tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשלוש השנים הראשונות לחייו גדל בכרם התימנים ואחר-כך ועד אחרי הצבא גדל בשכונת קריית שלום בתל אביב.
למד בבית הספר היסודי "גבעת השלום" בקריית שלום ובתיכון "גאולה" בתל אביב.
כבר מילדותו התבלט במשחק ובשנת 1962 שיחק כילד בהצגה "אמיל והבלשים" בתיאטרון הבימה.
התגייס לצבא במאי 1966. שירת כמדריך נוער ומש"ק תרבות בחוות הגדנ"ע בבאר אורה.
דרכו – בתיאטרון, בקולנוע ובמוזיקה
לאחר שחרורו מצה"ל במאי 1969, עבד תקופה מסוימת כמדריך נוער.
הוא בוגר סמינר הקיבוצים במגמת תיאטרון (1970).
בעקבות כך שיחק בתפקידים קטנים בתיאטרון הקאמרי בהצגות "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" ו"הפקודה".
במקביל רקד ג'אז בשלישית "ג'אז פלוס" שהקים שמעון בראון והופיע גם כרקדן באופרה.
אמיתי השתתף בשני סרטים גדולים – "ישו כוכב עליון" של אולפני יוניברסל בבימויו של נורמן ג'ואיסון ו"קזבלן", בבימויו של מנחם גולן, שניהם ב-1973.
באותה שנה נטל חלק ברביעיית "הכנופיה" לצד מרגלית צנעני, יזהר כהן ואסתי כץ.
כותב החומר היה חיים חפר והבמאי צדי צרפתי.
הרביעייה שרה שירי בלוז ונשמה בסגנון אתני של אותה תקופה, והופיעה בפני חיילים במלחמת יום הכיפורים.
ב-1974 שיחק בהצגה "בת המלך" בתיאטרון הילדים והנוער של אורנה פורת.
פעילות קהילתית וחינוכית בתיאטרון בישראל
ב-1975 הקים בבית שמש תיאטרון קהילתי שהיה מחלוצי התיאטרונים הקהילתיים בארץ, בו עבד כבמאי עד 1977. התיאטרון הציג שתי הצגות ("תנו לשמש לעלות" ו"כוכבים בראש") שזכו להצלחה ותהודה ושודרו בטלוויזיה.
כותב המחזות היה הסופר יהודה אטלס ושיחקו בהן נערים ונערות מבית שמש.
את התואר ראשון בתיאטרון השלים ב־Empire State College, אוניברסיטת המדינה של ניו יורק (1978-1977) המשיך וסיים תואר שני בתיאטרון במכללת האנטר, אוניברסיטת העיר ניו יורק (1982-1978).
בשנת 1982 חזר עם משפחתו לישראל.
באותה תקופה הקים לראשונה בארץ מחלקה חינוכית בתיאטרון אורנה פורת ועמד בראשה.
במקביל ביים בתיאטרון אורנה פורת שלוש הצגות: "אהבה אפשרית", "יום הורים" ו"תרנגול כפרות".
היה בצוות שהקים בשנת 1984 את בית הספר לאמנויות תל אביב ושימש כמרכז מגמת הדרמה בבית הספר ולימד תיאטרון (1988-1984).
בשנת 1983 הקים תיאטרון קהילתי בקריית גת שם לימד משחק וביים הצגות במשך שלוש שנים.
המשתתפים היו בני נוער ומבוגרים מקריית גת.
אחר-כך עבר עם משפחתו לאטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית, בה כיהן כשליח הקהילה מטעם הסוכנות היהודית (1990-1988).
ב-1989 קיבל תואר דוקטור לתיאטרון מהGraduate Center The, City University בניו יורק.
עבודת הדוקטורט שלו "בין תיאטרון ילדים לתיאטרון לילדים - תולדות התיאטרון לילדים בישראל" היא מחקר היסטורי המתעד את תיאטרון הילדים בישראל מסוף המאה ה-19 ועד ימינו.
עבודת מחקר זו בשילוב מאמרים נוספים שכתב אמיתי ראתה אור כספר בשם "תיאטרון ילדים בישראל - צמיחתו וגידולו של התיאטרון לילדים ולנוער בישראל" בהוצאת ספרא בשנת 2013.
ב-1990 קראה לו אורנה פורת להחליף אותה בניהול תיאטרון אורנה פורת.
הוא כיהן כמנכ"ל ומנהל אמנותי של התיאטרון עד סוף שנת 1996.
אחר-כך כיהן כמנכ"ל ומנהל אמנותי של התיאטרון העירוני באר שבע (2004-1997).
באותה תקופה ביים בבאר שבע שש הצגות: "ירח שחור", "חלום אחר", "יש לי כנרת", "הקיץ האחרון", "יונו והטווס" ו"פוטו בגדד".
רזי אמיתי היה היוזם המקים של תיאטרון המדיטק בחולון.
הוא כיהן כמנכ"ל ומנהל אמנותי של המדיטק בשנים 2004–2007.
באוקטובר 2007 התמנה למנכ"ל ומנהל אמנותי של תיאטרון מחול ענבל, תפקיד בו כיהן עד שנת 2014.
משנת 2010 הוא מכהן כיו"ר "אסיטז' המרכז הישראלי לתיאטרוני ילדים".
כיהן גם כשש שנים כחבר בהנהלה העולמית של אסיטז' – הארגון הבינלאומי לתיאטרוני ילדים.
במסגרת פעילותו הציבורית היה חבר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, חבר במדור התיאטרון.
היום הוא ממשיך את פעילותו במדורים תיאטרון פרינג' ותרבות בקהילה של המועצה הישראלית לתרבות ולאומנות במשרד התרבות.
במהלך השנים לימד תיאטרון, משחק ובימוי במסלולים אקדמיים ומקצועיים של תחומי התיאטרון והתקשורת – במכללת סמינר הקיבוצים, בית הספר לאומניות הבמה – בית צבי, אוניברסיטת תל אביב, המכללה למינהל, בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
במשך כל השנים רזי אמיתי מרצה ומפעיל סדנאות בארץ ובעולם – בנושאי תרבות, אמנות, תיאטרון, ארץ ישראל, ריכוז, הנחיה והוראה בסדנאות והשתלמויות לאנשי חינוך ורכזי תרבות והפעלת סדנאות מנהלים בחברות מסחריות במסגרת חברה לייעוץ ארגוני.
רזי אמיתי נשוי ואב לשלוש בנות.
תיאטרון ילדים בישראל - צמיחתו וגידולו של התיאטרון לילדים ולנוער בישראל; תל אביב: הוצאת ספרא, 2013.
"תיאטרון בשביל ילדים", כנס תיאטרון בינלאומי, חולון, ינואר 2008, 15-4.
"רפרטואר לילדים – מובילים או מובלים".
כנס בינלאומי לתיאטרון, אוניברסיטת חיפה, מרץ 2008.
"ממחזייה להצגה", כנס ראשון לציון לשפה העברית, מרץ 2009.
"תיאטרון לילדים חופשי ממגבלות-האמנם?" – כנס תיאטרון ארצי, תיאטרון הבימה, מרץ 2012, עמ' 17–22.
רזיאל (רזי) יהל (נולד ב-21 באוגוסט 1949) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, בעל עיטור המופת ממלחמת יום הכיפורים.
במלחמת יום הכיפורים היה יהל מפקד מחלקה וסגן מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 890, עליו פיקד יצחק מרדכי, ולחם בקרב בראס סודר ובקרב החווה הסינית.
על גבורתו במלחמה עוטר יהל בעיטור המופת.
בשירות המילואים שימש יהל כמפקד פלוגה וכמפקד גדוד.
יהל שב למספר שנים לשירות קבע ובשנים 1992–1990 פיקד על חטיבת אלכסנדרוני.
יהל מתגורר בקיבוץ שדה בוקר ושימש כמנכ"ל חברת "גד"ש חלוצה".
בעברו כיהן כראש תחום החקלאות באגף הכלכלה בתנועה הקיבוצית.
רְזוֹן בֶּן אֶלְיָדָע היה שר גדוד בצבא הדדעזר מלך ארם צובא שמרד בעת המלחמה בדוד והשתלט על דמשק.
רזון היה "שטן" לישראל בתקופת שלמה עד שמלך על כל ארם.
בספר מלכים מסופר שהוא אחד משלושת ה"שטנים" שקמו לשלמה כעונש על חטאיו שכללו נשיאת נשים נכריות ואולי גם עבודה זרה.
לדעת חז"ל שטנים אלו נרמזו כבר בנבואת נתן הנביא לדוד לאחר העלאת הארון לירושלים:
ב נכתב: יש הסוברים כי הוא רזון בן אלידע.
אחרים טוענים כי חזיון זה הוא מלך משושלת אחרת ששלטה בדמשק לאחר שלטון רזון בן אלידע.
יש הסוברים כי רזון הוא שם תואר שאימץ לעצמו בעת ששלט.
שם תואר מקביל קיים במשלי: "בְּרָב עָם הַדְרַת מֶלֶךְ וּבְאֶפֶס לְאֹם מְחִתַּת רָזוֹן." שם התואר רזון דומה לתואר רוזן, המופיע גם בשירת דבורה.
השם רזון גם מופיע בכתובות פיניקיות.
רזיאואן מוחמדוביץ' מירזוב הוא כדורגלן רוסי המשחק כקשר בחימקי.
רזיאואן נולד בעיירה בקסן שבקברדינו-בלקריה.
רזיאואן שיחק בבית הספר לכדורגל אלברוס מהעיר נלצ'יק ולאחר מכן נקלט בספרטק נלצ'יק.
הוא שיחק בהרכב הקבוצה במשחק אחד, במסגרת הליגה הרוסית השנייה, במשחק נגד ספרטק קוסטרומה.
זמן קצר לאחר מכן עבר לשורות זבזדה ריאזאן.
חצי שנה לאחר מכן הצטרף לטורפדו מוסקבה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הכדורגל הלאומית בספרטק נלצ'יק ב-22 באוגוסט 2012 במשחק נגד סק"א חברובסק.
בעונת 2013/14 שיחק 6 משחקים והבקיע שער אחד.
הוא הופיע במדי הקבוצה ב-9 באוגוסט 2014 במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג.
הוא עלה במדי גרוזני ב-25 ביולי 2015 במשחק נגד קובאן (1:1), כשעלה בדקה ה-81.
ב-2017 הוחתם ברוסטוב וישר הושאל לשנה לטוסנו.
ב-9 במאי 2018 הבקיע את שער הניצחון של טוסנו במשחק גמר הגביע הרוסי שבו הקבוצה זכתה, לאחר ניצחון 2:1 על אוונגרד קורסק.
בקיץ 2018 הושאל לארסנל טולה.
והיה מעורב בהעפלת הקבוצה לרבע גמר הגביע, אחרי שתרם לניצחון ארסנל על אחמט גרוזני במשחק שמינית הגמר כשהבקיע בדקה ה-70. ב-18 ביולי 2019 חתם בספרטק מוסקבה.
ב-14 במרץ 2020 הבקיע את שער הבכורה במדי ספרטק, במשחק נגד אורנבורג במחזור ה-22. ב-2 באוקטובר 2020 הושאל לחימקי לעונה אחת, את שער הבכורה במדי חימקי הבקיע נגד קבוצת האם שלו ספרטק מוסקבה, במשחק המחזור ה-11 שנערך ב-17 באוקטובר 2020. לקראת עונת 2021/2022 חזר להרכב ספרטק.
רזי בן-עזר (נולד ב-29 במאי 1963) הוא מוזיקאי, מלחין ומהנדס קול ישראלי-אמריקאי.
שימש כפרופסור מן-המניין למולטימדיה ב-"Art Institute of Fort Lauderdale".
בין 1990 ו-2018, וכיום מכהן כפרופסור ב-Broward College משנת 2018.
בן-עזר נולד ברובע הברונקס שבניו יורק ליהודית, ביוכימאית ומרצה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב ועמנואל, מהנדס ובן למייסדי המושבה פתח תקווה.
אבי סבו היה יהודה ראב, ממיסדי המושבה וחורש התלם הראשון באדמתה.
אחות סבו הייתה המשוררת אסתר ראב.
בגיל 3 הגיע לישראל עם הוריו שהתיישבו בשיכון הרופאים בתל-השומר וכעבור שבע שנים עברו לסביון.
בגיל 10 החל ללמוד נגינה על פסנתר.
כשהיה בן 16 הקים יחד עם חבריו, הגיטריסט עמי לוי והמתופף רוני אילני את להקת אח-חורג.
בהמשך הצטרפו ללהקה שבי עוזיאל כבסיסט ואליוט, אחותו של רזי, כמתופפת וזמרת.
בשנת 1985 הלהקה חיממה את קורין אלאל בפסטיבל ערד והוציאה תקליט שדרים אחד בשם "להתעורר".
בשנת 1988 חברה להקת אח חורג לפוליאנה פרנק.
בן-עזר הפיק והקליט שמונה שירים של הרביעייה בציוד הקלטה ביתי, והשירים אוגדו לקלטת "חיה ומתה בארון" שהופצה על ידי האוזן השלישית.
ב-1989, סיים בהצטיינות לימודי סאונד בבית הספר לסאונד של יואב גרא בתל אביב והחל לעבוד כעוזר טכנאי באולפני סיגמא ודי.בי., שם הקליט אמנים רבים, בהם עוזי חיטמן, יהורם גאון, מתי כספי, פורטיסחרוף, לאה שבת, צמד רעים, כרמלה גרוס ואגנר, נקמת הטרקטור, ועוד.
בשנת 1990 הפיק רזי יחד עם חברי להקת פוליאנה פרנק את אלבום האולפן "אין לבחור" של הלהקה, תחת הלייבל האוזן השלישית.
מתוך האלבום זכה להצלחה בעיקר הלהיט "זיוה" שכתב עמי לוי.
הדיסק כלל חלק משירי הקלטת "חיה ומתה בארון" ואת השירים "הנצורים והצודקים", "בכוונה", "Escape will always fail", "Dykes and the holy war", "Strange Fruit", ו"חלמתי: תבל מכוסה אפר".
בשנת 1990 עבר להתגורר בפלורידה, שם החל ללמד סאונד ב-The Art Institute of Fort Lauderdale ופגש את המפיק המוזיקלי בריאן קמפבל שהפך לשותפו לעשייה המוזיקלית.
יחד, השניים הקימו את Stepbro Productions ואת חברת ההפקות A4 Music, הוציאו חמישה אלבומי מוזיקה אלקטרונית, והפיקו רמיקסים לביונסה, טימבלנד, טוני ברקסטון, ג'ניפר הולידיי, קרי הילסון, להקת Foster the People ועוד.
בשנת 2005, רמיקס שהפיקו השניים לזמרת "סיסונדרה" הגיע למקום הראשון במצעד השמעות מועדוני הדאנס של בילבורד.
בשנת 1997 שימש כטכנאי הקלטות ומפיק באלבום ההופעה החיה והווידאו של להקת הקומודורס, לציון 25 שנים לפעילות הלהקה.
בעשור הראשון של המאה ה-21, התמיד בן-עזר בעשייה המוזיקלית בישראל, על אף המרחק הגאוגרפי.
ב-2004 הוציא את אלבומו הראשון, "בעברית", שכלל 10 שירים וקטע אינסטרומנטלי אחד.
באותה שנה גם השתתף בהפקת רמיקסים לשיר "המנון לשמעון" של להקת פונץ'.
בשנת 2005 הפיק את האלבום כאילו אין ים לזיו רובינשטיין, שגם שיתף פעולה באלבומו הראשון של בן-עזר.
בשנת 2006 הוציא את אלבומו השני, "שלוש-עשרה מקטרות", אלבום אינסטרומנטלי ובו שלושה עשר קטעים בעקבות סיפוריו של הסופר היהודי-רוסי איליה ארנבורג.
באותה שנה היה שותף בהפקת האלבום "פינוקיו" של להקת פונץ' שיצא בשנת 2007. בסוף אותה שנה סיים את לימודיו בתואר דוקטור למדעי המחשב באוניברסיטת Nova SouthEastern בפלורידה.
בשנת 2009 הוציא את האלבום ענווהאהבהחמלהחוצפה שכלל 23 קטעים, חלקם בעברית, חלקם באנגלית, וחלקם אינסטרומנטליים.
בשנת 2013 הקליט את השיר "חנוכה", למילותיו של יעקב שטיינברג, כתרומתו לאלבום "יודעים אתם לכבוד מה", אמנים מבצעים שירי חנוכה, מבית תרבות.il בהפקת דויד פרץ.
בשנת 2013 הוציא את האלבום קיסרי רומא שכלל שישה קטעים אינסטרומנטליים שכל אחד מהם מוקדש לאחד מששת הקיסרים הראשונים של רומא.
האלבום הושמע במלואו בתוכנית של יואב קוטנר ברדיו הקצה בספטמבר 2016.
בשנת 2016 הוציא את האלבום כֻּלָּם סָחַף הָאוֹר, בו הלחין מוזיקה לשירים של משוררי דור התחייה, ביניהם ביאליק, טשרניחובסקי, זלמן שניאור ודוד פרישמן.
רזולוציית 2K הוא מונח כללי למכשירי תצוגה או תוכן אשר נפרסים בה אופקית כ-2,000 פיקסלים.
הסטנדרט הדומיננטי בתעשיית הקרנת סרטים, Digital Cinema Initiatives לפלט ברזולוציה בפורמט 2K הוא של 2048x1080. בטלוויזיה ובערוצי מדיה אחרים, 1920x1080 היא רזולוציית ה-2K הנפוצה ביותר, אך בדרך כלל היא מכונה HD.
בתעשיית הקולנוע, רזולוציית 2K מתייחסת באופן מסורתי לסריקה דיגיטלית של סרט 35 מ"מ ברזולוציה ברוחב של כ-2,000 פיקסלים.
בדרך כלל זו רזולוציה של 2048x1556, אך הממדים המדויקים משתנים בהתאם ליחס הרוחב-גובה והגודל של אזור הסריקה.
רזולוציית 2K נוספת שנפוצה בקולנוע היא 2048x1080. זוהי הרזולוציה של פורמט 2K שתוקן על ידי DCI במפרטי מערכת הקולנוע הדיגיטלי שלהם בשנת 2005. הרזולוציה של תוכן הווידאו המובלע תומך בתקן SMPTE 428-1, אשר קובע את הרזולוציות הבאות עבור הפצת 2K:
המונח "2K" עצמו הוא גנרי, הוא לא הוטמע על ידי DCI ואינו מתייחס ספציפית לתקן DCI 2K.
השימוש במונח "2K" קדם לפרסום תקן DCI.
במוצרי צריכה, רזולוציה של 2560x1440 מכונה לעיתים קרובות באופן שגוי "2K" אך פורמט זה ופורמטים דומים מסווגים בדרך כלל כרזולוציות של 2.5K.
רזה נאג'י (בפרסית: رضا ناجی, תעתיק מדויק: רדא נאג'י; נולד ב-26 בדצמבר 1942) הוא שחקן איראני.
נאג'י החל את הקריירה שלו בתיאטרון כנער.
בזמן שירותו בצבא האיראני המשיך להופיע.
תפקידו הקולנועי הראשון היה בסרט "ילדי גן עדן" ב-1997, שהתגלה כפריצת דרך; נאג'י נבחר בקפידה מתוך קבוצה של 2,500 שחקנים שנבחנו לתפקיד.
מאז, שיחק בתפקידים שונים בקולנוע האיראני.
הופעתו ב"שירת הדרורים" של הבמאי מג'יד מג'ידי , הייתה מהבולטות ביותר והוא זכה עליה בפרס דוב הכסף בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, וההופעה הטובה ביותר של שחקן בטקס פרסי המסך באסיה פסיפיק לשנת 2008.
רזה ג'פרוב (באזרית: Rza Cəfərov; נולד ב-3 ביולי 2003 באזרבייג'ן) הוא כדורגלן אזרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת נפטצ'י באקו מליגת העל האזרית ובנבחרת אזרבייג'ן.
ג'פרוב גדל במחלקת הנוער של נפטצ'י באקו, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האזרית.
ב-22 במרץ 2024 ערך ג'פרוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אזרבייג'ן, בניצחון 0–1 על נבחרת מונגוליה במשחק ידידות.
רָחָב היא דמות מקראית המופיעה בספר יהושע ומתוארת כתושבת יריחו ואישה זונה שמארחת את מרגלי יהושע בארץ כנען, ובעקבות עזרתה, היא מקבלת הבטחה שבני ישראל לא יפגעו בה ולא במשפחתה, הבטחה החורגת מהציווי על השמדת היושבים בארץ טרם ההתנחלות.
רקע – מרגלי יהושע ביריחו
על פי ספר יהושע, רחב הסתירה את שני המרגלים ובכך סייעה בכיבוש העיר הראשונה בסדרת הערים שכבש יהושע בארץ כנען.
היא הסבירה את החלטתה להגן על המרגלים בידיעתה כי ה' נתן ביד ישראל את הארץ, ידיעה שהתפשטה בקרב עמי כנען, וביקשה שיובטח שהיא ומשפחתה יינצלו אחר הכיבוש.
כדי לוודא את זיהויה, רחב נדרשה לתלות חוט שני בחלון ביתה אשר בחומה, באמצעותו היא גם הבריחה את המרגלים מפני רודפיהם.
כל תושבי יריחו נהרגו בכיבוש העיר, אולם רחב ומשפחתה לא נפגעו, כפי שהובטח לרחב בידי המרגלים .
במהלך הסיפור, נראה כי דווקא רחב היא שהפנימה את ההבטחה הגורפת שניתנה לבני ישראל ברשתם את הארץ, והיא מציידת את המרגלים במסר תאולוגי שעושה עליהם רושם כביר, מסר שהוא למעשה יהיה תוצאתה היחידה של משימת הריגול.
לעומת זאת, קולם של המרגלים לא נשמע, עובדה שלדעת חוקרים מסוימים, מביעה שהם סבילים לחלוטין.
לפי חלק מהדעות, רחב היא זו שזימנה את אנשי המלך, על-מנת להציל את עצמה ואת משפחתה.
רחב מופיעה כדמות הירואית של אם מצילה, בהתאם למודל האשה החכמה.
רחב הוציאה את המרגלים, כמשה בתיבה, כשם שהאל הוציא את משה ממצרים, ועוד.
דמותה ההירואית מועצמת משום הפנמתה את המסר האלוהי, וניכר כי דווקא היא, חרף היותה בסטטוס הנמוך ביותר, מוצגת כסובייקט פועל ממקד ודובר.
החתירה תחת הסטריאוטיפ הנשי נועדה לשוות נופך מעצים לכישלונם של יהושע (שלא הפנים את ההבטחה) והמרגלים (שבמקום להתעסק בריגול הלכו לביתה של זונה).
לדברי ספינה, שמה של רחב, עיסוקה והרמיזות המיניות הרבות בסיפור, צריכים להיחשב כסטריאוטיפ כנעני, שיש להבינו במונחים דתיים, כלומר - הפיתוי הוא לדת הכנענית.
רחב הזונה, הממוקמת בשולי החברה, בקיר החומה, ומחוץ לעיר, מוצגת כחכמה יותר ממלך יריחו ומשליחיו, ואף מתעלה באדיקותה על יהושע.
מניעה של רחב בסיפור - לפי ביקורת המקרא
על-פי המסופר, מניעה של רחב הוא להציל את עצמה ואת משפחתה, נוכח הפנמתה את ההבטחה האלוהית שניתנה ליהושע.
אלא שמקובלת במחקר הסברה שפסוקים 9–11 הם תוספת מאוחרת של המחבר הדויטורנומיסט, ועל-כן שאלת מניעיה בסיפור הקדום נותרת פתוחה.
יש המשערים אפוא כי בסיפור המקורי, רחב מבטאת את ההנחה שנאמנותה של זונה נתונה רק למי שמספק לה אתנן - לא לעמה ולא למלך (בדומה לירמיה ב 20, יחזקאל טז, והושע ב), ואילו המידע על כיבוש יריחו ניתן לרחב על-ידי המרגלים עצמם, שחשו מחויבים כלפיה, והציעו לה 'חסד' - הסכם.
לדעת ניומן הסיפור בצורתו האוראלית היה מעשייה שסופרה במקור על ידי שבט רחב שהתגורר ביריחו ומטרתו להזכיר לישראלים את החוב שלהם לרחביים.
רחב היא מהנשים שאף זוכה לשם פרטי במקרא, בניגוד לנשים רבות במקרא ובניגוד לגברים בסיפור, עניין יוצא דופן במקרא ובעל משמעות, לאור כך שגם נשים משמעותיות ביותר נעדרות בו שם (האישה מצרפת, אשת מנוח, אשת לוט, האישה החכמה מתקוע, האישה החכמה מאבל בית מעכה).
על פי המקרא רחב הייתה אשה זונה: .
בספרות בית שני (בכתבי יוסף בן מתתיהו למשל) המילה "פונדקית" שימשה גם ככינוי לזונה", וכך מתרגמים התרגומים הארמיים למקרא את מקצועה של רחב: "פונדקיתא".
לפי המחקר הרואה את שליחת המרגלים ליריחו כמשגה, תפקידה של רחב כ"זונה" נועד להעצים את המשגה של יהושע:
יהושע, אשר קיבל בפרק א' הבטחה גורפת לכיבוש הארץ, מצא לנכון לשלוח מרגלים מיוזמתו, דבר שנתפס כמשגה אמוני.
אף שיהושע הוא המנהיג של עם ישראל, השווה במעמדו למשה - הוא איננו מפנים את משמעות ההבטחה האלוהית שקיבל ומביע חוסר אמונה בשליחת המרגלים.
רחב, לעומתו, אף שהיא כנענית מהסטטוס החברתי הנמוך ביותר (זונה אשר גרה בחומת העיר, היכן שגרים אנשי השוליים), הפנימה והבינה את משמעות ההבטחה האלוהית ואף בקיאה בשירת הים.
בהגיעם של אנשי המלך, רחב מהתלת בהם, תוך הישענות על דו-המשמעות שבביטוי "בא אליה".
כך, אנשי המלך שואלים אותה "ה֠וֹצִ֠יאִי הָאֲנָשִׁ֨ים הַבָּאִ֚ים אֵלַ֙יִךְ֙ אֲשֶׁר־בָּ֣אוּ לְבֵיתֵ֔ךְ כִּ֛י לַחְפֹּ֥ר אֶת־כָּל־הָאָ֖רֶץ בָּֽאוּ:", כאשר הביטוי "באים אלייך" משמש במשמעותו המינית ואילו באו לביתך במשמעותו הפונדקאית.
רחב משיבה כי אלה אכן "באו אליה" (אך במובן המיני), מה שמסביר מדוע הם כבר אינם בנמצא (שכן לא נשארו לישון).
במחקר רווחת הדעה לפיה אין להתפלא כי האדם הכנעני הראשון שפוגשים המרגלים הוא אשה זונה, שעה שלפי אידאולוגית המספר וקוראיו, 'תועבות' מיניות מאפייניות את הכנענים, ואין זאת אלא שרחב הזונה, היא אפוא הנציגה המובהקת ביותר שלהם.
לפי ספינה, שמה של רחב, עיסוקה והרמיזות המיניות הרבות בסיפור צריכים להיחשב כסטריאוטיפ כנעני, שיש להבינו במונחים דתיים.
בניגוד לפשוטו של מקרא ולגישת התלמוד, היו בין הפרשנים המסורתיים שפירשו את המונח "זונה" כ"מי שהייתה מוכרת מזונות".
רש"י היה מהראשונים שפירשו שרחב הייתה מוכרת מזונות, וצעד בכך בעקבות הפרשנות של תרגום יונתן בן עוזיאל, שתרגם "פונדקיתא" (=בעלת פונדק).
עם זאת על פי רש"י רחב עסקה גם בזנות כמשמעה.
על פי הרד"ק, הפרשנות האמיתית של דברי התרגום אינה שרחב עסקה במכירת מזונות, אלא שעסקה בזנות, שכן בלשון התרגום "פונדקיתא" היא זונה, וכך מופיע בתרגום יונתן גם ב"שְׁתַּיִם נָשִׁים זֹנוֹת" שתרגם 'נשים פונדקן'.
גם המלבי"ם סבר שרחב הייתה זונה במשמעות המקובלת והמרגלים הלכו אליה על מנת לתשאל אותה, כי כל גדולי הארץ ביקרו אצלה.
לפי המדרש והתלמוד, הייתה רחב בת עשר כשיצאו בני ישראל ממצרים וזנתה כל ארבעים שנה שהיו במדבר.
כשנכנסו בני ישראל לארץ הייתה בת חמישים, התגיירה ונישאה ליהושע בן נון.
התלמוד מציג את רחב כבעלת יופי אגדי ומספר על עיסוקה הקבוע בזנות קודם גיורה.
על פי הספרות המדרשית מקור שמה הוא שהייתה רחבה בזכויות.
לפי המדרש, הנביא ירמיהו והנביא יחזקאל הם מצאצאיה, ויש המונים שורה שלמה של כהנים ונביאים כצאצאיה.
אף חולדה הנביאה, בת ירושלים הנזכרת בספר מלכים ב', היא לפי אחת הדעות בתלמוד מצאצאי רחב הזונה.
תיאטרון הבימה העלה בשנת 1933 מחזה בשלוש מערכות של הארי סקלר, בבימויו של ברוך צ'מרינסקי.
חנה רובינא הופיעה בתפקיד רחב.
על-פי הברית החדשה, רחב הייתה אמו של בעז, אבי-סבו של דוד המלך ומאבותיו של ישוע:
רחב נחשבת לאב טיפוס של זכאוס המוכס, הגזלן שאירח את ישוע בביתו ביריחו ובעקבות זאת חזר בתשובה והחזיר את כל גזלותיו.
רֶזֶקנֶה (בלטבית: Rēzekne, ברוסית: Режица, בפולנית: Rzeżyca, בגרמנית: Rositten, ביידיש: רעזיצע/רעזיצא) היא עיר בלטביה בחבל לטגליה, שבלטביה המזרחית, 242 ק"מ מזרחית לריגה.
העיר שוכנת במקום, שבו במאה ה-9 נוסד מבצר בעל שם זהה.
בהתאם לעדויות היסטוריות בשנת 1808 בעיר היו 754 תושבים, מהם 536 יהודים.
כל התקופה עד למלחמת העולם השנייה רבע מתושבי העיר היו יהודים אך כולם למעט שלושה ניצולים נרצחו בשואה.
תנופת פיתוח העיר החלה כאשר דרך העיר עברה מסילת ברזל סנקט פטרבורג-וורשה ובהמשך מוסקבה-ריגה.
מועדון כדורגל העירוני SK בלזמה מייצג את העיר בליגה העליונה של המדינה.
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר 3,342 יהודים.
הגרמנים נכנסו לעיר ביום 3 ביולי 1941. בשבועיים הראשונים נרצחו צעירים, מנהיגים ורבנים.
מעשי הרצח בוצעו על ידי המשטרה המקומית בקבוצות קטנות ועד סתיו 1943 נרצחו כל היהודים בעיירה.
שיטת הרצח בקבוצות קטנות - בהיעדר כוח אדם גרמני למשימה והטלתה הבלעדית על משטרת העיר - גרמה להתנגדות הקרבנות ולא אפשרה הצעדה מסודרות אל בורות הירי.
כדי להתגבר על הבעיה, השוטרים הלטבים נהגו בסיוע אזרחים מתנדבים להוציא את הקרבנות במפתיע לנטרל את התנגדותם על ידי שבירת הגולגולת וריסוק אברי המין במהלומות אלות.
את גולגולות הילדים היו מרסקים על גלגלי המכונית.
ואת גופות הילדים והפצועים היו מובילים לקברים שהוכנו מראש.
סמל משטרה בשם פטר פטרובסקי נדון לאחר המלחמה ל-25 שנות מאסר בגין חלקו בפעולות הרצח.
יחד עם זאת משפחה אחת בעיר בשם מטוסביץ הצילה תוך סיכון חיים יום יומי מצד השכנים שני יהודים.
מעבר להכרה ביד ושם כחסידי אומות העולם, נשיא לטביה אולמנטיס העניק לבת המשפחה את העיטור הלטבי בן שלשת הכוכבים.
הניצול השלישי היה תינוק בין שנתיים וחצי אשר נמסר לאומנת הנוצרייה בכפר מחוץ לעיירה.
הלחץ החברתי הגובר מצד שכניה על כך שהיא מגדלת יהודי הניע אותו לגלות לו את האמת אודות מוצאו וזהות הוריו ולעודד אותו בשנות החמישים לעזוב את ביתה.
לאחר המלחמה חזרו 300 יהודים אשר ברחו לתוך ברית המועצות ואף הקימו מחדש בית כנסת ומאפיית מצות.
הקהילה היהודית התמודדה עם מחפשי זהב אשר פתחו את קברי האחים מתקופת השואה ובהיעדר עזרה מהשלטונות היו בני הקהילה מקיימים מעת לעת טקסי קבורה מחדש של שרידי גופות אשר הוצאו מקברם בחיפוש אחר סתימות זהב.
בית הכנסת היחיד ששרד המכונה בית הכנסת הירוק, שופץ בסיוע שגרירות נורווגיה בלטביה והוא משמש כעת במוזיאון לתולדות הקהילה היהודית והשואה.
יורי טיניאנוב - סופר ותסריטאי יהודי-סובייטי
מיכאיל גרולב - גנרל ממוצא יהודי בצבא האימפריה הרוסית
Fridrikh Ermler - במאי, שחקן, תסריטאי יהודי-סובייטי
ראסמוס לרדורף (בדנית: Rasmus Lerdorf; נולד ב-22 בנובמבר 1968) הוא מתכנת דני-גרינלנדי והיוצר של שפת התכנות PHP.
הוא היוצר של שתי הגרסאות הראשונות.
ראסמוס גם השתתף בפיתוח של הגרסאות המאוחרות יותר של PHP אשר פותחו על ידי קבוצה של מפתחים הכוללת את אנדי גוטמנס וזאב סורסקי, אשר מאוחר יותר הקימו את Zend Technologies.
ב-1993 סיים את לימודיו באוניברסיטת ווטרלו עם תואר ראשון במדע שימושי בעיצוב הנדסת מערכות.
החל מספטמבר 2002, הוא מועסק על ידי יאהו כמהנדס תשתיות ארכיטקטוניות.
רזיאל רימר (נולד ב-8 במאי 1965) הוא פרופסור חבר במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בעברו אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
התמחה במשחה ל-50 מטר חופשי והיה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-24 שניות.
רימר נולד וגדל בקיבוץ אורים.
הוא החל לשחות בגיל 6 יחד עם בני כיתתו, בקבוצת השחייה של הקיבוץ, בהדרכתו של עמי לויתן.
ברבות השנים התאחדה הקבוצה עם קבוצות נוספות במועצה האזורית, לקבוצת הפועל אשכול.
נוסף לכך, הוא שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של המועצה.
בתקופת שנת השירות הוא שחה בהפועל עמק יזרעאל בהדרכתו של נח רם.
לאחר מכן, בתקופת שירותו הצבאי, שחה בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם שהפכה אחר כך לקבוצת הפועל עמק חפר בהדרכתו של גרשון שפע.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכה רימר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.03 שניות, אחרי ניר שמיר (24.36 שניות) וצבי רובינשטיין (24.80 שניות).
בתחרויות השחייה של המכביה השתים עשרה שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 זכה רימר במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם יוסי אפל, שגב פורת וזוהר וייס בתוצאה של 3:34.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.95 דקות).
כשחיין ראשון הוא קבע שיא אישי של 53.82 שניות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה רימר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.44 שניות, לפני יוסי אפל שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 24.52 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכה רימר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.61 שניות, לפני יוסי אפל (25.04 שניות) ושגיא שטיגמן (25.08 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.02 שניות, לפני זוהר וייס (54.13 שניות) ואמיר שטרנפלד (54.20 שניות).
רימר נסע להתאמן באוניברסיטת קלריון בפנסילבניה ארצות הברית שם למד כשנה פיזיקה ומדעי המחשב.
הוא זכה בתואר אול אמריקה (II NCAA) לאחר ששחה 50 יארד חופשי בתוצאה של 20.79 שניות ובמשחה ל-100 יארד חופשי בתוצאה של 45.57 שניות.
לאחר מכן, נסע להתאמן מספר חודשים באוניברסיטת ברקלי, שבקליפורניה תחת הדרכתו של נורט תורטון.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.1 שניות, אחרי שיאן העולם בעבר משווייץ דאנו הלסל (23.01 שניות).
מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם זוהר גלילי, אייל שטיגמן ונדב שנל בתוצאה של 3:56.92 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.10 שניות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד יולי 1988 קבע רימר במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 23.89 שניות, שיפור לשיאו של ניר שמיר (24.05 שניות).
למרות ששיא זה היה טוב מזמן הכניסה לסגל האולימפי (24.05 שניות), לאכזבתו הוחלט שרק אייל שטיגמן ישתתף באולימפיאדת סיאול (1988).
בתחרות שחייה שנערכה בגבעת חיים (בריכה של 25 מטר) בסוף חודש ינואר 1989, קבע רימר במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 23.38 שניות.
שיא זה החזיק מעמד 6 שנים וחודש עד שנישבר על ידי ברוק (23.21 שניות).
רימר נסע שוב להתאמן באוניברסיטת ברקלי ולרוע מזלו ניפצע בשרירי בטנו, דבר שפגע מאוד בהישגיו בהמשך.
למרות זאת, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1989 זכה רימר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.94 שניות.
כחודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט זכה רימר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.20 שניות, בצוותא עם ברוק (שקבע שיא גילאי 17 ו-18 חדש) אחרי המנצח, יוסי אפל (23.98 שניות).
רימר הוא פרופסור חבר במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
הוא נשוי לפרופ' הילה רימר ואב לשני ילדים, מתגורר עם משפחתו בלהבים.
רזילין (Resilin) הוא חלבון היוצר מבנים אלסטיים בקוטיקולה של חרקים רבים.
המבנים המיוצרים מחלבון זה מאפשרים לחרקים, למשל, לקפוץ גבוה מאוד ובמהירות.
הרזילין נחשב לאחד החומרים הכי אלסטיים המוכרים לאדם.
גמישותו של הרזילין קרובה לשלמות, שכן הוא מסוגל לשחרר 96 אחוזים מן האנרגיה המושקעת במתיחתו (לעומת, למשל, 85 אחוזים שיכול גומי משובח).
המנגנון המפעיל את הרזילין, ברמה המולקולרית, הוא מנגנון של נצרה (click mechanism), המסוגל לשחרר את האנרגיה האצורה בו בבת אחת.
החלבון התגלה לראשונה בידי וייס-פוג (Torkel Weis-Fogh).
את עיקר מחקרו על חלבון זה הוא פרסם בין השנים 1958 ל-1966.
רזיה ישראלי (נולדה ב-18 בינואר 1956) היא שחקנית ישראלית.
ישראלי נולדה וגדלה בראשון לציון.
למדה בבית ספר בארי ובגימנסיה הריאלית.
בשנת 1979 סיימה תואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
הייתה חברה בקבוצת הפרויקט בהדרכת נולה צ'לטון.
שיחקה בהצגות בתיאטראות שונים בישראל כמו תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, הקאמרי, תיאטרון החאן וצוותא.
ב-1986 זכתה הצגת היחיד שלה "כמו זיקית" בפרס הצילינדר הנודד של אמנות לעם.
עוד באותה שנה שודר בערוץ 1 סרט דוקומנטרי על חייה בשם "שחקנית נודדת".
בשנת 2006 הופיעה ב"פסטיבל אישה 2006" בהצגת יחיד "הדנטיסט" פרי עטם של רזיה ישראלי ושל חיים מרין.
בשנים הבאות הופיעה בגרסה האנגלית של ההצגה בפטבילים שונים בהם הפסטיבל הבינלאומי באדינבורו (2009), הפסטיבל הבינלאומי בטורונטו (2010), באמסטרדם (2011) ובתיאטרון המלכותי של האג (2012).
היא השתתפה בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה.
ב-2012 שיחקה בסרט "למלא את החלל" של רמה בורשטין ובסרט "אליס".
בשנת 2013 שיחקה בתיאטרון תמונע בהצגה "גלם", ובאנסמבל עיתים של תיאטרון הקאמרי בהצגה "המלך הולך למות".
ב-1983 השתתפה ישראלי בהקלטת אלבום הילדים של מיקי גבריאלוב "מקס ומוריץ".
ב-1985 השתתפה בהקלטת "עליסה בארץ הפלאות" יחד עם אלי גורנשטיין ובתקליט "סינדרלה" עם חני נחמיאס.
ישראלי היא ספורטאית בענף ספורט החתירה האקדמית.
היא מתאמנת במרכז דניאל לחתירה, ומשתתפת בתחרויות חתירה בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2013 השתתפה בתחרות המכביה ובאליפות העולם בווארזה, איטליה.
ב-2016 הגיעה ישראלי למקום שלישי באליפות העולם בחתירה בוקסוורד שבדנמרק.
ב-2017 השתתפה בנבחרת ישראלי במכביה, ובאליפות העולם בחתירה בבלד שבסלובניה.
ב-2019 השתתפה באליפות עולם בחתירה למסטרס שנערכה באגם ולנס שבהונגריה.
ב-2022 השתתפה ישראלי באליפות העולם בליבורן שבצרפת.
ב-2023 הגיעה למקום השני בתחרות אליפות העולם שנערכה בדרום אפריקה.
ב-2024 זכתה במדליית זהב באליפות העולם בעיר ברנדנבורג שבגרמניה.
ב-2025 זכתה במדליית זהב בתחרות בבניולס שבספרד.
הדנטיסט הוא מונודרמה מאת חיים מרין ורזיה ישראלי על פי רעיון של רזיה ישראלי.
המחזה מספר את סיפורו של ניצול שואה בן קהילת סלוניקי ביוון.
הוא נתפס בידי הגסטפו הובל למחנה ההשמדה אושוויץ יחד עם אלפי יהודים יוונים אחרים וגויס לזונדרקומנדו, יחידה שעסקה בהוצאה להורג של היהודים ושריפת גופותיהם.
הסיפור מסופר מנקודת מבטה של בתו, רוזי, המתארת את ילדותה יחד עם אחיה בסלוניקי ויחסו של אביהם אליהם.
בצד התפרצויות אלימות הם חוו גם גילויי חום ואהבה מצידו.
הוריה התגרשו כשהייתה בת 12, היא ואחיה עלו לישראל גדלו בפנימייה, והיו בקשר רופף עם האב.
רוזי יוצאת למסע בעקבות זכרונות העבר של אביה, במהלכו היא מגיעה לפריז ופוגשת את אנרי, ניצול נוסף שהיה חברו של אביה והיה יחד איתו בקרמטוריום תחת פיקודם האכזרי של אנשי האס אס.
כשהיא חוזרת ממסעה ופוגשת את אביה החולה, הוא מספר לה על תפקידו במסגרת הזונדרקומנדו.
רוזי מצליחה לקבל ולסלוח לאביה רק אחרי מותו.
המחזה נכתב בעקבות תחקיר שערכה ישראלי על האנשים שהיו בזונדרקומנדו, ופגישה עם בנותיהם של הניצולים.
ההצגה הועלתה לראשונה ב-2006 בפסטיבל אישה בחולון.
בנוסף להופעותיה בארץ הציגה ישראלי את הגרסה האנגלית של "הדנטיסט" באדינבורו, טורונטו, אמסטרדם והאג.
ישראלי מתגוררת בתל אביב עם בן-זוגה לאונרדו שטדלר.
לזוג שלוש בנות וארבעה נכדים.
הצגה מחזאי במאי תפקיד תיאטרון הצגת בכורה אופניים לשנה קבוצת הפרויקט נולה צ'לטון מדריכה, תלמידה תיאטרון חיפה 1979 נעים א.ב.
סדרה/תוכנית שנה סוגה ערוץ פרקים יוצרים/תסריטאים במאי תפקיד רחוב סומסום 1982 תוכנית לילדים הטלוויזיה החינוכית קיפי הולך לבית ספר רינה פפיש המורה זהו זה!
רחאב עבד אלחלים היא המקימה והמנהלת הראשונה של בית הספר היסודי הניסויי "אַלְרוֹאַא", במנשית זבדה.
מפתחת התאוריה החינוכית "נקודת האור", העוסקת בשילובו של הילד בעל הצרכים המיוחדים.
זוכת פרס ראש הממשלה על פיתוח החינוך במגזר הערבי 1992, זוכת "פרס החינוך" הארצי ב-1994, ומדליקת משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-48 למדינת ישראל.
רחאב עבד אלחלים נולדה בנצרת למשפחת טלאל סייד-אחמד המוסלמית, הבכורה מבין תשעה ילדים.
אביה שימש כראש אגף חקירות ותביעות במחוז צפון בדרגת רב-פקד, ואמה עקרת בית.
בסיום כיתה ח' התעקשה עבד אלחלים להמשיך בלימודים עיוניים ולא בלימודי תפירה כפי שהיה מקובל באותם ימים.
היא סיימה את התיכון בבית-הספר לנזירות בנצרת, ואחר כך המשיכה ללימודי הוראה בסמינר הערבי למורים בחיפה.
עם נישואיה למהנדס סאלח עבד אלחלים, עברה המשפחה לכפר מנשית זבדה בעמק יזרעאל.
עבד אלחלים הגיעה כמורה צעירה לבית-הספר בכפר, ששכן אז בשלושה צריפים רעועים בבית הקברות, ללא חשמל וללא מים.
למדו בו כיתות א' - ג' במשך שעתיים בכל יום, כשמעל בית הספר ריחף איום בצו סגירה של משרד החינוך, עקב מחסור בתנאים הולמים.
עבד אלחלים קיבלה על עצמה את ניהול בית הספר ב-1984 והחלה בהובלת מאבק להגשמת חזונה והקמת בית-ספר בכפר, שיהווה דוגמה הן ברמה המקומית והן בארצית.
עבד אלחלים גייסה את עזרת תושבי הכפר, את המועצה המקומית עמק יזרעאל והעומד בראשה דאז מולה כהן, ואת משרד החינוך, וב-1990 נחנך המבנה החדש של בית הספר.
מבנה בית הספר תוכנן בהתנדבות על ידי בעלה של עבד אלחלים המהנדס סאלח עבד אלחלים כך שהוא מקיף במרכזו עץ חרוב עתיק.
כך גם המבנה השני שהוקם בהמשך, מקיף במרכזו עץ אלון עתיק.
עבד אלחלים הובילה את בית הספר למעמד של בית ספר מדגים ב-1990, בית ספר אוטונומי ב-1992, ולבית הספר הערבי הראשון שנבחר להיות אחד מבתי הספר הניסיוניים של משרד החינוך (1994).
היא שימשה בתפקידים ציבוריים רבים, בהם, במשרד החינוך: חברה במליאה הפדגוגית, בוועדת פרסי החינוך, בוועדה לחינוך לערכים ולדו-קיום, ובפורום לקידום מעמד האישה.
כמו גם: חברה בצוות היועצים לראש מועצת עמק יזרעאל, חברה בווקף המוסלמי במשרד ראש הממשלה, חברה בוועד המנהל במכון "אבנה ראשה", וכן לימדה בתוכנית להכשרת מנהלים בסמינר אורנים.
עבד אלחלים מחזיקה בשלושה תארים בתחום החינוך: MA ,BA ותואר דוקטור בפילוסופיה של החינוך.
נכון לאוקטובר 2014, היא לומדת לקראת תואר במשפטים.
עבד אלחלים גרה במנשית זבדה, היא אמא לארבעה וסבתא לשמונה.
בית-הספר "אַלְרוֹאַא", ששמו כולל את המשמעויות של המילים חזון וחלום, הוא בית ספר שמשלב את הילד בעל הצרכים המיוחדים יחד עם תלמידי החינוך הרגיל.
עבד אלחלים הובילה את שיטת השילובים גם בתחומים נוספים בבית הספר: שילוב רב–גילאי בין הילדים, שילוב בין-צוותי בתוך הסגל החינוכי, ושילוב בין הסגל החינוכי לסגל הפרא-רפואי.
כמו כן הושם דגש על שילוב אמנויות, מוזיקה, טבע ודרמה בתוכניות הלימודים ובתוכני ההוראה.
בנוסף קיים שיתוף פעולה הדוק בין בית הספר להורים ולקהילה.
שינויים במעמדו של בית הספר:
1990 - נבחר לשמש בית ספר מדגים מטעם משרד החינוך, למנהלים, מורים וסטודנטים מכל ישראל.
1992 - הפך להיות בית ספר אוטונומי, שבו למנהלת ניתנת סמכות להחליט לגבי תוכניות הלימוד, דרכי ההוראה וצוות בית הספר.
1994 - הוכרז כבית ספר ניסויי בתחום שילוב הילד בעל הצרכים המיוחדים.
2000 - הוכר על ידי הגף לבתי ספר ניסויים, כמרכז הכשרה והנחיה למנהלים מורים ופרחי הוראה.
בית הספר זכה כמה פעמים במקום השני והראשון בתחרות "בית הספר היפה" הן במחוז צפון והן במדינה.
קיבל את פרס "מגשים ישראל היפה" מאת נשיא המדינה חיים הרצוג, "מגן זהב" על הצטיינות בנושא זהירות בדרכים, ואות בית-הספר הירוק.
בית הספר כולל אשכול גנים מגיל 3 עד 6, בית ספר ממלכתי רגיל (כיתות א' – ו'), ומעון לילדים בעלי צרכים מיוחדים מגיל 5 עד 21.
מתוך "פתח דבר" לספר "עץ נטוע חזק באדמה ואמיריו בשמים", נכתב על ידי גנית וינשטיין, מנהלת האגף לניסויים ויזמות במשרד החינוך:
המשנה החינוכית של עבד אלחלים מושתת על שתי אמונות יסוד: הראשונה היא "כבוד האדם" – כל תלמיד הוא פרט בפני עצמו בעל צרכים ויכולות שונות.
על בית הספר מוטלת החובה המוסרית לספק לו מענה מקיף והוליסטי לכל צרכיו: מהפיזיים – סביבה מוגנת, ארוחה חמה.
המשך בצרכים החברתיים – אווירה דמוקרטית, החופש לבחור ויחסי חברות עם התלמידים האחרים.
ועד לצרכים הנפשיים רוחניים – כבוד ליכולותיו, קבלת השוני, אווירה של אמון ואהבה, ופיתוח חשיבה וסקרנות.
האמונה השנייה היא "תאוריית נקודת האור", שפותחה על ידי עבד אלחלים, שאומרת כי בכל ילד קיימים כישורים המיוחדים לו ושיש לפתחם.
ברגע שמגלים נקודת אור אחת היא מאירה נקודות אור נוספות ותהליך זה עוזר לאדם להגשים את עצמו.
השיטה שמה דגש על ה"יש" ולא על ה"אין", שקיים בכל ילד.
על ידי חיזוק והעצמת הכישורים המיוחדים לכל ילד קרי "נקודת האור", מתחזקים גם כישורים ויכולות בתחומים נוספים ונוצרת דינמיקה של תהליך שיפור כללי בילד.
צוות בית הספר עובד ע"פ תאוריה זו, ופועל לאיתור וחיזוק נקודות האור אצל כל תלמיד ובכך עוזר לו לממש את הפוטנציאל האישי שלו.
בספרה של עבד אלחלים, "תאוריית נקודת האור: לחפש את הניצוץ שבאדם", מובאות דוגמאות רבות ליישום תאוריה זו.
מתוך מכתבו של פרופ' דוד חן מאוניברסיטת תל אביב - בית הספר לחינוך:
2003. עץ נטוע חזק באדמה ואמיריו בשמים: סיפורו של בית הספר הניסויי אלרואא במנשיית זבדה, קיבוץ דליה: הוצאת "מערכת".
2006. תאוריית נקודת האור: לחפש את הניצוץ שבאדם, קיבוץ דליה: הוצאת "מערכת".
2012. "נקודת האור–להצית את הניצוץ שבאדם", בתוך: חינוך – מהות ורוח.
עורכים: ישעיהו תדמור, עמיר פרימן.
רחב-מקור ירוק (שם מדעי: Calyptomena viridis) הוא מין של רחב מקור מהסוג Calyptomena.
אורכו כ-17 ס"מ, ורוב גופו ירוק בוהק.
לזכר יש שלושה פסים שחורים על כל כנף וכתם שחור קטן ליד האוזן.
הנקבה ירוקה לגמרי אך דהויה יותר וחסרה את הסימנים השחורים בכנפיים וליד האוזניים.
מקורם של שני המינים כמעט ואינו נראה, בגלל ציצה ירוקה המכסה אותם.
בית הגידול המועדף על רחב-המקור הוא יער גשם ובו עצים עם עלים רחבים.
הוא מצוי בבורנאו, סומטרה וחצי האי המלאי.
התנהגות אופיינית לרחב-המקור היא תצפית, במהלכה רחב-המקור יושב, ללא תנועה, בחופת היער, ומעוף מהיר אם יש הפרעה.
נוצותיו הירוקות מספקות לו הסוואה מעולה.
רחב-המקור ניזון בעיקר מפיקוסים רכים, והרגלי האכילה שלו מסייעים בהפצת זרעים.
הנקבה מטילה 2-3 ביצים לבנות.
הבקיעה מתרחשת לאחר כ-22 עד 23 ימים.
בגלל כריתת יערות באזור התפוצה שלו מצב השימור של רחב-מקור ירוק מוגדר קרוב לסיכון ברשימה האדומה של IUCN.
רָזְלוֹג (בבולגרית: Разлог) היא עיר, אתר סקי ורשות מקומית, השוכנת בדרום-מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, כ-151 קילומטרים מהבירה סופיה.
בסמוך לעיר שוכן הפארק הלאומי פירין שהוא אתר מורשת עולמית.
האזכור הראשון בכתובים ליישוב בשם רזלוג הוא מראשית המאה ה-11 בהקשר למסעו הצבאי של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית נגד הממלכה הבולגרית הראשונה.
בהמשך נשלט האזור על ידי הממלכה הבולגרית השנייה ובמהלך המאה ה-14 נכבש היישוב על ידי האימפריה העות'מאנית.
ב-1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה העיר על ידי הצבא הבולגרי וסופחה לשטחי ממלכת בולגריה.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת המרבית היא 17.5oc, והמזערית היא 5oc.
ערכי הקיצון נעים ממינוס 5oc בחודש ינואר ועד 29oc בחודשים יולי ואוגוסט.
כמות המשקעים השנתית עומדת על 629 מילימטרים.
רחב זנב המכונה קרייט ימי (שם מדעי: Laticauda) הוא סוג של נחש ארסיים ממשפחת הפתניים החיים ברחבי הימים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי.
הם שייכים לתת-ממשפחת נחשי ים אבל חלק מהחוקרים מגדירים אותם כתת-משפחה עצמאית (Laticaudinae).
בניגוד לשאר נחשי הים הם מטילי ביצים ביבשה ועל כן עולים לחוף בעונת הרבייה.
נחשים אלו נפוצים בסמוך לחופי דרום-מזרח אסיה מהודו במערב עד לאיי פיג'י במזרח ומצפינים עד ליפן.
צבעם אפור-שחור עם זנב רחב שנתן לו את שמו.
הם בעלי ריאות גדולות העוזרות להם לנשום ובעלי נחיריים גדולים הממוקמים גבוה ובעלי קשקשים רחבים.
אורכם עשוי להגיע ל-1.5 מטרים.
הם פעילים בלילות בין השוניות ומחפשים דגים, צלופחים דיונונים וסרטנים אותם הם הורגים עם ארסם הקטלני.
בכמה איים הם צדים בחבורות גדולות ביחד עם כמה דגים ממשפחת הצניניתיים והמוליתיים.
הם יכולים להרוג גם אנשים שלא נזהרים.
הם לא תוקפניים ורוב הנפגעים מהם הם דייגים המעלים אותם מרשתות בטעות.
סוג זה כולל, נכון למאי 2025, שמונה מינים.
רחב זנב ניואה (שם מדעי: Laticauda schistorhynchus) הוא מין של נחש ים ארסי ממשפחת הפתניים מהסוג רחב זנב.
נחש ים זה מצוי רק באי ניואה שבאוקיינוס השקט.
אורכו מגיע למטר וצבעו שחור לבן מפוספס עם ראש שחור גדול, זנב גדול ורחב וריאות באורך כל גופו, שאיתן הוא יכול לצלול לזמן ממושך.
הנחש שוחה רוב חייו בשונית האלמוגים שלחופי ניואה ונראה ביבשה לעיתים רחוקות.
הוא ארסי מאוד ואחד מהיצורים הקטלניים ביותר בכדור הארץ.
הנחשים מזדווגים במים והזכר נכרך סביב הנקבה כך שלא תוכל לברוח.
הנקבה מטילה ביצים אך לא ביבשה אלא במערות מימיות בעלי כיס אוויר אליהם היא מגיע מתחת למים.
הביצים בוקעות אחרי 6 חודשים ומוצאים את הדרך לים בעצמם.
רזרבה שחלתית הוא מונח המתאר אומדן של יכולת השחלה לספק תאי ביצית בעלי פוטנציאל להפריה, שתוצאתה היא היריון בריא ומוצלח.
מספר תאי הביצית בעלי פוטנציאל להפריה והריון קטן, ככל שגיל האם גדל.
עובדה זו מצביעה על יחס הפוך בין גיל האישה לרמת פוריותה.
אף על פי שלא ידועה שיטה לבדיקה ישירה ומדויקת של הרזרבה השחלתית של אישה, ההערכה של הרזרבה השחלתית נקבעת על פי בדיקות עקיפות.
השחלה משמשת מעין בנק של ביציות שממנו האישה שואבת ומנפקת ביציות בתקופת הרבייה.
בשבוע 18- 22 לאחר ההתעברות השחלה מכילה מספר מקסימלי של זקיקים (כ-300,000 בממוצע בטווח של 35,000 עד 2.5 מיליון).
גודלה של הרזרבה השחלתית הראשונית מושפעת מאוד מגנטיקה.
כמו כן, לרמה גבוהה של אנדרוגן (הורמון זכרי) בתקופת ההתפתחות שלפני הלידה יש השפעה שלילית על התהוותה הראשונית של הרזרבה השחלתית.
הירידה ברזרבה השחלתית מתרחשת בעקבות מספר גורמים.
הגורם הראשון הוא איבוד תא ביצית במהלך המחזור החודשי.
בכל מחזור חודשי תא ביצית אחד משתחרר בתהליך הביוץ.
בנוסף, במהלך המחזור החודשי זקיקי השחלה שהיו אמורים להתבגר ולהמשיך לקחת חלק בתהליך הביוץ נאבדים בחלקם (תהליך הנקרא אטרזיה זקיקית).
יתר על כן, מעט, אם בכלל, ביציות מתחדשות במהלך שנות הרבייה של האישה.
כלומר, במהלך המחזור החודשי נאבד תא ביצית ובמקביל לא נוסף או מתחדש תא ביצית חדש ברזרבה השחלתית.
למרות זאת, אובדן הביציות שקורה במהלך הזמן בתהליך המחזור החודשי מהווה אובדן של כבערך 10 תאי ביציות בחודש.
אובדן זה מהווה רק חלק קטן בפועל מאובדן הביציות לאורך כל החיים.
זאת ועוד, מנגנון נוסף התורם לירידה ברזרבה השחלתית במהלך השנים הוא ירידה בהתבטאות גנים של חלבונים המעורבים בתיקון הדנ"א על ידי שילוב הומולוגי כגון BRCA1, MRE11, Rad51, ATM.
נשים בגיל 35 ומעלה אשר ניסו להיכנס להריון לאורך שישה חודשים ללא הצלחה, צריכות בדר"כ לעבור בדיקות להערכת הרזרבה השחלתית.
אין מבחן אידיאלי להערכת הרזרבה השחלתית.
על מנת להגיע להערכה יחסית מדויקת נעשה שימוש במספר בדיקות סקר.
אולם, אף בדיקה ספציפית אינה אמינה ביותר לחיזוי פוטנציאל הריון.
אי לכך, תיאום הבדיקות מספק את ההערכה הטובה ביותר.
אחת הדרכים להערכת הרזרבה השחלתית היא בדיקת רמת ההורמון האנטי מולריאני AMH ורמת הורמון מעורר הזקיק ביום השלישי FSH ורמות אסטרדיול.
קיימות בדיקות נוספות כגון בדיקת אתגר קלומיפה ציטראט (CCCT) וספירת הזקיקים האנטרליים בשחלה.
בבדיקות אלה משתמשים רק חלק מהמומחים ובנסיבות מיוחדות.
לבדיקות אלה יש ספציפיות טובה לחיזוי תגובה לקויה במחזורי הפריה חוץ גופית (IVF), אך יש להן ערך מוגבל יותר לחיזוי תוצאות IVF.
הן בדיקת רמת הורמון מעורר הזקיק ביום השלישי (Day 3 FSH) והן בדיקת אתגר קלומיפה ציטראט (CCCT) נפוצות בהערכת הרזרבה השחלתית.
הנחת היסוד של בדיקות אלה היא שנשים עם רזרבה שחלתית טובה, יש ייצור מספיק של הורמוני שחלות מזקיקים קטנים בשלב מוקדם של המחזור החודשי כדי לשמור על הורמון ה-FSH ברמה נמוכה.
לעומת זאת, נשים עם מאגר מצומצם של זקיקים וביציות, לא מספקות ייצור מספק של הורמונים בשחלות כדי לספק עיכוב תקין של הפרשת הורמון ה-FSH מבלוטת יותרת המוח.
בעקבות זאת, לאותן נשים רמת הורמון ה-FSH עולה בתחילת המחזור.הורמון ה-FSH נמדד ביום השלישי למחזור מכיוון שבזמן זה רמת האסטרוגן צפויה להיות נמוכה, תכונה קריטית, שכן בדיקות רמות הורמון FSH נתונות למשוב שלילי.
לפיכך, כל קביעה של FSH צריכה לכלול את רמת האסטרדיול המתאימה כדי לציין שרמת ה-FSH נמשכה כאשר רמת האסטרוגן הייתה נמוכה.
באופן תקין רמת אסטרדיול ביום השלישי למחזור אמורה להיות נמוכה- דבר המשקף פעילות נמוכה באופן טבעי של השחלות במועד זה.
רמות אסטרדיול מוגברות נובעות מגיוס מוגבר של זקיקים בלתי-בשלים, המופיע בנשים עם רזרבה שחלתית ירודה.
רמות אסטרדיול גבוהות יכולות לעכב את ייצור הורמון ה- FSH המופרש מבלוטת יותרת המוח, ובכך להסוות את אחד הסימנים לירידה ברזרבה השחלתית אצל נשים בגיל המעבר.
לפיכך, מדידה של רמות FSH וגם של אסטרדיול עוזרת להימנע מבדיקות FSH שליליות.
אף על פי שהוכח כי ל-FSH יש קורלציה עם הרזרבה השחלתית, כיום נקבע כי בדיקת הורמון אנטי-מולריאני (AMH) הוא מבחן ביוכימי שימושי יותר.
עם זאת, רמות גבוהות של הורמון זה יכולות להימצא גם אצל נשים עם תסמונת השחלות הפוליציסטיות, אשר פוגעות בפוריות הנשית.
אי לכך, שילוב של בדיקת ההורמון האנטי-מולריאני AMH ואולטרסאונד טרנס-ווגינלי לספירת מספר הזקיקים האנטרליים בשחלה היא ככל הנראה הדרך הטובה ביותר להעריך את הרזרבה השחלתית ופוריות עתידית.
הערכה נוספת לרזרבה השחלתית היא בחינת השחלות באמצעות אולטרה-סאונד גניקולוגי ולקבוע את גודלן (ידוע כי ככל שהשחלות מתרוקנות מתאי הביציות, הן נוטות להיות קטנות יותר), ולבחון את מספר הזקיקים האנטרלים בסונוגרפיה.
רחב-נתיב היא פעולת ניתוב רחבה של נתונים או הודעה מאלמנט מקור אל קבוצת אלמנטים של תקשורת באופן מקבילי כגון: מחשבים, מרכזיות, מכשירים סלולריים, התקני תקשורת וכו'.
פעולה זו גם נודעת בשם ברודקאסט.
קיימות דרכים שונות להעברת נתונים מאלמנט המקור אל אלמנט היעד.
בשיטת הרחב-נתיב נתונים עוברים אל כלל האלמנטים הקיימים, בניגוד ל-multicast בו הנתונים עוברים רק לאלמנטים ספציפיים מתוך כלל האלמנטים ול-Unicast בו הנתונים עוברים ממקור יחיד ליעד יחיד.
עבור תקשורת בשכבת הרשת, כתובת broadcast תהיה כתובת IP ואילו עבור שכבת קישור הנתונים תהיה זו כתובת MAC.
בתקשורת נתונים, רחב-נתיב מתייחס להעברת נתונים ממקור יחיד לכלל האלמנטים הקיימים, ללא יכולת להפריד בין האלמנטים.
בהתאם לכך, מהווה רחב-נתיב שיטת התקשורת האינטנסיבית ביותר, שכן היא דורשת את מעורבות כלל האלמנטים ברשת.
פרוטוקולים נפוצים המשתמשים בשירות הרחב-נתיב הם ARP - פרוטקול אשר פונה אל כלל האלמנטים ברשת בו זמנית ומבקש לזהות את המשתמש אשר פנה אליו באמצעות כתובת ה-IP, על ידי כתובת ה-MAC.
וכן DHCP - פרוטקול חלוקת כתובת IP למשתמשים ברשת.
עיקר השימוש ברב-נתיב הוא ברשת מקומית, המהווה מתחם שידור מוגבל אשר לרוב נתחם על ידי נתב שלא מעביר את ההודעה הלאה אל מחוץ לתחומי הרשת המקומית.
בכתובת IPv6 אשר צפויים להחליף את IPv4 לא יהיה ניתן להשתמש בשירותיו של הרחב-נתיב, זאת בשביל למנוע את ההפרעה שיוצר לכלל האלמנטים ברשת, בעוד פעמים והמידע שבו רלוונטי לאלמנט בודד.
כיום, בכתובות IPv4, הכתובת המשמשת את הרב-נתיב היא: 255.255.255.255 ואילו בכתובות MAC היא: FF:FF:FF:FF:FF:FF.
ניצול לרעה נפוץ של הרחב-נתיב קיים בהתקפת מניעת שירות, כאשר התוקף שולח לכלל האלמנטים ברשת פינג בשיטת רחב-נתב בשם הקורבן וכתוצאה מכך מוצף הקורבן בתגובות מכלל האלמנטים ברשת.
רזיאל חיון (נולד ב-23 ביולי 2001) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת מכבי חיפה מהליגה הלאומית.
הוא החל לשחק בבית ספר לכדורסל של הפועל אילת עד שבגיל 13 עבר לאקדמיה לכדורסל של גלבוע/מעיינות.
עם קבוצת גלבוע מעיינות זכה בגיל הנערים באליפות הלאומית 2015/16. בעונת 2016/17 הקבוצה שיחקה בגמר אליפות המדינה לנוער שם הפסידה למכבי תל אביב.
בכיתה י"ב עבר לשחק במכבי תל אביב.
בעונת 2018/2019 זכה עם מכבי תל אביב באליפות וגביע המדינה.
בתיכון עד כיתה י"ב למד בתיכון הרב תחומי עמל עמק חרוד.
חיון זכה עם נבחרת הכדורסל של בית הספר באליפות התיכונים לעונת 2017. במשחק הגמר מול מכבי תל אביב קלע 17 נקדות כולל שלשה קריטית בעשר השניות האחרונות של המשחק.
כחלק מהמעבר למכבי תל אביב למד בתיכון חדש אולם לפי כללי הליגה לא השתתף עם נבחרת בית הספר באליפות התיכונים.
במאי 2018 השתתף עם קבוצתו מכבי תל אביב בטורניר תל אביב.
בתום הטורניר נבחר לקלע המצטיין של הטורניר עם 20 נקודות בממוצע למשחק.
במשחק השיא שלו מול לוקומוטיב קובאן קלע 32 נקודות.
בינואר 2019 השתתף בטורניר הנוער של היורוליג.
במשחק חצי הגמר מול באיירן מינכן קלע 27 נקודות.
בקיץ 2018 התאמן במקביל לנוער גם עם הקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב.
כחלק מההכנות לליגה נסע לטורניר קדם העונה בקפריסין.
באוגוסט 2019, חיון הצטרף לקבוצת הבוגרים של הפועל אילת אחרי שחתם חוזה לשנתיים.
חיון שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל.
ב-2016 שיחק תחת המאמן דני גוט באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בסופיה.
במשחק חצי הגמר קלע 15 נקודות עם חמש שלשות מתוך שישה ניסיונות.
בטורניר קלע 7 נקודות בממוצע למשחק.
ב-2017 שיחק כקפטן הנבחרת תחת המאמן אורן אהרוני באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך במונטנגרו.
במשחק הבולט שלו מול אסטוניה קלע 35 נקודות.
סך הכל סיים את הטורניר עם 18 נקודות (סגן מלך הסלים של הטורניר) ו-56.8 אחוזים לשלוש.
בטורניר קלע 5.6 נקודות ב-14 דקות בממוצע למשחק.
ברשימת ערי שבט אָשֵׁר המובאת בספר יהושע פרק י"ט נזכרת פעמיים עיר בשם רְחֹב.
בפסוק כ"ח רְחֹב נזכרת יחד עם עֶבְרֹן־עַבְדּוֹן וקָנָה שבצפון הנחלה ואחר כך היא נזכרת שוב יחד עם עֻמָה (המזוהה עם עַכּוֹ) ועם אֲפֵק שבעמק עַכּוֹ בדרום הנחלה.
על פי הנאמר בספר שופטים בני אָשֵׁר לא הצליחו לכבוש את רְחֹב מהכנענים שחיו בה, אך היא נזכרת ברשימת ערי הלווים שנמסרו לבני גֵרְשׁוֹן מנחלת אָשֵׁר.
לא ברור אם רְחֹב הנזכרת בצפון נחלת אָשֵׁר ורְחֹב שבדרום הנחלה היא אותה העיר שנזכרה בטעות פעמיים, או שמדובר בערים שונות.
בכל מקרה האתר של העיר או הערים לא זוהה בוודאות וקיימות מספר הצעות זיהוי עם תלים שבהם נמצאו ממצאים מתקופת המקרא והנמצאים בסמוך לערים שהוזכרו יחד עם רְחֹב ברשימת ערי אָשֵׁר.
רְחֹב הצפונית היא אולי "רחב" הנזכרת ברשימת מסעות פרעה תחותמס השלישי לפני "אקר" המזוהה עם האתר בחורבת אִקְרית.
מכאן יש המציעים לזהות את רְחֹב הצפונית עם חורבת תֶל אֶל-בַּלַט הסמוכה והוצעו עוד תלים נוספים באזור עֶבְרֹן\עַבְדּוֹן הנזכרת גם היא כאמור לפני רְחֹב ברשימת ערי אָשֵׁר.
בעקבות סקר שבצעו בדרום לבנון בשנת 1978 קבעו רפי פרנקל וישראל פינקלשטיין שרחב לא היה בתֶל אֶל-בַּלַט והציעו לזהותו מערבה יותר, באזור עלמה אישעב.
בכתבי המארות נזכרת העיר "ארחבום" אחרי אַכְשָׁף ומִשְׁאָל - גם הן ערים בנחלת אָשֵׁר המזוהות עם אתרים בדרום עמק עַכּוֹ.
בתיאור מסע בארץ מימי פרעה רעמסס ה-2 (מאה 13 לפנה"ס) נזכרת "רחבו" אחרי דּוֹר־דֹּאר וההשערה המקובלת היא שמדובר ברְחֹב הדרומית שבעמק עַכּוֹ, אשר ישבה כנראה על סעיף מערבי של דרך המלך - דרך מסחר קדומה שהובילה ממצרים צפונה לאזור סוריה.
אחד הזיהויים שהוצעו לרְחֹב הדרומית הוא בתל בירה שבמזרח עמק עַכּוֹ, ממערב לכפר הערבי הנטוש אל-בירווה וליד קיבוץ יסעור של היום.
יש לעומת זאת המזהים את תל בירה עם אַכְשָׁף או עם בֶּטֶן המקראיות (שתיהן גם כן ערים בנחלת אָשֵׁר).
בתל ביר אלע'רבי בכל אופן שכן אחד היישובים הגדולים באזור (כ-69 דונם) בתקופת הברונזה הקדומה והתיכונה (הכנענית) ובתקופת הברזל (הישראלית).
היישוב כלל עיר "עליונה" על התל ועיר "תחתונה" למרגלותיו, וכלל גם מערכות ביצורים עם חומה וחפיר.
היישוב המשיך להתקיים גם בתקופות הפרסית וההלניסטית.
ממזרח לתל נמצאו קברים חצובים החל מתקופות הברונזה והברזל, ובעיקר מהתקופה הפרסית וההלניסטית.
רזיאל (רזי) סולודר (31 במרץ 1916 – 25 באוגוסט 1996) היה מלחין, מעבד ומנצח ישראלי, ממקימי קיבוץ גשר.
סולודר נולד ביסוד המעלה לאברהם סולודר וד"ר שרה בן-עמי סולודר, אנשי העלייה השנייה.
מאוחר יותר עברה המשפחה לשכונת בית הכרם בירושלים.
סולודר הצטרף לתנועת הצופים ותנועת המחנות העולים.
לאחר מות אביו, עבר עם אמו לתל אביב, ולמד בבית-הספר מקס פיין והפך למדריך בתנועת הנוער העובד.
הוא הצטרף לגרעין ה"פוסטוק", שהקים את קיבוץ גשר.
סולודר שימש כמורה למוזיקה בקיבוצים גשר, נהריים ואשדות יעקב וכן באולפני המוזיקה בעמק הירדן ועמק בית שאן.
סולודר נישא לעדנה, בת קיבוץ אשדות יעקב ותלמידתו.
עדנה הייתה אשת ציבור ישראלית וחברת הכנסת.
בתם, דליה (דליקה), הלכה לעולמה בנסיבות טרגיות בגיל צעיר.
הוא נפטר באוגוסט 1996 ונטמן בבית העלמין בקיבוץ גשר.
הספר "ימי גשר" המתאר את קרבות גשר בתש"ח נכתב בהמשך ליומן המלחמה שכתב סולודר.
בספר שהוציאה גשר לזכרו "לנצור את הצלילים" מופיעים דברי תלמידים וחברים עליו ועל פועלו התרבותי והחינוכי, וכן מרבית שיריו שהושרו.
כמו כן נמצאים בספר ה"גמלונים" שכתב, יומני הקרבות בתש"ח בחרוזים (על שם המשלט המרכזי ששלט על גשר הקרוי "הגמל") שהיו מועברים מעמדה לעמדה על ידי שלישייה: זמר – משה גזית, חבר גשר, כינור-עופר כרמי ז"ל (בן עין חרוד ולימים נגן התזמורת הפילהרמונית הישראלית) ואקורדיון – רזי סולודר.
הוא עיבד את המחזה "שיר מזמור לבני תובל קין" שכתב שאול טשריחובסקי וביצעו חברי נוער קיבוץ גשר וכן פרקים מתוך "מסדה", פואמה שכתב יצחק למדן.
היה ממתרגמי ועורכי הספר "דור המעפילים" - זיכרונות, מכתבים ויומן מאת ד"ר הלל יפה.
אב האור (מילים: משה בסוק)
אגדת הדפנה (מילים: אהרון מגד)
אחר יורה (מילים: משה דפנא)
אנחנו נבוא (מילים: חיים גורי)
בדומיית חצות (מילים: נתן יונתן)
בוא בשלום טל (מילים: יוסי בן יוסי)
בפרוס חגנו (מילים: שמואל בס)
ברוך אתה (מילים: מן המקורות)
גן נעול (מילים: רחל בלובשטיין)
גשם ראשון (מילים: יורם מושקט)
הוי ארצי (מילים: רחל בלובשטיין)
החודש הזה (מילים: מן המקורות)
היא אחרה לבוא (מילים: רחל בלובשטיין)
הנה ימים באים (מילים: מן המקורות)
זכור את היום (מילים: מן המקורות)
חיים של מרחקים (מילים: יורם מושקט)
ט"ו בשבט (מילים: שרה לוי-תנאי)
טל (מילים: אליעזר בירבי קליר)
ידוע תדע (מילים: מן המקורות)
יובל גם לנו (מילים: רזיאל סולודר)
יש עיניים (מילים: זרובבל גלעד)
ישרש יעקב (מילים: מן המקורות)
כאן על פני האדמה (מילים: רחל בלובשטיין)
כגבעול ירקרק (מילים: צביה כצנלסון)
כי הנה הסתיו עבר (מילים: מן המקורות)
כיצד שוברים חמסין (מילים: נעמי שמר)
כל דכיפין (מילים: שאול טשרניחובסקי)
כמו פלג הרים (מילים: רחל בלובשטיין)
כתנות פסים (מילים: משה אבן עזרא)
לא אצא עוד שחק (מילים: אברהם ברוידס)
לקראת השחר (מילים: דוד שמעוני)
לקראת השחר - הילוך הנערים (מילים: יהושע רבינוב)
מנורת ישראל (מילים: רפאל ספורטה)
נגב (מילים: יונת ואלכסנדר סנד)
סתיו מואר (מילים: נתן אלתרמן)
עורי דבורה (מילים: מן המקורות)
צלצלו מצילות (מילים: זרובבל גלעד)
שיר הכזבים (מילים: נעמי שמר)
תפילת הטל (מילים: אליעזר בירבי קליר)
תקע בשופר גדול (מילים: מן המקורות)
רזרבה שחלתית נמוכה היא מצב של פוריות נמוכה המאופיין על ידי מספר נמוך של ביציות שנותרו בשחלות או פגיעה אפשרית בהתפתחות או בגיוס של ביציות בשלב הפרה-אנטרלי.
מחקרים עדכניים מצביעים על כך שהתבלות מוקדמת של השחלות (הגעה מוקדמת לגיל המעבר) ואי ספיקה שחלתית מוקדמת עשויות לייצג רצף של הזדקנות מוקדמת של השחלות.
תופעה זו בדרך כלל מלווה ברמות גבוהות של FSH (הורמון מגרה זקיק).
אי ספיקת שחלות מוקדמת (POF): מוגדרת כאי קבלת ווסת במשך שישה חודשים לפני גיל ארבעים בשל סיבה כלשהי.
לעיתים קרובות מאובחן על ידי רמות גבוהות של גונדוטרופין (הורמון מגרה זקיק (FSH) ו-LH).
במקרים מסוימים (קורה אצל נשים צעירות יותר) תפקוד השחלות והביוץ יכולים להתחדש באופן ספונטני.
עם POF עד 50% מהנשים עשויות לבייץ פעם אחת בכל שנה נתונה ו-5-10% עשויות להיכנס להריון.
POF קשור לעיתים קרובות למחלות אוטואימוניות.
גיל המעבר בטרם עת: מונח הכולל בתוכו הגעה לגיל המעבר בטרם עת בשל סיבה כלשהי, לרבות הסרה כירורגית של השחלות מכל סיבה שהיא.
גיל המעבר המוקדם ואי ספיקת שחלות מוקדמת אינם נחשבים עוד לאותו מצב.
ירידה טבעית של רזרבה שחלתית עקב גיל.
גורמים גנטיים, כגון תסמונת ה-X השביר.
כ-20-28% מהנשים עם פרמוטציה מוקדמת של FMR1 (55-200 חזרות של CGG) חוות אי ספיקה שחלתית שבירה x ראשונית (POI) ועוד 23% חוות גיל המעבר מוקדם (כלומר, גיל המעבר לפני גיל ארבעים חמש).
גורם יאטרוגני, למשל, עקב הקרנות, כימותרפיה או ניתוח, כגון לייזר של פני השטח של השחלה לטיפול באנדומטריוזיס.
קידוח שחלתי לפרוסקופי מוגזם דווח כגורם לאי ספיקת שחלה מוקדמת.
(הזקיקים המוקדמים ממוקמים בשכבה החיצונית הדקה (כמילימטר אחד) של השחלה).
ישנה מחלוקת לגבי הדיוק של הבדיקות המשמשות לניבוי רזרבה שחלתית נמוכה.
סקירה שיטתית אחת הגיעה למסקנה שהדיוק של חיזוי התרחשות ההריון מוגבל מאוד.