tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בדראפט ה-NBA 1970 נבחר פולץ על ידי סן דייגו רוקטס, בבחירה ה-103 (סיבוב שביעי), אולם בחר לשחק עבור ניו יורק נטס מליגת ה-ABA, אותה אימן קרנסקה.
בכל 5 עונותיו עם הנטס העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-ABA, ובשתיים מהן השתתפה בגמר הליגה; בעונת 1971/1972 הפסידו הנטס מול אינדיאנה פייסרס בתוצאה 2–4, ובגמר עונת 1973/1974 גברו על יוטה סטארס בתוצאה 4–1, בדרך לזכייה באליפות ה-ABA.
באותה עונה פתח פולץ באופן קבוע בחמישיית הקבוצה, לצדם של ג'וליוס ארווינג, לארי קינון, ג'ון ויליאמסון ובראיין טיילור, ותרם 16.4 נקודות ו-10.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בקיץ 1975 הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, ובעונתו הראשונה במדיה הוביל את כל שחקני הליגה בממוצע חסימות למשחק, עם 3.0, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA בפעם השלישית בקריירה.
לקראת עונת התפרקה ליגת ה-ABA, והספרס עברו לשחק בליגת ה-NBA.
ב-3 עונותיו המלאות עם הספרס ב-NBA היה אחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, לצד ג'ורג' גרווין ולארי קינון, והעמיד ממוצעים של 14.3 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק.
במהלך עונת הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה לג'ון שומייט.
בפלייאוף העפיל עם הרוקטס לגמר ה-NBA; בסדרת הגמר מול בוסטון סלטיקס היה פולץ הקלעי השלישי של קבוצתו, אחרי מוזס מלון ורוברט ריד, עם 11.2 נקודות למשחק, אך יוסטון הפסידה בתוצאה 2–4.
בשנים 1982–1985 שיחק עבור יוסטון, סן אנטוניו, אטלנטה הוקס ויוטה ג'אז, בעיקר כשחקן ספסל.
בסיום עונת פרש פולץ ממשחק, בגיל 36.
בילי טרובתי (נולדה בשנת 1951) היא סופרת ומשוררת ישראלית.
בילי טרובתי (בלה קימלמן) נולדה להורים שעלו לארץ ישראל מפולין לפני מלחמת העולם השנייה.
המשפחה גרה בהרצליה עד שנת 1954 בה עברה לקיבוץ חניתה.
על הגבעה במרכז הקיבוץ שוכן קברו של אחי האם, יחזקאל מונצ'יק, שנהרג מכדורי צלפים בהקמת חניתה, יישוב חומה ומגדל.
בגיל 8 החלה לכתוב שירים.
בעיקר שירי טבע ושירים לגור הכלבים שלה.
כשהייתה בת 10 החליטו הוריה לעזוב את הקיבוץ ועברו לקריית גת, עיירת עולים שבה קיוו לבסס את חייהם.
בגיל 16 עברה לפנימיית "הדסים" שבשרון.
את השנה האחרונה של לימודיה התיכוניים עשתה במדרשת שדה בוקר.
התגייסה לצה"ל ושירתה בבסיס "בלוזה" על תעלת סואץ.
שם שהתה בזמן מלחמת ההתשה.
קים הבכור, נולד באמזונאס, כשנסעה לשם עם קבוצת מחפשי יהלומים.
ספרה "מים בוערים באמזונס" מספר את סיפור המסע.
בנה השני, דמיין, נולד בשנת 1983 לאביו הצרפתי.
בילי נישאה לו, והם קנו סירת מפרש, גרו עליה ונדדו עימה ברחבי הים התיכון במשך שש שנים.
ריף, בנה הצעיר נולד באילת.
בשנת 1990 החלה לעבוד כמדריכת צלילה בריף הדולפינים, ושם היא עובדת עד היום.
אחיה פרופ' אלישע קימרון זכה בפרס ישראל על חקר מגילות מדבר יהודה ואחותה, לאה צבעוני, הייתה בלשנית, עורכת, מו"לית וסופרת.
ויליאם הוליס לונג השני הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת מיזורי בשנים 2011-2023.
בבחירות לסנאט האמריקאי ב-2022 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מיזורי בסנאט, אך סיים במקום הרביעי.
לאחר ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ב-2024, מונה לונג לנציב שירות הכנסות הפנים בממשלו.
באוגוסט 2025 פוטר מתפקיד זה בעקבות כוונת הנשיא טראמפ למנותו לשגריר ארצות הברית באיסלנד.
לונג, דור רביעי למשפחה שהתיישבה במיזורי, נולד בספרינגפילד בשנת 1955. הוא למד באוניברסיטת מיזורי והיה חבר באחווה דלתא אפסילון, בטרם נשר מלימודיו הגבוהים.
לאחר שלקח חופש בן שלוש שנים מלימודים כלשהם, החליט לונג להשתתף בתוכנית הכשרה בת תשעה ימים ללימוד מכירה פומבית בקנזס סיטי.
לאחר מכן הוכשר באורח רשמי כמוכר פומבי בידי איגוד המכירות הפומביות הלאומי.
בעקבות זאת התמקצע לונג בעולם המכירות הפומביות, ואף היה בעלים של חברה שפעלה בתחום.
לצד זאת, לונג הנחה תוכנית רדיו בתחנה KWTO שבסיסה בספרינגפילד.
במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2010, הצטרף לונג אל הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השביעי של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית.
זאת לאחר שנציג המחוז המכהן, רוי בלאנט, פרש מבית הנבחרים כדי להתמודד אל הסנאט של ארצות הברית במקומו של קיט בונד.
ב-3 באוגוסט 2010 ניצח לונג שבעה מיריביו בבחירות המקדימות, שהיו התחרות האמיתית במעוז רפובליקני זה.
בכך למעשה הבטיח את היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי, וביום הבחירות הכלליות בנובמבר נבחר אל הקונגרס ה-112 של ארצות הברית וגרף 63.39% מקולות הבוחרים.
הוא ייצג חלק ניכר מהשטח הדרומי-מערבי של מיזורי אשר בסיסו בספרינגפילד, ובתוכו גם הערים ג'ופלין וברנסון.
מאז 2011 לונג נתן חסותו ל-37 הצעות חוק, 103 החלטות ו-26 החלטות סימולטניות, והעניק את חסותו ל-1,258 חקיקות אחרות.
נוסף על כך, לונג הציג את "חוק הוודאות החקלאית לדיווח על פליטות" ב-14 במרץ 2018, אשר שם לו למטרה יתקן את "חוק התגובה, האחריות והשיפוי הסביבתיים המקיף" משנת 1980. עם זאת, הצעת החוק לא עברה בבית הנבחרים להמשך דיונים בסנאט.
לונג מתנגד להפלות, וקרא לבטל את פסק דין רו נגד וייד כמו גם את המימון הפדרלי לארגון "הורות מתוכננת".
כמו כן, בינואר 2017 הביע תמיכה בצו נשיאותי 13769 עליו חתם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
לונג נמנה בין תומכיו הנאמנים של טראמפ, ולאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 בהן הביס ג'ו ביידן את הנשיא המכהן, טען לונג ללא ביסוס כי הייתה הונאת בחירות שהובילו להפסדו של טראמפ.
באוגוסט 2021 הכריז לונג על התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית מטעם מיזורי, בעקבות פרישתו של רוי בלאנט מהחיים הפוליטיים.
במהלך הבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית גרף 5% בלבד מקולות הבוחרים, וסיים במקום הרביעי אחרי אריק שמיט, ויקי הרצלר ואריק גרייטנס.
כהונתו בבית הנבחרים תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
ב-4 בדצמבר 2024 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית דונלד טראמפ על כוונתו למנות את לונג לנציב שירות הכנסות הפנים.
במהלך כהונתו בקונגרס יזם לונג פעם אחר פעם הצעות חוק שמטרתן לבטל את שירות הכנסות הפנים.
טראמפ תיאר אותו כ"איש של אנשים" אשר "זוכה להערכה משני צדי המתרס הפוליטי".
בינואר 2025, לאחר שהועמד לתפקיד, קיבל לונג תרומות קמפיין בסך כמעט 137 אלף דולר אמריקני למטה הבחירות שלו לסנאט – זאת לאחר שבשנתיים שקדמו לכך גייסה הוועדה פחות מ-36 אלף דולר.
לונג שילם לעצמו 130 אלף דולר כתמורה לחלק הנותר מהלוואה בסך 250 אלף דולר שלווה עבור מסע הבחירות שלו ב-2022. ארגוני פיקוח ציבוריים ציינו כי מתן תרומות למועמד שנכשל בבחירות, לאחר שמונה לתפקיד בו יוכל להשפיע על מדיניות ממשלתית הרלוונטית לתורמים, הוא מהלך "חריג ביותר".
במרץ 2025, בעוד מינויו של לונג לנציב שירות הכנסות הפנים המתין לאישור הסנאט, הוא מונה ליועץ בכיר במשרד לניהול כוח האדם .
בחודש יוני דווח באתר האינטרנט "Talking Points Memo" כי, על פי דברי החבר הבכיר בוועדת הכספים של הסנאט רון ויידן, לונג משתכר ב-195,200 דולר עבור עבודתו במשרד לניהול כוח האדם – השכר המרבי לעובד פדרלי בוושינגטון הבירה.
זאת בעוד לוח השנה הפנימי של ה-OPM הראה כי הוא קיים בממוצע פחות משלושה אירועים בשבוע בשלושת החודשים האחרונים לעבודתו.
ב-12 ביוני 2025 אישר הסנאט את מינויו של לונג לנציב שירות הכנסות הפנים ברוב של 44–53. הוא הושבע לתפקיד ארבעה ימים לאחר מכן, ב-16 ביוני 2025.
ב-8 באוגוסט 2025 פיטר הנשיא טראמפ את לונג מכהונתו כנציב שירות הכנסות הפנים, פחות מחודשיים לאחר אישורו.
לאחר פיטוריו כתב לונג ברשתות החברתיות כי טראמפ ביקש ממנו להתמנות לשגריר ארצות הברית באיסלנד.
בילי קטקאופומפון הוא כדורגלן לאי יליד צרפת המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סרי פהנג מליגת העל המלזית ובנבחרת לאוס.
בנעוריו, החל קטקאופומפון לשחק בראסינג פריז, ובשנת 2006 עבר לאקדמיית קליירפונטיין היוקרתית.
לאחר עונה אחת, חתם בשטרסבורג.
בקיץ 2008 קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-20 במאי 2011 חתם קטקאופומפון על חוזה לחמש עונות בפ.צ.
ב-31 בינואר 2012 הוא שוחרר מהמועדון, וחזר לצרפת על-מנת לחתום בטור.
ב-16 ביוני 2015 חתם קטקאופומפון באנז'ה, העולה החדשה לליגת העל הצרפתית.
הוא השחקן הדרום אסייתי הראשון ששיחק בליגת העל הצרפתית.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 38 הופעות בכל המסגרות, בהן הבקיע שישה שערים.
בעונתו השנייה במועדון סבל קטקאופומפון מפציעה בברכו, שהשביתה אותו למשך מרבית העונה.
ב-31 באוגוסט 2018 חתם באוסר מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-20 בנובמבר 2019 חתם בשולה מהליגה הצרפתית השלישית.
ב-1 ביולי 2020 חתם קטקאופומפון בדנקרק מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-28 בינואר 2022 הצטרף לסרי פהנג מליגת העל המלזית.
קטקאופומפון נולד להורים מהגרים לאים שברחו לצרפת בשנות ה־80 של המאה ה-20, והביע את רצונו לשחק ולייצג את לאוס ברמה הבין־לאומית.
בשנת 2021 הוא זומן לסגל נבחרת לאוס לקראת טורניר אליפות דרום־מזרח אסיה בכדורגל 2020. ב־6 בדצמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת וייטנאם במסגרת הטורניר.
ויליאם "בילי" מרווין מילס Mervin Mills; נולד ב-30 ביוני 1938) הוא אתלט עבר אמריקאי ממוצא אינדיאני, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) בריצת 10,000 מטר והאמריקאי היחיד שזכה אי פעם במדליית זהב אולימפית במרחק זה.
פעיל בסיוע לנוער ממוצא אינדיאני בעזרת עמותה אותי ייסד.
מילס נולד ב-1938 בעיירה פיין רידג' שבתחומי השמורה האינדיאנית של פיין רידג' (דקוטה הדרומית) למריסה וסידני תומאס מילס.
הוריו היו זוג מעורב כשאימו לבנה ואביו בן לתת-השבט האינדיאני "סו"-"אוגללה" השייך לשבט לקוטה.
בנוסף לשמו ה"נוצרי", ויליאם, ניתן למילס גם השם השיבטי "טמקוצ'ה ט'הילה" (Tamakoce Te'Hila) שפירושו "אוהב ארצו" או "מכבד אדמתו".
ב-1946 נפטרה אימו וב-1950 נפטר גם אביו ומילס הפך ליתום.
תחילה למד בבית ספר ליתומים ובהמשך למד בתיכון הסקל (כיום "אוניברסיטת הסקל לאומות אינדיאניות" ) שבקנזס.
לאחר סיום לימוד התיכון זכה במלגת ספורטאי שאיפשרה לו להצטרף לאוניברסיטת קנזס אותה סיים ב-1962 במסלול של חינוך גופני.
לאחר לימודיו התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ולאחר קורס קצינים הוענקה לו דרגת לוטננט משנה.
את פעילותו הספורטיבית החל מילס כבר בתקופת התיכון כשהתאמן בריצות ארוכות ובאיגרוף (מקצוע אותו נטש כדי להתמקד בריצות).
ב-1956 זכה באליפות בתי הספר התיכוניים ובתקופת לימודיו באוניברסיטה זכה 3 פעמים באליפות המכללות.
לאחר פרישתו החל לפעול למען נוער ממוצא אינדיאני במסגרת עמותה שהקים בסיוע הכנסייה.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בלוס אנג'לס, קליפורניה בתחילת יוני 1964 הוא זכה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:10.4 דקות, אחרי ג'רי לינדגרן (29:02.0 דקות) ולפני רון לאריו (29:20.4 דקות).
במשחקים האולימפיים עצמם זכה מילס במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בשיא אולימפי חדש של 28:24.4 דקות, לפני מוחמד גמודי מתוניסיה (28:24.8 דקות) ורון קלארק מאוסטרליה (28:25.8 דקות) לאחר ששיפר את שיאו האישי בכ-50 שניות.
נוסף לכך, סיים במקום 14 בריצת מרתון בתוצאה של 2:22:55.4 שעות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסן דייגו, קליפורניה בסוף יוני אותה שנה הוא קבע בריצת 6 מייל שיא עולם חדש של 27.11.6 דקות, לפני ג'רי לינדגרן שאף הוא קבע שיא עולם חדש של 27.11.6 דקות וביל מורגן (28.33.8 דקות).
את ארגון "Running Strong for American Indian Youth" הקים מילס יחד עם Gene Krizek לאחר פרישתו מהקריירה הספורטיבית.
ארגון זה, הפועל תחת מערך הצדקה של הכנסייה, שם לעצמו מטרה לסייע לצעירים אינדיאנים
במסגרת פעילותו זו מסייע מילס לחולי סוכרת מבין צאצאי האינדיאנים וזאת לאחר שהוא עצמו חלה במחלה זו.
במשרתו הנוכחית משמש מילס כדובר הארגון.
בשנת 1983 יצא לאקרנים הסרט "Running Brave" שמבוסס על סיפורו של מילס.
את תפקידו של מילס שיחק רובי בנסון .
בשנת 1976 זכה להיכנס להיכל התהילה הלאומי לאתלטיקה של ארצות הברית .
בשנת 1984 זכה להיכנס להיכל התהילה של הספורטאים האולימפיים והפאראלימפיים של ארצות הברית .
בשנת 1984 זכה לכבוד להיות בין 8 נושאי הדגל האולימפי בטקס פתיחת אולימפיאדת לוס אנג'לס.
בשנת 2012 קיבל מנשיא ארצות הברית ברק אובמה את "מדליית האזרחות הנשיאותית" .
מילס נישא לפט (Pat Mills) העוסקת באומנות ולזוג נולדו 4 בנות.
בילי סאמרס הוא רומן פשע מאת סטיבן קינג, שפורסם ב-3 באוגוסט 2021 בהוצאת סקריבנר.
הסיפור עוקב אחר רוצח שכיר בשם בילי סאמרס, שמקבל עבודה אחרונה לפני הפרישה.
במהלך ההכנות לביצוע ההתנקשות, בילי יוצר זהות בדויה של סופר שמגיע לעיירה קטנה כדי להתמקד בכתיבה שלו.
המשרדים שהוא שוכר נמצאים בזווית שמאפשרת לו להתנקש במטרה שלו בקלות לכשזה יגיע לבית המשפט המקומי לעמוד למשפט.
קינג כתב את הספר ב-2020 וזמן התרחשות הספר הייתה אמורה להיות זהה, אולם בשל התפרצות מגפת הקורונה העולמית, והעובדה שהעלילה בספר לא מתייחסת למגפה כלל, הוא שינה את שנת ההתרחשות ל-2019 עם אזכורים קלים לכך שחצי שנה לאחר תום הסיפור העולם ייכנס לסחרור המגפה העולמית.
קינג הזכיר לראשונה את הספר בראיון שנתן באפריל 2020 שם התייחס לנושא שינוי השנה שבה הסיפור מתרחש שנה קודם לכן בשל התפרצות מגפת הקורונה, לאחר חודש קינג הזכיר את הספר "בילי סאמרס" שוב בשיחה עם הסופר ג'ון גרישם בלייב סטרימינג, ושם סיפר שזה הולך להיות סיפור על מתנקש.
המגזין "אנטרטיימנט וויקלי" הכריז רשמית על "בילי סאמרס" ב-28 בינואר 2021, ועל תאריך היציאה לאור הרשמי שלו - 3 באוגוסט 2021.
בפברואר 2022, דווח שהספר יעובד לסדרת טלוויזיה על ידי חברת ההפקות של ג'יי ג'יי אברהמס, "Bad Robot", כשאברהמס, קינג, אד זוויק ומארשל הרשקוביץ מיועדים להיות המפיקים בפועל של הסדרה.
ויליאם "בילי" אדוארד קוק ג'וניור היה רוצח המונים אמריקאי שרצח שישה אנשים, מתוכם משפחה בת חמש נפשות, וזאת במהלך מסע קטל שערך בין המדינות מיזורי וקליפורניה בשנים 1950–1951. הוצא להורג באמצעות תא הגזים בבית הסוהר סן קוונטין.
ויליאם אדוארד קוק ג'וניור נולד בג'ופלין, מיזורי, ב-23 בדצמבר 1928, למשפחת בת עשר נפשות.
כאשר היה בן חמש מתה בפתאומיות אמו, לאורה מיי קוק (הינקל), בבית המשפחה.
הוא ואחותו הצעירה בטי היו הראשונים לגלות את גופתה.
נתיחה שלאחר המוות בידי וו.
הוגאן קבעה את סיבת המוות כדימום מוחי, והצביעה על כך שלאורה הייתה .
ההודעה על פטירתה לא הזכירה את שמם של ויליאם קוק סניור, בעלה באותה העת, או של אביו, ולא נמסרה כל סיבה להשמטה זו.
זמן מה לאחר מכן העביר ויליאם קוק סניור את ילדי המשפחה למכרה נטוש, והותיר אותם לבדם, עם אספקת מזון דלילה.
הם נתגלו בידי הרשויות המקומיות, וכל הילדים למעט קוק הצעיר נלקחו למשפחות אומנות; עינו המעוותת ואופיו התקיף של קוק חרצו את גורלו כך שאף משפחה לא רצתה בו, והוא נותר במשמורת שירותי הרווחה.
לבסוף אומץ בידי אישה ערירית אשר הסכימה לקבל תשלום מהמדינה עבור שירותיה, אף שבין השניים התקיימה מערכת יחסית דלה ותו לא.
בתקופה זו עבר שני ניתוחים לא מוצלחים בעינו, ועפעפו נותר פתוח.
במהרה התדרדר קוק הצעיר לחיי הפשע, ונעצר באשמת היעדרות מלימודיו.
בעודו בן שתים עשרה, הסביר לשופט כי היה מעדיף להימצא בבית ספר מקצועי מאשר בידי משפחה אומנת.
השופט נענה לבקשתו, ובשנים הבאות שהה קוק באותו מוסד שביקש, בטרם עבר להתגורר כנגד רצונו בבית משפחתה של אחותו, ססיליה, אשר כבר הייתה נשואה.
בעודו בן ארבע עשרה, חמוש באלת עור, שדד קוק נהג מונית.
לאחר שציווה עליו לנסוע לעבר המדבר, הכריח אותו להפשיל את מכנסיו ולתת לו את כל כספו, בטרם שבו השניים לעיר.
הוא נעצר למחרת בבית קולנוע לאחר שנהג המונית זיהה אותו, ונכלא ב.
כעבור מספר חודשים הצליח קוק לברוח, אך נתפס כאשר ניסה לגנוב רכב, וקיבל עונש נוסף של חמש שנות מאסר.
לאחר חודש ניסה להימלט שוב על ידי ניסור סורגי תאו באמצעות מסור שהבריח, אך נכשל.
אחד מיועצי בית הכלא מאותה העת כתב כי .
כאשר השתחרר מהכלא ב-1950 שב קוק לג'ופלין והתאחד עם אביו.
הוא סיפר לו על כוונתו .
זמן מה לאחר מכן נדד לעיירת המדבר הקטנה , קליפורניה, שם עבד כשוטף כלים עד לשלהי חג המולד של אותה שנה.
בחודש דצמבר החל לנדוד מזרחה שוב, ובדרך רכש אקדח תופי מסוג , באל פאסו, טקסס.
קוק חיפש אחר טרמפים ב-30 בדצמבר 1950, כאשר מכונאי טקסני בשם לי ארצ'ר אסף אותו עם רכבו סמוך ללאבק, טקסס.
מיד לאחר מכן שדד ממנו קוק כמאה דולרים באיומי אקדח, תחב אותו לתא המטען של המכונית, והחל לנסוע.
מאוחר יותר, הצליח ארצ'ר להיחלץ כשפרץ את תא המטען בעזרת לום ונמלט בזמן שקוק עצר את הרכב למספר רגעים.
כעבור כמה ימים, לאחר שאיתרה המשטרה את הרכב, נמצאה בפנים הקבלה לאקדח שרכש קוק.
השמן ברכב אזל בין לטלסה, אוקלהומה, וקוק עצר בצד הדרך והחל לנופף לעזרה.
הפעם נאסף בידי חוואי בשם קרל מוסר, מאילינוי, אשר נסע באותה העת לכיוון ניו מקסיקו יחד עם אשתו, שלושת ילדיהם הקטנים, וכלבם.
תחת איומי אקדח, הכריח קוק את מוסר לנסוע באקראיות וללא כל מטרה במשך שבעים ושתיים שעות.
כאשר עצרו בתחנת דלק סמוכה ל, טקסס, ניסה מוסר להכניע אותו, אולם קוק היה חזק מדי עבורו.
מאוחר יותר ירה קוק בכל בני המשפחה וכלבם למוות, והשליך את גופותיהם לפיר מכרה לא הרחק מג'ופלין.
לאחר שנטש את רכבו של מוסר באוקלהומה שב קוק לקליפורניה.
הרכב התגלה כשהוא מלא בחורי כדורים ומרוח כולו בדם.
עם הגעתו לעיירה בלית' עורר קוק את חשדו של אחד מסגני השריף, הומר ולדריפ, אשר החליט לבקר באכסניה בה שהה יחד עם חברו.
הוא נתפס בהפתעה כאשר קוק קפץ עליו מאחורי הדלת וחטף את אקדחו.
ולדריפ נלקח כבן ערובה, ובדומה למשפחת מוסר, הכריח אותו קוק לנסוע ברחבי האזור ללא כל מטרה.
במהלך הנסיעה התרברב על הרציחות הקודמות שביצע.
לאחר שנסעו יותר משישים קילומטרים, הורה לו קוק לעצור בצד ולשכב בתעלה עם פניו כלפי מטה, באומרו כי הוא מתכוון לירות בראשו.
בזמן שולדריפ שכב בתעלה, שב קוק לניידת המשטרה ונסע לדרכו, מבלי שעשה לו דבר.
לאחר מכן חטף אופנוען בשם רוברט דיואי, אשר הגיע מסיאטל.
זמן מה לאחר שנלקח כבן ערובה ניסה דיואי לחטוף את אקדחו של קוק, אולם לא הצליח להתגבר עליו ונפצע תוך כדי מאבקם.
קוק החליט לרדת מהכביש אל תוך המדבר, שם, לאחר שעצרו, ירה בו למוות בראשו.
גופתו נמצאה בניידת הנטושה של ולדריפ סמוך ל, קליפורניה.
את מכוניתו של דיואי נטש קוק במקסיקלי, מקסיקו.
באותה העת פתחו כל רשויות החוק בדרום מערב ארצות הברית במצוד אחר קוק, אשר חזר לבלית'.
הוא חטף שני גברים נוספים, ג'יימס בורק ופורסט דמרון, בזמן שערכו טיול ציד.
קוק הכריח אותם לנסוע לאורך הגבול המקסיקני לעבר .
מפקד המשטרה המקומי, לואיס פארה, זיהה את קוק וחטף ממנו את אקדחו בטרם עצר אותו.
מאחר שבין מקסיקו וארצות הברית לא התקיים הסכם הסגרה באותו הזמן, לקחו קבוצת שוטרים את קוק לעבר הגבול ודחפו אותו פנימה, לתוך שטח ארצות הברית, שם נעצר באופן מיידי.
קוק נלקח לאוקלהומה סיטי על מנת להישפט עבור הרציחות של משפחת מוסר.
מאחר שהעביר את בני המשפחה מעבר לגבולות מדינות, הפך התיק לפדרלי, בהתאם ל.
בניסיון להימנע מעונש מוות, ובמסגרת הסדר טיעון, הודה קוק באשמת חמישה סעיפי חטיפה.
ההסדר אושר בידי השופט בעקבות מחלוקות שהתקיימו בין התביעה וההגנה על מצבו הנפשי של קוק.
פסיכיאטר אחד טען כי על אף שהיה קוק פסיכופת, עדיין נחשב לשפוי, בעוד שפסיכיאטר אחר טען בתוקף לאי שפיותו.
הוא נידון לשלוש מאות שנות מאסר, קרי שישים שנים עבור כל סעיף, בבית הסוהר אלקטרז.
בכעס רב על כך שחייו של קוק ניצלו, קם מכיסאו עורך הדין רוברט אי.
שלטון והחל לצעוק ; צ'נדלר השיב כי הוא מכיר את כל העובדות, וכי אינו סבור שהמקרה מחייב את עונש המוות.
הוא הזכיר את ילדותו של קוק, באומרו ; בנקודה זו, הביע שלטון את התנגדותו והחל לדבר על ילדותו שלו; .
הציבור למד במהרה כי גזר הדין שקיבל קוק מאפשר את שחרורו על תנאי לאחר עשרים שנות מאסר, ודרש כי יוסגר לקליפורניה בכדי להישפט עבור הרצח שביצע בתוך גבולות המדינה.
ב-1951 מצא חבר המושבעים בקליפורניה את קוק אשם ברצח מדרגה ראשונה של רוברט דיואי.
המושבעים לא המליצו לחון אותו או לגלות כלפיו רחמים, ובכך הפכו את עונש המוות לברירה היחידה עבורו.
קוק הוצא להורג באמצעות תא הגזים בבית הסוהר סן קוונטין ב-12 בדצמבר 1952. לא ידוע על מילים אחרונות שאמר, אף כי כאשר נעצר נשמע אומר .
לארוחתו האחרונה אכל עוף מטוגן, טוגנים, אפונים, פאי דלעת, קפה וחלב.
גופתו הושבה לג'ופלין, שם נקבר בבית הקברות של כנסיית השלום.
בזיכרונותיו, חינוך של פושע, טען הסופר כי תקף את קוק בזמן ששהו יחדיו בבית הכלא המחוזי של לוס אנג'לס.
לדבריו הוא דקר אותו בעזרת סכין מאולתרת בזמן שהיו במקלחות, וחתך אותו מספר פעמים לפני שנלקח לבידוד בידי השומרים.
סיפור זה הוא שקרי, מאחר שבאנקר כתב כי התקרית אירעה ב-1950 בזמן שהמתין קוק להישפט עבור הרצח של רוברט דיואי.
המשפט האמיתי התרחש באל סנטרו, קליפורניה, בין החודשים אוקטובר לנובמבר 1951. תיקים מהארכיון הלאומי של ארצות הברית מתעדים כי קוק שהה רק יום אחד בבית הכלא המחוזי של לוס אנג'לס, וזאת בזמן שהועבר מאלקטרז למחוז אימפריאל בכדי להישפט.
סרט הפילם נואר מ-1953 בבימויה של אידה לופינו מבוסס על מסע הקטל של קוק.
מגלם את אמט מאיירס, רוצח שדמותו נבנתה לפי מראהו ואופיו של קוק, ברמת דיוק מרבית, אפילו עד לעינו המעוותת.
העלילה היא עיבוד דרמטי של חטיפתם של ג'יימס בורק ופורסט דמרון, ובריחתם למקסיקו.
חוברת הקומיקס "סיפורו של קוק סתום העין" מתוך האוסף "אנתולוגיית הקומיקס החדש" מאת הקריקטוריסט מארק זינגארלי מבוססת על פשעיו של קוק.
המילים לשיר Riders on the Storm של להקת ה-Doors נכתבו והובאו לחזרות על ידי ג'ים מוריסון, כאשר חלק מהן מתייחסות לרוצח הטרמפים בילי "קוקיד" קוק, שהיה נושא הסרט "The Hitch-Hiker" משנת 1953.
ויליאם אנדפילד סטיינברג הוא פזמונאי יהודי אמריקאי.
הם גם כתבו או היו שותפים לכתיבתם של "I Drove All Night" (הוקלטו על ידי אמנים שונים, 1987), "I Touch Myself" של Divinyls (1990) ו-"I'll Stand by You" של הפריטנדרס (1994).
לאחר פרישתו של קלי, סטיינברג שיתף פעולה עם פזמונאים אחרים.
עם ריק נואלס ומארי-קלייר ד'אובלדו הוא כתב את הלהיט "Falling Into You" (שהוקלט על ידי סלין דיון) ו-"One & One".
בהמשך, כתב עם ג'וש אלכסנדר להיטים כדוגמת "All About Us" של ט.א.ט.ו.
במרץ 2025, סטיינברג ובנו עזרא סטיינברג חתמו על חוזי הוצאה לאור עם סוני מיוזיק פבלישינג.
סטיינברג גדל בפרזנו, קליפורניה ועבר לפאלם ספרינגס, קליפורניה כשהיה בן 12. הוא למד בבית הספר קייט בקליפורניה, ובבארד קולג' בניו יורק.
בילי פורבס הוא כדורגלן מאיי טרקס וקייקוס המשחק בסנטרל ואלי פואגו.
פורבס בהתחל לשחק כדורגל בפרובופול סלטיק ואקדמיית AFC.
בשנת זכה במלגה ללימודים במכללת ווסטרן טקסס ושיחק בקבוצת הכדורגל של המכללה וכעבור שנתיים בזו של לובוק כריסטיאן צ'פראלס.
פורבס שיחק בקיץ חתם במיסיסיפי ברילה מה-USL.
בשנת חתם ב-WV קינגס ואריורס.
במאי חתם בסן אנטוניו סקורפיונס.בהמשך שיחק ב ראיו OKC, סן אנטוניו, פיניקס רייסינג אוסטין בולד, מיאמי ודטרויט.
ביולי חתם בוואלור מליגת העל הקנדית.
ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לפסיפיק.
ב-7 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד יורק יונייטד.
ב-3 במאי 2023 חתם בסנטרל ואלי פואגו.
ב-6 בפברואר 2008 פורבס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי טרקס וקייקוס בניצחון 1-2 נגד .
ב-23 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 6-2 ל.
כיום משמש כקפטן הנבחרת ומחזיק בשיא ההופעות ושיא השערים בכל הזמנים בה.
בילי מקינון הוא תסריטאי ומפיק סרטים בריטי ממוצא סקוטי.
בנוסף, מקינון ערך תסריטים רבים לסרטים עלילתיים, כולל הפסנתר של ג'יין קמפיון וזכה במספר פרסי קולנוע בינלאומיים כמו הסרט הבריטי הטוב ביותר באדינבורו ובטיגר רוטרדם עבור הסרט האירופי הטוב ביותר.
כמפיק וכסופר, היו לו גם שני סרטים עלילתיים בתחרות רשמית בקאן.
1989: סוויטי (מפיק שותף, דרמטורג)
1996: פנים קטנות (תסריט, מפיק, עוזר במאי)
1998: מרקש (תסריט, עוזר במאי) (Hideous Kinky)
2015:שחר (סרט דרמה עלילתי, תסריט)
בילי יורק הייתה טניסאית בריטית.
היא זכתה במקום ראשון בתחרות זוגות נשים וזוגות מעורבים באליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות וימבלדון 5 פעמים.
בילי יורק נולדה ברוואלפינדי (אז בתחומי הודו הבריטית כיום בפקיסטן) בשנת 1910. בהמשך המשפחה עברה לבריטניה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 בילי יורק החלה להשתתף בתחרויות גראנד סלאם.
בתחרויות הנשים היא לא זכתה להגיע לשלבים המתקדמים בתחרויות גראנד סלאם.
בתחרויות זוגות נשים של אליפות וימבלדון 1933 יורק היגע למשחק גמר (שיחקה לצד פרדה ג'יימס) אך הפסידה.
בהמשך היא החלה לשחק לצד סימון מתייה.
בשנים 1936-1938 הן ניצחו 3 פעמים באליפות צרפת הפתוחה ופעם באליפות וימבלדון.
בשנת 1938 הן הפסידו בגמר של אליפות וימבלדון 1938. באליפות וימבלדון 1939 יורק שיחק לצד הלן ג'ייקובס והן הפסידו במשחק הגמר.
באליפות צרפת בטניס 1936 בתחרות זוגות מעורבים יורק שיחקה לצד מרסל ברנר והם זכו בתחרות.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה יורק חזרה להתחרות מספר שנים אך ללא הצלחות.
בתחרות זוגות נשים היא הגיעה עד לרבע הגמר.
בילי יורק נפטרה בשנת 2000.
בילי קמפבל הוא שחקן אמריקאי.
ב-1991 שיחק את הגיבור הראשי בסרט הרפתקאות רוקטיר, ב-1992 גילם את קווינסי בסרט דרקולה.
הוא שיחק את בעלה המתעלל של ג'ניפר לופז בסרט עד כאן, ב-2008 שיחק עורך דין בסרט הקומי עיר רפאים.
הוא מתגורר בנורווגיה עם אשתו הנורווגית.
בילי מדיסון היא קומדיה אמריקאית משנת 1995 בבימויה של טמרה דייוויס, נכתב על ידי אדם סנדלר וטים הרליהי, והופק על ידי רוברט סימונדס.
בסרט מככב סנדלר בתפקיד הראשי, לצד בראדלי ויטפורד, ברידג'ט וילסון, דארן מקגאווין, מארק בלטצמן, לארי הנקין ונורם מקדונלד בסרט הבכורה שלו.
הסרט מספר את סיפורו של גבר עשיר אך ילדותי (סנדלר), אשר חייב לחזור על כיתות א' עד י"ב כדי להוכיח שהוא ראוי לרשת את החברה של אביו (מקגאווין).
הסרט הגיע לראשונה למקום הראשון במצעד שוברי הקופות בצפון אמריקה וגרף כ-26.4 מיליון דולר ברחבי העולם.
עם יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים.
עם זאת, בשנים שלאחר מכן, הסרט פיתח לעצמו מעמד של סרט פולחן והוא מצוטט לעיתים קרובות כאחת מיצירותיו הפופולריות והמגדירות ביותר של סנדלר.
אביו של בילי מדיסון שולט באימפריית בתי המלון.
אדם סנדלר בתפקיד בילי מדיסון, איש בן 27 מפונק ושלומיאל.
בראדלי ויטפורד בתפקיד אריק גורדון, סגן המנהל הנבזה של החברה.
ג'וש מוסטל בתפקיד המנהל מקס אנדרסון, מנהל בבית הספר של בילי.
ברידג'ט וילסון בתפקיד ורוניקה ווהן, מורה בכיתתו של בילי ומושא אהבתו.
דארן מקגאווין בתפקיד בריאן מדיסון, מנהל חברת מלונות מדיסון ואבא של בילי.
לארי הנקין בתפקיד קרל אלפונס, מנהל התפעול הנאמן במלון.
תרזה מריט בתפקיד חואניטה, עוזרת של בילי
דינה פלטיאס בתפקיד גברת ליפי
ג'ים דאוני בתפקיד ראשי/שופט של הדדטלון
רוברט סמיגל בתפקיד מר אובלסקי
סטיב בושמי בתפקיד דני מקגראת' (ללא קרדיט)
כריס פארלי בתור נהג אוטובוס (ללא קרדיט)
גרג ואלקוב בתפקיד הפינגווין (ללא קרדיט)
ביליארד הוא כל משחק המשוחק על גבי שולחן מוארך, מצופה באריג שעיר (בלעז: בֵּיז, בד ארוג דמוי לבד), שבארבע מפינותיו ובמרכז כל דופן ארוכה ישנם "כיסים" (סך הכל 6).
מטרת המשחק המשותפת במשפחת משחקים זו היא להכניס את הכדורים אל הכיסים, בעזרת מקל עץ ארוך שבאמצעותו ניתן להכות בכדור הלבן (a cue ball; שם מקיף לכלל סוגי המשחקים השונים עם כדור זה: Cue sports), כשלרוב לאחר החטאה מגיע תורו של היריב לשחק, על פי חוקי כל משחק.
נועד לשני שחקנים לכל הפחות, או מנגד - לשני צמדים של שחקנים.
על פי עיקרון מרכזי של המשחק לסוגיו, על המתמודד להכות בכדור הלבן באמצעות המקל הארוך והמחודד, ועל הכדור הלבן לפגוע בכדור המבוקש ולהכניסו לחור.
כל שחקן בתורו מנסה לפגוע באמצעות מקלו בכדורים ולהכניסם לכיסים בקצות השולחן, ובהתאם לכך לצבור ניקוד.
ברגע שנכשל באחת הפעולות התור עובר ליריב.
ספורט הביליארד הוא שם כולל למשחקי כדור על שולחן, הפופולריים ביותר בישראל הם: פּוּל אמריקאי וסנוּקֶר.
"פּוּל" הוא שם כולל לסוג המשחק הנפוץ שבו 15 כדורים ממוספרים.
הכדורים 1-8 הם בצבע אחיד (לכל מספר צבע אחר), לכדורים 9-15 שני פסים לבן וצבעו של כדור 8 הוא שחור.
ישנן מספר גרסאות למשחק ובכל גרסה חוקי משחק שונים.
אופייני לרוב משחקי ה"פול" שולחן קטן יותר משולחן ה"סנוקר" בעל "חורים" רחבים יותר.
שני סוגי המשחקים הנפוצים ביותר הם "הכדור השמיני" ("Eight-Ball") ו"תשעה כדורים" ("Nine-Ball").
לכל שחקן (או זוג) יש 7 כדורים, החלקים (1-7) או המפוספסים (9-15), שאותם צריך להכניס לחורים, שהשחקן מכריז עליהם לפני כל מכה.
לאחר מכן עליו להכניס את הכדור השמיני – השחור – לחור שהוא גם הכריז עליו מהתור הראשון .
את הכדורים מסדרים בעזרת משולש עזר, כאשר קודקוד המשולש פונה לכיוון הכדור הלבן, משני צדי השולחן.
סוג הכדור (חלק או מפוספס) נקבע על פי ההטבעה הראשונה של כדור במשחק, למעט הטבעה במכה הראשונה.
כלומר, אם שחקן הטביע כדור חלק עליו להטביע את הכדורים 1-7 ועל יריבו את הכדורים 9-15. במקרה של הטבעת כדור במכה הראשונה, מקבל השחקן תור נוסף אך השולחן עדיין "פתוח", קרי, עדיין לא נקבע מי ינסה להטביע את החלקים ומי את המפוספסים.
השחקן השני רשאי להרים את הכדור הלבן ולהניח היכן שירצה.
הטבעת כדור לבן לכיס במכת הפתיחה.
הטבעת כדור לבן לכיס - כדור חופשי ליריב.
פגיעה של כדור לבן בכדור של היריב לראשונה - כדור חופשי ליריב.
הטבעת כדור במכה לא חוקית - הכדור נשאר בחור וליריב יש כדור חופשי.
אם לאחר פגיעת הכדור הלבן בכדור המטרה אף כדור (כולל הלבן, השחור ובכלל כל כדור על השולחן) לא פגע בדופן השולחן (ה"בנדה") זו עבירה (כל עוד אף כדור גם לא נכנס) וככל עבירה - היריב מקבל כדור חופשי.
הטבעת מס' 8 לא בעיתוי המותר - הפסד.
פגיעה באף כדור - בכל שלב במשחק: מזכה את היריב בכדור חופשי.
כאשר נשאר רק הכדור השחור לאחד השחקנים, במידה והכניס את הלבן הוא מפסיד אוטומטית.
הטבעת מס' 8 בעבירה כלשהי (הטבעה עם הלבן, פגיעה בכדור של היריב לפני כן) - הפסד.
הערה: בהכנסת כדור של היריב - כל עוד התבצע במכה חוקית (השחקן פגע קודם כל בכדור שלו, לא הטביע את הלבן ולא הטביע את השחור), הכדור נשאר בחור.
המשחק כולל רק את הכדורים שמספרם 1-9, ומטרתו היא להטביע את כדור מספר 9, כאשר בכל תור מותר לפגוע עם הכדור הלבן רק בכדור עם המספר הנמוך ביותר בלוח.
את הכדורים בתחילת המשחק יש לסדר בצורה של יהלום, כאשר כדור מספר 1 בראש היהלום וכדור מספר 9 במרכזו.
לפי אותו היגיון, הטבעת כדור מספר תשע במכת הפתיחה של המשחק (עם פגיעה בכדור מספר 1), תזכה את המכה בניצחון באותו המשחק, דבר שקורה פעמים רבות אצל שחקנים מקצועיים.
"מלחמה" או "כולם על כולם" הוא משחק לא רשמי.
במשחק זה ניתן לשחק 3 או 5 שחקנים, מספר אי זוגי של שחקנים, ובו כל שחקן מקבל 5 או 3 כדורים (בהתאמה למספר השחקנים - מחלקים את 15 הכדורים בין השחקנים), וכל שחקן צריך להכניס את כדורי יריביו.
האחרון שנשאר עם כדורים על השולחן מנצח.
שחקן שכל הכדורים שלו הוכנסו יוצא מהמשחק.
אם שחקן מבצע עבירה מוצאים בחזרה כדור אחד של כל שחקן יריב, כך שחקן שיצא כבר מהמשחק יכול לחזור לשחק.
בגרסה הבריטית של משחק הכדור השמיני, המכונה גם "הכדור השחור" , חוקי המשחק הם בדומה לגרסה האמריקאית, אך במקום כדורים ממוספרים, חלקים ומפוספסים, נעשה שימוש בכדורים חלקים קטנים יותר, בצבעים אדום וצהוב.
הכדור היחיד שנעשה בו שימוש בשתי הגרסאות הוא כדור 8 השחור.
"בייסבול פול" הוא משחק פול המבוסס על משחק הבייסבול.
במשחק זה נוספו 6 כדורים נוספים הממוספרים בין 16 ל-21 (כדור 16 הוא כדור לבן עם פס שחור וכדורים 17-21 הם באותם הצבעים של כדורים 9-13).
"קלי פול" הוא משחק המשמש גם בקבוק הגרלה ובתוכו 16 פקקים ממוספרים, אשר מותאמים לכדורים במשחק (פקק 16 מתואם לכדור הלבן).
סנוקר הוא משחק מורכב יותר, הכולל בנוסף שיטת ניקוד, מידות שולחן, מקלות משחק וכדורים שונים מאלה של משחק הפול.
כדור לבן אחד: אשר באמצעותו בלבד מוטבעים כל יתר כדורי המשחק, והטבעתו בעצמה אסורה וגוררת עבירה.
חמישה-עשר כדורים אדומים: אשר ערכו של כל כדור אדום הוא נקודה אחת.
שישה כדורים בצבעים שונים: צהוב (2 נקודות), ירוק (3 נקודות), חום (4 נקודות), כחול (5 נקודות), ורוד (6 נקודות), ושחור (7 נקודות).
בתחילת המשחק מסודרים הכדורים האדומים במשולש הממוקם ברבע השולחן.
הכדורים הצבעוניים ממוקמים בעמדות קבועות.
השחקן הפותח מניח את הכדור הלבן בתחום ה-D המסומן על השולחן בכל מקום שיבחר, ומכה בו לעבר הכדורים האדומים.
בשלב הראשון, מטרת כל אחד מהשחקנים להכניס כדור אדום לחור.
כל עוד לא מוכנס כדור כזה, מכים השחקנים לסירוגין.
עם הכנסת כדור אדום, מקבל השחקן תור נוסף, ובו עליו להכניס כדור צבעוני לפי בחירתו.
במידה והצליח להכניס כדור צבעוני, מושב כדור זה לעמדתו הקבועה, והשחקן מקבל תור נוסף בו עליו להכניס שוב כדור אדום - וחוזר חלילה, עד גמר הכדורים האדומים על השולחן.
כאשר נגמרים הכדורים האדומים, על השחקנים להכניס את הכדורים הצבעוניים לפי סדר הניקוד (צהוב - ירוק - חום - כחול - ורוד - שחור) כאשר הפעם לא מוחזרים הכדורים.
עם הכנסת הכדור השחור, מסתיים המשחק, והזוכה בו הוא זה אשר צבר את מרבית הנקודות.
על השחקן המכה להכניס את הכדור התורן לתוך חור.
הצליח להכניס: נצבר ניקוד, והשחקן מקבל תור נוסף.
פגע בכדור תורן, אך לא הצליח להכניס: התור עובר ליריב.
לא פגע בכדור תורן (אדום): קנס 4 נקודות, התור עובר ליריב.
לא פגע באף כדור, כאשר הכדור התורן הוא צבעוני: קנס בשווי ערך הכדור, מינימום 4 נקודות.
כדור לבן נכנס לחור: (א)- אם כיוון על כדור אדום הקנס הוא 4 נקודות כנ"ל, (ב)- אם כיוון על כדור צבעוני ייקנס בשווי הכדור הצבעוני כשהקנס הנמוך ביותר הוא 4 נק'.
השחקן היריב זכאי להציב את הכדור הלבן בנקודה כרצונו בשטח ה-D.
כדור צבעוני נכנס לחור: כנ"ל, אך גובה הקנס לפי צבע הכדור (עם מינימום של 4 נקודות), והכדור מושב לעמדה הקבועה.
בפועל, פעמים רבות מסתיים המשחק בטרם נגמרים הכדורים, היות שכמות הנקודות "הנמצאות על השולחן" קטנה מהפער בניקוד בין השחקנים.
בדרך כלל כאשר השחקנים ברמה דומה יופסק המשחק במצב זה.
תת ענף בספורט הביליארד אשר משוחק על שולחן בגודל 10 פיט ללא כיסים ועם 3 כדורים בלבד.
המשחק כולל כדור אדום ושני כדורים לבנים, כאשר אחד מהם מנוקד.
לעיתים נעשה שימוש בכדור צהוב במקום, כדי למנוע בלבול.
המשחק הנפוץ ביותר כיום בקטגוריה זאת הוא "שלוש דפנות" (Three Cushions).
לכל שחקן יש כדור לבן (או צהוב) משלו.
מטרת המשחק היא לפגוע עם הכדור במכה אחת גם בכדור האדום וגם בכדור של היריב ולזכות בנקודה.
הראשון שמגיע ל-10 נקודות מנצח במשחק.
ישנה גרסה נוספת בה ישנם 4 כדורים במקום 3; 2 אדומים ו-2 לבנים, כאשר אחד מכל צבע מנוקד.
לעיתים נעשה שימוש בכדור צהוב וכדור כחול במקומם, כדי למנוע בלבול.
פירמידה רוסית או ביליארד רוסי הוא סוג נוסף של משחק ביליארד, המשוחק בעיקר ברוסיה ובמדינות שהיו תחת שלטון ברית המועצות.
מידת שולחן המשחק היא 12 פיט והיקף הכדורים, הגדול במקצת מכדורי משחק של משחקי ביליארד אחרים, כמעט זהה לגודל הכיס אליו אמורים להיכנס.
למשחק יש מספר תתי סוגים עם חוקים שונים.
המשחק הפופולרי ביותר משוחק באמצעות 15 כדורים לבנים ואחד בצבע בורדו (בגרסאות מסוימות, הכדור אדום או צהוב במקום).
פותחים את המשחק עם הכדור הבורדו לאחר מכן כל שחקן בתורו מכניס את הכדורים, כולל הכדור הבורדו.
כל כדור נחשב לנקודה אחת.
המנצח הוא זה שמגיע ל-8 נקודות ראשון.
הייחודיות במשחק היא שאפשר להכניס את הכדור שבו אתה מכה אם הוא פוגע בדרך בכדור אחר (עוזר), בנוסף לכך שמותר להכניס גם את הכדור הבורדו, בניגוד לכדור הלבן במשחקי הפול והסנוקר.
בישראל ישנם מועדונים בודדים בהם נמצאים סוג השולחן, המקלות והכדורים הנדרשים לשם המשחק.
משחק המשוחק על גבי שולחן בגודל 12 פיט.
המשחק ידוע בתור שילוב אלמנטים של משחקי הפול האמריקאי והקרמבול.
המשחק מצריך שלושה כדורים בצבעים לבן, צהוב (לעיתים בעלי נקודות אדומות) ואדום (לעיתים בעל נקודות לבנות), כמו במשחק הקרמבול, ושולחן עם כיסים, כמו במשחק הסנוקר.
המשחק נערך על אחד משני סוגי שולחנות: סנוקר ופול.
שולחן סנוקר הוא שולחן עם חורים קטנים יותר, ומשחקים עליו עם כדורים קטנים, בעוד שבשולחן הפול החורים והכדורים גדולים יותר (ולכן קל יותר לשחק עליו).
בשולחנות הפול המשוכללים ישנן מסילות שמנתבות את הכדורים מהחורים לנקודת איסוף מרכזית.
על שולחן הפול נהוג לשחק רק פול, בעוד שעל שולחן סנוקר ניתן לשחק גם סנוקר וגם פול.
גודלי השולחנות נעים בין 6 רגל ל-12 רגל.
כיום נמכרים שולחנות ביליארד גם לבתים פרטיים, וניתן לקנות אפילו שולחנות קטנים מתקפלים.
לחיים נחמן ביאליק מיוחסת הגדרה לביליארד במילים הבאות: * "לוך" הוא "חור" ביידיש .
אחת הדמויות ב"ציד הסנרק", ספרו של לואיס קרול, הוא ה"ביליארדר" (Billiard Marker - מונח המציין אדם הרושם את תוצאות המשחקים באולמות ביליארד):
הנשק של הריינג'ר הכסוף ב"פאוור ריינג'רס כוח הסערה" מבוסס על מקל הביליארד.
וכן את אימוני הנשק שלו עושה בשולחן ביליארד במסבאה מקומית.
עלילת סרט הפולחן הישראלי חגיגה בסנוקר מ-1975 נסובה סביב התערבות שלא עלתה יפה בנוגע לניצחון במשחק סנוקר.
בילינגסגייט היא שכונה בדרום מזרח הסיטי של לונדון, על גדתו הצפונית של נהר התמזה בין גשר לונדון לגשר מצודת לונדון.
באזור שכנו בימי הביניים הרציפים של לונדון, שפנו לבריכה של לונדון.
הידוע מכולם היה רציף בילינגסגייט שהפך, יחד עם הרחובות הסמוכים לו, לשוק בילינגסגייט - שוק הדגים העיקרי של לונדון החל מהמאה ה-16.
השוק נוסד באופן רשמי - אף שהיה קיים קודם לכן - בצו של הפרלמנט הבריטי משנת 1699.
בּילירוּבּין היא תרכובת אורגנית המהווה תוצר פירוק של המולקולה הם - המרכיב הראשי בהמוגלובין ובמיוגלובין, שני החלבונים האחראים לקישור חמצן בכדוריות הדם האדומות ובשרירים (בהתאמה).
הבילירובין הוא גם חלק מהחלבונים האחראיים לחמצון, הציטוכרומים.
עם התפרקותם, משתחררת מולקולת ההם העוברת תהליך בן מספר שלבים ליצירת התוצר הסופי - בילירובין - תהליך המתרחש במח העצם ובטחול.
הבילירובין הנוצר נקרא בילירובין לא-מצומד (Unconjugated bilirubin) והוא אינו מסיס במים.
הוא נקשר לאלבומין (חלבון המצוי בדם) ונישא אל הכבד.
בתאי הכבד הוא נקשר אל חומצה גלוקורונית, דבר שהופך אותו למסיס במים, ומאפשר את הפרשתו לכיס המרה, שהיא מדיום מימי.
הבילירובין הקשור לחומצה גלוקורונית נקרא בילירובין מצומד (Conjugated bilirubin).
מרה, המיוצרת על ידי תאי הכבד, זורמת ברשת של צינורות מרה המצויים בינות לתאי הכבד אל כיס המרה ומשם אל צינור המרה הראשי.
צינור זה מתחבר אל התריסריון, שהוא החלק קדמי במעי הדק של מערכת העיכול.
הבילירובין מסולק בצואה באופן נורמלי ומקנה לצואה את צבעה החום האופייני.
הימצאות בילירובין רב בדם או בשתן יכולה לשמש אינדיקציה למחלות מסוימות.
עודף יצור של בילירובין או חסר בפינויו מן הגוף יכול להופיע כצהבת.
עודף בבילירובין שכיח למדי בילודים, עקב התמשכות הבשלתו של הכבד גם בימים שלאחר הלידה.
מעל לרף מסוים, העודף בבילירובין מוגדר צהבת, זו צהבת הילודים שהטיפול בה חשוב אך פשוט וכמעט ללא סיבוכים.
כ-80% מהבילירובין בגוף מוצאו ממטבוליזם (הליכי פירוק) של המוגלובין המשוחרר מתאי דם אדומים בעת פירוקם.
ההמוגלובין הופך בסופו של דבר לבילירובין לא מצומד הנקרא גם בילירובין לא ישיר- ייצור בילירובין לא ישיר ביום נע בין 250–350 מ"ג.
מאחר שבילירובין זה אינו מסיס במים, הוא נישא לכבד על גבי אלבומין ושם הופך למסיס בתהליך הנקרא צימוד או קוניוגציה.
תאי הכבד מבצעים פעולה זו בה הבילירובין מצומד לחומצה גלוקורונית והופך לבילירובין ישיר או בילירובין מצומד, אשר מסוגל להיות מופרש דרך דרכי המרה ולעבור למעיים.
רמת הבילירובין המצומד נמוכה יחסית בקרב בני אדם בריאים.
במעי הדק הסופי וכן במעי הגס, חיידקי מעיים הופכים בילירובין לסטרקובילינוגן.
כמות קטנה נספגת מחדש במערכת הפורטלית ומופרשת בשתן כאורובילינוגן.
צהבת מתרחשת כאשר יש רמות מוגברות בפלסמה של בילירובין.
אבחנה בין סוגי צהבת שונים
רמות הבילירובין באופן כללי בגוף אינן אמורות לעלות מעל 1 מ"ג לד"ל.
במידה ורמות הבילירובין הן עד 6 מ"ג לד"ל (צהבת קלה) ופחות מ-20% מהבילירובין האמור הוא בילירובין ישיר, הרי שרוב הסיכויים שמדובר בתסמונת גילברט או בצהבת הנגרמת כתוצאה מהמוליזה.
מצבים נוספים כוללים, למשל, בעיה בייצור תאי דם אדומים, ספיגה של המטומה גדולה, תסחיף ריאתי עם אוטם, תסמונות נדירות כגון קריגלר נג'ר, צהבת של היילוד ושאנטים.
מאחר שמצבים אלו כולם קשורים בעליה בבילירובין לא ישיר, שאינו מסיס במים, הרי שאצל חולים אלו לא נמצא בילירובין בשתן, ולכן אחת מהדרכים להעריך מצבים אלו תהיה בדיקה בשתן של בילירובין.
עליה בבילירובין ישיר אופיינית מאוד למחלות כבד או דרכי המרה.
יש לחשוד בפגיעה כבדית או בחסימת דרכי מרה כאשר יותר מ-50% מהבילירובין הכללי הוא בילירובין ישיר.
חסימה של דרכי מרה כתוצאה מאבני מרה לרוב גורמת לעליה בבילירובין שאינה משמעותית- לרוב מתחת ל-6 מ"ג לד"ל היות שמרבית הפעמים החסימה אינה מלאה ובילירובין ישיר מופרש בשתן.
רמות בילירובין אשר גבוהות מ-25 מ"ג לד"ל לרוב מרמזות על כולסטאזיס (עימדון) של דרכי המרה התוך כבדיות.
ויליאם אדוארד "בילי" קריסטל הוא במאי קולנוע, שחקן, תסריטאי, מפיק וקומיקאי יהודי-אמריקאי.
תפקידו הראשון היה כדמות ראשית בסדרה "בועות" ששודרה בשנים 1977–1981. לאחר מכן הופיע במערכון שנחתך בסאטרדיי נייט לייב.
משנת 1976 הופיע במופעי סטנד-אפ והופעות אורח בתוכניות קטנות וב-1978 הופיע בסרט "Rabbit Test" בתפקיד הראשי.
שיחק במספר סרטי קולנוע מצליחים כ"בואו נדבר על זה", "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת".
בשנת 1984 נכנס לראשונה לצוות השחקנים של "סאטרדיי נייט לייב" באחד המערכונים המפורסמים של הסדרה.
לאחר מספר הופעות בסדרות ובסרטים ביסס את מעמדו ככוכב כשהיה חלק מפאנל השעשועון "כוכבים בריבוע", שבו השתתפו אך ורק שחקנים הוליוודיים מפורסמים.
באותה שנה שיחק בתפקיד קטן כמורטי הפנטומימאי בסרט "ספיינל טאפ" שביים רוב ריינר.
בשנת 1987 השתתף בסרט הפנטזיה המצליח הנסיכה הקסומה.
בשנת 1989, הוא הופיע בקומדיה הרומנטית "כשהארי פגש את סאלי".
על השתתפותו בסרט, היה קריסטל מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי.
בשנת 1992 ביים את סרטו הראשון, "מר מוצ"ש" (Mr.
Saturday Night), שקיבל מועמדות אחת לפרס האוסקר בו גם שיחק בתפקיד הראשי, ועל תפקידו קיבל מועמדות שלישית לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2001 ביים את הדרמה הטלוויזיונית "61*" לרשת HBO, אודות שחקני הבייסבול רוג'ר מאריס ומיקי מנטל, אותם גילמו (בהתאמה) ברי פפר ותומאס ג'יין.
בואתה שנה גם כתב את התסריט וכיכב בסרט , לצד ג'וליה רוברטס וקתרין זיטה-ג'ונס.
בנוסף דיבב בסרט "מפלצות בע"מ".
בין השנים 1990–2012 הנחה תשעה טקסי האוסקר.
בשנת 2005, זכה קריסטל בפרס טוני על המחזה שכתב "700 Sundays".
לאחר הצלחת המחזה, הוציא קריסטל ספר הנושא את אותו שם.
בשנים 2013–2014 שיחק למשך 3 פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
בשנת 2015 השתתף בסדרה "הקומיקאים" ששודרה בערוץ FX Networks.
בשנת 2021 ביים והפיק את הסרט "כאן והיום", ואף כיכב בו בתפקיד הראשי לצד טיפאני האדיש ופן בדג'לי.
באוקטובר 2024, פורסם שקריסטל יקבל פרס על ידי היכל התהילה של הכדורסל וייכנס ל-"James F.
קריסטל יקבל את ההוקרה על תמיכתו בקבוצת פילדלפיה 76'.
קריסטל נולד במנהטן וגדל במחוז נסאו שבלונג איילנד, להורים יהודים.
למשפחתו זיקה למוזיקה: אביו מנהל חנות מוזיקה בניו יורק ודודו הוא מפיק תקליטים.
קריסטל הגיע לאוניברסיטה על מלגת בייסבול אך מעולם לא שיחק בייסבול באוניברסיטה, מכיוון שבאותה שנה תוכנית הבייסבול הושעתה והוא נאלץ לחזור לעירו.
בניו יורק למד בימוי טלוויזיה אצל מרטין סקורסזה באוניברסיטת ניו יורק.
מ-1970 הוא נשוי לג'אניס גולדפינגר ולהם שתי בנות.
ידוע כאוהד מושבע של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס קליפרס.
קריסטל הוא תומך של המפלגה הדמוקרטית והופיע בתשדירי בחירות שלה.
קריסטל היה מבקר בוטה של דונלד טראמפ, במהלך מסע הבחירות של טראמפ לנשיאות ב-2016. קריסטל תמך בהילרי קלינטון.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 השתתף בקמפיין יחד עם ויליאם קריסטול, אחד ההוגים המרכזיים של התנועה השמרנית בארצות הברית, שקרא להצביע עבור ג'ו ביידן.
בשנת 2008 הצטרף בהתנדבות להנהלת הארגון שהוקם לגיוס כסף כדי להקים אנדרטה לקורבנות פיגועי 11 בספטמבר 2001.
באוקטובר 2023, קריסטל, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן.
לזרוק את אמא מהרכבת, 1987
כשהארי פגש את סאלי, 1989
תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת!, 1991
בית ספר למפלצות, 2013 (דיבוב)
כאן והיום (2021) - גם במאי, מפיק ותסריטאי
פרס של כבוד מטעם איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי עבור מפעל חיים (2022)
בילצ'ה (בסרבית בכתב קירילי: Билећа) היא עיר בדרום-מזרח רפובליקה סרפסקה, שבבוסניה והרצגובינה.
העיר שוכנת בהרצגובינה מזרחית ליד הגבול עם מונטנגרו וצפונית לטרבינייה ודרומית לגאצקו.
מנהלית, העיר שייכת לאזור העיר טרבינייה.
ידוע כי לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר יהודים, אם כי מספרם היה קטן.
ב-1938 אישר משרד המשפטים היוגוסלבי את "התוכנית הכללית לחלוקת סמכויות" של הקהילות היהודיות בממלכת יוגוסלביה ובילצ'ה נתונה הייתה לסמכותה של קהילת דוברובניק.
על פי דו"ח מ-1910 העיר הייתה מיושבת על ידי רוב של 82.27% סרביים אורתודוקסיים.
על פי רשומון של ממלכת יוגוסלביה מ-1931 היו בעיר 81.27% סרביים אורתודוקסיים.
בילעין חביבתי הוא סרט תיעודי של שי כרמלי פולק אשר יצא לאקרנים בשנת 2006 ומתאר את מאבקם של אנשי הכפר בילעין נגד בניית גדר ההפרדה על אדמותיהם.
הגדר מחלקת את אדמות בילעין לשניים, ומותירה כ-1,647 מתוך סך של כ-4,085 דונמים מאדמות הכפר (40%, שכוללות את רוב השטחים החקלאיים שלו) מצידה הישראלי של הגדר.
הסרט מביא גם את נקודת המבט של פעילי השמאל הישראלים והאנרכיסטים המסייעים לתושבי הכפר ומתמקד במיוחד בשני אנשים: ווג'יה בורנט ומוחמד.
לפי הסרט, ווג'יה, אב ל-10 ילדים, הוא איכר כבן 50 שבבעלותו כבשים ומטע זיתים, המאבד את רוב אדמותיו בגלל הגדר ומשתתף בהפגנות נגדה.
בתחילת האינתיפאדה נפגע בנו, ראני, מכדור של צלף בעמוד השדרה שלו ומאז הוא משותק ברגליו וגר בבית.
מאז הפציעה נאסר על ווג'יה להיכנס לתחומי ישראל.
בהמשך הסרט ראני מארגן הפגנת נכים נגד הגדר.
מוחמד הוא חבר בוועדה העממית של הכפר, ומתאם חלק מהפעילות הלא אלימה כנגד הגדר.
צה"ל אסר על תושבי הכפר להיכנס לתחומי הקו הירוק ביום בו נערכה הקרנת הבכורה של הסרט בפסטיבל הקולנוע בירושלים ב-2006, אולם עקב לחץ ציבורי הותרה לבסוף כניסתם של 22 מהם, פרט לווג'יה, אשר לא הורשה להיכנס.
הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי בפסטיבל הקולנוע ירושלים וגם זכה בציון לשבח בפסטיבל רוטרדאם, בתחרות של אמנסטי (Films That Matter).
בילינגס היא העיר הגדולה ביותר במדינת מונטנה בארצות הברית, ומשמשת כבירת מחוז ילוסטון.
במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2020 עמד מניין התושבים על 117,116 נפש.
המטרופולין של בילינגס הוא הגדול במונטנה ומונה כ-184,167 נפש.
מיקומה של העיר והיותה הגדולה ביותר ברדיוס של 800 ק"מ (הכוללים חלקים ממונטנה, ויומינג, ודקוטה הדרומית, בין ספוקיין שבוושינגטון ומיניאפוליס שבמינסוטה) הפכו את בילינגס לעיר המסחר והקניות המרכזית באזור.
קרבתה של העיר לפארק הלאומי ילוסטון, לעמוד פומפיי ולאתר קרב ליטל ביגהורן, מושכת לאזור המוני תיירים, במיוחד בחודשי הקיץ.
ממצאים שנמצאו באזור העיר מעידים כי כבר אלפי שנים שימש האזור למגורי אדם.
פיקטוגרפים שנמצאו במערה, כעשרה ק"מ מדרום לעיר, מתוארכים לכמאה שנה לפני הספירה.
החוקר ויליאם קלארק חצה את האזור בשנת 1806, בסיום מסעו הידוע עם שותפו למחקר מריווד'ר לואיס, ואף חקק את שמו על גוש הסלע הקרוי עמוד פומפיי.
בילינגס נוסדה ב-1877 והתאגדה ב-1882 כעיירה קטנה על מסילת הרכבת, שחצתה את טריטוריית מונטנה.
העיר נקראה על שמו של נשיא חברת הרכבות פסיפיק ריילרוד (Pacific Railroad) פרדריק ה.
אף שבסמוך לעיר הייתה קיימת זה מכבר העיירה קולסון, שאף היא שכנה על הנהר ילוסטון, התעלמו מתכנני בילינגס מקיומה של קולסון והקימו את העיר מספר ק"מ מערבית לקולסון.
בכך נחרץ גורלה של זו, תוך זמן מה היא ננטשה כליל וכיום שוכן במקומה פארק קולסון.
מיקומה של בילינגס על הנהר סיפק חיי מסחר שוקקים, שכן ספינות הקיטור שפעלו בעת ההיא הביאו סחורות רבות והשפיעו על כלכלת העיר באופן חיובי.
העיר גדלה במהירות, ובסוף 1883 היו בה 1,500 תושבים.
התפתחותה העיקרית של העיר הייתה לאחר מלחמת העולם השנייה.
היא צמחה במהירות והפכה להיות מרכזו הכלכלי, הרפואי והתרבותי של האזור.
בשנות השישים עלתה העיר באוכלוסייתה על חברתה גרייט פולס, ונטלה ממנה את כתר העיר הגדולה במונטנה.
בשנות השבעים, בעקבות משבר האנרגיה של 1973, חלה ירידת-מה באוכלוסיית העיר, אך בשנות השמונים התאוששה העיר ממשבר זה.
בפתח המאה העשרים ואחת, ממשיכה בילינגס להוות מרכז מסחרי, רפואי, חקלאי ותרבותי לכל אזור צפון הרי הרוקי והמישורים הגדולים.
בילינגס ממוקמת בדרום מרכז מונטנה.
רובה נמצאת בעמק ילוסטון והיא נחצית על ידי הנהר ילוסטון.
לעיתים רחוקות עולה הנהר על גדותיו.
בשנת 1937 פקד את העיר שיטפון חמור, עקב עליית מי הנהר.
כשליש מהעיר נמצא על רמה הגבוהה מן העמק.
שטח העיר הוא 107.7 קמ"ר, כשליש האחוז מתוכם מים והיתר יבשה.
עקב קרבתה למדינת וושינגטון, חשופה בילינגס לפעילותו הוולקנית של הר הגעש סנט הלנס.
כאשר התפרץ ההר ב-1980, כוסתה העיר במעטה אפר בן 2.5 סנטימטרים.
הטמפרטורה עלולה להגיע עד 38 מעלות צלזיוס.
לעומת זאת בחורף צונחת הטמפרטורה אל מתחת לאפס, ומשקע השלגים הממוצע הוא 137 ס"מ.
למרות זאת השלג אינו נוטה להצטבר על הקרקע, עקב רוחות הצ'ינוק המנשבות באזור בין החודשים דצמבר ומרס, וממיסות את הקרח.
הסתיו בעיר מתון בדרך כלל.
בבילינגס קיימת קהילה יהודית קטנה.
רוב היהודים קשורים לבית הכנסת הרפורמי "בית אהרון".
חייה השלווים של הקהילה עברו טלטלה קשה בשנת 1993, כאשר נאו נאצים ופעילי קו קלוקס קלאן החלו בהתגרויות והתפרעויות גזעניות.
הם חילקו עלוני שטנה, ריססו צלבי קרס וכתובות גזעניות על דירות של משפחות אפרו-אמריקניות, השליכו לבנים אל חלונות שהוצבו בהן חנוכיות וחיללו את בית הקברות היהודי של העיר.
הקהילה היהודית החליטה שלא להיכנע למסע הטרור, ועל אף המשך יידוי הלבנים, המשיכו חבריה להציב חנוכיות בחלונות בתיהם.
תגובת רוב תושבי העיר להתפתחויות אלו הייתה חריפה ומתואמת.
נערכו מצעדי סובלנות ותמיכה במיעוטים.
בילינגס גאזט, עיתונה הרשמי של העיר, הדפיס יותר מ-10,000 פוסטרים של תמונת חנוכייה, והתושבים תלו אותם בחלונות בתיהם ועסקיהם לאות סולידריות, למרות החשש לפגיעה מצד הקיצוניים שהיה בכך.
איגוד הצבעים של העיר הציע לצבוע בהתנדבות כל דירה או עסק שרוססו עליהם צלבי קרס או סיסמאות גזעניות וחברי הכנסיות בעיר קיימו תפילה משותפת ללבנים ושחורים בכנסייה המתודיסטית של השחורים.
לבילינגס ארבע ערים תאומות ברחבי העולם:
ויליאם סטנסברי "בילי" תומפסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בין היתר ב-NBA ובישראל, בקבוצת הפועל ירושלים.
תומפסון, יליד ניו ג'רזי, שיחק חמש עונות בשורות לוס אנג'לס לייקרס ומיאמי היט ושיחק שנה אחת בשורותיה של גולדן סטייט ווריורס ב-1991. בתיכון שיחק תומפסון עבור תיכון קמדן.
בעונת 1989-90 תומפסון השיג 11 נקודות בממוצע למשחק.
בהמשך העשור עבר תומפסון להפועל ירושלים, במדיה שיחק מס' עונות, הצטיין על המגרש בזכות יכולתו האתלטית המרשימה ואף הפך לסמל של ממש במועדון ובקהילה בזכות החיבור הטוב שחווה עם אוהדי הקבוצה.
זכר ליכולתו האתלטית הייתה חסימה שביצע על קונסטנטין פופה, הסנטר הרומני גבה הקומה (2.20) של מכבי תל אביב, אשר גבוה מתומפסון ביותר מ-20 ס"מ.
הוא כונה באותה התקופה "הכומר" עקב אדיקותו הדתית - שהתרחשה בזכות תהליך גמילה מסמים שעבר בצעירותו.
תומפסון, כאחד מכוכבי הקבוצה יחד עם עדי גורדון, מי שהיה שמה השני של הפועל ירושלים דאז, הוביל את הקבוצה לשתי זכיות רצופות והיסטוריות בגביע המדינה בכדורסל בעונות 1995/1996 ו- 1996/1997. תומפסון אף שיחק בטורקיה בקבוצת פנרבחצ'ה.
הוא אחד מכמה שחקנים בלבד שזכו באליפות לאומית בתור שחקנים בתיכונים, במכללות וב-NBA; באליפות התיכונים והמכללות זכה יחד עם מילטון ואגנר, שזכה גם הוא באליפות ה-NBA.
תומפסון הוא אחד מחמישה שחקנים בלבד בהיסטוריה של ארצות הברית אשר זכו ברצף באליפות ה-NCAA ולאחריה באליפות ה-NBA - האחרים הם מג'יק ג'ונסון, ביל ראסל, הנרי ביבי וכריסטיאן בראון.
בילינה או סְטַארִינה (Starina) היא שירה אפית הרואית עממית-מסורתית של הסלאבים המזרחיים הקדמונים של רוס של קייב, שהועברה בעל-פה מדור לדור.
מסורת זו נשתמרה ברוסיה ובאוקראינה.
מקור המילה "בילינה" במילה הרוסית быль (נהגה: "ביל"; הפועל "להיות"), אשר מסמנת סיפור המגולל אירועים אמיתיים, בניגוד לסיפור בדיוני.
בילינה היא סוג של שיר ללא חריזה, אך עם מקצב אופייני – מעין חרוז לבן.
מרבית הבילינות נשתמרו באזורים הצפוניים של רוסיה, וסגנונן חוקה בידי מספר משורר רוסים נודעים.
ישנם לא מעט מחזורי בילינה, וניתן לחלקם באופן גס לסדרות הבאות:
בילינות של הגיבורים העתיקים יותר (המכשף ווֹלגה סביאטוסלאביץ', הלוחם מִיקוּלַה סליאנינוביץ', סביאטוגור)
בילינות של ולדימיר הראשון, שליט קייב וסיפורים מתור הזהב של קייב (מחזורי איליה מוּרוֹמֶץ, אליושה פּוֹפּוֹביץ, דוֹבְּרִינְיַה ניקיטיץ')
בילינות של נובגורוד (וסילי בוסלאייב, סַדְקוֹ הסוחר)
בילינות של מוסקבה (יֶרְמַאק טימופייביץ', איוואן האיום)
בילינות מההיסטוריה של הקוזאקים האוקראינים (באוקראינית: פלישת הטורקים והטטרים, מרידות ההיידמקים)
בילינות של התקוממות הקוזאקים (סטנקה ראזין)
ויליאם "בילי" ריי סיירוס הוא זמר קאנטרי, שחקן וכותב שירים אמריקאי, שהתפרסם בעיקר בזכות הסינגל הראשון שלו "Achy Breaky Heart".
בילי ריי סיירוס נולד ב-25 באוגוסט 1961 בפלטוודס, קנטקי.
לסיירוס, זמר עם אלבומי פלטינה רבים, היו 8 סינגלים ברשימת עשרת הטובים של בילבורד במדור "שירי קאנטרי לוהטים".
האלבום המצליח ביותר שלו ("Some Gave All") זיכה אותו בתשעה אלבומי פלטינה בארצות הברית ו-20 מיליון עותקים ברחבי העולם.
במהלך הקריירה שלו הוציא סיירוס 29 סינגלים ש-15 מהם דורגו ב-40 המובילים.
ב 2018 הוא הוציא שיר מפורסם עם ליל נאס אקס "Old Town Road", לו הם הוציאו גם רמיקס.
בשנים 2001–2004 כיכב סיירוס בחמש עונות של סדרת הדרמה הרפואית "Doc" מבית רשת PAX (כיום Ion Television) שעסקה ברופא כפרי שעבר ממונטנה לניו יורק.
בשנים 2006–2010 כיכב סיירוס בתוכנית "האנה מונטנה" בערוץ דיסני עם בתו מיילי סיירוס.
בשנת 2007 סיירוס היה המודח השביעי בעונה הרביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים".
בשנת 2010 כיכב בסרט "מרגל במשרה חלקית".
ב-2016 החל לככב בסיטקום "Still the King" בתפקיד וֶרנון בראונמיול.
ביולי 2017 שב לעונה השנייה והאחרונה.
משנת 1986 ועד גירושיהם בשנת 1991, סיירוס היה נשוי לסינדי סמית'.
בשנת 1992, סיירוס הפך לאב לשני ילדים מנשים שונות: כריסטופר קודי, שנולד באפריל 1992 לקריסטין לאקי, ומיילי סיירוס, שנולדה בנובמבר 1992 ללטישיה "טיש" פינלי.
סיירוס התחייב בפני לאקי לתמוך בה ובבנם; היא גידלה את כריסטופר בקרוליינה הדרומית.
ב-28 בדצמבר 1993 נישא סיירוס בחשאי לפינלי, בניגוד לעצת חברת התקליטים שלו.
היא הייתה בהריון עם בנם השני, ברייסון.
יש להם שלושה ילדים משותפים: מיילי ריי (נולדה בתור דסטיני הופ), ברייסון צ'אנס, ונואה לינדזי סיירוס.
הוא גם אימץ את שני הילדים של פינלי מנישואיה הראשונים: ברנדי וטרייס.
ביוני 2021, סיירוס הפך לסבא בפעם הראשונה כשברייסון ואשתו סטלה הביאו לעולם את בנם הראשון.
ב-26 באוקטובר 2010, סיירוס הגיש בקשה לגירושים בטנסי.
אבל בשנה שלאחר מכן, במרץ 2011, סיירוס הפסיק את התהליך.
ב-13 ביוני 2013, טיש הגישה בקשה לגירושין לאחר 19 שנות נישואים.
ביולי 2013 דווח כי בני הזוג נמצאים בטיפול והפסיקו את תהליך הגירושין.
בשנת 2017, תיק הגירושין השני נדחה רשמית על ידי בית המשפט מאחר שבני הזוג לא הופיעו.
באפריל 2022, טיש סיירוס הגישה בקשה לגירושין בפעם השנייה, כשבמסמכי הגירושין מצוין שהם היו פרודים במשך יותר משנתיים.
באפריל 2025 סיירוס ואליזבת הרלי אישרו כי הם בזוגיות לאחר שהעלו תמונה זוגית לאינסטגרם.
ויליאם אמברוז "בילי" רייט היה כדורגלן אנגלי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בוולברהמפטון וונדררס.
הוא השתתף ב-105 משחקים במדי נבחרת אנגליה, 90 מתוכם כקפטן.
הקשר בין רייט לוולבס החל ב-1938 כאשר הוא צורף לצוות הטכני של המועדון.
הוא היה בן 14 בלבד כאשר ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל ב' של המועדון, לאחר שהתקבל לתקופת מבחן של שמונה חודשים.
משחקו הראשון במדי הסגל הבכיר היה בניצחון 2 - 1 על נוטס קאונטי ב-1939.
רייט חתם על חוזה מקצוען בגיל 17, אך המועדון הפסיק להשתתף במסגרות התחרותיות בגלל השפעות מלחמת העולם השנייה.
רייט הופיע כשחקן אורח עבור לסטר סיטי, ושיחק כחלוץ ומגן לפני שחזר לוולבס ב-1942. עם זאת, לאורך רוב הקריירה שלו הוא שיחק בעמדת הקשר.
רייט התגייס לצבא ב-1943 כמדריך כושר פיזי.
הוא חזר לשחק בוולבס בכל פעם שיכל, ובסך הכל השתתף בכמאה משחקים בזמן המלחמה.
רייט קיבל את סרט הקפטן של וולבס לאחר המלחמה ולאחר פרישתו של סטן קאליס.
הוא היה שחקן הרכב קבוע בוולבס, והחמיץ רק 31 משחקים בשנות ה-50.
רייט זומן לנבחרת אנגליה לאור יכולתו הטוב בוולבס.
משחקו הראשון בנבחרת היה בניצחון 2 - 0 על נבחרת בלגיה ב-19 בינואר 1946 במשחק שלא נחשב לרשמי בעקבות השעיית המשחקים הרשמיים בזמן המלחמה.