tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנסיך, לא מוכן לקבל את גורלו יוצא למסע לאי הזמן, היכן שחולות הזמן נוצרו במטרה למצוא דרך לשנות את קו הזמן וכך להציל את חייו.
המשחק מוסיף אפשרויות חדשות שלא היו קיימות במשחקים הקודמים בסדרה, במיוחד כאלו הקשורות למערכת הקרב: הנסיך יכול להחזיק שתי חרבות במקום אחת ויכול לקחת את נשקיהם של אויביו, להשתמש בהם ולהשליכם על אויבים אחרים.
מהלכי הלחימה של הנסיך שודרגו וכעת השחקן יכול ליצור רצפים של מתקפות כדי ליצור מתקפות חדשות ("קומבואים").
המשחק מתהדר בטון אפל יותר מקודמו וחלק מהמהלכים של הנסיך רוויים ביותר דם.
בנוסף ליכולותיו להחזיר את הזמן אחורה ולהאט את הזמן מהמשחק הקודם, הנסיך מצויד ביכולת חדשה לשגר מגופו גל קטלני של חול ולנטרל את האויבים מסביבו.
המשחק זכה לביקורות חיוביות ושבחים על מערכת הלחימה המשודרגת ועל הפסקול.
הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים הוא משחק הרפתקאות ופעולה בגוף שלישי בעל נרטיב חצי - ליניארי.
מערכת הקרב שודרגה משמעותית ומציגה הפעם קרב זורם יותר בעל מערכת יצירת קומבואים וכן במשחק ניתן להשתמש בשלל סוגי חרבות אותן אפשר למצוא באזורים סודיים על האי, להשיגם כחלק מהעלילה וכן "בהשאלה" ממפלצות שנהרגו בקרב וכך ליצור קומובואים ייחודיים.
אזורים סודיים על האי ניתנים לגילוי, מכילים בתוכם מלכודות שונות שצליחתן מזכים את הנסיך בתוספת למד החיים ומהווים חלק חשוב מעלילת המשחק.
למשחק ישנם שני סופים: הסוף "הטוב" (שהוא הסוף "הנכון" שאיתו ממשיכים למשחק הבא) והסוף "הרע".
סיום המשחק באחד מהסופים מותנה במציאת (או אי מציאת) כל האזורים הסודיים על האי וקבלתה של חרב מים איתה ניתן להרוג את הדאהקה.
לשחקן ניתנת האפשרות לשלוט בזמן כמו במשחק הקודם וביכולתו לחזור זמן קצר אחורה או להאט את הזמן, דבר שיעיל בקרבות השונים וכן בהתחמקויות ממלכודות ומהדאהקה.
האווירה במשחק מוצגת כאפלה יותר וברקע מתנגנת מוזיקה ערבית משולבת עם מוזיקה מז'אנר "המאטל", דבר שהוסיף "לטון הקודר" של המשחק.
שבע שנים לאחר סיום המשחק הקודם, הנסיך נרדף על ידי ישות אכזרית בשם "הדאהקה" שתפקידה הוא לשמור על רצף הזמן תקין.
כאשר הנסיך שחרר את חולות הזמן במשחק הקודם גורלו היה למות, אך הוא ניצל ממוות וכך בעצם "רימה את גורלו" ועל הדאהקה לתקן את הנזק ולהרגו על מנת שציר הזמן יחזור לזוז כסדרו.
הנסיך שומע מהזקן החכם בממלכה אודות אי מסתורי שעליו לפי האגדה נוצרו חולות הזמן וממנו השליט של אזאד (הממלכה ממנה הגיעה פארה מהמשחק הקודם) הביא את שעון החול הגדול ואת פגיון הזמן לאזאד שבהודו.
הנסיך שם פעמיו לאי ונתקל באישה בשם שאדי שמנסה להטביע את ספינתו במטרה למנוע ממנו להגיע לאי, והנסיך נזרק לים ומאבד את הכרתו לאחר הקרב.
הנסיך מתעורר על אי הזמן ומתחיל במרדף אחרי שאדי ובדרכו עובר דרך שער מיוחד שמעביר אותו לזמן העבר.
הנסיך מגלה את שאדי נלחמת באישה לבושה באדום, הורג את שאדי ומציל את האישה.
האישה מספרת לו ששמה הוא קיילינה ושהיא המשרתת של קיסרית הזמן ושבעוד זמן קצר היא תסיים ליצור את חולות הזמן.
הנסיך מבקש את עזרתה של קיילינה בכדי להיפגש עם הקיסרית ולמנוע את היווצרות החולות.
קיילינה, שלא מאמינה שהנסיך מסוגל, מסייעת לו בכל מקרה ומסבירה לו על שני מגדלים בעלי מערכת גלגלי שיניים שהפעלתם תפתח את הדלת אל הקיסרית.
בדרכו להפעלת שני המגדלים הנסיך נרדף על ידי הדאהקה, אך מצליח להתחמק ומגלה שהדאהקה רגיש למים.
הנסיך מפעיל את שני המגדלים וחוזר לחדר הקיסרית, שם הוא מגלה שקיילינה היא בעצמה קיסרית הזמן ושגורלה הוא למות בידיו של הנסיך ולכן היא שלחה את שאדי למנוע מהנסיך להגיע לאי.
הנסיך נלחם בקיילינה, מצליח להורגה וחוזר להווה, אך מגלה שהדאהקה עדיין רודף אחריו.
הנסיך מבין שבהירגת קיילינה הוא בעצם יצר את חולות הזמן בשוגג מגופה ולכן הגורל (שבו שליט אזאד מוצא את שעון החול והפיגיון והנסיך משחרר את החולות) עדיין נשאר אותו הדבר.
הנסיך מגלה מוצא בדמות מסיכת רפאים מיוחדת שמאפשרת ללובש אותה להתקיים באותו קו זמן עם עצמו מהעבר וכך לתקן את עברו.
הנסיך מוצא את המסיכה וחוזר בזמן לרגע שהוא עצמו הגיע לאי ורוקח תוכנית לפיה הוא ייקח את קיילינה איתו לזמן ההווה ויהרוג אותה שם, כך הוא בעצמו ייצור את חולות הזמן, אבל שליט אזאד לא יימצא אותם באי וכך יימנע מהנסיך לשחרר אותם באזאד.
בזמן ההווה, הנסיך (לבוש במסיכת הרפאים) מוודא שהדאהקה יהרוג את הגרסה האנושית שלו מהעבר, מה שגורם למסיכה לרדת מפניו (מכיוון שבציר זמן זה רק נסיך אחד מתקיים ולכן המסיכה כבר לא אפקטיבית).
הנסיך מתקרב אל חדר הקיסרית ומציע לקיילינה לבוא איתו חזרה לבבל, אך זאת מסרבת וקרב מתפתח שוב, אך הפעם הנסיך גורר איתו את קיילינה להווה.
בזמן הקרב הדאהקה מופיע, הפעם במרדף אחר קיילינה כיוון שהיא לא שייכת לקו זמן זה.
מכאן העלילה מתפצלת לשני סופים:
הנסיך מגלה את כל החדרים הנסתרים באי, פותר את המלכודות ומקבל לרשותו את חרב המים איתה הוא הורג את הדאהקה.
לאחר מכן הנסיך וקיילינה עוזבים את האי ביחד על סירה לכיוון בבל.
בזמן מסעם השניים שוכבים והנסיך חולם על מלחמה שמתרחשת בבבל ועל דמות אפלה מחזיקה בכתר של מלך פרס ומצהירה שכל מה ששייך לנסיך שלה עכשיו ושלה יהיה תמיד וכך המשחק נגמר.
הסוף הוא הסוף "האמיתי" של המשחק והמשחק הבא בסדרה מתחיל מהנקודה הזאת.
הסוף הרע מתקיים כאשר השחקן לא מוצא את כל החדרים הנסתרים באי ולכן לא מקבל לרשותו את חרב המים.
הנסיך נלחם בקיילינה בזמן ההווה והדאהקה מגיע על מנת להורגה כיוון שהיא לא שייכת לקו זמן זה.
לאחר מכן הדאהקה מרוקן את הנסיך מכוחות הזמן שלו ולוקח ממנו את המדליון.
הנסיך שם פעמיו חזרה לבבל לבדו ומגלה שהיא תחת מלחמה.
קולו של הזקן מתחילת המשחק נשמע ברקע אומר "אתה לא יכול לשנות את גורלך" והנסיך שואל בייאוש "מה עשיתי?".
סוף זה הוא לא הסוף "האמיתי" והמשחק הבא לא קשור אליו.
המשחק, כמו גם המשחק הקודם לו "הלוחם שבפנים" מכיל מסע בזמן שמשנה את המציאות.
בניגוד לשיערו הקצר ולבגדיו המלכותיים מהמשחק הקודם, שיערו של הנסיך ארך והוא לבוש בשריון על גופו.
המדבבים של המשחק גם הם הוחלפו והנסיך מדובב על ידי רובין אטקין דאונס במקום יורי לוונטל שדיבב אותו במשחק הקודם.
המדובבת של קיילינה היא השחקנית האיטלקייה מוניקה בלוצ'י.
הפסקול גם הוא השתנה ומשלב בתוכו מוזיקה ערבית וז'אנר "מאטל" מסוגת הרוק.
על פי חברת Ubisoft המשחק מכר בחודש כ-1.9 מיליון יחידות וגרסת הפלייסטיישן 2 קיבלה את אות "הזהב" בעקבות 200,000 עותקים שנמכרו בבריטניה.
האתר Eurogamer נתן למשחק ביקורת פושרת בטענה שהמשחק עצמו לא בוגר כמו קודמו ושאלמנטים כגון דם ואיברים נשיים מוצנעים שולבו בו בטעם רע.
אתר הקומיקס Penny Arcade צחק על המשחק ודמותו של הנסיך הושוותה לדמות של אדם גותי.
הנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטרתרן (כונה גם הנרי פרדריק; 7 בנובמבר 1745 – 18 בספטמבר 1790) היה ילדם השישי ובנם הרביעי של פרדריק, נסיך ויילס ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג.
הוא היה אחיו הצעיר של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בעקבות נישואיו בשנת 1771 לבת ממשפחה פשוטת עם בניגוד לרצונו של המלך חוקק חוק הנישואים המלכותיים 1772.
הנסיך הנרי נולד ב-7 בנובמבר 1745 בבית לסטר שבלונדון לפרדריק, נסיך ויילס ולאשתו אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג.
ב-22 באוקטובר 1766, ממש לפני יום הולדתו העשרים ואחת, מונה ההנסיך לדוכס קמברלנד וסטראת'רן ולרוזן דבלין.
ב-4 במרץ 1767, הנרי התחתן לפי הטענות עם אוליב וילמוט (לימים גברת פיין), פשוטת עם, בטקס סודי.
על פי הדיווחים לזוג נולדה ילדה אחת, אוליביה וילמוט (1772–1834), אם כי אבהותו של הדוכס מעולם לא הוכחה.
אוליביה וילמוט נישאה לג'ון תומאס סרס (1759–1825) ומאוחר יותר קיבלה את התואר "הנסיכה אוליביה מקמברלנד", מינוי שנוי במחלוקת.
הנרי קיים יחסים גם עם אן אליוט .
הנרי התגורר עמה בבית ברחוב היווני בסוהו (לונדון), שם נפטרה לאחר מחלה ב-1769.
בשנת 1768, בגיל 22, הנרי מונה לפרח קצונה (צי מלחמתי) בהצי המלכותי הבריטי ונשלח לקורסיקה ב-HMS Venus .
עם זאת, הוא חזר בספטמבר כאשר הספינה הוחזרה בעקבות הפלישה הצרפתית ל.
הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה בשנה שלאחר מכן ותת אדמירל ב-1770.
הנישואים גרמו לקרע עם המלך, שלא הסכים לחתונת נסיך עם פשוטת עם, והיוו את הזרז לחקיקת חוק הנישואים המלכותיים 1772, שאסר על כל צאצא של ג'ורג' השני, מלך בריטניה להתחתן ללא רשותו של המונרך.
לא היו ילדים מנישואים אלה.
בשנת 1775 הקים הנרי את צי קמברלנד , שלימים הפך למועדון היאכטות המלכותי של התמזה .
הוא הועלה לתפקיד סגן האדמירל הלבן ב-1776, אדמירל כחול ב-1778, ואדמירל לבן ב-1782.
הנרי מת בלונדון ב-18 בספטמבר 1790. אלמנתו נפטרה ב-1808.
22 באוקטובר 1766 - 18 בספטמבר 1790: הוד מלכותו הדוכס מקמברלנד וסטרתרן
כינויו המלא של הנסיך היה "הנסיך הגבוה ביותר, האדיר והמפואר ביותר הנרי פרדריק, דוכס קמברלנד וסטרתרן, רוזן דבלין, אביר המסדר האציל ביותר של הברית".
הנרי קיבל את זכות השימוש בסמל הממלכה, תוך הוספת תווית ארג'נט בת חמש נקודות, המרכזית נושאת צלב והנקודות האחרות נושאות פלר דה ליס תכול.
הנסיך הפרסי הוא משחק אקשן, הרפתקאות ופלטפורמה שפותח על ידי האולפן "יוביסופט מונטריאול" והופץ על ידי חברת "יוביסופט".
המשחק הוא המשחק השביעי בסדרת משחקי "הנסיך הפרסי" והאתחול השני שנוצר לסדרה, המתמקד בנסיך שעובר הרפתקאות חדשות שלא קשורות לחולות הזמן.
המשחק יצא לאור ב-2 בדצמבר 2008 עבור קונסולות הפלייסטיישן 3 והאקס בוקס 360 וב־9 בדצמבר 2008 למחשב האישי.
בנוסף לאלו, המשחק גם הופץ גם לקונסולות ה-Mac OS X וה-Cider.
בנוסף, חברת המשחקים Gameloft הוציאה לאור משחק הבנוי על מנוע ה-JAVA עבור טלפונים סלולריים בגרפיקת דו מימד.
המשחק מתרחש בפרס העתיקה ועוקבת אחר נסיך ללא שם שמוצא את עצמו בארץ מסתורית לאחר שסופת חול העיפה אותו הרחק ממסלולו.
בארץ המסתורית, הנסיך פוגש באישה בשם אליקה וחייב לעבוד לצידה בכדי לכלוא שד מרושע בשם אהרימן, שהחריב את הארץ לאחר ששוחרר מכלאו על ידי אביה של אליקה.
השחקן מצליח לעבור באזורים השונים בעזרת שימוש ביכולות הפארקור של הנסיך ולחימה באויבים שונים.
אלמנטים רבים המופיעים במשחק הושאלו מדת הזורואסטריאניזם, דת פרסית עתיקה.
המשחק קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ומכר כ-2.2 מיליון עותקים (נכון לינואר 2009).
חבילת הרחבה שמשמשת כאפילוג יצאה לאור בחודש מרץ 2009. המשחק היחיד שממשיך את עלילת המשחק הזה הוא המשחק "Prince Of Persia: The Fallen King" ששוחרר לקונסולת ה-Nintendo DS בשנת 2008.
המשחק סובב סביב הגעה אל מקומות וחקירתם בעזרת אמנות הפארקור, יחד עם לחימה באויבים ופתירת חידות לכל אורכו.
השחקן לוקח פיקוד על דמותו של נסיך חסר שם המלווה על ידי דמות הנשלטת על ידי המחשב בשם אליקה.
השחקן עושה שימוש ביכולותיו האקרובטיות של הנסיך, כפפותיו (המאפשרות לו להיצמד למשטחים), חרבו וקסם שמופק מאליקה העוזרים לשניים להמשיך בדרכם.
המשחק מציג עולם פתוח המאפשר לשחקן לנוע לכל נקודה שירצה בעולם מתי שירצה.
בהתאם להתקדמות השחקן, אזורים שהשחקן ביקר בהם קודם הופכים למאתגרים יותר כשמבקרים בהם שוב.
אך לאחר שהשחקן "מרפא" אזור מסוים במפה, המלכודות שבו מנוטרלות והשחקן יכול להתקדם שם בבטחה וללא חשש.
המלכודות במשחק הן "התגשמות פיזית" של השד אהרימן ונראות כמעין בועות שחורות הבולעות את השחקן כאשר הוא מתקרב אליהן, אך השחקן יכול להימנע מהן בעזרת אקרובטיקה.
בנוסף לחקירת אזורים, הנסיך משתמש באקרובטיקה במהלך קרבות עם האויבים במשחק ובחלק מהתרגילים השחקן נעזר באליקה במטרה לתקוף את האויבים בדרכים שונות.
בחלק ממפות המשחק ישנן לוחות קסומים בעזרתן הנסיך יכול לעבור לאזורים אחרים בשיתוף פעולה עם אליקה ביחד.
השחקן אינו מסוגל "למות" במשחק כיוון שתמיד כשהוא ייפול בזמן טיפוס או ייקבל נזק מאויב, אליקה תמיד תחלץ אותו.
בחבילת ההרחבה, נוסף קסם חדש לאליקה בעזרתו היא יכולה לחדש חפצים שנהרסו במהלך המסע וכן מהלכי קרב חדשים לנסיך.
במשחק ה-DS, עט הסטיילוס משמש את השחקן לביצוע תרגילים אקרובטיים ומתקפות קרב בעזרת לחיצה איתו על מסך המגע של הקונסולה.
כמו כן, הסגנון האמנותי של המשחק השתנה במטרה להתאים אותו לביצועים של הקונסולה.
בנוסף, לשחקן יש אפשרות להחליף בין הנסיך לבין זאל ובעזרתם לפתור חידות שונות במהלך המשחק.
המשחק מתרחש בממלכה חסרת שם באזור פרס הנשלטת על ידי דת הזורואסטריאניזם.
אלפי שנים לפני תחילת העלילה התקיים מאבק כוח בין השד אהרימן לשד אורמזד.
כתוצאה מהמאבק, אורמזד ואנשיו, שבט האוהורה הצליחו לכלוא את אהרימן ואת עוזריו המושחתים בתוך עץ החיים.
לאחר מכן, אורמז עזב את עולם החיים והפקיד את השמירה על העץ על ידי שבט האוהורה.
במהלך השנים שעוברות, השבט מאבד מכוחו ועוזב את הממלכה.
מעט לפני תחילת המשחק, אהרימן צבר כוח מחדש ועומד להשתחרר מעץ החיים.
המשחק מתחיל כשהנסיך (זהו שמו במשחק ולא מוסבר האם הוא חלק ממשפחת מלוכה או לא) מחפש אחר החמור שלו, פארה (אזכור לשמה של בת זוגו של הנסיך מטרילוגיית "חולות הזמן") בעיצומה של סופת חול קטלנית.
הנסיך נתקל באליקה, נסיכה משבט האוהורה שנמלטת מחיילים.
השניים מצליחים להבריח את החיילים בעזרת קסם האור השוכן באליקה, אותו היא גילתה לראשונה במהלך הקרב.
הנסיך עוקב אחריה למקדש שבתוכו ישנו עץ בשם "עץ החיים".
במקדש, אביה של אליקה, מלך השבט נלחם נגד השניים.
לאחר שהקרב מסתיים, המלך משתמש בחרבו כדי לכרות את העץ ובעשותו כך הוא משחרר את אהרימן לחופשי.
הנסיך ואליקה בורחים מהמקדש ומגלים שהעולם סביבם הזדהם באפלה.
אליקה מסבירה לנסיך שכדי להחזיר את המצב לקדמותו, עליהם לרפא את כל אזורי הממלכה שנדבקו בחשיכה.
במהלך משימתם, הצמד נתקל בעוזריו של אהרימן, שהם בעצמם אנשים שסגרו עסקאות עם אהרימן בשביל כוחות אפלים וכעת משרתים אותו: הלוחם, הצייד, האלכימאי והפילגש המנסים למנוע מהם לרפא את הממלכה.
במהלך המסע מתגלה שאליקה מתה לפני תחילת העלילה ואביה לקח את גופתה לאהרימן ועשה עמו עסקה בכדי להחזיר אותה לחיים, אך בעקבותיה הוא הופך לאפל ומושחת בעצמו.
לאחר שחזרה לחיים, אליקה גילתה שבגופה ישנם כוחות קסם הקשורים לאלמנט האור (תודות לאורמזד) ובמהלך המסע כוחותיה מתעצמים.
לאחר שריפאו את כל אזורי הממלכה ולאחר שניצחו את כל עוזריו של אהרימן, אליקה והנסיך חוזרים בחזרה למקדש כדי לכלוא את אהרימן, אך מותקפים על ידי המלך ומגלים שכוח האפלה השחית אותו לגמרי.
הם מביסים אותו ורגע לפני שהוא מת, המלך קורא בשמה של אליקה, סמל לאנושיותו.
אהרימן משתחרר והצמד נלחם בו, אך מגלים שאליקה צריכה להקריב את חייה כדי לכלוא אותו מחדש בעץ (וכך העסקה עם המלך תתבטל).
אליקה מבצעת את הכישוף, כולאת את אהרימן ומתה.
הנסיך נושא את גופתה של אליקה בחזרה למקדש ומבצע מחדש את העסקה עם אהרימן, בכך אליקה חוזרת לחיים ואהרימן משתחרר.
המשחק מסתיים כשהנסיך נושא את אריקה המתעוררת לעבר המדבר, בזמן שמאחוריהם המקדש נהרס והאפלה משתחררת ומתפזרת בעולם.
חלק זה של העלילה נמצא ב-DLC (הרחבה בתשלום) ולא במשחק הבסיס.
לאחר שהנסיך שחרר את אהרימן מחדש בשביל להחיות את אליקה המתה, השניים נסוגו למתחם תת-קרקעי בממלכה.
אליקה, שכועסת על הנסיך שהחיה אותה (ובכך הקריב את עתיד העולם) נוטשת אותו.
למרות זאת, השניים מתאחדים ונלחמים באביה של אליקה (עליו אהרימן השתלט) בשנית.
הם בורחים ומצליחים לעזוב את המתחם בחיים לפני שהוא מתרסק לגמרי.
אף על פי שהיא כועסת על הנסיך, הנסיך מסביר לה שבזה שהוא החיה אותה הוא העניק לשניים סיכוי נוסף להילחם נגד אהרימן ולהשמיד אותו אחת ולתמיד, ללא צורך במותה של אליקה.
לאחר שהשניים הורגים את המלך באופן סופי, אליקה עוזבת כדי להכין את אנשי השבט לקרב בזמן שהנסיך שבור הלב נשאר מאחור עם אהרימן שבינתיים מגדיל את כוחו.
המשחק "המלך הנופל" הוא משחק לקונסולת ה-Nintendo DS ועלילתו ממשיכה את עלילת המשחק הראשי והאפילוג.
לאחר שהנסיך ואליקה התפצלו, אליקה נשארה עם שבט האוהורה ומקווה להנהיג מרד כנגד השד אהרימן.
הנסיך שם פעמיו לעיר "השחר החדש" בחיפוש אחר המלך שלה, בתקווה שהוא יוכל לזמן את שד האור אורמזד שיוכל לעצור את אהרימן בשנית.
בהגיעו לעיר, הנסיך מוצא חבר חדש ושותף למסע בשם זאל, שמציג את עצמו כאחד מיועציו החכמים של המלך ומצטרף לנסיך במטרה לעצור את אהרימן.
בהמשך, זאל חושף כי רוחו של המלך נחצתה לשתיים: האחת הפכה לאפלה ומפלצתית והשניה היא זאל בעצמו.
"האב הקדמון", דמות שייעצה לנסיך ולזאל במהלך מסעם, מדריך אותם למצוא כוח מיוחד על מנת שיוכלו להציל את העיר.
הכוח מסייע לזאל ולנסיך להתאחד לישות אחת בעלת כישורי הלחימה של זאל וכישורי האקרובטיקה של הנסיך, יחדיו הם מצליחים להילחם בחציו המרושע של המלך.
לאחר שחציו האפל של המלך מת, זאל גם הוא נעלם.
הנסיך מצליח לשחרר את העיר מהאפלה של אהרימן בעזרת שימוש בחותם של העיר.
בסוף המשחק, האב הקדמון משאיר הודעה לנסיך לפיה בבוא הזמן כוח חדש יתגלה וחבר חדש יגיע לעזרתו.
בשנת 2006 קובץ שמתאר את הקונספט של המשחק הודלף לרשת האינטרנט, אך המשחק הוכרז באופן רשמי רק בשנת 2008.
היוצרים הצהירו שמערכת האקרובטיקה והקרב תהיה דומה לטרילוגיית "חולות הזמן", אך במקום להילחם בקבוצות של אויבים זו זמנית, השחקן יילחם נגד אויב אחד בכל פעם.
יוצרי המשחק הצהירו שעל מנת לתת לשחקן חווית קרב טובה יותר, כל אויב במשחק נוצר באופן שונה מאשר אויבים אחרים, מה שמצריך את השחקן להתרגל לטכניקת לחימה אחרת בכל פעם מחדש.
הביקורות למשחק היו ברובן חיוביות:
גרסאות ה-XBOX 360, הפלייסטיישן 3 והמחשב האישי קיבלו דירוג של 85% על פי האתר Metacritic.
הנסיך הקטן היא סדרת טלוויזיה מונפשת לילדים, אשר מבוססת על ספר בעל אותו שם מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי.
הסדרה שודרה בישראל בערוץ הילדים בדיבוב לעברית שהופק באולפני "דאבי דאב" החל משנת 2012 עד שנת 2017.
מאיה בר שלום: שושנה / דמויות שונות
יורם יוספסברג: נחש / דמויות שונות
במהלך המחצית הראשונה של מלחמת העולם הראשונה (1914–1916) כתב בארטוק את מחזה המחול.
הבכורה נערכה בשנת 1917 בבית האופרה של בודפשט בניצוחו של אגיסטו טנגו כמנצח אורח, לאחר שאף אחד משבעת המנצחים של בית האופרה באותה תקופה לא היה מוכן לנצח על היצירה.
מיקלוש באנפי עיצב את התפאורות וצייר את התלבושות, והבמאי היה בלה באלאז'.
היצירה היא מחזה מחול ובדיוק כמו האופרה - נוצרה לטקסט של בלה באלאז'.
הסיפור "הנסיך המגולף מעץ" יצא לאור בכתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט ב-1912 ולפי זכרונותיו של הסופר, בארטוק עצמו ביקש אותו לכתוב את הלברית למחזה המחול.
בכל מקרה, המלחין החל להלחין את מחזה ההמחול באפריל 1914.
בשמש הבוקר, הנסיכה המלכותית יוצאת מטירתה ומשחקת ברישול בקצה היער.
הנסיך המלכותי יוצא מהטירה השכנה לראות את העולם.
הפיה מזמינה את הנסיכה לחזור ובכך מונעת משתי הדמויות להיפגש ביניהן, אבל הנסיך מביט בנערה דרך החלון ומתאהב בה.
זהו הקונפליקט הבסיסי של היצירה.
בהוראת הפיה, הטבע המרדני אינו מאפשר לנסיך (בן המלך) להגיע לנסיכה בשל הצבת מכשול על דרכו, אך למרבה המזל, הנסיך עובר את המכשול שנוצר על ידי היער שהתעורר והנחל היוצא מאפיקו ויכול היה לפגוש שוב את הנערה.
הוא מגלף בובה שאיתה הוא מפתה את הנסיכה לצאת מהטירה שלה.
אלא שהנסיכה לא שמה לב לנסיך האמיתי, במקום זאת היא רוקדת עם הבובה שהפיה הפיכה בה חיים.
הנסיך העצוב מוצא נחמה בטבע.
הפיה נותנת לו גלימת פרחים וכתר פרחים.
הנסיכה מוכנה לקבל בברכה את הצעיר שחוזר כמלך היער, על אחת כמה וכמה שהנסיך המגולף מעץ נע יותר ויותר בקושי, ולבסוף הופך לחתיכת עץ חסר חיים.
אבל הנסיך האמיתי מפנה עורף לנסיכה, וגם היער עומד בדרכה.
והנסיכה אינה יכולה לחדור לסבך העצים.
היא משליכה את הפאר המלכותי שלה וגוזזת את שערה.
אז הנסיך מושך אותה אליו, והם יוצאים לדרך ביחד, בעוד הטבע נרגע סביבם.
בצליליה של המוזיקה, הטוהר והרעננות של שיר העם ההונגרי עולים על גדותיהם, אבל נוכל לזהות בו גם את טון הווידוי והאישי של התשוקה שכבר נשמעה במוזיקה של "טירת הנסיך כחול הזקן".
המוזיקה של בארטוק מחלקת את הסיפור הזה לשלושה שלבים עיקריים.
המחבר עצמו אמר על כך:
בארטוק מצייר את דמויות המחול עם קווי המתאר הברורים של מוזיקת העם, ומתאר את הטבע בשירה נוגעת ללב.
מוזיקת טבע ונשמה רומנטית המתייחסת לתקופת וואגנר, הטון הגרוטסקי והאירוני האופייני כל כך למלחיני מרכז אירופה של אותה תקופה (בובת עץ), לעומת זאת הלחנים דמויי שירי העם המשמשים כבסיס לצליל האגדות (מחול הנחל, גילוף מקל) הם התייחסות לסגנון ה"אר נובו הלאומי ההונגרי" של תחילת המאה ה-20.
יצירה זו מכילה את התזמור הגדול ביותר שברטוק כתב אי פעם:
כלי נשיפה מעץ: 4 חלילים (כפיל שלישי בפיקולו 2, רביעי בפיקולו 1),
4 אבובים (שלישי בקרן אנגלית 2, רביעי בקרן אנגלית 1),
4 קלרינטים (כפיל שלישי בקלרינט E-flat, רביעי בקלרינט בס), 4 בסונים (כפיל שלישי ורביעי על קונטרבסונים),
סקסופון אלט ב-E♭, סקסופון טנור ב-B♭ (כפיל בסקסופון בריטון ב-E♭)
כלי נשיפה: 4 קרן יער, 6 חצוצרות (4 חצוצרות ו-2 קורנטות, כולם ב-B♭), 3 טרומבונים, טובה
כלי הקשה (טמפאניסט ו-5 נגנים): טימפני, תוף בס, מצלתיים, תוף צר, תוף שדה, משולש, גונג, גלוקנשפיל, קסילופון, קסטנייטות
2 נבלים, סלסטה ל-4 ידיים
כלי קשת: 16 כינורות ראשונים ו-16 שניים, 12 ויולות, 10 צ'לו, 8 קונטרבס
בהמשך הלחין ברטוק סוויטה וסוויטה קטנה מהמוזיקה של מחזה המחול בן המערכה האחת לביצועים דמויי קונצרט.
סוויטת התזמורת הבנויה מהמוזיקה של מחזה ההחול הוצגה לראשונה בבודפשט ב-1931.
ספר כיס שחור (ארכיון בארטוק, בודפשט: BH206) fol.
סקיצות תזכיר, תוכנית סצנה והערות על כלי נגינה ועיבודים בעמודים נפרדים (ארכיון בארטוק, בודפשט: BH222, 2016).
הנסיך הירוק הוא סרט תיעודי ישראלי-בריטי-גרמני משנת 2014 בבימויו של נדב שירמן.
הוא מבוסס על האוטוביוגרפיה של מוסב חסן יוסף, "בן החמאס".
הסרט קיבל ארבעה פרסים: פרס אופיר (2014), פרס הקהל במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה (2014), פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס (2014) והסרט התיעודי הטוב ביותר בפרס הסרט הבווארי (2015).
הסרט מגולל את סיפורו של מסעב חסן יוסף, בנו של מנהיג חמאס, שייח חסן יוסף, שבמשך עשר שנים היה מרגל של השב"כ.
הסרט התיעודי כולל בעיקר ראיונות עם מסעב חסן יוסף ועם המפעיל שלו גונן בן יצחק, וצילומים מקוריים מהאירועים שסוקרו, בעיקר מהאינתיפאדה השנייה.
הוא מכסה את מאמצי המלחמה בטרור של ישראל באותה תקופה.
הנסיך ונערת השעשועים הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1957 בהפקה ובימוי של לורנס אוליבייה שגם משתתף בסרט בתפקיד הראשי לצדה של מרילין מונרו.
התסריט הוא של טרנס רטיגן והוא מבוסס על המחזה שלו "The Sleeping Prince" שהועלה בווסט אנד בלונדון בשנת 1953 עם לורנס אוליבייה וויויאן לי בתפקידים הראשיים.
הופעתה של מרילין מונרו עוררה עניין רב ובשנת 2011 הופק הסרט השבוע שלי עם מרילין המספר על ההתרחשויות מאחורי הפקת הסרט, עם מישל ויליאמס בתפקיד מרילין מונרו.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי באפט"א לקולנוע:
פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי - לורנס אוליבייה
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי - מרילין מונרו
פרס באפט"א לתסריט הבריטי הטוב ביותר - טרנס רטיגן
סיביל ת'ורונדייק זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר מטם National Board of Review.
השנה 1911, לכבוד הכתרתו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת מגיעים אורחים רמי מעלה מארצות שונות ובהן קרפטיה (מדינה פיקטיבית בבלקן).
בראש המשלחת משם נמצא יורש העצר הנסיך צ'ארלס (לורנס אוליבייה), יחד עם בנו המלך ניקולאס (ג'רמי ספנסר) שיוכתר למלך כשיגיע לגיל 18 בעוד 18 חודשים וסבתו של ניקולאס, המלכה האלמנה (סיבל ת'ורונדייק).
צ'ארלס הוא אלמן בן 45 חמור סבר שמתהלך כל הזמן עם מונוקול בעינו.
המצב הפוליטי באירופה מתחיל לגעוש וממשלת בריטניה מייחסת חשיבות רבה לקרפטיה למרות שהיא מדינה קטנה.
הבריטים רוצים שהיא תתמוך בההסכמה המשולשת ולא תתמוך בקיסרות הגרמנית לשם זה היא ממנה את עובד משרד החוף, נורת'ברוק (ריצ'רד וואטיס) להתלוות לנסיך ולספק לו את כל צרכיו.
נורת'ברוק לוקח את הנסיך להצגה בתיאטרון ולאחריה נפגש הנסיך עם השחקניות ושם עיניו על אלסי מרינה (מרילין מונרו), שחקנית צעירה בלונדית יפהפייה מארצות הברית.
למחרת מביא לה נורתברוק מכתב הזמנה לסעודה עם הנסיך בשגרירות קרפטיה ומדריך אותה איך להתנהג.
הוא מכיר גם את כוונותיו הזדוניות של הנסיך ומודיע כי ייכנס באמצע ויודיע לה כי עליה לעזוב היות שדודתה בבית חולים...
בפגישה הראשונה אלסי משתכרת ומאבדת הכרתה ונישאת למיטה בבית השגרירות.
בפגישה השנייה מבשם הנסיך את החדר ומזמין כנר שינגן מאחורי הדלת.
הם מתחילים להתנשק ולהתקרב אך ת'ורונדייק מפסיק אותם במפתיע.
אלסי מוצאת חן בעיני המלכה האלמנה שממנה אותה כמלווה שלה בטקס ההכתרה.
אלסי נוסעת בכרכרה ההדורה יחד עם הנסיך, חמותו ות'ורנדייק ובעברם ליד התיאטרון מנופפות לה חברותיה השחקניות...
ניקולאס לא סובל את המשטר הדיקטטורי של אביו ומנהל בהסתר מגעים עם השגריר הגרמני.
זה נודע לנסיך שזועם על בנו אבל אלסי מצליחה לפשר ביניהם ומקבלת יחס כבוד משניהם.
היא מתחילה להתאהב בנסיך ולפני שהוא חוזר לקרפטיה היא מקבלת מתנות מכולם.
הנסיך אומר לה כי בעוד 18 חודשים יהפוך לאזרח חפשי והיא מודיעה לו כי בעוד 18 חודשים יסתיים החוזה שלה עם התיאטרון...
שם השחקן/יתשם הדמותהערותלורנס אוליבייההנסיך צ'ארלסיורש העצר של קרפטיהמרילין מונרואלסי מרינהשחקניתסיביל ת'ורונדייקהמלכה האלמנהג'רמי ספנסרניקולאסהמלך המיועד של קרפטיהריצ'רד וואטיסנורת'ברוקנציג משרד החוץ
הנסיך ויג'איה (בערך 543–505 לפנה"ס) היה מלך אגדי של , בצפון-מערב האי סרי לנקה.
שלטונו הוזכר לראשונה בכרוניקה "".
אומרים שהוא הגיע לסרי לנקה עם שבע מאות מאנשיו לאחר שגורש מממלכת האגדית.
עם זאת, אין הוכחות ארכאולוגיות לכך.
לאחר שהגיעו לאי, ויג'איה ומתיישביו הביסו יאקשות ליד "תאמנה" (טמבאפאני) והחליפו את התושבים המקוריים.
בסופו של דבר ויג'איה התחתן עם קובני, בתו של מנהיג יאקשה והעניק בכך לגיטימציה לשלטונו באזור.
ארבע גרסאות של האגדה מסבירות את מוצאם של הסינהלים.
בכל הגרסאות מגיע נסיך לאי לנקה ומקים קהילה שהתפתחה לעם הסינהלי.
ה"מהאוואמסה" וה"דיפאוואמסה" מזהים את הנסיך כוויג'איה, ולשתי האגדות האחרות יש שמות שונים לנסיך.
: בגרסה זו, סבתו של ויג'איה היא נסיכה שמוצאה בממלכות ו (בנגל ואודישה של ימינו).
היא יולדת שני ילדים עם "סינהא" ("אריה"), שמחזיק אותם בשבי ביער.
לאחר שהנסיכה וילדיה נמלטו משביים, בנה הורג את סינהא.
הנסיך ויג'איה, בנו של סינהאבאהו, מייסד את ממלכת סינהאפורה.
הוא הופך לנסיך-עוצר של סינהאפורה, אך מוגלה עם 700 מתומכיו ללנקה בגלל מעשיו הרעים.
בגרסת מהאוואמסה יש סתירה; הבודהה גירש את כל היאקשות לאי ג'ירידיפה במהלך ביקור מוקדם יותר בלנקה, אך ויג'איה נתקל מאוחר יותר ביאקשות בלנקה ויאקשיני (יאקשה נקבה) בשם קובני הופכת למלכתו.
קובני עוזרת לוויג'איה להרוס את עיר היאקשה סיריסאוואתו, ויש לו שני ילדים איתה.
עם זאת, ויג'איה חייב להתחתן עם נסיכה ממעמד הקשטריה כדי להיות שליט לגיטימי; הוא מתחתן עם בתו של המלך פנדו (המזוהה עם ) ששולח נשים אחרות ככלות עבור מלוויו של ויג'איה.
קובני ושני ילדיה עוזבים לעיר היאקשה לנקאפורה, שם היא נהרגת על ידי בני יאקשה בשל בגידה בהם.
ויג'איה מת ללא יורש; פנדובסאדווה, בנו של אחיו התאום סומיטה, מגיע מהודו ולוקח אחריות על הממלכה של ויג'איה.
בני הקהילה שהוקמה על ידי ויג'איה הם האבות הקדמונים של הסינהלים.
"דיפאוואמסה": גרסה זו קודמת למהאוואמסה.
היא דומה לגרסת המהאוואמסה, אבל משמיטה את קובני (ויאקשות אחרים) ואת הנסיכה הדרום הודית.
הדיווח של שוואנדזאנג: הנסיכה, שנחטפה על ידי הסינהא (אריה), מגיעה מדרום הודו.
אין אזכור של ואנגה, קאלינגה או לאלה.
היא ושני ילדיה בורחים מהשבי של סינהא לממלכת הולדתם בדרום הודו.
בנה, צ'יה-ססה-צו ("לוכד אריות", או סינהאבאהו) הורג מאוחר יותר את אביו סינהא.
אף על פי שהוא מקבל פרס, הוא מוגלה בספינה על מעשה רצח האב.
צ'יה-ססה-צו נוחת על רטנאדיפה (לנקה, "אי אבני החן"), ומתיישב שם.
הוא מתחיל לתקוף סוחרים ימיים שמגיעים לאי ומחפשים אבני חן.
צ'יה-ססה-צו לוכד את ילדיהם של הסוחרים וחס על חייהם ויוצר קהילה.
יש לו ילדים עם אישה אלמונית וצאצאיו מחלקים אנשים לקאסטות, מה שמוביל למערכת הקאסטות; הם גם מנהלים מלחמות, מרחיבים את שטחם.
הקהילה של צ'יה-ססה-צו מולידה את הסינהלים, ויאקשות אינם מוזכרים בגרסה זו.
גרסת ולאהאסה ג'טאקה: גרסת ג'טאקה זו מתוארת בציורי מערות אג'אנטה של הודו ("סימהאלה אוואדאנה" במערה 17).
הנסיך שמגיע לאי הוא סוחר בשם סינהאלה, בנו של סינהא.
הוא ו-500 מתומכיו מפליגים לאי רטנאדיפה, שם הם מקווים למצוא אבני חן בעיר סיריסאוואתו.
הם נטרפים וניצלים על ידי היאקשות, האורבים לסוחרים מספינות טרופות.
היאקשות מתיימרים להיות אלמנות של סוחרים שביקרו קודם לכן באי.
סינהאלה מתחתן עם המלכה שעמדה בראש היאקשות, אבל אז מגלה את זהותם האמיתית.
הוא ו-250 מאנשיו בורחים מהאי על סוס מעופף בשם ולאהאסה.
המלכה של היאקשות עוקבת אחריהם לממלכת האב שלו ומציגה את עצמה בפני אביו, סימהא, כפי שנעשה לה עוול על ידי הנסיך.
סימהא נותן לה מחסה, אבל היא טורפת אותו ואת שאר בני משפחתו מלבד הנסיך.
לאחר מכן היא חוזרת לרטנאדיפה, שם היא זוללת את 250 התומכים הנותרים של סינהאלה.
סינהאלה יורש את אביו כמלך, ומוביל משלחת צבאית לרטנאדיפה.
הוא מביס את היאקשות, ומקים את הממלכה הסינהלית.
לפי ה"מהאוואמסה", מלך (האזור ההיסטורי בנגל) התחתן עם נסיכה בשם "מאיאוואטי" מהממלכה השכנה (באודישה של ימינו).
לזוג נולדה בת, סופאדווי, שעל פי הנבואה תזדווג עם מלך החיות.
בבגרותה, הנסיכה סופאדווי עזבה את ואנגה כדי לחפש חיים עצמאיים.
היא הצטרפה לשיירה בכיוון מגדהה, שהותקפה על ידי סינהא ("אריה") ביער באזור לאלה (או לאדה).
ה"מהאוואמסה" קורא לסינהא אריה; אולם לפי כמה מתורגמנים מודרניים, סינהא היה אדם פורע חוק בהמי שחי בג'ונגל.
לאלה מזוהה כ של בנגל (חלק מהמדינה ההודית של מערב בנגל) או , חלק מגוג'ראט של ימינו.
סופאדווי נמלטה מההתקפה, אך נתקלה שוב בסינהא.
סינהא נמשך אליה והיא ליטפה אותו, מודעים לנבואה.
הוא החזיק את סופאדווי בשבי במערה, ונולדו להם שני ילדים: בן בשם (או סיהאבאהו, "אריה חמוש") ובת בשם סינהאסיוואלי (או סיהאסיוואלי).
כשהילדים גדלו, סינהאבאהו שאל את אימו מדוע היא וסינהא נראים כל כך שונים.
לאחר שסיפרה לו על מוצאה המלכותי, הוא החליט לנסוע לוואנגה.
בזמן שסינהא היה בחוץ, סינהאבאהו נמלט מהמערה עם סופאדווי וסינהאסיוואלי.
הם הגיעו לכפר, שם פגשו מצביא מממלכת ואנגה.
המצביא היה בן דוד של סופאדווי, ולאחר מכן התחתן איתה.
סינהא החל להרוס כפרים כדי למצוא את משפחתו הנעדרת.
מלך ואנגה הכריז על פרס לכל מי שיכול להרוג את סינהא, וסינהאבאהו הרג את אביו כדי לתבוע את הפרס.
בזמן שסינהבאהו חזר לבירה, מלך ונגה מת.
סינהאבאהו הוכתר למלך החדש, אך מאוחר יותר העביר את המלוכה לבעלה של אימו (המצביא).
בשובו למקום הולדתו בלאלה, הקים את העיר (או סיהאפורה).
סינהאבאהו התחתן עם אחותו, סינהסיוואלי, ונולדו להם 32 בנים (16 זוגות תאומים).
ויג'איה סינג ("המנצח הגדול") היה בנם הבכור, ואחריו אחיו התאום סומיטה.
מיקומה של סינהאפורה אינו ידוע בוודאות.
היא זוהתה עם במערב בנגל (באזור ראדה או ראר) או סינגהפור, ליד ג'ג'פור באודישה.
אלו המזהים את ממלכת לאלה עם גוג'ראט של ימינו ממקמים אותה ב של ימינו.
תאוריה אחרת מזהה אותו עם הכפר , ליד באנדרה פרדש.
היא מוקמה גם בתאילנד של ימינו או בחצי האי המלאי.
ויג'איה הפך ל על ידי אביו, אך הוא וחבורת חסידיו נודעו לשמצה במעשים האלימים.
לאחר שהתלונות החוזרות ונשנות שלהם לא הצליחו לעצור אותו, אזרחים בולטים דרשו להרוג את ויג'איה.
לאחר מכן, המלך סינהאבאהו גירש את ויג'איה ו-700 חסידיו מהממלכה.
ראשיהם של הגברים היו מגולחים למחצה, והם הועלו על ספינה שיצאה לים.
נשותיהם וילדיהם של 700 הגברים נשלחו בספינות נפרדות.
ויג'איה וחסידיו נחתו במקום שנקרא ; הנשים נחתו במקום שנקרא מאהילאדיפקה, והילדים נחתו במקום שנקרא נגאדיפה.
ספינתו של ויג'איה הגיעה מאוחר יותר ללנקה, באזור המכונה טמבאפאני, ביום שבו מת גאוטמה הבודהה בצפון הודו.
אלה שחושבים שוויג'איה יצא מהחוף המערבי של הודו (סינהאפורה הייתה בגוג'ראט) מזהים את של ימינו כמיקומה של סופארקה.
אלה שחושבים שסינאהפורה הייתה באזור ואנגה-קאלינגה מזהים אותה עם מקומות מול החוף המזרחי של הודו; ההיסטוריון ההודי משער שאולי סופארקה הייתה סומטרה.
על פי ה"מהאוואמסה", ביקש גאוטמה הבודהה מאדון האלים (המזוהה כאינדרה) לפני שהשיג את נירוואנה להגן על ויג'איה בלנקה כדי שהבודהיזם יוכל לפרוח שם.
אינדרה העניק את האפוטרופסות של לנקה לאל בצבע הלוטוס (), שהגיע ללנקה במסווה של סגפן כדי להגן על ויג'איה.
האוריינטליסט הגרמני מזהה את האל בצבע הלוטוס בתור וישנו; "אופלה" הוא הלוטוס הכחול.
הארכאולוג והאפיגרף הסרי לנקי מזהה אותו עם וארונה.
ויג'איה קשר () על ידיהם של חסידיו.
מאוחר יותר הופיעה לפניהם יאקשה בדמות כלב.
אחד החסידים חשב שהכלב מעיד על מגורים, והלך אחריו.
לאחר זמן מה, הוא ראה יאקשיני (יאקשה נקבה) בשם קובני (או קואנה) שטוותה חוט.
קובני ניסתה לטרוף אותו, אבל החוט הקסום של ויג'איה הגן עליו.
משלא הצליחה להרוג אותו, השליכה קובני את החסיד לתהום; לאחר מכן היא עשתה את אותו הדבר לכל 700 החסידים.
ויג'איה הגיע למקומה של קובני, מחפש את אנשיו; הוא גבר עליה, ואילץ אותה לשחרר אותם.
קובני ביקשה מוויג'איה לחוס על חייה, ונשבעה לו אמונים.
היא הביאה אוכל וסחורה מספינות הסוחרים שטרפה עבור ויג'איה וחסידיו, וויג'איה לקח אותה כבת זוגו.
ויג'איה התעורר לצלילי המוזיקה והשירה.
קובני אמרה לו שהאי הוא ביתם של יאקשות, שיהרגו אותה משום שנתנה מחסה לאנשיו של ויג'איה, והקולות היו מחגיגות חתונה בעיר היאקשה סיריסאוואתו.
בעזרתה של קובני, ויג'איה ניצח את היאקשות.
לוויג'איה ולקובני היו שני ילדים: ג'יוואהאטה ודיסאלה.
ויג'איה הקים ממלכה שנקראה טמבאפאני ("ידיים אדומות כנחושת"), מכיוון שידי הגברים נצבעו על ידי האדמה האדומה של האזור.
חברי הקהילה של ויג'איה נקראו סינהאלה, על שם סינהאבאהו.
השרים של ויג'איה וחסידיו האחרים הקימו כמה כפרים; אופטיסה הקים את על גדת הנהר גמבירה, צפונית לאנוראדהאגמה.
חסידיו של ויג'איה החליטו להכתיר אותו למלך, אך לשם כך הוא נזקק לאישה של בית אצילים כמלכה.
שריו שלחו שליחים עם מתנות לעיר מאדהורה, אשר נשלטה על ידי מלך מ.
(מאדהורה מזוהה עם מאדוראי, עיר בטמיל נאדו).
המלך הסכים לשלוח את בתו ככלה של ויג'איה, וביקש ממשפחות אחרות להציע את בנותיהן ככלות עבור חסידיו של ויג'איה.
כמה משפחות התנדבו, וזכו לתגמול מהמלך, ששלח מאה עלמות אצילות, בעלי מלאכה, אלף משפחות מ-18 גילדות, פילים, סוסים, עגלות ומתנות אחרות.
הקבוצה נחתה בלנקה בנמל המכונה מהאטיתה.
לאחר מכן ביקש ויג'איה מקובני, בת זוגו היאקשינית, לעזוב את הקהילה כי אזרחיו פחדו מיצורים על טבעיים כמוה.
הוא הציע לה כסף, וביקש ממנה להשאיר את שני ילדיהם מאחור, אבל קובני הביאה את הילדים לעיר היאקשות של לנאפורה.
היא ביקשה מילדיה להישאר מאחור כשנכנסה לעיר, שם ראו בה יאקשות אחרים בוגדת; חשודה בריגול, היא נהרגה על ידי יאקשה.
בעצת דודם מצד האם, הילדים ברחו לסומאנקוטה (המזוהה עם ).
באזור מלאיה של לנקה, הם נישאו והחלו את גזע פולינדה (המזוהה עם בני ה).
בתו של מלך פנדיה הפכה למלכתו, ונשים אחרות נישאו לחסידיו לפי דרגתם.
ויג'איה העניק מתנות לשריו ולחותנו; הוא נטש את דרכיו הרעות, ושלט בלנקה בשלום ובצדק.
לוויג'איה לא היו ילדים נוספים לאחר שקובני עזבה.
כשהוא מודאג בגיל מבוגר שהוא ימות ללא יורש, הוא החליט להביא את אחיו התאום סומיטה מהודו למשול בממלכתו.
ויג'איה שלח מכתב לסומיטה, אך מת לפני שקיבלה תשובה.
שריו מאופאטיסגמה שלטו אז בממלכה במשך שנה בזמן שהם המתינו לתשובה.
בסינהאפורה הפך סומיטה למלך והיו לו שלושה בנים.
מלכתו הייתה בתו של מלך מאדה (אולי ).
כשהשליחים של ויג'איה הגיעו, סומיטה ביקש מאחד מבניו לנסוע ללנקה כי הוא היה מבוגר מדי; פנדובאסדווה, בנו הצעיר, התנדב.
פנדובאסדווה ו-32 בנים משרי סומיטה הגיעו ללנקה, שם הוא הפך לשליט החדש.
בסרי לנקה, האגדה של ויג'איה היא רטוריקה פוליטית המשמשת כדי להסביר את המקור והגנטיקה של הסינהלים; לעיתים קרובות הם מתייחסים אליה כאל תיאור של אירועים היסטוריים.
חוקרים סינהלים כגון ההיסטוריון ק.מ.
דה סילבה השתמשו באגדה כדי לאשר את מוצאם ה של הסינהלים, תוך הבחנה ביניהם לבין הדראווידים; סופרים טמילים כמו השופט ועורך הדין הטמילי סאטצ'י פונאמבאלם דחו את האגדה כפיקציה שמטרתה להצדיק תביעות טריטוריאליות סינהליות בסרי לנקה.
Prince of Persia (בתרגום לעברית: הנסיך הפרסי) הוא זיכיון משחקי וידאו שנוצר על ידי ג'ורדן מכנר.
זיכיון המשחקים התמקד במשחקי פעולה-הרפתקאות ועל גלגולים שונים של נסיך חסר שם, אשר התרחשו בממלכת פרס הקדומה.
שני המשחקים הראשונים בסדרה, "הנסיך הפרסי" (1989) ו"הנסיך הפרסי 2: הצל והלהבה" (1992) יצאו בהפצתה של חברת Brøderbund.
המשחק "הנסיך הפרסי 3D" (1999) היה הראשון שהשתמש בגרפיקת תלת-ממד, והוא פותח בידי חברת Red Orb Entertainment והופץ בידי The Learning Company, בעוד גרסת ה־Dreamcast פותחה בידי Avalanche Software והופצה בידי Mattel Interactive.
חברת יוביסופט רכשה את הזכויות לזיכיון בשנת 2001 ואתחלה את סדרת המשחקים עם המשחק "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" (2003).
מאז, חברת יוביסופט פיתחה והפיצה חמישה משחקים נוספים: "הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים" (2004), "הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות" (2005), "הנסיך הפרסי" (2008), "הנסיך הפרסי: החולות הנשכחים" (2010) ו"Prince of Persia: The Lost Crown" (2024), בנוסף למשחקי ספין-אוף למכשירים ניידים.
מדיות נוספות מחוץ לסדרת המשחקים כוללות עיבוד קולנועי בשם "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" משנת 2010, שנכתב בחלקו בידי מכנר ויצא בהפצת סרטי וולט דיסני, סדרת קומיקסים ורומנים גרפיים וכן סדרת צעצועי לגו.
זיכיון סדרת משחקי Assassin's Creed נחשב לממשיך דרכו של זיכיון הנסיך הפרסי.
דמותו של ג'אפר דורגה במקום ה-79 ברשימת הנבלים הגדולים ביותר במשחקי וידאו, לפי IGN.
המשחק הראשון בסדרה נוצר על ידי ג'ורדן מכנר אחרי הצלחתו של המשחק קראטקה משנת 1984. מכנר שאב השראה ממספר מקורות כמו "סיפורי אלף לילה ולילה" וכן סרטי הקולנוע "שודדי התיבה האבודה" ו"הרפתקאות רובין הוד".
ההנפשה של דמות הפרוטגוניסט נעשתה בטכנולוגיה שנקראת רוטוסקופינג, כאשר מכנר נעזר באחיו למידול דמותו של הנסיך.
עם יותר מ-20 היסבים, המשחק עצמו הוא אחד המשחקים המוסבים ביותר בהיסטוריה של משחקי הווידאו.
מכנר נרשם לבית הספר לקולנוע באוניברסיטת ניו יורק, ובזמן זה הפיק סרט קצר לפני שחזר לעצב ולביים משחק המשך למשחק המקורי.
משחק ההמשך "הנסיך הפרסי 2: הצל והלהבה" פותח בחברת Brøderbund תחת פיקוחו של מכנר, ונחל הצלחה מסחרית והיקף מכירות גדול כמו קודמו.
בהמשך, החברה נקנתה בידי חברת The Learning Company, שבתורה התמזגה לתוך Mattel Interactive.
בשנת 1999, המשחק "הנסיך הפרסי 3D" פותח והופץ בידי מותג של Brøderbund, Red Orb Entertainment.
המשחק התלת-ממדי יצא למחשב האישי ולדרימקאסט בלבד, זכה לביקורות קוטלות בשל הבאגים הרבים שבו, ונחל כישלון מסחרי.
בשנת 2001, חטיבת המשחקים של Brøderbund\The Learning Company ואחזקותיהן לגבי זיכיון הנסיך הפרסי נרכשו בידי חברת Ubisoft.
מכנר, שהחזיק בקניין הרוחני של זיכיון הנסיך הפרסי, החל לעבוד ביוביסופט על אתחול של הזיכיון, שנקרא בשם "הנסיך הפרסי: חולות הזמן".
בתחילה, מכנר חשש מהמשך עבודה על סדרת המשחקים בגלל כישלון המשחק האחרון.
הצוות שהם עבדו איתו עבד גם על Tom Clancy's Splinter Cell.
בבואם לעצב את המשחק החדש, מטרתם הייתה "להפיח חיים חדשים לתוך ז'אנר הפעולה-הרפתקה".
מכנר לא השתתף בהפקת המשחק הבא, "הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים", והוא העיר על כך שמצא שהאווירה האפלה והאלימות הגבוהה במשחק אינן לטעמו.
ביקורת על השינויים נשמעה מכיוונם של המבקרים, אך היקף המכירות של המשחק היה גבוה והוביל להפקתו של משחק שלישי, "הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות".
עבור המשחק, צוות המפתחים ניסה לאזן בין הטון המונפש והקליל של "חולות הזמן" והטון הקודר יותר של "הלוחם שבפנים".
חלק רביעי בסדרת "חולות הזמן" של יוביסופט, "הנסיך הפרסי: החולות הנשכחים", יצא במאי 2010. גרסאות המשחק לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 גישרו על מספר פערים בנרטיב שבין "חולות הזמן" לבין "הלוחם שבפנים", בעוד גרסאות ה-PlayStation Portable, Wii ו-Nintendo DS הציגו עלילה חלופית משלהן.
המשחק יצא לצד סרט הקולנוע "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" והוא מקושר אליו.
"Prince of Persia: The Trilogy 3D collection" הוא מהדורת אוסף בהפרדה גבוהה שנעשתה לטרילוגיה של משחקי "חולות הזמן", ואשר יצאה ב-19 בנובמבר 2010 לקונסולת המשחקים PlayStation 2 ובהמשך ל-PlayStation 3. גרסאות אלה של המשחקים יצאו בדיסק Blu-ray ותמכו בסטריאוסקופיה ובמערכת הפרסים המקוונת של PlayStation Network.
הוצאה זו הייתה הראשונה שלא בהפצתה של Sony Interactive Entertainment.
באמריקה הצפונית, שלושת המשחקים באוסף החדש נמכרו בנפרד בחנות המקוונת של PlayStation Network.
הראשון ביניהם יצא ב-16 בנובמבר 2010, בעוד השניים האחרים בדצמבר.
גרסת ה-Blu-ray נועדה לצאת ב-22 במרץ 2011, אך נדחתה ל-19 באפריל.
בשנת 2006, פורסמו מספר עיצובי קונספט שרמזו על משחק חדש בסדרת המשחקים.
המשחק, שנקרא בפשטות "הנסיך הפרסי", היה לאתחול השני לסדרת המשחקים, ועיצוב השלבים ומערכת הקרבות שבו הזכירו את המשחק המקורי מ-1989. המשחק יצא בדצמבר 2008, קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ומרבית חנויות הקמעונאות, עם היקף מכירות סביר.
לצד המשחק הראשי, סטודיו יוביסופט שבקזבלנקה פיתח משחק ספין-אוף והמשך ישיר בשם "הנסיך הפרסי: המלך הנופל", שקיבל ביקורות טובות ברובו.
משחק הספין-אוף הראשון בזיכיון המשחקים, "קרבות הנסיך הפרסי", פותח במקביל למשחק "שני כיסאות המלכות" ויצא באותה שנה לקונסולת Nintendo DS.
המשחק היה משחק אסטרטגיה מבוסס-תורות, שעלילתו מתרחשת בין המשחקים "חולות הזמן" ו"הלוחם שבפנים".
המשחק זכה בעיקרו לביקורות שליליות.
בשנת 2007, חברת Gameloft הוציאה במשותף עם חברת יוביסופט רימייק בהפרדה גבוהה למשחק המקורי, "הנסיך הפרסי קלאסי".
המשחק יצא למכשירים ניידים שתומכים במערכות ההפעלה Java ME, Android ו-iOS ולחנויות המקוונות של Xbox Live ו-PlayStation Network.
הסגנון הוויזואלי של המשחק המקורי שודרג כדי להתאים לסגנון שהוצג במשחק "חולות הזמן", ולדמותו של הנסיך ניתנו מספר מהלכים נוספים, כמו למשל את האפשרות להתגלגל, לעשות סלטה לאחור, לקפוץ על הקיר וממנו, ולעצור את הזמן בקצרה במהלך הקרב.
אולם, המשחקיות דמתה לזו של המשחק המקורי - על השחקן להביס את ג'אפר בתוך שעה אחת, תוך שהוא מתחמק ממלכודות ומביס את שומרי הארמון בהם הוא נתקל.
חברת Gameloft פיתחה מספר פורטים גם לאיפון ולאייפד.
משחק הספין-אוף הראשון שפותח בידי Gameloft היה "הנסיך הפרסי: הרפתקאות ההרמון" משנת 2003, והיה מיועד למכשירים מבוססי Java ME.
כמו כן, החברה פיתחה רימייקים בהפרדה גבוהה למשחק המקורי בשנת 2007, ולמשחק ההמשך בשנת 2013.
בשנת 2018, חברת יוביסופט הוציאה תחת החותם Ketchapp שלה את משחק המובייל "הנסיך הפרסי: בריחה" למכשירי Android ו-iOS.
המשחק היה משחק פלטפורמה שהורכב משלבים שונים, והשחקן יכול היה להתאים את דמות הפרוטגוניסט עם חליפות משחקים קודמים.
קמרון באלד ממגזין Pocket Gamer קרא למשחק "משחק שגרתי שקרס תחת משקל החמדנות".
באוגוסט 2022, יצא משחק ההמשך "הנסיך הפרסי: בריחה 2".
בינואר 2024, חברת יוביסופט הוציאה את המשחק המלא הראשון מאז "החולות הנשכחים", Prince of Persia: The Lost Crown.
המשחק הוא משחק פלטפורמה 2.5D בגלילה צדדית, ומציג סיפור חדש ופרוטגוניסט בשם סארגון, חבר בני האלמוות.
המשחק "The Rogue Prince of Persia" הוא משחק גלילה צדדית ובסגנון ניווט במבוך, שפותח בידי חברת Evil Empire והיה מיועד לצאת ב-14 במאי 2024. המשחק החל בתהליך הפיתוח בשנת 2019, והסגנון האמנותי שלו הושפע רבות מהקומיקס הפרנקו-בלגי.
לראשונה מזה חמש שנים, המשחק יהיה הראשון בפיתוחה של יוביסופט שמיועד לשחרור דרך פלטפורמת סטים, וכן לראשון לקבל גישה מוקדמת לפני יציאתו הרשמית.
בשנת 2012, הודלפו תמונות לפרויקט חדש בשם "אוסיריס", שנחשב למשחק הבא של סדרת הנסיך הפרסי.
אולם, ג'ורדן מכנר העיר על כך בחשבון הטוויטר שלו, שאין מדובר במשחק של הנסיך הפרסי.
כשנה לאחר מכן, הנשיא של יוביסופט מונטריאול, יאניס מאלאט, הודיע שהזיכיון נמצא בהקפאה, ו"ברגע שיהיה לנו משהו להראות, אנחנו נעשה זאת".
בחודשים הבאים, חברת יוביסופט אישרה שהיא חושבת על הוצאת משחקים לקונסולות הדור הבא עבור מספר זיכיונות של החברה, ביניהם הנסיך הפרסי.
בשנת 2020 נחשף סרטון וידאו משנת 2012, שמראה את משחקיות המשחק הבא, "Prince of Persia: Redemption" ("הנסיך הפרסי: גאולה"), ואשר מיועד לצאת למחשב האישי, לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360. לדברי ג'ורדן קופר, אנימטור החברה לשעבר, הקדימון היה אוסף של משחקיות מתוכננת ששימשה כאמנות קונספט למשחק החדש.
המשחק מעולם לא פותח מעבר לנקודה זו, אם כי נעשה שימוש בקדימון כדי לפתח קדימון דומה למשחק "Assassin's Creed III".
בכנס החובבים Ubisoft Forward לשנת 2020, הוכרז רימייק למשחק "חולות הזמן", שהיה מיועד לצאת ב-21 בינואר 2021 למערכות Microsoft Windows, פלייסטיישן 4 ו-Xbox One.
אולם, חברת יוביסופט דחתה את הוצאת המשחק לתאריך לא ידוע.
בדו"ח הרבעוני של החברה, יוביסופט ציינה שמשחק הרימייק היה צפוי לצאת במהלך הרבעון הפיסקלי של שנת 2023-2022. פיתוחו של המשחק עבר מסטודיו החברה במומבאי ופונה ליוביסופט מונטריאול, אם כי תאריך היציאה של המשחק נדחה לשנת 2026. ב-21 בינואר 2026 נודע כי הפיתוח על משחק הרימייק בוטל עקב שינויים ארגוניים בחברה.
ב-4 בפברואר 2026, יוצר המשחק המקורי ג'ורדן מכנר הגיב להודעת הביטול של החברה המפתחת.
הוא הביע את תמיכתו בצוות המפתחים שעמל רבות על משחק הרימייק, במועד שכל כל קרוב ליציאתו הרשמית.
המשחק הראשון והמקורי בסדרה מתרחש בממלכת פרס, כאשר הסולטאן נמצא הרחק במלחמה ויועצו ג'אפר נשאר למלוך בהיעדרו.
ג'אפר כולא את הנסיכה ונותן לה שעה אחת בשביל לבחור: להינשא לו או למות.
תקוותה היחידה של הנסיכה הוא הצעיר שמאוהב בה, אך ג'אפר משליך אותו לצינוק בארמון.
השחקן נכנס לנעליו של הצעיר ועליו לברוח מן הצינוק, להתגבר על השומרים והמלכודות שבדרכו, לפלס את דרכו ברחבי הארמון, להילחם בג'אפר ולזכות בנסיכה, והכל לפני תום הזמן המוקצב לו.
הנסיך הפרסי 2: הצל והלהבה
המשחק השני ממשיך את קודמו, כשהנער הצעיר מציל את הנסיכה מהיועץ המלכותי המרושע ג'אפר, אשר ניסה להשתלט על הכתר בהיעדר הסולטאן, אך נהרג בקרב מול הנסיך.
אחד עשר יום לאחר נישואיהם של הנער ובת הסולטאן, בעודו עומד להיכנס להיכל המלכות, מסתבר לנער להפתעתו שאדם אחר, כפיל זהה לו, תפס את מקומו בארמון בעוד הוא עכשיו בעל חזות של קבצן בדומה לסיפור על שלמה המלך.
אותו כפיל הוא לא אחר מרוחו של ג'אפר, אשר הצליח לגנוב את זהותו.
לאחר שג'אפר שלח את השומרים ללכוד ולהרוג אותו, הנסיך בורח מן הארמון ומממלכת פרס על אוניית סוחר, היישר אל הנקודה בה התחיל, כקבצן חסר זהות ומכרים.
במהלך ההפלגה, הספינה טובעת בים והנסיך נסחף אל חוף שם הוא נכנס אל מערה אפלה, בעוד הוא נקלע לתלאות וסכנות שכוללות שלדים, צוקים ותהומות לבה.
הסולטאן בפרס עוזב את העיר כדי להילחם באויביו והנסיך המתחזה משתלט על העיר.
הנסיכה כותבת אל אביה כי יחזור אל העיר ויציל את כס המלכות אך אז היא מגלה שהנסיך הוא בעצם ג'אפר בתחפושת והיא נופלת למשכב.
מכאן, תפקידו של הנסיך להגיע בזמן אל הארמון ולהשיב לעצמו את זהותו לפני שהנסיכה תמות.
לאחר שהוא נמלט מהמערה על מרבד קסמים, מגיע הנסיך אל עיר עתיקה ונטושה אשר רוחות מפלצתיות שולטות בה - שמסתבר כי היא עיר מלוכתו - ושהוא אכן במקור בן מלוכה.
לאחר שהנסיך עוזב את העיר על גבו של סוס מכושף, הוא מגיע למקדש מסתורי שבו כהני המקדש שומרים על אש קדושה בעלת יכולות קסומות חזקות.
מכיוון שרק אנשים מתים יכולים להשיג את האש, הנסיך נותן לאחד מכהני המקדש להרוג אותו, ואז מתגלה שהכישוף שחצה את נשמתו של הנסיך לשניים במשחק הקודם, גרם לכך שלאחר המוות נשמתו של הנסיך לא מגיעה לעולם המתים, אלא היא נשארת בעולם החיים והופכת לרוח רפאים.
בעזרת התכסיס הזה הנסיך מצליח לגנוב את האש ואז הוא משתמש באש על מנת להחיות את עצמו ובכך הוא גם מצליח לאחד בין נשמתו לגופו.
כשהוא רכוב על גבו של הסוס המכושף, הנסיך חוזר לפרס על מנת להילחם בג'אפר בפעם האחרונה.
במהלך הקרב האחרון שלו עם ג'אפר, הנסיך (בעזרת האש) נפרד שוב מגופו והופך לרוח הנושאת את האש.
הנסיך מטיל לעברו של ג'אפר את האש והאש שורפת את ג'אפר למוות.
לאחר מותו של ג'אפר, הנסיך עושה שימוש אחרון באש הקדושה שבמהלכו הוא מאחד שוב בין נשמתו לגופו.
המשחק השלישי בטרילוגיה המקורית מתחיל כאשר הנסיך והסולטאן מבקרים את אחיו של הסולטאן, אסאן.
במהרה, שומרי ראשו של הנסיך נהרגים, הנסיך עצמו מושלך לצינוק והסולטאן נלקח בידי אסאן.
לאחר שהנסיך נמלט מהצינוק מתגלה כי סולטאן פרס הבטיח לאסאן כי בתו הנסיכה תינשא לבנו, ראגנור, ולא לנסיך.
הנסיך מוצא את שניהם, אך אסאן הורג את הסולטאן בשוגג.
אסאן נמלט, והנסיך מחליט לרדוף אחר בנו, ראגנור, אשר חטף את הנסיכה.
כאשר מתבהר לראגנור שהנסיכה לא תינשא לו משום שהיא מאוהבת בנסיך, הוא קושר אותה למכונת גלגלי שיניים ומאיים למחוץ אותה למוות.
הנסיך ואביו, המלך שאח'ראמאן, כובשים את המהרג'ה של הודו בדרכם לממלכת אזאד וברשותם השלל שבזזו, הכולל בין היתר את שעון החול ופגיון הזמן וכן את בתו של המהרג'ה, הנסיכה פארה.
בהגיעם לממלכה, היועץ המלכותי מהתל בנסיך כדי שישחרר את חולות הזמן בעזרת פגיון הזמן.
חולות הזמן משפיעים על כל האנשים בממלכה, והופכים אותם למפלצות.
רק שלושה נותרים ללא השפעה בעקבות רכושם - הנסיך, אשר מחזיק בפגיון הזמן, הנסיכה פארה, אשר מחזיקה במדליון, והיועץ המלכותי, אשר מחזיק במטה.
במסעו לתקן את הנזק אשר עשה, הנסיך מצטרף לפארה במטרה להחזיר את חולות הזמן לשעון החול בעזרת פגיון הזמן.
תוך כדי, השניים מתקרבים אחד לשני, היועץ המלכותי משתמש בקסם כדי ללכדם בקבר תת-קרקעי, פארה בוגדת בנסיך ובורחת עם פגיון הזמן כדי לנסות להגיע לשעון החול לבדה, בזמן קרב נגד המפלצות פארה מועדת ונתלית על בור ענקי מעל שעון החול, ושהנסיך מנסה להציל אותה היא צונחת אל מותה.
הנסיך תוקע את פגיון הזמן בשעון החול ומחזיר את הזמן אחורנית.
בדרכו לפארה, שאינה מזהה אותו, הוא נתקל ביועץ המלכותי ומביס אותו.
שבע שנים לאחר מאורעות המשחק הקודם, הנסיך נרדף בידי הדהאקה, ישות צללים אימתנית אשר מטרתה לשמור על רצף הזמן.
משום שהנסיך חמק מגורלו, הדהאקה מתכנן להביא למותו של הנסיך, כפי שנחזה מראש.
לאחר התייעצות עם איש זקן וחכם, הנסיך מגלה על קיומו של אי הזמן, היכן שחולות הזמן נוצרו, ובו שולטת קיסרית הזמן.
הנסיך עורך את מסעו לכיוון אי הזמן במטרה לחזור אחורה בזמן ולמנוע מחולות הזמן להיווצר מלכתחילה.
הוא מקווה שבמעשיו אלו יחדל הדהאקה מלרדוף אחריו.
לפני שהנסיך מגיע לאי, ספינתו מותקפת על ידי לוחמים בהנהגת אישה בשם שאדי.
במהלך הקרב איתה, ספינתו מתרסקת אך הנסיך מצליח לבסוף להגיע לאי.
בחוקרו את האי, הנסיך מציל אישה בשם קיילינה מידיה של שאדי, שניסתה להרוג אותו.
קיילינה מגלה לו כי הפעלתם של שני צריחים באי יחשפו את חדר המלכות שבו מתחבאת הקיסרית ונותנת לו חרב שתסייע לו בכך.
הנסיך מצליח להפעיל את שני הצריחים ושם פעמיו חזרה לחדר המלכות, שם קיילינה מתוודה בפניו שהיא למעשה קיסרית הזמן, ושהיא קיוותה שהוא ייהרג בדרך.
עוד היא מגלה לו, שהיא זו שעומדת מאחורי תקיפת הספינה שלו ושהחרב שנתנה לו הייתה מקוללת וכל זאת מכיוון שהיא חזתה בציר הזמן שהיא מתה בידיו, וניסתה לשנות את גורלה.
קיילינה תוקפת את הנסיך, והנסיך ללא ברירה, הורג אותה וחוזר לזמן ההווה, בהאמינו כי רימה את הגורל.
אולם, בהורגו את קיילינה, חולות הזמן נוצרו משרידיה, כך שלמעשה הוא יצר אותם בשוגג.
הנסיך מגלה ממצא בשם "מסיכת הרפאים", אשר מאפשרת לו לשכון באותו קו זמן יחד עם האני הקודם שלו, רפא החול.
הנסיך משכנע את קיילינה לבוא עמו לזמן ההווה, לעזוב את האי ולהפליג איתו יחד לביתו- בבל .
הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות
המשחק מתרחש מספר שבועות לאחר קודמו, כאשר הנסיך מגיע לבבל ונחרד לגלות שהעיר בחורבות.
ספינתו מותקפת והוא וקיילינה מושלכים אל הים.
קיילינה נלקחת בשבי לאחר שנסחפה אל החוף.
כשהוא עושה את דרכו לאורך העיר, הנסיך מגלה שבעקבות מעשיו באי הזמן - למנוע מחולות הזמן להיווצר, האירועים ב"הנסיך הפרסי: חולות הזמן" מעולם לא התרחשו והיועץ המלכותי המרושע, הזאד, עדיין חי.
היועץ מחזיק הן במטה הקסם שלו והן בפגיון הזמן, ומחפש אחר קיסרית הזמן, ומצליח ללכוד אותה.
בדיוק ברגע שהנסיך מוצא את קיילינה, היועץ הורג אותה ומשחרר את חולות הזמן.
או אז, הוא נועץ את פגיון הזמן, המכיל את חולות הזמן, בעצמו והופך לאלמותי.
חולות הזמן גם משפיעים על הנסיך, כאשר הם חודרים לדמו דרך פצע פתוח.
הנסיך נמלט מכלאו וחוטף את פגיון הזמן.
כשהוא עושה את דרכו בעיר, הוא נתקל בפארה, שאינה זוכרת אותו, והשניים מחליטים להמשיך ביחד את המסע.
במהלך המשחק, הנסיך מגלה שחולות הזמן השפיעו על מוחו, וכעת הוא נחצה לשתי אישיויות: אחת השואפת למעשים טובים למרות היותה מונעת בידי נקמה, והשנייה היא הנסיך האפל והאכזר, אשר מנסה לשכנע את הנסיך כמצפון פנימי לשרת אך ורק את עצמו.
כמו כן, הנסיך מגלה שהנסיך האפל אינו חלק מאישיותו אלא חולות הזמן אשר חדרו אליו ומנסים להשתלט עליו.
הוא מושלך לתוך באר מים מיובשת, שם הוא פוגש בגופת אביו המת, ניצב מול עברו המפוקפק ומצליח להשתיק את חציו האפל.
הוא נמלט מהבאר ומתעמת בשנית עם היועץ, אותו הוא הורג באמצעות פגיון הזמן.
קיילינה מופיעה, ומטהרת אותו מ'הנגע' שבדמו.
כשהנסיך שם ידו על הכתר של אביו, הוא נקלע לעימות עם הנסיך האפל ושניהם נאבקים על שליטה במוחו.
הנסיך מגלה שהנסיך האפל מתודלק על ידי זעם, ומאבק עמו רק מגביר את אחיזתו בו.
הוא בוחר להתעלם מהנסיך האפל, שמושתק באופן סופי.
הנסיך מתעורר בזרועותיה של פארה, ומספר לה את כל קורותיו מאז המשחק הראשון.
עלילת המשחק מתרחשת בין "חולות הזמן" לבין "הלוחם שבפנים".
לאחר הרפתקאותיו באזאד, הנסיך מבקר את ממלכתו של אחיו, מאליק, והוא מגלה שהארמון המלכותי שרוי במצור בידי צבא אימתני הדורש את השמדתו.
כהימור אחרון, מאליק מתכנן להשתמש בחולות הזמן כדי להציל את הממלכה מהשמדה, אך אחיו הנסיך מזהיר אותו ואומר לו שצבא החול לא נועד לשימוש של בן אדם.
מאליק מתעלם מאזהרתו ומשחרר את החולות.
כתוצאה ממעשהו של מאליק, קם צבא החול לחיים ושואב את חייהם של אחרוני השומרים שנשארו.
לאחר שהנסיך ומאליק בורחים מן החדר המתמוטט קם ראטאש, מנהיג צבא החול אשר מתחיל ביחד עם צבאו להשחית את הממלכה ולהשתלט עליה.
עלילת המשחק אינה מהווה המשך לטרילוגיית "חולות הזמן", כי אם עומדת בפני עצמה, נוסף על שינוי גרפי וממשק משתמש שונה מהמוכר בסדרת חולות הזמן.
ההרפתקה מתחילה כאשר הנסיך נודד באמצעה של סופת חול, מאבד תוך שכך את החמור שנשא את כליו ומגיע למרגלות קניון.
הוא פוגש במפתיע באליקה, אשר נמלטת ממספר אנשים חמושים.
הוא מביס אותם בנקל ועוקב אחר אליקה למקדש אשר עומד במרכז הממלכה.
מסתבר שאביה של אליקה הוא זה ששלח את רודפיה, והוא גם השמיד את עץ החיים, מה שגורם לשחרורו של אל האופל ארימן, אשר מתחיל להשחית את הארץ באופל.
אליקה מסבירה כי היא צריכה להגיע למספר מחוזות פוריים בממלכה ולהחלימם כדי להעצים את כוחו של עץ החיים ולמנוע מאל האופל ארימן לקום בשנית.
אליקה מגלה לנסיך את עברה - שהיא ואימהּ מתו בעבר, וכי אביה המלך עשה עסקה עם אל האופל, כדי להשיב את בתו לחיים.
לאחר שהממלכה נוקתה מנגע האופל, הצמד מגיע למקדש ומביס את המלך, אשר נופל למחשכים.
ארימן קם לתחיה ומתעמת עם הצמד, אך אליקה משיבה את עץ החיים לקדמותו וכדי לעצור את ארימן סופית מעבירה את חייה לתוך העץ.
הנסיך, מוכה צער על מותה, משמיד את עץ החיים ומחיה מחדש את אליקה, אך בעודו עושה זאת משחרר מחדש את ארימן.
ג'ורדן מכנר סיים לכתוב סיפור לרומן גרפי בשנת 2007. הרומן הגרפי נכתב בידי א.
סינה, עם איורים מאת אלכס פובילנד ולויאן פאם, ופורסם תחת ההוצאה לאור First Second Books באביב 2008. הסיפור עוקב אחר שני נסיכים וקופץ בין המאה ה-9 למאה ה-13. למרות שהרומן הגרפי משתייך לזיכיון, הוא אינו חולק את אותה המשכיות של המשחקים או של סרט הקולנוע משנת 2010.
בשנת 2010 יצא עיבוד קולנועי לזיכיון המשחקים בהפצת סרטי וולט דיסני, שנקרא "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול בתפקיד הנסיך דאסטאן.
הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרים, אך עדיין הניב רווחים של כ-336 מיליון דולרים.
נוסף לאלמנטים מהמשחק "חולות הזמן", הסרט כלל גם אלמנטים מ"הלוחם שבפנים" ו"שני כיסאות המלכות" - שני המשחקים הנוספים בטרילוגיית "חולות הזמן".
לפני יציאתו לאקרנים של סרט הקולנוע, קדמה לו חוברת קומיקס בשם "Before the Sandstorm", שפורסמה בידי חברת הפצה של דיסני.
הקומיקס משמש גם כפריקוול וגם כהמשכון לסרט הקולנוע, ומסביר את המניעים ואת סיפור הרקע של כמה מהדמויות.
הקומיקס נכתב בידי ג'ורדן מכנר, וכלל איורים מאת טוד מקפרלן, ניקו הנריקון, דייוויד לופז וברנרד צ'אן.
משחק לגו של הנסיך הפרסי יצא בשנת 2010, כחלק מאסטרטגיה של החברה להוציא סטים של זיכיונות דיסני.
חברת לגו הוציא שישה סטים המבוססים על סרט הקולנוע, בנוסף לסרט קצר אנימטיבי .
הצלחתה של סדרת המשחקים "הנסיך הפרסי" הובילה לקבלת שישה פרסים מטעם גינס שיאי עולם, במהדורת המשחקים של שנת 2008. שיאים אלה כללו אנימציית לכידת תנועה הראשונה אי פעם למשחק וידאו ומשחק הפלטפורמה הפופולרי ביותר לקונסולות הפלייסטיישן 2 ו-Xbox.