tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעת שיצרה יפן קשר ראשון עם העולם המערבי במאה ה-16, נקרא האזור בפי המלחים המערביים "מדינת ג'ושו".
מחוזות אלה היו ידועים בנאמנותם לשוגונות טוקוגאווה, והמון של המשפחה מתנוסס מעל מבנים ציבוריים.
בראשית המאה ה-20 הקים חלוץ התעופה היפני נקג'ימה צ'יקושי ממחוז גונמה את מפעל המטוסים נקג'ימה.
בשנות ה-30 החל המפעל לייצר מטוסים עבור הצי הקיסרי היפני, בהם המטוס המוביל נקג'ימה B5N.
כיום המפעל מייצר מנועים עבור רכבי סובארו.
ארבעה מראשי ממשלת יפן נולדו במחוז גונמה: טקאו פוקודה, יסוהירו נקסונה, קייזו אובוצ'י ויאסואו פוקודה.
מחוז גונמה הוא אחד משמונה מחוזות ביפן שאין להם גישה לים, והוא ממוקם בחלק הצפון-מערבי של מישור קאנטו.
מרבית משטחו של המחוז הוא הררי, מלבד המרכז ודרום-מזרח, שהם גם האזורים המאוכלסים ביותר.
מצפון שוכנים המחוזות ניאיגטה ופוקושימה, במזרח נמצא מחוז טוצ'יגי, במערב נאגנו, ובדרום מחוז סאיטאמה.
מחוז גונמה הוא הררי ברובו, ובשטחו נמצאים ההרים אקאגי, הרונה, מיוגי, ניקו-שיראנה, ואסאמה.
הנהרות טונה, אגצומה וקראסו חוצים את המחוז.
בסך הכל, מוקדשים 14% מכלל שטח המחוז לפארקים לאומיים.
מכיוון שמחוז גונמה נמצא בלב הונשו, ישנם הבדלים משמעותיים בטמפרטורות בין החורף לקיץ, וכך גם בכמות המשקעים.
בחורף נושבת רוח קרה מים יפן, ומביאה שלג למחוז ניאיגטה.
הרוח נושאת את העננים לפנים הארץ, אך רכס הרי אצ'יגו חוסמים את העננים ולכן הרוח שמגיעה לגונמה היא קרה ויבשה.
התעשיות המודרניות של גונמה כוללות ייצור ציוד אלקטרוני וציוד תחבורה, בהם מפעל סובארו באוטה, ואזורי התעשייה מרוכזים באזור המזרחי של המחוז, הקרוב ביותר לטוקיו.
בנוסף, ישנן גם תעשיות חקלאות ומשי.
גוני מרדור-בירן (27 בספטמבר 1953 – 1 במאי 2016) הייתה שדרנית רדיו, מגישה וסופרת ישראלית.
נחשבה כאחת המגישות הבולטות בגלי צה"ל ובקול ישראל.
גוני מרדור נולדה בשם עגניה מרדור, בתם של לאה ומוניה מרדור, מבכירי "ההגנה" ומי ששימש כמנכ"ל הראשון של רפא"ל.
מרדור הייתה מגישה וקריינית בגלי צה"ל.
הגישה גם את "יומן הערב".
כן הגישה את התוכנית "הכל דיבורים" ברשת ב'.
בשנת 2006 הצטרפה לרדיו ללא הפסקה, והגישה את "שש בערב עם גוני מרדור" - יומן אקטואליה וחדשות לסיכום אירועי היום וב-2010 את התוכנית "חמש בערב".
כמו כן כתבה במגזין את.
מלבד פועלה כשדרנית ומגישה, כתבה מרדור כמה ספרים, ובהם ספרי ילדים הקרויים על שמות בנותיה: "מלאך הקסם של דנה", שעסק בקשיי ההירדמות של ילדים, ו"ענת קיץ חורף", על העצמאות שרכשה בתה הפעוטה בהתלבשויות הבוקר.
בשנת 2002 יצא לאור ספר שירה שלה, "פרקי מסע לשום מקום", על ידי הוצאת הקבוץ המאוחד.
בעלה הראשון של מרדור היה רוני סביר, ששימש כתב בקול ישראל.
לאחר גירושיה, נישאה לעורך הדין שרגא בירן אך התגרשה גם ממנו.
גוני מרדור נפטרה בגיל 62 ממחלה קשה.
היא הובאה למנוחות בבית העלמין בכפר שמריהו והותירה אחריה שתי בנות.
מלאך הקסם של דנה, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשמ"ז 1987
ענת, קיץ וחורף, הוצאת מסדה, גבעתיים, 1989
פרקי מסע לשום מקום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, בני ברק, 2002
גונן שרון (נולד ב־22 במרץ 1967) הוא פרופסור לארכאולוגיה פרהיסטורית במכללה האקדמית תל חי.
הוא יסד את המעבדה לפרהיסטוריה במכללה האקדמית תל חי ועומד בראשה.
עיקר עבודתו הארכאולוגית מתרכזת בחפירת אתרים פרהיסטוריים לחופו של הירדן העליון במוצאו דרומה מעמק החולה באזור גשר בנות יעקב.
מחקריו עוסקים בתקופה הפלאוליתית של עמק החולה, בחקר טכנולוגיות קדומות ובמיוחד כלי האבן מהאתרים העתיקים, בארכאולוגיה ניסויית, בשחזור אורחות חייו של האדם וסביבתו ובאבולוציה של האדם.
שרון נולד ב-1967 בקיבוץ אשדות יעקב איחוד.
הוא למד באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים בשנת 1996 תואר ראשון בארכאולוגיה ופילוסופיה.
את התואר הראשון ואת עבודת הדוקטורט שלו עשה בהנחיית פרופסור נעמה גורן-ענבר.
עבודת המאסטר שלו עסקה בטכנולוגיה של ייצור כלי בזלת קדומים באתר האשלי גשר בנות יעקב.
עבודת הדוקטורט שלו בנושא תעשיות נתזים גדולים באשלית: טכנולוגיה, כרונולוגיה, תפוצה ומשמעות (אושרה בשנת 2007) הגדירה שלב חדש בטכנו-קומפלקס האשלי (התקופה הפלאוליתית התחתונה) בו יוצרו הכלים הדו-פניים (אבני יד וקופיצים), המאפיינים את התרבות האשלית, על נתזים גדולים.
עבודת הדוקטורט פורסמה כספר בהוצאת Archaeopress :
בשנת 2010 נקלט שרון כחבר סגל במכללה האקדמי תל חי בה הוא מלמד בחוגים ללימודים רב תחומיים, מדעי התזונה ובתוכנית לתואר שני בלימודי גליל.
בשנת 2016 מונה שרון לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2024 מונה שרון לדרגת פרופסור מן המניין.
שרון השתתף בין השנים 1995–1997, בחפירות האתר האשלי גשר בנות יעקב.
ומחקריו עסקו בעיקר בטכנולוגיה ואורחות המחיה של האדם בתרבות האשלית.
בין השנים 2007 ל-2014 ניהל שמונה עונות חפירה ב (התקופה הפלאוליתית התיכונה) במוצא נחל מחניים לירדן (NMO).
שכבות האתר, לגדתו המזרחי של הירדן במוצאו דרומה מעמק החולה, מתעדות תחנות חניה קצרות של ציידי שור הבר לחופו של אגם החולה הקדום.
בין השנים 2021-2014 ניהל שרון את החפירה באתר האפיפלאוליתי מדרגות הירדן (JRD), השוכן גם הוא בגדת הירדן מצפון לגשר בנות יעקב.
באתר התקיימה פעילות דייגים לחופו של אגם החולה הקדום בין 20 אלף ל-11 אלף שנים לפני זמננו.
בשנת 2022 שרון חידש את פרויקט החפירות באתר האשלי בגשר בנות יעקב.
החל בשנת 2012 חוקר שרון את שדה הדולמנים של שמיר, השוכן ליד קיבוץ שמיר, בעקבות התגלית של חריטות הסלע בתקרתו של חדר הקבורה בדולמן ענק (דולמן 3).
המחקר הוליך לזיהויו של דולמן מטיפוס חדש שטרם תואר בלבנט.
ייחודו בגודלו החריג, קוטרו של גל האבנים המקיף אותו מעל לעשרים מטרים ומשקלה של אבן הכיסוי מוערך בכחמישים טונות, במורכבותו ובחריטות על תקרתו.
זו היא אומנות הסלע הראשונה שתוארה מדולמנים ב.
פרויקט החפירות והסקר בשדה הדולמנים בשמיר מתבצע בשיתוף רשות העתיקות והאוניברסיטה העברית בירושלים.
שרון מכהן החל מ-2012 כאוצר מוזיאון האדם הקדמון בקיבוץ מעיין ברוך המוקדש לפרהיסטוריה של עמק החולה וממונה על האוסף הענק שהקים אמנון אסף, מייסד המוזיאון, ובו ממצאים בעלי חשיבות עולמית מחפירות פרהיסטוריות ועשרות שנים של סקרים בעמק החולה.
ספרים, ועריכה של גיליונות מיוחדים
מאמרי סינתזה על הפרהיסטוריה הקדומה בלבנט
מאמרים על אתרי נהר הירדן
גוניאופוליס (שם מדעי: Goniopholis) הוא סוג נכחד של דמוי-תנין מתור היורה והקרטיקון.
מאובני תנין זה נמצאו באירופה (כולל בפורטוגל ואנגליה) ובאפריקה.
יצור זה הגיע לאורך ודמה לתנינים המודרניים, אך לא היה שייך לאותה סדרה.
הוא היה בעל גולגולת משולשת שפנתה מעלה עם שיניים חרוטיות חזקות שעזרו לו לתפוס טרף חלקלק.
הרגליים היו ארוכות יותר מהתנינים המודרניים והיו לו לוחיות שריון על גבו.
היצור הותאם לחיים במים אך גם יכל לנוע היטב ביבשה, בעזרת רגליו הארוכות.
כנראה שהוא ניזון בעיקר מדגים, אך גיוון בחולייתנים קטנים וחסרי-חוליות (כגון סרטנים).
הוא שחה לצד תנינים נוספים כמו הסרקוסוכוס.
יצור זה תואר על ידי החוקר ריצ'רד אוון ב-1841.
התגלו 4 מינים שונים של יצור זה, הראשון שבהם התגלה ב-1841:
בנוסף למינים אלה התגלו שיניים בברזיל של המין G.
paulistanus, אך מעריכים שמדובר בטקסון מוטל בספק של דמוי-תנין לא ברור.
מין נוסף מברזיל - Goniopholis hartti, הועבר לסוג התנינאי הענק סרקוסוכוס, שכנראה שחה לצד תנינים אלה.
מאובנים ששויכו לתנין בתאילנד הועברו לסוגים: סונוסוכוס, Nannosuchus, Anteophthalmosuchus וHulkepholis.
הגוניאופוליס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור לצד סרקוסוכוס.
גונן אוסישקין (נולד ב-19 באוגוסט 1967) הוא טייס קרב ומנהל ישראלי, מנכ"ל חברת התעופה אייר חיפה.
שימש מנכ"ל חברת התעופה אל על מפברואר 2018 עד ינואר 2021.
אוסישקין נולד בברית המועצות ועלה לישראל בהיותו ילד.
אמו אירינה אוסוסקין היא מפתחת "שיטת אירה" לריפוי.
היה נשוי במשך 18 שנים לסופרת מיכל שלו.
שירת כטייס קרב על מטוסי F-16 בחיל האוויר.
לאחר שירותו בצה"ל כיהן כמנהל ב"מעבדות חרמון".
את עבודתו באל על החל אוסישקין בשנת 2004. בין היתר שימש כטייס בצי מטוסי בואינג 400–747 ולאחר מכן כיהן בתפקידים ניהוליים שונים במשך 12 שנים, מתוכן 10 שנים בחטיבת מסחר, לרבות ראש אגף תכנון מסחרי, רשת הנתיבים לו"ז (שיבוץ המטוסים לטיסות) וניהול הכנסות (2011–2014).
באוקטובר 2014 מונה למנהל האסטרטגיה, תכנון וארגון (תוא"ר) באל על.
בינואר 2017 מונה לסמנכ"ל מסחר וקשרים תעופתיים בחברה.
במסגרת תפקידו הוביל, יחד עם גורמים נוספים בחברה, את תהליך ההצטיידות הגדול בתולדות אל על של מטוסי הדרימליינר.
לתפקידו כמנכ"ל אל על נכנס בפברואר 2018.
באוקטובר 2020 הודיע על פרישתו מתפקידו כמנכ"ל "אל על".
הוא סיים את תפקידו בחודש ינואר 2021.
בשנת 2023 הקים יחד עם ניר צוק וקבוצת שותפים את חברת התעופה אייר חיפה והוא מכהן כמנכ"ל החברה.
לאוסישקין תואר ראשון בכלכלה וניהול ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
גונילה קנוטסון (בשוודית: Gunilla Knutsson; 14 בנובמבר 1940 - 3 בפברואר 2025) הייתה דוגמנית, שחקנית וסופרת שוודית.
קנוטסון נולדה במחוז סקונה, ב-1961 נבחרה למיס שוודיה ועלתה לחצי הגמר של תחרות מיס תבל באותה השנה.
היא השתתפה כדוגמנית במשחק הטלוויזיה "Say When!".
מ-1967 ועד 1973 הופיעה בפרסומות של מוצרי הטיפוח של המותג "Noxzem" הנמצא בבעלות יוניליוור.
ב-1968 שיחקה בפרק של הסדרה "Premiere" ששודרה ב-CBS.
ב-1970 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Gidget Grows Up".
תמונתה הופיעה על גיליון דצמבר 1970 של מגזין לייף.
ב-1979 פורסמה כתבה אודותיה בעיתון "The Beaver County Times" בה סיפרה אודות חייה כאישה נשואה ומנהלת.
היא פרסמה שני ספרים, "יופי ובריאות בדרך הסקנדינבית" שיצא ב-1969, ו"ספר המסר של גונילה קנוטסון" שיצא ב-1972.
בשנות התשעים היא עבדה כטועמת יינות ועסקה בחינוך גופני בבית ספר יסודי במנהטן.
גוני יהודאי-מירון (נולדה בשנת 1977) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה (1993) במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי, שותפה לשיאי ישראל בעבר במשחי שליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי וזוכת 3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד מהמכביה (1993).
לאחר הפרישה משחייה הפכה לפיזיותרפיסטית.
יהודאי התאמנה בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה בקבוצת הפועל ירושלים.
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה יהודאי ב-5 מדליות אישיות, 2 זהב ו-3 כסף.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.17 דקות, לפני עינת גבאי ממכבי חיפה (1:02.46 דקות) ושירה בש מהפועל נהריה (1:03.67 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:17.46 דקות, לפני טלי אנגולץ חברתה לקבוצת הפועל ירושלים (5:21.84 דקות) ומיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל.
מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.90 שניות, אחרי קרן רגאל (28.04 שניות) ולפני יעל גוטהולף (29.04 שניות), חברותיה לקבוצת הפועל ירושלים.
במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.27 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:06.22 דקות) ולפני שירה גינצבורג מהפועל נתניה (1:08.84 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.75 דקות, אחרי סהר אלוני (2:26.87 דקות) ולפני מיכל צהרי.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה יהודאי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.48 דקות, אחרי ליסה מרטין (59.19 שניות) ואילנה קבדלו (1:00.54 דקות), שתיהן מארצות הברית.
בשנה זו סבל מכאב גב חזק שנבע משבר מאמץ ותזוזה של חוליה בג התחתון והיא נאלצה לפרוש משחייה.
בהמשך היא הפכה לפיזיותרפיסטית ונכון ל-2024 היא מנהלת את מכון הפיזיותרפיה במרפאת רמת אשכול בירושלים של שירותי בריאות כללית.
גונסאלו וייאר דל פראיילה (בספרדית: Gonzalo Villar del Fraile; נולד ב-23 במרץ 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר באלצ'ה מהלה ליגה בהשאלה מבדינמו זאגרב.
וייאר נולד במורסיה, ספרד ושיחק כנער במועדון הכדורגל אלצ'ה.
ב-4 בינואר 2015, בעודו בן 16 בלבד, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים הבוגרת של אלצ'ה, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה במסגרת הפסד הבית 3–0 לסנט אנדראו בליגה הספרדית השלישית.
ב-28 באוגוסט 2015, וייאר חתם בשורות ולנסיה עבור סכום של כ-175 אלף אירו והצטרף ישירות למחלקת הנוער של הקבוצה.
הוא התקדם לקבוצת המילואים של ולנסיה לפני עונת 18–2017, כשהוא הפך לשחקן הרכב של המאמן באותה התקופה, לובוסלב פנב, ואף זכה לכבוש את שער הבכורה שלו במדי העטלפים בניצחון הבית 1–4 ב-26 באוגוסט 2017.
ב-9 ביולי 2018, וייאר חזר לאלצ'ה, הפעם לקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה הספרדית השנייה.
את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ערך ב-18 באוגוסט במסגרת תיקו ביתי מאופס נגד גרנדה.
את שערו הראשון בקריירת הבוגרים שלו כבש ב-24 בנובמבר 2019, כאשר הוא היה אחראי לכיבוש השער השלישי של קבוצתו בתיקו החוץ 3–3 נגד מאלגה.
ב-29 בינואר 2020, וייאר יצא לראשונה בקריירה שלו מחוץ לגבולות ספרד, זאת מאחר שהוא חתם ברומא האיטלקית לחוזה של ארבע וחצי שנים.
רומא שילמה ארבעה מיליון אירו כדי להשלים את מעברו לשורותיה, כולל בונוס אפשרי של מיליון אירו אשר תלוי בביצועיו.
את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ערך ב-15 בפברואר כמחליפו של דייגו פרוטי בהפסד החוץ 2–1 לאטאלנטה.
ב-13 בינואר 2022 הושאל לחטאפה עד לסיום העונה.
ב-8 באוגוסט 2022 הושאל לעונה אחת לסמפדוריה.
ב-13 בינואר 2023 חזר לחטאפה בהשאלה עד לסוף העונה.
גונן בן יצחק (נולד ב-3 במרץ 1971) הוא עורך דין ופעיל חברתי ישראלי שלקח חלק במחאה נגד מתווה הגז ולוקח חלק במחאה נגד בנימין נתניהו ובמחאה נגד ההפיכה המשטרית, ממקימי תנועת קריים מיניסטר.
בעברו היה רכז בשב"כ, ואחד ממפעיליו של "הנסיך הירוק", מסעב חסן יוסף בנו של אחד ממייסדי חמאס, שייח' חסן יוסף ח'ליל.
בן יצחק נולד בשנת 1971 וגדל בנס ציונה.
אביו הוא תת-אלוף במילואים עוזי בן יצחק, ואמו רונית, מורה לזמרה, מקהלה ומוזיקה.
בשנת 1985 עברה המשפחה לארצות הברית לשנה במסגרת שירותו הצבאי של אביו.
גונן שירת בחיל הים, ולאחר שחרורו מצה"ל למד פסיכולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וסיים תואר ראשון.
הוא היה רכז שבט ומרכז הנהגת דרום של תנועת הצופים.
בשנת 1996 גויס לשירות הביטחון הכללי לתפקיד קצין מודיעין במגזר הערבי באזור רמאללה, וקיבל את הכינוי "קפטן לואי".
במסגרת תפקידו היה אמון בין היתר על גיוס והפעלת סוכנים וסיכול פיגועי טרור באזור.
בשנת 2002 מונה לממלא מקום רכז נפת רמאללה, ופיקד על אזור רמאללה במבצע חומת מגן.
במסגרת תפקידו הפעיל סוכנים בקרב חברים בארגוני הטרור, שהידוע בהם הוא מסעב חסן יוסף, בנו של אחד מראשי הנהגת חמאס, שייח' חסן יוסף ח'ליל, ואחד מבכירי סוכני השב"כ בתוך תנועת החמאס.
יחד עם חסן יוסף פעל למגר ולעצור את פעילותו הצבאית של חמאס הצבאי בגזרת רמאללה.
בן יצחק עמד מאחורי תפיסתו של המחבל שביצע את הפיגוע במחסום עין עריכ והיה מעורב גם במעצרו של מרואן ברגותי בשנת 2002. בן יצחק כתב את הפרק האחרון בספרו של מסעב חסן יוסף, "בן החמאס".
בן יצחק הועמד לדין משמעתי בחשד לעבירות כספים.
השופט עודד מודריק פסק שבן יצחק לא נטל כסף לכיסו וש"במעשי הנאשם אין אפילו אבק של שחיתות", אך יש בהם כישלון אישי בפן המנהלי בו נכשל ב"להט" הפעילות המבצעית שהסיטה את תשומת ליבו מן הנדרש ממנו מבחינה מנהלית.
בן יצחק ננזף נזיפה חמורה, פוטר מהשב"כ, ונאסר עליו לעבוד במשך שנתיים במשרד הביטחון, במשרד ראש הממשלה ובמשרד לביטחון פנים.
בשנת 2005 למד בן יצחק משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.
הוא סיים תואר שני במשפטים בהצטיינות מטעם אוניברסיטת תל אביב.
הוא שותף במשרד עורכי הדין בן יצחק מטרסו ושות', העוסק בתחומי המשפט המסחרי.
בן יצחק שימש כיועץ מקצועי לסרט "בית לחם" ולעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "פאודה".
בנובמבר 2022 הצטרף לצוות ערוץ דמוקרטTV.
בשנים 2023 - 2022, יצר סרט תיעודי "לאן נעלם ג'ורג' חליל" יחד עם יעל לביא ועודד טורי על סיפור היעלמותו של הסייען הלבנוני, ג'ורג' חליל שהיה מקור של יחידת המודיעין 504 ונעלם בשנת 1988.
בשנת 2015 הצטרף בן יצחק למאבק נגד מתווה הגז, ואף נעצר במסגרת הפגנה נגד מתווה הגז שנערכה מול משרד הממשלה.
ב-6 באוקטובר 2018 נעצר בבית שאן כשעצר את שיירת ראש הממשלה.
בשנת 2019 היה מעורב בהפגנות נגד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט.
בן יצחק חבר בתנועת "ישראל יקרה לנו" שנאבקת ביוקר המחיה בישראל.
בשנת 2020 הופיע ברשימת 100 האנשים המשפיעים בישראל של מגזין TheMarker.
בן יצחק הוא ממקימי תנועת "חוזה חדש" (התנועה ידועה בשמה: CRIME MINISTER) ומשמש היועץ המשפטי של התנועה.
הוא היה מעורב בהפגנות מול בית ראש הממשלה בירושלים וברחבי הארץ.
במסגרת המחאה ייצג מפגינים שנעצרו ומייעץ משפטית לארגוני המחאה השונים.
ב-18 ביולי 2020 נעצר לאחר שנשכב מתחת למכת"זית במטרה למנוע את פגיעת סילוני המים במפגינים.
בגין זאת הוגש נגדו ב-24 בנובמבר 2020 כתב אישום על התקהלות אסורה והפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו.
הוא הורשע בסעיף הפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו וזוכה בסעיף התקהלות אסורה.
במרץ 2024 ביטל השופט את הרשעתו והטיל עליו 500 שעות שירות לתועלת הציבור.
במרץ 2023 הגיש תלונה במשטרה נגד שרת ההסברה, גלית דיסטל-אטבריאן, בחשד לשוחד, משום שצייצה המלצה חמה על ערוץ "עכשיו 14".
בעקבות תביעת דיבה שהגיש נגדו בנימין נתניהו, הגיש בן יצחק תביעה שכנגד, נגד נתניהו, בנו יאיר ודוברו לשעבר טופז לוק.
גונן הוזכר בתצהיר שהגיש ראש השב"כ רונן בר, כאחד מפעילי המחאה המרכזיים שראש הממשלה נתניהו ביקש מבר לפעול נגדו במרץ 2023.
ב-2023 הקים יחד עם עורכת הדין גבי לסקי את מערך עוטף עצורים על מנת לסייע למפגינים נגד המהפכה המשטרית.
בנובמבר 2025 נתן בית המשפט, לבקשת בן יצחק, צו מניעת הטרדה מאיימת נגד פעיל הימין מרדכי דוד.
בשנת 2019 הצטרף למפלגת "ארץ חדשה" בהנהגת אלדד יניב, שבסופו של דבר לא התמודדה בבחירות לכנסת.
ב-10 בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הודיע על הצטרפותו למפלגת תל"ם – תנועה לאומית ממלכתית בראשות משה יעלון.
התנועה פרשה מהמרוץ ערב הגשת הרשימות.
בן יצחק נשוי ואב לארבעה ילדים.
גוניונדז (בפולנית: Goniądz; בבלארוסית: Го́нёндз Gónëndz; בגרמנית: Gonionds) היא עיירה השוכנת על גדות הבייבז'ה, מיובלי הנרב, במחוז מונקי שבפרובינציית פודלסיה בצפון-מזרח פולין.
לראשונה מוזכר יישוב בגוניונדז, במאה ה-14 (1358), ב-1382 הוענק האזור בידי דוכסי מאזוביה לאבירי המסדר הטבטוני, ונרכש מהם בחזרה כעבור עשרים שנה ב-1402. במקביל נמכר השטח לדוכס ליטא והדבר הוביל למחלוקת על השטח בין ממלכת פולין והדוכסות הגדולה של ליטא.
בהמשך הייתה העיר נחלתם של הנסיכים לבית רדזיוויל וקיבלה זכויות עיר במחצית המאה ה-16 (1547).
ב-1571 עברה העיר לידי זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין.
ב נחנך נמל סחורות על גדות הבייבז'ה, דרכו ייצאו סחורות לפרוסיה המזרחית, וכלכלת העיר התפתחה ושגשגה.
לקראת סוף המאה פעלו בעיר שבע טחנות קמח וכמה מבשלות בירה.
תקופת שגשוג כלכלי זה נקטעה בשתי מכות אנושות שהונחתו על העיר בזו אחר זו: הפלישה השוודית באמצע המאה ה-17 ומלחמת הצפון בראשית המאה ה-18. המלחמות הרסו רבים מבתי העיירה ודלדלו את האוכלוסייה, ואם לא די בכך, פרצה בעיר ב-1710 שרפה גדולה ובעקבותיה גם מגפה, ועברו שנים רבות עד לשיקומה.
חלוקת פולין השלישית, ב-1795, סיפחה את האזור לפרוסיה, וכעבור 12 שנה (1807) הועבר בחוזה טילזיט לידי האימפריה הרוסית.
סלילת דרכי תעבורה, שיקום הנמל והקמת מסילת הברזל באמצע המאה ה-19 חידשו את פריחתה הדמוגרפית והכלכלית של העיר.
במלחמת העולם הראשונה (1915–1918) הייתה העיר תחת כיבוש גרמני, גם לאחר תום המלחמה לא היה מעמדה ברור והיא שבה ונכבשה בידי צבאות מקומיים עד להכללתה ב-1920 בתחומי פולין העצמאית.
בעקבות המלחמה התמעט חלקה היחסי של האוכלוסייה היהודית בגוניונדז, ב-1921 נמנו בעיר 2,642 תושבים, 1506 מהם קתולים ו-1135 יהודים.
בראשית מלחמת העולם השנייה ובהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב נפלה העיר לשלטון סובייטי, עד כיבושה ביוני 1941 בידי גרמניה הנאצית.
בקיץ 1944 נכבש השטח מחדש בידי הצבא האדום.
רבי פנחס ליב ב"ר טוביה קמינצקי
רבי גדליה הכהן קמינצקי (עד פטירתו ב-1907)
רבי ישראל שלומוביץ' מחבר 'בית ישראל' וראש הישיבה בעיר.
רבה האחרון של גונדיונז' עד השואה
גוֹני נאור (נולד ב-23 באפריל 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בא.א.
נאור נולד בהר אדר שבהרי יהודה.
בגיל שמונה החל נאור להתאמן במחלקת הילדים של בית"ר ירושלים.
ב-2015 חתם במחלקת הנערים של מכבי תל אביב.
שנתיים לאחר מכן חתם בהפועל קטמון ירושלים, בעקבות מאבק על המקום בהרכב מכבי תל אביב.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון הוא ערך ב-3 באוגוסט 2017, במסגרת גביע הטוטו של הליגה הלאומית.
ב-2 באפריל 2021 הוא כבש שער אחד מול סקציה נס ציונה, במשחק העלייה של הפועל ירושלים לליגת העל.
ב-31 ביולי 2021 הוא כבש את השער היחיד בניצחון 1–0 מול בית"ר ירושלים בגביע הטוטו של ליגת העל, שהיה משחק הדרבי הירושלמי הראשון מזה 21 שנה.
ב-25 בינואר 2023, חתם נאור במכבי חיפה לשנתיים וחצי, וב-14 בינואר 2024 הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 5–0 על מכבי פתח תקווה.
באוגוסט 2024 הצטרף נאור להפועל תל אביב, בהשאלה לשנה אחת עם אופציית רכישה.
בינואר 2026 עבר בהשאלה ללאריסה מהליגה היוונית.
נאור רשם שלוש הופעות במדי נבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17, ושלוש הופעות במדי נבחרת נוער ב' עד גיל 18.
באוקטובר 2021, זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשטיינר, במהלך מוקדמות מונדיאל 2022. ב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים, כשפתח בהרכב במשחק ידידות שנגמר בהפסד חוץ 1–2 למלטה.
גונסאלו ואיה (בספרדית: Gonzalo Valle; נולד ב-28 בפברואר 1996 בריובמבה שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו מליגת העל האקוודורית ובנבחרת אקוודור.
ואיה החל את הקריירה המקצוענית שלו בגואיאקיל סיטי מליגת העל האקוודורית.
ב-4 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2-0 לאוניברסידד קאתוליקה דה אקוודור במסגרת הליגה.
גונסאלו ברנרדו אינסיו (בפורטוגזית: Gonçalo Bernardo Inácio; נולד ב-25 באוגוסט 2001 באלמדה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת פורטוגל.
אינסיו גדל במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון.
ב-28 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–3 על ז'יל ויסנטה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2020/2021. בשתי העונות הראשונות שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך 48 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-23 במרץ 2023 ערך אינסיו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בניצחון 0–4 על נבחרת ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות יורו 2024.
גונילה אליזבט דוקור ברגסטרום (בשוודית: Gunilla Elisabet Dukure Bergström; 3 ביולי 1942 – 23 באוגוסט 2021) הייתה סופרת, עיתונאית ומאיירת שוודית.
היא ידועה בעיקר בזכות סדרת ספרי הילדים שלה על הדמות אלפונס אוברי (Alfons Åberg), שכתבה ואיירה.
ספריה תורגמו לשפות רבות, וחלקם עובדו להצגות קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון.
היא זכתה בפרסים רבים, ביניהם ה-Litteris et Artibus היוקרתי.
ברגסטרום נולדה בגטבורג, ועברה לסטוקהולם ב-1966 כדי להתחיל בקריירה שלה עיתונאית.
היא עבדה בעיתונים השוודיים Aftonbladet ו-Dagens Nyheter.
ברגסטרום התחילה את דרכה כסופרת ספרי ילדים ב-1971, ופרסמה את ספרה הראשון בסדרת "אלפונס אוברי" ב-1972.
אלפונס הוא ילד שגר עם אביו במשפחה חד-הורית.
מאז פרסמה עשרים וחמישה ספרים בסדרה (נכון לשנת 2007),
שתורגמו ל-35 שפות ונמכרו בלמעלה מ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ארבעה מיליון עותקים נמכרו רק בשוודיה.
ב-2006 יצא ספרה Alfons och soldatpappan בו-זמנית בשבע שפות שונות; זה מעולם לא קרה בעבר עבור ספר ילדים שוודי.
ברגסטרום כתבה גם ספרי ילדים על דמויות אחרות.
ברגסטרום אמרה שהיא קיבלה את ההשראה לסיפורים שלה מחיי היומיום.
היא התעניינה גם בפסיכולוגיה ובהתנהגות אנושית, ושילבה זאת בכמה מספריה.
ברגסטרום תיארה את עצמה כאדם בררן בנוגע לכתיבה.
היא איירה את ספריה ולעיתים קרובות עבדה עם קולאז'.
ברגסטרום ניהלה חברה משלה, Bok-Makaren, המטפלת ברישיונות לסדרת אלפונס אוברג, שהוענקו להפקות תיאטרון ולבובות, פאזלים ומשחקי מחשב.
ברגסטרום העירה כי "אין שום פסול בעשיית מסחר של דברים מפורסמים, אבל אנחנו זהירים במכירת הרישיונות".
החל משנת 2007, ברגסטרום התגוררה בסטוקהולם עם בעלה, ובילו את החורפים שלהם יחד במערב אפריקה.
בשנת 2012, היא זכתה ב-Ilis Quorum מטעם ממשלת שוודיה.
ברגסטרום מתה ב-23 באוגוסט 2021, כחודשיים לאחר יום הולדתה ה-79.
Alfons och hemlige Mållgan (אלפונס וחברו הדמיוני מולגן, 1976)
כמה מן הפרסים הרבים שלה הם:
סוניה גונילה פרסון (בשוודית: Sonja Gunilla Persson; נולדה ב-31 בדצמבר 1958) היא זמרת, אשת תקשורת ודוגמנית לשעבר שוודית.
בצעירותה עבדה פרסון כמדריכת טיולים, ואחרי לימודי התקשורת שלה החלה את דרכה ברדיו השוודי כמגישת תוכנית ראיונות עם אישים ידועי-שם ב.
בשנת 1983 השתתפה פרסון בתחרות הדוגמנות של Damernas Värld, מגזין אופנה שוודי.
איילין פורד, אחת מהשופטות, יצרה עם פרסון קשר לאחר התחרות, והחתימה אותה בסוכנות בניהולה בניו יורק.
בנוסף, חתמה על חוזה נוסף עם סוכנות הדוגמנות עלית.
היא הופיעה על מספר שערי כתבי עת שונים, במיוחד על המהדורה הגרמנית של "הרפרס בזאר".
בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 עברה משוודיה לדאלאס שבארצות הברית.
לאחר מכן עברה לניו יורק, שם התגוררה שנים רבות.
היא למדה משחק בבית השפר של סטלה אדלר.
מאוחר יותר עברה לקליפורניה על מנת להשתתף ב-Svenska Hollywoodfruar.
בשנת 2010 הופיעה פרסון בסדרת הריאליטי Svenska New hollywoodfruar.
הסדרה שודרה ב-TV3, והופסקה לאחר עונה אחת.
היא השתתפה בשמונה עונות של הסדרה Svenska Hollywoodfruar.
בשנת 2015 החלה להנחות תוכנית משלה בשם Gunilla tycker till.
בשנת 2017 הנחתה תוכנית נוספת בשם The Gunilla Show, ששודרה ב-viafree.
גונסאלו גרסיה טורס (בספרדית: Gonzalo García Torres; נולד ב-24 במרץ 2004 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בריאל מדריד מהלה ליגה ובנבחרת ספרד עד גיל 21.
גרסיה שיחק בצעירותו במחלקות הנוער של SEK, קלוב סנטה ברברה וחראמה רייס.
בשנת 2014 הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד.
ב-2018 עבר למיורקה ושיחק במשך שנה במחלקת הנוער שלה
ב-2019 חזר למחלקת הנוער של ריאל מדריד.
בחודש ינואר 2022 קודם לקבוצת המילואים של ריאל מדריד, ריאל מדריד קסטיליה, ובחודש מרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים.
ב-26 בנובמבר 2023 ערך גרסיה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-0 על קדיס במסגרת המחזור ה-14 בלה ליגה לעונת 2023/2024. הוא ערך הופעת ליגה אחת נוספת בעונה זו, בסיומה זכתה ריאל מדריד באליפות ספרד.
ב-5 בפברואר 2025 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על לגנס במסגרת שלב רבע הגמר של גביע המלך הספרדי לעונת .
בעונה זו ערך שלוש הופעות ליגה.
ב-18 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם למועדונים, בתיקו 1-1 נגד אל-הילאל במסגרת שלב הבתים לשנת 2025. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בטורניר.
במשחקו השני בטורניר בישל שער בניצחון 3-1 על פצ'וקה.
בסיום הוכתר למלך השערים בטורניר.
גרסיה היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 19 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2023.
מלך השערים של גביע העולם למועדונים 2025
גונסלו קואליו (פורטוגזית: Gonçalo Coelho; 1451 או 1454–1512), מגלה ארצות יליד פירנצה שחקר את החוף הברזילאי בראשית המאה ה-16.
משלחת החקר של קואליו יצאה ב-10 במאי 1501 מנמל ליסבון במימון סוחרים פורטוגלים, בעקבות גילויה של ברזיל כמה שנים קודם לכן על ידי פדרו קברל.
במסע זה השתתף גם אמריגו וספוצ'י.
המשלחת הגיעה לברזיל ב-17 באוגוסט, באזור קו הרוחב 5 דרום, והמשיכה דרומה והגיעה למפרץ גואנברה (קו רוחב 23 דרום) ב-1 בינואר 1502, ומכאן מקור שם העיר ריו דה ז'ניירו (הנהר של ינואר).
המשלחת גילתה עץ בשם ברזיל, ששימש לתעשייה האירופאית.
לפי יומניו של וספוצ'י, הגיעה המשלחת עד לקו רוחב 52 דרום, כיום בפטגוניה, אולם מידת הדיוק של חישובי וספוצ'י ואמינותו נתונה בוויכוח.
המשלחת עזבה את חופי ברזיל ב-13 בפברואר 1502, והגיעה בחזרה לחופי ליסבון ב-7 בספטמבר באותה שנה.
רק קרוולה אחת מתוך השלוש שיצאו לדרך חזרה בשלום, שתי האחרות נשרפו בסמוך לחופי סיירה לאון במהלך מסעם חזרה לאירופה, בחודש מאי 1502.
שנתיים בדיוק לאחרי יציאת המשלחת הראשונה, ב-10 במאי 1503, הפליג קואליו בשנית לברזיל מנמל ליסבון.
הפעם המשלחת הורכבה משישה קרוולות, כשעל אחת מהן מפקד וספוצ'י.
לאחר עצירה בכף ורדה הפורטגזית, המשיכה המשלחת לעבר "אי באמצע הים" (ככל הנראה פרננדו די נורוניה).
שם עלתה ספינת הדגל על שרטון וטבעה, אך כל אנשי צוותה ניצלו.
לאחר מכן חזרה המשלחת לברזיל, שם גילו מפרץ אותו כינו "מפרץ כל הקדושים" (Baía de Todos os Santos, כיום בסלבדור, באיה).
לאחר מכן המשיכה המשלחת הלאה, עצרה במפרץ, שם בנו לעצמם מבצר ושהו שם חמישה חודשים.
לקראת עזיבתם, השאירו במקום 24 אנשים, שתפקידם היה כריתת עצים והכנתם למשלוח לפורטוגל.
המשלחת חזרה לליסבון ב-28 ביוני 1504.
בשנת 1908 השלים נורדסטרום את עבודת המחקר של לימודיו באוניברסיטת הלסינקי, ונעשה בה מרצה.
בשנת 1912 פרסם תאוריית כבידה מקורית, וכעבור שנה החליפה בתאוריה חדשה שהייתה מושתתת על יחסי גומלין בשדה סקלרי.
תאוריית הכבידה של נורדסטרום מעולם לא אוששה, אך במשך מספר שנים התחרתה עם תורת היחסות הכללית של איינשטיין.
נורדסטרום גם שילב בה ממד חמישי, כך שכוח הכבידה לא היה אלא היבט נוסף של האלקטרומגנטיות במרחב-זמן בן חמישה ממדים.
גונסאלו חאבייר רודריגס פראדו (בספרדית: Gonzalo Javier Rodríguez Prado; נולד ב-10 באפריל 1984 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
רודריגס העביר את הקריירה שלו בסן לורנסו, ויאריאל ופיורנטינה.
ולרשותו 7 הופעות בנבחרת ארגנטינה.
גונסאלו החל את הקריירה בסן לורנסו.
הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-26 ביולי 2002 במשחק קבוצתו מול רוסריו סנטרל.
גונסאלו החליף באותה עונה את הבלמים פבריסיו קולוצ'יני והורסיו אמלי שהובילו את הקבוצה לאליפות עונה קודם לכן.
הוא הפך לאחד הבלמים הטובים בליגה והצטיין גם במדי הנבחרת הצעירה.
בזכות יכולתו הטובה הוחתם על חוזה בוויאריאל הספרדית.
בעת ששיחק בספרד זומן גונסאלו לנבחרת הבוגרת.
לקראת סוף 2005 נפצע בצורה קשה בברכו הימנית ונאלץ להיעדר מהמגרשים לכחצי שנה.
הוא התאושש מהפציעה, אך באפריל 2006 נפצע שוב במשחק מול ברצלונה, כאשר סבל מקרע ברצועות הצולבות.
בעקבות פציעה זו הושבת גונסאלו ל-3 חודשים.
זמן קצר לאחר חזרתו לכושר משחק, באוגוסט 2006, נפצע גונסאלו במהלך אימון בפעם השלישית, שוב ברצועות הצולבות בברכו הימנית.
אחרי חצי שנה נוספת מחוץ למגרשים, חזר גונסאלו להרכב הקבוצה.
בסוף עונת 2011/2012 ירד גונסאלו יחד עם ויאריאל לליגה הספרדית השנייה בכדורגל, דבר שסלל את דרכו בקיץ לחתום בשורות פיורנטינה האיטלקית.
ב-10 ביולי 2017 חזר רודריגס לאחר 13 שנה לקבוצת נעוריו סן לורנסו, רודריגס שיחק בסן לורנסו 3 עונות עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 2020.
גונסאלו היה שותף לזכייתה של ארגנטינה הצעירה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 ב-2003. הוא היה בהרכב הנבחרת הצעירה אשר סיימה רביעית במונדיאל הנוער באותה שנה.
לרשותו שבע הופעות במדי הנבחרת הבוגרת.
גונתר שולר , היה מוזיקאי ג'אז ומוזיקה קלאסית.
נגן קרן יער, מלחין, מנצח, מוזיקולוג ותאורטיקן של מוזיקה מודרנית.
מגדיר ומעצב "הזרם השלישי", סגנון מוזיקלי הניצב בין מוזיקה קלאסית לג'אז.
שולר נולד בניו יורק למשפחה מוזיקלית, אביו היה נגן כינור בפילהרמונית של ניו יורק.
שולר הצעיר למד נגינה בחליל ובקרן ובגיל 15 כבר הופיע באופן מקצועי עם הבלט האמריקאי.
בשנים 1943–1945 שימש כנגן הקרן הראשי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי ובין השנים 1945–1959 ניגן בתזמורת המטרופוליטן אופרה.
במקביל החל לנגן ג'אז והופיע עם מיילס דייוויס החל מ-1949.
בשנת 1955 הקים, יחד עם הפסנתרן ג'ון לואיס את "אגודת הג'אז המודרני" (Modern Jazz Society) שהפכה מאוחר יותר ל"אגודת הג'אז והמוזיקה הקלאסית" (Jazz and Classical Music Society).
בשנת 1957, כאשר שימש כמרצה באוניברסיטת ברנדייס, הגדיר את "הזרם השלישי".
שולר לא רק הגדיר את הזרם אלא הלחין מספר רב של יצירות שביטאו את מה שראה כעיקר הסינתזה בין הסגנונות.
בהן Transformation (1957, לאנסמבל ג'אז), Concertino (1959, לרביעיית ג'אז ותזמורת), Abstraction (1959, ל-9 כלי נגינה), Variants on a Theme of Thelonious Monk (1960, ל-13 כלי נגינה) אותו ביצעו אורנט קולמן, אריק דולפי וביל אוונס ואופרה בשם The Visitation (1966).
בשנים אלה הופיע כנגן וכמנצח בהרכבים שונים ומגוונים.
בשנת 1959 הפסיק להופיע על במות והחל להקדיש עצמו להוראה, כתיבה תאורטית והיסטורית והלחנה.
עם זאת הקליט מספר פעמים תקליטים יחד עם אמנים כדיזי גילספי, ג'ו לובנו ואחרים.
ב-1989 שבר היעדרות ארוכה מן הבמה כאשר ניצח על יצירתו של צ'ארלס מינגוס Epitaph בלינקולן סנטר.
הוא הלחין למעלה מ-160 יצירות, שימש כעורך סדרת Jazz Masterworks Editions של הסמיתסוניאן, פרויקט שמטרתו להציג את המיטב של היסטוריית ההקלטות של הג'אז מראשיתו על מנת לשחזר ולשמר הקלטות מיושנות ולהנגישן לציבור הרחב וכמנהל של להקת הג'אז של המכון.
בשנת 1981 הקים את חברת התקליטים GM Recordings, המיועדת להוצאת מוזיקה של "הזרם השלישי".
בשנת 1974 ו-1976 זכה בשני פרסי גראמי על ההופעה הקאמרית הטובה ביותר ועל האלבום הקלאסי הטוב ביותר.
ב-1988 זכה לפרס ויליאם שומאן המוענק על ידי אוניברסיטת קולומביה על מפעל חיים בהלחנת מוזיקה אמריקאית.
ב-1993 קיבל פרס למפעל חיים על תרומתו לג'אז מאת המגזין דאון ביט ובשנת 1994 זכה בפרס פוליצר להלחנה על יצירתו Of Reminiscences and Reflections.
כמו כן קיבל למעלה מעשרה תוארי דוקטור לשם כבוד.
גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס (בספרדית :Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés ;מדריד 1478 – 1557 סנטו דומינגו), ידוע בכינוי "אויבדו" על אף ששם משפחתו הוא פרננדס, היה היסטוריון ספרדי, חייל, מושל האי היספניולה ונציג מלכותי באיי הודו המזרחית מטעם מלך ספרד.
נולד בשנת 1478 במדריד למשפחת אצולה מאסטוריאס וחונך אצל אלונסו דה ארגון (Alonso de Aragón).
בהיות בן 13 הפך להיות משרתו של בנם של אליזבל ופרנדדו, חואן, נסיך אסטוריאס.
ב-4 באוקטובר 1497, לאחר מותו של חוואן, הוא נסע לאיטליה והפך להיות מזכירו של הגנרל פרננדס דה קורדובה (Gonzalo Fernández de Córdoba).
היה עד לכניעת גרנדה ובשנת 1492 היה עד לחזרתו של כריסטופר קולומבוס ממסעו הראשון.
פגש דמויות היסטוריות חשובות ביניהן קולומבוס והאחים פינסון (Pinzón) שלקחו חלק במסעות קולומבוס.
בשנת 1502, חזר לספרד, חי במדריד, עיר הולדתו, וכאשר איזבלה נפטרה בשנת 1504, חזר אל חצר המלך פרדיננד הקתולית.
לאחר מכן שירת כדוכס קלבריה.
בשנת 1506 התחתן עם דה מרגרט (Margarita de Vergar) שמתה בזמן לידה פחות משנה לאחר נישואיהם.
הוא הצטרף לצבא בפעם השנייה ולאחר מכן מונה כנוטריון ציבורי, מזכיר המועצה האינקווזיצינית.
בשנת 1506 היה נוטריון של האפיפיור ופעיל באינקוויזיציה ובקולוניאליזם הספרדי באיים הקרביים.
בשנת 1507 התחתן שוב עם קתרין (Catalina Rivafecha) ועבד עד שנת 1511 כנוטריון ציבורי במדריד.
בשנת 1512 כיהן כמזכיר שני של גרנד לזמן קצר.
בשנת 1514 מונה למשגיח על התכת זהב בסנט דומינגו.
פרננדס דה אוביידו ביקר עוד ארבע פעמים באמריקה, שם הוא נשאר עשרים ושתיים שנה, ובשנת 1532 מונה להיסטוריון של איי הודו מטעם הוד מלכותו.
שנה שלאחר מכן הוא קיבל את תפקיד מפקד המבצר האוסמה פורטלזה (Fortaleza Ozama), מצודה מפורסמת (שם יש פסל גדול שלו, מתנה למדינה בידי מלך ספרד) של סנטו דומינגו.
סיפור על האביר דון Claribalte ושאיפתו הבלתי אפשרית למימוש.
הרומן פורסם בשנת 1519 בוולנסיה והודפס בידי אחד המדפיסים הבולטים באותה תקופה, חואן וינו (Juan Viñao).
העבודה מוקדשת לפרדיננד מאראגון, דוכס קלבריה (Ferdinand of Aragón, Duke of Calabria).
אווידו מציין כי הרעיון והכתיבה נעשו בזמן שהותו בסנט דומינגו.
אוסף של ציורים, מעשיות מוסר על רכילות תוססת לגבי אנשים מפורסמים בני דורו.
פורסם בשנת 1526 בטולדו כסיכום La Natural hystoria de las India שהוקדש לקרל החמישי.
החלק הראשון La Historia general de las Indias הופיע בסביליה בשנת 1535. החלק השני נקטע עקב מותו של אובידו בשנת 1557. העבודה בשלמותה לא פורסמה עד 1851–1855, כאשר נערכה בידי ההיסטוריון הספרדי חוסה אמדור דה לוס ריוס (José Amador de los Ríos) בארבעה כרכים.
העבודה מספקת מידע ממקור ראשון משנת 1513 כשעזב לאמריקה לראשונה ועד מסעו האחרון לסנט דומינגו 1549 אוביידו ביקר חמש פעמים באמריקה.
הספר מתאר בקצרה את הניווט לעולם החדש ולאיים, התמודדות עם הספנים, אוביידו מוצג כמעריץ של הטבע והמנהגים המקומיים, מתאר בהתלהבות אבל עם אובייקטיביות.
הערכה הלא גמורה של סטיבן פורסמה באופן נרחב באנגלית (בידי אדן 1555) וצרפתית בידי פולור (Poleur) בשנת 1556. דרך ספרו של אוביידו למדו האירופאים על ערסל, אננס והטבק שהיו בשימוש בידי הילדים האמריקאים עם נפגש אודיו.
הציור של האננס הראשון מיוחס לו.
ברטולומה דה לאס קסאס גינה את הספר :
גונסלו אלחנדרו חארה רייס (בספרדית: Gonzalo Alejandro Jara Reyes; נולד ב-29 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבכ צ'יליאני ששיחק בעמדת המגן הימני.
התחיל את הקריירה במקצועית של בקבוצת ואצ'יפאטו הצ'יליאנית.
ב-4 שנים בקבוצה הופיע ב-69 משחקי ליגה, וכבש שער אחד.
חארה שיחק בקולו-קולו 3 שנים.
במהלך תקופה זו שיחק 64 משחקי ליגה במדי הקבוצה, וכבש שער אחד.
באוגוסט 2009 סוכם בין קולו-קולו לוסט ברומיץ' אלביון מליגת הצ'מפיונשיפ האנגלית על העברתו של חארה לאנגליה, תמורת 1.4 מיליון לירות שטרלינג.
ב-25 באוגוסט 2009 חתם חארה על חוזה ל-3 שנים בקבוצה האנגלית.
חארה כבש את שער הבכורה שלו באנגליה ב-7 בנובמבר 2009, בניצחון החוץ 1-2 על לסטר סיטי.
בסיום עונתו הראשונה של חארה בוסט ברומיץ' עלתה הקבוצה לפרמייר ליג, לאחר שסיימה במקום ה-2 בליגה.
בעונה הבאה כבש נגד ארסנל בניצחון קבוצתו 2-3 במשחק שנערך באצטדיון האמירויות.
ב-21 באוקטובר 2011 חזר חארה לצ'מפיונשיפ, כאשר חתם על חוזה השאלה בברייטון אנד הוב אלביון, עד לינואר 2012. עם זאת, ב-20 בדצמבר 2011 חזר לוסט ברומיץ', בעקבות פציעות רבות של שחקני הקבוצה.
בינואר 2012 חזר חארה לברייטון עד לסיום העונה.
ב-10 בינואר 2013 חתם חארה על חוזה השאלה בנוטינגהאם פורסט, עד לסיום העונה.
ב-19 ביוני 2013, לאחר ששוחרר מוסט ברומיץ', חתם בנוטינגהאם פורסט על חוזה עד לסיום עונת .
ב-27 במאי 2014 היה חארה אחד מ-7 השחקנים ששוחררו מהקבוצה.
ב-16 ביולי 2014 חארה חתם על חוזה לשנתיים במיינץ מהבונדסליגה הגרמנית.
ב-15 באוגוסט 2014 החמיץ את הפנדל המכריע של קבוצתו מול קמניצר מהליגה השלישית במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני דבר שהביא להדחת קבוצתו מהמפעל.
ב-16 בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה.
ב-19 בינואר 2016 חזר צ'ילה וחתם באוניברסידד דה צ'ילה.
בשנת 2005 השתתף חארה עם נבחרת צ'ילה עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20. במהלך הטורניר כבש שער בניצחון 0-7 על הונדורס.
חארה זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה הבוגרת בשנת 2006, לקראת סבב משחקי ידידות נגד , נגד ונגד .
הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ב-19 ביוני 2008, במשחק נגד , במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. חארה שיחק עם נבחרת צ'ילה בקופה אמריקה 2007, במונדיאל 2010, בקופה אמריקה 2011 ובמונדיאל 2014. בשמינית גמר מונדיאל 2014, הגיעה נבחרת צ'ילה לדו-קרב בעיטות עונשין עם .
חארה נבחר לבועט החמישי של נבחרת צ'ילה.
הוא החטיא את הבעיטה, ובעקבות כך הודחה צ'ילה מגביע העולם.
בקופה אמריקה 2015 חארה דחף את אצבעו לישבנו של שחקן נבחרת אורוגוואי אדינסון קבאני, האחרון הורחק מהמשחק.
לבסוף הרחיקו את קבאני וחארה משני משחקים.
גונסלו אזקיאל הרדיה (בספרדית: Gonzalo Ezequiel Heredia, נולד ב-12 במרץ 1982; מונרו, פרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא שחקן ארגנטינאי.
הוא ידוע בתפקידו בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "lobo" ו"עשירים לא מבקשים רשות".
הרדיה היה מועמד בשני פרסי "מרטין פיירו" בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" בתפקידיו בטלנובלות "Valientes" ו"Malparida".
בין השנים 1996–1997 למד ב-"Complejo Cultural Comunicanto" טכניקה קולית, טכניקת תנועה ודרמה.
בשנת 2000 השתתף בפרסומת הראשונה שלו לחברת משכנתאות בשם "Crédito Hipotecario".
באותה שנה, הרדיה לקח חלק בפרסום לחברת קוקה-קולה.
פריצתו הגדולה של הרדיה התרחשה בשנת 2001, כאשר כיכב בטלנובלה הארגנטינאית "EnAmorArte".
בשנת 2003 שיחק בסדרה הארגנטינאית הקצרה "Tres padres solteros" ("שלושה אבות רווקים"), בה גילם את דמותו של מאוריציו.
בשנת 2004 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Frecuencia 04" ("תדר 04"), בה גילם את דמותו של פדרו.
בשנת 2005 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Una familia especial" ("משפחה מיוחדת"), בה גילם את דמותו של דייגו.
שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Los secretos de papá" ("הסודות של אבא").
בשנת 2006 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילם את דמותו של מתאו פומבאוור.
בשנת 2007 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Mujeres de nadie" ("נשים של אף אחד"), בה גילם את דמותו של רולנדו לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2009 שיחק בסרט הארגנטינאי "Felicitas" ("פליסיטס").
בשנים 2009–2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילם את דמותו של אנסו סוסה.
על תפקידו זה הועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בשנת 2010.
בשנת 2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida" ("ילדה רעה"), בה גילם את דמותו של לאוטרו.
על תפקידו זה הועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בשנת 2011.
בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילם את דמותו של קמדו.
בשנת 2012 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Lobo" ("זאב"), בה גילם את דמותו של לוקאס מורנו.
באותה שנה, שיחק בהצגה הארגנטינאית "El montaplatos" ("מעלית השירות").
מסוף שנת 2013 עד אמצע שנת 2014 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Mis amigos de siempre", בה גילם את דמותו של חוליאן לצד אגוסטינה צ'רי, ניקולס ואסקז ואמיליה אטיאס.
בשנת 2016 החל לשחק בטלנובלה "עשירים לא מבקשים רשות" בתפקיד אגוסטין לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2018 שיחק בהצגה "זרים מושלמים" לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2019 כיכב בתפקיד הראשי בטלנובלה התקופתית הארגנטינאית "ארץ אהובה" (אנ') לצדם של בנחמין ויקוניה ואאוחניה סוארס.
בשנת 2021 החלה לשחק בטלנובלה "השכונה שלנו" (ספ') שם הוא מגלם את ברונו לצד אגוסטינה צ'רי, רומינה גאטני ופליפה קולומבו.
בין השנים 2007–2009 היה במערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית מרסדס אוביידו.
בין השנים 2009–2010 היה במערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית ססיליה רות.
ב-2010 נכנס למערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית ברנדה גנדיני שהופיעה לצדו בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida".
ב-2011 נולד בנם הראשון, אלוי.
ב-2017 נולדה בתם השנייה, אלפונסינה.
הרב זאב משה (וולף גונתר) פלאוט (Wolf Gunther Plaut; 1 בנובמבר 1912 - 8 בפברואר 2012) היה ממנהיגי היהדות הרפורמית בצפון אמריקה.
פלאוט נולד ליונה וסלמה במינסטר שבגרמניה.
כשמלאו לו עשר, החלו הוריו לנהל בית יתומים יהודי בשדרות שנהאוזר בברלין.
ב-1930 נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת ברלין.
אף כי סיים דוקטורט בהצטיינות, עליית הנאצים לשלטון חסמה בפניו את העיסוק במקצועו.
תחת זאת, בהמלצת אביו, נרשם לבית המדרש הגבוה למדעי היהדות, שם למד תחת אברהם יהושע השל והרב לאו בק.
ב-1935 הציע ההיברו יוניון קולג' לבית המדרש לקלוט חמישה תלמידים מצטיינים, ופלאוט היה בין אלה שנבחרו לנסוע לאמריקה.
במקביל השתתף באותה שנה במכביה השנייה, כטניסאי.
הוא הוסמך לרבנות ב-1939 וקיבל משרה ראשונה כעוזר-רב בבית הכנסת 'בני אברהם ציון' בשיקגו.
ב-1943 ניתנה לו אזרחות אמריקנית והוא התגייס מיד לצבא, שם שירת כקצין דת באוגדה ה-104. הוא נכח בעת שחרור מחנה הריכוז דורה-מיטלבאו, ולאחר המלחמה הוענק לו כוכב הארד.
ב-1946 חזר לשיקגו, וב-1948 עבר לשמש כרב קהילת 'הר ציון' בסיינט פול, מינסוטה.
בתפקיד זה נותר עד 1961, כשהוזמן על ידי בית-הכנסת 'פרחי קדש' בטורונטו.
הוא כיהן שם שש-עשרה שנה, וב-1977 עבר לשמש כנשיא הקונגרס היהודי-קנדי.
ב-1983 התמנה ליו"ר איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR), הגוף המרכזי של התנועה הרפורמית בצפון אמריקה, משרה אותה מילא שנתיים.
כמו כן כיהן כסגן יו"ר האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת.
פלאוט היה תומך של המגמה המסורתית בזרם, והמשיך בדרכו של הרב שלמה פריהוף שעסק רבות בנושאי הלכה וחיבור שו"ת.
בין היתר, הקפיד להשתמש במונח מצווה לתיאור המחויבויות הדתיות.
מפעלו החשוב ביותר היה חיבור פרשנות מקיפה על התורה, שהפכה למקובלת ולנפוצה בקהילות הרפורמיות וגם בעדות קונסרבטיביות רבות.
הספר התבסס בין היתר על ביקורת המקרא וטכניקות מדעיות אחרות לפענוח הטקסט, והרב פלאוט ביטא את תפישת ההתגלות הרפורמית בהקדמה לכרך: הוא חיבר עוד כעשרים וחמישה ספרים וטורים רבים בעיתונות.
כמו כן, היה פעיל זכויות אדם ואזרח והיה יו"ר הוועדה של אזור אונטריו לנושא.
ב-1978 הוענק לו אות מסדר קנדה בדרגת חבר, וב-1999 קודם לשותף.
באותה שנה עוטר בצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
פלאוט נשא את אליזבט שטראוס ב-1938 והיו לו שלושה ילדים.
בראשית המאה ה-21 אובחן כסובל ממחלת אלצהיימר, ממנה נפטר ב-2012 ונקבר בטורונטו.
גונסלו גרסיה ויוואנקו (בספרדית: Gonzalo García Vivanco; נולד ב-25 בדצמבר 1981) הוא שחקן ודוגמן מקסיקני.
מוכר בעיקר בשל השתתפותו בטלנובלה "אני מעריץ שלך", בתפקידו הראשי בטלנובלה "Tierra De Reyes", שם שיחק את פלביו גייארדו.
גונסלו גרסיה ויוואנקו נולד בגוודלחרה, במדינת חליסקו שבמקסיקו.
יש לו שלושה אחים, חואן כריסטובל, פבלו איגנסיו, מרכוס ואחות גדולה ששמה נטליה.
כאשר היה בן 10 הוא עבר לגור בסוויליה, ספרד.
לאחר שנה חזר לגואדלחרה, שם בילה את שנות ילדותו.
הוא החל ללמוד תיאטרון בבית הספר, מה שגרם לו לרצות ללמוד משחק.
כשהיה בן 19, גרסיה ויואנקו למד במשך 3 שנים, במרכז ללימודי משחק של חברת הטלוויזיה המקסיקנית "אצטקה".
השתתף במספר פרויקטים של חברת "אצטקה".
הוא למד בבית הספר לתיאטרון של קאסאזול ולאחר מכן החליט לחזור למדריד, בספרד לשלוש שנים כדי להמשיך בלימודי המשחק שלו.
במהלך שהותו בספרד, הוא ביקר במספר מדינות באירופה, עבד כמלצר, ביחסי ציבור וכדוגמן, כדי לממן את הנסיעות שלו.
לאחר שחזר למולדתו, הוא קיבל את ההזדמנות הראשונה שלו לתפקיד ראשי בטלנובלה "Verano De amor", ששודרה בשנת 2009, שם שיחק גונסלו את מאורו ויז'אלבה דוארטה, השחקן הראשי, לצידה של השחקנית המקסיקנית דולסה מריה.
שנה לאחר מכן, קיבל את תפקיד השחקן הראשי הצעיר בטלנובלה של חברת טלמונדו, "Ojo Por Ojo", שצולמה בקולומביה בשנת 2010, שם שיחק לצד שחקנים כגון, מיגל ורוני, גבי אספינו וכרמן ויז'אלובוס.
בשנת 2010, לאחר שסיים את צילומי הטלנובלה, קיבל את הזדמנותו להיות חלק מהקאסט הראשי של מהקומדיה הרומנטית "Soy Tu Fan", שצולמה במקסיקו.
שם שיחק את דייגו גרסיה, במשך שתי עונות, אותן סיים לצלם בשנת 2012.
לאחר סיום צילומי הקומדיה הרומנטית, גונסלו ניסה את מזלו בחברת טלמונדו, לאחר רצונות לעשות תפקיד נבל במהלך הקריירה שלו, הוא הפך להיות הנבל הראשי בטלנובלה של חברת טלמונדו "Relaciones Peligrosas".
גונסלו עבר להתגורר במיאמי למשך תקופת הצילומים, וחתם על חוזה אקסקלוסיבי עם חברת טלמונדו.
גונסלו שיחק את חואן פבלו רייס, או בשמותיו האחרים דניאל ארמבולה/ גאל סנצ'ז, בחור צעיר וחתיך, מורה לספורט בבית ספר, אשר מנהל חיים כפולים עקב סוד אפל שהוא מסתיר עמו.
שיחק לצד שחקנים כגון, סנדרה אצ'בריה, גבריאל קורונל, ואנה לייבסקה.
עקב תפקידו בטלנובלה הוא התמודד על הפרס "הנבל הטוב ביותר" בשנת 2012, בטקס "Premios Tu Mundo", של חברת טלמונדו.
גונסלו המשיך לתפקיד הבא שלו בשנת 2013, הפעם כשחקן המשנה הראשי של הטלנובלה "השיבה הביתה"/ "La Patrona", שצולמה במקסיקו.
שם גונסלו שיחק את לואיס "לוצ'ו" ומפה/ ימילה.
לוצ'ו הוא בחור מצחיק, צעיר, שובב, אמיץ, ערמומי ובעל קסם אישי.
הוא עושה שימוש בערמומיותו כדי להונות אנשים אחרים.
הוא נתפס ונכלא, אך העמיד פני משוגע ונשלח למוסד סגור לחולי נפש.
שם, הוא פגש בגבריאלה סוארס (ארסלי ארמבולה), שהצילה את חייו במהלך שרפה שפרצה במקום.
נוצרה ביניהם חברות עמוקה ונצחית.
בעוד שהיא רואה בו חבר בלבד, הוא מפתח אליה רגשות עזים.
במהלך הזמן הפך לוצ'ו לבן הברית של גבריאלה, וישתמש במראה שלו ובקסמיו כדי להרוס את האויבים שלה.
על תפקידו כלוצ'ו ומפה, הוא זכה בפרס "שחקן המשנה הראשי הטוב ביותר" בטקס "Premios Tu Mundo" לשנת 2013.
לאחר הפסקה של יותר משנה מקריירת המשחק, גונסלו שב למסך בסוף שנת 2014, יחד עם הופעת אורח בפרק הראשון של הטלנובלה של טלמונדו, "עלובי החיים"/ "Los Miserables", שם השתתף בסצנה הראשונה בפרק, וגילם את פדרו מוראלס, דמות אשר נרצחה בתחילת בפרק הראשון.
חודש לאחר מכן, נודע כי גונסלו חוזר למסך יחד עם הטלנובלה "מילה של כבוד"/ "Tierra De Reyes".
גונסלו קיבל הזדמנות לככב בגרסה החדשה לטלנובלה "תשוקת הנצים"/ "Pasion De Gavillanes", גרסה מודרנית לטלנובלה הקולומביאנית שהופקה על ידי חברת טלמונדו.
גונסלו הפך לאחד מתוך שישה שחקנים ראשיים, כגון, קימברלי דוס ראמוס, אהרון דיאז, אנה לורנה סנצ'ז, כריסטיאן דה לה קמפה וסקרלט גרובר.
לאחר שהיה אמור לשחק את האח הצעיר ביותר מבין שלושת האחים, נודע כי גונסלו עומד לשחק את תפקיד האח האמצעי "פלביו ריי גייארדו לאון", בחור חתיך, מקסים, חכם, חשדן ומרדן, ממשפחה ענייה, ידוע כרודף שמלות.
הוא אף פעם לא התאהב ולא מצא את האחת שלו, הוא בטוח כי לא יתאהב בחיים עד שהוא מכיר את אירינה דל חונקו (קימברלי דוס ראמוס).
יש לו אח גדול, ארתורו (אהרון דיאז), אח צעיר, סמואל (כריסטיאן דה לה קמפה), ואחות קטנה יותר, אלמה (איסבלה קסטיז'ו).
הוריו של פלביו נהרגו כשהוא ואחיו היו קטנים, והם גדלו לבד בניסיון לממן את עצמם, להקנות לעצמם ערכים טובים וחוכמה, הוא וסמואל הצליחו ללמוד באוניברסיטה, בזמן שאחיהם הגדול ארתורו החזיק את החווה הקטנה ביוסטון, טקסס שנשארה להם כמזכרת מההורים.
במהלך הזמן, האחות הקטנה, אלמה, החלה לנהל רומן עם גבר מבוגר ממנה, איגנסיו דל חונקו, אדם עשיר ונשוי, המתגורר בחווה מוכרת בפרברי יוסטון, יחד עם אשתו קייטנה ושלוש בנותיו.
היא אף נכנסת ממנו להריון, וכשאחיה מגלים זאת הם דורשים להכיר את החבר שלה.
לאחר מותו הטרגי והפתאומי של איגנסיו אלמה מחליטה ללכת לביתו ולהתעמת עם משפחתו של איגנסיו, שם היא עוברת מסכת התעללויות בידי אלמנתו של איגנסיו.
אלמה מחליטה להתאבד לאחר שאיבדה את אהובה.
אחיה מתאבלים על אחותם המנוחה, אך הם לא מאמינים כי אלמה התאבדה, הם מאמינים כי מישהו הרג אותה ולאחר שמגלים את האמת על ההתעללות שעברה בחוות דל חונקו, הם מחליטים להיכנס לחווה עם שם משפחה בדוי, כדי לגלות את האמת על מות אחותם.
הם מתחילים לעבוד שם בתור פועלים, ונתקלים בשלוש בנותיו היפות של איגנסיו.
פלביו משכנע את אחיו במהלך הזמן שעל כל אחד מהם לגרום לאחת מהבנות של איגנסיו להתאהב בהם, ובכך יוכלו לעזוב אותם ולנקום את מותה של אלמה.
אחיו הצעיר, סמואל, מנסה לפתות את אירינה, האחות הצעירה לבית משפחת דל חונקו, בזמן שפלביו מנסה לפתות את האחות האמצעית, אנדראה ללא הצלחה.
עם הזמן, פלביו מבין כי הוא מתחיל לקנא באחיו סמואל על הקשר שלו עם אירינה דל חונקו (קימברלי דוס ראמוס), ומנסה להרחיק אותו ממנה כדי שהוא יוכל לפתות אותה.
על אף רצונו של פלביו לנקום את מות אחותו, הוא נשבה בקסמיה של אירינה ומתאהב עד מעל הראש.
הוא יילחם על אהבתם, ויצליח לגרום לאירינה להתאהב גם היא בו.
גונסלו היה המועמד המקסימלי בטקס "Premios Tu Mundo" לשנת 2015, על תפקידו כפלביו גייארדו.
הוא התמודד על שלוש קטגוריות, כגון, "Mejor actor protagonico", "Soy Sexy And I Know It", ועל התואר "La Pareja Perfecta", לצידה של זוגתו בסדרה, קימברלי דוס ראמוס.
לאחר הצלחתו בטלנובלה "Tierra De Reyes" שצולמה במיאמי, גונסלו חזר למקסיקו, ולאחר כמה חודשים הודיע כי הוא עומד להופיע בהצגה חדשה, הפקה של חברת "אצטקה".
הוא מגלם את אלחנדרו בהצגה "Chico Conoce Chica".
בשנת 2019 שיחק את התפקיד הראשי בטלנובלה המקסיקנית "עריסה של זאבים" בתור חוסה קרלוס לריוס, לצדה של פאס וגה.
באותה שנה התארח בסדרת הפשע הספרדית "הדרקון: שובו של לוחם" אשר שודרה בנטפליקס.
בשנת 2024 שיחק בסדרת הקומדיה הרומנטית "Un buen divorcio" של שירות הסטרימינג "Vix" (אנ') בתור קרלוס מוניוס.
באותה שנה גילם ויוואנקו את פקונדו בסדרה "Lalola" גרסה מקסיקנית לטלנובלה הארגנטינאית "לה לולה" משנת 2007.
כיום, הוא מתגורר במקסיקו סיטי, מקסיקו.
גונסלו מנואל גנצ'יניו גֶדְש (בפורטוגזית: Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes; נולד ב-29 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ריאל סוסיאדד מהלה ליגה.
שיחק בעברו גם בנבחרת פורטוגל.
גדש גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון.
ב-4 בינואר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 3–0 על פנאפייל במסגרת המחזור ה-15 בליגת העל הפורטוגלית.
הוא ערך בעונת , בה זכתה בנפיקה ליסבון באליפות פורטוגל ובגביע הליגה הפורטוגלית, 5 הופעות ליגה בלבד, עם 34 דקות משחק סה"כ.
ב-15 בספטמבר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–0 על אסטנה במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-26 בספטמבר הבקיע גדש את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-67 בניצחון 3–0 על פאסוש די פריירה במסגרת המחזור ה-6 בליגה.
4 ימים לאחר מכן הבקיע גדש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, שער בדקה ה-51 בניצחון 2–1 על אתלטיקו מדריד במסגרת המחזור השני בשלב הבתים.
בעונת , עונה נוספת בה זכתה בנפיקה ליסבון בדאבל, ערך גדש 18 הופעות ליגה ו-7 הופעות בליגת האלופות.
ב-25 בינואר 2017 חתם גדש בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית בתמורה ל-30 מיליון יורו.
ב-29 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1–1 נגד מונקו.
ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גדש לוולנסיה מליגת העל הספרדית.
ב-9 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0–0 נגד אתלטיקו מדריד.
ב-15 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 6–3 על ריאל בטיס.
ב-27 באוגוסט 2018 חתם גדש בוולנסיה בתמורה ל-40 מיליון יורו.
ב-8 באוגוסט 2022 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג, תמורת 32 מיליון אירו.
חמישה ימים לאחר מכן ערך הופעת בכורה בתיקו 0-0 עם פולהאם.
ב-20 בינואר 2023 חזר גדש בהשאלה לבנפיקה ליסבון.
ב-19 בינואר 2024 הושאל לויאריאל עד לסוף העונה.
ב-5 באוגוסט 2025 חתם בריאל סוסיאדד מהלה ליגה תמורת 4 מיליון אירו.
ב-14 בנובמבר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, כששיחק 81 דקות בהפסד 0–1 לנבחרת רוסיה במשחק ידידות.
3 ימים לאחר מכן ערך הופעה נוספת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בניצחון 2–0 על נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות.
ב-10 בנובמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 3–0 על .
ב-9 ביוני 2019 כבש את השער היחיד בניצחון נבחרתו 1–0 על נבחרת הולנד בגמר ליגת האומות 2018/2019.
וולטר האן , הידוע יותר בשם הבמה שלו, גונתר, הוא מתאבק אוסטרי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית הדגל Raw.
היה מוכר בעבר תחת שם הבמה וולטר .
בארגון ה-WWE, גונתר היה האלוף הבין יבשתי לזמן הארוך ביותר ואלוף בריטניה של ה-NXT לזמן הארוך ביותר.
גונתר הופיע במספר ארגונים עצמאיים מסביב לעולם, כשהמוכרים ביניהם הם Westside Xtreme Wrestling, Pro Wrestling Guerrilla (PWG), שבו היה פעם אחת אלוף העולם של PWG, ו-Progress Wrestling, שבו הוא היה פעם אחת אלוף העולם המאוחד של Progress.
בנוסף, גונת'ר ידוע בכך שהוא היה היריב של ג'ון סינה בקרב ההיאבקות האחרון שלו ובכך שגונת'ר ניצח את סינה על ידי הכנעה.
גונתר ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Westside Xtreme Wrestling תחת שמו וולטר (Walter).
ב-4 במאי 2007 במסגרת קרב אשר כלל את אטושי אאוקי, אדם פולק וטנגקווה כחלק מטורניר 16 קרט זהב של wXw של אותה השנה.
ב-2 באוקטובר 2010, הוא ניצח את זאק סברה ג'וניור כדי לזכות באליפות העולם המאוחדת של wXw בפעם הראשונה בקריירה שלו.
לעומת זאת, הוא הפסיד את התואר לדייסוקה סקימוטו ב-15 בינואר 2011, אך הצליח להשיב אליו אותו ב-2 במאי של אותה השנה במסגרת אירוע בטוקיו, יפן.
תקופת כהונתו השנייה כאלוף נמשכה כ-383 ימים, עד שהוא הפסיד לאל ג'נריקו ב-19 במאי 2012. בתחילת חודש זה, הוא נוצח על ידי יושיהיטו סאסאקי בקרב אשר קבע את אלוף העולם הראשון במשקל כבד של BJW ביוקוהמה, יפן.
הוא זכה באליפות העולם המאוחדת של wXw בפעם השלישית בקריירה ב-27 ביולי 2014, כשגבר על טומי אנד.
עם זאת, הוא הפסיד את התואר ב-17 בינואר 2015 לקרסטן בק.
וולטר ושותפו, רוברט דרייסקר, שנודעו יחדיו בשם האוטסיידרס, ניצחו את רוקסקילט (ג'יי סקילט וג'ונתן גרישם) וכתוצאה מכך זכו באליפות הזוגות של wXw ב-3 במרץ 2013. הם הפסידו את חגורות האליפות לצמד Hot and Spicy (אקסל דייטר ג'וניור ודה מאק).
הוא חבר לשורות זאק סברה ג'וניור כדי לזכות בתואר הפנוי ב-4 באוקטובר 2015 במסגרת הגמר של טורניר הזוגות העולמי.