tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רשת הטלוויזיה הציבורית המופעלת על ידי תאגיד השידור הדרום אפריקאי "SABC 1" כללה ייצוג של להט"ב דרום אפריקאים בתוכניותיה.
קומדיית המצבים מטעמה "City Ses Top La" מציגה דמות הומוסקסואל עליה זכה השחקן וורן מאסמולה במועמדות לפרס הטלוויזיה והקולנוע הדרום אפריקאי "SAFTA" .
אחת מאופרות הסבון עם הדירוג הגבוה ביותר ברשת שהציגה דמויות להט"ב בתוכנה הייתה דורות , עם הדמויות של האוהבים סנזו (בגילומו של תאמי מנגולו ) וג'ייסון, שלימים התחתנו והביאו ילד לעולם.
בגלגול הנוכחי של אופרת הסבון בתור דורות: המורשת נכללת דמות של אישה טרנסג'נדרית בשם וונדיל בעוד שלל חבריה ומקורביה מוגדרים כלהט"ב.
הטלנובלה אוזלו מציגה גם כן דמות הומוסקסואלית בשם "GC" (המגולמת על ידי חיה דאלדלה ) שנתון בסכסוך פנימי על נטייתו המינית, תרחיש שמציג את התפיסות הדמוגרפיות הכפריות והעירוניות לגבי מיניות בדרום אפריקה.
הערוץ כלל הצלחות נוספות בתוכניות עם דמויות להט"ב, בהן: "Society", "Intersexions" ו-"After 9" בין היתר.
אופרות סבון דרום אפריקאיות נוספות שהציגו דמויות להט"ב מרכזיות כללו את: סטיב (בגילומו של עמנואל קסטיס) "Isidingo: The Need" , תולה (בגילומו של רייט נגובני) "Rhythm City" וג'רום (בגילומו של טרנס ברידג'ט, שחקן הומוסקסואל גלוי) "7de Laan" .
הטלנובלה "The Queen" משנת 2016 מטעם הערוץ "Mzansi Magic" מציגה את סלו מאקה קה-ניוב מגלם דמות הומוסקסואל.
הפרק הראשון מטעמו שבר את שיא הצפיות של "Showmax" בתור התוכנית עם מספר צפיות הרב ביותר אי פעם ביום הראשון ביציאתה לאור.
מנהיגים דתיים דרום אפריקאים בולטים הביעו את תמיכתם בחקיקת זכויות להט"ב לאורך השנים.
בכנסייה האנגליקנית של דרום אפריקה , הארכיבישוף האמריטוס של קייפטאון דזמונד טוטו והארכיבישוף הנוכחי של קייפטאון תאבו מקגובה והכומר אלאן בוסאק הביעו תמיכה בחקיקת זכויות להט"ב.
דרום אפריקה, בשל מעמדה כיעד הידידותי ביותר ללהט"ב ביבשת אפריקה, ידועה כמושכת אלפי תיירי להט"ב בינלאומיים מדי שנה.
אתר התיירות הרשמי של המדינה מציע טיפים מעמיקים לטיולים לתיירים הומוסקסואלים, בעוד יעדים ספציפיים ללהט"ב ממוקמים ברחבי דרום אפריקה וניתן למצוא אותם באתרי נסיעות שונים.
ללהט"ב דרום אפריקאים ישנה היסטוריה מגוונת של אקטיביזם וייצוג בחברה האזרחית.
ברחבי אוניברסיטאות במדינה ישנם ארגוני להט"ב פעילים של סטודנטים בהן אוניברסיטת ויטווטרסראנד, אוניברסיטת קייפטאון, אוניברסיטת סטלנבוש , אוניברסיטת יוהנסבורג ואוניברסיטת הכף המערבי בין היתר.
סיימון נקולי , זקי אחמט ופונקה סולדת ידועים כחלק מפעילי הלהט"ב הבולטים במדינה.
לאורך השנים, פוליטיקאים להט"ב דרום אפריקאים בפרלמנט ובקבינט השרים בהם לין בראון כשרה לעסקים ציבוריים בקבינט של הנשיא ג'ייקוב זומה לצד כהונתה כראש הממשלה ה-6 של פרובינציית הכף המערבי בין השנים 2008–2009 וחברי הפרלמנט זקהלה מבהלה , מייק ווטרס , מריוס רדינגהויס ואיאן אוליס .
אדווין קמרון וקתי סאצ'וול כיהנו כשופטים בבית המשפט החוקתי של דרום אפריקה ובית המשפט העליון בהתאמה.
אישיות נוספת בתחום המשפטים כוללת את חוקר המשפטים החוקתיים המוביל פייר דה ווס , שידוע כהומוסקסואל גלוי.
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בגאנה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית.
פעילות הומוסקסואלית בין גברים מוגדרת כעבירה פלילית דה יורה מאז עידן חוף הזהב של גאנה כקולוניה בריטית בשנות ה-60 של המאה ה-19. פעילות הומוסקסואלית נשית נאסרה גם כן על ידי הרשויות לאורך השנים.
התקפות הומופוביות ואלימות נגד להט"ב מוגדרות כנפוצות, ולעיתים קרובות מעודדות על ידי התקשורת ומנהיגים דתיים ופוליטיים.
לאורך השנים דווח כי לעיתים פקידי ממשל בהם המשטרה המקומית עוסקים במעשי האלימות גם כן.
דיווחים על להט"ב צעירים שסולקו מהבתים שלהם לאחר שנטייתם המינית או זהותם המגדרית נחשפה נפוצים גם הם, כמו גם דיווחים על ביצוע טיפולי המרה כלפי להט"ב ברחבי גאנה על ידי מנהיגים דתיים שהוגדרו בתקשורת הבינלאומית כנעשים בתנאים "פוגעניים ובלתי אנושיים".
אף על פי שחוקת גאנה מבטיחה זכות חוקתית לחופש הביטוי וההתאגדות לאזרחי המדינה, זכויות יסוד אלו נשללות באופן עקבי מאזרחים המוגדרים כלהט"ב, בעוד אקטיביזם למען קידום זכויות להט"ב במדינה בקרב פעילי זכויות אדם מדוכא גם כן לעיתים קרובות על ידי הממשלה.
בחצרות אימפריית אסנטה , מדינה אקאנית שהתקיימה בין השנים 1701 עד 1901, בשטחה של גאנה המודרנית, שימשו גברים עבדים כפילגשים שהתלבשו כנשים ונהרגו כאשר אדונם מת.
לאנשי הנזמה הייתה מסורת של גברים בוגרים שהתחתנו זה עם זה, בדרך כלל בהפרש גילאים של 10 שנים.
נישואים אלו כונו אגיאלה , בעוד בני הזוג היו מקיימים את כל המנהגים המקבילים של נישואים הטרוסקסואלים בהם טקס חתונה מסורתי.
בקרב הנאנקאנים, תת-קבוצה אתנית של אנשי הגורונס (מונח המשמש כמונח מטא להתייחסות לקבוצה של עמים בעלי קשר רופף, בעוד הקבוצות האתניות המסווגות כגורונסיות אינן חולקות שפה משותפת ויש להן פרקטיקות תרבותיות מובחנות), התקיימו נישואים בין נשים עבור "הנצחה מתמשכת של השושלת".
רוז מרי אמנגה-אטגו, מרצה במחלקה לחקר דתות באוניברסיטת גאנה, הצהירה שנשים הללו היו "הפרקטיקה הדתית-תרבותית הנואשת האחרונה שהופעלה כדי להשיב את מבנה המוצא הגנאלוגי הגברי של האנשים".
אנשי הפאנטה האמינו שאלו משני המינים עם "נשמות כבדות" הוגדרו עם משיכה רומנטית לנשים, בעוד שבעלי "נשמות קלות" נמשכו לגברים.
הומוסקסואליות בגאנה הופללה לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-19. בתקופה זו, גאנה הייתה קולוניית האימפריה הבריטית אשר נודעה בכינוי חוף הזהב.
חוק העבירות נגד האדם 1861 , חוק בריטי שהפליל "מעשי סדום" וכוון נגד קיום פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, יושם בכל הקולוניות הבריטיות.
סעיף 104 לקוד הפלילי של גאנה משנת 1960 מפליל פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין גברים על פי סעיף 104(1)(ב), שאוסר על "ידיעה גשמית לא טבעית".
סעיף 104(2) מגדיר "ידיעה גשמית לא טבעית" כ-"מגע מיני עם אדם באופן לא טבעי או עם בעל חיים".
על פי סעיף 296(4) לחוק סדר הדין הפלילי, הנאשם יישא בעונש מאסר "לתקופה שלא תעלה על 3 שנים".
בתחילת המאה ה-21 הסעיפים נאכפו לעיתים רחוקות.
עם זאת, בעוד שקיום הסעיפים היו עשויים שלא להוביל בהכרח לתביעות בפני בתי משפט מקומיים דה יורה, רדיפת אזרחי להט"ב גאנים הוגדרה כנפוצה דה פקטו על רקע התוכן שלהם.
בשנת 2013 עורך דין מקומי בשם ג'ון נדבוגרי ערער על דעות לגבי אי החוקיות של יחסיים לסביים על פי החוק הגאני לאיסור "ידיעה גשמית לא טבעית" בראיון שפורסם באתר "MyJoyOnline".
לטענתו, לסביות, נטייה מינית המוגדרת גם כן כהומוסקסואלית, "אינה כרוכה בחדירה עם איבר המין ולכן, לא ניתן להגדירה כקיום יחסי מין או כלא טבעית, בהתבססות על סעיף 104 לקוד הפלילי".
נדבוגרי הוסיף באומרו כי "לנקבות אין איבר מין.
הן לא יכולות לבצע חדירה".
נישואים חד-מיניים ואימוץ על ידי זוגות חד-מיניים ייאסרו במפורש על פי ההצעה גם כן.
בתזכיר הצעת החוק נטען כי "גאנה, ממשלתה, רוב אזרחיה, תרבותה וההיסטוריה שלה מתנגדים לחלוטין לקהילת הלהט"ב".
הצעת החוק הוצגה בפני הפרלמנט הגאני בתחילת אוגוסט 2021. הכנסייה הפרסביטריאנית של גאנה הוגדרה כקולנית מאוד בנוגע לתמיכתה בהעברת הצעת החוק.
בפברואר 2023, היועץ המשפטי לממשלה ושר המשפטים אישרו את הצעת החוק והצהירו כי גם הצעת החוק וגם הדו"ח הנלווה יישלחו רשמית לבית הנבחרים לדיון "בתקווה לפני סוף חודש מרץ".
במרץ 2023, נשיא גאנה, ננה אקופו-אדו, הודיע כי "מרכיבים מהותיים" בהצעת החוק "שונו" בעקבות התערבות הממשלה.
לא קיימים חוקים שמעניקים הגנה משפטית מפני אפליה נטייה מינית או זהות מגדרית בגאנה, אם כי כל אדם שמאמין כי הוא חווה אפליה על בסיס מעמד HIV, זהות מגדרית או נטייה מינית רשאי לדווח על התקרית דרך הנציבות לזכויות אדם, פורטל דיווח על סטיגמות ואפליה במשפט מנהלי (CHRAJ).
סעיף 12(2) בפרק 5 של חוקת גאנה קובע באומרו כי "כל אדם בגאנה, לא משנה מה גזעו, מקום מוצאו, דעתו הפוליטית, צבעו, דתו, אמונתו או מינו יהיה זכאי לזכויות האדם ולחירויות היסוד של הפרט הכלול בפרק זה אך בכפוף לכיבוד הזכויות והחירויות של אחרים ולמען האינטרס הציבורי".
בשנת 2013 ארצות הברית הציעה עזרה לגאנה בפיתוח חקיקה להגנה על אזרחי להט"ב בשטחה.
אזרחי להט"ב גאנים מתמודדים עם אפליה סביבם בהיבטים רבים של החיים והחברה.
בראיון עם "Afrol News" מ-19 באוגוסט 2004, פרינס מקדונלד, מנהיג ארגון להט"ב בגאנה, הצהיר כי "ישנם הרבה מאוד אנשים בבית הכלא שלנו שהועמדו לדין על רקע הומוסקסואליות.
ב-21 ביולי 2011 הורה פול אוונס איידו , שר אזור המערב של גאנה, "לאסוף את כל ההומוסקסואלים במערב המדינה ולעצור אותם" וקרא לבעלים דירות ודיירים ליידע את הרשויות על חשודים.
פרל, אישה גאנית לסבית בת 30, הצהירה כי בספטמבר 2009 נלקחה לחדר ישיבות בכפר שלה, בין 50 כפריים נוספים.
בחדר נשאלה שוב ושוב אם היא לסבית, וכשהצהירה שלא, חברי הכפר הכו אותה.
בין תושבי הכפר הללו נכח נער צעיר אשר רצה "לשרוף אותה בחיים" לדבריה.
הסיפור של פרל כולל מכנה משותף בקרב אזרחים גאנים רבים נוספים.
אמיליה, אישה בת 30, שיתפה כי לאחר שאביה גילה שהיא לסבית "היכה אותה באגרופיו ובבקבוק בירה שבור".
באופן דומה, אגנס בת ה-26, שיתפה שכאשר אביה גילה את נטייתה החד-מינית, רדף אחריה מביתה עם מצ'טה ואיים "לרצוח אותה אם תחזור".
התקפות המון אלימות המכוונות נגד אזרחי להט"ב ידועות כנפוצות בגאנה.
בשנת 2012 מסיבת יום הולדת הופרעה באלימות על ידי המון, שטען שהמסיבה הייתה "חתונה בקרב זוג חד-מיני".
המשטרה סירבה לעצור את התוקפים, ועצרה חלק מהקורבנות.
ב-2013 הומוסקסואל גאני היה נתון למצוד לאחר שפקידים מוסלמים איימו "לקבור אותו בחיים" על רקע זהותו כהומוסקסואל גלוי.באוגוסט 2015 דווח על בחור צעיר שנחשד בהיותו הומוסקסואל והוכה בעיירה ליד אקרה על ידי קבוצה בשם "Safety Empire".
באותה שנה, קבוצה של נשים לסביות דווחו כמי "שהופצצו באבנים" על רקע היותן לסביות.
בנוסף להתמודדות עם אלימות בתוך הקהילות והבתים שלהם, ישנן קבוצות אנטי-הומוסקסואליות אשר מטרתן באופן פעיל לבצע אאוטינג ללהט"ב גאנים.
מקרה ידוע היה כאשר קבוצה בת 10 אנשים ערכה מעקב אחר אזרח גאני, אבנעזר אוקאנג, ולילה אחד ביקרה בביתו כדי להכות אותו עם כוונה לשרוף אותו בחיים.
כשנשאל אם דיווח על האירוע, אוקאנג שיתף כי "קשה לחפש הגנה במצבים אלה, לאור החוקים המפלילים הומוסקסואליות של גאנה ועמדות הרווחות במשטרה".
על פי ארגון "Human Rights Watch" אפליה נגד להט"ב בגאנה, "נפוצה בציבור ובאופן פרטי, מה שמקשה על קורבנות לפנות לעזרה".
בתקרית נדירה באפריל 2017, המשטרה בבירה אקרה עצרה שני גברים שסחטו והתעללו באזרח הומוסקסואל, ואיימו לפרסם תמונות עירום שלו.
המשטרה עצרה את התוקפים ושיתפה פעולה עם הקורבן במציאה שלהם.
אתר הלהט"ב "Erasing 76 Crimes" הגדיר את המעצר כ-"חריג ונדיר" לאור העובדה שהמשטרה ממעטת להתערב בסוגיות שונות עבור הגנת אזרחי להט"ב מפני אלימות, אפליה ומקרי התעללות.
באוגוסט 2018 הופיעו דיווחים על תוכניות של ביצוע טיפול המרה על ידי מנהיגים דתיים עבור "ריפוי" אזרחי להט"ב מההומוסקסואליות שלהם.
באוקטובר 2019 קונגרס המשפחות העולמי, קואלציית ארגונים שמקדמת ערכי דת נוצריים שבסיסה בארצות הברית שהוגדרה על ידי המרכז המשפטי לדרום העני כקבוצת שנאה נגד להט"ב, ערכה כנס באקרה שבמהלכו עודדה מנהיגים גאנים לאמץ את התרגולים הפסאודו-מדעיים של טיפול המרה כלפי להט"ב.
כוחות המשטרה של גאנה מגנים לעיתים רחוקות על אזרחי להט"ב בתקריות שונות.
במקרה נדיר בטאמאלה, סייעו שוטרים לגברים הומוסקסואלים אשר עברו סחיטה.
מנגד, תועדה לאורך השנים אלימות משטרתית נגד גאנים המזוהים כלהט"ב.
בהם, מקרה של אישה גאנית שדיווחה כי כאשר התגלתה נטייתה החד-מינית בקרב האוכלוסייה הקרובה שלה, בנוסף לכך שחברי הקהילה שבה התגוררה הכו אותה, היא נבעטה בפנים שלה על ידי שוטר.
החוקים של גאנה שמפלילים פעילות הומוסקסואלית עשויים לחייב באופן חוקי את המשטרה לרדוף אזרחי להט"ב.
ב-2016, זוג לסביות, שהואשמו בקיום נישואים חד-מיניים, נעצרו על ידי המשטרה.
מספר קבוצות להט"ב בהן "Solace Initiative" מספקות לאזרחי להט"ב עורכי דין שהוכשרו בתחומי זכויות אדם עבור הגנתם בהעמדות לדין בבתי משפט לאחר מעצרים של המשטרה.
ב-20 במאי 2021 המשטרה של גאנה פשטה על מלון ועצרה 21 פעילי זכויות להט"ב גאנים שהואשמו בקידום "אג'נדת להט"ב" וב-11 ביוני 2021 שוחררו בערבות עם הליכים משפטיים נוספים בבית המשפט תלויים ועומדים שהתקיימו במועד מאוחר יותר.
דו"חות לגבי מעמד זכויות האדם בגאנה
דו"ח מעמד זכויות האדם בגאנה לשנת 2011 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,"אזרחי להט"ב התמודדו עם אפליה נרחבת, כמו גם עם הטרדה וסחיטה של המשטרה.
הומוסקסואלים בבתי סוהר היו נתונים לרוב להתעללות מינית ואחרת.
ביוני 2010, יותר מ-1,000 מפגינים בסקונדי-טקורדי השתתפו בעצרת נגד פעילות של הומוסקסואלים ולסביות בעיר על פי דיווחים.
זו הייתה המחאה הראשונה מסוג כזה במדינה.
במאי 2010 התקיימה סדנת הכשרה ל-HIV/איידס בסקונדי-טקורדי לעובדי בריאות.
לאחר הסדנה, הודיע "The Daily Graphic" כי 8,000 הומוסקסואלים "נרשמו" באזורים המערביים והמרכזיים.
עם זאת, מומחים בתחום הכחישו כי התרחש "רישום" מסוג כזה.
לאחר הסדנה, היה דיווח שלילי משמעותי בתקשורת על הומוסקסואליות.
בראיון ל-"The Daily Graphic" ביוני 2010, קרא שר אזור מערב גאנה לממשלה לנקוט בצעדים למאבק בהומוסקסואליות.
הוא כלל את האפשרות של פשיטות משטרתיות על אזורים אותם פוקדים גברים הומוסקסואלים ולסביות, מאמצים של מנהיגי קהילה "לגמול צעירים" מהומוסקסואליות וקרא לגינוי פומבי על ידי הממשלה נגד הסוגיה.
עם זאת, עד סוף השנה לא בוצעו מעצרים של אנשים בקשר להערותיו, והוא לא חזר על קריאתו.
דווח כי ארבעה גברים שעבדו בסביבת הומוסקסואלים נעצרו במאי 2010 בקשר לתקיפה מינית לכאורה, ולאחר מכן הואשמו במעשה סדום.
התיק הובא לראשונה לבית המשפט המחוזי בסקונדי-טקורדי ב-24 באוגוסט, עם זאת, לא נדון עד סוף השנה".דו"ח מעמד זכויות האדם בגאנה לשנת 2012 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,"אזרחי להט"ב התמודדו עם אפליה נרחבת, כמו גם הטרדות משטרתיות וסחיטה.
בחודש מרץ תקפה כנופיית גברים תשעה אנשים אשר לטענתם הוגדרו כלהט"ב בג'יימסטאון, אקרה, אילצה אותם לצאת מבתיהם ותקפה אותם במקלות.
הקורבנות הגישו תלונה לארגון זכויות אדם חוקי ואמרו שהתוקפים פרצו לבתיהם בזמן שהם נרדפו החוצה.
עד סוף השנה לא בוצעו מעצרים בנוגע לנושא".דו"ח מעמד זכויות האדם בגאנה לשנת 2018 שפורסם על ידי האומות המאוחדות מצא כי,"בעוד שגאנה עומדת ביעדי הדמוקרטיה והפיתוח, רבע מאוכלוסייתה חיה בעוני כאשר אנשים המזוהים כלהט"ב נתונים לרוב לעוני מסוג כזה.
לאור נטייתם המינית, קשה להם למצוא עבודה.
בנוסף, מכיוון שמשפחות רבות מתנערות מבני משפחותיהם, הדבר עלול להשאיר אותם חסרי בית.
הכתב המליץ לגאנה לבטל את חוקיה לגבי איסור קיום פעילות הומוסקסואליות בין מבוגרים בהסכמה, ושהממשלה תשיק מסע פרסום ציבורי לחינוך על זכויות ושירותים משפטיים וחברתיים של מי שנפלו קורבנות לאפליה מינית".
ועדת זכויות האדם של האו"ם השלימה באוקטובר 2012 את הסקירה התקופתית האוניברסלית של מעמד זכויות האדם בגאנה שבסיומה, מספר המלצות ניתנו לגאנה על ידי מדינות שונות בהן,
"לבטל את ההפללה של יחסים הומוסקסואלים בין מבוגרים בהסכמה" (צרפת, סלובניה וצ'כיה).
"לקדם סובלנות כלפי מערכות יחסים חד-מיניות" (צ'כיה).
"להיאבק בגילויי הומופוביה" (סלובניה ובלגיה).
"להיאבק באלימות, סטיגמטיזציה ואפליה כלפי אנשים על בסיס נטייתם המינית" (פורטוגל).
"לבטל את הפללתם של "יחסים מיניים לא טבעיים" ולאמץ אמצעים למיגור אפליה המונעת על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית" (ספרד).
"להבטיח שהערובה החוקתית לשוויון וכבוד תוחל על אזרחי להט"ב.
להבטיח חקירה יסודית וחסרת פשרות של כל ההאשמות על התקפות ואיומים על אנשים שנפגעו בגלל נטייתם המינית או זהותם המגדרית" (נורווגיה).
"לשקול אילו המלצות של הנציב העליון בנושא נטייה מינית וזהות מגדרית יכולות להילקח בחשבון בפירוט נוסף של מדיניות הממשלה" (הולנד).
"להכשיר את המשטרה, המגיבים הראשונים, מערכת המשפט ופקידי השירותים החברתיים לכבד ולהגן באופן מלא על זכויות האדם של אזרחי להט"ב" (ארצות הברית).
לאחר הקבלה שלהן, המשלחת של גאנה דחתה את כל ההמלצות.
מנהיגים דתיים ונציגי הממשלה רואים בזכויות להט"ב והסברה בנושא ביטוי חדש של "קולוניאליזם מערבי", כאשר מנהיגים דתיים השתמשו לאורך השנים בקטעים מהתנ"ך כהצדקה לגינוי הומוסקסואליות.
בזמן כהונתו כנשיא גאנה, ג'ון אטא מילס נשבע בשנת 2011 כי "לא יהפוך הומוסקסואליות לחוקית" בגאנה לאחר הצהרתו של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת דייוויד קמרון שאמר כי המדינה תמנע סיוע כספי לגאנה כולל מדינות אפריקאיות נוספות אשר "אינן מכבדות את זכויות האדם של אזרחי להט"ב בשטחן".
בפברואר 2017, יו"ר הפרלמנט הגאני, אהרון מייק אוקיי , קרא לתקן את חוקי גאנה כדי "לאסור הומוסקסואליות לחלוטין".
בנובמבר 2017 הצהיר הנשיא ננה אקופו-אדו כי הפיכתה של הומוסקסואליות לחוקית בגאנה היא "בלתי נמנעת" והוסיף כי הוא "יכול לחזות בשינוי החוק".
אקופו-אדו, אשר גדל באנגליה, אמר כי "זכויות להט"ב יתפתחו בגאנה כפי שהן בבריטניה", אך אישר כי זכויות להט"ב "אינן חלק מסדר היום הממשלתי".
בתגובה, הודיעו פעילי להט"ב גאנים כי יקיימו צעדה שלווה באקרה בדצמבר.
עם זאת, באוגוסט 2018, אקופו-אדו הצהיר שממשלת גאנה "לא תאשר נישואים חד-מיניים או תבטל את ההפללה הקיימת כלפי הומוסקסואליות".
כמרים רבים ידועים כמטיפים נגד להט"ב גאנים, בהם קופי טאוויה, הכומר הראשי של כנסיית אוסו של ישו, שקרא לנוצרים בגאנה לתקוף באלימות אזרחי להט"ב.
בהצהרתו, טאוויה גם קבע שיש "להעניש הומוסקסואליות בעונש מוות".
דו"ח זכויות האדם של "Human Rights Watch" לשנת 2018 ציין כי הערות מסוג זה של ממשלה ופקידי ציבור "מעודדות מעשי אלימות ואפליה הומופובית כלפי אזרחי להט"ב גאנים".
במרץ 2020, ארגון הנשים הלאומי של הקונגרס הדמוקרטי הלאומי בגאנה הצהיר כי "יש להרוג הומוסקסואלים".
פעילות למען זכויות להט"ב בגאנה מוגדרת לעיתים קרובות כאנונימית.
בשנת 1998, צעיר גאני בשם קובינה מקדרלינג, המשתמש בשם הבדוי פרינס קווקו מקדונלד, הפך לאחד מהקולות הבולטים בפעילות כזו ברחבי המדינה.
מקדונלד ידוע כמשתף פעולה עם האגודה להומוסקסואלים ולסביות של גאנה (GALAG) אשר הפכה מאוחר יותר לארגון זכויות אדם הידוע בשם המרכז לחינוך עממי וזכויות אדם (CEPEHRG).
בשנים האחרונות, מספר קבוצות להט"ב גאניות התאגדו עבור יצירת תנועה גדולה יותר תחת השם קואליציה נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה בגאנה (Coalition Against Homophobia, Transphobia and Biphobia in Ghana) שידועה כ-"פועלת במחתרת".
ישנן מספר קבוצות להט"ב הפועלות ברובן בחשאי באופן מקוון בהן חברי ברית הלב - גאנה (FOTHA-Ghana) דרך "Dark web".
האגודה להומוסקסואלים ולסביות של גאנה (GLAG) מוגדרת כפומבית בפעילות שלה שכרוכה בין היתר בחינוך וייעוץ עבור אזרחי להט"ב גאנים שחיים עם HIV/איידס.
בספטמבר 2006 רשות השידור הציבורית של הממלכה המאוחדת "BBC" דיווחה שממשלת גאנה אסרה על ועידת זכויות להט"ב שנטען כי עתידה להתקיים ב-4 בספטמבר במרכז הכנסים הבינלאומי של אקרה .
במרץ 2020 ועידה נוספת הייתה אמורה להתקיים בעיר.
"Pan Africa ILGA" , האזור האפריקאי של ארגון הלהט"ב הבינלאומי "ILGA" הודיע על כוונתו לקיים את הכנס הראשון שלו במערב אפריקה עבור "פיתוח אסטרטגיות לשיפור זכויות להט"ב באזור, הגברת המודעות לסוגיות שונות והגנה על נוער קווירי באפריקה".
עם זאת, לאחר קבלת תגובה נגדית מצד ארגונים דתיים, הנשיא ננה אקופו-אדו אסר את קיום האירוע, בטענה כי קיומו ייחשב לא חוקי לאור העבודה כי חוקי גאנה מפלילים פעילות הומוסקסואלית.
בינואר 2021, "LGBT+ Rights Ghana", ארגון זכויות להט"ב גאני, פתח את משרדו לראשונה בבירה אקרה אף על פי התנגדות מטעם ארגונים דתיים.
עם זאת, בפברואר 2021 התרחשה פשיטה על המשרד והוא נסגר על ידי כוחות הביטחון הלאומיים עקב התנגדות של מוסדות דת, פוליטיקאים ומקומיים לפתיחתו.
איגנטיוס אנור , עיתונאי הומוסקסואל גאני.
קוואמה אנתוני אפיה , פילוסוף וסופר הומוסקסואל גאני-בריטי.
וא-בנה אליקם פיאטצי , אמנית ופעילת זכויות להט"ב טרנסקסואלית גאנית.
אדוארד אנינפול , עורך ומעצב אופנה הומוסקסואל גאני-בריטי.
אנג'ל מקסין , מוזיקאית ופעילת זכויות להט"ב טרנסקסואלית גאנית.
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בגיאנה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים.
גיאנה היא המדינה היחידה בדרום אמריקה, והמדינה היחידה ביבשת אמריקה מחוץ לאיים הקריביים, שבה פעילות הומוסקסואלית (כמו גם קיום מין אנאלי ואוראלי הטרוסקסואלי) מוגדרת כפלילית.
על פי חוקי גיאנה, עיסוק במין אנאלי או אוראלי יכול לגרור עונש אפשרי של עד מאסר עולם.
עם זאת, החוק דווח כלא נאכף בפועל.
באוגוסט 2016, בית המשפט העליון של בליז ביטל את האיסור על קיום "מעשי סדום" בחוק העונשין של המדינה על רקע היותו בלתי חוקתי אשר אסר על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה ברחבי המדינה.
כיוון שבליז וגיאנה וכל המדינות החברות בקהילייה הקריבית חולקות תורת משפט זהה, גם הכללת איסורה של גיאנה על קיום "מעשי סדום" אשר מכוון נגד פעילות הומוסקסואלית מוגדר כבלתי חוקתי.
עם זאת, בניגוד לבליז, חוקת גיאנה מכילה "סעיף חיסכון" המגן על חוקים שעברו בירושה מטעם האימפריה הבריטית לשעבר מפני ביקורת חוקתית, גם אם חוקים אלו נוגדים זכויות אדם הבסיסיות בשטחי המדינה.
קרוס-דרסינג הוגדר כפלילי ברחבי גיאנה עד נובמבר 2018, אז בוטל האיסור על ידי בית המשפט הקריבי לצדק.
החברה הגיאנית נוטה להתייחס בצורה שלילית להומוסקסואליות ואנשים טרנסג'נדרים, אם כי הגישות החברתיות של האוכלוסייה הוגדרו כמתפתחות בעשורים האחרונות ובעלות קבלה רחבה מבעבר.
מצעד הגאווה הראשון של המדינה התקיים ביוני 2018 בתמיכתם של מנהיגים פוליטיים ודתיים שונים, מה שהפך אותו לאירוע הראשון כזה באיים הקריביים דוברי השפה האנגלית.
מצעד הגאווה השני של גיאנה התקיים ביוני 2019 בבירה ג'ורג'טאון עם כ-200 מפגינים.
"חוק הדין הפלילי (עבירות)" של גיאנה מפליל יחסים הומוסקסואלים בהסכמה באומרו:סעיף 351. כל אדם זכר אשר, בפומבי או פרטי, מבצע, או הוא צד לוועדה, או רוכש או מנסה להשיג, על ידי כל אדם זכר, ביצוע של כל מעשה מגונה גס עם כל אדם זכר אחר.
אשם בעבירה ודינו לשנתיים מאסר.
(א) מנסה לבצע מעשה סדום; אוֹ
(ב) תוקף כל אדם בכוונה לבצע מעשה סדום; אוֹ
(ג) בהיותו זכר, תוקף בצורה מגונה כל אדם זכר אחר,
יהיה אשם בפלילים ודינו למאסר של עשר שנים.
סעיף 353. כל מי שמבצע מעשה סדום...
יאשם בפלילים ודינו למאסר עולם.
(א) עושה כל מעשה מגונה בכל מקום שאליו יש או מותרת לציבור גישה אליו; אוֹ
(ב) עושה כל מעשה מגונה בכל מקום, מתוך כוונה להעליב או לפגוע באדם כלשהו,
יהיה אשם בעבירה ודינו למאסר שנתיים.החוק אינו מגדיר במפורש מהו "מעשה סדום", "מעשה מגונה גס" או "מגונה", שכן מונחים אלו נותרו מוגדרים על ידי המשפט המקובל, במיוחד במשפט האנגלי בעידן הקולוניאלי ממנו ירשה גיאנה את רוב חוקיה.
בעקבות קריאה של ד"ר אדוארד גרין, השליח המיוחד של האו"ם בנושאי HIV/איידס לאיים הקריביים, לבטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית ברחבי גיאנה ב-2012, הודיעה ממשלת המדינה באפריל 2012 שהיא פותחת בדיון לאומי בשאלה האם לשנות את חוקי המדינה המפלים אזרחי להט"ב גיאנים.
בתגובה, קבוצות דתיות הביעו את התנגדותן לכל שינוי בחוקים אלו.
בשנת 2013, הממשלה הקימה ועדה פרלמנטרית שתחליט האם לבטל את חוקי איסור "מעשי הסדום" במדינה.
הוועדה החלה בהתייעצויות פומביות בתחילת 2014.
במהלך הבחירות הכלליות בגיאנה 2015, שתי המפלגות הפוליטיות הגדולות הביעו תמיכה בזכויות להט"ב.
המפלגה המתקדמת העממית הצהירה כי: "אנו מאמינים שכל הגיאנים חייבים להיות חופשיים לבחור ואסור להפלות אותם בגלל מוצאם האתני, מגדרם, דתם או נטייתם המינית שלהם".
מצעי הבחירות של מפלגת ברית לשינוי והשותפות לאחדות לאומית, המפלגה הגדולה בפרלמנט, קראו להפסקת אפליה נגד להט"ב בגיאנה.
הנשיא הנבחר דייוויד גריינג'ר מטעם מפלגת השותפות לאחדות לאומית ידוע כתומך בהפיכתם של מעשים הומוסקסואלים בהסכמה לחוקיים בגיאנה.
בשנת 2016 הצהיר באומרו לגבי הנושא, "אני מוכן לכבד את זכויותיו של כל מבוגר להתמכר לכל תרגול שאינו מזיק לאחרים".
באפריל 2017, הממשלה הודיעה כי תקיים משאל עם האם לבטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית במדינה.
עם זאת, במאי 2017, עיתון הלהט"ב המקוון, פינק ניוז, דיווח כי לא יתקיים משאל עם בנושא, כיוון שמספר ארגוני תקשורת גיאנים הבינו לא נכון את עמדת הממשלה בנושא.
באוגוסט 2016 ואפריל 2018, בית המשפט העליון של בליז ובית המשפט העליון של טרינידד וטובגו, בהתאמה, קבעו כי חוקי המדינות אשר מפלילים פעילות הומוסקסואלית אינם חוקתיים.
כתוצאה מכך, הפכה פעילות הומוסקסואלית לחוקית במדינות לראשונה.
פסיקות אלה התקבלו בברכה על ידי פעילי להט"ב גיאנים בתקווה שגם חוקי גיאנה האוסרים על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה יבוטלו.
במאי 2019 הצהירה האגודה נגד אפליה בנטייה מינית (SASOD), ארגון ותנועה למען זכויות אדם הפועל למען מיגור אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי בגיאנה, כי הוא מקווה שהוועדה לרפורמה במשפטים במשרד המשפטים תוכל, לאחר פגישה עם בעלי עניין, לעדכן את החוקים ה-"ארכאיים" בהתאם לפרקטיקות הבינלאומיות.
גיאנה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
על פי משרד החוץ של ארצות הברית, אזרחי להט"ב אינם פסולים מלאמץ ילד בגיאנה, בעוד גם אזרחים גיאנים נשואים ורווקים רשאים לאמץ.
בדצמבר 2015 הצהיר מנהל הסוכנות לטיפול בילדים בגיאנה (CPA) כי המנהל "אינו מפלה להט"ב מכיוון שאין חוקים האוסרים על להט"ב וזוגות חד מיניים לאמץ, להיות הורים אומנים או אפוטרופוסים".
ההצהרה גם הוגדרה כמעודדת אזרחי להט"ב גיאנים להפוך להורים מאמצים וחזרה על היעדר חסמים משפטיים עבור המעוניינים בכך, שכן "CPA" רשאי להנפיק מנדט הקובע אילו מועמדים פוטנציאליים רשאים לאמץ במסגרת חוק הטיפול וההגנה בילדים.
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בגיאנה.
בדצמבר 2000 אישרה האספה הלאומית של גיאנה פה אחד הצעה לתיקון חוקת המדינה אשר הייתה אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית.
עם זאת, המאמצים של מנהיגים דתיים לפני הבחירות במרץ 2001 גרמו לנשיא בהרט ג'אגאו להכחיש את הסכמתו לתיקון.
תיקון חדש, המכיל רק את סעיף נטייה מינית, הונח בפני האספה בשנת 2003, אם כי לא התקדם בהליך חקיקתו ולאחר מכן הוסר על ידי הממשלה.
בשנת 2016, השרה להגנה חברתית, אמנה אלי, התחייבה להיות "כוח מניע" להפסקת אפליה נגד אזרחי להט"ב בגיאנה.
על פי החוק הגיאני, קרוס-דרסינג הוגדר כפלילי עד שנת 2018. בשנת 2009, מספר פעילים טרנסג'נדרים נעצרו בגיאנה בגין ביצוע קרוס-דרסינג.
בשנת 2010, ארגון זכויות הטרנסג'נדרים הגיאני "Guyana Trans United" פתח בתביעה משפטית בבית המשפט העליון נגד איסור ביצוע קרוס-דרסינג בשטח המדינה.
בשנת 2013, השופט העליון איאן צ'אנג קבע כי קרוס-דרסינג מוגדר כחוקי, אלא אם כן נעשה "למטרה לא ראויה".
"Guyana Trans United" ערער על הפסיקה לבית המשפט לערעורים של גיאנה, וגינה את החוק כמפלה ובלתי חוקתי.
עם זאת, בית המשפט לערעורים אישר לאחר מכן את פסיקתו של צ'אנג.
לאחר מכן הגיש הארגון ערעור על הפסיקה לבית המשפט הקריבי לצדק (CCJ).
בהגשת הערעור על ידי הארגון, עמדה על הפרק עמימותו של משפט פסיקת השופט צ'אנג "מטרה לא ראויה" והאם ניתן לערער על החוק בגלל הפטור מ-"סעיף החיסכון" אשר מונע ערעור על חוקים מהתקופה הקולוניאלית של האימפריה הבריטית בגיאנה.
הרכב של חמשת השופטים קבע כי החוק, בנוסף להיותו "ארכאי ומעורפל", "פוגע בזכותם של המערערים להגנה על ידי החוק ומנוגד לשלטון החוק".
בשנת 2017, אישה טרנסג'נדרית גיאנית הותקפה בעיר הבירה ג'ורג'טאון.
היא דיווחה על התקיפה למשטרה והגישה תביעה נגד התוקף לבית משפט השלום בג'ורג'טאון.
ב-2 במרץ 2017, ביום פרסום פסק הדין, סורבה כניסתה לאולם המשפטים מכיוון שהיא לא הייתה "לבושה כמו גבר".
מאוחר יותר דחה בית המשפט את תיקה.
אפליה ואלימות נגד להט"ב נפוצה בגיאנה בשל השפעה כבדה של מוסר דתי, בנורמות חברתיות ופוליטיות כאחד.
החוק הבריטי הקולוניאלי אשר הפליל פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, נותר היטב לאחר עצמאותה של גיאנה, ותרם להיווצרותה של גינאה כבעלת חברה הומופובית.
כתוצאה מכך, אזרחי להט"ב גיאנים שומרים על נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית מוסתרת מסביבתם הקרובה.
מונח הומופובי נפוץ לגברים הומוסקסואלים בגיאנה הוא "אנטי-גברים".
כ-60% מאוכלוסיית גיאנה מוגדרת כנוצרית, בעוד שהנותרים ברובם הינדים ומוסלמים.
קבוצות מוסלמיות ופנטקוסטליות התנגדו נחרצות לאורך השנים לשיפור זכויותיהם של אזרחי להט"ב בעוד זמן קצר לפני ציון מצעד הגאווה הראשון בגיאנה ב-2 ביוני 2018, קראה מלגת השרים של ג'ורג'טאון לממשלה לאסור את האירוע, וקבעה שלאזרחי להט"ב "לא צריכה להיות זכות לחופש ההתכנסות ולחופש הביטוי" בעודה כינתה את המצעד כ-"לא מוסרי".
עם זאת, הממשלה התעלמה מהבקשה.
בנוסף, הבישוף האנגליקני של גיאנה וסורינאם הביע תמיכה בקיום המצעד באומרו: "אני לא מסכים עם הקריאה לאסור ואני חייב לציין שלקהילת הלהט"ב יש את הזכות כמו כולנו לצעוד ברחובות ג'ורג'טאון באישור המשטרה.
כולנו ילדיו של אלוהים ויש להגן על זכויותינו.
אני הבישוף של גיאנה ואני מאשר את המסר הזה".
ב-2 ביוני 2018 נערך מצעד הגאווה הראשון של גינאה בבירה ג'ורג'טאון.
במהלכו, מאות המפגינים קראו להעברת אי-הפללה של פעילות הומוסקסואלית לצד קריאת המשפט "הפיצו אהבה, לא שנאה".
קבוצות למען זכויות להט"ב שונות שהיו מעורבות באירוע כללו את "Caribbean Equality", "Guyana Rainbow Foundation" ,"Guyana Trans United" והאגודה נגד אפליה בנטייה מינית (SASOD).
לאחר קיום המצעד, דווח כי לא התרחשה אף תקרית אלימה, בעוד האירוע זכה לסיקור תקשורתי בולט.
הנציבות העליונה הבריטית בגיאנה הניפה את דגל הגאווה במשרדה בעת קיומו.
לקראת האירוע, פוסט במדיה החברתית של אב גיאני הכותב לבתו הלסבית בגנות הומופוביה הפך לוויראלי במדינה.
העמותה הבינלאומית "Global Voices" הצהירה בתגובה לקיום המצעד באומרה כי "האירוע אפשר לקהילת הלהט"ב במדינה את ההזדמנות לצאת ממעטה ההעלמות ולתבוע את זכות חבריה להיות גאים במי שהם ובמי שהם בוחרים לאהוב".
האירוע היה למצעד הגאווה הראשון באיים הקריביים דוברי השפה האנגלית.
מצעד הגאווה השני במדינה נערך בין התאריכים 28 במאי עד 3 ביוני 2019. ב-1 ביוני 2019 השתתפו כ-200 איש במהלך ציונו שנערך ללא תקריות לצד הגנה משטרתית.
עם זאת, מספר עוברי אורח לאורך המסלול צעקו כינויי גנאי לעבר המשתתפים.
בין המפגינים במצעד נכחה חברת הפרלמנט הגיאני פרייה מניקצ'נד.
ב-17 במאי 2019, הושק הארגון העצמת קווירים באמצעות למידה אמנותית (EQUAL) אשר מטרתו העיקרית מוגדרת כהעצמת אזרחי להט"ב גיאנים מבחינה חברתית בלמידה אומנותית או בחינוך אמנותי.
לדברי הארגון, "העצמה זו תושג במיוחד על ידי ניצול התרבויות הקוויריות שכבר קיימות בגיאנה וייצוקן לתרומות חיוביות לחברה, כדי לשנות את הרטוריקה השלילית שאליה מתייחסים כל הזמן במגזרים רבים בגיאנה כלפיהן".
במאי 2019, מנכ"ל האגודה נגד אפליה בנטייה מינית (SASOD), ג'ואל סימפסון, הצהיר כי לאורך השנים חוקים מפלים תרמו לסחיטת אזרחי להט"ב על ידי רשויות אכיפת החוק באיומי מעצר על רקע הסעיפים המפלילים הומוסקסואליות בגיאנה.
סימפסון הוסיף כי "מספר קיומי פשעי השנאה לרוב אינו מדווח".
ביוני 2019, סימפסון, היה קורבן למתקפה הומופובית אותה סיווג כפשע שנאה אשר במהלכה, הותקף והוכה על ידי שישה גברים מוקדם בבוקר ה-16 ביוני בשוק בורדה, שעות לאחר שהוטרד על ידי אותה קבוצה במועדון הלילה פאלם קורט.
סימפסון הגיש תלונה רשמית במשטרה וקרא לחקיקת נגד פשעי שנאה המכסה נטייה מינית וזהות מגדרית בגיאנה.
המשרד להגנה חברתית של המדינה גינה את הפיגוע והצהיר בתגובה כי "יש לקבל את חברי קהילת הלהט"ב כפי שהם".
אחד התוקפים הסגיר את עצמו למשטרה המקומית ב-8 ביולי 2019.
ביולי 2019, בתיק שתואר כשימוש ב-"Gay panic defense", בית המשפט לערעורים של גיאנה צמצם את הרשעתו של קלייב נייטס ברצח בכיר בחברת ביטוח, ברט ווייט בשנת 2012, להריגה והטלת עונש של 30 שנות מאסר.
נייטס טען כי דקר אנושות את ווייט לאחר שווייט עשה "התקדמות הומוסקסואלית לא רצויה".
הרשעתו הופחתה מזו שניתנה לו ביוני 2015 בה נידון ל-57 שנות מאסר בעקבות קביעת חבר מושבעים בהיותו אשם ברצח.
בסקר משנת 2013 על ידי שירותי מחקר לפיתוח הקריביים (CADRES), כ-8% מאנשי החברה הגיאנית הזדהו כלהט"ב, כאשר כ-2% הזדהו כהומואים, 1% כלסביות ו-4% כביסקסואלים.
15% ענו כי "אינם רוצים להצהיר על נטייתם המינית".
אותו סקר מצא שלמחצית מתושבי גיאנים היה חבר הומו ולרבע היו בני משפחה הומוסקסואלים.
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטריטוריה של ארצות הברית בגואם מוגדרות בין המתקדמות ביותר בעולם.
מאז אוגוסט 2015, גואם אסרה על פי חוק אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי בתעסוקה.
אנשי הצ'מורו , העם הילידי של איי מריאנה בהם גואם, היו בעלה קבלה מסורתית כלפי מערכות יחסים חד-מיניות וזהויות טרנסג'נדריות.
חברת הצ'מורו הוגדרה כחברה בעלת פתיחות רבה כלפי מיניות, שבה הומוסקסואליות מעולם לא נתפסה כנושא טאבו חברתי אלא "כמובן מאליו כחלק מהחיים".
בעקבות הגעתם של מיסיונרים נוצרים-קתולים ותחילת שלטון הקולוניאליזם של האימפריה הספרדית במאה ה-17, ולאחר מכן ההתמערבות והאמריקניזציה של גואם במאה ה-20, הטריטוריה שילבה את המושגים המערביים של מיניות ומגדר, שעד לסוף המאה ה-20 הטילו סטיגמות עוינות כלפי אזרחי להט"ב.
חוק עונשין חדש שנקבע בגואם ב-1933, שהיה זהה לזה של קליפורניה, אסר על קיום "מעשי סדום", מין אוראלי וקונילינגוס, בין אם בקרב זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד שלא למטרות רבייה, עם עונש של שנה עד 10 שנות מאסר.
מקרה העבירה היחיד שדווח על רקע תוכן החוק התרחש בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. התיק, שידוע בשם פנינגטון נגד הממשלה, הביא לניצחון של הנאשם שהואשם בביצוע מעשה סדום.
עם זאת, זיכויו של פנינגטון נעשה על רקע טכני בעקבות כך שבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית קבע כי בית המשפט היה "חסר סמכות לשפוט את פנינגטון בתיק ללא חבר מושבעים".
פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה הוכשרה בגואם לאחר רפורמה בחוק הפלילי בשנת 1978 בעוד גיל ההסכמה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד הוגדר כשווה ועומד על 16 שנים.
בשנת 2009 הוצעה הצעת חוק להכרה בשותפויות מקומיות בין זוגות חד-מיניים בבית המחוקקים של גואם שהיו מעניקות לזוגות חד-מיניים חלק מאותן זכויות וחובות משפטיות כמו בקרב זוגות נשואים הטרוסקסואלים.
עם זאת, ההצעה לא התקדמה לסבב הצבעה על העברתה.
ביוני 2015 גואם הפכה לטריטוריה הראשונה של ארצות הברית שהכירה וביצעה נישואים חד-מיניים בשטחה.
ב-5 ביוני 2015, השופטת הראשית פרנסס טיידינגקו-גייטווד מבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז גואם בהאגטנה קבעה כי האיסור של גואם על הכרה בנישואים בקרב זוגות חד-מיניים איננו חוקתי.
טיידינגקו-גייטווד ציטטה בפסיקתה את החלטת בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית בתיק לאטה נגד אוטר בשנת 2013 שביטלה איסורים זהים באיידהו ובנבדה.
גואם החלה להנפיק רישיונות נישואים לזוגות חד-מיניים ארבעה ימים לאחר מתן הפסיקה.
ב-11 באוגוסט באותה שנה בית המחוקקים של גואם העביר את חוק השוויון בנישואים שהפך את חוקי הנישואים של גואם לנייטרליים מבחינה מגדרית.
בעקבות הכשרתם של נישואים חד-מיניים בגואם בשנת 2015, אימוץ (חורג ומשותף) על ידי זוגות חד-מיניים החל להיות חוקי.
גואם מכירה באם שאיננה בהיריון, כהורה חוקי לילד שנולד באמצעות תרומת זרע בקרב זוגות לסביות, בתנאי שהזוג נשוי.
במאי 2017 הודיעה מחלקת בריאות הציבור והשירותים החברתיים של גואם כי מאתה ואילך תכלול את שמות שני בני הזוג בתעודות הלידה של ילדים שיש להם הורים חד-מיניים.
כמו כן, ישנה הכרה בגואם בגישה לשירותי רבייה בסיוע בקרב זוגות לסביות כגון הפריה חוץ-גופית.
באוגוסט 2015, בית המחוקקים של גואם העביר פה אחד את הצעת החוק 33–102 שהחלה לאסור על אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית או ביטוי מגדרי בתעסוקה.
אפליה כלפי עובדי ציבור על בסיס נטייתם המינית או זהותם המגדרית אסורה גם כן.
החוק הפדרלי של ארצות הברית למניעת פשעי שנאה על שם מתיו שפרד וג'יימס בירד ג'וניור משנת 2009 תקף גם בשטחה של גואם ומכסה את העילות של נטייה מינית וזהות מגדרית כמוגנות מפני פשעי שנאה.
טרנסג'נדרים בגואם רשאים לשנות את מגדרם המשפטי במסמכי זהות רשמיים בעקבות הגשת הצהרת רופא למשרד לסטטיסטיקה חיונית שקובעת כי הם עברו ניתוח להתאמה מגדרית.
במאי 2018, הסנאטור פרננדו אסטבס הציג הצעת חוק בבית המחוקקים של גואם שתקל על טרנסג'נדרים לשנות את מגדרם המשפטי.
על פי הצעת החוק, טרנסג'נדרים שמבקשים לשנות את מגדרם המשפטי היו צריכים לקבל אישור שיפוטי ולהגיש למשרד לסטטיסטיקה חיונית מכתב המאשר את זהותם המגדרית המועדפת.
המכתב חייב לכלול גם תיעוד מפסיכולוג מוסמך, עובד סוציאלי, מטפל או איש מקצוע מורשה אחר שמאשר כי בקשתו של הפונה משקפת את זהותו המגדרית המועדפת ללא דרישה של העברת ניתוח להתאמה מגדרית לצורך הכרה.
עם זאת, ב-13 בדצמבר 2018 בית המחוקקים דחה את ההצבעה על הצעת החוק עד לטיפול בסוגיות הנוגעות לתהליכים רפואיים ואכיפת חוק, אך בהמשך הצעת החוק הובסה ב-17 בדצמבר 2018 בהצבעה של 6–7.
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של ארצות הברית שאחראים על הגנת גואם כחלק מטריטוריה של ארצות הברית.
כחלק מטריטוריה של ארצות הברית, מדיניות תרומות הדם של מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) חלה גם על שטחה של גואם.
גואם נחשבת לטריטוריה בעלת קבלה רחבה כלפי סוגיות של זכויות להט"ב, עם מעט מאוד דיווחים על גילויי אפליה או הטרדה חברתית.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, ישנה סצנה חברתית גלויה של אזרחי להט"ב מקומיים, שכוללת בין היתר מועדוני לילה, ברים הומוסקסואלים ואירועים קבועים שמאורגנים מדי שנה בהם מצעד הגאווה בעיר הבירה האגטנה מאז 2017 שמושך אלפי מפגינים.
גואם היא חברה באיגוד הנסיעות הבינלאומי להומוסקסואלים ולסביות ובשנים האחרונות החלה למסחר את עצמה כיעד תיירותי בקרב להט"ב.
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בהאיטי מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים.
כמו כן, אין הכרה בשינוי מגדר בקרב טרנסג'נדרים במסמכי זהות רשמיים.
האיטי אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
באוגוסט 2017, הצעת חוק להפללת נישואים חד מיניים לעבירה פלילית שנושאת עונש מאסר ל-3 שנים עם קנס של 8,000 גורד האיטי עבור מורשעים, עברה בסנאט של האיטי אך מעולם לא הפכה לחוק.
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בהאיטי.
ב-24 ביוני 2020 נקבע חוק עונשין חדש על ידי נשיא האיטי, שעתיד להיכנס לתוקף 24 חודשים לאחר מכן, אלא אם כן יידחה על ידי השבעת פרלמנט חדש לפני כן, שיפליל גילויי אפליה על רקע נטייה מינית.
לרוב האוכלוסייה בהאיטי ישנם קשרים חזקים לדתות הנצרות שרואות בהומוסקסואליות וקרוס-דרסינג כסימנים של "חוסר מוסריות".
כחמישים אחוז מהאוכלוסייה היא קתולית, והקבוצות הדתיות השניות והשלישיות העיקריות בהאיטי, פנטקוסטליזם ואסלאם, נוטות גם כן להצהיר על דעות שליליות לגבי הומוסקסואליות.
כתוצאה מההשקפות הללו בקרב האוכלוסייה, אזרחי להט"ב האיטיים נאלצים לעיתים קרובות להיות דיסקרטיים לגבי נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית מחשש שיהיו מטרה לקבלת אפליה או אלימות על רקע זהותם.
במהלך קמפיין הבחירות של מועמדותה לראשות ממשלת האיטי בשנת 2008, מישל פייר-לואי, החלו שמועות שהיא לסבית.
בכך, נשמעו גינויים פומביים מצד מחוקקים דתיים על כך שהיא "לא מוסרית" ולכן "לא כשירה לכהן בתפקיד ציבורי".
עם זאת, פייר-לואי הפכה לבסוף לראש הממשלה, אך רק לאחר שאמרה הצהרה פומבית שכינתה את השמועות כשקריות ו-"עלבון לאופייה הטוב".
ביולי 2013 יותר מ-1,000 מפגינים דתיים השתתפו במחאה בבירה פורט-או-פרינס נגד יחסים הומוסקסואלים והצעה להכשיר נישואים חד מיניים בהאיטי.
המחאה הפגישה שילוב של קבוצות דתיות פנאטיות שנשאו כרזות עם כיתובים הומופובים, והצהירו איומים לשרוף את הפרלמנט של המדינה אם חבריו יכשירו נישואים חד מיניים בהאיטי.
ביוני 2017, הסנאט של האיטי השיק הצעת חוק עבור מי זכאי לקבלת "תעודה של התנהגות טובה".
מעסיקים ובתי ספר רבים דורשים את התעודה עבור קבלת עובדים חדשים כבדיקת רקע של האדם.
הומוסקסואליות מוגדרת כ-"פשע" המאפשר סיבה לשלילה של הענקת התעודה.
בשנת 1997 הוקם "Grasadis" כארגון המתמחה במאבק ב-HIV/איידס והענקת תמיכה עבור להט"ב האיטיים.
הגברת הראשונה לשעבר מילדרד טרויו הביעה תמיכה בגלוי בפעילותו של הארגון.
"Kouraj" ידועה כקבוצת תמיכה עבור להט"ב בהאיטי.
נשיאה, שרלוט ג'ודי, נמצא מת ב-25 בנובמבר 2019.
מצעדי גאווה או מחאות להט"ב כלשהן אינן מתקיימים בהאיטי, בעוד לא נוכחים ברים או מועדוני לילה מכוונים עבור אזרחי להט"ב.
לרוב, רמת החיים החברתיים של להט"ב האיטיים עדיין נמוכה ברובה, ובדומה לשאר המדינה, מחולקת לפי מעמד כלכלי.
בשנת 2002 שוחרר סרט תיעודי על הומוסקסואלים האיטיים בשם "Of Men and Gods" (בעברית: הגברים והאלים).
הסרט בוחן את חייהם של מספר גברים הומוסקסואלים גלויים ואת האפליה העומדת בפניהם בחיי היום יום במדינה.
במשך השנים מאז, כמויות משמעותיות של עבודה אקדמית על תרבות להט"ב בהאיטי הוצגה על ידי האקטיביסטיות והכתבות: אליזבת מקאליסטר, ארין דרבן-אלברכט, אומיסקה נטשה טינסלי, דאשה צ'פמן ומריו למות'ה.
בשנת 2015, הן הוצגו בכנס תקדימי על תרבות להט"ב בהאיטי שהתרחש באוניברסיטת דיוק.
בשנת 2007, הוקמה בניו יורק האגודה "Haitian Lesbian and Gay Alliance" כדי לספק שירותים חברתיים לאזרחי להט"ב בהאיטי וכן למען קידום מעמד זכויות להט"ב במדינה.
בשנת 2008, כתריסר מפגינים בהם פקידים מטעם האו"ם והממשלה השתתפו בציון הפגנת זכויות הלהט"ב הראשונה בהאיטי בסנט מארק.
קבוצת אזרחים היוצאת מן הכלל בהתייחסותה להומוסקסואליות וסוגיות להט"ב בהאיטי היא מאמיני דת התפוצה האפריקאית - הוודו ההאיטי אשר כחלק מתרגולה ואמונתם הרוחנית, מאמיניה אינם מביעים רתיעה מהומוסקסואליות וקבוצתם כוללת מספר לא מבוטל של מאמינים הומוסקסואלים.
אזרחי להט"ב האיטיים שהם קורבנות לפשעי שנאה לרוב אינם זוכים לטיפול מקצועי מהמשטרה, שלעיתים קרובות אף חולקת את הגישות וההשקפות השליליות הנוגעות להומוסקסואליות בקרב תוקפים הומופובים.
לאורך השנים נודע כי חברי המשטרה עוסקים בהתעללויות כלפי אזרחי להט"ב בעצמם.
להט"ב האיטיים נתפסים לרוב על ידי המשטרה כמי שלא רק בלתי מוסריים, אלא מפרים כללים של "נורמליות" לגבי האופן שבו גברים ונשים צריכים להתנהג.
במהלך רעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010, 14 אזרחים נהרגו בזמן שהשתתפו בכנס קבוצת תמיכה לגברים הומוסקסואלים.
בשבועות שלאחר רעידת האדמה, נשמעו דרשות ברדיו ובכנסיות, כמו גם דיבורים ברחובות שהאשימו את ה-"מאסיסים" (כינוי גנאי להומוסקסואלים בהאיטי) ו-"חוטאים" אחרים בכך שהם "עוררו את זעמו של אלוהים וגרמו לרעידת האדמה להתרחש".
הומוסקסואל האיטי דיווח לוועדה הבינלאומית לזכויות אדם של הומוסקסואלים ולסביות (IGLHRC) כי גבר שקיים יחסים עם גבר אחר הוכה על ידי אספסוף זועם שאנשיו התעללו בו מילולית והאשימו אותו באחריות לרעידת האדמה.
כשפול אמיל ארנסט, מנהל ארגון שירותי האיידס (ACCV) בפורט-או-פרינס נאבק לצאת מתחת להריסות משרדו שקרס, הוא שמע קריאות צהלה מגיעות מהשכנים שהתאספו בחוץ והצהירו, "תודה לך ישו, נשיא הפדופילים מת, מוות למאסיסי!".
כמו כן היו גם התקפות מילוליות ופיזיות נגד מתרגלי הוודו ההאיטי בעקבות רעידת האדמה, שבוצעו על ידי אלה שסברו שבדומה להומוסקסואלים, הוודויסטים לא מוסריים ונושאים אחריות מסוימת להתרחשותה.
לאחר רעידת האדמה, אזרחי להט"ב האיטיים רבים הביעו חוסר אמון ביכולת ובנכונות של המשטרה המקומית להבטיח את ההגנה ושמירה על שלטון החוק בכל הנוגע להגנה על חברי קהילת הלהט"ב במדינה.
הומוסקסואל האיטי שהתראיין לוועדה הבינלאומית לזכויות אדם של הומוסקסואלים ולסביות דיווח כי "אני ואחי רבנו.
כשאחי אמר להם שאני "מאסיסי" (הומוסקסואל), הם סטרו לי בפנים וצחקו, הם הכו אותי, אפילו יותר גרוע ממנו".
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בדומיניקה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית.
ב-2024 ביטלה המדיה את החוק האוסר על פעילות הומוסקסואלית.
על אף הפללתה של פעילות הומוסקסואלית בחוק בשטחה דה יורה, בשנת 2011, דומיניקה הצביעה בעד "ההצהרה המשותפת על סיום מעשי אלימות והפרות זכויות אדם קשורות בהתבסס על נטייה מינית וזהות מגדרית" שגינתה לראשונה אלימות ואפליה נגד להט"ב בעצרת הכללית של האומות המאוחדת.
בכך, הייתה למדינה היחידה שחברה באו"ם מהאנטילים הקטנים שהצביעה בעד ההצהרה בניגוד לכל שאר מדינות האזור שנמנעו וסנט לוסיה שהצביעה נגד.
עד 2024, פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים הייתה לא חוקית בדומיניקה דה יורה על רקע סעיפים האוסרים קיום "מעשה סדום" ו-"מעשה מגונה גס".
בחוק עבירות מין 1998, כפי שתוקן ב-2016, היו שני סעיפים שמתייחסים לאיסור פעילות הומוסקסואלית בהסכמה,סעיף 14. (1) מי שעושה מעשה מגונה באדם אחר, אשם בעבירה ודינו בהרשעה - מאסר -
(א) אם המתלונן הוא אדם בן שש עשרה ומעלה, למשך 12 שנים;
(ב) אם המתלונן הוא קטין מתחת לגיל שש עשרה, 14 שנים בגין עבירה ראשונה ומאסר בן 20 שנה בגין עבירה שנייה";
(2) סעיף קטן (1) אינו חל על מעשה מגונה גס שנעשה ביחידות בין גבר בוגר לבין אישה בוגרת בהסכמה.
(4) בסעיף זה, "מעשה מגונה גס" משמעו –
(א) מעשה שאינו קיום יחסי מין (בין אם טבעיים או לא טבעיים) של אדם הכרוך בשימוש באיבר המין במטרה לעורר או לסיפוק תשוקה מינית...
סעיף 16. (1) מי שמבצע מעשה סדום אשם בעבירה ודינו בהרשעה למאסר בגין -
(א) 25 שנים, אם בוצע על ידי בגיר בקטין;
(ב) 15, אם בוצע בידי מבוגר עם מבוגר אחר;
(ג) 5, אם בוצע בידי קטין;
ואם יראה בית המשפט לנכון, רשאי בית המשפט להורות על אשפוזו של הנידון בבית חולים פסיכיאטרי לצורך טיפול.
(2) מי שמנסה לבצע עבירת מעשה סדום, או אשם בתקיפה בכוונה לבצעה, אשם בעבירה ודינו - מאסר 4 שנים, ואם ראה בית המשפט לנכון, בית המשפט רשאי להורות על אשפוזו של הנידון בבית חולים פסיכיאטרי לצורך טיפול.
(3) בסעיף זה, "מעשה סדום" פירושו מגע מיני של אדם זכר עם אדם זכר...בין השנים 1995 ל-2000, 35 דומיניקנים נעצרו על ידי הרשויות המקומיות והואשמו בקיום "מעשה סדום".
בתי המשפט גזרו על כל המורשעים קנסות ועונשי מאסר של עד 10 שנים בעוד חלקם נשלחו לבתי חולים פסיכיאטריים מקומיים "לצורך טיפול".
בשנת 2001 כ-15 נשים נעצרו ונידונו ל-5 שנות מאסר על רקע כתב אישום שהוגש נגדן בגין קיום "מעשה מגונה גס".
באותה שנה, 10 גברים נידונו גם כן ל-5 שנות מאסר בגין "התעסקות במעשה מגונה גס עם אנשים מאותו המין".
בשנת 2013, הבישוף הקתולי בדומיניקה גבריאל מלזייר קרא לביטול החוק.
באומרו,"ברצוני להבהיר כי הכנסייה הקתולית בדומיניקה מצייתת לקריאתו של הכס הקדוש בהצהרתה לישיבה ה-63 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות בנושא הצהרת זכויות האדם, נטייה מינית וזהות מגדרית, לגנות כל צורות של אלימות כלפי הומוסקסואלים וכן לדרבן בכל המדינות לנקוט באמצעים הדרושים כדי לשים קץ לכל העונשים הפליליים נגדם...
הכנסייה הקתולית טוענת כי אין להתייחס למעשים מיניים חופשיים בין אנשים בוגרים כאל פשעים שיש להעניש על ידי הרשויות האזרחיות".בשנת 2014 הצהיר ראש הממשלה מאז 2004 רוזוולט סקריט כי "דומיניקה אינה אוכפת את החוק שלה נגד פעילות הומוסקסואלית, לפחות בבתים פרטיים, ואין לה תוכניות לעשות זאת".
העותר הצהיר כי התמודד עם עוינות הומופובית, אפליה, הטרדות, איומים ותקיפות פיזיות ומיניות על רקע תוכן החוק.
באחד המקרים, הוא הותקף באכזריות בביתו, אך המשטרה המקומית סירבה לחקור את האירוע ואפשרה לתוקף שלו להישאר חופשי על רקע היותו הומוסקסואל בטענה שעל פי החוק הדומיניקני "הומוסקסואלים נחשבים לפושעים".
העותר הגיש את תביעתו לבית המשפט הגבוה לצדק של דומיניקה ביולי 2019, תוך ערעור על שני הסעיפים של חוק עבירות המין המפלילות קיום מין אנאלי ו-"מעשה מגונה גס" עד 10 ו-12 שנות מאסר, בהתאמה.
בשנת 2010, איש מהעיר פורטסמות', קלמנט ג'יימס, נדקר למוות לאחר שהואשם בכך "שהסתכל לכיוון התוקף שלו במקום ציבורי".
לנאשם, דייוויס סנט ג'ין, דווח שהיה הרגל לשיר ולהטיף בקול ברחוב על הרג הומוסקסואלים בעוד לפני שדקר למוות את ג'יימס, על פי דיווחים, הצהיר כי "כל הבאגרמנים (כינוי גנאי להומוסקסואלים בדומיניקה) חייבים למות".
סקירה אקדמאית משנת 2011 שהוגשה לאו"ם קבעה כי קבוצות להט"ב בדומיניקה נאלצות לפעול במחתרת בגלל חשש שחבריהן יהיו קורבן לאלימות, בעוד חברים הומוסקסואלים בגלוי מקבוצות אלה הצהירו על מעשי ונדליזם שבוצעו ברכושם לאורך השנים כאשר דיווחים המועברים למשטרה בנושא אינם נלקחים ברצינות ולעיתים הקורבנות מקבלים יחס משפיל מהשוטרים.
"Minority Rights Dominica" היא קבוצת תמיכה עבור אזרחי להט"ב בדומיניקה, הפועלת לקידום מעמד זכויות הלהט"ב במדינה שנוסדה על ידי הפעיל דריל פיליפ.
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטריטוריה הבריטית שמעבר לים של הממלכה המאוחדת בברמודה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים.
פעילות הומוסקסואלית בהסכמה מוגדרת כחוקית בברמודה מאז 1994. עם זאת, גיל ההסכמה בין זוגות הומוסקסואלים (18) מוגדר כלא שוויוני לגיל ההסכמה בין זוגות הטרוסקסואלים (16) שמוגדר כנמוך יותר.
מאז 2013, חוק זכויות האדם 1981 אוסר באופן מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, דברי שטנה, מתן סחורות ושירותים, פשעי שנאה ועוד.
במשך השנים התרחשו מספר אירועים בנוגע למעמד ההכשרה של נישואים חד-מיניים בברמודה.
מאז, זוגות חד-מיניים החלו להיות רשאים להינשא שוב בטריטוריה.
עם זאת, ב-14 במרץ 2022, הוועדה המשפטית של המועצה המלכותית שמוגדרת כבית המשפט האחרון שפוסק בכלל העניינים המשפטיים שעוברים בכל ערכאות בתי המשפט בברמודה, פסקה נגד החלטת בית המשפט לערעורים ואסרה שוב על הכרה בנישואים חד-מיניים כתוצאה מתוכן חוקת ברמודה, שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
בכך, הכרה בנישואים חד-מיניים בברמודה נקבעה כ-"בלתי חוקתית".
לפני שנת 1994, קיום מין אנאלי ומין אוראלי (הן בקרב זוגות גברים הומוסקסואלים והן בקרב זוגות הטרוסקסואלים) הוגדרו כמעשים פליליים שנענשו עד 10 שנות מאסר כתוצאה מהחוק הפלילי שעבר בירושה מאז תקופת הקולוניאליזם של האימפריה הבריטית בברמודה.
עם זאת, פעילות הומוסקסואלית נשית לא הוגדרה כפלילית מעולם.
לאחר העברת הצעת חוק סטאבס ב-1994, פעילות מינית בהסכמה באופן פרטי הפכה לחוקית בברמודה.
עם זאת, הצעת החוק הטילה גיל הסכמה גבוה יותר (18) לפעילות הומוסקסואלית בקרב זוגות חד-מיניים בהסכמה, בניגוד לגיל הסכמה נמוך יותר (16) לפעילות מינית בקרב זוגות מהמין השני ונשים לסביות.
בכך, גיל ההסכמה היווה הפרה של האמנה האירופית לזכויות אדם.
ב-1 בנובמבר 2019, נכנס לתוקף חוק המתקן את החוק הפלילי וקובע גיל הסכמה שווה לקיום יחסי מין אנאליים בהסכמה ל-18 שנים בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד.
עם זאת, נכון לשנת 2022, תוכן החוק הפלילי לגבי גיל ההסכמה עדיין מוגדר כמעורפל דה יורה בעודו עומד על 16 שנים לכלל האנשים ו-18 עבור מי שעוסקים בקיום יחסי מין אנאליים בהסכמה.
עם כניסתו לתוקף של החוק הפלילי החדש בשנת 2019, הוראת איסור שהתייחסה לקיום "מעשה מגונה חמור בין גברים" בוטלה.
בנובמבר 2015 קבע בית המשפט העליון של ברמודה כי יש אפשר לשותפים דו-לאומיים חד-מיניים זכויות שוות בתעסוקה ומתן הטבות כמו זוגות מהמין השני בברמודה.
בתגובה, החליטו מספר פוליטיקאים לקיים משאל עם הצהרתי ולא מחייב על מעמדם של נישואים חד-מיניים, שנערך ב-23 ביוני 2016. הבוחרים נשאלו שתי שאלות, האם הם היו בעד הכשרת נישואים חד-מיניים והאם הם בעד הכשרת איחודים אזרחיים חד-מיניים.
שתי ההצעות נדחו על ידי 60%–70% מהמצביעים, אם כי משאל העם נפסל שכן התקבלו פחות מ-50% קולות מבעלי זכות הבחירה במהלך קיומו לאחר שאזרחי להט"ב ומתנגדים למשאל העם החרימו את ההצבעה.
בספטמבר 2020, נערך סקר בטריטוריה על ידי ארגון זכויות הלהט"ב המקומי "OUTBermuda" שמצא כי רוב של 53% מהנסקרים תמכו בהכשרת נישואים חד-מיניים בברמודה (נתון שהוגדר כעלייה של 17% משנת 2016), 35% התנגדו (ירידה של 23%) ו-11% לא היו בטוחים (עלייה של 5%).
בעקבות הפסיקה, נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים ברחבי הטריטוריה.
פוליטיקאים וארגוני זכויות להט"ב בינלאומיים מתחו ביקורות שליליות רבות על החקיקה והצהירו כי המהלך יפגע בכלכלתה ומעמדה של ברמודה כתוצאה מתיירות להט"ב ענפה שהתקיימה בה עד לאותה העת.
עד אפריל 2018, הוגשו שני עתירות נגד החוק לבית המשפט העליון.
בית המשפט דן בעניין במאי 2018 ונתן את פסק דינו ב-6 ביוני 2018 בו ביטל את חלקי החוק שמנעו הכרה בזכותם של זוגות חד-מיניים להינשא, אם כי גם הסכים לעכב את קביעת פסק הדין כדי לאפשר לממשלה להגיש ערעור לבית המשפט לערעורים בנושא.
לאחר בדיקת עתירת הממשלה, בית המשפט לערעורים אישר את פסיקת בית המשפט העליון ב-23 בנובמבר 2018 ובכך, הכשיר מחדש הכרה בנישואים חד-מיניים בברמודה.
ב-14 במרץ 2022 פסקה הוועדה המשפטית של המועצה המלכותית שמוגדרת כבית המשפט האחרון שפוסק בכלל העניינים המשפטיים שעוברים בכל ערכאות בתי המשפט בברמודה כי איסור ההכרה בנישואים חד-מיניים שהוטל על ידי היועץ המשפטי לממשלה, שערער על פסיקת בית המשפט לערעורים, חוקתי.
ביולי 2022, הועברו חוקים חדשים שעדכנו את חוקיותם של הנישואים החד-מיניים שהתקיימו בקרב זוגות חד-מיניים באופן רשמי לפני פסיקת הוועדה המשפטית במרץ 2022 שביטלה את הכרתם.
בפברואר 2015 פסק השופט הלמן ג'יי מבית המשפט העליון בברמודה פסק דין שקבע כי בוצעה אפליה ישירה על רקע מצב משפחתי ועל רקע נטייה מינית כאשר נשללה מזוג חד-מיני היכולת להגיש בקשה לאימוץ בברמודה.
כתוצאה מכך, חוק אימוץ הילדים החל להתייחס באופן שווה לבקשות אימוץ מזוגות נשואים ולא נשואים וכתוצאה מכך גם זוגות חד-מיניים.
בשנת 2013 אישר הפרלמנט של ברמודה חקיקה האוסרת אפליה על רקע נטייה מינית.
לפני החקיקה, ועדת זכויות האדם של ברמודה המליצה שוב ושוב לממשלת ברמודה לתקן את חוקי האפליה של הטריטוריה כך שיכללו נטייה מינית כעילה מוגנת מאפליה.
בסוף 2004, הממשלה הבטיחה לתקן את חוק זכויות האדם 1981 כדי לכסות נטייה מינית, אך עד סוף 2005 לא נעשה דבר בעניין, עד לשנה שלאחר מכן.
בשנת 2006 הוצע תיקון לחוק בבית האספה , אך הפרלמנט סירב אפילו לדון בנושא.
בדצמבר 2006, הוקמה קבוצה אקטיביסטית בשם "שתי מילים ופסיק" כדי לגרום לממשלה לתקן את החוק.
לאחר התפטרותו הפתאומית מהקבינט ב-2009 העלה שר התרבות לשעבר, דייל באטלר, את סוגיית התיקון, ואמר כי בכוונתו להגיש הצעת חוק מתוקנת בסתיו 2009, אך כעת באחריותה של שרת התרבות החדשה, נלתה באטרפילד לבצע את המעשה.
באטרפילד הגיבה כי היא "עדיין מתעדכנת על הפעילות של משרדה" ולכן "אינה יכולה להגיב על ביצוע תוכניות עתידיות".
בנובמבר אותה שנה, בעקבות אזכור בנאום השנתי מן הכס כי חוק זכויות האדם עומד להשתנות, נפוצה שמועה שהשינוי יכלול הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית.
מזכיר העיתונות של ראש הממשלה יוארט בראון אישר את השמועה, אך היא הופרכה הן על ידי ועדת זכויות האדם של ברמודה והן על ידי השרה באטרפילד, שהעירו כי הכללת סעיף הנטייה המינית עדיין נמצאת בדיקה.
רק בשנת 2013 תוקן חוק זכויות האדם 1981 כך שיכלול נטייה מינית כעילה מוגנת מפני אפליה באופן מוחלט.
במשך השנים, אזרחי להט"ב בברמודה ניסו לפנות לפרלמנט הבריטי בנוגע לאיסור אפליה כלפי להט"ב בברמודה, מה שגרם לוועדה הנבחרת לענייני חוץ של בית הנבחרים הבריטי להמליץ לממשלת הממלכה המאוחדת לנקוט בצעדים להרחבת זכויות האדם בטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, שעבורן בסופו של דבר הממלכה המאוחדת אחראית.
אין הכרה משפטית עבור טרנסג'נדרים בברמודה עבור שינוי מגדרם במסמכי זהות רשמיים.
הממלכה המאוחדת אחראית על הגנתה של ברמודה.
כתוצאה מכך, לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בגדוד ברמודה .
רשמית, חל איסור על חברי הגדוד להפלות או להטריד חיילים המוגדרים כלהט"ב בעת שירותם הצבאי.
עם זאת, דיווח על נוכחותן של פעולות כאלה תוארו כנסבלות על ידי קצינים.
לאורך השנים, אחד המתגייסים תיאר את הגדוד כ-"הסביבה ההומפובית ביותר שקיימת".
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) רשאים לתרום דם במועצת בתי החולים של ברמודה בתנאי שלא קיימו יחסים עם גבר אחר ב-12 החודשים האחרונים.
כמו כן, נשים המקיימות יחסי מין עם גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיות גם כן לתרום את דמן רק לאחר תקופת דחייה של 12 חודשים.
ברמודה מוגדרת כחברה דתית ושמרנית, אשר כתוצאה מכך גילויי חיבה גלויים בין בני זוג חד-מיניים עלולים להוות מטרה לפגיעה.