tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנותיו האחרונות החל אנסטסיוס לתמוך בגלוי במונופיזיטיות.
כך, בשנת 512 הדיח אנסטסיוס את הפטריארך של כלקדון, והציב במקומו מונופיזיט מוצהר.
כמו כן, בשנת 514 הכניס אנסטסיוס שינוי במזמור הטריסאגיון (השילוש הקדוש), המביע תפיסה מונופיזיטית.
גילויים אלו עוררו את חמת ההמון בבירה, ועלו קריאות הדורשות את הדחתו של אנסטסיוס.
רק לאחר שהקיסר עצמו הופיע לפני העם ללא בגדי מלכות, והביע נכונות לפרוש מתפקידו, נרגעו הרוחות.
באותה שנה (514) הכריז ויטליאנוס, מפקד צבאי בתראקיה, מרד באנסטסיוס.
ויטליאנוס הניס את נס ועידת כלקדון והנצרות הדיופיזיטית, אך יש מקום לשער שגם גורמים כלכלים ושאיפותיו האישיות לשלטון לקחו חלק בהחלטתו.
ויטליאנוס, בראש צבא מהבלקן, חנה בחוצות קונסטנטינופול ואילץ את אנסטסיוס לכנס ועידה כנסייתית בראשות האפיפיור (שתמך בהחלטת כלקדון).
לאחר שהדרישה לא נענתה, שוב צר ויטליאנוס על הבירה, והפעם הציב מולו אנסטסיוס צבא בפיקודו של מארינוס.
מארינוס הביס את צבא המורדים, אך ויטליאנוס עצמו נמלט.
מאוחר יותר חזר ויטליאנוס לבירה בהזמנת הקיסר יוסטיניוס, ונרצח בארמון בשנת 520.
לאחר מרד ויטליאנוס נהנתה האימפריה משקט יחסי, למעט פלישות קטנות היקף באזור הדנובה.
אנסטסיוס נפטר ב-9 ביולי 518, בסביבות גיל 88. אנסטסיוס לא השאיר אחריו יורש, ואת מקומו תפס יוסטיניוס הראשון, ראש המשמר הקיסרי.
אחייניו של אנסטסיוס, פרובוס ופומפיאוס, המשיכו לכהן בתפקידים בכירים לאחר מותו, וסופם שהוצאו להורג על ידי יוסטיניאנוס לאחר מרידת ניקה.
אנסטסיוס אינו מוכר כקיסרים ביזנטים אחרים דוגמת יוסטיניאנוס הראשון או בסיליוס השני, אולם אין זאת סיבה להמעיט בחשיבותן של שנות שלטונו.
תחת אנסטסיוס התאוששה והתייצבה האימפריה המזרחית לאחר תקופה ארוכה של משברים פנימיים וחיצוניים, שהובילו בין השאר לנפילת האימפריה המערבית כמה שנים לפני כן.
אנסטסיה סלוצקאיה (בבלארוסית: Анастасія Слуцкая, בפרסומים מסוימים נקרא הנסיכה סלוצקאיה) הוא סרט דרמה היסטורית משנת 2003, בהפקת חברת בלארוספילם.
האדמות הבלארוסיות העשירות המהוות חלק מהדוכסות הגדולה של ליטא, ממוקמות בצומת דרכי סחר ומותקפות על ידי טטארים.
עם פשיטות מהירות, פרשי חאנות קרים מגיעים לכל הערים בבלארוס ללא יוצא מן הכלל.
הכובשים הסתערו על המצודה, שדדו, גנבו את האוכלוסייה לעבדות והותירו אחריהם אפר.
בדרך, כוחות הטטרים של קרים, בין הבודדים שטרם הובסו, מרימים את החוליה האמיצה ותושבי העיר סלוצק, אשר הגנתם לאחר מות בעלה הנסיך סמיון אוללקוביץ' (1505) מונהגים כעת על ידי הנסיכה אנסטסיה סלוצקאיה.
אנסטסיה ולדימירובנה רַקובה היא סגנית ראש העיר בממשלת העיר מוסקבה לענייני הפיתוח החברתי מאז 19 בספטמבר 2018. כיהנה גם כראש לשכת ראש העיר ומזכירות עיריית מוסקבה (2013–2018) ונחשבת לאדם החזק ביותר בממשלת מוסקבה.
רקובה נולדה ב-8 בפברואר 1976 במשפחתו של קצין בדימוס, קולונל ולדימיר רקוב.
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, למדה במכון המדינה למשפטים באוניברסיטת טיומן.
לאחר קבלת תואר במשפטים בשנת 1998, המשיכה את לימודיה בפקולטה הכלכלית של האוניברסיטה המקומית.
היא בוגרת אוניברסיטת טומסק עם תואר במימון ואשראי (2000).
מאז 1998 היא עבדה במנגנון הדומה המחוזית של המחוז האוטונומי חאנטי-מנסייסק, משנת 2001, תחת מושל מחוז טיומן, סרגיי סוביאנין, ששימש גם כיו"ר הדומה המחוזית משנת 1994. בשנות עבודתה לצד סוביאנין בלטה בהיותה דמות מפתח: היא עסקה בהכנת צווים, פקודות של המושל ומסמכים אחרים.
עמיתיה העידו שהם לא ממש אהבו אותה בשל קשיחות מוגזמת לפעמים, אבל כיבדו את אופייה החזק ובעלץ מיומנויות ארגוניות טובות.
בשנת 2006 היא עברה ל במוסקבה ועבדה בסגל הקרמלין, כאשר סוביאנין מכהן כראש סגל הקרמלין.
לאחר שדמיטרי מדבדב נבחר לנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין מינה את סוביאנין לתפקיד מזכיר הממשלה בדרגת סגן ראש הממשלה.
אנסטסיה רקובה קיבלה עבודה בפעם הראשונה, כשהיא אינה עובדת תחתיו של סוביאנין, קרוב לוודאי משום שלא יכול היה לקחת אותה מיד.
היא מונתה לסגנית השר לפיתוח אזורי בממשלת פוטין השנייה.
בכירים ציינו כי ראקובה, ככל הנראה, אינה מבקשת להפוך לדמות פוליטית עצמאית, היא סגנית טובה ואמינה בביצוע עבודה ארגונית.
היא התקבלה למפלגת "רוסיה המאוחדת", כשכרטיס חבר המפלגה הוצג לה על ידי אחד ממנהיגי המפלגה, ויאצ'סלב וולודין.
בהמשך מונתה לתפקיד מנהלת המחלקה המשפטית של הממשלה, שדרכה עברו כל המסמכים שהוציאה הממשלה.
באוקטובר 2010, מונה סרגיי סוביאנין לראש עיריית מוסקבה ורקובה שוב חזרה לעבוד לצדו והיא מונתה לראש מזכירות עיריית מוסקבה בדרגת סגנית ראש העיר.
בעמדה זו היא ביססה את עצמה, בתור "האדם המשפיע ביותר בממשלת העיר מוסקבה".
בתחילה ניהלה כמה מחלקות, כולל מחלקת טכנולוגיית המידע וניהול עסקים בעירייה.
עובדים רבים במשרדו של ראש העיר ציינו שהיא יעילה בהשגת מטרותיה והכלי העיקרי שלה הוא סמכותיות.
היא מנהלת פגישות בצורה קשה, סבורה שרק דעתה היא הנכונה והשאר טועים.
ארגונים אופוזיציוניים, מאמינים שמחלקת טכנולוגיות מידע של העירייה, הוציאה מדי שנה 19 מיליארד רובל על שליטה מוחלטת במדיה, תעמולה ודיסאינפורמציה.
בתפקידה הייתה אחראית על מערכות הבחירות במוסקבה.
לאחר שנבחר בשנת 2018 לתקופת כהונה שנייה, סוביאנין ארגן מחדש את ממשלת העיר.
אנסטסיה רקובה מונתה לסגנית ראש העיר לעניינים חברתיים.
לדברי מומחים, מינויו של אדם קרוב ואמין לתפקיד זה מעיד על כך שתינתן עדיפות לפיתוח המרחב החברתי.
עם סמכויות ותקציבים גדולים ואם בעבר היא הייתה אחראית על תהליכי הבחירות, כעת קיבלה לידיה אחריות ישירה על נאמנותם של תושבי העיר.
כשהפופולריות של ראש העיר וכיצד יצביעו הבוחרים יהיה תלוי במידה רבה בפתרון בעיות חברתיות.
בעירייה טענו כי מינויה של רקובה נולד מהצורך בפקיד צעיר ואנרגטי כדי לטפל בבעיות חברתיות ושיפור שירותי הרפואה.
כך, עם מינויה, ב-19 בספטמבר 2018, היא הייתה אחראית על שירותי החינוך, הרווחה, הרפואה, הסעד, הרישום, השירות לתושב ועוד שירותים רבים נוספים בבירה הרוסית והחל ממרץ 2020 היא הייתה הפקיד הבכיר האחראי על הטיפול במתן מענה לטיפול במאבק בנגיף הקורונה בעיר שבה כמות החולים הגדולה ביותר ברוסיה.
לדברי אלכסיי נבלני והקרן שלו למלחמה בשחיתות היא נראתה עם תכשיטים יקרים — שרשרת (במחיר של יותר מ-1.3 מיליון רובל), תליון (בעלות שני מיליון רובלים), באחד האירועים החברתיים שבהם ראש העיר לוקח אותה לעיתים קרובות.
על פי דוח ההכנסה הרשמי לשנת 2018, לרקובה שתי בנות קטינות.
לרקובה עצמה בית כפרי בגודל 125 מ"ר ודירה של 75.9 מ"ר.
ביולי 2019 פרסם העיתון סובסדניק חומר שטען שבעלה האזרחי של רקובה ואב בתה הבכורה הוא איש עסקים רוסי ממוצא קרואטי בשם קרשימיר פיליפוביץ'.
אנסטסיה פֶּטְרִישַאק (באוקראינית: Анастасія Петришак, באיטלקית: Anastasiya Petryshak, נולדה ב-12 באפריל 1994) היא כנרת אוקראינית שהתפרסמה באיטליה.
פטרישאק מנגנת על כינורות עתיקים במיוחד, חלקם בני למעלה מ-350 שנה.
החל מגיל 15 היא עובדת לצד אנדראה בוצ'לי ומצטרפת כסולנית להופעותיו בעולם.
בשנת 2017 הוחתמה בחברת התקליטים סוני קלאסיקל רקורדס ושנה לאחר מכן הוציאה את אלבומה הראשון, "Amato Bene".
בגיל 5 היא התוודעה לעולם המוזיקה כשהחלה בלימודי פסנתר.
בשנים שלאחר מכן החלה ללמוד נגינה בכינור.
כבר בשנותיה הראשונות היא החלה להופיע בפומבי כסולנית, השתתפה וזכתה בתחרויות לאומיות ובינלאומיות רבות.
הכישרון הגדול והנחישות שלה, שהופגן באוקראינה, הובילו אותה לעבור לאיטליה כשהייתה בת 10, כדי להמשיך ולפתח את לימודי הכינור.
בגיל 15 החלה ללמוד התמחות מתקדמת בכינור באקדמיה הבינלאומית על שם וולטר שטאופר בקרמונה, לאחר מכן עברה לאקדמיה מוזיקלה קיג'אנה שבסיינה, שם הוכשרה על ידי המאסטרו סלווטורה אקרדו.
בגיל 17 סיימה בהצטיינות את לימודיה בקונסרבטוריון אריגו בויטו בפארמה.
לאחר מכן קיבלה תעודת התמחות בכינור מהאקדמיה הבינלאומית לפסנתר "Incontri col Maestro" באימולה.
המשיכה את לימודיה אצל זכר ברון, בוריס בלקין, שלמה מינץ, פייר אמויאל ואחרים.
בתחילת 2015 היא סיימה בציונים גבוהים תוכנית בת שנתיים להתמחות מתקדמת במכון המוזיקלי קלאודיו מונטוורדי בקרמונה עם לורה גורנה.
בכך השלימה את שיא הלימודים הזמינים באיטליה לכינור.
מאז 2017 היא משפרת עוד יותר את טכניקת הכינור שלה אצל פרופסור רודולף קולמן, באוניברסיטת ציריך לאומנויות.
היא החלה בקריירת סולו באוקראינה בהופעות סולו רבות עם תזמורת, של יצירות של מלחינים כמו יוהאן סבסטיאן באך, אנטוניו ויוואלדי ואקולהיי.
גם בשנים הראשונות היא התגלתה כזוכה המוחלטת בתחרויות רבות.
את הופעת הבכורה שלה הייתה כסולנית באיטליה בגיל 15, כשהופיעה בקונצ'רטו לכינור מס' 1 של ניקולו פאגאניני עם התזמורת הפילהרמונית "ארטורו טוסקניני" של פארמה, איתה גם הופיעה, בחודשים שלאחר מכן, את קונצ'רטו לכינור של צ'ייקובסקי באודיטוריום פגניני ובכך פתחה בקריירת סולו שהובילה אותה להופיע במספר תיאטראות גדולים.
בשנת 2012 היא זכתה בתחרות "הבוגרים הטובים ביותר מקונסרבטוריונים ומכונים מוזיקליים באיטליה, 2011" ובשנת 2014 הייתה בין התלמידים הטובים ביותר מהמכונים לחינוך למוזיקה מתקדמת באיטליה.
היא הופיעה ושיתפה פעולה עם מוזיקאים בינלאומיים כמו סופיה גוביידולינה, סלבטורה אקרדו, רוֹקוֹ פִילִיפִּינִי, ג'אנלואיג'י ג'למטי, פדריקו לונגו ורבים אחרים.
החל מגיל 15 היא עובדת לצד אנדראה בוצ'לי, שהזמין אותה לנגן כסולנית אורחת בהופעות רבות באיטליה ומחוצה לה.
פטרישאק רגישה במיוחד לנושאים חברתיים, והיא נוהגת לנגן באירועי צדקה.
כך למשל באירוע התרמה בקתדרלת מילאנו עבור נפגעי רעידת האדמה בהאיטי וכן באירוע גיוס כספים גדול בתאטרו גרנדה בברשיה עבור יתומים, קשישים וסטודנטים ממשפחות מצוקה בבוסניה והרצגובינה וכן לבניית בית חולים לניתוחים אורתופדיים לילדים בבורונדי.
או בסיוע בבניית יחידה לטיפול נמרץ וניתוחי לב בבית חולים לילדים ברומא.
בשנת 2015 היא נבחרה להיות חלק מהפרויקט שתוכנן והוקם על ידי האפיפיור פרנציסקוס והמועצה האפיפיורית למשפחה, בשם "התעלומה הגדולה".
בכל שנה היא משתתפת ביוזמות לציון יום הזיכרון הבינלאומי לשואה, הידועים שבהם הוא המופע "שאלת מוצרט" המבוסס על ספר של מייקל מורפורגו באותו שם ומופע לקירוב עמים בשם "כינור התקווה" ובהשתתפות האפיפיור הפרנציסקוס, הרב אברהם סקורקה והשייח' עומאר עבוד.
בשנת 2016 זכתה לנגן בכינור "איל קאנונה", שהיה הכינור של ניקולו פאגאניני שנבנה על ידי ג'וזפה גוארנרי בשנת 1743. פטרישאק ניגנה את הקונצ'רטו לכינור מספר 1 של פגניני בתאטרו קרלו פליצ'ה בג'נובה יחד עם תזמורת באירוע לכבוד 234 שנה להולדתו.
בשנת 2017 פטרישאק הוחתמה בלייבל המוזיקה הקלאסית של סוני, סוני קלאסיקל.
בשנת 2018 הוציאה את הדיסק הראשון שלה, "Amato Bene" ("אהוב טוב").
האלבום הוקלט עם כינור משנת 1690 של אנטוניו סטרדיווארי איל טוסקנו.
פטרישאק משתפת פעולה עם "קרן סטרדיווארי" ו"מוזיאון הכינור של קרמונה", ומופיעה בקביעות עם כל הכלים באוסף, במיוחד עם כלים עתיקים שנבנו על ידי אנטוניו סטרדיווארי, אנטוניו אָמַתִי וג'וזפה גוארנרי.
בנוסף היא משתפת פעולה עם מעבדת האקוסטיקה המוזיקלית באוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו ומעבדת האבחון הלא פולשנית של אוניברסיטת פאביה.
המעבדה באוניברסיטת פאביה עוסקת בפן האקוסטי של הכלי ובהיבט הפיזי של כינורות קדומים כמו "אל קרמונזה", כמו גם כלי נגינה מודרניים, שזכו בתחרות הבינלאומית המשולשת לייצור כינורות.
שיתופי פעולה אלה אפשרו לה, בגיל צעיר, להתמחות בשימוש בכלים הקראמונים העתיקים של סטרדיווארי, אָמַתִי, גוארנרי דל גסו, וכן בכלים מודרניים, ולהופיע עם לפחות 60 מהם.
בדרך זו היא זכתה ללמוד לעמוק את הביצועים האקוסטיים שלהם ולזהות את הייחודיות שלהם והניואנסים בגווניו של כל כינור.
פטרישאק מנגנת בכינור מודרני שנבנה במיוחד עבורה על ידי יצרן הכינורות הבולוני רוברטו רגאצי .
רוברט אנסימבה מוקאנו הוא כדורגלן עבר גבונזי ששיחק בעמדת הקשר.
מוקאנו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ויטה קלאב המקומית.
ב-30 בינואר 2008 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל.
מוקאנו שיחק רק בשלושת המשחקים האחרונים של הקבוצה בליגה.
בקיץ הצטרף למכבי עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית, בה שיחק חצי עונה.
בינואר חזר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וחתם במוטמה פמבה.
בהמשך, שיחק גם במונאנה וליברוויל 105. בשנת פרש מכדורגל.
ב-28 ביולי 2013 מוקאנו ערך את הופעתו היחידה בנבחרת גבון בהפסד 0–1 ל.
אנסטסיוס "טאסוס" בקאסטס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ והקשר ב פנאתינאיקוס ובנבחרת יוון.
בקאסטס החל את הקריירה באסטרס טריפוליס, ועלה לקבוצה הראשונה בעונת 2010/2011. הופעת הבכורה שלו בליגה הייתה נגד קסאנטי ב-28 בנובמבר 2010, משחק אותו הפסידה קבוצתו 1–2.
בסוף ינואר 2011 הושאל ל-Thrasyvoulos מליגת המשנה היוונית.
הוא שיחק עשרה משחקי ליגה עבור וכבש את שער אחד וחזר לאסטרס טריפוליס ביולי 2011. לאחר שחזר כבש שער בכורה ב-22 באפריל 2012 בניצחון 0–2 על פאניוניוס.
בדצמבר 2013 הושאל לאריס סלוניקי.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצתו בהפסד ללבדיאקוס וגם כבש שער בכורה באותו משחק שהסתיים בהפסד קבוצתו 3–4. סך הכל כבש שלושה שערים ב-10 הופעות ליגה, אך לא הצליח למנוע מהקבוצה לרדת ליגה.
ב-28 בינואר 2015 חתם בקסטאס לשנתיים בפאניוניוס.
ב-11 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה בניצחון 1–4 על קסנתי.
ב-17 בספטמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–2 על וריה.
ב-14 ביוני 2019 חתם באלניהספור מהליגה הטורקית.
ב-17 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–1 על קייסריספור.
ב-24 באוגוסט כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על קסימפאשה.
ב-30 בינואר 2021 חתם בטרבזונספור.
כבר למחרת ערך את הופעת הבכורה בניצחון 1–2 על בשיקטש.
ב-4 בפברואר כשב שער בכורה בניצחון 0–1 על דניזליספור.
ב-22 בינואר 2024 חזר ליוון וחתם בפנאתינאיקוס.
בקסטאס ייצג את ארצו בכל נבחרות הנוער.
ב-4 ביוני 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת יוון בהפסד 1–0 לאוסטרליה במשחק ידידות.
אנסינו היא שכונה באזור עמק סן פרננדו בלוס אנג'לס, קליפורניה.
בשנת 1769 פנתה משלחת פורטולה הספרדית, בה היו האירופאים הראשונים שחקרו אזורים פנימיים בקליפורניה, צפונה דרך מעבר ספולבדה אל עמק סן פרננדו ב-5 באוגוסט.
המשלחת שהתה שני לילות בכפר ילידים ליד מה שהוא כיום הפארק ההיסטורי של מדינת לוס אנסינוס .
חואן קרספי , מיסיונר פרנציסקני שהצטרף למשלחת, כינה את העמק "El Valle de Santa Catalina de Bolonia de Los Encinos" ("העמק של קת'רין הקדושה מבולוניה של אלוני הולם").
אותו השם הארוך קוצר ושונה לבסוף לאנסינו בלבד.
החווה של הולם אוקס הוקמה בשנת 1845 כאשר חלקה גדולה של אדמות מיסיון סן פרננדו לשעבר, הוענקה לשלושה אינדיאנים על ידי המושל פיו פיקו .
אנסטסיוס "טאסוס" דוביקאס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קומו מליגת העל האיטלקית ובנבחרת יוון.
דוביקאס גדל במחלקות הנוער של אריסטאס ארגוס ואסטרס טריפוליס.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של אסטרס טריפוליס במסגרת ליגת העל היוונית, וערך 40 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-10 באוגוסט 2020 חתם בוולוס מליגת העל היוונית.
הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-23 באפריל 2021 חתם על חוזה לארבע שנים באוטרכט מליגת העל ההולנדית.
ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
הוא ערך 36 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע תשעה שערים.
בעונת 2022/2023 ערך 34 הופעות ליגה, בהן הבקיע 20 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל ההולנדית, בצוותא עם צ'אבי סימונס.
ב-28 באוגוסט 2023 נמכר לסלטה ויגו מהלה ליגה תמורת 12 מילון אירו.
ב-3 בפברואר 2025 חתם דוביקאס בקומו לארבע וחצי שנים.
ב-28 במרץ 2021 ערך דוביקאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בניצחון 2-1 על נבחרת הונדורס במשחק ידידות.
ב-5 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קוסובו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
השחקן הצעיר המצטיין בליגת העל היוונית: 2017/18
נבחרת העונה בליגת העל היוונית: 2020/21
שחקן החודש בליגה ההולנדית: ינואר 2023, מאי 2023
מלך השערים בליגה ההולנדית: 2022/23
מלך השערים בגביע המלך הספרדי: 2023/24
אנסטסיה סלוצקאיה הייתה נסיכה ממוצא בלארוסי מבית מסטיסלבסקי, בתו של איוואן יורייביץ', נסיך מסטיסלב.
שימשה כעוצרת נסיכות סלוצק משנת 1503 ועד 1512. ידועה גם בכינוי ז'אן ד'ארק הבלארוסית, משום שהייתה מצביאה שמילאה תפקיד מפתח בשליטה על נסיכות סלוצק ופיקדה על כוחות הצבא במלחמתם בטטרים.
לא ידוע פרטים על חייה המוקדמים.
מהמעט שידוע הוא שב-1496 אנסטסיה נישאה לנסיך סלוצק סמיון מיכאילוביץ' סלוצקי, שמת ב-1503. מכיוון שבנם, יורי, עדיין היה קטן, השליטה בנסיכות הייתה בידיה של אנסטסיה ששימשה כעוצרת, שדאגה לספק הטבות מס לאוכלוסייה וחיזקה את הטירות העליונות והתחתונות של סלוצק.
כאשר בשלב זה, הטטרים תקפו לעיתים קרובות את שטחי הנסיכות.
הנסיך סמיון נאלץ להדוף פשיטות יותר מפעם אחת.
ואחרי מותו, הנסיכה אנסטסיה, שהובילה באופן אישי את הכוחות, לקחה לידיה את השליטה על הכוחות והיא הצליחה להגן על סלוצק בשנים 1505–1508, למרות ששטח הנסיכות היה נתון לבזיזה והרס מתמיד.
פעמים רבות שחיילי הדוכסות הגדולה של ליטא גויסו להגן על העיר.
נסיכת האלמנה הצעירה משכה יותר מפעם אחת את תשומת לבם של בני דורה.
המפורסם ביותר מבין מעריציה של אנסטסיה היה אציל בשם הנסיך מיכאילו לבוביץ' גלינסקי.
לפי ההיסטוריון הפולני מסוף המאה ה-16, מאצ'יי סטריקובסקי, התנהל רומן בין אנסטסיה למיכאילו, אך כאשר מיכאילו הציע נישואין לנסיכה ב-1508, אנסטסיה סירבה להינשא לו.
על מנת לזכות בה, מיכאילו ניסה פעמיים לכבוש בכוח את סלוצק, אך נכשל.
עד מהרה נכנסו מיכאיל גלינסקי ואחיו לשירותו של הנסיך הגדול ממוסקבה וסילי השלישי.
עם זאת, מהמסר של מיכאילו גלינסקי לווסילי השלישי ידוע שבתקופת המרד סלוצק הייתה נתונה למצור על ידי קרובו אנדריי דרוז'דז'.
לאחר שבנה של אנסטסיה, יורי, התבגר, הוא עצמו קיבל לידיו את ניהול הנסיכות ואמו נסוגה.
לא ידוע דבר על השנים האחרונות לחייה של אנסטסיה.
ב-1523 היא אפשרה לבתה אלכסנדרה להינשא לנסיך-אלמן הלא כל כך צעיר, קונסטנטין איוואנוביץ' אוסטרוזקי, שהחזיק בתפקיד רב ההשפעה של ההטמן הגדול של ליטא.
הנסיכה מתה בגיל 55 בסביבות 1526.
דמותה ותכונות האופי של אנסטסיה סלוצקאיה תואר באפוסים העממיים המזרחיים הסלאביים "על פולניקה נסטסיה מיקוליצ'נה האמיצה".
בשנת 2003 אולפני בלארוספילם צילמו את הסרט אנסטסיה סלוצקאיה, המוקדש לנסיכה אנסטסיה.
את דמותה גילמה סבטלנה זלנקובסקאיה.
בספטמבר 2016 הוצב בסלוצק אנדרטה לאנסטסיה סלוצקאיה.
ב-30 באוקטובר 2018 התקיימה הבכורה של הבלט "אנסטסיה" למוזיקה של המלחין הבלארוסי ויאצ'סלב קוזנצוב על במת תיאטרון הבולשוי של בלארוס.
אנסטסיה שקורדאי (בבלארוסית: Настасся Шкурдай; נולדה ב-3 בינואר 2003) היא שחיינית בלארוסית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2024) במשחה ל-200 מטר גב, אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (גלאזגו 2019) במשחה ל-100 מטר פרפר, וסגנית אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (קופנהגן 2017) במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביוני-יולי בנתניה שבישראל זכתה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.53 שניות.
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך ביולי בגיור שבהונגריה זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.34 שניות, ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.76 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בקופנהגן שבדנמרק זכתה במדליית כסף במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב בשיא בלארוס חדש של 1:37.74 דקות, אחרי נבחרת השליחים של הולנד (1:37.71 דקות) ולפני נבחרת השליחים של צרפת (1:37.75 דקות).
בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.69 שניות, במקום 13 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.40 דקות, במקום 14 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.47 שניות, ובמקום 21 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.41 שניות.
במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב סיימה במקום תשיעי בתוצאה של 1:49.28 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בהלסינקי שבפינלנד זכתה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.44 שניות, ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.37 שניות.
סגנית אלופת המשחקים האולימפיים לנוער
באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס זכתה במדליית כסף ובמדליית ארד: מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.62 שניות, ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.76 שניות.
בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב בתוצאה של 1:31.92 דקות, ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב בתוצאה של 1:39.47 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בקאזאן שברוסיה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית ארד: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 57.39 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.23 שניות, ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.84 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביולי בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית סיימה במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא בלארוס חדש של 3:45.88 דקות.
באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה בשתי מדליות כסף: במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא בלארוס חדש של 25.77 שניות, ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.98 שניות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא בלארוס חדש של 56.21 שניות, לפני אלנה די לידו מאיטליה (56.37 שניות) ואנה נטונטונקי מיוון (56.44 שניות).
מדליית ארד באליפות עולם לנוער
באליפות העולם לנוער שנערכה בקאלאנג שבסינגפור באוגוסט זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.58 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנתניה שבישראל בדצמבר סיימה במקום 16 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:35.05 דקות, ובמקום 20 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.62 דקות.
מדליות ארד באליפות אירופה לנוער
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהודמזוושרהיי שבהונגריה ביולי זכתה בשתי מדליות ארד: במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.61 דקות, ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.65 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בנתניה ביוני-יולי זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה, וכן בשתי מדליות ארד: במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:36.79 דקות, ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.66 דקות.
באליפות העולם לנוער שנערכה באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ארצות הברית, באוגוסט, זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.33 דקות, וכן בשתי מדליות ארד: במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.73 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בקופנהגן שבדנמרק בדצמבר סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.44 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי סיימה במקום 15 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:27.59 דקות, ובמקום 16 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:37.90 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת בדצמבר סיימה במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:13.75 דקות, ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.85 דקות.
בנוסף, זכתה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי משולב בתוצאה של 7:31.54 דקות, אחרי נבחרות השליחים של הממלכה המאוחדת (7:26.67 דקות) ושל איטליה (7:29.35 דקות).
במשחה ל-400 מטר חופשי סיימה במקום 14 בתוצאה של 4:14.55 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:00.38 דקות, לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא רוסיה חדש של 15:50.22 דקות.
בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.30 דקות, לאחר בשלב המוקדמות קבעה שיא רוסיה חדש של 8:18.77 דקות.
במשחה ל-400 מטר חופשי סיימה במקום 14 בתוצאה של 4:08.01 דקות, ובנוסף השתתפה במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים וסיימה במקום 15 בתוצאה של 2:03:17.5 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנעערכה באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות בדצמבר זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.44 דקות, אחרי לי בינגג'יה מהרפובליקה העממית של סין (8:02.90 דקות) וסימונה קואדרלה (8:07.99 דקות).
בחודש אפריל 2023 עברה לייצג את צרפת.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיימה במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר בשיא צרפת חדש של 15:48.53 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:22.74 דקות, ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.43 דקות.
בנוסף, סיימה במקום 11 במשחה ל-5 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 59:46.4 דקות, במקום 13 במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 2:03:17.6 שעות, ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x1500 מטר משולב במים פתוחים בתוצאה של 1:11:40.6 שעות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה באוטופן שברומניה בדצמבר זכתה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:08.48 דקות, לפני סימונה קואדרלה (8:14.83 דקות) ואינה קשלי מהונגריה (8:18.73 דקות), ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 15:20.12 דקות, לפני סימונה קואדרלה (15:37.05 דקות) ואינה קשלי (15:51.34 דקות).
בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.56 דקות, אחרי סימונה קואדרלה (3:59.50 דקות) ולפני ולנטין דומונט מבלגיה (4:00.84 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר סיימה במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:12.98 דקות, ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.95 דקות.
באולימיפאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 15:40.35 דקות, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית (15:30.02 דקות) ולפני איזבל מארי גוזה (15:41.16 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:22.80 דקות ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.32 דקות.
אנסטסיה פורמן (נולדה ב-11 באוגוסט 2001) היא שחיינית אמנותית ישראלית בעבר.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, גל ליטמן, אלינה חלמסקי, שלי בובריצקי, נטלי קוטיק, אמילי גרין וטלי אוסטרובסקי במקום 21 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 72.3289 נקודות, ובמקום 22 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 73.0667 נקודות.
NCT (בקוריאנית:엔시티; ראשי תיבות של Neo Culture Technology) היא להקת בנים דרום קוריאנית שהוקמה ומנוהלת על ידי סוכנות SM אנטרטיינמנט.
הלהקה, שהוקמה בינואר 2016, מורכבת מ-25 חברים המחולקים לשישה תתי-להקה שונים: NCT U, NCT 127, NCT Dream, WayV, NCT DoJaeJung ו-NCT Wish.
הם ידועים בזכות הרבגוניות שלהם במוזיקה, יכולות השירה והראפ, וההופעות העוצמתיות שלהם, ולעיתים מכנים אותה כ"להקת הבנים הניסיונית ביותר" של קיי-פופ בשל הקונספט הייחודי שלהם של מספר חברים בלתי מוגבל.
נכון ליוני 2024, NCT מכרה יותר מ-45 מיליון אלבומים בקוריאה בכל תתי-הלהקות שלה, מה שהופך אותם לאמני הקיי-פופ הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הלהקה השיקה לראשונה את תת-הלהקה הראשונה שלה, NCT U, ב-9 באפריל 2016, עם הסינגלים הדיגיטליים "The 7th Sense" ו-"Without You".
לאחר מכן, ב-7 ביולי 2016, הושקה תת-הלהקה NCT 127, שמבוססת בסיאול, עם מיני-אלבום באותו השם.
תת-הלהקה השלישית, NCT Dream, המורכבת מחברים שהיו אז בני נוער, הושקה לראשונה ב-24 באוגוסט 2016, עם הסינגל הדיגיטלי "Chewing Gum".
תת-הלהקה הראשונה של NCT מעבר לים, WayV, הופיעה לראשונה ב-17 בינואר 2019, עם אלבום הסינגל The Vision.
ב-17 באפריל 2023, תת-להקה קבועה חדשה הכוללת את החברים דויונג, ג'אהיון וג'ונגוו הופיעה לראשונה בשם NCT DoJaeJung, עם המיני-אלבום Perfume.
היחידה הבאה של NCT שפועלת מחוץ לקוריאה, NCT Wish, הופיעה לראשונה ב-2024 כתת-הלהקה האחרונה שלהם מעבר לים.
אף על פי שכל תת-להקה פועלת ומקדמת בנפרד, להקת NCT התאחדה ארבע פעמים כדי להקליט ארבעה אלבומים באורך מלא: Empathy (2018), Resonance (2020), Universe (2021) ו-Golden Age (2023).
תוך חודשיים ממועד יציאתו, האלבום Resonance מכר למעלה מ-2.6 מיליון עותקים (בשני חלקיו), והפך לאלבום הפיזי הנמכר ביותר שיצא על ידי להקה מ-SM אנטרטיינמנט באותה תקופה.
הוא זיכה את הלהקה בפרס Daesang, זהו הפרס הגדול הראשון שלה בטקס פרסי האמנים של אסיה לשנת 2020. Universe, שיצא בדצמבר 2021, הפך לאלבום עם מספר ההזמנות המוקדמות הגבוה ביותר של הלהקה, עם 1.7 מיליון עותקים, ומאוחר יותר עבר את רף 1.8 מיליון המכירות לאחר יציאתו.
בינואר 2016, מייסד SM אנטרטיינמנט, לי סו-מאן, העביר מצגת בכנס SM Coex Artium תחת הכותרת: "SMTOWN: New Culture Technology 2016".
במסגרת האסטרטגיה הזו, החברה תכננה להשיק להקת בנים חדשה שתפעל בהתאם לאסטרטגיית התוכן התרבותי שלהם, להקת בנים שתכיל מספר "בלתי מוגבל" של חברים שיופיעו לראשונה בתתי-יחידות נפרדות בתוך הלהקה, ויקיימו "שיתופי פעולה" ביניהם.
מאוחר יותר נחשף שם הלהקה כ-NCT, ראשי תיבות של שם המצגת.
NCT הייתה להקת האיידולים הראשונה של החברה שהופיעה לראשונה כמעט שנתיים לאחר רד ולווט ב-2014 ולהקת הבנים הראשונה מאז להקת אקסו ב-2012.
2013–2016: הקמה ופעילויות טרום בכורה
לפני שהצטרפו ל-SM אנטרטיינמנט, חלק מחברי הלהקה כבר היו פעילים בתעשיית הבידור.
ג'נו הופיע בפרסומות שונות כילד.
ג'יסונג היה שחקן בילדותו ושיחק בסרטים כמו Boys, Be Curious" (2012)" ו-Go, Stop, Murder" (2013)".
צ'נלה היה פעיל בתעשיית המוזיקה הסינית כזמר בין השנים 2009 ל-2015. הוא הוציא שלושה אלבומים והופיע בהופעה בסין.
בשנת 2011, יוטה השתתף בתחרות השירה "Juice Winter Collection" ביפן, בעוד טן התחרה בתוכנית הטלוויזיה התאילנדית "Teen Superstar" תחת שם הבמה TNT.
שיאוג'ון השתתף בתוכנית בתחרות שירה בתוכנית "X-Fire" של ערוץ Zhejiang TV בנובמבר 2015.
ג'וני, יוטה, טן, מארק ורנג'ון הצטרפו ל-SM אנטרטיינמנט דרך אודישנים גלובליים של החברה, בעוד חברי הלהקה התגלו באמצעות ליהוק רחוב, המלצות אישיות, מופעי בידור קהילתיים ואודישנים מקומיים.
לפני הופעת הבכורה שלהם, 19 מתוך 23 חברי NCT הוצגו כחלק מ"פרויקט SM Rookies", קבוצת מתלמדים במסגרת SM אנטרטיינמנט שנוצרה בדצמבר 2013. החברים הראשונים ב-NCT שהוצגו היו טאהיונג וג'נו.
שישה עשר חברים נוספים הוצגו דרך "SM Rookies" עד תחילת ינואר 2016.
טאהיונג הוציא לאור את שיר הראפ הקצר "Open the Door" ביולי 2014 והשתתף בסינגל השני של להקת רד ולווט "Be Natural", באוקטובר של אותה שנה.
הוא הופיע יחד עם ג'וני, יוטה, טן, ג'אהיון, מארק, ג'נו, האצ'אן, ג'אמין וג'יסונג בתוכנית "Exo 90:2014", שהופקה על ידי Mnet, בה כיכבו חברי להקת אקסו, שם הם ביצעו ריקודים לשירי קיי-פופ משנות ה-90. חלק מחברי הלהקה הופיעו בכמה גרסאות רימייק של קליפים של אקסו באותה שנה.
מינואר עד יוני 2015, דויונג וג'אהיון היו מנחי תוכנית המוזיקה Show" Champion".
מיולי עד דצמבר של אותה שנה, יוטה היה נציג יפן בתוכנית "Abnormal Summit", סדרה שבה גברים לא קוריאנים דנים בתרבות הקוריאנית.
2016–2018: הופעת הבכורה של NCT U, NCT 127 ו-NCT Dream ופרויקט משותף ראשון
ב-4 באפריל 2016, SM אנטרטיינמנט הודיעה כי תת-הלהקה הראשונה של NCT תהיה NCT U, שפירושו "NCT United", אשר כללה אז שישה חברים: טאהיל, טאייונג, דויונג, טן, ג'אהיון ומארק.
NCT U הוציאה את הסינגלים הדיגיטליים "The 7th Sense" ב-9 באפריל ואת "Without You" בשתי גרסאות ב-10 באפריל (גרסה קוריאנית וגרסה סינית).
ב-9 באפריל, NCT U הופיעו לראשונה עם NCT On Air בתוכנית "V Live" בהנחיית קים הי-צ'ול מסופר ג'וניור.
באותו יום, הם גם הופיעו לראשונה בסין בטקס פרסי המוזיקה Feng Yun Bang ה-16. ב-15 באפריל, הלהקה ערכה את הופעת הבכורה שלה בקוריאה בתוכנית "מיוזיק בנק".
ב-1 ביולי, SM אנטרטיינמנט הכריזה על תת-הלהקה השנייה של NCT, בשם NCT 127. הוכרז שהיחידה תמוקם בסיאול, כאשר המספר "127" מייצג את קואורדינטות קו האורך של העיר.
היחידה הופיעה לראשונה עם שבעה חברים: טאהיל, טאהיונג, יוטה, ג'אהיון, ווינווין, מארק והאצ'אן.
ב-7 ביולי, הם ערכו את הופעת הבכורה הרשמית שלהם בתוכנית המוזיקה "M Countdown", שם ביצעו את הסינגל הראשון שלהם "Fire Truck" ו-"Once Again".
המיני-אלבום הראשון שלהם, NCT#127, יצא דיגיטלית ב-10 ביולי ופיזית ב-11 ביולי.
ב-18 באוגוסט, SM אנטרטיינמנט הכריזה כי תת-הלהקה השלישית של NCT תהיה NCT Dream.
היחידה הופיעה לראשונה עם שבעה חברים: מארק, רנג'ון, ג'נו, האאצ'אן, ג'אמין, צ'נלה וג'יסונג.
הסינגל הראשון שלהם, "Chewing Gum", יצא ב-24 באוגוסט, והלהקה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-"M Countdown" למחרת.
ב-27 בדצמבר 2016, NCT 127 הודיעו על קאמבק עם שני חברים חדשים, ג'וני ודויונג מ-NCT U.
ב-8 במרץ הוכרז כי חברי NCT 127, ג'וני וג'אהיון יגישו יחד את התוכנית "NCT's Night Night", שהחלה לשדר ב-20 במרץ.
בינואר 2018, טאהיל, דויונג וג'אהיון הוציאו את הסינגל "Timeless" תחת NCT U כחלק מפרויקט SM Station.
בינואר 2018, חברת SM אנטרטיינמנט חשפה את פרויקט NCT 2018, שכלל את כל 18 חברי NCT באותה תקופה.
ב-30 בינואר, SM אנטרטיינמנט פרסמה סרטון בשם "NCT 2018 Yearbook #1", בו הוצגו כל החברים הקודמים והוצגו גם 3 חברים חדשים: קון, לוקאס וג'ונגוו.
בפברואר, NCT הוציאו לאור סדרת סרטונים דוקומנטריים בשם "NCTmentary" כחלק מפרויקט NCT 2018.
ב-14 במרץ, הלהקה הוציאה לאור את האלבום המלא הראשון שלהם בשם NCT 2018 Empathy,האלבום כלל שישה סינגלים שהציגו את תתי-הלהקות השונות של NCT.
ב־5 במאי, NCT הגיעו למקום הראשון במצעד Billboard Emerging Artists, והפכו לאמני הקיי-פופ הראשונים שהובילו את הדירוג.
מארק סיים את פעילותו ב-NCT Dream לאחר יציאת המיני-אלבום השני שלהם, We Go Up, בספטמבר.
ב-11 בספטמבר הוצג שיאוג'ון כראשון מבין חברי WayV שעדיין לא הופיעו בבכורה, דרך פרויקט "SM Rookies", הנדרי ויאנגיאנג הוצגו לאחר מכן, ב-13 וב-15 בספטמבר, בהתאמה.
ג'ונגוו הצטרף ל-NCT 127 באוקטובר, עם יציאת אלבום האולפן הראשון שלהם, Regular-Irregular.
ווינווין לא השתתף בפעילויות הקידום של הוצאת האלבום כדי להתכונן להופעת הבכורה שלו עם WayV, מאז הופסקה השתתפותו בפעילויות של NCT 127.
2019–2020: הופעת הבכורה של WayV, ארגון מחדש של NCT Dream ו־NCT 2020 Resonance
ב-31 בדצמבר 2018, חברת SM אנטרטיינמנט הכריזה על תת-הלהקה הרביעית של NCT, בשם WayV אשר תנוהל על ידי Label V.
היחידה ממוקמת בסין וכוללת שבעה חברים: קון, ווינווין, טן, לוקאס, הנדרי, שיאוג'ון ויאנגיאנג.
תת-הלהקה הופיעה רשמית ב-17 בינואר 2019, עם גרסה סינית לשיר "Regular" של NCT 127. אלבום הבכורה שלהם, The Vision, יצא דיגיטלית וכלל גרסה סינית לשיר "Come Back" של NCT 127 ושיר מקורי בשם "Dream Launch".
ב-13 בדצמבר, NCT U (המורכבת מטאהיל, דויונג, ג'אהיון והאצ'אן) הוציאה את השיר "Coming Home" כחלק מפרויקט SM Station X.
לאחר שסיימו את קידום המכירות של המיני-אלבום שלהם, Reload, באפריל, NCT Dream נטשו את הקונספט המקורי שלהם, לפיו חברים "מסיימים" את פעילותם בלהקה עם הגעתם לגיל הבגרות (20 בקוריאה, 19 בעולם) והמשיכו לפעול כקבוצה של שבעה חברים עם שובו של מארק להרכב.
בספטמבר, NCT הודיעו על איחוד לפרויקט קבוצתי שני בשם NCT 2020, שהתקיים באוקטובר 2020. החלק הראשון של אלבומם השני, NCT 2020 Resonance Pt.
האלבום כלל את כל ארבע תתי-הלהקות הקיימות ושני חברים חדשים, שוטארו וסונגצ'אן, שעתידים להצטרף ליחידת NCT עתידית.
האלבום צבר יותר מ-1.1 מיליון הזמנות מוקדמות לפני יציאתו, מה שהפך אותו לאלבום הראשון של NCT שחוצה את רף מיליון המכירות.
החלק השני של האלבום, NCT 2020 Resonance Pt.
ב-4 בדצמבר, NCT הוציאו את הסינגל "Resonance" כסיום לאלבום האולפן השני שלהם.
הסינגל משלב את השירים "Make a Wish (Birthday Song)", "90's Love", "Work It" ו-"Raise the Roof" מאלבום האולפן השני שלהם וכולל את כל 23 חברי הלהקה.
הם קיימו את הקונצרט הראשון שלהם כלהקה מלאה, תחת הכותרת NCT: Resonance" Global Wave", ב-27 בדצמבר דרך פלטפורמת Beyond Live, שמשך אליו יותר מ-200,000 צופים.
2021–הווה: Universe, תתי-להקה חדשות ו-Golden Age
ב-13 בנובמבר 2021, NCT הודיעו כי הם יתאחדו שוב תחת השם NCT 2021 עבור אלבום האולפן השלישי שלהם, Universe, שיצא לצאת ב-14 בדצמבר של אותה שנה.
האלבום כולל 13 שירים ביניהם הסינגלים המובילים "Universe (Let's Play Ball)", שיצא ב-10 בדצמבר, ו-"Beautiful".
האלבום עבר יותר מ-1.7 מיליון הזמנות מוקדמות ביום צאתו, ושבר את השיא הקודם שלהם שעמד על 1.1 מיליון הזמנות מוקדמות עבור NCT 2020 Resonance.
ב-4 בפברואר 2022, הוקם תת-הפרויקט NCT Lab של SM Station, המוקדש להוצאת מוזיקת סולו לחברי NCT.
הסינגל הראשון היה "Child" של מארק, ואחריו יצא השיר "Conextion (Age of Light)", בביצועם של דויונג, מארק והאצ'אן.
בשנת 2023, NCT Lab עבר ארגון מחדש והפך לעצמאי מ-SM Station, כש-SM אנטרטיינמנט הודיעה על סדרה חדשה של סינגלים, שהחלה עם "Horizon" של ג'אהיון, שיצא ב-8 באוגוסט 2023.
ב-8 במרץ, SM אנטרטיינמנט הודיעה כי החברים דויונג, ג'אהיון וג'ונגוו יופיעו לראשונה כיחידת משנה קבועה בשם NCT DoJaeJung .
ב-17 באפריל, הם הוציאו את המיני-אלבום הראשון שלהם, Perfume, לצד הסינגל המוביל באותו שם.
ב-10 במאי, לוקאס אישר את עזיבתו מ-NCT ו-WayV על מנת להתמקד בקריירת סולו, לאחר היעדרות שארכה 21 חודשים.
ב-24 במאי, סונגצ'אן ושוטארו עזבו את NCT כדי להצטרף ללהקת הבנים החדשה של SM אנטרטיינמנט, בשם Riize.
הוכרז גם כי מתאמני "SM Rookies", אאנסוק וסונגהאן, שהיו צפויים להופיע לראשונה ב-NCT Tokyo והופיעו קודם לכן בתוכנית הריאליטי "Welcome to NCT Universe", יצטרפו אף הם ל-Riize.
ב-5 ביוני, טאיונג הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Shalala, והפך לחבר הראשון ב-NCT שיצא לקריירת סולו.
ב-27 ביולי, SM אנטרטיינמנט שידרה את תוכנית הריאליטי "NCT Universe: LASTART", בה מתמודדים נאבקו על הזכות להיכלל בתת-הלהקה האחרונה של NCT.
מתוך עשרה מתמודדים, חמישה נבחרו להצטרף לשני המתאמנים מ-"SM Rookies", יושי וסיון, בהרכב של NCT Tokyo שנקרא כעת NCT New Team.
החברים שנבחרו: סיון, ריקו, יושי, ג'ונגמין, דאיאונג, ריו, סאקוויה.
ב-28 באוגוסט, NCT התאחדו לאלבום האולפן הרביעי שלהם, Golden Age.
האלבום כולל שני סינגלים, "Golden Age" ו-"Baggy Jeans".
בהמשך הם קיימו חמישה קונצרטים בהרכב מלא, תחת השם NCT Nation: To The World.
הם הופיעו באצטדיון אינצ'און מונהאק בדרום קוריאה ובאצטדיון יאנמר, נגאי ואצטדיון אג'ינומוטו ביפן, כאשר NCT New Team שימשו כמופע החימום להופעות ביפן.
ב-2 באוקטובר, ג'ונגמין עזב את NCT New Team מסיבות בריאותיות, וההרכב הסופי של היחידה כלל שישה חברים.
ב-8 באוקטובר, NCT New Team הוציאו את סינגל הטרום-בכורה שלהם, "Hands Up".
תת-הלהקה הושקה רשמית כ-NCT Wish ב-28 בפברואר 2024.
ב-28 באוגוסט 2024, טאהיל הוסר מ-NCT בעקבות האשמות על עבירות מין.
+שםהופעת בכורהמוצאתת-להקהטאהיל9 באפריל 2016דרום קוריאהNCT U, NCT 127לוקאס18 בפברואר 2018הונג קונגNCT U, WayVשוטארו12 באוקטובר 2020יפןNCT Uסונגצ'אןדרום קוריאה
אנסטסיה קובלנקו (נולדה ב-16 בינואר 1966) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
בשנים 1982־1986 למדה משחק בבית הספר למשחק באוקראינה.
בשנת 1996 למדה קורס משחק מול המצלמה אצל אריק קפלון.
בשנת 2018 קורס בבית הספר למשחק בבית צבי.
בשנת 1999 שיחקה את לריסה בסרט הטלוויזיה "מים של אהבה".
בשנת 2000 שיחקה בסרט "צעדים נואשים" גילמה את גלינה.
בשנת 2001 הופיעה בסרט "אסקימו לימון: החגיגה נמשכת" בתפקיד יצאנית (זונה).
באותה השנה הופיעה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "משפחת עזאני" גילמה את לודמילה.
בשנת 2003 שיחקה בתפקיד משנה בסרט שביים דובר קוסאשווילי "מתנה משמיים" עליו הייתה מועמדת לפרס אופיר שיחקה את פירה.
בשנת 2005 שיחקה בסרט "תרמית".
בשנת 2006 גילמה את אולגה בסדרת הטלוויזיה של yes "לא הבטחתי לך".
בשנת 2008 שיחקה את אולה בסדרת הטלוויזיה "חמישה גברים וחתונה".
בשנת 2022 שיחקה בסרט הקצר "לסטר".
קובלנקו השתתפה במספר פרסומות בניהם "גבינות גב", "בזק בינלאומי 015 סמייל", שמפו "קמילוטראקט", ו"משחקי מחשב".
בתיאטרון שיחקה בהצגות "נז'ין", "בנפיס", "הפרח האדום" "אני פה בגלל אשתי", "מונולוגים בעליה", "מי מפחד מווירג'יניה וולף?", "כוכבים עם שחר", "זוג בזיגזג", "כל אדם", "עוד חבר כזה ואבדנו", "שלישייה", ו"בביוף הראשון".
סטניסלבה פלוסמן הייתה שחקנית טניס שולחן יהודיה-אוסטרית ילידת פולין שהשתתפה תחת השם אנסטסיה פלוסמן .
זוכת מדליית ארד באליפות העולם בטניס שולחן (1926).
סטניסלבה טאוב, נולדה בז'ילונה (גליציה), אז חלק מפולין וכיום במערב אוקראינה בת למשפחה יהודית.
נישאה בגיל צעיר לאדולף רייס, איש עסקים, שוטר ועורך דין.
בתם היחידה, אריקה, נולדה בשנת 1913 בלבוב, השלימה את לימודי הרוקחות שלה באוניברסיטת וינה בקיץ 1938 ועלתה לארץ ישראל זמן קצר לאחר מכן.
ב-1916 עברה להתגורר בווינה והתגוררה במשך יותר מעשרים שנה ברובע לאופולדשטאדט.
באליפות העולם הראשונה בטניס שולחן שנערכה בלונדון בשנת 1926 היא זכתה במדליית ארד בטורניר ליחידות לאחר שהגיעה לשלב חצי הגמר.
וינטר מאנגליה ואת ג'ויס הנסור מאנגליה והפסידה לדוריס גובינס מוויילס שזכתה במדליית הכסף.
בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם בעלה פאול פלוסמן הם הפסידו בסיבוב הראשון, לרולנד יעקובי מהונגריה ולינדה גליסון מאנגליה שזכו במדליית הכסף.
באליפות אוסטריה שנערכה באפריל 1927 התאמנו בני הזוג פלוסמן במכבי וינה והגיעו לגמר זוגות מעורבים.
במאי 1928, עברו בני הזוג להתאמן בהכוח וינה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1929 בטורניר ליחידות היא הפסידה בסיבוב הראשון לאיונה זאדור מהונגריה ובטורניר לזוגות נשים ביחד עם יוזפינה קולבה הן הפסידו למריה מדניאנסקי ואנה שיפוש מהונגריה שזכו במדליית הארד.
באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בתחילת פברואר 1933 בטורניר ליחידות היא הפסידה בסיבוב הראשון למריה מדניאנסקי שזכתה במדליית הכסף ובטורניר זוגות לנשים ביחד עם בת ארצה ולרי רייס הן הפסידו לאמילנה ראץ ומגדה גל מהונגריה שזכו במדליית הכסף.
בשנת 1932 נשלל ממשפחת פלוסמן מעמדם כחובבנים וביוני 1933, איגוד טניס השולחן האוסטרי הכריז לבסוף על בני הזוג כשחקנים מקצועיים הראשונים במדינה ובכך מנע מהם להשתתף בתחרויות חובבים.
בשל יהדותם לאחר האנשלוס בסוף שנת 1938 הזוג ברח לארצות הברית.
הם יצאו מאנטוורפן, בלגיה, ב-29 באוקטובר באונייה והגיעו לניו יורק, ב-8 בנובמבר 1938.
במרץ 1939, הגישו בקשה לאזרחות אמריקאית.
בתחילה התגוררו בברונקס, ניו יורק, ולאחר מכן ביונקרס, ניו יורק.
בשנת 1941 עברו להתגורר בווייקרוס, ג'ורג'יה .
היא הייתה חברה במרכז העברי של ווייקרוס ועבדה במשך שנים רבות כאשת מכירות בחברת הקוסמטיקה אייבון פרודקטס.
פלוסמן נפטרה לאחר מחלה ממושכת בגיל 81 בבית החולים וייקרוס ממוריאל ונקברה בבית הקברות אוקלנד.
אנסלם מקנטרברי, או אנסלם הקדוש , היה פילוסוף ותאולוג משפיע בימי הביניים.
מילא את משרת הארכיבישוף מקנטרברי מ־1093 ועד מותו.
מפורסם כממציא הטיעון האונטולוגי לקיומו של אלהים, והדיון במכוונות (אודותיות) בעניין כוכב השחר ששימש הוגים רבים בפילוסופיה ובלשנות.
אנסלם נולד בדוכסות בורגונדיה, בעיר אאוסטה שבאזור האלפים האיטלקיים, קרוב לגבול צרפת ושווייץ של ימינו.
עזב את ביתו בגיל 23 ונסע לצרפת.
ב-1059 הוא נמשך לנורמנדי מתוך רצון להתקרב אל אב המנזר הבנדיקטיני בבק, לנפרנק.
שנה לאחר מכן הוא נכנס למנזר.
שלוש שנים מאוחר יותר, ב-1063, כאשר לנפרנק נעשה לאב המנזר בקאן, אנסלם נבחר לראשון הנזירים.
ב-1078, עם מותו של הנזיר הרלוויין, המייסד והאב הראשון בבק, אנסלם נבחר לאב המנזר.
תחת חסותו, בק נעשה למקום מפורסם בלמדנותו.
שם כתב אנסלם את יצירותיו הפילוסופיות הראשונות, ה"דיאלוגים על האמת" ו"בחירה חופשית", ושניים מהכתבים המפורסמים שלו, ה"מונולוגיון" וה"פרוסולגיון".
כאב המנזר בבק, אנסלם נקרא פעמים רבות לעמוד מקרוב על מצבם של נכסי המנזר באנגליה, וכך הפך למועמד מוביל לרשת את לנפרנק כארכיבישוף של קנטרברי.
כאשר לנפרנק מת, ב-1089, המלך ויליאם השני בחר שלא למנות איש למשרה הפנויה.
ב-1093, חלה המלך, חשב שהוא עומד למות ומינה את אנסלם לארכיבישוף.
במשך ארבע השנים הבאות הייתה יריבות מתמדת בין המלך לאנסלם, על רקע הזכויות והפריבילגיות של הכנסייה.
אנסלם ביקש את עזרת ראשי הכנסייה ברומא ביריבות זו; ב-1097 הוא קיבל את רשותו של ויליאם לנסיעה, אך קיבל עזרה מועטת מהיושבים ברומא, וכאשר ניסה לחזור לאנגליה, ויליאם לא אפשר לו זאת.
ויליאם מת ב-1100 ויורשו, הנרי הראשון, הזמין את אנסלם חזרה לאנגליה.
ב-1103 הנרי גירש את אנסלם חזרה לגלות.
לאחר פשרה עם הנרי ב-1107, אנסלם הורשה לחזור לאנגליה, שם הוא חי עד מותו ב-1109. הוא נעשה לקדוש ב-1494, ובשנת 1720 הוכרז כאחד מ"מורי הכנסייה".
פילוסופים מכירים את אנסלם בעיקר כמנסח ההוכחה האונטולוגית לקיום האל.
אך המונח "אונטולוגי" נכנס לשימוש לראשונה אצל קאנט, ויש מקום לדון האם הוכחתו של אנסלם היא אכן אונטלוגית.
אנסלם גם כתב עוד כמה הוכחות לקיומו של האל, המבוססות על יסודות קוסמולוגיים או טלאולוגיים.
תאולוגים מערביים רואים חשיבות בתורתו של אנסלם, מכיוון שהוא חשב לראשונה על התאוריה של "כפרה על ידי החלפה", בספרו "למה אלהים נעשה לאדם?", אנסלם טוען כי החטא של האדם מפריע לצדקתו של האל, וכי האל אינו יכול לגאול את האדם כל עוד צדקתו אינה מושלמת.
מכיוון שכל אדם חוטא, אף אדם אינו יכול להיות צודק בעיני האל.
לפיכך, האל שלח את ישו, שמותו וקומו לתחייה השלימו את צדקתו של האל ואפשרו את גאולת האדם.
כאן אנסלם ייסד את אחת מתאוריות הכפרה המרכזיות בהיסטוריה של התאולוגיה הנוצרית המערבית.
בקומדיה האלוהית מאת דנטה אליגיירי מזכיר אותו הדובר בקנטו 12 של "העדן", בונוונטורה הקדוש, כשרוי בגן העדן של התאולוגים והפילוסופים יחד עם מלומדי דורו איג מסן-ויקטור, פטרוס קומסטור, פדרו הספרדי, יוחנן כריסוסטומוס, יואכים מפיורה ותומאס אקווינס.
אנסל איסטון אדמס היה צלם אמריקאי, יליד העיר סן פרנסיסקו.
אדמס מפורסם בעיקר הודות לצילומים בשחור לבן של נופי ארצות הברית.
אדמס הוא גם מחברם של כמה מספרי הצילום החשובים בהם המצלמה, התשליל ותהליך ההדפסה.
היה בין מקימי האגודה האמריקאית לצילום שנקראה קבוצת F/64 (מפתח צמצם קטן במיוחד המיועד בעיקר לצילומי טבע, שעל פי תפיסתם מאפשר הצגה אמיתית יותר של הטבע).
אדמס המציא ופיתח את שיטת מערכת האזורים, שהיא שיטה שמסייעת לצלמים לתרגם את האור הנראה לצפיפות על גבי תשליל או על גבי נייר צילום.
יתרונה של השיטה הוא בכך שהיא עוזרת להשיג תוצאות עקביות.
אדמס נולד למשפחה מבוססת בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, אך לאחר שהעסק המשפחתי החל להתדרדר, הוא עזב את בית הספר.
מאוחר יותר השלים את השכלתו בעזרת מורים פרטיים.
כנער גילה עניין בנגינה בפסנתר והתכוון להתמקצע כפסנתרן.
מאוחר יותר בעקבות ספר צילום שקיבל וכמה טיולים שעשה בפארק הלאומי יוסמיטי החל לגלות עניין בצילום ובאומנות הצילום.
את המצלמה הראשונה שלו קנה לו אביו, וכשנה מאוחר יותר החל אדמס ללמוד את יסודות הצילום.
בשנות העשרים של חייו שילב אדמס קריירה של פסנתרן קונצרטים וצלם.
בגיל 17 הצטרף אדמס למועדון סיירה (ארגון טבע וסביבה אמריקאי) והמשיך להיות חבר עד מותו.
ב-1928 אדמס נשא לאישה את וירג'יניה בסט, שבבעלות אביה היה "סטודיו בסט".
אדמס הצטרף לרבים ממסעות הטיפוס והסיור שארגן המועדון.
מאוחר יותר אף מילא תפקיד כיושב ראש המועדון.
הקרבה לטבע והסיורים התכופים כמו גם צילומי הטבע תרמו רבות למודעות לשמירת הסביבה שהארגון ניסה לקדם.
ב-1980 העניק לו הנשיא ג'ימי קרטר את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
אנסל אדמס נפטר בשנת 1984 ממחלת לב איסכמית.
ב-1927 יצר אדמס את הפרוטופוליו הראשון שלו, בהתבסס על תמונתו המפורסמת monolith, בה העצים את הקונטרסט בפילטר אדום.
הפרוטופוליו שלו נחל הצלחה ורווח כספי מיידי, והוא קיבל הזמנות לעבודות מסחריות.
אדמס למד בעקבות כך טכניקות הדפסה שונות, על סוגי דיו, סוגי עיצוב – אלמנטים שיישם בשלבים מאוחרים יותר בפרויקטים שלו.
ב-1931, בעזרת קשרים שיצר בחוג מכריו, יצר אדמס את התצוגה הראשונה שלו במוזיאון, ושילב בה 60 מיצירותיו, מטעם מועדון סיירה.
יחד עם זאת הרגיש שיוכל להשיג סטנדרטי צילום גבוהים, תוך שימוש בצמצם סגור מאוד, וזמני חשיפה ארוכים, בתנאי אור יום רגילים – הוא הקים את קבוצת F/64, שהיא אגודה אמריקאית לצילום.
על פי תפיסתו זו, תושג הצגה מציאותית יותר של הטבע.
ב-1933 פתח אדמס את הגלריה הראשונה שלו, פרסם מאמרים במגזיני צילום, והוציא לאור את ספר ההדרכה הראשון שלו.
ב-1935, שהייתה שנה מוצלחת במיוחד, יצר אדמס עבודות חדשות ואת אחת התמונות המפורסמת ביותר שלו, storm in Yosmite valley, בה קלט בעדשת מצלמתו את עמק היוסמיטי, לאחר סופת חורף, כשהוא עוטה שכבה טרייה של שלג.
עד שנות ה-70 היה אדמס תלוי בעבודות מסחריות שנאלץ לבצע למחייתו.
ב-1940 יצר עם אשתו תצוגת צילום גדולה במערב ארצות הברית, ומדריך לעמק יוסמיטי מאויר לילדים.
ב-1941 צילם את אחת היצירות המוערכות שלו על ידי מבקרים, moonrise, Hernandez, New Mexico.
תצלום זה, נעשה בתנאים קשים של תאורה משתנה במהירות, והוא הסתמך על ניסיונו בשימוש במצלמה ובטכניקות חדר החושך.
רוב התצלומים שצולמו על ידי אדמס בשנות ה-70 אפשרו לו עצמאות כלכלית.
בשנות ה-50, הרגיש אדמס דעיכה ביכולת היצירתית שלו, ופנה לתחום המסחרי של עבודות צילום, בו המשיך כ-20 שנה נוספות.
בשנות ה-60 וה-70 השתתף ויצר סדרות צילום עבור אוניברסיטת קליפורניה ותערוכה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
אדמס אהב לטייל וצילומיו הידועים ביותר הם צילומי טבע.
באוטוביוגרפיה שלו הביע אדמס את דאגתו מאובדן הקשר בין האמריקאים לטבע, עקב תהליכי תיעוש וניצול משאבי טבע.
הוא כתב: "כולנו מודעים לנזקים של סופות האבק, השחיקה האכזרית הבלתי-נסלחת של הקרקע, דלדול הדגים וחיות הבר, והצטמקות היערות האצילים.
ואנחנו יודעים שאסונות כאלה מצמצמים את רוח האנושות.
הטבע הפראי נדחק לאחור, והאדם נמצא בכל מקום.
את הבדידות, שכל כך חיונית לכל אחד מאיתנו, קשה למצוא."
בשנת 1963 קיבל אדמס פרס מטעם מועדון סיירה על מאמציו לשימור הטבע ואיכות הסביבה.
בשנת 1968 הוענק לו פרס דומה מטעם מחלקת הפנים של ארצות הברית.
בשנת 1980 העניק לו נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר את מדליית החירות הנשיאותית, כאות כבוד על "מאמציו לשימור האזורים הפראיים ובעלי הנוף של המדינה, הן בצילומיו והן במאמציו.
הוא נמשך אל היופי שברגעי הטבע, ונחשב על ידי שוחרי איכות הסביבה כמוסד לאומי."
משנת 1971 מעניק מועדון סיירה פרס על שם אנסל אדמס לצלמים המביאים לידי ביטוי דאגה לאיכות הסביבה בצילומיהם, ומשנת 1980 מעניק ארגון The Wilderness Society פרס על שם אדמס לפעילים בנושאי איכות הסביבה.
אנסמבל זמרי מורן הוקם בשנת 1998. האנסמבל צמח ממקהלת מורן, שהוקמה בשנת 1986 וממשיכה לפעול עד היום.
למקהלה מתקבל כל ילד הרוצה לשיר, מגיל 4 ומעלה, והילדים מתקדמים משלב לשלב, ממקהלת הילדים למקהלת הנוער, עד שהמצטיינים ביניהם מגיעים לשיר באנסמבל הבוגרים.
גיל הזמרים באנסמבל הוא בין תשע-עשרה לשלושים, ובהם חיילים מוזיקאים מצטיינים וסטודנטים באקדמיות למוזיקה.
מטרת האנסמבל היא לקדם זמרים צעירים לשירה אמנותית ומצוינות מוזיקלית ולפתח את הזמרה הסולנית.
למעשה, כל משתתפי האנסמבל הם זמרים סולנים, ובקונצרטים השונים ניתנת ליחידים מן האנסמבל הזדמנות להופיע בתפקידי סולו.
האנסמבל, כמו גם מקהלת הילדים והנוער, מופיע בכל סוגי המוזיקה - מוזיקה עתיקה, בארוק, מוזיקה קלאסית, מוזיקה רומנטית ומוזיקה מודרנית, כמו גם שירים ישראלים ואחרים.
האנסמבל מבצע בין השאר יצירות מקוריות של מלחינים ישראלים, ביניהם גיל אלדמע, גיל שוחט, מנחם ויזנברג, חיים פרמונט, יחזקאל בראון ושלמה גרוניך.
בשנת 2002 זכה האנסמבל בפרס ראשון בתחרות בינלאומית ביפן ובשנת 1998 זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית "שירת הימים" בישראל.
הוא הופיע בפסטיבל באך באורגון, ארצות הברית, בפסטיבל ליטורגיה בגרמניה וייצג את ישראל ב"אקספו 2000" בהנובר, גרמניה.
בעונת הקונצרטים 2002-2003 השתתף באופרה דידו ואניאס של הנרי פרסל ובמיסה ברוויס של מוצרט.
כן השתתף בעונת 2003-2004 בסדרות קונצרטים של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הקאמרית הישראלית.
בקיץ 2005 הוזמן האנסמבל לקחת חלק בפסטיבל באך בטורונטו, קנדה בשירת קנטטות בניצוח הלמוט רילינג.
במאי 2008 הופיעה האנסמבל ביצירת "בלדה על שלושה נביאים" של אלה מילך-שריף ונאווה סמל.
בקונצרט, שהתקיים בשצ'צ'ין שבפולין לכבוד יום העצמאות ה-60 של ישראל, השתתפו עוד שתי מקהלות זרות.
נעמי פארן היא המנצחת והמנהלת של מקהלות מורן.
לצדה פועלות שרית שטקלר, מנצחת "צעירי מורן" ו"קטנטני מורן", כרמל עמית-אנטוקולסקי כמנצחת-משנה מאז 2009, הדס פארן-אסיה כמורה לקול במקהלות מורן, וכן אייל באט, פסנתרן מקהלות מורן ואולג יקירביץ', שהיה פסנתרן אנסמבל זמרי מורן בשנים 2006-2004 ומאז 2010 הוא פסנתרן מקהלת מורן.
אנסמבל עיתים בהקמת כלת פרס ישראל רנה ירושלמי ובניהולו האמנותי של הבמאי והיוצר צבי סהר, הוא קבוצת תיאטרון שפועלת כמעבדה, במטרה לחפש צורות חדשות ולהרחיב את דרכי היצירה האמנותיות בתיאטרון.
הקבוצה פועלת בחסות התיאטרון הקאמרי.
אנסמבל עיתים הוקם ב-1989 על ידי רנה ירושלמי, יחד עם מעצב הבמה והתפאורן משה שטרנפלד כתיאטרון נסיוני, במטרה לחקור את מהויות התיאטרון ולחשוף את תפקידו בתוך השינויים החברתיים והתרבותיים של זמננו.
במסגרת האנסמבל ההכנות והחזרות לכל מופע מתקיימות כתהליך מעבדתי, ארוך טווח ולא מסחרי.
בתהליך זה נחקרת מחדש בכל פרויקט שאלת היחסים בין כל מרכיבי התיאטרון - חלל, זמן, קהל, שחקן, שפה, תנועה והקומפוזיציה עצמה.
בסוף התהליך מתפתחת שפה בימתית חדשה שיוצאת מהחוקיות הקיימת וממציאה את עצמה מחדש.
האנסמבל החל לפעול במרכז ביכורי העתים בתל אביב, מכאן שמו.
ההפקה הראשונה של האנסמבל הייתה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר עם שולי רנד בתפקיד הראשי.
ההצגה הועלתה לראשונה באוקטובר 1989 בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, וזכה לביקורות חיוביות.
הצלחתו הובילה לייסוד האנסמבל כלהקה קבועה, לאחר שהתיאטרון הקאמרי הזמין את האנסמבל להופיע עם "המלט" באולם החזרות שלו.
ההצגה רצה בין השנים 1989–1993 והועלתה בפסטיבל הבינלאומי של שייקספיר בבראונשוויג ובאקדמיית ברוקלין.
בשנת 1991 העלה האנסמבל את "וויצק" בעיבדה וביימה ירושלמי על פי גאורג ביכנר, שוב בכיכבו של שולי רנד.
בשנת 1993 העלה האנסמבל את "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר.
בשנים 1996–2000 העלה האנסמבל את "פרויקט התנ"ך", עיבוד של טקסטים מהתנ"ך בארבעה חלקים: "ויאמר", "וילך", "וישתחו", "וירא".
בשנת 2002 עבר האנסמבל לפעול מאולם נחמני.
האולם שבמקור הכיל 600 מקומות ישיבה הוקטן ל-90 מקומות, ובשאר השטח הוקמו חדרי חזרות ומחסן תפאורת עבור האנסמבל.
באותה שנה העלה האנסמבל את המחזה ""מיתוס"" שכרך יחדיו קטעים מטרגדיות של אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס וטקסטים מודרניים.
בשנת 2005 העלה האנסמבל את "שלוש אחיות".
בשנת 2007 העלה האנסמבל את "חלום ליל קיץ" מאת שייקספיר.
בשנת 2008 העלה האנסמבל את "הדיבוק".
בשנת 2010 העלה האנסמבל את "הרצל".
בשנת 2012 העלה האנסמבל את "הטייפ האחרון של קראפ", מחזה בן מערכה אחת, מאת סמואל בקט.
בשנת 2013 העלה האנסמבל את "המלך הולך למות" מאת אז'ן יונסקו.
המחזה זכה בשני פרסי קיפוד הזהב, הצגת השנה ובמאי השנה.
בשנת 2015 העלה האנסמבל את "פר גינט".
המחזה זכה בשני פרסי קיפוד הזהב.
בשנת 2017 העלה האנסמבל את "סוף משחק".
באותה שנה גם העלה את המחזה "טימון איש אתונה".
ביוני 2016 עיריית תל אביב החליטה על סגירת אולם נחמני, מאחר שהוא הצריך שיפוץ מקיף בעלות של כ-30 מיליון שקלים.
בעקבות סגירת האולם "אנסמבל עיתים" נאלץ למכור את רוב הציוד שאכסן במבנה, והוא עבר לפעול במקלט ציבורי.
בשנת 2018 הצטרף צבי סהר, תלמידה של ירושלמי, לאנסמבל והתמנה למנהל האמנותי ובמאי הבית.
ירושלמי ממשיכה ללוות את האנסמבל כיועצת אמנתית.
באותה שנה העלה האנסמבל את הצגת הילדים בבימויו של צבי סהר "מסע בין חלמונים".
בשנת 2019 העלה האנסמבל את ההצגה "מתיא"- עיבוד לספרו של יאנוש קורצ'אק "המלך מתיא הראשון".
ההצגה עלתה בבכורה בפסטיבל ישראל.
במהלך שנת 2020, בעקבות ביקור בארכיון גנזים של אגודת הסופרים שבבית אריאלה, נולד בניהול אומנותי משותף עם ענת ספרן פרויקט "גנוזים"- פרויקט במהלכו נבחרו עשרות מכתבים מתוך אלפים אשר נסרקו על ידי מכון גנזים.
יוצרים מתחומים שונים הוזמנו להגיב למכתבים הנבחרים ביצירה אמנותית חדשה.
בין המגיבים: דרור קרן, מאור כהן, מרים זהר, ויקטוריה חנה, יצחק חזקיה, רן אלמליח (כנסיית השכל),יוסי סגל ועוד.
בשנת 2021 עלתה לאוויר הצגה שנולדה בעקבות הפרויקט - "הארכיבאית" שנכתבה ובוימה על ידי היוצרת דניאל כהן לוי, בניהולו האומנותי של צבי סהר.
בנוסף בשנת 2021 עלתה הצגת הילדים "המפץ הגדול" בשיתוף פעולה ישראלי-ליטאי.
בשנת 2022 העלה האנסמבל את ההצגה "צעד - תמונות מחיי המין האנושי", בהשראת רב המכר "קיצור תולדות האנושות" מאת יובל נח הררי.