tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך המשחקים חולקו 10 הנבחרות ל-2 בתים בני 5 נבחרות כל אחד.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת, ושתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לסיבוב השני.
גביע אוקיאניה לאומות 2008 שימש כסיבוב המוקדמות השני והאחרון, והנבחרת שזכתה בו העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה ולגביע הקונפדרציות 2009. משחקי הגביע התנהלו בשיטת בית-חוץ.
סיבוב ראשון (משחקי דרום האוקיינוס השקט)
פיג'י וקלדוניה החדשה העפילו לפלייאוף.
ונואטו ואיי שלמה העפילו לפלייאוף.
קלדוניה החדשה ופיג'י העפילו למשחק הגמר, ועל כן העפילו לסיבוב המוקדמות השני.
ונואטו העפילה לסיבוב המוקדמות השני.
ניו זילנד העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
74 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1966, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר.
, המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות.
16 המקומות במונדיאל חולקו לקונפדרציות השונות של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 10 מקומות, מתוכם אחד למארחת אנגליה, כשעל תשעת המקומות הנותרים התחרו 32 נבחרות כולל ו.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 4 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת ברזיל, כשעל שלושת המקומות הנותרים התחרו 9 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים CONCACAF: מקום אחד, עליו התחרו 10 נבחרות.
אפריקה (CAF) ואסיה (AFC): מקום אחד, עליו התחרו 18 נבחרות כולל שהייתה חלק מאוקיאניה.
האירועים שהתרחשו באותה עת, ובעיקר הקמת מדינות חדשות ותהליך של דה-קולוניזציה, הובילו לעלייה במספר הנרשמות למונדיאל באנגליה, ולראשונה בתולדות הטורניר הוגשו למעלה מ-70 בקשות (עלייה של 25% בהשוואה למוקדמות מונדיאל 1962).
עם זאת, בעקבות החלטתה של פיפ"א להקצות מקום אחד בלבד לאסיה ולאפריקה החליטו כל הנבחרות האפריקניות לפרוש מהטורניר.
51 נבחרות השתתפו במשחק מוקדמות אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 127 משחקים במוקדמות, בהם הובקעו 393 שערים (ממוצע של 3.09 שערים למשחק).
במוקדמות באירופה התמודדו 32 קבוצות על 9 מקומות למונדיאל.
המדינות חולקו ל-9 בתים של 4 או 5 קבוצות כאשר הראשונה בכל בית עלתה למונדיאל.
העולות הן בולגריה, גרמנית המערבית, צרפת, פורטוגל, שווייץ, הונגריה, ברית המועצות, איטליה וספרד.
9 הנבחרות חולקו ל-3 בתים בני 3 קבוצות.
צ'ילה ואקוודור סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק פלייאוף במיקום נייטרלי.
לאחר מכן נקבע כי משחקי המוקדמות באזור זה יתנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 9 הנבחרות הנותרות חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד.
סיבוב שני: 3 הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הקודם שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל.
חברותה של בפיפ"א הושעתה בגלל משטר האפרטהייד, ובנוסף לכך דחתה פיפ"א את בקשת ההרשמה של ו.
הנבחרות האפריקאיות היו אמורות להתמודד בשני סיבובים על שלושה מקומות בסיבוב הבין-יבשתי, ואילו הנבחרות מאסיה היו אמורות להתחרות על מקום אחד בסיבוב הגמר באמצעות טורניר שנערך על מגרש נייטרלי.
מנצחת סיבוב הגמר העפילה למונדיאל.
ברם, הנבחרות האפריקאיות כעסו על כך שפיפ"א לא הקצתה להן ולו כרטיס ישיר אחד, וכמחאה פרשו כולן.
הרכבי הבתים היו אמורים להיות:
בית 6: , , הרפובליקה הערבית המאוחדת
משחקי הסיבוב השני היו אמורים להיות בין מנצחות בית 1 ו-5, מנצחות בית 2 ו-4, ומנצחות בית 3 ו-6. אולם, מאחר שכל הנבחרות פרשו לא נערך הסיבוב.
פרשה כמחאה על כך שהטורניר הועבר מיפן לפנום פן, בירת קמבודיה.
קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר של אפריקה-אסיה, ומאחר שכל הנבחרות האפריקאיות פרשו המשיכה והעפילה ישירות למונדיאל.
75 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1970, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר.
היה זה טורניר המוקדמות היחיד עד כה שבסיומו העפילה למונדיאל.
לראשונה בתולדות הטורניר קיבלו מנצחות הטורניר באפריקה ובאסיה ואוקיאניה מקום ישיר במונדיאל.
16 המקומות במונדיאל חולקו בין הקונפדרציות של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 9 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת אנגליה ועל השאר התחרו 29 נבחרות.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 3 מקומות, עליהם התחרו 10 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2 מקומות, מתוכם אחד למארחת מקסיקו ועל השני התמודדו 13 נבחרות.
אפריקה (CAF): מקום אחד, עליו התמודדו 13 נבחרות.
פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של ו, דבר שהותיר 11 נבחרות.
אסיה ואוקיאניה (AFC/OFC): מקום אחד, עליו התחרו 7 נבחרות כולל .
68 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 172 משחקים, בהם הובקעו 542 שערים (ממוצע של 3.15 שערים למשחק).
10 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות ובית אחד בן ארבע נבחרות, ובסך הכל שלושה בתים.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה.
סיבוב ראשון: 12 הנבחרות הנותרות חולקו לארבעה בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לחצי הגמר האזורי.
חצי גמר: 4 הנבחרות חולקו לשני משחקי נוקאאוט בשיטת בית-חוץ.
המנצחת בכל צמד משחקים העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
ארצות הברית העפילה לחצי הגמר האזורי.
האיטי העפילה לחצי הגמר האזורי.
הונדורס העפילה לחצי הגמר האזורי.
אל סלוודור העפילה לחצי הגמר האזורי.
מאחר שכל נבחרת זכתה בניצחון ולא הייתה משמעות להפרש השערים, נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
אל סלוודור העפילה לסיבוב הגמר.
כתוצאה ממערכת היחסים העכורה בין אל סלוודור להונדורס, והמהומות שפרצו בזמן המשחקים, פרצה מלחמת הכדורגל קצרת הימים בין שתי המדינות.
פרשה לפני תחילת המשחקים כיוון שסירבה לשחק נגד .
סיבוב ראשון: ישראל, ו העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
3 הנבחרות האחרות, , ו, שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים במסגרת טורניר שנערך בקוריאה הדרומית.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני: ארבע הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון חולקו לשני בתים בני שתי נבחרות כל אחד.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
אוסטרליה ורודזיה סיימו בשוויון בכל הפרמטרים האפשריים (יתרון בשערי חוץ לא היה נהוג באותה תקופה), ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע.
ישראל אירחה את שני המשחקים באצטדיון רמת גן, ובסיומם העפילה לסיבוב הגמר.
העפלה זו, כנציגת אסיה, היא היחידה של ישראל עד כה, וזמן קצר לאחר מכן עזבה ישראל את קונפדרציית הכדורגל של אסיה, וכיום היא מתחרה באזור האירופי לאחר שהתקבלה כחברה באופ"א.
99 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1974, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר.
16 המקומות במונדיאל 1974 חולקו בין הקונפדרציות של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 9.5 מקומות, מתוכם אחד למארחת גרמניה המערבית, ועל 8.5 המקומות האחרים התמודדו 32 נבחרות נבחרות.
מנצחת המקום ה-0.5 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת דרום אמריקה.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 3.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת ברזיל, ועל 2.5 המקומות האחרים התמודדו 9 נבחרות.
הנבחרת שזכתה במקום ה-0.5 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת אירופה.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): מקום אחד, עליו התמודדו 14 נבחרות.
אפריקה (CAF): מקום אחד, עליו התמודדו 24 נבחרות.
אסיה (AFC): מקום אחד, עליו התמודדו 18 נבחרות.
90 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות.
בסך הכול נערכו 226 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 620 שערים (ממוצע של 2.74 שערים למשחק, כשלראשונה מובקעים פחות מ-3 שערים למשחק).
9 הנבחרות חולקו ל-3 בתים בני 3 נבחרות כל אחד, והתמודדו על 2.5 מקומות פנויים, כיוון ש העפילה אוטומטית בתור האלופה המכהנת.
הנבחרות הראשונות בבית 1 ובבית 2 העפילו, והנבחרת הראשונה בבית 3 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
צ'ילה ופרו סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
צ'ילה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
אליפות CONCACAF ב-1973 שימשה גם כטורניר מוקדמות המונדיאל באזור זה.
האליפות נערכה בהאיטי מ-29 בנובמבר עד 18 בדצמבר.
כל המשחקים נערכו באצטדיון סילביו קאטור בפורט-או-פרנס.
זכתה באליפות בפעם הראשונה (וגם האחרונה עד כה), והעפילה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית.
האזור שכלל את צפון, מרכז אמריקה והקריביים קיבל מקום אחד במונדיאל.
, ו פרשו לפני שהמשחקים החלו.
15 הנבחרות הנותרות חולקו ל-2 אזורים, לפי שיקולים גאוגרפיים ופוליטיים, כמפורט להלן:
באזור א' היו 7 נבחרות מאסיה בנוסף ל.
כל המשחקים נערכו בקוריאה הדרומית, והתנהלו בארבעה סבבים:
משחקי דירוג: כל הנבחרות למעט קוריאה הדרומית חולקו לזוגות, ושיחקו במשחקים מקדימים על מנת לקבוע את דירוגן בבית.
שלב הבתים: לפי תוצאות משחקי הדירוג חולקו 7 הנבחרות לבית של 3 נבחרות ולבית של 4 נבחרות.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת.
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר.
חצי הגמר: מנצחת בית 1 שיחקה נגד סגנית בית 2 במשחק יחיד, ומנצחת בית 2 שיחקה נגד סגנית בית 1 במשחק יחיד.
גמר: 2 הנבחרות שהעפילו מחצי הגמר שיחקו אחת נגד השנייה במשחק יחיד.
באזור ב' היו 8 נבחרות ממערב אסיה ואוקיאניה, כולל ו.
שלב הבתים: 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים.
משחקי בית 1 נערכו באיראן ומשחקי בית 2 נערכו באוסטרליה ובניו זילנד.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לגמר.
גמר: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
בסיבוב הגמר התמודדו מנצחות אזור א' ואזור ב' בשיטת בית-חוץ.
לפי תוצאות משחקי הדירוג שובצו , ו לבית 1, ואילו , ו שובצו לבית ב' עם קוריאה הדרומית.
הונג קונג ויפן העפילו לחצי הגמר האזורי.
ישראל וקוריאה הדרומית העפילו לחצי הגמר האזורי.
קוריאה הדרומית וישראל העפילו לגמר האזורי.
קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 2 - 2, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
אוסטרליה העפילה, והייתה לנבחרת הראשונה מאוקיאניה שעושה זאת.
שתי הנבחרות היו אמורות לשחק אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, כשהמנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה למונדיאל.
סירבה להשתתף במשחק הגומלין בצ'ילה בגלל מהפכת 1973, ובגלל שאסירים שמאלנים הוצאו להורג באצטדיון הלאומי של צ'ילה, ולפיכך העפילה צ'ילה באופן אוטומטי.
המשחק החל לפני אלפי צופים משועשעים.
השחקנים הצ'ילאנים מסרו את הכדור זה לזה עד שהקפטן שלהם בעט בו לתוך השער.
107 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1978, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר.
, המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית, והותירו 14 מקומות לנבחרות האחרות.
16 המקומות במונדיאל בארגנטינה חולקו בין הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 9.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה גרמניה המערבית ועל השאר התחרו 31 נבחרות.
אמריקה הדרומית (CONMEBOL): 3.5 מקומות, מתוכם אחד למארחת ארגנטינה, ועל 3 המקומות הנותרים התחרו 9 נבחרות.
הנבחרת שסיימה במקום השלישי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
אמריקה הצפונית, המרכזית והקריביים (CONCACAF): מקום אחד, עליו התחרו 17 נבחרות.
אפריקה (CAF): מקום אחד, עליו התחרו 26 נבחרות.
אסיה (AFC) ואוקיאניה (OFC): מקום אחד, עליו התחרו 22 נבחרות.
95 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 252 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 723 שערים (ממוצע של 2.87 שערים למשחק).
10 נבחרות מאמריקה הדרומית נרשמו לתחרות.
הן קיבלו 3.5 מקומות, ומאחר וארגנטינה המארחת העפילה אוטומטית נותרו 2.5 מקומות ל-9 הנבחרות הנותרות.
סיבוב ראשון: 9 הנבחרות חולקו ל-3 בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
סיבוב הגמר: 3 הנבחרות שיחקו פעם אחת נגד יריבותיהן בטורניר שנערך בקולומביה.
הנבחרת הראשונה וסגניתה העפילו ישירות למונדיאל.
הנבחרת במקום השלישי והאחרון העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
בוליביה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
הטורניר השביעי של אליפות CONCACAF שימש במקביל גם כטורניר מוקדמות המונדיאל באזור זה.
הטורניר נערך במקסיקו בין 8 באוקטובר ל-23 באוקטובר 1973. מקסיקו המארחת זכתה בתואר בפעם השלישית, ולפיכך הבטיחה את מקומה במונדיאל בארגנטינה.
CONCACAF קיבלה מקום אחד במונדיאל.
22 נבחרות מאוקיאניה ומאסיה נרשמו לתחרות, אך נאלצה לפרוש לאחר סיפוחה לווייטנאם.
הנבחרות התחרו על מקום אחד במונדיאל.
סיבוב ראשון: 21 הנבחרות חולקו לחמישה בתים, שהתנהלו לפי חוקים שונים כמפורט להלן:
בית 1 כלל 6 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בטורניר שנערך בסינגפור.
בתום משחקי הבית נערך משחק נוסף ונפרד בין שתי הראשונות בבית, שהמנצחת בו העפילה לסיבוב הגמר.
בבתים 2 ו-3 היו 4 נבחרות כל אחד, ששיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
בבית 4 היו 4 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה פעמיים בטורניר שנערך בקטר.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה לסיבוב הגמר.
בבית 5 היו 3 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
סיבוב הגמר: 5 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הונג קונג העפילה לסיבוב הגמר.
יפן ערכה את משחקי החוץ שלה אצל ישראל.
שני המשחקים בין אוסטרליה לרפובליקה הסינית (טאיוואן) נערכו בסובה שבפיג'י.
הרפובליקה הסינית ערכה את משחק החוץ שלה מול ניו זילנד אצל ניו זילנד.
שתי הנבחרות שיחקו ביניהן בשיטת בית-חוץ, כשהמנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה למונדיאל.
109 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1982, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר, שהיו עלייה מ-16 מקומות במונדיאלים הקודמים.
, המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית, והותירו 22 מקומות לנבחרות האחרות.
24 המקומות במונדיאל 1982 חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 14 מקומות, אחד מתוכם למארחת ספרד ועל 13 הנותרים התחרו 33 נבחרות כולל , למרות שלא הייתה חברה באופ"א באותה עת.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 4 מקומות, מתוכם אחד לאלופה ארגנטינה ועל ה-3 הנותרים התחרו 9 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2 מקומות, עליהם התחרו 15 נבחרות.
אפריקה (CAF): 2 מקומות, עליהם התחרו 29 נבחרות.
אסיה (AFC) ואוקיאניה (OFC): 2 מקומות, עליהם התחרו 21 נבחרות.
טורניר מוקדמות זה היה הפעם הראשונה שבה הופעל חוק שערי חוץ על מנת לשמש כשובר שוויון עבור צמד משחקים כלשהו בין נבחרות.
ניצלה זאת פעמיים כשהדיחה את ואת .
כמו כן, בעקבות הרחבת מספר הנבחרות הוענקו לראשונה 2 מקומות לאפריקה ו-2 מקומות לאסיה.
103 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד.
בסך הכל נערכו 306 משחקים, בהם הובקעו 797 שערים (ממוצע של 2.6 שערים למשחק).
9 הנבחרות הדרום אמריקניות, למעט ארגנטינה שהעפילה אוטומטית בתור האלופה, חולקו לשלושה בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
אליפות CONCACAF השמינית שימשה גם כטורניר המוקדמות של המונדיאל, והיא נערכה בהונדורס בין 1 בנובמבר ל-22 בנובמבר 1981. כל המשחקים נערכו באסטדיו טיבורקיו קאריאס אנדינו שבבירה טגוסיגלפה.
שתי הנבחרות הראשונות העפילו למונדיאל, וזאת בהשוואה למונדיאלים הקודמים שבהם ניתן לאזור מקום אחד ישיר או מקום אחד בפלייאוף.
אל סלוודור הייתה לנבחרת הראשונה מאמריקה התיכונה שמעפילה ליותר ממונדיאל אחד (הישג זה הושווה על ידי ב-2002 וב-2006 וע"י ב-2010).
21 נבחרות מאסיה ומאוקיאניה התמודדו על 2 מקומות במונדיאל, אך פרשה לפני תחילת המשחקים, שהתנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 20 הנבחרות שנותרו חולקו לארבעה בתים בעלי חוקים שונים כמפורט להלן:
בבית 1 היו 5 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
בבית 2 היו 5 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בערב הסעודית.
בבית 3 היו 4 נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בכווית.
בבית 4 היו 6 נבחרות, וכל המשחקים בו נערכו בהונג קונג.
בית זה נערך בארבעה שלבים:
משחקי דירוג: כל הנבחרות חולקו לזוגות וערכו משחקים מקדימים על מנת לקבוע את דירוגן בבית.
שלב בתים: לפי תוצאות משחקי הדירוג חולקו 6 הנבחרות לשני בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר של הבית הראשי.
חצי גמר: מנצחת בית א' שיחקה נגד סגנית בית ב' פעם אחת, ומנצחת בית ב' שיחקה נגד סגנית בית א' פעם אחת.
גמר: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת.
הנבחרת המנצחת העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 4 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
2 הנבחרות הראשונות העפילו למונדיאל.
ניו זילנד העפילה לסיבוב הגמר.
ערב הסעודית העפילה לסיבוב הגמר.
סין ויפן העפילו לחצי הגמר.
קוריאה הצפונית והונג קונג העפילו לחצי הגמר.
קוריאה הצפונית העפילה לגמר הבית.
סין העפילה לגמר הבית לאחר ניצחון 5 - 4 בדו-קרב פנדלים.
ניו זילנד וסין סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
כווית וניו זילנד העפילו למונדיאל.
121 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1986, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר.
, המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 22 מקומות לשאר הנבחרות.
הגרלת המשחקים נערכה ב-7 בדצמבר 1983 בציריך שבשווייץ.
24 המקומות במונדיאל חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 13.5 מקומות, מתוכם אחד לאיטליה ועל 12.5 המקומות האחרים התחרו 32 נבחרות.
הנבחרת שזכתה במקום החצוי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 4 מקומות, עליהם התחרו 10 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2 מקומות, מתוכם אחד למקסיקו ועל המקום הנוסף התחרו 17 נבחרות.
אסיה (AFC): 2 מקומות, עליהם התחרו 27 נבחרות.
אוקיאניה (OFC): חצי מקום, עליו התחרו 4 נבחרות כולל ו.
הנבחרת שזכתה במקום החצוי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אירופה.
110 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד.
בסך הכל נערכו 308 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 801 שערים (ממוצע של 2.6 שערים למשחק).
10 הנבחרות מדרום אמריקה חולקו ל-3 בתים.
מספר הנבחרות וכללי ההעפלה מכל בית מפורטים להלן:
בבית 1 היו 4 נבחרות.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל, והנבחרות במקום השני ובמקום השלישי העפילו לפלייאוף היבשתי.
בבתים 2 ו-3 היו 3 נבחרות כל אחד.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל, והנבחרת השנייה בכל בית העפילה לפלייאוף היבשתי.
בפלייאוף היבשתי התמודדו ארבע הנבחרות בטורניר נוקאאוט, שמשחקיו נערכו בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בגמר הפלייאוף העפילה למונדיאל.
ארגנטינה העפילה למונדיאל, ופרו וקולומביה העפילו לפלייאוף היבשתי.
אורוגוואי העפילה למונדיאל, וצ'ילה העפילה לפלייאוף היבשתי.
ברזיל העפילה למונדיאל, ופרגוואי העפילה לפלייאוף היבשתי.
אליפות CONCACAF ב-1985 הייתה הפעם הרביעית שבה שימש הטורניר גם כמוקדמות המונדיאל, והפעם הראשונה שבה לא נערך סיבוב הגמר במדינה מארחת.
מקסיקו, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה את המקום השני שהוקצה לאזור ל-17 הנבחרות האחרות.
זכתה באליפות והבטיחה את מקומה במונדיאל הראשון בתולדותיה ב-14 בספטמבר 1985, לאחר שגברה על בתוצאה 2 - 1 במשחק שנערך באצטדיון על שם ג'ורג' החמישי שבסנט ג'ונס, ניופאונדלנד.
האליפות עצמה התקיימה בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 9 הנבחרות שהעפילו לאליפות חולקו לשלושה בתים בני 3 נבחרות כל אחד, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
סיבוב הגמר: 3 הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת הראשונה בבית זכתה באליפות והעפילה למונדיאל.
קוסטה ריקה העפילה לסיבוב הגמר.
28 נבחרות מאסיה נרשמו למוקדמות המונדיאל, למעט ששובצה למשחקים באזור אוקיאניה, והתחרו על 2 מקומות במונדיאל.
27 הנבחרות שנותרו חולקו ל-2 אזורים לפי שיקולים גאוגרפיים.
באזור א' היו 13 נבחרות (בעיקר ממערב אסיה) ובאזור ב' היו 14 נבחרות (בעיקר ממזרח אסיה).
בכל אחד מהאזורים היו 3 סבבים של משחקים:
סיבוב ראשון: הנבחרות חולקו ל-4 בתים בני 3 או 4 נבחרות כל אחד.
סיבוב שני: 4 הנבחרות בכל אזור חולקו לזוגות, ושיחקו ביניהן בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בכל זוג משחקים העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 2 הנבחרות בכל אזור שהעפילו מהסיבוב השני שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה למונדיאל.
כתוצאה ממעורבות ארצותיהן במלחמה נאלצו (שלבסוף פרשה), ו (שלבסוף פרשה גם כן) לערוך את משחקי הבית שלהן מחוץ לארצן.
איחוד האמירויות הערביות העפילה לסיבוב השני של אזור א'.
עיראק העפילה לסיבוב השני של אזור א'.
סוריה העפילה לסיבוב השני של אזור א'.
בחריין העפילה לסיבוב השני של אזור א'.
עיראק העפילה לסיבוב הגמר של אזור א' בזכות יתרון בשערי חוץ.
סוריה העפילה לסיבוב הגמר של אזור א'.
קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב השני של אזור ב'.
אינדונזיה העפילה לסיבוב השני של אזור ב'.
הונג קונג העפילה לסיבוב השני של אזור ב'.
יפן העפילה לסיבוב השני של אזור ב'.
קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר של אזור ב'.
יפן העפילה לסיבוב הגמר של אזור ב'.
2 נבחרות מקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC) נרשמו למוקדמות, ואליהם צורפו ו אף על פי שלא היו חברות ב-OFC.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אוקיאניה.
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אוקיאניה.
116 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1990, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר.
מספר הנבחרות היה נמוך ב-5 ממספר הנבחרות שנרשמו למוקדמות מונדיאל 1986, שהיה שיא בתולדות המונדיאלים.
24 המקומות במונדיאל 1990 באיטליה הוקצו על ידי פיפ"א לקונפדרציות השונות שלה כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 14 מקומות, מתוכם 1 למארחת איטליה ועל 13 המקומות האחרים התחרו 32 נבחרות.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 3.5 מקומות, מתוכם 1 לאלופה המכהנת ארגנטינה ועל 2.5 המקומות האחרים התחרו 9 נבחרות.
הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2 מקומות, עליהם התחרו 16 נבחרות.
אפריקה (CAF): 2 מקומות, עליהם התחרו 26 נבחרות.
אסיה (AFC): 2 מקומות, עליהם התחרו 26 נבחרות.
אוקיאניה (OFC): חצי מקום, עליו התחרו 5 נבחרות.
הנבחרת המנצחת באזור זה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
שלוש בקשות הרשמה נדחו על ידי פיפ"א בגלל המצב הכלכלי הקשה של המגישות: , ו.
כתוצאה מכך ירד מספר הנבחרות ל-111, כיוון שגם המארחת והאלופה המכהנת לא השתתפו.
, ו ערכו את הופעת הבכורה שלהן במוקדמות המונדיאל.
בסך הכל נערכו 314 משחקים, בהם הובקעו 735 שערים (ממוצע של 2.34 שערים למשחק, הממוצע הנמוך ביותר בתולדות המונדיאלים).
הגרלת המשחקים נערכה ב-12 בדצמבר 1987 בציריך שבשווייץ.
המשחק הראשון במוקדמות נערך ב-17 באפריל 1988, והאחרון נערך ב-19 בנובמבר 1989.
9 הנבחרות מדרום אמריקה התחרו על 3.5 מקומות במונדיאל, כשהנבחרת שזוכה בחצי מקום מעפילה לפלייאוף בין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
ארגנטינה, הנבחרת העשירית, העפילה אוטומטית בתור האלופה המכהנת.
הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד, בהם נערכו המשחקים בשיטת בית-חוץ בין יולי לספטמבר 1989. לאחר סיום המשחקים דורגו הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית, ושתי הנבחרות הטובות ביותר העפילו ישירות למונדיאל; המנצחת בעלת המאזן השלישי בטיבו העפילה לפלייאוף מול נציגת אוקיאניה.
בהגרלת המשחקים שובצו הנבחרות לשלוש קבוצות דירוג כמפורט להלן:
קולומביה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
ב-3 בספטמבר 1989 נערך בריו דה ז'ניירו המשחק בין ברזיל לצ'ילה, שהייתה זקוקה לניצחון על מנת לשמור על הסיכוי להעפיל למונדיאל, אך נקלעה לפיגור 0 - 1. בדקה ה-67' נפל השוער הצ'ילאני רוברטו רוחאס על המגרש, ככל הנראה עם פציעה במצח.
זיקוק שנזרק מהיציע על ידי אוהדת ברזילאית בשם רוזמרי דה מלו העלה עשן במרחק קצר מהשוער.
לאחר שרוחאס הורד מהמגרש סירבו השחקנים והמאמנים הצ'ילאנים לחזור, וטענו כי הם אינם חשים בטוחים עוד.
בעקבות כך הוחלט להפסיק את המשחק.
לאחר שפיפ"א בדקה את קלטות המשחק היא גילתה כי הזיקוק כלל לא פגע ברוחאס, שפצע את עצמו באמצעות סכין גילוח שהחביא בכפפה שלו, ולפיכך העניקה לברזיל ניצחון טכני 2 - 0 שגרם לצ'ילה לאבד את הסיכוי להעפיל למונדיאל.
היא גם החליטה להעניש את צ'ילה והשעתה אותה ממוקדמות מונדיאל 1994, והשעתה את רוחאס לצמיתות (עונש זה בוטל ב-2001).
גם המאמן אורלנדו אראבנה והרופא דניאל רודריגס הושעו לצמיתות מעיסוק כלשהו בכדורגל תחרותי.
אליפות CONCACAF ב-1989 שימשה גם כטורניר מוקדמות המונדיאל.
הייתה זו הפעם האחרונה שבה שימשה האליפות למטרה זו, וגם הפעם האחרונה שבה לא הייתה מארחת קבועה.
שתי הנבחרות הראשונות באליפות העפילו למונדיאל.
16 נבחרות המשתייכות ל-CONCACAF השתתפו בטורניר המוקדמות, ממנו סולקה על ידי CONCACAF לפני שהספיקה להשתתף במשחק כלשהו בטורניר, כיוון ששיתפה שחקנים מבוגרים מדי באופן לא חוקי במשחקי המוקדמות של אולימפיאדת סיאול, שהיה טורניר נוער.
בקשת ההרשמה של נדחתה בעקבות חובות לפיפ"א.
קוסטה ריקה זכתה באליפות CONCACAF והעפילה למונדיאל הראשון בתולדותיה בזכות הפרש שערים עדיף בפלוס 1 על פני זה של ארצות הברית שסיימה במקום השני.
ארצות הברית הבטיחה את העפלתה למונדיאל לראשונה מזה 40 שנים, לאחר שגברה על טרינידד וטובגו בתוצאה 1 - 0 משער של פול קליגיורי שזכה לכינוי "הירייה שנשמעה ברחבי העולם".
מאוחר יותר הוסכם על ביטולם בגלל חוסר חשיבות ספורטיבית (אף אחת מהנבחרות לא הייתה יכולה להעפיל למונדיאל גם אם הייתה מנצחת בשני המשחקים.
26 הנבחרות מאסיה שנרשמו למוקדמות התמודדו על 2 מקומות במונדיאל.
לפני תחילת המשחקים פרשו , , ו.
סיבוב ראשון: המלדיביים פרשה לפני הגרלת המשחקים, ו-25 הנבחרות הנותרות חולקו לחמישה בתים של ארבע נבחרות ולבית אחד של חמש נבחרות.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, למעט בית 4, בו שיחקו הנבחרות אחת נגד השנייה פעמיים בקוריאה הדרומית ובסינגפור.
סיבוב הגמר: 6 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בטורניר שנערך בסינגפור ונמשך 16 ימים.
שתי הנבחרות הראשונות בבית העפילו למונדיאל.
איחוד האמירויות הערביות העפילה לסיבוב הגמר.
קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר.
קוריאה הדרומית ואיחוד האמירויות הערביות העפילו.
טורניר המוקדמות באוקיאניה החל בנובמבר 1988, כאשר שתי הנבחרות האוקיאניות החזקות, ו, התמודדו מול חברות אחרות בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה - ו, בצמד משחקים בשיטת בית-חוץ על מנת לקבוע מי תעפיל לסיבוב הגמר של האזור.
לארבע הנבחרות האלה צורפה , שהעפילה אוטומטית לסיבוב הגמר.
הנבחרת הראשונה בבית בסיום משחקי סיבוב הגמר תעפיל לפלייאוף מול הנבחרת הדרום אמריקנית השלישית בטיבה מבחינת הישגיה.
ישראל העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
147 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1994, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר.
לראשונה בתולדות המונדיאלים הוענקו 3 מקומות ישירים בטורניר לאפריקה, בזכות הישגי הנבחרות האפריקניות במונדיאל 1990. 24 המקומות במונדיאל הוקצו לקונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 13 מקומות, מתוכם אחד לאלופה גרמניה ועל 12 האחרים התחרו 38 נבחרות כולל .
דרום אמריקה (CONMEBOL): 3.5 מקומות, עליהם התחרו 9 נבחרות.
הנבחרת שזכתה במקום החצוי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה או צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2.25 מקומות, מתוכם אחד למארחת ארצות הברית ועל המקום ורבע הנוספים התמודדו 22 נבחרות.
הנבחרת שזכתה ברבע מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת אוקיאניה.
אפריקה (CAF): 3 מקומות, עליהם התחרו 40 נבחרות.
אסיה (AFC): 2 מקומות, עליהם התחרו 30 נבחרות.
אוקיאניה (OFC): רבע מקום, עליו התחרו 7 נבחרות.
הנבחרת שזכתה ברבע מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
130 נבחרות השתתפו במשחק מוקדמות אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 497 משחקים, בהם הובקעו 1,446 שערים (ממוצע של 2.91 שערים למשחק).
הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות המונדיאלים שבה הובקעו למעלה מ-1,000 שערים בטורניר המוקדמות.
לא השתתפה בטורניר המוקדמות כיוון שהושעתה על ידי פיפ"א בעקבות ניסיון הרמאות במשחק מוקדמות מונדיאל 1990 מול .
9 הנבחרות הנותרות חולקו לשני בתים.
מספר הנבחרות ותנאי ההעפלה מכל בית מפורטים להלן:
הנבחרת הראשונה בבית העפילה ישירות למונדיאל, והנבחרת השנייה בבית העפילה לפלייאוף הבין יבשתי דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
בבית 2 היו 5 נבחרות.
שתי הנבחרות הראשונות העפילו ישירות למונדיאל.
קולומביה העפילה למונדיאל וארגנטינה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי.
הפסדה של ברזיל לבוליביה ב-25 ביולי 1993 היה הראשון שלה בתולדות מוקדמות המונדיאל.
עד לאותו הפסד עמד מאזנה של ברזיל על 24 ניצחונות ו-6 תוצאות תיקו.
23 נבחרות המשתייכות ל-CONCACAF נרשמו למוקדמות המונדיאל, והתחרו על 2.25 מקומות בטורניר, שמתוכם אחד נשמר למארחת ארצות הברית.
ו העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
20 הנבחרות הנותרות חולקו ל-2 אזורים, לפי שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
האזור הקריבי: 14 הנבחרות שיחקו בטורניר נוקאאוט בשיטת בית-חוץ על מנת לקבוע את 3 הנבחרות שיעפילו לסיבוב השני.
האזור המרכז אמריקני: 6 הנבחרות חולקו לזוגות ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ.
הנבחרות המנצחות העפילו לסיבוב השני.
סיבוב שני: 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 4 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ.
הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל, והנבחרת השנייה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
פוארטו ריקו העפילה לסיבוב המוקדמות השני.
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לסיבוב המוקדמות השני.
העפילה אוטומטית לסיבוב הראשון בעקבות פרישת .
ברמודה העפילה לסיבוב הראשון בזכות יתרון שערי חוץ.
אנטיגואה וברבודה העפילה לסיבוב הראשון.
טרינידד וטובגו העפילה לסיבוב הראשון.
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לסיבוב השני.
מקסיקו והונדורס העפילו לסיבוב הגמר.
אל סלבדור וקנדה העפילו לסיבוב הגמר.
מקסיקו העפילה למונדיאל וקנדה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
המשחקים באסיה התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 30 הנבחרות חולקו ל-6 בתים בני חמש נבחרות כל אחד, אם כי בתים 2 ו-5 היו עם ארבע נבחרות בעקבות פרישת ו.
סיבוב הגמר: 6 הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בטורניר שנערך בקטר.
ערב הסעודית וקוריאה הדרומית העפילו.
לפני תחילת המוקדמות באוקיאניה פרשה , ולפיכך נותרו שש נבחרות בהתמודדות על רבע מקום.
סיבוב ראשון: 6 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
סיבוב הגמר: שתי הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
לראשונה בתולדות המונדיאלים נערכו שני סבבים של פלייאוף בין-יבשתי.
הנבחרות מאוקיאניה ומצפון, מרכז אמריקה והקריביים שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ.
המנצחת במשחקים אלה העפילה לשלב הפלייאוף השני מול נציגת דרום אמריקה, ושיחקה נגדה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים האלה העפילה למונדיאל.
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה לאחר ניצחון 4 - 1 בדו-קרב פנדלים.
דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה
174 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1998, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר, שהיו עלייה של שמונה מקומות בהשוואה לארבעת המונדיאלים הקודמים.
חידוש נוסף בטורניר היה הענקת שלוש נקודת על ניצחון במקום שתי נקודות כמו בטורנירים הקודמים.
, המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 30 מקומות לשאר הנבחרות.
32 המקומות במונדיאל חולקו לקונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 15 מקומות, מתוכם 1 לצרפת ועל 14 המקומות הנותרים התחרו 49 נבחרות.
דרום אמריקה (CONMEBOL): 5 מקומות, מתוכם אחד לברזיל ועל ארבעת הנותרים התחרו 9 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 3 מקומות, עליהם התחרו 30 נבחרות.
אפריקה (CAF): 5 מקומות, עליהם התחרו 38 נבחרות.
אסיה (AFC): 3.5 מקומות, עליהם התחרו 36 נבחרות.
אוקיאניה (OFC): חצי מקום, עליו התמודדו 10 נבחרות.
הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
168 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 643 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 1,922 שערים (ממוצע של 2.99 שערים למשחק).
מלבד ברזיל קיבלה דרום אמריקה ארבעה מקומות נוספים במונדיאל.
החוקים בטורניר זה היו פשוטים בהשוואה לטורנירי המוקדמות הקודמים.
לראשונה בתולדות מוקדמות המונדיאל כל 9 הנבחרות נכללו בבית אחד, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
ארבע הנבחרות הראשונות בבית העפילו למונדיאל.
ארגנטינה, פרגוואי, קולומביה וצ'ילה העפילו.
, , , , ו, שש הנבחרות הבכירות באזור זה, העפילו אוטומטית לסיבוב החצי הגמר.
24 הנבחרות הנותרות חולקו לשני אזורים, לפי שיקולים גאוגרפיים, והמשחקים התנהלו בחמישה סבבים כמפורט להלן:
סיבוב 1 עד 3: 20 הנבחרות מהאזור הקריבי שיחקו בשלושה סבבים של צמד משחקי בית-חוץ על מנת לקבוע מי תעפיל לחצי הגמר.
בסיבוב השלישי הצטרפו אליהן 4 הנבחרות מהאזור המרכז אמריקני, ששיחקו באותה שיטה.
חצי גמר: 12 הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
סיבוב הגמר: 6 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
שלוש הנבחרות הראשונות בבית העפילו למונדיאל.
העפילה לסיבוב השני בעקבות פרישת יריבתה .
הרפובליקה הדומיניקנית העפילה לסיבוב השני בזכות יתרון שערי חוץ.
העפילה לסיבוב השלישי בעקבות פרישת .
הרפובליקה הדומיניקנית העפילה לסיבוב השלישי.
סנט קיטס ונוויס העפילה לסיבוב השלישי.
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לסיבוב השלישי.
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לחצי הגמר בזכות יתרון שערי חוץ.
טרינידד וטובגו העפילה לחצי הגמר.
ארצות הברית וקוסטה ריקה העפילו לסיבוב הגמר.
קנדה ואל סלוודור העפילו לסיבוב הגמר.
ג'מייקה ומקסיקו העפילו לסיבוב הגמר.
מקסיקו, ארצות הברית וג'מייקה העפילו.
36 נבחרות מאסיה התחרו על 3.5 המקומות שהוקצו ליבשת.
סיבוב ראשון: 36 הנבחרות חולקו ל-6 בתים בני ארבע נבחרות ול-4 בתים בני 3 נבחרות, ובסך הכל ל-10 בתים.
הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים, למעט בבית 10 שבו הן שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת.
סיבוב הגמר: 10 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני 5 נבחרות כל אחד.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל, ושתי הנבחרות שסיימו במקום השני העפילו לפלייאוף היבשתי.
פלייאוף יבשתי: שתי הנבחרות שסיימו במקום השני שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת במלזיה.
הנבחרת המנצחת העפילה למונדיאל, וזו שהפסידה העפילה לפלייאוף מול נציגת אוקיאניה.
ערב הסעודית העפילה למונדיאל ואיראן העפילה לפלייאוף היבשתי.
קוריאה הדרומית העפילה למונדיאל ויפן העפילה לפלייאוף היבשתי.
יפן העפילה למונדיאל ואיראן העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
10 הנבחרות מאוקיאניה התמודדו על מקום בפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
סיבוב ראשון: ארבע הנבחרות הבכירות לפי הדירוג העולמי של פיפ"א (, , ו) העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
6 הנבחרות הנותרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות כל אחד, שכונו הבית המלנזי והבית הפולינזי, לפי שיקולים גאוגרפיים.
שתי הנבחרות בבית המלנזי העפילו לסיבוב השני, וכן הנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית הפולינזי.
סיבוב שני: 6 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני 3 נבחרות כל אחת.
הנבחרת שסיימה במקום הראשון בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
פפואה גינאה החדשה ואיי שלמה העפילו לסיבוב השני.
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
איראן העפילה בזכות יתרון שערי חוץ.
אוסטרליה הובילה 2 - 0 מול איראן במשחק הפלייאוף השני, אך ספגה שני שערים ולא העפילה למונדיאל.
משמעות הדבר הייתה שאוסטרליה לא העפילה למונדיאל למרות שלא נוצחה כלל (מאזנה הכולל היה 6 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו).
199 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2002, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר.
ו, המארחות, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 29 מקומות לשאר הנבחרות.
אירופה (אופ"א): 14.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה צרפת ועל 13.5 המקומות האחרים התחרו 50 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 3 מקומות, עליהם התחרו 35 נבחרות.
אסיה (AFC): 4.5 מקומות, מתוכם 2 לקוריאה הדרומית וליפן ועל ה-2.5 האחרים התחרו 40 נבחרות.
הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אירופה.
הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
193 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות.
בסך הכל נערכו 777 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 2,452 שערים (ממוצע של 3.16 שערים למשחק).
הייתה זו הפעם הראשונה שהובקעו למעלה מ-2,000 שערים במוקדמות המונדיאל.
כל 10 הנבחרות מדרום אמריקה שובצו לבית יחיד, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
ארבע הנבחרות הראשונות העפילו ישירות למונדיאל, והנבחרת שסיימה במקום החמישי העפילה לפלייאוף מול נציגת אוקיאניה.
ארגנטינה, אקוודור, ברזיל ופרגוואי העפילו למונדיאל, ואורוגוואי העפילה לפלייאוף מול נציגת אוקיאניה.
חוותה את טורניר המוקדמות הגרוע ביותר שלה עד כה, במהלכו ספגה שישה הפסדים, ולראשונה ספגה יותר משני הפסדים במהלך טורניר מוקדמות.
הייתה זו גם הפעם הראשונה שבה סיימה ברזיל בבית מוקדמות בדרום אמריקה, כאשר קודם לכן היא סיימה תמיד בראשות הבית.
אולם, היא הצליחה לזכות במונדיאל 2002 תוך קביעת רצף שיא של 7 ניצחונות בשבעה משחקים בטורניר הגמר, ואף לא נאלצה לשחק בהארכה או להתמודד בדו-קרב פנדלים.
הנבחרות היחידות שעשו זאת היו ב-1930 (4 ניצחונות), ב-1938 (4 משחקים, מתוכם אחד בהארכה), וברזיל עצמה ב-1970 (6 משחקים), כאשר במוקדמות מונדיאל 1970 היא ניצחה בכל ששת המשחקים.
אורוגוואי לא התמודדה בטורניר מוקדמות לפני מונדיאל 1930, כיוון שלא נערך כזה והנבחרות הוזמנו על ידי פיפ"א, ואיטליה לא התמודדה במוקדמות מונדיאל 1938 כיוון שהעפילה אוטומטית בתור האלופה המכהנת.
, , ו, ארבע הנבחרות הבכירות ב-CONCACAF לפי הדירוג העולמי של פיפ"א, העפילו אוטומטית לשלב חצי הגמר, ו העפילה ישירות לשלב הפלייאוף.
30 הנבחרות הנותרות חולקו לשני אזורים, על בסיס שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
האזור הקריבי: 24 הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני שמונה נבחרות כל אחד.
הנבחרות שיחקו בטורניר נוקאאוט תלת-שלבי, שמשחקיו נערכו בשיטת בית-חוץ.
הנבחרות המנצחות העפילו לחצי הגמר, והנבחרות שסיימו במקום השני העפילו לשלב הפלייאוף.
האזור המרכז אמריקני: 6 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לחצי הגמר, והנבחרות שסיימו במקום ה-2 העפילו לפלייאוף.
בשלב הפלייאוף חולקו שש הנבחרות לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
נבחרת מצפון או מרכז אמריקה שיחקה נגד נבחרת מהקריביים, והנבחרות המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לחצי הגמר.
בחצי הגמר חולקו 12 הנבחרות לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
בסיבוב הגמר שיחקו 6 הנבחרות אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
סורינאם העפילה לסיבוב השני לאחר ניצחון 3 - 1 בדו-קרב פנדלים.
ברבדוס העפילה לחצי הגמר לאחר ניצחון 5 - 4 בדו-קרב פנדלים וקובה העפילה לפלייאוף.
הושעתה על ידי פיפ"א, כך שיריבתה העפילה אוטומטית לסיבוב השני.
אנטיגואה וברבודה העפילה לסיבוב השלישי בזכות יתרון שערי חוץ.
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לחצי הגמר ואנטיגואה וברבודה העפילה לפלייאוף.
טרינידד וטובגו העפילה לסיבוב השני.
איי בהאמה העפילה לסיבוב השני.
טרינידד וטובגו העפילה לחצי הגמר והאיטי העפילה לפלייאוף.
אל סלוודור העפילה לחצי הגמר וגואטמלה העפילה לפלייאוף.
הונדורס העפילה לחצי הגמר ופנמה העפילה לפלייאוף.
טרינידד וטובגו ומקסיקו העפילו לסיבוב הגמר.
הונדורס וג'מייקה העפילו לסיבוב הגמר.
ארצות הברית העפילה ישירות לסיבוב הגמר.
קוסטה ריקה וגואטמלה סיימו בשוויון בכל הפרמטרים האפשריים, ולפיכך נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
קוסטה ריקה, מקסיקו וארצות הברית העפילו.
10 הנבחרות מאוקיאניה התמודדו על חצי מקום במונדיאל.
סיבוב ראשון: 10 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 5 נבחרות כל אחד.
סיבוב הגמר: שתי הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
התבוסה 31 - 0 שהנחילה אוסטרליה לסמואה האמריקנית הייתה המשחק עם מספר השערים והפרש השערים הגבוה ביותר במשחק רשמי ומקצועני כלשהו.
משחק זה נערך יומיים בלבד לאחר שאוסטרליה הביסה את טונגה בתוצאה 22 - 0, שנחשב לשיא עולמי עד המשחק מול סמואה האמריקנית.
כמו כן, 13 השערים שהובקעו על ידי ארצ'י תומפסון במשחק זה הם גם כן שיא.
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 9.5 מקומות, מתוכם אחד למארחת גרמניה המערבית, ועל 8.5 המקומות האחרים התמודדו 32 נבחרות נבחרות.
32 הנבחרות האירופיות חולקו לארבעה בתים בני 3 נבחרות ולחמישה בתים בני 4 נבחרות, ובסך הכל לתשעה בתים.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה ישירות למונדיאל, למעט הנבחרת הראשונה בבית 9, שהעפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
שוודיה ואוסטריה סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך במיקום נייטרלי משחק פלייאוף מכריע על ההעפלה.
הולנד העפילה בזכות הפרש שערים עדיף.
ספרד ויוגוסלביה סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
ברית המועצות העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
לאפריקה (CAF) הוקצה מקום אחד, עליו התמודדו 24 נבחרות.
לאחר פרישת ו נותרו 22 נבחרות אפריקאיות, שהתחרו על המקום הבודד שהוקצה ליבשת במונדיאל.
טורניר המוקדמות באזור זה התנהל בארבעה סבבים:
סיבוב 1 - 3: בכל אחד מהסיבובים האלה חולקו הקבוצות לזוגות, ושיחקו בטורניר נוקאאוט בשיטת בית-חוץ.
המנצחת בסיכום המשחקים העפילה לשלב הבא, עד שנותרו 3 נבחרות.
סיבוב הגמר: 3 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
בסיבוב זה היו אמורים להיערך משחקים בין ל ובין ל.
ברם, לאור פרישת מדגסקר וגבון העפילו מאוריציוס וקמרון אוטומטית לסיבוב השני.
חוף השנהב העפילה לסיבוב השני.
מאחר שהנבחרות סיימו בתיקו 1 - 1 בסיכום שני המשחקים נערך משחק פלייאוף מכריע לקביעת זהות המעפילה לסיבוב השני.
חוף השנהב העפילה לסיבוב השלישי.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 1 - 1, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע לקביעת זהות המעפילה לסיבוב השלישי.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 9 מקומות, מתוכם אחד לאלופת העולם אנגליה ועל השאר התחרו 29 נבחרות.
29 הנבחרות הנותרות חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד ולחמישה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד, ובסך הכל לשמונה בתים.
מאחר ש ו סיימו עם מספר נקודות זהה, נערך משחק פלייאוף מכריע על ההעפלה במיקום נייטרלי.
לראשונה בתולדות הטורניר קיבלו מנצחות הטורניר באפריקה מקום ישיר במונדיאל.
ל-CAF הוקצה מקום אחד, עליו התמודדו 13 נבחרות.
סיבוב ראשון: העפילה אוטומטית לסיבוב הבא.
10 הנבחרות הנותרו חולקו לחמישה זוגות ושיחקו במשחקי נוקאאוט בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת (לפי התוצאה המצטברת בסיכום שני המשחקים) העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני: 6 הנבחרות שיחקו בשלושה משחקי נוקאאוט בשיטת בית-חוץ.
סודאן העפילה לסיבוב השני כיוון שהבקיעה יותר שערים במשחק השני, למרות שהתוצאה בסיכום המשחקים הייתה 6 - 6.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 2 - 2, ומאחר שלא ניתנה הארכה במשחק השני נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 0 - 0, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע על זהות הנבחרת שתעפיל לסיבוב הגמר.
גם לאחר משחק הפלייאוף נותר השוויון בין הנבחרות, ובהטלת מטבע שנערכה נקבע כי מרוקו תעפיל לסיבוב הגמר.
מרוקו העפילה, והייתה לנבחרת האפריקאית הראשונה שמעפילה למונדיאל מאז במונדיאל 1934.
16 המקומות במונדיאל חולקו לקונפדרציות השונות של פיפ"א.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 10 מקומות, מתוכם אחד למארחת אנגליה, כשעל תשעת המקומות הנותרים התחרו 32 נבחרות כולל ו שהיו חלק מההתאחדות האסייתית.
32 הנבחרות חולקו לארבעה בתים של שלוש נבחרות ולחמישה בתים של ארבע נבחרות, ובסך הכל תשעה בתים.
בלגיה ובולגריה סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
פרשה על מנת להביע תמיכה בנבחרות מאפריקה שפרשו מהמוקדמות על רקע שריון מקום יחיד לאפריקה ולאסיה ביחד.
ספרד ואירלנד סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך ב-10 בנובמבר 1965 משחק פלייאוף במיקום נייטרלי, בו גברה ספרד על אירלנד בתוצאה 1–0, והעפילה למונדיאל.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 9.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה גרמניה המערבית ועל השאר התחרו 31 נבחרות.
32 נבחרות מאופ"א נרשמו למוקדמות.
לאזור זה הוקצו 9.5 מקומות במונדיאל.
גרמניה המערבית האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית והותירה 8.5 מקומות ל-31 הנבחרות הנותרות.
הנבחרות חולקו לחמישה בתים בני 3 נבחרות ולארבעה בתים בני 4 נבחרות, ובסך הכל ל-9 בתים.
הן שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל, למעט זו שבבית 9 שהעפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
הונגריה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
לאפריקה (CAF) הוקצה מקום אחד, עליו התחרו 26 נבחרות.
26 נבחרות נרשמו לטורניר והתמודדו על מקום אחד במונדיאל, אך במהלך המשחקים פרשו נבחרות אחדות.
סיבוב מקדים, סיבוב ראשון, סיבוב שני וסיבוב שלישי: כל אחד מהסבבים פעל במתכונת נוקאאוט, כשהנבחרות משחקות בשיטת בית-חוץ.
המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לסיבוב הבא, עד שבתהליך אלימינציה נותרו 3 נבחרות.
במקרה של חוסר הכרעה הוארך המשחק (כלל יתרון בשערי חוץ לא היה נהוג אז), ואם גם לאחר מכן לא הייתה הכרעה נערך דו-קרב פנדלים.
בחלק מהמקרים נערך משחק מכריע.
סיירה לאון העפילה לסיבוב הראשון.
וולטה עילית העפילה לסיבוב הראשון.
בסיבוב זה היו אמורים להיערך משחקים בין ל, ו ו ו.
ברם, לאור פרישת הרפובליקה המרכז אפריקאית, סודאן וטנזניה, העפילו יריבותיהן אוטומטית לסיבוב השני.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 2–2, אך תוניסיה העפילה לסיבוב השני לאחר שגברה על מרוקו 4–2 בדו-קרב פנדלים.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 3–3, ולפיכך נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
קונגו ברזוויל העפילה לסיבוב השני.
בסיבוב זה היה אמור להיערך משחק בין ל, אולם לאור פרישת זאיר העפילה ניגריה אוטומטית לסיבוב הבא.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 14 מקומות, אחד מתוכם למארחת ספרד ועל 13 הנותרים התחרו 33 נבחרות כולל , למרות שלא הייתה חברה באופ"א באותה עת.
33 הנבחרות חולקו ל-7 בתים.
מספר הנבחרות והמעפילות מכל בית מפורט להלן:
בבתים 1 - 6 היו 5 נבחרות בכל בית, ושתי הראשונות מעפילות.
בבית 7 היו 3 נבחרות, ורק הנבחרת הראשונה בבית העפילה.
לאפריקה (CAF) הוקצו 2 מקומות, עליהם התחרו 29 נבחרות.
29 נבחרות מאפריקה נרשמו למוקדמות המונדיאל, אך פיפ"א דחתה את בקשתה של כיוון שזו לא שילמה את אגרת הרישום.
הנבחרות התמודדו על 2 מקומות במונדיאל, והמשחקים התנהלו בארבעה סבבים:
סיבוב ראשון: ארבע נבחרות (, , ו) העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
24 הנבחרות הנותרות חולקו לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לסיבוב השני.
בסיבוב זה היו אמורים להיערך מפגשים בין ל ובין ל, אך מצרים ומדגסקר העפילו לסיבוב השני בעקבות פרישת יריבותיהן.
סיבוב שני וסיבוב שלישי: בכל אחד מהסבבים חולקו הנבחרות לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
המנצחות התקדמו עד שנותרו 4 נבחרות.
מצרים העפילה לסיבוב השלישי אוטומטית בעקבות פרישת .
סיבוב הגמר: 4 הנבחרות חולקו לשני זוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרות המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו למונדיאל.
ניגריה העפילה לסיבוב השני לאחר ניצחון 4 - 3 בדו-קרב פנדלים.
ניז'ר העפילה לסיבוב השני בזכות יתרון שערי חוץ.
ניז'ר העפילה לסיבוב השלישי בזכות יתרון שערי חוץ.
מרוקו העפילה לסיבוב השלישי לאחר ניצחון 5 - 4 בדו-קרב פנדלים.
ל אירופה (אופ"א) הוקצו 13.5 מקומות, מתוכם אחד לאיטליה ועל 12.5 המקומות האחרים התחרו 32 נבחרות.
32 הנבחרות, שהתחרו על 12.5 מקומות, חולקו לשבעה בתים.
מספר הנבחרות והתנאים של כל בית מפורטים להלן:
הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו.
הנבחרות שסיימו במקום השני בבית 1 ובבית 5 העפילו לפלייאוף של אירופה, והנבחרת שסיימה במקום השני בבית 7 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אוקיאניה.
בפלייאוף עצמו שיחקו שתי הנבחרות בשיטת בית-חוץ, והמנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה למונדיאל.
פולין העפילה למונדיאל ובלגיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
גרמניה המערבית ספגה את הפסדה הראשון במוקדמות המונדיאל ב-16 באוקטובר 1985, כאשר נוצחה על ידי בתוצאה 0 - 1 במשחק ביתי שנערך בשטוטגרט.
כולל המשחקים שנערכו לפני מלחמת העולם השנייה והמשחקים שנערכו בטורניר זה היא הגיעה להישג של 36 משחקי מוקדמות מונדיאל ללא הפסד, ומאזנה עמד על 32 ניצחונות ו-4 תוצאות תיקו עד ההפסד.
המשחק מול צ'כוסלובקיה, האחרון של גרמניה המערבית בטורניר זה, הסתיים בתיקו 2 - 2 וקבע את מאזנה על 32 ניצחונות, 5 תוצאות תיקו והפסד אחד.
הונגריה העפילה למונדיאל והולנד העפילה לפלייאוף היבשתי.
ספרד העפילה למונדיאל וסקוטלנד העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
במהלך המשחק בין סקוטלנד לוויילס מת מאמן הנבחרת הסקוטית ג'וק סטיין, לאחר שסבל מהתקף לב זמן קצר לאחר שנבחרתו הבקיעה את שער השוויון.
בלגיה העפילה למונדיאל בזכות יתרון שערי חוץ.
29 הנבחרות מאפריקה התמודדו בארבעה סבבים:
סיבוב ראשון: 3 נבחרות (, ו) העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
26 הנבחרות הנותרות חולקו לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני וסיבוב שלישי: בכל אחד משני הסבבים האלה חולקו הנבחרות לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לסיבוב הבא, עד שנותרו 4 נבחרות.
סיבוב הגמר: 4 הנבחרות חולקו לשני זוגות, ושיחקו אחת נגד השנייהי בשיטת בית-חוץ.
הנבחרות המנצחות בסיכום המשחקים העפילו למונדיאל.
בסיבוב זה היו אמורים להיערך משחקים בין ל, ו ו נגד .
אולם, בעקבות פרישתן של לסוטו, לוב וניז'ר העפילו יריבותיהן אוטומטית לסיבו השני.
אנגולה העפילה לאחר ניצחון 4 - 3 בדו-קרב פנדלים.
סודאן העפילה לסיבוב השני בזכות יתרון שערי חוץ.
מצרים העפילה לסיבוב השלישי לאחר ניצחון 4 - 2 בדו-קרב פנדלים.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 14 מקומות, מתוכם 1 למארחת איטליה ועל 13 המקומות האחרים התחרו 32 נבחרות.
משחקי המוקדמות באירופה החלו ב-21 במאי 1988 והסתיימו ב-18 בנובמבר 1989. 32 הנבחרות (לא כולל איטליה המארחת) חולקו לארבעה בתים בני חמש נבחרות כל אחד ולשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
נקבע כי שבע הנבחרות שסיימו במקום הראשון יעפילו אוטומטית למונדיאל, וכן הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים שבהם היו חמש נבחרות.
הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים שבהם היו ארבע נבחרות דורגו בטבלה נפרדת לאחר סיום המשחקים, ושתי הנבחרות הראשונות בטבלה זו העפילו למונדיאל.
בהגרלת המשחקים שובצו הנבחרות לחמש קבוצות דירוג, שנקבעו עשרה ימים קודם לכן ומהן הורכבו שבעת הבתים.
דנמרק לא העפילה למונדיאל כיוון שהייתה הנבחרת בעלת המאזן הגרוע ביותר מבין הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים שבהם היו ארבע נבחרות.
לאפריקה (CAF) הוקצו 2 מקומות, עליהם התחרו 26 נבחרות.
26 נבחרות מאפריקה התמודדו על 2 המקומות שהוקצו ליבשת.
פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של ו בגלל חובותיהן כלפיה, ולפיכך פחת מספר הנבחרות ל-24. , ו פרשה לאחר ההגרלה לסיבוב הראשון ולפני שהספיקו לשחק.
העפילה מהסיבוב הראשון והתקדמה לשלב הבתים (הסיבוב השני), אף פרשה במהלכו וכל תוצאותיה בשלב זה בוטלו.
סיבוב ראשון: שמונה הנבחרות הטובות ביותר לפי פיפ"א (, , , , , , ו) העפילו אוטומטית לסיבוב השני.
שאר הנבחרות חולקו לזוגות ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בסיכום המשחקים העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני (שלב הבתים): שמונה הנבחרות מהסיבוב הראשון הצטרפו לשמונה הנבחרות שהעפילו אוטומטית, וחולקו לארבעה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
סיבוב הגמר: ארבע הנבחרות שנותרו חולקו לשני זוגות ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ.
הנבחרת המנצחת בכל זוג משחקים העפילה למונדיאל.
, ו העפילו אוטומטית לסיבוב השני בגלל פרישת יריבותיהן לסוטו, רואנדה וטוגו בהתאמה.
לוב פרשה אחרי המשחק הראשון שלה, ובתחילה הוענק ניצחון טכני ליריבתה הבאה (אלג'יריה).
מאוחר יותר החליטה פיפ"א לבטל את כל תוצאותיה של לוב.
השחקן הניגרי סמואל אוקוואראג'י התמוטט ומת עשר דקות לפני סיום המשחק בין נבחרתו לבין אנגולה.
משחק זה נודע בעקבות האירועים האלימים שהתרחשו בסיומו.
לאחר שריקת הסיום התנפלו שחקני ואנשי נבחרת אלג'יריה על השופט, וזרקו עציצים לתוך הקהל.
במסיבת העיתונאים שלאחר המשחק התעוור רופא נבחרת מצרים בעין אחת לאחר שבקבוק שבור נזרק לעברו על ידי שחקן אלג'יראי.
במשך שנים נטען כי היה זה החלוץ והכוכב האלג'יראי לאחדר בלומי, שאף נדון למאסר על עבירה זו, אך הוא הכחיש זאת וטען בפני השופט כי היה זה למעשה שוער המשנה קאמל קאדרי, טענה שנתמכה על ידי השחקנים האלג'יראים שהעידו במשפט.
הוא היה מבוקש על ידי האינטרפול במשך עשרים שנה, אך ב-2009 בוטל הצו ושמו טוהר מבחינה משפטית הודות לשיתוף פעולה בין נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה והרשויות במצרים ובאלג'יריה.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 13 מקומות, מתוכם אחד לאלופה גרמניה ועל 12 האחרים התחרו 38 נבחרות כולל .
מספר הנבחרות שהתחרו בפועל היה 36, כיוון שגרמניה העפילה אוטומטית, פרשה לפני הגרלת המשחקים, ו הושעתה על ידי פיפ"א בעקבות הסנקציות שהוטלו עליה על ידי האומות המאוחדות בגין מלחמות יוגוסלביה.
שינוי נוסף היה החלפתה של על ידי בעקבות פירוק ברית המועצות.
37 הנבחרות חולקו לחמישה בתים בני שש נבחרות כל אחד ובית אחד בן שבע נבחרות (בית 5 היה בפועל עם חמש נבחרות בעקבות השעיית יוגוסלביה).
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו למונדיאל.
הגרלת הבתים נערכה ב-8 בדצמבר 1991, והייתה מבוססת על קבוצות הדירוג הבאות:
במשחק בין סן מרינו לאנגליה הבקיע דויד גואלטיארי הסן מרינזי את השער המהיר ביותר בתולדות מוקדמות המונדיאלים.
שיא שהחזיק מעמד עד אוקטובר 2016.
, והעלה את נבחרתו ליתרון מול אנגליה כבר לאחר 8.3 שניות.
המשחק עצמו הסתיים בניצחון אנגלי בתוצאה 7 - 1.
צ'כוסלובקיה התפרקה אחרי שני המשחקים הראשונים, אך למרות זאת הוסכם כי שתי המדינות החדשות, צ'כיה וסלובקיה, ימשיכו להיות מיוצגות על ידי הנבחרת המאוחדת.
יוגוסלביה הושעתה ממשחקי הבית בעקבות הסנקציות של האומות המאוחדות.
אמיל קוסטדינוב מבולגריה הבקיע את שער הניצחון מול צרפת בשניות האחרונות של המשחק בפארק דה פראנס.
בולגריה העפילה למונדיאל בזכות הניצחון, ומנעה מצרפת את ההעפלה כיוון שזו הייתה זקוקה לתיקו לכל הפחות במשחק המכריע נגד בולגריה.
לצרפת נותרו שני משחקים, נגד ישראל ונגד בולגריה.
צרפת הייתה חייבת לנצח את ישראל כדי להבטיח העפלה במשחק הלפני אחרון.
כשלא עשתה זאת הייתה חייבת לסיים לפחות בתיקו במשחק המכריע נגד בולגריה וגם במשימה זאת נכשלה ולא העפילה למונדיאל.
הניצחון 3 - 2 של ישראל על צרפת בפארק דה פראנס נחשב עד היום לאחד מהישגיה הטובים ביותר של נבחרת ישראל.
לראשונה בתולדות המונדיאלים הוענקו 3 מקומות ישירים בטורניר לאפריקה, בזכות הישגי הנבחרות האפריקניות במונדיאל 1990.
לאפריקה (CAF) הוקצו 3 מקומות, עליהם התחרו 40 נבחרות.
40 נבחרות מאפריקה נרשמו למוקדמות המונדיאל, ומתוכן פרשו שמונה לפני ובמהלך המוקדמות (, , , , , , ו).
המשחקים באפריקה התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 36 הנבחרות שנותרו חולקו ל-9 בתים בני 4 נבחרות כל אחד.
בפועל היו בתים עם פחות מ-4 נבחרות בגלל פרישה של חלק מהנבחרות.
סיבוב הגמר: 9 הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני 3 נבחרות כל אחד.
חוף השנהב העפילה לסיבוב הגמר.
במהלך הטיסה של זמביה התרסק המטוס של הנבחרת בגבון, וכל שחקני הנבחרת נהרגו.
ההתאחדות הזמבית נאלצה להרכיב נבחרת חדשה מן היסוד, וזו החמיצה את המונדיאל בפער של נקודה מהמקום הראשון בבית.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 15 מקומות, מתוכם 1 לצרפת ועל 14 המקומות הנותרים התחרו 49 נבחרות.
49 הנבחרות האירופיות חולקו לארבעה בתים בני שש נבחרות כל אחד ולחמישה בתים בני חמש נבחרות כל אחד, ובסך הכל לתשעה בתים.
הנבחרות שסיימו במקום השישי דורגו בטבלה נפרדת לפי הישגיהן מול הנבחרות שסיימו במקום ה-1, ה-3 וה-4 בבתים שלהן, ונבחרת בעלת המאזן הטוב ביותר מבחינה זו העפילה ישירות גם כן.
שאר הנבחרות חולקו לזוגות, ושיחקו בצמד משחקי פלייאוף בשיטת בית-חוץ על ההעפלה.
שיבוץ הנבחרות לבתים נקבע לפי קבוצות הדירוג המפורטות להלן:
דנמרק העפילה למונדיאל וקרואטיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
אנגליה העפילה למונדיאל ואיטליה העפילה לפלייאוף היבשתי.
נורווגיה העפילה למונדיאל והונגריה העפילה לפלייאוף היבשתי.
כאשר התחילו משחקי הבית, אסטוניה שיחקה שלוש שניות במשחק נגד סקוטלנד, משחק שכונה בתקשורת קבוצה אחת בטאלין.
הסקוטים התלוננו על מצב התאורה באצטדיון קדריורג בטאלין והמשחק הועבר לשעת בוקר.
להעברה לשעת בוקר היו השלכות גרועות כגון, אובדן כספי טלוויזיה ובמחאה על כך, האסטונים לא הגיעו למשחק והשופט הפסיק את המשחק לאחר שלוש שניות.
אוסטריה העפילה למונדיאל כראש הבית וסקוטלנד העפילה בתור הנבחרת שסיימה במקום השני עם המאזן הטוב ביותר.
בולגריה העפילה למונדיאל ורוסיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
ספרד העפילה למונדיאל ויוגוסלביה העפילה לפלייאוף היבשתי.
הולנד העפילה למונדיאל ובלגיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
רומניה העפילה למונדיעל ואירלנד העפילה לפלייאוף היבשתי.
גרמניה העפילה למונדיאל ואוקראינה העפילה לפלייאוף היבשתי.
לאפריקה (CAF) הוקצו 5 מקומות, עליהם התחרו 38 נבחרות.