tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תיבת ההילוכים של הרכב הייתה תיבת 5 הילוכים ידנית, דיפרנציאל נעול.
מרכב הפורשה 904 היה עשוי פיברגלס, אשר נעשה על ידי ריסוס פיברגלס קצוץ לתוך תבנית, ונבנה על שלדת המכונית העשויה פלדה, על מנת ליצור קשיחות נוספת.
כל זה עזר למכונית להשיג מקדם גרר נמוך של 0.34. משקל המכונית עמד על 650 ק"ג.
בדומה לרוב מכוניות המירוץ הגרמניות של התקופה רוב מכוניות ה-904 נצבעו בצבע כסף.
בנוסף לגרסת הבסיס של מנוע ה-4 צילינדרים, ייצרה פורשה גרסאות חזקות יותר ל-904, גרסת 904-6 בעלת מנוע 6 צילינדרים של הפורשה 911, מנוע זה היה בנפח 2.0 ליטרים ובעל הספק של 207 כ"ס.
גרסה נוספת היא הפורשה 904-8 בעלת מנוע 8 צילינדרים שנלקח ממכונית הפורשה 804 - מכונית הפורמולה 1 של החברה לשנת 1962. הספק המכונית היה 225 כ"ס.
בנוסף זכתה הפורשה 904 במרוצי ראלי רבים בהם ניצחון קטגוריה בראלי מונטה קארלו, ניצחון בראלי טוליפ, ראלי מינכן-וינה-בודפשט, ראלי ז'נבה וראלי אלפים.
בנוסף למירוץ 1000 הקילומטרים של מונזה, 1000 הק"מ של ספא, מרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג, דייטונה קונטיננטל, לה מאן ובמרוצים נוספים.
כיום מכוניות הפורשה 904 נחשבות לבין המכוניות המוערכות והאקסקלוסיביות ביותר של חברת פורשה.
בינואר 2011 נמכרה בבית מכירות פומביות באריזונה ארצות הברית, מכונית פורשה 904 במחיר של למעלה ממיליון דולרים.
רוב מכוניות ה-904 מוחזקות כיום בידי אספנים.
במיתולוגיה היוונית, פוֹרְקִיס (ביוונית עתיקה: Φόρκυς) הוא אל ים יווני קדמון, אשר תואר לראשונה באחד מכתביו של הסיודוס, כבנם של פונטוס ושל גאיה.
על פי מזמורים אורפיזים, פורקיס, ריה וקרונוס היו בניהם הראשונים של טתיס ושל אוקיינוס.
המשורר ההונגרי הקלאסי קרולי קרניי טוען כי פורקיס הוא אל אח של נראוס ושל פרוטאוס, אליי ים נוספים במיתולוגיה היוונית.
פורקיס היה נשוי לאלה היוונית קטו, שהייתה גם אלת ים קדמונית ואם לכל מפלצות המצולות.
פורקיס פחות ידוע כאל בעל תפקיד משמעותי וידוע יותר כאביהם של מקבץ קולקטיבי של מפלצות ויצורים מיתיים, אותם הוליד יחד עם אשתו קטו.
האוסף הקולקטיבי של היצורים, אשר היו בניו ובנותיו נקרא פורקידס, על שמו.
בפסיפסים שעוצבו ברוח התרבות ההלניסטית-רומית תואר פורקיס כבן ים בעל סנפיר במקום רגליים, בעל צבתות עקרב ובעל עור אדום ומחוספס.
פורקיס מוזכר בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס".
בספר "אות אתנה" פורקיס וקטו כלאו יצורי ים וסיממו אותם.
פרסי ופרנק נתפסו גם הם אך הצליחו להימלט.
פרסי ניסה לדאוג לשחרורם של כל החיות הכלואות, במהלך המסע ליוון.
Fortune (בתרגום חופשי לעברית: הון, גד) הוא כתב עת אמריקאי לענייני כלכלה, מבית האחים וורנר דיסקברי .
כתב העת מופיע ברציפות מאז פברואר 1930 וידוע בפרט בשל פרסום דירוג החברות של כתב העת Fortune, המדרג את 500 החברות הגדולות בעולם, ("Fortune 500").
כתב העת מפורסם גם ברשת האינטרנט באתר CNNMoney.com, יחד עם כתב העת Money.
מדי מספר גליונות, מפרסם כתב העת גיליון נושא המוקדש לנושא מסוים בכלכלה העולמית כגון סחר חוץ, גיליונות המוקדשים למאמרי עומק וניתוח על כלכלותיהן של מדינות שונות או תחומים תעשייתיים, טכנולוגיים ומסחריים שונים וכדומה.
כתב העת נוסד על ידי המייסד-השותף של הטיים מגזין, הנרי לוס (Henry Luce), חודשים ספורים לאחר קריסת וול סטריט 1929, שהביאה לשפל הגדול.
כתב העת הודפס מראשיתו על נייר משובח ועבה יחסית למגזינים, הציג אמנות בעמוד הפותח ונמכר בדולר אחד, בשעה שעיתון יומי נמכר בחמישה סנט.
בתקופת השפל הגדול ייצג כתב העת עמדה של מודעות חברתית.
כתבות מצולמות מאת צלמים נודעים כווקר אוונס ומרגרט בורק-וייט וכותבים כארצ'יבלד מקליש, ג'ון קנת גלבריית ואלפרד קייזין פרשו מעל דפיו התרשמויות מן האזורים החקלאיים של ארצות הברית וממוקדי אבטלה וייאוש.
במהלך הזמן, ובפרט במהלך שנות החמישים עבר כתב העת לעמדות קפיטליסטיות יותר והתמקד בכתיבה על כלכלה, ניהול ותכנון תאגידי.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל עורכו, מרשל לב (Marshall Loeb) לשלב במגזין כתבות על אורח חייהם של בכירים ועל בעיות חברתיות בעלות זיקה כלכלית.
עד שנות השישים עיטרו את שערי המגזין ציורים, לרוב בסגנון קוביסטי או פוטוריסטי.
מאז מעטרים את שערי הגיליון תצלומים.
פורשה 919 הייבריד היא דגם של מכונית מרוץ היברידית מתוצרת חברת פורשה המתחרה בקטגוריה העליונה (LMP1) באליפות העולם במרוצי סיבולת ובכללם מרוץ 24 השעות של לה מאן.
ה-919 היא מכונית האבטיפוס למרוצי מכוניות הראשונה המיוצרת על ידי פורשה מאז מכונית ה-RS ספיידר אשר הוצגה בשנת 2005, ומכונית האבטיפוס הראשונה המיוצרת על ידי פורשה אשר מיועדת להתחרות בקטגוריה הבכירה LMP1 מאז מכונית הפורשה 911 GT1 משנת 1998.
למכונית מנוע טורבו ארבעה צילינדרים בנפח 2.0 ליטרים לצד מערכת היברידית המבוססת על סוללת ליתיום-יון, בעלת שתי מערכות לאגירת אנרגיה שונות.
המכונית ערכת את מרוץ הבכורה שלה ב-17 באפריל 2014 במרוץ 6 השעות של סילברסטון באנגליה בפתיחת עונת המרוצים של עונת 2014.
המינוח 919 מתייחס כמחווה למכונית הפורשה 917 המצליחה אשר הניבה לחברת פורשה את ניצחונה הראשון במרוץ לה מאן בשנת 1970, ניצחון אשר הושג על ידה גם בשנה שלאחר מכן, ולמכונית העל של החברה הפורשה 918.
כשנה לאחר הכרזה זו הושלמו הבדיקות הראשוניות של מרכב המכונית, כאשר ב-10 דצמבר 2013 בוצעו הבדיקות הסופיות ובוצעה נהיגת המבחן במכונית לאורך 600 ק"מ בפורטוגל על ידי נהג הפורמולה 1 האוסטרלי מארק ובר.
חשיפתה הרשמית של מכונית הייצור הייתה ב-14 בדצמבר 2013. בפרויקט פיתוח המכונית השתתפו כ-230 איש, מהם 150 מהנדסים.
מנוע הבנזין פועל תחת תוכנת ניהול מנוע של חברת בוש ולו עוקת שימון יבשה.
הפורשה 919 ערכה את הופעת הבכורה שלה בשנת 2014 במרוץ 6 השעות של סילברסטון באנגליה.
מכונית ה-919 מס' 20 של הנהגים טימו ברנהארד, ברנדון הארטלי ומארק ובר סיימה במקום השלישי במרוץ, כאשר מכונית ה-919 מס' 14 של הנהגים רומן דיומא, ניל יאני ומארק לייב נאלצה לפרוש מן המרוץ לאחר 30 הקפות.
במהלך מרוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 2014 הגיעה מכונית ה-919 מס' 20 בידי מארק ובר עד כדי מרחק דקה אחת הפרש ממכונית האאודי R18 e-tron מס' 1 המובילה את המרוץ כשעה וחצי לפני סיומו.
עקב כשל במבנה המכונית נאלצה לסור לרחבת הטיפולים ממנה לא היה באפשרותה לחזור למרוץ, כאשר מכונית ה-919 מס' 14 סבלה מבעיה זהה וסיימה במקום ה-11 בדירוג הכללי.
פורשה חידשה ושדרגה את ה-919 לעונת המרוצים השנייה שלה כאשר בין-85% ל-90% מן הרכיבים והחלקים של המכונית הוחלפו לחדשים.
לאחר שדרוגים אלו ירד משקל המכונית (ללא נוזלים וללא נהג) ל-870 ק"ג, בנוסף קיבולת אחסון האנרגיה במהלך כל הקפה במרוץ לה מאן עלתה מ-6 מגה-ג'ול ל-8 מגה-ג'ול.
בשנה זו ניצחה פורשה במרוץ לה מאן לאחר שהשיגה את המקומות 1-2. ניצחון זה הושג לראשונה מאז 1998 והוא ה-17 במספר של החברה.
פורשה 956 הייתה דגם של מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה לקטגוריית גרופ C העליונה (LMP1 כיום) באליפות העולם במרוצי סיבולת ובכללם מרוץ 24 השעות של לה מאן.
ה-956 זכתה להצלחה רבה כאשר בין השנים 1984-1982 זכתה ברציפות בכל אחת מתחרויות אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), הן לנהגים והן ליצרנים, ובנוסף זכתה בשנות השמונים 6 פעמים ברציפות במרוץ 24 השעות של לה מאן.
נכון לשנת 2015 הפורשה 956 מחזיקה בשיא ההקפה המהירה ביותר בכל הזמנים במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג לאחר שנהג המרוצים הגרמני שטפן בלוף הקיף את המסלול בזמן שיא של 6:11:13 דקות במהלך האימונים לפני מקצי הדירוג במרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג בשנת 1983.
ה-956 החליפה את מכונית הפורשה 936 המצליחה כמכונית הבכירה ביותר של החברה למרוצים והוחלפה לבסוף על ידי הפורשה 962. באוגוסט 2015 נמכרה בקליפורניה במכירה פומבית מכונית הפורשה 956 (מס' שלדה 956-003) אשר זכתה בשנת 1983 במרוץ 24 השעות של לה מאן בסכום של למעלה מ-10 מיליון דולרים.
מכונית ה-956 פותחה על פורשה כדי לעמוד בתקנות הרגולציה החדשות אשר קבע ארגון ה-FIA בשנת 1982 בקטגוריית גרופ C הבכירה החדשה אשר החליפה את קטגוריית גרופ 6 היוצאת באליפות העולם למכוניות ספורט, וכתחליף למכונית הפורשה 936 המצליחה של החברה אשר התמודדה בה.
פרויקט פיתוח המכונית החל ביוני 1981 בראשותו של מהנדס המרוצים הראשי של פורשה נורברט זינגר.
אב הטיפוס הראשון הושלם ב-27 במרץ 1982 בדיוק בזמן לפני תחילת עונת אליפות העולם, כאשר נהג המרוצים הגרמני יורגן בארת' ביצע את נהיגת המבחן במסלול הבדיקות הפרטי של פורשה,
ה-956 הציגה מרכב מונוקוק עשוי אלומיניום, הראשון מסוגו לחברה, אשר סייע למכונית לעמוד בתקנה החדשה של ה-FIA לגרופ C אשר דרש מכל מכונית בקטגוריה זו לשקול לפחות 800 ק"ג.
מנוע המכונית נשאר זהה למנוע אשר נעשה בו שימוש במכונית הפורשה 936/81: מנוע בוקסר 6 צילינדרים מוגדש טורבו בנפח 2.65 ליטרים והספקו 635 כ"ס, אשר פותח במקור כמנוע אינדיקאר (Indycar).
תיבת ההילוכים של המכונית הייתה ידנית 5 מהירויות.
בשנת 1984 פותחה גרסה משופרת למכונית אשר נקראה 956B.
דגם זה היה בעל שלדה משופרת וצריכת דלק נמוכה יותר הודות למערכת הזרקה חשמלית של חברת בוש (Bosch Motronic).
בסך הכל עשרים ושמונה יחידות פורשה 956 נבנו על ידי החברה בין השנים 1982-1984.
פורשה 917 הייתה מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה הגרמנית לקטגוריית מכוניות אבטיפוס הבכירה (LMP1 כיום) באליפות העולם במרוצי סיבולת ובכללם מרוץ 24 השעות של לה מאן.
מכונית ה-917 הייתה ממכוניות המרוץ המוצלחות ביותר בשנות השבעים ובעלת משמעות גדולה לחברת פורשה כאשר זכתה פעמיים ברציפות בין השנים 1970–1971 באליפות העולם למכוניות ספורט של ארגון ה-FIA, הן לנהגים והן ליצרנים.
בשנת 1970 הניבה מכונית ה-917 את ניצחונה הראשון של חברת פורשה במרוץ 24 השעות של לה מאן, ניצחון אשר הושג על ידה גם בשנה שלאחר מכן.
פורשה 936 היא מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה אשר יוצרה בין השנים 1982–1976.
במהלך השנים בהן השתתפה במרוצים זכתה להצלחה רבה לאחר שזכתה 3 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן ובשנת 1976 זכתה באליפות העולם למכוניות ספורט.
הפורשה 936 הוחלפה בשנת 1982 על ידי מכונית הפורשה 956.
מסגרת שלדת המכונית בוססה על דגם הפורשה 917 זאת בנוסף לרכיבים נוספים שנלקחו.
במקור הייתה המכונית שטוחה אולם בחלוף מספר מרוצים הוספה מעין דבשת מאחורי ראש הנהג בה הותקנה מערכת צינון ביניים (intercooler).
במרוץ לה מאן שנערך בשנת 1976 פורשה התמודדה בשותפות עם קבוצת מרטיני רייסינג במכונית הפורשה 936 וניצחה במרוץ על ידי הנהגים ג'קי איקס וחיס ואן לנאפ.
בנוסף איקס ניצח במרוץ עם המכונית גם בשנה שלאחר מכן לצד הנהגים הארלי הייווד ויורגן בארת, וניצח פעם שלישית בשנת 1981 לצד הנהג השותף דרק בל.
הישג נוסף רשמו צמד הנהגים ג'קי איקס ויוכן מס לאחר שזכו במכונית ה-936 של קבוצת פורשה-מרטיני רייסינג באליפות העולם למכוניות ספורט בעונת 1976 לאחר שזכו ב-6 מתוך 7 המרוצים שהתקיימו.
בנוסף בשנה זו פורשה זכתה גם בתחרות אליפות העולם ליצרנים המקבילה לאחר שהצוות איקס\מס ניצח 3 מרוצים במהלך העונה.
פורקאן קורקמז (בטורקית: Furkan Korkmaz; נולד ב-24 ביולי 1997) הוא כדורסלן טורקי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בחצ'שהיר קולג'י מהליגה הטורקית הראשונה בכדורסל.
חבר נבחרת טורקיה בכדורסל מאז שנת 2015.
הוא שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של אנאדולו אפס.
בשנת 2013 הושאל לקבוצת פרטבניאל מהליגה השנייה בטורקיה.
ב-2014 שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת של אנאדולו אפס, הוא זכה עם הקבוצה בגביע הטורקי ובסופרקאפ.
בדצמבר 2016 הושאל לקבוצת באנוויט מהליגה הראשונה וליגת האלופות בכדורסל.
הוא רשם בליגה הטורקית ממוצע של 10.8 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק וזכה עם הקבוצה בגביע הטורקי, לראשונה בתולדותיה.
בליגת האלופות סייע לקבוצתו להעפיל למשחק הגמר ורשם ממוצע של 10.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
קורקמז נבחר במקום ה-26 בדראפט ה-NBA 2016 על ידי פילדלפיה 76', וחתם בקבוצה ביולי 2017. במהלך עונת הרוקי נשלח מספר פעמים לקבוצת הפיתוח של פילדלפיה מליגת הפיתוח של ה-NBA, דלאוור 87'.
משנת 2013 חבר קורקמז בנבחרות טורקיה.
הוא סיים עם הנבחרת במקום השביעי באליפות אירופה עד גיל 16 ב-2013, בה סיים כמלך הסלים עם 25.2 נקודות למשחק.
ב-2014 היה שותף לזכיית הנבחרת עד גיל 18 באליפות אירופה שנערכה בטורקיה.
ב-2015 זכה עם הנבחרת עד גיל 18 במדליית כסף באליפות שהתקיימה ביוון, הוא קלע 16.1 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
באותה שנה סיים עם הנבחרת עד גיל 19 במקום השלישי באליפות העולם שהתקיימה ביוון, באליפות קלע 13.7 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
בספטמבר 2015 שיחק בנבחרת הבוגרת של טורקיה באליפות אירופה שנערכה בגרמניה ובצרפת.
הוא שיחק בנבחרת גם בטורניר הקדם אולימפי ב-2016. באליפות אירופה בכדורסל 2017 רשם ממוצע של 10.5 נקודות למשחק.
פורצי הסכרים הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1955 בבימוי של מייקל אנדרסון עם ריצ'רד טוד ומייקל רדגרייב בתפקידים הראשיים.
הסרט מתאר את מבצע נזיפה במלחמת העולם השנייה שבה תקפו מטוסי טייסת 617 של חיל האוויר המלכותי את סכרי המונה (Möhne), האדר (Eder) והזורפה (Sorpe) בחבל הרוהר בגרמניה בליל ה-17 במאי 1943.
התסריט מבוסס על הספר "פורצי הסכרים" של פול בריקהיל (Brickhill, 1951) ועל ספרו האוטוביוגרפי של מפקד הטייסת גאי גיבסון "חוף האויב מנגד" (1946).
את הסרט מלווה המוזיקה של "מארש פורצי הסכרים" של אריק קוטס (Coates).
קוטס היה מלחין פופולרי של קטעי מוזיקה קלה.
ללא קשר לסרט הוא חיבר מארש בנוסח המארשים "הוד והדר" של אדוארד אלגר.
לאחר שקיבל בקשה מהמפיקים לשבץ את המארש הזה בסרט שיש לו חשיבות של גאווה לאומית, הוא הסכים.
למארש יש ביצועים רבים והוא אחד מהידועים ביותר בבריטניה.
מכון הסרטים הבריטי דירג את הסרט במקום ה-68 ברשימה 100 הסרטים הבריטים הגדולים של המאה ה-20.
אביב 1942, המהנדס ברנס ואליס (Wallis) (מייקל רדגרייב), המועסק במפעל ויקרס (Vickers), מבלה את זמנו לאחר העבודה בניסויים בביתו בעזרת ילדיו, של יריות קליעים מקפצים על מים.
אשתו מודאגת מהאובססיה שלו לניסויים האלה ומבקשת מרופא המשפחה שישוחח אתו.
הוא מספר לרופא על חזונו להרוס את הסכרים בחבל הרוהר ולהשפיע בכך על מהלך המלחמה.
ואליס יודע כי אין אפשרות להרוס את הסכרים בהטלה אנכית אלא בפצצה שתפגע בהן בהטלת אופקית לשם כך הוא מתכנן פצצה קופצת שתוטל ממטוס בגובה נמוך.
ואליס מקבל מתקן צבאי לנסיונותיו אך מתקשה לשכנע את ראשי הצבא בחשיבותם.
לבסוף הוא נפגש עם ארתור האריס, ראש פיקוד המפציצים (בזיל סידני, Sydney) שגם הוא אינו מתלהב.
הוא מתייאש ומתפטר מעבודתו, אך לפתע הוא מקבל הודעה כי עניינו הועבר לווינסטון צ'רצ'יל שנתן אישור לפעולה שאותה יש לבצע עד סוף חודש מאי שאז האגמים מלאים.
לשם כך מוקמת טייסת 617 של מפציצי אוורו לנקסטר בפיקודו של גאי גיבסון (ריצ'רד טוד).
גיבסון נפגש עם ואליס ונוכח בניסויים.
ואליס מגיע למסקנה כי כדי שהפצצה לא תתרסק בפגיעה עם המים היא חייבת ליפול מגובה של 60 רגל (כ-18 מטר) ולהשתחרר במרחק של כ-600 יארד מהסכר.
הטייסים מתחילים להתאמן בטיסה בגובה נמוך כשעדיין אינם יודעים את מהות הפעולה.
גיבסון ממציא שיטה למדידת הגובה על ידי קביעת זרקורים בראש המטוס ובזנבו שאלומותיהן יצטלבו בגובה 18 מטר (עובדה שלא הייתה נכונה היסטורית, השיטה הומצאה על ידי אדם אחר).
הם מקבלים גם מכשיר שיאפשר להם למדוד את המרחק מהסכר בו תוטל הפצצה.
19 מפציצים יצאו למשימה ורק 11 חזרו.
סכרי המונה והאדר נהרסו והזורפה ניזוק, נגרם נזק רב למפעלים בעמק הרוהר.
בבוקר שלמחרת, נפגש גיבסון עם ואליס המאוכזב שאומר: "56 גברים, אם הייתי יודע שזה הולך להיות כך, לעולם לא הייתי מתחיל את העניין הזה".
גיבסון משיב לו: "אסור לך לחשוב בדרך זו, אם האנשים האלה היו יודעים שהם לא יחזרו, גם אז הם היו יוצאים לדרך".
פורשה 597 היה רכב שטח, בעל הנעה כפולה 4x4, אשר הוצג בשנת 1953 על ידי יצרנית הרכב הגרמנית פורשה, ויוצר בין השנים 1955–1958.
יוצרו 71 יחידות, מתוכן 49 יחידות לשוק האזרחי.
שר ההגנה הגרמני "Theodor Blank" ביקש לייצר רכב צבאי קל למטרות צבאיות בממד קטן כתחליף לאופנועים עם הסירה של מלחמת העולם השנייה.
3 חברות ניגשו למרכז, כולל "פורשה" אך הדגם לא הגיע ליצור המוני.
עלות הפיתוח של הפרויקט הסתכם ב-1.8 מיליון מרק.
מכונית פתוחה - גג ברזנט
מנוע אחורי אשר נלקח מדגם פורשה 356
מנוע בוקסר, מחזור ארבע פעימות
פורשה 64 היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית פורשה אשר יוצרה בשנת 1939.
בשנות החמישים של המאה העשרים דגם ה"פורשה 64" השתתף במרוצי מכוניות.
בתאריכים 24-25 ביוני 1950, דגם ה"פורשה 64" השתתף במרוץ "International Austrian Alpine" באוסטריה.
ב-6 באפריל 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "Korneuburg road race" באוסטריה.
ב-1 ביוני השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "road race in Krems" באוסטריה.
ב-8 ביוני 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "road race in Linz" באוסטריה.
ב-7 בספטמבר 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ "Salzburger road race" באוסטריה.
צמיג רזרבי - מיקומו בקדמת תא המטען הקדמי
פורשה 356/1 היא מכונית ספורט, בתצורת רודסטר, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית פורשה אשר יוצרה בשנת 1948.
רוב חלקיה המכניים של ה"פורשה 356/1" הראשונה הובאו מהחיפושית של פולקסווגן, ביניהם מרכיבי המנוע, מתלים ושלדה.
מנוע 1.1 ליטר, מנוע בוקסר
חלון זכוכית קדמי מחולק ל-2 מסגרות סימטריות
ללא חלונות צד וללא חלון אחורי
בלמים - 4 בלמי תופ
פורשה 914 היא מכונית ספורט בתצורת "Targa top" (גג חצי פתוח), מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית פולקסווגן בשותפות עם יצרנית מכוניות הספורט פורשה (כינוי 2 החברות: "VW Porsche") אשר יוצרה בין השנים 1969–1975.
קבוצת פורשה פורמולה אי היא קבוצת מרוצים של יצרנית הרכב פורשה המתחרה באליפות מרוצי המכוניות חשמליות פורמולה אי.
הקבוצה ערכה את הבכורה שלה בתחילת עונת 2019/2020.
ביולי 2017 הודיעה חברת פורשה כי בסיום העונה היא תפסיק להתחרות באליפות העולם במרוצי סיבולת (WEC).
העזיבה של החברה, שזכתה פעמיים באליפות העולם והשיגה שלושה ניצחונות במרוץ 24 השעות של לה מאן, נבעה מהחלטה אסטרטגית של מעבר לתחרויות בענף המכוניות החשמליות.
החברה הודיעה כי תצטרף לאליפות החל מעונתה השישית (2019/2020).
בינואר 2019 הציגה הקבוצה לראשונה את השילדה שפיתחה לרכב המיועד.
באוגוסט אותה שנה הציגה את דגם 99X Electric.
לקראת עונת הבכורה החתימה הקבוצה את צמד הנהגים אנדרה לוטרר וניל יאני, שהתחרו בעבר עבור הקבוצה במרוצי הסיבולת.
לוטרר השיג עבור הקבוצה נקודות ראשונות ופודיום ראשון במרוץ פתיחת העונה שנערך בערב הסעודית ובו סיים במקום השני.
בהמשך העונה סיים פעם נוספת במקום השני.
יאני התקשה לצבור נקודות וסיים את העונה במקום ה-20 עם 8 נקודות, אותן השיג במרוץ אחד לפני סיום העונה.
בסיום העונה הודיעה הקבוצה על החתמתו של פסקל ורליין כמחליפו של יאני לקראת עונת 2020/2021.
פורצי השחר הוא סרט מדע בדיוני, פעולה ואימה משנת 2009 שכתבו וביימו האחים מייקל ופיטר ספיריג.
הסרט מתרחש בעולם עתידני שנשלט על ידי ערפדים, ומתרכז סביב תאגיד ערפדי שמתכוון ללכוד את בני האדם שנותרו, לצורך מחקר למציאת תחליף לדם אנושי.
אית'ן הוק מגלם המטולוג ערפד בשם אדוארד דלטון, שעבודתו נקטעת עם הגיעם של ניצולים אנושיים בראשות הערפד לשעבר "אלביס" (וילם דפו), שיש לו תרופה שיכולה להציל את המין האנושי.
הסרט הופק בשיתוף פעולה בין אוסטרליה לארצות הברית, והוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2009. הוא שוחרר בבריטניה ב-6 בינואר 2010 ובצפון אמריקה ב-8 בינואר 2010. הסרט גרף מעל 50 מיליון דולר וזכה לביקורות מעורבות.
בשנת 2009 מגפה שנגרמה על ידי עטלף נגוע הופכת את מרבית אוכלוסיית העולם לערפדים אלמותיים.
האוכלוסייה האנושית צונחת ומשאירה ערפדים עם מחסור חמור בדם; ערפדים שנמנעים מדם מתנוונים והופכים ל"תת-נגועים" פסיכוטיים, דמויי עטלפים.
מרבית בני האדם נלכדים ונקטפים בחוות מעבדה בזמן שמדענים חוקרים תחליף דם סינתטי.
מכיוון שאור השמש קטלני לערפדים, מעברים תת-קרקעיים ומכוניות מסוננות מסוג UV בנויים לנסיעות בטוחות, בעוד שבני האדם החופשיים המעטים נוסעים ביום ומסתתרים בשטחים פתוחים.
בשנת 2019 אדוארד דלטון הוא ההמטולוג הראשי של ברומלי מארקס, חברת תרופות שהיא הספק הגדול ביותר של דם אנושי בארצות הברית.
אדוארד והקולגה כריסטופר קארוסו מפתחים תחליף דם.
בנסיעתו הביתה מניסוי כושל, דלטון מוריד בטעות רכב אחר מהכביש.
הוא מגלה שהנוסעים הם בני אדם, דלטון מסתיר אותם מהמשטרה.
לפני שהם נפרדים בדרכים, מנהיגם, אודרי, לומד את שמו ואת עיסוקו של אדוארד מתג תעודת הזהות שלו.
בבית, אדוארד מופתע מאחיו המנוכר פרנקי.
המתנה של פרנקי לבקבוק דם אנושי טהור מייצרת מחדש טיעון רב שנים - אדוארד מסרב לשתות דם אנושי ומשתמש במקום בדם מהחי, בעוד פרנקי נהנה ממעמדו הערפדי.
תת-נגוע, גנן משכונת אדוארד, פולש לבית ומאלץ את האחים להרוג אותו.
למחרת בבוקר אודרי מבקר בביתו של אדוארד, נותן לו הוראות לפגישה.
שם, אדוארד מוצג בפני ליונל "אלביס" קורמק, אדם שהיה בעבר ערפד.
לפני שהוא יכול להסביר את היפוכו, צוות צבאי מגיע עם פרנקי, שהלך בעקבות אדוארד ומתכוון ללכוד את קורמק ואודרי.
אודרי מכה את פרנקי ומותיר אותו ללא הכרה והשלושה נמלטים.
קורמק מגלה שהוא נרפא מערפדות כאשר תאונת דרכים פלטה אותו מרכבו חסין השמש.
אלביס פרץ בלהבות באור השמש אך נחת בנהר, לאחר שנחשף לשמש במשך פרק זמן מדויק כדי להפוך אותו שוב לאנושי.
אדוארד מסכים לעזור לקורמק למצוא דרך לשחזר את התרופה ולמנוע את השמדת האנושות.
בכרם באותו לילה, פוגש אדוארד יותר בני אדם ואת הסנטור טרנר, ערפד שמסייע בסתר למושבה לפתח תרופה.
שיירה מתקרבת של בני אדם נלכדת, וחיילי ערפדים עוקבים אחר מיקום הכרם, מכריחים את טרנר ואת בני האדם לברוח.
אודרי, קורמק ואדוארד נשארים מאחור ויחד הם משחזרים את השיטה שבמסגרתה חזר קורמק לצורה אנושית, כשהוא מרפא את אדוארד מערפדות.
הם מוצאים את טרנר ואת בני האדם כולם מתים.
אליסון, אחת מהאנשים שנלכדו, מתגלה כבתו של צ'ארלס ברומלי (מנכ"ל ברומלי מארקס) שסירב להפוך לערפד.
צ'ארלס מאלץ את פרנקי להפוך אותה בכוח לערפד, אך היא מסרבת לשתות דם אנושי.
אליסון ואחרים, המשתקעים בתחתית, נשרפים למוות מאור השמש.
כשהיה עד למותו של אליסון, פרנקי מחפש את אחיו.
הצבא מטיל עוצר מנת לשלוט על אוכלוסיית המשתתפים.
אדוארד, קורמק ואודרי פורצים לביתו של כריסטופר ומבקשים ממנו לעזור בהפצת התרופה.
לאחר שגילה סוף סוף תחליף דם בר-קיימא, והרגיש שהוא מאפיל על אדוארד, כריסטופר אינו מעוניין בריפוי ומזמן חיילים, הלוכדים את אודרי בזמן שקורמק ואדוארד נמלטים.
הם נמצאים על ידי פרנקי, שמסכים לעזור.
הוא תוקף את קורמק, אך שתיית דמו הופכת את פרנקי לאנושי ומגלה כי ריפוי אור השמש אינו נחוץ.
כשהוא מנסה להציל את אודרי, אדוארד מסגיר את עצמו לצ'ארלס, שמתרברב על המונופול החדש של ברומלי מארקס על תחליף הדם.
צ'ארלס חושף את תוכניתו להמשיך לצוד בני אדם ולמכור את דמם במחירים מופקעים, שכן "אנשים תמיד מוכנים לשלם תוספת כסף עבור הדבר האמיתי." אדוארד מתגרה בצ'ארלס לנשוך אותו והופך את צ'ארלס לאנושי.
אדוארד משאיר את צ'ארלס לחסדיהם של חיילים על סף הגעתם של "תת-נגועים".
פרנקי מגיע ולוכד את תשומת ליבם של החיילים כדי לאפשר לאדוארד ואודרי להימלט.
בטירוף ההאכלה נותרים רק שישה חיילים עומדים, שנרפאו כעת.
כדי להסתיר את התרופה, כריסטופר יורה בחיילים ועומד לירות באדוארד ואודרי כשקורמק הורג אותו בקשת.
שלושת הניצולים ממריאים אל הזריחה.
ברקע, אדוארד מודיע שהתרופה תשנה את האוכלוסייה הכללית בחזרה להשבת האנושות.
איתן הוק בתפקיד אדוארד דלטון.
המטולוג ערפד בן 35 שהחל לעבוד אצל ברומלי מארקס שזה עתה הוקמה כדי לעבוד על תחליף דם.
הוא מגלה אהדה לבני האדם ומסרב לשתות דם אנושי, במקום להסתמך על דם מהחי.
הוא מתנדב בפרויקט שיוביל מהפכה להחזרת המין האנושי.
וילם דאפו בתפקיד ליונל "אלביס" קורמק.
מכונאי לשעבר, הוא היה מהראשונים בעיר שהתאימו מכוניות לנהיגה באור יום, עם מסכי UV נשלפים ומצלמות חוץ.
פעם אחת, בזמן שנסע בשעות היום, הוא היה מותש מכדי לא לשתות דם, מה שגרם להסיחת דעתו ולהרס השברולט בל אייר השחורה שלו משנת 1957 לגדר וחשפה אותו לאור השמש; אלביס הועלה באש, אך חייו ניצלו כשנפל למים, מה שהפך אותו לאדם אנושי בשל החשיפה המדויקת לשמש.
הוא נמצא על ידי אודרי.
סם ניל בתפקיד צ'ארלס ברומלי, הבעלים האכזרי של ברומלי מארקס, ספק הדם הגדול ביותר במדינה.
בשנת 2008, זמן קצר לפני המגפה, הוא אובחן כחולה בסרטן וצפוי היה לחיות רק כמה שנים.
הוא הפך לערפד כדי להציל את עצמו מסרטן, במחיר של דחייתו על ידי בתו האהובה אליסון.
אין לו שום עניין להיות שוב אנושי, מכיוון שהוא רוצה להשתמש בתחליף כדי להפוך לאיש העשיר ביותר בחיים ולנצח.
קלאודיה קרוון בתפקיד אודרי בנט, שהתחנכה במכללה במהלך המגפה.
היא הסתתרה בכרם העתיק של משפחתה וסירבה להפוך לערפדית, היא אספה בני אדם והסתירה אותם.
היא מצאה את אלביס שכבר נרפא והגנה עליו.
הם מובילים את הקבוצה כדי לנסות למצוא ניצולים אחרים.
מייקל דורמן בתפקיד פרנקי דלטון, אחיו הצעיר והמנוכר של אדוארד, שהפך את אחיו לערפד מאז פחד לאבד אותו.
איזבל לוקאס בתפקיד אליסון ברומלי, בתו המנוכרת של צ'ארלס, הפכה בכוח לערפדית של פרנקי.
וינס קולוסימו בתפקיד כריסטופר קארוסו, המטולוג, עמיתו לעבודה של אדוארד בברומלי מארקס, אם כי הרבה פחות שאפתני מאדוארד.
הוא מצליח ליצור תחליף דם, מה שיעשה אותו עשיר ועוצמתי בעולם של ערפדים, וכך הוא עוין גם את האפשרות לרפא ערפד.
ג'יי לאגאיה כסנטור ווס טרנר, ערפד נוסף שמגלה בחשאי אהדה לבני אדם ורוצה לעזור למין האנושי.
בחודש נובמבר 2004, Lionsgate רכשה את התסריט, שנכתב על ידי פיטר ומייקל ספיריג.
האחים, שביימו את Undead (2003), נקשרו לפרויקט.
בספטמבר 2006 קיבלו האחים מימון מחברת Film Finance Corporation האוסטרלית, כאשר ההפקה אמורה הייתה להתקיים בקווינסלנד.
במאי 2007 לוהק השחקן אית'ן הוק לתפקיד הראשי.
בהמשך החודש הצטרף השחקן סם ניל כאנטגוניסט הראשי.
הצילומים נערכו בגולד קוסט אצל האחים וורנר ובבריזביין ב-16 ביולי 2007. תקציב ההפקה עמד 21 מיליון דולר.
חברת Weta Workshop יצרה את האפקטים של הסרט.
האחים ספיריג רצו שלערפדים בסרט תהיה אסתטיקה קלאסית.
לאחר התנסות בעיצובי איפור מורכבים, הם החליטו שלגישה מינימליסטית יותר לאיפור תהיה השפעה חזקה יותר.
תחילה היסס הוק להצטרף להפקה מכיוון שהוא "לא מעריץ גדול" של סרטי הז'אנר.
בסופו של דבר הוא קיבל את התפקיד כאדוארד לאחר שהחליט שהסיפור הרגיש "שונה" מזה של סרט B טיפוסי.
הוק תיאר את הסרט כאלגוריה על ההתקדמות של האדם בניצול משאבים טבעיים, "אנחנו אוכלים את המשאבים שלנו כך שאנשים מנסים למצוא תחליפי דם, מנסים לחסל אותנו מבני אדם זרים." השחקן אמר גם שלמרות האלגוריה הרצינית, הסרט היה "אמנות נמוכה" ו"לא יומרני לחלוטין וטיפשי".
הסרט הוקרן בבכורה ב-11 בספטמבר 2009 בפסטיבל השנתי ה-34 של טורונטו.
הסרט שוחרר ב-6 בינואר 2010 בבריטניה ובאירלנד, ב-8 בינואר 2010 בצפון אמריקה, וב-4 בפברואר 2010 באוסטרליה.
פורשה 911 GT2 RS היא מכונית ספורט בתצורת קופה, המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הגרמנית פורשה משנת 1993. היא מבוססת על פורשה 911, אך כוללת שדרוגים רבים, כולל שדרוגי מנוע ובלמים גדולים יותר.
ה-GT2 קלה משמעותית מה-911 בשל השימוש בהנעה אחורית.
זאת המכונית היקרה ביותר בדגמי פורשה 911.
בסך הכל הופקו 172 יחידות.
היא מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 3.9 שניות ומהירותה המרבית היא 296 קמ"ש.
ה-993 GT2 נבנתה על מנת לעמוד בדרישות למרוצי ה-GT.
בשנת 1999 הוחלפה ה-993 בדגם 996. בניגוד לקודמתה היא הציגה מנוע כפול-טורבו בנפח ה-GT2 מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.6 שניות ומהירותה המרבית היא 328 קמ"ש.
הוצגה ב-4 במאי 2010 בלייפציג.
המנוע ייצר הספק מרבי של 620 כ"ס והאצה מ-0 ל-100 בתוך 3.5 שניות ומהירות מרבית של .
991 GT2 RS הוצגה בתחילה בתדרוך ה-E3 יחד עם ההכרזה על משחק הווידאו פורזה מוטור ספורט 7, שם הוא נחשף כמכונית הרקע וכן נכלל כרכב שניתן לשחק בו.המכונית הושקה רשמית על ידי פורשה בפסטיבל המהירות של גודווד בשנת 2017 יחד עם הצגת הפורשה 911 טורבו S.
ה-991 GT2 RS מופעלת על ידי מנוע שטוח 6 טורבו עם הספק מרבי של 700 כ"ס ב־7,000 סל"ד, מה שהופך אותה למכונית הייצור החזקה ביותר של הפורשה 911 שנבנתה אי פעם.
היא מאיצה בין 0 ל-100 בתוך 2.7 שניות, ומהירות השיא שלה היא 340 קמ"ש.
הוצגה בתערוכת הרכב ב-2018. אלמנטים חדשים מגבירים את הכוח המכונית ואילו הסרת רכיבים שאינם חיוניים מוריד את המשקל עוד יותר.
שינויים חיצוניים בולטים כוללים כנף אחורית גדולה יותר המכוונת לספורט מוטורי עשויה סיבי פחמן המשותפת עם ה-GT3 R, אורות LED וגג סיבי פחמן.
המנוע ותיבת ההילוכים נותרים זהים ל-GT2 RS ואילו מאפייני בטיחות חדשים כוללים מערכת ניהול יציבות PSM ומערכת ABS, שניהם נשלטים ידנית.
ה-GT2 RS Clubsport מגיעה עם גלגלים בגודל 18 אינץ'.
פורשה GT2 מגיעה משורה ארוכה של פורשה 911 טורבו בספורט מוטורי בינלאומי.
במקביל, פורשה פיתחה גם את הפורשה GT2 Evo, שיועד להתחרות במירוץ ה-GT1. הספק המנוע עלה ל- באמצעות מגדשי טורבו גדולים יותר.
פורשה 911 GT3 הוא דגם הביצועים הגבוהים של מכונית הספורט פורשה 911. ל-GT3 הייתה קריירת מרוצים מוצלחת בסדרות אתגר גביע פורשה, כמו גם בסופרקאפ הבינלאומי של פורשה התומך באליפות העולם בפורמולה 1 של FIA.
כדי להעלות את יכולת המסלול של הרכב לרמה המקסימלית, פורשה העניקה ל-GT3 בלמים גדולים.
פורשה ביצעה עדכונים משמעותיים ל-GT3 בשנת 2004 (השנה הראשונה שהמכונית הוצעה ללקוחות ארצות הברית), הספק המנוע עלה ל-385 כ"ס.
מערך הבלימה שודרג, וכולל כעת מחוגה של 6 בוכנות מלפנים (ההילוכים נותרו עם 4 בוכנות).
הדגם הוצג ב-2003 עם שינויים חיצוניים.
ל-996 GT3 RS מפרט המנוע שונה במקצת מקודמו.
הספק המנוע עלה ל-400 כ"ס.
נמכרו רק 113 מכוניות מתוך 140 שיוצרו, כולם יוצאו לבריטניה ולא נמכרו בארצות הברית או בקנדה.
המכונית יצאה למכירה בקיץ 2006, בסך הכל נמכרו 917 יחידות בארצות הברית ו-46 יחידות בקנדה.
פורשה הציעה גם את גרסת ה-RS ל-997 GT3. ה-997 GT3 RS הוצג באירופה באוקטובר 2006 ובצפון אמריקה באביב 2007. ה-997 GT3 RS קל יותר ב- מקודמו, ומשקלו עומד על .
הוא רחב יותר ב- מקודמו.
הגרסה האמריקאית ל-997 GT3 RS כוללת חלון אחורי סטנדרטי ומכל דלק קטן יותר כדי לעמוד בכללי ה-SCCA ו-Can-Am ו-IMSA.
הייצור של הדור הראשון הסתיים בשנת 2009. לפי הערכות כ-1,168 כלי רכב נמסרו ברחבי העולם, בסך הכל נמכרו 410 יחידות בארצות הברית ו-42 יחידות בקנדה.
המשלוחים באירופה החלו בנובמבר של אותה שנה, בסך הכל נמכרו 654 יחידות בארצות הברית ו-58 יחידות בקנדה.
הוא קיבל 15 כ"ס יותר מקודמו עקב המנוע החדש בנפח 3.8 ליטר, המביא את הספק הכוח הכולל ל-444 כ"ס.
המכונית לא אושרה להתחרות בארצות הברית על ידי IMSA American LeMans.
נהגי המבחן של פורשה התכוונו להיכנס למירוץ ה-12 שעות של נירבורגרינג ב-2011. בסך הכל נמכרו 541 יחידות בארצות הברית ו-71 יחידות בקנדה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 3.5 שניות ומהירותה המרבית היא 311 קמ"ש.
זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-27 שניות.
בסך הכל נמכרו 141 יחידות בארצות הברית ו-16 יחידות בקנדה.
הוא מאיץ מ-0 ל-100 בתוך 3.5 שניות ומהירותו המרבית היא .
זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-25 שניות.
לאחר מספר כשלים במנוע בשנת 2014 הוחזרו כל 785 מכוניות והוחזרו לאחר שהותקנו בהם מנועים חדשים, ולכל הבעלים הוטלה אחריות לשנה נוספת.
פורשה השיקה את גרסת ה-RS של ה-911 GT3 בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2015. יחידת 3.8 ליטר הוחלפה ביחידת 4.0 ליטר שמספקת כ-490 כ"ס ו-469 ניוטון מטר.
זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-20 שניות.
פורשה חשפה את ה-GT3 991.2 בתערוכת ז'נבה בשנת 2017. נעשו שינויים נרחבים במנוע המאפשרים קו אדום של 9,000 סל"ד.
הוא מאיץ מ-0 ל-100 בתוך 3.8 שניות ומהירותו המרבית היא .
היא מכונית כביש שמבוססת על ה-פורשה 991.2 GT3.
בפברואר 2018 חשפה פורשה את דגם הפורשה GT3 RS 991.2. השינויים כוללים מנוע חדש הדומה לדגמי ה-GT3 וה-RSR עם קו אדום של 9,000 סל"ד.
גרסאות מרוץ רבות ושונות של 911 GT3 מאז 1998:
צמיגים חלקלקים המסופקים על ידי פירלי, דיסקי בלמים בקוטר 330 מ"מ.
המכונית מאיצה בין 0 ל-100 בתוך 4.0 שניות ומהירותה המרבית היא .
996 GT3 R הוצג בשנת 1999. לפני הצגתו, הוא נבדק בהרחבה בווייסאך ופול ריקרד.
הפחתת המשקל במכונית הושגה על ידי לוחות גוף של סיבי פחמן וחלונות אחוריים וצדדים מזכוכית.
דיסקי בלמים גדולים (קדמי 350 מ"מ ומאחור 330 מ"מ).
הזכיות הבולטות של ה-GT3 R כוללות זכיות במירוץ ה-24 ובמירוץ 24 השעות של לה מאן בשנים 1999 ו-2000.
ה-996 GT3 RS הוצג בשנת 2001 וזכה באליפות ה-GT הבריטית ב-2001 בידי קלווין ברט ומרינו פרנצ'יטי עם 109 נקודות.
הוצג בשנת 2002. תפוקת המנוע הוגדלה ל-381 כ"ס ו-380 ניוטון מטר, דיסקי הבלמים הקדמיים עלו ל-350 מ"מ.
פורשה 996 GT3 RSR הוצגה בשנת 2004 והייתה למעשה גרסה משודרגת של ה-GT3 RS המכוונת לספורט.
זה היה הפיתוח האולטימטיבי של 996 GT3 עם 450 כ"ס, מנוע שטוח 6 בנפח 3.8 ליטר ותיבת הילוכים ידנית רציפה עם 6 הילוכים.
הפחתת משקל הושגה על ידי שימוש בלוחות סיבי פחמן.
השבחים של ה-RSR כוללים שלושה ניצחונות במחלקת GT2 האמריקאית של לה מאן.
דיסקי הבלמים בקוטר: 380 מ"מ קדמי ו-350 מ"מ אחורי.
ה-997 GT3 RSR זכתה בניצחונות רבים ברחבי העולם, כולל גמר המקום הראשון בלה מאן ב-2011 וב-2013. 997 GT3 RSR קבע שיא זמן הקפה של נורבורגרינג נורדשלייף בשעה 7:07 כשהוא מונע על ידי סבין שמיץ.
מבוסס על מכונית הכביש GT3 RS במקום ה-GT3 ומיועדת למרוצי FIA ו-GT3 בינלאומיים.
ה-997 GT3 R היברידית הוצג בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2010. ל-GT3 R שני מנועים חשמליים, שניהם מפתחים תפוקה כוללת של 222 כ"ס, ועוד מנוע שמספק כ-500 כ"ס.
המכונית נכנסה למרוץ 24 השעות של נורבורגרינג בשנת 2010.
בשנת 2013 פורשה הציגה את הגרסה החדשה ביותר של ה-RSR.
הוצגה במאי 2015. היא כוללת מנוע שטוח 6 בנפח 4.0 ליטר שמדורג ב-507 כ"ס, משקל המכונית הוא , דיסקי הבלמים בקוטר 380 מ"מ.
בנובמבר 2016 הציגה פורשה את הגרסה החדשה של ה-911 RSR.
הוא כולל מנוע בנפח 4.0 ליטר ששדורג ב-510 כ"ס.
נחשף בתערוכת הרכב בפריס 2016, הוא מבוסס על 991.2 GT3. הוא כולל מנוע שטוח 6 בנפח 4.0 ליטר שמספק כ-485 כ"ס.
ביולי 2019 הציגה פורשה את הגרסה החדשה של ה-911 RSR.
הוא כולל מנוע בנפח 4.2 ליטר.
ה-911 GT3 זכה במרוצים רבים.
24 השעות של דייטונה בשנת 2003.
24 שעות של לה מאן
לאחר שזכתה באופן מוחלט ב-24 שעות של לה מאן בשנת 1998, פורשה שלטה במעמד ה-GT / N-GT בלה מאן.
לא היו מתחרים גדולים ופורשה זכתה בשבע זכיות ברציפות בין השנים 1999–2005. בשנת 2006 פורשות הובילה חלק ניכר מהמרוץ אך אחד מהמתחרים נתקל בבעיות ונסוג.
פורצה איטליה (באיטלקית: Forza Italia, בעברית: "קדימה איטליה") היא מפלגת מרכז-ימין באיטליה, אשר נוסדה בנובמבר 2013. סילביו ברלוסקוני, ראש ממשלת איטליה לשעבר, ייסד את המפלגה והנהיגהּ עד מותו בשנת 2023. לאחר מותו בוטל תפקיד נשיא המפלגה, על מנת שיישאר קשור לברלוסקוני בלבד; אנטוניו טאיאני נבחר לתפקיד מזכיר המפלגה.
אחרי הבחירות הכלליות לפרלמנט ב-2022 כיהנו בפרלמנט האיטלקי 16 חברי מפלגה.
בממשלתה של ג'ורג'ה מלוני (שנבחרה באותן בחירות) מכהנים שבעה שרים מטעם פורצה איטליה.
בשנת 2015 יותר מ-105,000 איטלקים היו רשומים כחברי המפלגה.
המפלגה מיוצגת בפרלמנט האירופי כחלק ממפלגת העם האירופית.
מבחינה כלכלית, המפלגה ליברלית ותומכת בהקטנת הוצאות הממשלה ובהורדת מיסים.
מבחינת יחסי החוץ, פורצה איטליה תומכת בשימור היחסים עם האיחוד האירופי.
פורצ'ן אקפאן בייזי הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ.
בייזי גדל במחלקות הנוער של איגלס וינג הניגרית ובוהמיאנס 1905 הצ'כית.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אולימפיה רדוטין מהליגה הצ'כית השלישית, וערך במדיה 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע 24 שערים.
בעונת שיחק בייזי באוסטי נד לבם מליגת המשנה הצ'כית, וערך במדיה 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-18 באוגוסט 2020 חתם בייזי בדינמו צ'סקה בודייוביצה מליגת העל הצ'כית.
הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
בחצי שני של עונת שיחק בקבוצת ולאשים מליגת המשנה הצ'כית.
ב-17 בינואר 2022 חתם בייזי בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
ב-12 באוגוסט 2022 הושאל בייזי לוויקטוריה פלזן מליגת העל הצ'כית.
ב-4 במרץ 2023 הושאל בייזי עד לתום עונת לדגרפורס מליגת העל השוודית.
פורציה היא הגיבורה הנשית במחזה "הסוחר מוונציה" מאת ויליאם שייקספיר.
דמותה היא היורשת של בלמונט, עשירה, יפה, ואינטליגנטית, המחויבת לצוואת אביה, בדבר בחירת האיש שינשא לה, אך בכל זאת נישאת למחזר המועדף עליה ובהמשך מערימה על כולם ומצליחה בחוכמתה לפתור את המצב.
היא גם אוהבת משחקי מילים ופתגמים, ומרבה לצטט ולטבוע אותם, מה שנחשב לסימן לחוכמה ושנינות חדה בעידן האליזבתני.
יש הטוענים שדמותה של פורציה התבססה על המלכה אליזבת הראשונה עצמה, שגם הייתה חובבת פתגמים.
ככל הנראה, הדמות המקורית שממנה שאב שייקספיר השראה הייתה זו של פורציה קטוניס, אשתו של המדינאי הרומי ברוטוס.
כאשר באסניו מדבר עם אנטוניו בתמונה הראשונה של המערכה הראשונה, הוא אף משווה את פורציה אליה.
פורציה כבולה לצוואתו של אביה, אשר קבע מבחן עבור המחזרים המבקשים את ידה.
המחזר נדרש לבחור את התיבה יקרת הערך ביותר מבין שלוש תיבות, העשויות מזהב, כסף ועופרת.
מי שיבחר בתיבה הנכונה, שבתוכה דיוקנה של פורציה ומגילה, יזכה להינשא לה.
אולם מי שבוחר בתיבה שגויה, נדרש לעזוב ולא לחפש עוד לעולם אישה להינשא לה.
פורציה שמחה כששני מחזרים, נסיך מרוקו המונע מתאוות בצע, ונסיך אראגון המונע מיוהרה, נכשלים בבחירתם.
היא נוהגת בהם בטעם ובנימוס על אף כישלונם, בעוד היא מעדיפה על פניהם את באסניו, אציל ונציאני צעיר אך עני, שהוא גם חייל ומלומד.
עם זאת, אסור לה לתת לו רמזים שיסייעו בבחירתו, אך הוא בכל זאת מצליח לבחור בתיבה הנכונה.
באסניו, שהגיע לבלמונט כדי לחזר אחרי פורציה בזכות הלוואה שניתנה בערבות של חברו אנטוניו, שומע כי זה האחרון נקלע לצרה ונדרש לשלם את חובו - ליטרת בשר - למלווה בריבית שיילוק.
באסניו ממהר לוונציה כדי לסייע לחברו ופורציה יוצאת אחריו לוונציה בלי ידיעתו.
היא מתחפשת לגבר ומתחזה להיות משפטן בשם בלתזר, המסנגר על אנטוניו בבית המשפט.
היא מוצאת עניין טכני בהתחייבות החוזית, ובכך גוברת בחוכמתה על שיילוק ומצילה את חייו של אנטוניו ממתן ליטרת הבשר אליה התחייב, על אף שכל היתר, לרבות הדוכס השופט ואנטוניו עצמו, נכשלו בכך.
פורציה היא זו שנושאת את אחד הנאומים המפורסמים ביותר במחזה, התמונה הראשונה של המערכה הרביעית :
שיילוק יוצא מהמשפט מבלי שחייו ועבודתו נפגעו, אך מקבל רק מחצית מכספו וזהותו נשללת ממנו כשהוא נאלץ להתנצר, בעוד בתו ג'סיקה ובעלה הנוצרי לורנצו, איתו ברחה להינשא, נמצאים בטירתה של פורטיה ומשתמע שאינם מאושרים.
לעומתם, ממשיכים פורטיה ובסניו, לחיות באושר יחד עם נריסה (לשעבר בת הלוויה של פורציה) ובעלה גרטיאנו.
פורציה מתוארת כיפהפייה, אדיבה, עשירה, אינטליגנטית ומהירה, המנהלת אורח חיים יוקרתי ובעלת דרישות גבוהות מבני הזוג הפוטנציאליים שלה.
נראה שהיא אינה מעריכה כלל אצילים זרים במעמדה המעוניינים להינשא לה, ובפרט את שני המחזרים שהחליטו לנסות לעמוד במבחן שקבע אביה ושמחה בכישלונם.
היא מעדיפה את באסניו העני אך המלומד, וייתכן שניתן לראות את חוכמותה וערמומיותה כבר כאשר היא אולי עוקפת את האיסור לרמוז לבאסניו באיזו תיבה לבחור, באמצעות בנות הלוויה שלה, אשר שרות ברקע בזמן בחירתו בין התיבות פזמון ששורותיו מתחרזות עם המילה "עופרת".
פורציה מוכיחה שהיא רחוקה מלהיות חסרת אונים, בלי קשר לחוסר הברירה שעמדה בפניו קודם לגבי נישואיה.
היא יוצאת מתחפשת לגבר ועומדת בפני עצמה בבית המשפט.
למרות היעדר הכשרה משפטית פורמלית, היא זוכה בתיק על ידי התייחסות דווקנית ללשון החוק ומצליחה במקום שבו יתר הגברים נכשלו.
הצלחתה כרוכה בהיתפסות לפרטים הטכניים ולא לעילות של הצדק המהותי.
בכך היא מאירה את מושג הרטוריקה והשימוש לרעה בה, כאשר היא מדגישה שטיעון לא צודק עשוי להכריע באמצעות רהיטות, פרצות בחוק ועניינים טכניים, במנותק מהשאלה המוסרית העומדת על הפרק, וכך היא מעוררת את הקהל לחשוב על מה שנחשב לנקודה המשפטית המרכזית העולה מהמחזה: היחס בין דין לצדק.
הדרמה המשפטית על ליטרת הבשר מתפרקת על ידי פרשנותה של פורציה.
הדין עומד לצדו של שיילוק, אבל הצדק, המנצח בסופו של דבר, ניצב נגדו.
נראה כי פורציה מוכיחה שיכולותיה אינן רק שוות לאלו של גבר, אלא אף עולות עליהן, מה שמחזק את ההשערה כי דמותה היא מחווה למלכה אליזבת הראשונה.
עם זאת, ניתן לומר כי בכך דווקא מונצחת נחיתותן של הנשים, שכן ההצלחה של פורציה, והרגע שבו היא מפגינה את שיא הרהיטות, החוכמה וההיגיון, הוא כאשר היא מתחזה לגבר, כלומר רק גבר מגלם את כל בתכונות הללו במלואן ולא אישה.
התפקיד של פורציה נחשב לאטרקטיבי מאוד עבור שחקניות, החל מהמאה ה-18, כאשר שחקניות החלו להופיע לראשונה על הבמה בהצגות.
בין היתר, גילמו את דמותה על הבמה פרנסס אבינגטון, שרה סידון ואליזבת ויטלוק.
בזמנים המודרניים יותר, הופיעו בתפקיד בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון, שחקניות בולטות כמו מגי סמית', קלייר בלום, ג'ואן פלורייט, לין קולינס, לילי רבי וג'מה ג'ונס.
המחזה הועלה בארץ מספר רב של פעמים, ולדמותה של פורציה נכנסו שחקניות מצוינות רבות, ביניהן:
תיאטרון "הבימה" העלה את המחזה לראשונה בשנת 1936, בכיכובה של חנה רובינא כפורציה; בהמשך, בהפקה בשנת 1959, נכנסה לתפקיד שושנה רביד; ובהעלאה המחודשת בשנת 2012 שיחקה הילה פלדמן בתפקיד זה.
השחקנית ג'יטה מונטה גילמה את התפקיד באחת מהעלאות המחזה בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2007 עלה המחזה בבימויה של אתי רזניק בתיאטרון הספרייה, עם השחקנית רות אסרסאי בתפקיד פורציה.
לדמותה של פורציה הייתה השפעה תרבותית ניכרת וארוכה, עקב הייחודיות והעצמאות שלה.
אביגיל אדמס אימצה את שם העט "פורטיה" במכתבים לבעלה, ג'ון אדמס, הנשיא השני של ארצות הברית .
בית הספר למשפטים של ניו אינגלנד נודע במקור כבית הספר פורציה למשפטים כאשר הוקם ב-1908 כבית ספר למשפטים לנשים בלבד, והיה ידוע בשם זה עד 1969.
בסדרת הספרים רמפול, שעליה התבססה סדרת הטלוויזיה הבריטית, מכנה רומפול את פילידה ארסקין-בראון (לבית טרנט) "פורציה של הלשכה".
ג'ורג'ינה וולדון , עורכת דין ויקטוריאנית מהוללת וזמרת סופרן חובבת, כונתה "פורציה של בתי המשפט".
פורציה הוא ירח של אורנוס, אחד מכמה הנקראים על שם דמויות שייקספיריות.
פורשיה דה רוסי (נולדה אמנדה לי רוג'רס), נשואה לאלן דג'נרס, אימצה את השם פורשיה כדי להמציא את עצמה מחדש לאחר שהפכה לדוגמנית ושחקנית.
השערת פורציה , הקובעת שנשים בעלות שמות בלשון זכר נוטות להצליח יותר במקצוע עריכת דין מאשר מקבילות זהות אחרת, נקראת על שם הדמות.
אמילי פורצ'ן פיימסטר היא קומיקאית ושחקנית אמריקאית.
פיימסטר נולדה בשארלוט, צפון קרוליינה, למייק וג'ינג'ר פיימסטר; הצעירה מבין שלושה, עם שני אחים גדולים, פרייס וג'יי.
פורצ'ן הוא שם נעוריה של סבתא רבתא שלה מצד אמה.
היא גדלה בבלמונט, צפון קרוליינה, למדה בבית הספר היסודי בלמונט סנטרל ובחטיבת הביניים בלמונט, ולאחר מכן סיימה את לימודיה בתיכון סאות' פוינט בשנת 1998. בסאות' פוינט, היא שיחקה כדורסל, סופטבול וטניס.
היא למדה באוניברסיטת וילאם פיס , אז אוניברסיטה לנשים בלבד, ונבחרה לנשיאת מועצת הסטודנטים, התמחתה בתקשורת ושיחקה כדורגל וטניס.
היא סיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה ונשאה את נאום הסטודנטים בטקס סיום הלימודים בשנת 2002.
לאחר שחיה שנה בספרד, היא עברה ללוס אנג'לס בשנת 2003 כדי לעסוק בקומדיה והחלה קריירה בת שבע שנים בעיתונות בידור.
בשנת 2005 היא הצטרפה לתיאטרון גראונדלינגס, ולמדה אלתור וקומדיה מערכונים.
ב-2015 הצטרפה בתפקיד ראשי לעונה הרביעית של התוכנית "מינדי" של מינדי קיילינג בתפקיד האחות קולט קימבל-קיני, תפקיד אותו שיחקה במשך 3 עונות עד 2017 אז הסתיימה הסדרה.
ב-2016 הופיעה עם ג'ייסון בייטמן וג'ניפר אניסטון בסרט "מסיבת השנה" בתור לוני, נהגת אובר.
ב-2018 הופיעה כרובין בסרט "בובה של רצח" בכיכובה של מליסה מקארתי.
ב-2021 הופיעה בסרט "יום הכן" וב-2023 הופיעה בסרט "משפחה לא מחליפים", שניהם בכיכובה של ג'ניפר גארנר.
החל מ-2023 היא מופיעה בסדרה "פובאר" יחד עם ארנולד שוורצנגר בתור רות, סוכנת CIA לסבית.
לצד קריירה בקולנוע בטלוויזיה פיימסטר ממשיכה גם לעסוק בסטנד-אפ, ומופיעה ברחבי ארצות הברית.
הופעותיה על הבמה הוצגו בנטפליקס בספיישל סטנדאפ טלוויזיוני: "Fortune Feimster: Sweet & Salty" ב-2020, Fortune Feimster: Good" "Fortune, שהייתה מועמדת לפרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה ב-2023 ו-"Fortune Feimster: Crushing It" ב-2024.
פיימסטר יצאה מהארון כלסבית בשנת 2005 בגיל 25.
בשנת 2016 היא החלה לצאת עם ג'קלין סמית' אותה פגשה במצעד גאווה בשיקגו.
הן התארסו בתחילת 2018 ונישאו בטקס קטן ב-23 באוקטובר 2020. פיימסטר וסמית' הודיעו על החלטתן להתגרש בהצהרה משותפת ב-2 ביוני 2025.
פורצלניט הוא סלע משקע או סלע מותמר במגע, הנפוץ גאולוגית.
שמו נגזר מהמילה הלטינית "Porcella" (חרסינה), מכיוון שהוא דומה במראהו לפורצלן לא מזוגג – הוא קשה, צפוף, ובעל ברק עמום עד משי.
הפורצלניט אינו מוגדר כסוג סלע יחיד, אלא כתיאור של מראה ומבנה סלע המכיל סיליקה (צורן דו-חמצני, ) ונמצא במצב ביניים בין פצלים (Shale) וחרסית לבין סלע צור (Chert) וקוורציט.
פורצלניט מורכב בעיקר ממינרלים סיליקטיים דוגמת קוורץ, אופאל, כריסטובליט וטרידימיט, אך הוא לרוב מכיל כמויות משמעותיות של זיהומים כגון:
מקור משקעי (הנפוץ): פורצלניט נוצר כאשר משקעים סיליקטיים עדינים (כמו שלדי צורן של אורגניזמים מיקרוסקופיים ימיים כגון רדיולריות ודיאטומאות) עוברים תהליכי התקשות (דיאגנזה).
הוא נחשב לרוב לצור לא טהור או אבן גיר סיליקטית שבה תכולת הסיליקה נמוכה מכדי להיקרא צור.
מקור מותמר במגע (פירומטמורפיזם): במקרים מסוימים, פורצלניט נוצר כאשר שכבות פצלים או חרסית "נאפות" (Baked) ומקבלות מרקם קשה דמוי חרסינה.
תהליך זה מתרחש עקב חום קיצוני שנוצר ממגע עם חומרים לוהטים, כגון מחדרים געשיים או קרבתם לשכבות פחם שנשרפו בטבע.
בישראל, הפורצלניט הוא סלע משמעותי במחשופים גאולוגיים, בעיקר בנגב הצפוני והמרכזי, והוא מזוהה עם תצורת מישאש מתקופת הקרטיקון העליון (מאסטריכט).
מיקום: מופיע בתוך יחידות סלע עבות לצד שכבות של פוספוריט וצור, ונוצר משקיעה ימית של משקעים סיליקטיים וחרסיתיים.
חשיבות כלכלית וגאולוגית: הפורצלניט בשכבות תצורת מישאש מכיל לעיתים קרובות תכולה גבוהה של חומר אורגני.
לכן, הוא נחשב לאחד מסלעי המקור (Source Rocks) העיקריים שיצרו את פחמימנים (נפט וגז טבעי) שהצטברו במאגרים באגן הלבנט (מזרח הים התיכון).
הודות לקשיותו ולצפיפותו, הפורצלניט שימש במספר תרבויות:
כלים פרהיסטוריים: פורצלניט איכותי, בעיקר מהסוג המותמר במגע, דומה לקשיחות של פלינט (צור משובח).
באתרים כמו טייבוליאג (Tievebulliagh) בצפון אירלנד, נמצאו מחצבות נאוליתיות ששימשו לייצור ראשי גרזנים וכלי אבן קשים אחרים.
פּוֹרָת הוא מושב בעל צביון דתי הממוקם בין מושב עין ורד לכפר יעבץ.
נמנה עם מושבי הפועל המזרחי ומשתייך למועצה אזורית לב השרון.
המושב הוקם בשנת 1950. שמו סמלי ופירושו הוא שגשוג ופוריות, כפי שמילה זו מוצגת בברכת יעקב: .
מייסדי המושב הם 315 עולים מחבל גריאן אשר בלוב, דרומית לבירה טריפולי.
במחוז הולדתם, התגוררו במערות החצובות באדמת הטין.
נשות המושב הצטיינו באריגת שטיחים.
המושב ידוע בענף גידול הפרחים.
בעבר התפרנסו רוב התושבים מענף זה בצד מטעים ולולים, ומאז שנות ה-2000 יותר ויותר מתושבי היישוב עוסקים במקצועות חופשיים.
במושב פועלים מספר שירותים קהילתיים, בהם מרפאה, מכולת, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא וגן טרום-חובה ממלכתי-דתי.
פוֹרְשְהָיים היא עיר מחוז גדולה בפרנקוניה עילית במדינת בוואריה שבדרום גרמניה, והיא חלק מהמרחב העירוני של נירנברג.
נכון לדצמבר 2013, התגוררו בפורשהיים 30,705 תושבים.
פורשהיים היא אחת מן הערים המלכותיות העתיקות של גרמניה, ולעיתים מכונה השער לשווייץ הפרנקונית.
בית העירייה הופך ב"תקופת הציפייה" (ארבעת השבועות קודם לחג המולד) ללוח שנה ענק ומקושט.
בסמל העיר, שעוצב במאה ה-13, מצוירים שני דגי טרוטה (פורל).
מעצבי הסמל סברו בטעות כי מקור שם העיר במילה "פורל", שכן דגים אלה נמצאו במקורות המים ליד העיר; כיום סבורים חוקרים כי מקור שם העיר במילה Vorha, מילה בגרמנית עילית עתיקה לאורן.
פורשיה לי ג'יימס דג'נרס , המוכרת בשם הבמה שלה, פורשיה דה רוסי , היא שחקנית עבר אוסטרלית-אמריקאית.
מוכרת במיוחד בשל גילום דמותה של נל פורטר בסדרת הדרמה המשפטית "אלי מקביל" (1998–2002), בדמותה של לינדסי בלות' פיונקה בקומדיה האמריקנית "משפחה בהפרעה" (2003–2006, 2013, 2018–2019) ובתור אליזבת נורת' במותחן הפוליטי "סקנדל" (2014–2017).
נולדה בשם אמנדה לי רוג'רס (Amanda Lee Rogers) בעיר מלבורן שבאוסטרליה, וגדלה בגרובדייל, פרוור של גילונג.
בתם של בארי רוג'רס ומרגרט, פקידה רפואית.
אביה נפטר כאשר הייתה בת תשע.
דה רוסי החלה להשתתף בפרסומות טלוויזיה ובדפוס עוד בילדותה, ואף אימצה את השם "פורשיה דה רוסי" (Portia de Rossi).
בגיל 15 שינתה את שמה באופן חוקי.
לדבריה בחרה בשם פורשיה משום שהייתה מעריצה של כתביו של שייקספיר (פורשיה היא דמות מהמחזה "הסוחר מוונציה").
דה רוסי החלה בחוג ללימודי משפטים באוניברסיטת מלבורן, אך בטרם השלימה את התואר, עזבה את ספסל הלימודים במטרה לעסוק במשחק.
ב-1994 הופיעה בסרט האוסטרלי/בריטי "סירנות" לצד יו גרנט, שם גילמה דוגמנית מרשימה, תפקידה המשמעותי הראשון.
זמן קצר לאחר מכן עזבה את אוסטרליה לטובת לוס אנג'לס שבקליפורניה.
דה רוסי הופיעה במספר תפקידים על המסך הגדול והקטן, בהם תפקיד בסרט האימה הפופולרי "צעקה 2" (1998), ובסרט "ילדה" מאותה שנה.
היא זכתה להכרה ופרסום רב עת הצטרפה (1998) לצוות השחקנים בסדרת הדרמה הקומית עטורת הפרסים "אלי מקביל".
דה רוסי גילמה את נל פורטר, עורכת דין יפהפייה, שזכתה לכינוי "מלכת הקרח".
היא המשיכה להופיע בסדרה, עד שזו ירדה מהמסכים ב-2002. בשנים האחרונות גילמה מגוון תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע, בין היתר בדרמה האוסטרלית "בלילה שנגמר לנו היום" לצד מלאני גריפית'.
ואת דמותה של לינדסי בקומדיה זוכת פרסי האמי וגלובוס הזהב, "משפחה בהפרעה" (2003/6).
היא הופיעה גם בעונה החמישית של סדרת הדרמה "ניפ/טאק".
בשנת 2014 הצטרפה לעונה הרביעית של המותחן הפוליטי "סקנדל" אשר נוצרה על ידי שונדה ריימס עבור רשת ABC.
דה רוסי גילמה את דמותה של אליזבת' נורת', יושבת ראש הוועדה הלאומית הרפובליקנית ויועצת פוליטית לגברת הראשונה במהלך מסע הבחירות שלה לסנאט; בעוד בעונה הרביעית הייתה זו דמות חוזרת, לאחר מכן קודמה והייתה לדמות ראשית בעונה החמישית והשישית.
במאי 2018, דה רוסי הודיעה בתוכנית האירוח "המופע של אלן דג'נרס" שהיא תפרוש ממשחק, זאת לאחר שהצטלמה כבר לעונה החמישית של הסדרה "משפחה בהפרעה" אשר עלתה לשידור באותה שנה.
דה רוסי הייתה נשואה ליוצר הדוקומנטרי מל מטקאלף בין השנים 1996 ל-1999, בתחילה חלק מתוכנית לקבלת גרין קארד, אם כי היא לא מימשה את התוכנית.
היא אמרה על הנישואים ש"ברור שזה פשוט לא היה מתאים לי".
בריאיון לבוקר טוב אמריקה ב-2010, היא אמרה שכשחקנית צעירה, היא חששה להיחשף כלסבית.
מ-2001 עד 2004 יצאה דה רוסי עם הבמאית האיטלקייה-אמריקאית פרנצ'סקה גרגוריני , בתה של ברברה באך ובתו החורגת של רינגו סטאר.
רוב משפחתה וחבריה השחקנים מ"אלי מקביל" לא ידעו שהיא לסבית עד שפורסמו תמונות הצהובונים של בנות הזוג.
היא סירבה לדון בפומבי בקשר לנטייה המינית שלה באותה עת.
דה רוסי וגרגוריני נפרדו בסוף 2004 לאחר שדה רוסי החלה לצאת עם מנחת הטלוויזיה אלן דג'נרס, אותה פגשה מאחורי הקלעים בטקס פרסים.
בשנת 2005, היא דנה בפומבי על נטייתה המינית בראיונות עם המגזינים דיטיילז ואדבוקט.
היא ודג'נרס התארסו כאשר דג'נרס הציעה לה נישואין ב-2008. הן נישאו בביתן בבוורלי הילס ב-16 באוגוסט 2008. האורחים בחתונה היו בין היתר אימותיהן של השתיים ו-17 אורחים נוספים.
ב-6 באוגוסט 2010, דה רוסי הגישה עתירה לשנות את שמה באופן חוקי לפורשיה לי ג'יימס דג'נרס.
העתירה התקבלה ב-23 בספטמבר 2010. היא קיבלה אזרחות אמריקאית בספטמבר 2011.
בשנת 2010 פרסמה דה רוסי את האוטוביוגרפיה שלה "Unbearable Lightness: A Story of Loss and Gain" שם בין היתר כתבה על הסערות שחוותה בחייה, לרבות מחלת האנורקסיה נרבוזה שסבלה ממנה ובולימיה ואבחנה שגויה עם זאבת.
היא נאבקה עם הפרעות אכילה במשך ארבע שנים בזמן הצילומים של "אלי מקביל".
דג'נרס ודה רוסי הפכו שתיהן לטבעוניות ב-2008, אך בדצמבר 2018 דג'נרס העידה שהיא כבר לא טבעונית.
ב-2017, דה רוסי צייצה בטוויטר שהשחקן סטיבן סיגל חשף את עצמו בפניה בזמן שהיא עשתה אודישן לאחד מסרטיו.
+שנהסרטתפקידהערות1994סירנותגידי1997צעקה 2מרפי1998ילדהקרלה ספארו1999The Invisiblesג'ויAmerican Intellectualsשרהסטיגמטהג'ניפר2001Women in Filmג'ינה2002מיהו קלטיס טוטטס דונלי2003I Witnessאמילי תומפסוןThe Night We Called It a Dayהילרי האנטר2004Dead & Breakfastקלי2005הקללהזלה2009The Shiftדניס מור2015Now Add Honeyבת' האלווי
+שנהסדרהתפקידהערות1995–1996Too Somethingמריה האנטרתפקיד ראשי; 22 פרקים1996–1997Nick Freno: Licensed Teacherאלנה לואיסתפקיד ראשי (עונה 1); 22 פרקים1997הארון של ורוניקהקרוליןפרק: "Veronica's First Date"1998Perfect Assassinsלנה קולינססרט טלוויזיה1998–2002אלי מקבילנל פורטר תפקיד ראשי (עונות 2–5); 89 פרקים1999Allyתפקיד ראשי; 13 פרקים2002The Glowג'קי לורנססרט טלוויזיה של Foxאזור הדמדומים (אנ')לורל ג'נוספרק: "Dead Man's Eyes"2003America's Prince: The John F.
Storyקרולין בסט-קנדי סרט טלוויזיה של TBSMister Sterlingלורין בארנס2 פרקים2003–2006
2013; 2018–2019משפחה בהפרעהלינדסי בלות' פיונקהתפקיד ראשי (5 עונות); 84 פרקים2007–2009ניפ/טאקאוליביה לורד10 פרקים2009–2010אי אפשר בלי טדורוניקה פאלמרתפקיד ראשי (2 עונות); 26 פרקים2012Mockingbird Laneלילי מאנסטרסרט טלוויזיה של NBC2014שון מציל את העולםג'ילפרק: "The Joy of Ex"2014–2017סקנדלאליזבת' נורת'תפקיד חוזר (עונה 4)
תפקיד ראשי (עונות 5–6); 49 פרקים2017דיאטת סנטה קלריטהד"ר וולף2 פרקיםדוק רופאת צעצועיםאדידיבוב; פרק: "The Emergency Plan"איש משפחהבוני סוונסוןדיבוב; פרק: "Who Is Kim K?"
פֿוּשׁוּן (בסינית מפושטת: 抚顺; בסינית מסורתית: 撫順; בפין-יין: Fǔshùn) היא נציבות עירונית במחוז ליאונינג שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-1.86 מיליון תושבים, מתוכם כ-1.32 מיליון בארבעת הרבעים.
העיר הייתה חלק מרוסיה עד 1905, עברה ליפן וב-1945 עברה לרפובליקה העממית של סין.
העיר ידועה במשאבי הטבע הרבים שבסביבתה ונקראת גם "בירת הפחם" בשל הכמות הענקית של יצור פחם בה.
הגיבור הראשי של הסרט המאהב נולד בעיר.
העיר היא גם מקום הולדתה של טניסאית השולחן הסינית ואנג נאן.
פושון היא מרכז תיירותי בצפון-מזרח סין, בגלל ההרים והיערות המכסים 40% משטח העיר.
הפארק-יער הלאומי "חואושה" המרוחק 55 ק"מ ממרכז העיר מדורג על ידי ממשלת סין מבחינה תיירותית כ-"AAAA" (אזור משיכה תיירותי).
הנציבות העירונית פושון משתרעת על פני 11,269 קמ"ר במזרח מחוז ליאונינג וגובלת בבירת המחוז שֶׁנְיָאנְג ממערב, בנציבויות העירוניות ובֶּנְשִׂי מצפון ומדרום בהתאמה ובמחוז ג'ילין ממזרח.
העיר שוכנת על גדת הנהר חון, יובל חשוב של , כ-670 ק"מ דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין.
הנציבות העירונית מחולקת לארבעה רבעים, נפה אחת ושתי נפות אוטונומיות :
פּוּש הוא מותחן גיבורי-על אמריקאי משנת 2009 בבימויו של פול מקגוויגן ובכיכובם של כריס אוונס, דקוטה פנינג, דג'ימון הונסו וקמילה בל.
במרכז הסרט נמצאת חבורת מדיומים מלידה, שמתאחדים יחד על מנת להפיל סוכנות ממשלתית המשתמשת בסם מסוכן כדי ליצור צבא של מדיומים.
הסרט צולם ברובו בהונג קונג, מה שהעניק לו אווירה בינלאומית ואסתטיקה ייחודית שבלטה בז'אנר סרטי גיבורי-העל של אותה תקופה.
העלילה נפתחת בקריינותה של דקוטה פנינג, שמספרת על מספר סוגי אנשים עם יכולות ועל העובדה שהם עובדים עם ממשלת ארצות הברית מאז 1945. הסצנה הראשונה מתארת שני טלקינטים, ניק גאנט ואביו (בגילומו של ג'ואל גרטש), שנסים על חייהם.
קירה היא היחידה שעברה את הזרקת החומר ונותרה בחיים.
ניק גאנט הבוגר (בגילומו של כריס אוונס) חי בהונג קונג בסביבת המהגרים והמוגלים במטרה להתחבא מהמחלקה האמריקאית.
הוא משתמש בכוחו כדי להתפרנס, אלא שכוחו אינו חזק דיו, מכיוון שאינו מתאמן.
כתוצאה מדלות כוחו הוא מפסיד במשחק הימורים של הטלת קוביות, מה שגורם לו להגדיל את חובו לחבורה מקומית שבמקרה מונהגת על ידי צרחנים (אנשים המסוגלים לצעוק חזק ובכך לגרום לחפצים להתפוצץ ולדימום מאוזני האנשים שלידם) מהמחלקה הסינית הלא מתפקדת.
לאחר שהוא בורח מהם הוא חוזר לביתו כששני רחרחנים (אנשים המסוגלים לרחרח חפצים ובכך למצוא אנשים או לגלות מה עבר עליהם בימים האחרונים) מהמחלקה האמריקאית מגיעים לביתו ושואלים אם הגיעה אליו ילדה.
לאחר רחרוח הם מגלים שלא, והם לוקחים את מברשת השיניים שלו על מנת שיוכלו לאתרו שוב במידת הצורך.
מיד לאחר מכן ילדה בשם קאסי הולמס (בגילומה של דקוטה פנינג) מגיעה לדירתו של ניק, ומסבירה לו שהיא חוזה וששניהם עומדים למצוא מזוודה עם שישה מיליון דולר בתוכה.
ניק וקאסי הולכים למסעדה קרובה כדי שיוכלו לדון בתוכניותיהם.