tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שמו של הקיבוץ: יקהת, מעורר אסוציאציות למשהו שהיה חד בעבר וקהה עם השנים, כותב ישראל בינימינוב, בדיוק כמו הרעיון הקיבוצי; במהלך השנים דעכה ההתלהבות ועלו החוצה רגשות אישיים של פגיעות, אנוכיות, אמביציות וחמדנות.
הסיפורים מתארים מצבים אוניברסלים שמחריפים דווקא בחברה סגורה, ותורמים לתחושת הבדידות והגעגועים למשהו אחר.
העיסוק של צבי פרוביזור בבשורות רעות הוא ניסיונו של הרווק, שאנשים נוטים להתרחק ממנו, ליצור מגע איתם.
הנער משה, שמגיע מעולם אחר, מרגיש זר בקיבוץ, על אף ניסיונו הנואש להיות כמו כולם.
החשמלאי נחום אשרוב, שאיבד את בנו ואת אשתו, מנסה להחזיר אליו את בתו היחידה שנותרה בעצם בחייו האישיים.
בפרפרזה לטולסטוי, מסכם בינימינוב, "נוכל לומר שכל אדם בודד, גם בקולקטיב הקיבוצי, בודד בדרכו שלו".
דורית זילברמן אומרת שהכותר של הספר: "בין חברים" אינו משקף את תוכנם האמיתי של הסיפורים.
היחסים בין חברי הקיבוץ אינם באמת של חברים, כפי שאמר יואב, מזכיר הקיבוץ.
המילים, שלפעמים מהוות דבר והיפוכו אופייניות ליצירתו של עוז, כמו רבות מהמילים ביצירתו הראשונה של עוז על הקיבוץ: "ארצות התן".
רבות מהדמויות שמתפקדות כגיבורים בסיפור אחד, הופכות לדמויות משנה בסיפורים האחרים.
כל הדמויות שהוזכרו כאן כדרך אגב, משחקות תפקיד ראשי בסיפורים האחרים, משום שלאמיתו של דבר, טוענת זילברמן, הגיבור האמיתי של הספר הזה הוא הקיבוץ עצמו, כי בקיבוץ הכלל קודם לפרט, וכך נוצרות תחושות הזרות והבדידות.
גם השימוש בגוף ראשון רבים של המספר: "אצלנו", תורמת להבחנה זו.
"בין חברים", אומרת המבקרת, הוא הפוסט מורטם של הקיבוץ.
הוא מכיל הרבה לעג, הומור ואירוניה אכזרית המהולה ברחמים
"בין המילים" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית בטי.
הוא יצא לאור במרץ 2009 בהוצאת חברת התקליטים פטיפון (הוצאה עצמית).
מתוך האלבום יצאו ארבעת הסינגלים: "רק הרוח", "האמת שלנו" / "Nuestra Verdad", "רעל" ו"בין המילים" (שיר הנושא מתוכו).
זהו האלבום הראשון של הזמרת שיצא תחת השם "בטי".
השיר "רעל" שנכלל באלבום ופורסם כסינגל השלישי מתוכו, הוקלט מחדש על ידי בטי והופק בשנית על ידי הדי ג'יי הישראלי עופר ניסים.
ישנן שתי עטיפות לרמיקס של ניסים; האחת כוללת את הכיתוב "Offer Nissim Pres.
Betty – Poison", בעוד שהשנייה כוללת את הכיתוב: "עופר ניסים מציג: בטי – רעל".
בהמשך, עבדו שוב כאשר יצא השיר "Gracias a la Vida".
אלבומה השלישי של בטי "בין המילים" יצא במרץ 2009, בהפקה עצמית, ושמה הפרטי שונה מ"בתי" ל"בטי".
באלבום זה שבה לשתף פעולה עם שמוליק דניאל כמפיק המוזיקלי; שיריו נכתבו על ידה.
באלבום ישנן נגיעות מוזיקליות לטיניות לשורשיה הלטיניים הבאים לידי ביטוי בשני שירים המתורגמים מעברית לספרדית ("Nuestra Verdad" ו-"Soledad").
שיר מהאלבום בספרדית זכה להשמעות בתחנות רדיו בבואנוס איירס בארגנטינה, ובעקבותיו הוזמנה להתארח ולשיר דואט עם הזמרת-יוצרת הארגנטינאית טרסה פרודי .
בשנה זו פנה אל בטי הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי עופר ניסים והציע להפיק גרסת רמיקס לשיר שלה "רעל" מתוך האלבום.
עטיפת האלבום המקורית שפורסמה במרץ 2009 כללה את הכיתוב "בטי: בין המילים".
עם זאת, עטיפה נוספת שפורסמה במרוצת השנים כללה את הכיתוב "בטי פבלו: בין המילים".
בשתיהן נראית הזמרת כשהיא מביטה לכיוון המצלמה – התמונות זהות מלבד הכיתוב המופיע בצד העליון והימני של האלבומים.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורישראלמרץ 2009תקליטור • הורדה דיגיטליתפטיפון7 ביולי 2009תקליטורפליי
בין הסדינים של צ'אק הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2007 בבימויו של מארק הלפריך ועל פי תסריט מאת ג'וש סטולברג.
בסרט מופיעים השחקנים הראשיים דיין קוק וג'סיקה אלבה.
הסרט עוקב אחר סיפורו של רופא שיניים בשם צ'אק שמגלה כי כל אישה שהוא יוצא איתה מוצאת את אהבת חייה לאחר שנפרדת ממנו.
הסרט הופק בתקציב של 25 מיליון דולר והכניס כ-59 מיליון דולר ברחבי העולם.
צ'אק לוגן הוא רופא שיניים מוצלח שמתקשה למצוא אהבה אמיתית.
כל אישה שהוא יוצא איתה מוצאת את אהבת חייה לאחר שנפרדת ממנו.
לאחר שהוא מגלה את הסיבה לכך, חייו משתנים כאשר הוא פוגש את קאם ווקסלר, אשת חלומותיו.
צ'אק מחשב מחדש את מערכות היחסים שלו ומנסה למצוא דרך לשבור את ה'קללה' כדי לבנות עתיד עם קאם.
הסרט משתלב עם רגעים קומיים וסצנות רומנטיות המאפשרות מבט על אהבה וגילוי עצמי.
ההתמודדות של צ'אק בקשרים והחיפוש אחר אהבה מציאתית גורמים לו לחשוב מחדש על בחירותיו ולשאוף לשבירת המעגל המנחה את חייו.
דיין קוק בתפקיד ד"ר צ'ארלי 'צ'אק' לוגן - רופא שיניים עם 'קללת' יחסים
ג'סיקה אלבה בתפקיד קאמילה 'קאם' ווקסלר - אהבת חלומותיו של צ'אק
דן פוגלר בתפקיד ד"ר סטיוארט 'סטו' קלמינסקי - חברו הטוב של צ'אק
לוני רוס בתפקיד ג'ו ווקסלר - אחיה של קאם
באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 5% בהתבסס על 103 ביקורות.
הקונצנזוס באתר: "קומדיה רומנטית עם הרבה הומור נמוך אך חסרה את הכימיה הנדרשת.".
יתר על כן, באתר Metacritic הסרט קיבל ציון 19 מתוך 100, בהתבסס על 20 ביקורות.
בנוסף, הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי, תוך ציון ההומור המזויף וחוסר הכימיה בין הדמויות הראשיות.
הפסקה בין סיבובים הוא ציור מאת האמן האמריקאי תומאס אייקינס, שצויר בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19.
רוב ציוריו של אייקינס לאחר שנת 1886 היו דיוקנאות, אך בסוף שנות ה-90 הוא שב לעסוק בנושאי ספורט.
הוא יצר סדרת ציורים בעקבות ביקורו בתחרויות אגרוף מקצועיות באולם פילדלפיה ארנה, שהיה ממוקם אז בצומת הרחובות ברוד וצ'רי, מול האקדמיה לאמנויות של פנסילבניה.
הציורים שיצר בעקבות חוויות אלו נחשבו מהפכניים בנושאיהם, בדומה לסצנות החתירה שצייר למעלה משני עשורים קודם לכן.
אייקינס תכנן בקפדנות את הציור.
רעייתו, סוזן מקדואל אייקינס, העידה כי בציור כל אדם בתמונה הצטלם עבורו.
הפנים היה האולם שבו התאמנו המתאגרפים.
אף שהציור אינו מתאר קרב ספציפי, אייקינס שילב בו פרטים ממספר קרבות כדי להעניק לו תחושת מציאות, והשקיע מאמצים ניכרים בשחזור האפקטים האטמוספיריים של אבק ועשן באולם.
"בין העיר לפרדס" הוא סינגל של הראפר הישראלי טונה.
השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2024, בהפצת חברת התקליטים נענע דיסק.
השיר נכתב על ידי טונה עצמו והולחן על ידי ניר דנן, נוסף על כך דנן גם הפיק את השיר יחד עם יקיר בן טוב.
השיר נכתב בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר ובו טונה מדבר על מצבו הנפשי על רקע מלחמת חרבות ברזל.
כבר בשבוע השני שלאחר הוצאתו לאור, נכנס השיר למצעד הרשמי של גלגלצ והגיע בשיאו למקום השישי במצעד.
נוסף על כך, הסינגל הגיע למקום ה-18 במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
נכון ליוני 2025, השיר צבר כ-2 מיליון השמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי.
"בין כוכבי" הוא המיני-אלבום השלישי הזמרת-יוצרת והגיטריסטית הישראלית תמר אייזנמן.
הוא ראה אור ב-17 ביולי 2025, בהוצאת חברת התקליטים NMC.
הוא כולל שישה שירים מקוריים בשפה העברית.
המיני-אלבום הופק באופן עצמאי על ידי אייזנמן, אשר נטלה חלק פעיל בכל שלבי היצירה, מן ההלחנה והעיבוד ועד להפקה, ההקלטה והמיקסינג.
ההקלטות התקיימו בישראל, והאלבום הועלה לשירותי ההזרמה הדיגיטליים לאחר שנחשף בחשבון האינסטגרם הרשמי של היוצרת.
שירי האלבום מאופיינים באסתטיקה מוזיקלית המצויה בזיקה לרוק אלטרנטיבי.
ההפקה נעה בין עיבודים גיטריסטיים עשירים לבין אלמנטים אינטימיים ומינימליסטיים, תוך שימוש באמצעים אקוסטיים ואלקטרוניים כאחד.
על פי ביקורת שפורסמה באתר של יוסי חרסונסקי, השירים מבוצעים בקווים עדינים המבליטים את המלל הפואטי ואת הנוכחות הקולית של אייזנמן.
התכנים הליריים משקפים עיסוק ברגשות של כמיהה, בדידות, אהבה וניכור, ומציגים מנעד רגשי רחב במסגרת פורמט תמציתי.
המיני-אלבום זכה לחשיפה במספר פלטפורמות עצמאיות והתקבל באהדה בקרב חובבי מוזיקת האינדי הישראלית.
הביקורת של חרסונסקי הדגישה את המעבר החד של אייזנמן ליצירה בשפה העברית ואת אופייה העצמאי של ההפקה.
דן תורן חיבר טקסטים תמציתיים בפואטיקה מהורהרת, אשר תורגמו על ידי אייזנמן להלחנה מינימליסטית ומדודה.
לטענתו, המבנה ההלחנתי מתאפיין באיפוק, מלודיות מתונות, קו רגשי אחיד, ועיבודים שמרניים הכוללים גיטרה אקוסטית, תוספות חשמליות וצליל בס רגוע.
הוא הוסיף כי הגישה האמנותית באלבום מוותרת על דרמטיות או קריצה מסחרית, ויוצרת חוויה מאזינתית מדיטטיבית.
השיר "בין כוכבי" מצטייר כמטפורה למרחב בלתי מוחשי, תוך שמירה על קו מהורהר ומופנם שאינו נוחת על קרקע מוצקה, ביטוי לגישתה הניסיונית והבלתי מתפשרת של היוצרת.
בין הרגליים, הידוע גם בעשרות שמות נוספים במקומות שונים, הוא מיומנות המשמשת בעיקר בכדורגל, אך גם בהוקי שדה, הוקי קרח וכדורסל.
המטרה היא לבעוט, לכדרר, לזרוק או לדחוף את הכדור (או הדיסקית) בין רגליו של היריב, מה שמאפשר לעקוף את שחקן הגנה או להכניע את השוער.
בעיטת הכדור דרך רגליו של היריב במטרה להעביר את הכדור מעבר לו וחזרה לשחקן המקורי היא מיומנות כדרור הנפוצה בקרב שחקני כדורגל.
בשל יעילותה והוויזואלית המרשימה שלה, היא פופולרית מאוד ומיושמת הן ידי שחקן בודד והן מספר שחקנים.
בין המשתמשים הבולטים ביותר נמנים ריקלמה, רונאלדו, רונאלדיניו, רוביניו, כריסטיאנו רונאלדו, ניימאר, לואיס סוארס, ליונל מסי ואדן הזאר .
סוארס בפרט ידוע בחיבה שלו לטכניקה, מה שהוביל לכתובת "סוארס יכול להעביר בין הרגליים גם לבתולת ים" בתקופתו בליברפול.
שחקן ישראלי שהתבלט בשימוש בטכניקה זו הוא אייל ברקוביץ.
פאנה (שער בסרנית טונגו) הוא משחק כדורגל רחוב, שמקורו בהולנד ומתבסס על שימוש בטכניקה זו.
בצרפת ובאזורים דוברי צרפתית אחרים, משחק ילדים בשם "טבח הגשר הקטן" ו"קרב הגשר הקטן" (מקביל ל-nutmeg slaughter ו-nutmeg rumble באנגלית או string-a-kick בג'מייקה).
במהלך משחק זה, שחקן שהכדור מועבר בין רגליו הופך למטרה, והשחקנים האחרים מורשים לבעוט בו, עד שהוא נוגע בחפץ מוגדר באזור המשחק.
אלימות המשחק יצרה הד תקשורתי במהלך שנות ה-2000, לאחר שילדים אושפזו בגללו.
משחקים דומים קיימים בבריטניה - "nutmeg rush", ובהולנד "PannaKnockout".
בסטנגה העברת הכדור דרך רגלי היריב מקנה ניקוד גבוה.
שימוש מוקדם במונח נמצא ברומן "גורל רע" מאת בריאן גלנוויל (1977).
על פי ספרו של אלכס לית', "מעל הירח, בריאן - שפת הכדורגל", "אגוזים מתייחסים לאשכים של השחקן שדרכו הועבר הכדור ואגוז מוסקט הוא רק התפתחות של זה".
השימוש במילה "Nutmeg" במשמעות רגל, בסלנג החריזה הקוקני, הוצע גם הוא כהסבר.
תיאוריה נוספת, הנתמכת על ידי המילון האנגלי של אוקספורד, הועלתה על ידי פיטר סדון בספרו, "שיחות כדורגל - השפה והפולקלור של המשחק הגדול בעולם".
לטענתו המילה נוצרה עקב נוהג בייצוא אגוז מוסקט במאה ה-19 מצפון אמריקה לאנגליה.
אגוזי מוסקט היו סחורה יקרה, וסוחרים רמאים ערבבו את האגוזים עם פיסות עץ.
סדון טוען שהמונח תפס במהרה פופולריות בכדורגל, ומרמז שהשחקן שבין רגליו הועבר הכדור, רומה, או nutmegged.
ב-NBA, מאנו ג'ינובילי וג'מאל טינסלי משתמשים בגרסה של מסירה בין הרגליים.
פרשנים מסוימים משתמשים גם במונח "החור החמישי" כאשר זה קורה; המונח נוצר בהוקי קרח כאשר הדיסקית עוברת בין רגלי השוער אל תוך השער.
בקריקט, נאט סקיבר נחשבת לממציאת חבטת הנאטמג לאחר שהכתה כדור קריקט דרך רגליה במהלך משחק.
אנגלית בריטית Nutmeg (אגוז מוסקט)
יפנית 股抜き Mata nuki (מסירה דרך המפשעה)
ספרדית "caño" (צינור) "túnel" (תעלה) horqueta" (קלשון) cocina" (מטבח)
עברית לצד השימוש במונח "בין הרגליים" בכדורגל רחוב משתמשים גם ב"השחלה" ו-"וריש"
פורטוגזית janelinha (חלון קטן) "rolinho" (גלגול קטן) ovinho (ביצה קטנה)
צרפתית petit pont (גשר קטן))
קוריאנית Alggagi 알 까기 הטלת ביצה
בין הרים ובין סלעים הוא שיר ילדים עברי קצר שמקורו בשיר אהבה ביידיש מאת המשורר היהודי-אמריקאי יוסף רולניק.
השיר המקורי ביידיש הוא שיר אהבה ששרה אישה המחכה לאהובה, הצפוי להגיע ברכבת.
חיבר אותו המשורר יוסף רולניק, שנולד ב-1879 בכפר ז'וכוביץ שבפלך מינסק של בלארוס, וב-1899 היגר לארצות הברית.
השיר נדפס לראשונה בינואר 1908 בקובץ ספרותי בשם "די יוגענד" ("הנעורים"), שיצא אור בניו יורק.
השיר נכלל, בגרסה שבה שונתה שורה אחת עקב ביקורת שנמתחה עליה, בקובץ שיריו של רולניק, "אויפֿן זאַמדיקן וועג" ("בדרך החולית"), שיצא לאור ב-1911. ברטה קלינג הלחינה את השיר, שהפך לפופולרי.
לארץ ישראל הגיע השיר עם גדוד 39 של קלעי המלך, שהגיע לארץ ישראל בסוף מלחמת העולם הראשונה, ורוב חייליו היו מקרב יהדות ארצות הברית.
שמעון דוד יפה תרגם את השיר לעברית, תרגום שניכרת בו השפעת "שיר השירים", ושני בתיו הראשונים הם:
גננות בירושלים הוציאו מהשיר את הבית השני שלו, שינו מעט מאוד את מילותיו והפכו אותו לשיר ריקוד במעגל בנוסח הנפוץ כיום:
הקשר בין שתי השורות של שיר הילדים אינו מובן מתוך שיר הילדים עצמו, הוא מובן רק מתוך קריאת שיר האהבה המקורי שממנו נגזר שיר הילדים.
בין עושר לאהבה הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי ויליאם אדולף בוגרו, שנוצר בשנת 1869. היצירה משתייכת לזרם האקדמיזם וממדיה 106.5 על 89 סנטימטרים.
הציור מציג סצנה בעלת אופי נרטיבי מובהק, החוקרת את המתח שבין עושר חומרי לבין אהבה אנושית.
האמן מתאר אישה שניצבת בפני בחירה בין עושר לבין אהבה, ותוהה מה יכריע את לבה.
במרכז הקומפוזיציה מתוארת צעירה היושבת בשלווה, לבושה בחולצה לבנה ובשמלה ורודה, ודמותה משדרת תמימות והרהור.
משמאלה ניצב גבר מבוגר ועשיר בלבושו, המושיט לעברה קופסה מעוטרת כסמל לעושר חומרי או להצעה המבוססת על רכוש.
הבעת פניו משכנעת ומדגישה את הפיתוי שבחיי עושר.
מימינה עומד צעיר בלבוש פשוט יותר, המתבונן בה בחיבה ומשמש כמייצג של אהבה וקשר רגשי.
רקע של צמחייה ירוקה סובב את הדמויות ומעניק לסצנה אווירה שלווה אך נוגעת ללב.
טכניקת הציור, תשומת הלב לפרטים ושימוש מוקפד באור וצל יוצרים נרטיב חזותי הבוחן את המתח ואת הבחירה בין עושר לאהבה.
בין שתי מלחמות העולם או בקיצור בין המלחמות היא התקופה שבין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה, כלומר, בין השנים 1919–1939. נקראת בלעז Interbellum שמקורה בצירוף הלטיני "Inter" (בין) ו-"Bellum" (מלחמות).
תקופה זו מאופיינת במספר תהליכים היסטוריים חשובים.
המשיכה התפשטות התחבורה ההמונית באמצעות מטוסים ומכוניות שהביאה לכך שכל ארץ ואף העולם כולו הפך קטן יותר גם לגבי הציבור הרחב.
לתהליך זה הייתה השפעה על המערכת הפוליטית בכל מדינה ועל היחסים בין המדינות.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה, שרדה בעצם רק אימפריה אחת, הבריטית, כשלשאר מעצמות אירופה נותרו אומנם מושבות רבות, אך אחיזתן בהן התרופפה.
גם האימפריה הבריטית הגדולה התערערה עקב סיבות מבית ומחוץ.
רבים רואים בתוצאות מלחמת העולם הראשונה את אחת הסיבות לפרוץ מלחמת העולם השנייה, ואף יש שמרחיקים וטוענים שהראשונה הייתה הגורם לשנייה.
נראה שהפשרה שהושגה לאחר מלחמת העולם הראשונה כפי שהוכרה בחוזה ורסאי לא ריצתה איש ונכשלה בהשגת מטרותיה לכינון סדר עולמי יציב, על בסיס שוויון ושיתוף פעולה.
מדיניות הפיוס של המערב כלפי גרמניה
הצד המנצח במלחמת העולם הראשונה - צרפת ובריטניה בעיקר, חוץ מארצות הברית שחזרה למדיניות ההתבדלות - שאף לפייס ולרצות את הצד שהפסיד במלחמה - במיוחד גרמניה.
בשנות ה-20 המערב איפשר לגרמניה להשתמט בהדרגה מתשלום הפיצויים שהוטל עליה לשלם במסגרת חוזה ורסאי, מכיוון שהניח כי אכיפת התשלום תחליש את הדמוקרטיה שהושלטה שם בייסוד רפובליקת ויימאר.
הסכמי לוקרנו מ-1925 למעשה מחליפים את חוזה ורסאי.
ההסכמים גרמו למדינות אירופה לחשוב שהעניין הגרמני פתור ובכך יצרו שאננות.
חוסר התגובה על יציאת גרמניה מחבר הלאומים ב-1933 והכרזת היטלר על ביטול חוזה ורסאי וחימוש גרמניה ב-1935, המשיכו את קו הפיוס בו נקט המערב על אף המשטר הדיקטטורי שכוננה המפלגה הנאצית ושאיפות הנאציזם לסדר חדש באירופה.
דווקא בשל תוקפנותו של היטלר גבר הרצון של מנהיגי המערב לרצות ולהרגיע את גרמניה.
נחתם הסכם בין גרמניה לבריטניה ב-1935 שאפשר לצי הגרמני להגיע לגודל של 35% מהצי הבריטי.
חלה התקרבות לאיטליה הפאשיסטית והכרה בכיבוש אתיופיה על ידה ב-1936. אותה שנה עברה בשתיקה חדירת גדודים גרמניים לגדה הימנית של חבל הריין - אזור מפורז על פי חוזה ורסאי.
לימים בהתייחסו לפלישה לחבל הריין אמר היטלר:
בנוסף, המערב סירב לשגר עזרה לכוחות הרפובליקה במלחמת האזרחים בספרד בין 1936 ל-1939.
גרמניה ראתה במדיניות הפיוס של המערב ביטוי לחולשה והגבירה את מאמצי ההתרחבות שלה.
המערב לא הגיב על סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה במרץ 1938. בריטניה וצרפת הגיעו עם גרמניה להסכמה על סיפוח חבל הסודטים בהסכם מינכן בספטמבר 1938 ואף לחצו על ממשלת צ'כוסלובקיה לוותר על החבל ולמנוע מלחמת עולם.
על אף הסיפוחים של גרמניה לא רבים ראו את שאיפותיה האמיתיות.
נמשך סירובו של צ'מברלין לשתף פעולה עם מדינות אחרות כדי לבלום את היטלר – להשתתף בוועידה בינלאומית נגד התוקפנות הגרמנית, לעזור לצ'כוסלובקיה אם תותקף או לצרפת אם היא תתערב לטובת צ'כוסלובקיה בהתאם לברית.
כשהותקפה צ'כיה במרץ 1939 המערב הגיב בחולשה רבה.
אומנם ניתנו ערבויות - הגנה לפולין ורומניה, אך מאמצי הפיוס המשיכו עד שהצבא הגרמני חדר לפולין.
קודם כל קיוו הבריטים לשמור על מעמדם.
יש לעשות הכול כדי למנוע מלחמה ובכך להציל את האימפריה הבריטית, שנמצאת במצב קשה, מהתמוטטות גמורה ולמנוע פגיעה בכלכלה הבריטית כתוצאה מפיתוח תעשייה צבאית והגבלת הסחר הימי הבינלאומי שיגרם מהמלחמה.
ראש ממשלת בריטניה בסוף שנות השלושים, צ'מברלין רצה להציל את העולם ממלחמה, ובכך להגדיל את יוקרתו האישית ולחזק את בריטניה כמביאת שלום לעולם.
הבריטים האמינו כי חוזה השלום עם גרמניה היה מחמיר מדי, וכדי לפצות את העם הגרמני על הסבל שנגרם לו, יש לוותר לגרמניה.
רווחה גישה כמעט פציפיסטית – שחייבים למנוע בכל מחיר הישנות הזוועות של מלה"ע הראשונה.
הגישה הבריטית לא ראתה איום ממשי בגרמניה הנאצית.
צ'מברלין חשב שהיטלר יסתפק בוויתורים הניתנים לו ובכך יסתיים העניין.
דבר זה נובע מהיחס אל היטלר כאל אדם רציונלי והעלמת-עין מהאידאולוגיה הנאצית.
לגישה זו אחראית מדיניות ההטעיה של היטלר, שבאה לידי ביטוי בנאום שנשא ברייכסטאג לאחר הפלישה לחבל הריין הכריז היטלר:
בנוסף היו שרצו בחיזוק הנאציזם שיביא לבלימת הקומוניזם, מאחר שלגביו דווקא כן שררה דאגה עמוקה פן ישתלט על אירופה.
היה חשש מהתחזקותה של גרמניה, ובמיוחד פחד מיסטי עמוק מחיל האוויר הגרמני.
אין טעם לצאת למלחמה כי בריטניה עלולה להפסיד.
בריטניה, ובמיוחד צ'מברלין בזו למזרח אירופה.
הבריטים לא רצו לשלוח חיילים להילחם בשביל עם "נידח" כלשהו, במיוחד לאור העובדה שצ'מברלין ראה בהיעלמות צ'כוסלובקיה פתרון לצרה שבריטניה לא רוצה בה.
צ'מברלין חתם עם היטלר על הסכם בו הוא מתיר לגרמניה לספח לעצמה את חבל הסודטים שהיה אזור בצ'כוסלובקיה המיושב ברובו בגרמנים.
כאשר חזר מגרמניה לאחר חתימת ההסכם הכריז: "הקרבנו את צ'כוסלובקיה על מזבח השלום".
כל השיקולים הללו הביאו לכך שהבריטים לא התכוננו ולא היו מוכנים למלחמה.
"חוק עשר השנים" בבריטניה, שנחקק ב-1919 והוארך ב-1929, הניח שלא תפרוץ מלחמה וגרם להיעדר חימוש ולהשפעות פסיכולוגיות בעם ובהנהגה.
צרפת האמינה כי גרמניה לא תוכל לפלוש אליה בשל "קו מאז'ינו" - קו ביצורים אדיר שנבנה בשנות ה-30 לאורך הגבול הצרפתי-גרמני.
כמו כן האמינו הצרפתים שצבאם הוא צבא "מעולה" כשלמעשה, המוטיבציה בו הייתה ירודה, הוזרמו לו תקציבים נמוכים מדי, וחסר בו פיקוד מוכשר.
מערכת השלטון הצרפתית הייתה שרויה במאבק קשה בין ימין ושמאל ובשורה של שערוריות פוליטיות וכלכליות.
המורל הלאומי היה בשפל המדרגה, מכאן שלא היה להם זמן ורצון לעסוק במדיניות חוץ.
גם צרפת הייתה במגמה פציפיסטית בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
צרפת חששה מפני מלחמה גדולה נוספת.
אוכלוסייתה קטנה בעקבות האבדות במלחמת העולם הראשונה ובשל הירידה בשיעור הילודה.
כמו בריטניה, היא חששה מפני חיל האוויר הגרמני ורצתה להציל את פריז.
צרפת לא הייתה חזקה מספיק על מנת להתמודד מול גרמניה לבדה, ולכן נאלצה להתאים את מדיניותה לזו של בריטניה.
הארי ליליס "בינג" קרוסבי, היה זמר ושחקן קולנוע אמריקאי, אחד מהמוזיקאים המצליחים ביותר במאה ה-20.
קרוסבי נולד בטקומה שבמדינת וושינגטון.
בהיותו בן שלוש עבר עם משפחתו לעיר ספוקיין.
הוא למד שלוש שנים באוניברסיטת גונזגה בעיר, אך פרש מלימודים לפני שהוענק לו תואר.
בין השנים 1926–1930 היה זמר בתזמורתו של פול וייטמן, ממנה פרש לקריירת סולו ב-1930, יחד עם הגיטריסט אדי לאנג כמלווהו.
להיטו הגדול ביותר של קרוסבי הוא "חג מולד לבן", שיר חג מולד שכתב אירווינג ברלין ובוצע לראשונה על ידי קרוסבי ב-1941. לפי ספר השיאים של גינס זהו הסינגל הנמכר ביותר בכל הזמנים: לפחות 50 מיליון סינגלים נמכרו, ולמעלה מ-100 מיליון אלבומים הכוללים את השיר.
קרוסבי שר את השיר הזה בסרטים Holiday Inn (1942) ו"חג מולד לבן" (1954).
האומדנים לסך כל מכירות התקליטים של קרוסבי נעים בין 500 ל-1000 מיליון.
רק בודדים - הביטלס, אלטון ג'ון, אלביס פרסלי, אבבא, מייקל ג'קסון - הגיעו לנתוני מכירות הדומים או עולים בשיעורם על מכירות התקליטים של קרוסבי.
קרוסבי שר בצורה קלילה ושירתו הייתה כמעט כמו שיחה, לוותה בדרך כלל ב"ביג בנד" ושילבה שריקה, סקאט ואלתורים קצביים מגוונים.
סגנון זה, הנקרא באנגלית crooning, השפיע רבות על הזמרים שהופיעו אחריו ובראשם פרנק סינטרה, פרי קומו ודין מרטין.
ב-1944 הופיע בדרמה הקומית "הולך בדרכי".
בסרט הופיע בתור כומר בעל יוזמה, האב הצעיר פרנק צ'אק או'מלי וביחסיו עם כומר בכיר ממנו.
סרט זה היה המצליח ביותר באותה שנה בארצות הברית, בעקבותיו הופיע באותו תפקיד בסרט, "פעמוני סנט מרי", שיצא לאקרנים שנה אחר כך.
ב-1949 הופיע בסרט "יאנקי בחצר המלך ארתור" לצידה של רונדה פלמינג.
מעבר להשפעה שהייתה לו על תעשיית המוזיקה כאמן פופולרי על פני כחצי מאה, נודעה לו חשיבות גם בצד העסקי והטכנולוגי של התעשייה.
הוא השקיע בחברה החדשנית אמפקס, שפיתחה את טייפ הסלילים הראשון.
הוא היה האמן הראשון בעולם שהקליט את תוכנית הרדיו שלו, ושעותק המאסטר של אלבומו הוקלט בטייפ.
את אחד ממכשירי ההקלטה של אמפקס הוא נתן לחברו לס פול, אשר השתמש בו כדי להמציא את ההקלטה על ערוצים נפרדים.
קרוסבי נישא פעמיים, קודם לשחקנית דיקסי לי ולאחר מותה (מסרטן השחלות) לקתרין גרנט, שחקנית שהייתה צעירה ממנו בשנים רבות.
ילדיו מנישואיו הראשונים היו גדולים בשנות דור מאלה שנולדו לו ולקתרין.
לאחר מותו פרסם בנו הבכור גארי ספר זיכרונות שנוי במחלוקת בו האשים את האב בקור, ריחוק והתעללות.
בן אחר, פיליפ, הכחיש את הטענות בתוקף, והאשים את אחיו שכתב את ספרו מתוך תאוות בצע.
ב-1962 זכה קרוסבי בפרס הגראמי הראשון שהוענק למפעל חיים.
ממשפחתו הענפה יצאו לא מעט שחקנים וזמרים.
ב-1964 שיחק בסרט "ימי שיקגו העליזים" (Robin Hood and the Seven Hoods) לצידם של פרנק סינטרה, דין מרטין וסמי דייוויס ג'וניור, ובו גילם את דמותו של עורך הדין אלן א' דייל.
קרוסבי מת ב-1977 במדריד, כתוצאה מהתקף לב לאחר סיבוב של גולף.
הוא אהב מאוד לשחק גולף, ויחד עם חברו הטוב בוב הופ כובד ב-1978 בפרס בוב ג'ונס היוקרתי של התאחדות הגולף האמריקנית.
בין שתי ערים הוא רומן היסטורי מאת צ'ארלס דיקנס שפורסם בשנת 1859, ונחשב לאחד הספרים הנקראים והפופולריים ביותר בתולדות האנושות.
העלילה מתרכזת בשנים שהובילו למהפכה הצרפתית המסתיימות במשטר הטרור של היעקובינים.
תחילת הסיפור בכליאתו של דוקטור מאנט בשנת 1757 וסופו כ-36 שנים אחר כך, בהעמדתו לדין של צ'ארלס דארניי.
בראש ובראשונה זהו סיפורם של צ'ארלס דארניי וסידני קרטון, שני אנשים הדומים זה לזה במראם החיצוני, אבל שונים מאוד באופיים.
דארניי הוא אריסטוקרט צרפתי רומנטיקן, וקרטון הוא פרקליט אנגלי ציניקן.
שניהם מאוהבים בכל לבם באותה אישה, לוסי מאנט.
דמויות נוספות ברומן הן: דוקטור מאנט, אביה של לוסי, שנכלא לשנים רבות בבסטיליה הידועה לשמצה על לא עוול בכפו, ומאדאם דפארז', הנושאת בלבה טינה עמוקה לכל בית אוורמונד האריסטוקרטים.
משפטי הפתיחה של הרומן "זה היה הטוב שבזמנים, זה היה הרע שבזמנים...", ושורות הסיום "מעשה זה שאני עושה הוא טוב הרבה יותר ממה שעשיתי מעולם...", הן בין המפורסמות ביותר בספרות בשפה האנגלית.
סיפור העלילה מיטלטל בין הערים לונדון ופריז.
שניים מבין 45 פרקי הספר מתרחשים בשתי המדינות גם יחד, העלילה ב-19 פרקים מתרחשת באנגליה וב-24 פרקים נוספים בצרפת.
הרומן מתאר את השחיתות של האצולה הצרפתית, ההתעללות וחוסר האנושיות ביחסם של האצילים אל האיכרים, ואת ההמונים שאחרי מאות שנים של דיכוי מתקוממים לבסוף נגד אדוניהם, והופכים בעצמם למרושעים ולמושחתים.
ספר ראשון : השב לחיים
בשנת 1775 נוסע ג'ארוויס לורי לדובר לפגוש אישה צעירה בשם לוסי מאנט.
בפגישתם הוא מספר לה שאביה, דוקטור מאנט שנחשב בעיניה למת, עודו בחיים ושהוא מוחזק במאסר בפריז זה שמונה עשרה שנה.
לאחרונה שוחרר דוקטור מאנט מן הכלא על ידי שלטונות צרפת.
ידיעות אלה מטרידות מאוד את לוסי.
מר לורי מנסה לנחם אותה, אבל זו בת לווייתה מיס פרוס הדואגת לשלומה של לוסי ומצליחה להרגיע אותה.
בסן אנטואן, פרוור בפריז, נבקעת חבית יין ותוכנה נשפך ארצה.
התושבים העניים קופצים על המציאה ושותים בצהלה את היין מהרצפה.
דפארז', בעל חנות יינות ומנהיג קבוצת מהפכנים, מסתכל בתיעוב על האנשים המשפילים עצמם עבור מעט יין.
אחר כך הוא חוזר לחנותו שלו ומשוחח עם חבריו המהפכנים הפונים זה אל זה בשם ז'אק.
מר לורי ולוסי מגיעים לפריז, ודפארז' לוקח אותם לדירה בה נמצא דוקטור מאנט.
הוא יושב כל היום בחדר חשוך ומייצר נעליים כפי שעשה כל השנים בכלא.
לוסי לוקחת את אביה איתה לאנגליה.
אחרי חמש שנים ב-1780, דוקטור מאנט מתחיל להתאושש מהחוויה הקשה של החיים בכלא.
מהגר צרפתי בשם צ'ארלס דארניי נשפט בבית הדין הפלילי בלונדון, האולד ביילי, בעוון ריגול.
מעידים נגדו שניים - ג'ון ברסד ורוג'ר קליי - הטוענים שדארניי דיווח לצרפתים על כוחות אנגליים בצפון אמריקה.
דוקטור מאנט ובתו לוסי מעידים לטובתו, ומספרים על מסעם איתו בספינה מצרפת לאנגליה.
בסופו של דבר, דארניי מזוכה כיוון שהמושבעים אינם יכולים להבדיל בינו לבין סידני קרטון בשל הדמיון הרב ביניהם.
קרטון הוא פרקליט זוטר, וזוכה לתיאור לא מחמיא כשתיין, לעומתו דארניי מתואר כּיְפֵה תואר וקורבן אבירי של מערכת המשפט הבריטית.
קרטון מתאהב בלוסי ומתחיל לקנא בדארניי הזוכה לחיבתה של לוסי.
בפריז המרקיז סן אוורמונד, שהוא דודו של דארניי, חוזר לביתו מריאיון עם מונסיניור, אחד מחשובי האצילים בצרפת.
בדרכו פוגעת הכרכרה שלו בילד, בנו של האיכר גאספר, והילד נהרג.
המרקיז משליך לעבר גאספר מטבע כפיצוי על אובדן בנו.
בין האנשים המתקהלים במקום נמצאת גם מאדאם דפארז' העוסקת ללא לאות בסריגה.
היא זורקת את המטבע חזרה אל המרקיז, והוא קורא ברוגז שהיה הורג ברצון את כל האיכרים בצרפת.
באחד הכפרים בדרך לארמונו מודיע אחד העובדים בדרך למרקיז שראה אדם נצמד מתחת לכרכרה שבה הוא נוסע.
המרקיז שולח את משרתו לבדוק אך ההוא אינו מגלה דבר, והם ממשיכים בדרכם.
דארניי נוסע לצרפת להיפגש עם דודו.
הדעות הפוליטיות של השניים מנוגדות בתכלית.
בעוד שדארניי הוא דמוקרט, המרקיז תומך במשטר הישן ומתואר כאציל אכזר וחסר לב.
"הפילוסופיה בת הקיימא היחידה היא הדיכוי.
יחס הכבוד של פחד ושעבוד, ידידי," העיר המרקיז, "יגרום לכלבים להמשיך לציית לשוט, כפי שתקרה זו מסתירה את הרקיע"
באותו לילה רוצח גאספר, שהיה האדם שנצמד לכרכרה, את המרקיז בשנתו.
מאוחר יותר נתפס גאספר ומוצא להורג בתלייה.
כשדארניי שב לאנגליה, הוא מבקש מד"ר מאנט את ידה של בתו לוסי.
אבל דארניי אינו המחזר היחיד שלה.
גם סטרייבר, סניגורו של דארניי והבוס של קרטון, וגם קרטון עצמו נכבשים בקסמיה.
קרטון הוא היחיד מבין השלושה שמגלה את רגשותיו ללוסי, סטרייבר משוכנע שאין לו סיכוי אצל לוסי, ודארניי מעלה את הצעת הנישואים בפני האב.
כשקרטון מתוודה על אהבתו בפני לוסי, הוא מודה שאין ביכולתו לגרום לה אושר; היא משפיעה עליו לטובה והוא רוצה לחיות חיים ראויים יותר, אך אינו מצליח להשלים את מטרתו.
הוא מבטיח ללוסי שהוא מוכן להקריב כל דבר עבורה ועבור האהובים עליה.
בינתיים דארניי אומר לדוקטור מאנט שיגלה לו את שם משפחתו האמיתי ביום נישואיו ללוסי.
בפריז מאדאם דפארז' ובעלה מסיתים למהפכה.
מאדאם דפארז' מתכננת לטווח ארוך בעוד בעלה חסר סבלנות ומשתוקק לגרום למהפכה מיידית.
נודע להם מפי מלשין במשטרה שמרגל נמצא בסן-אנטואן.
שם המרגל הוא ג'ון ברסד, אחד מאלה שהעידו עדות שקר נגד דארניי.
למחרת נכנס ברסד לחנות היין של דפארז', אבל מאדאם דפארז' מזהה אותו.
ברסד הוא סוכן מדיח, הוא מנסה לגרור אותה לשיחה על ההוצאה להורג הקרובה של גאספר.
תוך כדי השיחה הוא מציין שדארניי עומד לשאת לאישה את לוסי מאנט.
בבוקר החתונה חושף דארני בפני ד"ר מאנט, לפי דרישתו, את זהות משפחתו.
לרוע המזל הידיעה משפיעה לרעה על ד"ר מאנט מצבו הנפשי מתערער, והוא חוזר ועוסק בצורה אובססיבית בעבודת הסנדלרות שלו.
שפיות דעתו חוזרת אליו לפני שלוסי שבה לביתה מירח הדבש, וכדי למנוע התרחשות דומה הורס לורי את כלי העבודה שהביא ד"ר מאנט עמו מצרפת.
באמצע יולי 1789 מבקר ג'רוויס לורי בביתם של בני הזוג דארניי ומספר להם על המתרחש בפריז.
זירת ההתרחשות עוברת אל המורדים בסן אנטואן וההסתערות אל תוך הבסטיליה כשהמובילים הם בני הזוג דפארז'.
כשהכלא השנוא נופל לידי המהפכנים, נכנס דפארז' לתוך התא בו היה עצור ד"ר מאנט.
הוא מוצא כתב יד שכתב ד"ר מאנט בזמן שהותו בכלא, שבו הוא מאשים את משפחת אוורמונד (האב והבן) במאסרו הלא מוצדק ובהרס משפחתו.
בקיץ 1792 מגיע לבנק טלסון מכתב הממוען ליורש של המרקיז אוורמונד.
המכתב מגולל את סיפור מעצרו של גאבל, אחד המשרתים של המרקיז, והוא מפציר מהמרקיז היורש לבוא לעזרתו.
אף על פי שאנשי הבנק אינם יודעים מיהו המרקיז, המכתב מגיע לידי דארניי.
הוא מחליט לנסוע לפריז, בה שורר שלטון הטרור העקוב מדם, בלי לחשוב על הסכנות הטמונות במסעו.
לורי נשלח לפניו עם מסר סודי עבור גאבל שבכלא.
בבובה (Beauvais), מקום מגוריו לשעבר של ד"ר מאנט, מואשם דארניי שהוא אריסטוקרט מהגר ובוגד.
הוא נלקח לפריז בליווי צבאי ושם הוא נאסר.
ד"ר מאנט ולוסי יחד עם מיס פרוס, ג'רי קראנצ'ר ולוסי הקטנה, בתם של לוסי וצ'ארלס, מגיעים מלונדון לפריז לפגוש את מר לורי.
ד"ר מאנט מנסה להפעיל את השפעתו כאסיר לשעבר בבסטיליה, כדי לשחרר את חתנו.
הוא מצליח לגונן על דארניי בלילה בו האספסוף הורג אלפי אסירים חסרי מזל.
אחרי שנה ושלושה חודשים מצליח ד"ר מאנט לצאת בכתב הגנה על צ'ארלס, אבל באותו לילה הוא נעצר שוב באישום חדש שהגישו משפחת דפארז' ואדם נוסף ששמו לא מוזכר.
מיס פרוס, בדרכה עם ג'רי קרנצ'ר לקנות יין בפונדק, רואה את אחיה האבוד סלומון פרוס, כעת מהפכן בפריז.
איש מהם אינו רווה נחת מהפגישה המחודשת.
ג'רי קרנצ'ר מזהה אותו כג'ון ברסד, להפתעתם גם סידני קרטון מצטרף אליהם ומאשר את קביעתו של קרנצ'ר.
אחר כך קרטון מנסה לסחוט את סלומון פרוס, כיוון שהוא שמע במקרה את השיחה בפונדק והוא יודע שפרוס הוא מרגל וסוכן כפול המשרת את הבריטים ואת הצרפתים גם יחד.
פרוס נכנע באי רצון לדרישותיו של קרטון.
דארניי מובא למשפט בפני הטריבונל המהפכני, דפארז' טוען מולו שהוא המרקיז אוורמונד, ומביא בפני בית הדין את כתב היד שכתב ד"ר מאנט בתאו בכלא.
המסמך מתאר איך נכלא הרופא בבסטיליה על ידי המרקיז אוורמונד הקודם ואחיו התאום, כאשר ניסה לדווח על פשעי האחים כלפי משפחת איכרים.
האח הצעיר שהתאהב בבת איכרים, חטף ואנס אותה וכן רצח את בעלה, את אחיה ואת אביה.
לפני מותו הצליח האח של הבחורה להסתיר את אחותו הצעירה יותר, הנצר היחיד שנותר מהמשפחה.
בסיום המסמך יש הוקעה של כל בני אוורמונד וכל צאצאיהם, ובכך מצטרף כביכול ד"ר מאנט להאשמתם של בני הזוג דפארז'.
דארניי נשלח לבית הכלא "לה פורס" וגזר דינו הוא הוצאה להורג בגיליוטינה תוך עשרים וארבע שעות.
קרטון מגיע לחנות היין של דפארז' בשיטוטיו ברחובות בלילה, הוא שומע את מאדאם דפארז' המתכננת לגזור עונש מוות לכל בני משפחת דארניי.
עוד מגלה קרטון שמאדאם דפארז' היא הניצולה ממשפחת האיכרים שנזכרה במכתבו של ד"ר מאנט.
הוא מעדכן מיד את מר לורי, ומפציר בו שכל המשפחה תעזוב את צרפת במהירות האפשרית.
ביום ההוצאה להורג מבקר קרטון את דארניי בכלאו.
בגלל אהבתו הרבה ללוסי וחברותו עם דארניי, מחליט קרטון לקחת את מקומו של דארניי, ולמות במקומו.
קרטון יודע שדארניי לא יסכים לתוכניתו, לכן הוא מסמם אותו ודואג לכך שיישאו אותו אל מחוץ לכותלי הכלא לכרכרה הממתינה להם.
דארניי, ד"ר מאנט, מר לורי, לוסי ובתה הקטנה נמלטים מצרפת לאנגליה, כשדארניי משתמש במסמכים של קרטון כדי לעבור את הגבול ולהגיע לאנגליה.
מיס פרוס וג'רי קרנצ'ר שנשארו מאחור, מתכוננים אף הם לעזוב את צרפת.
מאדאם דפארז' הולכת לביתה של לוסי, כשהיא מאמינה שתמצא את לוסי ובני משפחתה אבלים על מותו של צ'ארלס דארניי, ושתוכל להאשימם באהדה לאויב הרפובליקה.
מיס פרוס שולחת את ג'רי למצוא להם כרכרה, והיא לבדה מתעמתת מול מאדאם דפארז'.
מיס פרוס מעמידה פנים שהמשפחה נמצאת עדיין בבית, כדי שמאדאם דפארז' לא תנסה למנוע את מנוסתם.
היא סוגרת את אחת הדלתות ומגנה עליה בגופה, מאדאם דפארז' מנסה להיכנס לחדר למרות סירובה של מיס פרוס.
השתיים נאבקות ומאדאם דפארז' נהרגת מכדור שנורה מהאקדח שלה.
אחר כך מיס פרוס וג'רי קרנצ'ר עוזבים במהירות את פריז.
הרומן מסתיים במותו של סידני קרטון, מחשבותיו האחרונות מתגלות כנבואה המגשימה את עצמה, מר דפארז' בעצמו מוצא להורג בגיליוטינה, וללוסי ודארניי יש בן הנושא את שמו של קרטון.
לפחות שלושה סרטי קולנוע באורך מלא נעשו לפי הרומן:
"בין שתי ערים" הוא סרט אילם משנת 1911.
"בין שתי ערים" הוא סרט אילם מ-1917 בבימויו של פרנק לויד
"בין שתי ערים" הוא סרט אילם מ-1922
"בין שתי ערים" גרסה קולנועית בשחור-לבן משנת 1935, בה כיכב רונלד קולמן, הייתה מועמדת לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר.
"בין שתי ערים" הוא סרט קולנוע מ-1958 בבימויו של ראלף תומאס בכיכובם של דירק בוגרד ודורותי טוטין.
בסרט "ההיסטוריה המטורפת של העולם" משנת 1981, החלק העוסק במהפכה הצרפתית הוא פסטיש לפי הרומן "בין שתי ערים".
ב-1980 הופק סרט טלוויזיה "בין שתי ערים" בכיכובו של כריס סרנדון ששיחק בתפקיד כפול של דארני וסידני קרטון.
מיני סדרה טלוויזיונית בהפקת חברת "גרנדה טלוויז'ן" הופקה ב-1989. בתפקיד הראשי שיחק ג'יימס וילבי, אנה מאסי הופיעה בתפקיד מיס פרוס והשחקן הוותיק ג'ון מילס גילם את דמותו של ג'רוויס לורי.
בשנת 1970 הוצג בפרק של "הקרקס המעופף של מונטי פייתון" מערכון הכולל סצנה מתוך "בין שתי ערים" המסופר עבור תוכים.
פרק בסדרת הטלוויזיה לילדים "בעצם כלב" הוקדש לרומן "בין שתי ערים".
הוצגו שלושה מחזות זמר המבוססים על הרומן.
"סיפורן של שתי ערים" עיבוד מוזיקלי לרומן של ג'יל סנטוריילו הועלה בסרסוטה, פלורידה ב-2007 בכיכובם של ג'יימס ברבור וג'סיקה ראש.
המחזמר תוכנן לעלות בברודוויי באוגוסט 2008.
ב-2006 כתבו הווארד גודאול וג'ואנה ריד מחזה מוזיקלי המבוסס על הרומן.
עיקר העלילה והדמויות נלקחו מתוך הרומן אך עלילתו מתרחשת בתקופת המהפכה הרוסית.
עיבוד מוזיקלי נוסף לרומן נעשה ביפן על ידי להקת טאקארצוקה רוויו, להקת אופרה נשית.
ההפקה הראשונה נעשתה ב-1984 והשנייה בשנת 2003.
רומן מאת הסופרת האמריקאית סוזן אליין A Far Better Rest ("מנוחה טובה יותר") המתאר את העלילה מנקודת מבטו של סידני קרטון, יצא לאור בארצות הברית ב-2000.
"אוורמונד", רומן מאת דיאן מייר המתאר את קורותיהם של לוסי וצ'ארלס וילדיהם בתקופה שאחרי המהפכה הצרפתית, פורסם בארצות הברית ב-2005.
בהוצאת ספרי פינגווין הוציאו לאור גרסאות קלות יותר לקריאה של "בין שתי ערים", עבור הלומדים אנגלית כשפה זרה.
הרומן תורגם לעברית פעמים רבות, לרוב בשם "שתי ערים" ולעיתים בשם "בין שתי ערים".
רשימת התרגומים ושנות ההוצאה לאור, מתוך קטלוג הספרייה הלאומית:
שתי ערים : ספור היסטורי מזמן הרבולוציה הצרפתית / מאת טשרלס דיקנס ; תרגום יהודה גרזובסקי (ורשה : תושיה, תרס"ז).
שתי ערים / טשרלס דיקנס ; תרגם מ' בן אליעזר (תל אביב : אמנות, [תרפ"ט]).
שתי ערים / צ'ארלס דיקנס ; תרגם מ' בן אליעזר ; ערוך על פי המקור בידי ש' רוז (תל אביב : אמנות, תש"ך 1960).
בין שתי ערים : רומן היסטורי / צ'ארלס דיקנס ; תרגום ועיבוד: פנחס דנציגר [=פ.
שתי ערים / צ'ארלס דיקנס ; עברית - אברהם בירמן (תל אביב : מ.
שתי ערים / צ'ארלס דיקנס ; עברית - מ' הרפז ; עיטורים - מ'.
שתי ערים / צ'ארלס דיקנס ; מאנגלית - מרים יחיל-וקס ; איורים - הרולד קינג ופנלופי אנסטי (תל אביב : זמורה-ביתן, תש"ן 1990).
שתי ערים / צ'ארלס דיקנס ; עברית - מיה גולן ; עריכה - ניצנית סופר (כפר מונש : עופרים, 2001).
בין שתי ערים (הגרסה המלאה) / צ'ארלס דיקנס ; מאנגלית - מרים יחיל-וקס (זמורה-ביתן, 2011, 2012).
בין קירות ביתי הוא האלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל.
באוקטובר 2008, לקראת יציאת האלבום, יצא סינגל ראשון מתוכו - "חלומות של אחרים".
ב-20 בנובמבר יצא האלבום המלא ובו 13 שירים.
לאלבום צורף השיר "מנעי קולך מבכי" כסינגל נפרד.
רוב השירים באלבום נכתבו על ידי עידן רייכל, כולם הולחנו על ידו, ואחדים מהם אף בוצעו על ידו.
בניגוד לשני אלבומיו הקודמים, לא שיתף רייכל פעולה באלבום זה עם מוזיקאים יוצאי אתיופיה.
עם זאת, באלבום נכללו כמה שירים בשפות זרות, ובהם: "Todas las Palabras" ו-"Cada Dia" שכתבה וביצעה הזמרת הקולומביאנית מרתה גומז בספרדית, "Ôdjus Fitxadu" ששרה מיירה אנדראדה בשפה הקריאולית של כף ורדה, ו-"منهار اللي مشيتي" שכתב וביצע שמעון בוסקילה בערבית מרוקאית לזכר אימו.
הזמרת סומי שרה בסווהאילית את השיר Maisha שכתבה.
באלבום השתתפו גם מאיה אברהם ואילן דמתי, שהשתתפו באלבומו הקודם של רייכל, "ממעמקים".
כשלושה שבועות לאחר צאתו הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, ובאפריל 2009 למעמד פלטינה.
בטקס בו הוכרז האלבום כאלבום פלטינה, ציינו גם סך מכירות של מעל 300,000 עותקים לשלושת אלבומי הפרויקט.
Bing (בינג) הוא מנוע חיפוש אינטרנטי מבית חברת מיקרוסופט, הפועל החל משנת 2009 (לשעבר היה ידוע בשמות Live Search, Windows Live Search, ו-MSN Search).
נכון לשנת 2024 בינג הוא מנוע החיפוש השני בפופולריות שלו בעולם אחרי גוגל ולפני Baidu הסיני.
מיקרוסופט השיקה את מנוע החיפוש MSN Search ברבעון השלישי של 1998 והתוצאות בו סופקו על ידי חברת Inktomi, חברת תוכנה אמריקאית לשעבר.
MSN Search כלל מנוע חיפוש, אינדקס וזחלן רשת.
בתחילת 1999 הושקה גרסה חדשה למנוע החיפוש שהציגה רשימות שפיתחה Looksmart והן שולבו בתוצאות החיפוש שסיפקה Intkomi.
בהמשך הוחלט במיקרוסופט להגדיל את ההשקעה במנוע החיפוש ולפתח זחלן רשת עצמאי שבנה אינדקס שעודכן מדי שבוע ולעיתים מדי יום.
השדרוג החל בנובמבר 2004, והושק רשמית בפברואר 2005. בספטמבר 2005 הושקה מערכת פרסום בתוצאות החיפוש שמתחרה ישירות בגוגל.
מיקרוסופט יצאה בצעד הזה שנה אחרי שהמתחרה Yahoo!
השיקה את זחלן הרשת שלה.
עם זאת, חיפוש התמונות עדיין הופעל על ידי צד שלישי, הפעם חברת Picsearch.
מיקרוסופט החלה לספק את השירות גם לאתרים ולפורטלים כדי להרחיב את נתח השוק שלה.
גרסת הבטא הראשונה של Windows Live Search יצאה לשוק ב-8 במרץ 2006 עם השקה רשמית ב-11 בספטמבר אותה שנה, כשהשירות החדש מחליף את MSN Search.
מנוע החיפוש החדש השתמש בכרטיסיות לרשת, חדשות, תמונות, מוזיקה, דסקטופ, מסמכים מקומיים ולאנכרטא.
עם המעבר ל-Windows Live Search, מיקרוסופט הפסיקה להשתמש בחיפוש תמונות על ידי Picsearch ועברה להשתמש בפיתוחים עצמיים שלה.
באפריל 2006 הושק מנוע חיפוש אקדמי המתחרה עם "גוגל סקולר",המספק גישה למאמרים ותקצירים של מו"לים אקדמיים וגופים אקדמיים אחרים, תחת השם Windows Live Academic Search.
במאי 2006 חשפה מיקרוסופט כלי חיפוש לעסקים, תחת שם המותג Windows Live Search.
ב-21 במרץ 2007 מיקרוסופט הודיעה שבכוונתה להפריד את מנוע החיפוש שלה משירותי Windows Live, מה שהביא למיתוג מחדש כ"Live Search".
מנוע החיפוש המחודש שולב לתוך פלטפורמת החיפוש והמודעות של החברה שנוהלה על ידי סאטיה נאדלה.
סדרה של ארגונים ואיחודים של הצעות החיפוש בוצעו תחת המותג החדש.
ב-23 במאי 2008 מיקרוסופט הודיעה על הפסקת Live Search Books ו-Live Search Academic ושילבה את כל תוצאות החיפוש בחיפוש הרגיל.
זמן קצר אחר כך, ב-31 ביולי אותה שנה הופסק גם Windows Live Expo, לוח מודעות מקוון.
ב-15 במאי 2009 הופסק גם Live Product Upload, שירות שאפשר לסוחרים להעלות מידע על מוצרים למנוע החיפוש בזמן אמת.
במאי 2009, לאחר תקופה של שמועות והשערות לגבי השקת מנוע החיפוש המדובר של מיקרוסופט, הוא הוכרז באופן רשמי, תחת השם "בינג".
סטיב באלמר, מנכ"ל החברה, אמר שאת הצורך במנוע חיפוש העובד בצורה שונה הבינו בחברה כאשר התקבלו תוצאות בדיקה שלהם בדבר חיפוש באינטרנט ודיוקו.
לטענת באלמר, 30% ממחרוזות החיפוש אינן מובילות לתוצאה המתאימה והרלוונטית, ולמעלה ממחצית החיפושים דורשים שינוי והתאמה של מילות החיפוש לפני שהם מגיעים לתשובה המתאימה.
השם בינג, נבחר בעזרת קבוצות מיקוד שהבינו כי השם קליט, קצר וקל לאיות.
השם של מנוע החיפוש, מעורר אסוציאציה לקול שמזוהה אצל אנשים כרגע בו מגלים משהו, נזכרים במשהו שנשכח.
שם המנוע גם דומה מאוד למילה "בינגו", שמשמשת כמילה המביעה תחושה של משהו שנמצא, או הובן כהלכה.
ב-29 ביולי 2009 הוכרז על שיתוף הפעולה עם חברת יאהו, בו בינג החליף את מנוע החיפוש של החברה באתר שלה ובשירותים השונים אותם היא מספקת, כאשר הכנסות מפרסום מקוון במנוע החיפוש יחולקו בין החברות.
בפברואר 2010 רשויות ההגבלים העסקיים בארצות הברית וב אישרו את הסכם שיתוף הפעולה בין מיקרוסופט ליאהו
ב-7 בפברואר 2023 מיקרוסופט השיקה את "בינג החדש" (The new Bing) הכולל תכונת צ'אטבוט המבוססת על ChatGPT של חברת OpenAI.
התכונה גם שולבה במיקרוסופט אדג' למחשבים אישיים כ"טייס המשנה שלך למרשתת" (Your copilot for the web), ולאחר מכן גם ביישומון אדג' למובייל ובסקייפ.
בעקבות תלונות על תשובות שגויות ו"מבולבלות" הגבילה מיקרוסופט את ההתכתבות עם הצ'אטבוט לחמש שאלות בכל סבב ולחמישים שאלות ביום.
המאפיין הבולט של מנוע החיפוש, הוא הדרך בה הוא מציג את התוצאות.
החזון שעמד מאחורי מנוע החיפוש היה תוצאה מדויקת ואישית יותר: מנוע החיפוש יבין, בעזרת האלגוריתם שלו, מה בדיוק מחפש הגולש, וכך יוכל לתת את התוצאות המתאימות ביותר.
למשל, בחיפוש שם של להקה, יופיעו ראשית אתר הלהקה, תמונות, חדשות עליה, רשימת הופעות מתוכננות, ראיונות אחרונים שחבריה נתנו, אלבומים וסינגלים שהושקו, ועוד.
בחיפוש אתר נופש, תתקבל מפה המתאימה להגעה אליו, מזג האוויר לימים הקרובים, תמונות וביקורות.
בדרך זאת, מנסה בינג להתאים את התוצאות הרלוונטיות ביותר.
בנוסף, הודיעה מיקרוסופט בתחילת 2010 כי תיענה לדרישות האיחוד האירופי ותמחק מידע על חיפושים שערכו הגולשים לאחר כחצי שנה, כדי לעמוד בהגדרות הפרטיות הנדרשות על ידי האיחוד.
בינג עלה לאוויר באופן מלא בתחילת יוני 2009. עם השקתו מותגו גם שירותים אחרים של מיקרוסופט תחת המותג "בינג", כגון שירות המפות Bing Maps, כתשובה לגוגל מפות.
במרץ 2011 הושק שירות חיפוש מבוסס מיקום של בינג, שחלקו פותח בישראל.
לבינג מערכת סינון תכנים בלתי הולמים, וזאת בהתאם לכללים הנהוגים במדינה ממנה מתבצע החיפוש.
אך במרץ 2010 נחשף כי היא מחמירה בצנזורה במדינות ערב אף יותר מהנדרש לפי החוק במדינות אלו.
כבר עם השקת מנוע החיפוש MSN בפברואר 2005 נכללה תמיכה בעברית.
דף הבית של Bing זמין בעברית על ידי הקלדת כתובת מיוחדת או החלפת הגדרות מנוע החיפוש לעברית.
לצד זאת, היישומון של Bing למכשירים ניידים זמין בעברית על ידי החלפת הגדרות השפה של היישומון לעברית.
Bing תומך בחיפוש תמונות, סרטונים וחדשות בעברית.
הקלדת ערך בעברית בממשק האנגלי תספק תוצאות חיפוש רלוונטיות מלאות והוא תומך בחיפוש מונחים בעברית באופן מלא.
מנוע החיפוש מאפשר קבלת תוצאות חיפוש ב-40 שפות שונות.
למרות עלייה חדה מאוד בשבועות הראשונים לאחר השקתו, שנבעה ככל הנראה מהעניין הרב שיצר ומסע השיווק המאסיבי שהנהיגה החברה, בינג לא הצליח לכבוש נתח שוק גדול מספיק כדי לאיים על ענקית החיפוש גוגל.
בעקבות שיתוף הפעולה עם יאהו, נתח השוק של גוגל בארצות הברית ירד ל-62.6% ביוני 2010. יאהו, לעומת זאת, הגדילה את נתח השוק שלה ל-18.9%, והנתח של בינג היה 12.7%, כשנה מאז השקתו.
באוגוסט 2010 בינג, יחד עם מנועי חיפוש נוספים של מיקרוסופט, הדיחו את יאהו מהמקום השני בדירוג הפופולריות של מנועי החיפוש בקרב גולשי האינטרנט בארצות הברית.
מנועי החיפוש בינג, MSN ו-Windows Live החזיקו בנתח של 13.9% משוק החיפוש.
יאהו, לעומת זאת, החזיקה נתח שוק של 13.1%.
במטרה לחזק את השימוש במנוע החיפוש בינג, בתחילת 2014 השיקה מיקרוסופט גרסה של מנוע החיפוש בשם "בינג לבתי ספר" המותאמת לבתי ספר יסודיים ותיכוניים.
גרסה המיועדת לתלמידים ולכן לא כוללת פרסומות, וכוללת רמת סינון גבוהה יותר, ורמת שמירה הדוקה במיוחד על פרטיות הגולשים.
באוגוסט 2017 חשפה החברה את נתוני השימוש במנוע החיפוש, כאשר הוא מחזיק ב-9% מנתח החיפוש העולמי וב-33% משוק החיפוש האמריקאי
מיקרוסופט יזמה כמה שיתופי פעולה עם מספר מנועי חיפוש מובילים.
אמזון, שהשיקה את הדור הבא של טאבלט הקינדל פייר, החליטה לדוגמה כי בינג, ולא גוגל, ישמש כמנוע החיפוש המובנה במכשירים החדשים.
בספטמבר 2012 הוכרז על שיתוף פעולה ושיתוף מידע עם אתר Klout.
שיתוף פעולה עם פורטל יאהו
ביולי 2009 מיקרוסופט חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם המתחרה יאהו, והפכה להיות פלטפורמת החיפוש שלה ושל שירותי הפרסום שהפורטל מספק.
המשמעות המעשית היא שכל פעם שגולש מבצע חיפוש ביאהו הוא מקבל את התוצאות מבינג.
גם הפרסום הממומן של יאהו, שהוא בעל פרישה גלובלית בהיקף לא מבוטל, מבוצע דרך מערכת הפרסום של מיקרוסופט.
באוקטובר 2010 הכריזו בינג ורשת החברתית פייסבוק על שיתוף פעולה בתחום החיפוש, במסגרתו הוספו מאפייני "חיפוש חברתי" לבינג.
שהחיפוש לוקח בחשבון מידע של המשתמש בפייסבוק ומידע של חבריו באתר הרשתות החברתיות, כדי לשפר ולהעשיר את תוצאות החיפוש של בינג.
בנוסף כל תוצאות החיפוש שנעשו בפייסבוק, הסתמכו על תוצאות מנוע החיפוש בינג.
ה"חיפוש חברתי" החל לפעול באופן מלאה במאי 2012, כאשר הופיעו המלצות מחברים בפייסבוק בדף התוצאות.
אולם בדצמבר 2014 הופסק שיתוף הפעולה, מאחר שפייסבוק ביקשה שהמשתמשים לא יעזבו את האתר שלה, בעקבות שימוש במנוע החיפוש.
במרץ 2019 נפתחה חקירה פלילית נגד פייסבוק, לאחר שהתברר כי שיתפה מידע על משתמשים ללא הסכמתם, במסגרת שיתופי פעולה דוגמת השיתוף שביצעה עם בינג.
שיתוף פעולה עם מוזילה פיירפוקס
באוקטובר 2011 הושקה גרסה חדשה של הדפדפן פיירפוקס המשלבת בתוכה את מנוע החיפוש בינג כמנוע ברירת המחדל במקום המנוע של גוגל.
וולפרם אלפא – בינג מאפשרים למשתמשים לחפש שאילתות כאשר התשובות מבוססות על מנוע החיפוש וולפרם אלפא.
ניתן גם להזין שאלות מתמטיות.
מזג אוויר – בינג מאפשר למשתמשים לחזות את מזג האוויר בערים ברחבי העולם, תוך הצגת תחזית מלאה עד 10 ימים קדימה.
בינג וידאו – מאפשר למשתמשים לאתר ולצפות בקטעי וידאו הנמצאים באתרים שונים.
המיוחד באופציית חיפוש זו, הוא שניתן לצפות בסרטון בתצוגה מקדימה קצרה של הווידאו וכך למצוא במהירות וביעילות את הסרטון המבוקש.
אוניברסיטת בינג – מאפשר למשתמשים חיפוש מידע מפורט על אוניברסיטאות בארצות הברית ומציג מידע מדויק הכולל תנאי קבלה, שכר לימוד, מלגות, אחוז בוגרים ועוד.
תרגומן בינג – מאפשר למשתמשים לתרגם טקסטים או לחלופין דפי אינטרנט שלמים, לשפות שונות.
חיפוש חברתי – מאפשר למשתמשים לחפש ולאחזר אזכורים מרשתות חברתיות כגון: פייסבוק וטוויטר.
ניתן לאתר אזכורים עד שבוע אחורה.
מתכונים – מאפשר למשתמשים לחפש מתכוני בישול וסינון תוצאות החיפוש על-פי דירוג המתכון, נוחות, אירוע, מצרכים, סוג מנה, שיטות בישול, עורך המתכון ועוד.
בינג חדשות – מאפשר למשתמשים לאחזר מידע מאתרי חדשות שונים ומגוונים על סמך שאילתת החיפוש.
בינג מפות – מאפשר למשתמשים לחפש בית עסק, כתובת, ציוני דרך ואתרים ברחבי העולם ולצפות במיקום המדויק שלהם.
ניתן לבחור בתצוגת לוויין, מפת דרכים או שילוב של השניים.
"מעוף הציפור" - פונקציה המציגה תמונות של ערים מרחבי העולם בתלת־ממד.
ניתן גם לנווט בין הרחובות בתלת־ממד המציג בניינים בתצוגה זו.
בינג מקומי – מאפשר חיפוש מידע אודות עסקים מקומיים וקבלת חוות דעת עבור בתי העסק ובכך לקבל החלטות מושלכות.
בינג תמונות – מאפשר חיפוש מהיר ורלוונטי של תמונות בהתאם לבקשת החיפוש.
ניתן למקד את החיפוש על ידי שימוש במסננים כגון: גודל התמונה, צבע, צילום או איור, הכרת תווי פנים ועוד.
פרסום – מנוע החיפוש בינג מאפשר לבעלי אתרים לרכוש שירות 'תשלום עבור כל קליק'- פרסום בבינג.
מילון – מילון בינג מאפשר חיפוש הגדרות של מילים באנגלית במהירות.
תוצאות החיפוש מבוססות על מילון אוקספורד באנגלית.
בנוסף, מילון בינג מאפשר מערכת השמעה קולית בה ניתן לשמוע כיצד יש להגות את המילה בצורה הנכונה.
אירועים – בינג אירועים מאפשר למשתמשים לצפות באירועים מתקרבים, המציגים את השעה והתאריך, פרטי המקום תיאור קצר ועוד.
בנוסף קיימת גם אפשרות לרכישת כרטיסים לאירוע.
המשתמשים גם יכולים לסנן את תוצאות החיפוש על פי תאריך וקטגוריות.
בריאות – בינג בריאות מתבסס על מושגים רפואיים כדי לתת תוצאות מידע רלוונטיות, וכדי לאפשר למשתמשים 'לנווט' את דרכם בתוך עולם מושגים רפואיים מורכבים
בינגו הוא משחק מזל המשוחק בקבוצה, שלרוב כוללת עשרות או מאות אנשים.
לכל שחקן יש כרטיס המחולק למשבצות שבכל אחת מהן ערך - לרוב מספר.
הכרוז מקריא ערכים שהוא מגריל וכל שחקן ששומע ערך שמופיע על הכרטיס שלו מסמן את הערך הזה.
השחקן הראשון שבכרטיס שלו מסומנת שורה רצופה של ערכים, מכריז "בינגו" והכרוז בודק את כרטיסו כדי לוודא שהוא לא טעה.
אם אין טעות, אותו שחקן מנצח.
רוב כרטיסי הבינגו עשויים מקרטון או נייר חד פעמי ומכילים 25 ריבועים המסודרים בחמש עמודות אנכיות וחמש שורות אופקיות.
לרוב משחקים עם 75 מספרים כשהאותיות B, I, N, G, O מופיעות מעל כל טור.
פעמים רבות מסמנים את הריבוע המרכזי כ"חינם", משמעות הדבר שהוא מייצר שורה בעזרת סימון של 4 מספרים בלבד.
המילה בינגו, בהתייחסה ללוטו קיימת כבר משנת 1776. אולם ייתכן ומקור המשחק באיטלקי במשחק "Il Giuoco del Lotto d'Italia" משנת 1530. עד המאה ה-18 המשחק האיטלקי התפשט לצרפת וחדר לתחום עולם המבוגרים ולמשחקי קלפים ואסימונים.
וכן, נוספה לו קריאת המספרים.
במאה ה-19, נעשה שימוש נרחב בבינגו בגרמניה למטרות חינוכיות, והוא שימש ככלי ללימוד שמות בעלי חיים ושינון מספרי לוח הכפל.
בין שתי ערים הוא סיפור קצר מאת ש"י עגנון, העוסק בחיי היהודים בגרמניה בזמן מלחמת העולם הראשונה.
הסיפור פורסם לראשונה בגיליון שבועות ה'תש"ו של "הארץ", ב-5 ביוני 1946, ולאחר מכן נכלל בכרך "סמוך ונראה", השישי בסדרת כל סיפוריו של ש"י עגנון, ראה אור בשנת 1950.
הסיפור עוסק בעיירה קצנאו השוכנת בין הרי פרנקוניה התחתונה, ובאחותה התאומה, קצנאו עיר הרחצה.
בשתי העיירות מתגוררים גם יהודים, ובשבת נוהגים בני העיירה קצנאו לטייל לקצנאו עיר הרחצה: "שעה זו של שבת אחר הצהרים שכל הקהלה יוצאת לעיר הרחצה שעה היא שהכל מצפים לה כל ימות השבוע.
בין קצנאו לקצנאו הדרך לא ארוכה ויער גדול של ארנים נותן צל ואין כל טורח אפילו לנשים וזקנים ותינוקות להלוך מעיר לעיר".
"המלחמה הגדולה" שפגעה ברעים ובטובים לא פסחה אף על קצנאו, כל שכן על היהודים שמתחילת המלחמה בהולים ומחופזים היו להגן על עצמם".
מצבה של קצנאו היה טוב משל ערי גרמניה, משום ששכנה באזור כפרי, ולכן נהנתה מאספקת מזון תקינה, שתושבי הערים הגדולות לא זכו לה.
איזידור שאלטיאהר, מורה לקטנים מפרנקפורט הגיע לנופש בעיר הרחצה, ופונק על ידי תושבי קצנאו במנות מזון שאותן שלח למשפחתו שנותרה בפרנקפורט.
תוך כדי טיוליו גילה שהמרחק בין קצנאו לקצנאו עיר הרחצה גדול מתחום שבת, והביא לכך שיהודי קצנאו לא חרגו יותר מתחום זה: "עד שלא בא מר שאלטיאהר לקצנאו היה אדם מהלך להנאתו, עכשיו הנאתו של אדם היא שביתתו בגבול התחום".
בנו יחידו של מיהזאם, הנחתום של קצנאו, נפצע בקרב ולאחר שנתרפא חזר לשדה הקרב, ושם "קפאו שתי רגליו בתוך חפירת הגייסות והחזירוהו לביתו, כשהוא מעונד בסימן כבוד של גבורה, אבל מחוסר רגליים".
ליזל, אחותה של מרת מיהזאם שהתגוררה באופינבאך, התאלמנה במלחמה ונותרה בחוסר כל עם שלושה ילדים.
מצא לה גיסהּ, הנחתום, עבודה בקצנאו עיר הרחצה.
מחמת העבודה הרבה לא מצאו האחיות זמן לפגוש זו את זו.
ביום טוב שני של שבועות התפנתה ליזל מעבודה, "הודיעה ליזל לאחותה על ידי גוי שהיא עומדת אחר הצהריים לבוא ליער" .
השתיים אכן נפגשו ביער שבין שתי הערים, וסיפרו זו לזו את צרותיהן, עד ששקעה השמש.
לסיפור זה רקע אוטוביוגרפי נרחב.
חרף התגייסותם הנלהבת של היהודים למלחמה, המתוארת בסיפור, עגנון עצמו נהג אחרת.
בשנת 1916, שנתיים לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל עגנון צו גיוס.
הוא פגע בבריאותו כדי להימנע מגיוס ואכן לא גויס, אך אושפז במשך חמישה חודשים בבית החולים היהודי בברלין.
לאחר שהסתיים אשפוזו, הציע לו פטרונו, שלמה זלמן שוקן, שיצא לנופש בעיירה באד בריקנאו שבפרנקוניה התחתית, בצפון בוואריה.
עגנון יצא פעמים אחדות לנופש בעיירה זו ובסביבתה, ותיאר את הנאתו: "הפרות השמנות נותנות לי מדי יום ביומו ליטר חלב, ותחת עשן החשמליות והרכבות אשר בברלין יתן התפוח ריחו".
בסמוך לבאד בריקנאו נמצאת עיירת רחצה, שאותה בנה לודוויג הראשון, מלך בוואריה.
על סיפוריו של עגנון המתארים את יהדות גרמניה במלחמת העולם הראשונה כתב לאור:
אף שסיפורים אלה - בעלי פאתוס אנטי-מלחמתי מובהק - נכתבו רק משלהי שנות הארבעים ואילך, ניכר בהם היטב הזעזוע שפקד את עגנון בזמן אמת.
כתיבתו העצימה יותר מכל את ההרס הפיסי והנפשי שהיה מנת חלקם של יהודי גרמניה שבתוכם ישב ושאותם היטיב להכיר במהלך שנות המלחמה.
הוא השטח שבו מותר לאדם להלך ברגליו בשבת, ביום הכיפורים וביום טוב.
שטח זה הוא בדרך כלל 2,000 אמות (כ-1 ק"מ) לכל כיוון מחוץ לגבול השטח העירוני שבו נמצא האדם בשעת כניסת השבת או החג.
ישנו איסור (דרבנן) לצאת בשבת, ביום טוב או ביום הכיפורים מחוץ לתחום שבת.
כאמור, מר שאלטיאהר גילה שהמרחק בין קצנאו לקצנאו עיר הרחצה גדול מתחום שבת, והורה ליהודי קצנאו שלא לחרוג מתחום זה.
הוא ערך בירור כיצד לא ידוע זאת יהודי המקום קודם לכן, והתברר שבעת שהתיר זאת המורה הזקן של קצנאו, היה בשולי קצנאו עיר הרחצה בית של שמש הכנסייה והצטרף לעיר, כך שהמרחק בין שתי הערים היה בגבולות תחום שבת.
אלא שבתחילת המלחמה נהרס בית זה.
"אמר להם הזקן, אם כך נצטמצם תחום העיר ואין שום היתר לילך מקצנאו לקצנאו בשבת".
כיוון שכך, כאשר רצתה ליזל, שהתגוררה בקצנאו עיר הרחצה לפגוש בשבועות את אחותה שהתגוררה בקצנאו, לא יכלה ללכת לבקרה, אלא רק לקבוע אתה פגישה באמצע הדרך, במקום שבשביל כל אחת מהן עודנו בתחום שבת.
כיוון שהיכולת לקיים את הפגישה נודעה לליזל רק במהלך החג, נאלצה להשתמש בשירותיו של גוי של שבת, שעליו לא חלות מגבלות השבת.
העיתונאי דוד גלעדי עסק במבנה הסיפור:
"בין שתי ערים" הוא סיפור אחד המתחלק למעשה לשנים.
גם אווירתם של שני החלקים שונה זו מזו.
הראשון שרוי באווירת רוח טובה של יהודי עיירת רחצה קטנה, יראים ותמימים, הגומלים חסדים עם אורח שנזדמן להם מפרנקפורט ומשפיעים עליו רב שפע והוא גומל להם בגילוי מכשול שבו נכשלו כולם: טיולים מחוץ לתחום שבת...
המורה שבא מפרנקפורט הוא גלגולו של חסיד שוטה, הגוזל את עונג שבתם היחיד של תמימי קצנאו.
החלק השני של הסיפור שרוי באווירה של עגמימות.
שתי אחיות שמצוקות המלחמה וגורל הפרידו ביניהן, נפגשות בעיר קצנאו כשדמעות אהבה ואסונות עומדות ביניהן.
הקשר בין שני חלקי הסיפור הדוק יותר משמתאר גלעדי, שהרי האיסור על תחום שבת, שנוצר בחלק הראשון, מהווה מכשול נוסף שעל האחיות להתגבר עליו במאמציהן להיפגש.
על מקומו של הסיפור בכרך "סמוך ונראה"
הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים הפותחים את הכרך "סמוך ונראה": "שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו", "אצל חמדת", "בין שתי ערים" ו"האדונית והרוכל".
על כך העיר אפרים אלימלך אורבך:
ארבעת הסיפורים הראשונים שבספר 'סמוך ונראה' מצטרפים לכלל עניין שלם, אף כי המספר מעלה בידו האמונה טיפוסים שונים, רובדי חברה מגוונים וגלויות רחוקות זו מזו.
בית ישראל מעורער מבפנים גם כשהוא נראה לכאורה שלם מבחוץ, הניסיונות של השלמה עם הסביבה אגב שמירה על נאמנות לאורח-חיים יהודי אינם אלא 'קצנאו' (= נווה חתולים) והטמיעה המוחלטת והבריחה לבית הזר משאירות ככלות הכול את היהודי כרוכל המחזר ממקום למקום, ובהגיעו למקום חדש יעמוד בפני אותן הסכנות.
בינגהמטון היא עיר בניו יורק שבארצות הברית ובירת מחוז ברום.
העיר שוכנת באזור הדרומי של המדינה ליד הגבול עם פנסילבניה.
בינגהמטון היא המרכז התרבותי של מטרופולין בינגהמטון ובירתה, במטרופולין מתגוררים 251,725 תושבים.
אוכלוסיית העיר עצמה על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, היא 47,376. אוניברסיטת בינגהמטון הוקמה בשנת 1946 ומאז משמשת כמרכז החינוך העיקרי באזור.
מאז ימי התחבורה המסילתית, בינגהמטון נחשבה למרכז ייצור ותחבורה.
העיר מוכרת כמרכז ייצור סיגרים, נעליים ומחשבים.
חברת IBM נוסדה באזור וסימולטור הטיסה הומצא בעיר, מה שהוביל לריכוז בולט של חברות עם אוריינטציה ביטחונית ואלקטרונית.
שגשוג כלכלי מתמשך זה זיכה את בינגהמטון בכינוי 'עמק ההזדמנויות'.
אולם, עקב קיצוצים שנעשו על ידי חברות ביטחון לאחר סיום המלחמה הקרה, האזור איבד חלק משמעותי מתעשיית הייצור.
כיום, יש ריכוז מתמשך של חברות היי-טק באזור ובינגהמטון עולה כעיר שמתרכזת בעיקר בבריאות ובחינוך.
האנשים הראשונים ממוצא אירופאי שהתיישבו באזור היו חיילי משלחת סוליבאן בשנת 1779, בזמן מלחמת העצמאות, הם הרסו כפרים מקומיים של שבטי אוניידה ואונונדאגה.