tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הגמר היה שחזור של הגמר מהשנה שעברה, כאשר ארגנטינה וצ'ילה סיימו בתיקו נטול שערים והמשחק עבר להכרעה בדו־קרב בעיטות עונשין.
מסי בתורו בעט את הכדור מחוץ למסגרת השער, וצ'ילה ניצחה 4–2 בבעיטות עונשין, בפעם השנייה בתוך שנה.
היה זה ההפסד הרביעי של מסי בגמר, ושנה שלישית ברציפות, והוא נצפה ממרר בבכי על המגרש לאחר ההפסד.
מיד עם ההפסד פרש מסי מהנבחרת בשידור חי: "זה נגמר, הפסדתי ארבעה גמרים בנבחרת, אז כנראה שזה לא בשבילי.
מסי סיים כסגן מלך השערים (לאחר אדוארדו ורגאס) עם חמישה שערים, ומלך הבישולים עם ארבעה כאלו.
הוא זכה בהכי הרבה פרסי איש המשחק (3), אך הפסיד את פרס השחקן המצטיין של הטורניר לאלכסיס סאנצ'ס.
לאחר הצהרתו המפתיעה של מסי, האוהדים בארגנטינה החלו בקמפיין על מנת לשנות את דעתו.
כשהקבוצה נחתה בבואנוס איירס האוהדים קיבלו את פניו של מסי עם שלטים "מסי אל תלך".
נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי דחק במסי לא לעזוב ואמר: "אנחנו בני מזל, זו מתנה מאלוהים שיש לך את השחקן הטוב ביותר בעולם.
ליאו מסי הוא הדבר הגדול ביותר שיש לנו בארגנטינה ואנחנו צריכים לדאוג לו".
במאמץ לשכנע את מסי, ראש עיריית בואנוס איירס, הוראסיו רודריגס לארטה, חשף פסל של מסי בבירה.
גם דייגו מראדונה ושחקני עבר נוספים הפצירו במסי לחזור לנבחרת.
המערכה נמשכה גם ברחובות, כאשר ב־2 ביולי נערכה הפגנת המונים באובליסק של בואנוס איירס תחת הסיסמה "אל תלך ליאו", שהפכה להאשטאג פופולרי.
שבוע בלבד לאחר הודעת הפרישה דיווח העיתון הארגנטינאי "לה נאסיון" כי מסי נכנע ללחץ הציבורי, ושוקל לחזור לנבחרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 שיחלו בספטמבר.
ב־11 באוגוסט מונה אדגרדו באוסה למאמן הנבחרת, ולמחרת הודיע מסי כי הוא חוזר באופן רשמי לנבחרת ארגנטינה.
ב־1 בספטמבר כבש מסי בניצחון 1–0 על , במסגרת הסיבוב הראשון במוקדמות המונדיאל.
ב־28 במרץ 2017 הורחק מסי לארבעה משחקים בינלאומיים ונקנס ב־10,000 פרנק שווייצרי, בעוון העלבת עוזר שופט בניצחון 1–0 מול ב־23 במרץ.
מסי היה צפוי להחמיץ את המחזורים המכריעים במוקדמות המונדיאל (, , ו), ולשוב רק במחזור האחרון ().
בינתיים ארגנטינה הפסידה בלעדיו 0–2 לבוליביה.
ב־5 במאי קיבלה פיפ"א את הערעור של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית וביטלה את עונש ההרחקה והקנס, ומסי חזר לסגל ארגנטינה לקראת ארבעת משחקי המוקדמות הנותרים (לאחר שכבר החמיץ משחק אחד).
למרות זאת ארגנטינה לא השכילה לנצח בשלושת המשחקים הבאים, והגיעה למחזור האחרון כשהיא במקום השישי בבית, מתחת המקום הרביעי שמוביל למונדיאל, ומתחת למקום החמישי שמוביל לפלייאוף בין יבשתי על ההעפלה למונדיאל.
במשחק זה הפך מסי למלך השערים של מוקדמות המונדיאל באמריקה הדרומית, עם 21 ובצוותא עם לואיס סוארס, לאחר ששניהם עקפו את הרנן קרספו.
2018: מונדיאל ושנות השפל של הנבחרת
על רקע קמפיין המוקדמות הגרוע של הנבחרת, הציפיות ממנה היו נמוכות לקראת מונדיאל 2018 שנערך ברוסיה.
במרץ, ארגנטינה ללא מסי הפצוע הובסה 1–6 על ידי במשחק הכנה למונדיאל.
במשחק הראשון בשלב הבתים של המונדיאל, מסי החמיץ פנדל והזדמנות לניצחון מול , במשחק שהסתיים בתיקו 1–1. במשחק השני הובסה ארגנטינה 0–3 על ידי .
לאחר התבוסה דיבר חורחה סמפאולי על חוסר האיכות בקבוצה הסובבת את מסי, והסביר את ההפסד בכך ששחקניו לא הצליחו למסור את הכדור למסי.
לוקה מודריץ', קפטן נבחרת קרואטיה, הצהיר גם הוא לאחר המשחק: "מסי שחקן מדהים, אבל הוא לא יכול לעשות הכול לבד".
לקראת הסיבוב השלישי, ארגנטינה הייתה במקום האחרון בבית עם נקודה אחת בלבד, והדחה משפילה כבר בשלב הבתים הייתה קרובה מתמיד.
במשחק מול בגזפרום ארנה, כבש מסי את השער הראשון בניצחון 2–1, ניצחון שהעלה את ארגנטינה לשמינית הגמר, משום שלמרבה מזלה איסלנד הפסידה לקרואטיה במשחק המקביל.
עם שער זה מסי הפך לארגנטינאי השלישי (לאחר דייגו מראדונה וגבריאל באטיסטוטה) שכובש בשלושה גביעי עולם שונים; והוא גם הפך לשחקן הראשון שכובש בגביע העולם בשלושה עשורים שונים בחייו.
השער היה מועמד לשער הטורניר, ומסי זכה גם בפרס איש המשחק.
בשלב שמינית הגמר נפגשה ארגנטינה, כסגנית בית ד', עם , אלופת בית ג'.
בקרב שנערך באק בארס ארנה, מסי בישל פעמיים לגבריאל מרקאדו וסרחיו אגוארו, אך ארגנטינה איבדה יתרון 2–1 בדרך להפסד 3–4 והודחה מהמונדיאל.
במשחק זה הפך מסי לשחקן הראשון שמבשל בארבעה גביעי עולם רצופים, ולארגנטינאי הראשון שמבשל צמד בגביע העולם, מאז דייגו מראדונה מול ב־1986.
לאחר המונדיאל, מסי לא השתתף במשחקי הידידות מול ו בספטמבר, ודווח כי לא סביר שיחזור ללבוש את המדים הלאומיים בשנת 2018. היעדרותו גרמה לספקולציות בתקשורת כי הוא עתיד לפרוש מהנבחרת בפעם השנייה.
למרות זאת, במרץ 2019 הוא זומן לסגל שפרסם המאמן החדש ליונל סקאלוני לקראת משחקי הידידות עם ו.
ב־22 במרץ 2019 הוא שיחק לראשונה מאז המונדיאל במדי ארגנטינה, בהפסד 1–3 לוונצואלה.
ב־21 במאי נכלל מסי בסגל בן 23 השחקנים שפרסם ליונל סקאלוני לקראת משחקי קופה אמריקה 2019 שנערך בברזיל.
עוד לפני תחילת הטורניר הודה מסי כי ארגנטינה איננה פייבוריטית.
במשחק הפתיחה הפסידה ארגנטינה 0–2 ל, וספגה ביקורת רבה.
היה זה ההפסד הראשון של ארגנטינה במשחק הפתיחה של הקופה אמריקה מאז 1979. במשחק השני כבש מסי את שער השוויון מנהקודה הלבנה בתיקו 1–1 עם , ולנוכח היכולת הגרועה בארגנטינה החלו לחשוש מהדחה מוקדמת כבר בשלב הבתים.
לבסוף, ארגנטינה ניצחה 2–0 את במשחק האחרון בשלב הבתים, והעפילה לרבע הגמר.
לאחר הניצחון 2–0 על ברבע הגמר, ספג מסי בתקשורת ביקורת על תפקודו ובתגובה הוא הודה כי לא היה זה הטורניר הטוב ביותר שלו, ומתח ביקורת על איכותם של המגרשים.
בחצי הגמר הובסה ארגנטינה 0–2 על ידי המארחת, ומסי מתח ביקורת על השיפוט וטען כי השיפוט נועד לסייע לניצחון של הנבחרת הביתית.
במשחק על המקום השלישי מול ב־6 ביולי בישל מסי את השער הראשון לסרחיו אגוארו בניצחון 2–1, אך כבר בדקה ה־37 הורחק בכרטיס אדום בפעם השנייה בקריירה, לאחר עימות עם המגן הצ'יליאני גארי מדל.
לאחר המשחק סירב מסי לאסוף את מדליית הארד, תקף בחריפות את השיפוט של CONMEBOL, ורמז כי דברי הביקורת שהשמיע לאחר חצי הגמר הובילו להרחקתו.
מאוחר יותר פרסם מסי התנצלות על דבריו, אך ספג קנס של 1,500 דולר והרחקה ממשחק אחד עקב הכרטיס האדום.
ב־2 באוגוסט קנסה CONMEBOL את מסי ב־50,000 דולר והרחקה של שלושה חודשים ממשחקי הנבחרת, עקב דבריו על השחיתות השיפוטית.
בעקבות כך מסי החמיץ את משחקי הידידות מול , , ו בספטמבר ואוקטובר.
ב־15 בנובמבר חזר מסי מההשעייה בסופר קלאסיקו האמריקני נגד , וכבש את השער היחיד במשחק שנגמר בניצחון 1–0. ב־8 באוקטובר 2020 כבש מסי בבעיטת עונשין את השער היחיד בניצחון 1–0 על במסגרת הסיבוב הראשון במוקדמות מונדיאל 2022.
2021: זכייה ראשונה בקופה אמריקה
ב־14 ביוני 2021 כבש מסי בבעיטה חופשית בתיקו 1–1 מול במשחק הפתיחה של ארגנטינה בקופה אמריקה 2021 שנערך בברזיל.
ב־21 ביוני, בניצחון 1–0 על במחזור השלישי של שלב הבתים, שיחק מסי את משחקו ה־147 במדי ארגנטינה ובכך השווה את שיאו של חאבייר מסצ'ראנו.
שבוע לאחר מכן הוא הפך לשיאן ההופעות, בניצחון 4–1 על , כאשר הוא מבשל לפאפו גומס את השער הראשון במשחק וכובש מאוחר יותר צמד משלו.
ב־3 ביולי בישל מסי פעמיים וכבש שער מבעיטה חופשית בניצחון 3–0 על ברבע הגמר.
ב־6 ביולי, בתיקו 1–1 עם בחצי הגמר, רשם מסי בישול חמישי ללאוטרו מרטינס והגיע לשיא של מעורבות בתשעה שערים בטורניר בודד.
מאוחר יותר הוא כבש את הבעיטה הראשונה בדו־קרב בעיטות העונשין, וסייע לניצחון 3–2 שהעלה את נבחרתו לגמר מול .
עבור מסי היה זה משחק הגמר החמישי של טורניר בינלאומי גדול.
המשחק נערך ב־10 ביולי במרקנה, וארגנטינה ניצחה 1–0 משער בודד של אנחל די מריה, ניצחון שהעניק למסי את התואר הבינלאומי הראשון שלו, ולארגנטינה את התואר הראשון מאז 1993, ושיא הזכיות בקופה אמריקה (15, בצוותא עם ).
מסי היה מעורב בתשעה שערים מתוך 12 של ארגנטינה (ארבעה שערים וחמישה בישולים); הוא נבחר לשחקן המצטיין וקיבל את נעל הזהב כמלך השערים של הטורניר (יחד עם לואיס דיאס הקולומביאני, אך עם יותר בישולים).
כמו כן, בגמר השווה מסי את שיא ההופעות בקופה אמריקה בכל הזמנים שהיה שייך לסרחיו ליווינגסטון הצ'יליאני, עם 34 הופעות בסך הכל.
ב־9 בספטמבר 2021 הבקיע מסי שלושער בניצחון הביתי 3–0 על במסגרת מוקדמות המונדיאל, ובכך עקף את פלה והפך למלך השערים של נבחרות אמריקה הדרומית, עם 79 שערים.
בנובמבר 2021 העפילה ארגנטינה למונדיאל לאחר תיקו מאופס עם , חמישה מחזורים לסיום המוקדמות.
במרץ 2022 כבש מסי את השער האחרון בניצחון 3–0 על במסגרת המחזור ה־17 במוקדמות המונדיאל.
ניצחון זה היה המשחק ה־31 ברצף ללא הפסד (מאז ההפסד לברזיל בחצי גמר קופה אמריקה 2019), ובכך השוותה נבחרת ארגנטינה של מסי את השיא שקבעה ארגנטינה של מראדונה בין השנים 1991–1993. השיא נשבר במחזור האחרון עם תיקו 1–1 מול .
ארגנטינה סיימה את המוקדמות במקום השני בבית וללא הפסד.
מסי כבש שבעה שערים בקמפיין.
ב־2 ביוני 2022 נערך משחק הפיינליסימה, המפגש בין אלופת אירופה ואלופת אמריקה הדרומית, שחודש לראשונה מאז 1993. במשחק, שנערך באצטדיון ומבלי, בישל מסי פעמיים ונבחר לאיש המשחק בניצחון 3–0 על , אלופת אירופה.
ב־5 ביוני כבש מסי את כל השערים בניצחון 5–0 על במסגרת משחק ידידות, ובכך עקף את פרנץ פושקאש בדרכו למקום הרביעי במלכות השערים הבינלאומיים (לאחר כריסטיאנו רונאלדו, עלי דאי ומוח'תאר דהארי).
בספטמבר 2022 כבש שני צמדים רצופים (נגד ו), והעלה את מאזנו ל־90 שערים בנבחרת הלאומית, מקום שלישי בכל הזמנים.
מסי נכלל בסגל לקראת משחקי מונדיאל 2022, בטורניר שתואר כ"ריקוד האחרון", והזדמנות אחרונה עבור מסי להשיג את התואר הקבוצתי היוקרתי ביותר בעולם הכדורגל.
מסי הגיע לאחר פתיחת עונה מצוינת במדי פריס סן-ז'רמן, וארגנטינה, אלופת אמריקה הדרומית, הייתה בלתי מנוצחת 36 משחקים רצופים, מקום שני בכל הזמנים.
במשחק הפתיחה של ארגנטינה נגד , הפך מסי לשחקן הרביעי בהיסטוריה שמופיע בחמישה טורנירי מונדיאל, והארגנטינאי הראשון שעושה זאת.
בדקה העשירית כבש מסי את שערו הראשון בטורניר בבעיטת עונשין, והפך לשחקן החמישי בהיסטוריה שכובש בארבעה מונדיאלים (יומיים לאחר מכן שבר כריסטיאנו רונאלדו את השיא המשותף והפך לשחקן היחיד שכבש בחמישה מונדיאלים).
אך במחצית השנייה, ערב הסעודית שנחשבה לאחת הנבחרות החלשות בטורניר, כבשה שני שערים שקבעו הפסד 1–2 לארגנטינה, במשחק שנחשב לסנסציה.
למרות הפתיחה הגרועה, ארגנטינה התאוששה וניצחה 2–0 את , כאשר מסי כובש את השער הראשון ומבשל את השני לאנסו פרננדס, בהופעה שזיכתה אותו בפרס השחקן המצטיין.
היה זה שערו ה־13 במדי ארגנטינה בשנת 2022, ובכך הפך לשיאן הכיבושים של ארגנטינה בשנה קלנדרית (שבר את שיאו של גבריאל באטיסטוטה משנת 1998, ושיאו האישי משנת 2012).
כמו כן, מסי הפך במשחק זה לשחקן הראשון לבשל בחמישה טורנירי מונדיאל.
במחזור האחרון והמכריע החמיץ מסי בעיטת עונשין, אך ארגנטינה ניצחה 2–0 את והעפילה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית.
שלב הנוקאאוט הראשון הפגיש את ארגנטינה עם .
בהופעתו ה־1,000 בקריירה וה־169 בנבחרת הלאומית (שבר את שיא ההופעות הבינלאומיות באמריקה הדרומית של איוון הורטאדו), כבש מסי את השער הראשון וארגנטינה העפילה לרבע הגמר לאחר ניצחון 2–1. היה זה השער הראשון של מסי בשלב הנוקאאוט של המונדיאל.
ברבע הגמר, מסי בישל וכבש בבעיטת עונשין, אך חזרה מפיגור שני שערים והשוותה ל־2–2 שניות ספורות לפני סיום המשחק.
לאחר הארכה, ניצחה ארגנטינה 4–3 בדו־קרב בעיטות עונשין, כאשר מסי מבקיע את הבעיטה הראשונה של ארגנטינה.
ב־13 בדצמבר, בחצי הגמר ניצחה ארגנטינה 3–0 את , סגנית אלופת העולם, והעפילה לגמר השישי בתולדותיה, כאשר מסי כובש ומבשל בפעם השלישית ונבחר לשחקן המצטיין בפעם הרביעית בטורניר.
במשחק זה שבר מסי את שיא הכיבושים האישי במונדיאל יחיד (5) והפך למלך השערים של ארגנטינה במונדיאל (11, שבר את שיאו של גבריאל באטיסטוטה).
הגמר מול נערך ב־18 בדצמבר 2022 באצטדיון האייקוני לוסייל, ובו עקף מסי את לותר מתאוס והפך לשיאן ההופעות בגביע העולם (26).
מסי כבש את שער הפתיחה במשחק בבעיטת עונשין, והפך לשחקן היחיד לכבוש בכל שלב בגביע העולם (מאז החל שלב שמינית הגמר ב־1986).
בהארכה, לאחר שקיליאן אמבפה כבש צמד ומחק יתרון שני שערים של ארגנטינה, כבש מסי את שערו השני בגמר ועקף את פלה בדרכו למקום הראשון במעורבות בשערים בגביע העולם (13 שערים ו־8 בישולים).
אך בעיטת עונשין נוספת של אמבפה קבעה 3–3 בסיום ההארכה, והמשחק עבר להכרעה בדו-קרב פנדלים.
מסי כבש את הבעיטה הראשונה של נבחרתו, ארגנטינה ניצחה 4–2 וסיימה 36 שנות המתנה לגביע.
מסי זכה בפרס מצטיין המשחק בפעם החמישית בטורניר, הישג חסר תקדים.
לאחר המשחק, זכה מסי בכדור הזהב של המונדיאל והפך לשחקן הראשון לזכות פעמיים בפרס, זאת מלבד זכייתו בנעל הכסף, לאחר שכבש שבעה שערים ובישל שלושה בטורניר.
לאחר סיום המשחק אמר מסי כי הוא מעוניין לשחק עם הנבחרת כאלוף העולם, וכי הוא אינו פורש ממנה בשלב זה.
מסי הוא שחקן התקפה, ורגלו הדומיננטית היא רגל שמאל.
בשל גובהו הנמוך, 1.70 מטר, מרכז הכבידה שלו נמוך יותר מהכדורגלן הממוצע, מה שמקנה לו זריזות, שיווי משקל, יציבות, שינויי כיוון מהירים והתחמקות מתיקולים.
רגליו קצרות וחזקות, מה שמקנה לו מהירות ויכולת האצה גבוהה.
לפי הדיילי טלגרף, מסי מגיע למהירות מלאה ב־4.5 מטרים בלבד.
למרות היותו בלתי בולט מבחינה פיזית, הוא מצטיין בכוח משמעותי בפלג הגוף העליון, אשר בשילוב עם האיזון הנובע ממרכז הכובד הנמוך, מסייע לו להתחמק מתיקולים אגרסיביים של שחקנים יריבים.
הוא מצטיין ביצירת פרצי תאוצה קצרים ומהירים המאפשרים לו לקדם את הכדור וליצור מצבי הבקעה, בעוד בעזרת תנועת רגליו המהירה הוא שומר על הכדור דבוק לרגלו.
מאמנו בברצלונה, ז'וזפ גוארדיולה, הצהיר בעבר כי "מסי הוא השחקן היחיד שרץ יותר מהר עם הכדור מאשר בלעדיו".
אף על פי שהוא שיפר באופן ניכר את משחקו ברגלו החלשה מאז אמצע שנות ה־20 לחייו, מסי הוא עדיין שחקן רגל שמאל מובהק.
הוא בדרך כלל משתמש בחלק החיצוני של כף רגלו השמאלית על מנת לכדרר בריצה, בעוד עם החלק הפנימי הוא לרוב כובש, מבשל או מוסר.
היכולות הפיזיות של מסי, לצד השליטה הגבוהה שלו בכדור ויכולת הכדרור שלו, הן אלו שמאפשרות לו לשנות את כיוון תנועתו במהירות, להטעות ולעבור שחקנים יריבים בעודו מחזיק בכדור ומתחמק מתיקוליהם.
נוסף לתכונות אלה, ניחן מסי ביכולות קריאת וראיית משחק ויצירתיות גבוהות, שמסייעות לו לבנות ולארגן את המשחק הקבוצתי.
כמו כן, הוא ניחן ביכולות התמצאות ומיקום טוב על המגרש.
מסי משלב ומתעל יכולות כאשר הוא מוסר את הכדור לחבריו לקבוצה, בין אם בכדורי עומק – מסירות אשר חודרות את קו הגנת היריבה ומציבות את חברו לקבוצה בעמדה טובה להבקעת שער – או במסירות קצרות, כדורים ארוכים לרוחב ולאורך המגרש או בהרמות לרחבת הקבוצה היריבה.
יתר על כן, ניחן מסי בבעיטות מדויקות וחזקות, בזכותן כבש מספר רב של שערים מבעיטות חופשיות, בעיטות עונשין ומבעיטות מחוץ לרחבת השער.
מבחינה טקטית, החל מסי את הקריירה המקצועית כקיצוני ימני.
בעמדה זו הרבה מסי לקבל את הכדור סמוך לקו החוץ, שם החל את מהלכיו בכדרור וחיתוך לכיוון מרכז המגרש.
בעמדות אלה, הרבה לבעוט עם רגלו השמאלית בנוחיות לעבר שער היריבה, או למסור כדור עומק לשחקן אחר מקבוצתו.
ב-2009 העביר ז'וזפ גוארדיולה, מאמנו של מסי בברצלונה, לעמדה חדשה עבורו, עמדה מרכזית יותר מבעבר: חלוץ מזויף או מרכזי.
בעמדה זו, הפך מסי מעורב יותר במשחק הקבוצתי.
כחלוץ מזויף משחק מסי הן באזורים אחוריים במגרש, בהם הוא עוזר לבנות את ההתקפות ולמשוך שחקני הגנה אליו, והן באזורים קדמיים, בהם הוא מסיים את ההתקפות בבישול או בכיבוש שער.
בעמדה מרכזית יותר, מגוון האפשרויות העומד לרשותו רב יותר מאשר בעמדה שקרובה לקו החוץ, שכן יש מסביבו שטח רב יותר, וכך מנצל מסי את מגוון יכולותיו ביעילות רבה יותר.
נוסף לעמדות אלה, מוצב מסי לעיתים גם בעמדת הקשר ההתקפי, כשמלפניו חלוץ טבעי, אחד או שניים.
בעמדה זו הוא נוהג לשחק בעיקר במדי נבחרת ארגנטינה.
כקשר התקפי, אחראי מסי פחות על סיום התקפות ויותר על "עשיית משחק": יצירת מצבי הבקעה, בעיקר באמצעות מסירות עומק לחבריו להתקפה.
עם כישרון מדהים כנער, מסי ביסס את עצמו כאחד השחקנים הטובים בעולם עוד בטרם מלאו לו 20. דייגו מראדונה החשיב את מסי בן ה־18 כשחקן הטוב בעולם לצד חברו לקבוצה רונאלדיניו, בעוד הברזילאי עצמו הגיב כי "אני אפילו לא הכי טוב בברצלונה", כשהוא רומז לבן חסותו הצעיר.
ארבע שנים לאחר מכן, כשמסי זכה בכדור הזהב בפער הקולות הגבוה בתולדות הפרס עד אז, לאחר עונה מדהימה בה הוביל את ברצלונה לזכייה בטרבל, הדיון הציבורי עבר ממעמדו בכדורגל הנוכחי למעמדו בקרב הכדורגלנים הגדולים בהיסטוריה.
מאמנו דאז בברצלונה, ז'וזפ גוארדיולה, לא המתין זמן רב מדי וכבר באוגוסט 2009 הכריז על מסי כשחקן הטוב ביותר שאי פעם ראה.
בשנים שלאחר מכן, דעה זו זכתה להכרה גוברת והולכת בקרב שחקנים, מאמנים ופרשני כדורגל.
בקיץ 2011, לאחר שהוביל את ברצלונה לזכייה נוספת בליגה ובליגת האלופות, הפכה עליונותו של מסי כלפי מראדונה ופלה, להשקפה נפוצה בקרב אוהדי ופרשני הכדורגל.
במשך שנים רבות דעה זו ספגה ביקורת והסתייגויות, משום שמסי לא זכה בתואר בין-לאומי עם נבחרת ארגנטינה, דבר שהשתנה עם זכייתו בקופה אמריקה 2021 ובמונדיאל 2022.
לאורך כל הקריירה שלו, הושווה מסי לבן ארצו מראדונה, שניהם מכדררים מעולים, נמוכים, ובעלי רגל שמאל דומיננטית.
בתחילה, מסי היה אחד משחקנים ארגנטינאים צעירים רבים שזכו לכינוי "מראדונה החדש", כולל אלילו של מסי פאבלו איימר, דבר שנבע מגדולתו ההיסטורית של מראדונה והשפעתו חסרת התקדים במולדתו, דבר שהביא לחיפוש בלתי פוסק אחר "היורש".
בשנת 2005, הוביל מסי ארגנטינה לזכייה בגביע העולם עד גיל 20, דבר שמראדונה עשה גם הוא ב־1979, ולאחר מכן הכריז מראדונה עצמו על מסי כיורשו.
ככל שחלפו השנים מסי הוכיח את דמיונו למראדונה מעבר לכל שחקן אחר, וביסס את עצמו ללא עוררין ככדורגלן הארגנטינאי הטוב ביותר מאז מראדונה.
חורחה ולדאנו, שזכה בגביע העולם ב־1986 לצד מראדונה, אמר באוקטובר 2013: "מסי הוא מראדונה בכל יום.
כבר חמש שנים הוא משחק ברמה של מראדונה במקסיקו 1986".
ססאר לואיס מנוטי, שהוביל כמאמן את ארגנטינה לזכייה במונדיאל 1978, אמר כי מסי משחק באופן קבוע "ברמה של מראדונה בגרסתו הטובה ביותר".
שחקני עבר ארגנטינאים נוספים הביעו את דעתם כי מסי גדול ממראדונה, ביניהם אוסבלדו ארדילס, חבייר זאנטי ודייגו סימאונה.
בקרב הציבור הארגנטינאי, זכה מסי בדרך כלל להערכה פחותה ממראדונה, תוצאה של הופעותיו העקביות פחות בנבחרת הלאומית, אך גם תוצאה של הבדלי מעמד, אישיות ורקע.
במידה רבה מסי הוא ההפך המוחלט מקודמו: מראדונה היה דמות מוחצנת, פופולרית, שערורייתית ושנויה במחלוקת, עלה לגדולה משכונות העוני, ונשאר כל חייו סמל תרבותי מהפכני.
מסי נולד למשפחה ממעמד הביניים, היה ונותר טיפוס שמרן, צנוע ומסתגר, וחסר כל ייחודיות מחוץ לעולם הכדורגל.
כמו כן עמדה לו לרועץ העובדה שהוא מעולם לא שיחק בליגת העל הארגנטינאית.
מסי זוכה לביקורת קבועה על היעדר תשוקה לחולצת הנבחרת: הוא אינו נוטה להחצין את רגשותיו וגם נמנע מלשיר את ההמנון הלאומי בפתיחת המשחקים, דבר שהוביל לתפיסה שגויה בקרב רבים בארגנטינה כי מסי הוא יותר קטלוני מארגנטינאי.
ב־2015, לאחר תקופה של ביקורת קשה כלפיו בארגנטינה אמר מסי כי לא ישיר מעתה את ההמנון בכוונה.
בקופה אמריקה 2019, מסי תועד שר במפתיע את ההמנון, דבר שגרר תגובות מעורבות ברחבי ארגנטינה.
אף על פי שחי בספרד מאז גיל 13, מסי דחה על הסף את האפשרות לייצג את ספרד בזירה הבינלאומית, למרות פנייה רשמית של ההתאחדות הספרדית.
ביקורת נוספת שהופנתה כלפיו פעמים רבות, כולל ממראדונה עצמו, הייתה הטענה כי הוא אינו מנהיג וכי הוא אינו קשוח מספיק על מנת להוביל את הנבחרת להישגים.
מבין כל הכדורגלנים בני דורו, מסי הושווה ועומת עם הישגיו של החלוץ הפורטוגלי כריסטיאנו רונאלדו יותר מכל כדורגלן אחר.
היריבות ביניהם נוצרה על רקע היותם הכדורגלנים הטובים ביותר בתקופתם, דבר שאינו שנוי במחלוקת, ובפער מבני גילם.
יריבות זו מושווית פעמים רבות ליריבויות הספורטיביות הגדולות ביותר, כמו מוחמד עלי וג'ו פרייזר באיגרוף, פדרר ונדאל בטניס, ואיירטון סנה ואלן פרוסט בפורמולה 1.
אף על פי ששניהם הכחישו מספר פעמים איבה אישית, רבים מאמינים כי שני השחקנים מונעים מדחף להתעלות האחד על רעהו במטרה להיות השחקן הטוב ביותר בעולם.
מאז 2008, מסי זכה בשבעה כדורי זהב לעומת חמישה של רונאלדו, שישה פרסי כדורגלן השנה בעולם לעומת חמישה של רונאלדו, ושישה פרסי נעלי זהב לעומת ארבעה של רונאלדו.
אוהדים ופרשנים מתווכחים ללא הרף על היתרונות האישיים של שני השחקנים, בניסיון לקבוע מיהו הטוב מביניהם.
מעבר לסגנונות המשחק השונים, השניים נבדלים גם במבנה הגוף (רונאלדו גבוה וספורטיבי, מסי נמוך קומה ורזה) ואישיות ציבורית (רונאלדו מוחצן ותיאטרלי, מסי מופנם ושקט).
בין השנים 2009–2018, שיחק רונאלדו בריאל מדריד, יריבתה ההיסטורית של ברצלונה, מה שהעצים את היריבות האישית בין השניים והפך אותה ליריבות ממשית על תארים ושיאים.
באותן שנים התמודד מסי מול רונאלדו לפחות פעמיים כל עונה, ו־30 פעמים בסך הכול, במשחק הכדורגל הפופולרי ביותר בעולם ברמת המועדונים: הקלאסיקו, אחד מאירועי הספורט הנצפים ביותר בעולם.
גם מחוץ למגרש, רונאלדו הוא המתחרה הישיר של מסי במונחים של שכר, חסויות, קהל מעריצים ועוקבים ברשתות חברתיות.
בפברואר 2013 הוספה באופן רשמי למילון הספרדי המילה inmessionante הנגזרת משמו של מסי ושמשמעותה 'הדרך הטובה ביותר לשחק כדורגל'.
מסי הוא שחקן הכדורגל הגבר הראשון שקיבל את הפרס.
מסי הוא נוצרי קתולי אדוק; תיאר את ביקורו אצל האפיפיור כאחד הימים המיוחדים בחייו.
ב-2017 נישא לאנטונלה רוקוסו, חברת ילדותו מרוסאריו ובת זוגו משנת 2008. לזוג שלושה בנים, טיאגו (נולד ב-2012), מתאו (נולד ב-2015) וסירו (נולד ב-2018).
מסי מימן בנייה של מתקנים ומבנים ברוסאריו, ביניהם מכוני כושר ומגרשי ספורט.
הוא שומר על קשר עם חברי ילדותו ומחזיק בביתו הישן בעיר.
לאורך השנים לקח מסי חלק במספר מיזמים חברתיים.
ב-2007 הקים מסי את "קרן לאו מסי", ארגון צדקה התומך בהנגשת חינוך ותברואה לילדים בסיכון.
במרץ 2010 ארגון יוניצ"ף צירף את מסי כשגריר של רצון טוב לשורותיו.
באחת ממשימותיו הראשונות במסגרת תפקיד זה, נשלח מסי להאיטי כדי לעורר את המודעות הציבורית למצוקה של הילדים במדינה בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה באותה השנה.
לאחר מכן מסי לקח חלק במספר קמפיינים של יוניצ"ף שעסקו בקידום הרפואה מונעת לנגיף האיידס, חינוך, ושילוב של ילדים בעלי מוגבלויות בחברה.
במרץ 2013 תרם מסי 600,000 אירו לחידוש מחלקת אונקולוגיה בבית חולים לילדים בעיר הולדתו, רוסאריו.
התרומה כללה גם תשלום עבור הכשרת רופאים בברצלונה.
בשנים 2012 ו-2013 ארגן מסי שישה משחקי צדקה, שהכנסותיהם נועדו למען סיוע הומניטרי לילדים ברחבי העולם, בעיקר באמצעות יוניצ"ף.
בינואר 2015 שיתף מסי פעולה עם שחקנית הטניס סרינה ויליאמס, במיזם "1 מ-11", שמטרתו גיוס כספים לתוכניות חינוך וספורט ברחבי העולם.
ב-2017 קידם מסי קמפיין לגיוס תרומות למען הקמת אגף מחקר וטיפול במחלת הסרטן בבית החולים לילדים "סנט ז'ואן דה דאו" שבעיר ברצלונה.
הפרסום הרב לו זכה מסי ככדורגלן מהשורה הראשונה בעולם, סייע לו להפוך אמצעי שיווקי מועדף מטעם חברות רבות.
בספטמבר 2012 הכריזה חברת התעופה "טורקיש איירליינס" על מסי כשגריר מותג גלובאלי שלה.
במסגרת תפקיד זה צילם מסי שתי פרסומות לצד כדורסלן ליגת ה-NBA קובי בראיינט, כל אחת מהן גרפה מעל למאה מיליון צפיות ביוטיוב.
החל מדצמבר 2013, לקראת מונדיאל 2014, הופיע מסי בסדרת פרסומות של "סמסונג" לצד עשרה כדורגלנים מובילים נוספים.
בפברואר 2014 החל מסי לשמש שגריר עולמי של חברת "ג'ילט".
במסגרת תפקיד זה הופיע בפרסומת לצד שחקן הטניס המוערך רוג'ר פדרר.
כמו כן, הופיע מסי לאורך השנים בפרסומות רבות של "אדידס", חברת מוצרי הספורט מהגדולות בעולם.
חברות נוספות אותן שיווק מסי כוללות, בין היתר, את "פרוקטר אנד גמבל", "פפסי" ו"דולצ'ה וגבאנה".
בין השנים 2009 ל-2011 היה מסי הפרזנטור של משחקי הווידאו "Pro Evolution Soccer".
בהתאם לכך, הופיעה תמונתו על עטיפת המשחק בשנים אלו.
ב-2011 עבר מסי לשווק את המתחרה הישיר, משחק הווידאו "FIFA".
מסי הופיע על עטיפת המשחק בין השנים 2013 ל-2016. מאז גרסת 2020 חזר מסי להיות הפרזנטור של משחקי הווידאו Pro Evolution Soccer (המשחק החדש החל מגרסה זו נקרא E Football).
בשלהי שנת 2013 התעורר חשד מטעם רשות המיסים בספרד, על כך שמסי ואביו, המנהל את עסקיו, העלימו מס.
השניים זומנו לחקירות שונות, וביולי 2014, חרף המלצה של התובע הציבורי לבטל את האישומים, החליט בית המשפט בספרד לדחות הסדר טיעון בין אביו של מסי ורשות המיסים, במסגרתו אמור היה מסי לשלם חלק מהסכום אותו שהועלם לכאורה.
השופט קבע כי ישנן ראיות לכך שמסי עצמו היה מודע להעלמות המס, שבוצעו באמצעות שימוש בחברות קש.
בשל כך קבע השופט כי השניים יעמדו לדין.
באפריל 2016 עלה שמו של מסי פעם נוספת לכותרות בהקשר זה, כאשר פורסמה בפומבי פרשת "מסמכי פנמה".
על פי החשד, החזיק מסי חשבונות בנק בפנמה, אשר מטרתם הייתה התחמקות מתשלום מיסים בספרד.
ביולי אותה שנה נידון מסי ל-21 חודשי מאסר וקנס בשווי שני מיליון אירו בגין עבירות המס המדוברות.
בהתאם לחוק בספרד, המיר מסי את חודשי המאסר בקנס.
במאי 2025 הודיעו מסי ולואיס סוארס על הקמת קבוצת כדורגל באורוגוואי בשם דפורטיבו LSM.
מסי בצעירותו שיחק בברצלונה ג' בין השנים 2003–2004 שם כבש 5 שערים ב-10 הופעות, ובין השנים 2004–2005 שיחק בברצלונה אתלטיק שם כבש 6 שערים ב-22 הופעות.
מסי בצעירותו שיחק בנבחרת ארגנטינה עד גיל 20 בין השנים 2004–2005 ושם שיחק 18 משחקים וכבש 14 שערים.
לאחר מכן שיחק בארגנטינה עד גיל 23 בחלק משנת 2008 ושם שיחק 5 משחקים וכבש 2 שערים.
מדליית זהב אולימפית: בייג'ינג 2008
השחקן המצטיין בגביע העולם (2): מונדיאל 2014, מונדיאל 2022
מלך השערים בקופה אמריקה: 2021
השחקן המצטיין באולימפיאדת בייג'ינג 2008
השחקן המצטיין באליפות העולם לקבוצות (2): 2009, 2011
פרס הספורט העולמי של לוריוס לספורטאי השנה (2): 2020, 2023
ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב") (1): 2011
כדור הזהב של גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 (השחקן המצטיין): 2005
נעל הזהב של גביע העולם עד גיל 20 (הכובש המצטיין): 2005
שיאן ההופעות של נבחרת ארגנטינה בכל הזמנים
מלך השערים של נבחרת ארגנטינה בכל הזמנים
מלך הבישולים של נבחרת ארגנטינה בכל הזמנים
מלך השערים של נבחרות אמריקה הדרומית בכל הזמנים
השחקן עם מרב הבישולים בכל הזמנים
מלך השערים של ברצלונה בכל הזמנים
מלך ההופעות של ברצלונה בכל הזמנים
מלך שערי הליגה הספרדית בכל הזמנים
מלך הבישולים של הליגה הספרדית בכל הזמנים
מלך השערים בסופר קאפ הספרדי בכל הזמנים
מלך ההופעות של הקופה אמריקה בכל הזמנים
מלך הבישולים של הקופה אמריקה בכל הזמנים
הבקעת מספר השערים הגדול ביותר בעונה אחת באירופה: 73 שערים, עונת 2011/2012
הבקעת מספר השערים הגדול ביותר בשנה קלנדרית: 91 שערים, 2012
השחקן היחידי שגם כבש ובישל בכל הטורנירים בעונה אחת, 2011/2012
השחקן עם הכי הרבה שערים בליגה אחת עולמית
השחקן שכבש הכי הרבה שערים מחוץ לרחבה בשנה קלנדרית: 16 שערים, 2021
מספר הזכיות הרב ביותר בתואר הפיצ'יצ'י: 8
מספר הזכיות הרב ביותר בכדור הזהב/כדור הזהב של פיפ"א: 8
מספר הזכיות הרב ביותר בתואר שחקן השנה של פיפ"א: 6
מספר הזכיות הרב ביותר בנעל הזהב האירופית: 6
מקום שני בקטגוריית כדורגלן השנה בעולם: 2007, 2008
מקום שני בקטגוריית כדור הזהב של פיפ"א: 2013, 2014
היחיד שזכה בתואר השחקן המצטיין, וסיים כמלך השערים והבישולים של טורניר בינלאומי
שיא כיבוש שערים במשחק אחד בליגת האלופות: 5 (במשותף עם לואיס אדריאנו, ז'וזה אלטפיני וארלינג האלנד)
כיבוש הכמות הגבוהה ביותר של שלושערים לשחקן ליגת האלופות: 8 (שיא משותף עם כריסטיאנו רונאלדו)
סגן מלך השערים בכל הזמנים בליגת האלופות (שני לכריסטיאנו רונאלדו)
השחקן הצעיר ביותר שכבש 100 שערים בליגת האלופות
השחקן עם מרב השערים במדי קבוצה אחת (ברצלונה)
ליונס (Lions Clubs International) הוא ארגון חברתי התנדבותי בינלאומי, הפועל במטרה לשפר את איכות החיים בקהילה.
הארגון מונה כיום 1.3 מיליון חברים, הפועלים מתוך 45,000 מועדונים הפרושים ב-205 מדינות ברחבי העולם.
הארגון הוקם בשנת 1917 בארצות הברית, במטרה לשפר את המעורבות בקהילה ולשרת אותה.
השם ליונס באנגלית הוא ראשי תיבות של המילים: Liberty, Intelligence, Our Nations Safety (בתרגום חופשי: חירות, אינטליגנציה, הבטיחות הלאומית שלנו).
צבעי סמל הארגון הם סגול, שנועד לסמל נאמנות למדינה ולחברים, שלמות של הלב והמחשבה, כוח ואומץ; וזהב, שנועד לסמל כנות, ליברליות בשיפוט, טוהר, נדיבות ורגשות כנים כלפי החברים.
משני צידי סמל הארגון מאוירים אריות, המסמלים את התייחסות התנועה לעבר ולהווה (גאים בעבר וצופים בבטחה לעתיד).
הארגון גדל בהדרגה, וב-1920 הפך לארגון בינלאומי עם הקמת מועדון בקנדה.
עד שנות החמישים הוקמו מועדונים רבים גם באירופה, אסיה ואפריקה.
ב-1925 הוגדרה אחת ממטרותיו של הארגון כמחויבות לפעילות למען עיוורים ברחבי העולם.
הלן קלר נאמה בוועידה של הארגון באוהיו, והציעה לאנשיו להפוך "לאבירים של העיוורים במסע נגד החושך" ("Knights of the blind in the crusade against darkness").
מאז הפך המאבק בעיוורון לפעילות מרכזית בארגון.
ב-1990 החל פרויקט "ראייה תחילה", ומאז התרים הארגון מאות מיליוני דולרים המופנים למחקרים ופיתוח תרופות לטיפול ומניעת עיוורון ומחלות עיניים כגון טרכומה, עיוורון כתוצאה מסוכרת וגלוקומה.
ב-1945 הפך ליונס לאחד הארגונים הבלתי-ממשלתיים הראשונים שהוזמנו להכין את אמנת האומות המאוחדות, ובהמשך גבר שיתוף הפעולה עם האו"ם.
ב-1957 גיבש הארגון את תוכנית "ליאו" להכוונת בני נוער לפיתוח אישי דרך התנדבות.
ב-1968 נוסדה הקרן לעזרה בינלאומית (LCIF) שנועדה לסייע לארגון בביצוע פרויקטים הומניטריים ברחבי העולם, בין השאר סביב אסונות טבע.
סיסמת הארגון היא "לשירות אנו" - פעולה למען הקהילה בהתנדבות.
במהלך השנים טופלו באמצעות הארגון 7.3 מיליון איש בניתוחי קטרקט, נתמכו 114 מיליון טיפולים לעיוורון הנהרות, נבנו או הורחבו 300 מרפאות ומחלקות עיניים, והוכשרו 345,000 אופטלמולוגים וטכנאי עיניים.
בשיתוף עם ארגון הבריאות העולמי סייע הארגון למאבק בעיוורון ילדים של 71 מיליון ילדים.
ב-1960 ביקש ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון מטדי קולק לעזור בהקמתם של מועדוני ליונס בישראל.
באותה שנה נוסדו מועדונים בתל אביב, בירושלים ובחיפה.
ליונס בישראל עוסק בנושאי רווחה, בריאות וחינוך.
הפעילות עוסקת בארגון התרמות דם בעבור מגן דוד אדום, סיוע לגני ילדים ובתי ספר לבעלי צרכים מיוחדים, ארגון טקסי בר ובת מצווה לילדים ממשפחות מצוקה, השאלת ציוד רפואי חינם, חלוקת תיקים, מחברות וציוד כתיבה לילדים מעוטי יכולת, ארגון קייטנות לנוער נזקק, טיפול והקמת מועדוניות לנוער בסיכון ועוד.
מדי שנה נערכים במסגרת הארגון תחרות מוזיקה לנוער ותחרות ציורי השלום לנוער, שזוכיהן נשלחים לתחרות העולמית.
מדי שנה בחודשי הקיץ נערכים חילופי נוער בינלאומי.
בישראל קיימים כיום 32 מועדונים פעילים ברחבי הארץ, ומספר החברים הרשומים הוא 950. לכל מועדון ניתן חופש פעולה לפעול לפי צורכי הקהילה בסביבתו, לאור מטרות ועקרונות ליונס.
הארגון הוא אחד מארגוני המתנדבים הבודדים בישראל שאין בו מנהלה, מנכ"ל, לשכה, פרסומאים וסוכני איסוף תרומות בשכר.
כל בעלי התפקידים הם מתנדבים ומתחלפים אחת לשנה.
ארגון ליונס העולמי תרם כספים למחלקות עיניים בבתי חולים בישראל, בהם בית החולים בנהריה ובית חולים בנצרת.
ארגון "ליונס באר שבע" מונצח בכיכר שנמצאת בשכונה ט' בעיר.
"ליונס ישראל" זכה באות הנשיא להתנדבות לשנת 2003.
בשנת 2010 הנפיק דאר ישראל בול דאר למלאות 50 שנה ל"ליונס ישראל" .
הבול עוצב על ידי האמן יגאל גבאי.
ליונל ניומן היה מנצח, פסנתרן ומלחין קולנוע וטלוויזיה יהודי אמריקאי.
ניומן נולד למשפחת מהגרים יהודית-רוסית בניו הייבן, קונטיקט, וגדל כאחד מעשרה ילדים והבן הצעיר מתוך שבעה.
במצב העוני והדלות שבו הייתה המשפחה, אמו לובה תמיד עודדה אותם להישגים.
בגיל 16 היגר ניומן להוליווד, שם החל לעבוד כמנצח אצל האמרגן ארל קרול.
אז הוא פגש את אשתו, בוורלי קרול, גם היא נערת מופעים אצל ארל קרול, ואחייניתו.
ניומן קיבל הכשרה מקצועית בניו יורק, ולאחר שעבר ללוס אנג'לס המשיך ללמוד עם כמה מהגדולים בתחום.
בשנות ה-30 יצא ניומן במסע הופעות לצד מיי וסט.
היא נהגה לגעור בו על כך שהרים את ידיו גבוה מדי בסוף ההופעה כשהיא אומרת "אני המופע פה ניומן, לא אתה" ("I'm the show, Newman, not you").
בגיל 18 השיג עבודה בנגינה על פסנתר על האונייה רוטרדם, כחלק מלהקה שנקראה "התזמורת של אגודת ניומן".
למסע הייתה חשיבות רבה עבור ניומן, שרצה תמיד למצוא את בית אמו במסע כזה.
לאחר שעבר חניכות בניצוח על תזמורות ובתזמור, הצטרף ניומן אל חברת פוקס המאה ה-20, כפסנתרן תחת הנחייתו של אחיו הגדול, אלפרד ניומן; בשנת 1956 הוא חיבר את הפסקול לסרטו הראשון של אלביס פרסלי, צלילים בין הערביים ובשנת 1959 הוא קיבל העלאה בדרגה לבמאי מוזיקלי לסדרות טלוויזיה.
תפקיד זה פתח עבורו דלתות רבות, ובמהרה, לאחר שכתב כמה פסקולים לסדרות טלוויזיה, מונה לתפקיד סגן נשיא של חטיבת המוזיקה בחברת פוקס.
הוא כתב מספר פסקולים קלאסיים בשנים אלו, בהם הפסקולים לסדרות "The Many Lives Of Dobie Gillis", ואחרים.
כהונתו של ניומן בחברת פוקס השתרעה על פני 46 שנים, בהן הוא הלחין וניצח על מעל 200 סרטים, כולל "החונק מבוסטון", "How to Marry A Millionaire", "North to Alaska", ו-"Love Me Tender" ("צלילים בין הערביים") - סרטו הראשון של אלביס פרסלי.
הוא היה המפיק המוזיקלי לכל סרטיה של מרילין מונרו בחברת פוקס.
ב-1954 הלחין למענה את השיר "נהר ללא חזרה", בסרט "נהר האבדון".
ניומן היה מועמד 11 פעמים לפרס אוסקר, וזכה בו בשנת 1969 עבור הסרט "הלו, דולי!".
הוא המשיך להלחין פסקולים רבים, ביניהם לסרט הנוסע השמיני.
הוא היה אחראי על הפסקול לכל סאגת מלחמת הכוכבים (4, 5, ו-6).
למרות שמעולם לא החשיב את עצמו ככותב שירים או זמר, הוא קיבל תעודת הערכה על כך שמאז שפרסם את שירו משנת 1948 "Again", הוא שודר ברשת מעל מיליון פעמים.
במהלך שנותיה האחרונות של כהונתו בפוקס, ניצח ניומן על תזמורות מרכזיות בארצות הברית, בקנדה, בניו זילנד ובאנגליה.
חוש ההומור החריף של ניומן נודע לשמצה ברחבי הוליווד.
בביוגרפיה שלו, מתאר אותו פרנק סינטרה כבן אדם המצחיק ביותר בהוליווד.
רשעותו ולשונו החריפה מוזכרים גם הם.
ג'רי גולדסמית' מזכיר בביוגרפיה שלו שניומן נהג לקרוא לו "יפיוף" ולהתנהג בנשיות מאחורי גבו, על מנת ללעוג לגולדסמית (מתוך קנאה, לדבריו), על הנשים שהיו מכרכרות סביבו.
גולדסמית מציין גם את העובדה שניומן כינה את המלחין ג'ון ויליאמס "דימיטרי הקטן", על שם דימיטרי טיומקין.
ניומן אהב את תעשיית הסרטים בכל מאודו, והשקיע את כל מרצו בתעשיית המוזיקה לסרטים.
בעולם זה, של הפסקולים ומוזיקה לסרטים, הוא גדל להיות אחד מענקיה של התעשייה.
הוא היה פרפקציוניסט, והתעניין באיכות בצורה בלתי נלאית.
מיוחס לו המשפט "עוד טייק אחרון ודי" ("Just One More Take") - על מנת, ולו רק בסיכוי, לשפר עוד פרט אחרון.
שאיפתו הייתה להביא את התזמורת של פוקס לרמה של תזמורת פילהרמונית משובחת, ותחת ניצוחו הוא הצליח בכך.
הוא נחשב כמנהיג וכאיש-מפתח בקריירות של המלחינים ג'ון ויליאמס, ג'רי גולדסמית, דומיניק פרונטייר, פאט ויליאמס ורבים אחרים.
ליונל ניומן היה תוצר של "עידן הזהב" בהוליווד - חלק בלתי נפרד ממנו, והוא תרם לעיצובו.
ניומן פרש בשנת 1985, ונפטר ארבע שנים מאוחר יותר.
הוא היה אח של המלחינים אלפרד ניומן ואמיל ניומן ודוד למוזיקאים רנדי ניומן, דייוויד ניומן ותומאס ניומן.
ליונל קיזריצקי היה אמן שחמט.
לשיא יכולתו הגיע קיזריצקי בשנת 1849 כאשר היה ממוקם ראשון בעולם.
קיזריצקי דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1840 ל-1851. במשחק המפורסם ביותר שלו, המכונה "משחק האלמוות", הפסיד קיזריצקי לאדולף אנדרסן ב-23 מהלכים.
קיזריצקי נולד למשפחה ממוצא גרמני-בלטי.
הוא למד באוניברסיטת דורפט בשנים 1829-1825, ולאחר מכן עבד כמורה למתמטיקה (בדומה לאדולף אנדרסן, יריבו במשחק האלמוות).
בין השנים 1839-1838 התמודד קיזריצקי בדו-קרב בהתכתבות נגד קארל יאניש שהופסק עם עזיבתו של קיזריצקי לפריז.
בפריז הפך קיזריצקי לשחקן מקצועני, שנתן שיעורים או שיחק תמורת סכום של חמישה פרנקים לשעה.
קיזריצקי היה אחד מארבעת השחמטאים המובילים בצרפת, במקביל ללואי שארל דה לה בורדונה, פייר סט.
בשנים שלפני מותו היה אחד משני השחקנים החזקים בעולם במקביל להווארד סטאונטון.
הידע שלו במשחק היה גדול והוא תרם תרומות מקוריות לתאוריית הפתיחות, אך הקריירה שלו נפגעה מצירוף של ביש-מזל ומלהט למסעים לא מבוססים.
בשנת 1846 הוא זכה בדו-קרבות מול האמנים הגרמניים ברנרד הורביץ (+7 -4 =1) ומול דניאל הארוויץ (+11 -5 =2).
קיזריצקי השיג כמה ניצחונות מזהירים במהלך הקריירה שלו, אך עצביו בגדו בו מדי פעם כאשר השתתף במשחק תחרותי.
בשנת 1851 הוא הוזמן להשתתף בתחרות הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בלונדון, שם נוצח 2.5-0.5 בסיבוב הראשון של התחרות, על ידי מנצח התחרות אדולף אנדרסן.
אחד המשחקים הסתיים אחרי עשרים דקות בלבד לאחר טעות גסה שסטאונטון תיאר כמשגה שגם שחקנים מתחילים לא מסוגלים לעשות.
גם ההפסד השני היה חד-צדדי במידה דומה.
במהלך השהות שלו בלונדון שיחק קיזריצקי משחק לא רשמי כנגד אנדרסן שהקסים וריגש דורות של שחקני שחמט עד שקיבל את התואר "משחק האלמוות".
אף על פי שהפסיד במשחק היה זה קיזריצקי שתיעד ופרסם את המשחק בתקופה שערך את הביטאון "לה רג'נס".
במסע ה-11 הלבן מקריב רץ.
זו הקרבה אינטואיטיבית שאין אפשרות ממשית לחשב את כל השלכותיה, אנדרסן מרגיש שהיא נכונה.
המסע ה-18 של הלבן, רד6 לא היה מדויק, ובהגנה נכונה שומט את הניצחון.
לו השחור היה עונה 18...מה:א1+ 19. מה2 מהב2 ללבן לא היה יותר מתיקו, ואנו היינו מחמיצים את אחת התחבולות היפות ביותר שאי פעם שוחקו.
מה:א1+ 20. מה2 לאחר מסע זה נכנע השחור, אך המשחק מוכר בעיקר בשל הסיום הכפוי המביא לעמדה הבאה:
קיזריצקי לא היה מעולם פופולרי עקב אופיו הנרקיסיסטי - הוא החשיב עצמו כ"משיח השחמט".
בשנת 1853 הוא מת בהמשך להתקפה של מחלת נפש.
הוא נקבר בקבורת עניים, ונשכח מלב.
המשחק הבא ששוחק בשנת 1844 בפריז, נגד יוהאן ויליאם שולטן , הוא דוגמה לאחת התחבולות המרשימות ביותר של קיזריצקי ונושא דמיון למשחק האלמוות המפורסם אותו הפסיד שבע שנים מאוחר יותר.
קיזריצקי מוזכר בשירו של ולדימיר נבוקוב "פרש של שחמט".
להלן הבית השלישי בתרגומו של רונן סוניס.
טלטל רעמה של שיבה מפוספסת
ורעיו נזכרו איך בווינה הכה
התכסתה ריבועים של אורה ושל אופל.
ליונל סבסטיאן סקאלוני (בספרדית: Lionel Sebastián Scaloni; נולד ב-16 במאי 1978 בעיר רוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, ומאמן נבחרת ארגנטינה בכדורגל.
סקאלוני מכונה אל טורו (השור), בשל חוסנו הפיזי.
סקלוני בעל שלוש אזרחויות: ארגנטינאית, ספרדית ואיטלקית.
סקאלוני שיחק בניואל'ס אולד בויס ובאסטודיאנטס לה פלאטה בטרם עבר לדפורטיבו לה קורוניה בשנת 1998. במהלך תקופתו ב"דפור" שיחק סקאלוני ב-202 משחקים, לרוב כמגן או כקשר באגף הימני.
היה שותף בזכייה באליפות היחידה בה זכה המועדון (עונת 1999-2000) ושימש בין היתר גם כקפטן הקבוצה.
הוא הושאל לוסטהאם יונייטד בינואר 2006 לחצי עונה.
בקיץ 2006 עבר לראסינג סנטנדר, הוא שיחק בשורותיה עונה אחת שלאחריה עבר ללאציו האיטלקית.
אחרי חצי שנה לא מוצלחת במועדון הרומאי, עבר סקאלוני לריאל מאיורקה.
בינואר 2013 בגיל 35 חתם בקבוצה האיטלקית אטאלנטה.
סקאלוני היה שותף לזכייתה של נבחרת הנוער הארגנטינאית בגביע העולם לנוער ב- 1997. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ב- 30 באפריל 2003 במשחק הידידות מול נבחרת לוב.
סקאלוני נבחר על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל למונדיאל 2006 במקומו של חבייר זאנטי.
ב-11 באוקטובר 2016 הצטרף סקאלוני כעוזר מאמן לצוות האימון של בן ארצו חורחה סמפאולי בסביליה מהליגה הספרדית הבכירה.
ביוני 2017, כאשר מונה האחרון למאמן הנבחרת הלאומית של ארגנטינה, הוא שוב מונה לעוזרו.
שנה לאחר מכן, לאחר כישלונה של הנבחרת בגביע העולם ברוסיה, סקאלוני ופאבלו איימר מונו למאמנים זמניים עד לסוף השנה.
בנובמבר 2018, סקאלוני מונה לתפקיד המאמן הקבוע של ארגנטינה הראשון לקראת טורניר קופה אמריקה שנערך ביוני 2019 בברזיל, סקאלוני הוביל את הנבחרת למקום השלישי .
וקיבל הארכה לתפקידו לקראת קופה אמריקה 2020 (שנדחה לשנת 2021 בעקבות מגפת הקורונה).
בטורניר זה זכה סקאלוני יחד עם נבחרתו בתואר.
בשנת 2022 זכה בגביע העולם אחרי ניצחון 4–2 בפנדלים על לאחר תיקו 3–3 בסיום 120 הדקות.
ביולי 2024 זכה סקאלוני בקופה אמריקה, כשנבחרתו גברה 1-0 על נבחרת קולומביה בגמר.
ליונל ריצ'י הוא זמר, משורר, מפיק, ומוזיקאי אמריקאי.
ריצ'י נולד ב-20 ביוני 1949 בפרבר של טסקיגי, אלבאמה.
ריצ'י התחיל את דרכו כמוזיקאי בלהקת הסול הקומודורז בסוף שנות השישים בה הוא היה הסולן ונגן הסקסופון.
בהתחלה הלהקה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס עמה הוציאו אלבום בכורה.
בהמשך חתמה הלהקה חוזה עם חברת התקליטים מוטאון רקורדס ושימשה גם כלהקת החימום של חמישיית הג'קסונים.
בשנות השבעים הקומדורז הפכו לאחת מלהקות ה-R&B ומוזיקת הנשמה המצליחות ביותר.
ליונל ריצ'י היה אחראי ללהיטים הגדולים של הלהקה "Easy" ו-"Three Times a Lady".
הצלחתו של ריצ'י בהלחנת שירים עבור מוזיקאים אחרים היוותה אחת הסיבות העיקריות לפירוקה של להקת הקומודורז.
בשנת 1975 התחתן ריצ'י עם ברנדה, ובשנת 1984 אימץ הזוג את התינוקת ניקול ריצ'י, בהתחלה באופן בלתי-רשמי ורק בהמשך באופן רשמי.
בשנת 1982 פתח ריצ'י בקריירת סולו עם אלבום בכורה אשר הגיע למקום ראשון במצעדי הפזמונים בארצות הברית.
בשנת 1981 השתתף בשיר "Endless Love" של דיאנה רוס, אשר דורג על ידי מגזין הבילבורד כאחד מהשירים הטובים ביותר בכל הזמנים.
שני אלבומים נוספים אשר הוציא בהמשך: "Can Not Slow Down" (עם הלהיט Hello) ו-"Dancing On The Ceiling"' חיזקו את הסטטוס שלו ככוכב-על.
נקודה שיא בקריירה שלו הייתה הופעה חיה עם השיר All Night Long באולימפיאדת לוס אנג'לס בשנת 1984. בשנת 1985 כתב יחד עם מייקל ג'קסון וקווינסי ג'ונס את שיר הצדקה המצליח We Are the World.
בשנת 1986 זכה ריצ'י בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב על שירו "Say You, Say Me" אשר בוצע בסרט "לילות לבנים".
לאחר האלבום "Dancing On The Ceiling" ריצ'י נטל הפסקה ארוכה, בין היתר, בשל מחלה במיתרי הקול, וב-1991 התפרקו נישואיו והוא התגרש.
ב-1992 הפיק ריצ'י את אלבום האוסף "Back to Front", אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה הפנומנלית לה זכה בשנות השמונים.
ארבע שנים לאחר הוצאת האלבום, ב-1996, התחתן ריצ'י עם דאיין אלכסנדר.
בהמשך נולדו לזוג שני ילדים, מיילס וסופיה, ובשנת 2004 התגרשו.
בשנת 2000 עשה ריצ'י קאמבק עם אלבום חדש בשם "Renaissance" ולהיט חדש "Angel" אשר זכו להצלחה בעיקר באירופה.
למרות הירידה המשמעותית במכירות התקליטים שלו, ריצ'י עדיין זוכה להצלחה רבה יחסית בהופעותיו החיות.
אלבומו האחרון "Tuskegee" יצא במרץ 2012.
לאורך השנים מכר ריצ'י מעל 100 מיליון אלבומים כאשר 22 שירים שביצע הגיעו למצעד ה"טופ 10" האמריקאי, כולל 13 שירים בתקופת השיא שלו, בין השנים 1981 ל-1987.
באפריל 2023 בתו של ריצ'י – סופיה – התגיירה בעקבות אהבתה לבחור יהודי איתו לבסוף התחתנה.
באוקטובר 2024, ריצ'י הכריז כי הוא ייצא לסיבוב הופעות בבריטניה ואירלנד בקיץ 2025, תחת השם "Say Hello To The Hits".
זו תהיה הפעם הראשונה מאז 2016 שריצ'י יופיע בבריטניה ואירלנד.
סיבוב ההופעות יתחיל ב-31 במאי 2025 בבלפסט, ולאחר מכן יעבור לערים נוספות: גלאזגו, לונדון, שפילד, ברמינגהם ומנצ'סטר.
הסיבוב יסתיים עם הופעה נוספת בלונדון ב-15 ביוני.
ב-29 באוגוסט 2025 עלתה לשידור באפל TV פלוס הסדרה התחרותית המוזיקלית "KPOPPED" אותה מפיקים בפועל ריצ'י ומייגן די סטליון.
הברון ליונל נתן דה רוטשילד (22 בנובמבר 1808 – 3 ביוני 1879) היה היהודי הראשון שכיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי.
בנו של נתן מאיר רוטשילד, מאבות משפחת הבנקאים הידועה משפחת רוטשילד.
בשנת 1847 נבחר רוטשילד לבית הנבחרים הבריטי כאחד מצירי הפרלמנט מטעם אזור הבחירה של לב העיר לונדון, בתקופה זאת לא יכלו יהודים להיות חברי פרלמנט וזאת משום שדרישות התפקיד כללו שבועת אמונים ב"אמונתו האמיתית של נוצרי" ("On the true faith of a Christian").
רוטשילד לא הסכים לשאת את השבועה, וב-1848 העלה ג'ון ראסל, ראש ממשלת בריטניה, הצעת חוק שנועדה לפתור את בעיית השבועה.
ההצעה אושרה על ידי בית הנבחרים פעמיים, ב-1848 וב-1849, אולם בכל פעם נדחתה על ידי בית הלורדים.
לאחר הדחייה השנייה, ויתר רוטשילד על כיסאו, התמודד בשנית בבחירות ביניים וזכה שוב.
ב-1850 נכנס לבית הנבחרים וביקש להישבע על התנ"ך ולא על הביבליה הנוצרית הכוללת את הברית החדשה.
בקשתו זו אושרה אולם כאשר הגיע רוטשילד לשורה "באמונתו האמיתית של הנוצרי" דילג עליה, והתבקש לעזוב.
שנה אחר כך דחה שוב בית הלורדים את הצעת החוק.
רוטשילד נבחר שוב בבחירות הכלליות של 1852, אך כעבור שנה שוב דחה בית הלורדים את הצעת החוק.
לבסוף, בשנת 1858, אישר בית הלורדים חוק שקבע שכל בית בפרלמנט יקבע את שבועתו בעצמו.
ב-26 ביולי נשבע רוטשילד כחבר פרלמנט, את שבועתו נשא עם כיסוי ראש והחליף את השורה הבעייתית בביטוי "כה יעזור לי אלוהים", השבועה נישאה באנגלית אולם רוטשילד השתמש במילה אלוהים בעברית.
בכך היה רוטשילד לחבר הפרלמנט היהודי הראשון.
הוא נבחר שוב בבחירות של 1859 ושל 1865, אולם הפסיד ב-1868. בבחירות הביניים של 1869 היה המתמודד היחידי וזכה, אך הייתה זאת כהונתו האחרונה והוא הפסיד בבחירות של 1874.
בשנת 1836 נשא רוטשילד לאישה את הברונית שרלוט פון רוטשילד (1819–1884), בתו של הברון קארל מאיר רוטשילד שהיה שייך לענף של משפחת הבנקאות שישב בנאפולי.
לזוג נולדו 5 ילדים: ליאונורה, אוולינה, נתן מאיר שלימים היה היהודי הראשון בבית הלורדים, אלפרד צ'ארלס וליאופולד.
רוטשילד היה חובב מרוצי סוסים גזעיים, וסוסו סר ביוויס ("Sir Bevys") זכה באפסום דרבי (Epsom Derby) של שנת 1879.
באותה שנה מת רוטשילד ונקבר בבית הקברות היהודי של וילסדן (Willesden Jewish Cemetery).
בנו, נתן רוטשילד, המשיך בקריירה הפוליטית, ובשנת 1885 היה הלורד היהודי הראשון שישב בבית הלורדים.
בשנת 1902 היה ליועץ המלך.
במקביל היה ראש הקהילה היהודית בלונדון והוא זה אשר איחד אותה תחת קורת גג אחת.
הוא תמך בהגירה של גולים לבריטניה, אולם יחד עם זאת דרש להגביל אותה.
ליונל מאנטוורפן היה בנו השלישי של אדוארד השלישי מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו.
ליונל היה השני מבין שני הבנים שהגיעו לבגרות (אחד מאחיו נפטר בינקותו).
ליונל כונה "מאנטוורפן" מאחר שנולד בעיר זו.
עוד בהיותו ילד הוחלט שליונל ינשא לאליזבת דה בורג, רוזנת אלסטר, בתו ויורשתו של ויליאם דון דה בורג, רוזן אלסטר.
ליונל ואליזבת נישאו בשנת 1352, אבל בשל האירוסים הוא הוכרז כרוזן אלסטר כבר בשנת 1347. לבני הזוג נולדה בת אחת - פיליפה.
בשנת 1345 הכריז עליו אביו כנציגו הרשמי, ובשנת 1355 נסע ליונל לצרפת כנציג המלך, אולם פרט לביקור זה שהה באירלנד כנציגה של אנגליה.
בשנת 1361 מונה למושל אירלנד, ובנובמבר באותה שנה קיבל את התואר דוכס קלרנס.
בשנת 1363 נפטרה אליזבת בעת שבני הזוג שהו בדבלין.
ליונל ניסה לבסס את השלטון האנגלי באירלנד אולם זכה להצלחה מועטה.
לאחר שקיים פרלמנט (כינוס אצילים) בקילקני שהעביר את חוק קילקני בשנת 1367 הפסיק בניסיונותיו ושב לאנגליה.
ב-28 במאי 1368 נשא ליונל לאישה את ויולנטה (1353 לערך - נובמבר 1386) בתו של גלאצו ויסקונטי השני, שליט פאביה.
ליונל נסע לאיטליה על מנת לפגוש את רעייתו, טקס הנישואין נערך ברוב פאר במילאנו והחגיגות נמשכו מספר חודשים.
ארבעה חודשים לאחר החתונה, בעת ששהה באלבה חלה ליונל ונפטר.
ישנה סברה לפיה ליונל הורעל על ידי אביה של ויולנטה.
היא נישאה מאוחר יותר לבן-דודה, לודביקו ויסקונטי.
בתו היחידה, פיליפה, נישאה בשנת 1368 לאדמונד מורטימר, רוזן מרץ', ונכדתם אן מורטימר נישאה לריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג'.
טענת בנם, ריצ'רד, דוכס יורק ויורשיו לבית יורק לכתר האנגלי התבססה למעשה על היותו של ליונל בנו של מלך אנגליה.וכשאדוארד הרביעי עלה לשלטון, הוא התבסס בעצם על ייחוסו לליונל.
ליונל סמית' היה כדורגלן אנגלי.
הקריירה שלו הייתה בסכנה בעקבות פציעה שנגרמה בתאונה עם מנוף מסילתי, אך הוא הצליח להתאושש בזמן לקראת חידוש המשחקים הרשמיים בעונת 1946/1947, ואף זכה לקבל את סרט הקפטן של קבוצת המילואים.
הוא שיחק בעיקר בעמדת הבלם, ובתקופה הראשונה שלאחר מכן המלחמה השתתף במעט משחקים; הבלמים הקבועים של המועדון היו לורי סקוט ווולי ברנס.
סמית' ערך את הופעת הבכורה שלו כקשר מרכזי במקום לזלי קומפטון, והשתתף בניצחון 8 - 0 על גרימסבי טאון ב-1 במאי 1948, שהיה גם המשחק האחרון בעונת האליפות 1947/1948. סמית' זכה למקום קבוע בהרכב בעמדת המגן השמאלי, לאחר שסקוט סבל ממספר פציעות וברנס עבר צד על מנת להחליפו.
ב-29 באפריל 1950 הוא השתתף בניצחון 2 - 0 על ליברפול במסגרת גמר גביע ה-FA, והיה זה משחק הגמר הראשון שבו נטל חלק.
הוא זכה להכרה בינלאומית לאחר שזומן למשחק של נבחרת אנגליה מול נבחרת ויילס ב-15 בנובמבר 1950, וערך את הופעת הבכורה שלו בגיל מאוחר יחסית.
בסך הכול הוא השתתף בשישה משחקים במדי הנבחרת.
בעונת 1952/1953 הוא זכה עם ארסנל באליפות, לאחר שבעונת האליפות הקודמת (1947/1948) הוא השתתף במשחק אחד בלבד.
אולם, בעונה זו הוא כבר היה בן 33, וגילו המתקדם החל לתת את אותותיו כאשר דניס אוונס הצעיר מתמודד עמו על מקום בהרכב.
הוא השתתף בעשרה משחקים בלבד בעונת 1953/1954, ובסיומה עזב את ארסנל בהעברה חופשית.
בסך הכול הוא השתתף ב-181 משחקים עבור ארסנל, ולא הבקיע בהם שער אחד.
הוא שיחק בווטפורד במשך עונה אחת.
לאחר מכן הוא עבר למועדון החובבני גרייבסנד אנד נורת'פליט, עבד שם כמאמן, והוביל את המועדון לזכייה באליפות הליגה הדרומית בעונת 1957/1968. הוא הפסיק לאמן את גרייבסנד ב-1960, ופרש מתחום הכדורגל לחלוטין.
ייבוש בהקפאה מוכר גם בשם ליופיליזציה או הקפאה בוואקום (על פי האקדמיה ללשון: סִרְטוּב) הוא תהליך ייבוש המשמש באופן טיפוסי לשימורו של חומר מתכלה או להפיכת חומר לנוח יותר לשינוע.
בין היתר, מאכלים שונים שעברו תהליך זה, נשלחים בתור מזון בחלל, שם מוסיפים להם מים.
ייבוש בהקפאה משמש בין השאר בתהליכים כימיים בהם רוצים להפריד אבקה הנמצאת כתרחיף בנוזל, כך שגרגרי האבקה יהיו יותר חופשיים מאשר בייבוש רגיל שבו המים מתאדים ומשאירים אבקה גושית.
קפה נמס מיובש בהקפאה הוא דוגמה למוצר נפוץ שבו משתמשים בטכנולוגיה מסיבה זו.
בין היתרונות של ייבוש בהקפאה על פני שיטות ייבוש אחרות:
הייבוש מתבצע בטמפרטורה נמוכה המאפשרת שמירה על חלק מתכונות החומר המקוריות כמו מבנה חלבונים, ריחות, טעמים וצבעים.
המוצר המיובש נוטה לשמור על צורתו המקורית.
לאחר הייבוש המוצר שומר על מבנה נקבובי המקנה לו יחס רהידרציה גבוה יותר לעומת ייבוש באוויר חם (כלומר, ספיגה של כמות מים גדולה יותר).
תכונה זו מועילה במיוחד במוצרים המיועדים לשיחזור כגון "מנה חמה".
חסרונותיו של התהליך הם בעיקר זמן ייבוש ארוך וצריכת אנרגיה גבוהה.
בתהליך יש ארבעה שלבים: הכנה לטיפול, הקפאה, ייבוש ראשוני וייבוש שניוני.
תהליך ההכנה לטיפול נועד להכין את החומר לקראת הקפאה.
ההכנה יכולה לכלול את ריכוז החומר, הגדלת שטח הפנים או הפחתת לחץ האדים של התמיסה.
במקרים רבים ההחלטה לבצע הכנה לייבוש נובעת מרצון לשמור על איכות מוצר גבוהה יותר לאחר תהליך הייבוש בהקפאה.
בשלב השני החומר המיועד לליופיליזציה עובר הקפאה.
הקפאה של כמויות חומר קטנות (למשל במעבדה) ניתנת לביצוע בשיטות שונות כמו קירור מכני, שימוש בקרח יבש ומתנול או שימוש בחנקן נוזלי; הקפאה של כמויות חומר גדולות (למשל בתעשייה) מתבצעת במכשירי ליופיליזציה המכונים בשם הכולל "ליופילייזר".
הדבר החשוב ביותר בשלב זה של התהליך הוא קירור החומר מתחת לנקודה האוטקטית שלו, שהיא הנקודה הנמוכה ביותר בה הפאזה המוצקה והנוזלית של חומר יכולות להתקיים ביחד; החומר המקורר מתחת לנקודה זו נמצא במצב בו אין הוא יכול לעבור התכה ולכן המים בו ממריאים ישירות לפאזה גזית.
טמפרטורת ההקפאה היא לרוב בין חמישים לשמונים מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
על מנת לאפשר למים להמריא בקלות ולהבטיח ליופיליזציה מוצלחת, עדיף להשתמש בגבישים גדולים של החומר; אולם כאשר החומר המיועד לליופיליזציה הוא ממקור ביולוגי (למשל חומרי מזון או תאים חיים), גבישי קרח גדולים עלולים לגרום לנזק לתאים.
שלב ההקפאה הוא השלב החשוב ביותר בתהליך ליופיליזציה מוצלח, מכיוון שתקלה בשלב זה יכולה לגרום בקלות לקלקול החומר שמיועד לליופיליזציה.
בשלב הייבוש הראשוני, מורידים את הלחץ בסביבה לטווח של מיליברים בודדים, ומוסיפים לחומר מספיק חום על מנת לגרום למים להמריא.
את כמות החום שיש להוסיף ניתן לחשב על פי חישוב החום הכמוס של המים.
בשלב זה של הליופיליזציה, כ-95% מכמות המים בחומר ממריאים; שלב זה עשוי לארוך זמן ממושך (עשוי לקחת ימים בתעשייה), מכיוון שאם מוסיפים חום רב מדי לחומר המבנה שלו עלול להשתנות.
הבקרה על הלחץ מבוצעת באמצעות שמירה על ריק (ואקום) חלקי; הריק מאיץ את תהליך ההמראה והופך אותו לשימושי לצורך הייבוש.
בליופילייזרים תעשייתיים נעשה גם שימוש בתא או בלוחית עיבוי מקוררים, שתפקידם לספק מקום לאדי המים להתעבות; בצורה כזו נמנע מצב שבו אדי המים מגיעים אל משאבת הוואקום ומפריעים לפעולתה.
הטמפרטורה האופיינית ללוחית\תא עיבוי היא בסביבות 50 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
בטווח טמפרטורות זה, החום מועבר בעיקר באמצעות תהליכי קרינה או הולכה, בעוד הסעה כמעט ואינה משפיעה .
מטרת שלב הייבוש השניוני היא להוציא מהחומר מולקולות מים שלא קפאו (המולקולות שקפאו - כלומר קרח - הוצאו כבר בשלב הייבוש הראשוני).
חלק זה של תהליך הליופיליזציה נקבע על פי פרופיל הספיחה של החומר.
בשלב זה, הטמפרטורה גבוהה ממה שהייתה בשלב הייבוש השניוני, לעיתים אף מעל אפס מעלות צלזיוס, וזאת על מנת לשבור קשרים פיזיקו-כימיים כלשהם שנוצרו בין מולקולות המים לחומר הקפוא.
הלחץ לרוב נמוך יותר מבשלב הקודם (עד למיקרוברים בודדים) כדי לעודד את שחרור הנוזל דרך פני השטח של המוצק; אולם, קיימים גם חומרים אשר דרוש להם לחץ גבוה יותר כדי להביא לליופיליזציה מוצלחת.
לאחר שהליך הליופיליזציה נשלם, מעלים את הלחץ באמצעות גז אינרטי (לדוגמה חנקן) ואוטמים את החומר.
כמות המים במוצר בסוף התהליך היא לרוב 1%-4%.
ליונל לאו המפטון , מוזיקאי ג'אז, חלוץ נגני הוויברפון בג'אז, פעל גם כמתופף, פסנתרן, מוביל ביג בנד ושחקן, ניגן עם כל גדולי הג'אז, מלואי ארמסטרונג ובני גודמן ועד צ'ארלי פארקר וקווינסי ג'ונס.
להמפטון לא הייתה תעודת לידה והוא גודל על ידי סבתו.
לפיכך לא ידוע בדיוק תאריך ומקום לידתו.
ב-1916 עבר להתגורר בשיקגו ובהיותו כבן 16 כבר ניגן כמתופף במועדונים שונים בעיר.
ב-1927 או 1928 עבר לקליפורניה וניגן ב"מועדון הכותנה" (מועדון מקומי שנקרא על שם מועדון הכותנה המקורי בניו יורק), שם הכיר לראשונה את הוויברפון, כשניגן בלהקת דיקסילנד ג'אז.
המפטון החליף את התופים בוויברפון והתגלה על ידי לואי ארמסטרונג שהתלהב מהצליל החדש ושכר אותו כנגן ליווי.
הפופולריות הרבה לה זכה ארמסטרונג תרמה הן להיכרות של הציבור עם הוויברפון ככלי והן עם המפטון כשם נרדף לכלי זה.
עד 1934 למד המפטון מוזיקה באוניברסיטת דרום קליפורניה, באותה שנה עזב את האוניברסיטה והחל להנהיג ביג בנד משלו, עמו הופיע, בין היתר, עם הזמר בינג קרוסבי.
בנובמבר 1936 ביקרה להקתו של בני גודמן בלוס אנג'לס והמפטון הוזמן על ידי אמרגנה, מגלה הכישרונות ג'ון האמונד, ללוות יחד עמה את בילי הולידיי.
לאחר ההופעות המשותפות הזמין גודמן את המפטון להצטרף עמו להרכב שכלל את גודמן עצמו בקלרינט ואת ג'ין קרופה (תופים) וטדי וילסון (פסנתר), היה זה הרכב הג'אז הקטן הראשון שהופיע ככזה לפני קהל (ולא כמלווה או כחטיבה בתוך ביג-בנד).
המפטון עבר באותה עת להתגורר בניו יורק.
ב-1940 עזב המפטון את גודמן כדי להקים את "התזמורת של ליונל המפטון" (Lionel Hampton Orchestra).
התזמורת, שניגנה בעיקר סטנדרטים ששילבו ג'אז ורית'ם אנד בלוז זכתה לפופולריות רבה בשנות הארבעים והחמישים והופיעה בהרכב נגנים משתנה עד אמצע שנות השבעים.
התזמורת היוותה "חממה" לכישרונות ובין היתר החלו בה את דרכם אמנים כצ'ארלי מינגוס, וס מונטגומרי, דיינה וושינגטון, דיזי גילספי, קווינסי ג'ונס ורבים אחרים שיצאו ממנה לקריירות מפוארות.
במקביל המשיך המפטון להופיע ולהקליט בהרכבים קטנים ושיתף פעולה עם אוסקר פיטרסון, ארט טאטום, סטן גץ ואחרים.
רבות מהופעותיו הסתיימו בג'אם סשן ארוך שהלהיב את הקהל.
הוא הרבה להופיע בעולם במסגרות שונות להפצת תרבות בחסות האו"ם ומחלקת המדינה האמריקאית.
ב-1953 יצאה תזמורתו למסע הופעות נרחב באירופה עם קווינסי ג'ונס כמעבד וחצוצרן וב-1968 הופיעה בקריית הוותיקן בפני האפיפיור פאולוס השישי.
במהלך השנים השתתף במספר סרטים, הידוע שבהם הוא "שיר נולד" (A Song Is Born) מ-1948, בכיכובו של דני קיי.
בשנות השבעים דעכה הפופולריות של סגנון תזמורות הביג בנד ושל המפטון עצמו.
עם זאת, זכה ליונל המפטון לשלל כיבודים כמו למשל קריאת פסטיבל איידהו לג'אז על שמו (Lionel Hampton Jazz Festival), בשנת 1985 (בפסטיבל הופיעו ומופיעים אמנים מהשורה הראשונה כאלה פיצג'רלד, שרה ווהן, אלווין ג'ונס, דיזי גילספי, פרדי הברד, סטן גץ, דיאנה קראל, וינטון מרסליס ועוד).