולוגית של הטיפול, זאת בניגוד למאניה שנשארת כמצב יציב למשך שבוע לפחות ללא הפסקות.
אבחון מאניה לפי ICD 10:
ICD 10 מאפשר להגדיר אפיזודה מאנית יחידה כאירוע יחיד שאינו חלק מהפרעה דו־קוטבית.
אם המאניה חוזרת על עצמה, היא תוגדר כחלק מהפרעה דו־קוטבית.
משמעות הדבר היא שלפי ICD 10 אדם יכול לעבור אפיזודה מאנית בודדת בלי לקבל אבחנה של הפרעה דו־קוטבית.
אפיזודה מאנית מתחילה לעיתים קרובות בפתאומיות ונמשכת (באינטנסיביות רבה) בין שבועיים למספר חודשים.
טיפול תרופתי מתאים יכול לקצר זמן זה.
המשך החציוני של אפיזודה מאנית הוא כארבעה חודשים.
מאניה יכולה להופיע בשלוש דרגות חומרה, לכולן משותף מצב רוח מרומם וגידול בכמות, וקצב הפעילות הנפשית והגופנית:
סוג זה קשור לפרוגנוזה גרועה יותר מהשאר, מבחינת החזרה לתפקוד לאחר האפיזודה המאנית.
אבחנה מבדלת של מאניה תיקח בחשבון כל הסבר חלופי העלול ליצור תסמינים קליניים דומים למאניה:
מצבים רפואיים גופניים כמו פעילות יתר של בלוטת התריס (היפרתירואיזם)
טיפולים תרופתיים (תרופות נוגדות דיכאון)
טיפולים רפואיים לא תרופתיים (למשל נזעי חשמל)
קיום של הפרעות נפשיות שקדמו להופעת המאנייה (אנורקסיה נברוזה, הפרעה כפייתית קשה, ודיכאון.
במקרים של פסיכוזה קשה האבחנה המבדלת תהיה מהפרעות פסיכוטיות אחרות כמו סכיזופרניה או הפרעה סכיזו-אפקטיבית.
מאנית, גאלית מאנית או מאנקס (מאנית: Gaelg Vanninagh או Gailck Vanninagh; אנגלית: Manx Gaelix) היא שפה קלטית.
זוהי השפה הלאומית המסורתית באי מאן, אך נחשבת לשפה מתה מאז 1974, שבה מת האדם האחרון שהיה דוברה הילידי.
השפה המדוברת כיום באי היא אנגלית.
כיום נעשים מאמצים להחיות את השפה ולהרחיב את תפוצתה.
בבתי-הספר באי ניתן (ללא חובה) ללמוד אותה.
חלק מדיוני הפרלמנט של האי (Tynwald) מתנהלים על-פי התקנון במאנית.
על פי הערכות מ-2015, כ-1,800 איש דוברים את השפה, כשפה שנייה, ברמה בה הם יכולים לנהל בה שיחה.
היא שייכת לפלג הצפוני, הגוידלי, של השפות הקלטיות, ביחד עם גאלית סקוטית ואירית.
באנגלית נקראת Manx ובמאנית היא נקראת בעצם "גאלית" (Gaelg או Gailck).
כתב המאנית שונה באופן מהותי מהכתב של השפות הגוידליות האחרות.
באירית וסקוטית יש משקל רב לאטימולוגיה הקלטית וסימון אחיד לתופעות המוטציות של העיצורים על ידי האות h.
הכתב של המאנית, לעומת זאת, התפתח מאוחר יותר וספג השפעה חזקה של האנגלית.
כך, למשל, הצליל m העובר מוטציה בתחילת מילה יכתב mh (שנהגה כמו v) באירית וסקוטית ואילו במאנית ייכתב כ-v:
+תנועות במאנית אחורית מרכזית קדמית סגורהuː iː אמצעיתo̞ː əː e̞ː פתוחה aː (æː) * תוספת פונמה בהתאמה
+פונמות במאנית סדקי וילוני חכי בתר־מכתשי מכתשי/שִנִּי שפתי(־שִנִּי) אפיŋn̪ʲm סותםgʲkʲd̪ʲt̪ʲbp חוכך hɣʲxʲ ʃ svf מקורב(צדי)wjl̪ʲ רוטטr * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
נונו ריקרדו אוליביירה ריבריו (בפורטוגזית: Nuno Ricardo de Oliveira Ribeiro; נולד ב-11 בנובמבר 1977 בליסבון שבפורטוגל), הידוע בכינוי מאניש (Maniche), הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בנבחרת פורטוגל.
מאניש החל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של בנפיקה ליסבון.
לאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת של בנפיקה.
עם נבחרת פורטוגל זכה במקום השני ביורו 2004. לאחר 4 עונות מוצלחות מ-2001 עד 2005 בפורטו עבר לקבוצת דינמו מוסקבה הרוסית תמורת 16 מיליון יורו.
מאניק סטריט פריצ'רז היא להקת רוק וולשית.
הלהקה מכרה יותר מעשרה מיליון אלבומים.
היא ידועה בעיקר בשל היעלמותו המסתורית וההתאבדות האפשרית של גיטריסט הלהקה, ריצ'י ג'יימס אדוארדס בשנת 1995. ב-24 בנובמבר 2008 הכריזו באנגליה על מותו הרשמי.
מאז היעלמותו נכתבים רוב הטקסטים של שירי הלהקה על ידי נגן הבס ניקי וייר.
חלק משירי הלהקה המוקדמים מזוהים עם האידאולוגיה הסוציאליסטית והנאו-מרקסיסטית.
בשנת 2001 הופיעה הלהקה בקובה וחבריה נפגשו עם פידל קסטרו.
הביקור וההופעה תועדו בדי.וי.די בשם Louder Than War.
בנוסף, באוסף הווידאו קליפים שהוציאה הלהקה בדי.וי.די, נראה שחקן המחופש לקארל מרקס ומציג אותם כ"להקת הרוק החביבה עליו".
שירים רבים אחרים עוסקים בניכור חברתי ובעיות נפשיות, כמו כן, בשירי הלהקה רפרנסים רבים לנושאים פוליטיים, היסטוריים וספרותיים.
בשנת 2009, לאחר שריצ'י גיימס אדוארדס הוכרז רשמית כמת (2008), הוציאה הלהקת את האלבום Journal for Plague Lovers בו לחנים לטקסטים האחרונים שכתב.
כיהן ממאי 2004 עד מאי 2014 כראש הממשלה השלושה-עשר של הודו.
סינג נולד ב-26 בספטמבר 1932 בכפר בפנג'אב שבהודו הבריטית (כיום בפנג'אב הפקיסטנית) למשפחה חקלאית.
השכלתו ככלכלן כללה שני תארים מאוניברסיטת פנג'אב, תואר ראשון מאוניברסיטת קיימברידג' (1957) ודוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד (ב-1962).
לאחר מכן כיהן כנגיד הבנק המרכזי של הודו (בשתי קדנציות נפרדות), בתפקידים כלכליים בוועדת האו"ם לסחר ופיתוח, בקרן המטבע הבינלאומית ובממשלת הודו.
ב-1971 היה ליועץ כלכלי במשרד המסחר, וב-1972 ליועץ כלכלי ראשי במשרד האוצר ההודי, תפקיד בו החזיק עד 1976. מ־1982 עד 1985 היה נגיד הבנק המרכזי של הודו.
כיהן כשר האוצר של הודו בממשלת פ"ו נרסימהה ראו (1991–1996) ובתפקיד זה הנהיג רפורמות משמעותיות בכלכלה ההודית שהכניסו ליברליזציה בכלכלה ההודית ושיפרו את מעמדה הכלכלי של המדינה בצורה ניכרת.
ב-1991 נבחר לחבר ברג'יה סבהה, ובשנים 1998–2004 כיהן כיו"ר האופוזיציה בבית.
בבחירות ללוק סבהה ב-1999 התמודד על מושב בלוק סבהה בדלהי אך הובס.
ב-2004 היה לראש ממשלת הודו הראשון החבר ברג'יה סבהה.
לאחר הבחירות ללוק סבהה ב-2004 בהן ניצחה הקונגרס הלאומי ההודי הודיעה נשיאת הקונגרס סוניה גנדי, שנתפסה במהלך הבחירות כמועמדת המפלגה לראשות הממשלה, כי לא תקבל את התפקיד.
גנדי בחרה בסינג לעמוד בראשות הממשלה, והוא הושבע לתפקיד ב-22 במאי.
סינג היה מועמד המפלגה בבחירות ללוק סבהה ב-2009, בהן ניצח, אך לקראת הבחירות ללוק סבהה ב-2014 הודיע כי לא יתמודד לקדנציה נוספת בראשות הממשלה, בין היתר על רקע האטה בצמיחה הכלכלית של הודו וטענות נוספות על שחיתות הקונגרס לצד הידרדרות הפופולריות של המפלגה.
ב-26 במאי 2014 הסתיימה כהונתו כראש ממשלה, כשהוחלף בנרנדרה מודי.
ביוני 2019 תמה כהונתו של סינג ברג'יה סבהה מאסאם, ומפלגת הקונגרס בחרה שלא להביא את מועמדותו לכהונה נוספת מהמדינה.
באוגוסט נבחר סינג מחדש לחבר בבית, מטעם ראג'סטאן.
לקראת סיום כהונתו ברג'יה סבהה באפריל 2024, הודיע סינג כי לא יתמודד לכהונה נוספת בבית.
סינג קיבל ב-1987 את הפדמה ויבהושן, עיטור הכבוד האזרחי השני במעלתו בהודו.
סינג, שהיה בן הדת הסיקית, היה ראש הממשלה הראשון בהודו שאינו בן דת ההינדו.
סינג נפטר בניו דלהי ב-26 בדצמבר 2024. בעקבות פטירתו הכריזה ממשלת הודו על שבעה ימי אבל לאומיים.
מאניה מנסקו ( ברומנית: Manea Mănescu, 9 באוגוסט 1916, בראילה – 27 בפברואר 2009) היה פוליטיקאי רומני בתקופה הקומוניסטית של רומניה.
מנסקו היה שר האוצר ברומניה בין השנים 1955–1957 וראש ממשלה בין השנים 1974–1979 בתקופת השלטון של ניקולאה צ'אושסקו.
באוגוסט 1977 ערך ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, ביקור ברומניה ובמהלכו נפגש עם ראש הממשלה מאניה מנסקו ועם הנשיא צ'אושסקו.
פגישות אלה היו חלק מהמגעים הדיפלומטיים שתרמו להגעתו לישראל, בנובמבר 1977, של נשיא מצרים, אנואר סאדאת ולחתימת הסכמי השלום בין מצרים לישראל.
אשתו של מנסקו, מריה, הייתה אחותו של ניקולאה צ'אושסקו.
בחודש דצמבר 1973, היא מונתה לסגן יו"ר הצלב האדום הרומני.
מאנילה רואד היא להקת הבי מטאל ופאוור מטאל מוויצ'יטה, קנזס.
הלהקה נודעה במהלך השנים ככזו המבססת את מילות שיריה על מיתולוגיות, ספרות פנטזיה ואימה, ועל כן רבים מקטלגים אותה כלהקת "אפיק מטאל".
מאנילה רואד הוקמה בשנת 1977 על ידי מארק שלטון (שפעל כגיטריסט וסולן הלהקה) וחברו מהתיכון סקוט פארקס (שפעל כבסיסט הלהקה).
בתחילת דרכם ניגנו חברי ההרכב בבארים מקומיים בעירם ויצ'יטה ונודעו באזור בזכות השיר Herman Hill, שנכתב בהשראת המהומות בפארק הרמן שהתרחשו ב-1979 בעיר, וזיכה אותם בזמן שידור בתחנות רדיו מקומיות.
ב-1979 השלימו שלטון ופארקס את הרכב כאשר צרפו את ריק פישר, חבר נוסף לספסל הלימודים, כמתופף.
לאחר כמה הופעות שנתקיימו בבארים מקומיים ובבית הספר התיכון של חברי הלהקה, החליטו השלושה להקליט אלבום בכורה שקיבל את השם Invasion ויצא ב-1980. האלבום דורג במקום הראשון במצעד מכירת האלבומים של הרדיו האזורי (KMUW-FM).
בריאיון לאתר Metal-Observer שנערך כ-21 שנה לאחר שחרורו של האלבום Invasion, התבטא מארק שלטון באומרו כי האלבום הוא הפחות אהוב עליו "בגלל המוּזיקליוּת הגרועה" כך נימק את דבריו.
נוסף על זמן השידור הרדיופוני, קיבלה הלהקה חשיפה טלוויזיונית כשרשתות שידור קטנות בקנזס, ארקנסו ו-מונטנה הציגו את שיריה.
תגובת הקהל לשיריה של הלהקה הצעירה היו נלהבות וחבריה התעודדו מהריאקציה החיובית שקיבלו והחליטו לשקוד על כתיבתו של אלבום חדש, שני במספר, שיצא שנתיים מאוחר יותר ונקרא בפשטות Metal.
האלבום השני של הלהקה נתקבל באופן אוהד על ידי המעריצים ותקשורת המטאל והרוק, ובעוד האלבום הראשון שיווק את הלהקה בכמה מדינות הסובבות את קנזס, אלבומה השני זיכה אותה בפרסום בכל רחבי ארצות הברית ואף מחוץ לגבולותיה, ובעיקר באנגליה ובאירופה (אם כי הלהקה עדיין לא הייתה ידועה במיוחד).
שני האלבומים הראשונים של הלהקה הם לאו דווקא מטאל במלוא מובן המילה וניתן למצוא השפעות של רוק פסיכדלי, ספייס רוק והארד רוק, השפעות מוזיקליות שהביאו עימם שלטון, פארקס ופישר הישר ממוזיקת ההארד רוק הרוקנרולית ומוזיקת הרוק הפסיכדלי הנסיוני והמיסטיקני של שנות השבעים.
עבור רוב מאזיני הלהקה, הלהקה החלה להתפרסם באופן משמעותי יותר כאשר השיר "Flaming Metal System" הלקוח מהאלבום Invasion נכנס לאוסף של שירי מטאל אמריקאי (US Metal Vol.3) שנאסף ושוחרר ב-1983 על ידי חברת התקליטים הגדולה, שארפנל רקורדס.
באותה השנה הוציאה הלהקה את האלבום Crystal Logic, אלבום קלאסי שמייצג בעיני רבים את המוזיקה של הלהקה.
אם באלבומים הקודמים ניכרו השפעות של רוק פסיכדלי והארד רוק במוזיקה של הלהקה, באלבום הזה ניתן היה לשמוע כי האלמנטים המטאליים של הלהקה הפכו להיות הרבה יותר דומיננטיים.
אחד השירים המוכרים ביותר של הלהקה "Necropolis", שהופיע באלבום, מחזק את הצד המטאלי של מאנילה רואד כאשר ריף הפתיחה המהיר שלו חופף לספיד מטאל ולפאוור מטאל אמריקאי מסורתי.
הליריקה של "Necropolis" (עיר המתים) נכתבה בהשראת סיפוריו ההרואיים של "קונאן הברברי" שנכתבו על ידי סופר הפנטזיה רוברט ארווין האוורד.
שירים אחרים באלבום כמו "Crystal Logic" ו-"The Veils of Negative Existence", מתאפיינים דווקא בקצב בינוני ואיטי יותר מזה שבשיר Necropolis כאשר קטעי הגיטרה הממושכים ומלאי האווירה מזכירים קטעים דמויי דום מטאל, ואין זה מקרה חד-פעמי - ריפים בקצב בינוני המזכירים דום מטאל נשמעים בכל אלבומיה של הלהקה.
האווירה האפית שנוצרה בזכות הריפים המהירים ואו הבינוניים בקצבם יחד עם השירים שהתאפיינו בפואטיקה הירואית ואפית, זיכו את מאנילה רואד בסיווג המוזיקלי "אפיק מטאל", סיווג בו משתמשים גם חברי הלהקה.
בשנת 1984 עזב את הלהקה המתופף ריק פישר ואת מקומו תפס רנדי "ת'ראשר" פוקס (שתרם מכישוריו גם לכמה קטעי קלידים שהתלוו לשאר הכלים בשירי הלהקה), אשר הביא עמו אוריינטציה מוזיקלית הנוטה לת'ראש מטאל (ומשום כך קיבל את הכינוי "ת'ראשר").
מאוחר יותר בהמשך אותה השנה, חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים האמריקאים "Black Dragon" (בה היו חתומות להקות מוכרות כמו סבאג' גרייס ו-Candlemass).
בשנת 1985 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון עם המתופף רנדי פוקס, Open The Gates, לו נערכה הפקה מקצועית יותר למען יצירת סאונד איכותי מזה הנשמע באלבומיה הקודמים של הלהקה כשגם האלבום הזה כמו קודמיו נחשב להצלחה כלכלית וביקורתית.
גם באלבום הזה האלמנטים של הספייס רוק שהיו מצויים בשיריה המוקדמים של הלהקה נדחקו למען סאונד כבד יותר והחלה מגמה מוזיקלית הנעה לעבר הת'ראש מטאל (שבאותן השנים החל לשגשג).
את עטיפת האלבום יצר אמן הקומיקס אריק לרנוי.
המגמה הכבדה של הלהקה נמשכה גם באלבומיה הבאים של הלהקה: The Deluge שיצא ב-1986 ו-Mystification שיצא ב-1987. האלבום The Deluge (יחד עם שני קודמיו) נחשב לאחד האלבומים שמזוהים ביותר עם הסאונד של מנילה רואד ועם סגנונה שהגיע לכדי גיבוש באותן השנים.
Mystification שיצא שנה מאוחר יותר, סבל מהפקה באיכות ירודה עקב חוסר התמיכה הכלכלית בלהקה מצדן של חברות התקליטים אצלן הייתה מאנילה רואד חתומה.
למרות זאת, האלבום התקבל בצורה חיובית למדי בקרב המעריצים ותקשורת המטאל.
בשנת 1988 הוציאה הלהקה אלבום נוסף בשם Out of the Abyss.
1990 הייתה השנה בה הוציאה לאור הלהקה את האלבום The Courts of Chaos - אלבום שהוגדר על ידי מארק שלטון כ"יצירת המופת הראשונה של הלהקה".
לראשונה בקריירה המוזיקלית של מאנילה רואד ניתן היה למצוא קטעי קלידים משמעותיים (שנוגנו על ידי רנדי פוקס) לצד המטאל האפי האלמנטרי של הלהקה.
למרבה אכזבתם של מעריציה אשר נערמו באהדתם לאורך שנות פעילותה של מאנילה רואד, היה זה האלבום האחרון שלה לפרק זה והלהקה התפרקה בשנת 1990.
בשנת 1992 הקליט מארק שלטון, המוח מאחורי מאנילה רואד, אלבום סולו שנשא את השם The Circus Maximus.
בהקלטות הצטרפו לשלטון שני מוזיקאים נוספים: אארון בראון ואנדרו קוס.
למרות ששלטון לא התכוון להוציא את האלבום תחת השם "מאנילה רואד", האלבום יצא תחת שמה של הלהקה וזאת בעקבות דרישותיה של חברת התקליטים שציפתה להעלות את מכירות האלבום בזכות שמה אפוף המוניטין של מאנילה רואד.
לאחר צאתו של האלבום לא נשמע דבר בגזרת מאנילה רואד ומארק שלטון למשך תקופה של עשור כמעט.
בשנת 2001 הלהקה הוקמה מחדש כאשר מארק שלטון מצוות אליו עוד שלושה מוזיקאים אחרים.
עם ההקמה המחודשת, ראה אור האלבום Atlantis Rising, שהציג קונספט המשלב המיתולוגיה הנורדית לסיפורי הסופר לאבקרפט.
מארק שלטון, מנהיג הלהקה וכותב השירים העיקרי שלה, הוא חובב נלהב של היסטוריה עתיקה, מיתולוגיה וספרות קלאסית, דבר שמתבטא היטב בשיריה של הלהקה שעוסקים כמעט תמיד בהיסטוריה עתיקה, סיפורי פנטזיה, מיתולוגיה וספרות אימה (בהשראת אדגר אלן פו ובעיקר הווארד פיליפס לאבקרפט).
דוגמה טובה לקונספטים שנפוצו באלבומיה של הלהקה ובשיריה, הוא האלבום האחרון שלה עד כה Gates Of Fire.
האלבום מחולק ל-3 טרילוגיות של שירים (שלוש טרילוגיות המכילות שלושה שירים לכל טרילוגיה).
הטרילוגיה הראשונה The Frost Giant's Daughter (ביתו של ענק הכפור) נכתבה בהתבסס על סיפור קצר שכתב רוברט ארווין האוורד במסגרת הרפתקאותיו של קונאן הברברי.
טרילוגיית השירים השנייה Out of the Ashes נכתבה כאשר שלטון טייל באיטליה ובהשראת כתביו של המשורר הרומי ורגיליוס והאחרונה מבין שלוש הטרילוגיות, Gates of Fire, קיבלה את תצורתה אחרי טיול של שלטון ביוון ועוסק במלך הספרטני הנודע לאונידס בעודו לוחם בקרב תרמופילאי.
האלבום Atlantis Rising שיצא בשנת 2001 מציג במרכזו קונספט בו מתוארת התעמתות בין אלי האיזיר (מיתולוגיה נורדית) מול מפלצת הים האימתנית קתולו (דמות שהומצאה על ידי סופר האימה הנודע ה.פ לאבקרפט), כאשר העימות נערך בעיר האבודה אטלנטיס.
מאנילה רואד יצרה בתחילת דרכה מוזיקה המערבבת רוק מתקדם, רוק פסיכדלי וספייס רוק - כולם ז'אנרים העורכים "ניסויים" מוזיקליים יחד עם השלד של מוזיקת הרוק.
שני אלבומיה הראשונים של הלהקה מבטאים היטב את ההשפעות של הז'אנרים הנ"ל על המוזיקה של מאנילה רואד.
עם השנים ובעיקר אחרי האלבום Crystal Logic הלהקה החלה ליצור מוזיקה הרבה יותר "מטאלית" וכבדה למרות ששאריות של אותן השפעות מוקדמות המשיכו להתקיים בשאר אלבומיה, ואותן נגיעות של מוזיקת רוק הן שהפכו את מאנילה רואד בעיניה מעריציה ללהקה בעלת סאונד ייחודי לה.
האלבום Open The Gates מסמל את התפנית של מאנילה רואד שתפסה נפח לקראת סוף שנות ה-80 כאשר הלהקה נעה לכיוון מהיר יותר וכבד יותר וזאת בעקבות צירופו של רנדי פוקס לעמדת המתופף.
פוקס, שהיה קרוב לעולם הת'ראש מטאל, הביא עמו עבודת תופים מורכבת יותר מזו של קודמו, ריק פישר.
נוסף על מוזיקת המטאל הקלאסי הבסיסית של הלהקה, המוזיקה של הלהקה מאמצע שנות ה-80 ועד התפרקותה ב-1990 שילבה נגיעות של ספיד מטאל, ת'ראש מטאל ופאוור מטאל אמריקאי מוקדם (מטאל קלאסי שנחשב לאפל וכבד יותר מהפאוור מטאל האירופאי שייווצר מעט מאוחר יותר).
מאנילה רואד התנסתה גם בריפים ובקטעים בינוניים ומעט איטיים במהירותם, המזכירים במעט את מלודיות הדום מטאל של Candlemass, ובכך השפיעה גם על להקות דום מטאל שקמו מאוחר יותר כמו הלהקות האיטלקיות דומסורד (אפיק ויקינג מטאל) ו-וויד אוף סיילנס (דת'\דום מטאל), ודומשיין הגרמנית.
לאורך השנים התבלטה שירתו המחוספסת והגבוהה של מארק שלטון שהפכה לאחד מהסימני ההיכר של הלהקה.
עם איחודה של הלהקה בשנת 2000, שילבה הלהקה שירת גראולינג במספר שירים.
מרק "Shark" שלטון - גיטרה, סולן
בריאן "Hellroadie" פטריק - סולן
הארווי "The Crow" פטריק - באס
קורי "Hardcore" כריסטנר - תופים
מאניץ' היא מערכת של נהרות ואגמים בדרום רוסיה הכוללת בתוכה את הנהרות מאניץ' המערבי, מאניץ' המזרחי ומספר אגמים.
השטח הכולל של המערכת הוא כ-480.2 אלף קמ"ר.
מערכת זו משתרעת על שקע קומה-מאניץ' שמפריד בין המישור האירופי לבין מרגלות הרי הקווקז.
בחלק מהמקורות שקע זה נחשב לגבול הטבעי בין אירופה לבין אסיה.
הנהרות הגדולים במערכת הם נהר מאניץ' המערבי ומאניץ' המזרחי.
בעבר הם היו קשורים באמצעות נהר קלאוס.
במהלך המאה ה-20 נבנו באזור סכרים שהפרידו בין הנהרות וכיום מי הנהר קלאוס מגיעים למאניץ' המערבי בלבד.
נהר מאניץ' מערבי זורם ממזרח למערב ומהווה את היובל השמאלי של נהר דון.
האורך הכולל של הנהר הוא כ-219 ק"מ ושטח אגן ניקוז של הנהר הוא כ-35.4 אלף קמ"ר.
לאורך הנהר נבנו מספר מאגרי מים וסכרים.
עד להקמת מערכת זו בתקופת הקיץ חלק משמעותי של הנהר היה מתייבש.
החל משנת 1948 הנהר מקבל כמויות מים משעותיות מנהר קובן ואף מנהר דון באמצעות תעלות שנבנו.
בהתאם לחישובים ומדידות ספיקת המים בנהר לאחר הקמת המערכת הנדסית גדלה פי 8.3. העיר הגדולה לשפת הנהר - פרולטרסק.
לאורך כ-180 ק"מ הנהר מתאימה להעברת ספינות.
אגם נאניץ'-גודילו הוא אגם עם מים מלוחים בגבול חבל מנהלי סטברופול, מחוז רוסטוב וקלמיקיה.
השטח הכולל של האגם הוא 344 קמ"ר והעומק הממוצע בו היה כ-0.6 מ'.
לאחר הקמת מאגר מים פרולטרסקי מפלס המים באזור עלה ועתה האגם מהווה חלק של המאגר האמור.
האגם הוא חלק של גוף מים עתיק ענק שהיה מקשר בין הים הכספי לבין הים השחור.
בעבר (בשנים 1898 ו-1936) האגם התייבש לחלוטין בתקופת הקיץ.
החל משנת 1988 נרשמת ירידה מתמשכת בגובה המים באגם.
שטחים נרחבים על שפת האגם הוכרזו כשטח מוגן.
האקלים בסביבת האגם הוא קונטיננטלי קיצוני - בחורף הטמפ' יורדת עד 30 מעלות מתחת לאפס ובקיץ עולה עד 40 מעלות.
האגם הוא מקום חשוב לקינון ציפורים רבים ונמצא בדרך נדידה של מספר רב של ציפורים.
הוא מהווה אזור הגדול באירופה בו מתגורר אווז לבן מצח וסוגי אווזים נוספים.
להגנת על החי והצומח בשנת 1995 האזור הוכרז כשמורת טבע.
נהר מאני'ץ מזרחי - זורם ממערב למזרח אך לא מגיע לים הכספי.
אורך הנהר הוא כ-141 ק"מ והוא מסתיים באזור אגמים סוסטינו (Состинские озёра).
שטח אגן ניקוז הוא כ-12.5 אלף קמ"ר.
החל משנות ה-60 הנהר מקבל מים ממערכת תעלות שקשרו אותה עם נהר הטרק.
לאחר הקמת מערכת זו, ספיקת המים בנהר גדלה פי 4.3.
מאגר מים צ'וגראי מאגר מים בשטח של 185 קמ"ר ובאורך של 49 ק"מ.
נבנה בשנים 1969-1973 לצורכי הסדרת השקיה של השטחים חקלאים באזור.
עתה, לאחר 40 שנות שימוש המאגר נמצא במצב ירוד.
מכיוון שהוא לא קשור עם שום נהר עמוק יחסית קיימת בעיה להביא לשיקומו מערכות צפות.
אגם מלי מאניץ' בשטח של 79 קמ"ר
אגם מאניץ' בשטח של 11 קמ"ר.
רעיון להקמת מעבר ימי בין הים האזוב לבין ים הכספי הועלה עוד במאה ה-18 על ידי פטר פאלאס, גאוגרף רוסי ממוצא גרמני.
הוא הציע לחבר את הנהרות מאניץ' המערבי ומאניץ' המזרחי.
בשנת 1932 הממשל הסובייטי החליט על יישום הרעיון.
בשנים 1934-1937 עובדו תוכניות והחלה הקמה.
בהתאם לתוכנית הפרויקט חולק ל-3 חלקים.
החלק הראשון מנהר דון ועד לסכר צ'וגראי (Чограй) באורך של 448 ק"מ תוכנן כרצף של מאגרי מים.
החלק השני באורך של 73 ק"מ מסכר צ'וגראי ועד לנהר קומה היה צריך להיות תעלה ברוחב של 67 מ' ובעומק של 3 מ'.
החלק השלישי מנהר קומה ועד ל באורך 150 ק"מ היה צריך להיות תעלה פתוחה.
בסיום התעלה בים הכספי היה מתוכנן להקים נמל חדש.
בשנת 1936 נכנסה לניצול מערכת תעלות ומאגר מים באזור אוסט-מאניץ' ובשנת 1941 מערכות וסלובסקי ופרולטרסקי.
בסופו של דבר, לקראת שנת 1941 הסתיימה בנייה של 329 ק"מ של החלק הראשון של הפרויקט.
אומנם עם תחילת מלחמת העולם השנייה הופסקו העבודות.
לאחר סיום המלחמה הם לא חודשו כי הוחלט על כריית תעלה אחרת שמקשרת בין וולגה לבין דון.
מאגר מים וסכר צ'וגראי נבנו רק בשנים 1969-1973. המערכת נמצאת בניצול גם כיום אך ברמת שימוש נמוכה.
לאחרונה לאור כך שהתעלה הקיימת בין הוולגה לבין הדון כבר לא מספיקה להיקף הספינות שרוצות לעבור בה, נשקלת מחדש הקמת התעלה - ראה תעלת אירואסיה.
מאניבול הוא ספר מאת מייקל לואיס שיצא לאור ב-2003 ועוקב אחר הצלחתו של בילי בין, מנהל קבוצת הבייסבול אוקלנד אתלטיקס.
על בסיס הספר נעשה סרט קולנוע באותו שם, בכיכובו של בראד פיט.
הספר הפך לציון דרך בספרות הספורט ובבייסבול המקצועני, שיטת המאניבול אומצה על ידי קבוצות נוספות, הן בבייסבול, הן בענפי ספורט נוספים, וכן בתחומים כמו מערכות בחירות וניהול.
עיקר עלילת הספר מתרחשת בתחילת המאה ה-21 ועוקבת אחר בילי בין, מנהלה של קבוצת הבייסבול אוקלנד אתלטיקס (אייז) מליגת ה-MLB.
אוקלנד אייז היא קבוצה עם תקציב דל הנאלצת להתחרות בליגה הנשלטת על ידי קבוצות כמו ניו יורק יאנקיז ובוסטון רד סוקס שלהן תקציבי עתק.
בילי בין מאמץ שיטות חדשניות להערכת יכולות שחקנים והתאמתם לקבוצה המתבססות על ניתוח מתקדם על פי נתונים סטטיסטים.
בסופו של דבר בוחרת הקבוצה בדראפט שורה של שחקנים ששאר הליגה כלל לא לקחה בחשבון.
פרק אחר מתרכז בהצלחתו של בין בביצוע עסקאות עם קבוצות אחרות בליגה, תוך שהוא מנצל את ערמומיותו, הידע הייחודי שצבר בתחום הערכה אובייקטיבית של שחקנים וניצול מצוקתם של מנהלים אחרים, כל זאת תחת האילוץ של קבוצה שלא יכולה להציע שכר גבוה לשחקנים ולבצע עסקאות ענק.
הספר עוקב אחר ההיסטוריה של בין החל מנעוריו כשחקן בייסבול מצליח בתיכון, שנכשל בקריירה המקצוענית שלו.
כמו כן מתמקד הספר במספר שחקני מפתח באוקלנד ומתאר את הקריירה המקצועית הייחודית שלהם, וכן אחר קהילת אוהדי הבייסבול המנתחת את ביצועי השחקנים והקבוצות השונות בשיטות סטטיסטיות מתקדמות.
מאניבול הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2011. הסרט מבוסס על ספרו של מייקל לואיס באותו שם.
בסרט מככבים בראד פיט בתפקיד , מנהלה של קבוצת הבייסבול אוקלנד אתלטיקס, וג'ונה היל (Hill) בתפקיד עוזרו.
הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של בילי בין והצלחת אוקלנד בהתמודדות בליגת הבייסבול המקצוענית, חרף תקציב דל, על ידי שימוש בשיטות ניהול וחקר ביצועים מתקדמות.
בין הסרט לספר נעשו מספר שינויים על מנת להתאימו לקהל הצופים ולמשוך גם נשים וציבור שאינו נמנה עם אוהדי הספורט.
פותחה עלילת משנה ובמרכזה היחסים המשפחתיים של בילי בין עם בתו.
כמו כן במקום עוזרו במציאות של בין, פול דפודסטה (DePodesta), בוגר אוניברסיטת הרווארד, שהתנגד שדמותו תוצג בסרט, נבנתה דמות בשם פיטר ברנד (Brand), בוגר אוניברסיטת ייל, אותו מגלם ג'ונה היל.
הסרט נפתח בקטעים משידורי טלוויזיה המתארים את הפסדה של אוקלנד אתלטיקס לניו יורק יאנקיז בפלייאוף של עונת 2001 ומציין את ההבדלים בתקציב בין הקבוצות, 114.5 מיליון דולר של היאנקיז לעומת 39.7 מיליון דולר בלבד של אוקלנד.
בעקבות ההפסד ועזיבתם של שלושה מכוכבי הקבוצה, מבקש מנהל אתלטיקס, בילי בין, מבעלי הקבוצה תקציב מוגדל לשנה הבאה, אך נענה בשלילה.
במהלך פגישה עם מנהל קבוצת קליבלנד אינדיאנס, מתרשם בין מפיטר ברנד, בוגר אוניברסיטה טרי, שמסכל את ניסיונותיו של בין להשיג שחקן בטרייד.
בין חוקר את ברנד ולמד שהוא מחסידי תאוריית ניהול קבוצות בייסבול על ידי שימוש בכלים סטטיסטיים מתקדמים, בשונה מהמדיניות המקובלת בליגה, שמונעת הערכה נכונה של אפקטיביות השחקנים מבחינת תרומתם להשגת ניצחונות ביחס לשכרם.
בין מחליט להעסיק את ברנד כעוזרו.
ברקע, מוצגים קטעים מעברו של בין כשחקן בייסבול, שנחשב ככישרון יוצא דופן, ויתר על מלגת לימודים באוניברסיטת סטנפורד לטובת קריירה מקצועית בניו יורק מטס, אך כשל לחלוטין.
בפתיחת העונה נוחלת הקבוצה רצף כישלונות, בין נאלץ להתמודד עם ארט האו, מאמן הקבוצה, שמסרב להיכנע לתכתיביו של בין לגבי הרכב השחקנים.
בין עורך זעזועים בהרכב הקבוצה ומגלה מעורבות רבה יותר בממשק עם שחקניו, וההצלחה באה עם רצף ניצחונות.
בין, שנמנע מלצפות במשחקים, מתפתה להיכנס לאצטדיון בזמן משחק מול קנזס סיטי רויאלס בו מנסה הקבוצה לשבור את שיא רצף הניצחונות בתולדות הליגה, האתלטיקס שהובילו עד הופעתו 0-11, מתחילים להתפרק עד שהרויאלס משווים את התוצאה ל-11-11, בשלב זה עולה לשחק הטברג, שחובט להום ראן ומבטיח את הניצחון והשיא.
על אף ההצלחה בעונה הסדירה, הקבוצה מודחת בפלייאוף על ידי מינסוטה טווינס.
במהלך פגישה בפנווי פארק מציע ג'ון הנרי, בעלי הבוסטון רד סוקס, לשכור את שירותיו של בין תמורת חוזה שיא למנהל ב-MLB.
בין מספר לברנד שבעבר כבר עשה טעות כשנתן לכסף להכתיב את דרכו (בכך שלא למד בסטנפורד) ונשבע לעצמו שלא יחזור על טעות זו.
בסצנת הסיום נוהג בין במכונית ומאזין לשיר שהקליטה לו בתו.
בכתוביות הסיום, למדים כי בין דחה הצעה של 12.5 מיליון דולר מהרד סוקס ובחר להמשיך לנהל את אוקלנד, קרוב לבתו בקליפורניה.
הרד סוקס אימצו את שיטתו של בין וכעבור שנתיים זכו בוורלד סיריס לראשונה לאחר 86 שנים.
הדמות בסרט שחקן/ית תיאור בילי בין בראד פיט מנהלה של קבוצת הבייסבול אוקלנד אתלטיקס פיטר ברנד ג'ונה היל עוזרו של בין, צעיר בוגר אוניברסיטת יל שהמשרה הראשונה שלו הייתה כסקאוט בקליבלנד אינדיאנס, מאמין בשיטת ה"סייבר מטריקס" שפיתח ביל ג'יימס להערכת שחקנים.
הפקת הסרט עברה מספר תלאות, כולל חילופי תסריטאים-מעבדים ובמאים.
במקומו של סודרברג מונה בנט מילר ועיבוד התסריט מחדש הוטל על אהרן סורקין.
הצילומים החלו לבסוף ביוני 2010, בין האתרים בהם צולם הסרט היו אצטדיוני הבייסבול של אוקלנד אתלטיקס, לוס אנג'לס דודג'רס ופנוויי פארק, אצטדיונה של בוסטון רד סוקס.
הסרט נבחר לאחד מסרטי השנה מטעם מכון הסרטים האמריקאי.
הסרט נבחר למועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר, סורקין וזליאן נבחרו למועמדים לפרס על כתיבת התסריט הטוב ביותר, בראד פיט נבחר למועמד לשחקן הטוב ביותר בסרט דרמה והיל נבחר למועמד בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
באותן קטגוריות נבחרו הסרט, התסריטאים והשחקנים למועמדויות לקבלת פרס אוסקר.
כמו כן מועמד הסרט לאוסקר בקטגוריית עריכה ומיקס סאונד, סך הכל שש מועמדויות.
מאנס שפרבר (Manès Sperber; 12 בדצמבר 1905 – 5 בפברואר 1984) היה סופר, מסאי ופסיכולוג יהודי אוסטרי-צרפתי יליד אוקראינה.
כתב גם תחת שמות העט יאן הגר ונ.א.
שפרבר גדל בשטעטל של זבלוטוב, ליד קולומיאה בגליציה האוסטרית (כיום זבלוטוב, אוקראינה) למשפחה חסידית.
בקיץ 1916 נס עם משפחתו לווינה מחמת מלחמת העולם הראשונה.
שפרבר, שחדל להאמין באלוהים, סירב בגיל 13 לעשות בר-מצווה והצטרף לתנועת הנוער של השומר הצעיר.
בתנועה זו הוא פגש את אלפרד אדלר, מייסד הפסיכולוגיה האינדיבידואלית ונעשה תלמידו ושותפו לעבודה.
אדלר נפרד ממנו ב-1932 בשל חילוקי דעות בנוגע לקשר בין הפסיכולוגיה האינדיבידואלית למרקסיזם.
בספטמבר 1927 עבר שפרבר לברלין והצטרף למפלגה הקומוניסטית.
אחרי שהיטלר תפס את השלטון, הושם שפרבר בכלא, אולם שוחרר כעבור מספר שבועות, משום שהיה אזרח אוסטרי.
הוא היגר בתחילה ליוגוסלביה וב-1934 הגיע לפריז, שם עבד בשביל הקומינטרן עם וילי מינצנברג.
בשנת 1938 עזב את המפלגה בשל הטיהור הסטליניסטי של המפלגה.
הוא התחיל לדון בכתיבתו בטוטליטריזם ובתפקידו של האינדיבידואל בתוך החברה (Zur Analyse der Tyrannis).
ב-1939 התנדב שפרבר לצבא הצרפתי.
לאחר התבוסה, הוא מצא מקלט בקאנייה סור מר, ב"שטח החופשי" של צרפת.
ב-1942, כשהחלו לגרש את היהודים בשטח החופשי, הוא ברח עם משפחתו לשווייץ.
בתום המלחמה, ב-1945, הוא שב לפריז, שם עבד כסופר וכעורך ראשי בהוצאה לאור קלמן-לוי.
מאנס שפרבר הוא מחבר הטרילוגיה (1949–1955) Like a Tear in the Ocean : A Trilogy, של הטרילוגיה האוטוביוגרפית All our Yesterdays (1974–1997) ושל מאמרים רבים העוסקים בפילוסופיה, פוליטיקה, ספרות ופסיכולוגיה.
מאנס שפרבר הוא אב להיסטוריון האיטלקי ולדימיר שפרבר ולאנתרופולוג הצרפתי דן שפרבר.
אשתו הראשונה, מרים שפרבר, היגרה לבסוף לשמפיין, אילינוי ועבדה כיועצת במרכז הפסיכולוגי שם.
אחיו, מילו שפרבר, היה שחקן, ושהה באחרית ימיו בטיולים עם אשתו סביב בריטניה ובקריאת עבודותיו של אחיו.
שפרבר נקבר בבית הקברות מונפרנאס בפריז, צרפת.
Wie eine Träne im Ozean (1961) (כמו דמעה באוקיינוס) - טרילוגיה
(1977) (עד שסגרו לי את העיניים ברסיסים)
הפרס הגדול לספרות מטעם האקדמיה הבווארית לאומנויות יפות (1971)
הפרס הגדול לספרות מטעם המדינה האוסטרית (1977)
פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית (1983)
מאניטולין הוא אי בימת יורון שבאונטריו, קנדה.
האי הוא אי האגם הגדול בעולם, שטחו 2,766 קמ"ר והוא האי ה-172 בגודלו בעולם.
באי יש אגמים רבים שבתוכם איים, וגם בחלק מאיים אלה יש אגמים.
משמעות שם האי בשפה הילידית היא "אי הרוחות", והוא שימש כאתר מקודש עבור השבטים המקומיים.
האדם האירופאי הראשון שהתיישב על האי היה כומר ישועי, שפתח מיסיון על האי בשנת 1648. הגעת האדם הלבן גרמה להתפרצות מגפות בקרב הילידים, שמערכת החיסון שלהם לא הייתה עמידה בפני המחלות האירופאיות.
האי נשאר שומם כמעט במשך 150 שנה.
רק בשנת 1812 חזר האי ויושב על ידי השבטים המקומיים, ובשנת 1862 הותר גם למתיישבים אירופאיים להתיישב באי.
רובם (61.1%) לבנים והשאר ילידים קנדיים.
עמנואל "מאני" מורי הוא נשיא המדינות הפדרליות של מיקרונזיה בשנים 2007–2015.
מורי נולד באי פפן ולמד בבית הספר התיכון על-שם קסביאר.
ב-1969, למד באוניברסיטת גואם וסיים תואר במנהל עסקים בשנת 1973. מורי התקבל להתמחות בהנהלת סיטיגרופ בגואם.
ב-1974 הפך למשנה המנכ"ל בסניף של החברה בסאיפאן.
ב-1976 עזב מורי את סיטיגרופ והתקבל למשרת עוזר מנהלן של אזור מיקרונזיה.
ב-1979 הוא הפך לסוכן מס הכנסה של צ'וק.
לאחר מכן הוא נבחר להיות מבקר בנק FSM מ-1981 ועד ל-1983. בהמשך נתמנה להיות נשיא הבנק והמנכ"ל עד 1997. באותה השנה נתמנה מורי להיות סגן נשיא הבנק הפדרלי של מיקרונזיה, תפקיד שבו החזיק עד ל-1999, אז נבחר לקונגרס המיקרונזי.
מורי נבחר לקונגרס המיקרונזי בבחירות ביניים שהתקיימו ב-1 ביולי 1999. הוא נבחר שוב בכל שנתיים בשנים 2001, 2003, 2005 ו-2007. ב-11 במאי 2007 נבחר מורי לנשיא מיקרונזיה במקום ג'וזף אורוסמל.
הוא הושבע לנשיאות עוד באותו היום.
מורי נשוי אב לארבע בנות מאשתו הראשונה אלינה אקיאק.
הוא נישא בשנית לאמה מורי.
מאניצוק (בגרינלנדית: Maniitsoq) בעבר נקראה סוקרטופן (Sukkertoppen) היא עיר השוכנת במערב גרינלנד.
מאניצוק היא העיר השישית בגודלה במדינה, בשנת 2013 התגוררו בה 2,670 תושבים.
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו באזור העיר, מעידים על התיישבות אינואיטים במשך 4,000 השנים האחרונות.
העיר המודרנית נוסדה בשנת 1782 בשם סוקרטופן, על ידי מתיישבים דנים.
ב שימשה מאניצוק כתחנת מסחר עיקרית לסחר בעורות איילים.
סופיה פטרסן - בישופית לותרנית
ת'ו כריסטיאנסן - מעצב הדגל של גרינלנד
למאניצוק הסכם ערים תאומות עם:
מאניקורה (בפורטוגזית: Manicoré) היא עיירה בדרום-מזרח מדינת אמזונאס שבברזיל.
העיירה שוכנת על גדות נהר מדיירה, 3 ק"מ במורד הזרם מהנקודה בה נשפך נהר מאניקורה לתוך המדיירה.
מאנליפלואה (Männliflue) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,652 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
מאנליפלואה הוא ההר החמישי מצפון והשלישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל את ההרים פרומברגהורן דרוננגאלם הוניזן מאנליפלואה גסור ואלבריסטהורן.
ההר שוכן בין הר ההוניזן מצפון וההר גסור מדרום.
מאניה ביאליק (לבית אוורבוך; 11 בדצמבר 1876 – 10 בספטמבר 1972) הייתה אשתו של המשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק.
לאחר מותו של ביאליק, הפכה לדמות ציבורית פעילה, פעלה להנצחתו ותרמה לקידום מעמד האישה בין היתר בהקמת "בית האישה על שם מאניה ביאליק" לטיפוח יצירה נשית.
נשיאת כבוד של לשכת בנות הברית על שם הנרייטה סאלד.
מאניה ביאליק נולדה כמאניה-מנוחה אוורבוך בפרוור של העיר ז'יטומיר בפלך ווהלין שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה).
סבה מצד אמה היה מנהל בית חולים בז'יטומיר.
אביה, שבח אורבוך (נפטר ב-1946), היה יערן וסוחר עצים, והיא קיבלה בביתו חינוך מסורתי ולמדה גם תנ"ך וניגנה בכלי נגינה.
מקור אחר מעיר כי הוריה הצטלמו ללא כיסוי ראש, והיא העידה עליהם כי היו "חופשיים מאד ומשכילים מאד".
אביה היה חובב ציון וחינך את ילדיו ברוח הציונות.
מאניה התקבלה ללימודים גבוהים למוזיקה בגימנסיה וחלמה לממש את כשרונה כפסנתרנית מקצועית.
חלומה נגוז עקב התנגדות סבתה לכך כיוון שסברה שהמוזיקה עלולה להרחיק אותה מאורח חיים דתי ולפגוע בסיכויה לשידוך טוב.
בשנת 1893 נישאה מאניה בת השבע עשרה לחיים נחמן ביאליק.
אימו האלמנה של ביאליק, שבאה לחגוג עימם את חתונתם, אמרה לה כי ביאליק דומה בכל לאביו המנוח (שנפטר בהיותו של ביאליק בן שבע שנים), שהיה תלמיד חכם.
אחרי הנישואין עברו בני הזוג להתגורר בעיירה קורוסטישיב שבין ז'יטומיר לקייב.
אביה קנה לביאליק לפרנסתו חלקת יער שליד הכביש לקייב.
ביאליק היה מבלה בו את רוב השבוע, ובשבתות היה חוזר לביתו.
כעבור זמן מכרו את חלקת היער ועברו לעיר סוסנוביץ, שבה גרו שלוש שנים וביאליק עסק בה לפרנסתו בהוראה, כמורה פרטי לילדי משפחות סוחרים.
בשנת 1899 עברו לעיר אודסה והתגוררו בה עשרים ושתים שנים.
באודסה עסק ביאליק בפעילות ספרותית ובהוצאה לאור של ספרים במסגרת הוצאת "מוריה".
לימים סיפרה מאניה על אירוע שבו ניצל ביאליק מסכנת מוות.
בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, שהתחוללה לאחר מהפכת אוקטובר, הגיעו לבית בני הזוג ביאליק שני קצינים מן הצבא הלבן.
הם ערכו בו חיפוש באמתלה שביאליק הוא "בולשביק" ואסרו אותו.
ביאליק הועלה על ידם למרכבה כדי להובילו למפקדתם, תוך שמרחפת עליו סכנת מוות, מאחר שרבים מן הנאסרים באותה עת היו נרצחים בדרך למפקדה.
ביאליק פנה לאחד משכניו וביקש כי יודיע על דבר מאסרו לעורך דין ששמו פאן.
הקצינים טעו בשמיעה וחשבו שביאליק קורא בשמו של אחד מראשי מפקדתם ששמו דומה מאוד לשם פאן, הורידו אותו מעל המרכבה ושחררו אותו.
בשנת 1921, בעקבות התערבותו האישית של הסופר הרוסי מקסים גורקי ובהוראתו המיוחדת של לנין, ניתנה לביאליק רשות לעזוב את ברית המועצות עם קבוצה של כמה סופרים יהודים.
ביאליק ומאניה עברו לברלין בירת גרמניה, שם עסק ביאליק בהוצאת ספרים בשפה העברית.
בשנת 1924 עלו ביאליק ומאניה לארץ ישראל.
באותה שנה החלה בניית ביתם.
במהלך הבנייה התגוררו בדירת שני חדרים ברחוב הס במרכז תל אביב.
בשנת 1926 הסתיימה בניית ביתם והם עברו להתגורר בבית, שברבות השנים נודע כ"בית ביאליק" ברחוב שלימים נקרא רחוב ביאליק.
היה זה בניין מפואר בסגנון אדריכלי אקלקטי, ברוח הסגנון שרווח בשנות העשרים בתל אביב.
בבית גרו עמם הוריה של מאניה, שעלו בעקבותיהם לארץ ישראל.
בבית נהגו להתאסף משוררים ואמנים, הצייר ראובן רובין, המשוררים יעקב כהן ואסתר ראב ואנשי רוח אחרים.
בתל אביב עסק ביאליק בפעילות חברתית ותרבותית ויסד את מסורת "עונג שבת" - מפגשי תרבות של אמנים וסופרים.
בשנת 1925 נסעו ביאליק ומאניה לארצות הברית בשליחות מטעם קרן היסוד.
בתחילה לא רצה ביאליק לנסוע אבל אחד העם השפיע עליו שיסע כדי לפעול למען בניין הארץ.
בארצות הברית נתקבל ביאליק בהתלהבות על ידי המוני היהודים ונפגש עם סופרים יהודים.
כששבו לארץ חש ביאליק תחושת אושר והאמין כי תקום בארץ מדינה יהודית, אך הוא לא זכה להיווכח בתקומתה.
בשנת 1931 נלוותה מאניה לביאליק שיצא למסע באירופה כשליח של שלוש הוצאות ספרים עבריות, במטרה לבקר שם בקהילות היהודים ולפעול למען הפצת הספר העברי.
בשנת 1933 חגג היישוב את יום הולדתו השישים של ביאליק בטקסים ואירועים.
בסמוך לכך עקרו ביאליק ומאניה מביתם בתל אביב, השכירו אותו, ושכרו דירה ברמת גן.
בשנת 1934 יצא ביאליק בלוויית מאניה לניתוח בווינה.
לאחר הניתוח חל סיבוך במצבו וביאליק נפטר והוא בן 61 שנים במותו.
ביאליק הובא לקבורה בתל אביב ואבל כבד נפל על היישוב.
לאחר פטירתו של ביאליק העבירה מאניה את הבית לעיריית תל אביב.
ראש העירייה, ישראל רוקח, גמל לה בעזרה ברכישת דירה בבית חדש שנבנה ברחוב מלצ'ט 3 (פינת רחוב מזא"ה), בתל אביב.
בשנת 1937, שלוש שנים לאחר מות ביאליק, עברה מאניה להתגורר בדירה שרכשה ברחוב מלצ'ט.
הדירה נמצאה בבית שהיה אחד מהבתים בסגנון הבאוהאוס שנבנו בעיר בשנות השלושים.
בדירה זאת גרה מאניה עד למותה.
בדירה זו אירחה ופעלה בפעילות ציבורית.
בדירה התגורר עימה אביה, שבח אוורבוך, עד לפטירתו.
את הבית הקודם, שאותו העבירה מאניה לעיריית תל אביב, היא מסרה לעירייה על תכולתו.
העירייה, בשיתוף עם אגודת הסופרים, החליטה להפוך את הבית למוסד ציבורי לאומי, שינציח את מורשתו של ביאליק.
הבית כולו משמש כמוזיאון ביאליק על ספריו, רהיטיו וחפציו.
במקום מוצגות תמונות של אמני שנות השלושים ותערוכות מתחלפות.
בבית נמצאים ספרייה וארכיון כתבי המשורר ובו כתבי יד המקוריים של יצירות ביאליק וכן אוסף גדול של מכתבים שכתבו ילדים למשורר.
לאחר מות ביאליק פעלה מאניה ביאליק בויצו בהתנדבות למען נשים, ומדי שנה עסקה במכירת ספרים בדוכן של "שוק חנוכה" המסורתי של ויצו.
היא התנדבה עם ילדים והייתה לנשיאת כבוד של לשכת בנות הברית על שם הנרייטה סאלד.
באמצע שנות השישים הוקם בתמיכת מאניה ביאליק על שטח הגן מאחורי בית ביאליק "בית האישה על שם מאניה ביאליק", המוקדש לפעילות נשים סופרות ואמניות.
בצוואתה כתבה: "בבניין זה יכונסו וירוכזו כל פרי רוחה ויצירתה בספרות ובאמנות של האישה העברית בלשון העברית, ביידיש ובכל לשון אחרת וכל מה שנכתב וייכתב על האישה העברית בכל הלשונות".
הבית על שם מאניה ביאליק קיים את פעילותו במשך 20 שנה, אולם פעילותו הופסקה והמקום משמש אולם הכנסים והתרבות של בית ביאליק.
ביאליק האריכה ימים ונפטרה בשנת 1972, כשהייתה כמעט בת 96. בצוואתה ביקשה שגם דירתה, כמו הבית ברחוב ביאליק, תשמש ספרייה או מוזיאון לשירות הציבור.
בדירתה, ברח' מלצ"ט 3 נפתח בשנת 1976 "ארכיון התיאטרון ע"ש יהודה גבאי".
ביאליק הובאה למנוחות בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
קברה נכרה ליד קברו של בעלה, ועל מצבתה נכתב "רעיית המשורר".
כל חייה של מאניה היו בסימן הערצה לבעלה, הן בימי חייו והן בשנים הרבות שחייתה לאחר פטירתו, אותן הקדישה להנצחת זכרו.
השמועות שנפוצו על פרשיות אהבים שהיו לביאליק, שהידועה בהן היא פרשת קשריו עם הציירת והסופרת אירה יאן, פגעו בחייהם המשותפים.
במכתב שכתבה לביאליק היא הלינה על יחסו אליה וציינה כי הוא מתעלל בה התעללות רוחנית.
ביאליק העריך את טעמה, שאל לעצתה וכיבד את דעתה.
בנסיעותיו הרבות מחוץ לארץ ישראל נהג לשלוח אליה מכתבים ארוכים ומפורטים, בהם חלק עמה את רשמיו וחוויותיו.
כשפרסם בשנת 1923 את הוצאת היובל של כתביו פתח אותם בהקדשה הבאה:
ארבע המלים המסיימות את ההקדשה שאובות מ, והן קשורות לעבודת הקודש בבית המקדש.
חלק ממכתביו של ביאליק למאניה נתפרסמו בספר "ח"נ ביאליק: אגרות אל רעיתו מאניה" שיצא לאור בשנת 1955, עוד בימי חייה של מאניה.
בשנת 2014, שבעים שנה לאחר פטירתו של ביאליק, הועלה במסגרת "פסטיבל מרכז הבמה" שנערך בתל אביב המחזה "הכניסיני תחת כנפך" שנכתב על ידי המחזאית דליה כהן קנוהל, המספר את סיפורם של בני הזוג לפי מכתביו של ביאליק למאניה.
במחזה שהוא מונודרמה, גילמה השחקנית ענת פדרשניידר את דמותה של מאניה ביאליק אשר שנתיים לאחר מות בעלה, כשעמדה לעזוב את ביתם, ועסקה במיון כתביו, חפציו ומכתביו, היא הוצפה בזיכרונות על חייהם המשותפים.
פרקי זכרונות, תל אביב: דביר, תשכ"ג.
סולומון חרהרדוס 'מאני' מאריץ (באפריקאנס: Solomon Gerhardus 'Manie' Maritz, 26 ביולי 1876 - 20 בדצמבר 1940), היה מפקד קומנדו במלחמת הבורים השנייה.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה עמד בראש מרידת מאריץ על רקע התנגדות חוגים בקרב האפריקאנרים (מכונים גם בורים, באפריקאנס: Boere) להצטרפות דרום אפריקה למדינות ההסכמה.
המרידה דוכאה בידי כוחות הממשלה.
לאחר תקופת גלות באירופה חזר מאריץ לדרום אפריקה ועמד בראש תנועה לאומנית ואנטישמית.
מאני מאריץ נולד בקימברלי (אז במושבת הכף הבריטית, כיום במושבת הכף הצפוני) בשנת 1876. אבותיו היו ממשתתפי הטרק הגדול.
בגיל 19 עקר ליוהנסבורג, בה הועסק כנהג על ידי דודו.
במהלך פשיטת ג'יימסון , התנדב מאריץ לכוחות המגינים על מצודת העיר.
מעשה זה הקנה לו זכות, אותה ניצל, לאזרחות בטרנסוול, ואף אפשר לו להצטרף לכוח המשטרה המקומי.
בעת מלחמת הבורים השנייה הצטרף מאריץ לאחת מקבוצות הקומנדו אשר פעלה באזור נטאל.
בהמשך הצטרף ליחידת סיור, ובלט כמפקד.
ב-7 באוגוסט 1901 מאריץ פשט בראש כוחותיו על ואנרינסדורפ (Vanrhynsdorp) במושבת הכף (כיום במושבת הכף המערבי), ונטל שלל רב.
לטענתו, אף קודם על ידי יאן כריסטיאן סמאטס לדרגת גנרל, אלא שלטענה זו אין אישור, ככל הידוע.
מאריץ נודע בקשיחותו - גם כלפי עצמו - בכוחו הפיזי הרב, ובאכזריותו.
בין היתר, מאריץ פיקד על פשיטה נועזת למושבת הכף, וכן שרד פציעה חמורה.
ב-31 בינואר 1902 מאריץ עמד בראש הכוח אשר ביצע את 'טבח ליליפונטיין' (Liliefontein), בו הוצאו להורג 35 ילידים, והיישוב נשרף, בתגובה לכך שהילידים במקום התקיפו את כוחו, אשר עבר בסמוך לתחנת המיסיון בליליפונטיין (אז במושבת הכף, כיום במושבת הכף הצפוני), יום קודם לכן.
אחרי מלחמת הבורים ועד מלחמת העולם הראשונה
אחרי הסכם השלום בפרייניחינג (Vereeniging), אשר סיים ב-31 במאי 1902 את המלחמה, עבר מאריץ, שלא השלים עם התבוסה, ועם המרות הבריטית, לדרום-מערב אפריקה הגרמנית, ומשם לאירופה.
בהמשך, בצוותא עם דניס רייץ (Reitz), לוחם קומנדו בורי אחר, עבר למדגסקר.
באי הם התקבלו יפה על ידי המושל הצרפתי ז'וזף גליאני ומצאו פרנסתם בליווי עגלות שוורים.
לאחר שהות במדגסקר, בה לא הצליחו השניים לתקוע יתד, לתחושתם, מאריץ עקר שוב לאירופה.
לאחר זמן קצר, מאריץ חזר לדרום אפריקה.
תחילה עסק בגידול סוסים במושבת הכף.
עם פרוץ התקוממות הילידים בדרום-מערב אפריקה הגרמנית, סייע לגרמנים בדיכוייה, אליה נלווה רצח העם של ההררו והנאמה.
בהמשך, עשה דרכו לטרנסוול, שם נעצר כיוון שלא חתם, כנדרש, על שבועת נאמנות.
כיוון שכך, עבר תחילה למושבת הכף, ולבסוף, כאשר דרום אפריקה הפכה לעצמאית במעמד דומיניון, קבע את מגוריו במדינת אורנג' החופשית.
כאשר טרנסוול כוננה ממשלה, במסגרת ברית דרום אפריקה, מאריץ הצטרף לכוחות המשטרה המקומית, וגם בשורותיה עשה לו שם כאלים ואכזר.
לאחר מכן מאריץ עזב את שורות המשטרה ועבר לשרת בצבא, וזאת חרף העובדה שאגב כך, בהיות דרום אפריקה דומיניון, היה צריך להישבע אמונים למלך הבריטי.
מאריץ חבש את ספסלי בית הספר הצבאי בבלומפונטיין ובאוגוסט 1914 קיבל דרגת לייטננט קולונל.
באותה תקופה מאריץ נישא, ובהמשך נולדו לו שתי בנות ואחר כך שני בנים.
דרום אפריקה, כחלק מן האימפריה הבריטית, הצטרפה למדינות ההסכמה כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה.
מאני מאריץ היה בעת פרוץ המלחמה אחד ממפקדי הכוחות הדרום אפריקנים על הגבול עם דרום-מערב אפריקה הגרמנית.
הממשלה, שבצדק חששה לנאמנותו העתידית, ביקשה להחליפו, אלא שמאריץ הקדים והכריז על תמיכתו בגרמניה ועל הקמת 'ממשלה זמנית' בדומיננטיות של מפקדי הקומנדו הבורי ממלחמת הבורים השנייה כמו מאריץ, רודולף דה וט (de Wet), קמפ (Kemp) ובאיירס (Beyers), שלאחר היסוסים הצטרף לבסוף למורדים.
כן הכריז על עצמאות המדינות המרכיבות את ברית דרום אפריקה, ועל שחרורן משליטה בריטית.
הוא פנה לכל תושב 'לבן' באותן מדינות, התומך ברעיונות אלה, לאחוז בנשק, ומצד שני איים שכל תושב שחור או צבעוני שיפנה כנגד המורדים, דינו מוות.
רוב חייליו של מאריץ אכן הלכו אחריו, והמורדים בראשות מאריץ, בתיאום עם הגרמנים, תפסו את הכפר קיימוס (Keimoes) שבאזור אפינגטון, בצפון מושבת הכף.
קריאתו של מאריץ נענתה גם מחוץ למעגל החיילים שבפיקודו, כאשר מספר המורדים הגיע בשיאו לכ-12,000, לעומת כ-32,000 שעמדו לרשות הממשלה, שלנוכח המרידה הכריזה על מצב צבאי ב-14 באוקטובר.