tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביוני 2020 עבר הנאסד"ק את השיא שקדם לקריסה, ואחריו מדד S&P 500 באוגוסט והדאו ג'ונס בנובמבר.
ההנחה המקובלת היא ששווקי המניות פועלים לפי התפלגות לוג-נורמלית אקראית.
הנחה זו מרמזת על כך שהתנודתיות הצפויה זהה כל הזמן.
המתמטיקאי בנואה מנדלברוט טען כבר ב-1963 שהסטטיסטיקה המוכיחה הנחה זו אינה נכונה.
מנדלברוט ציין בעבודתו שתנועות גדולות במחירים (קריסות) שכיחות הרבה יותר ממה שניתן למצוא בהתפלגות לוג-נורמלית.
מנדלברוט ואחרים הציעו שמהלכי השוק מוסברים בצורה טובה יותר על ידי ניתוח לא ליניארי ושימוש במושגים מתורת הכאוס.
מחקר שנערך ב-MIT מצא שיש ראיות לכך שתדירות הקריסות בבורסה היא פונקציה של חוק החזקה המרובעת הפוך.
מחקר זה ומחקרים נוספים טוענים שקריסות בבורסה הן סימן לארגון עצמי מחודש בשווקים הפיננסיים.
ב-1963 הציע המתמטיקאי בנואה מנדלברוט שבמקום לעקוב אחר הילוך אקראי בקפדנות, שינויים במחירי מניות מבצעים את "טיסת לוי".
זהו הילוך אקראי שמופרע מדי פעם בידי תנודות גדולות.
החוקרים ממשיכים לחקור תיאוריה זו, במיוחד באמצעות הדמיות ממוחשבות של התנהגות הקהל, ואת יישום המודלים כדי לשחזר התרסקויות.
בשנת 2011, מחקר במכון המערכות המורכבות של ניו אינגלנד שנעזר בכלי סטטיסטי, מצא שהפאניקה שמובילה לקריסות נובעת מעלייה דרמטית באופן שבו משקיעים מחקים זה את זה, עלייה שהתרחשה במהלך השנה שקדמה לקריסת השוק.
עבודה זו היא הדגמה מתמטית של סימן אזהרה לקריסות עתידיות.
דרך אחת למנוע קריסת שוק מניות מכונה "פורצי מעגלים", והיא עצירת המסחר.
מאז יצירת השיטה אחרי יום שני השחור ב-1987, שונו התנאים הנדרשים לעצירת המסחר כדי למנוע רווחים והפסדים חריגים במסגרת זמן קטנה.
בארצות הברית קיימות שלוש רמות בירידה במדד S&P 500: ירידה של 7%, 13% ו-20%.
אם הרמה הראשונה נפרצה לפני 15:25, המסחר ייעצר ל-15 דקות.
אם הרמה השנייה נפרצת לפני 13:00, השוק ייסגר לשעתיים, ואם הירידה תתרחש בין 13:00 ל-14:00 תהיה עצירה של שעה.
פריצה של הרמה השלישית תביא לסגירת השוק לשארית היום, בלי קשר לשעה בה התרחשה הירידה.
במקרה של שינוי של מעל 12%, יופסק המסחר עד לסוף יום המסחר.
קריסטן לי מקדונלד ריווט היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת מישיגן.
בשנים 2025-2023 כיהנה כחברת הסנאט של מישיגן מטעם מחוז הבחירה ה-35.
מקדונלד ריווט נולדה ב-11 ביולי 1970 בפורטלנד שבמישיגן, שם גדלה יחד עם אחותה התאומה הלא-זהה, קארן מקדונלד.
היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת המדינה של מישיגן ותואר שני בחינוך ומנהל ציבורי מאוניברסיטת מישיגן-פלינט.
טרם כניסתה לפוליטיקה של ארצות הברית שימשה מקדונלד ריווט כראש הסגל של המפקח הכללי של מדינת מישיגן, מייקל פ.
פלאנגן, וסגנית נשיא קרן סקילמן.
תפקידה הפוליטי הראשון היה חברת מועצת האמנה של ביי סיטי שבמישיגן.
לאחר מכן כיהנה כחברת מועצת ביי סיטי, כנציגת הרובע השני בעיר.
בנובמבר 2022 נבחרה אל הסנאט של מישיגן מטעם מחוז הבחירה ה-35, כאשר ניצחה את חברת בית הנבחרים של מישיגן ומועמדת המפלגה הרפובליקנית אנט גלן.
בבחירות 2024 התמודדה מקדונלד ריווט לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של מישיגן, בעקבות פרישתו של נציג המחוז המכהן דן קילדי.
בבחירות הכלליות גרפה 51.3% מקולות הבוחרים ונבחרה לבית הנבחרים האמריקאי.
כהונתה החלה עם התכנסות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2025.
קריסת שוק המניות בשנת 2025 היא קריסה גדולה בשוק המניות בארצות הברית שהתרחשה באפריל 2025, בעקבות תוכנית המכסים שהציג נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
התנודות בשוק המניות היו החדות ביותר מאז המשבר הכלכלי העולמי של 2020, שנגרם כתוצאה ממגפת הקורונה.
במהלך הקריסה נרשמו שיאים היסטוריים שליליים, בהם הירידה הגדולה בהיסטוריה במונחי שווי שוק, וירידת הנקודות היומית הגדולה ביותר בנאסד"ק ובדאו ג'ונס.
הקריסה הובילה לפגיעה באמון המשקיעים, לזינוק מדד הפחד ולירידת ערך של הדולר האמריקאי.
בשיאה, חלה ירידה משמעותית במחירי האג"ח האמריקאי, תופעה חריגה במיוחד לאור העובדה שקיימת קורלציה הפוכה ביניהן לבין שוק המניות.
קודם לקריסה, השוק הציג ירידה מתונה ומתמשכת, במהלכה שווי שוק המניות האמריקאי ירד מכ-64 טריליון דולר לכ-53 טריליון דולר.
זאת על רקע מלחמת הסחר באמריקה הצפונית ומלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין.
ירידות השערים הפכו למפולת חדה לאחר ההצהרה הרשמית של טראמפ על תוכנית המכסים ב-2 באפריל.
ביומיים שלאחר מכן צנחו מדדי המניות המרכזיים בכ-10%–12%.
זו הצניחה הגדולה בהיסטוריה במונחי שווי שוק.
ב-9 באפריל הודיע טראמפ על השעיית המכסים ל-90 יום, בין היתר עקב קריסת שוק המניות והפגיעה באיגרות החוב הממשלתיות.
השהייה תקפה למרבית המדינות שנכללו בתוכנית המקורית.
באותו יום שוק המניות הגיב בעלייה חדה של כ-8%–12%.
בשבועות הבאים השוק התאושש במהירות, ובסוף יוני המדדים המובילים כבר הגיעו לשיאים חדשים.
מאז תחילת כהונתו השנייה כנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ נוקט מדיניות של אוטונומיה כלכלית משאר העולם, על ידי צמצום גירעון הסחר של ארצות הברית.
לשם כך הוא השתמש במכסים כדי לתמרץ מדינות לקנות ולהשקיע במוצרים אמריקאים.
ב-21 במרץ, הכריז טראמפ על "יום השחרור" בו יציג את תוכנית מכסים שלו, על מדינות בעלות גירעון סחר.
הוא קבע את המועד ל-2 באפריל ונימק את הבחירה: "לא רציתי שזה יהיה אחד באפריל – כי אז אף אחד לא יאמין למה שאמרתי.
ירידת שוק המניות תחת שלטון טראמפ
כבר בפברואר 2025 החלה ירידה מתמשכת בשוקי המניות בארצות הברית, על רקע חששות גוברים ממדיניות הסחר האגרסיבית שנקט הנשיא דונלד טראמפ, לרבות מלחמת הסחר באמריקה הצפונית.
בין היתר, נרשמה דאגה גוברת לנוכח כוונתה של הממשל להטיל מכסים רחבי היקף, שכונו בהמשך "תעריפי יום השחרור".
מדיניות זו עוררה תגובה שלילית בשווקים והובילה לתיקון עמוק, כאשר עד ל-13 במרץ ירד מדד S&P 500 ביותר מ-10.1% מהשיא שנרשם בפברואר.
הירידה המוקדמת בשוק לא הייתה תולדה של החשש מהטלת מכסים אוניברסליים בלבד, אלא גם מהחרפה במלחמת הסחר באמריקה הצפונית.
תגובת השווקים העולמיים התאפיינה בתנודתיות גוברת, והובילה לירידות חדות במדדים אמריקאיים מרכזיים, ובהם מדד דאו ג'ונס ומדד נאסד"ק 100 – מה שתרם להעמקת החששות מהאטה כלכלית רחבה יותר.
ביומיים הבאים לאחר כניסת המכסים לתוקף, שוויו של שוק המניות האמריקאי ירד בכ-10%.
מדד VIX המספק אינדיקציה לגבי רמת התנודתיות הצפויה על ידי המשקיעים בבורסת האופציות של שיקגו ולרוב משקף גם את רמת הפחד שלהם נסק ב-50% ביום אחד, לרמה של 45 נקודות, שמבטאת תנודתיות גבוהה במיוחד.
גם מדד הפחד והחמדנות של רשת CNN ירד לרמה של 4 נקודות, שמבטאת פחד חיצוני בשוק.
ירידות בסדר גודל כזה לא התרחשו בשוק מאז הבהלה שנוצרה עקב התפרצות מגפת הקורונה במרץ 2020. הקריסה הושוותה למשברים היסטוריים כמו המשבר הפיננסי העולמי בנובמבר 2008, יום שני השחור באוקטובר 1987, ואף השפל הגדול בשנות ה-30.
בימים שלאחר הקריסה, המשיכה מגמת הירידה באופן מתון יותר, אך התנודתיות המשיכה להיות גבוהה ומחירי המניות עלו וירדו באופן דרסטי במהלך ימי המסחר.
ב-7 באפריל, בעקבות פרסום שגוי לפיו אחד מיועציו של טראמפ, קווין האסט, אמר כי טראמפ שוקל להשהות ב-90 יום את הטלת מכסים על כל המדינות פרט לסין, המדדים עלו בחדות כ-5% תוך דקות ספורות, אולם כשהתברר שהציטוט היה שגוי המחירים חזרו לרדת, ויום המסחר נסגר במגמה מעורבת.
התנודות במדדים במהלך היום הצטברו לשינוי של כ-20%.
למרות הכחשת הבית הלבן, ב-9 באפריל הכריז טראמפ על הקפאה של המכסים ל-90 יום לרוב מוחלט של המדינות שנכללו בתוכנית, מה שגרם לשוק לעלות בחדות ולחזור כמעט לאותו מקום שבו התחילה הקריסה.
העלייה היומית של מדד הנאסד"ק הייתה הגבוהה ביותר מאז 13 באוקטובר 2008, וגם העליות ב־S&P 500 ובדאו ג'ונס הגבוהות ביותר מאז משבר הקורונה ב-2020. גם הבורסות ברחבי העולם הגיבו באופן דומה.
ההכרזה של טראמפ על הטלת מכסים נרחבים על יבוא לארצות הברית הובילה לירידות חדות בבורסות ברחבי העולם.
תופעה דומה נראתה גם באסיה.
כלכלנים הזהירו שהמכסים עלולים להוביל להאטה כלכלית עולמית ולסיכון מוגבר למיתון, והשוו את המצב ל"יום שני השחור" של 1987.
בישראל, הבורסה הראתה צניחת שערים דומה, מדד תל אביב 35 ירד ב-3.9% ות"א 125 ירד כ-3.8%.
הפיחות בשער השקל קיזז חלק מההשפעות בטווח הקצר, אך אנליסטים ציינו שמיתון עולמי עשוי להביא להתמתנות האינפלציה.
נפילת שוק איגרות החוב הממשלתיות
בעקבות קריסת שוק המניות, נרשמה בתחילה עלייה בביקוש לאג"ח, מה שגרם לירידה בתשואות — אשר נעות בכיוון הפוך למחירי האג"ח.
תשואת האג"ח הממשלתית האמריקאית ל-10 שנים ירדה ב-4 באפריל לרמה של 3.86%, הנמוכה ביותר מאז אוקטובר 2024. ירידת תשואות מובילה לירידת ריביות על הלוואות כגון משכנתאות, ובכך מוזילה את עלות האשראי.
ממשל טראמפ הצהיר כי הוא חותר להפחתת תשואת ה-10 שנים במטרה לצמצם את עלויות המימון, וציין את המהלך כתוצאה חיובית ממדיניות המכסים שלו.
עם זאת, ב-9 באפריל החלה ירידה חדה גם בשוק האג"ח — אשר לוותה בזינוק חד בתשואות.
תשואת ה-10 שנים קפצה ביותר מ-600 נקודות בסיס לרמה של 4.5%.
תשואת האג"ח ל-30 שנה עלתה ב-54 נקודות בסיס והגיעה ל-4.92% — העלייה התלת-יומית החדה ביותר מאז 1982. גם בשווקים הבינלאומיים נרשמה תנודתיות: תשואת האג"ח היפנית ל-30 שנה טיפסה לשיא של 21 שנים, ותשואת האג"ח הבריטית ל-30 שנה הגיעה לרמתה הגבוהה ביותר מאז 1998.
הזינוק בתשואות הפתיע את השווקים ואת הרשויות הממשלתיות.
ביפן, הבנק המרכזי, משרד האוצר והרשות לשירותים פיננסיים כינסו ישיבת חירום שנועדה לרסן את בהלת המכירות .
הבנק המרכזי של אנגליה שינה את מדיניותו ועבר ממכירת אג"ח ארוכות טווח שנרכשו במשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008 למכירת אג"ח קצרות טווח, בניסיון להפחית את הלחץ על השוק.
בשוק ההון כונה האירוע "רגע ליז טראס", על שם המשבר הבריטי ב-2022 בו קיצוצי מיסים לא ממומנים גרמו לקריסת שוק האג"ח.
הסברים למכירת החיסול כוללים עלייה בציפיות האינפלציה כתוצאה מהטלת מכסים, דרישות לביטחונות (margin calls) בעקבות קריסת שוק המניות, וירידה באמון בארצות הברית מצד ממשלות ומשקיעים זרים — המחזיקים בכ-33% מהאג"ח האמריקאיות.
סוכנות "AP" תיארה את האירועים כ"מכירה חריגה" וציינה מומחים שייחסו אותם לאובדן אמון בארצות הברית כיעד פיננסי בטוח.
"הניו יורק טיימס" דיווח כי משקיעים העדיפו להעביר את הונם לזהב, לפרנק השווייצרי ולאג"ח שמנפיקה ממשלת גרמניה.
בבוקר יום רביעי, 9 באפריל, הועלו המכסים הבסיסיים מרמה של 10% לרמות של 11% עד 50% כלפי 57 שותפות סחר עיקריות.
באותו יום, ראש תחום המט"ח בדויטשה בנק, ג'ורג' סראבלוס, ציין בפני משקיעים: "אנו עדים לקריסה סימולטנית של כלל הנכסים האמריקאיים — מניות, הדולר ושוק האג"ח".
לדבריו, אם המגמה תימשך, הפדרל ריזרב יידרש להתערבות חירום שתכלול רכישת מאסות של אג"ח ממשלתיות במטרה לייצב את השוק.
מנהלים בכירים ובכירים רפובליקנים הפעילו לחץ כבד על הבית הלבן לבלום את מדיניות המכסים.
שר האוצר סקוט בסנט התריע בפני הנשיא טראמפ על הסיכון הגלום בהתפתחויות בשוק האג"ח, והאחרון נענה והורה על הקפאת העלאות המכסים שהיו צפויות להיכנס לתוקף באותו יום.
עם זאת, המכסים הבסיסיים בגובה 10%, המכסים הסקטוריאליים בגובה 25% ומכסים מוגברים על מוצרים סיניים — נותרו בתוקף.
ההודעה על ההקפאה פורסמה ברשת "Truth Social" על ידי טראמפ, בסנט ושר המסחר האוורד לוטניק.
טראמפ אמר לאחר מכן: "לא היו לנו עורכי דין...
פשוט כתבנו את זה מהלב.
זה היה מסמך מהלב, ואני חושב שהוא גם נוסח היטב".
בהצהרה לתקשורת הוסיף: "שוק האג"ח הוא מתעתע מאוד.
צפיתי במה שקורה וראיתי שאנשים מתחילים להילחץ".
על פי דיווח של CNN, גם בכירי הבית הלבן שמעו על ההקפאה בזמן אמת יחד עם הציבור.
ההכרזה הובילה לזינוק חד בבורסות.
מדד S&P 500 רשם עלייה של 9.52% — העלייה היומית הגדולה ביותר מאז 2008. מדד דאו ג'ונס עלה ב-7.87%, העלייה החדה ביותר מאז מרץ 2020, והנאסד"ק קפץ ב-12.16%, העלייה היומית השנייה בגובהה בהיסטוריה.
אולם בשוק האג"ח, התשואות נותרו גבוהות: תשואת ה-10 שנים הגיעה ל-4.6% ב-11 באפריל.
באותו ערב הודיע הממשל האמריקאי על פטור זמני ממכסים עבור מכשירים טכנולוגיים מבוקשים, בהם סמארטפונים, מחשבים, שבבים, תאים סולאריים ומסכי טלוויזיה.
ביום ראשון ציין שר המסחר לוטניק כי מדובר בפטור זמני בלבד, וכי מכסים ייחודיים צפויים להיכנס לתוקף בעוד כחודשיים: "המוצרים אמנם פטורים מהמכסים ההדדיים, אך נכללים תחת מכסי השבבים שצפויים להיכנס בקרוב".
מאוחר יותר, טראמפ הבהיר ברשת "Truth Social" כי לא יינתנו פטורים נוספים, והמוצרים הללו יהיו כפופים למכס בגובה 20% במסגרת "מכסי הפנטניל", בנוסף למכסים ייחודיים לכל תחום.
מאות אלפי אמריקאים הפגינו ב-1,200 מוקדים נגד רפורמת המכסים של טראמפ, אשר חוללו טלטלה בשווקים.
עם זאת, הצוות הכלכלי של טראמפ הבהיר שאין לצפות להקלות.
הדעה הכללית בממשל הייתה כי האמריקאים לא מודאגים מקריסת שוק המניות, אלא מהשפעות עתידיות על הכלכלה.
קריסת הגג בסנטו דומינגו התרחשה ב-8 באפריל 2025, בעת שגג מועדון הלילה ג'ט סט בסנטו דומינגו ב קרס במהלך הופעה של המוזיקאי רובי פרז.
גג המועדון התמוטט בערך בשעה 00:44 זמן מקומי (UTC–04:00).
באסון נהרגו 236 אנשים ו-189 נפצעו, מה שהפך אותו לאסון הלא טבעי החמור ביותר בהיסטוריה של המדינה.
מועדון הלילה ג'ט סט (Jet Set) החל את פעילותו בשנת 1974 במבנה שלפני כן שימש כבית קולנוע.
ב-2010 וב-2015 עבר המועדון שני שיפוצים משמעותיים.
בשנת 2023 ניזוק המועדון משריפה שפרצה כתוצאה מפגיעת ברק.
על פי פרסומים שונים, המועדון פעל בהתאם לתקנות הבטיחות המחייבות.
המועדון נהנה ממוניטין רב ומשך אליו קהל מגוון, לרבות אישים ידועים.
באופן קבוע, התקיים במועדון מופע בימי שני, אירוע שתרם משמעותית להגדלת מספר המבקרים בו באותו היום.
בעת האירוע שהו במקום, על פי הערכות, בין 500 ל-1,000 איש.
עדי ראייה דיווחו כי הגג קרס בפתאומיות, כשעה לאחר תחילת הופעתו של הזמר רובי פרז.
אחד מחברי הלהקה שליווה את פרז ציין לאחר האירוע כי בתחילה סבר שמדובר ברעידת אדמה.
אשתו של נשיא הרפובליקה הדומיניקנית ציינה כי בשעה 00:49, דקות בודדות אחרי האירוע התקשרה מושלת מחוז מונטה כריסטי לנשיא מתוך ההריסות.
בהמשך נודע שהמושלת לא שרדה.
בעקבות קריסת המבנה, הגיעו למקום האירוע כ-400 אנשי כוחות הצלה במטרה לסייע בחילוץ לכודים.
רובי פרז, אחד הלכודים, שר במטרה לסייע למחלצים לאתר את מיקומו תחת ההריסות.
החל מהשעה 15:00 באותו יום, לא אותרו עוד ניצולים בחיים.
באתר פעלו כוחות סיוע מ־22 מדינות, ביניהן משלחת ממדינת ישראל.
צוותי ההצלה הסתייעו בשלושה מנופים ומספר כלבי חיפוש.
במהלך מבצעי ההצלה, התאספו המונים בחוץ כדי להתפלל עבור הקורבנות ולשיר שירי אמונה כדי לעזור זה לזה להתמודד עם הטרגדיה.
בנוסף, התאסף קהל מול המכון הלאומי לפתולוגיה משפטית, שם הוצגו תצלומים של קורבנות האירוע במטרה לאפשר לקרובי משפחה לסייע בזיהוי הגופות.
בשעה 20:00 הופסקה הקרנת התמונות במכון לבקשת משפחות הקורבנות, ונדחתה למחרת.
שירותי החירום תיעדו לפחות 138 העברות באמבולנס, אם כי המספר האמיתי של הפצועים עלה על 150 לפי מנהל המבצעים הארצי של ניהול מצבי חירום, חואן מנואל מנדס.
פער זה יוחס לעובדה שמספר נפגעים הועברו לעיתים באמבולנס בודד.
לפחות 155 נסיעות בוצעו לבתי חולים סמוכים.
ב-9 באפריל, הכריזה ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית על מעבר מחיפוש והצלה לחילוץ גופות.
גורמים במרכז המבצעים לשעת חירום של הרפובליקה הדומיניקנית הצהירו ב-12 באפריל כי 189 אנשים חולצו בחיים מההריסות ו-15 נותרו מאושפזים.
לואיס אבינאדר ביקר בזירת האסון בבוקר 8 באפריל כדי להעריך את המצב ולאשר את מחויבות הממשלה למאמצי ההצלה.
הוא הדגיש כי "כל משאבי הממשלה" מנוצלים במבצע המתמשך.
בקריסת המבנה נהרגו 236 בני אדם.
בין ההרוגים היו אנשים מפורסמים, ביניהם הזמר רובי פרז עצמו, ושחקני העבר ב־MLB טוני בלנקו ואוקטביו דוטל.
מספר שעות לאחר התרחשות האסון, הכריזה ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית על שלושה ימי אבל לאומי.
עם התבהרות ממדי האסון, הוחלט על הארכת תקופת האבל בשלושה ימים נוספים.
בנוסף, הצהיר בכיר בממשלה על הקמת ועדה לחקירת האירוע, שתכלול מומחים בין-לאומיים.
הסנאט של הרפובליקה הדומיניקנית הודיע על ביטול ישיבתו שתוכננה ל-9 באפריל, זאת כאות הזדהות עם נפגעי האסון.
טקס אשכבה נערך עבור רובי פרז, אשר קיפח את חייו במהלך הופעתו בתיאטרון הלאומי של סנטו דומינגו, במעמד נשיא הרפובליקה, לואיס אבינאדר.
קריסטרון מיוק פרוסטאדוטיר (באיסלנדית: Kristrún Mjöll Frostadóttir; ) היא כלכלנית ופוליטיקאית איסלנדית, מנהיגת הברית הסוציאל-דמוקרטית, שמכהנת כראשת ממשלת איסלנד החל מדצמבר 2024.
קריסטרון נולדה ברייקיאוויק, כבתם של פרוסטי פיפיל יוהאנסון, אתנוגרף, ושל סטיינון גודני ה.
היא סיימה את לימודיה בקולג' הצעיר של רייקיאוויק, וקיבלה תואר בוגרת אוניברסיטה מאוניברסיטת איסלנד, תואר מוסמכת אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מ ע"ש ג'קסון באוניברסיטת ייל, ותואר מוסמכת אוניברסיטה בכלכלה מאוניברסיטת בוסטון.
קירסטרון עבדה כעיתונאית עבור העיתון הכלכלי Viðskiptablaðið, וכאנליסטית בבנק אריון .
היא גם עבדה כמומחית עבור מורגן סטנלי, בתחילה בניו יורק, ומאוחר יותר בלונדון.
ב-2017 היא שימשה ככלכלנית בלשכת הסחר של איסלנד, וב-2018 הייתה לכלכלנית הראשית של קווילה בנק (Kvika bank) עד 2021, כאשר היא הוכנסה לרשימת המועמדים של הברית הסוציאל-דמוקרטית במחוז דרום רייקיאוויק.
קירסטרון נבחרה כחברת האלת'ינגי מטעם מחוז דרום רייקיאוויק בבחירות של 2021. בבחירות הבזק של 2024 היא נבחרה מטעם מחוז צפון רייקיאוויק.
טרם כהונתה כראשת הממשלה היא הייתה חברה בוועדת התקציב בשנים 2021–2024, ולזמן קצר ב-2023 הייתה חברה בוועדה לענייני כלכלה וסחר של האלת'ינגי.
באוגוסט 2022 הכריזה קירסטרון על מועמדותה למנהיגות הברית הסוציאל-דמוקרטית, ובוועידת המפלגה שנערכה באוקטובר אותה שנה נבחרה ברוב של 94 אחוזים מהקולות ללא יריבים שניצבו מולה.
קריסטרון הובילה את מפלגתה לבחירות הבזק של 2024, בה זכתה המפלגה ב-20.8 אחוזים וב-15 מושבים באלת'ינגי.
הוא קיימה משא ומתן קואליציוני עם מפלגת הרפורמה הליברלית ועם מפלגת העם שהחל ב-4 בדצמבר והסתיים 17 ימים לאחר מכן, אז היא מונתה כראשת ממשלת איסלנד.
קירסטרון נשואה לאיינר ברגור איגבארסון, ולשניים שני ילדים.
קריסת סכר חברת Sino-Metals Leach הוא אסון סביבתי שאירע ב-18 בפברואר 2025, כאשר סכר פסולת קרס במכרה נחושת בבעלות תאגיד סיני בצפון זמביה, ושחרר כ-50 מיליון ליטרים של פסולת חומצית ורעילה לנהר קאפו, המהווה את עורק החיים הראשי של זמביה ורבים תלויים בו לפרנסתו.
הזיהום פגע קשות בדגה ובמערכת האקולוגית של הנהר, באספקת המים ובפעילויות החקלאיות לאורך הנהר, המשמש כמקור מים קריטי לכ-60% מאוכלוסיית זמביה.
נהר קאפו הוא נתיב המים החשוב ביותר של זמביה, הזורם לאורך למעלה מ-1,500 קילומטרים בתוך המדינה.
אגן הניקוז של הנהר קריטי לאוכלוסייה המקומית, כאשר כ-12 מיליון מתוך 20 מיליון אזרחי זמביה מתגוררים בו.
הנהר מספק מי שתייה לכחמישה מיליון איש, כולל תושבי לוסקה, בירת המדינה.
הנהר תומך גם בפעילויות דיג והשקיה חקלאית עבור חקלאים, תוך אספקת מים לפעילות תעשייתית.
מחוז חגורת הנחושת בצפון זמביה מתאפיין במכרות רבים, כאשר עם דומיננטיות רבה של חברות סיניות בתחום כריית הנחושת.
זמביה דורגה בין עשרת יצרניות הנחושת המובילות בעולם.
מבקרים האשימו מכרות נחושת בבעלות תאגידים סיניים בהתעלמות מתקנות בטיחות, עבודה וסביבה במאמציהם לשלוט באספקת הנחושת של זמביה.
לזמביה היו קשרים כלכליים משמעותיים עם סין, כולל חובות של למעלה מ-4 מיליארד דולר לסין שנדרשו ארגון מחדש לאחר שזמביה לא עמדה בתשלומים בשנת 2020.
ב-18 בפברואר 2025, מבנה ששימש לסכירת החומרים התעשייתיים במתקן הכרייה Sino-Metals Leach Zambia קרס לחלוטין.
הכשל המבני שחרר כ-50 מיליון ליטר של שפכים תעשייתיים רעילים המכילים חומצה מרוכזת ומוצקים מומסים.
השפכים המזוהמים זרמו ליובל של הנהר ומשם לנהר קאפו.
תוך שעות מהדליפה, ההשפעות הסביבתיות התבררו כאשר נצפתה תמותת דגה בכל נתיב המים שנפגע.
עדים החיים לאורך הנהר דיווחו כי הנהר, שהיה בעבר "תוסס וחי", נראה כאילו "מת בן לילה", כאשר תמותת דגים והיעלמותן של ציפורים התרחשו כמעט מיד לאחר קריסת הסכר.
הדליפה גרמה לנזק אקולוגי נרחב שנצפה למרחק של לפחות 100 קילומטרים במורד הזרם ממתקן הכרייה.
דווח על תמותה המונית של אוכלוסיות דגים, כאשר דגים מתים נשטפו במורד הנהר, וציפורים רבות נעלמו מבתי גידול נהרות "ששגשגו בעבר".
גידולים חקלאיים לאורך גדות הנהר הושמדו כאשר פסולת כרייה חלחלה לאדמה, וזיהמה באופן פוטנציאלי מאגרי מי תהום.
החשיפה הכבדה והכרונית של המערכת האקולוגית לפסולת כרייה הובילה לחששות לגבי נזק ארוך טווח למערכת האקולוגית והצטברות ביולוגית של מתכות כבדות.
פעיל הסביבה צ'ילקווה מומבה אפיין את האירוע כ"אסון סביבתי בעל השלכות קטסטרופליות".
הזיהום גרם נזק מיידי לקהילות התלויות בנהר קאפו.
הרשויות נאלצו לסגור לחלוטין את אספקת המים לקיטווה, עיר בת כ-700,000 תושבים הממוקמת בסמוך למכרה.
שדות אגוזי אדמה ותירס השייכים ליישובים מקומיים לאורך הנהר נהרסו.
חלקות חקלאיות של חקלאים לאורך הנהר זוהמו, ועל פי הדיווחים מספר יבולים נהרסו לחלוטין כחודשיים לפני זמן הקציר.
ב-6 באוגוסט 2025, שגרירות ארצות הברית הורתה לכל עובדי הממשל האמריקאי לעזוב את האזורים שנפגעו מהאסון בפברואר, בנימוק של המשך הזיהום ונוכחות אפשרית של סכנות הנישאות באוויר.
נשיא זמביה , הקאינדה היצ'ילמה, הגדיר את המצב כמשבר וביקש סיוע ממומחים במניעת הזיהום והשפעותיו על הציבור.
חיל האוויר בזמביה נפרס כדי לשחרר מאות טונות של סיד לנהר כדי לנטרל את הזיהום החומצי, בסיוע סירות מנוע שפיזרו סיד לאורך מסלול הנהר.
דובר ממשלת זמביה, קורנליוס מווטווה, הודיע כי Sino-Metals Leach Zambia תשלם עבור כל פעולות הניקוי, כאשר הרשויות הורו על השעיית הפעילות במכרה האחראי.
משרד פיתוח המים והתברואה של זמביה פרסם הצהרות בהן הכיר ב"ההשלכות ההרסניות" של הדליפה, תוך דאגה מיוחדת מזיהום מי התהום עקב חדירת חומרים רעילים לקרקע או נדידה לאזורים חדשים.
מהנדסת הסביבה מוין הימווינגה, שהשתתפה בפגישות שעסקו באסון, הביעה תסכול מהרשלנות שגילו משקיעים זרים רבים כלפי שימור הסביבה.
משרד הדיג והמשק החי של זמביה פרסם הודעת ייעוץ לציבור ב-23 בפברואר, בה הורה לתושבים להימנע מצריכת דגה בנהר קאפו או בנתיבי מים אחרים באגן.
ג'אנג פייבן, יו"ר חברת Sino-Metals Leach Zambia, קיים פגישה עם שרי ממשלת זמביה בעקבות התקרית.
על פי תמליל שפרסמה החברה, ג'אנג התנצל על דליפת הפסולת והבטיח שהחברה "תעשה הכל" כדי להגן ולשקם את סביבת הנהר מהר ככל האפשר.
מנגד, החברה עצמה החתימה אנשים על טפסי ויתור בתמורה לפיצוי של מאות דולרים.
קריסיומה (בפורטוגזית: Criciúma Esporte Clube) הוא מועדון כדורגל מברזיל, שנוסד בשנת 1947 בעיר קריסיומה שבמדינת סנטה קטרינה.
הקבוצה משחקת בליגת המשנה הברזילאית, ובעבר שיחקה בליגה הבכירה.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא נקלע למשבר כלכלי והפסיק את פעילותו.
בשנת 1976 ייסדו חברי המועדון לשעבר את הקבוצה מחדש תחת השם הנוכחי, קריסיומה אספורטה קלובה.
הישג השיא של המועדון הוא זכייה בגביע הברזילאי בשנת 1991, הישג נדיר במיוחד עבור קבוצה ששיחקה באותה עת בליגת המשנה.
בעקבות ההצלחה הועלתה "קריסיומה" לליגה הבכירה בשנת 1992, בה שיחקה במשך חמש עונות רצופות.
בשנת 2005 ירדה הקבוצה לליגה השלישית.
לאחר תקופה של קשיים, הצליחה הקבוצה לשוב לליגת העל הברזילאית בשנת 2012, אך ירדה בחזרה לליגת המשנה בשנת 2014.
באליפות סנטה קטרינה (Campeonato Catarinense) זכתה "קריסיומה" עשר פעמים, האחרונה שבהן בשנת 2011.
הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים ב"אצטדיון הרביאדו הולסה" (Estádio Heriberto Hülse), שבבעלות המועדון.
האצטדיון נבנה בשנת 1955 ומכיל כ-19,000 מקומות ישיבה.
קריפטוגרפיה (בעברית: תּוֹרַת כְּתִיבַת הַסֵּתֶר) היא ענף במתמטיקה ובמדעי המחשב העוסק במחקר ופיתוח שיטות אבטחת מידע ותקשורת נתונים על רובדיהם השונים, בסביבה פתוחה הנגישה לצד שלישי המכונה "אויב", או "יריב" פוטנציאלי.
התחום מאגד תחתיו פיתוח ואנליזה של פרוטוקולים המתמודדים בהיבטים שונים של אבטחת מידע בנוכחות צד שלישי, מהם בנוסף לסודיות, הרשאת גישה, סיסמה, הוכחת ידיעה, פרוטוקול אתגר-מענה, מנגנוני חתימה דיגיטלית, חלוקת סוד, חישוב רב משתתפים בטוח, אימות זהויות, מניעת הכחשה ועוד.
מערכת הצפנה משתמשת באבני בניין קריפטולוגיות כגון צופן סימטרי, צופן זרם, מפתח פומבי, פונקציות גיבוב, קוד אימות מסרים, מחולל פסבדו אקראי וכדומה.
קריפטוגרפיה מודרנית משתלבת בתחומי מחקר אחרים כמו מתמטיקה, סטטיסטיקה והסתברות, תורת האינפורמציה, מדעי מחשב והנדסת אלקטרוניקה.
יישומיה רבים ומגוונים וכוללים בין היתר, אבטחת רשתות תקשורת, תקשורת סלולרית, חומת אש, מסופי משיכה, כרטיסי אשראי, דואר אלקטרוני, מסחר אלקטרוני, הצבעה ממוחשבת ועוד.
השם "קריפטוגרפיה" מקורו במילה היוונית "קריפטו" (κρυπτός) שמשמעותה נסתר או אומנות ההסתרה, ו"גרפיה" (γράφω) שמשמעותה "כתיבה".
בתרגום חופשי נעשה שימוש בשם באופן חליפי למונח קריפטולוגיה שפירושו תורת ההסתרה (Crypto-logia, κρυπτός-λογία), אם כי משמעותו רחבה יותר מתחום ההצפנה בלבד.
במובן הבסיסי, המונח הצפנה מתאר הסתרת משמעותו של מסר קריא באמצעות פונקציה שמקבלת כפרמטר מפתח הצפנה והופכת את המסר לרצף של סימנים בלתי מובן לאיש.
שחזור הטקסט המוצפן למצבו הקריא באמצעות פונקציה הופכית מתאימה עם מפתח הפענוח, קרוי פענוח .
המונח צופן (Cipher) מתייחס לאלגוריתם הצפנה בדרך כלל במחשב, כאשר קלט האלגוריתם נקרא תַּמְלִיל פָּשׁוּט או טקסט גלוי ואילו פלט האלגוריתם נקרא תַּמְלִיל מֻצְפָּן או טקסט מוצפן .
פעולת אלגוריתם ההצפנה נשלטת על ידי מפתח ההצפנה הסודי הידוע רק לשולח ולמקבל.
בשפה העברית משמשת המילה צופן גם כשם עצם לכתב סתר או קוד.
שיטות הסתרת מידע שאינן עושות שימוש במפתח הצפנה קרויות סטגנוגרפיה.
בעבר שימש המונח קריפטוגרפיה כמעט באופן בלעדי לתיאור הצפנת מסרים.
אולם בעידן המודרני התחום הלך והתרחב והוא משמש כיום לתיאור ענף מדעי רחב היקף העוסק בהיבטים השונים של אבטחת המידע, אלגוריתמים קריפטוגרפיים, פרוטוקולים ומנגנוני אבטחת מידע, פרוטקולי אימות זהויות, שיטות הבטחת שלמות ופסבדו-אקראיות.
בניסוח פורמלי, משמשת המילה קריפטוגרפיה לתיאור שיטות יישום ההצפנה ואילו קריפטואנליזה מתמקדת בחקר השיטות לשבירתה.
את תחום המחקר המאגד את שניהם מכנים קריפטולוגיה.
בניסוח לא פורמלי, ניתן לעשות שימוש במילה קריפטוגרפיה כדי לתאר את הענף כולו.
במערכת תקשורת טיפוסית כמו רשת האינטרנט הקריפטוגרפיה משתלבת יחד עם רכיבי תקשורת נוספים כמו איפנון, תיקון שגיאות ודחיסה.
התרשים משמאל מתאר באופן כללי את השלבים בהם עובר מידע הזורם בערוץ תקשורת מצד אחד לצד השני ואת מיקומה של הקריפטוגרפיה במערכת כזו, בדרך כלל בין שלב קידוד המידע (כגון דחיסה) לבין קידוד הערוץ (תיקון שגיאות).
קריפטוגרפיה מודרנית מטפלת בשלושה נושאים עיקריים:
סודיות מושגת על ידי הצפנה שנעשית על ידי השולח באמצעות מפתח הצפנה סודי ובמסגרתה המסר הגלוי מועבר למצב מוצפן ופענוח שנעשה על ידי המקבל ובמסגרתו המסר המוצפן חוזר להיות גלוי.
לעיתים מפתח ההצפנה זהה למפתח הפענוח ולעיתים שונה.
בקריפטוגרפיה מודרנית בשני השלבים האמורים משתמשים השולח והמקבל בפרוטוקולים ובאלגוריתמים קריפטוגרפיים להשגת סודיות.
כאשר השיטות עצמן אינן סודיות והן ידועות ומוסכמות מראש - רק מפתח ההצפנה סודי.
במערכת קריפטוגרפית שלמה, סודיות לבדה אינה מספקת.
יש צורך בנוסף בפרוטוקול אימות זהויות שנועד למנוע התחזות וכן לספק דרך לדעת מיהו מקור המידע, בדומה לפונקציה שממלאת חתימה על גבי המחאה.
הבטחת שלמות נעשית בדרך כלל על ידי אלגוריתם אימות שתפקידו להבטיח שהמידע (שאינו בהכרח מוצפן) אותנטי, כלומר שלא נעשה בו שינוי זדוני כלשהו על ידי צד שלישי, אויב או מתחרה.
כל שינוי אפילו קל מאוד יתגלה מיד על ידי המשתתפים הלגיטימיים, מה שיגרום למערכת להיפטר מהמידע הפגום ולשלוח הודעת שגיאה מתאימה.
בנוסף קיימים תהליכים נלווים כגון מחולל פסאודו-אקראי המשמש בין היתר להכנת מפתחות הצפנה, פונקציות גיבוב וכדומה ותהליכים נוספים שאינם בהכרח קריפטוגרפיים.
השאיפה היא שתהליכים אלו יהיו שקופים מבחינת המשתמש, כאשר משתמש מתחבר לשרת או מבצע עסקה מקוונת, ההכנות הדרושות נעשות ברקע מבלי שיחוש בכך, מלבד הדרישה מעת לעת לספק פרטי זיהוי כלשהם כמו סיסמה, מספר כרטיס וכדומה.
עד לעשורים האחרונים מקובל להתייחס אליה כאל הצפנה קלאסית או הצפנת 'עט ונייר'.
כלומר שיטות הצפנה לקסיקוגרפיות הפועלות על סימנים כגון אותיות וספרות ומיושמות ידנית או באמצעים מכניים פרימיטיביים כמו גליל או מכונת כתיבה או בשיטות סטגנוגרפיות.
התפתחותה של הקריפטוגרפיה הואצה בראשית המאה העשרים עם הופעת מנגנוני הצפנה מכניים ואלקטרו-מכניים מורכבים ומסובכים יותר ויותר, הנקראים מכונות הצפנה מבוססות רוטור, בראשן האניגמה.
הקריפטוגרפיה המודרנית המוכרת לנו כיום החלה עם המצאת המחשבים, שיטות ההצפנה הפכו למתמטיות יותר ויותר באופיין ומורכבותן הפכה למסובכת מדי לביצוע באופן ידני, עד שהפכה נחלתם הבלעדית של המחשבים.
מה שהחל כאמנות פיצוח קודים והמשיך עם גילוי הניתוח הסטטיסטי ככלי יעיל לשבירת צפנים.
היכולת לקרוא תשדורות מוצפנות השפיע רבות על מהלך ההיסטוריה.
אפשר לציין כדוגמה את מברק צימרמן שגרם להתערבותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.
או השפעת פיצוח הצפנים הנאציים בידי הבריטים, על מאזן הכוחות במלחמת העולם השנייה.
בעבר שימשה הקריפטוגרפיה הקלאסית בעיקר ממשלות, צבאות, דיפלומטים ומרגלים.
שני אירועים לכאורה לא קשורים שאירעו בשנות השבעים של המאה העשרים בסמיכות רבה, הביאו למפנה העיקרי ותרמו יותר מכל להפיכתה למודרנית כפי שהיא מוכרת כיום; הפצת DES כתקן הצפנה והמצאת RSA.
קריפטוגרפיה מודרנית התפתחה בשני מישורים מקבילים אילו: הצפנה סימטרית והצפנה א-סימטרית.
בעשורים האחרונים של המאה העשרים ההצפנה עברה מהפך משמעותי מסוג של מיומנות שהיא נחלתם של מעטים, שבעיקרה הייתה אוסף פעולות אד הוק שמסתמכות על התחכום של מפתח הצופן למדע מבוסס היטב שנשען על יסודות תאורטיים מוצקים.
אפשר לחלק את הפרדיגמות המייחדות פיתוח צופן בקריפטוגרפיה המודרנית לעומת הקלאסית לשלושה צעדים עיקריים:
הצעד הראשון בפתרון בעיה קריפטוגרפית הוא להגדיר היטב בצורה פורמלית את דרישות הביטחון של המערכת.
הצעד השני, כאשר ביטחון המערכת נשען על השערה בלתי מוכחת, היא חייבת להיות מנוסחת היטב.
יתרה מזו, ההשערה חייבת להיות מינימלית.
הצעד השלישי, בניית מערכת ההצפנה צריכה להיות מלווה בהוכחות מוצקות ביחס להגדרות הביטחון הדרושות מהצעד הראשון ובהתאם להשערות המוצהרות (אם הן נדרשות) בצעד השני.
לצעדים אילו חשיבות הן בפיתוח הצופן כדי להבהיר מה בעצם מנסים להשיג באמצעות האלגוריתם.
הן בשימוש בו, כיצד ואיפה להשתמש בו בצורה בטוחה מבלי להיכשל בשימוש לא ראוי או שימוש שלא יועד לו והן במחקר ובדיקת טיב האלגוריתם לעומת אחרים.
הצפנה סימטרית היא הוותיקה ביותר ושורשיה החלו עם ההצפנה הקלאסית לפני מאות שנים.
הצפנה סימטרית היא אלגוריתם הצפנה שעושה שימוש באותו מפתח הן להצפנת המידע והן לפענוחו.
כלומר בשיטה הסימטרית כדי שניתן יהיה להעביר מידע סודי בין הצדדים המתקשרים, שניהם נדרשים להחזיק באותו מפתח הצפנה.
צופן סימטרי יכול להיות מבוסס על שתי הגישות העיקריות להצפנה סימטרית צופן זרם או צופן בלוקים כשלכל אחת מהן יתרונות וחסרונות והן מתאימות לצרכים שונים.
באופן כללי יתרונותיה של ההצפנה הסימטרית הם ביעילות החישובית ובכוח המחשוב הנמוך יחסית הדרוש ליישומה לעומת הצפנה אסימטרית.
למשל נכון לשנת 2015 תקן ההצפנה המתקדם נחשב לאלגוריתם הסימטרי המועדף הן מהיבט של ביטחון והן מהיבט של יעילות אף על פי שקיימים אלגוריתמים מהירים מעט יותר.
ביישום ממוטב בחומרה תפוקתו היא כמעט 700 MB לשנייה לליבה אחת.
התקן מגדיר מפתח הצפנה באורך של 256 סיביות כבטוח לכל צורך מעשי לתקופה הקרובה.
אף על פי שקיימים אלגוריתמים סימטריים רבים, אלגוריתם DES הוא הדוגמה הקלאסית הטובה ביותר לצופן סימטרי מודרני.
DES היה לאלגוריתם הסימטרי הראשון שהופץ בקנה מידה גדול ואף הפך לתקן הצפנה רשמי, שימש בעיקר בתחום הבנקאות והוא עדיין בשימוש מוגבל ב-גרסה המשולשת.
אף על פי שכיום לא נחשב לאלגוריתם בטוח, חשיבותו ההיסטורית נותרה בעינה מאחר שהטכניקות שיושמו בו נלמדות כיום באקדמיה ומשמשות השראה ובסיס לאלגוריתמים סימטריים מודרניים רבים.
העברה; הצורך בהעברת מפתח ההצפנה לידי מקבל הצופן על מנת שיוכל לפענחו.
נגישות למפתח ההצפנה מצד גורם זר במהלך ההעברה או לאחר מכן, אם על ידי ציתות או בדרכים אחרות, תאפשר לו לפענח את כל המסרים שהוצפנו באמצעות אותו מפתח.
אחסון; היות שלעיתים מטעמי בטיחות נדרש מפתח הצפנה נפרד לכל התקשרות, כמות המפתחות שצריך לשמור עשויה להצטבר באופן משמעותי.
שמירה של כמות גדולה של מפתחות הצפנה הופכת למטרד של ממש.
יש צורך במקום אחסון בטוח ובתחזוקה תמידית מה שמסבך ומייקר את תהליך ההצפנה.
אימות; הצפנה סימטרית בסיסית אינה מספקת ערובה לכך שמפתח ההצפנה או פיסת מידע שייכים למי שמתיימר להיות בעליהם, כלומר אינה מספקת אותנטיקציה של המידע, שלמותו ושייכותו לבעליו באופן קריפטוגרפי.
הצפנה מודרנית מטפלת בבעיות המנויות בכמה אופנים.
פתרון מקובל אחד, הוא העברה בטוחה של מפתח הצפנה חד פעמי (המוצפן באמצעים אסימטריים כגון RSA) לידי המקבל יחד עם המידע המוצפן, בכך אין צורך באחסון כלל ובגמר השימוש בו המפתח יכול להיות מושמד.
טכניקה נפוצה היא שילוב של שיטות סימטריות עם אסימטריות, תוך ניצול היתרונות שבכל אחת מהן להשגת בטיחות אופטימלית.
קיים מגוון גדול של פרוטוקולים קריפטוגרפיים למטרות של העברה בטוחה, אימות והבטחת שלמות של מפתחות הצפנה.
חלקם נשענים על שיטות סימטריות בלבד, חלקם נעזרים בסיוע צד-שלישי נאמן (TTP) וחלקם משלבים גם שיטות אסימטריות.
בעוד אחרים מספקים גם אימות והוכחת זהות חד כיוונית או דו כיוונית (שרת מול לקוח ולקוח מול שרת).
פרוטוקול דיפי-הלמן היה לאלגוריתם הראשון שהתמודד עם בעיית העברת המפתחות בשיטה האסימטרית.
פרוטוקול זה מאפשר העברת מפתח הצפנה סימטרי בצורה מאובטחת בתשתית גלויה מבלי שהמשתתפים יאלצו להיפגש כלל.
אולם אינו פותר את בעיית האימות.
חתימה דיגיטלית בשילוב עם אלמנטים בסיסיים אחרים כגון מחולל אקראי בטוח, פונקציית גיבוב וכדומה, יכולים לספק הגנה כוללת ופתרון מלא לבעיות המנויות.
בשנת 1949 הראה קלוד שאנון אבי תורת האינפורמציה, שיטת הצפנה (סימטרית) "מושלמת" המכונה פנקס חד-פעמי (One time pad).
שיטה זו המבוססת על צופן ורנם, בה מצפינים מחרוזת מסר על ידי חיבור XOR של סיביות המסר בזו אחר זו, עם מפתח שנבחר באופן אקראי.
אם המפתח אקראי "אמיתי" וחד-פעמי ובאורך המסר המיועד להצפנה, הצופן יהיה בעל סודיות מושלמת (Perfect Secrecy) והוא בטוח ללא סייג.
אין שום דרך לשחזרו ללא המפתח (אפילו במקרה שמנחשים מפתח, אין דרך לדעת האם הוא המפתח הנכון).
פנקס חד-פעמי מחייב שימוש יחיד במפתח.
המפתח חייב להיות ממקור אקראי אמיתי (בניגוד למספרים פסבדו אקראיים המיוצרים על ידי מחשב).
שיטה זו אינה מעשית ביישומים רבים משתי סיבות עיקריות: ראשית, הכנת מפתח אקראי (אמיתי) באורך המסר הופכת קשה כאשר מדובר במסר גדול מאוד.
שנית, הצורך בהעברת מפתח ההצפנה הסודי לידי המקבל כרוך בסיכון רב.
דרוש לשם כך ערוץ התקשרות בטוח שישמש להעברת המפתח, מה שהופך את השיטה ללא ישימה בסיטואציות רבות, בעיקר כאשר לא היה קשר מוקדם בין הצדדים המתקשרים (דוגמת מסחר ברשת האינטרנט).
עם זאת, עדיין קיימים שימושים מעשיים מעטים לשיטה זו.
קיימים אלגוריתמים קוונטיים המאפשרים תאורטית להתגבר על מכשול בעיית העברת המפתח, ומספקים בטיחות מוכחת.
הצפנה סימטרית פועלת עם מפתח הצפנה זהה הן להצפנה והן לפענוח ובדרך כלל נדרש להחליפו מעת לעת.
החיסרון העיקרי בשיטות הצפנה סימטריות הוא העובדה שיש לשמור את מפתח ההצפנה בסוד ואין לחשוף אותו בשום שלב לאף אחד מלבד המשתתפים הלגיטימיים, עובדה שיוצרת בעיה מהותית הנקראת בעיית הפצת מפתחות.
כל זוג מתקשרים אפשרי צריכים לשתף ביניהם מפתח הצפנה סודי נפרד לצורך התקשרות אחת או מספר מוגבל של התקשרויות ולשם כך הם צריכים למצוא דרך להעבירו מאחד לשני בסודיות ולאחסנו במקום מוגן.
בתקשורת מודרנית מספר המפתחות האפשריים שיש לנהל מבחינה פרקטית הופך לנטל כבד ולעיתים אינו מעשי.
בעיה זו נקראת גם פרדוקס הביצה והתרנגולת כיוון שאם קיימת דרך בטוחה להעביר מפתח הצפנה סודי מלכתחילה הרי שאין צורך בהצפנה כי אפשר להשתמש בה להעברת המסר עצמו, מאידך אם אין דרך כזו כיצד יוכלו להעביר מסרים מוצפנים ביניהם ולפענח אותם אם המתקשרים מעולם לא נפגשו.
במאמר מפורסם משנת 1976 "כיוונים חדשים בהצפנה" הציעו ויטפילד דיפי ומרטין הלמן רעיון פורץ דרך ומהפכני לאותה עת לפתור את הבעיה באמצעות הצפנת מפתח ציבורי או באופן כללי יותר הצפנה אסימטרית.
ההצפנה האסימטרית היא שיטת הצפנה שבה המקבל מכין לעצמו שני מפתחות, אחד הנקרא מפתח פרטי שנשמר בסוד ומשמש לפענוח ואילו השני נקרא מפתח ציבורי המפורסם לכל דורש ומיועד להצפנה בלבד.
אף על פי שקיים קשר הדוק בין שני המפתחות למתבונן מהצד אמור להיות קשה מאוד לנחש מהו מפתח אחד בהינתן השני ולהפך.
בדרך זו כל אחד יכול להצפין מידע עם המפתח הציבורי של המקבל כי הוא ידוע לכל, אך רק המקבל לבדו מסוגל לפענחו עם מפתח הפענוח המתאים שנשמר בסוד.
השיטה האסימטרית מתגלה כשימושית במיוחד כאשר צד אחד רוצה להעביר לצד השני מפתח שיחה לצורך הצפנה/פענוח של מידע שהוא מעוניין לחלוק עמו.
הוא עושה זאת על ידי הצפנתו באמצעות המפתח הציבורי של המקבל והמקבל מצידו יכול לפענח את המסר ולקבל את מפתח השיחה מבלי שיצטרך לשתף מידע כלשהו מראש עם השולח.
עם מפתח זה שני הצדדים יכולים לבצע התקשרות מוצפנת בבטחה, באמצעות צופן סימטרי מהיר.
ההיסטוריון דייוויד קאהן כינה את הצפנת המפתח הציבורי הקונספט המהפכני ביותר מאז המצאת צופן החלפה פולי-אלפביתי בתקופת הרנסאנס.
דיפי והלמן הוכיחו שאפשר לעשות זאת על ידי מה שנקרא מאוחר יותר פרוטוקול דיפי הלמן הנמצא עד היום בשימוש נרחב ובכך מצאו למעשה פתרון יעיל לבעיית הפצת המפתחות.
בנוסף העלו השניים לראשונה את רעיון החתימה הדיגיטלית המדמה חתימה קונבנציונלית על מסמך דיגיטלי אם כי לא הציעו פתרון מעשי.
המאמר של דיפי והלמן הצית את הדמיון הציבורי ועורר הדים רבים.
הם ציינו במאמרם את העובדה שהרעיון שלהם שאב השראה בין היתר מרלף מרקל שעבד על רעיון משלו הנקרא חידות מרקל שלא זכה לפרסום.
בעקבות פרסום המאמר ולאחר מאמצים רבים מצד האקדמיה התגלו ברבות הימים שיטות מפתח ציבורי רבות.
כשנה לאחר מכן ב-1978 פיתחו עדי שמיר, רונלד ריבסט ולאונרד אדלמן את RSA שהיא שיטת מפתח ציבורי שלמה הראשונה אשר יכלה לשמש הן להצפנה והן לחתימה דיגיטלית והיא בשימוש עד ימינו.
לאחריה התגלו שיטות נוספות כגון צופן אל-גמאל, הצפנת רבין, הצפנת קריימר-שופ, הצפנת תרמיל, NTRU, הצפנת מקאליס ועוד רבות.
מסמך שפורסם ב-1997 על ידי ממשלת בריטניה חשף כי המודיעין הבריטי (GCHQ) היה מודע כבר ב-1970 לרעיון ההצפנה האסימטרית.
המתמטיקאים ג'יימס אליס וקילפורד קוקס שעבדו למען המודיעין הבריטי באותה עת פרסמו כל אחד בנפרד מאמרים בהם טענו שפיתחו שיטות דומות ל-RSA ודיפי-הלמן אך נשמרו בזמנו בסוד מטעמים של ביטחון לאומי.
העובדה שקיים קשר חד-חד ערכי בין המפתח הפרטי למפתח הציבורי של המקבל מאפשרת יישום חתימה דיגיטלית המקשרת באופן חד ערכי בין תוכן מסמך דיגיטלי כלשהו לבין ערך הנקרא חתימה באופן שלא ניתן "להעביר" חתימה ממסמך אחד לאחר.
המפתח הפרטי של החותם משמש לחתימה ואילו המפתח הציבורי משמש לאימות החתימה.
היות שהמפתח הציבורי ידוע לכל, כל אחד יכול לאמת את החתימה אולם כדי לזייפה במטרה לשכנע אחרים שהחותם הלגיטימי ביצע את החתימה יש צורך לדעת מהו המפתח הפרטי של אותו חותם.
דוגמה לאלגוריתם חתימה דיגיטלית שהפך במהרה לתקן רשמי של ממשלת ארצות הברית ומשמש בתפקיד זה עד ימינו הוא DSA.
ביטחון הצפנת מפתח ציבורי מבוסס על הסיבוכיות החישובית של בעיות מתמטיות שונות הנקראות "קשות", חלקן מתורת המספרים וחלקן מתחומים מתמטיים אחרים.
בעיות אילו מאפשרות הכנת פונקציה חד-כיוונית שמהווה בסיס להצפנת מפתח ציבורי.
למשל הקושי בפתרון בעיית RSA והצפנת רבין מסתמך על ההנחה שקשה מאוד לפרק לגורמים מספרים שלמים גדולים.
בעוד שקל לחשב העלאה בחזקה מודולרית, הרי שההפך, חישוב שורש מודולורי קשה מאוד אלא אם כן ידועים הגורמים הראשוניים.
זוהי פונקציה חד-כיוונית עם "דלת צונחת" (מידע נוסף המאפשר פתרון הבעיה בזמן יעיל, במקרה זה המידע הנוסף הוא הגורמים הראשוניים).
ביטחון פרוטוקול דיפי והלמן מסתמך על הקושי המשוער שבבעיית הלוגריתם הבדיד (גם היא מתורת המספרים).
הצפנת NTRU היא דוגמה לאלגוריתם אסימטרי שביטחונו המסתמך על ההנחה שקשה לפתור את בעיית הווקטור הקצר ביותר בתורת הסריגים וכן הצפנת מקאליס היא דוגמה למערכת אסימטרית המבוססת על תורת הקודים.
המכנה המשותף של כל המערכות האסימטריות בימינו לעומת הצפנה סימטרית, הוא היעילות החישובית.
מרבית האלגוריתמים נדרשים לבצע חישובים אריתמטיים ארוכים מאוד בשל העובדה שהבעיות המתמטיות האמורות ניתנות לפתרון באמצעות אלגוריתמים המסוגלים לתת פתרון בזמן ריצה תת-מעריכי שזה טוב יותר מכוח גס כלומר ניסוי כל האפשרויות או מחצית מהן במקרה הממוצע עד לגילוי מפתח ההצפנה.
כדי לפצות על כך יש צורך להגדיל את מפתחות ההצפנה בהתאם כך שסיבוכיות הניסיון לשבור את ההצפנה עם מיטב האלגוריתמים הידועים תהיה מעבר ליכולת המחשוב הנוכחית.
מסיבה זו השימוש בהצפנה אסימטרית בדרך כלל מוגבל לכמות מועטה של מידע והוא משולב במערכת היברדית עם הצפנה סימטרית לניצול מיטבי של היתרונות שבשתי השיטות.
בדרך כלל מפתח ציבורי משמש להעברת מפתח הצפנה סודי, כאשר את ההצפנה בפועל מעדיפים לבצע עם אלגוריתם סימטרי מהיר כמו AES.
בכל מערכת הצפנה קיים מפתח שאותו יש לשמור בסוד מוחלט.
גילוי המפתח על ידי צד שלישי גורם להצפנה להיכשל כיוון שעם מפתח זה היריב יכול לפענח את המידע באותה הדרך שהמקבל עושה זאת, לכן סודיות המפתח היא קריטית ביותר.
השאלה שעולה היא האם כדאי להסתיר גם את אלגוריתם ההצפנה כנדבך נוסף של ביטחון.
במאה ה-17 ענה על שאלה זו אוגוסטה קרקהופס במספר עקרונות צבאיים שפיתח שהחשוב שבהם הוא ששיטת הצפנה אינה חייבת להיות סודית ורצוי אפילו שלא תהיה.
תמיד קיימת אפשרות שתיפול לידי האויב, לכן ביטחונה אינו אמור להסתמך על סודיותה אלא אך ורק על סודיות המפתח, כך שאם אלגוריתם ההצפנה אכן יפול לידי האויב שזהו סיכון ריאלי, לא יסכן הדבר את ביטחון המידע שהוצפן, כל עוד המפתח לא נחשף.
שנים מאוחר יותר ניסח שאנון מחדש את העיקרון בביטוי "האויב מכיר את המערכת שבשימוש" שמהווה מוסכמה ידועה בקריפטוגרפיה.
ההנחה הבסיסית בניתוח מערכת הצפנה היא שפרטי אלגוריתם ההצפנה ידועים ומפורסמים לכל, אף על פי שהנחה זו לא תמיד נכונה.
יתרה מזו הרבה יותר קשה לשמר סודיות אלגוריתם הצפנה מאשר מפתח הצפנה מכמה סיבות:
קל יותר לשמור על סודיות מחרוזת קצרה של כמה בתים של מפתח לעומת פירוט מהלכי האלגוריתם שיכול להיות ארוך (כמה מאות בתים או יותר).
פרטי האלגוריתם עלולים לדלוף אם על ידי גורם כלשהו מבפנים, על ידי הנדוס לאחור או ריגול תעשייתי.
מפתח הצפנה אינו פגיע להנדוס לאחור.
במקרה של חשיפת המפתח, כל שנדרש הוא להחליף מפתח, לעומת זאת במקרה של חשיפת אלגוריתם יש צורך להחליף את האלגוריתם כולו.
באנלוגיה למנעול צירופים הסתמכות אך ורק על מנגנון נעילה סודי, אינה חכמה כיוון שאם נחשף המנגנון המנעול כולו הופך לחסר תועלת.
מאידך אם התגלה צירוף סודי, יש צורך רק להחליף צירוף על מנת להבטיח סודיות, אין צורך בקניית מנעול חדש.
מטעמי ביטחון לעיתים יש צורך ואף חובה לרענן את סודיות ההצפנה כמו החלפת מפתחות סודיים לעיתים קרובות.
במקרה של אלגוריתם הצפנה המוטמע בתוכנה בארגון גדול, זה לא יהיה מעשי לייצר עבור כל אחד מחברי הארגון אלגוריתם שונה בכל פעם שהוא צריך להצפין מידע.
לעומת זאת קל לייצר מפתח הצפנה שונה עבור כל אחד מהם ואילו התוכנה תהיה זהה לכולם.
כאשר אלגוריתם ההצפנה אינו סודי הוא נהנה מביקורת מומחים ולכן סביר להניח שהוא יהיה יותר טוב.
שנים של ניסיון מלמדים שפיתוח אלגוריתם הצפנה מורכב ומועד לכישלונות.
לכן אמון הציבור באלגוריתם מסתמך על העובדה שנבדק ביסודיות על ידי מומחים במשך תקופה ארוכה.
כאשר תתגלנה פרצות עדיף שהדבר יקרה על ידי "האקרים מוסריים" מאשר שהדבר ישמר בסוד לצורך פגיעה זדונית במשתמשי האלגוריתם.
בדרך כלל מקובל באקדמיה שמי שמגלה פרצות מתריע מראש לארגונים הרלוונטיים לפני שהוא מפרסם את ממצאיו לכלל הציבור כדי לספק שהות למפתחי האלגוריתם לתקן את הליקוי.
אלגוריתמים פתוחים קלים יותר לתיקנון מה שמקל על הפצה שלהם בקנה מידה גדול.
מלבד זאת אנשי התעשייה וגופי התקינה נמנעים באופן גורף משימוש באלגוריתמים שלא עברו את מבחן הזמן וביקורת ציבורית נאותה וכן אלגוריתמים המוגנים בזכויות יוצרים או בפטנטים.
למרות הסיבות המשכנעות, הרעיון של קריפטוגרפיה פתוחה לפי עקרון קרקהופס לא תמיד מתקבל ואנשים נוקטים לפעמים בגישה של ביטחון באמצעות עמימות, ופעם אחר פעם לאורך ההיסטוריה רואים את ההשלכות ההרסניות של גישה זו.
אלגוריתמים מוצלחים הם כאלו שזכו לביקורת ציבורית, במיוחד לעיון מדוקדק בידי אנליסטים ומומחי הצפנה מסביב לעולם.
קיים מגוון עשיר של אלגוריתמים טובים שאומצו על ידי ארגוני תקינה בינלאומיים, הם חופשיים לשימוש ואינם מוגנים בפטנטים כלשהם.
AES הוא דוגמה טובה לאלגוריתם שנבדק היטב על ידי מומחים רבים ונבחר מבין מספר מועמדים לאחר תחרות פתוחה שנמשכה כמה שנים.
בעבר נטו מפתחי הצפנים לשמור את פרטי אלגוריתם ההצפנה בסוד.
אולם גם בהצפנה המודרנית אפשר לראות מקרים שבהם אלגוריתמי הצפנה נשמרו בסוד.
בשנת 1993 פרסמה ממשלת ארצות הברית תקן הצפנה בשבב Clipper שהשתמש במספר אלגוריתמים סודיים, ביניהם צופן סימטרי בשם Skipjack.
השבב בין היתר נועד לאפשר לרשויות גישה לתוכן המוצפן באמצעות דלת אחורית - מפתח נוסף אותו קיבלו בעת ייצור השבב.
השימוש בדלת אחורית וסודיות האלגוריתמים גרמו להסתייגות רבה בציבור והפרויקט לא התקבל, במיוחד לאחר שפורסמו אלטרנטיבות טובות כמו PGP.
בסופו של דבר נחשפו פרטי אלגוריתם סקיפג'ק לידיעת הציבור.
צופן זרם RC4 היה סוד מסחרי כשהומצא ב-1987 על ידי רונלד ריבסט במעבדות RSA.
דוגמה אחרת היא אלגוריתם ההצפנה A5/1 ששימש בעבר בתקן GSM שהיה סודי וגרם למבוכה רבה כאשר התברר לאחר הנדסה לאחור שהוא חלש באופן משמעותי.
הדעה הרווחת היא שמדינות אחדות החברות בגוש האירופי עמדו על כך שהאלגוריתם יוחלש במכוון.
מטרת הקריפטואנליזה היא מציאת נקודות תורפה בסכמות הצפנה בפרט ובמערכות אבטחת מידע בכלל.
קיימת מעין תחרות סמויה בין ממציאי האלגוריתמים לבין האנליסטים שמנתחים אותם.
התפתחות הקריפטוגרפיה המודרנית נעשית בשני מסלולים מקבילים - התפתחות של שיטות הצפנה מתקדמות יותר ומאידך התפתחות שיטות פיצוח החושפות חולשות בשיטות אילו וחוזר חלילה.
די בהוכחה תאורטית שאלגוריתם הצפנה ניתן לפיצוח בכמות עבודה נמוכה משמעותית מזו שהצהירו עליה מפתחי האלגוריתם או בכמות עבודה נמוכה במידה ניכרת מכוח גס כדי להוציאו מכלל שימוש.
מפתחים נדרשים להתמודד עם שיטות פריצה חדשות שמתגלות והם נאלצים בעקבות כך להוציא גרסאות משופרות העמידות בפני ההתקפות שהתגלו.
קריפטואנליזה של מערכת הצפנה מתחלקת לכמה מודלים מהקל אל הכבד:
זוהי ההתקפה הבסיסית ביותר שמתייחסת למצב פאסיבי שבו המתקיף או הקריפטואנליסט יכול לראות רק את הטקסט מוצפן ומתוכו הוא מנסה לחשוף את הטקסט הגלוי או את מפתח ההצפנה.
מצב זה תמיד אפשרי כי ההנחה היא שכל מי שמצויד בציוד תקשורת בסיסי יכול ליירט שדרים מוצפנים ולראות את תוכנם.
מודל התקפה חזק יותר שמניח שהיריב או מנתח הצופן מסוגל לראות זוג אחד או יותר של טקסטים גלויים וטקסטים מוצפנים השייכים להם, אם כי אין לו שליטה על תוכנם.
מטרתו היא לחשוף טקסט גלוי אחר שלא הגיע לידיו או את מפתח ההצפנה.
מצב כזה אפשרי כיוון שלא תמיד הטקסט המוצפן חסוי, לעיתים קרובות אפשר לנחשו בקלות.
לדוגמה אם ידוע למתקיף שבפתיחת כל מסר מוצפן קיימת המילה "שלום" כשהיא מוצפנת או כאשר מידע שהיה בעבר מוצפן הפך לנחלת הכלל מסיבות שאינן קשורות.
במודל זה היריב מסוגל "לבחור" את הטקסטים הגלויים שהוא מעוניין לראות את תוצאת הצפנתם.
ועם מידע זה הוא מעוניין לפרוץ טקסט מוצפן אחר.
יכולת הבחירה מקנה ליריב עוצמה רבה, כיוון שהוא יכול למטב את התקפתו על בסיס המידע שברשותו ולשפר את סיכויי ההצלחה.
יכולת כזו אפשרית בעולם האמיתי, לדוגמה המתקיף יכול לשלוח לקורבן הודעות כלשהן בתקווה שהקורבן יצפין אותן ויאחסן אותן במחשבו האישי ולאחר מכן המתקיף יכול לגנוב את המחשב על תכולתו המוצפנת.
מודל ההתקפה החזק ביותר המקנה ליריב יכולת לא רק לראות זוגות טקסטים גלויים/מוצפנים אלא הוא מסוגל לקבל עבור כל טקסט מוצפן שיבחר את מקורו הגלוי, למעט הטקסט המוצפן אותו הוא מעוניין לחשוף.
שתי ההתקפות הראשונות נחשבות להתקפות פאסיביות במובן שלמתקיף אין שליטה על תוכן המידע שהשיג לפני שהוא מתחיל בהתקפה או במהלכה.
לעומת זאת שתי ההתקפות האחרונות נקראות אקטיביות במובן שהיריב מסוגל להתערב בנעשה ברשת לשלוח או לשנות מסרים כרצונו וכן הוא יכול באופן אדפטיבי בהתאם לתוצאות קודמות לבקש הצפנה או פענוח של כל טקסט אחר שיעלה בדעתו מלבד הטקסט המוצפן שברצונו לפצח.
קל להבין ששתי ההתקפות הראשונות די מעשיות, אולם קשה להבין בשתי האחרונות כיצד מוענקת ליריב עוצמה כזו.
אולם לעיתים קרובות התקפות מסוג זה אפשריות נגד מערכות הצפנה בשל העובדה שהתקשורת נעשית בין מחשבים ללא התערבות אנושית ולא תמיד המערכות מיושמות בדרך בטוחה ואילו הן הפרצות שפותחות פתח להתקפות מסוג זה.
עמידות מערכת הצפנה כנגד ההתקפות המתוארות משתנה בהתאם לשיקולים רבים בהם: אופי היישום, דרישות מערכת, יעילות, מידת האיום ואילוצים אחרים כמו הצורך בתאימות.
מצד אחד העדיפות היא שמערכת ההצפנה תהיה עמידה נגד המודל החזק ביותר אולם המחיר הוא ירידה בתפוקה וביעילות.
לכן חשוב להעריך בדיוק רב ככל האפשר את מידת האיום ובהתאם לכך לקבוע את רמת הביטחון של המערכת.
בנוסף חשוב להשוות בין רמת ביטחון של כל מרכיבי המערכת, כי ההנחה היא שהמתקיף תמיד יבחר בחוליה החלשה ביותר של המערכת להתקפה.
כדי לנסח היטב הגדרת ביטחון של מערכת הצפנה יש צורך להגדיר תחילה מה הם היעדים, מה מידת האיום ומה הם המשאבים הזמינים.
אפשר לתת הגדרה כללית ביותר כדלהלן:
מערכת הצפנה תהיה בטוחה אם לא קיים יריב שיכול לחשב "פונקציה כלשהי" של הטקסט הקריא מתוך הטקסט המוצפן.
במילה פונקציה מתכוונים באופן כללי לכך שהיריב לא יכול ללמוד דבר מהטקסט המוצפן שיכול לעזור לו לגלות משהו מועיל בנוגע לטקסט הקריא או מפתח ההצפנה.
זהו הניסוח הכי קרוב להגדרת ביטחון סמנטי ובאופן כללי מספק חלקית, כי יש להביא בחשבון מספר היבטים.
הגדרה יותר מדויקת צריכה להיות בסגנון: שיטת הצפנה המיועדת למשימה ספציפית תהיה בטוחה אם לא קיים יריב בעל עוצמה מוגדרת מראש שיכול להשיג שבירה של המערכת בהתאם להגדרה ביחס למשימה המוצהרת.
פיתוח אלגוריתם הצפנה בטוח הוא משימה קשה, ומורכבותו לא בהכרח מעידה על ביטחונו.
קיימות שיטות פיצוח טובות שהתפתחו במרוצת השנים שאיתן אפשר לפצח אלגוריתמים קריפטוגרפיים מסוגים שונים.
בשנות ה-80 של המאה העשרים פותחה הקריפטואנליזה הדיפרנציאלית על ידי אלי ביהם ועדי שמיר.
זוהי קריפטואנליזה גנרית רבת עוצמה כנגד כל סוגי הצפנים הסימטריים, היא הוכיחה את עצמה בשבירת צפנים ידועים (כמו FEAL) ומקובל כיום להתייחס אליה כאל מדד ביטחון עבור כל צופן סימטרי מודרני.
התקפה דיפרנציאלית היא סוג של התקפת גלוי-נבחר הבודקת הפרשים ספציפיים בין קלט הפונקציה המובילים להפרשים ספציפיים בפלט בשיעור גבוה מן הצפוי מפרמוטציה אקראית.
לדוגמה עבור בלוק באורך סיביות, אומרים שהדיפרנציאל יופיע בהסתברות , אם בהינתן קלטים אקראיים ו- באורך סיביות כל אחד, המקיימים ונתון מפתח אקראי כלשהו , ההסתברות שהדיפרנציאל של הפונקציה שלהם הוא היא .
מהיבט תאורטי במקרה של פונקציה אקראית אמיתית לא אמורים להופיע דיפרנציאלים בהסתברות גבוהה מ-.
אם הדיפרנציאלים של צופן בלוקים מסוים גבוהים משיעור זה באופן משמעותי הוא אינו נחשב לתמורה פסאודו-אקראית.
עם דיפרנציאלים רבים כאלו המושגים אם על ידי ניתוח מדוקדק של הצופן או על ידי הכנה מוקדמת באמצעות כוח גס, אפשר לחלץ את מפתח ההצפנה.
אף על פי שההתקפה יושמה לראשונה נגד DES למרבה ההפתעה לא הביאה לשבירתו.
מאוחר יותר התגלה שמפתחי DES היו מודעים להתקפה הדיפרנציאלית אך שמרו זאת בסוד.
הם בחרו את ערכי תיבות ההחלפה שלו בצורה כזו שיהיה עמיד נגדה.
צפנים אחרים כמו FEAL לא היו בני מזל כמוהו ולא עמדו במבחן.
קריפטואנליזה רבת עוצמה אחרת שפותחה על ידי מיצורו מצואי בראשית שנות התשעים של המאה העשרים, היא התקפה גנרית מסוג גלוי-ידוע המתמקדת ביחסים הליניאריים (או רמת המתאם) בין קלט הפונקציה לבין הפלט.
למשל עבור קלט אקראי ומפתח הסיביות במיקומים עד של והמיקומים עד של הפלט של הפונקציה מכילות הטיה אם מתקיים .
כאשר הוא פלט הפונקציה והפרמטרים מייצגים סיביות במיקומים ספציפיים של הקלט והפלט בהתאמה.
עבור פונקציה אקראית אמיתית ההטיה הצפויה היא 0.5. אם עבור צופן סימטרי מסוים מתגלית הטיה גבוהה יותר משיעור זה אפילו במעט יביא הדבר לשבירתו המוחלטת.
עדיין דרושה כמות רבה של זוגות טקסטים ידועים וטקסטים מוצפנים המתאימים להם.
אורך מומלץ של מפתחות הצפנה
אורך מפתח ההצפנה משפיע ישירות על סיבוכיות כל התקפה גנרית נגד אלגוריתם הצפנה, בהנחה שלא קיימת דרך מתוחכמת לשבירת האלגוריתם.
באופן כללי כמעט כל אלגוריתם הצפנה ניתן לשבירה פשוט על ידי ניסוי כל המפתחות האפשריים עד שמוצאים את המפתח הנכון, שיטה זו נקראת כוח גס.
מהיבט תאורטי ככל שמפתח ההצפנה גדול יותר סיבוכיות התקפת כוח גס עולה באופן מעריכי, אך בד בבד נפגעת יעילות האלגוריתם כי נדרש זמן ארוך יותר לביצוע ההצפנה.
על כן חשוב למצוא את האיזון בין יעילות לבין ביטחון במונחים של אורך המפתח.
לשאלה מה אורך המפתחות המומלץ אין תשובה חד משמעית כיוון שהדבר תלוי בגורמים רבים, ביניהם; בסיס תאורטי, פריצות דרך מתמטיות, איכות יישום האלגוריתם, יכולת טכנולוגית נוכחית או עוצמת המחשוב של היריב או האויב וכדומה.
ככלל, נכון לשנת 2017 השאיפה היא להגיע לרמת ביטחון מינימלית של , כלומר שיכולת היריב לשבור את המערכת עם מיטב האלגוריתמים הקיימים תהיה בסיבוכיות של פעולות בסיסיות בקרוב, או לחלופין, סיכוייו לשבור את האלגוריתם הם בהסתברות של .
שזה נחשב בעיני רבים למרווח ביטחון מספק מהיבט מעשי בהתאם ליכולת הטכנולוגית הנוכחית.
במקרה של הצפנת מפתח ציבורי כיוון שקיימים אלגוריתמים הטובים בהרבה מכוח גס הדברים שונים.
עד שנת 2003 בערך, מקובל היה להשתמש במספרים באורך 1024 סיביות.
מעבדות RSA פרסמו ב-2003 הצהרה לפיה מפתח אסימטרי בגודל 1024 סיביות מספק רמת הגנה מקבילה למפתח סימטרי בגודל 80 סיביות.
תקן שנכלל ב-Suite B של NSA, ממליץ על מפתח בגודל 256–384 סיביות שמקביל ברמתו למפתח סימטרי 128 סיביות, להצפנת מסמכים עבור הממשל האמריקאי ברמה של SECRET.
לרמה של TOP SECRET ממליץ על 512 סיביות ומעלה.
הערכה זו מניחה כי לא ידועה פריצת דרך משמעותית לפתרון הבעיה המתמטית עליה מבוססת ECC זאת כיוון שהאלגוריתמים הידועים אינם ישימים במערכת כזו.
פרימיטיב קריפטוגרפי הוא הגדרה לאלגוריתם קריפטוגרפי שייעודו ספציפי למטרה או יעד מוגדר.
אלגוריתם AES הוא פרימיטיב קריפטוגרפי שתפקידו להצפין מידע בשיטה סימטרית.
פרימיטיבים אחרים הם RSA, פונקציית גיבוב SHA-1 וכן DSA.
מהות הרעיון הוא שבהקמת מערכת אבטחת מידע שלמה, אין די באלגוריתם אחד דהיינו בפרימיטיב קריפטוגרפי אחד, אלא משלבים מספר אלגוריתמים שלכל אחד מהם תפקיד אחר.
יחדיו הם משלימים זה את זה למערכת שלמה.
על כן נודעת חשיבות רבה לבדיקת המאפיינים והיחסים שבין הפרימיטיבים השונים, על מנת לוודא כי השילוב ביניהם בטוח ואינו מכיל פרצות.
לעיתים אי-הבנה באשר למהות פרימיטיב מסוים והניסיון לשלבו במערכת או להשתמש בו באופן שלא יועד לו, עשוי לפגוע בבטיחות המערכת כולה.
לדוגמה פונקציית גיבוב טובה ליצירת ערכים ייחודיים, אולם אינה טובה כשלעצמה לצורך הצפנה.
יתרונה הברור בא לידי ביטוי במערכת הצפנה דוגמת PGP בה יש צורך בערך חד-כיווני של המידע המשמש תווית לצורך החתימה על המסר באמצעות חתימה דיגיטלית.
מערכת הצפנה שלמה היא מערכת קריפטוגרפית המשלבת מספר פרימיטיבים קריפטוגרפיים, המספקים כל אחד מהם תכונות יסודיות הקשורות באבטחת מידע כמו סודיות, אימות או הבטחת שלמות, יחד הם משלימים זה את זה למערכת שלמה שלה מספר יעד אבטחה מוגדר בהתאם לסביבה בה היא פועלת מחד ודרישות הלקוח מאידך.
לעיתים מתייחסים בטעות לאלגוריתם כמערכת הצפנה אף על פי שאינו כזה.
למשל RSA נקרא לפעמים מערכת הצפנה אף על פי שאסור להשתמש בו לבדו להצפנה כי ההצפנה לא תהיה בטחה כלל במקרה כזה.
פרימיטיבם קריפטוגרפיים מיועדים לתת מענה ספציפי, במקרה זה יכולת א-סימטרית שטובה במיוחד להעברת מפתח הצפנה ומספקת ביטחון סמנטי נגד התקפת מוצפן-נבחר במסגרת מודל ביטחון כלשהו כמו מודל אורקל אקראי.
לפעמים המערכת אמורה לספק ביטחון לאורך זמן של שירותי גיבוי ואחסון מידע ולפעמים המערכת כוללת התקשרות דו כיוונית בין שרת ולקוח או בין מספר משתתפים במקרה זה היא תקרא פרוטוקול קריפטוגרפי.
דוגמאות למערכת הצפנה הן RSA, אל-גמאל או חלוקת סוד ואפס ידיעה וכדומה.
דוגמאות לפרוטוקול קריפטוגרפי הן: TLS, PGP, קרברוס, ארנק אלקטרוני ו-GSM.