tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1999 נוספה הגדה הדרומית של האגם למכלול התרבותי "הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990, והורחב בשנים 1992 ו-1999.
ההיצרות הקלה בין רייסטררהורן (Riesterhorn) על הגדה הצפונית לקוואפהנהורן (Quappenhorn) על הגדה הדרומית מחלקת את האגם לחלק דרום-מזרחי מעט מעגלי ולחלק צפון-מערבי צר וארוך.
הרוחב הגדול ביותר בחלק הדרום-מזרחי הוא 1.45 קילומטר, בחלקו הצפון מערבי הרוחב הוא מקסימום 490 מטר.
הנקודה הצרה ביותר היא 180 מטר, הרוחב בין קוואפהנהורן לריסטרהורן הוא 270 מטר.
יער המלך, אזור ציד פרוסי לשעבר, גובל כמעט לחלוטין בגדה הצפונית המכוסה קנים.
יש רק כמה מקומות שיש בהם חופי רחצה אליהן ניתן להגיע ברגל או באופניים.
על רייסטררהורן, קו החוף העובר צפונית-מערבית-דרום-מזרחית עד לנקודה זו מתעקל תחילה צפונה-מזרחה ואז מזרחה.
הקצה הדרומי של נמצא במרחק של 390 מטרים בלבד מכאן.
בצפון-מזרח יונגפרנזה שוכנת כנסיית הגואל ישירות על הגדה הצפונית.
הגדה התלולה ממול, המתנשאת לגובה 20 מטר מעל פני המים, גם היא מיוערת.
בחלק זה ממוקמים שמורת הציפורים "וסטליכר דיפלר פורסט" של האיחוד האירופי (EU-Vogelschutzgebiet Westlicher Düppeler Forst) ופארק קליין-גליניקה המשתרע בכיוון דרום-מערב עד גשר גליניקה, המשתרע מעל מוצא מי האגם.
הגבול בין מדינת ברנדנבורג לברלין עובר בחלק הדרומי-מזרחי של האגם, במקביל לגדה של ברלין (לפני 1990 הגבול הפנים-גרמני בין גרמניה המזרחית לבין ברלין המערבית).
האגם לא היה נגיש מהגדה של פוטסדאם.
הגדה שמתחילה כאן בנויה בחלקה, ולאחר ההתמזגות עם תעלת הסנגרבן (Hasengraben), שמגיעה מאגם הייליגר (Heiliger See), מייצגת את הגבול הצפון-מזרחי של הגן החדש.
הגדה עוברת דרך כף קוואפהנהורן בכיוון צפון מערב עד נדליץ.
המצר בין יונגפרנזה לאגם הייליגר הוא ברוחב 190 מטר בלבד.
המחלבה לשעבר בגן החדש (כיום מסעדה) נמצאת על גדה זו וארמון צציליינהוף, שוכן 160 מטרים מהאגם.
מטרים ספורים ממזרח למצר, הקים הקייזר וילהלם השני יישוב בשנת 1890 על פי המודל של כפרים נורווגיים.
תחנת המלחים קונגסנס (Matrosenstation Kongsnæs) נהרסה עם בניית חומת ברלין, שאר הבתים נשמרו.
יונג ריינלנד הייתה אגודת אמנים מודרנית, שהוקמה ב־24 בפברואר 1919 ביוזמת הסופר הרברט אולנברג והציירים ארתור קופמן ואדולף אוזרסקי בדיסלדורף.
העמותה אמורה הייתה לייצג את האינטרסים המשותפים של האמנים הצעירים תושבי חבל הריין ולארגן תערוכות.
רבים מהאמנים בעמותה נקשרו לאקספרסיוניזם.
את הארגון בזמן ההקמה ניהלו היינריך נאון, פריץ ווסטנדורפ, אדולף אוזרסקי, אדוארד שטורם, ארתור קאופמן, אלפרד פישר, קרל מוריץ שריינר ואירמה גוקה שהיו במועצה.
הוועדה המייעצת כללה את הרמן בורג, ולטר כהן, הרברט אולנברג, אלפרד פלכטיים, פרנץ האניאל, קרל קואטשאו, אוגוסט שטיין, ואחרים.
התערוכה הראשונה של הקבוצה של "יונג ריינלנד" התקיימה ביוני / יולי 1919 בדיסלדורף בהשתתפות 113 אמנים.
את השם לקבוצה טבע היסטוריון האמנות ולטר כהן, אשר ארגן בשנת 1918 תערוכה תחת הכותרת "יונג ריינלנד" בדיסלדורף, 19 אמנים הציגו שם.
משנת 1921 הופיע כתב עת עם הכותרת "דאס יונגה ריינלנד".
מטרתם הייתה ליצור ערוץ תקשורת לאמנות ותרבות שיהיה בלתי תלוי בסחר באמנות ויקדם את האמנות החדשה.
בנוסף, נערך בשנת 1922 קונגרס בינלאומי שהיה הפעולה הגדולה ביותר של הקבוצה.
יחד עם קבוצות אמנים אחרות בריינלנד כמו הזצסיון בדויסבורג, יונג ריינלנד הייתה חלק מהוויה האינטלקטואלית השמאלנית בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
הקבוצות שמרו על קשר הדוק ופעלו דרך האמנות והספרות, תערוכות ופעילות פוליטית.
יונג ריינלנד כללה כמה עשרות אמנים ביניהם: את יענקל אדלר, מתיאס בארז, לורנץ בוסקן, ארנו ברקר, אוטו דיקס, יוזף אנסלינג, ארתור ארדל, מקס ארנסט, ריינהולד אוולד, ליאופולד פליישאקר והנס פיסר, ארנסט גוטשלק, קרל שוסיג, ברנהרד גובייט, ורנר הייזר, פיטר ינסן ואחרים.
בשנת 1923 הקבוצה שנקראה "ריינגרופ "התפצלה על מנת להתאחד בשנת 1928 עם " יונג ריינלנד" ואחרים כדי ליצור את "הזצסיון הרייני".
את האיחוד הקים יוליוס ברץ יחד עם כמה ציירים.
בשנת 1930 התקיימה התערוכה השנתית של "הזצסיון הרייני" עם תערוכת הנצחה לולטר אופי בדיסלדורף.
בשנת 1930 פרשה קבוצה מהזצסיון הרייני לאחר סכסוכים פנימיים אלימים.
לאחר מינויו של אדולף היטלר לתפקיד קנצלר הרייך ב־30 בינואר 1933, התרחשו פעולות כמו הריסת אנדרטת רובסאם לנופלים במרץ 1933 ושריפת הספרים באפריל 1933 הראו את המהירות שבה נפגעו האמנים בדיסלדורף.
בשנת 1933 הוצא צו שהוציא מחוץ לחוק את כל הארגונים של האמנים.
בשנת 1946 הוקם מחדש הזצסיון הרייני.
ממנה בשנת 1949 ביוזמתו של לודוויג גבריאל שרייבר התפצל "הזצסיוו החדש של הריין".
מפברואר עד יוני 2019, התערוכה "טוב מכדי להיות אמיתי" התקיימה במוזיאון Kunstpalast - Das
יונדאי i20 WRC היא מכונית מרוצי ראלי שנבנתה על ידי יונדאי מוטורספורט, חטיבת הביצועים של יונדאי, להתמודדות באליפות העולם בראלי.
המכונית הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2012, כחלק מההכרזה של יונדאי על כוונתה לחזור לאליפות לאחר עשר שנות היעדרות.
הופעת הבכורה נערכה בראלי מונטה קרלו, מרוץ הפתיחה של עונת 2014.
בשלוש העונות בהן השתתפה באליפות לקחה המכונית חלק ב-39 מרוצים, בהם ניצחה שלוש פעמים.
תיירי נויביל היה הנהג הראשון שהוחתם בקבוצה והיחיד מבין ששת הנהגים בקבוצה שלקח חלק בכל המרוצים בעונת הבכורה.
לצידו התחרו במכונית השנייה דני סורדו, יוהו האנינן וכריס אטקינסון.
במחצית השנייה של העונה צירפה הקבוצה מכונית שלישית בה נהג היידן פאדון.
התהפכות קשה במהלך ראלי גרמניה לא מנעה מנויביל לנצח את המרוץ, ניצחון אישי וקבוצתי ראשון בקריירה.
אל המקום השני במרוץ הגיע סורדו.
נויביל, סורדו ופאדון התחרו בקבוצה בעונתה השנייה, כשגם קווין אברינג, נהג המבחן של הקבוצה לקח חלק במספר מרוצים.
בעונת 2016 השיג פאדון ניצחון בראלי ארגנטינה.
נויביל הגיע שבע פעמים לפודיום, כולל ניצחון באיטליה, וסיים את העונה במקום השני כסגנו של סבסטיאן אוז'ייה.
יונדאי סיימה במקום השני באליפות היצרנים.
שינוי התקנות שנכנס לתוקף בעונת 2017 הביא להחלפת המכונית ביונדאי i20 קופה WRC.
יונדאי i20 קופה WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי יונדאי מוטורספורט להתמודדת באליפות העולם בראלי.
המכונית משממשת את הקבוצה מאז עונת 2017 וזכתה פעמיים באליפות היצרנים (2019, 2020).
יונדאי מוטורספורט פתחה את עונת 2017 עם שלושה נהגים: תיירי נויביל, דני סורדו והיידן פאדון.
לקראת סיום העונה צירפה הקבוצה מכונית רביעית בה התחרה אנדריאס מיקלסן.
נויביל ניצח ארבעה מרוצים והגיע עוד ארבע פעמים נוספות לפודיום וסיים את העונה כסגנו של סבסטיאן אוז'ייה שזכה באליפות.
ארבעת הנהגים המשיכו בקבוצה גם בעונת 2018. נויביל ניצח 3 מרוצים וסיים שוב כסגנו של אוז'ייה.
נויביל זכה בסגנות גם בעונה הבאה, הפעם כסגנו של אוט טאנק.
טאנק הצטרף לקבוצה לקראת עונת 2020. במהלך העונה, שקוצרה מאוד בשל התפרצות נגיף הקורונה השיגו נהגי הקבוצה שלושה ניצחונות וזכו שוב באליפות היצרנים.
יונדאי i30 היא מכונית משפחתית קטנה, המיוצרת על ידי יונדאי מוטור מאז שנת 2007. ה-i30 חולקת פלטפורמה ומכלולים רבים נוספים עם הקיה סיד, המיוצרת על ידי קיה, חברה בת של יונדאי.
המכונית יוצרה במגוון רחב של תצורות בעלי מנועים שונים.
הדור הראשון של המכונית שווק בהתחלה בארצות הברית וקנדה במקביל ליונדאי אלנטרה ונקרא אלנטרה טורינג ובהמשך אלנטרה GT.
הדור הנוכחי של המכונית הוא הדור השלישי, שהוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2016.
היא מחליפה את האלנטרה לשוק האירופי.
הדור הראשון של המכונית הוצג לראשונה בתצורת האצ'בק בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2007. השיווק לאירופה ואוסטרליה החל שלושה חודשים לאחר מכן.
תצורת הסטיישן הוצגה בתערוכת הרכב של סיאול באפריל 2007 ושווקה בדרום קוריאה בשם i30CW.
בשנת ההשקה זכתה המכונית לציון של 3.9 במבחני הבטיחות של יורו NCAP.
שנה לאחר מכן השתפר הציון ועמד על 4.2.
גרסת הסטיישן שווקה בארצות הברית בשם אלנטרה טורינג ווגון.
בשנת 2012 הוצג ברכב עם מנוע בנפח 2 ליטר והספק של 138 כוח סוס.
הדור הראשון של יונדאי נחשב לדגם שאפשר ליונדאי לפרוץ לשוק האירופי, המכונית הראשונה שתוכננה ויוצרה באירופה.
בזכות הדגם צמחו מכירות הדגם מ-319 אלף מכוניות בשנת 2007 ל-403 אלף מכוניות בשנת 2011 והכפילה את נתח השוק שלה ל-2.9%.
בישראל הדור הראשון זכה להצלחה רבה.
במיוחד כאשר הדור השני של האלנטרה לא שווק בישראל בשל חוסר יצור לאירופה.
בשנת 2007, שנת הבכורה, הוגרה המכונית כ"מכונית השנה" על ידי האתר "CarsGuide".
שנה לאחר מכן זכתה המכונית בתואר "מכונית השנה" בספרד.
הדור השני של ה-i30 הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בספטמבר 2011. המכונית תוכננה על ידי המרכז של יונדאי באירופה שנמצא בעיר רוסלסהיים, גרמניה.
הדור השני הוצע עם ארבעה סוגי מנועים ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית.
הייצור שיועד לשווקים האירופאים נעשה במפעלי החברה בצ'כיה, בעוד שהדגם שנמכר בקוריאה יוצר במדינה.
בארצות הברית הדור השני הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של שיקגו ב-2012. המכירות החלו לקראת סוף השנה בשם יונדאי אלנטרה GT.
במלזיה הוצג הרכב לראשונה בתערוכת הרכב של קואלה למפור בנובמבר 2013. המכירות החלו במרץ 2014.
הדור השני של גרסת הסטיישן הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של ז'נבה ב-2012 בשם "i30 אסטייט" (i30 Estate).
בחלק מהשווקים שווק הדגם בשם "i30 טורר" (i30 Tourer).
גרסת הסטיישן נבנתה על בסיס-גלגלים זהה לגרסת ההאצ'בק, אך בתוספת 185 מ"מ לאורך המכונית.
בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2012 הוצגה גרסת 3 דלתות במטרה לפנות לקהל יעד צעיר יותר.
הגריל הקדמי קיבל עיצוב אגרסיבי יותר על מנת לשוות למכונית מראה ספורטיבי.
שיווק הדגם החל בשנת 2013. בשנת 2015 הוחל בשיווקה של גרסת טורבו.
הדור שלישי של ה-i30 הוצג בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2016. גם הדור הזה שווק בחלק מהשווקים בשם יונדאי אלנטרה GT.
בארצות הברית נמכרה גרסת ההאצ'בק בשתי גרסאות: אלנטרה GT ואלנטרה GT ספורט.
גרסת הספורט הוחלפה בשנת 2019 בגרסת האלנטרה GT N-Line, שהייתה דומה לגרסה הקודמת מבחינת ביצועים, אך שונה במחינה עיצובית.
בשנת 2017 הוצגה גרסת הספורט ליונדאי i30, יונדאי i30 N, ובשנת 2018 הוצגה גרסת הספורט לגרסת הסדאן של יונדאי i30, יונדאי i30 פאסטבק N, שניהם מיוצרות על ידי חטיבת הביצועים של יונדאי, יונדאי N.
Junge Welt (בעברית: עולם צעיר) הוא יומון גרמני, המודפס בברלין.
העיתון מתאר את עצמו כעיתון שמאלני ומרקסיסטי.
הרשויות הגרמניות מסווגות את העיתון כאמצעי שמאל רדיקלי אשר עוין לסדר החוקה.
יונגה וולט הודפס לראשונה ב-12 בפברואר 1947 באזור הכיבוש הסובייטי של ברלין.
העיתון נהיה העיתון הרשמי של הוועדה המרכזית של הנוער הגרמני החופשי.
תנועת הנוער הקומוניסטית של גרמניה המזרחית, ב-12 בנובמבר 1947. תפוצתו היומית הייתה 1.38 מיליון עותקים, ליונגה וולט הייתה את התפוצה הכי גדולה של כל עיתון יומי ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, אפילו יותר מלעיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, נויס דויטשלאנד.
העיתון נוסד מחדש ב-1994, לאחר איחוד גרמניה ולאחר פירוק הנוער הגרמני החופשי, כיומון הכי שמאלני בגרמניה.
צוות העורכים החדש כלל מזרח ומערב גרמנים ממחנות שמאליים שונים.
ב-1997, קרע התרחש בין שני המחנות הללו, מה שגרם להיווסדו של השבועון "ג'אנגל וורלד" אשר גינה את דעותיהן האנטי-ציוניות של הקולגות לשעבר שלהם.
לפי הדיווח השנתי של המשרד הפדרלי להגנת החוקה, "היומון יונגה וולט הוא אמצעי השמאל המודפס החשוב ביותר בסצנת השמאל הרדיקלי" בגרמניה.
ארנולד שולצל, העורך האחראי של העיתון משנת 2000 עד ל-2016 הודה בכך ששימש בעבר כמלשין עבור השטאזי.
יונדאי i40 היא מכונית משפחתית במרכב סדאן וסטיישן, שיוצרה על ידי יונדאי מוטור בין השנים 2019-2011. היא הוצגה בפברואר 2011 בגרסת הסטיישן ובתערוכת הרכב של ברצלונה במאי 2011 הציגה את גרסת הסדאן.
ה-i40 היא מחליפת היונדאי סונטה לשוק האירופי עד לשנת 2019.
במבחן הבטיחות קיבלה ה-i40 חמישה כוכבי בטיחות מתוך חמישה.
ה-i40 כללה ארבעה מנועים, שני מנועי בנזין בנפחי 1.6 ו-2.0 ליטרים המספקים בין 133 ל-176 כוחות סוס ושני מנועי דיזל בנפחי 1.7 ליטרים המספקים בין 113 ל-139 כוחות סוס.
לארבעת המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.
בדצמבר 2014 הציגה יונדאי מתיחת פנים ל-i40. מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש ותיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים שהחליפה את התיבה האוטומטית והידנית בעלות שישה הילוכים.
באוקטובר 2018 הציגה יונדאי את מתיחת הפנים השנייה ל-i40. מתיחת הפנים כללה עיצוב מעודכן ומנוע דיזל חדש בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-115 כוחות סוס.
יונדאי N היא יצרנית מכוניות ספורט, שבסיסה בהוואסאונג שבמחוז קיונגי שבקוריאה הדרומית.
היא הוקמה על ידי יונדאי מוטור בשנת 2015, והיא מיצרת את הגרסאות הבכירות לכמה רכבי יונדאי מוטור.
שורשי יונדאי N החלו עוד בשנת 2012 עם פתיחת יונדאי מוטורספורט שנכנסה לאליפות WRC עם הצגת היונדאי i20 WRC קונספט בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2012.
בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013 הציגה יונדאי מוטורספורט את יונדאי i20 WRC קונספט החדשה (עדכון) ואת הלוגו של יונדאי N.
שנת 2014, יונדאי i20 WRC קונספט מנצחת בראלי גרמניה.
בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט בספטמבר 2015 הוצגה רשמית מותג יונדאי N, אשר החל לפעול בשנת 2016.
בשנת 2016 השיקה החברה שני מכוניות קונספט למרוצים והצליחה במסלול הסיבולת נירבורגרינג עם אב הטיפוס של יונדאי i30 N שברבות הימים הפך למכונית הראשונה של החברה והיא מהווה כגרסת הספורט ליונדאי i30.
בשנת 2017 השיקה החברה את המכונית הראשונה שלה, יונדאי i30 N, שהצליחה מאוד במכירת הרכב באירופה וזכתה בפרסים רבים.
בשנת 2018 השיקה יונדאי N את חטיבת המרוצים שלה יחד עם הצגת יונדאי ולוסטר N גרסת הספורט ליונדאי ולוסטר ויונדאי i30 פאסטבק N הגרסה הספורטיבית לגרסת הסדאן של יונדאי i30. בשנה זו ניצחה החברה במקום הראשון עם יונדאי i30 N TCR בסדרת הראלי WTCR.
בשנת 2020 הציגה את הדגם הרביעי של החברה, יונדאי i20 N.
באפריל 2021 הציגה את הדגם החמישי שלה, יונדאי קונה N.
ביולי 2021 הציגה החברה את יונדאי אלנטרה N הגרסה הספורטיבית ליונדאי אלנטרה.
יונדאי i30 N: היא גרסת הספורט ליונדאי i30, הוצגה בשנת 2017, עברה מתיחת פנים בשנת 2020. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-250 כ"ס ב-6,000 סל"ד או 280 כ"ס.
תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.
יונדאי ולוסטר N: היא גרסת הספורט ליונדאי ולוסטר, הוצגה בשנת 2018. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-275 כ"ס.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.6 שניות והמהירות המרבית עומדת על 250 קמ"ש.
יונדאי i30 פאסטבק N: היא גרסת הספורט לגרסת הסדאן של יונדאי i30, הוצגה בשנת 2018. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-250 כ"ס ב-6,000 סל"ד או 275 כ"ס.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 14.2 ק"מ לליטר.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.7 שניות והמהירות המרבית עומדת על 230 קמ"ש.
יונדאי קונה N: היא גרסת הספורט ליונדאי קונה, הוצגה בשנת 2021. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-280 כ"ס ומומנט מרבי של 40 קג"מ בין 1,950 ל-4,600 סל"ד.
תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים.
יונדאי אלנטרה N: היא גרסת הספורט ליונדאי אלנטרה, הוצגה בשנת 2021. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-280 כ"ס ומומנט מרבי של 40 קג"מ בין 1,950 ל-4,600 סל"ד.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.3 שניות והמהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-250 קמ"ש.
פרויקט RM: פרויקט שהוצג בשנת 2012 הכדי לפתח מכוניות מרוץ עם טכנולוגיות משופרות לדגמי יונדאי N העתדיים.
המכונית האחרונה של הפרויקט הוצגה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בדצמבר 2019.
יונדאי RN30 קונספט: מכונית קונספט למרוצים כללה מנוע בנזין 2.0 ליטר טורבו המספק כ-375 כ"ס.
הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2016.
יונדאי N אופטיאון קונספט: היא מכונית קונספט שהוצגה בשנת 2018. היא כללה עיצוב חדש עם אפשרויות חדשות וכנף אחורית.
יונדאי N-ליין היא חטיבה ביונדאי N שמיצרת את חבילות הספורט לרכבי יונדאי, היא מעצבת את הרכב בעיצוב ספורטיבי אך הרכב עצמו לא עובר שינויים במנוע אלא רק שינויים בעיצוב.
יונדאי i20 N היא מכונית ספורט במרכב מיני, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי יונדאי N משנת 2020. היא הוצגה באוקטובר 2020.
היא מהווה כגרסת הספורט ליונדאי i20.
יונדאי i30 N היא מכונית ספורט במרכב האצ'בק, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי יונדאי N משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2017, והגיעה לישראל בינואר 2019. היא המכונית הראשונה של יונדאי N.
היא מהווה כגרסת הספורט ליונדאי i30.
בספטמבר 2020 עברה ה-i30 N מתיחת פנים, שכללה הוספת 5 כ"ס לגרסה הבכירה של המנוע, הוספת תיבת הילוכים כפולת מצמדים שמונה הילוכים למנוע, שיפורים במערכות הנהיגה, עיצוב חדש וספורטיבי יותר, חישוקים קלים יותר להורדת המשקל, שימוש בסיבי פחמן בחלקי הרכב להורדת המשקל והוספת אופציה למושבי ספורט.
היא גרסה בעלת עיצוב של מכונית מרוץ, מכוונת למסלול.
היא כוללת שימוש נרחב בקרבון וסיבי פחמן להורדת המשקל, משקל המכונית ירד ב-50 ק"ג.
היא מהדורה מוגבלת (800 יחידות) ל-i30N שנחשפה ב-2 במאי 2022. היא כוללת שיוניים עיצוביים בלבד וללא שינויים מכנים.
השינויים בעיצוב החיצוני כוללים חישוקי ברונזה בקוטר 19 אינץ'.
רוכשי הדגם יוכלו לבחור מבין צבע חיצוני שחור או לבן פנינה ועבור מהדורת דרייב-N יונדאי הוסיפה פסי קישוט צבועים באדום וברונזה לאורך תחתית המרכב.
השינויים בעיצוב הפנימי כוללים גלגל הגה בעיטוף של אלקנטרה ותפירה באדום השילוב הזה נמצא גם על המושבים, מוט ההילוכים והמשענת המרכזית.
בנוסף ישנם חגורות בטיחות בצבע אדום, כפתורי N על ההגה בצבע אדום ועוד.
יונדאי i30 פאסטבק N היא מכונית ספורט במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי יונדאי N בין השנים 2018 ל-2020. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2018.
היא מהווה כגרסת הספורט לגרסת הסדאן של יונדאי i30. בשנת 2020 עצרה יונדאי N את הייצור שלה עקב מכירות איטיות.
יונדאי i20 N ראלי1 היא מכונית מרוץ בקטגוריית ראלי1 המיצרת על ידי קבוצת יונדאי מוטורספורט ומשמשת באליפות העולם בראלי החל מעונת 2022. אב הטיפוס של המכונית, המבוסס על הדגם יונדאי i20 N נחשב לראשונה במאי 2021.
הופעת הבכורה של המכונית הייתה בראלי מונטה קרלו מרוץ פתיחת העונה.
במרוץ הבא, ראלי שוודיה, סיים תיירי נויביל במקום השני והשיג את הפודיום הראשון.
אוט טאנק השיג את הניצחון הראשון בראלי סרדיניה.
בהמשך העונה השיג טאנק שני ניצחונות נוספים, כמו גם נויביל.
את העונה סיימה הקבוצה במקום השני באליפות היצרנים עם 5 ניצחונות ועשרה פודיומים נוספים.
יונגפרנהיידה הוא אזור של יער ושטחי אדמה בברלין באזור שרלוטנבורג-נורד, חלק מרובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף.
בעבר היה יונגפרנהיידה שטח מיוער גדול אך הוא הצטמצם עקב פיתוח ושימוש צבאי.
נמל התעופה ברלין טגל שנסגר עמד בו.
כעת נמצא פארק יונגפרנהיידה מדרום לאזור היער, ואזור גדול יותר, מיוער, נמצא בין נמל התעופה לאגם טגל.
עם הקמת ברלין רבתי ב-1920 צורפו לשרלוטנבורג הרבעים לשעבר הרשטראסה (Heerstraße) ויונגפרנהיידה והיא הפכה לרובע השביעי של ברלין.
שם האזור הוא שילוב המילה Heide, שמשמעותה "שדה בור", ו-Jungfer, שמשמעותה "אצילה צעירה" או "עלמה" (כפי ש-Junker משמעו אציל צעיר) מהמנזר הבנדיקטיני שהיה בשפנדאו משנת 1269 עד המאה ה-16 והייתה בעלת האזור.
רחוב Nonnendamm מתייחס גם לנזירות של שפנדאו.
היער והאדמות ממזרח לשפנדאו היו שטח ציד מלכותי עד 1800. ב-1823 הוגדרו אזורי היער שרלוטנבורג וטגל כנחלה (Gutsbezirk).
משנת 1824 שימש יונגפרנהיידה לתרגילים צבאיים ולירי.
בשנת 1828 העביר פרידריך ויליאם השלישי מפרוסיה את מגרשי הארטילריה של רייניקנדורף ליונגפרנהיידה.
בין 1896 ל-1901 נבנו צריפים עבור גדוד ספינות האוויר לופטשיפר-גדוד ברלין-יונגפרנהיידה.
תחנת הרכבת ברלין יונגפרנהיידה נפתחה ב-1877. בשנה זו הושלם הקטע המערבי של הרינגבאן של ברלין, שנבנה בעיקר למטרות צבאיות.
שירות רכבת S בין יונגפרנהיידה לתחנת ברלין זוננאלה (Sonnenallee) הופסק מ-1980 עד 1997, בין השאר בגלל חומת ברלין.
מאז הפתיחה מחדש, יונגפרנהיידה היא צומת מרכזי בצפון מערב ברלין ומציעה מעבר בין הרינגבאן, U7 (הרכבת התחתית של ברלין), רכבות אזוריות, אוטובוסים מקומיים ואוטובוסים מהירים לנמל התעופה ברלין טגל הסמוך.
נמל התעופה טגל נבנה לאחר מלחמת העולם השנייה באזור שדה הבור של היונגפרנהיידה.
בשנת 1896 נפתח מפעל המים יונגפרנהיידה, שסיפק מי שתייה מאגם טגל.
היונגפרנהיידה ממוקם על 146 הקטאר בין תעלת הספינות ברלין-שפנדאו לבין סכר הקר (Heckerdamm), והוא תחום במערב על ידי דרך יונגפרנהיידה (Jungfernheideweg) ובמזרח על ידי אוטובאן (Bundesautobahn) מספר 111.
מריה ויקטוריה רמירז דה ארלאנו קרדונה (נולדה ב-8 בנובמבר 1998) הידועה בשם יונג מיקו, היא ראפרית, זמרת-יוצרת וכדורגלנית עבר פורטוריקנית.
יונג מיקו הוציאה את EP הבכורה שלה, Trap Kitty בשנת 2022 .
ב-5 באפריל 2024 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.
רמירז נולד באנאסקו, פוארטו ריקו.
היא החלה לכתוב שירים לראשונה בזמן שלמדה בבית ספר קתולי במאיאג'אז, פוארטו ריקו .
רמירז למדה אומנות חזותית באוניברסיטה המקומית.
עד שפרצה בתחום המוזיקה, עבדה כאמנית קעקועים במשך 4 שנים.
ב-2018, היא התחילה לשיר ראפ, בהתחלה כתבה מילים למנגינות שהורידה מיוטיוב והעלתה אותם ל-SoundCloud תחת השם יונג מיקו.
השיר הראשון שהעלתה נקרא Quiero.
בשנת 2022, רמירז הוציאה את EP הבכורה שלה, Trap Kitty, הכולל בעיקר שירים בסגנון טראפ לטיניות .
יונג מיקו משלבת את זהותה המינית ותחומי העניין שלה במוזיקה שלה, כולל אנימה, מוזיקה אורבנית ו-בנות הפאוור פאף.
השיר צבר מעל 430 מיליון צפיות ביוטיוב והגיע למקום ה-99 ב-Billboard Hot 100.
בינואר 2024 הקליטה סשן עם התקליטן המצליח ביסאראפ.
באפריל 2024 זכתה בפרס האימפקט לנשים של מגזין בילבורד.
בשנת 2025 דיבבה בסרט האנימציה הקומי "Sneaks" את דמותה של טיפאני.
חברת תקליטים: The Wave, קפיטול
פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג, תקליטורDo Not Disturb פרסום: 7 בנובמבר
חברת תקליטים: קפיטול, The Wave
פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג, תקליטור
שם פרטים Trap Kitty פרסום: 22 ביולי 2022
58" (עם ביסאראפ)2025פרס גראמיאלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותרAtt.פרס המוזיקה האמריקאיתזמרת לטינית אהובהיונג מיקופרס המוזיקה הלטינית של בילבורדזמרת השירים הלטיניים הטובה ביותר של השנהפרס גראמי הלטיניהשיר האורבני הטוב ביותר"En la City"
יונגין (בקוריאנית: 용인시) היא העיר הגדולה ביותר במחוז קיונגי שבדרום קוריאה.
העיר התפתחה במהירות מאז תחילת המאה ה-21, וכיום מאכלסת יותר ממיליון תושבים.
שטחה של יונגין גדול כמעט כמו סיאול, וממוקמים בה מערכת כבישים מהירים, אצטדיונים וכן פארקי השעשועים והמים הפופולריים ביותר במדינה..
למרות שישנן עדויות להתיישבות אנושית באזור עוד במאה החמישית, יונגין קיבלה מעמד של עיר רק במרץ 1996.
יונדב קפלון (נולד ב־1963) הוא משורר ישראלי.
קפלון נולד במלבורן, אוסטרליה לעליגל (בת הרב משה צבי סגל) ואורי קפלון.
עלה לישראל ב-1970. למד בישיבות חב"ד שונות באוסטרליה ובישראל, ובישיבת ירושלים לצעירים שליד ישיבת מרכז הרב, אך סולק מהישיבה לאחר שפרק עול.
אחר כך עבר לכפר חב"ד ולמד אצל הרב עדין אבן ישראל, ודודו, הרב יצחק גינזבורג.
קפלון החל לכתוב שירה מגיל צעיר, וכנער נתקל בשירתה של זלדה שהייתה בעיניו מופת ודוגמה אישית: שניהם חסידי חב"ד שלא נטשו את אמונתם וכותבים שירה.
ביום הולדתו השבע-עשרה טלפן קפלון לזלדה והזמין את עצמו אליה.
השניים שמרו על קשר עמוק שהגיע לשיאו בבקשתה של זלדה לאחר נישואיו של קפלון לרעייתו יונה שישכור דירה מול ביתה, כדי שיוכל לערוך בעבורה קידוש בלילי שבתות.
לפי ירון אביטוב נמנה קפלון בין קבוצת סופרים דתיים שנמנים עם 'יורשיה הרוחניים של זלדה' (מלבדו הוא מונה את: אסתר אטינגר, אדמיאל קוסמן, חיה אסתר וחנה בת שחר).
את מחזור השירים הראשון שלו 'עיר ימים ספורים' פרסם קפלון בחדרים (בעריכת הלית ישורון, אותה פגש אצל זלדה) והוא נכתב בעקבות שהותו בעיר ימית בשבועות שלפני פינויה.
מאז הפך חדרים לביתו הספרותי המרכזי.
קפלון נחשב אחד ממובילי הפריחה התרבותית בציבור הדתי-לאומי, וכאחד ממבשרי הרנסאנס הלירי-רליגיוזי.
יצירתו המוכרת ביותר היא סדרת "ממך אליך" בהוצאת "ידיעות ספרים" (לראש השנה וליום הכיפורים, ספר השבת וספר האהבה).
שימש כמנחה סדנאות כתיבה יוצרת במוסדות חינוכיים רבים ומגוונים, פעילות בה החל בישיבה תיכונית חיספין ברמת הגולן.
כיום, יוצר תרגילי כתיבה מגוונים בהשראת טקסטים ייחודיים, ומנחה סדנאות ייעודיות לצוותי הוראה, רבנים, רופאים, פסיכולוגים ולציבור הרחב.
בשנת 2005 כתב פרופ' דן מירון:
על גב ספר השירים "רעד העיפרון" כתב פרופ' אריאל הירשפלד:
במהלך טבח שבעה באוקטובר נרצחו כלתו עדי ויטל־קפלון ובת זוגו של בנו תהילה קטאבי.
שני בניה של עדי, בני 4 וחצי שנה, הושארו בסמוך לגדר לאחר שנחטפו מביתם בידי המחבלים, ונאספו משם על ידי חברת המשפחה שעברה במקום.
פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשנ"ו ותשע"ד
פרס היצירה היהודית לשנת תשס"ו
פרסי שר התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית בקטגוריית: הוצאת ספרי מופת לאור בתחום הפרוזה והשירה העברית, עבור "ממך אליך – ספר השבת" 2011
פרס אגרסט לשנת 2011 עבור מפעלו הספרותי והחינוכי
פרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך לשנת 2017.
הכתר האפור (1987) הוצאת הקיבוץ המאוחד
אלמנט עברי (1990) הוצאת שוקן
אתה עוד כותב (2004) הוצאת כתר
אסטרולוגיה עברית - ביחד עם מרים בנימיני - עם עובד, 2009
שבת מוזרה ביער 13 סיפורים חסידיים לילדים (שוקן); בשנת 2015 יצאה לאור מהדורה חדשה ומורחבת, ובה 18 סיפורים
ממך אליך - מחזורי תפילה הגות וחוויה לראש השנה וליום הכיפורים (שני כרכים) ידיעות ספרים
בשנת תשס"ט - (2008) יצאו לאור המחזורים כחלק מסדרת "עם הספר" של 'ידיעות אחרונות'.
"ממך אליך - ספר השבת" (2011) ידיעות אחרונות
"מזמור זמני - כל השירים עד כה" (2011) מוסד ביאליק
ראיתי והנה - 84 תרגילי יצירה בהשראת פרשות השבוע ומועדי ישראל (מהדורה חדשה ומורחבת)
ספר האהבה - על נישואין וזוגיות - הגות, מסורת חוויה (2016) ידיעות ספרים.
רעד העיפרון (2020) מוסד ביאליק
ונתנה תוקף (2024) משכל (חמד + ידיעות ספרים).
בעוד שהיו הולכים: מבחר אגדות הזוהר והרהורים (2025) ידיעות ספרים
ברית הנישואין מאת הרב יצחק גינזבורג - פרקי עיון והתבוננות במושג שלום בית על פי תורת החסידות.
רק אל הציפור מאת דן (רואי) סודרי - רשימות, מכתבים ושירים.
יונדאי אקסנט היא מכונית סופרמיני מתוצרת יונדאי מוטור הדרום קוריאנית.
האקסנט מיוצרת החל משנת 1995. בשנת 2008 היא הוכרזה כמכונית קומפקטית האמינה ביותר על ידי המגזין הכלכלי J.D.Power and Associates.
היא שווקה ברוב העולם כיונדאי אקסנט אך לעיתים שווקה תחת שם אחר ואף יצרן אחר.
בסין ובהודו היא משווקת בשם יונדאי ורנה, ברוסיה כיונדאי סולאריס, במקסיקו תחת השם דודג' אטיטיוד ובוונצואלה כדודג' בריזה.
מאז הצגתה היו לאקסנט חמישה דורות.
הדור הרביעי שווק בישראל תחת השם i25. כחלק ממתיחת הפנים של אותו דור שהוצגה ב-2015, בישראל הוצע כסטנדרט מסך מגע לתפעול הרדיו ומערכת השמע, כחלופה לרוב הכפתורים במרכז הקונסולה.
אקסנט היא מכונית סופרמיני בתצורת סדאן או האצ'בק עם ארבע או חמש דלתות, המיועדת בעיקר לשווקים מתפתחים.
בדורות המאוחרים היא חולקת את הפלטפורמה עם קיה ריו.
הדור הרביעי הוצג בשנת 2010. הוא שווק בישראל תחת השם i25 אקסנט, וכך גם בקולומביה.
הוא מגיע עם מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר ו-1.6 ליטר המפיקים 109 ו-126 כ"ס בהתאמה, ותיבת הילוכים ידנית בעלת 5 או 6 הילוכים ותיבה אוטומטית בעלת 4 או 6 הילוכים.
לדור הרביעי לא נערכו מבחני ריסוק ביורו NCAP, אך במבחני הריסוק של ארצות הברית (NHTSA) היא קיבלה 4 כוכבים מתוך 5 בכל הקטגוריות ובמבחני הריסוק הסינים (China NCAP) היא קיבלה חמישה כוכבים.
חברת יונדאי מוטור (בקוריאנית: 현대자동차, באנגלית: Hyundai Motor Company), נודעת גם בשמה המקוצר יונדאי (בקוריאנית: 현대, באנגלית: Hyundai), היא חברה דרום-קוריאנית ותאגיד רב-לאומי לייצור כלי רכב.
היא נוסדה ב-1967 על ידי תאגיד יונדאי, ומאז 1997 היא חלק מתאגיד הכולל גם את חברת ייצור הרכב הדרום-קוריאנית קיה ("קאיה" - KIA).
בשנת 2014 הייתה יונדאי מותג כלי הרכב הרביעי בגודלו בעולם עם היקף מכירות של 8 מיליון יחידות.
משמעות שם החברה בקוריאנית היא "מודרניות".
יונדאי מוטור הוקמה על ידי תאגיד יונדאי לטובת שיתוף פעולה עם חברת פורד האמריקנית, ובמהלך שנותיה הראשונות היא ייצרה דגמי פורד על פי תוכניות ייצור של דגמי פורד האירופאים.
מפעל ההרכבה הוקם בעיר אולסן והדגם הראשון שיוצר ב-1968 היה פורד קורטינה.
בשנות ה-70 החלה יונדאי לתכנן דגם מכונית עצמאי בסיוע מהנדסים ומתכננים בריטיים.
ב-1975 הציגה החברה את יונדאי פוני שהייתה המכונית הקוריאנית העצמאית הראשונה.
היא הייתה מבוססת על הנעה אחורית ומנוע של חברת מיצובישי היפנית.
עיצוב המכונית הופקד בידי חברת איטלדיזיין האיטלקית.
לאחר כשנה החלה החברה לייצא את המכונית לאקוודור ולאחר מכן לאירופה.
ב-1985 הציגה החברה את הדגם אקסל שהיה דגם קומפקטי, הראשון בעל הנעה קדמית והראשון שיוצא לארצות הברית.
בעת שהוצגה, עמד מחיר המכונית בארצות הברית על חמשת אלפים דולר.
המחיר הנמוך הניב ליונדאי מכירות של 126 אלף יחידות מדגם זה באותה שנה.
שנה לאחר מכן הוצג דגם סלון בשם גרנדואר.
ב-1988 הוצג דגם משפחתי גדול בשם סונטה שכוון בראש וראשונה לשוק האמריקני ויוצר בחלקו במפעל בקנדה.
עם הגידול בייצור פתחה יונדאי מפעלי ייצור נוספים בקוריאה ומספר מפעלי ייצור ברחבי העולם.
מפעל ההרכבה הראשי באולסן הורחב גם הוא והפך למפעל ההרכבה הגדול בעולם.
ב-1991 הציגה החברה לראשונה מנוע בנזין ותיבת הילוכים שתוכננו על ידה במלואם.
הם הותקנו בדגם האלנטרה שהוצג באותה שנה.
האלנטרה, שהייתה משפחתית קומפקטית בתצורות סדאן נקראה בחלק מהשווקים לנטרה עקב התנגשות עם שמות דגמים של יצרנים אחרים.
בשנת 2001 אוחד השם ברחבי העולם בחזרה לאלנטרה.
ב-1995 הציגה החברה את דגם האקסנט שהוצע בתצורת סדאן והצ'בק על בסיס גלגלים קצר, בין דגמי המיני לדגמים הקומפקטיים.
המכונית זכתה להצלחה בשוק האוסטרלי עד כדי מכירות של חמישה וחצי אחוזים ב-1998.
ב-1997 סבל תאגיד יונדאי מהמשבר הפיננסי באסיה.
תאגיד יונדאי התפרק למספר חברות ויונדאי מוטור ניצלה את המשבר כדי לרכוש את קיה מוטורס הדרום-קוריאנית גם כן.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה יונדאי ביישום תוכנית לשיפור האיכות וחיזוק המותג הבינלאומי.
היא החלה להציע אחריות של 10 שנים בשוק האמריקני ומאמציה נשאו פרי כשדורגה שנייה בשנת 2004 בסקרי איכות של חברת ג'יי די פאואר האמריקנית.
ב-2001 הוצג דגם פנאי-שטח גדול בשם סנטה פה.
הוא סבל ממספר תקלות בימיו הראשונים אך הצליח בארצות הברית כשהוא עובר שיפורים מדי שנה.
הוא שווק עם מנוע בנזין V6 בנפח 2,700 סמ"ק ומחוץ לארצות הברית אף עם מנוע טורבו דיזל.
שנה לאחר מכן הציגה החברה את דגם המיני גטס עם מגוון מנועי בנזין מ-1,100 ועד 1,600 סמ"ק ומנוע טורבו דיזל בנפח 1,500 סמ"ק.
ב-2005 הוצג דגם הטוסון שהיה דגם פנאי שטח קטן שהתבסס על מרכב האלנטרה.
הוא זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, תודות למחיר נמוך ותמורה גבוהה באבזור ואבזרי בטיחות.
ב-2008 נכנסה יונדאי לראשונה לשוק דגמי היוקרה והציגה את ג'נסיס שהוא דגם סלון בעל הנעה אחורית עם מנועי V6 ו-V8 בנפח 4,600 סמ"ק המיועד להתחרות בדגמי הסלון הגרמניים ובדגמי לקסוס היפניים.
נכון לשנת 2009 ג'נסיס אינו משווק באירופה והחברה מייעדת אותו בעיקר לשוק המקומי והאמריקני.
מכונית ספורט קומפקטית בשם יונדאי ולוסטר.
בשנת 2006 נעצר צ'אנג מונג-קו, יושב הראש של החברה, בחשד למעילה בכספי החברה בהיקף של כמאה מיליון דולר.
שנה לאחר מכן הוא נשפט לשלוש שנות מאסר בכלא.
הוא הוחלף על ידי סגנו קים דונג-ג'ין.
בשנת 2015 השיקה החברה את מותג היוקרה שלה, ג'נסיס, בעקבות הצלחת רכב היוקרה יונדאי ג'נסיס שהושק לראשונה בשנת 2008. הגדול מבין רכבי הג'נסיס, ה-G90, מתחרה אף במכוניות כמו מרצדס S קלאס ואאודי A8, במחיר תחרותי במיוחד.
בשנת 2016 השיקה את מותג יונדאי N שמייצר את גרסאות הספורט לרכביה.
חולקת מכלולים רבים עם קיה פיקנטו.
הושקה בשנת 2009, הדור השני הוצג בשנת 2014, והשלישי ב-2019. הדור השלישי נחשב למודרני ומתקדם ביחס למתחרים, והוא מציע מערכות בטיחות אקטיביות ופריטי אבזור שלא נראו עד להצגתו בסגמנט רכבי המיני.
החליפה בשנת 2009 את הגטס.
הדור השני הושק בשנת 2015 עם שיפורים טכנולוגיים ועיצוביים רבים המיישרים קו עם שפת העיצוב של שאר דגמי יונדאי.
בשנת 2020 הוצג הדור השלישי.
הושקה בשנת 2011 כמחליפתה של יונדאי אקסנט, ובמתיחת פנים בשנת 2015 חזר לשם אקסנט.
בפברואר 2017 הוצג הדור השלישי שלו עיצוב דומה אך מעודכן ותיבת הילוכים חדשה.
i30 - משפחתית האצ'בק, מחליפתה של היונדאי אלנטרה האצ'בק.
הדגם שמסמן את המהפך הגדול של יונדאי ואת ההתמקדות בשווקים האירופיים (הרכב מתוכנן במרכז החברה בגרמניה ומיוצר בצ'כיה).
הושקה לראשונה בשנת 2008, הדור השני הושק בשנת 2012 והשלישי ב-2016. נמכרת בתצורת האצ'בק, סטיישן (i30cw) וליפטבק.
ה-i30 היה הדגם הראשון שהוצע בגרסת N, חטיבת הביצועים של יונדאי שהוצגה ב-2017.
אלנטרה - משפחתית הנמכרת בתצורת סדאן שהושקה בשנת 1991. בחלק מהשנים נקראה i35, ומתחרותיה העיקריות הן טויוטה קורולה ורנו מגאן.
חולקת פלטפורמה עם הקיה פורטה.
בשנת 2020 הוצג הדור השביעי של הדגם, והוא מציע לראשונה מערכות בטיחות מתקדמות ויחידת הנעה היברידית הזהה לזאת שבאיוניק.
הושקה בישראל בשנת 2015 בגרסה ההיברידית בלבד.
ולוסטר - מכונית קופה ספורטיבית בעלת עיצוב מיוחד הכולל 3 דלתות - אחת בצד הנהג ושתיים בצד הנוסע.
הדור הראשון הוצג בתערוכת הרכב של דטרויט בשנת 2011, והשני באותו מקום ב-2017. הוא מוצע עם מנוע 2.0 ליטר אטמוספירי או 1.6 טורבו בנזין.
בנוסף, מוצעת גרסת N עם מנוע 2.0 ליטר טורבו המפיק 201 כ"ס ומשודך לתיבת שישה הילוכים ידנית.
איוניק - מכונית היברידית החולקת פלטפורמה משותפת עם קיה נירו.
האיוניק מהווה את חוד החנית של יונדאי בפריצה לתחום הרכב המחושמל, והפלטפורמה מתאימה לכל סוגי ההנעות החשמליות של כלי רכב- היברידי רגיל, היברידי נטען (פלאג-אין) וחשמלי לחלוטין.
משווק עם מגוון מנועי בנזין, החזק שבהם בנפח 1.6 ליטר ובעל מגדש טורבו ומפיק 177 כ"ס.
בתערוכת ז'נבה 2018 הציגה יונדאי גרסה חשמלית של הדגם, עם טווח נסיעה של 300 או 470 ק"מ בין טעינות, בהתאם לגודל הסוללה.
בנוסף מוצעת גרסה היברידית עם יחידת הנעה המשרתת גם את האיוניק, עם מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר והספק כולל של 141 כ"ס.
טוסון - רכב כביש-שטח (SUV) קומפקטי שהוצג ב-2006. הדור השני נקרא ix35, והדור השלישי שהוצג בשנת 2015 נקרא שוב טוסון.
הדגם חולק מכלולים רבים עם קיה ספורטאז'.
סנטה פה - SUV בגודל בינוני בעל 7 מקומות.
הושק לראשונה בשנת 2001 בתור רכב שטח של ממש, ועם השנים יכולת העבירות בשטח ירדה לטובת נוחות משופרת בכביש.
בשנת 2018 הושק הדור הרביעי, ובשנת 2021 הושק הדור החמישי.
i800 - רכב מסחרי עם מקום לתשעה נוסעים בגרסת הנוסעים.
הושק בשנת 2009 כמחליפו של ה-H1, ומתחרה ברכבים כמו סיטרואן ג'אמפי ופולקסווגן טרנספורטר.
בשנת 2021 הוחלף על ידי יונדאי סטאריה.
סנטה קרוז - מכונית במרכב טנדר, שמיוצרת על ידי יונדאי מוטור משנת 2021.
פליסייד - קרוסאובר גדול עם עד 8 מקומות, שהוצג בשנת 2018. הפליסייד הוא הדגם הפרטי הגדול ביותר שמייצרת יונדאי מוטור.
באיון - קרוסאובר קטן הממוקם מתחת לקונה המיועד להחליף את יונדאי וניו לשוק האירופאי.
פורטר - דגמי מסחרית ו-טנדר, מיוצרים משנת 1977 - הווה.
ריינה - משפחתית, 4 דלתות סדאן, המיוצרת משנת 2017 מיועדת לשוק הסיני.
אלקאזר - מכונית קומפקטית שייצורה החל בשנת 2021
יונדאי קאספר - מכונית משפחתית שייצורה התחיל בשנת 2021.
משאית מגה יונדאי - סדרת משאיות המיוצרות משנת 2004.
דינאסטי - מכונית סלון אשר יוצרה בין השנים 1996–2005
יוצרה בין השנים 2014–1997. האטוס התאפיינה בתקרה גבוהה יחסית ומנועים חלשים למדי, והוחלפה על ידי ה-i10 המצליחה.
לוויטה - מיניוואן קטן, יוצר בין השנים 2001–2010.
גטס - סופרמיני פופולרית שהוחלפה על ידי ה-i20. הגטס הופיעה בשני דורות עיקריים, כאשר דור ראשון משנת 2002 ועד 2006 ודור שני מ-2006 ועד שלהי 2011. כמו כן, דגם נוסף הנקרא GETZ CROSS, הוא בעל מכלולים ועיצוב של הדור השני אך כולל מכלולים נוספים המיועדים לנסיעה בדרכי עפר.
הדגם הנ"ל לא הובא לישראל באופן רשמי, אך קיימת מכונית אחת ניסיונית מדגם זה שנוסעת על כבישי ישראל.
וראקרוס - קרוסאובר עם מאפייני SUV שיוצר בין השנים 2012–2006.
i40 - מחליפת הסונטה עד שנת 2019 לשוק האירופי.
בשנת 2015 יונדאי הודיעה על הקמת חטיבת יוקרה בשם ג'נסיס (כמו לקסוס וטויוטה).
ג'נסיס G70- דגם שהושק בשנת 2017 ומתחרה בדגמים כגון מרצדס C קלאס, אאודי A4 וב.מ.וו סדרה 3. הרכב מוצע עם מנועי בנזין ודיזל, תיבת הילוכים אוטומטית והנעה אחורית או כפולה.
ג'נסיס G80 - הושקה לראשונה בשנת 2008 וענתה לשם יונדאי ג'נסיס.
הדור השני יצא בשנת 2013.
ג'נסיס G90 - הושקה לראשונה בשנת 1999 בשם יונדאי אקווס.
הדור השני יצא בשנת 2009, ועבר ב-2013 מתיחת פנים שבה שונה שמו לג'נסיס G90.
ג'נסיס GV80- רכב פנאי (SUV) גדול שהושק בשנת 2020 מוצע עם מנועי בנזין ודיזל.
מתחרה בדגמים כגון ב.מ.וו X5 ומרצדס GLE.
ג'נסיס GV70 - קרוסאובר יוקרתי הושק בשנת 2020.
ג'נסיס GV60 - קרוסאובר יוקרתי וחשמלי הראשון של החברה, נחשף ב-19 באוגוסט 2021.
דגמי יונדאי מיובאים לישראל החל משנת 1994 על ידי חברת כלמוביל.
החל משנת 2004 דורגה יונדאי באופן קבוע באחד משלושת המקומות הראשונים בטבלת מכירות כלי הרכב בישראל.
בין השנים 2011–2018, למעט שנת 2015, החזיקה יונדאי בתואר הרכב הנמכר ביותר בישראל.
שיא המכירות של החברה נקבע בשנת 2019 ועבר לראשונה את הסף של 40 אלף מכוניות.
אף על פי שהיבואן הרשמי של טויוטה מכר רק כ-35 אלף כלי רכב בשנת 2019, החברה דורגה במקום השני במספר המכירות, מאחר שמעל ל-5,000 רכבי טיוטה יובאו לישראל ביבוא מקביל, כך שסך המכירות הכולל היה גדול יותר.
יונדאי ולוסטר היא מכונית ספורט קומפקטית מתוצרת יונדאי הדרום קוריאנית.
ב-2016, הופסקה מכירתה בישראל עקב פופולריות נמוכה יחסית.
ייצור הולוסטר הסתיים ביולי 2022.
בשנת 2012 החל שיווקה של הולוסטר טורבו בישראל.
כלמוביל, יבואנית יונדאי בישראל השיקה בישראל את הרכב המשפחתי הספורטיבי החדש של החברה בעל תצורת הדלתות הייחודית ובתוספת מגדש טורבו המספק 186 כ"ס.
הולוסטר טורבו הגיע עם מנוע 1600 סמ"ק TGDI בעל תיבת הילוכים אוטומטית (כפולת מצמדים DCT) וידנית, שתיהן עם 6 יחסי העברה והספק של 186 כ"ס (לעומת 140 כ"ס) ב-5,500 סל"ד ו-27 קג"מ ב-4500 סל"ד.
הולוסטר טורבו תוכנן במרכז ה – R&D של יונדאי ברוסלסהיים גרמניה והוא בעל דרגת זיהום 4 בדגם הידני ו-7 בדגם האוטומטי ומגיע בשלל של 10 צבעים ססגוניים מטאליים.
במסגרת צבעי הרכב ניתן גם להזמין את צבע האפור מט המיוחד הקיים רק בדגם זה.
לולוסטר שהושק בישראל אבזור בטיחותי הכולל בין היתר 6 כריות אוויר, מערכת בלמים עם ABS ו-EBD וכן מערכת בקרת יציבות ESP ו-VSM מערכת המסייעת לרכב לשמור על יציבות כיוונית בעת בלימה פתאומית או האצה על משטח שאינו אחיד.
כמו כן ניתן להפעיל את מערכת ה-HAC שהיא מערכת סיוע לזינוק בעליה ולמניעת דרדור.
בנוסף, כולל הרכב 4 משענות ראש מתכווננות ואת מערכת ה-BAS אשר מגבירה את הבלימה בעת הצורך באופן אוטומטי למניעת התנגשות.
בשנת 2018 שבע שנים לאחר שהציגה את מכונית הקופה הא-סימטרית, יונדאי חושפת דור חדש לולוסטר ששומר על מאפייני העיצוב העיקריים אך מציג חזות מעט פחות יוצאת דופן.
בתפריט שיפור משמעותי ביכולות הדינמיות וגרסת קצה עם 275 כ"ס.
הדגם הזה לא נמכר בישראל ויועד בעיקר לשוק האמריקאי.
הולוסטר שומרת גם בגרסה זו על התצורה הא-סימטרית הייחודית שלה עם דלת גדולה בודדת בצד הנהג וצמד דלתות קטנות יותר בצד הנוסע לטובת גישה נוחה יותר לשורת המושבים השנייה.
הולוסטר החדשה גם שומרת על קווי העיצוב הכלליים של קודמתה, אך אלמנטים ייחודים לדגם כמו אותו חלון אחורי שנמשך לגג והיה חצוי על ידי ספוילר במרכזו נעלמו לטובת מראה מעט יותר קונבנציונלי ופרקטי.
הולוסטר החדשה היא עדיין מכונית מאוד לא שגרתית אך יונדאי החליטו הפעם ליצור קשר ברור יותר לדגמי החברה ובמיוחד ל-i30 החדשה שהולוסטר הנוכחית נראית כמו גרסת קופה 3 דלתות מוחצנת שלה.
הולוסטר החדשה שומרת על ממדים דומים לגרסה הקודמת עם תפיחה קטנה של כ-2 סנטימטרים לאורך וסנטימטר לרוחב.
הגובה הכללי נשאר זהה, אך הגג כעת פחות משתפל בחדות לאחור ולכן מאפשר גם לאנשים מבוגרים לשבת בנוחות יחסית מאחור מבלי לטפח מערכת יחסים אינטימית עם התקרה.
למרות הדמיון בעיצוב ובממדים, לא מדובר במתיחת פנים נרחבת אלא במכונית חדשה לגמרי היושבת על פלטפורמה שונה ומתקדמת יותר (הוולוסטר הקודמת השתמשה בפלטפורמת האקסנט הבסיסית) שתאפשר לרכב, לא מעט בשל מתלה רב חיבורי מאחור, להציג יכולות דינמיות משופרות.
תא הנוסעים של הולוסטר החדשה שונה לחלוטין מזה של הדור היוצא ואת הדשבורד המבורדק עמוס הזוויות שאפיין את דור הדגמים הקודם של יונדאי מחליף כעת דשבורד עם קווים נקיים ומסך גדול במרכזו.
מפרט האבזור כולל מערכת בידור מתקדמת עם מסך 8', מצלמת רוורס, קישוריות בלוטות' ותאימות מלאה לאנדרואיד אוטו ואפל קאר פליי.
לולוסטר יש מספר גרסאות מנוע כשדגם הבסיס, יצויד במנוע 2.0 ליטרים אטמוספירי שעובד במחזור אטקנסון (זהה לזה שניתן יהיה למצוא גם בקיה פורטה החדשה שנחשפה בדטרויט) ומפיק 147 כ"ס – 15 כ"ס יותר מאשר במנוע של גרסת הבסיס של הדור היוצא שצוידה במנוע 1.6 אטמוספירי.
דגם זה יוצע עם תיבת 6 הילוכים ידנית או אוטומטית פלנטרית בניגוד לכפולת המצמדים בדור היוצא.
מעליו ניתן יהיה לפגוש את דגם הטורבו שיעשה שימוש באותה יחידת הנעה ששימשה את הולוסטר טורבו הקודמת עם 201 כ"ס ממנוע בנפח 1.6 ליטרים וזה ישודך לתיבת 6 הילוכים ידנית או אוטומטית כפולת מצמד עם 7 יחסי העברה.
דגמי הטורבו יקבלו גם הגה עם כיול מהיר ומדויק יותר וכן מכלולים שונים כגון המתלים והבולמים.
כל הדגמים יעשו שימוש במערכת שליטת מומנט וקטורית (TVC) העושה שימוש במערכת בקרת היציבות והבלמים, לטובת שיפור יכולת הפנייה של הרכב על ידי זיהוי מהירות הגלגלים והתאמת עוצמת הבלימה בגלגל הפנימי והעברת הכוח לגלגל החיצוני.
הולוסטר יצויד כסטנדרט במערכות בטיחות מתקדמות, ובהן התראת התנגשות ובלימת חירום אוטונומית, העושה שימוש במצלמה קדמית.
בנוסף יוצעו מערכות נוספות כגון בקרת סטייה מנתיב עם היגוי אקטיבי, מעבר אוטומטי לאורות גבוהים (בגרסאות עם תאורת לד מלאה), התראת רכב בשטח מת ותנועה חוצה מאחור, ובגרסאות הטורבו תוצע בקרת שיוט חכמה.
ולוסטר גרסת N חדשה החלה להיות משווקת בשנת 2018 עם מנוע 2.0 ליטרים מוגדש המפיק 275 כ"ס שבשילוב גיר 6 הילוכים ידני, חישוקי 19", מתלים מקושחים, מוטות מייצבים רחבים, בלמים מוגדלים ודיפרנציאל מוגבל החלקה אלקטרוני קדמי.
בשנת 2020 מקבלת הולוסטר תיבת 8 הילוכים כפולת מצמדים DCT המאפשר שיפור של נתון 0–100 קמ"ש ל-5.6 שניות (קיצוץ של חצי שנייה לעומת הדגם שלפני כן).
עם מערכת מתוחכמת בשם N track sense shift שלדברי יונדאי מסוגלת להבחין בין תנאי אחיזה בכביש ולספק הצמדה אופטימלית תוך תגובות מהירות, וכל זאת על מערכת הנעה קדמית.
בהתחשב בסוג האספלט, התיבה יודעת לבחור את ההילוך הנכון ואת התזמון המדויק ביותר.
ה- ולוסטר N כוללת גם תא נוסעים עם מושבי ספורט חדשים וקלים יותר, מערכת סנכרון גז ביניים חכמה יותר מבעבר ועוד חידושים במדיה (צג ראשי מוגדל ומערכת הפעלה מחודשת).
יונדאי גטס היא מכונית סופרמיני של חברת יונדאי הקוריאנית הנמכרת ברוב העולם חוץ מארצות הברית, קנדה וסין משנת 2002. המכונית מוצעת עם תיבת הילוכים ידנית בעלת 5 הילוכים ותיבת הילוכים אוטומטית בעלת 4 הילוכים.
למרות ההצלחה הגדולה של ממשיכות דרכה, היונדאי i20 באירופה ושל יונדאי אקסנט בקוריאה הדרומית, הגטס ממשיכה להימכר ברחבי העולם.
בישראל הרכב התחיל להימכר בשנת 2003 והפך לרכב מבוקש בציי הליסינג ובחברות ההשכרה.
כאשר הושקה הגטס, בשנת 2002 היא הוצגה עם מנועי בנזין 1.3 ליטר ו-1.5 ליטר ומנוע טורבודיזל 1.5 ליטר.
בשנת 2004 התווסף לגטס מנוע בנזין 1.1 ליטר והמנוע 1.3 ליטר הוחלף על ידי 1.4 ליטר וה 1.5 ליטר הוחלף על ידי 1.6 ליטר.
בשנת 2008 יונדאי הציגה את הגטס החשמלית המסוגלת להגיע למהירות מרבית של 120 קמ"ש ולמרחק של 120 ק"מ.
הגרסה הבסיסית של גטס (GLF) הוצעה עם כרית אוויר אחת בלבד לנהג ועל כך קיבלה ביקורת שלילית רבה.
גרסאות אחרות- GLI, GLS ודגם הספורט כבר הגיעו עם שתי כריות אוויר.
הגטס קיבלה 4 כוכבים במבחני הריסוק המסכמים של יורו NCAP כאשר היא קיבלה 4 כוכבים לבטיחות מבוגרים וילדים וכוכב אחד בלבד לבטיחות הולכי רגל.
רמת האבזור GLS היא הגרסה היותר מאובזרת ונחשבת לטובה וחזקה מבחינת בטיחות.
היא ידועה ברוב העולם כיונדאי גטס אך ישנם מקומות בהם היא נמכרת תחת שם אחר.
בקוריאה הדרומית עצמה היא נקראת יונדאי קליק וכך גם בסוריה, בהודו היא נקראת יונדאי גטס פיים, ביפן היא נקראת יונדאי TB, בוונצואלה היא נקראת דודג' בריזה ובמלזיה היא נקראת אינוקום גטס.
ונצואלה ומלזיה הן היחידות כיום אשר ממשיכות למכור את הרכב.
בסוף שנת 2008 יונדאי הציגה את ה-i20, שהחליפה את הגטס.
אך למרות זאת, לאור ההצלחה הגדולה במכירות, מכירת הגטס המשיכה באירופה עד שנת 2011 במקביל למכירת ה-i20. כמו כן, הגטס ממשיכה להימכר בוונצואלה, מלזיה, וייטנאם והמזרח התיכון.
בחלק מהארצות בהן ה-i20 לא נמכרת, הוחלט שה-i10 תחליף את הגטס.
יוֹנָדָב בֶּן שִׁמְעָה, או בשמו המלא יהונדב בן שמעה הוא דמות מקראית, נזכר כרֵעַ אמנון ומצוין שהיה .
יונדב היה מעורב במעשה אמנון ותמר, ואמנון הלך אחר עצתו.
אביו, שמעה היה אחי דוד המלך.
יונדב בן שמעה אחי דוד, היה אחיו של יהונתן מגיבורי דוד, ובן דודם של בני המלך ובכללם אמנון, תמר ואבשלום.
מלבד קרבתו המשפחתית למלך דוד ולבניו הוא היה גם בן משפחה של בעלי תפקידים מרכזיים בממלכה, הוא בן דודו של יואב בן צרויה, שר הצבא, ושל אחיו הגיבורים אבישי ועשהאל וכן היה בן דודו של עמשא בן יתר מגיבורי דוד.
יונדב נזכר כרעו של אמנון, בנו בכורו של דוד.
רֵעַ במקרא הוא לעיתים ידיד או אהוב וכן איש קרוב המייעץ לאדם בבעיות ובלבטים (כגון רעי איוב), אך בסיפור אמנון ותמר כנראה מדובר בנושא תואר בחצר המלך ובעל תפקיד יועץ קרוב לבני המלוכה.
כפי שנראה מהיקרויות נוספות של התואר "רעַ המלך" או "רֵעֶה המלך".
תואר זה של: רֵעַ, מלווה בתיאור המחבר המקראי את יונדב בתואר: , מצביע על רֵעַ במשמעות יועץ.
חוכמה נחשבת במקרא בדרך כלל לתכונה חיובית, מוסרית ואף דתית.
אך בסיפור אמנון ותמר תפקד יונדב כחכם להרע, ויעץ עצה המביאה לתוצאות בלתי מוסריות.
דמותו של יונדב מנוגדת לדמותו של אמנון המעמיד פני חולה.
אמנון נעזר ביונדב כדי להפגש עם תמר מושא תשוקתו.
אמנון משתמש בכוח ואילו יונדב משתמש במוח.
יונדב משיא עצה לאמנון, עצתו של יונדב חוזרת בסיפור שלוש פעמים.
בראשונה מפי יונדב עצמו בשנייה מפי אמנון לדוד, ובפעם השלישית מפי דוד לתמר.
בכל פעם מופיעה העצה בנוסח שונה.
דברי יונדב ארוכים ומצביעים על תכנון קפדני.
עצתו מביאה לתוצאה בלתי מוסרית, אונס תמר ואילו חכמתו תבוא לידי ביטוי בסוף הסיפור ב, כאשר הוא יהיה היחיד מבין כל אנשי החצר ודוד, אשר מבין כי לא כל בני המלך נהרגו, אלא רק אמנון.
בשיחתם של אמנון ויונדב מתחילה העלילה עצמה.
יונדב דוחק באמנון לגלות את סודו בהיותו רעו.
חכמתו של יונדב מתבטאת בכך שהוא מנצל את מראהו הרע של אמנון לצורך תחבולתו, ושהוא משתף את המלך עצמו, מבלי שדוד ידע את המטרה האמיתית.
מעבר לכך הוא אינו אומר לאמנון מה לעשות בתמר לאחר שתבוא אליו.
לא ניתן לדעת אם יונדב התכוון שאמנון יאנוס את תמר, כפי שקורה בפועל או רק אם תתרחש פגישה אינטימית ביניהם.
יונדב מוצא עילה להפגיש את תמר עם אמנון כדי שהדבר יראה כאילו נעשה בהוראת המלך עצמו.בראש הדברים שיונדב שם בפי אמנון באה בקשה שתמר תבוא אליו.
בהמשך הכל יעשה כעצת יונדב אם כי אמנון ישנה את ניסוח הבקשה והוא מציין את סוג המאכל המבוקש.
לאחר חילופי דברים אלו, תמר נאנסת בכח על ידי אמנון.
הופעתו של יונדב בפעם השנייה היא בסוף פרק , הוא יהיה היחידי מבין כל אנשי החצר ודוד, אשר מבין כי לא כל בני המלך נהרגו, אלא רק אמנון.
יונדב על פי פסוקים אלו, רצה לומר, שאבשלום הוא הרוצח ולרמוז למלך שיש לו יורשים אחרים.
יונדב שחלקו גדול בגרימת מותו של אמנון, מתעלם ממעורבותו שלו ברצח אמנון, מנחם את המלך על מות אמנון ודומה כי הוא אף מצדיק את הדין על אבשלום כי הרגו.
לשיטתו של אלכסנדר רופא :.
שמעון בר אפרת, חוקר המקרא מעיר על הפסוק ב ,כי נראה שמעשהו של אמנון לא היה לרוחו של יונדב.
דמותו של יונדב בן שמעה על פי חז"ל
לפי אבות דרבי נתן על המשנה: אל תתחבר לרשע' בנוסחה א ח' נאמר:'זה יונדב בן שמעה, אחי דוד, שנקרא חכם להרע ולא להיטיב'.
לפי יונדב הוא: "היה חכם לרשעה''", חכם להרע.
יונדו אודונטה הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Super-Heroes #18 מינואר 1969 ונוצרה על ידי הכותב ארנולד דרייק והמאייר ג'ין קולן.
בחוברות הקומיקס המפורסמות בידי מארוול קומיקס, קיימות שתי גרסאות של יונדו.
הגרסה המוכרת ביותר היא יונדו מארץ-691, חבר בקבוצת שומרי הגלקסיה המקורית.
יונדו הוא חבר בשבט כחול-עור החי בכוכב לכת השוכן במערכת בטא קנטאורי, ונולד בסוף המאה ה-30. בשנת 3006, אסטרונאוט ארצי בשם ואנס אסטרו נוחת על הכוכב ונתקל ביונדו, שמנסה לתקוף אותו אבל נבלם בידי כוחותיו של ואנס.
יונדו וואנס חוברים יחדיו כדי להילחם בגזע הבאדון, אשר כובש את כוכב הלכת של יונדו וטובח בשאר הפרטים בגזעו.
הם מובסים בידי הבאדון ונלקחים לכדור הארץ, אשר גם הוא נכבש בידי הבאדון, אך בורחים וחוברים לצ'ארלי-27 מכוכב צדק ולמרטינקס ט'נאגה מכוכב פלוטו.
יונדו, ואנס, צ'ארלי-27 ומרטינקס מקימים את קבוצת שומרי הגלקסיה שמטרתה למרוד ולהילחם בבאדון.
במהלך שבע השנים הבאות, שומרי הגלקסיה תקפו מאחזים של הבאדון, ובשנת 3014 נעזרו בקפטן אמריקה, הדבר ושרון קרטר הנוסעים בזמן משחרור ניו יורק מידי הבאדון.
הם נסעו בזמן להווה של ארץ-616, שם נפגשו עם קבוצת דפנדרס ובהמשך צירפו לקבוצתם את סטארהוק.
הם נסעו בזמן פעם נוספת וסייעו לתור ולקבוצת האוונג'רס נגד מייקל קורבאק.
הם חזרו למציאות אותה הכירו, ולאחר שנלחמו בשכיר-החרב פני טייזר ובגזע הסטארק, החלו בחיפושים למציאת מגנו של קפטן אמריקה.
במהלך קרב, יונדו איבד את ידו, והיא הוחלפה ביד ביונית בידי מרטינקס.
לאחר שנפגש עם קבוצת שורדים קנטאוריים, שדחו אותו בגלל ידו הביונית, מרטינקס השתמש בטכנולוגיה מתקדמת כדי ליצור ליונדו יד חדשה בעלת ה-DNA שלו.
הגרסה השנייה של יונדו היא יונדו מארץ-616, והוא אביו הקדמון של יונדו מארץ-619. בגרסה זו, יונדו הוא מנהיג קבוצת "הבוזזים", קבוצת פיראטי-חלל, גנבים ומבריחים.
הוא חס על חייו של האסטרונאוט פיטר קוויל, שבהמשך יהפוך למייסד הקבוצה החדשה של שומרי הגלקסיה המכונה סטאר לורד, ומצרף אותו לשורות הבוזזים.
גרסה זו מבוססת על דמותו של יונדו בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 2", שם מגלם את דמותו השחקן מייקל רוקר.
יונדב (יוני) נבון (1944 - 8 באוקטובר 2017) היה קצין בדרגת אלוף-משנה בצה"ל.
כיהן כמנהל מחלקת החדשות בגלי צה"ל וכנספח צבאי בזאיר.
נבון נולד בקיבוץ רמת רחל בנם של חיה וחיים קליגר.
גדל בירושלים ולמד בבית הספר היסודי בית הכרם.
בילדותו עבר להתגורר בארגנטינה במסגרת שליחות של משפחתו.
ב-1961 שב לישראל, למד בגימנסיה רחביה והיסטוריה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר גיוסו שירת בגלי צה"ל, בתחנה שימש מגיש תוכניות, עורך ומנהל.
הוא הנחה את התוכנית "השבוע בצה"ל" ששודרה מדי שבוע במוצאי שבת, את התוכנית "האלוף והטוראי" שהפגישה קצינים בכירים עם חיילים זוטרים.
מסוף שנות השישים שימש עורך יומן החדשות של גלי צה"ל.
ב-1973, לאחר מלחמת יום הכיפורים מונה למנהל מחלקת החדשות הראשון של גלי צה"ל, מחלקה שהוקמה במסגרת ההחלטה לעבור לשידור רצוף, 24 שעות ביממה, כולל מהדורות חדשות קבועות ולא רק יומני חדשות כפי שהיה עד אותה עת.
ב-1975 עזב את גלי צה"ל, שירת בדובר צה"ל וכקצין חינוך.
הוא התנדב לשרת בחיל השריון, עבר מסלול הכשרה וכן קורס מפקדי גדודים.
בדצמבר 1981, על רקע ידיעתו את השפה הצרפתית, התבקש לשמש נספח צבאי וראש משלחת משרד הביטחון בזאיר, בעקבות חידוש היחסים בין המדינות.
הוא יצר קשרים הדוקים עם נשיא המדינה מובוטו ססה סקו ופעל להכשרת צבאו.
ב-1984 שב לישראל ושירת עוד שנתיים בחיל השריון.
נבון היה נשוי לאביבה ואב לשניים.
נפטר ב-2017 ונטמן בבית העלמין במודיעין-מכבים-רעות.
יונדאי מוטורספורט היא קבוצת המרוצים של יצרנית הרכב יונדאי המתחרה באליפות העולם בראלי.
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1998 והפסיקה את פעילותה לאחר שש שנים.
בשנת 2012 הוקמה הקבוצה מחדש.
שנתיים לאחר מכן חזרה להשתתף באופן פעיל באליפות.
משרדי הקבוצה נמצאים באלצנאו, גרמניה.
בעונת 2019 זכתה הקבוצה באליפות היצרנים.
יונדאי מוטורספורט החלה את פעילותה בשנת 1998. הקבוצה נוהלה על ידי חברת (MSD (Motor Sports Development הבריטית והתחרתה בקטגוריית F2 באליפות העולם בראלי.
בספטמבר 1999 חשפה יונדאי את דגם האקסנט WRC המבוסס על דגם האקסנט המשפחתי.
מרוץ הבכורה של הקבוצה בקטגוריה הבירה היה בראלי שוודיה, המרוץ השני של עונת 2000. אליסטר מקריי וקנת אריקסון, צמד נהגי הקבוצה סיימו לראשונה בין עשרת הראשונים בראלי ארגנטינה אותו סיימו במקום השביעי והשמיני, בהתאמה.
אריקסן צבר נקודות ראשונות, כשסיים חמישי בראלי ניו זילנד והוסיף נקודות בראלי אוסטרליה (מקום רביעי).
לקראת עונת 2001 הציגה הקבוצה דגם משופר של האקסנט שהיה בל אמינות גבוהה.
למרות השיפור התקשתה הקבוצה להיאבק בארבע היצרניות הגדולות (מיצובישי, סובארו, פורד ופז'ו).
לקראת עונת 2002 החתימה הקבוצה את יוהא קנקונן, שזכה 4 פעמים בתואר האליפות ואת ארמין שוורץ ופרדי לוקאס.
בסיום העונה צברה הקבוצה 10 נקודות באליפות היצרנים וסיימה במקום הרביעי לפני סקודה ומיצובישי.
בספטמבר 2003, בעקבות אילוצי תקציב, הודיעה הקבוצה על פרישתה מהאליפות ועל כונתה לשוב ולהתחרות בשנת 2006. כוונה שלא התמשה בסופו של דבר.
בתערוכת הרכב של פריז שהתקיימה בספטמבר 2012 הכריזה יונדאי על כוונתה לשוב לאליפות החל משנת 2014 עם דגם היונדאי i20 WRC המבוסס על ה-i20. שלושה חודשים לאחר מכן נוסדה קבוצת יונדאי מוטורספורט האחראית על כל פעילות הספורט המוטורי של החברה, בדגש על קבוצת הראלי.
בסיס החברה נקבע בעיר אלצנאו, גרמניה.
את הנקודות הראשונות צבר בראלי מקסיקו, המרוץ השלישי בבענה, אותו סיים במקום השלישי.
אל המקום השני במרוץ הגיע דני סורדו, נהג נוסף של הקבוצה.
במקביל לשתי המכוניות של הקבוצה הראשית, הריצה יונדאי רכב נוסף בקבוצה נפרדת.
היידן פאדון היה הנהג המרכזי בקבוצה זאת והתחרה בשישה מרוצים שונים במהלך העונה.
בעונת 2015 התחרו נויביל, סורדו ופאדון בצורה מלאה.
במספר מרוצים הכניסה הקבוצה מכונית רביעית בה התחרה קווין אברינג.
את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בפער של 6 נקודות אחרי קבוצת סיטרואן.
ארבעת נהגים המשיכו עם הקבוצה גם בעונה הבאה.
נויביל סיים את העונה במקום השני באליפות הנהגים עם ניצחון אחד ושישה פודיומים נוספים.
הקבוצה סיימה במקום השני באליפות היצרנים.
שינוי התקנות שנכנס לתוקף בעונת 2017 היא להחלפת המכונית ביונדאי i20 קופה WRC.
גם בעונה זאת הקבוצה ונויביל סיימו במקום השני באליפויות השונות.
אנדריאס מיקלסן, שנותר בתחילת העונה ללא קבוצה בעקבות הפרישה של פולקסווגן, חתם לקראת סיום העונה על חוזה לשנתיים בקבוצה והספיק להשתתף בשלושת המרוצים האחרונים בעונה.
לקראת עונת 2018 הוחלט כי נויביל ומיקלסן יתחרו לאורך כל העונה.
סורדו ופאדון יחלקו ביניהם את המכונית השלישית ויתחרו כל אחד בשבעה מרוצים במהלך העונה.
יונדאי דינאסטי היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית יונדאי מוטור אשר יוצרה בין השנים 1996–2005.
בנוסף, יוצרה גם גרסת לימוזינה (אורך דגם הלימוזינה ארוך יותר מדגם הסלון ב-15.5 ס"מ).
לימוזינה (בסיס גלגלים ארוך יותר ב-15.5 ס"מ)
יונדאי נוביס היא מכונית קונספט בעלת הנעה היברידית, בתצורת קרוסאובר בעלי מאפיינים של SUV, מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה בשנת 2009 לאחר שתוכננה במרכז העיצוב ב-"Irvine, California" בקליפורניה.
דגם ה"יונדאי נוביס" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו יורק בשנת 2009.
הרעיון העיצובי של דגם ה"יונדאי נוביס" בהשראת משחק הגומלין בין אלמנטים טבעיים ונוזלים עם משטחים נוקשים יותר ומבנים ליצירת אשליה של תנועה מתמדת.
אחד המאפיינים הייחודיים שלה הוא דלתות הפתיחה כלפי מעלה, אשר נדירות במיוחד על רכבי השטח.
דגם זה הוא גם רכב היברידי.
הנעה היברידית: מנוע בעירה פנימית + מנוע חשמלי
2 דלתות "gullwing" ("Gull-wing door") אשר חושפות בפתיחתן את המושב הקדמי והאחורי יחד.
בד פנים מפוליאסטר ממוחזר (מבקבוקי סודה)
ספק כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון - 270 וולט, 5.3 ליטר
יונדאי קאנטרי הוא מיניבוס אשר יוצר במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר מיוצר בדרום קוריאה מ-1998 ועד היום.