tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"Spider-Man 2099 #1" הוא הגיליון הנמכר ביותר מכל חוברות הקומיקס שכתב פיטר דייוויד.
למרות שהחוברות נמכרו ברציפות עם יותר מ-100,000 עותקים בכל גיליון, הספר וכל קו הקומיקס 2099 עברו שינוי דרסטי בתחילת שנת 1996, עם פיטוריו של עורך הסדרה ג'ואי קוואליירי .
בשלב זה, מצבה הכספי ועתידה של מארוול היו לא יציבים, ופיטורים פתאומיים היו לדבר שכיח.
כמעט כמו כל שאר הסופרים בסדרה, פיטר דייוויד בחר להפגין סולידריות עם העורך שלו, והתפטר מהספר עם גיליון מס' 44. מארוול העבירה את הכותרים של סדרת 2099 לכותבים ועורכים חילופיים.
שני הגיליונות האחרונים של ספיידרמן 2099 נעשו ללא קלט מפיטר דייוויד והסדרה הסתיימה בגיליון מס' 46. כמה חודשים לאחר מכן, מארוול הודיעה שהם יפרסמו כותר חדש מסדרת 2099, 2099: World of Tomorrow, שעלילתו מתרחשת מיד לאחר הגיליונות האחרונים של הכותרים המקוריים, תחת הצוות החדש.
הכותר הדו-חודשי החדש נמשך כשמונה גיליונות ונועד לשמש כסיום לקו 2099.
מיגל אוהרה נראה שוב ללא חליפתו בשנת 1998 בחוברת "2099: Manifest Destiny", גיליון חד-פעמי שנועד להביא סגירה נוספת לקו 2099 ולקווי העלילה הבלתי פתורים שלו.
מאז הופיעה הדמות במספר הופעות קמע והופעות אורח בכותרים כמו "קפטן מארוול כרך 3" #27–30 (אשר נכתב על ידי פיטר דייוויד) וב"גלויות" #75–99. באפריל של שנת 2009 פרסמה מארוול מהדורה אסופה של עשרת הגליונות הראשונים של הסדרה המקורית ואוסף שני באוקטובר 2013 שאסף עד גיליון מספר 14.
דמותו של ספיידרמן 2099 הופיעה לאחר מכן ב- The Superior Spider-Man" #17–19" בספטמבר ואוקטובר 2013, כאשר בסוף הסיפור מיגל אוהרה נותר תקוע בציר הזמן המרכזי של מארוול.
הדמות ועולמה עוצבו מחדש עבור הסדרה מוגבלת בת ארבע גיליונות "Timestorm 2009–2099" שפורסמה מאפריל עד אוגוסט של שנת 2009. למרות שהיא נושאת את הכינוי ספיידרמן 2099, זוהי גרסה שונה של הדמות.
בקו העלילה משנת 2013 "Necessary Evil" – חלק מסדרת "The Superior Spider-Man", הדמות תקועה בהווה.
ביולי של שנת 2014 השיקה מארוול סדרת ספיידרמן 2099 שנייה, עם פיטר דייוויד חוזר ככותב, וויל סליני כאמן, וסימון ביאנקי המאייר של שער הגיליון הראשון.
הדמות מופיעה בקו עלילת הקרוסאובר "Spider-Verse" משנת 2014 הכולל מפגש בין גרסאות שונות של ספיידרמן.
לאחר 12 גיליונות, הקומיקס הושק מחדש בדצמבר 2015 בתור ספיידרמן 2099 כרך 3. הסדרה החדשה מסתיימת עם ספיידרמן 2099 (כרך 3) #25 (ספטמבר 2017), בו חוזר מיגל אוהרה לשנת 2099. קו העלילה האחרון בסדרה מציג גם דמות שנייה המשתמשת בזהות ספיידרמן 2099.
ספיידרמן: מעבר לממדי העכביש הוא סרט גיבורי-על מונפש אמריקאי עתידי, שמבוסס על דמותו מיילס מוראלס מחברת מארוול קומיקס.
הסרט מופק על ידי סרטי קולומביה וסרטי סוני הנפשה ויופץ על ידי סוני.
הוא מהווה המשך ישיר לאירועי הסרט ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש, והסרט השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי ממד העכביש.
את הסרט יביימו בוב פרסיצטי וג'סטין קיי תומפסון, על פי תסריט שכתבו דייוויד קאלהאם, פיל לורד, וכריסטופר מילר.
מככבים בו שאמיק מור, היילי סטיינפלד, ג'ייסון שוורצמן וקארן סוני.
ההחלטה לפצל את סרט ההמשך לספיידרמן: ממד העכביש הוכרזה בדצמבר 2021, כשתאריך יציאתו של הסרט נועד להיות מרץ 2024. לאחר עיכובים שונים שגרמו לדחיות ארוכות, עתיד הסרט לעלות לאקרנים ב-18 ביוני 2027.
הסרט מתחיל מיד לאחר אירועי הסרט השני, שם מיילס מוראלס לכוד ונמצא במנוסה ביקום חלופי בזמן שהוא מנסה להציל את משפחתו.
שאמיק מור - מיילס מוראלס / ספיידרמן
פארקר / ספיידרמן, המנטור של מיילס
בסוף נובמבר 2018, כחודש לפני יציאת הסרט ספיידרמן: ממד העכביש, החלו אולפני ההנפשה של סוני לעבוד על סרט ההמשך.
פיל לורד וכריסטופר מילר חזרו להפיק את הסרט, כמו גם לכתוב את התסריט יחד עם דייוויד קאלהאם.
בזמן יצירת הסרט הבינו השניים כי הוא גדול מידי בשביל סרט בודד, והחליטו לפצל אותו לשני חלקים, החלטה שפורסמה בדצמבר 2021 יחד עם השמות שנועדו לשני החלקים - "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש (חלק ראשון)" ו-" "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש (חלק שני)".
בשלב זה נועד החלק השני לצאת בשנת 2023, אך באפריל 2022 הוכרז כי שני סרטי ההמשך שינו את שמותיהם ואת תאריך יציאתם לאקרנים.
החלק הראשון נקרא "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש" והוא הופץ ב-3 ביוני 2023. החלק השני נקרא "ספיידרמן: מעבר לממד העכביש", והוכרז כי יופץ ב-29 במרץ 2024.
תחילה דווח כי העבודה על שני החלקים מתבצעת במקביל, בהמשך הוקפאה כל עבודה על החלק השלישי לצורך השלמת הסרט השני.
בשלב זה נעשה ברור שהסרט השלישי לא יעמוד בתאריך היציאה שנועד לו במרץ 2024, שנראה לא ריאלי בשל ההיבטים הטכניים המורכבים והעבודה המתישה של האנימטורים ביצירת החלק השני שהושלם בקושי רב בזמן שהוכרז.
ביוני 2023, עם עלייתו של "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש" לאקרנים, הגיבו לורד ומילר לדיווחים על עיכובים צפויים בתאריך יציאתו של החלק השני והצהירו שלא יקפידו על תאריך היציאה אם לא יתאים ללוח הזמנים שלהם.
בשלב זה על פי הדיווחים החזירה סוני את התסריט לשכתוב, והוא עדיין לא כלל סיום.
חודש לאחר מכן הסירה סוני את הסרט מלוח ההפצה שלה בשל שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו (2023) שמנעה מהקאסט להקליט את הדיבוב.
תאריך ההפצה במרץ 2024 ניתן לסרט מכסחי השדים: אימפריה קפואה ותאריך הפצה חדש צפוי היה להיקבע בשבועות הקרובים.
ההפקה התחדשה בדצמבר 2023 כשכריסטופר מילר הבטיח כי הסיפור יעניק "סיום מספק" שיהיה רגשי כמו הסרטים הקודמים, אך תאריך יציאה חדש לא נקבע.
למשך תקופה שמרה סוני תאריך השקה ב-27 ביוני 2025 לפרויקט לא ידוע של מארוול, אך תאריך זה הוסר מאוחר יותר.
באוגוסט 2024 אמר השחקן קארן סוני כי הקלטות הקול עתידות להתחיל בעוד מספר חודשים, וטען כי הסרט נמצא "עמוק בהפקה".
בדצמבר 2024 הוכרזו בוב פרסיצטי וג'סטין קיי תומפסון כבמאי הסרט, בעוד שג'ינקו גוטו הצטרף כמפיק לצידם של לורד ומילר, איימי פסקל ואבי ארד שגם הפיקו את החלק הקודם.
מילר טען כי פרציסטי ותומפסון שמשו כבמאי הסרט מאז תחילת ההפקה ורק ההכרזה התעכבה עד לשלב זה.
בינואר 2025 סיפר השחקן ג'ארל ג'רום בריאיון כי הקלטת הקול טרם החלה, מכיוון שדברים עדיין נמצאים בתהליך עבודה.
בפאנל סינמה קון של סוני במרץ 2025 הכריזו לורד ומילר על תאריך היציאה המעודכן של הסרט, 4 ביוני 2027.
דניאל פמברטון שב להלחין את המוזיקה לסרט לאחר שכתב את המוזיקה לשני חלקיה הראשונים של הטרילוגיה.
הוא אמר שהתמקד בעיקר בחיבור סגנוני בין המוזיקה של הסרט לבין זו של החלקים הקודמים כדי ליצור לכידות ביניהם.
הזמר דייוויד בורק המכונה "d4vd" שיתף באפריל 2024 כי הוא עובד על שיר שיהיה כלול בפסקול הסרט.
לורד, פרסקיטי ותומפסון הציגו טיזר ראשון מהסרט בפאנל סינמה-קון של סוני בסוף מרץ 2025, שהציג את מיילס מכריז שהוא יעשה דברים "בדרכו" לאחר שהתלונן על כך שאחרים תמיד מספרים לו איך הסיפור שלו אמור להתנהל.
רבקה רובין ב"וראייטי" ציינה כי על פי הצילומים נראה שמיילס יתמודד עם משבר קיומי בסרט.
סוני גם פרסמה חמש תמונות מהסרט באינטרנט, וחשפה בכך לציבור מבט ראשון מתוך הסרט.
"ספיידרמן: מעבר לממדי העכביש" נועד בתחילה לצאת ב-29 במרץ 2024, אך עקב שביתת התסריטאים של אמריקה בשנת 2023 נדחה הסרט למועד לא ידוע.
באפריל 2025, בפסטיבל סינמה-קון הוכרז כי הסרט קיבל תאריך הפצה ל-4 ביוני 2027. ביולי 2025, תאריך ההפצה נדחה בשלושה חודשים ל-25 ביוני 2027. לאחר מכן, הפצת הסרט הוקדמה בשבוע ל-18 ביוני 2027.
ספיידרמן המופלא היא סדרת קומיקס אמריקאית בהוצאת מארוול קומיקס הממוקדת בהרפתקאותיו של גיבור העל ספיידרמן.
זוהי אחת מסדרות הקומיקס הוותיקות והמשפיעות ביותר בכל הזמנים.
הסדרה, אשר פורסמה לראשונה בשנת 1963, נוצרה על ידי עורך הקומיקס סטן לי ואמן הקומיקס סטיב דיטקו, חודשים ספורים בלבד לאחר הופעת הבכורה של ספיידרמן בגיליון מספר 15 של הקומיקס "Amazing Fantasy".
סדרת הקומיקס הפכה עם השנים לאחת מסדרות הקומיקס המצליחות ביותר של מארוול.
כאשר הסדרה פורסמה לראשונה ספיידרמן נחשב לסוג חדש של גיבור על אשר קהל הקוראים הצעיר היה יכול להזדהות עימו יותר, עקב היותו נער טיפוסי שמתמודד גם עם בעיות יום-יומיות טיפוסיות של בני נוער, בעודו נלחם במקביל בנבלי-על.
הגליונות המוקדמים של הסדרה הציגו לראשונה כמה מהנבלים האיקוניים ביותר של ספיידרמן, כולל דוקטור אוקטופוס, הגובלין הירוק והלטאה.
פיטר פרקר/ספיידרמן – תלמיד תיכון טיפוסי שחייו משתנים לעד לאחר שהוא נעקץ על ידי עכביש רדיואקטיבי אשר מקנה לו יכולות על אנושיות כמו כוחות עצומים, זריזות אדירה, את היכולת לטפס על קירות, ואת היכולת לירות קורי עכביש מידיו.
מיי פרקר – דודתו של פיטר פרקר אשר גידלה אותו לאחר מותם הטרגי של הוריו.
לאורך רוב הסדרה היא איננה מודעת לכך שהאחיין שלה הוא ספיירדמן.
מרי ג'יין ווטסון – מושא האהבה של פיטר פרקר אשר בהמשך הופכת לאשתו.
מרי ג'יין היא דוגמנית ושחקנית.
הארי אוסבורן – חברו הטוב ביותר של פיטר פרקר ובנו של התעשיין העשיר נורמן אוסבורן.
גוון סטייסי – אהבתו הגדולה הראשונה של פיטר פרקר.
מותה הטראגי בידי הגובלין הירוק הפך לאחד האירועים המשמעותיים ביותר בחייו של פיטר פרקר.
ג'יי ג'ונה ג'יימסון – העורך הראשי של העיתון "דיילי בוגל" אשר מתעב במיוחד את ספיידרמן.
הוא נוטה לפרסם מאמרים רבים המתארים את ספיידרמן כאיום לציבור, והוא מעסיק שלא במודע את פיטר פרקר כצלם עצמאי אשר משיג עבור תמונות של ספיידרמן.
פלאש תומפסון – בתחילת העלילה פלאש היה הבריון של פיטר פרקר בבית הספר תיכון בו פרקר למד.
פלאש הופך בהמשך לאחד מהמעריצים הגדולים ביותר של ספיידרמן.
נורמן אוסבורן/הגובלין הירוק – תעשיין עשיר ומושחת ואביו של הארי.
בתור הגובלין הירוק הוא הופך לאחד מהאויבים הגדולים ביותר של ספיידרמן אשר גורם סבל רב בחייו של פיטר פרקר.
אוטו אוקטביוס/דוקטור אוקטופוס – מדען מבריק אשר הפך לאחד האויבים הגדולים ביותר של ספיידרמן.
ד"ר קורט קונורס/הלטאה – מדען וחבר קרוב של פיטר פרקר אשר בעקבות ניסוי כושל הופך ללטאה.
אדריאן טומס/הנשר – אחד האויבים הראשונים של ספיידרמן אשר משתמש בחליפת כנפיים.
פלינט מרקו/סאנדמן – נבל אשר מסוגל לשנות את גופו כך שיהפוך לחול.
וילסון פיסק/קינגפין – המנהיג של ארגון פשע.
הפופולריות של הסדרה הובילה לאורך השנים ליצירת עיבודים שונים לסדרת הקומיקס עבור הטלוויזיה, הקולנוע, משחקי וידאו ומדיות אחרת.
ספיידרמן היא סדרת אנימציה אמריקאית שהייתה העיבוד המונפש הראשון של ספיידרמן.
הסדרה נוצרה על ידי סטן לי וסטיב דיטקו.
הסדרה שודרה במקור מ-9 בספטמבר 1967 עד 14 ביוני 1970. העונה הראשונה והשנייה של הסדרה שודרה במקור בארצות הברית ברשת ABC והעונה השנייה של הסדרה שודרה במקור בסינדיקציה.
עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיו של פיטר פארקר, סטודנט בקולג' אשר מקבל כוחות על לאחר שננשך על ידי עכביש רדיואקטיבי.
בתור ספיידרמן, הוא נלחם במספר רב של נבלים.
הסדרה הופקה במקור על ידי אולפני ההנפשה "Grantray-Lawrence Animation" תחת פיקוחו של המפיק בפועל רלף בקשי.
עקב בעיות כספיות האולפן נסגר לאחר הפקת העונה הראשונה.
העונה השנייה והשלישית של הסדרה הופקו על ידי אולפני ההנפשה "Krantz Films" בעוד שבקשי שימש כבמאי הסדרה.
ספיידרמן: יום חדש לגמרי הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המבוסס על דמותו של גיבור-העל ספיידרמן מבית מארוול קומיקס.
הסרט הופק בהפקה משותפת של סרטי סוני ואולפני מארוול והוא הסרט ה-40 ב.
כמו כן, סרט זה מהווה המשך לאירועי "ספיידרמן: אין דרך הביתה" (2021).
את הסרט יביים דסטין דניאל קרטון על פי תסריט מאת כריס מקנה ואריק סומרס, ומככב בו טום הולנד, לצד סיידי סינק, ליזה קולון-זייאס, זנדאיה, ג'ייקוב בטלון, ג'ון ברנטל, מארק ראפלו, מייקל מנדו וטרמל טילמן.
באוגוסט 2019, חשפו "סרטי סוני" את תוכניותיהם לפיתוח סרט "ספיידרמן" רביעי במסגרת היקום הקולנועי של מארוול, לצד פיתוחו של "אין דרך הביתה".
בנובמבר 2021, חשפה המפיקה איימי פסקל כי הסרט הרביעי נועד להיות הראשון בטרילוגיה חדשה של סרטי "ספיידרמן" בכיכובו של הולנד.
בפברואר 2023, נמסר כי מקנה וסומרס ישובו לכתוב את עלילת הסרט, בעוד שבאוקטובר 2024 נמסר כי את הסרט יביים קרטון במקום ג'ון וואטס.
צילומי הסרט עתידים להתקיים בין החודשים יוני–אוקטובר 2025 בלונדון.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-31 ביולי 2026 בהפצת סרטי סוני, ולהוות חלק מהשלב השישי של היקום הקולנועי של מארוול.
טום הולנד – פיטר פארקר/ספיידרמן, נער מתבגר בעל יכולות דמויי עכביש, אותם הוא קיבל לאחר שנעקץ על ידי עכביש מהונדס גנטית.
בעקבות הלחש של ד"ר סטיבן סטריינג' בסיום אירועי "ספיידרמן: אין דרך הביתה" (2021), העולם שכח את זהותו של פארקר כספיידרמן, וכעת הוא מתמקד בהגנה על העיר ניו יורק מפני פשיעה ברחובותיה.
ג'יי." ג'ונס-ווטסון, חברתו של פיטר לספסל הלימודים ובת-זוגו לשעבר.
ג'ייקוב בטלון – נד לידס, חברו הטוב ביותר לשעבר של פיטר.
ג'ון ברנטל – פרנק קאסל/המעניש, פורע-חוק ששם לעצמו למטרה להעניש את העולם התחתון של ניו יורק בכל אמצעי שיידרש.
קווין פייגי הצהיר כי לדמות יהיה טון שונה בסרט לעומת הופעותיה הקודמות בסדרות היקום הקולנועי, שנטו לכיוון אלים יותר, וזאת בשל דירוג הצפייה המתון יותר של הסרט.
מארק ראפלו – ברוס באנר/הענק הירוק, אחד מחברי "הנוקמים" המקוריים ומדען מבריק, אשר עקב חשיפה לקרינת גמא רכש את היכולת להפוך למפלצת ענקית-ממדים.
מייקל מנדו – מאק גארגן/סקורפיון, פושע שנלכד על ידי ספיידרמן והובא למעצר במהלך אירועי "ספיידרמן: השיבה הביתה" (2017).
מרווין ג'ונס השלישי - לוני לינקולן/טומסטון, בוס העולם התחתון, לבקן.
בעל עור כמעט בלתי פגיע וכוח על-אנושי.
בנוסף, צ'ארלי קוקס ישוב לגלם את דמותו של מאט מרדוק/דרדוויל, עורך דין עיוור הפועל ברחובות ניו יורק כפורע-חוק.
הופיע בהופעת אורח בסרט "ספיידרמן: אין דרך הביתה" בתפקיד עורך דינו של פארקר.
סיידי סינק, טרמל טילמן וליזה קולון-זייאס לוהקו לתפקידים לא ידועים.
במסגרת תהליך הפיתוח, חתם הולנד על חוזה לסרט אחד נוסף, ואילו וואטס השלים את עסקת שני הסרטים שלו והתעתד לנהל משא ומתן על בימוי סרטים נוספים.
אולפני דיסני הביעו דאגה מעומס העבודה של פייגי בהפקת היקום הקולנועי של מארוול עבורם, ודרשו חלק של %25–50% מכל הסרטים העתידיים שפייגי יפיק עבור סוני.
עם זאת, בעקבות תגובות המעריצים לכך במהלך הכנס הדו-שנתי של דיסני, "D23" ועם תמיכתו של הולנד, שדיבר באופן אישי עם מנכ"ל "דיסני", בוב אייגר ויו"ר "Sony Pictures Entertainment Motion Picture Group", טום רוטמן, אולפני דיסני חזרה למשא ומתן עם סרטי סוני.
בשלהי ספטמבר 2019, "סרטי סוני" ו"אולפני וולט דיסני" הודיעו על עסקה חדשה שתאפשר לאולפני מארוול ופייגי להפיק סרט נוסף על דמותו של ספיידרמן עבור סוני, שהתעתד לעלות לאקנים ב-16 ביולי 2021, תוך שמירה על קיומה של הדמות בהמשכיות היקום הקולנועי של מארוול.
העסקה גם אפשרה לספיידרמן בגילומו של הולנד להופיע בסרטים עתידיים של אולפני מארוול.
סוני תיארו את סרטיהם הקודמים עם אולפני מארוול כ"שיתוף פעולה נהדר ", והצהירו כי "רצוננו ההדדי להמשיך עמד בקנה אחד עם רצונם של המעריצים הרבים."
בפברואר 2021, הצהיר הולנד כי על אף ש"אין דרך הביתה" הוא סרט האחרון בחוזה עליו הוא חתום מול אולפני מארוול וסרטי סוני, הוא מקווה להמשיך ולגלם את דמותו של ספיידרמן אם יתבקש לעשות כן.
ביולי 2021, ציינה זנדאיה במהלך ריאיון כי היא אינה בטוחה אם יופק סרט נוסף של ספיידרמן במסגרת היקום הקולנועי של מארוול.
באוקטובר 2021, הולנד התייחס במהלך ריאיון ל"אין דרך הביתה" כאל "סיומה של טרילוגיה" שהחלה עם "השיבה הביתה", וציין שכל סרטי סולו עתידיים שיציגו את דמותו של ספיידרמן ביקום הקולנועי יהיו שונים באופיים מטרילוגיית הסרטים הראשונה בשל אירועי סוף הסרט, בהם נמחקה זהותו של פיטר בעיני העולם.
למרות זאת, פסקל הצהירה כי היא מקווה להמשיך לעבוד עם הולנד על סרטי "ספיידרמן" עתידיים, ובהמשך אף הצהירה שאולפני סוני ומארוול מתכוונים להפיק לפחות עוד שלושה סרטי "ספיידרמן" בכיכובו של הולנד.
עם זאת, נמסר כי אין עוד תוכניות רשמיות להפקת טרילוגיה חדשה, על אף דיווחים על שימור טיב היחסים בין האולפנים.
בדצמבר 2021, עם עליית הסרט "אין דרך הביתה" לאקרנים, פסקל הביעה את תקוותה שהשותפות בין סוני לדיסני תימשך לנצח, ופייגי אישר כי החלו דיונים על פיתוחו של סרט המשך.
עלילת הסרט עתידה להמשיך מ"החלטתו הפזיזה" של פארקר בסוף הסרט "אין דרך הביתה" לגרום לכולם לשכוח את זהותו.
באפריל 2022, כאשר נמסר כי במאי הסדרה ג'ון וואטס פרש מבימוי הסרט "ארבעת המופלאים: צעדים ראשונים" (2025), ציפתה סוני שהוא ישוב לבימוי לסרט הבא של "ספיידרמן".
במאי 2022, הביע רוטמן את תקוותו כי "כל הקבוצה" מהפקת הסרטים הקודמים תשוב, כולל וואטס, הולנד וזנדאיה.
בפברואר 2023, הצהיר פייגי כי יש לאולפנים "רעיונות גדולים" עבור עלילת הסרט וכי כתיבת התסריט החלה.
עם זאת, תהליך הכתיבה הופסק בעקבות שביתת גילדת התסריטאים האמריקאים שהחלה במאי 2023. פסקל הצהירה כי תהליך העבודה על הפקת הסרט תתחדש לאחר סיום השביתה.
בנוסף, הצהיר הולנד אמר שהיה מעורב בדיונים על הפקת הסרט שהוקפאו בעקבות השביתה.
הולנד אף הצהיר כי התרצה מהנימוק היצירתי שהציגו בפניו האולפנים להפקת סרט רביעי, אם כי הביע את חששו מהסטיגמה לה זוכים סרטים רביעיים בזיכיונות קולנועיים וציין את תחושתו כי
שביתת התסריטאים הסתיימה בשלהי ספטמבר 2023, ובנובמבר 2023 אישר הולנד כי הדיונים על הפקת הסרט התחדשו.
בהמשך הצהיר הולנד שהוא ישוב לגלם את דמותו של ספיידרמן בסרט רביעי רק אם התסריט "יעשה צדק עם הדמות".
במרץ 2024, דווח על ידי "וראייטי" כי כתיבת התסריט עדיין נמצאת בעיצומה וכי טרם נקבע תאריך לצילומי הסרט או נשכר במאי.
בפברואר 2024, הולנד כי צוות ההפקה נותן לתסריטאים את הזמן שהם צריכים במטרה לעבוד על התסריט בעקבות השביתה.
הולנד הוסיף כי הוא "תמיד ירצה לעשות סרטי ספיידרמן", אך חזר ואמר שהוא רוצה לוודא שהסרט הבא מופק ונכתב בצורה הנכונה שתשמר את מורשת הטרילוגיה הקודמת.
הולנד הצליח לקבל יותר מידע על עלילת הסרט הרביעי מכיוון שהיה מעורב בתהליך ההפקה הרבה יותר מאשר בסרטי "ספיידרמן" הקודמים.
ביולי 2024, הצהיר פייגי כי טיוטת התסריט תוגש למפיקי הסרט "בקרוב", וכי ייתכן שוואטס לא יהיה זמין לבימוי הסרט עקב אילוצים בלוח הזמנים העמוס שלו.
בסופו של דבר, דווח כי וואטס בחר שלא לשוב לבימוי הסרט.
בספטמבר 2024, נמסר כי הבמאי דסטין דניאל קרטון נמצא בהליכי משא ומתן מתקדמים על בימוי הסרט.
קרטון ביים עבור אולפני מארוול את הסרט "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" (2021), ובדצמבר 2021 חתם איתם על עסקה מרובת-פרויקטים שכללה בימוי סרט המשך ל"שאנג-צ'י" ופיתוח המיני-סדרה "וונדר מן" (2025).
ביולי 2022, קרטון גם נשכר לביים את סרט הקרוסאובר "הנוקמים: יום הדין", אך פרש מתפקידו בנובמבר 2023 עקב עיכובים בלוח זמני ההפקה.
נאמר כי הסרט הרביעי של "ספיידרמן" נמצא בראש סדר העדיפויות של אולפני מארוול על פני סרט המשך ל"שאנג-צ'י".
בנוסף, הצהיר הולנד כי צילומי הסרט יתחילו באמצע 2025, במקביל להתחייבויותיו לצילומי "יום הדין" ו"האודיסיאה".
עוד נמסר כי זנדאיה כבר לא תצטרך ללהטט בין צילומי הסרט לצילומי הסרט השלישי של "חולית", שנדחו לתחילת 2026. זמן קצר לאחר הצהרתו של הולנד, אושר כי הוא וקרטון חתמו על הצטרפותם להפקת הסרט הרביעי, שהתעתד לעלות לאקרנים ב-24 ביולי 2026.
בנובמבר 2024, נמסר כי טרם ברור אם זנדאיה תשוב לגלם את דמותה של אם.
ג'יי לאחר שלוהקה לצד הולנד ב"האודיסיאה".
סניידר דיווח בנוסף כי צ'ארלי קוקס עתיד לשוב לגלם את דמותו של מאט מרדוק / דרדוויל; כי עלילת הסרט תכלול סימביוטים חייזרים, קבוצה חדשה של חבריו לכיתה של פארקר; ואת מפיסטו, שעל פי השמועות לגילום דמותו לוהק סשה ברון כהן.
בפברואר 2025, אושר כי צילומי הסרט יתחילו באמצע 2025 בלונדון, וכי תאריך עלייתו לאקרנים נדחה בשבוע ל-31 ביולי 2026, על מנת למנוע תחרות פוטנציאלית מול הסרט "האודיסיאה", שעתיד לעלות בתחילת יולי 2026 וגם בו מככב הולנד.
מ"וראייטי" נמסר כי טרם ברור אם זנדאיה תשוב לגלם את דמותה של אם.
ג'יי., בעוד שמ-"Deadline Hollywood" דווח כי היא אכן תשוב, אם כי תנאי העסקה הסופיים שלה מול האולפנים טרם נחתמו סופית.
במרץ 2023, נמסר על ליהוקה של סיידי סינק לתפקיד משמעותי, במקביל לשמועות שטרם אוששו כי לוהקה לגילום דמותה של חברת ה"אקס-מן", ג'ין גריי.
בפאנל של סוני בכנס "CinemaCon" שנערך בשלהי מרץ 2023, הכריזו הולנד וקרטון על שם הסרט הרשמי, שנלקח בהשראת קשת העלילה "יום חדש לגמרי" משנת 2008. הולנד תיאר את הסרט כ"התחלה חדשה" עבור דמותו של ספיידרמן בעקבות אירועי סיום הסרט "אין דרך הביתה".
עוד דווח על ידי "וראייטי" כי זנדאיה וג'ייקוב בטלון עתידים לשוב לצוות השחקנים, בעוד שסניידר דיווח כי עלילת הסרט תתרחש במקביל לאירועי "יום הדין" וכתוצאה מכך טרם ברור אם דמותו של פארקר תיקח חלק באירועי הסרט ומה יהיה היקף תפקידה.
במאי 2025 נמסר על ליהוקה של ליזה קולון-זאייס לצוות השחקנים, ובחודש שלאחר מכן נחשף כי ג'ון ברנטל ישוב לגלם את דמותו של פרנק קאסל / המעניש מהיקום הקולנועי של מארוול.
בוריס קיט מ"הוליווד ריפורטר" ציין כי צירופו של ברנטל עשוי להעיד על כך שעלילת הסרט תציג עלילה מציאותית ואפלה יותר, בהתאם לאופיו של המעניש והרקע שלו; אם כי הוא תהה כיצד יתורגמו האלמנטים האלימים של הדמות לקורותיו של ספיידרמן, שנחשב כידידותי וקומי.
באותה עת אושרו גם שובם של זנדאיה וג'ייקוב בטלון לצוות השחקנים, אך היקף השתתפותם טרם פורסם.
חודש לאחר מכן, אישר פייגי את שובו של ברנטל לתפקיד.
פייגי ציין כי סיום אירועי הסרט "אין דרך הביתה" היווה הבטחה לקהל הצופים לראות את דמותו של הולנד כ"ספיידרמן אמיתי" לראשונה – עצמאי, פועל לבדו ונלחם בפשעי רחוב בניו יורק, במקום להתמודד עם "אירועים שמסכנים את העולם כולו".
בשל כך, מארוול רצו לכלול בסרט דמויות רחוב נוספות שספיידרמן בגילומו של הולנד טרם פגש, כמו המעניש.
פייגי אף ציין כי דמותו שלל המעניש הוצגה לראשונה דווקא בחוברת קומיקס של ספיידרמן – "The Amazing Spider-Man #129" – משנת 1974. לדבריו, דניאל קרטון תלה שמונה או תשע עטיפות קומיקס במחלקת הקונספט ארט, בכוונה לשחזר אותן בסרט, ובין היתר ככל הנראה גם את עטיפת גיליון "The Amazing Spider-Man #129".
בעקבות שמועות על כך שמארק ראפלו ישוב לגלם את דמותו של ברוס באנר / הענק הירוק בסרט, דבר השתתפותו אושר רשמית עם תחילת הצילומים באוגוסט 2025. אהרון קוץ' ובוריס קיט מ"הוליווד ריפורטר" כתבו כי היקף תפקידו של ראפלו בסרט "התגבש" רק לקראת שלבי הפקת התסריט הסופיים.
הם ציינו כי בכל אחד מסרטי "ספיידרמן" הקודמים ביקום הקולנועי של מארוול הופיע שחקן משנה חשוב מהיקום – רוברט דאוני ג'וניור בדמותו של טוני סטארק / איירון מן ב"השיבה הביתה", סמואל ל.
ג'קסון בדמותו של ניק פיורי ב"רחוק מהבית", ובנדיקט קמברבאץ' בדמותו של דוקטור סטריינג' ב"אין דרך הביתה" – כחלק מההסכם המיוחד בין "סרטי סוני" לאולפני מארוול.
השניים השוו את דפוס ההופעות האלו לריצת הקומיקס "Marvel Team-Up", במהלכו ספיידרמן משתף פעולה עם דמות אחרת בכל חוברת.
הם טענו כי הסרט הנוכחי "מממש הבטחה זו" באמצעות הכללת דמויותיהם של ברנטל וראפלו.
האחרון הופיע גם בהופעת קמע בסרט "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" בבימויו של דניאל קרטון.
בנוסף, אושר כי מייקל מנדו עתיד לשוב לגלם את דמותו של מק גארגן / סקורפיון מ"השיבה הביתה", כהמשך לרמזים שנשתלו בסצנה שנופיעה אחרי הכתוביות באותו הסרט.
צילומי הסרט החלו ב-1 באוגוסט 2025, בלונדון, אנגליה.
במקור, התעתדו הצילומים להתחיל בתחילת 2025, אך נדחו בעקבות התחייבויותיו של הולנד לצילומי הסרט "האודיסיאה".
עוד נמסר כי הולנד עתיד להתחיל את צילומי הסצנות שלו לאחר סיום צילומי הסרט "האודיסיאה".
ב-22 בספטמבר הפקת הסרט נעצרה לשבוע בעקבות זעזוע מוח קל שעבר השחקן הולנד במהלך צילומים באולפני פיינווד בלונדון.
הצילומים מתוכננים להתחדש ב-29 בספטמבר 2025.
הפרשן דייגו פרלטה מ-"ComicBook.com" אף תהה אם היא עלילת הסרט תשאב השראה מאלמנטים ספציפיים מקשתות עלילה אלו, כמו קיומה של עסקה שפארקר חותם עם מפיסטו להחיות את דודתו, מיי פארקר, לאחר מותה ב"אין דרך הביתה", או אם שם הסרט ישמש רק כרפרנס לחייו החדשים של פארקר.
הפרשן קווין ארדמן מ-"Screen Rant" ציין כי קשתות העלילה של "עוד יום אחד" ו"יום חדש לגמרי" הפכו לשנויות במחלוקת בקרב המעריצים עם השנים, בין השאר משום שהביאו לתסוגה בפיתוח דמותו ומערכות יחסיו של ספיידרמן שנבנו עד לכתיבתן.
רדמן ציין בנוסף כי עלילת הסרט תוכל לעבד את קשתות עלילה אלו מבלי לעשות את אותן הטעויות.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-31 ביולי 2026. במקור התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-24 ביולי 2026, אך תאריך הפצתו נדחה בשבוע, כך שהוא יופץ שבועיים לאחר עליית הסרט "האודיסיאה" לאקרנים ויעלה על מסכי IMAX, שהוזמנו מראש על ידי סרטי יוניברסל עבור "האודיסיאה" למשך כשבועיים.
בנוסף לכך, במקור "דיסני" הייתה מעוניינת להפיץ סרט עתידי של אולפני מארוול באותו תאריך, אך באוגוסט 2024 נמסר כי הסרט הוסר ממשבצת ההפצות שלהם, מה שפינה את התאריך עבור סוני.
הסרט עתיד להיות חלק מהשלב השישי ב.
ספייס גירלז היא להקת בנות בריטית אשר הוקמה בלונדון בשנת 1994. חברות הלהקה הן ויקטוריה בקהאם, מלאני בראון, אמה בנטון, מלאני צ'יסהולם וג'רי האליוול.
סינגל הבכורה של הלהקה, "Wannabe", יצא בשנת 1996 וטיפס לראש מצעדי הפזמונים ברחבי העולם.
הלהקה הוציאה שלושה אלבומי אולפן, אוסף להיטים ואחד עשר סינגלים.
הלהקה מכרה כ-80 מיליון תקליטים ברחבי העולם ונחשבת ללהקת הבנות המצליחה ביותר בעולם.
הלהקה מעולם לא התפרקה רשמית, אך חדלה לעבוד יחדיו לקראת סוף שנת 2000, אז חברות הלהקה עברו להתמקד בקריירות סולו וחיי משפחה.
ביוני 2007 התאחדה הלהקה ויצאה לסיבוב הופעות בשם "חזרתן של הספייס גירלז", שהחל בטורונטו ב-2 בדצמבר, נמשך שלושה חודשים והכניס יותר מ-70 מיליון דולר.
ב-11 בדצמבר 2012 השיקו בנות הלהקה, בהשתתפות ג'ודי קריימר וג'ניפר סנדרס, מחזמר המבוסס על להיטי הלהקה שנקרא "Viva Forever".
ב-24 במאי 2019 יצאו הבנות למסע הופעות נוסף, הפעם ללא ויקטוריה בקהאם, שהסתיים ב-15 ביוני 2019 וכלל 13 הופעות באירלנד ובריטניה.
בשנות ה-90 המוקדמות, האב והבן כריס ובוב הרברט רצו להקים להקת בנות אשר תתחרה בלהקות הבנים הפופולריות אשר שלטו בתעשיית המוזיקה הבריטית.
בשנת 1994 יצאה הודעה לעיתונות המחפשת נערות בנות 18 עד 23, עם היכולת לשיר ולרקוד, אך גם שאפתניות, חברותיות ומסורות.
מאות מתמודדות הגיעו למבחני הקבלה, ולבסוף נבחרו חמש מהן: ויקטוריה אדמס, מלאני בראון, מלאני צ'יסהולם, ג'רי האליוול ומישל סטיבנסון.
הלהקה, אשר בזמנו נקראה "טאצ'" ("מגע"), עברה לגור יחדיו, ויחדיו ערכו חזרות ימים ולילות.
במהלך החודשיים הראשונים הלהקה עבדה על הקלטות דמו וכוריאוגרפיות.
אולם במהלך החזרות, אמה של מישל סטיבנסון חלתה בסרטן השד, מה שאילץ אותה לעזוב את הלהקה.
במהרה נמצאה אמה בנטון, אשר החליפה את סטיבנסון ולמרות גילה הצעיר, השתלבה במהירות.
לאחר הצטרפותה של בנטון, חזרה הלהקה לעבודה.
חברות הלהקה דרשו ממנהליהן שיציגו אותן בפני מפיקים ומנהלי חברות על מנת לחתום על חוזה הקלטות.
בדצמבר 1994 הדבר קרה, והן הופיעו בהופעת הבכורה שלהן מול מפיקים ומנהלי חברות בכירים.
בוב הרברט חזה בתרועות אשר קיבלה הלהקה ומיהר להציע חוזה לניהול הלהקה, אולם חברות הלהקה סירבו לחתום על החוזה.
הן לקחו את הדמואים אשר הקליטו, עזבו את הבית בו גרו וניתקו קשר עם בני הרברט, וחיפשו אחר מנהל אישי חדש שישיג להן חוזה הקלטות.
באותו זמן, החליטו לשנות את שמן ל"Spice" ("תבלין") אולם גילו כי השם תפוס על ידי להקה אחרת, והחליטו לקרוא לעצמן "Spice Girls".
לקראת סוף שנת 1994, החלה הלהקה להופיע בפני מנהלי סוכנויות שונות על מנת למצוא מנהל אישי.
לבסוף, מצאו חברות הלהקה את סיימון פולר, אשר השיג להן חוזה הקלטות עם חברת "Virgin" בשנת 1995 והלהקה החלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה.
ביולי 1996, הספייס גירלז הוציאו לאור את הסינגל הראשון שלהן, "Wannabe", בבריטניה.
הסינגל זכה להצלחה עצומה במצעדי הפזמונים והגיע לצמרת המצעד הבריטי ונשאר שם למשך שבעה שבועות.
הסינגל זכה להצלחה דומה ברחבי העולם כולו, והגיע לראש מצעדי הלהיטים ב-31 מדינות, נמכר ב-7 מיליון עותקים ונחשב עד היום לסינגל הנמכר ביותר של להקת בנות ולסינגל הבכורה הנמכר ביותר בכל הזמנים.
בנוסף, הצליחה הלהקה לחדור לשוק האמריקאי אשר היה ידוע כקשה להצלחה עבור אמן זר, כאשר נכנס הסינגל לפסגת מצעד הבילבורד ונשאר שם במשך ארבעה שבועות.
על פי מחקר שנערך באוניברסיטת אמסטרדם, השיר הוא הלהיט המזוהה והקליט ביותר מתוך כ-220 להיטים מאז שנות ה-40.
אותם כינויים דבקו לחברות הלהקה לאורך כל שנות פעילותה.
בנובמבר 1996 הספייס גירלז הוציאו לאור את אלבום הבכורה שלהן, "Spice".
בתוך שבעה שבועות מכרה הלהקה 1.8 מיליון עותקים ועד היום מכר האלבום שלושה מיליון עותקים בבריטניה בלבד, ושהה בפסגת מצעדי המכירות במשך 15 שבועות.
באירופה, האלבום היה לנמכר ביותר לשנת 1997 עם מכירות של יותר משמונה מיליון עותקים.
האלבום זכה להצלחה דומה בארצות הברית ונחשב גם שם לאלבום הנמכר ביותר לשנת 1997. עד היום מכר האלבום 23 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הסינגלים "Say You'll Be There" ו-"" הפכו ללהיטים ונכנסו גם הם לפסגת מצעדי הפזמונים בבריטניה.
שני הסינגלים הצליחו להגיע לפסגת מצעדים שונים ב-53 מדינות שונות.
הסינגל הכפול והאחרון, "Mama"/"Who Do You Think You Are" זכו להצלחה דומה ופעם נוספת נכנסה הלהקה לפסגת מצעד הלהיטים הבריטי.
בנובמבר 1997 יצא לאור אלבומן השני של הלהקה, "Spiceworld".
סינגל הבכורה מתוכו היה "Spice Up Your Life".
הוא נכנס לפסגת המצעד הבריטי והאלבום הפך להצלחה נוספת בכל העולם כאשר לאחר כשבועיים בלבד, מכר האלבום 7 מיליון עותקים.
לצד ביקורות חיוביות מצד התקשורת, האלבום מכר לבסוף יותר מעשרה מיליון עותקים בארצות הברית, קנדה ואירופה.
אף על פי שספגה ביקורות שליליות בשל המסחור הרב, הלהקה הייתה ללהקת הבנות הנמכרת ביותר לשנת 1997 ו-1998. הסינגל הבא, "Too Much" נכנס גם הוא לפסגת המצעד הבריטי, מה שהפך את הלהקה ללהקת הבנות הראשונה (והיחידה עד היום) אשר מצליחה להכניס שישה סינגלים לפסגת מצעד הלהיטים הבריטי.
אמנם לאחר יציאתו של הסינגל הבא, "Stop", הלהקה לא הצליחה לשבור את שיאה והסינגל נכנס רק למקום השני במצעד הלהיטים הבריטי.
עד היום, מכר האלבום "Spiceworld" כ-18 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביוני 1997 הוציאה הלהקה את סרטן "ספייסוורלד: הסרט".
הסרט, אשר בוים על ידי בוב ספירס, הראה את הבנות מתכוננות לקראת הקונצרט החי הראשון שלהן ברויאל אלברט הול בבריטניה, ובמהלך הסרט נראות הבנות בתדמית התקשורתית אשר קיבלו, בורחות מהפפרצי, במפגשי מעריצים, מסיבות עיתונאים ואף מנהלות תקשורת עם חייזרים לצד סוכן המנסה להעביד אותן ולחברה קרובה העומדת ללדת.
הסרט זכה להצלחה גדולה וביום הראשון להקרנה מכר 55,000 כרטיסים בבריטניה בלבד.
בסך-הכל מכר הסרט יותר מ-100 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.
בנובמבר 1997 פיטרו הבנות את מנהלן האישי, סיימון פולר, והחלו לנהל את עצמן בעזרת ננסי פיליפס, אשר עזרה להן בתחום העסקי.
1998: ג'ינג'ר ספייס עוזבת את הלהקה
בתחילת שנת 1998 החלו הבנות את סיבוב ההופעות העולמי הראשון שלהן, ברחבי צפון אמריקה ואירופה, והוכיחו למבקרים כי הן מסוגלות לשיר ללא ליפ סינק.
ב-31 במאי 1998, הודיעה ג'רי האליוול על כך שהיא עוזבת את הלהקה.
היא אמרה כי היא חשה מיצוי ותשישות, אולם החלה לעבוד על אלבום סולו משלה באותו זמן.
ארבע הבנות הנותרות, המשיכו כרגיל בסיבוב ההופעות שלהן באמריקה.
הסינגל הבא והאחרון מתוך אלבומן השני היה "Viva Forever".
הקליפ היה קליפ אנימציה ולא צולם לשיר קליפ רגיל.
הסינגל נכנס למקום הראשון במצעד הבריטי.
בתחילה, הסינגל היה אמור לצאת כסינגל כפול ביחד עם השיר "Never Give Up on the Good Times", אולם ההחלטה בוטלה לאחר פרישתה של ג'רי מהלהקה.
בזמן סיבוב ההופעות של הלהקה, המשיכו הבנות לעבוד על חומרים חדשים לאלבום הבא, והקליטו שיר חדש, "Goodbye", שהיה הראשון ללא ג'רי.
אף על פי שהשיר נכתב לפני עזיבתה, השיר נחשב למחווה עבור האליוול ונכנס גם הוא לפסגת המצעד הבריטי - והיה לסינגל השלישי ברציפות היוצא בחג המולד וכובש את פסגת המצעד הבריטי.
שנת 1999 הוקדשה לפרויקטים אישיים של בנות הלהקה.
מלאני סי הוציאה את אלבומה הראשון כאמנית בודדה.
האלבום, אשר נקרא "Northern Star" הנפיק שני להיטים אשר נכנסו לפסגת המצעד הבריטי ("Never Be the Same Again", דואט עם ליסה לופז מלהקת TLC וגרסת רמיקס ל"I Turn to You").
מלאני בי הוציאה סינגל גם היא, בשיתוף הראפרית מיסי אליוט ונקרא "I Want You Back", ואמה בנטון הוציאה את הסינגל "What I Am" בשיתוף טין טין אאוט.
גם הן חוו הצלחה דומה למלאני סי, והסינגלים נכנסו למקום הראשון והשני במצעד הלהיטים הבריטי בהתאמה.
ויקטוריה לעומת זאת, התרכזה בחייה הפרטיים, ולאחר שיצאה שנתיים עם הכדורגלן דייוויד בקהאם, ביולי 1999 נישאו השניים באירלנד.
באוגוסט 1999 חזרו הספייס גירלז לאולפן ההקלטות כדי לעבוד על אלבומן השלישי.
בדצמבר 1999 יצאה הלהקה למסע הופעות קצר באירופה בשם "Christmas in Spiceworld", שם הופיעו לראשונה עם "Holler" ו"Right back at ya", שני שירים מהאלבום החדש ו-"W.O.M.A.N", שיר שצפוי היה להופיע באלבום החדש אך בוטל ברגע האחרון.
האלבום השלישי של הבנות היה אמור לצאת בסמוך למסע ההופעות אך נדחה לשנה הבאה.
בקיץ 2000 הופיעו הספייס גירלז בטקס הפרסים הבריטי (BRIT Awards) שם זכו בפרס מפעל חיים.
למרות שג'רי נכחה באולם, רק הרביעייה עלו לבמה לקבל את הפרס.
כמה ימים לפני המופע קיבלה ויקטוריה בקהאם מכתב בו נאמר לה מפורשות כי תרצח בליל האירוע.
כשהבנות סגרו את הטקס עם השיר "Goodbye" נשמע לפתע פיצוץ על הבמה, מה שמאוד הבהיל את ויקטוריה אך התברר מאוחר יותר שהיה לחלק מהמופע.
בנובמבר 2000, הוציאה הלהקה את אלבומן השלישי, הראשון ללא ג'רי האליוול, "Forever".
האלבום הציג סגנון מוזיקלי חדש וכלל מוזיקת רית'אם אנד בלוז, ונחשב לכישלון לעומת שני האלבומים הקודמים של הלהקה.
האלבום הצליח להגיע רק למקום השני במצעד המכירות הבריטי, אמנם סינגל הבכורה הכפול, "Holler" / "Let Love Lead The Way", הצליח להיכנס לראש מצעד הלהיטים הבריטי.
בארצות הברית האלבום נכנס רק למקום ה-39 במצעד מכירות האלבומים ו"Holler" לא הצליח להתברג למצעד הלהיטים.
האלבום עצמו כמעט ולא קודם על ידי הבנות, אשר העדיפו להתעסק בקריירות האישיות שלהן.
לכן, לא יצאו סינגלים נוספים מתוך האלבום "Forever", שהגיע לסה"כ מכירות של כ-3 מיליון עותקים בלבד.
בדצמבר 2000, הופיעו הבנות בפעם האחרונה כרביעייה בטקס פרסי MTV אירופה.
חודש לאחר מכן הודיעו הבנות כי הן מתכננות לקחת הפסקה ולהתרכז בקריירות שלהן.
הודעה רשמית על פירוק הלהקה מעולם לא יצאה.
ב-2 ביולי 2005, הלהקה הייתה אמורה להתאחד להופעה בלייב 8, אך מלאני בראון שהתה בלוס אנג'לס ולא יכלה להגיע, ומארגן האירוע בוב גלדוף לא הסכים שיופיעו בהרכב חלקי, ולכן ההופעה לא יצאה לפועל.
ב-28 ביוני 2007, לאחר כמה חודשים של השערות, הודיעו הספייס גירלז כי הן יוצאות לסיבוב הופעות עולמי בשם "חזרתן של הספייס גירלז".
ההופעה הראשונה נערכה בלוס אנג'לס ב-7 בדצמבר 2007. הלהקה הודיעה שהאיחוד הוא במטרה לחגוג את הצלחת העבר וכי אין בכוונתן להקליט אלבום חדש.
בנובמבר 2007 יצא אלבום "הלהיטים הגדולים" של הלהקה הכולל 13 להיטים ועוד 2 שירים חדשים: "Voodoo" ו-"Headlines, Friendship Never Ends" שיצא כסינגל בשיתוף עמותת "ילדים נזקקים" והגיע למקום ה-11 במצעד המכירות הבריטי.
האלבום נכנס אל המקום ה-2 בבריטניה ואל המקום ה-93 בארצות הברית ומכירותיו מסתכמות ב-2 מיליון עותקים.
מעל למיליון כרטיסים נקנו יום לאחר פרסום סיבוב ההופעות העולמי המתוכנן שלהן.
על פי הדובר של הלהקה, כל הכרטיסים להופעה הראשונה בלונדון נמכרו ב-38 שניות בלבד, כאשר בתחילה דובר רק באחת עשרה מדינות בעולם בהן הבנות הבטיחו להופיע עד סוף דצמבר.
סיבוב ההופעות הסתיים בפברואר בטורונטו, חודשיים לאחר התכנון המקורי, מכיוון שהדרישה להופעות באולם 02 שבלונדון היו גבוהות מהמצופה.
למרות ההארכה בזמנים, הבנות לא הספיקו להגיע לכל המדינות בהן הבטיחו להופיע, מה שהוציא את תסכולם של המון מעריצים.
"חזרתן של הספייס גירלז" הסתכם ב-47 הופעות, הכניס יותר מ-70 מיליון דולר וזיכה את הלהקה בפרסים.
2010–2015: המחזמר "ויוה פוראבר" וההופעה באולימפיאדה
ב-21 בינואר 2010 דווח כי מפיקת המחזמר "מאמה מיה", ג'ודי קריימר, עובדת על הפקת מחזמר המבוסס על להיטיה של הלהקה.
את המחזמר, שנקרא "Viva Forever" על שם אחד מלהיטי הלהקה, הפיקה קריימר לצד הכותבת ג'ניפר סנדרס.
גם חברות הלהקה לקחו חלק במיזם.
"ויוה פוראבר" מבוסס על תוכנית ריאליטי, בה משתתפות 4 נערות צעירות שרוצות לזכות בתהילה.
מהר מאוד מתברר ללהקה שרק אחת מהן, ויוה, נבחרה לטוס ולכבוש את העולם בעוד הן נשארות מאחור.
ויוה נאלצת להיפרד מאמה וחברותיה ולהסתדר לבדה בעולם הגדול.
בדרך לתהילה, תבין ויוה שאין דבר שחשוב יותר מחברות אמת.
המחזמר לא עוסק בסיפורן האישי של בנות הלהקה, אך כולל מספר אלמנטים שליוו את הבנות במהלך הקריירה.
בינואר 2012 השיקה ג'רי האליוול ליין בגדים בהשראת הדגם איתו הופיעה לצד בנות הלהקה בטקס פרסי ה-Brits 97. על הופעה זאת קיבלה הלהקה בפברואר 2010 את פרס "ההופעה הטובה ביותר של טקס ה-Brit Awards" באירוע שהתקיים לכבוד 30 שנה לקיומו.
ב-26 ביוני 2012 התאחדה הלהקה בשנית במסיבת עיתונאים מיוחדת לרגל השקת המחזמר "ויוה פוראבר".
האירוע התקיים במלון בו צולם הקליפ הראשון שלהן, "Wannabe", שיצא בדיוק 16 שנה קודם לכן.
ב-12 באוגוסט 2012 הספייס גירלז הופיעו בטקס הנעילה של אולימפיאדת לונדון 2012 וזכו לביקורות חיוביות מסביב לעולם.
ההופעה של הבנות בטקס הייתה לנושא החם ביותר בטוויטר בהקשר לאולימפיאדה, עם 116,000 ציוצים.
ב-11 בדצמבר 2012 הספייס גירלז נכחו בפרימיירה החגיגית של המחזמר "ויוה פוראבר".
הבנות הופיעו גם בסרט הדוקומנטרי "סיפורן של הספייס גירלז: ויוה פוראבר!" שחשף קטעים בלעדיים מרגעי התהילה של הלהקה וההכנות למחזמר.
הסרט שודר ב-24 בדצמבר 2012 בערוץ ITV1.
המחזמר הוצג בתיאטרון פיקדילי בלונדון.
בימים הראשונים לפתיחת הקופות נמכרו כרטיסים בשווי מיליון אירו ולמרות זאת, הביקורות הקשות על המחזמר וחוסר עניין הציבור הובילו לירידתו מהבמות ב-29 ביוני 2013, שישה חודשים בלבד מאז השקתו.
ב-8 ביולי 2016, 20 שנה מאז יצא הסינגל הראשון של הלהקה, Wannabe, הודיעו 3 מבנות הלהקה, ג'רי, אמה ומל בי, שהן מתכננות לחגוג את המאורע עם המעריצים - ויעדכנו בהמשך בפרטים נוספים.
מל סי הודיעה שנאלצה לקבל החלטה קשה לא לקחת חלק באיחוד כי היא "לא מרגישה שזה נכון בשבילה".
ויקטוריה הודיעה כשנתיים קודם לכן שאינה מתכוונת לקחת חלק באיחוד נוסף ואיחלה לבנות בהצלחה.
ב-23 בנובמבר 2016 דלף לרשת שיר חדש של שלוש מבנות הלהקה, Song For Her.
ב-5 בנובמבר 2018 הודיעה הלהקה שתצא לסיבוב ההופעות "Spice World – 2019 Tour" בממלכה המאוחדת.
הסבב החל ב-24 במאי 2019 בדבלין, הסתיים ב-15 ביוני 2019 בלונדון וכלל 13 הופעות.
לסבב הופעות זה חברת הלהקה לשעבר, ויקטוריה בקהאם, לא הצטרפה.
ג'רי אסטל האליוול , כונתה בלהקה כ-ג'ינג'ר ספייס, נולדה ב-6 באוגוסט 1972.
אמה לי בנטון , כונתה בלהקה כ-בייבי ספייס, נולדה ב-21 בינואר 1976.
מלאני ג'יין צ'יסהולם , כונתה בלהקה כ-ספורטי ספייס, נולדה ב-12 בינואר 1974.
מלאני ג'נין בראון , כונתה בלהקה כ-סקרי ספייס, נולדה ב-29 במאי 1975.
ויקטוריה אדמס-בקהאם , כונתה בלהקה כ-פוש ספייס, נולדה ב-17 באפריל 1974.
תשעה סינגלים אשר הגיעו לצמרת מצעד הפזמונים הבריטי (מתוכם שני סינגלים כפולים), תיקו עם אבבא, מאחורי טייק ד'את (10), השדואוס (12), מדונה (13), ווסטלייף וקליף ריצ'רד (14), אלביס פרסלי (17) והביטלס (21).
שלושה סינגלים אשר יצאו בחג המולד הגיעו לצמרת המצעד הבריטי, שלוש שנים ברציפות: "2 Become 1" (1996), "Too Much" (1997) ו-"Goodbye" (1998).
"Wannabe" הוא הסינגל הנמכר ביותר בכל הזמנים של להקת בנות.
הרצף נעצר כש"Stop" נכנס רק למקום השני ב-1998.
"Spice" הוא האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים של להקת בנות, עם מכירות של יותר מ-30 מיליון עותקים.
בנוסף, הוא במקום ה-18 ברשימת הנמכרים ביותר בכל הזמנים בבריטניה.
מיקום הבכורה הכי גבוה לסינגל בינלאומי במצעד הבילבורד האמריקאי, עם "Say You'll Be There" אשר מוקם במקום החמישי.
"Spiceworld" מכר כ־7 מיליון עותקים בשבועיים, כאשר 1.4 מיליון מהם נמכרו בבריטניה לבדה.
הכי הרבה סינגלים אשר נכנסו לעשרת המובילים במצעד הבריטי על ידי להקת בנות.
מאז השיא נשבר על ידי להקת בנות אחרת, "גירלז אלאוד".
"ספייסוורלד: הסרט" שבר שיא כשהיה לסרט הנמכר ביותר בסוף השבוע של הסופר בול.
מאז השיא נשבר ב־2004 על ידי הסרט "אפקט הפרפר".
הלהקה זכתה בארבעה פרסי "BRIT", שלושה פרסי מוזיקה, שלושה פרסי EMA, שלושה WMA ופרס VMA אחד.
23,000 כרטיסים למופע האיחוד של הלהקה נמכרו בלונדון ב-38 שניות בלבד.
זכייה בפרס פטל הזהב לשחקניות הראשיות הגרועות ביותר בעקבות הסרט spiceworld.
שלטון ג'קסון "ספייק" לי הוא מפיק קולנוע, תסריטאי, שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר.
ספייק לי ידוע בין השאר בעקבות היותו אוהד מושבע של הניו יורק ניקס, שכן הוא נוהג להגיע למשחקים רבים של הקבוצה ולשבת בשורות הראשונות.
לי נולד באטלנטה שבג'ורג'יה לנגן ג'אז ומורה.
המשפחה עברה לברוקלין בילדותו, ואימו כינתה אותו "ספייק" כיוון שהיה קשוח יחסית לגודל גופו קטן הממדים.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון בברוקלין, התחיל ללמוד בקולג', שם צילם את סרט הסטודנטים הראשון שלו "המפלט האחרון בברוקלין".
לי למד קולנוע באוניברסיטה, וסיים לימודים לתואר ראשון בתקשורת המונים.
לאחר מכן נרשם לאוניברסיטת ניו יורק, וסיים את הלימודים בהצטיינות לאחר שיצר מספר סרטים.
סרט התזה שלו, שגם הופק לטלוויזיה ולקולנוע, נקרא "המספרה של ג'ו המופרע: אנחנו מורידים ראשים" וזכה להצלחה בקרב סרטי הסטודנטים, ובפרס הסרט הטוב ביותר בפרסי האקדמיה לסטודנטים.
אחרי "המספרה של ג'ו המופרע" קיבל לי תקציב של 160,000 דולר להפקת סרט הקולנוע הראשון שלו.
עם התקציב הזעום סיים לי את סרטו "לא יכולה בלי זה" בשבועיים בלבד, וגרף בקופות בארצות הברית 7 מיליון דולר, סכום גדול לסרט באותם ימים, ובמיוחד לסרט עם תקציב כה קטן.
עד סרטו הבא, "School daze", אסף לי קטעי וידאו מחיי היומיום בניו יורק, תוך התמקדות בשכונות הארלם וברוקלין, ובשילוב מוזיקת ג'אז ייחודית.
הסרט התמקד בזיכרונותיו של לי מבית ספרו.
לי זכה להכרה רחבה בסרטו הרביעי שהופק לקולנוע: "עשה את הדבר הנכון".
בסרט, שעוסק בנקודות רגישות ברחובות ניו יורק, הציג לי לראשונה את יכולות הבימוי והכתיבה שלו לעולם הרחב.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר על הכתיבה (לי) ועל שחקן המשנה (דני איילו).
כמו כן היה הסרט מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן וקיבל 4 מועמדויות: על הבימוי ועל הכתיבה (לי), על שחקן המשנה (דני איילו) ועל סרט הדרמה הטוב ביותר.
בסרטו השישי, מלקולם אקס, על חייו, בשורתו ופועלו של המנהיג השחור מלקולם אקס, יצר לי ז'אנר ביוגרפי קולנועי חדש.
אורך הסרט היה שלוש שעות ועשרים דקות.
בתפקיד הראשי כיכב דנזל וושינגטון.
באוקטובר 2024, פורסם שלי יקבל פרס על ידי היכל התהילה של הכדורסל וייכנס ל-"James F.
לי יקבל את ההוקרה על קידום קבוצת הניו יורק ניקס.
כמעט בכל סרטיו של לי מופיעה ביקורת חברתית ופוליטית נוקבת.
לי ידוע בביקורת החברתית והפוליטית שהוא מעביר על כלל המהגרים לארצות הברית, בין אם הם שחורים, איטלקים, פורטוריקנים או אירים ועל הלאומיות הלבנה.
ספייק לי בוחן את החברה האמריקאית דרך שאלות של זיהוי גזעי, גזענות, שאלות מעמדיות ועוד.
הביקורת הפוליטית בסרטיו באה כחלק מהעלילה, ונראית כמובנת מאליה, אך לעיתים הוא חושף אותה בהתבטאויות בכלי התקשורת בארצות הברית, בעיקר נגד הממשל, ולעיתים "נותן לצופים" להבין את המסר בעצמם.
לי בחר לתקוף את המתח הגזעי, מעמדי, חברתי הן מנקודת המבט של האפריקאים האמריקאים והן מנקודת המבט של האירים ועוד.
למשל, בסרטו "השעה ה-25" על אודות סוחר סמים אירי שעומד להישלח לכלא לשבע שנים, ומבלה את הלילה האחרון שלו בחופשי בחברת שני חברים ותיקים שלו ואהובתו.
הסרט מעביר ביקורת על האדם וטבעו לרדוף בצע, על מושג החברות, על אמון ובגידה, על החוקים האמריקניים ועל משטרת ארצות הברית.
משנת 1993 נשוי לעו"ד טוניה לואיס ולהם 2 ילדים.
ספייס ג'אם הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים ב-15 בנובמבר 1996. הסרט משלב הנפשה ולייב-אקשן.
בככובם של הכדורסלן מייקל ג'ורדן ושל הארנב המצויר באגס באני.
עלילתו של הסרט מתמקדת בפלישתם של חייזרים קטנים לכדור הארץ כדי לחטוף את הלוני טונס, על מנת להציג אותם בלונה פארק בחלל החיצון, המנוהל על ידי סווקאמר.
באגס באני משכנע את החייזרים שהלוני טונס צריכים הזדמנות להתגונן ומזמין אותם להתחרות נגדם בכדורסל על חירותם.
החייזרים, שקטנים מכדי להתמודד עם הלוני טונס במשחק הפיזי כדורסל, גונבים את כישרון המשחק של שחקני NBA, ומשתמשים בהם על מנת להפוך למפלצות ענקיות בעלות כוח רב.
הם הולכים למשחק של פיניקס סאנס נגד ניו יורק ניקס וגונבים את כישרונם של פטריק יואינג, לארי ג'ונסון, צ'ארלס בארקלי, מאגסי בוגס ושון בראדלי.
המפלצות לא גנבו את הכישרון ממייקל ג'ורדן, כיוון שבזמן זה בעלילה (בדמיון רב למציאות) הוא פרש מכדורסל ועבר לשחק בייסבול.
הלוני טונס מצליחים לגייס את ג'ורדן לעזרתם והלה מתחיל בהכנתם למשחק המכריע.
במהלך האימונים מצטרפים לקבוצת המצוירים ארנבת בשם לולה באני וסטן, עוזרו האישי של ג'ורדן.
המשחק עצמו מתחיל לרעתם של הלוני טונס, אך ככל שהמשחק הולך ומתקדם, תחת הנהגתו של ג'ורדן הטונס משתפרים ולבסוף מצליחים לנצח את המפלצות.
בעקבות הניצחון המפלצות מחזירות את הכישרונות לשחקני הכדורסל וחוזרים לממדיהם המקוריים, בנוסף לכך הם מחליטים להתפטר מעבודתם אצל סווקאמר ולהישאר בכדור הארץ עם הלוני טונס.
הסרט מסתיים עם חזרתו של ג'ורדן לכדור הארץ ולמשחק כדורסל.
מייקל ג'ורדן (בדיבוב העברי – אלון נוימן)
ביל מארי (בדיבוב העברי – יואב בר-לב)
ויין נייט – סטן פודולאק (בדיבוב העברי – צחי נוי)
תרזה רנדל – חואניטה ג'ורדן (בדיבוב העברי – יסמין גמליאל)
מנר וושינגטון – ג'פרי ג'ורדן (בדיבוב העברי – דורון בן-עמי)
בילי וסט – באגס באני (בדיבוב העברי – אוהד שחר), אלמר פאד (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן)
די ברדלי בייקר – דאפי דאק (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן), טאז השד הטסמני (בדיבוב העברי – מיכה מורים)
דני דה ויטו – מר סוואקהאמר (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן)
בוב ברגן – פורקי פיג (בדיבוב העברי – תומר שרון), טוויטי (בדיבוב העברי – דור צויגנבום), מרווין ממאדים (בדיבוב העברי – ניר רון), האבי וברטי (בדיבוב העברי – גיא נתיב).
ביל פארמר – יוסמיטי סם (בדיבוב העברי – עמי מנדלמן), סילבסטר החתול (בדיבוב העברי – תומר שרון), פוגהורן לֶגהורן (בדיבוב העברי – אוהד שחר).
ג'ון פוריי – סבתא (בדיבוב העברי – סיון שביט).
קט סוסי – לולה באני (בדיבוב העברי – תמי צוברי).
מוריס לה מארש – פפה לה פיו (בדיבוב העברי – מיכה מורים).
ג'וסלין כחול - חנון כתום (בדיבוב העברי – ענת ניב)
דארנל סאתלס - מונסטאר כתום (בדיבוב העברי – יורם יוספסברג)
יוני מלבים - חנון ירוק (בדיבוב העברי – יסמין גמליאל)
ג'ואי קאמאן - מונסטאר ירוק (בדיבוב העברי – מיכה מורים)
קתרין רייטמן - חנון סגול (בדיבוב העברי – סיון שביט)
דוריאן הארווד - מונסטאר סגול (בדיבוב העברי – גיא נתיב)
קולין ויינרייט - חנון אדום (בדיבוב העברי – תמי צוברי)
דוריאן הארווד - מונסטאר אדום (בדיבוב העברי – דור צויגנבום)
צ'אריטי ג'יימס - חנון כחול (בדיבוב העברי – נתי שטיינברג)
סטיב קהלה - מונסטאר כחול (בדיבוב העברי – חנן לדרמן)
הדיבוב הופק על ידי עוזי פוקס ובוים על ידי הזמרת יסמין גמליאל והשחקנית ענת ניב.
אולפן ההקלטות שבו דובב הסרט היה אולפני נ.ל.ס.
במשך השנים ישנן שמועות על סרט המשך, ב-3 במאי 2016 נודע כי אכן יתרחש סרט המשך בכיכובו של הכדורסלן לברון ג'יימס, ואת הסרט יביים ג'סטין לין.
ב-19 בספטמבר 2018 חשפה חברת האחים וורנר כי לברון ג'יימס יככב בסרט ההמשך, הסרט יבוים על ידי טרנס ננס וראיין קוגלר יפיק את הסרט.
הפקת הסרט צפויה להתחיל בקיץ 2019 בתקופת הפגרה מליגת ה-NBA.
סרט ההמשך צפוי לצאת לאקרנים ב-16 ביולי 2021. ב-30 באפריל 2020, חשף לברון ג'יימס באינסטגרם את הכותרת החדשה של הסרט "ספייס ג'אם: מורשת חדשה" וגם את הלוגו החדש.
ספייק ג'ונז הוא שחקן, במאי וידאו קליפים, תסריטאי, ובמאי ומפיק קולנוע אמריקאי.
זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר על התסריט שכתב לסרט "היא".
ג'ונז נודע בעיקר בזכות שני סרטים שביים לפי תסריטיו של צ'ארלי קאופמן, "להיות ג'ון מלקוביץ'" מ-1999 ו"אדפטיישן" מ-2002.
ג'ונז נולד בשם אדם שפיגל (Adam Spiegel) ברוקוויל, מרילנד שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה.
יש לו אח ששמו סאם אשר עוסק כמפיק גם כן.
במקביל ללימודיו בבית הספר לאמנויות של סן פרנסיסקו הקים מועדון רכיבה תחרותית של אופני BMX, שם זכה גם לכינוי "ספייק", הודות לאופן בו סידר את שיערו, ו"ג'ונז" - במחווה לשמו של המוזיקאי ספייק ג'ונס.
הוא שימש גם כצלם של מגזין האופניים שערכו שני חבריו בסוף שנות ה-80, והשלושה ייסדו גם את מגזין מוזיקת האינדי רוק "Dirt"
ג'ונז עסק בתחילת דרכו בצילום ומוזיקה, וזכה לפרסום ראשוני הן בזכות הפרסומות המרהיבות שעשה לאיקאה, גאפ ואדידס, והן כבמאי וידאו קליפים.
במהלך הקריירה שלו המשיך לעסוק בפרסום במקביל לעיסוקיו האחרים.
ב-1993, הופיע ג'ונז לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט "Mi Vida Loca".
ב-1997, הוא הופיע בסרטים: המשחק ושלושה מלכים.
ב-1999, הופיע ג'ונז בווידאו קליפ של פאטבוי סלים לשיר "Praise You", ובקליפ הוא עצמו רוקד יחד עם חבורת מחול בהנהגתו.
הוא ביים את הקליפ וחיבר את הכוריאוגרפיה.
בין השנים 1995 ל-2001 הוא זכה שלוש פעמים בתואר "הבמאי הטוב ביותר" בטקסים לחלוקת פרסי הווידאו קליפים של MTV.
בשנת 2000 היה סרטו "להיות ג'ון מלקוביץ'" מועמד לשלושה פרסי אוסקר, ובהם פרס הבמאי הטוב ביותר.
כעבור שנתיים, ג'ונז היה המפיק בפועל של "ג'קאס: הסרט", קומדיה שהיא מקבץ מקרי של תעלולים ומתיחות שהופקה בתקציב של חמישה מיליון דולר בלבד והפכה לשובר קופות, לאחר שגרפה יותר מ-79 מיליון דולר.
אחר כך הופקו לה עוד שני סרטי המשך.
ב-2003, ביים את "אדפטיישן" לפי תסריט של צ'ארלי קאופמן.
סרט העוקב אחר ניסיונו האמיתי של קאופמן להתמודד עם עיבוד ספר לתסריט מוצלח (אדפטציה קולנועית), כישלונו במשימה והלחצים הנובעים מכך.
בסרט מככבים ניקולס קייג', מריל סטריפ וכריס קופר, אשר אף זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו.
ב-2009, ביים ג'ונז את הסרט "ארץ יצורי הפרא", סרט פנטזיה שהוא עיבוד קולנועי לספר ילדים בעל אותו שם מאת מוריס סנדק משנת 1963. הסרט זכה לביקורות נלהבות וגם הצליח בקופות.
ב-2013 ביים וכתב את התסריט לסרט "היא", המשלב מדע בדיוני ודרמה קומית.
הסרט זכה לביקורות חיוביות, הוא היה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב, ומתוכם הוא זכה בפרס בקטגוריית התסריט הטוב ביותר.
בנוסף היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, הפסקול הטוב ביותר, השיר הטוב ביותר ועיצוב התפאורה הטוב ביותר, מביניהם זכה בפרס התסריט המקורי הטוב ביותר.
ביולי 2014 ביקר בישראל כאורח הכבוד של פסטיבל הקולנוע ירושלים.
בסוף 2015 מונה לעמוד בראש חטיבת התוכן של ערוץ הטלוויזיה שהשיק המגזין והאתר "VICE".
הערוץ עוסק בעיקר בהפקת סרטי תעודה.
ב-2020 הפיק את הסרט התיעודי "סיפורם של הביסטי בויז".
ג'ונז היה חבר קרוב של הביסטי בויז וביים קליפים לשירים רבים שלהם.
ג'ונז נישא לבמאית סופיה קופולה ב-26 ביוני 1999. בדצמבר 2003 התגרשו השניים.
שנה שם הסרט תפקיד 1993חיי המטורפיםשחקן 1996 Pig!
ספייק היא סדרה של טילים נגד טנקים תוצרת ישראל.
במשפחת הספייק ישנם מספר דגמי טילים, שפותחו למתארי שיגור שונים, מטרות שונות וטווחים שונים.
הטילים ניתנים להתקנה על פלטפורמות כגון מסוקים, רכב קרבי משוריין, ואוניות.
חלק מהטילים במשפחה ניתנים לשיגור מחצובה.
טילי הספייק, בייחוד בדגמי "גיל", "גיל 2" ו"תמוז" (Spike NLOS), נמצאים בשירות צה"ל ומופעלים על ידי חיל האוויר הישראלי, חיל התותחנים, חיל הרגלים וחיל הים הישראלי.
הטילים יועדו במקור נגד טנקים אך בשל דיוקם שימשו גם לסיכולים ממוקדים של מחבלים ופעילי טרור.
המערכות פותחו על ידי חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות הישראלית והן מוצעות לשיווק בין-לאומי.
על מנת להקל על שיווקן בארצות אירופה, הוקמה בגרמניה חברת EuroSpike GmbH, השייכת בחלקה לרפאל, אשר מייצרת ומשווקת את מערכות הספייק באירופה תחת השם יורו-ספייק (STN Atlas EuroSpike).
כל טיל הוא טיל בעל ראש נפץ כפול (טאנדם) שנועד לחדור מיגון ריאקטיבי.
הנחיית הטיל היא אלקטרו-אופטית והיא מתבצעת בעזרת שני גלאים נפרדים: הראשון, מערכת CCD המפיקה תמונת וידאו צבעונית לצורך הנחיה בשעות היום, והשני, מערכת חיישני תת-אדום המפיקה תמונת דימות חום לצורך הנחיה בשעות היום והלילה.
בזמן שהטיל מאוחסן בזביל, הסנפירים כולם מקופלים לתוך גוף הטיל.
הסנפירים נפתחים עם הירי, מייד לאחר שהטיל עוזב את הזביל.
רביעיית הסנפירים הגדולים שבמרכז הטיל ננעלת במקומה ונותרת חסרת תנועה ורביעיית סנפירי הניהוג שבחלקו האחורי של הטיל היא בעלת יכולת תנועה לצורך ניהוג הטיל.
ב-2017 השיקה רפא"ל את ה"גיל 2" (Spike LR II), גרסה משופרת של הספייק בעלת טווח מוגדל (5.5 ק"מ), יכולת השמדה משופרת ומערכות ביות ושליטה ובקרה חדשניות בעלות יכולות משופרות.
צה"ל הזמין כאלף טילי ספייק מדגם זה.
בספטמבר 2018 השיקה רפא"ל את ה-Spike ER II במהלך התערוכה הביטחונית הבינלאומית בפולין MSPO.
הטיל החדש מהדור החמישי בעל טווח מוגדל ביחס לגרסה הקודמת שלו, 10 ק"מ מהקרקע או 16 ק"מ מהאוויר.
ביוני 2022 חשפה רפאל את התמוז דור 6. בין יכולות המערכת, על פי החברה: שיגור ירי מטח, עד ארבעה טילים בו זמנית; אפשרות להעברת שליטה על הטיל לצד שלישי; יכולות עיבוד תמונה בהן פגיעה לפי התאמת תמונה; טווח תקיפה שהוגדל ל-32 קילומטר מהקרקע ו-50 קילומטר מהאוויר.
ב-2025 חשפה רפאל את ה-L-Spike 4X, טיל נגד טנקים וחימוש משוטט מדור 6. הטיל כולל מערכות ביות והנחיה משופרות מתוגברות בבינה מלאכותית ויכולת לשוטט באזור הקרב ולרכוש מטרות זזות.
לטיל טווח של כ-40 קילומטר וראש קרב עוצמתי.
מערכת זו עושה שימוש במנוע עזר רקטי קטן, כדי לשגר את הטיל מתוך הזביל, בשלב הראשוני של המעוף.
רק לאחר שהטיל מתרחק מעט מנקודת השיגור, מופעל המנוע הרקטי הגדול והעיקרי, המספק דחף לטיל במשך שארית המעוף, עד לפגיעה במטרה.
שיטת "שיגור רך" מוסיפה מעט על משקל הטיל ומצריכה התחשבות מיוחדת בתכנון מערכת פרישת הסיב האופטי, אך מנגד היא מוסיפה שני יתרונות למערכת: הראשון, השיטה מצמצמת את פלומת האבק והעשן הנוצרים סביב המשגר ברגע השיגור ובכך מקטינה את הסיכון שהיורה יתגלה על ידי האויב.
השני, השיטה מאפשרת לירות את הטיל מתוך מבנה סגור (כגון שיגור דרך חלון, מתוך חדר) מבלי להסתכן בכך שהדף המנוע הרקטי העיקרי יפגע בלוחמים נוספים הנמצאים באותו חלל סגור.
כאשר הטילים נורים על ידי חי"ר מעל גבי חצובה, אותה מערכת שיגור משמשת לכל חמשת הטילים.
מערכת השיגור מורכבת מיחידת בקר שיגור, כוונת הדמאה תרמית וחצובה.
ליחידת השיגור שתי כוונות: כוונת CCD ליום עם הגדלה X10 וכוונת IIR הדמאה תרמית (תת-אדום) ליום ולילה ולכל תנאי מזג אוויר.
משקל יחידת השיגור ללא טיל הוא כ-13 ק"ג ועם טיל משקלה הכולל הוא כ-26 ק"ג.
חייל יחיד יכול לשאת עד שני טילים במנשא על גבו כשמדובר ב-LR ו-MR,
ויכול לשאת 3–4 טילים על גבו כשמדובר בטיל ה-SR זאטוט.
טיל ה-MR וה-LR דומים במאפייניהם הטכניים ונבדלים בעיקר בטווח הירי המקסימלי שעבורו תוכננו.
הטיל הותאם לשיגור ממסוקי AH-1 קוברה ולאחר מכן גם ממסוקי AH-64 אפאצ'י, מנגמ"ש M-113, וממשחית טנקים בשם "פרא" המבוסס על תובת טנק המגח ומוסווה כטנק.
הפרא הוא רכב קרבי משוריין המבוסס על תובת המגח (M48A5 פטון) האמריקאי, שמצויד בצריח מוגדל המכיל משגר טילי תמוז בעל 12 זבילים.
התעשייה הצבאית התקינה בטנק משגר מתרומם ומערכת תצפית עבור טילי התמוז.
הן המשגר והן המגדל המכיל את מערכת הכוונות מתקפלים אל תוך הצריח הממוגן, ומאפשרים איתור מטרות והשמדתן תחת אש אויב.
עקב סודיות הכלי וכדי להטעות עוברי אורח, מותקן על צריח הטנק תותח דמה, על מנת שייראה כטנק רגיל.
טעינת המשגר מבוצעת כאשר הוא מקופל בתוך הצריח, דרך דלת גדולה בצידו האחורי של הצריח.
עובדת קיום המערכת נשמרה בסוד כ-30 שנה, תמונות בודדת שדלפו במהלך השנים במיוחד במהלך מלחמת לבנון השנייה ומבצע צוק איתן זכו לתשומת לב מרובה באתרים ובפורומים זרים העוסקים בתחום הביטחון, בהם כונה הכלי בטעות "מג"ח 8" או "מג"ח ספייק".
אולם בישראל הן הועלמו תוך זמן קצר בהוראת הצנזורה הצבאית מפאת סודיות המערכת.
לאור החשיפה הרבה של הכלי והוצאתו הקרבה משירות, פנו מנהלי פורום צבא וביטחון בפרש לצנזורה הצבאית, שהסכימה בסופו של דבר לבטל את סיווגו, ושם נחשף ה"פרא" לראשונה במלואו.
כשנתיים לאחר מכן יצא ה"פרא" משירות.
ה"תמוז", הגרסה של ה-Spike-NLOS שרפא"ל התאימה במיוחד לצה"ל, ניתן לשיגור גם ממסוק קרב שעבר התאמה מיוחדת לכך, כולל התקנת משגר ייעודי שנקרא "מחצלת" ואנטנה ייעודית המאפשרת לטייס המפעיל לשלוט בטיל.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ביצע צה"ל התאמות במסוקי ה"צפע" (AH-1 קוברה) שאפשרו לו לשגר את טילי ה"תמוז" – ההתאמות כללו בין השאר את החלפת התותח/מקלע שבצריח הקדמי באנטנה מיוחדת לשליטה בטיל.