tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2001 הצטרף ל-WWE, כחלק מה"פלישה" - קו עלילה בו מתאבקי ECW-WCW פלשו ל-WWF.
גררו זכה באליפות ה-WWE במשקל קל מספר פעמים.
וניהל קרבות מול מתאבקים כמו בילי קידמן וריי מיסטריו.
בשנת 2002, הוא הקים יחד עם דודו, אדי גררו, את הצמד "לוס גררוס".
ובשנת 2004, "לוס גררוס" זכו באליפות הזוגות של ה-WWE.
הם היו מעורבים במספר יריבויות בולטות מול צמדים כמו קורט אנגל וכריס בנואה, והאחים באשהם.
לאחר מכן הצמד התפרק באופן זמני ולאחר כך לצמיתות עם מותו של אדי גררו בשנת 2005. צ'אבו המשיך בקריירת יחידים ב-WWE.
במהלך תקופה זו, צ'אבו גילם מספר דמויות שונות.
אחת הבולטות שבהן הייתה דמות של עוזר נאמן לג'נרל מנג'ר של סמאקדאון, ויקי גררו (אלמנתו של אדי גררו).
במסגרת תפקיד זה, הוא היה מעורב לעיתים קרובות בסיפורי העלילה של ויקי ופיתח יריבויות משלו.
בשנת 2011, גררו עזב את הארגון.
לאחר עזיבתו את ה-WWE, גררו המשיך את קריירת ההיאבקות שלו בארגונים אחרים.
ובשנת 2012 הצטרף לארגון TNA בשנת 2012. הוא שיתף פעולה עם הרננדז והשניים זכו באליפות הזוגות של TNA פעם אחת.
גררו המשיך להתאבק ב-TNA עד לשנת 2013, כשהוא מעורב במספר יריבויות וקרבות שונים.
ואף על פי שלא זכה באליפויות יחידים בארגון, הוא היה חלק משמעותי מרוסטר המתאבקים בתקופה זו.
PWI דירג אותו במקום ה-17 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2004
אליפות הזוגות של TNA (פעם אחת) – עם הרננדז
אליפות ה-WWE במשקל קל (4 פעמים)
אליפות הזוגות של ה-WWE (פעם אחת) - עם אדי גררו
גררו נשוי לשארי, ולהם שני בנים.
ביולי 2016, גררו הצטרף לתובענה ייצוגית נגד ה-WWE שלפיה נטען כי נגרמו למתאבקים פציעות נוירולוגיות ארוכות טווח וכי החברה לא טיפלה בהם באופן שגרתי.
צ'אבהאר (בפרסית: چابهار; בבלוצ'ית: چھبار) היא עיר במחוז המרכזי של מחוז צ'אבהאר, פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן באיראן.
זוהי נמל חופשי (אזור סחר חופשי) הממוקם לחוף מפרץ עומאן, והיא העיר הדרומית ביותר באיראן אחרי קונאראק .
עיר הנמל האחות גוואדר במחוז בלוצ'יסטן שבפקיסטן, ממוקמת כ-170 קילומטרים מזרחית לצ'אבהאר.
השם צ'אבהאר הוא קיצור של הביטוי הפרסי צ'האר באהר (פרסית: چهاربهار), כאשר צ'האר פירושו "ארבע" ובהאר פירושו "מעיין".
לפיכך, צ'אבהאר פירושו מקום שבו כל ארבע עונות השנה דומות לאביב.
יש כפר דייגים ונמל לשעבר בשם טיס בשכונת צ'אבהאר, המתוארך לשנת 2500 לפנה"ס, שנודע בכיבושיו של אלכסנדר הגדול כטיז, שבסופו של דבר שונה שמו לטיס.
בנוסף, בספרו "עקד אל-עלא ללמוג'פה אל אחלה", כתב אפדל אל-דין אבו חמיד קרמני בשנת 1188 על נמל טיז ועל המסחר והמסחר בו.
לדברי החוקר וההיסטוריון, אלברוני, מחבר יצירה אנציקלופדית על הודו בשם "טאריך אל-הינד", חוף הים של הודו מתחיל באזור טיס ששכנה היכן ששוכנת צ'אבהאר המודרנית.
טיס היה בעבר נמל מסחרי פעיל, ונהרס על ידי המונגולים כאשר ישנן חורבות של המקום.
הפורטוגזים היו המדינה הקולוניאלית הראשונה שתקפה את ים מקרין (עומאן).
הכוחות הפורטוגזים בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי השתלטו על צ'אבהאר וטיס, ונשארו שם עד שנת 1621. הבריטים, ומאוחר יותר הפורטוגזים נכנסו לאזור זה בשנת 1616.
צ'אבהאר המודרנית מתוארכת לסביבות שנת 1970, כאשר הוכרזה כעיר ופרויקטים גדולים של בניית נמל ים החלו בהוראת השאה של איראן, מוחמד רזא שאה פהלווי.
בסיס ימי ואווירי מודרני הוקם כחלק ממדיניות השאה להפוך את איראן למעצמה דומיננטית באוקיינוס ההודי.
באותה תקופה, פרויקטים אלה ואחרים של פיתוח בצ'אבהאר וסביבתה כללו השתתפות נרחבת של חברות זרות, במיוחד מארצות הברית.
לאחר מהפכת 1979, החברות הזרות עזבו את הפרויקטים וחברות ציבוריות איראניות הקשורות למשרד הג'אהד-א סאזאנדגי (או ג'יהאד לבנייה) השתלטו עליהן.
מלחמת איראן-עיראק גרמה לצ'אבהאר לצבור חשיבות לוגיסטית ואסטרטגית.
המלחמה הביאה למצב ביטחוני קשה באזור מצרי הורמוז ואוניות לא יכלו להיכנס למפרץ הפרסי.
בהתאם לכך, צ'אבהאר הפכה לנמל מרכזי במהלך המלחמה.
בשנות ה-80 פיתחה ממשלת איראן תוכנית חדשה בשם תוכנית פיתוח הציר המזרחי, שמטרתה להשתמש במיקומה הגאוגרפי של צ'בהאר ככלי פיתוח אזורי כדי לעודד צמיחה כלכלית במחוזות המזרחיים.
הקמת אזור הסחר החופשי-תעשייתי צ'אבהאר בשנת 1992, כתוצאה מתוכנית EAD, הביאה פיתוח ועודדה הגירה מחלקים אחרים של המדינה לצ'אבהאר.
ב-25 בפברואר 2025, התרחשו בעיר עימותים בין משמרות המהפכה האסלאמית לבין ג'יש אל-עדל, קבוצה מיליטנטית סונית.
לפחות אזרח אחד, ילד בן 5, נהרג.
שני לוחמים נוספים של ג'יש אל-עדל נהרגו גם הם.
ימים קודם לכן, ג'יש אל-עדל הפציץ בניין ממשל איראני.
הודו מסייעת בפיתוח נמל צ'אבהאר, אשר יאפשר לה גישה למשאבי הנפט והגז באיראן ובמדינות מרכז אסיה.
בכך, הודו מקווה להתחרות בסין, שבונה את נמל גוואדר בצד השני של הגבול במחוז בלוצ'יסטן בפקיסטן.
בשנת 2014, אישרה ממשלת הודו סכום ראשוני של 85 מיליון דולר לפיתוח נמל צ'אבהאר.
עד 2016, כאשר הסנקציות נגד איראן הוסרו לאחר הסכם הגרעין, תוכניות ההשקעה ההודיות הגיעו לסכום של 500 מיליון דולר.
בתוך כך, איראן תקבל את נמל המים העמוקים הראשון שלה, כדי לאפשר לה לנהל סחר עולמי עם ספינות מטען גדולות במקום הספינות הקטנות שהנמלים שלה יכולים להתמודד איתן כיום, ובכך לשים קץ לתלותה באיחוד האמירויות הערביות כמתווך ספנות.
בנוסף לכך, צ'אבהאר מתוכנן לשמש לשינוע סחורות למרכז אסיה, תוך שמירה על נמל בנדר עבאס כמרכז לסחר עם רוסיה ואירופה.
צ'אנדראפורם פונוסאמי רדהקרישנן (בדוונגארי: चंद्रपुरम पोन्नुसामी राधाकृष्णन; נולד ב-4 במאי 1957) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כסגן נשיא הודו מ־12 בספטמבר 2025. קודם לכן שימש כמושל מהאראשטרה, טלנגאנה וג'הרקאנד וסגן המושל של פונדיצ'רי וכחבר הלוק סבהה.
רדהקרישנן נולד ב במדראס ב־4 במאי 1957. הוא הצטרף לראשטריה סוויאמסווק סאנג בגיל 16. ב־1974 נבחר רדהקרישנן לחבר הוועד הפועל המדינתי בטמיל נאדו של בהרטיה ג'אנה סנג.
ב־1996 נבחר רדהקרישנן למזכ"ל מפלגת העם ההודית בטמיל נאדו.
הוא נבחר ללוק סבהה בבחירות ב־1998 וב־1999, ועמד בראש הוועדה הפרלמנטרית הקבועה לענייני טקסטיל.
בבחירות ב־2004 איבד את מושבו, ונכשל בהתמודדותו בבחירות ב־2014 וב־2019.
מ־2004 עד 2007 שימש רדהקרישנן כנשיא מפלגת העם ההודית בטמיל נאדו.
ב־18 בפברואר 2023 הושבע רדהקרישנן כמושל ג'הרקאנד.
ב־20 במאי 2024 הושבע גם כמושל טלנגאנה וסגן המושל של טריטוריית האיחוד פונדיצ'רי.
ב־31 ביולי 2024 הושבע רדהקרישנן למושל מהאראשטרה.
בעקבות התפטרותו של סגן נשיא הודו ג'גדיפ דהנקר, בחרה מפלגת העם ההודית ברדהקרישנן כמועמדה ומומעמד הברית הדמוקרטית הלאומית לתפקיד סגן הנשיא.
בהצבעה שנערכה ב־9 בספטמבר 2025 זכה רדהקרישנן ב־452 קולות מתוך 767 לעומת 300 ל, המועמד המתחרה מטעם גוש האופוזיציה .
רפובליקת צ'אד היא מדינה ללא מוצא לים במרכז אפריקה, אשר גובלת בלוב בצפונה, בסודאן במזרחה, ברפובליקה המרכז-אפריקאית בדרומה, בקמרון ובניגריה בדרום-מערב ובניז'ר במערב.
כ-50% מאוכלוסיית צ'אד הם מוסלמים, והמדינה חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
שפותיה הרשמיות של צ'אד הן ערבית וצרפתית והמדינה משמשת כמדינה משקיפה בליגה הערבית.
שטחה של צ'אד עשיר בממצאים פלאונטולוגיים וארכאולוגיים.
בשנת 1996, האנתרופולוג צרפתי מישל ברונה (Michel Brunet) מצא באזור בחר אל-ע'זאל לסת הומינינית שגילה תוארך ל-3 מיליון שנים, ואשר קיבלה את השם המדעי Australopithecus bahrelghazali וכן את הכינוי הבלתי רשמי אבּל (Abel), על שם ידידו של ברונה.
בשנת 2002 מצאו ברונה ושותפיו באזור בורקו (Borkou) בצפון צ'אד גולגולת של הומינין, שגילה תוארך לכ-7 מיליון שנים והוענק השם המדעי סהלאנתרופוס צ'אדנסיס.
באזור אנדי (Ennedi) נמצאו פטרוגליפים שלהערכת הארכאולוגים צוירו באלף השביעי לפני הספירה.
ממצאי קדרות מאותו אזור מתוארכים לזמנים קדומים מאלה שנמצאו בעמק הנילוס.
בדומה לאזורים רבים בעולם, ראשוני המתיישבים באזור בו שוכנת צ'אד היו בני שבטים מבודדים .
גולגולות אנושיות וציורי מערות מצויים לרוב באזור זה.
במהלך ההיסטוריה חיו השבטים הללו במסגרת ממלכות שונות.
צ'אד נשלטה על ידי מספר ממלכות מקומיות חלשות עד שנכבשה על ידי האימפריה האפריקנית של קאנם-בורנו.
לקראת סוף האלף הראשון לספירה החלו להיווצר מדינות ראשונות באזור הסאהלי שבין המדבר לסוואנה.
לאורך האלף השני, ההיסטוריה של צ'אד היא ההיסטוריה של המדינות האלה ויחסיהן עם שבטים שלא חיו במסגרת מדינתית.
מחקרים אחרונים מראים כי המדינות הללו נוסדו על ידי אפריקאים מקומיים, ולא על ידי מהגרים ערבים, כפי שההיסטוריונים נהגו לחשוב עד אותו הזמן, אף כי לכל הדעות שיחקו המהגרים הערבים תפקיד חשוב בהיווצרותן.
המדינות החלו בדרך כלל כממלכות שבהן המלך נחשב לאל.
לכל ממלכה היה צבא, אך אף אחת מהן לא התפשטה לדרום צ'אד, בה הג'ונגל וזבובי הצה צה הקשו על השימוש בחיל פרשים.
הכלכלה של הממלכות הללו התבססה בעיקר על נתיבי המסחר שעברו דרך מדבר סהרה.
ההיסטוריה הידועה של המדינות הללו מתבססת על רישומים של סוחרים וחוקרים ערבים.
מאוחר יותר, ישויות חוץ-אפריקניות החלו להשפיע באופן הולך וגובר על צ'אד.
בימי הביניים הייתה צ'אד צומת דרכים חשוב שקישר בין סוחרים מוסלמים מהמזרח לבין השבטים הילידים.
ב-1891 נעשתה צ'אד קולוניה צרפתית, וב-1910 נכללה בפדרציה של אפריקה המשוונית הצרפתית.
במלחמת העולם השנייה הייתה צ'אד, שהונהגה על ידי המושל השחור פליקס אבואה, המושבה הצרפתית הראשונה שתמכה בצרפת החופשית והצטרפה לבעלות הברית.
ב-11 באוגוסט 1960 זכתה המדינה לעצמאות מלאה מצרפת, בראשות פרנסואה טומבלבי, אך חמש שנים לאחר מכן גלשה למלחמת אזרחים.
ב-1979 כבשו פלגים מורדים בהנהגת היסנה הברה את הבירה והשלטון המרכזי במדינה התפרק.
פלגים חמושים, רבים מהם היו מעורבים בהתקוממות בצפון המדינה, התחרו על השלטון.
התפרקותה של צ'אד הובילה לקריסת המעמד של צרפת במדינה.
לוב ניסתה למלא את הוואקום והתערבה במלחמת האזרחים, אך ההרפתקה שלה הסתיימה בכישלון ב-1987. הברה, שנתמך על ידי צרפת, הצליח לאחד את המדינה ולהדוף את צבא לוב.
הברה ביסס את משטרו הדיקטטורי באמצעות מערכת שהתבססה על שחיתות ואלימות, ואלפי אנשים נהרגו לפי ההערכות תחת שלטונו.
הוא היטיב עם הקבוצה האתנית שאליה הוא משתייך, טובו, והפלה את בעלי בריתו לשעבר, מקרב הזגווה.
משטרו של הברה נפל ב-1990, בהפיכה בהובלת הגנרל שלו אידריס דבי.
השלטון החדש ניסה להעמידו לדין במשך שנים, וב-2013 הוא הואשם בפשעים והפרות זכויות אדם חמורות, כולל מעשי אונס, שעבוד מיני ורצח של כ-40 אלף איש.
ב-2016 הוא נידון למאסר עולם.
דבי זכה בכהונה שנייה בבחירות ב-2001, אך התקווה ליציבות ולשגשוג בעקבות חיפוש אחר נפט במדינה התנפצו במהירות עם פרוץ מלחמת אזרחים חדשה ב-2005. דבי פעל באופן חד-צדדי כדי לשנות את החוקה ולהסיר את הגבלת שתי הכהונות בחוקה, למורת רוחם של האופוזיציה וארגוני חברה אזרחית.
דבי זכה בקדנציה שלישית בבחירות ב-2006, שהוחרמו על ידי האופוזיציה.
האלימות האתנית במזרח המדינה התגברה, והאו"ם הזהיר מפני רצח עם בדומה למתחולל בחבל דארפור.
באותה שנה, וכן ב-2008, כוחות מורדים ניסו להשתלט על הבירה, אך נכשלו.
ב-2010 חתמו צ'אד וסודאן על הסכם לסיום מלחמה בת חמש שנים ביניהן ולפתיחת הגבול אחרי שבע שנים שבהן היה סגור.
במאי 2013 סיכלו כוחות הביטחון של צ'אד הפיכה נגד דבי, שלטענתם תוכננה כמה חודשים.
באפריל 2021, יום לאחר שדווח כי זכה בכהונה שישית הודיע צבא צ'אד כי אידריס דבי, ששלט במדינה 30 שנה, מת מפציעות שספג במהלך הקרב בצפון צ'אד.
הצבא הכריז על פיזור הפרלמנט ומסר כי המדינה תנוהל ב-18 החודשים הקרובים על ידי מועצת המעבר.
בנובמבר 2024 הכריזה צ'אד על סיום הסכם שיתוף הפעולה הביטחוני עם צרפת והורתה לצרפת להוציא את כל חייליה מהמדינה.
בהתאם, עד ינואר 2025 יצאו כל כוחותיה של צרפת מהמדינה.
לפי צ'אד, המהלך יאפשר לה להגדיר מחדש את שותפויותיה האסטרטגיות בהתאם לעדיפויותיה הלאומיות.
על-פי חוקת צ'אד, המדינה מוגדרת כרפובליקה נשיאותית שבראשה עומד נשיא הנבחר על ידי אזרחי המדינה שמלאו להם 18 שנים.
הנשיא ממנה ראש ממשלה ו"מועצת מדינה" (קבינט), ומחזיק בהשפעה ניכרת על מינוים של שופטים, מפקדי צבא, פקידי מחוזות ומנכ"לי החברות הממשלתיות.
הרשות המחוקקת של צ'אד מורכבת מאספה לאומית, פרלמנט חד-ביתי בן 155 מושבים, הנבחר כל ארבע שנים (החוקה מגדירה את הפרלמנט כדו-ביתי, בקובעה כי לצד האספה הלאומית יוקם סנאט, אך זה טרם נוסד).
הרשות השופטת כוללת בית משפט עליון, בית דין לערעורים, בתי דין פליליים ובתי דין אזרחיים.
המערכת הפוליטית של צ'אד נשלטת במידה רבה על ידי הרשות המבצעת בעלת סמכויות נרחבות, המונהגת על ידי הנשיא אידריס דבי מתנועת הגאולה הפטריוטית.
דבי נבחר באופן חוקתי בשנים 1996 ו-2001, ואולם משקיפים בינלאומיים הבחינו באי-סדרים שונים בתהליך הבחירות.
בפועל, דבי כיהן כנשיא צ'אד משנת 1990, אך החוקה נכתבה רק ב-1996. דבי שינה ב-2005 את החוקה כך שיותר לו להיבחר לכהונה שלישית כנשיא, צעד שקומם נגדו חוגים רחבים.
כוחות מורדים המשתייכים למספר ארגונים מנהלים מאבק נגד משטרו של דבי, הנתמך בידי צרפת.
בראשית פברואר 2008 תקפו המורדים בכוח שמנה אלפי לוחמים את הבירה נג'מנה, ואף צרו על ארמון הנשיאות, אך נהדפו.
בראשות כל אזור עומד מושל הממונה על ידי ממשלת צ'אד.
האזורים מחולקים ל-61 נפות אשר בעצמן מחולקות לתת-נפות, שגם הן מחולקות לקנטונים.
בדגל צ'אד שלושה פסי גובה צבעים כחול, צהוב ואדום.
ניכרת בו ההשפעה הצרפתית בצבעים כחול ואדום, וכן נראים בו צבעי התנועה לאחדות אפריקה – צהוב ואדום.
הצבע הכחול מסמל תקווה ואת השמיים; הצהוב מסמל את השמש ואת המדבר בצפון; והאדום מסמל גבורה במאבק לחירות.
ישראל כוננה יחסים דיפלומטיים עם צ'אד במהלך שנות השישים.
כינון היחסים עם צ'אד, שבה רוב מוסלמי ברור, נתפס מפחית את האלמנט הדתית בסכסוך הישראלי-ערבי.
לישראל היו יחסים קרובים עם הנשיא הראשון של צ'אד פרנסואה טומבלבאי.
עוד לפני עצמאות המדינה הוא הגיע לביקור ב-1959. ב-1965 ביקר כנשיא צ'אד בישראל כאורחו של לוי אשכול ראש הממשלה.
צ'אד הייתה אחת משלושים המדינות האפריקניות שניתקו את יחסיהן עם ישראל בראשית שנות השבעים.
למעשה, עוד לפני מלחמת יום הכיפורים (אוקטובר 1973), בעקבות ביקורו של המלך הסעודי פייסל, ולחץ הרוב המוסלמי, הביאה צ'אד לקץ יחסיה עם ישראל.
עיקר פעילותה של ישראל בצ'אד, כמו במדינות אפריקניות רבות, התרכז בהכשרת כוחות הביטחון.
על אף ניתוק היחסים הרשמי, הוסיפו מומחים ישראליים לסייע לממשלת צ'אד בענייני צבא וביטחון, לרבות עסקאות נשק, והאלוף אברהם טמיר אף ביקר בה.
בשנת 2005 פורסם כי צ'אד שוקלת לחדש את יחסיה עם ישראל, אך מהלך זה לא יצא לפועל.
בשנת 2008 הנפיקה צ'אד גיליונות זיכרון לציון שישים שנות עצמאות לישראל.
בינואר 2011 אמר נשיא צ'אד שלכבוד יום העצמאות ה-50 לצ'אד "אנחנו שוקלים לחדש את היחסים עם ישראל".
ביולי 2016 ביקר מנכ"ל משרד החוץ אצל הנשיא אידריס דבי, בכפר הולדתו, שם דיברו השניים על חידוש יחסי המדינות.
בנוסף, הנשיא בירך ושיבח את צבא הגנה לישראל.
ב-25 בנובמבר 2018, הגיע נשיא צ'אד לביקור דיפלומטי בישראל, במהלכו נפגש עם ראש הממשלה ונשיא המדינה.
ב-20 בינואר 2019 הכריזו על חידוש היחסים בין המדינות.
ב-1 בפברואר 2023, במהלך ביקור רשמי של נשיא צ'אד מחמוד דבי איטנו בישראל, הוכרזה פתיחת שגרירות צ'אד ברמת גן.
ההגנה הלאומית באחריות הצבא (כולל כוחות היבשה וחיל האוויר), הז'נדרמריה והמשמר הלאומי, בעוד שמירת הסדר והביטחון הציבורי היא באחריות המשטרה, הז'נדרמריה והמשמר הלאומי.
כלכלתה החקלאית והענייה של צ'אד זוכה בשנים האחרונות לעידוד משמעותי כתוצאה ממיזמי נפט שונים במדינה.
כשמונים אחוזים מאוכלוסיית המדינה נשענים על חוואות לצורכי-קיום ועל גידול צאן לצורכי פרנסה, וחיים מתחת לקו העוני.
צ'אד מייצאת בעיקר כותנה, בקר וגומי ערבי, ומשנת 2004 החלה בייצוא מפוקח של נפט.
עם אוצרות הטבע של צ'אד נמנים מצבורי אורניום, אשלגן, קאולין (טין לבן) ודגה.
כלכלתה של צ'אד סבלה זה שנים לנוכח היעדר מוצא לים, עלויות חשמל גבוהות והיסטוריה של היעדר יציבות כללית.
פיגורה הכלכלי של צ'אד מתבטא גם בתשתיתה התקשורתית והתחבורתית; נכון ל-2002, מספר קווי הטלפון בצ'אד לא עלה על 12,000, כ-15,000 בני אדם בלבד חוברו לרשת האינטרנט, רק 267 ק"מ מרשת הכבישים במדינה (כ-33,400 ק"מ בסך הכל, נכון ל-1999) נסללו, ולא פועלת בה כלל רשת רכבות.
צ'אד מוסיפה להישען על סיוע חוץ ועל הון חיצוני, המממנים את מרבית ההשקעות במגזר הפרטי והציבורי כאחד.
חברת תעופה לאומית צ'אדיה איירליינס פעלה מספר שנים ונסגרה עקב הפסדים.
צ'אד היא מדינה ללא מוצא לים, השוכנת בצפון-מרכז אפריקה.
אורך גבולותיה הכולל (עם לוב, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, ניז'ר, ניגריה וסודאן) הוא 5,968 ק"מ.
פני השטח ברובם מישוריים, פרט להרי בצפון מערב (הנקודה הגבוהה ביותר: הר אמי קוסי, 3,415 מטרים), ולרמות אֶנֶדי (Ennedi) וואדאי (Ouaddaï) במזרח, שמגיעות לרום של עד 1,500 מטרים.
ישנם מספר אזורי-אקלים בצ'אד: צפונה מדברי, מישורי וצחיח ברובו, ומהווה חלק ממדבר סהרה.
במרכז המדינה שורר אקלים צחיח למחצה האופייני לחבל הסאהל, ואילו במישוריה הדרומיים נמצאת סוואנה טרופית.
פחות משלושה אחוזים מאדמות המדינה ניתנים לעיבוד, ואין גידולי קבע כלשהם.
מפגעים סביבתיים כוללים סופות אבק חמות ויבשות בצפון, בצורות תקופתיות וכן נחילי ארבה.
בנוסף, אחוז ניכר ממי השתייה של צ'אד הוא מזוהם, בעיה הגורמת למקרי כולרה רבים.
אגם צ'אד, הנמצא בתחומי צ'אד, ניגריה וקמרון, היה בעבר האגם השני בגודלו באפריקה, ואולם בעשורים האחרונים הצטמק באופן ניכר, וגודלו הנוכחי הוא עשרה אחוזים מכפי שהיה בעבר.
עם זאת, זהו גוף המים החשוב ביותר באזור הסהרה.
אוכלוסיית צ'אד מונה כ-19 מיליון איש.
תוחלת החיים הממוצעת היא 53 שנים: 51 לגבר ו-54.7 לאישה.
קצב הריבוי הטבעי עומד על 3% לשנה, כאשר שיעור הפריון עומד על 6 צאצאים לאישה.
שיעור תמותת התינוקות עומד על 65.48 מקרי מוות לכל 1,000 לידות.
כ-210,000 נשאי איידס חיים בצ'אד ובכל שנה מתים כ-2,700 בני אדם כתוצאה מהמחלה.
כשלושה רבעים מאוכלוסיית צ'אד (74.8%) מתגוררים באזורים הכפריים של המדינה.
יותר ממאתיים קבוצות אתניות שונות קיימות בצ'אד.
אלה השוכנות בצפון המדינה ובמזרחה הן מוסלמיות ברובן (סה"כ: 51.8% מאוכלוסיית המדינה), ואילו הדרומיות – נוצריות: פרוטסטנטים 23.5%, קתולים 20.3%, 2.9% חסרי דת ו-0.6% אנימיסטיות.
רבים מתושבי האזורים המזרחיים והתיכוניים של צ'אד עברו תהליך הדרגתי של שיערוב בעקבות יחסיהם הדתיים והמסחריים עם סודאן ומצרים: רובם דוברי ערבית ומקיימים מנהגים תרבותיים ערביים.
ערבית וצרפתית הן השפות הרשמיות במדינה, אף שקיימים כ-120 לשונות ודיאלקטים אחרים השגורים בפי הקבוצות השונות החיות בה.
מרבית האוכלוסייה אנאלפביתית - אחוז הבערות במדינה עומד על 73.24% וקיים פער גדול לרעת הנשים, כשרק 14% מהם אורייניות.
צ'אבייר אלונסו אולאנו (בבסקית: Xabier Alonso Olano, IPA: ; נולד ב-25 בנובמבר 1981), הידוע בשם צ'אבי אלונסו, הוא כדורגלן עבר ספרדי-בסקי ששיחק בעמדת הקשר ומאמן בהווה.
אלונסו נודע כקשר שתורם להגנה וגם להתקפה, משלב יכולות זכייה בכדור והחזקה בו, עם ראיית משחק מפותחת ומסירות ארוכות ומדויקות.
מאפיין נוסף של משחקו הוא יכולת ביצוע של בעיטות חופשיות ואיום על השער בבעיטות מרחוק.
פיטרו אותו מריאל בגלל ההפסד המשפיל לברצלונה
אלונסו החל את הקריירה שלו בריאל סוסיאדד, המועדון מסן סבסטיאן שבמדיו זכה אביו מיגל אנחל אלונסו בשתי אליפויות בראשית שנות ה-80. גם אחיו מיקל אלונסו, הגדול ממנו בשנה, שיחק בקבוצה.
הוא הושאל לאייבר מהליגה השנייה בעונת אולם עוד באותה עונה שב לקבוצת האם ופרץ להרכב הראשון.
בעונת הייתה יכולתו של אלונסו בלב הקישור אחד מהגורמים העיקריים להצלחתה של סוסיאדד, שסיימה במקום השני בלה ליגה, אחרי ריאל מדריד.
לאחר עונה נוספת בסוסיאדד עבר אלונסו לליברפול בקיץ 2004, תמורת 10.5 מיליון ליש"ט.
לתפקיד מנג'ר הקבוצה התמנה ביולי רפא בניטז, ספרדי גם הוא, אשר הביא באותו קיץ ארבעה שחקנים ספרדים שאת יכולתם הכיר מימיו כמאמן ולנסיה.
העברתו של אלונסו הייתה יקרה משלוש האחרות בהפרש ניכר.
עונת הייתה רצופת תהפוכות עבורו: בראשיתה הוא השתלב מצוין בקבוצה והציג יכולת גבוהה, אולם ב-1 בינואר נפצע במהלך משחק מול צ'לסי, כתוצאה מתיקול של פרנק לאמפרד.
שבר בקרסול הרחיק אותו מהמגרשים לשלושה חודשים אולם הוא הספיק לחזור בזמן כדי לסייע לליברפול בשלבי הנוק-אאוט של ליגת האלופות, מול יובנטוס ולאחר מכן מול אותה צ'לסי.
בגמר המפעל שנערך באיסטנבול היה אלונסו אחד משחקני המפתח שהובילו את ליברפול להפוך את תוצאת המשחק, לחזור מפיגור של 3–0 למילאן במחצית ולזכות בגביע.
הוא הבקיע את שער השוויון לזכות ליברפול, לאחר שהצליח לדחוק פנימה את הכדור החוזר שנהדף על ידי דידה, בבעיטת הפנדל שלו.
בעונת זכה עם ליברפול בגביע ה-FA וסייע לה לצמצם את הפער בינה ובין אלופת הפרמייר ליג צ'לסי.
בקיץ 2009 נרכש אלונסו תמורת 30 מיליון ליש"ט על ידי ריאל מדריד.
נמנה עם סגל הקבוצה שזכתה באליפות ספרד בעונת .
אלונסו היה מושעה מגמר ליגת האלופות 2014 שבו שיחקה ריאל מדריד נגד אתלטיקו מדריד, בעקבות צבירת צהובים בדרך אל הגמר.
מאוחר יותר באותה השנה, נקבע כי מספר הכרטיסים הצהובים יאופס לאחר שלב רבע הגמר של המפעל, ובכך הפך אלונסו לשחקן האחרון שמושעה מסיבה זו.
ב-28 באוגוסט 2014 עזב אלונסו את ריאל מדריד וחתם לשנתיים בבאיירן מינכן.
ב-30 באוגוסט, ערך אלונסו את הופעת הבכורה שלו במדי באיירן בתיקו 1:1 של קבוצתו מול שאלקה 04. ב-9 במרץ 2017, הודיע אלונסו על פרישה ממשחק פעיל בסוף שנה כשכתב "חייתי ואהבתי את המשחק.
להתראות משחק יפהפה" בחשבון הטוויטר שלו.
ב-20 במאי 2017 ערך אלונסו את הופעתו האחרונה בקריירה, בניצחון 1–4 על פרייבורג במסגרת המחזור האחרון בליגה.
הוא הוחלף בדקה ה-82 של המשחק על ידי פרנק ריברי, על-מנת לזכות בתשואות הקהל.
אלונסו שיחק בנבחרת מאז שנת 2003. הוא שיחק עם הנבחרת בשני משחקיה נגד ו בשלב הבתים של יורו 2004.
ב-14 ביוני 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, במשחק נגד בשלב הבתים של מונדיאל 2006. מ-2008 היה שותף לזכיות של ספרד ביורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012. ברבע גמר יורו 2012, כבש אלונסו צמד שערים לזכותה של ספרד בניצחון 0–2 על צרפת, בהופעת המאה שלו במדי הנבחרת.
באוגוסט 2014 אלונסו הודיע על פרישה מהנבחרת, לאחר כישלונה במשחקי מונדיאל 2014.
לאלונסו גם חמש הופעות במדי הנבחרת הבסקית, כשההופעה האחרונה שלו במדיה הייתה ב-29 בדצמבר 2012 בניצחון על 1:6.
ב-1 ביוני 2019 אלונסו מונה למאמנה של ריאל סוסיאדד ב' ,קבוצת המילואים של מועדון נעוריו ריאל סוסיאדד.
ב-31 במאי 2022 עזב את המועדון לאחר שהצליח להעלות אותו לליגה הספרדית השנייה וגם להשאיר את הקבוצה בליגה.
ב-5 באוקטובר 2022 מונה למאמנה של באייר לברקוזן.
בעונתו השנייה כמאמן הקבוצה, הוביל אותה לאליפות הבונדסליגה לראשונה בתולדותיה ולזכייה בגביע הגרמני.
ב-9 במאי 2025 הודיע כי יסיים את תפקידו בבאייר לברקוזן בסיום העונה, לאחר כמעט 3 עונות.
ב-25 במאי 2025 חתם כמאמן ריאל מדריד בחוזה לשלוש עונות .
ב-12 בינואר 2026 התפטר מתפקידו, בסיכום מלא של המועדון ושלו.
צ'אד סמית' הוא מתופף להקת רד הוט צ'ילי פפרז, שאליה הצטרף לאחר עזיבת המתופף הקודם, ג'ק איירונס.
סמית נולד במינסוטה שבארצות הברית, וגדל במישיגן.
לפני שהצטרף לרד הוט צ'ילי פפרז ב-1989 הספיק לתופף במסגרת הרכבים רבים.
עבודת התיפוף שלו מופיעה ביותר ממאה אלבומים שונים.
בשנת 2008, לאחר שלהקת רד הוט צ'ילי פפרז הודיעה על פירוקה הזמני, הצטרף סמית' להרכב מוזיקלי הכולל את ג'ו סטריאני, סמי הייגר ומייקל אנתוני ושמו "Chickenfoot".
סמית התחתן ב-1994 עם מריה.
הם התגרשו, וסמית נישא לאדריכלית בשם ננסי ב-8 במאי 2004.
צ'אד רשום בספר השיאים של גינס לאחר שניגן במערכת התופים הגדולה בעולם (308 חלקים).
צ'אד אלן הוא שחקן אמריקאי.
מוכר בעיקר בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "ד"ר קווין, רופאה במערב", את מתיו קופר.
צ'אד אלן לזארי (Chad Allen Lazzari) נולד וגדל בלונג ביץ' שבקליפורניה.
בהיותו בגיל צעיר שלחה אמו אותו ואת אחותו התאומה צ'אריטי לתחרויות יופי לתאומים, ולאחר מספר זכיות, הדרך לעולם השעשועים הייתה קצרה.
בגיל 4 השתתף בפרסומת ל"מקדונלד'ס", ובשלב מוקדם זה כבר הוחלט ששם המשפחה האיטלקי אינו מתאים לילד בלונדיני ותכול עיניים, ולכן החלו בשימוש בשמו השני, אלן.
הפריצה הגדולה שלו הייתה בשנת 1983, בגיל 8, כשגילם ילד אוטיסט בסדרת הטלוויזיה "מקום אחר".
אלן גילם את התפקיד במשך חמש שנים, עד לירידתה של הסדרה מהמסכים.
במקביל להשתתפותו בסדרה זו, השתתף גם בסדרות נוספות, והפך לכוכב נוער.
בגיל 16, אחרי ארבע שנים שבהן למד בעזרת מורים פרטיים באולפני הטלוויזיה, החליט לחזור לבית הספר, על מנת לנסות ולחיות כנער רגיל.
מאוחר יותר העיד על כך אלן כי הייתה זו החלטה נכונה, אם כי התלמידים האחרים לא התייחסו אליו כנער רגיל.
עם סיום לימודיו, התקבל אלן לאוניברסיטת ניו יורק, אך החליט להמשיך בקריירת המשחק.
הוא הצטרף לסדרה "ד"ר קווין, רופאה במערב", לצידה של ג'יין סימור, בה גילם, במשך שש שנים, את דמותו של מתיו קופר, בנה של ד"ר קווין.
במקביל להשתתפותו בסדרה, החל אלן להופיע גם בתיאטרון.
ב-1996 פרסם ה-Globe תמונות של אלן משתכשך בג'קוזי עם גבר אחר.
ב-9 באוקטובר 2001, בריאיון לעיתון אדבוקט, סיפר אלן כי הוא הומוסקסואל.
במקביל, החל בפעילות למען זכויות הומוסקסואלים, וכן למען ארגונים ועמותות.
בניגוד לתחזיות של כמה ממבקרי הקולנוע, הקריירה של אלן לא נעצרה לאחר שיצא מהארון, והוא המשיך לגלם תפקידים בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה, ואפילו גילם את דמותו של מיסיונר נוצרי באחד מהסרטים.
צ'אד צ'אנינג (נולד ב-31 בינואר 1967) הוא מתופף וגיטריסט אמריקאי, חבר להקת "נירוונה" בעבר.
בגיל צעיר עבר צ'אנינג תאונה בשיעור התעמלות בבית-הספר, שבעקבותיה עבר שמונה ניתוחים ונזקק לחמש שנים של החלמה.
בעקבות זאת קנו לו הוריו גיטרת בס, שבנגינה בה העביר את זמנו.
כשהתחבושת הגבס שלרגליו הוסרה, קנו לו הוריו מערכת תופים כדי לסייע לרגליו להתחזק.
צ'אנינג למד במהרה את הנגינה בתופים, ובהמשך החל להופיע במועדונים מקומיים.
לפני שהצטרף לנירוונה היה צ'אנינג חבר בלהקות "טיק דולי רואו" (Tic Dolly Row) ו"מיינד סירקוס" (Mind Circus).
בשנת 1988 הצטרף צ'אנינג לנירוונה, לצד קורט קוביין וקריסט נובוסליץ'.
צ'אנינג שימש מתופף בהקלטת האלבומים "Bleach" ו-"Incesticide", וכמו כן במספר שירים נוספים שהוציאה הלהקה לאור.
ב-1990 פרש מהלהקה בשל מחלוקות יצירתיות, כתוצאה מהחלטה משותפת של חבריה.
את מקומו בלהקה תפס דייב גרוהל לאחר תקופת חיפושים ארוכה.
בשנת 2004 נכללה במארז התקליטורים "With the Lights Out" הקלטה של חזרה שערכה נירוונה בדצמבר 1988, ובה צ'אנינג מנגן על התופים.
לאחר שעזב את נירוונה, ניגן צ'אנינג במספר להקות, בחלקן בתופים ובחלקן בגיטרה: "פייראנטס" (Fireants), "המתודיסטים" (The Methodists), "איסט אוף דה אקווייטור" (East of the Equator), "רדבאנד" (Redband) ו"ביפור קארס" (Before Cars).
צ'אד מייקל מארי הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור טריסטיאן דוגריי בסדרה "בנות גילמור", אוסטין איימס בסרט "סיפורי סינדרלה", לוקאס סקוט בסדרת הדרמה "מגרש ביתי" ברשת The WB, ובשל תפקידו בתור ג'ק תומפסון בסדרה "הסוכנת קרטר" ברשת ABC.
מארי נולד בבאפלו במדינת ניו יורק.
אמו עזבה את המשפחה כשהיה בן 10, ואביו גידל את צ'אד ואחיו לבד.
כשהיה בן 15 החל לשחק פוטבול.
כששיחק בתיכון נפצע, וכששהה בבית החולים עודדה אותו האחות להתחיל בקריירת דוגמנות.
הוא זכה במלגה מסוכנות דוגמנות בבאפלו ונסע לכנס באורלנדו.
שם, סוכן בשם ג'ון סימונס מלוס אנג'לס גילה אותו, ושכנע אותו לפתוח בקריירת משחק לאחר שיסיים את לימודיו.
ב-1999 הגיע מארי להוליווד ודגמן עבור חברות האופנה "סקצ'רס", "טומי הילפיגר" ו"גוצ'י".
שנה לאחר מכן, לוהק לסדרת הטלוויזיה של רשת The WB "בנות גילמור" בתפקיד טריסטן דרגיי, הפרחח העשיר.
מארי היה לאחד השחקנים הראשיים בעונה הראשונה של הסדרה, ולאחר מכן שב למספר פרקים בעונה השנייה.
הופעתו הראשונה כשחקן הייתה בסדרת הטלוויזיה "Diagnosis: Murder".
לאחר מכן השתתף בסדרות "Aftermath" ו-"CSI".
בנוסף, הופיע בתפקיד קטן במותחן "Megiddo: The Omega Code 2".
תפקידים גדולים יותר קיבל בסדרות "בנות גילמור" ו"דוסון קריק".
ב-2003 לוהק לתפקיד לוקאס סקוט בסדרה "מגרש ביתי", התפקיד המשמעותי בקריירה שלו עד אז.
הסדרה שודרה עד 2012. במקביל להשתתפותו ב"מגרש ביתי", השתתף מארי במספר סרטי קולנוע: "שישי הפוך", לצדה של לינדזי לוהן (2003), "סיפור סינדרלה" לצידה של הילרי דאף (2004) ו"בית השעווה" לצדה של פאריס הילטון (2005).
ב-2006, הוא הופיע בתפקיד משני בסרט "יחידת האמיצים" לצידם של סמואל ל.
מארי כתב רומן בשם "Everlast" אשר יצא לאור בספטמבר 2011. בשנת 2017 הוא פרסם את "American Drifter: An Exhilarating Tale of Love and Murder", שאותו כתב יחד עם הת'ר גראהם.
המותחן הרומנטי נכתב בהשראת חלום.
בשנת 2010 הופיע בקליפ של אלישה קיז לשיר "Un-Thinkable".
ב־2013 הופיע בסרט "תחנת פרוטווייל".
הסרט זכה בשני פרסים בפסטיבל סאנדנס.
ב-2015, הוא השתתף במספר פרקים בסדרה "הסוכנת קרטר".
בשנת 2016, שיחק בסרט "פושעים ומלאכים".
ב-2023 החל לככב בסדרה "הלב של סאליבן" המבוססת על סדרת ספרים של רובין קאר.
בנובמבר 2024, מארי לקח חלק בסרט "קבלו אותם!" של נטפליקס, העוסק במופע מוזיקלי גברי שמנסה להציל מסעדה מקומית בחג המולד.
ההכנות לתפקיד כללו שיעורי ריקוד של שש שעות, ארבע פעמים בשבוע, לצד משטר אימונים קפדני, תזונה בריאה ושינה מוקפדת.
במהלך שנת 2025, מארי צפוי לחזור על דמותו בסרט ההמשך של "שישי הפוך 2".
במאי 2004 התארס לסופיה בוש, ששיחקה לצידו בסדרה "מגרש ביתי", וב-16 באפריל 2005 הם התחתנו בסנטה מוניקה, קליפורניה.
לאחר חמישה חודשים הם התגרשו עקב בגידה של מורי עם פריס הילטון.
ב-2006 הגישה בוש מסמכים לביטול הנישואין, תוך ציון הונאה.
עתירתה של בוש נדחתה, והיא ומארי התגרשו סופית בדצמבר 2006.
לאחר פרידתו מבוש, מורי החל לצאת עם הדוגמנית קנזי דלטון, אותה פגש בשנת 2005 כאשר דלטון, סגנית בתחרות מיס נוער צפון קרולינה לאותה שנה, גילמה תפקיד קטן של מעודדת בסדרה "מגרש ביתי".
הם התארסו באפריל 2006, אך באוגוסט 2013, הם ביטלו את אירוסיהם.
בשנת 2014 החל לצאת עם שרה רומר.
הם נישאו בינואר 2015, ובמאי של אותה שנה נולד בנם הבכור.
בתם השנייה נולדה במרץ 2017. בתם השלישית נולדה באוגוסט 2023.
שנהסרטתפקידהערות2001Megiddo: The Omega Code 2דייוויד אלכסנדר הצעיר2003שישי הפוךג'ייק אוסטין2004סיפור סינדרלהאוסטין איימס2005בית השעווהניק ג'ונס2006יחידת האמיציםג'ורדן אוונס2012לכתוב אהבה על זרועותיה ג'יימי טוורקובסקי2013The Haunting in Connecticut 2: Ghosts of Georgiaאנדי ווריקתחנת פרוטוויילאינגרהםחג מולד מדיאהטאנר מק'קויאנשי המערותג'יי2014הנותריםקמרון "באק" ויליאמס2015Other People's Childrenפי.
קיי2016פושעים ומלאכיםהנרי2018מחנה קולד ברוקג'ק2020Max Winslow and the House of Secretsאטיקוס וירטיואין ברירה אחרתריץ' קלארק2021טד בנדי: בוגימן האמריקאיטד בנדילשרוד את המשחקאריקתוכנית פריצהפרדריק באלזריצבעים של אהבהג'ואל2022עין הצלף - תוכנית פריצה 2פרדריק באלזרי2024אם הכלהלוקאסקבלו אותם!לוק2025שישי הפוך יותרג'ייק אוסטין
שנהסדרהתפקידהערות2000לא לבושהדןפרק: "2.17"Diagnosis: Murderריי סנטוצ'יפרק: "The Cradle Will Rock"2000–2001בנות גילמורטריסטן דאגריתפקיד חוזר (עונות 1–2); 11 פרקים2001–2002דוסון קריקצ'ארלי טודתפקיד חוזר (עונה 5); 12 פרקים2002CSIטום האבילנדפרק: "The Accused Is Entitled"2003Aftermath: A Long Way Homeשוןסרט טלוויזיה של CBSהפרש הבודדלוק הארטמןסרט טלוויזיה של The WB2003–2009; 2012מגרש ביתילוקאס יוג'ין סקוטתפקיד ראשי (עונות 1–6)
לאחר התפרקות האימפריה המונגולית הפך האולוס שקיבל צ'אגאטאי במרכז אסיה לחאנות עצמאית.
בתוך החאנות של צ'אגאטאי, התפתחה השפה טורקית צ'אגאטאי, שכיום נחשבת לשפה טורקית נכחדת.
החאנות של צ'אגאטאי (במונגולית: Tsagadaina Khaanat Ulus/Цагаадайн Хаант Улс) הייתה אחת ממדינות הירושה של האימפריה המונגולית.
חאנות זו התפתחה מהאולוס של צ'אגאטאי חאן, בנו השני של ג'ינגיס חאן.
לאחר מותו של מונגקה חאן, נקלעה האימפריה ל מלחמת האזרחים הטולויית שהביאה להתפרקות המסגרת האימפריאלית המאחדת ולעלייתן של חאנויות עצמאיות.
החאנות של צ'אגאטאי שלטה על שטחים נפרדים במרכז אסיה.
חאנות זו עברה שני תהליכים חשובים של התאסלמות ושל טורקיזציה.
בתוך החאנות התפתחה שפה טורקית, המכונה טורקית צ'אגאטאי.
השושלת הטימורית והשושלת המוגולית קשרו קשרי משפחה עם השושלת הצ'אגאטאית, בשל היוקרה שהייתה לצאצאיו של ג'ינגיס חאן.
צ'אד משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964).
היא החרימה את המשחקים פעמיים: את אולימפיאדת מונטריאול (1976) החרימה, כמרבית מדינות אפריקה, במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק עם נבחרת דרום אפריקה תוך הפרת הסנקציות שהוטלו על דרום אפריקה.
מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת צ'אד במשחקים ברציפות.
עד כה, אף ספורטאי צ'אדי לא זכה במדליה אולימפית.
שני קופצים לגובה מצ'אד העפילו לשלב הגמר: מחמט אידריס סיים במקום התשיעי באולימפיאדת טוקיו, ואחמט סנוסי הגיע למקום ה-12 באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).
צ'אבלה ורגאס (בספרדית: Chavela Vargas; 17 באפריל 1919 – 5 באוגוסט 2012) הייתה זמרת מקסיקנית ילידת קוסטה ריקה, שהתפרסמה במקסיקו ובעולם כמבצעת של מוזיקת ראנצ'רה .
בשל קולה המחוספס והחושני ובשל שיריה, כונתה "הקול המחוספס של האהבה המלטפת" (Voz áspera de la ternura).
נולדה בשם איסאבל ורגאס ליסאנו (Isabel Vargas Lizano) בשנת 1919 בסאן חואקין דה פלורס, במחוז פלורס, בקוסטה ריקה לפרנסיסקו ורגאס וארמיניה ליסאנו.
היא הוטבלה בכנסיית גואדלופה ב-15 ביולי 1919 בשם "מריה איסבל אניטה כרמן דה חסוס" (María Isabel Anita Carmen de Jesús).
השם "צ'אבלה" הוא כינוי חיבה שניתן לה במקום "איסבל".
בילדותה לקתה בפוליו והייתה עיוורת לזמן מה.
ורגאס סיפרה לימים כי החלימה הודות לרופא אלילים אינדיאני.
לכן כונתה לפעמים "השאמאנית" (La Chamána).
היא ניטשה על ידי הוריה וחיה בנעוריה כזמרת רחוב ובגיל 14 היגרה למקסיקו, שם המשיכה לשיר בברים וברחובות.
ורגאס התגלתה בשנות השלושים לחייה על ידי הזמר והמלחין חוסה אלפרדו חימנס שכתב חלק מלהיטיה.
במקור, שירי הראנצ'רה נועדו לביצוע על ידי גברים.
ורגאס, נמשכה מגיל צעיר לנשים ונהגה תכופות להופיע בתלבושת גברית, עישנה בשרשרת, ושתתה משקאות חריפים "כמו גבר" ואף היו שמועות כי החזיקה באמתחתה נשק.
עם מאהבותיה נמנתה הציירת פרידה קאלו והיא הייתה מקורבת לדמויות נוספות מהתרבות והפוליטיקה של מקסיקו כדוגמת הצייר דייגו ריברה, בעלה של קאלו, הסופר חואן רולפו והנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, הופיעה ורגאס תכופות בהוליווד שם קשרה קשרים הדוקים עם כמה מכוכבי הקולנוע בתקופה זו.
בשנת 1961 הקליטה אלבום ראשון ומאז הקליטה למעלה משמונים נוספים.
היא פרשה מהבמה בסוף שנות ה-70 ונאבקה כ-15 שנה עם האלכוהוליזם עד שהצליחה להיגמל.
לעיתים הופיעה בברים של גייז.
אף שהיותה לסבית היה סוד גלוי, בשנת 1981 הצהירה בפומבי בראיון בערוץ טלוויזיה קולומביאני על נטייתה המינית.
היא הפכה לגיי אייקון עבור הקהל הלסבי הלטיני שאימץ את שירי האהבה שלה.
ורגאס חזרה להופיע בשנת 1991 כשהבמאי פדרו אלמודובר ביקש ממנה להקליט שיר לסרטו, Tacones lejanos.
משנת 1993 חזרה להקליט ושירים בביצועה הוכנסו לפסקול של אחדים מסרטיו של אלמודובר כדוגמת "La flor de mi secreto" וכן בסרטו של אלחנדרו גונסאלס איניאריטו, "בבל", בו שרה את הבולרו "Tú me acostumbraste", מאת פרנק דומינגס.
בשל לבושה המסורתי בהופעותיה על הבמה, כונתה "האישה עם הפונצ'ו האדום".
בשנת 2000 הופיעה בפני קהל של 20,000 מעריצים בכיכר הראשית של מקסיקו סיטי, סוקאלו.
במהלך 2002 שיחקה את תפקיד "המוות" בסרט "פרידה" של ג'וליה טיינור כששרה את השיר המסורתי "האישה הבוכה" (La Llorona) ו"פאלומה נגרה".
בגיל 83, בשנת 2003 עשתה את הופעת הבכורה שלה בקרנגי הול והוצגה לקהל על ידי השחקנית סלמה הייק.
בשנותיה האחרונות התגוררה במקסיקו: תחילה בווראקרוס ולאחר מכן בטפוסטלאן (Tepoztlan) במדינת מורלוס על מורדות ההר סרו דל טפוסטקו (Cerro del Tepozteco).
באפריל 2012, בגיל 93, השיקה ורגאס את הדיסק האחרון שלה, "Luna grande" המבוסס על שירי פדריקו גארסיה לורקה.
ביולי 2012 נסעה לספרד כדי להציג את האלבום בפני סטודנטים במדריד.
יומיים לאחר הגעתה למדריד, ב-12 ביולי התאשפזה בעיר בשל עייפות וטכיקרדיה.
לאחר שהתאוששה חזרה למקסיקו, אך ב-30 ביולי נדרשה להתאשפז שוב בבית חולים בעיר קוארנבקה, שם נפטרה ב-5 באוגוסט 2012. למחרת, הועברה גופתה לכיכר גריבלדי במקסיקו סיטי, שם התקיים מופע לזכרה בהשתתפות הזמרות אוחניה לאון, טניה ליברטד ולילה דואנס ובליווי להקת מריאצ'י.
מופע נוסף לכבודה התקיים בארמון לאמנויות בבירה, בהשתתפות הזמרות שהיו חברותיה הקרובות ביותר.
בפברואר 2017 יצא סרט אודותיה בשם צ'אבלה, בבימויין של קתרין גונד ודארשה קיי, ובהשתתפותם של פדרו אלמודובר, אלנה בנרוך, מיגל בוסה, ודמויות תרבותיות אחרות מן העולם דובר הספרדית.
Mis verdades (האמת שלי) עם מריה קורטינה
2000 - הצלב הגדול של איסבל קטוליקה – לאמנויות – מטעם ספרד
עיטור זהב של אוניברסיטת מדריד
עיטור של אוניברסיטת אלקאלה דה אנארס
אורחת כבוד של העיר בואנוס איירס
2009 - אזרחות כבוד של העיר מקסיקו סיטי, לרגל יום הולדתה ה-90
צ'אד גי ברטראן לה קלו הוא שחיין דרום אפריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) במשחה ל-200 מטר פרפר, אלוף עולם (ברצלונה 2013) ושיאן העולם הנוכחי (2018) לבריכת 25 מטר, במשחים ל-100 מטר פרפר ול-200 מטר פרפר.
לה קלו נולד בדרבן והחל להתאמן בשחייה בגיל 10.
להישגיו הראשונים בזירה הבינלאומית הגיע בשנת 2010. באולימפיאדת הנוער שנערכה באותה שנה בסינגפור זכה במדליית הזהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, במדליות כסף במשחים ל-100 ו-200 מטר פרפר ול-400 מטר חופשי, וכן במדליית ארד עם נבחרת השליחים הדרום אפריקאים ל-100X4 מטר חופשי.
כן סיים במקום התשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי.
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו באותה שנה זכה במדליות הזהב במשחים ל-200 מטר פרפר ו-400 מטר מעורב אישי.
כן זכה עם הנבחרת הדרום אפריקאית במדליית כסף במשחה ל-100X4 מעורב ובמדליות ארד במשחים ל-100X4 מטר חופשי ול-200X4 מטר חופשי.
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי סיים במקום החמישי.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה אף היא ב-2010, בדובאי, זכה לה קלו במדליית הזהב במשחה ל-200 מטר פרפר וסיים במקום החמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
בשנת 2011 השתתף לה קלו לראשונה באליפות העולם בשחייה, שנערכה אותה שנה בשאנגחאי, סין.
הוא סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר פרפר ובמקום ה-13 במשחה ל-100 מטר פרפר, וכן הגיע למקום העשירי עם נבחרת דרום אפריקה במשחה ל-100X4 מטר מעורב.
באותה שנה השתתף לה קלו גם במשחקי אפריקה שנערכו במפוטו, בהם קבע שלושה שיאי אליפות (1:56.37 דקות ב-200 מטר פרפר, 2:00.70 דקות ב-200 מטר מעורב אישי ו-4:16.88 דקות ב-400 מטר מעורב אישי).
הוא זכה בשתי מדליות זהב נוספות עם נבחרת השליחים הדרום אפריקאית במשחים ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב.
המשחה היחיד בו השתתף ולא ניצח בו היה המשחה ל-100 מטר פרפר, בו ניצח הקנייתי ג'ייסון דנפורד, בהפרש של 4 מאיות השנייה.
לה קלו זכה במדליית הכסף.
באולימפיאדת לונדון (2012) רשם לה קלו את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הזהב במשחה ל-200 מטר פרפר.
לה קלו ניצח בהפרש של 5 מאיות השנייה את האלוף האולימפי מאתונה ובייג'ינג, מייקל פלפס מארצות הברית, שקיווה לזכות בתואר בפעם השלישית ברציפות.
התוצאה שקבע, 1:52.96 דקות, הייתה לשיא אפריקאי חדש.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכה לה קלו בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 48.82 שניות, לפני טום שילדס (49.54 שניות) וראיין לוכטה (49.59 שניות) שניהם מארצות הברית.
מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.26 שניות, אחרי ניקולס סנטוס מברזיל שקבע שיא אליפות חדש של 22.22 שניות ולפני טום שילדס (22.46 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום 23 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.76 שניות ופעמיים במקום 11 במשחי השליחים, 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה לה קלו ב-7 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-4 ארד.
מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 זכה לה קלו בשתי מדליות זהב וכסף.
מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.56 שניות, לפני לאסלו צ'ה (50.87 שניות) וג'וזף סקולינג מסינגפור (50.96 שניות) ובכך הגן על תוארו.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.53 דקות ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.49 שניות.
במשחה ל-200 מטר פרפר הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 1:54.06 דקות ולא הצליח להגן על תוארו.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו קנדה בדצמבר אותה שנה זכה לה קלו ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ובכך הגן על תואריו ומדליית כסף אחת.
מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 21.98 שניות, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 48.08 שניות, שיפור לשיאו בן השנתיים (48.44 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 1:48.76 דקות.
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.65 דקות, אחרי פארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית שקבע שיא אליפות חדש של 1:41.03 דקות ולא הצליח להגן על תוראו זה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 זכה לה קלו במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:53.33 דקות, לפני לאסלו צ'ה (1:53.72 דקות) ודאיה סטו מיפן (1:54.21 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.48 שניות ובמקום 15 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:36.31 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 זכה לה קלו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:48.32 דקות, תוך כדי שהוא מאבד את שיא העולמי לדאיה סטו (1:48.24 דקות), ומסיים לפני לי זוהאו מסין (1:50.39 דקות).
8 פעמים ברציפות (2012–2019) זכה לה קלו בתואר שחיין השנה באפריקה.
צ'אד פול הדריק הוא ספורטאי אמריקאי, מתחרה בהחלקה מהירה (רולרבליידס) ומתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 1 זהב משתי אולימפיאדות (טורינו 2006 וונקובר 2010), אלוף עולם ושיאן עולם (6 שיאי עולם).
הדריק נודע בשל הטכניקה שפיתח, "דחיפה כפולה" (Double-Push – DP) שהפכה להיות מקובלת בתחרויות.
לאחר שזכה הדריק ב-93 תוארי אליפות ארצות הברית וב-50 תארים עולמיים בהחלקה מהירה (רולרבליידס), החליט בשנת 2002 להשתתף בתחרויות החלקה מהירה על קרח ובתוך שנה וחצי זכה באליפות העולם בקרב רב שנערכה בשנת 2004 בהמר שבנורווגיה.
הדריק זכה בשנת 2004 בפרס אוסקר מתיסן.
הדריק מדורג שלישי בעולם ב, בתוצאה של 145.289 נקודות, אחרי שני דייוויס מארצות הברית (144.806 נקודות) וסוון קרמר מהולנד (145.099 נקודות).
הדריק נשוי ואב לשתי בנות.
קולמן נולד בעיר ריצ'מונד, וירג'יניה.
בילדותו התגורר עם שני אחיו, דונלד וכריס בשכונת המגורים פיירפילד קורט, ולאחר מכן הורחק מהורים זניחים, התגורר זמן מה בבית אומנה ובהמשך הוא גדל על ידי סבתו בצד הדרומי של ריצ'מונד.
בצעירותו, הוא השתתף באתלטיקה, אך הפנה את תשומת לבו לדרמה לאחר פציעה ברגל.
הוא למד באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת' (אנ') עם מלגה לשנת הלימודים הראשונה שלו, אך נשר מהלימודים כדי לשרת מ-1985 עד 1989 בצבא ארצות הברית כצלם וידאו.
הוא בן דודו של מפתח הגוף רוני קולמן.
קולמן החל את דרכו כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה והתגלה לראשונה בעונה השלישית של סדרת הדרמה "הסמויה" בה לוהק לתפקיד דניס "קאטי" ווייס, אסיר משוחרר המנסה לשקם את חייו ופותח מכון אגרוף עבור ילדי בולטימור.
ב-2011 השתתף קולמן בסרט "הצרעה הירוקה" ובסיטקום "אני שונאת את הבת שלי".
ב-2012 החל לשחק בסדרת האימה "המתים המהלכים" בתור טייריס, בעונתה השלישית.
ב-2016 השתתף קולמן בסדרה "החץ", בה גילם את דמותו של טוביאס צ'ירץ'.
ב-2017 הוא משחק בסדרת המדע הבדיוני הקומית "האורוויל" שיצר סת' מקפרלן.
בספטמבר 2024, קולמן הצטרף לצוות השחקנים של סרט ביוגרפי בכיכובה של סידני סוויני על המתאגרפת קריסטי מרטין.
ב-7 ביוני 1999 נישא קולמן לסאלי סטיוארט, ונולדו להם בת ובן, סשה וקיילב.
השניים התגרשו ב-2010. בתו סשה, אף היא שחקנית שהופיעה לצדם של דנזל וושינגטון וויולה דייוויס ב-2010 בברודוויי במחזה "גדרות" (אנ') פרי עטו של אוגוסט וילסון (אנ').
ב-1 במאי 2015, קולמן תועד מתקוטט עם זרים בקו 4 של הרכבת התחתית של ניו יורק.
הוא הצהיר כי ההתלהמות נבעה מ"תסכול מובנה" שנבע ממותו של פרדי גריי (אנ').
מאוחר יותר באותה שנה, הוא יצר תשדיר שירות עם הארגון ללא מטרות רווח 'Living Advantage' כדי להעלות מודעות לילדים במערכת האומנה.
+שנהסרטתפקידהערות1993New York Undercover Copאייסמן1999Saturnאורדלי2001Revolution #9אח2002The End of The Barד"ר סקוט רוזן2004Brother to Brotherאל2005דרכו של קרליטו: העלייה לצמרתקלייד באסי2006Confessionsדריוס2011הצרעה הירוקהצ'יליאיך להיפטר מהבוסברמן2012Life, Love, Soulארל גרנט2013Cinemanovelsשוטר תנועה2021מטרה מאחורי הסורגיםדוויין מיטשל2022A Christmas Prayerאנדרה דילארד2023The Angry Black Girl and Her MonsterדונלדShooting Starsהארולד סאמס2025Christy דון קינגTBAAstral Plane Drifter
שנהסדרהתפקידהערות1992Here and Nowרולנדפרק: "A.J.'s Big Leap"1994, 1995חוק וסדרהנרי / ויינר2 פרקים1994, 1996New York Undercoverקווין גריי / שופ2 פרקים1998Soul Manבאסטרפרק: "Raising Heck"1999, 2001משמרת שלישיתגריסום / למאר2 פרקים2002Monday Night Mayhemאו.
צ'אד הו הוא שחיין דרום אפריקאי.
הוא אלוף העולם (קאזאן 2015) בשחייה ל-5 ק"מ.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים הו במקום תשיעי במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 1:52:13.1 שעות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ביולי 2009 זכה הו במדליית ארד במשחה ל-5 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 56:41.9 דקות, אחרי תומאס לורץ מגרמניה (56:26.9 דקות) וספירידון יאניוטיס מיוון (56:27.2 דקות).
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיים הו במקום 20 במשחה ל-10 ק"מ בשחייה במים פתוחים בתוצאה של 1:54:58.6 שעות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2013 סיים הו במקום רביעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53.33.7 דקות, 5 עשיריות השנייה ממדליית ארד ובמקום שמיני במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:26.3 שעות.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה ביולי 2015 זכה הו במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 55:17.6 דקות, לפני רוב מופלס מגרמניה (55:17.6 דקות) ומטיאו פורלן מאיטליה (55:20.0 דקות).
חאבייר "צ'אבי" פָּסְקוּאָל אִי וִיווְֶס (בספרדית: Xavier "Xavi" Pascual i Vives, נולד ב-9 בספטמבר 1972 בגאבה שבפרובינציית ברצלונה, ספרד) הוא מאמן כדורסל ספרדי.
פסקואל החל את קריירת האימון המקצוענית שלו בקבוצת גאבה מעיר הולדתו, בשנת .
הוא אימן את הקבוצה במשך שנתיים והמשיך לעבוד בה עד שנת 1994. לאחר מכן הוא עבר לעבוד כמאמן בקבוצה עד גיל 20 של מועדון הכדורסל קורנלה.
משם התקדם לאימון קבוצת המילואים של המועדון, וב- הפך לעוזרו של המאמן אגוסטי קואסטה בקבוצה הראשונה של המועדון.
בתפקיד זה שימש פסקואל במשך כשנתיים, שהישג השיא של הקבוצה בהן היה מקום שני בליגת המשנה.
מ-2001 החל לשמש כמנהל המקצועי של קבוצת הנוער של ברצלונה, תפקיד שעזב רק ב-2005. במסגרת תפקידיו כמאמן ראשי, עבר לאמן את סנטפליואנק מהליגה המקומית בקטלוניה.
אחרי שנתיים החל לשמש כמאמן הראשי של קבוצת אולסה.
בשתי עונותיו בקבוצה העלה אותה לליגת ה-EBA (הליגה השלישית באותו זמן) וסיים איתה במקום השני בליגה.
משם עבר לאמן את קבוצת ארסנה מה-EBA, סיים איתה במקום הראשון בליגה ועלה לליגת ה-LEB-2. אחרי שתי עונות, בעונת , העפיל איתה לליגת המשנה.
בעונה שלאחר מכן הקבוצה חזרה לליגה השלישית, על אף שזכתה בגביע הליגה הקטלאנית.
ברצלונה ב' והשנים הראשונות כמאמן ראשי
לקראת עונת עבר לאמן את ברצלונה ב', ששיחקה אז בליגה הרביעית.
שנה לאחר מכן עבר להיות עוזרו של המאמן המונטנגרי דושקו איבאנוביץ' בקבוצה הראשונה של המועדון, ששיחקה בליגת העל וביורוליג.
פסקואל שימש כעוזרו של איבנוביץ' במשך שלוש עונות, עד שלאחר פיטוריו של האחרון באמצע עונת מונה במפתיע למאמן ראשי זמני בהחלטת הנהלת הקבוצה, שתכננה למנות בסיום העונה את אטורה מסינה לתפקיד.
המנהל הטכני של הקבוצה דאז, יואן קראוס, הוא שהמליץ על פסקואל הצעיר לתפקיד.
את העונה סיים פסקואל עם הישגים כהגעה לגמר הפלייאוף בליגה, בו הפסיד לטאו ויטוריה, והעפלה לשלב ההצלבה ביורליג, בו הפסיד למכבי תל אביב שהגיעה עד גמר המפעל תחת צביקה שרף.
בסיום העונה הוחלט להשאיר את פסקואל בתפקיד ולהחתימו על חוזה לשלוש שנים נוספות.
בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות, והגיע עד לחצי גמר היורוליג.
בעונת זכה פסקואל עם ברצלונה באליפות אירופה, מה שהפך אותו למאמן הצעיר ביותר שמגיע להישג זה בעידן היורוליג, כשהוא בן 37 בלבד, עם ניצחון יוקרתי על אולימפיאקוס פיראוס בגמר.
בעונה זו זכתה הקבוצה גם בגביע המלך, והגיעה פעם נוספת עד לגמר בליגה המקומית, בו הפסידה שוב לוויטוריה.
בעונת זכה פסקואל עם ברצלונה בדאבל בזירה המקומית, אך הודח בשלב ההצלבה ביורוליג על ידי פנאתינייקוס, שהייתה אז תחת המאמן הסרבי ז'ליקו אובראדוביץ'.
בינואר 2011 הוארך חוזהו של פסקואל בקבוצה עד תום עונת .
בעונה הבאה השלימה הקבוצה זכייה שנייה ברציפות בליגה, והגיעה בפעם הראשונה מתוך שלוש ברציפות לחצי הגמר באירופה.
בספטמבר 2012 חתם פסקואל על הארכת חוזה בברצלונה עד סוף עונת .
בעונת ניצחה ברצלונה שוב בגמר הפלייאוף, אחרי שזכתה בגביע בעונה הקודמת.
ביורוליג באותה עונה הפסידה הקבוצה, כאמור, בחצי הגמר, ליריבתה המושבעת ריאל מדריד, בתוצאה 62–100.
עונת הייתה העונה הראשונה של פסקואל בתפקידו כמאמן ראשי בברצלונה בה לא זכה באף תואר, כשהפסיד בשלב ההצלבה באירופה לאולימפיאקוס, ובגמר הפלייאוף לריאל.
לאחר עונה נוספת בה לא זכה באף תואר, כשהוא מפסיד בשלב ההצלבה לאוניקס קאזאן ובליגה שוב לריאל בגמר, פוטר מהקבוצה אחרי שמונה וחצי עונות כמאמן ראשי.
באוקטובר 2016 חתם פסקואל בפנאתינייקוס לשלוש שנים, זכה עמה בגביע יוון - אך אכזב ביורוליג בעונתו הראשונה בקבוצה, כשהודח ב נגד פנרבחצ'ה בשלב הסדרות של רבע הגמר.
בעונתו השנייה בקבוצה, הודחה הקבוצה שוב בסדרת משחקי רבע הגמר על ידי ריאל מדריד, האלופה העתידית, למרות יתרון ביתיות.
בעונה הבאה, בעוד מאזן הקבוצה עומד על שמונה ניצחונות ללא הפסד בליגה, ושישה ניצחונות ושבעה הפסדים באירופה, פוטר פסקואל מפנאתינייקוס.
למשך כשנה אחרי פיטוריו מפנאתינייקוס נותר פסקואל ללא קבוצה.
באמצע עונת מונה במקומו של חואן פלאסה לאמן את קבוצת זניט סנקט פטרבורג, המשחקת בליגת VTB וביורוליג, עד תום העונה הבאה.
בעונתו השנייה במועדון הוכתר כמאמן העונה בליגת VTB, ובעונת השלישית זכה עם קבוצתו באליפות הליגה.
בחמשת שנותיו בקבוצה הוליך אותה לזכייה בגביע, באליפות ובסופרקאפ.
פסקואל הוא בעל תואר מהנדס תעשייתי בתחום הטכני.
בשנת 2001 החל לשמש כמהנדס בעיר וילדקאנס שבפרובינציית ברצלונה, בתחום תכנון הערים.
בשנת 2005 פרש מתחום זה כדי להתעסק בכדורסל באופן בלעדי.
קבוצותיו של פסקואל ידועות בסגנון משחק היררכי ומסודר בהתקפה וב"סבלנות" בבחירת זריקות, והקבוצות שהרכיב בברצלונה היו ידועות בהסתמכות רבה על יכולות הקליעה של חואן קרלוס נבארו.
בהגנה משליט פסקואל סגנון אגרסיבי ולוחץ לעיתים.
אליפות ליגת העל הספרדית בכדורסל (4):
זכייה בגביע המלך הספרדי בכדורסל (3):
זכייה בסופר קאפ הספרדי בכדורסל (4):
אליפות ליגת העל היוונית בכדורסל (2):
זכייה בגביע היווני בכדורסל (1):
אליפות הגביע הרוסי בכדורסל (1):
מאמן העונה בליגת העל הספרדית בכדורסל (4):
מאמן העונה בליגת העל היוונית בכדורסל (2):
מאמן העונה בליגת VTB (1):
צ'אדויק "צ'אד" טרוחיו הוא אסטרונום אמריקאי.
שגילה גופים טרנס-נפטוניים רבים במערכת השמש החיצונית, שהעיקרי שבהם הוא אריס - כוכב לכת ננסי הזהה בגודלו לפלוטו.
נכון ל-2018 גילה 62 גופים ובהם 56 גופים טרנס-נפטוניים.
טרוחיו גדל באוק פארק , ליד שיקגו, אילינוי, ארצות הברית.
למד תואר ראשון במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אותו סיים ב-1995. בשנת 2000 סיים דוקטורט באוניברסיטת הוואי.
היה חוקר פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
בשנת 2003 החל לעבוד כחוקר במצפה הכוכבים ג'מיני שבהוואי.
בין השנים 2013–2016 הוא היה ראש מחלקת הטלסקופ ותצפיות אופטיות במצפה הכוכבים.
החל משנת 2016, הוא משמש כמרצה במחלקת האסטרונומיה ופיזיקה של אוניברסיטת צפון אריזונה.
טרוחיו מעורב בגילויים של למעלה מ-56 גופים טרנס נפטוניים, רובם בין השנים 1996 ו-2013. בזמן גילוי של אריס, הוא היה נחשב יותר גדול ומסיבי מפלוטו ולכן כונה "כוכב לכת עשירי" על ידי המגלים.
לאור גילוי גופים נוספים הדומים, קבע האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ב־24 באוגוסט 2006 אריס ופלוטו הם "כוכב לכת ננסי" מסוג פלוטואיד.
קווה-וואר, יחד עם מייקל בראון
האומיה - התגלה על ידי שני צוותים, ולאחר מחלוקת "רשמית" הזיהוי ניתן למצפה סיירה נוואדה
סדנה הגוף הראשון שהתגלה מעננת אורט
האסטרואיד 12101טרוחיו שהתגלה במאי 1998, נקרא על שמו.
בשנת 2006, הוכרז כאחד מפורצי הדרך במדע, ברשימת פורצי הדרך של העיתון Science Spectrum.
צ'אד משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער מצ'אד לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
ההשתתפות של ספורטאי הנוער מצ'אד היא בעיקר סמלית.
המשלחת הראשונה של צ'אד למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה.
המשלחת מנתה שני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה.
צ'אד הייז הוא מפיק קולנוע ותסריטאי אמריקאי, אשר יצר ביחד עם אחיו קארי וו.
הייז, את היקום הקולנועי של לזמן את הרוע, שהפך לזיכיון סרטי האימה הרווחי ביותר בכל הזמנים.
בין היתר, לקח חלק בכתיבת תסריטי הסרטים "בית השעווה", "לזמן את הרוע", ו-"לזמן את הרוע 2".
צ'אד הייז נולד ב-21 באפריל 1961, בפורטלנד, אורגון, ביחד עם אחיו התאום, קארי וו.
בשנת 1986, שיחק צ'אד האייז את רקס ריינולדס בסרט "רד".
בשנת 2005, כתב עם אחיו את תסריט הסרט "בית השעווה", אשר זכה להצלחה רבה.
מאוחר יותר, בשנת 2013, כתבו השניים את תסריט סרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע", עליו התבסס היקום הקולנועי של לזמן את הרוע אשר יצרו לאחר מכן.
ב-2014, היה למפיק המשני של הסרט "אנאבל".
בשנת 2016, לקח חלק בכתיבת תסריט וסיפור הסרט "לזמן את הרוע 2", שהפך לאחד מסרטי האימה הרווחים ביותר בכל הזמנים, כאשר גרף סכום של כ-320 מיליון דולר בסך הכל.
באותה השנה היה לכותב תסריט הסרט "הצליבה".
הסיפור נכתב ביחד עם ג'יימס ואן וקרי האייס2017הצליבהכותבנכתב ביחד עם קרי האייסהיא כאןמבוסס על הדמויות אותן יצרסרט קצר2020הפנייהכותב התסריטנכתב ביחד עם קרי האייסבוטלמק'לייןכותב
צ'אבלי ססטרה גונזלס (בספרדית: Chabeli Sastre Gonzalez; נולדה ב-1994) היא שחקנית איטלקייה ילידת קובה.
היא ידועה ביותר לאור גילום הדמות קמילה בסדרה "בייבי" בנטפליקס, שצולמה בשנים 2018–2020.
גונזלס נולדה בשנת 1994 בהוואנה בקובה.
בגיל 6 היא עברה לאיטליה להתגורר ברומא עם משפחתה.
ברומא החלה לקחת שיעורי משחק וקורסי תיאטרון בין השנים 2016 ל-2018. בעבר, סיפרה גונזלס שהיא מקבלת השראה מדיוות העבר וההווה, החל ממרילין מונרו ועד פנלופה קרוז.
הקריירה הטלוויזיונית שלה החלה לראשונה בתפקיד בו גילמה את דמותה של קמילה בסדרה "בייבי", שמופצת על ידי נטפליקס, ושודרה בין השנים 2018–2020.
למעט משחק, לגונזלס תחביבים כגון ריקוד סלסה קובנית ורכיבה על סוסים.
צ'ארלס בטס הידוע יותר בשם הבמה שלו, צ'אד גייבל הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
בטס השתתף כמתאבק באולימפיאדת לונדון 2012, כשבשלהי שנת 2013 הוא חתם ב-WWE ולאחר מכן נשלח לאימונים במתחם הפיתוח של NXT.
בטס הופיע ב-NXT תחת שם הבמה צ'אד גייבל, כשבמהלך תקופה זו הוא היה מתאבק זוגות לצד שותפו, ג'ייסון ג'ורדן.
לפני שהם זומנו לרוסטר הראשי בשנת 2016, השניים זכו באליפות הזוגות של NXT.
בטס היה אלוף בתי הספר התיכוניים של מינסוטה.
הוא ניצח את ג'ורדן הולם במבחני הקבלה האולימפיים בקטגוריית 84 ק"ג.
הוא העפיל לאולימפיאדת 2012, שבה הוא ניצח את קייטאני גרהאם ממיקרונזיה בסיבוב העפלה, אך הודח בסיבוב לאחר מכן על ידי פבלו שוריי מקובה.
בטס נשוי לקריסטי אוליבר מאז 19 ביוני 2011. לשניים יש ביחד שלושה ילדים.
PWI דירג אותו במקום ה-83 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
אליפות הזוגות של Raw (פעמיים) - ביחד עם בובי רוד (1) ואוטיס (1)
אליפות הזוגות של סמאקדאון (פעם אחת) - ביחד עם ג'ייסון ג'ורדן
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - ביחד עם ג'ייסון ג'ורדן
אליפות המהירות של WWE (פעם אחת, נוכחי)
המתאבק הכי פחות מוערך (2019)
הגימיק הגרוע ביותר (2019) - כשורטי ג'י