tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שני גלגוליו של סאב זירו מופיעים במשחק האתחול "מורטל קומבט" משנת 2011. בשעה שבי-האן עדיין נהרג בידי סקורפיון והופך לנוב סאיבוט, גורלו של קוואי ליאנג משתנה בטורניר מורטל קומבט השני בעקבות התערבותו של ריידן בניסיון למנוע את הארמגדון.
אחרי שסאב זירו מביס את סקורפיון, הוא נלכד ונהפך לסייבורג במקומו של סמוק ונאלץ לשרת את ממלכת העולם החיצון ואת הקיסר הרודן שלה, שאו קאהן.
אולם, הוא מצליח להשיב לעצמו את שפיותו ומצטרף ללוחמיו של ריידן על מנת לעצור את שאו קאהן.
האיחוד שלו עם בי-האן בתור נוב סאיבוט מגיע בשלב מוקדם של המשחק כשהוא מנסה למנוע מטורנדו הנשמות של קואן צ'י להתהוות.
אחרי שהביס את אחיו, סאב זירו מתבקש בידי השמאן האינדיאני נייטוולף לנסוג לאחור בזמן שהוא משבש את טורנדו הנשמות.
אולם, סינדל מלכתו של שאו קאהן מחשמלת את סאב זירו למוות וקואן צ'י מחייה אותו מחדש כרוח רפאים המשועבדת לממלכת העולם החיצון.
סיפור הרקע של סאב זירו נחקר יותר לעומק במשחק זה, ומתגלה כי שני האחים נחטפו בידי שבט הלין קוויי כשרק נולדו, אחרי שהשבט רצח את הוריהם.
במשחק "מורטל קומבט אקס" משנת 2015, אשר מתרחש כשנתיים לאחר מאורעות המשחק הקודם, סאב זירו ממשיך לשרת את קואן צ'י.
בקומיקס שפורסם בצמוד למשחק התגלה שקואן צ'י השתמש בקסם כדי לשחזר את גופו המקורי של קוואי ליאנג ושחרר אותו מגופו הסייבורגי.
בזמן התקפת כוחותיו של קואן צ'י על ממלכת הארץ, גם סאב זירו וגם סקורפיון מוחזרים לחיים בידי ריידן.
במהלך הזמן המשתרע על פני 25 השנים הבאות, קוואי ליאנג הופך לגראנדמסטר החדש של שבט הלין קוויי אחרי שהביס את סקטור בעזרת וירוס מחשבים שניתן לו בעזרתם של קונג ג'ין ובו-ראי-צ'ו.
מעשה זה שחרר את סיירקס ואת שאר לוחמי הלין קוויי שהפכו לסייבורגים.
הוא גם מגלה את תפקידו של קואן צ'י במפלתו של בי-האן והתפייס עם סקורפיון - שלאחר 25 שנה שב לזהותו האנושית כהנזו הסאשי - אחרי שחשף את מעורבותם של קואן צ'י וסקטור בטבח שבט השיראי-ריו, כולל רצח משפחתו של הנזו.
סאב זירו מגיע לעזרת צוותה של קאסי קייג' אחרי שנקלעו למארב של כוחות העולם החיצון בזמן שניסו לעצור את שינוק.
בזמן שניתן לשחק בדמותו של סאב זירו בצורתו האנושית, ניתן להשתמש שוב בצורתו כסייבורג הידועה בשם טרייבורג.
במשחק "מורטל קומבט 11" משנת 2019, שמתרחש כשנתיים נוספות לאחר "מורטל קומבט אקס", קרוניקה שומרת הזמן מביאה את גרסת העבר של סקטור לזמן ההווה, שחוטפת את אנשי שבטו של סאב זירו כדי להמיר אותם בכוח לסייבר-נינג'ות ולהעצים את כוחות צבאותיה של קרוניקה.
בתגובה, סאב זירו עובד לצד הנזו הסאשי והשניים מסתננים למפעל הייצור של סקטור כדי לנקום את מותם של אנשי שבט הלין קוויי וכדי לגייס את סיירקס מזמן העבר שיעזור להם.
בדרך הם נתקלים בנוב סאיבוט ובפרוסט, שננטשה בידי הלין קוויי מאחר שנמנעה ממנה המנהיגות על השבט ושינתה את עצמה לסייבורג אחרי שהפכה לסגניתו של סקטור.
סאב זירו והנזו הסאשי מביסים יחדיו את אויביהם ומאלצים אותם לסגת מהמקום לפני שסיירקס משבית את מפעל הייצור.
מפני שבסיס הלין קוויי נמצא בסכנה מכוחותיה של קרוניקה, כמו מקומות אחרים, סאב זירו מצטרף לבני בריתו מממלכת הארץ בגני האש של השיראי ריו כדי לתכס תוכנית להביס את קרוניקה.
בעצתו של הסאשי, הוא וסאב זירו ייצאו לכיוון ממלכת השאול כדי לגייס את כארון משיט המעבורת, אותו פגשו בזמן ששירתו את קואן צ'י כרפאים.
אולם, הסאשי שולח את סאב זירו בחזרה לספר לריידן שכארון יעזור להם בזמן שהוא מחלץ אותו מזרועותיה של ד'בורה.
כאשר סקורפיון מזמן העבר מגיע כדי לגלות להם את דבר מותו של הסאשי בידיה של ד'בורה, סאב זירו מניח בתחילה שהוא משקר ונלחם איתו בקצרה לפני שמבין את האמת בעזרתו של לו קאנג.
בהמשך, סאב זירו משתתף בקרב האחרון במצודתה של קרוניקה לצד כוחות משולבים של גיבורי ממלכת הארץ ואויבי ממלכת העולם החיצון.
בסיומת הלא-קאנונית של הדמות לאחר שהביס את קרוניקה והפך לאל בכיר, סאב זירו חושב על בי-האן ועל הזמן שהעביר בתור נוב סאיבוט ויוצר קו זמן חדש שבו הוא משקם את אחיו ונלחם שוב לצידו.
במשחק האתחול השני מורטל קומבט 1 מ-2023 את זהותו של סאב זירו נוטל בי-האן בעוד שקוואי ליאנג נוטל את זהותו של סקורפיון.
בסיום המשחק, בי-האן ושבט הלין קוויי בוגדים בקוואי ליאנג שבורח ליפן ומקים את שבט השיראי ריו.
לסאב זירו יש כוחות קרח והוא נוצר בידי מפתח המשחק "מורטל קומבט" ג'ון טוביאס כדמות מסתורית שנקראת בפשטות "נינג'ה".
לפי אמן הלחימה ריצ'רד דיוויזיו, שבט הלין קוויי היה הצעה שלו בתחילת שלבי הפיתוח של פרויקט אשר בוטל בידי מידוויי גיימס בטרם הותחל שוב והיו בו עיצובי נינג'ה יפניים של טוביאס.
טוביאס ציין שההשראה שלו הגיעה מספרו מעורר המחלוקת של במאי הסרטים הטאיוואני לי שינג, The Chinese Ninja Connection, שמביא הוכחות היסטוריות לקיומו של שבט הלין קוויי והשפעתו על הנינג'ה היפני.
בבואם ליצור את הנינג'ות מפלטת צבעים מתחלפת, הם הרגישו שיהיה זה מתאים אם אחד מהם יהיה במקורו סיני והשני יפני.
לדבריו של טוביאס, "הבסיס לסאב זירו מהמשחק 'מורטל קומבט 3' היה רעיון הצייד והניצוד, שאמור להיות על נינג'ה שנמלטת מהשבט שלה וניצודה על ידי חבר נוסף מהשבט".
אמן הלחימה דניאל פסינה נזכר ברעיון של טוביאס לגבי שני אחים נינג'ות, שאחד מהם רוצה להנהיג את השבט ולכן הורג את אביהם, שהיה המורה שלהם.
השם הראשוני של סאב זירו היה טונדרה אך הוא שונה לאחר שחבר בצוות היצירתי צפה בסרט "הנרדף" משנת 1987, שבו המתנקש הראשון שנלחם בארנולד שוורצנגר היה קרוי בשם זה.
הדמות גולמה ודובבה במקור בידי שחקנים שאינם אסייתיים.
חברת מידווי גיימס הסבירה שמראהו המערבי של סאב זירו יחסית למתנקש ממוצא סיני הוא משום שאמו הייתה לבנת עור.
לפי סיפור הרקע של הדמות, לאביו הייתה אישה, שני בנים ובת בזמן שחי באמריקה כדי להסתיר את תפקידו כמתנקש עבור הלין קוויי.
דמותו של סאב זירו גולמה במקור בידי דניאל פסינה, שקנה תחפושת זולה של נינג'ה שבגלל מידתה הקטנה גרמה לבעיות בשלב הצילומים.
המתכנת ג'ון טסואי גילם את דמותו של סאב זירו ללא מסיכה בסיומת המשחק השני.
עקב מגבלות טכניות, תלבושותיו המוקדמות של סאב זירו היו פשוטות ביותר.
היוצר אד בון ציין שמקבילו של קוואי ליאנג מחברת DC קומיקס הוא באטמן מכיוון ששניהם "אפלים, מסתוריים וקודרים".
טוביאס ציין שסאב זירו היה ללא מסיכה ב"מורטל קומבט 3" כדי לעורר את תהיות המעריצים בנוגע לסיפור הרקע שלו.
סאב זירו החדש הוצג לראשונה באופן רשמי בגיליון אפריל 1995 של מגזין GamePro כאשר ג'ון טורק, שסיפק את לכידת התנועה של הדמות למשחק הופיע בתלבושת האדומה עם שינוי צבע לכחול.
אולם, הצילום היה נגטיב מהופך, כך שהצלקת שעל עינו השמאלית הופיעה על עינו הימנית.
מאז המשחק השלישי, הייתה לסאב זירו מלקת מעל עינו הימנית כסימן מוות.
הצלקת הייתה במקור אדומה, והיא שונתה לצבע כחול לקראת צאת המשחק "מורטל קומבט: ברית קטלנית" כתוצאה מכוחותיו המוגברים של סאב זירו.
במשחק "מורטל קומבט: הטעיה", הצלקת התפוגגה עד למצב שכמעט ולא נראתה.
הוא החל ללבוש חליפת שריון שהושפעה רבות משריון הקרב של השושלות הסיניות, אם כי החליפה ספגה ביקורות רבות מהמעריצים על היותה דומה לשריונו של שרדר, הנבל מצבי הנינג'ה.
אולם, התלבושת החלופית של סאב זירו הזכירה רבות את התרבות הסינית, והוא אפילו הוצג ללא ברדס לראשו ובתסרוקת בסגנון תקופת שושלת צ'ינג.
במשחק "מורטל קומבט: ארמגדון", סאב זירו חוזר לתלבושת הברדס מתקופת "ברית קטלנית" ושמר על הצלקת שלו.
מאז משחק זה, סאב זירו הוא הדמות היחידה אשר הראתה סימני הזדקנות משמעותיים.
עיצוב אמנותי מהמשחק הציג את הדמות עם שיער אפרפר ופנים כחושות וחיוורות, כשצלקת העין בצבע כחול וזרועותיו מוקפאות.
מפני שעיניו של סאב זירו הן במקור כחולות,הן הפכו ללבנות אחרי שהשיג את מדליון הדרקון במהלך המשחק.
עיצובו של סאב זירו ב"מורטל קומבט: נזירי השאולין" היה נתון לשינוי רב מדמויות המשחק האחרות.
בסופו של דבר, הצוות היצירתי היה מרוצה מהעיצוב, שהזכיר את התלבושת הקלאסית של הדמות.
הופעתה של הדמות למשחק Injustice 2 הייתה בעיצובו של המאייר ג'ים לי.
כאשר סאב זירו הופיע לראשונה במשחק הראשון, היו לו רק שני מהלכים מיוחדים - פיצוץ קרח ובעיטת החלקה.
מהלכים אלה הפכו למהלכי היסוד של הדמות, שהופיעו בכל משחקי הסדרה מאז.
המשחק השני הוסיף את מהלך הקפאת האדמה, וגם כלל שני מהלכי סיום (Fatality) שאחד מהם הפך לידוע ביותר של הדמות - הקפאת היריב וניפוצו לרסיסים.
בנוסף, הפטליטי שלו שנוצר בהשראת סרט "הטורף" (קריעת עמוד השדרה) היה לחביב ביותר על אד בון, אך גם היה מעורר המחלוקת הרבה ביותר.
עקב כך, כמה גרסאות של המשחק הראשון החליפו את מהלך הפטליטי האלים למדי הזה באחר בשל תוכנו הגרפי.
שלא כמו מהלכי פטליטי של דמויות אחרות שחזרו בשני המשחקים הבאים, מהלך זה נעדר מהם וחזר רק ב"אולטימייט מורטל קומבט 3", הפעם כמהלך הפטליטי של סאב זירו הקלאסי שגם צונזר הפעם בידי מידוויי גיימס מסיבות טכניות - מיד לאחר שסאב זירו תפס את יריבו, המסך השחיר ונשמעו רק האפקטים הקוליים.
גרסת נינטנדו 64 של המשחק "מורטל קומבט טרילוגי" העניקה את כל הטכניקות המיוחדות ומהלכי הסיום של סאב זירו הצעיר לסאב זירו הקלאסי המכוסה ברדס מפאת מגבלות זיכרון שלא איפשרו משחק בשתי הדמויות.
המפתחים נאלצו להסיר את מהלך הסיום של קריעת עמוד שדרה מהמשחק "מורטל קומבט נגד יקום DC" מכיוון שהוא היה מיועד לקהל יעד צעיר יותר.
הדמות קיבלה במשחק זה מהלך מיוחד של טלפורטציה שבו הוא מקפיא את עצמו ונופל לקרקע, רק כדי להופיע מאחורי יריבו.
גרסת "מורטל קומבט 3" של סאב זירו הצעיר הופיעה בהופעת קמע באפילוג של מיני סדרת הקומיקס "מורטל קומבט: גל קרב", שבו הקפיא קבוצת לוחמי לין קוויי והכריז שהשבט הושחת ואינו ראוי יותר לשירותיו.
תת-עלילה זו לא התפתחה מעבר לאפילוג זה בקומיקסים הבאים.
סאב זירו הבוגר הופיע בקומיקס "מורטל קומבט: דם ורעם".
בסרטי הקולנוע שנעשו לסדרת משחקי המחשב, אמן הלחימה פרנסואה פטיט גילם את סאב זירו בסרט הלייב אקשן "מורטל קומבט" משנת 1995. סאב זירו הבוגר הופיע בסרט האנימציה "מורטל קומבט: המסע מתחיל", שיצא בעקבות הסרט.
סאב זירו הצעיר היה אחת מהדמויות הראשיות בסדרת האנימציה "מורטל קומבט: מגיני הממלכה", בדיבובו של לוק פרי.
בסדרה זו, סאב זירו הוא חבר בקבוצת הטובים שכוללת את לו קאנג, סוניה בלייד, ג'קס, קיטאנה, נייטוולף וסטרייקר, אותם אסף ריידן כדי להגן על ממלכת הארץ מפני איומים שנכנסו דרך שערים מממדים אחרים.
סאב זירו הצעיר הופיע בסרט ההמשך "מורטל קומבט 2" בגילומו של קית' קוק, אשר גילם את רפטייל בסרט הקודם.
אחרי שהציל את לו קאנג ואת קיטאנה ממארב של הסייבר-נינג'ה סמוק, סאב זירו נלחם נגד סקורפיון לפני שזה האחרון חוטף את קיטאנה ונעלם.
הוא מבקש מלו קאנג לחפש את נייטוולף, בהדרכתו של ריידן, לפני שימשיך לחפש אחר קיטאנה.
אב קדמון של סאב זירו הופיע בשני הפרקים "מציאות קרה" ו"הנחש והקרח" בסדרת הטלוויזיה "מורטל קומבט: כיבוש", והוא גולם בידי ג'יי ג'יי פרי.
בסדרה זו, סאב זירו היה מתנקש הלין קוויי שגויס בידי שאנג טסונג להביס את קונג לאו הדגול ולהשיב קריסטל קסמים מביתו, המאפשר לנושא אותו להשתגר בין הממדים.
בסדרה הוצגה גם יריבותו של סאב זירו עם סקורפיון, לפיה סקורפיון רצח את אחותו של סאב זירו וסאב זירו הרג את אהובתו של סקורפיון כתגמול.
השניים נלחמו ביניהם עד למצב שוויון, וסקורפיון נמלט כאשר קונג לאו הגיע עם חבריו לעזרתו של סאב זירו.
בהמשך, הגראנדמסטר של הלין קוויי גער בסאב זירו על חולשתו, מה שגרם לסאב זירו להרוג אותו.
סאב זירו הבוגר מופיע בפרק השביעי של סדרת הרשת "מורטל קומבט: מורשת" בגילומו של קוואן אוטסג'י.
בפרק זה, סאב זירו מתנקש בחייו של שוגון שהנזו הסאשי היה אמור להגן עליו, והשניים נלחמו ביניהם בסיומו של החלק הראשון.
בחלק השני מתגלה שקואן צ'י התחזה אליו כדי להערים על סקורפיון ולגרום לו להאמין שסאב זירו רצח את משפחתו ואת השבט שלו מתוך מטרה להחדיר בו תחושת נקמה נגד בי-האן ולהרוויח את אמונו לקראת טורניר מורטל קומבט המתקרב.
בעונה השנייה של "מורטל קומבט: מורשת", השחקן אריק שטיינברג גילם את דמותו של בי-האן בזמן שאת דמותו של אחיו קוואי ליאנג גילם הארי שום ג'וניור.
מערכת היחסים בין בי-האן להנזו נחקרת יותר לעומק, שהם היו חברי ילדות שהתרחקו אחד מהשני עקב יריבות בין שני השבטים, וגם משום תחושת הקנאות אותה הרגיש קוואי ליאנג.
בהתבגרותם, קוואי ליאנג מאיים על הנזו ועל משפחתו, והנזו נאלץ להרוג את קוואי ליאנג.
בי-האן האמין שהנזו הגן על משפחתו והחליט לסיים את היריבות בין שני השבטים מתוך כבוד לחברו.
הוא מתעצב ונמלא זעם לאחר שחשב שהשבט שלו חיסל כביכול את הנזו, את משפחתו ואת השבט שלו.
בהמשך הוא מגלה שקואן צ'י התחזה אליו.
הוא נבחר לייצג את ממלכת הארץ בטורניר מורטל קומבט ומתעמת עם הנזו בשדה הקרב.
מאמציו להסביר להנזו את שהתרחש עולים בתוהו, מאחר שהנזו הוא כעת נינג'ה רפאים מאיים שעונה לשם סקורפיון.
סקורפיון הורג את בי-האן על ידי קריעת עמוד השדרה שלו.
בסרט האנימציה "אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון", סאב זירו הבוגר מתואר כרוצח אכזרי שאחראי למות אשתו ובנו של הנזו.
הוא נהרג בידי סקורפיון בטורניר מורטל קומבט באי של שאנג טסונג.
בסוף הסרט מתגלה שקואן צ'י התחזה לסאב זירו המקורי באמצעות כישוף, הצליח לשכנע את הלין קוויי לתקוף את שבט השיראי ריו, והרג את אשתו ובנו של הנזו כדי להפעיל מניפולציה על סקורפיון שיהפוך לאלוף שלו בטורניר.
השחקן ג'ו טסלים מגלם את דמותו של סאב זירו הבוגר (בי-האן) בסרט האתחול "מורטל קומבט", שיצא לשירות הסטרימינג HBO Max ב-23 באפריל 2021. השחקן ואמן הלחימה חתם על השתתפות דמותו בארבעה סרטי מורטל קומבט נוספים.
בסרט משמש בי-האן כמתנקש בשירות שאנג טסונג, שמנסה לחסל את אלופי ממלכת הארץ לפני טורניר ה"מורטל קומבט" ושבעברו רצח את משפחת הסאשי, כולל האם הבן והאב הנזו הסאשי, שנשבע לנקום בסאב-זירו.
בקרב הסופי סקורפיון שורף את בי-האן למוות אחרי שגבר עליו בסיוע צאצאו קול יאנג.
יחד עם דמותו של סקורפיון, סאב זירו נחשב לדמות הפופולרית, האייקונית והמזוהה ביותר עם זיכיון משחקי מורטל קומבט בפרט ועם ז'אנר משחקי המכות ככלל.
ניתן לו פרס הלוחם הטוב ביותר לשנת 1997 ממגזין SuperGamePower.
עיצוב הדמות למשחק "מורטל קומבט 3" זכה לביקורות קוטלות בידי מגזין GamePro, במיוחד הכתפות שלו והצלקת האדומה לכל אורכה של העין.
אולם, עיצוב הדמות במשחק "מורטל קומבט: ברית קטלנית" זכה לביקורת חיובית בידי מגזין Gaming Age, בטענה ש"סאב זירו מעולם לא נראה טוב יותר".
המגזין GameDaily ציין את הופעתו של סאב זירו במשחק "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב זירו" כאחת מרגעיו הגרועים ביותר.
אולם, צוות האתר IGN אהב שניתן לסאב זירו משחק מחשב משל עצמו, בציינם את מידת הפופולריות שלו, ושהמשחק נותן מראה חדש לסאב זירו.
מאמר משנת 2011 של מגזין GamesRadar דן באבולוציה של סאב זירו ושל סקורפיון במהלך כל משחקי הסדרה, בהיותם הפופולריים ביותר.
היריבות בין סאב זירו לבין באטמן במשחק "מורטל קומבט נגד יקום DC" עמדה במרכזו של מאמר ממגזין IGN שציין ששתי הדמויות חזקות ביותר, ויכולות ההקפאה של סאב זירו היו מבדרות הרבה יותר מיכולותיו של באטמן.
המגזין Den of Geek מיקם את סאב זירו המקורי במקום השמיני ברשימת דמויות מורטל קומבט הטובות ביותר ושיבח את תפקידו במשחק "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב זירו", בעוד הוא מיקם את סאב זירו השני במקום הראשון כאחת הדמויות הטובות ביותר בהתאם לביצועיו ותפקידו בסדרת המשחקים כמו היריבות עם שבט הלין קוויי.
בשנת 2010, האתר UGO מיקם את דמותו של סאב זירו במקום התשיעי ברשימת דמויות מורטל קומבט הטובות ביותר, בציינו את חליפת הנינג'ה האייקונית שלו.
באותה שנה, המגזין GamePlayBook דירג אותו במקום הראשון ברשימת דמויות מורטל קומבט הטובות ביותר בציינו את יכולת ההקפאה שלו ואת מהלך הפטליטי של קריעת שלד, אם כי מיקם את גרסת הדמות ללא מסכה ב"מורטל קומבט 3" כאחת הדמויות הגרועות ביותר.
בשנת 2001, אתר המשחק ScrewAttack דירג את סאב זירו במקום השני ברשימת עשר דמויות מורטל קומבט, ואילו מגזין Game Revolution מיקם אותו ואת סקורפיון ברשימת לוחמי מורטל קומבט הטובים ביותר מהאסכולה הישנה.
באותה שנה, מגזין IGN בחר בסאב זירו בתור הדמות האייקונית ביותר המייצגת את משחקי מורטל קומבט מול ג'ין קאזומה וריו ממשחקי סטריט פייטר.
אתר IGN דירג את דמותו של סאב זירו המקורי, נוב סאיבוט, במקום ה-85 מתוך מאה הנבלים הגדולים של משחקי הווידאו והגיע לגמר התחרות "קרב הדמות האולטימטיבית" של מגזין GamesRadar של שנת 2008, אך הפסיד לדמותו של הענק הירוק.
בשנת 2009, אתר GameSpy דירג את סאב זירו כאחד מ-25 מרביצי המכות הקיצוניים ביותר בתעשיית המשחקים ושיבח את סגנון הלחימה שלו.
דמותו של סאב זירו זכתה להכרה בזכות כך שהיא הדמות היחידה שניתן היה לשחק בה בכל משחקי הסדרה הראשיים.
המשחק היחיד שנשא את השם "מורטל קומבט" ולא כלל את סאב זירו היה "מורטל קומבט: כוחות מיוחדים", שעמד ברשות עצמו.
סאבו הדרומית (בפינית: Etelä-Savo; בשוודית: Södra Savolax) הוא אזור בדרום-מזרח פינלנד, ובירתו היא העיר מיקלי.
סאבו הדרומית יחד עם סאבו הצפונית אוגדו שניהם בעבר תחת המחוז ההיסטורי סאבו.
האזור גובל בסאבו הצפונית, צפון קרליה, דרום קרליה, קימנלקסו, פּאייט-המה ופינלנד המרכזית.
הערים המרכזיות באזור הן מיקלי, סבונלינה ופייקסמאקי.
תושבי המקום עוסקים בתעשיית העץ ובתחומי הטכנולוגיה.
בתחום סאבו הדרומית שוכן אגם סאימה, האגם הגדול ביותר בפינלנד.
האזור מחולק לשתים עשרה רשויות מקומית, מתוכן 3 ערים (מודגשות):
טרי מייקל בראנק שהיה ידוע יותר בשם הבמה שלו, סאבו, היה מתאבק אמריקאי.
הוא היה מוכר בעיקר בשל סגנון היאבקות ההארדקור שלו, שהיה אחד מחלוציו במשך תקופתו בארגון ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW) בין השנים 1995 ל-2000. הוא היה שלוש פעמים אלוף העולם במשקל כבד, כאשר הוא החזיק פעמיים באליפות העולם במשקל כבד של ECW ופעם אחת באליפות העולם במשקל כבד של NWA.
תחת הדרכתו של המתאבק אד פרחאט, שנודע יותר בשם הבמה שלו, השייח', בראנק החל את קריירת ההיאבקות שלו ביבשת צפון אמריקה בשנת 1985 תחת שם הבמה סאבו, עד שעבר ליפן, שם זכה בין היתר באליפות ג'וניור במשקל כבד של IWGP.
הוא חזר לארצות הברית בשנת 1995, כשהופיע לזמן קצר בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling (WCW), לפני שהתחיל את התקופה הזכורה ביותר בקריירה שלו בארגון ההיאבקות ECW, שהיה ידוע בסגנון היאבקות האקסטרים שלו ובו הפך במהרה למתאבק מוביל.
במהלך תקופתו ב-ECW, הוא היה פעמיים אלוף העולם במשקל כבד של ECW ופעם אחת אלוף הטלוויזיה של ECW.
בין היתר הוא ניהל פיוד וצמד עם הטאזמניאק, כשניצח אותו בקרב על אליפות ה-FTW וזכה במקביל איתו באליפות הזוגות של ECW.
בשנת 1997, סאבו היה חלק מצמד ביחד עם רוב ואן דאם, כשהשניים זכו פעמיים באליפות הזוגות של ECW.
לאחר שעזב את ECW, סאבו הופיע במספר ארגוני היאבקות עצמאיים, כשבשנת 2000 זכה באליפות העולם במשקל כבד של NWA.
בשנת 2006, הוא הצטרף ל-WWE כחלק מהמותג השלישי בגודלו של הארגון, הגרסה המחודשת של ECW.
לעומת זאת, הוא שוחרר מחוזהו בארגון שנה לאחר מכן.
כמו כן, הוא היה חלק מארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA, ובהמשך Impact Wrestling) מאז הקמתו בשנת 2002.
בראנק אומן על ידי דודו, אד "השייח'" פרחאט, כשתחילה התכוון להיות מתאבק בעל יכולות טכניות.
קריירת ההיאבקות שלו החלה בשנת 1985 בארגון ההיאבקות, ביג טיים רסלינג, שהיה בבעלותו של השייח'.
במהלך שנות ה-80, נאבק בראנק במספר ארגוני היאבקות עצמאיים ברחבי ארצות הברית וקנדה.
בשנת 1991, סאבו ערך מספר הופעות עבור ארגון ההיאבקות United States Wrestling Association (USWA) תחת שם הבמה סאמו.
במסגרת ארגון זה הוא היה מעורב בפיודים עם ג'ף ג'ארט ורוברט פולר.
סאבו רשם שלוש הופעות בארגון ההיאבקות World Wrestling Federation (WWF; כיום ה-WWE).
הוא ניצח את סקוט טיילור בקרב שאינו הועבר לטלוויזיה (בשפה המקצועית: "קרב חושך") לפני התוכנית Monday Night Raw ב-18 באוקטובר 1993. הוא הפסיד לאואן הארט למחרת בלילה בקרב חושך נוסף בתוכנית Wrestling Challenge.
ב-20 באוקטובר, הוא ניצח שוב את סקוט טיילור בקרב חושך בתוכנית WWF Superstars of Wrestling.
בשנת 1991 ערך סאבו את סיבוב ההופעות הראשון שלו ביפן עם ארגון ההיאבקות Frontier Martial–Arts Wrestling (FMW).
כשהתאבק עבור ארגון זה, סאבו ספג הרבה מהצלקות על זרועותיו ופלג גופו שבגינן התפרסם מאוחר יותר בקריירה שלו.
בראנק דחה את השמועות על כך שצלקות אלו נגרמו על ידו ואישר שהן תוצאה של קיום קרבות הארדקור מרובים כולל השתתפותו בקרבות משחקי מוות ללא חבלי זירה.
במאי 1992, סאבו שיתף פעולה עם דודו, השייח', בקרב "מוות זירת האש" נגד אטסושי אוניטה וטרזן גוטו.
הקרב התקיים בתוך זירה שבה החבלים הוחלפו בחוטי תיל עם סדינים ספוגים בגז שעטפו אותם.
כשהקרב החל, צוות הזירה הצית את הסדינים בעזרת לפידים.
הם נכחו בזירה במשך כדקה לפני שכל האנשים יצאו מהזירה עקב החום העז.
סאבו התחרה לעיתים קרובות בקרבות הארדקור יפניים, בהם זכה לשתף פעולה עם דודו, השייח' ועם טייגר ג'ט סינג והוראס בולדר.
סאבו נקלע לפיודים עם טרזן גוטו ואטסושי אוניטה.
הקרב האחרון שלו ב-FMW היה הפסד להיאבוסה, שביצע את הבכורה שלו באירוע Summer Spectacular, שהתקיים ב-28 באוגוסט 1994.
סאבו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WCW ב-11 בספטמבר 1995, בפרק של התוכנית WCW Monday Nitro, כשניצח את אלכס רייט, אך ההחלטה התהפכה לאחר הקרב, בשל שימוש בשולחן; משמע, סאבו הפסיד.
סאבו רשם שני ניצחונות נגד מר.
J.L., האחד בפרק של התוכנית Nitro ב-9 באוקטובר 1995 והאחר בהאלווין האבוק ב-29 באוקטובר.
הקרב האחרון שלו ב-WCW היה בניצחון שלו על דיסקו אינפרנו ב-30 באוקטובר 1995 בפרק של התוכנית Nitro.
סאבו חזר להופיע ביפן, הפעם עבור ארגון ההיאבקות Big Japan Pro Wrestling במרץ 1996. הוא יצא ברצף של 18 ניצחונות, כשניצח את ג'ייסון נייט ב-13 במרץ.
רצף זה נקטע ב-4 ביוני לאחר שהפסיד לקנדו נגסאקי.
בנובמבר של אותה השנה, סאבו הופיע עבור ארגון היאבקות יפני אחר, All Japan Pro Wrestling, כשהצטוות לשורות גארי אולברייט.
בשנת 1997, הוא הופיע לצד רוב ואן דאם.
בקיץ 1996, סאבו תכנן לחתום ב-WWF.
הוא היה הבחירה הראשונה עבור הגימיק של "הסולטן", אך הוא דחה הצעה זו לאחר שנודע לו שהמנג'ר שלו יהיה שייח' הברזל במקום השייח' המקורי, הלא הוא הדוד שלו.
לבסוף, הגימיק של "הסולטן" ניתן לפאטו.
אביו של בראנק היה ממוצא אירי וגרמני, בעוד שאימו הייתה ממוצא לבנוני.
הוא נישא לאישה יפנית בשם היטומי ב-22 ביוני 1997 במישיגן.
בסרט התיעודי Forever Hardcore, בראנק חשף שהוא אימץ את השם "סאבו" בעקבות שחקן הקולנוע, סאבו דגסטיר, שאותו דודו העריץ.
ביולי 2016, בראנק הצטרף לתובענה ייצוגית נגד ה-WWE שלפיה נטען כי נגרמו למתאבקים פציעות נוירולוגיות ארוכות טווח וכי החברה לא טיפלה בהם באופן שגרתי.
אליפות במשקל כבד של TNA (פעם אחת)
אליפות הזוגות של ECW (3 פעמים) - עם הטאזמניאק (1) ורוב ואן דאם (2)
אליפות ג'וניור האירופית במשקל כבד של EWA (פעמיים)
אליפות אמנויות לחימה לזוגות של WWA (פעם אחת) - עם הוראס בולדר
אליפות הזוגות של IWC (פעם אחת) - עם אריק אקסטזי ו-JT רוג'רס
אליפות במשקל כבד של IWF (פעמיים)
אליפות ההארדקור של MECW APW (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של NWA (פעם אחת)
אליפות העולם העצמאית של NWA (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של NWC (פעמיים)
אליפות העולם ג'וניור במשקל קל כבד של UWA (פעם אחת)
אליפות קרויזר קור של PWASD (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של PWH (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-5 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1995
אליפות הטלוויזיה של PCW (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של 3PW (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של Stampede Wrestling (פעם אחת)
פרסי סוף השנה של TNA (פעם אחת)
קרב השנה (2005) – נגד אביס, קרב טבח חוטי תיל ב-11 בדצמבר
הישגים בארגון ההיאבקות USA Pro Wrestling
אליפות במשקל כבד של USA Pro (פעמיים)
אליפות ההארדקור של WWC (פעם אחת)
אליפות עולם האקסטרים של WAR (פעמיים)
אליפות ההארדקור של WWC (פעם אחת, אחרון)
האליפות האוניברסלית במשקל כבד של WWC (פעם אחת)
הגביע לזכר ברויזר ברודי (2005)
אליפות האקסטרים של WWL (פעם אחת)
המתאבק המועדף על הקוראים (1994)
אליפות האקסטרים של XICW (פעם אחת)
האליפות הבינלאומית של X-LAW (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של XPW (פעם אחת)
דניאל וירגיל מייסונוב , הידוע בשם הבמה סאב ארבן (Sub Urban), הוא זמר, מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקאי.
מייסונוב נולד ב-22 באוקטובר 1999, בעיר נייאק שבניו יורק, לאב קנדי-צרפתי ולאם טאיוואנית.
הוא גדל בפרברי העיר ריג'ווד שבניו ג'רזי, ובגיל 15 התחיל להפיק מוזיקה.
הוא למד נגינה בפסנתר קלאסי בגיל 6, אך הפסיק בטענה ש"נמאס לו מלנגן יצירות של אנשים אחרים".
בסתיו 2016, מייסונוב עזב את התיכון על מנת לפתח קריירה מוזיקלית, ו"בודד" את עצמו כדי לעבוד על הקלטות דמו ושירים שונים.
שירו הפופולרי ביותר מאותה תקופת בידוד עצמי היה "Cradles", שהתפרסם לאחר שזכה לפופולריות רבה ברשת החברתית טיקטוק.
בשנים 2014 ו-2018 מייסונוב שיתף פעולה פעמים רבות עם המפיק המוזיקלי הבריטי DNMO, בשירים כדוגמת "Sick of You" ו-"Broken".
מייסונוב אמר כי "מרבית ההשראה שלו הגיעה מאמנים כמו קיי.
ב-13 במרץ 2020, מייסונוב הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, Thrill Seeker, שעל אחד משיריו, "Freak", עבד בהשתתפות זמר ההיפ-הופ הדרום קוריאני REI AMI.
מייסונוב והזמרת-יוצרת ההולנדית נאז היו אמורים לפתוח את סיבוב ההופעות "K-12 Tour" של הזמרת מלאני מרטינז, אך סיבוב ההופעות נדחה, ובהמשך בוטל, בשל מגפת הקורונה.
שםפרטי האלבוםThrill Seeker יצא לאור: 13 במרץ 2020
שנהשיראמנ/יתאלבום2021"Build a Bitch"בלה פורץ'לא מתוך אלבום"Inferno"
סאבה טודורוב קירוב (בבולגרית: Сава Тодоров Киров; 22 בפברואר 1893, חאסקובו, נסיכות בולגריה – 1972, פריז, צרפת) היה משפטן, דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר ב-1943 כיהן לתקופה קצרה כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב.
ב-1920 החל לעבוד במשרד החוץ והדתות הבולגרי.
הוא כיהן בצוות השגרירות הבולגרית בפריז ובוורשה ובין 1935–1936 כיהן כשגריר בולגריה לפולין.
בין 1936–1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת רומניה, ובין 1940–1943 כיהן כשגריר בולגריה לטורקיה.
בספטמבר 1943 מונה לשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב, אך שוחרר מתפקידו לאחר כחודש ימים.
בפברואר 1944 מונה שוב לתפקיד שגריר בולגריה בצרפת וכיהן בתפקידו עד דצמבר באותה השנה.
לאחר סיום תפקידו ביקש וקיבל מקלט מדיני בצרפת, ושם הלך לעולמו ב-1972.
שמו בלידה היה ראסטקו נמאניץ' (בסרבית:Растко Немањић) והוא היה הבן הצעיר של הנסיך הגדול סטפן נמאניה שהיה אבי השושלת נמאניץ'.
בשנים 1190–1192 הוא שלט בנחלה זחלומיה.
בהמשך הוא עזב להר אתוס, שם התנזר ואימץ את השם "סאבה".
בהר אתוס הוא הקים את מנזר חילנדר שהפך לאחד מחשובי המרכזים הרוחניים של העם הסרבי.
בשנת 1219 הכירה בו הפטריארכיה הגולה בניקיאה כארכיבישוף ראשון של הסרבים, ובאותה שנה הוא חיבר את ספר החוקים (נומוקאנון) העתיק של סרביה - זאקונופראבילו.
סאבה נחשב גם למייסד הספרות הסרבית של ימי הביניים.
יום חגו בכנסייה האורתודוקסית המזרחית הוא 27 בינואר.
כנסיית סאבה הקדוש בבלגרד, אחת הכנסיות הגדולות בעולם, מוקדשת לזכרו.
סאבה הקדוש נולד בשנה 1169 או אולי 1174 בגראדינה, בהרי גוליה, נחלת הכתר זטה, ייתכן פודגוריצה של ימינו שבמונטנגרו, כבן למשפחת הנסיכים נמאניץ'.
שמו בלידה היה ראסטקו נמאניץ', כשהשם ראסטקו הוא קיצור של השם רסטיסלב.
לפי מקורות אחרים הוא נולד בראס (סטארי ראס) בראשקה, בשטח סרביה של היום, על יד העיר נובי פאזאר.
הוא היה בנם הצעיר של הנסיך הגדול של סרביה, סטפן נמאניה, ושל אנה, הידועה גם כאנסטסיה של סרביה.
לצד אחיו ווקאן וסטפאן ראסטקו השתייך לדור הראשון של שושלת נמאניץ'.
הוא היה יקר במיוחד להוריו מכיוון שהיה בן זקונים שנולד אחרי תקופה שבה לא נולדו להם יותר ילדים.
שלושת האחים זכו בחצר הסרבית לחינוך טוב, ברוח המסורת הביזנטית
הנסיך הוכיח מצעירותו רצינות ונטייה לסגפנות.
הוא קיבל בילדותו את התואר נסיך של חבל חום, שנמצא בין הנהר נרטבה לדוברובניק.
הייתה לו חצר משלו, שאירחה מגנאטים (בסרבית - velmože) פקידים בכירים ואצילים מובחרים מקומיים.
השלטון בחום היווה עבור הנסיך גם בית ספר לניהול מדיני.
תאודוסייה החילנדרי סיפר שראסטקו ניהל את ענייני האזור במתינות ועדינות, האיר פניו לכולם, אהב את העניים כמו את שאר הנתינים, וכיבד מאוד את חיי הנזירות.
הוא לא הביע עניין בכבוד, עושר או בכתר המלכות.
לפניו הנהיג את חבל חום דודו מירוסלב, ששמר לעצמו אחר כך רק את חבל לים עם ביילו פולייה.
כעבור שנתיים, בסתיו 1192 או אולי קצת יותר מאוחר, עזב ראסטקו את חום ופרש להר אתוס.
אחרי עזיבתו, לקח מירוסלב בחזרה את השלטון בחום.
ייתכן שההחלטה לפרוש בשלה אצל ראשטקו אחרי התוועדות לנזירים רבים מההר אתוס שפקדו את החצר הסרבית.
בהגיעו לאתוס, התקבל ראסטקו במנזר הרוסי פנטלימון הקדוש, בו הוענק לו השם הנזירי "סאבה" (סבאס)
המסורת מספרת שנזיר רוסי שביקר בעבר בחצר הסרבית היה מורהו הרוחני}סאבה עבר לאחר מכן למנזר היווני ואטופדי, בו נשאר בשבע השנים הבאות והשתלם בו בספרות התאולוגית והמנהלית-כנסייתית היוונית.
סטפן נמאניה שמע לקול בנו,} כינס אספה במנזר סטודניצה וב-25 במרץ 1196 התפטר מתפקידו כשהוא מוסר את כתר סרביה לבנו האמצעי, סטפן המוכתר הראשון.
למחרת נדרו נמאניה ואשתו אנה נדר נזירים.
נמאניה אימץ את השם "סימאון" ושהה בסטודניצה עד יציאתו להר אתוס בסתיו 1197. סאבה וקהילת אתוס קיבלה אותו בשמחה, כמישהו שבעת שלטונו תרם תרומות רבות למקום.
סטפן נמאניה ואנה, אשתו, תרמו למנזרים רבים, בייחוד קארייס, איווירון והלאוורה הגדולה.
ברשות האיגומן תאוסטיריקטוס מוואטופדי, בסתיו 1197 ערך נמאניה-סימאון, בליווי סאבה סיור בכל הכנסיות והאתרים הקדושים בהר.
כאשר ביקר סאבה אצל הקיסר הביזנטי אלקסיוס השלישי אנגלוס בקונסטנטינופול, הוא הזכיר את המצב המוזנח שבו נמצא חילנדר וביקש מהקיסר רשות כדי שהוא ואביו ישפצו את המנזר הזה ויסנפו אותו לוואטופדי.
הקיסר נתן את הסכמתו ושיגר אגרת מיוחדת וכמות ניכרת של זהב לידידו סטפן נמאניה, שנקרא אז הנזיר סימאון.
סאבה פנה למשרד הראשי (פרוטוס) של ההר אתוס עם בקשה שיתמוך במאמציו להפוך את הילנדר למנזר-בית של הנזירים הסרבים.
כל מנזרי ההר, פרט לוואטופדי, קיבלו את הרעיון.
ביולי 1198 הקיסר אלקסיוס השלישי הוציא צו שבו ביטל החלטה מבעבר והעניק לסימאון ולסאבה לא רק את חילנדר, אלא גם את המנזרים הנטושים במילאיס כדי שישמשו לבית לנזירים הסרבים בהר אתוס.
שיפוצו של חילנדר התחיל במהרה והנסיך הגדול סטפן שלח כספים וציוד נוסף וב-1199 ציווה בכתב על הקמת המתחם הסרבי בחילנדר.
סאבה כתב "טיפיקון" (סידור של העבודה הליטורגית) מיוחד עבור חילנדר, לפי ה"טיפיקון" של המנזר "אם האל גומלת החסד" (תאוטוקוס אוורגטיס) בקונסטנטינופול.
סאבה הצטיין לא רק כמייסד חילנדר אלא גם כ"קטיטור" - "בונה" מייסד ההרמיטאז' בקארייס שנועד לנזירים שהקדישו את עצמם לבידוד ולתפילה.
ב-1199 הוא כתב את ה"טיפיקון" של קארייס.
יחד עם ההרמיטאז' הוא בנה קפלה על שם סבאס הקדוש שלפי שמו נבחר שם הנזירות שלו.
אביו נפטר ב-13 בפברואר 1199.ב-1204, אחרי 13 באפריל, הוענקה לסאבה דרגה "ארכימנדריט".
כשב-1196 החליט המלך סטפן נמאניה להוריש את השלטון לסטפן ולא לבנו הבכור, ווקאן, האחרון התחיל לקשור מזימות נגד המלך.
הוא מצא בן ברית במלך הונגריה, אימרה ויחד איתו גרש את סטפאן המוכתר הראשון לבולגריה, בעוד שווקאן לקח את השלטון בכוח.
ב-1204 סטפאן חזר עם צבא והדף את ווקאן אל זטה, נחלתו.
אחרי סכסוכים באתוס עם הבישופים הלטינים ועם בוניפאס ממונפרא בעקבות מסע הצלב הרביעי, בחורף השנה 1206-1205 או 1207-1206 חזר סאבה לסרביה והביא איתו את גופת אביו אותה העביר למנזר סטודניצה.
הוא הצליח לפייס בין אחיו היריבים.
בזכות גישורו הושם קץ למאבק על הכתר, המדינה ניצלה ממשבר פוליטי מסוכן.
סאבה השלים את תהליך הקנוניזציה של אביו נמאניה - סימאון כקדוש של הכנסייה.
המשך פעילותו במנזר סטודניצה ובהר אתוס
אחרי 14 שנות שהות בהר אתוס, צבר סאבה ידע תאולוגי וכוח רוחני רב.
הוא נדרש להקנות לאנשי החצר ולעם הפשוט את חוקי הנצרות ומסורותיה ו"לחנכם ולהשכילם ברוח זו".
סאבה פעל למען חיזוק החינוך והמוסר בקרב העם, בשם ערכי האהבה והרחמים ובו זמנית דאג להתארגנות הכנסייה.מאז שובו לסרביה ב-1206 הוא פעל כאגומן - ראש המנזר סטודניצה וקבע את כללי פעילותו העצמאית של המנזר באמצעות סידור התפילות הידוע כ"טיפיקון של סטודניצה".
הוא ניצל לטובת הכנסייה הסרבית את הכאוס הכללי שבו הייתה שרויה אז האימפריה הביזנטית אחרי כיבוש קונסטנטינופול ב-1204 על ידי הצלבנים הקתולים וכן את המתחים בין דספוטיית אפירוס (שבה שכנה הארכיבישופות אוחריד האחראית על נוצרי סרביה) לפטריארכיה היוונית בניקיאה.
הטיפיקון של סטודניצה הפך לסוג של "חוק מיוחד" (lex specialis) שאפשר את מעמדו העצמאי של מנזר סטודניצה ביחס לבישופות ראשקה ולארכיבישופות אוחריד ("כאן, לפיכך, לאיש - לא בישוף ולאף אחד אחר - אין סמכות").
הקנוניזציה של נמאניה והטיפיקון של סטודניצה היו הצעדים הראשונים לקראת האוטוקפליה העתידית של הכנסייה הסרבית ולקראת משיחת המלך הסרבי הראשון כעבור עשר שנים.
ב-1217 עזב הארכימנדריט סאבה את סטודניצה וחזר להר אתוס.
לדעתם של כמה היסטוריונים הייתה בכך תגובת מחאה כלפי פניית אחיו ספטאן לאפיפיור הונוריוס השלישי.
סטפאן ביצע באותה תקופה תפנית במדיניותו, כשנשא לאישה אצילה ונציאנית וביקש מהאפיפיור כתר מלכות ותמיכה פוליטית.
אחרי הקמת ה"אימפריה הלטינית" ב-1204 השפעת האפיפיור גדלה באזור הבלקן.
סטפאן הוכתר על ידי נציג האפיפיור - הלגאט - יכול היה להשתוות לשאר המלכים האירופים ונקרא "המלך המוכתר הראשון " של סרביה.
עם זאת אחרי הכתרת סטפאן שיפר סאבה את הקשר איתו.
על אף אי הסכמתו לההתקרבות סרביה לרומא, ייתכן שלנסיעתו של סאבה להר אתוס הייתה סיבה נוספת: הוא ביקש להכין את השגת האוטוקפליות של הארכיבישופות הסרבית.
הביוגרפים שלו, דומנטיאן ותאודוסיה מספרים שלפני יציאתו לדרך, דאג סאבה למנות איגומן חדש למנזר סטודניצה ולהבטיח המשך חיי המנזר בהתאם לכללים שקבע.
כל עוד הכנסייה הסרבית לא הייתה עצמאית הפיכת סרביה לממלכה עצמאית לא הייתה מושלמת.
שליטי מדינות שבהן הכנסיות היו כפופות לקונסטנטינופול, נחשבו כבעלות מעמד נמוך כלפי ראש העולם הנוצרי האורתודוקסי, הקיסר הביזנטי.
התנאים בסרביה כבר בשלו להשגת אוטוקפליה.
היו בה מספר רב של נזירים מלומדים, חיי מנזרים מסודרים, הייררכיה כנסייתית יציבה.
לכן נראה שהאוטוקפליה היא רק עניין של זמן.
מצד שני היה חשוב לסאבה שראש הכנסייה הסרבית ימונה על ידי קונסטנטינופול ולא על ידי רומא.
ב-15 באוגוסט 1219 בחג עליית מרים (דורמיציון) סאבה הוסמך על ידי הפטריארך מנואל הראשון בניקיאה כארכיבישוף הראשון של הכנסייה האוטוקפלית הסרבית.
הפטריארך והסינוד שלו מינו את סאבה כארכיבישוף ראשון של "ארצות סרביה והחוף", בתמיכת הקיסר תאודורוס הראשון לסקריס ו"הוד אושרו הפטריארך וכל אספת קונסנטנטינופול" הסמיכו את סאבה לדאוג שהארכיבישופים הסרבים ימונו על ידי האספות הבישופיות וללא אישור הפטריארך הלטיני של קונסטנטינופול.
בדרך זו הבטיח סאבה את עצמאות הכנסייה המקומית.
בימי הביניים הכנסייה הייתה גורם חשוב בריבונות המדינה ובזהות הפוליטית והלאומית.
בו זמנית תאודורוס לסקריס והפטריארך מנואל שמחו להיווכח שהמדיניות הסרבית פונה באופן מתמיד אל מורשתו של קונסטנטינוס הגדול והביזנטיון יותר מאשר אל רומא.
מניקאה חזר הארכיבישוף סאבה להר אתוס, והעניק שם שפע תרומות למנזריו.
בחילנדר היה לו חשוב ללמד את הנזירים כללי מנהל ראויים.
כעדותו של תאודוסיה, הוא דרש מהאיגומנים לתת דוגמה אישית בכל המידות ומהנזירים מן השורה דרש "להקשיב לאיגומנים ביראת קודש"
מחילנדר נסע סאבה לתסלוניקי אל מנזר פילוקאלוס והתארח בו כאורח של מיטרופוליט תסלוניקי, קונסטנטין המסופוטמי, שהיה ידידו מצעירותו.
הוא שקד שם על העתקת כמה כתבי משפט שהיו נחוצים לו.
בשובו לסרביה, השקיע סאבה מאמצים בארגון הכנסייה הסרבית, במיוחד בבישופויות שפעלו בגבול הרגיש עם המערב הקתולי.
באספה בז'יצ'ה ב-1219, כדברי דומנטיאן, הוא בחר בין תלמידיו "אנשים מביני דרכי האל ויראי שמיים ונכבדים, המסוגלים לנהוג לפי חוקי האל ולפי מסורת השליחים הקדושים, ולשמור על גילויי האבות הקדושים נושאי - האל.
הוא קידש אותם והסמיך אותם כבישופים".
הבישופים החדשים קיבלו ממנו ספרי חוקים ונשלחו לשרת בבישופויות בכל חלקי סרביה.לא ברור כמה בישופויות הוא הקים.
עם הבישופים שלו נמנו אילריון ומטודיה (מסרביה).
באותה שנה פרסם סאבה עת ה"זאקונופראבילו" או ה"נומוקאנון של סאבה הקדוש", הנחשב ל"חוקה" הראשונה של סרביה.
בנסיבות אלה זכו הסרבים לשתי צורות של עצמאות: פוליטית ודתית,.
עבודתו הארגונית של סאבה הייתה נמרצת מאוד ומעל הכל, לבשה צביון לאומי מובהק.
הבישוף היווני מפריזרן הוחלף בבישוף סרבי, תלמיד של סאבה.
גם קביעת מושבם של הבישופים נעשה על ידו מתוך מחשבה מדינית-דתית.
מושב הארכיבישופות נקבע במנזר ז'יצ'ה, שנבנתה בעזרת המלך שטפן.
הבישופות דאבאר שעל נחל לים התמקמה בגבול עם בוסניה, כדי לחזק את היסוד האורתודוקסי ולדכא עת תורה הבוגומילית.
הבישופות זטה הוקמה בחצי האי פרוולאקה במפרץ קוטור, מחוץ לנחלת זטה עצמה והבישופות חום בסטון.
שתיים האחרונות נמצאו כמעט בגבול הממלכה, וזאת במטרה להיאבק בהשפעה הקתולית שנפוצה מכיוון הדיוקסיות קוטור ודוברובניק.
קודם לכן גם מנזרים אורתודוקסים היו נתונים בחסות הארכידיוקסיה הקתולית של באר; פעילותו של סאבה התכוונה לשנות את המצב בכיוון הפוך.
בעקבות ההסדר של סאבה, הנצרות האורתודוקסית הפכה באמת לדת המדינה הסרבית.
מבחינה זאת, פעל סאבה בעקביות וללא הנחות :הכפירה הבוגומילית נאסרה בחוק עוד על ידי אביו, נמאניה, בעוד שסאבה, כבוגר אתוס שונא לטינית עשה את כל מה שביכולתו כדי למנוע ולהחליש את השפעת הכנסייה הקתולית.
באמצעות כמריו, שעליהם השתדל להשפיע דרך דוגמתו האישית ותורתו, הרים סאבה את הרמה התרבותית הכללית של עמו, תוך שאיפה לפתח את המידות האנושיות ואת חוש החובה האזרחית.
פרויקט המדינה הסרבית של שושלת נמאניץ' יושם ברמה פוליטית על ידי נמאניה, אבל ברמה רוחנית ואינטלקטואלית על ידי סאבה,
אחרי הכתרת אחיינו רדוסלב, בנו של סטפן, כמלך סרביה, הפליג סאבה ב-1229 בדרך הים אל ארץ ישראל.
הוא ביקר שם בכל המקומות הקדושים הנוצריים וחילק להם תרומות גדולות.
הפטריארך האותודורסי של ירושלים, אתנסיוס השני, יחד עם שאר הכמרים ובמיוחד הנזירים, קיבלו את סאבה בחום ובירכו אותו.
לבקשתו של סאבה אישרו לו אתנסיוס ואחוות הלאוורה הגדולה בראשות האיגומן ניקולס, לרכוש שני מנזרים הארץ הקודש:מנזר יוחנן הקדוש התאולוג על הר ציון והמנזר גאורגיוס הקדוש בעכו, שנזיריהם היו סרבים.
בדרך חזרה ביקר סאבה ביקור בן כמה ימים בניקיאה אצל הקיסר הביזנטי יוחנן וטאצס (1254-1221).
משם המשיך להר אתוס, לחילנדר, ומשם דרך תסלוניקי לסרביה.
המנזר מר סבא בארץ הקודש הביא סאבה לחילנדר את האיקונין של מרים אם האל "בעלת שלוש הידיים" (טרוירוצ'יצה), איקונין של מרים מיניקה, ומטה של סבא הקדוש.
אחרי /שהות קצרה בסטודניצה, יצא סאבה למסע בן ארבע שנים ברחבי סרביה כדי ללמד ולחזק את החוקים והמנהגים של חיי הנזירות כפי למד עליהם בהר אתוס, ובארץ הקודש
אחרי שב-1234 במקום רדוסלב עלה לכס המלכות אחיו ולדיסלב
יצא סאבה לעלייה לרגל שנייה לארץ הקודש.
לפני כן דאג למנות את תלמידו ארסניה סרמאץ כיורשו בראש הארכיבישופות הסרבית
דומנטיאן מספר שבחירתו של סאבה בארסניה נעשתה מתוך "ראייה על חושית".
תואודוסיה סבר שסאבה העריך את ארסניה כ"חסר-רוע וצדיק יותר מאחרים, ירא שמיים ומקפיד על מצוות האל"
סאבה יצא מבודווה דרך ברינדיזי אל עכו.
בדרך היו לו הרפקתאות כמו מתקפת פיראטים באמצע הים שממנה יצא בשלום.
בעכו הוא שהה במנזר דאורגיוס הקדוש שאותו קנה קודם מה"לטינים" ומשם שם פעמיו לירושלים למנזר יוחנן השליח שאותו קנה תמורת כופר מהמוסלמים.
שהותו בירושלים הייתה ארוכה והוא התקבל בה שוב בחום על ידי הפטריארך אנתנסיוס.
יירושלים נסע לאלכסנדריה בה ביקר אצל הפטריארך ניקולס תוך חילופי מתנות הדדיות.
אחרי ביקור במקומות קדושים במצרים שב סאבה לירושלים אחר כך בימי התענית שלפני חג הפסחא שהה חצי האי סיני
אחרי שהות נוספת קצרה בירושלים נסה לאנטיוכיה ומשם ביקר באנטוליה ובארמניה.
בדרך חזרה עלה על ספינה באנטיוכיה אולם הרגיש רע ולא היה מסוגל לאכול.
אחרי מסע ארוך הגיע לקונסטנטינופול ונשאר זמן קצר בעיר.
רצה לחזור למולדת דרך ההר אתוס, אולם לבסוף ביקר באימפריה הבולגרית בעיר הבירה טרנובו והתקבל בכבוד וידידות על ידי הצאר איוואן אסן השני (שהיה גם למיו של המלך סרביה ולדיסלב) ועל ידי הפטריארך הבולגרי יואכים.
כפי שהעיד תאודוסיה, בכל כנסיות ומנזרים שביקר חילק סאבה מתנות ותרומות ירקות.
הוא העניק גם לפטריארכיה הבולגרית תלבושות מהודרות וספרים עטופים בזהב, ומנורות מקושטות באבנים טובות ופנינים וכלים המשמשים בכנסיות.
היה מותש וחולה ואחרי הליטורגיה בחג הבשורה ב-12 בינואר 1235 הוא נפל למשכב.
כשראה שסופו מתקרב, שהוא שילח חלק ממלוויו לשוב לסרביה עם המתנות וכל רכישותיו ועם ברכות אל "ילדיו"
דומנטיאן סיפר שהוא נפטר בין שבת ליום ראשון, ב-27 בינואר 1235 לפי לוח השנה היוליאני.
הוא הובא בכבוד רב לקבורה בכנסיית ארבעים הקדושים המעונים שבטרנובו.
גופתו הוחזרה לסרביה אחרי פניות חוזרות של המלך ולדיסלב שנאלץ לבקר אצל חמיו במטרה זו.
סאבה נקבר לבסוף במאי 1237 במנזר החדש מילשבה שנבנה על ידי ולדיסלב ב-1234. הוא הוכרז לקדוש ושרידיו נחשבו לעושי נפלאות ונסים.
סאבה הקדוש נחשב לקדוש המגן של הסרבים.
מוקירים אותו כמגן הכנסיות, המשפחות, בתי הספר ובעלי המלאכה.
חגו נחגג גם על ידי יוונים, בולגרים, רומנים ורוסים.
ברוסיה הוזכר כבר ב-1438 בטיפיקון של טבר.
טופונימים ועדויות נוספות הנשמרות עד ימינו וסיפרו באופן משכנע על הפצת פולחנו
סאבה הקדוש נחשב לאבי הספרות והחינוך הסרביים.
הוא יצר את הספר על אביו "חיי סימאון הקדוש", ההגיוגרפיה הסרבית הראשונה.
הוא כונה "האב" או "המאיר".
ההמנון לסאבה הקדוש" (Svetosavska himna) מושר בחגו בבתי הספר היסודיים של סרביה.
התווים הישנים ביותר של ההמנון נכתבו על ידי קורנֶלֶיה סטנקוביץ' ב-1858. -->
הסרבים הקדישו שירים, סיפורים ואגדות רבות לחייו ומפעלו של סאבה.
שרידיו הפכו לנושא של פולחן לאומי.
ב-1840 לפי הצעתו של אתנסיה ניקוליץ', מנהל הליצאום בבלגרד, החג של סאבה נבחר כחג בתי הספר והחינוך בסרביה עד לביטולו על ידי השלטון הקומוניסטי.
הוא הוחזר כחג של בית הספר הכנסייה האורתודוקסית הסרבית חוגגת את סאבה ב-27 בינואר (לפי הלוח הישן 14 בינואר).
27 בינואר ("סאבינדאן") הוא החג המוקדש לו, הנחגג בכל בתי הספר של סרביה, מכיוון שסאבה הקדוש נחשב לקדוש של "התלמידים והידע".
גם הכנסייה הרומית קתולית אימצה את החג של הקדוש סאבה.
הפרויקט "ראסטקו" (לפי שמו בלידה) הוא ספרייה אלקטרונית של התרבות הסרבית
הכנסייה הראשונה שהוקדשה לסאבה הוקמה בהתחלת המאה ה-14 על ידי המיטרופוליט ניקודים הראשון (1324-1316)
הלנה מבולגריה, אשתו של הקיסר סטפאן דושאן (1355-1331) הקימה קפלת סאבה הקדוש וסמיון הקדוש בראש מגדל בקארייס
כנסיית סאבה הקדוש בבלגרד נבנתה במקום שבו בשנת 1594 נשרפו שרידי גופתו של סאבה בפקודת הווזיר הטורקי סינאן פאשה אחרי שבמרד סרבי נגד הכובש העות'מאני השתמשו המורדים באיקונות של סאבה בתור דגלים.
אחת מכנסיות הרוסיקון (מנזר פנטלימון) על הר אתוס וכנסייה בסלוניקי ביוון מוקדשות גם הן לסאבה .
בכל רחבי סרביה, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה ומונטנגרו וכן בתפוצות הסרבים בעולם פועלות כנסיות לכבודו,
סאבה אנדרייביץ' סזונוב הוא כדורגלן גאורגי-רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אמפולי ובנבחרת גאורגיה.
סזונוב גדל במחלקת הנוער של זניט סנקט פטרבורג.
בשנת 2019 החל לשחק בזניט-2 סנקט פטרבורג, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-16 במאי 2021 ערך הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–5 על טמבוב במסגרת המחזור ה-30 בליגת העל הרוסית לעונת 2020/2021.
ב-9 ביולי 2021 חתם סזונוב על חוזה לשלוש שנים בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית.
ב-16 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ספרטק מוסקבה במסגרת המחזור ה-11 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-31 באוגוסט 2023 חתם בטורינו מהסרייה א'.
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל ביחד עם פייטרו פלגרי האיטלקי אל אמפולי, כחלק מעסקה ששלחה את סבסטיאן ולוקייביץ' אל טורינו.
ב-17 בנובמבר 2022 ערך סזונוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 0–3 לנבחרת מרוקו במשחק ידידות.
סָאבָּה חְוְוָדַּגִּיאנִי (בגאורגית: საბა ხვადაგიანი; נולד ב-30 בינואר 2003 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי נתניה מליגת העל הישראלית ובנבחרת גאורגיה.
חוואדגיאני גדל במחלקתת הנוער של דינמו טביליסי.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, במסגרת ליגת העל הגאורגית.
בעונת זכה עם המועדון באליפות גאורגיה.
בינואר 2024 חתם במכבי נתניה.
ב-8 בספטמבר 2021 ערך חוואדגיאני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 1–4 לנבחרת בולגריה במשחק ידידות.
סאבו (בפינית: Savo; בשוודית: Savolax) היה מחוז היסטורי במזרח פינלנד.
המחוז גבל בטבסטיה, אוסטרובוטניה וקרליה.
סאבו מחולק כעת לשני מחוזות: סאבו הצפונית וסאבו הדרומית.
הערים הגדולות בסאבו לפי אוכלוסייה הן קואופיו, מיקלי, סבונלינה, ורקאוס ואיסלמי.
במאה ה-19 חולק סאבו בין מחוז קואופיו למחוז מיקלי.
משנת 1997 עד 2010, נוהל החבל תחת המחוז המנהלי של מזרח פינלנד.
למחוזות כיום אין תפקיד מנהלי אך הם נותרו כיחידות טקסיות.
מאז 2010, סאבו מחולק בין האזורים של סאבו הצפונית וסאבו הדרומית.
סאבו הוא מולדתם הסבונים, אחת מתתי הקבוצות שלימים נטמעו ומרכיבים את הפינים.
מאזור זה גם התפתחו הדיאלקטים הסבוניים.
תושבי המחוז נודעו כעוסקים בחקלאות לאורך ההיסטוריה.
הם היו ידועים בשיטותיהם המיוחדות, אותן אחר כך הפיצו למחוזות השכנים לאוסטרובוניה וקאינו, וורמלנד בדרום מערב שוודיה ומזרח נורווגיה.
סאבו הייתה תחת חלוקתה המנהלית של שוודיה עד המאה ה-13, אז הופרדה משוודיה כאשר פינלנד נמסרה לרוסיה בספטמבר 1809.
אנה סאבה ליקה אוהלנשלייגר (בדנית: Anna Saba Lykke Oehlenschlæger; נולדה ב-11 באוגוסט 1997), הידועה בשם לידתה סאבה, היא זמרת, שחקנית תיאטרון, דוגמנית ויזמית דנית ממוצא אתיופי.
ייצגה את דנמרק באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Sand".
סאבה ואחותה התאומה אנדריאנה (נולדה כשרה) נולדו ב-11 באוגוסט 1997 באדיס אבבה, בירת אתיופיה.
הן אומצו בגיל שמונה חודשים על ידי משפחה דנית, ועברה להתגורר ברינגקובינג.
כנערה שיחקה בקבוצת הכדורגל DBU יוטלנד.
לאחר שנשרה מהתיכון עברה יחד עם אחותה לקופנהגן, שם החלה לעסוק בתחום הדוגמנות ובתחום היזמות בנושא הלבנת שיניים.
בד בבד אחותה המשיכה בקריירת השירה והמשחק שפיתחה עוד ברינגקובינג.
ב-23 בפברואר 2023 החליפה את אחותה ההריונית בתפקיד בהצגה "שיער" בתיאטרון מקומי.
זו הייתה הופעת הבכורה שלה כשחקנית.
ב-25 בינואר 2024 הוכרזה סאבה כאחת המשתתפות בקדם הדני לאירוויזיון 2024, Dansk Melodi Grand Prix 2024, עם השיר "Sand".
הוא נערך ב-17 בפברואר, שבו דורגה במקום הראשון ונבחרה לייצג את דנמרק בתחרות הבין-לאומית הקרובה.
ב-9 במאי עלתה סאבה על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2024 וביצעה את שירה "Sand".
בשנת 2018 אובחנה סאבה כבעלת הפרעה דו-קוטבית מסוג I.
עד 2020 אושפזה בבית חולים מספר פעמים.
היא סיפרה על כך בסרט תיעודי בשם Min sindssyge tvilling שהופק על ידי DR.
בין השנים 2020–2023 ניהלה מערכת יחסים חד-מינית עם ליירקה-מריה שמידט.
ניקולאס דומה (Nicolaas Douwma; נולד ב-13 באפריל 1982), המוכר בשם הבמה סאב פוקוס (Sub Focus) הוא תקליטן, פזמונאי וטכנאי קול בריטי.
ב-16 ביוני 2008, הוא הוציא את הסינגל "Timewarp / Join the Dots".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-92 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-26 ביולי 2009, הוא הוציא את הסינגל "Rock It / Follow the Light".
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-38 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-12 באוקטובר 2009, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Sub Focus.
האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-51 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-18 בינואר 2010, הוא הוציא את הסינגל "Could This Be Real".
הסינגל הגיע למקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-16 במאי 2010, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אליוט סאמר (תחת שם הבמה קוקו), את הסינגל "Splash".
הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-13 ביוני 2010 נחשף כי הוא הפיק את הסינגל "Kickstarts" של אקסמפל.
ב-18 בנובמבר 2011, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם צ'ייס & סטטוס וטאקורה , את הסינגל "Flashing Lights".
הסינגל הגיע למקום ה-15 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-98 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1 בינואר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קנזי מיי, את הסינגל "Falling Down".
ב-27 באפריל 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אליס גולד , את הסינגל "Out the Blue".
הסינגל הגיע למקום החמישי במצעד הדאנס הבריטי, למקום ה-28 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-23 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-4 בנובמבר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלפינס , את הסינגל "Tidal Wave".
הסינגל הגיע למקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי, למקום ה-15 במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-43 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
ב-12 במאי 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלכס קלייר, את הסינגל "Endorphins".
הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד הדאנס הבריטי, למקום ה-11 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
כמו כן, הסינגל זכה בתואר הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-22 בספטמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קלי אוקרה , את הסינגל "Turn It Around".
הסינגל הגיע למקום החמישי במצעד הדאנס הבריטי, למקום ה-14 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-30 בספטמבר 2013, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Torus.
האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-11 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-20 בדצמבר 2013, הוא הוציא את הסינגל "Turn Back Time".
הסינגל הגיע למקום השלישי במצעד הדאנס הבריטי, למקום התשיעי במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-21 באפריל 2014, הוא הוציא את הסינגל "Close".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-32 במצעד הדאנס הבריטי.
ב-9 באוקטובר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם וילקינסון, את אלבום האולפן השלישי שלו, Portals.
האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-68 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-12 במאי 2023, הוא הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Evolve.
האלבום הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-33 במצעד האלבומים הבריטי.
סָאבָּה גּוֹגוֹלִיצִ'ידזֶה (בגאורגית: საბა გოგლიჩიძე; נולד ב-25 ביוני 2004 בכותאיסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ווטפורד ובנבחרת גאורגיה.
גוגליצ'ידזה, יליד כותאיסי שבגאורגיה, גדל במחלקת הנוער של טורפדו כותאיסי, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית.
בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, וזכה עם המועדון בגביע הגאורגי, אף על פי שלא שיחק במשחק הגמר.
ב-6 בינואר 2024 חתם גוגליצ'ידזה באמפולי מהסרייה א'.
ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד בולוניה 1909 במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2024/2025.
ב-5 באוגוסט 2025 חתם ל-5 שנים באודינזה.
ב-2 בפברואר 2026 הושאל לווטפורד עד לסוף העונה.
ב-7 בספטמבר 2024 ערך גוגליצ'ידזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–4 על נבחרת צ'כיה במסגרת ליגת האומות 2024/2025.
צלילי סאב-בס הוא משלב של צלילים נמוכים ועמוקים בין 70 הרץ (C♯2) לבין 20 הרץ (E0), התדר הנמוך ביותר שאדם יכול לשמוע.
צלילים שמתחת ל-20 הרץ נחשבים כאינפרה סאונד.
בטווח זה, שמיעה אנושית פחות רגישה לצלילים, ולכן צלילים אלו נוטים להיות מורגשים יותר מאשר נשמעים.
מיתר ה-E הנמוך בגיטרה בס מכוון בדרך כלל ל-41.2 הרץ, בעוד שהתו הנמוך ביותר בפסנתר סטנדרטי, A, מכוון ל-27.5 הרץ.
צלילי סאב-בס פופולריים ביצירות דאנס, שבהם בדרך כלל מיוצרים על ידי תופי בס, גיטרות בס, סינתיסייזרים ומכונות תופים.
ז'אנרים מסוימים, כגון מוזיקת האוס, דראם אנד בייס ודאבסטפ, כוללים לעיתים קרובות בייסליין המורכב בעיקר מצלילי סאב-בס.
בנוסף לכך, היפ הופ, ראפ, רגאיי וז'אנרים ניסיוניים, ובפרט מוזיקת דרון, משתמשים במידה רבה בצלילי סאב-בס.
יעקב (קובי) שמעוני (נולד ב-13 בנובמבר 1979), הידוע בשם הבמה "סאבלימינל", הוא ראפר, שחקן ומפיק ישראלי.
הוא ידוע בתור אמן ההיפ הופ הראשון שפרץ לתודעה הישראלית בשלהי שנות ה-90 ומזוהה עם הימין בפוליטיקה הישראלית.
סאבלימינל מגדיר עצמו כ"ישראלי-ציוני-יהודי-מסורתי" ויצירותיו עוסקות בציונות, בתרבות ההיפ הופ, בהנצחת השואה, בשלום, באהבה ובנושאים שעולים על סדר היום הציבורי.
פירוש השם "סאבלימינל" הוא "מסר תת-ספי".
לדבריו בחר בשם זה כי רצה שהקהל יחפש את המסר בין השורות והמשמעות הנסתרת בשיריו.
קובי שמעוני נולד ב-13 בנובמבר 1979 בתל אביב.
משפחתו הייתה בעלת צביון מסורתי, והוא חונך בילדותו על ערכי היהדות.
שני הוריו היו עולים חדשים: אביו עמוס מתוניסיה, ואמו ציפורה מאיראן.
שמעוני התחיל את דרכו כבר בגיל 12, אז יצר והקליט קטעי היפ הופ בתנאים מאולתרים.
כנער, הוא הופיע במועדוני לילה ובפאבים שניגנו בעיקר מוזיקה מסוגת הרגאיי.
הוא היה שותף בפתיחתם של מועדונים רבים ברחבי תל אביב, שהיו לראשונים אשר במרכזם עמד ההיפ הופ, וביניהם "Seven", "הג'וינט", "וירוס", " House on 26" ו"שוונג".
ב-1998, שמעוני היה מיוזמי הפרויקט המחתרתי "ישראליים עצבניים אחד אחד", אלבום משותף ראשון מסוגו שריכז את חלוצי הסוגה בארץ.
במקביל לפרויקט כתב חומרים לאלבומו הראשון בעברית: "האור מציון".
בתקופה זו נולד האלבום הראשון שהיווה אחת מאבני היסוד של ההיפ הופ הישראלי, והצוות – "משפחת תאקט – אדריכלי ההיפ הופ הישראלי" (TACT - Tel Aviv City Team).
טרם סיום אלבום הבכורה והוצאתו לאור גויס לצה"ל, שם שירת ביחידת האבטחה של הרמטכ"ל שאול מופז.
בתקופה זו העבודה על האלבום הושהתה.
בשנת 2000 מיד עם שחרורו מצה"ל הפך את "משפחת תאקט" לחברת תקליטים בשם "תאקט רקורדס".
חתם הסכם הפצה עם חברת התקליטים "הליקון" וכך, בעיכוב של 3 שנים, יצא לאור האלבום הרשמי הראשון של סאבלימינל, בהפקת "תאקט רקורדס" ובהפצת "הליקון".
אחרי הוצאת השיר הראשון לרדיו, "יותר מחבר", סאבלימינל הוזמן להופיע לצידו של גידי גוב בטקס פרסי המוזיקה הישראלית "תמוז 2000".
שבועות אחדים לאחר מכן יצא אלבום הבכורה שלו "האור מציון".
את כל השירים באלבום כתב והלחין סאבלימינל, ואירח אומנים כמו יואב אליאסי "הצל", גלית דהן, צ'אקי די, שי 360 חדד, מומי לוי, צ'ולו, הרביעייה הפותחת ועוד.
באותה העת כולם אמנים לא מוכרים.
מכירות אלבומו הראשון עברו את ה-30 אלף עותקים, זכה באלבום זהב, הפך לאלבום ההיפ הופ הנמכר ביותר בישראל ונחשב ל"אלבום ההיפ הופ האמיתי הראשון בעברית".
בשנת 2002, הוציא סאבלימינל עם הצל, יואב אליאסי, את האלבום השני "האור והצל", שזכה לאלבום פלטינה כפולה.
באלבום אירחו סאבלימינל והצל אמנים חדשים כמו: בוסקילז, סיוון, הארכיון, רועי אדרי, אלונה טל וינון בן דוד (Human beat box), לצד אמנים שכבר הפכו למוכרים בעקבות האלבום הראשון "האור מציון" כמו: מומי לוי, שי 360, צ'ולו, צ'אקי די וגלית דהן.
גם רון שובל התארח באלבום עם השיר "אני יכול".
הסינגל הראשון מתוך האלבום "האור והצל" נגע בסוגיות פוליטיות.
"ביחד נשרוד לחוד ניפול" דיבר על אחדות, אך למרות זאת, כאות מחאה, החליט סאבלימינל לקרוא לסינגל "הפרד ומשול" במטרה ליצור פרובוקציה מכוונת מול התקשורת; השיר טיפס למקום הראשון במצעדים, נשאר שם חודשים וזכה לכינוי "ההמנון הפטריוטי של האינתיפאדה".
מתוך האלבום יצאו עוד שישה סינגלים, אשר הפכו ללהיטים שכבשו גם כן את צמרות המצעדים הישראליים.
במקביל, החלה חברת התקליטים "תאקט רקורדס" להתפתח ולצבור תאוצה, נפתחו משרדים, אולפנים והוחתמו אמנים שונים בחברה.
סאבלימינל והצל עשו מהפכה במוזיקה הישראלית והפכו לתופעה בולטת.
במרוצת השנים, זכו סאבלימינל והצל בפרסים רבים בטקסים של תעשיית המוזיקה הישראלית, ויצאו לסיבוב הופעות רחב בישראל ובעולם.
במשך שנה וחצי הופיע סאבלימינל כ־26 הופעות בחודש בממוצע.
בראיונות רבים שנתן ביקש סאבלימינל ליצוק תדמית חדשה לראפ הישראלי, בשונה מהתדמית העבריינית של הראפרים בארצות הברית, וניצל את השפעתו בעשייה חינוכית אשר ניכרת בטקסטים שכתב.
משרד החינוך והמועצה לזהירות בדרכים אשר לקחו את סאבלימינל כנציגם אל מול הנוער בנושא העברת מסרים חיוביים.
במקביל גם משרד החוץ שלח את סאבלימינל לסיבוב הופעות ברחבי העולם כשגריר כבוד המייצג את מדינת ישראל.
בשנת 2004 יצא לאור אלבום נוסף "Tact AllStars" המציג את כל אמני הלייבל "תאקט רקורדס" של סאבלימינל, לצד אמנים אורחים.
אלבום זה הופץ באופן עצמאי על ידי חברת ההפצה העצמאית של סאבלימינל: "קול הרחוב Distribution".
האלבום מכר יותר מ-30,000 עותקים בשבוע הראשון והעלה את חברת התקליטים תאקט רקורדס לספירה הציבורית.
האלבום כלל להיטים כמו: "פרחים בקנה", "הסוד" עם שרית חדד, "אין גבולות" של סיוון, "את אותי שופטת" עם שר-אל, "שטח ההפקר" עם מומי לוי, "טינאנאי" של שי 360 ובוסקליז, "לנצח", "זה כתוב בספרים" עם איציק שמלי ועוד.