tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תאורטיקנים של הקולנוע אינם מחשיבים אותו ליוצר בעל סגנון ייחודי ("Auteur"), שכן עבודתו השתרעה על פני סוגות קולנוע רבות, ולא התאפיינה בשיטות צילום או עריכה ייחודיות.
עם זאת סרטיו, מסרטי ההרפתקאות עם ארול פלין, ועד למלודרמות כ"מילדרד פירס" נותרים מהנים מאוד גם לצופה המודרני, וחלק מהם (ובמיוחד קזבלנקה) נחשבים לקלסיקה של הקולנוע.
"תיבת נח" (1928) - סרט המתאר במקביל את סיפורו של נח בזמן המבול ואת סיפורם של חיילים בזמן מלחמת העולם הראשונה.
"תעלומת הרצח באכסניית הכלבים" (1933) - מותחן בכיכובו של ויליאם פאוול, בו הבלש פילו ואנס חוקר תעלומת רצח מסתורית, שבוצעה בחדר סגור על מנעול ובריח.
"תעלומת מוזיאון השעווה" (1933) - סרט אימה קלאסי, בו צייר שפניו הושחתו בתאונה יוצר מוזיאון שעווה באמצעות יציקת שעווה על אנשים חיים.
מראשוני הסרטים שצולמו בצבע בטכניקת "טכניקולור" בהוליווד.
"קפטן בלאד" (1935) - סרט הרפתקאות בכיכובו של ארול פלין כרופא הנאשם בסיוע למורדים והופך לפיראט.
סרט זה הזניק את הקריירה של ארול פלין.
"מתקפת הבריגדה הקלה" (1936) - סרט הרפתקאות המתרחש בימי הכיבוש הבריטי בהודו, בכיכובם של ארול פלין, דייוויד ניבן ואוליביה דה הבילנד.
הסרט הוא הפקה הוליוודית גרנדיוזית ומושקעת, הכוללת סצנות קרב בהשתתפות ניצבים רבים.
"הרפתקאות רובין הוד" (1938) - סרט הרפתקאות נוסף בכיכוב ארול פלין ואוליביה דה הבילנד.
"מלאכים עם פנים מלוכלכות" (1938) - סרט גנגסטרים קלאסי בכיכובם של ג'יימס קאגני ו.
המפרי בוגרט השתתף אף הוא בתפקיד משנה.
עבור סרט זה היה קורטיז מועמד לפרס האוסקר, אך לא זכה בו.
"ארבע בנות" (1938) קומדיה מוזיקלית בהשתתפות קלוד ריינס.
גם על סרט זה היה קורטיז מועמד לפרס האוסקר בשנת 1938, אך גם סרט זה לא הביא לכך שיקבל את הפרס.
"דודג' סיטי" (1939) - מערבון סטנדרטי בן התקופה, בכיכובו של ארול פלין.
"חייהם הפרטיים של אליזבת ואסקס" (1939) - סרט הרפתקאות תקופתי בכיכובם של בטי דייוויס כמלכה אליזבת' הראשונה, המאהבת ברוזן מאסקס אותו מגלם ארול פלין, אך נאלצת להורות על הוצאתו להורג.
הסרט נחשב להפקה הוליוודית יוקרתית ומושקעת.
"שביל סנטה פה" (1940) - על פרשת המרד של ג'ון בראון, עם ארול פלין, רונלד רייגן ואוליביה דה הבילנד.
"וירג'יניה סיטי" (1940) - מערבון העוסק ברקדנית שהיא למעשה מרגלת עבור הדרום במלחמת האזרחים.
על אף השמות הגדולים שכיכבו בסרט (ארול פלין, , המפרי בוגרט) הסרט נחשב לתוצר שגרתי ונטול השראה של שיטת האולפנים ההוליוודית.
"נץ הים" (1940) - סרט הרפתקאות על רב חובל (ארול פלין) הנשמע לפקודתה של המלכה אליזבת' ופושט על נמלי הים הספרדים.
"קזבלנקה" (1942) - אחת מיצירותיו הגדולות של קורטיז, וקלאסיקה הוליוודית בפני עצמה, זהו סיפורו של בעל מועדון לילה בקזבלנקה הנמצאת תחת שלטון צרפת של וישי, הנקרע בין אהבתו לאישה (אינגריד ברגמן) ובין רצונו להיאבק בנאצים.
הסרט הקנה לקורטיז את פרס האוסקר כבמאי הטוב ביותר.
"יאנקי דודל דנדי" (1942) - סיפורו של רקדן הוודוויל ג'ורג' מ.
בכיכובו של ג'יימס קאגני, זוהי ביוגרפיה סוחפת ופטריוטית, האופיינית לתקופתה.
על סרט זה זכה קורטיז למועמדות נוספת לפרס האוסקר.
"המשימה למוסקבה" (1943) - סרט תעמולה שנעשה לפי הזמנת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ונועד להציג את ברית המועצות באור חיובי, כשותפה למאבק בנאצים.
"המעבר למרסיי" (1944) - סרט מלחמה העוסק במתנגדים לשלטון הנאצי בצרפת, בכיכובם של המפרי בוגרט וקלוד ריינס.
"מילדרד פירס" (1945) - מלודרמה הוליוודית בכיכובה של ג'ואן קרופורד העוסקת בעקרת בית הנפרדת מבעלה, הופכת לבעלת רשת מסעדות, ומואשמת ברצח שלא ביצעה, בטרם תמצא את אהבת האמת.
"לילה ויום" (1946) - ביוגרפיה של המלחין קול פורטר בכיכובו של קרי גראנט.
"החיים עם אבא" - (1947), עם ויליאם פאוול ואיירין דאן.
"איש צעיר עם חצוצרה" (1950) - עם קירק דאגלס, לורן באקול, ודוריס דיי.
"חג מולד לבן" (1954) - קלאסיקה הוליוודית סנטימנטלית, בה מככב בינג קרוסבי.
"אנחנו לא מלאכים" (1955) - קומדיית פשע בכיכובו של המפרי בוגרט העוסקת באסירים נמלטים הרוצים לגנוב אוכל מחנות מכולת, אך נשארים על מנת לסייע למשפחה המפעילה את החנות.
"מלך קריאול" (1958) - מסרטיו של אלביס פרסלי, המשחק בעל מועדון לילה בניו אורלינס, המסתבך עם פושעים, אך מפליא בשירתו.
"הרפתקאות הקלברי פין" (1960) - עיבוד שגרתי לקלאסיקה של מארק טוויין.
"ניחוח של סקנדל" (1960) - בכיכובם של סופיה לורן וג'ון גאווין
"הקומנצ'רוס" - בכיכובם של ג'ון ויין וסטיוארט ויטמן (סרטו האחרון).
מַיְיקְל "מייק" קוֹלִינְס היה אסטרונאוט אמריקאי, שהשתתף בתוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו.
היה טייס תא הפיקוד במשימת אפולו 11 ההיסטורית, בעת ששותפיו לצוות, ניל ארמסטרונג ובאז אולדרין, היו האנשים הראשונים שנחתו על הירח.
משפחתו של קולינס הייתה בעלת רקע צבאי: אביו, ג'יימס לוטון קולינס היה קצין בדרגת מייג'ור גנרל (מקבילה לאלוף בצה"ל) בצבא היבשה.
דודו היה רמטכ"ל צבא היבשה.
עד גיל 17 התגורר במקומות רבים עקב שירותו של אביו.
למד במשך שנתיים באקדמיה בבירת פוארטו ריקו, סן חואן.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר עם משפחתו לוושינגטון די.
,שם סיים את לימודיו התיכוניים ב-1948. למרות רצונה של אמו, שיצטרף לסגל הדיפלומטי הוא בחר בקריירה צבאית והחל לימודיו בווסט פוינט.
בשנת 1952 סיים לימודי מדעים בהצלחה בתואר ראשון.
אחיו למד גם כן בווסט פוינט.
בוגר במדעים מהאקדמיה הצבאית בווסט פוינט, 1952. בוגר התוכנית המתקדמת לניהול של בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, 1974.
לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף לחיל האוויר האמריקני ועבר הכשרה כטייס.
באותה תקופה שירת דודו, ג'וזף לוטון קולינס, כראש מטה הצבא האמריקאי.
הוצב בטייסת בצרפת ביוני 1954. בשנת 1956 הוצב במערב גרמניה.
ב־1961 עבר לשרת כטייס ניסוי במרכז ניסויי הטיסה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.
הצטרף לצוות האסטרונאוטים במסגרת הקבוצה השלישית, באוקטובר 1963. היה טייס גיבוי של ג'מיני 7. ב־18 ביולי 1966 שוגר כטייס במשימת ג'מיני 10, יחד עם ג'ון יאנג.
משימה זו פרצה דרך בתחום העגינה החללית.
במסגרתה עגנה ג'מיני 10 עם רכב "אג'נה" ששוגר מראש, השתמשה בו כדי לעבור למסלול שונה, שם עגנה עם רכב "אג'נה" שני שהושאר על ידי ג'מיני 8. במסגרת משימה זו גם השלים שתי יציאות מרכב החלל.
היה טייס תא הפיקוד של אפולו 11, ששוגרה ב־16 ביולי 1969. במשימה זו הוא נשאר במסלול סביב הירח בתא הפיקוד, "קולומביה", בעת שניל ארמסטרונג ובאז אולדרין ירדו אל פני השטח.
פרש מנאס"א ומחיל האוויר בדרגת מייג'ור ג'נרל בינואר 1970.
לאחר שפרש מנאס"א שירת לזמן קצר כעוזר לענייני יחסי ציבור של מזכיר המדינה.
באפריל 1971 התמנה למנהל הראשון של מוזיאון האוויר והחלל הלאומי במכון הסמית'סוניאן בוושינגטון, והחזיק בתפקיד עד 1978. ב־1980 הצטרף לחברת TLV העוסקת במערכות אוויריות ומערכות הגנה, כסגן נשיא ומנהל הפעילות בוושינגטון.
בינואר 1997 פתח חברת ייעוץ לתעופה בשם "מייקל קולינס ושות'".
קולינס מת ב-28 באפריל 2021, בגיל 90, כתוצאה ממחלת הסרטן.
אפרו נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון ב-30 בינואר 2023, קרוב לשנתיים לאחר פטירתו.
מדליית הזהב של הקונגרס, 2009
ועוד עיטורים מנאס"א וחיל האוויר האמריקאי.
מייקל וסלי רד הוא כדורסלן עבר אמריקאי בגובה 1.98 מטר ששיחק בעמדת הקלע.
רד זכור בעיקר כשחקן קבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA, בשורותיה שיחק במשך 11 עונות, והוא ממוקם במקום הרביעי ברשימת קלעיה בכל הזמנים.
רד שמאלי, ונודע ביכולת הקליעה המרשימה שלו.
רד נולד ב-24 באוגוסט 1979 בקולומבוס, אוהיו.
הוא שיחק 3 שנים באוניברסיטת המדינה של אוהיו, בין 1998–2000. בשנתו השנייה הוא הוביל את קבוצתו לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות.
בשלוש עונותיו במכללה קלע רד ממוצעים של 21.9, 19.5 ו-17.5 נקודות למשחק, בהתאמה.
מייקל רד נבחר בדראפט 2000 על ידי מילווקי באקס בסיבוב השני, בבחירה ה-43 בלבד.
בעונת הרוקי התקשה רד לשחק בצילו של כוכב הקבוצה ריי אלן ושותף בשישה משחקים בלבד.
בשתי העונות הבאות השתפר בהדרגה, וקלע ממוצעים של 11.4 ו-15.1 נקודות למשחק, בהתאמה.
באוקטובר 2002 חתם רד על חוזה בדאלאס מאבריקס ל-4 עונות עבור 12 מיליון דולר, אך הבאקס השוו את ההצעה והשאירו את רד במילווקי.
בעונת , לאחר שכוכב הקבוצה ריי אלן הועבר בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, הציג רד יכולת מצוינת כשקלע 21.7 נקודות למשחק, נבחר למשחק האולסטאר ונכלל בחמישיית העונה השלישית של העונה.
בפלייאוף של אותה עונה הודחו הבאקס כבר בסיבוב הראשון, בו קלע רד 18 נקודות למשחק.
לפני עונת חתם רד על הארכת חוזה, שנכנסה לתוקף רק בעונת , בסכום של 91 מיליון דולר ל-6 עונות.
בעונת היה רד הקלע החמישי בטיבו ב-NBA, לאחר שקלע 26.7 נקודות למשחק, אך לא הצליח להוביל את הבאקס לפלייאוף, בין היתר בשל פציעות מרובות (רד החמיץ 29 משחקים באותה עונה).
ב-11 בנובמבר 2006 קלע רד שיא קריירה של 57 נקודות בתצוגת כדורסל מרשימה נגד יוטה ג'אז.
57 שניות לסיום אותו משחק קלע רד סל שלוש שהביא לשוויון זמני, אך בסופו של דבר הפסידה קבוצתו לאחר סל הניצחון שקלע שחקן הג'אז מאט הארפרינג, שנייה אחת לסיום המשחק.
הנסיגה בקריירה של רד החלה בעונת , בה שיחק ב-33 משחקים בלבד, בעקבות מספר פציעות ברצועות ברכו השמאלית.
בשתי העונות הבאות התקשה רד לשחזר את היכולת שהציג לפני הפציעות, והוא שותף בסך הכול ב-28 משחקים בעונות -.
בסיום עונת 2010/11 עזב רד את הבאקס, לאחר שהעמיד בשורותיה ממוצע של 20 נקודות למשחק ו-11,554 נקודות בסך הכול, לאורך 11 עונות בקבוצה.
נכון ל-2015, מדורג רד במקום הרביעי ברשימת קלעי מילווקי באקס בכל הזמנים, ובמקום השני ברשימת קלעי השלשות של המועדון, עם 1,003.
ב-29 בדצמבר 2011 חתם רד בפיניקס סאנס לעונה אחת.
ב-7 בפברואר חזר רד למילווקי בניצחון חוץ של קבוצתו על הבאקס, כשהוא קולע 14 נקודות.
כשעלה למגרש קיבל רד תשואות בעמידה מקהל הבאקס.
בסיום אותה עונה, בה קלע 8.2 נקודות למשחק, הודיע רד על פרישה ממשחק.
רד שיחק רבות במדי קבוצות הנוער של נבחרת ארצות הברית.
באליפות אמריקה בכדורסל ב-2007 קלע רד 15 נקודות בממוצע למשחק, ובמהלך הטורניר הוא שבר את שיא השלשות למשחק נגד נבחרת פוארטו ריקו, עם 7, ואת שיא השלשות לטורניר שלם כשקלע 28. כמו כן היה רד שותף לזכייתה של נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב ב-אולימפיאדת בייג'ינג 2008.
מייקל ג'ון דאגלס , המוכר בשם הבמה מייקל קיטון (Michael Keaton), הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
גילם את הדמויות הראשיות בסרטים "ביטלג'וס" ו"באטמן" מבית טים ברטון.
הוא שב לגלם את באטמן גם בסרטים "באטמן חוזר", "באטגירל" (שנגנז), "הפלאש" ו"אקוומן 2: הממלכה האבודה" (בסצנה שנחתכה בעריכה).
נולד בשם מייקל דאגלס בפנסילבניה.
למד רטוריקה (תורת הנאום) באוניברסיטה, אולם נשר לאחר שנתיים, ועבר לפיטסבורג.
לאחר ניסיון כושל בסטנד-אפ, עבר קיטון לעבוד כצלם טלוויזיה, אז הבין שהוא רוצה להיות לפני המצלמה ולא מאחוריה.
קיטון עזב את פיטסבורג ועבר ללוס אנג'לס, שם החל לעבור מבחני בד למגוון תפקידים בטלוויזיה.
הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה בשלושה פרקים בסדרת הילדים האמריקאית "השכונה של מר רוג'רס" (1975).
במהלך החצי השני של שנות השבעים הופיע במספר סדרות בתפקידים מינוריים, והחליט לשנות את שם משפחתו ל"קיטון", כדי להימנע מבלבול בינו לבין השחקן המוכר מייקל דאגלס.
את תפקידו הראשון בקולנוע עשה בקומדיה של רון הווארד, "משמרת לילה", ומאז במהלך שנות השמונים הופיע בשורה של קומדיות.
הופעתו בקומדיית הפנטזיה והאימה "ביטלג'וס" (1988), של טים ברטון הפכה אותו לכוכב מן השורה הראשונה.
בסרט גילם קיטון את ביטלג'וס, וברטון התרשם ממנו וליהק אותו לתפקיד ברוס ויין בסרט שובר הקופות "באטמן" (1989), הסרט הראשון שבו גילם קיטון דמות רצינית.
מעריצי הקומיקס חששו בקשר לליהוק קיטון לתפקיד, בשל היותו מזוהה כשחקן קומי, אך מרביתם השתכנעו שביצע את הדמות מצוין ונחשב עד היום לשחקן שגילם את באטמן בצורה הטובה ביותר.
קיטון המשיך לגלם את הדמות גם בסרט ההמשך "באטמן חוזר" (1992), שגם אותו ביים ברטון.
אולם בסרט השלישי בסדרה, "באטמן לנצח", הוא הוחלף בשחקן ואל קילמר.
קיטון דחה את ההצעה לככב פעם שלישית כבאטמן בעיקר כי לא היה מרוצה מהתסריט ולא מהכיוון אליו לקח הבמאי ג'ואל שומאכר את הסרט.
בתום עידן באטמן שיחק במספר קומדיות שנחלו כישלון, בזו אחר זו.
תפקידו הבולט בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 היה בסרטו של קוונטין טרנטינו, ג'קי בראון.
בהמשך התמקד בהופעות בסרטים עצמאיים ובסרטי טלוויזיה, בהם "שידור חי מבגדד" (2002), שהביא לו מועמדות לפרס גלובוס הזהב כשחקן הראשי הטוב ביותר בסרט טלוויזיה.
מ-2004 חזר להפקות הוליוודיות, כשכיכב בקומדיה "בת הנשיא", בה גילם קיטון את נשיא ארצות הברית, וכן כיכב במותחן המצליח "רעש לבן" ודיבב בשובר הקופות "מכוניות".
ב-2014 היה קיטון מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט קומי/מוזיקלי, על גילום תפקיד ראשי בסרט "בירדמן".
באותה שנה כיכב גם בסרט "הצורך במהירות".
ב-2016 הצטלם לדרמה הביוגרפית "המייסד", לצד לורה דרן וג'ון קרול לינץ'.
הסרט יצא לאקרנים בינואר 2017.
ב-2017 כיכב בסרט הפעולה "מתנקש אמריקאי", וכן כיכב בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה" בתור הנשר/אדריאן תומאס.
ב-2022 שב לגלם תפקיד זה בסרט "מורביוס".
ב-2023 כיכב בסרט "הפלאש" בתפקיד באטמן בציר זמן חלופי שמהווה מחווה לבאטמן שגילם בסרטיו של טים ברטון עם חליפת העטלף הדומה, ורמיזות נוספות לסרטים המקוריים.
בספטמבר 2024, הוכרז שקיטון ינחה את התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ב-19 באוקטובר עם בילי אייליש כאורחת מוזיקלית.
באוקטובר 2024, יצא לאור הסרט "להיות גודריץ'", בו קיטון מגלם את הדמות הראשית - אנדי גודריץ', אבא שלא נוכח מספיק בחיי משפחתו ונאלץ להתמודד עם שינויים פתאומיים בחייו עקב התמכרות שפיתחה אשתו השנייה ורצונה להתגרש.
+שנהסרטתפקידהערות1982משמרת לילה1984ג'וני המסוכן1986נחלצתי בנסהיפנים באים1987The Squeeze1988ביטלג'וסביטלג'וסנקי1989אנחנו לא משוגעיםבאטמןברוס ויין/באטמן1990במרומי הפסיפיק1991צדק של אדם אחד1992באטמן חוזרברוס ויין/באטמן1993מהומה רבה על לא דברהחיים שלי1994העיתוןללא מילים1996בעל משוכפל1998ג'קי בראוןצעדים נואשיםג'ק פרוסט2001חול טובעני2002שידור חי מבגדדסרט טלוויזיה2004בת הנשיארעש לבן2005החיפושית בהילוך גבוה2006מכוניות2007הפעם האחרונה2009בוגרת2010צעצוע של סיפור 3קן2014פנטהאוז נורת'רוברט הולנדררובוקופריימונד סלארסהצורך במהירותמונארךבירדמןריגן תומאסון2015המיניוניםדיבובספוטלייטוולטר "רובי" רובינסון2017המייסדספיידרמן: השיבה הביתהאדריאן טומס/הנשרמתנקש אמריקאיסטן הרלי2019דמבווי.
ואנדרווייר2020משפט השבעה משיקגורמזי קלארק2021מחיר החייםקנת' פיינברגהנוקמתמייקל רמברנדט2022מורביוסאדריאן טומס/הנשר2023הפלאשברוס ויין/באטמן מועמד לפרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט (2024)2024ביטלג'וס ביטלג'וסביטלג'וס מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מחזמר
מועמד פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר בסרט (2025)בלתי נשכחג'ון נוקסגם במאי ומפיקלהיות גודריץ'אנדי גודריץ'TBAבאטגירלברוס ויין/באטמןThe Whisper Man
מייקל קונלי הוא סופר מותחנים אמריקאי, שהדמות המפורסמת ביותר שיצר היא דמותו של הארי בוש (הקרוי כך על שמו של הצייר הירונימוס בוש).
דמות נוספת שיצר, עורך הדין מיקי הולר, זכתה לעיבוד טלוויזיוני על ידי נטפליקס, בשם סנגור במבחן ולה שלוש עונות נכון ל-2024 וכן לסרט בכיכובו של מתיו מקונוהיי ב-2011.
ב-1980 סיים תואר ראשון בעיתונאות ובכתיבה יוצרת מאוניברסיטת פלורידה.
בספריו התעמק מייקל קונלי בדקויות החקירה המשטרתית.
הארי בוש הוא בלש במשטרת לוס אנג'לס ובספריו ישנו מעקב אחר כל הפרטים המלווים חקירת רצח משטרתית.
הבלש הארי בוש מהווה דמות מקורית שקל להזדהות ולהבין את התסכול בעבודה הסיזיפית ולעיתים הלא מתגמלת של הבלש העירוני המודרני.
דמותו המיוסרת של הבלש התפתחה בספריו ועברה תהפוכות רבות.
לעוקבים אחר הסדרה מומלץ לקרוא אותה לפי הסדר אף על פי שניתן לקרוא כל ספר בפני עצמו.
הארי בוש, המטפל ב"חשיכה הכהה מליל" נשאב עם הזמן אליה ולעיתים קווי המוסר נחצים לאור תסכוליו ורצונו להביא לצדק מיידי.
דמות ראשית נוספת בכמה מספריו היא דמותו של עורך-הדין מיקי הולר, אחיו-למחצה של הארי בוש.
אמנם שם כדמות משנית, אך בכל זאת משמעותית.
מעבר לדמותו של הארי בוש כתב קונלי גם ספרים שבהם הדמויות הראשיות הן אחרות.
כך לדוגמה, הספר "עבודת דם", שהוסרט בשנת 2002 בכיכובו של קלינט איסטווד, על חוקר משטרה שעובר ניתוח השתלת לב.
בשנת 2014, קונלי בשיתוף Amazon Prime, הפיק את העונה הראשונה של סדרה טלוויזיונית בת עשרה פרקים המבוססת על דמותו של הבלש הארי בוש.
עלילת הסדרה התבססה על הספרים "בלונדינית המלט", "עיר העצמות" ו"אקו פארק".
הסדרה בכיכובו של טיטוס ואליבר, זכתה להצלחה ובעקבות זאת, הופקו עוד 6 עונות (סה"כ 7 עונות), בנות 10 פרקים כל אחת.
בנוסף, הופקה סדרת המשך בשם: "בוש – מורשת", ולה 3 עונות.
באוקטובר 2024 התחילה לעלות העונה השלישית.
השעות האפלות, (תרגום: אינגה מיכאלי), מודן, 2023
כוכב המדבר, (תרגום: אינגה מיכאלי), מודן, 2025
למען האמת (תרגום: נעה שביט), מודן, 2025.
ירח שחור (תרגום: ארנה פרייזר), מודן, 2002.
המשורר (תרגום: בועז וייס), מודן, 2010.
הדחליל (תרגום: דורון דנסקי), מודן, 2011.
רשימה של כלל ספרי מייקל קונלי
מייקל אלן קוק הוא היסטוריון אנגלי ומזרחן החוקר את ההיסטוריה של עולם האסלאם.
כתב מספר ספרים בצוותא עם פטרישה קרון, הידוע שבהם הוא הגריזם: היווצרות העולם האסלאמי.
אביו של מייקל קוק היה פרופסור לארכאולוגיה של התקופה הקלאסית וכילד נסע איתו לחפירות בטורקיה.
עד גיל שש חי קוק באדינבורו, את חמש השנים הבאות בילה באתונה, שנתיים נוספות באדינבורו, ובהמשך שהה בבריסטול, שם למד בתיכון בקולג' קליפטון.
הוא למד היסטוריה ולימודי המזרח לתואר ראשון בקינגס קולג' בקיימברידג' בשנים 1959–1963 ולמד לימודים מתקדמים בבית הספר ללימודים אוריינטליים ואפריקאיים של אוניברסיטת לונדון בשנים 1963–1966 בהדרכתו של פרופסור ברנרד לואיס.
היה מרצה לכלכלה היסטורית ובייחוד זו של המזרח התיכון בשנים 1966–1984 בבית הספר ללימודים אוריינטליים ואפריקאיים בשנים 1984–1986 היה רידר (זהו שם דרגה באקדמיה הבריטית, המקבילה לפרופסור חבר באקדמיה הישראלית) בהיסטוריה של המזרח הקרוב והתיכון בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה.
בשנים 1987–2007 כיהן כפרופסור המופקד על הקתדרה על שם קליבלנד דודג' ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת פרינסטון, החל משנת 2007 הוא מופקד הקתדרה של Class of 1943 באוניברסיטת פרינסטון.
קוק היה עמית גוגנהיים באביב 1990.
בספרו על מוחמד עמד קוק על הבדל היסודי בין התאולוגיות המונותיאיסטיות הראשית שנבנו זו על זו: היהדות, הנצרות והאסלאם.
על פי הבנתו, בעוד היהדות והנצרות ראו בתיקון העולם ערך חשוב ומעשה ראוי שיש לנסות ולבצעו דרך פעולה אנושית מוסרית (אם דרך עדה שלמה, לפי היהדות, ואם דרך נבחרים - ישוע קודם כל ואחריו הנזירים למיניהם - לפי הנצרות), התאולוגיה המוסלמית הציעה במקום תיקון ציפייה להרס העולם הקיים.
בשנת 2001 נבחר כחבר החברה הפילוסופית האמריקאית
בשנת 2002 הוא קיבל מענק מחקר בסך 1.5 מיליון דולרים מקרן מלון עבור תרומה משמעותית למחקר מדעי הרוח.
בשנת 2004 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 2006 זכה בפרס על שם הווארד ברמן עבור הישג יוצא דופן במדעי הרוח בפרינסטון.
בשנת 2008 זכה בפרס הבינלאומי על שם פאראבי במדעי הרוח ובלימודי האסלאם בטהראן.
בשנת 2014 זכה בפרס הולברג.
על ספרם של קוק וקרון - הגריזם: היווצרות העולם האסלאמי ראו: .
מוחמד; תרגמה מאנגלית: מיכל סלע; ירושלים: מוסד ביאליק, תשמ"ט 1989.
הקוראן: מבוא קצר מאוד; מאנגלית: מאיר מ' בר אשר ונורית צפריר; תל אביב: ידיעות אחרונות, 2005.
מייקל קלארק דאנקן היה שחקן קולנוע אמריקני, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר וזוכה פרס סאטורן לשנת 1999 על סרטו "גרין מייל".
נודע בשל תפקידו בסרטים "ארמגדון", "ללכת על הכל", "מלך העקרבים", ו"דרדוויל".
דאנקן נולד במערב שיקגו וגדל לצד אימו ואחותו ג'ודי.
לא היה לו קשר עם אביו, שעזב את הבית כשדאנקן היה ילד.
במהלך לימודיו בתיכון, שאף דאנקן להיות שחקן פוטבול, אך בעקבות הסתייגות אימו פנה לתחום המשחק.
דאנקן נאלץ לנשור מאוניברסיטת אלקרון, במטרה לעזור ולתמוך במשפחתו בזמן שאימו הייתה חולה.
הוא עבד כמאבטח בכמה מועדונים בשיקגו, ואף כחשפן, בעל שם הבמה "הקיסר השחור".
דאנקן עבר ללוס אנג'לס ושיחק במספר פרסומות.
לאחר מכן עבד כשומר ראש של כמה שחקנים מפורסמים בהוליווד, בהם ויל סמית', מרטין לורנס וג'יימי פוקס.
בעקבות מותו של הנוטוריוס בי.
איי.ג'י., שגם אותו איבטח, הפסיק דאנקן את עבודתו כשומר ראש.
בשנת 1998 השתתף דאנקן לצד ברוס ויליס ובן אפלק בשובר הקופות של מייקל ביי "ארמגדון", בסרט גילם דאנקן את דמותו של ג'יי אוטיס "בר" קורלינבר שעובד בחברת הנפט של הארי סטמפר, ונבחר על ידי סטמפר לצוות המשימה במעבורת החלל.
שנה לאחר מכן קיבל דאנקן מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס גילדת שחקני המסך על תפקידו בדרמת המתח של פרנק דרבונט "גרין מייל", לצד טום הנקס.
בסרט גילם דאנקן את דמותו של ג'ון קופי, אסיר שחור שדינו נגזר למוות בשל הרשעתו באונס ורצח, קופי מתגלה לבסוף כבחור עדין בעל כוחות על טבעיים.
תפקיד זה זיכה אותו לבסוף בפרס סאטורן בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2000 שיחק דאנקן לצד ברוס ויליס ומת'יו פרי בקומדיית הפשע הקנדית "ללכת על הכל", בסרט גילם את דמותו של המתנקש פרנקלין "פיגס" פיגרואה שעובד עבור הרוצח ג'ימי "הצבעוני" טודסקי.
ב-2001 השתתף דאנקן בסרט הפעולה העתידני של טים ברטון "כוכב הקופים", לצד מארק וולברג וטים רות', בסרט גילם את דמותו של קולונל אטאר.
ב-2002 הופיע דאנקן לצד המתאבק דוויין ג'ונסון בסרט הפעולה "מלך העקרבים", בסרט מגלם דאנקן את דמותו של בלתזאר מנהיג אויביו של המלך ממנון.
ב-2003 שיחק דאנקן לצד בן אפלק וג'ניפר גארנר בסרט גיבורי העל "דרדוויל", בסרט גילם את דמותו של קינגפין, בוס העולם התחתון בניו יורק.
באותה שנה דיבב דאנקן את דמותו של דוב הגריזלי החכם טאג, בסרט האנימציה "אחי הדוב".
ב-2005 השתתף דאנקן בשוברי הקופות, "עיר החטאים" של פרנק מילר ורוברט רודריגז ו"איילנד" של מייקל ביי.
ב-2006 שיחק לצד ויל פרל בקומדיית המרוצים "לילות טלדגה - הבלדה על ריקי בובי" ודיבב בסרט "אחי הדוב 2".
ב-2008 דיבב דאנקן בסרט האנימציה המצליח "קונג פו פנדה" את דמותו של מפקד הסוהרים ואצ'יר.
ב-2009 שיחק בסרט האקשן "סטריט פייטר – האגדה של צ'ון לי" לצד קריסטין קרוק.
בשנת 2012 שיחק בסדרה האמריקאית של רשת פוקס, "המאתר" שם גילם את דמותו של ליאו נוקס.
דאנקן היה מאורס ליוצאת הריאליטי אומרוסה מניגולט.
ב-2012 הלך לעולמו בבית חולים בלוס אנג'לס, בעקבות התקף לב שעבר חודשיים קודם לכן ממנו לא התאושש.
לילות טלדגה - הבלדה על ריקי בובי (2006)
ברוך הבא הבייתה רוסקו ג'נקיס (2008)
סטריט פייטר: האגדה של צ'ון לי (2009)
כלבים נגד חתולים - נקמתה של קיטי (2010) - דיבוב
מייקל ג'ורג' קלים, מדליה (OAM) הוא שחיין אוסטרלי, יליד פולין בעבר.
הוא אלוף אולימפי בעל 6 מדליות אולימפיות מהן 2 זהב, אלוף עולם בעל 11 מדליות עולמיות מהן 7 זהב ושיאן עולם במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר פרפר.
הוא השחיין הראשון בהיסטוריה ששחה 100 מטר פרפר מתחת ל-52 שניות.
מייקל קלים נולד בגדניה, פולין.
הוא למד בתיכון האוניברסיטאי שבפארקוויל, פרבר של מלבורן, אחר כך למד בקולג' ווזלי שבמלבורן.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה קלים במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.56 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:34.84 דקות) ורוסיה (3:37.55 דקות).
ב-9 באוקטובר 1997 בתחרות שחייה שנערכה בבריזביין, אוסטרליה קבע קלים במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 52.15 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1998 היה קלים השחיין המצטיין בתחרות עם 7 מדליות, מהן 4 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
באולימפיאדת סידני (2000) זכה קלים ב-4 מדליות, מהן 2 זהב ו-2 כסף.
במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי הוא זינק ראשון וקבע שיא עולם חדש 48.18 שניות ובנוסף סייע לקבוצתו לנצח ולזכות במדליית זהב בשיא עולם חדש נוסף בתוצאה של 3:13.67 דקות, לפני ארצות הברית (3:13.86 דקות) וברזיל (3:17.40 דקות).
שלושה ימים לאחר מכן הוא סייע לנבחרתו לזכות במדליית זהב שנייה, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש שלישי, בפער ניכר של 5.59 שניות, לפני ארצות הברית (7:12.64 דקות) והולנד (7:12.70 דקות).
התוצאה שקבע במשחה ל-200 מטר חופשי בזינוק שליחים היה 1:46.40 דקות.
למחרת, הוא הגיע למשחה 100 מטר חופשי כשיאן עולם טרי, אך כוחותיו לא עמדו לו והוא סיים רק במקום הרביעי בתוצאה של 48.74 שניות, אחרי המנצח ואן דן הוחנבאנד (48.30 שניות).
העייפות המשיכה לתת את אותותיה והוא זכה במדליית כסף במשחה החזק שלו 100 מטר פרפר, שבו החזיק בשיא העולם, כשקבע תוצאה של 52.18 שניות, אחרי פרולאנדר (52.00 שניות) ולפני היוגיל (52.22 שניות) שקבע בשלב חצי הגמר שיא אולימפי חדש (51.96 שניות).
הוא זכה במדליית כסף נוספת במשחה שליחים, שנעל את התחרות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.24 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:33.78 דקות) ולפני גרמניה (3:35.88 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה קלים בשתי מדליות זהב.
בנוסף, הוא סיים במקום ה-7 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.91 שניות, המנצח במשחה היה פרולאנדר (52.10 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה השנייה בטיבה בשלב זה (52.50 שניות), וכן במקום ה-11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.07 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה קלים במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:07.46 דקות, אחרי ארצות הברית (7:07.33 דקות) ולפני איטליה (7:11.83 דקות).
בנוסף, הוא סיים במקום ה-6 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.77 דקות, אחרי המנצחת מדרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש (3:13.17 דקות) ובמקום ה-9 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:39.14 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה קלים במדליית ארד משחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:17.56 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא תחרות חדש (3:13.77 דקות) וקנדה (3:16.44 דקות).
בנוסף, הוא סיים במקום ה-6 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.13 דקות, במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.32 שניות ובמקום ה-26 במשחה ל-50 מטר חפשי בתוצאה של 22.90 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה קלים במדליית זהב אחת, כששחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובשלב הגמר הרביעייה האוסטרלית זכתה במקום ראשון.
בנוסף, הוא סיים במקום החמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי עם קבוצתו בתוצאה של 3:15.89 דקות.
באפריל 2006, התחתן קלים עם לינדי רמה, דוגמנית לשעבר ובעלת חברת אופנה.
רמה היא נסיכה מבאלי, אחיינית של מלך דנפסאר, בירת באלי, אינדונזיה.
בשנת 2007 השתתף בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", והיה ראשון המודחים.
בסך הכל קבע קלים כ-21 שיאי עולם חדשים, מהם 9 שיאים במשחים אישים ועוד 12 שיאים במשחי השליחים.
בשנת 1997 זכה קלים בתואר שחיין השנה בעולם.
מייקל קוליקאוסקי (Michael Kulikowski; נולד ב-3 בספטמבר 1970) הוא היסטוריון אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה (לפני כן, היה פרופסור באוניברסיטת טנסי), המתמחה בהיסטוריה של העולם והים התיכון בעת העתיקה והמאוחרת.
פרסם שני ספרים, "ספרד הרומית ועריה" (אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, 2004) ו"רומא של מלחמות הגותיות, מהמאה השלישית עד אלאריק הראשון" (אוניברסיטת קיימברידג', 2006), וכן מאמרים רבים בנושאים אלה.
קיבל דוקטורט מאוניברסיטת טורונטו בשנת 1998.
מייקל קנינגהם הוא סופר אמריקאי, נודע במיוחד בשל ספרו "השעות" משנת 1998, שזכה בפרס פוליצר לסיפורת, ובפרס PEN פוקנר לשנת 1999.
מייקל קנינגהם נולד בסינסינטי שבאוהיו, וגדל בפסדינה שבקליפורניה.
למד ספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד, שם סיים תואר ראשון.
אחרי כן למד באוניברסיטת איווה, קיבל את מלגת מיכנר וסיים תואר שני באמנויות יפות מסדנת הכתיבה של איווה.
בזמן שלמד באיווה, הוא פרסם סיפורים קצרים באטלנטיק וב-Paris Review.
סיפורו "White Angel", מתוך הרומן פרי עטו A Home at the End of the World נכלל בקובץ "הסיפורים הקצרים האמריקאיים הטובים ביותר, 1989" שראה אור בידי Houghton Mifflin.
הוא זכה במלגת גוגנהיים ב-1993 וזכה במענק הלאומי לאמנויות ב-1998. הוא זכה בפרס הכתיבה על שם ויטינג Whiting Writers' Award לשנת 1995. קנינגהם לימד בסדנה לאמנויות נאות בפרובינסטאון שבמסצ'וסטס ובתוכנית לכתיבה יוצרת לתואר שני בברוקלין קולג'.
כעת הוא מרצה בכיר לכתיבה יוצרת באוניברסיטת ייל.
קנינגהם הוא הומוסקסואל וחי בזוגיות מונוגמית ארוכת שנים עם הפסיכואנליטיקאי והאמן קן קורבט שלו הוא נשוי.
כתיבתו עוסקת לעיתים קרובות בהומוסקסואליות, אך בראיון בשנת 2010 למגזין OUT אמר שלא היה רוצה שהפן ההומוסקסואלי יתפס כצד העיקרי של ספריו.
בשנת 1949, בלוס אנג'לס בקליפורניה, דמות בשם לורה בראון קוראת את "מרת דאלווי" בעודה מתכננת מסיבת יום הולדת לבעלה.
בשנת 1999, בניו יורק, דמות בשם קלריסה ווהן מתכננת מסיבה לחברה הטוב ומאהבה לשעבר, משורר בשם ריצ'רד, שגוסס ממחלת האיידס.
הרומן פרי עטו, Specimen Days, זכה גם הוא לתשבחות מהמבקרים האמריקאים.
קנינגהם ערך ספר שירה ופרוזה של וולט ויטמן, Laws for Creations, וכתב במשותף עם סוזן מינו תסריט שהוא עיבוד של רומנה של מינו Evening.
הוא גם הפיק את הסרט Evening, שיצא לאקרנים בשנת 2007 וכיכבו בו גלן קלוז, טוני קולט ומריל סטריפ.
עשבי פרא, מאנגלית - כרמית גיא ; אחרית דבר - עודד פלד.
השעות, מאנגלית - כרמית גיא.
עם רדת הערב, מאנגלית - כרמית גיא.
עריכה וכתיבת מבואות ואחרית דבר
עבור השעות הוא זכה בפרסים
פרס פוליצר לספרות בדויה - 1999
מייקל קלייטון הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2007 בבימויו של טוני גילרוי, אודות העורך דין מייקל קלייטון (ג'ורג' קלוני) המתמודד עם התמוטטות עצבים לכאורה של עמיתו.
בסרט משחקים גם טום וילקינסון, טילדה סווינטון וסידני פולאק.
הסרט זכה לביקורות חיוביות והיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר שמתוכם הוא זכה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור משחקה של סווינטון.
הסרט יצא בארצות הברית באוקטובר 2007 וב-28 בספטמבר 2007 בבריטניה.
בישראל הסרט יצא ב-15 בנובמבר 2007.
מייקל קלייטון (ג'ורג' קלוני) הוא עורך דין שעובד בחברת עורכי הדין "קינר, בק ולידין" שבניו יורק.
לאחר שנגמל מהתמכרות להימורים, החברה נתנה לו תפקיד להיות "מתקן" החברה שמשמעותו שימוש בקשריו כדי לעזור ללקוחות החברה.
לאחר שקלייטון עוזר לאחד הלקוחות, הוא נוסע ללא סיבה.
ולאחר שהוא יוצא מרכבו, הרכב מתפוצץ.
הסרט קופץ ארבעה ימים קודם לכן.
כשקלייטון נקרא לרסן את עורך דין החברה, ארתור אדנס (טום וילקינסון), שסובל מהתמוטטות עצבים במהלך תצהיר בתובענה ייצוגית נגד חברת החקלאות "יו-נורט'".
קלייטון מצליח להשתלט על אדנס, אך הוא בורח ממנו במהלך הלילה.
קארן קראודר (טילדה סווינטון), חברת מועצת המנהלים של "יו-נורט'", מגלה שאדנס מחזיק ברשותו חומר מסווג של החברה העלול לסכן אותה.
היא שוכרת שני סוכנים שיעקבו אחריו.
במעקב מתגלה שאדנס צובר ראיות נגד "יו-נורט'" שבעבר הוא ייצג אותה.
קראודר מחליטה לחסל את אדנס באמצעות סוכניה שמדמים את מותו להתאבדות.
בהמשך, קלייטון מגלה שקראודר אחראית למותו של אדנס.
הוא מביים את מותו לאחר שמכוניתו מתפוצצת.
בסוף, הוא גורם למעצרה של קראודר ומנהלי חברת "יו-נורט'" על פשעיהם בפרשה.
טום וילקינסון – ארתור אדנס
טילדה סווינטון – קארן קראודר
סידני פולאק – מרטי בק
מייקל או'קיף – ברי גריסום
אוסטין ויליאמס – הנרי קלייטון
אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 90%.
הסרט זכה להיות הסרט הטוב ביותר לשנת 2007 של מגזינים רבים כמו: USA Today וטיים.
הופעתים של ג'ורג' קלוני, טום וילקינסון וטילדה סווינטון זכו לביקורות מהללות.
הסרט הופיע לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה ולאחר מכן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
הוא שוחרר בהפצה מוגבלת ב-5 באוקטובר בארצות הברית ובהפצה כללית שבוע לאחר מכן.
בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט הכניס כ-10.3 מיליון דולר.
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (טילדה סווינטון)
פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (טילדה סווינטון)
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (טוני גילרוי)
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (טוני גילרוי)
פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (ג'יימס ניוטון הווארד)
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'ורג' קלוני)
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (טום וילקינסון)
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (ג'ורג' קלוני)
פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (טום וילקינסון)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (טילדה סווינטון)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר - סרט קולנוע (ג'ורג' קלוני)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (טום וילקינסון)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (טילדה סווינטון)
פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה (טוני גילרוי)
מייקל קרטר-ויליאמס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הרכז.
לאחר שנתיים בליגת המכללות, העמיד עצמו קרטר-ויליאמס לבחירה בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-11 על ידי פילדלפיה 76', שנחשבה לאחת הקבוצות החלשות בליגה.
במשחק הבכורה שלו בליגה, מול אלופת ה-NBA בשנתיים הקודמות מיאמי היט הוא קלע 22 נקודות, מסר 12 אסיסטים, הוריד שבעה ריבאונדים וחטף תשעה כדורים, מספר החטיפות הרב בהיסטוריה, ומספר האסיסטים השני בגבהו בהיסטוריה לשחקן בהופעת הבכורה בליגה.
במשחקו השלישי בקריירה, מול שיקגו בולס, קלע 26 נקודות ומסר עשרה אסיסטים והיה לשחקן השני בלבד בהיסטוריה שנבחר לשחקן המצטיין בליגה בשבוע הבכורה לאחר שאקיל אוניל ב-1992. בזכות יכולת זאת נבחר קרטר-ויליאמס כשחקן הרוקי של חודש נובמבר במזרח.
קרטר-ויליאמס נבחר בשלושה חודשים לרוקי החודש וסיים את העונה עם 16.7 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-6.3 אסיסטים בממוצע למשחק, יותר מכל רוקי אחר בקטגוריות אלו, והוא גם הוביל את שחקני הרוקיז בממוצע חטיפות למשחק ונבחר לרוקי השנה.
בפברואר 2015, לאחר עונה וחצי בפילדלפיה, הועבר למילווקי באקס כחלק מטרייד משולש עם פיניקס סאנס.
עד סיום עונת קלע קרטר-ויליאמס 14.1 נקודות ומסר 5.6 אסיסטים בממוצע למשחק עבור הבאקס.
באוקטובר 2016 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לטוני סנל.
לקראת עונת חתם על חוזה לעונה אחת בשארלוט הורנטס.
ביולי 2018 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס.
בינואר 2019 נשלח בטרייד לשיקגו בולס, ומיד שוחרר ממנה.
במרץ 2019 חתם באורלנדו מג'יק על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים, ובאפריל חתם על חוזה נוסף עד לסיום עונת .
מייקל קנת' ויליאמס היה שחקן אמריקאי.
התפרסם בזכות תפקידיו כעומאר ליטל בסדרה "הסמויה" וצ'וקי וייט בסדרה "אימפריית הפשע".
מועמד ארבעה פרסי אמי על תפקידו בסרט "סיפורה של בסי סמית" ובסדרות "ליל האירוע", "כשהם רואים אותנו" ו-"ארץ לאבקראפט".
ויליאמס נולד בברוקלין, ניו יורק.
הוא עבר ילדות קשה עם הסתבכויות במספר קטטות, כדי לברוח מאותן צרות הוא נרשם ל"תיאטרון השחור הלאומי" שבניו יורק סיטי.
בגיל צעיר הוא נשר מלימודיו כדי לרכוש קריירה כרקדן, הוא מצא עבודות כרקדן רקע בהופעות של אומנים כגון מדונה וג'ורג' מייקל.
הוא נודע בגלל הצלקת הגדולה שבמצחו אותה קיבל בקטטה לה היה שותף בגיל 25. בזכות אותה הצלקת הוא קיבל הצעות משחק והצעות השתתפות בקליפי מוזיקה.
ויליאמס מת ב-6 בספטמבר 2021, בגיל 54. הוא נמצא ללא רוח חיים בביתו בוויליאמסבורג שבברוקלין על ידי אחיינו.
מותו נגרם באקראי מתערובת רעילה של סמים: פנטניל, פרפלואורופנטניל , הרואין וקוקאין.
בשנת 1999 שיחק בסרטו של מרטין סקורסזה "לגעת במוות", לצידם של ניקולס קייג' וג'ון גודמן בתפקיד של סוחר סמים.
ויליאמס התגלה בשנת 2002 בסדרת הפשע "הסמויה" בתפקיד המאפיונר עומר ליטל, מהדמויות הבולטות בסדרה.
את תפקיד עומר קיבל ויליאמס לאחר אודישן אחד בלבד שערך.
הוא זכה להערכה רבה בתקשורת על הופעותיו ולמילים חמות מנשיא ארצות הברית ברק אובמה שהצהיר בראיון ש"הסמויה" היא הסדרה האהובה עליו ועומר ליטל היא הדמות המועדפת עליו.
לאחר מכן שיתף פעולה עם ג'י ג'י אברהמס בסדרת המתח "זהות בדויה" בה שיחק בשלושה פרקים, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "נקודת ההרג" ובתפקיד משנה בסרט "אני חושב שאני אוהב את אשתי" של כריס רוק.
ב-2009 הופיע ויליאמס בסרטים "אהבה בזמן מלחמה" בתפקיד אלן מלנצ'מפ,"הדרך" ובסדרה של טום פנטנה ובארי לוינסון "הנדבן" בתור דקס שומר ראשו של המיליארדר טדי ריסט (ג'יימס פיורפוי).
בשנת 2010 קיבל ויליאמס תפקיד גדול בסדרת הפשע בתקופתית המצליחה "אימפריית הפשע", בסדרה גילם את אלברט "צ'וקי" וייט, מנהיג הקהילה השחורה באטלנטיק סיטי.
באותה שנה השתתף גם בסרט הפשע "רחובות ברוקלין" בתפקיד המאפיונר רד.
בשנת 2013 שיחק ויליאמס בהפקתו של דוויין ג'ונסון "מלשין" ובסרט הדרמה "12 שנים של עבדות" שביים סטיב מקווין והפיק בראד פיט, המבוסס על אוטוביוגרפיה באותו שם מאת סולומון נורת'אפ משנת 1853..
בשנת 2015 שיחק בתור ג'ק גי בעלה של הזמרת בסי סמית (קווין לטיפה) בדרמה המוזיקלית של HBO "סיפורה של בסי סמית", ועל תפקידו הועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2016 שיחק בקומדיה "מכסחות השדים" המבוסס על הסרט מ-1984. באותה שנה שיחק בסרט הפעולה "אמונת המתנקש", אשר מבוסס על סדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed.
בסרט גילם את מוסה, לצד מייקל פסבנדר.
בנוסף, שיחק במיני-סדרה "ליל האירוע" ברשת "HBO", בתפקיד פרדי נייט.
על תפקידו בסדרה היה שוב מועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2019 שיחק ויליאמס את אביו של אנטון מקגריי במיני סדרה של נטפליקס, "כשהם רואים אותנו" שמבוססת על סיפורם האמיתי של חמישה נערים צעירים שהורשעו באונס ובניסיון רצח של אצנית בסנטרל פארק בניו יורק למרות היותם חפים מפשע.
על תפקידו זה היה מועמד ויליאמס בפעם השלישית לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או סרט.
בשנת 2020 הוא גילם את מונטרוז פרימן, אביו הנוקשה והמסתורי של אטיקוס בסדרת האימה "ארץ לאבקראפט" ששודרה ברשת "HBO".
+שנהסרטתפקידהערות1996הקליע (אנ')"היי טופ"Mugshotרומור1998מורה מחליף 2 (אנ')חבר כנופיה1999לגעת במוות (אנ')סוחר סמים2000Broke Evenקני2004Doing Hard Timeכריס קרייג2006Bondageוויליבשם הצדק (אנ')סמואל קיי5up 2downטרנס2007אני חושב שאני אוהב את אשתי (אנ')טדינראתה לאחרונהדווין2008הענק הירוקצופה מהצדBelly 2: Millionaire Boyz ClubטוניMiracle at St.
Discipline."CSI: ניו יורקרג'י דנהאםפרק: "The Box"2009חוק וסדרצ'ארלס קולפרק: "Great Satan"הנדבן (אנ')דקס ווהןתפקיד ראשי; 8 פרקים2010CSIלורןפרק: "World's End"2010–14אימפריית הפשעאלברט "צ'וקי" וייטתפקיד ראשי (5 עונות); 56 פרקים2011דטרויט 1-8-7 (אנ')קלרנס וורנטוןפרק: "Legacy/Drag City"The Cookout 2מייקסרט טלוויזיה של BET2011–12קומיוניטיד"ר מרשל קיין3 פרקים2013Walk This Wayהכומר ג'ק דניאלססדרת רשת; 7 פרקיםHigh School USA!לושיוסדיבוב; פרק: "Adderall"2014Lucas Bros.
Moving Co.שטן / בחור ניגרידיבוב; פרק: "A/C Tundra"2015סיפורה של בסי סמית'ג'ק ג'יסרט טלוויזיה של HBO
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2015)אוצרות שלפני המוות רוק בניוןמיני-סדרה2016ליל האירועפרדי נייט6 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2017)2016–18האפ ולנארד (אנ')לנארד פייןתפקיד ראשי (3 עונות); 18פרקים2016, 2022Black Market with Michael K.
גם מפיק בפועל2017When We Riseקן ג'ונס (אנ')4 פרקים2017–21משפחת מרפיסמוקי גרינוודדיבוב; 18 פרקים2018ספר האורחים (אנ')גייבפרק: "Someplace Other Than Here"2019השבוע שעבר עם ג'ון אוליברריצ'רד סאקלר (אנ')פרק: "Opioids II"כשהם רואים אותנובובי מקריי4 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2019)2020ארץ לאבקראפטמונטרוז פרימןתפקיד ראשי; 10 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת דרמה (אנ') (2021)
+שנהמחזהתפקידהערות2007The 24 Hour Playsגרינגתיאטרון אמריקן איירליינס (אנ'), ברודוויי
מייקל אנתוני אדוארד קיד-גילכריסט הוא כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדת הסמול פורוורד.
נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה בשנת 2013. בשנת 2011 שינה את שם משפחתו לקיד-גילכריסט (הוסיף את השם קיד) על שם דודו.
קיד-גילכריסט נולד בשם מייקל גילכריסט, וגדל בסומרדייל, ניו ג'רזי.
בגיל 3 אביו נפטר, והוא גדל עם אמו ואביו החורג.
קיד-גילכריסט התקבל לקבוצת הכדורסל של תיכון סט.
פטריק בעיר אליזבת, וכבר בגיל צעיר נחשב לפוטנציאל גדול בארצות הברית.
גילכריסט דורג במקום ה-3 בדירוג מגזין ה-ESPN.
ביולי 2010 נטל חלק גילכריסט בזכייה במדליית הזהב של נבחרת ארצות הברית בכדורסל עד גיל 17 יחד עם חברו לאוניברסיטת קנטקי, מרקיז טיג.
גילכריסט הצטרף לאוניברסיטת קנטקי ב-14 באפריל 2010. במשחקו הראשון לעונת 2011/12, קלע גילכריסט 15 נקודות (5 מ-9 מהשדה).
גילכריסט קבע דאבל דאבל ראשון במכללות כאשר קלע 17 נקודות ולקח 11 כדורים חוזרים נגד אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
גילכריסט קבע שיא קריירה כשקלע 24 נקודות ואסף 19 ריבאונדים נגד לואיוויל.
בסיום עונת הפרשמן שלו במכללות, הודיע גילכריסט כי אינו ממשיך לעוד עונה והוא מעמיד את עצמו לדראפט ה-NBA.
זאת לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק.
לאחר שעזב את ליגת המכללות לעונת אימון אישי לקראת הדראפט, נכלל קיד-גילכריסט סופית ברשימת הדראפט באפריל 2012. ב-28 ביוני נבחר קיד-גילכריסט בבחירה ה-2 בדראפט לשארלוט בובקאטס, וחתם בקבוצה לארבע שנים, תמורת 14 מיליון דולר ברוטו.
ב-10 בנובמבר רשם קיד-גילכריסט את הדאבל דאבל הראשון שלו ב-NBA בניצחון 97–101 על דאלאס מאבריקס.
קיד-גילכריסט קלע באותו משחק 25 נקודות וליקט 12 ריבאונדים.
בעקבות הדאבל דאבל, הפך קיד-גילכריסט לאחד מ-5 השחקנים היחידים בהיסטוריה מתחת לגיל 20 שקלעו מעל 25 נקודות ואספו מעל 12 ריבאונדים, והצעיר ביותר שעושה את זה אחרי לברון ג'יימס.
ב-2 בפברואר 2013, סבל קיד-גילכריסט מזעזוע מוח לאחר שהתנגש עם חברו לקבוצה במהלך משחק נגד יוסטון רוקטס.
ב-14 במאי נבחר קיד-גילכריסט לחמישיית הרוקיז של העונה.
בסיום עונתו הראשונה ב-NBA העמיד ממוצעים של 9.0 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.
בעונת 2013/14, היה שותף קיד-גילכריסט להעפלתה השנייה של שרלוט בובקאטס בפעם השנייה בתולדותיה לפלייאוף, אך הבובקאטס הפסידו 4:0 למיאמי היט והודחו בסיבוב הראשון.
ב-8 בפברואר 2020, לאחר כ-7 וחצי עונות בשארלוט, שוחרר קיד-גילכריסט מהקבוצה.
מיד לאחר שחרורו מההורנטס חתם קיד-גילכריסט על חוזה בדאלאס מאבריקס עד לסיום עונת .
לקראת עונת חתם על חוזה בניו יורק ניקס, אולם שוחרר מהקבוצה לפני פתיחת העונה.
מייקל ג'רום קופר הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 12 עונות בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס וזכה עמה בחמש אליפויות NBA.
קופר נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוא התחיל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת פסדינה סיטי, שם למד שנתיים, לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת ניו מקסיקו בה השלים את לימודיו.
בעונתו האחרונה בניו מקסיקו העמיד קופר של 16.3 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק עבור קבוצת הכדורסל של המכללה.
קופר נבחר על ידי הלוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-60 בדראפט 1978, והפך לחלק חשוב בקבוצות ה"שואו-טיים לייקרס" בזכות יכולותיו ההגנתיות.
במהלך 12 עונותיו בלייקרס, נבחר קופר שמונה פעמים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה, מתוכן חמש בחמישייה הראשונה.
בעונת הוא אף נבחר לשחקן ההגנה של העונה.
ביחד עם כרים עבדול-ג'באר ומג'יק ג'ונסון, זכה קופר עם הלייקרס בחמש אליפויות NBA בעונות , , , ו-.
בגובה 1.96 מטר ובמשקל 77 ק"ג, קופר הצנום שיחק בעמדות הקלע, סמול פורוורד ולעיתים גם רכז, כשבצד ההגנתי נדרש בדרך כלל לשמור על השחקן הטוב ביותר בעמדות הקלע או הסמול פורוורד.
לארי בירד ציין בעבר שקופר הוא השומר הטוב ביותר מולו שיחק.
במהלך הקריירה העמיד קופר ממוצעים של 8.9 נקודות, 3.2 ריבאונדים, 4.2 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.
בעונת שיחק קופר בווירטוס רומא מהליגה האיטלקית במשך עונה אחת, בה העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק.
בסיום העונה הודיע קופר על פרישתו ממשחק מקצועי.
לאחר קריירת המשחק, שימש קופר כעוזר ג'נרל מנג'ר בלוס אנג'לס לייקרס תחת ג'רי וסט במשך שלוש שנים, לפני שהצטרף לצוות האימון כעוזר המאמן של מג'יק ג'ונסון, ולאחר מכן של צ'אק דיילי.
בשנת 2004 עזב קופר את הספארקס ומונה לעוזר מאמן בדנוור נאגטס תחת ג'ו בזדליק.
בזדליק פוטר מתפקידו לאחר 24 משחקים וקופר מונה במקומו למאמן הראשי הזמני של הקבוצה.
קופר החזיק בתפקיד המאמן הראשי במשך כחודש עד שהובא ג'ורג' קארל לאמן את הקבוצה, אז חזר קופר לתפקיד עוזר המאמן עד לסיום העונה.
לאחר מכן עבר קופר לאמן את קבוצת אלבקרקי ת'אנדרבירדס מליגת הפיתוח של ה-NBA במשך שנתיים (2006–2007).
בעונתו הראשונה זכתה הקבוצה באליפות הליגה.
בכך הפך קופר לאדם היחיד שזוכה, כמאמן או כשחקן, באליפות ליגת ה-NBA, באליפות ליגת ה-WNBA ובאליפות ליגת הפיתוח.
בשנת 2007 חזר קופר לתפקיד מאמנה הראשי של לוס אנג'לס ספארקס, ובשנת 2009 הוא מונה לתפקיד מאמן קבוצת הנשים של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
קופר פרש מהתפקיד בשנת 2013 לאחר שקבוצתו העמידה מאזן ניצחונות שלילי (57–72) בשנותיו בקבוצה.
בנובמבר 2013 מונה קופר למאמנה של קבוצת אטלנטה דרים מליגת ה-WNBA.
מייקל קיצ'ן הוא שחקן ומפיק טלוויזיה אנגלי.
ידוע במיוחד בתפקיד סגן-ניצב פויל בסדרת הדרמה "המלחמה של פויל" של ITV.
קיצ'ן מוכר גם בתפקיד ביל טאנר אותו גילם בשני סרטי ג'יימס בונד.
קיצ'ן נולד בלסטר שבמחוז לסטרשייר.
כילד, בסביבות שנת 1960, היה נער מקהלה בכנסייה ולרוב שר כסולן.
הוא למד בבית ספר לבנים בעיר לסטר, שם הופיע על הבמה בהפקה של "סימבלין".
הוא עבד ב-"National Youth Theatre" ובתיאטרון בלגרייד בקובנטרי ואחר כך התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ב-1969 בהיותו עדיין תלמיד ב-RADA זכה ב"פרס אמיל ליטלר" על כישרון יוצא דופן.
מגלה הכישרונות פיטר פרוגט מסוכנות "פלאנט & פרוגט" גילה את קיצ'ן בהיות באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
בשנות השבעים השתתף קיצ'ן בתפקידי משנה בסרטים כמו "Unman, Wittering and Zigo" (1971) וב-"Dracula A.D.
הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו במחזה "Hell's Angels" מאת דייוויד אגניו במסגרת סדרת התוכניות "Play for Today", בסדרת הטלוויזיה "Thriller" ובסדרה "Beasts".
קיצ'ן שיחק בתפקיד מרטין בהפקה המקורית של דניס פוטר משנת 1976 ל-"Brimstone and Treacle", הופיע בתפקיד פיטר ב-"Caught on a Train" של סטיבן פוליאקוף, גילם את אדמונד ב"המלך ליר", הפקה של ה-BBC למחזות של שייקספיר.
באותה מסגרת שיחק בתפקיד אנטיפולי ב"קומדיה של טעויות" ובתפקיד במפורת' במחזה הטלוויזיוני "The Long and the Short and the Tall" משנת 1979.
בקולנוע שיחק קיצ'ן בתפקיד לארנר בסרט "זכוכית שבורה" (1980), בדמות רוכוס מיש בסרט "הבונקר" (1981) ובתפקיד ברקלי קול בסרט "זיכרונות מאפריקה" (1985).
ב-"To Play the King" סדרת ההמשך של הסדרה הבריטית "בית הקלפים", גילם את מלך בריטניה, שניתן לזהות בה את דמותו של הנסיך צ'ארלס.
במיני-סדרה "The Hanging Gale" גילם דמות של סוכן קרקעות אנגלי בתקופת הרעב באירלנד.
קיצ'ן הופיע בתפקיד ביל טאנר בסרטי ג'יימס בונד בכיכובו של פירס ברוסנן, "גולדן איי" (1995) וב"העולם אינו מספיק" (1999).
בין השנים 2002 ו-2005 כיכב קיצ'ן בתפקיד הראשי כסגן-ניצב בילוש כריסטופר פויל בסדרת הדרמה של ITV "המלחמה של פויל".
בתפקיד אורח הופיע קיצ'ן בתוכניות טלוויזיה רבות כמו "המקצוענים", "Minder", "המפקח מורס", "A Touch of Frost", "בין השורות" וב"דיאל ופסקו".
קיצ'ן הוא גם שחקן תיאטרון ידוע.
בין תפקידיו בתיאטרון תלמי במחזה "קיסר וקלאופטרה" שהועלה בתיאטרון בלגרייד ב-1996, הופעה במחזה "Magnificence" מאת הווארד ברנטון מ-1973 בתיאטרון רויאל קורט, ובדמות ויליאם הוגארת' במחזה "The Art of Success" של ניק דיר בשנים 1986–1987.
עם הרויאל שייקספיר קומפני שיחק קיצ'ן בסטרטפורד בתפקיד מרקוצ'יו ב"רומיאו ויוליה".
הוא היה חבר בלהקת התיאטרון הלאומי ובלהקת התיאטרון "Young Vic" והופיע בתפקיד יאגו במחזה "אותלו".
ב-1974 הופיע בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "האביב מתעורר" לצידם של פיטר פירת', ג'ני אגוטר, בריל ריד וסיריל קיוזק.
קיצ'ן שיחק לצידם של רלף ריצ'רדסון וג'ון גילגוד במחזה "No Man's Land" מאת הרולד פינטר בבימויו של פיטר הול.
ב-1984 שיחק בתפקיד מלכיאור במחזה "On the Razzle" מאת טום סטופארד, וב-1984 השתתף במחזה נוסף של סטופארד "Rough Crossing".
קיצ'ן נשוי לרוואנה מילר, אותה הכיר בסוף שנות השמונים כשהייתה מלבישה ב-RSC.
קיצ'ן שומר על פרטיותו ומתראיין לעיתים רחוקות בלבד.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1971 Unman, Wittering and Zigo בונגבין 1972 Dracula A.D.
מייקל ג'וזף קלי הוא שחקן אמריקאי.
הוא השתתף בין השאר בסרטים "האשליה", "שחר המתים", "ההחלפה" ו"אוורסט".
הוא מוכר גם בתפקידו בסדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" ובשל תפקידו כדאג סטמפר בסדרה "בית הקלפים" מבית נטפליקס.
קלי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל בלורנסויל, ג'ורג'יה.
לקלי אח בשם אנדרו, ו-2 אחיות בשם שנון וקייסי.
אביו מייקל ממוצא אירי ואמו מורין ממוצא איטלקי.
הוא למד באוניברסיטת קוסטל קרוליינה.
בשנת 2005 גילם את הבלש בובי קרוקר בסדרת הפשע "קוז'אק" ברשת USA.
בשנת 2006 שיחק בסרט "אלופים" לצד קליאה דובאל.
בשנת 2007 שיחק בסרט האימה "בכל האמצעים" בכיכובה של רייצ'ל מיינר.
בשנת 2009 גילם את פול קרטר בסרט גיבורי-העל "השומר" בכיכובו של וודי הרלסון.
בשנת 2012 שיחק בסרט המתח "כרוניקה בזמן אמת" בכיכובם של דיין דיהן, אלכס ראסל ומייקל בי.
בשנת 2013 שיחק בסרט האקשן "האשליה" בתור פולר, סוכן FBI.
משנת 2014 משחק בסדרה "בית הקלפים".
ב-2016 שיחק בסרט האימה "מגפה".
בשנת 2017 החל לשחק במיני-סדרת המתח "טאבו" של רשת BBC בכיכובו של טום הארדי.
שיחק גם במיני-סדרת המלחמה של נשיונל ג'יאוגרפיק "ארוכה הדרך הביתה" (אנ') בתפקיד של גארי ולסקי.
בשנת 2019 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת הפעולה "ג'ק ראיין" ברשת אמזון, בתור סוכן ה-CIA בוונצואלה מייק נובמבר.
המשיך בתפקיד גם בעונה השלישית כסוכן עצמאי.
בשנת 2020 גילם את אנדרו מקייב במיני-סדרת הטלוויזיה "נאמנות עליונה" של רשת שואוטיים, שמבוססת על הספר של ג'יימס קומי מ-2018.
בשנת 2021 שיחק בסרט האקשן המקורי של נטפליקס "שטח קרב" לצד אנתוני מאקי.
בשנת 2023 לוהק לגלם תפקיד משני במיני-סדרה "הפינגווין" שתעלה במהלך שנת 2024 ברשת HBO Max.
באותה שנה החל לשחק בסדרה "לביאות: מבצעים מיוחדים" בתפקיד ביירון.
בשנת 2025 שיחק את טומי במותחן הפשע "הלילה תמיד מגיע" (אנ') ששוחרר בשירות הסטרימינג "נטפליקס".
הוא התחתן בשנת 2005 ויש לו 2 ילדים.
מייקל סמואל קיוונוקה הוא זמר-יוצר וגיטריסט בריטי.
בשל סגנונו המוזיקלי המשלב פולק ומוזיקת נשמה, הושווה קיוונוקה למוזיקאים דוגמת מרווין גיי, ביל וית'רס, אוטיס רדינג ואחרים.
בשנת 2012 זכה בתואר המוזיקאי המבטיח ביותר של השנה, בסקר של ה-BBC.
קיוונוקה נולד בהארינגיי שבצפון לונדון, בן להורים מאוגנדה, שהגיעו לאנגליה לאחר שברחו ממשטר אידי אמין.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים בבית הספר "Fortismere" שבעיר בשנת 2005, החל ללמוד בפקולטה לאומנויות, עיצוב ומדיה באוניברסיטת "ווסטמינסטר".
בתחילת דרכו המוזיקלית, שימש קיוונוקה כנגן גיטרה לצד אמני ההיפ הופ באשי (Bashy) וצ'יפ (Chip), בטרם יצא לדרך עצמאית.
בשנת 2011, חתם קיוונוקה עם חברת התקליטים "Communion", אשר הפיקה לו את שתי ה-EP's הראשונים שלו, בהם "Tell Me A Tale", שיצא ב-13 ביוני 2011.
באותה שנה הצטרף לסיבוב ההופעות השני של אדל "Adele Live", אשר החל ב-21 במרץ 2011. בהמשך הופיע עימה במסגרת פסטיבל המוזיקה של אפל.
ב-25 ביוני 2011, הופיע בפסטיבל "Calling" שנערך בהייד פארק שבמרכז לונדון.
בשנת 2011, חתם קיוונוקה על חוזה הקלטות עם חברת "פולידור".
בשנת בינואר 2012, זכה בתואר "המוזיקאי המבטיח ביותר של השנה", בסקר של ה-BBC.
ב-12 במרץ 2012 הוציא קיוונוקה את אלבום הסולו הראשון שלו "Home Again", אשר זכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2013 הוא הופיע על הבמה המרכזית בפסטיבל הג'אז לאב סופרים.
ב-15 ביולי 2016 יצא אלבומו השני "Love & Hate", בהפקתו של דיינג'ר מאוס, אשר זכה אף הוא לשבחי המבקרים.
ב-1 בנובמבר 2019 יצא אלבומו השלישי, "Kiwanuka", גם הוא בהפקתו של דיינג'ר מאוס.
סגנונו המוזיקלי של קיוונוקה מאופיין בשילוב של פולק רוק עם מאפיינים של מוזיקת סול.
בשל כך, הוא הוזכר, בין היתר, עם אמנים כמו אייזק הייז, בשל שיריו הארוכים והעיבודים המורכבים והעשירים, ביל ויתרס, בשל הדומיננטיות של הגיטרה האקוסטית בשיריו, ואוטיס רדינג, בשל קולו המחוספס.
מייקל אריק קורילה הידוע בכינויו: הגורילה הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל.
שירת כמפקד פיקוד המרכז של ארצות הברית.
קורילה נולד בקליפורניה וגדל באלק ריבר שבמינסוטה.
ב-1988 סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
שירת כמפקד מחלקה בגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82. פיקד על מחלקה רובאית בגדוד השלישי של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו במבצע שמירת הדמוקרטיה בהאיטי.
שירת כקצין חי"ר בגדוד הראשון של הרגימנט החמישי בדיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית ובחטיבת הצנחנים ה-173 באיטליה.
שימש עוזרו של מפקד הארמייה השביעית ומפקדת כוחות הצבא באירופה.
הוא השתתף במלחמת המפרץ, בפלישה האמריקאית לפנמה, בכוח קוסובו ובכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.
בשנים 2004–2005 פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-24 במשימתו בעיראק במסגרת חטיבת הסטרייקים הראשונה של דיוויזיית החי"ר ה-25. הוא נפצע מהתפוצצות מכונית תופת ונפגע באורח קשה מירי במהלך קרב במוסול נגד פעילי אל-קאעידה.
לחימת הגדוד ופציעתו של קורילה תועדו על ידי הכתב והצלם מייקל יון, שהתלווה לכוחות.
בשנים 2006–2008 פיקד על הגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו מספר פעמים בלחימה בעיראק ובאפגניסטן.
באוגוסט 2009 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75 ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2011. בתקופת פיקודו צורפה פלוגה נוספת לכל גדוד ברגימנט.
בתפקידיו הבאים שירת כעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ומפקד כוח משולב למבצעים מיוחדים באפגניסטן.
בספטמבר 2014 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית החי"ר הראשונה, זמן קצר אחר כך הוצבה הדיוויזיה במחוז ארביל בעיראק ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית.
במאי 2015 מונה לראש אגף למבצעים מיוחדים ולוחמה בטרור במטות המשולבים.
באוגוסט 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בספטמבר 2018 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית.
באוקטובר 2019 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 בדרגת לוטננט גנרל.
מפקד פיקוד המרכז של ארצות הברית
באפריל 2022 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית והועלה לדרגת גנרל.
הפיקוד בתקופתו היה מעורב במלחמת חרבות ברזל כאשר פעל במבצע שומר השגשוג, מבצע קשת פוסידון, תקיפות בסוריה ובעיראק, בסיוע בהגנה על ישראל לקראת ובמהלך המתקפה האיראנית על ישראל, במהלך נפילת משטר אל-אסד בסוריה ובמהלך מלחמת איראן-ישראל מיוני 2025. באוגוסט 2025 סיים את כהונתו.
לאחר פרישתו הצטרף כעמית למכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, והוא משמש כיועץ בכיר בבנק ההשקעות Lazard.
קורילה בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ריג'יס בקולורדו ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה.
נשוי למרי פייג', ואב לשתי בנות.
מייקל דייוויד קורס הוא מעצב אופנה יהודי-אמריקאי איטלקי.
הוא הבעלים והמנהל בפועל של מותג האופנה היוקרתי הנושא את שמו: Michael Kors (MK).
הוא מתמחה בעיקר בעיצוב בגדים ספורטיביים ובנוסף מעצב אביזרי אופנה כגון תיקים, ארנקים, שעונים ותכשיטים.
נולד בשם קארל אנדרסון ג'וניור (Karl Anderson Jr) בלונג איילנד, ניו יורק שבארצות הברית לאם יהודייה ולאב נוצרי ממוצא שוודי.
בנם של ג'ואן המבורגר וקארל אנדרסון שהיה סטודנט ודוגמן לשעבר.
השניים התגרשו ואמו נישאה בשנית לביל קורס כאשר היה בן 5 ואמו אמרה לו שבאפשרותו לשנות גם את שמו הפרטי והוא בחר בשם מייקל דייוויד קורס.
קורס גדל בניו יורק וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון "ג'ון קנדי".
קורס התחתן עם בן זוגו לאנס לה פייר ב-6 באוגוסט 2011 בניו יורק.
עניינו של קורס באופנה החל מגיל צעיר ואמו חשבה שזה בגלל שנחשף לעולם הזה משום שדגמנה בצעירותה.
בגיל 5 מייקל עזר בעיצוב שמלת החתונה של אמו כאשר נישאה מחדש.
בגיל הנעורים מייקל החל לעצב ולמכור בגדים מהמרתף של הוריו והוא קרא לחנות שלו פרפר הברזל (Iron Butterfly).
קורס למד משחק למשך תקופה מסוימת אך הפסיק בגיל 14 והחליט להתרכז בעיצוב אופנה.
ב-1977 נרשם קורס ללימודים במכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק, הוא פרש לאחר 9 חודשים בלבד והחל לעבוד בבוטיק קטן מול חנות הכולבו ברגדורף גודמן ברחוב 57 שבמידטאון מנהטן.
הוא החל כאיש מכירות והתקדם עד שהפך למעצב ואחראי תצוגת הראווה של החנות.
דון מלאו המעצבת הראשית של הכולבו הביעה בקורס התעניינות והציעה לו להציג את עיצוביו בחנות.