tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לחנים נוספים שלו במופע היו לקטע האינסטרומנטלי "נמלים לוחשות", ולשירים "עטור מצחך", "שלוש בלילה בעיר", "כבו האורות" והשיר "לילה טוב", במקור מתוך "הכבש השישה עשר".
אלבומו הראשון של רכטר כסולן, "התכוונות", יצא ב-20 בדצמבר 1979, והכיל בלדות שקטות כגון "זה כל מה שיש", שנכתב על פי השיר "As Time Goes By", "שוב היא כאן" "ולילה ויום".
שלושת השירים אלו היו משיריו הבולטים של האלבום.
את שלושתם יצרו רכטר ומוהר במסגרת מחזמר שהתכוונו להעלות, ולבסוף לא יצא אל הפועל (הם למעשה ה"שרידים").
אף על פי שהמחזמר לא הועלה, דרכו החל שיתוף הפעולה ארוך השנים בין רכטר לבין מוהר.
שלושה משירי האלבום הם קטעים אינסטרומנטליים.
לאלבומו של אריק איינשטיין "חמוש במשקפיים", שיצא ב-1980, הלחין את שירו של נתן אלתרמן "ילדי ההפקר".
ב-1981 השתתף רכטר עם מוזיקאים נוספים, בהם מתי כספי ויצחק קלפטר, באלבום "קווים", שהורכב מקטעים אינסטרומנטליים.
לאלבומה של נורית גלרון "שירים באמצע הלילה", שיצא באותה שנה, הלחין את שיריו של נתן זך "עד מחר" ("בכל פעם שאני מנגן") ו"שיר באמצע הלילה".
ב-1983 הפיק את אלבומו השני של גידי גוב, "40:06" (שנקרא על שם סה"כ התזמון שלו), שבו הלחין את רוב השירים.
מהם בלטו הבלדות "כלים שלובים", "יש אי שם", "טוב שבאת", "עד הבוקר" ו"שטח ההפקר".
בשיר "יש אי שם" השתתף רכטר בכתיבת המילים עם אשתו של גוב ענת.
באותה שנה הלחין את שיר הנושא לתוכנית הילדים "רחוב סומסום", למילים של עלי מוהר.
רכטר גם השתתף בביצוע השיר, לצד גידי גוב, מזי כהן ודפנה ארמוני.
לנורית גלרון הפיק ב-1984 את האלבום "נגיעה אחת רכה", שבו בלטו לחניו לשיר הנושא באותו שם, שכתב עלי מוהר, ול"שיר על הארץ", שכתב יהושע סובול ("בואו נשיר את השיר המטורף של הארץ...").
באותה שנה השתתף בהופעת האיחוד של להקת "כוורת", שתועדה באלבום "כוורת - הופעה חיה, קיץ 1984".
ב-1985 הוציא רכטר אלבום משותף עם עלי מוהר בשם "בגובה העיניים", ובו לחניו לשירים של מוהר.
מהם התפרסמו השירים "עוגן הרם", הדואט עם מזי כהן שנקרא בפשטות "דואט" ו"שיר נבואי קוסמי עליז", שבו רכטר היה שותף למילים (אותו ביצע שנתיים לפני כן עם גידי גוב במסע ההופעות שלו, שזכה להצלחה בזמנו).
בהפקת האלבום השתתף במאי התיאטרון מיקי גורביץ', שהדריך את רכטר כיצד לבצע את השירים, בהתאם למילותיהם.
באותה שנה השתתף רכטר עם גידי גוב, מוני מושונוב ושלמה בראבא במופע הבידור "ערב חד פעמי".
ב-1987 הפיק את אלבומו של יוסי בנאי "יוסי בנאי", והלחין עבורו מספר שירים.
מהם התפרסם במיוחד השיר "ערב עירוני", שהלחין למילים של נתן אלתרמן.
ב-1986 הלחין את הפסקול לסרט "נאדיה" בבימויו של אמנון רובינשטיין.
ב-1988 שב רכטר לשתף פעולה עם אריק איינשטיין, ביצירת האלבום "משירי אברהם חלפי".
האלבום הורכב ברובו מלחניו ועיבודיו של רכטר לשיריו של המשורר אברהם חלפי, ובהם "שיר על יונה בחלוני", "סתיו יהודי", "עטור מצחך" בביצוע מחודש, "שיר על שלושה חתולים" (עיבוד ללחן של יוחנן זראי) והדואט של איינשטיין עם יהודית רביץ "צער לך".
ב-1989 הוציאו איינשטיין ורכטר אלבום שירי ילדים בשם "הייתי פעם ילד".
רכטר הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית שירים שהפכו ללהיטי ילדים כדוגמת "אדון שוקו", "שבת בבוקר" ו"גברת עם סלים".
כמו כן ניגן רכטר באלבום זה בפסנתר, קלידים ואקורדיון ותרם קולו לחלק מהשירים, ביניהם "גברת עם סלים".
בשנת 1990 הפיק פסטיבל ישראל בשיתוף רשות השידור ערב משיריו של רכטר בשם "העיקר זה הרומנטיקה", ששודר בטלוויזיה ואחר כך תועד באלבום.
בערב, שהופק מוזיקלית על ידי רכטר עצמו, השתתפו גידי גוב, מזי כהן, חיים צינוביץ', יהודית רביץ ויובל זמיר.
לצד שיריו המוכרים של רכטר נכללו במופע גם השירים "הכל קלוי" ו-"שיר התשובה" שהלחין להצגה "עלילות מכס ומוריס בלה מורדוך הערבי וזבישק הסוס".
כמו כן נכלל בו השיר שהלחין במיוחד למופע, שירו של נתן אלתרמן "תיבת הזמרה נפרדת" ("על העיר עפות יונים..."), הידוע יותר בלחנו של נחום היימן.
ב-1991 השתתף בקלטת הילדים כמו גדולים לצד אריק איינשטיין, מוני מושונוב וצבי שיסל, כמעבד ומלחין של רוב השירים, בעיקר מאלבומם המשותף הייתי פעם ילד.
שנה אחר כך השתתף בסרט כבלים גם עם מושונוב, איינשטיין ושיסל, כמעבד ומלחין של רוב השירים, גם שירי קומדיה, ואלה שמות, Toi ו"ים אדוני", לצד שירים מאלבומיו של איינשטיין, בעיקר מסוף שנות ה-80.
בשנת 1992 הוציא רכטר אלבום ילדים נוסף עם אריק איינשטיין, "האריה, היונה ותרנגולת כחולה".
באלבום זה הלחין ועיבד לאיינשטיין שירי ילדים נוספים, כמו "תרנגולת כחולה" ו"אני רוצה שפתאום".
בשנה זו זכה בפרס אקו"ם למפעל חיים, בגיל 41 בלבד.
בשנת 1993 השתתף בקלטת ההמשך לכמו גדולים, גם עם מושונוב, איינשטיין ושיסל, כמעבד ומלחין של רוב השירים בעיקר מאלבומם האריה, היונה ותרנגולת כחולה.
בשנת 1995 הוציאו רכטר ועלי מוהר את האלבום "מחשבות ואפשרויות", שלא זכה להצלחה מסחרית ואומנותית מיוחדת ולא הותיר שירים מוכרים, מלבד "כל עוד" ("ילד הולך לו ברחוב") ו"אהובתי היחידה", שבו השתתפו מזי כהן וגידי גוב.
כעבור שנה השתתף רכטר באלבומם של אריק איינשטיין ושם טוב לוי "קצת לקחת חזרה", שבו ניגן על פסנתר וקלידים.
כמו כן עיבד והפיק מוזיקלית שניים משירי האלבום.
ב-1998 השתתף רכטר במופע האיחוד של להקת "כוורת", שתועד על גבי האלבום המשולש "כוורת בפארק".
באלבום נכלל שיר קצר שרכטר כתב, הלחין ושר בשם "השיר העצוב על מאיר פניגשטיין".
במסגרת ההופעה שר רכטר את שירו "בלעדייך", וכן את השיר "שיר נבואי קוסמי עליז" במסגרת מחרוזת שהציגה את קריירות הסולו של חברי הלהקה.
בשנת 2000 סיים רכטר לעבד את שירי שנות ה-40 לכדי פסקול תצוגת מוזיאון הפלמ"ח.
בדצמבר 2002 הוציא רכטר את האלבום "עוד סיפור", אלבום האולפן הראשון שלו מזה שמונה שנים.
שני הכותבים המרכזיים של האלבום היו עלי מוהר ושלום ויינשטיין, וגם רכטר עצמו כתב את המילים למספר שירים.
השיר האחרון באלבום, "ולמות", נכתב על ידי אברהם חלפי.
בשנת 2005 יצא אלבום אוסף כפול של רכטר בשם "בכל פעם שאני מנגן", על שם השורה המוכרת משירו של נתן זך "עד מחר", שהלחין לנורית גלרון.
בדיסק הראשון שירי סולן/דואטים של רכטר ובדיסק השני בעיקר שירים שיצר רכטר לאחרים.
בשנת 2008 הלחין לאיה כורם את השיר "זהב שחור", שאת מילותיו כתבה כורם כגרסה נשית (בלשון נקבה) לשיר "עטור מצחך".
השיר נכלל באלבומה "שפה זרה".
רכטר עסק גם בעיבודים והלחנה להצגות תיאטרון והופעות מחול, בהן מופע המחול "אגדה בחולות", "נפש יהודי", "גטו", "החולה המדומה", "מקבת", "מלאכת החיים", "אותלו", "מלחמה על הבית", "החיים הם חלום", "המצליחים", "נישואים" ו"חוקר פרטי".
בשנת 2005 יצר עיבודים חדשים לשירי המחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בהפקה שעלתה עם אבי קושניר בתפקיד הראשי.
ההפקה זכתה לשבחים והודפסה על גבי תקליטור.
בשנת 2009 העלתה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את היצירה "איתמר פוגש ארנב" שהלחין רכטר בהזמנת התזמורת לפי ספרו של דויד גרוסמן.
היצירה הועלתה מאז על ידי התזמורת מספר פעמים ואף הוצאה לאור כאלבום.
לאלבומו של אלי גורנשטיין "ונחיה", שיצא בשנת 2011, הלחין רכטר שני שירים: "עוד פעם" למילים של יהודה עמיחי ו"אורחת זרים" למילים של דויד גרוסמן, שאותו ביצע גורנשטיין עם נורית גלרון.
באותה שנה השתתף כשחקן אורח באחד מפרקי הסיום של הסיטקום "החיים זה לא הכל".
בשנת 2012 הוציא אלבום הופעה כפול בשם "העיקר זה המוזיקה", שבו אירח מספר זמרים ומוזיקאים וביניהם יהודית רביץ, נתנאלה, רונה קינן, שלומי שבן אלי דג'יברי ומקהלת עדי.
בין השירים באלבום מספר שירים חדשים ובעיקר עיבודים חדשים לשירים מוכרים.
בשנת 2013 השתתף בפרויקט "עבודה עברית" באלבום "היספיקו החיים?" משירי חנוך לוין.
רכטר הלחין, ניגן וביצע שירים באלבום כחלק מאנסמבל שכלל גם את שלומי שבן, אלי מגן ומוזיקאים נוספים.
בשנה זו הופיע יחד עם להקת כוורת בסבב הופעות האיחוד לרגל ארבעים שנה לצאת אלבומם הראשון.
בשנת 2014 השתתף יוני רכטר בתוכנית הטלוויזיה אינטרמצו עם אריק.
בה הוא סיפר, כי הוא מקפיד לקבל שיעור פסנתר שבועי, שמאפשר לו לקבל משוב ולהתקדם.
אריה ורדי העיר, כי עוד קודם לכן הוא הציע ליוני רכטר לכהן כשופט בתחרות רובינשטיין.
בשנת 2015 העלתה האופרה הישראלית את האופרה "שיץ" בהלחנתו, על פי המחזה מאת חנוך לוין, וליברית בעריכת מולי מלצר, בבימוי עידו ריקלין.
באותה שנה הגיש את התוכנית "ציפורי לילה" בגלי צה"ל.
ב-2016 הלחין את הפסקול לסרט "חדרי הבית" של איתן גרין.
בפברואר 2017 העלתה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את האופרה "מעשה בשלושה אגוזים", המבוססת על עלילת הסיפור מאת לאה גולדברג עם אותו השם.
רכטר הלחין, וגם ביסס את הליברית על פי הסיפור ובתוספת חמישה שירים אחרים של גולדברג.
ביולי 2017, 14 שנים לאחר צאת האלבום האחרון שלו הוציא רכטר סינגל מתוך אלבום חדש בדרך "ואת ברשות עצמך" למילותיו של יענקל'ה רוטבליט.
באוגוסט 2017 עלה מחזמר לילדים "שבת בבוקר" המבוסס על שיריו של רכטר בהפקתו של שי להב.
בספטמבר 2017 יצא אלבומו של רכטר "סביבנו", שכלל שירים שהולחנו על ידי רכטר במהלך למעלה מעשור.
השיר הפותח את האלבום וזה המסיימו הולחנו למילותיו של עלי מוהר.
במאי 2018 רכטר נעל את פסטיבל מג'סטה עם מופע "התכוונות ועוד", בו ביצע בשלמותו את אלבום הבכורה שלו שיחגוג בשנה הבאה 40 שנים לצאתו.
בשנת 2019 הועלתה בתיאטרון הקאמרי הקומדיה "אניהו" (על פי אתגר קרת) עם מוזיקה מקורית של רכטר.
בתחילת שנת 2020 הוציא רכטר אלבום חדש בשם "יוני ג'ירף", שהוא למעשה אלבום שירי ילדים עם לחנים מחודשים לשירים ישנים, וגם שירים חדשים כמו "פנינה" בו השתתפו חברי ההרכב המקורי (מ-40 שנה לפני כן) של "הכבש השישה עשר" שהתאחדו ליצירת השיר החדש.
רכטר הלחין לאלבום את השיר "מנגינה מתחילה", בביצוע אסתר רדא ואלון עדר.
ב-1 ביולי 2024 הוציא לאור בהפתעה שיר בשם "במקום אחר", אותו כתב והלחין.
בתחילת 2025 חבר רכטר ליהודית רביץ, גידי גוב ודייוויד ברוזה בסיבוב ההופעות המחודש לאלבום הכבש השישה עשר.
יוני רכטר נשוי לדפנה, מורה לאמנות, ולהם שני בנים ונכד.
המוזיקה של רכטר מתאפיינת במורכבותה ההרמונית וניכרת בה השפעתן של המוזיקה הקלאסית ומוזיקת הג'אז, כמו גם של שירים רוסיים ומלחינים ישראלים שקדמו לו, בעיקר סשה ארגוב.
למרות ההרמוניה המורכבת, לעיתים קרובות המנגינות פשוטות וקליטות, כדוגמת לחן השיר "הילדה הכי יפה בגן".
רכטר עושה שימוש ברבים משיריו במשקלים ומקצבים ייחודיים ומשחקיים, לדוגמה בשיר "לא מכירים".
העיבודים של רכטר עשירים ומשלבים לעיתים קרובות כלים לא-שגרתיים וכלי נגינה קלאסיים, וכוללים מודולציות פעמים רבות; ברבים מעיבודיו תופס הפסנתר מקום מרכזי.
בין השאר, הלחין רכטר משיריהם של המשוררים לאה גולדברג (למשל השיר "מה עושות האיילות"), אברהם חלפי ("עטור מצחך" הוא המוכר שבהם), ורבים אחרים.
בשנת 1990 זכה בפרס אקו"ם למלחין השנה.
בשנת 1992 זכה בפרס אקו"ם למפעל חיים.
בשנת 2008 זכה בפרס א.מ.ת למוזיקה.
בשנת 2009 קיבל את התואר "דוקטור לשם כבוד" מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2012 זכה בפרס התיאטרון הישראלי על המוזיקה המקורית שהלחין להצגה "חוקר פרטי" שהועלתה בתיאטרון החאן.
בשנת 2014 זכה, יחד עם יהונתן גפן, בפרס אקו"ם על תרומה מיוחדת ליצירה הישראלית לילדים על יצירתם המשותפת "הכבש השישה עשר".
בשנת 2017 קיבל את התואר "דוקטור לשם כבוד" ממכון ויצמן למדע.
יוני (יונתן) נתניהו (13 במרץ 1946, י"א באדר ב' ה'תש"ו – 4 ביולי 1976, ו' בתמוז ה'תשל"ו) היה קצין בצנחנים, מפקד סיירת מטכ"ל, מעוטר עיטור המופת.
נהרג במהלך מבצע אנטבה לשחרור בני ערובה ממטוס אייר פראנס שנחטף לאנטבה שבאוגנדה.
בעקבות מותו הוענק למבצע השם "מבצע יונתן".
נתניהו נולד בשנת 1946 בניו יורק, שם שהו הוריו במסגרת פעילות למען הקמת מדינת ישראל.
הוא בנם הבכור של צילה ופרופ' בנציון נתניהו ואחיהם של בנימין, לימים ראש ממשלת ישראל, ועדו, רופא וסופר.
שמו ניתן לו מחיבור שמם של ג'ון פטרסון מפקד הגדודים העבריים שהיה סנדקו ושל סבו נתן מיליקובסקי.
כאשר היה נתניהו בן שנתיים חזרו הוריו לישראל והמשפחה התגוררה בירושלים.
נתניהו למד בבית הספר "בדרום" (היום "סאלד") ובהמשך במגמה המזרחנית בגימנסיה העברית רחביה.
המשפחה יצאה מישראל לסירוגין לצורך מחקריו האקדמיים של האב, כך שבכיתה י"א נפרד מחבריו בבית הספר ובשבט "מודיעין" של הצופים, ואת לימודי התיכון סיים בארצות הברית.
באוגוסט 1964 שב נתניהו לישראל והתגייס לצה"ל.
הוא התנדב לחטיבת הצנחנים בה שובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר.
לאחר שסיים בהצטיינות קורס קציני חי"ר מונה למפקד מחלקה בצנחנים, עליה פיקד בעת פעולת סמוע.
עוד לפני שחרורו מצה"ל נרשם נתניהו ללימודי פיזיקה באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית והתקבל.
הוא השתחרר בינואר 1967 והמתין לתחילת שנת הלימודים בסתיו, אך במהלך תקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים גויס לשירות מילואים.
במלחמת ששת הימים נלחם נתניהו במסגרת חטיבה 80, חטיבת צנחנים במילואים, בקרב אום-כתף שבסיני.
לאחר קרב זה הועבר הגדוד לרמת הגולן לצורך תגבור הכוחות הלוחמים.
נתניהו נפצע בקרב על דרבשיה בשעה שניסה לעזור לחייל פצוע ונותר מוגבל בתנועה במרפקו.
מספר חודשים לאחר המלחמה נישא נתניהו לחברתו תותי (תרזה קרסנוסלסקי).
הזוג טס ללימודים בהרווארד אך השניים שבו כעבור כשנה בשל מלחמת ההתשה.
נתניהו החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, אך לאחר חצי שנה חזר לשירות צבאי פעיל כמפקד צוות בסיירת מטכ"ל, לאחר שאחיו הצעיר בנימין, שהיה לוחם בסיירת באותה התקופה, המליץ עליו בפני מפקד היחידה, עוזי יאירי.
נתניהו הועבר בהמשך לשרת כמפקד פלוגה בסיירת חרוב, ולאחר מכן חזר לסיירת מטכ"ל כמ"פ.
בקיץ 1972 מונה לסגן מפקד הסיירת.
הוא פיקד על מבצע ארגז בו חטפה הסיירת מספר קצינים בכירים בצבא הסורי בשעה שסיירו בסביבות הכפר עייתא א-שעב בלבנון, בתור קלף מיקוח לטייסים הישראלים השבויים.
באותה שנה התגייס גם האח הצעיר עדו לצה"ל והחל לשרת בסיירת.
במשך שנתיים שירתו בסיירת כל שלושת האחים.
בשנת 1973 השתתף נתניהו במבצע אביב נעורים שבו השתתפו סיירת מטכ"ל, שייטת 13 וכוחות צנחנים.
הכוחות תקפו, בסיוע המוסד, את מפקדות אש"ף והפת"ח בביירות.
בקיץ 1973 יצא נתניהו, שאז כבר היה גרוש, לחופשת קיץ ללימודים בהרווארד.
בעת ההיא נפגש עם אחיו בנימין, ששהה בקרבת בוסטון לצורך לימודיו ב-MIT (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס), ועם הוריו, שהתגוררו בניו יורק.
האב עבד אז כראש המחלקה ללימודים שמיים באוניברסיטת קורנל.
באוקטובר 1973 פרצה מלחמת יום הכיפורים.
במהלך המלחמה פיקד נתניהו על כוח של סיירת מטכ"ל ברמת הגולן, אשר סיכל ניסיונות של הקומנדו הסורי להנחית כוחות באזור.
במהלך הקרב בין הכוח בפיקודו וכוח של חטיבת גולני לבין הקומנדו הסורי ליד מחנה נפח במרכז רמת הגולן נהרגו 41 לוחמים סורים, בעוד שלכוח הסיירת היו שני הרוגים ולכוח גולני היו ארבעה הרוגים.
בפעולה אחרת חילץ כוח הסיירת בפיקוד נתניהו את סא"ל (לימים אלוף) יוסי בן-חנן הפצוע מתל א-שמס.
על פעולה זו עוטר בעיטור המופת.
נתניהו הוביל גם את ניווט כוח הארטילריה בפשיטה מעבר לקווי הכוחות לצורך ירי על פרברי דמשק ופיקד על כוח הסיירת במבצע קינוח לכיבוש החרמון.
לאחר המלחמה התנדב נתניהו לשרת כמפקד בחיל השריון כדי לסייע לשקם את החיל, שספג אבדות קשות במהלך המלחמה.
הוא סיים בהצטיינות קורס הסבה לשריון והתמנה למפקד גדוד שריון 71 בחטיבה 188. היה זה שריד של גדוד שנשחק בימי מלחמת יום הכיפורים ונתניהו שיקם אותו.
באותה עת, באפריל 1974, השתתף במסגרת הקרבות על שיא החרמון במבצע "אורלנד 2", חדירה עמוקה לסוריה יחד עם כוח צנחנים בפיקוד דורון אלמוג.
בשנת 1975 עזב נתניהו את חיל השריון וחזר לסיירת מטכ"ל.
בחודש יוני הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד הסיירת.
אל"ם יוסי לנגוצקי, שהיה ראש מחלקת האיסוף באמ"ן בתקופת שירותו של יוני נתניהו כמפקד הסיירת, המליץ על ביטול מינויו זה, משום שהתרשם שנתניהו מצוי בתקופת משבר, והמלצתו התקבלה על ידי ראש אמ"ן, שלמה גזית, שקיבל את אישור הרמטכ"ל, מוטה גור, לצעד זה.
ב-3 ביולי 1976 פיקד נתניהו על צוות הפריצה שנועד לחסל את המחבלים שחטפו את מטוס אייר פראנס לאנטבה שבאוגנדה.
נתניהו נפצע בחזהו במהלך הפשיטה.
הניסיונות להצילו עלו בתוהו והוא נפטר עוד בטרם יצא המטוס עם החטופים ארצה.
לאחר שמבצע החילוץ הסתיים בהצלחה, הוחלט לקרוא אותו על שמו של נתניהו, ושמו הרשמי הפך ל"מבצע יונתן".
יוני נתניהו נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים, ליד קברו של הרמטכ"ל דוד אלעזר.
לאחר שירותו הצבאי הראשון התחתן עם חברתו "תותי" (תרזה קרסנוסלסקי), לימים תרזה גודמן, באמפיתיאטרון בהר הצופים.
לאחר זמן נולדה להם בת אך היא נפטרה לאחר כמה ימים.
לאחר ארבע וחצי שנות נישואים התגרשו השניים.
בחודשיו האחרונים היה חברה לחיים של ברוריה שקד-אקון, לה היה אמור להינשא, וחמישה ימים לפני מותו כתב לה את מכתבו האחרון.
על שמו של יוני נתניהו כונו בישראל שכונות, רחובות, בתי ספר, מכינה קדם-צבאית, שבט צופים במבשרת ציון,בית ספר למחוננים באלקנה ו'גרעין יונתן' - פרויקט להצמחת מנהיגות של בני-עקיבא.
על שמו נקראו מחנה רוויה א' של גדוד 71, עליו פיקד, רחוב בניו יורק וגינת הפרחים הנמצאת בכניסה לקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים, שם למד לפני חזרתו לשירות הצבאי.
באזור ההיסטורי שבמרכז פילדלפיה הוקמה אנדרטה לזכרו.
אחיו, בנימין ועדו, כינסו את המכתבים ששלח יוני לידידיו ולבני משפחתו לספר "מכתבי יוני".
בשנת 1977, שמונה חודשים לאחר שנהרג, הופיעה דמותו של נתניהו בסרטו של מנחם גולן "מבצע יונתן" והוא גולם על ידי יהורם גאון.
נוסף על כך בעקבות הצלחת המבצע ההירואי הופקו שני סרטים אמריקאים על המבצע: ניצחון באנטבה (1976) (גולם על ידי ריצ'רד דרייפוס) והפשיטה על אנטבה (1977) (גולם על ידי סטפן מאכט).
יוני חן (נולד בשם יונתן חנונו; 10 באוגוסט 1953 – 27 ביוני 1995) היה שחקן, במאי, בובנאי ומדבב ישראלי.
חן נולד ב-1953 בישראל למשפחה יוצאת חלב.
עד גיל שבע חי עם משפחתו חמש שנים בקובה.
חן בוגר בית הספר לאמנויות תלמה ילין בגבעתיים.
בצה"ל שירת בלהקת גייסות השריון.
לאחר מכן למד בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
שיחק בתיאטרון המרתף, בקבוצת התיאטרון של המרכז התיאטרוני בנווה צדק, בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בתיאטרון הקאמרי ועוד.
השתתף בסרטים "הלהקה" (1978), "דיזנגוף 99" (1979) ו"חמש חמש" (1980), ובתוכנית "פרפר נחמד", בה דיבב את בץ בשנים 1982–1993, וכן גילם מספר דמויות בניהם הטבח פיט, לצד שותפו פתגורס, שגילם עוזי חיטמן.
חן הקים את אולפן הדיבוב "אולפנטו" ב-1991 במרתף בצפון רחוב בן-יהודה בתל אביב.
לאחר מותו רכשו אולפני אלרום את אולפן הדיבוב שהקים.
יוני חן נפטר ב-27 ביוני 1995 ממחלת האיידס.
הותיר אחריו את בן זוגו, ארי.
חן נחשב לנפטר ממחלת האיידס הראשון מהקהילה הגאה בארץ, וכפי שהעידה על כך השחקנית אפי בן ישראל שהופיעה לצדו בתוכנית "פרפר נחמד" בריאיון משנת 2012: "חן היה טראומה כי זה היה ממקרי האיידס הראשונים בברנז'ה".
יוני רועה (נולד ב-28 בנובמבר 1962) הוא זמר, מלחין, סופר ופזמונאי ישראלי.
רועה נולד וגדל בנתניה ליסמינה ורמו, זוג הורים שעלו מתוניסיה.
בגיל 14 הקים עם חבריו בבית הספר את להקת "נערי החוף", שביצעה גרסאות כיסוי ללד זפלין, צביקה פיק ועוד.
את שירו הראשון, "האם זה נכון", הקליט בשנת 1979, יחד עם חבריו משה בן חיים (פולו),דורון שער קלידים חיים סרוסי ואלברט גמליאל באולפני "טריטון".
את שירותו הצבאי הוא עשה בתחילה בחיל האוויר בבסיס שדה דב כעובד רס"ר ובהמשך עבר ללהקת פיקוד גדנ"ע.
להצלחתו הראשונה זכה רועה בשנת 1986, לאחר שחברו ללהקה הפגיש אותו עם אלי לוזון, שאז היה זמר מתחיל.
רועה הבחין בכישרון השירה של לוזון, והשניים הקימו צמד.
באותה שנה טס הצמד לבריסל שבבלגיה, ושם הופיעו במועדון ישראלי.
כעבור שנה חזרו לישראל והקליטו אלבום לאלי לוזון.
רועה הלחין את כל שירי האלבום, ממנו זכור בעיקר השיר "איזו מדינה" שכתב במשותף עם לוזון.
בשנת 1988 נפרד הצמד וכל אחד הלך לדרכו.
בשנת 2013, כתב רועה, בית נוסף לשיר "איזו מדינה" לבקשת שרית חדד.
את השיר ביצעו גלעד צארום ויהודה מימרן, בתוכנית "דה וויס" כשחדד הייתה "מנטורית" בתוכנית.
בשנת 1988 הזמר חופני כהן הכיר לרועה את שלומי שבת, אז זמר מתחיל שחזר ארצה מארצות הברית.
השניים החלו לעבוד יחד, לאחר ששלומי נכשל עם אלבומו הראשון - "מן החושך חזרתי".
זמן קצר לאחר מכן הקליטו אלבום חדש בהפקתו המוזיקלית וניהולו האמנותי של רועה עם הסינגלים המצליחים - "מחרוזת מרגריטה", "האדמירל", "נשירה" ו"בגלל הרוח".
האלבום זכה להצלחה גדולה מאוד, כעבור שנתיים הקליטו השניים את האלבום "אל תלכי רחוק מדי" שיצא ב-1991, ולאחר צאתו נפרדו דרכיהם.
זמן קצר לאחר מכן הכיר רועה את הזמרת אביבה אבידן.
רועה כתב והלחין את שירה המוכר ביותר, "פרי גנך", אותו יצר לזכר חברו שנהרג ב-1985 בתאונה מבצעית בלבנון.
השיר נולד בראשו של רועה, לאחר שראה את אמו האבלה של חן ברחוב, והבחין כמה הכאב והצער שינו אותה.
השיר הוקלט פעם נוספת בדואט של אביבה אבידן ואלי לוזון.
בתחילת שנות ה-90 הפך רועה לפזמונאי ומלחין מצליח, וכתב שירים רבים, ביניהם "לכי אחרי במדבר" לאורנה ומשה דץ, "כותל המזרח" בביצוע אביבה אבידן ודקלון, "את לי אור" בביצוע לאה לופטין ועופר לוי, "חלום בלבן" לאלכס, ו"זודיאק" לירון חדד, איתו הופיע בקדם אירוויזיון 1992.
לאלבומו הרביעי של ישי לוי "מביט מהצד", שיצא בסוף 1991 הלחין את "אחי הטוב".
ב-1992 כתב רועה את מילות השיר "יום סבבה" יחד עם סולן להקת "אטרף"- רובנס, שבוצע על ידי להקת "אטרף" ושלומי שבת.
עוד באותה שנה כתב רועה את הגרסאות החדשות לשיריה של זהבה בן לסרט "טיפת מזל".
בשנת 1994 יצא האלבום "יוצא לדרך", ובו שירים שכתב והלחין לזמרים אחרים.
האלבום נמכר בלמעלה מ-50,000 עותקים.
באותה שנה הועלה ערב מחווה לשיריו בפסטיבל ערד, ובו הופיעו אמנים איתם עבד.
רועה זכה לפרסום כלל ארצי, ומאוחר יותר עלה המופע בכל רחבי הארץ.
עוד באותה שנה הלחין את "מנואל" לגליקריה, ואת "משהו בלב" ללאה לופטין, עימו הופיעה בפסטיגל.
לאלבום הבכורה של אייל גולן שהוקלט ב-1995 הלחין את השיר "שר ברוח".
באותה השנה הלחין לשרית חדד את השיר "האשה שלי", שנכלל באלבום הבכורה שלה, "ניצוץ החיים".
לאלבום הבכורה של רונן עניא שיצא ב-1996 כתב והלחין את שיר הנושא "נוגע ופוגע".
בשנת 1997 קיבל רועה פרס הוקרה ממשרד החינוך והתרבות על כתיבת האורטוריה "שירת הים", היצירה נכתבה עבור מופע שורשים במסגרת פסטיבל ישראל והוצגה על בימת תיאטרון ירושלים בליווי תזמורת הסימפונט, מקהלה בת 50 זמרים עם הסולנים ישראל רנד, אלי לוזון, אבי כהן, ג'נט רוטשטיין.
בשנת 1999 הלחין לשייקה לוי את השיר "חברים" למילים של דודו ברק, את "חברים בכל מיני צבעים" לשרית חדד, שכתבה חנה גולדברג (לאלבומה כמו סינדרלה), לאלבום הבכורה של בר כהן כתב והלחין את השיר "לאהבה", וכן הלחין את "קסם נעלם" וצל עובר".
עוד בשנה זו כתב רועה את "שיר ישראלי" ביחד עם חמי רודנר לכבוד שבוע הזמר העברי.
באותה השנה בחר בו שמעון פרנס כמנהל המוזיקלי של תוכנית האירוח בטברנה.
הוא עבד בה מאחורי הקלעים ולאחר כשנתיים נבחר להנחותה.
רועה הלחין את סגיר התכנית נעימת השיכורים שזכתה להצלחה רבה.
בשנת 2000, הלחין את השירים "תצלום שהצהיב" ו"עכשיו כמו פעם" לנורית גלרון, ואת "אין כמוך בעולם" מתוך אלבומה של שרית חדד "לעשות מה שבא לי".
בשנת 2003 הלחין רועה יחד עם יהודה יוג'י גבאי את השיר "מילים לאהבה" שכתב יוסי גיספן, איתו התחרה ליאור נרקיס באירוויזיון.
באותה שנה כתב והלחין לזהבה בן את השיר "גשם של ברכה", לאלי לוזון את "שיבוא שלום" ולשרית חדד הלחין את "אהבה מעבר לפינה" שכתב יואב גינאי, אשר שימש כשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "אהבה מעבר לפינה".
ב-2004 כתב והלחין לבר כהן את השיר "בלעדייך מרגיש אבוד".
ב-2010 הלחין את השיר "מודה אני" לאלבום של הזמר החסידי אמריקאי יעקב שוואקי.
בשנת 2011 הלחין רועה לזמר עומר אדם את הלהיט הגדול "נמס ממך" ואת "ילד טוב בגוף של ילד רע".
באותה שנה כתב והלחין את השיר "פצצה" לליאור נרקיס, לאייל גולן את "לילד הזה התפללתי", שבוצע במקור על ידי חיים ישראל.
בשנת 2012 כתב לשרית חדד את השיר "כמה כמה" ביחד עם הזמר והיוצר קובי אוז.
עוד באותה שנה הלחין את "השגחה עליונה", שיר האודישנים של תוכנית הטלוויזיה "אייל גולן קורא לך".
ב-2014 הלחין לזמר רז חדד את השיר "אל תבכי", ולזמרת שני יצהרי את "צמוד צמוד".
בנובמבר 2015 יצא השיר "מלכודת התשוקה" שכתב, הלחין ועיבד רועה ביחד עם קובי אוז, ואותו ביצעו בדואט אלי לוזון ורז חדד.
בשנת 2019, הפיק מוזיקלית לזמר שלומי שבת את מופע החורף שלו, "בגלל הרוח".
באותה שנה, החל רועה להופיע במופע משלו ששמו "ריספקט", והיה מחווה לקלאסיקות ים תיכוניות מכל הזמנים.
ביולי 2020 הפיק מוזיקלית, כתב והלחין את השיר "תו פרינס" לזמר שימי תבורי.
השיר נכתב והוקדש לנכדו של תבורי, בנו של הזמר בן-אל תבורי.
בשנת 1998 הקליט רועה את אלבום הבכורה שלו, "זו אותה הרוח".
הלהיט הגדול ביותר ממנו היה הדואט "זו אותה הרוח" עם חוה אלברשטיין, שכתבה והלחינה את השיר, והייתה היועצת האמנותית של האלבום.
באלבום בלטו גם השירים "שיר אושר" שכתב רוני סומק, "כשתבוא", שכתב רועה לבנו הבכור ובוצע במקור על ידי אביבה אבידן, "אז מה אם היא אוהבת" ושיר הבונוס "פרי גנך" שהוקלט מתוך הופעתו.
בשנת 2000 הקליט דואט לשיר "עכשיו" מאת רמי סערי שהלחין לנורית גלרון.
בשנת 2001 הקליט את אלבומו השני, "טבק" עם הלהקה הקבועה של התוכנית "בטברנה".
באלבום בלטו השירים "אלה" (דואט עם דקלון), "אם תבואי עכשיו", "היא כל כך יפה", "חיטה" ו"אנה נ'חבק".
בשנת 2005 הוציא את אלבומו השלישי, "בלדות", בו שבעה שירים שאת כולם הלחין, פרט לדואט "בשקט שנשאר" עם מפיקו המוזיקלי יוסי פרץ, שכתב והלחין את השיר.
ביולי 2007 הוציא רועה את אלבומו הרביעי - "זעפרן" אשר שילב רוק כבד עם התזמורת הערבית בת 30 נגנים מהעיר נצרת בניצוחו של סוהיל רדואן.
העבודה על האלבום תועדה בסרט דוקומנטרי בערוץ 24. הסינגלים הבולטים מהאלבום היו: "מעגל שבור" (מילים: יענקל'ה רוטבליט), "מקום עזוב", "בחיבאק" ו"חלום בלבן".
ביולי 2009 הוציא את האלבום "תחנת איסוף" בו חידש שירים שכתב והלחין לאחרים כמו "פרי גנך", "זודיאק", "לכי אחרי במדבר", "מנואל", "כותל המזרח" ועוד.
בהקלטות האלבום השתתפו אשר פדי, אבי יפרח, יאיר מיכאל, ניצן עין-הבר, אריק כהן, נדב ביטון, עמית יצחק, שמוליק דניאל, ודורון פיקר, שגם עיבד והפיק מוזיקלית.
האלבום גם הכיל שיר אחד מקורי - "מעיין" שהלחין רועה למילותיה של אהובה עוזרי.
במרץ 2014 הוציא את האלבום "שדות", שכלל 11 שירים.
פרט לחומרים שלו נכללו בו גם טקסטים של מני בגר, יואב גינאי, נועם חורב ואסתר שמיר.
השירים הבולטים באלבום זה היו: "הבית ריק", "ברך", "למונילי", "שתמיד יהיו לי מילות תודה", "נאחז בחלום".
בהקלטות האלבום השתתפו מישל עמר בתופים, עמית יצחק בגיטרות, אילן אביב בבס, ורד פיקר, ודור רועה בקלידים ופסנתר.
ב-2015 הלחין וביצע את שירו של המשורר ארז ביטון "צבעים" במסגרת הסדרה "גיבורי תרבות" שהפיקו צוותא ת"א למשורר.
בשנת 1993 מונה למנהל המוזיקלי של התוכנית "בטברנה" בערוץ הראשון, ובשנת 2000 החל להנחות בעצמו את התוכנית.
בשנת 2002 הופק הסרט "אגדה ים-תיכונית" שתיעד את סיפור חייו והצלחתו של רועה.
בשנים 2002–2004 הנחה את התוכנית "שירה בשידור" בערוץ 1. התוכנית הוקלטה במועדון "האומן 17" בירושלים, ובה שר רועה עם הקהל, זמרים אורחים, ועם זמרות מלוות קבועות דוגמת: איגי וקסמן, מיקה קרני, ולילה מלקוס.
בשנת 2009 הנחה ביחד עם השחקנית והזמרת גלית גיאת את התוכנית "חלום לים התיכון" בערוץ מוזיקה 24.
בשנת 2011 השתתף בפאנל השופטים של התוכנית "היכל התהילה" בערוץ מוזיקה 24.
בשנת 2012 השתתף בוועדה המקצועית בעונה העשירית של התוכנית "כוכב נולד".
בשנת 2004 כתב וערך רועה את האנתולוגיה "סלסול ישראלי" אשר עוסק בהתפתחות ובסיפורה של המוזיקה הישראלית והים-תיכונית משנות הארבעים ועד היום.
הספר מכיל 120 שירים נבחרים המסודרים בצורה כרונולוגית לפי עשורים, עם תווים ומילים.
בספר מופיעים מאמרים ממספר רב של יוצרים ומוזיקאים כגון: אביהו מדינה, עוזי חיטמן, שלמה בר, אהובה עוזרי, ננסי ברנדס, קובי אוז, שמעון פרנס, יוסף בן ישראל, יואב גינאי, אשר ראובני, משה בן מוש, יוסף ג'ו עמר ועוד.
רועה הגיש את תוכנית הרדיו "ציפורי לילה" בגלי צה"ל במשך שנתיים.
בנוסף, קיבל את פרס מפקד גלי צה"ל על הסדרה המצליחה "דרך המזרח", אותה הגיש וערך ביחד עם צורי רוקח.
רועה נשוי לאתי, עובדת במחלקת הארנונה בעיריית נתניה.
בנו, דור רועה, התחתן בשנת 2024 עם הזמרת אדר גולד.
יוניברסיטי קולג' לונדון היא אוניברסיטת מחקר המסונפת לאוניברסיטת לונדון הנחשבת לאחד המוסדות האקדמיים היוקרתיים בעולם.
האוניברסיטה נמצאת בשכונת בלומסברי שברובע קמדן בלונדון, ומדורגת במקום ה-9 בעולם לפי מדד QS לשנת 2025.
האוניברסיטה חברה במספר ארגונים בין־לאומיים: חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU), באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA), ברשת האירופית להכשרה במחקר כלכלי (ENTER) ובאיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA).
בנוסף האוניברסיטה חברה במספר ארגונים בבריטניה: חברה באוניברסיטת לונדון, בקבוצת ראסל, בקבוצת G5, בקונסורציום SES, באוניברסיטאות בריטניה (UUK), במרכז תומאס יאנג (TYC), ב־UCLPartners, בקרן הנאמנות של בתי החולים NOS ביוניברסיטי קולג' לונדון (UCLH), במכון פרנסיס קריק, חברה מייסדת של מכון אלן טיורינג בלונדון וחברה בקבוצת האוניברסיטאות הלא רשמית, "משולש הזהב".
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1826 בשם אוניברסיטת לונדון, והייתה המוסד האוניברסיטאי הראשון שנוסד בלונדון.
היה זה גם המוסד האוניברסיטאי הראשון שקיבל סטודנטים ללא כל קשר לדתם, וקיבל נשים סטודנטיות באותם תנאי קבלה כמו גברים.
האוניברסיטה נוסדה במטרה לספק חלופה לאוניברסיטאות הדתיות של קיימברידג' ואוקספורד.
אוניברסיטה זו וקינגס קולג' לונדון היו בשנת 1836 המוסדות המייסדים של אוניברסיטת לונדון.
בעקבות כך שונה שמה ליוניברסיטי קולג' לונדון.
העקרונות על בסיסם נוסד המוסד היו ליברליזם ופתיחות.
בשנת 1907 קיבלה אוניברסיטת לונדון צ'רטר מלכותי חדש מהמלך, בעקבותיו כל המוסדות שנכללו באוניברסיטת לונדון ויתרו על קיומם הנפרד.
בעקבות כך התארים שהאוניברסיטה מעניקה לבוגריו ניתנו תחת שמה של אוניברסיטת לונדון.
מצב זה נמשך עד שנת 1977. בשנה זו יוניברסיטי קולג' קיבל צ'רטר מלכותי חדש אשר חידש את עצמאותו ובשנת 2005 קיבל גם את הזכות להעניק תארים.
האוניברסיטה מפעילה מספר מוזיאונים ואוספים, בטווח רחב ממדע ועד אומנות:
מוזיאון גרנט לזואולוגיה ואנטומיה השוואתית
אוסף גלטון, הכולל אוסף של ציוד מדעי ומסמכים של פרופסור סר פרנסיס גולטון
אוסף מדעי, בעיקרו אוסף מתוך ציוד הקולג' הכולל גם את שולחן הניתוחים עליו נעשה הניתוח הראשון בהרדמה.
המחקר וההוראה ביוניברסיטי קולג' מאורגנים ב־11 פקולטות ומחלקות אקדמיות:
דירוגים בריטיים: מקום 6 לפי הטיימס/סאנדיי טיימס, מקום 8 לפי הגרדיאן, מקום 4 לפי QS, מקום 4 לפי Times Higher Education, מקום 3 לפי "דירוג שאנגחאי" לשנת 2023.
דירוגים עולמיים: מקום 9 לפי QS, מקום 58 לפי CWTS Leiden, מקום 22 לפי Times Higher Education, מקום 16 לפי "דירוג שאנגחאי" לשנת 2024.
יוניברסל מיוזיק גרופ היא אחת משלוש חברות התקליטים הגדולות בתעשיית המוזיקה בעולם (יחד עם וורנר מיוזיק גרופ וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט).
בסיסה בסנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית, והיא מפעילה חברות קטנות יותר ולייבלים במקומות רבים בעולם.
סניפי יוניברסל נמצאים בערים כמו: יוניברסל סיטי, סנטה מוניקה, נאשוויל, לונדון, פריז ורומפורד.
בשנת 2004 היא נמכרה לחברת התקשורת הצרפתית ויונדי שמחזיקה ב-100% ממניותיה.
בשנת 2019 המגזין העסקי Fast Company הציב את יוניברסל מיוזיק גרופ כחברת המוזיקה החדשנית ביותר והכניס אותה לרשימת "50 החברות החדשניות ביותר בעולם".
וציין כי "בתוך השינוי הדיגיטלי של תעשיית המוזיקה, יוניברסל מגדירה מחדש איך לייבל מודרני צריך להיראות".
UMG חתמה על הסכמי רישוי עם יותר מ-400 פלטפורמות ברחבי העולם.
נכון ל-2025 יוניברסל מיוזיק גרופ היא חברת התקליטים הגדולה בעולם.
היא חולשת על 32% משוק המוזיקה העולמי.
הכנסתה השנתית נאמדת בכ-9.1 מיליארד דולרים
תחילתה של החברה הוא בשנת 1934 כחברת תקליטים בשם דקה רקורדס.
בשנת 1962 היא נרכשה על ידי החברה המובילה בשוק, MCA בע"מ.
בשנת 1996 היא נרכשה על ידי סרטי יוניברסל שהחליטה לחדור גם לשוק המוזיקה.
בשנת 2004 חברת התקשורת ויונדי הצרפתית רכשה חלק מהחברה והיא השלימה את השתלטותה עליה בשנת 2007 לאחר שקנתה 100% ממניותיה ואת חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ בעלות של 2.1 מיליארד דולר.
ביוני 2007, יוניברסל רכשה את חברת סנקטוארי שהפכה בהמשך לחברת המרצ'נדייז וניהול מותגים, בראבדו.
החברה מייצגת אמנים כמו ג'סטין ביבר, ליידי גאגא וקניה וסט, ושיתפה פעולה עם רשתות קמעונאיות כמו בארניז, בלומינגדיילס וסלפרידג'ס.
בשנת 2008, החברה הפכה את הקטלוג שלה לזמין בספוטיפיי, נחשב אז שירות סטרימינג חדש לשימוש מוגבל מחוץ לארצות הברית.
דאג מוריס פרש מתפקידו כמנכ"ל בינואר 2011. היו"ר/מנכ"ל לשעבר של יוניברסל מיוזיק אינטרנשיונל לוסיאן גריינג' קודם לתפקיד מנכ"ל החברה.
גרינג' החליף אותו מאוחר יותר כיו"ר ב-9 מרץ 2011. עם מינויו של גריינג' למנכ"ל ביוניברסל מיוזיק גרופ, מקס הול קודם למנהל תפעול ראשי של יוניברסל מיוזיק אינטרנשיונל, החל מה-1 יולי 2010. החל משנת 2011 החלה אינטרסקופ גפן A&M רקורדס של יוניברסל מיוזיק גרופ להחתים מתמודדים מתוכנית המציאות "אמריקן איידול".
בינואר 2011, הודיעה החברה שהיא תורמת 200,000 הקלטות משנות ה-20 עד שנות ה-40 לספריית הקונגרס לצורך שימור.
באותה השנה, EMI הסכימה למכור את המוזיקה המוקלטת שלה ליוניברסל עבור 1.9 מיליארד דולרים ואת מוזיקת הפאבלישיניג לסוני תמורת 2.2 מיליארד דולר.
בין החברות האחרות שהתחרו על עסקי המוזיקה המוקלטת הייתה וורנר מיוזיק גרופ שדווח כי הגישה הצעה של 2 מיליארד דולר.
בספטמבר 2012, המכירה של EMI ליוניברסל אושרה באירופה ובארצות הברית על ידי הנציבות האירופית ונציבות הסחר הפדרלית.
עם זאת, הנציבות האירופית אישרה את העסקה רק בתנאי שהחברה הממוזגת תמכור שליש מסך הפעילות שלה לחברות אחרות עם רקורד מוכח בתעשיית המוזיקה.
יוניברסל מכרה את מיוט רקורדס, פרלופון, רוקסי רקורדינגס, MPS רקורדס, , ג'אזלנד, יוניברסל יוון, סנקטוארי רקורדס, קרייסליס רקורדס, EMI קלאסיקס, וירג'ין קלאסיקס והלייבלים האזוריים של יוניברסל כדי לעמוד בדרישה זאת.
החברה שמרה על הביטלס (לשעבר של פרלופון) ורובי ויליאמס (לשעבר של קרייסליס).
קטלוג המוזיקה של הביטלס נשמר ביוניברסל מיוזיק גרופ, בעוד שהקטלוג של ויליאמס הועבר לאיילנד רקורדס.
2012-2017: EMI אינטגרציה וארגון מחדש
ב-28 בספטמבר 2012 השלימה יוניברסל מיוזיק גרופ את הרכישה של EMI.
בנובמבר 2012, סטיב בארנט מונה ליו"ר ומנכ"ל קפיטול מיוזיק גרופ .
בהתאם לתנאי הנציבות האירופית לאחר רכישת EMI מכרה יוניברסל מיוזיק גרופ את קטלוג מיוט לברטלסמן מיוזיק גרופ הגרמנית ב-22 בדצמבר 2012. חודשיים לאחר מכן, זו רכשה את סנקטוארי רקורדס תמורת 58 מיליון דולר.
ב-8 בפברואר 2013, וורנר מיוזיק גרופ רכשה את פרלופון, המורכבת מפרלופון רקורדס, קרייסליס רקורדס, EMI קלאסיקס וגם וירג'ין תמורת 765 מיליון דולרים.
מאוחר יותר בפברואר, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט רכשה את חלקה האירופאי של יוניברסל מיוזיק גרופ ב- תמורת כ-60 מיליון דולרים.
ב-20 במרץ 2013, יוניברסל מיוזיק גרופ הכריזה על הרחבה עולמית (למעט יפן) של עסקת ההפצה הבלעדית שלה עם דיסני מיוזיק גרופ .
כתוצאה מעסקה זו לחברות התקליטים ולאמנים של דיסני מיוזיק גרופ יש גישה לרשימת המפיקים והפזמונאים של יוניברסל על בסיס עולמי.
בנוסף, העסקה הבלעדית העניקה ליוניברסל גישה בלתי מוגבלת לכל הזכויות הנוגעות לקטלוג הפסקול והאלבומים של דיסני במשך 85 השנים האחרונות.
באוגוסט 2013, יוניברסל הפכה לחברה הראשונה בארצות הברית שיש לה 9 מתוך 10 השירים המובילים במצעד שירותי הסטרימינג, לפי נילסן סאונד-סקאן.
שבועות לאחר מכן, הפכה לחברה הראשונה שמחזיקה בכל העשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100.
יוניברסל נכנסה להפקת קולנוע וטלוויזיה רכישתה של איגל רוק אנטרטיינמנט ב-2014. הפקת הסרט הגדול הראשון שלה היה "איימי", סרט תיעודי אודות הזמרת-יוצרת האנגלייה איימי ויינהאוס, שזכה בפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט התיעודי הטוב ביותר".
זאת, בזמן שלקחה חלק בסרטים התיעודיים Kurt Cobain: Montage of Heck אודות הזמר והגיטריסט האמריקאי קורט קוביין ו"הביטלס: שמונה ימים בשבוע" אודות להקת הרוק האנגלייה הביטלס.
ב-11 בפברואר 2017, פוליגראם אנטרטיינמנט הושקה מחדש כיחידת קולנוע וטלוויזיה של יוניברסל בניהולו של דייוויד בלקמן.
בשנת 2015, קפיטול רקורדס של יוניברסל זכתה במספר רב של פרסי גראמי הגדולים לשנה, כאשר סם סמית' זכו בקטגוריות "תגלית השנה", "הקלטת השנה" ו"שיר השנה" ובק זכה בקטגוריית "אלבום השנה".
בשנת 2016 פול מקרטני והבי ג'יז חתמו שניהם בקפיטול רקורדס של יוניברסל ופרסמו את הקטלוג שלהם.
באפריל 2017 חתמה החברה על הסכם רישוי רב-שנתי חדש עם ספוטיפיי, שירות הסטרימינג המוביל בעולם, ובמאי 2017 חתמה על עסקה עם טנסנט, חברת המשחקים והמדיה החברתית בין הגדולות בסין.
ביולי 2017, "Despacito" מאת לואיס פונסי, דדי יאנקי ובהשתתפות ג'סטין ביבר, הפך ללהיט הנצפה ביותר בכל הזמנים ביוטיוב.
עד 2018, השיר שבר מספר שיאי גינס, היה ברוב השבועות במקום הראשון במצעד הפזמונים של מצעד השירים הלטיניים והחזיק בתואר "הווידאו קליפ הנצפה ביותר בכל הזמנים".
באוגוסט 2017, יוניברסל מיוזיק גרופ וגרייס/ביונד הסכימו לפתח שלוש סדרות טלוויזיה חדשות מבוססות מוזיקה, שיתמקדו במוזיקאים בגיל 27, גיל שבו מתו כמה מוזיקאים אייקוניים – מועדון 27. בדצמבר 2017, יוניברסל רכשה את חברות התקליטים סטיף רקורדס ו-ZTT רקורדס, מקבוצת SPZ של טרבור הורן.
באותו חודש, יוניברסל מיוזיק גרופ חתמה על הסכם עולמי רב-שנתי עם פייסבוק והפכה לראשונה מבין "שלוש הגדולות" בהענקת רישיון למוזיקה המוקלטת שלה ברשתות החברתיות.
ב-19 בדצמבר 2017, יוניברסל חתמה גם על הסכם רישוי רב שנתי עם יוטיוב.
ביוני 2018 הודיעה יוניברסל מיוזיק יפן על הסכם רישיון בלעדי עם דיסני מיוזיק גרופ.
עם הצטרפות יפן, יוניברסל הפיצה חומרים באופן עולמי מדיסני.
ביולי 2018, ברולינג סטון חתמו על הסכם עולמי עם יוניברסל המכסה את הקטלוגים המוקלטים והאודיו-ויזואלי של הלהקה, תמיכה בארכיון, מרצ'נדייז עולמי וניהול מותגים.
באוגוסט 2018, יוניברסל הכריזה על התרחבות אסטרטגית באפריקה, יוניברסל גרופ אפריקה .
בספטמבר 2018, הזמר אלטון ג'ון חתם על הסכם שותפות עולמי עם יוניברסל בכל הנוגע להקלטת מוזיקה, פרסום במוזיקה, ניהול מותגים וזכויות רישוי.
ב-19 בנובמבר 2018, הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט חתמה על הסכם חדש עם יוניברסל בארצות הברית.
בנוסף, לבעלותם המובטחת על הקלטות המאסטר שלה, יוניברסל הסכימה שבמקרה שהיא תמכור חלקים ממניותיה בספוטיפיי היא תחלק את הכספים בין האמנים שלה.
בדצמבר 2018, "Bohemian Rhapsody" של קווין הפך לשיר המושמע ביותר מתקופת טרום הסטרימינג ולשיר הרוק הקלאסי המושמע ביותר בכל הזמנים.
בפברואר 2019, יוניברסל רכשה במלואה את שירותי הפצת המוזיקה אינגרובס.
באוגוסט 2019, ויונדי וטנסנט החלו במשא ומתן למכירת 10% מהמניות של ויונדי ביוניברסל לטנסנט.
העסקה צפויה לעמוד על 3.36 מיליארד דולרים.
בפברואר 2020, ויונדי הודיעה שהיא מתכננת לצאת להנפקה בתוך שלוש שנים.
באפריל 2020 הכריזו יוניברסל ולגו על שותפות במוצרי המוזיקה.
בספטמבר 2021, ויונדי קבעה הערכת שווי הנפקה ראשוני עבור יוניברסל מיוזיק גרופ ב-35 מיליארד יורו.
ויונדי חילקה 60% ממניות יוניברסל מיוזיק גרופ שלה והשאירה 10%.
טנסנט התגלתה כבעלת המניות הגדולה ביותר של יוניברסל, עם 20% מהמניות.
בהנפקה, החברה הגיעה להערכת שווי של 54 מיליארד יורו (62.6 מיליארד דולרים), יותר משליש מההערכה הראשונית.
בפברואר 2022, יוניברסל הכריזה על שותפות עם קיוריו, פלטפורמת אסימון חסר תחליף (NFT), ליצירת אוספי NFT עבור חברות התקליטים והאמנים שלה.
בפברואר 2024 הודיעה החברה על סיום החוזה להפצה ולשימוש מוזיקה בפלטפורמת טיקטוק ושככל הנראה לא תחדש אותו, UMG ציירה את טיקטוק בהאשמות שפורטו במכתבה כפלטפורמה חמדנית, החולבת את הערך מהמוזיקה, בתוך שהיא מציעה תשואה זעומה לאמנים אשר יצרו אותה או שעומדים מאחוריה.
בספטמבר 2024, השיקה החברה את קמפיין "Use Your Voice" לעידוד הצבעה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, בשיתוף פעולה עם HeadCount.
בנובמבר 2024, החברה הגישה תביעה בסך 500 מיליון דולר נגד חברת ההפצה Believe, בטענה להפרת זכויות יוצרים בצורה נרחבת.
התביעה הוגשה בבית המשפט הפדרלי בניו יורק.
יוניברסל טוענת ש-Believe מפיצה שירים של אמנים מזויפים כמו "Kendrik Laamar", "Rihamna", ו-"Llady Gaga", שהם גרסאות מואצות של שירים אמיתיים של אמנים מפורסמים.
התביעה מציינת כי Believe לא נקטה באמצעים בסיסיים כדי למנוע הפרות זכויות יוצרים והפיצה עותקים לא חוקיים ברשתות כמו ספוטיפיי, יוטיוב, אפל מיוזיק ואמזון.
יוניברסל טוענת ש-Believe אף טענה לבעלות שקרית על שירים במערכת Content ID של יוטיוב, מה שהקשה על אמני יוניברסל לתבוע את זכויותיהם.
בספטמבר 2025 יוניברסל מיוזיק גרופ וסוני מיוזיק הודיעו על שיתוף פעולה עם מעבדת SoundPatrol במטרה לזהות הפרות זכויות יוצרים במוזיקה שנוצרה על ידי בינה מלאכותית.
הצורך בטכנולוגיה זו נובע מהתגברות השימוש במודלים של בינה מלאכותית למוזיקה, שלטענת בעלי הזכויות מתבססים על חומרים מוגנים ללא רשות.
יו"ר ומנכ"ל החברה, סר לוסיאן גריינג', הדגיש כי המטרה היא לאפשר שימוש חיובי בבינה מלאכותית, תוך הגנה על שלמות יצירתית של אמנים.
ליוניברסל מיוזיק גרופ יש מספר רב של חברות בת שבבעלותה, הבולטות שבהן:
בשנת 2020 החברה הכריזה על הקמת חטיבה חדשה בישראל, בניהולו של יורם מוקדי.
החברה המקומית אחראית על ייצוג הקטלוג הבין-לאומי של יוניברסל, לצד החתמה ופיתוח של אמנים מקומיים.
יוניברסל פיתחה יחד עם גוגל אתר המיועד לווידאו קליפ, Vevo.com, בהשראת הולו.
האתר איפשר הזרמת קליפים ותוכן וידאו אחר.
לצד הקליפים, האתר הכיל מידע על האמנים ואת מילות השירים.
ב-24 במאי 2018, Vevo הודיעה שהיא לא תמשיך להפיץ סרטונים לאתר האינטרנט, אלא תבחר להתמקד בעיקר בסינדיקציה של יוטיוב.
בשנת 2006 הורשעה יוניברסל במתן שוחד למספר תחנות רדיו על מנת שינגנו מוזיקה של האמנים החתומים אצלה.
בהסדר טיעון הסכימה החברה לשלם 12 מיליון דולרים למדינת ניו יורק.
יוני שלמה (נולד בשם: יהונתן שלמה זרביב; בי"ב באדר ה'תשל"ז, 2 במרץ 1977) הוא זמר חסידי, ישראלי יליד צרפת.
נולד בצרפת, למד בישיבת תומכי תמימים בברינואה ובהמשך בישיבות חב"ד בישראל: בצפת, בקריית גת, ובישיבת תורת אמת בירושלים.
מאוחר יותר למד גם בישיבת אהלי תורה שבקראון הייטס.
בתשע"ה עלה לישראל ומתגורר בנחלת הר חב"ד.
שלמה הוציא חמישה תקליטים והוא מופיע גם בחתונות ובהופעות.
עם השנים השתתף יוני בשיתופי פעולה רבים ביניהם עם משה לאופר באלבום משה לאופר מנגן חב"ד ועוד עשרות רבות.
ביוני 2018 הוציא את הסינגל "והכל טוב", המבוסס על ספר התניא.
"שירי י"ב הפסוקים" - שירי שנים-עשר הפסוקים
לשורר שיר חדש 5 ו-6
"בדרך", עם משה לאופר שהוא המנהל והמפיק המוזיקלי שלו
"דער רבי זאל געזונט זיין" (סינגל; 2019)
כי רגע באפו עם מנדי ג'רופי, שמחה פרידמן, ישראל ג'רופי ונמואל הרוש.
יוני סמאש (נולד ב-16 בספטמבר 1978) הוא עיתונאי, תסריטאי ומבקר תרבות ישראלי.
סמאש נולד בשם יהונתן סמש בירושלים.
בשל עבודתה של אמו, עברו שנות ילדותו בין היתר במונטריאול, פריז, בוקרשט והונג קונג.
את דרכו המקצועית החל סמאש בגיל 15 כשדרן נוער בקול ישראל וברדיו ירושלים.
בגיל 17 התמנה לכתב חינוך ברשת ידיעות תקשורת.
ב-1999 החל לשמש ככתב לילה ותרבות בשבועון "כל הזמן" מבית מעריב, ובהמשך מונה לסגן עורך העיתון.
במשך שלוש שנים כתב שם את מדור ביקורת הטלוויזיה "מגרש ערוצים", ושימש במקביל גם כמבקר הטלוויזיה בתוכנית הרדיו "בילוי היום" בגלי צה"ל.
מ-2006 התחיל לכתוב במוסף "סופשבוע" ובמוסף התרבות של מעריב.
ב-2007 עזב את העיתונות הכתובה ועבר לעבוד כתסריטאי ראשי בתוכנית הסאטירה "מהדורה מוגבלת" בערוץ ביפ.
ב-2008 כתב את התסריט לסרט המוקומנטרי "זהירות, פורנו", שבו גם השתתף בתפקידי משנה.
בשנים 2010–2009 שימש כתסריטאי הראשי של תוכנית הסאטירה "לילה בכיף".
סמאש גם גילם בתוכנית את דמותו של אבו סאבר, ספק הפרופס הפיקטיבי, ובעונה השנייה את דמותו של מפשר-מן, גיבור העל הפיקטיבי שמיישב מחלוקות בין דודו ארז ושחר חסון.
עד לסגירת ערוץ ביפ, כתב והופיע בתוכניות כמו "חומר טוב", "יאללה נקסט", "מש'תגידי" ו"המעבדה".
בשנת 2011 שימש כתסריטאי הראשי של התוכנית "טלוויזיה במיטבה" בערוץ 2.
בשנת 2012 כתב לתוכנית "זה מהטלוויזיה" בערוץ 2 ולתוכנית הלייט-נייט היומית "איזה יום".
בסוף שנת 2012 הצטרף לצוות הכותבים בעונה העשירית של "ארץ נהדרת".
בשנת 2013 היה לתסריטאי בעונה הראשונה של "המופע של רד ודביר" בערוץ 2.
בשנת 2014 עבד כקופירייטר במחלקת הפרומו של הזכיינית "קשת", ובזרוע הבינלאומית שלה, קשת אינטרנשיונל.
משנת 2016 נמנה עם צוות הכותבים של תוכנית הטלוויזיה "החפרנים" בחינוכית 23.
באותה שנה, הצטרף לחטיבת הטלוויזיה של תאגיד השידור הישראלי כאן כמפתח תוכן.
סמאש מתגורר במבשרת ציון, נשוי ואב לשלושה.
יונתן ניר (נולד ב-3 ביולי 1986) הוא כדורסלן עברישראלי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
ניר פרש ממשחק פעיל ב-2021 לאחר שבע-עשרה עונות כשחקן מקצועני, אחת-עשרה מהן בליגת העל.
בצעירותו, שיחק ניר בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ואף נבחר לשחקן העונה של מחוז-דרום בליגת הנוער בעונת .
בשנת 2004 החל את הקריירה הבוגרת שלו וחתם בהפועל ירושלים.
בירושלים מיעט לקבל דקות משחק ולכן הושאל בעונת לעירוני רמת גן.
גם ברמת גן מיעט לשחק, על אף שקבע ממוצעים סבירים יחסית לדקות המשחק שקיבל - 4.2 נקודות ו-2.2 כדורים חוזרים בכ-9.5 דקות בממוצע.
לשיאו הגיע במשחק האחרון של העונה נגד מכבי ראשון לציון, משחק בו קלע 17 נקודות, הוריד 9 כדורים חוזרים ומסר 4 אסיסטים.
עם זאת לא הצליח למנוע את ירדתה של רמת גן לליגה הלאומית.
גם בעונה זו מיעט לשחק ושיחק רק כ-4 דקות בממוצע.
בעונה שלאחר מכן עבר למכבי ראשון לציון.
אף על פי שבראשון קיבל דקות משחק רבות יחסית לעונות הקודמות, לא הצליח לשמור על יציבות והגיע למספרי קליעה דו ספרתיים רק שלוש פעמים במהלך העונה.
בעונת חתם במכבי גבעת שמואל.
בגבעת שמואל קיבל דקות משחק רבות והיה אחד משני הישראלים המובילים של הקבוצה, יחד עם רועי ברקוביץ'.
את העונה סיים עם ממוצעים של 7.5 נקודות, 5 כדורים חוזרים ואסיסט אחד למשחק, אך גבעת שמואל שסיימה את העונה עם 11 הפסדים רצופים ירדה לליגה הלאומית.
בעקבות יכולתו בעונה הקודמת הוחתם ניר בהפועל חולון לקראת עונת .
לקראת עונת חתם ניר במכבי חיפה.
לאחר 5 משחקים בלבד בעונה זו, קרע ניר את הרצועה הצולבת, במשחק מול נתניה.
בעקבות הפציעה סיים ניר את העונה.
לקראת עונת חתם ניר בעירוני אשקלון.
לקראת עונת חתם ניר בהפועל תל אביב.
בחודש דצמבר 2013 הצטרף לקבוצת מכבי אשדוד.
בעונת שיחק בקבוצת מכבי קריית גת בעת ששיחקה בליגה הלאומית, והמשיך איתה שנה נוספת לאחר שעלתה לליגת העל.
בעונת הצטרף להפועל רמת גן/גבעתיים.
בעונת 2019/20 עבר ניר לשחק במכבי עירוני רמת גן מהליגה הארצית בעקבות מאמן הקבוצה אורי קוקיה ששיחק עמו בהפועל רמת גן-גבעתיים.
בסיום עונה זו העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית וחתם לעונה נוספת.
בקיץ 2021 החליט ניר לפורש מכדורסל.
בשנת 2004, זומן ניר לסגל נבחרת הנוער של ישראל לקראת אליפות אירופה.
באליפות עצמה הצטיין ניר ואף הוביל את הנבחרת בנקודות ובכדורים חוזרים.
הוא הוביל את ישראל להעפלה לרבע הגמר לאחר ניצחונות בשלב הבתים על טורקיה וסרביה, נגדם קלע 16 ו-27 נקודות בהתאמה.
בשנת 2005 זומן לנבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה ואליפות העולם, אך לא בלט וקלע רק 7 נקודות בממוצע בשני הקמפיינים.
בקיץ שלאחר מכן שוב זומן לסגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה והפעם היה גורם משמעותי במיוחד בסגל.
הוא קלע 14 נקודות והוריד 7.8 כדורים חוזרים, אך הנבחרת סיימה את האליפות ההחלשה בתולדותיה במקום ה-12.
בשנת 2007, זומן לראשונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת האוניברסיאדה, אך מיעט לקבל דקות וקלע רק 3.8 נקודות בממוצע.
ב-2009, שוב זומן לנבחרת לקראת האוניברסיאדה, הפעם כשחקן מוביל.
הוא קלע 7.4 נקודות והוריד 5 כדורים חוזרים בממוצע והוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר.
בנוסף על כך הגיע עם הנבחרת למקום השני במשחקי המכביה השמונה-עשרה.
עוד באותו הקיץ זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, אך נבחר לשמש כמחליף למקרה פציעה ולא לקח חלק באליפות אירופה 2009.
יוני והמחוננים (נכתב בלוגו כ"יוני והm2חוננים") היא סדרת ילדים ונוער, סיטקום, שיתוף פעולה של yes ודיסני, העוסקת בחברות, אהבה, לימודים ועוד.
הסדרה עלתה לשידור ב-16 ביוני 2011, ועונתה הראשונה הסתיימה ב-11 באוגוסט 2011. העונה השנייה עלתה ב-8 בספטמבר 2011. משודרת בערוץ דיסני בחברת yes.
ב-2017 שודרה הסדרה בערוץ הראשון.
יוני, שחקן כדורסל מחונן אבל תלמיד בינוני מצטרף לגמרי במקרה לפנימיית 'אולימפוס' למחוננים.
הוא לא מתעניין בלימודים, הוא עסוק כל הזמן בבילויים, בנות וכדורסל, ומגלה שדווקא בפנימייה החדשה הוא יכיר תלמידים שיהפכו לחברים הכי טובים שלו.
לצד מורים הזויים ומוזרים, בעל קפיטריה תחמן ושחקני אורח, ילמדו יוני, וחבריו, עלמה, אדם ונעה, שמה שבאמת חשוב זה להיות ביחד להישאר חברים טובים, וכמובן, לעשות חיים משוגעים בזמן הלימודים.
יוני (איתי עשת) – שחקן כדורסל מחונן אבל תלמיד בינוני, שמצטרף במקרה לפנימיה.
הוא לא מתעניין בלימודים אלא עסוק בבילויים, בנות וכדורסל.
הוא מגלה שדווקא בפנימייה החדשה הוא יכיר תלמידים שיהפכו לחברים הכי טובים שלו.
עלמה (מאי מלר) – מוזיקאית מחוננת.
רואה ביוני רק ידיד, אך לבסוף מסכימה להיות חברתו.
אדם (דביר מאזי"ה) – הגאון החנון של בית הספר.
נבחר להיות השותף של יוני לחדר ומאוהב בנעה.
נועה (אליסה ויסבורד) – ציירת, חובבת בעלי חיים, אופטימית ובין היתר מאוהבת באדם.
ירחמיאל פומרנץ' (עידן אלתרמן) – מנהל פנימיית "אולימפוס".
דורש רק הישגים וציונים גבוהים, התלמידים לא ממש מעניינים אותו.
מחפש לעצמו שידוך, למרות שנכשל פעם אחר פעם.
עדנה (נתי קלוגר) – המורה המוזרה לכתיבה יוצרת.
התלמידים מחבבים אותה, כי כולם יודעים איך השיעור יתחיל, אבל לאף אחד אין מושג איך השיעור ייגמר, מחזיקה בתיקה המון דברים לא שימושיים (כדוגמת כמה שעונים מעוררים וכו.)
מייקי (הנרי דוד) – המורה האהוב למוזיקה.
משמש השראה לתלמידים בדרכו המיוחדת, למרות שלרוב אף אחד לא באמת מבין מה הוא רוצה.
מויש (עידו מוסרי) – בעל המזנון, שמרמה את כולם במחירים.
רון (דוד שאול) – חנון שמצטרף לפנימיה בעונה השנייה.
אחיין של המנהל ומתנהג כמוהו.
מאיה (גאיה צרפתי) – האהבה של רון.
הקשר בין יוני והמחוננים לאחרי הצלצול
הפעם הראשונה בה הופיע סיפור הסדרה, הוא בפרק "תחרות הטריוויה" - בשני חלקיו, של הפקת המקור נוספת של ערוץ דיסני ישראל, אחרי הצלצול.
בפרק הזה, שלושה תלמידים מהפנימייה, יוני, עלמה ואדם (ושחקניהם בהתאמה), להתמודד מול תלמידי התיכון המוצג באחרי הצלצול.
הפרק הציג את הדמויות האורחות במה שהם טובים בו, ידע וזיכרון.
על בסיס פרק הקרוסאובר הזה, נוצרה הסדרה "יוני והמחוננים", שכן הפרק שודר לפני עליית הסדרה.
בעונתה השנייה של הסדרה, נוצר מעין פרק קרוסאובר נוסף של שתי הסדרות, כעת ב-"יוני והמחוננים".
בפרק הזה, "ספיישל פיראטים" (גם הוא מחולק לשני חלקים), בו עלמה מזמינה את יהלי (עמרי לוקאס), שדמותו במקור מהעונה השנייה של "אחרי הצלצול", לנגן במסיבה שבה היא אחראית להופעות.
גם הפעם, הדמות האורחת, הוצגה במה שהיא טובה בו, נגינה ומוזיקה.
יהלי קיבל חלק די גדול בפרק שבו הופיע, ואף ביצע שיר בסוף החלק השני, מה שלא עשה במהלך "אחרי הצלצול".
בנוסף על כך, עמית בר-ניר היה חלק מכתיבת ויצירת שתי הסדרות.
יוני פוליקר (נולד ב-1 בנובמבר 1980) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי, היוצר ומנגן בסגנון רוק ובסגנון יווני.
יוני הוא אחיינו של הזמר והמוזיקאי יהודה פוליקר, ומלווה אותו מזה שנים בנגינה על גיטרות ועל בוזוקי.
בשנת 2008 הוציא את אלבומו הראשון, "כלום".
האלבום עסק ברובו ביחסים הקשים עם ההורים.
התפרסמו ממנו בעיקר השירים "שונא לאהוב", שזכה להצלחה גדולה, והשיר "ואני לא".
בשנת 2009 הוא עיבד מוזיקה לאלבומו הראשון של דוויקו שאלתיאל וניגן בכמה משירי האלבום.
בשנת 2010 הוציא את השיר הראשון מתוך אלבום שני מתוכנן באותו שם, "היית שם איתי".
במהלך 2011 הוציא גם את השירים "אהבה של כל אחד", "ביחד לבד" ו"מה זה אומר עליי".
לבסוף האלבום נגנז, והשיר "היית שם איתי" יצא באלבומו הבא.
הפיק וכתב את אלבומה השני של לירז צ'רכי, שיצא בשנת 2012.
בשנת 2014 הוציא את אלבומו השני "מים אוויר אדמה ואש", שהופק בשיתוף פעולה עם שמוליק דניאל ודן תורן.
מספר שירים מהאלבום יצאו כסינגלים וחלקם גם זכו לקליפים.
בשנת 2023 הוא כתב את השיר "כוכב חדש בעיר" לרגל האליפות של מכבי חיפה המבוסס על שירו "כפיים" של יהודה פוליקר.
את השיר ביצע יהודה עצמו ביחד עם להקת אוהדי מכבי חיפה "חוות מזור".
2014 - מים אוויר אדמה ואש
הרב יונתן (יוני) אליעזר לביא (נולד בכ"א באייר ה'תשל"ט, 18 במאי 1979) הוא רב, מראשי ארגון קהלים, מרצה לנוער, הורים ומורים בנושאים חינוכיים ותורניים, וכותב בבמות שונות.
מגיש תוכנית שבועית ברדיו 'כאן מורשת'.
מחבר סדרת ספרי "היי הרב" וספרים נוספים.
נולד בשכונת גבעת שאול בירושלים למנחם ורחל אלטמן וגדל בשכונת הר נוף, ירושלים, כיונתן אליעזר אלטמן.
למד אצל הרבנים אברהם שפירא, שלמה אבינר ויוסף קלנר ובישיבת ירושלים לצעירים וישיבת מרכז הרב.
מוסמך לרבנות ובעל תואר ראשון בהוראה ותואר שני במדע, הלכה וחינוך.
שירת בצה"ל במדור עתי"ד ברבנות הצבאית, בתחום של יצירת תכנים יהודיים ערכיים לחיילי צה"ל.
בשנת 2000 היה ממייסדי מוקד חברים מקשיבים, אותו ניהל עד שנת 2018. הרב לביא כותב בעלוני השבת עולם קטן וגילוי דעת.
לימד בעבר בישיבת ההסדר בבית שמש ובבית ספר להעצמה אישית ולהכשרת מטפלים – "תורת החיים".
הרב לביא מרבה להרצות לתלמידים, מורים והורים, בעיקר מהמגזר הדתי, על התמודדויות של נוער, בעיקר בנושא השפעות המדיה והאינטרנט על בני נוער ומבוגרים.
הוציא עם הרב יניב חניא שני דיסקים בשם "מדברים אמונה" על שאלות אמונה לנוער.
הוא כותב ומרצה גם בנושאי זוגיות, היכרויות ואהבה, מנחה סדנאות ושבתות לרווקים ולרווקות ועורך חתונות לציבור הכללי במסגרת ארגון צוהר.
הרב לביא כותב בעלוני השבת "גילוי דעת" ו"שלום לעם", וכן כותב קבוע בעיתון לילדים – "אותיות וילדים".
הוא עורך את האתר "מילה טובה" שבו מאמרים, סיפורים, שירים וסרטונים חינוכיים.
בעבר היה רב אולפנות צביה במעלה אדומים, צביה בבני ברק, אמית להב"ה ואולפנית ישורון.
בנוסף, שימש כרב קהילת צעירי הדר גנים בפתח תקווה.
הרב לביא נשוי לרעות, אב לחמישה וגר בפתח תקווה.
שאלות לאתאיסט, 2004. עוסק בנושא של אמונה וכפירה
היי הרב – שיחות שנוגעות בחיים, דברי שיר, 2019. שיחות וואטסאפ עם שואלים
היי הרב 2 – שיחות מהחיים על קשרים ואהבה, דברי שיר, 2020. שיחות וואטסאפ עם שואלים
שאלות מהלב שלי – שיחות עם ילדים על עצמם ועל החיים, דברי שיר, 2021
העתיד מתחיל עכשיו – שיעורים קטנים לחיים גדולים, ידיעות ספרים, 2022
לגעת בחיים – מבט בהיר על אתגרי השעה, דברי שיר, 2023
היי הרב 3 – להיות יהודי מאמין בעולם המודרני, דברי שיר, 2023. שיחות וואטסאפ עם שואלים
עושים עניין - מסע אישי ומשפחתי בין הפרשה לחיים, הוצאת מגיד, 2025. ספר הנחיה לשולחן שבת
יוני כהן-אידוב (נולד ב-31 במאי 1980) הוא איש דיבייט ותקשורת ישראלי.
הוא אלוף העולם בדיבייט לאוניברסיטאות 2010 וסגן אלוף אירופה 2009. מורה ומאמן דיבייט.
מייסד מרכז כהן-אידוב לדיבייט ורטוריקה.
יזם עם משרד החינוך והמרכז הישראלי להעצמת האזרח, את תוכנית "שיח ושיג" - לפיתוח וקידום מיומנויות חשיבה והבעה וערכי סובלנות בקרב תלמידי ישראל.
שימש בהתנדבות כמנהלה המקצועי של התוכנית.
בעבר סייע בהתנדבות למאבק בתנועת החרם נגד ישראל.
כהן-אידוב החל לעסוק בדיבייט ב-1993 בגיל 13, עת הצטרף לסדנת הקיץ של "אגודת שיח ושיג".
ב-1996 שימש כקפטן נבחרת ישראל בדיבייט לנוער שסיימה במקום ה-6 באליפות העולם לנוער שנערכה בקנברה, אוסטרליה.
ב-1998 היה חלק מנבחרת ישראל באליפות העולם לנוער שנערכה באותה השנה בירושלים.
ב-2007 הצטרף למועדון הדיבייט של אוניברסיטת ת"א.
ב-2008 וב-2009 זכה בתואר "הדובר המצטיין" באליפות ישראל בדיבייט לאוניברסיטאות.
בשנת 2008 החל לאמן את מועדון הדיבייט של אוניברסיטת ת"א, ובשנת 2010 מונה גם למאמן הדיבייט של האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בר-אילן.
באליפות אירופה לשנת 2009 שנערכה בניוקאסל, אנגליה, היו כהן-אידוב ושותפו אורי מרחב לקבוצה השנייה בהיסטוריה שחרף היותה קבוצת דוברי אנגלית כשפה שנייה (ESL), הגיעה לגמר הקטגוריה הראשית (Open Break) של דוברי האנגלית כשפת אם.
בחצי הגמר ניצח כהן-אידוב קבוצה מאוקספורד – האוניברסיטה הטובה בעולם בדיבייט - ובגמר התחרות פגשו כהן-אידוב ושותפו לא פחות משלוש קבוצות מאוקספורד.
בעקבות ההתמודדות "תל אביב מול אוקספורד" היו התל אביבים לחביבי הקהל בתחרות.
כהן-אידוב זכה גם בתואר "הדובר המצטיין" בקטגוריית אנגלית כשפה שנייה.
ב-2010 זכה כהן-אידוב יחד עם מרחב באליפות העולם בדיבייט לאוניברסיטאות (בקטגוריית ESL) שנערכה באנטליה, טורקיה.