tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בישראל, חוק שעות עבודה ומנוחה אוסר על העבדת עובד ביום המנוחה השבועי שלו (ליהודי: שבת, למי שאינו יהודי: שישי או שבת או ראשון, לפי בחירתו), למעט בהיתר של שר הכלכלה.
יום המנוחה הנוסף נקבע בצו הרחבה, שחל רק על חלק מענפי המשק, ובהסכמים קיבוציים.
האיסור על העבדת יהודים בשבת, וכן האיסור על פתיחת בתי עסק בשבת, יוצר אף הוא עימותים בין דתיים התומכים באיסור זה לבין חילוניים שמתנגדים לו.
פתיחה של רשתות שיווק בשבת מובילה גם לעימות כלכלי, בין רשתות אלה, לבין בעלי עסקים שסגורים בשבת ושטוענים כי באכיפה הסלקטיבית נפגעת פרנסתם.
השימוש הרשום הראשון במילה "סוף שבוע" התרחש בשנת 1879, במגזין אנגלי בשם "Notes and Queries" על ידי "Rybczynski".
ההיסטוריה של עבודה הייתה במשך עידנים ללא שינוי, בסביבות 1800, שבוע העבודה היה בממוצע כמעט שבעים שעות, ועד 1900, שישים שעות היו הנורמה, אבל אז, בסביבות 1920, נוצרו 5 וחצי ימים העבודה ו-44 שעות העבודה בשבוע, נורמה אשר הפכה סטנדרטית, ומכאן זה רק התקצר.
כמעט כל עבודה הייתה צמודה לחמישה ימים שמונה שעות כנורמה, אשר יצרה את המושג "חמשת ימי העבודה", שהוא ביטוי שימושי במקומות רבים בעולם.
סוף עונת התפוזים – סיפורו של הרוק הישראלי היא סדרת טלוויזיה תיעודית בת 12 פרקים אשר עלתה לשידור לראשונה בשנת 1998 בערוץ הראשון.
הסדרה, אשר הייתה אחד הפרויקטים של הערוץ הראשון לציון שנת היובל למדינה, עקבה אחר התפתחות סצנת הרוק הישראלי על שלל הזרמים והיוצרים הבולטים בו לאורך 50 השנים הראשונות של המדינה.
את הסדרה יצר יואב קוטנר יחד עם גידי אביבי, עמי אמיר, אריק ברנשטיין וגבריאל ביבליוביץ'.
קוטנר גם ערך את הסדרה ושימש כקריין, וקיים את רוב הראיונות אשר שולבו בפרקים.
בסדרה נעשה שימוש בקטעי ארכיון רבים, חלקם נדירים, הן בחומר מצולם והן בהקלטות קול.
רוב פרקי הסדרה ליוו את פועלם של מספר אמנים והרכבים, כאשר רק שלושה פרקים התמקדו בהרכב או אמן מסוים ומשפיע במיוחד – אריק איינשטיין (פרק 2), להקת כוורת (פרק 3) ושלום חנוך (פרק 10).
הסדרה נקראת על שם האלבום "סוף עונת התפוזים" של להקת תמוז, כאשר שיר הנושא מושמע גם בפתיח של כל פרק.
הסדרה זכתה לאהדת הביקורות והצופים ובשנת 1999 זכה יואב קוטנר בפרס תמוז על עריכת הסדרה.
מאז שידורה הראשון, הסדרה שודרה בשידורים חוזרים מספר פעמים בערוץ הראשון ובערוץ 33, וכן בערוץ HOT בידור ישראלי.
בשנת 2012 הועלתה הסדרה לצפייה ישירה באתר וואלה!.
בשנת 2013 שודרה הסדרה בערוץ 24, כאשר הפעם לוותה בתוכנית "בחזרה לסוף עונת התפוזים", בה אירח קוטנר מוזיקאים שהופיעו בסדרה המקורית וכן יוצרים צעירים לדיון בשינויים שהתרחשו מאז יצירתה.
בשנת 2015 שודרה הסדרה גם בערוץ 20. בשנת 2017 החלה משודרת גם בערוץ 8 והועלתה גם לשירות ה-VOD של הוט.
נכון ל-2023, הסדרה זמינה לצפייה במלואה באתר "כאן ארכיון" של תאגיד השידור הישראלי.
אין מקום לשניים על עמוד החשמל - סיפורן של להקות הקצב אל מול הלהקות הצבאיות והשפעות רוק ראשוניות עם הקמת הצ'רצ'ילים, "מלכת אמבטיה" של חנוך לוין ו"אחרית הימים".
הפרק קרוי על שם שירו של חנוך לוין (מלחין: זהר לוי) שביצעה להקת אחרית הימים.
אני ואתה נשנה את העולם - סיפורו של אריק איינשטיין מתחילת דרכו בלהקת הנח"ל ועד אמצע שנות השבעים, ותרומתו להכנסת צליל הרוק לישראל עם החלונות הגבוהים, הצ'רצ'ילים אשר ליוו אותו בהקלטת האלבום "פוזי" (אלבום הרוק הראשון בישראל לדעת רבים), חבורת לול והמשך שיתוף הפעולה עם שלום חנוך, מיקי גבריאלוב ועוד.
שם הפרק לקוח מהשיר "אני ואתה" של איינשטיין.
היה נחמד - סיפורה של להקת כוורת אשר לקחה קדימה את הצליל של להקת הנח"ל, וצבעה את הרוק בצליל חדש ורענן שטרם נשמע בישראל.
שם הפרק לקוח מהשיר "נחמד".
עצמאי בשטח - המוזיקאים, ההרכבים והאירועים הבלתי מתפשרים שהתבלטו בשנות השבעים: אריאל זילבר ושלום חנוך בלהקת תמוז ובנפרד, מתי כספי, דני ליטני, יהונתן גפן ועוד.
שם הפרק לקוח מהשיר "הולך בטל" מאיר אריאל ואריאל זילבר בביצוע להקת תמוז.
קצת אחר - פריחת הרוק המתקדם, הנסיוני והמורכב והשתלבותו עם סצנת הדיסקו והאלקטרוניקה של סוף שנות השבעים: גרי אקשטיין, צביקה פיק, שלמה גרוניך, יוני רכטר ואבנר קנר, מתי כספי, והלהקות זינגלה, גן עדן, פיאמנטה וקצת אחרת (אשר על שמה קרוי הפרק).
תנו לי רוקנ'רול - הלגיטימציה והניסיונות הראשונים לצליל רוק מחוספס וכוחני יותר בישראל בראשית שנות השמונים לאחר הכישלון היחסי של מני בגר, הלהקות דודה וחמסין של יוצאי "כוורת" והאלבום והמופע "חתונה לבנה" של שלום חנוך, על אף ביקורות אוהדות, אל מול הצלחתן של תיסלם, בנזין ועוד.
הפרק קרוי על שם שיר של להקת תיסלם.
אינקובטור - כניסתה של מוזיקת הפאנק והגל החדש לישראל ועלייתה האיטית מהמחתרת בשנות השמונים: רמי פורטיס (יציאת האלבום "פלונטר" וההרכבים כרומוזום, ז'אן קונפליקט ועוד), ברי סחרוף, הקליק, היחידה לטיפול נמרץ ועוד.
הפרק קרוי על שם שיריהם (השונים) של רמי פורטיס ולהקת הקליק.
אל תקרא לי מותק - מאבקן של הנשים ברוק הישראלי: אסתר שמיר, יהודית רביץ, חוה אלברשטיין, קורין אלאל, ריקי גל, סי היימן, דנה ברגר, אתי אנקרי, רונית שחר, מיקה קרני, להקת המכשפות, איגי וקסמן וקרני פוסטל.
שם הפרק לקוח מהשיר "מותק" של קורין אלאל.
יהיה טוב - הצליל האוריינטלי, האופטימי והזמר העברי מככבים ברוק הישראלי: דויד ברוזה, יהודה פוליקר ושלמה ארצי.
הפרק קרוי על שם שירם של דויד ברוזה ויהונתן גפן.
נגד הרוח - חלק ניכר בהתפתחות הרוק הישראלי דרך סיפורו של שלום חנוך מאז תחילת דרכו, השפעתו הרבה וההערכה הרבה אליו לצד מאבק מתמיד על מקומו, עם הצלחות ענקיות וכישלונות צורבים כאחד.
הפרק קרוי על שם אחד משיריו של חנוך.
למה לי פוליטיקה עכשיו - צמיחת הלהקות משינה והחברים של נטשה מתוך מלחמת לבנון הראשונה, ומאבקו של אהוד בנאי עוד מאז היותו חייל במלחמת יום כיפור ועד פריצתו המיוחלת.
הפרק קרוי על שם שירה של להקת משינה.
הפרק קרוי על שם שירם של אביב גפן וברי סחרוף.
"סוף לא טוב" הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, אשר יצא לאור ב-2 באפריל 2009.
האלבום יצא כמעט 14 שנה לאחר אלבומה הקודם של הלהקה, "הו הו", שיצא באביב 1995. לאחר שהלהקה התפרקה בתחילת 1996, פנו שני חברי הלהקה המרכזיים, אורן ברזילי ושי להב, למקומות ותחומים שונים בתוך ומחוץ לקריירה המוזיקלית.
במהלך השנים החל הקהל לפתח עניין מוגבר בלהקת העבר, שהוביל למופע איחוד בשנת 2004.
לאחר סיבוב הופעות קצר נוסף שנה לאחר מכן, החליטו חברי הלהקה בקיץ 2007 להתאחד באופן אחיד ולכתוב שירים חדשים, כשהם מנגנים בהופעות המחודשות שניים מתוכם - "אז" ו"עולם שקט".
ביוני 2008 יצא הסינגל הראשון מהאלבום המיועד, "היא כל הסיפור".
שבועות ספורים אחרי שהסינגל יצא והאלבום היה בשלביו הסופיים, חלה אורן ברזילי ב"תסמונת גייאן-בארה", שהובילה להקפאה של פרויקט האלבום וסיבוב ההופעות לקידומו.
לאחר שיקום של כחצי שנה חזרה הלהקה לפעילות מלאה וסינגל שני יצא בפברואר 2009, "עולם שקט", שזכה להצלחה עוד יותר מקודמו.
חודש וחצי לאחר מכן יצא האלבום המלא, "סוף לא טוב".
הסינגל השלישי מתוך האלבום יצא במקביל, והוא נקרא "האש שלה".
חודשים ספורים לאחר מכן יצא הסינגל "עוד יום" שלא זכה להצלחה בהתחלה, לאחר כמה שבועות הסינגל זכה להצלחה רבה.
באלבום, מלבד להב וברזילי, השתתפו בנגינה יובי חייבי ואורן זיו, שמלווים את הלהקה מאז 2004 בהופעות.
השיר שחותם את האלבום, "אגמה", הוא בעצם קטע כליי שיועד להיכנס לאלבומה השני של הלהקה משנת 1994, "מופע הארנבות של ד"ר קספר 2", אך נשאר בחוץ.
שיר הנושא של האלבום, "סוף לא טוב", הוא השיר הראשון בסדר כרונולוגי מאז שיר הפירוק של הלהקה מ-1995,
השיר שחתם את אלבומם "הו הו" - "רוח גדולה".
באופן סמלי, אחרי ש"רוח גדולה" העיד על פירוק הלהקה והדהד במשך 11 שנים מהפירוק ועד האיחוד, "סוף לא טוב" מעיד על שובה של הלהקה, כמעין שיר תגובה.
הדבר ניכר בשיר "רוח גדולה" בשורות:
בשיר "סוף לא טוב" הופיעו השורות:
עולם שקט (מקום 37 ברשת ג' ומקום 28 בגלי צה"ל במצעד הפזמונים העברי השנתי)
סוף השבוע הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1967 בבימויו של ז'אן-לוק גודאר.
העלילה מספרת על זוג צרפתי מפריז, הנוסע לסוף שבוע, לנורמנדי, במהלכו הם רוצחים את אימה של הבחורה בשל סירובה לתת להם כסף לקנות רכב.
סוף השבוע של הזוג הופך למסע אלים, ככל שמתפתחת העלילה.
במהלך מסעם פוגשים בני הזוג דמויות היסטוריות וספרותיות כמו אמילי ברונטה הלבושה כמו אליס בארץ הפלאות, פסנתרן ומלחינים.
דימוי האלימות מגיע לשיאו כאשר לקראת סוף השבוע בני הזוג מוחזקים כשבויים בשבט קניבלים.
גודאר משתמש בסרט למתן ביקורת על החברה הצרפתית ועל תרבות המערב והקפיטליזם.
הוא משווה את החברה לעיסוק בזנות, כעבודה מכניסה אך ריקה מתוכן שבעזרתה ניתן יהיה לקנות מכונית לבילוי.
בסרט, הדבר היחיד שהיה חשוב לזוג הצרפתי, לצבור סכום גדול ככל האפשר על מנת לממן חופשה ארוכה.
השימוש בכרזת הסרט בצבע דגל צרפת מראה את הביקורת של גודאר על החברה הצרפתית.
סוף שבוע בתל אביב הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2008 בבימויו של דרור זהבי.
סיפורו של טארק (שרדי ג'בארין), צעיר פלסטיני, המגיע לתל אביב לבצע פיגוע התאבדות בשוק הכרמל, כדי לנקות את שם אביו ששתף פעולה עם השב"כ.
כשהוא מנסה להפעיל את המטען הוא מגלה כי מתג ההפעלה אינו עובד.
לאחר ניסיון כושל לרכוש מתג חדש אצל סוחר, ניצול שואה ואב שכול (שלמה וישינסקי), טארק נאלץ להישאר בתל אביב כשחגורת נפץ לגופו.
מכאן גורלו נקשר לקרן (הילי ילון) בת ה-17, יוצאת בשאלה ומנודה מקהילתה.
סיפור שהייתו מוביל את טארק לבחירה בחיים ולניסיונו לדבוק בם.
שחקנ/ית דמות שרדי ג'בארין טארק הילי ילון קרן שלמה וישינסקי כץ רוזינה קמבוס ציפורה חיים בנאי רחביה מיכאל מושונוב שלומי
זכה בפרס "חביב הקהל" בפסטיבל מוסקבה 2008 והתמודד בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים בירושלים.
היה מועמד לשישה פרסי אופיר.
סוף שבוע אצל ברני הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1989 בבימויו של טד קוטשף.
בסרט מככבים אנדרו מקארתי וג'ונתן סילברמן המגלמים שני צעירים העובדים בחברת ביטוח אשר מגלים כי הבוס שלהם נפטר, אך מעמידים פנים ומנסים לשכנע את הסובבים אותם כי הוא עדיין חי.
למרות שהסרט לא היה שובר קופות, הוא נחשב לסמל תרבותי של תקופתו, כמו גם להצלחה כלכלית - הכנסות של כשבעים מיליון דולר בקופות ברחבי העולם ובהשכרה לצפייה ביתית.
בשנת 1993 הופק סרט ההמשך לסרט זה - "סוף שבוע אצל ברני 2".
לארי וילסון (אנדרו מקארתי) וריצ'רד פרקר (ג'ונתן סילברמן) הם שני עובדים זוטרים בסוכנות ביטוח אשר מגלים הונאה בשווי של 2,000,000$, אשר במסגרתה מעורבים מספר רב של פוליסות ביטוח חיים שהונפקו לאחר מותו של המבוטח.
הם לוקחים את ממצאיהם אל הבוס שלהם ברני לומקס (טרי קייזר), זוכים ממנו לשבחים על גילוי ההונאה ומקבלים ממנו הזמנה לבית נופש שלו שבהאמפטון, למשך סוף שבוע שלם.
ללא ידיעתם של לארי וריצ'רד, ברני עצמו עומד מאחורי ההונאה והוא מנסה לשכנע את שותפיו המאפיונרים להרוג את השניים, ולביים את זירת הפשע שתיראה כמו רצח והתאבדות.
ראש המאפיה ויטו מחליט לבגוד בברני ולשנות את התוכנית, ושולח את פולי (דון קלפה) לרצוח את ברני בבית הנופש שלו, זאת משום שהוא סבור כי ברני הוא חמדן ופזיז וכן כי הוא מגלה כי הוא מנהל רומן עם טינה (קתרין פרקס) - חברתו של ויטו.
ברני מגיע לבית הנופש שלו בשעה מוקדת, לפני לארי וריצ'רד, ומשוחח עם פולי בטלפון.
השיחה מוקלטת בטעות על המשיבון של ברני, בה הוא נשמע אומר לפולי שיהרוג את שני ה"שמוקים", אך לא בנוכחותו.
לאחר סיום השיחה ברני כותב מכתב התאבדות ושומר אותו במזוודה שלו.
כאשר פולי מגיע לביתו של ברני, הוא מזריק לו הרואין וכן שותל שקית קטנה ובה הרואין ומזרק בכיס הז'קט של ברני, כדי לגרום למותו להיראות כתוצאה של מנת יתר.
פולי עוזב את הבית, וכאשר לארי וריצ'רד מגיעים למקום הם סבורים כי הוא מעולף כתוצאה משתייה מרובה.
בעודם מנסים לעורר אותו, הם מגלים את שקית ההרואין ומסתבר להם כי ברני מת.
זמן קצר לאחר מכן, מגיעים אל הבית אורחים רבים למסיבה שתוכננה מבעוד מועד.
לארי וריצ'רד מבחינים כיצד הרוב המכריע של האנשים שקועים מדי בעצמם מכדי להבחין כי המארח שלהם איננו בחיים.
למרות מאמציו של לארי לשכנע את חברו שכדאי להם לנצל את המצב וליהנות מביתו המפואר של ברני, לפחות לזמן מה, ריצ'רד הקפדן מתחיל להתקשר למשטרה, עד שהוא מבחין בהגעתה למסיבה של גוון סונדרס (קתרין מרי סטיוארט), מתמחה בחברת הביטוח של ברני.
לארי מחביא את גופתו של ברני, חוזר למסיבה ורומז לאורחים כי ברני "שיכור מת".
כעת, ריצ'רד סוף סוף חופשי לחזר אחר גוון, באין מפריע.
לאחר שהמסיבה הסתיימה, גנגסטר מחבורתו של ויטו חולף על פני הבית, ומאחר והוא סבור כי ברני עדיין חי - הוא מזעיק את פולי.
למחרת, לארי משחק מונופול עם הבוס המת, בחוץ על מרפסת.
גוון מפתיעה את ריצ'רד, כאשר היא מגיעה למקום, על מנת להודות לברני כי העסיק אותה כמתמחה במהלך חופשת הקיץ שלה.
על מנת להסתיר את הגופה מגוון, לארי מפיל אותה אל מעבר למעקה של המרפסת, אל חוף הים שמתחת.
ללא ידיעתו, הגופה נוחתת על פולי, שעושה דרכו בהתגנבות אל הבית, על מנת להרוג (שוב) את ברני.
פולי המופתע משוכנע שברני חי ותוקף אותו, אולם הוא מתעשת וחונק את ברני.
כשהוא סבור כי חנק את ברני למוות, פולי בודק את הדופק של ברני ומשתכנע כי הוא מת.
לארי וריצ'רד מחליטים לבסוף להתקשר למשטרה ולדווח על מותו של ברני, אך במקום להתקשר הם בטעות לוחצים על כפתור במשיבון, ושומעים את השיחה של ברני עם פולי, בה נשמע ברני זומם את ההתנקשות בהם.
הם מחליטים לעזוב את האי, ומנסים לעשות זאת תחילה באמצעות מעבורת, תוך כדי שהם גוררים איתם את ברני, המונח על כתפיהם על מנת להיראות כאילו הוא הולך ביניהם.
הם מאחרים למעבורת ונשארים מאחור על הרציף, זאת בעוד פולי מבחין בהם, ונדהם למראה של ברני, הרץ לצד לארי וריצ'רד.
פולי יוצא מדעתו, בגין שני ניסיונות רצח כושלים.
לאחר מכן, לארי וריצ'רד מנסים להשתמש בסירת המנוע של ברני על מנת לעזוב את האי, אולם עד מהרה נגמר הדלק בסירה, והצמד שוחה בחזרה אל החוף, תוך שהם משתמשים בגופתו של ברני בתור מצוף.
כאשר השלושה חוזרים מן החוף אל הבית, גוון מבחינה בהם והולכת בעקבותיהם.
בבית, גוון מתעמתת עם ריצ'רד, ודורשת לדעת את האמת.
ריצ'רד ולארי נשברים, ומגלים לגוון את האמת.
לפתע, פולי חוזר, כשהוא חושב שברני עדיין חי, ומיד יורה שש יריות לעברו, בפניהם של ריצ'רד, לארי וגוון.
כאשר פולי לבסוף מבחין בהם, הוא מחליט להרוג גם אותם, אולם מגלה שאקדחו לא טעון.
השלושה בורחים, כאשר פולי בעקבותיהם, עד אשר לארי מצליח להפתיע את פולי, לסבך אותו עם חוט הטלפון ולקשור אותו.
המשטרה בסופו של דבר מגיע למקום, עוצרת את פולי בגין רצח ומוציאה אותו מהמקום בכתונת משוגעים, כשהוא ממשיך להתעקש שברני עדיין חי.
בטרם הפרמדיקים מספיקים להעמיד את גופתו של ברני אל תוך אמבולנס, האלונקה שלו מתחילה להחליק במורד הטיילת, ובסופו של דבר - הגופה מושלכת אל החוף שוב.
נער צעיר מגיע למקום ומתחיל לשחק בדלי על החוף ביחד עם ברני, כשהוא, למעשה, קובר אותו.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותאנדרו מקארתי לארי וילסון ג'ונתן סילברמן ריצ'רד פרקר קתרין מרי סטיוארט גוון סונדרסטרי קייזר ברני לומקסדון קלפה פוליויטוקתרין פרקסטינה
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 48% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 21 ביקורות.
בסדרת הטלוויזיה המצליחה "איך פגשתי את אמא", אחד המהלכים של ברני מהסדרה להשיג בחורה הייתה להעמיד פני מת בעוד חבריו סוחבים אותו ממקום למקום.
המהלך נקרא "סוף שבוע אצל ברני".
בסדרת הטלוויזיה המצליחה "המשרד", נאלצים העובדים לספר סיפורי אבל אישיים, ואחד מהם מספר את עלילת הסרט כאילו הוא סיפור אישי.
סוף לסיפור היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית מאת אילנית באומן וברק הימן, המשודרת בערוץ yes דוקו, החל מ-11 בינואר 2012.
סוף משחק או סופמשחק הוא מחזה פרי עטו של סמואל בקט, בן מערכה אחת, הכתוב בסגנון המזוהה עם תיאטרון האבסורד.
בקט כתב אותו במקור בצרפתית (בשם Fin de partie) וכמנהגו הוא עצמו תרגם אותו לאנגלית (בשם Endgame).
הצגת הבכורה של המחזה הייתה בשפה הצרפתית בתיאטרון רויאל קורט בלונדון, ב-3 באפריל 1957. הדעה המקובלת, היא שביחד עם עבודות קצרות אחרות כגון מחכים לגודו, זוהי אחת מהיצירות החשובות ביותר של בקט.
המחזה מתרחש בחדר מבודד מן העולם, משני צידיו יש חלונות ומחוץ לבמה יש מטבח.
בחדר חיות ואינן יוצאות ממנו לעולם ארבע דמויות.
חאם – עיוור ואינו מסוגל לעמוד, קלוב - משרתו של חאם, אינו מסוגל לשבת.
נאג – אביו של חאם, חסר רגליים ומתגורר בתוך פח אשפה.
נל - אמו של חאם, חסרת רגליים ומתגוררת בתוך פח אשפה לצדו של נאג.
קלוב החופשי בתנועתו, מציית לכל דבריו של חאם, מסיע אותו בכיסא גלגלים ממקום למקום.
קלוב מביא לחאם דברים לבקשתו ומשמש לחאם העיוור כעיניים.
גם כשחאם משחרר אותו מתלותו, הוא נשאר עם חאם, כי אין לו לאן ללכת.
חאם מתעלל בהוריו, מאכיל אותם במזון כלבים וגם זה במשורה.
מכיוון שההווה רע, ההורים – נאג ונל - שוקעים בנוסטלגיה לעבר העבר.
כל הדמויות מצויות בחוסר תקווה לעתיד ונשאר רק המוות שיגיע.
הכותרת האנגלית לקוחה מסוף משחק השחמט, שלב בו נותרים מעט כלים על הלוח (הכותרת הצרפתית מתייחסת למשחקים נוספים פרט לשחמט ובקט קונן על כך שאין מילה אנגלית שזהה למילה הצרפתית); בקט בעצמו היה שחמטאי נלהב.
נטען שהוא מתייחס ל-"ham actor" (שחקן המשחק בצורה מוגזמת) ולחם בן נח, בעוד קלוב הוא גרסה מקוצרת של Clown (ליצן), סברה אחרת היא שהוא מתייחס ל-cloven hoof (טפרי השטן) ול- glove (כפפה, ייתכן שזהו הדהוד של hand (יד) ו-glove) ייתכן שנאג מגיע מ-nagging (נדנוד) ומהמילה הגרמנית nagen (לכרסם).
נל מזכירה את נל הקטנה, גיבורת ספרו של צ'ארלס דיקנס, "בית ממכר עתיקות".
בדומה לכך האם יכול להיות קיצור של Hammer (פטיש) וייתכן שקלוב הוא clove (צפורן).
פטיש וצפורן מייצגים היבט אחד של מערכת היחסים ביניהם.
לאור זאת, נאג ונל בהיותם ביחד יכולים להתייחס למילה הגרמנית Nagel (צפורן); אולי זוהי התייחסות מעורפלת בכתוב לשכנתו של האם, האם פג.
במאמר "לגרש את השדים מתוך בקט" (Exorcising Beckett) בכתב העת הספרותי The Paris Review, טוען לורנס שיינברג שלפי בקט שמות הדמויות מציינות את ההתייחסויות הבאות: חאם הוא Hammer (פטיש), קלוב הוא clou (המילה הצרפתית לצפורן), נאג הוא nagel (המלה הגרמנית לצפורן), ונל בגלל שהוא דומה למלה האנגלית nail (צפורן).
רובי קוהן בספרה "בחזרה לבקט" (Back to Beckett), כותבת ש"השורה האהובה ביותר על בקט במחזה היא מסקנתו של קלוב מהבחנתו שנאג בוכה "אז הוא חי".
אבל בברלין הוא חש שהמשפט החשוב ביותר הוא כשנל אומרת "אין דבר יותר מצחיק מאומללות".
לפי הסבר זה הוא ביים את המחזה כדי להראות את העונג שבאומללות.
הצגת הבכורה של המחזה הייתה ב-3 באפריל 1957, בתיאטרון רויאל קורט, לונדון, בבימויו של רוג'ר בלין, שגם גילם את דמותו של חאם, ז'אן מרטן היה קלוב, ז'ורז' אדה היה נאג וקריסטין שינו הייתה נל.
מאוחר יותר עברה ההפקה לתיאטרון שאנז אליזה, פריז.
הפקות מוקדמות אחרות היו בתיאטרון שרי ליין, ניו יורק, ב-28 בינואר 1958, בבימויו של אלן שניידר.
לסטר רולינס גילם את דמותו של חאם ואלוין אפשטיין וג'ראלד היקן לסירוגין, גילמו את דמותו של קלוב; הפקה מוקדמת נוספת הייתה ברויאל קורט בבימויו של ג'ורג' דווין, שגם גילם את דמותו של חאם, בעוד שג'ק מקגוורן גילם את דמותו של קלוב.
בקט עצמו ביים שתי הפקות של המחזה: בתיאטרון שילר, וורקשטאט, ברלין, ב-26 בספטמבר 1967, עם ארנסט שרדר בתפקיד חאם, הורסט בולמן בתפקיד קלוב ובריברסייד סטודיוס, לונדון, במאי 1980, עם ריק קלוצ'י (Cluchey) בתפקיד חאם ובאד תורפ בתפקיד קלוב.
ב-1974 ביימה את המחזה ג'ואן אקאלייטיס בתיאטרון הרפרטוארי האמריקני, ב קיימברידג', מסצ'וסטס.
ההפקה לוותה במוזיקה פרי עטו של פיליפ גלאס ותפאורתו הייתה של תחנת רכבת נטושה.
הוצאת גרוב (Grove Press), בעלי זכויות היוצרים על יצירותיו של בקט, נקטו בצעדים משפטיים נגד התיאטרון.
העניין יושב מחוץ לבית המשפט באמצעות הסכם שלפיו הוכנסה לתוך התוכניה, ציטוט מתגובתו של בקט עצמו:
ב-2005 טוני רוברטס כיכב כחאם בהפקה בבימויה של שרלוט מור בתיאטרון הרפרטוארי האירי בעיר ניו יורק.
השחקנים הנוספים היו אלווין אפשטיין בתפקיד נאג, אדם הלר בתפקיד קלוב וקתרין גרודי בתפקיד נל.
ב-2008 הועלה המחזה באקדמית ברוקלין למוזיקה, בכיכובם של ג'ון טורטורו כחאם, מקס קאסלה כקלוב, אלוין אפשטיין כנאג ואליין סטריץ' כנל.
סם מנדס היה אמור לביים את המחזה, אבל לבסוף הדבר לא יצא לפועל ואנדריי בלגריידר ביים במקומו.
להקת התיאטרון הבריטית קומפליסיטה (Complicite) הציגה את המחזה בתיאטרון וסט אנד, לונדון.
מארק ריילנס גילם את דמותו של חאם וסיימון מקברני גילם את דמותו של קלוב, תום היקי היה נאג ומרים מרגוליס הייתה נל.
הצגת הבכורה נערכה ב-2 באוקטובר 2009 בתיאטרון דאצ'ס (Duchess Theatre), מעצב התפאורה היה תים האטלי.
יוצרים: בימוי – מיכאל אלמז.
שחקנים: חאם – אליעזר יונג, קלוב – יאיר קלינגר, נאג – דב קפלן, נל – שלומית קפלנסקי.
2. תיאטרון חיפה, הצגת בכורה: 14 בפברואר 1971
יוצרים: תרגום – מתי מגד, בימוי – נולה צ'לטון, תפאורה ותלבושות – אלי סיני
שחקנים: קלוב – גדליה בסר, הם – אהרן מסקין, נאג – איציק רחמימוב, נל – רחל דובסון.
3. המרכז התיאטרוני בנווה צדק, הצגת בכורה: 1988
יוצרים: בימוי – יוסי פולק, תפאורה – יגאל תומרקין.
4. תיאטרון חיפה, הצגת בכורה: 2004
יוצרים: בימוי – דודי מעיין, תפאורה – מושיק יוסיפוב.
שחקנים: האם - יוסוף אבו ורדה, קלוב - סלים דאו, נאג - אמנון מסקין, נל – רחל דובסון
5. תיאטרון החאן, הצגת בכורה: 24 באפריל 2010
יוצרים: תרגום – יעל רנן, בימוי – נולה צ'לטון, תפאורה – מרים גורצקי, תלבושות – נועם רום, תאורה – רוני כהן.
שחקנים: קלוב – ניר רון, האם – אריה צ'רנר, נאג – יהויכין פרידלנדר, נל – עירית פשטן.
"סוף משחק", מרכז ישראלי לדרמה, תל אביב, 1960 (תרגום: מתי מגד)
פריסט יוסף ברוקס , הידוע גם בשם הבמה סופאפליי (Soopafly), הוא ראפר ומפיק היפ הופ אמריקאי מלונג ביץ', קליפורניה.
במהלך נעוריו ברוקס פגש את הראפרים סנופ דוג וד"ר דרה.
ברוקס התחיל את הקריירה שלו בהפקה של השיר "?Who Got Some Gangsta Shit" של סנופ דוג.
ב-1995 הוא הפיק את השיר "Sooo Much Style" של ההרכב דה דוג פאונד מאלבום הבכורה שלהם, Dogg Food.
ב-1996 הוא התארח בסאונדטרק של הסרט "הגבול הדק בין אהבה לשנאה" בשיר "I Don't Hang".
סופאפליי הפיק את השירים "Freestyle Conversation" ו"You Thought" (שבו הוא גם התארח יחד עם הראפר טו שורט) מהאלבום השני של סנופ דוג, Tha Doggfather.
לאחר מכן הוא התארח באלבומים של הראפרים: סנופ דוג, באד אזז, דאז דילינגר, וורן ג'י, קורופט, RBX וTha Eastsidaz.
ב-2001 הוא שחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Dat Whoopty Woop וב-2007 את אלבום הסולו השני שלו, Bangin Westcoast.
ביולי 2006, הוקמה להקת הראפ Westurn Union, שכללה את הראפרים סופאפליי, Damani ו-Bad Lucc.
הם הופיעו לראשונה באלבום Tha Blue Carpet Treatment של סנופ דוג ושחררו סינגל רחוב שניקרא "I Don't Think So", שהופק על ידי Rick Rock.
באפריל 2008, שוחרר המיקסטייפ הראשון של ההרכב, House Shoe Musik, Vol.
חברת תקליטים וסטרן יוניון (Western Union) איימה לתבוע את ההרכב, על הדמיון בין השם של ההרכב לשם של הלייבל.
למרות שיש שוני בין השם של ההרכב והשם של הלייבל, ההרכב בחר לשנות את השם שלו לDubb Union כדי לא להיגרר למאבקים משפטיים.
הרומן סוף סוף רומן הוא ספרה השלישי של הסופרת יעל ישראל.
הוא נכתב בין שנת 1991 ל-1997, וראה אור בהוצאת חרגול בשנת 2000. ב-2002 היה מועמד לפרס גפן לספרות מדע בדיונית ופנטזיה.
בשנת 2006 היה מן הרומנים הראשונים שעלו לרשת בקובץ דיגיטלי, להורדה בחינם לגולשים.
תל אביב הולכת ומתרוקנת מתושביה.
הניצולים המעטים אינם מורשים לקרוא או לכתוב.
פקחי הנייר עוברים מבית לבית, ומחרימים ספרים, יומנים, לוחות שנה, אפילו מכתבי אהבה ישנים – כל דבר שעשוי מנייר.
בשוק השחור סוחרים לא רק בתחליפי חלב וביצים ובספרים משומשים, אלא גם בזיכרונות אסורים ובבקבוקוני ריח.
הסיבה להחרמת כל סוג של נייר, כולל את כל הספרים הקיימים, היא שאת הגופות קוברים בארונות בשל חשש מהדבקה, ולשם כך יש לייצר אינספור ארונות מקרטון עבה.
את המתים בארונותיהם קוברים בתל אביב בכיכר מלכי ישראל.
בעיר הרפאים הזאת, בבדידות איומה, חיה מאיה, אלמנה צעירה שאיבדה את כל משפחתה במגפות.
היא לא מוותרת, ויוצאת למסע ארוך בעקבות הכתיבה, התקווה, החיים והאהבה.
המסע מוביל אותה תחילה אל קולט, ניצולת שואה שמבקשת להחזיר אליה את מכתבי האהבה הישנים שכתב לה אהובה בשנות המלחמה, ואחר כך אל רומן, פקח נייר חתרני, הזומם להפיל את המשטר הבירוקרטי האפל.
יחד זוממים השניים להקים רשת מחתרתית בת שני אנשים: מחתרת שתיאבק על הזכות לאהוב, להתחתן, ואפילו להביא לעולם חיים חדשים.
ברומן דיסטופי זה נבחנת מדינת ישראל בתקופה פוסט אפוקליפטית דמיונית, אחרי ששלל מגפות מוזרות פקדו את הארץ.
בתל אביב הכמעט מרוקנת מתושבים חיים מעט ניצולים, הניזונים מתחליפי מזון המחולקים להם על ידי הרשויות.
אבל נדמה שבעוד שהתושבים הולכים ונעלמים, הבירוקרטיה רק הולכת ומסתעפת והבירוקרטים רק הולכים ומתרבים.
בעולם בירוקרטי זה אסור להחזיק בספרים ובניירת, אך דווקא בשל כך מנסה הדוברת לתעד בכתיבה את חייה ואת חייהם של הניצולים המעטים שנותרו בסביבה, בהן קולט ניצולת השואה, שסיפורה האפוקליפטי כמו משיק לחייה של הדוברת הצעירה, שאיבדה את כל משפחתה בחורבן הישראלי הפוסט אפוקליפטי.
כך הופך התיעוד האישי של הדוברת למעין תיעוד לאומי של צומתי דרך בהיסטוריה הישראלית של המאה ה-20, מהשואה דרך מלחמות ישראל.
המציאות ברומן פנטסטי זה אינה נבחנת על ידי פרמטרים ריאליסטיים, אלא דרך פריזמה מעוותת משהו, שמתייחסת לכל דבר במציאות הישראלית כאל אתוס גרוטסקי משהו.
כך למשל, הדוברת שמתעדת את חייה של קולט הזקנה, מוציאה מתחת לקולמוסה כמה גרסאות כיסוי של חיי קולט בתקופת השואה, כל אחת מעוותת ולא מספקת יותר מקודמתה.
אחר כך היא עושה את אותו הדבר לביוגרפיה האמיתית (או הבדיונית) של פקח הנייר רומן, ששירת באחת ממלחמות ישראל, שלא במקרה מזכירה במשהו את מלחמת יום כיפור.
מסקנת הרומן היא שכל ניסיון כתיבה על האתוסים הציוניים הגדולים, הנשחקים עד דק בספרות הישראלית, נידונים לכישלון מראש, משום שאין שום דרך מקיפה ואותנטית לכתוב עליהם.
התיעוד הספרותי של האתוסים הציוניים נשאר בגדר אילוסטרציה בלבד.
ברובד הארס פואטי של הרומן נבחנת מלאכת הכתיבה עצמה.
מאיה, הגיבורה והדוברת, מחליטה שכדי לא לאבד את קיומה השברירי בעולם ההולך ונעלם, עליה לתעד את חייה וחיי שכניה המעטים באמצעות הכתיבה.
תחילה, היא עוזרת לשכנתה הזקנה קולט לנסח מכתב תביעה לרשות הנייר לצורך החזרת מכתבי האהבה מתקופת השואה, אבל אז הכתיבה הופכת מתיעוד לפרוזה: גרסאות שונות של חיי האנשים שהיא כותבת עליהם.
היא מתחילה כמתעדת, והופכת לסופרת.
סופאי הוא יישוב קהילתי המוגדר כ-Census-designated place במחוז קוקונינו בצפון מדינת אריזונה בארצות הברית, בתחומי הגרנד קניון.
היישוב שוכן בקרקעית ערוץ הוואסו (Havasu Creek) המכונה גם קניון קטרקט (Cataract Canyon).
בחורף, כאשר כמעט ולא חדרו קרני שמש לקניון, נהגו בני השבט לעלות לרמה להתגורר במערות ובוויקיאפ ולהיזון מציד ומליקוט צמחים.
ב-1882 חתם נשיא ארצות הברית צ'סטר ארתור על צו נשיאותי לפיו כל הקרקע שעל הרמה מעל לקניון, ששימשה את בני השבט כאתר המגורים המסורתי בחורף, תהפוך לרכוש של ארצות הברית.
צו זה הגביל את בני השבט לחלקת אדמה בת שני קילומטרים רבועים בתחתית הקניון, וגזל באחת את כל אדמתם לשימוש הציבור האמריקני.
החלטה זו אילצה את בני השבט להסתמך על קיום על חקלאות בלבד ואלצה רבים מבני השבט לחפש עבודות מחוץ לקניון.
בני השבט עברו עקב כך ליישוב קבע ובהדרגה הוחלפו מבני הארעי הבנויים מענפי העצים לבקתות.
עם זאת, בני השבט שמרו על המסורות, כולם מדברים בשפת ההוואסופאי בנוסף לאנגלית, ואף שחלקם התנצרו, רובם עדיין מאמינים בדת ובתפילות הישנות.
בהדרגה לאחר שהתפרסם ברחבי ארצות הברית יופיו של הקניון על מפלי המים שבו החלו בני השבט יותר ויותר להסתמך על תיירות כמקור הכנסה.
בגלל מיקומו הגאוגרפי בקרקעית הקניון סובל היישוב מדי פעם משיטפונות.
שיטפון גדול בין ה-17 ל-18 באוגוסט 2008, אילץ את בני השבט ואורחיהם לפנות את היישוב, ותיקון הנזקים גרם להפסקת שירותי התיירות עד אביב 2009. שיטפונות נוספים במאי 2010 השביתו את שירותי התיירות עד 2011.
היישוב שוכן בגובה 974 מעל פני היום על שטח של 4.4 קילומטרים רבועים על קרקעית ערוץ הוואסו (Havasu Creek) המכונה גם קניון קטרקט.
נכון למפקד האוכלוסין של 2010 התגוררו ביישוב 487 נפשות.
סופאי משמש כמרכז המנהלי של שמורת שבט הוואסופאי והוא המקום היחיד בכל ארצות הברית שהדואר מגיע אליו כשהוא נישא על גבי פרדות.
גם שאר המצרכים מגיעים באמצעות שיירת הפרדות של שירות הדואר של ארצות הברית או בהיטס באמצעות מסוק.
זוהי הקהילה המרוחקת ביותר ב-48 המדינות הרצופות של ארצות הברית.
ניתן להגיע לסופאי באמצעות כביש 66 הישן ואז נסיעה של 96 קילומטרים לאורך כביש מספר 18 שסללה הלשכה לענייני אינדיאנים עד תחילת שביל הוואסופאי היורד לעיירה, הדרך היחידה להגיע לסופאי.
תחילת השביל בגבעת ואלאפאי (Hualapai Hilltop) השוכנת בקצה כביש מספר 18, שם יש מגרש חנייה גדול, מנחת למסוקים ושירותים ניידים.
בראש היישוב עומדת מועצת שבט בת שבעה חברים, המטפלת במרבית נושאי המדיניות, ונבחרת אחת לשנתיים.
היישוב כולל מעל למאה בתי מגורים, בית קפה, חנות כלבו, משרד תיירות, אכסניה קטנה ממוזגת, משרד דואר, בית ספר, קפלה של הכנסייה המורמונית וכנסייה נוצרית קטנה.
הלשכה לענייני אינדיאנים (Bureau of Indian Affairs בראשי תיבות BIA) של ממשלת ארצות הברית היא הישות האחראית לאכיפת החוק והגנה על השבט, ועל הטיפול הרפואי ושירותי חירום רפואיים אחראית מרפאה ורופא קבוע השייכים לשירות הבריאות לאינדיאנים (Indian Health Service), חלק ממחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.
במקום פועל בית ספר יסודי והילדים לומדים בו 11 חודשים בשנה.
עם סיום הכיתה השמינית הם נשלחים לפנימיות במימון ממשלתי.
מרביתם חוזרים לסופאי עם גמר לימודיהם.
מרבית התושבים מתפרנסים מתיירות: השכרת חדרים באכסניה או מקום באתר המחנאות, הדרכת מטיילים באזור, הפעלת בית קפה והחנות, וחלקם הקטן מחקלאות אינטנסיבית.
סוף טוב הוא מחזה סאטירי מוזיקלי ישראלי מאת ענת גוב.
את ההצגה ביימה עדנה מזי"א, ובתפקיד הראשי כיכבה ענת וקסמן.
המחזה מספר אודות שחקנית מפורסמת שנכנסת למחלקה האונקולוגית, כאשר היא חולה בסרטן בשלבים מתקדמים.
המחזה הוא פרי עטה של המחזאית ענת גוב, שכתבה פנטזיה מוזיקלית על ההתמודדות שלה עם מחלת סרטן המעי הגס, וההחלטה השנויה במחלוקת- לא לקבל טיפול מונע.
את ההצגה ביימה המחזאית והסופרת עדנה מזי"א.
השחקנים בהצגה הם ענת וקסמן, יפתח קליין, שרית וינו אלעד, זהרירה חריפאי, רוני שובל ורותי אסרסאי.
את המוזיקה והשירים כתב שלומי שבן.
על הכוריאוגרפיה אמון היה יחזקאל לזרוב.
ההצגה עלתה בתיאטרון הקאמרי ביוני 2011.
ענת גוב נפטרה כשנה וחצי לאחר שהועלתה ההצגה, שהיוותה בעיניי רבים כמעיין צוואתה של גוב.
זהרירה חריפאי זכתה על תפקידה בהצגה, בפרס התיאטרון הישראלי, ונפטרה גם היא מסרטן בתחילת שנת 2013. לאחר מותה, החליפה את חריפאי השחקנית תחיה דנון.
בספטמבר 2011, ההצגה עלתה בהיכל התרבות של אריאל, למרות ששתי היוצרות נמנו על חותמות מכתב המחאה נגד ההיכל, אך מבחינה חוקית לא יכלו למנוע את עליית ההצגה (הן נמנעו מקבלת ההכנסות ובחרו לתרום אותן לאגודה למלחמה בסרטן).
בשנת 2023 יצא סרט המבוסס על המחזה בבימוים של טל גרניט, ושרון מימון ובכיכובן של אנדי מקדואל, וסאלי פיליפס, ומרים מרגוליס.
טליה רוט, שחקנית תיאטרון מפורסמת לקראת סוף שנות ה-40 לחייה, מגיעה למחלקה האונקולוגית כדי להתחיל לקבל טיפול כימותרפי למחלת הסרטן, שנמצאה בגופה.
טליה מובכת מעצם הגיעה למחלקה, וחרדה לפרטיותה.
באותו החדר בו היא מקבלת את הטיפול יושבות שלוש מטופלות: חיהל'ה, מיקי ואמונה.
שלושתן מתרגשות מבואה של השחקנית המפורסמת ומנסות ליצור עמה קשר, אך נענות בסירוב מצד טליה.
רופא המחלקה ד"ר כץ, ולצידו אחות המחלקה עמליה, מסבירים לטליה את נחיצות הטיפול שעליה לקבל, כיוון שהיא נמצאת ב"stage 4", כלומר שלב מתקדם וסופני במחלה.
טליה לא משתכנעת, ולאחר מסע של התלבטויות, מחליטה להפסיק את הטיפול ולהמשיך לחיות את חייה, עד אשר תגבור עליה המחלה.
ענת וקסמן - טליה רוט.
זהרירה חריפאי/תחיה דנון - חיה'לה.
יפתח קליין/עודד לאופולד - ד"ר כץ.
ההצגה קיבלה תשבחות מצד מבקרי התיאטרון וקהל הצופים.
היא הועלתה כ-400 פעמים בקאמרי.
"מחזה שנוגע בצורה חריפה ואמיצה במציאות...מנות הגונות של הומור...הבמאית עדנה מזי"א ביימה את ההצגה בקצב ובשטף על הבמה הגמישה שעיצבה אורנה סמורגונסקי.
קטעי השואו מתוזמרים היטב עם המוזיקה והשירים מלאי החן של שלומי שבן.
כל השחקנים עושים עבודה מצוינת...
מעל הכל מי שמעניקה להצגה את הלב שלה היא ענת ווקסמן, המביאה לידי ביטוי את מלוא הקשת של הרגשות של הדמות אותה היא מגלמת ברגישות ובתבונה.
נראה שגוב ושותפיה הצליחו להפוך הצגה על מחלקה של חולים סופניים לשלאגר אמיתי" (ידיעות אחרונות)
בשנת 2023 יצא לקולנוע הסרט "סוף טוב" בכיכובה של אנדי מקדואל ובהשתתפותן של מרים מרגוליס, סאלי פיליפס, טמזין גרג וראקי תאקראר.את התסריט לסרט כתבה רונה תמיר וביימו שרון מימון וטל גרניט.
"סוף שבוע בפריז" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2011, כסינגל החמישי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד של רשת ג', והשני במצעד של מדיה פורסט.
השיר נכתב והולחן על ידי דודי מלכה, והופק על ידי תמיר צור.
השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני.
בשיר כשמו, יש אזכור לעיר פריז שבצרפת, והוא מעין שיר אהבה.
עם השיר הופיעה שרית חדד בהיכל מנורה מבטחים.
את ההופעה העלתה בהמשך לערוץ היוטיוב.
האודיו זכה לויראליות רבה, ונכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-2.6 מיליון צפיות.
סופ קילז היא להקת אינדי-פופ לבנונית.
הקבוצה שהוקמה בשנת 1997 על ידי יסמין חמדאן וזיאד חמדאן מתוך כוונה לשלב מוזיקה ערבית קלאסית ומוזיקה אלקטרונית.
יסמין חמדאן וזיאד חמדאן, כחלק מסצנת השוליים בביירות, לבנון.
שאבו השראה מהמוזיקה הערבית הקלאסית והסצנה האלקטרונית החדשה שהתבססה בביירות.
הם החליטו יחד להקים את הלהקה בשנת 1997.
שם הלהקה מבוסס על שמו של שיר שכתב זייד על בנייתה מחדש של ביירות אחרי מלחמת האזרחים בלבנון.
תחילה הכלי האלקטרוני המרכזי בלהקה היה המערכת גרוב: Roland MC-303 אותה רכש מלהקתה הקודמת של יסמין חמדאן שהתפרקה.
הלהקה הופיעה בהרכבים שונים במהלך השנים, הם הקליטו את אלבומם Bater בשנת 2001, לשם כך הצטרפו להרכב רַבִּ֫יעְ מְרוּוֶה וואליד סאדק אשר ניגנו בחליל וחצוצרה, אחר כך נשארו להקלטת האלבום Cheftak ב-2002.
לאחר צאת שני האלבומים הופיעה הלהקה ברחבי אירופה, סוריה, מצרים, ירדן, לבנון ואוסטרליה.
ב-2002 שיתפו פעולה הצמד עם האמנית לַמְיַא ז'ורייז' ומכרם חמדאן בהפקת פסקול למחול.
בשנת 2005 הוציאה הלהקה את אלבומם Enta Fen, אלבום המשלב חומרים חדשים וגרסאות רמיקס לשירים קודמים.
בשנת 2006 עברה יסמין חמדאן לפריז, צרפת.
הלהקה לא התפרקה אך לא מרבה להופיע.
בשנת 2015 הוציאו אלבום אוסף לשירי הלהקה.
במשך השנים הוצגו שירי הלהקה בפסי קול לסרטי קולנוע בלבנון כמו A Perfect Day משנת 2005. ו-What Shoes משנת 2006.
זיאד הקים במקביל לסופ קילז גם להקה משלו בשם "הממשלה החדשה".
יסמין חברה למפיק המוזיקלי מירוואייס לפרויקט בשם Y.A.S.
המשלב גם הוא מוזיקה ערבית עם אלקטרונית.
יסמין הוציאה ב-2013 את אלבום הסולו שלה Ya Nass אשר הופץ בתפוצה בינלאומית דרך חברת התקליטים העצמאית Crammed Discs.
סוף שבוע בגליל הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2008 בבימויו ובהפקתו של משה מזרחי שזה היה סרטו האחרון.
התסריט של משה מזרחי ומיכל בת-אדם מבוסס על המחזה הדוד וניה של אנטון צ'כוב עם התאמה למציאות הישראלית.
הנושאים בהם עוסק הסרט כמו ב"דוד וניה" הם תקוות שהתבדו, "חיים מבוזבזים" ודמויות אומללות עם אווירה מלנכולית שעוטפת אותן.
סתיו 1996, אבנר (עודד תאומי), פרופסור להיסטוריה של האמנות, מגיע עם אשתו הצעירה והיפה אילנה (מרינה שויף) לסוף שבוע בחוה החקלאית של המשפחה בגליל.
אשתו הראשונה חווה נפטרה והוא עזב את החווה והשאיר בה את ילדיו רחל (שירי גדני) ושוקי (פיני טבגר).
בחווה גרים גם הסבתא מניה (חנה מרון) ומנחם (שרון אלכסנדר) אחיה של חווה המנוחה שעזב בזמנו קריירה צבאית כדי לחזור ולנהל את החווה שעמדה לקרוס.
אבנר מבוגר מאילנה ב-30 שנים, הוא מתוסכל ממצבו הרפואי ומתלונן כל הזמן על כאבים שונים.
הרופא הכפרי יואל (יגאל שדה) מוזעק לטפל בהתקף המיגרנה שלו ומזריק לו זריקה לשיכוך כאבים.
יואל מכיר את אילנה מביקורים קודמים ומאוהב בה היא נענית לו והם מגשימים את אהבתם במחבוא בשדה.
יואל מתוסכל מעבודתו כרופא כפרי ומחוסר יכולתו להגשים את עצמו.
מנחם מאוהב גם הוא באילנה אבל היא מסרבת לו.
רחל מאוהבת ביואל אבל הוא אינו מעוניין.
שוקי הוא פצוע קרב, מתוסכל מחוסר בת זוג.
הסבתא מניה מנותקת מכל הלחצים במשק.
חמישה צעירים מגיעים לישון בצימר בחווה ובראשם תומר הגיטריסט (אסף אברבוך).
עולמם המבולבל שונה מעולמה של מניה המושתת על קודש לעבודה.
שוקי מתאהב באחת מהם, יעל (אדווה בולה).
מנחם מוצא את יואל ואילנה מתעלסים בשדה וזה מדכא אותו.
לבסוף מכנס אבנר את המשפחה ומודיע להם כי בכוונתו למכור את החווה או להפכה לאתר תיירות מכיוון שהיא מפסידה.
בני המשפחה מופתעים ובעיקר מנחם שפותח בצעקות תוכחה על אבנר שרוצה להרוס את המשק לאחר שהוא השקיע בו 15 שנות עבודה.
מנחם תופס אקדח ויורה לעבר אבנר אך מחטיא.
ביום ראשון נפרדים אבנר ואילנה מהמשפחה.
אבנר קבל הצעת עבודה באוניברסיטת פרינסטון וייסע לשם עם אילנה.
מנחם רחל ושוקי נשארים בחווה ותוהים על עתידם.
שחקןתפקיד עודד תאומי אבנר מרינה שויף אילנה שרון אלכסנדר מנחם שירי גדני רחל יגאל שדה יואל פיני טבגר שוקי חנה מרון מניה אדווה בולה יעל אסף אברבוך תומר
סוף סלע (נולד ב-15 ביוני 2003) הוא רוכב אופנועי מרוץ, המתחרה בקטגוריות האנדורו והמוטוקרוס.
זכה באליפות ישראל בשתי הקטגוריות, השתתף חמש פעמים במרוץ הרומניאקס והשתתף בתחרויות בינלאומיות רבות ביניהן מרוץ הארצברג רודיאו ומרוץ הוקסטון פארק.
סוף הוא בנם הצעיר של גיא וברברה סלע, רוכבי אופנועי שטח בעצמם, ואחיהם של גב וצוק המתחרים גם הם בקטגוריה.
בגיל 13 וחצי השתתף לראשונה במרוץ הרומניאקס, הנחשב לאחד ממרוצי האנדורו הקשים בענף.
סוף הוא המתחרה הצעיר ביותר שסיים את כל קטגוריות המרוץ.
כשהיה בן 12 סיים את קטגוריית האיירון.
סיים במקום ה-24 מתוך 100 רוכבים בקטגוריית הברונזה והיה למתחרה הצעיר ביותר שמסיים את המרוץ.
בשנת 2018 התחרה בקטגוריית הסילבר ודורג במקום ה-18 בקטגוריה.
שנה לאחר מכן היה לרוכב הצעיר ביותר המסיים את המרוץ בקטגוריית הגולד, קטגוריה בה מתחרים 40 הרוכבים הטובים בעולם.
ב-2020 התחרה בפעם השנייה בקטגוריה וסיים במקום ה-12.
בשנת 2018 התחרה במרוץ הוקסטון פארק באנגליה, המתקיים במסגרת ליגת ה-WESS, וסיים במקום השלישי בקטגוריית האקספרט (הרמה השנייה בתחרות) וה-19 בדיורג הכולל מתוך 250 רוכבים.
בשנת 2020 התחרה שוב במירוץ ההוקסטון פארק וסיים במקום השני בקטגוריית הפרו (הקטגוריה הגבוהה ביותר).
ב-2019 התחרה במרוץ ה-Sea to Sky בטורקיה, מרוץ שנמשך 4 ימים, אותו סיים במקום ה-20. בשנת 2019 התחרה בשנית בהוקסטון פארק וסיים במקום העשירי.
שנה לאחר מכן סיים את המרוץ במקום השני.
בשנת 2019 התחרה במרוץ ההארצברג רודיאו באוסטריה וסיים במקום ה-61 מתוך 1,700 מתחרים.
בעקבות ההישג הוזכר סלע בכתבה ברד בול TV ובמגזין Enduro21.com כאחד מששת הרוכבים בעולם המהווים פוטנציאל להיות כוכבי העתיד של הענף.
ב 5 בספטמבר 2021 זכה במירוץ ה-six days
סוף סוף וגאס הוא סרט קומדיה אמריקאי מ-2013, בבימויו של ג'ון טרטלטאוב, שנכתב על ידי דן פוגלמן בכיכובם של מייקל דאגלס, רוברט דה נירו, מורגן פרימן, קווין קליין ומרי סטינבורגן.
ארבעה חברי ילדות מברוקלין ; סם, ארצ'י, פאדי ובילי, הם עכשיו קשישים.
סם ואשתו מרים גרים בנאפולי.
ארצ'י, ותיק וייטנאם גרוש פעמיים, חי בניו ג'רזי.
פאדי גר לבד בדירתו בברוקלין, מר מאז מותה של אשתו האהובה, סופי.
בילי הוא מוצלח יזם ב-Malibu, שגר עם חברתו 31 הבן שלו ליסה.
זמן קצר לאחר שהציע ליסה, בילי מוצא בקבוק ויסקי ישן שהוא וחבריו גנבו בימי ילדותם, ומתקשר לסם וארצ'י, שמציעים מיד מסיבת רווקים לבילי בלאס וגאס..
לאחר שניתנה אישור מאת מרים לרמות אותה, סם אוסף את ארצ'י, אשר בעיות בריאותיות מתמשכות גורמות לבנו להיות מודאג.
הם משכנעים את פאדי בעל כורחו להצטרף אליהם והם טסים למפגש עם בילי בווגאס.
בילי ופאדי נכנסים לוויכוח סוער מפני שבילי לא השתתף בהלוויה של סופי.
הם פונים לבניון, אך המלון סגור לרגל שיפוצים.
הם מבקרים באריה בה תתקיים החתונה ונמשכים לטרקלין על ידי שירה של דיאנה.
החמישה חולקים משקה והם משכנעים את דיאנה להצטרף אליהם לחגיגות.
בזמן שהוא ממתין לקבל חדרים, ארצ'י ניגש לשולחן בלאק ג'ק וקונה צ'יפס בשווי 15,000 דולר מכספי הפנסיה שלו.
כשפאדי וסם חוזרים, הם מגלים שארצ'י עולה 102,000 דולר.
הם עוזבים במהירות את השולחן מחשש שיואשמו בספירת כרטיסים.
בילי מסייר בקפלת החתונה עם דיאנה.
בהמשך הופכת הרביעייה לשופטים בתחרות בגדי ים.
לאחר מכן מתמודד מול מנהל הקזינו, המציע לפצות את הקבוצה בסוויטת הפנטהאוז הגדולה ביותר שלו בתקווה שארצ'י יישאר ויבזבז את זכיותיו במלון.
בילי מציע להם לפתוח את בקבוק הסקוטש הישן כדי לחגוג, אבל פאדי מסתער.
באותו לילה, שלושת הנותרים הולכים למועדון הלילה של המלון שם הם נהנים מלילה של שתייה וריקודים.
סם פוגש רווקה צעירה שמביעה את משיכתה אליו.
למחרת, בזמן שהאחרים מתאוששים, פאדי מבקר את דיאנה ואומר לה שהוא ובילי שניהם היו מאוהבים בסופי כשהיו צעירים יותר והיא בחרה בפאדי.
דיאנה מנסה לשכנע אותו להפסיק להתאבל ולהמשיך בחיים כי סופי תרצה בכך.
פאדי מצטרף לבילי בבקתת הבריכה שלהם ומודה שהוא צריך לעבור מהפטירה של סופי, בעודו נסער מבילי על כך שהוא מתחתן עם אישה שהוא לא באמת אוהב.
סם וארצ'י מחליטים לערוך מסיבת רווקים מסיבית לבילי בסוויטה שלהם באותו לילה.
הם מתכוננים למסיבה ומזמינים כמה אנשים הכוללים מסיבת רווקות ממועדון הלילה, רקדנים אקזוטיים, להקת מלכות דראג וחברי צוות שחקנים של זרקאנה.
היא מודה שהיא מחבבת אותו, ושואלת אם הוא באמת אוהב את ליסה.
בזמן שהם הולכים לאורך הסטריפ, בילי מספר לדיאנה שפאדי העמיד לסופי אולטימטום לבחור בבילי או בו, והיא בחרה בסתר בבילי בסתר; אבל בילי אמר לסופי שהיא אמורה להיות עם פאדי.
פאדי אומר לבילי שהוא הזמין את דיאנה למסיבה כי הוא מחבב אותה ורוצה להתחיל מחדש לאחר פטירתה של סופי, אך מבין שגם בילי מחבב אותה.
כשדיאנה מגיעה, בילי דוחף את פאדי לבריכה, ולוקח את דיאנה למעלה כדי לומר לה לתת לפאדי צ'אנס.
לדבריה, היא מרגישה כאילו מתייחסים אליה כמו לסופי, ו"מתנות" על ידי בילי לפאדי, שפאדי שומע.
פאדי נהרס ללמוד זאת ומשליך את בקבוק הסקוטש הישן לפח כשהוא עוזב את המסיבה.
בינתיים, סם מתכונן לרמות את אשתו עם הרווקה הצעירה, אך אינו יכול להביא את עצמו לעשות זאת.
למחרת בבוקר, פאדי מתעמת עם בילי בבריכה.
הוא מודיע לו שאף אחד לא יכול להגיד לסופי את מי לאהוב, ושהם חלקו חיים יפים ביחד.
הוא אומר לבילי להתקשר לחתונה.
כשליזה ושושבינה מגיעים, פאדי דוחף את בילי לבריכה ואומר לליסה שבילי מבטל את החתונה.
בילי וליסה מדברים על זה וליסה עוזבת.
בילי משלים עם גילו ומודה בפחדו להזדקן ולהיות לבד.
הם חוזרים יחד כחברים ואומרים לבילי ללכת לראות את דיאנה.
בילי הולך לטרקלין בו דיאנה שרה ומגלה את רגשותיו כלפיה.
לבסוף החבר'ה מחליטים לפצח את בקבוק הסקוטש הישן כדי להכין טוסט, אולם להפתעתם, כולם מלבד פאדי מוצאים את הטעם דוחה.
כמה חודשים אחר כך, בילי ודיאנה מתקשרים לארצ'י ופאדי להודיע שהם מתחתנים.
הם מנסים להתקשר לסם אך הוא אינו מסוגל לענות לטלפון מכיוון שהוא עסוק במיטה עם אשתו.
מייקל דאגלס בתפקיד בילי גרסון
רוברט דה נירו בתפקיד פטריק "פאדי" קונורס
מורגן פרימן בתפקיד ארצ'יבלד "ארצ'י" קלייטון
קווין קליין בתפקיד סם האריס
מרי סטינבורגן בתפקיד דיאנה בויל
סוּף פוֹדגוֹראנוּ (נולד ב-20 בינואר 2002 בחדרה שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת קשר הכנף והחלוץ בקבוצה מכבי חיפה מליגת העל הישראלית ובנבחרת ישראל.
פודגוראנו שיחק במחלקת הנוער של הפועל חדרה עד לשנת 2013, ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה.
יחד עם קבוצת הנוער של מכבי חיפה זכה בליגת העל הנוער בעונת .
ב-3 ביוני 2020 ערך פודגוראנו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, כשהחליף את ניקיטה רוקאביציה בדקה ה-89 בהפסד 2–0 למכבי תל אביב במסגרת ליגת העל לעונת 2019/2020. עד לתום העונה, בה סיימה מכבי חיפה במקום השני כסגניתה של מכבי תל אביב, ערך פודגוראנו ארבע הופעות ליגה נוספות.
ב-9 ביולי 2020 חתם פודגוראנו ברומא מהסרייה א' האיטלקית.
ב-1 בנובמבר ישב לראשונה על ספסל הקבוצה, במשחק ליגה נגד פיורנטינה.
בסך הכל ישב על ספסל הקבוצה בתשעה משחקי ליגה ובמשחק קופה איטליה אחד, אך לא זכה לדקות משחק בקבוצה הבוגרת של המועדון.
הוא שיחק באופן קבוע בקבוצת הנוער של המועדון.
ב-11 באוגוסט 2021 חתם פודגוראנו על חוזה לארבע עונות בספציה מהסרייה א'.
ב-19 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ובסרייה א', כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 2–1 על ונציה במסגרת המחזור הרביעי לעונת 2021/2022. ב-3 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח של הקבוצה, כששיחק 59 דקות בהפסד 0–4 להלאס ורונה במסגרת המחזור השביעי בליגה.
בפתיחת העונה שותף בחמישה משחקים, מהם משחק אחד בהרכב הפותח.
לאחר 14 מחזורים כמעט ולא נכלל בסגל הקבוצה.
ב-2 בספטמבר 2022 הושאל למכבי חיפה מליגת העל, עם אופציה לרכישה.
ארבעה ימים לאחר מכן ערך הופעת מחודשת בקבוצה בליגת האלופות בהפסד 2-0 לבנפיקה ליסבון כשנכנס כמחליף.
מספר דקות לאחר מכן הוחלף עקב פציעה, בעקבותיה נעדר עד לתום העונה.
אחרי שהושאל מספציה מכבי חיפה מימשה את אופצית הרכישה.
ב-20 באפריל 2024 כבש שער בכורה בליגת העל בניצחון 4-1 על הפועל באר שבע.
ב-22 באוגוסט 2024 הושאל לקבוצת הראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית לעונה אחת.
שיחק ואף כבש בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל (למעט נבחרת הנוער עד גיל 19, עמה לא שיחק).
החל מ-2021, הוא חלק מסגלי נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21 והבוגרת.
באוקטובר 2021 זומן לסגל נבחרת ישראל הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות סקוטלנד ומולדובה, על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשטיינר.
אביו דני פודגוראנו היה כדורגלן עבר בהפועל חדרה והפועל חיפה, וסבו למבי פודגוריאני היה שחקן ומאמן טניס שולחן.
פודגוראנו הוא בעל דרכון רומני.
"סוף של כל סיפור" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן.
הוא יצא לאור ב-19 בינואר 2022, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן ה-26 של גולן, קצת שמח קצת עצוב.
השיר נכתב והופק על ידי תמר יהלומי ויונתן קלימי.
בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-766 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הישראלי של מדיה פורסט.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-19 בינואר 2022, יום צאת השיר.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם19 בינואר 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתליאם
סוף עידן התמימות הוא סרט קולנוע ישראלי שעלה לאקרנים בשנת 2015 בכתיבתה בבימויה של וידי (ורדית) בילו, עם יחזקאל לזרוב, ריימונד אמסלם ויעל בן דור בתפקידים הראשיים.
הסרט הוקרן לראשונה בטקס פרסי אופיר לשנת 2013 בשם "פלסטלינה" והועלה לאקרנים ב-2015 בשם "סוף עידן התמימות".
בחו"ל הוא נקרא בשם Fragile (שביר) או Plasticine (פלסטלינה).
העלילה מתרחשת בבניין ישן בירושלים בשנת 1966 כשהעיר עדיין חצוייה והכלכלה נמצאת בתקופת המיתון.
בדירה משתמשים בתנור נפט, טלפון חוגה עם מנעול שנמצא רק בדירה אחת, רדיו טרנזיסטור, ילקוט תלמיד מעור שנישא על הגב, קומקום שורק ועוד.
בסוף הסרט מושמע בפסקול השיר "סתיו" של שמשון חלפי ומשה וילנסקי בשירתה של אפרת בן צור שמלווה עצמה באוטוהארפ בעיבודו של רן בגנו.
הוא היה מועמד לארבעה פרסי אופיר:
פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר - ריימונד אמסלם
פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - חנה לסלאו
פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר - קרן רון, ירון אריה
פרס אופיר לצילום הטוב ביותר - שי גולדמן
רן בגנו זכה בפרס חג'ג' לצילום הטוב ביותר ווידי בילו הייתה מועמדת לפרס חג'ג' לסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
משפחת בכר גרה בבניין ישן בירושלים.
האב אלי (יחזקאל לזרוב) נמצא רוב היום בעבודה.
אשתו רותי (ריימונד אמסלם), סגורה בתוך עולמה ומבלה את רוב שעות היום במיטה בקריאת רומנים עבי כרס שבעלה מחליף לה בספרייה.
בתם מיכל (יעל בן דור) בת ה-11, בודדה ומשועממת, נאלצת לחפש תשומת לב ועניין בקרב דיירי הבניין.
בעיקר אצל האלמנה גב' ששוני (חנה לסלאו) שמשכירה חדרים בדירתה.
בין דיירי המשנה שלה נמצא נמצא הנרי (אופיר וייל) שלא מדבר הרבה ואוהב להתבונן במיכל כשהיא מבצעת עמידת ידיים.
מיכל מבקרת גם אצל לילי (מאיה גורקין) שמטפלת באמא חולה ועומדת להתגייס, ממנה היא לומדת איך להתנשק.
היחסים בין רותי ואלי מתוחים והם כמעט לא מדברים.
רותי רוצה למצוא עבודה כדי לעזור בכלכלת המשפחה אבל אבי לא עוזר לה בזה.
הם לא מסוגלים לשמור בסוד את המתח הזה גם בפני חבריהם גדי (קובי מאור) ואשתו אביבה (דנה סמו).
רותי רוצה לרשום את מיכל לקבוצת שחייה בימק"א ירושלים ולשם זה היא משכירה חדר בדירה ללא אישור מאבי.
השוכרת היא סטודנטית צעירה בשם רנה (אנה דוברוביצקי) שמתיידדת עם רותי ומכניסה קצת שמחת חיים לחייה העגומים.
הן יוצאות לטייל בירושלים ומשאירות את מיכל לבד.
זה לא מוצא חן בעיני אבי שחוזר ממילואים ומוצא את מיכל אצל גב' ששוני.
לבסוף חוזרת רנה אל החבר שלה (גרא סנדלר) ועוזבת אותם.
רותי מוצאת עבודה כמזכירה אצל עורך דין.
מאמן השחייה (מיכאל כורש) מסרב בתחילה לצרף את מיכל לנבחרת השחייה בגלל שהיא בת אבל רותי עומדת על כך בתוקף ומצליחה.
העירייה מכריזה על הבניין כמבנה מסוכן והדיירים מתכנסים לישיבה בראשות גב' ששוני כדי להחליט מה לעשות.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותיחזקאל לזרובאלי בכרריימונד אמסלםרותי בכריעל בן דורמיכל בכראנה דוברוביצקירנהדיירת משנהחנה לסלאוגב' ששונישכנהקובי מאורגדיחבר של אלידנה סמואביבהאשתו של גדיגרא סנדלרידיד של רנהמיכאל כורשמדריך שחייהמאיה גורקיןלילישכנהאופיר ויילשכן
סוף שבוע מטורף הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1986 בבמויו של אילן מושנזון, עם אוסי הלל, דליק ווליניץ ודורון צפריר בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על חלילנית המקבלת הודעה כי ימיה ספורים, נוסעת למלון ומחליטה להתאבד, שם היא עוברת חוויות מטורפות.
נגה נרקיס (אוסי הלל) היא חלילנית מקצועית הנמצאת כעת בתחרות חלילנים.
היא מגיעה לקליניקה של ד"ר תקווה (שמואל וולף).
הוא מתבונן בצילום הגולגולת שלה ומראה לה שיש לה גידול ממאיר במוח.
היא מתעלפת במקום, לאחר מכן היא יוצאת ונשכבת על הכביש במטרה להידרס אך לא מצליחה בכך ונאספת על ידי אנשים.
יניל (דליק ווליניץ) עוקב אחריה בתור בלש פרטי שנשכר על ידי אמה החורגת (אופליה שטראל) כדי לגלות היכן נמצא כל כספו של בעלה המנוח, אביגדור.
בינתיים מגלה ד"ר תקווה כי הגוש אותו אבחן כגידול אינו אלא חתיכת מיונז שנזל מהסנדביץ' של מזכירתו נחמה.
בינתיים מגיעה נגה למלון השרון בקבוצה של תיירות ונרשמת לחדר של תיירת שלא הגיעה.
היא עולה לקומה גבוהה ומוכנה לקפוץ אלא שדייר בחדר צמוד רואה אותה ומשכנע אותה שלא תקפוץ.
הוא עיתונאי מפוטר בשם נפתלי (דורון צפריר) והוא מחפש סקופים כדי לחזור לעבודה.
הוא עומד לצלם את נגה אך במקום זה הוא נופל מגובה על יריעת בד וניצל.
מנהל המלון הוא אלחנן (גדעון שמר) ופקיד הקבלה הוא ציון (דב נבון).
אלחנן רודה בציון ועל כל טעות הוא מצווה עליו לעמוד על שרפרף ואז סוטר לו.
במלון מסתובב גם מחבל ערבי (שאול מזרחי) ומחפש מקום להניח בו פצצה.
משגיח הכשרות לייבל'ה (אריה מוסקונה) גונב מזון מהמלון בעזרת העבריין הרצל (איציק בן מלך) שגם חוטף תינוק כדי למסרו בכסף לאחת התיירות במלון.
לייבל'ה משבית מדי פעם את חדר האוכל בגלל בעיות כשרות והמלון מאבד כוכבים.
במלון מתארח גם שר התיירות פרויקה (אבנר חזקיהו) שמסרב לתת ראיון לנפתלי.
יניל מגלה לנגה כי היא בריאה ומוצא בחליל שלה פתק עם מספר החלקה של אביה.
האלמנה טוענת כי בעלה מכר את כל הרכוש שלהם ובכסף שקיבל רכש יהלום יקר ובלע אותו לפני מותו.
בסוף נפגשים כולם בבית הקברות שם כבר נמצאת האלמנה שחופרת בקבר.
הרצל שמצא את הפצצה במלון ממהר ומניח את הפצצה בקבר החפור.
כולם בורחים, אך לאחר הפיצוץ פורץ במקום נפט ונמצא היהלום היקר.
לבסוף מופיעה בכתובית כי האם החורגת קנתה בכספי הנפט את המלון והחזירה לו את כל הכוכבים.
יניל ונגה באים להתארח במלון.
כעת ציון הוא המנהל והוא זה שסוטר לאלחנן על טעויות.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותאוסי הללנגה נרקיסדליק ווליניץינילבלש פרטידורון צפרירנפתלי עתונאידב נבוןציוןפקיד קבלהגדעון שמראלחנןמנהל מלוןאריה מוסקונהלייבל'המשגיח כשרותאופליה שטראלגב' נרקיסאלמנהאיציק בן מלךהרצלעברייןשאול מזרחימחבלשמואל וולףד"ר תקווהרופאאבנר חזקיהופרויקהשר התיירות
"סוף קיץ" הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית עפרה חזה.
יאיר רוזנבלום הלחין את השיר למילותיה של המשוררת חיה ורד.
השיר הולחן עבור מצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ב (1982) של רשת ג', מצעד שבו זכתה חזה בתואר זמרת השנה.
השיר נכנס למצעדי הפזמונים של שנת תשמ"ג והגיע למקום השביעי במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה־24 במצעד השנתי של גלי צה"ל.
הוא נכלל באלבומה של חזה "חי", שהתפרסם ב־1983.
יאיר רוזנבלום היה מבכירי המלחינים בישראל וכתב להיטים רבים מאוד.
עפרה חזה רצתה שילחין לה שיר וביקשה מאמרגנה בצלאל אלוני שיפנה אליו.
אלוני פנה לאמרגניתו של רוזנבלום, הציג את עצמו וביקש שרוזנבלום ילחין שיר לחזה.
רוזנבלום הלחין את השיר למילותיה של חיה ורד.
חזה נבחרה לזמרת השנה במצעד השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ב (1982), והשיר נועד לביצוע במצעד.
הוא נכלל באלבומה של חזה "חי" כשיר הסוגר את האלבום.
"סוף קיץ" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי הראשון של רשת ג' לשנת תשמ"ג, מצעד ששודר ב־22 בספטמבר 1982. השיר זכה להצלחה גדולה והגיע בשיאו למקום הראשון ב־15 בדצמבר 1982, מקום בו שהה שלושה שבועות.
בסך הכל צעד השיר במשך 18 שבועות עד 16 בפברואר 1983, אז יצא מהמצעד.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ג של התחנה השיר דורג במקום השביעי.
חזה זכתה בתואר זמרת השנה במצעד זה.
במצעד השנתי של גלי צה"ל השיר דורג במקום ה־24.
סופאצ'אי צ'אידד (בתאית: ศุภชัย ใจเด็ด; נולד ב-1 בדצמבר 1998 בפטאני שבתאילנד) הוא כדורגלן תאילנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורי ראם יונייטד מליגת העל התאילנדית ובנבחרת תאילנד.
צ'אידד גדל במחלקת הנוער של בית ספר פאטומקונגה.
בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת סופר פאוור סמוט פרקן מליגת העל התאילנדית, במדיה ערך 20 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-1 בפברואר 2017 חתם בבורי ראם יונייטד מליגת העל התאילנדית.
ב-11 באוקטובר 2018 ערך צ'אידד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תאילנד, בניצחון 1-0 על נבחרת הונג קונג במשחק ידידות.
ב-9 בנובמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 7-0 על נבחרת מזרח טימור במסגרת אליפות דרום מזרח אסיה בכדורגל.
הוא היה חלק מסגל נבחרת תאילנד בטורניר גביע אסיה 2019, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
סופה של שושלת האן היא תקופה בהיסטוריה הסינית שנמשכה משנת 189 עד 220 לספירה, אשר חופפת כמעט לחלוטין עם שלטונו הסוער של השליט האחרון של שושלת האן, הקיסר שיאן.
בתקופה זו נקלעה התחוללה סערה מדינית נוכח פריצתו של מרד הטורבן הצהוב (184–205).
במקביל, מוסדות האימפריית נהרסו על ידי דונג ג'ו ופוצלו למשטרים אזוריים שנשלטו על ידי מצביאים שונים, אשר חלקם היו אצילים ופקידי החצר האימפריאלית של שושלת האן.
אחד מאותם מצביאים, צאו צאו, איחד בהדרגה את האימפריה, לכאורה תחת שלטונו של הקיסר שיאן; אולם בפועל הקיסר וחצרו נשלטו למעשה על ידי צאו צאו עצמו.
מאמציו של צאו צאו לאחד מחדש את הארץ עלו בתוהו בקרב הצוקים האדומים ב-208/209 כאשר צבאותיו הובסו על ידי כוחות בעלות הברית של סאן צואן וליו ביי.
שלטונה של שושלת האן הסתיים רשמית בשנת 220 כאשר בנו ויורשו של צאו צאו, צאו פי, הפעיל לחצים על הקיסר שיאן על מנת שזה יתפטר וצאו פי יחליף אותו כשליט.
התקופה מנפילת שושלת האן בשנת 220 ועד לאיחודה מחדש של סין תחת שושלת ג'ין במאי 280 ידועה בתור עידן שלוש הממלכות.
סוף טוב הוא קונספט מרכזי בספרות, קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה המציג סיום עלילה אידיאלי ליצירה בדיונית.
בסוף טוב, כמעט הכל מסתדר לטובה עבור הגיבורים הראשיים, בעוד הנבלים מובסים.
בקווי עלילה שבהם הגיבורים נמצאים בסכנה פיזית, סוף טוב מורכב בעיקר מהישרדותם, והשלמה מוצלחת של המסע או המשימה.
כאשר אין סכנה פיזית, סוף טוב עשוי להיות מאהבים אשר מממשים את אהבתם, למרות גורמים שונים המנסים לסכל אותה.
ישנם קווי עלילה המשלבים את שני המצבים.
באגדות, סוף טוב מתגלם במשפט הסיום הנפוץ: .
הוא ידוע גם בגרסה האנגלית: "Happily Ever After".
ב"סיפורי אלף לילה ולילה" סיומת זו באה לידי ביטוי באופן מאופק יותר, ונחתמת במילים "הם חיו באושר, עד שהגיע אליהם האחד שהורס את כל האושר" (המוות).