tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם אישור הסנאט של ארצות הברית את מינויו, הפך להומוסקסואל הבכיר ביותר בממשל בהיסטוריה של ארצות הברית, והשני שמונה לתפקיד בקבינט האמריקאי לאחר פיט בוטיג'ג'.
סקוט נולד בדרום קרוליינה, לברברה (מקלאוד) ולהומר גסטון בסנט ג'וניור, סוכן נדל"ן.
בסנט קיבל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת ייל בשנת 1984. בזמן לימודיו בקולג', הוא היה עורך ב-The Yale Daily News ונשיא חברת Wolf's Head .
בסנט למד אצל ג'ים רוג'רס.
לאחר סיום הלימודים, הוא עבד ב-Brown Brothers Harriman & Co.
הוא הצטרף ל-Soros Fund Management ב-1991, היה שותף לפעילות החברה לאורך שנות ה-90, ובסופו של דבר הפך לראש שלוחת החברה בלונדון.
ב-1992, ההימור שלו על קריסת רביעי השחור של הלירה שטרלינג הבריטי גרף למעלה ממיליארד דולר עבור החברה.
ההימור שלו מול הין היפני ב-2013 הביא רווח נוסף לחברה.
לאחר שהתפטר מ-Soros Fund Management בשנת 2000, הקים קרן גידור של מיליארד דולר.
הקרן נסגרה ב-2005. הוא אמר שהוא למד שאסור לו לשנות את הסגנון שלו או את המבנה של החברה בגלל העדפות המשקיעים.
הוא גם היה יועץ השקעות בכיר בקרן Protégé Partners.
הוא חזר ל-Soros Fund Management וכיהן כמנהל השקעות ראשי מ-2011 עד 2015. הוא עזב ב-2015 והקים חברה חדשה, קבוצת קי סקוור.
בסנט הקים את קבוצת קי סקוור ב-2015 עם מייקל גרמינו.
הקבוצה משתמשת בניתוח גאופוליטי וכלכלי כדי לבצע השקעות מאקרו.
קי סקוור קיבלה השקעה של 2 מיליארד דולר מג'ורג' סורוס.
בסוף 2017 עמד שווי הנכסים של קי סקוור על 5.1 מיליארד דולר.
בלומברג דיווח במאי 2018 כי קי סקוור השיגה ביצועים טובים יותר מהמתחרים והמשיכה לייצר עניין משמעותי של משקיעים.
בשנת 2000, בסנט אירח גיוס כספים עבור אל גור בביתו בניו יורק.
הוא גם תרם לברק אובמה והילרי קלינטון.
ב-2016 תרם מיליון דולר לוועדת ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית ב-2017.
בפברואר 2024, הוא אירח כנס גיוס כספים בגרינוויל שבו גייס כמעט 7 מיליון דולר לקמפיין של דונלד טראמפ לנשיאות.
באפריל 2024, אירח כנס גיוס כספים בפאלם ביץ' שגייס 50 מיליון דולר עבור קמפיין טראמפ.
ביולי 2024 דיווח בלומברג ביזנסוויק שבסנט משמש כיועץ כלכלי מרכזי לטראמפ.
הוא הציע תוכנית כלכלית של שלוש נקודות לטראמפ על פי המדיניות הכלכלית של ראש ממשלת יפן שינזו אבה.
הוא שיבח את הצעתו של טראמפ ליישם מכסי יבוא רחבים.
לגבי התחייבותו של טראמפ להטיל מכסים גורפים של 20% על כל היבוא, בסנט טען כי אלו "היו עמדות מקסימליסטיות שככל הנראה ירדו בשיחות עם שותפי סחר".
ב-22 בנובמבר 2024, הנשיא הנבחר דונלד טראמפ הודיע על כוונתו למנות את בסנט לשמש כמזכיר האוצר של ארצות הברית בקבינט הממשל השני שלו.
ב-28 בינואר 2025 אישר הסנאט האמריקאי את מינויו של בסנט לתפקיד מזכיר האוצר של ארצות הברית ברוב של 68 מול 29.
בסנט מתגורר בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, עם בן זוגו, שהיה תובע בעיר ניו יורק, ג'ון פרימן.
סקוט בורצ'טה הוא מנהל אמנותי ומייסד חברת ביג משין רקורדס.
הוא הקים אותה בשנת 2005, כשהחתים את טיילור סוויפט כאמנית הראשונה של החברה.
בתחילת דרכו עבד עם עוד 13 אנשי מקצוע.
ב-2015 הצטרף לפאנל השופטים של אמריקן איידול.
הוא אייש את תפקיד זה במשך העונות ה-14 וה-15. בנוסף, בורצ'טה הוא נהג מרוצי מכוניות ספורט.
לפני עבודתו בביג משין רקורדס, היה המנהל האמנותי של דרימוורקס רקורדס ו-MCA רקורדס.
בורצ'טה נולד בברבנק שבקליפורניה לשרי ומייק.
לאורך שנות ה-70 גדל בעמק סן פרננדו שבדרום המדינה.
אביו מייק עבד בקידום יצירות מוזיקליות עבור מספר חברות תקליטים בלוס אנג'לס, דוגמת קפיטול רקורדס, RCA רקורדס ומרקורי רקורדס.
ב-1978, בגיל 16, עבר אביו לנאשוויל כדי להקים חברה עצמאית משלו.
בורצ'טה התעניין מאוד בחיי התרבות מחוץ לכותלי עיר מגוריו.
לאחר שניגן בכמה להקות רוק, הוא עזב את קליפורניה ועבר לנאשוויל עם אביו.
הוא החל לנגן בבס בלהקת קאנטרי ובילה את ימיו בעבודה אצל אביו בתחום קידום יצירות הקאנטרי.
לאחר 8 חודשים עזב את להקתו.
בזמן שעבד עם אביו למד בורצ'טה על תעשיית המוזיקה המקומית..
ב-1985 החל לעבוד ב-MTM רקורדס.
לאחר מכן הוא עבד במשך שנתיים כאמרגן עצמאי.
לאחר מכן מונה למנהל האמנותי של דרימוורקס רקורדס, יוניברסל מיוזיק נאשוויל ו-MCA רקורדס.
בשנת 2005 עזב את יוניברסל מיוזיק נאשוויל כדי להקים חברת תקליטים עצמאית משלו בשם ביג משין רקורדס.
בורצ'טה מאן להכיר באופן בו החברות הגדולות מתנהלות, והרגיש כי הוא וחברו ניל אדמס יכולים לנהל את חברתם העצמאית ביעילות רבה יותר.
לאחר כמה שבועות החתים בורצ'טה את האמנית הראשונה שלו בחברה, הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט (אותה הכיר ב-2004) כשהייתה בת 14. סוויפט הייתה האמן המצליח ביותר של החברה.
שני אלבומיה, Fearless ו-1989, שיצאו דרך ביג משין רקורדס, זכו בפרס גראמי עבור אלבום השנה בשנים 2010 ו-2016 בהתאמה.
ב-30 ביוני 2019 קנתה חברת אית'קה הולדינגס, המנוהלת על ידי סקוטר בראון, קנתה את ביג משין רקורדס.
עסקה זו כללה את זכויות המאסטרינג של ששת האלבומים הראשונים של סוויפט.
סוויפט הביעה את תסכולה בפוסט בטאמבלר, ואמרה שניסתה לקנות את הזכויות שלה במשך שנים.
היא תיארה את בראון כבריון מניפולטיבי ושקרן.
סוויפט גם טענה כי נאמנותו של בורצ'טה באה לידי ביטוי רק באמצעות חוזים, וכי הוא ידע מה יעלה בגורל אלבומיה הראשונים כשחתם על עסקת הקנייה.
סוויפט האשימה את בראון ובורצ'טה על שסירבו לתת לה לבצע את שיריה הישנים בהופעתה בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית עם קבלת פרס "אמן העשור".
כמו כן, נאסר עליה להשתמש בשיריה גם בסרט התיעודי Miss Americana.
סקוט סטאפ , זמר וכותב שירים אמריקני, אשר התפרסם כסולן להקת הרוק "קריד".
סטאפ נולד באורלנדו, פלורידה לרופא השיניים סטיב סטאפ וללינדה סטאפ, שעזבה את הבית כשסטאפ היה בן 5 .
כנער העריץ את להקת הדלתות ובמיוחד את הסולן ג'ים מוריסון.
במטרה לרצות את אביו סטאפ החל ללמוד באוניברסיטת לי שבקליוולנד, טנסי.
אולם לא סיים את לימודיו משום שנתפס מעשן מריחואנה והורחק לצמיתות.
לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של פלורידה בעקבות ג'ים מוריסון שלמד שם.
ב־1995 ייסד יחד עם חברו לספסל הלימודים את להקת קריד בטאלאהאסי, פלורידה.
הלהקה הוציאה שלושה אלבומי אולפן כשסטאפ משמש כזמר וככותב השירים של הלהקה.
סטאפ הציג בשיריו תכנים עמוקים, רוויים באווירה דתית ורוחנית ובעל מסרים של אהבה ואופטימיות (לדוגמה, הלהיט "With Arms Wide Open").
ביוני 2004 הכריזה הלהקה על פירוקה.
בעוד ששאר חברי הלהקה הקימו להקה משלהם בשם "אלטר ברידג'", סטאפ החל לעבוד על אלבום סולו.
אלבום ששמו "The Great Divide", יצא לחנויות בארצות הברית בנובמבר 2005 והמשיך את הקו המוזיקלי של קריד.
מפיק האלבום היה ג'ון קורזווג, שהפיק את כל אלבומי קריד.
האלבום הגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים האמריקני, וזכה להצלחה בינונית במכירות בארצות הברית.
בנוסף, הקליט שיר שהופיע באלבום אוסף בשם "הפסיון של ישו - שירים".
סטאפ היה נשוי להילרי בארנס במשך שנה וחצי (1998–1999).
לזוג נולד בן בשם ג'אגר מייקל סטאפ (נולד ב-1998).
ב־10 בפברואר 2006 התחתן עם מיס ניו יורק (במסגרת תחרות היופי "מיס USA"), ג'קלין נשוויט.
לזוג נולדה ילדה ב־4 בינואר 2007 ונקראה מילאן חיית סטאפ.
סקוט לוול הוא שחקן אמריקאי, שהתפרסם בעיקר מתפקידו בתור תיאודור "טד" שמידט בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "הכי גאים שיש" (2005-2000) ברשת שואוטיים.
לוול נולד בדנוור, קולורדו וגדל מחוץ לניו הייבן, קונטיקט.
הוא למד בבית הספר הופקינס בניו הייבן ולאחר מכן בקונטיקט קולג' לאמנויות , קונטיקט.
הוא עבר לשיקגו מיד לאחר סיום לימודיו כדי להמשיך בקריירת משחק.
בשנת 2012 שיחק בסרט הדרמה המשפטי "The Chicago 8" בו גילם את התובע ריצ'רד שולץ; את הסרט כתב ביים הבמאי הישראלי-אמריקאי פנחס פרי אודות סיפורם של "השבעה משיקגו", קבוצת מפגינים שהתנגדו למלחמת וייטנאם ושהואשמו בקשירת קשר בשנת 1968.
+שנהסדרהתפקידהערות1997מהדורה מוקדמתסקוטפרק: "The Wedding"1999קרוליין בעירקארלפרק: "Caroline and the Firing Squad"2000פרייז'רצ'אקפרק: "Something About Dr.
Mary"Alien Fury: Countdown to Invasionלירד ג'ונססרט טלוויזיה של UPN2000 - 2005הכי גאים שישתיאודור "טד" שמידט תפקיד ראשי (5 עונות): 83 פרקים2006 - 2009אבא אמריקאיפליקס / ברט / ברנידיבוב; 4 פרקים2008מחשבות פליליותמייק היקספרק: "The Crossing"העוקץאנדרו גרנטפרק: "The Miracle Job"2009גיבוריםפרופסורפרק: "Chapter One 'Orientation/Jump, Push, Fall"2010הסנגוריםקונלוןפרק: "Nevada v.
Carter"Donna's Revengeסטיבסדרת רשת; 2 פרקים2011 - 2014בונזד"ר דאגלס פילמור3 פרקים2011NCISטרי תומאספרק: "One Last Score"סופר נינג'המר ברדפורדפרק: "Mr.
Bradford"CSI: ניו יורקדווייט גוויןפרק: "Air Apparent"2012קאסלדייוויד הרננדהפרק: "An Embarrassment of Bitches"CSIגווין פירסוןפרק: "CSI on Fire"2013משפחת פוסטרדוקטורפרק: "Vigil"2016שעת שיאריצ'רד וייקפילדפרק: "The Dark Night"Adoptableסקוט פישמןסדרת רשת; 6 פרקים
סקוט יאנאו הוא מבקר מוזיקה, היסטוריון ועיתונאי אמריקאי הכותב על ג'אז.
יאנאו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.
כשהיה בן 16 עברה משפחתו להתגורר סמוך ללוס אנג'לס שבקליפורניה.
בנעוריו שמע תזמורות דיקסילנד ג'אז בתוכנית רדיו יומית וכן התרשם מהופעתו של לואי ארמסטרונג בסרט של דני קיי.
על אף שהיה חובב סווינג ודיקסילנד ג'אז החל להאזין גם למוזיקאים כצ'ארלי פארקר, ת'לוניוס מונק ודיזי גילספי שלתקליטיהם האזינו חבריו לקולג' (בו למד חשבונאות).
אט אט החל להתפתח וסקרנותו הביאה אותו בראשית שנות השבעים להאזין ולכתוב על תקליטי והופעות ג'אז מסווינג ועד אוונגרד בעבור כתבי עת של סטודנטים.
ב-1975 היה לעורך הג'אז של Record Review וב-1983 היה גם לבעל טור במגזין הג'אז הנחשב Jazziz.
בנוסף נשכר לכתוב הערות אלבום עבור חברות תקליטים רבות וכתב עבור כ-600 אלבומים.
ב-1996 החל לכתוב עבור אתר האינטרנט Allmusic, הפך לכותב הג'אז הראשי של האתר וכתב שם את מרבית הביוגרפיות על אמני הג'אז וביקורות על אלבומים.
יאנאו מארח תוכנית רדיו שבועית ומשמש כעורך הג'אז של לוס אנג'לס טיימס (משרה ש"ירש" מלאונרד פד'ר).
סקוט דייוויד מקלוביץ (Scott David Mechlowicz; נולד ב-17 בינואר 1981) הוא שחקן קולנוע אמריקאי-יהודי, המוכר מתפקידיו בסרטים "יורוטריפ" ו"לתפוס את הרגע".
מקלוויץ נולד בעיר ניו יורק למשפחה יהודית, בנם של סוזן (לרמן), מטפלת בדרכי הנשימה, ומוריס מקלוויץ.
יש לו גם אח אחד, סטיבן ניל.
בגיל צעיר עבר עם משפחתו לעיר פלאנו, טקסס, שם סיים את לימודיו בתיכון פלאנו (אנ') ב-1999, ולמד באוניברסיטת טקסס באוסטין במשך סמסטר אחד.
לאחר מכן הוא עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם השלים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וסיים את לימודיו ב-2003 בחוג למשחק של הקונסרבטוריון.
את הבכורה שלו בתחום הקולנוע ערך מקלוויץ בשנת 2004 בקומדיית הנעורים "יורוטריפ" שם גילם את גיבור הסרט סקוט "סקוטי" תומאס.
בנוסף שיחק מקלוויץ בדרמת הפשע "משחקי ילדים", שבה גילם את מרטי, בחור צעיר עצבני ואלים המוביל חבורת ילדים לעשות מעשה עליו יתחרטו כל חייהם.
בשנת 2006 כיכב מקלוויץ בדרמת הספורט "לתפוס את הרגע", שבה גילם את דמותו של דן מילמן, ספורטאי צעיר בעל חלומות אולימפיים, הכל בחייו הולך חלק עד הרגע שבו הוא נפצע.
בשנת 2007 שיחק בסרט המתח הבריטי-אוסטרלי "נעלם" לצידה של איבון סטרהובסקי.
בשנת 2010 שיחק בסרט האימה "לא מתועד" (Undocumented) לצד אלונה טל ופיטר סטורמר.
ובשנת 2011 שיחק בתפקיד קטן בסרט "קאט רצה", קומדיית אקשן בכיכובה של פאס וגה.
בשנת 2012 שיחק בסרט הפשע "Eden" בכיכובה של ג'יימי צ'אנג.
+שנהסרטתפקידהערות2003Neverland סימי2004יורוטריפסקוט תומאסמשחקי ילדיםמרטיני "מרטי" בלאנק2006לתפוס את הרגעדן מילמן2007Gone טיילור2010Undocumented טרוויס2011מחכים לנצחג'יםבלשים מזדמניםאנתוני2012Eden ג'סי2014בלשים מזדמנים 2אנתוני2015בית האימהבריאן2017Mad Geniusפין
סקוט סמית' הוא סופר ותסריטאי אמריקאי.
סמית' כתב שני ספרים שזכו להצלחה רבה, שניהם זכו לעיבודים קולנועים כשסמית' חיבר עבורם את התסריט.
סמית נולד בניו ג'רזי, הוא למד בדארטמות' קולג' ובעל תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת קולומביה.
ספרו הראשון, "תוכנית פשוטה" (במקור: A Simple Plan) יצא לאור ב-1993. הספר שנכתב בגוף ראשון, מתאר את התדרדרות הגיבור לאחר שמצא, עם אחיו ומכר נוסף, מזוודה מלאה בכסף השייך לארגון פשע.
הספר זכה להצלחה גדולה ונמכר במעל 1.2 מיליון עותקים, כשהוא נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
סמית' כתב גם את התסריט לסרט הקולנוע על בסיס הספר "תוכנית פשוטה".
הסרט בבימויו של סם ריימי ובכיכובם של ביל פקסטון ובילי בוב תורנטון, יצא לאקרנים ב-1998. סמית' היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית התסריט המעובד הטוב ביותר, וזכה בפרס מבקרי הקולנוע, פרס מהמועצה הלאומית של מבקרי הקולנוע ופרס התאחדות מבקרי הקולנוע של סן דייגו.
לאחר חמש שנים בהן עבד על כתיבת רומן נוסף, הוא זנח אותו ועבר להתמקד בכתיבת תסריטים.
לאחר חמישה תסריטים החל לחבר את ספרו הבא ה"ההריסות" (במקור: The Ruins) שיצא לאור ב-2006. רומן אימה זה מתאר חבורת צעירים הנופשת במקסיקו ומתמודדת עם אירועים בלתי צפויים במהלך ביקור באתר ארכאולוגי של המאיה בלב הג'ונגל.
גם ספר זה זכה להצלחה רבה והגיע למקום הרביעי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הרומן עובד לסרט קולנוע, תחת הפקתו של בן סטילר כשסקוט אמון היה על כתיבת התסריט.
סקוט כתב את התסריט לסרט "סיביר" משנת 2018, ואת התסריט לסרט האוסטרלי "הציור" משנת 2019.
הוא מונה למפיק הראשי ולתסריטאי של סדרת הטלווויזיה "הפריפריאל" על בסיס ספרו של ויליאם גיבסון, שעלה לאוויר בפריים וידאו במהלך 2022.
סקוט וילסון היה שחקן קולנוע אמריקאי.
וילסון נודע בזכות הופעותיו בסרטים "בדם קר", "גטסבי הגדול", "הצוות המובחר", "פרל הארבור", בסדרה "המתים המהלכים" ו"התצורה התשיעית" עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
קיבל מלגת כדורסל לאוניברסיטת דרום טיץ שבעיר, אך במקום בחר לנסוע ללוס אנג'לס ולנסות את מזלו כשחקן.
הופעתו הראשונה של וילסון בקולנוע הייתה בשנת 1967 בעיבוד הקולנועי לרומן "בדם קר" בתפקיד הרוצח ריצ'רד היצ'קוק ובתפקיד קטן בדרמה "כחום הלילה".
ב-1971 כיכב בסרט "חטופים" ("The Grissom Gang"), כעבריין החוטף בת של מיליונר ומתאהב בה.
ב-1974 שיחק וילסון בגרסה הקולנועית לרומן "גטסבי הגדול" ע"פ תסריט אותו כתב פרנסיס פורד קופולה.
בשנת 1976 הוא שיחק בסרט "קשר הפסחא".
וילסון קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב בתפקיד משני בשנת 1980 על הופעתו בדרמה הקומית "התצורה התשיעית" בתור קפטן בילי קאטשואו, יוצא מלחמת וייטנאם המאושפז במוסד פסיכיאטרי עקב מצבו הנפשי.
ב-1983 השתתף בדרמת התעופה הביוגרפית "הצוות המובחר" ושיחק בתפקיד טייס המשנה סקוט קרוספילד.
ב-1984 שיחק בסרט "שנת השמש השקטה" של במאי הפולני קשישטוף זאנוסי, כחייל אמריקאי בפולין זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, המתאהב בבחורה מקומית.
ב-1990 שיחק במערבון "אקדוחנים צעירים 2" בתור איש הצבא האמריקאי לואיס וולאס.
ב-1995 השתתף בדרמה של טים רובינס "גבר מת מהלך" בתפקיד כומר בית הכלא בו כלוא הרוצח הנידון למוות מת'יו פונסלט (שון פן).
באותה שנה הוא גם השתתף בסרט הקולנוע "השופט דרד", המבוסס על קומיקס בעל אותו שם, בתפקיד אבא אנג'ל, מנהיג כנופיית אוכלי נבלות קניבלים ובסרט "נבל הדשא".
ב-1997 הופיע וילסון בדרמת הפעולה של רידלי סקוט "ג'י איי ג'יין" וגילם את קפטן סיילם, מפקד בסיס אימוני הקומנדו הימי.
ב-2002 שיחק בסרט "נביחה!", לצד וינסנט ד'אונופריו, ובסרט "קווי חוף" לצד ג'וש ברולין.
בשנת 2006 שיחק בקומדיה "מאחורי המסכה: עלייתו של לסלי ונון", בסרט "תחושה של ראייה", וגם בתפקיד קטן בסרט המפלצות הקוריאני "המארח".
באותה שנה שיחק בסרטה של מיה גולדמן "חלון פתוח".
בשנת 2007 שיחק בקומדיה של רוב שניידר "סטן הגדול".
ב-2009 שיחק בסרט האימה "For Sale by Owner".
תפקידיו הטלוויזיוניים כוללים השתתפות בסדרה "אזור הדמדומים" בשנת 1986, בסדרה "תיקים באפלה" בשנת 2000, וכן השתתפות קבועה בסדרה "CSI" בעונות 2–7 בתפקיד בעל הקזינו סם בראון ואביה הביולוגי חוקרת הזיהוי הפלילי קתרין ווילוס.
החל מאוקטובר 2011, וילסון מגלם את דמותו של החוואי הרשל גרין בסדרת האימה "המתים המהלכים".
בשנת 2016 שיחק וילסון בסדרה מקורית של נטפליקס "The OA" שבה גילם את אייבל, אביה של פריירי הגיבורה הראשית בסדרה.
וילסון הלך לעולמו ב-6 באוקטובר 2018. התגורר בלוס אנג'לס עם אשתו עורכת הדין הוונלי וילסון, לה היה נשוי במשך 34 שנים.
סקוט אריק ויינגר הוא שחקן ותסריטאי טלוויזיה יהודי-אמריקאי, הידוע בזכות תפקידו של סטיב בסדרה "צער גידול בנות".
בנוסף השתתף בסדרת ההמשך "צער גידול בנות- הדור הבא" בשנת 2016. כמו כן דיבב את דמותו של אלאדין החל מסרט ההנפשה "אלאדין" של חברת וולט דיסני.
ויינגר נולד בניו יורק סיטי לזוג הורים יהודים, בייבס, מורה ואליוט ויינגר שעבד כמנתח.
גדל בפלורידה ועבר ללוס אנג'לס כדי לשחק באופן מקצועני.
התגלה בפעם הראשונה בסיטקום "איש המשפחה", ויינגר קיבל מחמאות רבות על התפקיד.
הופיע בתחילת ואמצע שנות ה-90 ב-32 פרקים בסדרת הקאלט "צער גידול בנות", בתפקיד סטיב הייל החבר של די.ג'יי.
בשנת 1992 נבחר ויינגר כשהיה בן 16 לדבב את קולו של אלאדין בשובר הקופות "אלאדין".
ויינגר זכה בפרס סאטורן לשחקן הצעיר הטוב ביותר על ודיבב את אלאדין גם בשני סרטי ההמשך "שובו של ג'אפר" ו"אלאדין ומלך הגנבים".
זנח לאחר מכן את תחום המשחק כדי להתקבל וללמוד באוניברסיטת הרווארד, סיים את לימודיו בהצלחה בשנת 1998.
ג'ון מרקוס "סקוּט" מקניירי הוא שחקן אמריקאי.
נולד בשם ג'ון מרקוס מקניירי בדאלאס, טקסס, בנם של אליסיה אן מקניירי (לבית מרצ'נט) וסטיוארט הול מקניירי.
בנוסף לביתם בדאלאס, למשפחה הייתה חווה באזורים הכפריים של פריז (אנ'), טקסס, שם בילו בסופי שבוע ובחגים.
הוא אימץ את השם "סקוט" כשגדל, מאביו שנהג לכנותו "סקוטר" כשהיה ילד.
מקניירי הצהיר שהוא "דיסלקטי מאוד" ושהוא נאלץ "ללכת לבית ספר לדיסלקסיה במשך ארבע שנים".
הוא מתאר את עצמו כלומד באופן ויזואלי ונמשך לקולנוע מסיבה זו.
את לימודיו עשה בתיכון לייק היילנדס (אנ').
הוא עבר לעיר אוסטין לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, והוא לקח כמה שיעורים באוניברסיטת טקסס באוסטין והיה לו כמה תפקידים בהפקות תיאטרון מקומיות.
הוא עבר ללוס אנג'לס אחרי כמה שנים באוסטין שם עבד תחילה כברמן ונגר תוך כדי שיעורי משחק.
ב-2006 התפרסם בפעם הראשונה בקומדיות "מר תקן את זה" ו"סודות בית הספר לאומנויות".
ב-2007 הפיק מקניירי וכיכב בקומדיה הרומנטית "בחיפוש אחר נשיקת חצות", שהיה לאחד הסרטים העצמאיים המוערכים ביותר של שנת 2008.
בשנת 2010 התפרסם מקניירי בזכות תפקיד ראשי בתור הצלם אנדרו קולדר בסרט האימה הבריטי העצמאי המצליח "מפלצות".
בשנת 2012 שיחק מקניירי בסרטו של בן אפלק "ארגו" בתפקיד הדיפלומט האמריקאי באיראן ג'ו סטנפורד, בדרמת הפשע "הורג אותם ברכות" בתפקיד הפושע פרנקי ובסרטו של גאס ואן סנט "הארץ המובטחת".
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הקומית שהפיק ג'ורג' קלוני, "משברים בע"מ" לצידם של סנדרה בולוק, בילי בוב תורנטון, אנתוני מאקי וזואי קאזאן.
הסרט היינו מבוסס על סרט דוקומנטרי משנת 2005.
בשנת 2016, גילם את דמותו של וואלאס קיף בסרט גיבורי העל "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק".
בשנים 2014–2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "קוד שרוף" בתפקיד מהנדס המחשבים גורדון קלארק.
בשנת 2019 השתתף בעונה השלישית של הסדרה "בלש אמיתי" בתפקיד טום פארסל, אביה של ילדה שנחטפה.
בשנת 2020 גילם את המשנה לתובע הכללי של ארצות הברית רוד רוזנשטיין במיני-סדרת הטלוויזיה "חוק קומי" של רשת שואוטיים, שמבוססת על הספר של ג'יימס קומי מ-2018.
בשנת 2023 גילם את שחקן הקולנוע טום יוול בסרט הדרמה הביוגרפי "בלונדינית" על חייה של האגדה ההוליוודית מרילין מונרו; הסרט, אשר מבוסס על רומן בשם זהה שיצא לאור בשנת 2000 מאת ג'ויס קרול אוטס, עלה בבכורה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-28 בספטמבר 2022.
ב-14 ביוני 2010 מקניירי התחתן עם השחקנית וויטני אייבל (אנ'); הם התחילו לצאת כשנהלפני כן כאשר שיחקו יחד בסרט "Monsters".
ב-19 בנובמבר 2019, פורסם כי השניים התגרשו.
בסוף שנת 2010, הוא רכש חווה ליד העיר ברנהאם (אנ'), טקסס.
+שנהסרטתפקידהערות2001Wrong Numbersראסל2003Sexlessריאןוונדרלנדג'ק2004D.E.B.S.סטונרמסיבת פיג'מות (אנ')די.ג'יי2005החיפושית בהילוך גבוהאוגי2006Marcusצ'ארלסבית ספר לאמנותארמי ג'קטבוביביטניקMr.
Fix Itדן2007Blind Manספארקי קולינס2008בחיפוש אחר נשיקת חצותוילסוןגם מפיק
זוכה פרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר (2009)Wednesday Againפיטר2009Mr.
מועמד פרס אמי הבינלאומי לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2022) 2019בלש אמיתיטום פרסלתפקיד ראשי (עונה 3); 8 פרקים2020סיפור אהבה בראדלי פילד2 פרקיםחוק קומירוד רוזנשטיין2 פרקים2022–2023Pantheon קודידיבוב; 8 פרקים2023בלתי מנוצח קינג ליזרדדיבוב; פרק: "#2.2"TBAMan on Fireהנרי טאפןסדרה עתידית של נטפליקס
סקוט מק'קול הוא הדמות הראשית והפרוטגוניסט בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר".
את דמותו מגלם השחקן האמריקאי טיילר פוזי.
סקוט, בנם של מליסה ורפאל מק'קול, הוא נער מתבגר ממוצע ותלמיד תיכון בעיירה הבדיונית ביקון הילס.
מק'קול אינו תלמיד מוכשר או מקובל.
הוא סובל מאסתמה ונאלץ להשתמש במשאף.
הוריו של מק'קול גרושים, והוא גר עם אמו, מליסה מק'קול, שעובדת כאחות בבית חולים.
אביו של סקוט הוא סוכן FBI.
מק'קול עובד כעוזר וטרינר בקליניקה לבעלי חיים של ד"ר אלן דיטון.
בעונה הראשונה הוא מתאהב באליסון, בת למשפחת ציידים.
הם הופכים לזוג, ונפרדים בסוף העונה השנייה.
בעונה השלישית היא מתה ומודה שהיא לא הפסיקה לאהוב אותו.
בעונה השלישית מתאהב בקירה, תלמידה חדשה בבית הספר, ובעונה הרביעית הם הופכים לזוג.
בסוף עונה 5 הם נפרדים מפני שקירה הצטרפה להולכות העור.
בסוף עונה 6 הפך לבן זוגה של מאליה.
בפרק הראשון של הסדרה יוצאים סקוט וסטיילס, חברו הטוב ביותר לסיבוב ביער לאחר שסטיילס שמע מאביו שביער נמצאה גופה.
לאחר שיצאו לסיבוב ביער, אביו של סטיילס, נוח, תופס את סטיילס אך הוא לא מפליל את סקוט, וזה נשאר לבדו ביער.
לאחר כמה צעדים עדר איילים רץ לעברו של סקוט והוא מפיל את המשאף שלו.
בזמן שסקוט מחפש את המשאף הוא נתקל בגופה ובורח.
לפתע, מזנק בפתאומיות איש זאב ונושך על סקוט.
זמן מה לאחר מכן מתחיל סקוט להרגיש מוזר וחווה שינויים: הוא שומע דברים, רואה ביתר חדות, מתגלים בו יכולת ריפוי, טפרים ארוכים ושיניים חדות, והאינסטינקטים שלו משתפרים.
בליל ירח מלא הוא נרדם ומתעורר בבוקר באמצע היער הרחק מביתו.
סקוט מספר על הנעשה לסטיילס, שמתחיל לחקור על כך ומגלה שסקוט הופך לאיש זאב.
בתחילה סקוט לא מאמין לו, אך לאחר כמה ימים הוא משתכנע.
במשך העונות עוסקת העלילה בחייו של סקוט וחבורתו, המסתדרים עם המציאות החדשה.
בעונה השלישית הופך סקוט לאלפא אמיתי, מנהיג להקה בעל יכולות משופרות, דבר שקורה אחת ל-100 שנה.
בעונה הרביעית נושך את הבטא, חבר להקה תחת האלפא, הראשון שלו, ליאם דנבר, ובהמשך גם את היידן, חברתו של ליאם, אך לא נשך אותה בהתחלה מחשש למותה.
סקוט הרביסון סוויפט הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית.
בתפקידו האחרון שירת כמפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
קולדוול נולד בפרל הארבור שבהוואי, בן לאב ששירת כמפקד בצי ארצות הברית והוצב בבסיס פרל הארבור.
הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של סן דייגו ותואר שני ממכללת המלחמה של הצי.
ב-1979 התגייס לצי ארצות הברית במסגרת תוכנית הכשרת טייסי מילואים של הצי.
שירת כטייס מטוסי ווט A-7 קורסייר II בטייסת התקיפה 94 ובטייסת התקיפה 97. שירת במטה כנף 11 בנושאת המטוסים "אנטרפרייז".
פיקד על טייסת התקיפה 97 ועל כנף 14.
בשלהי מלחמת איראן–עיראק השתתף ב"מבצע גמל שלמה" לתקיפת כוחות חיל הים האיראני.
השתתף במבצע אכיפת האזור אסור לטיסה בדרום עיראק לאחר מלחמת המפרץ, ב"מבצע חירות מתמשכת" ובמלחמת עיראק.
שימש סגן מפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית ומפקד קבוצת התקיפה 9. בשנים 2011–2013 פיקד על הצי השביעי של ארצות הברית.
לאחר מכן שירת במשרד ראש המבצעים הימיים.
במאי 2015 מונה למפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית שבפרל הארבור.
במהלך כהונתו הואשם במדיניות של אפליה ונפתחה חקירה בעניינו על ידי המפקח הכללי של מחלקת ההגנה.
ממצאי החקירה ניקו את סוויפט מהאשמות אלו ונקבע כי לא נקט במדיניות מכוונת של אפליה, אך נמצא כי התרשל בהתנהלות אדמיניסטרטיבית במילוי טופסי הערכה והומלץ לצי לנקוט בצעדים משמעתיים נגדו בעניין זה.
בספטמבר 2017 הודיע על כוונתו לפרוש מהשירות הצבאי לאחר שהוחלט שלא יקודם למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
הפרישה הגיעה לאחר שתי תאונות קטלניות בהן היו מעורבות אוניות הצי השביעי בגזרת אחריותו ונהרגו בהן 17 מלחים.
הוא סיים את כהונתו במאי 2018.
במהלך שירותו עוטר פעמיים במדליית השירות המצוין של הצי, פעמיים במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, באות לגיון ההצטיינות, בכוכב הארד ובמדליית האוויר עם ציון אומץ לב בקרב.
לאחר שחרורו משמש כמרצה אורח במכללת המלחמה של הצי וחבר מועצת המנהלים של מכון הצי האמריקאי (USNI).
זובריסט הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.
שירת כמפקד חיל האוויר התשיעי.
זובריסט סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת דרום קליפורניה והתגייס לחיל האוויר של ארצות הברית.
שירת כטייס F-16 פייטינג פלקון בבסיסים בארצות הברית, גרמניה ובאיטליה.
בשנים 2002–2003 פיקד על טייסת הקרב 421. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש ראש מחלקת תוכנית בפיקוד הקרב של חיל האוויר.
ביוני 2005 מונה למפקד להק המבצעים 31 בבסיס אביאנו שבאיטליה.
ביולי 2007 מונה לקצין אג"ם של פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן.
ביוני 2009 מונה למפקד כנף הקרב 388 המוצבת בבסיס חיל האוויר היל ביוטה.
באפריל 2011 מונה למפקד כנף הקרב 31 בבסיס אביאנו באיטליה וקודם לדרגת בריגדיר גנרל.
במהלך שירותו כמפקד הכנף הוחלט להחזיר לשירות בבסיס קצין שהורשע בהטרדה מינית, זובריסט מחה על צעד זה בפני מפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, לוטננט גנרל קרייג פרנקלין, אך ללא הועיל.
כשהפרשה התפרסמה נאלץ פרנקלין לפרוש מתפקידו.
במאי 2013 מונה זובריסט לראש אגף תכנון, תוכנית ודרישות בפיקוד הקרב.
באפריל 2015 מונה לסגן מפקד כוחות האוויר בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
במאי 2016 מונה למפקד חיל האוויר התשיעי של ארצות הברית, הוא שירת בתפקיד עד יוני 2019.
במהלך שירותו צבר מעל 2,500 שעות טיסה על מטוסי F-16 פייטינג פלקון, T-38 טאלון ו-T-37 טוויט.
זובריסט בעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת המדינה טרוי, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ובוגר תוכנית הבכירים של אוניברסיטת הרווארד.
דניס סקוט מקין הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל.
כיהן כסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית.
מקין בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, בסיום לימודיו ב-1990 התגייס לצבא והוכשר כקצין שריון.
שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-73. שימש קצין מבצעים בפלוגת הסיור (LRS) של הקורפוס המוטס ה-18. שימש קצין אימונים בדיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בקוריאה.
פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת המפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. שירת במרכז ללוחמת שריון בפורט נוקס ככותב דוקטרינה צבאית.
שימש קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 וכחלק מדיוויזיית חיל הרגלים הרביעית השתתף ב"מבצע חופש לעיראק".
בהמשך שירותו שימש עוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה והוצב בבגדאד בשנים 2005–2007.
ב-2007 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-66, עמו הוצב בעיראק בשנים 2008–2009. פיקד על צוות הקרב החטיבתי הרביעי של דיוויזיית השריון הראשונה במהלך השלב האחרון של "מבצע שחר חדש" במלחמת עיראק.
לאחר מכן מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.
ביולי 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה.
באוקטובר אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בספטמבר 2014 מונה לקצין שריון ראשי של צבא ארצות הברית.
במאי 2016 מונה לראש משרד שיתוף הפעולה הביטחוני עם עיראק בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה.
באוגוסט 2019 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית.
בנובמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית והועלה לדרגת לוטננט גנרל.
מקין נשוי לקים והם הורים לבן ובת.
הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי.
סטירני (21 באוקטובר 1960 – 1 בדצמבר 2018) היה קצין בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד הצי החמישי.
ב-1982 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת נוטרדאם.
בסיום לימודיו התגייס לצי ארצות הברית ובאפריל 1984 סיים קורס טיס.
הוא היה בעל תואר שני באסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
סטירני שירת כטייס F/A-18 הורנט בהצבות מבצעיות בטייסת 87 ובטייסת 136. הוא פיקד על טייסת 131 ועל כנף 7 שהוצבה בנושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר", השתתף במלחמת המפרץ, במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
סטירני הדריך בבית הספר לטיסה קרבית של צי ארצות הברית ("טופ גאן").
במהלך שירותו צבר למעלה מ-4500 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,000 נחיתות על נושאות מטוסים.
הוא שימש עוזרו של ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקידי מטה בפיקוד המשולב ובפיקוד כוחות הצי.
לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה שירת בפיקוד התובלה של ארצות הברית, ב-2013 מונה למפקד כוח התקיפה 4 וכוח ההיערכות של פיקוד כוחות הצי.
ב-2014 מונה למפקד אגף פיתוח הלוחמה של הצי.
במאי 2016 מונה לקצין המבצעים של פיקוד מרכז של ארצות הברית.
במאי 2018 מונה למפקד הצי החמישי בדרגת תת-אדמירל.
ב-1 בדצמבר 2018 נמצא מת במשרדו בבחריין.
חקירת מותו קבעה כי מדובר בהתאבדות.
סטירני היה נשוי ואב לשניים.
סקוט ג'ון מוריסון הוא פוליטיקאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה, וכמנהיג המפלגה הליברלית בשנים 2018–2022. חבר בית הנבחרים האוסטרלי מאז 2007, כנציג מחוז הבחירה קוק שבניו סאות' ויילס.
מוריסון למד גאוגרפיה כלכלית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
לאחר שסיים את לימודיו עבד כמנהל משרד תיירות וספורט בניו זילנד בשנים 1998–2000, ובסופו של דבר היה למנהל הכללי של הסוכנות הפדרלית "תיירות אוסטרליה" בשנים 2004–2006. מוריסון כיהן גם כמנהל הארצי של המפלגה הליברלית של ניו סאות' ויילס בשנים 2000–2004.
בבחירות הפדרליות באוסטרליה שנערכו ב-2007 נבחר לראשונה לבית הנבחרים, ובבחירות שנערכו ב-2010 היה לאחד מיושבי הספסלים הקדמיים.
עם עלייתה לשלטון של המפלגה הליברלית בבחירות הפדרליות ב-2013, מונה על ידי טוני אבוט לקבינט ממשלת אוסטרליה כשר להגירה והגנה על הגבולות.
בתפקידו זה היה אחראי על ביצוע מבצע "גבולות ריבוניים", מה שהיה הצעת מדיניות משמעותית של הליברלים עת שהיוו את האופוזיציה.
מאוחר יותר מונה לשר השירותים חברתיים בשלהי 2014. לאחר מכן, כאשר מלקולם טרנבול החליף את אבוט כראש הממשלה בספטמבר 2015, מונה מוריסון לשר האוצר של אוסטרליה.
באוגוסט 2018, שר הפנים פיטר דאטון קרא תיגר על ראש הממשלה טרנבול בהתמודדותו על הנהגת המפלגה הליברלית, בשל אי שביעות רצון בקרב האגף השמרני של המפלגה.
טרנבול הביס את דאטון בסבב הראשון, אך המתחים הלכו וגברו.
המפלגה הצביעה בעד קיום סבב שני, וטרנבול בחר שלא להתמודד בסבב זה.
בהצבעה השנייה היה מוריסון מועמד פשרה, והביס את דאטון ואת ג'ולי בישופ.
מיד לאחר מכן הושבע כראש ממשלת אוסטרליה עד לקיום הבחירות הפדרליות לפרלמנט ב-2019. בבחירות מאי 2019 ניצח שוב סקוט מוריסון את ביל שורטן ממפלגת הלייבור האוסטרלית נגד כל התחזיות והסקרים.
בבחירות מאי 2022 הפסיד לאנתוני אלבניזי ממפלגת הלייבור והודיע על התפטרות מראשות מפלגתו.
מוריסון נולד בוייברלי, פרוור של סידני שבמדינת ניו סאות' ויילס.
הוא הצעיר מבין שני בניהם של מריון (לבית סמית') וג'ון מוריסון.
אביו היה שוטר ששירת במועצה העירונית של וייברלי במשך 16 שנים, ובמשך תקופה קצרה אף כיהן כראש עיריית הפרוור.
סבו מצד אמו של מוריסון נולד בניו זילנד.
בילדותו הייתה לו קריירה קצרת-ימים כשחקן, לאחר שהופיע בכמה פרסומות טלוויזיה.
לא פעם דווח כי מוריסון הוא הילד האייקוני ששימש היצגן של חברת המשחות "ויקס", אם כי לא ניתן לאמת זאת מאחר שסרט הפרסומת אבד ולא קיים עוד.
מוריסון למד בתיכון הבנים של סידני, ולאחר מכן השלים תואר ראשון בגאוגרפיה כלכלית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
נוסף על כך למד תאולוגיה במכללת ריג'נט שבונקובר, קנדה.
ב-1998, עבר מוריסון לניו זילנד על-מנת לשמש כמנהל משרד התרבות והספורט של סוכנות "תיירות אוסטרליה".
הוא פיתח מערכת יחסים קרובה עם שר התיירות מארי מקלי, והיה מעורב ביצירת מסע הפרסום "ניו זילנד 100% טהורה".
בחודש אפריל 2000, שב מוריסון לאוסטרליה למען ניהול המפלגה הליברלית בניו סאות' ויילס.
הוא פיקח על מסע הבחירות של המפלגה בבחירות הפדרליות ב-2001 וב-2003. ב-2004, מוריסון עזב את התפקיד על מנת לכהן כמנהל סוכנות "תיירות אוסטרליה".
הוא פוטר ב-2006, כנראה בעקבות עימות עם שרת התיירות פרן ביילי על כוונות הממשלה להמשיך ולשלב את הסוכנות בשירות הציבורי האוסטרלי.
מוריסון התמודד על ייצוג מחוז הבחירה קוק (Division of Cook), הכולל בתוכו את הפרוורים הדרומיים של סידני ובהם קרונולה, קרינג'בה ומירנדה.
עם זאת, לאחר בחירתו של טווקה נטען כי הוא זייף את קורות חייו וביצע עבירות בחירות.
המנהל הארצי של המפלגה הליברלית משך את מועמדותו של טווקה והעמיד את המועמדות לבחירה מחדש, בה זכה מוריסון.
ההאשמות נגד טווקה הוכחו לאחר מכן ככוזבות, ועיתון הדיילי טלגרף בסידני נאלץ לשלם סכום בלתי ידוע על-מנת ליישב תביעת לשון הרע שהוגשה על ידי טווקה.
בספטמבר 2008 מונה מוריסון לקואליציה בראשותו של מלקולם טרנבול בספסלים הקדמיים כשר בממשלת צללים לענייני דיור וממשלה מקומית.
בדצמבר 2009 מונה לשר ההגירה והאזרחות בממשלת הצללים, ולראשונה היה חבר בקבינט הצללים בראשותו של טוני אבוט זמן קצר לאחר שזה האחרון זכה בהנהגת המפלגה הליברלית.
הוא שירת בוועדת הגנת הגבולות של קבינט הצללים.
אבוט תיאר את מוריסון כ"כישרון גדול אשר היה אחד הכוכבים החדשים והמבריקים בדור החדש של חברי פרלמנט".
בדצמבר 2010 קיפחו את חייהם ארבעים ושמונה מבקשי מקלט סמוך לאי חג המולד כשהפליגו אל האי האוסטרלי.
בחודש פברואר 2011, נתן מוריסון פומבי לספקותיו ולפקפוקו בהחלטת ממשלת הלייבור של ג'וליה גילארד לכסות עבור קרובי המשפחה של הקורבנות את עלויות הנסיעה להלוויות בסידני, בטענה כי אותה פריבילגיה לא הורחבה לאזרחי אוסטרליה.
לאחר שג'ו הוקאיי, עמיתו למפלגה הליברלית ושר האוצר בממשלת הצללים חלק על דעותיו והערותיו של מוריסון, אמר האחרון כי עיתוי הערותיו היה חסר רגישות, אם כי לא הסתייג מההערות עצמן.
בחודש פברואר 2013 אמר מוריסון כי יש להודיע למשטרת אוסטרליה היכן מתגוררים מבקשי מקלט בקהילה אם הפגינו התנהגות אנטי-חברתית, וכי יש לקבוע קווים מנחים קפדניים להתנהגותם של אלה הנמצאים באוסטרליה באמצעות אשרות מעבר בשעה שהם ממתינים להכרעת מעמדם.
קוד ההתנהגות החדש למבקשי מקלט שוחרר על ידי שר ההגירה ליותר מ-20,000 מסתננים בלתי-חוקיים שנכנסו לשטחי אוסטרליה דרך חופיה המתגוררים בקהילה באמצעות אשרות מעבר.
ב-18 בספטמבר 2013 השיק מוריסון את מבצע "גבולות ריבוניים"; האסטרטגיה החדשה של ממשלת טוני אבוט שנבחרה באותם ימים, שמטרתה הייתה לעצור הסתננות סירות בלתי-חוקיות המפליגות לאוסטרליה.
להלכה נוהל המבצע בידי שירות המכס והגנת הגבולות של משרד ההגירה, אך בפועל נוהל בידי הצי המלכותי האוסטרלי, מה שהפך את המבצע למעיין מבצע צבאי.
בדומה למבצעים צבאיים, על התהליך הוטל איפול תקשורתי על כל פרטיו מפאת הגנה על הקצינים, ובמטרה למנוע ממבריחים מידע חיוני על שיטות ותזמון של מבצעי תפיסה.
הוצאת המבצע לפועל הייתה כרוכה בהשקעה של כ-3.2 מיליארד דולר אוסטרלי בשנה.
בראשית המבצע הצהיר שר ההגירה מוריסון לעיתונות:
בנובמבר 2014 הגישה הוועדה האוסטרלית לזכויות האדם דין וחשבון לממשלת אבוט, שבו מצאה הוועדה כי מוריסון נכשל באחריותו לפעול לטובת הילדים שנעצרו על ידי הצי האוסטרלי בהגיעם לאוסטרליה דרך ספינות בלתי-חוקיות בתקופת כהונתו כשר ההגירה.
הממצא המקיף של החקירה היה, "כי המעצרים האובליגטוריים והממושכים של ילדי מבקשי המקלט הסבו להם מחלות נפשיות וגופניות משמעותיות ועיכובים התפתחותיים, תוך הפרה של התחייבויותיה הבינלאומיות של אוסטרליה".
ראש הממשלה אבוט מתח ביקורת על הדו"ח בתואנה כי הוא בעל מוטיבציה פוליטית, וציין את בעייתיות עיתוי פרסום הדו"ח.
ממשלתו פרסמה את הדו"ח באופן פומבי בפברואר 2015. העיתון הדיילי טלגרף דיווח כי מומחים למשפט בינלאומי פומבי חלוקים בדעותיהם לגבי חוקיות המבצע שהגה מוריסון.
בשלהי דצמבר 2014 נערך בממשלתו של אבוט סבב תיקים.
מוריסון הועבר אל המשרד לשירותים חברתיים וחדל לכהן כשר ההגירה וההגנה על הגבולות.
במרץ 2015 חתמו שלוש מאות מבוגרי בית ספר תיכון הבנים של סידני על מכתב המביע את מורת רוחם ואת מחאתם מנוכחותו של מוריסון באירוע גיוס כספים לבוגרים.
מכתב המחאה הביע את דעתם כי בית הספר לא יחגוג עם אדם "אשר התעלם מזכויות אדם", במחאה על מבצע "גבולות ריבוניים" שהנהיג בעת כהונתו כשר ההגירה.
מוריסון מונה לשר האוצר של אוסטרליה בממשלתו של מלקולם טרנבול בספטמבר 2015, והחליף בתפקיד את ג'ו הוקאיי.
במסיבת העיתונאים הראשונה שכינס כשר האוצר (הקרוי באורח מסורתי "גזבר"), ציין כי יוציא לפועל צמצום בהוצאות הממשלה וציין כי התחזית הכלכלית-פיסקלית האמצע-שנתית (MYEFO) ומדיניות הספר הלבן על הרפורמה במס לא יאחרו ויפורסמו כצפוי.
בחודש מאי 2016, הוקטן תקציב המדינה הפדרלי של אוסטרליה בהוראת משרד האוצר בראשותו של מוריסון.
ב-9 בפברואר 2017 נאם מוריסון בפני מליאת בית הנבחרים האוסטרלי כשהוא מחזיק חתיכת פחם ואמר: "זהו פחם.
בנאום האשים את המודאגים מהשפעת תעשיית הפחם על הסביבה ב"פחד אידאולוגי ופתולוגי מפחם".
במאי 2017, ביוזמת משרד האוצר, החליטה ממשלת אוסטרליה לאמץ את קריאת הבנק המרכזי להענקת תמריצים כלכליים בתקציב המדינה השנתי.
ממשלת טרנבול השקיעה השקעה בת 75 מיליארד דולר אוסטרלי בתשתיות במדינה, הכוללת סלילת כבישים, מסילות רכבת ובניית מסלולי נחיתה בשדות תעופה.
מוריסון התנגד לעגינת נישואים חד מיניים בחוק, וביוני 2016 הצהיר כי הותקף על התנגדותו בגין אמונתו.
ב-21 באוגוסט 2018 קרא ראש הממשלה מלקולם טרנבול לבחינת מנהיגות במטרה לאמוד את אמון המפלגה הליברלית בהנהגתו.
הוא ניצח את שר הפנים פיטר דאטון ברוב של 48 קולות מול 35. במהלך הימים הבאים, רווחו השערות חוזרות ונשנות בדבר סיבוב שני של בחינת מנהיגות, ללא אישורו של טרנבול.
טרנבול הודיע יומיים לאחר מכן כי הוא יתפטר מהמנהיגות אם אכן יתקיים סיבוב שני.
דאטון, מוריסון וג'ולי בישופ הודיעו כי במידה וטרנבול אכן יתפטר, יתמודדו על מנהיגות המפלגה הליברלית.
הסיבוב השני של בחינת המנהיגות התקיים ב-24 באוגוסט וטרנבול בחר שלא להתמודד כמועמד בסיבוב זה.
בהצבעה הראשונה, דאטון קיבל 38 קולות, מוריסון 36 קולות, ובישופ ל-11 קולות בלבד.
בהצבעה השנייה, מוריסון גבר על דאטון וזכה ל-45 קולות, כשלדאטון 40 קולות מנגד.
הוא נבחר למנהיג המפלגה הליברלית ולראש ממשלת אוסטרליה המיועד.
ג'וש פריידנברג היהודי נבחר לסגן מנהיג המפלגה, במקומה של בישופ.
מוריסון נתפס באופן רחב כמועמד פשרה, מועמד פרגמטי וכגשר מחבר בין השמרנים לליברלים במפלגה.
נסיעות הראשונה של מוריסון כראש ממשלת אוסטרליה יצאה לפועל פחות משבוע אחרי כניסתו לתפקיד.
הוא ביקר בג'קרטה בפורום העסקים האוסטרלי-אינדונזי ונועד עם נשיא אינדונזיה ג'וקו וידודו, שהכריז על עסקת סחר חופשי בין שתי המדינות אשר נדונו במסגרת ממשלת טרנבול הקודמת.
ב-15 באוקטובר 2018 פורסם כי מוריסון שוקל ברצינות להעביר את שגרירות אוסטרליה בתל אביב-יפו אל ירושלים, ובכך להכיר בירושלים כבירת מדינת ישראל.
לאחר שראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו נתן פומבי ברשתות החברתיות לרצונו זה של מוריסון, החלו השערות כי ההחלטה נובעת משיקולים פוליטיים פנימיים ובין היתר בעקבות רצונו של מוריסון לזכות בקולות יהודי אוסטרליה בבחירות הקרובות.
שלושה ימים אחר כך פרסמה סוכנות הביון האוסטרלית כי העברת שגרירות אוסטרליה מתל אביב-יפו לירושלים עלולה להצית גל מחאה אלים ברצועת עזה וביהודה ושומרון, מה שמעיב את ההעברה הפוטנציאלית.
כעבור חודשיים, החליט להכיר במערב ירושלים כבירתה של ישראל.
בנובמבר 2018 העלה מוריסון באופן פרטי את נושא מחנות החינוך מחדש של שינג'יאנג והפרות זכויות אדם נגד המיעוט המוסלמי האויגי בפגישה עם ראש ממשלת סין לי קיאנג בסינגפור.
במרץ 2019 מוריסון גינה את הירי במסגד בכרייסטצ'רץ' שבניו זילנד כ"פיגוע טרור אלים".
הוא גם הצהיר כי האוסטרלים והניו זילנדים הם בני משפחה וכי הרשויות באוסטרליה ישתפו פעולה עם רשויות ניו זילנד כדי לסייע בחקירה.
מוריסון גינה את ההערות "הפזיזות" וה"מעליבות ביותר" שנשא נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן.
ארדואן הראה שוב ושוב סרטון שצולם על ידי היורה במסגד כרייסטצ'רץ' לתומכיו בעצרות הקמפיין לבחירות המקומיות ואמר כי האוסטרלים והניו זילנדים שהגיעו לטורקיה עם רגשות אנטי-מוסלמים "יוחזרו בארונות קבורה כמו סביהם" במהלך מבצע גליפולי במלחמת העולם הראשונה.
מוריסון הוביל את הקואליציה לבחירות 2019. באוגוסט 2019 קרא מוריסון לראשי הונג קונג להקשיב לדרישות המפגינים, והכחיש כי ההפגנות בהונג קונג בשנים 2019–2020 מראות סימני טרור.
באוקטובר 2019 מתח מוריסון ביקורת על המתקפה הטורקית בשנת 2019 על צפון מזרח סוריה.
מוריסון הצהיר כי הוא מודאג מביטחונם של הכורדים החיים באזור וחשש גם כי המתקפה עלולה לגרום לתחייה מחודשת של דאעש.
בדצמבר 2019 התמודד מוריסון עם ביקורת על כך שהוא לקח חופשה שלא הוכרזה עם משפחתו בהוואי במהלך השריפות בשנים 2019–2020. מלשכתו של מוריסון סירבו בתחילה להגיב על משך נסיעתו ומקום הימצאו, תוך ציון חששות ביטחוניים וטענו טענות כוזבות לפיהן מוריסון לא נמצא בהוואי.
לאחר ביקורת הולכת וגוברת מצד פוליטיקאים באופוזיציה וברשתות החברתיות בנוגע לחופשה, מוריסון פרסם הצהרה ב-20 בדצמבר 2019 ובה נאמר כי הוא "מתחרט עמוקות על כל הפרה שנגרמה" וכי הוא יקצר את חופשתו לשוב לאוסטרליה ב-21 בדצמבר.
ב-30 בנובמבר 2020 העלה דיפלומט ולוחם זאבים סיני, ג'או ליג'יאן, בעמוד הטוויטר שלו תמונת חייל אוסטרלי שנראה כאילו הוא מחזיק סכין מדממת כנגד גרונו של ילד אפגני.
ההערכה היא שהתמונה היא התייחסות לדו"ח ברטון, שפורסם מוקדם יותר על ידי ממשלת אוסטרליה באותו חודש ומפרט את פשעי המלחמה שביצע כוח ההגנה האוסטרלי במהלך המלחמה באפגניסטן בשנים 2005-2016. מאוחר יותר באותו יום, כינה מוריסון במסיבת עיתונאים את התמונה כ"פוגענית" ו"דוחה באמת" ודרש התנצלות רשמית מצד ממשלת סין.
סין דחתה את הדרישות להתנצלות למחרת.
האירוע נתפס כסימן נוסף בהידרדרות היחסים בין אוסטרליה וסין.
מגפת הקורונה באוסטרליה הביאה להקמתו של הקבינט הלאומי כגוף המורכב מראש הממשלה והשרים הראשיים של מדינות אוסטרליכ, כדי לתאם את התגובה הלאומית למגפה.
ב-29 במאי 2020 הודיע ראש הממשלה כי הקבינט הלאומי יחליף את מועצת ממשלות אוסטרליה (COAG) והפגישות לאחר המגפה שתתקיימנה מדי חודש, במקום הפגישות הדו-שנתיות של COAG.
ב-5 במאי, מוריסון, ראש ממשלת ניו זילנד ג'סינדה ארדרן וראשי הטריטוריות האוסטרליות הסכימו לעבוד יחד לפיתוח אזור נסיעה חוצה-טסמניה שיאפשר לתושבים משתי המדינות לנסוע חופשי ביניהן ללא הגבלות.
מוריסון תמך בחקירה בינלאומית בדבר מקורותיה של מגפת הקורונה העולמית וסבר כי ככל הנראה נגיף הקורונה מקורו בשוק חיות בר בווהאן שבסין.
"ברחבי העולם - כולנו התמודדנו עם המשברים הבריאותיים והכלכליים שנוצרו ממגפת ה-COVID-19. שנת 2020 היא שנה שאף אחד מאיתנו לא רוצה לחזור עליה.
באוסטרליה השתמשנו במאזן החזק שלנו - שנבנה במשך שנים רבות של משמעת, כדי לתמוך ולספק למערכת הבריאות שלנו את המשאבים הנוספים, את רמות השיא הדרושות לה - וכדי לספק תמיכה כלכלית גדולה וחסרת תקדים למשקי בית ולעסקים.
- מתן כוח נחוץ וחוסן לכלכלה גם כדי לדכא את המכה ולהתאושש...
כיבשת-אומה היחידה בעולם, אנחנו תמיד צריכים להיות כלפי חוץ.
אתה לא מתעשר ממכירת דברים לעצמך.
הסינגפורים בהחלט מבינים זאת." הוא אמר.
במהלך שנת 2021 חוסנה האוכלוסייה והותאמו הנחיות הקורונה.
במדיניות החוץ, מוריסון פיקח על החתימה על הסכם הביטחון של AUKUS.
בעקבותיו הייתה מתיחות בין אוסטרליה וסין ובין אוסטרליה וצרפת.
מוריסון הפנה תמיכה לוגיסטית לאוקראינה כחלק מהמאמץ הבינלאומי נגד רוסיה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022.
מוריסון גם ספג ביקורת על תגובת ממשלתו לשיטפונות במזרח אוסטרליה ב-2022, והואשם בכישלון בטיפול ראוי בשינויי האקלים באוסטרליה.
במאי 2022, סיים את כהונתו לאחר הפסד בבחירות.
הוא נשאר חבר בבית הנבחרים האוסטרלי.
באוגוסט 2022, אנתוני אלבניז הצהיר כי מוריסון מינה את עצמו באופן חשאי לשר בחמישה משרדים שונים בזמן מגפת הקורונה, ביניהם משרד האוצר ומשרד הפנים.
בתגובה אמר מוריסון כי אכן השביע את עצמו לכמה משרדים, כולל משרד הבריאות ומשרד האוצר, בתקופה שבה התחילה מגפת הקורונה, אך מעולם לא עשה שימוש בסמכויות אלו.
מוריסון החל לצאת עם ג'ני וורן כשהיו שניהם בני שש עשרה.
הם התחתנו כשהיו בני 21 ולהם שתי בנות מנישואיהם.
לאחר מספר טיפולי הפריה חוץ-גופית כושלים שנערכו במשך 18 שנים, נולדו בנותיהם באורח טבעי.
בנותיו לומדות בבית ספר בפטיסטי.
הוא מעריץ של קבוצת ליגת הרוגבי של סידני "Cronulla-Sutherland Sharks", ובשנת 2016 הוכרז כ"מחזיק כרטיס מספר אחד" של הקבוצה.
מוריסון גדל על ברכי הזרם הפרסביטריאני, אשר התמזגה אל כנסיית האיחוד בהיותו ילד.
מאוחר יותר הוא נהפך לנוצרי פנטקוסטאלי וכעת הוא חבר ב"כנסיית האופק", אשר מזוהה עם הכנסייה האוסטרלית הנוצרית עם "האספות של אלוהים" (קבוצת קהילות המזוהה עם הכנסייה הפנטקוסטלית).
הוא אמר כי "הביבליה אינה ספר מדיניות, ואני מודאג מאוד כאשר אנשים מנסים להתייחס אליה כאחד כזה".
בשלהי 2017 הצהיר מוריסון כי הוא יהפוך לתומך חזק יותר של חופש הדת.
מוריסון הוא הראשון מבין ראשי ממשלת אוסטרליה שהוא נוצרי פנטוקליסטי.
סקוט פרנסיס מקטומיניי הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר האחורי בנאפולי מהסרייה א' ובנבחרת סקוטלנד.
בגיל שש הצטרף מקטומיניי לאקדמיית הכדורגל של מנצ'סטר יונייטד, ושיחק בכל קבוצות הילדים והנוער של הקבוצה.
ב-2017, העלה אותו לראשונה מאמן מנצ'סטר יונייטד ז'וזה מוריניו לקבוצה הבוגרת.
בעונת 2016/17 רשם מקטומיניי רק שתי הופעות כמחליף.
בעונת 2017/18 רשם 23 הופעות והחל לשמש כשחקן רוטציה בקבוצה בעיקר בגלל היכולות ההגנתיות שלו על מנת לשמור על תוצאת המשחק.
בסוף עונת 2017/2018 מקטומיניי זכה בתואר "פריצת השנה" (השחקן הצעיר) של מנצ'סטר יונייטד.
בעונת 2018/19 נכלל מקטומיניי בפעם הראשונה לסגל מנצ'סטר יונייטד לליגת האלופות.
ב-30 באוגוסט 2024 לאחר 22 שנה ביונייטד, חתם בנאפולי.
בנאפולי הפך לשחקן משמעותי וכבש 12 שערי ליגה, בהם השער הראשון במשחק ההכתרה של נאפולי כאלופה, במחזור הנעילה של הליגה.
בנוסף זכה בתואר השחקן המצטיין של הסרייה א' לעונת 2024/25.
מכיוון שלמקטומיניי יש משפחה באנגליה ובסקוטלנד הוא קיבל את האפשרות לבחור באיזה נבחרת הוא מעוניין לשחק.
בפברואר 2018 הודיע מקטומיניי כי בחר לשחק בנבחרת סקוטלנד.
בהופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד שיחק מקטומיניי 58 דקות במשחק ידידות מול קוסטה ריקה, שהסתיים בהפסד 0–1.
סקוט אלן סקיילס האב הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1986–1996, ואימן בה לסירוגין בין השנים 1997–2016. כמו כן שימש כשחקן וכמאמן בקבוצת פאוק סלוניקי בעונת 1996/1997. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 11.1 נקודות ו-6.5 אסיסטים למשחק.
במהלך עונת קבע את שיא ה-NBA עבור מספר אסיסטים של שחקן במשחק בודד, כשמסר 30 אסיסטים כשחקן אורלנדו מג'יק במשחק מול דנוור נאגטס.
סקיילס נולד בעיר לה פורטה שבאינדיאנה, ולמד בפלימות' הסמוכה.
בשנת 1982 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון פלימות'" לזכייה באליפות התיכונים של אינדיאנה, כשקלע 39 נקודות במשחק הגמר אשר כלל שתי הארכות.
לאורך אותה עונה הוביל סקיילס את כל שחקני המדינה עם ממוצע של 30.2 נקודות למשחק.
בשנת 1982 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת המדינה של מישיגן, לצד שחקן האולסטאר לעתיד קווין ויליס.
בשלוש עונותיו הראשונות באוניברסיטה הציג יכולת סולידית עם ממוצעים של כ-14.9 נקודות ו-5.1 אסיסטים למשחק, ובעונתו הרביעית פרץ כשקלע את ממוצע הנקודות השני בגובהו בכל ליגת המכללות, 27.4, והוביל את קבוצתו למעמד שמינית גמר אליפות המכללות ("Sweet Sixteen").
בסיום העונה זכה בפרס השחקן המצטיין של מחוז ה-Big Ten, ונבחר לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות (Second-Team All-American).
באוגוסט 1984, במהלך לימודיו במישיגן, נעצר סקיילס לאחר שהואשם באחזקת הסמים קוקאין ומריחואנה.
האישום בגין אחזקת הקוקאין בוטל, ובגין אחזקת המריחואנה שוחרר סקיילס על תנאי לאחר שהודה באשמה.
כשבועיים לאחר מכן נגזר עליו עונש של 15 ימים במאסר לאחר שנתפס נוהג בשכרות, ובשנת 1985 הפר את תנאי השחרור של הרשעתו באחזקת המריחואנה, ונאסר לתקופה נוספת של 30 יום בבית סוהר בפלימות'.
סקיילס נלקח בבחירה ה-22 של דראפט ה-NBA 1986 על ידי קבוצת מילווקי באקס.
לאחר עונה אחת במילווקי, בה שותף ב-13 משחקים בלבד, נשלח בטרייד לאינדיאנה פייסרס בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
בשתי עונותיו עם הפייסרס שימש כמחליפו מהספסל של הרכז ורן פלמינג, ורשם ממוצעים של 5.9 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
בדראפט ההרחבה של שנת 1989, בו השתתפו קבוצות הליגה החדשות אורלנדו מג'יק ומינסוטה טימברוולבס, נבחר סקיילס על ידי אורלנדו בבחירה ה-11, ובכך הועבר אליה יחד עם חוזהו.
בעונתו הראשונה בקבוצה קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, אך בעונה הבאה זכה למספר הדקות הגבוה ביותר בקבוצתו (34.4) כרכז הפותח שלה, והציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 17.2 נקודות ו-8.4 אסיסטים למשחק.
במשחק שנערך ב-30 בדצמבר 1990, כחודשיים מפתיחת אותה עונה, שבר סקיילס את שיא ה-NBA למספר אסיסטים של שחקן במשחק בודד, כשמסר 30 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול דנוור נאגטס.
על אף מאזנה השלילי של קבוצתו (31–51) זכה סקיילס בפרס השחקן המשתפר של העונה.
בעונות ו- המשיך סקיילס להציג יכולת טובה באורלנדו עם ממוצעים של 14.8 נקודות ו-8.4 אסיסטים למשחק, ובעונת פינה את מקומו בחמישייה הפותחת לטובת הרוקי פני הארדוויי.
בסיום אותה עונה השתתף בפעם היחידה בקריירה בפלייאוף ה-NBA, כאשר קבוצתו הפסידה לאינדיאנה פייסרס בסיבוב הראשון, בתוצאה 0–3.
לקראת עונת נשלח סקיילס בטרייד לוושינגטון ויזארדס, אשר סיימה במקום האחרון באזור המזרחי עם מאזן 21–61. בפתיחת העונה העוקבת חתם על חוזה בפילדלפיה 76', אך בינואר 1996, לאחר 10 משחקים בלבד בפילדלפיה, עזב את הקבוצה בשל חוסר שביעות רצונו מסגנון המשחק של הקבוצה, ובשל רצונו לפתוח בקריירת אימון.
בעת פרישתו ממשחק ב-NBA ניצב סקיילס במקום הרביעי בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מקו העונשין, אחרי מארק פרייס, ריק בארי וקלווין מרפי, עם 88.91%.
בקיץ 1996 עבר סקיילס ליוון כשחתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת פאוק סלוניקי, אשר השתתפה בגביע קוראץ'.
במהלך העונה ביקש סקיילס לעזוב את הקבוצה בשל פציעה בכתפו, אך מספר שעות לאחר מכן פוטר מאמן הקבוצה מישל גומס, וסקיילס מונה למחליפו כמאמן הראשי.
תחת סקיילס העפילה פאוק לשלב רבע הגמר בטורניר גביע קוראץ', ובליגת העל היוונית סיימה במקום השלישי, מה שהעניק לה "כרטיס כניסה" למפעל היורוליג בעונה העוקבת.
בתחילת עונת מונה סקיילס לעוזרו של מאמן פיניקס סאנס, דני איינג', ונשאר בתפקיד זה עד אמצע עונת , בה החליף את איינג' כמאמן הראשי.
לקראת עונת החליפה פיניקס את קיד בסטפון מרבורי, ולאחר פתיחת עונה מאכזבת של 25 ניצחונות לעומת 26 הפסדים הודיע סקיילס על התפטרותו מאימון הקבוצה.
באמצע עונת מונה סקיילס למאמנה הראשי של שיקגו בולס, במקומו של ביל קרטרייט.
באותה עונה התבססה הקבוצה על השחקנים הצעירים אדי קרי, טייסון צ'נדלר, קירק היינריך וג'מאל קרופורד, וניצחה 23 משחקים בלבד.
בעונה העוקבת עזב את הקבוצה קרופורד, אך צורפו שלושת הרוקיז לואול דנג, בן גורדון ואנדרס נוצ'יוני אשר הפתיעו בתרומתם ועזרו לקבוצה לרשום שיפור של 24 ניצחונות לעומת העונה הקודמת.
עם מאזן 47–35 העפילו הבולס לפלייאוף, לראשונה מאז זכו באליפות עונת , אך הפסידו מול וושינגטון ויזארדס בסיבוב הראשון בתוצאה 2–4. בעונת רשמה שיקגו מאזן 41–41, והפסידה בסיבוב הפלייאוף הראשון לאלופה שבדרך, מיאמי היט, בתוצאה 2–4.
לקראת עונת מונה סקיילס למאמנה של מילווקי באקס, במדיה שיחק כרוקי 22 שנים קודם לכן.
בעונתו השנייה במילווקי רשמה מילווקי שיפור של 12 ניצחונות לעומת העונה הקודמת, וסקיילס סיים במקום השני בהצבעה לפרס מאמן העונה, אחרי הזוכה סקוט ברוקס.
ב-4 וחצי עונותיו כמאמן הבאקס בלטו בשורותיה השחקנים אנדרו בוגוט וברנדון ג'נינגס, והיא רשמה מאזן כולל של 162 ניצחונות לעומת 182 הפסדים (47.1%).
במהלך עונתו החמישית בקבוצה, , עזב סקיילס את הקבוצה והוחלף בשנית על ידי ג'ים בוילן, אשר כ-5 שנים קודם לכן תפס את מקומו כמאמן הבולס.
בעונת אימן סקיילס את אורלנדו מג'יק, אותה הובילו השחקנים הצעירים ניקולה ווצ'ביץ', ויקטור אולדיפו, טוביאס האריס ואוון פורנייה.
בעונתו היחידה בקבוצה בטרם התפטר רשמו המג'יק מאזן שלילי 35–47.
סקוט סאגס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע בקבוצת אירקליס סלוניקי.
סאגס נולד בעיר וושינגטון שבמדינת מיזורי שבארצות הברית למד בתיכון וושינגטון בעיר .
בין השנים 2008 ל-2013 שיחק בקבוצת המכללה של אוניברסיטת וושינגטון כשחקן צעיר הוביל את קבוצת המכללה וסיים כשלישי בתחרות כולה כקלעי שלוש נקודות.
כבוגר, סאגס רשם ממוצעים 12.1 למשחק וסיים במקום השישי של קלעי כל הזמנים של המכללה לשלוש נקודות (שביעי בממוצעים עם 41 אחוז) ושישי באחוזים מהקו (82 אחוז) .
ב-22 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד לקבוצת קאנטון צ'ארג' את העונה הוא סיים עם ממוצע של 18.5 נקודות למשחק, 3.8 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים .
בסיומה של העונה החליט שוב לנסות את מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA הפעם במדי מיאמי היט ואורלנדו מג'יק לאחר ששוב לא צלח לקבל חוזה בליגה הצטרף לקבוצת אלאן שאלון מהליגה הצרפתית הראשונה
לאחר סיום העונה ניסה את מזלו הפעם השלישית בליגת הקיץ של ה-NBA והפעם במדי וושינגטון ויזארדס משם הועבר לקבוצת ראפטורס 905 מליגת הפיתוח וגם נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA .
ב-5 באוגוסט 2016 חתם בקבוצת מנרסה מהליגה הראשונה בספרד.
בשנת 2017 שיחק בקבוצת ברינדיזי מהליגה הראשונה באיטליה, ובשנת 2018 קימיס אוויה מהליגה הראשונה ביוון .
ב-20 משחקים במדי מכבי חיפה קלע 13.7 נקודות למשחק.
בתחילת מרץ 2020 שוחרר מהקבוצה.
ביולי חתם באירקליס סלוניקי היוונית.
סקוט קארל רכשטיינר הידוע יותר בשם הבמה שלו, סקוט סטיינר הוא מתאבק אמריקאי.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון World Championship Wrestling (WCW), שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW.
סטיינר בעל קריירת זוגות עתירה בתארים.
במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, הוא התאבק לצד אחיו הגדול, ריק, כחלק מהאחים סטיינר, כשביחד הם נחשבו לאחד מהזוגות הטובים ביותר בכל הזמנים של הענף.
מגזיני ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated (PWI) ו-Wrestling Observer Newsletter הכתירו אותם לזוג השנה של שנת 1990 (כש-PWI הכתירו אותם שוב בשנת 1993).
בשנת 2003, PWI דירגו אותם במקום ה-2 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר, כשרק הרוד ווריורס הקדימו אותם.
סטיינר זכה במגוון אליפויות זוגות, כולל אליפות הזוגות של ה-WWF, אליפות הזוגות של WCW, אליפות הזוגות של IWGP ואליפות הזוגות של TNA/Impact.
במשך השנים הוא ניהל גם קריירת יחידים מצליחה, כשהיה שלוש פעמים אלוף עולם: פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW, פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WWA ופעם אחת האלוף האוניברסלי במשקל כבד של WWC.
בנוסף לכך, הוא אלוף הטריפל קראון של WCW.
רכשטיינר נישא לאשתו, כריסטה פודסדלי, ב-7 ביוני 2000. לשניים יש שני ילדים.
ב-3 ביוני 2007, במסגרת מופע של TNA בסן חואן, פוארטו ריקו, רכשטיינר ספג בעיטה בגרונו מיריבו, אפולו.
לאחר שגנח דם, הוא הובהל לבית החולים, שם הוא אובחן עם צינור קרוע בקנה הנשימה, כשנותרו לו חמש שעות לחיות.
הרופאים הכניסו אותו למצב תרדמת למשך יומיים, כשהם ביצעו חתך בצלעותיו ובריאה שלו כדי לתקן את הקרע, כשאחר כך הם ניקזו את הנוזלים מצלעותיו.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, האשמות על שימוש בסטרואידים החלו לצוץ עקב עודף המשקל של רכשטיינר, אישומים שהאחרון הכחיש.
הוא טען שהוא עשה זאת תוך כדי אימונים עם אגדת ההיאבקות, ניק גולפיס.
כשחזר לארגון ה-WWE לקראת סוף שנת 2002, הוא הוכרח לעבור בדיקת סטרואידים, כשהוא הסכים רק בתנאי שטריפל H יעבור בדיקה גם כן.
הוא טען שה-WWE לא השתמשו באף אחת מבדיקות אלו.
ב-21 באפריל 1998, רכשטיינר איים על חייו של עובד משרד התחבורה של ג'ורג'יה, פול קספרין, לאחר שהאחרון הודיע לרכשטיינר על כך שאחד המחלפים בכביש סגור.
לאחר מכן, הוא פגע בקספרין פעמיים עם הטנדר, פורד F-250 שלו.
כתוצאה מכך, קספרין נפגע, אך לא בצורה רעה למדי.
רכשטיינר נעצר בעקבות מקרה זה וב-17 במרץ 1999 הודה באשמה על תקיפה חמורה ואיומי הטרור שהטיח בפני קספרין.
השופט מייקל רואץ' דן אותו לעשרה ימי מאסר, בנוסף לתקופת מבחן של שבע שנים.
הוא הוכרח לשלם קנס של 25 אלף דולר, ונידון למאתיים שעות של עבודות שירות.
בדצמבר 2005, רכשטיינר, לקס לוגר ומרקוס באגוול הורדו מהטיסה ממיניאפוליס, מינסוטה לויניפג, מניטובה עקב המולה שהתרחשה במטוס.