tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מאי 2012 – אלופת עולם לבנות עד גיל 9 יאסי שברומניה
מאי 2013 – אלופת עולם לבנות עד גיל 9, פורטו קאראס שביוון
יוני 2014 – סגנית אלופת אסיה, בנות עד גיל 12, טשקנט באוזבקיסטן
אוגוסט 2014 – זוכה בגיל 10, באליפות השחמט ה-13 של דובאי לנוער עד גיל 14
אוגוסט 2014 – זוכה בקטגוריית של מד כושר עד 2000 בפסטיבל השחמט הבינלאומי ה-21 באבו דאבי
ספטמבר 2014 – סגנית אלופת העולם לבנות עד גיל 12, דרבן, דרום אפריקה
אוקטובר 2016 – זוכה באליפות העולם עד גיל 12 בשחמט קלאסי, באטומי, ג'ורג'יה.
יוני 2017 – השיגה דרגת אמנית פיד"ה, אליפות אירופה בשחמט אישי 2017, מינסק
פברואר 2019 – מוסקבה תחרות פתוחה נשים – מקום שלישי
אוגוסט 2019 – פסטיבל השחמט הבינלאומי ה-26 באבו דאבי, פתוח, מקום שלישי בקרב נשים
אוגוסט 2021 – אליפות אסיה בשחמט מקוון לנשים – זוכה
דצמבר 2021 – אליפות העולם בשחמט מהיר לנשים - מקום שני
דצמבר 2021 – אליפות העולם בשחמט בבליץ לנשים – מנצחת (הבטיחה את ניצחונה סיבוב לפני הסוף)
ניאה מרשל קודי נגווה (Nea Marshall Kudi Ngwa; נולד ב-20 במרץ 1980) ידוע בשם הבמה ביבי זהרה בנה (BeBe Zahara Benet), הוא אומן דראג, אישיות טלוויזיה ומוזיקאי קמרוני-אמריקאי הידוע בהשתתפותו בעונה הראשונה של המרוץ לדראג של רו פול, בה זכה.
ב-2018, הוא חזר כמתמודד מפתיע בעונה השלישית של המרוץ לדראג: אולסטארס והגיע לרביעיית הגמר.
המיני-אלבום הראשון שלו, "Face", יצא ב-2014, והמיני-אלבום השני שלו, "Kisses & Feathers", יצא ב-2017. המיני-אלבום השלישי שלו, "Broken English", יצא ב-2020. מאז 2019, הוא מככב בתוכנית המייקאובר של TLC דראג כל הדרך לחופה כמומחה לתכנון אירועים.
ב-2021 הוא כיכב ב-"Being Bebe", סרט המתעד 15 שנה מחייו.
המשפחה שלו עברה מאוחר יותר לצרפת, שם נגווה גר עד שהוא עבר למיניאפוליס בגיל 19 כדי להשלים את לימודיו בקולג' ולהיות קרוב יותר למשפחתו.
החוויה הראשונה של בנה בדראג הייתה בתצוגת אופנה בפריז, היכן שביקשו ממנו ללבוש שמלה כדי ללכת על המסלול כאישה כמחליף ברגע האחרון לדוגמנית חסרה.
הופעת הדראג הראשונה שלה הייתה עם סידני לאופר בבר ה-"The Gay 90s" אחרי שהיא עברה למיניאפוליס ב-2000. היא השתתפה בתחרויות דראג, כולל "Miss US of A".
בתחילת 2009, בנה ערכה אודישן לעונה הראשונה של תוכנית המציאות של לוגו המרוץ לדראג של רו פול.
רופול הציע לה זאת בעצמו אחרי שראה אותה מופיעה לשיר "Circle of Life" במצעד הגאווה של מיניאפוליס.
היא נבחרה לאחת מתשע מלכות בעונה מתוך אלפי מתמודדות.
היא הייתה הזוכה הראשונה של התוכנית אחרי שזכתה בשני אתגרים.
הניצחון של בנה היווה השראה למלכות דראג רבות לעתיד, כמו זוכה העונה השמינית בוב דה דראג קווין.
ב-2011, בנה הופיעה בשני פרקים של "RuPaul's Drag U" ושימשה כ"פרופסורית דראג".
בנה נחשפה כמתמודדת העשירית בעונה השלישית של המרוץ לדראג: אולסטארס, והפכה למנצחת הראשונה אי פעם שהתמודדה בעונת אולסטארס.
היא זכתה בשני אתגרים והגיעה לגמר, אבל לא נבחרה לליפ סינק האחרון על ידי המלכות המודחות וסיימה את העונה במקום השלישי עם שאנג'לה.
בנה הופיעה עם ג'וג'ובי, ת'ורג'י ת'ור ואלקסיס מישל בספיישל הטלוויזיוני של TLC "דראג כל הדרך לכנסייה" אשר שודר ב-9 במרץ 2019. לאחר מכן הספיישל הפך לסדרה שנקראה דראג כל הדרך לחופה.
הסינגל הראשון של בנה היה "I'm the Sh*t" שיצא ב-2009. הסינגל השני שלה, "Cameroon", יצא ביולי 2010. בנה הופיעה בהופעת אורח בווידאו קליפ להוצאה מחדש של השיר "A Little Respect" של אירייז'ר בדצמבר 2010. השיר היה חלק מגיוס כספים לסטודנטים במכון הארווי מילק בסן פרנסיסקו.
הסינגל השלישי שלה, "Dirty Drums", יצא ב-17 באפריל 2012. הסינגל הרביעי שלה, "Face", יצא ב-3 במרץ 2014.
בנה הקליטה גרסת כיסוי לשיר "Little Drummer Boy" בשביל האלבום "Christmas Queens 4" של המרוץ לדראג.
בנובמבר 2017, בנה הופיעה ב-"Queens United", מופע צדקה של פי פי אוהרה במטרה לגייס כספים לאנשים שנפגעו מהוריקן מריה.
ב-2018, בנה יצרה את "Roar", מופע חודשי שכולל ריקוד אינטראקטיבי.
ב-2020, היא עזרה ליצור, הפיקה וכחכבה בסיבוב ההופעות "Nubia", מופע דראג שחוגג מלכות דראג שחורות דרך מוזיקה מקורית, כוריאוגרפיה קבוצתית, מיצבי וידאו, שירה, ליפ סינקים ומיצגים מבוססי סיפור.
ב-2021 התרחשה הקרנת בכורה של סרט תיעודי בשם "Being Bebe" בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
הסרט מתעד את 15 שנים בחייו של נגווה כביבי זהרה בנה, כולל המסע שלו להתכונן למרוץ לדראג.
מחוץ לדראג, נגווה הוא המנכ"ל של "The Lavish Labs", חברת תכנון אירועים ועיצוב.
לפני שהתחיל להופיע בדראג, נגווה היה מנהל מקהלה ומורה למוזיקה.
הוא לא מחשיב את עצמו למלכת דראג, ומעדיף להיקרא "אומן דראג".
הוא ציין את כריסטיאן דיור, ג'ורג'ו ארמני ואלפדי כאייקוני אופנה אישיים שלו.
+שנהשםתפקידהערותמקור2009המרוץ לדראג של רו פולמתמודדתעונה ראשונה, זוכה2011RuPaul's Drag Uעצמו2018המרוץ לדראג: אולסטארסמתמודדתעונה שלישית, מקום שלישי2019Vice Liveאורח2019 - הווהדראג כל הדרך לחופהעצמוידוע גם כ"דראג כל הדרך לכנסייה"2019The Rachel Ray Showאורח2020רכבת האינסוףסאשייפרק: "The Parasite Car"2022Nubia Amplified: The Seriesפאנליסט
+שנהשםאומןמקור2009"Cover Girl"ביבי זהרה בנה עם רופול"I'm The Shit"ביבי זהרה בנה2010"A Little Respect" (HMI Redux)אירייז'ר"Cameroon"ביבי זהרה בנה2014"Face"ביבי זהרה בנה2017"Fun Tonite"ביבי זהרה בנה2018"Jungle Kitty"ביבי זהרה בנה"Jolene"דולי פרטון"Little Drummer Boy"ביבי זהרה בנה2020"Banjo"ביבי זהרה בנה"Body on Me"ביבי זהרה בנה
ביאטריס "ביבי" ווד היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
היא ידועה בשל דמותה של שאניה בסדרת הטלוויזיה של NBC, "הנורמלים החדשים", ובתור שאנון בקומדיית המצבים של ABC, "The Real O'Neals", ובדמותה של לייק בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור".
ווד נולדה בקנזס סיטי, מיזורי ב-2001. ווד סיפרה שרצתה להיות שחקנית מאז שהייתה בת 3. ושיחקה בתוכנית טלוויזיה בפעם הראשונה בגיל 10.
שנהסרטתפקידהערות2014A Merry Friggin' Christmas ורה מיטשל2018Quadratic Equationsסרט קצר; במאית ותסריטאית2019Emmettג'וי2021ציידי הטרולים: עלייתם של הטיטאנים שאנון לונגאנוןדיבוב2022Crushedקייט2024ילדות רעות: המחזמרגרטשן ווינרס
שנהסדרהתפקידהערות2011Submissions Onlyליזי ווקןסדרת רשת; פרק: "The Miller/Hennigan Act"2012רוק 30קאטפרק: "Murphy Brown Lied to Us"2012ויפתלמידהפרק: "Baseball"2012–2013הנורמלים החדשים שאניה קלמונסתפקיד ראשי; 22 פרקים2013–2014תראו את אבא...
שנהכותרתתפקידהערות2021Kate in Waitingקייטספר שמע - תפקיד ראשי
כותרתהערות21st Century Hippie פורסם: 15 באוקטובר 2021
הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה כתבה אחד-עשר ספרי שולחן קפה, אחד-עשר מאמרים שהתפרסמו באמצעי תקשורת וחדשות שונים וחיברה ביוגרפיה אחת, אודות האמן האמריקאי קית' הרינג.
היא גם עסקה בספרות ילדים, וכתבה שבעה ספרי תמונות ושנים-עשר ספרי המשכים.
שלושה מספריה דורגו בראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
ההוצאה הראשונה שלה כסופרת היה ספר שולחן הקפה "סקס" (1992), שפורסם בהוצאת מאבריק.
הוא כלל תמונות פרובוקטיביות ומפורשות מבחינה מינית, שצולמו בידי סטיבן מייזל .
הספר ספג תגובות שליליות מהתקשורת ומהציבור הרחב, אך נמכר בלמעלה מ-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם לפי מחיר בגובה 50 דולרים לעותק, תוך מספר ימים.
מדונה המשיכה ליצור ולכתוב ספרי שולחנות קפה וצילום, כולל אלה הקשורים לסיבובי ההופעות שלה כמו (1995), (2006) ו- (2009).
היא גם כתבה הקדמה למספר ספרים, כולל ספר שולחן הקפה של אלן פראקר על העיבוד הקולנועי של "אוויטה" (1996) וכתבה פרק עבור (1998).
מדונה גם כתבה טורים לכתבי עת כמו הרפרס בזאר, גיליון הפתיחה של מגזין ג'ורג' והעיתון הישראלי "ידיעות אחרונות".
בשנת 2003, מדונה חתמה על חוזה עם קאלווי ארטס & אנטרטיינמנט.
ספר הביכורים שלה היה ספר הילדים "ארבע שושנים אנגליות", שתורגם ל-42 שפות שונות בלמעלה מ-100 מדינות בסך הכול.
הספר זכה להצלחה בין-לאומית ודורג במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, שה שהה בסך הכול במשך 18 שבועות.
כספר המגולל את סיפורן של חמש חברות, "ארבע שושנים אנגליות" תואר בידי המבקרים כשיקוף תקופת הילדות של מדונה, והפנו כלפיו ביקורות מעורבות וחיוביות.
ספר הילדים השני שכתבה, "התפוחים של מר פיבודי", פורסם באותה השנה ודורג גם כן במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
היא המשיכה לכתוב ספרים נוספים כמו "יקוב ושבעת הגנבים", "הרפתקאותיו של עבדי" ו"ימבה כסף"; כל חמשת הספרים שפורסמו אוגדו לספר מוקלט בשנת 2006. נכון ל-2007, ששת ספרי הילדים הראשונים שכתבה נמכרו ביותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
ההתעניינות של מדונה בתורת המיסטיקה היהודית הנקראת קבלה העניקה לה השראה להתחיל לכתוב ספרי ילדים.
המורה שלה לקבלה הציע לה לחלוק את הידע הרוחני שלה בצורה של סיפורים כתובים.
כל אותם הספרים כללו את השיעורים שלמדה מדונה במהלך לימודי הקבלה שלה, שם עסקה בעיקר בלימודי מוסר גבוה והימנעות מתאוות בצע וקנאה.
ספר המשך ל"ארבע שושנים אנגליות" פורסם בשנת 2006, בשם "השושנים האנגליות: פשוט חלום".
מדונה הוציאה בסך הכול שנים-עשר ספרי המשכים לסדרה, שניים נוספים ב-2007. הצלחתה כסופרת ילדים צוינה על ידי אד פילקינגטון מגרדיאן, שהאמין שמדונה .
שם הספר שנה מחברים אחרים הוצאה לאור מזהים הערות מקור"סקס"1992 מאבריקהאחים וורנרקאלווי מבס"ה 92-73419מסה"ה 26846575הספר כולל תצלומים עם השפעות אירוטיות שצולמו בידי סטיבן מייזל ופריימים שצולמו על ידי פביאן ברון.
הוא זכה להצלחה מסחרית מיידית, כאשר נמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים ביום הראשון ליציאתו.
שבוע לאחר מכן, מכירות הספר עמדו על למעלה מ-500,000 עותקים ולבסוף דורג בראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
האירוע הוכרז בתור "אירוע ההוצאה לאור" של המאה, והספר נמכר ביותר מ-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.Madonna: The Girlie Show1995גלן או'בריאןקאלווי מבס"ה 94-72271מסה"ה 34731931 הצילומים בספר כללו את קטעי מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות "The Girlie Show" ב-1993, עם תמונות שצולמו על ידי הרב ריטס.
צורף לו תקליטור נלווה שכולל את "", "In This Life" ו-"Why's It So Hard".The Making of Evita1996 אלן פארקרמדונה (הקדמה)הרפר-קולינס מבס"ה 96-42479מסה"ה 35318289הספר כולל הקדמה מאת מדונה ומגולל את תהליך יצירת סרט הדרמה המוזיקלי האמריקאי "אוויטה" משנת 1996. הוא כולל יותר ממאה תמונות סטילס וצילומים.
אלכסנדרה ג'ייקובס מאנטרטיינמנט ויקלי נתנה לו דירוג של , תוך שביקרה את תיאורי התמונות, כמו גם המחיר של הספר.1998שוניםהוטון מיפלין הארקורטמבס"ה 97-32021מסה"ה 40712166הספר הוא מעין שחזור מאויר של "בגדי המלך החדשים" מאת הנס כריסטיאן אנדרסן.
הוא כלל תקליטור נלווה המכיל קטע קולי של ארבעים-וחמישה אמנים, ידוענים ויוצרים.
מדונה כתבה את הספר בסגנון פרוזה ובאורך 1,000 מילים, ששמו "The Empress", והוא מציג עיבוד מאויר שלה בתור מארי אנטואנט.X-Static Process2003אסף ספרים ואמנות מזס"א B000JYDFYUבשנת 2002, מדונה שיתפה פעולה עם הצלם סטיבן קליין בפרויקט האמנותי X-STATIC PRO=CeSS.
התצלומים הופצו כספר שולחן קפה שכולל 1,000 עמודי תמונות.
הסופרת לוסי או'בריאן תיארה את הדבר בתור .Nobody Knows Me2004 בוי טוי, בע"מ מזס"א B000OCOE60היה זמין לחודש אחד בלבד דרך האתר הרשמי של מדונה.
כלל חמישים-ושנים עמודים עם תמונות שלה שטרם נראו.Madonna Confessions2008 גיא עוזרי פאוור-האוס מסה"ה 233939934הצילומים בספר כללו את קטעי מאחורי הקלעים ותמונות מ-"Confessions Tour", עם עזרה נוספת של גיא עוזרי.
הספר מורכב מ-224 עמודים של כ-250 תצלומים בצבע, שנבחרו על ידי עוזרי ומדונה.
הם כוללים ציטוטים מאת הזמרת.I Am Because We Are2009 קריסטן אשבורןמדונה (הקדמה) פאוור-האוס מבס"ה 2008-939784מסה"ה 260208760הספר מכיל קטעים מראיונות עם ילדים מלאוויים, הביוגרפיות שלהם ותמונות שצולמו על ידי הצלמת קריסטן אשבורן עבור סרטה התיעודי של מדונה מ-2007 באותו השם.
הכנסות המכירות נתרמו לארגון הצדקה, להעלות את מלאווי.Madonna: Sticky & Sweet2009 גיא עוזרי פאוור-האוס מבס"ה 2009-937605מסה"ה 547415930 הצילומים בספר כללו את קטעי מאחורי הקלעים ותמונות מ-"Sticky & Sweet Tour" מאת עוזרי, עם עריכה של הצלם טום מונרו.
הספר מורכב מ-308 עמודים של למעלה מ-500 תצלומים בצבע והוגבל ל-7,500 עותקים ממוספרים ראשוניים לרכישה.Tom Munro2010 טום מונרומדונה (הקדמה) דמיאני מבס"ה 2012-451451מסה"ה 495778900 ספרו המונוגרפי הראשון של מונרו, שנקרא על שמו ומורכב מתצלומים שצולמו על ידו לאורך הקריירה שלו.
אחת התמונות של מדונה מאת מונרו שימשה ככריכת הספר, והיא גם כתבה את ההקדמה שלו.
הספר יצא לאור עם במהלך תערוכה שאירעה בפריז וכללה פורטרטים שצולמו על ידו.Mayumi's Kitchen: Macrobiotic Cooking for Body and Soul2010 מאיומי נישימורהמדונה (הקדמה) קודנשה מבס"ה 2009-50422מסה"ה 456181378 מאיומי נישימורה עבדה כשפית הפרטית של מדונה במשך שבע שנים, והיא מתמחה בבישול מקרוביוטי.
שם הספר שנה איור הוצאה לאור מזהים הערות מקור"השושנים האנגליות"2003ג'פרי פולבימאריקאלווי/פאפין מבס"ה 2003-12261מסה"ה 52765827 סיפור בהמשכים על חמש חברות, שנוצר בהשראת בתה של מדונה, לורדס.
הוא נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם בחודש הראשון ליציאתו ו-8,000 עותקים בשבוע הראשון בממלכה המאוחדת.
הספר דורג במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס."התפוחים של מר פיבודי"2003לורן לונגקאלווי/פאפין מבס"ה 2003-16198מסה"ה 52970747ההוצאה השנייה של מדונה.
ספר ילדים בשם "התפוחים של מר פיבודי" המגולל סיפור על גיבור צעיר בשם בילי ליטל, ועל החשיבות של אמירת האמת תמיד.
הוא דורג לראשונה במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס."יקוב ושבעת הגנבים"2004גנאדי ספיריןקאלווי/פאפין מבס"ה 2004-7000מסה"ה 54852649הסיפור מתרחש באירופה של המאה ה-18 כאשר ספירין בחר בסגנון ציור בהשראת זרם הבארוק כדי לבטא אותו.
"יקוב ושבעת הגנבים" מגולל סיפור על ילד גוסס בשם מיכאיל והוריו, שמחפשים לו תרופה.
הוא הופיע לראשונה במקום השביעי ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס."הרפתקאותיו של עבדי"2004אולגה דוגינהאנדריי דוגיןקאלווי/פאפין מבס"ה 2004-22885מסה"ה 56682267הספר מגולל את סיפורו של עבדי הצעיר, שעובד כעוזר לתכשיטן קסום בשם אלי.
מדונה קידמה את הפרסום שלו באמצעות מספר ראיונות לכתבי עת, רדיו וטלוויזיה בלונדון."ימבה כסף"2005רואי פאסקאלווי/פאפין מבס"ה 2005-7506מסה"ה 58843456 בתור סיפור מעשייה, "ימבה כסף" מבוסס על המשפט ש"כסף לא יכול לקנות אושר".
מדונה הופיעה ברשת הקניות הביתית (HSN) כדי לקדם את הספר.
ספרי המשכים באוסף "השושנים האנגליות".
כל האיורים מאת ג'פרי פולבימארי.
שם הספר שנה איור הוצאה לאור מזהים הערות מקור2007 פאפין מבס"ה 2007-280944מסה"ה 173844877חמש הבנות – ניקול, איימי, שרלוט, גרייס ובינה – מוצגות עם קטעי שאלות ותשובות ועלילה נוספת."השושנים האנגליות: להתראות, גרייס?"2007רבקה גומזקאלווי/פאפין מבס"ה 2007-280945מסה"ה 946594657גרייס מפחדת כיוון שהוריה מתנהגים מוזר.
"השושנים האנגליות" צריכות לעזור לה להבין את הדברים הטובים בעצם היותה אחות גדולה.The English Roses: Being Binah2008אריקה אוטנברגפאפין מבס"ה 2008-300749מסה"ה 236164333לבינה נמאס להיות "הנחמדה" ומנסה להיות מישהי אחרת.
"השושנים האנגלית" עוזרות לה לקבל את עצמה."השושנים האנגליות: המתנה הכי יפה בעולם"2008איימי קלאודקאלווי/פאפין מבס"ה 2009-275463מסה"ה 216938842בבית הספר מתקיים משחק הגמד והענק ושרלוט נחושה למצוא את המתנה המושלמת.
בינה מבקרת את משפחתה של גרייס באטלנטה.2010איימי קלאודפאפין מבס"ה 2010-277415מסה"ה 318408057תכנון החתונה המושלמת: מיס פלאפרנאטר ואביה של בינה מתחתנים.
היא כתבה כיצד הקבלה שינתה את חייה.How My Life Changed2009 עיתוןידיעות אחרונות מבס"ה nr92-743מדונה כתבה כיצד הקבלה הובילה להתעוררות הרוחנית שלה כשהייתה בהריון עם בתה, לורדס.Truth or Dare?
Madonna's Back2013 כתב עתהרפרס בזאר המחשבות של מדונה על להיות "נועזת" בעסקי המוזיקה.
היא גם כתבה על אונס באיומי אקדח בימיה הראשונים בניו יורק.
שם הספר שנה מחברים אחרים הוצאה לאור מזהים הערות מקורKeith Haring: The Authorized Biography1992 נכתב על ידי ג'ון גרואןספרי פיירסייד מסה"ה 906277951מדונה כתבה את הביוגרפיה על חברה, האמן קית' הרינג, תוך ציון חייהם המוקדמים בניו יורק.
ביבימבאפ (בהנגול: 비빔밥, באנגלית: Bibimbap) הוא מאכל קוריאני פופולרי המורכב לרוב מאורז חם בשילוב עם ירקות מתובלים מוקפצים (נאמול), בשר בקר, ביצה מטוגנת, וגוצ'וג'אנג (ממרח פלפל צ'ילי).
המרכיבים מעורבבים היטב לפני האכילה.
בקוריאנית משמעות המונח "ביבים" הוא "ערבוב" ומשמעות המילה "באפ" הוא "אורז מבושל".
בשנת 2011 המאכל דורג במקום ה-40 בסקר של קוראי CNN Travel אודות המאכלים הטובים ביותר בעולם.
הסופר האמריקאי סטיבן קינג, אשר כותב בעיקר ספרי אימה, מותחנים, וספרי מדע בדיוני, פרסם נכון ל-2024, 65 רומנים, כולל שבעה שפורסמו בשם העט "ריצ'רד בכמן", מעל ל-200 סיפורים קצרים שפורסמו ב-12 אנתולוגיות, חמישה ספרי עיון, ו-19 תסריטים.
יצירותיו זכו לאורך השנים לפופולריות עצומה, ומעל ל-400 מיליון עותקים של יצירותיו נמכרו לאורך השנים ברחבי העולם.
רבים מיצירותיו גם עובדו לסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה וחוברות קומיקס.
חלק ניכר מיצירותיו של קינג מתרחשות במדינת מיין בה קינג מתגורר.
מעל ל-60 מספריו של סטיבן קינג נכללו לאורך השנים ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, ורבים מהם הגיעו למקום הראשון ברשימה.
שנהשם הספרהוצאהISBNמספר עמודיםעמודים1981Danse MacabreEverest House400זכה בפרס הוגו בקטגוריית ספר העיון הטוב ביותר
זכה בפרס לוקוס בקטגוריית ספר העיון הטוב ביותר, 19821988Nightmares in the SkyViking Studio Books128אוייר על ידי ריצ'רד "f-stop Fitzgerald" מיניסאלי2000On Writing: A Memoir of the CraftScribner228זכה בפרס בראם סטוקר בקטגוריית ספר העיון הטוב ביותר, 2001
שנהשם התסריטהערות1982Creepshowסרט אנתולוגיה מהסוגות קומדיה ואימה שמבוסס על תסריט מאת סטיבן קינג.1985Cat's Eyeסרט אנתולוגיה מסוגת האימה המבוסס על הסיפורים הקצרים של קינג "" ו-"The Ledge".Silver Bulletסרט אימה המבוסס על הנובלה של קינג "Cycle of the Werewolf".1986מקסימום אוברדרייבסרט אימה-מדע בדיוני-פעולה-אסונות שנכתב ובוים על ידי סטיבן קינג.
הספרון כולל בין היתר את התסריט המלא שכתב צ'יזמר, 18 תמונות מאחורי הקלעים מהסרט, ומבחר כרזות חלופיות של הסרט.
הספרון היה זמין במהדורה מוגבלת שפורסמה על ידי Cemetery Dance Publications ללקוחות שביצעו הזמנה מראש לרומן הבא של צ'יזמר, Memorials, אשר אמור לצאת לשווקים ב-22 באוקטובר 2024.
בֵּיבָר הזכוכית הוא אחד מהמחזות המוכרים של המחזאי האמריקאי טנסי ויליאמס.
זהו המחזה השני שייצר ויליאמס, אשר הופק ועלה על במה.
הפרמיירה הייתה בשיקגו בשנת 1944. שלא כקודמו, "מלחמת המלאכים", מציג המחזה מבט נוסטלגי אל עבר תא משפחתי שביר, וזיכה את כותבו בהצלחה עצומה.
המחזה עדיין מוצג על במות שונות ברחבי העולם ומשמש מושא למחקר.
דמותה של אם המשפחה, אמנדה וינגפילד, אישה הנאבקת לפרנסת ביתה ונאחזת בעברה המפואר, מבוססת על דמותה של אימו של ויליאמס, אדווינה.
דמותו של הבן טום, התורם לפרנסת הבית בעבודה במחסן נעליים, מקום המדכא את נפשו הפיוטית, מבוססת על דמותו של ויליאמס עצמו, דבר המודגש בתפקידו הנוסף של טום כמספר העלילה.
דמותה של האחות, לורה, מבוססת על אחותו האהובה של ויליאמס, רוז, שלקתה בנפשה.
במחזה הוא מציג אותה כבעלת מום כמעט בלתי מורגש ואופי עדין הגורם לה לסגת אל עולם פרטי - אוסף בעלי חיים העשויים זכוכית.
כל בני המשפחה מקושרים לעולם של דמיון, העומד בסתירה למציאות האפרורית והעירונית בה הם חיים, בדירה הממוקמת בחלקו האחורי של בניין בשכונה צפופה ודחוסה.
עלילת המחזה נסובה סביב ביקורו הצפוי של המחזר היחיד של הבת, ג'ים אוקונור.
ג'ים חולק עם טום את מקום עבודתו ומכיר את לורה, שהייתה מאוהבת בו עוד מימי התיכון.
ג'ים אוקונור מסמל במחזה את היכולת לגשר בין עולם הדמיון ועולם המציאות, יכולת שעשויה להציל את לורה מהישאבות למחוזות הדמיון ולהעניק לה בסיס במציאות.
בסוף המחזה, ג'ים מוזמן לביתם של משפחת וינגפילד לארוחת ערב, ומעביר עימם ערב נהדר שמסב עונג לכולם, אך בעיקר לאמנדה, ששקועה בעבר ובחלומותיה ומתנהגת כאילו ג'ים בא לחזר אחריה.
במהלך הארוחה, לכבודה התקשטה אמנדה בשמלה ישנה, שאינה הולמת אותה ומתאימה לנשים צעירות, מתרחשת הפסקת חשמל ולורה וג'ים נותרים לבד, בסצנה טעונה במתח רומנטי, והם אף רוקדים יחד.
החלום מתנפץ לאחר שג'ים מבהיר שלא הייתה לו כוונה לשאת את לורה (למעשה הוא מאורס) ועוזב את בית משפחת וינגפילד, ואמנדה מתפרצת על טום בסערת רגשות.
בתגובה, טום נוטש את אמו ואחותו, כמו אביו.
בתמונה האחרונה, טום מספר לקהל שהוא נודד בדרכים אך לא מצליח לשכוח את לורה, ושתמונתה מדליקה נרות חקוקה במוחו לעד.
בגרסה הקולנועית הראשונה של המחזה שביים ארווין רפר (1950) שונה סופו, למורת רוחו של ויליאמס הצעיר, לסוף שמח יותר.
בגרסה נוספת, שביים פול ניומן בשנת 1987 שיחקו ג'ואן וודוורד, ג'ון מלקוביץ' וקארן אלן.
המחזה תורגם לעברית על ידי תרצה אתר, מיכה לבינסון, ערן בניאל ועידו ריקלין.
המחזה הועלה בישראל מספר פעמים, ביניהן:
הפקת 1952 (תיאטרון הקאמרי) - בימוי: טוביה גרינבאום, עיצוב תפאורה: משה מוקדי, שחקנים: רוזה ליכטנשטיין, חנה מרון, נתן כוגן.
הפקת 1963 (תיאטרון זווית) - בימוי: אברהם אסיאו, שחקנים: שמואל עצמון, שלומית אדר, רחל מרכוס, מיכאל כפיר.
הפקת 1974 (תיאטרון באר שבע) - בימוי:, עדנה שביט שחקנים: ציפורה פלד, נעמי גרינבוים, ששי סעד, ורפי תבור.
הפקת 1975 (התיאטרון הקטן) - בימוי: שמואל עצמון, שחקנים: רחל מרכוס, שולמית אדר, פנחס גולדברג ואברהם סלקטר.
הפקת 1991 (תיאטרון הבימה) - בימוי: אופירה הניג, עיצוב תפאורה: אלי סיני, תלבושות: דידי גולן, מוזיקה: יואב קוטנר, תאורה: נתן פנטורין, שחקנים: רבקה גור, גיל פרנק, גילי בן אוזיליו, עמי ויינברג.
הפקת 2000 (תיאטרון באר שבע) - בימוי: גדי ענבר, מוזיקה: אלדד לידור, תפאורה: אורן אלדור, תאורה: עמיר ברנר, תלבושות: עינת ניר, שחקנים: חנה מרון, אביטל פסטרנק, אודי בן דוד, עודד לאופר.
הפקת 2005 (תיאטרון הקאמרי) - בימוי: מיכה לבינסון, שחקנים: ג'יטה מונטה, מיכה סלקטר, יפתח קליין, אולה שור-סלקטר.
הפקת 2015 (תיאטרון בית ליסין) - בימוי: גלעד קמחי, עיצוב תפאורה: ערן עצמון, תלבושות: אורנה סמורגונסקי, מוזיקה: אמיר לקנר, תאורה: אורי מורג, שחקנים: עמית עיני, יונה אליאן, נדב נייטס, נטע גרטי, גל אמיתי.
הפקת 2024 (תיאטרון החאן), בימוי: אריאל נ.
וולף, עיצוב תפאורה: נגה פתר גל, תלבושות: הילה נבט, מוזיקה: איתמר גרוס, תאורה: רוני כהן, עיצוב וידאו: נמרוד צין, יונתן שחוח, עוזרת במאי: אירה אורלוב, שחקנים: עירית פשטן, איתי שור, אנה פוגטש, גל זק.
אל־מלכ א־זאהר רוכן א־דין ביברס אל־בונדוקדארי , הידוע בשם בַּיְבַּרְס (מכונה "המלך המנצח"), היה סולטאן ממלוכי של מצרים וסוריה משנת 1260 ועד מותו.
נודע כמצביא וכשליט מוכשר במיוחד.
חייו של ביברס עד לשעבודו
שנת לידתו של ביברס לא ידועה בוודאות.
יש מקורות הטוענים כי נולד בשנת 1220/21 (ד'הבי), או בשנת 1223 (אבן תע'רי ברדי ), או ב־1227/28 (לפי אבן שדאד ); המקורות נוקבים ב"שנה היג'רית", שללא תאריך מדויק מכסה על פי רוב שנתיים בלוח הגרגוריאני.
התאריך האחרון הוא המקובל על רוב החוקרים.
מוצאו של ביברס הוא צ'רקסי, ובא משבט שהשתייך לברית השבטים הטורקיים הקיפצ'אקים, שנדדו בערבות דרום רוסיה של ימינו (אזור שנודע באותה העת כדשת־י קפצ'אק, קרי: הערבה הקיפצ'אקית).
החשש מהתפשטות האימפריה המונגולית הניע את שבטו של ביברס לנדוד בשנת 1241 לאזור חצי האי קרים ולבקש שם את חסותו של הח'אן המקומי.
אף על פי שקיבל מהח'אן הבטחת חסות, הוא העדיף לתקוף את השבט הקיפצ'אקי ולמכור חלק מבניו לעבדות וביניהם ביברס, שהיה אז בסביבות גיל 14, ונשלח לשוקי העבדים בסוריה.
במקורות מתואר ביברס כגבר שחום עור גבוה, בעל עיניים כחולות וקול רם.
באחת מעיניו היה לביברס כתם לבן – כנראה פגם מלידה.
קורותיו של ביברס עד שהצטרף לשירותו של א־צאלח איוב
אדונו הראשון רכש את ביברס תמורת 800 דרהם כסף, אך השיבו חזרה לסוחר העבדים בגלל הכתם הלבן שבאחת מעיניו.
אמות המידה החשובות ביותר בקניית עבד ממלוכי היו מראהו החיצוני ובריאותו הגופנית, לכן סביר שביברס נרכש בסכום נמוך.
לשם השוואה, קלאון שנודע כיפה תואר, נמכר ב־1,000 דינרי זהב, פי 25 מסכום מכירתו של ביברס.
לאחר שקיבל בחזרה את ביברס הציע אותו סוחר העבדים לנסיך האיובי של חמה.
אמו של הנסיך הצעיר שכנעה אותו שלא לרכוש את ביברס בשל הכתם בעינו, בטענה שהדבר משווה לו חזות מרושעת.
לבסוף נמכר ביברס לעלאא א־דין אידכין א־צאלחי אל־בנדקדאר, אחד מאמיריו של א־צאלח איוב שהוגלה על ידי אדונו לחמה.
זמן מה אחר כך, החזיר א־צאלח איוב את אידכין מגלותו אך כתוצאה מפרשה נוספת בה היה מעורב אמיר זה, שב אדונו הסולטאן והגלה אותו, ובשנת 1246 כלא אותו והחרים את כל רכושו.
את ביברס צירף א־צאלח איוב לשורות הממלוכים שלו, והציב אותו בגדוד הממלוכים הבחריים.
בקרב מנצורה, ב־8 בפברואר 1250, היה ביברס אמון על הגנת העיר מנצורה כמפקד גדוד הממלוכים הבחריים.
לאחר שמפקד הצבא הממלוכי פח'ר א-דין אבן א-שייח נהרג בהתקפת פתע של הצלבנים, נטל ביברס את הפיקוד לידיו.
הוא גרר את הצלבנים למלכודת בסמטאות העיר, שם נהרגו מרבית התוקפים, ומיד אחרי כן יצא להתקפת נגד על מוצבי הצלבנים מחוץ לעיר, כשבקושי רב עלה ביד הצלבנים להחזיק בעמדותיהם.
הגם שהקרב הסתיים ב"ניצחון פירוס" צלבני, תוצאותיו נחשבות לאחד הגורמים לתבוסת הצבא הצלבני בקרב פארסכור כחודשיים אחר כך, קרב שגם בו מציינים חוקרים את חלקו של ביברס בלחימה.
במערכה זו המלך הצרפתי נפל בשבי הממלוכים, ושוחרר רק לאחר תשלום כופר נפש גדול.
קץ שלטון השושלת האיובית במצרים
הסולטאן אל־צאלח איוב מת ב־20 (או ב־21) בנובמבר 1249, ומותו נשמר בסוד על ידי אשתו שג'ר אל־דור ופאח'ר אל־דין, עד לבואו של בנו ויורשו תוראן שאה בסוף פברואר 1250, מעט לפני קרב פארסכור.
תוראן שאה ניסה למנות את אנשיו לתפקידי מפתח, תוך דחיקת רגלי הממלוכים של אביו מעמדותיהם.
בעקבות כך פרץ מרד, שבמהלכו נרצח תוראן שאה ב־2 במאי.
לפי אל מקריזי "'ביברס אל־בונדקדארי' הכה בו ראשון עם חרב, הסולטאן הסיט את המכה עם ידו איבד את אצבעותיו וברח אל המגדל', מגדל שהועלה באש ובו מצא תוראן שאה את מותו.
רצח תוראן שאה סימן את סוף עידן האיובים במצרים, ותחילת עידן השושלת הממלוכית.
תחילה מינו הממלוכים את שג'ר אל־ דור לסולטאנית, אך לאחר זמן מה השיאו אותה הממלוכים לעז אל־דין אייבכ אל־תורכמני, ומינוהו לסולטאן (בניסיון להפיס את דעת האיובים אשר בסוריה, מינו הממלוכים בנוסף כשליט שותף גם את הילד אל־אשרף מוסא בן השש, צאצא למשפחת האיובים מתימן; בשנת 1254 הדיחוהו מכסאו).
ביברס היה באותה עת מקורבו של האמיר פארס אל־דין אקטאי , שמונה למפקד הצבא הממלוכי.
אולם אייבכ ראה באקטאי כוח עולה העשוי לאיים על שלטונו, לכן הזמינו לארמונו ושם כרת את ראשו, אותו זרק אל שאר האמירים שהמתינו למטה.
חבריו של אקטאי שהבינו לאן נוטה הרוח, נסו על נפשם.
חלקם נמלטו לסוריה, שם קיבלו מקלט אצל הסולטאן האיובי אל־נאצר יוסף .
ביברס עצמו ברח למבצר כרכ שהיה תחת חסותו של הסולטאן אל־מוג'ית .
באותו מקום נרקמו בריתות קונספירטיביות שונות על ידי איובים ביחד עם ממלוכים בחריים, בניסיון לבצע הפיכה ולהדיח את אייבכ מן הסולטנות, אך ללא הצלחה.
בסופו של דבר נרצח אייבכ בידי אשתו, שג'ר אל־ דור.
כיוון שהחשש מפני האיום המונגולי הפך לממשי, בעיקר לאחר כיבוש סוריה ודמשק בסוף 1259/תחילת 1260, מונה קוטוז (שהיה ממלוכ של אייבכ) לסולטאן.
צעדו הראשון היה להתפייס עם הממלוכים הבחרים הגולים ולהזמינם לשוב למצרים.
ביברס יצא לעזה, כמפקד חיל החלוץ של צבא הסולטנות.
בקרב עין ג'אלות, שנערך ליד מעיין חרוד, הביסו הממלוכים בראשות ביברס את חיל החלוץ המונגולי בפיקוד כתבוגא, ועצרו בכך את התפשטותם.
קרב עין ג'אלות מציין את תחילת שלטון הממלוכים בסוריה ובארץ ישראל.
ביברס, כאחד מגיבורי הניצחון, דרש לקבל לידיו את העיר חלב שבסוריה.
תחילה נטה קוטוז להסכים – אך חזר בו, כנראה מחשש שמא ביברס ישתמש בחלב כקרש קפיצה להפיכה עתידית נגדו.
חשש זה הגביר מאוד את האיבה ששררה בין קוטוז לביברס על רקע רצח אקטאי שנים קודם לכן.
ב־24 באוקטובר 1260, במהלך מסע ציד, רצח ביברס את קוטוז (הדעות חלוקות בשאלה אם ביברס היה שותף פעיל ברצח, או רק תכננו), ועלה על כס הסולטאן.
ביברס ראה עצמו כממשיך דרכו של צלאח א־דין, ושאף לסלק את הצלבנים מהמרחב.
לשם כך שיקם את המצודות בסוריה, ובהן את קלעת נמרוד, והקים צבא גדול.
הוא איחד את מצרים וסוריה (שכללה את ארץ ישראל) למדינה אחת, ולחם בהצלחה נגד המונגולים (בשטחי עיראק/איראן של ימינו) ובמקביל נגד הצלבנים.
ב־1261 מינה ביברס צאצא של הח'ליפים משושלת בית עבאס לח'ליף בקהיר.
אולם הח'ליף היה שליט רק לפי התואר, וכל הכוח השלטוני היה בידי הסולטאן ביברס.
במשך כל ימי שלטונו נלחם ביברס במדינות הצלבנים, וזכה בניצחונות רבים.
ב־1263 צר על עכו שהייתה אז בירת שרידי ממלכת ירושלים אך לא יכול לה.
ב־1265 נלחם ביברס בממלכת ארמניה וכבש ערים רבות (בהן הבירה סיס) ולקח 40,000 שבויים.
באותה שנה כבש ביברס גם את אפולוניה מידי האבירים ההוספיטלרים, ואף את הערים הנוצריות עתלית וחיפה.
ב־1266 כבש צבאו של ביברס את מצודת צפת מידי האבירים הטמפלרים.
ב־1268 כבש את יפו ללא התנגדות ואת העיר אנטיוכיה שבסוריה, בירת הנסיכות באותו שם, שאותה הרס והרג או הגלה את רוב תושביה.
ב־1270 הוא כבש את אשקלון ואף אותה החריב.
גם את קלעת ג'דין כבש והחריב.
ב־1271 כבש ביברס את המבצר הצלבני קזאל אימברט (Casal Imbert) באכזיב.
באותה שנה כבש גם את מבצר קראק דה שבלייה האדיר במערב סוריה, שבו השתמש בהמשך מלחמתו בצלבנים.
בעקבות כיבוש אנטיוכיה התארגן באירופה מסע הצלב התשיעי בראשות אדוארד הראשון מלך אנגליה.
ביברס חתם על שביתת נשק עם אדוארד, אך בד בבד ניסה לרצחו באמצעות כת החשישיון.
בין השנים 1271 ו־1273 לכד ביברס את רוב מעוזיה של כת החשישיון בהרי אנסריה בסוריה והרג רבים מהם.
ב־1265 כבש ביברס והחריב את קיסריה, חורבן שקיסריה לא השתקמה ממנו יותר.
בהמשך נלחם ביברבס בסלג'וקים על אדמת אנטוליה.
הוא ניהל במשך רוב שנות שלטונו מלחמה קרה מול המונגולים, שהסלימה לעיתים לקרבות מוגבלים בהיקפם.
הקרב החשוב ביותר מול המונגולים שנערך בתקופת שלטונו היה קרב אלביסטן , שהסתיים בניצחונם המכריע של הממלוכים.
ב־1 ביולי 1277 מת ביברס בדמשק ונקבר שם; נסיבות מותו אינן ברורות.
רוב המקורות מסכימים כי ביברס לגם מכוס רעל שלא נועדה לו; יש הסבורים כי ביברס עצמו רקח את הרעל שבו תכנן להרעיל אחד מן הנסיכים הכפופים לו, לאחר שתחזית אסטרולוגית ניבאה את מותו של אחד מן השליטים, וביברס קיווה כי במות אחד הנסיכים תוסר הקללה מעליו.
בטעות הוא שתה בעצמו מן הכוס.
יש אחרים הסבורים כי ביברס מת בשל פציעה בקרב או ממחלה כלשהי.
ביברס היה שליט פופולרי בעולם המוסלמי, משום שהביס את הצלבנים בשלושה מסעי צלב, ובלם בהצלחה את המונגולים.
הוא בנה מאגרי תחמושת, מבצרים, וציי מלחמה וסחר.
הוא הקים גם מערכת קשר מהירה על גבי סוסים שאפשרה העברת הודעות מקהיר לדמשק תוך ארבעה ימים.
הוא בנה גשרים, מפעלי השקיה, תעלות, נמלים ומסגדים.
ביברס בנה מדרסות והרחיב את מסגרת לימודי האסלאם.
סיראת אל סולטאן ביברס, ספר זיכרונותיו של ביברס, מתאר את ניצחונותיו ואת הישגיו.
ליד קברו בדמשק נמצאת הספרייה אל־מכתבה אל־זאהיריה, המכילה כתבי יד חשובים.
מפעלי הבנייה של ביברס בארץ ישראל
ביברס הרס מבצרים צלבניים וערים נוצריות רבות בארץ ישראל, אך גם בנה ושיקם, ומפעלותיו ניכרים עד עצם היום הזה במקומות שונים.
בין היתר שיקם ביברס את מצודת נמרוד שבגולן.
ביברס פיאר את המצודה, ביצר אותה והעניק אותה כארמון לסגנו ביליק.
את מפעל הבנייה הגדול שלו הנציח ביברס בכתובת משנת 1275, הנמצאת במבצר גם כיום.
ביברס העניק למבצר ולעיר שתחתיו מעמד של נציבות הכפופה לממלכת דמשק, אשר העומד בראשה מונה ישירות בידי הסולטאן בקהיר.
ביברס כבש ושיקם את מבצר קאקון שבשרון והקים בו מרכז מנהלי לאחר הריסתה של קיסריה.
הוא בנה בו מוסדות רבים של ממלכתו, ביניהם תחנת איתות ודואר יונים.
במצודת צפת נמצאו בשנת 2001 שרידי מגדל עגול גדול, דמוי חילזון, שבנה ביברס.
גשר בנות יעקב – המקור לשם הגשר הוא לפי אחת הגרסאות בנות ממנזר סנט ג'ורג' שישבו בצפת.
הם הוחזקו בכספי המס שנגבו בגשר.
כאשר כבש ביברס את צפת הן נרצחו ומכאן השם לגשר.
ביברס בנה במקום גשר חדש 250 מטר צפונה מהגשר של ימינו.
בכניסה הצפונית לעיר לוד, על נחל איילון, עובר גשר המכונה גשר ביברס (וגם גשר ג'ינדאס) שבנה ביברס.
משני צידי הגשר יש כתובות ותבליטים שבהם מתואר אריה (סמלו של ביברס) המאיים למחוץ ברגלו חולדה (הצלבנים).
גשר שלישי שבנה ביברס נמצא ביבנה, צפונית־מזרחית לתל יבנה.
הגשר, שהיה חלק מדרך הדואר, שימש את כביש 410 בין יבנה לרחובות עד שהוקם גשר חדש מדרום לו, והוא הפך לגשר להולכי רגל.
בירושלים יזם ביברס את הקמתה של אכסניה לעולי רגל מוסלמים ובנה בתוכה מצודה.
שער האריות בעיר, הפתח היחיד בצידה המזרחי של החומה, מעוטר בפיתוחי אבן וגומחות משני צדדיו ומגדל מעליו, ובשני זוגות אריות – סמלו ההרלדי של הסולטאן ביברס (על סמל זה ראה להלן).
כפי הנראה, נלקחו פיתוחי האבן ממבנה האכסניה והוצבו בשער כשימוש משני, לאחר שזו חרבה.
ביברס תרם כספים לחידוש כיפת הסלע ולתמיכה בעולי רגל לירושלים ולמערת המכפלה.
בשמו של ביברס נבנה גם מסגד אל־עומרי, בשנת 667 לספירה המוסלמית – 1269 ונבנה מבנה במקום המיוחס לקבר אבו הוריירה ביבנא ב-1274.
על שמו של ביברס נקראה גם העיירה אל־ט'האריה שבדרום הר חברון.
את הסקר הארכאולוגי ביישוב ערך הארכאולוג יובל ברוך ובו תועדה מצודה מימי הביניים.
שמו של בַּיְבַּרְס בשפה הקיפצ'קית הוא צירוף המילים בָּאיְ (רב, אדיר, עשיר, אציל) ובַּרְס (פנתר).
משום כך סמלו ההרלדי של ביברס הוא חיה מסוגננת, ככל הנראה טורף ממשפחת החתוליים.
יש המזהים את החיה כאריה.
בחלק מהתבליטים – כגון זה שעל גבי שער האריות בחומת ירושלים, שבו הטורף אוחז בכפתו חיה קטנה יותר – ייתכן סמל לאויביו של ביברס.
אבני תבליט עם סמל האריה של ביברס נמצאו גם במבצר נמרוד ובלוד.
זיהוי שגוי של ביברס עם ממלוכ בעל אותו שם
ישנם לפחות שני אירועים היסטוריים שבהם נטען בטעות במחקר כאילו ביברס השתתף בהם אך לא כך היה.
האירוע הראשון קשור לשביו של א־צאלח איוב בשנת 1239 על ידי השליט האיובי אל־נאצר דאוד ולכליאתו בכרכ.
א־צאלח איוב שהה שנה במאסר ויחד עמו ישבו פילגשו שג'ר אל־דור וממלוכ בשם רוכן אל־דין ביברס.
ברם, לא היה זה ביברס דנן, שבאותה העת עדיין היה אדם חופשי בערבות דרום רוסיה.
ביברס שהצטרף למאסרו של א־צאלח איוב בשנת 1239 היה אותו הביברס שפיקד על הכוחות המצריים בקרב הירביה בשנת 1244. בשנת 1246 אסר א־צאלח איוב את ביברס זה, ואחרי כן הלה אינו מוזכר במקורות (כפי הנראה נותר אסור עד יומו האחרון).
הלקב רוכן אל־דין היה מקובל על ממלוכים רבים שהאיסם שלהם היה ביברס, בהם רוכן אל־דין ביברס אל־ג'אשנכיר (הסולטאן ביברס השני) ורוכן א־דין ביברס אל־מנצורי (ההיסטוריון הממלוכי).
ביבליותרפיה היא שיטת טיפול נפשי, המבוססת על פסיכותרפיה, מהתחום טיפול באומנויות.
שיטה זו עושה שימוש בתהליכי קריאה וכתיבה, ובאומנות המילה הכתובה.
מבחינה היסטורית, בתחילת המאה ה-20 טבע את המונח הכומר סמואל קרות'רס (Samuel Crothers), במאמר שבו טען כי קריאת ספרים צריכה להיות כלי משלים לטיפול, זאת לצד או במקביל לטיפול שהוא פסיכולוגי.
בדומה לגישות טיפול אחרות באומנויות, משמשת הביבליותרפיה ככלי המאפשר לעקוף מחסומים רציונליים, ובכך לאפשר להגיע ביתר קלות ללא-מודע של האדם.
השימוש בביבליותרפיה ככלי להתערבות טיפולית, נעשה דרך הנראטיב שבטקסט והאמצעים האמנותיים הבאים לידי ביטוי בטקסטים.
הטקסטים יכולים להופיע בטיפול בצורות מגוונות, למשל דרך טקסט ספרותי, שירה, קטע וידאו, מחזה, סרט קולנוע, ואף חפץ דומם.
אך עיקרון הכלת הנראטיב, תקף בכולם.
באופן דומה, נעשה שימוש גם בקולאז'ים ובקלפים טיפוליים.
הנחת היסוד של הביבליותרפיה היא, שעולם היצירה הטקסטואלי משקף את עולם המושגים, הדימויים והחוויות של האדם בצורה אוניברסלית.
ולכן, הוא עשוי לאפשר לעורר בכל אחת ואחד את עולמו הפנימי.
בחדר הטיפול נמצא, חוץ מאשר המטפל והמטופל, גם טקסט - "קול שלישי" - המובא מבחוץ או נכתב במהלך הטיפול, וסביבו נעשית העבודה הטיפולית, הדומה במהותה לתהליך בשאר מקצועות הטיפול באמצעות הבעה ויצירה.
לפי ההיסטוריון היווני דיודורוס סיקולוס, ביצירתו ההיסטורית ביבליותקה היסטוריקה (Bibliotheca historica), מעל הכניסה ללשכת המלך רעמסס השני במצרים, שבה נשמרו ספרים רבים, הופיעה כתובת: "ψῡχῆς ἰατρεῖον", שפירושה: "בית ריפוי לנפש".
זהו הביטוי העתיק ביותר הידוע המתאר את מהות הספרייה, והוא משקף את התפיסה הקדומה של הקריאה כאמצעי לריפוי נפשי.
הפילוסוף והרופא קלאודיוס גלנוס, ששימש רופאו האישי של הקיסר מרקוס אורליוס, החזיק ספרייה רפואית במאה הראשונה לספירה.
הספרייה שימשה אותו ואת הצוות הרפואי במקדש אסקלפיון שבאפידאורוס, אתר מרחצאות יווני־רומאי שנחשב לאחד המרכזים הרפואיים הקדומים בעולם.
בתחילת המאה ה-19, הרופא בנג'מין ראש תמך בשימוש בספרות בבתי חולים למטרות של שעשוע והדרכה של מטופלים.
באמצע המאה, מינסון גאלט השני כתב על השימוש בביבליותרפיה במוסדות לבריאות הנפש, וכבר בשנת 1900 הפכו הספריות לחלק בלתי נפרד ממוסדות פסיכיאטריים ברחבי אירופה.
המונח "ביבליותרפיה" נטבע על ידי סמואל מק'קורד קרותרס במאמר שפורסם באוגוסט 1916 בכתב העת The Atlantic Monthly, ובחלוף השנים נכנס בהדרגה לשפה הרפואית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, שירות הספריות של הצבא האמריקאי הציב ספרנים בבתי חולים צבאיים, שם חלקו ספרים לחיילים ופעלו יחד עם רופאים לפיתוח התחום החדש של הביבליותרפיה.
לאחר המלחמה, ניסו ליישם את הגישה הזו בספריות בתי חולים אזרחיים.
הביבליותרפיה המודרנית, הניזונה מתורות אישיות ושיטות טיפול נפשי הרווחות כיום, החלה להופיע במחצית השנייה של המאה ה-20. פרסומים בודדים בנושא הופיעו כבר בשנות ה-60, והם מוכרים בשם "הוראה טיפולית" - שיטה שפותחה ליישום עקרונות פסיכו-היגייניים והוראת תכנים ספרותיים, שנועדה בתחילת דרכה לבית הספר היסודי.
בעשור הראשון של המאה ה-21 גברה הפופולריות של הביבליותרפיה, והדבר התבטא גם בכמות הפרסומים בנושא זה.
דבורה קובובי מגדירה את הביבליותרפיה כ"תהליך של התייחסות גומלין דינמית בין אישיות הקורא לספרות כשדה פסיכולוגי, שמאפשר לקורא להשתמש בו לאבחון עצמי, הסתגלות וגדילה אישית".
רחל צורן מדגישה שהביבליותרפיה מהווה דיאלוג עם טקסט ספרותי, בשפתו, בתוך הקשר טיפולי.
הטקסט הוא שותף "שווה ערך" בדיאלוג הביבליותרפי ומהווה ערוץ מרכזי בטיפול.
קירוב האדם לרגשות ולרבדים חבויים בנפשו ופיתוח היכולת להקשיב להם, לקבלם ולהבינם.
מתן קול לנימים עדינים יותר של הנפש, שנותרים, ללא סיוע הטקסט והטיפול, חבויים ומודחקים.
הכרה בחשיבות הסיפור הייחודי והאותנטי של כל אדם ומציאת המשמעות האישית בתוך סיפור החיים ובאופן ביטויו.
עזרה בפתרון קונפליקטים ובהתמודדות עם קשיים.
הביבליותרפיה מוצעת הן כאמצעי לטיפוח בריאות הנפש ולהתמודדות עם בעיות קיומיות ומשברים התפתחותיים באוכלוסייה הכללית, והן כאמצעי טיפולי לגבי ילדים ומבוגרים במסגרות טיפוליות שונות.
היא מופעלת הן בטיפול יחידני והן בטיפול קבוצתי, על ידי ביבליותרפיסטים מוסמכים, אך לעיתים משתמשים בכלים ביבליותרפיים גם אנשי טיפול אחרים כמו פסיכולוגים, יועצים חינוכיים, פסיכיאטרים ועוד.
כיום ניתן ללמוד לתואר שני בתחום במסגרת תואר שני בטיפול בהבעה ויצירה.
סטודנטים בתואר השני לומדים טיפול באומנויות וכן מתמחים בתחום הביבליותרפיה, לרבות הכשרה מעשית.
במהלך הטיפול הביבליותרפי מועלות אפשרויות מגוונות ויצירתיות לגבי אופן התמודדות יעיל יותר עם מכשולים וקשיים שנראים למטופל חסרי מוצא, ועם בעיות רגשיות שונות.
זאת באמצעות קריאת טקסטים, כתיבה או כל שילוב בין השניים.
הדיאלוג הביבליותרפי עוסק במרכיבים השונים של הטקסט כגון שפה, עלילה, ז'אנר, מטאפורות, דימויים ועוד.
דבורה קובובי מציינת שלושה שלבים לתהליך הביבליותרפי בקריאת טקסטים:
שלב ההזדהות - פעילות נפשית בלתי מודעת, ספונטנית, שמתרחשת אצל האדם למקרא היצירה הספרותית.
המטפל מסייע לתהליך באמצעות שאלות, הערות והצעות שנועדו לעזור לאדם להבין ולנסח בשפתו את התפיסות, הרגשות והתהליכים הנפשיים החבויים ביצירה.
שלב ההדהוד - האדם מוזמן על ידי המטפל להחיל את התובנות על ניסיונו האישי.
שלב זה הוא התורם העיקרי לשיפור ההתקשרות הפנימית ולתובנה עצמית.
הוא מסתמך על השלב הקודם.
שלב הניתוק - נועד לנטרל השפעה אפשרית בלתי רצויה של היצירה (לדוגמה: הכללה של אמת חלקית).
חשיבותו של שלב זה משתנה לפי אוכלוסיית המטופלים, היצירה והתפתחות השיחה בשלבים הקודמים.
עם זאת, לא כל טיפול ביבליותרפי מושתת על שלבים אלה.
רחל צורן טוענת כי הטקסט בפני עצמו מספק את ערוצי ההתקשרות אליו וממנו חזרה למציאות, ולכן לא הכרחי לקשר בין הסיפור או השיר לבין הניסיון האישי של המטופל.
הדיאלוג הביבליותרפי יכול להיעשות בתוך ההקשר של הטקסט הספרותי, שמאפשר לקורא התקה לצד מימוש של רגשות בתוך תבנית מארגנת שמקנה ביטחון.
כך, בדיאלוג טיפולי, יכול הטקסט "לצייד" את הקורא בתובנות ובחוויות שיסייעו לו להתמודד במציאות הקונקרטית של חייו.
במסגרות חינוכיות בהן קיים טיפול ביבליותרפי, הוא מתרחש במסגרת יחידנית או קבוצתית, במקום קבוע ובשעה קבועה בתדירות של פעם בשבוע, באורך של 45–50 דקות (במפגש קבוצתי משך זמן ארוך יותר), תוך שמירה על רצף המפגשים.
לא תמיד הפעילות בחדר הטיפול מושתתת על קריאה וכתיבה בלבד, והיא יכולה לכלול גם פעילות לא-מילולית, כמו ציור, משחק, קלפים השלכתיים, מוזיקה ועוד.
ניתנת התייחסות לאוכלוסיות, גילאים, צרכים וקשיים שונים (כגון בדידות, דיכאון, קושי בקבלת החלטות, בעיות משפחתיות, קשיים בביטוי עצמי, קונפליקטים על רקע התפתחותי ועוד).
בטיפול ביבליותרפי לא נדרש כישרון מיוחד לכתיבה או נטייה ספרותית, ולכן ניתן לשתף גם מטופלים עם קשיים בתחום המילולי; בטיפול ניתן לדובב חלקים שותקים בנפשם של המטופלים, לתת להם מילים, ולאפשר למטופלים להיות איתם במגע.
להורים יש תפקיד חשוב בטיפול, הן בדיווח ותיאום בין המטפל לצוות בית הספר, והן בהתייעצות משותפת של המטפל וההורים אחת לחודש להדרכת הורים, בירור השפעות הטיפול והתאמתו מחדש אם יש צורך.
במסורת היהודית לדורותיה, עוד לפני שהמונח עצמו נטבע במאה ה־20, שזור עמוקות הרעיון שלפיו שינון וקריאה בטקסטים מקראיים וחז"ליים, ובראשם ספר התהילים, יש השפעה מרפאת על הנפש וכוח לכוון את האדם בעתות משבר.
אחד מהרגעים המרכזיים ביהדות המהווים יסוד לתהליך של הזדהות, הוא סיפור יציאת מצרים.
בנוסף על הטקסט כזיכרון לאומי, בליל הסדר המסורת מחייבת כל אדם לראות את עצמו "כאילו הוא יצא ממצרים", כלומר הקורא מתבקש לחוות את הסיפור כמתרחש בו ובחייו, לחפש חוויות אישיות של עבדות נפשית וחיפוש אחר חירות פנימית - כקריאה להזדהות אישית עם נרטיב של שחרור.
זהו עיקרון יסוד בביבליותרפיה: האדם משליך את עצמו לתוך הסיפור, מזהה בתוכו מצבים, רגשות ותהליכים, ולומד דרכם משהו על עצמו.
קריאתו המחזורית של ההגדה, שאלות ודיאלוג בין דורות, יוצרת תהליך של תחושת משמעות מתחדשת — מרכיבים מרכזיים בעבודת ביבליותרפיה.
קיימים טקסטים רבים נוספים במסורת היהודית המאפשרים התבוננות פנימית ומענה רגשי־רוחני.
פרשיות כמו סיפור המבול, עקדת יצחק, קהלת ואיוב, וכן מדרשים חז"ליים, מעלים מצבים של משבר, התלבטות מוסרית, אובדן, חיפוש ומכאוב.
ביברס נאתכו (באדיגית: Бибэрс Натхъо; בסרבית: Бибрас Натхо; נולד ב-18 בפברואר 1988) הוא כדורגלן צ'רקסי-ישראלי-סרבי שהתאזרח, המשחק בעמדות הקשר המרכזי והקשר האחורי בפרטיזן בלגרד מהליגה הסרבית.
הוא קפטן ושחקן נבחרת ישראל לשעבר, ובעל עיטור נשיא מדינת ישראל לשנת 2023.
נאתכו נולד בכפר הצ'רקסי כפר כמא שב, למשפחה צ'רקסית-מוסלמית.
סבו היגר מטורקיה לשטחי המנדט הבריטי על פלשתינה (כיום מדינת ישראל).
כשהיה בן 10 עבר לגור עם הוריו במודיעין, עקב מקום עבודתו של אביו.
נאתכו החל לשחק כדורגל מקצועי בקבוצות הנוער של הפועל תל אביב, בהמלצת בן שהר שגדל עמו במודיעין ושיחק גם הוא במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
בעונת 2006/2007 שיחק נאתכו לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת.
ב-18 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי נתניה.
בתום העונה היה שותף לזכיית הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל אשקלון.
ב-30 באוגוסט 2007 כבש את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 3–0 על שירוקי באצטדיון בלומפילד, במסגרת מוקדמות גביע אופ"א.
בעונות הבאות הפך לאחד מהשחקנים החשובים בהפועל תל אביב, ומעמדו בקבוצה התחזק במיוחד לאחר הגעתו של המאמן אלי גוטמן לקבוצה באמצע עונת 2007/2008. ב-9 בפברואר 2008 כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק מול מכבי פתח תקווה.
בעונת 2009/2010 היה שותף להישג הגדול של הקבוצה, עת סיימה במקום הראשון בשלב הבתים של הליגה האירופית.
במהלך הטורניר כבש נאתכו את השער האחרון בניצחון 3–1 על גטבורג בשוודיה, ואת השער האחרון בניצחון 3–0 על ראפיד וינה באוסטריה.
בתום עונה זו זכתה הפועל תל אביב בדאבל, אך נאתכו עזב את הקבוצה חודשיים לפני סיום העונה.
ב-28 בפברואר 2010 ערך את הופעתו האחרונה במדי הפועל תל אביב, כשהשלים 90 דקות בניצחון 1–0 על בני סכנין.
בסך הכל הופיע נאתכו ב-147 משחקים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, בהם כבש 8 שערים.
לאחר שהשתתף עם הפועל תל אביב בשלב 32 הגדולות של הליגה האירופית נגד רובין קאזאן הרוסית, משך נאתכו את תשומת לבם של אנשי המועדון מליגת העל הרוסית, והוא הצטרף לקבוצה במרץ 2010, כשחתם על חוזה לארבע שנים.
ב-14 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול לוקומוטיב מוסקבה.
ב-17 באפריל 2010 כבש את שערו הראשון בליגה הרוסית, בניצחון 1–0 על אמקאר פרם.
בעונת 2011/2012 כבש תשעה שערי ליגה וקיבל שבחים בתקשורת על משחקו בקבוצה, ובסיומה זכה עמה בגביע הרוסי.
בסיום עונת 2012/2013, בה כבש תשעה שערים ובישל חמישה שערים, נבחר נאתכו לשחקן הזר המצטיין של העונה.
בעונה זו הגיע עם הקבוצה לרבע גמר הליגה האירופית, וכבש שני שערים בהפסד הכפול של קאזאן לצ'לסי.
בינואר 2014 הסתיים חוזהו של נאתכו במועדון.
ב-29 בינואר 2014 חתם נאתכו בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית עד תום העונה, תמורת שכר של 1.5 מיליון אירו, השכר הגבוה ביותר בקבוצה.
ב-2 בפברואר 2014 ערך נאתכו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 לפלאטניאס.
שלושה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 5–0 על OFI כרתים, ובסך הכל עד תום העונה כבש שלושה שערים ב-17 הופעות.
ב-9 באוגוסט 2014 חזר נאתכו לרוסיה וחתם על חוזה לארבע שנים בצסק"א מוסקבה, תמורת שכר של 2.5 מיליון אירו לעונה.
ב-17 באוגוסט 2014 ערך נאתכו את הופעת הבכורה במדי צסק"א, כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 לספרטק מוסקבה.
ב-23 באוגוסט 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בפנדל מול קבוצתו לשעבר רובין קאזאן.
ב-31 באוגוסט 2014 כבש נאתכו שלושער ראשון בקריירה, והוסיף גם בישול, בניצחון 6–0 מול פ.צ.
בעקבות כך נבחר נאתכו לשחקן המצטיין של צסק"א מוסקבה לחודש אוגוסט.
ב-17 בספטמבר 2014 ערך נאתכו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהשלים 90 דקות בהפסד קבוצתו 1–5 לרומא בשלב הבתים.
ב-21 באוקטובר 2014 כבש נאתכו שער בכורה בליגת האלופות, בתיקו 2–2 מול מנצ'סטר סיטי.
בסך הכל ערך בעונתו הראשונה בקבוצה 26 הופעות בליגה, בהן כבש 12 שערים, ובכל המסגרות כבש 14 שערים ב-34 הופעות.
בעונתו השנייה בצסק"א מוסקבה חל פיחות משמעותי במעמדו של נאתכו.
הוא ערך רק 20 הופעות בליגה וכבש שני שערים, כשבמשחקים רבים במהלך העונה ישב על הספסל.
ב-21 במאי 2016, לאחר ניצחון 1–0 על קאזאן, זכה נאתכו עם צסק"א באליפות רוסיה, שהייתה לאליפות הראשונה שלו בקריירה.
בעונת 2017/2018 כבש ארבעה שערים ב-29 הופעות בליגה, בנוסף לשער הניצחון מול א.א.ק.
לאחר מכן העפיל עם הקבוצה לרבע גמר הליגה האירופית, שם הודחה מול ארסנל, ובתום העונה סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.
ב-6 באוגוסט 2018 חזר נאתכו לליגה היוונית וחתם לשנתיים באולימפיאקוס מהליגה היוונית.
ב-26 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול לבדיאקוס.
ב-16 בספטמבר כבש את שערו היחיד במדי אולימפיאקוס, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-84 במצב של 1–1 במשחק מול אסטרס טריפוליס, ובדקה ה-92 כבש את שער הניצחון.
בסך הכל ערך נאתכו 34 הופעות בעונה זו, מתוכן 21 הופעות בליגה, אך בסופה התיר את חוזהו ועזב את המועדון.
ב-19 באוגוסט 2019 חתם נאתכו לשלוש שנים בפרטיזן בלגרד הסרבית, תמורת שכר של כ-600 אלף יורו לעונה.
כעבור שלושה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מולדה במוקדמות הליגה האירופית.
ב-1 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסרבית, כשפתח בהרכב במשחק מול באצ'קה טופולה.
ב-19 בספטמבר כבש נאתכו צמד שערים מול אלקמאר בליגה האירופית, במשחק שהסתיים בתיקו 2–2, וב-28 בספטמבר נאתכו הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הסרבית, בניצחון 4–1 על רדניצ'קי ניש.
נאתכו שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער של ישראל.
במשחק מול נבחרת הנוער של סלובקיה בשנת 2007 ענד נאתכו את סרט הקפטן, והיה לקפטן נבחרת הנוער הראשון בישראל שאינו-יהודי.
באותה שנה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, בגיל 19 בלבד.
נאתכו רשם במדי הנבחרת הצעירה 23 הופעות וכבש חמישה שערים.
באוגוסט 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל.
ב-3 במרץ 2010 ערך נאתכו את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה, כשעלה מהספסל והחליף את שותפו לקבוצת הפועל תל אביב, גילי ורמוט.
את שערו הראשון במדי נבחרת ישראל כבש ב-7 בספטמבר 2012, במשחק מול נבחרת אזרבייג'ן בבאקו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. נאתכו היה שחקן הרכב קבוע גם במשחקי מוקדמות יורו 2016 ומוקדמות מונדיאל 2018.
ב-24 במרץ 2018 נאתכו פתח בהרכב לראשונה יחד עם סרט הקפטן בהופעתו ה-50 במדי נבחרת ישראל הבוגרת, בהפסד 1–2 במשחק ידידות מול רומניה, ובכך הפך לשחקן הלא-יהודי הראשון שמשמש כקפטן נבחרת ישראל.
ב-25 במרץ 2023 נכנס כמחליף בדקה ה-88 במשחקו האחרון בנבחרת, שנגמר בתוצאת תיקו ביתית 1–1 מול קוסובו, כאשר הודיע במסיבת העיתונאים קודם לכן כי זהו יהיה משחקו האחרון במדי הנבחרת כקפטן וכשחקן, כשמחליפו בתפקיד שנבחר הוא אלי דסה ששימש כסגן-הקפטן של הנבחרת במהלך השנה שקדמה לכך.
נאתכו הוא בן דודה של הכדורסלנית הצ'רקסית-ישראלית נילי נאתכו, שנהרגה בתאונת דרכים בשנת 2004, והוא נוהג לשחק עם הספרה 6 על מדיו כשם שהיא נהגה לשחק עם מספר זה.
דודנו הוא הכדורגלן הרוסי-צ'רקסי, אמיר נאתכו.
הכדורגלן הצ'רקסי-ישראלי, אמיר רוסתום, הוא קרוב משפחה נוסף.
הוא נשוי למעצבת האופנה טליה אשמוז-נאתכו, גם היא צ'רקסית-ישראלית מכפר כמא, ולהם שלושה ילדים.
בנו הבכור שנולד בשנת 2012 קרוי על שם אביו של נאתכו, אכרם, ששירת במג"ב ומת מדום לב בשנת 2008.
ב-11 ביולי 2022 התאזרח נאתכו באופן רשמי בסרביה.
הביבליותיקה אלכסנדרינה היא ספרייה ציבורית גדולה ומרכז תרבותי לחוף הים התיכון באלכסנדריה שבמצרים.
בנוסף לתפקידיה אלה מבקשת הביבליותיקה אלכסנדרינה להנציח בעצם קיומה ובפעילותה את הספרייה הגדולה של אלכסנדריה, שהייתה הספרייה הגדולה והמפורסמת בעולם בעת העתיקה, ולנסות ולהשיב לעיר את המעמד הרם שנודע לה בעבר כמרכז של תרבות ולימוד:
הביבליותיקה אלכסנדרינה נחנכה באופן רשמי בשנת 2002 והיא כוללת, נוסף על הספרייה עצמה, פלנטריום, מרכז כנסים, מוזיאונים, תערוכות קבועות ומספר מתקנים נוספים.
הרעיון לחדש את ימיה של ספריית אלכסנדריה עלה לראשונה בשנת 1974 וזכה עד מהרה לתמיכה רחבה.
נשיא מצרים חוסני מובארכ התגייס למיזם וארגון אונסק"ו הצטרף גם הוא לפרויקט ויזם בשנת 1988 את התחרות הבינלאומית לעיצוב המבנה.
מבין 500 הצעות שונות זכתה בשנת 1989 חברת האדריכלות הנורווגית "סנהטה" (Snøhetta) והחל תהליך שנמשך 6 שנים ושנועד להכשיר את תחילת הבנייה.
ב-12 בפברואר 1990 התקבלה הצהרת אסואן ששימשה כהצהרת כוונות לפרויקט, ואשר פתחה בשתי הפסקאות הבאות:
בשנים ראשונות אלה, רכשה הספרייה את אוסף הכותרים הראשוני שלה שכלל 100,000 ספרים.
בינואר 1995 החלה הנחת היסודות לבניין ועד 1996 נרכשו 60,000 כותרים נוספים.
בשנת 1997 החלו עבודות הגימור של המבנה, עבודות נוף, ועיצוב הפנים, ובסופן הועבר האוסף שנאסף עד אז אל המבנה החדש.
ב-16 באוקטובר 2002 נחנכה הביבליותיקה אלכסנדרינה באופן רשמי.
בנוסף לפרסומי האו"ם מתפרסמים בספרייה גם פרסומים של ארכיון האינטרנט.
המבנה שוכן ברובע שטבי בסמוך מצפון לקמפוס הפקולטה לאומנות של אוניברסיטת אלכסנדריה, וצופה אל הים התיכון שצמוד לו מצפון.
הביבליותיקה הוקמה סמוך לאתר בו שכנה הספרייה הגדולה של אלכסנדריה בעת העתיקה, וממצאים מהתקופה היוונית והרומאית שנמצאו באזור מוצגים במוזיאון השוכן בתחומה.
המבנה המרכזי עגול וקוטרו 160 מטר.
הוא מחקה את צורת הדיסקית השטוחה של השמש בתרבות מצרים העתיקה, ובהקשרה של הספרייה נושא דימוי השמש משמעות של הארת העולם והתרבות האנושית.
המבנה מוקף בבריכה מלאכותית שצורתה כשל טרפז וזו מייצגת את השמיים שסביב גלגל השמש, בעוד שמימיה חוברים יחד עם השמש, האדמה וכחול השמיים ומייצגים את יסודותיו של הטבע.
גגו של הבניין משופע לכיוון הים בצידו הצפון-מזרחי של המבנה, דבר המאפשר להשקיף מהחלונות הקבועים בו אל הים ולאור היום לחדור ישירות אל פנים הספרייה.
צידו הנמוך של הגג שקוע מתחת למפלס הבריכה ומעבר עילי מקשר את המתחם אל הטיילת שלחוף הים מצד אחד ואל קמפוס אוניברסיטת אלכסנדריה מצידו האחר.
החזית האחורית של המבנה מצופה בשכבת גרניט אפורה מאסואן שבה חקוקים 120 אותיות וטקסטים קליגרפיים מתרבויות שונות בעולם.
עלות הקמת המתחם הגיעה לסכום של 220 מיליון דולר, שרובו בסך 169 מיליון דולר הושקע במחיר הבנייה והיתר שימש לרכישת האוסף הכותרים הבסיסי וציוד.
סכום זה אינו כולל את מחיר הקרקע, עלות הקמת מרכז הכנסים ומספר סעיפי הוצאות נוספים שערכם הכולל מגיע ל-182 מיליון דולר, סכום שנתרם על ידי ממשלת מצרים.
שטחו הכולל של המתחם עומד על 45,000 מ"ר, והשטח הבנוי של בניין הספרייה לבדו משתרע על פני 11 קומות ו-85,405 מ"ר.
על תכנון המתחם זכתה חברת סנופטה בפרס לאדריכלות.
המתחם כולל את הספרייה המיועדת לקלוט בין 4 ל-8 מיליון ספרים, מרכז חיבור לרשת האינטרנט וארכיון אינטרנטי, חמישה מכוני מחקר, שלושה מוזיאונים, מרכז כנסים המסוגל להכיל עד 3,200 איש בארבעה אולמות, בית ספר בינלאומי למדעי המידע, מכון לקליגרפיה, מעבדה לשחזור כתבי יד ופלנטריום.
הביבליותיקה אלכסנדרינה היא ספרייה ציבורית, אם כי הכניסה אליה כרוכה בתשלום.
האוסף עצמו משתרע על פני 7 מ-11 קומות הבניין, דבר המייצג באופן סמלי את "פירמידת הידע".
האוסף מאורגן ומקוטלג על פי שיטת דיואי העשרונית, וחלקו המרכזי כלל בסוף שנת 2002 כחצי מיליון כותרים.
לפי הצהרת הכוונות של הנהלת הספרייה, בכוונתה להשלים את האוסף כך שיכלול לפחות 5 מיליון כותרים עד שנת 2020, אולם רבים מטילים ספק באפשרות למימוש מטרה זו .
הביבליותיקה אלכסנדרינה היא ספריית הפקדה של האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הליגה הערבית ושל מספר ארגונים ממשלתיים נוספים.
אוסף ההפקדה כלל בשנת 2007 כ-17,500 כותרים שונים.
בספרייה אוסף הפקדה גם של מדיה דיגיטלית הכולל בין היתר את כל האמנות הרשומות במאגר האו"ם, מאגר מסמכי האו"ם מאז 1993, מאגר הסטטיסטיקה של האו"ם ומספר מאגרים אלקטרוניים של הבנק העולמי.
בנוסף משמשת הביבליותיקה כספריית הפקדה לכל האוניברסיטאות במצרים, ובתחום זה כולל האוסף שבה (נכון ל-2007) 41,400 תזות ודיסרטציות.
בספרייה אוסף אמנות במדיה אלקטרונית ואנלוגית הכולל ציורים, תרשימים אדריכליים, מוזיקה, סרטים, הצגות תיאטרון ועוד וכן אוסף מודפס של ספרים, כתבי עת וגליונות תווים.
אוסף של 4,300 מפות וכן אטלסים.
המפות הן בעיקרן מפות מודרניות מכל העולם, אך מושם דגש על מפות של אלכסנדריה, מצרים, המזרח התיכון ואגן הים התיכון.
באוסף גם מפות ישנות שהמוקדמות שבהן הן מהמאה ה-15.
אוסף ובו כ-10,000 ספרים ומסמכים נדירים שמקורם בין המאה ה-16 למאה ה-20.
אוסף לילדים בני 6 עד 11 שכולל מעל ל-15,000 כותרים.
ספרייה לבני נוער בני 12 עד 16.
אוסף הספרייה העירונית של אלכסנדריה שנפתחה בשנת 1892 והכולל 6,000 ספרים וכתבי יד.
תערוכה קבועה - "מראות אלכסנדריה" - הכוללת תחריטים של העיר מהמאה ה-15 עד המאה ה-19 ותצלומים נדירים שלה עד אמצע המאה ה-20.
תערוכה קבועה המוקדשת ליצירתו של במאי הסרטים המצרי שאדי עבדל סלאם.
מוזיאון ארכאולוגיה ובו 1,079 ממצאים מתקופת מצרים הקדומה ועד לתקופה האיסלמית.
מוזיאון כתבי יד שנפתח בשנת 2001 ובראשותו עומד יוסף זידאן.
המוזיאון כולל אוסף גדול של כתבי יד סרוקים.
הביקורת הבסיסית כנגד הפרויקט התייחסה לשאלה האם על מצרים להקים פרויקט כה שאפתני כאשר מצבה הכלכלי רעוע ועליה להתמודד עם בעיות קשות הקשורות באיכות חייהם הבסיסית של תושביה.
עוד הקשו המבקרים ושאלו האם תוכל ממשלת מצרים לספק את דרישות הספרייה לאורך זמן והאם היא תשכיל לעצב את האוסף בלא התערבות של צנזורה ממשלתית.
אחרים יצאו כנגד ההתמקדות בעיצוב המבנה עצמו ולא בטיבו של האוסף שהוא יכיל.
ואכן, בעת פתיחתה הרשמית של הספרייה הקיף האוסף שבה חצי מיליון ספרים בלבד, מספר כותרים קטן בקנה מידה בינלאומי, דבר שנגרם כתוצאה מקשיי מימון לרכישת ספרים נוספים ולהגדלת האוסף.