tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקים וניהל מספר בתי-ספר למוזיקה, משמש כמנכ"ל מיל"ה משנת 2012. גנג פגש את קווין פוקס לאחר הופעת הסווינגל'ס באופרה, שכנע אותו להקים פרויקט א-קפלה גדול וצעיר בישראל, ושיתף את ג'ף משל, שהסכים מיד לנהל את הפרויקט.
מור מוריה-שיפוני - מעצבת גרפית, עורכת וידאו ומגשימת חלומות, כהגדרתה.
מוריה-שיפוני ניהלה אדמיניסטרטיבית את צוות ההקמה של ההרכב וגייסה את הזמרות והזמרים לפרויקט.
ארז טל - מנצח ההרכב מיום הקמתו, בוגר אוניברסיטת תל אביב במגמת ניצוח תזמורת ומקהלה.
שר במקהלות רבות, באופרה הישראלית, ועם התזמורת הפילהרמונית, וכן מנצח ומעבד לתזמורות שונות, חבר בשמיניית ווקאל משנת 2006, וכן מעבד, מקליט ושר בהרכבים מובילים ומנצח על מקהלות אקפלה מודרנית.
ווסקרסנסקי , מופצת במדינות המערב בשם "פרופסור" (Professor), היא סדרת טלוויזיה בלשית היסטורית בהפקה רוסית משנת 2021 בהפקת Epic Media, בהזמנת רשת 1tv הרוסית.
פרק הבכורה הוצג במסגרת פסטיבל Pilot שהתקיים בספטמבר 2021 באיוואנובו.
הסדרה שודרה גם בשרתי הסטרימינג ברוסיה מה־8 בנובמבר 2021.
עלילת הסדרה מתרחשת בסנקט פטרבורג בשנת 1912, על רקע הבדלי המעמדות בעיר.
בכל פעם שמשטרת הבירה מתקשה להתמודד עם מקרה רצח, אנשיה פונים לפרופסור לרפואה ווסקרסנסקי.
המקרים שווסקרסנסקי חוקר הם הבלתי מוסברים והנוראים ביותר, אך הוא מוכיח שמאחורי הפשעים הבלתי מוסברים ישנם רוצחים אמיתיים שאינם יכולים להכיל את הצדדים האפלים של רצונותיהם, והדבר טבוע באופי האנושי.
המנתח המבריק ארקדי ווסקרסנסקי בזמנו הפנוי מתמסר לחקירות, שבמהלכן הוא גוף האדם עבורו הוא מסתמך רק על המדע והשכל הישר.
הוא גיבור קשוח, חשאי ודי לא נעים בתקשורת עם סביבתו, אבל הוא תמיד נחלץ לעזרת שומרי החוק והסדר בעיר הבירה הקיסרית.
הרופא הצעיר, איוואן פוגל, מקבל את תפקיד העוזר של פרופסור ווסקרסנסקי, גאון מסתורי שמעדיף לנהל אורח חיים סגור.
הפרופסור לא צריך עוזר, אבל הוא נאלץ לקחת את פוגל, שנכפה עליו על ידי חבר הנאמנים של האוניברסיטה.
בנוסף לעבודתו הרפואית, הפרופסור עוזר למשטרה לחקור חשד למקרי מוות.
הפעם עצרה המשטרה את כל דברי הדואר, שכן הדוור שהעביר אותם נשרף למוות.
מדובר במקרה נדיר של בעירה ספונטנית, לדברי מפקד המשטרה צ'ודקוב.
עם זאת, ווסקרסנסקי בטוח שהמדובר ברצח מתוחכם ומתחייב להוכיח זאת.
במהלך הלילה האגם הופך לדם.
למחרת בבוקר, גופת נערה ממפעל צבאי נמצאה בתוך המים.
הפועלים בטוחים שהרוצח הוא בחור מפרבר יהודי.
ווסקרסנסקי מונע פוגרומים ומוצא את הרוצח האמיתי של הילדה.
המשטרה מגלה קבוצה של שחקני קלפים שהורעלו בצורה חריגה.
כולם היו קשורים לפנסיון פרטי לילדות-יתומות, שממנו נעלמה רק יום לפני אחת התלמידות.
ווסקרסנסקי מבסס את שיטת ההרעלה וכן מבין מי הם הנבלים בסיפור הזה ומי הם הקורבנות.
אחד מאנשי האיגודים המקצועיים נהרג בסנקט פטרבורג.
המשטרה חוששת שהרצח המתוקשר יעורר עצרות שמאל.
ווסקרסנסקי טוען כי הרצח אינו קשור לפעילותו החברתית של הפוליטיקאי.
עם זאת, מעשיו הרשלניים מובילים לכך שחברו מפקד המשטרה צ'ודקוב מנושל מתפקידו ועננים מתקבצים מעל הפרופסור עצמו.
מפציצים תוקפים צוות של שופט.
קורבנות הפיצוץ מאושפזים בבית החולים.
אחד מהם, חולה במצב קשה, אך עדיין לא ידועה זהותו.
בחיפוש אחר אישיותו, הגיבורים צועדים בעקבותיה של מפלצת אמיתית.
חברתו של הפרופסור, העיתונאית הצעירה מריה וקסלר, נעלמת.
ווסקרסנסקי מוצא את עצמו מעורב בתוכנית שוד מורכבת, שהוא לא יכול למנוע.
ספינה שנחשבה כנעדרת כבר כמה שנים מגיעה לנמל סנקט פטרבורג.
חזרתה היא קללה אמיתית למי שביצעו פשעים בעבר.
ווסקרסנסקי מנסה להציל את העיר והחפים מפשע.
היועץ החשאי הנסיך רומיאנצב מקווה לקבל את משרת שר הפנים בוועידת השרים.
עם זאת, מישהו שולח לו מכתבים שבהם נרמז על חוסר הלגיטימיות שלו.
בינתיים, מפציצים מתכננים להציף את פטרבורג ולעורר בה אי שקט.
ווסקרסנסקי מציל את העיר וגם מגלה את סוד משפחת רומיאנצב.
יורי קולוקולניקוב – ארקדי ווסקרסנסקי, פרופסור לרפואה מהאוניברסיטה הקיסרית הממלכתית של סנקט פטרבורג, כירורג ובלש פרטי
מקסים לגאשקין – גריגורי צ'ודקוב, חוקר במשטרת סנקט פטרבורג וראש מחלק הבילוש
אנדריי נזימוב – איוואן פוגל, רופא יהודי ועוזרו של ווסקרסנסקי
ארקדי קובאל – גולובין, ראש מחלק הבילוש החדש של משטרת סנקט פטרבורג
וילמה קוטאוויצ'יוטה – מריה וקסלר, עיתונאית מהיומון "ידיעון פטרבורג" (Петербургскiй Вѣстникъ)
אנטון חבארוב – אנדריי פלאטוב, מיליונר סוציאליסט וסוחר הגילדה הראשונה
ולדימיר יפיפאנצב – מיכאיל יודין
יאנינה לאקובה – הלדה, עוזרת הבית של ווסקרסנסקי
סרגיי ביגזו – העורך הראשי של "ידיעון פטרבורג"
איליה שאקורנוב – הנסיך רומיאנצב, יועץ חשאי
סרגיי ברקובסקי – מגדת עתידות נכה
אלכסנדר סירין – אביו של ווסקרסנסקי
צילומי הסדרה החלו בסנקט פטרבורג באוגוסט 2018 בהזמנת הערוץ הראשון ברוסיה.
הסדרה עלתה לראשונה בספטמבר 2021 בפסטיבל Pilot.
פרק הבכורה שודר בטלוויזיה ב־8 בנובמבר 2021 בערוץ הראשון ברוסיה.
תגובת הצופים והמבקרים הייתה מעורבת.
מבקר הקולנוע יגור מושביטין תיאר את הסדרה כ"סדרה פרוצדורלית ברוח שנות ה-1900, שאינה מתיימרת להיות פסיכולוגית ודרמטית".
וופר הוא כריך המבורגר, שנמכר על ידי רשת המזון המהיר הבינלאומית ברגר קינג והזכיינית האוסטרלית שלה "Hungry Jack's" .
זהו אחד ממוצרי הדגל של החברה.
הוופר הומצא במקור על ידי מייסדי רשת בורגר קינג, היזמים האמריקנים ג'יימס מקלמור ודייוויד אדגרטון בשנת 1957, והחל להימכר לראשונה בארצות הברית עוד באותה השנה בעבור 37 סנט.
כיום המחיר של הוופר בארצות הברית נע בין 99 סנט (במהלך תקופה של מבצעים) ל-2.49 דולר ומעלה (בהתאם למיקום הסניף).
לאורך השנים עבר הוופר מספר שינויים קלים, ובהם שינוי גודל המנה וסוג הלחמנייה.
המרכיבים של הוופר כוללים פרוסת בשר בקר טחון במשקל 113.4 גרם צלוי על הגריל, לחמנייה קלויה עם זרעי שומשום, שתי פרוסות עגבנייה, ארבע פרוסות מלפפון חמוץ, שלוש פרוסות בצל, חסה, מיונז, וקטשופ.
במסעדות מסוימות של הרשת מחוץ לישראל ניתן גם לבקש תוספת גבינה או בייקון על ההמבורגר.
נתח הבשר הטחון נצלה על להבה פתוחה.
על פי התקנות של החברה הבשר נצלה תמיד באופן מיידי לאחר שההזמנה מבוצעת.
ווק דה מון היא להקת רוק אמריקאית מסינסינטי שבאוהיו.
הסולן ניקולס פטריקה הקים את הלהקה בשנת 2006 בהיותו סטודנט, וגזר את שמה של הלהקה מהשיר "Walking on the Moon" של להקת הפוליס.
הלהקה הושפעה מ-Talking Heads, דייוויד בואי, הפוליס, Tears for Fears ופיל קולינס.
הלהקה עושה שימוש בכלים מוזיקליים שהיו דומיננטיים בשנות ה-80, כמו סינתיסייזר.
שון ביירון וואוגמן – תופים, כלי הקשה, קולות רקע (2010–הווה)
ניק לרנגיס – גיטרה, קולות רקע (2009)
ווק היא תנועה חברתית ופוליטית שמקורה בשמאל האמריקאי, ומטרתה לפעול, לשיטתה, לצדק חברתי ומגדרי באמצעות פעולה אקטיבית לשינוי מעמדן של קבוצות מיעוט.
מקורו של המונח בתרבות האפרו-אמריקאית בראשית המאה ה-20, ופירושו אז היה מודעות ומעורבות פוליטית המקדמת אנטי-גזענות.
בראשית המאה ה-21 התרחב המונח למאבק לזכויות של שלל קבוצות חברתיות אחרות.
משנת 2020 התפשט השימוש במונח ווק בארצות הברית ככינוי מזלזל בפי ימנים ושמרנים כלפי רעיונות פרוגרסיביים.
המונח "ווק" ("woke") נגזר מהמילה wake שמשמעה "ערנות".
הביטוי "Stay woke" נמצא בשימוש בקרב אפרו-אמריקאים מאז שנות ה-20 של המאה ה-20, והוא נועד להגביר את המודעות של הקהילה השחורה לאפליה גזעית ולנושאים חברתיים ופוליטיים נוספים.
בין האמנים שעשו שימוש בביטוי זה נמנים לדבלי ואריקה באדו.
הפעיל החברתי מג'מייקה מרקוס גארבי היה בין הראשונים שהקביל ב-1923 בין ערנות למודעות פוליטית, כאשר כתב באחד מחיבוריו: "התעוררי אתיופיה!
נעבוד יחדיו לקראת המטרה המפוארת של אומה אחת חופשית, משוחררת ואדירה.
תנו לאפריקה להיות כוכב זוהר בקרב משפחת העמים".
ב-1971 הוצג בפרובידנס מחזה על חייו של גארבי, ובו גיבור המחזה אומר: "ישנתי כל חיי, ועכשיו גארבי העיר אותי (Woke me up), ואני אשאר ער (Woke).
ואני אעזור לו להעיר אנשים שחורים אחרים." זהו השימוש המוקדם ביותר בביטוי במובנו הנוכחי.
בשפה העברית החל להתפשט השימוש במונח "נְעוֹרוּת", מלשון "ערנות", המתכתב בדמיונו למונח – הנשמע דומה, אך שונה ממנו לחלוטין: "נאורות".
מאז תחילת שנות ה-2000 זכה המונח לפופולריות באינטרנט, ונועד לסמן הזדהות עם מאבקים הקשורים לצדק חברתי, בהם זכויות להט"ב והפגנות המחאה של תנועת Black Lives Matter.
בין המשתמשים בביטוי אין הגדרה אחת מוסכמת למונח, אך לרוב הוא קשור לפוליטיקה שמאלנית ומבטא תמיכה בעמדות ליברליות פרוגרסיביות וברעיונות של צדק חברתי, תאוריה ביקורתית של גזע ותאוריה קווירית.
בעקבות בפרגוסון, מיזורי, ב-9 באוגוסט 2014, החלו פעולות מחאה שבהן בלטה תנועת Black Lives Matter, ונעשה בהן שימוש רב בביטוי "stay woke" כדרך להגביר את המודעות הציבורית לאלימות משטרתית כלפי שחורים.
הביטוי המקוצר woke החל מאז לצבור פופולריות ברשתות החברתיות כסממן לזיהוי פוליטי, וכן נעשה בו שימוש רב בהאשטאגים ובממים.
השימוש במונח גבר לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית ב-2016. במאמר מאת פרי באקון ג'וניור הוא קיבץ הנחות יסוד רבות המהוות חלק מאידאולוגיית ה-woke, או מודעות לעוולות חברתיות בארצות הברית.
על פי באקון ג'וניור, הנחות אלו הן:
המונח Woke הפך למזוהה עם רבים מבני דור המילניום ודור ה-Z.
הוא הופיע במאי 2016 באתר החדשות של MTV כאחת מעשר מילים שבני נוער "צריכים לדעת ב-2016".
ב-2017 המונח התווסף למילון האנגלי של אוקספורד.
ב-2018 הוא הוזכר באתר החדשות "מאקו" ברשימת "מילים שאתם צריכים להתחיל להגיד" הכוללת מונחים אינטרנטיים המשתלבים בהדרגה בדיבור היום-יומי.
מ-2019 ואילך נעשה שימוש רב בביטוי גם מחוץ לארצות הברית, בין השאר באוסטרליה, הונגריה, הממלכה המאוחדת, יפן, ניו זילנד, צרפת, קנדה, שוודיה ושווייץ.
אחד מביטויי אידאולוגיית ה"ווק" הייתה הקמת מסגרות גיוון, שוויון והכלה (DEI) בארגונים שונים, לרבות אוניברסיטאות ותאגידים מסחריים.
מטרת המסגרות הללו הייתה להבטיח מגוון תרבותי, שוויון חברתי והכלה חברתית.
הגיוון התרבותי נוגע בעיקר להיבטים של גזע (כולל לפי צבע עור), קבוצה אתנית, מגדר, נטייה מינית, מוגבלות, דת, מעמד חברתי ומעמד כלכלי.
השוויון החברתי מתייחס לאפליה מתקנת ומתן עדיפות לקבוצות חברתיות שנתפשות כ"מדוכאות" או "מוחלשות".
הכלה חברתית היא יצירת מצב שבו יש קבלה של כל העובדים, מרחב בטוח לעובדים ויצירת תחושה ש"כל העובדים מרגישים שקולם נשמע".
בעקבות מתקפת הטרור על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, החל גל של אנטישמיות ברחבי העולם והפגנות תמיכה בפלסטינים ובמעשי חמאס, רבות מהן בקמפוסים של קולג'ים ואוניברסיטאות אמריקאיות.
היו שקישרו תמיכה זו באידאולוגיית ה"ווק".
הקומיקאית שיר ראובן כתבה כי באידאולוגיית הווק העולם מחולק באופן דיכוטומי לטוב ולרע, ללא מקום למורכבות, ומכאן האהדה לפלסטינים, שנתפסים כצד החלש, שזכאי לעשות לצד החזק הכול כדי להתנגד וכדי לפצות את עצמו על העוול שנגרם לו.
מבקר הקולנוע ניסן שור כתב כי "תומכי תנועת הווק חווים את המציאות בשחור לבן וחד-ממדי, לא מבחינים בגוונים ודקויות, ממהרים לשפוט ולהיכנס לפאניקה, מתעלמים ממצבים מורכבים.
[...] עבדי הפרוגרס חסרי האנושיות עברו אינדוקטרינציה מעוותת." וכן "שמאלנים פרוגרסיבים ברחבי העולם, מאוניברסיטאות ליגת הקיסוס ועד עולם האמנות, העדיפו להעלים עין מהזוועות שהתרחשו בדרום" וחלקם אף שיתפו מידע כוזב או הכחישו את טבח שבעה באוקטובר.
שור הוסיף כי בין החותמים על עצומות נגד ישראל או מתבטאים נגדה נמנים אמנים ידועים, בהם בריאן אינו, נאן גולדין, ג'ארוויס קוקר, קארה ווקר, ג'ון קיוזאק, סטיב קוגן, רוברט ואייט, מייק לי וטילדה סווינטון, ומכנה אותם "השמאל הפרוגרסיבי האינפנטילי".
לאחר הבחירות בארצות הברית בשנת 2024
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, דונלד טראמפ עשה שימוש במונח "ווק" ככינוי גנאי כחלק מרכזי מתעמולת הבחירות שלו, ולבסוף נבחר בשנית לנשיאות.
אחד הצעדים המשמעותיים הראשונים עליהם הכריז טראמפ היה כי יפטר את כל הטראנסג'נדרים המשרתים בצבא האמריקני, דבר שנחשב מהלך מכוון כנגד תרבות הווק.
המדובר היה בכ-15,000 אנשי צבא.
כתוצאה מהשינויים שהבטיח טראמפ לעשות בממשל ובכלכלה, חלק מהחברות המסחריות הגדולות נסוגו מתוכניות עסקיות לשיפור המגוון התרבותי והשוויון החברתי בארגוניהם, רעיונות המזוהים עם תרבות הווק.
במחנה הדמוקרטי ראו בתנועת ה"ווק" את אחד הגורמים המרכזיים בהפסדם בבחירות.
תרבות הווק היא נושא המוצג, נדון ומפורש, במישרין בעקיפין, במספר גדול של יצירות קולנועיות מן העשורים האחרונים.
סרטים רבים נחשבים כמייצגים את תרבות הווק באור חיובי, בהם "אווטאר" והמשכיו, "קפטן מארוול" והמשכו "המארוולס", "אחרוני הג'דיי", "לשבור את הקרח 2" ו"הכול בכל מקום בבת אחת".
מנגד, השדרן השמרני מאט וולש יצר מספר סרטים המבקרים את תרבות הווק, בהם הסרט "מה היא אישה?".
ישנם גם סרטים שקדמו לתרבות הווק העכשווית, אשר בדיעבד יש המפרשים אותם כתומכים בה או מבקרים אותה.
"המטריקס", במקור סרט מסוגת המדע הבדיוני, יש המשייכים אותו כיום בנוסף לסוגת הביקורת המגדרית.
"סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר", במקור סרט העוסק בביקורת חברתית-פוליטית של תקופתו, יש הרואים בו כיום כמבקר את ניצניה הראשונים של תרבות הווק, בשל הלעג שלו לצנזורה על רקע תקינות פוליטית.
ב-5 בנובמבר 2023 שידרה "ארץ נהדרת" מערכון שלועג לאידאולוגיית ותרבות ה-Woke ולתמיכה שלה זוכה ארגון הטרור חמאס בקמפוסים של קולג'ים ואוניברסיטאות בארצות הברית, כשהוא מציג שני פעילים היפסטרים קווירים מתנועת "Queers for Palestine" באוניברסיטת קולומביה שמתרפסים בפני פעיל חמאס שמדבר בגלוי על רצונו לרצוח יהודים ולהט"בים.
בעונה ה-23 של איש משפחה כותב הסדרה סת' מקלפרלן שידוע בתמיכתו במפלגה הדמוקרטית ובעמדות ליברליות, לעג במספר פרקים לווק, בטענה שהם מעוותים ומשכתבים את ההיסטוריה ואת הספרות לטובת תקינות פוליטית.
החל מ-2020 החלו פעילי ימין פוליטי בארצות הברית ובמדינות נוספות להשתמש בביטוי woke כביטוי פוגעני, המבטא זלזול כלפי רעיונות פרוגרסיביים.
לעיתים קרובות מאשימים אנשי ימין בארצות הברית את פעילי המפלגה הדמוקרטית בשימוש בתרבות הביטול כדי לפגוע במי שאינו "ווק".
ב-2022 העביר רון דה-סנטיס, מושל פלורידה, את "חוק חירות הפרט" (Individual Freedom Act) המכונה "Stop WOKE Act" שנועד, לדבריו, להדוף "אינדוקטרינציית ווק ותאוריה ביקורתית של גזע" במוסדות חינוך ובמקומות עבודה.
בעקבות האמריקאים המונח אומץ בישראל ככינוי גנאי.
ביוני 2023, בפגישה בין שר התפוצות עמיחי שיקלי לקבוצת חברי קונגרס יהודים מהמפלגה הדמוקרטית, שהתקיימה בוושינגטון, שיקלי השתמש בביטוי "Woke" כמקבילה ל"סמולני", כינוי הגנאי לשמאל פוליטי ועורר בשל כך ביקורת חריפה.
בין המבקרים של תרבות הווק נמנים חאבייר מיילי, ג'ורדן פיטרסון ואילון מאסק, שטען ש"תפיסה זו גרמה לבנו להפוך לטרנסג'נדר".
לפי הרב חיים נבון, המתנגד לפרוגרסיביזם, הווק מבוסס על מה שהוא רואה בתור "נאו-מרקסיזם" – פילוסופיה פוליטית שמבוססת על המרקסיזם ומנתח את החברה והפוליטיקה כמלחמת מעמדות, אך מעביר את המוקד מהמישור הכלכלי למישור החברתי, האתני, המגדרי והזהותי.
כנגד פוליטיקת הזהויות נטען שהיא למעשה כלי נאו-מרקסיסטי נגד הזהויות של הרוב (כגון דת ולאום) ומטרתה לפרק את מדינת הלאום.
לאור הפופולריות של אידאולוגיית הווק בקרב דור ה-Y ודור ה-Z, פרסמו כמה חברות ותאגידים הצהרות תמיכה פומבית בזכויות האדם, בהן זכויות האישה וזכויות להט"ב.
אולם, פרשנים פוליטיים מימין ומשמאל הביעו ביקורת על מהלכים מסוג זה וכינו אותם בביקורת "קפיטליזם ווק" () או "ווקווש" (Wokewash; בדומה לביטויים גרינווש או פינקווש).
כמו כן, מתנגדי ווק מימין טענו שאימוץ אידאולוגיית ווק על ידי חברות ותאגידים עלולה להוביל להפסדים כספיים, ובהקשר זה טבעו את הסיסמה "[אם] תהיו ווק, תפשטו רגל" ().
לדוגמה, באפריל 2023 מותג הבירה "באד לייט" שיתף פעולה עם משפיענית הרשת הטרנסג'נדרית דילן מולבני (), ובתגובה שמרנים רבים הכריזו על חרם צרכנים נגד המותג.
הסוציולוג האמריקאי מוסא אל-גרבי טוען בספרו "We Have Never Been Woke" שבקרב האליטות בארצות הברית, דוגמת בוגרי ליגת הקיסוס, מקובל לנקוט בשפה המקדמת לכאורה צדק חברתי, אך בפועל הם לא נוקטים באף צעד מעשי משמעותי לקידום צדק כזה.
הוא מצביע על הסתירה בין השימוש הנפוץ בשפה שהיא "ווק" בקרב אליטות רבות לבין התנהגותן.
לדבריו, רבים מחברי האליטות, בהם חברי המפלגה הדמוקרטית, נתפסים כמייצגי ה"ווק" אבל אינם כאלה בתפיסותיהם.
וופרטל הוא מועדון כדורגל גרמני.
הוא פועל בעיר וופרטל החל מתחילת המאה ה-20. קבוצת המועדון שיחקה מספר עונות בבונדסליגה.
כיום קבוצת המועדון משחקת בליגה אזורית.
למועדון קיימות סקציות בענפי ספורט נוספים כמו כדור יד, אתלטיקה קלה ואגרוף.
מועדון "וופרטל" הוקם בשנת 1904 תוך איחוד של מספר קבוצות שהיו קיימות בעיר וופרטל.
הוא שיחק בליגה אזורית בשם SSV Elberfeld.
לאחר מלחמת העולם השנייה בוצע איחוד עם TSG Vohwinkel והקבוצה המאוחדת שיחקה בליגה אזורית החל משנת 1954.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הקבוצה ירדה לליגה האזורית השנייה בחשיבותה.
בעונת 1962/63 היא חזרה לליגה האזורית העליונה ובתחרות הגביע הגרמני הגיעה לחצי הגמר.
בעונת 1971/72 הקבוצה זכתה באליפות הליגה וקודמה לבונדסליגה.
עונת 1972/1973 בבונדסליגה הקבוצה סיימה במקום הרביעי ובעקבות כך שובצה במשחקי גביע אופ"א.
במשחקי הבונדסליגה הקבוצה סיימה בתחתית הטבלה כאשר הצליחה לשרוד רק בסבב האחרון.
בעונת 1974/1975 בבונדסליגה הקבוצה סיימה במקום האחרון עם 12 נקודות בלבד.
הקבוצה שיחקה 5 עונות בבונדסליגה 2 עד שירדה ממנה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 שיחקה בליגה לחובבים.
בשנת 2013 הוכרז על פשיטת רגל, אך המועדון הוקם מחדש ומשחק כיום בליגה אזורית מערב.
ווֹקַאלוֹאִיד (ביפנית: ボーカロイド; באנגלית: Vocaloid) היא תוכנת סינתיסייזר קולי המאפשרת למשתמשים ליצור שירה מלאכותית על ידי הזנת מילים ולחן.
התוכנה פותחה על ידי תאגיד ימאהה והושקה לראשונה בשנת 2003. טכנולוגיית התוכנה מבוססת על דגימות קול של זמרים אנושיים, אשר עוברות עיבוד דיגיטלי המאפשר למשתמש לשלוט בפרמטרים כמו גובה הצליל, ויברטו, ודיקציה, כדי לייצור תוצאה שנשמעת כשירה אנושית.
הפרויקט החל כיוזמה מחקרית באוניברסיטת פומפאו פברה בספרד בשיתוף עם ימאהה.
בניגוד לסינתיסייזרים מסורתיים המפיקים צלילים אינסטרומנטליים, ווקאלואיד משתמשת בספריית קולות (בנק הקול) – מאגר של הברות וצלילים שהוקלטו על ידי מדובבים או זמרים (הנקראים "ספקי קול").
המשתמשים בתוכנה, המכונים "מפיקים", יכולים לעצב את הקול כך שיתאים למגוון סגנונות מוזיקליים, מפופ ואלקטרוניקה ועד רוק ואופרה.
ייחודיותה של התוכנה טמונה בשימוש בדמויות וירטואליות המייצגות את ספריות הקול השונות.
הדוגמה המפורסמת ביותר היא האטסונה מיקו, שהפכה לאייקון תרבות גלובלי, אך הצלחת התוכנה הולידה דמויות פופולריות נוספות כמו קאגאמינה רין ולן, מגורינה לוקה, מייקו וקאיטו.
התוכנה חוללה מהפכה בתעשיית המוזיקה העצמאית, במיוחד ביפן, שכן היא אפשרה ליוצרים ללא גישה לזמרים מקצועיים להפיק שירים באיכות גבוהה.
תופעה זו הובילה לצמיחת קהילת מעריצים ענפה, יצירת תוכני וידאו ב-יוטיוב וב-Niconico, ואף לקיומן של הופעות חיות בהן הדמויות מופיעות כהולוגרמות על הבמה בליווי נגנים חיים.
דמויות של "קריפטון פיוצ'ר מדיה" (Crypton Future Media)
האטסונה מיקו (Hatsune Miku) הווקאלואיד הכי פופולרי אי פעם.
קאגאמינה רין (Kagamine Rin) וקאגאמינה לן (Kagamine Len) שניהם בחבילה אחת, וזה נקרא קאגאמינה רין ולן (Kagamine Rin and Len).
מגורינה לוקה (Megurine Luka) הדמות בוגרת יותר עם קול עמוק ומלודי.
היא הייתה הראשונה שתוכנתה לשיר היטב גם ביפנית וגם באנגלית.
הווקאלואיד היפנית הראשונה, בעלת קול יציב ומקצועי.
קאיטו (KAITO) זמר ווקאלואיד גברי, ידוע בקול סופרן/בריטון ובצעיף הכחול שלו.
מגפואיד (Megpoid) הידועה גם בשם הדמות גומי (Gumi).
גאקפואיד (Gackpoid) הידועה גם בשם הדמות גאקפו (Gackpo).
ווקמן הוא מותג וסימן מסחרי רשום של חברת "סוני", לנגן קטן נייד וקומפקטי שווק לראשונה ב-1 ביולי 1979. "סוני" השתמשה בשם זה למכשירים ניידים שונים: נגנים לקלטות שמע, מקלטי רדיו וטלוויזיה זעירים, נגני תקליטורים, מינידיסק ועוד.
המילה הפכה לשם גנרי לנגנים של קלטות ותקליטורי שמע.
בשלהי שנות ה-70, ניסתה קבוצת מהנדסים מטעם חברת "סוני" לייצר נגן קלטות שמע סטריאופוני, נייד וקומפקטי, אשר יכלול מערכת הקלטה ושמע.
כצעד ראשון, הם החליטו לייצר נגן קטן וקליל ללא מערכת הקלטה, בלא יודעין, שבאותה העת קבוצת מהנדסים מאותה חברה החלה לעבוד על שיפור האוזניות, כלומר על מערכת השמע.
ב-1979, חוברו שתי ההמצאות ליצירת המכשיר החדש.
טרם הפצתו המסחרית של המכשיר הנייד החדש, הוא הספיק לקבל מספר כינויים שונים: סוכנים אנגלים כינו אותו "הנוסע הסמוי", בעוד שהאמריקאים בחרו להגדירו "צליל סובב", ואילו האוסטרלים אפיינו אותו כ-"סגנון חופשי".
בשנת 1986 התקבלה הצעתו של אקיו מוריטה, יו"ר חברת "סוני", לשם מכשיר שנקרא "ווקמן", ואף נכנסה כערך למילון אוקספורד.
בשנות ה-90 תפס השימוש בווקמן תאוצה, במיוחד בקרב הנוער, אשר האזינו לו בזמנם הפנוי, בנסיעות ואפילו בזמן פעילות ספורטיבית.
בשנות ה-2000 החלה ירידה בשימוש במכשיר ובשימוש בשם הגנרי זאת בעקבות הפסקת השימוש בקלטות, מעבר להאזנה לנגני-תקליטורים שונים ואחר כך המצאת נגנים ניידים וקומפקטיים המשתמשים בכרטיסי זיכרון כמו נגן MP3 או iPod.
לווקמן שונה הלוגו לאחר מכן ל-w מסוגננת.
הווקמן הוא גם מותג סלולרי של חברת סוני אריקסון ומאפיין את הטלפונים הסלולריים שלהם, שבהם השמעת המוזיקה היא התכונה הכי משופרת.
ה-w800 הוא הטלפון הסלולרי הראשון שסומן בלוגו של ווקמן.
ווקסהול היא שכונה ברובע למבת' של העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
השכונה הייתה בעבר חלק ממחוז סארי.
מניחים כי מקור השם של האזור בשמו של פולק דה ברט (Falkes de Breauté) מפקד צבא שכירי החבר של המלך ג'ון.
לפולק היה באתר בית אחוזה שנקרא על שמו "Faulke's Hall" - "פוקס הול" - "אחוזת פוקס".
שם זה התגלגל ל"פוקסהול" (Foxhall) ול"ווקסהול".
אזור ווקסהול אינו מוזכר בספר יום הדין משנת 1086 דבר המעיד על כך שהאזור היה בלתי מיושב.
בשנת 1317 העניק המלך אדוארד השני את האזור לסר רוג'ר ד'אמורי עבור שירותיו בקרב בנוקברן.
במהלך ימי הביניים עברו באזור דרך דרום למבת', דרם קלפהם ודרך וונדסוורת'.
האזור היה אזור ביצתי המיושב בדלילות עד אמצע המאה ה-18. כפרי האזור גידלו פירות וירקות עבור הסיטי של לונדון.
בשנת 1816 הוקם גשר ווקסהול אשר קישר את האזור לחלקו הצפוני של הנהר וליתר שכונות לונדון.
פיתוח האזור וגדילתו הביא להפיכתו לחלק מהעיר למבת' בשנת 1860.
חברת "ווקסהול" (שהפכה ל-ווקסהול מוטורס) נוסדה ב-1857 בידי אלכסנדר וילסון, בשכונת "ווקסהול", ולכן קרויה על שם השכונה.
החברה פעלה כחברה לייצור מערכות הנעה ימיות.
החברה נרכשה בשנת 1863 על ידי אנדרו בטס בראון, וב-1903 החלה בייצור מכוניות.
מ-1925 הייתה החברה בבעלות ג'נרל מוטורס.
בעת הקמת מסילות הברזל המובילות אל תחנת ווטרלו נהרסו מבנים רבים באזור.
מבנים עתיקים רבים נהרסו במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה.
עיקר כלכלת השכונה מתבססת על תעשייה זעירה ומבני משרדים הממוקמים בו.
עלויות השכירות באזור נמוכות באופן משמעותי ביחס לוסטמינסטר שמעברו השני של נהר התמזה, ולכן האזור הוא אזור מועדף לבעלי משרדים הרוצים להיות סמוכים למרכז השלטון.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הפך אזור ווקסהול למרכז בילויים עבור הקהילה ההומוסקסואלית של לונדון.
באזור נפתחו מועדונים גאים רבים (בייחוד מתחת לקשתות מסילות הברזל המובילות לתחנת ווטרלו).
הצלחתם של אלה הביאו לכינוי הניתן לאזור - "ווהו" על משקל אזור הסוהו (המשמש אף הוא מרכז לקהילה ההומוסקסואלית).
בסמוך לגשר ווקסהול המקשר את השכונה לסיטי של ווסטמינסטר ממוקם בניין SIS, מפקדת ה-MI6 (השירות החשאי הבריטי).
המבנה נבנה בין השנים 1989–1992. בסמוך לגשר נבנה מתחם גדול של מבני משרדים המכונה רציף סנט ג'ורג', בשל סמיכותו לווסטמינסטר.
במסגרת המתחם מתוכנן להיבנות מגדל רציף סנט ג'ורג' הצפוי להיות מגדל המגורים הגבוה ביותר באנגליה.
ווקלוז הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council) ומועצת וולהרה (Municipality of Woollahra).
ווקלוז מהווה כמחצית משטח חצי האי סאות' הד, כשמצפונו מצוי וטסונס ביי האייקוני עם הצוקים המשקיפים על פתח מפרץ ג'קסון, ומדרום לו דובר הייטס ורוז ביי.
ממזרח גובל הפרוור בים טסמן (כחלק מהאוקיינוס השקט), וממערב במפרץ ג'קסון.
דרך הפרוור עוברות שתי דרכים ראשיות: דרך סאות' הד הישנה ודרך סאות' הד החדשה.
לאחר הגעת המתיישבים הבריטים לאזור סידני, התפנה אזור ווקלוז משבט בירבירגל האבורוג'יני.
המתיישבים השתמשו באזור החדש למטרת איתות לספינות המתקרבות לאזור הצוקים של סאות' הד, בתחילה במגדלי איתות מאולתרים.
בשנת 1816 נבנה מגדלור מקוורי, על פסגת גבעה בולטת בצוק.
המגדלור הלבן תוכנן על ידי אחד האדריכלים הראשונים שפעלו בסידני, פרנסיס גרינוויי.
בשנת 1802 הוענקה נחלה באזור לסר הנרי בראון הייז (שהגיע למושבת העונשין בעקבות חטיפת נכדתו של בנקאי אירי עשיר בעבור כופר נפש), שבנה במקום את בית ווקלוז, המשקיף על נמל סידני.
הייז העריץ את המשורר פרנצ'סקו פטרארקה, ובמיוחד את אחד משיריו שתיאר את מעיין ווקלוז בצרפת, וקרא לביתו החדש על שם אותו שיר.
על שם אותו מעיין קרוי מחוז ווקלוז בצרפת.
בשנת 1822 קנה קפטן ג'ון פייפר, בעל הנכסים ברוז ביי ופוינט פייפר הסמוכים מדרום, את נחלתו של הייז.
פייפר מכר את בית ווקלוז לג'ון ונתוורת', ממגלי הארצות הבולטים באוסטרליה ואחד מהבודדים שחצו את ההרים הכחולים בתקופתו.
בצידו הצפון מערבי של הפרוור מצויות סוללות תותחים, שנועדו להגן על נמל סידני מפולשים.
אלו נבנו ובוצרו בשנות השבעים של המאה ה-19, בעיקר משום חשש מפלישה רוסית.
בשנת 1883 מגדלור מקוורי המקורי נהרס עד היסוד, ובמקום בו עמד בנה האדריכל ג'יימס ברנט העתק מושלם שלו, תוך שימוש בחומרי בנייה שיבטיחו שרידות לאורך שנים.
ווקלוז נחשב במשך שנים לאחד הפרוורים היקרים ביותר בסידני, ונכון לשנת 2010 עדיין ממוקם בין חמשת הפרוורים בעלי ערך הנכסים הגבוה ביותר.
בשנת 2007 קנו האחים קרוק (מהגרים מדרום אפריקה) את אחוזת טהיטי בווקלוז בעבור 29 מיליון דולר אוסטרלי, סכום שיא באותו זמן.
בפרוור מספר שמורות טבע המוגנות מפיתוח.
שמורת הטבע של מגדלור מקוורי משמשת רקע פופולרי לצילומי אירוסין וזוגות נשואים, ופארק כריסטינסון משמש ריאה ירוקה לתושבי המקום.
בית העלמין סאות' הוקם בשנת 1869 במפגש בין דרך סאות' הד הישנה והחדשה בווקלוז.
אף על פי שהפרוור מנוהל על ידי מועצת וולהרה, בית העלמין נחשב כשלוחה של בית העלמין וייברלי, ולפיכך האזור מקבל שירותים ממועצת וייברלי הסמוכה.
בבית העלמין קבורים רבים משועי אוסטרליה, כולל אדמונד ברטון, ראש ממשלת אוסטרליה הראשון, ג'ון רוברטסון, ראש ממשלת ניו סאות' ויילס לשעבר וולטר דייווידסון, מושל ניו סאות' ויילס לשעבר.
ווקה פיפל (The Voca People, מילולי: "אנשי הזרע") הוא הרכב זמרים ישראלי המעלה מופע מוזיקלי-קומי שמשלב שירת א-קפלה עם אמנות ביטבוקס.
המופע הוצג לראשונה בשנת 2009. יוצרי המופע הם ישראלים, הבמאי והמפיק הוא ליאור כלפון והמנהל והמעבד המוזיקלי הוא שי פישמן.
מפיקי המופע רויטל כלפון, דורון לידה וליאורנה סולומונס.
המופע כולל עיבודים ווקאליים ליצירות קלאסיות, פזמונים ומוזיקה מסרטי קולנוע, תוך אינטראקציה עם הקהל.
הזמרים-שחקנים לבושים כולם בבגדים לבנים ומאופרים בלבן.
סיפור הרקע מאחורי המופע הוא על שמונה חייזרים אשר הגיעו מכוכב "ווקה".
החייזרים התרסקו עם החללית שלהם בכדור הארץ מכיוון שמטען החללית התקלקל.
בעולם הווקה חושבים עם מוזיקה ומתקשרים דרכה.
מטען החללית נטען בעזרת "אנרגיה מוזיקלית" של המוזיקה באותו כוכב אליו הם מגיעים.
דרך אינטראקציה עם הקהל החייזרים מצליחים להטעין מחדש את המצבר ולחזור לארצם.
הפריצה הראשונית של המופע נעשתה באמצעות האינטרנט, על ידי פרסום סרטון ("ההיסטוריה של המוזיקה בשלוש דקות"), מתוך המופע, באתר יוטיוב.
כתוצאה מכך גברה המודעות אליו וההפקה הועלתה ברחבי העולם.
כחלק מיחסי הציבור למופע הם הוזמנו למהדורות חדשות של ערוצים ברחבי העולם וגם הציגו קטעים מהמופע בטקס גראמי של דרום אמריקה.
בקיץ 2012, התלונן משרד החוץ נגד חברי הלהקה, על כך שהם "לא מודים שהם ישראלים", בהופעותיה ברחבי העולם, ועל כך שהלהקה מתעקשת שהיא מכוכב ה"ווקה".
משרד החוץ, אף שיגר מכתב אזהרה לכל שגרירויות ישראל בעולם.
המכתב יצא בעקבות תלונה של קונסוליית ישראל בסנט פטרסבורג, ששיגרה מברק למשרד ובו התלוננה שקבוצת הזמרים שמחופשים לחייזרים "לא מזכירה אפילו ברמז את ההקשר הישראלי שלה ואף מתכחשת לכך".
ליאור כלפון הגיב למקרה: "הווקה אכן חייזרים מהכוכב המוזיקלי ווקה ולכן אינם יכולים להודיע שהם מגיעים מישראל".
המופע זכה להצלחה עצומה ברחבי העולם והופיע במעל 40 מדינות כולל 500 הופעות בניו יורק ומעל 600 מופעים בפאריס ובצרפת כולה.
בשנת 2012 זכה המופע בפרס הלורטל בניו יורק.
בשנת 2017, לאחר שבע שנים של הופעות ברחבי העולם, חזרה הלהקה לסיבוב הופעות בישראל עם תוכנית חדשה.
בשנת 2018 עלה מופע חדש בשם "ההרצלים" מבית הווקה פיפל.
המופע הוא מחווה לזמר הישראלי ובו שרים עיבודי אקפלה של שירים ישראליים.
בשונה ממופע הווקה פיפל, בהרצלים הזמרים מופיעים ללא חליפות לבנות וללא איפור.
בשנת 2019, אירחה להקת המחול האירית "Rhythm of the Dance", את הלהקה בהופעותיה בישראל.
בשנת 2023 עלה מופע חדש מבית הווקה פיפל בשם "Voca People Cosmic Tour" בבימויו של יותם קושניר.
כותב ראשי: ליאור כלפון, כותבים: דייוויד אוטון, אודי גוטשלק.
מנהל ומעבד מוזיקלי: שי פישמן.
מנהל מוזיקלי וחזרות מוזיקליות: אלעד פרץ.
מפיקים: דורון לידה וליאורנה סולומונס.
אלט: עדי קוזלובסקי / סהר שוורצברג / ענבר יוחננוף / מיטל סגל / ורד אבידן / שירה גבעון / אורן טורס/ אביגיל איפרגן
מֶצו-סופרן: נופר כהן / מעיין בוקריס / ספיר ברייר / שובל שוסטיאל
בריטון: ברק תמם / דור קמינקא / משה טל/עדי עזרא / עמית שקל/
קפטן: בועז בן דוד / בוריס ברינגאס / חן צימרמן / אורי ברינקר
סופרן: ניצן אופיר / גנית סימוביץ / אלונה אלכסנדר / לירן ספורטה / שני ששון / נויה אדד
טנור: עידן טנדלר / עידו פרמון / אלמוג קפח / אשוט גספריאן / סהר טויטו / עומר שיש
באס: אלון שר / שמעון סמיט / עידן שמי / נדב מזמר / רועי בוסאני
סקרצ'ר: ינון בן דוד / אופיר טל / גריסון / איסאטו ביטבוקס / נדב עדר
ווקלוז הוא מחוז בדרום מזרח צרפת בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור הנקרא על שם מעיינות פונטיין דה ווקלוז.
המחוז נוצר ב-8 בדצמבר 1793 ובירתו היא אביניון.
שמו של ווקלוז בא לו מהשם הלטיני שהעניקו לו הרומים: 'וואליס קלאוסה' שפירושו העמק הסגור.
ווקלניט (Vauquelinite) הוא מינרל מורכב: כרומט ופוספט של נחושת ועופרת.
הווקליניט נתגלה לראשונה בהרי אורל ונקרא על שמו של הכימאי הצרפתי לואי-ניקולה ווקלן.
ווּקוֹבָאר (בקרואטית: Vukovar, בסרבית קרילית: Вуковар) היא עיר נמל בחבל סלאבוניה אשר במזרח קרואטיה השוכנת במפגש הנהרות ווּקָה והדנובה.
ווקובר היא בירת מחוז ווקובאר-סריימיה ונודעה בשל הנזקים הכבדים שנגרמו בה במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות באזור בתקופה הכלקוליתית.
בתקופת האימפריה הרומית הוקמו לאורך הדנובה ובכלל זה באזור קרואטיה המודרנית מצודות ומסביבן התפתחו ריכוזי אוכלוסין.
לאחר קריסת האימפריה הרומית המערבית, היגרו לאזור שבטים סלאביים ובמקביל אליהם שבטי אווארים.
במהלך ימי הביניים נשלט האזור על ידי ממלכת קרואטיה ובהמשך עבר לחזקת ממלכת הונגריה.
היישוב מוזכר לראשונה בכתובים במסמכים מהמאה ה-13 תחת השם ווקובו (בקרואטית: Vukovo).
לאחר מלחמת העולם הראשונה והתפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, עבר השטח לחזקת ממלכת יוגוסלביה.
אזור ווקובאר הועבר לחזקת מדינת קרואטיה העצמאית, תחת ממשלת הבובות של האוסטאשה.
לאחר המלחמה עברה ווקובאר לחזקת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
האזור הפך בהדרגה למרכז שיווק תוצרת חקלאית, וכן התפתחו בו תעשיות טקסטיל מזון ויין.
במסגרת תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה ובמהלכה עמדה ווקובאר תחת מתקפה כבדה של הצבא העממי היוגוסלבי.
העיר הופגזה ונגרמו נזקים כבדים לבמני ציבור ומגורים וכן נפגעו מאות מתושביה ומגיניה.
ב-2007, הרשיע בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר שנים מקציני צבא יוגוסלביה בעוון רצח של כ-200 מאזרחי העיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה החל תהליך תיעוש מואץ של האזור שלווה בהגירת עבודה לווקובאר.
מספר התושבים בעיר גדל באופן משמעותי.
מלחמת העצמאות של קרואטיה שלוותה בפגיעות קשות בעיר ולאחריה במשבר כלכלי הובילו לירידה במספר תושבי ווקובאר.
מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי ב-2011 היו 57.37 אחוזים ממוצא קרואטי ו-34.87 אחוזים ממוצא סרבי.
קהילה יהודית אשכנזית נוסדה בעיר בראשית המאה ה-19. בני הקהילה נמנו עם המעמד הבינוני-נמוך, ומהם נמנו בעלי מלאכה זעירים וכן פקידים, עמילי מכס ומשווקי תוצרת חקלאית.
באמצע המאה ה-19 הפכה הקהילה לממוסדת, וב-1850 הוקם בית העלמין הקהילתי.
ב-1857 הוקם בית הכנסת הראשון וב-1889 בית הכנסת הגדול.
לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בעיר פעילות ציונית ונפתח סניף התנועה הציונית וכן סניף אגודת נוער של התנועה.
ב-1921 מנתה הקהילה 453 נפשות, ב-1931 306, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בווקובאר 213 יהודים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, החלו ברדיפות יהודים.
בני הקהילה גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ ואיש לא ניצל.
לאחר מלחמת העולם השנייה הוסב מבנה בית הכנסת הראשון לכנסייה, ובראשית שנות ה-50 נהרס.
בית הכנסת המרכזי הגדול נפגע קשות במהלך המלחמה ולאחריה, ב-1958 הוא נמכר, ובהמשך נהרס.
בבית העלמין מצויות כ-100 מצבות.
בראשית שנות ה-90, במהלך מלחמת העצמאות הקרואטית, הוא ניזוק קשות, ולאחר מכן שוקם.
בית העלמין מתוחזק על ידי הרשות המקומית.
רנה פונו, (במקור אוברזון, בהונגרית: Fonó Renée; ווקובאר, 19 בדצמבר 1908 – בודפשט, 18 באוקטובר 1975) הייתה דוקטור לרפואה (MD), רופאת ילדים, רדיולוגית, יהודייה-הונגרייה דוקטור במדעי הרפואה (PhD) (1972) מן הבולטות והמצטיינות בהונגריה ברדיולוגיית וקרדיולוגיית ילדים.
לבוסלב (לאופולד) סְטְיֶיפָּאן רוּזִ'יצְ'קָה (בקרואטית: Lavoslav (Leopold) Stjepan Ružička; 13 בספטמבר 1887 – 26 בספטמבר 1976) היה כימאי קרואטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 (לצד אדולף בוטנאנדט) "על עבודתו על פולימתילנים וטרפנים גבוהים".
החזיק בשמונה תוארי דוקטור לשם כבוד (ארבעה במדע, שניים ברפואה, אחד במדעי הטבע, ואחד במשפטים), שבעה פרסים ומדליות, ו-24 חברויות לשם כבוד בחברות כימיות, ביוכימיות ומדעיות אחרות.
לווקובאר שלוש ערים תאומות, והן:
ווקיגן היא עיר במדינת אילינוי שבארצות הברית ועיר המחוז של מחוז לייק.
על פי ההערכות של מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2012, אוכלוסיית העיר מנתה 94,267 תושבים.
ווקיגן היא העיר התשיעית בגודלה מבחינת אוכלוסייה באילינוי והעיר החמישית מבחינת גודל בחוף המערבי של ימת מישיגן, אחרי שיקגו, מילווקי, גרין ביי וקנושה.
בהתחלה היה המקום נקרא "מבצר קטן" (Rivière du Vieux Fort) בצרפתית.
האזור הנוכחי של ווקיגן הוכר כ'וואקייגה' על המפה של תומאס הטצ'ין משנת 1778. לאחר מכן השם 'ווקיגנס' שהפך ל'ווקיגן' נוצר על ידי ג'ון ה.
קינזי וסולומון ג'ונו, השם אומץ בשנת 1849.
ווקיגן נמצאת על חוף ימת מישיגן ורחוקה כ-13 ק"מ מגבול מדינת ויסקונסין ו-64 ק"מ מהעיר שיקגו.
העיר נמצאת 204 מטרים מעל גובה פני הים.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, שטחה הכולל של העיר הוא 61.8 קמ"ר אשר מתוכם 61.3 קמ"ר הם יבשה ו-0.54 קמ"ר מים.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, בעיר מתגוררים 89,078 תושבים אשר מתוכם 46.6% לבנים, 19.2% שחורים או אפרו-אמריקאים, 4.3% אסיאתים, 1.2% אינדיאנים, 24.6% מגזע אחר ו-4.1% משני גזעים או יותר.
צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,475.0 נפש לקמ"ר.
בעיר היו 29,243 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 490.7 דירות לקמ"ר.
על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2010, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר הם:
ווקס קרנוּבָּה (וכן ווקס קרנאוּבָּה או שעוות קרנוּבָּה; אנגלית: Carnauba wax) הקרוי גם "ווקס ברזיל" ו"ווקס דקל", הוא שעוות עליו של עץ הדקל Copernicia prunifera, שהוא צמח הגדל רק במדינות הברזילאיות הצפון-מזרחיות פיאאוי, סיארה וריו גראנדה דו נורטה.
הוא ידוע כ"מלכת השעוות", ובצורתו הטהורה, מופיע בדרך כלל בצורת פתיתים קשים בצבע צהוב-חום.
עלי הדקל נאספים ומיובשים, נחבטים לשחרור השעווה מתוכם, ולאחר מכן עוברת השעווה תהליך זיקוק והלבנה.
כתוסף מזון המקודד במספר E - E903.
בתחום הרכב, כווקס לשכבת גימור מבריקה.
שכבת גימור מבריקה לרהיטים ורצפות.
מחליף את השימוש בג'לטין בתעשיית הממתקים- בעזרת הקרנובה מכינים ממתקי גומי וסוכריות ג'ל צמחוניות/טבעוניות.
ווקלטק בע"מ הייתה חברת טכנולוגיה ישראלית שעסקה בפיתוח ושיווק פתרונות תקשורת VoIP.
פתרונות אלה כוללו ציוד מיתוג ותוכנות המאפשרות לחברות טלקומוניקציה לספק שירותים כגון תעבורת נתוני קול.
ווקלטק הייתה החברה הראשונה בעולם שהצליחה להעביר קול על-גבי רשת האינטרנט בטכנולוגיה מבוססת על פטנט של אלון כהן וליאור הרמתי ונחשבת היום כחלוצה שהמציאה את תחום ה-VoIP - העברת קול באינטרנט.
החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי אלון כהן וליאור הרמתי.
בתחילה פיתחה החברה כרטיס קול למחשבי IBM PC (הראשון או אחד הראשונים מסוגו) ומגוון drivers להקלטה והשמעה של קול, תוכנה לעריכת קול דיגיטלית ועוד תוכנות שונות שמשתמשות בכרטיס הקול ומגוון מוצרים אחרים שהשתמשו בקול מוקלט דיגיטלית.
חברות רבות השתמשו בכרטיס ליישומים שונים כמו חינוך, פרזנטציות מולטי מדיה (מהראשונות איי פעם על מחשב), מערכות התרעה, הקלטות אולפן לתוכניות רדיו, השמעת הודעות אוטומטית לפי מידע לקווי טלפון (תוצאות הלוטו), העברת קול על רשתות וכו'.
אחד היישומים שפותחו היה מערכת לעיוורים שאפשרה עבודה מלאה עם המחשב, לצורך זה הרמתי וכהן פתחו אלגורטמי טקסט לקול בעברית (לא היה קיים לפני כן) ובאנגלית (לא היה קיים עם קול מוקלט).
בשנת 1990 הצטרף אילון גנור כאיש מכירות לשוק העולמי, ובהמשך מונה למנכ"ל החברה.
בתחילת שנות התשעים, למרות התנגדות ראשונית מצד גנור, פיתחה החברה תוכנה להעברת קול על גבי רשתות, בהתבססות על המצאה של הרמתי וכהן שאפשרה ניהול והעברת שיחה בזמן אמת על רשתות.
בפברואר 1995 הכריזה החברה והתחילה למכור אונליין את מוצר Internet Phone (שנקרא בקיצור iPhone) שאפשר שיחות טלפון על האינטרנט.
בשנת 1996 הנפיקה החברה לראשונה את מניותיה לציבור בבורסת נאסד"ק.
בשנת 1997 הקימה עם שותפים נוספים חברה בת בשם Internet Telephony Exchange Carrier ITXC, שסיפקה שרות מסלקת דקות שיחה בינלאומית בטלפוניית אינטרנט.
ווקלטק סיפקה ל-ITXC את הטכנולוגיה והמוצרים לניהול שיחות באינטרנט.
באוקטובר 1999 הונפקה ITXC בבורסת נאסד"ק ובשיא בועת הדוט-קום נסחרה בשווי של 5 מיליארד דולר, אך שווייה נפל אחר כך לכ-100 מיליון דולר בלבד.
ווקלטק מימשה את כל החזקותיה בחברה בשנת 2002.
בשנת 1998 רכשה את "רדלינקס" (RADLINX) מ"קבוצת רד-בינת" תמורת כ-10 מיליון דולר.
באותה שנה גם החלה בשיתוף פעולה עם חברת "דיגיטל" בהתקנת מערכות טלפון מבוססות אינטרנט.
בתחילת שנת 2000 הוקמה חברת טרולי-גלובל (TrulyGlobal), חברה בת של ווקלטק לשירותי טלפוניה באינטרנט לצרכנים, זאת שלוש שנים לפני שהושק שירות דומה על ידי סקייפ.
החברה נסגרה 18 חודשים לאחר שהוקמה בהשקעה של 50 מיליון ש"ח, עקב חוסר יכולתה לגייס הון חיצוני בזמן התפוצצות בועת הדוט-קום.
בסוף 2005 התמזגה ווקלטק עם חברת Tdsoft הישראלית, במיזוג הפוך בו בעלי המניות של Tdsoft קיבלו 75% מהחברה הממוזגת, ושאר המניות עברו לבעלי המניות של ווקלטק.
זאת לאחר שנותרו בקופתה רק כ-700 אלף דולר והיא הייתה על סף פשיטת רגל.
במהלך 2008 מכרה את רוב הפטנטים שהיו ברשותה תמורת 15 מיליון דולר.
בשנת 2010 התמזגה ווקלטק שוב, הפעם עם חברת YMAX האמריקאית שפיתחה את מכשיר ה"מג'יקג'ק" (MagicJack) - מתאם המאפשר חיבור של מכשיר טלפון ביתי רגיל דרך המתאם לשקע ה-USB של כל מחשב אישי.
לאחר המיזוג המשיכה להיסחר בנאסד"ק, אך רוב הפעילות שלה הייתה בארצות הברית, סביב מכירה ושירות של מכשיר ה-"מג'יקג'ק", והיא נותרה עם 10 עובדים בישראל בלבד.
ב-2017 נרכשה החברה ומניותיה נמחקו מהמסחר.
ווקסהול ויוה (Vauxhall Viva) היא מכונית משפחתית קומפקטית שיוצרה בבריטניה, על ידי יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1963 עד 1979 בשלוש גרסאות : HA, גרסת HB וגרסת HC.
דגם הווקסהול פירנצה (1970-1975) היה פיתוח של דגם ה"ווקסהול ויוה", אבל בתצורת קופה.
ויוה הוצגה שנה אחרי שיצרנית הרכב, האחות של ווקסהול, אופל, השיקה את הקדט.
גרסה זו הורכבה באנגליה, אוסטרליה, פורטוגל וניו זילנד.
הוויוה הייתה דומה בגודלה ובמפרטים המכניים לאופל קדט החדשה שהוצגה שנה קודם לכן ביבשת אירופה.
מגרסה זו יוצרו 309,538 יחידות.
סגנון גוף: 2 דלתות, קיים גם סגנון מסחרי בדפורד HA
משקל: 709 ק"ג בדגם הסטנדרטי
דגם הסטיישן 'בדפורד בייגל מתוצרת "Bedford Vehicles" שיוצר בין השנים 1964-1973, התבסס על דגם "ויוה ווקסהול HA".
דגם הבדפורד HA התבסס על דגם ה"ויוה ווקסהול HA".
מכירות הווקסהול ויוה בגרסה זו התחרו ב-פורד אנגליה, פורד אסקורט (משנת 1968), ב-אוסטין 1100, ב-מיני מיינור, וב-אופל קדט A.
המנורות האחוריות לדגם הספורט יוניפאואר GT נלקחו מדגם "ווקסהול ויוה HA".
מנוע 1599 סמ"ק מנוע של הוויקטור ווקסהול ממאי 1968.
4 הילוכים ידניים (synchromesh), מפברואר 1967 אופציונלי גרסת הילוכים אוטומטיים מצוידת במערכת הבורג וורנר סוג 35.
סגנון גוף : 2 דלתות, 3 דלתות, 4 דלתות
תמסורת 4 הילוכים ידניים, גיר אוטומטי במנועי 1,759 סמ"ק ו- 2,279 סמ"ק, (רק בדגם ויוה SL).
בישראל שווק הרכב על ידי "חברת המזרח למכוניות ומסחר", באולמות תצוגה בתל אביב, חיפה וירושלים.
מחירה של הווקסהול ויוה המסחרית בשנת 1966 היה 11,995 ל"י.
בישראל, ויוה ווקסהול התחרתה בתכונות ובמחיר ב- קונטסה 1300, אוסטין 1100, סימקה 1000, פורד אנגליה ו- N.S.U פרינץ 1000.
בשנת 2015 חברת ג'נרל מוטורס התחילה לייצר בקוריאה את דגם "ווקסהול ויוה", המאופיין על ידי מנוע 1,000 סמ"ק, 3 צילינדרים, 5 דלתות.
מחירה בבריטניה כ-8,500 שטרלינג (מחיר התחלתי).
ווקסהול 10 היא מכונית משפחתית, קטנה שהושקה על ידי יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית, מבית ג'נרל מוטורס בשנת 1937. הווקסהול 10 יוצרה בין השנים 1937–1940 ובתום מלחמת העולם השנייה בין השנים 1946–1947.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ייצורה של הווקסהול 10 הופסק.
דגם 2 דלתות רודסטר (קבריולה)
ווקסהול 12 מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית, מבית ג'נרל מוטורס.
ווקסהול 12 הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבריטית בשנת 1933. המכונית יוצרה בין השנים 1933–1938.
בשנת 1938 עוצב הדגם מחדש.
4 דלתות סלון (3 חלונות בכל צד)
2 דלתות - עם הזזת הגג
ווקסהול 14 היא מכונית סלון, בעלת מנוע 6 צילינדרים, מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית, מבית ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בין השנים 1933–1948.
יוצרו 45,493 יחידות, מתוכן 30,511 יחידות לאחר מלחמת העולם השנייה.
בנוסף לייצור הדגם בבריטניה, ה"ווקסהול 14" יוצרה והורכבה באוסטרליה.
2 דלתות קופה (2 מושבים)
2 דלתות - רודסטר (קבריולה)
4 דלתות - רודסטר (קבריולה)
ווקי-טוקי הוא מכשיר קשר נישא ביד, אשר מאפשר תקשורת קולית אלחוטית במרחקים של עשרות מטרים עד מספר קילומטרים.
המכשיר פותח במקור לשימוש צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה הפך פופולרי במיוחד בשוק האזרחי עבור יישומים שונים בעיקר בשל פשטותו, עמידותו, והיכולת לפעול באזורים בהם אין קליטה סלולרית.
מכשירי הווקי-טוקי שימושיים במיוחד בסיטואציות בהם יש צורך בתקשורת מהירה ואמינה.
מכשירי הווקי-טוקי הטיפוסיים דומים לשפופרת טלפון, עם רמקול מובנה בקצה האחד ומיקרופון בקצה השני (אך בחלק מהמכשירים הרמקול והמיקרופון קרובים זה לזה) ואנטנה מותקנת בחלק העליון של היחידה.
מכשירי הווקי-טוקי פועלים בדרך כלל על תדר רדיו יחיד.
רוב מכשירי הווקי-טוקי הם מכשירי Half Duplex אשר מאפשרים רק לאדם אחד לדבר בכל פעם בעוד שהאחרים מקשיבים.
מכשיר ווקי-טוקי טיפוסי מכיל כפתור "Push-to-talk" עליו המשתמש צריך ללחוץ ולהחזיק אותו לחוץ כאשר הוא מדבר, ורק כאשר הוא מפסיק ללחוץ על הכפתור הוא מסוגל להאזין לאנשים האחרים שמשתמשים במכשירי ווקי-טוקי באותו התדר.
מכשירי הווקי-טוקי המודרניים הם מגוונים, ויכולים להשתנות במידה רבה בגודלם, ביכולות שלהם ובעמידות שלהם.
במהלך מלחמת העולם השנייה פיתח הצבא האמריקאי בשיתוף עם מהנדסי חברת מוטורולה, בראשות המהנדס הפולני הנריק מגנוסקי, גרסה מתקדמת יותר של המכשיר - ה-SCR-300 .
המכשיר, אותו החיילים היו חייבים לשאת עליהם כתרמיל, אפשר ליחידות החי"ר לתקשר זה עם זה בשדה הקרב, ובאופן זה סיפק להם יתרון אסטרטגי על פני האויב.
ה-SCR-300 זכה לראשונה במהלך המלחמה לכינוי "ווקי-טוקי" משום שהחיילים יכלו לשאת אותו תוך כדי הליכה.
במהלך המלחמה פותח לראשונה מודל כף היד של המכשיר, כמו ה-SCR-536 .
לאחר המלחמה מכשירי הווקי-טוקי הפכו כלי תקשורת פופולרי בשוק האזרחי בענפי תעשייה שונים, ובמיוחד בקרב פועלי בניין, אנשי אבטחה וכמו גם שירותי חירום כמו המשטרה, מכבי האש ופרמדיקים כאשר באמצעות הווקי-טוקי הם מסוגלים לתקשר במצבים שבהם רשתות הטלפון הסלולרי עשויות להיות עומסות יתר על המידה ולכן לא יהיו זמינות.
מכשירי ווקי-טוקי קטנים ופשוטים יותר, המאפשרים תקשורת קולית אלחוטית במרחקים אשר בטווח קצר בלבד, הפכו פופולריים גם לאורך השנים בקרב ילדים.
למרות היתרונות הרבים שלהם, למכשירי הווקי-טוקי יש גם מגבלות מסוימות.
הטווח של המכשיר מושפע לרוב מהסביבה.
בשטחים פתוחים הטווח לרוב יהיה גדול יותר, בעוד שבאזורים עירוניים או אזורים עם מכשולים רבים (כגון בניינים, הרים או יערות עבותים) הטווח של המכשיר צפוי להצטמצם מאוד.
בנוסף, במכשירי ווקי-טוקי רק אדם אחד יכול לדבר בכל פעם, והמשמעות היא שהדבר עלול לגרום לעיכובים בשיחה, במיוחד כאשר המשתמש צריך לספק לצד השני מידע מסוים באופן דחוף.
לעומת זאת, מערכות תקשורת המבוססות על תקשורת בדופלקס מלא, כמו טלפונים, מאפשרות לשני הצדדים לדבר ולהקשיב בו זמנית.
ווקסהול בלמונט היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1986–1991 בבריטניה.
במקביל לייצור ה"ווקסהול בלמונט" בבריטניה, ייצרה חברת הבת של ג'נרל מוטורס אופל בגרמניה בין השנים 1984- 1993 את דגם ה-"Opel Kadett E" .
דגמי "ווקסהול בלמונט" הופיע ברשימת הרכבים הבריטים הנגנבים ביותר לשנת 1986.
ווקסהול VXR8 היא מכונית סלון בתצורת "מכונית שרירים" מהודרת, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס חברת בת של ג'נרל מוטורס שיוצרה בין השנים 2007–2013 בבריטניה.
"ווקסהול VXR8" מבוססת על דגם יצרנית הרכב האוסטרלית "Holden Special Vehicles" , חברת בת של ג'נרל מוטורס: "HSV Clubsport" (יוצר בין השנים 2007–2009).
דגם ה-"HSV GTS" (יוצר בין השנים 2010–2017), דומה בתכונות לדגם ה-"ווקסהול VXR8".
ווקסהול XVR היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית קונספט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס אשר הוצגה בשנת 1966.
יוצרו 3 יחידות, מהן 2 יחידות עשויות מפיברגלס והיחידה השלישית עשויה ממתכת
דגם ה-"ווקסהול XVR" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה בשנת 1966.
ווקסהול SRV היא מכונית ספורט, בתצורת מכונית קופה המוגדרת כמכונית קונספט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס אשר הוצגה בשנת 1970 בבריטניה.
2 דלתות קדמיות – דלתות רחבות, דלתות קונבנציונליות.
2 דלתות אחוריות מסוג "Gull-wing door" .
דגם ה"ווקסהול SRV" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבין-לאומית בלונדון בשנת 1970.
ווקסהול אקווס היא מכונית ספורט בתצורת מכונית ספיידר המוגדרת מכונית קונספט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס, חברת בת של ג'נרל מוטורס, אשר הוצגה בשנת 1978.
דגם "ווקסהול אקווס" התבסס על דגם ה-פנתר לימה שהתבססה על דגם הווקסהול מגנום.
ווקסהול 14–40 (באנגלית : Vauxhall 14-40) היא מכונית פתוחה בסגנון "Tourer" ובסגנון "טורפדו" ("Torpedo (car)" ) מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1927–1922 בבריטניה ו-אוסטרליה
מ-16 בנובמבר 1925 הייתה "ווקסהול מוטורס" בבעלות ג'נרל מוטורס.
ווקסהול 23–60 (באנגלית : Vauxhall 23-60) היא מכונית פתוחה בסגנון "טורפדו" ("Torpedo (car)" ) מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1925–1922 בבריטניה
בנוסף יוצרה "ווקסהול 23–60" בסגנון "Tourer"
מנוע קדמי 4 צילינדרים, גוש ברזל יצוק, מבנה תא הארכובה - יציקת סגסוגת נפרדת המורחבת משני הצדדים לפגישה עם תת-המסגרת
5 מושבים - "Tourer" פתוחה
סגנונות גוף ומחיר בבריטניה, נכון ל־6 באוקטובר 1925
"שלדת רכב" - מחיר היחידה 695 לירה שטרלינג
"Kington" בסגנון "Tourer" בתצורה 5 מושבים, מחיר היחידה 895 לירה שטרלינג
"Arundel" (לכל מזג אוויר), מחיר היחידה 1,145 לירה שטרלינג
"לימוזינה של סליסבורי פולמן" (Salisbury-Pullman-Limousine), מחיר היחידה 1,220 לירה שטרלינג
"קרלטון פולמן לימוזין" (Carlton-Pullman-Limousine), מחיר היחידה 1,270 לירה שטרלינג
"לנדולט" מסוג "'Warwick", מחיר היחידה 1,195 לירה שטרלינג
"גרוסוונור לימוזין", מחיר היחידה 1,175 לירה שטרלינג
"וינצ'סטר לימוזין", מחיר היחידה 1,275 לירה שטרלינג
"סאתרלנד קבריולה", (Sutherland-Cabriolet), מחיר היחידה 1,200 לירה שטרלינג
"לנדולט" מסוג "Langham", מחיר היחידה 1,300 לירה שטרלינג
ווֹקָאליזה היא קטע קולי – יצירה או תרגיל בחימום קולי – המבוסס על הברה (על פי רוב, הברה פתוחה) אחת או יותר, ללא מילים.
עם יצירות הווקאליזה הידועות במוזיקה הקלאסית ניתן למנות את "פסטורלה" של איגור סטרווינסקי (1907) ו"ווקאליזה" של רחמנינוב (1915).
במוזיקה הפופולרית הישראלית ידועה היצירה "תמונה" (1978), שחיבר יצחק קלפטר ושרה יעל לוי, וכן "מחווה לדניאל" מתוך האלבום "ווקליזה" (1989) של הזמרת חני לבנה, לפי לחן של נחום היימן.
ווקס (בספרדית: Vox, מלטינית "קול") היא מפלגה לאומנית שמרנית בספרד.
המפלגה הוקמה בשנת 2013. נשיא המפלגה הוא סנטיאגו אבסקל והמזכ"ל הוא חביאר אורטגה-סמית'.
המפלגה נכנסה לפרלמנט הספרדי בפעם הראשונה בבחירות הכלליות באפריל 2019. המפלגה הפכה לכוח הפוליטי השלישי במדינה לאחר הבחירות הכלליות בספרד בנובמבר 2019, בהן זכתה ב-3.6 מיליון קולות ו-52 מושבים בקונגרס הנציגים.
ווקס נוסדה ב-17 בדצמבר 2013, והושקה בפומבי במסיבת עיתונאים במדריד ב-16 בינואר 2014 כפילוג ממפלגת העם הספרדית.
מצע המפלגה ביקש לשכתב את החוקה מחדש ולבטל את האוטונומיה האזורית והפרלמנטים.
וידאל-קוואדרס נבחר ליו"ר הראשון במרץ 2014.
המימון הראשוני, כ-972,000 אירו, הגיע מהעברות כספים פרטניות של תומכי המוג'אהדין ח'לק.
ווקס התמודדה לראשונה בבחירות לאירופה ב-2014, אך היא לא הצליחה לזכות במושב בפרלמנט האירופי ומועמדה המוביל אלחו וידאל-קואדרס רוקה נותר בחוץ.
בספטמבר 2014 המפלגה בחרה בסנטיאגו אבסקל, אחד המייסדים, לנשיא החדש.
ואת איבן אספינוזה דה לוס מונטרוס, למזכיר הכללי.
בנוסף, נבחר ועד בן 11 חברים.
לאחר משאל העם על עצמאות קטלוניה בשנת 2017 ותחילתו של משבר חוקתי בספרד, ווקס בחרה שלא להשתתף בבחירות האזוריות בקטאלוניה באותה השנה.
לאחר הכרזת העצמאות הקטלאנית תבעה המפלגה את הפרלמנט הקטלוני וכמה פוליטיקאים עצמאיים מהאזור.
בתקופה זו גדל מספר חבריה ב-20% בארבעים יום בלבד.
בסתיו 2018 ווקס הצליחה בבחירות האזוריות לשלוח מספר נציגים לפרלמנטים המקומיים.
במקביל מועמד מטעם המפלגה נבחר לראשונה לסנאט הספרדי.
בבחירות הכלליות באפריל 2019 השיגה המפלגה 10.26% מהקולות, ונכנסה לקונגרס הצירים לראשונה בתולדותיה.
מאוחר יותר, נכנסו נציגי המפלגה בפעם הראשונה לפרלמנט האירופי עם 6.2% מהקולות.
לאחר בחירות אלה הצטרפה המפלגה לקבוצת השמרנים והרפורמים האירופיים.
בבחירות הכלליות השניות באותה השנה ווקס הגיעה למקום השלישי והגדילה את מספר נציגיה מ-24 ל-52. זו הייתה המפלגה הפופולרית ביותר במורסיה והעיר האוטונומית סאוטה.
באוקטובר 2020 הגישה הקבוצה הפרלמנטרית של ווקס בקונגרס הצירים הצעת אי אמון נגד ראש הממשלה המכהן פדרו סאנצ'ז, והעמידה את סנטיאגו אבאסקל כמועמד חלופי.
ההצעה כשלה לאחר שרק נציגי ווקס תמכו בה.
בתקופת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020 ווקס תמכה באופן מלא במועמדותו של הנשיא הרפובליקני דונלד טראמפ, ואף הצהירה כי המועמד הדמוקרטי ג'ו ביידן הוא "המועמד המועדף על אל פאיס, פודמוס, ניקולאס מדורו, סין, איראן ופדופילים ברחבי העולם".
לאחר פרסום התוצאות והפסדו של טראמפ, סירבה ווקס להכיר בניצחונו של ביידן.
ווקס נחשבת למפלגת ימין רדיקלי.
שלא כמו מפלגות ימין רדיקליות אירופיות אחרות, השיח המפלגתי נשען יחסית פחות על פופוליזם ויותר על לאומנות.
האידאולוגיה משלבת לאומיות ונטיביזם עם חזון סמכותני של החברה, ומתנגד למה שהמפלגה מכנה "פמיניזם של השמאל רדיקלי" המעדיף נורמות מגדריות "מסורתיות".
סדר היום הכלכלי שלה נחשב כ"נאו-ליברלי".
המפלגה תומכת בישראל ומתנגדת להסכם הגרעין עם איראן.
ראש אגף קשרי החוץ בליכוד, אלי חזן, נפגש עם נציגי המפלגה מספר פעמים ותיאר אותה כמפלגה אחות של הליכוד.
במאי 2024, הוזמן ח"כ עמיחי שיקלי להשתתף בוועידת המפלגה שנערכה בהשתתפות מנהיגי ימין נוספים מיבשת אירופה ומהעולם ואף נשא בה דברים.
בעקבות קריאתו של נשיא ספרד סנצ'ז להכרה במדינה פלסטינית, ביקר אותו יו"ר המפלגה אבסקאל בחריפות ואמר שכשם שהוא לא מכיר בזכותה של ישראל להגן על עצמה כך יכשל בלהגן על ספרד כנגד טרור."
האי ווקובר (בסרבית: Вуковарска ада, בקרואטית: Vukovarska ada) שוכן בדנובה, באזור הגבול בין סרביה ובין קרואטיה.
שתי המדינות תובעות את הריבונות על האי והוא נמצא כעת תחת שלטון סרבי.
בתקופת קיומה של יוגוסלביה נכלל האי בתחומה של קרואטיה, שם נמצאת גם העיר ווקובאר הנושאת אותו שם, אולם במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה נכבש האי על ידי הסרבים, ששולטים בו מאז.
על פי ועדת התיווך בראשות בדינטר היה האי אמור לעבור לידי קרואטיה, אך סרביה סירבה לקבל את הצעת ועדת התיווך וטענה לזכותה על אי על בסיס קרבתו הגדולה יותר לחוף הסרבי.
במעמד דומה נמצא האי שרנגרד.
ווקינגהאם היא עיר במחוז ברקשייר באנגליה הממוקם כ-60 ק"מ מלונדון.
האזור היה מקום מושבו של אנשי סקסוני אציל בשם "ווקה".
בשנת 1583 אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה נתנה ליישוב זכויות עיר.
באותה תקופה העיר הייתה ידוע כמקום ייצור פעמונים לכנסיות האזור.
בהמשך בעיר נבנו בתי חרושת לייצור משי.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית העיר עברה מיד ליד כמה פעמים וחלקים משמעותיים ממנה נהרסו.
בתחילת המאה ה-18 באזור פעלו כנופיות שרבים מחבריהם נהרגו ונעצרו בקרבות עם משמר הגרנדירים.
בשנת 1849 בעיר חוברה למערכת רכבות.
העיר התפתחה באופן משמעותי במהלך המאה ה-20 כאשר שכונות חדשות נבנו על שטח חקלאי לשעבר.
בשנת 1974 מספר יישובי הסביבה סופחו לעיר.
בעיר ממוקמת מטה של חברת "פרגוסון" לייצור כלים סניטרים.
בעיר קיימות מספר בניינים בעלי חשיבות היסטורית לרבות כנסייה שנבנתה במהלך המאה ה-12 ושופצה במאה ה-15.
בע"מ, המוכרת במותג Weka היא חברת מחשוב ישראלית המפתחת ומייצרת תוכנה לניהול אמצעי אחסון נתונים, ליישומים עתירי נתונים ובפרט יישומי בינה מלאכותית ומחשוב עתיר ביצועים (HPC) .
החברה הוקמה בינואר 2014 על ידי לירן צביבל (מנכ"ל), ד"ר עומרי פלמון (מנהל אסטקטגיה ראשי) ומאור בן דיין (ארכיטקט ראשי) - שלושתם יוצאי חברת XIV שנמכרה בינואר 2008 ל-IBM.
החברה פיתחה תוכנה לניהול אמצעי אחסון נתונים עבור יישומים עתירי נתונים (הפחים הנמדדים באקסה-בייט - 1018 בתים), המגדילה משמעותית את מהירות הגישה לנתונים.
התוכנה פועלת מול רכיבי חומרה (מעבדים, רשת תקשורת והתקני אחסון) נפוצים, במסגרת שירותי ענן או בדאטה סנטר מקומי.
בשנת 2014 גייסה החברה 10 מיליון דולר.
ביוני 2016 גייסה החברה 22 מיליון דולר.
במאי 2019 גייסה החברה 31.7 מיליון דולר.
בינואר 2022 גייסה החברה 73 מיליון דולר.
בנובמבר 2022 גייסה החברה 135 מיליון דולר, לפי שווי של 750 מיליון דולר.
במאי 2024 גייסה החברה 100 מיליון דולר לפי שווי (לאחר הכסף) של 1.6 מיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
בנוסף מכרו עובדי החברה מניות בסך 40 מיליון דולר.
הווקונטי היו שבט או עם גאלי (ואולי קלטו-ליגורי), מהאזור המורדות המערביים של הרי האלפים עוד מתקופת הברזל ולאחיריה תקופת האימפריה הרומית ולימים הפכו לפרובינקיה הרומית של פרובינקיה גאליה נארבוננסיס, שהייתה ממוקמת במיוחד בין הרון והמסלולים התחתונים של נהרות איזר ודירנס.
הם הוכפפו תחת שליטת רומא בשנים 124 - 125 לפנה"ס על ידי הקונסולים מרקוס פולביוס פלאקוס (125 לפנה"ס) וגאיוס סקסטיוס קלווינוס (Gaius Sextius Calvinus) (124 לפנה"ס).
הם מוזכרים על ידי גאיוס יוליוס קיסר בספר הראשון של מלחמת גאליה.
סטראבון מממקם אותם בעמקים העמוקים של הרי האלפים, באומרו שבניגוד לליגורים או האלובורגים השכנים, היה להם ממשל אוטונומי שלא היה כפוף למושל רומי.