tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ז'אנר האימה הוא נושא פופולרי במדיה היפנית העכשווית.
ניתן לראות את ההשפעה של האמונה המסורתית ברוחות ותיאורן באומנויות הישנות על ייצוג רוחות הרפאים בתרבות הפופולרית ביפן (כגון: ספרים, סרטים, קומיקס וכדומה).
לדוגמה, ניתן לראות כיצד התיאור המסורתי של רוחות ממין נקבה השפיע על המראה החיצוני של הדמויות הראשיות וגם על הסגנון והעלילה בסרטי אימה ידועים, כמו "רינגו" ("Ringu", リング) ו"ג'ו-און" ("Ju-On", 呪怨).
יורית'מיקס היו צמד מוזיקלי בריטי, שנוסד ב-1980 על ידי אנני לנוקס ודייב סטיוארט.
הצמד זכה להצלחה עולמית גדולה בשנות השמונים, הן מבחינה מסחרית והן בקרב מבקרי המוזיקה, מכר כ-75 מיליון אלבומים ברחבי העולם, זכה בפרסים רבים וערך מספר סיבובי הופעות עולמיים מצליחים.
זהו הצמד המוזיקלי הבריטי המצליח ביותר בכל הזמנים.
1975–1982: הקמת הצמד והאלבום הראשון
אנני לנוקס ודייב סטיוארט החלו לשתף פעולה עוד בשנת 1975, בהיותם שניים מתוך שלושת חברי להקת הפאנק רוק (Punk rock) "The Catch" (בתרגום מילולי: "המציאה").
לאחר שהוציאו לאור סינגל אחד ב-1977, שלא זכה להצלחה, שינתה הלהקה את שמה ל-"The Tourists" ("התיירים"), והמשיכה לפעול תחת שם זה עד לפירוקה ב-1980. "The Tourists" הוציאה שלושה אלבומי אולפן וששה סינגלים, שניים מהם הגיעו ל-"10 הגדולים" במצעד הסינגלים הבריטי.
לאחר פירוקה של "The Tourists", לנוקס וסטיוארט החליטו להמשיך ולשתף פעולה ביצירת מוזיקת פופ ומוזיקה אלקטרונית, וב-1980 הם ייסדו את הצמד "יורית'מיקס".
הצמד נקרא על שם טכניקת ריקוד בשם "ריתמיקה" (Eurhythmics) שהייתה זכורה ללנוקס מימי ילדותה בבית הספר.
החלטה נוספת שקיבלו השניים הייתה שהם יהיו החברים וכותבי השירים הקבועים היחידים של ההרכב, כשמדי פעם ישתפו פעולה באופן נקודתי עם מוזיקאים אחרים.
הצמד חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים RCA Records.
במקביל, החליטו לנוקס וסטיוארט גם על סיום מערכת היחסים הרומנטית שהייתה ביניהם.
על אלבומם הראשון הם עבדו בקלן, ביחד עם המפיק הגרמני קוני פלאנק.
האלבום, "In the Garden", ששילב אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית ורוק פסיכדלי, יצא באוקטובר 1981. בין הנגנים שניגנו באלבום היה גם קלם ברק, המתופף של להקת "בלונדי".
האלבום זכה לביקורות צוננות ונכשל מסחרית, וכך גם שני הסינגלים שיצאו מתוכו.
במהלך 1982, לנוקס וסטיוארט השתמשו בהלוואה שקיבלו מהבנק כדי להקים אולפן הקלטות קטן משלהם, שמוקם מעל מפעל למסגור תמונות בצפון לונדון.
הקמת האולפן העניקה להם את החופש ליצור ולהקליט מבלי שיצטרכו לשלם סכומי כסף גבוהים על שכירת שעות אולפן.
המוזיקה שיצרו קיבלה גוון אלקטרוני יותר, אך שלושת הסינגלים שחברת התקליטים שלהם שחררה במהלך אותה שנה לא זכו להצלחה, ולא הביאו את פריצת הדרך המיוחלת.
בנוסף לחוסר ההצלחה המקצועית, סבלה לנוקס באותה תקופה מהתמוטטות עצבים וסטיוארט אושפז בשל מצב של חזה אוויר בריאותיו.
1983–1984: פריצת הדרך וההצלחה הבינלאומית
פריצת הדרך המסחרית של יורית'מיקס הגיעה עם אלבומם השני, "" (בתרגום מילולי: "חלומות מתוקים (עשויים מזה)"), שיצא בינואר 1983. , שלווה בוידאו קליפ ססגוני שהציג את לנוקס בשיער קצוץ בצבע כתום, זכה להצלחה עולמית, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעדים של ארצות הברית וקנדה.
נכון לאפריל 2025 יש לקליפ יותר ממיליארד צפיות ב-youtube.
גם האלבום עצמו זכה להצלחה עולמית גדולה, והגיע למעמד של אלבום פלטינה בבריטניה ואלבום זהב בארצות הברית.
לנוקס הופיעה על השער של מגזין הרולינג סטון.
הסינגל "Love Is a Stranger", ששוחרר בבריטניה ב-1982 ולא זכה להצלחה, שוחרר שנית ב-1983, הפעם ברחבי העולם כולו, והצליח בסיבוב השני שלו להגיע למקום השישי במצעד הבריטי.
בווידאו קליפ שליווה את הסינגל החליפה לנוקס זהויות רבות, שחלקן חזרו להופיע בווידאו קליפים הבאים של הצמד.
אלבום האולפן השלישי של הצמד, "Touch" ("מגע"), יצא עוד בנובמבר של אותה שנה, והפך לאלבומם הראשון שהצליח לכבוש את פסגת מצעד האלבומים הבריטי.
"Touch" הגיע למעמד של אלבום פלטינה הן בבריטניה והן בארצות הברית, וגיבש את המעמד של יורית'מיקס כאחד מהצמדים המוזיקליים המצליחים ביותר בעולם.
ב-1984 חיבר הצמד את פסקול הסרט "1984", בבימויו של מייקל רדפורד ובכיכובם של ג'ון הרט וריצ'רד ברטון.
רדפורד טען מאוחר יותר שהפסקול של יורית'מיקס נכפה עליו על ידי חברת ההפקה בניגוד לרצונו.
הסינגל שיצא מתוך אלבום הפסקול, "(Sexcrime (Nineteen Eighty-Four" ("פשע מיני (אלף תשע מאות שמונים וארבע)"), הפך ללהיט גדול בבריטניה (מקום רביעי במצעד הסינגלים), באוסטרליה (מקום חמישי במצעד הסינגלים) וברחבי אירופה, וזכה להצלחה גדולה כלהיט ריקודים במועדונים בארצות הברית (מקום ראשון במצעד המועדונים האמריקאי).
עם זאת, שמו מעורר המחלוקת של הסינגל, שנלקח מתוך השיחדש שמופיע בספרו של ג'ורג' אורוול "1984", גרם לכך שתחנות רדיו רבות בארצות הברית סירבו להשמיע אותו.
האלבום הבא של הצמד, "Be Yourself Tonight" ("היה עצמך הלילה"), הוקלט בפריז בתוך שבוע אחד.
השירים באלבום הושפעו מסגנון ה-R&B, נעשה בהם שימוש בתופים ובכלי נשיפה אמיתיים, וכן שימוש רחב יותר מבעבר בגיטרה מצדו של סטיוארט.
כעשרה מוזיקאים התארחו באלבום, ביניהם חברים בלהקת "שוברי הלבבות" של טום פטי, סטיבי וונדר, וארית'ה פרנקלין ואלביס קוסטלו שביצעו דואטים עם לנוקס.
האלבום יצא במאי 1985, והמשיך את ההצלחה העולמית של הצמד.
האלבום עצמו הגיע למעמד של אלבום פלטינה כפול בבריטניה ולמעמד של אלבום פלטינה בארצות הברית.
יורית'מיקס הוציאו לאור את אלבום האולפן החמישי שלהם, "Revenge" ("נקמה"), ביולי 1986. אלבום זה נטה יותר לכיוון הסגנון המוזיקלי של פופ רוק.
המכירות המשיכו להיות גבוהות מאוד בבריטניה, שם הגיע גם האלבום הזה למעמד של אלבום פלטינה כפול וזכה בשני פרסי המוזיקה הבריטית, אך היו הפעם נמוכות יותר בארצות הברית, שם הסתפק האלבום במעמד של אלבום זהב.
גם מאלבום זה יצאו ארבעה סינגלים מצליחים, ביניהם "Missionary Man" שהגיע למקום ה-14 במצעד האמריקאי וזכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הרוק הטוב ביותר של צמד או להקה, ו-"Thorn in My Side" שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי.
בעקבות האלבום יצא הצמד למסע הופעות עולמי רחב, במסגרתו הופיע ביוני 1987 בפארק הירקון בתל אביב.
בנובמבר 1987 יצא האלבום "Savage" ("פראי"), שהביא עמו שינוי רדיקלי בסגנון המוזיקלי של הצמד, שהתבסס באלבום זה בעיקר על סימפולים מתוכנתים ולופים של תופים.
לנוקס ציינה מאוחר יותר, שבעוד שהאלבום הקודם, "Revenge", היה יותר על פי טעמו המוזיקלי של סטיוארט, הרי ש-"Savage" היה יותר על פי טעמה המוזיקלי שלה.
מילות השירים חשפו צד אפל יותר בכתיבתה של לנוקס.
האלבום כולו יצא במקביל גם כאלבום וידאו, שהכיל וידאו קליפ לכל אחד מהשירים.
שניים מארבעת הסינגלים שיצאו מתוכו, "I Need a Man" ו-"You Have Placed a Chill in My Heart", הפכו ללהיטים.
האלבום היה פחות מסחרי באופיו מהשניים הקודמים, ולא זכה להצלחה גדולה בארצות הברית.
בבריטניה, לעומת זאת, הוא הגיע בכל זאת למקום השביעי במצעד האלבומים ולמעמד של אלבום פלטינה.
1989–1998: הפסקת הפעילות וקריירות הסולו
בספטמבר 1989 הוציאו לאור יורית'מיקס את האלבום "We Too Are One".
מיד עם צאתו נכנס האלבום למקום הראשון במצעד הבריטי, וסך כל מכירותיו הביאו אותו למעמד של אלבום פלטינה כפול.
בארצות הברית זכה האלבום להצלחה פחותה.
מתוך האלבום יצא לאורו ארבעה סינגלים, כולם הגיעו ל-"30 הגדולים" במצעד הבריטי.
לאחר קרוב לעשור של עבודה מאומצת בהקלטות וסיבובי הופעות (יורית'מיקס הקליטו שמונה אלבומים בשמונה שנים), נוצר קרע בין לנוקס לסטיוארט, והלכה למעשה הצמד התפרק, אף על פי שמעולם לא נמסרה על כך הודעה רשמית.
סטיוארט החל לכתוב פסקולים לסרטים, וגם היה לו להיט משותף עם הסקסופוניסטית קנדי דולפר, סינגל אינסטרומנטלי בשם "Lily Was Here", שהגיע למקום השישי במצעד הבריטי.
לאחר מכן הוא הקים להקה בשם "The Spiritual Cowboys", שהוציאה שני אלבומים.
לנוקס עשתה הפסקה מפעילותה כזמרת, במהלכה הקימה משפחה וילדה ילד.
בין השניים כמעט ולא היה קשר כלשהו בין השנים 1991 ל-1998. ב-1991 יצא אלבום האוסף שלהם, "Greatest Hits", שזכה להצלחה מסחרית אדירה ברחבי העולם, הגיע בבריטניה למקום הראשון ולמעמד של שישה אלבומי פלטינה, ובארצות הברית למעמד של שלושה אלבומי פלטינה.
לכבוד הוצאת האלבום יצא לאורו כסינגלים גם רמיקסים חדשים ללהיטים "" ו-"Love Is a Stranger".
ב-1993 יצא אלבום אוסף שהכיל קטעי הופעות חיות של הצמד מהשנים 1983–1989.
ב-1992 הוציאה לנוקס את אלבום הסולו הראשון שלה, "Diva", שנהנה הן מביקורות חיוביות והן מהצלחה מסחרית, הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי והניב חמישה להיטים.
אלבום הסולו השני של לנוקס, "Medusa", שיצא ב-1995 והכיל גרסאות כיסוי בלבד, הגיע אף הוא למקום הראשון במצעד הבריטי, וזכה למעמד של אלבום פלטינה כפול הן בבריטניה והן בארצות הברית.
סטיוארט הוציא שני אלבומי סולו משלו, בשנים 1995 ו-1998, אך שניהם נכשלו מסחרית.
ב-1999 הצמד התאחד והוציא את האלבום "Peace", שהגיע למעמד של אלבום זהב הן בבריטניה והן בארצות הברית.
הסינגל המצליח ביותר מתוך האלבום היה "I Saved the World Today", שהגיע למקום ה-11 במצעד הבריטי.
סינגל נוסף, "Again 17", הגיע למקום הראשון במצעד המועדונים האמריקאי.
במקביל להוצאת האלבום יצא הצמד למסע הופעות עולמי, שהחל בספטמבר 1999 בקלן והסתיים בדצמבר 1999 בהופעה בלונדון, שאף צולמה ויצאה לאחר מכן בוידאו וב-DVD.
הצמד תרם את כל הכנסותיו מסיבוב ההופעות לארגונים גרינפיס ואמנסטי אינטרנשיונל.
במהלך שנת 2000 הופיעו יורית'מיקס במספר פסטיבלי מוזיקה ברחבי אירופה, ביניהם בפסטיבל "רוק אמ רינג" בגרמניה.
בשנים שלאחר מכן חזרו חברי הצמד לעבוד בנפרד.
לנוקס הוציאה ב-2003 את אלבום הסולו השלישי שלה, "Bare", שהגיע לחמשת הגדולים במצעדים של בריטניה וארצות הברית, והקליטה את השיר "Into the West" עבור פסקול הסרט "שר הטבעות: שיבת המלך", עבורו זכתה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
בנובמבר 2003 יורית'מיקס ביצעו שלושה שירים במסגרת מופע הצדקה "46664" שהתקיים בקייפטאון, ושסטיוארט נמנה עם מארגניו.
הם ביצעו גרסאות אנפלאגד לשירים "Here Comes the Rain Again", "Seconds 7" עם יוסו נ'דור ו"".
סטיוארט שיתף פעולה עם מיק ג'אגר בפסקול הסרט "אלפי", שיצא ב-2004. הפסקול הכיל את השיר "Old Habits Die Hard", שזכה בפרס גלובוס הזהב עבור השיר המקורי ביותר.
בנובמבר 2005 הוציא הצמד את אלבום האוסף "Ultimate Collection", שהכיל את כל להיטיהם הגדולים וכן שני שירים חדשים.
אחד משני השירים החדשים, "I've Got a Life", יצא כסינגל והגיע למקום ה-14 במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד המועדונים האמריקאי.
לנוקס וסטיוארט הופיעו במספר תוכניות טלוויזיה כדי לקדם את יציאת האלבום, שהגיע בבריטניה למעמד של אלבום פלטינה.
על אף שכמו בפעם הקודמת ב-1990, גם הפעם לא נמסרה הודעה רשמית על פירוק הצמד, הם לא חזרו לעבוד יותר ביחד.
ב-2009 הצהירה לנוקס, כי אף על פי שהיא וסטיוארט נותרו חברים, היא לא חוזה פרויקטים משותפים נוספים ליורית'מיקס בעתיד.
להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) נבחרת מהקריירה של יורית'מיקס.
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעדים הערות בריטניה ארצות הברית אוסטרליה1991 Greatest Hits 1 72 1 בריטניה – אלבום פלטינה X 6 ארצות הברית – אלבום פלטינה X 31993 Live 1983–1989 22 — — בריטניה – אלבום זהב2005 Ultimate Collection 5 116 14 בריטניה – אלבום פלטינה
יוריצה בולייאט (בקרואטית: Jurica Buljat; נולד ב-19 בספטמבר 1986 בזאדאר) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הבלם.
בולייאט גדל במחלקת הנוער של נ.ק.
זאדאר, ובין 2004 ל-2005 הופיע ב-31 משחקים בקבוצה הבוגרת של המועדון מליגת העל הקרואטית, עד שעבר להיידוק ספליט מאותה ליגה, בה שיחק במשך שש שנים והשתתף ב-98 משחקים במדיה.
בולייאט שיחק בכל נבחרותיה הצעירות של קרואטיה ואף מחזיק בשתי הופעות בנבחרת קרואטיה הבוגרת.
ביוני 2011 חתם בולייאט במכבי חיפה על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנתיים נוספות, תמורת כ-220 אלף אירו לעונה, ובסיום אותה העונה העפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב.
ב-11 בספטמבר 2012 שוחרר בוליאט מהמועדון לאחר שלא ביסס את מעמדו בקבוצה.
בחלון ההעברות של ינואר 2013 חזר לזאדר, קבוצת נעוריו.
ביולי 2013 חתם בקבוצת אנרגי קוטבוס מליגת המשנה בגרמניה.
בשנת 2014 חזר לשחק בקבוצת זאדאר ובשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת מטאליסט חרקוב, ובסיום העונה שוחרר.
בשנת 2016 חתם בבוניודקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
יוריק ואן ווחנינגן (בהולנדית: Yorick van Wageningen; נולד ב-16 באפריל 1964) הוא שחקן קולנוע הולנדי.
התפרסם ברחבי העולם בזכות הופעותיו בסרטים "נערה עם קעקוע דרקון", " רידיק: המסע מתחיל" ו"העולם החדש"
ווגניגן נולד וגדל בעיירה באארן שבמחוז אוטרכט, הולנד.
לאחר קריירת משחק בסרטים ובטלוויזיה ההולנדית קיבל ווגניגן הצעה בשנת 2001 לשחק בסרטו של סטיבן ספילברג "דו"ח מיוחד", אולם בשל בעיות בקבלת הוויזה נאלץ לוותר על התפקיד.
החל להתפרסם בזכות הופעות משניות שעשה בשובר הקופות "רידיק: המסע מתחיל" ובדרמות "העולם החדש" בתפקיד ההרפתקן סמואל ארגל, "הצלה מעבר לגבול" לצידם של אנג'לינה ג'ולי וקלייב אואן ו"המזוודות של טולס לופר".
ב-2008 שיחק בתפקיד ראשי בדרמת המלחמה ההולנדית שהייתה למצליחה ושוברת קופות בהולנד "חורף בזמן מלחמה".
ב-2010 הופיע בסרטו של אמיליו אסטבז "הדרך חזרה" בתור הבחור המלא ההולנדי ג'וסט שרוצה להוריד במשקל.
ווגניגן נבחר בשנת 2011 במיוחד על ידי דייוויד פינצ'ר לתפקיד משמעותי בעיבוד האמריקאי הקולנועי לרב המכר השוודי "נערה עם קעקוע דרקון".
בסרט שיחק בתור נילס ביורמן עורך הדין המקבל אחריות על ענייניה וכספייה של התחקירנית ליסבת' סליינדר (רוני מארה).
בסצנה קשה לצפייה מהסרט הוא סוחט ליסבת' ומבצע בה אונס בברוטליות .
המזוודות של טולס לופר (2003)
ראש העיר של קינגסטאון (2024)
יורם (יוֹריק) בן דוד (נולד ב-10 בפברואר 1953) הוא זמר ומלחין ישראלי.
כיהן כיו"ר אקו"ם מאז סוף שנות התשעים ומנכ"ל הארגון משנת 2000 ועד 2021.
בן דוד נולד בתל אביב.
למד בגימנסיה רחביה (סיים בשנת 1971).
ב-1972 היה חבר להקת פיקוד הדרום והשתתף בתוכניתה "מדרום תיפתח הטובה".
לאחר השחרור מצה"ל למד קומפוזיציה וניצוח באוניברסיטת תל אביב ועם סיום לימודיו הצטרף לחברת התקליטים סי בי אס ישראל כמפיק ומעבד מוזיקלי לשירים רבים, בהם שירי ילדים ומשירי ארץ ישראל.
ב–1978 השתתף כזמר בתוכנית "ארץ טרופית יפה" במסגרת תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד" יחד עם מתי כספי, יהודית רביץ, קורין אלאל, צילה דגן וצמד הפרברים ושר סולו את השיר "איזה כדורגל".
בשנות השבעים הנחה את תוכנית הזמר "קול ראשון" ששודרה בטלוויזיה הלימודית (הטלוויזיה החינוכית הישראלית).
ב-1979 הלחין והקליט לפסקול הסרט "דיזנגוף 99" את השיר "לילה לי" שאת מילותיו כתבה תלמה אליגון, והוא היה ללהיטו הגדול ביותר.
ב-1980 חיבר עם רוני בראון את השיר אתמול היית שונה, אותו שר שימי תבורי בפסטיבל הזמר והפזמון 1980, ואשר זכה במקום השלישי.
ב-1981 חיבר עם רוני בראון את השיר "תני לי את הלב", שהוקלט על ידי שימי תבורי לאלבומו "צעד חמישי".
ב-1984 הפיק עם דודו אלהרר את המופע והאלבום מתתיהו ואלכסנדר של המוזיקאים מתי כספי וסשה ארגוב.
ב-1986 הפיק ועיבד מוזיקלית את האלבום "למרוסיה באהבה", שכלל שירים רוסיים בתרגום עברי שהושרו בתנועות הנוער היהודיות הציוניות.
בן דוד אף שר בתקליט לצד רוחמה רז, רותי בן אברהם, אופירה יוספי ודוד ד'אור.
ב-2008 נכשל ניסיון שהובילו מספר חברי דירקטוריון אקו"ם בראשות יעקב רוטבליט להדיח את בן דוד בגין טענות על החלטות שגויות בעניין חלוקת הכספים לחברי האגודה, החלטות שקיבל בלי להתייעץ עימם.
בשנת 2012 יזם את הקמת בית היוצר של אקו"ם בשיתוף נמל תל אביב.
ב-2014 בטקס אקו"ם אמר הזמר אריאל זילבר שבן דוד מנע ממנו לקבל פרס על מפעל חיים, וטען שבן דוד מוכן לפסול אנשים על רקע דעתם הפוליטית.
בחודש מרץ 2021 פרש מתפקידו באקו"ם והוחלף על ידי סמנכ"ל הארגון אסף נחום.
בן דוד מכהן כיו"ר הוועד המנהל של קרן המוזיקה הישראלית.
בנו של בן דוד הוא המוזיקאי עמוס בן דוד.
יוריקה (באנגלית וצרפתית: Eureka) היא תחנת מחקר מדעית-מטאורולוגית קנדית, ואחד ממקומות היישוב הצפוניים בעולם.
היישוב ממוקם בטריטוריית נונאווט שבקנדה באי אלסמיר המהווה את האי הצפוני בארכיפלג הארקטי הקנדי.
היישוב בנוי בגובה 633 מטר.
הוא נמצא במרחק 333 קילומטר מאלרט ו-330 ק"מ מקאנאק שבגרינלנד.
היישוב ממוקם 3 קילומטרים מחוף הים ומחזיק בנמל השייט הצפוני בעולם, בנמל תעופה ובתחנה צבאית.
ביישוב אין אוכלוסייה קבועה, מלבד שמונה מדענים שמאיישים אותו כדרך קבע.
ליישוב כביש גישה לנמל התעופה שלו, ומספר דרכים פנים-יישוביות, ומלבד זאת הוא מנותק מהיבשה וממקומות יישוב אחרים באי אלסמיר.
יוריה ליאנקה (ברומנית: Iurie Leancă; נולד ב-20 באוקטובר 1963 בצ'ימישליה) הוא דיפלומט ופוליטיקאי מולדובני, ראש ממשלת רפובליקת מולדובה בשנים 2013–2015. החל מינואר 2018 מכהן כסגן ראש הממשלה המופקד על השילוב באירופה -בממשלת פאבל פיליפ.
בעבר כיהן כשר החוץ (2001) וכשר לענייני חוץ ולאינטגרציה באירופה (2013-2009) בממשלה הראשונה והשנייה שבראשות ולאד פילאט (Filat), ובשנים 2011–2015 היה סגן יוב ראש המפלגה הליברלית-דמוקרטית.
בשנים 2011–2013 מילא גם את התפקיד של סגן ראש הממשלה.
החל משנת 2015 עומד בראש המפלגה העממית האירופית במולדובה.
כחבר בפרלמנט של מולדובה, ביוני-דצמבר 2017 כיהן ליאנקה כסגן יושב ראש הפרלמנט של מולדובה.
יוריה ליאנקה נולד ב-1963 בעיירה צ'ימישליה בדרומה של רפובליקת מולדובה, כבן לאב רומני (גריגורה ליאנקה) ולאם בולגריה.
אחרי לימודים בתיכון ע"ש מיכאי אמינסקו בצ'ימישליה הוא נרשם ללימודים במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במוסקבה ובשנים 1993-1986 עבד במשרד החוץ.
במאי-אוקטובר 1989 הוא היה מזכיר שני של שגרירות ברית המועצות בבוקרשט, בירת רומניה.
בשנים 1989–1990 כיהן כמזכיר ראשון במחלקה המדינית במשרד החוץ של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של מולדובה ואחר כך, בשנים 1990–1993 יועץ לעניינים אירופיים של שר החוץ של מולדובה.
בשנים 1993–1997 היה ליאנקה ציר-יועץ בשגרירות מולדובה בוושינגטון.
בהמשך התמנה לסגן שר החוץ (1999-1998) ולמשנה ראשון לשר החוץ (2002-1999) של מדינתו, בממשלות שהורכבו על ידי הברית לדמוקרטיה ולרפורמות ובממשלת וסילה טרלב.
בין התאריכים 27 ביולי 2001 - 4 בספטמבר 2001 כיהן לראשונה כשר החוץ של מדינתו.
ב-2 בדצמבר 1998, כסגן שר החוץ, חתם ליאנקה על הסכם שיתוף הפעולה בין נציבות האו"ם לפליטים ובין ממשלת הרפובליקה של מולדובה עם אולדריך אנדריסק, נציג נציבות האו"ם לפליטים במולדובה.
כמו כן היה בשנים 2005–2007 יועץ בכיר של הנציב למיעוטים לאומיים של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה
החל מינואר 2009 יוריה ליאנקה הוא חבר במפלגה הליברלית-דמוקרטית של מולדובה PLDM.
בבחירות באפריל 2009 וביולי 2009 נבחר לחבר בפרלמנט מטעם מפלגה זו.
בשנים 2005–2009 הוא היה סגן יושב ראש של האיגוד למדיניות חוץ של מולדובה.
שר לענייני חוץ ולאינטרגציה באירופה
בממשלה בראשות ולאד פילאט (מהברית לאינטגרציה באירופה) כיהן ליאנקה כסגן ראש הממשלה ושר לענייני חוץ ולאינטגרציה באירופה.
במסיבת עיתונאים ב-21 באוקטובר 2009 הודיע ליאנקה כי ב-12 בינואר 2010 יתחיל משא ומתן בנוגע להסכם שותפות בין האיחוד האירופי ובין מולדובה.
ב-25 באפריל 2013 התמנה יוריה ליאנקה לראש ממשלה בפועל בעקבות החלטת בית המשפט לחוקה של מולדובה, על מנת למנוע מינויו מחדש בתפקיד של ולאד פילאט שכיהן כראש ממשלה החל משנת 2009.
במאי 2013 העלתה המפלגה הליברלית-דמוקרטית מועמדותו של ליאנקה לראשות הממשלה וב-15 במאי מינה הנשיא ניקולאיה טימופטי אותו בתפקיד זה.
ליאנקה הרכיב "קואליציה למען ממשלה פרו-אירופית" בהשתתפות מפלגתו PLDM, המפלגה הדמוקרטית של מולדובה, וכן של סיעה שהתפלגה מן המפלגה הליברלית, ושכונתה בהמשך "מפלגת הליברלים הרפורמיסטים" ושל מספר פרלמנטרים עצמאיים.
הממשלה החדשה קיבלה בפרלמנט 58 קולות ונשבעה אמונים ב-31 במאי 2013.
בשנת 2015 באופוזיציה הקים ליאנקה את המפלגה העממית האירופית של מולדובה.
החל מינואר 2018 התמנה כסגן ראש הממשלה המופקד על השילוב באירופה.
יוריה ליאנקה נשוי לאאידה ליאנקה ולזוג שני ילדים: מריוס וטריסטן.
הוא שולט, פרט לשפה הרומנית, גם בשפות רוסית, אנגלית, בולגרית, גרמנית, צרפתית והונגרית.
2014 - קיבל מידי הנשיא ניקולאיה טימופטי את עיטור מסדר הרפובליקה של מולדובה על "תרומות מכריעות להשגת היעד הראשי של מדיניות החוץ של רפובליקת מולדובה - ההצטרפות הפוליטית והשילוב הכלכלי באיחוד האירופי".
יוריס מאתייסן (בהולנדית: Joris Mathijsen; נולד ב-5 באפריל 1980) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם.
מאתייסן ייצג את נבחרת הולנד ורשם במדיה 84 הופעות, בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
מאתייסן החל לשחק בקבוצות הנוער של קבוצת וילם II בגיל תשע.
הוא הגיע עד לסגל הקבוצה הבוגרת, בה החל לשחק בעונת תחת המאמן קו אדריאנסה.
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית רשם מאתייסן ב-27 בפברואר 1999 במשחק מול אוטרכט.
הוא שיחק שש עונות במדי הקבוצה, עד שנמכר ב-2004 לא.ז.
אלקמאר, אותה אימן אז אדריאנסה, מאמנו הראשון בווילם II.
למרות ההיכרות המוקדמת עם המאמן, התקשה מאתייסן להשתלב בהרכבה הפותח של אלקמאר, כשבתקופתו בקבוצה סבל גם ממספר פציעות.
למרות זאת, הוא סייע לקבוצתו לסיים כסגנית האלופה בהולנד בעונת .
מאתייסן נמכר בסיום העונה להמבורג מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה עם בני ארצו, רפאל ואן דר וארט ונייג'ל דה יונג.
הוא השתלב בצורה טובה בהרכבה של הקבוצה, והיה לשחקן הרכב בחמש העונות שלו במועדון.
ב-20 באוקטובר 2007, במהלך עונתו השנייה במועדון, כבש מאתייסן את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק ליגה מול שטוטגרט, שהיה לשער ה-2,500 של הקבוצה בבונדסליגה.
על אף שבנובמבר 2008 האריך מאתייסן את חוזהו בקבוצה לשלוש שנים וחצי נוספות, הוא נמכר ביוני 2011 למלאגה מהליגה הספרדית.
בתום עונה אחת שוחרר מאתייסן מהקבוצה ולאחר שמספר קבוצות בהולנד הביעו בו עניין, הוא חתם ב-10 באוגוסט 2012 בפיינורד.
שמונה ימים אחר כך, רשם מאתייסן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, מול הירנביין.
הוא הספיק לשחק כ-15 דקות במשחק לפני שהורחק בכרטיס אדום.
ב-24 בפברואר 2013, לאחר משחק ליגה בו ניצחה פיינורד 1–2 את פ.ס.וו.
איינדהובן, המתין שחקנה של איינדהובן ג'רמיין לנס למאתייסן במדרגות לחדר ההלבשה, שם ניסה לתקוף אותו בעקבות עימות ביניהם במהלך המשחק.
האירוע התפתח לתגרה בין שחקני שתי הקבוצות.
ב-17 בנובמבר 2004 ערך מאתייסן את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד, תחת המאמן מרקו ואן באסטן, בניצחון 0–3 על .
מאז הופעת הבכורה שלו, היה מאתייסן לשחקן הרכב קבוע בנבחרת, וזומן על ידי ואן באסטן לסגל לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה.
הוא פתח בשני משחקיה הראשונים של הולנד בשלב הבתים, בניצחונות על ו, ולא נטל במשחק האחרון של שלב הבתים מול בגלל ספיגת צהובים.
בהפסד 0–1 ל בשמינית הגמר, פתח מאתייסן בהרכב אך הוחלף בדקה ה-56, במצב של 0–1 לפורטוגל, על ידי רפאל ואן דר וארט.
מאתייסן הוסיף להיות בלם הרכב תחת ואן באסטן גם בטורניר יורו 2008 באוסטריה ושווייץ.
הוא פתח בהרכב בשני משחקי הפתיחה המרשימים של הולנד, שהסתיימו בניצחונות 0–3 על ו-1–4 על , וקיבל מנוחה במשחק השלישי.
גם בטורניר זה הודחה הולנד במשחק הראשון לאחר שלב הבתים, הפעם לאחר שהודחה בהארכה על ידי .
מאתייסן שיחק לכל אורכו של המשחק.
על אף החלפת ואן באסטן בבארט ואן מרוויק בתום הטורניר, מאתייסן הוסיף להיות שחקן הרכב קבוע בנבחרת.
הוא היה לשחקן בעל מספר הדקות הרב ביותר בנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, בו ספגה הולנד את המספר הנמוך ביותר של שערים מבין כל הנבחרות האירופיות, שני שערי חובה בלבד.
מאתייסן זומן על ידי ואן מרוויק לטורניר מונדיאל 2010 בדרום אפריקה.
הולנד סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם של שלושה ניצחונות, ומאתייסן לא החמיץ ולו דקה אחת בשלב זה.
הוא פתח גם בניצחון על בשמינית הגמר, אך החמיץ את רבע הגמר מול בגלל פציעה טרם המשחק.
למרות זאת, הוא חזר להרכב בניצחון על בחצי הגמר, והעפיל עם נבחרתו למשחק הגמר מול , הגמר הראשון של הולנד לאחר 32 שנים.
במשחק עצמו מאתייסן לא הצליח למנוע מספרד ניצחון 0–1 בהארכה וזכייה בטורניר.
מאתייסן פתח בשישה מתוך שבעת משחקיה של הולנד בטורניר, ובכל המשחקים בהם פתח, הוא שיחק לכל אורכם.
מאתייסן זומן על ידי ואן מרוויק גם ליורו 2012 באוקראינה ופולין, אך הטורניר הסתיים בכישלון מצידה של הנבחרת, שהפסידה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים.
מאתייסן לא שיחק במשחק הפתיחה, אך פתח בהפסדים ל ו.
הוא הוסיף לשחק עוד מספר משחקים באותה שנה, ובסך הכל בשמונה שנים בנבחרת רשם מאתייסן 84 הופעות, בהן כבש שלושה שערים.
יוריצה ורנייש (בקרואטית: Jurica Vranješ, נולד ב-31 בינואר 1980 באוסייק שביוגוסלביה, כיום בקרואטיה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר.
ורנייש השתתף עם באייר לברקוזן בגמר ליגת האלופות 2002 ועם ורדר ברמן בגמר גביע אופ"א 2009, ובשני הגמרים הפסיד.
לורנייש 26 הופעות במדי נבחרת קרואטיה, עמה השתתף במונדיאל 2002 ובמונדיאל 2006.
ורנייש שיחק באוסייק מליגת העל הקרואטית החל משנת 1997, והציג יכולת גבוהה.
בשנת 2000 הוחתם בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה, בצוותא עם חברו לאוסייק, מרקו באביץ', ושניהם הצטרפו לקרואטי נוסף ששיחק בבאייר לברקוזן, בוריס ז'יבקוביץ'.
ורנייש שיחק שלוש עונות בבאייר לברקוזן, כאשר בשתי העונות הראשונות זכה לדקות משחק רבות, אך בעונה השלישית, 2002/03, בה באייר לברקוזן נקלעה למאבקי תחתית קשים, ורנייש כמעט שלא שיחק בקבוצה הבוגרת, ואף ערך מספר הופעות בקבוצת המילואים.
העונה המוצלחת ביותר של ורנייש בבאייר לברקוזן הייתה עונת 2001/02, אז סיימה הקבוצה במקום השני בבונדסליגה, והגיעה לגמר ליגת האלופות 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן בתוצאה 2-1 לריאל מדריד.
ורנייש ישב על הספסל במשחק זה ולא שיחק.
לקראת עונת 2003/04 חתם ורנייש בשטוטגרט, שם שיחק שתי עונות ושיתף פעולה בקישור עם אלכסנדר חלב וחברו לנבחרת קרואטיה זבונימיר סולדו, ובהמשך הצטרף אליו גם חברו לבאייר לברקוזן, בוריס ז'יבקוביץ'.
בתום עונת 2004/05 עזב ורנייש את שטוטגרט, והחל לשחק בוורדר ברמן.
בעונתו הראשונה בוורדר ברמן, 2005/06, היה ורנייש שחקן הרכב קבוע, וסייע למועדון לסיים במקום השני בבונדסליגה, מרחק חמש נקודות מהאלופה, באיירן מינכן, בזכות שיתוף פעולה פורה בקישור עם טים בורובסקי, יוהאן מיקו וטורסטן פרינגס.
הצלחה זו זיכתה את ורדר ברמן בכרטיס לליגת האלופות בעונת 2006/07, ממנה הודחה בשלב הבתים אותו סיימה במקום השלישי, והמשיכה לגביע אופ"א, שם הודחו ורנייש וברמן על ידי אספניול.
באותה עונה, סיימו ורנייש וברמן במקום השלישי בבונדסליגה, ושוב זכו בכרטיס לליגת האלופות לעונת 2007/08. גם הפעם סיימה הקבוצה שלישית בשלב הבתים ונשרה לגביע אופ"א, שם הודחו ורנייש וברמן על ידי גלאזגו ריינג'רס.
באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השני בבונדסליגה, מרחק עשר נקודות מהאלופה באיירן מינכן, וגם בעונת 2008/09 הודחו ורנייש וברמן בשלב הבתים בליגת האלופות, ונשרו לגביע אופ"א.
הפעם הקבוצה הגיעה עד למשחק הגמר, בו הפסידה הקבוצה 2-1 לשחטאר דונצק לאחר הארכה.
ורנייש לא שיחק בגמר זה.
בבונדסליגה ורדר ברמן חוותה עונה חלשה באותה עונה, וסיימה במקום העשירי בלבד, כשבמקביל, מספר ההופעות של ורנייש בהרכב פחת משמעתית.
בפגרת החורף של עונת 2009/10 הושאל ורנייש לגנצ'לרבירליגי הטורקית, שם ערך 13 הופעות, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב ורדר ברמן.
בתום עונה זו חזר לברמן.
לקראת עונת 2011/12 עזב ורנייש את ורדר ברמן לאחר שצבר 90 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים, ועבר לאריס סלוניקי היונית, ואחר כך לרייקה הקרואטית, ובתום עונת 2012/13 פרש ממשחק פעיל.
ורנייש שיחק בכל הנבחרות הצעירות של קרואטיה, ובשנת 1998 זכה במקום השלישי באליפות אירופה עד גיל 18 עם נבחרת קרואטיה עד גיל 18. בשנת 1999 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת קרואטיה הבוגרת, ונכלל בסגל הקרואטי למונדיאל 2002, בו נכנס כמחליף בשני משחקים, ולמונדיאל 2006, בו לא שותף כלל.
משני המונדיאלים הודחה קרואטיה בשלב הבתים.
בשנת 2007 ערך ורנייש את ההופעה ה-26 והאחרונה שלו במדים הלאומיים.
הוא שותף לשיא ישראל הנוכחי (2016) בריצת שליחים 4x400 מטר.
הוא בעל התוצאה הרביעית בטיבה של ישראלי בריצת 400 מטר.
שפסאי נולד באוקראינה, לנטליה ולאוניד שפסאי שהיה בצעירותו שחקן כדורגל, והוא הצעיר מבין 2 אחים.
הוא עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1990. כבר מגיל צעיר התבלט כמהיר בבית ספר, ובגיל 14 החל להתאמן באתלטיקה בקבוצת הפועל גבעת רם בהדרכתו של רומן פרדמן.
שפסאי החל את דרכו כאצן בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר, ובגיל 17 כבר הוכתר כאלוף ישראל לנוער ב-200 מטר.
בתחרות ליגת נוער שנערכה במרץ 2005 התנסה לראשונה בריצת 400 מטר וניצח בתוצאה של 49.05 שניות.
כחודשיים לאחר מכן, בריצתו השנייה קבע את הקריטריון לאליפות אירופה באתלטיקה לנוער בתוצאה של 48.36 שניות.
באליפות עצמה, שנערכה בקאונס, ליטא הוא סיים במקום 23 בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.10 שניות.
באליפות אירופה עד גיל 22 שנערכה בדברצן, הונגריה בשנת 2007 סיים שפסאי במקום 24 בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.39 שניות.
בעבר החזיק בשיא ישראל בריצת 300 מטר בתוצאה של 33.91 שניות (עד 2015).
אליפויות ישראל (בריצת 400 מטר)
יוריקו קויקה (ביפנית: 小池 百合子; נולדה ב-15 ביולי 1952) היא פוליטיקאית יפנית המכהנת כמושלת טוקיו .
הייתה חברה בבית הנבחרים של יפן משנת 1993 עד שנת 2016. ב-2016 התפטרה כדי לרוץ למשרת מושל טוקיו.
היא הייתה בעבר שרת הביטחון בקבינט הראשון של ראש הממשלה שינזו אבה, אבל התפטרה באוגוסט 2007 אחרי 54 ימים בתפקיד.
ב-31 ביולי 2016, קויקה נבחרה למושלת טוקיו, ובכך הייתה האישה הראשונה המאיישת את התפקיד הבכיר.
יורי ולדזימירוביץ' שוקאנוב (בבלארוסית: Юры Ўладзімеравіч Шуканаў; נולד ב-10 במרץ 1971 במינסק) הוא כדורגלן עבר סובייטי-בלארוסי ששיחק בעמדות הקשר, וכיום מאמן כדורגל.
שוקאנוב גדל במחלקת הנוער של דינמו מינסק.
הוא לא הצליח להיכנס להרכב של הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובשנת 1989 עבר לקבוצת ויטבסק, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה.
לאחר שתי עונו מוצלחות חזר לדינמו מינסק.
בשנת 1994 הגיע לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב, ובעונתו היחידה בקבוצה זכה עמה באליפות.
בשנת 1995 עזב את ישראל וחזר לדינמו מינסק, ולאחר מכן שיחק בקבוצות שונות ברוסיה.
בשנת 2003 עבר לקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית.
כעבור שנה שב לדינמו מינסק, ובשנת 2004 פרש ממשחק פעיל.
שוקאנוב שיחק בנבחרת בלארוס בין השנים 1992–1995, ולזכותו שש הופעות במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו מונה שוקאנוב למאמן דינמו מינסק, ובעונת 2004/2005 זכה עימה באליפות ליגת העל הבלארוסית.
בהמשך אימן את הנבחרת הצעירה של בלארוס.
אליפות ליגת העל הבלארוסית: 2004
יורי שולמן (בבלארוסית: Юрый Шульман; נולד ב-29 באפריל 1975 מינסק) הוא שחמטאי יהודי-בלארוסי ואמריקאי בדרגת רב-אמן, שהיה מספר פעמים אלוף ארצות הברית.
יורי שולמן החל ללכת לשיעורי שחמט בהיותו בן שש.
בהמשך הוא היה תלמיד של אלברט קפנגוט ובוריס גלפנד.
בשנת 1994 הוא זכה באליפות בלארוס בשחמט (חזר על הישג זה בשנת 1998).
בשנת 1995 הוא זכה באליפות אירופה בשחמט לנוער שנערכה בחולון (הישראלים אמיל סוטובסקי וערן ליס סיימו עם אותו מספר נקודות).
בשנת 1999 הוא עבר לארצות הברית וסיים תואר ראשון במחשבים ובכלכלה.
בשנת 2000 הוא זכה בתחרות לאומית הפתוחה.
בשנת 2002 שולמן ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה בשחמט.
בשנת 2004 הוא סיים במקום השלישי באליפות ארצות הברית בשחמט.
בשנת 2006 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בשחמט.
בשנת 2008 הוא זכה באליפות ארצות הברית בשחמט.
בשנים 2010 ו-2011 הוא היה שני באליפות ארצות הברית בשחמט, לאחר הפסד במשחק נוסף לגטה קמסקי.
בשנת 2012 הוא חלק מקום 4–6 עם אלכסנדר לנדרמן באליפות ארצות הברית בשחמט.
יורי שולמן היה חבר נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בשחמט.
אביו של שולמן היה אלוף בלארוס בדמקה.
אשתו של יורי שולמן היא בעלת דרגת אמן בינלאומי לנשים.
בין השנים 1994 ל-2010 השתתף יורי שולמן ב-5 אולימפיאדות שחמט:
יוריוס וקלנקו (, נולד ב-6 ביולי 1990) הידוע בשמו הפרטי בלבד - יוריוס, הוא זמר ליטאי.
הוא נבחר לייצג את ליטא באירוויזיון לשנת 2019 בתל אביב, ישראל לאחר שזכה בתחרות "Eurovizijos Atranka 2019" שמהווה את הקדם הליטאי לאירוויזיון.
יוריוס כבר הופיע בעבר באירוויזיון 2015 שהתקיים בווינה, אוסטריה, כחלק מהמשלחת הליטאית.
הוא השתתף בנשיקה חד-מינית שהתקיימה במופע הגמר.
בשנת 2017 הוא שר את השיר "Get Frighten" שהשתתף ב-Eurovizijos Atranka 2017 והוצג בידי אמנית דראג בשם לוליטה זירו שעשתה לו ליפסינק.
יוריפטרוס (שם מדעי: Eurypterus; מילולית: "כנף רחבה", על שם האונות הרחבות שמצידי גופו) הוא סוג של פרוק-רגליים הקרוב לעכבישנים אך שייך לסדרה הנכחדת עקרבי מים.
היוריפטרוס חי בתקופת הסילור לפני 432-418.1 מיליון שנה מהיום.
סוג זה הכיל מאובנים רבים בעלי מגוון מינים, אשר נמצאו בניו יורק וגם בכמה אזורים באירואסיה.
מעל 95% ממאובנים עקרבי הים השתייכו לסוג זה, הראשונים שבהם התגלו כבר ב-1818. הוא נבחר להיות המאובן הלאומי של ניו יורק.
עקרב ימי זה היה גדול בהרבה מכל פרוק רגליים מודרני והגיע לאורך מרבי של 1.3 מטר, אם כי רוב הפרטים הגיעו לאורך 13-23 ס"מ בלבד.
ייתכן שהיה בעל דו-צורתיות זוויגית מסוימת.
היו לו גפי פה גדולים איתם תפס טרף, עיניים מורכבות וגוף עטור טבעות קשיחות שבקצה הסתיימו בזנב דמוי-חרב.
מצידי הגוף זוג אונות שימשו להיגוי.
עקב גודלו היה טורף גדול אשר שחה בים במהירות אחרי טרף של חסרי חוליות אחרים ואולי גם אחרי דגים פרימיטיביים.
ייתכן גם שהיה אוכל נבלות.
בשל גודלו לא ברור אם יכל לעלות ליבשה, בה היה מתקשה לצעוד בשל מיעוט החמצן בה.
יורים ושרים היא מיני-סדרה היסטורית-דוקומנטרית בת ארבעה פרקים משנת 2004 אודות תופעת הלהקות הצבאיות בישראל.
משתתפים בה מיטב אמני ישראל, וביניהם: אריק איינשטיין, שלום חנוך, חנה מרון, מירי אלוני, יהורם גאון, יגאל בשן, שלמה ארצי ורבים אחרים.
הסדרה הוקרנה בפסטיבל ירושלים ובפסטיבל חיפה, שודרה בערוץ 2 והייתה מועמדת לפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
היא נכתבה, בוימה וצולמה על ידי ארז לאופר, ונערכה על ידי מירי לאופר ודן ערב.
יורים ושרים מספרת את סיפורם האישי-קבוצתי של היוצרים והמפקדים שהיו בלהקות הצבאיות.
הסדרה מצביעה על מקומם האידאולוגי והשפעתן הלאומית של הלהקות דרך ראיונות וקטעי ארכיון.
פרק זה עוסק בראשיתן של הלהקות הצבאיות ובמרכזיותן כחלק מן המאמץ לבניין האומה ועיצובו של האתוס.
להקת "מעין זה", מופיעה למול הבריגדה היהודית במלחמתה בנאצים; ה"צ'יזבטרון", הלהקה של הפלמ"ח, מייצרת את הפסקול של מלחמת העצמאות.
התחרות הסמויה שבין להקת הנח"ל – הלהקה הצבאית ה"צברית", ולהקת פיקוד צפון – להקה המתאפיינת ב"גלותיות" מסוימת, מלווה את הצבא והמדינה דרך פעולות התגמול בואכה מבצע קדש, 1956.
פרק זה נפתח בראשית 1957. בתום מבצע קדש מפנה ישראל את חצי האי סיני ומתפנה ל"עשור השקט" בתולדותיה.
להקות רבות, ובראשן להקת הנח"ל משגשגות לאורך התקופה.
בצד הנחלת ערכי ההגנה וההתיישבות עסוקות הלהקות בשנים אלה ביצירת כוכבים מרכזיים עבור שוק הבידור הישראלי.
מלחמת ששת הימים, מסמנת קו שבר תרבותי: את מקום הראשוניות והתמימות תופסות תחושת הכוח ותאוות הכיבוש.
המדינה והלהקות משנות את פניהן.
פרק זה עוסק בתור הזהב של הלהקות ומתחיל עם סיום מלחמת ששת הימים.
ישראל שיכורת ניצחון וצה"ל מספק את הבידור במרחבים החדשים כמו גם לשוק האזרחי.
עשרות להקות פועלות באותה עת: מהללות את גבורת הצבא ועורגות לשלום.
בחזית, נופלים, בטפטוף איטי, עשרות חיילים – מלחמת ההתשה.
פרק זה עוסק בדעיכתן של הלהקות הצבאיות במקביל להתפרקותו של הקונצנזוס בחברה הישראלית.
שורת אירועים, ביניהם מלחמת יום כיפור, 1973, המהפך הפוליטי, 1977, מינויו של רפאל איתן לרמטכ"ל ומלחמת לבנון, 1982 – סותמים את הגולל על הלהקות.
יותר מעשרים שנה אחרי, כשכיבוש והתנתקות מתערבבים זה בזה, חוזרות הלהקות.
בצה"ל מוקמות להקות חדשות ובאמצעי התקשורת חוגגת הנוסטלגיה לשיריהן מפעם.
שנהארגוןפרסקטגוריהמועמד/יםתוצאהסימוכין 2004פסטיבל ירושליםקולנוע תיעודיהסרט הטוב ביותריורים ושריםפסטיבל חיפהקולנוע תיעודיהסרט הטוב ביותריורים ושריםהאקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיהקולנוע תיעודיהסדרה הטובה ביותריורים ושרים
הסדרה הופקה על ידי עדנה קוברסקי ואלינור קוברסקי מחברת "עדן הפקות" ושודרה בערוץ 2. היא יצאה בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו וטלעד.
מעניין לציין ששמה הלועזי של הסדרה הוא "צה"ל, המחזמר" - שם שאולי בו טמונה הביקורת שלאופר לא העז להציג בבירור בסדרה."
דוד שליט הוסיף וכתב באתר גלובס שהבעיה המרכזית בסדרה היא ביסוסה על "דברי בוגרי הלהקות ונציגי הצבא, שזה בערך כמו לבסס ספר היסטוריה על מלחמה מציטוטי לוחמים על הקרבות בהם השתתפו, וגם לתת להם לספק אבחנות על סיבות המלחמה, מהלכיה ותוצאותיה.
[...] המצוטטים בסדרה מזכירם את אותם חיילים ותיקים מהאימפריה הבריטית שנזכרים בערגה בימיהם הקולוניאליסטים בהודו.
מישהו צריך להוציא מהם את סיפור הקשר הזה שבין פזמון לשלטון." הוא גם התייחס להבדל בין ארצות הברית, שעשתה שימוש באמנים-אזרחים לשיפור המורל הלאומי (בוב הופ, מרילין מונרו, ראקל וולש), לבין ישראל ש"הצמידה אותם לצבא כיחידה לכל דבר, בפיקוח הצבא, בשליטה על התכנים, וכך ממלחמת העצמאות ועד ימינו."
"יורים ובוכים" הוא ביטוי בעברית בעל אופי שלילי, המתאר התבטאויות, מאמרים, מכתבים, הפגנות ויצירות אמנות של מי שהיו חיילים ומפקדים בצה"ל ומביעים חרטה וביקורת על הפעולות הצבאיות בהן השתתפו ועל פקודות שקיבלו וביצעו.
באופן רחב יותר, הביקורת של מי שמכונים "יורים ובוכים" היא על מדיניות ממשלת ישראל והפיקוד הבכיר של צה"ל.
הביקורת על המכונים "יורים ובוכים" מגיעה משני צידי הקשת הפוליטית בישראל.
מקור הביטוי בשמאל הפוליטי בישראל, המבקר את עצמו על השתתפותו בפעולות מלחמתיות של ישראל וצה"ל, כולל כאלו שהצליחו.
גם גורמים באגף הימני של המפה הפוליטית בישראל עשו שימוש במונח, כלגלוג על מי שנתפס אצלם כ"יפי נפש", המתייסרים על השתתפותם בפעילות שהם מצדיקים אותה.
משכך, הביקורת משמאל מתמקדת ב"ירי", ואילו הביקורת מימין ב"בכי".
ככל הנראה, השימוש בביטוי החל בעקבות פרסום "שיח לוחמים" בסוף 1967. "שיח לוחמים" היה קובץ שיחות של חיילים בני קיבוצים שהשתתפו במלחמת ששת הימים ותיארו את תגובותיהם ורגשותיהם לגבי אירועים שונים במהלך הלחימה.
אצל חלק מהדוברים הייתה ביקורת על התנהגות הצבא וחייליו כלפי האזרחים הערבים בזמן הלחימה.
בדצמבר 1976 פרסם קובי ניב בהעולם הזה עמוד שלם ובו רשימה סטירית בשם "יורים ובוכים".
ברשימה תוארו קורות שני אחים: יורים ובוכים, במצבים שהם נתקלים בהם, לדוגמה:
כשנתיים לאחר מכן, בספטמבר 1978, כתב העיתונאי, נחום ברנע:
עוד לפני כן, במרץ 1978, כבר הפך הביטוי לכזה המתאר גם ביקורת על מדיניות הממשלה ולא רק ביקורת על התנהלות חיילים ב.
כפי שניתן לראות משיחתו של נחום ברנע עם חלק ממנסחי וחותמי "מכתב הקצינים" שנחתם על ידי 348 קציני וחיילי מילואים בצה"ל, בעקבות המשא ומתן להסכם השלום בין ישראל למצרים וקרא לממשלת בגין להעדיף את תהליך השלום על רעיון ארץ ישראל השלמה.
במהלך הדיון הוא מתאר את פנייתו אליהם: "אני מבין שאתם מאלה שיורים ובוכים, יורים ובוכים, אמרתי.
איש לא פירש את ההערה כעלבון.
כן, זה בפירוש כך, השיב מישהו, והשאר הסכימו במנוד ראש.".
אחד מיוצרי "שיח לוחמים", אבישי גרוסמן, התייחס לביקורת שעלתה מן הביטוי "יורים ובוכים".
הוא כתב ב-1983 אודות תנועת השומר הצעיר: "קשה לי וגם לרבים מחברי לשאת את הליגלוג על 'יורים ובוכים'.
מקורו של קושי זה בעובדה שאנחנו תנועה מאמינה.
ואמונה ביסודה לא סובלת פרצות ומציאות של לחצאין ול'רביע' ואילו המציאות מורכבת כולה מאבנים שלא סותתו כהלכה.
החלום, רק הוא נקי ממהמורות ומפניות חדות.".
נורית גרץ וגל חרמוני מתארים את שפת היצירה הקולנועית הישראלית העוסקת בלבנון תוך ניתוח הטראומה של הגיבורים: "שפה זאת מובילה את הגיבורים אל אירועים טראומטיים מחוקים ומודחקים, שבהם פעלו כמבצעי עוולות אלימות וחיבלו בדימוי העצמי שלהם כקרבן.
חזרתם אל העבר המודחק גוררת עמה התמודדות עם העוול שעשו ובכך היא מהווה פעולה אתית".
החוקרת גיל הוכברג מתארת את "יורים ובוכים" כחייל ה"מצטער על דברים שהייתי צריך לעשות".
"התנצלות לא מתנצלת" זו הייתה, לטענתה, מודל הביקורת העצמית שהתפתח בישראל ביצירות ספרות וקולנוע רבות בעלות אופי פוליטי המשקפות "דרך לשמירה על הדימוי העצמי של האומה כצעירה ותמימה".
לצד תחושת הייעוד שלה המתנגדת למלחמה, גוברת האלימות הצבאית, הכיבוש, הפלישה ותחושה כוללת שהדברים משתבשים".
שרה בנטון תיארה את זה כ"מעשה שבאמצעותו החייל מנקה את מצפונו (לפחות במידה מסוימת), מבלי לנקוט באחריות אישית או צעדים מעשיים כלשהם, כדי למנוע 'התנהגות בלתי הולמת של חיילים בשטח' בזמן שהיא מתרחשת או כדי לתקן עוול ולהעמיד לדין פושעים אחר כך".
קארן גרומברג ציינה כי "החייל הציוני, אדם עם מצפון, מתעב את האלימות אך מבין שעליו לנהוג באלימות כדי לשרוד; הדילמה גורמת לו לבכות תוך כדי לחיצה על ההדק.
במבט פנימה הוא מתייאש מהאלימות שהוא מרגיש שהוא נאלץ לנקוט בה משום שהוא חושש משחיתותו המוסרית".
אמיר וודקה כתב בהקשר לסרטים "לבנון", "בופור" ו"ואלס עם באשיר" כי בסרטים אלו מתואר צה"ל באור ביקורתי, כיוצר טראומה בקרב חיילים צעירים, אולם עם זאת, לעיתים קרובות, זוכה סוגת "יורים ובוכים" לביקורת על כך שהיא הופכת את התוקפים לקורבנות, ובמובן מסוים מאפשר המשך המלחמה במסווה של התקרבנות".
יורים ובוכים: על פוליטיקאים, גנרלים, עיתונאים ועוד אוהבי עצמם, ספר מאת נחום ברנע, הוצאת זמורה ביתן, 1981 - לקט טורים שפורסמו ב"דבר".
יורים ובוכים - שיר שכתבה וביצעה סי היימן.
השיר נפסל לשידור בגלי צה"ל בראשית ימי האינתיפאדה בגלל תוכנו הפוליטי-תקשורתי.
שיר זה זכה לגרסת כיסוי בעברית מפי הזמרת ג'ואן באאז.
Shoot and Cry - סרט דוקומנטרי של הבמאית הקנדית הלן קלודובסקי, על הסכסוך הישראלי-פלסטיני כפי שנראה דרך עיניהם של שני בני 18: ישראלי ופלסטיני.
יורים ולא בוכים: המיליטריזציה החדשה של ישראל בשנות האלפיים, ספר מאת יגיל לוי, הוצאת למדא, האוניברסיטה הפתוחה, 2023.
מופעים בולטים בתרבות המיוחסים לעיתים לביטוי
יוריאן דויד נורמן טימבר (בהולנדית: Jurriën David Norman Timber; נולד ב-17 ביוני 2001) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בארסנל ובנבחרת הולנד.
טימבר נולד בעיר אוטרכט שבהולנד, בילדותו התאמן במחלקת הנוער של DVSU העירונית, בהמשך עבר לשחק במועדוני נוער של קבוצות פאר כגון: פיינורד ואייאקס אמסטרדם.
ב-7 במרץ 2020, ערך טימבר את הופעת הבכורה שלו באייאקס בניצחון 3–1 על הירנפיין.
ב-9 בדצמבר 2020, שיחק טימבר בפעם הראשונה בליגת האלופות, לאחר שעלה כמחליף מהספסל בדקה האחרונה למשחק, בהפסד 0–1 לאטאלנטה האיטלקית.
ב-2 במאי 2021, טימבר כבש את שער הבכורה הראשון שלו באייאקס נגד אמן במסגרת הליגה.
ב-12 באוגוסט ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בניצחון 2–1 על נוטינגהאם פורסט.
במהלך המשחק נפצע פציעה קשה, והוחלף, ושב מהפציעה רק במשחק האחרון של העונה ב-19 במאי 2024, כשעלה כמחליף בניצחון 2–1 על אברטון.
טימבר זומן לנבחרת הולנד לקראת יורו 2020, הופעת הבכורה שלו נערכה ב-2 ביוני 2021, נגד נבחרת סקוטלנד.
אחיו התאום הוא כדורגלן פיינורד קוינטן טימבר.
אח נוסף שלו הוא כדורגלן נבחרת קוראסאו ואוטרכט דילן טימבר .
נבחרת הנוער של הולנד (עד גיל 17)
יורינדה ואן קלינקן (בהולנדית: Jorinde van Klinken; נולדה ב-2 בפברואר 2000) היא אתלטית הולנדית, סגנית אלופת העולם (טוקיו 2025) בזריקת דיסקוס, זוכת שתי מדליות כסף באליפות אירופה (רומא 2024) בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס, ושיאנית הולנד בזריקת דיסקוס.
ואן קלינקן נולדה באסן שבהולנד.
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בגרוסטו ב-2017 זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל וסיימה שישית בזריקת דיסקוס.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ב-2018 בטמפרה זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל וסיימה שביעית בזריקת דיסקוס.
היא השתתפה גם באליפות אירופה באותה שנה, וקבעה תוצאה של 54.33 מטר במוקדמות זריקת דיסקוס ולא העפילה לגמר.
באליפות אירופה עד גיל 20 ב-2019 זכתה מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל ובאליפות העולם שהתקיימה בדוחה ייצגה את הולנד בזריקת דיסקוס וקבעה במוקדמות תוצאה של 58.58 מטר.
ב-2020 סיימה תואר ראשון במדעי החדשנות באוניברסיטת אוטרכט.
היא עברה לארצות הברית והחלה ללמוד תואר שני בניהול ולהתאמן באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
ב-2021 זכתה באליפות ה-NCAA בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.01 מטר וסיימה שלישית באליפות המכללות באולם בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.56 מטר.
באליפות אירופה עד גיל 23 שהתקיימה ב-2021 בטאלין זכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס.
באולימפיאדת טוקיו קבעה תוצאה של 61.15 מטר במוקדמות זריקת דיסקוס ולא העפילה לגמר.
באליפות אירופה 2022 זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (18.94 מטר) וסיימה רביעית בזריקת דיסקוס (64.43 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה 2023 סיימה רביעית בזריקת דיסקוס (67.20 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה 2024 זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל (18.67 מטר) ובמדליית כסף בזריקת דיסקוס (65.99 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה 2025 זכתה במדליית כסף בזריקת דיסקוס (67.50 מטר).
יוריקה אוהרה הידועה גם בשם יוריקה!
הוא שם הבמה של דייוויד האגארד , מלכת דראג ואושיית ריאליטי.
היא התפרסמה בעקבות השתתפותה בעונות התשיעית והעשירית של תחרות הריאליטי המרוץ לדראג של רו פול.
היא יצאה מהעונה התשיעית בגלל פציעה והגיעה למקום השני בעונה העשירית.
אוהרה הופיעה גם בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס והגיעה למקום השני.
מאז 2020, יוריקה היא אחת המנחות של התוכנית "אנחנו כאן" של רשת HBO, לצד שאנג'לה ובוב דה דראג קווין.
הסדרה זכתה לשבחים רבים מהמבקרים.
האגארד נולדה ב־26 באוגוסט 1990, ב, טנסי, והחלה להופיע בדראג במועדון New Beginnings.
היא בחרה בשם הבמה "יוריקה" בשל הדמיון הפונטי לשמה של אימה – אולריקה; שם המשפחה "אוהרה" נלקח מדמותה של מהסרט "חלף עם הרוח".
האימא־דראג של יוריקה היא ז'קלין סנט גיימס, זוכת תחרות "Miss Gay USofA at Large".
יוריקה זכתה בפרס על מאבקה נגד בריונות.
לפני שהצטרפה ל"המרוץ לדראג" השתתפה בתחרויות דראג מקומיות והחלה לימודיה באוניברסיטת מחקר בג'ונסון סיטי, טנסי, מהם פרשה על מנת להשתתף בתוכנית.
יוריקה התחרתה בעונות התשיעית והעשירית של תוכנית המציאות האמריקאית "המרוץ לדראג של רו פול" וכן בעונה השישית של "המרוץ לדראג: אולסטארס".
כמו כן התחרתה בתוכנית "".
ב-2 בפברואר 2017, פורסם כי יוריקה נבחרה, לצד 13 מתמודדות נוספות, להתחרות בעונה התשיעית של המרוץ לדראג של רו פול.
יוריקה נפצעה במהלך צילומי הפרק השני לעונה, ונאלצה לפרוש מהתחרות במהלך הפרק החמישי, בכך הפכה למתמודדת הראשונה בתולדות התוכנית שעזבה בעקבות פציעה.
לאחר טיפולי פיזיותרפיה, יוריקה חזרה לתחרות בעונה העשירית ב-2018. במהלך עונה זו, יוריקה זכתה בשני אתגרים עיקריים (בפרקים 5 ו-6) וגם הועמדה להדחה פעמיים.
בסופו של דבר, אקווריה זכתה במקום הראשון, כאשר יוריקה סיימה את התחרות במקום השני, לצד .
לאחר שהתחרתה בעונה העשירית של המרוץ לדראג, יוריקה המשיכה לעבוד בצורה בולטת כמלכת דראג בתעשיית הבידור.
היא כיכבה בקליפ לשיר "For You" של זמר הקאנטרי ברנדון סטנסל, שיצא ביולי 2018. בספטמבר 2018, היא עשתה "מהפך" לזאכרי קווינטו במסגרת תוכניתה "Drag Me".
בדצמבר 2018, יוריקה השתתפה בספיישל הטלוויזיה .
ב-2019, היא הופיעה כאורחת בפרק הבכורה של העונה ה-11 של המרוץ לדראג.
ביוני 2021, פורסם שיוריקה תשתתף בעונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס.
יוריקה הודחה בחמישיית הגמר, אבל חזרה אחרי שניצחה בליפ סינק את סילקי נאטמג גנאש.
כשהיא חזרה לתחרות, היא זכתה באתגר מרכזי בפרק ה-11 ובפרס של 25,000 דולר.
בפרק הגמר, קיילי סוניק לאב זכתה בתחרות ויורקה הגיעה למקום השני עם ג'ינג'ר מינג' וראג'ה אוהרה.
מאז 2020, יוריקה מנחה את התוכנית "אנחנו כאן" של רשת HBO יחד עם עמיתותיה מהמרוץ לדראג בוב דה דראג קווין ושאנג'לה.
בתוכנית, שלוש מלכות הדראג נוסעת ברחבי ארצות הברית על מנת לגייס תושבי עיירות קטנות להשתתף במופעי דראג חד-פעמיים.
לאחר שידור הבכורה של הסדרה ב-23 באפריל 2020, היא חודשה לעונה שנייה, שעלתה לשידור לראשונה ב-11 באוקטובר 2021. בדצמבר 2021, הסדרה חודשה לעונה שלישית.
הסדרה זכתה לשבחים רבים מצד מבקרי הטלוויזיה.
באפריל 2017, יוריקה ואדם ברטה הוציאו סינגל וקליפ בשם "Body Positivity" שכללו את קנדי מיוז.
הקליפ כולל הופעות אורח של מתחרות מהמרוץ לדראג כמו צ'ארלי היידס, סינתיה לי פונטיין ואושיית הטלוויזיה פארה אברהם.
יוריקה הוציאה את הסינגל סולו הראשון שלה, "Stomp", ב-28 באפריל 2017. היא הוציאה את הסינגל סולו השני שלה, "The Big Girl", שכתבה יחד עם בוב דה דראג קווין, ב-28 ביוני 2018.
כחלק מהאתגר האחרון של העונה ה-10 של המרוץ לדראג, יוריקה השתתפה יחד עם שלוש המלכות האחרות בגמר בבית בשיר "American" של רופול.
השיר הגיעה למקום ה-12 במצעד שירי הדנאס/אלקטרוני של בילבורד.
בנובמבר 2018, VELO הוציאו את הסינגל "Where My Man At" שבו השתתפו יוריקה ומנילה לוזון.
שתיהן השתתפו גם בקליפ של השיר עם ג'ינג'ר מינג', ת'ורג'י ת'ור וטריניטי דה טאק.
יוריקה חיה כאישה טרנסג'נדרית במשך כארבע שנים לפני שהחליטה להשתנות בחזרה.
היא הזדהתה אז כ"ג'נדרפלואיד וג'נדרנייטרלי" והשתמשה בכינויי הגוף they/them מחוץ לדראג.
יוריקה תומכת בתנועת הגוף החיובי וקראה לעצמה "מלכת הפיל".
היא קראה לדיוויין השראה לאסתטיקת הדראג שלה.
האגארד יצאה כאישה טרנסג'נדרית ב-2022.
יוריס ואן אובריים (בהולנדית: Joris van Overeem; נולד ב-1 ביוני 1994) הוא כדורגלן הולנדי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהירנפיין מליגת העל ההולנדית.
ואן אובריים, המחזיק באזרחות ישראלית, נולד באמסטרדם שבהולנד, לאם ממוצא יהודי.
יוריס התפתח כשחקן באקדמיית הנוער של א.ז.
ב-30 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו עם הסגל הבוגר של א.ז.
אלקמאר במסגרת הגביע ההולנדי, במשחק מול אכילס '29 ההולנדית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 ואף כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים בדקה ה-88, במשחק ביתי שנגמר בניצחון 7–0 של קבוצתו.
ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של דורדרכט בליגת העל ההולנדית, כשגם פתח בהרכב בניצחון החוץ 2–1 על הירנפיין, ואף כבש את שער הבכורה שלו בליגה.
אלקמאר וחתם באוטרכט ההולנדית, ששילמה עבורו 700 אלף יורו.
ב-11 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו כשנכנס כמחליף בדקה ה-71, בהפסד החוץ 0–4 מול פ.ס.וו.
ב-19 באוגוסט 2018 כבש שער בכורה עם קבוצתו אוטרכט בניצחון הביתי 0–2 על זוולה, בו גם קיבל כרטיס אדום.
ב-13 ביוני 2022 חתם במכבי תל אביב על חוזה לשלוש שנים.
תחת הדרכתם של ולאדן איביץ' ואייטור קראנקה מיעט לקבל דקות משחק, ובמרבית עונת 2022/2023 הוא כלל לא נכלל בסגל הקבוצה.
הוא שותף בתשעה משחקי ליגה, כשרק באחד מהם עלה בהרכב הפותח.
עם הגעתו של רובי קין לקבוצה, לקראת עונת 2023/2024, השתנה מעמדו והוא קיבל מקום של קבע במשחקי המוקדמות האירופאיים והפך להיות אחד מהשחקנים הבולטים של הקבוצה בליגה במהלך העונה.
במשחק השני בשלב הפלייאוף, מול מכבי חיפה, נפצע בברכו ועבר ניתוח.
למרות הערכה ראשונית כי לא ישוב לשחק באותה עונה הוא שב למגרשים כשנותרו עוד ארבעה משחקים לסיום העונה וזכה עם מכבי תל אביב באליפות המדינה לעונת 2023/2024, האליפות הראשונה שלו בקריירה.
שנה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות נוספת.
בסיום העונה לא חודש החוזה.
ב-26 ביוני 2025 חתם לשנתיים בהירנפיין.
יוריט פטרוס קרולינה הנדריקס (בהולנדית: Jorrit Petrus Carolina Hendrix; נולד ב-6 בפברואר 1995 בפאנינגן שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בפרויסן מינסטר מהבונדסליגה השנייה.
להנדריקס הופעה אחת במדי נבחרת הולנד בכדורגל.
הנדריקס החל את הקריירה המקצוענית שלו בפ.ס.וו.
איינדהובן מליגת העל ההולנדית, שבה גדל במחלקת הנוער.
הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במשך שבע עונות וחצי, שבהן ערך 238 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
ב-12 בינואר 2021 חתם הנדריקס בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית.
ב-20 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לדינמו מוסקבה במסגרת עונת 2020/2021 בגביע הרוסי.
ב-28 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–2 לרובין קאזאן.
בחצי העונה הראשונה שלו במועדון ערך הנדריקס עשר הופעות ליגה.
ב-26 בינואר 2022 הושאל הנדריקס לפיינורד מליגת העל ההולנדית עד לתום עונת 2021/2022. ב-6 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על ספרטה רוטרדם במסגרת הליגה.
ב-13 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על ואלבייק במסגרת הליגה.
הנדריקס ופיינורד אף הגיעו באותה עונה לגמר הליגה האירופית 2022, בו הפסידו 1-0 לרומא.
הנדריקס לא שותף בגמר זה.
בקיץ 2022 חתם הנדריקס על חוזה לעונה אחת בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה.
בעונה זו, 2022/23, ערך הנדריקס 20 הופעות ליגה וסיים עם דיסלדורף במקום הרביעי, אך לא הצליח להעפיל עמה לבונדסליגה.
בקיץ 2023 חתם הנדריקס על חוזה לעונה אחת בוסטרן סידני וונדררס מליגת העל האוסטרלית בכדורגל.
הנדריקס שיחק בקבוצה זו עונה אחת וסיים עמה בתחתית הליגה.
בקיץ 2024 חתם הנדריקס בפרויסן מינסטר, העולה החדשה לבונדסליגה השנייה.
ב-1 בספטמבר 2016 ערך הנדריקס את הופעתו היחידה במדי נבחרת הולנד, בהפסד 1–2 לנבחרת יוון במשחק ידידות.
יורי וסילייביץ' שטונוב היה זמר, מוזיקאי, משורר ומלחין סובייטי ורוסי.
יורי שטונוב נולד ב-6 בספטמבר 1973 בבשקורטוסטן.
באוקטובר 1986 פגש את ראש החוג המוזיקלי, סרגיי קוזנצוב , שבאותה תקופה חיפש מבצע לשיריו.
כך נוצר ההרכב הראשון של להקת לסקובי מאי, שבנוסף לקוזנצוב ושטונוב, כלל את ויאצ'סלב פונומריוב (ניגן בגיטרה בס) וסרגיי סרקוב (ניהל את התאורה).
לאחר שעזב את לסקובי מאי, עבר שטונוב לגרמניה, שם קיבל את השכלתו כטכנאי קול.
בתקופה זו הוא עבד בעיקר באולפן, ולא הופיע בקונצרטים.
באביב 1994, PolyGram Russia , אחד מאולפני ההקלטות הגדולים ברוסיה, הציע ליורי שטונוב שיתוף פעולה.
המשא ומתן עבר במהירות, וכמה ימים לאחר מכן חתם שטונוב על חוזה.
ב-18 בספטמבר 2009 יצא שטונוב לסיור בערים רוסיות לתמיכה בסרט העלילתי "לסקובי מאי" .
בליל 23 ביוני 2022, נפטר יורי שטונוב מאי ספיקת לב חריפה.
היא סדרת טלוויזיה אמריקאית-אירית בהנפשה ממוחשבת, שנוצרה על ידי נורטון וירג'ין וניאם שארקי ושודרה בערוץ דיסני ג'וניור.
לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 30 פרקים.
היא שודרה לראשונה ב-22 ביוני 2022 והסתיימה ב-24 במרץ 2023. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ דיסני ג'וניור בדיבוב העברי ב-4 בספטמבר 2022 והסתיימה ב-9 בנובמבר 2023.
יוריקה היא ממציאה צעירה בתקופת האבן, אשר חולמת להפוך את עולמה למקום טוב יותר ומתקדם יותר.
בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי ענת ניב, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתיוריקהרות ריגיקמה שלופפרקאי זןמיקה בראלבארידווין טרי קמפבלשגיא נחמקיןג'וליהמדיגן קמרמעיין עדןבוגקייד טרופיאנואליענה מגוןקלודקונור אנדרדהאיתמר אולייראמברסשה נייטדניאלה אשכנזי גפןרולוליל רל האוריערן מוררוקסירניי אליס גולדסברישירלי לילואוםחוויאר מוניוזגילן שחףדימהקווין מייקל ריצ'רדסוןיורם יוספסברגורנהקרי סאמרענת ניבסנדיוונדל פירסתמיר גינזבורגסיירהריאן מישל בתההדר שחף-מעייןוונדהלורטה דוויןשיר נושאלקסי אנדרוודענת ניב
עונהמספר פרקיםתקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל שידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרון13022 ביוני 202224 במרץ 20234 בספטמבר 20229 בנובמבר 2023
יוריס דלבינש (בלטבית: Juris Dalbiņš; נולד ב-1 בינואר 1954) הוא איש צבא ופוליטיקאי לטבי.
כיהן כמפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל) של לטביה בשנים 1994–1998. לאחר מכן שימש כחבר הסאימה בשנים 1998–2010.
דלבינש נולד בדובלה ב-1 בינואר 1954. לאחר סיום לימודיו עבד כמורה באיסליצה (ריטאוסמס ).
ב-1992, לאחר התפרקות ברית המועצות והקמתו מחדש של הצבא הלטבי, הוא התגייס לצבא.
הוא התקדם במהירות בסולם הדרגות, וב-25 באוקטובר 1994 מונה למפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל).
ב-8 ביולי 1998 הוא נאלץ להתפטר לאחר שהשתתף בטקס להנצחת הלגיונרים הלטבים שלחמו עם הוואפן אס אס במלחמת העולם השנייה.
מיד עם פרישתו מהצבא, הוא הצטרף למפלגת העם, וב-2 בנובמבר של אותה שנה נבחר לסאימה (הפרלמנט הלטבי).
ב-2001 הוא התפטר מתפקידו ונבחר למועצת העיר ריגה.
ב-5 בנובמבר 2002 הוא נבחר בשנית לסאימה.
ב-7 בנובמבר 2006 הוא נבחר לסאימה בפעם השלישית.
ב-2009 הוא ניסה להיבחר לפרלמנט האירופי אולם נכשל.
בבחירות לסאימה ה-10 ב-2 באוקטובר 2010 הוא התמודד מטעם מפלגת לטובת לטביה, אולם לא נבחר.
יוריס אייכמניס (בלטבית: Juris Eihmanis; נולד ב-15 בספטמבר 1954) הוא קולונל בדימוס בצבא לטביה.
שימש לתקופה קצרה כמפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל), לפני שנאלץ לפרוש בעקבות פרשת שחיתות.
אייכמניס נולד בריגה ב-15 בספטמבר 1954. הוא למד הנדסת רדיו במכון הפוליטכני בריגה עד 1984, ולאחר מכן עבד במפעל כימיקלים.
לאחר התפרקות ברית המועצות הוא התגייס לצבא לטביה, ומונה למפקד גדוד.
ב-1996 הוא מונה למפקד המשמר הלאומי.
ב-8 ביולי 1998 הוא מונה למפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל).
הוא החזיק בתפקיד פחות מחצי שנה לפני שהתגלה שהשתמש בכספי ציבור לשיפוץ דירתו האישית.