tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא היה ליושב ראש חודשים ספורים לפני שטורקיה קיבלה את ראשות ועדת השרים של מועצת אירופה (נובמבר 2010), ובמקביל היה גם יושב ראש טורקי בקונגרס מועצת אירופה.
בשנת 2012 הוחלף על ידי ז'אן קלוד מיניון הצרפתי.
העיתון הורייט ביקר את צ'בושולו על התערבותו בבחירות למועצת אנטליה שהתקיימו ב-30 במרץ 2014. כאשר מועמד המפלגה היריבה מוסטפא אקיידין עקף את מועמד מפלגת השלטון, צ'בושולו הגיע לבית המשפט יחד עם תומכיו והפריע להליך הספירה.
עקב ההפרעות הופסקה ספירת הקולות, אשר נטען כי היו ברובם מהפרברים בהם לאופוזיציה היו יותר תומכים.
ב־11 במרץ 2017 נאסר על צ'בושולו לנחות ברוטרדם בגלל דברים שאמר נגד יחסה של הולנד למהגרים טורקים.
צ'בושולו תכנן לארגן כינוס גדול לדיון על משאל העם של 2017, בו המהגרים הטורקים הרבים בהולנד יכלו להצביע.
עם זאת, נוכחותו נתפשה על ידי הרשויות ההולנדיות כאיום על ביטחון הציבור, וצ'בושולו הוחרם, למרות היותו שר החוץ.
עקב כך, נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן כינה את הולנד "נאו-נאצים" ו"פשיסטים ", מה שראש ממשלת הולנד מארק רוטה כינה "הערה מטורפת".
צ'בושולו הגן על הערת ארדואן ואמר כי הולנד היא "בירת הפאשיזם".
סיום כהונתו השנייה כשר חוץ
ב-14 במאי 2023 התקיימו בחירות כלליות בטורקיה בהן ניצח הנשיא ארדואן פעם נוספת בפער קטן בלבד על נציג האופוזיציה, וכוחה של מפלגת השלטון נחלש בפרלמנט.
בעקבות הבחירות החליף ארדואן כמעט את כל שרי ממשלו, למעט שניים.
ב-4 ביוני הכריז על הממשל החדש, ובתוכו שר החוץ החדש, הקאן פידאן, איש מודיעין.
צ'בושלו, אשר הצליח להיבחר שוב לפרלמנט, לא קיבל תפקיד בממשל זה נכון לספטמבר 2023.
כחבר מפלגת הצדק והפיתוח וכדיפלומט הבכיר בממשלותיו של ארדואן, צ'בושולו הוביל קו ביקורתי כלפי ישראל, המתנגד למדיניות הישראלית ביהודה, שומרון ועזה ומזרח ירושלים.
צ'בושלו נפגש לעיתים קרובות עם אנשי חמאס, המוגדר כארגון טרור על ידי ישראל, ארצות הברית ומדינות נוספות (בין השאר על-מנת לגשר בינו לבין ארגון הפת"ח).
על רקע המהומות בגבול עזה במאי 2018, גירשה טורקיה את שגריר ישראל, שלאחר מכן עבר בדיקות ביטחוניות קפדניות בנמל התעופה באנקרה.
בתגובה לגירוש השגריר גירשה ישראל את הקונסול הטורקי מירושלים.
מצב זה עדיין תקף נכון להיום (אפריל 2021), אך עם זאת היחסים הדיפלומטיים בין המדינות לא נותקו לחלוטין, על אף שבכירי ממשלת טורקיה ממשיכים מעת לעת לתקוף ולגנות את ישראל באופן עקבי.
בתקופת כהונתו נחתמו הסכמי אברהם בין ישראל למספר מדינות ערב.
מדיניות טורקיה הרשמית תחילה התנגדה להסכמים אלה.
אף על פי כן, בדצמבר 2020 פורסם כי טורקיה מעוניינת להעמיק את יחסיה עם ישראל.
בתקופתו של צ'בושולו העמיקה טורקיה את מעורבותה במזרח ירושלים והמקומות הקדושים.
הוא הציג את משנתו בנאום ב-2019 בו אמר כי הפעילות הישראלית בהר הבית היא בגדר "הפרת סטטוס קוו" וכי "טורקיה היא המדינה המוסלמית היחידה שיכולה להגן על העיר ירושלים והאתרים הקדושים".
כתגובה לתוכנית הסיפוח שהציג ראש-הממשלה בנימין נתניהו בספטמבר 2019, התעמת צ'בושלו עם שר החוץ ישראל כ"ץ ואמר כי "ישראל נהפכת למדינת אפרטהייד גזענית".
באוגוסט 2020 לאחר חתימת הסכם נרמול היחסים בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות (כחלק מהסכמי אברהם) הוציא משרד החוץ הטורקי מסר בו נאמר כי "ההיסטוריה לא תסלח לאיחוד האמירויות על ההסכם" וכי לפלסטינים יש זכות להגיב להסכם בעוצמה בה יחפצו.
במהלך מבצע שומר החומות התבטא צ'בושלו באמירה החריפה הביותר, כי "טורקיה מוכנה לשלוח כוחות צבא לירושלים" על רקע המהומות והמצב בעזה.
צ'בושולו נכנס לתפקידו כשר חוץ בתקופת השפל ביחסי ישראל-טורקיה, אך זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד נורמלו היחסים בין המדינות אחרי שש שנות נתק, והממשלות חתמו על הסכם פיוס.
בדצמבר 2020 פורסם כי טורקיה מעוניינת להעמיק את היחסים עם ישראל.
לאחר מכן, הבהיר צ'בושולו כי התנאי לכך הוא הקפאת הסיפוח, ההתנחלויות ו"פעולות אגרסיביות" נוספות.
במאי 2022 ביקר צ'בושולו בישראל ופגש את שר החוץ יאיר לפיד, במטרה לקדם פתיחת שגרירויות הדדית במדינות.
ביקור זה היה הראשון זה 15 שנה של שר חוץ טורקי בישראל.
צ'בושולו נשוי ואב לילד אחד.
הוא דובר טורקית, אנגלית, גרמנית ויפנית.
הוא גם לומד את השפה הרוסית, דיבר בה בפומבי במספר הזדמנויות, ותיאר את שליטתו בה ברמה "בינונית".
אחיו חסן הוא נשיא מועדון הכדורגל אלניאספור.
מבנדאקה, היא עיר על נהר קונגו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הממוקמת בסמוך למפגש הנהרות נהר קונגו ונהר רוקי .
זוהי בירת מחוז אקווטור .
העיר היא תחנה חשובה על הנהר קונגו בין הערים קינשאסה וקיסנגני.
המטה האזורי הימי, הרביעי של חיל הים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו נמצא במבנדאקה.
מבנדאקה שוכנת על הגדה המזרחית של נהר קונגו מדרום לשפך נהר Ruki, יובל של הנהר קונגו.
דרומית לשמורת נגירי , שהיא שטח נרחב של יערות ביצה בגדה הנגדית של נהר הקונגו.
העיר ממוקמת במרכז אזור הביצות טומבה-נגירי-מיינדומבה , שהוגדרה על ידי אמנת רמסר בשנת 2008 כאזור ביצות ומקווה מים גדול ביותר החשוב מבחינה בינלאומית לשימור העופות וחיות הבר העולם.
העיר ממוקמת מצפון מזרח לבירה קינשאסה, במרחק של כ־720 קילומטרים בהפלגה לאורך נהר קונגו ו-1,180 קילומטרים בנסיעה ברכב לאורך הדרך הלאומית RN8.
מבנדאקה היא בירת מחוז אקווטור (קו המשווה), וממוקמת רק מספר קילומטרים מקו המשווה.
בעיר נמצא שדה התעופה מבנדאקה המשמש כאחד מאמצעי התחבורה בנוסף לספינות הנהר המקשרים את העיר עם עיר הבירה קינשאסה ועם העיר בונדה .
העיר ממוקמת בנתיב שיט עמוס במורד הנהר מהבירה קינשאסה ליתר חלקי המדינה.
היא נמצאת במרחק שעת טיסה טיסה במטוס קל מהבירה, או שייט של ארבעה עד שבעה ימים בדוברת נהר.
העיר מבנדאקה מאוכלסת בעיקר על ידי בני שבט מונגו , אם כי בני שבטים מאזורים רבים ואחרים חיים בעיר.
השפות העיקריות המדוברות במבנדאקה הן לינגלה , צרפתית ומונגו .
שנים של מלחמה והזנחה גרמו להידרדרות תשתיות העיר; אזורים גדולים בעיר ללא חשמל או מים זורמים.
רוב רחובותיה ושדרותיה של העיר הם דרכי עפר לא סלולות.
מבנדאקה הוקמה בשנת 1883 על ידי החוקר האנגלי הנרי מורטון סטנלי, שכינה אותו "אקוואטורוויל".
(באותה תקופה השטח היה תחת שלטון בלגי והשפה הרשמית הייתה צרפתית.
בית העירייה נמצא בערך במרחק 4 קילומטרים צפונית לקו המשווה.
מבנדאקה היא העיר הקרובה ביותר לקו המשווה מכל הערים בעולם.
סטנלי הציב אבן גדולה שהוא קרא לה "אבן קו המשווה" ליד גדת הנהר קונגו מדרום לעיר כדי לסמן את הנקודה בה הוא האמין שקו המשווה חצה את הנהר.
האבן נמצאת במקום מהיום בו הניח אותה סטנלי.
בשל מיקומה הסמלי של העיר קרוב לקו המשווה ונהר קונגו, היו תוכניות מוקדמות לקבוע במבנדאקה את בירת מדינת קונגו החופשית, אך תוכניות אלה מעולם לא מומשו.
תוכניות אלה כללו תשתיות לאוכלוסייה המוערכת של 100,000 נפש, תחנת רכבת, קתדרלה קתולית, בית מושל וארמון לביקורים עתידיים של ליאופולד השני מלך בלגיה .
בשנת 1886, בראשית השלטון הקולוניאלי הבלגי, שינו הבלגים את שם העיר ל"קוקילהאטוויל " על שם קמיל-אימה קוקילהאט .
בשנת 1938 החלו העבודות להקמת גשר מעל נהר קונגו המחבר בין מנדאקה לקונגו הצרפתית (הרפובליקה של קונגו).
העבודות ההקמה ננטשו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ונותרו רק יסודות עמודי הגשר.
בשנות השלושים החל הממשל הקולוניאלי הבלגי בהקמת מספר פרויקטים, כולל מפעלים ובית העירייה החדש.
בניין העירייה הושלם בשנת 1947 לאחר מלחמת העולם השנייה.
הבניין הגיע לגובה 39 מטרים והוא היה הבניין הגבוה ביותר בקונגו הבלגית.
על גגו הותקן פסל של לאופולד השני.
בית העירייה נהרס בשריפה בשנת 1963.
בשנת 1966 לאחר שהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קיבלה את עצמאותה, הממשלה שינתה את שמה של העיר ל"מבנדאקה " כדי לכבד מנהיג מקומי בולט.
לקראת סוף מלחמת קונגו הראשונה בסוף המאה ה-20, מאות אנשים (בעיקר פליטי הוטו, נשים וילדים) נטבחו בעיר ב־13 במאי 1997. חיילי צבא קונגו טענו שהפקודה הגיעה מאל"ם וילסון, ראש חטיבת כוחות קבילה ואל"ם ריצ'רד, מפקד החטיבה, שניהם מרואנדה.
אלוף גסטון מויאנגו (מקונגו) החזיק בתואר מפקד צבאי, אך לא היה לו כוח אמיתי.
ב־16 במאי 2018 התפרצה מגפת האבולה בעיר, המחלה התפשטה בעיר בהמשך להתפרצות במרחב הכפרי של מחוז אקווטור.
ב-1 ביוני 2020 דווח על התפרצות חדשה של אבולה במחוז.
בהתפרצות זו דווח על שלושה חולים במחלה, שאושרו על ידי ארגון הבריאות העולמי ושלושה מקרים שהם ככל הנראה חולים במחלה.
מתוכם ארבעה אנשים מתו החל מ-2 ביוני 2020.
מרכז המחקר אקווטוריה ביצע מחקרי אוכלוסייה החל מהמאה ה-20, לעיתים נתקבלו תוצאות סותרות .
מפקד האוכלוסין המדעי הראשון מתוארך לשנת 1984, גידול האוכלוסייה השנתי נאמד בכ־3.48 .
העיר מחולקת לשלושה אזורי בריאות: Bolenge, Mbandaka, Wangata .
תחנת המחקר להיסטוריה של מרכז אפריקה
מרכז מחקר גדול להיסטוריה של מרכז אפריקה, שהוקם במקור על ידי הכמרים גוסטאף הולסטרט (1900–1990) והונורה וינק, נמצא בתחנת המסיון הקתולית בבמניה (מיסיונרים של מסדר הלב הקדוש MSC), התחנה נמצאת 10 קילומטרים ממזרח למבנדאקה.
הגן הבוטני של עלה – Eala
במרחק של כ־7 קילומטרים ממזרח לעיר נמצא אחד הגנים הבוטניים המיוחדים במרכז אפריקה בכפר Eala הסמוך.
הוא משתרע על כ־3,700 דונם, עם אוספים מיוחדים של צמחי יער, צמחי ביצה וסוואנה.
בגלל המלחמות באזור הגן הוזנח והכניסה אליו בלתי מבוקרת.
הדוח האחרון אודות אחזקת הגן פורסם בשנת 1924.
הפרויקט הבינלאומי "דיור לכל אדם"
במבנדאקה הוקם הפרויקט בינלאומי הראשון בעולם של "דיור לכל אדם" Habitat for Humanity International .
בהמשך פרויקטים של הארגון נבנו במדינות נוספות כגון: במדינת ג'ורג'יה בארצות הברית, האיטי ובנגלדש.
במבנדאקה מתקיים אקלים יערות גשם טרופיים (AF) בסיווג האקלים של קופן.
אף על פי שהמשקעים בעיר משתנים במידה ניכרת, אין באזור עונה יבשה; החודש היבש ביותר הוא חודש ינואר, בממוצע יורדים 72 מילימטרים של משקעים.
החודש הרטוב ביותר הוא חודש אוקטובר עם 213 מילימטרים גשם.
הטמפרטורות קבועות יחסית במהלך השנה, עם טמפרטורות חציוניות שנעות בין 24.4 לבין 26.1 מעלות צלזיוס.
מבירט היא תרופה אנטי-ויראלית, לטיפול במבוגרים וילדים מעל מגיל 3 שנים עם מחלת הפטיטיס C כרונית ללא שחמת הכבד או עם שחמת קלה, הנגרמת על ידי נגיף הפטיטיס ׁׁׁׂׂׂHCVׁׁ) C).
יעילה לטיפול בחולים עם HCV סוג 1 שטופלו בעבר בטיפולי מעכב NS5A או מעכב NS3/4A, אך לא בשניהם וללא הטבה.
מבירט מכילה את החומרים הפעילים גלקפרביר (glecaprevir) ופיברנטסביר (pibrentasvir).
החומרים הפעילים במבירט חוסמים את שני החלבונים החיוניים לשכפול והתרבות נגיף הפטיטיס C.
גלקפרביר חוסם את פעולתו של חלבון פרוטאז NS3/4A, ופיברנטסביר חוסם את פעולת החלבון NS5A, על ידי חסימת חלבונים אלה, מבירט עוצרת את נגיף ההפטיטיס C מלהתרבות ולהדביק תאים חדשים.
משך הטיפול נע בין 8 ל־16 שבועות, שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול והגנוטיפ הנגיפי.
מתן פומי, כמוסות, במינון משולב של גלקפרביר 50 מ"ג/פיברנטסביר 20 מ"ג
מתן פומי, טבליה, במינון משולב של גלקפרביר 100 מ"ג/פיברנטסביר 40 מ"ג, 3 טבליות, פעם ביום.
סיכון לפעילות מחודשת של וירוס הפטיטיס B במטופלים שנדבקו במקביל ב-HCV ו-HBV.
התוויית נגד במתן לחולים עם עדות לאי-ספיקת כבד או כשל לבבי.
קרבמזפין, פניטואין, פנוברביטל ופרימידון (תרופות לטיפול באפילפסיה).
אמצעי מניעת הריון המכילים אתינילאסטרדיול.
פרע מחורר-hypericum perforatum (תרופה טבעית לטיפול בדיכאון).
דיווחים לאחר שיווק- הפרעות עוריות ורקמות סאב-קוטנאיות (אנגיואדמה), שחמת הכבד ואי ספיקת לב.
הזמן להשגת ריכוז השיא בפלזמת הדם: 5 שעות(glecaprevir & pibrentasvir) בריכוז שיא של
בטיחות ויעילות מבירט הוערכו במהלך ניסויים קליניים בהם נרשמו כ-2,300 מבוגרים עם זיהום, גנוטיפים 1-6 HCV, ללא שחמת או עם שחמת קלה.
תוצאות הניסויים הוכיחו כי 92-100% מהחולים שקיבלו Mavyret למשך 8, 12 או 16 שבועות, לא הציגו כל רמת נגיפים הניתנת לאיתור 12 שבועות לאחר הטיפול.
מה שמצביע על כך שהזיהום של החולים נרפא.
משך הטיפול עם מבירט שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול, הגנוטיפ הנגיפי ומצב שחמת הכבד.
"מביט מהצד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
את השיר הוציאה לאור ב-13 בפברואר 2017 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום האולפן החמישי של הזמר, אחרי כל השנים.
נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-20 מיליון צפיות ביוטיוב.
"מביט מהצד" נכתב והולחן אבי אוחיון ואסף צרויה.
ב-6 באפריל 2017 נכנס ל במקום השביעי.
ב-27 באפריל עלה למקום הראשון – שם שהה שבועיים רצופים.
כמו כן, הוא רשם את שיאו במצעד המדיה פורסט כשהגיע למקום השני.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ואתר וואלה ושל כאן גימל דורג השיר במקומות ה-18 וה-17 בהתאמה.
בפסיכולוגיה, מבנה פסיכולוגי הוא כלי שנועד לקדם את ההבנה של התנהגות האדם.
למשל, מבנה פסיכולוגי כמו אישיות, הוא מבנה מופשט שלא ניתן לצפות בו ישירות, אלא שמסיקים ממנו מסקנות בעקבות הסתכלות על דפוסים קבועים של תגובות קוגניטיביות, רגשיות, והתנהגותיות בהקשרים שונים.
הרעיון של תקפות מבנה מתבסס על שתי הנחות ראשיות.
ראשית, מבנים מייצגים תופעות "אמיתיות" שנבדלות בהתרחשותן מהדרכים השונות שבאמצעותן הן נמדדות.
שנית, למבנים פסיכולוגיים יש קשר סיבתי למדדים שלהם.
על-פי הנחות אלו, באה השונות במבנים פסיכולוגיים, כמו אישיות או אינטליגנציה, לידי ביטוי בהבדלים בין-אישיים במענה לפריטים במדדים; הדבר גם מסביר ביצועים בהקשרים שונים בחיי היום-יום.
מבט חלופי משווה בין המבנה הפסיכולוגי לבין אופן מדידתו.
לפי הנס אייזנק, בני אדם יוצרים מבנים "כדי להקטין את הבלבול הנורא והגועש שבעולם לכדי סוג מסוים של סדר, והם מצדיקים זאת על-ידי הצלחתם בכך".
מדדים שנוצרו על ידי מדענים ממחישים את המבנים המופשטים כגון אינטליגנציה או אישיות.
אולם, מתעוררים חילוקי דעות ביחס לכל מבנה פסיכולוגי הנוגעים בדרך כלל למהות הממדים העיקריים שלו ולאופן המדידה של כל ממד.
שאלות בסיסיות עוד יותר הועלו בנוגע לתועלת של המבנים עצמם.
ישנם מדדים שאינם כרוכים במושגים מופשטים, משום שהם מתמקדים בתיאורים של התנהגויות ספציפיות או של מצבים ספציפיים הקשורים לפעולה או לחוויה קונקרטית המתרחשת ברגע ובהקשר נתון.
אולם, כאשר מצטברים דפוסי תגובה רגשיים, קוגניטיביים או התנהגותיים אופייניים שחוזרים על עצמם הם נחשבים לתכונת אישיות (למשל, חיפוש אחר ריגושים), ואלו הן המשגות מופשטות של התכונות.
כדי שרעיון מסוים יישא משמעות, על תקפות המבנה להתבסס על שתי הנחות בנוגע לאופן שבו כלי המדידה קשור למבנה שהוא מייצג כדי שיהיה תקף.
ראשית, המבנה הפסיכולוגי מתייחס לתופעה "אמיתית" שקיומה נפרד מהדרכים שבהן אפשר למדוד אותה.
שנית, שונות במבנים הפסיכולוגיים יוצרת שונות בתשובות הנוגעות לפריטים בכלי המדידה.
מכאן ניתן לומר, ששונות במבנה מסוים יוצרת תגובות באותן מצבי חיים שאליהם מתייחס אותו מבנה.
כך, למשל, ניתן להבין את האינטגלנציה כגורמת לשונות במדדים שלה (פריטים במבחן IQ) ובביצועים במטלות קריטריון חיצוניות כמו מבחני הישג.
אך האינטליגנציה אינה בהכרח גורמת לשונות בתחומים אחרים (למשל, להיות אהוב על ידי חבריך).
המבחן הוא אנלוגיה למשימות ספציפיות בחיים.
המצב הופך מורכב יותר מאחר שהמבנה, אינטליגנציה, עשוי להיות רק אחד מתוך כמה "גורמים" לתגובות בהקשר מסוים.
הגורמים האחרים עשויים אף הם להשפיע על התפקוד (למשל, עבודה באופן עצמאי או התמדה בביצוע משימות), או לחבור עם גורמים כמו קשב או חרדה בכל אדם ובכך להשפיע על ביצוע מטלות.
אם כן, תיקוף של מבנה פסיכולוגי מצריך בדיקה זהירה הן של "דרישות" המדדים של המבנה והן של דרישות התפקוד בפועל בהקשרים יום-יומיים בזיקה למבנים השונים, שלהם השפעה סיבתית אפשרית.
לכלי מדידה פסיכולוגיים שתי מטרות חשובות: ניבוי משתנים רלונטיים לתפקוד העתידי, ומתן הסבר לתפקוד בתייחס למבנים הפסיכולוגיים שבבסיסו.
על-אף שניבוי נחשב לעיתים קרובות לסימן ההיכר של מבחן טוב, תקפות מבנה היא הגורם החיוני לשיטה המדעית.
העיסוק המדעי נשען על בניית תאוריות ועל בחינת מודלים שמסבירים את ההקשרים בין משתנים אחדים כדי להגדיל את היכולת לתת הסבר סיבתי ואת יכולת הניבוי.
לא ניתן לבחון מודלים מושגיים באופן אמפירי על-פי מדדים שאינם מיועדים לייצג את המבנים הפסיכולוגיים, או כאלה המייצגים באופן שגוי את המבנים.
ההתייחסות למדדים ולמבנים כאל גורמים בלתי תלויים מובילה לתהליך של תיקון-עצמי בחקירה המדעית, שלפיו ניתן להתייחס למדד כאל ייצוג לא שלם או לא מדויק.
מסיבה זאת, מבנים פסיכולוגיים נתונים במצב מתמיד של השתנות, ולא ניתן אף פעם להוכיח את קיומם אלא על סמך ראיות מדעיות.
כך, מבנים פסיכולוגיים הם תמיד קרובים "זמניים" של תופעות "אמיתיות", והחידוד של המבנים מתרחש במקביל לחידוד המבנים.
מבנה היקום הוא אחד הנושאים בתולדות המדע שבהם תפיסת העולם של האדם עברה שינויי פרדיגמה רבים במיוחד, והוא אחד מהנושאים המרכזיים באסטרונומיה ובקוסמולוגיה.
אחת התאוריות הראשונות על מבנה היקום הייתה של דמוקריטוס, שטען כי היקום מכיל עולמות מרובים, אולם טענתו נשכחה ונדחתה בפני המודלים של אריסטו ואפלטון.
על בסיס התאוריה של פרמנידס חשב אריסטו, שהיה תלמידו של אפלטון, כי היקום בנוי מספֵירות מושלמות שעליהן יושבים הכוכבים, כאשר כדור הארץ נמצא במרכז.
סביב האדמה נמצאים המים, האוויר והאש (בסדר הזה); מסביבם ספֵירות כוכבי הלכת במסלולם, ומסביב לכול, תחום ההרמוניה האלוהית היוצרת את התנועה הסיבובית של מערכת השמים.
תצפיות על שינוי בבהירות הכוכבים ומה שנראה כתנועת הכוכבים לאחור (אסטרולוגים רואים בנסיגת ונוס דוגמה למקרה כזה) לא תאמו לתאוריה.
בשל כך הורחבה התאוריה לכזו שבה הכוכבים נמצאים על ספירות השוכנות על הספירות המרכזיות.
בתאוריה של אריסטו היה שימוש ב-55 ספירות.
עוד לפני אריסטו, הפיתוגראים טענו כי השמש נמצאת במרכז היקום.
הם הסיקו זאת מסיבות הקשורות לתיאורית ארבעת היסודות.
האש נחשבה ליסוד בסיסי יותר מהאדמה ולכן נציגתה, השמש, הייתה צריכה לקבל מקום מרכזי יותר.
קופרניקוס שחי באמצע האלף השני, העמיד את השמש במרכז המערכת, כשסביבה אמורים לנוע כדור הארץ ועמו כל כוכבי הלכת השייכים למערכת שעתידה להיקרא ברבות הימים "מערכת השמש".
(מערכת השמש כוללת גם גרמי שמים קטנים יותר כגון אסטרואידים, שביטים ועוד)
קופרניקוס פרסם את תורתו לקראת סוף ימיו, בספר שנקרא "על הסיבובים" (שנכתב במקור בלטינית); השהיית פרסום הספר נועדה למנוע ממנו עימות עם הכנסייה הנוצרית.
הזזת כדור הארץ ממרכזיותו הייתה למעשה קריאת תיגר על הכנסייה, שמרכזיותו של כדור הארץ תאמה את תפיסתה.
מכיוון שבמאה ה-13 הכנסייה עברה מהפכה ועברה מהתבססות על אפלטון לאמונה בכתבי אריסטו, היא חששה שערעור הקונספציה הגיאוצנטרית יערער גם את מעמדה המרכזי בקרב ציבור מאמיניה ובציבור הרחב.
בעת פרסומו של קופרניקוס היה המודל נחות עדיין מול המודל הגיאוצנטרי, שהניב תחזיות מדויקות יותר למיקומם של כוכבי הלכת, השמש והירח בשמים.
קפלר שיכלל את המודל של קופרניקוס בהחלפת המסלולים המעגליים במסלולים אליפטיים ובנסחו את חוקי קפלר.
המודל של קפלר הניב תחזיות מדויקות לאין שיעור מאלו של המודל הגיאוצנטרי.
תוצאות מדויקות אלו הובילו לאימוץ נרחב של המודל ההליוצנטרי.
תורתו ההליוצנטרית של קופרניקוס למעשה מסמלת את תחילתה של תקופה חדשה במישור המדעי ומעבר לו.
העברת המרכזיות מהאדמה אל השמש גרמה ל"רעידת אדמה" בחשיבה של ימיו, ובסיס למדענים שבאו אחריו.
ג'ורדנו ברונו, שהיה פחות זהיר מקופרניקוס, הרחיב את תורתו וטען כי היקום הוא אינסופי ונטול מרכז, ומכיל מערכות שמש רבות.
חוסר זהירות זה, בפיתוח תאוריות שאינן מקובלות על הכנסייה, הוביל להעלאתו על המוקד.
אסטרונומיה מכנית - הפיזיקה של המאה ה-17
מי שנתן את הבסיס המתמטי למודל של קופרניקוס היה המדען יוהאנס קפלר, שחי במאות השש-עשרה והשבע-עשרה.
שלושת חוקיו בדבר תנועת כוכבי הלכת במסלולם במערכת השמש קידמו מאוד את האסטרונומיה בפרט ואת המדע בכלל.
קביעת קפלר כי תנועת כוכבי הלכת סביב השמש אינה במעגל מדויק, כי אם במסלולים אליפטיים, שברה מוסכמות ואמונות.
מדענים מסתמכים על קודמיהם ומכינים את ההמשך לבאים אחריהם.
כך היה עם גלילאו גליליי, שהמשיך למעשה את גיבוש תפיסת העולם של קודמיו, כשגולת הכותרת של עבודתו המדעית הייתה בניסוי ובצפייה.
הוא השתמש בטלסקופ שבנה, ולמעשה הוכיח בתצפיותיו קבל עם ועדה כי "אמיתות מקודשות" המבוססות על הגיגים פילוסופיים ואמונות דתיות, ואפילו חישובים מתמטיים, אינם משתווים לתמונה אחת.
בתצפיותיו על השמש ראה לראשונה את הכתמים שעליה, ובזאת הוכיח שגם היא אינה מושלמת.
הפילוסוף רנה דקארט שיער שמערכת השמש למעשה אינה ייחודית, וכי קיימות עוד שמשות עם מערכות משלהן (רעיון שפיתח לפניו ג'ורדנו ברונו).
אייזק ניוטון, שרואים בו את ממשיכו של גליליאו, יצר למעשה את מדע המכניקה הקלאסית.
שלושת חוקיו בדבר יחסי הגומלין בין כוח, זמן ותנועה, יצרו תמונה חדשה של המציאות הפיזיקלית.
גילויו את הכבידה ככוח אוניברסלי, הרחיב את אופקיו של המדע והאדם בצורה משמעותית ביותר בין היתר, בפיתוח הרעיון שהכוח המושך את התפוח לאדמה הוא אותו כוח הקיים בין גרמי השמים ומחזיקם במסלול קבוע.
עמנואל קאנט היה בעיקר פילוסוף, אך האינטואיציה שלו אמרה שקיימים אינספור עולמות הכוללים שמשות וצבירי שמשות, וחלק מהם משמשים חממה לאינטליגנציות זרות, שהן אולי יותר מפותחות מבני האדם.
מי שלמעשה קבע סופית באמצעות תצפית טלסקופית כי קיימים איי עולמות רבים מספור מלבד שביל החלב, שהוא צביר עצום של שמשות שהשמש לה אנו שייכים נמנית עליו, היה האסטרונום אדווין האבל, שעל שמו נקרא טלסקופ החלל הידוע.
הוא אף הניח את היסוד למודל של התפשטות כללית של היקום במדידת ההיסט לאדום של גלקסיות רחוקות.
תופעה זו היא ביטוי אופטי לתהליך התרחקות הגלקסיות זו מזו, שמוסבר במודל "המפץ הגדול".
לפי מודל זה היקום התחיל במצב של צפיפות אינסופית, התלוי בחוקי פיזיקה שעדיין אינם ידועים, תופעה המכונה "ייחודיות".
מנקודה זו התפרץ כל החומר שביקום בצורתו הנוכחית ומאז הוא מתרחב.
האבל, שחי במחצית הראשונה של המאה ה-20, מסמל את המהפכה שחלה בחשיבה המדעית תוך מחצית אלף אחת, אותה החל קופרניקוס.
בתובה (תֻּבָּה; אולי מן תיבה) מותקנת מערכת ההנעה של הטנק הכוללת חטיבת כוח - המנוע והממסרת, מזקו"ם, מכלי דלק ותא הנהג.
בתובה אפשר גם לשאת תחמושת וציוד נוסף.
המַזְקוֹ"ם (מערכת זחלים, קפיצים ומרכובים) הוא כינוי למכלול המניע של הטנק הכולל זחלים, מַרכּוֹבים (בוגים) וקפיצים (בולמי זעזועים).
התובה ממוגנת בדרך כלל במעטפת שריון כבדה.
הצריח הוא החלק הפעיל של הטנק המשמש ללחימה ובו מתנהלת עיקר הפעילות.
בצריח נמצאים המפקד, התותחן והטען (בטנקים עם מערכת טעינה אוטומטית: מפקד ותותחן בלבד).
התותח הוא מערכת הנשק העיקרית של הטנק.
התותח מותקן על גבי צירים המאפשרים תנועה במישור האנכי כשאת התנועה במישור האופקי מבצע הצריח.
רובם המוחלט של הטנקים נעים באמצעות מזקו"ם שנקרא בעגה הצבאית גם "זחלים" או "שרשראות", ונהנים מיתרונותיה: יכולת העבירות המוגברת וחלוקת משקלו של הטנק על שטח פנים רחב (דבר המקטין את סיכויו לשקוע בקרקע בוצית).
הזחלים יכולים לעלות על פני מכשולים גבוהים ואף לרמוס אותם, מה שמאפשר לטנק לחצות מישור כמעט בכל תנאי.
חסרונו של המזקו"ם הוא תחזוקה יקרה ומורכבת ונטייה להתגברות העומס על המערכת בנסיעות ארוכות, שיכולה ליצור קלקולים מכניים.
אחת התקלות הידועות בכל הנוגע לזחלים הן "פריסת זחל": מצב בו חוליות הזחלים ניתקות והזחל משתחרר ממקומו.
מכיוון שזוהי תקלה נפוצה צוות הטנק מוכשר לתקנה בתנאי קרב.
את המזקו"ם מניעה חטיבת הכוח, שמספקת אנרגיה וחשמל גם לשאר המערכות בטנק.
הטנקים הראשונים השתמשו במנועים על בסיס בנזין, ובהמשך הגיעו מנועי הדיזל.
ברוב הטנקים כיום המנוע הוא מנוע דיזל בעל יתרונות באמינות ויעילות.
הדלק שלו - סולר - אינו ניצת בקלות וכך גוברת שרידותו של הטנק.
למרות זאת, ישנם גם טנקים מודרניים בעלי מנוע העובד על מספר חומרי דלק, כולל בנזין, שמן ועוד.
ישנם גם טנקים המצוידים במנועי טורבינת גז, דוגמת האברהמס וטנק T-80.
כדי להתגבר על מכשולים קשים יותר כגון תעלות נגד טנקים, שדות מוקשים וברזלים נגד טנקים (בזנ"ט) - מסתייעות יחידות שריון בליווי צמוד של יחידות הנדסה.
לצד הטנקים הרגילים ניתן למצוא גם דחפורים ממוגנים, טנקי גישור (טנק שצריחו הוחלף במערכת גישור הידראולית) ונגמ"שי הנדסה עם מגובים לפריצת שדות מוקשים.
על הטנקים עצמם ניתן להתקין מגובים, בעיקר מגוב מסוג "נוכרי" הכולל 2 גלגלים גדולים שחורשים את הקרקע לפני זחלי הטנק וכך מפנים לו את הדרך ממוקשים.
צוות תכנון רוסי שתכנן את ה-T-34 מצא פתרון חלקי.
הרוסים התקינו את השריון בשיפוע, כך שלוח שריון באותו העובי מספק יותר הגנה.
חומרים שונים שהוספו לשריון הפלדה כגון סגסוגות חזקות במיוחד וחומרים קרמיים העניקו הגנה טובה יותר.
גם פיתוח חומרים מרוכבים שהראשון בהם נקרא שריון כובהאם הובילו ליחס הגנה/משקל טוב בהרבה משריון פלדה רגיל.
לשריון המרוכב יש תת-סוגים רבים (כל מדינה פיתחה ושמרה בסוד על שיטת המיגון משלה), והוא מורכב מחומרים, תצורות והרכבים שונים.
פיתוח נוסף הוא השריון הריאקטיבי, שהשימוש הראשון בו נעשה על ידי ישראל ונועד למנוע חדירה של ראשי נפץ הידועים בשם "מטען חלול".
השריון הריאקטיבי מכיל מטען קטן, שמתפוצץ עם פגיעת ראש נפץ ומפנה את זרם הגזים והרסיסים מהטנק והלאה, וכך מונע חדירתם לתוך טנק.
בנוסף לשריון נוספו בשנים האחרונות לחלק מהטנקים מערכות שונות להטעיית טילים מונחים.
מערכות אלה ידועות כמיגון אקטיבי רך (Soft kill).
הן כוללות גלאים שמאתרים טיל נגד טנקים, אם שוגר, אמצעים שונים המשבשים את הנחיית הטיל (מדוכות עשן המופעלות אוטומאטית, שליחת אותות אלקטרוניים או אופטיים מטעים וכיוצא באלו).
בנוסף פותחו מערכות של מיגון אקטיבי קשה (Hard kill) הכוללות מתקן המשגר באופן אוטומטי מטענים לעבר האיום ומשמיד אותו.
מערכות ה-hard kill שקיימות היום בשוק הן ה-ARENA הרוסית ומערכת "מעיל רוח" הישראלית.
בטנקי המרכבה, הושם דגש תכנוני על שרידות הצוות והפיכת אלמנטים שונים בטנק, כגון תאי זיווד, מכלי דלק ותא חטיבת הכח (מנוע וממסרות), לשכבת מיגון אפקטיבית נוספת שתשמש כאמצעי הגנה אחרון למקרה שכל אמצעי המיגון הייעודיים נחדרו.
אמצעי הגנה נוסף שהטנק עושה בו שימוש הוא פיזור עשן - שיטה הנקראת 'מיסוך עשן'.
פיזור עשן סמיך בקרבתו של הטנק מסתירה אותו ומונעת ירי מדויק והנחיית נשק מונחה לעברו.
פיזור העשן מתבצע בשתי דרכים: הראשונה, על ידי טפטוף סולר על צינור הפליטה הלוהט של הטנק.
הסולר מתאבך באדים לבנים ואטומים ומסתיר את הטנק.
השנייה, על ידי ירי פצצות עשן ממדוכות מיוחדות המותקנות על תובת הטנק או הצריח.
פצצות העשן מתפוצצות באוויר בקרבת הטנק ויוצרות עננת עשן סמיך המסתירה את הטנק.
אחת מנקודות התורפה של הטנקים היא פגיעותם להתקפה מן האוויר.
על כן יחידת שריון צריכה ליווי צמוד של נ"מ, אם יש ביכולתו של האויב לסכן אותה בהתקפות אוויר.
לכן, בעשור הראשון של המאה ה-21 עובה השריון העילי בטנקים רבים ובהם טנק המרכבה סימן 4.
בתחילה לא היה הצריח מסתובב ב-360 מעלות, ולכן נדרש חימוש משני בשני צידי הטנק.
כיום לטנקים יש צריח אחד בעל יכולת צידוד של 360 מעלות ובו תותח ראשי (Main Gun) אחד ומקלע מקביל (Coaxial Gun).
התותח הראשי הוא חימושו העיקרי של הטנק ומטרתו העיקרית היא השמדת רק"מ של האויב, אך יש גם תחמושות נגד חי"ר ומטרות אחרות.
התותח יורה תחמושת כבדה (פגזים) לטווח של מספר קילומטרים.
סוג התחמושת משתנה בהתאם לסוג המטרה.
קוטר התותחים עלה עם השנים, וכיום טנקים מודרניים חמושים בתותח ראשי כבד (הקליברים הנפוצים הם 105 מ"מ, 120 מ"מ ו-125 מ"מ).
התותחים נחלקים לחלקי-קנה (חלק-קדח smoothbore) וחרוקי-קנה (rifled).
בסוג השני נעשה שימוש בקנה בסלילים המוסיפים לדיוק ולטווח.
התותחים חרוקי-הקנה נשחקים מהר יותר ויעילותם בשילוב עם תחמושת מודרנית נמוכה יותר.
לכן רב הטנקים כיום מצוידים בתותח חלק קנה ורק הטנקים הבריטיים חמושים בתותחים חרוקי קנה.
חלק מתותחי הטנקים, בעיקר אלו של מדינות הגוש הסובייטי וגרורותיו, מסוגלים לירות טילי נ"ט.
המקלע המקביל נמצא לצד התותח ומשמש לירי על חי"ר (כגון חוליות נ"ט או מחבלים) ורכב קל.
בנוסף לתפקידו במלחמה, משמש המקלע המקביל לאימונים והדמיית אש תותחים.
בטנקים מודרניים, המקלע המקביל מופעל מתוך הצריח, מבלי שהצוות המפעיל יצטרך לחשוף עצמו לאש.
את המקלע המקביל מפעילים התותחן או הטען, תלוי במתאר.
מקלעים נוספים הנמצאים בחלק מהטנקים הם מקלע המפקד ומקלע הטען.
מקלעים אלה מותקנים על חצובות מחוץ למדפי המפקד והטען ומשמשים לירי על חי"ר מטווח קרוב.
בעבר היו טנקים מצוידים במקלע תובה, שהותקן בחזית הטנק ליד הנהג והופעלו על ידי איש צוות חמישי.
בימינו אין כמעט שימוש במקלעי תובה.
מדוכות עשן: מדוכות עשן הן למעשה משגרים לפצצות עשן קטנות.
המדוכות משמשות בעיקר למיסוך מיידי של הטנק כנגד איומים.
מכיוון שהפצצות מכילות זרחן לבן, הגורם לכוויות במגע עם העור, יש להן שימוש משני לפגיעה בחי"ר בטווחים קצרים.
חימוש נוסף: בנוסף לסוגי החימוש שצוינו קודם לכן, ישנם טנקים המצוידים בכלי נשק אחרים.
כלי נשק אלה כוללים מרגמות, משגרי רימונים לטווח קצר, משגרי טילי נ"ט (בנפרד מהתותח), אמצעי סינוור, ועוד.
צוות הטנק חמוש בדרך כלל ברובים מקוצרים, אקדחים ורימונים.
האמצעים שמשמשים לכיוון התותח למטרתו נקראים אמצעי טיווח ובקרת אש.
אמצעים אלה השתנו רבות במהלך השנים, מ-1916, אז התגלגל הטנק הראשון אלי קרב בקרב על הסום ועד היום.
אף על פי כן, מכיוון שירי הטנקים כוון לטווח של כמה עשרות מטרים בלבד, קל היה יחסית לפגוע במטרה.
ירי בתנועה גם הוא לא היה נושא חשוב שכן הטנקים נעו באיטיות רבה שלא הקשתה על התותחן.
כדי לסייע בזיהוי הטווח שבו נמצאת המטרה ועל ידי כך לאפשר את קביעת זווית ההגבהה הנדרשת לתותח, סומנו בכוונות הטנקים סימנים לטווחים מסוימים.
לפי השוואת סימונים אלו לגודל המטרה, כפי שנראתה בכוונת, ידע התותחן את הטווח המשוער.
את זוויות הירי ידעו התותחנים בעל פה.
טווחי הלחימה לא היו גדולים מאוד, כך שלא נדרשה הגבהה רבה.
התותחן היה "שם" את המטרה בכוונת, מגביה את התותח לפי הטווח המשוער, ויורה.
במקרה של החטאה, היה מפקד הטנק מורה לתותחן לבצע תיקון, וכך עד השמדת המטרה.
במהלך המלחמה החלו להופיע אמצעי ייצוב לתותח, בעיקר הגירוסקופ, שאיפשרו ירי מדויק יחסית גם בתנועה.
למרות פיתוחים אלו היה אחוז הפגיעה במטרה נמוך יחסית.
הישג משמעותי ראשון נרשם עם פיתוחו של מד-טווח אופטי ששולב בו מחשב בליסטי.
השימוש בכלי זה החל בשנות ה-50 של המאה ה-20. מד הטווח האופטי הורכב משתי עדשות בשני צידי חזית הצריח, שתמונתן רוכזה לעינית אחת.
בעזרת מנגנון מכני היה התותחן מפנה את שתי העדשות למטרה, וכאשר הן היו מתמזגות נמדד הטווח אוטומטית בטריאנגולציה.
הטווח נשלח אוטומטית למחשב בליסטי, ומנגנון מכני היה מעלה או מוריד את זווית התותח כנדרש (על פי הטווח וסוג הפגז).
לתותחן נותר לכוון את צלב הכוונת אל המטרה ולירות.
כשהטנק במדרון או כשהמטרה בתנועה, היה נדרש מהתותחן לבצע תיקון ידני קל.
אמצעים אלה אפשרו פגיעה כבר בפגז הראשון או השני, דבר שהיווה שינוי מהפכני.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע מד טווח לייזר, המחשב את המרחק למטרה באמצעות שליחת קרן לייזר אליה וחישוב הטווח על-פי הזמן שחלף עד חזרתה של הקרן.
מד טווח לייזר החליף את המד האופטי ושולב עם מחשבים בליסטיים.
בשימוש במחשבים בליסטיים עדיין יש צורך בתיקון ידני אחרי החטאה (שכן חזרה על כל התהליך מחדש אינה פרקטית).
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוחלף המחשב הבליסטי במחשבים אלקטרוניים מתוחכמים, שמחשבים לא רק את הטווח אלא את זווית הטנק (שיפוע הקרקע שעליה הוא נמצא), ובגרסאות חדשות יותר אף את בלאי התותח.
המערכות המתוחכמות יותר הן מערכות לומדות, כלומר המחשב לומד מכל פגיעה או החטאה ויוצר לעצמו סטטיסטיקה לקביעת מסלולי ירי בעתיד.
המערכות החדשות כוללות גם אפשרות לתיקון קבוע מראש, שעל מנת לבצעו די בלחיצת כפתור, זאת כדי לאפשר זמן קצר לבין היריה הראשונה והשנייה כשיש החטאה.
מחשבי הירי המודרניים מתחשבים לא רק בסוג הפגז ובטווח אליו הוא נורה, אלא מאפשרים גם התאמות שונות המתחשבות בתנאי מזג האוויר, שיפוע הטנק, וגורמים נוספים.
ברוב מחשבי הירי מבצעים תיקון לזווית הירי גם לירי במקלע המקביל, דבר המאפשר לתותחן לבצע ירי מדויק במקלע המקביל.
מערכות בקרת אש מודרניות, כמו ברק זוהר (ב"ז) הישראלית, מאפשרות נעילת תותח על המטרה תוך כדי תנועת הטנק, עקיבה אחר המטרה ואף פגיעה במסוקים מנמיכי טוס.
תחמושת התותח של הטנק מגיעה בתצורת 'כדור' שבה הפגז אחוד עם תרמיל המכיל את חומר הנפץ ההודף (לרוב גרגרי אבק שרפה) ותחל (מנגנון הפיקה ואמצעי המגביר את
בעירת הפיקה כדי להתחיל את בעירת חומר הנפץ ההודף).
פגז נפיץ פלסטי (HESH/HEP): מיועד לשימוש כנגד מטרות רכות (חי"ר, מבנים, רק"מ קל).
בעל אפקט השמדה בעקרון דומה לרימון יד (אך כמובן בעל עוצמה רבה בהרבה).
חודרן קינטי (ח"ש-מנעל או ח"ש-חץ, KEP או APFSDS): פגז ח"ש (חודר שריון) הוא למעשה חץ מתכת חזק במיוחד שחודר שריון באמצעות האנרגיה הקינטית האדירה שהוא צובר.
פגזי הח"ש עשויים ממתכות קשות - טונגסטן בדורות המוקדמים ואורניום מדולל בסוגים המודרניים ביותר.
משקלם הגדול של החומרים המרכיבים את הפגז הוביל ליצירת פגז בעל קוטר קטן יחסית לתותח עם מנעלים המשלימים את קוטר הפגז לקוטר התותח.
המנעלים מתנתקים מהפגז לאחר יציאתו מהתותח.
APAM-MP-T: ראשי תיבות של Anti-Personnel Anti-Material Multi-Purpose, זהו פגז רב-תכליתי נגד אדם, חי"ר מחופר או מבוצר, מסוקים ונגד מטרות רכות וחצי-קשות (מבנים, רק"מ קל וכו').
קיים בישראל בדגמי רקפת 105 מ"מ וכלנית 120 מ"מ מתוצרת תע"ש.
בנוסף נושא הטנק תחמושת למקלעים, רימוני רסס ורימוני עשן, תחמושת למדוכות עשן ותחמושת מגוונת למרגמה אם קיימת כזו.
התצפית באמצעי זה מוגבלת ביותר מבחינת יכולת ההבחנה בפרטים, אף על פי ששדה הראייה רחב יחסית.
טלסקופ מאפשר תצפית מדויקת יותר לזיהוי פרטים.
החיסרון של מערכת כזו הוא שדה ראייה צר ביותר.
אמצעי ראיית לילה מאפשרים ראייה בחושך.
בטנקים מודרניים (אם כי ראשית ההתפתחות של הנושא הייתה כבר בסוף מלחמת העולם השנייה בטנקים גרמניים) מותקנות מערכות מסוגים שונים המאפשרות ראייה גם בחושך.
אמצעי התצפית היעיל ביותר הוא עדיין עין בלתי מזוינת.
צה"ל יוצא דופן בכך שבמצבים מסוימים כוללת תורת הלחימה שלו תצפית מחוץ לטנק.
יש לציין ששימוש בדגלים וסימני ידיים עדיין קיים, כאמצעי גיבוי, ובעיקר על מנת למנוע עומס על רשתות הקשר.
השלב הבא בהתפתחות הקשר בטנקים (במאה ה-21) הוא הכנסת מערכת ניהול קרב דיגיטלית המאפשרת בנוסף לתקשורת בין הטנקים השונים לכוחות אחרים בשטח גם קבלת תמונת קרב כוללת ושיתוף מידע עם כוחות אחרים לרבות כלי טיס, רק"מ וחי"ר.
מערכות אלה מציגות מידע שונה כגון מפות, מיקומי כוחות ומטרות, ומצב טכני ולוגיסטי של הכח.
ישראל, ארצות הברית ובריטניה מובילות בתחום זה בעולם.
בישראל קיימת מערכת מענ"ק דיגיטלית המשתלבת במיזם צי"ד (צבא יבשה דיגיטלי) של זרוע היבשה.
המערכת מותקנת ומבצעית בטנקי מרכבה סימן 4, נגמ"שי הנמ"ר ומותקנת בהדרגה בדורות קודמים של המרכבה.
הטנק מכיל צוות לוחמים קטן (טנקיסטים או שריונרים), שלושה עד שישה איש, בסוגי טנקים שונים יש מקצועות שונים או שילוב מקצועות שונה.
מפקד טנק (מט"ק) - מפקד צוות הטנק, אחראי בדרך כלל על בחירת עמדות, בחירת מטרות וסוגי תחמושת, ותיאום פעולות הטנק עם שאר הכוחות.
תותחן - אחראי על ירי בתותח ובמקלע מקביל.
טען - אחראי על טעינת כדורי הטנק לתותח ומערכות נשק נוספות (בעיקר המקלעים).
לרוב תפקיד הקשר מופקד בידיו.
קשר - אחראי על הקשר בטנק.
בטנקים רוסיים מודרניים יש רק 3 אנשי צוות: מפקד טנק, תותחן ונהג, וזאת בגלל הימצאותה של מערכת טעינה אוטומטית לפגזים.
מבנה ליגות הכדורגל באנגליה מבנה של כ-480 ליגות כדורגל המחוברות זו לזו על ידי שיטה שבה מדי שנה הקבוצות הראשונות עולות לליגה גבוהה יותר והקבוצות האחרונות יורדות לליגה נמוכה.
כ-7,000 מועדוני כדורגל מתחרים במסגרת הליגות השונות; רובם המכריע הוא אנגלי, אולם מסיבות היסטוריות ישנו מספר קטן של קבוצות ולשיות המתחרות אף הן.
בחמשה הדרגים העליונים יש ליגה אחת בכל דרג.
בדרגים הנמוכים יותר יש מספר ליגות אזוריות בכל דרג, כאשר מספר הליגות הולך וגדל ככל שהדרג נמוך יותר.
בקודקוד ה"פירמידה" ניצבת הליגה הבכירה בכדורגל האנגלי, היא ליגת-העל האנגלית, הידועה בשם הפרמייר ליג (FA Premier League).
בליגה זו, אשר נוסדה ב-1992, מתחרים 20 המועדונים הבכירים במדינה, כאשר המנצחת מוכתרת בתואר אלופת אנגליה.
הדרג השני של הכדורגל המקצועני באנגליה מורכב מליגת הכדורגל האנגלית, או "הפוטבול ליג" (The Football League).
ליגה זו מחולקת לשלוש ליגות נוספות, שבכל אחת מהן משחקות 24 קבוצות: פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (Football League Championship) היא הליגה השנייה בהיררכיה, הפוטבול ליג הראשונה (Football League One) היא הליגה השלישית בדירוג, והפוטבול ליג השנייה (Football League Two) היא הליגה הרביעית.
קודם להקמתה של הפרמייר ליג ב-1992, התחרו כל 92 המועדונים הבכירים במסגרת הפוטבול ליג שפוצלה לארבע ליגות, שנקראו "הליגה הראשונה", "הליגה השנייה" וכו'.
מסיבה היסטורית זו, נהוג לכנות את 92 המועדונים בארבע הליגות העליונות בשם "קבוצות ליגה" (League Clubs), והמועדונים שאינם נכללים בארבע הליגות הבכירות מכונים "מחוץ לליגה" (Non-League Clubs).
המונח League בהקשר זה כוונתו ל"פוטבול ליג" במבנה הקודם.
הקבוצות ב-4 הליגות הבכירות זכאיות להשתתף בגביע הפוטבול ליג.
הליגות שב-7 הדרגים שמתחת לפרמייר ליג והפוטבול ליג (כלומר מהדרג החמישי עד האחד-עשר) ידועות באופן קיבוצי בתור "מערכת הליגות הלאומית" (National League System, בראשי תיבות NLS) ונמצאות תחת פיקוחה של התאחדות הכדורגל האנגלית.
מערכת הליגות הלאומית כוללת בסה"כ 91 ליגות ובהן למעלה מ-1,600 קבוצות.
קבוצות אלה, בנוסף לקבוצות ב-4 הליגות הבכירות, זכאיות להשתתף בגביע ההתאחדות לכדורגל, אם כי בפועל מספר המשתתפות בגביע הוא כ-700 "בלבד" (בעונת 2008-09 נרשם שיא של 762 קבוצות שהשתתפו בגביע ההתאחדות).
הבכירה מבין הליגות במערכת הליגות הלאומית היא הנשיונל ליגה (Conference National) עם 24 קבוצות, המהווה את הדרג החמישי במדינה, ומתחתיה שתי ליגות אזוריות עם 22 קבוצות כל-אחת המהוות את הדרג השישי של הפירמידה: נשיונל ליגה דרום (National League South) ונשיונל ליגה צפון (National League North).
הדרג השביעי במבנה ליגת הכדורגל האנגלית מונה שלוש ליגות אזוריות: בפרמייר ליג הצפונית (Northern Premier League) מתחרות קבוצות מצפון אנגליה; בליגה הדרומית (Southern League) מתחרות קבוצות ממרכז אנגליה, דרום ודרום-מערב אנגליה ומספר קבוצות מוויילס; ובליגת איסטמיאן (Isthmian League) מתחרות קבוצות מדרום-מזרח אנגליה (כולל לונדון).
לכל אחת מהליגות הללו יש שתי ליגות משנה, ובסה"כ 6 ליגות, המהוות את הדרג השמיני במבנה ליגת הכדורגל האנגלית.
חלק לא קטן מהמועדונים בפוטבול קונפרנס (הדרג החמישי והששי) הם מקצועניים לחלוטין, והאחרים הם חצי-מקצוענים.
מהדרג השביעי ומטה, חלק קטן מהקבוצות הן חצי-מקצועניות והרוב המכריע הן חובבניות.
בדרג התשיעי יש ארבע-עשרה ליגות אזוריות, בדרג העשירי שש-עשרה ליגות, שרובן הן ליגות משנה של הליגות בדרג התשיעי.
בדרג האחד-עשר, הנמוך ביותר במסגרת "מערכת הליגות הלאומית", יש למעלה מ-40 ליגות אזוריות, המאורגנות בדרך כלל לפי מחוזות.
כל אחת מהליגות הללו מאורגנת באופן שונה במקצת, אולם לכולן יש דבר אחד במשותף: מתחתיהן יש עוד עשרות רבות של ליגות, כל אחת מכסה אזור גאוגרפי קטן יותר ויותר.
באזורים מסוימים פירמידת הליגות מונה יותר מעשרים דרגים (הליגה הנמוכה ביותר במבנה הליגות היא הליגה הרביעית של בריסטול דאונס פוטבול ליג, הנמצאת בדרג ה-24).
השיטה בנויה כך שלכל מועדון אנגלי - קטן כגדול - יש סיכוי תאורטי לעלות לליגה בכירה יותר או לרדת לליגה נמוכה יותר.
פרמייר ליג: 3 הקבוצות האחרונות יורדות לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (ליגת המשנה): 2 הקבוצות הראשונות עולות אוטומטית לפרמייר ליג, הקבוצות המדורגות במקומות שלישי עד ששי מתמודדות במשחקי פלייאוף על מקום נוסף בפרמייר ליג (סה"כ 3 עולות).
3 האחרונות יורדות לפוטבול ליג הראשונה.
הפוטבול ליג הראשונה (הליגה השלישית): 2 הראשונות עולות אוטומטית לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, הקבוצות במקומות שלישי עד ששי מתמודדות בפלייאוף (סה"כ 3 עולות).
4 האחרונות יורדות לפוטבול ליג השנייה.
הפוטבול ליג השנייה (הליגה הרביעית): 3 הראשונות עולות אוטומטית לפוטבול ליג הראשונה, הקבוצות במקומות רביעי עד שביעי בפלייאוף (סה"כ 4 עולות).
2 האחרונות יורדות לפוטבול קונפרנס הלאומית.
נשיונל ליג (דרג חמישי): הראשונה עולה אוטומטית לפוטבול ליג השנייה, מקומות שני עד חמישי בפלייאוף (סה"כ 2 עולות).
4 האחרונות יורדות לנשיונל ליגה הצפונית או הדרומית לפי מיקום גאוגרפי.
נשיונל ליגה צפונית/דרומית (דרג ששי): הראשונה עולה אוטומטית לנשיונל ליגה, השנייה עד החמישית בפלייאוף (סה"כ 2 עולות מכל ליגה).
3 האחרונות בכל ליגה יורדות לליגת פרמייר הצפונית, הליגה הדרומית או ליגת איסטמיאן, לפי מיקום גאוגרפי.
ליגת פרמייר צפונית, הליגה הדרומית, ליגת איסטמיאן (דרג שביעי): הראשונה עולה אוטומטית לנשיונל ליגה צפונית/דרומית, השנייה עד החמישית בפלי-אוף (סה"כ 2 עולות מכל ליגה).
4 האחרונות מכל ליגה יורדות לליגת המשנה של הליגה הרלוונטית.
ליגות דרג שמיני: הראשונה עולה אוטומטית לליגה הבכירה הרלוונטית, השנייה עד החמישית בפלייאוף (סה"כ 2 עולות מכל ליגה).
2 האחרונות מכל ליגה יורדות לליגות דרג תשיעי (12 יורדות בסה"כ).
ליגות דרג תשיעי: 12 עולות בסה"כ מכל הליגות לדרג השמיני.
ירידות ועליות מדרג תשיעי ומטה נקבעות לפי הסכמים פרטניים בין הליגות השונות.
מבנה יביל, המכונה בישראל גם קרוואן, קרווילה ומגורון, ולעיתים בשם המטעה בית נייד, הוא מבנה קל הנבנה במפעל (בנייה טרומית), ולאחר מכן מובל לאתר היעד ומחובר לתשתית.
מבנים יבילים משמשים לרוב למגורים.
מבנים יבילים משונעים בדרך כלל בגרירה או בהעמסה.
הם בדרך כלל ממוקמים במקום קבוע ונותרים שם למשך חיי המבנה.
עם זאת ניתן לניידם שוב אם הדבר נדרש, ואם מצבם מבחינת תחזוקה ותשתיות מאפשר זאת.
שני הדגמים העיקריים של בתים ניידים הם רוחב־יחיד ורוחב־כפול.
קיים גם רוחב־משולש אך הוא נדיר יותר.
את הבית הנייד ברוחב־יחיד ניתן לגרור כיחידה אחת למקומו, בעוד שהדגמים האחרים נגררים למקומם בשתיים או בשלוש יחידות נפרדות.
שימוש נפוץ במבנים ניידים בישראל הוא כפתרון מגורים זמני לקהילה, במסגרתו מועברים מבנים יבילים למקום מסוים ליצירת אתר קרוואנים.
מבנה יביל למגורים ברוחב כפול מכונה בישראל "קרווילה", מצירוף המילים "קרוואן" ו-"וילה".
ביישובים רבים מתגוררים התושבים במבנים יבילים עד לקבלת היתרי בנייה, ומשהתקבלו עוברים התושבים לבתי קבע.
מבנה יצירה הוא מערכת מתמטית המאפשרת לאפיין קבוצה של משפטים בשפה פורמלית.
שימוש (משתמע או מפורש) בשיטה זו מצוי ברוב ענפי המתמטיקה, ובפרט, בלוגיקה המתמטית.
מקרה פרטי חשוב של מבנה יצירה, הוא אלגברת יצירה חופשית, בה לכל עצם נוצר יש בנייה יחידה.
מבנה יצירה הוא מערכת בעלת המרכיבים הבאים:
קבוצה לא ריקה K (המכונה "העולם של המבנה", אבריה מכונים "עצמים").
קבוצה (איבריה מכונים "היוצרים של המבנה").
קבוצה יחסים על K שכל אחד מהם דו-מקומי לפחות (מכונים בקיצור "היחסים").
1. פונקציה במבנה – כינוי ליחס n+1 מקומי במבנה, אשר הוא פונקציה n-מקומית.
2. פעולה במבנה – פונקציה במבנה המוגדרת על כל העולם של המבנה.
3. עץ בניה במבנה – עץ G המיושב באיברים של K, בו כל מקיים:
אם x עלה, אז ב-x יושב איבר של D.
אם ל-x יש n>0 בנים, ב-x יושב עצם a, ובבן ה-i-י יושב עצם - אז קיים במבנה יחס R כך ש-.
4. עצם נוצר – איבר של K שיש לו עץ-בנייה.
על העצמים הנוצרים במבנה-יצירה, ניתן להוכיח טענות באינדוקציה על הבנייה שלהם.
אם כל יחס במבנה יצירה הוא פעולה, אומרים שמבנה היצירה הוא אלגברת יצירה, ואם גם כל עצם הנוצר במבנה הוא בעצמו יוצר, או שקיימים: מספר טבעי יחיד n>0, עצמים נוצרים יחידים ופעולה n-מקומית יחידה F במבנה, שעבורם - אז אלגברת היצירה מכונה אלגברת יצירה חופשית.
באלגברת יצירה חופשית, לכל עצם נוצר עץ בנייה-יחיד, וכך ניתן להגדיר היטב פונקציות ברקורסיה על הפעולות של מבנה-היצירה.
מבנה יצירה של מערכת היסק בשפת תחשיב הפסוקים – הוא מבנה שעולמו הוא קבוצת כל הפסוקים, קבוצת היוצרים שלו היא קבוצת האקסיומות הלוגיות, והיחסים בו הם כללי ההיסק.
זו אינה אלגברת-יצירה חופשית (מכיוון שלמשפט אחד יכולות להיות כמה הוכחות שונות).
מבנה יצירה של המספרים הטבעיים מ-0 – הוא מבנה שעולמו קבוצת כל המספרים הממשיים, יש לו רק יוצר אחד, שהוא 0, וקבוצת היחסים בו כוללת רק פעולה אחת, והיא פעולת העוקב: S(x)=x+1. מבנה זה הוא אלגברת-יצירה חופשית.
מבנה היוצר תת-מרחב וקטורי – הוא מבנה שעולמו הוא מרחב-וקטורי n ממדי, יש בו k יוצרים שהם וקטורים במרחב, ופעולותיו הם: פעולה דו-מקומית שהיא חיבור וקטורי, ופעולה חד-מקומית לכל מספר a בשדה מעליו מוגדר המרחב, שהיא הכפל ב-a.
מבנה זה הוא אלגברת-יצירה-חופשית אם ורק אם הווקטורים הם בלתי-תלויים ליניארית במרחב.
מבנה לואיס או דיאגרמת לואיס (Lewis) או מבנה קקולה (Kekulé) הוא כתיב כימי, אשר נועד להציג את הקשרים בין האטומים במולקולה, ואת האלקטרונים הבלתי קושרים שלעיתים קיימים בה.
כתיב לואיס נקרא על שמו של הכימאי גילברט ניוטון לואיס, אך לעיתים מכונה גם על שמו של המדען פרידריך אוגוסט קקולה.
בכתיב לואיס הקלאסי מיוצגים האלקטרונים, שבקליפת הערכיות של האטומים השונים במולקולה, על ידי נקודות.
באופן זה, קשר בודד מיוצג על ידי שתי נקודות, קשר כפול על ידי ארבע וקשר משולש על ידי שש.
כיום מקובל לקצר ולסמן כל זוג אלקטרונים היוצרים קשר בקו בעוד שרק אלקטרונים שברדיקלים חופשיים או באלקטרונים לא קושרים מיוצגים על ידי נקודות.
כל אטום יכול להיות קשור למקסימום שמונה אלקטרונים בשכבה החיצונית (בתואם ל"כלל האוקטט").
מבנה לואיס של היון ניטריט NO2-.
במרכז יופיעו היסודות בעל ערכי האלקטרושליליות הנמוכים ביותר.
אטום חנקן פחות אלקטרושלילי מאטום חמצן ולכן יופיע במרכז המבנה, בין שני החמצנים.
נמנה את כמות אלקטרוני הערכיות במבנה: לחנקן 5 אלקטרוני ערכיות ולחמצן 6. לכן 17=5+(2×6).
כיוון שהוא יון, נוסיף לו עוד אלקטרון וסה"כ למבנה 18 אלקטרונים.
כל חמצן יהיה מחובר לחנקן ב-2 אלקטרונים (המסומן בקו).
שאר 14 האלקטרונים יפוזרו כ-7 זוגות של אלקטרונים לא קושרים - 3 בכל חמצן ו-1 בחנקן.
שמירה על כלל האוקטט - לשני אטומי החמצן מחוברים כעת 8 אלקטרונים אך לחנקן רק 6. לכן נדרש שזוג לא קושר בודד של חמצן יהפוך לקשר ובכך יצור קשר כפול ויגרום למבנה של רזוננס כימי.
כיוון שנוצר מבנה רזוננס יש לצייר את שני המבנים האפשריים, כמו גם לסמן במינוס כדי לשקף שמדובר ביון.
מבנה חברתי הוא ביטוי נפוץ בסוציולוגיה ובעיקר בתאוריה חברתית – אך בכל זאת, אינו מוגדר או מומשג באופן ברור (ג'רי וג'רי, 1991).
המושג "מבנה חברתי", כאשר משתמשים בו באופן כללי, מתייחס לישויות או קבוצות בעלי יחסים ברורים אחד כלפי השני, לתבניות התנהגות יציבות יחסית ולמערכות יחסים בתוך מערכות חברתיות, או למוסדות חברתיים ונורמות הנהפכים למוטמעים בתוך מערכות חברתיות באופן בו הם מעצבים את התנהגותם של "האנשים הנמצאים בתוך אותן מערכות חברתיות.
דוגמה אחת למבנה חברתי היא הרעיון של "ריבוד חברתי", האומר כי החברה מופרדת לשכבות שונות בהתאם להבחנות חברתיות, כגון: מוצא אתני, גזע, מעמד ומגדר.
ראיית המבנה החברתי כ"מוסדות מוטמעים או נורמות המשנות את פעולותיהם של סוכנים חברתיים" היא חשובה, באשר דטרמיניזם מבני עשוי להתרחש כאשר פעולותיהם של אנשים וארגונים מכוונים חלקית על ידי המבנים הבסיסיים של המערכת החברתית.
גישה זו הייתה חשובה בספרות האקדמאית עם עליית הסטרוקטורליזם, וכמו כן חשובה גם בהקשר הארגוני-מודרני, שכן מבנה הארגון עשוי לקבוע גם את גמישותו הארגונית, את מידת יכולתו להשתנות וגורמים רבים אחרים.
בעקבות זאת, זהו נושא חשוב עבור נושא הניהול.
ניתן לראות במבנה חברתי כמרכיב יסוד חשוב במערכות חברתיות כדוגמת, המערכת הכלכלית, מערכת המשפט, המערכת הפוליטית, המערכת התרבותית ואחרים נוספים.
משפחה, דת, חוק, כלכלה ומעמד – כולן מבנים חברתיים.
המערכת החברתית היא מערכת-העל של אותם מערכות אשר מוטמעות במערכת החברתית.
למבנה חברתי ישנה היסטוריה ארוכה במדעי החברה, ההולכת אחורה בזמן לדוגמה אל הפונקציונליזם של אישים כגון הרברט ספנסר, ניתוח מבנה המעמדות של קרל מרקס, או עבודתו של הסוציולוג הגרמני גיאורג זימל בן המאה ה-19 על מבנה חברתי כתבניות אבסטרקטיות המתפקדות הבסיס לאינטראקציה האנושית.
רעיון המבנה חברתי פותח רבות במאה ה-20. מרבית מהתרומות החשובות בתחום הגיעו מנקודת מבט סטרוקטורליסטית השואבת מהסטרוקטוריאליזם של קלוד לוי-שטראוס, מנקודות מבט פמיניסטיות או מרקסיסטיות, מנקודות מבט פונקציונליסטיות כגון אלו אשר פותחו על ידי טלקוט פרסונס ותומכיו, או ממבחר נקודות מבט מורכבת (בלאו, 1975; לופז וסקוט, 2000).
רעיון המבנה החברתי קשור אינטימית למספר רעיונות מרכזיים נוספים בתחום מדעי החברה, אשר בתוכם כלול גם יחסי מבנה וסוכנות.
הגדרות ורעיונות של מבנה חברתי
כפי שצוין לעיל, מבנה חברתי זוהה כ:
מערכת היחסים בין ישויות או קבוצות בין אחת לשנייה,
תבניות התנהגות מתמשכות בין המשתתפים במערכת חברתית,
נורמות ממוסדות או מסגרות קוגניטיביות המבנות את הפעולות של השחקנים במערכת החברתית.
לופז וסקוט (2000) הבחינו בין הגדרת "מבנה ממוסד" לבין "מבנה הקשרים", כאשר מבנה ממוסד הוא:
מבנה חברתי מכיל את אותן תבניות תרבותיות או נורמטיביות המגדירות את ציפיותיהם של סוכנים חברתיים מהתנהגותם של סוכנים אחרים והמארגנים את מערכות היחסים המתמשכות שבין הסוכנים." (עמוד 3)
מבנה חברתי נראה ככולל את מערכות היחסים עצמן, ומובן כדפוסיות יחסים סיבתית ובלתי תלויה, בקרב הסוכנים החברתיים ופעולותיהם, וגם בנוגע לפוזיציות ה בה הם נמצאים." (עמוד 3).
מבנה חברתי יכול להיות מחולק גם למבנה מיקרו ומבנה מאקרו.
מבנה מאקרו, אם כן, הוא סוג של מבנה מ"מדרגה שנייה", תבנית יחסים בין אובייקטים בעלי מבנה חברתי משלהם (לדוגמה, מבנה חברתי פוליטי הנמצא בין מפלגות פוליטיות שכן למפלגות פוליטיות יש מבנה חברתי משלהן).
מספר סוגים מיוחדים של מבנים חברתיים שסוציולוגים מודרניים מפרידים מן השאר הם: מבני יחסים (במשפחה או מבנים דמויי משפחה גדולים יותר), מבני תקשורת (האופן בו מידע מועבר בתוך ארגונים) ומבנים סוציומטריים (מבנים של סימפתיה, אפטיה ואדישות בארגונים – נחקר בעבר על ידי ג'ייקוב ל.
מבנה נורמטיבי – תבנית היחסים במבנה נתון (ארגון) בין נורמות ומצבי פעולה של אנשים בעמדות חברתיות שונות.
מבנה אידיאלי – תבנית היחסים בין אמונות והשקפות של אנשים בעמדות חברתיות שונות.
מבנה אינטרסנטי – תבנית היחסים בין מטרות ורצונות של אנשים בעמדות חברתיות שונות.
מבנה אינטראקציה – אופני התקשרות בין אנשים בעמדות חברתיות שונות.
יש המאמינים כי מבנה חברתי מתפתח באופן טבעי, כלומר לא ייתכן מצב בו לא יהיה מבנה חברתי, בין אם ירצו בכך ובין אם לאו.
יש הטוענים כי מבנה חברתי נגרם בעקבות צורכי המערכת, כגון הצורך בכוח עבודה, במעמד ניהולי, במעמד מקצועי ובמעמד צבאי, או בעקבות קונפליקטים בין קבוצות, למשל, תחרות בין מפלגות פוליטיות או בין האליטה לבין ההמון.
אחרים מאמינים כי מבנה חברתי אינו תוצאה של תהליך טבעי, אלא הוא למעשה תוצאה של הבניה חברתית.
המבנה החברתי עלול להיווצר בעקבות רצון האליטה לשמר את כוחם ומעמדם, או בעקבות השמת דגש על תחרותיות או שיתוף פעולה בידי מערכות כלכליות.
הסבר נוסף לאבולוציית המבנה החברתי ניתן על ידי הסברי מבנה וסוכנות אשר מאפשרים ניתוח מתוחכם לאבולוציה המשותפת של מבנה חברתי וסוכנות חברתית.
תאוריות אלה שמות דגש על העצמאות המסוימת שיש לסוכנים המחוברתים, אשר פעולותיהם, מצד אחד, מתווכות על ידי המבנים הממוסדים הקיימים ועל ידי הציפיות הקיימות, אבל, מצד שני, עשויות להשפיע או לשנות את המבנים הממוסדים.
מבנה חברתי ככלי להסוואה סיסטמטית של דעות קדומות
גברים ונשים בעלי יכולות זהות, מקבלים, לעיתים, יחס שונה במקום עבודתם כתוצאה ממגדרם השונה.
ישנה גם נטייה לייחס לאינדיבידואלים שונים יכולות מהותיות שונות בהתייחס למוצאם החברתי והאתני, ללא כל התייחסות ליכולותיהם האישיות האמיתיות.
הבחנות חברתיות אלה נתפסות כסטריאוטיפים המבוססות על דעות קדומות.
למרות זאת, הבדלים חברתיים אלו לעיתים לא מובחנים מאחר שהם נראים כתוצר של מבנים חברתיים ולא כתוצר של דעות קדומות.
המרקסיזם מבדיל בין "בסיס ממשי" שהוא הבסיס הכלכלי של יחסי הייצור בחברה, ובין "מבנה על" הנובע ממנו, שהוא התפיסות הפוליטיות, הדתיות, המשפטיות והתרבותיות השוררות בחברה המבוססת על הבסיס הממשי.
בספרו "לביקורת הכלכלה המדינית" מסביר קרל מרקס את ההבדל: "יש תמיד להבחין בין ההפיכה החומרית – הנקבעת בנאמנות אשר למדע הטבע – בתנאי הייצור האקונומיים, ובין הצורות היוריסטיות, הפוליטיות, הדתיות, האמנותיות או הפילוסופיות, בקיצור: הצורות האידאולוגיות, שעל ידן בני אדם תופסים בתודעתם את הסכסוך הזה ונאבקים עליו עד כדי הכרעה".
על פי מרקס, אין למבנה העל השפעה על המציאות החומרית, והוא אך בסיס ליצירת תודעה כוזבת.
מבנה ליגות ספורט או מערכת ליגות היא היררכיה של ליגות בספורט.
לעיתים קרובות מבנה הליגות נקרא גם פירמידה, עקב נטיית המבנה להתפצל למספר הולך וגדל של ליגות אזוריות ככל שיורדים מטה במערכת.
מערכות ליגה מסוגים שונים משמשות בענפי ספורט רבים ובמדינות רבות ברחבי העולם.
בכדורגל וברוגבי, הליגות קשורות ביניהן בדרך כלל בתהליך של עלייה וירידה, בהן הקבוצות מליגה נמוכה שסיימו בפסגת הטבלה בליגה בה הן משחקות עולות לליגה העליונה יותר (הליגה הבאה בהיררכיה), בעוד הקבוצות שסיימו בתחתית טבלת הליגה יורדות (נופלות לליגה הנמוכה יותר).
תהליך זה יכול להתבצע אוטומטית בכל שנה על פי הדירוג בטבלה בלבד, או על פי משחקי פלייאוף בין הקבוצות משתי הליגות שנלחמות על עליית/הישארות ליגה.
המיקום הנדרש לעלייה או ירידה בין ליגות שונה ממדינה למדינה, ולעיתים אף בין ליגות מסוימות בתוך אותה מדינה.
הדבר תלוי במספר הקבוצות המשחקות בליגה — לרוב במדינות החזקות ישנו מספר קבוצות גדול יותר, ובהתאם לכך מספר קבוצות גדול יותר עולות ויורדות בין ליגות.
לדוגמה, כאשר יש 20 קבוצות בליגה ושלוש קבוצות עולות ויורדות, הקבוצות המסיימות במקומות 1, 2 ו-3 עולות לליגה הגבוהה יותר, ואילו הקבוצות שמסיימות במקומות 18, 19 ו-20 יורדות לליגה הנמוכה יותר.
הקבוצה שמסיימת במקום הראשון בליגה העליונה בארצה, זוכה ב"אליפות המדינה".
ההחלטה על מספר הקבוצות המשחקות בליגה ומספר העולות והיורדות נמצאת בידי התאחדות הספורט של אותו ענף ספורט באותה המדינה.
בצפון אמריקה מבנה הליגות בענפי הספורט הפופולריים ביותר אינו משתמש בתהליך של עלייה וירידה בין הליגות.
רוב ענפי הספורט המקצועיים מחולקים לליגות בכירות (Major Leagues) ומשניות (Minor Leagues), כשהליגות הבכירות הן החשובות ואין בינן לבין הליגות המשניות קשר של עלייה וירידה, לא ניתן לעבור מליגה משנית לליגה בכירה ולהפך.
מערכת הליגות המשניות בהוקי קרח היא יחידנית, כלומר עם ליגה אחת בלבד ברוב ארבע הדרגות בענף; מערכת ליגות ההוקי בצפון אמריקה מנוהלת על ידי הסכמים קיבוציים ועסקאות הסתנפות בין ה-NHL (הליגה הבכירה), ל-AHL (ליגת המשנה הראשית) ול-ECHL (ליגה משנית שנייה).
פוטבול אינו פועל על פי מערכת ליגות.
ליגות מקצועניות שונות משחקות לפי חוקים שונים ובמשך זמן (עונה) שונה.
ה-NFL משחקת עם 11 שחקנים על המגרש לכל קבוצה, במגרש באורך 100 יארדים (כ-92 מטרים) ובעונה המתקיימת בסתיו ובתחילת החורף.
ה-CFL, ליגת הפוטבול הקנדי (פוטבול קנדי שונה מפוטבול אמריקאי), משחקת עם 12 שחקנים לכל קבוצה במשחק, במגרש באורך 110 יארדים (כ-100 מטרים) ובעונה המתקיימת בקיץ ובתחילת הסתיו.
בעוד ארנה פוטבול והליגות המשניות בפוטבול אולמות משחקות כל אחת עם 8 שחקנים לקבוצה במשחק, במגרש באורך 50 יארדים (כ-46 מטרים) בעונה המתקיימת באביב ובתחילת הקיץ.
היו בעבר ניסיונות ליצור ליגות פוטבול משניות אמיתיות ל-NFL (האחרונה הייתה Alliance of American Football בשנת 2019), אף אחד עד כה לא הצליח לאזן בין דרישות הליגות הבכירות לבין היכולת לשמור על כוש הפירעון הכספי, בסופו של דבר רוב הניסיונות להקמת ליגה משנית חזקה ל-NFL נכשלו והליגות שהוקמו פשטו רגל.
מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית בטביליסי (בגאורגית: საქართველოს საავტომობილო გზების სამინისტროს შენობა) הוא בנין בעל מבנה ארכיטקטוני ייחודי בטביליסי.
הוא תוכנן על ידי האדריכל גיאורגי צ'אחווה (გიორგი ჩახავა) עבור המשרד לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית, ובנייתו נסתיימה בשנת 1975.
בשנות השבעים כיהן צ'אחווה כשר לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית.
לכן, הוא היה גם הלקוח וגם התכנן הראשי של הפרויקט.
עקב היותו השר הממונה על הנושא הוא בחר את המיקום האידיאלי עבור המבנה במקום הבולט והאטרקטיבי ביותר בטביליסי באותם ימים.
צ'אחווה נולד בשנת 1923 בטביליסי.
בשנת 1941 הוא סיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון.
לאחר מכן גויס לצבא האדום והשתתף במלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה למד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הפוליטכנית של טביליסי.
הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. מאותה תקופה עבד כאדריכל בסטודיו משלו והוציא לפועל פרויקטים בגאורגיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, אפגניסטן ולוב.