tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביוני 2022, השיבה הביתה הפך לזמין בדיסני+ בבריטניה ובאוסטרליה, בעוד אין דרך הביתה הפך לזמין בדיסני+ ביפן בחודש שלאחר מכן, שניהם נוספו לציר הזמן של דיסני+ באותם מקומות.
עד אוגוסט 2022, הענק הירוק נוסף לציר הזמן של דיסני+ במקומות בהן היה זמין כמו ספרד ויפן.
השיבה הביתה הפך לזמין בארצות הברית ונוסף לציר הזמן במאי 2023. אולפני מארוול השיבו את זכויות ההפצה של הענק הירוק ביוני 2023, כאשר לאחר מכן הוא הפך לזמין בארצות הברית בדיסני+.
אין דרך הביתה הפך לזמין בארצות הברית בנובמבר 2023.
העונה הראשונה של דרדוויל התרחשה לאחר אירועי הנוקמים, והוצבה אחרי שומרי הגלקסיה חלק 2 ואני גרוט ולפני עידן אולטרון.
העונה הראשונה של ג'סיקה ג'ונס נקבעה לאחר מכן וממוקמת לפני עידן אולטרון ואנט-מן.
העונה השנייה של דרדוויל מתרחשת בסביבות שישה חודשים לאחר עונתה הראשונה, בסביבות או זמן קצר לאחר אירועי אנטמן.
העונה הראשונה של לוק קייג' מתחילה כמה חודשים אחרי ג'סיקה ג'ונס, וחלק מהעונה מתרחשת במקביל לאירועי דרדוויל עונה 2. היא הוצבה אחרי אנטמן על ציר הזמן, ואחריה זמן קצר לאחר מכן איירון פיסט העונה הראשונה, שמתייחסת לאירועי דרדוויל עונה 2 לאורך העונה, והוצבה בין אנטמן ומלחמת האזרחים.
אחריהם באו אירועי סדרת הקרוסאובר המגינים, המתרחשת כמה חודשים אחרי העונה השנייה של דרדוויל, וחודש אחרי איירון פיסט העונה הראשונה, בזמן שהוצבה לפני מלחמת האזרחים על ציר הזמן.
המגינים מגדירים אלמנטים של העונה השנייה של ג'סיקה ג'ונס, אבל אין לה מיקום ברור בציר הזמן, בעוד שלוק קייג' עונה 2, איירון פיסט עונה 2, העונה השלישית של דרדוויל והעונה השלישית של ג'סיקה ג'ונס נקבעות גם לאחר המגינים.
המעניש מתחיל אחרי אירועי דרדוויל עונה 2 לפני שהוא קפץ לשישה חודשים מאוחר יותר, ותואר כסדרה עצמאית, מחוץ לסדרות שמובילות למגינים.
העונה הראשונה שלה גם מתארת כמה אירועים מלפני העונה השנייה של דרדוויל, שכוכב המעניש ג'ון ברנטל תיאר כ"רופף עם כרונולוגיה", והיא הוצבה בין השיבה הביתה ודוקטור סטריינג' על ציר הזמן.
בתחילת פברואר 2024, ציר הזמן של דיסני+ עודכן כך שיכלול את המיקום של כל עונה של הסדרות של אולפני מארוול וסדרות נטפליקס יחד עם יצירת ציר זמן חדש הכולל רק את סרטי ה-MCU.
ציר הזמן המלא של דיסני+ (נכון לאקו)
דבר מצחיק קרה בדרך לפטיש של ת'ור
היקום הקולנועי של מארוול: ציר זמן רשמי (אוקטובר 2023)
|איירון מן 2 & הענק הירוק & ת'ור
|שומרי הגלקסיה, אני גרוט פרק 1
|שומרי הגלקסיה חלק 2, אני גרוט פרקים 2–5
|אנטמן והצרעה, הנוקמים: מלחמת האינסוף
|הנוקמים: סוף המשחק, וונדה ויז'ן
|שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות, הפלקון וחייל החורף פרקים 1-5
|ספיידרמן: רחוק מהבית, הפלקון וחייל החורף פרק 6
|שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק פרק 1, נצחיים, ספיידרמן: אין דרך הביתה, דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף
|שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק פרקים 2–3, מון נייט, הפנתר השחור: ווקאנדה לנצח
|שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק פרקים 4–8
|שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק פרק 9, מיס מארוול, ת'ור: אהבה ורעם, איש זאב בלילה
|שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולד|}
הספר מטפל במספר שגיאות המשכיות באמצעות הודעות מגברת דקות, הקמע של הרשות למשתנים בזמן (רמ"ז), ונכתב בפרספקטיבה של היקום כאילו היה ספר ההדרכה של רמ"ז.
אלה כללו את הצבת השיבה הביתה כמתרחשת בסוף 2016 תוך ציון שמסגרת הזמן של שמונה השנים בסרט לא הייתה נכונה ואישרה שארבע שנים חלפו ביקום מהנוקמים.
הדיאגרמה הבאה מייצגת את ציר הזמן של היקום הקולנועי של מארוול עבור מדיה שפורסמה על ידי אולפני מארוול וכן את סדרות נטפליקס.
מיקומו של פרויקט על ציר הזמן נקבע על ידי הפניות מפורשות לתאריך בתוכו או באמצעות דיאלוג (לדוגמה, טוני סטארק אומר "תאנוס נמצא בתוך הראש שלי במשך שש שנים.
מאז שהוא שלח צבא לניו יורק..." הצבת הנוקמים מלחמת האינסוף בשנת 2018) או כותרות (לדוגמה, שומרי הגלקסיה מתרחש בשנת 2014, בעוד הנוקמים: סוף המשחק מתוארך עם ת'ור: העולם האפל ב-2013), כאשר היקום הקולנועי של מארוול: ציר הזמן הרשמי שימש כדי לקבוע את המיקום, ואחריו ציר הזמן של דיסני+ במידת הצורך.
המיקום מייצג את הזמן שבו רוב הסרט מתרחש.לוקי ומה אם...?
אינם נכללים בתרשים מכיוון שהם מתרחשים מחוץ לציר הזמן הראשי.
איש זאב בלילה גם הוא לא נכלל בהתחשב בכך שהספיישל אינו מציין במפורש היכן הוא מתרחש ב-MCU.
סדר ציר הזמן של דיסני+ מציב את העונות הראשונות של לוקי ומה אם...?
בין הנוקמים: סוף המשחק לוונדה ויז'ן, עונותיהם השניות אחרי המארוולס, איש זאב בלילה ואהבה ורעם, איש זאב בלילה ממוקם גם הוא כאן ביקום הקולנועי של מארוול: ציר הזמן הרשמי.
תומאס בייקון מ-Screen Rant תיאר את ציר הזמן של אולפני מארוול: 10 השנים הראשונות כ"הקרוב ביותר שמארוול הגיעה אליו בהצהרה רשמית מתי בדיוק נקבעים אירועי ה-MCU השונים", ושהביא "איזון מסוים להמשכיות ה-MCU", למרות כמה טעויות שעדיין קיימות בציר הזמן הזה.
ג'וליה אלכסנדר ב-The Verge הסכימה עם בייקון ש"נראה שדיסני סוף סוף מבינה איך [חלק מהצופים] רוצים לצפות בסרטי מארוול".
בייקון אמר ש"ציר הזמן של ה-MCU מסובך כרגע בגלל הכמות העצומה של הסרטים ותוכניות הטלוויזיה שנמצאות כעת בהפקה, מכיוון שאפילו מקבלי ההחלטות העיקריים של מארוול לא באמת יודעים באיזה סדר הסרטים ישוחררו".
בניגוד לשלבים הקודמים שבהם כל סרט חדש היה הכותרת הכרונולוגית הבא בציר הזמן, השלב הרביעי "קפץ על ציר הזמן ללא עונש", מה שהפך אותו ל"די מבולגן".
בייקון הוסיף כיצד הצופים ציינו שציר הזמן של דיסני+ היה "פגום עמוק" עם "סתירות רבות".
עם צאתו לאקרנים של ספיישל החג של שומרי הגלקסיה, בייקון האמין שהמיקום שלו על ציר הזמן של דיסני+ "קבע" את המיקום לאהבה ורעם, מתוך מחשבה שצריך להציב את הסרט בסוף 2024 על ציר הזמן.
הוא גם ציין כיצד פרויקטים חדשים בדרך כלל מתווספים לסוף ציר הזמן של דיסני+, "גם כאשר מיקומים כאלה לא יכולים להיות נכונים".
בנובמבר 2022, בייקון ציין כיצד הופעתו של רחוק מהבית בציר הזמן של דיסני+ בין הפלקון וחייל החורף לבין שאנג-צ'י לא יכולה להיות נכונה בהינתן נקודות בכל אחד מאותם פרויקטים המציינים היכן הם נמצאים בציר הזמן, ומקווה שמארוול תתקן את הטעויות הללו כפי שעשתה בעבר עם האלמנה השחורה והפנתר השחור.
כדי לחפוף עם צאתו של היקום הקולנועי של מארוול: ציר הזמן הרשמי באוקטובר 2023, דיסני+ התאימה את המיקום שלה של שאנג-צ'י על ציר הזמן כך שיהיה בין וונדה ויז'ן והפלקון וחייל החורף, שרון פריין מ-ComicBook.com אמרה שעשו זאת ב"הרבה הגיון" בהתחשב בקביעה הקודמת שלו בציר הזמן.
היא אמרה שזה תיקן את ה"טעות" הקודמת במיקום שלו, מה שעורר "[הרבה] ויכוחים" בקרב המעריצים, וכונה "טעות משרדית" ש"תוקנה בקלות על ידי שינוי קוד כלשהו" בפלטפורמה, במקום שמארוול תשתנה כשהסרט התרחש ביקום.
אלכסנדר ולנטינו מ-Screen Rant אמר שלפני שחרורו של ספר ציר הזמן, סדר ציר הזמן של דיסני+ "היה הדבר הקרוב ביותר לסדר סופי של אירועים", תוך שהוא ציין שזה גם לא היה ברור בהתחשב בשימוש של הזכייניות בפלאשבקים, במסע בזמן וברב-יקום.
ג'ושוע לאפין-ברטונה מ-Popverse נהנה מציר זמן רשמי הכולל את גברת דקות ואת רמ"ז כשהתייחס לפערים מהעבר, מכיוון שהוא סיפק "תחושה של אישיות וכיף לספר".
ג'פרי האריס העריך את אולפני מארוול שהכירו בשגיאות ההמשכיות שלה, כמו השיבה הביתה עם "חוש הומור מתאים ומבטל את עצמו" באמצעות גברת דקות, שהוא השווה ל־Marvel No-Prize של מארוול קומיקס.
הוא הוסיף כי מחברי הספר "עושים כמיטב יכולתם להציע הסבר קנוני ביקום...
[זה] כנראה ההסבר הטוב ביותר שהמעריצים יכולים לקוות לו".
לאחר שכל סדרות נטפליקס נוספו לציר הזמן של דיסני+ בינואר 2024, פרשנים ציינו שזה האריך את הזמן הכולל של ה-MCU בכמות זמן משמעותית, שכן סדרות נטפליקס הסתכמו ב-161 שעות של תוכן.
רותם רוסק ב-Nerdist ציינה שמעמד הקאנון של הסדרות ב-MCU היה נושא לוויכוח במשך כמה שנים, וכינתה זאת "די ביג דיל" שכל הסדרות נוספו לציר הזמן הרשמי של הזכיינית.
היא האמינה שזה סופי ושלחה "מסר די ברור" שהסדרות הם קנון ל-MCU, ושזה מפיג את החששות שרק היבטים מסוימים של הסדרה יועברו לזכיינית.
ריאן דינסדייל מ-IGN אמר שזו "הפעם הראשונה" שהסדרות נרשמות כחלק מציר הזמן הרשמי של ה-MCU, וציין שזה בא בזמן שבו ה-MCU נחשב ארוך לאחר שזמן הצפייה הכולל של התוכן בשלב הרביעי נמשך בסביבות 54 שעות בהשוואה לזמן הצפייה של השלב הראשון של קצת יותר מ-12 שעות.
ריצ'רד פינק וג'ק דיגן ב-MovieWeb חשבו שקל לעקוב אחר ציר הזמן של סדרות נטפליקס מכיוון שהוא זהה לסדר השחרור שלהם, שהם ציינו כי הוא אותו סדר ציר הזמן שבו תשתמש דיסני+.
אנדי בהבאחט מ-Screen Rant'' הרגיש שהוספת הסדרה לציר הזמן היא "שינוי לב" מאחורי הקלעים ושזה עשוי לעורר תקווה לראות סדרות אחרות של מארוול מוכרות רשמית כחלק מציר הזמן.
ציר זמן זה מציג את השתלשלות האירועים בנוגע לחטופים לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, בעיקר אלו אשר נחטפו במהלך טבח שבעה באוקטובר 2023. הוא מציג את קבלת המידע על גורלם ואת מועדי שחרורם או החזרתם לישראל.
רובם של החטופים הם אזרחים ישראלים – גברים, נשים וילדים, בנוסף אליהם נחטפו חיילות וחיילים ישראלים, ועובדים זרים ששהו ביישובי עוטף עזה.
חטיפת ישראלים לרצועת עזה התרחשה לראשונה בשנת 2006. ב-25 ביוני באותה שנה נחטף החייל גלעד שליט.
הוא שוחרר בעסקת שבויים, תמורת 1,027 מחבלים, ב-18 באוקטובר 2011. בנוסף, היו אזרחים ישראלים שנעלמו ברצועת עזה, שהאחרונים שבהם שוחררו ב-22 בפברואר 2025.
האישים הנזכרים בציר הזמן הם אזרחים אלא אם נאמר אחרת.
25 ביוני – חטיפת החייל גלעד שליט.
18 באוקטובר – שחרור החייל גלעד שליט תמורת יותר מ-1,000 מחבלים, בהם יחיא סינוואר שתכנן ופיקד מרחוק על טבח שבעה באוקטובר.
20 ביולי – החייל אורון שאול נפל בקרב במבצע צוק איתן וגופתו נחטפה
1 באוגוסט – הקצין הדר גולדין נפל בקרב במבצע צוק איתן וגופתו נחטפה
7 בספטמבר – אברה מנגיסטו חצה את הגבול לרצועת עזה ונשבה
21 באפריל – הישאם שעבאן א-סייד חצה את הגבול לרצועת עזה ונשבה
פרוץ מלחמת חרבות ברזל ואילך
7 – 251 איש נחטפו לרצועת עזה במסגרת טבח שבעה באוקטובר
21 – יהודית רענן ובתה נטלי שוחררו על ידי חמאס
24 – יוכבד ליפשיץ ונורית קופר שוחררו על ידי חמאס
30 – כוחות הביטחון שחררו במבצע צבאי את החיילת אורי מגידיש.
30 – נקבע מותה של שני לוק וכי גופתה מוחזקת ברצועת עזה
9 – נקבע מותו של אורן גולדין וכי גופתו מוחזקת בעזה.
16 – צה"ל החזיר את גופות יהודית וייס והחיילת נועה מרציאנו
24 – שוחררו 13 חטופות וחטופים ישראלים; רותי מונדר, בתה קרן ובנה של קרן אוהד; דורון כץ אשר וילדיה רז ואביב; דניאל אלוני ובתה אמיליה; עדינה משה, חנה קציר, מרגלית מוזס, חנה פרי ויפה אדר.
כמו כן שוחררו 11 עובדים זרים: גאלינור פאצ'קו, נטווארי מולקאן (אשה), מונגקול פג'ואבון, סנטי בונפרום, בנצ'ה קונגמאני, בודי סאאנגבון, אוטאי סאאנגוואן, אוטאי טונסרי, בונטום פאנקונג, וויצ'אי קלאפאט, וויטון פומי.
25 – שוחררו 13 חטופות וחטופים ישראלים: שושן הרן, בתה עדי שוהם וילדיה של עדי יהל ונווה; שרון אביגדורי ובתה נעם; שירי וייס ובתה נגה; הילה רותם-שושני, מיה רגב, נועם אור ואחותו עלמה ואמילי הנד כמו כן שוחררו ארבעה עובדים זרים: מאני ג'ירצ'אט, נטהאפון אונקאו, קומקריט צ'ומבואה, אנוצ'ה אנגקאו
26 – שוחררו 14 חטופות וחטופים ישראלים: הגר ברודץ' וילדיה עפרי, אוריה ויובל; חן גולדשטיין אלמוג וילדיה אגם, טל וגל; דפנה אליקים ואחותה אלה; אביגיל עידן, אלמה אברהם, אביבה סיגל ורוני קריבוי.
כמו כן שוחררו שלושה עובדים זרים: וויצ'אן טמטונג, סורין גסונגנן, פונסוואן פינאגאלו
27 – שוחררו 11 חטופות וחטופים ישראלים: שרון אלוני קוניו ובנותיה אמה ויולי; קרינה אנגל ובנותיה מיקה ויובל; סהר קלדרון ואחיה ארז; יגיל יעקב ואחיו אור; איתן יהלומי
28 – שוחררו עשר חטופות ישראליות: קלרה מרמן, אחותה גבריאלה ליימברג ובתה של גבריאלה מיאה; דיצה היימן, תמר מצגר, עדה שגיא, אופליה רויטמן, מירב טל, רימון קירשט, נורלין בבדילה אגוג'ו.
כמו כן שוחררו שני עובדים זרים: אוואט סוריאסי, פאטאיאנוט טונסאקרי
29 – שוחררו 12 חטופות וחטופים ישראלים: אירנה טטי ובתה ילנה טרופנוב; רעיה רותם, רז בן-עמי, ירדן רומן גת, מורן סטלה ינאי, ליאת אצילי, עמית שני, אופיר אנגל, ליאם אור, איתי רגב וגלי טרשצ'נסקי.
כמו כן שוחררו ארבעה עובדים זרים: פאיבון רטאניל, צ'לרמצ'אי סאאנגקאו, צ'קרפאן סיקנה, קונג סאאלאו
30 – שוחררו שמונה חטופות וחטופים ישראלים: בילאל אלזיאדנה ואחותו עאישה; מייה שם, ספיר כהן, שני גורן, אילנה גריצבסקי, עמית סוסנה ונילי מרגלית
28 – נקבע מותם של החיילים שקד דהן, תומר אחימס וקיריל ברודסקי וכי גופותיהם מוחזקות ברצועת עזה
29 – צה"ל החזיר את גופתו של אופיר צרפתי
30 – נקבע מותו של אביב אצילי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
1 – נקבע מותם של גיא אילוז, עפרה קידר, אליהו מרגלית, אריה זלמנוביץ, מיה גורן ורונן אנגל וכי גופותיהם מוחזקות ברצועת עזה
2 – נקבע מותו של הקצין אסף חממי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
3 – נקבע מותו של יונתן סמרנו וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
8 – נקבע מותו של איתן לוי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
9 – נקבע מותו של סהר ברוך וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
12 – צה"ל החזיר את גופות עדן זכריה והחייל זיו דדו
13 – נקבע מותם של טל חיימי והעובד הזר ג'ושוע לואיטו מולל וכי גופותיהם מוחזקות ברצועת עזה
15 – צה"ל החזיר את גופותיהם של אליה טולדנו והחיילים ניק בייזר ורון שרמן
15 – שלושה חטופים נורו למוות בשוגג על ידי צה"ל ברצועה: אלון שמריז, יותם חיים, סאמר אל-טלאלקה
16 – נקבע מותה של ענבר היימן וכי גופתה מוחזקת ברצועת עזה
22 – נקבע מותו של גדי חגי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
30 – נקבע מותה של ג'ודי ויינשטיין חגי וכי גופתה מוחזקת ברצועת עזה
1 – נקבע מותו של אילן וייס.
ב-4 בינואר נקבע כי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
5 – נקבע מותו של תמיר אדר וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
19 – חמאס פרסם סרטון של אוהד יהלומי ועדכן כי הוא נהרג בהפצצות צה"ל
21 – נקבע מותו של החייל שי לוינסון וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
31 – נקבע מותו של השוטר רן גואילי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
8 – נקבע מותו של מני גודארד וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
9 – נקבע מותו של יוסי שרעבי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
12 – כוחות הביטחון שחררו במבצע צבאי את לואיס הר ופרננדו מרמן
15 – נקבע מותו של יאיר יעקב וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
25 – נקבע מותו של החייל עוז דניאל וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
12 – נקבע מותו של החייל איתי חן וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
17 – נקבע מותו של הקצין דניאל פרץ וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
26 – נקבע מותו של אוריאל ברוך וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
6 – צה"ל החזיר את גופתו של אלעד קציר
2 – נקבע מותו של דרור אור וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
3 – נקבע כי אליקים ליבמן, שנחשב לחטוף, נרצח ונקבר בתחומי ישראל
7 – נקבע מותו של ליאור רודאיף וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
16 – נקבע מותם של העובדים הזרים סונטאיה אקראסי וסותטיסאק רינטלאק וכי גופותיהם מוחזקות ברצועת עזה
17 – צה"ל החזיר את גופות שני לוק, עמית בוסקילה ויצחק גלרנטר
17 – צה"ל החזיר את גופתו של רון בנימין
24 – צה"ל החזיר את גופותיהם של אוריון הרננדז, חנן יבלונקה ומישל ניסנבאום
3 – נקבע מותם של יורם מצגר, נדב פופלוול, חיים פרי ועמירם קופר וכי גופותיהם מוחזקות ברצועת עזה
8 – כוחות הביטחון שחררו במבצע צבאי את אלמוג מאיר ג'אן, שלומי זיו ואנדריי קוזלוב ובנפרד את נועה ארגמני
24 – נקבע מותו של החייל מוחמד אל אטראש וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
24 – צה"ל החזיר את גופותיהם של רביד כץ, מיה גורן, אורן גולדין והחיילים קיריל ברודסקי ותומר אחימס
20 – צה"ל החזיר את גופותיהם של אלכס דנציג, יורם מצגר, אברהם מונדר, חיים פרי, יגב בוכשטב ונדב פופלוול
27 – כוחות הביטחון שחררו במבצע צבאי את פרחאן קאדי
28 – צה"ל החזיר את גופתו של החייל שקד דהן.
31 – צה"ל החזיר את גופותיהם של שישה חטופים, זמן קצר לאחר שנרצחו: הירש גולדברג-פולין, כרמל גת, אורי דנינו, עדן ירושלמי, אלכס לובנוב ואלמוג סרוסי
6 – נקבע מותו של עידן שתיוי וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
2 – נקבע מותו של הקצין עומר נאוטרה וכי גופתו מוחזקת ברצועת עזה
4 – צה"ל החזיר את גופתו של איתי סבירסקי
7 – צה"ל החזיר את גופותיהם של יוסף אלזיאדנה ובנו חמזה
18 – צה"ל החזיר את גופתו של החייל אורון שאול
19 – שוחררו שלוש חטופות ישראליות: רומי גונן, אמילי דמארי, דורון שטיינברכר
25 – שוחררו ארבע חטופות ישראליות: החיילות לירי אלבג, קרינה ארייב, נעמה לוי ודניאלה גלבוע
30 – שוחררו שתי חטופות וחטוף ישראלים: גדי מוזס, ארבל יהוד, החיילת אגם ברגר.
כמן כן שוחררו חמישה עובדים זרים: סטיאן סוונאקאם, וואטצ'רה סריון, באנאוואט סהטאן, פונגסאק טהנה וסוראסאק לאמנאו
1 – שוחררו שלושה חטופים ישראלים: ירדן ביבס, קית' סיגל ועופר קלדרון
8 – שוחררו שלושה חטופים ישראלים: אוהד בן עמי, אלי שרעבי ואור לוי
15 – שוחררו שלושה חטופים ישראלים: שגיא דקל-חן, סשה טרופנוב ויאיר הורן
20 – הוחזרו בעסקה גופותיהם של עודד ליפשיץ, אריאל ביבס וכפיר ביבס
22 – הוחזרה בעסקה גופתה של שירי ביבס
22 – שוחררו שישה חטופים ישראלים: טל שוהם, אליה כהן, עומר ונקרט, עומר שם טוב, אברה מנגיסטו והישאם שעבאן א-סייד
27 – הוחזרו בעסקה גופותיהם של יצחק אלגרט, אוהד יהלומי, צחי עידן ושלמה מנצור
12 – חמאס שחרר את חייל צה"ל, עידן אלכסנדר.
5 – צה"ל החזיר את גופותיהם של ג'ודי ויינשטיין-חגי וגדי חגי.
6 – צה"ל החזיר את גופתו של נטפונג פינטה.
11 – צה"ל החזיר את גופותיהם של יאיר יעקב ואביב אצילי.
22 – צה"ל החזיר את גופותיהם של יונתן סמרנו ועפרה קידר ושל החייל שי לוינסון.
29 – צה"ל החזיר את גופות החטופים אילן וייס ועידן שתיוי.
בכך שוחררו כל החטופים החיים שהוחזקו ברצועת עזה.
בהמשך היום הושבו גופות של ארבעה חטופים – גיא אילוז, ביפין ג'ושי, יוסי שרעבי והחייל דניאל פרץ.
14 – חמאס השיב ארבע גופות.
מהן שלושה זוהו כגופות חטופים – אוריאל ברוך, איתן לוי והחייל תמיר נמרודי.
הגופה הרביעית זוהתה כגופת עזתי, במקום חטוף ישראלי.
15 – חמאס השיב שתי גופות של חטופים – ענבר הימן והחייל מוחמד אלאטרש.
18 – חמאס השיב את גופתו של החטוף אליהו ("צ'רצ'יל") מרגלית.
19 – חמאס השיב שתי גופות של חטופים – רונן אנגל וסונטאיה אוקארסרי.
20 – חמאס השיב את גופתו של החטוף טל חיימי.
21 – חמאס השיב שתי גופות של חטופים – אריה זלמנוביץ' ותמיר אדר.
30 – חמאס השיב שתי גופות של חטופים – עמירם קופר וסהר ברוך.
2 – חמאס השיב שלוש גופות של חטופים – החיילים עוז דניאל, אסף חממי ועומר נאוטרה.
4 – חמאס השיב את גופתו של החייל איתי חן.
5 – חמאס השיב את גופתו של הסטודנט הזר ג'ושוע לואיטו מולל.
7 – הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני השיב את גופתו של החטוף ליאור רודאיף.
9 – חמאס השיב את גופתו של החייל הדר גולדין, שנפל בקרב במבצע צוק איתן.
13 – הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני השיב את גופתו של החטוף מני גודארד.
25 – הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני השיב את גופתו של החטוף דרור אור.
3 – הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני השיב את גופתו של העובד הזר סותטיסאק רינטלאק.
26 – צה"ל השיב את גופתו של החטוף האחרון רן גואילי.
זהו ציר זמן של גירושי יהודי צרפת למחנות השמדה נאצים באירופה הכבושה על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי צרפת.
סך היהודים שגורשו מצרפת עומד על לפחות 75,721 איש.
+תאריך יציאהמס' משלוחמקום היציאהיעדמס' מגורשיםמגורשים שמתו מיד בהגעה בתאי גזיםגברים
בין 26 באוגוסט ל-9 בנובמבר 1942, 15 שיירות מצרפת וכמה מבלגיה עברו סלקציה ליחידת עבודה בקוזל לפני הגעתן לאושוויץ; כ-3,000 גברים בריאים נלקחו, מתוכם כ-2,000 עדיין היו בחיים ב-1 באפריל 1944, היום בו נרשמו באושוויץ.
רק 377 עדיין היו בחיים ב-1945, והיוו את הקבוצה הגדולה ביותר של ניצולים מבין אלו שגורשו ב-1942, לא כולל 256 ניצולים משש השיירות הראשונות, שהגיעו לאושוויץ לפני תחילת פעולות תאי הגזים ביולי 1942.
הגסטפו טעו במספרי השיירות של 7 ו-17 בדצמבר 1943, אך הם נשמרו בטבלה.
בנוסף ל-73,853 המספרים הכוללים, נוספו:
יהודים שגורשו לאושוויץ מנור ומפה-דה-קאלה (בצרפת) דרך בלגיה (כ-1,000)
יהודים שנישאו לאסירי מלחמה וגורשו לברגן-בלזן עם ילדיהם (257)
יהודים שגורשו מנואה, סן-סולפיס-לה-פואנט וטולוז לבוכנוואלד ב-30 ביולי 1944 (לפחות 350)
יהודים שגורשו לאושוויץ מקלרמון-פראן ב-22 באוגוסט 1944 (לפחות 68)
יהודים שגורשו לאושוויץ בשיירות של "אריים" ב-8 ביולי 1942 וב-30 באפריל 1944 (לפחות 100)
יהודים שגורשו בנפרד (לפחות 100)
יהודים שגורשו בשיירות התנגדות (לא ידוע)
סך כל היהודים שגורשו מצרפת עומד על לפחות 75,721.
צירוף ליניארי או קומבינציה ליניארית הוא סכום של מספר סופי של וקטורים שכל אחד מהם מוכפל בסקלר.
בגלל סגירותו של המרחב הווקטורי ביחס לחיבור וכפל בסקלר, הצירוף הליניארי אף הוא וקטור השייך לאותו מרחב וקטורי.
בהינתן קבוצה מתאימה של וקטורים - קבוצה פורשת - ניתן לכתוב כל וקטור במרחב כצירוף ליניארי של איברים מתוך הקבוצה.
מבחינה פורמלית, צירוף ליניארי מוגדר כך.
בהינתן סדרה של וקטורים במרחב, וסדרה של סקלרים, נקרא לביטוי: צירוף ליניארי של הווקטורים.
קבוצה זו תהיה תלויה ליניארית אם קיים בה וקטור שהוא צירוף ליניארי של וקטורים אחרים מהקבוצה.
או באופן שקול, קבוצה היא תלויה ליניארית אם קיים צירוף ליניארי לא טריוויאלי של איבריה (לא כל הסקלרים אפס) ששווה לווקטור האפס.
אם קיים רק הצירוף הליניארי הטריוויאלי, הקבוצה בלתי תלויה ליניארית.
בהתאם לכך וקטור האפס יהיה תמיד צירוף ליניארי של כל קבוצת וקטורים, וכשהוא יינתן בתוך קבוצה אזי הקבוצה תהיה תלויה ליניארית.
גרמניה ואיטליה ראו בהסכם זה יצירת חזית אחידה מול ברית המועצות, ובכך ביטלו למעשה את החלטת חבר הלאומים, לבודד אותם משאר העולם.
מוסוליני השתמש במונח לראשונה בנובמבר 1936 כשדיבר על הציר ש"סביבו יסתובבו שאר מדינות אירופה".
היה זה הבסיס של מדינות הציר.
במאי 1939 הפכה ברית זו לברית הפלדה.
צִיר פִילָדֶלְפִי הוא אזור חיץ באורך כ-14 קילומטר על גבול מצרים – רצועת עזה.
הציר הוקם עם השלמת הנסיגה הישראלית מסיני.
בתחומו נמצא מעבר רפיח, שנועד לאפשר לתושבי רצועת עזה לעבור למצרים בכפוף לפיקוח ביטחוני ישראלי.
הציר נותר בשליטה ביטחונית ישראלית גם לאחר הסכמי אוסלו, אך בספטמבר 2005 נסוג צה"ל מהציר עם יישום תוכנית ההתנתקות והשלמת היציאה מרצועת עזה.
במאי 2024 כבש צה"ל את הציר מחדש, כולל מעבר רפיח, במהלך קרב רפיח במלחמת חרבות ברזל.
החל מיוני 2024 הרס צה"ל את הבתים שעמדו לאורך הציר והרחיב אותו משמעותית תוך השמדת מנהרות תת-קרקעיות ופירי טרור במרחב.
מאז שולט צה"ל בציר פילדלפי.
השם "פילדלפי" הוא שם שרירותי שהופיע במפות קוד של צה"ל.
שם זה נבחר באקראי; הוא חסר משמעות ואינו קשור לעיר פילדלפיה.
בערבית שם הציר: محور صلاح الدين; תעתיק: מִיחְוַור (ציר) סלאח א-דין; תעתיק מדויק: מִחְוַר צלאח אלדין (להבדיל מדרך סלאח א-דין, שהיא הדרך המרכזית החוצה את הרצועה מצפון לדרום); וכן גם: محور فيلادلفيا; מִחְוַר פילאדלפיא.
בשיחות המשא ומתן לקראת הסכם השלום בין ישראל למצרים התעקשה מצרים שקו הגבול בין המדינות יעבור בדיוק בקו עקבה–רפיח, שנקבע בשנת 1906 בין האימפריות הבריטית והעות'מאנית.
בעשורים שחלפו מאז ההסכם הבריטי-עות'מאני, התפשטה העיר רפיח מעבר לקו הגבול הבין-לאומי ההיסטורי, התפשטות שהחלה כבר בתקופת המנדט הבריטי והתעצמה במיוחד בין 1967 ל-1982, בשנות שלטונה של ישראל ברפיח ובצפון סיני.
שטח השיפוט של רפיח בעת שיחות השלום היה 14,000 דונם.
קו הגבול הישן-חדש חצה אותה לאורך 5 ק"מ, והשאיר 20% מתושביה בצד המצרי, כאשר מאות בתים נבנו ממש על הגבול.
בנוסף הייתה בצד המצרי "שכונת קנדה", שאותה בנתה ישראל עבור פליטי רפיח.
עם תחילת העבודות, העלה שר הביטחון אריאל שרון הצעה של הרגע האחרון, לחילופי שטחים בין ישראל למצרים כך ששכונת קנדה תישאר בצד הישראלי.
בהסכם השלום נקבע שתושבי השכונה יעברו לצד הישראלי, לשכונה חדשה ב"תל א-סולטאן" בצפון-מערב רפיח, לצד מפונים שביתם שעל קו הגבול נהרס.
עבודות ההקמה של הציר ושל הגדר לאורכו החלו בינואר 1982 ונמשכו עד אפריל 1983. במהלך העבודות פונו ונהרסו 330 בתים, נוצרה רצועה ברוחב 40 מטר, נבנתה גדר מערכת אלקטרונית והוקם מעבר רפיח שסביבו ארבע גדרות.
בתקופת האינתיפאדה הראשונה, בניסיון לעקוף את ציר פילדלפי, חפרו הפלסטינים מנהרות שעברו תחתיו, ושימשו להברחת אנשים וסחורות.
בשנת 1990 הורחבה גדר המערכת עד לתוך הים מעבר לחוף רפיח.
במהלך האינתיפאדה השנייה השקיע צה"ל מאמצים רבים בניסיון לחשוף את המנהרות מתחת לציר, אך הצלחתו הייתה מוגבלת.
ציר פילדלפי הפך לזירת קרב אינטנסיבית שבה ירו מחבלים פלסטינים מאות רקטות וטילי נ"ט, הפעילו מאות מטענים וביצעו אלפי אירועי ירי לעבר כוחות ומוצבי צה"ל בציר.
בחודש מאי 2004 אירע אסון הנגמ"שים, אחד האירועים הקשים במסגרת הלחימה בציר: ב-11 במאי נפגע נגמ"ש של צה"ל וכל חייליו נהרגו.
הפלסטינים לקחו את שרידי הגופות וניהלו עליהן משא ומתן.
למחרת, ב-12 במאי, התפוצץ בציר נגמ"ש נוסף וגם בו נהרגו אנשי הצוות.
בחיפוש אחר שרידי ההרוגים צולמו חיילי צה"ל זוחלים על שש בשטח הפיצוץ.
התמונות עוררו תגובה קשה של זעזוע וזעם בישראל.
מניין ההרוגים בפיגועים אלה ובפעולות החילוץ הגיע ל-13.
מאז ירדה כמות תקריות האש באזור, אם כי אירעו מספר פיגועים נגד חיילים ואזרחים שעבדו על תחזוקת מערכת ההגנה על הציר.
בתקופה זו המשיכו כוחות צה"ל לחשוף מנהרות הברחה, חלקן בעומק של כ-20 מטר.
גם כוחות הביטחון הפלסטיניים טענו כי חשפו מספר מנהרות והציפו אותן במי ביוב.
לפני ובמהלך ביצוע ההתנתקות התנהלו דיונים קדחתניים במערכת הביטחון ובממשלה האם להעביר את ציר פילדלפי לידי המצרים ולהפקיד בידם את האחריות למניעת הברחות נשק לרצועת עזה.
לטענת העיתונאי אלכס פישמן, גם ראש הממשלה אריאל שרון התנגד לנסיגה מציר פילדלפי, אך שוכנע לבסוף על ידי יועצים משפטיים שטענו כי כל זמן שישראל מחזיקה בציר, לא ניתן להכריז על יציאה ישראלית מרצועת עזה.
ב-28 באוגוסט 2005 אישרה ממשלת ישראל הסכם לפרישת 750 חיילי משמר גבול מצרי, המצוידים בנשק כבד (כולל מטולי RPG-7), ב-31 שריוניות מסוג "פאהד", 4 ספינות סיור מסוג "תמסח" ושלושה מסוקים.
ההסכם אושר בכנסת ב-31 באוגוסט 2005. ב-12 בספטמבר התפנו כוחות צה"ל מציר פילדלפי אל כרם שלום (מבצע "אשמורת אחרונה").
הקטע שבין חוף עזה לכרם שלום עבר לשליטת המצרים, אזור רפיח עבר לשליטת הרשות הפלסטינית, ובעקבות כך עלה מספר הברחות אמצעי הלחימה לרצועת עזה מסיני.
הברחות אלו כללו חומרי נפץ, טילי נ"ט ורקטות ארוכות-טווח.
עקב המצור על עזה, גם תנועת אנשים וסחורות.
ההברחות סייעו לחיזוק כוחו הצבאי של החמאס, לקראת ההפיכה הצבאית שערך בקיץ 2007, במהלכה השתלט על הרצועה.
יובל שטייניץ, יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, טען כי המצרים לא ניסו למנוע את ההברחות.
הפעלת המעברים ברפיח לוותה בתקלות ועיכובים רבים, עקב חוסר נכונות של הפלסטינים להיענות לתביעות הביטחוניות של ישראל.
לבסוף נפתח המעבר, כשהוא מאויש במשקיפים אירופאים, אך נסגר במהרה עקב אלימות פלסטינית.
חמושים פלסטינים תקפו את המעבר ואילצו את המשקיפים האירופאים לברוח למחנה כרם שלום בצד הישראלי.
ב-4 בינואר 2006 הגיעו המהומות במעבר רפיח לשיא חדש, כשהמון של מחבלים פלסטינים מגדודי חללי אל-אקצא פרצו את הגבול עם שופלים של הרש"פ.
במהלך החודשים ספטמבר ואוקטובר חשפו כוחות צה"ל מספר מנהרות הברחת נשק שנחפרו בציר.
לטענת גורמים בישראל המצרים מעלימים עין מהברחת הנשק מתחת לציר ופועלים נגדה רק באופן שטחי.
ב-14 ביוני 2007 כבש חמאס את הציר, במסגרת עימות חמאס–פת"ח ברצועת עזה.
בתגובה, ישראל ומצרים הטילו סגר על רצועת עזה.
בדצמבר 2009 החלה מצרים בהקמת קיר פלדה בעומק האדמה על מנת למנוע חפירת מנהרות הברחה מרפיח לרצועת עזה.
קיר הברזל תוכנן להגיע לאורך של כ-10 ק"מ ולעומק של 35 מטרים מתחת לפני האדמה.
בנובמבר 2012 במסגרת מבצע עמוד ענן, הפציץ צה"ל את ציר פילדלפי והמנהרות שנמצאות בו ומשמשות להברחת נשק.
בקרב רפיח במסגרת מלחמת חרבות ברזל כבש צה"ל את ציר פילדלפי.
עד 8 באוקטובר 2024 נמצאו לאורך הציר 150 מנהרות, 9 מנהרות הברחה ו-184 פירי מנהרות תת-קרקעיים ולהערכת צה"ל הושמדו 80 אחוזים מכלל המנהרות שבציר.
באוגוסט 2024 פורסם שאותרה מתחת לציר פילדלפי מנהרה בגובה שלושה מטרים, שאפשרה מעבר כלי רכב.
שר הביטחון דאז, יואב גלנט, טען באפריל 2025 כי מדובר במוביל מים העובר מטר אחד מתחת לפני הקרקע, וכי הפרסום נועד לסכל עסקת חטופים.
בסוף חודש אוגוסט 2024 החל צה"ל לסלול את ציר פילדלפי באספלט.
עם התקדמות המלחמה הציגה ישראל את ציר פילדלפי כנכס משמעותי לצורכי השליטה הישראלית ברצועת עזה.
ישראל הוסיפה לדרישותיה במשא ומתן עם חמאס את ההישארות בציר פילדלפי.
בעקבות מחלוקת בין ראש הממשלה נתניהו לשר הביטחון יואב גלנט, נתניהו העלה את הדרישה להצבעת הקבינט המדיני-ביטחוני, והקבינט הצביע בעד דרישה זאת.
ב-2 בספטמבר כינס נתניהו מסיבת עיתונאים בה הסביר לציבור את עמדתו בנושא ציר פילדלפי ואת חשיבותו הביטחונית.
בשנת 2025 עלתה בכאן דיגיטל סדרת הרשת התיעודית פילדלפי בבימויו של איתי אשר, המספרת את סיפורו של הציר מראשית הקמתו ועוסקת בהברחות הנשק דרכו, צוות המנהרות, התעצמות חמאס ותפקידה של מצרים.
צירוף מקרים הוא מצב שבו בין שני מאורעות חסרי קשר נוצרת זיקה הנחשבת למעניינת.
צירוף המקרים הופך למעניין יותר כאשר הזיקה נוצרת בין שתי סדרות של מאורעות.
בקרב אנשים מאמינים קרוי לעיתים צירוף מאורעות טוב בשם נס, ויש הרואים בצירוף מקרים השפעה של כוח על-טבעי.
תורת ההסתברות והסטטיסטיקה מאפשרות לבחון עד כמה מקרי צירוף מקרים נתון, כלומר מה ההסתברות שצירוף מקרים זה אכן יקרה.
בניתוח של צירוף מקרים נדרשת גם הבנה של משמעותו.
לדוגמה, ההסתברות שאדם מסוים יזכה בפרס הראשון בהגרלת פיס מסוימת (המוכרת מיליון כרטיסים) היא 1 למיליון, כלומר הסתברות נמוכה ביותר.
ההסתברות לזכייה בשבוע כלשהו בידי מי שמנוי על ההגרלה במשך 20 שנה, ולכן משתתף באלף הגרלות, היא 1 לאלף, כך שזהו צירוף מקרים פחות נדיר.
ההסתברות שאדם כלשהו יזכה בהגרלה מסוימת (בהנחה שכל הכרטיסים נמכרו) היא 1 (ודאות), כך שבעצם הזכייה אין כל צירוף מקרים.
ללא ניתוח הסתברותי נאות, מאורעות עלולים להיראות אינטואיטיבית כצירופי מקרים מופלאים, אך לאחר ניתוח כזה מתברר שמדובר בתוצאה שכלל איננה מפתיעה.
דוגמה נפוצה לכך היא פרדוקס יום ההולדת, המגלה כי במסיבה שבה משתתפים 23 אנשים לפחות, ההסתברות שלשניים מהם יש יום הולדת באותו יום גבוהה מחצי, כלומר זהו צירוף מקרים בנאלי, אף שברגע שקיומו מתברר, הוא מעורר התפעלות.
בפולקלור מקובלת הגישה לפיה תגליות מדעיות רבות התגלו באקראי, כתוצאה מצירוף מקרים מופלא, וללא כל כוונה לכך.
עיון מעמיק מגלה שתפיסה כזו שגויה.
בדרך כלל תגליות מתרחשות לאחר מידה כזו או אחרת של מחקר מקדים, אם כי לעיתים אכן המזל שיחק תפקיד מסוים, מצומצם ביותר, בהשגתן .
בדקדוק, צירוף הוא קבוצת מילים או מיליות המהוות יחידה תחבירית אחת.
ישנם סוגים שונים של צירופים, הנקבעים בהתאם לקטגוריה הלקסיקלית (חלק הדיבר) שעומדת בבסיס הצירוף, ומהווה את הגרעין שלו.
הצירוף נתפש כיחידה היררכית, הבנויה מכמה רמות של היטלים (projection):
גרעין הצירוף, הקטגוריה הלקסיקלית (למשל, שם עצם כמו "ילד")
משלים, המצטרף לגרעין (למשל, שם תואר כמו "גדול")
מגדיר, המציין תכונה סמנטית כלשהי של הגרעין והמשלים (למשל מיידע כמו ה"א הידיעה)
מבחינת סמנטית, הגרעין מגדיר קבוצה, והמשלים מצמצם את הקבוצה לתת-קבוצה.
למשל, בצירוף "ילד יפה", הגרעין, שם העצם "ילד", מגדיר את קבוצת כל הילדים, ואילו המשלים, שם התואר "יפה", מצמצם את האובייקטים עליהם הצירוף מצביע לכדי החיתוך בין קבוצת הילדים לבין קבוצת היפים, מה שנותן תת-קבוצה של ילדים יפים.
לפי כללי הגזירה הבסיסיים של התאוריה התחבירית החומסקיאנית, משפט פשוט חייב להכיל צירוף שמני אחד וצירוף פועלי אחד.
צירוף שהגרעין שלו הוא שם עצם או כינוי גוף.
דוגמאות לצירופים שמניים ברמות היטל שונות (ר' לעיל):
גרעין בלבד: ילד, תפוח, הוא, דני
גרעין + משלים: ילד יפה, תפוח אדום
גרעין + משלים + מגדיר: הילד היפה, כל התפוחים
לפי הדקדוק המסורתי, כינוי גוף או שם פרטי מהווים תמיד צירוף שמני בפני עצמם, ללא משלים וללא מגדיר (* מציינת אי דקדוקיות):
לפי הדקדוק המסורתי, הצירוף השמני משמש בדרך כלל כנושא או כמושא ישיר.
צירוף שהגרעין שלו הוא מילת יחס.
בניגוד לצירוף שמני, צירוף יחס לא יכול לכלול רק את הגרעין.
כלומר, מילת יחס לבדה אינה צירוף תחבירי.
דוגמאות לצירופי יחס, עם מילות היחס השונות שבעברית:
לפי הדקדוק המסורתי, צירוף היחס משמש בדרך כלל כמושא עקיף.
צירוף שהגרעין שלו הוא פועל.
צירוף פועלי יכול לכלול פועל בלבד, והוא יכול לכלול פועל עם משלימים (אחד או יותר) או נספחים.
משלימי הפועל יכולים להיות צירופים שמניים או צירופי יחס שמקבלים מהפועל תפקיד תימטי.
גרעין בלבד: פיהק, הלך, אכל
גרעין + משלים: אכל תפוח, נתן תפוח לנורית
צירוף שהגרעין שלו הוא שם תואר.
צירוף תוארי אינו עצמאי והוא מופיע רק כמשלים לגרעין שמני בתוך צירוף שמני.
לדוגמה: החכמים, הגדולה, שמתחת לשולחן, שבסוף השביל.
לפי הדקדוק המסורתי, הצירוף התוארי משמש בדרך כלל כלוואי.
האפשרויות של המשלים לצירוף הפועל הם צירוף יחס - המתאר את הפעולה, או משלים נתונים אודותיה כמושא עקיף, וצירוף שם המהווה את המושא הישיר של הפועל.
או פסוקית (כלומר משפט משועבד או חלק אחר של משפט מורכב) המחליף את צירוף היחס או את צירוף השם.
וכך תמיד צירוף פועל ייראה לבדו, או עם צירופי שם וצירופי יחס.
לעומתו לצירוף השם היכול לעמוד לבדו, יכולות להצטרף צירופי תואר וצירופי יחס.
בדרך זו ניתן לנתח משמעויות מבחינה תחבירית ולהגיע להבנה חד משמעית החוצה את גבולות השפה.
לדוגמה ננתח את המשפט הרב משמעי:
המורה ראה את המראה הנפלא שהילד העלה ליוטיוב בדרך לירושלים.
משפט זה הוא רב משמעי.
הביטוי "הדרך לירושלים" יכול להיות (א) תיאור המקום בו הילד העלה את הסרטון, (ב) תיאור מקומו של המראה הנפלא, או (ג) תיאור המקום בו היה המורה כשראה את המראה הנפלא.
ומשמעותו מתקבלת מהאופן בו השומע בוחר לנתח את המשפט ולהבין את הצירופים הלשוניים בו.
נסמן: ע - עצם, פ- פועל, י-יחס, ת-תואר, צש - צירוף שמני, צי - צירוף יחס, צפ - צירוף פועל, מ - מיידע, ש - משעבד
במשמעות המקום בו הילד העלה את הסרטון:
כלומר מושא הראיה הוא צירוף שם, המתאר את מה שראה המורה, יש רק אחד כזה וכל המילים הבאות הם חלק מתיאור מראה זה.
פסוקית הזיקה המשלימה את תיאור (ויידוע) המראה היא "הילד העלה ליוטיוב בדרך לירושלים (את המראה).
משפט זה מנותח כך: [צש: ה-ילד] [צפ: העלה [צי: ל-יוטיוב] [צי:[י:ב-] [צש:הדרך לירושלים] ]
בדרך לירושלים הוא צירוף יחס (מילית היחס ב- ואחריה מצורף צירוף שם: ה-דרך ל-ירושלים) שבעצמו מחובר מצירוף שם מיודע ה-דרך, וצירוף יחס ל-ירושלים.
עתה ניתן לשים לב: צירוף היחס [ב-(ה)דרך לירושלים] בדיוק כמו צירוף היחס [ל-יוטיוב] הוא אחד משני המשלימם לצירוף הפועל "העלה..."
בדרך לירושלים הילד העלה ליוטיוב את המראה הנפלא.
במשמעות מקומו של המראה הנפלא, וייתכן שהילד העלהו ליוטיוב מאוחר יותר ובזמן שלישי המורה צפה בזה:
משפט: [צש: ה-מורה] [צפ: ראה [צש: (את) המראה [צת: הנפלא] [פסוקית תיאור: שהילד העלה ליוטיוב] [צת: בדרך לירושלים] ]
כאן שלושה תיאורים משלימים את צירוף השם: מראה, הידוע לנו (ולכן מיודע), שהיה נפלא, שמקומו בדרך לירושלים, ושהילד העלה ליוטיוב.
את מה ראה ואיך ראה, על זאת באים המשלימים לצירוף הפועלי ראה, האחד עם התיאור מה ראה והשני תיאור מתי ראה:
[צפ: ראה [צש: (המושא הישיר):(את) המראה הנפלא שהילד העלה ליוטיוב] [צת:בדרך לירושלים] ] .
גם כאן צירוף השם של המושא הישיר בנוי מכמה רבדים: [צש:ה-מראה] ושני תיאורי המראה: [צת:ה-נפלא] [פסוקית: ש- [משפט:[ה-ילד העלה ל-יוטיוב] ]
והמשפט מנותח: [צש: ה-ילד] [צפ:העלה [צי:ל-יוטיוב] ]
הדרך לירושלים נותרת אם כן לצד המראה המתואר כמשלים לראיית המורה.
המורה, ראה בדרך לירושלים את המראה המתואר (הנפלא שהילד העלה ליוטיוב).
חומסקי ואחרים בעקבותיו טענו שניתן בדרכים שונות לנבא כיצד מעדיפים דוברי השפה לנתח את המשפט ובאיזה מהחלופות יבחרו קודם במקרה של רב משמעות מסוג זה.
מימין - אברהם לינקולן; משמאל - ג'ון קנדי
צירוף המקרים של לינקולן וקנדי הוא רשימה של קווי דמיון רבים ומפתיעים בין חייהם של אברהם לינקולן וג'ון פיצג'רלד קנדי, שניים מהנשיאים הבולטים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית, שסיימו את תקופת כהונתם ואת חייהם בצורה זהה - בעקבות התנקשות, ואף בין נסיבותיהן של שתי ההתנקשויות.
רשימה של קווי דמיון, זכתה לפרסום רב בציבור ואף לסיקור על ידי המגזין למדע פופולרי "סיינטיפיק אמריקן".
חלק מקווי הדמיון שמובאים ברשימה אינם מדויקים או שאינם נכונים, כפי שיפורט להלן.
שני הנשיאים נבחרו לבית הנבחרים לראשונה בשנת 46'.
לינקולן נבחר ב-1846 וקנדי ב-1946. קנדי המשיך עד 1952, עת נבחר לסנאטור.
לינקולן פרש מהחיים הפוליטיים לאחר כשנתיים של כהונה והחל להתפרנס מעריכת דין.
שניהם רצו למשרת סגן הנשיא בשנת 56'.
שני האישים התמודדו על מועמדות, אך כשלו: לינקולן ניסה להתמודד ב-1856 על משרת סגנו של ג'ון פרימונט, מועמד המפלגה הרפובליקנית, והפסיד למועמד אחר.
הוא אף לא נבחר לסנאט בשנה זו, למרות נסיונותיו.
קנדי התמודד בבחירות המפלגה הדמוקרטית ב-1956 על מועמדות לסגן נשיא, כשל מול מתחרהו קיפובר (Kefauver), אך נהנה מחשיפה לאומית רחבה.
שני הנשיאים השתתפו בעימות משמעותי ומפורסם נגד מתחרה למירוץ לנשיאות.
לינקולן הרפובליקני השתתף ב-1858 בסדרה של שבעה עימותים מול סטיבן דאגלס הדמוקרט.
קנדי הדמוקרט השתתף בעימות הטלוויזיוני המפורסם בספטמבר 1960 מול ריצ'רד ניקסון הרפובליקני, עימות ראשון מבין ארבעה.
הערה: ב-1858 נסב העימות סביב הבחירות לסנאט, לא לנשיאות.
לינקולן הפסיד ודאגלס נבחר לסנאטור מטעם מדינת אילינוי.
עם זאת מייחסים לעימותי לינקולן-דאגלס השפעה על תוצאות הבחירות לנשיאות ב-1860, בהן התמודד לינקולן מול דאגלס וזכה.
ב-1960 היה העימות חלק מהמירוץ לנשיאות.
שני הנשיאים נבחרו לתפקיד ב-8 בנובמבר.
לינקולן נבחר ב-6 בנובמבר 1860. קנדי - ב-8 בנובמבר 1960. עם זאת, בבחירות 1864, שנה לפני הירצחו, אכן נבחר לינקולן ב-8 בנובמבר.
עם זאת, יום הבחירות בארצות הברית יכול לחול ממילא רק בין השניים לשמונה בנובמבר.
שני הנשיאים שכלו בן בתקופת נשיאותם.
לינקולן שכל ב-1862 את בנו בן השתים עשרה ויליאם ואלאס, שמת ככל הנראה משתיית מים מזוהמים.
קנדי שכל ב-1963 את בנו התינוק פטריק.
עובדות נוספות: בנו של לינקולן, אדווארד בייקר, מת בשנת 1850, בגיל שלוש, משחפת.
בתו של קנדי, ארבלה, מתה בלידתה בשנת 1956. שני בנים נוספים מתו בנסיבות טרגיות: בנו הצעיר של לינקולן, תומאס, מת בגיל 18, ככל הנראה משחפת.
בנו של קנדי, ג'ון ג'וניור, נהרג בגיל 38 בתאונת מטוס, בשנת 1999. בנו הבכור של לינקולן, רוברט טוד, היה היחיד שהאריך שנים ומת בשנת 1926, בגיל 83. בתו הנותרת של קנדי, קרוליין, ילידת 1957, היא היחידה מבין ילדיו שעדיין בין החיים.
שני הנשיאים נשאו נאומים שנחרתו בזיכרון הקולקטיבי האמריקאי.
לינקולן נשא ב-1854 נאום נגד חוק קנזס נברסקה, שבעקבותיו חזר לפוליטיקה.
ב-1858 נשא לינקולן נאום מפורסם שבו ציטט מהברית החדשה: "בית מפולג לא יחזיק מעמד" (הבשורה על-פי מרקוס 3,25).
הנאום חיזק מאוד את מעמדו בקרב הצפון.
ב-1863 נשא לינקולן את נאום גטיסברג.
גם נאום זה זוכרים בזכות משפט אחד: "כי ממשלה של העם, על ידי העם, למען העם, לא תכלה מן הארץ".
קנדי התפרסם בשניים מנאומיו: ב-1961, בעת השבעתו לנשיא, אמר: "אל תשאל מה ארצך יכולה לעשות למענך, שאל מה אתה יכול לעשות למען ארצך".
ביוני 1963, בעת ביקור בברלין החצויה, שבה את לב שומעיו באומרו בגרמנית "אני ברלינאי" ("Ich bin ein Berliner").
שני הנשיאים היו לוחמים מושבעים למען זכויות אדם.
במהלך מלחמת האזרחים הכריז לינקולן רשמית על שחרור העבדים (במדינות הקונפדרציה) ודאג ב-1865 להעביר תיקון מתאים בחוקה האמריקנית.
ב-11 ביוני 1963 החליט קנדי לסייע בגלוי לתנועת זכויות האזרח, הוא הציע חוק זכויות אזרח לקונגרס האמריקאי, ונשא נאום לאומה האמריקאית שבו אמר: "מאה שנים של שיהוי עברו מאז שהנשיא אברהם לינקולן שחרר את העבדים, אך יורשיהם, נכדיהם, אינם חופשיים עדיין...
אומה זו הוקמה על ידי אנשים מאומות שונות ומרקעים שונים, על הבסיס שכל האנשים נוצרו שווים".
שמה של מזכירתו של לינקולן היה קנדי, שמה של מזכירתו של קנדי היה לינקולן.
שמה של מזכירתו של קנדי היה אוולין לינקולן.
ככל הידוע, ללינקולן לא הייתה מזכירה בשם קנדי.
סגני הנשיא של כל אחד מהם היו דרומיים בשם ג'ונסון.
אנדרו ג'ונסון מטנסי היה סגנו של לינקולן; לינדון ג'ונסון מטקסס היה סגנו של קנדי.
סגני הנשיא ג'ונסון נולדו בשנים 1808 ו-1908 בהתאמה.
אנדרו ג'ונסון נולד בצפון קרולינה, אך בנעוריו עבר להתגורר בקרבת העיירה ג'ונסון-סיטי בטנסי.
לינדון ג'ונסון גדל בקרבת העיירה ג'ונסון-סיטי, טקסס (שנקראה על שם קרוב משפחתו).
ההתנקשות בשני הנשיאים התרחשה ביום שישי.
לינקולן נרצח בתיאטרון "פורד" בוושינגטון.
קנדי נרצח בעת שנסע במכונית מתוצרת "פורד" מדגם "לינקולן".
אוסוואלד אכן היה יליד לואיזיאנה, אך בות' היה יליד מרילנד שבמלחמת האזרחים נמנתה עם מדינות הצפון.
שני הנשיאים נורו בראשם ומאחור, בעת שישבו.
נשיאים אחרים שנרצחו נפגעו באיברים אחרים.
ג'יימס גרפילד נורה בחזהו ומת מזיהום.
ויליאם מקינלי נורה בבטנו, ומת מזיהום שהתפשט באיבריו הפנימיים.
רונלד רייגן, שניצל מניסיון התנקשות, נורה בחזהו, והכדור החטיא את לבו במילימטרים ספורים ופגע בריאותיו.
שני הנשיאים סבלו ממחלה גנטית.
לגבי לינקולן, קיימת סברה כי סבל מתסמונת מרפן אך אין לכך סימוכין.
שבוע לפני הרצח שהה לינקולן בעיירה מונרו, מרילנד.
שבוע לפני הרצח שהה קנדי במחיצתה של מרילין מונרו.
מופרך לחלוטין: מרילין מונרו מתה בשנת 1962, יותר משנה לפני הירצחו של קנדי.
אין עיר בשם מונרו במרילנד.
מושג נוסף, שנקשר גם הוא ללינקולן ולקנדי, אך גם לנשיאים נוספים, הוא קללת טיפקאנו.
קללת טיפקאנו, הקרויה גם "קללת עשרים השנה", "קללת השנים המסתיימות באפס" או "הקללה הנשיאותית", מתייחסת לעובדה שכל נשיא שנבחר לכהונתו בשנים העגולות 1840 ,1860 ,1880 וכך הלאה עד 1960, מת בעת שכיהן בתפקידו.
במתמטיקה, צירוף אפיני של וקטורים x1, ..., xn הוא צירוף ליניארי
שבו סכום המקדמים הוא 1, כלומר:
הווקטורים משוכנים במרחב וקטורי V מעל שדה K; והמקדמים הם סקלרים ב-K.
מושג זה חשוב בגאומטריה אוקלידית.
בהינתן העתקה אפינית, כל צירוף אפיני של נקודות שבת של ההעתקה גם הוא נקודת שבת של ההעתקה, לכן נקודות השבת יוצרות מרחב אפיני (בתלת-ממד: קו, מישור והמקרה הטריוויאלי של נקודה והמישור כולו).
נניח שיש אי ודאות בנקודת הראשית במרחב מסוים ואנו חושבים שזאת נקודה p (אך למעשה זו נקודה אחרת).
נניח שרוצים לחבר שתי נקודות: a ו-b.
נמתח קו מנקודה p לנקודה a, קו נוסף מנקודה p לנקודה b וניעזר בכלל המקבילית למצוא את נקודה a+b לפי הנחתנו לגבי הראשית.
באופן דומה נוכל ליצור צירוף ליניארי של a ו-b או של כל קבוצה סופית של וקטורים.
לרוב, נקבל תשובה שגויה (בגלל ההנחה לגבי הראשית), אולם אם סכום המקדמים של הצירוף הליניארי הוא 1 התשובה תהיה נכונה.
תיאור ההוכחה: נניח הוא תוצאת צירוף אפיני של וקטורים עם מקדמים .
באופן דומה הוא צירוף אפיני עם אותם מקדמים, של הווקטורים המוזזים , אזי:
ציר סיבוב הוא קו דמיוני שסביבו מתבצעת תנועה סיבובית, כלומר, זהו הקו של כל הנקודות שנשארות במקומן בזמן שגוף כלשהו מסתובב.
הנקודות בהן יוצא ציר הסיבוב מן הגוף נקראות קטבים.
לצופה הנמצא על גוף מסתובב, יראו עצמים הנמצאים על ציר הסיבוב (מחוץ לגוף עצמו) כנמצאים במנוחה בעוד שכל עצם אחר יראה כמסתובב סביב הגוף.
במקרה של כדור הארץ נקראות הנקודות על כיפת השמים שאליהן מצביע ציר הסיבוב הקטבים השמימיים.
לציר הסיבוב יש משמעות רבה במכניקה של גוף קשיח, גופים שמסתובבים סביב עצמם.
גם עבור תנועה מורכבת של גוף, ניתן לשם הניתוח לפרק אותה לתנועה סביב צירי הסיבוב הראשיים של הגוף, ובכך לנתח אותה ביתר פשטות.
וקטור התדירות הזוויתית של הגוף מוגדר כפסאודו וקטור, שגודלו הוא גודל המהירות הזוויתית, וכיוונו הוא כיוון ציר הסיבוב.
גדלים רבים מושפעים מכך, בשל השימוש הרב במכפלה וקטורית שמגדירה את הכיוונים של הגדלים השונים.
במקרים רבים ציר הסיבוב אינו נמצא במנוחה ביחס לסביבה והוא עצמו מבצע תנועה סיבובית הנקראת נקיפה.
ציר ציון, הידוע גם כדרך לפיד, הוא כביש המחבר את קריית ארבע ליישוב היהודי בחברון, היחיד בחברון הפתוח למעבר ולנסיעת יהודים ואורכו כ-700 מטר.
הכביש נסגר לתנועת כלי רכב פלסטינים במהלך האינתיפאדה השנייה, ומ-2009 פלסטינים בעלי אישור מיוחד רשאים לנוע בו ברכבם.
הכביש שימש מתחילה ככביש גישה לקריית ארבע, שהשער המזרחי שלה נפתח לציר, עד לסלילת עוקף חברון, שהיפכה את כיוון התנועה, ובעקבות חלוקת חברון בהסכם חברון והאינתיפאדה השנייה נחסם בצפונו והפך לדרך היחידה הפתוחה ליהודים ליישוב היהודי בחברון ומערת המכפלה.
הכביש הוא חלקו הדרומי של כביש 3557, וציר המתפללים חוצה אותו בדרומו.
בפיגוע ב-1993 מול הכניסה לקריית ארבע נרצחו מרדכי ושלום לפיד, ועל שמם כונה הציר "דרך לפיד".
ב-1994 נסגר הכביש לראשונה לתנועת כלי רכב פלסטינים בעקבות טבח מערת המכפלה.
עד שנת 2000 נפתח ונסגר הכביש לסירוגין, ועם פרוץ האינתיפאדה השנייה ב-2000 נסגר הכביש שוב לתנועת כלי רכב פלסטינים.
באוגוסט 2009 נפתח הכביש לתנועת כלי רכב פלסטינים בעלי אישור מיוחד.
חזון דוד הוא בית כנסת על "ציר ציון".
בית הכנסת הוקם בשנת ה'תשס"ג (2003).
שמו מנציח את דוד כהן וחזי מועלם שנרצחו על ידי פלסטינים בסמוך למקום ב-כ"ב תמוז ה'תשס"א (2001).
בית הכנסת מסייע לרצף בין מערב "קריית ארבע" לבין שכונת "גבעת האבות", ובינם למערת המכפלה.
בית הכנסת נמצא מחוץ לגדר ההיקפית של קריית ארבע, אך בתוך שטח השיפוט המוניציפלי שלה.
בית הכנסת בנוי בצורה פשוטה מספסלי עץ, ומוקף בגדר אבנים ויריעות ברזנט.
בימי החורף נבנית מעליו סככה.
בסמוך לבית הכנסת הותקנה מערכת שתייה והוקמו מצבות זיכרון לנרצחים.
מפאת היעדר הגנה על הציוד, ספר התורה אינו נשאר בארון הקודש כבשאר בתי הכנסת, אלא מובא ונלקח לאחר כל תפילה הכוללת קריאת התורה.
ב-19 ביוני 2013 התקיימה בבית הכנסת הכנסת ספר תורה, של ספר תורה שנכתב לעילוי נשמת יצחק וטליה אימס.
בערב ראש השנה ה'תשס"ח פנו פעילי שמאל אל השייח ג'עברי, שהאדמה בבעלותו, בבקשה לקבל את אישורו להרוס את בית הכנסת.
ג'עברי סירב לבקשה בנימוק שאינו מוכן לחלל מקום תפילה.
ב-10 בפברואר 2008 נפגש ג'עברי בביתו עם ראשי היישוב היהודי בחברון וכן קציני צה"ל.
במפגש הסתייגו שני הצדדים מפעילות האנרכיסטים.
זמן קצר לאחר הפגישה זימנה הרשות הפלסטינית את השייח ל"שיחת הבהרה דחופה".
באותו לילה הופץ בחברון כרוז מטעם הזרוע הצבאית של הפת"ח: "השמות של כל משתתפי הפגישה רשומים אצלנו, נכה ביד של ברזל את כל המשת"פים אשר מכרו את דם השהידים תמורת חופן דולרים"
עקב מעמדו המשפטי של בית הכנסת כמבנה בלתי חוקי, וכן עקב טענת פלסטינים שהקרקע שייכת להם, הוצאו צווי הריסה לבית הכנסת והוא נהרס כארבעים פעמים.
לאחר כל הריסה מקימים תושבי האזור את בית הכנסת מחדש.
בדצמבר 2013 קרס בית הכנסת בסופת שלגים, אך עוד בעיצומה של הסופה בנו אותו המתפללים מחדש.
'בית השלום' הוא בניין בן ארבע קומות בבעלות יהודית היושב על ציר ציון.
במרץ 2007 נכנסו יהודים לבניין לאחר שרכשו אותו מפאיז רג'בי, ובדצמבר 2008 הם פונו על ידי משטרת ישראל, לאחר שנדחתה עתירה נגד הפינוי שהגישו לבג"ץ.
ב-13 בספטמבר 2012 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי הבית נרכש כחוק וחייב את המדינה להשיב את הבית לרוכשיו בתוך 30 יום, אך החליט לעכב את המהלך עד להחלטת בבית המשפט העליון בערעור.
באפריל 2014 אוכלס הבניין ביהודים.
מבנה יהודי נוסף היושב על ציר ציון הוא בית התקומה, שאוכלס על ידי יהודים במהלך מאי 2022, פונה והועבר לרשות כוחות הביטחון עד להתבררות מעמדו המשפטי, ויושב סופית בידי יהודים ביוני 2024 באישור הרשויות.
ציר כיסופים היה כביש ברצועת עזה, שחיבר בין כביש 242 ומעבר כיסופים בצד הישראלי של גדר המערכת ובין יישובי גוש קטיף שנמצאו בשטח רצועת עזה עד תוכנית ההתנתקות ב-2005. ציר זה היה עורק החיים של גוש קטיף והדרך הראשית בינו לבין השטחים שבתוך הקו הירוק.
ציר כיסופים היה חלק ממסדרון כיסופים שנוסד במסגרת תוכנית חמש האצבעות שהגה אריאל שרון לאחר מלחמת ששת הימים.
מטרת התוכנית הייתה לחלק את רצועת עזה לארבעה חלקים בכדי להקל על ישראל את השליטה בה.
המסדרון היווה את האצבע השלישית מצפון, ונועד להפריד בין דיר אל-בלח ושאר יישובי מרכז הרצועה, לח'אן יונס וסביבותיה.
בפועל, נבנו במסדרון יישובים רק בצידו המערבי, שהיוו את יישובי צפון גוש קטיף, וכפר דרום.
לאחר הסכמי אוסלו נותר מהמסדרון רק ציר כיסופים, דרך הגישה היחידה לגוש קטיף.
מאחר שהייתה בו תנועה רבה, הוא היה יעד מועדף לפיגועי טרור מצד המחבלים הפלסטינים.
רוב הפיגועים היו פיגועי ירי שנערכו בחסות בניינים מהעיר ח'אן יונס הסמוכה.
הפיגוע הידוע ביותר שהתרחש בציר היה רצח טלי חטואל ובנותיה ב-2 במאי 2004. במהלך השנים נרצחו בציר כיסופים גם חיילים ששמרו על הציר או נעו בו.
בתגובה לפיגועים תגבר צה"ל את האבטחה סביב הציר, בנה את גדר עוגן סביבו (2004) ואף הרס מבנים ששימשו לפיגועי טרור.
לעיתים נחסם הציר לתנועה בעקבות פיגועים.
ב-2005 בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות, יצאו כוחות צה"ל מכל חלקי רצועת עזה ופינו את הציר.
מלבד הציר שכן במקום גשר מור אשר חיבר את כל האזור ופורק גם הוא במסגרת תוכנית ההתנתקות, כמו כן בצמוד לכביש הייתה ועודנה טחנת קמח בבעלות של פלסטיניים מקומיים.
בגאומטריה, ציר רדיקלי של שני מעגלים הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהחזקות שלהן ביחס לשני המעגלים שוות.
לציר הרדיקלי תפקיד חשוב בתאוריה של אינוורסיה במעגל.
לכל שני מעגלים שאינם בעלי מרכז משותף יש ציר רדיקלי.
הציר הרדיקלי הוא תמיד קו ישר; אם המעגלים נחתכים, זהו הישר העובר דרך נקודות החיתוך.
אינוורסיה במעגל מעבירה מניפה קואקסלית למניפה קואקסלית.
תהי P נקודה על הציר הרדיקלי של שני מעגלים; ל-P יש אותה חזקה ביחס לכל אחד מהמעגלים, ואם החזקה הזו חיובית (היינו P מחוץ לאחד המעגלים, ולכן מחוץ לכולם), אז מעגל שמרכזו P ורדיוסו הוא שורש החזקה חוצה במאונך את כל המעגלים במשפחה הקואקסלית.
אפשר לבחור נקודה נוספת על הציר הרדיקלי, וליצור גם סביבה מעגל החוצה במאונך את כל המעגלים במניפה.
המשפחה הקואקסלית של שני המעגלים האלה משלימה למשפחה המקורית: כל מעגל מאחת המשפחות חוצה במאונך כל מעגל מן המשפחה השנייה.
אם המעגלים במניפה קואקסלית אינם חוצים זה את זה, אז המעגלים במניפה המשלימה עוברים כולם דרך אותן שתי נקודות, הנקראות נקודות הגבול של המשפחה הראשונה (ואכן, ככל שהמעגל קטן יותר, כך קרוב יותר מרכזו לאחת מנקודות הגבול).
העובדה שאפשר לבנות את הציר הרדיקלי בסרגל ובמחוגה מקנה לו תפקיד מועיל בבניות גאומטריות שונות.
מרכז החזקה של שלושה מעגלים
יהיו C1,C2,C3 שלושה מעגלים שאינם קואקסליים, ואינם קונצנטריים.
הצירים הרדיקליים של כל שניים מן המעגלים האלה, נפגשים בנקודה אחת הנקראת מרכז החזקה של המעגלים.
בעזרת מרכז החזקה, אפשר לבנות את שני המעגלים המשיקים במשותף ל-C1,C2,C3, באופן הבא:
מצא את נקודות הדמיון של כל שני מעגלים.
העבר ישר דרך שלוש נקודות הדמיון החיצוניות (ישר זה נקרא ישר ד'לאמבר של שלושת המעגלים).
לכל i=1,2,3, הורד אנך מן המרכז של Ci אל ישר ד'לאמבר, ומצא על ידי אינוורסיה במעגל Ci את הנקודה הצמודה למפגש האנך עם הישר.
הוצא ממרכז החזקה קרניים אל שלוש הנקודות שהתקבלו.
הקרניים האלה פוגשות את שלושת המעגלים בפנים ובחוץ.
המעגל החוסם את המשולש שקודקודיו הם נקודות המפגש הפנימיות, והמעגל החוסם את המשולש שקודקודיו הם נקודות המפגש החיצוניות, משיקים במשותף ל-C1,C2,C3.
צירוס (נקרא לעיתים ענן נוצה וסימן סוג הענן שלו: Ci) הוא סוג של ענן שמראהו מאופיין במעין חוטים דקים ודלילים.
הופעתו מעניקה לסוג את שמו, מהמילה הלטינית cirrus שפירושה 'תלתל שיער' או 'נוצת ראש'.
רצועות הענן מופיעות לעיתים בקווצות בעלות צורה ייחודית המכונות "זנבות סוסה" (mares tales).
הצירוס בדרך כלל לבן או אפור.
הוא נוצר כאשר אדי מים מגיעים למעלה מ-5,000 מ' מעל פני הקרקע באזורים ממוזגים, ומעל 6,100 מ' באזורים טרופיים.
הוא נוצר גם מזרימת אוויר אנכית של סופות טרופיות והוריקנים או מסדני ענני קומולונימבוס.
כשענני נוצה מקדימים מערכת חזיתית או סופה טרופית, ניתן לדעת כי תנאי מזג אוויר עשויים בקרוב להידרדר.
הצירוס מבשר לא פעם על משקעים מתקרבים, ואולם ענני הצירוס מורידים עצמם גבישי קרח שמתאדים לפני מרחק רב מאוד מהקרקע, תופעה הידועה כ"ווירגה".
ענני צירוס שנוצרים על ידי זרם סילון יכולים לגדול מספיק כדי להשתרע אופקית על פני יבשות, בעוד שלגובה משתרעים קילומטרים ספורים בלבד.
כאשר אור עובר דרך גבישי הקרח בצירוס, נוצרות תופעות אופטיות כגון הילות וכלבי שמש.
שכבת צירוס מעלה את הטמפרטורה של האוויר מתחת לשכבת העננים העיקרית בשיעור ממוצע של 10°C.
כאשר ציציות הצירוס הבודדות הופכות רבות ורחבות עד כי כמעט אין להבחין ביניהן, נוצרת יריעה של עננות גבוהה; ענן צירוס עם נופך שכבתי מכונה צירוסטרטוס (Cs).
קונבקציה בגובה רב יכולה לייצר סוג ענן אחר הכרוך בגובה, המכונה צירוקומולוס (Cc) והוא מכיל טיפות מים בקירור.
ענני נוצה נוצרים גם על כוכבי לכת אחרים, כולל מאדים, צדק, שבתאי, אורנוס, וייתכן כי אף נפטון.
הם נצפו על טיטאן, אחד מירחיו של שבתאי.
חלק מענני נוצה מחוץ לכדור הארץ מורכבים מקרח אמוניה או מתאן ולא מקרח מים.
המונח הנוצה משמש גם לעננים בין-כוכביים מסוימים מורכבים מגדלים תת-מיקרומטריים של גרגרי אבק.
כמו כן, בממוצע ישנם 30 גבישי קרח לליטר, ואולם ערך זה משתנה מגביש קרח אחד ל-10,000 ליטרים ל-10,000 גבישי קרח לליטר - הבדל של שמונה סדרי גודל.
אורכו של כל אחד מגבישי הקרח הוא בדרך כלל 0.25 מ"מ.
ואולם האורך נע בין 0.01 מ"מ לכמה מ"מ.
גבישי הקרח בפסי התעבות קטנים בהרבה מאלה שבענני הצירוס, ואורכם הוא בין 0.01 מ"מ ל-0.1 מ"מ.
טמפרטורת ענני הצירוס היא 20°C עד 30°C מתחת לאפס.
צירדקטילוס (שם מדעי: Cearadactylus; מילולית "האצבע של סיארה") הוא סוג זוחל קדום מעופף מסדרת הפטרוזאוריה, שחי בתקופה קרטיקון תחתון לפני 112 מיליון שנה.
יצור זה דמה במראהו לפטרנודון וקרוביו אך היה חסר את הכרבולת שלו והוא היה בעל לסתות מלאות שיניים חדות דמויות מחטים, דבר שחסר אצל הפטרנודון בעל המקור.
הוא היה קרוב בעיקר לבני המשפחה אנהגואריים.
הוא התגלה בערבות של מזרח ברזיל בתצורות סנטנה (Santana Formation).
תחילה נמצאה גולגולת באורך 57 ס"מ שלו ובהמשך התגלו מאובנים נוספים.
מוטת כנפיו של הפטרוזאורוס הגיע ל-4 מטרים ועל פי כמה דעות ל-5.5 מטרים.
משקלו הגיע ל-30 ק"ג, חרף ממדיו הגדולים.
זה היה זוחל טורף שניזון בעיקר מדגים ולסתותיו ושיניו מנעו מהדגים לברוח.
הוא דאה על אוויר חם בדומה לנשרים ולחסידות של ימינו מעל הים ומעל צוקי החופים.
הצירדקטילוס הופיע בספר פארק היורה, כפטרוזאורים הנמצאים בכלוב גדול.
הוא לא הופיע באף אחד מהסרטים.
צירדקטילוס בשם סיירה מופיע בסרטי המסע לעמק החלומות כנבל הראשי לצד רינקוס הרמפורינקוס.
להקה של צירדקטילוסים טורפים תוקפים את ההרפקטוגנתוס עליו רוכבים באק, קראש ואדי בעידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים.
ציראק (בהונגרית: Cirák) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית ציראק קטנה משמעותית, מ-695 תושבים בשנת 1990 עד 558 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-19%).
ציר הזמן של תגליות בפיזיקת חלקיקים תת-אטומיים כולל בתוכו את גילויים של כל החלקיקים היסודיים אשר כיום פיזיקאים מאמינים כי הם לא מורכבים מחלקיקים אחרים (בלתי ניתנים לחלוקה).
ציר זמן זה כולל גם את גילויים של חלקיקים מרוכבים ואנטי-חלקיקים שגילויים הוא בעלי חשיבות היסטורית מיוחדת.
הקריטריונים המדויקים עבורם נקבע אילו חלקיקים כלולים בציר זמן זה הם:
חלקיקים יסודיים השייכים למודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים אשר נצפו עד כה.
המודל הסטנדרטי הוא המודל הכוללני ביותר של התנהגות חלקיקים.
כל החלקיקים הכלולים במודל הסטנדרטי, כולל הבוזון היגס אומתו.
כל חלקיק אחר שנצפה בנוי משניים או יותר חלקיקים מן המודל הסטנדרטי.
אנטי-חלקיקים אשר הם בעלי חשיבות היסטורית בהתפתחותה של פיזיקת החלקיקים, בייחוד החלקיקים פוזיטרון ואנטי-פרוטון.
גילויים של חלקיקים אלו, העשויים מאנטי חומר, דרשו שימוש בשיטות ניסוי וחקר שונות מאוד מן החלקיקים הרגילים שלהם, שעשויים מחומר.
גילוי חלקיקים אלו סיפק הוכחה לכך שלכל חלקיק קיים אנטי חלקיק, רעיון מרכזי בתורת השדות הקוונטית אשר מהווה את התשתית המתמטית המודרנית לפיזיקת החלקיקים.
בתגליות המאוחרות יותר, חלקיקים חדשים וכן האנטי-חלקיקים שלהם התגלו יחדיו.
חלקיקים מרוכבים, אשר היו החלקיקים הראשונים שהתגלו והם מכילים מרכיב יסודי מסוים, או שגילויים היה קריטי להבנת פיזיקת החלקיקים.
<font color="#ffffff"> שנה <font color="#ffffff"> אירוע1800 ויליאם הרשל גילה את קרני החום ("heat rays"), לימים הקרינה האינפרה-אדומה.1801 יוהאן וילהלם ריטר שמע על גילויו של הרשל את קרני החום, וקיווה למצוא קרינה מקררת בקצהו השני של הספקטרום האלקטרומגנטי.
ריטר לא מצא את מה שחיפש, אך לאחר סדרת ניסיונות הוא שם לב שכסף כלורי הפך מהר יותר מלבן לשחור תחת השפעת הקרינה.
לקרניים שמצא קרא קרני חמצון ("oxidizing rays") ושמן השתנה לאורך הזמן לקרניים כימיות ("chemical rays").