tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שלוש הגרסאות יצאו לאור ב-21 בנובמבר 2011. גרסה בלעדית של האלבום יצאה עבור טארגט וכללה הופעות בונוס של "Ours", "Nashville" ו-"Sweet Escape", כמו גם מאחורי הקלעים של יצירת הווידאו קליפ של "Mean".
רבים מהשירים ומההופעות הוקלטו בלגים שונים של סיבוב הופעות.
הגרסה הברזילאית של האלבום מכילה גרסה שלא פורסמה בעבר של השיר "Long Live", הכוללת בתים חדשים בפורטוגזית אותם הלחינה ושרה הזמרת פאולה פרננדז.
הגרסה הברזילאית של השיר הגיעה למקום החמישי במצעד הברזילאי.
האלבום קיבל ביקורת מעורבת ב-Roughstock, אתר העוסק במוזיקת קאנטרי, שקבעה שסוויפט .
הביקורת של אתר AllMusic דירגה האלבום בשלושה כוכבים מתוך חמישה וקבעה כי ההופעות החיות היו .
בארצות הברית האלבום נמכר ב-77,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו והגיע למקום האחד עשר במצעד 200 האלבומים של הבילבורד ולמקום השני במצעד אלבומי הקאנטרי.
נכון לדצמבר 2011, האלבום נמכר ביותר מ-300,000 עותקים בארצות הברית.
במצעד האלבומים הקנדי, האלבום הגיע למקום העשרים וחמישה.
באוסטרליה האלבום הגיע למקום ה-16 במצעד האלבומים האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי.
האלבום נכנס למצעדי האלבומים גם ביפן, במקסיקו ובספרד.
"Speechless" (בעברית: "ללא מילים") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, The Fame Monster.
השיר נכתב על ידי גאגא, במטרה לשכנע את אביה ג'וזף ג'רמנוטה, לעבור ניתוח לב פתוח, כדי לתקן את שסתום אבי העורקים שלו, ותזכורת למעריציה הצעירים יותר להעריך את הוריהם.
על פי גאגא, השיר מתאר פחד מהמוות.
השיר הצליח להגיע בשיאו אל המקום ה-94 במצעד הבילבורד הוט 100, ה-67 במצעד קנדה הוט 100, וה-88 במצעד הסינגלים הבריטי.
את השיר כתבה גאגא לבדה, והוא הופק על ידה ועל ידי רון פייר.
על השיר אמרה גאגא כי:
גאגא הופיעה עם השיר בטקס פרסי גראמי ה-52, טקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-37 וטקס פרסי רויאל וראייטי באותה השנה.
בנוסף, הופיעה גאגא עם השיר גם בסיבוב ההופעות השני שלה, "The Monster Ball Tour", ובשאר סיבובי ההופעות שלה.
בנוסף לכך, הופיעה גאגא עם השיר בטקס "VEVO Launch Event", שנערך בשנת 2009. בהופעה נראתה גאגא כשתסרוקתה בצורת פפיון, העשוי משיערה.
ההופעה מתחילה כאשר אורות בצבע סגול מאירים את הבמה, תוך שניתן לרואת את גאגא מנגנת בפסנתר.
ההופעה הפכה במהרה לוויראלית, ונכון לנובמבר 2019, מונה הצפיות שלה עומד על כ-32 מיליון צפיות.
השיר זכה להצלחה נאה, ואף ללא היותו כסינגל הצליח להגיע אל המקום ה-94 במצעד הבילבורד הוט 100.
"Speak Now" (בעברית: "דַּבֵּר עַכשָׁיו") הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השלישי, Speak Now.
השיר יצא לאור ב-5 באוקטובר 2010, כמה ימים לפני יציאת האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
אף על פי שלא יצא כסינגל אלא כסינגל שיווקי, הצליח השיר להגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100.
סיימון ווז'יק-לוינסון מאנטרטיינמנט ויקלי, סקר את השיר בחיוב רב ואף טען כי זה אחד משיריה הטובים ביותר של סוויפט.
השיר קיבל את מעמד הזהב בארצות הברית.
עם השיר הופיעה סוויפט במהלך סיבוב ההופעות השני שלה, "Speak Now World Tour".
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-118 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"Speak Now" בוצע באצטדיון ריימונד ג'יימס בטמפה, פלורידה, ב-13 באפריל 2023. לפני ביצוע השיר, סוויפט הזכירה שהיא "הרהרה" באחד מאלבומיה והחליטה להשמיע את שיר הנושא מאותו אלבום.
"" (בעברית: "דַּבֵּר עַכשָׁיו (גרסתה של טיילור)") היא הקלטה חוזרת של "Speak Now".
Speak Your Mind (בעברית: אמור מה שאתה חושב) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית אן-מארי.
האלבום יצא לאור ב-27 באפריל 2018, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק, אסיילום ומייג'ור טום.
בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2019, האלבום הועמד בפרס "האלבום הבריטי של השנה".
"Alarm" - יצא לאור ב-20 במאי 2016, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-16 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
"Ciao Adios" - יצא לאור ב-10 בפברואר 2017, כסינגל השני.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-9 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
"Heavy" - יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017, כסינגל השלישי.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-37 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
"Then" - יצא לאור ב-15 בדצמבר 2017, כסינגל הרביעי.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-87 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
"Friends" - יצא לאור ב-9 בפברואר 2018, כסינגל החמישי.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-4 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
"Perfect to Me" - יצא לאור ב-2 בנובמבר 2018, כסינגל השביעי.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-41 במצעד המצעד הסינגלים הבריטי.
כדי לקדם את האלבום, מארי יצאה ב-18 באוגוסט 2018, לסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Speak Your Mind Tour", באירופה, באוסטרליה ובצפון אמריקה, אשר הסתיים ב-12 ביוני 2019.
Spellbound (בעברית: מאויש) הוא אלבומה השני של הזמרת פאולה עבדול אשר יצא ב-14 במאי 1991, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים, כשהבולט מתוכם הוא השיר "The Promise of a New Day", אשר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
בדומה לקודמו גם אלבום זה להצלחה גדולה כאשר כל הסינגלים שיצאו ממנו הצליחו להיכנס לעשרים העליונים בארצות הברית והאלבום עצמו מכר 3 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך היה זכאי ל-3 מעמדות פלטינה.
בנוסף גם הגיע למקום הראשון בארצות הברית, והפך לאלבום האולפן השני שלה שהצליח לעשות זאת.
הסינגל האחרון שהיה אמור לצאת מהאלבום הוא "U" ואף צולם לו וידאו קליפ שקטעים מתוכו נראו בסיבוב ההופעות שלה אך בסופו של דבר מסיבות לא ידועות יציאתו בוטלה.
האלבום זיכה את עבדול בפרס גראמי בקטגוריית "העטיפה הטובה ביותר".
Spell My Name (בעברית: לחש את שמי) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, ואלבום הסולו התשיעי שלה.
האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020 על ידי חברת התקליטים איילנד.
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקורעולם28 באוגוסט 2020תקליט • תקליטור • הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיילנד
Speak Now World Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת טיילור סוויפט, והוא נועד לקדם את אלבומה השלישי Speak Now.
סיבוב ההופעות החל ב-9 בפברואר 2011 בסינגפור והסתיים ב-18 במרץ 2012 בניו זילנד.
רשימת השירים הבאה היא מההופעה שהתקיימה ב-27 במאי 2011 באומהה שבנברסקה.
לא כל השירים הללו בהכרח בוצעו בשאר ההופעות.
סיבוב ההופעות קיבל ביקורות חיוביות מבמקרי מוזיקה על הוויזואליה, על הקשר של סוויפט עם הקהל ועל הביצועים של סוויפט עצמם.
סיבוב ההופעות דורג במקום העשירי ברשימת "50 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר של אמצע השנה", לאחר שגרף עד אמצע שנת 2011 40 מיליון דולר.
בסוף השנה סיבוב ההופעות דורג במקום הרביעי מבין סיבובי ההופעות המצליחים ביותר של השנה, לאחר שגרף 104.2 מיליון דולר ב-100 מופעים, מה שהפך את סוויפט לאישה שמוקמה הכי גבוה ברשימת סיבובי ההופעות המצליחים.
סיבוב ההופעות גרף בסך הכל 123.7 מיליון דולר ב-110 מופעים, ונמכרו 1,642,435 כרטיסים לכל המופעים.
ב-21 בנובמבר 2011, הוציאה הזמרת את האלבום Speak Now World Tour – Live, אשר הכיל גרסאות אודיו לכל הביצועים החיים מהמופע.
Spectre of the Gun הוא הפרק השישי בעונתה השלישית של סדרת המדע הבדיוני האמריקאית "מסע בין כוכבים".
הפרק נכתב על ידי המפיק לשעבר ג'ין ל' קון (תחת הפסאודונים לי קרונין) ובוים על ידי וינסנט מקוויטי.
הפרק שודר לראשונה ב-25 באוקטובר 1968.
בפרק מואשם צוות ה"אנטרפרייז" בהסגת גבול לחלל המלקוטיאני, וכעונש נשלחים קפטן קירק ואנשי צוותו למות בשחזור של קרב האקדחים במכלאת .
ה"אנטרפרייז" מתבקשת ליצור קשר עם המלקוטיאנים, גזע חייזרי מתבודד.
כשהם מתקרבים לכוכב הלכת של המלקוטיאנים, הם נתקלים במצוף חלל המזהיר אותם להתרחק, אך קפטן קירק מורה לספינה להישאר במסלול.
כשהם במסלול כבידתי סביב הכוכב, קירק, הקצין הראשון ספוק, המהנדס הראשי סקוטי, קצין הרפואה הראשי ד"ר מק'קוי והנווט צ'כוב משתגרים אל פני השטח.
את פניהם מקבל מלקוטיאן שמודיע להם שהם נידונו למוות בגין הסגת גבול.
צוות הנחיתה מוצא את עצמו בסביבה המזכירה עיירה במערב הפרוע, אם כי בניינים רבים הם רק אשליות.
בנוסף, הם מגלים שאקדחי הפייזר שלהם הוחלפו באקדחי תופי, והם אינם יכולים ליצור קשר עם ה"אנטרפרייז".
כשהם חוקרים את העיר, הם מוצאים עיתון מ-26 באוקטובר 1881, תאריך קרב האקדחים באו.
תושבי העיר מאמינים כי צוות המשימה הם הקאובויס: קירק בתפקיד אייק קלנטון, סקוטי בתפקיד בילי קלנטון, בונז בתפקיד טום מקלאורי, ספוק כפרנק מקלאורי, וצ'כוב בתפקיד בילי קלייבורן.
יתר על כן, האחים ארפ, אנשי החוק וירג'יל, וויאט, מורגן ארפ, ודוק הולידיי נערכים להילחם בהם בזמן שנקבע.
בידיעה כי בהיסטוריה האמיתית רוב הקאובויז נהרגו בקרב היריות, צוות ה"אנטרפרייז" מנסה לשנות את גורלו במספר דרכים, אך הם נכשלים בכך, מה שגורם להם להאמין שלא ניתן לשנות את ההיסטוריה.
עם זאת, כאשר אחת מתושבי העיר, סילביה, מתקרבת לצ'כוב, מורגן ארפ מפריע והורג את צ'כוב.
ספוק מעיר כי בילי קלייבורן האמיתי שרד, מה שמרמז שאפשר לשנות את אירועי היום בדרכים אחרות.
לשם כך, ספוק יוצר רימון יד מאולתר ובו גז מרדים כדי להכניע את האחים ארפ לפני הקרב, והוא מופתע כשהגז לא מצליח לעבוד.
זמן הקרב מגיע וצוות הנחיתה מוצא את עצמו לפתע במכלאת , כשהארפים מתקרבים.
ספוק מבין מכישלונו של רימון הגז כי האירועים אינם אמיתיים, וכי כל עוד הם משוכנעים בכך, לא יהיה ניתן לפגוע בהם.
ספוק מבצע מיזוג מוחות עם שאר הצוות כדי להחדיר להם את האמונה שבה הוא מחזיק לפיה לא ניתן לפגוע בהם, וכך מאפשר להם להתעלם מאשליית היריות של הארפים.
קירק בוחר שלא לירות במורגן ארפ כנקמה על מות צ'כוב, ומשליך את נשקו.
לאחר מכן הם מוצאים את עצמם, יחד עם צ'כוב החי עדיין, על גשר ה"אנטרפרייז", במועד שלפני הופעת המצוף המלקוטיאני.
המלקוטיאנים יוצרים קשר, ומבקשים להבין מדוע סירב קירק להרוג.
לבסוף הם מברכים את "האנטרפרייז" ומזמינים אותם לכוכבם.
זק הנדלן מ"מועדון ה-AV" העניק לפרק דירוג '+B', ביקר את הכתיבה הרופפת, אך שיבח את העימות הסופי המרשים שלו ואת "האווירה המוזרה והלא אחידה שלשם שינוי עובדת לטובת התוכנית".
בשנת 2012, "מועדון ה-AV" דירג פרק זה כאחד מעשרת הפרקים "שחייבים לראות" בסדרה המקורית.
בשנת 2012 דירג ה-"Christian Science Monitor" את הפרק כתשיעי הטוב ביותר ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית".
דקנדידו מבית ביקר את הפרק על אי הדיוקים ההיסטוריים שלו, אך שיבח אותו ברמה הפילוסופית, וציין כי קירק וחבורתו לעולם לא נלחמים כשמתגרים בהם, לא הורגים לשם נקמה ומתעלמים מההתרעה הראשונית לטובת ביצוע משימתם לחיפוש חיים חדשים.
בשנת 2016 ה"הוליווד ריפורטר" דירג את הפרק במקום ה-20 הטוב ביותר בסדרה המקורית, וציין את קרב היריות בסגנון המערבון.
בשנת 2017, האתר "Den of Geek" דירג את הפרק במקום העשירי ברשימת "הפרקים הגרועים הטובים ביותר" ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית".
Spectrum (בעברית: טווח) הוא שיר של הדי ג'יי הרוסי-גרמני זד בהשתתפות הזמר האמריקאי מתיו קומה.
הוא יצא לאור כסינגל ב-4 ביוני 2012, והוא השיר השני באלבום הבכורה של זד, Clarity.
השיר נכתב על ידי קומה וזד.
הסינגל יצא לאור ב-4 ביוני 2012. זד אמר שהוא רצה ש-Spectrum יהיה השיר המוביל באלבום הבכורה שלו Clarity, משום שהוא הרגיש "כאילו זה מסכם את האלבום שלי הטוב ביותר עד כה.
יש בו הכל." [...] זה מראה על מה האלבום יעבוד כל כך טוב."
הווידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2012. הוא הופק על ידי פטרו, צולם על ידי סטיב גריינר, והדמויות שוחקו על ידי השחקנים טארין מנינג ודרק מגייר.
זד וקומה עושים הופעת קמה בווידאו.
Speakerboxxx/The Love Below הוא אלבום האולפן החמישי של צמד ההיפ הופ האמריקאי אאוטקאסט.
האלבום יצא לאור ב-23 בספטמבר 2003, על ידי חברות התקליטים לה-פייס רקורדס ואריסטה רקורדס.
האלבום יצא כאלבום כפול ונמשך למעלה משעתיים וכולל אלבומי סולו של שני חברי הצמד.
Speakerboxxx של ביג בוי הוא אלבום היפ הופ דרומי עם השפעה של פי-פאנק, בעוד The Love Below של אנדרה 3000 מכיל את סוגות המוזיקה הפסיכדלית, פופ, פאנק, אלקטרו וג'אז.
בהשוואה ל-The Love Below, Speakerboxxx עוסק הרבה יותר בנושאי המשפחה, פילוסופיה, דת, פוליטיקה ו"שטח רגשי רחב יותר...
לאחר צאת אלבום האולפן הרביעי של הצמד, Stankonia, אנדרה 3000 הרגיש דחף לעשות משהו שונה מהפרויקטים הקודמים של הצמד; התוצאה הייתה להציג כלים חיים ולשיר במקום לעשות ראפ.
האלבום זכה לשבחים נרחבים מצד מבקרי המוזיקה, ששיבחו את העקביות Speakerboxxx של ביג בוי ואת הסגנון המוזיקלי האקלקטי של The Love Below של אנדרה 3000. האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" של מגזין רולינג סטון ועמד בראש סקר המבקרים "Pazz & Jop" של מגזין וילג' ווייס.
בטקס פרסי גראמי ה-46, זכה האלבום בקטגוריות "אלבום הראפ הטוב ביותר" ו"אלבום השנה", בעוד שהשיר "Hey Ya!" זכה בקטגוריית "הביצוע האורבני/אלטרנטיבי הטוב ביותר".
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-290 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שתי גרסאות שנוצרו בעבר.
בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-124 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
האלבום נתמך על ידי הסינגלים המצליחים "Hey Ya!" ו-"The Way You Move", שהגיעו שניהם למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ו-"Roses", שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד.
האלבום עצמו הגיע מיד אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 510,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון לצאתו.
בסופו של דבר, הוא היה שבעה שבועות לא רצופים בראש המצעד ו-24 שבועות בעשירייה הפותחת.
הוא זכה בתוארי היהלום והפלטינה ×11 על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (כל דיסק באלבום הכפול נחשב ליחידה נפרדת עבור התואר).
נכון למרץ 2012, הוא נמכר ב-5.7 מיליון יחידות בארצות הברית, ובכך נחשב לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית.
Speedtest.net, המכונה גם Speedtest by Ookla, הוא שירות אינטרנט המספק ניתוח חינם של מדדי ביצועי גישה לאינטרנט, כגון קצב נתוני זמן השהיה.
זהו מוצר הדגל של Ookla, חברת בדיקות אינטרנט ואבחון רשת שהוקמה בשנת 2006, וממוקמת בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית.
השירות מודד את רוחב הפס (מהירות הגלישה) וההשהיה (עיכוב החיבור) של חיבור לאינטרנט כנגד אחד מ-11,000 שרתים המפוזרים גאוגרפית (נכון לאוגוסט 2021).
כל בדיקה מודדת את קצב הנתונים של קצב ההורדה, כלומר מהשרת למחשב המשתמש, ואת קצב נתוני ההעלאה, כלומר ממחשב המשתמש לשרת.
הבדיקות מבוצעות בתוך דפדפן האינטרנט של המשתמש או בתוך אפליקציות.
נכון לספטמבר 2018, נערכו מעל 21 מיליארד בדיקות מהירות.
בדיקות בוצעו בעבר באמצעות פרוטוקול העברת Hypertext (HTTP) בשכבה 7 של דגם OSI.
כדי לשפר עוד יותר את הדיוק, Speedtest.net מבצעת בדיקות באמצעות שקעי פרוטוקול בקרת שידור ישיר (TCP) ומשתמשת בפרוטוקול מותאם אישית לתקשורת בין שרתים ובין לקוחות.
האתר מציע גם נתונים סטטיסטיים מפורטים המבוססים על תוצאות הבדיקה.
נתונים אלה שימשו פרסומים רבים בניתוח קצבי נתוני גישה לאינטרנט ברחבי העולם.
הבעלים והמפעיל של Speedtest.net, חברת Ookla, הוקמה בשנת 2006 על ידי השותפים מייק אפגר ודאג סאטלס.
סאטלס הציע את השם Ookla מכיוון שהוא כבר היה הבעלים של שם הדומיין Ookla.com.
את שם הדומיין הוא קרא על שם חתול המחמד שלו, שנקרא על שם דמות בסדרת הטלוויזיה Thundarr the Barbarian.
נכון לשנת 2011 טענה Ookla לנתח שוק של 80% והייתה אחד מאלף האתרים הפופולריים ביותר.
בזמנו, Ookla הפיקה את הכנסותיה בעיקר מעמלות ששילמו חברות לרישיון בדיקות מהירות מותאמות ותוכנות בדיקה קנייניות.
על פי הדיווחים, לקוחותיה כללו חברות מדיה כמו CNN ודיסני וספקי תקשורת כמו AT&T, Verizon ו-CenturyLink.
Ookla נרכשה על ידי זיף דייוויס בשנת 2014.
תאריך הרכישה חברה מדינה סימוכין Mosaik Solutions ארצות הברית Downdetector הולנד Ekahau פינלנד
הטכנולוגיה של Speedtest.net דומה לזו של Ookla NetGauge, המסופקת למגוון רחב של חברות וארגונים באופן מורשה.
Speedtest.net Mini הייתה גרסת פלאש חינמית ומופשטת של טכנולוגיית בדיקת המהירות בה נעשה שימוש ב-Speedtest.net שמשתמשים יכולים להריץ בשרתי האינטרנט שלהם, אולם היא הוחלפה בשנת 2016 ב-Speedtest Custom, כלי מבוסס HTML5.
בשנת 2016, Speedtest החלה לפרסם דו"חות שוק למדינות וערים שונות וסיפקה נתונים סטטיסטיים גולמיים בנוגע למהירויות הורדה והעלאה בשנה החולפת עבור ספקי שירותי אינטרנט וספקים ניידים.
הוא כולל גם ניתוח של ספקי שירותי האינטרנט והניידים הנוכחיים של המדינה בהתאמה והתפלגות לפי אזור ועיר.
ספקיות האינטרנט וספקיות הסלולר מדורגות לפי הביצועים הגאוגרפיים שלהן.
Special (בעברית: מיוחד/ת) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית ליזו.
האלבום יצא לאור ב-15 ביולי 2022, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק ונייס לייף.
מתוך האלבום יצא הסינגל המוביל "About Damn Time".
ליזו הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה ואת אלבום הבכורה של הלייבל הגדול, Cuz I Love You, ב-19 באפריל 2019. האלבום זכה לשבחי המבקרים והגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד 200. האלבום היה מועמד לאלבום השנה בטקס טקס פרסי גראמי ה-62, מה שתרם לכך שליזו קיבלה את מרב המועמדויות בטקס.
האלבום זכה גם בפרס גראמי לאלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותר.
באוקטובר 2020, ליזו הודיעה שאלבום האולפן הרביעי שלה מתקרב לסיום, ואמרה שיש לה "עוד כמה שירים לכתוב".
בינואר 2021, הזמרת האמריקאית סיזה אישרה ששמעה חומרים חדשים מליזו.
באוגוסט 2021, ליזו הכריזה על "Rumors", השיר הראשון שלה לאחר שנתיים, שיצא ב-13 באוגוסט.
הסינגל כולל את הראפרית האמריקאית קארדי בי.
בראיון עם זאן לואו עבור אפל מיוזיק 1 , ליזו הסבירה שהאלבום נקרא במקור In Case Nobody Told You עד שמקס מרטין עזר לה "לבנות מחדש" את הקרס של השיר "Special", ולאחר מכן שינתה את שם האלבום.
ב-25 באפריל 2022, הכריזה ליזו על סיבוב הופעות הנקרא "The Special Tour" על מנת לקדם את האלבום, שיחל ב-23 בספטמבר 2022 בסנרייז, פלורידה ויסתיים ב-18 בנובמבר 2022 באינגלווד, קליפורניה.
בנוסף הכריזה ליזו כי הזמרת לאטו תחמם את הסבב הופעות.
"About Damn Time" מדגים את השיר "Hey DJ" בביצוע של The World's Famous Supreme Team, כפי שנכתב על ידי מלקולם מקלארן, רונלד לארקינס, לארי פרייס וסטיבן הייג.
פרסקטגוריהתוצאהמקורפרס גראמיאלבום השנהאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותרפרס בחירת הקהל לשנת 2022האלבום לשנת 2022
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Specialאזורתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם15 ביולי 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט • קלטת שמע • מארז תקליטוריםאטלנטיק • נייס לייף
ספלברייק (Spellbreak) הוא משחק וידאו חינמי, מסוגת ירי בגוף שלישי שפותח על ידי Proletariat עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, Xbox One ונינטנדו סוויץ' ויצא ב-3 בספטמבר 2020.
ספיילברייק היה משחק שחקן מול שחקן בגוף שלישי, אולם בניגוד למשחקי שחקן מול שחקן אחרים, בספלברייק השחקן משתמש בכפפות שמטילות לחשים קסומים במקום רובים.
בנוסף, שחקנים יכולים לרחף מעל הקרקע ולשאת 'רונה' אחת, המעניקה גישה לזמן קצר ליכולות כמו טיסה, טלפורטציה או היעלמות.
שחקנים בוחרים בתחילת כל משחק מתוך אחד מששת סוגי הכפפות: רוח, אש, קרח, ברק, אבן ורעל, המעניקים במשחק בונוסים שונים הקשורים באלמנט.
כל שחקן מתחיל עם כפפה אחת שבה בחר ואינו יכול לשנות אותה, וביד השנייה השחקן יכול לשנות בין חמשת סוגי הכפפות האחרות.
לכל כפפה יש התקפה ראשונית, הנקראת לחש, והתקפה משנית, הנקראת כישוף.
לחשים מוגבלים על ידי מנה, שהיא אנרגיה שניתן להשתמש בה בזה או על ידי ריחוף, בעוד ששימוש בכישוף עובד על טיימר.
ניתן לשלב אלמנטים מכפפות שונות כדי להפוך לחשים וכישופים לחזקים יותר, חלשים יותר או רחבים יותר, בהתאם לצרכים האסטרטגיים.
לפי המפתחים, המשחק כולל גם אלמנטים של משחקי תפקידים ו - roguelike .
מצבי המשחק הנוכחיים כוללים Battle Royale ו-Clash.
עם שחרורו של פרק 2 ב-8 באפריל 2021, Dominion, מצב 5v5 הכולל נקודות שליטה החליף את Clash.
סגנון הקרב נוצר בהשראת משחקי ירי ישנים כמו Quake ו-Unreal Tournament.
המנכ"ל סת' סיבק זוכר שחשב לעצמו:
הסגנון קרב הוחלט לאחר שהצוות הבין שרוב משחקי Battle Royale הם מבוססי רובים ורצה ליצור גרסה בסגנון פנטזיה.
לפי המפיק הראשי, המשחק בהתחלה היה יותר "חרבות מאשר כישוף", אם כי לבסוף הוחלט כישוף.
המשחק הושפע ממשחקים כמו Unreal Tournament ו-Quake, והעיצוב הגרפי הושפע ממשחקים עם אפקטים חזותיים כמו קאסלבניה, League of Legends ו- The Legend of Zelda: Breath of the Wild.
Proletariat הודיעו בסוף יוני 2022 שהם יפסיקו לעבוד על עדכונים נוספים ל- ספלברייק מכיוון שהם נרכשו על ידי אקטיוויז'ן בליזארד והם מתמזגים יחד עם Blizzard Entertainment שאחראית כין השאר על פיתוח World of Warcraft.
ספלברייק קיבל ביקורות "חיוביות יחסית" עבור Microsoft Windows ו-Xbox One וביקורות "מעורבות או ממוצעות" עבור פלייסטיישן 4 ונינטנדו סוויץ', על פי מד הביקורות Metacriti .
+מד ביקורותאתרציון Metacriticמחשב: 79/100פלייסטיישן 4: 72/100אקסבוקס 1: 78/100נינטנדו סוויץ': 71/100ציוני ביקורותאתרציוןDestructoid 6/10IGN8/10
(בעברית: "דבר עכשיו (הגרסה של טיילור)") היא ההוצאה החוזרת השלישית של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
האלבום יצא לאור ב-7 ביולי 2023 בהוצאת חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
זוהי הקלטה מחודשת של אלבום האולפן השלישי של סוויפט, Speak Now (2010), והשלישית בסך הכול שלה, כשהקודמת הייתה , שיצאה לאור בנובמבר 2021. הוקלטה במסגרת מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט.
סוויפט הכריזה על ההוצאה החוזרת במהלך סיבוב ההופעות שלה ב-2023, "The Eras Tour", בנאשוויל, טנסי.
מגזין בילבורד דירג את עטיפות האלבומים של טיילור סוויפט ומיקם את עטיפת האלבום במקום השלישי.
הספקולציות לגבי הקלטה מחודשת של האלבום משנת 2010 התחילו עוד בנובמבר 2021, כאשר סוויפט הוציאה את Red (2012) מחדש, תוך התייחסות לשנת 2010. הקליפ של "Lavender Haze" (2022) צוין כמי שמלא בביצי פסחא הקשורות ל-.
התיאוריות התעצמו לאחר תחילת סיבוב ההופעות "The Eras Tour": צמידי היד הרב-צבעוניים שקיבלו המשתתפים הבהבו בסגול בסוף ההופעה.
כמו כן, סוויפט רמזה על האלבום במהלך ביצוע של "Speak Now", והשתמשה באימוג'י לב בצבע סגול ברשתות החברתיות שלה.
בהופעה שאירעה באפריל 2023, הצהירה שהיא חשבה על אחד מאלבומיה ואמרה: "אחד האלבומים שלי מעסיק אותי מאוד...
הרבה קורה בראש שלי בנוגע לכך".
ב-5 במאי 2023, במהלך ההופעה הראשונה מתוך שלוש הופעות ב-"The Eras Tour" בעיר הולדתה, נאשוויל, הודיעה סוויפט על היציאה הקרובה כאשר המסכים מסביב לאצטדיון ניסאן הציגו את תאריך היציאה של האלבום ב-7 ביולי, ולאחר מכן ביצעה קטע אקוסטי של "Sparks Fly".
מאוחר יותר, חשפה בפוסט באינסטגרם, "אני אוהבת את האלבום הזה כי הוא מספר סיפור של התבגרות, התרוממות, טיסה והתרסקות...
ולחיות כדי לדבר על זה".
סוויפט הדגישה את הקשיים שאיתם התמודדה בחייה בזמן שהקליטה את האלבום, ביניהם "כנות אכזרית, וידויים אותם כתבה ביומנה וגעגועים עזים".
האלבום אמור לכלול שש רצועות כספת ("From the Vault") שלא יצאו בעבר ובסך הכול 22 שירים.
האלבום עצמו חולק לשלושה תקליטים בצבע סגול.
כל הרצועות במהדורה הסטנדרטית נקראו עם תוספת של "(Taylor's Version)"; רצועות 17–22 נקראו עם תוספת של "From the Vault".
"If This Was a Movie", במקור רצועת דלוקס מ-Speak Now, הופץ בנפרד מוקדם יותר ב-2023 ונכלל כחלק מ-.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Speak Now (Taylor's Version)מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית7 ביולי 2023הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתריפבליק
"Spechless" הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הגרמני, רובין שולץ, בשיתוף פעולה עם הזמרת הקנדית-פינית, אריקה סירולה.
השיר יצא ב-16 בנובמבר 2018 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
השיר נכתב על ידי רובין שולץ, כריס ברייד, טימו ברונילה ו-Junkx, והופק על ידי Junkx ורובין שולץ.
נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-326 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-72 מיליון פעמים ביוטיוב.
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000אוסטריה (IFPI Austria)פלטינה30,000בלגיה (BEA)זהב20,000קנדה (Music Canada)זהב40,000צרפת (SNEP)פלטינה200,000גרמניה (BVMI)פלטינה400,000איטליה (FIMI)פלטינה50,000פולין (ZPAV)3× פלטינה150,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה20,000
Special Force הוא משחק יריות בגוף ראשון משנת 2003 שפותח על ידי לשכת האינטרנט המרכזית של חזבאללה.
המשחק משחזר קרבות מהמערכה ברצועת הביטחון, כאשר השחקן משחק לוחם חזבאללה שמוטל עליו להביס חיילים ישראלים.
חזבאללה יצרו את המשחק במטרה לתת לצעירים ערבים אלטרנטיבה למשחקי וידאו מערביים, שמציגים גיבורים מערביים שנלחמים באויב ערבי.
המשחק נחשב לתעמולה וכלי גיוס, וספג גינוי על ידי ארגונים יהודיים ואנשי ממשל ישראלים.
Special Force שוחרר בפברואר 2003 במספר מדינות ערביות ומכר 18,000 עותקים עד ספטמבר.
Special Force הוא משחק יריות בגוף ראשון המתרחש במהלך המערכה ברצועת הביטחון.
המשחק משחזר מבצעים של חזבאללה שהתרחשו במהלך המערכה, כולל מיקומם הגאוגרפי, תנאי מזג האוויר, פריסת המוקשים ומספר הלוחמים הישראליים.
במהלך הלחימה, דמות השחקן יכולה להשתמש בסכין, אקדח, רובי קלצ'ניקוב ורימוני יד נגד חיילים ישראלים המגובים בטנקי מרכבה ומסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י.
בשלב האימון, השחקן משיג נקודות על ידי ירי בכרזות של אנשי פוליטיקה וצבא ישראלים בכירים (כולל אריאל שרון, שאול מופז ואהוד ברק).
אם השחקן יסיים את האימון עם ניקוד גבוה, חסן נסראללה יעניק מדליה לדמות השחקן.
לאחר מכן על השחקן לנטרל מוצב ישראלי, שמוגן על ידי צלפים, טנקים ומוקשים.
בהמשך השחקן נלחם בכוחות ישראליים בבקאע.
בסיום המשחק מוצגים לשחקן לוחמי חזבאללה שנהרגו, "שהידים".
המשחק זמין בערבית, אנגלית, צרפתית ופרסית.
Special Force הופק על ידי לשכת האינטרנט המרכזית של חזבאללה.
הם הגו אותו מיד לאחר נסיגת ישראל מרצועת הביטחון בשנת 2000, והפרויקט אושר על ידי בכירי חזבאללה.
בעוד שלארגון היה ניסיון ביצירת תוכנות ואתרי אינטרנט, הפרויקט היה משחק הווידאו הראשון שלהם.
המשחק פותח על ידי החברה הלבנונית Hadeel באמצעות Genesis3D , מנוע משחק חינמי.
יוצרי המשחק השתמשו בחומר ארכיוני של חזבאללה, כולל סרטים ומפות, כדי לשחזר תרחישי לחימה אמיתיים.
המשחק נועד להעניק לצעירים ערבים אלטרנטיבה למשחקי וידאו מערביים המציגים את הערבים כאויבים שמובסים בידי גיבורים אמריקאים.
בריאיון לתקשורת האמריקאית, חבר בלשכת האינטרנט המרכזית של חזבאללה אמר: "רצינו להעניק לצעירים שלנו אלטרנטיבה [למשחקים המערביים].
ההתנגדות אינה מוגבלת לכלי נשק.
צריך להישאר מעודכנים עם מספר גדל וגדל של תעשיות, כגון האינטרנט ומשחקי וידאו".
חבר אחר בלשכת האינטרנט המרכזית ציין ש"אין לחזבאללה בעיה עם הטכנולוגיה המערבית עצמה.
מבחינתנו טכנולוגיה היא רק כלי, אפילו אם כשהיא מגיעה מישראל.
הבעיה היא עם הרעיונות שבאים דרך המדיה החדשה."
לאחר יותר משנתיים של פיתוח, המשחק שוחרר ב-16 בפברואר 2003 בלבנון, סוריה, איראן, בחריין ואיחוד האמירויות הערביות.
הוא הופץ על ידי חברת Sunlight ושווק לעולם הערבי ולפזורתיו ברחבי העולם, כולל באירופה, בריטניה, קנדה ואוסטרליה.
לדברי קאסם גאדר, הבעלים של Sunlight (מפיצת המשחק), מכירות המשחק עלו על הציפיות.
תחילה הופצו 8,000 עותקים של המשחק, אשר אזלו תוך שבוע אחד.
יותר מ-200 עותקים נמכרו בבריטניה.
ה"ניו יורק טיימס" זיהה את המשחק כחלק ממאמצי התעמולה של חזבאללה בתקשורת הלבנונית, במטרה לבסס את עצמו כישות פופולרית, בפרט בקרב צעירים.
ה-Sunday Herald טענו שזהו כלי גיוס שמטרתו לפתות שחקנים צעירים להצטרף לארגון הטרור.
מבחינה טכנית, ב-Frankfurter Allgemeine Zeitung דווח שהמשחק לא יכול להתחרות במקביליו המערביים, שכן המשחק מפגר בערך בשנתיים מאחוריהם.
Special Force ספג גינויים מארגונים יהודיים כמו ועד שליחי הקהילות של יהודי בריטניה.
רון פרושאור, דובר משרד החוץ הישראלי, תיאר את המשחק כ"חלק מתהליך חינוכי שמונע כל סיכוי לשלום אמיתי" בין ישראל ללבנון.
הפוליטיקאי האוסטרלי מייקל דנבי ראה במשחק דה-הומניזציה, והזהיר שהמשחק "יעודד צעירים לבצע מתקפות נגד מערביים".
Eclipse Entertainment, המפתחת של מנוע המשחק Genesis3D, ריחקה את עצמה מהמשחק.
אלכסנדר ר' גאלוואי , פרופסור משנה לתקשורת באוניברסיטת ניו יורק, השווה את המשחק ל-America's Army, משחק יריות בגוף ראשון המציג את האידאולוגיה של צבא ארצות הברית.
גאלוואי רואה את Special Force כהיפך האידאולוגי של America's Army, שכן Special Force מציב גיבור ערבי הנלחם באויב מערבי.
לפי גאלוואי, Special Force ו-America's Army מתארים סיטואציות לחימה דומות מאוד, כאשר ההבדל הוא בנארטיב בלבד.
בדצמבר 2006, המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון הציג את המשחק כחלק מתערוכת "המשחקים האסורים".
בעקבות מלחמת לבנון השנייה, חזבאללה יצר משחק המשך הנקרא Special Force 2: Tale of the Truthful Pledge.מפתחי המשחק המקורי הקימו אולפן חדש, Might 3D, שפיתחו את המשחק באמצעות גרסה פיראטית של CryEngine.
חזבאללה שחרר את Special Force 2 ב-16 באוגוסט 2007 והציג אותו בתערוכה מקומית על הסכסוך הישראלי-לבנוני.
Special Force 2 שוחרר רשמית רק בערבית, אם כי קיימת גרסה לא רשמית באנגלית בחינם.
Spektr-R היה רדיוטלסקופ ששוגר על ידי רוסיה בשנת 2011 כחלק של פרויקט RadioAstron.
הפרויקט היו ביוזמת מכון לפיזיקה של האקדמיה הרוסית למדעים.
הפרויקט החל בתקופת ברית המועצות.
התכנון העקרוני הסתיים בשנת 1982 ואך קידום הפרויקט נעצר.
הלוויין הראשון של הפרויקט שוגר בשנת 2011 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר זניט 3SLBF.
ב-22 ביולי ניתנה פקודה לפיחת הטלסקופ, אך מנוע לא פעל בהתאם לתכנון.
למחרת הפעולה חודשה והסתיימה בהצלחה.
המכשיר העיקרי היה רדיוטלסקופ בקוטר 10 מ'.
הוא היה מתוכנן לפעילות במשך 5 שנים.
הפעילות הסדירה החלה מספר חודשים לאחר השיגור.
רדיוטלסקופ פעל בשיתוף פעולה עם מכשירים בקוטר של 100 מ' שהותקנו בגרין בנק (וירג'יניה המערבית), אפלסברג (גרמניה) ומצפה הכוכבים ארסיבו.
הדבר אפשר להגיע לרגישות של כ-8 מיקרושניות עם גל באורך 1.35 ס"מ.
לתמיכה במכשירים וציוד תקשורת על הלוויין הותקן פאנל סולארי בהספק של 2,650 ו"ט.
באוגוסט 2011 החל פעול מכשיר מדידת רוח השמש שהותקן לצד הטלסקופ.
בכל חודש נערכו כ-100 תצפיות.
לבחירת הנושאים הוקמה ועדה בין-לאומית שבחנה בקשות ממדענים.
בינואר 2019 התקשורת הלווין אבד ולא היה ניתן להעביר אליו פקודות.
ב-15 במאי הוחלט על סגירת הפרויקט.
בשנת 2019 שוגר לחלל לוויין Spektr-RG שהיה השלב השני של הפרויקט.
בעזרת הטלסקופ בוצוע תצפיות רבות.
בין נושאים העיקריים היה מחקר קווזארים.
Spektr-RG הוא לוויין ששוגר על ידי רוסיה בשנת 2019 כחלק של פרויקט משותף עם גרמניה.
על הלוויין הותקן זוג טלסקופים שפועלים בתחום קרני רנטגן.
במקור היה מתוכנן להתקין גם רגש התפרצויות גמה.
הפרויקט גובש בשנת 1987 בהובלת ברית המועצות אך היה בתקצוב נמוך.
לאחר כישלון של פרויקט "מארס 96" של שיגור גשושית למאדים, רוסקוסמוס הגדיל תקצוב הפרויקט באופן משמעותי.
היה מתוכנן לשגר אותו בשנת 1998 עם 7 מכשירים מהם 4 טלסקופים.
תקצוב הפרויקט לא אפשר קידומו כמתוכנן.
רוסיה פנתה לסוכנות החלל האירופית.
באותו זמן הסוכנות קידמה פרויקט "INTEGRAL" ולכן סירבה לפניה.
בסתיו 2008 הוחלט לקדם פרויקט קטן בהרבה בשיתוף עם גרמניה.
בניית הלוויין הועברה למשרד "לבוצ'קין".
בשנת 2016 למפעל הועברו טלסקופים שנבנו ברוסיה וגרמניה.
השיגור בוצע ב-13 ביולי 2019 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "פרוטון M".
ב-21 באוקטובר הלוויין הגיע לנקודת לגראנז' L2 כמתוכנן.
ב-30 ביולי טלסקופ רוסי ART-XC סיים את הבדיקות וביצוע כיולים ונכנס לשימוש סדיר.
טלסקופ זה רגיש בתחום KeV 4-30.
ב-15 באוקטובר טלסקופ גרמני eROSITA סיים את הבדיקות וביצוע כיולים ונכנס לשימוש סדיר.
טלסקופ זה רגיש בתחום KeV 0.3-10.
משך עבודה המתוכנן של מכשירי הלוויין הוא כ-6.5 שנים.
בהתאם לתוכנית כל אובייקט נצפה 30-40 שניות 6 פעמיים ביום.
זה מאפשר לכסות את כל התחום תוך 6 חודשים של תצפיות.
היה מתוכנן לבצע את התצפיות 7 פעמים כך שהתוכנית הבסיסית הייתה צריכה להסתיים בדצמבר 2023. עד דצמבר 2021 הסתיימה הכנת 4 מפות מ-8 מתוכננות.
עד פברואר 2020 התגלו 75 אלף מקורות קרינת רנטגן חדשים.
בפברואר 2022, בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה הופסקה פעילות הטלסקופ הגרמני.
ביוני 2022 פורסמה ידיעה שרוסים מתכוונים להחזיר את הטלסקופ לפעילות באופן חד-צדדי.
"Spettacolare" (בעברית: "מרהיב") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי מניני.
הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלו, Spettacolare.
השיר הגיע למקום ה-33 במצעד הסינגלים האיטלקי.
השיר נכתב על ידי המבצע, ג'ובאני פולקס, מריה פרנצ'סקה ורוברטו ויליאן גוגלילמה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8.2 מיליון השמעות.
"Spettacolare" היה שירו של מניני לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם7 בפברואר 2024הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקולומביה רקורדס
Spec Ops: The Line הוא משחק ירי בגוף שלישי משנת 2012 שפותח על ידי והופץ על ידי .
זהו המשחק השביעי ב וכן מהווה אתחול לסדרה.
במהלך המשחק, השחקן שולט בדמותו של , שנשלח כחלק מכוח דלתא למשימת סיור בעיר דובאי, שהושמדה כליל בעקבות סופות חול קטלניות.
עם התקדמות העלילה, שפיותו של ווקר מתדרדרת ובמהלכה הוא סובל מהזיות ולומד על בשרו את זוועות המלחמה.
השחקנים יכולים להסתתר מאחורי אובייקטים כדי להגן על עצמם מירי, לנטר מעל אובייקטים ולירות באויבים בעזרת נשקים מגוונים.
המשחק עושה שימוש במצב משחק מרובה משתתפים, שפותח בנפרד על ידי Darkside Game Studios, שמאפשר לשחקנים לשחק ברשת האינטרנט, להילחם בשחקנים נוספים ולבצע משימות משותפות יחדיו.
פיתוח המשחק החל בשנת 2007, וההשראה לעלילה הגיעה ממספר מקומות כגון הרומן "לב המאפליה" מאת ג'וזף קונרד וכן הסרט "אפוקליפסה עכשיו".
עלילת המשחק תוכננה כך שהיא תגרום לשחקנים להרהר על פעולותיהם והחלטותיהם במהלכה.
יציאת המשחק נדחתה מספר פעמים ומפתחי המשחק נעזרו בדחיות אלו כדי לשפר את המשחקיות והעלילה.
פסקול המשחק מורכב משירים קיימים וכן משירים שהולחנו במיוחד על ידי .
המשחק הוחרם באיחוד האמירויות הערביות בעקבות הצגתה של העיר דובאי כעיר מושמדת.
המשחק הוכרז בדצמבר 2009 והוא הופץ באופן רשמי ביוני 2012 עבור המחשב האישי וקונסולות הפלייסטיישן 3 וה-Xbox 360. המשחק זכה לביקורות חיוביות ששיבחו את סגנון המשחק והעלילה.
חלק מהביקורות ביקרו לרעה את מצב האונליין ואספקטים שונים של המשחקיות.
המשחק היה מועמד ואף זכה במספר פרסים.
בעקבות עלילתו, המשחק קיבל שנים לאחר הפצתו.
למרות הביקורות החיוביות, המשחק נחשב לכישלון קופתי ולאחריו סדרת "Spec Ops" הגיעה לסיומה.
המשחק הוסר ממכירה בשנת 2024 בעקבות טענות לזכויות יוצרים על חלק מהשירים בפסקול המשחק.
השחקנים יכולים לבחור אחת מתוך ארבע רמות קושי: "הליכה על החוף", "מומחה נשק", "משימת התאבדות" והרמה הקשה מכולם: "FUBAR" (סלנג צבאי שפירושו "נדפק מעבר לכל הבחנה"), רמה שנפתחת לאחר שהשחקן סיים את המשחק על רמת "משימת התאבדות".
מספר נשקים חדשים נפתחים עבור השחקן ככל שהעלילה מתקדמת, שחלקם נופלים מהאויבים השונים הכוללים סוגים שונים של רובים, אקדחים ומקלעים.
חלקם מגיעים עם האפשרות להתקנת שדרוגים שונים כגון משתיקי קול וכוונת טלסקופית.
שחקנים יכולים גם להשיג ולהשתמש במטולי רימונים, רימוני יד ומשגרי טילים.
למרות זאת, השחקנים יכולים לסחוב באמתחתם רק שני נשקים בו זמנית.
תיבות אספקה יכולות להימצא ברחבי עולם המשחק, בכך השחקנים יכולים לחדש את התחמושת שלהם.
בכל פעם שהשחקנים יורים במישהו בראשו, המשחק עובר למצב של הילוך איטי למשך זמן קצר.
בנוסף לשימוש בנשק, השחקנים יכולים גם להילחם עם אויביהם בקרבות פנים מול פנים.
ניתן להוציא להורג אויבים גוססים, ובכך השחקן מקבל לאמתחתו תחמושת נוספת.
הסתתרות מאחורי מכסה עוזרת לשחקנים לשמור על עצמם מפגיעה ובזמן זה, השחקנים יכולים לירות "על עיוור" או לרכון לצד מסוים ולירות באויבים בצורה יותר מבוקרת.
מכיוון שהשחקנים מגלמים את קפטן ווקר ולצידו שניים מחברי כוח דלתא, השחקנים יכולים לחלק פקודות לשני החברים הנוספים ביחידה: סמל לוגו ולוטננט אדמס, שהן דמויות הנשלטות על ידי המחשב.
ניתן לפקד על השניים לתקוף אויב ספציפי ולספק סיוע רפואי.
אדמס מסוגל להרוג אויבים בעזרת שימוש בגאדג'טים כבדים או בעזרת רימונים, בעוד לוגו מסוגל לירות באויבים מרחוק.
מפגעים סביבתיים כגון סופות חול מתרחשים לעיתים קרובות ומשבשים את ראייתם של השחקנים.
חול הוא אלמנט ניכר במשחק וניתן להשתמש בו ברגעים מתוסרטים במהלך העלילה.
לדוגמה, השחקנים יכולים ברגע מסוימם לגרום למפולת חול שתקבור את הדמויות העוינות.
כאשר רימון מתפוצץ בחול, ענני אבק שנוצרים מהפיצוץ יכולים לעוור אויבים.
לעיתים, החול פותח דרכים חדשות בהן השחקנים יכולים להתקדם.
במהלך המשחק, על השחקנים לבצע בחירות, כשחלקן קשורות לחייהם של חיילים ואזרחים.
בחירות השחקנים משפיעות על מערכת היחסים של ווקר עם לוגו ואדמס, ואלו יגיבו בהתאמה.
המשחקיות משתנה ככל שהמשחק מתקדם והוויזואליה של המשחק משתנה בהתאם למצבו הנפשי של ווקר.
בנוסף, מדי הקרב שלו נקרעים וגופו סובל מפציעות ככל שהמשחק מתקדם.
למרות שבתחילה ווקר מוצג כמפקד מקצועי שמשתמש בסגנון דיבור צבאי, בהמשך המשחק (ובהתאם למצבו הנפשי), ווקר יתקוף בצורה יותר ברוטאלית, כמו כן גם הפקודות שווקר מחלק לאדמס ולוגר משתנות בטון.
בדומה לזאת, גם מסכי הטעינה שיוצגו לשחקנים בכל פעם שאלו נפסלו, מוצגים בתחילה עם הנחיות שקשורות למשחק.
למרות זאת, בהמשך, מסכי הטעינה נעשים אפלים יותר והכיתוב בהם שופט את פעולותיו של ווקר ואף פונה לשחקנים עצמם ישירות.
במהלך כמעט כל שלב במשחק, השחקנים יכולים למצוא פיסות מידע שמוסיפות נפח לסיפור המשחק ובהדרגה חושפות בפני השחקנים מה באמת התרחש בדובאי טרם הגעת ווקר וצוותו לעיר.
עלילת המשחק המשותף מתרחשת טרם אירועי המשחק הראשי ובמסגרתה, השחקנים מחולקים לשתי קבוצות: הפורשים והארורים.
לכל קבוצה יש את היתרונות שלה.
במשחק קיימים שישה מקצועות אותם השחקן יכול לבחור: רובאי, חובש, אספן, פורץ, צלף ושוטר.
לכל אחד מהמקצועות יש את היתרונות והשדרוגים הבלעדיים לו.
מפגעים סביבתיים, כדוגמת סופות חול יכולים להתקיים במהלך המשחק.
במשחק קיימים שישה מצבי משחק:
כאוס: שחקנים נלחמים אחד נגד השני.
מרד: קרב בין שתי קבוצות.
נקודת איסוף: על הקבוצה להגן על שטחה עד לסוף המשחק.
קישור: על הקבוצה להשתלט על מתמחה של הקבוצה היריבה ובמקביל להפיל את מערכות הקשר שלהם עבור ניקוד נוסף.
שחיקה: השחקנים מחולקים לשלוש קבוצות, כאשר לכל שחקן יש פסילה אחת ויחידה.
קבור: הקבוצה מקבלת מטרה שנמצאת בבסיס הקבוצה היריבה ועליה להשיגה לפני שהזמן ייגמר.
בהמשך, נוסף מצב חדש בו שני שחקנים משתפים פעולה ביחד על מנת לצלוח אתגרים שונים.
חצי שנה טרם אירועי המשחק, סופות החול הקטלניות שתועדו אי פעם בהיסטוריה מכות את העיר דובאי.
הפוליטיקאים ואנשי העלית בעיר מסתירים את המצב מהתושבים ולאחר מכן מתפנים מהעיר כל עוד נפשם בם, משאירים בה רבבות של אזרחים ותושבים זרים שתקועים ללא יכולת לצאת מכיוון שהעיר נקברה בחול.
קולונל ג'ון קונרד (מדובב על ידי ברוס בוקסלייטנר), הוא מפקד מעוטר שסובל מהפרעת דחק פוסט טראומתית ומפקד החיל "ה-33 הארורים" בצבא ארצות הברית.
לאחר שחזר מאפגניסטן, סופת החול בדובאי החלה וקונרד נידב את עצמו ואת יחידתו לסייע בפעולות החילוץ וההצלה, בכך הוא מתנגד לפקודות הצבא שדרשו ממנו לפנות את העיר.
בעקבות סופות החול, הקשר הלוויני נותק, נוצר קושי בטיס מעל העיר ואין אפשרות להוציא תשדירי רדיו.
היחידה מכריזה על ממשל צבאי ולאחר מכן טובחת באזרחי העיר.
חלק מחיילי ה-33 שהתנגדו לפקודותיו של קונרד, פותחים נגדו במרד, אך נכשלים ולבסוף מוגלים מהיחידה.
אותם חיילים שהוגלו נקראו בשם "הפורשים".
ה-CIA שלח חוליה חשאית כדי לחקור מה מתרחש בעיר, כחלק מתוכניתם להמריד את האוכלוסייה נגד ה-33, אך אלו מסכימים להפסקת אש.
התשדורת האחרונה שהגיעה מה-33 מציינת שהיחידה ניסתה ללוות משלחת אל מחוץ לעיר, אך המשלחת מעולם לא הגיעה וזמן מה לאחר מכן, דובאי הכריזה על העיר כשטח הפקר.
כל הכניסות והיציאות מהעיר נסגרו, ה-33 הואשמו בבגידה ודיווחים על מצבה של העיר פסקו מלהגיע.
שבועיים טרם אירועי המשחק, תשדיר רדיו עובר את סופת החול.
התשדיר הוא הודעה אותה הקליט קונרד:
בעקבות ההודעה, צבא ארצות הברית מחליט לשלוח באופן חשאי יחידת סיור לעיר.
היחידה מורכבת משלושה אנשים: המפקד מרטין ווקר (מדובב על ידי ) ששירת לצדו של קונרד באפגניסטן, לוטננט אלפונסו אדמס (מדובב על ידי ) וסמל ג'ון לוגו (מדובב על ידי ).
מטרת היחידה היא למצוא ניצולים ולאחר מכן לקרוא לחילוץ.
עלילת המשחק מתחילה מהאמצע, ווקר, אדמס ולוגו נראים מטיסים מסוק מעל שמי העיר דובאי, בעיצומו של קרב מול מסוקים נוספים.
לפתע, סופת חול קטלנית פוגעת בעיר והשלושה מאבדים שליטה ומתרסקים.
הסיפור לאחר מכן קופץ חזרה להתחלה, וחברי החוליה נראים מסיירים בעיר המושמדת.
השלושה פוגשים בקבוצת אזרחים חמושים (שמאמינה שהשלישייה הם חלק מה-33) המונהגים על ידי סוכני CIA, שחידשו את מאבקם נגד החיילים הנותרים ב-33. השלושה מנסים לסייע לסוכנים, אך אלו מתנהגים כלפיהם בעוינות.
השלושה גם שומעים תשדירי רדיו המופעלים על ידי "איש הרדיו" (מדובב על ידי ג'ייק ביוסי), עיתונאי לשעבר שהפך למגיש רדיו שהתנגד בעבר ל-33, אך כעת מדבר בעדם.
לאחר שהבחין בקבוצת אזרחים מקובצים על ידי ה-33, ווקר מחליט לסרב פקודה ולמצוא את קונרד שעדיין בעיר.
השלושה מקבלים שדר לפיו סוכן CIA בשם דניאלס נחקר על ידי ה-33 והם בוחרים להתערב.
לאחר שאיתרו את מקור השדר, הם מגלים שדניאלס כבר מת קודם לכן והשדר היה מלכודת עבור סוכן CIA נוסף בשם ריק גולד.
גולד מסייע לשלושה לברוח, אך לאחר מכן נחטף ונהרג במהלך פשיטה על מקום המכונה "השער".
השלושה מגיעים לשם ומסייעים בפשיטה.
לאחר שהם מגלים שעל המקום שומרים חיילי 33 רבים, הם משתמשים בפצצת זרחן כדי להורגם ולהמשיך.
בהגיעם למקום בו נפלה הפצצה, השלושה מגלים שלמעשה הם הרגו קבוצת אזרחים אותם הפורשים מה-33 הובילו למקום בטוח.
זועם, ווקר מאשים את קונרד ואת ה-33 במותם של האזרחים.
השלושה מוצאת את חוליית הפיקוד של קונרד שנהרגה.
ווקר מוצא מכשיר קשר קטן ומתחיל לתקשר עם קונרד עצמו, שמערער את היושרה והאנושיות של ווקר לאורך העלילה.
לאחר מכן, קונרד מכריח את ווקר לבצע בחירה: להרוג אזרח שגנב אוכל או חייל מה-33 שרצח את משפחתו של האזרח.
לאחר מכן, השלושה פוגשים את סוכן ה-CIA ג'ף ריגס, שמתכנן לגנוב מהעיר את מאגרי המים שלה.
השלושה מסייעים לריגס מתוך תקווה שהפעולה תקשה על חיילי ה-33, אך ריגס הורס את מאגרי המים במקום ומצהיר שתוכניתו הייתה לטשטש את מה שקרה בעיר ואת מעורבות היחידה ה-33, מפחד שאם מעשיהם יתגלו, הדבר יוביל את המדינות השכנות למלחמה נגד ארצות הברית.
עקב פעולותיו של ריגס, האזרחים הנותרים בעיר סובלים מסכנת התייבשות.
לאחר שלוגו מוציא להורג את איש הרדיו, ווקר משתמש בתחנת הרדיו כדי ליידע את האזרחים על החילוץ שיגיע בקרוב.
אדמס משתלט על מסוק בלק הוק כדי לברוח מהבניין, ווקר הורס את תחנת הרדיו בעודם בורחים והסצנה חוזרת לאותה הנקודה מתחילת המשחק (ווקר אף מוסיף שהוא זוכר שזה כבר קרה קודם לכן).
לאחר ההתרסקות, ווקר מתעורר באמצע המדבר ומתאחד עם אדמס, אך לא מצליח לחלץ את לוגו שנרצח על ידי אזרחים.
ווקר ואדמס עושים דרכם למגדל "צד החוף" (גרסה בדיונית של הבורג' ח'ליפה) כדי להתעמת עם קונרד, אך מותקפים על ידי אחרוני החיילים מה-33. אדמס מקריב את חייו, דוחף את ווקר ודוחק בו להמשיך למגדל בזמן שהוא מאט את החיילים.
ווקר נכנס למגדל וחוזה במספר חיילים מחכים לבואו ומכוונים אותו אל ראש המגדל, היכן שקונרד מצוי.
ווקר מגיע אל הפנטהאוז ומוצא את קונרד.
בבואו להאשים את קונרד בפשעי המלחמה שביצע בעיר, ווקר מוצא את גופתו של קונרד במרפסת.
ווקר מגלה שקונרד התאבד מיד לאחר ששלח את תשדיר הרדיו מהעיר ושהקונרד איתו הוא תקשר לאורך המשחק הייתה רק אשליה שנוצרה לאחר החשיפה לפצצת הזרחן.
כדי להתמודד עם דברים שראה ועשה, ווקר האשים את קונרד ובכך הוריד את האשמה מעצמו.
מיד לאחר מכן "קונרד" מכריח את ווקר באמצעות אקדח להחליט את מי הוא מתכוון להאשים בפשעים שהתרחשו בעיר, את עצמו או את קונרד.
המשחק מציע ארבעה סופים אפשריים:
ווקר מתאבד: בחירה זו מציגה את גופותיהם של ווקר וקונרד אחת מול השנייה וברקע נשמע השדר אותו קונרד שלח בתחילת המשחק.
"קונרד" יורה בווקר: בחירה זו מציגה את גופותיהם של ווקר וקונרד אחת מול השנייה וברקע נשמע השדר אותו קונרד שלח בתחילת המשחק.
ווקר חוזר הביתה: ווקר קורא לחילוץ ולאחר מכן נאסף בבטחה על ידי חיילים מצבא ארצות הברית ששואלים אותו כיצד הוא שרד.
ווקר בתגובה עונה "מי אמר ששרדתי?" והמשחק מסתיים.
ווקר נשאר בדובאי: ווקר קורא לחוליית החילוץ, אך מתחיל לירות בהם למוות.
לאחר מכן, ווקר מכריז במכשיר הקשר "ברוכים הבאים לדובאי רבותיי" וחוזר אל תוך העיר ההרוסה.
במידה והשחקנים בוחרים לירות בחוליית החילוץ, אך מוצאים את מותם, יוצג קטע קצר בו ווקר הגוסס ישחזר בראשו שיחה שהייתה לו עם קונרד בזמן שירותם באפגניסטן אודות החזרה הביתה לאחר המלחמה.
בניגוד למשחקי צבא ומלחמה אחרים, בהם הקמפיין לרוב מחולק בצורת "טובים נגד רעים", Spec Ops: The Line מציג נרטיב שונה בתכלית: המשחק בוחר לבקר את המלחמה ואת השחקנים עצמם שלוקחים בה חלק.
כבר בתחילת המשחק, המשימה של ווקר, לוגו ואדמס היא למצוא ניצולים ולקרוא לחילוץ, לא מעבר לכך.
למרות זאת, ווקר, שהוא מפקד החוליה, מחליט על דעת עצמו לסרב פקודה וממשיך את המלחמה במטרה אחת: להיות גיבור כמו קונרד, שמהווה השראה עבורו.
בתחילת המשחק, ווקר מביט על הסיטואציה בעיניים דיכוטומוית: אנחנו הטובים והם הרעים, למרות שנקודת מבט זאת מופרכת במספר רגעים במשחק.
ווקר הוא מפקד "גנרי" ככל מפקד אחר: הוא נחוש, חדור מטרה ולוחץ להמשיך את המשימה עד סופה, למרות שלוגו ואדמס תוהים לעצמם על אופי המשימה בקול לעיתים קרובות (מכיוון שבתכלית, הם רק היו אמורים למצוא ניצולים ולקרוא לחילוץ, לא להסתער על דובאי ולחסל עוינים).
בהקשר לדמותו של קונרד, במסמכים שמוצאים במהלך המשחק נרמז על קולונל מוערץ ומכובד, אך המבצעים האחרונים שלו כשלו ותדמיתו הוכתמה.
קונרד יודע שלאחר שובו מאפגניסטן, מה שמחכה לו בארצות הברית הוא פנסיה, משהו שבתור איש צבאי שנים רבות הוא לא מוכן אליו.
על מנת לצאת מהצבא בצורה מיטבית, קונרד מחליט לנדב את עצמו ואת יחידתו כדי לסייע בפינוי העיר דובאי.
למרות זאת, הדברים משתבשים עבורו: סופות החול בדובאי יוצרות אנרכיה שמקשה עליו לשלוט בסיטואציה והוא מחליט להחיל משטר צבאי על העיר.
למרות זאת, כמה מחייליו מתמרדים נגדו לאור היחס לאוכלוסייה המקומית ולבסוף, קונרד, שמבין שהוא כשל, אך מסרב לחזור ולעמוד בטעותו, מתאבד.
"קונרד" (אותו ווקר מדמיין לאורך המשחק) מאתגר את ווקר: "אילו החלטות אתה מוכן לקבל במסגרת המלחמה?".
תמה זו חוזרת מספר פעמים לאורך המשחק, כאשר ווקר נאלץ לבחור בין היותו מפקד לבין היותו אדם.
ווקר שואף להיות כמו קונרד, מכיוון שהאחרון הציל את חייו טרם העלילה ונחוש להיות מפקד מוערך, ובמסגרת זו נאלץ להרגיש על בשרו את האחריות שמגיעה עם התפקיד.
המשפטים מכוונים ישירות לשחקנים וגורמות להם לתהות לעצמם על מעשיהם.
בתחילת המשחק, ניתן לראות בכתוביות שרצות על המסך "אורח מיוחד" ותחתיו את שם השחקן, מה שמאשר שיוצרי המשחק אכן מתייחסים לשחקן עצמו באופן ישיר ושוברים את הקיר הרביעי.
במהלך המשחק, השחקנים שועטים לעבר אויביהם, אך יכולים בטעות לירות בחפים מפשע.
למרות שבמשחקים אחרים הדבר נחשב לפסול והשלב נפסק, Spec Ops: The Line לא מייחס לכך חשיבות מיוחדת והמשחק ממשיך כרגיל.
עדות נוספת לעובדה שהשחקנים הם בעצם ווקר: הם מוכנים להרוג את מי שצריך, העיקר שהמשימה (או המשחק) תושלם.
במהלך השלב בו השלושה יורים את פצצת הזרחן, ווקר ניגש למחשב קרוב כדי לכוון את הטיל.
מיד לאחר מכן, המסך מציג את מערכת השיגור הלווינית.
למרות זאת, במידה ומתמקדים במסך רואים את ההשתקפות של ווקר, כמשל לזה שהוא (וגם השחקנים) שולטים בפצצה ואחראיים באופן ישיר למותם של חפים מפשע.
ניתן בנוסף גם לשמוע צרחות של בני אדם שנפגעו מהפצצה, שלעצמו מעצים את ההרהור אותו ווקר והשחקנים חווים.
קונרד מעיר לווקר לא פעם על "הקו" (The line) אותו ווקר והוא חצו.
הקו הוא הגבול בין לירות ולהרוג מטרות ואנשי טרור לבין להיות אדם שיודע להבדיל בין טרוריסטים לחפים מפשע.
ווקר וקונרד שניהם חצו את הקו הזה: ווקר הוציא להורג אזרחים לא חמושים עם פצצת זרחן וקונרד הוציא להורג אזרחים במסגרת משטר צבאי אותו הוא הנחיל על העיר טרם מותו.
קונרד מתגרה בווקר כיוון שהוא יודע ששניהם הם אותו הדבר בדיוק, אך למרות זאת, ווקר (בניגוד לקונרד) יכול לקחת אחריות על מעשיו ולחזור הביתה (גם אם מדובר באשליה).
בסוף המשחק, לוגו ואדמס משלמים על החלטותיו של ווקר: לוגו מוצא להורג בלינץ' על ידי אזרחים ואדמס מקריב את חיו כדי שווקר יוכל להתקדם אל עבר המגדל "ולפגוש את קונרד".
גם ווקר וגם קונרד מדגימים היטב מוטיב זה:
קונרד העדיף למות מאשר לחזור לארצות הברית ולהתייצב בפני כישלונו כקולונל מוערך ומפקד.
המשימות האחרונות בהן הוא לקח חלק כשלו, המשימה הנוכחית כשלה ונוצרה אנרכיה בחסות סופות החול וחלק מחייליו מרדו בו.
קונרד הבין שמה שמחכה לו בבית היא בושה וידע שנפשו לא תהיה מסוגלת להתמודד עם כך.
מכיוון שווקר הוא הדמות אותה השחקנים משחקים, הפוקוס עליו יותר גדול.
הוא מתחיל את המשחק כמפקד מקצועי, משתמש בשפה צבאית ומכיר את גבולות הצבא.
למרות זאת וככל שהמשחק מתקדם, אופיו של ווקר משתנה: הוא נעשה קר יותר, הוא תוקף בצורה יותר ברברית וברוטאלית וכן מפסיק להשתמש בשפה צבאית.
בנוסף, מצבו נפשי של ווקר מודגם לצופים באמצעות גופו: סימני פציעות שנשארו על פניו וגופו לאורך זמן וכן מדי הקרב שלו שניזוקו ככל שהמשחק התקדם.
לאחר שהשלושה שיגרו את פצצת הזרחן וגילו להפתעתם שהם הרגו חפים מפשע, ווקר עומד כפסל למול גופה שרופה של אישה המחבקת את בנה.
בזמן שלוגו זועם על ווקר ("הוא הפך אותנו למכונות הרג!"), ווקר "בוחר" להאשים את קונרד וה-33 בהרג, מבלי שהוא, כמפקד שנתן את הפקודה לירות בנשק לוקח אחריות.
הרגע בו ווקר מוצא את גופתו של קונרד הוא הרגע בו ווקר נאלץ להחליט: האם לקחת אחריות על פשעיו, לברוח מהם (כמו קונרד) או להמשיך להאשים את קונרד, שבבירור מת טרם האירועים.
הבחירה לא מכוונת רק כלפי ווקר, אלא כלפי השחקנים: הגעתם לסוף המשחק, האם תיקחו אחריות על האנשים שהרגתם או שתעדיפו "לדפדף את זה הלאה" כיוון שמדובר במשחק וידאו?
הזעם והקיבעון אותם חש ווקר כלפי קונרד לא מתבטאים רק בצורה מילולית, אלא גם בסביבה.
השחקנים רואים את מה שווקר רואה, וגם את הזיותיו.
כאשר ווקר מגיע למגדל בסוף המשחק, הוא שואל את שאר ה-33 היכן קונרד והם עונים לו "למעלה, היכן שהוא תמיד היה".
זהו משחק מילים: גופתו של קונרד נמצאת בפנטהאוז (מה שמונע ממנו לעשות את כל הדברים הנוראיים שווקר חשב שהוא ביצע, מעין רמז מטרים לסוף המשחק) בזמן ש"קונרד" נמצא גם "למעלה", במוחו של ווקר.
גן עדן, גיהנום ומה שביניהם
במהלך המשחק ניתן למצוא מספר רמזים שלפיהם, ווקר, לוגו ואדמס לא שרדו את התרסקות המסוק ושרוב הפרקים המוצגים במשחק מתקיימים בראשו של ווקר או בחיים שלאחר המוות.
עלילת המשחק מתחילה מהאמצע ומציגה לנו את שלושת הגיבורים באמצע קרב מסוקים הירואי.
לאחר מכן, כשהשחקנים משחקים שוב את אותו הקטע, ווקר מספר שהדבר מוכר לו כי הם עשו זאת כבר קודם לכן.
בנוסף, ניתן למצוא באחד השלבים לוח ועליו שמות של חיילים אותם ה-33 חיסלו, שברשימה ניתן למצוא את שמם של אדמס ולוגו.
לאחר שווקר מתעורר מהתרסקות המסוק, הוא מבחין במגדל הכי גבוה בדובאי הנראה כמעין עמוד אש כמו בגיהנום.
חלק מהמעברים במשחק מוצגים עם אור לבן וחלקם עם אור שחור.
כותב המשחק, וולט ויליאמס סיפר שבחירת הצבעים היא מכוונת: כאשר הסצנה משתנה עם אור לבן ברקע, פירושו שמה שקרה היה רק בראשו של ווקר.
לעומת זאת, במידה והסצנה משתנה עם אור שחור, האירוע קרה באמת.
בסוף המשחק, רק שניים מהסופים האפשריים מוצגים באור שחור: ווקר מתאבד במגדל והסוף שבו ווקר יורה על חוליית החילוץ.
מכאן ניתן להבין שווקר מעולם לא חזר הביתה, ושהחילוץ המתואר "בסוף הטוב" התקיים רק בראש שלו (בנוסף, כאשר חוליית החילוץ הורגת את ווקר, ניתן לשמוע אותו ואת "קונרד" מנהלים שיחה בראשו אודות הבית).
מכך, ניתן להסיק כי אירועי המשחק היו כולם אשליה שווקר חווה או מעין "גיהנום פרטי" אותו עליו לעבור שוב ושוב, אם כי הדבר לא אושר על ידי היוצרים.
כבר במהלך קריינות הפתיחה ובמהלך תחילת המשחק (עד לפרק עם פצצת הזרחן), ווקר מאדיר את קונרד.
למרות שבמהלך המשחק ניתן למצוא קטעי מידע שנותנים לשחקן הצצה לנפשו המעורערת של קונרד (ואפילו רמזים שחושפים מה עלה בגורלו), השחקנים לא מקבלים יותר מידי רקע עבור דמותו של ווקר.
מהבחינה הזאת אנו לומדים שכבר מתחילת המשחק, ההערצה של ווקר כלפי קונרד היא שטחית: מבחינתו הוא גיבור מלחמה שהציל אותו קודם לכן בקאבול.
למרות זאת, לא מוצגת הוכחה במהלך המשחק לקשר קרוב ביניהם.
המידע שיש לווקר ולשחקנים על קונרד הוא מאוד מינימלי: הוא גיבור מלחמה מעוטר והוא הציל אותו בעבר.
למרות זאת, לאחר הקטע עם פצצת הזרחן, ההערצה של ווקר לקונרד מתחלפת בשנאה.
מכיוון שווקר לא מסוגל להתמודד עם ההשלכות של מעשיו (הוא ציווה על אדמס ולוגו לירות פצצת זרחן ובכך הרג 47 אזרחים ומספר חיילים אמריקאים שניסו לסייע להם) הוא בוחר להאשים את קונרד.
נפשו השברירית של ווקר מעין "מתרגלת" לסיטואציה: ווקר, שרוצה נואשות להיות הגיבור כמו קונרד, מסיק שהאחראי לפעולה הוא קונרד עצמו ואם יסגיר אותו מפאת פשעיו, הוא יקבל את ההכרה לה הוא זקוק.
באחד הרגעים במשחק, המתברר להיות אשליה גם הוא, "קונרד" מנסה לבחון את כושר הפיקוד של ווקר ומציע לו בחירה: להרוג אזרח שגנב מים או חייל שהרג את כל משפחתו של האזרח.
השחקנים יכולים לבחור להתעלם ולהמשיך בדרכם, אך התוצאה היא זהה: אזרחים עוינים יפתחו עליהם באש ושני האנשים ימצאו את מותם.
בידיעה שווקר רוצה להיות כמו קונרד, מוחו של ווקר מהתל בו, ככל הנראה כדי "לתדלק" את זעמו של ווקר כלפי קונרד וכדי שווקר לא יבחין לפתע במעשיו ויקרוס נפשית.
בהגעתו של ווקר למגדל, "החיילים הנותרים" (שהם עצמם אשליה) מה-33 מצדיעים בפני ווקר, נכנעים ומעניקים לו שליטה מוחלטת על דובאי.
ווקר הגיע לסטטוס של קונרד: הוא הגיבור שהכניע את ה-33 ושחרר את דובאי.
כאשר ווקר מטפס במגדל, "קונרד", שעדיין נשמע ברקע, מתגרה בו ומיד לאחר מכן מוצג הניגוד: קונרד מסביר לווקר שהוא בדיוק כמוהו, דבר שווקר איחל לו בתחילת המשחק, אך ווקר מתנגד ובעצם ממשיך להאשים אותו בכאוס ששרר בדובאי.
המשחק בוחר להתגרות גם בשחקנים באופן ישיר ברגעים שקונרד מטיף לווקר מוסר ומסביר שהוא יכל בכל רגע לחזור אחורנית ולהשלים את המשימה שהוא היה אמור לבצע בפועל.
קונרד מסביר לווקר שהייתה לו בחירה לאורך הדרך (הוא אף אומר לווקר "שום דבר מזה לא היה קורה אם היית עוצר, אבל בחרת לשעוט") בדיוק כמו לקונרד עצמו, אבל האגו שלהם (וכמובן המטרה של השחקנים לסיים את המשחק) הכריחו אותם להמשיך במסלול שנועד מראש לכישלון.
Spiceworld (בעברית: ספייסוורלד) הוא אלבום האולפן השני של להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז.
האלבום יצא לאור ב-4 בנובמבר 1997, על ידי חברת התקליטים וירג'ן רקורדס.
האלבום עצמו נושא את שמו של הסרט בכיכובן של הספייס גירלז.
Step To Me, שיר מיוחד שהוקלט עבור קידום מכירת המשקאות של "פפסי", הופיע לצד Move Over בסינגל שנמכר במהדורה מיוחדת.
הסינגל לא נמכר בחנויות המוזיקה, אלא בסופרמרקטים ברחבי אירופה, ורק באירופה.
כל מי שקנה עשרה בקבוקי פפסי, קיבל את הסינגל במתנה.
לאור הצלחת השיר Step To Me, נוסף השיר למהדורה המיוחדת של האלבום ביפן.
מהדורה זו כללה 11 רצועות.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, אשר היה חלק משורה של להיטים, וגם הוא הגיע למקום הראשון במצעד האירופאי, כמו כל שאר ארבעת הסינגלים של הבנות.
הסינגל הכיל בי-סייד, בשם "Spice Invaders".
זהו שיר הנושא של הסרט "Spice World" שהוציאה הלהקה.
גם השיר הזה הגיע למקום הראשון בצעד האירופאי, והכניס את הלהקה לספרי ההיסטוריה בהיותו הסינגל השישי שלהקה מוציאה ומגיע למקום הראשון במצעד האירופאי.
Stop, היה לסינגל היחידי שלא הגיע למקום הראשון במצעד האירופאי.
כמו כן, הוא לא יצא לאור בקנדה, כאשר כל שאר הסינגלים כן שוחררו.
הסינגל כלל עוד סינגל בי-סייד, "Ain't No Stopping Us Now".
הסינגל האחרון מהאלבום השני, היה גם הסינגל האחרון בו השתתפה ג'רי האליוול.
הסינגל נכנס הישר למקום הראשון במצעד האירופאי והיה ללהיט ענק באירופה.
למרות עזיבתה של האליוול ושמועות על פירוק הלהקה, הספייס גירלז עדיין הצליחו לשלוט במצעדים.
התוכנית המקורית הייתה להוציא את השיר עם סינגל איי-סייד, ביחד עם "Never Give Up On The Good Times".
התוכנית השתנתה לאחר החדשות על עזיבתה של האליוול, ובמיוחד בגלל העובדה שקולה של האליוול מופיע בשיר.