tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסולן דן ריינולדס הצהיר כי השיר עוסק ביחסיו עם הוריו והסביר כי בעוד "לפעמים זה היה מתוח וקשה...
בסופו של דבר, 'I Bet My Life' חוגג את הקשר שאנו עדיין נאחזים בו ."
ב-12 בדצמבר 2014, Imagine Dragons הוציאה את הקליפ הרשמי של "I Bet My Life".
הסרטון בוים על ידי ג'ודב וכולל את השחקנים דיין דיהן ואלכס ניוסטדר צילומים מהסרטון שהוצג בפרסום של יצרנית הרכב האמריקאית Jeep בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, לפני פרסום הסרטון.
ההתחלה והסיום של הסרטון מתרחשים בנהר סולט באריזונה.
מוצגת מכונית נוסעת אל הנהר.
צוות השחקנים הם חברי Imagine Dragons, וקרוביהם וחבריהם.
במקום אחר בנהר, ילד בחולצה (דהאן) וילד בסרבל (נויסטדטר) נלחמים על מיטת המים.
בעודו מתרחק, נויסטדטר בסופו של דבר דוחף את דהאן לנהר, ומשתמע שדהאן שוחה משם, בעוד הראשון בוהה בהלם.
דהאן נמשך לעבר סכר, בו הוא נשאב פנימה.
הוא נוחת בבית, מביט מבעד לחלון ומוצא הכל מתחת למים.
הוא מוצא מיטה והולך לישון.
למחרת בבוקר, דהאן מוצא את עצמו בסירת מפרש ומשתלט עליה.
הוא מנסה ללא הצלחה להימנע ממפל, אך בסופו של דבר עף מעל היבשה בסירה כשהוא עובר את המפל.
בעודו מסתכל על הסירה, הוא מחליט להפוך אותה.
הוא נופל לתוך עיר, ומראים קהל נושא אותו.
הם זורקים ומסובבים אותו, עד שהוא מבין שזה היה חזון והוא הועף מחוסר הכרה בסכר.
הוא נמשך בחזרה אל פני השטח על ידי Neustaedter, ושורד.
הצילום האחרון של הסרטון מתרחק מהנקודה שבה DeHaan נאסף, והסרטון מסתיים.
השיר הזה הופיע בטריילר השני של הסרט אלפא מ-2018.
פרסשנהקטגוריהתוצאהפרסי בחירת הנוער2015שיר הרוק הנבחר
"I Am What I Am" (בעברית: "אני מה שאני") הוא סינגל של הזמרת המלטזית, אמה מוסקט, שיצא ב-14 במרץ 2022. השיר ייצג את מלטה באירוויזיון 2022 שהתקיים בטורינו, איטליה, לאחר שמוסקט זכתה בקדם המלטי.
רשות השידור המלטזית פתחה את תקופת הגשת השירים לקדם ב-15 באוקטובר 2021. היא הסתיימה ב-15 בדצמבר אותה השנה.
רק אזרחי מלטה יכלו לשלוח לוועדה של רשות השידור שירים.
22 השירים שנבחרו נחשפו ב-29 בדצמבר 2021.
חצי הגמר של הקדם הלאומי התקיים ב-17 בפברואר 2022. עשרים ושניים שירים התחרו, ורק שישה עשר העפילו לגמר, ביניהם "Out of Sight".
הגמר התקיים ב-19 בפברואר אותה השנה.
"Out of Sight" זכה במקום הראשון הן בחבר השופטים, שהעניק לו 72 נקודות, והן בהצבעות הקהל, שהעניקו לו 20 נקודות.
למרות זאת, ב-14 במרץ הודיעה רשות השידור המלטזית שמוסקט לא תשיר את השיר באירוויזיון ובמקומו תשיר את השיר "I Am What I Am".
ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי מלטה תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר השני.
מלטה הופיעה שישית, לאחר גאורגיה ולפני סן מרינו.
ב-12 במאי 2022 ביצעה מוסקט את "I Am What I Am" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי.
לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 18 עם 47 נקודות.
I Am > I Was (מבוטא: "I am greater than I was"; בעברית: "אני גדול ממה שהייתי") הוא אלבום האולפן השני של הראפר 21 סבאג'.
האלבום יצא לאור ב-21 בדצמבר 2018, על ידי חברות התקליטים סלאוטר גאנג ואפיק רקורדס.
האלבום מכיל הופעות אורח של ג'יי קול, סיטי גירלז, אופסט, פוסט מאלון, גאנה, ליל בייבי, סקולבוי קיו, פרוג'קט פאט, צ'יילדיש גמבינו ובן דודו של סבאג' יאנג ניודי.
מהדורת הדלוקס של האלבום יצאה כשלושה ימים לאחר צאתו המקורית, ומכילה שיר אחד נוסף, המכיל הופעת אורח של טראוויס סקוט.
האלבום נתמך על ידי שני סינגלים, "A Lot" ו-"Monster".
האלבום זכה לשבחים רחבים ממבקרי המוזיקה ולהצלחה מסחרית.
הוא הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 131,000 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 18,000 מכירות טהורות, והועמד לקטגוריית "אלבום הראפ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-62.
"I Am Machine" (בעברית: אני מכונה) הוא סינגל של להקת הרוק הקנדית ת'רי דייז גרייס.
הסינגל פורסם ב-30 בספטמבר 2014 כסינגל השני מתוך אלבומה החמישי של הלהקה, Human.
השיר נכתב על ידי ג'וני אנדרוז, ניל סנדרסון, מאט וולסט, ברי סטוק ובראד וולסט, והופק על ידי גאווין בראון שהשתתף גם הוא בכתיבת השיר.
השיר מתאר אדם שמייחל להרגיש יותר ולחוש רגשות כלשהם לגבי מצבו הנוכחי.
ב-28 בספטמבר 2014 הוציאה הלהקה וידאו שכלל את מילות השיר בערוץ היוטיוב ובערוץ ה-Vevo שלה.
הווידאו כולל סרטונים של הלהקה מקליטה את השיר.
השיר היה מועמד לשיר השנה בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2016. הבילבורד דירג את השיר במקום ה-91 ברשימת "שירי הרוק המיינסטרימי הטובים ביותר בכל הזמנים".
"I Believe I Can Fly" (בתרגום חופשי לעברית: "אני מאמין שאני יכול לעוף" או "יום אחד עוד אעוף") הוא שיר שנכתב, הופק ובוצע על ידי הזמר אר.
קלי כפסקול הסרט "ספייס ג'אם" משנת 1996. הוא יצא במקור ב-26 בנובמבר 1996, ולאחר מכן נכלל באלבומו של אר.
קלי "R." משנת 1998. בתחילת 1997, "I Believe I Can Fly" הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ונשאר שם במשך שישה שבועות לא רצופים.
מבחינה בינלאומית, "I Believe I Can Fly" עמד בראש המצעדים בשמונה מדינות, כולל אירלנד, הולנד, ניו זילנד ובריטניה.
השיר קיבל חמש מועמדויות בטקס פרסי הגראמי ה-40, זכה בפרס גראמי לביצוע ה-R&B הווקאלי הטוב ביותר - גבר, פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר, ובפרס השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית, בעוד שהפסיד את פרס גראמי לשיר השנה ואת פרס גראמי להקלטת השנה.
השיר דורג במקום ה-406 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים (רולינג סטון) בשנת 2004. השיר בוים בידי אר.
קלי ביחד עם הייפ וויליאמס ועוצב על ידי האמן החזותי והמעצב רון נורסוורת'י.
בראיון ל-The Boombox ב-2013, נשאל אר.
קלי על התהליך היצירתי מאחורי השיר: "כשפגשתי את מייקל ג'ורדן על מגרש כדורסל במועדון אתלטיקה - שיחקנו ביחד בשיקגו - הוא בא אליי ושאל אותי אם ארצה לעשות שיר לסרט הקרוב שלו." אמר קלי.
אפילו לא שאלתי מה זה.
[בסופו של דבר] הוא הודיע לי מה זה, הלכנו להקרנה לראות את זה ואז בסופו של דבר הגעתי ל'I Believe I Can Fly'.
ידעתי מהמנגינה הראשונה שזה יהיה השיר שעתיד להוציא אותי מהR&B לז'אנר אחר של מוזיקה."
כתב ה-Associated Press תיאר את השיר כ"הדור ובסגנון מוזיקת גוספל", וציין כי "לשמוע את קולו הרועם של ר.
קלי מגיע לקרשנדו כשהוא מגובה במקהלה הוא ביצוע מלהיב שיזכה להשמעות חוזרות רבות." לארי פליק מהבילבורד כתב כי השיר "מעורר השראה בצורה גבוהה" ו"מגלם את הלך הרוח של שני כוכבי העל [מייקל ג'ורדן ור.
הוא הוסיף, "אם אני יכול לחלום את זה, אני יכול להשיג את זה." מוטיבציה נהדרת לילדים שינהרו למסך הכסף עבור ג'ורדן." כתב מהעיתון שיקגו סאן-טיימס ראה בשיר כ"המנון חמים".
רוס סקארנו מהComplex Networks אמר "תאהבו את זה או לא, שירו של אר.
קלי I Believe I Can Fly עובד בזכותו של קלי.
אין עוד זמר חי עם אותו שילוב של יכולת, שכנוע כן ושדים אישיים - שדים שקלי מאמין שהוא צריך את תמיכת המאזין כדי להילחם בהם".
הוא הוסיף כי הזמר "קורא למיתרים ולמקהלה ולכל פיסת כוח זמין בריאותיו ומיתרי הקול שלו כדי להתעלות מעל המאבק הרחב המתואר במילים." העיתונאי דייוויד בראון מהמגזין אנטרטיינמנט ויקלי סבר כי "המילים ה'לך על זה' והתזמור המליצי נראה כי נכתבו מתוך מחשבה על מחזמר עתידי של חברת וולט דיסני.
טום יואינג מה-"Freaky Trigger" העיר כי "הכוח האותנטי של I Believe I Can Fly הוא בהיותו שיר גאולה".
העיתון הבריטי Lennox Herald בחר בשיר כ"גולת הכותרת ללא ספק" של האלבום Space Jam.
תסה מוג'י מהמגזין הפאן-אירופאי מוזיקה & מדיה תיארה את השיר כ"בלדה דרמטית".
המגזין "מיוזיק ויק" דירג את השיר ב-3 מתוך 5, וקרא לו "גוספל מחבק - בלדה עם גוון".
הם הוסיפו "להיט עצום בארצות הברית אמור להידלק כאן".
מבקר מהשבועון פיפל תייג את השיר "שמאלצי אבל רב עוצמה".
ה"Sunday Mirror" דירג את השיר בחמש מתוך עשר, כשכתבו " אר.
קלי שר I believe I can soar' אבל אני מניח שאנחנו צריכים להיות אסירי תודה על כך שהוא הוציא שיר ראוי פעם אחת במקום גרסאות כיסוי הראפ האיומות האלה שסותמות את המצעדים בימינו.
זה נלקח מהסרט Space Jam ואם קניתם את הסינגל האחרון של טוני ברקסטון ואהבתם את הסרט שומר הראש אז אתם תקנו את זה בוודאות.
אני מאמין שהשיר יעוף לראש המצעדים למרות שכואב לי להגיד את זה." ג'יימס אל.
בראון מה"USC Today" העריך את השיר כ"בלדה איטית ארוכה".
בשנת 2004, דירגו הרולינג סטון את השיר במקום ה-406 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים (רולינג סטון).
בשנת 2012, ה־Complex Networks מיקמו את השיר במקום ה-24 בדירוג של שירי ה-R&B הטובים ביותר משנות ה-90.
בסרט עידן הקרח 2 ישנה סצנה שבה מרפררים לשיר.
הקליפ ל"I Believe I Can Fly" בוים על ידי הייפ וויליאמס.
הוא מתחיל בחווה ישנה, שבה ילד צעיר משחק עם הכדור שלו.
ליד החווה שוכן שדה תירס צהוב סתווי, שבו אר.
בסצנה אחרת, מסך גדול ליד החווה מציג קטעים מתוך ספייס ג'אם, כשקלי מופיע על הקרקע.
מאוחר יותר בקליפ, הזמר נמצא ביער סתווי.
מאחוריו המסך שבו מוצגים קטעי הסרט.
בחלק האחרון של הסרטון מנצח קלי על מקהלה גדולה באולם ספורט בליווי תזמורת.
לאחר שקלי שר את הבתים האחרונים של השיר, המקהלה מוחאת כפיים כשהסרטון מסתיים.
בשנת 1997, הכוכבת לשעבר של סדרת הטלוויזיה Wishbone מיקאילה ביצעה גרסת כיסוי ל-"I Believe I Can Fly" באלבומה השני "Dreams".
זמרת הפופ הבריטית לואיזה ג'ונסון ביצעה כיסוי לשיר בעונה ה-12 של The X Factor (תוכנית טלוויזיה בריטית) בתחרות הגמר.
זמר הפופ וויליאם האנג הקליט את השיר עבור אלבומו "Inspiration" משנת 2004.
סקספוניסט הג'אז מיירון מדואז גם כן ביצע גרסת כיסוי לשיר לאלבומו "Dressed to Chill".
הזמר המנוח ג'יימס אינגרם שר את השיר לאלבומו " Forever More (Love Songs, Hits & Duets)" בשנת 1999.
הזמרת פטי לבל שרה את הפזמון של השיר באלבום הלייב שלה משנת 1998 Live One Night Only כתוספת לשיר החותם שלה Over the Rainbow.
הזמרת ג'סיקה סימפסון שרה את השיר בסיבוב ההופעות שלה DreamChaser בשנת 2001.
השיר גם כוסה על ידי ג'יין מקדונלד, איירן רייד, אטה ג'יימס, יולנדה אדמס (בדואט עם ג'רלד לברט), רות בראון, ג'יימס אינגרם, רונאן קיטינג, ביאנקה ראיין, וטיילר קרטר, לשעבר מ"Woe, Is Me".
המתמודדים באמריקן איידול קתרין מקפי, אנואר רובינסון, אהרון קלי, קרטיס פינץ' ג'וניור וג'ייקוב לאסק ביצעו כולם את השיר בעונות שונות של התכנית.
זמרת הגוספל יולנדה אדמס ביצעה את השיר בקונצרט הרונלד מקדונלד ליום הילד העולמי בשנת 2003. היא ביצעה את השיר בדואט עם קני ג'י באלבומו משנת 2004 "At Last…The Duets Album"
השיר כוסה על ידי ג'רמיין פול בעונה השנייה של The Voice (ארצות הברית).
השיר כוסה על ידי טים אולסטד בעונה השלישית של The X Factor (תוכנית טלוויזיה אמריקאית).
השיר כוסה על ידי דלווין צ'ויס בעונה השישית של The Voice (ארצות הברית).
השיר כוסה בהופעה חיה על ידי פיית' נו מור בתורי הופעות רבים, בדרך כלל כדי להשתלב בשירים אחרים.
השיר כוסה בהופעה חיה על ידי אורגן הטריו של ג'יימס קארטר באלבומו "Out of Nowhere".
"I Can See Clearly Now" הוא שיר שנכתב והוקלט לראשונה על ידי הזמר-יוצר האמריקני ג'וני נאש.
הוא יצא כסינגל המוביל של האלבום I Can See Clearly Now (1972), וזכה להצלחה גדולה בארצות הברית ובבריטניה, כשהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 ובמצעד מגזין קאש בוקס.
כן הגיע למקום הראשון במצעדים הקנדי והדרום-אפריקאי.
השיר זכה לאורך השנים למספר גרסאות כיסוי, כולל זו של לי טאוורס שזכתה להצלחה והגיעה למקום ה-19 במצעד ההולנדי ב-1982, וזו של ג'ימי קליף שנכללה בפסקול הסרט "ג'מייקה מתחת לאפס" והגיעה למקום ה-18 במצעד בילבורד הוט 100 ב-1993.
נאש כתב את השיר ותחילה הקליט גרסה לבדו, לאחר מכן הקליט אותה שוב בלונדון עם חברי להקת Fabulous Five Inc, כשהוא משמש כמפיק.
העיבוד והסגנון הכללי של השיר שואב השפעה מסגנון הרגאיי - נאש שיתף פעולה קודם לכן עם אחד מהאמנים המובילים ביותר של התחום, בוב מארלי, והשיר שאב השראה מסגנונו של מארלי.
לאחר חודש ראשון סולידי במצעדים, הסינגל עשה קפיצה מפתיעה מהמיקום ה-20 למיקום החמישי ואז לראשון במצעד בילבורד הוט 100 ב-4 בנובמבר 1972. הוא נותר בראש המצעד במשך ארבעה שבועות, ובהמשך אותן ארבעה שבועות גם צעד בראש המצעד העכשווי למבוגרים.
הסינגל קיבל לבסוף סינגל זהב מארגון ה-RIAA.
מצעד (1972–1973)מיקום שיאאוסטרליה (KMR)3קנדה (RPM)1קנדה - עכשווי למבוגרים (RPM)6אירלנד (Irish Singles Chart)9ניו זילנד (Listener)5דרום אפריקה (Springbok)1בריטניה (OCC)5ארצות הברית (בילבורד)38ארצות הברית - מוזיקת נשמה (בילבורד)38ארצות הברית - עכשווי למבוגרים (בילבורד)1
סינגל זהב - ארצות הברית
השיר הגיע למקום הראשון בצרפת, איסלנד וניו זילנד.
סקוט המילטון קנדי ביים את הקליפ לגרסה זו.
לארי פליק ממגזין Bilboard כתב, "קליף מצליח להפיח חיים חדשים בשיר הזוכה לגרסאות כיסוי לעיתים קרובות.
סגנון ההגשה הנינוח שלו מתאים לעיבוד, היחסית נאמן למקור (למעט נגיעות רגאיי).
הסינגל כבר זוכה לתשבחות, ומהווה הימור טוב למדי לסינגל שיגיע לטופ 40."
מצעד (1993–1994)מיקום שיאאוסטרליה17בלגיה32קנדה - עכשווי למבוגרים26קנדה - דאנס9אירופה (Eurochart Hot 100)18אירופה (European AC Radio)11אירופה (European Dance Radio)18צרפת1גרמניה52איסלנד (Íslenski Listinn Topp 40)1הולנד39ניו זילנד1סקוטלנד26בריטניה23ארצות הברית18ארצות הברית - עכשווי למבוגרים9ארצות הברית - ריתם אנד בלוז98ארצות הברית - פופ7
סינגל פלטינה - ניו זילנד
גרסה מאת ריי צ'ארלס נכללה באלבומו מ-1977 True to Life ובשנת 2021 באוסף True Genius.
הלהקה האירית Hothouse Flowers הוציאה גרסה כסינגל השני מאלבומה Home ב-1990. הוא הגיע למקום ה-5 באירלנד, למקום 22 באוסטרליה ולמקום ה-23 בבריטניה.
גרסה של לי טאוורס הגיעה למקום ה-19 במצעד ההולנדי, ופורסמה באלבומו מ-1982 New York.
שלישיית הולי קול ביצעו גרסת כיסוי לשיר באלבומם מ-1993 Don't Smoke in Bed.
הזמר הצרפתי קלוד פרנסואה הקליט גם גרסה לשיר הזה בשם "Toi et le soleil".
וילי נלסון ביצע גם הוא גרסה לשיר, שנכללה באלבום Stardust (גרסת 1999).
"I Can See You" (בעברית: "אני יכול/ה לראות אותך") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
יצא לאור ב-7 ביולי 2023 דרך חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, והוא נכלל כרצועה ה-18 באלבום Speak Now (Taylor's Version), ההקלטה החוזרת של Speak Now (2010).
את הפקתו המוזיקלית ביצעו סוויפט וארון דסנר, ומילותיו כוללות רמיזות מיניות, ומתארות את משיכתה של סוויפט לאדם שהיא נתקלת בו לעיתים קרובות.
מבקרי מוזיקה רבים הרעיפו על "I Can See You" מחמאות, ושיבחו את הפקתו הקצבית, מילותיו החושניות והקליטות שלו.
חלקם סברו כי מדובר ברצועה החדשה הטובה ביותר מ-Speak Now (Taylor's Version).
השיר הגיע למקום הרביעי בבילבורד גלובל 200 ונכנס לעשרת המקומות הפותחים במצעדי הפזמונים השבועיים באוסטרליה, קנדה, אירלנד, יפן, ניו זילנד, סינגפור, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
הווידאו קליפ הרשמי שלו, שנכתב ובוים על ידי סוויפט, פורסם גם כן ב-7 ביולי 2023, והוקרן בבכורה יום לפני כן בהופעתה הראשונה בקנזס סיטי כחלק מסיבוב ההופעות "The Eras Tour".
הוא כולל את השתתפותם של ג'ואי קינג, טיילור לאוטנר ופרסלי קאש, ומתאר שוד שתוכנן על ידי השלושה ומטרתו לשחרר את סוויפט מתוך כספת נעולה.
זוהי בעצם מטאפורה לתמיכת מעריציה של הזמרת בתהליך הקלטת ששת אלבומיה הראשונים מחדש בשל מחלוקת המאסטרס עם חברת התקליטים הקודמת שלה, ביג משין רקורדס.
"I Can See You" הוכרז כרצועה ה-19. ב-3 באוגוסט ביצעה אותו כ"שיר הפתעה" בהופעתה בלוס אנג'לס.
אורכו של "I Can See You" עומד על ארבע דקות ושלושים ושלוש שניות.
הוא מונע מריפי גיטרה חשמלית, שתוארו כ"עצבניים" ו"חזקים" על ידי מבקרי המוזיקה.
הפקתו הקצבית משלבת גיטרות מעוותות, בס וסינתסייזרים.
מייק דוואלד מ-Riff Magazine ואנאבל נוג'נט מ-The Independent אפיינו את "I Can See You" כשיר אינדי-רוק.
ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד וכריס וילמן מ-Variety הוסיפו כי יש בו מוטיבים מז'אנר הפאנק.
ורידנה יאגוטה מ-Pitchfork סברה כי הוא נשמע כמו שירי הטראפ-פופ מ-Reputation (2017) מאשר שאר רצועות Speak Now (Taylor's Version).
מילותיו וסגנונו מלאי רמיזות מיניות וחושניות המזכירות את "Dress".
בביקורות על Speak Now (Taylor's Version) בחרו מספר מבקרים ב-"I Can See You" כרצועה החדשה הטובה ביותר שנכללה באלבום.
דוואלד ונוג'נט שיבחו את הפקתו הקצבית, כשהראשון מביניהם תיאר אותו כשינוי מרנין ברצף האלבום.
ליפשוץ סבר כי השיר היה יכול להיות תוספת נהדרת אילו היה יוצא ב-2010 עם השירים המקוריים.
בובי אוליבייה מ-Spin סבר שמילותיו החושניות מוסיפות היבט חדש לכתיבת השירים של סוויפט.
Sputnikmusic ציינו לטובה את הקליטות שלו, והכתירו אותו כ"מקצב המוכר ביותר של סוויפט" מאז "Style".
לורה סנייפ מ-The Guardian טענה כי הפקת השיר דומה מאוד לזו של מארון 5. ברשימת הבילבורד עבור "הרצועות החדשות של ההקלטות החדשות של סוויפט" דירג ליפשוץ את "I Can See You" במקום השני.
"I Can See You" נכנס לעשרת המקומות הפותחים במצעדי הפזמונים השבועיים של אירלנד (4), ניו זילנד (4), אוסטרליה (5), הממלכה המאוחדת (6), סינגפור (7), קנדה (8) ויפן (8).
בבילבורד גלובל 200 דורג במקום הרביעי עם נתונים של 52.9 מיליון השמעות בשירותי הזרמת המוזיקה ו-6,000 מכירות דיגיטליות.
בארצות הברית הופיע לראשונה בבילבורד הוט 100 במקום החמישי עם 24.7 מיליון השמעות בסטרימינג, 4,000 עותקים דיגיטליים ו-361,000 השמעות איירפליי ברדיו.
זה הפך את סוויפט לאמן הראשון מאז הביטלס ב-1964 שהכניס שלושה שירים משלושה אלבומי אולפן שונים לעשירייה הפותחת של המצעד.
ב-7 ביולי 2023 הקרינה סוויפט את הווידאו קליפ הרשמי של "I Can See You" בהופעתה בקנזס סיטי מ-"The Eras Tour".
היא פרסמה אותו בערוץ היוטיוב שלה למחרת.
מככבים בו ג'ואי קינג, טיילור לאוטנר, סוויפט ופרסלי קאש.
קאש וקינג הופיעו בקליפ ל-"Mean" וסוויפט ולאוטנר שיחקו יחד בסרט "יום האהבה", שיצא לאקרנים כמה ימים לפני הוצאת Speak Now.
הוא מתאר שוד שבוצע על ידי קינג, לאוטנר וקאש, כשמטרתו לשחרר את סוויפט מכספת נעולה.
זוהי מטאפורה לתמיכת מעריציה בתהליך הקלטת ששת אלבומיה מחדש בעקבות מחלוקת המאסטרס עם חברת התקליטים הקודמת שלה.
במהלך ההקרנה חשפה סוויפט את ההמצאה לקונספט של הווידאו קליפ יצרה שנה וחצי לפני יציאתו.
הוא צולם באפריל 2023 בליברפול שב בבניין קונארד, מחסן הטבק והמחסון הלאומי וסטמינסטר.
היא הצהירה כי בכוונתה היה ליצור קליפ המתאר כיצד מעריציה סייעו לה לשיב את יצירותיה לבעלותה.
הווידאו קלים זכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה.
אלכס קמפ ממגזין Slant סברה כי הוא מלא באקשן, ואילו לורן האף מ-Entertainment Weekly ציינה לטובה את הקונספט שלו.
Club אהב את הרמזים ואת התלבושות הנוסטלגיות שנכללו בו.
"I Can See You" בוצע באצטדיון SoFi באינגלווד, קליפורניה ב-3 באוגוסט 2023 יחד עם השיר "Maroon".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםכלל העולם7 ביולי 2023הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתריפבליק
"I Can Fix Him (No Really I Can)" (בעברית: "אֲנִי יְכוֹלָה לְתַקֵּן אוֹתוֹ (לֹא, בֶּאֱמֶת שֶׁאֲנִי יְכוֹלָה)") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-11 מתוך אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
ב-11 באפריל נודע כי אורך השיר עומד על שתי דקות ושלושים ושש שניות.
"I Can Fix Him (No Really I Can)" הוא שיר ווסטרן אמריקנה, וקאנטרי פופ המשלבת אלמנטים של סאות'רן גותי וקאנטרי.
בשיר, סוויפט שרה במשלב קולי נמוך.
עיבוד השיר הינו מינימליסטי וכולל גיטרות דלילות בטון "טוונגי" בסגנון טרמולו, רקע של מכונות תופים וקלידים, ואפקטים של כלי הקשה עם ריוורב את המילים.
ההרמוניות הקוליות של סוויפט מגובות בסינתיסייזרים.
רוב שפילד מ"רולינג סטון" תיאר את העיבוד כ"נוגה בסגנון בית קפה", בעוד נייט ג'ונס מ-Vulture כתב שההפקה נשמעת "כאילו היא יצאה היישר מסלון במערב הפרוע".
המילים מתארות דוברת אשר בטוחה בכך שיכולה "לתקן" את הגבר הבעייתי שלה, עד שלבסוף מבינה שלא יכולה לעשות זאת.
למרות שאנשים אחרים בבר תוהים מדוע הזוג ביחד, הדוברת נחושה להוציא מאהובה את טבעו המתוק.
השיר מכיל רמיזות מיניות ודימויים של פורעי חוק.
השיר משלב גם דימויים של אלוהים וגן עדן במטרה לתאר את התאהבותה של הדוברת ב"ילד רע" ("They shake their heads sayin', 'God, help her'/ When I tell 'em he's my man").
השיר זכה לביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרי מוזיקה.
מגזין סלנט בחר ב-"I Can Fix Him (No Really I Can)" כאחד מ-20 שיתופי הפעולה הטובים ביותר של סוויפט ואנטונוף.
אנני זלסקי רואה בשיר נקודת שיא קולית באלבום The Tortured Poets Department וכתבה שכדאי להאזין לו באמצעות "אוזניות טובות מאוד", ונייט ג'ונס תיאר אותו כ"פסטיש ז'אנרי קטן וכיפי".
בניו יורק טיימס, ג'ון פארלס חשב שהשיר מכיל כמה מהרגעים המוזיקליים הטובים ביותר באלבום, ולינדזי זולדז בחרה בשורת הסיום ("Woah, maybe I can't") כאחד הרגעים האהובים עליה.
מרי קייט קאר מ-The A.V.
Club כתבה ש-"I Can Fix Him (No Really I Can)" הוא אחת הרצועות המעניינות ביותר באלבום מבחינה קולית עם האווירה ה"חושנית" שלו.
מרי סירוקי מ-Consequence שיבחה את "הקטעים האינסטרומנטליים הבודדים והמצבי רוח" שהפכו אותו לאחד מ"רגעים נפלאים של אישיות".
שפילד ראה את שם השיר "I Can Fix Him (No Really I Can)" כ"שם שיר טיפוסי של טיילור" והדגיש את קולה: "היא תמיד נהנית קצת משירה סדיסטית של המילים האלה לגבר".
בדירוג שירי האלבום, ג'ייסון ליפשוץ מ"בילבורד" דירג את השיר במקום ה-18 מתוך 31, ועין שסוויפט "פועלת יפה במנג'ר הנמוך שלה" ומעבירה את "התחושה המשוכנעת למחצה" באמצעות הברות מתוחכמות.
עם זאת, Paste סיפק ביקורת שלילית, באומרו שבעוד שהשיר הראה את סוויפט נוקטת בכיוונים מוזיקליים שהעלו את "סוררות הקאנטרי" שלפניה, כמו טמי ווינט ולורטה לין, הוא נכשל בשל "הניפוח העצמי שלה של חשיבות, מנצנץ דרך גשר סייסמי-תפל".
ג'ק אנטונוף – הפקה, כתיבה, תכנות, כלי הקשה, Moog Voyager, פסנתר, ג'ונו, מלוטרון, בס, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
לורה סיסק – הנדסה, הקלטה
אולי ג'ייקובס – הנדסה, הקלטה
כריסטופר רו – הנדסה, הקלטה
"I Can Do It With a Broken Heart" (בעברית: "אֲנִי יְכוֹלָה לַעֲשׂוֹת זֹאת עִם לֵב שָׁבוּר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-13 מתוך אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
השיר, שנכתב והופק על ידי סוויפט וג'ק אנטונוף, עוסק בהתמדה ובמקצועיות של סוויפט בעודה עוברת קשיים אישיים בתחילת סיבוב ההופעות השישי שלה, "The Eras Tour".
ב-11 באפריל נודע כי אורך השיר עומד על שלוש דקות ושלושים ושמונה שניות.
סוויפט כתבה והפיקה את "I Can Do It with a Broken Heart" יחד עם ג'ק אנטונוף, שתכנת את השיר וניגן בתופים, בפסנתר ובסינתיסייזר.
השיר הוקלט על ידי לורה סיסק ואולי ג'ייקובס, שסיפקו קולות רקע וכלי הקשה.
"I Can Do It with a Broken Heart" הוא שיר בסגנונות אלקטרופופ, דאנס-פופ, נו-דיסקו, וניו ווייב.
השילוב אלמנטים של האוס וקצב ידידותי למוזיקת באבלגאם ומוזיקת דאנס מהווה ניגוד לאווירה המפרכת של שאר האלבום.
מבקרים השוו את הפקת השיר לשיר "Mastermind" של סוויפט משנת 2022 ולמוזיקה של אמנים אחרים כמו רובין או הפט שופ בויז.
ג'ואל קלפי מהרפרס בזאר ראה בו שיר "אופטימי באופן מטעה", שבו "סוויפט נותנת את המסר הכנה לגבי איך זה היה להופיע למרות שברון הלב".
מגזין וראייטי נתן לשיר ביקורת חיובית, כשהוא מחשיב את השיר לשיאו של האלבום ורמז שהוא "בטוח יהיה אחד הרצועות המדוברות והמושמעות ביותר מהאלבום".
בדירוג של כל 31 הרצועות במהדורת The Anthology של The Tortured Poets Department, בילבורד דירג את השיר במקום השמיני, כשהוא מחשיב את השיר כ"שובב, ציני ומצחיק בצורה בולטת".
לורן ווב מ-Clash תיארה את השיר כ"מתפרץ באופן מנצח".
ג'וש קורפ מ-Uproxx בחר ב-"I Can Do It with a Broken Heart" כאחד מ"השירים החזקים" של האלבום, בעוד אלכס הדסון מ-Exclaim!
סבר שההפקה שלו הופכת אותו לשיר היחיד שבולט באלבום.
ג'ונתן קיף ממגזין סלנט סבר שהשיר הוא "להיט רדיו בר-קיימא".
לורה סנייפ, שכתבה עבור הגרדיאן, ראתה את המשפט "lights, camera, bitch smile" כמשפט שיהפוך למם ו"מבהיר מדוע היא רצתה ש[המוזיקה שלה] תחזור לטיקטוק".
ב-NME, לורה מולוי ראתה את "I Can Do It with a Broken Heart" כ"מוכן לוויראליות באינטרנט יותר מכל דבר משמעותי יותר".
אוליביה הורן מפיצ'פורק הציעה באופן דומה שהמילים "בקיאות בשפת הממים" והמוזיקה דומה מדי לשיתופי הפעולה הקודמים של סוויפט ואנטונוף.
לעומת זאת, טום ברייהאן מ-סטריאוגום כתב שהשיר הציג "אנרגיה מוזיקלית ויצירתיות" שהציעה דרך חדשה לאמנותה של סוויפט.
הוא גם שיבח את השירה ואת כלי הנגינה.
ג'ון וולמאכר, שכתב עבור Beats Per Minute, אמר שהשיר "כל כך מטורף ללא בושה שזו שמחה צרופה".
ב-20 באוגוסט 2024, סוויפט השיקה את הקליפ לשיר במהלך ההופעה האחרונה שלה בלונדון בסיבוב ההופעות "The Eras Tour".
הקליפ הוקרן לראשונה לקהל באצטדיון ומבלי מיד לאחר שסוויפט סיימה את ההופעה של השיר "Karma".
הקליפ, שאורכו כמעט ארבע דקות, מורכב מקטעי וידאו שצולמו מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות "The Eras Tour", כולל הכנות של רקדני הרקע וצוות ההפקה לחלק החדש של המופע שמבוסס על האלבום The Tortured Poets Department.
בקליפ ניתן לראות את משטח הנחיתה של סוויפט לאחר שהיא "שוחה" מתחת לבמה בהופעותיה, וגם את עגלת הניקוי המפורסמת שמשמשת אותה לכניסה לבמה.
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס בחירת הילדים של ניקלודיאון21 ביוני 2025שיר אהוב
"I Can't Live with You" (בעברית: "אני לא יכול לחיות איתך") הוא שיר של הרוק הבריטית קווין, שיצא בשנת 1991, כסינגל הרביעי מאלבומם ה-14 Innuendo.
השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, אך הכתיבה נזקפה גם לזכותם של יתר חברי קווין.
השיר הוצא לאור כסינגל קידומי בארצות הברית בלבד, שם הגיע למקום ה-28 במצעד המיינסטרים רוק של בילבורד ביוני 1991.
"I Can't Live with You" במקור יועד לאלבום הבכורה של בריאן מיי Back to the Light אך לבסוף השיר הוקלט על ידי קווין לאחר ששלושת חברי ההרכב הביעו את חיבתם לשיר.
בראיון בשנת 1991 למגזין הגיטרות "Guitar World" אמר מיי בנוגע לשיר: "ככל שהזמן חולף, כך אני מוצא שאני מודאג ממילות השיר יותר מאשר אי פעם.
הרבה אנשים אומרים שאתה יכול ליצור כשאתה מרגיש כאב.
אבל כשבאמת חשתי כאב, לא יכלתי ליצור שום דבר.
כשאתה מטפס החוצה ומתחיל לסדר דברים בקופסאות הנכונות שוב, זה גם מתי שאתה יכול להכניס את המוזיקה לתוכן.
יש לא מעט מהדברים האלה באלבום הזה.
זה מאוד אישי, אבל ניסיתי שלא לעשות את זה אוטוביוגרפי בגלל ההיצרים האלה שהם יותר מידי.
ניסיתי לבטא את זה בצורה שכולם יוכלו להתחבר אליו".
בראיון שלו למגזין "Guitar World", מיי דיבר על הקושי שביצירת מיקס לשיר.
"מסיבה כלשהי, היה כמעט בלתי אפשרי ליצור מיקס ל-'I Can't Live with You'.
זה היה אחד הדברים שבהם אתה שם את כל הפיידרים למעלה וזה נשמע די טוב, ואתה חושב, 'נעבוד על זה כמה שעות'.
אחר כך זה נהיה גרוע יותר ויותר.
זה קיבל את האווירה לתוך זה.
אני חושב שזה נשמע מאוד מיוחד כי שמרנו הרבה מהדמו בתוך השיר.
בדרך כלל מתישהו זה מוחלף."
לשם ההוצאה לאור של השיר כסינגל קידום בארצות הברית, המפיק האמריקאי בריאן מאלוף ערך מחדש את הרצועה המקורית מהאלבום, שגם זכתה לכינוי "המיקס של מאלוף" ("the Malouf Mix").
המיקס משתמש ברצועות שירה מובילות מעט שונות של פרדי מרקיורי, רצועות הרמוניה חזקות ומהודקות יותר, ותופים סינת'יים מתוכנתים מחדש, מה שגורם לה להיות גרסת פופ נמרצת יותר ומוגזמת יותר ממה שנכלל באלבום.
גרסה אלטרנטיבית של השיר הופיעה באלבום האוסף Queen Rocks משנת 1997, ונקראה "'97 Rocks Retake".
נאמר כי זה יותר היה בכיוון של איך שבריאן מיי ורוג'ר טיילור רצו במקור שהרצועה תישמע, עם אדג' רוק קשיח יותר מונע גיטרה ותופים אמיתיים במקום סינת' שתוכנת מחדש.
הקול של הגרסה המקורית שימש בעיבוד החוזר הזה.
עם הוצאתו של השיר לאור, במגזין בילבורד שבחו את השיר כ"לחן קצבי, החרוט בשכבות החתימה של קווין עם ההרמוניות וההגשה הדרמטית של מרקיורי".
בסקירה רטרוספקטיבית של Innuendo, גרג פראטו מהאתר AllMusic חש כי השיר "מראה את הרגישות של הלהקה לפופ במלוא העוצמה."
בריאן מיי - גיטרה, קלידים, קולות רקע, תכנות תופים
I Blame the World (בעברית: אני מאשימה את העולם) הוא אלבום אולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית סשה אלכס סלואן.
האלבום יצא לאור ב-13 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס.
סלואן מייחסת את היחס הציני וחסר התקווה של השירים שלה באלבומה האחרון לתוצר של המגפה.
היא מודה ש"לא יכלה לכתוב על שום דבר אחר", בעיצומו של משבר עולמי.
סלואן נזכרת שהייתה מאושרת במערכת היחסים שלה באותה תקופה אבל עדיין חשה מדוכא.
רגשות הדיכאון שלה היוו השראה ליצירת "I Blame the World", אבל היא מודה שהיא פחדה לכתוב על הדיכאון שלה.
היא נימקה את מילות השיר הקיומיות שלה בכך ש"אנשים כותבים אלבומים שלמים על פרידות, אני יכולה לכתוב אלבום שלם על להיות בדיכאון." היא מקטלגת את האלבום שלה כ"כנה" ו"לא מלאת תקווה".
בזמן הכתיבה, היא מספרת שלא נהנתה ממוזיקה והרגישה שהאלבום לא מספיק טוב.
היא מרגישה הכי השראה כשהיא חוותה חוויות אותנטיות ופוגשת אנשים חדשים, מה שבקושי היה המקרה במהלך מגפת הקורונה.
כמו כן, "I Blame the World" נוצר בהשראת התעניינותו של סלואן בסרטו של נטפליקס "אל תסתכלו למעלה" ו"ניתוק" של אפל TV פלוס.
שניהם מציגים נושאים של ריאליזם אכזרי, אובדן שליטה וחוסר תקווה.
על מנת לקדם את האלבום, סלואן ביצעה את "I Blame the World" בתוכנית ג'ימי קימל לייב!
ב-26 באפריל 2022.במאי 2022, סלואן שימשה כמופע חימום של ההרכב האמריקאי LANY בסיבוב ההופעות שלהם באוסטרליה וניו זילנד.
סלואן יצאה גם לסיבוב הופעות בכורה, התקיים ב-21 ביולי 2022 בשדרה הראשונה במיניאפוליס, והסתיים ב-10 בספטמבר 2022 בנאשוויל, טנסי.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור I Blame the Worldאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורעולם13 במאי 2022תקליטור • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • תקליטRCA
"I Am Woman" (בעברית: "אני אישה") הוא שיר שכתבו המוזיקאים האוסטרליים הלן רדי וריי ברטון.
השיר בוצע ב-1972 על ידי רדי, זמרת פופ אוסטרלית-אמריקאית ילידת אוסטרליה והפך אותה לכוכבת על ולאייקון פמיניסטי.
השיר נכתב בזמן שהיה קרוב לשיאה של תקופת תרבות הנגד של שנות השישים ותקופת הגל השני של הפמיניזם ובאמצעות העצמה נשית, הפך להמנון פמיניסטי שליווה את התנועה לשחרור הנשים בארצות הברית.
הקלטתו הראשונה של השיר הופיעה באלבום הבכורה של רדי I Don't Know How to Love Him (אני לא יודעת איך לאהוב אותו) שיצא במאי 1971, ונשמעה במהלך הקרנת כתוביות הסיום של סרט מ-1972 "Stand Up and Be Counted".
הקלטה מעודכנת של השיר שוחררה כסינגל במאי 1972 והגיעה להיות להיט מספר אחד במצעדים בהמשך אותה השנה, בסופו של דבר נמכר הסינגל בלמעלה ממיליון עותקים.
לאחר מותה של רדי בספטמבר 2020, צבר השיר הצלחה מחודשת במולדתה והגיע שוב למקום ה-2 במצעד המכירות הדיגיטלי האוסטרלי.
לאחר שחתמה חוזה הקלטות ב-1971 עם חברת קפיטול רקורדס שהניב את הלהיט " I Don't Know How to Love Him" שכיכב במחזמר ישו כוכב עליון, התבקשה רדי - שגרה אז בלוס אנג'לס ליצור חומרים לאלבום.
היא מסרה סט של עשרה שירי פופ בעלי גוון ג'אז.
כאשר בין שירים אחרים באלבום של ליאון ראסל, גרהאם נאש וואן מוריסון היו שני שירים מקוריים של רדי ושל ריי ברטון כשאחד מהם היה השיר "אני אישה".
יצירתו של השיר הייתה תוצאה לחיפושיה של רדי אחר שיר שיבטא את התשוקה הגוברת שלה להעצמה נשית.
בראיון משנת 2003 הסבירה רדי שלא חשבה על עצמה ככותבת שירים אבל הגיעה לצורך לכתוב שיר כזה לאחר שלא מצאה שירים חיוביים שמבטאים את המשמעות של להיות אישה.
שנותיה הארוכות של רדי על הבמה, עוררו בה בוז לגברים שמזלזלים בנשים.
היא אמרה, "נשים מאז ומתמיד הוחפצו בעסקי השעשועים.
הופעתי בתחילת המופע וכשיצאתי מהבמה הוא היה אומר, 'כן, הורידי את בגדייך וחכי לי בחדר ההלבשה, אגיע לשם מייד' זה היה משפיל עבור כל אישה במיוחד כשזה קורה בפומבי".
רדי מציינת את השיר כבעל השראה על טבעית.
היא אמרה: "אני זוכרת ששכבתי במיטתי לילה אחד והמילים, 'אני חזקה, אני בלתי מנוצחת, אני אישה', המשיכו להופיע בראשי שוב ושוב.
את החלק הזה אני מחשיבה כבעל השראה אלוהית.
למחרת כתבה את השיר והעבירה אותו לגיטריסט האוסטרלי ריי ברטון כדי להלחין אותו.
ברטון, שהיה בן 26 באותה תקופה, הופיע בלוס אנג'לס עם להקת הרוק האוסטרלית The Executives (ולאחר מכן היה החבר המייסד של איירס רוק).
הוא עבד קודם לכן עם רדי במופעים ברחבי אוסטרליה.
לברטון זיכרון שונה על הולדתו של השיר.
הוא סיפר "למגזין" שדיבר עם רדי לאחר שאירחה סדרה של פגישות נשים שבהן הוא אומר שהן "ישבו ויללו על החברים שלהן".
לדבריו אמר לרדי: אם את רצינית לגבי זה, מדוע שלא תכתבי מילים ואני אצור מזה שיר, וכך זה התרחש.
היא העבירה לי דף עם המילים ואני הלחנתי את השיר תוך כשלוש שעות ושיניתי מעט את הטקסט כדי שיתאים ללחן.
רדי לעומת זאת מתעקשת שברטון לא שינה מילה ממילות השיר.
מלבד משפט הפתיחה האייקוני "אני אישה, שמעו אותי שואגת" שנאמר בקול רך אך בעוצמה, מכיל השיר עוד אוסף משפטים עוצמתיים:
אני יודעת יותר מדי מכדי לחזור אחורה ולהעמיד פנים, כי שמעתי הכל בעבר.
אני הייתי שם למטה על הרצפה ואף אחד לעולם לא ישאיר אותי למטה שוב
כן, אני חכמה, אבל זו חוכמה שנולדה מכאב
כן, שילמתי את המחיר אבל ראה כמה הרווחתי.
אם אצטרך, אוכל לעשות הכל
אני חזקה (חזקה), אני בלתי מנוצחת (בלתי מנוצחת), אני אישה
אתה יכול לכופף אותי אבל לעולם לא תשבור אותי.
כי זה רק עושה אותי נחושה יותר להשיג את מטרתי הסופית
ואני חוזרת חזקה יותר, כבר לא טירונית...
אבל אני עדיין עובר קטן, עם דרך ארוכה כל כך לפני, עד שאגרום לאחי להבין
השיר צובר עוצמה באמצעות החזרה על הפזמון: אני חזקה (חזקה), אני בלתי מנוצחת (בלתי מנוצחת), אני אישה
לרדי לא היו ציפיות להצלחה של השיר.
"ברור שזה לא היה חומר ללהיט ולא זכה להשמעה בכלל.
השתמשתי בו כשיר פתיחה בכל פעם שהופעתי בהופעה חיה והוא תמיד התקבל בברכה.
שמתי לב גם שהשיר קיבל התייחסות בדואר ממעריצים." לאחר כשנה, נבחר השיר להיות מושמע בסרט Stand Up and Be Counted, קומדיה הוליוודית קלת משקל לנשים בכיכובן של ז'קלין ביסט, סטלה סטיבנס, לורטה סוויט וסטיב לורנס.
בנוסף להשמעת השיר בסיום הסרט, מושמעת מוזיקת השיר בתחילתו של הסרט כולל על רקע סרטונים של הפגנות למען שחרור האשה בארצות הברית מאותה התקופה.
"מקבלי ההחלטות בקפיטול רקורדס חשבו שבמקרה שהסרט יהיה להיט, עליהם להוציא את 'I Am Woman' כסינגל".
גרסתו המקורית של השיר ארכה קצת יותר משתי דקות, ורדי התבקשה לכתוב פסוק ופזמון נוספים.
הפסוק הנוסף הוסיף התייחסות יחידה לגברים בשיר: "Until I make my brother understand" (עד שאגרום לאחי להבין).
ההקלטה של גרסה חדשה זו התקיימה באפריל 1972. רדי סיפרה בראיון שאינה זוכרת דבר מזה ולא ידעה אילו מוזיקאים ניגנו בשיר.
למעשה, השתתפו בהקלטה כמה מהמוזיקאים הטובים ביותר בסשן של לוס אנג'לס.
המפיק ג'יי סנטר תכנן להרכיב את הקטע הקצבי באולפני SunWest בשעה 19:00 ללא שירתה של רדי, ולכן נאמר לה להגיע שעתיים מאוחר יותר.
רדי ובעלה דאז הגיעו במחשבה שהם עומדים להקליט בלייב עם הלהקה, אבל עד שהגיעו סנטר והלהקה כבר הקליטו את המוזיקה כולל צידו השני של התקליט, "Don't Mess with a Woman".
רדי ובעלה זעמו על כך אבל בסופו של דבר.
רדי הוסיפה את קולה להקלטה ועזבה את האולפן.
מיד לאחר מכן, הגיטריסט מייק דיזי ניגן את הריף על הגיטרה החשמלית 12 המיתרים שלו שהפכה לצליל החתימה של השיר.
ולאחר מכן השלים סנטר את ההקלטה בעזרת חלק מהנגנים.
בפסקול הסרט הושמעה ההקלטה המקורית.
ההקלטה החדשה של השיר שוחררה כסינגל תוך זמן קצר מיציאת הסרט, בעלה של רדי השתמש בכישוריו לקידום השיר באמצעות השמעות בתחנות רדיו וארגון הופעות לרדי שכבר הייתה בהריון מתקדם ואז "נשים החלו להתקשר לתחנות רדיו ולבקש את השיר, ובכך כפו את השמעתו".
למרות הצלחתו בקרב צופי הטלוויזיה, השיר טיפס לראש המצעדים במסלול ארוך וקשה.
לאחר קרטוע בשולי מצעד הבילבורד הוט 100 ויציאה ממנו, נכנס שוב למקום ה-87 לאחר חודשיים, והטיפוס למקום הראשון ארך שלושה חודשים נוספים עד דצמבר 1972.
עם יציאת הסינגל, כינה אותו רקורד וורלד "ביצוע רגיש ומקצועי בדרך כלל מהזמרת האוסטרלית המשובחת".
"I Am Woman" היה הלהיט הראשון במצעד הבילבורד של אמן יליד אוסטרליה והשיר הראשון שנכתב על ידי אוסטרלי שזכה בפרס גראמי.
בנאום לאחר זכייתה בגראמי בתואר ההופעה הנשית הטובה ביותר, רדי הודתה ל"אלוהים, כי היא עושה הכל אפשרי".
השיר הפך ללהיט שני של הלן רדי שהגיע למקום השני במולדתה אוסטרליה אחרי ההצלחה של "I Don't Know How to Love Him".
בשנה שבה הושק המגזין Ms.
של גלוריה סטיינם בארצות הברית ומגזין קליאו באוסטרליה, השיר כבש במהירות את דמיונה של התנועה המתפתחת לשחרור נשים.
כפי שסיפרה בטי פרידן, מייסדת ארגון נשים לאומי (NOW): בשנת 1973, הסתיים נשף גאלה חגיגי בוושינגטון די.סי בכנס השנתי NOW עם השמעת "I Am Woman".
"לפתע", אמרה, "קמו נשים מהמושבים והחלו לרקוד מסביב לאולם הנשפים של המלון ולשלב ידיים במעגל שגדל והולך עד שאולי אלף מאיתנו רקדנו ושרו, 'אני חזקה, אני בלתי מנוצחת, אני אישה'.
זה היה ביטוי ספונטני ויפהפה של ההתרגשות שכולנו חשנו באותן שנים, נשים ממש נעות כנשים".
כמה פמיניסטיות הסתייגו ממילות השיר, "אני עדיין עובר, ויש לי עוד דרך ארוכה, ארוכה ללכת", שמזהה את התנועה לשחרור הנשים עם הריון.
זה היה נכון במיוחד לאחר שהחלטת בית המשפט העליון בארצות הברית פסק דין רו נגד וייד משנת 1973 הסתיימה באזכור ללהיט מ-1974 של פול אנקה, "Having My Baby".
לפי רדי, המסר של השיר הוא מעבר לפמיניזם.
"הוא לא מיועד רק לנשים", אמרה.
"זה שיר העצמה כללי על להרגיש טוב עם עצמך ולהאמין בעצמך.
כשגיסי לשעבר, רופא, הלך לבית ספר לרפואה הוא השמיע אותו כל בוקר רק כדי לגרום לעצמו לנוע".
ב-2002, לעומת זאת, היא אמרה, "לא היה לי מושג למה השיר נועד להפוך.
אם הייתי יודעת, הייתי חוששת לכתוב אותו".
השיר סלל את דרכה של רדי לרצף של סינגלים להיטים שהפכו אותה לעשירה.
היא ובעלה חיו אורח חיים ראוותני שכלל אחוזות, לימוזינות, תכשיטים וסירות.
כשהביצוע של רדי לשיר בתחרות מיס עולם ב-1981 עורר את זעמן של הפמיניסטיות, היא הגיבה: "תנו להן להתקדם ולשלם את שכר הדירה שלי ואני אשאר בבית.
מה שאני עושה זה לפרסם מוצר שלא הייתי משתמש בו".
רדי צוטטה כאומרת, "עד היום אני מקבלת דואר מנשים שאומרות, 'הלכתי לבית ספר למשפטים בזכות השיר שלך'.
ואיך אני יכולה להתעלות על זה?'".
כך שההחלטה להפסיק לשיר נהייתה קלה.
ב-2012 חזרה לבמה ובראיון משנת 2014, נשאלה "האם אי פעם התחרטת על שיר זה כי הוא כל כך אייקוני?
האם הוא מאפיל על כל השאר?
כי אנשים שוכחים כמה שירי להיטים היו לך" רדי החלה במענה, "לא, לא", ואחרי הפסקה אמרה, "אני גאה בזה".
ב-2017 שרה רדי את השיר במהלך מצעד נשים בלוס אנג'לס.
סרט ביוגרפי על חייה של רדי, ששמו כשם השיר יצא לבתי הקולנוע ב-2020 בסמוך לפטירתה.
בטקס פרסי המוזיקה של ARIA שנערך בסוף נובמבר 2020, בוצע השיר כמחווה לרדי המנוחה על ידי אנסמבל של זמרות אוסטרליות.
הן הוצגו על ידי ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, ג'וליה גילארד, ונתמכו על ידי מקהלה וירטואלית שכללה מעל עשרים זמרות.
לאחר מותה הוזכר השיר במאמרי הספד לרדי כהמנון פמיניסטי.
קורותיו של ברטון לאחר הלחנת השיר
ריי ברטון גורש מארצות הברית ב-1971 בגלל בעיות בהיתרי עבודה ונאלץ לצפות מרחוק בהצלחת השיר בארצות הברית.
"זו הייתה יכולה להיות נקודת השקה לקריירת כתיבה ושירה", אמר, "הם ניצלו את העובדה שלא הייתי שם".
לטענתו, הוא נאלץ לנקוט בצעדים משפטיים נגד הזמרת ב-1998 כדי לגבות חלק מתמלוגי כותב השירים שנמנעו ממנו מאז 1972. הוא אמר: "יש לי קצת כסף מזה, אבל לא כפי שיכול היה להיות בשנות ה-70 כשהשיר רכב על גלי התהילה".
רדי חלקה על טענותיו של ברטון.
"הזכויות נרכשו לפני 25 או 30 שנה", אמרה ל-Sunday Magazine.
"לאף אחד מאיתנו לא היה מושג שהשיר יהפוך למה שהוא הפך להיות.
לפני כ-10 שנים ריי יצר איתי קשר כי היה בקשיים כלכליים.
הצטערתי על גורלו והפעלתי שוב את תמלוגי כותב השירים שלו.
בעיות הדרכון שלו הן אלו שמנעו ממנו קריירה בארצות הברית, ואיכשהו המרירות הזו הועברה אליי, אני מאחלת לו כל טוב".
בהופעותיו באולמות גולד קוסט של קווינסלנד, שם התגורר, כלל את השיר לעיתים, ועורר צחוק בקהל כשאמר, "הנה שיר שכתבתי בשנות ה-70, עם טוויסט".
הוא שר את זה כ "היא אישה, שמע אותה שואגת".
לאחר יציאת הסרט "אני אישה" ב-2020, הגיב ברטון בכעס ובאכזבה מהמעטת תרומתו לשיר
שורת הפתיחה של השיר "I am woman, hear me roar" (אני אישה, שמע אותי שואגת) זכתה להתייחסות רחבה בתקשורת.
בפרק משנת 1975 ממופעה של קרול ברנט, אורחת התוכנית ג'ין סטייפלטון מגלמת פמיניסטית שמכריזה בגאווה, "אני אישה!" ועל כך משיבה דמותו של הארווי קורמן, "אני יודע.
במהלך הקמפיין הרפובליקני לנשיאות של אליזבת דול בשנת 2000, ציינה אחת מיועצותיה שיש למועמדת מסר מעבר ל'אני אישה, שמעו אותי שואגת'"
התיאור של רדי ל "תגובת הדי ג'יי הטיפוסית" לשיר כפי שמצוטטת בספר הבילבורד ללהיטים שהגיעו לראש המצעד: 'איני יכול לסבול את התקליט הזה!
אני שונא את השיר הזה!
אבל למרבה הצחוק, אשתי אוהבת את זה!'
בשנת 2006, ברגר קינג הוציאה מסע פרסום שכותרתו "Manthem" ובו "I Am Man", פרודיה על השיר של הלן רדי, כדי לקדם את ההמבורגר טקסס Double Whopper שלה.
בסדרת הטלוויזיה האנה מונטנה, נושא הפרק ה-12 בעונה הרביעית את השם "אני סבתא, שמעו אותי שואגת".
בספרה של אליסון פירסון, "אין לי מושג איך היא עושה את זה" העוסק בלחצים המופעלים על נשים באימהות המודרנית, שמה של הגיבורה הוא קתי (קתרין) הלן רדי.
על פי הסופרת, היא בחרה בשם קתי (קתרין) על שמה של השחקנית קתרין הפבורן, והלן רדי על שמה של הזמרת שחיברה את הבלדה להעצמה נשית אותה הסופרת רקדה במהלך לימודיה באוניברסיטה.
מקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית
מקום ראשון במצעד קנדה הוט 100
מקום שני במצעד המוזיקה האוסטרלי, ב-1972 ושוב ב-2020 לאחר פטירתה של רדי
"I Am Woman" יצא ב-1973 כסינגל של בובי רוי אבל בהצלחה נמוכה יותר.
עיבוד אינסטרומנטלי לשיר הושמע בטקס פרסי האוסקר ה-82 לאחר נאומה של במאית הקולנוע קתרין ביגלו, כשלראשונה בתולדות האוסקר זכתה אישה באוסקר הבמאית הטובה ביותר עבור הסרט "מטען הכאב" בשנת 2009,
I Am: Celine Dion הוא אלבום הפסקול של הסרט התיעודי לשנת 2024, "I Am: Celine Dion" בבימויה של איירין טיילור, שיתמקד סביב הזמרת הקנדית סלין דיון.
הפסקול יצא לאור ב-21 ביוני 2024, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
האלבום יכלול את 13 הלהיטים של דיון, יחד עם שבע רצועות תווים שהלחין רדי חסא והופק על ידי אלברטו פבריס.
במדינות פרנקופוניות, האלבום ייקרא Je suis: Céline Dion.
סוני מיוזיק הודיעה בספטמבר 2021 שסרט תיעודי באורך של סלין דיון כבר נמצא בעבודה.
השם הרשמי של הסרט, "I Am: Celine Dion", הוכרז בינואר 2024 כאשר אולפני אמזון רכשו את זכויות ההפצה.
הסרט בוים על ידי הבמאית זוכת האמי והמועמדת לפרס האוסקר, איירין טיילור, ויתרכז סביב דיון.
הסרט יציג את חייה, הישגי הקריירה והמאבק עם תסמונת האדם הנוקשה.
הסרט יהיה זמין להזרמה החל מ-25 ביוני 2024, באמזון פריים וידאו.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור I Am: Celine Dionאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם21 ביוני 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטורקולומביה רקורדס9 באוגוסט 2024אריך-נגן
"I Am: Celine Dion" (בעברית: "אני: סלין דיון") הוא סרט תיעודי, ביוגרפי ומוזיקלי בבימויה של איירין טיילור.
הוא יצא לאור ב-25 ביוני 2024 בפלטפורמת הסטרימינג אמזון פריים וידאו.
הסרט התיעודי מתמקד בחייה ובהתמודדויותיה של הזמרת הקנדית סלין דיון, במיוחד במאבקה עם תסמונת האדם הנוקשה , מצב נוירולוגי נדיר.
הסרט בבימויה של איירין טיילור, לוכד רגעים אינטימיים מחייה של דיון בביתה בלאס וגאס, תוך התייחסות להופעות העבר שלה והמציאות המקומית הנוכחית.
הסרט בוחן את החוסן והנחישות של דיון להמשיך בקריירה המוזיקלית שלה למרות אתגרים בריאותיים משמעותיים.
דיון חושפת על הסתרת מצבה הרפואי במשך כמעט שני עשורים, שימוש בתרופות כמו ואליום כדי לנהל תסמינים, וההשפעה העמוקה על הקריירה והחיים האישיים שלה.
הסרט מתעד את הטיפולים הרפואיים שלה, כולל עירויי נוזלים ופלזמה, במטרה להתאושש ולחזור להופיע.
הסרט צולם חלקית לפני ואחרי שדיון חשפה בפומבי את האבחנה שלה בדצמבר 2022.
בסוף ינואר 2024 דיווח המגזין וראייטי שזכויות הפצת הסרט נמכרו ל-MGM ואמזון פריים וידאו.
הפסקול I Am: Celine Dion יצא ב-21 ביוני 2024. האלבום כולל 13 מהלהיטים של דיון, יחד עם שבעה שירים מקוריים שהולחנו בעיקר על ידי רדי האסה והופק על ידי אלברטו פבריס.
השירים המשמשים בסרט לפי סדר כרונולוגי
כל השירים בביצוע של סלין דיון, למעט היכן שצוין.
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס סטלייט26 בינואר 2025הסרט הטוב ביותר - סרט תיעודיפרס אמי לבידור בפריים טיים6 בספטמבר 2025הצטיינות יוצאת דופן בקולנוע תיעודי (חבר מושבעים)
I Feel Fine (אני מרגיש טוב) הוא שיר של להקת הביטלס בסגנון רוק אנד רול מהאלבום The Beatles 1962-1966 ויצא כאיי סייד לסינגל בבריטניה.
את השיר כתב ג'ון לנון והוא הוקלט באולפני אבי רוד.
השיר יצא ב-23 בנובמבר 1964 בבריטניה וב-27 בנובמבר ב-ארצות הברית.
אורכו הוא 2:18 דקות והוא הופק על ידי ג'ורג' מרטין.
הוא מפורסם גם בשל העובדה שהיה זה המקרה הראשון אי פעם בו נעשה שימוש במשוב בהקלטה על ידי מוזיקאי.
השיר יצא גם באלבום Beatles '65 שהוקלט על ידי קפיטול בארצות הברית.
ג'ון לנון וג'ורג' האריסון העידו כי המנגינה הראשית בשיר הושפעה משיר בשם Watch Your Step משנת 1961 של גיטריסט הבלוז בובי פרקר.
לנון כתב את ריף הגיטרה של השיר בזמן שהביטלס היו באולפן והקליטו את "Eight Days a Week" באוקטובר 1964, והמשיך לנגן אותו בין טייקים.
מאוחר יותר נזכר: "אמרתי להם שאכתוב שיר במיוחד לריף.
אז הם אמרו, 'כן, אתה הולך משם ועושה את זה', בידיעה שכמעט סיימנו את האלבום "Beatles for Sale".
בכל אופן, כשנכנסתי בוקר אחד לאולפן, אמרתי לרינגו, 'אני כתבתי את השיר הזה אבל הוא גרוע'.
אבל ניסינו את זה, עם ריף, וזה נשמע כמו איי-סייד, אז החלטנו להוציא את זה בדיוק ככה".
לנון וג'ורג' האריסון אמרו כי הריף הושפע מריף בשיר "Watch Your Step", שיר משנת 1961 שנכתב ובוצע על ידי בובי פארקר וזכה לגרסאות כיסוי על ידי הביטלס בהופעות במהלך 1961 ו-1962. פול מקרטני אמר שהתופים בשיר "I Feel Fine" נוצרו בהשראת הסינגל "What'd I Say" של ריי צ'ארלס משנת 1959.
I Get Around הוא הסינגל השני של הראפר האמריקאי טופאק שאקור מתוך אלבום הסטודיו השני שלו, Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z., ומשתתפים בו המפיק שוק ג'י ו-Money-B, חבריו של שאקור מההרכב Digital Underground.
אתר Allmusic ציין כי בשיר, שהופק על ידי שוק ג'י, שאקור "מתרברב על כיבושיו המיניים".
חלק מקולות הרקע בשיר מסומפלים מהשיר Computer Love של להקת Zapp.
שוק ג'י סיפר כיצד השיר נכתב, בספר How to Rap, כאשר שאקור כתב את המילים תוך כדי האזנה למנגינה שלו זמן מה, והוא כתב גם את חלקו של ג'י.
הסינגל הגיע למעמד זהב בארצות הברית, כשמכר מעל 500,000 עותקים.
השיר זכה להצלחה מסחרית רבה כשמכר מספר גבוה של עותקים, והגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך אותו לסינגל הראשון של שאקור בטופ 20 במצעד הזה.
השיר, שהגיע למעמד זהב, נכלל גם באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits בשנת 1998. הקליפ לשיר הגיע למקום ה-16 במצעד "25 הקליפים הגדולים של החוף המערבי" במגזין ה-XXL, והגיע למקום ה-14 במצעד "שירי ההיפ הופ הגדולים ביותר" של VH1.
I Dreamed a Dream (בעברית: חלמתי חלום) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הסקוטית סוזן בויל.
אלבום הבכורה יצא לאור ב-23 בנובמבר 2009, על ידי חברות התקליטים סייקו ו-קולומביה רקורדס.
האלבום מכיל כיסוי, כאשר שיר אחד מן האלבום, ""Who I Was Born to Be", נכתב והולחן לאלבום.
לא עבר זמן רב מאז שהופץ והאלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2009, עם כמעט תשעה מיליון מכירות ברחבי העולם.
בויל זכתה לתשומת לב בינלאומית כאשר שרה את השיר "I Dreamed a Dream" מהמחזמר עלובי החיים בתוכנית הבריטית Britain's Got Talent, ועל פי כך בחרה בויל לקרוא לאלבום בשם השיר.
האלבום נחל הצלחה מסחררת במצעדים, כאשר זמן מה אחרי שהופץ נכנס האלבום למקום הראשון בטבלת אלבומי הממלכה המאוחדת.
כמו כן הוא היה לאלבום הבכורה עם המכירות הרבות ביותר בזמן הקצר ביותר בממלכה המאוחדת בכל הזמנים, כאשר מכר בה בשבוע הראשון לשחרורו 411,820 עותקים.
האלבום נשאר במקום הראשון בטבלה למשך כ-4 שבועות שבהם הפך להיות האלבום הנמכר ביותר בממלכה המאוחדת בשנת 2009. בארצות הברית, נכנס האלבום למקום הראשון בטבלת בילבורד הוט 200, מכר 701,000 עותקים רק בשבוע הראשון ליציאתו ושבר את שיא SoundScan והפך לאלבום הבכורה הטוב ביותר של זמרות הסולו.
אחרי שבוע לשחרורו הפך האלבום לאלבום עם המכירות הרבות ביותר בשבוע להוצאתו בארצות הברית, כאשר הביס את אלבומו של הזמר אמינם, Relapse, שמכר 608,000 עותקים.
זמן קצר אחרי שקיבל את אותו התואר, האלבום קיבל תואר נוסף, והפעם זכה להיות האלבום השני עם המכירות הרבות ביותר בכל ארצות הברית, עם 3.1 מיליון עותקים, מיד לאחר אלבומה של טיילור סוויפט, Fearless, שמכר 3.2 עותקים.
לאחר שישה שבועות מכירה בלבד הפך האלבום להיות האלבום הנמכר ביותר בכל העולם לשנת 2009.
לשאלת עיתונאי מדוע עשתה זאת ענתה בפיזור נפש "אינני אוהבת ימי שני" (יום שני הוא יום העבודה והלימודים הראשון לאחר חופשת סוף השבוע בארצות הברית).
השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, בוב גלדוף והושלם כחודש לאחר המקרה.
השיר שהה ארבעה שבועות בראש מצעד הסינגלים הבריטי בקיץ 1979. השיר זכה להצלחה ולהשמעות רבות במדינות נוספות והגיע לראש המצעד ב-23 מדינות.
לעומת זאת, בארצות הברית לא זכה השיר להצלחה.
הוא הגיע למקום ה-73 בלבד במצעד בילבורד הוט 100 והשמעתו נאסרה במספר תחנות שידור, בעיקר בקליפורניה, בשל רגישות המקרה.
השיר הוקלט גם על ידי טורי איימוס לתקליטה "Strange Little Girls".
אחד ממאפייניו הבולטים של השיר הוא נגינת הפסנתר של קלידן הלהקה, ג'וני פינגרס (Johnnie Fingers).
I Feel Alive (בעברית: אני מרגיש חי) הוא השיר שיצג את ישראל בתחרות האירוויזיון לשנת 2017, שנערכה בקייב, אוקראינה.
השיר בוצע על ידי אימרי זיו, שנבחר לייצג את ישראל עם ניצחונו בתוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון".
את השיר כתבו והלחינו דולב רם ופן חזות (Doli 'n' Penn), צמד יוצרים שמרבה לעבוד יחד.
השיר והקליפ הרשמי שצולם עבורו נחשפו ב-9 במרץ 2017, באופן בלעדי במשדר מיוחד בערוץ הראשון.
זיו ביצע את השיר בחצי-הגמר השני של האירוויזיון (שיר מספר 18 ואחרון לפי סדר ההופעות), אשר נערך ב-11 במאי 2017. השיר הגיע למקום השלישי מתוך 18 מתמודדים והעפיל לשלב הגמר.
בגמר שנערך יומיים אחר כך, ובו הוגרל להיות הראשון בסדר ההופעות, הגיע השיר למקום ה-23 מתוך 26 שירים שהתמודדו בשלב זה.
I Don't Like You (בעברית: אני לא אוהבת אותך) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת ההולנדית אווה סימונס.
הוא יצא בתור הסינגל המוביל של האלבום בארצות הברית ב-26 במרץ 2012. כמו כן, הגיע השיר הגיע לראש מצעד שירי הדאנס קלאב בבילבורד.
"I Don't Like You" הוא שיר הבכורה של סימונס שפורסם תחת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, והוא הופק על ידי המפיק הרוסי-גרמני זד.
ניקולס פיליפו מ-MTV.com דיווחה כי המפיק ההולנדי R3hab הפיק רמיקס לסינגל.
הוא פורסם ב-22 במאי 2012, כחלק מהמיני אלבום של סימונס, ששמו (I Don't Like You (Remixes.
מדינהתאריך יציאה לאורפורמטארצות הברית 26 מרץ 2012הורדה דיגיטלית 22 מאי 2012הורדה דיגיטלית – רמיקסים 26 יוני 2012רדיו קצבי
I Created Disco (בעברית: אני יצרתי דיסקו) הוא אלבום אולפן הבכורה של המוזיקאי הסקוטי קלווין האריס, שפורסם ב-15 ביוני 2007 על ידי קולומביה רקורדס.
לאלבום קדמו הסינגלים "Acceptable in the 80s" ו-"The Girls", אשר הגיעו למקומות העשירי והשלישי במצעד הסינגלים הבריטי בהתאמה.
האלבום הוצג לראשונה במצעד האלבומים הבריטי כאשר הוא במקום השמיני ונמכרו 16,121 מעותקיו בשבועו הראשון.
ב-23 במאי 2008, זכה האלבום בתואר זהב על ידי ה-BPI.
עד לנובמבר 2014, נמכרו מעבר ל-223,800 עותקים של האלבום.
הכתיבה וההקלטה של I Created Disco החלו בשנת 2006, כאשר האריס חזר אל עיר הולדתו של בדמפריס, סקוטלנד, לאחר שחי בלונדון במשך שנתיים.
כל ההקלטה והפקת האלבום התרחש במחשב אמיגה בסקוונסר המוזיקלי OctaMED, בסטודיו הביתי של האריס, אשר נקרא Calvinharrisbeats Studio.
כל 14 רצועות האלבום נכתבו, הופקו ובוצעו אך ורק על ידי האריס.
לקראת יציאת האלבום, פרסמה קולומביה 2 סינגלים, "Acceptable in the 80s" ו-"The Girls".
עטיפת האלבום הייתה בשימוש גם כדי לקדם את הדור הרביעי של iPod Nano בצהוב.
I Don't (בעברית: אני לא) הוא שיר של הזמרת האמריקאית מריה קארי בשיתוף עם הראפר YG אשר ככל הנראה צפוי להיות הסינגל הראשון מאלבומה ה-13 אשר תאריך יציאתו אינו ידוע.
השיר נחשף לראשונה ב-29 בינואר 2017 בתוכנית שלה בערוץ E!
ולאחר 5 ימים ב-3 בפברואר 2017 הוא הופץ כסינגל באופן רשמי דרך חברת התקליטים, אפיק רקורדס.
השיר סומפל מהשיר "Where I Wanna Be" של הזמר דונל ג'ונס.
קארי חשפה את השיר לראשונה ב-29 בינואר 2017 בתוכנית שלה ב.
במהלך התוכנית ראו את קארי מקליטה את השיר באולפן הקלטות.
יומיים לאחר מכן חשפה הזמרת את העטיפה של הסינגל בחשבון הטוויטר שלה אשר לקוחה מתוך הקליפ הרשמי של השיר.
3 ימים לאחר מכן, ב-3 בפברואר 2017 הופץ השיר באופן רשמי על ידי אפיק רקורדס.
ב-24 במרץ 2017 הופץ הרמיקס הרשמי של השיר בשיתוף עם הרפארית האמריקאית רמי מה.
הקליפ לראשונה יצא לאור בערוץ ה-Vevo הרשמי של קארי ביום של יציאת השיר.
בקליפ היא נראית נואשת לאחר הפרידה שחוותה ולובשת עדיין את שמלת הכלה שלה שכנראה תוכננה לחתונתה עם בן זוגה ועונדת את טבעת האירוסין שלהם.
בסוף הקליפ מחליטה לשרוף את השמלה.
הקליפ בוים על ידי קארי עצמה והופק על ידי סטלה בולוצ'ניקוב.
נכון לדצמבר 2017, הוא נצפה מעל ל-21 מיליון פעמים בערוצה הרשמי.
על מנת לקדם את השיר הופיע קארי והראפר YG בתוכנית האירוח "Jimmy Kimmel Live!" ב-15 בפברואר 2017. זו היא ההופעה היחידה של קארי עם השיר, מעשה אשר השפיע על כישלון הסינגל.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית3 בפברואר 2017הורדה דיגיטליתאפיקבריטניהארצות הברית24 במרץ 2017רמיקס - הורדה דיגיטליתאפיקבריטניה
I Don't Wanna Cry (בעברית: אני לא רוצה לבכות) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי מתוך אלבום הבכורה שלה Mariah Carey.
השיר יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-19 במרץ 1991, על ידי קולומביה רקורדס.
השיר נכתב על דיי קארי עצמה ונרדה מייקל וולדן והופק על ידי וולדן עצמו.
השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום הראשון במדינה ובכך הפך להיות לשיר הרביעי מהאלבום שמגיע למקום הראשון במדינה.
בכך קארי הפכה לזמרת שהצליחה להכניס הכי הרבה שירים למקום הראשון בארצות הברית מאותו אלבום לצד ויטני יוסטון, עד ששיא זה נשבר על ידי הזמרת קייטי פרי ב-2011 עם אלבומה Teenage Dream.
בנוסף לכך, היא גם שברה שיא בתור האמן היחיד שכל השירים מתוכו הגיעו למקום הראשון עד יציאת הסינגל החמישי מהאלבום אשר לא הגיע למקום הראשון במצעד.
השיר זכה בפרס BMI פופ.
מאולמיוזיק אמר כי זהו אחד השירים הבולטים ביותר באלבום.
רוב טננבאום מרולינג סטון כתב: "השיר הוא השיר הטוב ביותר מאלבום הבכורה של קארי בזכות הלחישות המבוהלות שלה שהדגישו את הצער שבשיר.
בזכות המנעד הקולי שלה היא נשמעת כל כך על אנושית וגורמת לליריקה של השיר להישמע אמינה".
I Do (בעברית: אני עושה) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, בשיתוף עם הזמרת סיזה.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-38 במצעד של קנדה, וה-23 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב והופק על ידי קארדי בי, ג'ורדן ת'ורפ, ניאה צ'ארלס ושיין לינדסטרום.
בשיר יש אזכור למעצב האופנה הבלגי ראף סימונס.
מגזיני ואתרי מוזיקה כגון רולינג סטון, USA Today, וושינגטון פוסט, סקרו את השיר.
אנדרו האמפ מאנטרטיינמנט ויקלי, סקר את השיר בחיוב רב.
למרות שלא יצא כסינגל, קיבל השיר את מעמד הפלטינה בארצות הברית, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, עבור מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
ביוטיוב זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-50 מיליון צפיות בסך הכל.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-125 מיליון השמעות בסך הכול.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100.
"I Did Something Bad" (בעברית: "עָשִׂיתִי מַשֶּׁהוּ רַע") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השישי, Reputation.
השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2017, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.