tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החברה מעסיקה שחקנים ושחקניות, מנחי קבוצות, ומרצים בתחומים אלה.
הפעילות בחברה מתפרסת על פני כל רחבי הארץ.
בשנת 2019 נכחו בפעילויות השונות-כ־30,000 תלמידים.
פעילותה זוכה להערכה והוקרה רבה, ומהווה חוד החנית במאבק בפגיעות ברשת (בריונות ברשת, חרמות, ביוש, פגיעות מיניות ופרסום תכנים לא ראויים ותמונות חושפניות).
רק לפני שבועיים היא התחילה כיתה ט' בתיכון חדש.
חברותיה הטובות מפנות לה עורף כדי להשתדרג חברתית ואמא שלה בטיול ארוך בהודו.
הדבר היחיד שנשאר לה הוא האהבה האמיתית שלה לאופנה ולעיצוב בגדים.נוער#סודות2022ידיעות ספריםתום, תלמיד כיתה ט', שומר בסוד את העובדה שאחותו סובלת מאנורקסיה.נוערחשבתי שאנחנו חברות2024טלי מתמודדת עם חרם מצד ילדי כיתתה.נוער
דנה גילרמן (נולדה ב-19 באוקטובר 1970, תל אביב) היא אוצרת, מבקרת אמנות, אמנית ומרצה.
בשנת 2000 סיימה תואר ראשון באמנות ומדעי הרוח, באוניברסיטת ריג'נט, ניו יורק בשיתוף קמרה אובסקורה.
בשנת 2004 סיימה תואר שני (MFA), בלימודי קולנוע וטלוויזיה, באוניברסיטת תל אביב.
ובשנת 2015 סיימה תואר שני בלימודי מגדר גם כן באוניברסיטת תל אביב.
2024 - דוקטורנטית באוניברסיטת בר-אילן.
בין התערוכות שאצרה מ-2005: "על העיוורון", שהוצגה במרכז לאמנות דיגיטלית בחולון, "עדות מקומית" במוזיאון ארץ ישראל, "תוך כדי תנועה" (2015) של צילה ליס.
במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, תערוכתה של האמנית אלינה ספשילוב בגלריה ג'ולי מ.
בנוסף, אצרה מספר רב של תערוכות לאמנים ישראלים ובינלאומיים בגלריה טבי שבה שימשה אוצרת ראשית, בהן של טליה ישראלי ושרון בלבן.
כמו כן שימשה אוצרת של אוספים בהם של חב' אלול וחב' האופנה קום איל פו.
יצירתה האמנותית של גילרמן עוסקת בסביבות אורבניות, במלאכות יד נשיות, במגדר, מיניות ובגבולות הגוף הנשי.
בעבודה "נוף עירוני עם נהר ורכבת" הפכה גילרמן את נתיבי איילון לגובלן.
בנוסף ביצעה את עבודת הווידאו "סיפור טוב" (2001) בה הפכה אירוע חדשות מקומי לטלנובלה דמיונית.
בעבודה "מקור העולם לאחר גוסטב קורבה" (2004), מתערבת גילרמן בציורו השערורייתי של גוסטב קורבה "מקורו של העולם" (1866).
עבודת הווידאו "קולאז' פורנוגרפי" שהוצגה במסגרת "אמנות בצומת" בפסטיבל הקולנוע בירושלים (2014) הציגה נשים מתארות במילים סצנה פורנוגרפית בה הן צופות.
גילרמן כתבה את הספר "עבודת יד", ספר סמי-פורנוגרפי, הדן בהומור באוננות נשית ופורנוגרפיה בשיח הפמיניסטי.
כן כתבה את ספר האמן "משחק בזיכרון" בנוי בפורמט של ספר ילדים.
הדפים מחולקים לשלושה חלקים ומאפשרים לשנות זהויות של 38 נערים ונערות ששרדו את תקופת השואה.
זהו ספר בדיוני המתחפש לספר חינוכי ונועד ללמד על זוועות השואה דרך משחק.
הספר נוצר לתערוכה "סובינירים" (2011), אשר הוצגה במוזיאון מגדל דוד ועסקה בהיסטוריות בדויות.
גילרמן עוסקת בכתיבת ביקורות אמנות בעיתונים כמו הארץ, מוסף כלכליסט וידיעות אחרונות.
בין השנים 2006–2009 כתבה גילרמן את מדור "קיר אמן", במוסף גלריה של הארץ.
היא משמשת כיועצת למגזין המקוון theartlab, וכן כעורכת המגזין המקוון "בסיס לאמנות ותרבות".
בשנים 2013–2019 ייסדה וניהלה את 'ויטרינה', מיזם שמטרתו ייצור ומכירת אמנות ישראלית עכשווית במחירים נגישים לקהל הרחב.
יצירות של ויטרינה נמכרו במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, במוזיאון תל אביב לאמנות, במוזיאון ארץ ישראל ובמוזיאון ישראל.
2003 - תערוכות יחיד במוזיאון חיפה לאמנות.
2003 - תערוכת יחיד במוזיאון הרצליה.
2004 - תערוכות וידאו בגלריה רוזנפלד ובגלריה שלוש, בתל אביב.
2005 - "מה את שותקת?", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
2006 - תערוכה קבוצתית בגלריית המדרשה הירקון 19 בבית ברל.
2011 - "סובנירים", מוזיאון מגדל דוד, ירושלים.
2014 - "מדבר בעד עצמו", תערוכה קבוצתית בגלריה בשנקר.
2015 - "בסיס ובניין על", בסיס לאמנות ותרבות.
2016 - "הקראפט החדש", גלריה ויטרינה, המכון הטכנולוגי חולון.
2005 - 'על העיוורון' במרכז לאמנות דיגיטלית, חולון.
2009 - תערוכת צילומי העיתונות "עדות מקומית", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב.
תערוכה קבוצתית שהתקיימה בסמטאות יפו העתיקה במסגרת אירועי שנת האמנות של עיריית תל אביב.
2012 - 'החשוד המיידי', יגיל נטע בגלריה פלורנטין 45, תל אביב.
2012 - התערוכה הקבוצתית 'עובדים זרים', האנגר 2, נמל תל אביב.
2013 - 'חדר ונוף', נטלי שפירא, גלריה נלי אמן.
2013 - המיצב 'נעליים שחורות' של רוית מישלי, בית בנמל, נמל תל אביב.
2014 - 'בחזרה לאפריקה' של זויה צ'רקסקי, בית בנמל, נמל תל אביב.
2014 - 'שיעור פסנתר', איילת עמרני נבון, גלריה פלורנטין 45, תל אביב.
2015 - 'מעקב אחר הקו', יוכי שרם, בית האמנים, תל אביב.
2016 - 'הסוד שבניחוח', אודליה אלחנני, בית האמנים, תל אביב.
2018 - 'רקמה אנושית', יוכי שרם, במסגרת פרויקטים מיוחדים ביריד האמנות צבע טרי.
2019 - 'Skin', אריאלה ורטהיימר במסגרת תערוכות הלווין של הביאנלה בוונציה.
2019 - מלון אוטופיה, תערוכה קבוצתית במסגרת תערוכות הלווין של יריד האמנות צבע טרי.
2019 - הפרפורמנס "מחיצה" של האמנית מורן ויקטוריה סבג בשיתוף התזמורת הקאמרית הישראלית.
תערוכה קבוצתית העוסקת בשימוש בחימר באמנות העכשווית.
משתתפים: סיגלית לנדאו, חן שיש, גבי קריכלי, רענן חרל"פ, יעל פרנק, רות פתיר, שחר יהלום, אלעד רוזן, אבי קרייצמן, ירון אתר.
"מבט נהדר", שלומית גולדפינגר, בית האמנים בתל אביב.
2024 - "הגוף הוא הצל של התנועה", דאנה קופרלי לרנפלד, בית האמנים בתל אביב.
דנה אבריש (נולדה ב-12 בינואר 1974) היא מעצבת פנים ישראלית, אמנית רב-תחומית, אוצרת, חוקרת ומרצה.
אבריש גדלה בחולון, בנעוריה שיחקה ושרה בלהקת "סברס", להקת הנוער הייצוגית של חולון.
בשנת 1993 השתתפה בתחרות מלכת היופי וזכתה בתואר נערת היופי-עשרה, בעקבות כך ייצגה את ישראל בתחרות מיס אירופה.
ב-1995 שימשה כעוזרת המנחה בשעשועון הטלוויזיה "יותר מזל משכל" ששודר בערוץ 2. ב-1996 הופיעה בקליף לשיר "Humana" של הזמרת לארה פביאן.
ב-1998 שיחקה את תפקיד שירה באופרת הסבון רמת אביב גימל.
ב-2002 הופיעה בקמפיין לעיתונות לקידום שיטת הרזייה.
למדה ציור ופיסול במכון אבני ועיצוב ואדריכלות פנים במכללה למנהל.
כמעצבת פנים לקחה חלק בתוכנית הטלוויזיה "עבודת בית".
בהמשך למדה לתואר שני בדיפלומטיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2020 החלה לימוד דוקטורט באוניברסיטת בר-אילן.
היא שימשה ככתבת רכב בעיתון TheMarker, כתבת עיצוב בעיתון הארץ, בנוסף הייתה כתבת עיצוב בעיתון האיטלקי "קאזה ווג".
כמו כן כתבה והפיקה למספר פרויקטים בטלוויזיה הישראלית והטלוויזיה הצרפתית.
דנה בן שמעון היא עיתונאית ישראלית.
כיום היא כתבת ופרשנית לענייני פלסטינים והעולם הערבי בישראל היום.
בעבר הייתה כתבת לענייני פלסטינים בתאגיד השידור הישראלי "כאן 11" ורשת ב', וכתבת שטחים ב.
דנה בן שמעון החלה את דרכה בעיתונות כתחקירנית בחטיבת החדשות של הערוץ הראשון.
בין השנים 2012 ל-2017 שימשה כתבת שטחים וסיקרה את הנעשה ביהודה ושומרון.
ב-2013 חשפה את הנחיות הממשלה להקפיא את תוכניות הבנייה בהתנחלויות ובשכונות שמעבר לקו הירוק בירושלים, ערב ביקורו של הנשיא האמריקני לשעבר ברק אובמה בישראל.
היא הייתה הכתבת הראשונה שנכנסה לישיבת עוד יוסף חי ביצהר לאחר סגירתה ב-2014 בעקבות צו תפיסה שהוציא אלוף פיקוד המרכז בשל עימותים בין יושבי המקום לחיילי צה"ל.
וכן סיקרה את גל ההתקוממות שפרץ בשטחי יו"ש בסוף 2015.
בין השנים 2017 ל-2019 שימשה כתבת לענייני פלסטינים בתאגיד השידור הישראלי, כאן 11 ורשת ב'.
לאחר מכן הייתה כתבת חדשות ומגזין בעיתון ידיעות ירושלים וסיקרה את ענייני מזרח ירושלים.
היא פרסמה תחקיר על החלטת הרשות הפלסטינית להפסיק להפנות חולים לטיפול לבתי החולים בישראל בתגובה להחלטה הישראלית לקזז את כספי המיסים שמועברים לפלסטינים.
היא משמשת עמיתת מחקר בפורום לחשיבה אזורית.
בשנת 2020 הקימה את מיזם "Mishwar Zoom" ללימודי עברית לקהל הערבי..
לאחר מכן, שימשה כתבת ופרשנית בעניין הסכסוך הישראלי-פלסטיני והנעשה בישראל ובמזרח התיכון בכלי תקשורת שונים, בהם רדיו סאווא, i24NEWS וזמן ישראל.
בשנת 2021 החלה לשמש כתבת ופרשנית לענייני העולם הערבי של עיתון "ישראל היום".
דנה אינטרנשיונל (עופר ניסים מציג) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
האלבום יצא לאור באפריל 1993, על ידי חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ.
מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים: "סעידה סולטנה", "דנה אינטרנשיונל", "פטה מורגנה", "משחק הדמעות", "סמר-מר" ו"מי שלא רוצה אותי".
לאחר הצלחתו של האלבום, הוציאה אינטרנשיונל את אלבום האולפן השני שלה, אומפטמפה, בשנת 1994.
הסגנון המוזיקלי של האלבום הוא דאנס ואלקטרוני והשירים בו הוקלטו בשלוש שפות: אנגלית, עברית וערבית.
לפני שהחלו הקלטות האלבום, עסקה אינטרנשיונל במופעי דראג שאירעו במועדוני לילה של הקהילה הגאה.
כמו כן, נכתב שמה של אינטרנשיונל כ-"Danna"; בהמשך שמה שונה ל-"Dana".
על עטיפת האלבום דנה מצולמת עם פאה בלונדינית, שוכבת על מיטה, עם מבט מפתה בעיניה.
בריאיון לראש אחד ביוני 1995 היא סיפרה על התצלום שמופיע בעטיפת האלבום: "לא הייתי בלונדינית, זו הייתה פאה.
בתחילת הקריירה שלי חשבנו להחליף דמויות ולשנות את שערי.
בסוף החלטנו לוותר על הרעיון.
ברוב התמונות שאתם רואים אני טבעית, ורק לפעמים, כשאני מרגישה שאני משתגעת, אני חובשת פאה".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםאפריל 1993קלטת שמע • תקליטורIMP דאנס
דנה אזרן (נולדה ב-6 ביולי 2001) היא לוחמת טאקוונדו ישראלית המתחרה בקטגוריית המשקל של מעל 73 ק"ג, סגנית אלופת העולם, לשנת 2022 .
אזרן גדלה ברעננה וכשהייתה בת חמש החלה להתאמן בענף הטאקוונדו בקאנטרי השכונתי.
לאחר שהשתתפה במחנה אימונים החליטה לעבור להתאמן במועדון רזי "הטאקוונדו", תחת המאמן סיני רז.
במהלך שירותה בצה"ל הייתה מפתחת תוכנה.
בנערותה החלה להתחרות בתחרויות בינלאומיות ובשנת 2015 זכתה במדליית כסף באליפות אירופה לקדטיות (עד גיל 14) שנערכה בצרפת.
בשנת 2019, כשהייתה בת 18, פרשה מהענף וחזרה בנובמבר 2020. באוקטובר 2021 זכתה אזרן במדליית הזהב באליפות הולנד הפתוחה, ובנובמבר אותה שנה זכתה במדליית הזהב באליפות בוסניה הפתוחה לאחר שניצחה בגמר את בלן מורן רומאו מספרד.
במרץ 2022 זכתה במדליית הזהב באליפות סופיה הפתוחה שנערכה בבולגריה.
באליפות העולם בטאקוונדו ב-2022 אשר נערכה בגוודלחרה שבמקסיקו, זכתה אזרן במדליית הכסף בקטגוריית המשקל הפתוחה (מעל 73 ק"ג), לאחר ארבעה ניצחונות מתוך חמישה קרבות.
בסיבוב הראשון ניצחה יריבה מחוף השנהב.
בשמינית הגמר ניצחה בהחלטת שופטים את המדורגת שביעית בעולם סולן אבולטה מצרפת וברבע הגמר גברה על פלומה גרסיה המקסיקנית 0:2 (0:4, 1:4 בשני סיבובים).
בחצי הגמר היא ניצחה את לורנה בראנדל הגרמנייה, המדורגת שנייה בעולם, בתוצאה 2:0 (2:2, 0:1 בשני סיבובים).
בגמר התמודדה אזרן מול סבטלנה אוסיפובה מאוזבקיסטן המדורגת שמינית בעולם והפסידה בתום שלושה סיבובים בתוצאה 2:1 (3:3, 6:5, 0:0) למרות שוויון בסיבוב השלישי, עקב מכות יותר מדויקות של יריבתה האוזבקית.
"דנה אינטרנשיונל" (מוכר כ"שושו יא שושו") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום הבכורה שלה, דנה אינטרנשיונל (1993).
הוא יצא לאור בשנת 1992, בהוצאת חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ, כסינגל השני מתוך האלבום.
באותו אלבום נכללת גרסה ארוכה יותר שלו המכונה גרסת ה"איירפורט".
במרוצת השנים נוצר עיבוד חדש של "דנה אינטרנשיונל" שנכלל באיפיטמפה (1995).
לאחר ההצלחה של סינגל הבכורה "סעידה סולטנה" נועדו אינטרנשיונל ועופר ניסים פעם נוספת על מנת להקליט להיט דומה.
גם הוא, בדומה לקודמו, מושר באנגלית ובערבית.
"דנה אינטרנשיונל" הוא שיר הומוריסטי, שמציג פנטזיות של אישה המתגוררת בשכונת עוני.
היא חולמת על התאהבות עם מיליונר, שיכיר לה את העולם הגדול מחוץ לכותלי שכונתה, ויקנה לה בגדים יקרים ותכשיטים.
כשנשאלה אם השיר מייצג את חלומה האישי היא השיבה בשלילה.
לדבריה, כסף לא מרשים אותה בגבר.
היא אף חשפה כי שנה לפני הוצאת השיר הייתה במערכת יחסים עם איש עסקים אמריקאי, אך לאחר כמה חודשים נפרדה ממנו.
במהלך הפזמון של "דנה אינטרנשיונל" חוזרת המילה "שושו", שמה של דמות מתוכנית ילדים בערבית, ששודרה בישראל בשנות ה-70 של המאה ה-20. כמו כן, "שושו" הוא כינו סלנג לתיאור גיי.
בריאיון הראשון שלה לכלי התקשורת בישראל סיפרה כי הבחירה בשם הבמה "דנה" נעשתה מתוך נימוק שמדובר בשם ילדותי ונחמד.
בשיר הזה מתוארות חוויותיה של דנה מסביב לעולם עם מיליונר.
שמו דבק בכלי התקשורת, והוצמד לשמה הפרטי דנה כמעין שם משפחה לשם הבמה שלה.
באפריל 1994 הצהירה כי .
אינטרנשיונל ביצעה את השיר מספר פעמים בטלוויזיה ובהופעות שונות.
הוא זכה להצלחה גבוהה במצרים – "שושו" הפכה למילת קוד עבור המצרים שקנו את עותקיו הפיזיים של השיר, היות שנאסר למכור אותו באופו רשמי בשל תוכנו הלהט"בי.
באוקטובר 1995 הוציאה חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט את "דנה אינטרנשיונל" כסינגל בצרפת, שם דורג במקום השמיני במצעד הסינגלים במדינה.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם1992תקליט 12 אינץ'IMP דאנס
דנה ארליך (נולדה ב-23 באוגוסט 1980) היא דיפלומטית ישראלית שכיהנה כשגרירת ישראל באירלנד.
בדצמבר 2024 מונתה לשגרירת ישראל בסלובקיה.
ארליך נולדה ב-1980 בירושלים לבתיה ואהרון, שניהם ממוצא ארגנטינאי.
היא בעלת תואר ראשון מהמחלקה לאומנות בבצלאל ותואר שני בתקשורת פוליטית מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2010 הצטרפה ארליך לקורס הצוערים של משרד החוץ, ולאחר שסיימה אותו הוצבה בשגרירות ישראל בקוסטה ריקה בתפקיד סגנית השגריר.
ב-2012 עברה לקונסוליה הישראלית בלוס אנג'לס, ואחרי שלוש שנים קודמה לתפקיד סגנית מנהל השירות הקונסולרי בצפון אמריקה.
ארליך שבה לישראל ב-2016 כדי לעמוד בראש מחזור חדש של קורס הצוערים, ולאחר מכן הוצבה במשך 4 שנים בשגרירות ישראל בלונדון.
בספטמבר 2021 נכנסה לתפקיד ראש מחלקת תיאום בלשכת מנכ"ל משרד החוץ, והייתה חלק מהמשלחת הרשמית הישראלית הראשונה בבחריין לאחר חתימת הסכמי אברהם.
באפריל 2023 אישרה הממשלה את מינויה לשגרירת ישראל באירלנד, בו החלה לכהן באוגוסט אותה שנה, שבועות ספורים לפני פרוץ מלחמת חרבות ברזל.
במסגרת תפקידיה קידמה אלריך, בין היתר, אירועי "דיפלומטיה קולינרית" שנועדו לחשוף את המטבח הישראלי ברחבי העולם וסייעה ליצור פסטיבלי אוכל ב-60 נציגויות ישראליות.
דנה ברגר הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה ברגר שפורסם ב-1 באוקטובר 1994, בהוצאת חברת התקליטים NMC.
בדצמבר 1992 הוציאה ברגר את הדואט "אל תוותרי עלי" ביחד עם רפי אדר, כחלק מהאלבום שלו, "הלב המלא של קונטינקה" (1994).
במסגרת העבודות על האלבום, ברגר שיתפה פעולה עם הזמרת והמלחינה ורד קלפטר בלחן מספר שירים, ועם המוזיקאים ג'וני שועלי, ברי סחרוף, עודד פרח ורע מוכיח.
על אף שהוציאה רק אלבום אחד בין 1994 ל-1998 ואלבומה השני פשוט להיות (1998) פורסם בהמשך.
דנה אברמוביץ' (נולדה ב-1994) היא עורכת וידאו, יוצרת טלוויזיה ותסריטאית ישראלית.
אברמוביץ' נולדה ב-1994 באזרבייג'ן ועלתה עם הוריה לישראל כשהייתה בת שנה, בת יחידה להוריה ודים ואירנה.
היא גדלה בבית שאן, עד גיל 4 דיברה רק רוסית.
בצבא שרתה כעורכת וידאו ביחידת ההסרטה הב"ט.
בגיל 21 עברה לגור בתל אביב.
היא נרשמה לתואר ראשון דו־חוגי במתמטיקה וקולנוע באוניברסיטת תל אביב אך אחרי חודש פרשה מהמתמטיקה ונשארה רק עם לימודי הקולנוע.
היא סיימה תואר ראשון בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה על שם סטיב טיש בפקולטה לאמנויות ע"ש יולדנה ודוד כץ באוניברסיטת תל אביב ב-2019.
אחרי הצבא ובמהלך הלימודים באוניברסיטה הייתה עורכת וידאו עצמאית.
בשנים 2016–2018 ערכה את התוכנית "DIY עם יואב וליאון", ב-2017 ערכה את התוכנית "נכנסים לארון" גם היא עם יואב וליאון.ב-2020 ערכה את התוכנית "הקופסה" עם השניים.
בנוסף ערכה סרטים קצרים ביניהם "כמו כוכבים בחוץ" של עינב ניצני, "הברווז" בבימוים של יעל רוזנטל ומוסטפא קאדח, ו"טריטוריה" של אלמוג פרחי ולידיה מורוזוב.
ב-2020 יצרה וכתבה את הסדרה "סובייצקה" כחלק מפרויקט הגמר של לימודי הקולנוע באוניברסיטת תל אביב.
הרעיון של אברמוביץ' לסדרה זכה באירוע הפיצ'ינג שנערך בסיום מסלול תסריטאות באוניברסיטה.
הסדרה נבחרה לפיתוח על ידי תאגיד השידור הציבורי "כאן", הופקה על ידי "ארצה הפקות" ושודרה בכאן 11 באוגוסט 2023 ובוימה על ידי ענת סטלינסקי.
הכתיבה והבימוי זכו לשבחי הביקורת.
דנה איאנה בנטון היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות הופעתה כנטשה רוסטובה במחזמר "נטשה, פייר והשביט הגדול משנת 1812" בברודוויי ב-2016, עליו הייתה מועמדת לפרס טוני.
בנטון קיבלה על עצמה את התפקיד של אליזבת' המילטון בהפקה בברודוויי של המחזמר "המילטון", החלה בהופעות ב-30 באוקטובר 2018. הקרדיטים שלה למשחק בטלוויזיה כוללים את "Unreal" ו"העידן המוזהב".
בנטון נולדה וגדלה באוסטיס, פלורידה.
אמה הייתה עיתונאית, מטפלת ואשת עסקים; אביה היה ראש עיריית יוסטיס ובכיר בשדה התעופה.
היא למדה בבית הספר למכינה טריניטי בווינטר פארק, פלורידה, לפני שסיימה את לימודיה באוניברסיטת קרנגי מלון ב-2014.
תפקידה המקצועי הבולט הראשון של בנטון היה תפקידה כנבולונגי בסיבוב ההופעות הלאומי בווסט אנד ובארצות הברית ב"ספר המורמונים".
מאוחר יותר היא לוהקה לתפקיד הראשי של נטשה ב"נטשה, פייר והשביט הגדול של 1812" עם התיאטרון הרפרטוארי האמריקאי.
היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בתיאטראות ברודוויי כשהמופע נפתח בתיאטרון האימפריאל ב-14 בנובמבר 2016. בנטון קיבלה מועמדות לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר על תפקידה בתוכנית.
היא הופיעה ב"לייט שואו עם סטיבן קולבר" ב-12 בדצמבר 2016, כדי לדון בתפקיד.
בנטון זכתה לפרסום רחב יותר בתפקידה החוזר בעונה השנייה של סדרת לייפטיים, "Unreal", בתור רובי קרטר בשנת 2016.
ב-17 באוקטובר 2018, הוכרז שבנטון תכנס לתפקיד אליזבת' המילטון בהפקה בברודוויי של "המילטון" היא עזבה את המחזה ב-24 בפברואר 2019.
החל משנת 2022, בנטון היא משתתפת בסדרת הדרמה ההיסטורית של HBO "העידן המוזהב", בתפקיד פגי סקוט.
בסדרה היא משחקת לצד סינת'יה ניקסון, כריסטין ברנסקי ולואיזה ג'ייקובסון.
במאי 2022, בנטון שיחקה את התפקיד של סינדרלה במחזמר "אל תוך היער" של סטיבן סונדהיים במרכז העיר ניו יורק, יחד עם הת'ר הדלי, ניל פטריק האריס, שרה ברליס וגווין קריל.
בנטון החלה לצאת עם קרל לונדסטדט ב-2014, אותו הכירה בתוכנית המשחק שלה באוניברסיטת קרנגי מלון.
שנה סדרה תפקיד הערות 2016 Unreal רובי קרטר 10 פרקים 2018 25 מורגן סרט טלוויזיה 2022–הווה העידן המוזהב פגי סקוט תפקיד ראשי
תיאטרון סנט ג'יימס ברודוויי2024טיק, טיק...
שנה פרס קטגוריה עבודה תוצאהמקור 2017 פרסי טוני השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר נטשה, פייר והשביט הגדול של 1812 פרסי ליגת הדרמהביצועים נכבדים פרסי עולם התיאטרון2023פרס גילדת שחקני המסךצוות שחקנים יוצא דופן בדרמההעידן המוזהב2026פרס בחירת מבקרי הטלוויזיהשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה
האי דנה (בטורקית: Dana Adas או Kargıncık Adası; ביוונית לטינית: Pithyussa) הוא אי ים תיכוני קטן השייך לטורקיה.
דנה אדאסי (האי דנה) שוכן במקביל לחוף הדרומי של טורקיה במחוז מרסין.
המרחק מהחוף לאי הוא 2.5 ק"מ.
המעבר בין היבשה המרכזית לאי המכונה מצר קרגיקאק הוא מעבר נח לתנועה ימית.
צורת האי היא מלבנית בערך עם מידות של 2.7 ק"מ × 0.9 ק"מ.
הפסגה הגבוהה ביותר היא 250 מטר מעל פני הים.
זהו אי ים תיכוני טיפוסי, סלעי ומלא שיחים קוצניים.
ישנם עצי אורן, זית וחרובים במזרח ובצפון האי.
למים מול החוף הצפוני של האי יש קרקעית חולית והם מושלמים לשחייה ושנורקלינג.
עם זאת, החוף המזרחי הוא סלעי ויש בו צוקים חדים.
ולכן אינו מתאים לצלילה או לשחייה.
אין מקור מי שתייה באי.
האי אינו מיושב והוא ללא בתים או מלונות.
ניתן למצוא באי בעלי חיים כמו נחשים, ארנבות, צרעות, לטאות וציפורים ובחורף ניתן לראות עיזים על האי.
פרנסיס בופורט, שסקר את החוף הדרומי של טורקיה בשנים 1811–1812, קובע שהאי נקרא על ידי האנשים המקומיים "מנבאט", ו"האי פרובנס" על ידי מלחים זרים.
הוא הציע שהשם נגזר משמו של אחד מדרגות האבירים ההוספיטלרים שכבשו מבצרים ואיים לאורך חוף זה.
ב-2016 התגלתה בחוף הצפוני של האי מספנה עתיקה עם 274 רציפי ספינות כנראה מתקופת הברונזה המאוחרת (מהמאה ה-12 לפני הספירה).
עוזר פרופסור האקן אוניז טוען שהאי היה המספנה הגדולה ביותר בעולם העתיק.
יש גם כמה חורבות בחוף הדרומי של האדמה הראשית הפונה לאי.
ככל הנראה, שני התיישבויות אלו היו עמדות השליטה השולטות בשני הקצוות של המצר.
פיטוסה, העיר העתיקה באי, הפכה לעיר עצמאית בתקופה הרומית.
בעיר ישנן חורבות של בור מים, בית מהתקופה הרומית, מרחץ, סרקופג וכנסייה מהתקופה הביזנטית.
ההריסות הממוקמות בחלק הצפוני-מערבי של האי הפונה לקרקע הועברו עם הזמן ושימשו לבניית מבנים חדשים.
האי היה מיושב גם בתחילת התקופה הביזנטית.
לפי כמה מקורות, גם סוחרים צרפתים השתמשו באי כנמל שלהם במהלך ימי הביניים.
דנה אידיסיס (נולדה ב-1986) היא במאית, מחזאית, ותסריטאית ישראלית.
אידיסיס נולדה בניו יורק לבמאי והתסריטאי בנצי אידיסיס ולפרופסור יעל אידיסיס.
גדלה ברמת גן ולמדה בתיכון בליך.
לאחר השירות הצבאי התחילה ללמוד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב אולם עזבה אחרי חודשיים לאחר שחשה שהמסגרת אינה מתאימה לה.
בהמשך למדה שלוש שנים תסריטאות אצל שלומי מושקוביץ.
סרטה הראשון של אידיסיס, 'סרט בר מצווה' השתתף בתחרות הרשמית בפסטיבל דוקאביב 2013, שודר ב-yes והוקרן ברחבי הארץ.
במרכז הסרט עומד גיא, אחיה האוטיסט של אידיסיס.
בהמשך הייתה שותפה לפיתוח וכתיבת סדרות שונות לטלוויזיה (ביניהן להיות איתה (עונה 2) ותאג"ד (עונה 2).
כתבה את המחזה "איטרוף", עיבוד לנובלה של דויד גרוסמן, שביים אביה בנצי אידיסיס ואשר זכתה בתיאטרונטו, וכן את המחזה "למי שייך קסם היופי" (בשיתוף עם מיכל ורשאי) שזכה בפסטיבל ב'צוותא'.
בשנת 2018 יצרה עם יובל שפרמן את הסדרה המצליחה על הספקטרום שזכתה בשלל פרסים בינלאומיים יוקרתיים, בין השאר ב־grand prix בפסטיבל "Series Mania", בפסטיבל Golden Nymph' מונטה קרלו (הסדרה הזוכה, שחקנית ראשית ושחקן ראשי) ובפרס הראשון לסדרה הקומית ב־Seoul festival.
כמו כן זכתה הסדרה ב-9 פרסי אופיר, ביניהם סדרת הדרמה הטובה ביותר, פרס התסריט והבימוי.
הסדרה נרכשה לרימייק אמריקאי עבור Amazon.
בשנת 2020 כתבה את הסרט העלילתי 'הנה אנחנו' שביים ניר ברגמן.
הסרט נבחר לתחרות הרשמית בפסטיבל קאן 2020.
בשנת 2024 עלתה לשידור הסדרה ברלין בלוז שכתבה על בן זוגה, השחקן איתמר רוטשילד ואשר מבוססת על התקופה בה חיו בני הזוג בברלין.
אידיסיס מתגוררת ברמת גן עם בן זוגה ושתי בנותיהם.
דודה הוא התסריטאי חיים אידיסיס.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024תסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצביםברלין בלוז
דַנָּה (רנה בתרגום השבעים) הייתה עיר מקראית בדרום הר יהודה.
העיר נזכרת , כחלק מתיאור נחלת שבט יהודה, ונמנית בקבוצה 5, קבוצת דרום ההר של רשימת ערי יהודה:
בעניין שמו המדויק של המקום קשה להחליט בין נוסח המסורה לגרסת השבעים, שכן העדויות הנוספות שהוצעו לשם רנה הן מסופקות:
רִנָּה נזכר ברשימות היחש של יהודה, ב, בתור בנו של שִׁימוֹן (שמעון?), ולפיכך כנראה בהקשר דרומי.
בשורה 3 באוסטרקון מחורבת עוזה הוצע לקרוא "רנתן" (שם יישוב) ולקשור שם זה לרנה.
אולם ייתכן כי עדיף לקרוא שם 'רפתן', ובכל מקרה ההצעה קשה.
בקבוצה 5 של רשימת ערי יהודה בולט במיוחד העדר הסדר הגאוגרפי, ולכן לא ניתן להסיק דבר ממקומה של דנה\רנה ברשימה והערים המזוהות הסמוכות אליה בטקסט.
להצעות הזיהוי של אבל אין בסיס, ובאתרים שהציע גם אין ממצא מתאים (דיר א-שמס: 1/10/320; ח' א-סמיה: 1/32/320; המספרים לפי תיקיהם בסקר ישראל).
הצעת הזיהוי באידנא שבשפלה בוודאי אינה מתקבלת על הדעת, שהרי העיר נמצאת בפירוש בהר.
יש כאן גם דמיון קל בשם, במיוחד ביחס ל'דנה'; עבור 'רנה' הדמיון קל יותר.
האפשרויות החלופיות בתחומי קבוצה 5 מעטות ואין לקבלן: ח'רבת אום דימנה בה יש לזהות את מדמנה, וח'רבת אל-מקעוד (1/66/135) שגודלה והממצא בה גבוליים ביותר לענייננו, בעוד שח'רבת זנוטה היא חורבה נרחבת ובה ממצא מובהק המתאים לזיהוי.
בעבר הוצע לזהות את האתר עם העיר המקראית זנוח, אולם עיר זו נמצאת בשפלה ולא בהר.
ח'רבת זנוטה תועדה כבר במאה ה-19 על ידי קונדר במסגרת סקר ארץ ישראל, תיעוד חשוב של מצבה בתקופתו, אך באותה עת טרם ידעו לזהות את החרסים באתר ולתארכם.
סקרים מודרניים באתר נערכו בידי משה כוכבי (1968), שמריה גוטמן (1969) ואבי עופר (1982).
האתר הוא כאמור חורבה נרחבת (אתר 1/96/135{14-08} בסקר ישראל), שגרעינה לבד מקיף כ-25 דונם.
מקומה בנ"צ 1496.0865, גובה מוחלט מעל פני הים 593 מטר, גובה יחסית לסביבתה 10 מטר, תצפית בינונית.
נראה כי יישובה מתחיל כבר בתקופת הברזל 2ב-ג (לעת עתה נמצאה שפה מסופקת יחידה), ומכל מקום נתקיימה בשלב 2ד בהיקף של כ-15 דונם, והיא האתר ה-18\19 בגדלו בהר יהודה בתקופה זו.
ראוי לציין כי שפות מתקופת הברזל נתגלו באתר וזוהו נכונה הן על ידי כוכבי והן על ידי גוטמן (לפי הרישומים בתיק הסקר), אך עדות זו נשמטה מפרסומיהם; לפיכך עופר הוא שפרסם לראשונה ממצא זה, מהסקר שערך וגם מהסקרים הקודמים, ועל בסיס זאת הציע את זיהוי דנה בח' זנוטה.
בסוף תקופת הברזל חדל היישוב להתקיים, והתחדש כנראה רק בתקופה הביזנטית.
בתקופה זו התרחב שטח היישוב למלוא היקף גרעין החורבה ואף מעבר לו, לכדי כ-35 דונם מיושבים הפזורים על שטח גדול אף יותר.
בימי הביניים ובתקופה העות'מאנית פחת היישוב בהדרגה אך נותר כאחת החורבות הבולטות באזור, ובה שרידים ארכיטקטוניים רבים שטרם נחקרו; בולטים מבנה קמרונות גדול ובו חרכי ירי, ומבנה ציבורי נוסף שהיה אולי כנסייה או בית-כנסת.
הסוקרים המודרניים מצאו במקום יישוב של רועים ופלאחים המתגוררים בשרידי המבנים הקדומים ובמערות המגורים שלידם.
על מצב האתר והיישוב בתקופה המודרנית יש פירוט נוסף בערך ח'רבת זנוטה.
דנה ברלב (נולדה ב-25 במאי 1980) היא קומיקסאית, קריקטוריסטית, מאיירת ומוזיקאית ישראלית.
היא בוגרת בית הספר רימון למוזיקה.
היא מתופפת, גיטריסטית ומורה לגיטרה וחברה בלהקת נשים.
ברלב מפרסמת איורים, קומיקסים וקריקטורות מדי יום בעמודי האינסטגרם והפייסבוק שלה.
ביצירותיה חוזרות לסירוגין דמויות קבועות כמו זוג היונים דוד ורינה והכלבה תיקי, המבוססת על כלבתה שלה בעלת אותו השם.
יצירות שונות שיצרה במהלך מלחמת חרבות ברזל זכו להכרה רבה ונכללו במיזם ההסברה הישראלי של וויקס.קום.
בשנת 2021 יצא לאור ספרה הראשון בטיפול, העוסק בחוויותיה ממהלך טיפול אצל פסיכולוגית.
בשנת 2022 יצא לאור ספרה השני מר דיכאון, העוסק בהתמודדות עם משבר אישי.
ספרה השלישי, א-תל אביב, שיצא לאור בשנת 2024 הוא ספרון לימוד אותיות אלפבית עברי לגיל הרך על ידי שימוש במושגים שמזוהים עם העיר תל אביב.
ברלב הוציאה לאור את כל הספרים בהוצאה עצמית.
ברלב היא המו"ל והעורכת של "מרי סטריפ" – פנזין מחאה שיצא במקביל למחאה נגד הרפורמה המשפטית.
ברלב הייתה נשואה ולאחר כעשור, בגיל 40 יצאה מהארון כלסבית והתגרשה מבן הזוג.
נכון ל-2025 מתגוררת בתל אביב.
מר דיכאון, הוצאה עצמית, 2022
א-תל אביב, הוצאה עצמית, 2024
החיים למתחילים מאת רוני שניידר, 2022
מר הפקרה, הוצאת פורום חיים, 2024
איורים שלה הופיעו בעמוד השער של כתבי עת:
איורים שלה מלווים גם כתבות בעיתון "ידיעות אחרונות".
2023, "דיכי" בגלריה של המרכז ליהדות מתקדמת בית דניאל
2024, "HOME" במכון הטכנולוגי חולון
2022, "68 ילדות וילדים" – אנדרטה מאוירת 68 طفلاً وطفلة - نصب تذكاري مرسوم
2023, "לילות בעיר הלבנה" במרכז באוהאוס
2023, "דגל המחאה" בפסטיבל אנימיקס לקריקטורה וקומיקס
2024, "השנה שהייתה 2023" במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס
ינואר 2024, התערוכה "שמות ופנים" (Nombres y rostros) בבואנוס איירס, פרויקט של 39 אמנים ישראלים על זוועות שבעה באוקטובר.
מרץ 2025, "מבט" תערוכת איור קבוצתית בגלרייה אילו בטבעון.
דנה בצלאל (נולדה ב-16 בפברואר 1989, י"א באדר ה'תשמ"ט) היא עיתונאית ואשת תקשורת חרדית ישראלית, אמנית ספוקן וורד ומגישת רדיו.
החל מפברואר 2025 מגישה את התוכנית השבועית "התדר של דנה" ברדיו כאן מורשת.
בצלאל נולדה וגדלה בירושלים ולאחר מכן עברה עם משפחתה למודיעין-מכבים-רעות.
היא התחנכה בבית הספר בית יעקב בחשמונאים ובסמינר לוסטיג ברמת גן.
השלימה לימודי תעודה באימון אישי ומקצועי בקריה האקדמית אונו והשתלמות באימון זוגי ואימון לבעלי הפרעות קשב וריכוז באוניברסיטת בר-אילן.
ביוני 2024, בגיל 35, התגייסה לצה"ל במסגרת שלב ב' למסלול המיועד לנשים דתיות-חרדיות.
בשנת 2019 החלה את דרכה העיתונאית בעיתון מקור ראשון, תחילה כמפיקת מוסף שבת והאתר, ובהמשך כעורכת חדשות וכתבת לענייני הציבור החרדי.
במסגרת עבודתה סיקרה אירועים משמעותיים בחברה החרדית, ביניהם אסון מירון, פרשת חיים ולדר, פרשיית היעלמותו של מוישי קליינרמן וסוגיות חברתיות שונות.
ערכה ראיונות עם אישים בכירים בציבור החרדי והדתי.
משנת 2020 החלה להגיש פינת סקירת עיתונות חרדית ודתית ביומן הבוקר ברדיו כאן מורשת.
בשנת 2023 השתלבה בתוכנית "בא בדב" עם דב אייכלר, ובפברואר 2025 החלה להגיש תוכנית שבועית משלה, "התדר של דנה", העוסקת בסוגיות שונות בחברה החרדית והדתית.
הופיעה כפרשנית בערוצי טלוויזיה שונים, בהם ערוץ 14, ערוץ 12 וערוץ הכנסת.
בצלאל היא אמנית ספוקן וורד, בוגרת סדנת "מדברות" לנשים חרדיות בבית אצ"ג בירושלים.
בהמשך שימשה כמנחה מלווה בסדנה.
ביצירותיה היא עוסקת במגוון נושאים הקשורים לחברה החרדית, כגון רווקות מאוחרת, תקשורת וייצוג נשים חרדיות.
הופיעה במספר במות בארץ ובלונדון.
בצלאל פעילה במספר יוזמות חברתיות, ביניהן ליווי משפחות חטופי טבח השבעה באוקטובר 2023 במסעות התחזקות דתית.
היא חברה ברשת המסורתית ושותפה בניהול קהילת The Torah Hub ליזמות חברתית במגזר החרדי.
בעבר שימשה כחברת הנהלה בתנועת "תור הזהב" לקידום מורשת יהדות ספרד והמסורתיות בישראל.
דנה גילספיי היא זמרת, כותבת שירים ושחקנית אנגלייה.
היא החלה את קריירת המוזיקה שלה בגיל הנעורים, ובמרוצת השנים הייתה במעורבת בהקלטתם של למעלה מ-70 אלבומים.
בתחילת דרכה, התמקדה בסגנונות הפולק והטין פופ, ובהמשך עברה לרוק ולבלוז.
בנוסף לקריירת המוזיקה, גילספי השתתפה במספר הפקות תיאטרון, כולל המחזמר "ישו כוכב עליון", והופיעה בסרטים שונים.
גילספי נולדה בווקינג שבאנגליה, כבתם השנייה של אן פרנסיס רודן והנס הנרי וינטרשטיין גילספיי, רדיולוג ממוצא אוסטרי.
בשנת 1962, היא זכתה באליפות הממלכה המאוחדת לסקי מים לנוער.
ב-1964 התאהבה בדייוויד בואי, שהיה בן-זוגה כעשור.
בואי ומיק רונסון הפיקו את אלבומה Weren't Born a Man בשנת 1973.
במהלך הקריירה שלה, גילספיי עברה מסגנון פולק וטין פופ לרוק, ובהמשך התמקדה בבלוז, והופיעה עם להקת לונדון בלוז באנד.
היא גילמה את מריה מגדלנה בהפקה הלונדונית הראשונה של "ישו כוכב עליון" בשנת 1972. בנוסף, השתתפה בסרטים כמו The Lost Continent (1968) ו-The People That Time Forgot (1977).
בשנת 2024 השתתפה גילספי בתחרות Una voce per San Marino, הקדם הלאומי של לאירוויזיון.
היא התחרתה בקבוצה לשירים שנוצרו על ידי בינה מלאכותית, והעפילה לשלב הגמר.
שירה לתחרות היה "The Last Polar Bear", והוא סיים במקום השביעי.
דנה אינגרובה-זטופקובה (בצ'כית: Dana Ingrová-Zátopková; 19 בספטמבר 1922 – 13 במרץ 2020) הייתה אתלטית מצ'כוסלובקיה, אלופה אולימפית (הלסינקי 1952), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (ברן 1954 וסטוקהולם 1958) ושיאנית עולם בהטלת כידון.
זטופקובה הייתה נשואה לרץ האגדי אמיל זטופק "הקטר הצ'כי".
באולימפיאדת לונדון (1948) סיימה זטופקובה במקום 7 בהטלת כידון למרחק של 39.94 מטר.
המנצחת הייתה הרמה באומה מאוסטריה (45.57 מטר).
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה זטופקובה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 50.47 מטר כבר בהטלה הראשונה שלה, לפני אלכסנדרה צ'ודינה (50.01 מטר) וילנה גורצ'קובה (49.76 מטר) שתיהן מברית המועצות.
באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ בשנת 1954 זכתה זטופקובה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 52.91 מטר.
באולימפיאדת מלבורן (1956) סיימה זטופקובה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 49.83 מטר.
המנצחת הייתה אינס ג'אונזם מברית המועצות (53.86 מטר).
בתחרות שנערכה בפראג ב-1 ביוני 1958 קבעה זטופקובה בהטלת כידון שיא עולם חדש של 55.73 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה באוגוסט אותה שנה זכתה זטופקובה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 56.02 מטר.
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה זטופקובה במדליית כסף בהטלת כידון למרחק של 53.78 מטר בהטלה השלישית, אחרי אלווירה אוזולינה שקבעה שיא אולימפי חדש של 55.98 מטר ולפני בירוטה קלדיינה 53.45 מטר, שתיהן מברית המועצות.
זטופקובה נישאה לרץ האגדי אמיל זטופק "הקטר הצ'כי".
דנה מודן (נולדה ב-29 במאי 1970) היא תסריטאית, במאית, שחקנית, יוצרת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
זוכת חמישה פרסי האקדמיה לטלוויזיה ופרס לנדאו לאומנויות.
דנה מודן גדלה בשיכון הרופאים בתל השומר.
אביה, פרופ' ברוך מודן, היה חוקר בתחום הסרטן והאפידמיולוגיה וכיהן כמנכ"ל משרד הבריאות.
אמהּ, פרופ' מיכאלה מודן, הייתה חוקרת בבית החולים תל השומר שעסקה גם בביוסטטיסטיקה.
למודן שתי אחיות: רותו מודן היא קומיקסאית נודעת ופרופ' דלית מודן היא רופאת ילדים.
מודן החלה את דרכה בעיתונאות ככתבת במוסף "סופשבוע" של מעריב.
בהמשך החלה את קריירת המשחק כאשר שיחקה בשנת 1995 בסרט "שחקנים", בשנת 1996 בסרט הקומדיה "ציפורים בניוטרל", בשנת 1996 בסרט הקצר "מלכה לב אדום" לצד שי אביבי, ובשנת 1997 בסדרה "פלורנטין".
בשנת 1999 השתתפה בתפקיד משנה בסרט "צור הדסים".
בשנת 1999 יצרה והנחתה את תוכנית האירוח "יחסים מסוכנים" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2000 הצטרפה לערוץ ביפ בכבלים, בו הנחתה תחילה את התוכנית "הקו האדום".
בין השנים 2002 עד 2004 היא הנחתה בערוץ ביפ את תוכנית השידוכים ההומוריסטית "דאבל דייט" לצד הקומיקאי רועי לוי.
התוכנית זכתה להצלחה ושודרה בעקבות כך בהמשך גם בערוץ 2.
בשנת 2004 הפיקה, יצרה וכתבה את סדרת הטלוויזיה "אהבה זה כואב" בה שיחקה בתפקיד הראשי לצד אסי כהן.
הסדרה, ששודרה בערוץ 10, זכתה בפרס סדרת הדרמה של השנה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה.
בשנת 2007 יצרה וכתבה את הסדרה "אבידות ומציאות".
בשנת 2008 יצרה יחד עם יונתן קוניאק את תוכנית הטלוויזיה "טינופת", עבור ערוץ HOT3. בסוף שנת 2009 שבה לשתף פעולה עם רועי לוי בכתיבת והגשת התוכנית "עונת החתונות", אשר עונתה השנייה שודרה בשנת 2011 בערוץ הוט קומדי סנטרל בשם "עונת החתונות וצרות אחרות".
ב 2012 מודן יצרה את וכיכבה בתפקיד הראשי בסדרה "אננדה" בערוץ HOT3 אשר התבססה על חוויותיה בטיול שעשתה בהודו בשנת 2007. על סדרה זו זכתה בפרס השחקנית בפרסי האקדמיה לטלוויזיה.
העונה השנייה של הסדרה שודרה במהלך 2015.
ב-2018 מודן יצרה יחד עם רם נהרי ואסי כהן את הסדרה "ככה זה" ששודרה ב-YES.
בסדרה משחקת מודן בתפקיד הראשי לצד אסי כהן פעם נוספת, 14 שנים לאחר שכיכבו יחד ב"אהבה זה כואב".
הסדרה חזרה לעונה שנייה בסוף 2020. זכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר, פרס התסריט הקומי הטוב ביותר, פרס השחקן הטוב ביותר ופרס הבמאי הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה.
ב-2022 יצרה וכתבה את הסדרה "אבירם כץ", בה גם שיחקה, לערוץ כאן 11. בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה הסדרה זכתה באותה השנה בפרס בקטגוריית המוזיקה המקורית הטובה ביותר, ובפרס בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר.
בשנת 2024 יצא לאקרנים סרט הקולנוע הראשון בבימויה של מודן, "הנכס", המבוסס על פי הרומן הגרפי של אחותה, רותו מודן.
את התסריט לסרט כתבו השתיים יחד, והעבודה עליו נמשכה לאורך מספר שנים.
מודן זכתה בפרס לנדאו למדעים ואמנויות לשנת 2021 בתחום התסריטאות.
מודן הייתה בזוגיות בשנים 1995–2006 עם איש הטלוויזיה מולי שגב.
בשנת 2010, נולד לה, ולבן זוגה שחר סמוחה, בן.
דודתה הייתה הסופרת והעורכת שולה מודן.
דנה ספקטור (נולדה ב-14 ביולי 1971) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה ורדיו ישראלית.
ספקטור ילידת חיפה, היא נינתו של אברהם אהרן ספקטור, מפעילי היישוב היהודי בחיפה.
את שירותה בצה"ל עשתה כקצינת שלישות בחיל האוויר.
ספקטור כותבת מדור שבועי "בקרוב אגיע רחוק" במוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות", העוסק בחייה האישיים.
שימשה כמבקרת פרסומות טלוויזיה באתר "וואלה" תחת הכינוי "פזית בניזרי".
בשנת 2004 הנחתה את תוכנית השידוכים "מי פנוי" בערוץ השני.
בין השנים 2005–2007 הנחתה את "תוכנית הצהריים" ברדיו תל אביב.
בין השנים 2006–2007 הייתה ממנחות תוכנית האקטואליה "בנות" בערוץ הוט 3.
ב-2007 השתתפה בסרט התיעודי "הבטן הרכה שלי" של חברתה הטובה אליען לזובסקי, שעסק בענייני אכילה כפייתית, דיאטות והשמנה.
באותה שנה כתבה לתוכנית הטלוויזיה "כפיות".
באפריל 2008 הייתה בין הידועניות שהשתתפו בתצוגת האופנה של ירון מינקובסקי ועמותת "לא" (לחימה באלימות נגד נשים).
כמו כן השתתפה ספקטור בסדרה הדוקומנטרית "מחוברות" ששודרה ב-2009 בערוץ הוט 3.
ספקטור ובן זוגה רן שריג החלו להגיש ביולי 2011 בערוץ 24 תוכנית חדשה, "ערים", שעוסקת ביחסים ובזוגיות.
התוכנית לא עלתה יפה ומקץ מספר שבועות הורדה מעל המסך.
משנת 2013 החלו ספקטור ושריג להגיש תוכנית רדיו ב-103FM, עד לאמצע שנת 2017.
ב-2017 הצטרפה כחברת פאנל בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ 20.
לאחר 7 באוקטובר 2023, החלה להקליט, ביחד עם בן זוגה, רן שריג, את הפודקאסט "6:29, הדקה ששינתה אותנו".
כל פרק בפודקאסט עוסק במשפחה אחרת של חטופים או נרצחים.
ספקטור אם לבת והייתה נשואה לאלכס לויט.
כיום היא בת זוגו של רן שריג.
דנה עדיני (נולדה ב-3 במאי 1979) היא זמרת, מוזיקאית, פזמונאית ושחקנית ישראלית.
התפרסמה בזכות ההרכב "הבנות נחמה" בו היא חברה וגם בזכות הסדרה "השיר שלנו", בה גילמה את הדמות שמש פרוסט.
ידועה גם מהדואט עם בן זוגה לשעבר דניאל סלומון "רבות הדרכים".
נולדה באלוני אבא לאורנה, מתווכת נדל"ן וליואב, יהלומן, אחות צעירה לשני אחים - בועז ואלעד.
שם משפחתה המקורי היה זילברברג, אך לאחר עלייתו לארץ שינה סבה את השם לעדיני, להנצחת בתו הקטנה בת ה-11, עדינה, שנספתה בתאי הגזים בשואה יחד עם אשתו הראשונה, בעוד הוא נשלח על ידי הסובייטים למחנה עבודה בסיביר.
בגיל שבע עברה עדיני עם משפחתה לקריית אונו, שם פתחה אמה חנות למתנות.
בילדותה התאמנה עדיני בהתעמלות מכשירים ואף ייצגה את ישראל בתחרויות בינלאומיות, אך חדלה מאימוניה בגיל 12 עקב חששה מפגיעות גופניות.
כשהייתה בת 16 נפרדו הוריה ועדיני בחרה לגור עם אמה וניתקה קשר עם אביה עד שהגיעה לגיל 21.
לאחר שירות צבאי בלהקת חיל הים גרה עדיני כשנה וחצי בניו יורק לאחר שטסה בעקבות בן זוגה, השחקן והזמר תומר יוסף, אך לאחר חזרתם לישראל נפרדו.
עדיני חברה בלהקה "הבנות נחמה" ביחד עם קרולינה ויעל דקלבאום.
השלישייה נחשפה לראשונה בפסטיבל השירים של ישראל בשנת 2006, שבו שרו את השיר "So Far" ("להיות").
במקביל לחברותה בלהקה שיתפה עדיני פעולה עם מספר מוזיקאים אחרים.
בשנת 2005 הקליטה בדואט עם דניאל סלומון, שהיה בן זוגה, את השיר "רבות הדרכים", שהיה לשיר הנושא של אלבומו של סלומון "רבות הדרכים".
השיר זכה להצלחה רבה, והיה לאחד הלהיטים הגדולים של האלבום וכן נכלל גם בפסקול הסדרה "השיר שלנו" בה עדיני שיחקה.
כמו כן התארחה בהופעתה של דנה ברגר ביחד עם ירמי קפלן ועשתה קולות רקע באלבומים "פוצ'" של פוצ' ו"עם הזמן" של אביב גפן.
ב-2006 הצטרפה לצוות השחקנים של העונה השלישית של הטלנובלה "השיר שלנו", שם שיחקה את שמש פרוסט, שוטרת צבאית במסווה, בעונות השלישית והרביעית.
ב-9 במאי 2007 הוציאה עדיני את אלבום הבכורה שלה, Big Girls.
האלבום, בהפקתו המוזיקלית של בן זוגה דאז, הגיטריסט יונתן לוי (מלהקת איזבו), כולל 12 שירים באנגלית, שכתבה והלחינה.
באותה שנה ביצעה את שיר הנושא של סרטו של אבי נשר "הסודות", שכתב והלחין דניאל סלומון, וכן מספר שירים באלבומו השני של ההרכב "מטרופולין", "הסליל".
מבין השירים שבהם השתתפה הצליח במיוחד השיר "אין לי מקום".
עוד ב-2007 יצא אלבום הבכורה של הבנות נחמה, שהגיע למעמד אלבום זהב.
באלבום נכללו מספר שירים שעדיני כתבה והלחינה.
ב-2008 כיכבה בסדרת הטלוויזיה "על קצות האצבעות", בשנים 2007 ו-2009 שיחקה בתפקיד אורח בשתי העונות של סדרת הטלוויזיה "מסודרים", בה גילמה את אביגיל, בת זוגו של גיא (אסף הראל).
בשנת 2011 הוציאה עדיני אלבום ראשון בעברית, "אשליה", שכולל 14 שירים, בהפקתו המוזיקלית של יונתן גולדשטיין (ג'וני הקטן).
עדיני כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, פרט ל"אגו", שהלחין גולדשטיין, ול"נינו מאני", שהלחינו שניהם ביחד.
שניים משירי האלבום הם באנגלית.
עדיני הקליטה מספר שירי ילדים לצד דרור קרן שמשודרים בערוץ הופ!
ב-2011 הנחתה עדיני ביחד עם יונתן קרן תוכנית שבועית ברדיו מהות החיים שנקראה "שניים חיים בסרט".
התוכנית האחרונה שודרה ב-29 בינואר 2012.
במרץ 2012 לוהקה עדיני לעונה השביעית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים" ורקדה עם בן זוגה לתוכנית אנטון לפידוס, הזוג הודח בהדחה השלישית.
במהלך צילומי הפרומו לעונה זו הכירה את במאי התוכנית בן בכר, שהיה בן זוגה עד 2013. בהמשך אותה שנה החלה עדיני לשחק בסדרת הנעורים, "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני.
באוגוסט 2012 הצטלמה עדיני כפרזנטורית לקטלוג חורף 2013 לרשת הביגוד "העין השלישית".
בסוף אותה שנה יצא אלבומו השלישי של ההרכב "מטרופולין", שבו שרה עדיני את השיר "תעשה לי טוב" השיר גם סגר את העונה הראשונה לסדרה המצליחה תאג"ד.
ב-2013 הצטלמה לסדרה אניגמה ושם שרה את שיר הנושא.
ביוני 2014 ביצעה עדיני דואט נוסף עם דניאל סלומון בשם "אהובי".
הקליפ לשיר אינטימי ומהווה מעין סגירת מעגל בין בני הזוג לשעבר.
בשנת 2015 כמחווה לעשר שנים לאלבום של דניאל סלומון "רבות הדרכים", יצא לאור אלבום משותף של עדיני וסלומון הכולל ביצועים מחודשים לשיריו המוקדמים של סלומון ולדואטים המשותפים של השניים הכוללים בין השאר את "אהבה", "רבות הדרכים" ו"אהובי".
האלבום הוקלט בהופעה חיה בליווי עשיריית כלי מיתר.
ניתן לו השם "המיטב לייב" והוא הגיע למעמד אלבום זהב.
למען הפקת האלבום סלומון ועדיני יצאו במיזם "הדסטארט" למימון המונים.
בנובמבר 2016 יצא לאור אלבום שירי ילדים חדש "ריח של חלומות" המשלב אלבום שירי ילדים וספר איורים בסגנון של ציור עפרון של מירב אוסטר-רוט.
באלבום תשעה שירים וחמישה קטעי קריאה, ושרים בו עדיני ואלון עדר.
בין השירים שהצליחו במיוחד "שיר לסתיו".
מילות השירים חוברו על ידי דנה דובדבן ונכתבו בפרספקטיבה של מבוגר, שחווה את הילדות בנימת געגועים.
השירים הולחנו על ידי נירוס במגוון סגנונות, בלחנים ובעיבודים, שמצטיינים במורכבות מוזיקלית, ושואבים השראה מעולמות הג'אז, המוזיקה הבלקנית, הסווינג והבלוז.
האלבום עובד והופק על ידי שמוליק דניאל.
מנגנים בו אלדד ציטרין, אלון עדר, יוני פוליקר, רפי דוידוף, יאיר סלוצקי, אוריאל וינברגר אמיתי פריאנטה ורגב ברוך.
בפברואר 2018 ביצעה דנה את השיר "כוכב צפון" שנכתב על ידי עדי רוזנפלד לזכר בן זוגה גיל אייזן ז"ל שנהרג באסון המסוקים.
את השיר הלחין רן שפירא והפיק איתי בן מרגי.
בהמשך שנת 2018, כחלק מפסטיבל הפסנתר החלה דנה עדיני להופיע יחד עם דניאל סלומון ובן ארצי במופע "אחת ושניים" שלאחר מכן שינה את שמו ל"פמפושקה" המיועד לילדים, בו השלושה מבצעים קאברים לשירי ילדים לדוגמת "הלילות הקסומים", "שבת בבוקר", "גברת עם סלים", "רוץ בן סוסי" ואחרים ואף מספר שירים מקוריים.
בשנת 2019, שיר הנושא של המופע "פמפושקה" יצא כסינגל.
ביולי 2019 החלה עדיני לשחק בתפקיד הראשי "חיה"-הזמרת של גטו וילנה בהצגה "גטו" הפקה של התיאטרון העברי.
ביוני 2020 הוציאו דנה עדיני ודניאל סלומון דואט חדש בשם "לחזור" שיצא לרגל חגיגות 15 שנה לרבות הדרכים.
כמו כן באותה שנה הוציאו גרסה עם מילים שונות לשירם "רבות הדרכים" המתאימות את עצמן למגפת הקורונה.
בשנת 2023 שיתפה פעולה עם ישי ומיכאל סוויסה בשיר "איחור אופנתי" מתוך אלבומם, מיטת קומותיים.
עדיני הייתה בזוגיות עם הזמר דניאל סלומון.
החל משנת 2014 עדיני בזוגיות עם המתופף ונגן כלי ההקשה אסף רייז.
בשנת 2016 נולדו לזוג תאומים.
2007: הבנות נחמה (להקת: הבנות נחמה)
דנה פרי דבורין (נולדה ב-21 באוקטובר 1974) היא שחקנית, כוכבת ילדים, במאית תיאטרון, מחזאית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
דבורין היא בתם של המשפטנית פנינה דבורין ושל זוהר דבורין, ולה אח אחד גדול ממנה בשם גיא.
דבורין השתתפה בתוכנית "תופסים ראש".
בין השנים 1991–1993 הייתה חברה בלהקת "צעירי תל אביב".
במסגרת לימודיה והחברות בלהקה, השתתפה דבורין בסדרה "לא כולל שירות".
דבורין למדה בבית הספר לאומנויות בתל אביב במגמת תיאטרון, ובתיכון תלמה ילין.
את שירותה בצה"ל עשתה כמפיקה ובמאית ביחידת ההסרטה של חיל האוויר.
השתלמה בתיאטרון החזותי בירושלים ובתיאטרון הגוף בתל אביב.
למדה בתיאטרון החדר במסלול הנחיה ובימוי.
לאחר שירותה הצבאי, הנחתה בתוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון.
בין השנים 1995–2001 הייתה מנחה בערוץ הילדים.
ב-1993 שיחקה בסרט הקולנוע הישראלי "גרופי" שכתב וביים נדב לויתן.
ב-1998 יצרה, כתבה, הפיקה ושיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "בנדנה ג'ונס" בערוץ הילדים.
באותה השנה שיחקה בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי.
ב-1998 הוציאה את האלבום "נסיכה אמיתית" שהפיקו בן זוגה אמיר פרי ויוסי עזר.
דבורין כתבה בעצמה את רוב שירי האלבום, חלקם יחד עם דן תורן ועם פרי ועזר, שהלחינו את כל שירי האלבום.
באלבום זכה להצלחה שיר הנושא "נסיכה אמיתית" (שבהמשך נוצרה לו גרסת טראנס) ופרט לו בלטו גם השירים "רק קצת חום" ו"תמיד אותו דבר".
ב-1999 שיחקה בתוכנית הטלוויזיה "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן לצד כוכבי ערוץ הילדים.
ב-2000 שיחקה לצד כוכבי ערוץ הילדים שוב בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים.
ב-2001 הנחתה את התוכנית "אהבה בכבלים", תוכנית ריאלטי בערוץ 3, ושיחקה בסרט הילדים "ורק אני לא" על פי שיריו של יהודה אטלס לצד כוכבי ערוץ הילדים, בשנת 2002 שיחקה בסרט הילדים של שירותי בריאות כללית "הגן של דנה".
בשנת 2004 גילמה לראשונה את כוכבת הילדים "טולי בלבולי" בקלטת הילדים "טולי בלבולי בארץ פטפטת".
בשל הצלחתה של המבולבלת, הקלטת עובדה ב-2006 למחזמר בכיכובה.
בשנת 2007 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2, ובאותה שנה גילמה שוב את טולי בלבולי בקלטת ההמשך ובהצגה "טולי בלבולי בממלכת המוזיקה".
ב-2011 הנחתה את התוכנית "מהפך במטבח" בערוץ הבריאות.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מותק בול באמצע" בתפקיד מילי שמש בזלת.
ב-1995 שיחקה במחזמר "מסיבת הפתעה" שכתבה וביימה חני נחמיאס והפיקה ציפי מייזלר.
בתיאטרון יובל: ב-1998 גילמה את סיסי הנסיכה במחזמר "סיסי הנסיכה" לצד עודד מנשה שכתבה סמדר שיר וביים גדי ענבר.
בשנת 2001 גילמה את תמי במחזמר "עמי ותמי", לצד טל מוסרי, אמיר פרישר גוטמן ומיקי קם, שכתבה מיכל קליין וביים עופר שפריר.
בשנת 2002 שיחקה את זהבה במחזמר "זהבה ושלושת הדובים" שנכתב על ידי סמדר שיר וביים עידן עמית.
בתיאטרון חיפה: ב-2004 שיחקה במחזמר "רובין הוד" שכתבה חמוטל בן זאב וביים נורמן עיסא.
ב-2008 גילמה את עליסה במחזמר "עליסה בארץ הפלאות" שכתבו מאור מיימון ובר קדמי וביים עופר שפריר.
ב-2002 שיחקה בהצגה "כשאת אומרת לא" מאת רבקה גילמן שביים אהד אשכנזי בתיאטרון באר שבע.
ב-2004 גילמה את פפגנה בהצגה "חליל הקסם" ואת קלרה ב"מפצח האגוזים" בסדרת ההצגות "אגדות ילדים" - סדרה משותפת לתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ולאופרה הישראלית.
ב-2012 שיחקה בהצגת היחיד "בת יפתח" שכתבה וביימה קרן כהן ישראלי בפסטיבל מרכז הבמה ובתיאטרון הערבי-עברי ביפו.
ב-2013 יצרה (לצד לי נחת שלום) וביימה את המופע "באבלינה" - קומדיית בועות ושפת גוף.
המופע הועלה גם בפסטיבל ישראל.
ב-2014 כתבה (לצד אוהד בן אבי) וביימה את ההצגה "האחים מרחוב התווים" בתיאטרון השעה הישראלי.
"המסע אל העיר שמעבר ענן" - ביימה ויזמה, הפקת המקור על פי לאה גולדברג, הצגה בפורמט ייחודי של "הצגה זזה" המשלבת את אומנויות הקרקס (2011)
אדוני החלום'" - בימוי תיאטרון סיפור מוזיקלי באקפלה (2011)
"סיפורים מתגלגלים" - בימוי מופע הפתיחה של פסטיבל חיפה להצגות ילדים ב-2012
"האחים מרחוב התווים" - מופע תיאטרון מוזיקלי, תיאטרון השעה הישראלי (2013)
"באבלינה" - קומדיית בועות פרועה בינלאומית, השתתף בפסטיבל ישראל - מופיע בהבימה (2013).
ניהול אומנותי של אירועי בחוצות בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים בשנים 2011 ו-2012.
ניהול אומנותי, הפקה ובימוי של תיאטרון רחוב ב"פסטיבל העת העתיקה" בעתיקות קיסריה – פסטיבל מקורי מבית היוצר של תיאטרונלה (2013–2017).
כתיבה ובימוי חגיגות 25 שנה לתיאטרון גושן תיאטרון רפרטוארי לילדים ונוער (2013).
בימוי המופע "shine", מופע מחול – אלופי ישראל בריקודים סלוניים ב-2015.
כתיבה בימוי והנחיה של "ג'אז חם" – סדרה שנתית של קונצרט ג'אז בינלאומי לכל המשפחה באירוח אומני ג'אז מכל העולם (מוזיאון תל אביב, 2014–2015).
בימוי וכתיבה טקס פרס הבמה לילדים ולנוער 2011–2014.
ניהול פסטיבל חלום של תיאטרון בהבימה 2012–2017
יוצרת ובמאית של הצגת הפעוטות אה-או לתיאטרון אלמינא - תיאטרון חזותי בינלאומי.
בשנת 2014 ייסדה את עמותת פלטפורמא ביחד עם קרן כהן ישראלי - עמותה הנותנת במה לנשים נפגעות אלימות במודל ראשון מסוגו בישראל.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, דבורין יצרה את מיזם ההנצחה "אורות באפלה" שעוסק בסיפורי גבורה של נשים במהלך טבח שבעה באוקטובר.
דבורין נשואה לאמיר פרי, מתופף וחצוצרן להקת "פורטרט" ובנו של יעקב פרי, ולהם שתי בנות.
דנה פאולה ריברה מונגייה (בספרדית: Danna Paola Rivera Munguia; נולדה ב-23 ביוני 1995) היא שחקנית וזמרת מקסיקנית.
היא מוכרת בשל כיכובה בתפקידים ראשיים בטלנובלות "אמי - הילדה עם הילקוט הכחול", "פאבלו ואנדראה", "אויבת יקרה" (אנ'), "מי זה מי" ו-"אישה רעה".
היא דיבבה את הגרסה הספרדית של רפונזל בסרט האנימציה של דיסני, "פלונטר", והקליטה את הגרסה הספרדית של הפסקול שלו.
היא גם זכתה לפופולריות בזכות גילומה של לוקרסיה "לו" מונטסינוס בסדרת הדרמה לנוער "אליטה", בנטפליקס.
דנה נולדה ב-23 ביוני 1995 במקסיקו סיטי.
היא בתם של חואן חוסה ריברה, זמר מקסיקני וחבר לשעבר בלהקות Grupo Ciclón ו-Los Caminantes, ובתה של פטרישיה מונגויה.
הוריה התגרשו כשהייתה בת שבע.
היא השלימה את לימודי התיכון שלה בלמידה מרחוק בלימודי מדעי החברה.
יש לה אחות גדולה בשם ואניה ריברה מונגייה, גם היא שחקנית.
את הופעת הבכורה שלה עשתה בגיל ארבע בגרסה המקסיקנית של התכנית "רחוב סומסום", שם שיחקה לצד ואניה אחותה, ולא היה לה טקסט.
התפקיד שפרסם אותה היה דמותה של מריה בלן, בסדרה "מריה בלן", כאשר הייתה בת 6. באותה שנה אף הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה.
בעודה בת 7 פתחה פאולה מועדון לילדים שעד היום נמצא בבעלותה, בשם "העולם הקסום של דנה פאולה".
תפקידה הבולט היה בסדרה "אמי - הילדה עם הילקוט הכחול", בה כיכבה בתפקיד הראשי, בעודה בת תשע.
היא נודעה בעקבות תפקידיה במספר סדרות טלוויזיה וטלנובלות נוספות בשפה הספרדית.
היא גם הופיעה כדוגמנית בקטלוג אופנת ילדים מקסיקני.
פאולה הוציאה מספר תקליטורי שירה.
היא מופיעה עם שיריה ברחבי מקסיקו ובאמריקה כולה.
פאולה שרה בפני האפיפיור בעת ביקורו במקסיקו.
פאולה הנחתה את טקס פרסי ניקלודיאון במקסיקו, ואף הייתה מועמדת בכמה מהשנים.
בנוסף, היא משתתפת מדי שנה באירוע ההתרמה הגדול בטלטון שבמקסיקו, בו תורמים לילדים עניים וחולים.
בחודש ינואר 2014 חתמה פאולה על חוזה לסרט "להציל את שרה קרוז", סרטה הראשון בשפה האנגלית בהוליווד, אולם הסרט לא יצא לפועל.
בשנת 2018 החלה לגלם את לו בסדרת הדרמה והפשע הספרדית "אליטה", שיצאה באוקטובר 2018 ברשת נטפליקס.
בספטמבר 2019 חזרה עם תפקידה לעונה השנייה.
בשנת 2019 פורסם אלבומה החמישי SIE7E, ובאותה שנה הצטרפה לצוות השופטים בתוכנית המציאות המוזיקלית "האקדמיה", שעונתה ה-12 במספר עלתה לשידור בנובמבר 2019. בשנת 2020, הוציאה את הלהיט הלטיני "Sodio".
+שנהסרטתפקידהערות2008Arráncame la vidaליליה אסנסיו2010פלונטררפונזלדיבוב באמריקה הלטינית2015ביתטיפדיבוב באמריקה הלטינית2018הדבר הכי פשוט הוא לסבך את הכל (אנ')רנטה2021ריה והדרקון האחרוןריהדיבוב באמריקה הלטינית2024מרשעתאלפבהדיבוב באמריקה הלטינית2025מרשעת: חלק 2אלפבהדיבוב באמריקה הלטינית
+שנהסדרהתפקידהערות1999רחוב סומסום (אנ')ילדה קטנה2000Rayito de luzלופיטה לרמה4 פרקים2001María Belénמריה בלן גרסיה פינאדהתפקיד ראשי; 90 פרקים2002¡Vivan los niños!אסטרז'ה הררה מנדוזה3 פרקיםLa Parodiaכריסטינהפרק: "Mundo de Juguete"2002, 2007La familia P.
תפקיד אורח (עונה 2); 132 פרקים2018José José, el príncipe de la canciónלוסרו11 פרקים2018–2020אליטהלוקרסיה "לו" מונטסינוס-היידריך תפקיד ראשי (עונות 1–3); 24 פרקים2019–2020La Academiaשופטתתוכנית מציאות מוזיקלית; עונה 122021Top Star ¿Cuánto vale tu voz?מנטוריתתוכנית מציאות מוזיקלית; בוטלה אחרי 8 פרקים2024Selección Naturalסופיהפודקאסט; 5 פרקים
רג'ינה (2003) בתפקיד רג'ינה הילדה
אניטה היתומה (2004) בתפקיד אניטה
2012: A Special Night with Demi Lovato - מופע חימום של דמי לובאטו במקסיקו
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס המוזיקה של MTV אירופה10 בנובמבר 2024אמן צפון אמריקה הלטינית הטוב ביותר
דנה וקסלר (ספקטור) (נולדה ב-27 ביוני 1965) היא דוגמנית ישראלית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1981.
דנה וקסלר נולדה וגדלה בגבעתיים כבת יחידה להוריה.
בגיל 16, זכתה בתחרות מלכת היופי, והייתה המתמודדת הצעירה ביותר בתחרות זו.
ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 1981.
שירתה בצה"ל כמנהלת לשכתו של אהוד ברק, כאשר היה ראש אגף המודיעין.
וקסלר הייתה מספר שנים דוגמנית מובילה בישראל.
צעדה על מסלולי התצוגות של בכירי מעצבי האופנה הישראלים באותה תקופה, כגון גדעון אוברזון.
במקביל לדוגמנות, סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר כללי באוניברסיטת תל אביב.
בגיל 23 היא ויתרה על קריירה דוגמנות בפריז והתחתנה עם איש העסקים והמיליונר איציק ספקטור ולהם 4 ילדים.
ב-1990 חזרה לדגמן בתצוגות אופנה.
היא כותבת בלוג בתחום האופנה, בעקבות הצלחת הבלוג של בתה.
השתיים הן הבעלים של "רוקוקו" - בוטיק אופנה ברשת.
היא מנחת סדנאות אופנה וסטיילינג ומשמשת כיושב ראש ועד ההורים בבית הספר בו לומדים ילדיה ומתנדבת בכלבייה העירונית.
נהגה להתארח דרך קבע בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא" ששודרה בערוץ 10 בפינה שעסקה באימוץ כלבים.
מתגוררת בשכונת אפקה בתל אביב.
דנה פרידר (נולדה ב-19 בפברואר 1987) היא רקדנית, שחקנית, דוגמנית, זמרת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
זוכת שני פרסי טקס נבחרי הילדים בקטגוריית "שחקנית השנה" ב-2010 וב-2011.
פרידר נולדה וגדלה בראשון לציון לחנן ולחיה פרידר ולה שני אחים.
פרידר למדה בתיכון הגימנסיה הריאלית שבעיר הולדתה.
לאחר מכן שירתה בצה"ל בתפקיד כוריאוגרפית בחיל החינוך והנוער.
בשנת 2005 התפרסמה לראשונה כשהשתתפה בתוכנית המציאות "נולד לרקוד" בערוץ 2 של קשת.
בשנת 2007 לקחה חלק במופע "פסטיגל על הזמן", שם ביצעה את השיר "נערה חשמלית", שזכה במקום השני באותה שנה בתחרות.
בשנת 2007 שיחקה בסדרה "בובות".
בשנת 2008 שיחקה בסדרה "האלופה".
בשנת 2008 השתתפה במופע ההמשך "תפוס ת'פסטיגל".
בשנים 2008–2015 שיחקה בקומדיית המצבים של ערוץ הילדים, "הפיג'מות".
בשנת 2009 השתתפה במופע "פסטיבל שירי ילדים" כמנחה.
בשנת 2010 השתתפה בגרסת המחזמר הישראלית לסרט "שרק", בו שיחקה את פיונה.
בשנת 2010 שיחקה בסדרה "עספור" בתפקיד יולי.
בשנת 2011 הצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים להנחיית התכנית "המקום האמיתי" והשתתפה בפעם השלישית בפסטיגל עם השיר "טאג מי בייבי", שדורג במקום השני בתחרות.
בשנת 2012 השתתפה בסדרת הילדים והנוער "גאליס" בערוץ הילדים, בתור מיקה, מדריכת המחנה.
באותה שנה הופיעה במופע "SPY פסטיגל" עם השיר "מה טוב בשבילי".
בשנת 2013 החלה להנחות את השעשועון "הבנים והבנות" בערוץ הילדים.
הנחתה אותו במשך שלוש עונות.
בחנוכה 2014 לקחה חלק במופע "משחקי הפסטיגל" ושרה בו את השיר "כל אחד צריך להשתגע".
ב-2015 כיכבה פרידר בסדרת הילדים והנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים, בתור חושן הר ציון.
באותה שנה הופיעה במחזמר "המכבים" לצד רינת גבאי, שם גילמה את נמסיס.
בשנת 2016 השתתפה בסדרה "גרעינים".
בשנת 2017 החלה להשתתף בעונה השנייה של התכנית "הכל הולך" לצד דביר בנדק ושיחקה בסדרה "שמחות".
באותה השנה השתתפה בסרטון של מד"א ללימודי החייאה לצד אסי ישראלוף וימית סול.
בשנת 2020 התארחה אצל האחיות כרקוקלי בפרויקט הרשת שלהן "שבת חברות".
באותה שנה השתתפה בפעם השישית במופע הפסטיגל.
במסגרת המופע, חידשה את השיר "נערה חשמלית" שביצעה במקור בפסטיגל 2007.
בשנת 2022 פרידר הצטרפה למחזמר "הסוף" בצוותא לשחק את התפקיד של לילי בסירוגין עם השחקנית ג'וי ריגר.
בשנת 2024 השיקה פרידר מותג אופנה בשם FREEDÈR.
פרידר כיכבה במסעות פרסום בארץ, ובהם נקניקי "יחיעם" ביחד עם קבוצת המעודדות של מכבי תל אביב, מותג הנעליים "סקצ'רס" בישראל, חברת האופנה הישראלית TNT, קמפיין של "מועצת החלב", וכן מוצרי טיפוח מסדרת "כיף".
בשנת 2025 השתתפה בסרט "אסקובנק".
בשנים 2007–2010 פרידר הייתה בזוגיות עם השחקן קובי פרג', שאותו הכירה בפסטיגל 2007.
בשנים 2012–2014 פרידר הייתה בזוגיות עם אלי פיניש, שאותו הכירה בפסטיגל.
בשנת 2017 פרידר נישאה לאיש העסקים דין שטרן, וב-2019 השניים התגרשו.
ביולי 2021 פרידר נישאה בשנית, למנהל ובעלים של חברת מימון חוץ-בנקאי אריאל פרדו.
ב-29 בנובמבר 2022 הודיעה על גירושיה מפרדו.
ב-1 במאי 2023 פורסם כי פרידר בזוגיות עם השחקן יהודה לוי.