tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פ.", שרה פרוז'ינין, חברתה של המשוררת.
השיר הולחן לראשונה על ידי משה ביק ובוצע בלחנו על ידי יוכבד טראוב-לוריא ואחרים.
כיום הלחן הידוע של השיר הוא זה של שולמית ליפשיץ משנת 1966.
בין מבצעי השיר בלחנה: אריק איינשטיין, עדנה גורן, יהודה פוליקר, אריק סיני ואסתר עופרים.
המשוררת נתנה בשיר ביטוי לגעגועים אל דמויות ואתרים בתקופות קודמות בחייה.
השיר "לא פעם, בקיץ" מוקדש לחברת ילדות של המשוררת, שרה פוז'ינין, אשר רחל פונה אליה בגוף שני.
השיר מתרפק על זכרונות מימים קודמים, בהם הייתה החברה נוהגת לשיר שיר אחר מסוים, שמשפט נבחר ממנו מצוטט בשיר.
הבית הראשון בשיר מתאר את ימי הילדות של המשוררת.
"זמרתך" - הכוונה לזמרתה של חברתה בשיר המצוטט, המבטא מעבר למילותיו גם את עצם ימי הילדות, ימים של אושר, חֶברה ובריאות.
הבית השני בשיר מתאר את השפעת זיכרון הדברים כיום.
זכרונות ילדותה עיצבו את חייה, מתקיימים בהם גם בבגרותה ומאירים אותם.
הבית השלישי בשיר מתאר את מצבה של המשוררת כיום, מצב של בדידות וחולי.
אך גם בזמנים עצובים אלה, "עִם רֶדֶת הַיּוֹם, בִּשְׁלֹט בִּי תּוּגַת־דִּמְדּוּמִים", עולות בה לעיתים נגינות הילדות, המתבטאות בציטוט שיר הילדות ומעלות בה רגשות חיוביים.
"קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי" הוא הציטוט משיר הילדות המוזכר בשיר, שהושר בעבר ביידיש על ידי חברתה, ומסמל את ימי הילדות שחלפו.
הציטוט מתורגם על ידי המשוררת רחל מיידיש.
ייתכן שאותו שיר היה מוכר בתקופה שבה כתבה רחל את השיר, וייתכן שהשפיע עליה אישית או שהיה זכור לה.
מעבר לתוכן, שבו מוזכר קיום השיר והציטוט ממנו, גם המילים "ואני בו שרוי ערירי" שנכתבו בלשון זכר מבהירות שמדובר בציטוט משיר אחר.
שירתה של רחל המשוררת היא אישית, והיא לא כתבה על עצמה בלשון זכר.
עם זאת, ייתכן כי הבחירה של המשוררת לצטט מתוך אותו שיר את המילים "קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי", מבטאת את תחושותיה בהווה.
רחל המשוררת התגוררה בגפה בחדר בתוך בית דירות שיתופי בתל אביב בשנותיה האחרונות, בדלות, כשהיא חולה, ערירית ובודדה.
את דירתה פקדו ידידים מועטים בלבד, כגון ברל כצנלסון שסייעו לפרסום שיריה בעיתון דבר.
היא נפטרה משחפת בשנת 1931, שלוש שנים לאחר פרסום השיר.
כאשר הוחלט בבנק ישראל בשנת 2011 להציב את דיוקנה של המשוררת רחל על שטר כסף של 20 שקלים חדשים, עם ציטוט של אחד משיריה, הוצע בתחילה כי המילים "קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי" יופיעו על גבי השטר.
אלא שמילים אלה אינן מילותיה של המשוררת עצמה, אלא מהוות ציטוט אשר בחרה משיר אחר.
לכן נבחרו מילים אחרות לעיטור השטר.
לא נשבר הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בדצמבר 2014. הסרט בבימויה של אנג'לינה ג'ולי, מבוסס על הספר "בלתי שביר" מאת לורה הילנברנד, המבוסס על סיפור אמיתי.
גיבורו הוא לואי זמפריני אתלט אולימפי וקצין בחילות האוויר של צבא ארצות הברית שנפל בשבי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.
הסרט עוקב אחר סיפור חייו של האמריקאי לואי זמפריני, בן למשפחת מהגרים איטלקית קשת יום.
הוא הצטיין בריצות בינוניות וארוכות וייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין (1936) בריצת 5000 מטר.
הוא חלם להשתתף באולימפיאדת הקיץ 1940 בטוקיו, אך תוכניותיו התבטלו בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, אשר בעקבותיה הוא התגייס לצבא ארצות הברית.
במהלך המלחמה שירת כמטילן בחילות האוויר, בדרגת סגן.
ב-1943, במהלך אחת המשימות התרסק מטוסו בלב האוקיינוס השקט והוא עבר מסע הישרדות מפרך בשתי סירות הצלה.
את המסע עבר עם שני חבריו (אחד מהם נפטר אחרי חודש), במשך 47 יום, עד שהגיע לאוניית מלחמה יפנית ליד איי מרשל.
הוא הובל לשבי הצבא היפני והועבר בין מחנות שבויים תוך ספיגת עינויים גופניים ונפשיים, בפרט על ידי סמל יפני שכונה "הציפור".
אחרי שנתיים בשבי, הוא שוחרר עם שאר השבויים והתאחד עם משפחתו.
בשקופיות הסיום, מסופר שזמפריני הקים משפחה, השלים עם גורלו מתוך תפיסה דתית נוצרית.
לאחר שנים הוא שב ליפן, התפייס עם שוביו, מלבד "הציפור" שסירב לפגוש אותו.
בגיל 80 השתתף בהעברת הלפיד האולימפי לקראת אולימפיאדת נאגנו (1998) ביפן.
הוא נפטר בגיל 97, חודשים ספורים לפני צאת הסרט לאקרנים.
הזכויות לסרט קולנוע על בסיס סיפור חייו של זמפריני נרכשו על ידי אולפני יוניברסל עוד בשנת 1956, אך הפקה שלו לא יצאה אל הפועל.
רק לאחר הצלחת ספרה של לורה הילנברנד "בלתי שביר: סיפור הישרדותו הלא ייאמן של טייס במלחמת העולם השנייה", שיצא לאור ב-2010, צברה ההפקה תאוצה והזכויות לסרט על בסיס הספר נרכשו על ידי האולפנים ב-2011. לבמאית הסרט נבחרה אנג'לינה ג'ולי שזהו סרט האולפנים הגדול הראשון שלה כבמאית.
לג'ולי חברו האחים כהן שנבחרו לשכתב את התסריט.
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2013 באוסטרליה, סצנות ההישרדות באוקיינוס בוצעו במכל מים באולפנים בגולד קוסט, צילומי השטח נעשו באתרים בניו סאות' ויילס וצילומי אולפן בסידני.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית בחג המולד 2014. הסרט קיבל ביקורות שליליות בארצות הברית ולא קיבל אפילו מועמדות אחת לגלובוס הזהב, אך הפך לשובר קופות מפתיע שהכניס 90 מיליון דולר בשבועיים הראשונים להקרנתו.
ג'ק אוקונל - בתפקיד לואי זמפריני
ואלרוי - לואי זמפריני בילדותו
מייאבי - בתפקיד מוטסוהירו וטאנבה הסמל היפני, שכינויו "הציפור"
דונל גליסון - בתפקיד פיל, טייס המפציץ, אחד מהשלושה ששרדו את התרסקות המטוס
פין ויטרוק - בתפקיד מאק, איש צוות אוויר, אחד מהשלושה ששרדו את התרסקות המטוס
גארט הדלונד - בתפקיד קומנדר ג'ון פיצג'רלד, מאסירי המחנה
ג'יי קורטני - בתפקיד קאפ, אחד מטייסי המפציץ
אלכס ראסל - בתפקיד פיט זמפריני, אחיו של לואי
ג'ון מגארו - בתפקיד פרנק אי.
ספנסר לופרנקו - הארי ברוקס
ברין צ'פמן-פאריש - שבוי מלחמה
לא סופי הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב.
הסיפור הופיע לראשונה באוקטובר 1941, ותורגם לעברית בשנת 1981 בספר חדירת הזמן תחת השם לא סופית!, ושוב בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3. זהו אחד משני הסיפורים היחידים של אסימוב בהם יש אינטליגנציה לא אנושית שמקורה במערכת השמש.
הסיפור ממחיש את המתח בין המדע התאורטי לבין המדע המעשי ("הטכני").
את התאורטי מייצג המדען היוצא בטענה הנחרצת ששדה כוח הוא דבר בלתי אפשרי ("זה סופי!
זה סופי!"), ואת המעשי מייצג הטכנאי שמצליח להתגבר על הבעיה וליצור שדה כוח.
המתיישבים של כדור הארץ על גנימד, הלווין הגדול ביותר של צדק, מגלים את קיומם של חיים תבוניים על צדק.
הם מצליחים ליצור קשר עם בני צדק בעזרת רדיו, ומשוחחים איתם.
כאשר בני צדק מגלים שבני שיחתם אינם בני צדק כמוהם, הם שולחים להם הודעה שהם ישמידו אותם, ומנתקים אתם את הקשר.
הסיבה לאיום זה נעוצה בכך שבני צדק רואים בבני שיחתם יצורים נחותים מהם.
מדענים על גנימד מבינים ששום ספינה של צדק לא תוכל לעזוב את הכוכב ללא טכנולוגיית שדה כוח, וקובעים כי אם טכנולוגיה כזאת אינה אפשרית, בני צדק לא יוכלו לממש את האיום שלהם.
למרות שיצירת שדה כוח היא אפשרית, הוא לא יכול להתקיים יותר משבריר שנייה בכוח הדרוש להתגברות על לחץ האוויר של כדור הארץ, וקל וחומר של צדק.
המדען האחראי, תאורטיקן מבריק, חוזה ומוכיח על ידי ניסויים שהדבר אינו אפשרי.
ניקולס אורלוף, נציג המושבות שהיה על גנימד כדי להעריך את האיום, מדווח לכדור הארץ שהאיום של בני צדק כבר לא מהווה סכנה.
בינתיים, ספינה מתקרבת לגנימד כדי לקחת את אורלוף ולהחזירו לכדור הארץ.
בשיחה בין קפטן הספינה וטכנאי מתגלה כי הספינה עושה שימוש בשדה כוח בצורה גאונית שהמדענים על גנימד לא חשבו עליה.
הטכנאי כמובן גילה ששדה הכוח מתפוצץ, תוך שהוא מאבד בתהליך יד ועין, אך הוא מצליח לעקוף את הבעיה על ידי כיבוי והדלקה של שדה הכוח בתדירות גבוהה.
בצורה זו הוא פועל מעט זמן כך ששדה הכוח לא מספיק להתפוצץ, אבל בכל זאת מספיק זמן כך שהוא לא מאבד אוויר.
השורה האחרונה של הסיפור, "אני מתאר לעצמי שהוא [אורלוף] יהיה די מרוצה [מהטכנולוגיה החדשה]", היא אירונית מאחר שהקורא יודע שזה בדיוק ההפך ממה שאורלוף (ושאר המין האנושי) רוצה, מאחר שהוא מראה כי בני צדק יכולים לפתח שדה כוח לצאת מצדק ולממש את איומו.
לא רחוב ולא נעליים הוא סרט תיעודי ישראלי של חברת פישר פיצ'רס בע"מ, שנכתב, בוים והופק על ידי דוד פישר בשנת 2015.
כשהיה ילד נהג הבמאי דוד פישר לנסוע עם סבתו לנווה שאנן בדרום תל אביב ("רחוב הנעליים"), לשוטט בין החנויות לאכול ופלה ולשתות גזוז.
אז, בעל המסגרייה ברחוב היה מארח את הזמר טריפונס בצהרי שישי והמוכרים המקומיים נהנו להתגאות ב"שאנז אליזה" הישראלי.
בינתיים, את מקומן של מרבית חנויות הנעליים של פעם תפסו מסעדות אריתראיות ומספרות לשזירת צמות.
ובלילה, כשמוכר הדגים המצרי סוגר את החנות ושב הביתה לאשתו הפיליפינית, הערב רק נפתח במועדון הריקודים הישן שבמרתף הבניין.
כמעט 50 שנים מאוחר יותר דוד חוזר לנוה שאנן לשמוע, כמו פעם, את הסיפורים של דיירי הרחוב.
אנשי הרחוב היום הם צעירים אבודים, קרועים ממשפחותיהם, מהגרים, עובדים זרים, מבקשי מקלט, המחפשים דרך להתקיים.
אבל מעבר לנוסטלגיה עולה המחשבה: האם באמת משהו השתבש או שבעצם הרחוב נשאר מה שהיה תמיד, מעוזם של הפליטים, של אנשים שחיים ללא הווה ומה שנשאר להם זה או לפנטז על עתיד מוצלח או להתרפק על עבר מפואר.
גם זקני הרחוב, שמתביישים במה שהמדרחוב הפך להיות, היו פעם פליטים שהגיעו לנווה שאנן בתקווה לבנות לעצמם עתיד טוב יותר.
שכונת נוה שאנן תוכננה להיבנות בצורת מנורה, ממש כמו סמל המדינה, אבל הייתה ונותרה מקום משכנם של אנשים בשולי החברה.
המפגש עם דיירי הרחוב היום שם לרגע את הסיפור שלהם במרכז ומאפשר הצצה קצרה לעולמם של מי שקולם בדר"כ לא נשמע.
הסרט עוסק במושגים של פליטות ובית.
במהלך שנותיו של הרחוב, שימש נווה שאנן כשיכון לפליטים.
במקור יועד הרחוב כמקלט לפליטים יהודיים שנאלצו לברוח מיפו בשנת 1921 וכיום הוא מאכלס פליטים ומהגרי עבודה מאפריקה, בעיקר ממדינות אריתראה וסודאן.
בסרט מוצגת התוכנית המקורית של הרחוב אשר תוכננה על ידי האדריכל יוסף טישלר.
טישלר תכנן את שכונת נווה שאנן בצורת מנורה אולם הקמת התחנה המרכזית החדשה של תל אביב מנעה השלמת תוכנית זו.
הרחוב מהווה סמל למחלוקת בחברה הישראלית בנושא מעמד מהגרי העבודה והפליטים בישראל.
חיי היום יום ברחוב מורכבים וטעונים בשל האופי ההטרוגני של השכונה והמארג החברתי והתרבותי המגוון.
הסרט מתאר את מצוקותיהם של התושבים הוותיקים של הרחוב ואת קשייהם של הפליטים ומהגרי העבודה לאור החיים בכור היתוך.
המפגש בין התושבים הוותיקים בשכונה לתושבים החדשים יוצר חיכוכים ומאבק בין הצדדים על צביונה של השכונה.
הסרט אינו מתיימר להציע פתרון למצב המורכב, רווי המתח בין אוכלוסיות שונות ברחוב, אבל הוא מציע הבנה שהרחוב, על דייריו השונים, הוא חלק נורמלי במארג של כל עיר גדולה בעולם היום.
למרות שהסרט אינו עוסק במישרין במשפחתו של הבמאי כפי שעוסקים סרטיו הקודמים רשימת אהבה, מוסטאר הלוך ושוב ושישה מיליון ואחד (טרילוגיית "המשפחה"), הסרט עוסק בקשר של הבמאי לסבתו ובגעגוע אליה ואל הזמנים הנוסטלגיים של השכונה השזורים זה בזה בזכרונו של הבמאי.
הדמויות בסרט הם גיבורים לרגע ולא תמיד חוזרים לפגוש אותם שוב.
הפסיפס האנושי המגוון של הרחוב משקף את מצבו היום ומביא זה לצד זה, פליטים מאפריקה, סוחרים יהודיים, ותיקי הרחוב שנולדו וגדלו בו, עוברי אורח ואנשים שיש להם דבר חשוב או משמעותי לספר.
וברחוב הזה נדמה כי כל אחד הוא סיפור.
מאיר יעקבי - בעל חנות בגדי גברים, שירת בעבר כיו"ר ועד הסוחרים.
ניסים - קצין משטרה לשעבר שבמרתף גדול ממש מול יעקובי פתח מועדון לילה למהגרים טורקים, רומנים ומולדבים.
מבכה את גורלו של הרחוב ומעניק לסרט את שמו באומרו "לא רחוב ולא נעליים".
יצחק (פישקה) טישלר - בנו של מתכנן שכונת נוה שאנן, האדריכל יוסף טישלר.
מוטי לוי - מתווך נדל"ן בשכונה, בנו של הסנדלר הראשון ברחוב.
טדירוס (טדי) אברהא דסטא – פליט מאריתראה שהייתה לו חברה ישראלית במשך כמה שנים עד שהתנגדות הוריה גרמה לפרידתם.
אוואט אשבר טססא מיקל - פליט מאריתריאה מתגעגע למשפחה אותה עזב ומנסה להבין את הראש הישראלי.
מוחמד עלי ("אלי המצרי") - עובד בחנות דגים, ערבי מוסלמי, פליט ממצרים, שקיבל אישור שהיית קבע.
ובת זוגו ארסלי (סאלי) פליניגאן מפיליפינים.
תקווה דנוך - דירתה נמצאת מעל חנות הדגים, בת 72. הייתה עובדת משק בית אצל עליזה ומנחם בגין.
תומאס שרון – בעלים של חנות תכשיטים "איזבל" שהתייאש וסגר את החנות.
מרדכי אהרונוב ולאון חכים – פנסיונרים המבלים את ימיהם במשחקי שש בש במדרחוב.
אפרים יעקובי – בעל חנות "נעלי ג'ולי" שמספר על ימים יפים ופרנסה טובה אבל מקפיד שלא להתלונן נגד הגעתם של הפליטים מאפריקה.
משה אלגבה – נולד ברחוב ועד היום עובד במסגריה שלו ברחוב.
בילדותו גידל קוף שהעניק לו רגעים יפים ומעליי חיוך.
הסרט הופק עבור הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ושודר בערוץ 10.
עמוס ציפורי ומישה ספקטור – מקליטים.
אהרון פאר - עיצוב תמונה ואון ליין.
הסרט יוקרן במיקרוסינמה בית בארבור במעמד ראש העיר רון חולדאי ב-1 בנובמבר 2016 בשעה 19:30.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-26 בינואר 2016 בספריה ליידיש בתחנה המרכזית החדשה.
הסרט השתתף בתחרות האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לשנת 2016 בקטגוריית סרט תיעודי קצר.
הסרט הוזמן לפתוח מסגרת הקרנות סרטי תעודה בתערוכה "גלות" באקדמיה לאמנות בברלין (16 אפריל 2016).
הסרט הוקרן בקפה שפירא בפתיחת מועדון קולנוע שכונתי.
לא פה, לא שם הוא סרט קולנוע ישראלי-צרפתי שביימה וכתבה מייסלון חמוד.
זוכה שני פרסי אופיר לשנת 2016.
הסרט עוקב אחר שלוש צעירות ישראליות ערביות השוכרות יחד דירה בתל אביב.
לילא – עורכת דין מוסלמית-חילונית ילידת נצרת, סלמה – תקליטנית וברמנית ערבייה-נוצרייה ילידת תרשיחא, ונור, סטודנטית מוסלמית-אדוקה מאום אל-פחם.
שלוש הצעירות חוות, כל אחת באופן אחר, ניכור וניתוק מהחברה המסורתית ממנה באו ומהמסגרות בהן משפחותיהן מעדיפות לראות אותן.
לילא מתקשה למצוא בן זוג למערכת יחסים רצינית אשר יהיה מוכן להציג אותה למשפחתו מבלי לדרוש ממנה לשנות את אורח חייה, סלמה מסתירה ממשפחתה את היותה לסבית ונור כלואה באירוסין לגבר שאיננה אוהבת ושאינו תומך בשאיפותיה האישיות.
גם בלב החברה הליברלית התל אביבית בה מצאו השלוש מפלט מסוים, הן מתקשות להרגיש שייכות בשל מוצאן הערבי.
לא פה, לא שם הוא סרטה הראשון באורך מלא של הבמאית מייסלון חמוד.
את הסרט הפיק הבמאי שלומי אלקבץ.
בנוסף, משתתפים בסרט בתפקידים משניים:
אמיר ח'ורי בתור ג'ורג', אח של סלמא
הסרט הוקרן לראשונה ב-11 בספטמבר 2016, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו, שם זכה בפרס NETPAC לבכורה עולמית או בינלאומית של סרט אסייתי.
באותה שנה זכה הסרט גם בפרס ע"ש דני לרנר לסרט ביכורים במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובשלושה פרסים נוספים במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן.
פרס ארוסקי לסרט הטוב ביותר מטעם חבר השופטים הצעיר של הפסטיבל, פרס "מבט אחר", המוענק מטעם רשות השידור הספרדית TVE לסרטים המסייעים לקדם שוויון הזדמנויות ולהילחם באפליה, וכן בפרס סבסטיאן.
הסרט היה מועמד ב-12 קטגוריות של פרסי אופיר לשנת 2017, וזכה בפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר עבור תפקידה של שאדן קנבורה ובפרס שחקנית המשנה, אותו קיבלה מונא חוא.
יעל [ניצן] רובינשטיין כתבה בביקורת על הסרט: .
לא פשוט להיות פשוט הוא אלבומו ה-20 של הזמר אייל גולן אשר יצא לאור ב-29 במרץ 2017. לראשונה בקריירה, לכבוד שני עשורים של פעילות, החליט גולן להוציא לאור אלבום כפול.
האלבום כולל 20 שירים בביצוע אייל גולן, כאשר בחלקו הראשון עשרה שירים שקטים, ובחלקו השני עשרה קצביים.
האלבום זכה להצלחה וכשבוע לאחר יציאתו קיבל את מעמד הפלטינה הכפולה עבור מכירות של למעלה מ-60,000 עותקים.
לפני יציאת האלבום הופצו ארבעה סינגלים.
ב-27 בנובמבר 2016 יצא הסינגל הראשון.
את השיר כתב אליה רוסיליו והלחינה סתיו שמש.
ב-1 בינואר 2017 יצא הסינגל השני - שיתוף פעולה בין אייל גולן ובין די ג'יי ויוו (אבירם טוויזר).
את השיר כתב אופיר כהן והלחינו ויוו ואופיר כהן.
ב-26 בפברואר 2017 יצא השלישי לקראת האלבום החדש.
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, והלחינו אבי אוחיון ומתן דרור.
ב-26 במרץ 2017, שלושה ימים לפני צאת האלבום, יצא הסינגל הרביעי והאחרון בביצועם של גולן ועומר אדם.
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם, פן חזות ויעקב למאי.
הדיסק הראשון - שירים שקטים
הדיסק השני - שירים קצביים
משך כולל 2 הדיסקים - 77 דקות.
לא פלוג רבנן (בעברית: לא חילקו חכמים) הוא כלל הלכתי לפיו, גזירות חז"ל תקפות אף במקרה שסיבת התקנה אינה קיימת.
יש שנוהגים לברך על הדלקת נרות שבת רק לאחר ההדלקה, בניגוד לכלל האומר שיש לברך על המצווה עובר לעשייתן, מטעם שסוברים שעל ידי הברכה מקבלים את קדשות השבת, ונאסרים בעשיית מלאכה, ובכלל זה נאסרים בהדלקת הנר.
בין הנוהגים לברך לאחר הדלקת נר-שבת, יש הנוהגים כך גם ביום טוב, אף שביום טוב ניתן להדליק אף לאחר כניסתו, וטעמם משום "לא פלוג רבנן", ויש הנוהגים ביום-טוב לברך קודם ההדלקה, שכן העברת אש לצורך, מותרת בו.
גזרו שלא לעלות על אילן בשבת, שמא יתלוש ענף.
ואולי באילן שאין בו ענפים מותר לעלות, כיוון שלא יבוא העולה בו לתלוש ענפים, לא פלוג רבנן ואסור.
טעם נטילת ידיים של הבוקר הוא משום שנעשה כבריה חדשה, ואם ניעור כל הלילה ואינו נעשה כבריה חדשה יש שיטות שעדיין צריך ליטול ידיו שחרית כי כיון שתקנו ליטול ידיו שחרית לא פלוג רבנן.
המהרש"א כתב שאף בדאורייתא מצינו כעין זה בדין תשלום חמישה על גניבה וטביחה של שור.
בתלמוד שם נאמר כי טעם ההבדל בין שור לשה הוא שבגניבת השה הגנב התבזה כיון שהרימוֹ על כתפיו.
וכתב במהרש"א שאף שור קטן שנושאו על כתפיו היה ראוי שישלמו עליו ארבעה ולא חמישה, משום ש"לא פלוג אורייתא".
לא רק בלונדינית הוא מחזמר המבוסס על הרומן והסרט בשם הזה.
המחזמר עלה ב-2007 והיה מועמד לכמה פרסי טוני.
הוא מספר את סיפורה של אל וודס, בלונדינית יפה הנרשמת לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד כדי לזכות בחזרה בליבו של האקס שלה, שעזב אותה בטענה שהוא מעוניין במישהי בעלת יותר קישורים אינטלקטואליים.
בהפקה המקורית גילמה אל השחקנית לורה בל באנדי.
ב-2008 עמד המחזמר במוקד תוכנית מציאות של MTV בשם "Legally Blonde - The Musical: The Search for Elle Woods" (בתרגום חופשי לעברית: "לא רק בלונדינית – המחזמר: החיפוש אחר אל וודס") שבמסגרתה התחרו שחקניות על התפקיד הראשי לעיני המצלמה.
המחזמר עלה במדינות רבות ברחבי העולם.
בהפקה שעלתה בלונדון שיחקו שרידן סמית' כאל וודס ודאנקן ג'יימס כוורנר, לאחר מכן שיחקה את אל וודס בלונדון גם לוסי ג'ונס, בהולנד גילמה את אל ווודס קים-ליאן ואן דר מיי.
בישראל עלה המחזמר בתרגומו של דניאל אפרת ובכיכובים של השחקנים:
שם השחקן/יתשם הדמות אניה בוקשטיין אל וודס עוז זהבי אמט חנה לסלאו פולט ששי קשת פרופסור קלאהן רונה-לי שמעון/מיי פיינגולד ברוק יפתח מזרחי וורנר עמית זיתון ויויאן
לא נרדם בלילות הוא ספר עיון אוטוביוגרפי בהוצאת ידיעות ספרים, מאת האלוף במילואים גיורא איילנד, המתאר את קורות חייו של איילנד מתחילת דרכו בצה"ל ועד סיום תפקידיו כעבור 33 שנות שירות, בדרגת אלוף, דרך כל רמות הפיקוד שאותם עבר.
בין היתר, הוא היה גם ראש אגף המבצעים, ראש אגף התכנון וחבר במטכ"ל.
לאחר מכן התמנה לראש המטה לביטחון לאומי בתקופה של ארבע וחצי שנים מינואר 2002 עד יוני 2006.
איילנד התגייס לצה"ל ב-1970, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
לאחר סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 890. בספר הוא מתאר את מלחמת יום הכיפורים כמפגש הראשון שלו בקרב קשה עם האויב.
הוא השתתף בקרב של החווה הסינית, במבצע אנטבה, במלחמת לבנון הראשונה, באינתיפאדה הראשונה, באינתיפאדה השנייה ועוד.
הוא מתאר את כל תפקידיו מדרגת מפקד מחלקה, מפקד פלוגה, מפקד גדוד, מפקד חטיבה ועד לדרגת אלוף.
הוא מתאר את פעילותו כקצין בבה"ד 1 ולאחר מכן כמפקד הבסיס.
בספר איילנד שוטח את משנתו הצבאית, את ביקורתו כלפי החברה ואת דרכי הפתרון שלו.
עמוס ידלין אמר על הספר, בדברי ברכה בערב המוקדש לספר: .
לא ניתנת לשליטה (בספרדית: Ingobernable) היא סדרת טלוויזיה מקסיקנית, מז'אנר הדרמה הפוליטית, בכיכובה של קייט דל קסטיו.
הסדרה עלתה לנטפליקס ב-24 במרץ 2017. דל קסטיו מגלמת את הגברת הראשונה של מקסיקו, אמיליה אורקיזה, ואריק הייסר מגלם את הנשיא, דייגו נאווה.
הזוג הנשיאותי דוחף לשלום פנימי בארצם, אך הדבר הופך להיות קשה יותר ויותר ככל שמתעוררים אתגרים בלתי צפויים ושערורייה גדולה מתחילה להתפתח.
אלישיה ג'זיז, אלסיו ולנטיני פדילה, ארנדירה איברה, ואלווארו גררו מגלמים דמויות משניות כבתם ובן הזוג, ראש המטה של הנשיא ומזכיר הפנים, בהתאמה.
נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה שהפכה זמינה בשירות הסטרימינג שלה ב-14 בספטמבר 2018.
אמיליה אורקיזה היא הגברת הראשונה של מקסיקו ויש לה תוכניות לשיפור תנאי המדינה בזכות מחויבותה להילחם למען השלום.
כאשר אמיליה מתחילה לאבד את האמון בבעלה, הנשיא דייגו נאווה, היא נמצאת בצומת דרכים והיא תצטרך למצוא דרך להתמודד עם אתגר גדול ולגלות את האמת.
לא ציפיתי הוא שיר מאת ההרכב המוזיקלי סוליקו בשיתוף קרולינה.
השיר הוא גרסת כיסוי לשירה של הזמרת הג'מייקנית טניה סטיבנס "It's a Pity".
אף על פי שהשיר מעולם לא יצא באופן רשמי, הוא היה בין המושמעים בתחנות הרדיו באותה השנה והגיע למקום ה-33 במצעד השנתי של גלגלצ.
לא רק בלונדינית 2 הוא סרט קומדיה אמריקאי מ-2003 המהווה סרט המשך לסרט "לא רק בלונדינית".
אל וודס מעוניינת שברוזר, כלב הצ'יוואווה שלה ייתאחד עם אמו מכיוון שהיא מעוניינת להזמין את אמו לחתונה שלה עם אמט.
היא שוכרת בלש על מנת למצוא את אמא שלו.
היא מגלה שהבעלים של האמא הם C'est Magnifique, חברת קוסמטיקה המשתמשת באמו על מנת לבצע בה ניסויים.
היא מגלה שמשרד עורכי הדין בו היא עובדת מייצג חברה זו.
היא רבה עם הקולגות שלה לעבודה על מנת שהחברה תפסיק להיות מיוצגת אצלם ולאחר מכן היא מתפטרת.
היא מחליטה לעזוב את בוסטון ועוברת לוושינגטון הבירה.
היא נסערת כשהיא מגלה שאמו של הכלב נמצאת במעבדה לניסוי באיפור ומחליטה לשמש כ"הקול של מי שאינו יכול לדבר" ולנסות להוציא מחוץ לחוק ניסויים בבעלי חיים.
בניגוד לסרט הקודם, הסרט זכה לביקורות שליליות עם יציאתו ב-2 ביולי 2003 בארצות הברית.
הסרט קיבל 37% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes מתוך 157 ביקורות, בביקורת באתר נכתב: "בדיחה על בלונדינית היא פחות מצחיקה בפעם השנייה בסביבה".
באתר Metacritic הסרט קיבל 47 מתוך 100 המבוסס על 39 ביקורות.
באתר אנטרטיינמנט ויקלי הסרט זכה במקום ה-21 ברשימת "25 סרטי ההמשך הגרועים שאי פעם נוצרו".
הסרט יצא לאקרנים יומיים לפני 4 ביולי והרוויח 40 מיליון דולר.
בסוף הסרט הרוויח 90 מיליון דולר בארצות הברית והפך להצלחה.
לא רעים בכלל הוא סרט שוד קומי מונפש משנת 2022 בהפקת דרימוורקס הנפשה, המבוסס על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת אארון בליבי.
את הסרט הפיקו דיימון רוס ורבקה האנטלי, ופייר פריפל ביים אותו על פי תסריט של איתן כהן והילרי וינסטון.
הסרט מופץ על ידי חברת סרטי יוניברסל.
בשנת 2023 יצא ספיישל חג מולד שמבוסס על הסרט בשם "לא רעים בכלל: חג גרוע במיוחד", ובשנת 2024 יצא ספיישל ליל כל הקדושים שמבוסס על הסרט בשם "לא רעים בכלל: שוד מכושף".
הסרטים הופצו ישירות בשירות הסטרימינג נטפליקס.
בשנת 2025 יצא לאקרנים סרט המשך בשם "לא רעים בכלל 2".
בעולם בו יש אנשים וחיות מואנשות, ישנה כנופיה של פושעים הכוללת את מר זאב, מר נחש, מר כריש, מר פיראנה וגברת טרנטולה.
חברי הכנופיה נחשבים לפושעים הכי מסוכנים בעיר, עד שלפתע מר זאב החל להפוך לטוב-לב עקב שוד שהשתבש.
דמויותמדבבים באנגליתמדבב בעבריתאודותהערותמר זאבסם רוקוולצביקה פורמןזאב אפור שנון, כריזמטי וכייס.
מנהיג כנופיית "הרעים", שמתפקד גם כנהג המילוט של החבורהמר נחשמארק מרוןגדי לוינחש סרקסטי וציני האחראי על פריצת הכספות.
השני בפיקודו וחברו הטוב ביותר של זאבמר כרישקרייג רובינסוןיובל בינדרכריש ילדותי ורגיש שמשמש כאמן תחפושותמר פיראנהאנתוני ראמוסגילן שחףדג פיראניה קצר מזג, בלתי צפוי וחסר מעצורים.
"הכוח" של החבורה ובעל נטייה להפליץגברת טרנטולהאקוופינהדקלה הדרטרנטולה חדת לשון, סרקסטית והאקרית מומחית הידועה גם בכינויה "רשת"פרופסור בונבוןריצ'רד איואדידן קיזלרקביה עשיר ונדבן שמציע שהכנופיה של זאב תתחיל לעשות "מעשים טובים", ובחשאי מתכוון לגנוב מארגון הצדקה שלו.
באנגלית נקרא פרופסור מרמלדהדיאן פוקסינגטוןזאזי ביטסאלונה אלכסנדרשועלה אדומה המשמשת כמושלת ומושא אהבתו של זאב.
המתגלה כבעלת עבר פלילי כאשר עסקה בתור נוכלת ושודדת בשם "כף הארגמן"טיפאני ליטופילילי סינגעדי ביטיכתבת חדשות מקומית עם הנטייה להגזים בדיווחיההמפקחת מרי הצ'יףאלכס בורסטייןהדר שחף-מעייןמפקחת המשטרה חמת המזג שנחושה לעצור את הרעים בכל מחיר
גיא זיידמן היה אחראי על תרגום השיר של הסרט.
בקדימון המדובב לסרט, דיבבו יורם יוספסברג (מר נחש) ושיר כהן (גברת טרנטולה).
ב-22 ביולי 2017, העיתון האוסטרלי "The Daily Telegraph" דיווח כי מספר אולפנים מעוניינים להפוך את סדרת הספרים "לא רעים בכלל" מאת אארון בליבי לסרט.
במרץ 2018, מגזין וראייטי דיווח כי אולפני דרימוורקס הנפשה יעשו סרט המבוסס על סדרת הספרים ואיתן כהן יכתוב את התסריט.
באותה שנה, באוקטובר, נודע כי פייר פריפל יביים את הסרט, וזה יהיה הסרט הראשון בבימויו, וכהן והילרי וינסטון יכתבו את התסריט.
הסרט מתואר בתור "טוויסט דומה בסרט פשע בדיוק כמו ששרק עשה בעולם האגדות, וקונג פו פנדה עשה בעולם הקונג-פו".
העבודה על הסרט נמשכה גם בתקופת הקורונה.
ב-28 ביולי 2021, נודע כי התסריטאי איתן כהן, מחבר הספרים אארון בליבי ופטריק יוז יפיקו בפועל את הסרט, באותו יום, במאי הסרט, פייר פריפל חשף את המדבבים של דמויות הסרט.
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהפרס סטלייטהסרט הטוב ביותר - אנימציה או מדיה מעורבתלא רעים בכלל
ב-1 באוגוסט 2025 דרימוורקס הנפשה הפיצה באופן רשמי סרט המשך - לא רעים בכלל 2
לא סתם הוא שיר מתוך אלבומו השני של אמיר דדון, "יש אין סוף", שיצא בתאריך 3 בינואר 2013. דדון כתב והלחין את השיר בהשראת המחאה החברתית של קיץ 2011.
תומר בירן אחראי על ההפקה המוזיקלית, ועיבדו אותו אמיר דדון, תומר בירן, אבי יפרח, גלעד שמואלי, תומר צדקיהו ועדי הר צבי.
דדון חשב על מילות השיר ועל המנגינה כאשר הלך עם ההמון במחאה החברתית של קיץ 2011. כאשר דדון ראה את העם יוצא מהבית לרחוב למחות על המציאות של חייהם בשנת 2011, הוא התרגש והתעוררה אצלו ההשראה לשיר.
הוא האמין שגם אם באותו הזמן לא ראו את השינוי, דברים ישתנו בעתיד בעקבות מחאה זו.
השיר "לא סתם" זכה לפרשנויות רבות.
העיתונאי יוסי חרסונסקי התייחס לשיר באתרו וטען שהמילה "סתם" מופיעה 22 פעמים בשיר.
הוא הסיק מכך שדדון רצה לומר שהוא יודע שיש סיבה לאהבה, אך במקום זאת הוא העדיף לחזור 22 פעם על המילים "לא סתם".
הוא הוסיף שאומנם דדון לא מרבה לבטא את רגשותיו במילים, אבל הלחן והטון מבטאים את כוונתו "לא סתם אני אוהב".
הטון מטפס עוד חצי אוקטבה כדי לבטא את אהבתו, הקצב המדוד והעיבוד האקוסטי מעניקים את התחושה החורפית המהורהרת, כאילו זה שיר מפסקול של סרט שמשתמשים בו כרקע לסיפור אהבה גדולה.
בשירו המוזיקה היא יותר מסתם מילים, היא משדרת את מנגינת הלב, ומוסיפה לנו אור לחיים.
בשירו יש לחן שמזכיר את הבלדות של מוש בן ארי, לצד אלמנטים שיכולים להפוך אותו לשיר שליווה את אמיר דדון לאורך כל שנת 2013 ובכל השנים אחריה כי הוא עשוי מחומרים קלאסיים.
אסף נבו מתאר את שירו של דדון כאחד השירים היפים שיצאו בארץ בשנת 2013 ואומר: "השיר מתאים מאוד לרדיו בסופי שבוע ובשעות הלילה".
בנוסף השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' וצעד כשישה שבועות.
אף על פי שהשיר לא זכה להצלחה במצעדים השבועיים של התחנה, השיר הצליח להגיע למצעד השנתי של התחנה למקום ה-37.
"לא נפסיק לחלום" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו, שיצא ב-10 במרץ 2022. השיר נכתב והולחן על ידי ריבו עצמו, והופק על ידי מאור שושן וריבו.
הסינגל עוסק בחזון אחרית הימים וביאת המשיח, תוך שילוב פסוקים מספר ישעיהו.
השיר תוכנן להיכלל באלבומו החמישי, "סוף חמה לבוא".
בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל, הוחלט שלא לכלול אותו באלבום.
ריבו ציין כי כתב את השיר כמה שנים לפני פרסומו, כאשר את השראתו שאב מנבואת הנביא ישעיהו (ישעיהו ב', ד'): "וְכִתְּתוּ חַרְבוֹתָם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת".
על אף הכתיבה המוקדמת, ריבו התלבט באשר לפרסומו.
החלטתו להוציא את השיר התקבלה על רקע פרוץ מלחמת רוסיה-אוקראינה.
ריבו הסביר כי אירועי המלחמה עוררו בו תחושה שהשיר חייב לצאת כדי "להפיץ מסר של שלום ואופטימיות בתוך הכאוס העולמי".
השיר מבקש מעבר מכלי מלחמה (המיוצגים באמצעות חומרים כמו ברזל ונחושת) לחפצים המבטאים יצירה ויופי (כדוגמת נברשת).
ריבו מדגיש את הרעיון המרכזי באמצעות החזרה על המשפט "ולא נפסיק לחלום".
השיר לא נחשב לאחד מלהיטיו הגדולים של ריבו.
הסינגל הגיע למקום 10 במצעד השנתי של כאן מורשת.
המגזין החרדי JDN ציין כי ריבו "מפתיע" בשיר חדש לנוכח התקופה.
לא עומדות מנגד היא עמותה המסייעת לנשים ולגברים ביציאה ממעגל הזנות.
היא הוקמה במטרה להגביר את המודעות הציבורית לנזקי הזנות וכן לחבר נשים שורדות זנות לקהילה לצורך הגשת סיוע חירום.
כיום מפעילה העמותה כמה עשרות אלפי מתנדבות ומעניקה מענה חירומי לכ 1,800 נשים וגברים במעגל הזנות.
העזרה היא במזון, מלגות לימודים, עזרה בדיור, טיפולי שיניים, מקומות לינה ותמיכה נפשית וכלכלית גם לטווח ארוך.
העמותה הוקמה כקבוצת פייסבוק בשנת 2017 על ידי ד"ר נעמה גולדברג.
הקבוצה הוקמה מתוך ההבנה כי אנשים העוסקים בזנות סובלים מבדידות, המקשה עליהם לתפקד ולהתקיים בחברה.
מטרת העמותה היא להעלות את המודעות לנזקי הזנות ולחבר בין מתנדבות בקהילה לבין אלו הזקוקות לסיוע.
בעמוד הפייסבוק שלה מפרסמת העמותה מאות עדויות אנונימיות של שורדות זנות הנותנות פתח לעולמן של השורדות ועוזרות להבין עד כמה זנות היא דבר שלילי והרסני.
הראציונל העומד מאחורי הקמת העמותה גורס כי זנות היא טראומטית וקשה.
נתונים על נזקי הזנות מתועדים היטב בספרות המחקרית, בנוסף ידוע כי אחוזים גבוהים של העוסקות בזנות הגיעו מרקע של הזנחה ופגיעות פיזיות ובעיקר מיניות.
אחוזים גבוהים מהנשים שעסקו בזנות ניסו להתאבד ורבות מאוד מהן סובלות מטראומה.
הכניסה לעולם הזנות לרוב גוררת בעקבותיה שימוש נרחב באלכוהול ובסמים.
אף על פי שמטרת העמותה אינה שיקום, והיא אינה מתנה את עזרתה בהכרח בשיקום, בעזרת העמותה נשים רבות יוצאות ממעגל הזנות, משתקמות ומשתלבות מחדש בחברה.
העמותה תומכת באופן רשמי בחוק איסור צריכת זנות, השנוי במחלוקת.
בשנת 2020 זכתה העמותה בהובלת המנכ"לית ד"ר נעמה גולדברג בפרס מטעם אוניברסיטת בר-אילן לאקטיביזם פמיניסטי על שם פרופ' דפנה יזרעאלי.
בשנת 2021 קיבלה העמותה את פרס יפה לונדון יערי על אקטיביזם בשדה הפמיניסטי.
במרץ 2022 נבחרה העמותה כקהילת הנשים המשפיעות של פייסבוק של מגזין את.
ביוני 2022 זכתה העמותה בפרס הנשיא, שהוענק על ידי הנשיא הרצוג, על תרומה למען שורדות ושורדי זנות.
בלתי ספורטיבי היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית אמריקאית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-6 באוגוסט 2021.
הסדרה עוקבת אחרי שישה אירועים בעולם הספורט שכללו מימד של פשע ושחיתות:
פרשת גילוח נקודות בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה סטייט בשנת 1994.
מעורבותו של נהג המרוצים רנדי לנייר בהברחת סמים לתחומי ארצות הברית.
פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006, בהנהגתו של לוצ'יאנו מוג'י.
שערוריית ההחלקה האמנותית באולימפיאדת החורף 2002 .
הונאות ביטוח שנחשפו בעולם הרכיבה ותצוגות הסוסים, שכללו רצח של סוסים על מנת לזכות בדמי הביטוח.
פרשת מכירת משחקי קריקט, שבה היה מעורב הנסי קרוניה, קפטן נבחרת דרום אפריקה בקריקט.
"לא צפוי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים עומר אדם ושרית אביטן.
הוא יצא לאור ב-27 בינואר 2014, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
נכתב והולחן על ידי שי אלמגור, ליאור מיארה ואלירן אביטל והופק על ידי ציקי זנתי.
הווידאו קליפ הרשמי שלו פורסם ב-28 בינואר בערוץ היוטיוב הרשמי של אדם.
על-אף שנכתב שם כי השיר עתיד להיכלל באלבומו הרביעי, מודה אני, בחרו המפיקים שלא לצרפו לרשימת הרצועות.
נכון לאפריל 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-6.5 מיליון צפיות.
לא רעב ולא אוהב , הידועה גם בשם לא רעב ולא אוהב: המנה השנייה לעונתה השנייה, היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת אמריקאית המבוססת באופן רופף על הספר של דוקטור סוס מ-1960 באותו שם עבור האחים וורנר הנפשה ונטפליקס.
העונה הראשונה עלתה בבכורה ב-8 בנובמבר 2019 בנטפליקס.
הסדרה זכתה לשבחי הביקורת על ההנפשה, ההומור, הסיפור והדיבוב שלה.
בדצמבר 2019, נטפליקס הזמינה עונה שנייה, בשם "לא רעב ולא אוהב: המנה השנייה" והיא מבוססת על ספר נוסף של דוקטור סוס, "המלחמה האיומה על החמאה".
בעונה הראשונה, סאם-איי-אם מציל צ'יקראף (שילוב של תרנגול וג'ירף) נדיר מגן חיות, ואמר שהוא מתכוון להחזיר אותו לבית הגידול הטבעי שלו.
לאחר שהוא החליף בטעות את התיק שלו, המכיל את הצ'יקראף, לזה של הממציא הכושל גאי-שמי-הי (האיש האלמוני בספר), סאם וגאי יוצאים להרפתקה בטיול עם איבי, בחורה שרוצה לאמץ את הצ'יקראף כחיית מחמד, ומישל, אמה של איבי המגוננת יתר על המידה, שהיא גם עניין רומנטי עבור גאי.
הארבעה נרדפים על ידי מר הרבניק ז' סנורז, צייד מרושע ואספן זעיר, שרוצה לתפוס את הצ'יקראף (אשר נקרא מר ג'נקינס על ידי איבי) כגביע, שני סוכנים מסתוריים המכונים "החבר'ה הרעים", בשם מקווינקל וגלונץ, וצייד הראשים של מר סנורז, העז (המבוסס על העז שמתחרזת עם "סירה" בספר).
אז זה תלוי בסם, גאי, פאם, איבי, וחברה החדש לוקה להחזיר את המו-לאקה-מו ולהפסיק את המלחמה.
מייקל דאגלס בתור גאי-אם-איי, ממציא כושל מתוסכל שמתקומם מביצים ונקניק ירוקים, למרות שמעולם לא אכל אותם.
הוא החבר הכי טוב של סאם, בעלה של מישל ואביה החורג של איבי, ואביו של גאי ג'וניור.
אדם דווין בתור סאם-איי-אם, חובב היפראקטיבי, שובב ומאושר של ביצים ירוקות ושינקין.
הוא החבר הכי טוב של גיא ובנה של פאם.
קיגן-מייקל קי בתור המספר, הקריין שמספר את סיפורי התוכנית.
דיאן קיטון בתפקיד מישל וויבי-אם-איי, אמם המגוננת יתר על המידה של איבי וגיא ג'וניור ואשתו של גאי.
אילנה גלזר בתפקיד איבי (אלנבת') וויבי-אם-איי, בתה של מישל ובתו החורגת של גאי, ואחותו למחצה הגדולה של גאי ג'וניור, בעלת כושר והרפתקנות עם לב טוב.
אדי איזרד בתפקיד מר סנורז, איש עסקים יהיר שרוצה ללכוד את מר ג'נקינס.
רוב פולסן מדבב את סנורז הקטן.
ג'פרי רייט בתפקיד מקווינקל, חבר רציני קטלני ב"החבר'ה הרעים" למרות דמותו הנועזת, נראה שהוא דואג מאוד לבעלי החיים שעליהם הוא מיועד להגן (ראשי התיבות BAD GUYS מייצגים באופן אירוני את "הלשכה להגנת בעלי-חיים בסעיף Glurfsburg Upper Yipville").
ג'יליאן בל בתור גלונץ, שותפתו האופטימית והמתרגשת בקלות של טירון של מקווינקל.
היא חוזרת בעונה 2 כסוכנת B.A.D.G.U.Y.S.
בעונה 2, בל גם מדבב את הייזל, שומר עליז (אך גם קשוח) של זוקיאן, שלוכד את גאי ו-EB וחוקר את השניים בעונה 2, פרק 3.
ג'ון טורטורו בתור העז, עז צייד ראשים אכזרית שנשלח על ידי מר סנרז.
הוא מדבר במבטא ספרדי קשוח.
די בראדלי בייקר בתור האפקטים הווקאליים של מר ג'נקינס (המוכר כ"צ'יקראף"), צ'יקראף אנרגטי שגיא וסם מגינים עליו.
בייקר גם עושה את האפקטים הווקאליים של הג'ירוקס, הסקווילים, הקמלופים והדולפוקודות בתוך המופע.
פרד טאטאסקיור בתור יס-מן, העוזר המצמרר של מר סנרז.
טאטאסקיור גם מדבב את ג'רמי, "גלאי השקרים" של הייזל שעוזר לחקור את גאי ו-EB בעונה 2, פרק 3.
טרייסי מורגן בתור מייקל (המוכר כ"פוקס"), שועל אקסצנטרי שאובססיבי לביצים ירוקות ומאושש על עוף ירוק בשם סנדרה.
דויד דיגס בתפקיד צייצני (מוכר כ"עכבר"), עכבר כלוא שהוא עצמו פרודיה צולבת על דמותו של "ז'אן ולז'אן" מעלובי החיים והאפיון של דיגס עצמו של מרקיז דה לאפייט מהמחזמר מהמילטון.
הוא מדבר במבטא צרפתי, אם כי רובם אינם מסוגלים להבין את שפתו.
בילי אייכנר כקפטן ביגמן, מקווינקל והבוס של גלונץ.
דייוויד קיי, ניקה פוטרמן, קית' פרגוסון בתור מקורבים (קרוני 3 מיוחס כ"קרוני גדול ירוק").
רוב פולסן בתור כריש ביליארד
דייוויד קיי בתור חואקין פורמנו, כתב חדשות.
פטרישה קלארקסון בתור פאם-איי-אם, אמו האבודה של סם ומרגלת-על בינלאומית שעובדת עבור יוקיה כדי לאחזר חומר מסוכן המכונה מו-לאקה-מו.
חוסה אנדרס בתור סילבסטר, מרגל-על שעובד לצד פאם ויוקיה.
הוא חי עם אשתו הסטר, חמישה ילדים בשם לסטר והגרביל אלן שלהם.
רוב בריידון בתור פיליפ מכנסיים, מרגל-על שווא אך לא אינטליגנטי והיריבה המושבעת של פאם שעובדת עבור זוקיה כדי להחזיר את המו-לאקה-מו.
בריידון גם מדבב את סנאלפרד, המשרת הקשיש והנוקשה של פאם.
גוונדלין כריסטי בתור גב' מרילין בלוז המקסימה, מרגלת-על יפהפייה ואינטליגנטית שעובדת עם מכנסיים וזוקיה.
ריטה מורנו בתור הדוקסית של זוקיה, השליט על האומה של זוקיה.
הקטור אליזונדו בתור הדוקס של יוקיה, השליט על האומה של יוקיה ואביו של לוקה.
מכיוון שהעונה הזו מבוססת על המלחמה האיומה על החמאה, סביר להניח שהוא מבוסס על הדמות צ'יף יוקארו.
דארן כריס בתור לוקה בא-דוקה, "הכתר דוקה של יוקיה, צ'יף יוקרו, מסדר הטוסט הבלתי שרוף, השבע עשרה בשמו", הדוקה של בנו של יוקיה, ועניין האהבה של EB.
ריצ'רדסון בתור גובו, מפקד הרובאבאבוברים.
ג'יימס מרסדן בתור בו, מרוני שנלכד בתוך הטרפז קילה-קי, שם הוא נשאר במקום אחד כדי לשהות בגילו המושלם.
מרקס ריי בתור גאי ווצ'ר, זוקיאן שנשכר על ידי הדוקה כדי לשמור על גאי והמצאתו.
מיה אלון - איבי (עונה 2) / דמויות שונות
איילת רובינסון - גלאנץ / הייזל
צביקה פורמן - סנורז / דמויות שונות [2019]
אורי זלצמן - שועל / פיליפ מכנסון / דמויות שונות
אורנה כץ - הדוקסית של זוקיה / דמויות שונות
גדי לוי - הדוקס של יוקיה / דמויות שונות [2022]
דן שצברג - השומר גאי / דמויות שונות [2022]
לא פראייר של אף אחד הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1994 בכתיבה ובימוי של רוברט בנטון, עם פול ניומן, ג'סיקה טנדי ומלאני גריפית בתפקידים ראשיים.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת ריצ'רד רוסו משנת 1993. העלילה מתרחשת בעיירה הפיקטיבית North Bath צפונית לניו יורק בתקופה חג המולד כשהעיירה מכוסה בשלג.
זה סרטה האחרון של ג'סיקה טנדי והסרט הזה מוקדש לזכרה.
פול ניומן היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה וזכה בפרס דב הכסף בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
רוברט בנטון היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר ולפרס דוב הזהב.
דונלד "סאלי" סאליבן (פול ניומן) הוא גרוש כבן 60 המתגורר בביתה של מורתו לשעבר בריל פיפלס (ג'סיקה טנדי).
הוא עובד כפרילנסר בעבודות תחזוקה אצל קרל רובוק (ברוס ויליס) בעזרתו של ראב סקוויירס (פרויט טיילור וינס) ומתעסק עם פרודתו של קרל, טובי רובוק (מלאני גריפית).
את זמנו החופשי הוא מבלה בשתייה ובמשחק קלפים בפאב של בירדי (מרגו מרטינדייל).
סאלי תובע את קרל על פגיעה בברכו בעת עבודה אצלו אבל עורך הדין שלו (ג'ין סאקס) נכשל בתביעה וסאלי מתנקם ברובוק על ידי גניבת מפוח השלג שלו.
רובוק מחזיר זאת לרשותו, מגדר את החלקה וממקם שם כלב אלים אך סאלי מסמם את הכלב וגונב שוב את המפוח...
לעיירה מגיע בנו פיטר (דילן וולש) עם אשתו שארלוט (קתרין דנט) ושני ילדיו.
הם מתאכסנים בבית גרושתו של סאלי ורבים כל הזמן.
סאלי מתחבר לנכדו וויל (אלכסנדר גודווין) בן העשר.
בנה של בריל הוא הבנקאי העשיר קלייב פיפלס (ג'וסף סומר).
הוא רוצה לשלוח את אמו לבית אבות, לזרוק את סאלי מהמקום ולבנות שם פארק שעשועים.
תושבי העיירה קונים מניות בחברה שהקים אבל מסתבר שהמשקיע הוא רמאי וקלייב נאלץ להסתלק מהעיירה.
סאלי מסתכסך עם השוטר המקומי ריינר (פיליפ סימור הופמן) חובט בו ונכנס למעצר.
כשסאלי נמצא בתחתית, משחק לו מזלו על ידי זכייה בהימורי מרוץ סוסים בסכום של 5000 דולר.
גב' פיפלס לוקה בשבץ מוחי וסאלי מאשפז אותה ודואג לה.
היא אוהבת אותו יותר מבנה.
טוני רוצה לצאת אתו לחופשה בהוואי אך הוא מעדיף להישאר.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותפול ניומןדונלד "סאלי" סאליבןג'סיקה טנדיבריל פיפלסברוס ויליסקארל רובוקמלאני גריפיתטוני רובוקדילן וולשפיטר סאליבןפיליפ סימור הופמןריינרשוטרמרגו מרטינדיילבירדימוזגתפרויט טיילור וינסראב סקוויירסג'ין סאקסוירפליעורך דיןאלכסנדר גודוויןוויל סאליבןנכדקתרין דנטשארלוט סאליבןאשתו של פיטרג'וזף סומרקלייב פיפלסבנקאי
לא עוצרת II הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הישראלית רוני.
האלבום יצא לאור בשנת 2006 בתור החלק השני של לא עוצרת (2005).
ביוני 2005 הוציאה רוני את אלבום האולפן השני שלה, לא עוצרת, שנמכר בשני חלקים נפרדים.
אותו האלבום כלל את הלהיט "אדוני", שכתב והלחין עבורה עברי לידר.
באותה שנה הופיעה ב"פסטיגל גיבורי על" עם השיר "לא עוצרת" ופתחה את אירועי המכביה.
במרץ 2006 הוציאה את הסינגל "סוכריה" מהחצי השני של האלבום לא עוצרת II.
השיר במקורו הוא שיר רוסי בשם "Мой мармеладный" ששרה הזמרת הרוסייה קטיה לייל.
שיר זה, אף על פי שהפך ללהיט, זכה בתואר "השיר הגרוע של השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ו של גלגלצ.
בהמשך אותה שנה הוציאה DVD שנקרא על קצות האצבעות, ובו נכללו קטעים מצולמים בהם דואני מדגימה כיצד לבצע את כל ריקודיה, יחד עם כל הקליפים שלה.
"לא עוזב את העיר" הוא שיר שנכתב, הולחן ומבוצע על ידי שלמה ארצי והוא נכלל באלבומו ה-13 של הזמר, "חצות", שיצא לאור בשנת 1981.
בשנת 1991, במהלך מלחמת המפרץ, השיר הושמע רבות בתחנות הרדיו, בעקבות דבריו של ראש עיריית תל אביב-יפו דאז, שלמה להט, על תושבי העיר שהחליטו לעזוב בזמן המלחמה.
שם השיר משמש לתיאור אנשים שנשארים בעיר על אף מצבה קשה.
בשנת 1981, צעד השיר במשך 14 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', כשבשיאו הגיע למקום הראשון.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"א (1981).
בפרק השני של הסדרה "דקות של תהילה" בוצע השיר על ידי סער (יהודה לוי) ותמר (איה קורן), ובסיומו של הפרק בוצע השיר מחדש על ידם יחד עם כלל שחקני הסדרה.
"לא רואה כלום בעיניים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי.
את השיר הוציאה ב-30 בספטמבר 2024 לאור חברת התקליטים רות הפקות כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
הוא הופץ לשירותי הסטרימינג, דוגמת ספוטיפיי ואפל מיוזיק, על ידי Mobile1 Music.
"לא רואה כלום בעיניים" נכתב והולחן על ידי אושר כהן, תמר יהלומי ויונתן קלימי.
על הפקתו המוזיקלית היו יהלומי וקלימי אחראים.
השיר מתאר מערכת יחסים סוערת וכואבת, שבה הדובר מתמודד עם הפרידה מאהובתו.
הוא מרגיש חסר אונים, כשנאלץ לצפות בה עם מישהו אחר.
לאורך השיר מבטא הדובר את התמכרותו הרגשית אליה, וכיצד איתה מרגיש שקט פנימי.
בנוסף, הדובר תוהה מדוע הוא לא יכול להחזיק אותה בכוח.
יש תחושת ניתוק וחוסר יכולת להתקדם.
השבת, שנזכרת פעמיים בשיר, מסמלת תקופה המתנה ושקט מדומה.
"לא רואה כלום בעיניים" הושמע רבות בתחנות הרדיו בישראל.
הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט, המבוסס על נתוני איירפליי.
במצעד ההיטליסט דורג במקום ה-43.
"לא ראוי לאהבה" (מוכר בטורקית: "Akşam Olmadan"; מוכר גם בשמות "אתה לא ראוי", "אתה לא ראוי לאהבה" ו"אתה לא ראוי לאהבה הזאת") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית לינט.
הוא יצא לאור בשנת 1991, בהוצאת חברת התקליטים בן-מוש, כסינגל כפול עם "פרידה" מתוך אלבום האולפן הרביעי של לילה ולינט, "כסף הכסף" (1991).
את השיר כתבה אחותה, סימה ללחן עממי טורקי ועיבוד מוזיקלי של רובי בן שמעון.
זהו אחד משירי החותם של לינט, כמו גם אחד מהשירים המזוהים ביותר עם סוגת המוזיקה הטורקית.
בין היתר, הוקלט השיר במסגרת התוכניות "אייל גולן קורא לך", ו"שישי שמח עם ירון אילן".
בשנת 2003 הקליטה לינט את השיר כחלק מאלבומה "אישה אחרת" – שמו מותג מחדש בתור "אהבה לא ראויה".
בשנת 2021 בוצע השיר בידי לינט ומרגלית צנעני במסגרת "אקס פקטור לאירוויזיון".
בשנת 2023 בוצע בהופעה חיה של שרית חדד בהשתתפות לינט כמחרוזת עם "שלום חבר" – אותה ההופעה הועלתה לרשתות הסטרימינג השונות עם עטיפה נלווית, כמו גם סרטון רשמי שהועלה לערוץ היוטיוב של חדד שהצליח לצבור למעלה משלושה מיליון צפיות.
את מילותיו העבריות של "לא ראוי לאהבה" כתבה סימה מנשה, אחותה של לינט, ללחן עממי טורקי ועיבוד מוזיקלי של רובי בן שמעון – גרסתו המקורית שהוקלטה בידי הזמר הטורקי בורחן צ'אצ'ן פורסמה בשם "Akşam Olmadan" ("לפני שהערב יגיע") בשנת 1990 כחלק מאלבומו התשיעי, Vurun Dalgalar.
באתר של "צו השעה" העירו: .
השיר עבר גלגולים רבים, החל מהקלטותיו הראשוניות כחלק מאלבום האולפן הרביעי של לינט "כסף הכסף" (1991) ועד גרסתו המחודשת "אהבה לא ראויה" מתוך אלבומה "אישה אחרת" (2003).
"לא ראוי לאהבה" הופץ בקלטות ונמכר בעשרות אלפי עותקים – גרסאות שונות שהוקלטו בשפה הטורקית ובשפה העברית נכללו באוספים ואלבומים שונים שיצאו במרוצת השנים.
בשנת 1991 הופץ השיר על גבי תקליט 12 אינץ' עם עטיפה נלווית בה נראים זוג אוהבים; הוא כלל גם את השיר "פרידה" ונחשב לסינגל כפול מתוך "כסף הכסף" (1991).
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם1991תקליט 12 אינץ'בן-מוש
לא רעים בכלל 2 הוא סרט שוד מונפש, אשר יצא לאקרנים בשנת 2025, המבוסס על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת אארון בליבי.
את הסרט מפיקה דרימוורקס הנפשה ומפיצה סרטי יוניברסל.
זהו המשכון לסרט "לא רעים בכלל" משנת 2022 והסרט השני בזיכיון בעל אותו שם.
את הסרט ביים פייר פריפל בבימוי משותף עם ג'יי פי סאנס.
בסרט מככבים קולותיהם של סם רוקוול, מארק מרון, קרייג רובינסון, אנתוני ראמוס, אקוופינה, זאזי ביטס, ריצ'רד איואדי, לילי סינג ואלכס בורסטיין אשר חוזרים על תפקידיהם מהסרט הראשון, עם דניאל ברוקס, מריה בקלובה ונטשה ליון אשר מצטרפות לצוות המדבבים.
פריפל הצהיר שהוא ישמח לעשות המשכון לסרט "לא רעים בכלל" במרץ 2022, לפני יציאת הסרט הראשון.
שנתיים לאחר מכן, חברת דרימוורקס הנפשה הכריזה על סרט המשך, כאשר פריפל וצוות המדבבים יחזרו, בעוד סאנס ישמש כבמאי שותף.
ליון הצטרפה לצוות ביולי 2024, כאשר מעורבותם של ברוקס ובקלובה הוכרזה בנובמבר.
דניאל פמברטון ילחין את הפרטיטורה, חוזר מהסרט הקודם.
הסרט יצא לאקרנים ב-31 ביולי 2025 בבתי הקולנוע בישראל וב-1 באוגוסט 2025 בבתי הקולנוע בארצות הברית.
חמש שנים לאחר אירועי הסרט הראשון, החבר'ה הרעים נאבקים למצוא אמון וקבלה בחייהם החדשים בתור החבר'ה טובים, כאשר הם עוזבים את הפרישה ונאלצים לעשות "עבודה אחרונה" על ידי חוליית נשים פושעות בשם החבר'ה הרעות.
השני בפיקודו וחברו הטוב ביותר של זאבמר כרישקרייג רובינסוןיובל בינדרכריש ילדותי ורגיש שמשמש כאמן תחפושותמר פיראנהאנתוני ראמוסמורן סופרדג פיראניה קצר מזג, בלתי צפוי וחסר מעצורים.
במרץ 2022, חודש לפני שהסרט לא רעים בכלל יצא לאקרנים, הבמאי פייר פריפל אמר שהוא ישמח לעשות סרט המשך.
ב-26 במרץ 2024, אושר התכנון לסרט המשך בהפקת דרימוורקס הנפשה, שאותו פריפל חזר לביים בשיתוף עם ג'יי פי סאנס, ששימש כראש הנפשת הדמויות בסרט הקודם.
סם רוקוול, מארק מרון, אקוופינה, קרייג רובינסון, אנתוני ראמוס, ריצ'רד איואדי, זאזי ביטס, אלכס בורסטיין ולילי סינג כולם חוזרים על תפקידיהם מהסרט הקודם.
גם דניאל פמברטון חוזר להלחין את הפרטיטורה.
ב-13 ביולי 2024, הוכרז כי נטשה ליון לוהקה לסרט ההמשך.
דניאל ברוקס ומריה בקלובה לוהקו לסרט ההמשך בנובמבר.
ב-6 באוקטובר 2023, הסרט שלא הוכרז אז נחשף שיונפש על ידי חברתSony Pictures Imageworks .
Imageworks תפעל כסטודיו שותף עם דרימוורקס תוך שימוש ב"מודל ייצור מעורב".
ההפקה המוקדמת תתבצע בתוך הבית בדרימוורקס יחד עם כ-50% מבניית הנכסים ושעה אחת של הפקה, בעוד ש-Imageworks תטפל ב-50% הנוספים מבניית הנכסים ו-20 דקות של ייצור צילומים.
הטריילר הראשון של הסרט התפרסם ב-21 בנובמבר 2024.
הסרט כבר יצא ב-1 באוגוסט 2025.
כחלק מהעסקה ארוכת הטווח של יוניברסל עם נטפליקס, הסרט ישודר ב־Peacock במשך ארבעת החודשים הראשונים של חלון הטלוויזיה בתשלום, לפני שיעבור לנטפליקס ב-10 הבאים, ויחזור ל-Peacock בארבעה הנותרים.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה במדיה של הוליווד19 בנובמבר 2025הפרטיטורה המקורית הטובה ביותר – סרט אנימציהדניאל פמברטוןהשיר הטוב ביותר – סרט אנימציה"Goodlife"
"לא נרגע" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אביחי הולנדר.
את השיר הוציא לאור הולנדר ב-16 בנובמבר 2020 כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלו "ידיים ודממה".
באוגוסט 2023 הוציא הולנדר את כל שיריו הקודמים לצד חדשים, כולל השיר "לא נרגע".
במהלך מבצע צוק איתן לחם הולנדר כחלק מסיירת אגוז בקרב שג'אעייה.
הדבר הותיר בו טראומה נפשית שהתפתחה בהמשך לפוסט טראומה.
הולנדר התחיל לכתוב את השיר בתקופת ההיריון של אשתו כחלק מהתהליך שעבר, כי שם לב שתגובותיו אינן מידתיות, וכי כשיהיה לו ילד תהיה לו אחריות רבה יותר.
בעקבות הטראומה הלך הולנדר לטיפול פסיכולוגי במהלכו השמיע את השיר לפסיכיאטרית האישית שלו, שהציעה לו להצטרף למיזם "מפתח soul", המסייע לפוסט־טראומתיים להתמודד עם מצבם.
השיר "לא נרגע" זכה לתשומת לב בתקשורת ובקרב קהל המאזינים, בעיקר בזכות עיסוקו בנושא הפוסט־טראומה מנקודת מבט אישית.
בתגובות לשיר ביוטיוב כתב חנן בן ארי כי הולנדר בעיניו הוא "תגלית השנה", ועדן חסון כתב כי השיר "מרגש מאוד".
השיר שימש כחלק מקמפיין להעלאת מודעות לנפגעי הלם קרב, במסגרת פעילות תוכנית "מפתח סול".
"לא נרגע" נכנס לפלייליסט של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יחד עם שירים נוספים העוסקים בפוסט טראומה ובהם "כאב של לוחמים" של עידן עמדי.
נכון לינואר 2025, לשיר יש למעלה מ־1.5 מיליון צפיות ביוטיוב, ולמעלה מ־5 מיליון האזנות בספוטיפיי.
"לא נשבר" הוא שיר מאת הזמר-יוצר הישראלי עידן עמדי, אשר יצא לאור ב-8 בדצמבר 2025, ביום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל.
השיר נכתב והולחן על ידי עמדי, והוא מוקדש ללוחמים וללוחמות שנפצעו במהלך שירותם הצבאי או הביטחוני, מתוך מטרה להוקיר את הקרבתם ואת התמודדותם עם הפציעה והשיקום.
עידן עמדי נפצע קשה בתחילת ינואר 2024 במהלך פעילות מבצעית בדרום רצועת עזה, כאשר פיצוץ שאירע במהלך הכנות להשמדת מתחם תת-קרקעי לייצור רקטות לטווח ארוך גבה את חייהם של שישה לוחמים ופצע לוחמים נוספים.
בעקבות האירוע הובהל עמדי לבית החולים כשהוא מורדם ומונשם, וסבל מפגיעות קשות בגופו ובפניו.
לאחר שחרורו מבית החולים המשיך עמדי בתהליך שיקום ממושך, שכלל טיפול פיזיותרפי ושיקום ביתי, לצד חזרה הדרגתית לפעילות אמנותית ולהופעות.
בהקשר זה הוצג השיר "לא נשבר" כחלק מהמשך עיסוקו של עמדי בחוויות הפציעה והשיקום, לצד אלבומו "סופרמן", שיצא לאחר פציעתו וכלל שירים שנכתבו על תקופה זו.
פרסום השיר התרחש כמעט שנה לאחר פציעתו הקשה של עמדי עצמו, ובחלוף כשנתיים מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל.
השיר נכתב והולחן על ידי עמדי, אשר היה גם שותף להפקתו המוזיקלית יחד עם המפיק מתן דרור.
היצירה נולדה מתוך חוויות אישיות של פציעה, שיקום והתמודדות נפשית, אך נועדה לשמש מסר רחב יותר של חיזוק ועמידה עבור כלל פצועי צה"ל וכוחות הביטחון.
בפרסומים שונים צוין כי השיר משלב בין תיאורי כאב, בדידות ופחד לבין מבט קדימה ותקווה.
הפזמון המרכזי של השיר, החוזר על ההצהרה "אני לא נשבר", הובלט כמרכיב מילולי המבטא חוסן והתמדה נוכח משבר ופגיעה.
לשיר הופק קליפ תיעודי המורכב מצילומים שנאספו במהלך השנתיים האחרונות במכוני שיקום ובבתי חולים ברחבי ישראל.
הקליפ כולל תיעודים של פצועי צה"ל ובני משפחותיהם, ומתמקד בתהליכי ההחלמה, ההתמודדות היומיומית והכוחות הנפשיים הנדרשים בתקופת השיקום.
הקליפ משלב גם תיעודים אישיים מתהליך השיקום של עמדי עצמו.
המבקר יוסי חרסונסקי תיאר את השיר כיצירה המבוססת על כאב ממשי אך מובילה לתחושת התרוממות רוח, תוך שילוב בין פואטיקה אישית, כתיבה יומיומית טעונה והפקה מוזיקלית ההולכת ומתעצמת.
לדבריו, השיר אינו מציג גבורה מוחצנת אלא עמידה שקטה ומתמשכת, המתבטאת בנכונות "לקום כל בוקר מעפר" ולהמשיך קדימה צעד אחר צעד.
חרסונסקי עמד על הדימוי החוזר של הצמיחה מתוך השבר, וראה בו ביטוי מרכזי ליכולתו של השיר להמיר חוויה של פגיעוּת למסגרת של תקווה ואמונה בחיים.
גם דודי פטימר מ"מעריב" הדגיש בביקורתו את ההיבט האישי-חברתי של "לא נשבר", וציין כי השיר נשמע כעדות של לוחם החוזר לאט לשגרה ומתמודד עם פחדים, חרדות וזיכרונות מודחקים.
לדבריו, הבחירה במוזיקה קצבית יחסית יוצרת מתח מודע בין העומק הרגשי של הטקסט לבין האנרגיה המוזיקלית, ומבליטה את הפזמון כהצהרה קיומית המייצגת גבורה יומיומית ושקטה.
פטימר הגדיר את השיר כמסמך של תקופה, המשקף חוויה אישית אך מדבר בשם קבוצה רחבה של נפגעים ובני דורם, תוך הדגשת רעיון ההחזקה וההתמדה גם לאחר הפגיעה.
לא רעים בכלל הוא זיכיון מדיה של חברת דרימוורקס הנפשה.
הזיכיון התפתח מסרט הנפשה תלת־ממדי אמריקאי בעל שם זהה המבוסס על ספר בעל שם זהה מאת אהרון בלבי יצא לאקרנים בשנת 2022 וביים אותו פייר פריפל.
+שם הסרטתאריך יציאהבמאיהכנסותתקציר עלילהלא רעים בכלל 22 באפריל 2022
16 במרץ 2022פייר פריפל250.3 מיליון דולרבעולם בו חיים אנשים ובעליי חיים יחדיו, כנופיה של פושעים קיימת.
חברי הכנופיה נחשבים לפושעים מסוכנים, עד שלפתע מר זאב החל להפוך לטוב-לב עקב שוד שהשתבש.לא רעים בכלל 2 1 באוגוסט 2025
1 באוגוסט 2025פייר פריפל239.8 מיליון דולרחמש שנים לאחר עלילת הסרט הראשון, הכנופיה נאבקת למצוא אמון וקבלה בחייהם החדשים בתור אנשים טובים.
+סרטתאריך יציאהבמאיאורךThe Bad Guys in Maraschino Ruby21 ביוני 2022נלסון יוקוטה4 דקותThe Bad Guys: Little Lies and Alibis31 ביונאר 2025לירון טופז5 דקות
+שם הסרטתאריך יציאהבמאיתקציר עלילהלא רעים בכלל: חג גרוע במיוחד 30 בנובמבר 2023
30 בנובמבר 2023Bret Haalandהחבורה של מר זאב וחבריו מנסה להציל את רוח חג המולד בעיר אחרי שרוח חג המולד התקלקלה.לא רעים בכלל: שוד מכושף 3 באוקטובר 2024
3 באוקטובר 2024Kevin Peatyבחג ההלווין, החבר'ה הרעים יוצאים לבצע שוד ליל כל הקדושים במטרה לגנוב קמע יקר מאחוזה מסתורית, אך הדברים מסתבכים כשהמבוך והמלכודות בהפוך אותם לציידים שלהם עצמם.
+שם הסדרהתאריך יציאהThe Bad Guys: Breaking In 6 בנובמבר 2025
+סרטIMDbלא רעים בכלל: חג גרוע במיוחד5.2/10לא רעים בכלל: שוד מכושף5.6/10ציון ממוצע5.4/10
לא תעמוד על דם רעך היא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה האדם חייב לעזור לחברו, בעיקר כאשר הוא נתון בסכנת חיים.
בשנת 1998 נוסף חוק ברוח זו לספר החוקים של מדינת ישראל, וחוקים דומים קיימים במדינות נוספות.
בפרשת קדושים אומר ה' למשה לצוות את בני ישראל להיות קדושים, וכפירוט לכך מצווה אותם ברשימת מצוות, אשר אחת מהן היא:
על כך פירש רש"י: כלומר: אני ה' נאמן לשלם שכר למי שיקיים אזהרה זו (והקודמות לה), ונאמן להיפרע ולהעניש את מי שיעבור עליהן.
ספר החינוך הסביר שטעם המצווה הוא ליצור חברה שיש בה עזרה הדדית, מה שגורם לחברה להיות מלוכדת וחזקה יותר.
כיוון שאין מעשה בעבירה על מצווה זו - לא נענשים עליה במלקות.
עם זאת, הרמב"ם קובע כי האיסור "לא תעמוד על דם רעך" הוא מן הלאווים החמורים, משום .
התלמוד מפרט מצבים שונים שבהם יש לפעול לפי כלל זה:
הרמב"ם מביא דוגמאות נוספות למצבים שבהם יש לקיים "לא תעמוד על דם רעך":
הרמב"ם מציין שלקיום המצווה יכול אדם גם להזעיק אחרים שיצילו.
הרדב"ז נשאל מה יש לעשות במצב שבו .
לאחר דיון מעמיק מסכם הרדב"ז את תשובתו:
נחלקו אם יש חובה להציל גם כאשר משתקפת סכנה מכך למציל: יש פוסקים הסוברים כי על אדם אף להכניס עצמו לספק סכנה כדי להציל את חברו מסכנה ודאית, אך אחרים חולקים על גישה זו.
הפוסק רבי יעקב עמדין פסק שכאשר בפני רופא ניצב חולה החולה במחלה שיש בה סכנה, ובידי הרופא תרופה בדוקה למחלה זו, חייב הרופא לטפל בחולה, אף אם החולה מתנגד לכך:
בהלכה היהודית התייחסו הפוסקים לנושא הלשנה למשטרה על נהג שאינו זהיר וכתבו שבמידה והתרו באדם והזהירו אותו והוא ממשיך לסכן אחרים- מותר ואף יש מצווה וחובה למסור אותו לרשויות.
זאת מדין "לא תעמוד על דם רעך".
וכן פסק הרב עובדיה יוסף לגבי אדם שאינו רואה טוב או סובל ממחלת הנפילה, שמנסה להוציא רישיון נהיגה ברמייה, שמי שיודע ממצבו חייב להודיע זאת לרשויות כדי להציל את הרבים.
לֹא תִנְאָף היא מצוות לא תעשה על קיום יחסי מין בין אישה נשואה לגבר זר.
איסור זה מופיע בעשרת הדיברות, וממוקם בין האיסור על רצח לאיסור על גנבה () ().
האיסור מופיע במקומות נוספים בתורה.
בנוסף לאיסור על ניאוף קיים איסור בעשרת הדיברות לחמוד אשת איש, שיש המפרשים כעשיית מעשים כדי להשיגה ().
רש"י מפרש כי הביטוי "ניאוף" מתייחס לקיום יחסי מין עם אשת איש בלבד, ולראיה מביא פסוקים נוספים המתייחסים לכך: , או .
גם הרמב"ן ורבינו בחיי סוברים כמותו.
חיזוק לשיטתם מביא רבנו בחיי, שטוען כי העבירות הנכללות בעשרת הדיברות הן רק כאלה שחייבים על ביצוען מיתת בית דין.
לעומתם, האבן עזרא והחזקוני, סבורים כי בגדר ניאוף נכללים כל יחסי המין האסורים, וספורנו שסובר כמותם, מסביר כי הביטוי משמש בעיקר לעברת ניאוף עם אשת איש.
איסורי העריות שבתורה נועדו לעזור לאדם להפנות את הכוחות העצומים של האהבה, לאפיק חיובי יצירתי, כך שהאהבה בין בני הזוג תלך ותגבר, למען אושרם של בני הזוג והדורות הבאים.
מעשה הניאוף נחשב ביהדות לאחת משלוש העבירות החמורות ביותר, שעליהן נאמר "ייהרג ואל יעבור".
כך למשל מתואר הניאוף בספר משלי:
על פי החוק המקראי אנשים שחטאו בניאוף דינם מיתה.
חז"ל פסלו ראיות נסיבתיות לחטא הניאוף ודרשו עדויות מוצקות ביותר וגם התראה, כך שמימוש העונש היה כמעט בלתי אפשרי.
מסכת סוטה עוסקת בדיני אישה שנחשדת על ידי בעלה בניאוף.