tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הרשימה הבאה היא לפי הסדר הכרונולוגי של עלילת הספרים, תאריך הוצאה לאור בסוגריים:
Diablo: The Sin War (יצא לאור ב-2011), בעברית: דיאבלו: מלחמת החטאים
The Sin War: Birthright (יצא לאור ב-2006), בעברית: מלחמת החטאים: זכות לידה
The Sin War: Scales of the Serpent (יצא לאור ב-2007), בעברית: מלחמת החטאים: עור הנחש
The Sin War: The Veiled Prophet (יצא לאור ב-2007), בעברית: מלחמת החטאים: הנביא החבוי
Diablo: Archive (יצא לאור ב-2008), בעברית: דיאבלו: ארכיון
The Black Road (יצא לאור ב-2002), בעברית: הדרך השחורה
Legacy of Blood (יצא לאור ב-2001), בעברית: מורשת של דם
The Kingdom of Shadow (יצא לאור ב-2002), בעברית: ממלכת הצל
Moon of the Spider (יצא לאור ב-2005), בעברית: ירח העכביש
Diablo III: The Order (יצא לאור ב-2012), בעברית: דיאבלו 3: המסדר
Diablo III: Storm of Light (יצא לאור ב-2014), בעברית: דיאבלו 3: סופת האור
סיפורים מסנקטוארי הוא ספר קומיקס שפורסם ב-9 בנובמבר 2001 על ידי דארק הורס קומיקס.
הספר נכתב על ידי פיל אמארה, דייב לנד ופרנסיסקו רואיז ולאסקו וכלל שלושה סיפורים:
זעם , מספר על אזגאר, דרואיד שנאבק בשדים של בעל.
ידו של נאז , מספר על רניט, העוקב האפל, שכורת ברית עם הנקרומנסר קיירו כדי למצוא את ידו של נאז.
כלת השנאה , מספר על היילי, פאלאדין שמציל נערה מידי שדים ופועל כדי להמשיך להגן עליה
דיאבלו 2 הוא משחק מחשב מז'אנר משחקי התפקידים, המתרחש בזמן-אמת (איננו מבוסס תורים) השני בסדרת משחקי המחשב דיאבלו (סדרת משחקי מחשב).
המשחק הוא פרי-פיתוח של חברת בליזארד, והוא הופץ לחנויות בשנת 2000.
קיצור נפוץ המקובל באינטרנט עבור המשחק הוא D2, ועבור משחק ההרחבה: LOD.
ב-23 בספטמבר 2021 שחררה חברת בליזארד גרסה מחודשת של המשחק: דיאבלו 2: קם לתחייה.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום ה-17 ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.
העלילה סובבת סביב גיבור הנאבק ברשעים הגדולים, מפיסטו, אדון השנאה ודיאבלו, אדון הטרור, אשר חוזרים לאיים על האנושות.
המשחק מחולק לארבעה חלקים כאשר בכל חלק "בסיס האם" משתנה ובסופו יש נבל על שיש להרוג.
בשני החלקים הראשונים, הנבלים שצריך להרוג הם שניים מתוך ארבעת הרשעים הנחותים שגירשו את שלושת הרשעים הגדולים בתחילת העלילה.
עלילת המשחק מתחילה עם סיומו של המשחק הראשון, אחרי שהשמיד את דיאבלו ותקע את אבן הנשמה בראשו, חזר הגיבור של המשחק הראשון לטריסטרם.
חגיגות הניצחון על מפלתו של אדון האימה היו הגדולות ביותר שטריטרם ידעה מעולם.
הגיבור עמד בחגיגות האלו בנפרד.
תושבי העיירה, ובתוכם דאקרד קיין, חברו ובן לווייתו של הגיבור במהלך המשחק וצאצא רחוק של אחד ההורדרים, היו בטוחים שהתנהגותו המופנמת היא תוצאה של החוויות שעבר במלחמתו מול דיאבלו.
הגיבור נשמע לפעמים צורח בשנתו משהו על המזרח.
יום אחד הוא פשוט עזב וזמן לא רב לאחר מכן הותקפה טריסטרם על ידי שדים.
תושבי העיר נרצחו, גריזוולד הנפח הפך לזומבי אפל, ודאקרד קיין נכלא בתוך כלוב כדי להמתין למותו.
הגיבור, שכונה מעתה "הנווד האפל", פנה מזרחה כשלאט לאט דיאבלו משתלט על ראשו וגופו.
מטרתו היא להגיע למקום בו לכודים אחיו, מפיסטו ובעל, ולשחררם מכלאם העתיק.
דיאבלו, עוד בגופו של הגיבור, עובר את מנזר הנוכלות, שנמצא במעבר היחידי שקיים בהרים לכיוון מזרח וזימן את אנדריאל, אחת מהרשעים התחתונים של הגיהנום שחזרה לשירותו.
אנדריאל השתלטה על המנזר, גירשה משם את הנוכלות ונשארה לשמור על המעבר למזרח.
אם מישהו רצה לעקוב אחרי דיאבלו, היה עליו לעבור את אנדריאל קודם.
המשך העלילה (זו שרואים בסרטונים) מתמקדת באיש שהשתכר ונרדם בפונדק.
האיש, מריוס, סבל זה כמה ימים מסיוטים על הרס וחורבן על ידי מפלצות מזוויעות.
הדבר המשותף היחידי בין הסיוטים היה דמות של אדם עטוי גלימה ושעון על חרב.
בעודו ישן בפונדק, הוא מתעורר לפתע כאשר נכנס בדלת דמות עטויה ברדס שדומה באופן מטריד לזו שבחלומותיו.
לאחר שהזר, דיאבלו בדמות הגיבור, מתיישב הוא מתפרץ בזעם כאשר שאר המבקרים צוחקים עליו.
הוא מזמן יצורי אופל שהורסים את הפונדק והורגים את כולם פרט למריוס.
מריוס מחליט לעקוב אחרי הנווד וביחד הם הולכים למזרח.
בתחילת המשחק, מגיע הגיבור של המשחק השני למחנה הנוכלות שהוקם לאחר שהנוכלות ברחו מהמנזר שלהן.
הגיבור שומע על הנווד שעבר באזור, על הרס טריסטרם ועל האפשרות שהנווד הוא דיאבלו עצמו.
הגיבור מגיע למנזר הנוכלות והורג את אנדריאל.
כשהוא מגיע לשלב השני, אל העיר לוט גוליין שבמדבר (שבו, אגב, כלוא בעל בקבר של תל ראשא) הוא מגלה שדיאבלו כבר עבר שם.
דיאבלו ומריוס הגיעו לקבר של תל- ראשא, ודיאבלו התכוון לשחרר את אחיו.
אבל טיריאל, ששמע שדיאבלו מסתובב חופשי, הגיע לשם לעצור אותו.
בזמן הקרב ביניהם, מריוס הוציא את האבן מגופו של תל- ראשא.
דבר זה אפשר לבעל, שכבר היה בשליטה מלאה על תל ראשא, לשלוט בגופו של הקוסם ולעזור לדיאבלו, אך כוחו המלא של השד נשאר בתוך האבן.
טיריאל שלח את מריוס להשמיד את האבן של בעל על ידי כך שיעבור במקדש האור שבעיר טרווינקל שבקורסט, יכנס בשער לגיהנום וישמיד את האבן בסדן הגיהנום.
דיאבלו ובעל כולאים את טיריאל בקבר ומזמנים את דוריאל, רשע תחתון נוסף, שישמור עליו.
הגיבור מגיע לקבר, הורג את דוריאל ומשחרר את טיריאל.
אחרי כל זאת הגיבור מגיע לקורסט במטרה לעצור את בעל ודיאבלו להגיע למקדש האור ולשחרר את אחיהם, מפיסטו.
לרוע המזל, שני האחים מגיעים לשם לפניו, משחררים את מפיסטו ומחזירים את דיאבלו לצורתו המקורית ולכוחו המקורי, בתוספת הכח של הגיבור של המשחק הראשון.
דיאבלו עובר בשער לגיהנום, מפיסטו, נשאר במקדש להרוג כל מי שיגיע, ובעל הולך לחפש את אבן הנשמה שלו (שנמצאת אצל מריוס).
הגיבור מגיע קצת אחר כך, הורג את מפיסטו, והולך אחרי דיאבלו לגיהנום.
מריוס מגיע גם הוא למקדש האור, וצופה במפגש בין האחים בלי שהם ערים לנוכחותו.
הוא לא מוצא בו את הכח לעבור בשער לגיהנום, ולכן בורח ומוצא מחסה בבית משוגעים.
הגיבור מגיע לגיהנום, מנפץ את האבן של מפיסטו על סדן הגיהנום, והורג את דיאבלו.
לאחר מכן הוא שומע שמועות על כך שאדמות הברברים ליד הר אריאט, המקום בו נמצאת "אבן העולם", הותקפו על ידי שדים.
מתברר שבזמן הקרב עם מפיסטו ודיאבלו, בעל איתר את מריוס בבית המשוגעים, שמע את סיפורו, לקח ממנו את אבן הנשמה שלו, ולאחר שהרג אותו, תקף את עיירות הברברים.
למרבה נוחיותו של בעל, תל ראשא ידע איפה נמצאת "אבן העולם", ולפיכך גם בעל יודע.
המשך העלילה הוא בהרחבה לחלק החמישי.
חברת היוצר של דיאבלו (Blizzard North) הוציאה ב־2 באוגוסט 2005 עדכון (Patch) גדול למשחק ובו עשרות חפצים קסומים, נדירים, יוצאי דופן, ונוספו Rune Words.
כולל אקט חמישי וחדש למשחק המקורי וכן כולל שתי דמויות חדשות: דרואיד ומתנקשת, המצטרפות לחמש הדמויות הקיימות: ברברי, קוסמת, פלאדין (אביר-קודש), בעל-אוב (נקרומנסר) ואמזונה.
עלילתו של המשחק סובבת סביב ניסיונו של האח השלישי של דיאבלו ומפיסטו, בעל, לכבוש את העולם, ואת ניסיונו של הגיבור לעצור אותו.
בזמן שצבאו תוקף את עיר הבירה של הברברים, הרוגת', בעל עצמו מנסה להגיע ל"אבן העולם" שנמצאת בתוך הר אריאט.
הוא מצליח להגיע לחדר של "אבן העולם" בעזרת בוגד מעיר הברברים.
הגיבור מגיע לעיר, עוצר את המצור עליה, מגיע לבעל והורג אותו.
לרוע המזל, עד אז "אבן העולם" כבר מחוללת לחלוטין בגלל כוחו ההרסני של בעל.
"אבן העולם" שמרה על הפרדה בין עולם ה- Sanctuary לגיהנום וגן- העדן, ועכשיו, אחרי שנהרסה חלקית, הגיהנום יתחיל לזרום לתוך עולם בני האדם דרך הסלעים.
כדי למנוע זאת, משמיד טיריאל לחלוטין את "אבן העולם", ואפילו הוא לא יודע מה יהיו ההשלכות של מעשה זה.
השמדת "אבן העולם" הוא למעשה האקט שמסיים את המשחק.
דיאבלו 3 הוא משחק מחשב מסוגת משחק תפקידים ופעולה, המתרחש בזמן-אמת.
המשחק פותח ופורסם על ידי חברת המשחקים Blizzard Entertainment והוא השלישי בסדרת משחקי המחשב דיאבלו.
המשחק פורסם ב-15 במאי 2012 לווינדוס ול-macOS, לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 בספטמבר 2013, לפלייסטיישן 4 ול-Xbox One באוגוסט 2014 ולנינטנדו סוויץ' בנובמבר 2018. במשחק, בדומה למשחקים דומים בסדרה, השחקן בוחר לשחק ממבחר דמויות ונדרשים להביס את דיאבלו, אדון האימה.
עלילת המשחק מתקיימת בעולם הפנטזיה האפלה של סדרת משחקי דיאבלו, סנקטוארי, ומתרחשת 20 שנה לאחר סיום המשחק השני.
דקארד קיין (Deckard Cain) ואחייניתו, לאה (Leah), חוקרים נבואה אפלה בקתדרלה של טריסטרם (בה אירע המשחק הראשון) כשכוכב מסתורי נופל מהשמיים ומתרסק לתוך הקתדרלה, פוער חור באדמה אליו נעלם דקארד.
השחקן מגיע לגבולותיה של העיר הראשית, טריסטרם החדשה (New Tristram), במטרה לחקור את הכוכב הנופל שפגע בקתדרלה, ממנה כעת נוהרים אל-מתים שקמו לתחייה.
השחקן מצטרף ללאה לקתדרלה כדי להציל את קיין.
לאחר שהציל את קיין, מגלה השחקן כי הדרך היחידה להגיע לכוכב היא להביס את המלך לאוריק, שליטה לשעבר של ממלכת קונדוראס שידוע כעת כ"מלך השלדים" (Skeleton King).
השחקן יוצא לחפש את הכתר של המלך במטרה להחיות אותו ולהביס אותו בעזרתו של הנפח היידריג איימון (Haedrig Eamon).
לאחר מציאת הכתר יורד השחקן למעמקי הקתדרלה עד שנתקל בלוחם ממסדר הטמפלרים שנפל בשבי של כת הנקראת "הברית האפלה".
השחקן מחלץ את הטמפלר, מגלה כי שמו קורמק (Kormac) ומסתייע בו כדי להביס את לאוריק.
בירידה לתחתית הבור מגלה השחקן כי הכוכב הוא למעשה אדם המכונה "הזר", שלא זוכר דבר למעט זה שחרבו נשברה לשלושה חלקים בזמן שנפל.
השחקן יוצא במסע למצוא את שלושת חלקי החרב עקב השערתו של קיין כי החזרתה לזר תחזיר לו את זכרונותיו.
את החלק הראשון מוצא השחקן במאורת הקאזארה, שבט אנשי-עז שנשלטים על ידי הברית האפלה, שם מגלה כי מגדה (Maghda), מכשפה שמנהיגה את הברית האפלה, פועלת כדי למנוע ממנו להשיג את החרב.
את החלק השני מוצא במקדש הטבוע ובדרך מסייע לנוכל בשם לינדון (Lyndon).
החלק השלישי נלקח על ידי מגדה בזמן שהשחקן מנסה להילחם בחברי הכת שלה.
מגדה מנסה לכפות על קיין לתקן את החרב אך נכשלת כשלאה הורגת את חברי הכת בפרץ אנרגיה קסומה, מגדה הורגת את קיין ובורחת עם הזר.
בשניותיו האחרונות, קיין מתקן את החרב ומטיל על השחקן את המשימה של להחזירה אל הזר החטוף וחושף כי גם החרב וגם הזר הם ממקור מלאכי.
השחקן רודף אחרי מגדה למעמקי מרתפי העינויים של המלך לאוריק, שם מוצא את הזר אחרי קרב אלים במיוחד עם הקצב (the Butcher) ומחזיר לו את חרבו.
זכרונותיו של הזר שבים אליו והוא חושף כי הוא למעשה המלאך טיריאל, מלאך הצדק.
נגעל מחוסר נכונותם של אחיו המלאכים לסייע לבני האדם במלחמתם בגיהנום, טיריאל מוותר על אלמותיותו ובוחר להפוך לבן אנוש, ומגיע לסנקטוארי כדי להזהיר את האנושות מהגעתם של אדוני השדים בליעל, אדון השקרים ואזמודן, אדון החטא.
השחקן נוסע לקלדיום יחד עם טיריאל ולאה במטרה לעצור את מגדה מלזמן את בליעל ואזמודן.
השחקן יוצא לאתר את מגדה באלקארנוס (Alcarnus) בהתאם להוראות שקיבל מאשירה (Asheara), מפקדת זאבי הברזל, דמות החוזרת מדיאבלו 2, בזמן שלאה וטיריאל חיפשו עדויות לפלישתו של בליעל בביובים של העיר.
השחקן פוגש בקוסמת צעירה המציגה את עצמה כאירינה (Eirena) שהגיחה מעידן אחר ומסתיע בה וביכולתיה להביס אשליות כדי להביס את מטילי האשליות של מגדה ולהגיע למכשפה.
השחקן נלחם במגדה במאורתה ומביס אותה.
מיד לאחר מכן שב השחקן לקלדיום כדי לחלץ את לאה מהשומרים המלכותיים.
קיסר קלדיום, הילד האקאן השלישי, מאשים את השחקן ואת חבריו באי סדר בעיר ומורה על הוצאתם להורג, השחקן נמלט מהשומרים ובורח לביובים, שם לאה חושפת כי אימה, המכשפה אדריה (Adria), מכשפת הכפר טריסטרם מהמשחק הראשון, עדיין חיה.
השחקן מסייע ללאה להציל את אדריה.
אדריה חושפת שהמפתח להבסת כוחות הגיהנום היא אבן הנשמה השחורה, אבן מיוחדת שנוצרה על ידי המכשף המשוגע זולטאן קול (Zoltun Kulle) בעלת היכולת לכלוא את שבעת האדונים של הגיהנום להשמיד אותם לנצח.
לאה מסבירה כי מסדר ההורדרים הרגו את קול לפני שיוכל לסיים את הכנת האבן, ושראשו הכרות נטמן בנווה המדבר דאלגור.
אדריה שולחת את השחקן להשיב את ראשו של המכשף.
בעזרתה של לאה, הקבוצה מחיה את רוחו של קול, וטיריאל מנחה אותו להפעיל את אבן הנשמה השחורה.
אחרי שהשחקן ולאה מוצאים שי מבחנות מדמו של קול ואת גופו שנשמר בארכיון שבנה בלב המדבר, קול קם לתחייה ומראה לשחקן היכן נמצאת אבן הנשמה השחורה אך מנסה לקחת אותה עבור עצמו.
השחקן הורג את קול ולוקח את אבן הנשמה השחורה בחזרה לקלדיום, עם חזרתו, מגלה השחקן כי העיר הותקפה על ידי כוחותיו של בליעל, השחקן נלחם את כס המלכות בארמון הקיסר ושם מגלה כי בליעל עטה את דמותו של הקיסר כדי לשטות בו, נלחם בו ומביס אותו.
לאה לוכדת את נשמתו של בליעל באבן הנשמה השחורה, וחווה חיזיון על השד אזמודן שפולש לסנקטוארי דרך מכתש אריאט, שנוצר אחרי שטיריאל השמיד את אבן העולם בסוף המשחק השני.
הקבוצה נוסעת למבצר הנמצא על סף המכתש, ומגלים כי הוא כבר מותקף על ידי צבאו של אזמודן.
טיריאל מנחה את השחקן לסייע למגני המבצר, להבעיר את מדורות הסימון על חומות המבצר ולהעלות את הקטפולטות לסיוע בלחימה.
השחקן יורד לשלביו הנמוכים של המבצר, אליהם חדרו כוחותיו של אזמודן, מביס את השד גום (Ghom), אדון הגרגרנות.
השחקן יוצא לשדה הקרב, משמיד את כלי המלחמה של אזמודן ואת צבאותיו, ומגיע ללב מכתש אריאט עצמו, ומשמיד את לב החטא, המעניק את כוחו לאזמודן.
הפילגש של אזמודן, סידאה (Cydaea), אדונית התאווה, מנסה להגן על הלב, אך מובסת על ידי השחקן שאז נלחם ומביס את אזמודן עצמו, ולאה לוכדת את נשמתו באבן הנשמה השחורה.
השחקן שב למבצר ומגלה כי אדריה בגדה בו.
אדריה שירתה את דיאבלו מההתחלה, ומגלה כי אביה של לאה הוא בנו של המלך לאוריק, איידן, הלוחם מהמשחק הראשון והנודד האפל שנשלט על ידי דיאבלו מהמשחק השני.
אדריה משתמשת בכוחה של אבן הנשמה השחורה כדי להחיות את דיאבלו כאשר לאה משמשת ככלי דרכו מגיע לעולם, עם כוחות כלל אדוני הרשע בגיהנום ששאב מהאבן, דיאבלו הופך לרשע העליון (the Prime Evil) ומתחיל בלחימה כנגד גן עדן.
השחקן מגיע לגן עדן ומגלה שהוא תחת מתקפה.
אימפיריאוס, מלאך הכבוד, מאשים את השחקן ואת טיריאל בנפילתו של גן עדן ומייאש את טיריאל.
השחקן נלחם ומביס את השד איסקאטו (Iskatu) ופוגש באית'ריאל (Itherael), מלאך הגורל, ששולח אותו להציל את אוריאל (Auriel), מלאכית התקווה, מידיו של ראקאנות' (Rakanoth), אדון הייאוש, בספריית הגורל.
אחרי שמציל את אוריאל ומשיב את התקווה לכוחות גן עדן, השחקן סוגר את הקרעים ביקום המאפשרים לשדים להיכנס לגן עדן, ויוצא, יחד עם טיריאל, לעצור את דיאבלו מלהגיע לקשת הקריסטל, מקור הכוח למלאכי גן עדן.
השחקן מצליח להביס את דיאבלו לבדו ועוצר את הלחימה בגן אדן.
טיריאל בוחר לשוב למועצה האינג'ירית כמלאך החכמה, אך נשאר בן תמותה, ומתחייב ליצור ברית קבועה בין מלאכים לבני האדם.
כלל הדמויות בהן השחקן משחק במשחק הן מגזע הנפילים.
רופא האליל הוא מטיל כשפים עם יכולות המזכירות שאמאניזם ווודו.
רופא האליל יכול לזמן מפלצות, להטיל קללות, לקצור נשמות ולזרוק רעלים ופצצות על אויביו.
רופא האליל משתמש במשאב מסוג מאנא.
בעלילת המשחק שמו נזיבו (Nazeebo).
הברברי הוא לוחם עוצמתי המיומן בהחזקת שני כלי נשק בו זמנית.
הברברי הופיע בעבר בדיאבלו 2] ויכולותיו מבוססות על אלו של הדמות במשחק זה.
משאב הברברי הוא זעם, שנוצר ונצבר על ידי תקיפת אויבים, ספיגת נזק או בשימוש של יכולות מסוימות.
בעלילת המשחק הדמות היא של נקבה, ברברית בשם סוניה (Sonya).
הקוסם הוא מטיל כשפים עוצמתי בעל יכולותך מגוונות החל מלהטיל ברקים, אש וקרח ועד האטת הזמן וטלפורטציה.
הקוסם הוא הגרסה המחודשת של המכשפת מדיאבלו 2 והמכשף מדיאבלו 1 ויכולותיו מבוססות על דמויות אלו.
הקוסם משתמש במשאב בשם כוח ארקני (arcane power).
בעלילת המשחק הדמות היא של נקבה, קוסמת בשם לי מינג (Li-Ming), מינג היא תלמידתה של איסנדרה, המכשפת מדיאבלו 2, שהוכיחה את יכולותיה הטבעיות להטיל קסמים בגיל צעיר.
הנזיר הוא לוחם פנים אל פנים, משתמש באמנויות לחימה לשתק אויבים, להתמגן מנזק ולהסיט קליעים וחצים, לתקוף במהירות ולהטיל מכות עוצמתיות.
משחקיות דמות הנזיר משלבת את האלמנטים הלוחמניים של דמות המתנקשת של דיאבלו 2 עם מוטיב "לוחם הקודש" של הפאלאדין, דמות הנזיר אינה מבוססת וחסרת קשר לדמות הנזיר מהרחבת דיאבלו: להבות הגיהנום.
המשאב בו משתמש הנזיר הוא רוח, שנצבר לאט באמצעות תקיפה ומגדיל את הגנתו של הנזיר.
בעלילת המשחק שמו קאראזים (Kharazim).
צייד השדים הוא לוחם המתמחה בלחימה מרחוק על ידי שימוש בקשתות, סכיני הטלה ופצצות.
צייד השדים הוא הדמות היחידה לה שני משאבים שונים לשימוש בקרב - משמעת ושנאה, שנאה היא משאב המתאושש מהר ונועד לתקיפות בזמן שמשמעת נועה ליכולות הגנתיות המערבות אקרובטיקה או צללים.
בעלילת המשחק הדמות היא של נקבה, ציידת שדים בשם ואלה (Valla).
הצלבן הוא לוחם פנים אל פנים המשתמש במגוון רחב של שלי נשק ומגנים.
לצלבן מגוון יכולות הנוגעות במהירות תנועתו, תקיפות מטווח קצר ורבות אחרות.
המשאב בו משתמש הצלבן הוא חרון אף ודומה בהתנהגותו לזעם.
דמות הצלבן הוספה עם הרחבת קוצר הנשמות שפורסמה למשחק.
בעלילת המשחק הדמות היא של נקבה, צלבנית בשם ג'והאנה (Johanna).
הנקרומנסר הוא מטיל כשפים בנושא מוות.
מבוסס על דמות הנקרומנסר המופיעה בדיאבלו 2, הוא מתמחה בשליטה על המתים על ידי זימון נתינים כגון שלדים מהלכים, החייאת אויבים מתים כעבדים או שימוש בגופותיהם כאמצעי ליכולותיו, וזאת במקביל לשימוש בקסמי דם כדי להחליש את התקיפות וההגנות של אויביו.
דיאבלו 4 הוא משחק מחשב מסוגת משחק תפקידים-פעולה, אשר פותח על ידי חברת המשחקים Blizzard Entertainment ויצא לאור ב-5 ביוני 2023 למחשב האישי ולקונסולות פלייסטיישן 4 ו-5, Xbox One ו-Xbox Series X/S.
המשחק הוא הרביעי בסדרת משחקי המחשב דיאבלו.
המשחק הוכרז ב-1 בנובמבר 2019 במסגרת כנס בליזקון, וחווה תקופה ממושכת של גישה מוקדמת כאשר הבטא הפתוחה הראשונה יצאה לאור ב-23 במרץ 2023 וגרסת ה"גישה המוקדמת" הרשמית שוחררה ב-1 ביוני, מספר ימים לפני השקתו הרשמית.
עלילת המשחק מתרחשת בעולם הפנטזיה האפלה של סדרת משחקי דיאבלו, המכונה "סנקטוארי".
לפי קדימון המשחק שפורסם ב-2 בנובמבר 2019, עלילת המשחק תעסוק בחזרתה של לילית, יוצרת סנקטוארי ואמא קדומה של גזע הנפילים.
בשונה מכותרים קודמים בסדרה, דיאבלו 4 הוא משחק עולם פתוח, שמאפשר לשחקן לבחור האם להיצמד לעלילה המרכזית המוגדרת מראש או לחקור את העולם כאוות נפשו.
הדמויות אשר יהיה ניתן לבחור לשחק בהן במשחק:
ברברי - לוחם עוצמתי שמתמחה בכלי נשק.
קוסם - עושה שימוש בכשפים ולחשים משלושה יסודות: אש, ברק וקרח.
דרואיד - בעל יכולת לשנות צורה לזאב ולדוב, לזמן חיות להילחם עבורו ולרתום כוחות טבעיים כגון סופות טורנדו לטובתו.
נוכלת - לוחמת המתמחה בהתנקשויות ושימוש בחץ וקשת.
בעל אוב - מסוגל לזמן שלדים ויצורים מתים שילחמו עבורו, להטיל כשפי דם ועצם ולקלל אויבים.
כאשר ניתן לבחור את המין של כל דמות (גבר או אישה).
לדמויות יהיה עצי כישרונות (Skill Tree) המאפשרים לשחקן לקבוע את אופי הדמות, ובניגוד למשחקים קודמים בסדרה, בחירת "עלה כשרון" אחד יכולה לחסום "עלי כישרון" אחרים בפני השחקנים.
בנוסף, הוגבלו מספר המיומיונות שדמות יכולה להשתמש בהם, ל-6 מיומנויות באותו הזמן.
בדומה למשחקים קודמים בסדרה (דיאבלו 2 והלאה), ישנן עונות (seasons) במשחק.
אך הפעם בניגוד למשחקים קודמים, כל עונה תכיל תוכן שנוצר במיוחד לה הכולל משימות וחפצים מיוחדים, מה שמעודד שחקנים לחזור לשחק כשעונה חדשה מתחילה, בדומה למה שעשו בהצלחה במשחק Path of Exile.
העונה הראשונה, "עונת הזדון" (season of the malignant) החלה 20 ביוני 2023, ותסתיים ב־17 באוקטובר 2023.
שמועות על פיתוח המשחק הופצו עוד ב-2018, ונטען כי פיתוח המשחק, תחת שם הקוד "Fenris", מנצל את מרבית משאבי חברת בליזרד, ואף הוביל לביטול משחק יריות מתוכנן מכותר סטארקראפט.
בנובמבר 2022 בליזארד פרסמה שהמשחק יצא ב-6 ביוני 2023, אך בהמשך הכריזה כי המשחק יהיה זמין החל מה-5 ביוני עם גרסת "גישה מוקדמת" שתהיה זמינה לציבור ב-1 ביוני.
דיאב עוואנה אחמד חוסיין אל-מסעבי היה כדורגלן אמירותי ששיחק בעמדת קשר הכנף בנבחרת איחוד האמירויות.
דיאב גדל במחלקת הנוער של בניאס מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת , ובעונת הבכורה שלו ערך עשר הופעות ליגה.
בסך הכל שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 62 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
ב-15 בנובמבר 2009 ערך עוואנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בתיקו 0-0 נגד נבחרת צ'כיה במשחק ידידות.
ב-7 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת כווית במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות בטורניר גביע אסיה 2011, אך לא שיחק בטורניר.
ב-17 ביולי 2011, בדקה ה-78 של משחק הידידות נגד נבחרת לבנון, בעת שנבחרתו הובילה בתוצאה 5-2, נבחר עוואנה לבעוט פנדל, אותו הבקיע באמצעות עקבו הימני.
מאמנו ראה זאת בעין לא טובה, והחליף אותו מיד לאחר הבעיטה.
המשחק הסתיים בניצחון 6-2 של נבחרת איחוד האמירויות הערביות.
ב-23 ביולי 2011 הוא ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת הודו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכל הוא ערך שמונה הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-25 בספטמבר 2011 מת עוואנה בתאונת דרכים באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות.
לפי הדיווחים, תאונת הדרכים התרחשה בגשר שייח' זייד, כאשר עוואנה חזר מאבו דאבי לאל-עין לאחר שסיים אימון עם נבחרת איחוד האמירויות הערביות.
דיווחים נוספים טוענים כי השתמש במכשיר הטלפון שלו בעת התאונה.
עוואנה נקבר יום לאחר מכן בבית הקברות בניאס שבאבו דאבי.
דיאבלו 2: קם לתחייה הוא משחק מחשב שנוצר ב 23 בספטמבר 2021 בידי חברת בליזארד בשיתוף עם vicarious visions , והוא מהווה גרסה מחודשת של המשחק דיאבלו 2 והרחבתו דיאבלו 2: לורד ההרס (Lord of Destruction) הנוצרו 20 שנים לפני כן בידי החברה.
קיצור נפוץ של שם המשחק בקרב קהילת השחקנים הוא D2R.
הגרסה החדשה שמרה מאוד על המשחק המקורי.
כל החישובים, הנוסחאות והבסיס הוא למעשה זהה (מאזן בין המפלצות, שיעורי זריקות החפצים, שיעורי יצירת המפלצות...).
הדבר היחיד ששונה אלו הם שיפורים: שינויים לא מהותיים ומהווים לרוב שדרוגים גרפיים וקוליים של המשחק המקורי, ושינויים: שהם למעשה דברים חדשים שלא היו במשחק המקורי, שאותם יוצרי המשחק בחרו ובכך סטו מן המשחק המקורי.
הרוב המוחלט של השוני בין הגרסאות הוא למעשה מן הסוג הראשון: שיפורים.
המשחק הוא 3D בניגוד למשחק המקורי שהיה ב2D.
יצרו מחדש את כל הArtwork.
ניתן להפעלה על ידי לחיצה על G.
האפשרות להחליף למראה של המשחק המקורי: המשחק המקורי בעצמו למעשה רץ תוך כדי ובמקביל למשחק המודרני.
המנוע הגרפי החדש שהחברה יצרה רץ מעל למשחק ומחקה את כל מה שקורה מתחתיו.
ניתן להפעלה על ידי לחיצה על F.
60 פריימים לשנייה במקום 25 פריימים לשנייה.
הם עשו זאת על ידי המרת המשחק ממשחק שרץ על פריימים, למשחק שרץ על זמן כיאה למשחקים מודרניים.
למרות זאת המשחק עדיין משמר את מה שידוע בתור breakpoints מן המשחק המקורי.
הוסיפו יותר Sprites כך שהאנימציה יותר חלקה.
שינו את האייקונים של החפצים כך שיהיה יותר ייחוד לצורה שבה חפצים נראים בתיק הדמות, וגם יצרו יותר אובייקטים חזותיים שייראו גם על הדמות עצמה כשהיא לובשת את החפצים הללו.
יצרו מחדש את כל הסרטונים הכלולים במשחק.
יצרו מחדש את כל האודיו במשחק (משחק עצמו וסרטונים) וגם הוסיפו יותר מאפייני סאונד (אפקטים, קולות רקע, עומק..) בצורה שתואמת את הצלילים והמוזיקה המקורית.
יצרו מחדש את ה UI וארגנו אותו מחדש.
הוספת תיבה משותפת - כעת השחקנים יכולים להעביר חפצים וזהב בין דמויות שונות באותו משתמש.
הוספת מסך נתוני דמות מתקדמים - מראה את כל האפקטים המשוקללים לדמות הנוצרים על ידי חפצי הדמות.
הוספת האפשרות לאסוף זהב בצורה אוטומטית.
אפשרות למשתמשי קונסולה לשחק במשחק.
הוספת יכולת נוחה להשוות חפצים.
ניתנת להפעלה על ידי לחיצה על Shift.
הוספת עוד 5 שפות שונות למשחק.
שינוי מסך הדמויות לצורה מודרנית.
מעבר לשרתים גלובאליים במקום שרתים אזוריים (אסיה, ארצות הברית מזרח, ארצות הברית מערב, אירופה).
ביטול האיסור על כפילויות שמות דמויות.
זאת בעקבות מעבר לשרתים גלובאליים וריבוי פלטפורמות משחק.
חיסול מלך הפרות (The Cow King) כבר לא ימנע משחקנים להגיע שוב לשלב הפרות (Cow Level).
בכדי לעבור מציורי 2D ל3D המפתחים כתבו מרנדר (physically based renderer)pbr חדש.
יוצרי המשחק קיבלו השראה מתיעוד מקורי שהם מצאו של חברת בליזארד-צפון שהכיל מסמך המפרט את מקור ההשראה של האומנים המקוריים (מקומות היסטוריים למשל).
כך למשל הם יכלו להבין שציור לא ברור של 4 פיקסלים במשחק דיאבלו 2 הוא בעצם אמור להיות שום באומנות המקורית, מה שלא היה ניתן לזיהוי במשחק המקורי, וכך הם יכלו לשחזר את המשחק תוך כדי שהם עקביים עם האומנים שיצרו את המשחק המקורי.
באופן כללי יוצרי המשחק התסכלו בAssets וConcept המקוריים שאליו התבסס דיאבלו 2 שלו ומשם בנו את המודלים מחדש, במקום פשוט לשפר את המודלים הקיימים על סמך אלו שמופיעים בדיאבלו 2. הם אף השתמשו בקובצי המקור של דיאבלו 1 בשביל להבין כיצד נכון יותר ליצור מודלים חדשים.
המשחקיות עצמה זהה לזאת של המשחק המקורי, השחקן יכול לבחור אחת מ-5 דמויות (אם הוא משחק בגרסה ללא ההרחבה): ברברי, קוסמת, מעלה באוב, אביר קודש, אמזונה, או עוד שתי דמויות (אם הוא משחק בגרסת ההרחבה שהיא ברירת המחדל במשחק זה): דרואיד ומתנקשת.
כל אחד עם אותם יכולות, ונתוני דמות בדיוק כמו במשחק המקורי.
הקוסמת יכולה להשקיע במיומנויות אש, חשמל, וקרח.
הברברי בשאגות קרב, מיומנויות קרביות, והתמחויות קרביות.
המעלה באוב בכשפי זימון, קסמי רעל ועצמות, וקללות.
אביר הקודש במיומנויות קרביות, הילות הגנתיות, והילות התקפיות.
האמזונה במיומנויות קשת ורובה חיצים, מיומנויות סבילות (פסיביות), ומיומנויות כידון וחנית.
דרואיד במיומנויות האלמנטים, מיומנויות שינוי צורה, ומיומנויות זימון.
והמתנקשת באמנויות לחימה, משמעת הצל, ומלכודות.
בפרט גם העלילה זהה: המשחק ממשיך היכן שהמשחק הראשון הסתיים.
לאחר ניצחון גיבור המשחק הקודם על דיאבלו הוא בחר לשים בתוכו את אבן הנשמה שלו, ובכך למעשה הכיל את התמצית של דיאבלו בתוך גופו.
לאחר מכן רוחו של דיאבלו החלה להשחיט אותו, מה שגרם לשדים להיכנס לעולם ולחולל בו הרס וזוועות.
לעולם זה נכנסים השחקנים כשהם מנסים להבין את מניעיו של 'הנווד האפל', כינוי לגיבור שעליו דיאבלו השתלט, ולהילחם ברוע ובשדים שנפוצו לכל מקום שבו הנווד הופיע.
כל שחקן יכול לפתוח עד 20 דמויות במשתמש שלו בבאטל.נט.
המשחק התקבל בצורה חיובית מאוד, בשבועות הראשונים שרתי המשחק קרסו מספר פעמים עקב שערוך נמוך של החברה ביחס לכמות השחקנים שרצו לקנות ולשחק במשחק.
השחקנים הוותיקים היו מאוד מרוצים מכך שבליזארד הצליחה לשפר את המשחק ועדיין לשמור על חווית ומהות המשחק המקורי.
דיאגרמת לטימר של יסוד כימי היא סיכום של נתוני פוטנציאל אלקטרודה תקני עבור אותו יסוד.
הדיאגרמה קרויה על שם ונדל מיטשל לטימר , כימאי אמריקאי.
בדיאגרמת לטימר הצורה המחומצנת ביותר של היסוד נמצאת בצד שמאל, עם דרגות חמצון נמוכות יותר מימין.
הצורונים המחוברים בחצים, והערך המספרי של הפוטנציאל הסטנדרטי (בוולט) להפחתה כתוב בכל חץ.
מעל לחץ בין O2 ל-H2O2 יש ערך של 0.68V+, משמע, פוטנציאל האלקטרודה הסטנדרטי לתגובה:
ניתן להשתמש בדיאגרמות לטימר בבניית דיאגרמות פרוסט , כסיכום תמציתי של פוטנציאל האלקטרודה הסטנדרטי ביחס ליסוד.
מכיוון ש: ΔrGo = -nFEo, פוטנציאל האלקטרודה הוא ייצוג של שינוי האנרגיה של גיבס עבור תגובת החיזור הנתונה.
סכום השינויים באנרגיה של גיבס עבור תגובות חיזור עוקבות (למשל מ-O2 ל-H2O2, ואז מ-H2O2 ל-H2O) זהה לשינוי האנרגיה של גיבס עבור תגובת החיזור הכוללת (כלומר, מ-O2 ל-H2O), בהתאם לחוק הס.
דבר זה יכול לשמש כדי למצוא את פוטנציאל האלקטרודה עבור שלבים לא סמוכים, אשר נותן את כל המידע הדרוש עבור דיאגרמת פרוסט.
בדיקה פשוטה של דיאגרמת לטימר יכולה להצביע גם על צורונים אשר יכולים לעבור תגובת דיספרופורציונציה בתמיסה בתנאים שעבורם ניתנים פוטנציאלי האלקטרודות: אם הפוטנציאל מימין לצורון גבוה מהפוטנציאל משמאל, תתרחש תגובת דיספרופורציונציה לכן, מימן על-חמצני לא יציב ויהיה בדיספרופורציונציה (לפי הדיאגרמה למעלה).
ברוק מאוריו (לבית ביוסי, באנגלית: Brook Maurio; נולדה ב-14 ביוני 1978), הידועה בשם העט דיאבלו קודי , היא תסריטאית זוכת אוסקר ומפיקה אמריקאית.
היא פרצה לתודעה הציבורית דרך הבלוג החושפני והספר שכתבה בעקבותיו ב-2005 על התקופה שבה עבדה כחשפנית.
ב-2007 יצא הסרט הראשון פרי עטה, ג'ונו, עליו היא זכתה בפרס BAFTA ובבפרס האוסקר בקטגוריית התסריט המקורי.
היא כתבה, הפיקה וביימה את סרט הדרמה הקומי פרדייז (2013), וכתבה והפיקה את הסרטים הגוף של ג'ניפר (2009), תקועה (2011), ריקי והפלאש (2015) וואז הגיעה טלי (2018).
קודי יצרה, כתב והפיקה את סדרת הדרמה הקומית טרה ברשת שואוטיים (2009–2011), ואת הסדרה One Mississippi באמזון פריים (2015–2017).
הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה כתסריטאית במחזמר Jagged Little Pill, המבוסס על שיריה של אלאניס מוריסט, עליו היא זכתה בפרס טוני.
היא חברה בחבר התסריטאים באקדמיה האמריקאית לקולנוע מ-2008.
שנהשםקרדיט הערות הפניות 2007 ג'ונותסריט 2009 הגוף של ג'ניפרתסריט והפקה 2010 Tightתסריט סרט קצר בורלסקתסריט (ללא קרדיט) תיקוני תסריט 2011 תקועהתסריט והפקה 2013 פרדייזתסריט, הפקה ובימוי צמיד הקסםתסריט סרט קצר Evil Deadתסריט (ללא קרדיט) תיקוני תסריט 2015 ריקי והפלאשתסריט והפקה 2018 ואז הגיעה טליתסריט והפקה TBA ליסה פרנקנשטייןתסריט והפקה
שנהשםקרדיט רשת הערות הפניות 2009–2011 טרהיוצרת, תסריט, הפקה שואוטיים 36 פרקים 2010 Childrens Hospitalתסריט Adult Swim פרק: "הראה לי על מונטנה" 2015–2017 One Mississippiיוצרת, תסריט, הפקה אמזון פריים וידאו 12 פרקים
דיאגרמת החלטה בינארית היא מבנה נתונים לייצוג קומפקטי של פונקציות בינאריות.
ניתן לייצג באמצעות מבנה נתונים זה גם קבוצות ויחסים, תוך שימוש בפונקציה המציינת שלהם, וכן לבצע ביעילות יחסית פעולות כגון חיתוך, איחוד, משלים וכימות, ושאילתות כגון שייכות, הכלה וזהות.
השימוש ב-BDD נפוץ בעיקר בתכנון מעגלים משולבים, באימות שבבים ובאימות תוכנה.
BDD הוא גרף מכוון חסר מעגלים בעל צומת מקור בודד, ובו דרגת היציאה של כל הצמתים היא 2, למעט שני צמתי בור (עלים) המסומנים בתוויות 0 (שקר) ו-1 (אמת).
הצמתים שאינם צמתי בור מכונים צמתי החלטה, ולכל אחד מהם מוצמדת תווית עם משתנה בוליאני .
שתי הקשתות היוצאות מכל צומת החלטה מסומנות אף הן בתוויות: לאחת ניתנת התווית low, ולשניה התווית high.
הקשת המסומנת בתווית low מייצגת השמה של הערך 0 למשתנה הבוליאני בו סומן הצומת ממנו יצאה הקשת.
הקשת המסומנת בתווית high מייצגת השמה של הערך 1 לאותו משתנה.
כל BDD מייצג פונקציה בוליאנית יחידה.
כדי לחשב את ערך הפונקציה על הצבה נתונה למשתנים הבוליאנים, יש להתחיל מצומת המקור, ולבחון את הערך שקיבל בהצבה המשתנה בתווית של צומת זה.
אם הערך הוא 0, יש לעבור לצומת המוצבע על ידי הקשת עם התווית low.
אם הערך הוא 1, יש לעבור לצומת המוצבע על ידי הקשת עם התווית high.
בצומת הבא, יש לבחון שוב את הערך שקיבל בהצבה המשתנה של הצומת (ייתכן שכעת זהו משתנה אחר).
בהתאם לערך, יש לבחור את קשת היציאה ולהמשיך לצומת הבא.
כך יש להמשיך עד שמגיעים לאחד מצמתי הבור.
ערך הפונקציה על ההצבה נתון על ידי התווית של צומת הבור.
BDD יקרא סדור (ordered) אם על תוויות הצמתים בכל מסלול מצומת המקור לאחד מצמתי הבור מופיעים המשתנים הבוליאניים לפי סדר נתון.
BDD יקרא מצומצם (reduced) אם מתקיימים בו שני הכללים הבאים:
אין בגרף שני תתי גרף איזומורפים.
אין בגרף צומת ששתי הקשתות היוצאות ממנו מצביעות לאותו צומת.
המונח BDD מתייחס בדרך כלל ל-BDD סדור ומצומצם.
אם נדרשת הבהרה מיוחדת, יופיעו הקיצורים OBDD ו-ROBDD לציון BDD סדור ו-BDD סדור ומצומצם בהתאמה.
השימושיות הרבה של ROBDD נובעת מתכונת הקאנוניות שלו: בהינתן סדר על המשתנים, לכל פונקציה בוליאנית קיים BDD יחיד שמייצג אותה.
ב-ROBDD, כל מסלול מצומת המקור לצומת הבור עם התווית 1, מייצג הצבה (ייתכן חלקית) עליה הפונקציה מחזירה 1. אם עוברים דרך קשת עם התווית low, המשתנה בצומת ממנה יצאה הקשת מקבל את הערך 0. עם עוברים דרך קשת עם התווית high המשתנה מקבל את הערך 1.
התרשים הימני מציג את טבלת האמת של וכן עץ החלטה בינארי עבור הפונקציה.
הקשתות המקווקוות הן קשתות עם התוויות low, ולקשתות המלאות תווית high.
ניתן לראות שבעץ ההחלטה קיימים תתי עצים איזומורפים המהווים יתירות.
התרשים השמאלי מציג ROBDD עבור , בו הופעלו כללי הצמצום, ועל כן אין בו תתי גרפים איזומורפים.
לאורך השנים פורסמו חבילות תוכנה רבות בשפות תכנות שונות, המממשות בניית BDD ומניפולציות עליו.
חבילות אלו מאפשרות ייצוג של מספר רב של פונקציות באמצעות גרף יחיד, על ידי שמירה של הצבעות לאוסף של צמתים בגרף.
בגרף המאוחד ייתכנו מספר צמתי מקור לייצוג פונקציות שונות.
כמו כן ייתכן ייצוג של פונקציות על ידי צמתים שאינם צמתי מקור, במקרה שהם מהווים תת-גרף של פונקציה אחרת הנשמרת בגרף.
עם זאת, כללי הצמצום נשמרים גם בגרף המאוחד, וכן גם תכונת הקנוניות (לא ייתכנו שני צמתים בגרף המייצגים את אותה פונקציה).
חבילות התוכנה השונות נבדלות זו מזו בביצועיהן, בניהול הזיכרון, במקביליות, וכן במימוש של מספר ווריאנטים של BDD.
מרבית הפעולות הנפוצות מעל פונקציות בוליאניות, ניתנות ליישום יעיל, כלומר בסיבוכיות זמן ומקום ליניארית (בגודל ה-BDD) או אף טובה מכך.
בהינתן שתי פונקציות המיוצגות על ידי שני BDDs עם צמתי מקור בהתאמה:
בדיקת זהות () ניתנת לביצוע בזמן .
מכיוון שהייצוג של פונקציות ב-ROBDD הוא קנוני, כל שיש לבדוק הוא האם הצמתים ו- הם אותו צומת.
שלילה () ניתנת לחישוב בזמן ליניארי בגודל ה-BDD של (מספר הצמתים בתת-הגרף שתחת ) על ידי מעבר רקורסיבי על תת-הגרף.
פעולות מיתוג () ניתנות לחישוב בזמן ליניארי במכפלת גודלי ה-BDD של ושל .
זהו גם החסם על גודל ה-BDD המייצג את תוצאת החישוב.
יש לשים לב שהפעלה חוזרת של פעולות מיתוג, עשויה לגרום לגידול מהיר ואף אקספוננציאלי בגודל הגרף.
קלוד שאנון הראה במאמר מ-1949 כיצד להשתמש בפירוק של בול עבור סינתזה של מעגלי מיתוג.
לפי שיטתו, כל תת-פונקציה מסונתזת לתת מעגל נפרד, ומתג הנשלט על ידי משתנה הפירוק בורר בין תתי המעגלים.
את הפירוק ניתן להפעיל בצורה רקורסיבית על המשתנים הנותרים כדי לסנתז את תתי המעגלים.
BDD כמבנה נתונים הוצג לראשונה על ידי לי (C.
לי ניצל את השיטה של שאנון כדי ליצור מבנה נתונים שהוא שלב ביניים בין הדרישות הלוגיות לבין המעגל החשמלי שמממש אותן.
את השם BDD קבע אקרז (Akerz) במאמר מ-1978. באופן בלתי תלוי, מעבר למסך הברזל, פיתח ממרוקוב (Yu.
במאמר מ-1986 הציג רנדל בריאנט לראשונה BDD סדור ומצומצם.
מאמר זה פרץ את הדרך לשימוש נרחב ב-BDD באקדמיה ובתעשייה, בעיקר בתחומים הנוגעים לתכנון ואימות מעגלים אלקטרונים.
לאורך תקופה ארוכה, היה זה המאמר המצוטט ביותר במדעי המחשב.
בסדרת ההרצאות המפורסמת Computer Musings, הקדיש דונלד קנות' ב-2008 הרצאה שלמה ל-BDD וגרס כי זהו מבנה הנתונים היסודי היחיד שהומצא בעשרים וחמש השנים שקדמו להרצאה.
עבור שימושים שונים, פותחו מספר מבני נתונים שמכלילים BDD או משפרים אותו.
Signed BDD - לקשתות עם תווית low מוסיפים ביט המציין האם הן מצביעות על הפונקציה המיוצגת על ידי צומת היעד או על שלילתה.
תוספת זו מאפשרת ביצוע שלילה של פונקציה בזמן , וכן ייצוג יותר קומפקטי בזיכרון (עד פי 2), זאת על חשבון זמן הביצוע של פעולות אחרות.
ZDD (Zero-suppressed BDD) - מתקבל על ידי הפעלה של חוק צמצום שונה: מותר ששתי הקשתות היוצאות מצומת נתון יובילו לאותו צומת, אך אסור שקשת עם תווית high תוביל לצומת הבור 0. מאפשר יצוג יותר קומפקטי של קבוצות דלילות של וקטורים בינאריים.
MTBDD (Multi Terminal BDD) - מאפשר צמתי בור מקבוצה סופית כלשהי; לאו דווקא הקבוצה .
בכך מתאפשר יצוג של פונקציות עם תחום בינארי וטווח סופי נתון.
במתמטיקה, במיוחד במערכות דינמיות, דיאגרמת ביפורקציות (בעברית התפצלות) מציגה את הערכים שאליהם המערכת שואפת אסימפטוטית (שיכולים לכלול נקודות קבועות, מסלולים מחזוריים או אטרקטורים כאוטיים) כפונקציה של פרמטר כלשהו (הנקרא פרמטר בפירוקציה) של המערכת.
נהוג לייצג ערכים יציבים עם קו מלא וערכים לא יציבים עם קו מקווקו, אם כי לעיתים קרובות הנקודות הלא יציבות מושמטות מהאיור.
דיאגרמות התפצלות מאפשרות הדמיה של תורת הביפורקציה.
בהקשר של מערכות דינמיות בזמן בדיד (דיסקרטי), הדיאגרמה נקראת גם דיאגרמת מסלול.
דוגמה לכך היא דיאגרמת הביפורקציה של המפה הלוגיסטית :פרמטר הביפורקציה r מוצג על הציר האופקי של הגרף והציר האנכי מציג את קבוצת הערכים של הפונקציה הלוגיסטית מכל תנאי ההתחלה האפשריים.
דיאגרמת הביפורקציה מראה התפצלות של מסלולים יציבים לשני חלקים, ארבעה, שמונה, וכך הלאה.
כל אחת מנקודות הביפורקציה האלו נקראת perioud doubling bifurcation.
היחס בין האורכים של אינטרוולים של ביפורקציות עוקבות עבור מתכנס לקבוע שנקרא first Feigenbaum.
במערכת דינמית כגוןאשר יציבות מבחינה מבנית כאשר , אם משרטטים דיאגרמת ביפורקציה, ניתן להתייחס ל - כפרמטר הביפורקציה, עבור ערכים שונים של ,.
המקרה בו נקרא התפצלות הקלשון הסימטרית.
כאשר , אנחנו אומרים שיש לנו קלשון עם סימטריה שבורה.
בהינתן מערכת של משוואות דיפרנציאליות המתארות ערך פיזיקלי כלשהו.
למשל המיקום והמהירות של מטוטלת חופשיה וללא חיכוך, פוטנציאל הממברנה של נוירון לאורך זמן, או הריכוז הממוצע של וירוס במחזור הדם של המטופל.
המשוואות הדיפרנציאליות עבור הדוגמאות הללו כוללות *פרמטרים* שעשויים להשפיע על הפלט של המשוואות.
למשל, שינוי המסה ואורכה של המטוטלת ישפיעו על תדירות התנודות שלה, שינוי גודל הזרם המוזרק לנוירון עשוי להעביר את פוטנציאל הממברנה ממנוחה לירי, והעומס הנגיפי לטווח ארוך בזרם הדם עשוי לרדת כתגובה לטיפול.
באופן כללי, חוקרים מעוניינים לכמת כיצד ההתנהגות ארוכת הטווח (האסימפטוטית) של מערכת של משוואות דיפרנציאליות משתנה אם פרמטר משתנה.
בענף המתמטי של מערכות דינמיות, דיאגרמת ביפורקציה מכמתת את השינויים הללו על ידי חקירת נקודות השבת, המסלולים המחזוריים או האטרקטורים הכאוטיים של מערכת משתנים כפונקציה של פרמטר ביפורקציה.
דיאגרמות התפצלות משמשות כדי לדמיין שינויים אלה.
דיאבזסוג הסלעסלע יסודסביבת היווצרותפלוטוניתהרכבפלגיוקלז, פירוקסן, אוליבין ומגנטיטתכונות וזיהוי שחור או אפור כהה, דק גביש
דיאבז - (בארצות הברית מכונה גם בשם דלוריט) סלע תת-וולקני בעל הרכב מאפי, נמצא לעיתים קרובות מתחת לשכבות בזלת ברכסים מרכז אוקיאניים.
כמו כן מצוי במידה רבה במחדרים מגמאתיים רדודים, כגון בדייקי הלוחות באופיוליט בהרי טרודוס בקפריסין.
הרכבו המינראלי של הדיאבז מקביל במידה רבה להרכב של סלעים פלוטונים כמו גברו וטונליט, כלומר מכיל בעיקר מינרלים סיליקטים מקבוצת הפלגיוקלז והפירוקסן.
מקור השם מיוונית διάβασις שפירושו "מעבר" או "ביניים" שמתייחס למקומו של הסלע בקרום האוקייני, כשהוא מצוי מתחת לשכבה העליונה שהיא בזלתית ומעל השכבה התחתונה שמורכבת בעיקר מגברו.
דיאב אבו ג'הג'ה הוא פעיל אנטי-ציוני בלגי-לבנוני, ממייסדי תנועת ה-30 במרץ וארגון הבת שלה קרן הינד רג'ב.
נולד בחאנין שבאזור בינת ג'בייל שבדרום לבנון.
אביו היה מוסלמי שיעי, ואימו נוצרית מארונית.
בעבר סיפר ל"ניו יורק טיימס" שבראשית שנות האלפיים קיבל הכשרה צבאית מחזבאללה, אך בהמשך הכחיש שהיה חבר בארגון.
בגיל 19 היגר לבלגיה, וביקש מקלט מדיני בטענה שחייו בסכנה כיוון שהסתכסך עם חזבאללה.
מאוחר יותר נישא לאזרחית מקומית, קיבל אזרחות, והתגרש ממנה.
הוא בוגר לימודי מדעי המדינה מאוניברסיטת לוון.
ב-2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, שב ללבנון.
בהמשך הוא טען שלא השתתף בלחימה, אך הופצה תמונה שלו אוחז ברובה קלצ'ניקוב.
אבו ג'הג'ה מגדיר את עצמו סופר, ומפרסם מאמרי דעה בעיתון הלבנוני המזוהה עם ארגון הטרור חזבאללה "אל-אח'באר" וכן בשני עיתונים בלגיים.
בנוסף הוא פעיל פוליטי שהיה חבר ברשימה שהתמודדה בבחירות לפרלמנט הבלגי אך לא נבחרה.
בשנת 2025 הוא הקים רשימה המתמודדת בבחירות לפרלמנט הבלגי, לדבריו, בשביל להעלות את המודעות לפשעי ישראל.
בשנות ה-2000 הקים את "הליגה הערבית-אירופאית".
הארגון הואשם באנטישמיות אחרי שבשנת 2010 פרסם קומיקס שממנו עולה כי השואה זויפה על ידי יהודים.
הארגון הצהיר כי הוא פרסם את הקומיקס על מנת להצביע על מה שהוא תופס כסטנדרט כפול לגבי חופש הביטוי.
בשנת 2002 הואשם יחד עם כמה ממנהיגי "הליגה הערבית-אירופאית" על ידי בית המשפט בבלגיה במעורבות באלימות, ובליבוי תסיסת הרוחות באנטוורפן אחרי רצח צעיר מוסלמי.
בנאום שנשא ראש ממשלת בלגיה, ורהופשטדט, בפרלמנט הבלגי ב-26 בנובמבר 2002, כינה אותו "גזען ערבי" וקרא לעצור אותו בגין הקמת 'מיליציה' ברחובות אנטוורפן, והוא אכן נעצר באותו לילה ושוחרר לאחר מכן.
בהפגנות שארגן שרפו בובה שייצגה דמות יהודית דתית.
בנובמבר 2023 הקים עם אחרים את תנועת ה-30 במרץ (מכונה לעיתים גם תנועת ה-30.3).
התנועה עוסקת בהגשת תביעות משפטיות במדינות זרות נגד ישראלים בהאשמות של פשעי מלחמה.
מאוחר יותר הקימה תנועתו את עמותת קרן הינד רג'ב העוסקת בפעילות משפטית נגד חיילי צה"ל במדינות זרות.
בין השאר הם עוסקים באיסוף תמונות וסרטונים של חיילי צה"ל שפעלו ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל לצורך זיהוים, בדגש על חיילים בעלי אזרחות נוספת.
בהמשך, מפעיל הארגון עורכי דין במדינות שונות כדי לגרום למעצרם של החיילים בטענות לפשעי מלחמה.
אבו ג'הג'ה הוא מוסלמי שיעי ומקורב לחזבאללה.
כניסתו נאסרה לתחומי הממלכה המאוחדת, והוא מופיע ברשימה של אנשים שאסורה עלייתם לטיסות שעוברות בשמי ארצות הברית.
ב-2017, בעקבות פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב במזרח ירושלים, שבו נהרגו ארבעה חיילים, אבו ג'הג'ה כתב כי "התקפה על חיילי צבא כובש בשטח כבוש זה לא טרור [...] זאת זכות מוכרת על ידי החוק הבינלאומי".
בעקבות זאת העיתון הבלגי דה סטנדרד הפסיק לפרסם את טוריו.
ביחס לטבח שבעה באוקטובר - חיים איסרוביץ האשים אותו בתמיכה בטבח ובהכחשתו, כיוון שלפי איסרוביץ, אבו ג'הג'ה כתב כי "עוצמת האש הישראלית הרגה מאות אזרחים ישראלים", וכי מרבית הנרצחים בפסטיבל נובה "נקלעו לחילופי האש", תוך הסתייגות לפיה אם יתברר שהחמושים הרגו אותם, מדובר ב"פשע מלחמה ראוי לגינוי".
הגיע לבלגיה במעמד פליט וקיבל אזרחות בלגית לאחר נישואים לאזרחית מקומית.
מאוחר יותר התגרש ממנה וכיום הוא נשוי למוסלמית ממוצא מרוקני ומתגורר בבלגיה.
גרף עוגה (המוכר גם כתרשים עוגה, דיאגרמת עוגה או דיאגרמת פאי) הוא תרשים סטטיסטי בעל צורה מעגלית, שמחולק לגזרות ("פרוסות עוגה") אשר מתארות חלוקה כמותית יחסית.
גודל כל גִזרה מייצג את גודל החלק היחסי שהיא מייצגת.
התרשים מאפשר השוואת היחס בין הגזרות ובין כל גזרה לעוגה כולה.
אורך הקשת של כל פרוסה, וכתוצאה מכך גם הזווית המרכזית שלה ושטחה, פרופורציונליים למספר או לחלקיות שאותם הם מייצגים.
העוגה מוצגת בצורת מעגל, המהווה במלואו את מאת האחוזים (השלם), ומחולק לגזרות כמספר הקטגוריות.
שטח כל גזרה הוא שכיחותה היחסית מכלל הנתונים.
השימוש בתרשימי עוגה נפוץ, כשרוצים להשוות את השלם לחלקיו ואת חלקיו אלו לאלו.
סוג זה של הגרף מתאים מאוד להצגת תרומתו של כל חלק למכלול של כל החלקים.
גרף עוגה ניתן לשימוש רק במקרה שמספר הפלחים מועט יחסית (עד 5).
שימוש במספר רב של הפלחים מוריד מהיעילות של הגרף כי הוא מקשה על השוואת הפלחים, וההבדלים ביניהם הופכים ללא משמעותיים.
השימוש הקדום ביותר בתרשימי עוגה מיוחס לוויליאם פלייפר בספרו הסטטיסטי "Statistical Breviary" משנת 1801. בספרו הוא הציג שני תרשימי עוגה שונים.
פלייפר הציג שרטוט שהכיל סדרה של תרשימי עוגה.
אחד מאותם תרשימים מתאר את היחסים של האימפריה הטורקית שהייתה ממוקמת באסיה, באירופה ובאפריקה לפני שנת 1789.
השימוש בגרפים מעגליים לא היו בשימוש נרחב בתחילה.
המהנדס הצרפתי Charles Joseph Minard היה אחד הראשונים שהשתמשו בתרשימי עוגה במפות.
במפה שלו משנת 1858, הוא השתמש בתרשים עוגה כדי לייצג את כמויות הבקר שנשלחו מכל רחבי צרפת לצריכה בפריז.
Minard האמין כי לתרשימי עוגה נדרש ממד שלישי לצורך הצגת מידע נוסף.
יש שמייחסים את השימוש הראשוני בתרשימי עוגה לפלורנס נייטינגייל, למרות שבפועל היא פשוט הפכה את השימוש בתרשימי עוגה לפופולרי.
אחד החסרונות של תרשימי עוגה הוא שהם מתאימים להצגת מספר ערכים בודדים.
כאשר כמות הערכים גדולה, נדרשת הפרדת הקידוד החזותי ("פרוסות") מהנתונים שהם מייצגים (בדרך כלל באחוזים) באמצעות שימוש בצבעים שונים, במרקמים מודגשים או בחצים כדי להקל על הבנת התרשים.
בנוסף, תרשימי עוגה תופסים מקום רב יותר על הדף מאשר תרשימי העמודות.
סטטיסטיקאים בדרך כלל מעדיפים להימנע מלהשתמש בתרשים עוגה כשיטה להצגת מידע, ולכן הם מופיעים בספרות המקצועית רק לעיתים רחוקות.
כשמבקשים להבליט נתונים מסוימים, מופרדות הפרוסות המייצגות אותם נתונים משאר הדיאגרמה ומוצגות במרחק מה ממנה.
אחת הסיבות לכך שתרשימי עוגה אינם זוכים לפופולריות בקהילת הסטטיסטיקאים, היא שלהערכתם קשה יותר להעריך ויזואלית הבדלים בשטח מאשר הבדלים בגובה (כמו בגרף עמודות).
יתר על כן, במחקר שבוצע במעבדות של AT & T Bell, הוכח כי השוואה הנעשית על ידי זווית, מדויקת פחות מהשוואה לפי אורך.
חשוב להדגיש, כי כאשר המטרה היא להשוות קטגוריה מסוימת (פרוסת העוגה) ביחס לכלל השלם (כל העוגה) וקיימים מספר ערכים (פרוסות) בודדים, יכול תרשים עוגה יכול להיות לעיתים קרובות יעיל יותר מגרף עמודות.
דיאגרמת עוגה שימושית לתיאור משתנה מסולם מדידה שמי.
דיאגרמת ראמצ'נדרן ממפה את הזוויות הדו-מישוריות בין הקשרים הכימיים לאורך שרשרת חומצות האמינו המרכיבות חלבון נתון.
הדיאגרמה משמשת לבחינת תכונות בסיסיות של החלבון, להשוואה בין חלבונים שונים ולחשיפת שגיאות במבנה חלבוני מוצע.
ניתן לתאר את הדיאגרמה כגרף של פונקציה מהצורה:
הזוויתבין האטומים ממופה לציר האופקי x, והזווית בין האטומים ממופה לציר האנכי y.
הפרעות מרחביות הדדיות בין חומצות אמינו שכנות מאלצות את מרבית הזוויות בחלבון לתחומים זוויתיים מוגבלים .
אילוצים חריפים ביותר קיימים על הזוויות המותרות בין הקשרים עם חומצת האימינו פרולין.
לעומת זאת גליצין, חומצת האמינו הקטנה ביותר, מסוגלת ליצור זוויות חריפות יותר עם החומצות השכנות לה הודות לשייר הקטן שלה - פרוטון בודד.
לכן גליצין משמשת לעיתים כציר סיבוב בין חלקים שונים בחלבון.
גם אספרגין ואספרטט מסוגלות להימצא לעיתים בזוויות חריגות על ידי יצירת קשר מימן נוסף המייצב את הקונפורמציה החריגה.
הימצאות זוויות בין חומצות אמינו אחרות מחוץ לתחומים המותרים בדיאגרמה עשויה להעיד על אתר פעיל בחלבון.
עם זאת, אם חלק ניכר (~רבע או יותר) מהזוויות בחלבון נתון פזורות מחוץ לתחומים המותרים בדיאגרמה, יש מקום לחשוד כי נפלו שגיאות בפענוח מבנה החלבון.
בפרט, יש לצפות לגמישות זוויתית מועטה יותר בלב החלבון מאשר בשפתו.
הדיאגרמה פותחה בשנת 1963 על ידי V.
Sasisekharan, תלמידו של הפיזיקאי ההודי הנודע גופאלאסמודרם ראמצ'נדרן.
ניתן להשתמש בדיאגרמה באופן דומה לייצוג הזוויות ברב-סוכרים ומבנים פולימריים אחרים.
דיאוקסין (Dioxin) הוא שמן של שתי תרכובות כימיות אורגניות (שהן איזומרים) ואשר המבנה הכימי שלהן מתואר בתרשים.
שני הדיאוקסינים הם תרכובות הטרוציקליות שלהן הנוסחה הכימית C4H4O2. האורטו-איזומר dioxinו–1,2 מאוד לא יציב בשל מאפייניו הדומים לעל-תחמוצת.
שתי התרכובות וכן חומרים אחרים שבבסיסם קיימות תרכובות אלה, רעילות ביותר ודליקות.
דיאוקסין הוא אחד הרעלים המשתחררים מההתפרקות הכימית של החומר הפלסטי הנפוץ מאוד PVC כתוצאה מהתיישנותו.
dioxinו–1,4 ניתן לייצר על ידי ציקלואדיציה, כלומר על ידי תגובת דילס-אלדר.
המילה דיאוקסין יכולה להתייחס גם לתרכובות שלמולקולותיהן יש מבנה שלדי של ליבת דיאוקסין עם קבוצות מולקולות מתמירות צמודה אליה.
לדוגמה: dibenzo–p–dioxin היא תרכובת שמבנה מורכב משתי קבוצות-בנזו מחוברות אל טבעת p–dioxin כפי שמתואר בתרשים מימין.
מפאת חשיבותם הקיצונית כמזהמים סביבתיים, עושה הספרות המדעית העכשווית שימוש תדיר בשם דיאוקסינים כדי לציין את הנגזרות הכלורידיות של dibenzo–p–dioxin, או יותר במדויק, את הפוליכלורינאטד דיבנזו-פארא-דיאוקסינים (PCDDs – polychlorinated dibenzodioxins).
תרכובות ה- PCDDs, אשר יכולות להיות מסווגות במשפחת התרכובות האורגניות ההלוגניות, נצפו כמצטברות בגופם של בני אדם ובעלי חיים וזאת בשל תכונותיהן הליפופיליות והן ידועות כגורמי מומים מולדים (טרטוגניות), משבשות קוד גנטי (מוטגניות) ומסרטנות (קרצינוגניות).
מיחזור מתכות על ידי שריפת מוצרים הכוללים מתכת וחומרים נוספים כגון: כבלי תקשורת, מכשירי חשמל ביתיים וחלקי מכוניות, גורמת לפליטת כמויות גדולות של דיאוקסין לחלל האוויר, ולזיהום סביבתי חמור.
דיאגרמת פיינמן היא ייצוג תרשימי של תהליכים המתרחשים בין חלקיקים בתורת השדות הקוונטית, על ידי מיפוי מסלוליהם והתופעות הקוונטיות הנלוות להם בתוך מרחב נתון ('שדה').
היא הומצאה על ידי הפיזיקאי האמריקאי-יהודי ריצ'רד פיינמן והוצגה לראשונה בשנת 1949. הדיאגרמה נתנה הסבר ויזואלי פשוט יותר להבנה של תופעה מורכבת יחסית בפיזיקת חלקיקים.
ריצ'רד פיינמן קיבל את ההשראה לדיאגרמות אלה בעקבות הפלקסגון שאותו הציג לו בשנת 1939. הוא בנה דיאגרמה המראה כיצד ניתן לעבור בין צדדיו השונים של פלקסגון בעל שישה צדדים המכונה הקספלקסגון.
מקרה זה הוא דוגמה לדרך בה שעשועי מתמטיקה יכולים להוביל להתפתחויות בתחום המדע.
הדיאגרמה מציגה את תנועת החלקיק, כאשר ציר אחד מסמן את הזמן והשני את המרחב.
חלקיקים מיוצגים על ידי קווים, אשר עשויים להיות מפותלים או ישרים, עם חץ או בלי חץ, בהתאם לסוג החלקיק.
נקודה בה הקווים מתחברים אחד לשני נקראת "צומת אינטראקציה", או פשוט "צומת".
ישנם שלושה סוגים שונים של קווים: "קווים פנימיים" מחברים שני צמתים, "קווים נכנסים" נמתחים מ"העבר" אל תוך צומת ומייצגים את המצב הראשוני, ו"קווים יוצאים" נמתחים מצומת אל "העתיד" ומייצגים את המצב הסופי.
משמעותסימון בגרףפרמיוןאנטיפרמיוןבוזוני W±, Zגלואון (g)בוזון היגס
(או כל בוזון בעל ספין 0)Terminator
(בוזון היגס שעובר תהליך של עיבוי בוז-איינשטיין)
בוזוניםלפטוניםמשמעותסימון בגרףמשמעותסימון בגרףפוטוןאלקטרוןבוזון Zפוזיטרוןבוזון W +מיואוןבוזון W -נייטרינו
ישנם מספר חוקים על מנת ליצור דיאגרמה המייצגת תהליך פיזיקלי:
כל נקודת מפגש צריכה להיות מיוצגת על ידי נקודה.
כל בוזון צריך להיות מיוצג על ידי קו גלי.
פרמיון צריך להיות מיוצג על ידי קו ישר המחבר שתי נקודות.
כל קו גלי חייב להיות מחובר בקצהו לנקודת מפגש של שני קווים מלאים.
כלומר, אין אפשרות למגע בין קו גלי לקו ישר שלא בנקודת מפגש של שני קווים ישרים.
ייצוג פשוט של תהליכים פיזיקליים
הדיאגרמה מאפשרת לראות תהליכים פיזיקליים בצורה ויזואלית, כשבלעדיה היו נדרשות נוסחאות רבות ומסובכות לתפישה מהירה שלהם.
בנוסף, בדיאגרמה מתוארות האינטראקציות בצורה גרפית פשוטה כקווים וצמתים, כאשר גם בוזונים, המייצגים שדות, מיוצגים כחלקיקים לפשטות השרטוט.
בדיאגרמת פיינמן, האנטי-חלקיקים (לדוגמה הפוזיטרון) נעים בניגוד לציר הזמן וכביכול נעים אחורה בזמן.
פיינמן פירש זאת ממשוואת דיראק לפיה לאנטי-חלקיקים יש מסה וספין זהים לזה של החלקיק הרגיל, אך המטען החשמלי שלהם הפוך.
משוואה זו הובילה לתוצאה לפיה לאנטי-חלקיקים יש אנרגיה שלילית.
פיינמן השתמש בפרשנותו של המתמטיקאי והפיזיקאי של הפוזיטרון כאלקטרון הנע אחורה בזמן.
בסיטקום הטלוויזיוני המפץ הגדול נעשה שימוש בדיאגרמה שלעיל המייצגת חלקיק וירטואלי ההופך לזוג קווארק - אנטי-קווארק, בפרק "The Bat Jar Conjecture".
דיאון (או בשמותיה האחרים אדון או קפיטוליאס) היא עיר עתיקה ששכנה בעבר הירדן והייתה חלק מערי הדקאפוליס.
אתרהּ נמצא בתחומי העיירה בית ראס הסמוכה לעיר אירביד מצפון.
דיאגרמת פריסה או תרשים הפצה הוא תרשים שמתאר את רכיבי החומרה עם רכיבי התוכנה שיושבים עליהם.
התרשים מאפשר תכנון טוב יותר של המערכת ב-UML (שפת מידול מאוחדת).
לדוגמה: שרת אתרים, שמבחינת חומרה הוא מחשב לכל דבר אולם כאשר נפנה אליו בבקשת דף, מותקנת עליו תוכנה, שיודעת לעבד בקשות אלו ולהחזיר תשובה ללקוח.
ב-UML, תרשים הפצה הוא תרשים שממדל את הפריסה הפיזית של ארטיפקט על משאב חישובי.
לדוגמה: בתיאור שרת אתרים בתרשים הפצה, נראה איזו חומרה ורכיבים (משאבים חישוביים) קיימים (כמו שרת אתרים, שרת אפליקציות שרת מאגרי מידע) ואיך החלקים השונים מחוברים (כמו JDBC, REST, RMI).
המשאב מופיע כקופסה והארטיפקט המוקצה למשאב מופיע בצורת מלבן בתוך הקופסה.
למשאבים יכולים להיות תתי-משאבים שמופיעים בתור קופסאות מקוננות.
משאב יחיד בתרשים הפצה יכול מבחינת רעיון לייצג מספר רב של משאבים פיזיים, כמו מקבץ של שרתי מאגרי מידע.
דיאודורוס קריבליס הראשון , נזיר וכומר יווני, היה הפטריארך היווני-אורתודכסי של ירושלים, מה- 1 במרץ 1981, ועד ליום פטירתו.
דיאודורוס נולד באי האגאי כיוס, והוטבל בשם דמיאנוס ג.
בשנת 1938 בתקופת המנדט הבריטי, היגר קריבליס לארץ ישראל.
הוא קיבל חינוך נוצרי, ובשנת 1944 קיבל על עצמו להיות נזיר, וקיבל את שמו החדש "דיאודורוס".
3 שנים מאוחר יותר, נהיה דיאודורוס כומר, ובשנת 1962 התמנה לארכיבישוף של הייראפוליס.
הוא שירת בהייראפוליס עד לבחירתו לבישוף בפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברבת עמון, ובשנת 1981 התמנה לפטריארך היווני-אורתודוקסי של ירושלים.
כפטריארך של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, חלש דיאודורוס על נכסי מקרקעין רבים ברחבי המדינה, ובירושלים בפרט.
כפועל יוצא מכך היה מעורב במספר רב של עסקאות מקרקעין עם גורמים פרטיים, כמו עם נציגי המדינה, הקרן קיימת לישראל ועיריית ירושלים.
בין ראש עיריית ירושלים טדי קולק ובין דיאודורוס, שררו יחסי ידידות שחרגו מכללי הנימוס המקובלים בין ריבון חילוני, ואיש דת זר.
באחרית ימיו התדרדר מצב בריאותו כתוצאה מנמק ברגל שנגרם ממחלת סוכרת, ומחלת כליות, שחייבה אותו לעבור טיפולי דיאליזה.
את מצבו זה ניצל אדם בשם יעקב רבינוביץ לבצע תרמית הידועה כפרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה.
בפרשת הונאה זאת, שהתרחשה בשנת 2000, ביים רבינוביץ עסקת מקרקעין רחבת היקף, בין מדינת ישראל והקרן קיימת לישראל לבין הפטריארכיה, תוך שהוא מציג מצג שווא כאילו הוא מתווך בין שליחי המדינה לבין דיאודורוס, ומוכר להם קרקעות של הפטריארכיה הממוקמות ברחביה.
זמן לא רב לאחר החתימה לכאורה על העסקה, ב-19 בדצמבר 2000, מת דיאודורוס בירושלים כשהוא חלש ותשוש מסיבוכיי מחלתו.
ב-22 בדצמבר 2000, הוא נקבר בקתדרלה של השליחים הקדושים על הר הזיתים.
דְיָאולוֹאוּ וכפרים בקָאיְפִּינְג (בסינית: 開平碉樓, בפין-יין: kāipíngdiāolóu) הם אתר מורשת עולמית של אונסק"ו הכולל מגדלי שמירה רבי קומות, הבנויים בדרך כלל מבטון מזוין, וחווילות בכמה אתרים בנפה עירונית קאיפינג בדרום מחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין.
ארבע הנפות: קאיפינג, טאישאן, שִׂינְחְווֵי ואֶנְפִּינְג מכונות סְה יִי (四邑, בפין-יין Sì Yì, או גם בתעתיק Sze Yup, כלומר "4 נפות") וביחד הן הרכיבו את האזור ההיסטורי של הנציבות העירונית גְ'יָאנְגְמֶן: שבו דוברים דיאלקט מיוחד המכונה דיאלקט טאישאן, ושממנו הגרו עובדים רבים לאמריקה הצפונית, לאוסטרליה ולדרום-מזרח אסיה.
עובדים אלו נהגו לשלוח כספים בחזרה למקום הולדתם וחלקם אף חזרו לכפרים שמהם היגרו כשהם בונים חווילות ומגדלי שמירה בסגנון ייחודי שעירב סגנונות ומוטיבים סיניים עם סגנונות ומוטיבים מערביים.
ב-2007 הכריז ארגון אונסק"ו על ארבעה מכלולים של מבנים מסוג זה בנפת קאיפינג כאתר מורשת עולמית.
נפת קאיפינג שוכנת בחלק הדרומי של מרכז מחוז גואנגדונג, מערבית לדלתה של נהר הפנינה, כ-110 קילומטרים מגואנגג'ואו בירת המחוז.
האזור שופע במים וזורם בו הנהר טָאנְגְ'יָאנְג (潭江) ויובלים רבים הנשפכים אליו.
הגורם לשפע המים הוא האקלים הטרופי והשפעה של רוחות המונסון מהאוקיינוס.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 1,700 מ"מ ל-2,400 מ"מ.
שפע הגשמים ומזג האוויר החמים אידיאלי לגידול אורז והכפריים מסוגלים לגדל שני יבולים מדי שנה.
התושבים הראשונים היו בני העמים אותם כינו הסינים יְוֵּ'ה (越), שהתפרנסו מגידול אורז ודיג.
הם התגוררו בבקתות עשויות מענפי עצים שברבות השנים השתכללו והיו מבוססות על עמוד מרכזי מגזע עץ וקורות תומכות בהיקף.
הקירות היו עשויים מחזרן והקירוי היה עשב.
לאחר תקופות שושלות צ'ין והאן (מ-255 לפנה"ס ועד 220 לספירה) החלו בני הקבוצה האתנית של ההאן מהמישורים המרכזיים של סין להגר באיטיות לאזור ובהדרגה הפכו לתושבים הדומיננטיים ותרבותם הפכה לתרבות השלטת.
הם נהגו להתיישב על פי השיוך המשפחתי בכפרים שנבנו על פי עקרונות הפנג שווי כשהם בונים את בתיהם מלבני בוץ, לבנים שרופות ועץ.
מתקופת שושלת מינג (1644-1368) היה האזור שכיום הוא נפת קאיפינג חלק מארבע הנפות טָאיְשָׁאן, שִׂינְפִּינְג, שִׂינְחְווֵי ואֶנְפִּינְג.
הוא היה מרוחק ממרכזי המנהל של האימפריה הסינית ועקב כך היה מצב ביטחונם האישי של הכפריים בכי רע בשל פעילות רבה של שודדים.
בעיה קשה נוספת הייתה השיטפונות החוזרים ונשנים שמקורם בגשמי זעף שהביא רוחות המונסון.
כדי להתגבר על שתי הבעיות החלו הכפריים לבנות במרכז הכפרים מגדלי שמירה המכונים בסינית דְיָאולוֹאוּ (碉樓) שנועדו לשמש כמקום מקלט לבני הכפר בפני התקפות שודדים וכמקום שבו אפשר לשהות בקומות העליונות בעת שיטפון.
מבני הדְיָאולוֹאוּ מתקופת מינג היו מבנים פשוטים בנויים מלבנים ועץ.
מתקופה זו שרד המגדל המכונה יִינְגְלונְג לוֹאוּ.