tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפורום הכלכלי העולמי הוא ארגון ללא מטרות רווח, אשר הקים המהנדס והכלכלן הגרמני קלאוס שוואב ב-1971. הארגון מפורסם בזכות הכנסים השנתיים שהוא מקיים בדאבוס שבשווייץ.
לכנסים אלה מגיעים בכירי הפוליטיקאים, הכלכלנים, אנשי העסקים והעיתונאים, כדי לדון בנושאים הבוערים בענייני רפואה, סביבה וכלכלה.
ייחודו של הכנס הוא בריכוז אנשי המפתח המגיעים אליו ובאפשרות שהוא מעניק להם, מדי שנה, להיפגש אחד עם השני הרחק מעיני התקשורת, שכן זו אינה מורשית, ברוב המקרים, לצלם במתחם בו נערכים האירועים.
הפורום מנפק מעת לעת דוחות מקיפים על סטטיסטיקות בינלאומיות שונות.
הדוח המפורסם ביותר היוצא אחת לשנה הוא "מדד התחרותיות העולמי".
בפורום הכלכלי העולמי חברים גופים מסחריים ואנשים פרטיים.
חברי הארגון המסחריים הם 1,000 התאגידים העשירים בעולם.
עלות החברות לארגונים נעה בערך בין 53 אלף לכ-530 אלף יורו בשנה.
מרבית חברי הארגון הפרטיים הם בוגרי 'תוכנית המנהיגים הצעירים', אשר בין שורותיה נמנים כמה אלפי פוליטיקאים ומובילי דעה מרחבי העולם.
דמותם הציבורית של הארגון והעומד בראשו, וההיסטוריה המשותפת שלהם
התנהלות הארגון קשורה לרוב באופן ישיר באישיותו, אמונותיו ויוזמותיו של מקימו, בעליו ומנכ"לו הנוכחי - קלאוס שוואב, אשר מקדמו מזה עשורים רבים.
קלאוס שוואב נולד בשנת 1938 בגרמניה הנאצית.
את הונו הראשוני צבר קלאוס מעסקי משפחתו.
אביו של קלאוס, אויגן, היה בעל מפעל גדול, סניף גרמני של חברת אסשר-וויס ושות' (Escher-Wiss & Co.), אשר קלאוס ירש את הנהלתו ממנו בבגרותו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, עבד המפעל בשירות המפלגה הנאצית.
הדעות חלוקות באשר למידת המעורבות של המפעל ובעליו, אביו של קלאוס, במהלך תקופה זו, בפשעי המלחמה שביצעו הנאצים.
יש הטוענים כי המפעל בניהולו של אויגן שוואב, העסיק בכפייה כעבדים שבויי מלחמה.
שוואב הוא פרופסור לכלכלה ומרצה בתחום בעברו.
בראיונות הרבים עמו ונאומיו, נוהג הוא לדבר על הצורך "לשנות את העולם", ומתייחס לכוחות שיכולים לעשות זאת כ-"אנחנו" (חברי הפורום הכלכלי העולמי).
בהציגו את עצמו ומטרותיו, הפורום הכלכלי העולמי הוא ארגון החותר לשלום עולמי, מלחמה בעוני, וקידום ענייני השעה הבינלאומיים לטובת האנושות בכללותה.
כל זאת תוך הדגשת מעורבות במשבר האקלים וקידום פתרון סכסוכים מדיניים וצבאיים.
כך למשל, היה מעורב הארגון וקלאוס בראשו, במשא ומתן להסכמי אוסלו בין ישראל לפלסטינים.
בשל מעורבות הארגון בענייני חשובים ביותר ועם אנשים רמי-מעלה, יוקרתו ועוצמתו הן רבות.
לראיה, כרטיס כניסה למפגשיו השנתיים בדאבוס עולה כ-19,000 דולר לערך לאדם בודד, ויקר פי כמה עבור קבוצות.
מפגשים אלה מסוקרים באופן קבוע בכלי תקשורת בינלאומיים רבים.
הארגון מקדם בפומבי קשרים חזקים בין גורמי הון ושלטון, כולל אנשים וארגונים ישראליים רבים.
בשל כך, ומסיבות נוספות, הפך הארגון למטרה לאנשים וקבוצות הסבורים כי קידום קשרים שכאלה הוא פסול או מושחת.
חלק ממתנגדיו של הארגון עורכים מחאות קבועות בדאבוס מחוץ לכנסיו מזה שנים רבות, בנושאים שונים.
חרף היות הארגון מזוהה עם המאבק במשבר האקלים, ישנם גם פעילי אקלים מבין מתנגדיו.
גורמים שכאלה הביעו ביקורת, למשל, על כך שחברי הארגון מגיעים לכנסים בדאבוס במטוסים פרטיים מזהמים.
בשנת 2004, קיבל שוואב מאוניברסיטת תל אביב את פרס דן דוד, על סך כמיליון דולרים, בעבור "תרומתו לקידום הדיאלוג הבינלאומי".
בשנת 2017 במהלך כנס, קלאוס שוואב התבטא בנוגע לתוכנית המנהיגים הצעירים של הפורום הכלכלי העולמי.
הוא סיפר כי ראשי מדינות רבים הם בוגרי התוכנית בעבר ובהווה, כולל ולדימיר פוטין, אנגלה מרקל, ג'סטין טרודו, ועוד, כמו גם מאות חברי פרלמנטים ברחבי העולם, כולל "לפחות מחצית הפרלמנט הקנדי".
זאת בעודו מספר למראיין כי "הם (הארגון) חודרים אל תוך הפרלמנטים".
אמירות אלה הניבו ביקורת כלפיהן.
בשנת 2020, כמספר חודשים לאחר תחילתה של מגפת הקורונה, פרסם שוואב, בשיתוף עם ת'יירי מלרט, ספר בשם 'קוביד-19: האיפוס הגדול' (COVID-19: The Great Reset), אשר מקדם את חזון האיפוס הגדול של הארגון.
הכותר הפך במהרה לרב-מכר בינלאומי.
בספר זה, כתב קלאוס על הצורך "להשתמש במגפת קוביד-19 כהזדמנות יוצאת דופן לדמיין ולעצב מחדש את העולם כולו".
הספר מכיל קריאה לכינון סדר עולמי חדש, אשר יקודם באמצעות "איפוס של כלכלות העולם וקידום המהפיכה התעשייתית הרביעית".
קלאוס מכנה בספרו את השיטה הכלכלית השלטת אותה הוא מקווה ליצר: "קפיטליזם של בעלי אינטרסים" (Stakeholder Capitalism).
במסגרת שיטה כלכלית זו, תופחת באופן משמעותי הבעלות הפרטית על רכוש - מקרקעין ומיטלטלין כאחד, ואילו ממשלות, ובמיוחד בסופו של דבר ממשלה עולמית, יהיו מעורבות הרבה יותר בסיפוק צורכיהם החומריים של האזרחים.
תאגידים פרטיים יהיו מעורבים הרבה יותר בחיי האזרחים, וימלאו חלק ניכר מתפקידיהן המסורתיים של ממשלות.
היבטים נוספים בתוכנית הם הפסקת השימוש בכסף מזומן ומעבר מלא למטבעות דיגיטליים, והחלת הכנסה בסיסית לכל.
לאחר פרסום הספר, קלאוס המשיך את קריאותיו לכינון "ממשלה עולמית אחת", ואף ארגן כנס בנושא, וקידם את התוכנית שבספר באמצעות ארגונו.
בו-בעת, הפורום הכלכלי העולמי פרסם משך כמה חודשים מודעות אידאולוגיות באתר יוטיוב ובשלטי חוצות במדינות מסוימות, ובהן סלוגנים כגון: "לא יהיה בבעלותכם דבר, ואתם תהיו מאושרים" (מקור האמירה הוא במאמר של חברת הפורום משנת 2016).
תוך זמן קצר מעת פרסום ספר זה, נכתבו מספר ספרים בידי מחברים אחרים באופן מכוון בכדי להעביר ביקורת על קלאוס, ארגונו וספרו, והפכו אף הם לרבי מכר.
בקרב פוליטיקאים ברחבי העולם, הרבו בשנים 2020–2022 להזכיר מונחים אשר מופיעים גם בספרו של קלאוס, כגון "Great Reset" (איפוס גדול) ו-"Build Back Better" (לבנות מחדש טוב יותר).
בקרב הציבור הרחב, היו אולם מי שמתחו ביקורת על הספר, והעלו חשדות באשר למניעיו של קלאוס, והארגון אשר הוא עומד בראשו.
יש מי שכינו את חזונו של קלאוס 'דת גלובליסטית', ואותו "איש מסוכן".
המגזין אפוק טיימס פרסם כמה כתבות ביקורת כנגד תוכנית זו, בהן תוארה היא כהרסנית ומסוכנת.
שחקן הקולנוע והפעיל החברתי ראסל בראנד הקדיש כמה עשרות סרטונים בערוץ היוטיוב שלו לביקורת על האיפוס הגדול וקלאוס שוואב, בהאשימם "כגורמים נזק גדול לחברה האנושית ומובילים בני אדם לשעבוד"..
ביקורות כלפי התוכנית רבו בשנים 2019–2022 במיוחד באתר יוטיוב, ובנוסף לבראנד התבטאו כנגדה בחריפות אנשים כגון רקס ואן שלייקוויק (שופט בית משפט עליון לשעבר בדרום אפריקה), דאגלאס קרוגר (מרצה מפורסם ומחברם של מספר רבי מכר), ועוד.
הסופר מתיאס דסמט, בספרו רב המכר 'הפסיכולוגיה של הטוטאליטאריות' (The Psychology of Totalitarianism), כתב על האיפוס הגדול כניסיון להשליט משטר רודני בינלאומי מסוכן.
גודמן, בספרו רב המכר 'איש דאבוס: כיצד המיליארדרים טרפו את העולם', מציג את קלאוס וארגונו כגורמים עוינים אשר מבצעים השתלטות עוינת על הכלכלה העולמית, מטעם העשירים ביותר וכנגד כל שאר האוכלוסייה.
לעומת זאת, ההיסטוריון והסופר הישראלי יובל נח הררי, אשר עובד בשכר כיועץ עבור הפורום הכלכלי העולמי, נואם לעיתים קרובות באירועי הארגון, ומצדד בעמדותיו ורעיונות של קלאוס, אשר את חלקם הציג בעבר בספרו ההיסטוריה של המחר.
קלאוס עצמו, כמי שמודע לביקורת כלפי הצעדים שינקוט ארגונו, התבטא מספר פעמים באומרו כי "עלינו להתכונן לעולם כועס יותר".
במהלך המאה ה-21, הפורום עצמו פרסם מספר רב של מאמרים סטטיסטיים בנושא גידול וקיטון אוכלוסיות ברחבי העולם.
אחד מאותם המאמרים, אשר נכתב בשנת 2021 על ידי מנהל בכיר בפורום, גורס כי קיטון אוכלוסיית בני האדם בעולם הוא "דבר טוב אשר יועיל לאקלים, אף אם המחיר הכלכלי יהיה כבד", וחוזה כי "כבר בקרוב, האנושות תהיה קטנה וזקנה הרבה יותר מאשר היום".
ג'יין גודול, פרימטולוגית מפורסמת וחברה בפורום, התבטאה אף היא באחד מאירועי הארגון, באומרה כי "חלק גדול מהבעיות עמן האנושות מתמודדת לא היו קיימות, אם גודל אוכלוסיית בני האדם כיום היה שווה ערך לזה שלפני כ-500 שנה" - דעה אשר הביעה גם באירועים נוספים.
תפיסת עולם זו, המקדמת קיטון בכמותם של בני האדם על הפלנטה, הביאה לביקורת כלפי הפורום מגורמים שונים ומגוונים, וחלקם אף הגדילו להאשים כי הפורום מקדם את הקטנת האוכלוסייה האנושית באופן מכוון.
היזם המפורסם אילון מאסק יצא אף הוא חוצץ כנגד עמדות אלה, באומרו כי "גידול אוכלוסייה נמוך הוא איום ממשי על האנושות", ו-"כדור הארץ יכול להכיל עוד פי כמה יותר בני אדם מאשר כיום".
בדצמבר שנת 2021, פרסם קלאוס ספר המשך, אשר שמו 'הסיפור הגדול (האיפוס הגדול)'.
ספר זה המשיך וחידד את אותם המסרים של ספרו הקודם.
ביניהם: שינוי האקלים הוא איום גדול על האנושות.
כדי להילחם בו ולטפל בקשיי המהפיכה התעשייתית הרביעית, יש לכונן ממשלה עולמית, לצמצם משמעותית בעלות על רכוש פרטי באמצעות יישום כלכלה מעגלית, להפסיק השימוש בכסף מזומן, ולקדם התממשקות בין גוף האדם לטכנולוגיה.
חברת פייזר הייתה במרכז העשייה הרפואית הגלובלית בתקופת פנדמיית הקורונה.
עוד טרם החלה הפנדמיה, הייתה פייזר חברה בפורום הכלכלי העולמי, ובאופן פרטי חבר בפורום גם מנכ"לה, אלברט בורלא, ד"ר לרפואה וטרינרית.
לכל אורך הפנדמיה, קידמו קלאוס והפורום את יוזמותיה המסחריות של חברת פייזר, והרבו לארח כדובר ומרצה את ד"ר בורלא.
הדבר נעשה במסגרת כנסיהם, אתר האינטרנט של הפורום, ואף בפודקאסט של הפורום ובמדיה החברתית.
באחד מכנסי הפורום, בחודש מאי 2022, דן בורלא בחידושים טכנולוגיים של חברתו, והציג גלולה לבליעה אשר תכיל חיישנים על גבי שבבים, שידווחו על פעילויותיו של המטופל לחברות הביטוח ורשויות אחרות.
קלאוס עצמו גם כן התבטא כשנה קודם לכן בעד הרעיון של שימוש בשבבים בגופם של בני אדם בעתיד, רעיון אותו הפורום מקדם באופן גלוי.
בחודש יולי שנת 2022, נעשתה הפיכה שלטונית במדינת סרי לנקה.
כתוצאה מכך, נפגעה קשות כלכלת המדינה, אשר נעדרה סמכות ניהולית מרכזית מתפקדת.
בתגובה לאירוע זה, בתוך ימים בודדים, פרסם הפורום הכלכלי העולמי מסמך עמדה, ובו המלצות לאופן בו רצוי, להבנתו, כי סרי לנקה תתקן את כלכלתה.
עיקרי המסמך התמקדו בגישות שכבר התפרסמו בעבר בספרו של קלאוס (קוביד-19: האיפוס הגדול), ובכנסים מרובים של הפורום.
הרעיון המרכזי במסמך הוא כי על סרי לנקה לעבור לשימוש במודל של 'כלכלה מעגלית'.
מודל שכזה יכלול צמצום בעלות פרטית על רכוש מכל הסוגים, תיעדוף של תיקון רכוש קיים על פני רכישת מוצרים חדשים, וחלוקת שימוש במוצרים שונים בין אזרחים רבים.
המסמך תיאר זאת כמודל בו: "מספר מצומצם של בעלי-נכסים יהפכו עצמם אפוטרופסים של אלה, ויתנו לכל האחרים שימוש בהם על-פה צורכיהם...
התשלום ייקבע לפי מידת השימוש בחפץ או בנכס".
בשנת 2022, פרסם הפורום דו"ח מקיף ובו חזון משמעותי לשינוי החקלאות ושוק המזון באיחוד האירופאי.
מטרת היוזמה היא לייצר מצב בו תושבי אזורים מיושבים צפופים, מקבלים תמריצים חזקים מן הממשלות והעיריות להישאר "באזור 15 הדקות" שלהם, בתוכו יוכלו לכאורה לקבל את כל השירותים להם עשויים הם להיזקק.
הוגה התוכנית, פרופסור מורנו, תיאר אותה כ-"הולכת בכיוון הופכי לעיור המודרני עד כה...
חשובה לשם ייצור צדק חברתי ואקלימי...
מקדמת מקומות עבודה בקרבת אזורי המגורים...
התקשורת הישראלית החלה להתייחס בהרחבה ליוזמת ערי 15 הדקות בשנת 2023, ובכתבות ומאמרים רבים תוארה התוכנית, לצד ביקורות שונות כלפיה.
העיר הסעודית העתידנית ניאום, אשר בנייתה החלה בשנת 2022, מיועדת להיות סוג של 'עיר 15 דקות', בה יהיה ניתן להתנייד לכאורה מקצה אחד לשני של העיר בתוך 20 דקות בלבד.
עיר זו היא חלק מהחזון הסעודי לשנת 2030 , אשר עומד בקנה מידה אחד ומבוסס על אג'נדת האומות המאוחדות לשנת 2030, אותה גם כן מקדם הפורום הכלכלי העולמי.
העיר הסעודית ניאום, וסגן-מנהלה, אף הם חברים בפורום הכלכלי העולמי.
בניית העיר צפויה להסתיים בשנת 2025.
בשנים 2021–2023, ערים רבות בישראל חולקו מחדש לרבעים.
יש מי שקישרו בין חלוקה זו של הערים לרבעים, לבין תוכנית ערי 15 הדקות.
ד"ר אורלי רונן-רותם מאוניברסיטת תל אביב, התבטאה באומרה כי "תל אביב, חיפה, באר-שבע ומרכז ירושלים כבר מממשות למעשה את הרעיון הזה (של ערי 15 דקות), לפחות באופן חלקי עם פרויקטים חדשים", והציעה "להקטין את הטווח מ-15 דקות לכ-300 מטרים בלבד מביתו של כל אדם".
בישראל פעיל הארגון '15 דקות' אשר מעודד שימוש בתחבורה ציבורית על פני רכבים פרטיים, ופועל במוצהר לקידום חזון 'עיר 15 הדקות', גם אם לא בצורה בה מגדיר אותה הפורום הכלכלי.
טענות המתנגדים לרעיון "עיר 15 הדקות"
בשנים שלאחר מגפת הקורונה, עם התרחבות ההד התקשורתי, הוגה התוכנית, פרופסור מורנו, הפך למטרה להשמצות והפגנות מאת מתנגדיה.
חולשותיה של התוכנית תוארו, בין היתר בידי מתנגדים, כ-"צמצום הגיוון והתחרותיות, אובדן אוטונומיה של הפרט, ופוטנציאל למעקב מוגבר אחר האוכלוסייה בידי השלטונות" מספר עיתונאים ואקדמאים טענו, כי למרות שערי 15 הדקות מקדמות קהילתיות ונוחות בתנאי המחיה, הן אינן מספקות מענה למצוקותיהן של אוכלוסיות מוחלשות, ובמיוחד אלו המתקשות במציאת דיור בר-השגה.
כחלק מהשיח התקשורתי בנוגע ל"עיר 15 הדקות", ישנה תיאוריה לפיה תכלית היוזמה היא צמצום חופש התנועה של האזרחים מטעמים רודניים, תוך הצדקת המעשה באמצעות המאבק במשבר האקלים
ישנם אף מתנגדים לתוכנית אשר כינו אותה בשם "גטו מודרני".
דעה זו תוארה בידי חלק מתומכי התוכנית כ-"ביטוי זעם של ימין קיצוני".
יחסי הפורום הכלכלי העולמי עם האומות המאוחדות
הפורום הכלכלי העולמי הוא ארגון פרטי, בניגוד לאו"ם אשר הוא ארגון על-מדיני ללא בעלים או מייסד בודד.
חרף כך, שני הארגונים חולקים ביניהם מספר קווי דמיון משמעותיים.
שניהם מקיימים באופן קבוע מפגשים ביבשת אירופה בין ראשי מדינות העולם.
לשניהם קשרים הדוקים עם חברות עסקיות בינלאומיות, ובפרט אלו בבעלותו של ביל גייטס.
בשנת 2019, חתמו שני הארגונים על הסכם לשיתוף פעולה אסטרטגי.
שיתוף פעולה זה נוגע לתחומים רבים, וביניהם מציאת מימון לתוכנית "יעדים לפיתוח בר קיימא" של האו"ם (הידועה גם כ"אג'נדה 2030"), טיפול במשבר האקלים, ענייני 'בריאות' גלובליים, ועוד.
יוזמת האיפוס הגדול של קלאוס שוואב וארגונו, היא בעלת קווי השקה רבים עם תוכנית אג'נדה 2030, ובפרסומים שונים נושאות תוכניות אלה את אותו הלוגו (טבעת אשר היקפה עשוי מספר רב של חלקים בצבעים שונים).
בהתאם, תומכי ומתנגדי הפורום הכלכלי כאחד הציעו כי מדובר למעשה באותה התוכנית.
קלאוס שוואב היה מעורב ישירות בתהליך המשא-ומתן של ישראל עם הפלסטינים, במהלך הסכמי אוסלו.
שוואב נפגש מספר רב של פעמים עם שמעון פרס ויאסר ערפאת, אותם הכיר באופן אישי, לשם קידום ההסכמים הללו, וזאת במסגרת תפקידו הרשמי כראש הפורום הכלכלי העולמי.
הפורום ממשיך להיות מעורב בענייני הסכסוך הישראלי-פלסטיני
בנימין נתניהו הוא דמות מרכזית בפורום והוא אף נוהג להשתתף ולנאום בכנסים השנתיים של הפורום בדאבוס.
מאז הקמת הפורום, נפגש שוואב עם כמה מראשי ממשלתה ונשיאיה של מדינת ישראל, כאשר את חלקם הכיר שוואב היטב.
אלה הרבו ומרבים להשתתף ולנאום באירועיו של קלאוס וארגונו.
בישראל ישנם מספר 'מנהיגים צעירים של הפורום הכלכלי העולמי' שהוכשרו לתפקידם זה בקורסים ייעודיים.
ביניהם: סתיו שפיר, ר'דיר מריח ולוסי אהריש.
גם ראש הממשלה ה-10 אהוד ברק וראש הממשלה ה-14 יאיר לפיד הם חברי הפורום, אף שאינם מוצהרים כבוגרי תוכנית המנהיגות שלו.
ראש הממשלה ה-13 נפתלי בנט, השתתף ונאם באירועי הפורום מספר פעמים.
הפורום הכלכלי העולמי מקיים יחסים שיתוף פעולה עסקי וחברתי עם רשות החדשנות.
מדינת ישראל חברה ברשת המהפיכה התעשייתית הרביעית של הפורום (C4IR), ורשות החדשנות היא המשרד המפקח על קשר זה.
החיבור האמור האמור כרוך גם בשיתופי פעולה טכנולוגיים בהווה ובעתיד.
בשנת 2019 עלות השתתפות מדינת ישראל ברשת המהפיכה התעשייתית הרביעית הוערכה בכשישה מיליון ש"ח לשנה, אשר חלק ניכר מהם שולמו כדמי חבר לפורום הכלכלי העולמי.
למשרד החוץ ישנה לפחות משרה אחת שתכליתה ביסוס שיתופי פעולה עם הפורום הכלכלי העולמי.
הפורום הכלכלי העולמי מיצב ומיתג עצמו כארגון המצוי בחזית 'המאבק במשבר האקלים', ונושאים היקפיים הקשורים בו.
אלפי כתבות באתר המרשתת של הפורום מוקדשות לשינוי האקלים, והפורום מצוי בשיתוף פעולה עם מאות חברות מסחריות המעורבות ביוזמות הנוגעות לעניין.
מנהיגים מרחבי העולם שותפים לעשייתו של הפורום בענייני המאבק בשינוי האקלים.
כך למשל, בשנת 2022, בעת ביקורו בכנס הפורום בדאבוס, ראש הממשלה דאז נפתלי בנט, נאם בעניין תרומתה של ישראל למאבק בשינוי האקלים.
ספרו של קלאוס שוואב, קוביד-19: האיפוס הגדול, מקדם יוזמות חברתיות ופוליטיות בינלאומיות אשר חלקן הגדול תואר כמוצדק כחלק מן 'המאבק במשבר האקלים'.
שינוי אקלים הוא נושא שעולה תכופות גם במאמריו.
קלאוס אמר כי "ניתן לטעון כי שינוי האקלים הוא האיום הקיומי הגדול ביותר כלפי האנושות", וציין כי "חלק ניכר ממשנתו הפילוסופית אודות שינוי האקלים מקורה ב-ביל גייטס", אשר לו שיתופי פעולה רבים עם הפורום.
אחת מהחברות המסחריות שהן שותפות בולטות של הפורום, חברת Arup, עוסקת בקיימות על דרך פיתוחי הנדסה ואדריכלות.
חברה זו הביעה תמיכה פומבית ברעיון 'המהפיכה התעשייתית הרביעית' של קלאוס שוואב, ראשיה משתתפים תכופות בכנסים של הפורום וחבריה לוקחים חלק פעיל בוועדות הארגון ומפרסמים מאמרים באתר הפורום.
מספר חודשים טרם פרסום ספרו של קלאוס שוואב, קוביד-19: האיפוס הגדול, פרסמה חברת Arup דו"ח המכונה 'העתיד של תכנון עירוני בעולם של 1.5 מעלות (יותר)'.
בדו"ח זה, שנכתב בשיתוף איגוד 40 ערים, מהדהדת חברת Arup כמה רעיונות בולטים, שהופיעו מאוחר יותר בספריו של קלאוס.
בדומה לכתוב בספרו של קלאוס, הדו"ח הצדיק דרישות אלה בהתבסס על החשיבות של "המאבק בשינוי האקלים".
פרשנים ואתרי אינטרנט מסוימים טענו, בתגובה, כי הדו"ח מקדם רעיונות לפיהם "עד 2030 כל בני האדם ילבשו מדים", ו-"טבעונות כפויה", וכי המסרים הללו מקורם בקלאוס שוואב עצמו.
מנגד, אתר בדיקת העובדות Snopes, וסוכנות AP, פרסמו מאמרים המכחישים קשר בין דו"ח זה של חברת Arup לפורום הכלכלי העולמי, וטוענים כי הכתוב בדו"ח סולף והוצא מהקשרו.
הפורום הכלכלי העולמי מעודד ודוחף לשילובם של חרקים בדיאטת בני האדם.
רעיון זה מוצג על-ידי הפורום כחשוב למאבק בשינוי האקלים.
זאת משום שלטענת הפורום, חיות המשק המסורתיות (פרות, חזירים, כבשים וכדומה) פוגעות באקלים על-דרך גידולן בידי האדם, והחרקים יהוו לכאורה תחליף נאות עבורן כחלבון מן החי.
כן סבור הפורום שאכילת חרקים היא תשובה נאותה למצבי מחסור במזון.
בתגובה למאמצי הפורום, בשנת 2022, כ-1000 בתי ספר באוסטרליה שילבו חרקים בארוחות שהציעו לתלמידים, או איפשרו רכישת מזונות וחטיפים המכילים חרקים.
נטען על-ידי רבים כי אחת ממטרות הפורום היא "לבסס שליטה תאגידית באמצעות הצעת פתרונות טכנולוגיים".
ההיסטוריון הישראלי אורי מילשטיין, טוען כי מטרת הפורום הכלכלי העולמי היא "לשעבד את האנושות", והקליט ופרסם בנושא שני דיונים עם מספר מומחים.
אחת ממבקרותיו הבולטות של הפורום היא הפעילה הסביבתית והסופרת ההודית, ד"ר ואנדנה שיווה.
חלק ניכר מספרה רב-המכר, 'אחדות כנגד האחוז האחד' (Oneness vs.
The 1%), מוקדש לביקורת כלפי חברים בולטים בפורום הכלכלי העולמי.
את גישת הפורום וחבריו היא מכנה 'קפיטליזם של נדבנות', אשר לדבריה מטרתו היא "לעקוף מוסדות דמוקרטיים, להפריע לגיוון חברתי, ולבסס רעיונות טוטאליטאריים..." (Philantrocapitalism).
מבקר בולט נוסף של הפורום הוא הפסיכולוג וההוגה הקנדי ג'ורדן פיטרסון.
בינואר 2023, התראיין פיטרסון לתוכנית ההסכת של ג'ו רוגן.
בראיון זה תקף פיטרסון בחריפות את הפורום הכלכלי העולמי.
הוא כינה את הפורום "בעל חזון אפוקליפטי".
באותו ראיון, הכריז פטרסון כי יקים ארגון בשם "הברית לאזרחות אחראית" (Alliance for Responsible Citizenship), אשר יהווה אלטרנטיבה לפורום הכלכלי העולמי, ויתנגד לו בזירה הבינלאומית "במטרה להביסו".
במסגרת כנס שנערך כחודש לאחר מכן, נשאל פיטרסון: "האם עלינו להיות מודאגים מהפורום הכלכלי העולמי?".
על כך ענה, בתמצות הדברים: "אינני מעריץ של הפורום.
אינני מעריץ של אנשי אוטופיה גלובליסטית.
אני סבור שהם יומרניים ובורים מעבר לכל הכרה...
אני לא אוהב את הפורום הכלכלי העולמי...
אני לא שמח במיוחד בנוגע לאנשים שמוכנים להקריב אנשים אחרים בעבור מחשבות השווא האוטופיות שלהם.
ראינו הרבה מזה במאה השנים האחרונות.
אני חושב שטיפוסי הפורום הכלכלי העולמי מתאימים היטב לקטגוריה זו...
אני לא חושב שהם לטובת הציבור".
ביקורת על יחסי הפורום עם גורמים ישראליים
על שיתופי הפעולה של הפורום עם מדינת ישראל הועברה ביקורת מגורמים שונים.
יש המאמינים כי מטרתו האמיתית של הפורום היא לספח לעצמו סמכויות על-מדינתיות, אשר יאפשרו לו להתוות למדינת ישראל כיווני פעולה ועשייה אשר אינם בהכרח כרצון בוחריה.
ביקורת בנושאי חקלאות, תזונה והמאבק בשינוי האקלים
יש המאמינים כי הפורום הכלכלי העולמי מעורב לרעה במשברי מזון וחקלאות ברחבי העולם.
רבים מן המוחים במחאות החקלאים באירופה בשנים 2022–2023, קשרו את הפורום הכלכלי העולמי במצוקתם.
בהקשר זה, הצביעו חקלאים-מפגינים בהולנד על העובדה, כי ראש ממשלת מדינתם, מארק רוטה, הוא חבר בפורום.
מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ממשל טראמפ בארצות הברית, רוברט קנדי ג'וניור, טען בעבר כי: ""סוגיות הנוגעות לשינוי האקלים מנוצלות על ידי, אתם יודעים, הפורום הכלכלי העולמי ו-ביל גייטס...
לשם שימוש בכך כתירוץ לתנועת מלקחיים מלמעלה למטה של שליטה טוטאליטארית על החברה".
על קידום אכילת חרקים על-ידי הפורום, הועברה ביקורת רבה בהתבסס על נימוקים בריאותיים ו-דתיים.
אחרים סבורים כי האמונה לפיה הפורום הכלכלי יכפה באמצעות ממשלות את האכלתן של אוכלוסיות בני אדם בחרקים, היא לא יותר מתאוריית קשר.
מבקרי הנגד נוטים להתייחס לעובדה כי לרבים ממבקרי הפורום דעות ימניות-קיצוניות, ונטייה להאמין במגוון תיאוריות קשר.
כך למשל, מאוזכר לעיתים קרובות שמו של מפיץ תיאוריות הקשר מן הימין הקיצוני, אלכס ג'ונס, כמבקר של הפורום הכלכלי העולמי.
הפורום עצמו פרסם לפחות מאמר אחד בגנות אלכס ג'ונס כדמות שלילית המובילה אמונה בתיאוריות קשר.
יש גם מי שהציעו, שתיאוריות הקשר הנוגעות לפורום, היוו כר פורה לגיבושה של תנועת ימין-קיצוני בינלאומית.
בהתאם, היו רבים ממבקרי הנגד שהאשימו את חברי מחאת המשאיות בקנדה (שנת 2022) בהשתייכות לימין הקיצוני, ובו-בעת לבעלי אמונות-שווא של תיאוריות קשר הנוגעות לפורום הכלכלי העולמי ולאיפוס הגדול.
עוד מאשימים מבקרי הנגד, כי גורמי ימין קיצוניים 'רוכבים' על מצוקותיהן של קבוצות שונות - דוגמת החקלאים ההולנדים, ומסיתים אותן כנגד הפורום הכלכלי העולמי, לשם צבירת כוח פוליטי.
ביקורת הנגד מביאה גם לרוב את הטיעון, כי שיוכן של כוונות זדון למעשי או תוכניות הפורום, היא עיוות העובדות או אי-הבנה של טיב המצב.
בהקשר זה, היו עובדות וטענות רבות מאוד הנוגעות לפורום, מושא למאמרים באתרי בדיקת עובדות, אשר הוקיעו לרוב את טענות מבקריו.
הפועל תל אביב היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית, אשר נוסדה בשנת 1957, הקבוצה התמודדה בעבר בליגת העל בכדורסל נשים.
הקבוצה התפרקה לאחר עונת 2011/12 והוקמה מחדש בנובמבר 2025, הקבוצה מארחת באולם הספורט הדר יוסף.
הקבוצה זכתה בשתי אליפויות בתחילת בשנות ה-60, בשנים 1961 ו-1962, והגיעה לשיאה בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 כשזכתה בארבע אליפויות נוספות בשנים 1969, 1970, 1974 ו-1975. באותה תקופה בלטה נועה סקלי אשר זכתה עם הקבוצה בשתי אליפויות כשחקנית (בשנים 1969 ו-1970) ושתי אליפויות כמאמנת (בשנים 1974 ו-1975).
בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד.
בעונת 2005/06 זכתה הקבוצה באליפות השביעית בתולדותיה, הפועל ניצחה במשחק הרביעי 75:78 זכתה 1:3 בסדרת הגמר נגד מכבי רמת חן וחגגה אליפות ראשונה אחרי 31 שנות בצורת.
בעונת 2009/2010 עברה הקבוצה תחת ניהולו של שאול אייזנברג לשחק בקיבוץ יד מרדכי שם שיחקה שנתיים.
בעונת 2011/2012 עברה הקבוצה לשחק באריאל ושינתה את צבע מדיה מאדום לוורוד.
בסיום עונת 2011/12, הודיעה הנהלת הקבוצה על הקפאתה לשנה, שבסיומה יוחלט אם לחדש את פעילותה או להפסיקה לאלתר.
בעונת 2025/26 עמותת הפועל אוסישקין הקימה מחדש את קבוצת הבוגרות לאחר הפסקה של 13 שנה.
הפורום מאז אפריל 2022 קיה פורום (Kia Forum) הוא אולם ספורט ("ארנה") הממוקם בפרבר אינגלווד ליד לוס אנג'לס.
בין השנים 1967 ו-1999 היה זה אולמה הביתי של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס (שהייתה 6 פעמים אלופת ה-NBA באותה תקופה וסגנית ב-8 מהשנים הנותרות) וקבוצת ה-NHL לוס אנג'לס קינגס.
בשנים 2000–2012 היה האולם בבעלות כנסייה מקומית.
לצד דרשות ופעילות דתית נערכו בו מופעים ואירועי ספורט.
ב-2012 נרכש האולם על ידי חברת "מדיסון סקוור גארדן".
פתיחתו מחדש לאחר שיפוצים הייתה ב-2014, והוא משמש למופעי בידור ומוזיקה.
ב-25 במרץ 2020, קנה בעלי הלוס אנג'לס קליפרס, סטיב באלמר את הפורום.
הפורום הוקם ב-1967 ביוזמת ג'ק קנט קוק, הבעלים והמייסד של הלייקרס והקינגס.
המבנה העגול תוכנן על ידי האדריכל צ'ארלס לאקמן, שתכנן גם, בין היתר, את נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, מרכז הכנסים של לוס אנג'לס ואת מדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
כוונת השם לאזכר את מקומו התרבותי והמסחרי המרכזי של פורום רומאי.
הוא תוכנן ל-17,505 מושבים לצפייה בכדורסל, 16,005 להוקי קרח ו-18,000 לקונצרטים ומופעי מוזיקה ובידור.
בנוסף להגדרתו המקורית כאולם ספורט, אירח הפורום גם כינוסים פוליטיים, מרוצי מכוניות זעירות באולם סגור, טניס באולם סגור ועוד.
בשנות התשעים החלו ראשי הקינגס והלייקרס לחפש חלופות לפורום המיושן.
ב-1999 עברו שתיהן לסטייפלס סנטר במרכז לוס אנג'לס.
הפורום נמכר ל"כנסיית התנ"ך המרכזית הנאמנה" (Faithful Central Bible Church), קהילה שמרכזה באינגלווד.
הקהילה השתמשה במקום לתפילות יום א' ולדרשות מטיפים בציבור.
כמו כן התקיימו במקום מופעי מוזיקת רוק "חילונית" שהכנסותיהם קודש לכנסייה, בין היתר הופיעו בפורום אירוסמית', מטליקה, האבנים המתגלגלות, רד הוט צ'ילי פפרז, מדונה, ג'ורג' מייקל ועוד.
בשנת 2012 עבר ההיכל לידיה של חברת "מדיסון סקוור גארדן", בעליה של מספר קבוצות ספורט ואולמות ברחבי ארצות הברית, בעבור סכום של 23.5 מיליון דולר.
שיפוץ ההיכל הסתיים ב-2014, ועם פתיחתו מחדש משמש למופעי בידור וקונצרטים.
המאבק נגד הקמת האינטואיט דום
סטיב באלמר, הבעלים של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, הכריז בשנת 2018 על כוונתו לבנות אולם כדורסל חדש לקבוצה.
התוכנית להקמת האולם החדש עוררה חשש בקרב בעלי "הפורום".
באולם החדש ניתן לקיים אירועים והופעות, דבר שיכול להוביל לתחרות ולפגיעה בפעילות האולם הוותיק.
חברת מדיסון סקוור גארדן הגישה מספר תביעות משפטיות במטרה למנוע את הקמת האולם.
במרץ 2020 הודיע באלמר על כוונתו לרכוש את הפורום תמורת 400 מיליון דולר, ובכך סיים את התביעה.
האולם החדש שייבנה ישמש כביתה של הקליפרס, כמתוכנן.
באפריל 2022 רכשה קיה מוטורס את הזכות לקרוא את הפורום על שמה קיה פורום.
הפורום החיפאי לקהילת הלהט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים) היה עמותה שנתנה מענה לצרכים חברתיים, תרבותיים, משפטיים ופוליטיים של הקהילה הגאה בחיפה ובצפון במשך למעלה מעשור, בין השנים 1999–2012.
הארגון הוקם בשנת 1999 במקביל לסגירת סניף אגודת הלהט"ב בחיפה ונרשם כעמותה רשומה ב-17 בנובמבר 2002. ב-13 ביוני שנה זו נחנך משכן הפורום החיפאי בשכונת הדר הכרמל במעמד ראש העירייה עמרם מצנע, חברי כנסת וחברי מועצת העירייה.
בית הפורום הוענק לקהילה על ידי מרכז חינוך ליאו באק, המזוהה עם התנועה הרפורמית.
בתחילת שנת 2012 הופסקה תמיכתו של מרכז חינוך ליאו באק בבית הפורום.
בשל כך החל הארגון לחפש אחר מקום פעילות חדש ומקורות סיוע ותמיכה, אך משלא הצליח בכך החליט על פעילות בהיקף מצומצם.
עם זאת, בשל הקשיים שהלכו והצטברו בנוגע להמשך פעילותו, בחודש אוקטובר אותה שנה נערכה אספת חירום.
באספה שנערכה החליטו חברי הפורום החיפאי על פירוקו.
הפורום החיפאי לקהילת הלהט"ב פעל במשך השנים לקידום שוויון זכויות לחברי הקהילה ברמות המקומית והארצית, ומתן מענה לצרכים השונים של הקהילה.
הארגון דגל בשוויון זכויות חברתי, חוקתי ותרבותי מלא בסוגיות של מין, מגדר ונטייה מינית.
בשנים 2012–2015 שלאחר פירוקו הוסיפו לפעול ארגונים גאים אחרים בעיר.
תחת מסגרת שכונתה "קואליציית ארגוני הגאווה של חיפה" הם נקטו שיתופי פעולה, שעיקרם היה המשך תכנון וארגון מצעדי הגאווה בעיר וכן גיבוש מודל עבודה ייצוגי רשמי שיבוא בקשר מתמשך עם העירייה.
במהלך השנים 2015–2016, הפעילות והפעילים שהרכיבו את "קואליציית ארגוני הגאווה של חיפה" החליטו למסד את פעילותם המשותפת במבנה ארגוני של עמותה, ולצורך כך במהלך מוסכם לקחו לידיהן את עמותת שישה צבעים, ושם העמותה עודכן לעמותת הקשת החיפאית.
בשנת 2015 החלו מגעים מחודשים עם עיריית חיפה.
בהבנות שהושגו מול העירייה על ידי נציגי אגודת הלהט"ב ועמותת הקשת החיפאית, הוחלט על הקמת מרכז לקהילה הגאה בחיפה.
ב-1 ביוני 2017 נחנך בית הקהילות לגאווה וסובלנות בחיפה.
הפורום הפעיל ערב פתוח לנוער להט"ב, וקבוצות חברתיות לגברים, לנשים, לדובים גאים ולדוברי רוסית, וכן קבוצת קריאה קווירית.
נוסף לכך התקיימו מסיבות בבית הפורום.
מעת לעת נערכו במקום הרצאות וסדנאות בנושאים שונים לבני ובנות הקהילה.
הפורום יזם ואירח פעילויות של ארגוני הקהילה הארציים בחיפה כגון: איגי - ארגון נוער גאה, חוש"ן - חינוך ושינוי ותהל"ה (תמיכה להורים של לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים).
מיקומו של הבית הקהילתי ברחוב הילל שבשכונת הדר שולב במרקם עירוני של מספר בתי קפה גיי-פרנדלי וברחובות הסמוכים גרו ופעלו רבים מחברי הקהילה.
בשנת 2003 ארגן הפורום החיפאי את מצעד הגאווה הממונע הראשון בחיפה.
מספר ימים קודם לכן נאם השר יוסף פריצקי בפתיחת אירועי הגאווה בעיר.
החל משנת 2007, ומדי שנה מאז, ערך הפורום מצעד גאווה רגלי שהיה עובר לאורך רחובות מרכז הכרמל ומסתיים בעצרת בגן האם.
מאז שנת 2008 אורגן המצעד בשיתוף עם עיריית חיפה.
המצעדים זכו לאבטחה משטרתית כבדה, ונענו במחאה פושרת יחסית מקרב הקהילה הדתית של העיר.
בשנת 2010 צעדו במצעד כאלף אנשים, וראש העירייה יונה יהב נשא נאום מעל בימת עצרת הסיום, שנענה בקריאת בוז ומחאה מצד מספר פעילים רדיקלים בקהל.
זהו ראש העיר השני בישראל שנאם במצעד גאווה.
בשנת 2011 עבר המצעד, לראשונה, בשדרות הנשיא - לאורך כ-800 מטרים עד גן האם, מסלול מרכזי ובולט בהשוואה לטיילת יפה נוף שבה עברו מצעדי השנים הקודמות.
בשנים שלאחר-מכן נערכו מצעדי גאווה נוספים בעיר, אותם ארגנו תומכים ופעילים שונים.
המצעדים הסתיימו ברחבת עיריית חיפה.
הפורום קיים משמרות גאווה ומחאה לקידום הסברה בנושאי אפליה שממנה סבלה, לדבריה, קהילת הלהט"ב.
בתחילה התקיימו המשמרות במרכז הכרמל אחת לשבוע, אולם בהמשך הן נערכו רק לציון אירועים מיוחדים, כמו היום הבינלאומי נגד הומופוביה (הבנ"ה), ולאחר הרצח בברנוער.
הפורום החיפאי סיפק שירות של ייעוץ פסיכולוגי לנוער להט"ב ושירות תמיכה טלפוני.
בנוסף, הוא העניק סיוע משפטי.
ב-21 בפברואר 2003 קיבל משרד הפנים את ערעורו של הפורום החיפאי על החלטת המשרד שלא להעניק אשרת שהיה ועבודה לבן זוגו הזר של גבר ישראלי.
באפריל 2005 נערך תחת שרביטו של הפורום ערב גאלה בהשתתפות שורה של אמנים ואישי ציבור - בהם גל אוחובסקי, ראש העיר יהב, אביעד קיסוס, נדב אבקסיס, רפי פרץ ומוזיקאיות מקומיות.
אל האירוע התרבותי, שנערך באודיטוריום של מרכז ליאו בק בכרמל, הגיעו 300 איש, בהם מספר חברי כנסת ומנהיגים מהקהילה הירושלמית והארצית, ונתרם סכום שנועד לאפשר את המשך פעילות הפורום בעיר.
הפורום לסלולריות שפויה הוא עמותה ישראלית הפועלת בנושאי אנטנות סלולריות, קרינה סלולרית והפצת מודעות לקרינה ולשימוש סביר במכשירים פולטי קרינה בלתי מייננת.
הפורום הוקם במסגרת שיתוף פעולה בין מספר קבוצות, עמותות, גופים סביבתיים ואזרחים כדי לתת מענה לתופעה של התקנת אנטנות סלולריות בשכונות מגורים בקרבת בתי תושבים ולעיתים ללא ידיעתם וללא קבלת אפשרות להתנגד להקמתן.
לפורום ועד מנהל פעיל המתכנס מדי כמה שבועות, שורה של פעילים ובעלי תפקידים.
חברי הפורום פועלים בהתנדבות וללא שכר.
בשנים הראשונות הוביל את פעולת הפורום לסלולריות שפויה אבי דבוש.
נכון ל-2015 יושב ראש העמותה הוא רוני קלר.
מטרת הפורום היא הסדרת נושא הקרינה הסלולרית כך שזו תהיה סבירה, מידתית, ומבוקרת לטובת האינטרס הציבורי.
הפורום פועל למען חקיקה, הסדרה תכנונית, כפיית רישוי אנטנות, ויידוע הציבור על כל אנטנה המוקמת באזור המגורים שלו.
כמו כן, עוסק הפורום בסיוע לוועדי פעולה מקומיים, ייעוץ לנפגעי אנטנות ואיסוף כל המידע הנחוץ על מנת לעזור לאוכלוסייה הזקוקה לו.
הפורום מרכז פעילות אנשים וגופים אשר טוענים כי השימוש הנרחב במכשירי טלפון סלולרי עלולה להיות השפעות בריאותיות של קרינה בלתי מייננת ברמות נמוכות.
במהלך השנים 2009–2010 הוביל הפורום, בצד מרכז השלטון המקומי, מהלך משפטי נגד הקמת אנטנות סלולריות קטנות ברחבי הארץ.
הארגון עתר לבג"ץ בטענה שיש למנוע הקמת אנטנות קטנות שאינן דורשות הליך אישור מסודר וממוקמות לעיתים במרפסות בתים ובסמוך לתושבים וילדים שעלולים להפגע מהקרינה.
הפורום הצליח להשפיע על עמדת המדינה כאשר היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, הצטרף לעמדת העותרים.
פעילות משפטית בנושא הקמת אנטנות סלולריות ללא אישורי בנייה, הקרויות גם "מתקני גישה אלחוטיים" על ידי חברות הסלולר.
פעילות משפטית ותמיכה במאבקים מקומיים של אזרחים בנושא אנטנות סלולריות בסביבת מגוריהם.
פעילות פרלמנטרית בנושא חקיקה, הסדרה תכנונית כפיית רישוי ובקרה על אנטנות סלולריות.
קידום תקינה מחמירה ומגנה ביולוגית של רמות חשיפה לקרינת רדיו ולשדות מגנטיים בתדר נמוך.
הפצת מודעות לשימוש נכון במכשור סלולרי ומכשור פולט קרינה.
הפורום העירוני הבינלאומי של מוסקבה הוא פורום בינלאומי בנושאי גלובליזציה עירונית בעידן המודרני שהתקיים לראשונה במוסקבה בתאריכים 7–9 בדצמבר 2011 ומאז נערך כל שנה בהשתתפות של אנשי מקצוע ממדינות נוספות ברחבי העולם.
המפגש עוסק בנושאים הקשורים לערים רוסיות ולמציאת פתרונות גלובליים של ערים רוסיות.
הקונגרס הנערך כל שנה משמש פלטפורמה של התקשורת העולמית לדיאלוג פתוח בין נציגי הממשלה הרוסית, מנהלי לשכות תכנון אדריכלי עירוניות, חברות פיתוח ובנייה, וכן מומחים זרים ורוסית המובילים על תכנון עירוני כדי לעסוק בשינויים של הערים הרוסיות ופתיחתה של רוסיה לעולם גלובלי.
הפורום העירוני העולמי הוא אירוע בינלאומי בנושא אורבניזם הנערך כל שנתיים, מאורגן ומנוהל על ידי תוכנית ההתיישבות האנושית של האו"ם ומתקיים באחת מערי העולם.
הפורום נוסד בשנת 2001, על ידי סוכנות האו"ם ליישובים עירוניים והתיישבות עירונית, כדי לבחון את אחד הנושאים הדוחקים ביותר העומדים בפני העולם כיום: עיור מהיר והשפעתו על קהילות, ערים, כלכלות, שינויי אקלים ומדיניות.
הקהילה הבינלאומית נאלצת להתמודד עם האתגר של צמצום העוני הגובר ושיפור הנגשת העניים לשירותים בסיסיים, כגון מים, מחסה ותברואה.
הפורום הראשון נערך בקניה בעיר ניירובי בשנת 2002. נושא הכנס השלישי של הפורום העירוני העולמי היה: "ערים בנות קיימא - הפיכת רעיונות לפרקטיים".
פורום מספר 10 התקיים באיחוד האמירויות הערביות, אבו דאבי, בפברואר 13-8, 2020, בנושא - "ערי הזדמנויות - חיבור בין תרבות וחדשנות" והשתתפו בו נציגים מ-168 מדינות.
בימי הכנס של הפורום התקיימו מספר אירועים, הכוללים: מושבים מיוחדים, אסיפות, ישיבות בעלי עניין, אירועי רשת והדרכה, דיונים ביוזמות משולבות, תערוכות ודיאלוגים סביב שישה נושאים להשגת יעדי הפורום העשירי.
החל משנת 2014, במהלך ימי הכנס מתקיים, "פסטיבל הסרטים לערים טובות יותר".שמוצגים בו סרטים המיועדים לעורר לאור סדר היום העולמי, את תחום ההתפתחות העירוני.
כל הסרטים מתמקדים בנושא הפיכת ערים והתיישבויות אנושיות לכלולות, בטוחות, עמידות וברי קיימא.
פורום מספר 11 יתקיים בקטוביץ, פולין, בשנת 2022.
העלאת המודעות לעיור בר-קיימא בקרב בעלי העניין, כולל הקהל הרחב.
שיפור הידע הקולקטיבי של פיתוח עירוני בר-קיימא באמצעות דיונים פתוחים כוללים, שיתוף הלקחים שנלמדו והחלפת מדיניות ושיטות עבודה מומלצות.
הגדלת התיאום ושיתוף הפעולה בין בעלי עניין שונים לקידום ויישום של עיור בר-קיימא.
הפועל תל אביב הייתה קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר תל אביב, שהוקמה מחדש בשנת 2014 ופורקה בשנת 2017. מדי הקבוצה היו בצבעי אדום ולבן, כצבעי אגודת הפועל תל אביב.
הקבוצה הוקמה ביוזמת ארבע אוהדי הפועל תל אביב, ד"ר אייל גרטמן, עדי רובינשטיין, יריב רובינשטיין והכלכלן דודו הולצמן, במטרה להקים קבוצת כדוריד בסמלי המועדון בשילוב מיזמי חינוך שיפעלו בדרום תל אביב וביפו.
הקבוצה קיימה את משחקיה באולם הדר יוסף בתל אביב.
בעונתה הראשונה מאמן הקבוצה היה בועז שובל (שחקן עבר של הפועל ראשון לציון ואס"א תל אביב) ושיחקו בה בין היתר: עומר ורד (שכיהן כקפטן), יריב רינקוב, ליאור פאר, קובי אלבז, אלירן רובין, הראל מוריץ אורי מיכאלי ודור אשל אשר היה הבורג המרכזי בעליית המועדון ליגה.
כבר בעונתה הראשונה של המועדון העפילה הקבוצה לליגה הלאומית.
המאמן סער פרנקל, שזכה בדאבל עם הפועל ראשון לציון, מונה למאמן הקבוצה.
לקבוצה הצטרפו שחקנים נוספים מהפועל ראשון לציון, אך היא לא הצליחה להעפיל לליגת העל.
לאחר שנתיים בליגה הלאומית, ושלוש שנים מאז הקמתה מחדש, פורקה הקבוצה בשנת 2017 עקב חובות.
אולם מחלקת הנוער והילדים המשיכה לפעול במתכונת מצומצמת.
| תווית2 = מספר הופעות
| תווית3 = מלך השערים
| תווית4 = שיאן ההופעות
| תווית5 = הניצחון הגבוה במפעלים הבין-לאומיים
| תווית6 = ההפסד הגבוה במפעלים הבין-לאומיים
| תווית7 = הופעה ראשונה במפעל אירופאי
| תווית8 = דירוג אופ"א
הקבוצה הופיעה עשר פעמים בליגה האירופית שמתוכם הצליחה להגיע פעם אחת לשלב רבע הגמר (עונת 2001/2002) ופעמיים לשלב 32 האחרונות (בעונת 2006/2007 ועונת 2009/2010).
הקבוצה השיגה ניצחונות על מועדונים מפוארים ובהם, פארמה, פריס סן ז'רמן, מילאן, צ'לסי ובנפיקה, ומשחקים אלה נבחרו לרשימת ההופעות המכובדות ביותר של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים האירופיים.
לאחר זכייתה באליפות ישראל בעונת 1965/66 זומנה הפועל כנציגת ישראל למפעל החדש שהוקם באותה עונה - גביע אסיה לקבוצות, למפעל נרשמו שמונה קבוצות, אך אלופות איראן והודו, פרשו והפועל תל אביב העפילה אוטומטית לגמר, שבו פגשה את סלנגור המלזית.
המשחק תוכנן להיערך בשיטת בית-חוץ, אך ראש ממשלת מלזיה סירב להעניק אשרות כניסה לישראלים, ולכן נערך משחק גמר אחד בבנגקוק בתאילנד.
המשחק שוחק בחוקים מיוחדים: 80 דקות, עם חילוף אחד לכל קבוצה, המלזים עלו ליתרון בדקה ה-55, אך חיים נוריאלי השווה בדקה ה-75 ובדקה ה-80 כבש יעקב רחמינוביץ' בבעיטת עונשין וקבע 1–2 והעניק את הגביע להפועל תל אביב.
שתי עונות לאחר מכן הפועל זכתה שוב באליפות ישראל, ושבה לגביע אסיה כנציגת ישראל.
המפעל שהתקיים בטהראן, חולק לשני בתים.
הפועל שובצה בבית 2 אותו סיימה ראשונה עם 6 נקודות לאחר ניצחונות, 5-0 על המשטרה התאילנדית, 1-3 על מערב בנגל ההודית ועל מאדאן האינדונזית.
בשלב חצי הגמר קיבלה הפועל ניצחון טכני על אלופת לבנון שפרשה.
בגמר פגשה הפועל תל אביב את אלופת איראן - טאג' טהראן, לעיני 40,000 צופים באווירה מתוחה באיראן, הפועל הפסידה 1–2 על אף שהובילה 0–1 משער של יחזקאל חזום.
בשנות השמונים חזרה הפועל להיות קבוצת צמרת וזכתה ב-3 אליפויות.
עונה לאחר מכן נרשמה הפועל שוב למפעל, והוגרלה בבית עם הפועל כפר סבא, אדמירה ווקר האוסטרית, ונורשפין השוודית, הפועל השיגה ניצחונות ביתיים מול כל היריבות ונוסף על כך ניצחון חוץ בכפר סבא לצד שני הפסדים וסיימה את הבית במקום השני.
לאחר הפסקה קצרה, הפועל שבה לאינטרטוטו לאחר זכייתה באליפות הדרמטית בעונת , הפועל הוגרלה עם מכבי חיפה, לינגבי בולדקלאב הדנית וגראצר האוסטריה, הפועל סיימה בשתי תוצאות תיקו 2-2 עם מכבי חיפה וניצחה בגראץ 2–3, לצד שלושה הפסדים.
בעונת , לאחר תקופה ארוכה, סיימה הפועל במקום הרביעי בליגת העל, והופיעה לראשונה בסיבוב המוקדמות של גביע אופ"א מול קבוצת זימברו קישנב המולדבית, במשחק הראשון שנערך במולדבה הפסידה הפועל 0–2. בגומלין שנערך באצטדיון בלומפילד המשחק הסתיים בתוצאה 0-0 והפועל הודחה.
בעונת סיימה הפועל במקום החמישי בליגה, ונשלחה למפעל האינטרטוטו בעונה שלאחריה (1996/1997), הפועל שהייתה קבוצת תחתית באותה עונה הפסידה את כל משחקיה במפעל נגד רן, סגסטה הקרואטית, לוצרן ואורגריט השוודית.
עונה זאת (1996/1997) הייתה מפנה עבור הפועל: ההסתדרות שהחזיקה בקבוצה מכרה את הקבוצה כחלק מתהליך הבראה, אל קבוצת משקיעים חדשה: בראשות משה תאומים, מוטי אורנשטיין, סמי סגול (בעליה של קבוצת כתר) ורפי עגיב, בסיום עונה זאת מונה דרור קשטן למאמן הקבוצה והקבוצה נשארה בליגה.
כבר בעונה לאחר מכן הפועל תל אביב חזרה לצמרת וסיימה במקום השני, מה שנתן לה את הזכות לשוב לאירופה בעונת , אל סיבוב המוקדמות הראשון של גביע אופ"א מול קבוצת פינפה הלסינקי הפינית.
הפועל ניצחה 1–3 משערים של סבסטיאן סימורטיץ' בפנדל (דקה 30), אסי טובי (53) והשער הזכור במיוחד של שלום תקווה שהקפיץ ברחבה בדקה ה-64, הגומלין בפינלנד הסתיים בתוצאה זהה 1–3 מצמד של תקווה ומשער של אסי טובי.
בסיבוב המוקדמות השני הפועל תל אביב פגשה את סטרומגודסט הנורווגית, המשחק הראשון שהתקיים באצטדיון בלומפילד הסתיים בניצחון 0–1 להפועל תל אביב משער של אסי טובי, משחק הגומלין בנורווגיה הסתיים בהפסד - 1:0 והקבוצות הלכו לדו-קרב פנדלים בסופו הפסידה הפועל 4:2 והודחה מן המפעל.
למרות ההדחה, עונה זאת הייתה עונה חיובית עבור הפועל שסיימה בצורת של 11 שנים ללא תואר עם זכייתה בגביע המדינה לאחר ניצחון בפנדלים על בית"ר ירושלים מה שזיכה אותה בכרטיס לגביע אופ"א גם בעונה שלאחר מכן.
בסיבוב השני קיבלה הפועל הגרלה קשה בדמות סלטיק הסקוטית, שעוררה עניין רב בארץ בשל אחד מכוכביה אז - אייל ברקוביץ' הישראלי, שישב על הספסל בשני המשחקים.
המשחק הראשון התקיים בסלטיק פארק והפועל הפסידה 2:0 מצמד שערים של הנריק לארסון, בגומלין שוב הפסידה הפועל 1:0 משער של לארסון והודחה מן המפעל.
שנות האלפיים נפתחו עם הופעה היסטורית במוקדמות ליגת האלופות, לאחר הזכייה בדאבל השלישי בתולדות הקבוצה בעונת .
את עונת פתחה הפועל במוקדמות המפעל כשהיא צריכה לעבור שני סיבובים על מנת להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, הפועל הוגרלה מול שטורם גראץ האוסטרית.
המשחק הראשון שהתקיים באוסטריה הסתיים בצורה רעה מאוד עבור הפועל שהפסידה 3:0 לאחר משחק רע שכלל הרחקה של אסי דומב בפתיחת המחצית השנייה.
אל הגומלין שנערך בבלומפילד הגיעה הפועל במצב רוח ירוד ואף על פי ששיחקה טוב, הפסידה גם בגומלין 1:2, לאחר שפיני בלילי כבש בדקה ה-80 וקבע שוויון זמני.
הפועל הודחה מהמפעל ולא שבה למוקדמות ליגת האלופות למשך עשור.
על אף שהודחה ממפעל ליגת האלופות, המשיכה הפועל לשחק במפעל גביע אופ"א, מסע אירופי זה שנמשך עד לשיאים חדשים שלא הגיעה קבוצה ישראלית מעולם, מכונה בתקשורת ואצל האוהדים "המסע המופלא" של הפועל תל אביב באירופה.
במהלך השלבים בגביע הדיחה הפועל תל אביב קבוצות בעלות פרופיל גבוהה כדוגמת פארמה, צ'לסי, לוקומוטיב מוסקבה, ונעצרה רק לאחר הפסד למילאן האיטלקית, וגם זאת לאחר שניצחה אותה בראשון שבין שני המשחקים שביניהן, אף על פי שנאלצה לוותר על הביתיות באותו משחק.
הפועל החלה את דרכה כשניצחה את אררט ירוואן בסיבוב המוקדמות הראשון אחרי ניצחון 0-5 בסיכום שני המשחקים.
לאחר מכן ניצחה את קבוצת גזיאנטפספור הטורקית בסיבוב הראשון כשניצחה 0-1 בבית ועשתה תיקו 1-1 בחוץ.
בסיבוב השני נפגשה הפועל מול צ'לסי העדיפה עליה באופן משמעותי, אז ניצחה הפועל באופן מפתיע 0-2 בבית ותיקו 1-1 בחוץ העלה אותה לשלב הבא.
ברבע הגמר הגרילה הקבוצה את מילאן האיטלקית שהייתה בשיאה בשנים הללו, לאחר שהודחה ממפעל ליגת האלופות.
בשלב זה עשתה הפועל את הבלתי ייאמן וניצחה 0-1 בביתה, כאשר השוער שביט אלימלך זוכה לציון 10 המושלם לאחר שבמהלך המשחק הדף את כל נסיוניתיה של מילאן להבקיע שער.
השוער המחליף דווקא, ניר רחמין היה שותף משמעותי יחסית במסע האירופי.
רחמין פתח במשחק הגומלין של הקבוצה נגד פארמה האיטלקית שנערך באיטליה, וזאת לאחר שאלימלך צבר 3 כרטיסים צהובים, ובמשחק זה הפגין רחמין יכולת מרשימה שסייעה לקבוצה לעלות לשלב הבא.
לרוע מזלה הפסידה הפועל 0-2 במשחק הגומלין שנערך בסן סירו והודחה מהמפעל, אך הגיעה להישגים משמעותיים בקנה מידה ישראלי בגביע אירופי, כאשר מדובר בהישג שיא לקבוצה ישראלית במפעלים האירופיים (הישג שיא משותף עם מכבי חיפה).
איינדהובן1-03-32012/13הליגה האירופיתפלייאוף F91 דודלאנג'0-41-31-7שלב הבתים אתלטיקו מדריד3-01-0מקום 4/4 אקדמיקה דה קוימברה0-21-1 ויקטוריה פלזן2-14-02013/14הליגה האירופיתסיבוב מוקדמות שני ברואה סטארה זאגורה2-21-43-6סיבוב מוקדמות שלישי פאנדורי2-11-13-22014/15הליגה האירופיתסיבוב מוקדמות שני אסטנה0-13-03-1
הפורום הישראלי לעירוניות (ע"ר) הוקם בסוף שנת 2014 כגוף של החברה האזרחית על ידי קבוצת פעילים מתכנני ערים, אדריכלים, עובדים סוציאליים, כלכלנים ואנשי אקדמיה, במטרה- לקדם ולטפח את הערים בישראל ולחזק תהליכים עירוניים "מלמטה למעלה".
קווי היסוד של פעילות הפורום מתבססים על תפיסה חברתית הרואה את איכות החיים ורווחת האדם במרכז העירוניות, תוך קידום האג'נדה העירונית העולמית החדשה, העקרונות והיעדים הכלל עולמיים ((STG's .
הוא מהווה פלטפורמה מתכללת ומקדמת שיח על עירוניות, המעודדת שיתופי פעולה בין ארגוני חברה ורווחה, תוך שיתופי פעולה בין - ארגוני חברה ורווחה, סביבה, נציגי תושבים, השלטון המקומי והמרכזי, המגזר העסקי, האקדמיה והתושבים, העמקתם והרחבתם.
שיתופי הפעולה נועדו לשם יצירת מכפילי כוח ברמה המקומית והארצית בין החברה האזרחית לבין ארגונים במגזר הציבורי, ובכך, ליצור מכפילי כוח למען צמצום אי השוויון בעירוניות בישראל וקידום מנעד פעילויות הקשורות לרווחה ולאיכות חיים כוללת בערים עבור מגוון אוכלוסיות.
הפורום פועל כיום כעמותה אשר חזונה, ייעודה ומטרותיה הוגדרו בתהליך רחב ומשתף עם חברים ונציגים מהסקטורים השונים הללו, הגדרות אלה מפורטים להלן ומשמשים כמגדלור לפעילותה:
הפורום הישראלי לעירוניות הוקם במטרה ליצור במה רחבה לקיום שיח בין-מגזרי ובין-תחומי בנושאים של עיר ועירוניות.
במה זו תתרום לקידום עירוניות מקיימת בחברה הישראלית, כחלק מהשיח הבינלאומי.
לגבש תפיסה של עירוניות ישראלית מגוונת, הוגנת ובת-קיימא ולקדם פיתוח עירוני המתבסס על ידע מתקדם המצטבר בארץ ובעולם, בראייה בין-תחומית ובין-מגזרית, על מנת להביא לשיפור באיכות החיים של התושבים ולתרום לרווחת הציבור על כל חלקיו בישראל.
לפעול לקידום השתתפות תושבים ובעלי עניין נוספים להשתלב בתכנון ובעשייה העירונית,
לעודד שותפויות בין ארגוני חברה ורווחה, ארגוני סביבה, ממשלה וכנסת, רשויות מקומיות, גורמים עסקיים ומוסדות אקדמיים.
קשר עם ארגונים בינלאומיים ובכללם - תוכנית ההתיישבות האנושית של האו"ם והפורום העירוני העולמי הרואים בפורום כארגון אזרחי רשמי לקידום עירוניות בישראל.
ארגון משלחות ישראליות לכנסי Wuf's של החברה האזרחית בשיתוף ובחסות משרד החוץ וארגון הפורום העולמי לעירוניות World Urban Forum ומשרד השיכון.
הרחבה וביסוס מעגלי החברה האזרחית בפורום השותפים בפעילותו- ארגוני חברה ורווחה, ארגוני סביבה, כ"ן לנשים, קק"ל, איגוד המתכננים, מרחב, מרכז השל, אלו"ט, כן לזקן, חכמת ההזדקנות, חיים וסביבה, החברה להגנת הטבע, אדם טבע ודין, אקדמיות ועוד.
כנסת ישראל- קידום מעורבות ושיתוף הציבור בתכנון ובשיח העירוניות, והגברת ודאות לנושא במישור החקיקתי, ארגון יום העירוניות (יוני 2018);
ממשלה- שיתוף פעולה עם משרדי ממשלה שונים, כמו- משרד הבינוי והשיכון- המטה הלאומי לעירוניות; משרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד החוץ, מינהל התכנון;
מרכז השלטון המקומי- שיתוף פעולה עם מרכז השלטון המקומי, לרבות פורום ה-15.
ועידה דו שנתית: "ועידת עכו לעירוניות", הראשונה התקיימה בנובמבר 2015 ובה השתתפו כ-1,500 איש בשלושת ימי הוועידה.
ועידת עכו השנייה לעירוניות שהתקיימה בדצמבר 2017, ובה השתתפו כ-700 איש ביום וחצי של הוועידה; ועידת עכו השלישית מתוכננת לנובמבר 2019.
כתיבת ניירות עמדה, דוגמת דו"ח "עירוניות אחרת" שהוצג בכנס HABITAT III בקיטו ולקראת כנס Wuf9.
קידום יוזמות ושיתופי פעולה חוצי דיסציפלינות ומגזרים;
הקמה וליווי של פורומים עירוניים מקומיים.
ליווי יוזמות מקומיות ועידוד שותפויות חדשניות
תפיסת פעילות הפורום מתבססת על שלושה קני מידה: הממשק בין העיר והאזור, העיר המתכללת והמיקרו אורבניזם.
כאשר המרחב הציבורי העירוני הוא תחום רוחבי המשתלב בכל קנה מידה.
יו"ר- נעמי צור; מנכ"לית - חנה מורן ; ועדת ביקורת – פרופ' אמריטה ארזה צ'רצ'מן ועו"ד בלה ברקת ברדה.
מזכירות וניהול אדמיניסטרטיבי- אדר' הודיה יקוטי.
הפורום פועל באמצעות מערך ארגוני: אספת חברים, ועד מנהל, ועדת ביקורת, ועדות עבודה.
הפועל תל חנן הייתה קבוצת כדורגל ישראלית משכונת תל חנן שבעיר נשר, שבשיאה שיחקה בליגת המשנה.
משחקי הבית של הקבוצה נערכו במגרש הכדורגל בתל חנן ששכן בצמוד לרחוב ישורון.
הקבוצה נוסדה בשנת 1954 והתפרקה בשנת 2009. לאחר מכן הוקמה קבוצת עירוני נשר שהיא ממשיכת דרכה הרשמית של הפועל תל חנן.
המועדון נוסד בשנת 1954, וייצג את שכונת "תל חנן" שבנשר.
מגרש הכדורגל של הקבוצה השתרע בצידה המערבי של השכונה בין רחוב ישורון לבין הכביש שעלה לשכונת בן דור.
בספטמבר 1963 התמזגה הקבוצה עם הפועל המכונית ונקראה הפועל המכונית-תל חנן.
בעקבות המיזוג עברה הקבוצה המאוחדת לארח במגרשה של הפועל תל חנן בעיר נשר.
בשנת 1966, קשיים כלכליים במפעל קייזר-אילין תעשיות גרמו לפיטורי עובדים ובסופו של דבר גם לסגירתו של המפעל.
המיזוג פורק והפועל תל חנן המשיכה תחת שמה המקורי.
במאי 1975 עלתה הפועל תל חנן לליגה א'.
בעונת 1975/1976 השתתפה לראשונה בליגת המשנה בישראל (שנקראה אז ליגה א').
הייתה זו עונת רפורמה במערכת הליגות הישראלית כאשר ליגה א' הפכה להיות הליגה השלישית והוקמה הליגה הארצית שהייתה החל מעונת 1976/1977 ליגת המשנה.
בעונה זו סיימה תל חנן במקום ה-14 בבית הצפון ונשארה למעשה בליגה א' שהייתה הליגה השלישית.
בסיום עונת 1980/1981 עלתה תל חנן לליגת המשנה.
בעונת 1981/1982 שיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז).
במחזור הסיום של העונה הביסה הקבוצה 5–1 את הכח רמת גן, ובכך מנעה ממנה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה) באופן רשמי, בעודה מסיימת במקום ה-13 ונשארת בליגה.
עונה לאחר מכן ירדה תל חנן חזרה לליגה השלישית מהמקום ה-16 ומאז דשדשה הקבוצה בין הליגה השלישית לליגה הרביעית.
הקבוצה שיחקה בעונתה האחרונה במחוז השומרון של ליגה ג' וסיימה במקום השמיני.
בסיום עונת 2008/2009 התפרקה הקבוצה רשמית עקב קשיים כלכליים.
מעט לאחר מכן הוקמה קבוצת עירוני נשר שנחשבת לממשיכת דרכה, והתחילה את דרכה בליגה ג' בעונת 2009/2010.
הפורום לחשיבה אזורית הוא מכון מחקר ישראלי שחוקר את המזרח התיכון.
הפורום נוסד בשנת 2014 על ידי חוקרים ממספר תחומי ידע, במטרה לטפח תקווה ויחסי אמון בין אזרחי ישראל לבין אזרחי המדינות השכנות ולהרחיב את הידע של אזרחי ישראל בנושאים הקשורים למדינות האזור.
הפורום מפיץ את תוצריו באמצעות האתר שלו, התקשורת הישראלית ופעילות ציבורית.
הפורום נוסד לאחר שלוש שנות פעילות באתר "אפשר לחשוב", על ידי פרופ' דרור זאבי, פרופ' נמרוד הורביץ, ד"ר שאול ינאי וד"ר אסף דוד.
העמיתים מגיעים מתחומי המזרח התיכון ומדעי הרוח והחברה באקדמיה, ומאנשי מחקר ומעשה שצמחו במגזר הציבורי ובארגוני החברה האזרחית בישראל.
את הפורום מנהלת רונית פיסו.
בין היתר חברים בפורום עידן בריר, מומחה לעיראק; מרזוק אלחלבי, חוקר החברה הפלסטינית, עיתונאי וסופר; פרופ' יעל רונן, משפטנית; אליזבט צורקוב, מומחית לסוריה; אילת לוי, חברה ותרבות בצפון אפריקה; ד"ר שמוליק לדרמן, מומחה לפילוסופיה פוליטית, ואחרים.
הפורום מבקש לחשוף את הציבור הישראלי לסוגיות ואירועים במזרח התיכון ולעורר שיח שאינו ממוקד בסכסוך היהודי-ערבי.
תחומי המחקר של הפורום הם כלכלה, חברה ותרבות, דת ומדינה, מגדר, יחסים בין מדינות במזרח התיכון ועוד.
חוקרי הפורום מופיעים בתקשורת במטרה להביא את מחקרי העמיתים לחשיפה ציבורית רחבה.
אתר הבית של הפורום מתעדכן על בסיס שבועי עם מאמרים אקטואליים ומאגד ארכיון של מאמרים ומחקרים.
כמו כן, עמיתי הפורום מתראיינים בכלי התקשורת ומפרסמים מאמרי פובליציסטיקה.
לצד המאמרים והמחקרים המתפרסמים באופן שוטף באתר ובתקשורת, אחת לתקופה מוציא הפורום מחקרי עומק המגיבים לסוגיות אקטואליות.
כך למשל, בעקבות מסמך העקרונות החדש שפרסמה תנועת חמאס ב־2017, פרסמו חוקרי הפורום ניתוח של המסמך מזוויות שונות.
המחקר מאבחן את התמורות הפוליטיות והמדיניות בחמאס, ובעקבותיהן רואה הפורום הזדמנות עבור ישראל לבסס תקשורת ישירה עם חמאס ולפתוח ערוץ למהלך הסדרי.
לרגל יום השפה הערבית, שצוין לראשונה בהיסטוריה של הכנסת במאי 2016, פרסם הפורום מקבץ מחקרים על השפה הערבית ומקומה במדינת ישראל.
המחקר מתמקד בצורך לשנות את מעמדה של הערבית בישראל ולעשותה נקודת חיבור והשקה בין מגזרים בחברה.
בנוסף, הפורום מפרסם את כתב העת המקוון שוּרוּק העוקב אחר מגמות עכשוויות במזרח התיכון ומאגד מחקרים מגישות מגוונות.
הגיליון הראשון (2015) הוקדש להסדרים פוליטיים במזרח תיכון משתנה, הגיליון השני (2016) הוקדש לדמוגרפיה, פליטים וזהות.
הפורום החילוני - איגוד השכונות והיישובים החופשיים או בקיצור הפורום החילוני הוא עמותה ישראלית המגדירה את מטרתה כפעילות נגד הדתה וכפייה דתית.
העמותה הוקמה ב-2011 על ידי ד"ר רם פרומן.
בשנותיו הראשונות התמקד הפורום בפעילות ביישובים ובשכונות שבהם זיהה תהליכי הדתה.
החל משנת 2015 החל למקד את מרבית מאמציו בתחום החינוך.
הפורום פועל כנגד עמותות חיצוניות בעלות צביון דתי שפועלות במערכת החינוך הממלכתית, בהן העמותות המאוגדות בארגון זהות.
בראיית הפורום קיימת חדירת תכנים דתיים למערכת החינוך הממלכתית בעידוד משרד החינוך, בין היתר על ידי הוספת מקצוע ליבה חדש בנושא יהדות.
לטענתו קיימת גם הדתה סמויה בספרי הלימוד, שבהם משולבים מקורות הלכתיים ואמוניים.
אחת ההצעות העיקריות של הפורום היא הקמת זרם חינוכי חילוני עצמאי.
דרכי הפעילות העיקריות של העמותה:
ארגון חוגי בית במטרה לארגן קבוצות הורים מקומיות נגד הדתה
פתיחת תוכניות הכשרה במשותף עם ארגון ישראל חופשית שנועדות להכשיר הורים וילדים לאקטיביזם במערכת החינוך
הצעת תוכניות לימוד וחומרי למידה חילוניים ופלורליסטים לשימוש מורים מתוך תוכניות קיימות שיצאו מטעם משרד החינוך בעבר
עריכת השתלמויות ייעודיות לעובדי הוראה
הארגון פעל משפטית כנגד איסור הכנסת חמץ לבתי החולים, והביא לביטולו
בדצמבר 2021 הגיש הארגון עתירה כנגד איסור הכנסת חמץ לבסיסי צה"ל.
הפופולים הייתה להקה ישראלית שפעלה בשנים 1974–1976. חבריה היו עוזי חיטמן (שהלחין את כל השירים וכתב את רובם), יהודה תמיר, קובי קלמנוביץ, איזי גדאל, שמואל קובלסקי.
הלהקה התאפיינה ברוק אקוסטי ובהרמוניות קוליות, עם השתתפות של כל חבריה בשירה ובנגינה.
מנהיג ההרכב, עוזי חיטמן הצעיר, יוצא להקת פיקוד מרכז, החל בפופולים את הקריירה המוזיקלית העשירה שלו.
לאחר שחרורו מלהקת פיקוד המרכז החל עוזי חיטמן בכתיבת שירים המשלבים הומור ומסרים חברתיים.
משצבר די חומר להצגה מוזיקלית שלמה, החליט לקבץ סביבו חברים נוספים שישירו וינגנו, ולהעלות את השירים כהופעה.
איסוף החברים נמשך כשנה, ובסופה התגבש הרכב הלהקה, שכלל פרט לחיטמן את יהודה תמיר, קובי קלמנוביץ, איזי גדאל ושמואל קובלסקי.
כמו חיטמן, היו גם חברי הלהקה האחרים יוצאי להקות צבאיות.
הלהקה נקראה על שם מוזיקאי בשם ז'אן פול, שעבד עימה בראשית דרכה.
החמישה התחילו בחזרות לקראת המופע, בהשתתפות מלאה של כל הנגנים בשירה ובעיבודים.
הלהקה הגדירה את סגנונה כאקוסטי ובעל הרמוניות לא מורכבות, השם דגש על כלי נגינה אקוסטיים למעט גיטרה בס חשמלית.
מבחינה ווקאלית התאפיינה שירתו של תמיר בקול בס נמוך, להבדיל מקולם הגבוה של גדאל וחיטמן, ומנעד הקולות יצר רושם של מקהלת זמרים גדולה.
הופעותיה הראשונות של הלהקה זכו לאהדה בקרב הקהל, ובתחילת 1975 התפרסם בתחנות הרדיו שירה הראשון, "שיר הכלבלב".
בהמשך השנה יצאו שיר נוסף של הלהקה,, והוא "הריני מברך מראש", שזכה להצלחה אדירה במצעדי הפזמונים, ואף הגיע לראש המצעד של קול ישראל באוגוסט 1975. הופעת הבכורה של הלהקה נערכה באמצע 1975, אך זמן קצר לאחר מכן היא התפרקה בעקבות סכסוך של חבריה עם אמרגנם על רקע כספי.
לאחר הפירוק המשיכו חיטמן ותמיר להופיע כצמד, ובתחילת 1976 הוקמה הלהקה מחדש בשם "עוזי חיטמן ולהקת הפופולים".
שהוא השם שנכתב על גבי אלבומה היחיד של הלהקה, שיצא ביולי 1976. חיטמן הלחין את כל שירי האלבום וכתב את כולם פרט ל"המציאות באות באופן פתאומי" ו"אדון עולם", שאת מילותיהם כתב אבי גרוס.
להקלטת האלבום הצטרף לחברי הלהקה המתופף מאיר ישראל, שהוצג בו כחבר להקת תמוז.
בין השירים באלבום היה השיר "ניגונה של השכונה", שהתפרסם מאוחר יותר בביצועו של יזהר כהן.
בסמוך ליציאת האלבום הוציאה הלהקה לרדיו עוד שני שירים נוספים שצעדו במצעדי הפזמונים והם: "אני יודע אבותיי" ו"לא צריך להוריד את הראש".
עוד לפני יציאת האלבום התפרקה הלהקה, ולא הוסיפה להופיע עוד.
האלבום זכה לביקורות מפרגנות וחלק מהמבקרים ציינו את השפעתה הבולטת של להקת כוורת על סגנונה של הפופולים, השפעה שהתבטאה הן במילים ההומוריסטיות והן בהרמוניות הקוליות.
רוב חברי הלהקה פרשו מתחום המוזיקה.
הקלידן קובי קלמנוביץ הפך לצלם עיתונות ידוע ובהמשך חזר בתשובה.
עבור חיטמן הייתה זו התחלתה של קריירה מוזיקלית ענפה.
יהודה תמיר הצטרף ב־1979 ללהקת חלב ודבש, והיה חבר בה עד פירוקה בסוף שנות השמונים.
ב־1979 יצא אלבום הסולו הראשון של חיטמן, "נולדתי לשלום", ובו חמישה שירים שנכללו במקור באלבומם של הפופולים.