tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הספינות מצוידות ביכולת שיגור של פריטים או אנשים מנקודה לנקודה, מגן אנרגיה וכלי נשק מתקדמים.
אף על פי שהספינות מיועדות לפעול עם צוות גדול, ברוב הפרקים נראו ספינות אלו פועלות על ידי אסגרד יחיד.
ספינות אלה הרכיבו את צי התקיפה העיקרי של האסגרד.
לספינות צורת פטיש עם כנפיים צדדיות.
ספינות אלו מצוידות בטכנולוגיה מתקדמת הכוללת חיישנים מדויקים אשר יכולים לקבוע תנועה של צורות חיים על-גבי הספינה.
כמו כן, הספינה מצוידת בתאי הקפאה אשר יכולים לשמר את גופו של אדם גוסס עד אשר ימצא מזור למחלתו.
סדרת ספינות זו קרויה על שם מרכבתו של תור.
סדרת ספינות זו קרויה על שם קולונל ג'ק או'ניל.
ייחודה של סדרה זו היא בכך שדגם ספינה זו יועד בעיקרו כנגד המשכפלים.
דגם הספינה מייצג את הטכנולוגיה החדישה ביותר של האסגרד.
מטוס תקיפה אשר תוכנן בשילוב טכנולוגיה מכדור הארץ וטכנולוגיה חייזרית.
מטוסים אלה מלווים את ספינות ה-X-303
דגם ספינות שתוכנן ונבנה על ידי הטאורי.
עם השנים השתדרגו ספינות אלה והתווספו להם טכנולוגיות ואמצעי לחימה.
סדר הספינות המופיע מטה הוא מהספינה הוותיקה לחדשה ביותר.
ספינת החלל הראשונה שיוצרה על ידי בני אדם
מצאה את תיבת האמת בסרט נלחמה בצי של ארבע ספינות אוריי.
הספינה הופיעה לראשונה בסטארגייט אטלנטיס בתחילת בעונה השנייה והצילה את אטלנטיס בסוף המצור נלחמה לצד האפולו הרפאים והנוסעים בקרב להשמדת כוכב המשכפלים מפקדה קולונל סטיבן קולדוול.
הספינה של הנספח הרוסי לסטארגייט הושמדה בניסיון לבלום את כניסת האוריי לגלקסיה יחד עם ספינות ג'אפה רבות
הופיעה לראשונה בפרק האחרון של עונה שלוש תקפה את כוכב הבית של המשכפלים ונלחמה לצד הדדלוס ברפאים והנוסעים בקרב להשמדת כוכב המשכפלים מפקדה הוא קולונל אליס איתרה את צי ספינות האוריי בקצה מערכת השמש בסרט תיבת האמת
פיניקס הוא הכינוי שניתן לספינה החדשה ביותר מדגם ה-X-303. היא נראתה לראשונה בפרק הסיום של העונה ה-4 בסטארגייט אטלנטיס כאשר ג'ון שפרד נשלח לעתיד וגילה כי אטלנטיס ננטשה.
פגישתו עם הולוגרמה של ד"ר רודני מקיי גילתה פרטים רבים אודות הסדרה אשר לפי אותו קו זמן הושמדה על ידי הפלג של מייקל אולם עתיד זה שונה כאשר ג'ון שפרד הצליח לחזור לקו הזמן שלו לפני שהחלה שרשרת האירועים שהובילה לאובדן הספינה.
בהמשך הסדרה דובר פעם נוספת על הספינה אולם לאור מותו של השחקן שגילם את ג'ורג' האמונד הוחלט לשנות את שם הספינה לג'ורג' האמונד.
נשק מטה - נשק באורך של כמטר וחצי לרוב בשימוש של הג'אפה, שמופעל באמצעות נקוואדה נוזלית, ופולט פעימת אנרגיה חזקה המסוגלת להרוג בפגיעה אחת.
האפקט שלו בגוף האדם הוא יצירת פצעי חריכה עמוקים.
זאט-ניק-א-טל (בקיצור זאט) - נשק אנרגיה ידני מתקפל שמעוצב בצורת נחש ואשר משמש גם להלם וגם להרג.
צבע האלומה שהוא פולט כחולה, והאפקט שלה הוא כמו מכת חשמל.
ירייה אחת מהממת את הקורבן
שתי יריות ברצף הורגות את הקורבן
שלוש יריות ברצף מפרקות את הקורבן או האובייקט למולקולות.
מתקן יד - המתקן מעניק לעונד על היד כוחות שונים כמו פליטת אנרגיה המופעלת על אויב קרוב וגורמת לכאב רב ולשיתוק זמני, פליטת פעימת אנרגיה חזקה כדי לפגוע באויב מרוחק יחסית ואפשרות ליצור מגן אנרגיה אישי.
מתקן יד ניתן לשימוש רק על ידי מי שדמו מכיל נאקוואדה (גואולד, או מי שנשלט בעבר על ידי גואולד).
כיסא הפיקוד - נשק שנבנה על ידי הקדמונים.
על מנת להפעיל את הנשק האדם היושב בכיסא צריך להיות בעל גן מסוים אשר הכיסא פועל בנוכחותו.
דרך הכיסא אפשר לפעיל מערכת נשק מתקדמת ביותר אשר יורה מל"טים (בסדרה נקראים דבורים), היכולים לחדור כל מגן ידוע ולזרוע הרס רב.
כיסא הפיקוד ממוקם במוצב הקדמונים באנטארקטיקה.
כמו כן, בסדרות ההמשך סטארגייט אטלנטיס, סטארגייט יוניברס יש כיסאות פיקוד נוספים.
שער הסטארגייט - שער שמחבר בין שני עולמות באמצעות חור תולעת.
עצם טבעתי גדול ממתכת שמקורו מחוץ לכדור הארץ, עליו מוטבעים תגליפי סמלים לא מוכרים, יחד עם טבלית אבן גדולה שגם בה סמלים דומים, שמתגלה בחפירות ארכאולוגיות במצרים בשנות השלושים.
שער דרכו ניתן לעבור אל כוכבי לכת מרוחקים בגלקסיה, באמצעות "חיוג" כתובת בת שבעה סמלים (ובסדרות ההמשך אף שמונה ותשעה סמלים), המציינים מסלול אל מיקומו של כוכב הלכת עליו מצוי שער זהה.
הזרמת אנרגיה רבה אל השער בשעת החיוג יוצרת "חור תולעת" בין השער לבין שער היעד, שדרכו יכולים לעבור ציוד ובני אדם.
במסגרת המעבר מתפרק החומר המועבר לרמה תת-אטומית ומורכב מחדש בצידו השני.
ייצוב חור התולעת אינו יכול להמשך זמן רב והוא מוגבל ל-38 דקות בלבד לכל חיוג.
שער-על - שער גדול שמרחף בחלל ומחבר בין שתי גלקסיות באמצעות חור תולעת.
שער העל הוא גדול ממדים לעומת הסטארגייט.
על אף שהחלליות טסות בעל־חלל, המעבר בשער כזה מקצר את הזמן באופן משמעותי.
הוצג בעונה התשיעית של הסדרה.
טבעות שיגור - חמש טבעות שמאפשרות לשגר אדם או חפץ ממקום למקום בטווח יחסית קצר.
לטבעות יש מיקום מסוים על פני שטח מסומן.
והן מופיעות רק בזמן הפעלתן, באמצעות לוח בקרה שנמצא לידן, ומעבירות את האדם או החפץ למקום שהוגדר.
מתקן החלמה - מתקן שנועד לרפא את רוב סוגי הפציעות.
המתקן פחות חזק מסרקופג והוא ניתן לתפעול רק על ידי אדם אשר נושא נקוואדה בדמו.
סרקופג - מתקן דמוי ארון קבורה מצרי, אשר מסוגל לרפא, להאריך חיים ואף להחיות מתים.
מתקן הסוואה אישי - מתקן המסווה את המשתמש בו ומעלים אותו ואת החפצים שהוא נושא איתו.
גזע לוחמים של הג'אפה בשם הסודאן, שלא היו עבדים אלפי שנים, משתמשים בו רבות בסדרה.
מתקן חיקוי - מתקן המאפשר לאדם ללבוש דמות אחרת שפרטיו נשמרו בזיכרון המתקן.
באמצעות מתקן זה אפשר לשאול זהויות ולהתחזות לאדם או יצור אחר.
מתקן ההסוואה של מרלין - מתקן זה מעביר את האזור שבו נמצאים אנשים למימד אחר, ויכול לגונן עליהם באופן הזה.
האנשים שנמצאים במימד האחר רואים את האחרים, אך האחרים לא יכולים להיות נגישים אליהם.
לפי כמות האנרגיה המושקעת בו כך מתרחב ההקף של השפעתו.
אם מושקעת בו אנרגיה רבה הוא יכול להעביר כוכב לכת שלם למימד אחר ולהגן עליו באופן הזה.
מתקן להשתלת זיכרון - מתקן זה שמחובר לראשו של האדם, מאפשר לעשות מניפולציות על זכרונו: לשתול זכרונות חדשים ולמחוק זכרונות ישנים.
ריצ'רד דין אנדרסון - קולונל/בריגדיר גנרל/מייג'ור גנרל/לוטננט גנרל ג'ק או'ניל (עונות 1–8).
משמש כמפקד הצוות בשבע העונות הראשונות.
ממונה למפקד על פיקוד סטארגייט לאחר שקודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בתחילת עונה 9 הוא מקודם לדרגת מייג'ור גנרל ועובר לוושינגטון די.סי., וממשיך במס' הופעות אורח בעונות 9–10.
אזרח, אגיפטולוג, מומחה לארכאולוגיה ובלשנות.
ג'קסון הצטרף לצוות הסטארגייט לאחר שאשתו נחטפה לשמש פונדקאית, ונשאר בצוות עד ל"התעלותו" בעונה חמישית.
החל מעונה שביעית הוא "יורד" וחוזר לצוות, ונשאר עד סוף העונה העשירית.
אמנדה טאפינג - קפטן/מייג'ור/לוטננט קולונל/קולונל סמנתה ("סם") קרטר (עונות 1–10).
מקודמת לדרגת מייג'ור בעונה השלישית, ולדרגת לוטננט קולונל בעונה השמינית.
כריסטופר ג'אדג' - טִילְק (עונות 1–10), חייזר ולוחם הג'אפה.
קצינו הבכיר של הגואולד אפופיס שערק ממנו, ונלחם שכם אחד עם בני האדם למען החירות של בני גזעו.
גם לאחר שחרור עמו בסוף העונה השמינית הוא ממשיך להיות חבר בצוות עד סוף העונה העשירית.
דייוויס - מייג'ור גנרל ג'ורג' האמונד (עונות 1–7), ממונה על פיקוד סטארגייט.
כפוף ישירות לנשיא ארצות הברית.
בן בראודר - לוטננט קולונל קמרון ("קאם") מיטשל (עונות 9–10).
טייס קרב לשעבר ומפקד צוות SG-1 החל מהעונה התשיעית, המתאמץ לאחד מחדש את הצוות תחת פיקודו, לאחר קידומו של ג'ק או'ניל לתפקיד מייג'ור גנרל.
קלאודיה בלק - ואלה מל דורן (עונות 9–10).
בת אנוש מכוכב אחר, נוכלת ואשת עוקץ ששימשה בעבר פונדקאית לגאולד בשם קאטש, המשתלבת בצוות SG-1.
קורין נמק - ג'ונאס קווין, מדען אזרחי מכוכב אחר המצטרף לצוות בזמן היעדרותו של ד"ר ג'קסון בעונה שישית.
בו ברידג'ס - גנרל הנרי ("האנק") לנדרי (עונות 9–10), מפקד פיקוד הסטארגייט לאחר מינוייו של ג'ק או'ניל למייג'ור גנרל.
בתו היא הרופאה הראשית של הפיקוד בעונות 9–10.
טריל רוטרי - ד"ר ג'נט פרייז'ר (עונה 1–7) - קצינת רפואה ראשית של פיקוד סטארגייט, האחראית למצבם הרפואי של הצוות.
שני סרטי טלוויזיה יצאו במהלך 2008, והם סוגרים מספר עלילות שנותרו פתוחות בסדרה.
הראשון, "תיבת האמת", יצא במרץ, והוא מביא את עלילת האוריי - שהחלה בעונה התשיעית של הסדרה - לסיומה.
השני, "רצף הזמן", יצא בסוף יולי, והוא מתאר את התמודדותו של צוות SG-1 נגד אחרון גזע הגואולד, בעל.
סטארבקס היא רשת בתי קפה אמריקאית רב-לאומית, והגדולה בעולם.
מטה החברה נמצא בעיר סיאטל שבמדינת וושינגטון בארצות הברית.
החברה קיבלה את שמה משמו של "סטארבק", דמות בספר מובי דיק, וסמלה הוא סירנה מצוירת.
נכון ליוני 2018, מונה הרשת 35,712 סניפים בלמעלה מ-76 מדינות ברחבי העולם, מתוכם 18,416 סניפים בארצות הברית.
לחברה סניפי "דרייב ת'רו" רבים שבהם הלקוחות מזמינים את המוצרים מתוך רכבם.
הסניף הראשון של סטארבקס נפתח בסיאטל בשנת 1971 על ידי שלושה שותפים – ג'רי בולדווין, זאב סיגל, וגורדון בווקר, שרצו למכור פולי קפה איכותיים ומכונות קפה ב-Pike Place Market (סניף שקיים עד היום).
בשנת 1996 פתחה החברה את הסניף הראשון שלה מחוץ לצפון אמריקה בטוקיו, מאז פתחה החברה סניפים ביותר מ-60 מדינות.
מבנה הבעלות של סטארבקס מתאפיין בהחזקות מוסדיות משמעותיות.
על פי הנתונים, המחזיקים העיקריים הם:
קבוצת ואנגארד – מחזיקה בכ-9.5% ממניות החברה
בלאקרוק – מחזיקה בכ-6.96% ממניות החברה
סך הכל, כ-65% ממניות החברה מוחזקות על ידי משקיעים מוסדיים.
החברה עברה בעשור האחרון מספר שינויים במבנה הנהלתה.
הווארד שולץ, מייסד החברה, שימש כמנכ"ל זמני מאפריל 2022 עד מרץ 2023. תחת הנהגתו, החברה יישמה אסטרטגיית שינוי ארגוני נרחבת, כולל השקעות של מעל מיליארד דולר בסניפים ובעובדים, שיפור תנאי העבודה וקידום חדשנות.
בתקופה זו, שווי מניית החברה עלה ב-47% והיא זכתה בתואר "מותג המסעדנות בעל הערך הגבוה ביותר" בפעם השביעית ברציפות.
לקסמן נארסימהאן החליף את שולץ כמנכ"ל במרץ 2023, לאחר שמונה לתפקיד בספטמבר 2022. נארסימהאן הגיע לסטארבקס עם כמעט 30 שנות ניסיון בניהול ארגונים גלובליים בתחומי הקמעונאות ומוצרי הצריכה.
במהלך תקופת החפיפה שלו, הוא ביקר ביותר מ-30 סניפים ומתקני החברה ברחבי העולם ואף הוסמך כבריסטה.
עם זאת, כהונתו הייתה קצרה ונמשכה רק כשנה.
בספטמבר 2024, סטארבקס הודיעה על החלפתו של נארסימהאן בבריאן ניקול, לשעבר מנכ"ל צ'יפוטלה.
ההחלטה התקבלה בעקבות ירידה במכירות בשווקים מרכזיים וירידה של 21% במחיר המניה תחת הנהגתו של נארסימהאן.
ניקול, שהוביל את צ'יפוטלה מאז 2018 וחילץ אותה ממשבר הרעלות המזון, נבחר בזכות ניסיונו המוכח בשיקום חברות וניהול יעיל בתקופות מאתגרות.
תחת הנהגתו בצ'יפוטלה, מניות החברה עלו ב-773%.
ניקול החל לכהן בתפקיד ב-9 בספטמבר 2024 וכבר החל ליישם שינויים, כולל קיצוץ בהנחות ומבצעים ברשת במטרה להגדיל את רווחי החברה.
בספטמבר 2001 פתחה סטארבקס שישה סניפים בתל אביב, באמצעות חברת דלק ישראל ששימשה זכיין מקומי, אך היוזמה לא עלתה יפה.
עיתוי השקת הרשת בעיצומה של האינתיפדה השנייה, תחרות מצד בתי קפה מקומיים, תמהיל מוצרים לא אטרקטיבי ובחירת מיקומים שלא התאימו לבית קפה בצורה שבה פעלה הרשת, היוו את הגורמים המכריעים לכישלון ולחיסול פעילות הרשת בישראל תוך פחות משנתיים.
בעקבות הפופולריות של הרשת, החזרה של סטארבקס לישראל מהווה נושא לעצומות אינטרנטיות וכן למתיחות של אחד באפריל ברשתות החברתיות.
בחודש נובמבר 2019 הודיעה הרשת כי אין לה תוכניות לפתוח סניפים בישראל.
במאי 2020, החלה חברת אסם לשווק בישראל קפסולות קפה של סטארבקס תואמות למכונות קפה של נספרסו, כחלק משיתוף פעולה גלובלי בין רשת סטארבקס לחברת נסטלה העולמית.
ארגון אוקספם האשים את סטארבקס שביקש מהאגודה הלאומית לקפה לחסום רישום שלושה זני קפה אתיופים מובחרים כסימנים מסחריים בארצות הברית.
התוכנית הייתה מאפשרת לאתיופיה – מולדת הקפה – לזכות בנתח גדול יותר מהרווחים במסחר בקפה, באמצעות שליטה בשימוש שנעשה בו בשווקים הבינלאומיים.
ב-20 ביוני 2007 הודיעו נציגים בכירים של אתיופיה ושל סטארבקס כי הגיעו להסכם בדבר הפצה, שיווק ורישוי אשר מבטיח הגנה על זכויות עובדים ועל סימן המסחר של המגדלים.
החרם הצרכני בעקבות מלחמת חרבות ברזל
בעקבות מלחמת חרבות ברזל סטארבקס נתונה לחרם מצד תומכי פלסטין.
החרם התחיל לאחר שארגון העובדים של סטארבקס, Starbucks Workers United, פרסם פוסט ברשתות החברתיות שבו הובעה סולידריות עם הפלסטינים.
הפוסט נשלח מספר שבועות לאחר מתקפת חמאס נגד ישראל, שבה נהרגו 1,200 איש ונלקחו 240 אנשים כבני ערובה.
בעקבות הפוסט, סטארבקס הגישה תביעה פדרלית על הפרת זכויות יוצרים נגד הארגון, והארגון התעמת עם החברה בתביעה נגדית.
הארגון ביקש מבית המשפט הפדרלי בפנסילבניה לקבוע כי הוא רשאי להמשיך להשתמש בשמו ובסמל הדומה לסמל של סטארבקס, וטען כי סטארבקס השמיצה את הארגון בכך שהשתמעה כי הוא תומך בטרור ובאלימות.
סטארבקס הדגישה כי אינה מזדהה עם הפוסט של הארגון וגינתה את מעשי הטרור, השנאה והאלימות.
ההצהרה הרשמית של סטארבקס עוררה עוד יותר את הזעם הציבורי על ידי פרו פלסטינים.
בטיקטוק, התגית #boycottstarbucks הופיעה בכ-5,000 פוסטים שצברו למעלה מ-42 מיליון צפיות ב-30 הימים האחרונים.
בסך הכל ישנם כ-17,000 פוסטים עם התגית הזו שצברו למעלה מ-175,000 צפיות.
למרות שסטארבקס טוענת כי היא איבדה לקוחות רבים עקב הפוסט של הארגון שהביע סולידריות עם הפלסטינים, רבים מאלה המחרימים את סטארבקס הם תומכי פלסטין.
פוסטים פופולריים בטיקטוק, שחלקם זכו ליותר מ-100,000 לייקים, מראים משתמשים המביעים את אי שביעות רצונם מהחברה באמצעות התגיות #boycottstarbucks ו-#freePalestine.
פרט לכך, מארגני הפגנות בעד פלסטין נראו מול חנויות סטארבקס בעיר ניו יורק, כשקראו שהחברה תומכת ברצח עם למרות שהחברה לא הביעה שום תמיכה בצה"ל ומתעקשת שאינה מקדמת שום אג'נדה פוליטית.
סטארגייט אטלנטיס היא סדרת טלוויזיה מסוגת מדע בדיוני אמריקאית/קנדית המהווה סדרת ספין אוף לסדרה סטארגייט SG-1 משנת 1997, וחלק נוסף בזיכיון סטארגייט.
הסדרה, כמו קודמתה, מתבססת על הרעיון שהוצג בסרט הקולנוע סטארגייט לפיו מכשיר חייזרי בשם "סטארגייט" מהווה שער לעולמות מרוחקים.
אולם, בעוד שבסדרה "סטארגייט SG-1" נעשה שימוש בשבעה תגליפים (Chevrons) היוצרים יחד "כתובת השתגרות" לכוכבי לכת שבתוך גלקסיית שביל החלב, הרי שבשער המוביל לאטלנטיס יש צורך לעשות שימוש בשמונה תגליפים, ובכך ממקם את עלילת הסדרה בגלקסיית פגסוס הרחוקה.
פרק הפיילוט הכפול שודר ב-16 ביולי 2004, והסדרה נמשכה חמש עונות, כאשר הפרק החותם את הסדרה שודר ב-9 בינואר 2009. בדומה לסדרת האם, מובטחים לסדרה זו סרטי המשך שיביאו לסיום העלילות שהוצגו בסדרה.
בישראל היא שודרה ב ב-2005, ואחרי שתי העונות הראשונות הפסיקו לשדר את המשך הסדרה משום שערוץ הראשון לא הצליחו לרכוש את כולה לשידור, כמה חודשים אחר כך שתי העונות הראשונות שודרו בשידור חוזר.
בקיץ 2009 שודרו שלוש העונות הראשונות בערוץ Hot Summer, וכל חמש העונות שודרו ב-HOT Zone.
לאחר שהסדרה "סטארגייט SG-1" עמדה בפני סכנת ביטול בעונתה החמישית, הוחלט על ידי המפיקים ליצור סרט המשך.
אולם, כאשר הסדרה עמדה בהצלחה במשך שתי עונות נוספות וסיימה את עונתה השביעית בפרק כפול המתאר את גילוי העיר האבודה של הקדמונים אטלנטיס, הוחלט על פיתוח סדרת המשך.
השינוי נבע כדי שיתקיימו שני צוותים שונים מבלי שהפתרון לכל בעיה בעולם ה"סטארגייט" יהיה קריאה לעזרה של צוות מהסדרה המקבילה.
כדי לגשר בין הסדרות, הופיעו בפרק הפיילוט הראשון של הסדרה החדשה ריצ'רד דין אנדרסון ומייקל שנקס, שהשתתפו בסדרה "סטארגייט SG-1" כגנרל ג'ק או'ניל ודניאל ג'קסון, בהתאמה.
במהלך העונות התבצעו חילופי שחקנים כתוצאה מאילוצי הפקה שונים.
לפני מיליוני שנים, גזע הקדמונים נסוג מגלקסיית שביל החלב לגלקסיית פגסוס הרחוקה עקב מגפה, והם התיישבו על כוכב לכת עם עירם המעופפת אטלנטיס.
הם הפיצו בגלקסיה את הסטארגייט (Stargate) והתחילו ליישב אותה, אולם תוך כמה זמן הקדמונים יצרו את גזע ה"רפאים" (Wraith) שיצא נגדם למלחמה.
הם הפסידו ושיקעו את עירם מתחת לאוקיינוס של הכוכב "לנטאה", ונטשו אותה.
הסיפור של הסדרה מתחיל לאחר פרק סיום העונה השביעית של סטארגייט SG-1. בפרק זה נמצא מוצב של גזע הקדמונים באנטארקטיקה.
משלחת רב-לאומית המורכבת ממדענים ואנשי צבא עוברת בעזרת סטארגייט אל עבר גלקסיית פגסוס הרחוקה על מנת לחפש רמזים לקיומה של העיר האבודה אטלנטיס, שנבנתה על ידי הקדמונים לפני מיליוני שנים.
בתחילה, מקור הכוח שבידיהם, הנקרא ינ"א - יחידת נקודת אפס או "ZPM" בלעז, מאפשר מסע חד-כיווני בשער, אך עם הזמן (שבו הם תרים את גלקסיית פגסוס) הם מצליחים למצוא מקור כוח נוסף.
עד מהרה צוות המשלחת נתקל בתרבויות חדשות ובאויבים (בהם הרפאים, הג'ניי והאזוראנים), אבל הם מונעים על ידי התקווה וההרפתקנות שבמציאת העיר האגדית וההזדמנות הנדירה לגלות את סודותיה.
עם הזמן נוצר קשר ארוך טווח עם מפקדת "SGC" שעל כדור הארץ, ונשלחת ספינת חלל בשם "דדלוס" לתגבר את כוחם הצבאי של צוות אטלנטיס בחלל.
תוך כדי ניתוקם מכדור הארץ, הם ממשיכים את המסע על מנת לשרוד בגלקסיה החדשה.
הם מנסים לפענח את הטכנולוגיה של הקדמונים כדי למצוא דרך להשמיד את הרפאים וגם על מנת לרכוש ידע חדש וחשוב.
מייג'ור ג'ון שפרד מרכיב צוות הכולל אותו עצמו, ד"ר רודני מקיי, לוטננט איידן פורד וטיילה אמאגן, מנהיגת האתוסים, על מנת לחקור את רחבי הגלקסיה ולהילחם באויבים שונים.
באחת המשימות הראשונות של הצוות יוצא להם להיתקל באויב חדש, הג'ניי - חברה מיליטריסטית עם רמת טכנולוגיה של שנות ה-50. אחרי כמה גילויים נוספים שעושים הרפאים, המשלחת מתכוננת להתפנות מאטלנטיס.
רגעים ספורים לפני שהם עושים זאת, מגיע תגבור צבאי מכדור הארץ כדי לעזור להם להגן על העיר מפני התקפתם של הרפאים.
העונה מסתיימת בכך שהעיר עדיין תחת מצור על ידי הרפאים.
העונה השנייה החלה בארצות הברית ב-15 ביולי 2005 והיא הייתה המשך לסוף של העונה הראשונה.
המשלחת מנעה את החרבתה של אטלנטיס על ידי הרפאים בכך שגרמה להם להאמין שאטלנטיס נהרסה (הם פוצצו פצצה מעל העיר והפעילו את הסוואה, ובכך גרמו לרפאים להאמין שאטלנטיס הושמדה).
הודות לZPM החדש שהביאה הדדלוס, הקשר עם כדור הארץ התחדש.
ג'ון שפרד קודם לדרגת קולונל ורונון דקס החליף את לוטננט פורד שנעדר עקב כך שבסוף הקרב עם הרפאים, רפא אחד ניסה להיזון ממנו ובכך העביר לו מס' תכונות של הרפאים.
העלילה המרכזית של העונה השנייה עוסקת בפיתוח של רטרו וירוס על ידי ד"ר קרסון בקט, אשר יכול, תאורטית, להפוך רפא לאדם.
בזמן ניסיון להפוך רפאית צעירה לאנושית, היא כמעט הופכת את ג'ון לרפא בעצמו בכך שמעבירה לו תכונות של חיפושית האיראטוס.
הצוות מנסה בפעם השנייה את הננו וירוס על רפא בשם מייקל.
הם מצליחים להפוך אותו לאנושי אך אחרי זמן מה, כאשר גילה שהם שיקרו לו על עצם היותו רפא, הוא בורח וחוזר להיות רפא.
מייקל הרפא מציע לכרות ברית עם אטלנטיס, אך צוותו בוגד בהם ללא ידיעתו.
הוא עוזר להם לנקום ולהשתלט על ספינתם של הרפאים.
רוח רפאים של מייקל סיעת מציע ברית עם אטלנטיס, אבל הם הסגירו את הקבוצה.
העונה נסגרת בכך שרפאים פונים לכדור בארץ על מנת למצוא אזור הזנה חדש.
הקדמונים בנו את שערי ה"סטארגייט" ואת העיר אטלנטיס, שהיא למעשה ספינה מעופפת.
בין השאר הם בנו מוצב, הנמצא באנטארקטיקה.
זהו גזע עתיק שהיה קיים כבר לפני חמישים מיליון שנה.
שפתם מזכירה לטינית, והמתמטיקה שלהם בבסיס 8. הקדמונים עברו בין הכוכבים ו"זרעו חיים" במקומות בהם נראה היה שאין חיים.
הם היו גזע שאנן ובטוח בעצמו.
כשהם נתקלו ברפאים הם לא היו מוכנים להתמודד עם גזע שעלה עליהם מבחינה מספרית אך לא טכנולוגית.
הרפאים הביסו אותם (בזכות מספריהם העצומים) וכאשר אטלנטיס הייתה למקום האחרון בגלקסיית פגסוס שבשליטת הקדמונים, הם שיקעו אותה באוקיינוס וחזרו לכדור-הארץ, המקום שהיה ביתם בעבר.
כיום אין קדמונים "בשר ודם"; הם סבלו ממגפה והתעלו למישור עליון של הקיום.
גזע הקדמונים היה הראשון שנתקל ברפאים (Wraiths), לפני מיליוני שנים.
מועלית סברה לפיה מקורם של הרפאים בסוג של חרק טפיל ששמו: חיפושית איראטוס החיה בגלקסיית פגסוס אשר לקח חלק מהמאפיינים הגנטיים של קורבנותיו, במקרה זה בני האדם שנמצאו על כוכב הבית שלו, והתפתח במהרה ליצורים דמויי אדם, שניזונים מקורבנותיהם כדי לשרוד על ידי שאיבת כח החיים מהקורבן בעזרת מגע ידם.
הרפאים מתנהגים פשוטו כמשמעו כצורת חרקים, בהתנהגותם ודרך ארגונם, כאשר הם חיים בקולקטיב דמוי כוורת.
גוף הרפא נקי מחלבונים חוסמים.
מצב זה מאפשר לתאים יכולת ריפוי מדהימה.
כתוצאה מכך הרפאים אינם מזדקנים, מסוגלים לחיות זמן רב וקשה מאוד להרוג אותם, ובנוסף הם נהנים מכוח פיזי עצום.
הרפאים השתלטו על השטחים שהיו בחסות הקדמונים, ומתייחסים אליהם כאל "שטחי ההזנה" שלהם, שם הם מלקטים (על ידי דילול אוכלוסין) בני אדם לתצרוכת.
הג'ניי (Genii) הם בני אנוש המציגים כלפי חוץ חברה חקלאית לא מפותחת, אך מתחת לפני השטח בכוכביהם מקיימים תרבות מתקדמת ומיליטריסטית היה אויב עיקרי עד סוף עונה2 אז הנהגת הג'ניי מתחלפת והם חותמים ברית צבאית נגד הרפאים.
בעונה שלישית מתגלים המשכפלים (Replicators).
בהתחלה אנשי אטלנטיס אינם מזהים שהם המשכפלים כי לא ידעו על קיומם בגלקסיית פגסוס (ר' סטארגייט SG-1).
אנשי אטלנטיס מגלים כי הם אינם המשכפלים המוכרים להם מגלקסיית שביל החלב, אלא הם תוצאה של ניסוי שערכו הקדמונים כדי ליצור נשק ננוטכנולוגי במטרה להשמיד את גזע הרפאים כליל.
הנשק, חלקיקי נניטים (Nanites), תוכנת לפלוש באגרסיביות לגופו של הקורבן המיועד ולהשמיד אותו מבפנים (ולהפך, הוא מסוגל לרפא אדם ממחלותיו).
עם הזמן הנניטים השתלטו על יוצריהם ולבשו צורת אנוש וכעת הם מהווים הנשק היחידי שיכול לעצור את הרפאים.
אולם, הם מהווים גם איום על צוות אטלנטיס, וכדרך להילחם ברפאים, הם הורגים ומשמידים עולמות המאוכלסים בבני אנוש.
ג'ו פלניגן - מייג'ור/לוטננט קולונל ג'ון שפרד (עונות 5-1), קצין בדרגת מייג'ור בחיל האוויר של ארצות הברית, גויס למשלחת אטלנטיס לאחר שהתברר כי בדמו קיים הגן המאפשר שליטה בטכנולוגיה אטלנטית.
הוא הפך למפקד הכוח הצבאי באטלנטיס בפועל לאחר שמפקד הכוח המקורי, קולונל מרשל סומנר, נהרג.
הוא נכנס לתפקיד באופן רשמי בעונה השנייה, לאחר חידוש הקשר עם מפקדת הסטארגייט בכדור הארץ, וקודם לדרגת לוטננט קולונל.
טורי היגינסון - ד"ר אליזבת וויר (עונות 1-3 ותפקידי אורח בהמשך), ראש המשלחת ודיפלומטית.
רייצ'ל לות'רל - טיילה אומאגין (עונות 5-1), ילידת פגסוס, יועצת לענייני מסחר ודיפלומטיה ומנהיגת האתוסיאנים, גזע של בני אדם ילידי גלקסיית פגסוס.
טיילה מתיידדת עם שפרד כשהוא מבקר בעולם הבית שלה ומצטרפת לצוות שלו במטרה להילחם ברפאים.
טיילה בעלת יכולת לחוש בנוכחותם של הרפאים.
ג'ייסון מומואה - רונון דקס (עונות 5-2), יליד פגסוס, לוחם צבאי מכוכב הנקרא סטיאדה.
לאחר שעולמו הושמד על ידי הרפאים, במשך שבע שנים הוא עסק בבריחה מתמדת מהרפאים, שהשתילו מכשיר מעקב בעמוד השדרה שלו וניסו לצוד אותו לספורט.
בתחילת העונה השנייה הוא נפגש עם שפרד והצוות שלו שעוזרים לו להסיר את מכשיר המעקב של הרפאים מגבו, והוא הופך לחבר הצוות הרביעי ומחליפו של לוטננט פורד בצוותו של שפרד.
דייוויד היולט - ד"ר רודני מקיי (עונות 5-1), מדען מבריק, חבר בצוותו של שפרד וראש מחלקת המדע והמחקר באטלנטיס.
אחד המומחים הבולטים בטכנולוגיה עתיקה.
הוא הוצג לראשונה כיריבה המקצועי של סמנתה קרטר בעונה החמישית של סטארגייט SG-1.
אמנדה טאפינג - קולונל סמנתה "סאם" קרטר (עונה 4, הופעת אורח בעונות 3-1, דמות חוזרת בעונה 5), אסטרופיזקאית וקצינה בדרגת לוטננט קולונל בחיל האוויר של ארצות הברית.
הייתה דמות ראשית במשך כל סדרת סטארגייט SG-1. בעונה הרביעית היא קודמה לדרגת קולונל והפכה למפקדת המשלחת באטלנטיס.
פול מקגיליון - ד"ר קרסון בקט (עונות 2-3, הופעת אורח בעונות 1, 4, 5), ראש מערך הרפואה באטלנטיס בעונות 3-1. בפרק "יום ראשון" בעונה השלישית הוא נהרג בפיצוץ שנגרם על ידי הטכנולוגיה העתיקה.
שיבוט שלו שנוצר על ידי הרפא הסורר "מייקל" מופיע כדמות חוזרת בעונות הרביעית והחמישית.
ג'ול סטייט - ד"ר ג'ניפר קלר (עונה 5, דמות חוזרת בעונה 4, הופעת אורח בעונה 3), ראש מערך הרפואה באטלנטיס, שמחליפה את ד"ר בקט בסיום העונה השלישית.
היא נוספה כדמות ראשית לאחר מותו של ד"ר בקט.
רוברט פיקרדו - ריצ'רד וולסי (עונה 5, תפקיד חוזר 4-3), נציג הוועדה הבינלאומית לפיקוח, שהוצג לראשונה כסוכן של ה-NID בעונה השביעית בסדרת סטארגייט SG-1. בעונה החמישית הוא מחליף את סמנתה קרטר כמפקד המשלחת באטלנטיס.
ריינבו סאן פרנקס - לוטננט איידן פורד (עונה 1, דמות חוזרת בעונה 2, הופעת אורח בעונה 5), קצין צעיר בדרגת לוטננט בחיל הנחתים האמריקני וחבר בצוותו של שפרד בעונה הראשונה.
בעונה השנייה הוא הופך להיות לא יציב נפשית לאחר שקיבל מנת יתר של אנזים ההזנה של הרפאים ונוטש את אטלנטיס.
בנוסף לשחקנים הראשיים, מספר שחקנים מהסדרה סטארגייט SG-1 ביצעו קרוסאובר לסדרת הבת, ביניהם ריצ'רד דין אנדרסון, מייקל שנקס, אמנדה טאפינג, שרון טיילור וכריסטופר ג'אדג'.
סטארדאסט היא גשושית אמריקנית, ששוגרה ב־7 בפברואר 1999 בידי נאס"א ואשר תא שהכיל אבק מהשביט וילד 2 שוחרר ממנה ונחת חזרה על כדור־הארץ ב־15 בינואר 2006. מטרת הגשושית הייתה לחקור את הרכבו של השביט וילד 2 ואת זנבו.
הגשושית סטארדסט טסה בקרבתו של השביט וילד 2 ב־2 בינואר 2004. במהלך טיסתה היא אספה דוגמיות אבק מזנב השביט וצילמה תמונות מפורטות של הגרעין הקרחוני שלו.
סטארדסט נחתה ב־15 בינואר 2006 במישור המלח הגדול ביוטה ליד בסיס הצבא האמריקני פרובינג גראונד.
זהו הניסיון המוצלח הראשון לאסוף חומר כלשהו מעבר למסלול הירח ולהחזירו לכדור־הארץ.
החומר שנאסף לא השתנה מאז ראשית היווצרות מערכת השמש לפני 4.5 מיליארד שנה.
הגשושית טסה במהירות של 46,446 קמ"ש במהלך כניסתה לאטמוספירה, ובכך הפכה לעצם המהיר ביותר מעשה ידי אדם.
בנוסף לשביט וילד 2 התקרבה הגשושית עד למרחק של כ־3,300 ק"מ מהאסטרואיד 5535 אנה פרנק ב־2 בנובמבר 2002 וצילמה כמה תמונות שלו.
הגשושית מבוססת על תכנון "אוטובוס החלל העמוק" של לוקהיד מרטין.
הגשושית, הנחשבת קלה יחסית, הכילה מערכות נסיוניות שלאחר ההצלחה של תפקודן ייושמו בחלליות הבאות מדגם זה.
משקל הגשושית, לרבות הדלק שלה שנדרש לתמרונים בחלל העמוק היה 380 קילוגרם.
אורכו של החלק הראשי שלה היה 1.7 מטרים.
המחשב של הגשושית פעל באמצעות מערכת ההפעלה VxWorks, שהיא מערכת הפעלה למערכות משובצות מחשב של חברת המחשוב ווינד ריבר.
מערכת זו שימשה ומשמשת רכבי חלל בלתי מאוישים רבים של נאס"א, ובכללם הרוברים ספיריט ואופרטוניטי שנשלחו לחקור את מאדים.
לוכד דגימות האבק הכיל יחידות אירוג'ל, שהוא ג'ל בעל צפיפות נמוכה, ששימשו לאיסוף האבק משובל השביט וילד 2. מערכת בצורת מחבט טניס הכילה שטח של 1,000 סמ"ר שימש ללכידת חלקיקים בגדלים שונים.
כאשר הגשושית חלפה בקרבת השביט, מהירות הפגיעה של החלקיקים הייתה 6,100 מטרים בשנייה, פי 9 ממהירות קליע הנורה מרובה.
אף על פי שהחלקיקים היו קטנים מגרגר חול, תפיסתם במהירות כה גבוהה הייתה עלולה לשנות את גודלם ואת הרכבם הכימי או לאדות אותם כליל.
כדי לאסוף את החלקיקים מבלי לפגוע בהם, פיתחה נאס"א מערכת מבוססת פחמן המסודר במבנה דמוי ספוג ש־99 אחוזים ממנו היו חלל ריק.
צפיפות האירוג'ל קטנה פי 1,000 מצפיפות של זכוכית, שאף היא מוצק מבוסס צורן.
כאשר החלקיקים פגעו באירוג'ל הם נלכדו בתוכו ויוצרו בעוברם בו מסלול דמוי גזר באורך פי 200 מאורך הגרגיר, תוך שהם מאטים עד לעצירה מוחלטת.
מכיוון שהאירוג'ל הוא ברובו שקוף, לעיתים הוא מכונה "עשן כחול".
המדענים חיפשו את עקבות החלקיקים הזעירים באירוג'ל כדי לאתר אותם.
האירוג'ל נארז והושם בתוך תא ששימש להחזרת החלקיקים לכדור־הארץ.
שאר חלקי הגשושית שכבר לא היה בהם צורך נשרפו באטמוספירה.
לקראת הנחיתה היו חששות שמא המצנחים לא יפתחו כמו שאירע לגשושית ג'נסיס, שבה אירעה תקלה בשל תכנון לקוי.
הגשושית נחתה נחיתה רכה ובטווח הדקה שתוכנן לה.
סטארגייט הוא סרט מדע בדיוני שיצא לאקרנים בשנת 1994. הסרט הוא הראשון בזיכיון "סטארגייט", והיווה השראה ליצירת הסדרות "סטארגייט SG-1", "סטארגייט אטלנטיס" ו"סטארגייט יוניברס".
הסרט היה מועמד לפרס סאטורן על התלבושות ואפקטים מיוחדים, וזכה בקטגוריית סרט המדע בדיוני הטוב ביותר לשנת 1995. בנוסף, הוא היה מועמד לפרס הוגו על העיבוד הדרמטי הטוב ביותר.
קורט ראסל - קולונל (אל"ם) ג'ק או'ניל
ג'יימס ספיידר - ד"ר דניאל ג'קסון
ג'ון דיל - סגן קוולסקי
ויוקה לינדפורס - קתרין לאנגפורד
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, מתגלה בחפירות ארכאולוגיות במצרים עצם טבעתי גדול (להלן: סטארגייט) ממתכת שמקורה אינו ידוע, עליו מוטבעים סמלים לא מוכרים, יחד עם טבלית אבן גדולה שגם בה מתוארים סמלים דומים.
ביתו של ראש המשלחת לוקחת לרשותה קמע עם סמל האל רע שגם נמצא בחפירות.
בזמן ההווה, האגיפטולוג דניאל ג'קסון מקבל הזדמנות בידי אשה זקנה שלצווארה הקמע לתרגם הירוגליפים מצריים עתיקים, שיכולים להוכיח את השערותיו כי הפירמידות נבנו בזמן השושלת הרביעית של מצרים.
הוא מסכים להצעה ומקבל אישור כניסה לבסיס חיל האוויר האמריקני.
כאשר הוא מגיע למתחם הוא נפגש עם האשה, שמציגה עצמה כקתרין לאנגפורד.
הוא מתרגם בהצלחה את ההירוגליפים, שמבשרים על אל השמש רע ושער הכוכבים שלו, שנקבר לנצח נצחים.
בינתיים, מקבל קולונל ג'ק או'ניל הנחיות לחזור מפרישתו ולקחת פיקוד על הפרויקט.
ג'קסון מגיע לפריצת דרך כאשר הוא מגלה שמערך קבוצת הכוכבים זהה לסימנים שעל טבלית האבן.
הוא מוסיף ומשער כי שש קבוצות הכוכבים המתוארות על הטבלית הן נקודות ציון למיקום בחלל, והסימון השביעי הוא "מקום המוצא".
הסטארגייט נגלה לעיני ג'קסון, ומתבצע החיוג בעזרת שבעת הסמלים, שפותח חור תולעת.
לתוך הסטארגייט נשלח גשוש שמבצע תצפית על כוכב הלכת אליו התבצע החיוג, ומראה שהאטמוספירה בצד השני זהה לזו שבכדור הארץ.
עוד הוא מראה, כי השער מצידו השני מכיל סימנים לא מזוהים שיש צורך לתרגמם.
ג'קסון משכנע את או'ניל לשלוח צוות דרך השער ולקחת אותו איתם כדי לעזור בתרגום.
קתרין נותנת לג'קסון את הקמע למזל, והצוות עובר דרך השער.
הם יוצאים מצידו השני לתוך פירמידה, שם או'ניל מכין פצצת מימן לפיצוץ הסטארגייט למקרה ויתגלה איום על כדור הארץ.
ג'קסון וחלק מהצוות מגיעים לכפר התיישבות, שבו האנשים טועים לחשוב שמדובר באלים ששלח רע ומשתחווים בפניהם, היות שג'קסון מחזיק בקמע של רע.
ג'קסון מסביר למנהיג השבט, קאסוף, את מטרת בואם ומגלה כי הכתיבה נאסרה עליהם וששפתם היא מצרית עתיקה.
ילידת המקום, שאורי, מובילה את ג'קסון למערה מלאה בהירוגליפים.
בינתיים, חללית עצומה בצורת פירמידה נוחתת על הפירמידה, והצוות שנשאר שם מותקף בידי יצורים לא מזוהים.
ג'קסון מצליח לתרגם את ההירוגליפים, שמציינים שהאל המצרי רע הוא בעצם ישות חייזרית שניסה להאריך את ימיו (בעזרת סרקופג שמתגלה בהמשך).
עוד נאמר כי רע הגיע לכדור הארץ ושיעבד את בני האדם בעזרת הטכנולוגיה שברשותו, והשתמש בגופתו של ילד כפונדקאי וכיהן עצמו כשליט הארץ.
בני אדם הועברו דרך הסטארגייט לכוכבי לכת שבהם חצבו את המינרלים שמהם עשויה הטכנולוגיה שלו, כולל הסטארגייט.
או אז, מרדו תושבי כדור הארץ כשגילו שרע אינו אל וקברו את הסטארגייט.
בפחדו שתושבי המקום יידעו את האמת, הוא אסר עליהם קרוא וכתוב.
בחוזרם לפירמידה, החבורה מותקפת בידי יצורים שראשם מעוצב לפי האל המצרי הורוס.
או'ניל מגלה שפצצת המימן נעלמה.
לפתע, טבעות מתכת יורדות מכיוון התקרה ומשגרות למקום שלושה יצורים נוספים, שלוכדים את או'ניל וג'קסון ומשגרים אותם חזרה לספינה החייזרית.
הם מובלים לחדר מלוכה, בו מתגלה רע שמחזיק בפצצת המימן, ושהוא מתכנן להשתמש בפצצה כתגובה למרד שנערך נגדו.
או'ניל מנסה להשתלט על החיילים של רע, אך נלכד ומושלך לצינוק.
בכפר, שאורי מגלה לתושבים את האמת על היותם עבדים.
הם אוספים נשק אותו לקחו מהצוות ויוצאים לשחרר את או'ניל וג'קסון משביים.
עם התפתחות העלילה, או'ניל מארגן את תושבי הכפר למרד על כוחותיו של רע, שמתחיל בנסיגה מהכוכב.
או'ניל מצליח למצוא את פצצת המימן, שהוטמנה בינתיים בפירמידה, שולח אותה חזרה לספינה החייזרית והיא מתפוצצת יחד עם ספינתו של רע במעמקי החלל.
לבסוף, ג'קסון מחליט להישאר מאחור יחד עם שאורי ונותן לאו'ניל את הקמע.
חלק מהביקורות התמקדו בשימוש הנרחב מדי באפקטים מיוחדים, לצד עלילה חלשה וקלישאות מרובות, כולל הצגת צבא ארצות הברית בצורה מגוחכת ופרנואידית.
מבקר הקולנוע רוג'ר איברט, זוכה פרס פוליצר, טען כי "הסרט גרוע כמו במאי הסרטים אד ווד".
אולם, לצד אלה נוספו גם ביקורות שמשבחות את הסרט.
הסרט נעשה בתקציב של 55 מיליון דולר, והכניס קרוב ל-197 מיליון דולר, כאשר בסוף השבוע הראשון להקרנתו הכניס קרוב ל-17 מיליון דולר.
ב-2006, דין דבלין הביע נכונות ליצור שני סרטי המשך שימשיכו את סרט הקולנוע, ושאינם קשורים לסדרה "סטארגייט SG-1".
לפי דבלין, הסרט השני יעסוק בשובו של דניאל ג'קסון לכדור הארץ עם תגלית חדשה, למציאת סטארגייט חדש ויעסוק במיתולוגיות נוספות, והסרט השלישי יאחד בין כל המיתולוגיות שהוצגו עד כה.
קורט ראסל וג'יימס ספיידר הודיעו כי הם מוכנים לשוב ולגלם את התפקידים אותם גילמו לפני 12 שנה.
הבדלים בין הסרט לסדרה סטארגייט SG-1
אולפני MGM תכננו להרחיב את העלילה שהוצגה בסרט, אך איבדו את הזכויות לאחר יציאתו לווידאו.
הם העבירו את המושכות לבראד רייט וג'ונתן גלזנר, שיצרו את הסדרה "סטארגייט SG-1".
קיימים מספר הבדלים בין סרט הקולנוע לסדרה.
את קולונל ג'ק או'ניל חמור הסבר, אותו גילם קורט ראסל בסרט הקולנוע, שיחק בסדרה ריצ'רד דין אנדרסון, שהזריק לדמות מנה גדושה של הומור וקלילות.
את ד"ר דניאל ג'קסון (מגולם על ידי ג'יימס ספיידר בסרט) גילם מייקל שנקס, ובתחילת הסדרה גולמו דמויותיהם של קוולסקי ושאורי (שנקראת שאריי בסדרה) בידי ג'יי אקובון וואיטייר בנדרה, בהתאמה.
אריק אבארי (שגילם את קאסוף) ואלכסיס קרוז (שגילם את סקארה) שבו לשחק את דמויותיהם מהסרט בעונותיה הראשונות של הסדרה, ילידי כוכב הלכת שהוצג בסרט וכעת נקרא אבידוס.
בנוסף, האל השקרי רע היה האחרון מגזע חייזרי בסרט הקולנוע, אולם בסדרה, הוא אחד מני רבים הקרויים "גואולד", ומסתבר כי אבידוס אינו כוכב הלכת היחיד אליו ניתן להגיע דרך הסטארגייט, וכי קיימת רשימה שלמה של כוכבים בעלי "כתובת חיוג".
אל צוות השחקנים בסדרה נוספו אמנדה טאפינג בתפקיד קפטן סמנתה קרטר וכריסטופר ג'אדג' בתפקיד טיאלק החייזרי, שהיה משרתו הראשון של אחד מהאלים השקריים שבסדרה, אפופיס.
האי סטארבק המכונה גם האי וולנטיר הוא אטול בלתי מיושב במרכז האוקיינוס השקט המהווה חלק מאיי ליין הדרומיים.
רוחבו של האטול 8.9 ק"מ ממזרח למערב ו-3.5 ק"מ מצפון לדרום.
האטול התגלה לראשונה בשנת 1823 על ידי ולנטין סטארבק, רב חובל של ספינת צייד לווייתנים בריטית, ונקרא על שמו.
האי הוכרז בשנת 1866 על ידי ארצות הברית כשטח בריבונותה מכוח חוק איי הגואנו משנת 1856 אולם בפועל השתלטו הבריטים על האי וכרו בו את מרבצי הגואנו בין השנים 1870–1893.
בשל גובהו הנמוך (בשיאו גובה האי הוא 5 מטרים) ובשל השוניות הרבות המקיפות אותו, אזור האי מסוכן בניווט, וספינות רבות טבעו לחופיו.
האי הוכרז על ידי ארגון האומות המאוחדות כשמורת טבע בשל מושבת השחפית הכהה המצוייה עליו.
סטארגייט: תיבת האמת הוא סרט בהפצת DVD שנכתב ובוים על ידי רוברט סי קופר.
הסרט מהווה סיכום לקו העלילה של האוריי בסדרה סטארגייט SG-1, ותחילתו מתרחשת מיד לאחר סיום הסדרה, אך לפני העונה הרביעית של סטארגייט אטלנטיס.
בסרט מתואר כיצד צוות SG-1 מנסה למצוא את "תיבת האמת", שהיא מכשיר שנבנה על ידי גזע האלטרנים כדי לגרום לשטיפת מוח לכל מי שמביט לתוכו.
למרות שהאוריי משקרים למאמיניהם בכל הנוגע להתעלות למישור קיום גבוה, הקדמונים האמינו שחובה לתת לאנשים ליהנות מחופש הבחירה.
האלטרנים תכננו את התיבה כך שכל מי שיביט לתוכה ישתכנע שהאוריי הם אלי שקר.
צוות SG-1 מגלה תיבה בזמן שהם חופרים בדקארה (מקום מקודש לג'אפה), אך לפני שהם מצליחים לפתוח את התיבה מגיעים חיילים של האוריי בפיקודו של טומין, בעלה של ואלה מאל דוראן.
דניאל ג'קסון גורם לחיילים לפתוח את התיבה, אך מתברר כי היא אינה התיבה האמיתית.
כאשר אחד מכהניי האוריי פוקד על טומין להרוג את SG-1, הוא מסרב, ובמהלך המהומה שמתפתחת קמרון מיטשל מצליח להרוג את הכהן, לאחר שכוחותיו נוטרלו על ידי מכשיר מיוחד שהוחבא בקרבת מקום.
לאחר מכן מתואר כיצד גנרל לנדרי ומיטשל פוגשים בפיקוד הסטארגייט את ג'יימס מריק, נציג מטעם הארגון המספק את המימון להפעלת הסטארגייט שנשלח לחקור את טומין.
כאשר דניאל ג'קסון מבין שהתיבה נמצאת בגלקסיה של האוריי, מריק מתלווה אל הצוות שנשלח ביחד עם הספינה 'אודיסיאה' דרך שער העל של האוריי.
בגלקסיית האוריי SG-1 מגלים באמצעות חברי מחתרת המתנגדים לאוריי כי ישנה אגדה שלפיה התיבה נמצאת בכוכב שבו ממוקמת העיר סלסטיס, שהיא המקום שממנו מדברים האוריי אל הכהנים שלהם.
לאחר שצוות SG-1 משתגר אל הכוכב מריק מפעיל את ליבת המחשב של האסגארד, ובכך גורם לצי ספינות החלל של האוריי להבחין לראשונה בנוכחותה של 'האודיסיאה'.
מיטשל וסמנתה קרטר משתגרים בחזרה אל 'האודיסיאה', ומגלים כי מריק ניצל את ליבת האסגארד כדי לבנות משכפל.
תוכניתו של מריק הייתה להעביר את המשכפל אל אחת מספינות האוריי, כדי שזה יתחיל להתרבות בה ובסופו של דבר ישמיד את כל צי האוריי.
כאשר מיטשל מנסה להרוס את המשכפל באמצעות נשק מיוחד הוא נכשל, ומריק נאלץ לגלות לו שהארגון שמטעמו הוא פועל נטרל את נקודת התורפה הזו של המשכפל.
לאחר מכן מיטשל כולא את מריק באחד מתאי המעצר של הספינה.
כאשר ספינות האוריי מתקרבות מיטשל מנסה לשגר מהכוכב את דניאל, טיאלק, ואלה וטומין, אך המשכפל משתלט על מערכות הספינה ומונע ממיטשל לבצע זאת.
בהיעדר אפשרויות נוספות 'האודיסיאה' מזנקת לעל-חלל ונמלטת, בהותירה מאחוריה את שאר חברי SG-1.
דניאל מצליח למצוא את התיבה בתוך מערכת קטקומבות אטומה, ובעקבות פיצוץ חומר נפץ הם מביאים את התיבה אל פני השטח.
כאשר הצוות מגיח אל מעל לפני האדמה, הם נתקלים במארב של לוחמי האוריי, וטיאלק נורה בגבו.
לאחר ששאר הצוות וטומין מובאים אל העיר ואלה מגלה שהאוריי נהרגו על ידי מכשיר מיוחד שתוכנן על ידי מרלין, אירוע שהתרחש בפרק "The Shroud" של סדרת הטלוויזיה.
אדריה, ביתה של ואלה, התעלתה למישור הקיום הגבוה ונטלה לעצמה את כל כוחם של האוריי.
טיאלק, שהחל במסע רגלי לכיוון העיר, מתמוטט כתוצאה מהפציעה בגבו, אך מורגן לה פיי (ישות ממישור הקיום הגבוה) מסייעת לו, והוא ממשיך אל העיר ומצליח לשחרר את דניאל.
מורגן עצמה מגיעה אל תאו של דניאל, ומספרת לו שעליו לגרום רק לכהן אחד להביט אל תוך התיבה, ובכך תתחיל תגובת שרשרת שבסופה כל הכהנים יפסיקו להאמין באוריי.
פעולה זו תגרום להחלשתה של אדריה במידה רבה, כך שמורגן תוכל להביס אותה.
במקביל, אחד מכהני האוריי מגיע לכדור הארץ ומציע לגנרל לנדרי הזדמנות אחרונה להיכנע לאוריי.
כאשר לנדרי מסרב להקשיב לכהן, ספינת החלל 'אפולו' מגלה צי של ספינות קרב של האוריי שהגיע אל קצה מערכת השמש.
על סיפון 'האודיסיאה' מריק מותקף על ידי המשכפלים שפולשים אל גופו.
לאחר מכן מיטשל נאבק במריק, ומצליח באופן זמני לנתק את החיבור בין המשכפלים למוחו של מריק.
מריק מגלה למיטשל כי בגביש מיוחד שהוא שתל בליבת האסגארד יש תוכנת מחשב מיוחדת שתגרום להתפרקות המשכפלים.
מיטשל מפעיל מטען חבלה וגורם למותו של מריק.
כאשר תיבת האמת מופעלת ונפתחת, הדוסאיי (ראש הכהנים) נלכד בקרן הבוקעת ממנה ומתחיל להאמין כי האוריי אינם אלים.
לאחר שאדריה נחלשת, מורגן פותחת נגדה בקרב נצחי, בדומה לקרב בין אומה דסאלה לאנוביס בפרק "Threads".
צוות SG-1 מחזיר את התיבה לכדור הארץ ופותח אותה בנוכחותו של אחד הכהנים, ובכך גורם לכל הכהנים שבשביל החלב להבין כי האוריי הם אלי שקר.
לקראת סיום הסרט טומין מחליט לשוב אל גלקסיית האוריי כמנהיג החדש של עמו, והוא וואלה מגיעים להסכמה כי למרות שהאוריי הם אלי שקר, "ספר המקור", שהוא מעין "תנ"ך" שהאוריי העניקו למאמיניהם, מכיל כמה מסרים חשובים.
טומין מבקש מוואלה לחזור איתו, אך היא מסרבת ואומרת שמקומה הוא בפיקוד הסטארגייט.
למרות התנגדותו של דניאל התיבה נלקחת אל אזור 51, ולאחר מכן SG-1 חוצים את הסטארגייט בדרכם אל כוכב חדש.
בן בראודר - לוטננט קולונל קמרון מיטשל
אמנדה טאפינג - לוטננט קולונל סמנתה קרטר
מייקל שנקס - דוקטור דניאל ג'קסון
בו ברידג'ס - מייג'ור גנרל הנרי "הנק" לנדרי
קלאודיה בלק - ואלה מאל דוראן
קארי גרהאם - ג'יימס מריק
מורנה בקרין - אדריה / אוריסיי (Orici)
שרה סטריינג' - מורגן לה פיי
גארי ג'ונס - רס"ר וולטר הרימן
הפקת הסרט החלה באפריל 2007.
הסרט היה אמור להיות הסיום לסדרה סטארגייט SG-1, אך בגלל ביטול הסדרה באוגוסט 2006 נוצר צורך להפיקו בנפרד כדי להביא את עלילת הסדרה לכדי סיום.
הרעיון של "תיבת האמת" היה אמור להיות מוצג בסיום העונה העשירית של סדרת הטלוויזיה.
עם התקדמות העלילה SG-1 היו מגלים שהתיבה נמצאת בגלקסיית האוריי, וביכולתה לגרום ללוחמי האוריי לחדול ממסע הצלב שלהם.
אולם, תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל בגלל רצונו של הערוץ שבו שודרה הסדרה לסיים אותה בהקדם האפשרי.
לפי רוברט קופר לסרט הייתה חשיבות רבה יותר מבחינת ההפקה בהשוואה לסדרת הטלוויזיה.
תקציב ההפקה היה 7 מיליון דולר.
הסרט צולם ביחס של 16:9 על פילם בגודל 35 מ"מ.
ג'ואל גולדסמית' חיבר מוזיקת תזמורת עבור הסרט, בניגוד למוזיקה אלקטרונית בפרקי הסדרה.
מטרה נוספת של הסרט היא לשמש כמבוא לסדרת הסרטים שבמרכזה צוות SG-1. חלק מהסצנות צולמו במקביל לסרט השני, "סטארגייט: רצף הזמן".
לפי קטע הפרשנות שצורף ל-DVD היה אמור להיכלל בסוף הסרט רמז לקראת הסרט הבא, אך משיקולים עריכתיים הוא הושמט.
בשבוע הראשון לאחר תחילת המכירות הסרט הניב הכנסות של 1.59 מיליון דולר מהשכרה, בשבוע השני 1.38 מיליון דולר, ובשבוע השלישי 1.19 מיליון דולר.
מכירות ה-DVD באותה תקופה הניבו הכנסה של 8.1 מיליון דולר.
בסך הכל הניב הסרט הכנסות של למעלה מ-13 מיליון דולר.
סטארה גראדישקה (בקרואטית: Stara Gradiška) היה מחנה ריכוז והשמדה במתחם מחנות יאסנובאץ, ששימש להחזקת נשים וילדים, וכן אי-אלו גברים, בין יוני 1941 לאפריל 1945. במחנה מתו כמה עשרות אלפי בני אדם, לפי ההערכה הרווחת, אשר הושמדו בשיטתיות בשיטות שונות.
פיקוד המחנה היה בידי הבטאליון השני של המשמר האוסטאשי, שהגן על מתחם מחנה III, הוא מחנה הגברים.
המחנה הוקם על שרידיו של מאחז אוסטרו-הונגרי ששימש כבית כלא.
אסירי מחנה סטארה גראדישקה, כאסירי שאר המחנות האוסטאשים, היו בעיקר סרבים ויהודים שרוכזו בגין לאומיותם.
קרואטים רוכזו בעטיין של דעות אנטי-פשיסטיות.
כמו כן היו במחנה סלובנים, מוסלמים (אלבנים ובוסנים) ובני-מיעוטים נוספים.
בסטארה גראדישקה רוכזו נשים, שדרו בצינוקים של הטירה העתיקה.
לדידם של גברים היה סטארה גראדישקה מחנה מעבר ואיסוף או מחנה לעבודה חיצונית, שאליו היו נשלחים לעבודות, והיו שבים ליאסנובאץ משמילאו את מלאכתם נאמנה לריכוז או לחיסול.
גברים הופרדו מהנשים באופן מדוקדק במיוחד.
נשים רבות נשלחו לעבודות במחנות עבודה נאציים, מאז שהשגיחו בהן עיני קצינים נאציים שביקרו במחנה.
תנאי המחיה בסטארה גראדישקה היו למעלה מיכולתם של ילדים קטנים, שנשלחו לעבוד, וישנו בצינוקים על רצפת בטון, ומתו בקצב מהיר או נרצחו באופן שיטתי.
המזון היה, כשלעצמו, זהה לזה שבמחנה יאסנובאץ.
במשך שנת 1942, ניזונו האסירים מ"מרק לפת" סרוח שהוגש פעם ביום.
היה חוסר משווע במים ראויים לשתייה, ומגפת הטיפוס והטיפואיד התפשטה באופן יוצא מן הכלל, שהיה אף חריף מאשר ביאסנובאץ.
לרוב העדיפו האוסטאשים שיטות רצח ידניות באמצעות פטישים, גרזנים, סכינים וכדומה.
בסטארה גראדישקה התנסו גם בהשמדת אסירים המונית בגז רעיל ובהרעבה, בהשראת השיטות הנאציות.
תחילה השתמשו האוסטאשים במשאיות גז, וזאת כנראה בהשראת משאית הגז שפעלה במחנה סיימישטה שהוקם בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית.
סימו קלאייץ' העיד כי נשים וילדים יהודים ננעלו במשאית משטרה ירוקה שצינור המפלט שלה חובר בצינור גומי לתא המטען, וכך נסעה סביב למחנה עד שהקורבנות נפחו את נשמתם.
העד דראגוטין סקרגאטיץ' אישר זאת בעדותו לעיתונות על המשפט של דינקו שאקיץ'.
בהמשך, הכניסו לשימוש תאי גז, לאחר שניסויים בגופרית חד-חמצנית עלו יפה.
"בזמן שהותי במחנה, ובמיוחד מחודש מאי ועד לסוף שנת 1942, הביאו האוסטאשים משלוחים גדולים של נשים וילדים.
הם הפרידו מיד את הילדים מאימהותיהם, ואת הנשים שלחו לעבודות בגרמניה.
והיה והנשים לא היו כשרות לעבודה, היו רוצחים אותן ואת ילדיהן.
הילדים היו בגילים בין חודשיים לבין 10–12 שנים.
התזונה וההתנהגות [של הסוהרים] כלפי הילדים היו נוראיים.
עוללים בני-יומם לא קיבלו מזון כלל ומתו ברעב, ואחרים חלו בדיזנטריה מהמזון הקלוקל...הילדים ישנו על הרצפה, עירומים למחצה.
בחודש יולי בחרו האוסטאשים כ-2,000 ילד...אספו אותם באחד החדרים וחנקו אותם בגז...כאשר מתו הילדים השליכו את הגוויות לחצר בערימה...
לא פעם נותרו הגוויות ימים אחדים בחצר".
תא הגז פורק ב-1943, פן תבוא משלחת של הצלב האדום, שאכן הגיעה לבסוף, ביוני 1944.
קבוצה אחת שכזו שרדה 36 ימים ברעב (הצליחו להבריח להם מעט מזון) עד שבא עליהם מותם.
נאמר כי הקברנים, אף הם אסירים מותשים, יכלו לסחוב אותם בזוגות, מכיוון שהיו תשושים.
המפקדים שתפעלו את מחנה ההשמדה היו סוהרים אוסטאשים מבטאליון המשמר האוסטאשי השני, שפלוגותיו שמרו על סביבותיו של מחנה III.
הללו כללו את מילאן אורשקוביץ', שפיקד על המחנה במשך שנת 1942. סגניו היו אנטון וורבאן האחראי על הוצאות להורג וחיסולים בגז, וכו דינקו שאקיץ', שנתפס ב-1998 ועמד לדין על פשעיו.
בהמשך פיקדו שם מירוסלאב פיליפוביץ'-מאיסטורוביץ', ועוד מפקדים העונים לשמות בושאק, סטויצ'יץ', ראקי, ניקולה גאצ'יץ' ואחרים.
במחנה פעלו גם נשים אוסטאשיות צעירות: נשים ואחיות של השומרים הגברים.
הללו כללו את מאיה בוז'דון, שפיקדה על הנשים, ואת נאדה לובוריץ', אחותו של וייקוסלאב לובוריץ' ורעייתו של דינקו שאקיץ'.
ב-1944, עם התקרבם של כוחות הפרטיזנים של טיטו, החלו האוסטאשים בפינוי אסירי סטארה גראדישקה למחנה ציגלאנה.
ראשית, הוצעדו האסירים הקרואטיים, קבוצה בת כ-600 איש, מהם מתו תשעה.
בהמשך, הוצעדו קבוצות גדולות של יהודים וקרואטים.
המרחק שהלכו היה כ-36 ק"מ, ואותו עשו תוך כ-10 שעות.
האסירים הנותרים, יהודים וסרבים, עברו סלקציה.
רוב הסרבים הוצאו להורג, ומיעוטם, יחד עם רוב היהודים, נשלחו ברכבת דרך מחנה לפוגלאבה.
סימו קלאייץ' היה בין אלו, וחבריו לקרון תכננו ניסיון בריחה, אלא שהוא לא עלה יפה, ורובם נורו או ננטשו בלב שדות מוקשים.
קלאייץ' גילה כי לנוסעים בשני הקרונות האחרים, שלא ניסו כוחם בבריחה, הזעיף המזל פנים פי כמה וכמה: הקרונות הוצתו על יושביהם עם הגיעם ליאסנובאץ.
המזון בסטארה גראדישקה הורע עד מאוד וכן לא היה מזון מספק לאסירים החדשים במשך שלושה ימים מהגיעם ליאסנובאץ.
האסירים שבאו דרך לפוגלאבה נרצחו.
המחנה עצמו שוחרר על ידי בעלות הברית באפריל 1945, וכל אסיריו הועברו ליאסנובאץ, שם מצאו רובם את מותם.
סטארה זאגורה (בבולגרית: Стара Загора) היא העיר השישית בגודלה בבולגריה ואחד המרכזים הכלכליים החשובים במדינה.
סטארה זאגורה היא בירת מחוז סטארה זאגורה ושוכנת 231 קילומטרים מהבירה סופיה.
בעיר שורר אקלים ים-תיכוני, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc.
בסמיכות לעיר נמצאו שרידי יישוב תראקי מהמאה ה-5 לפנה"ס וכן שרידי מכרה נחושת מהעתיקים באירופה ויש המייחסים אותו עוד לתחילת תקופת הברונזה.
ב-46 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי הרומאים ושימש כמוצב צבאי ומרכז מסחר אזורי.
לאחר חלוקת האימפריה הרומית עברה העיר לשליטת האימפריה המזרחית, אשר בהמשך הפכה לאימפריה הביזנטית.
ב-711 הוענקה העיר על ידי הקיסר יוסטיניאנוס השני, לחאן טרבל שליט האימפריה הבולגרית הראשונה כאות הוקרה על תמיכתו בו, בעת מלחמת האזרחים וכן בעת המאבק בצבאות בית אומיה אשר שאפו לכבוש את קונסטנטינפול והובסו על ידי קואליציה של צבאות בולגרים וביזנטיים.
ב-784 שונה שמה של העיר לאירינופוליס, על שמה של הקיסרית הביזנטית אירינה (752-803), שהתארחה בעיר.
ב-1122 נערך בסמיכות לעיר קרב מכריע בין צבאות הקיסר הביזנטי יוחנן השני קומננוס לבין צבאות הפצ'נגים אשר הטילו את אימתם על הבלקנים.
הפצ'נגים הובסו ושרידיהם התפזרו בכל אזור הבלקנים.
ב-1372 נכבשה העיר על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
ב-1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הגיעו כוחות צבא האימפריה הרוסית לפאתי העיר והכוחות העות'מאנים העלו את העיר באש והיא נחרבה.
מעריכים שכ-5,000 מתושבי העיר נהרגו במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 הפכה חלק מנסיכות בולגריה.
באפריל 1928 התרחשה בסטארה רעידת אדמה חזקה.
מבני ציבור ובתי מגורים ניזוקו קשות.
במשך שבועות מספר התרחשו רעידות משנה ותושבי העיר נמלטו אל הגנים הציבוריים שבעיר ומחוצה לה ושהו שבועות מספר במחנות ארעיים.
הנזק הכלכלי שנגרם לתושבי העיר היה כבד.
קהילה מאורגנת מתועדת בעיר בתחילת המאה ה-17, עת הייתה נתונה תחת שלטון עות'מאני.
סוחרים מרחבי הבלקן, רובם צאצאים למגורשי ספרד, התיישבו בעיר והיו להם חיי דת ותרבות יהודיים ענפים.
ב-1835, לאחר חורבן העיר אדירנה בשריפה, הגיעו משפחות רבות לעיר.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עם הגעת הכוחות הרוסיים לפאתי העיר, החל פוגרום ביהודי העיר, ובמהלכו נרצחו כמה עשרות יהודים ונשרף בית הכנסת.
לאחר המלחמה ועם כינון נסיכות בולגריה, החלו בנסיכות פרסומים מגמתיים, לפיהם היהודים היו אחראים לשריפה הגדולה שהחריבה את העיר בתום המלחמה וכי הם שיתפו פעולה עם החיילים העות'מאנים.
ב-1939 טרום מלחמת העולם השנייה, נמנו בעיר כ-1,000 יהודים.
בספטמבר 1939 גורשו כ-500 מיהודי העיר במהלך "המסע לגירוש נתינים זרים".
ברישומי משרד הפנים הבולגרי תועדו 43 מבני הקהילה, שיועדו לגירוש אל מחנות ההשמדה, שתוכנן להתבצע ב-10 במרץ 1943. הגירוש לא יצא אל הפועל.
בין 1947 ל-1949 עלו מרבית יהודי העיר לישראל.
ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובסטארה זאגורה נמנו 110 יהודים.
ב-2022 התגוררו בעיר 85 יהודים.
מחוז (אובלסט) סטארה זאגורה (בבולגרית: Област Стара Загора) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה.
המחוז שוכן בדרום מרכז בולגריה, מצויות בו 12 רשויות מקומיות ועיר בירתו היא סטארה זאגורה.
התיישבות מאורגנת בשטח המחוז מתוארכת למאה ה-5 לפני הספירה, עידן הממלכה התראקית.
בשטח המחוז סמוך לעיר קאזאנלק, נתגלה קבר תראקי עתיק אשר הוכרז כאתר מורשת עולמית.
מהמאה ה-1 ועד ה-7 נכללו שטחי המחוז בפרובינציה של האימפריה הרומית המערבית ולאחר מכן המזרחית.
בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה.
ב-1372 נכבש האזור על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
ב-1877 איבדו העות'מאנים את השליטה באזור עת הובסו במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877-1878).
לאחר המלחמה נכללו שטחי המחוז במסגרת נסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע ממגזר התעשייה ולאחריו מגזרי החקלאות והשירותים.
נכון ל-2004, עמדו נתוני האבטלה במחוז על 9 אחוזים מכלל כוח העבודה ובעיר סטארה זאגורה עצמה על 3.5 אחוזים, נתונים הנמוכים משיעור האבטלה הממוצע בבולגריה שעומד על 11.9 אחוזים.
בשנה זו עמד ההיקף ההשקעות הזרות במחוז, בעיקר בתשתיות ובתעשיות אנרגיה על 838 מיליון אירו, נתון המהווה כ 40% מכלל ההשקעות הזרות בבולגריה.
במחוז, מפעיל קונצרן "מזרח המריצה", מתחם הממוקם כ-40 קילומטרים מזרחית לעיר סטארה זאגורה וכולל מפעלים ושתי תחנות כוח תרמו-דינאמיות, המייצרות חשמל משריפת פחם, בהספק כולל של 1,450 מגה ואט, כל אחת.
נכון ל-2007 מספק הקומפלקס כולו, 30 אחוזים מתצרוכת החשמל של בולגריה.
באזור קיימת מבשלת בירה גדולה, המייצרת בירה מקומית ומותגים ברישיון וכן יקב בבעלות צרפתית, המייצר יין בעיקר לייצוא.
במחוז קיימת תשתית נרחבת של מפעלי ייצור ועיבוד מזון וכן מפעלי רהיטים.
תשתית החקלאות המחוזית מתבססת על גידולי חיטה, ירקות וענבים וכן צאן ובקר.
המחוז הוא אחד מצמתי התחבורה החשובים של דרום בולגריה ודרכו עוברות מסילות הרכבת מסופיה לאיסטנבול ומסופיה לבורגס ובסמוך לעיר סטארה זאגורה ממוקם נמל תעופה.
סטארגייט: רצף הזמן הוא סרט מדע בדיוני אמריקני-קנדי שהופץ על ידי MGM Home Entertainment ב-29 ביולי 2008 ישירות ל-DVD כחלק מזיכיון סטארגייט.
זהו סרט ההמשך השני לסדרה סטארגייט SG-1, אחרי "סטארגייט: תיבת האמת", ומככבים בו הצוות של העונה העשירית של הסדרה, בנוסף להופעת אורח של ריצ'רד דין אנדרסון, שהיה חבר צוות בשמונה העונות הראשונות.
עלילת הסרט עוסקת במסע בזמן, לאחר שהזמן עצמו שונה בידי בעל, אחרון גזע הגואולד.
צוות SG-1 וגנרל ג'ק או'ניל משתתפים בטקס הוצאת השיתופן מגופו של בעל, אחרון גזע הגואולד שנותר בחיים ונכלא בהקפאה עמוקה.
עם שחרורו מההקפאה, בעל מתפאר בכך שהוא רק אחד מכמה שיבוטים שנעשו על ידי בעל האמיתי, וכי יש באמתחתו תוכנית.
באותה עת העלילה עוברת לשנת 1939, שבה בעל האמיתי מגיח מתוך הסטארגייט שהועבר באוניית המשא "אכילס" מגיזה, שבמצריים לארצות הברית.
הוא טובח בצוות הספינה ושותל פצצה באונייה.
סבו של קמרון מיטשל, חבר צוות SG-1, משליך את הפצצה ומונע את התפוצצות הספינה.
בזמן ההווה, אנשים מתחילים להיעלם, ביניהם ואלה מל דורן וטילק.
בעל הורג את ג'ק בטרם מיטשל, קרטר וג'קסון הורגים אותו ונמלטים חזרה דרך הסטארגייט.
הם מגיחים מתוך הסטארגייט לתוך האונייה "אכילס", שבינתיים נסחפה ל.
מיטשל, קרטר וג'קסון מגלים כי בעל שינה את קו הזמן, האונייה כלל לא הגיעה ליעדה ושתוכנית סטארגייט כלל לא יצאה לפועל.
לאחר שהם נמלטים מהאונייה הטובעת, מוצא אותם צוות חילוץ בראשותו של קולונל ג'ק או'ניל.
למרות שגנרל לנדרי מאמין לסיפורם, הם אינם מורשים לשנות חזרה את קו הזמן.
ביקום מקביל זה, דניאל ג'קסון עדיין מנסה לשכנע אנשים בדבר התאוריות שלו על הפירמידות, סמנתה קרטר נהרגה באסון מעבורת חלל, ומיטשל כלל אינו קיים משום שסבו מת בהגנה על ה"אכילס".
השלושה מקבלים אישור להתחיל בחיים חדשים.
לאחר שנה, הצוות נקרא לחזור לפעולה לאחר שבכדור הארץ מופיעות ספינות תצפית של הגואולד.
בעל הביס את אדוני המערכת וכעת מוכן להשתלט על כדור הארץ, עם מלכתו קאטש (בגופהּ של ואלה מל דורן) וסגנו הראשון טילק.
SG-1 פוגשים בנשיא ארצות הברית ובלוטננט גנרל האמונד, שמודיעים להם כי הסטארגייט שבאזור הארקטי נמצא לפי המידע שמסרו.
זאת ועוד, הם נשלחים לחלץ את מקור הכוח (הנקרא ZPM, Zero Point Module) שיאפשר את הפעלת הסטארגייט.
צבאו של בעל מתאסף בחלל וזה האחרון מודיע לאנשי הארץ את כוונותיו.
קאטש מתחילה לחשוד בבעל על היכרותו הרבה עם כדור הארץ ומאלצת אותו לגלות לה הכל.
היא בוגדת בו בכך שהיא פוקדת להשמיד את התחנה הארקטית.
היא הורגת את בעל לאחר שטילק מגלה את דבר בוגדנותה.
טילק נמלט בשעה שקאטש פוקדת על הפצצת הארץ ועושה את דרכה למכונת הזמן.
בעקבות השמדת התחנה הארקטית, צוות SG-1 נשלח לרוסיה משום שהרוסים חילצו את הסטארגייט מהאונייה "אכילס".
מטוסי מיג עוזרים להם להגיע ליעדם לאחר שהם מותקפים על ידי דאוני גואולד.
גם SG-1 וגם טילק מגיעים למכונת הזמן - מחשב על שעוקב אחר התפרצויות שמש, המשפיעות על תנודות חור התולעת - והם כורתים ביניהם ברית על מנת לעצור את קאטש.
הם חייבים לחכות להתפרצות השמש המדויקת שתחזיר אותם חזרה לזמן המתאים, אולם התקפה פתאומית של קאטש וחייליה מאלצת אותם לחייג לכדור הארץ של שנת 1929, עשר שנים לפני המאורעות על סיפון ה"אכילס".
קרטר וג'קסון נהרגים במהלך ההתקפה, ומיטשל הוא היחיד שמצליח לחזור בזמן, לאחר שטילק - פצוע אנושות - מפעיל פצצה ומשמיד את המקום על יושביו.
על סיפון ה"אכילס" של שנת 1939, מיטשל הוא נוסע סמוי אשר הורג את בעל ישר אחרי שזה מגיח מהסטארגייט.
בזמן ההווה, צוות SG-1 צופה בתהליך הוצאת השיתופן ללא כל תקריות מיוחדות, וכאשר הצוות דן בפשר "תוכניתו"-לכאורה של בעל, בארוניתו של מיטשל תלויה תמונה דהויה של סבו ושל מיטשל עצמו משנת 1939, זה לצד זה.
בן בראודר - קולונל קמרון מיטשל/סבו של מיטשל
אמנדה טאפינג - קולונל סמנתה קרטר
מייקל שנקס - ד"ר דניאל ג'קסון
קלאודיה בלאק - ואלה מל דורן
ריצ'רד דין אנדרסון - גנרל/קולונל ג'ק או'ניל
דייוויס - לוטננט גנרל האמונד
בו ברידג'ס - גנרל האנק לנדרי
ויליאם דיביין - הנרי הייז, נשיא ארצות הברית
סטארגייט יוניברס היא סדרת טלוויזיה מסוגת מדע בדיוני, אמריקאית/קנדית, והיא הסדרה השלישית בזיכיון סטארגייט אחרי הסדרות סטארגייט SG-1 וסטארגייט אטלנטיס.
בסדרה מככבים לראשונה בתולדות הזיכיון אנסמבל של שחקנים, והיא בעלת מאפיינים של סדרת דרמה המשכית.
פרק הפיילוט הכפול הוקרן ב-2 באוקטובר 2009 ברשת Syfy, שביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות בלבד.
הפרק החותם את הסדרה שודר ב-9 במאי 2011.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיהם של צוות מחקר המועבר בטעות דרך הסטארגייט לספינת החלל "דסטיני" ומתארת את ניסיונם לשוב לכדור הארץ.
סטארגייט יוניברס מתרחשת על סיפון ספינת הקדמונים "דסטיני", אשר שוגרה מכדור הארץ לפני מיליוני שנים.
לפני ששוגרה, מספר ספינות נשלחו לפניה כדי לזרוע שערי סטארגייט ברחבי הגלקסיה.
הקדמונים התכוונו לעלות על סיפונה דרך השער שבתוכה, אולם מאז התעלו למישור הבא של הקיום וחלק נרצחו על ידי ה"רפאים" כפי שמבואר בסטארגייט אטלנטיס, והספינה נשכחה.
כדי ליצור קשר עם הספינה, כתובת השיגור מורכבת מתשעה תגליפים (בניגוד לשבעה תגליפים ששומשו בסדרה סטארגייט SG-1, ושמונה בסדרה סטארגייט אטלנטיס) ונדרש כוח רב להפעילה.
בתחילת הסדרה, צוות של חיילים ומדענים מועבר לתוך הספינה דרך הסטארגייט, לאחר שבסיסם הותקף.