tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מעטות הנשים המופיעות בספרי ההיסטוריה הבהאית בשנים שקדמו להפצת הדת במערב, ורבות מאלו שמצויות שם הן אמהות או נשים של מרטירים באביים.
היו גם נשים אשר לבשו בגדי גברים והשתתפו במאבקים האלימים.
ייתכן כי נשים לקחו חלק גדול יותר בהיסטוריה מזה שתועד, אך בין כה וכה מלבד טאהרה לא היו נשים בתפקידים ציבוריים בעת התפתחות הדת והפצתה.
טאהרה, אם כן, נותרה מודל נשי יחיד ומרכזי לחיקוי עבור הדת הבהאית.
טאהרה כתבה חיבורים אפולוגטיים ותאולוגיים רבים וכן מיני התכתבויות העוסקים בנושאים באביים.
בנוסף, כתבה טאהרה שירים מיסטיים רבים העוסקים בחווייתה הדתית.
כיום, שיריה של טאהרה מפורסמים ובעלי מוניטין גבוה בכל עולם התרבות הפרסי, גם מחוץ לגבולות הדת הבהאית.
שיריה עוסקים בחוויות רגשיות ודתיות, ובכמיהתה לפגוש את הבאב.
הם מביאים לידי ביטוי את הידע הנרחב של טאהרה בשפות הפרסית והערבית.
על אף פרסומם הרב, קובץ השירים המיוחסים לטאהרה איננו גדול: יש בו פחות משישים שירים.
לא כל קורפוס שיריה שרד, בעיקר בשל הצורך בחשאיות שהייתה בשמירה על כתבים באביים, פיזור רכושה של טאהרה והעוינות שהפגינה משפחתה הקרובה של טאהרה שייתכן כי השמידה או מנעה את הפצת כתביה.
לכך סייעה העובדה שבמהלך חייה של טאהרה לא היה ניסיון לאסוף את שיריה.
מאמץ זה החל לראשונה רק חמישים שנה לאחר מותה שכן המצב המדוכא והמסוכן בו חיו הבאבים לא אפשר מאמצים מוקדמים מכך.
טאהר בן עמאר היה פוליטיקאי תוניסאי.
הוא היה ראש ממשלת תוניסיה האחרון תחת השלטון הצרפתי בשנים 1954–1956 והיה ראש הממשלה הראשון של ממלכת תוניסיה בין ה-20 במרץ ל-11 באפריל 1956.
במרץ 1920 ייסד יחד עם עבד אל-עזיז א-ת'עאלבי את המפלגה הליברלית החוקתית .
ב-3 ביוני 1955 חתם על הסכם נתינת האוטונומיה הראשון של תוניסיה, וב-20 במרץ 1956 היה השותף החותם על המזכר הרשמי המעניק עצמאות לתוניסיה יחד עם שר החוץ הצרפתי כריסטיאן פינו.
ממשלתו התפזרה ב-9 באפריל 1956, לאחר ישיבת האספה המכוננת הראשונה.
את מקומו תפס חביב בורגיבה, שב-25 ביולי 1957 ביטל את המלוכה והכריז על עצמו כנשיא הרפובליקה הראשונה של תוניסיה.
טאו גייגן הארט הוא רוכב אופני כביש בריטי בקבוצת לידל-טרק.
ב-2014 הצטרף גייגן הארט לקבוצת הפיתוח של אקסל מרקס מדרג הקונטיננטל, וגם שם התבלט עם מקום שלישי בלייז'–בסטון–לייז' עד גיל 23, לאחר שהפסיד לאנתוני טורז'י המנצח ודילן טונס בספרינט סיום.
באותה עונה סיים עשירי בטור דה ל'אווניר ו-15 ב.
ב-2015 שיחזר גייגן הארט את הישגו עם מקום שלישי בלייז'—בסטון—לייז' עד גיל 23, סיים שמיני בטור של גילה, 13 ב, שלישי באליפות בריטניה עד גיל 23 נגד השעון ושביעי ב-USA Pro Challenge, כשניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר.
לקראת סוף העונה רכב כסטאז'ר בקבוצת סקיי, אך בסופו של דבר לא הצליח להשיג חוזה קבוע בקבוצה.
הניצחון הראשון של גייגן הארט ב-2016 הגיע ב"טרופאו פיבה", מרוץ חד יומי באיטליה.
לאחר מכן התחרה בארצות הברית וסיים שישי בטור של גילה ו-12 בטור של קליפורניה.
הוא סיים שני ב"קורס דה לה פאייה" ובטור דה סאבוי מון בלאן, כשבמרוץ האחרון גם ניצח את הקטע החמישי.
לאחר מכן סיים שני באליפות בריטניה עד גיל 23 בנגד השעון, בעוד שבמקצה הכביש התחרה בעלית וסיים שישי.
גייגן הארט סיים במקום ה-12 בטור של יוטה ושישי בטור דה ל'אווניר, 4:16 דקות מדויד גאודו המנצח.
לאחר מכן סיים במקום ה-14 בטור של בריטניה תודיעי באליפות אירופה בנגד השעון עד גיל 23.
ב-2017 הפך למקצוען כשהצטרף רשמית לקבוצת סקיי.
הוא פתח את העונה שלו עם מקום רביעי בטרופאו סרה די טראמנטונה.
בשאר העונה תוצאותיו הבולטות היו מקום עשירי בגראן פרמיו מיגל אינדוראין, ומקום שמיני בטור דה יורקשייר ו.
באליפות בריטניה סיים רביעי במקצה נגד השעון ושמיני בכביש.
ב-2018 סיים שוב בעשירייה הראשונה בטור של קליפורניה, כשבפעם הזו סיים חמישי, 2:28 דקות מהמנצח ובן קבוצתו איגן ברנל.
לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה וניצח עם סקיי את קטע נגד השעון הקבוצתי, כשהוא עצמו סיים את המרוץ במקום ה-13, מסייע לבן קבוצתו גריינט תומאס לנצח את המרוץ.
לאחר מכן סיים שישי באליפות בריטניה בנגד השעון וחמישי בוואלטה אה בורגוס, 1:25 דקות מאיוואן סוסה, מרוץ שהיווה עבורו הכנה אחרונה לקראת הגרנד טור הראשון בקריירה שלו, הוואלטה אספניה, אותו סיים במקום ה-62.
ב-2019 השיג גייגן הארט את הניצחון המקצועי הראשון בקריירה שלו, כשניצח בספרינט הסיום מתוך דבוקה של 21 רוכבים, מקדים את אלכס ארנבורו במקום השני ואת רולנד טאלמן במקום השלישי.
שלושה ימים לאחר מכן ניצח גם את הקטע הרביעי במרוץ, הפעם הקדים את וינצ'נצו ניבאלי, רפא מייקה ובן קבוצתו פאוול סיבאקוב בספרינט הסיום.
בדירוג הכללי סיים גייגן הארט שני, 27 שניות אחרי סיבאקוב.
בהמשך ערך הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה, אך נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-13. הוא חזר להתחרות ב וסיים חמישי את המרוץ, 14 שניות אחרי בן קבוצתו פאוול סיבאקוב.
גייגן הארט נבחר בהמשך העונה בפעם השנייה ברציפות לוואלטה אספניה.
בקטע ה-15 סיים שלישי לאחר שהיה חלק מקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום, 40 שניות אחרי ספ קוס המנצח.
למחרת, בקטע ה-16, גם היה חלק מקבוצת בריחה וסיים שני, 22 שניות מיאקוב פוגלסן המנצח.
גייגן הארט סיים את המרוץ במקום ה-20, הראשון מתוך קבוצתו, כשהוא מסיים שישי בקטגוריית הרוכב הצעיר וחמישי בקטגוריית ההרים.
לקראת סוף העונה, סיים שמיני בטרה ואלי וארזינה.
את עונת 2020 פתח עם מקום שלישי בוולטה אה ולנסיה, שש שניות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח.
הוא חזר מפגרת הקורונה לג'ירו ד'איטליה, והיה אמור להיות פועל של גריינט תומאס ששימש כמוביל הקבוצה.
אך שתי התרסקויות של תומאס בקטע ה-3, אחד בחלק הנייטרלי לפני פתיחת הקטע, והשני באזור ההאכלה מבקבוק שנפל, גרמו לו לאבד יותר מ-12 דקות ולאבד כל סיכוי מעשי לניצחון.
בסופו של דבר תומאס לא זינק לקטע ה-4 ובכך פרש מהמרוץ, מה שגרם לשאר הקבוצה לשנות את מטרותיה ולגייגן הארט לרכוב עבור עצמן.
בקטע ה-6 סיים גייגן הארט שישי, כ-1:19 דקות אחרי רובן גריירו שניצח מקבוצת הבריחה, דבר שהציב אותו במקום ה-17 הכללי, 2:41 דקות מז'ואאו אלמיידה.
בקטעים הבאים לא איבד זמן לשאר רוכבי הדירוג הכללי, ובקטע ה-13 אף עלה למקום ה-11 הכללי, אך הפער שלו מאלמיידה עלה ל-3:44 דקות.
הקטע הבא עם שינויים בדירוג הכללי היה הקטע ה-18, שכלל במהלכו את מעבר סטלביו.
במהלך הקטע עבדו אינאוס גרנדיירס עבור גייגן הארט ובמהלך הסטלביו הכתיבו רכבת שפירקה את אלמיידה, מוביל המרוץ.
המושך האחרון של הרכבת היה רוהאן דניס ורק קלדרמן, גייגן הארט והינדלי נשארו ביחד איתו, בשלב מסוים של העלייה גם קלדרמן התפרק ולא הצליח לסגור את הפער בירידה והעלייה האחרונה שהייתה אחרי הסטלביו.
בקטע ניצח ג'אי הינדלי לאחר שגבר על גייגן הארט בספרינט הסיום, כשקלדרמן מסיים חמישי בפער של 2:18 דקות ואלמיידה מפסיד 4:51 דקות, כשהוא מסיים שביעי.
לאחר תום הקטע גייגן הארט עלה למקום השלישי, כשרק 15 שניות מפרידות בינו לבין קלדרמן המוביל, ו-3 שניות מהינדלי במקום השני.
הקטע ה-20 היה קטע הכביש האחרון בג'ירו, גם במהלכו עבדו אינאוס גרנדיירס עבור גייגן הארט וגם הפעם דניס, הינדלי וגייגן הארט לקראת העלייה האחרונה בסיסטרה, כשוילקו קלדרמן, מוביל המרוץ, התפרק.
גם בקטע הזה ההכרעה הלכה לספרינט סיום וגייגן הארט השיג את הניצחון השני שלו בקטע כשגבר על הינדלי, והשניים הגיעו לקטע נגד השעון האחרון במילאנו כשהם באותו זמן ובמקומות ה-1 וה-2, דבר שהפך את המרוץ לאחד הצמודים אי פעם באותה נקודה.
בקטע נגד השעון, סיים גייגן הארט במקום ה-13, 58 שניות מבן קבוצתו פיליפו גאנה המנצח, בעוד הינדלי סיים את הקטע במקום ה-38, 1:37 דקות מגאנה.
בעקבות כך עלה גייגן הארט למקום הראשון הכללי וניצח את הג'ירו ד'איטליה, מקדים ב-39 שניות את הינדלי וב-1:29 דקות מקלדרמן.
מלבד הניצחון הכללי של גייגן הארט, זה היה המרוץ המוצלח ביותר של אינאוס מאז היווסדה, כשפיליפו גאנה ניצח ארבעה קטעים, ג'ונתן נארבייז ניצח קטע, וגייגן הארט בעצמו ניצח שני קטעים.
גייגן הארט הפך לבריטי השני שמנצח את הג'ירו, לאחר ששיחזר את ההישג של כריס פרום ב-2018, גם הוא עשה זאת במדי סקיי.
גייגן הארט גם הפך לרוכב הראשון בהיסטוריה של הג'ירו שמנצח את המרוץ בלי ללבוש את חולצת המוביל הוורודה באף קטע.
טאהרה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2002 בבימויו של דורון ערן, עם ג'וליאנו מר, מיטל דוהן, אורלי פרל, עמוס לביא, רזיה ישראלי וסמי סמיר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "סירוס" מאת דורית זילברמן, ונוגע בין השאר בנושא של מילת נשים.
הסרט היה מועמד לפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים, היה מעומד לשישה פרסים בטקס פרסי אופיר לשנת 2002, והשתתף בפסטיבל קרלובי וארי.
השחקנית לואיז אשר, שגילמה בסרט את המסרסת שמבצעת את טקס המילה, עברה אותו במציאות בהיותה בת 18, וסיפורה הובא בהרחבה בראיון עמה שפורסם בעיתון "הארץ".
ליז, סופרת מבוגרת מגיעה לסיני כדי להחזיר לישראל את בתה המנוכרת, שברחה מהבית אל חופי סיני.
בעל מסעדה מקומי, מוסטפא הידוע על החוף כמספר סיפורים, שמספר לה סיפור שקרה לא רחוק משם, בחוף ובמדבר, כשתיירת ישראלית היפית ובדואי צעיר התאהבו ונסחפו לרומן מלא תשוקה.
הסיפור מתאר את המהפכים בסיפור אהבתם, גירושם מהשבט עזובים ו"חשופים לשמש המדבר".
הסרט נע בין ההווה, שבו האם והבת מתקרבות זו לזו מחדש בשעה שהן מקשיבות לסיפור – והעבר, שבו התיירת מגלה את סודות המדבר.
ברגע השיא של הסרט היא נחשפת ל"טאהרה", טקס מילת הנשים המסורתי.
בעוד מוסטפא מגולל את הסיפור, אצל האם צפה לפתע טראומה מן העבר.
טאהר א-נונו הוא יועץ תקשורת של ראש הלשכה המדינית של ארגון הטרור חמאס.
א-נונו הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת אל-אזהר בעזה.
טאהר א-נונו נולד בשנת 1970 בעיר עזה.
הוא החל את לימודיו בעזה וקיבל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת אל-אזהר בעזה.
א-נונו הוא דמות בולטת בתקשורת הפלסטינית.
הוא החל את פעילותו בשנת 1990 בארגון הטרור חמאס.
הוא מילא תפקידים שונים בתנועה, ביניהם ראש משרד התקשורת של התנועה בעזה.
בשנת 2019 מונה למנהל התקשורת של משרד חמאס בלוב.
בשנת 2019 מונה ליועץ התקשורת של ראש הלשכה המדינית של חמאס.
א-נונו הוא דמות בולטת בזירת התקשורת הפלסטינית.
בעקבות חטיפת הישראלים לרצועת עזה בטבח שבעה באוקטובר ב-7 באוקטובר 2023, ופתיחת מלחמת חרבות ברזל, א-נונו מילא תפקיד מפתח במשא ומתן שהוביל להסכם הפסקת האש הראשון בין חמאס לישראל.
על פי פרסומים זרים ב-9 בספטמבר 2025 במהלך מבצע פסגת האש הוא הותקף על ידי חיל האוויר יחד עם משלחת המשא ומתן.
א-נונו לא נפגע והתראיין באל-ג'זירה ב-14 בספטמבר 2025.
לי טאה-יונג (בקוריאנית 이태용; נולד ב-1 ביולי 1995), המוכר בשם הבמה טאהיונג, הוא ראפר, זמר, כותב שירים ורקדן דרום-קוריאני.
הוא חבר ומנהיג בלהקת הבנים הדרום קוריאנית אנסיטי תחת חברת SM אנטרטיינמנט.
את הופעת הבכורה שלו עשה בשנת 2016 בתת־הלהקה הראשונה של אנסיטי, NCT U, ובהמשך הפך למנהיג תת-הלהקה השנייה שלה, NCT 127. בשנת 2019 הוא הופיע לראשונה כחבר בסופרגרופ הדרום-קוריאני SuperM, פרויקט משותף של SM וקפיטול רקורדס.
ככותב שירים, השתתף בכתיבת למעלה מ-70 שירים בארבע שפות, שיצאו בעיקר על ידי היחידות השונות של אנסיטי.
את הופעת הבכורה הרשמית שלו כסולו עשה ביוני 2023 עם המיני־אלבום Shalala, ובכך הפך לחבר הראשון מתוך אנסיטי שמוציא אלבום סולו.
2012–2016: פעילויות לפני הופעת הבכורה
בשנת 2012, טאהיונג אותר ברחוב על ידי מגייס של SM אנטרטיינמנט והצטרף לחברה לאחר שעבר בהצלחה אודישן שבו שר את ההמנון הלאומי של דרום קוריאה.
באותה שנה, הוא השתתף בצילומי הפוסטר של סדרת הטלוויזיה To the Beautiful You של רשת SBS.
ב-2 בדצמבר 2013, טאהיונג הוצג כחבר ב־SM Rookies, צוות מתאמנים טרום-דביוט תחת SM אנטרטיינמנט.
בשנת 2014, טאהיונג הופיע במספר מגזינים לצד ג'וני (כיום חבר באנסיטי) ואיירין וסולגי (כיום חברות ברד ולווט).
ביולי 2014, פורסם בערוץ היוטיוב של SMTown סרטון שבו טאהיונג מבצע חלק מהשיר שלו "Open the Door".
מאוחר יותר באותה שנה, הוא הופיע עם כמה מחברי אנסיטי העתידיים בתוכנית Exo 90:2014 , שהופקה על ידי Mnet, בהשתתפות חברי הלייבל אקסו, שם הם רקדו לצלילי שירי קיי-פופ משנות ה-90. באוקטובר 2014, הוא הופיע בשיר "Be Natural" של רד ולווט.
ב-3 באפריל 2016, הוכרז שטאהיונג יופיע כחבר בלהקת הבנים אנסיטי וביחידת המשנה הראשונה שלה, NCT U.
הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו ב-8 באפריל עם יציאת הסינגל הדיגיטלי "The 7th Sense" של NCT U ב-8 באפריל, שבו הוא השתתף בכתיבת השיר.
מאוחר יותר באותה שנה, טאהיונג הוכרז כחבר ומנהיג יחידת המשנה השנייה של אנסיטי, NCT 127 שמרכזה בסיאול.
ב-6 ביולי 2016, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם NCT 127 עם הסינגל שלהם "Fire Truck".
שלושה ימים לאחר מכן, הם הוציאו לאור את המיני-אלבום הראשון שלהם, NCT #127, שבו טאהיונג היה שותף לכתיבת שלושה שירים.
הוא הפך לראפר ולרקדן הראשי של הלהקה אף על פי שלא היה לו כל רקע בריקוד לפני תקופת האימונים.
בינואר 2017, NCT 127 חזרו עם המיני-אלבום Limitless.
טאהיונג השתתף בכתיבת ארבעה שירים באלבום, כאשר השיר "Baby Don't Like It" סימן את הפעם הראשונה שבה קיבל קרדיט גם כמלחין.
ביוני אותה שנה הוציאה הלהקה את המיני־אלבום השלישי שלה, Cherry Bomb.
כל השירים באלבום, למעט אחד, נכתבו במשותף על ידי טאהיונג.
שיר הנושא, "Cherry Bomb", נבחר מאוחר יותר לאחד משירי הקיי־פופ הטובים של השנה על ידי בילבורד ו־Idolator.
במרץ 2018 אנסיטי הוציאו את אלבום האולפן הראשון שלהם כחלק מפרויקט רחב היקף המאחד את כל תת־היחידות של הלהקה בשם, NCT 2018 Empathy.
טאהיונג השתתף בכתיבת חמישה שירים עבור האלבום.
טאהיונג היה שותף לכתיבת ארבעה שירים לאלבום האולפן הראשון של NCT 127 בשם Regular-Irregular, כולל הסינגל המוביל "Regular".
השיר יצא בתחילה באנגלית ובקוריאנית אך מאוחר יותר שימש גם כסינגל הבכורה של יחידת המשנה הסינית של אנסיטי, הנקראת WayV.
2019–2020: הופעת בכורה עם SuperM ופעילויות קבוצתיות
באפריל 2019, NCT 127 הוציאו את אלבום האולפן היפני הראשון שלהם, Awaken, שבו טאהיונג היה שותף לכתיבת השיר "Lips".
ביולי 2019, טאהיונג הוציא את שיר הסולו הראשון שלו, "Long Flight", שכתב ואף השתתף בהלחנתו, בליווי קליפ.
השיר הגיע לראשונה למקום השישי במצעד מכירות השירים הדיגיטליים העולמי של בילבורד.
ב-8 באוגוסט 2019, טאהיונג נחשף כחבר ב־SuperM, סופרגרופ קיי-פופ שנוצר על ידי SM אנטרטיינמנט בשיתוף פעולה עם קפיטול רקורדס.
קידומי הלהקה החלו באוקטובר והתמקדו בשוק האמריקאי.
הם הוציאו את המיני־אלבום הראשון שלהם, SuperM, שבו טאהיונג שותף לכתיבה ולהפקה של השיר "No Manners".
במרץ 2020, NCT 127 הוציאו את אלבום האולפן השני שלהם, Neo Zone, בו טאהיונג השתתף בכתיבת שלושה שירים עבור האלבום.
האלבום זכה להצלחה מסחרית והגיע לראשונה למקום החמישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי, ומכר יותר ממיליון עותקים בדרום קוריאה.
מאוחר יותר באותה שנה, SuperM הוציאו את אלבום האולפן הראשון שלהם, Super One, שבו טאהיונג היה שותף לכתיבת השיר "Together At Home".
בספטמבר 2020 הוכרז על פרויקט קבוצתי שני של אנסיטי בשם NCT 2020: Resonance, וטאהיונג אושר כמנהיג של הקבוצה כולה.
במרץ 2021, טאהיונג פתח חשבון SoundCloud משלו והוציא סינגל דמו שכתב בעצמו בשם "Dark Clouds" ואת הרמיקס שלו.
מאז, הוא הוציא מספר סינגלי דמו נוספים בפלטפורמה, ביניהם "GTA1" ו־"GTA2", "Blue", Monroe"(בהשתתפות באקהיון מאקסו), "Rose" (בהשתתפות סולגי מ-רד ולווט) ו"Swimming Pool".
השיר "Dark Clouds" זכה בפרס התגובות המובילות בטקס פרסי הפלייבק של SoundCloud 2021, עם מספר התגובות הרב ביותר של מעריצים בשבוע אחד בפלטפורמה בשנת 2021. באותה שנה, באוגוסט, טאהיונג שימש כשופט בתוכנית הריאליטי הקוריאנית Street Woman Fighter , שהפכה לפופולרית מאוד ברחבי המדינה.
טאהיונג היה שותף לכתיבת שיר הנושא לאלבום האולפן השלישי של NCT 127, בשם Sticker, שיצא בספטמבר 2021, והפך לאלבום הנמכר ביותר בתולדות SM אנטרטיינמנט.
בנוסף, קיבל קרדיט ככוריאוגרף וככותב מילים באלבום המיוחד 2021 Winter SM Town: SMCU Express, עבור השיר "Zoo".
טאהיונג ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו כאמן סולו עם המיני-אלבום Shalala ביוני 2023, מה שהפך אותו לאמן סולו הראשון מאנסיטי.
בפברואר 2024, לאחר הופעת הסולו הראשונה שלו <TY Track>, טאהיונג הוציא לאור את המיני-אלבום השני שלו, Tap.
המיני-אלבום דורג במקום הראשון במצעד האלבומים המובילים של iTunes ב-33 אזורים ברחבי העולם.
ב-18 במרץ 2024, SM אנטרטיינמנט הודיעה שטאהיונג יתגייס לחיל הים כחייל בשירות פעיל ב-15 באפריל.
הוא היה החבר הראשון מאנסיטי שמילא את שירות הצבאי החובה של דרום קוריאה והוא שוחרר ב-15 בדצמבר 2025.
+שםפרטי האלבום מיקומי שיא בתרשים מכירותתאריםקוריאהיפןShalala תאריך יציאה: 5 ביוני 2023
פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 2 8 קוריאה: 506,288
פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 3 8 קוריאה: 285,548
בלוגיקה, טַאוּטוֹלוֹגְיָה (מיוונית: Ταυτολογία; "ταὐτός", אותו דבר, ו-"λόγος", דיבור) היא פסוק שהוא תמיד אמת (נכון) בכל מבנה.
פסוק שהוא תמיד שקר (לא נכון / שגוי) נקרא סתירה.
כך, שלילתה של טאוטולוגיה היא סתירה, ולהפך.
בתחשיב הפסוקים, פסוק הוא טאוטולוגיה, אם הוא תמיד אמיתי, ללא תלות בערכי האמת של תת-פסוקיו.
לדוגמה, המשפט "או שכל הבתים לבנים או שיש לפחות בית אחד שאינו לבן" הוא טאוטולוגיה לוגית, שכן הוא אמיתי תמיד, בלי תלות בצבע הבתים (על פי עקרון השלישי הנמנע).
בצורה פורמלית, כאשר מייצג את הביטוי "כל הבתים לבנים", יתקבל הפסוק , שיהיה אמיתי תמיד וללא תלות בערך האמת של – הביטוי מכסה את כל המצבים האפשריים (גם כאשר אין בתים בכלל - במקרה כזה אנו אומרים שהפסוק "כל הבתים לבנים" נכון באופן ריק), ולכן, לא ייתכן שיהיה שקר.
הסימן המתמטי לייצוג טאוטולוגיה הוא .
מסמנים כדי לומר ש- טאוטולוגיה.
לודוויג ויטגנשטיין, בספרו "מאמר לוגי פילוסופי", מציג את המשפטים המתארים טאוטולוגיות וסתירות כמשפטים "ללא-מובן", המייצגות את גבול הטענות שעל אודותיהן, לדעתו, ניתן לדבר.
מעבר להן, נמצאות הטענות "חסרות המובן" (שלא ניתן להצמיד להן ערך אמת או שקר כלל, מאחר שאינן מייצגות תמונה לוגית בעולמנו) שעל אודותיהן, על פיו, עדיף לשתוק.
טָאוּטוֹלוֹגְיָה ("כפל לשון") היא טכניקה ספרותית, שבנויה מצירופי מילים שונות או דומות החוזרות על אותה המשמעות.
מקורה בשירה, אך היא מקובלת גם בפרוזה.
המשפט "ורד הוא ורד הוא ורד", שכתבה הסופרת היהודייה-אמריקאית גרטרוד שטיין, הוא דוגמה למשפט טאוטולוגי.
כמו כן, לעיתים נקראים "טאוטולוגיים" גם ביטויים או משפטים פלאונסטיים, כלומר שחוזרים בצורה קצת אחרת על עצמם, כגון "פחם שחור", "פחם מפויח ושחור", "שחור הפחם הכהה" וכיוצא בזה.
טאוטולוגיה שונה מאליטרציה, צורה ספרותית הבנויה ממילים דומות הגייה אך שונות מובן, כגון "גד גדוד יגודנו", המשפט המפורסם מהתנ"ך.
יש המייחסים את המונח "טאוטולוגיה" גם לגיבוב מילים זהות או דומות, שלא מתוך הכרח אמירה אלא לצורך ההדגשה.
בנאומים רבים של מנהיגים פוליטיים, למשל, יש פסקאות טאוטולוגיות, כלומר פסקאות החוזרות על עצמן לצורך שכנוע המאזינים, אשר אין בהן צורך אמיתי או הכרח לשוני.
טֵאוֹטִיװַאקַאן (בספרדית: ) הייתה העיר הגדולה ביותר שהתקיימה ביבשת אמריקה טרם עידן הקולוניאליזם.
השפעתה של עיר חשובה זו התפרשה על פני אמריקה התיכונה וניתן למצוא עדויות לנוכחותה, אם לא לשליטתה הכלכלית והפוליטית, במספר אתרים באזור המאיה ובמזרח מקסיקו.
בשל מרכזיותה ומורכבותה, נהוג לכנות בשם טאוטיווקאן אף את הציוויליזציה והמבנים התרבותיים המתייחסים לעיר.
העיר שוכנת במחוז- מדינת מקסיקו כ-40 ק"מ מצפון-מזרח למקסיקו סיטי שבמקסיקו, שטחה הוא 83 קמ"ר, והיא הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1987.
השם טאוטיווקאן ניתן לעיר על ידי אצטקים דוברי נאוואטל, מאות שנים לאחר נפילתה.
משמעות השם היא "מקום לידתם של האלים", דבר המצביע על מיתוסים אצטקיים הנוגעים לבריאה שמיוחסים בעיר.
שמה המקורי של העיר איננו ידוע, אך ניתן לראות שבכתבים הירוגליפיים של המאיה מופיע האזור כ"מקום של סוף מצוי".
במאה ה-20 הבינו חוקרים כי המונח שימש כשם גנרי שהתייחס לכל יישוב גדול באמריקה התיכונה אז.
ההיסטוריה המוקדמת של טאוטיווקאן לוטה בערפל, ואף מקורם של מייסדיה אינו ברור.
במשך שנים רבות האמינו הארכאולוגים כי העיר נבנתה על ידי טולטק, ציוויליזציה קדומה במקסיקו, בשל כתבים אצטקים שהצביעו על כך.
עם זאת, כיוון שבשפת האצטקים, נהואטל, משמעות המילה טולטק היא אומנים גדולים, ישנה אפשרות שהאצטקים התייחסו למשמעות זו של המילה ולא לציוויליזציה הקדומה.
בנוסף, הוקמה העיר לפני התפתחות ציוויליזציית טולטק.
העיר הגיעה לשיא עוצמתה בין השנים 150 ו-450 לספירה, כששימשה כמרכזה של תרבות מפותחת, אשר השפעתה התפשטה לאזורים נרחבים באמריקה התיכונה.
ברבעים שונים בעיר התגוררו אנשים מכל רחבי האזור שהושפע מתרבות טאוטיווקאן.
טבע היחסים הכלכליים והפוליטיים בין טאוטיווקאן למרכזי המאיה האחרים באזור עדיין לא הובן כהלכה.
אמנם הוכח מעל לכל ספק שהיו קשרים בין שתי הישויות ושהשפעות טאוטיוואקניות הורגשו במרכזי המאיה אפילו שנים רבות לאחר שקיעת העיר, אך חוקרים רבים מתפלמסים אודות טיב היחסים, והשערותיהם נעות החל משליטה ישירה ואפילו צבאית וכלה באימוץ השפעות מרצון, כחלק מתהליך רצוני, סלקטיבי והדדי של "דיפוזיה תרבותית".
סגנונות אדריכליים בולטים בעיר התגלו בעוד מספר אתרים באמריקה התיכונה, מה שהוביל מספר חוקרים לסברה אודות מרחב ההשפעה הגאוגרפי הרב של תרבות טאוטיווקאן.
עדויות מספרות על אצילי העיר שנסעו למחוזות רחוקים באזור, השוכנים כיום בהונדורס לדוגמה, ואולי אף כבשו חלקים מהם.
רוב הידע אודות תרבות טאוטיווקאן מגיע מציורי קיר המפארים את האתר ומכתבים הירוגליפיים של המאיה.
יצירת ציורי הקיר הגיעה לשיאה בין השנים 450 ל-650 לספירה.
לאמנות בעיר לא היו מתחרים באמריקה התיכונה והיא הושוותה לאמנות בפירנצה שבאיטליה.
בעבר סברו חוקרים שבמאות ה-7 וה-8 העיר נבזזה ונשרפה על ידי שודדים.
עדויות מאוחרות יותר מעידות על כך שהשריפה אירעה רק במבנים המיוחסים לאליטה של העיר.
חלק רואים זאת כהוכחה לכך שהשריפה הוצתה בידי גורמים מתוך העיר, כנראה במהלך התקוממות, ומנמקים את הסברה שהעיר נבזזה והוצתה על ידי פולשים מבחוץ בכך שבתחילה הארכאולוגים חקרו את המקדשים והארמונות, שהיו בשימוש האליטות, ולכן קיבלו ראייה לא נכונה אודות מה שהתרחש בעיר.
במקום זאת, היום ידוע שההרס התרכז במבנים אזרחיים עיקריים לאורך שדרת המתים.
עדויות לירידה באוכלוסיית העיר במאה ה-6 מחזקת במידת מה את הסברה של התקוממות פנימית.
שקיעת העיר תואמת את הבצורת שנגרמה בשל שינויי האקלים בשנים 535–536. דבר זה מחוזק על ידי העלייה באחוז גולגולות בני הנוער שסבלו מתת תזונה במהלך המאה ה-6. עם זאת, ממצאים אלה אינם מחזקים אף לא אחת משתי הטענות, כיוון שהן פלישה והן התקוממות פנימית יכולות להיגרם כתוצאה מבצורת ורעב.
ערים שכנות ניסו למלא את הריק שנוצר עם שקיעת העיר, ועדויות אדריכליות מעידות על ניסיונות לחקות את המוטיבים הטאוטיהואקנים.
עדויות ארכאולוגיות מעידות על כך שטאוטיהואקן הייתה עיר מולטי-אתנית, בעלת רבעים מוגדרים לשבטים השונים באמריקה התיכונה דאז.
הדת בטאוטיווקאן דומה לדת בשאר התרבויות באמריקה התיכונה.
התושבים עבדו רבים מהאלים, ביניהם נכללים הנחש עטוי הנוצות ואל הגשם.
העיר נחשבה למרכז דתי חשוב, ולכוהני הדת היה, קרוב לוודאי, כוח פוליטי רב.
כנהוג באזור, אף בעיר הקריבו קורבנות אדם.
גופות בני אדם ובעלי חיים נחשפו במהלך חפירות בפירמידות בעיר.
הסברה טוענת כי הקורבנות הוקרבו לרגל הרחבת מבנים.
הקורבנות היו שבויי מלחמה לרוב, אשר הובאו לעיר והוקרבו במטרה להביא לשיגשוגה של טאוטיווקאן.
ראשם של חלק מהם נערף, לבם של אחרים הוסר, והיו כאלה שהומתו על ידי מספר מכות בראשם או אף נקברו בעודם בחיים.
נראה שחיות שנחשבו למקודשות וייצגו כוחות מיתיים וצבאיים נקברו אף הן בחיים, אך בתוך כלובים: פומות, זאבים, נשרים, בזים, ינשופים ואף נחשים ארסיים.
השדרה המרכזית והרחבה של העיר, המכונה "שדירת המתים" משופעת באדריכלות מרשימה, כולל פירמידת השמש (השנייה בגודלה בעולם החדש) ופירמידת הירח.
לאורך השדרה ממוקמות במות רבות.
האצטקים האמינו שהן היו קברים, ומאלה בא שמה של השדרה.
כיום ידוע כי היו אלה במות טקסיות שעליהן שכנו מקדשים.
במורד השדרה מצוי האזור הידוע בכינוי "המבצר", המכיל את שרידי המקדש של הנחש עטוי הנוצות.
אזור זה היה כיכר מוקפת במקדשים, ששימשה כמרכז הפוליטי והדתי של העיר.
הכינוי "המבצר" הוענק למקום בידי הספרדים, שהאמינו כי הוא שימש כמעוז מבוצר.
רבים מעשירי העיר התגוררו בארמונות בקרבת המקדשים, כאשר הגדול ביניהם השתרע על פני שטח של 3,300 מ"ר.
שאר התושבים התגוררו בבנייני דירות ברחבי העיר, כאשר רבים מהבניינים הכילו סדנאות קדרות ומוצרים נוספים.
לאורך ההיסטוריה היה מידע אודות העתיקות האדירות של טאוטיהואקן.
לאחר נפילתה, התגוררו באתר פולשים שונים.
בתקופת האצטקית העיר הייתה מוקד עלייה לרגל, וייחסו לה את המקום בו נבראה השמש.
טאוטיווקאן הדהימה את הקונקיסטאדורים הספרדים לאחר כיבוש אמריקה התיכונה.
כיום טאוטיווקאן היא אחד האתרים הארכאולוגים המרשימים במקסיקו.
בשנת 1675 לערך, חפר קרלוס דה סיקוונסה אי גונגורה תעלה לתוך פירמידת הירח.
חפירה זו הייתה בין החפירות הארכאולוגיות המוקדמות ביותר, והראשונה להיערך בחצי כדור הארץ המערבי.
מספר חפירות בקנה מידה קטן נערכו במאה ה-19, וב-1905 החלו פרויקטים גדולים של חפירות ושימור באתר.
פירמידת השמש שוחזרה לרגל חגיגות מאה שנות עצמאות למקסיקו.
חפירות רבות נערכו בשנות ה-20, ה-40 וה-50 של המאה ה-20, אך הפרויקט המקיף הראשון של שימור וחפירה נערך בשנים 1960–1965. פרויקט נוסף נערך בשנים 1980–1982.
טאוטה הוא מועדון כדורגל מהעיר דורס שבאלבניה.
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1920. הקבוצה היא אחת הקבוצות הוותיקות במדינה ואף זכתה פעם אחת בתואר האליפות באלבניה ו- 3 פעמים בגביע האלבני.
המועדון הוקם בשנת 1920 בשם "ק.ס.
בשנת 1930 שונה השם פעם נוספת, הפעם ל"טאוטה דורס" ובשנת 1946 ל"יילי אי קוג דורס" (באלבנית: "הכוכב האדום דורס").
דורס" בחזרה ובשנת 1951 ל"פונה דורס".
לוקומטיבה דורס" ובשנת 1991 שונה השם חזרה לשם כיום, טאוטה דורס.
הקבוצה משחקת כיום באצטדיון ניקו דובאנה.
הקבוצה זכתה באליפות באלבניה בעונת 1993/94 ובעונת 2006/07 הגיעה להישג נוסף, כאשר סיימה כסגנית אלופת אלבניה וכסגנית מחזיקת הגביע האלבני.
בעונת 2019/20 הדיחה הקבוצה את בית"ר ירושלים בסיבוב הראשון של מוקדמות הליגה האירופית כאשר ניצחה אותה 2-0 בביתה, זאת הייתה הפעם הראשונה שהקבוצה עברה את הסיבוב הראשון במוקדמות
עונה מפעל סיבוב מדינה מועדון בית חוץ1994/95גביע אופ"אשמאפולון לימסול4-14-21995/96גביע המחזיקותשמטורון פאלוסאורה0-31-0ס1פארמה2-02-01996/97גביע אופ"אשמ1מ.פ.ק.
דובניצה0-04-02005/06גביע אופ"אשמ1שירוקי ברייג1-33-02007/08גביע אופ"אשמ1סלאבן בלופו2-26-22012/13הליגה האירופיתשמ1אולימפי רוסתווי3-06-12013/14הליגה האירופיתשמ1דאצ'יה קישינב1-32-02016/17הליגה האירופיתשמ1קאיראט אלמטי1-05-02019/20הליגה האירופיתשמ1ונטספילס0-13-02020/21הליגה האירופיתס1בית"ר ירושלים2–0ס2גרנדה0–42021/2022ליגת האלופותס1שריף טירספול4-01-0קונפרנס ליגס2אינטר אסקלדס2-00-3 (ה)ס3שמרוק רוברס2-01-0
בעונת 1994-95, הקבוצה הופיעה לראשונה בתולדותיה במפעלים האירופיים.
הקבוצה הודחה כבר בסיבובי המוקדמות של גביע אופ"א על ידי הקבוצה הקפריסאית, אפולון לימסול (במצטבר 8-3).
רובע טַאוּוֶר הַאמְלֶטְס של העיר לונדון הוא אחד מרובעי העיר לונדון.
הרובע נמצא במרכז העיר, מזרחית לסיטי וצפונית לנהר התמזה.
ברובע נמצא אזור הדוקלנדס - אחד מאזורי העסקים העיקריים של העיר לונדון, ובו ממוקמים רבים מגורדי השחקים של העיר.
מקורו של שם הרובע, "טאוור האמלטס" בשמו של אזור בנפת (division) טאוור שבמחוז מידלסקס.
אזור זה כלל את שטחי הרובע הנוכחי וכן שטחים מרובע האקני.
החל מהמאה ה-16 ועד שנת 1889 היה האזור בשליטת נציב מצודת לונדון (Constable of the Tower of London), ותושבי האזור שילמו מיסים וסיפקו מזון לחיילים השומרים על המצודה ומכאן השם - בתי המצודה (בתי הטאוור).
בעקבות חוק הרפורמה 1832 הפך האזור למחוז בחירה של הפרלמנט הבריטי.
הרובע הנוכחי הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של בת'נל גרין, הרובע המטרופוליני של פופלאר והרובע המטרופוליני של סטפני המהווים את אזור האיסט אנד של לונדון.
רובע טאוור האמלטס ממוקם מזרחי לסיטי של לונדון וצפונית לנהר התמזה במזרח לונדון.
מצפון לרובע נמצא רובע האקני, ובמזרח הרובע נמצא הנהר לי הגובל בין הרובע לרובע ניוהאם.
נהר זה שימש בעבר הגבול בין מחוז מידלסקס למחוז אסקס.
אלמלא מחסום התמזה היה אזור דרום הרובע (אזור אי הכלבים) חשוף להצפות הנהר בגאות החורפית.
תעלת ריג'נטס עוברת דרך הרובע מרובע האקני ומתחברת לנהר התמזה באזור ליימהאוס באסין.
תעלת הרטפורד יוניון מקשרת בין תעלת ריג'נטס לנהר לי, ותעלת ליימהאוס קט מקשרת את ברומלי בי בואו לאזור ליימהאוס באסין.
פארק ויקטוריה - החשוב והגדול בפארקי הרובע נוהל בעבר על ידי מועצת מחוז לונדון ולאחריה מועצת לונדון רבתי.
מאז ביטולה של מועצת לונדון רבתי, מנוהל הפארק על ידי מועצת הרובע.
אולד פורד (Old Ford) באזור E3
אי הכלבים (Isle of Dogs) באזור E14
ברומלי שליד בואו (Bromley-by-Bow) באזור E3
בת'נל גרין (Bethnal Green) באזור E2
גלוב טאון (Globe Town) באזור E2
מייל אנד (Mile End) באזור E3
קיוביט טאון (Cubitt Town) באזור E14
קיימבריג' הית' (Cambridge Heath) באזור E2
ההרכב הנוכחי של מועצת הרובע:
מפלגהחברי מועצהלייבור 27רספקט - קואליציית האיחוד 7המפלגה השמרנית של בריטניה7 המפלגה הליברלית הדמוקרטית6 מועמדים עצמאיים4
הרובע מחולק לשני אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: אזור הבחירה בת'נל גרין (Bethnal Green) ובואו (Bow), ואזור הבחירה פופלר (Poplar) וקאנינג טאון (Canning Town) (שחלקו נמצא ברובע ניוהאם הסמוך).
בבחירות הבאות צפוי אזור ניוהם לעבור לאזור בחירה אחר, ושמו של אזור הבחירה השני ישונה לפופלר וליימהאוס (Limehouse).
ברובע מצויים אתרים היסטוריים רבים: מצודת לונדון, אתרי המטבעה המלכותית, פארק ויקטוריה, רחוב קייבל, וכן אזור העסקים המודרני של קנרי וורף ואי הכלבים (בהם גורדי השחקים מהגבוהים ביותר באירופה - כיכר קנדה 1, מגדל HSBC, מרכז סיטיגרופ בלונדון, ורחוב צ'רצ'יל 1).
ברובע פועלים המוזיאונים רבים ובהם: מוזיאון בדוקלנדס ומוזיאון הילדות.
על פי המפקד שנערך בשנת 2001, ברובע מתגוררים כ- 196,000 תושבים, 52% מהם מתחת לגיל 30 (האחוז הגבוה ביותר בבריטניה - כאשר האחוז הממוצע של מספר התושבים מתחת לגיל 30 עומד על 38%).
51% מתושבי הרובע לבנים, 33% בנגלדשים, 3% שחורים ממוצע אפריקאי ו-3% שחורים ממוצא קריבי.
29% מתושבי הרובע מתגוררים בבתים שהם בבעלותם.
על פי המפקד שנערך בשנת 2001, שיעור האבטלה ברובע עמד על 12.7% - הגבוה ביותר בבריטניה.
ברובע כ-37,500 תלמידים הלומדים ב-98 בתי ספר המנוהלים על ידי מועצת הרובע.
כמו כן, פועלות ברובע אוניברסיטת קווין מרי בלונדון (QMUL), לונדון מטרופוליטן יוניברסיטי (London Met), אוניברסיטת נורת'איסטרן - לונדון, בית הספר למנהל עסקים של יוניברסיטי קולג' לונדון, בית הספר הבין-תחומי בלונדון (LIS) וניו סיטי קולג' (NCC).
בשכונת מייל אנד בתוך פארק מייל אנד ממוקם אצטדיון מייל אנד המשמש לתחרויות אתליטקה קלה וכן למשחקי כדורגל וכדורסל.
האצטדיון משמש כאצטדיון הבית של קבוצת הכדורגל ספורטינג בנגל יוניטד.
הרובע הוא אחד מחמשת רבעי לונדון אשר אירחו את המשחקים האולימפיים בשנת 2012. לקראת משחקים אלה הוקם פארק אולימפי בעמק לי שברובע.
טאוופלוס (געז: ቴዎፍሎስ) קיסר אתיופיה 1 ביולי 1708 - 14 באוקטובר 1711, הוכתר בשם "וולדה אמבסה" (געז: ወልደ አምበሳ, עברית: בן האריה).
טאוופלוס היה אחיו של הקיסר ייאסו הראשון.
בעקבות מות אחינו תקלה היימנות הראשון טאוופלוס שוחרר מבית המאסר בהר וואחני והוכתר כקיסר.
על פי ג'יימס ברוס כאשר טאוופלוס הוכתר כקיסר הוא החל לצוד את אלו שרצחו וקשרו קשר כנגד אחיו ייאסו הגדול והאשים את אחינו ובנו של ייאסו תקלה היימנות הראשון ברצח שלו ובעקבות זאת הדביק לו את הכינוי ירגאם - מקולל.
הקיסרית ואם היימנות הוקיע את רצח בעלה ייאסו אך יצר הנקם של טאוופלוס גבר והוביל ללחימה כנגד הקיסרית שבסופה נהרגו כ-37 בני אדם.
מאוחר יותר ייאסו הוציא להורג כל מי שהתנגד לשלטון אחיו ייאסו בעבר.
במשך מלכותו של טאוופלוס נוהל מרד כנגדו וב-1701 נאבחנה יוהנס הכריז על עצמו כקיסר אתיופיה מרד שנמשך עד 1710. כמו אחיו ייאסו, טאוופלוס תמך בדוקטרינת קאבט - משיחה של הנזירים מגוג'אם ולא תמך בנזירי מנזר דברה ליבנוס משוואה שתמכו בדוקטרינת וולד קיב כאשר נשאל מדוע ענה להם:
טאוופלוס מת באופן מחשיד ונקבר בטאדה.
טַאוּמַטַא־פַקַאטַאנְגִיהנְגַ־קוֹאוֹוּאוֹוּ־טַמַטֵאַ־פוֹקַאִי־פֵנוֹאַ־קִי־טַאנַא־טַאהוּ (גם: טאומטה; במאורית: Taumatawhakatangihangakōauauotamateaturipukakapikimaungahoronukupokāiwhenuakitanatahu, גם: Taumata) היא גבעה המתנשאת לגובה של כ-300 מטרים מעל פני הים, הגבעה נמצאת סמוך לעיירה פוראנגהאו שבחבל הוקס ביי שבניו זילנד.
תושבי המקום נוהגים לקצר את השם לארבע הברותיו הראשונות - "טאומטה".
בימינו אין איש הוגה את המילה בשלמותה, וכמעט איש אינו יכול, למעט דוברי השפה עצמה.
פירוק ותרגום שם זה אומר: "הפסגה בה טאמאטאה, האדם בעל הברכיים הגדולות, מטפס ההרים, בולע האדמה אשר טייל שם, ניגן בחליל האף לאהובתו".
על פי ספר השיאים של גינס שם הגבעה הוא השני באורכו לאזור מוגדר בעולם, אחרי שמה המלא של העיר בנגקוק.
שמה הארוך והלא-רגיל של הגבעה מושך תשומת לב.
כך, לדוגמה, שם הגבעה מופיע בזמריר פרסומת למשקה המוגז "Mountain Dew", ומאוזכר בלהיטה הראשון של הלהקה הבריטית "Quantum Jump" - "The Lone ranger".
הפרסום לו זכתה הגבעה הפך אותה לאתר תיירותי באזור.
משמעות השם על פי השלט המוצב במקום, מתייחסת לניגון האבל שניגן טמטאה על מות אחיו בקרב שהתקיים על הגבעה הזו.
ראו קישור לתמונת השלט המפורט המוצב במקום.
"טאואר סמיקונדקטור בע"מ" היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור מוליכים למחצה ומעגלים משולבים.
טאואר סמיקונדקטור היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב וכלולות במדד תל אביב 35 ובמדד תל אביב טק-עילית.
הקמת המפעל על ידי נשיונל סמיקונדקטור
חברת טאואר סמיקונדקטור החלה את דרכה כמפעל ייצור במגדל העמק של חברת "נשיונל סמיקונדקטור" האמריקאית, שעסק בהכנת מוליכים למחצה.
תחילת דרכה של נשיונל בישראל הייתה בשנת 1978 כאשר צבי סוחה יזם והקים מרכז למחקר ופיתוח בשם National Semiconductor Israel - NSCI בהרצליה.
ד"ר גיורא ירון פעל מתוך חברת נשיונל סמיקונדקטור לקידום הקמתו של מפעל שבבים בישראל, כשהחל לעבוד כפיזיקאי במשרד הראשי של החברה בסנטה קלרה ב־1979, ושכנע את הנהלת החברה להשקיע בישראל.
בשנת 1984 הונחה אבן הפינה למפעל היצור.
רשות ההשקעות סייעה לחברה בבחירת המיקום של המפעל במגדל העמק ובהשגת התמריצים להשקעות שהיו מקובלים באותה תקופה כולל קבלת תמיכה בהכשרת עובדים ישראלים למפעל החדש במגדל העמק במפעלי החברה בארצות הברית.
ראש עיריית מגדל העמק, שאול עמור, הצליח לשנות את מעמד העיר מאזור פיתוח ב' לאזור פיתוח א', כדי לאפשר לנשיונל סמיקונדקטור לזכות במרב ההטבות הניתנות במסגרת החוק לעידוד השקעות הון.
בניית המפעל הושלמה בשנת 1985. אחד המוצרים הראשונים שיוצר במפעל היה NS32332, שבב מסדרת .
בשנת 1993, על רקע משבר עולמי בתעשיית המעגלים המשולבים, החליטה נשיונל סמיקונדקטור לסגור את המפעל במגדל העמק, אך הסגירה נמנעה לאחר ש"החברה לישראל" רכשה אותו תמורת 250 מיליון דולר והקימה אותו כחברה עצמאית בשם טאואר סמיקונדקטור.
בשנים 1994–1995 ביצעה טאואר שתי הנפקות בנאסד"ק, והפכה לחברה ציבורית, בהמשך החלו מניות החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה גם הקימה מרכז מחקר ופיתוח בנתניה.
אחד המוצרים הראשונים שיצרה החברה היה שבב זיכרון מסוג EPROM שפיתח בועז איתן בחברת הסטארט אפ WaferScale.
בשנת 2001 החלה הקמתו של מתקן ייצור חדש, "פאב 2", המייצר מעגלים משולבים על גבי פרוסות סיליקון בקוטר של 8 אינץ' (200 מ"מ), בטכנולוגיות 0.18-0.13 מיקרון, בהשקעה כוללת של 1.1 מיליארד דולר.
ההשקעה הגיעה מ"החברה לישראל", ממענק ממשלתי של 250 מיליון דולר ומאשראי מבנק לאומי ומבנק הפועלים בסך 550 מיליון דולר.
בניית המתקן הושלמה בשנת 2003.
ההשקעות הגדולות בהקמת "פאב 2", ובהמשך המשבר הכלכלי ב-2008, הביאו לכך שהחברה צברה הפסדים גדולים ודרשה גיוס הון נוסף (לרבות ויתור על החזר ההלוואות מצד הבנקים לאומי והפועלים, והפיכתן לניירות ערך המירים למניות).
בהובלת המנכ"ל שהובא מארצות הברית, ראסל אלוונגר ב-2005, החברה התאוששה ובשנת 2010 החלה ליהנות מתזרים מזומנים חיובי, תוך שהכנסותיה עברו לראשונה את רף חצי מיליארד הדולר.
בשנת 2016 הודיעה החברה על פרעון כל חובותיה לבנקים בישראל לאחר שגייסה 100 מיליון דולר באיגרות חוב ארוכות טווח לצורך זה.
בשנת 2008 רכשה טאואר את חברת ג'אז האמריקאית, ומיזגה את פעילות החברות לכדי חברה אחת בשם "טאואר-ג'אז".
בשנת 2014 הודיעה החברה על מיזם משותף עם חברת "פנסוניק", בו מחזיקה טאואר 51% מהבעלות ופנסוניק 49%.
כחלק מהמיזם קיבלה טאואר גישה לשלושה מתקני ייצור ביפן (שניים 200 מ"מ ואחד 300 מ"מ).
במרץ 2015 החלה החברה ייצור חיישני אינפרה אדום עבור אינטל במסגרת הסכם בהיקף מוערך של 160–200 מיליון דולר לארבע שנים.
בינואר 2015 העבירה "החברה לישראל" את מלוא מניותיה בחברת טאואר-ג'אז לחברת קנון הולדינגס, שפוצלה באותו מועד מ"החברה לישראל".
ביולי 2015 חילקה קנון את הרוב הגדול של מניותיה בחברת טאואר-ג'אז בתור דיבידנד לבעלי מניותיה של קנון.
בשנת 2016 הרחיבה החברה את כושר הייצור שלה עם רכישת מתקן ייצור נוסף (200 מ"מ) בסן אנטוניו, טקסס, ארצות הברית, מחברת .
מיתוג חדש של "טאואר-ג'אז" כ"טאואר סמיקונדקטור"
בשנת 2020 הודיעה טאואר-ג'אז מהלך מיתוג מחדש המשקף את מיצובה העולמי המוביל של החברה ומדגיש את מיקודה באספקת פתרונות טכנולוגיים מתקדמים עבור שבבים בתחום האנלוגי תוך בידולה של החברה כמובילה בענף זה.
תהליך מיתוג מחדש של החברה כלל שינוי שם, לוגו, חזון וערכים, ונועד לשקף את חוזקה ונוכחותה הגלובלית של החברה תוך הדגשת מחויבותה לספק פלטפורמות טכנולוגיות ופתרונות ייצור מתקדמים עבור שוקי השבבים האנלוגיים.
שמה של החברה הוא טאואר סמיקונדקטור Tower Semiconductor וחל על כל חברות הבת העולמיות אשר בבעלותה כשם הרשמי.
שם זה נבחר מהיותו נכס המזוהה עם החברה לאורך השנים.
ב-6 בספטמבר 2020 דיווחה החברה כי היא נפלה קורבן למתקפת כופר שפגעה בייצור שלה.
ב-15 בפברואר 2022 הודיעה אינטל כי תרכוש את טאואר תמורת 5.4 מיליארד דולר.
ב-16 באוגוסט 2023 הודיעה חברת אינטל שהיא מבטלת את העסקה, ותשלם לטאואר 353 מיליון דולר דמי ביטול.
החברה נוהלה במשך 10 שנים, מאז הקמתה בשנת 1993, על ידי שני מנכ"לים משותפים, ד"ר רפאל מ.
לוין וד"ר יואב ניסן-כהן, ובהובלתם החברה נרשמה למסחר בנאסד"ק ובתל אביב, הוקם מרכז הפיתוח בנתניה והוקם מפעל FAB2. במאי 2003 החליף אותם כרמל ורניה.
המנכ"ל, נכון ל-2024, הוא ראסל אלוונגר אשר מוביל את החברה מאז מאי 2005.
טאוור גרין הוא אזור בתוך מצודת לונדון שבו הוצאו להורג בעריפת ראש שתי מלכות רעיות של אנגליה וחמישה אצילים בריטים.
טאוור גרין שוכן בשטח פתוח בחלק הדרומי של קפלת פטרוס הקדוש בשלשלאות.
עריפת ראש בטאוור גרין, שמעטים בלבד הורשו לגשת אליו, הייתה זכות יתר של אישים בכירים; הנידונים למוות לא נאלצו לספוג עלבונות מההמון, והמונרך לא זכה לפרסום שלילי.
אסירים אחרים הוצאו להורג בפומבי בגבעת מצודת לונדון או בסמוך לגבולות המצודה, או בטייברן שבקצה השני של העיר.
במרכז המתחם הייתה כיכר קטנה מרוצפת בגרניט, ובה ניצב בעבר הגרדום שבאמצעותו בוצעו ההוצאות להורג הבלתי פומביות.
ריצוף הגרניט נוצר לפי הוראה מיוחדת של המלכה ויקטוריה.
במהלך ימי הביניים שימש האזור כאתר קבורה.
כתוצאה מהנחת אבני הגרניט במאה ה-19 נערכו חפירות רדודות לצורך הקמת יסודות, ובמהלך החפירות נתגלו שרידיו של בניין ששכן באתר.
התוכניות ההיסטוריות של מצודת לונדון אכן כללו מבנה ששכן בטאוור גרין.
המבנה נהרס ב-1684, ונבנה מחדש כעבור שנה.
זמן קצר לאחר מכן הוא הועבר שוב.
ככל הנראה שימש המבנה כבית המשמר עבור השומרים שקדו לשומרי מצודת לונדון (Yeomen Warders).
ההוצאות להורג בטאוור גרין נערכו בתוך המבנה על מנת לשמור על פרטיותם של האצילים.
ידוע כי האישים הבאים הוצאו להורג בטאוור גרין:
1483 - ויליאם הייסטינגס, ברון הייסטינגס הראשון, לפי פקודה של ריצ'רד, הדוכס מגלוסטר
19 במאי 1536 - המלכה אן בולין, אשתו השנייה של המלך הנרי השמיני
27 במאי 1541 - מרגרט, הרוזנת מסולסברי, הנצר האחרון לבית פלנטג'נט
13 בפברואר 1542 - המלכה קתרין הווארד, אשתו החמישית של הנרי השמיני, לפי חוק החרמת נכסים
13 בפברואר 1542 - ג'יין בוליין, הוויקונטית מרוצ'פורד, לפי פקודה מיוחדת של הנרי השמיני
12 בפברואר 1554 - ליידי ג'יין גריי, מלכת תשעת הימים, אשתו של לורד גילדפורד דאדלי, לפי פקודה של ועדה מיוחדת שהאשימה אותה בבגידה חמורה במולדת בניסיון להדיח את מרי הראשונה
25 בפברואר 1601 - רוברט דברו, רוזן אסקס השני, באשמת בגידה
ראשו של כל אחד מהאישים שלעיל נערף באמצעות גרזן, למעט ראשה של אן בולין שנערף באמצעות חרב.
הגופות של כל האישים הללו נקברו בקפלת פטרוס הקדוש בשלשלאות.
טאולנט ג'אקה (באלבנית: Taulant Xhaka; נולד ב-28 במרץ 1991) הוא כדורגלן שווייצרי-אלבני המשחק בעמדת המגן.
טאולנט הוא אחיו הבכור של גרניט ג'אקה, כדורגלן אף הוא.
ג'אקה נולד בשווייץ להורים מקוסובו ממוצא אלבני.
אחיו הצעיר הוא הכדורגלן גראניט ג'אקה שמשחק בנבחרת שווייץ.
הוא החל את הקריירה שלו בגיל 9 בקבוצת הילדים של קונקורדיה בזל.
לאחר שנתיים עבר למחלקת הנוער של פ.צ.
בשנת עלה לבוגרים, ב-19 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הבוגרים בניצחון 0–5 על מנדריסיו-סטאביו במסגרת הגביע השווייצרי.
ב-27 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–1 על פ.צ.
בסיום אותה עונה זכה באליפות הראשונה בקריירה שלו עם הקבוצה.
ב-27 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בתיקו 3-3 עם מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד.
ב-18 בינואר 2012 הושאל לגראסהופרס ציריך לשנה וחצי ובקיץ חזר לבזל.
בצעירותו שיחק ג'אקה בכל הנבחרות הצעירות של .
ב- זכה עם נבחרת הנוער השווייצרית עד גיל 17 באליפות העולם עד גיל 17.
ג'אקה, המחזיק באזרחות אלבנית, קיבל זימון בכורה לנבחרת הבוגרת, במאי 2013. ב-7 בספטמבר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה בניצחון המפתיע 0–1 נגד .
ב-2018 הבקיע את שער הבכורה שלו נגד .
טאווי רייוואס (באסטונית: Taavi Rõivas; נולד ב-26 בספטמבר 1979) הוא כלכלן ופוליטיקאי אסטוני.
רייוואס הוא חבר פרלמנט שכיהן כראש ממשלת אסטוניה בשנים 2014–2016 וכשר לענייני רווחה בשנים 2012–2014. הוא חבר מפלגת הרפורמה .
התחנך בבית הספר למינהל עסקים וכלכלה של אוניברסיטת טרטו בשנת 2002. כיהן במשך זמן מה כיועצם של שרי הממשלה; עד 2003 היה יועצו של שר המשפטים, מארט ראסק, ובשנת 2004 היה ליועצו של שר התרבות וההשכלה, פול-אריק רומו.
הוא חבר מפלגת הרפורמה מאז 1998. בשנים 2005–2007 היה חבר במועצת העיר טאלין, ומאז 2007 היה לחבר בבית הנבחרים האסטוני.
ב-2009 מונה ליושב ראש ועדת הכלכלה, ומ-11 בדצמבר 2012 עד 26 במרץ 2014 כיהן כשר לענייני רווחה.
עקב התפטרותו של אנדרוס אנסיפ מתפקיד ראש ממשלת אסטוניה, נשיא המדינה, טומאס הנדריק אילווס, הטיל עליו את מלאכת הרכבת הממשלה.
ב-26 במרץ 2014 החל את כהונתו כראש הממשלה וב-1 במרץ 2015 נבחר שנית לתפקיד אחרי שמפלגתו זכתה בבחירות לפרלמנט.
ב-9 בנובמבר 2016, לאחר שסירב לקריאה של שותפותיו לקואליציה ה-IRL והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית להתפטר, הוא הפסיד בהצעת אי-אמון בפרלמנט האסטוני.
בעקבות כך ב-23 בנובמבר הוקמה ממשלה חדשה בראשותו של יורי רטס ממפלגת המרכז ביחד עם IRL והסוציאל-דמוקרטים.
חי בזוגיות עם הזמרת לואיסה וארק, ולשניים בת משותפת (נולדה ב-2009).
טאובאו (בסינית: 淘宝网, באנגלית: Taobao) הוא אתר אינטרנט סיני מצליח בעל אופי דומה ל-eBay ואמאזון המופעל בסין על ידי קבוצת עליבאבא.
האתר נוסד על ידי עליבאבא במאי 2003 ומספק שירותי C2C (לקוח-לקוח) בו פותחים עסקים קטנים ואנשים פרטיים חנויות מקוונות.
על פי דירוג אלקסה, האתר הוא בין עשרת האתרים המובילים בעולם.
בשנת 2013 היה היקף העסקים דרך האתר מעל טריליון יואן.
ב-2008 הציגה Taobao את האתר "Taobao Mall" (בסינית: 淘宝商城) המיועד לשירותי B2C (עסק -לקוח).
האתר הצליח בצורה יוצאת דופן וב 2010 שיווק את הפלטפורמה שלו בכתובת נפרדת: "Tmall.com".
בשנת 2011 הודיע ג'ק מא על שינויים ארגוניים בחברה במסגרתם הפך Tmall לחברה עצמאית תחת קבוצת עליבאבא.
בנוסף הוגדרה טאובאו, כ"שוק טאובאו" והוגדרה חברה נוספת "eTao" - מנוע חיפוש מקוון לקניות.
טאוואלה (Taʻovala) היא חצאית בד הנכרכת סביב המותניים, ומקובלת כלבוש רשמי בטונגה ובאיי לאו.
הטאוואלה משמשת גברים ונשים כאחד, אך נפוצה יותר בקרב גברים, בעוד אצל נשים מקובל יותר השימוש בקייקייה.
לפי המסורת בטונגה, מקור השימוש בטאוואלה, קבוצת אנשים הפליגה לפגוש את המלך.
בשל תלאות המסע, בגדיהם ניזוקו, ולא היו עוד מכובדים דיים לפגישה עם מלך.
כתחליף קרעו חברי הקבוצה את המפרש של סירתם, ולבשו את הבד כחצאיות.
המלך, שהעריך את הוויתור על המפרש היקר, הורה להפוך את הטאוואלה ללבוש המקובל בחצרו.
המלכה סלוטה טופואו השלישית, שהייתה מלכת טונגה בין 1918 ל-1965 הורתה במהלך כהונתה על הפיכת הטאוואלה ללבוש רשמי.
כיום מקובל ללבוש את הטאוואלה גם באירועים חגיגיים, כגון חתונות, אז גם הטאוואלה מעוטרת יותר.
מנגד, בהלוויות מקובל ללבוש טאוואלה פשוטה ככל הניתן, וככל שהלובש היה קרוב יותר למנוח, כך הטאוואלה שלו תהיה יותר ישנה ויותר קרועה.
הטאוואלה מיוצרת מרצועות ארוגות של עלי פנדנוס או היביסקוס.
גרסאות מודרניות יותר כוללות שימוש בפלסטיק.
החצאית נכרכת בחבל סביב המותניים.
טאויינאי (בליטאית: Taujėnai, טאויינאי; בפולנית: Towiany, טוביאני; ביידיש: טאַוויאַן) נמצאת על גדות נהר מוסה, בצפון ליטא שבאירופה, כ-15 ק"מ צפונית לאוקמרגה, במחוז וילנה.
העיירה הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-18. מכיוון שהיא ממוקמת על הכביש הראשי שבין אוקמרגה לפוניבז', שתי ערים מרכזיות, היא שימשה בתקופה זו כתחנת דרכים לעגלונים.
בעיירה חיו משפחות יהודיות, ובמהלך השנים הקהילה היהודית בעיירה התמעטה.
טאיוויאן, היושבת על הכביש הראשי שבין וילקומיר (שמה היידי של אוקמרגה) לפוניבז' שימשה תחנת דרכים לעגלונים, ועל כך הייתה רוב פרנסת תושביה.
ב-1912 ישבו שם כ-20 משפחות יהודיות.
מקצת היהודים עזבו את העיירה בימי מלחמת העולם הראשונה (1914–1918), ובמפקד אוכלוסין בשנת 1923 נמנו 91 יהודים בין 250 תושביה.
רוב הצעירים עזבו את העיירה בימי ליטא העצמאית.
ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בטאוויאן רק כמה עשרות יהודים.
ראשוני היהודים השתקעו בטאויינאי באמצע המאה ה-18 והתפרנסו בעיקר מרוכלות והחזקת פונדקים ואכסניות על הדרך בין וילקומיר לפוניבז'.
בעיירה התגוררו כמה עשרות משפחות יהודיות.
לאחר שהקימו בטייוייאן בית כנסת היא הפכה למרכזם הרוחני של יהודי הסביבה, שקיבלו בה שירותים קהילתיים דתיים.
בשנים האחרונות שלפני מלחמת העולם הראשונה עסקו רב היהודים במסחר.
משפחות יהודיות אחדות מטייוייאן היגרו באותה תקופה לארצות מעבר לים, ובודדים עלו לארץ ישראל.
עם כינון ליטא העצמאית הוקמה בטייוייאן קהילה יהודית מודרנית ובראשה ועד נבחר.
הקהילה היהודית בטייוייאן קיבלה שירותים וסיוע ממחלקת הקהילות של המיניסטריון לענייני יהודים במחוז קובנה.
בתחילת שנות העשרים של המאה ה-20 עסקו עשרה יהודים בטייוייאן במסחר, ארבעה במלאכה, ושש משפחות יהודיות התפרנסו מחקלאות.
שלוש ממשפחות אלו קיבלו קרקעות מן הממשלה הליטאית.
בעלי הבהמות רעו את בהמותיהם באדמות של בעל האחוזה שבסביבה, ולא פעם פרצו סכסוכים על רקע זה בין בעלי הבהמות לבין בעל האדמות.
על פי הסקר שערכה ממשלת ליטא בשנת 1931, היו בטייוייאן בית מסחר לפשתן ושתי מסרקות צמר בבעלות יהודית.
כתוצאה מהמצב הכלכלי הקשה ששרר בטאויינאי נזקקו שלוש משפחות יהודיות לתמיכה ציבורית מקיפה, שבע משפחות יהודיות קיבלו תמיכה חלקית.
גם בתקופה זו נמשכה התופעה של עזיבת היהודים את העיירה, מפאת המצב הכלכלי, שהלך והדרדר משנה לשנה.
בסוף שנות השלושים של המאה ה-20 ולאחר מכן, כאשר סופחה ליטא לברית המועצות בסתיו 1940, נותרו בטייוייאן כמעט רק זקנים וחולים.
תוך ימים ספורים אחרי מתקפת גרמניה הנאצית על ברית המועצות (22 ביוני 1941) נכבשה ליטא כולה.
יהודי טאיוויאן הועברו לעיר המחוז וילקומיר, שם נקבע גטו בראשית אוגוסט 1941. גורלם היה כגורל יהודי וילקומיר והסביבה - חלקם הומתו בגטו, חלקם נרצחו בטבח הגדול ביער פיבוניה בראשית ספטמבר, והנותרים נרצחו עם חיסול הגטו בה' בתשרי תש"ב, 26 בספטמבר 1941.
חלק מהיהודים בעיירה קיבלו את חינוכם בחדר ובישיבה, ובנוסף לזאת בעיר וילנה, אשר בה היה בית מדרש.
בעיירה הוקם בית כנסת בסוף המאה ה-18, ובעקבות כך הפכה העיירה למרכז רוחני ליהודי הסביבה.
החל מסוף שנות השלושים של המאה ה-20 התקיימו תפילות בבית הכנסת רק בשבתות וחגים.
אחד מהיהודים שעלו לארץ ישראל בטאויינאי היה דוב אריאל לייבוביץ'.
הוא עלה לארץ בשנת 1884, והיה מחלוצי ביל"ו.
בנוסף, הוא היה אחד מהמתיישבים הראשונים בגדרה.
נכון לשנת 2011 מנתה אוכלוסיית העיירה 365 נפש.
בעיירה קיימים מבני ציבור: כנסייה קתולית ובית מלון.
טאוור אייר הייתה חברת תעופה אמריקאית אשר מרכז פעילותה היה מנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ.
נתיב הטיסה העיקרי של החברה היה מניו יורק לנמל התעופה בן-גוריון עם עצירה בנמל התעופה של בריסל או נמל התעופה אורלי בפריז.
בנוסף, הפעילה טיסות שכר לאתונה, פרנקפורט, רומא וציריך.
בשנת 1980 פרש איש העסקים הישראלי מוריס נחתומי מעבודה באל על לאחר שהתחיל לעבוד שם בגיל 15 כנער-שליח והיגר לארצות הברית כדי לפתוח את חטיבת הנוסעים בחברת Flying Tiger Line .
כשזו נסגרה, נחתומי רכש את המותג "טאוור" של חברת הנסיעות טאוור.
בשנת 1983 החלה בהפעלת טיסות שכר בעיקר לנמל התעופה בן-גוריון.
יותר מאוחר הוא רכש את השליטה בשלושת רבעים מהמנייה.
בשנת 1986 היה לנשיא החברה ובשנת 1989 ליושב ראש ולמנכ"ל.
החברה השיגה רווחים ברוב השנים ואף זכתה במכרז להובלת חיילי צבא ארצות הברית, מה שאיפשר לה לטוס לישראל בתקופת מלחמת המפרץ.
בטיסות לישראל הטייסים היו לא ישראלים, אך הדיילים היו ישראלים, מה שאיפשר להכיר את המנטליות של הנוסעים.
בנוסף הפעילה החברה טיסות שכר מאינדונזיה ומהודו אל נמל התעופה הבינלאומי המלך עבד אל-עזיז שבערב הסעודית עבור עולי רגל למכה.
הסימן הראשון לקשיים בחברת התעופה הגיע בשנת 1997. סקר Zagat Survey דירג את טאוור אייר במקום ה-59 מתוך 61 חברות תעופה בנושא התחזוקה שלהן, לפני חברת התעופה הצעירה Valujet וחברת התעופה הרוסית אירופלוט.
בשנה שלאחר מכן נקנסה חברת התעופה על ידי ה-FAA בסכום של 276,000 דולר על כך שהמשיכה להטיס מטוסים ללא עבודות התחזוקה הנדרשות.
בתחילת 1999, חברת התעופה איבדה את החוזה שלה עם משרד ההגנה.
זו הייתה מכה קשה לחברת התעופה שכן חוזים אלה סיפקו זרם הכנסה קבוע ויציב.
בשנת 1999 הציגה הפסד בגלל עליית מחיר הדלק ומספר חודשים לאחר מכן הודיעה על פיטורי 300 עובדים.
החברה התפרקה במאי 2000 לאחר הליכים של פשיטת רגל לפי החוק האמריקאי.
בספטמבר 2000 מונה לחברה כונס נכסים וניתנה לו ארכה של 60 ימים להגיע להסדר נושים ותוכנית עבודה בישראל.
לאחר שזה נכשל, בדצמבר אותה שנה מינתה השופטת ורדה אלשיך מפרק זמני מקומי.
טאוור רקורדס היא חברה קמעונאית, שפועלת בשיטת הזכיינות, וחברת מסחר אלקטרוני המוכרת תקליטים ותקליטורים, שבסיסה בעבר היה בסקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית.
בין השנים 1960–2006, "טאוור רקורדס" הפעילה רשת חנויות קמעונאיות בארצות הברית, שנסגרו כאשר היא הגישה בקשה לפשיטת רגל ופירוק (אך חנויות במדינות אחרות המשיכו לפעול).
אתר האינטרנט Tower.com נרכש על ידי ישות נפרדת ולא הושפעה מסגירת רשת החנויות הקמעונאיות, אך נסגר גם כן אחר כך.
ב-13 בנובמבר 2020, האתר חזר לפועל כחנות מקוונת.
"טאוור רקורדס" הוקמה בשנת 1960, על ידי ראס סולומון, בבית המרקחת של אביו, לאחר שמכירת תקליטים משומשים במקום התגלתה כמוצלחת.
החנות הראשונה הוקמה ליד תיאטרון טאוור בסקרמנטו, וממנו גם קיבלה את השם.
בשנת 1962 נפתחה חנות נוספת בסקרמנטו, ברחוב וול (Wall), ושם אומץ לראשונה הסמל המוכר של טאוור רקורדס בצבעים אדום וצהוב.
החנות זכתה להצלחה רבה בסקרמנטו ובסביבתה.
ב-1968, נפתחה חנות נוספת, הפעם בסן פרנסיסקו, בשדרות קולומבוס (Columbus Avenue), וגם זו זכתה להצלחה מרובה.
בשנת 1971 נפתחה חנות נוספת בלוס אנג'לס, בשדרות סאנסט (Sunset strip).
במרוצת השנים התרחבה החברה בתוך ארצות הברית ופתחה סניפים רבים במדינה.
ידוע במיוחד הסניף של הרשת בניו יורק, שהכיל 4 קומות עת פתיחתו, והיה לחנות התקליטים הגדולה ביותר בעולם.
החברה התרחבה ופתחה חנויות, חלקם בזכיינות, ביפן, הממלכה המאוחדת, קנדה, הונג קונג, טאיוואן, סינגפור, דרום קוריאה, תאילנד, מלזיה, הפיליפינים, אירלנד, ישראל, איחוד האמירויות הערביות, מקסיקו, קולומביה, אקוודור וארגנטינה.
נוסף על תקליטורים וקלטות, מכרה הרשת תקליטורי DVD, גאדג'טים אלקטרוניים כמו נגני MP3, משחקי וידאו, אביזרים, צעצועים, ובחלק מהחנויות, נמכרו גם ספרים.
בשיאה הייתה הרשת קמעונאית המוזיקה הגדולה בעולם, והפעילה יותר מ-250 חנויות ברחבי העולם.
החל מתחילת שנות ה-2000 סבלה הרשת מקשיים, לאחר שגברה תופעת הורדות מוזיקה מהאינטרנט כקובצי-מחשב המהווים פזמונים ואף דיסקים שלמים (בצורה לא-חוקית בעיקר באתרי שיתוף קבצים), ופעילות נמרצת של רשתות קמעונות מתחרות שמכרו במחירים זולים יחסית אליה.
בשנת 2002 מכרה החברה את החטיבה היפאנית שלה, שהייתה בעלת הביצועים הטובים ביותר, תמורת 129 מיליון.
ובפברואר 2004, הגיש החברה-האם של הרשת (תאגיד MTS), הכוללת 14 חברות-בנות, בבקשה להגנה מפני נושים, אך הודיעה כי הקבוצה מקבלת סיוע בסך 100 מיליון דולר מחברת CIT (חטיבת אשראי לעסקים) ומאת מלווים אחרים, כדי לאפשר לה את המשך הפעילות, תוך כדי ארגון-מחדש.
באוקטובר 2006, נרכש תאגיד האם של הרשת, MTS, תמורת 134 מיליון דולר על ידי "גרייט אמריקן", חברה המתמחה ברכישת חברות ופירוקן, לאחר שהמכירה אושרה על ידי בית משפט לפשיטות רגל בארצות הברית, בהליך מכרז שנמשך יומיים.
"גרייט אמריקן" סגרה את כל חנויות הרשת בארצות הברית, מכרה את החנות המקוונת שהמשיכה לפעול עוד מספר שנים והמשיכה להפעיל חנויות מחוץ לארצות הברית באמצעות זכיינים (כולל הרשת בישראל שהמשיכה לפועל).
בנובמבר 2020, השיקה מחדש חנות מקוונת למכירת מוזיקה במדיה פיזית: תקליטורים ותקליטים.
החנות מציעה תקליטים במגוון רחב של סגנונות עם קטלוג מגוון של תקליטים קלאסיים.
טאוור רקורדס החלה לפעול באירלנד בשנת 1993. לאחר שהרשת בארצות הברית פשטה את הרגל רכשה חברה מקומית את הרשת במדינה, שממשיכה לפעול בזיכיון תחת המותג "טאוור רקורדס".
נכון לשנת 2022 עדיין פועלות שתי חנויות באירלנד, שתיהן ממוקמות בדבלין, אחת ברחוב דוסון והשנייה ברחוב או'קונל.
בנוסף מפעילה הרשת באירלנד חנות מקוונת.
טאואר רקורדס פתחה חנויות בהונג קונג בשנות התשעים.
נפתחו שתי חנויות, אחת בקומה השביעית של טיימס סקוור במפרץ קוזוויי, והשנייה בגבעת היהלומים.
החברה פתחה את הסניף ראשון שלה בישראל, עם שותפים מקומיים, בקומת הקרקע של מגדל האופרה בתל אביב, ב-8 בספטמבר 1993. בהקמתו של הסניף הושקעו 1.5 מיליון דולר, הוא השתרע על שתי קומות בשטח של 1,000 מ"ר, שטח גדול ביותר ביחס לחנויות מוזיקה אחרות בישראל, שמשך אליו חובבי מוזיקה רבים.
בשנת 1997 הפעילה הרשת חמישה סניפים וחתמה על הסכם עם המשביר לצרכן, לפיו תקים 18 חנויות שלה בתוך חנויות רשת המשביר.
בשנת 1998 נקנתה רשת "טאוור רקורדס" בישראל על ידי חברת התקליטים הישראלית הד ארצי, שהמשיכה להפעיל אותה בזיכיון תחת המותג "טאוור רקורדס" בחוזה לעשר שנים, בנוסף מיתגה מחדש את רשת החנויות הקיימת שלה, "טופ 10", תחת המותג "טאוור רקורדס".
"הד ארצי" שילמה תמורת הזיכיון שיעור תמלוגים שנתי מסך המכירות, וכ-1.5 מיליון דולר כתשלום קבוע שנפרס על פני כל תקופת החוזה.
בשיאה, בשנת 2001, מנתה הרשת 42 סניפים בישראל, כולל סניף בשטח של כ-400 מ"ר שנפתח במרכז ירושלים.
באותה שנה גם פתחה תחנת רדיו ששידרה לסניפיה השונים ושיתפה פעולה עם תחנות הרדיו האזוריות, שהעבירו את שידוריה בשעות מסוימות.
תחנת הרדיו הייתה יוזמה משותפת לרשת ולמכללת סאונד יואב גרא.
אולם את השנה סיימה בהפסדים כבדים, עקב ירידה גדולה בהכנסות ממכירת דיסקים, בגלל ריבוי הדיסקים המזויפים שנמכרו בישראל באותה עת, והמיתון הכלכלי בעקבות האינתיפאדה השנייה.
הרשת סגרה אחר כך, תוך מספר שנים מחצית מהסניפים שלה, עם זאת פתחה חנות עודפים גדולה בצומת ביל"ו.
בשנת 2006 נקלעה הרשת לסכסוך עם הרשת המתחרה "התו השמיני", שטענה כי "טאוור רקורדס" מחרימה תקליטים שיצאו בלייבל של "התו השמיני", ביניהם אלו של אריק איינשטיין, עמיר ביניון, מיכה שטרית, מני בגר, דן תורן, יעקב רוטבליט ואחרים.
באפריל 2007 חזרה "טאוור רקורדס" להפיץ את תקליטי "התו השמיני", לאחר שזו גם זכתה ברישיון ההפצה של חברת וורנר מיוזיק גרופ בישראל.
בשנת 2008 רכשה חברת התקליטים "NMC" את חברת "הד ארצי" כולל את רשת "טאוור רקורדס".