tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בד בבד עם ירידה זו חל גידול באי-השוויון הכלכלי בארצות הברית, בגלל הירידה בהשפעתם של איגודי עובדים על המעסיקים.
בארצות הברית לא מקובל לשלב נציגי עובדים בדירקטוריונים של חברות.
אף על פי שזכות השביתה מעוגנת בחוק פדרלי, זכות זו מוגבלת בארצות הברית יותר מאשר במדינות העולם המערבי.
חוקים שונים מאפשרים למנוע שביתה בנושאי שכר של עובדי מדינה, בהם מורים, שוטרים וכבאים, אם לא מוצה הליך של משא ומתן מול המדינה.
פסקי דין שונים הגבילו עוד יותר את זכות השביתה.
בין השאר נפסק שמותר לפטר עובדים שהשתתפו ב"שביתה חלקית" שבה הם מילאו רק חלק מתפקידם, וכן עובדים שלא שבתו נגד מעסיקיהם אלא שבתו בשביתת סולידריות עם עובדים אחרים באותו מגזר.
הפסיקה המשמעותית ביותר בנושא זכות השביתה נוגעת לשבירת שביתה.
בית המשפט פסק שבזמן של שביתת עובדים, מעסיק רשאי להעסיק במקומם עובדים זמניים ("שוברי שביתה"), ולאחר סיום השביתה הוא רשאי להשאיר את שוברי השביתה בתפקידם, ולמעשה לפטר את העובדים ששבתו.
פסיקה זו נחשבת כהפרה של החוק הבינלאומי.
לרוב העובדים בארצות הברית אין כמעט הגנה מפני פיטורים שרירותיים.
עובד יכול להיות מפוטר על ידי מעסיק מכל סיבה שהיא (לא נדרשת "סיבה מוצדקת" לסיום ההעסקה - At-will employment) וללא אזהרה, כל עוד הסיבה אינה אי-חוקית (למשל פיטורי עובד בגלל גזע, דת או מין).
פיטורים מיידיים אושרו במספר רב של מקרים גם על ידי בתי המשפט, ללא כל סעד לעובדים שפוטרו.
בפסקי הדין נכתב שהנזק לעובד כתוצאה מפיטורים שקול לנזק שעלול להיגרם למקום העבודה כאשר עובד עוזב את עבודתו ללא סיבה או אזהרה.
על פי מומחים ליחסי עבודה, פסיקות מסוג זה נתפסות כבלתי צודקות בגלל שיחסי העבודה מאופיינים באי-שוויון בכוח המיקוח.
לא קיימת בחוק דרישה לתשלום פיצויי פיטורים לעובד שפוטר.
לא קיימת גם חובת הודעה מוקדמת על פיטורים, למעט חוק משנת 1988 המחייב הודעה של 60 יום מראש במידה ומפטרים שליש או יותר מהעובדים בחברה גדולה.
הסיסמה "אתה מפוטר!" מפיו של דונלד טראמפ הפכה לפופולרית בתוכנית הטלוויזיה "המתמחה".
סיסמה זו משקפת את גישת הפיטורים המיידיים הרווחת בארצות הברית, ומונעת מהעובדים ביטחון תעסוקתי.
מחקרים מתחום הכלכלה מצאו שחוסר ביטחון תעסוקתי פוגע בחדשנות, מפחית את התפוקה, מחמיר מצבי מיתון כלכלי, פוגע בשכר העובדים ויוצר תרבות של פחד.
במהלך ההיסטוריה חלו תנודות רבות בשיעורי התעסוקה.
המדיניות הרשמית של ממשלת ארצות הברית והפדרל ריזרב היא לעודד תעסוקה מלאה, אך בפועל מטרתם העיקרית היא הפחתת האינפלציה, דבר הגורם לחוסר ביטחון תעסוקתי ועלייה עקבית במספר שעות העבודה במשק.
חוק הבטיחות והבריאות התעסוקתית משנת 1970 קובע נוהלי בטיחות בסביבת העבודה ומסמיך פקחי בטיחות מקצועיים לפקח על מקומות העבודה.
מועדון ההוקי קרח לנוער "דינמו-יוניור סנקט פטרבורג" הוא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר סנקט פטרבורג, המשחקת בליגת MNHL, השנייה בחשיבותה בענף ההוקי קרח לנוער, אחרי MHL.
מהווה חלק ממועדון דינמו סנקט פטרבורג.
המועדון הוקם בסתיו 2018, כקבוצת מילואים של מועדון ההוקי קרח לנוער "דינמו סנקט פטרבורג".
בעונת 2018/2019 היא התחילה באליפות סנקט פטרבורג בהוקי קרח.
קיריל אלכסייב מונה למאמן ראשי.
בסוף העונה הקבוצה זכתה במדליית ארד באליפות העיר.
בפגרה לקראת העונה הבאה, הקבוצה השתתפה לראשונה בטורניר לזכר ביסטרוב, שם סיימה במקום הרביעי.
ב-28 באוגוסט 2019 נכללה הקבוצה בליגת NMHL וב-16 בספטמבר, במשחק האליפות הראשון שלה, הקבוצה גברה על מועדון קריסטל מסראטוב בתוצאה 5:0. באליפות 2019/2020, הקבוצה זכתה באליפות מבלי שהשתתפה בפלייאוף בשל ביטול משחקי הפלייאוף על רקע מגפת הקורונה, זאת לאחר שסיימה במקום הראשון בעונה הסדירה.
ב-6 ביולי 2020 מונה איגור דורופייב למאמן הראשי החדש של הקבוצה, לקראת עונת 2020/2021. עם זאת, בפתיחת העונה המועדון התחיל עם מאמן ראשי אחר, ויקטור בליאקוב.
בעונת 2021/2022 העפילה לחצי גמר פלייאוף ליגת NMHL להתמודדות מול ריאזאן VDV.
עונהליגהתוצאההערות 2018/19 אליפות סנקט פטרבורג 3 2019/20NMHL 1 לא נערך פלייאוף עקב מגפת הקורונה.
הוכתרה כאלופה 2020/21 2 הפסידה בגמר ללוקו ירוסלבל 2021/22 11 הפסידה בחצי הגמר לריאזאן VDV
דיני עבודה הוא עוקדן בן שלושה כרכים, היוצא לאור בהוצאת סדן מאז 1966 ומתעדכן מדי שנה.
העוקדן כולל סקירה מקיפה של החקיקה והפסיקה בתחום דיני עבודה, ומספק הסברים מפורטים המבוססים על פסקי הדין הרלוונטיים.
המהדורות הראשונות נכתבו על ידי עו"ד יוסף האוזמן והשופט (לימים נשיא בית הדין הארצי לעבודה) מנחם גולדברג, ולאחר פטירתו של השופט גולדברג, ממשיך עו"ד נחום פינברג בכתיבת הספר ועריכתו.
מהדורת אוגוסט 2022 של העוקדן הייתה המהדורה ה-61.
דיני עבודה כולל בתוכו את כל 32 החוקים בתחומי משפט העבודה הקיבוצי והאישי, וכן סעיפים המתייחסים לנושאי עבודה וזכויות עובדים ב-55 חוקים אחרים כגון: פקודת מס הכנסה, חוק העונשין, חוק יסודות התקציב וחוקי הקניין.
העוקדן ערוך לפי נושאים, כך שבכל נושא מובא הסעיף בחוק ואיתו התקנות, הצווים וההלכות, מלווים בפרשנות והסברים מפורטים המבוססים על הפסיקה.
מובאים בספר גם נוסחים מלאים של הסכמים קיבוציים בולטים.
בין הנושאים הנדונים בעוקדן: חוקי יסוד, מהותם של יחסי עובד-מעביד, על השביתה וההשבתה, בתי הדין לעבודה, שוויון הזדמנויות ומניעת אפליה, סיום יחסי עובד-מעביד, פיצויי פיטורים, זכויות עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד, פנסיה מקיפה בתעשייה, הסכמים קיבוציים ואמנות בינלאומיות.
במהדורתו הראשונה היה העוקדן בן כרך אחד בלבד, ובמהלך השנים, עם הגידול במספר חוקי העבודה, התקנות והפסיקה, גדל לשלושה כרכים עבי כרס.
אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון בדימוס תיאר את העוקדן כ"ראשון הספרים בישראל בדיני עבודה".
סטיב אדלר, נשיא בית הדין הארצי לעבודה בדימוס ציין: "מאז פורסם לראשונה בשנת 1966 מהווה הספר 'דיני עבודה' מורה דרך לכל העוסקים בתחום משפט העבודה ויחסי העבודה".
דינמו אורלוצ'קה הוא מועדון כדורמים רוסי לנשים מהעיר זלאטוסט שבמחוז צ'ליאבינסק.
בעונת 2012 היא סיימה במקום הרביעי והגיעה לרבע גמר גביע LEN האירופי.
דינמו טביליסי (בגאורגית: დინამო თბილისი, דינָמוֹ תבּיליסי) או מועדון כדורגל דינמו טביליסי הוא מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה.
דינמו טביליסי הייתה אחת הקבוצות החזקות בתקופת ברית המועצות, כאשר שיחקה בליגת העל הסובייטית.
בשנת 1981, בתקופת גאורגיה הסובייטית, זכתה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע לאחר ניצחון 1-2 על קרל צייס ינה המזרח-גרמנית במשחק הגמר.
ההישג הבינלאומי הידוע ביותר של הקבוצה הוא ניצחון 0-3 על ליברפול ב-3 באוקטובר 1979 בסיבוב הראשון של גביע אירופה לאלופות.
במשך השנים שיחקה הקבוצה בליגת האלופות (בעונת 1998/1999 בליגת האלופות הייתה על סף מעבר לשלב הבתים אך נעצרה על ידי אתלטיק בילבאו) ובליגה האירופית (בשנת 1997 עברה שלושה שלבים), אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.
בתחילת המאה ה-21 הקבוצה סבלה ממעבר כדורגלנים בולטים לאירופה והתקשתה לזכות באליפות.
גביע אלופות חבר המדינות (1): 2004
גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1981
דינמו מינסק (בבלארוסית: Футбольны клуб Дынама Мiнск) הוא מועדון כדורגל מהעיר מינסק, בירת בלארוס הנחשב לקבוצת הכדורגל הוותיקה ביותר בבלארוס ואחת המוצלחות ביותר בה.
הישגיה המרשימים ביותר במפעלי הכדורגל האירופאים הם הגעה לשלב רבע הגמר בכל אחד משלושת המפעלים הגדולים: גביע האלופות ב-1984, גביע אופ"א ב־1985 וגביע המחזיקות ב־1988.
משנת 2012 ועד 2018 היה אצטדיון הבית של המועדון אצטדיון טרקטור ובו 17,000 מושבים.
האצטדיון השני, אצטדיון דינמו, נפתח מחדש בשנת 2018 ומכיל 22,000 מושבים ומשמש מאז חניכתו מחדש למגרש הבית.
דינמו מינסק הוקמה ב-1927 והעפילה לראשונה לליגת העל הסובייטית ב-1945 כאשר היא הקבוצה הבלארוסית היחידה שעשתה זאת.
ב-1954 התפרק המועדון והוקם שוב בשם ספרטק מינסק והגיע באותה שנה למקום השלישי בליגה.
ב-1959 השתנה שמו לבלארוס מינסק וב-1962 נקבע שמו הנוכחי.
ב-1963 הגיעה הקבוצה שוב למקום השלישי וב-1982 זכתה באליפות ליגת העל הסובייטית, בעקבות זאת, הקבוצה הופיעה לראשונה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1983/1984 כמייצגת ברית המועצות והגיעה עד לשלב רבע הגמר ובגביע אופ"א העפילה גם כן עד לשלב רבע הגמר.
הפעם הבאה בה הופיעה הקבוצה בטורניר הייתה בעונת 1986/1987, בה הפסידה בשלב הראשון.
בעונת 1988/1989 הקבוצה הודחה בשלב השני.
לאחר התפרקות ברית המועצות והפיכתה של בלארוס לעצמאית הצטרפה דינמו מינסק להקמתה של ליגת העל הבלארוסית ב-1992. היא הייתה הקבוצה הדומיננטית בה וזכתה באליפות בחמש השנים הראשונות, מתוכן פעמיים בדאבל.
בשנה שלאחר מכן הגיעה למקום השני ולאחר מכן שוב זכתה באליפות.
בפעם השנייה, בה שיחקה במסגרת טורניר גביע אופ"א, הודחה שוב בשלב ההעפלה השלישי.
באותן שנים, הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א בעונת כקבוצה בלארוסית ולא כקבוצה מברית המועצות והפסידה בשלב הראשון.
בעונת הקבוצה הגיעה לשלב השני במסגרת הטורניר ובעונה נעצרה בשלב המוקדמות השני של הטורניר וכך גם בעונה שלאחר מכן.
שליטתה הבלעדית כמעט של הקבוצה נחלשה בשנים הבאות.
אולם הקבוצה זכתה באליפויות או באחד משלושת המקומות הראשונים גם במהלך אותן שנים.
בתחילת העשור הראשון של המאה העשרים ואחת, הקבוצה שיחקה פעמיים בגביע האינטרטוטו.
בפעם הראשונה, בעונת 2001, היא ניצחה בשלב ההעפלה השני את הפועל חיפה הישראלית בתוצאות 0–2 ו¯0-1. ברם, בשלב ההעפלה השלישי הפסידה ולא העפילה לגביע אופ"א.
אך הקבוצה חזרה לגביע אופ"א בעונת , בה הפסידה בשלב המוקדמות וכך היה גם בעונת , בה הפסידה שוב בשלב המוקדמות.
הקבוצה השתתפה ארבע פעמים בליגת האלופות, אך בכל אחת מהפעמים לא עברה את השלב הראשון: עונת , , , ו-.
בעונת 2010/11, הדיחה דינמו את מכבי חיפה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית והעפילה לשלב הבא.
בעונות ו- העפילה לשלב הבתים.
אך הקבוצה התקשתה לזכות באליפות בלארוס וסיימה כסגנית האלופה בשנים 2014, 2015, 2017.
בעונת הצליחה לזכות באליפות בלארוס, לראשונה מזה 19 שנים.
היא שבה וזכתה באליפות גם בעונת 2024 ובעונת 2025 זכתה לראשונה בתולדותיה ב.
דינמו באליפות וגביע בלארוסשנהליגהמיקום/תוצאהמלכי השעריםגביעסופרקאפ1992ליגת העל15113138 — 7251 (16) ו.
הספונסר הראשי של הקבוצה הוא חברת "טרייפל" (ООО «Трайпл»), חברה בלארוסית שהוקמה ב-1992 המתמחה במסחר ונמצאת בבעלות יורי צ'יז', שהחזיק בעבר בבעלות על דינמו, עד שנת 2019, עת מניותיו בקבוצה הועברו לבעלות עיריית מינסק.
בעונת 2012 תקציב הקבוצה עמד על 4.3 מיליון דולרים, בעונת 2013 תקציבה גדל ועמד על כ-6 מיליון דולר.
ב-2015 התקציב הצטמצם ועמד על כ-4 מיליון דולרים.
בשנת 2015 חברת טרייפל ניצבה בפני משבר פיננסי והיא הפסיקה לממן את קבוצת "בריזה-2010", שהייתה קבוצת מילואים של דינמו.
במרץ 2016 יורי צ'יז' נעצר על ידי אנשי הוועדה הבלארוסית לביטחון המדינה בעוון העלמת מס.
במאי אותה שנה נבחר בנו סרגיי ליושב ראש הקבוצה ולבעלים החדש של הקבוצה ובמרץ 2019 הוחלט להעביר את בעלות הקבוצה לידי עיריית מינסק.
+אצטדיון דינמו יונוסטאצטדיון דינמואצטדיון טרקטור
עד 2009 דינמו אירחה את משחקי הבית באצטדיון דינמו במינסק, שנפתח ב-1934 אך נהרס לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה נבנה מחדש ונפתח מחדש ב-1947 נפתח מחדש.
בשנים 1978—1980 שופץ לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) ותכולתו הורחבה לכדי 50,000 מושבים, אך בשל קשיים טכניים בבנייה תכולת המושבים צומצמה ל-34,000. מ-1 בדצמבר 2012 ועד 21 ביוני 2018 נסגר לצורך שיפוצים נוספים.
תחילה תוכנן להרחיב את תכולת המושבים ל-41,000 והוספת חניה תת-קרקעית ותוכנן לארח באצטדיון את גמר הליגה האירופית בשנת 2018. אך לבסוף הוחלט להוסיף מסלול מרוצים לאתלטיקה וצמצום מספר המושבים ל-22,000, כאשר 70% מהם ממוקמים תחת גג מקורה.
ממאי 2009 ועד נובמבר 2012 דינמו אירחה באצטדיון דינמו-יונוסט המכיל 4,500 מושבים ונפתח בשנת 2000 בשם "דארידה".
ב-2008 נרכש על ידי הקבוצה ושמו שונה.
משנת 2012 האצטדיון נסגר ונערך בו שיפוץ שמתוכנן להרחיב את תכולת המושבים לכדי 7,000 מושבים, הוספת חימום, תאורה, בתי הארחה, חדרי הלבשה, חנות המועדון ומשרדים עבור הנהלת הקבוצה.
מעונת 2013 ועד יוני 2018 דינמו אירחה את משחקיה באצטדיון טרקטור, ששימש כמגרש בייתי גם בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. האצטדיון נבנה בשנות ה-50 כאצטדיון "קרסנויה סנאמיה".
ב-1978 אירח כמה ממשחקי ליגת העל הסובייטית.
במהלך אולימפיאדת 1980 שימש כמגרש אולימפי רזרבי.
בשנים 1997–2000 נערך שיפוץ נוסף על מנת להוסיף לו מראה מודרני.
נוספו מושבי פלסטיק במקום מושבי העץ.
מתקן האימונים של דינמו מינסק ממוקם במתחם האולימפי "סטאייקי", הנמצא במרחק 10 קילומטרים מהעיר מינסק.
המתקן מהווה למתקן האימונים הגדול ביותר בבלארוס ומשמש גם לאימון ב-20 ענפי ספורט שונים.
הוא ממוקם במחוז מינסק, באזור הכפר ילצינה.
המתקן מכיל בית הארחה, מרכז רפואי, אולם התעמלות, בית קפה ומסעדה, שלושה מגרש כדורגל בגדלים שונים (מגרש בגודל 104х70 מטרים, מגרש בגודל 102×58 מטר עם דשא סינתטי, ומגרש נוסף בגודל 40х20 מטרים).
ננאד אדמוביץ' - שיאן הכיבושים בין השחקנים הזרים
דינמו בתומי (בגאורגית: ბათუმის დინამო, בַּתוּמיס דינַמוֹ) היא קבוצת כדורגל מהעיר בתומי שבגאורגיה המשחקת בליגת העל הגאורגית.
הקבוצה החלה את הופעותיה באירופה בעונת 1995/1996 בגביע אירופה למחזיקות גביע.
בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת אוביליץ' בלגרד מסרביה.
בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה לקבוצת סלטיק הסקוטית והודחה מהטורניר.
ב-2021 זכתה הקבוצה באליפות גאורגיה לראשונה בתולדות המועדון.
1923: יסוד המועדון תחת השם דינמו בתומי
1990: שינוי שם למועדון הכדורגל בתומי
1994: שינוי שם למועדון הכדורגל של דינמו בתומי
1995: השתתפות ראשונה בגביע אירופה דרג 2
נוגומטני קלאב דינמו זאגרב (בקרואטית: Nogometni Klub Dinamo Zagreb) הוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים והמכובדים ביותר בקרואטיה כיום וביוגוסלביה בעבר.
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1945 והוא ממוקם בעיר הבירה, זאגרב.
הקבוצה נחשבת לאחד משני מועדוני הפאר בקרואטיה, יחד עם מועדון היידוק ספליט והיא הקבוצה הקרואטית המצליחה ביותר לאחר שזכתה ב-21 אליפויות קרואטיה, 14 גביעים ושישה גביעי סופרקאפ.
תוארי אליפות בקרואטיה זכתה הקבוצה בארבע אליפויות יוגוסלביה וכן בשבעה גביעים יוגוסלביים והיא מעולם לא ירדה מליגת העל והיא משתתפת קבועה בליגות הבכירות של יוגוסלביה וקרואטיה מאז הקמתה בשנת 1945.
הקבוצה שיחקה במגרשה של ה.א.ש.ק.
רוב שחקני הקבוצה באותם ימים היו מגראדאנסקי זאגרב ועוד מעטים מקונקורדיה וה.א.ש.ק.
בעוד ששאר השחקנים בעיר הוכרחו לעבור לפרטיזן בלגרד.
עם השנים, בגלל ריבוי השחקנים מגראדאנסקי בקבוצה וחברי ההנהלה שעברו לדינמו מגראדאנסקי הפכה הקבוצה למעיין קבוצת בת של גראדאנסקי ולכן גם צבע מדי הקבוצה שונה לכחול.
דינמו זכתה באליפות ליגת העל היוגוסלבית בשנים 1948, 1954 ובשנת 1958. הקבוצה החלה את הופעותיה באירופה בגביע אירופה בעונת 1958/1959, אז כנציגת יוגוסלביה בעקבות זכייתה באליפות יוגוסלביה, אך כבר בשלב המוקדם הפסידה לקבוצת דוקלה פראג מצ'כוסלובקיה.
הקבוצה שיחקה בגביע המחזיקות בעונת 1960/1961 אז עברה את קבוצת הכוכב האדום ברנו מצ'כוסלובקיה אך הפסידה בחצי הגמר לקבוצת פיורנטינה מאיטליה.
בעונת 1961/1962 שיחקה הקבוצה בגביע ערי הירידים כאשר היא עוברת את קבוצת אודנסה מדנמרק אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת ברצלונה מספרד.
בעונת 1962/1963 שיחקה הקבוצה בגביע ערי הירידים, אז עברה את קבוצות פורטו מפורטוגל, רויאל אוניון סן-ז'ילואז מבלגיה ובאיירן מינכן מגרמניה ועברה בחצי הגמר את פרנצווארוש מהונגריה אך הפסידה בגמר לולנסיה מספרד.
הקבוצה שיחקה בגביע המחזיקות גם בעונת 1963/1964, אז עברה את קבוצת לינזר ASK מאוסטריה אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת סלטיק מסקוטלנד.
בעונת 1964/1965 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, אז עברה את קבוצות א.א.ק.
אתונה מיוון וסטיאווה בוקרשט מרומניה אך נכשלה ברבע הגמר מול טורינו מאיטליה.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1965/1966 חזרה הקבוצה לגביע המחזיקות, אז הודחה בסיבוב הראשון מול קבוצת אתלטיקו מדריד מספרד.
בעונת 1966/1967 שיחקה הקבוצה בגביע ערי הירידים ועברה את קבוצות פ.צ ברנו מצ'כוסלובקיה, דנפרמלין אתלטיק מסקוטלנד, ארגש פיטשטי מרומניה, יובנטוס מאיטליה ואיינטרכט פרנקפורט מגרמניה וזכתה בגביע לאחר ניצחון בגמר 0–2 על לידס יונייטד האנגלית.
הקבוצה חזרה לגביע ערי הירידים גם בעונה שלאחר מכן, עונת 1967/1968, ואחרי שעברה את קבוצת פטרולול פלוישט מרומניה הפסידה בסיבוב השני לקבוצת בולוניה 1909 מאיטליה.
בעונת 1968/1969 הקבוצה התחילה בגביע ערי הירידים אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת פיורנטינה מאיטליה.
הקבוצה חזרה לגביע המחזיקות בעונת 1969/1970, אז עברה את קבוצות סלובן ברטיסלאבה מצ'כוסלובקיה ואולימפיק מרסיי מצרפת אך הפסידה ברבע הגמר לקבוצת שאלקה 04 מגרמניה.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1970/1971 אז עברה את קבוצות בארירנסה מפורטוגל והמבורג מגרמניה אך הפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת טוונטה אנסחדה מהולנד.
בעונת 1971/1972 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז ניצחה את קבוצת בוטב פלובדיב מבולגריה אך הפסידה לראפיד וינה בסיבוב השני.
בעונת 1973/1974 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, אז הפסידה בסיבוב הראשון למילאן מאיטליה.
הקבוצה שיחקה בעונת 1976/1977 בגביע אופ"א, אז עברה את קבוצת א.ס.א.
טארגו מורש מרומניה אך הפסידה לקבוצת מגדבורג מגרמניה.
בעונת 1977/1978 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז עברה את קבוצת אולימפיאקוס מיוון אך הפסידה בשלב שלאחר מכן לקבוצת טורינו מאיטליה.
בעונת 1979/1980 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז הפסידה הקבוצה בסיבוב הראשון לקבוצת פרוג'ה מאיטליה.
בעונת 1980/1981 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת בנפיקה ליסבון מפורטוגל.
בעונת 1982/1983 דינמו זכתה באליפות היוגוסלבית הרביעית והאחרונה שלה ושיחקה בגביע אירופה, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת ספורטינג ליסבון מפורטוגל.
בעונת 1983/1984 הקבוצה שיחקה בגביע המחזיקות, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת פורטו מפורטוגל.
ב-13 במאי 1990, לקחה הקבוצה חלק במשחק שציין את תחילתה של מלחמת העצמאות הקרואטית.
המשחק ששוחק באצטדיון מקסימיר בזאגרב מול הכוכב האדום בלגרד שבסיומו פרצו מהומות ביציעי האוהדים.
משחק זה אשר כונה מהומות דינמו זאגרב-הכוכב האדום בלגרד, מהווה את תחילתו של ערעור השלטון היוגוסלבי בקרואטיה, סיום ההגמוניה הסרבית והדרישה לעצמאות.
בעונת 1988/1989 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז עברה את קבוצת בשיקטש מטורקיה אך הפסידה לקבוצת שטוטגרט.
בעונת 1989/1990 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז הפסידה בשלב המוקדם לאוסר מצרפת.
בעונת 1990/1991 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת אטאלנטה מאיטליה.
בעונת 1991/1992 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, והפסידה בסיבוב הראשון לטרבזונספור מטורקיה.
הופעה זו הייתה האחרונה של קרואטיה כקבוצת מיוגוסלביה שכן בפעם הבאה בה השתתפה דינמו זאגרב במפעל אירופי הייתה כשקרואטיה זכתה לעצמאות מיוגוסלביה).
בשנת 1992, שונה שם הקבוצה תחילה ל"גראדאנסקי-ה.א.ש.ק.
זאגרב" אך הוא שונה במהרה ל"קרואטיה זאגרב", שם אותו נשאה הקבוצה עד למספר שנים אחר כך בה שונה השם חזרה ל"דינמו זאגרב" כפי שהוא כיום.
בעונת 1993/1994 שיחקה הקבוצה (לראשונה באירופה כקבוצה שמייצגת את מדינת קרואטיה שהשתחררה שנה לפני כן מיוגוסלביה)במוקדמות ליגת האלופות, אז עברה את קבוצת B68 טופטיר מאיי פארו אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת סטיאווה בוקרשט מרומניה.
בעונת 1994/1995 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת אוסר מצרפת.
בעונת 1996/1997 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז עברה את קבוצות SK טירנה מאלבניה אך הפסידה בהמשך שלבי המוקדמות לספרטק מוסקבה מרוסיה.
בעונת 1997/1998 שיחקה במוקדמות ליגת האלופות, ואחרי שעברה את פרטיזן בלגרד מסרביה ומונטנגרו הפסידה בסיבובהשני המוקדם לניוקאסל יונייטד מאנגליה בשל כך עברה הקבוצה לשחק בגביע אופ"א באותה עונה, אז עברה את קבוצת גראסהופרס משווייץ ואת קבוצת MTK בודפשט מהונגריה אך הפסידה בסיבוב השלישי לאתלתיקו מדריד מספרד.
בעונת 1998/1999 הקבוצה שיחקה במוקדמות ליגת האלופות, ואחרי שעברה בסיבוב השני המוקדם את סלטיק מסקוטלנד שיחקה בשלב הבתים עם קבוצות אולימפיאקוס מיוון, פורטו מפורטוגל ואייאקס אמסטרדם מהולנד אך לא עברה לשלב הבא.
בעונת 1999/2000 שיחקה הקבוצה עוד פעם במוקדמות ליגת האלופות, אז עברה בסיבוב השלישי המוקדם את MTK בודפשט מהונגריה והוגרלה בשלב הבתים מול קבוצות מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, אולימפיק מרסיי מצרפת ושטורם גראץ מאוסטריה אך סיימה במקום האחרון בבית והודחה מהמפעל.
הקבוצה חזרה למוקדמות ליגת האלופות בעונת 2000/2001, אז הפסידה בסיבוב השלישי המוקדם למילאן מאיטליה בעקבות ההפסד עברה הקבוצה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א, אז עברה את קבוצת סלובן ברטיסלאבה מסלובקיה אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת פארמה מאיטליה.
בעונה שלאחר מכן, עונת 2002/2003 הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז ניצחה הקבוצה בסיבוב הראשון את קבוצת זלגרסזגי TE מהונגריה אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת פולהאם מאנגליה.
את עונת 2003/2004 פתחה הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות ולאחר שעברה בסיבוב השני המוקדם את מריבור מסלובניה הפסידה בסיבוב השלישי המוקדם לדינמו קייב מאוקראינה ולכן הקבוצה נשרה לגביע אופ"א הישר לסיבוב הראשון בו פגשה בקבוצת MTK בודפשט מהונגריה וגברה עליה אך בסיבוב השני שיחקה מול קבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק מאוקראינה והודחה מהמעפל.
בעונת 2004/2005 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז עברה את קבוצות NK פרימוריה מסלובניה ואת אלפסבורג משוודיה והוגרלה בשלב הבתים נגד קבוצות שטוטגרט מגרמניה, בוורן מבלגיה, הירנביין מהולנד ובנפיקה ליסבון מפורטוגל אך לא עברה לשלב הבא.
את עונת 2006/2007 הקבוצה פתחה במוקדמות ליגת האלופות כאשר היא גוברת על קבוצת אקרנאס מליטא אך הפסידה בשלב השלישי המוקדם לארסנל מאנגליה ולכן עברה לשחק בגביע אופ"א, שם הוגרלה נגד קבוצת אוסר מצרפת והפסידה לה.
בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה ניצחה את קבוצת לודוגורץ ראזגרד מבולגריה.
בסיבוב המוקדמות השלישי הקבוצה ניצחה את קבוצת שריף טירספול ממולדובה.
בשלב הפלייאוף הקבוצה ניצחה את קבוצת מריבור מסלובניה והעפילה לשלב הבתים.
הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות פריז סן-ז'רמן, פורטו ודינמו קייב.
הקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום האחרון בבית והודחה מהטורניר.
בעונת 2018 זכתה באליפות קרואטיה ה-19 שלה וגברה על היידוק ספליט בגמר הגביע הקרואטי ובכך זכתה בדאבל.
בעונת 2020/2021 הקבוצה העפילה לפלייאוף הליגה האירופית כשהיא סופגת שער אחד בלבד בשלב הבתים.
בעונת 2024/2025 איבדה את האליפות לרייקה לאחר רצף של 8 זכיות רצופות.
שקופי3 - 2שלב המוקדמות השלישילודוגורץ ראזגרד6 - 3שלב הפלייאוףבודה/גלימט4 - 2שלב הבתיםצ'לסי, מילאן, רד בול זלצבורגמקום 42023/2024ליגת האלופותשלב המוקדמות השניאסטנה6 - 0שלב המוקדמות השלישיא.א.ק.
אתונה3 - 4הליגה האירופיתשלב הפלייאוףספרטה פראג4 - 5הקונפרנס ליגשלב הבתיםויקטוריה פלזן, אסטנה, בלקנימקום 2שמינית הגמרפאוק סלוניקי3 - 52024/2025ליגת האלופותשלב הפלייאוףקרבאך5 - 0שלב הליגהבאיירן מינכן, מונקו, סלובן ברטיסלאבה,
רד בול זלצבורג, בורוסיה דורטמונד, סלטיק,
ארסנל, מילאןמקום 252025/2026הליגה האירופיתשלב הליגהפנרבחצ'ה, מכבי תל אביב, מאלמה,
סלטה ויגו, ליל, ריאל בטיס,
גביע ערי הירידים (1): 1967, בנוסף סיימה הקבוצה בסגנות המפעל בשנת 1963
מועדון הכדורסל דינמו טביליסי (בגאורגית: თბილისის დინამო კალათბურთი კლუბი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר טביליסי.
הקבוצה משחקת בליגת העל הגאורגית.
קבוצת הכדורסל נוסדה בשנת 1934, והיא אחת מהקבוצות הוותיקות של ברית המועצות לשעבר.
מאז היווסדה זכתה הקבוצה במספר מכובד של תארים.
בתחילת עונת 2012/13 שינה המועדון את צבעי המדים לכתום-לבן.
מועדון הכדורגל דינמו מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר הבירה מוסקבה, המשחק בליגת העל הרוסית, והוא אחד משני מועדונים (המועדון השני הוא דינמו קייב האוקראינית) שהשתתפו בכל עונות הליגה הבכירה בברית המועצות ועד 2016 השתתפה בכל עונות ליגת העל הרוסית, אך בשל יכולות דלות בעונת 2015/2016 נשרה לליגת המשנה הרוסית.
ברם, הצליחה לחזור לליגה הבכירה עונה לאחר מכן.
הקבוצה מקיימת את משחקי הבית שלה ב־VTB ארנה שבמוסקבה והיא אחת מקבוצות הכדורגל הוותיקות והעשירות ברוסיה.
צבעי התלבושת המסורתיים של הקבוצה הם כחול ולבן.
הקבוצה זכתה בתואר האחרון שלה בשנת 1995 כשזכתה בגביע הרוסי והישג השיא הוא סגנות אליפות הליגה בעונת 1994 ועוד שש פעמים סיימה במקום השלישי (בעונות 1992, 1993, 1997, 2008, 2022, 2024).
בעונת 1971/72 הייתה דינמו קבוצת הכדורגל הסובייטית הראשונה שהצליחה להעפיל לגמר טורניר אירופי, משהעפילה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע והפסידה 2–3 בגמר לגלאזגו ריינג'רס.
שורשיה של דינמו מוסקבה הם בקבוצה "חוג כדורגלני סוקולניקי" (KFS), שנוסדה כקבוצת בית חרושת ב־21 במאי 1907. המועדון היה אחד משלושת המועדונים המייסדים של ליגת הכדורגל המוסקבאית.
המייסדים הרשמיים היו אנדריי איוואנוביץ' ואשקה, שחקן הקבוצה והחלוץ המרכזי, הסטודנט אלכסנדר פיליפוב.
רוב שחקני המועדון היו עובדי מפעל מקומי.
מדי המועדון כללו חולצות לבנות עם צווארון שחור ומכנסיים שחורים.
ביוני 1923, קבוצת הכדורגל של אגודת הספורט דינמו נוצרה מכדורגלני קבוצה זו.
המועדון כלל את איוואן ארטמייב, מיכאיל דניסוב, וסילי ז'יטארב, ניקולאי איגנאטוב, איוואן לנצ'יקוב, סרגיי נברוב, איוואן אובצ'קין, פיוטר אובצ'קין, אלכסנדר פטרוב, בוריס טיטוב, ניקולאי טרויצקי, פיודור צ'ולקוב וסרגיי שומל.
דינמו שיחקה גם זמן מה במדי הקבוצה הישנה.
סוקולניקי זכתה באליפות מוסקבה בשנים 1919, 1921.
לאחר המהפכה הרוסית של 1917 המועדון בסופו של דבר היה נתון למרותו של משרד הפנים וראשו פליקס דזרז'ינסקי, מנהיג הכוח המשטרתי הסמוי הראשון של ברית המועצות הידוע לשמצה, צ'קה.
שמו של המועדון שונה ל"דינמו מוסקבה" באפריל 1923 ונהוג להתייחס לתאריך הקמת אגודת דינמו, 18 באפריל 1923, כיום הולדתו של המועדון.
הקבוצה המשיכה להתחזק לאחר מלחמת העולם השנייה ונחלה הצלחות רבות בשנות ה-50. דינמו זכתה בחמש אליפויות נוספות בין 1949 ל-1959, בנוסף לגביע הסובייטי השני שלה ב-1953. עם זאת, לאחר מכן הקבוצה התקשתה להגיע להישגים.
היא רשמה מספר הצלחות נוספות בגביע הסובייטי, אך לא זכתה עוד באליפות ברית המועצות מאז 1976. אף על פי כן, 11 האליפויות של דינמו הפכו אותה לקבוצה השלישית הכי מעוטרת בברית המועצות, אחרי דינמו קייב (13 אליפויות) וספרטק מוסקבה (12 אליפויות).
בעונת 1993 ובעונת 1992 סיימה במקום השלישי בטבלת האליפות.
בעונת 1994 בליגת העל הרוסית בכדורגל סיימה כסגנית האלופה ושנה אחר כך, בעונת 1995 זכתה בגביע הרוסי בכדורגל והיה זה התואר הלאומי הראשון שלה מאז פירוק ברית המועצות.
בעונת 1997 סיימה במקום השלישי בליגה ובעונת 1998 העפילה עד לשלב חצי גמר גביע אינטרטוטו.
בסוף שנות ה־90 שוב הפכה דינמו לקבוצת מרכז טבלה - כשההישגים הגבוהים ביותר היו מקום 5 בשנים 1999 ו־2000 (בהנהגתו של ואלרי גזבייב).
הסיבה לכך הייתה המימון הלא יציב של המועדון וחילוף המאמנים המתמיד (10 מאמנים הוחלפו תוך 7 שנים, כולל מאמנים רוסים מפורסמים כמו אולג רומנצב ויורי סיומין), שהסתיים לאחר שבנק VTB השתלט על הקבוצה וניהול המועדון עבר לידי איש העסקים אלכסיי פיודורצ'וב.
בחורף 2005 נחתה במוסקבה קבוצת שחקנים פורטוגזים כמו דרלי, דני, ננו פרצ'ו, ז'ורז'ה לואיס, לואיס לוריירו, סיקרו וטיאגו סילבה.
בקיץ 2005 דינמו החתימה הרכב פורטוגזי שני: מאניצ'ה, קושטיניה, יורקאס סייטרידיס, ז'וזף אנקארקייר ונאנו.
ב-24 באוגוסט 2008 נרכש שחקן דינמו, דני, על ידי זניט סנקט פטרבורג תמורת 30 מיליון אירו, במה, שהייתה להעברה היקרה ביותר בתולדות הכדורגל הרוסי.
בשנת 2006, מונה אנדריי קובלב למאמן למשך 4 שנים (בשנת 2005, הוא שימש כמאמן הקבוצה ב-10 משחקים).
באותה שנה, הקבוצה סיימה במקום הנמוך ביותר בהיסטוריה הרוסית שלה, אך נמנעה מירידת ליגה (מקום 14).
דינמו פתחה את עונת 2007 במשחק מול ספרטק.
אך הפסידה ליריבתה המושבעת בתוצאה 1:0. הם סיימו בתיקו עם צסק"א.
אחר כך הגיעו שני ניצחונות רצופים על לוקומוטיב — בגביע 1:0 ובאליפות 2:1. אבל אז הם ספגו שלושה שערים במשחק מול זניט.
ואז לוקומוטיב נקמה במשחק הגומלין בגביע — 4:0. דינמו שיחקה טוב מאוד בקיץ.
התבוסות של קובאן ורוסטוב, ניצחון על צסק"א וזניט, תיקו מול לוקומוטיב וסיימה את העונה עם 41 נקודות.
לוקומוטיב ואמקר היו עם מספר נקודות זהה.
אבל בגלל הפרש השערים טוב יותר, דינמו תפסה את המקום השישי.
את עונת 2008 דינמו פתחה בתיקו ללא שערים עם טום.
אחד מהם היה על ספרטק.
אלא שאז הגיע רצף הפסדים של ארבעה משחקים.
אז המשחק השתפר, ודינמו הייתה בשלושת המקומות ראשונים.
בסיום העונה דינמו סיימה שלישית לראשונה מאז 1997, מה שהבטיח לה את ההשתתפות בסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות לעונת .
זו הייתה הפעם הראשונה שהקבוצה לקחה חלק בתחרות, לראשונה מאז שינוי מתכונתה מ"גביע אירופה" ב־1992.
בשנה שלאחר מכן, אצטדיון דינמו נסגר לקראת הריסה ובניית ארנה חדשה ואצטדיון חימקי הפך למגרש הביתי החדש.
את אליפות רוסיה דינמו החלה בניצחונות על פ.צ.
אחר כך ניצחה את ספרטק בגביע הרוסי - 3:0. הצלחה זו באה בעקבות שני הפסדים לרובין בקאזאן 0:3 ובבית 0:1 ולקריליה 0:1. אחר כך הגיעו שני ניצחונות - על ספרטק וזניט.
לפני פגרת החורף באליפות שמרה דינמו על סיכוי לאחד משלושת המקומות הראשונים.
2009—2016: הגעת VTB עד לירידה לליגה הלאומית
בשנה שבה בנק VTB הפך למעורב יותר בניהול ומימון הקבוצה, בשנת 2009, שיחקה דינמו בסיבוב המוקדמות של ליגת האלופות 2009/10. הקבוצה ניצחה 1-0 מול סלטיק על הכביש, אך הפסידה 0-2 בבית.
לאחר שהודחה בדרך זו מליגת האלופות, קיבלה הקבוצה את הזכות לשחק ב בסיבוב המוקדמות הרביעי, שם הפסידה לצסק"א סופיה, לאחר ששיחקה איתה בתיקו (0:0) בחוץ והפסידה בית (1:2); בליגה, הקבוצה סיימה במקום השמיני.
את העונה הבאה "דינמו" החלה במשחק מול "ספרטק", דינמו ניצחה במפגש ההוא.
את השער היחיד הבקיע איגור סמשוב.
לאחר מכן באו סדרה של משחקים לא מוצלחים: תבוסות מול זניט ולוקומוטיב, תיקו מול טום טומסק, וניצחון אחד בלבד על סאטורן.
מחליפו היה מיאודרג בוז'וביץ' המונטנגרי.
הוא ניצח בניצחונו הראשון במשחק הרביעי עם אלניה ולדיקווקז.
בשנת 2010 עבר חלוץ שאלקה 04 קווין קוראני לדינמו, הוא הוכתר על ידי אוהדי דינמו כשחקן הטוב ביותר בקבוצה בסוף העונה (לאחר ששיחק 16 משחקים בלבד וכבש בהם 9 שערים).
בסיום העונה דינמו סיימה במקום 7. לאחר שעבד בקבוצה במשך שנה אחת, בוז'וביץ' לא מילא את המטרות שהציבו הנהלת המועדון (מקום בשלוש הראשונות) ופוטר.
סרגיי סילקין הגיע למלא את תפקידו.
בהתחלה הוא מונה לממלא מקום (כך היה גם בשנת 2003, כששימש ממלא מקום ב-2 משחקי האליפות האחרונים), אך עד מהרה נכנס לתפקיד המאמן הראשי במינוי קבוע.
תחת המאמן החדש, דינמו החלה לנצח סדרת משחקים בעונת 2011/12. באביב 2012, אך סיימה לבסוף במקום לרביעי.
בעונה הבאה המשחק של דינמו לא השתפר והמועדון פתח את העונה עם שלוש תבוסות רצופות באליפות ותפס את המקום האחרון בטבלה.
סילקין פוטר ולמאמן הראשי מונה דמיטרי חוחלוב עד שהוחלף תוך זמן קצר על ידי דן פטרסקו הרומני.
עם פטרסקו, לקבוצה היה רצף של 14 משחקים ללא הפסד, אך הצליחה לתפוס רק את המקום השביעי.
בעונת 2011/2012 שוב העפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל, אך לא הצליחה לשוב ולזכות בו.
לפני ההתחלה ובמהלך האליפות הבאה של עונת 2012/2013, דינמו התחזקה משמעותית עם שחקנים חדשים (בעיקר מאנז'י, משם הגיעו ולדימיר גבולוב, כריסטופר סמבה, אלכסיי איאונוב, איגור דניסוב, יורי ז'ירקוב ואלכסנדר קוקורין).
ברם, פטרסקו לא הצדיק את הציפיות ממנו והוחלף על ידי סטניסלב צ'רצ'סוב, אולם גם הוא לא יכול היה לעזור לקבוצה להיצמד לשלוש הראשונות.
בסיום האליפות פרצה שערורייה כאשר במשחק עם זניט במשחק חוץ, זניט הובילה 4:2 ובדקה ה-86, אוהדי זניט רצו לתוך הדשא והמשחק הופסק.
מאוחר יותר, ועדת משמעת של התאחדות הכדורגל הרוסית העניק לזניט תבוסה טכנית (0:3), מה שאפשר לדינמו בסוף העונה להיות אחת משלוש הקבוצות הטובות ביותר שהשתתפו בליגה האירופית בעונה הבאה.
ב-17 ביולי 2013, הודיע וסילי טיטוב, סגן נשיא דינמו ויו"ר דירקטוריון VTB, כי בוריס רוטנברג, הבעלים והשותף בחבר הדירקטוריון של בנק SMP, מונה לנשיא דינמו מוסקבה.
רוטנברג הזמין את גוראם אדג'וב, למשרת המנהל הספורטיבי.
הקבוצה החתימה שחקנים איכותיים עם דרכונים אירופיים (אלכסנדר בוטנר, סטניסלב מנולב, תומאס גובוצ'אן, ויליאם וואנקר ומת'יו ולבואנה).
המועדון נפרד ממספר שחקנים ותיקים של המועדון, כמו לאנדרו פרננדז, מרקו לומיץ', אנדריי וורונין, ולדימיר ריקוב ורבים אחרים.
הקבוצה פתחה את העונה החדשה בביטחון עם ניצחון על רוסטוב במחזור הראשון (7:3) עם שלושער של קוקורין, ואחרי 17 מחזורים הקבוצה הייתה בין שלוש הראשונות.
בעונת 2014/2015 בליגה האירופית, הקבוצה העפילה לשמינית גמר הטורניר, אך במרץ 2015 הפסידה לנאפולי במצטבר (3:1; 0:0).
בליגה, ובשאר 14 משחקי העונה שנותרו, דינמו ניצחה ב-4 בלבד, ושוב סיימה במקום הרביעי וקיבלה מקום בליגה האירופית.
עם זאת, עקב הפרות של כללי הפייר פליי הפיננסיי, אופ"א השעתה את דינמו לעונה אחת מתחרויות אירופאיות - המועדון החתים באופן פעיל שחקנים יקרים חדשים עם משכורות גבוהות, מבלי להרוויח כסף ממכירת שחקנים (מאז 2013 עזבו 23 שחקנים את המועדון בתום החוזים וללא פיצוי) ומכירת כרטיסים ומוצרים תחת המותג שלהם.
הגירעון התקציבי הכולל של דינמו לשנים 2012-2014 הסתכם ב-257 מיליון יורו ויותר מ-70% מתקציב דינמו הופנה לשכר השחקנים.
עד מהרה, הודיע בוריס רוטנברג כי הוא עוזב את תפקידו כנשיא המועדון על מנת להתמקד בפעילויות אחרות, כולל אלה הקשורות לספורט.
ב־13 ביולי 2015 מונה אנדריי קובלב לתפקיד המאמן הראשי במקום צ'רצ'סוב שפוטר.
לאחר שעזב רוטנברג את המועדון, ולדימיר פרוניצ'ב מונה לנהל את המועדון, ו-VTB הודיעה על כוונתה להשיב לאגודת דינמו 74% ממניות המועדון.
המשימה לעונת 2015/16 הייתה להיכנס לשלושת הראשונים באליפות ולזכות בגביע הרוסי.
על פי פורטל Sports.ru, בעונת 2015/16 התקציב של דינמו היה 55 מיליון דולר.
שנה קודם לכן, תחת רוטנברג, הוא הגיע ל-160 מיליון דולר.
בקיץ עזבו שחקני כדורגל רבים את הקבוצה, בעיקר זרים (דאגלס, ויליאם וואנקר, בלאז' ג'ודז'אק, מתיו ולבואנה, קווין קוראני) וחלק מהכדורגלנים הרוסים שחוזיהם לא הוארך (ארתור יוסופוב, ולדימיר גרנט, פיודור סמולוב).
הם הוחלפו על ידי שחקנים רוסיים אחרים כמו ויטאלי דיאקוב, אנטון סוסנין, פאבל פוגרבניאק ושחקני קבוצת הנוער, שזכו פעמיים באליפות המדינה בקטגוריית הגיל שלהם תחת דמיטרי חוחלוב.
השחקנים העיקריים היו הקשרים רומן זובנין ואלכסנדר טשאייב, אנטולי קטריץ', דמיטרי ז'יווגליאדוב, גריגורי מורוזוב שקיבלו מקום קבוע בהרכב.
שחקנים בעלי שכר גבוה (כמו יורי ז'ירקוב, אלכסנדר קוקורין, אלכסנדר בוטנר) המשיכו לעזוב את הקבוצה בחלון ההעברות בחורף, או שחקנים מנוסים מקבוצות רוסיות אחרות (אנדריי ישצ'נקו, סטניסלב דראגון) וזרים לא מוכרים (פאטוס בחיראי, סבסטיאן הולמן) באו במקומם.
אליפות 2015/16 התבררה כאסון עבור דינמו - היא עפה מהגביע הרוסי אחרי תבוסה לאמקר וצברה 8 תבוסות במחצית השנייה של העונה.
קובלב הודח בתחילת מאי 2016 לאחר התבוסה לספרטק מוסקבה (0:3) בדרבי.
סרגיי צ'יקישב, שעמד בראש קבוצת הנוער, מונה למאמן הראשי בפועל.
ב־21 במאי 2016, במחזור ה-30, דינמו במשחק המכריע הפסידה לזניט (0:3) ולראשונה בתולדותיה ירדה לליגת המשנה הרוסית, כשסיימה במקום 15 בטבלת האליפות בעונה העגומה ביותר בתולדותיה, עם 5 ניצחונות בלבד מתוך 30 משחקי העונה.
העונה הראשונה בהיסטוריה של דינמו בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה החלה תחילה בשינוי בהנהגת הקבוצה, רומן אורשצ'וק הצטרף לקבוצה כמנהל ספורטיבי ויורי קליטבינצב מונה למאמן ראשי.
ליו"ר החדש של אגודת דינמו מונה עמיתו לשעבר של ולדימיר פוטין בק.ג.ב., מנכ"ל לשעבר בנורילסק ניקל, ולדימיר סטרצ'אלקובסקי.
המנכ"ל לשעבר של מועדון הכדורגל קובאן יבגני מוראביוב מונה למנכ"ל המועדון.
ההנהגה החדשה נאלצה להציל לא רק את מועדון הכדורגל, אלא גם את החברה המנהלת של דינמו, שהוצאותיה חרגו מההכנסות.
את הקבוצה עזבו שאר השחקנים עם שכר גבוה (גבולוב, גובוצ'אן, איאונוב, סמבה, זובנין, דניסוב) ובמקומם הגיעו רוסים מנוסים (בלורוקוב, טמניקוב, לוצנקו, פנצ'נקו) ושחקנים ששיחקו בעבר בדינמו (ריקוב, סאפטה, וילקשייר).
ב-29 בדצמבר 2016, הוכרז על מכירת נתח השליטה לאגודת דינמו תמורת רובל סמלי, בעוד שבנק VTB נשאר נותן חסות.
ב־13 בינואר 2017 הודיע הבנק על מתן תרומת חסות לחברה בסך 10.62 מיליארד רובל לתקופה שבין 1 בינואר 2017 ל-31 בדצמבר 2019. ב-12 באפריל הבטיחה לעצמה דינמו חזרה לליגת העל בסוף עונת 2016/17. במשך שבעה מחזורים לפני הסיום, הפער בין דינמו מוסקבה למקום השלישי היה 22 נקודות.
ב-7 באוקטובר 2017, דמיטרי חוחלוב, שהוביל בעבר את קבוצת הנוער של דינמו, החליף את יורי קליטבינצב והפך למאמן הראשי.
לפני חופשת החורף שיחקה הקבוצה בצורה לא אחידה, אך באביב היו לה 2 הפסדים בלבד ב-10 משחקי אליפות והיא תפסה את המקום השמיני.
הקבוצה לא הייתה פעילה בשוק ההעברות והחתימה רק את ז'ואזיניו ומיגל קארדוסו.
העונה החדשה של דינמו התחילה בצורה חלקה למדי, אך בתחילת הסתיו הקבוצה הפסידה בשלושה מחזורי הליגה ברציפות ולא כבשה ולו שער אחד וירדה לאזור הפלייאוף התחתון.
בחורף ובאביב המצב לא השתפר.
כתוצאה מכך סיימה במקום 12 בלבד באליפות.
ב-14 במרץ 2018 הודיעה אגודת דינמו על עזיבתו של יבגני מוראביוב מתפקיד מנכ"ל המועדון.
רואי החשבון ראו כי העברת קונסטנטין ראוש לקבוצה לוותה בתשלום עמלה מול חברות שהיו קשורות אליו.
ב־30 באפריל 2019 רכשה קבוצת VTB 99.9961% ממניות מועדון הכדורגל תמורת רובל אחד ונטלה על עצמה התחייבויות לבנות מחדש את חובות המועדון בסך 5.3 מיליארד רובל.
כצפוי התרחשו שינויים בכוח האדם במועדון: לראש הדירקטוריון של המועדון מונה יורי סולוביוב, סגן הנשיא הראשון ויו"ר דירקטוריון הבנק ויורי בלקין, ששימש כחבר בדירקטוריון ויועץ למנכ"ל המועדון מונה לנשיא המועדון.
ב-26 במאי שיחק המועדון את משחק הבכורה שלו באצטדיון הביתי החדש VTB ארנה — אצטדיון דינמו המרכזי על שם לב יאשין בפארק פטרובסקי.
המפגש מול ארסנל טולה התקיים במסגרת המחזור האחרון באליפות רוסיה והסתיים בתוצאה 3:3. ב־9 באוגוסט 2019 הודיעה דינמו על החתמתו של חלוץ בורוסיה דורטמונד מקסימיליאן פיליפ.
סכום העסקה עמד על כ־20 מיליון יורו.
שיא ההעברות הקודם חולק על ידי העברות של בלאז ג'ודז'אק בעונת 2011/12 ואלכסנדר קוקורין בעונת 2013/14 (שניהם מאנז'י) תמורת 19 מיליון יורו.
מוקדם יותר הצטרפו לקבוצה שארל קאבורה וסבסטיאן שימנסקי, החלוצים ראמיל שיידאייב וקלינטון נ'ז'י, המגנים רומן נוידשטטר, סרגיי פרשיווליוק, איוואן אורדץ, איגור קלינין וזאורבק פלייב.
ב-5 באוקטובר פוטר חוחלוב ממשרת האימון.
ב-8 באוקטובר 2019 מונה קיריל נוביקוב לתפקיד המאמן הראשי של דינמו.
מאז מינויו, הקבוצה יצרה רצף של 7 משחקים ללא הפסד והפסידה רק לזניט לפני פגרת החורף.
לאחר מינויו של נוביקוב הצליחה הקבוצה לעלות מאזור הפלייאוף התחתון בטבלה לאזור המאפשר השתתפות בליגה האירופית.
ב-1 בפברואר 2020, עוזרו לשעבר של יורגן קלופ, ז'לקו בובאץ' מונה למנהל ספורטיבי בדינמו.
בחלון ההעברות בקיץ הצטרפו לסגל של דינמו ניקולה מורו, ניקולאי קומליצ'נקו, דניל לסובוי ודניל פומין.
בנוסף להם, שחקני קבוצת הנוער היו מעורבים לא פעם באימונים עם הקבוצה הבוגרת.
ב־19 ביולי, הקבוצה של נוביקוב ניצחה את קרסנודאר (2:0) במשחק שנדחה בשל מגפת הקורונה ברוסיה והבטיחה לעצמה את המקום הששי ובכך זכתה למקום ב.
ב-29 בספטמבר פיטרה דינמו את קיריל נוביקוב מתפקידו כמאמן הקבוצה.
המאמן עזב לאחר ההפסד במחזור התשיעי לחימקי (0:1).
באותו זמן, דינמו חלקה את המקום החמישי עם קרסנודאר, רוסטוב ורובין קאזאן.
ב־14 באוקטובר 2020 הכריזה דינמו מוסקבה על מינויו של המאמן הגרמני סנדרו שוורץ.
צוות המאמנים שלו כלל את השחקן לשעבר אנדריי וורונין ואת וולקן בולוט הגרמני.
תחת סנדרו, ארסן זחריאן בן ה-17 והחלוץ בן ה-18 קונסטנטין טוקאווין ערכו את הופעת הבכורה שלהם באליפות ובהמשך אף זומנו לסגל נבחרת רוסיה בכדורגל.
דינמו בהדרכתו הציגה כדורגל התקפי וסוחף.
בתום עונת 2019/2020 סיימה דינמו במקום הששי בליגה ובעקבות זכייתה של זניט סנקט פטרבורג בגביע קיבלה את הזכות להתמודד במפעלים האירופיים (לראשונה מזה 4 שנים) והיא פתחה את עונת 2020/2021 במוקדמות הליגה האירופית לאחר 5 שנות היעדרות מהמפעלים האירופיים, בהפסד 2:1 מול לוקומוטיב טביליסי.
בעקבות מגפת הקורונה, לא נערך משחק גומלין ודינמו לא עלתה לשלב הבא ובהמשך הודחה גם משלב רבע גמר הגביע הרוסי בכדורגל אחרי הפסד מפתיע לקריליה סובייטוב סמרה.
את עונת 2021/2022 לראשונה מאז 2003, דינמו פתחה עם שלושה ניצחונות ברציפות וספגה תבוסה אחת בלבד בשישה מחזורים — מאחמט גרוזני הצ'צ'נית במחזור הרביעי (1:2).
דינמו גם הוליכה את הטבלה לאחר הניצחון על אורל במחזור החמישי (1:0), אך בסופו של דבר ירדה למקום שני.
באותה עונה, סנדרו שוורץ הוכתר שלוש פעמים למאמן החודש בליגה, כולם בעונת 2021/2022. בפעם הקודמת שדינמו יצאה לפגרת חורף באחד משלושת המקומות הראשונים הייתה בעונת 2014/15, אבל אז סיימה לבסוף במקום הרביעי, בפער של 10 נקודות מהמקום השלישי.
בתום עונת 2021/2022 סיימה במקום השלישי.
בפברואר 2022 הבנק השיב את מניות השליטה במועדון חזרה לאגודת דינמו בשל הסנקציות המערביות שהוטלו עליו על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה.
במאי 2022 העפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל 2021/2022, אך הפסידה 2:1 ליריבתה המושבעת ספרטק.
יושב ראש הקבוצה1989–1990 ולדימיר פילגואינשיא1991–1992 ואלרי סיסוייב1993–1997 ניקולאי טולסטיךמנכ"ל1998 ניקולאי טולסטיךנשיא1999 ניקולאי טולסטיךמנכ"ל2000–2001 ניקולאי טולסטיך2002 ולדימיר אוליאנוב2002–2006 יורי זווארזין2006–2009 דמיטרי איוואנובנשיא2009–2012 יורי איסאייב2012–2013 גנאדי סולוביוב2013–2015 בוריס רוטנברגיושב ראש הקבוצה2015–2016 ואסילי טיטוב2016 ולדימיר פרוניצ'במנכ"ל2016–2018 יבגני מוראביוב2018–2019 סרגיי פיודורוב2019–2020 אנדריי מילקיןנשיא2021– יורי בלקין
האצטדיון הביתי של דינמו מוסקבה הוא VTB ארנה שנבנה במקומו של אצטדיון דינמו ההיסטורי בפארק פטרובסקי, שהכיל 36,540 מקומות ישיבה.
האצטדיון החדש נחנך בדצמבר 2018 ומכיל 25,716 מושבים.
אף על פי שלא זכה באליפות הליגה במשך שלושים שנה, למועדון עדיין יש קהל אוהדים נרחב המגיע למשחקיו.
במשך כעשור משנת 2009 עד 2019 הקבוצה אירחה את משחקי הבית שלה בארנה חימקי המכיל 18,636 ושימש את הקבוצה עד לחניכת VTB ארנה.
בסיס האימונים של הקבוצה הוא "נובוגורסק-דינמו" שבמחוז מוסקבה, שנבנה על ידי VTB בשנים 2003–2008 ונחנך ב-14 במאי 2008. שטחו מגיע ל-6 הקטר וכולל 3 מגרשי כדורגל, שניים מהם בעלי חיפוי טבעי ואחד עם דשא מלאכותי.
בצמוד לו ישנו מתחם אירוח בן 24 אלף מ"ר ובו 70 חדרי שינה, 2 מסעדות, מרכז רפואי ומרכז שיקום, סאונות, מרחצאות ובריכות שחייה.
במקום גם מגרש חנייה עבור 50 כלי רכב.
דינמו הפעילה בעבר קבוצת בת בשם דינמו-2 מוסקבה שהתקיימה בשנים 1986–1998 ובשנים 2016–2017. היא התמודדה בליגה הסובייטית השנייה, בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובליגה הרוסית השלישית, כשהישג השיא הוא מקום רביעי בליגה השנייה, בעונת 2016/2017. בעונת 2020 הוקמה מחדש ומתמודדת בליגה המקצוענית.
בשנים 1992–2001 התקיימה קבוצה בשם דינמו-D שהתמודדה אף היא בליגה השנייה והשלישית.
הישג השיא שלה היה בעונת 1998 כשסיימה במקום השלישי בליגה השנייה.
בתקופה הסובייטית דינמו נתמכה על ידי המשטרה ומשרד הפנים.
לאחר התפרקות ברית המועצות, אגודת דינמו אימצה את המועדון והפכה לבעלים שלו אך מרבית ההכנסות הגיעו מספונסרים זרים כמו חברת Parmalat, ששימשה כספונסר הקבוצה.
בשנת 2004 האגודה העבירה 70% ממניות המועדון לידיו של אלכסיי פידוריצ'ב, בשל פשיטת רגל של האגודה.
פידוריצ'ב השקיע 200 מיליון אירו במועדון שסייעו לנהל מסע רכש של שחקנים פורטוגזים רבים.
בקיץ 2006 אגודת דינמו חתמה על הסכם עם VTB למכירת 60.9% ממניות הקבוצה לידיהם.
הבנק, שנמצא בבעלות המדינה, החליט להשקיע בשיפוץ אצטדיון דינמו הישן ותכנן להשקיע מיליארד דולר בפרויקט בניית VTB ארנה.
בתחילת 2008 נחתם חוזה השקעות לפיתוח המתחם הסובב את האצטדיון לצורך הקמת מרכז מסחרי.
באותה שנה תקציב המועדון עמד על 41 מיליון דולר.
ב-2009 הבנק כבר החזיק ב-75% ממניות המועדון ולאחר שבוריס רוטנברג חדל מלהשקיע כספים במועדון ב-2015, VTB הודיע על כוונתם לרכוש את שאר מניות המועדון המוחזקות בידי אגודת דינמו.
בסוף 2016 אגודת דינמו הסכימה למכור את כל החזקותיה בקבוצה ל-VTB תמורת מחיר סמלי של רובל אחד.
נכון לשנת 2020 תקציבה השנתי עומד על 60 מיליון אירו.
דינמו מוסקבה היא קבוצת כדורסל לגברים מהעיר מוסקבה, רוסיה המתמודדת בליגת הכדורסל החובבנית של מוסקבה.
בשיאו המועדון זכה בשתי אליפויות ברית המועצות (1937, 1948), בגביע יול"ב (2006) והעפיל שלוש פעמים לגמר אליפות רוסיה בכדורסל גברים (בשנים 1995, 1996, 2005) ובמשך שנים היווה יריב מר לקבוצת הכדורסל צסק"א מוסקבה.
צבעי המועדון המסורתיים הם לבן וכחול.
המועדון נוסד ב-1923, בין המועדונים הוותיקים ביותר בברית המועצות.
בתחילה המועדון נתמך על ידי ה-גה-פה-או, המשטרה החשאית של ברית המועצות.
לכן זוהה המועדון עם המשטרה למשך שנים, לעומת היריבה העירונית צסק"א מוסקבה, שזוהתה עם הצבא האדום.
המועדון התפרסם במהירות גם מחוץ לברית המועצות בזכות הצלחותיו בענפי הכדורגל, כדוריד, הוקי קרח והכדורסל.
במהלך שנות ה-40 וה-50 השתייכה דינמו לצמרת הכדורסל הרוסי, ויחד עם שתי הופעות בגמר גביע ברית המועצות הייתה לאחת הקבוצות הטובות בברית המועצות.
למרות זאת הקבוצה לא הצליחה להגיע להישגים מרשימים בשנות ה-60 וה-70. כישלון הקבוצה צורם עוד יותר על רקע הצלחות שחקניה בנבחרת ברית המועצות באותן שנים.
הקבוצה חזרה להצליח בשנות ה-90 כשהעפילה לחצי גמר גביע המחזיקות ב-1991, בו הפסידה לאלופה הנכנסת, פאוק סלוניקי.
הקבוצה הופיעה בגביע קוראץ' מספר פעמים, והעפילה לחצי גמר גביע ספורטה, בו הפסידה למי שגם זכתה בטורניר, טאו ויטוריה.
עונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגה האירופית, אך לאחר הופעה זו (ובעקבותיה) נעלמה מהצמרת האירופית והתפרקה עקב בעיות כלכליות.
בשנת 2001 קמה דינמו מחדש, בעזרת תמיכתה של אגודת הספורט דינמו.
דינמו שיחקה בליגה השנייה, וכבר בעונתה הראשונה סיימה במקום הראשון וחזרה לליגת העל.
המועדון נקלע שוב לקשיים כלכליים, אך אגודת דינמו ומנהלה ויקטור זכארוב נרתמו לעזרתה והצילו את הקבוצה מקריסה נוספת.
לאחר מכן נתמנה מאמנה לשעבר של הקבוצה יבגני גומלסקי (אחיו של המאמן האגדי אלכסנדר גומלסקי) לנשיא הקבוצה.
הקבוצה סיימה את 2002/03 במקום השישי, ובעונת 2003/04 העפילה לחצי גמר הליגה הרוסית.
דינמו המשיכה להתקדם והשקיעה כספים רבים כדי להגיע להצלחה של היריבה הגדולה צסק"א, והחתימה שחקנים מצמרת הכדורסל האירופי כמו מירסאד טורצ'אן, לין גריר, לזארוס פאפאדופולוס וכמה שחקנים מנוסים כמו אריאל מקדונלד, טרייג'ן לנגדון, קשישטוף לברינוביץ' ואנדריי פטיסוב.
ב-2004/05 הקבוצה שהייתה מועמדת לזכייה בגביע יול"ב בזכות הסגל הנוצץ, הודחה באופן מפתיע כבר בשמינית הגמר על ידי קבוצת המופארם ורסאץ' הסרבית.
לאחר ההדחה המפתיעה המשיכה דינמו להחתים שחקנים מנוסים במסגרות האירופיות, כמו מיירה צ'טמן, האנו מוטולה ואנטוניס פוטסיס, הפעם גם לצד מאמן מנוסה בדמותו של דושאן איבקוביץ'.
לבסוף הצליח המועדון לזכות בתואר האירופי הראשון שלו, גביע יול"ב בשנת 2006.
לקראת עונת 2009/2010 התקבלה החלטה עקרונית שהמועדון יתבסס על שחקנים רוסים בלבד.
בעונת 2010/2011, דינמו הייתה מעשר מייסדות ליגת הכדורסל המקצוענית ואולם סיימה את העונה באחד משני המקומות האחרונים בליגה ומינהלת הליגה הרוסית החליטה בהחלטה היסטורית להדיח את הקבוצה לליגה השנייה.
הסיבה העיקרית שנידונה בישיבת המינהלת הייתה החובות הגדולים שאליהם נקלע המועדון וחוסר יכולתו של המועדון להעמיד תקציב ראוי לליגה, כמו גם תוצאות הישגיה בליגה.
בשל מצבו הפיננסי של המועדון בעונת 2011/12 השתתף רק הרכב העתודה של המועדון והוא שיחק בליגה השלישית של רוסיה.
בעונת 2015 דינמו העפילה אומנם לגמר הגביע הרוסי בכדורסל אך הפסידה לקבוצת נובוסיבירסק מסיביר ובשנת 2016 כבר חדלה הקבוצה מלתפקד בפועל בשל העדר מימון והיא פורקה סופית.
עד לפירוקה נשיא הקבוצה היה יבגני גומלסקי ומאמנה בעבר היה דייוויד בלאט הישראלי עד מעברו למכבי תל אביב.
בשנת 2018 הקבוצה הוקמה מחדש והיא התמודדה תחילה בליגת הכדורסל המוסקבאית ולאחר מכן בליגה החובבנית בכדורסל (ABL).
לרשימה המלאה ראו כדורסלני דינמו מוסקבה.
אליפות ברית המועצות בכדורסל / אליפות חבר המדינות בכדורסל / אליפות רוסיה בכדורסל גברים
גביע ברית המועצות בכדורסל / הגביע הרוסי בכדורסל
מועדון ההוקי קרח המאוחד "דינמו מוסקבה" נוסד ב-1946 כאשר את השם מועדון הוקי מאוחד קיבל ב-30 באפריל 2010 בעת שהתאחד עם מועדון ההוקי אם.וה.דה בלאשיחה מוסקבה.
הקבוצה מתמודדת בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
דינמו זכתה 10 פעמים באליפויות המדינה: ארבע פעמים באליפות ברית המועצות (1947, 1954, 1990-1991) פעם אחת באליפות חבר המדינות העצמאיות (1992), ארבע פעמים באליפות רוסיה (1993, 1995, 2000, 2005) ושתי זכיות רצופות באליפות ליגת ההוקי הקונטיננטלית ב-2012 ו-2013. הישג השיא של הקבוצה הוא הזכייה בגביע אלופות אירופה בהוקי קרח ב-2006.
משנת 2015 מארח את משחקי הבית ב-VTB ארנה, כשקודם לכן במשך 15 שנה אירחה את משחקיה בארנה לוז'ניקי, שבמתחם האולימפי לוז'ניקי.
תולדות קבוצת ההוקי קרח דינמו מוסקבה שזורה עמוק בתולדות ההוקי קרח הרוסי כולו.
דינמו היא קבוצת ההוקי קרח הרוסית היחידה שהשתתפה בכל העונות של אליפות ברית המועצות בהוקי קרח ובאליפות הרוסית.
דינמו זכתה באליפות ברית המועצות ב-1946, לאחר פתיחה חלשה שהלכה והייתה לאחת הטובות ביותר בתולדותיה, כאשר גברה 6:1 על יריבתה ספרטק מוסקבה, אלא שהתואר הבא שלה הגיע רק כעבור 7 שנים.
ב-1954, זכתה הקבוצה שוב באליפות המדינה ובשנים הבאות המשיכה להיות ממובילות טבלת האליפות, אך זכייה שלישית באליפות הגיעה רק כעבור 36 שנים: ב-1990, כשאנשי דינמו שברו את ההגמוניה בת 13 השנים של צסק"א מוסקבה.
משנת 1946 ועד לשנת 1974 מאמן הקבוצה היה ארקדי צ'רנישב.
בתחילת שנות ה-90 הקבוצה החלה לצבור תארים מחדש.
בתקופת 1990-1996 היא זכתה באליפות 5 פעמים ופעמיים הגיע למקום השני.
לאחר עונת 2009/2010 הקבוצה נכנסה לקשיים כלכליים ולא היה ברור איך היא תשרוד.
בסופו של דבר סוכם על איחודה עם קבוצה אחרת שגם הייתה בבעלות משרד הפנים הרוסי ונוהלה שנים על ידי יוצאי מערכת המשטרתית והביון כמו למשל מיכאיל טיטוב שהיה גם שחקן המועדון לשעבר.
המועדון החדש הוכרז כיורש של קבוצת דינמו ההיסטורית.
ב-2012 הקבוצה זכתה בגביע גגארין אחרי ניצחון 3:4 בסדרת הגמר על אוונגרד אומסק.
החל מעונת 2018/2019 הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל פארק VTB ארנה.
דינמו פתחה את עונת 2021/2022 עם 6 ניצחונות רצופים במה שמהווה לשיא מאז עונת 1993, אז היו לה 8 ניצחונות רצופים.
בעונת 2024/2025 העפילה לרבע גמר גביע גגארין.
אלופת ברית המועצות / חבר המדינות / רוסיה
גביע החטיבה המערבית של KHL
הטורניר הבינלאומי בחסות העיתון "סובייטסקי ספורט"
ארקדי צ'רנישב - שחקן ומאמן ראשי במשך כ-30 שנים.
דינמו ברסט (בבלארוסית: Футбольны клуб "Дынама-Брэст") היא קבוצת כדורגל מהעיר ברסט ליטובסק שבבלארוס, המשחקת בליגת העל הבלארוסית בכדורגל.
הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות ליגת העל הבלארוסית בכדורגל (2019), שלוש פעמים בגביע הבלארוסי (2007, 2017, 2018) ופעמיים בטורניר הסופרקאפ הבלארוסי (2018, 2019, 2020).
הקבוצה נמצאת בבעלות חברת Sohra overseas מאיחוד האמירויות הערביות וחתומה על הסכם חסות עם חברת התעופה בלאוויה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1960 בשם "ספרטק ברסט" ובעונת 1969 העפילה לשלב 16 האחרונות ב.
בשנת 1972 שונה שם הקבוצה ל"בוג ברסט", על שם נהר הבוג המערבי.
אך בשנת 1976 שונה שמה שוב והיא נקראה "דינמו ברסט".
היא השתתפה עונה אחת בליגת המשנה הסובייטית כשבמרבית השנים בתקופה הסובייטית התמודדה ב.
לאחר התפרקות ברית המועצות התמודדה בליגת העל הבלארוסית בכדורגל, אך לא הצליחה לזכות באף תואר לאומי, עד לשנת 2007, כשזכתה לראשונה בגביע הבלארוסי, שבמשך עשור היה לתואר היחיד של הקבוצה.
דינמו ברסט הופיעה לראשונה במפעל אירופי בעונת 2007/08 בסיבוב המוקדמות הראשון של גביע אופ"א, בו היא פגשה את ליאפייס מטאלורגס הלטבית.
המשחק הראשון נגמר בתוצאה 1-1 והמשחק השני נגמר בתוצאה 1–2 לליאפייס מטאלורגס, שהעפילה לשלב הבא.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 דינמו הייתה מועדון בחובות ובשל קשיים פיננסיים, בעונת 2015, לא שולמו משכורות לשחקנים במשך מספר חודשים, עשרה משחקני הקבוצה תבעו את הקבוצה וזכו בתביעה המשפטית.
לקראת עונת 2016 היה חשש שהקבוצה לא תוכל להתמודד בליגת העל, אך בסיוע רשויות העיר ברסט, הצליחו לכסות חלק מחובות המועדון והקבוצה לא ירדה ליגה.
בקיץ 2016 המועדון נרכש על ידי חברת Sohra Overseas, הרשומה באיחוד האמירויות הערביות.
בהמשך נודע כי החברה נמצאת בבעלות האוליגרך אלכסנדר זייצב, יליד מחוז ברסט.
בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הבלארוסי.
ב-2018 זכתה בסופר קאפ הבלארוסי.
ב-15 במאי 2018 חתם דייגו מראדונה על חוזה לאימון הקבוצה למשך שלוש שנים והיה אמור לשמש גם כנשיא הקבוצה לאחר רכישת 20% מהשליטה בה.
הוא נכנס לתפקידו לאחר סיום מונדיאל 2018. אך עזב זמן קצר לאחר מכן.
במרץ 2020 זכתה גם ב אחרי שגברה 2:0 על שחטיור סליהורסק והעפילה גם לגמר הגביע הבלארוסי בכדורגל, אך הפסידה לבאטה בוריסוב, כשספגה שער בדקה 120', בתוספת הזמן.
הקבוצה השתתפה בשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות בעונת 2020/2021 והעפילה לשלב המוקדמות השלישי אחרי שגברה 6:3 על אסטנה ועל סרייבו 2:1.
בעונת 2022, הקבוצה התקשתה לשחזר את הישגיה: היא הודחה בשלב שמינית גמר הגביע והתמקמה בתחתית טבלת הליגה, כשהיא בסכנת ירידה לליגה הראשונה.
הקבוצה החלה להתחרות במפעלים האירופיים לראשונה בשנת 2007.
עונה טורניר שלב יריבה משחק בית משחק חוץ תוצאה כוללת,העפלה לשלב הבא2007/08גביע אופ"אסיבוב המוקדמות הראשון ליאפייס מטאלורגס1:21:12:32017/18הליגה האירופיתסיבוב המוקדמות השני ריינדורף אלטאך0:31:11:42018/19הליגה האירופיתסיבוב המוקדמות השני אטרומיטוס4:31:15:4סיבוב המוקדמות השלישי אפולון לימסול1:00:41:42020/21ליגת האלופותסיבוב המוקדמות הראשון אסטנה6:3סיבוב המוקדמות השני סרייבו2:1סיבוב המוקדמות השלישי מכבי תל אביב0:1הליגה האירופיתפלייאוף לודוגורץ ראזגרד0:2
הקבוצה מארחת את משחקיה בקומפלקס הספורט המחוזי "ברטסקי", שמשמש בעיקר לאירוח תחרויות אתלטיקה.
האצטדיון מכיל 10,169 מושבים והוקם בשנת 1937. בשנת 1996 בוצע שיפוץ מקיף שנמשך עד 2005וכלל בניית כר דשא, 3 יציעים וטבעת לתחרויות אתלטיקה.
בשנת 2005 נבנה היציע המערבי.
הנהלת הקבוצה מתכננת בניית אצטדיון חדש בעל תכולה של 30,000 מושבים וחניכת אקדמיה על שמו של דייגו מראדונה.
מועדון כדורסל הנשים דינמו מוסקבה הוא מועדון כדורסל הנשים ששייך לאגודת הספורט דינמו מוסקבה.
הוא מהמוערכים ביותר בתולדות ברית המועצות וברוסיה כיום.
הקבוצה אף זכתה בגביע היורוקאפ ב-2007 ומתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורסל נשים.
הוקמה ב-18 באפריל 1923 בדומה למקבילתה - קבוצת הכדורסל לגברים של דינמו מוסקבה.
המועדון היה הקבוצה החזקה בברית המועצות עד לסוף שנות ה-50.
בעונת 2010/2011 הקבוצה הפסידה בשלב שמינית גמר היורוקאפ לקבוצת אליצור רמלה.
בשנים 2013, 2014 זכתה שוב ביורוקאפ לנשים.
בעונת 2016/2017 סיימה במקום הרביעי באליפות רוסיה.
דינמו בוקרשט (ברומנית: Club Sport Dinamo București) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר בוקרשט.
הקבוצה הצליחה ליצור יציבות לאורך השנים וזכתה 22 פעמים באליפות רומניה, וגם השיגה תוצאות ראויות לציון במפעלים אירופאים.
עם זאת, באמצע שנות ה-90, עקב חוסר תמיכה תקציבית מהמועדון האם "דינמו" ועם התחזקותם של מספר קבוצות בליגה, כגון: אססופט פלוישט, אטלסיב סיביו וכדומה, הקשו על הקבוצה להמשיך את רצף האליפויות.
בעונת 2009/10 השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית ולא עברה את שלב הבתים.
בסיום עונת 2009/10 נשרה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת .
הקבוצה מארחת בהיכל דינמו, ששופץ והורחב בשנת 2012, המכיל 2,500 מקומות.
דינמו באסקט סאסארי (באיטלקית: Dinamo Basket Sassari) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר סאסארי שבאי סרדיניה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל וביורופקאפ.
הקבוצה נוסדה ב-1960 על ידי סטודנטים מקומיים מ"תיכון אזוני", ושיחקה שנים רבות בליגות הנמוכות.
בסיום עונת 2002/03 העפילה לליגה דואה (הליגה השנייה).
ובסיום עונת 2009/10 העפילה לליגת העל (סרייה א').
בעונתה הראשונה בליגת העל, 2010/2011, סיימה במקום השישי והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לאולימפיה מילאנו.
בעונתה השנייה (2011/2012) סיימה במקום הרביעי ונעצרה בחצי גמר הפלייאוף על ידי מונטפסקי סיינה.
בעונת ערכה הקבוצה את הופעות הבכורה שלה באירופה, כשהשתתפה לראשונה ביורוקאפ.
בעונת 2013/2014 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע האיטלקי בכדורסל לאחר ניצחון 73–80 על מונטפסקי סיינה, ובעונת 2014/2015 זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות ובאליפות לראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה בסדרת הטוב מ-7 את פלקנסטרו רג'אנה.