tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תחילתה של ההוצאה ב"בית מסחר לספרים של האחים לוין אפשטיין ושותפיהם" בוורשה.
הייתה זו הוצאת ספרים שהוציאה לאור החל משנת 1880 ספרים בעברית בלבד.
תחילה התמקדו בהוצאה לאור של ספרי קודש וספרות תורנית.
המהדורות בדרך כלל היו גדולות מאוד וחלקן הפכו לבסיס נפוץ עבור הוצאות נוספות (למשל תלמוד ירושלמי, מדרש תנחומא ה"קדום").
ההוצאה הדפיסה גם ספרות יפה בעברית וביידיש.
אליהו זאב לוין אפשטיין, בנו של מייסד ההוצאה, עלה בשנת 1890 לארץ ישראל ובה עסק בפעילות חלוצית וחינוכית ובהקמת המושבה רחובות במסגרת אגודת מנוחה ונחלה.
במשך שנים רבות נסע למסעות גיוס כספים בארצות הברית.
הוא העביר את בסיס ההוצאה לארץ ישראל ושינה את שמה ל"הוצאת א.
לקראת סוף חייו, בשנות ה-30, הכניס את בניו שמואל ורחביה להוצאה כיורשים, ואז שונה שוב שם ההוצאה ל-"א.
את פעילות המו"לות בוורשה המשיך בנו השני של שמואל לוין אפשטיין, לוי לוין אפשטיין, עד עלייתו ארצה, בשנת 1934.
משנות השלושים ועד שנות השבעים
שמואל ורחביה ניהלו את ההוצאה בתחילה בדרך המסורתית והתמקדו בספרי קודש וספרי רבנים.
עם זאת, ב-1965 מונה להוצאה מנכ"ל חדש, לוחם הפלמ"ח ומפקד גייסות השריון לשעבר, תת-אלוף במיל' אורי בן-ארי.
מינוי זה סימל מפנה חשיבתי בהוצאה, ולאחריו החלה ההוצאה פונה לקהלים רחבים ושונים.
בין היתר החלו לצאת בה ספרי ילדים ונוער, מקוריים ומתורגמים ומספר גדול יחסית של ספרים בנושאי צבא וביטחון.
כמו כן יצאו בהוצאה חוברות זולות במיוחד של סיפורי ילדים מצוירים, בעלוּת הפקה זולה.
ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים, פנה שמואל לוין אפשטיין לאהד זמורה בבקשה לשיתוף פעולה בהפקת אלבום ניצחון.
כך פגש זמורה את חשב ההוצאה, עודד מודן.
אחד מפירות העיסוק באלבום הניצחון היה אחד הספרים החשובים על אודות מלחמת ששת הימים והתקופה שלפניה, "החודש הארוך ביותר" בעריכת מיכאל בר-זוהר.
ביולי 1970 התפטר בן ארי, על רקע הפסדי ההוצאה ובמקומו מונה למנכ"ל, יעקב שלמון.
בראשית 1972 התפטר שלמון ובמקומו התמנה אברהם גוטסמן.
בין השנים 1967 ו-1970 הפך עודד מודן לדמות המפתח בהוצאה.
על רקע חובות ההוצאה, בסוף 1972 נכרת הסכם על מכירת ההוצאה לחברת מולדת של ראובן הכט, אולם ההסכם התפוצץ לאחר שלא הושגו הסכמות על תנאי המימון.
באפריל 1973 נמכרה ההוצאה לחברה המאוחדת לפרסומים והדפסות.
ביולי 1973 נמכרו עסקי ההוצאה לאור לעודד מודן, ופעילות הדפוס המשיכה להתנהל בידי החברה המאוחדת לפרסומים.
מודן המשיך להוציא ספרים תחת שם ההוצאה "לוין אפשטיין מודן" ובהמשך אף שינה את שמה ל"מודן הוצאה לאור".
במקביל, ב-1973 נוצרה השותפות בין מודן, זמורה ואשר ביתן, שיצרה את הוצאת זמורה ביתן מודן.
אחד מהנכסים הגדולים של ההוצאה היה בית דפוס גדול שהקים שמואל לוין אפשטיין ב-1936 בבת ים והיה אחד המפעלים הראשונים ביישוב הצעיר דאז.
עם קום מדינת ישראל קיבל בית הדפוס זיכיון מהמדינה להדפיס את כל בולי הדואר שלה, וכל בולי המדינה מודפסים בו מיום הקמתה.
בשנת 1964 נמכר המגרש של הדפוס במרכז בת ים ובמקומו הוקם בית דפוס באזור התעשייה בעיר.
ב-1979 נרכש בית הדפוס על ידי "מעריב" ושימש כבית דפוס של העיתון והמגזינים של הוצאת מודיעין, כמו "מעריב לנוער" ו"רייטינג".
בעקבות קשייה הכספיים של קבוצת מעריב נמכר בית הדפוס באישור בית המשפט באוקטובר 2012 לקבוצת רוכשים בראשותו של איש העסקים עמוס מיימון תמורת 65 מיליון ש"ח.
בדצמבר 2013 נמכר שוב, הפעם לעיתון "ישראל היום" שהעביר אליו את הדפסת העיתון (עד אז הדפיס "ישראל היום" את מרבית גיליונותיו בבית הדפוס של עיתון "הארץ").
הוצאת אמנות הייתה הוצאת ספרים עברית שנוסדה ב-1917 והתקיימה עד שנות הארבעים.
ההוצאה נודעה בתרגום ספרי ילדים ונוער מפורסמים לעברית.
ההוצאה נוסדה ב-1917 על ידי שושנה פרסיץ בעיר מוסקבה עם סניף באודסה.
ב-1920, עקב המהפכה הבולשביקית, עברה לפרנקפורט שבגרמניה, ובסוף 1925 עברה לארץ ישראל וקבעה את משרדה הראשי בבית לב בשדרות רוטשילד בתל אביב.
במרץ 1927 עברו משרדי ההוצאה לרחוב יהודה הלוי ולאחר מספר שנים עברה לבניין משלה ברחוב שינקין.
ההוצאה פעלה ללא כוונות רווח, ופעילותה הייתה מסובסדת ועל כן לא נפגעה מהמשבר בענף הספרים בסוף שנות ה-20 בארץ ישראל.
בשנת 1937 בקשה ההוצאה לעבור לבית לודז'יה.
לאחר מכן עברו לחולון למבנה תעשייתי הנמצא כיום ברחוב פרוג 6 בשכונת אגרובנק, אך לאחר שנים מעטות אולצה לעזוב את הבניין לאחר שהופקע לצבא הבריטי ולבסוף נמכר.
עד שנת 1942 הוציאה ההוצאה כ-500 ספרי קריאה.
היא העסיקה מתרגמי בית שכללו את משה בן-אליעזר, יצחק ליב ברוך, שמעון הלקין, שלמה הרברג, מנחם זלמן וולפובסקי, יוסף ליכטנבום, יצחק למדן, אביגדור המאירי, אמיל פוירשטיין, יעקב פיכמן, ישורון קשת, מנחם קפליוק ויעקב שטיינברג.
ההוצאה נודעה בעיקר ב"סדרת עלומים" בה תורגמה מיטב הספרות העולמית לילדים ולנוער לעברית על ידי מתרגמים כיצחק למדן וישראל דושמן.
הסדרה נערכה ברוב שנותיה על ידי אריה ליב סמיאטיצקי ובין הספרים שתורגמו במסגרתה היו "עלובי החיים", "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", "הרפתקאותיו של האקלברי פין", "פינוקיו", וספריהם של ויקטור הוגו, הנריק סנקביץ', ז'ול ורן וצ'ארלס דיקנס.
בנוסף התפרסמה בהוצאה ספרייה ראשונה בעברית שיועדה לגיל הרך בשם "גמליאל" ובה סיפורים קצרים, בעיקר ממקור רוסי, שאוירו באיורים המקוריים של האמנים הרוסים שכונו בכל חוברות גמליאל "חבורת ציירים, אפטר, מוצלמכר, קרבצוב וחיגר".
בין השאר ראה אור בסדרה זו סיפורו של חיים נחמן ביאליק, "התרנגולים והשועל".
תחום נוסף בו התמחתה ההוצאה היה עיבוד ספרים בחוכמת ישראל לבתי הספר, בהם ספרי הרמב"ם, יהודה הלוי ושירת ימי הביניים שיצאו ביוזמת מחלקת החינוך בארץ ישראל בחוברות שכונו "מגילות" וסדרת ספרים בהיסטוריה של עם ישראל בעריכת ר' בנימין וש.
ההוצאה התייחדה בכך שהיא ניקדה את כל ספריה, גם אלו המיועדים למבוגרים, מתוך אמונה ש"הנקוד עיקר חשוב, חובה ראשונה, בעבודתינו לתחיית הלשון ותקנתה".
כן כללה ההוצאה בחלק מספריה מילון בסוף הספר.
ההוצאה הציעה מינויים על ספריה במסגרת "ספריית לכֹּל" וכדי לעודד הצטרפות קיימה הגרלה של פרסים כספיים בין החותמים.
שושנה פרסיץ החזיקה מספר שנים ברשת חנויות ספרים בשם "הכל לנוער", בהן יכלו בני נוער לרכוש מספרי ההוצאה ולהחליף ספרים שנקראו, בדומה לספרייה.
בבל היא הוצאת ספרים עצמאית.
ההוצאה נוסדה ב-1994 על ידי עמית רוטברד בשיתוף עם אשר ביתן, שהיה אז אחד השותפים בהוצאת זמורה ביתן.
הכותר הראשון שיצא בבבל היה ספרו הראשון של דאגלס קופלנד "דור X", שראה אור בתחילת 1995.
בשנתיים הראשונות לקיומה, פעלה ההוצאה כסדרה בהוצאת זמורה ביתן, ומאז 1996 היא פועלת באופן עצמאי.
משנת 2003 החלה ההוצאה יוזמת שיתופי פעולה מו"לים בחו"ל עם הוצאת Verso האנגלית ו-L'imprimeur הצרפתית, ובישראל מ-2004 עם הוצאת ידיעות ספרים.
במסגרת הוצאת בבל רואים אור כ-20 כותרים מקוריים ומתורגמים בשנה, בתחומי הפרוזה, העיון והארכיטקטורה, ובמינונים קטנים יותר בתחומי ספרות הילדים, השירה ובישול והדרכה.
קטלוג ההוצאה (נכון לתחילת 2010) כולל כ-450 כותרים.
בין הסופרים הבולטים שספריהם ראו אור בבבל נמנים מישל וולבק, יו נסבו, הילרי מנטל, תומאס ברנהרד, אלי סמית ודרור בורשטיין.
בשנת 1999 השיקה ההוצאה את אתר האינטרנט שלה, שהיה האתר הראשון בעברית שהוקדש לענייני ספרות, אמנות ותרבות.
במסגרת העלייה לאוויר חולק לראשונה בישראל ספר שלם בפורמט דיגיטלי, אייכמן בירושלים: דו"ח על הבנאליות של הרוע מאת חנה ארנדט.
בשנת 2004 האתר עלה בגרסה מחודשת תחת הכותרת "מכונת קריאה".
בשנת 2004 החלנ "הוצאת בבל", בשיתוף "מרכז השל לקיימות", לפרסם סדרת ספרים בנושאי איכות הסביבה וקיימות.
המין השני - תרגום לעברית של הספר משנת 1949 של ההוגה האקזיסטנציאליסטית סימון דה בובואר.
הספר, שהוא מספריה הידועים ביותר, עוסק בהתייחסות לנשים במהלך ההיסטוריה ונחשב ליצירה מז'ורית בפילוסופיה הפמיניסטית.
מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות - תרגום לעברית של הספר משנת 1961 מאת העיתונאית ג'יין ג'ייקובס.
הספר נחשב לאחד החשובים ביותר בעולם על ביקורת ציבורית בנושא של תכנון עירוני במאה ה-20, ולמבשר של תנועת העירוניות המתחדשת.
בלי לוגו - ספרה של החוקרת והעיתונאית הקנדית נעמי קליין, העוסק במה שהיא רואה כהשתלטותם על הכלכלה העולמית של תאגידי ענק בינלאומיים בעידן הגלובליזציה.
אנציקלופדיה של הרעיונות - אנציקלופדיה בת כ-600 ערכים פרי עטם של ד"ר דוד גורביץ' וד"ר דן ערב, שראתה אור בדפוס בכרך אחד בן 1,326 עמודים בשנת 2012, ובמהדורה מקוונת בשנת 2016.
כניעה - רומן מאת הסופר הצרפתי מישל וולבק משנת 2015, בתרגומה של עמית רוטברד.
הרומן הוא סאטירה פוליטית, המדמיינת מצב שבו מועמד מוסלמי, הדוגל בשמירה על ערכי המסורת והפטריארכליה, מוביל את ההצבעה של שנת 2022 בצרפת.
משגל - תרגום לעברית של ספרה של אנדריאה דבורקין משנת 1987, בו היא מציעה ניתוח פמיניסטי רדיקלי ליחסי מין בספרות ובחברה.
אייכמן בירושלים: דין וחשבון על הבנאליות של הרוע (תרגום: אריה אוריאל) 2000 - תרגום לעברית של ספרה של חנה ארנדט משנת 1965.
ביתן הוצאה לאור היא הוצאת ספרים שהייתה בעבר חלק מהוצאת זמורה-ביתן.
מאז היווסדה ב-1954, הוציאה ההוצאה כ-3,500 ספרים - ספרים ישראליים ותרגומים לעברית לקלאסיקות של בלזק, פלובר, בולגקוב, קורט וונגוט ועוד.
מאז 2006, הבעלים של ההוצאה הוא אייל ליאני.
הוצאת "ביתן" הוקמה כהוצאה משפחתית בשנות החמישים.
אביו של אשר ביתן הקים את דפוס והוצאת ספרים ביתן בשנת 1954. ב-1967 פיתח אשר ביתן את הדפוס להוצאת הספרים "ביתן הוצאה לאור".
ב-1973, יחד עם שותפיו אהד זמורה ועודד מודן, הקים ביתן את הוצאת הספרים "זמורה-ביתן-מודן".
ב-1982 פרש מודן מן השותפות, והוצאת זמורה-ביתן המשיכה לפעול עד לפרישתו של ביתן בסוף שנות ה-90. עם זאת נשמר שם ההוצאה שנים רבות זמורה-ביתן (ובהמשך התמזגה ההוצאה בכנרת).
במסגרת כנרת, זמורה, דביר יצאו לאור אלפי ספרים ישראליים וספרים מתורגמים לעברית, בהם ספרים של היינריך בל, גינטר גראס, סול בלו, פיליפ רות ואחרים.
ביתן ייבא לישראל את סדרות הילדים המוכרות "ברבאבא" ו"הדרדסים".
כמו כן הוא הוציא לאור את ספרי השירה הראשונים של "הליקון".
בשנות השבעים התאחדה ההוצאה עם הוצאת "זמורה" והוצאת "מודן" ליצירת "זמורה-ביתן-מודן" שהפכה לימים להוצאת הספרים הגדולה בישראל (כיום הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר).
במהלך הקריירה שלו, היה אחראי אשר ביתן לשינויים רבים בעולם ההוצאות לאור.
כך, בין היתר, הביא לשינוי הספרות המוצאת לאור בישראל מספרות מונוליתית, המוצאת בידי כמה הוצאות לאור בעלות אידאולוגיה כבדה ורצון לכוון את הקהל וללמדו כמו "עם עובד", "הקיבוץ המאוחד" ו"ספרית הפועלים", לספרות פנאי ובידור בנוסף להשכלה.
מגמה זו אומצה בהמשך הדרך גם על ידי הוצאות אחרות.
במסגרת ההוצאה, הוציא ביתן לאור את ספרי דן בן אמוץ שהיה חברו ואת ספרי הפילוסוף השנוי במחלוקת משה קרוי, את ספרי קורט וונגוט וג'וזף הלר לצד מותחנים רבי מכר רבים.
כמו כן, הוציאה הוצאת "ביתן" ספרי עיון רבים.
בשנת 1996 רכש אוהד זמורה את חלקו של אשר ביתן ב"זמורה-ביתן" ו"ביתן" המשיכה בדרכה העצמאית כמוציאה לאור של ספרי עיון ואיכות.
לאחר פרישתו מהוצאת זמורה-ביתן פעל ביתן כמו"ל עצמאי.
בשנותיו האחרונות תמך בהוצאתו לאור של כתב העת הספרותי "עמדה".
הוצאת ביתן תחת בעלות המו"ל אייל ליאני
בשנת 2006 רכש אייל ליאני את ההוצאה מאשר ביתן והוא משמש המו"ל שלה עד היום.
ההוצאה שמה דגש על טכנולוגיה תחת מחלקת הדיגיטל של החברה ומפתחת תצורות דיגיטליות לספרים: ספרי אודיו (שמע), ספרים דיגיטליים.
בין ספרי ההוצאה ניתן למצוא ספרי שירה, עיון, ביוגרפיות, ספרי ילדים ונוער ורומנים.
מעת לעת עורכת ההוצאה סדנאות לכתיבה יוצרת עם דגש על התהליך הפרקטי של הוצאה לאור של ספר.
באפריל 2025 מונה העיתונאי עמנואל רוזן לדובר ההוצאה ואלעזר שטורם לנשיא ההוצאה
רבי מכר ידועים בהוצאת ביתן
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' הוא בית הוצאה לאור שפועל מכוח צו מלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה מ-1534. זוהי הוצאת הספרים הפעילה הוותיקה ביותר ולה סניפים במדינות רבות.
ההוצאה מוציאה לאור מעל ל-3,000 כותרים חדשים מדי שנה, ולה מאגרים של כ-16 מיליון ספרים בתשעה מחסנים בעולם.
הספרים בהוצאה מכסים כמעט כל נושא לימודי, אקדמי ומחקרי בארצות דוברות האנגלית: ספרים מקצועיים, ספרי לימוד, מונוגרפיות, ספרי יעץ, חומרים ללימוד השפה האנגלית, ספרי תנ"ך ותפילה.
ההוצאה מפרסמת גם כ-240 כתבי עת אקדמיים ב-32 תחומים.
מטה ההוצאה הוא בקיימברידג', אנגליה.
ההוצאה מעסיקה קרוב ל-2,000 אנשי צוות ב-39 מדינות.
הוצאת אינזל היא הוצאת ספרים גרמנית.
ההוצאה נוסדה ב-1901 על בסיס כתב עת ספרותי שראה אור החל מ-1899. בשנת 1912 הצטרף להוצאה הסופר שטפן צווייג כעורך "סדרת אינזל לספרות", בה ראו אור הוצאות ביבליופיליות של מיטב סופרי התקופה.
ההוצאה פעלה עד מלחמת העולם השנייה בלייפציג, עם חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה התפצלה ששני מרכזים, לייפציג שבגרמניה המזרחית ופרנקפורט שבגרמניה המערבית.
ב-2010 עברה ההוצאה לפעול בברלין.
בשנת 1899 החל אלפרד ולטר היימל, איל הון, משורר וחובב ספרות להוציא לאור במינכן כתב עת בשם "האי" ( Die Insel) יחד עם אוטו יוליוס בירנבאום ורודולף אלכסנדר שרדר.
מטרת כתב העת הייתה לתת במה לספרות ולשירה צעירה, גרמנית וזרה.
בין המשתתפים בכתב העת נמנו הוגו פון הופמנסתאל, ריינר מריה רילקה, היינריך מאן, מוריס מטרלינק, וכן תרגומים מיצירות של אדגר אלן פו, אנדרה ז'יד, אוגוסט סטרינדברג, אמיל ורהארן, וולט ויטמן, אוסקר ויילד וויליאם בטלר ייטס.
סמל כתב העת עוצב על ידי פטר ברנס.
ב-1901 הוקמה הוצאת הספרים בלייפציג, כאשר הקו המערכתי שלה היה בחירה ופרסום של ספרים אך ורק לפי ערכם האמנותי ופניה לקהל אנין טעם ללא שיקולים עסקיים.
המהדורות היו קטנות ויוצרו בבתי מלאכה תוך הקפדה אסתטית ברוח תנועת האסתטיציזם.
בנוסף ליצירות של יוצרים צעירים מגרמניה ומחוצה לה פרסמה ההוצאה מהדורות פקסימיליה של יצירות קלאסיות, בהן משל גתה ושילר.
בשנת 1908 ראה אור בהוצאה ספרו של פרידריך ניטשה "אקה הומו" בעיצוב עטיפה של אנרי ון דה ולדה.
ב-1912 הציע שטפן צוויג, שהיה אמנם סופר צעיר, אך בעל היכרות עמוקה עם עולם הספרות העולמי, למנהל ההוצאה, אנטון קיפנברג, להקים במסגרת ההוצאה ספרייה אשר תכלול: "יצירות קטנות יותר – סיפורים, נובלות, אוספי שירה, מסות, מחזות, נאומים ואגדות עם.
אלו יהפכו לרכוש ההוצאה כתוצאה מאופני העריכה והעיבוד המיוחדים או עקב היותם מוגנים בזכויות יוצרים מלכתחילה.
לאלה יתווספו יצירות מן העבר הקרוב והרחוק שלא בצדק נפלו לתהום הנשייה, או כאלה שאנו מבקשים להקנות להן מימד אקטואלי מיוחד, ולעיתים נצרף גם ספרים מאוירים".
למרות המגמה האליטיסטית זכתה ההוצאה לקהל רחב והפכה לאחת הגדולות בגרמניה.
בין היתר הוציאה מהדורות גדולות של כתבי גאורג ביכנר, ויליאם שייקספיר, וירג'יניה וולף, אמיל זולא, פול ואלרי, לב טולסטוי ועוד.
ההיפר-אינפלציה ששררה ברפובליקת ויימאר בשנות ה-20 של המאה ה-20 ומשבר הנייר והדפוס הערימו קשיים וסיכנו את קיומה של ההוצאה.
עם עליית הנאצים לשלטון הפסיקה ההוצאה להוציא ספרים של יהודים, בהם חבר המערכת שטפן צוויג עצמו, שיצא לגלות, ושל סופרים "בלתי ראויים" אחרים כגון אלדוס האקסלי ואחרים.
בדצמבר 1943 הופצץ בית ההוצאה בלייפציג ונחרב.
ההוצאה חודשה לאחר המלחמה בשני מוקדים, פרנקפורט בגרמניה המערבית ולייפציג במזרחה.
ההוצאה שמרה על קו מערכתי איכותי והמשיכה להתקיים בשני המוקדים תוך זיקה הדדית.
בשנת 1967 החלה ההוצאה להוציא את סדרות הספרייה הלאומית של ברלין ובהן כל יצירות גתה, שילר והיינריך פון קלייסט במהדורות מוקפדות ומוערות וכן ביוגרפיות, אוטוביוגרפיות והתכתבויות של דמויות קלאסיות, הן גרמניות והן מהעולם הרחב.
החל מ-1972 ראו אור גם סדרות ספרות עתיקה וספרות מסעות וכן מהדורות בכריכה רכה.
בשנת 1981 התאחדה ההוצאה עם הוצאת Suhrkamp והרחיבה את פעילותה גם להוצאת כתבים היסטוריים קלאסיים בפילוסופיה ומדע המדינה.
לכל אורך השנים נשמר דגש על עיצוב מוקפד וייחודי.
עיקר תרגומי הספרות היו מצרפתית, פורטוגזית, אנגלית, איטלקית וספרדית.
מבנה ההוצאה עם איחוד גרמניה כלל מחלקות לספרות לא-בדיונית של המאה ה-20, קלאסיקה, תרבות והיסטוריה וסדרה מיוחדת בנושא דתות העולם.
ב-2010 התמקמה ההוצאה בשדרות אונטר דן לינדן במרכז ברלין.
ביולי 2013 הכריזה ההוצאה על הליך פירוק.
הוצאת אוניברסיטת אוקספורד היא הוצאת הספרים האוניברסיטאית הגדולה בעולם והשנייה בוותק, לאחר הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
הוצאת הספרים היא מחלקה של אוניברסיטת אוקספורד ובראשה ניצבים 15 אקדמאים הממונים על ידי סגן הצ'נסלור של האוניברסיטה.
ההוצאה נוסדה ב-1586, לאחר שהאוניברסיטה הייתה גורם פעיל בתחום הדפוס כבר מ-1480. עד המאה ה-19 התמקדה ההוצאה בתחום הספרות האקדמית והדפסת חיבורים ליטורגיים נוצריים.
באמצע המאה ה-19 לקחה ההוצאה על עצמה את מפעל המילון האנגלי של אוקספורד, המילון האנגלי הגדול, המוקפד והשלם ביותר.
מאז ראשית המאה ה-20 מוציאה ההוצאה ספרות כללית הממוקדת בעיקר בהוצאה מחדש של ספרות קלאסית, ספרות ילדים, סדרות מדע פופולרי, מילונים ולקסיקונים במגוון תחומי דעת (בין היתר פילוסופיה, ביולוגיה ומוזיקה קלאסית ורבים אחרים, הראשון בהם היה The Oxford Companion to Music), כתבי עת מדעיים, ספרים ללימוד השפה האנגלית וספרות דתית.
כל זאת בצד הוצאת ספרי מחקר אקדמאים של אנשי אוניברסיטת אוקספורד ואחרים, הנבחרים על ידי ועדת לקטורים אקדמית המורכבת מחברי סגל האוניברסיטה.
ב-1896 הקימה ההוצאה בניו יורק שלוחה ראשונה מחוץ לבריטניה ומאז היא פעילה ברחבי העולם (כולל אוסטרליה, הודו, סין, יפן, דרום אמריקה ודרום אפריקה).
מפעלים מו"ליים ומחקריים ראויים לציון
סדרת הלקסיקונים Oxford Companion למגוון תחומי דעת
Oxford Classical Texts, סדרת ספרים המכילה עריכה מדעית של טקסטים מהספרות היוונית העתיקה והלטינית, בשפתם המקורית
סדרת הקלאסיקות העולמיות (Oxford World's Classics), כוללת תרגומי מופת לאנגלית ממגוון הספרות העולמית, כולל ספרות יפה, מחזות, אנתולוגיות ורבים מהכתבים הדתיים והמיתולוגיים של עמי העולם
The Oxford Encyclopedia of Economic History - אנציקלופדיה המסקרת את מכלול ההיסטוריה האנושית הכלכלית בזמן ובמרחב
מהדורה מוערת של התנ"ך והברית החדשה באנגלית, לטינית, יוונית ועברית
אינדיבוק היא חנות מקוונת למכירת ספרים דיגיטליים (ספרים אלקטרוניים), לקריאה מיידית דרך מכשירים ניידים, מכירת ספרים מודפסים במשלוח, וכן הוצאה לאור של ספרים.
אינדיבוק נוסדה בשנת 2012 על ידי המשורר והסופר רון דהן, ויזם האינטרנט ניר גרינהויז, במטרה ליצור חנות ספרים עצמאית ברשת שתתן דגש על תמלוגים גבוהים ליוצרים.
החנות מציעה ספרים בפורמטים המאפשרים שימוש ברוב מכשירי הקריאה, מחשבים, טאבלטים וטלפונים סלולריים חכמים ורכישה של כותרים מודפסים.
בשנת 2015 רכשה חברת פרובוק (בבעלות איתן זינגר) 50% מהחברה לפי שווי של מיליון שקל.
מאז שנת 2021, אינדיבוק נמצאת בבעלות פרטית של שני יזמים, תומר טרבס ומאור דוידוביץ'.
בתחום הדיגיטלי מדובר בחנות השנייה בגודלה בשוק הישראלי (שנייה אחרי עברית (קורא ספרים אלקטרוני)).
בשנת 2013 מונה העורך והמבקר ארז שוייצר לשמש כעורך הראשי של "הוצאת אינדיבוק".
בהוצאה ראו אור בין היתר ספריהם של אלכס אפשטיין, ערן שגיא סשיצקי, נגה אלבלך ותרגומיו של יהונתן דיין לספרי הרמן מלוויל.
בשנת 2023 ראה אור בהוצאה, לראשונה בשפה העברית, ספרה של קתרינה מאורה "לנצח אחרי הכל".
במחצית שנת 2019 מכרו ניר גרינהויז ורון דהן את החזקותיהם בחברה.
הוצאת אוניברסיטת בר-אילן היא הוצאת ספרים של אוניברסיטת בר-אילן, המתמקדת בהוצאה לאור של ספרים וכתבי עת אקדמיים העוברים ביקורת עמיתים, בעיקר בתחומי מדעי הרוח ומדעי החברה, ובפרט במדעי היהדות.
ההוצאה לאור נוסדה בשנת 1966 על ידי פרופ' דניאל שפרבר, שעמד בראשה כעשר שנים.
במתכונתה הנוכחית פועלת ההוצאה משנת 1978. בראש ועדת הספרים של ההוצאה עמדו במהלך השנים הפרופסורים דניאל שפרבר, אברהם סולטמן, שלום אלבק, שלמה אקשטיין, יהודה פרידלנדר, אלה בלפר, בנימין אברהמוב, דב שוורץ, אפרים חזן, יוסי כץ, צבי מרק.
יו"ר ועדת הספרים הנוכחי הוא פרופ' לייב מוסקוביץ.
מרים דרורי ניהלה את בית ההוצאה מראשיתו במשך 22 שנים.
לאחריה ניהלה את בית ההוצאה הגב' מרגלית אבישר.
המנהל הנוכחי הוא ד"ר אלכס טל.
להוצאת אוניברסיטת בר-אילן שתי זרועות; הזרוע האקדמית היא ועדת הספרים שחבריה הם פרופסורים מתחומי מחקר שונים באוניברסיטה.
הוועדה והיושב בראשה אחראים על תהליך הקבלה והשיפוט של החיבורים וכתבי העת, והיא מתכנסת כמה פעמים בשנה.
במסגרת ההוצאה יוצאים לאור 30 סדרות ו-13 כתבי עת.
הוצאת ארקהם האוס היא הוצאת ספרים אמריקאית, המתמקדת בפרסום סיפורת .
היא הוקמה בסאוק סיטי, ויסקונסין ב-1939 על ידי אוגוסט דרלת' ודונלד וואנדרי בניסיון לשמר בכריכות קשות את יצירותיו הטובות ביותר של הסופר ה.
שמה של ההוצאה נגזר משמה של העיר הבדיונית של לאבקרפט, ארקהם.
מהדורות ההוצאה ידועות באיכות הדפסתן הגבוהה.
דגל המדפיסים של ההוצאה תוכנן על ידי פרנק אותפאטל.
תחת אוגוסט דרלת' ודונלד וואנדרי
לאבקרפט בסוף שנת 1937 הוביל את שני חבריו הטובים, אוגוסט דרלת' ודונלד וואנדרי, לאסוף את יצירותיו הטובות ביותר מתוך כתבי העת הזולים בהם נהג לפרסם את עבודתו לכדי כרכים ממשיים שיישמרו לאורך זמן.
לאחר מספר ניסיונות כושלים בהם אף מפרסם או הוצאה לאור לא הסכימו לקבל את קובץ הסיפורים, הבינו השניים שאף אחד לא יהיה מוכן לקחת את הסיכון הכלכלי הכרוך בפרסום האוסף.
בשל כך גמרו אומר בדעתם לפתוח הוצאה לאור משלהם, ארקהם האוס (ששמה נלקח מעירו הבדיונית של לאבקראפט, ארקהם), מתוך כוונה לפרסם את כל יצירותיו של לאבקרפט המנוח בכריכה קשה.
תחילה פורסם קובץ סיפורים בשם "הזר וסיפורים אחרים" תמורת מחיר בגובה חמישה דולרים, בעוד שהזמנות מוקדמות התקבלו במחיר של שלוש וחצי דולרים בלבד, אך אפילו תחת המחירים הזולים האלו התקבלו רק מאה וחמישים הזמנות מוקדמות של הספר לפני הופעתו ב-1939.
הספר הודפס על ידי בית הדפוס של ג'ורג' בנטה מוויסקונסין במהדורה הכוללת 1,268 עותקים והכיל למעלה מ-550 עמודים, כשהוא כרוך בכריכה קשה ועטוף בעטיפה שאוירה בידי האמן וירג'יל פינלאי.
הספר נמכר בצורה איטית אך יציבה.
דרלת' היה סופר מצליח ובעל הכנסה אמידה מחוץ לעבודתו כסופר וכמפרסם, ויכל לקיים את העסק גם מבלי שירוויח כסף רב במהירות.
קובץ סיפורים נוסף, "מעבר לקיר השינה", פורסם ב-1943 בעוד שקצב מכירותיה של ההוצאה מתקדם במהירות.
עד שנת 1944, ארקהם האוס ביססה את עצמה כהוצאה קטנה אך רווחית עם ארבעה ספרים על קו ההדפסה (אוספי עבודות של דונלד וואנדרי, הנרי אס.
ווייטהד, קלארק אשטון סמית' וה.
ב-1945 הרחיבה ההוצאה את טווח פרסומיה עם שני ספרים חדשים שלא פורסמו מעולם; "בית המכשפות" מאת אוונג'לין וולטון ו"הפולש על מפתן הדלת" מאת אוגוסט דרלת'.
כמו כן הגדיל דרלת' את טווח הפרסום על ידי הדפסת אוספי סיפורים של כותבי פנטזיה ידועים, הראשון בהם הוא "תה ירוק וסיפורי רוחות אחרים" מאת הסופר האירי ג'יי.
כמו כן פורסמו אנתולוגיות של כותבים אנגליים רבים ב-1947, ביניהם איי.
קופארד, ראסל ווייקפילד, ויליאם הופ הודג'סון ואלגרנון בלקווד.
בנוסף לכך פורסמו ספרים הנכתבו בידי שלושה סופרים אמריקאים שונים כדוגמת סלאן מאת א.
ון ווגט אשר הודפס במהדורה של למעלה מ-4,000 עותקים והיה הספר הנמכר ביותר של ההוצאה במהלך שנות ה-40.
במהלך שנות ה-50 פרסמה ההוצאה ספרים רבים מסוגות הפנטזיה והאימה.
רוברט וויינברג אמר כי "תחרות רצינית מצד מספר הוצאות לאור קטנות שהתמקדו במדע בדיוני האטו את מכירותיה של הוצאת ארקהם והעמידו את דרלת' על קרח דק.
הדבר שהציל את ההוצאה מפשיטת רגל הייתה הלוואה נדיבה מדוקטור דייוויד ה.
קלר ב-1948. קלר ביקר בביתו של דרלת' יחד עם סם מוסקוביץ' במטרה לפרסם את ספרו ולשלם לדרלת' עבור עלויות ההדפסה, אולם דרלת' התוודה בפניו כי היה שקוע בחוב בסך 2,500 דולרים לבית הדפוס שלו וכי כבר רוקן כל מקור הכנסה אפשרי.
עם חזרתו של קלר לביתו בסטראודסברג, פנסילבניה, כתב שיק בסך הסכום הנדרש ושלחו לדרלת' בתור הלוואה בעלת אחוז ריבית של שלושים וחמישה אחוז.
מאוחר יותר סיפר דרלת' כי "מעולם לא ביקשתי הלוואה, אך הוא הציע אותה בכל זאת באומרו 'אני גאה ביכולתי לשפוט את אופיים של אנשים'; הוא לא היה יכול להעניק מחמאה יותר גדולה לי או להוצאה".
ההוצאה הייתה על סף פשיטת רגל נוספת במהלך שנות ה-60, אך הצליחה לצאת מחובותיה בפתאומיות כאשר החל לפתע להתעורר עניין רב בעבודותיהם של רוברט אי.
כל עבודותיו של לאבקרפט הודפסו מחדש בשלושה כרכים עבי כרס ונותרו בהדפסה למשך זמן רב.
בנוסף לעבודותיו הספרותיות של לאבקרפט החלה ההוצאה לפרסם את מכתביו של הסופר במהדורה בת חמישה כרכים, רעיון שרצה דרלת' להוציא לפועל עוד מראשית הדרך, ובכך סיפקה לקוראים מבט רחב על נקודת מבטו של לאבקרפט ועל עמדותיו השונות כפי שחלק אותן עם עמיתיו, חבריו ומשפחתו.
לאחר תקופה ארוכה של גרירת רגליים, נכנסה ההוצאה לשנות ה-70 בהתרגשות גדולה ועם שאפתנות פרסומית רבה.
על אף פרסום עבודותיהם של סופרים ידועים רבים בני זמנו של לאבקרפט, ההוצאה מעולם לא היוותה הצלחה פיננסית גדולה.
דרלת' אמר ב-1970 כי "באף שנה מאז הקמתה של ההוצאה לא כיסו ההכנסות את ההוצאות, ומאז ומתמיד נאלצתי לכסות את הפער עם כספי האישי".
רוברט וויינברג הוסיף, "ההצלחה הגדולה ביותר של ארקהם האוס היא 'בית המכשפה', סיפור מצוין שנותר בהדפסה במשך כמעט כשני עשורים".
עם מותו של דרלת' ב-1971 לקח דונלד וואנדרי את תפקידו כעורך הראשי למשך תקופה קצרה, אך סירב להמשיך בו בקביעות.
לקראת שנות ה-80 פסקה ההוצאה מהדפסה חוזרת של ספרים, למעט כמה מהדורות יוצאות דופן של עבודותיהם של דרלת' ולאבקרפט, ומכרה חלק מזכויות היוצרים שבבעלותה למפרסמים אחרים אשר הדפיסו מהדורות בכריכה רכה.
תחת אפריל דרלת', ג'ים טרנר ופיטר ראבר
לאחר פטירתו של דרלת' ירשו ילדיו וולדן ואפריל את השליטה בחברה.
וולדן אינו היה מעורב בענייני הניהול היומיומיים ואילו אפריל שימשה בתור נשיאת החברה, מחזיקת המניות העיקרית והמנכ"לית, תפקידים אשר החזיקה עד למותה ב-2011.
תפקיד העורך הראשי הועבר מידי דונלד וואנדרי לג'יימס טרנר, אשר הרחיב את פעילותה של ההוצאה במהלך שנות ה-70 וה-80 לטווח פרסום מגוון של כותבי פנטזיה ומדע בדיוני בולטים כגון מייקל בישופ, לוציוס שפרד, ברוס סטרלינג, ג'יימס טיפטרי ג'וניור ועוד, לעיתים קרובות בפורמט של כריכות קשות.
הרפתקנותו של טרנר לקחה את ההוצאה הרחק מחזונה המקורי של עיסוק בספרות מוזרה מסוגת האימה, דבר שהוביל לפיטוריו בידי אפריל ב-1997.
ב-1997 מונה פיטר ראבר כעורך הראשישל ההוצאה ופתח במשימתו להשיב את מעמדה של הוצאת ארקהם כהוצאה המתמקדת בפרסום ספרות מפחידה ומוזרה, זאת תחת הוראותיה של אפריל דרלת'.
ראבר משך ביקורת רבה בשל דעותיו העוינות כלפי שלל כותבים אותן ביטא בהקדמות אשר כתב לסיפורי ההוצאה.
בהמשך נפוצו שמועות על בריאותו הלקויה אשר התבררו לבסוף כנכונות כאשר חטף שבץ וכתוצאה מכך עזב את תפקידו כעורך.
פרסומיה של ההוצאה האטו בצורה ניכרת במהלך השנים 2000–2006 עם תשעה ספרים חדשים בלבד.
ב-2005 זכתה הוצאת ארקהם בפרס הפנטזיה העולמי עבור קטגוריית ההוצאות הקטנות.
ב-2009 פורסם כי ג'ורג' ונדרבור ורוברט וויינברג ייכנסו לתפקידי עורכי ההוצאה.
ב-2010 פרסמה ההוצאה את ספרה "המבחר של ארקהם" במהדורה מוגבלת בת שני כרכים של מאתיים וחמישים עותקים, מעין הדפסה חוזרת של המגזין שפרסמה בין השנים 1948–1949.
ג'ורג' ונדרבור כתב בבלוג שלו כי ההוצאה תדפיס מספר ספרים חדשים, תרחיש שהתבטל עם מותה של אפריל ב-21 במרץ 2011. באתר ההוצאה נכתב שילדיה של אפריל יירשו את תפקידיה, דניאלה ג'ייקובס את תפקיד נשיאת החברה ואחיה דיימון דרלת' את תפקיד סגן הנשיא.
בשנים האחרונות לא הודפסו ספרים חדשים בהוצאה, אשר פעלה באופן רצוף בין השנים 1939 עד 2010 למעט מספר תקופות השבתה קצרות של כמה חודשים, ובשל כך הפער בשנים האחרונות מהווה את תקופת ההפסקה הארוכה ביותר של ההוצאה מאז ראשית דרכה.
הוצאת אפרסמון היא הוצאת ספרים ישראלית.
ההוצאה הוקמה ב-2018 על ידי יואב רייס, שעסק בהוצאה לאור בהוצאות ספרים שונות, ויורי מירון, בעל תואר שני בבלשנות, מתרגם ורופא.
ההוצאה עוסקת בפרסום פרוזה מתורגמת מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, במגמה לפתוח צוהר לתקופה זו ולתמורות החברתיות שחלו בה, ובכללן השיח של מפנה המאה העשרים.
לורד ליליאן" של ז'אק ד'דלסוורד-פרסן , רומן חניכה דקדנטי, המבקר בחריפות את יחס החברה להומוסקסאליות; ועוד.
הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס היא חברת ההוצאה לאור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד.
היא נוסדה ב-1878, וזו ההוצאה לאור האוניברסיטאית הוותיקה ביותר מבין כל אלו הפועלות בארצות הברית.
ההוצאה לאור מפרסמת ספרים וכתבי עת, ומטעמה פועלות מחלקות נוספות המפעילות מאגרי מידע אלקטרוניים.
משרדי ההוצאה לאור נמצאים בצ'ארלס וילג' .
, נשיאהּ הראשון של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, חנך את ההוצאה לאור ב-1878. ההוצאה לאור החלה בשם "סוכנות הפרסום האוניברסיטאית", ובשנתיים הראשונות לקיומה פורסמו מטעמה שני כתבי עת.
הספר הראשון של ההוצאה לאור פורסם ב-1881, שלוש שנים לאחר הקמתה.
הוא יצא לאור לכבודו של סידני לאנייר , שהיה אחד הכותבים הראשונים באוניברסיטה.
ב-1891, סוכנות הפרסום שינתה את שמה ל"הוצאת ג'ונס הופקינס", וב-1972 ל"הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס".
ב-1993, לאחר שעברה מספר פעמים מקמפוס אחד למשנהו, ההוצאה עברה לבניין ששימש בעבר בתור כנסייה בשכונת צ'ארלס וילג' שבבולטימור.
המבנה הוקם ב-1897 ככנסייה קתולית על שם "הקדושים פיליפ וג'יימס", אך מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 מאכלס המבנה את ההוצאה.
ב-2017, לאחר פרישתה של מנהלת ההוצאה לאור קת'לין קין, מינתה ההוצאה לאור את ברברה פופ למנהלתה החדשה.
JHU Press מפרסמת 90 כתבי עת מדעיים ולמעלה מ-200 ספרים חדשים בכל שנה.
מאז 1993, מנהלת הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס את Project MUSE, ספר מקוון הכולל למעלה מ-550 כתבי עת מדעיים ויותר מ-20,000 ספרים אלקטרוניים.
הוצאת הספרים פועלת בשלושה תחומים מרכזיים:
הוצאת ספרים: רכישות, עריכת כתבי יד, עיצובם, הפקתם ושיווקם
פרסום כתבי עת והוצאה אלקטרונית, הכוללת את Project MUSE
Hopkins Fulfillment Services (HFS): עיבוד הזמנות, מערכות מידע ומרכז ההפצה
הוצאת אוניברסיטת שיקגו היא בית ההוצאה לאור האקדמי הגדול ובין הוותיקים ביותר בארצות הברית.
ההוצאה פועלת במסגרת אוניברסיטת שיקגו ומוציאה לאור מגוון רחב של פרסומים.
בין הפרסומים מדריך הסגנון של שיקגו, מגוון כתבי עת מדעיים, ספרי יובל ומונוגרפיות מאת חוקרים.
בניין מטה ההוצאה ממוקם במידוויי פלזנס, בקמפוס אוניברסיטת שיקגו.
נכון ל-2022 הוציאה הספרייה לאור מעל 14,000 כותרים (ספרים) ומוציאה לאור כ-280 כותרים חדשים בשנה.
חטיבת כתבי העת מוציאה לאור 84 כתבי עת מדעיים חלקם בדפוס וחלקם באופן אלקטרוני.
מרכז ההפצה של ההוצאה משרת 150 הוצאות ובתי דפוס ברחבי העולם.
ההוצאה נוסדה בשנת 1890, כאחת משלוש המחלקות המקוריות של אוניברסיטה.
בשנתיים הראשונות שימשה כבית דפוס וב-1892 החלו לצאת במסגרתה ספרי מחקר, ספרי לימוד וכתבי עת.
הגיליון הראשון של Journal of Political Economy, כתב העת הראשון של ההוצאה, ראה אור בדצמבר 1892.
ב-1905 החלה ההוצאה להפיץ ספרים מחוץ לאוניברסיטה עצמה.
ב-1906 ראתה אור המהדורה הראשונה של מדריך הסגנון של שיקגו, המשמש כתקן לכתיבה אקדמית בתחום מדעי הרוח ומדעי החברה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלה ההוצאה להוציא לאור סדרות מקוריות ומתורגמות של הספרות וההיסטוריה של העולם.
ביניהן תרגום כל הטרגדיות היווניות, והאיליאדה.
כן ראה אור לקסיקון מלא יווני-אנגלי למונחי הברית החדשה והנצרות הקדומה.
ההוצאה היא המתרגם והמו"ל הבלעדי של חלק מההוגים של הפילוסופיה הקונטיננטלית באנגלית בהם ז'אק דרידה, פול ריקר ולוק פרי.
ב-2004 הוציאה ההוצאה את "האנציקלופדיה של שיקגו", מדריך אקדמי מקיף של העיר, כהכרזה על הזיקה העמוקה שבין האוניברסיטה לעיר.
BiblioVault נוסד על ידי ההוצאה וקרן משפחה אנדרו ויליאם מלון בשנת 2001 על מנת לרכז ולשמר פרסומים אקדמיים במדיה דיגיטלית.
המיזם מספק גישה דיגיטלית והדפסה לפי דרישה לעשרות אלפי פרסומים של ההוצאה ושל הוצאות אקדמיות אחרות.
הוצאת אוניברסיטת קליפורניה היא בית הוצאה לאור השייך לאוניברסיטת קליפורניה ומפרסם מאמרים אקדמיים.
ההוצאה לאור נוסדה ב-1893. ייעודה היה לפרסם מאמרים מדעיים שפרסמה הפקולטה של אוניברסיטת קליפורניה, שנוסדה ב-1868. מאז היווסדה, שכנו מוסדותיה של ההוצאה לאור בקמפוס הראשי של האוניברסיטה, בברקלי.
המשרד האדמיניסטרטיבי של ההוצאה לאור ממוקם במרכז העיר אוקלנד שבקליפורניה.
ההוצאה מחזיקה בסניף עריכה בלוס אנג'לס ובמשרד מכירות בניו יורק.
היא מפיצה את פרסומיה באמצעות משרדי שיווק בבריטניה, אסיה, אוסטרליה ואמריקה הלטינית.
מועצת המנהלים המורכבת מפקידים בכירים של אוניברסיטת קליפורניה, שהמטה שלה נמצא בברקלי, נושאת באחריות לפעולות העיתונות, ומאשרת את כל כתבי היד לפרסום.
ועדת העורכים מורכבת מחברי סגל מכובדים המייצגים את תשעת הקמפוסים של האוניברסיטה.
הוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית (או בקיצור: UNC Press), שנוסדה בשנת 1922, היא הוצאה אוניברסיטאית השייכת למערכת האוניברסיטאות של קרוליינה הצפונית.
ההוצאה יושבת בעיירה צ'אפל היל, היכן שממוקמת האוניברסיטה הראשית במערכת – אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
ההוצאה חברה באיגוד ההוצאות האוניברסיטאיות האמריקאיות (AU Presses).
ההוצאה היא מוסד ללא כוונת רווח להוצאת ספרים וכתבי עת אקדמיים, וכן ספרי עיון לציבור הרחב, והיא ההוצאה האוניברסיטאית הראשונה שנוסדה בדרום ארצות הברית.
ההוצאה מקדמת את המשימה המשולשת של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית – הוראה, מחקר, ושירות לציבור – באמצעות הוצאה לאור של ספרים וכתבי עת עם ביקורת עמיתים עבור סטודנטים, חוקרים, והציבור הרחב.
היא נתמכת כספית על ידי קרוליינה הצפונית ועל ידי תורמים פרטיים ומוסדיים, אשר הקימו עבורה הקדש ציבורי.
הן לימודים אפרו-אמריקאים והן לימודי מגדר ונשים ממשיכים להיות אבני יסוד בקטלוג הפרסומים של הוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
במאה ה־21, סייעה ההוצאה לטפח את התחום המתפתח לימודי אינדיאנים וילידים.
בשנים הראשונות לאחר ייסודה, הוציאה ההוצאה לאור אך ורק חיבורים עבור חוקרים ומאת חוקרים, בעיקר אלה מסגל האוניברסיטה של קרוליינה הצפונית עצמה.
מאז התרחב הקטלוג ומכיל פרסומים מאת מחברים מרחבי העולם.
ההוצאה משתפת פעולה עם מוסדות תרבות וקבוצות ציבוריות אחרות, לרבות מכון אומוהונדרו להיסטוריה ותרבות אמריקאית מוקדמת, המרכז ללימודים תיעודיים באוניברסיטת דיוק, מרכז קלמנטס ללימודי דרום מערב ארצות הברית באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית ורשות הארכיונים וההיסטוריה של קרוליינה הצפונית.
בשנת 2006, הקימה ההוצאה חברת בת בשם Longleaf Services, אשר מספקת שירותי הפצה להוצאות ספרים אקדמיות אחרות.
נכון ל־2022, יובל המאה לייסוד ההוצאה, בקטלוג ההוצאה למעלה מ־6,000 ספרים, מתוכם למעלה מ־4,000 עודם בדפוס.
על המחברים הבולטים שפרסמו ספרים בהוצאה נמנים ההיסטוריונית גרדה לרנר, וחוקרי הספרות והסופרים קליאנת' ברוקס, פיליס ויטלי, ותומאס וולף, ורבים אחרים.
ההוצאה הפיקה סדרות מרובות כרכים של מקורות ראשוניים, כגון "מסמכי ג'ון מרשל", "מסמכי הגנרל נתנאל גרין", "מסמכי מתנגדי־העבדות השחורים", ו"כל כתבי קפטן ג'ון סמית'".
חיבורי יען בולטים שראו אור בהוצאה הם "האנציקלופדיה לתרבות הדרום", "האדריכלות של צפון קרוליינה", ו־"האנציקלופדיה של צפון קרוליינה".
הוצאת אוניברסיטת ייל היא הוצאה לאור אוניברסיטאית הקשורה לאוניברסיטת ייל.
היא נוסדה בשנת 1908 על ידי ג'ורג' פארמלי דיי, והפכה למחלקה רשמית של אוניברסיטת ייל ב־1961, אך נותרה עצמאית מבחינה כלכלית ותפעולית.
נכון לשנת 2020, מוציאה הוצאת אוניברסיטת ייל לאור כ־300 ספרים חדשים בכריכה קשה וכ־150 בכריכה רכה מדי שנה, ויש לה קטלוג בן כ־5,000 ספרים מודפסים.
ספרים שראו אור בהוצאה זכו חמש פעמים בפרס הספר הלאומי, פעמיים בפרסי חוג מבקרי הספרות של ארצות הברית ושמונה פעמים בפרס פוליצר.
ההוצאה מחזיקה משרדים בניו הייבן, קונטיקט ובלונדון, אנגליה.
ייל היא ההוצאה האוניברסיטאית האמריקאית היחידה עם פעילות הוצאה לאור בקנה מידה מלא באירופה.
היא מייסדת שותפה של חברת ההפצה TriLiteral LLC, לצד הוצאת המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT Press) ו־הוצאת אוניברסיטת הארוורד.
מאז הקמתה ב־1919, ההוצאה מוציאה לאור את ספרם הראשון של הזוכים בתחרות המשוררים הצעירים של ייל.
הזוכה הראשון היה הווארד באק; הזוכה ב־2022 היא מרי־אליס דניאל.
זוכים ידועים מן העבר הם אדריין ריץ', רוברט האס, וג'ון אשברי.
ההוצאה נותנת חסות משותפת, יחד עם התיאטרון הרפרטוארי של ייל, לתחרות מחזאות בשם "סדרת הדרמה של ייל".
הזוכה בתחרות השנתית מקבל פרס על שם דייוויד צ' הורן על סך 10,000 דולר, הוצאה לאור של כתב היד בהוצאת אוניברסיטת ייל, והקראה מבוימת בתיאטרון הרפרטוארי של ייל.
הן את הפרס והן את ההוצאה לאור והפקת ההקראה מממנת קרן דייוויד צ'ארלס הורן.
סדרת עוגן לתנ"ך של ייל
בשנת 2007 רכשה הוצאת אוניברסיטת ייל את סדרת Anchor Bible, אוסף בן יותר מ־115 כרכים של מחקרים במקרא ובברית החדשה, מקבוצת המו"לות דאבלדיי.
כותרים חדשים וכותרים מקטלוג העבר נדפסים כעת תחת המותג Anchor Yale Bible Series.
בהוצאה רואה אור סדרה בשם Future of American Democracy, ש"מטרתה לבחון, לחזק, ולחדש את החזון ההיסטורי של הדמוקרטיה האמריקאית בסדרת ספרים של הוגי דעות בולטים באמריקה", בשיתוף עם הקרן לעתיד הדמוקרטיה האמריקאית.
סדרת למאר להיסטוריה של מערב ארצות הברית (לשעבר סדרת Yale Western Americana) הוקמה בשנת 1962 כדי להוציא לאור חיבורים שישפרו את הבנת החברה במערב האמריקאי, ויתרמו להבנה רחבה יותר של חשיבות המערב בחיים הפוליטיים, החברתיים, והתרבותיים של ארצות הברית.
בשנת 1923 החלה להתקיים באוניברסיטת ייל סדרת הרצאות שנתית (4 הרצאות במשך חודש מדי שנה) על שם דווייט ה' טרי, שעניינן עידוד העיסוק בדת במסגרת המחקר המדעי.
בחלק גדול מהשנים, נערכה סדרת ההרצאות לכדי ספר, שראה אור בהוצאת אוניברסיטת ייל.
בשנת 2000 הכריזה ההוצאה על סדרה חדשה בשם Yale Nota Bene, שבמסגרתה יראו אור בהדפסה חוזרת כותרים קלאסיים של הוצאת אוניברסיטת ייל, בכל התחומים, הן בתחומי העיון והמחקר והן חיבורי ספרות יפה.
טענה לרשלנות בהוצאת "פעולה אנושית" מאת פון מיזס
ב־1963 הדפיסה ההוצאה מהדורה מתוקנת של "פעולה אנושית" מאת לודוויג פון מיזס.
בגיליון ה־5 במאי 1964 של כתב העת השמרני National Review, כתב הנרי האזליט מאמר בשם "Mangling a Masterpiece", ובו האשים את הוצאת אוניברסיטת ייל בכך שעימדו וסידרו את המהדורה החדשה בצורה חובבנית בכוונה, בשל העמדה האידאולוגית השונה של ההוצאה.
באוגוסט 2009, הוחלט בהוצאה למחוק את עותקי הקריקטורות המעורבות בפולמוס של פרשת קריקטורות מוחמד, יחד עם כל שאר התמונות של מוחמד, מתוך ספר אקדמי בשם "הקריקטורות שהרעידו את העולם", מאת פרופסור ייטה קלאוזן .
הוצאת אוניברסיטת וסליאן היא מוציא לאור אקדמי המהווה חלק מאוניברסיטת וסליאן במידלטאון, קונטיקט.
מנהלת ההוצאה הנוכחית היא סוזנה טאמינן, משוררת ומסאית.
ההוצאה נוסדה בשנת 1957. היא מוציאה לאור ספרי שירה וספרים על מוזיקה, מחול, תיאטרון, לימודים אמריקאים וקולנוע.
ב־1965 מכרה ההוצאה את המחלקה שפרסמה את המקראה לתלמידי בית ספר My Weekly Reader, והמשיכה להחזיק בחטיבת הפרסומים האקדמיים.
כל מלאכת העריכה מתרחשת בבניין משרדי המערכת בקמפוס אוניברסיטת וסליאן.
את ההדפסה בפועל מבצע קונסורציום של הוצאות אקדמיות של אוניברסיטאות ומכללות בניו אינגלנד.
ההוצאה בולטת בין ההוצאות האקדמיות בארצות הברית בסדרת שירה ותיקה, שמפרסמת משוררים ותיקים וחדשים כאחד.
בסדרה יצאו יותר מ־250 כותרים, ובהם חמישה ספרים שזכו בפרס פוליצר, ספר שזכה בפרס בולינג'ן, שלושה ספרים שזכו בפרס הספר הלאומי, שניים שזכו בפרס חוג מבקרי הספרות הלאומי של ארצות הברית, וספר שזכה בפרס הספר האמריקאי.
לפי הניו יורק טיימס, הישגים אלו עולים על הוצאות אקדמיות גדולות ועשירות יותר.
גם בסדרות אחרות זכו ספרים שראו אור בהוצאה בפרסי פוליצר, פרסי הספר האמריקאי, ופרסים אחרים.
הפילוסוף נורמן א' בראון והמוזיקאי ג'ון קייג' היו שניים מהבולטים במחברים שהוציאו ספרים בהוצאה בשנותיה הראשונות.
את סדרת השירה טיפח בראשיתה המשורר ריצ'רד וילבור, שכיהן באותה עת כפרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת וסליאן.
באמצע שנות ה־50 של המאה ה־20, כיהן הסופר וההיסטוריון ויליאם מנצ'סטר כעורך ההוצאה.
המשורר דונלד הול, לימים משורר הקונגרס של ארצות הברית, שימש חבר מערכת בוועדה לשירה בהוצאה בין השנים 1958 ו־1964. בשנות ה־60 שימש ת"ס אליוט הן "עורך נודד" של סדרת השירה והן יועץ מיוחד לעורך ההוצאה.
כ"עורך נודד", היה תפקידו של אליוט למצוא עבור ההוצאה משוררים אנגלים ואירופים מבטיחים.
לדבריה, אוניברסיטת וסליאן היא המוסד האקדמי הקטן ביותר בארצות הברית שמפעיל הוצאה אקדמית משלו, וסדרת השירה של ההוצאה היא השנייה הכי ותיקה בארצות הברית.
בהוצאה רואים אור מדי שנה כ־25 ספרים.
הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה היא חברת ההוצאה לאור של אוניברסיטת אינדיאנה.
הוצאה לאור זו, שנוסדה ב-1950, מתמחה במדעי הרוח ובמדעי החברה.
משרדי החברה ממוקמים בבלומינגטון שבאינדיאנה.
היא מוציאה לאור כ-140 ספרים וכ-39 כתבי עת אקדמיים בשנה.
הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה מוציאה לאור פרסומים בעיקר בתחומים הבאים: לימודי אפריקה, אפריקה-אמריקה, אסיה, לימודי תרבות, מדעי היהדות, שואה, לימודי המזרח התיכון, רוסית ומזרח אירופה ולימודי נשים ומגדר; אנתרופולוגיה, לימודי קולנוע, פולקלור, היסטוריה, ביואתיקה, מוזיקה, פליאונטולוגיה, פילנתרופיה, פילוסופיה ודת.
הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה נוסדה ב-1950 כחלק מצמיחת האוניברסיטה בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה תחת הנשיא הרמן ב.
ברנרד פרי, שהיה בנו של הפילוסוף ראלף ברטון פרי , כיהן כדירקטור הראשון של ההוצאה.
הספר הראשון שיצא תחת ההוצאה היה תרגום של "מסעות אדואר דה מונטולה ברחבי אמריקה" (Edouard de Montulé's Travels in America) שיצא לאור במרץ 1951. בסך הכול יצאו לאור בשנתה הראשונה של ההוצאה שישה ספרים.
ב-1952 ההוצאה הצטרפה כחברה מן המניין לאיגוד ההוצאות לאור האוניברסיטאיים .
במהלך העשור הראשון לפעילותה, ההוצאה פרסמה למעלה מ-200 ספרים והגדילה את מכירותיה מאפס ב-1950 ל-167 אלף דולרים ב-1960. בנוסף ב-1955 הודפס התרגום לאנגלית של רולף המפריס ליצירה מטמורפוזות של המשורר הרומי אובידיוס, שהיה לרב המכר הגדול ביותר של ההוצאה עם למעלה מ-500 אלף עותקים (נכון ל-2010).
ברנרד פרי פרש מתפקיד הדירקטור ב-1976, והלה הוחלף על ידי ג'ון גלמן.
עד 1980 המכירות השנתיות של הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה התקרבו ל-2 מיליון דולר, וב-1990 נאמדו ב-4.1 מיליון דולר.
עם היווסדה של מחלקת ההוצאה לאור של כתבי העת ב-1987 נכללו בה 3 כתבי עת, ונכון ל-2020 נכללים בה 39 כתבי עת.
עד תום כהונתו של גלמן כדירקטור בשנת 2000, ההוצאה הוציאה לאור 150 ספרים מדי שנה והגיעה למכירות של קרוב ל-7 מיליון דולר.
ב-1965, זכתה הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה בפרס הודות לעזרתה בפרסום מידע על אודות מלחמת האזרחים האמריקאית.
ההוצאה לאור אף זכתה פעמיים, ב-1967 וב-1970, בפרס הספר הלאומי, עבור תרגומי ספרים שהוציאה.
ב-2009 סייעה ההוצאה למוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בפרסום , וזה זיכה אותה בפרס הלאומי לספרים יהודיים של אותה השנה בנושא השואה.
בדירוג של מו"לים אקדמיים במדעי המדינה, הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה דורגה במקום ה-28 מבין כל המו"לים המלומדים, לפי העדפות המשיבים עבור מוציאים לאור שאת ספריהם הם קוראים או מסתמכים עליהם לצורך המחקר הטוב ביותר במדעי המדינה.
הוצאת אוניברסיטת נברסקה היא חברת ההוצאה לאור של אוניברסיטת נברסקה-לינקולן.
חברת ההוצאה לאור נוסדה ב-1941, והיא מתמחה בפרסום ספרים, מודפסים ומקוונים כאחד.
המחקרים שמפרסמת ההוצאה לאור עוסקים בעיקר ב ובילידים אמריקאיים.
מאז היווסדה, פרסמה המחלקה למעלה מ-4,000 ספרים ו-30 כתבי עת.
הוצאת אוניברסיטת פרינסטון היא חברת הוצאה לאור הפועלת מטעם אוניברסיטת פרינסטון.
החברה נוסדה ב-1905 ועבדה בראשיתה באמצעות מכונות דפוס.
בניין ההוצאה לאור נוסד ב-1911 בעיר פרינסטון.
הספר הראשון שפורסם מטעם החברה יצא לאור ב-1912.
הוצאת אוניברסיטת סטנפורד היא הוצאת הספרים של אוניברסיטת סטנפורד.
זוהי אחת מהוצאות הספרים האקדמיות הוותיקות בארצות הברית והראשונה שהוקמה באזור החוף המערבי.
הוצאת הספרים מוציאה ספרים בנושאי מדעי הרוח, מדעי החברה ועסקים.
דייוויד סטאר ג'ורדן , נשיאה הראשון של אוניברסיטת סטנפורד, הציג ארבע הצעות למייסדיה, לילנד וג'יין סטנפורד, בעת קבלת התפקיד, כשהאחרונה שבהן עסקה בהקמת הוצאה לאור באוניברסיטה.
בשנת 1892 פורסמה עבודה מדעית ראשונה תחת שם האוניברסיטה.
באותה שנה, הסטודנט ג'וליוס אנדרו קוויל הקים בקמפוס חברת דפוס, ופרסם בה את עיתון הסטודנטים, "Daily Palo Alto" (כיום "Stanford Daily") וספרים מהפקולטה של סטנפורד.
השימוש הראשון במותג "Stanford University Press" היה בשנת 1895, בספר "The Story of the Innumerable Company", שנכתב על ידי נשיא האוניברסיטה ג'ורדן.
בשנת 1917 קנתה האוניברסיטה את בית הדפוס, והפכה אותה לחטיבה של סטנפורד.
בשנת 1926 פרסמה ההוצאה את הקטלוג הראשון שלה, ובו 75 ספרים.
בשנת 1999 הפכה ההוצאה לאור לחטיבה של ספריות אוניברסיטת סטנפורד .בשנת 2013 עברה ההוצאה מקמפוס האוניברסיטה למשכנה הנוכחי ברדווד סיטי.
בשנת 2000 השיקה ההוצאה את המותג "Stanford Business Books" לספרי עסקים, עם שני ספרים על עמק הסיליקון.
בשנת 2015 השיקה ההוצאה את המותג "Redwood Press" לסיפורת וספרי עיון הפונים לקהל הרחב.
באותה שנה השיקה האוניברסיטה במיזם של פרסום ספרים בפורמט דיגיטלי, בתחומי מדעי הרוח הדיגיטליים ומדעי החברה החישוביים .
הוצאת הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים היא הוצאת ספרים שהוקמה בשנת 1939 על ידי תנועת הקיבוץ המאוחד.
מנכ"ל ההוצאה היא נגה אלבלך.
העורכים הראשיים הם נגה אלבלך וארז שוייצר.
משרדי ההוצאה שוכנים בבני ברק.
בשנותיה הראשונות עסקה ההוצאה בעיקר בספרים הקשורים בארץ ישראל, בציונות ובסוציאליזם, ובספרי עדות מחיי הקיבוץ.
כן הוציאה לאור ספרות יפה וספרי ילדים.
במהלך השנים התבלטה ההוצאה בתחומי השירה, הסיפורת והמחקר, כמו גם בספרי הילדים שלה.
מפעל בולט של ההוצאה, בשיתוף עם ספרי סימן קריאה, הוא סדרת הסיפורת "הספריה החדשה" בעריכת מנחם פרי.
בשנת 2001 התמזגה הוצאת הקיבוץ המאוחד עם הוצאת ספרית פועלים, לגוף ששמו "הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים".
בינואר 1935 הוקם במזכירות הקיבוץ המאוחד בעין חרוד בית דפוס עבור פרסומים תקופתיים של מוסדות הקיבוץ המאוחד.
בהמשך קנתה ההוצאה מכונת דפוס להדפסת ספרים והוציאה את כתבי נחמן סירקין וספרים על גבת וחניתה.
בדפוס עבדו בסוף שנת 1938 כ-10 עובדים מעין חרוד ותל יוסף.
ההוצאה נוסדה בשנת 1939 על בסיס דפוס עין חרוד, כהוצאת הספרים של תנועת הקיבוץ המאוחד.
מקימי ההוצאה ועורכיה הראשונים היו אברהם תרשיש ומנחם דורמן.
בשנת 1940 יצא הספר הראשון בהוצאה, הכרך הראשון של הספר "הידעת את הארץ" מאת יוסף ברסלבי.
הוצאה התמקדה בראשיתה בספרים מקוריים ומתורגמים שנושאיהם ידיעת הארץ, סוציאליזם, הקיבוץ, תולדות תנועת העבודה וציונות כחלק מיצירת הספרייה ה"נכונה" של הפועל וחבר הקיבוץ.
רק לאחר מספר שנות פעילות החלה להוציא גם ספרות יפה, ספרות ילדים ושירה, תחומים בהם צברה מוניטין רב עם השנים.
מרכיב נוסף בהוצאה היה "מפעל ההספקה" במסגרתו סיפקה לחברי קיבוצים כתבי עת, משחקים וספרים של הוצאות אחרות בעברית ובלועזית.
ניסיונה של ההוצאה להפיק סדרת מנויים (בשם "הספר לחבר") נכשל אל מול התחרות עם "הספרייה לעם" של הוצאת עם עובד.
בין ראשי ההוצאה: פרופ' עוזי שביט, שעמד בראש ההוצאה 33 שנה, עד סוף שנת 2018; אלכסנדר סנד, שעמד בראשה במשך כעשרים שנה.
בשנת 2011 נפתחה סדרת סיפורת חדשה בשם "ספריית פועלים סיפורת" המנציחה את ההוצאה הוותיקה.
במסגרת הסדרה יוצאים כותרים מתורגמים מאנגלית, צרפתית, גרמנית, הולנדית ועוד, מאת מיטב הסופרים העכשוויים.
עורכי הסדרה הם הסופרים נגה אלבלך ואברם קנטור.
בשנת 2014 נקלעה ההוצאה למשבר כספי, בין השאר עקב המשבר ברשת "סטימצקי", ובעקבותיו הוצאו כל עורכי ההוצאה לחופשה ללא תשלום בת חודשיים.
הוצאת הקיבוץ המאוחד חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
מזוהים עם ההוצאה המשוררים נתן אלתרמן, נתן זך, מאיר ויזלטיר, יאיר הורוביץ, חיים גורי, דליה רביקוביץ' ועוד; הסופרים עמליה כהנא-כרמון, א.
יהושע, דויד גרוסמן, אהרן אפלפלד, יורם קניוק ועוד וחוקרי הספרות בולטים גרשון שקד, דן מירון, עדה פגיס, ניסים קלדרון ועוזי שביט.
בעקבות זיקת ההוצאה ל"חוג שדמות" יצאו בה גם ספרים רבים בנושאי יהדות.
2021, פרס שר התרבות ליצירה בתחום הוצאת ספרי מופת על הספר "לאה גולדברג: כל שירי הילדים" (ערך: פרופ' גדעון טיקוצקי)
הוצאת בריל Brill Publishers נוסדה ב-1683 בליידן, הולנד, בריל (נודעה כ-E.
משרדיה נמצאים בליידן ובבוסטון מסצ'וסטס.
בריל מוציאה לאור כיום מעל מאה כתבי עת וחמש מאות ספרים חדשים מדי שנה.
בנוסף לכך בריל היא ספק של מקורות ראשוניים אונליין ושל מיקרופילם עבור חוקרים במדעי הרוח ומדעי החברה דרך IDC Publishers.
כל הפרסומים זמינים בדפוס או במיקרופילם, כמו גם בפורמט אלקטרוני.
בריל מוציאים פרסומים בתחומים הבאים:
חקר המזרח התיכון, אסיה, והאסלאם
חקר ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת
נכון ל-1 באוקטובר 2006, פעילויות ההוצאה של Transnational Publishers הצטרפה לתוכנית המשפט הבינלאומית של
Martinus Nijhoff Publishers, ההוצאה לאור של בריל בנושאי החוק הבינלאומי.
במאה ה-19 נתבקשה בריל לעיתים קרובות להוציא לאור פרסומים של הוצאות אחרות, שסברו שלבריל היו הגופנים בשפה הערבית ברמה הגבוהה ביותר.
בריל הוציאה לאור את האנציקלופדיה של האסלאם (בשפות הגרמנית, צרפתית ואנגלית, בתחילה ב-1913, ואחר כך ב-1987); הם אף הדפיסו כתבי עת רבים בחקר האסלאם והמקרא, וטקסטים ביקורתיים רבים הדנים בכתבי יד מימי הביניים.
הוצאת גלימאר היא אחת ההוצאות לאור היוקרתיות ביותר בצרפת.
במאמר בגארדיאן היא מתוארת כבעלת "רשימת הספרים הטובה בעולם".
ב-2003 ההוצאה ובתי ההוצאה הנספחים אליה הוציאו 1418 כותרים.
גלימאר נוסדה בפריז בשנת 1911 על ידי גסטון גלימאר (1881–1975) בתור nrf - Les Éditions de la Nouvelle Revue Française (ההוצאה של הסקירה הצרפתית החדשה).
לוגו ה-nrf המסוגנן עדיין מופיע בספרים רבים הרואים אור בהוצאה כיום.
הוצאת דבר הייתה הוצאת ספרים עברית ישראלית.
ההוצאה נוסדה בחודש יוני שנת 1925 על ידי ברל כצנלסון ומשה ביילינסון במטרה להוציא לאור את העיתון "דבר" וספרי הגות, ומאוחר יותר כתבי עת של "דבר" בהם: "דבר הפועלת", "דבר לילדים", "הגה".
ההוצאה הוציאה ספרי עיון, שירה, לקסיקונים וספרי ילדים.
עד ייסוד הוצאת עם עובד ב-1942 הייתה הוצאת דבר ההוצאה הרשמית של פועלי ארץ ישראל ויצאו בה כ-80 כותרים בית הדפוס של ההוצאה היה בית הדפוס של "הפועל הצעיר".
רב-המכר של ההוצאה הוא ספר שירי רחל המשוררת, שיצא בלמעלה משלושים מהדורות.
עוד יצאו בהוצאה כתבי נתן אלתרמן, דוד בן-גוריון ואחרים.
ההוצאה סגרה את שעריה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
הוצאת בּלוֹך ("בּלוֹק"; באנגלית: Bloch Publishing Company) היא הוצאה לאור אמריקאית ואחד מהעסקים המשפחתיים הוותיקים בארצות הברית.
ההוצאה נוסדה בשנת 1854 בסינסינטי על ידי אדוארד ה' בלוך, מהגר יהודי מבוהמיה.
בלוך, שאחותו נישאה לרב יצחק מאיר וייז, הוציא לאור רבים מספריו וספרים הקשורים לזרם היהדות הרפורמית.
כמו כן הוציא את השבועון The American Israelite בסינסינטי בעריכת בנו של וייז.
כיום מנוהלת ההוצאה על ידי מייקל אי.
בלוך, דור חמישי למשפחת בלוך המייסדת.
ההוצאה מתמקדת בספרות הקשורה לעולם היהודי.
בין הספרים שראו בה אור היה "פוני" לפרל בק על יהדות קאיפנג, "ישו הנוצרי" ליוסף קלוזנר ו"עיר ללא יהודים" להוגו בטאואר (Bettauer).
הוצאת גפן היא הוצאת ספרים ישראלית שמושבה בירושלים ובניו־יורק, המתמחה בספרים באנגלית.
ספרי ההוצאה עוסקים בעיקר בנושאי יהדות, היסטוריה יהודית וישראל.
ההוצאה הוקמה בשנת 1981 על ידי מורי וחנה גרינפילד.
כיום מנוהלת ההוצאה על ידי בנם אילן גרינפילד.
ההוצאה הוציאה יותר מ־300 כותרים עד היום.
שם ההוצאה הוא ראשי תיבות של הביטוי ביידיש "געזונט, פרנסה און נחת" (בריאות, פרנסה ונחת).
בין הכותבים שהוציאו ספרים בהוצאה: דייוויד ברוג, נעמי פרנקל, קרולין גליק, דב פרייברג, יוסי כץ, אלבר קאמי, סת' פרנצמן, אבי ג'וריש ואנטול קרקובסקי.
ההוצאה פרסמה מספר ספרים העוסקים בתאוריות קונספירציה על רצח רבין, בהם "מי רצח את יצחק רבין" של ברי חמיש משנת 1999 ו"שקרים: השירותים החשאיים של ישראל ורצח רבין" מאת דוד מוריסון.
הוצאת הגפן היא הוצאה לאור בישראל ועמותה רשומה העוסקת בספרות מגוונת, ובכללותה פרשנויות לספרי התנ"ך והברית החדשה, ספרי לימוד משיחיים, ספרות ילדים והנוער וספרות כללית.
הגפן הוציאה לאור את התרגום של התנ"ך לעברית מודרנית המותאמת לבני הנעורים.
התרגום נקרא סדרת "העדות" וקיים בחמישה כרכים.
ההוצאה מפרסמת את כל ספריה באתר האינטרנט שלה, וגם מידע על פעילות ההוצאה.
הוד-עמי היא הוצאת ספרים המתמחה בספרי הדרכה בנושא מחשבים.
הוקמה בשנת 1968 על ידי המהנדס יצחק עמיהוד.
יצחק עמיהוד, מהנדס מכונות במקצועו, שירת בצבא בצוות הראשון של ממר"ם, עבד ב-IBM, החל בשנת 1968 לכתוב ספר הדרכה לשימוש במחשב.
הוא חיפש הוצאה שתוציא את ספרו, אולם התקשה למצוא והחליט להוציא את הספר בעצמו.
הספר, "המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים", הוא הראשון שיצא לאור בהוצאת הוד-עמי.
ההוצאה מפרסמת הן ספרי מקור בעברית והן ספרות הדרכה מתורגמת.
בין השאר יצאו במסגרתה ספרו של אריה סקופ, מנכ"ל מיקרוסופט ישראל וגם ספרי מחשבים של הסופר אורי אדלמן.
ההוצאה עוסקת גם בהוצאת ספרים עבור אחרים ולאחרונה מתמחה בתרגום ובהפקה של מדריכים למשתמש בנושאים שונים.
מתחילת שנות ה-2000 החלה ההוצאה לפרסם גם ספרי ניהול וספרי ילדים.
ההוצאה מנוהלת עד היום על ידי משפחת עמיהוד.
משרדיה נמצאים בקיבוץ גליל ים.
בשנים האחרונות ההוצאה עוסקת בפעילות מגוונת: הוצאה לאור של ספרי מחשבים כבעבר; הפקות ספרים של מחברים ישראליים וביניהם תולדות חיים, ספרי ניהול וכלכלה, רומנים ועוד; תרגום והפקה של ספרי "מדריך למשתמש", עלוני פרסום וכדומה עבור עסקים בתחומים שונים.
בתחום זה היא מתמחית בתרגום והפקה של מדריכים לטלפונים סלולריים.
הוצאת ג'ון מארי היא הוצאת ספרים בריטית ותיקה, שנוסדה על ידי ג'ון מארי ב-1768. בין היתר יצאו לאור על ידי ההוצאה ספריהם של בנג'מין דיזראלי, הלורד ביירון, ג'יין אוסטן, הרמן מלוויל וצ'ארלס דרווין.
ב-1836 החלה ההוצאה להוציא סדרת מדריכי טיולים לתיירים, במסגרת זו ראה אור ב-1847 המדריך לארץ ישראל וסוריה, המדריך המודרני הראשון לארץ ישראל.
ההוצאה נוסד ב-1768 בלונדון על ידי ג'ון מארי הראשון (1745–1793), קצין צי סוחר בדימוס מאדינבורו.
אחד מסופריו הבולטים היה אייזק ד'יזראלי, אביו של בנג'מין דיזראלי.
בנו, ג'ון מארי השני (1778–1843), ניהל את ההוצאה מאז 1803 והפך אותה לאחת הנודעות והחשובות בבריטניה.
בין סופרי ההוצאה בתקופנו נמנו ולטר סקוט, וושינגטון אירווינג ולורד ביירון.
הוא אף הוציא את ספריה של ג'יין אוסטן מהרומן "אמה" ואילך.
הוא העביר את משרדי ההוצאה לרחוב אלבמרל (Albemarle Street) ברובע מייפייר בלונדון, שיהיה בית מטה ההוצאה למשך 191 שנה.
ב-1809 החל בית ההוצאה להוציא לאור את כתב העת הספרותי Quarterly Review, שראה אור עד 1967.
נכדו של המייסד, ג'ון מארי השלישי (1808–1892) המשיך לנהל את ההוצאה בהצלחה כלכלית.
הוא הוציא לאור את "מוצא המינים" ו"מוצא האדם" של דרווין ואת ספריו הראשונים של הרמן מלוויל.
ב-1836 החל להוציא את סדרת מדריכי הטיולים "Murray's Handbooks for Travellers", הראשון בהם היה מדריך למטייל ביבשת שנועד לצעירים בריטים ב"גראנד טור" ("הטיול הגדול") שערכו באירופה A Hand-book for Travellers on the Continent.
שם ההוצאה באותה עת היה ג'ון מארי ובנו.
סר ג'ון מארי הרביעי (1851–1928) זכה במינוי מיוחד מן המלכה ויקטוריה למו"ל הרשמי של בית המלוכה הבריטי.
בין השנים 1887 ו-1891 הוציא את כתב העת הספרותי Murray's Magazine בו ראו אור יצירות של תומאס הרדי, אכסל מונתה ואחרים.
בשנת 2002 נרכשה ההוצאה על ידי קבוצת הדליין (Headline Publishing Group), שנרכשה ב-2004 על ידי התאגיד הצרפתי לגרדר.
בשנת 2005 מכר ג'ון מארי השביעי את ארכיון ההוצאה בין השנים 1768 ל-1920, ובו כתבי יד מקוריים רבים, כולל כתב היד המקורי של "מוצא המינים", לספרייה הלאומית של סקוטלנד.
חלק מן הספרים שראו אור בהוצאה:
הלורד ביירון, מסע הצליינות של האציל הרולד (Childe Harolde's Pilgrimage), 1811
סמואל טיילור קולרידג', קריסטבל ושירים אחרים (כולל הפואמה קובלא חאן), 1816
דייוויד ליווינגסטון, מסעות מיסיונריים, 1857
צ'ארלס דרווין, מוצא המינים, 1859
רות פראוור-ג'אבוולה, חום ואבק, 1975, זוכה פרס בוקר
הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה פועלת במסגרת אוניברסיטת חיפה ועוסקת בהוצאה לאור של ספרי עיון.
במסגרת ההוצאה מוענק מדי שנה, החל משנת 1998, פרס בהט ל"כתב יד עיוני, מקורי ואיכותי בשפה העברית אשר לא פורסם בבמות אחרות, ואשר יש בו עניין לציבור הרחב".
כתב היד הזוכה יוצא לאור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה בשיתוף הוצאת הספרים של קבוצת ידיעות אחרונות, ידיעות ספרים.
להוצאה שיתופי פעולה גם עם פרדס הוצאה לאור והוצאת זמורה-ביתן.
העורכת הראשית של הוצאת הספרים היא פרופ' דפנה ארדינסט-וולקן.
הוצאת גשרים / גשרי תרבות היא הוצאת ספרים יהודית רוסית.
נוצרה בשנת 1990 על ידי מיכאיל גרינברג.