tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מכללות מקצועיות שאינן אקדמיות נמצאות בפיקוח מה"ט - המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע, שהוא גוף ממלכתי המופקד על הכשרת טכנאים והנדסאים במקצועות הנדסיים-טכנולוגיים, במסגרת האגף להכשרה ופיתוח כח אדם, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
מה"ט מעניק לבוגריו תואר טכנאי מוסמך ותואר הנדסאי.
מכללות אלו מתמקדות לרוב בתחום מסוים ובו הן מעניקות השכלה והכשרה מקצועית על מנת לתת לסטודנט כלים תעסוקתיים-מקצועיים.
רוב המכללות המקצועיות בישראל אינן דורשות תנאי קבלה גבוהים כמו המכללות האקדמיות.
בחלק מהמכללות המקצועיות נערכים ראיונות אישיים ומבחני התאמה לקורסים, אך אין בהם דרישה למבחן פסיכומטרי ורק בחלקן נדרשת תעודת בגרות כתנאי קבלה ללימודים.
גופים הכוללים את המילה "מכללה" בשמם, למשל "המכללה לגיל הרך" שהיא גן-ילדים, חלק מגופים אלו הם מוסדות להכשרה בתחומים שונים המעניקים תעודת גמר או אישור איגוד מקצועי.
מכללת אלקאסמי היא מכללה אקדמית בבאקה אל-גרבייה, המכשירה מורים ללימודי האסלאם, ערבית, לימודים כלליים ועוד, בתמיכת משרד החינוך.
המכללה מנוהלת על ידי הזרם הסופי א-טריקה אל-ח'לוותיה אל-קאסמיה.
בסמוך למכללה נמצא גם מסגד סופי, וכן מספר מוסדות חינוך נוספים: גני ילדים ובתי ספר, הקרויים כולם אלקאסמי.
מאז 2019 משמש פרופסור אנואר ריאן כנשיא המכללה.
מכללת אל-קאסמי נוסדה ב-1990 כמכללה ללימודי האסלאם והתנהלה בשיטות לימוד מסורתיות, על פי ההלכה הדתית והמסורת הערבית.
כך למשל, הייתה מחיצה שהפרידה בין הסטודנטים לסטודנטיות, ונאסר עליהם לדבר זה עם זו.
בשנת 1993 המכללה הוסמכה על ידי משרד החינוך להעניק תואר מורה בכיר.
בתחילת שנות ה-2000, עם מינויו של פרופ' מוחמד עיסאווי לנשיא המכללה, הוסרו כל המחיצות.
בשנת 2002 הוסמכה המכללה להעניק תואר ראשון בחינוך (.B.Ed), ובשנת 2010 הוסמכה להעניק תואר M.Ed.
בשנת 2012 לומדים במכללה כ-3,000 סטודנטים (כולל משתלמים) מכל הארץ, 95% מהם סטודנטיות במסלולים: הגיל הרך, יסודי ועל-יסודי, ובהתמחויות: לימודי אסלאם, ערבית, מתמטיקה, מדעי המחשב, אנגלית, חינוך מיוחד ומורות גננות לגן ולכיתות א'-ב'.
המכללה כוללת מרכזי לימוד מתקדמים, ורמת המחשוב בה היא גבוהה.
הספרייה שלה היא המפותחת ביותר במגזר הערבי, והיא כוללת מעל 60,000 כותרים מתחומים שונים כמו: דת האסלאם, שפה וספרות ערבית, מינהל עסקים, תקשורת וחינוך.
מכללת אל-קאסמי התחילה את דרכה כמוסד דתי שנוסד על ידי א-טריקה אל-ח'לוותיה אל-קאסמיה.
כיום היא משלבת גישות מסורתית ומודרנית.
במקביל לפעילות האקדמית, המכללה מהווה מוקד לפעילות ענפה בקרב החברה הערבית בפרט, והחברה הישראלית בכלל, ומקדמת את השיח הבין-דתי והבין-תרבותי.
ראש המכללה כיום הוא ד"ר מוחמד עיסאווי.
דו"ח שנערך על ידי רשם העמותות ופורסם ב-2016, בחן את התנהלות המכללה והצביע על ליקויים והתנהלות בלתי תקינה, כמו: מינויי קרובים שנהנו מתנאים ייחודיים, אי עמידה בהוראות המועצה להשכלה גבוהה.
הליקויים תוקנו אך הדו"ח העיב על מאמצי המכללה לזכות בהכרת המל"ג ולהפוך לאוניברסיטה.
בהקשר דומה דווח, כי פרופ' ח'אלד עראר, שנבחר לשמש בתפקיד נשיא המכללה בשנת 2018, סיים את תפקידו כעבור שנה אחת בלבד, על רקע אי-הסכמות עם הנהלת המכללה.
אגף המידע, הטכנולוגיה והתקשורת (ICT)
מרכז "סוויאן" – שירות ייעוץ לסטודנטים
מרכז "בדאיאת אל-קאסמי" לקידום הגיל הרך
מרכז התקשורת ותחנת הרדיו "אל-קאסמי"
בקומת הכניסה לבניין המכללה הראשי מוצגת תצוגת קבע של עתיקות שנתגלו בתחומי העיר באקה אל-גרבייה ובסביבתה הקרובה.
העתיקות הושאלו למכללה על ידי רשות העתיקות, במטרה לפתח תרבות של מוזאולוגיה בקרב הסטודנטים ובקרב הקהילה.
במקביל, מקדמת המכללה את הקמתו של מוזיאון קבוע.
חלק מהתצוגה מורכב מאוספו הפרטי של אברהים מוואסי תושב העיר שכיהן בעבר כסגן ראש העירייה.
מכללת דייווידסון היא מכללה פרטית במדינת צפון קרוליינה בארצות הברית.
המכללה נוסדה בשנת 1837 על ידי שליחי הכנסייה הפריסביטאריאנית של קרוליינה הצפונית.
המכללה ממוקמת בעיירה דייווידסון השוכנת כ-30 קילומטר צפונית מהעיר שארלוט.
המכללה נחשבת ל"Liberal Arts College", ומדורגת בין עשר המכללות מסוג זה הטובות ביותר בארצות הברית.
מאז היווסדה, יצאו משורותיה 23 בוגרים שזכו במלגת רודס.
בשנת 2007, דייווידסון החליטה כי הסיוע לתשלום שכר הלימוד והוצאות המחייה, לתלמידים שהוכיחו כי הם זקוקים לכך, יהיה בצורת מענקים ולא הלוואות.
במכללה נהוג "קוד כבוד", לפיו מתחייבים הסטודנטים בתצהיר חתום על ידם להימנע מהעתקות, גנבות וכדומה, ובהתאם לכך זוכים לחופש בדמות מבחני בית, מבחנים ללא השגחה ועוד.
למרות גודל המוסד יש למכללה ייצוג ב-21 ענפי ספורט שונים ברמת Division 1 Athletics, ליגת הספורט התחרותית ביותר בין אוניברסיטאות ארצות הברית.
המכללה האקדמית 'אמונה' לאמנויות ועיצוב היא מכללה אקדמית דתית המכשירה יוצרים ויוצרות בתחומי האמנויות והעיצוב (אמנות, תקשורת חזותית, עיצוב בינתחומי, אמנות משקמת, חינוך אלטרנטיבי בשילוב אמנויות, תיאטרון) ומעניקה תואר ראשון באמנויות, לצד תעודת הוראה רב גילאית.
המכללה שוכנת ברחוב דרך בית לחם שבשכונת בקעה בירושלים והיא המכללה הדתית היחידה בישראל לאמנויות ועיצוב כבר למעלה מ-50 שנה.
המכללה הוקמה בראשית שנות השבעים על ידי נשות אמונה ארצות הברית וישראל, במטרה להקים מוסד שיאפשר לנשים דתיות לרכוש מקצוע ולבטא את כשרונן האמנותי.
בשנת 2009 התאחדה המכללה עם המכללה הסמוכה, מכללת אפרתה, וכיום שתיהן פועלות בשני קמפוסים.
בחצר המכללה פועלת גלריה לאמנות עכשווית 'הוילה' המארחת תערוכות אמנות ועיצוב.
לדוגמה ביוני 2024 נפתחה התערוכה "50 שנות עיצוב ישראלי" בה הוצגו עבודותיו של המעצב מאיר אשל ששימש שנים רבות במכללה, ב-2025 הוצגה תערוכה בנושא הרב והרבנית הרצוג בהשתתפות נשיא המדינה מר יצחק הרצוג.
בשנת 2023 פתחה המכללה תוכנית ראשונה מסוגה לתואר ראשון באמנויות, עיצוב ותיאטרון לגברים דתיים, ראש המסלול הוא הרב ד"ר בני ר
למכללה גם תוכנית להסבת אקדמיים, להשלמת תעודת הוראה, מכינה אקדמית להשלמת בגרויות, תוכנית "רום" למצוינות, תוכנית לנוער ירושלמי בשיתוף עיריית ירושלים - הקולג' הירושלמי, "תוכנית 300" להכנה ללימודי תרפיה באמנויות ובית ספר ללימודי תעודה.
המכללה משתתפת גם בתוכנית סמסטר ראשון באקדמיה של משרד החינוך.
ראשת המכללה היא המעצבת ד"ר אפרת גרוסמן, חוקרת הטיפוגרפיה העברית ובוגרת המכללה.
רב המכללה הוא הרב ד"ר מנחם מקובר.
פרופ' שמואל סנדלר מכהן בתפקיד נשיא וליאורה מינקה כיו"ר הוועד המנהל.
מייסד המכללה היה דוב סילבצקי ז"ל
המכללה האקדמית אוהלו בקצרין הייתה מכללה אקדמית ישראלית, שהתמחתה בהכשרת מורים וגננות לקראת תואר ראשון בחינוך בתחומים שונים, ושוכנת בקצרין שברמת הגולן.
בנוסף, התקיימו לימודים לקראת תואר שני בניהול וארגון מערכות חינוך.
ב-2017, למדו במכללה כ-2,500 סטודנטים, מהם 60% סטודנטים במקצועות החינוך והוראה, והיתר למדו לתוכניות המשך.
בשנת 2021 הפכה המכללה לשלוחה של המכללה האקדמית תל-חי.
בשנת 1945 הוחלט להקים מרכז חינוכי אזורי בשם "אוהלו של ברל", לזכרו של ברל כצנלסון, במקום בו קבע את אוהלו בזמן שעבד בחצר כנרת.
בשנת 1964 נפתחה במתחם מכללה להכשרת עובדי הוראה, על ידי משרד החינוך והתרבות ומרכז החינוך והתרבות של ההסתדרות.
תחילה הציעה המכללה תוכניות חד-שנתיות ודו-שנתיות להכשרת מורים וגננות.
בהמשך, תחת ניהולו של ד"ר צבי קרניאל, הוסיפה המכללה תוכניות לימוד בנות ארבע שנים, כולל בחינוך גופני ובחינוך מיוחד.
בעקבות החלטת ממשלה לחזק את ההתיישבות ברמת הגולן, המכללה עברה בסוף שנת 1997 לקצרין.
תחילה שוכנה המכללה במבנים זמניים, וב-1999 החלה הקמתם של מבני הקבע עבור כ-1,000 תלמידים, בעלות של כ-30 מיליון שקל, ו-25 מבני מעונות מגורים בשטח כ-40–45 מ"ר, עבור כ-100 סטודנטים.
משנת 2000 המכללה מכשירה תלמידים לתואר ראשון בחינוך, ומשנת 2001 המכללה מוכרת כמוסד להשכלה גבוהה.
בשנת 2005 הוכרז על הקמת "אוניברסיטה בגליל", בעקבות הצהרתו של איש העסקים ארנון מילצ'ן, על כוונתו לתרום 100 מיליון דולר לטובת הקמתה.
האוניברסיטה הייתה אמורה לקום כתוצאה ממיזוג של שש מכללות בצפון, כולל "מכללת אוהלו", אך התוכנית לא יצאה לפועל.
בשנת 2021 הוכרז על מיזוג "מכללת אוהלו" עם מכללת תל חי, כאשר "אוהלו" תנוהל כשלוחה של המכללה האקדמית תל-חי בקצרין.
בשיתוף קרן אדליס (Adelis) הוקם מתחם ביופילי לצורך הוראת המדעים לגיל הרך, לבתי הספר היסודיים והעל יסודיים.
המתחם משמש כמעבדה לחי ולצומח.
סטודנטים יכולים לתרגל באמצעותו פתרון בעיות ולעבוד את המידע בסביבה ממוחשבת.
האלמנטים המשולבים בו משיקים לתוכניות הלימודים במדעים בגילאים השונים כדי לאפשר לסטודנטים להתנסות בתכנים הנלמדים.
המכללה האקדמית לחינוך "אוהלו" מציעה מגוון מסלולי לימוד לתואר ראשון בחינוך והוראה, תוכנית ללימודי תואר שני בניהול וארגון מערכות חינוך וכן תוכניות לימוד ללימודי המשך והשתלמויות.
בנוסף, במסגרת לימודי החוץ במכללה ניתן ללמוד בבית הספר להכשרת מאמנים ומדריכים בספורט, בבית הספר ללימודי תעודה או בבית הספר למקצועות הכרם והיין.
לימודים לתואר ראשון בחינוך ולתעודת הוראה
תוכנית רג"ב למצטיינים הסטודנטים בתוכנית נהנו ממימון מלא של לימודיהם ומתוכנית לימודים מקוצרת (3 שנות לימודים, במקום 4).
החוג למתמטיקה – היכרות עם יסודות המתמטיקה והיבטים פסיכולוגיים חברתיים וקוגניטיביים של למידה במתמטיקה.
תוכנית הלימודים עסקה בבעיות פילוסופיות, מחשב ככלי לביצוע חישובים, ניתוח נתונים תיאורי והיסקי, בניית הדמיות לצורך חיזוי, המחשת רעיונות מתמטיים וככלי לפיתוח עבודת צוות.
החוג לאנגלית – הכרות מעמיקה עם השפה האנגלית, תוך רכישת מיומנויות בהוראת האנגלית כשפה זרה בבתי הספר היסודיים.
החוג לביולוגיה ומדעי הטבע – הלימודים כללו את מדעי הטבע והסביבה, חינוך אקולוגי והתנסות בסיסית במחקר.
ניתן היה ללמוד תחום זה במסגרת מסלול בית הספר היסודי או העל-יסודי.
החוג ללשון עברית – מסלול בית הספר היסודי או מסלול בית הספר העל יסודי.
החוג ליהדות: החוג הציע שני מסלולים – מסלול בית הספר היסודי או מסלול בית הספר העל יסודי.
החוג לחינוך מיוחד הכשיר סטודנטים להיות מחנכים לתלמידים עם צרכים מיוחדים הלומדים בכיתות משלבות ובמסגרות חינוך מיוחד נפרדות.
החוג לגיל הרך – הלימודים במסלול הגן אפשריים בשלושה נתיבים: נתיב הגן, נתיב הגן + כיתות א'–ב' ונתיב הגן בחינוך המיוחד.
חינוך לשייט ספורט ימי וספורט פנאי – הכשיר להוראת מקצועות הימאות, חתירה, שייט וספורט ימי בשילוב התנסות מעשית ותרגול בעכו.
הסטודנטים יכלו לקבל רישיונות משרד התחבורה להשטת סירות מנוע, מפרשית ואופנוע ים.
בנוסף קיבלו הלומדים תעודת סקיפר.
התמחות זו שילבה בתוכה גם פעילות ספורט פנאי ונופש, שכללה התנסות בפעילות גופנית.
חינוך לקידום הבריאות במעגל החיים הכשירה את הסטודנטים לעסוק בקידום הבריאות בבתי הספר ובמוסדות החינוך הבלתי – פורמלי.
לימודים לתואר שני בארגון וניהול מערכות חינוך
בית הספר להכשרת מאמנים ומדריכים.
קורסי ההכשרה בתחומי הספורט האולימפיים הותנו באישור מינהל הספורט וכפופים לחוק הספורט.
הקורסים שהוצעו הם מסלולים חוץ אקדמיים, ונלמדים במסגרת לימודי תעודה.
בית הספר למקצועות הכרם והיין – תוכנית הלימודים שהתבססה על לימודי הנדסאות כרם ויין באזור בורגונדי שבצרפת.
בוגרי המסלול אף יכלו להשלים תואר ביינות באוניברסיטת דיז'ון.
החל מסוף שנות ה-80 מדי שנה התקיימו חילופי משלחות תלמידים בין מכללת אוהלו למכללת אליס סלומון שבהנובר, גרמניה.
מטרת חילופי המשלחות הייתה להפגיש נוער גרמני עם נוער ישראלי יהודי כדי לפתח דו-שיח בנושא השואה.
בנוסף לנושא זה התעניין הנוער הגרמני גם ביחסים שבין ישראלים לערבים בכלל וביחסים שבין ישראלים לפלסטינים בפרט.
מכללת ברקלי למוזיקה הוא בית ספר למוזיקה בת-זמננו בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית.
המוסד מעניק תואר ראשון בתחומים כגון הלחנה של מוזיקת ג'אז ומוזיקה עכשווית, הפקה מוזיקלית, כתיבת פסקולים לסרטים, ניהול, חינוך מוזיקלי, טיפול במוזיקה, כתיבת שירים ותחומים משיקים נוספים.
מכללת ברקלי נחשבת לבית הספר המוביל בעולם בתחום הג'אז והמוזיקה בת זמננו, ובמיוחד ידוע המוסד בתחום נגני הגיטרה בג'אז (בה למדו ולימדו למשל פט מתיני ואל דימיולה).
מכללת ברקלי נוסדה ב-1945 על ידי לורנס ברק (Lawrence Berk), שקרא לה "בית המוזיקה של שילינגר" (Schillinger House of Music) על שם מורו יוסף שילינגר.
מטרת בית הספר הייתה לפתח וללמד את שיטת שילינגר בקומפוזיציה.
בשנת 1954 הורחב היצע הקורסים של המכללה וברק קרא לה על שם בנו, לי ברק (Lee Berk).
המכללה קיבלה הכרה אקדמית ב-1973.
בשעה שנוסד כמעט כל המכללות למוזיקה התמקדו במוזיקה קלאסית.
מטרת המכללה הייתה להקנות הכשרה רצינית, אקדמית ופורמלית בג'אז, במוזיקה מודרנית ועכשווית ובמקצועות משיקים כגון כתיבה לסרטים, הפקה, ניהול קריירה, ניהול וארגון מסע הופעות ועוד והייתה חלוצה בתחומים אלה.
ב-1996 נפתחו פקולטות לחינוך מוזיקלי וטיפול במוזיקה ובשנת 1999 נפתחה מגמה להיפ הופ.
בנייניה הראשיים של המכללה ממוקמים באזור Back Bay בבוסטון.
בניינים נוספים ומעונות סטודנטים פרוסים ברחבי בוסטון.
מרכז ההופעות של ברקלי (The Berklee Performance Center) ממוקם במבנה התיאטרון ההיסטורי "Fenway Theater" ובו 1,200 מושבים.
המקום מעלה קונצרטים של סטודנטים ובוגרים, מבוצעות בו הקלטות מקצועיות לתקליטים ומתארחות בו הופעות חיצוניות.
חברות התקליטים "Heavy Rotation Records" ו-"Jazz Revelation Records" מופעלות על ידי סטודנטים למען סטודנטים ובהן מתפקדים סטודנטים כמפיקים, עורכים וטכנאי הקלטה בהפקות של חבריהם היוצאות לאור באופן מסחרי.
Cafe 939 הוא בית קפה ובמת הופעות חיות המופעלת על ידי סטודנטים למען סטודנטים.
תחנת רדיו אינטרנט בשם (Berklee Internet Radio Network (BIRN ומכללה וירטואלית.
בין הבוגרים ניתן למנות את:
עד שנת 2008 זכו 61 מבוגרי ברקלי ב-175 פרסי גראמי, הפרס המשמעותי ביותר במוזיקה המודרנית.
דיוק אלינגטון היה הדוקטור לשם כבוד הראשון ב-1971 מאז החלה מסורת של הכתרת דמויות מפתח במוזיקה המודרנית בתואר.
בין היתר ניתן התואר לממציא סינטיסייזר מוג, רוברט מוג, ל"מלכת מוזיקת הנשמה" אריתה פרנקלין, לפסנתרן מישל קמילו, למחברת השירים מליסה אתרידג', לזמרת צ'אקה חאן, לזמרים סמוקי רובינסון ופול סיימון ועוד.
קשר עם בית הספר רימון
לבית הספר הישראלי למוזיקה "רימון" יש הסכם עם מכללת ברקלי, לפיו תלמיד ברימון יכול, בכפוף להמלצת מוריו, להמשיך לימודים לתואר בברקלי, תוך הכרה בנקודות זכות שצבר ב"רימון".
מכללת בית רבקה (מכונה גם אשכילה) היא מכללה חרדית השייכת לחסידות חב"ד, ונמצאת בכפר חב"ד ב'.
המכללה נוסדה בשנת 1957, על ידי אגודת חסידי חב"ד בישראל, ביוזמתו, בעידודו ובברכתו של הרבי מלובביץ', במטרה להכשיר מורות, גננות ומחנכות ברוח חסידות חב"ד, אולם בעשור האחרון נפתחו במכללה מגמות לימוד נוספות מלבד חינוך, וכן נפתח מרכז העשרה נפרד לגברים ולנשים ושמו "אשכילה".
המכללה מעניקה תעודות הוראה לנשים ולגברים בלימודים נפרדים.
כמו כן, המכללה לא מעניקה תארים אקדמיים אלא תארים אקוויוולנטיים המעניקים דרגת שכר שווה לתואר אקדמי.
במכללה קיימים לימודים לדרגת BA אקוויוולנטי בהוראה ו-MA אקוויוולנטי בהוראה.
מכללת בית רבקה היא היחידה בארץ המעניקה תואר MA אקוויוולנטי.
מלבד הוראה במכללה קיימות מגמות לתחומים נוספים ומגוונים, ובהם במכללה ישנו גם בית ספר ללימודי תעודה והכשרה מקצועית בו נלמדים לימודי חשבות שכר, ריתמיקה לגננות, גרפיקה ממוחשבת, מזכירות רפואית ואף פאנות, ספרות ואיפור.
דגש מיוחד מושם במכללה על שיעורים בנושאים שונים בתורת החסידות בכלל ובתורת חב"ד בפרט, חלק מן ההתנסות בהוראה משולב בפעילות 'מבצעים', האופייניים לחסידות חב"ד ופעילות המשלבת אימוני הוראה יחד עם פעילות בשטח הפצת היהדות.
המכללה כמו רוב בתי הספר של חב"ד כפופה לזרם הממלכתי דתי, ולא כמו בשאר המוסדות החרדיים.
בין מבני המכללה נמצאים מעבדות מחשבים, אולפן רדיו ואולפני עריכה, מרכזיה פדגוגית, אודיטוריום.
מייסד המכללה בכפר חב"ד ב' ויו"ר המכללה היה הרב שמואל חפר.
המכללה שוכנת בכפר חב"ד ב' ונראית מכביש ירושלים תל אביב, וישנן בה דירות שמשמשות כפנימייה לבנות המתגוררות במקומות מרוחקים.
למכללה סניפים בירושלים, בצפת ועוד.
כמו כן קיים מוסד בית רבקה מקביל בארצות הברית בקראון הייטס, ובמדינות נוספות.
מכללת אופקים (נקראת גם סמינר אופקים) היא מכללה תורנית לבנות הממוקמת בעיר אופקים.
השנתונים הלומדים בה מקבילים לכיתות י"ג–י"ד בסמינרים החרדים הנקראים שנה א' וב' בהתאמה ושנה ג' הכוללת יום אחד בשבוע לבנות שלומדות הוראה.
המכללה נוסדה בשנת תשל"ט-1979 על ידי הרב יהודה אריה כהן והרבנית ציפי עמית.
דמויות חינוכיות מרכזיות נוספות במכללה הן הרבנית פילץ (אשתו של הרב אביעזר פילץ מתפרח הסמוכה), הרבנית אסתי הורביץ ואילנה הורוביץ'.
המכללה נוסדה עם גרעין של 8 בנות בלבד, כולן "מתחזקות" (בנות מבתים דתיים-לאומיים) או בעלות תשובה.
עם השנים הפכה המכללה ממקום המיועד קודם כל לבעלות תשובה ומתחזקות, למוסד שרובו בנות בית יעקב ומיעוט קטן של בעלות תשובה ומתחזקות.
השוני בתלמידות גרם גם לשוני באופיו של המוסד שהפך לשמרני יותר.
למשל, תקנון הלבוש נוסף רק בשנים מאוחרות יותר וכולל בתוכו את כללי הלבוש הקפדניים ביותר.
המכללה כוללת לימודי קודש הנלמדים בבוקר, ולימודי מקצוע בשעות אחר הצהריים.
בין המקצועות הנלמדים הם הוראה, ייעוץ מס, הנדסת תוכנה, גרפיקה ממוחשבת, הוראה מתקנת ואומנות.
המכללה אינה מעניקה תארים אקדמיים.
המכללה כוללת גם פנימייה המיועדת בדרך כלל רק לבנות שנתונים א' ו-ב', בה שוהות רוב הבנות.
חלק קטן של הבנות הנקראות "אקסטרניות" הן בנות מהסביבה החוזרות לבתיהן.
אחת הסיבות לכך היא מצוקת דיור במכללה, השרויה בחובות רבים, שגדלה ממוסד של כמה עשרות בנות למוסד בו בכל מחזור יש קרוב ל-200 בנות, כמעט ללא התרחבות בשטחה.
מיקום המכללה במקום השפיע רבות על פיתוח הקהילה החרדית בעיר אופקים אך עם זאת המכללה לא נמצאת בתוך האזור של הקהילה החרדית כדי לא להפריע לאנשים הגרים שם.
האחד קטן, משני, "שירת מרים" ברכסים, והמרכזי באופקים.
מכללת אוֹרט סינגאלובסקי תל אביב (מכללת אורט סינגאלובסקי לטכנולוגיה מתקדמת ומדעים) עוסקת בהכשרתם של טכנאים והנדסאים בתחומים טכנולוגיים-מקצועיים שונים ובהכשרתם של סטודנטים ביחידה ללימודי תעודה.
המכללה שייכת לרשת אורט ישראל נקראת על שמו ולזכרו של מקימה ד"ר אהרון סינגאלובסקי.
המכללה שוכנת בתל אביב בקמפוס סינגאלובסקי, המשתרע בין הרחובות דרך משה דיין לדרך הטייסים.
בשנת 1961 נפתח במכללה המסלול הראשון להכשרת הנדסאי חשמל ואלקטרוניקה.
אחריו נפתחו עוד מסלולים בתחומים טכנולוגיה וניהול, עיצוב ואדריכלות, ומקצועות פארא-רפואיים.
בעשור השני של המאה ה-21, אפשרויות ההשכלה במכללה מגוונות:
טכנאים והנדסאים, עתודה טכנולוגית לפני גיוס, בחסות משרד החינוך
השלמה לימודי הנדסאי לתואר אקדמי BA בניהול לוגיסטיקה או בניהול טכנולוגיה בשיתוף אוניברסיטת בר-אילן
מכללת אוֹרט סינגאלובסקי נמנית עם מכללות ארגון אורט, הארגון אשר נוסד בשנת 1880 ברוסיה כדי לספק ליהודים הכשרה מקצועית, וכך יוכלו לעסוק בחקלאות ובמלאכה.
המכללה נקראת על שמו של ד"ר אהרון סינגאלובסקי ממייסדי ארגון אורט העולמי וממנהיגיו, מייסד אורט ישראל ומקים רשת בתי הספר של אורט במדינת ישראל.
בשנת 1948 נשכר ביפו בניין נטוש, והוא שימש בראשיתו מקום הכשרה בעיקר לחיילים משוחררים.
בינואר 1949 נפתח מסלול ערב, שתלמידיו עבדו בשעות היום כדי להתפרנס, ובערב למדו כדי לרכוש השכלה טכנית.
היו אלה בתחילה קורסים קצרים שבאו להחזיר למשוחררים הרגלי עבודה, היכרות עם כלי עבודה וטיפול בחומרים שונים.
להלן קטע מזיכרונותיו של יעקב צ'קירוב, שהיה ממייסדי מרכז ההכשרה:
במהרה הוחלט שההכשרה המקצועית תהיה מקפת יותר מזו הניתנת בקורסים קצרי מועד, ולכן הוחלט על פתיחת מסלול לימודים נוסף.
ב-1 בספטמבר 1949 נפתחה שנת הלימודים הראשונה בבית ספר המקצועי "אורט יפו", במסלול יום ארבע-שנתי בפיקוח משרד החינוך והתרבות.
בלימודי היום שולבו לימודים מדעיים והומניסטיים עם לימודים טכניים ומעשיים.
בשנת 1958 עברו בית הספר ומרכז ההכשרה לקמפוס תל אביבי חדש, בשכונת יד אליהו, ושם המוסד שונה מ"אורט יפו" ל"אורט יד סינגאלובסקי".
בשנות השישים הקימה רשת אורט בתי ספר להנדסאים, שחייבו את הארכת הלימודים בשנתיים נוספות לאחר בחינות הבגרות.
צה"ל היה זקוק למתגייסים שעברו הכשרה טכנולוגית, ולכן הסכים לדחיית מועד הגיוס של בוגרי בתי הספר הללו לצורך קיום עתודה טכנולוגית, בדומה להסדר העתודה האקדמית שנעשה עבור צעירים בגיל גיוס שלמדו באוניברסיטאות.
המחזור הראשון של מסלול ההנדסאים ב"אורט יד סינגאלובסקי" סיים את לימודיו ב-1966.
בשנת 1997 הוחלט על הפרדת הקמפוס למכללה לטכנאים והנדסאים ("המכללה הטכנולוגית") ולקריית החינוך אורט סינגאלובסקי, בית ספר שש-שנתי.
שנתיים אחר-כך צורף "אורט קריירה" למכללה הטכנולוגית כיחידה ללימודי תעודה.
נכון לשנת 2000 היו למכללה כ-11,000 בוגרים בשלושה מסלולי לימוד לתואר טכנאי או הנדסאי:
בוגרים לאחר השירות הצבאי בלימודי יום
בוגרים לאחר השירות הצבאי בלימודי ערב
בית הספר התיכון הוציא עד אותה שנה כ-9,000 בוגרים, ורובם המכריע היה בעלי תעודות בגרות.
ניהול קריית החינוך אורט סינגאלובסקי (בית הספר התיכון, לימים בית הספר השש-שנתי, והמכללה הטכנולוגית):
בין מנהלי חטיבת הטכנאים וההנדסאים, בהיותה חלק מקריית החינוך: גב' עדנה גולן (1992-1982); ד"ר כרמלה דקל (1997-1993)
לאחר הפרדת המוסדות בשנת 1997, ניהול המכללה הטכנולוגית:
נכון לשנת הלימודים תשע"ג, לומדים במכללה כ-2,200 סטודנטים ואלה התארים המוענקים לבוגריה במסלולים השונים:
ממשרד החינוך (עתודה טכנולוגית) – תואר טכנאי ותואר הנדסאי
ממשרד הכלכלה (מה"ט) – תואר הנדסאי
בוגרי טכנאים והנדסאים יכולים להירשם בפנקס הטכנאים וההנדסאים בארץ
בלימודי תעודה – תעודות הכשרה מקצועית, מהן דיפלומות אורט בלבד, אחרות בפיקוח ממשלתי והשאר בהסמכה משותפת של המכללה ועוד חברות.
בקמפוס המכללה פועלים ספרייה אקדמית, קפיטריה, משרדי אגודת סטודנטים וחדרי מחשבים, לצד סדנאות למקצועות החשמל, אנרגיה, מכונות, הידרוליקה ופנימטיקה, עיצוב ועוד.
המכללה מחזיקה בתקן ISO 9001.
בראש המכללה עומד מר יוסי יאשי, האחראי לתפקודה הכולל של המכללה, פיתוח של המטרות האסטרטגיות והטמעתן, פיתוח מוניטין וקביעת מיצוב המכללה וכן בדיקת תכנון הלימודים מתוך ראיית המטרות והמגמות האסטרטגיות.
בצוות ההנהלה חברים המנהלת האדמיניסטרטיבית, ראשי המחלקות, דקאן הסטודנטים וראש היחידה ללימודי תעודה.
המכללה משתפת פעולה במסלולי הלימוד השונים עם משרד החינוך וחילות צה"ל, עם משרד הכלכלה ועם חברות מובילות במשק.
לימודי טכנאים והנדסאים - עתודה טכנולוגית בחסות משרד החינוך
הלימודים מתנהלים במגמות אלקטרוניקה, חשמל, תוכנה ותעשייה וניהול.
תוכנית הלימוד לטכנאים והנדסאים נקבעת על ידי משרד החינוך בהתייעצות עם אנשי מקצוע המובילים במשק.
משך הלימודים לקראת תואר הנדסאי הוא כשנה וחצי.
במערך הטכני של צה"ל יש ביקוש לטכנאים ולהנדסאים בתחומי האלקטרוניקה, החשמל, תעשייה וניהול ותוכנה.
אחד היתרונות שבוגרי העתודה הטכנולוגית זוכים לו הוא הניסיון התעסוקתי שהם רוכשים במהלך שירותם הצבאי בחילות השונים.
הלימודים המתקיימים בחסות המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע שבמשרד הכלכלה מתנהלים במגמות אלה:
התחומים הנלמדים ביחידה ללימודי תעודה רבים ומגוונים והבולטים שבהם: תוכנה ורשתות, חשמל ואלקטרוניקה, קירור ומיזוג אוויר, מעליתנים ומנהלי עבודה בבניין, סייעות ברפואת שיניים, טכנאי שיניים ולימודי עיצוב וצורפות.
הלימודים ביחידה נמצאים תחת פיקוח מקצועי מטעם המכללה או מטעם הגורמים המקצועיים המוסמכים, וחלק מהקורסים מוכרים לגמול השתלמות.
השלמה מהנדסאי לתואר B.A במדעי החברה במסלול לוגיסטיקה
במכללת אורט סינגאלובסקי תוכנית להשלמת תואר ראשון אקדמי – B.A במדעי החברה במסלול לניהול לוגיסטיקה או במסלול לניהול טכנולוגיה של אוניברסיטת בר-אילן.
הלימודים בשני מסלולים אלה מיועדים להנדסאים הרוצים להשלים לימודיהם לתואר ראשון.
מכללת אפרתה שבירושלים (לשעבר בית המדרש למורות של 'המזרחי') נוסדה בשנת תרפ"ד (1924) על ידי תנועת המזרחי כדי להכשיר מחנכות ברוח החינוך הציוני-דתי.המכללה מוסמכת להעניק לבוגרותיה תואר .B.Ed ותואר .M.Ed במגוון חוגים והתמחויות.
כמו כן מנפיקה המכללה לבוגרותיה תעודת הוראה בהתמחות שלמדו.
חמש שנים לאחר שנוסד 'בית המדרש למורים של המזרחי' (מכללת ליפשיץ כיום) הוחלט בוועידת תנועת 'המזרחי' בקרלסבד לייסד בית מדרש למורות ברוח ציונית-דתית ונקבעו עיקרי תוכנית הלימודים, אולם יישום ההחלטה התעכב.
לבסוף הזמין המרכז העולמי של 'המזרחי' את ד"ר אהרון ליברמן שהיה רב ומחנך במוסדות 'עדת ישראל' בברלין, לנהל את המוסד.
בראש חודש אייר תרפ"ד (1924) נפתח 'בית המדרש למורות של המזרחי' בביתו של שאול נפתלי שבשכונת רוחמה בירושלים וארבעה ימים לאחר מכן החלו הלימודים.
בשנת 1924 (תרפ"ד) נפתחה הכיתה הראשונה ובה למדו 25 תלמידות.
בית המדרש שכן בביתו של שאול נפתלי בשכונת רוחמה שבירושלים.
בשנים 1925–1928 (תרפ"ה–תרפ"ח) עבר בית המדרש לביתו של ד"ר אהרון מאיר מזי"א שהיה נוח ומרווח יותר.
נפתחו שתי כיתות ונוספו 34 תלמידות למוסד.
בשנת 1929 (תרפ"ט) עבר בית המדרש לרחוב סנט פאול (שבטי ישראל כיום) ושכן שם קרוב לעשור.
בשנת 1937 (תרצ"ז) בעקבות המרד הערבי, עבר בית המדרש מערבה לרחוב החבשים ושכן שם עד תום הפרעות.
בשנת 1940 (ת"ש) עבר המוסד לרחוב אלחריזי שבשכונת רחביה שבירושלים.
בעקבות הפיגוע בבנייני הסוכנות הסמוכים אסרו הבריטים גישה למקום, ובית המדרש הועבר לצריפים בחצר בית החולים ביקור חולים עד תום מלחמת השחרור.
בשנת תש"ט (1949) הגיע בית המדרש לרחוב בן יפונה 17 בשכונת גאולים ושם שוכנת המכללה עד היום.
עם ייסודו נקרא המוסד 'בית המדרש למורות של המזרחי'.
אולם בראשית שנות החמישים עם ארגון מערכת החינוך הממלכתית במדינת ישראל, התבקשו ראשי המוסד להחליף את שמו על מנת לא לזהות אותו עם מפלגה או עם ארגון מסוימים.
בשנת 1954 נבחר השם החדש - 'בית המדרש ממ"ד למורות וגננות אפרתה' ובשמו המקוצר - 'סמינר אפרתה למורות וגננות' - על שם מיקומו בדרך בית לחם היא אפרתה שבירושלים, וכרמז לאישיותה של מרים הנביאה, שנקראה 'אפרת' על פי המדרש והייתה "מורה לנשים" ו"פָרו ורָבו ישראל על ידה".
בשנת 1994 עם קבלת ההסמכה מהמועצה להשכלה גבוהה להעניק תואר ראשון (B.Ed) לבוגרות המוסד - שונה שמו ל'אפרתה - המכללה האקדמית לחינוך'.
בשנת 2010 התאחדה המכללה עם מכללת 'אמונה' תחת השם בית הספר 'אמונה' לאומנויות ובית הספר 'אפרתה' לחינוך ולהוראה.
שמה של המכללה המאוחדת כיום הוא 'מכללת אמונה-אפרתה - המכללה האקדמית לחינוך ולאמנויות'.
בשנת תשע"ט (2019) לומדות במכללה כ-1,300 סטודנטיות במגוון המסלולים והתוכניות וסגל המורים מונה כ-200 מרצים.
תוכניות הלימודים לתואר ראשון (.B.Ed) ותעודת הוראה
במכללה יש ארבעה מסלולי לימוד לתואר ראשון:
מסלול גן – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, לימודים בחוג לגיל הרך ולימודי העשרה מותאמים בתחומים: תנ"ך, ספרות ואומנות.
קיימת אפשרות ללימודי הרחבת הסמכה לכיתות א-ב החל מהשנה השלישית ללימודים.
מסלול יסודי – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, חטיבת לימודים בחינוך ליסודי וכן לימודים בחוג לתנ"ך.
מסלול לחינוך מיוחד – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, לימודים בחוג לחינוך מיוחד ולימודי העשרה בתחומים שונים לבחירת הסטודנטית: תנ"ך, ספרות, תושב"ע ואומנות.
קיימת אפשרות ללמוד חוג נוסף מחוגי המסלול העל יסודי ולקבל תעודת הוראה נוספת בחוג זה.
החוגים האפשריים: תנ"ך, תושב"ע, אזרחות, היסטוריה וספרות.
מסלול לחינוך העל יסודי – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית והתמחות בשני חוגים לבחירת הסטודנטית מהחוגים הבאים: תנ"ך, אזרחות, תושב"ע, היסטוריה, ספרות, לשון, חינוך בלתי פורמלי.
המכללה נותנת אפשרות – שילוב של לימודי הוראת תנ"ך בכמה מדרשות בארץ במקום לימוד תנ"ך במכללה עצמה.
הלימודים לתואר ראשון נמשכים ארבע שנים ובסופן מקבלות הסטודנטיות תואר ראשון (.B.Ed) ותעודת הוראה בחוג (או בחוגים) שבהם התמחו.
תוכניות הלימודים לתואר שני (M.Ed)
מתקיימות שתי תוכניות של הלימודים לתואר שני:
האגדה והוראתה – תוכנית לימודים של שנתיים בהתמחות בהוראת האגדה.
זיכרון, מורשת ישראל וחינוך – תוכנית לימודים של שנתיים המתמקדת בסוגיות שונות סביב נושא הזיכרון ומורשת ישראל וכיצד הם מיושמים בשדה החינוך.
מסלול זה מיועד לבעלי תואר ראשון המעוניינים לקבל תעודת הוראה.
במסלול אפשר לקבל תעודת הוראה במסלולים: גן, חינוך מיוחד ועל יסודי (חוג לימודים אחד מהחוגים הבאים: תנ"ך, ספרות, אזרחות, היסטוריה, לשון, חינוך חברתי קהילתי ותושב"ע).
התוכנית מיועדת לבעלי תעודת הוראה (או תעודת מורה מוסמך בכיר) המעוניינים להשלים את לימודיהם לתואר .B.Ed.
התוכנית כוללת שלושה תחומי לימוד על פי מתווה המל"ג החדש:
הכשרה מעשית (למשנים מסלול או חוג לימוד).
מסלולי הלימוד בתוכנית: גיל הרך, חינוך מיוחד, על יסודי בהתמחויות: תנ"ך, תושב"ע, לשון, היסטוריה, אזרחות וספרות.
במכללה קיימת יחידת ההתמחות (סטאז') המקיימת סדנאות סטאז' לסטודנטיות המתמחות בהוראה במסלולים השונים.
בסיומה של הסדנה הסטודנטית מקבל רישיון הוראה מטעם משרד החינוך.
היחידה מקיימת גם סדנאות כניסה להוראה בשנת ההוראה הראשונה של הסטודנטית המוכרות לאופק חדש ונצברות כשעות השתלמות.
הרב ד"ר אהרון ליברמן (תרפ"ד–תרפ"ה) – היה רב ומחנך במוסדות 'עדת ישראל' בברלין.
ניהל את המוסד מראשיתו במשך כשנתיים.
הלני ברט (תרפ"ו–תרצ"ה) – החלה את דרכה כמורה בסמינר לאחר שהצטיינה כמורה בגרמניה.
נבחרה לניהול המוסד לאחר התפטרות ליברמן, והנהיגה מדיניות דינמית שהובילה למתיחות עם ראשי 'המזרחי'.
היא פוטרה מניהול המוסד בתרצ"א בשל חילוקי דעות על הגישה החינוכית עם הנהגת המזרחי.
ד"ר משה זיידל (תרצ"ב–תשי"א) – עמד בראש הסמינר במשך כעשרים שנה.
אליעזר אלינר (תשי"א–תשט"ז) – היה מורה וסגן מנהל בסמינר, והתמנה למנהל לאחר פרישתו של ד"ר זיידל.
פרופ' יוסף ולק (תשי"ח–תשכ"ד) – ניהל את הסמינר שש שנים ועמד בראש העמותה של מכללת 'אפרתה' במשך שנים רבות.
שמואל שחרור (תשכ"ה–תשל"ה) – למד בבית המדרש למורים של המזרחי (מכללת ליפשיץ) וניהל בתי ספר יסודיים בעפולה ובירושלים עד שהתמנה למנהל הסמינר.
מרדכי (מוטק'ה) קורן (תשל"ה) – למד בסמינר 'המזרחי' למורים (ליפשיץ) ולאחר מכן שימש במגוון תפקידי חינוך והוראה עד שהגיע לשמש כמורה וכסגן מנהל בסמינר.
ניהל במשך שנה את הסמינר.
ד"ר צבי גסטוירט (תשל"ו–תשס"ו) – ניהל את המכללה במשך 30 שנה.
בתקופת ניהולו קיבלה המכללה הסמכה להעניק תואר ראשון (.B.Ed) בהוראה.
פרופ' ישראל רוזנסון (תשס"ז–תשע"ו) – כיהן כראש מכללת אפרתה עד שנת תשס"ט ולאחר האיחוד עם מכללת אמונה עמד בראש המכללה המאוחדת 'אמונה-אפרתה – מכללה אקדמית לחינוך ולאמנויות'.
בתקופתו קיבלה המכללה הסמכה מהמועצה להשכלה גבוהה להעניק תואר שני (M.Ed.) בשתי תוכניות.
מכללות אוניברסיטת אוקספורד הן הגופים החינוכיים המרכיבים את אוניברסיטת אוקספורד.
כיום אוניברסיטת אוקספורד מורכבת מ-39 מכללות ו-4 (PPH).
המכללות מאוגדות יחדיו כבתאגיד ולכל מכללה אוטונומיה ניהולית, וכל אחד מתלמידי האוניברסיטה הוא בהכרח תלמיד באחת המכללות או אולמות הלימוד.
המכללות מנוהלות בידי צוות המכללה ואילו אולמות הלימוד הפרטיים הקבועים מנוהלים בידי ארגון חיצוני (בידי כנסייה נוצרית כלשהי).
כל מכללה אחראית על השיעורים וההדרכות לתלמידיה, בעוד שהאוניברסיטה כגוף מרכזי אחראית על ההרצאות, המבחנים, המעבדות וניהול הספרייה המרכזית.
רוב המכללות בעלות מסלולים הן לתואר ראשון והן לתואר שני, אולם ישנן מכללות לתואר שני בלבד.
שיבוץ הסטודנטים לתואר ראשון ושני במכללות השונות נעשה תוך התחשבות בבקשתם, אך תוך שמירה על איזון ובהתאם למקומות הפנויים במכללות השונות.
ללימודי תואר שני, יש מכללות המצהירות שהן מקבלות סטודנטים המתכננים מחקר בתחומי מחקר המעסיקים את מרצי המכללה.
לכל מכללה אולמות לימוד, ספרייה, כנסייה, חדרים לסטודנטים, משרדים למרצים ואף אולם לארוחות רשמיות משלה.
לרוב, מבני המכללה מאוגדים יחד בחצר פנימית אחת, המוקפת במבני המכללה.
אולם ישנן גם מכללות בעלות מבנים בסגנון מודרני.
מבין המכללות שהוקמו באוקספורד במאה ה-12, אף אחת לא שרדה את הרפורמציה באנגליה.
לעיתים, יש שיחשיבו את , אולם לימוד פרטי קבוע המנוהל בידי המסדר הדומיניקני כמוסד הלימודים הוותיק ביותר באוקספורד.
נשים הורשו ללמוד לראשונה באוניברסיטה ב-1878, עם פתיחתם של ליידי מרגרט הול וסאמרוויל קולג' , ולהפוך לתלמידות מן המניין (ובכך לקבל תארים) ב-1920. מכללות אחרות לנשים לפני האינטגרציה היו קולג' סנט אן, קולג' סנט הילדה וקולג' סנט יו .
במשך שנים פעלו מכללות נפרדות לנשים, אך כיום הלימודים הם מעורבים בכל המכללות, למעט אולם לימוד פרטי קבוע אחד המקבל גברים בלבד.
קולג' סנט הילדה היה האחרון שאישר קבלת גברים למסגרתו, בשנת 2008.
ביולי 2007 התאחדו ו, לייסוד .
בכך פחת מספר המכללות באוניברסיטת אוקספורד מ-39 ל-38. מספר ה-PPH הצטמצם כאשר נסגר ב-2008 ו נסגר ב-2022.
חלק מהמכללות, כמו קלוג קולג', לינקר קולג' , נאפילד קולג' , קולג' סנט אנטוני, וולפסון קולג' וקולג' סנט קרוס מקבלים רק סטודנטים לתארים מתקדמים.
אול סולס קולג' מקבל רק עמיתים והאריס מנצ'סטר קולג' מקבל רק סטודנטים מעל גיל 21. המכללה החדשה ביותר של האוניברסיטה, ראובן קולג' , הוקמה בשנת 2019 לתארים מתקדמים בלבד, ורשמה את הסטודנטים הראשונים שלה בשנת 2021. זו המכללה החדשה הראשונה של אוקסברידג' מאז 1990, כש הוקם.
מספר המכללות באוניברסיטת אוקספורד עלה ל-39.
המכללות קלוג קולג', ראובן קולג' וקולג' סנט קרוס הן המכללות היחידות באוניברסיטת אוקספורד ללא צ'רטר מלכותי.
הן רשמית אגודות של האוניברסיטה ולא מכללות עצמאיות.
מכללת גיס לעסקים הוא בית ספר למנהל עסקים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, המציע תוכניות אקדמאיות בחשבונאות, בניהול ובמימון.
בניין בית הספר ממוקם בשמפיין שבאילינוי.
בשנת 2015 החל בית הספר להציע קורסים ברשת האינטרנט באמצעות אתר הקורסים קורסרה ונחנכה תוכנית ללימודי תואר שני במנהל עסקים ברשת.
ב-9 ביוני 1914 אישר הסנאט של אוניברסיטת אילינוי את בקשתו של סגן נשיא האוניברסיטה, דייוויד קינלי, להקים בית ספר למסחר ומנהל עסקים בתחום האוניברסיטה.
בית הספר הוקם באופן רשמי ב-27 באפריל 1915 בהצבעה של חבר הנאמנים של אוניברסיטת אילינוי.
תחת בית הספר נפתחו שלוש מחלקות – כלכלה, מנהל עסקים ותובלה.
בשנת 1951 עתרו מספר חברי פקולטה ממחלקת הכלכלה להעביר את המחלקה לבית הספר למדעי החברה והאמנות של האוניברסיטה.
העתירה נפסלה והמעבר נעשה רק בשנת 2003. בשנה זו גם שונה שמו ל"מכללה לעסקים".
בנובמבר 2017 הוסב שמה לזה הנוכחי בעקבות תרומה בסך של 150 מיליון דולר מאת לארי ובת' גיס.
הקמפוס המקורי בשמפיין וקמפוס נוסף בשיקגו.
עם הקמתו, מוקם בית הספר בבניין המסחר, אשר כיום ידוע כאגף המזרחי של בניין ההנהלה של אוניברסיטת אילינוי ברחבה המרכזית של הקמפוס.
כיום הקמפוס של בית הספר ממוקם בצומת הרחובות גרגורי וסיקסת' (6th) והוא כולל ארבעה בניינים: אולם דייוויד קינלי, אולם ווהלרס, בניין הסקר והבניין החדש ביותר – המתקן להוראת עסקים.
מתחם זה ידוע בשם רחבת העסקים (business quad) והוא מצוי בתחום הקמפוס הדרומי של האוניברסיטה.
הקמפוס בשיקגו ממוקם במרכז העיר, בבניין ה"אילייני סנטר", ברחוב וואקר.
בקמפוס זה קיימת תוכנית תואר שני למנהל עסקים למנהלים ותואר שני במיסוי.
קמפוס זה שייך לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ולא לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו.
מכללת BPM היא מוסד לימוד למקצועות המוזיקה, הסאונד וההפקה המוזיקלית אשר ממוקם בתל אביב.
בשנת הלימודים תשפ"ג למדו במוסד כ-1,800 תלמידים.
מוגדרת כמכללה מקצועית, ועל כן לא-מוסמכת להעניק תואר אקדמי, אך קיימים מסלולי השלמה לתואר ראשון בשיתוף האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים הזמינים לבוגרי תוכניות לימוד מסוימות במכללה.
BPM הוקמה בשנת 2003 בחיפה על ידי יריב עציון ועידן חנה כמוסד לימודי למקצועות ההפקה המוזיקלית והתקלוט.
בשנת 2006, בעקבות השבתת מתקן הלימודים עקב אירועי מלחמת לבנון השנייה, עבר מתקן המכללה לתל אביב, שם הפך לקמפוס המרכזי של המכללה.
בשנת 2019, BPM פתחה שלוחה חדשה של המכללה בחיפה.
בשנת 2008 המכללה הוכרה כמוסד מוסמך רשמית להכשרה על תוכנת ההפקה קיובייס, על ידי יצרנית התוכנה סטיינברג .
בשנת 2010 המכללה קיבלה הסמכה דומה לתוכנת ההפקה לייב , על ידי יצרנית התוכנה אייבלטון , ב-2011 קיבלה הסמכה לתוכנת Logic Pro על ידי חברת אפל וב-2017 הוסמכה על ידי היצרניות פיוניר לתוכנת רקורדבוקס, ועל ידי אימג'-ליין , לתוכנת FL Studio.
מכללת BPM היא המוסד הראשון והיחיד בישראל עם ההסמכות הרשמיות הללו.
המכללה היא מוסד מוסמך רשמית על ידי החברות Ableton, Steinberg, Image-Line ו-Pioneer DJ להכשרה על תוכנות המוזיקה הרלוונטיות (Live, Cubase, Fruity Loops ו-Rekordbox DJ ע"פ הסדר).
המכללה מוגדרת כמכללה מקצועית ואינה-מוסמכת להעניק תואר אקדמי.
מסלולי הלימוד המרכזיים במכללה הם הקורס המקיף ללימודי סאונד והפקה, הקורס להפקה ויצירה במוזיקה אלקטרונית, הקורס לזמרים-יוצרים והקורס להפקה באולפן ביתי.
מלבד המסלולים המקיפים קיימים מסלולי לימוד קצרים יותר בתחומים שונים הקשורים לתעשיית המוזיקה, בעיקר בתחום מקצועות הסאונד והשימוש בתוכנות ליצירת מוזיקה אך גם בתאוריה מוזיקלית, כתיבת שירים, DJ והיכרות עם תעשיית המוזיקה.
בחלק מהתחומים קיימים קורסים ייעודיים לנוער.
צוות מורי המכללה כולל את: יריב עציון, גיא בן-צבי, דויד פרץ, יחזקאל רז, חגי דוידוף, שי רביב, אייל גולדמן, יוסי סאסי, עדי אולמנסקי, אופיר ונדר, יוסי פיין, גל פדה, דניאל רווה, ברוך בן-יצחק, עמית מגן, ג'ורדן שולץ, עומר סנש, שקל ועוד.
בעבר לימדו במכללה קורין אלאל, חיים לרוז, יורם וזאן, שרון מולדאבי, דנה ברגר, קוואמי (אייל פרידמן), יואב קוטנר.
חלק מהשיעורים המועברים במכללה משודרים בדף הפייסבוק של המכללה, לצד ביצועים חיים של תלמידים.
מדי שבועיים מתארח במכללה אמן או בעל תפקיד מרכזי בתעשיית המוזיקה, בפורמט של סדנת אמן הפתוחה לקהל הרחב.
בין המשתתפים: אינפקטד מאשרום, אסף אמדורסקי, ערן צור ועוד.
המכללה מקיימת פרויקטים מוזיקליים שונים בעזרת התלמידים וצוות המכללה, לעיתים בשיתוף גופי מדיה אחרים.
בין השאר מקיימת המכללה פרויקטים בהם מוקלטים ביצועים חיים של אמנים ישראלים ואת פרויקט "תהודת גמר" בו מפיקים התלמידים קטע מוזיקלי של אמן פעיל בישראל.
המכללה משתתפת מתל אביב גם בפרויקט BalconyTV הבינלאומי, בו מצולמים קליפים וביצועים חיים של אמני אינדי מקומיים על גגות ומרפסות, בהפקה, עריכת סאונד ולעיתים אף ביצוע של בוגרים וסטודנטים של המכללה.
קמפוס הלימודים של המכללה מארח גם את אולפני רדיו הקצה, והמכללה משתפת איתו פעולה בשידור הופעות חיות של אמנים ישראלים.
בנוסף מקיימת המכללה מדי שנה תחרות יצירת רמיקסים לשיר נבחר ותחרות לזמרים-יוצרים, שתיהן פתוחות לקהל הרחב.
מכללת ברין מאר (Bryn Mawr College) היא מכללה פרטית, שנועדה בראשיתה לנשים בלבד, אחת מקבוצת "שבע האחיות" .
המכללה, השוכנת בפאתי פילדלפיה, נוסדה ב-1884 על ידי קהילת קווייקרים מפנסילבניה והייתה אחת האוניברסיטאות הראשונות בארצות הברית שאפשרה לנשים להשיג תארים אקדמיים, כולל תואר דוקטור.
המכללה פתחה את שעריה לגברים בשנת 1931. עם זאת, רוב התלמידים במכללה הם נשים.
355 תלמידים (נשים וגברים כאחד) למדו לתארים מתקדמים.
15% מהתלמידים לתואר הראשון לא היו בעלי אזרחות אמריקנית.
רוב התלמידים בחרו כמקצועות הלימוד הראשיים שלהם את החוגים בשפה וספרות אנגלית, ביולוגיה, פסיכולוגיה, מתמטיקה ומדעי המחשב.
מכללת ברין מאר נסמכת על אוניברסיטת פנסילבניה בהתאם להסדרי "המאגד הקווייקרי" .
מכללת ברין מאר הייתה הראשונה בשורת אוניברסיטאות ובתי ספר באמריקה הצפונית שבנייניהן נבנו בסגנון אדריכלות התחייה הגותית המזכיר את אלה של אוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג' הבריטיות, סגנון שבאמריקה הצפונית כונה "גותיקת המכללות" .
הקמפוס של ברין מאר תוכנן בידי פרדריק לו אולמסטד יחד עם אדריכל הנוף הבריטי קלברט ווקס , והוא נכלל במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
גילפורד האסטרופיזיקאית ג'קלין יואיט, ועוד.
עם המורים בשני העשורים הראשונים לקיום המכללה במכללה נמנו וודרו וילסון, מי שיכהן בהמשך דרכו כנשיא ארצות הברית, ותומאס הנט מורגן, חוקר האבולוציה וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1933. חברי סגל נודעים אחרים הם המתמטיקאית אמי נתר, הפיזיקאי ארתור לינדו פטרסון והכימאי לואי פיזר.
מכללת לוינסקי לחינוך היא המכללה העברית הראשונה להכשרת מורים.
המכללה האקדמית מציעה תוכניות לתואר ראשון בחינוך (.B.Ed) ותעודת הוראה להסבת אקדמאים להוראה, לתואר שני בחינוך (M.Ed.) וכן, קורסים ייחודיים למורים ולגננות.
נכון לשנת 2020, למעלה מ-48,000 מורים ומחנכים הוכשרו במכללה - יותר מבכל מוסד לימודי בישראל.
בשנת 2023, התאחדה עם המכללה האקדמית בוינגייט ליצירת המרכז האקדמי לוינסקי־וינגייט.
מכללת לוינסקי לחינוך נוסדה על ידי חברי תנועת חובבי ציון בשנת תרע"ג (אוקטובר 1912).
ביום 31 באוקטובר 1982 קיבל המוסד, שנקרא אז בשם "המכללה לחינוך ע"ש לוינסקי", היתר לפתוח מוסד להשכלה גבוהה.
המוסד קרוי על שמו של אלחנן לייב לוינסקי (1857-1911), סופר ועיתונאי ומראשוני אגודת חובבי ציון ברוסיה.
בשנת 1913 פרצה מלחמת השפות.
הסתדרות המורים ותלמידות הסמינר למורים עמדו בראש המאבק למען תחיית השפה העברית.
באותה שנה, לוין קיפניס עלה לארץ ישראל והחל לימודי אמנות ב'בצלאל'.
בהמשך דרכו לימד בסמינר לוינסקי מלאכת–יד.
בשנת 1938, במלאת 25 שנים לסמינר, חנכה עבורו עיריית תל אביב בניין חדש, ברחוב בן-יהודה 195. הבניין שימש מאז כמשכנו הקבוע במשך 43 שנים.
בסמוך לו נבנה בית הספר "לדוגמה" ע"ש הנרייטה סאלד, אשר שימש כבית ספר לאימונים ולהתנסות של תלמידי סמינר לוינסקי.
בשנת 1945 נפתח בית המדרש למורות וגננות גם בפני בנים ושמו שונה ל"בית המדרש למורים וגננות".
נוסדה המדרשה למוזיקה בתל אביב, המוסד הראשון בארץ ישראל להכשרת מחנכים למוזיקה, על ידי ליאו קסטנברג.
בשנת 1957 החל "סמינר צה"ל" לפעול במסגרת סמינר לוינסקי.
הוא נועד לחיילים בשירות סדיר, הלומדים בשעות הערב, ובא לענות על הצורך הגובר במורים, בעקבות העלייה הגדולה לישראל בשנותיה הראשונות של המדינה.
הסמינר פעל במשך 11 שנים ומנה למעלה מ-1,200 בוגרים.
בשנת 1981 עבר סמינר לוינסקי לבניין החדש בקרית החינוך בצפון העיר.
להקמתו היו שותפים משרד החינוך והתרבות ו"חטיבת הנשים של המגבית המאוחדת" בניו יורק, שהיא חברת-בת של הסוכנות היהודית.
המדרשה למוזיקה התמזגה עם הסמינר.
השם הרשמי שונה ל"מכללה ע"ש א.ל.
כעבור שנתיים, באישור המועצה להשכלה גבוהה, נקבע השם 'מכללת לוינסקי לחינוך'.
באותה שנה אברהם רוכלי מונה למנהל המוסד הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1996.
בשנת 1982 הוקם מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים ומרכזי למידה פדגוגיים נוספים.
בשנת 1986 קיבלה המכללה מהמועצה להשכלה גבוהה הכרה מלאה והסמכה להעניק תואר 'בוגר חינוך בהוראה' (B.Ed.) בכל מסלולי ההכשרה ובכל מקצועות ההוראה הנלמדים במכללה.
שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1989 הוקם המסלול להסבה ולהסמכת אקדמאים להוראה.
בשנת 2003 קיבלה המכללה היתר והכרה מהמועצה להשכלה גבוהה ללימודי התואר האקדמי השני בהוראה (M.Ed.).
בשנת 2006 הוקמה רשות המחקר, ההערכה והפיתוח במכללה, גוף אקדמי-מחקרי המבצע מחקרים בתחום חינוך וחברה.
בשנת 2011 נפתחה תוכנית M.Teach לתואר שני ותעודת הוראה לבית הספר העל-יסודי.
בשנת 2012 חגגה מכללת לוינסקי לחינוך 100 שנים להיווסדה, זכתה בפרס קונסטנטינר לחינוך יהודי וחנכה את גלריית מכללת לוינסקי לאמנות עכשווית.
בשנת 2013 שונה המבנה האקדמי של המכללה והוקמו שלוש פקולטות: הפקולטה לחינוך, הפקולטה הרב-תחומית והפקולטה לחינוך מוזיקלי.
בנוסף, תוכנית טיפול במוזיקה לתואר שני (M.A.A.T) אושרה על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
החל משנת 2015 קיבלה המכללה אישור לפתיחת מסלולים עם תזה בתוכניות: התואר השני לחינוך מוזיקלי, התואר השני בהוראה ולמידה ובתואר השני בחינוך לשוני בחברה רב-תרבותית.
המכללה הובילה את תהליך האקדמיזציה של הכשרת המורים והראשונה שקיבלה הכרה אקדמית מלאה בכל מסלולי ההכשרה.
בשנת 2020 החלה המכללה בהכנות לאיחוד עם המכללה האקדמית בוינגייט, על פי תוכנית של הות"ת.
תוכניות הלימודים של מכללת לוינסקי לחינוך משלבות בין התנסות פעילה, למידה עיונית ושימוש בטכנולוגיות מידע.
כבר בשנת הלימודים הראשונה, הסטודנטים משתלבים בהתנסות מעשית בגנים או בבתי הספר בליווי של צוות מקצועי ומיומן מטעם המכללה.
ההיכרות עם המציאות הבית ספרית לצד הכלים שרוכשים הסטודנטים במהלך לימודיהם הופכים אותם למאוד מבוקשים על ידי המסגרות החינוכיות השונות.
יותר מ-90% מבוגרי המכללה נקלטים במערכת החינוך.
במסגרת המכללה פועל גן ילדים ייחודי, היחיד מסוגו בישראל, שבמסגרתו מתנסים הסטודנטים בהוראה והילדים מקיימים מפגש יום – יומי עם סביבה עתירת גירויים.
בנוסף פועל במכללה "בית הספר לחינוך מוזיקלי" (לשעבר, "המדרשה למוזיקה"), המוסד האקדמי היחיד בישראל להכשרת מורים למוזיקה.
עד 2013 פעל במסגרת זאת גם בית הספר לשירת מקהלה על שם גרי ברתיני.
המכללה מפעילה גם מכינה קדם אקדמית.
במסגרת המכינה, נבחנים לבחינות הבגרות.
למכללה יש שלוחה באילת, בה מתקיימות חלק מתוכניות הלימודים.
במכללת לוינסקי לחינוך פועלות שלוש פקולטות, בהן מתקיימים לימודים אקדמיים בתוכניות ובחוגים המוצעים במכללה:
המכללה מציעה מגוון תוכניות ללימודים אקדמיים: לתואר ראשון בחינוך, לתואר שני, להסבת אקדמאים וכן מכינה ייעודית להוראה (טרום תואר) לצד תוכניות וקורסים הפתוחים לקהל הרחב.
תואר ראשון בחינוך לגיל הרך
תואר ראשון בחינוך לבית הספר היסודי – בהתמחויות מגוונות לבחירה
תואר ראשון לבית הספר העל-יסודי - בהתמחויות מגוונות לבחירה
תואר שני בחינוך לגיל הרך
תואר שני ותעודת הוראה M.Teach
תואר שני בחינוך לשוני בחברה רב-תרבותית
תואר שני בחינוך מוזיקלי (עם תזה)
תואר שני בטיפול (תרפיה) במוזיקה
המרכז הוקם ב-1982 על ידי משפחת קיפניס ומיועד לשוחרי ספרות הילדים והנוער.
הוא מעניק שירותים לחוקרים, לתלמידי מחקר, למורים, לסטודנטים ולשוחרי ספרות ילדים.
לוין קיפניס, חתן פרס ישראל, ראה חשיבות רבה בבניית מרכז מחקרי לספרות ילדים ובכך הוגשם חזונו.
חברי הצוות המחקרי ברשות המחקר, ההערכה והפיתוח במכללת לוינסקי לחינוך מבצעים מחקרים מסוגים שונים, בעיקר בתחום החינוך והחברה, שחלקם יזומים על ידו וחלקם מוזמנים בידי גורמים אחרים במכללה.
במקרים רבים מתקיימים שיתופי פעולה מחקריים עם מרצים מתוך המכללה או עם גופים חיצוניים המבקשים לחקור סוגיות מתחום החינוך והחברה.
מטרה מרכזית נוספת של הרשות היא פיתוח מקצועי-מחקרי של חברי הסגל האקדמי.
מתוך כך נערכים ימי עיון מחקריים, פרויקטים ייחודיים, ייעוצים והכוונה למחקר ופיתוח פורום מחקר במכללה.
יחידת ההערכה, הפועלת במסגרת הרשות, אחראית על הבטחת איכות אקדמית, על הערכת תוכניות לימודים ועל הערכת ההוראה במכללה (משובים וליווי של חברי סגל חדשים).
המרכז מציע אבחוני מת"ל (מערכת תפקודי למידה) לסטודנטים במכללה ומחוץ לה.
המבחנים, שפותחו בסיוע ועדות מומחים של המרכז הארצי לבחינות והערכה, מבוססים על ידע תאורטי עדכני ונערכים בשפה (קריאה וכתיבה), בתפקודים כמותיים, בתפקודים קשביים, בזיכרון ובתפיסה חזותית והם מיועדים לאבחן ליקויי למידה ולמפותם על פי סוג הלקות.
המרכז מספק המלצות להתאמות לפסיכומטרי וכן המלצות להתאמות במבחנים במסגרת לימודי התואר.
מרכז תמיכה וייעוץ לסטודנטים עם צרכים מיוחדים, שנועד לסייע להם במהלך לימודיהם האקדמיים במכללה כחלק ממערך התמיכה לסטודנטים, הפועל מטעם משרד דקנית הסטודנטים.
המרכז הוקם מתוך אמונה כי בעזרת הדרכה, ליווי מקצועי ומתן תמיכה מתאימה יכול כל סטודנט בעל צרכים מיוחדים לשפר את המיומנויות האקדמיות שלו ולמצות את הפוטנציאל הטמון בו, וברוח זו הוא מציע סביבה תומכת, מבינה ומקבלת לסטודנטים אלה.
מרכז מהות (מורים, הורים ותקשורת)
מטרת המרכז היא ליצור שיתופי פעולה בחשיבה ובעשייה בין כל הגורמים הקשורים בחינוך: מורים, אנשי מערכות חינוך והורים.
המרכז הרב-ארגוני הארצי הוקם בשנת 2002 ביוזמת המחלקה להורים, משפחה וקהילה באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך ומכללת לוינסקי לחינוך, והוא משמש ככתובת לפיתוח תרבות זו של שותפות.
בשנת 2009 הושק המרכז מחדש.
מכללת האנטר היא מכללה אמריקאית ציבורית ברובע מנהטן של העיר ניו יורק, באזור האפר איסט סייד.
המכללה היא חלק ממערכת אוניברסיטת העיר ניו יורק .
המכללה נוסדה ב-1870 בשם "נורמל קולג'" כסמינר למורות.
השם שונה ל"האנטר קולג'" בשנת 1910, לזכר מייסד המכללה תומאס האנטר, שהאמין ברפורמות חברתיות.
בראשית דרכה הייתה המכללה פתוחה לנשים בלבד, אולם מאז המצב שונה.
המכללה מציעה תארים ראשונים ותארים מתקדמים.
עקב מספר הסטודנטים המבקשים לרכוש השכלה גבוהה במוסד אקדמאי בו שכר הלימוד נמוך ביחס למוסדות פרטיים אחרים בעיר הפך האנטר קולג' למוסד אטרקטיבי ואף התחרה באוניברסיטאות מובילות.
המכללה ידעה התפתחות עצומה ופעלה גם באזורים אחרים בניו יורק כגון ברוקלין, קווינס וסטטן איילנד.
שנים לאחר מכן הפך הקמפוס בברוקלין לברוקלין קולג'.
למכללה ארבעה בתי ספר שונים: בית הספר לאמנויות ומדעים, בית הספר לחינוך, בית הספר לעבודה סוציאלית ובית הספר למקצועות הבריאות.
לומדים בה כ-15,718 סטודנטים לתואר ראשון, וכ-5,126 סטודנטים לתארים מתקדמים.
סגל ההוראה מונה כ-673 פרופסורים.
אחוז המתקבלים ללימודים בקולג', מתוך מגישי המועמדות, הוא כעשרים ושמונה אחוז.
News & World Report בשנת 2008 דורגה המכללה במקום ה-12 לאוניברסיטאות עירוניות (שאינן פרטיות) בצפון-מזרח ארצות הברית, ובמקום ה-51 מתוך 574 מוסדות להשכלה גבוה (ציבוריים ופרטיים) שמעניקים תואר שני אך לא דוקטורט.
הקמפוס המרכזי של המכללה נמצא ברחוב 68 ושדרות לקסינגטון.
בקמפוס המרכזי שוכנים בית הספר לאמנויות ומדעים, בית הספר לחינוך ולימודי דוקטורט של אוניברסיטת העיר ניו יורק.
בית הספר לעבודה סוציאלית - ממוקם ברחוב 79 ושדרות לקסינגטון
ברוקדייל קמפוס - אשר ממוקם ברחוב 25 והשדרה הראשונה.
בברוקדייל קמפוס נמצאים בית הספר לסיעוד ולמקצועות הרפואה, מרכז ברוקדל לגיל, ספריית מדעי הרפואה.
בנוסף משמש הקומפלקס כמעונות, ובכל סמסטר גרים בהם כשש-מאות סטודנטים.
גרטרוד עליון - ממוצא יהודי, כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה 1988
רוזלין זוסמן יאלו - ממוצא יהודי, כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה 1977
בלה אבצוג - חברת בית הנבחרים של ארצות הברית היהודיה הראשונה; פעילה לזכויות האישה בארצות הברית
אפרים כץ - קולנוען וחוקר קולנוע ישראלי ואמריקאי, שכתב את "האנציקלופדיה של הקולנוע"
וין דיזל - שחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי
מכללת ליפשיץ היא מכללה אקדמית דתית לחינוך.
המכללה נוסדה בשם בית המדרש למורים מזרחי בשנת הלימודים ה'תרפ"א כאיחוד בין של שלושה מוסדות להכשרת מורים: "ישיבת המשתלמים" בירושלים (שהוקמה שנה קודם על ידי ועד הצירים), בית המדרש למורים "נצח ישראל" שבפתח תקווה ומספר כיתות של תנועת המזרחי להכשרת מורים בירושלים, שהחלו לפעול בינואר 1920 ביוזמת משה המאירי (אוסטרובסקי).
בית המדרש למורים המזרחי פעל תחילה בבית קוקיא שבגב רחוב יפו, באוקטובר 1927 הונחה אבן פינה לבניין חדש ברחוב הלל.
המנהל הראשון של בית הספר היה אליעזר מאיר ליפשיץ.
לאחר פטירתו ב-1946 שונה שמה של המכללה ל"סמינר למורים על שם הרא"מ ליפשיץ".
בשנת 1990 יזם מינהל מקרקעי ישראל תוכנית להקמת פרויקט של 23 אלף מ"ר, הכולל מספר מגדלים רבי קומות, במקום בניין המכללה ברחוב הלל ובניין קולנוע אוריון הסמוך.
המינהל הקצה למכללה קרקע חלופית בשכונת קטמון עבור קמפוס חדש שיוקם עבורה, אך התוכנית לא יצאה לפועל.
בשנת הלימודים תשנ"ו (1996), המועצה להשכלה גבוהה הכירה במכללה כמוסד אקדמי, הרשאי להעניק תואר בוגר אוניברסיטה במקצועות ההתמחות הייחודיים של המכללה.
בשנה זו נפתחה במכללה מסגרת לימודים מיוחדת המשלבת לימודי קודש במתכונת ישיבתית ולימודים אקדמיים לתואר B.Ed ותעודת הוראה.
בשנת 2004, ועדת דוברת לרפורמה במערכת החינוך, המליצה לצמצם את מספר המכללות להוראה בישראל ולאחד אותן.
בין השאר הוצע איחוד של מכללת ירושלים, מכללת אמונה, מכללת ליפשיץ ומכללת אפרתה.
אחר כך החלו מגעים לאיחוד בין מכללת ליפשיץ עם מכללת הרצוג זאת במטרה לחסוך בעלויות מנהלה.
בינואר 2013 הושלם האיחוד, במסגרתו עבר תיקצוב המכללה המאוחדת ל של המועצה להשכלה גבוהה, החל מ-2019.
הלימודים במכללה מתקיימים בהפרדה מגדרית.
למכללה מספר קמפוסים, ביניהם הקמפוס הוותיק ברחוב הלל במרכז ירושלים המשמש בעיקר ללימודי הגברים, וקמפוס בגבעה הצרפתית המשמש בעיקר ללימודי הנשים.
תוכנית לימודים להכשרת מורים במגוון ההתמחויות האקדמיות של המכללה: תנ"ך, תושב"ע, גאוגרפיה, מתמטיקה, מדעי הטבע, תקשורת והוראת מדעי המחשב.
תוכניות הלימודים מתפרסות על ארבע שנות לימודים.
אחד ממסלולי הלימוד הוא באמצעות ישיבת המאירי – תוכנית לימודים המשלבת לימודי ישיבה ושירות צבאי (במתכונת ישיבת הסדר), הכוללת לימודים לתואר אקדמי B.Ed ובאחת מהתמחויות המכללה.
מסלול אחר הוא במסגרת המכונים התורניים להוראה, המשלבים לימודים בישיבת הסדר לאחר השירות הצבאי עם הלימודים במכללה, כך שחלק מן הקורסים האקדמיים נערכים בתוך מסגרת הלימוד בישיבה.
בתוכנית משתתפות ישיבת הכותל, קריית שמונה, בית אל, מעלה אדומים, שילה, אלון מורה ומכלול.
קיים מסלול להכשרת ר"מים בישיבות תיכוניות, אשר אליו מתקבלים בדרך כלל בוגרי ישיבה גבוהה או בעלי השכלה תורנית גבוהה ותעודת בגרות.
מסיימי התוכנית בהצלחה מקבלים תואר B.Ed בתושב"ע ותעודת הוראה.
מים מדליו הוא שנתון מכללת ליפשיץ שיוצא לאור מאז שנת תש"ן (1989–1990).
עורכו הראשון ד"ר עמוס סמואל, טבע את שמו על שם הפסוק "יִזַּל-מים מדָּלְיָו" ().
עורכיו הבאים של כתב העת היו ד"ר יונה בן-ששון וד"ר אברהם זלקין.
נכון לשנת 2011 עורכת אותו פרופ' לובה חרל"פ.
מאמרי כתב העת עוסקים במגוון התחומים הנלמדים במכללה: מקרא, תלמוד, הלכה, תולדות עם ישראל, חינוך ועוד.
חלק מהגיליונות מוקדשים לנושא מרכזי אחד, למשל, "יהדות וסביבה" (תשס"ה), "רש"י ורמב"ם" (תשס"ו), "חזון ומנהיגות" (תשס"ח–תשס"ט).
מאמרי כתב העת זמינים לקריאה באתר האינטרנט של המכללה.
מכללת ולסלי היא מכללה פרטית לנשים בעיר ולסלי במדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.
המכללה נוסדה בשנת 1870 והייתה לאחת משבע האחיות המקוריות שהוקמו כמכללות נשים ללימודי שבע האומניות החופשיות.
נכון לשנת 2021, מכללת ולסלי נחשבת למכללת הנשים המובילה בארצות הברית.
המכללה נוסדה בשנת 1870 ב־17 במרץ על ידי תחת השם במטרה לקדם לימודים אקדמיים לנשים.
בשנת 1873 המכללה שנתה את השם לשמה הנוכחי.
בשנת 1875 המכללה פתחה את שעריה לתלמידות.
בשנת 1914 פרצה שריפה קשה שהרסה את המבנה המקורי של המכללה.
המבנה המקורי היה בעל חמש קומות ואורכו היה כ־150 מטרים; הוא שימוש לכיתות, מעבדות, ומגורים.
לא היו נפגעות, אך רכושן הפרטי של התלמידות אבד בשריפה.
השריפה פגעה בין היתר גם בפריטים הנדירים והיקרים שהיו באוספים המחקריים של המכללה.
לאחר השריפה מספר אוניברסיטאות ומכללות סמוכות, ביניהן אוניברסיטת הרווארד ו־MIT, תרמו ציוד וסייעו לשיקום המכללה.
קרן רוקפלר תרמה את מרבית הכסף שהיה נדרש לשיקום המכללה.
המבנה המקורי פוצל לתשעה בניינים חדשים שהושלמו בשנת 1931. מסמכים חשובים של המכללה, בין היתר רישומי התלמידות, שרדו בתוך כספת שנמצאה לאחר השריפה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה הקמפוס שימש, בין היתר, לצרכים צבאיים.
לאחר המלחמה, תוכנית הלימודים עברה שינויים רבים שנמשכו עד לסוף שנות ה־60 של המאה ה־20.
בשנת 1942, בסקירה שכתבה הנשיאה דאז מילדרד הורטון בכתב העת האטלנטיק, נודע על כך שתלמידות היו צריכות לעבור במבחן הקבלה מיומנויות בכתיבה, דיבור, היגיינה אישית, ומקרא.
באותו הזמן הנשיאה כתבה שהייתה כבר מודעות בקרב אנשי המכללה על חומרת תופעות כגון גזענות ואנטישמיות.
בשנת 1948 המכללה הודיע על השמטת פרטי "גזע ודת" בטפסי ההרשמה שלה, ושפרטים אלה ימחקו מפרטיהן של התלמידות שכבר נרשמו.
לטענת הנשיאה , המכללה לא השתמשה בפרטים אלה בהחלטות קבלה ודחייה של התלמידות גם טרם ההחלטה, אלא שההחלטה נעשתה כדי למגר אשליה כזו.
ההחלטה התקבלה בהצבעת המועצה ואושרה בידי חבר הנאמנים של המכללה.
בשנת 1958 הוקם המרכז לאמנויות ע"ש ג'ואט, ועמה נפתחה הגלריה לאמנויות שמכילה יצירות מאמנים אמריקאים.
בשנת 1991 המכללה הרחיבה את התכנית שהציעה למועמדות מעבר לגיל 25 (כיום 24).
במסגרת התכנית החדשה, המגורים במעונות אוחדו עם שאר התלמידות מן המניין, ושמה של התכנית שונה מ"לימודי המשך" ל"תוכנית ע"ש אליזבת קייזר דייוויס."
בשנת 2015 המכללה הודיעה שתאפשר לנשים טרנסג'נדריות ואנשים א־בינריים להתקבל ללמוד במכללה.
בשנת 2023 נעשתה הצבעה לא מחייבת בין התלמידות האם לאפשר לגברים טרנסג'נדרים להתקבל ללמוד במכללה ועל אימוץ שפה נייטרלית מגדרית על ידי המכללה.
הנשיאה פאולה ג'ונסון הביעה התנגדות בטענה שמשימת המכללה כמכללת נשים היא לתת השכלה לנשים ולא לגברים.
הנשיאה הודיעה שהמכללה תמשיך לקבל תלמידות שהן "מזדהות כנשים באופן עקבי, בין אם הן סיסג'נדריות, טרנסיות, או א־בינריות." עם זאת, במכללה כבר לומדים תלמידים שהם גברים טרנסים עוד מטרם ההצבעה.
מטרת ההצבעה הייתה להכיר בקיומם באופן רשמי ולאפשר לגברים טרנסים להתקבל למכללה מבלי להזדהות כנשים במעמד הקבלה.
תוצאות ההצבעה לא פורסמו, אבל הדעה הרווחת הייתה שרוב מוחץ של הקולות היו בעד.
בשנת 2024 בחודש אפריל, מזכירת המדינה לשעבר ובוגרת ולסלי הילרי קלינטון נאמה במכללה בביקור לכבוד הקמת מכון מחקר חדש על שמה.