tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תכונות אלה משלבים את אופייה של ג'יין אוסטן בדמותה של פאני, הסיפורים של פאני נכתבו על ידי אוסטן עצמה בהם "ההיסטוריה של אנגליה".
בסרט הושמטו מספר דמויות ונוספו תכונות לדמויות אחרות.
הכומר ד"ר גרנט ואשתו, אחותם למחצה של מרי והנרי קרופורד, אינם מופיעים כלל בסרט.
ברומן ויליאם, אחיה האהוב של פאני, המשרת בצי המלכותי הבריטי מבקר במנספילד ומתיידד עם הנרי.
פאני אסירת תודה להנרי על עזרתו הרבה לוויליאם, אך בכל זאת מסרבת להצעת הנישואים שלו.
בסרט, ויליאם כלל אינו מופיע והקרבה שבין פאני לוויליאם מוחלפת בקרבה עם סוזן אחותה.
ברומן פאני וסוזן מתיידדות רק אחרי שפאני חוזרת לבית הוריה בפורטסמות'.
גירושה של פאני לפורסמות' מוצג בסרט כעונש על סירובה להינשא להנרי, לעומת הספר שהנסיעה משמשת לפאני מפלט מתשומת הלב הרבה של הנרי הבלתי רצויה בעיניה.
ברומן פאני אינה מתפתה לקבל את הצעת הנישואים של הנרי, ואילו בסרט היא נענית לחיזוריו ולמחרת חוזרת בה.
הסצנה דומה לאירוע בחיי ג'יין אוסטן שבו קבלה הצעת נישואין מהאריס ביג-ווית'ר, שהיה צעיר ממנה ואדם אמיד.
ברומן פאני נשאר בפורטסמות' חודשים אחדים, ואילו בסרט היא חוזרת למנספילד הרבה קודם כדי לטפל בטום החולה.
כך היא עדה לאירועים שמתרחשים אחר כך.
בסרט פרשת האהבים של מריה והנרי קרופורד מתרחשת במנספילד במקום בלונדון; ברומן מריה עוזבת את בעלה ובורחת עם קרופורד.
כל סיפור הניאוף של מריה מתגלה ברומן בסדרת מכתבים אל פאני בהם תגובתה קלת הדעת של מרי.
בסרט כולם נמצאים במנספילד ועדים לכל ההתפתחויות.
ברומן השערורייה בבית משפחת ברטרם גוברת כאשר ג'וליה ברטרם בורחת כדי להינשא למר ייטס.
בסרט ג'וליה מקבלת מכתב אהבה מייטס, במקום לברוח איתו.
הסרט זכה בביקורות חיוביות במבקרי הקולנוע.
לפי אתר הביקורות Rotten Tomatoes הסרט קיבל 76% של ביקורות חיוביות בהתבסס על 68 ביקורות, וציון ממוצע של 6.9 מתוך 10.
לפי אתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100 בהתבסס על 31 ביקורות.
מנסף הוא תבשיל מסורתי לבנטיני של בשר כבש מבושל ברוטב יוגורט ומוגש עם אורז או בורגול.
זהו המאכל הלאומי של ירדן, אך ניתן למצוא אותו גם בעיראק, סוריה, הרשות הפלסטינית, ישראל וערב הסעודית.
שם המנה בא מן המונח "מגש גדול" או "תבשיל גדול".
מקורו של המאכל אצל הבדואים והוא עבר שינויים משמעותיים במאה ה-20. המנה המקורית הוכנה מבשר (גמל או כבש), מרק בשר או גהי (חמאה מזוקקת) ולחם.
בעקבות החיבה לאורז בצפון ירדן החל משנת העשרים של המאה הקודמת, אורז הוכנס בהדרגה למנה, בהתחלה מעורבב עם בורגול, ומאוחר יותר לבדו, עד שהמנה הגיעה לגלגולה המודרני המבוסס על אורז לבן.
באופן דומה, היסטורית, הבדואים לא השתמשו ברוטב ג'מיד במאכלים שלהם עד שלא החלו תהליכי התיישבות.
ג'מיד היא גבינת יוגורט קשה ויבשה שהכנתה כוללת הרתחה של חלב כבשים או עיזים, שלאחר מכן מניחים ליבוש ותסיסה.
את מוצקי החלב שנוצרו בהרתחה מפרידים ומניחים במסננת או בד ונותנים להם להתייבש תחת משקולות, שמאיצות את תהליך יציאת המים.
כדי לשמר את הגבינה שמתקבלת, מוסיפים מלח ומעצבים את המוצקים בצורת כדורים שאותם מניחים בשמש, לייבוש.
מכינים מרק מג'מייד, במקביל מבשלים את חתיכות בשר הכבש ומוסיפים אותם לתבשיל.
המנה מוגשת על מגש גדול שבתחתיתו פיתה, מעל מוערם אורז ואז הבשר, בעיטור שקדים וצנוברים.
לקראת ההגשה מוסיפים רוטב מגבינת הג'מייד למנה.
מנסף היא מנה המזוהה עם אורח החיים החקלאי המסורתי בירדן, שם בשר ויוגורט היו מרכיבים זמינים.
מנסף מוגש באירועים מיוחדים, כגון חתונות, לידות או בשעה שמגיעים אורחים ומבקשים לכבד אותם.
כמו כן, אוכלים מנסף בחגים עיד אל-פיטר, עיד אל-אדחא, חג המולד, חג הפסחא ויום העצמאות הירדני.
צורת האכילה המסורתית של מנסף, שמקורה אצל השבטים הבדואיים, כוללת אכילה משותפת מתוך מתוך צלחת גדולה.
האוכלים יושבים סביב מגש עם יד שמאל מאחורי הגב, ואוכלים בעזרת יד ימין ללא סכו"ם.
ביד ימין מגבשים כדורי אורז ואז בעזרת שלוש אצבעות מכניסים אותו לפה.
לא מקובל לקרר את כדור האורז בעזרת נשיפות, לא משנה כמה הוא חם.
רבות מן המסורות הללו עדיין נשמרות; עם זאת, כיום, אוכלים מנסף גם בצלחות ובכפות.
המנסף של תושבי כרכ וסלט ידוע כטוב ביותר בירדן.
גרסאות אחרות של התבשיל מותאמות לאזורים והמנהגים מקומיים.
למשל מנסף דגים באזור עיר הנמל של עקבה.
לעיתים בשר הכבש מוחלף בעוף ובאירועים פחות חגיגיים המנסף מוגש ללא היוגורט ונקרא shakreyyeh
מנסורזאורוס (שם מדעי: Mansourasaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי באפריקה בתקופת הקרטיקון העליון, כ-80 מיליון שנה לפני זמננו.
הוא נקרא על שם אוניברסיטת מנסורה במצרים, שחוקריה גילו אותו.
מנסורזאורוס היה דינוזאור צמחוני בינוני בעל צוואר ארוך, אך קטן יחסית לזאורופודים: אורכו היה 8–10 מטר ומשקלו כ-5 טון מטרי (משקלו של פיל אפריקני).
המאובנים שנתגלו היה של פרט לא בוגר, כך שייתכן שגודלו המרבי היה גדול יותר.
מבחינה פילוגנטית הוא קרוב יותר לטיטאנוזאורים מאירופה מאשר לזאורופודים אפריקנים אחרים, מה שמרמז שדינוזאורים מאירופה כן יכלו לעבור לאפריקה בתקופה זו או לפניה.
הוא נתגלה ב-2018 במצרים על ידי צוות פלאונטולוגים שכלל חוקרים מארצות הברית, פלאונטולוגים מצריים בראשות האשם סלאם וציידי מאובנים מקומיים.
תגליתו נחשבת לחשובה ביותר, בעיקר עקב הפער הגדול שיש במאובנים משלהי הקרטיקון באפריקה והמחסור בשלדים שלמים.
השלד שנתגלה נחשב לשלם יחסית והמאובנים שנתגלו כללו חלקים מהגולגולת, לסת תחתונה, חוליות צוואר, עצם השכם, חלק מעצמות הגפיים הקדמיות וחלקים מעצמות כף הרגל, חוליות הגב וצלעות.
מנסור מוידז'ה (בבוסנית: Mensur Mujdža, נולד ב-28 במרץ 1984 בזאגרב שביוגוסלביה, כיום בקרואטיה) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצות נ.ק.
למוידז'ה 37 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה.
מוידז'ה שיחק כילד במועדון נ.ק.
זאגרב, ובשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגת העל הקרואטית.
בעונת הבכורה שלו במועדון, 2002/03, ערך מוידז'ה 7 הופעות ליגה.
החל מעונת 2003/04 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע במועדון, שנע בין מרכז לתחתית הליגה הקרואטית.
זאגרב סיימו את העונה במקום השלישי, שהבטיח להם השתתפות במפעל האינטרטוטו.
זאגרב למרכז הטבלה, בעונה בה הבקיע מוידז'ה שלושה שערים.
עונת 2008/09 הייתה העונה האחרונה של מוידז'ה בנ.ק.
בעונה זו סיימה הקבוצה במקום החמישי, כשמוידז'ה מבקיע שער ליגה אחד.
בתום העונה, עזב מוידז'ה את נ.ק.
זאגרב, בה שיחק 16 שנים רצופות, החל מגיל תשע, ועבר לפרייבורג מהבונדסליגה.
את הופעת הבכורה שלו במדי פרייבורג ערך מוידז'ה באוגוסט 2009 במשחק בונדסליגה מול באייר לברקוזן.
בעונת הבכורה של מוידז'ה בפרייבורג, 2009/10, סיימה הקבוצה במקום ה-14 בבונדסליגה.
בעונת 2010/11 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע בפרייבורג, וקבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בבונדסליגה.
בעונת 2011/12 מוידז'ה היה פצוע בחלק ניכר מהעונה, אך הבקיע את שער הליגה היחיד שלו במדי פרייבורג בניצחון 4-1 על פ.צ.
מוידז'ה חזר להרכב הקבוצה בעונת 2012/13, בה סיימה הקבוצה במקום החמישי המפתיע, כשמוידז'ה מהווה חלק מחוליית הגנה שכללה גם את מתיאס גינטר, אוליבר זורג ופאלו דיאן.
בעונת 2013/14 מוידז'ה ערך שבע הופעות ליגה בלבד, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-14 בבונדסליגה, והודחה בשלב הבתים של הליגה האירופית.
בשנת 2015 מונה מוידז'ה כסגן הקפטן של פרייבורג.
בעונת 2014/15 נשרו מוידז'ה ופרייבורג אל הבונדסליגה השנייה לאחר מאבקי תחתית צמודים, בעונה בה מוידז'ה ערך עשר הופעות.
עונתו האחרונה של מוידז'ה בפרייבורג הייתה עונת 2015/16. בעונה זו פרייבורג סיימה במקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשמוידז'ה עורך 18 הופעות, והעפילה בחזרה אל הבונדסליגה.
מוידז'ה עזב את פרייבורג בקיץ 2016, לאחר שערך במדיה 118 הופעות ליגה בשבע עונות.
עם עזיבתו את פרייבורג, חתם מוידז'ה בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה והשתייך לסגל הקבוצה, אך פציעה שהתגלתה עוד לפני תחילת עונת 2016/17 מנעה ממנו לשחק.
בנובמבר 2017 הודיע מוידז'ה על פרישה ממשחק פעיל, לאחר שלא ערך אפילו הופעה אחת במדי קייזרסלאוטרן.
מוידז'ה שיחק בנבחרות הצעירות השונות של קרואטיה, אך בחר לייצג את בוסניה והרצגובינה בנבחרת הבוגרת.
ביוני 2010 זומן מוידז'ה לסגל נבחרת בוסניה, במשחקי ידידות מול נבחרות שוודיה וגרמניה, בהם לא שיחק.
כעבור חודשיים ערך מוידז'ה את הופעת הבכורה בנבחרת בוסניה במשחק ידידות מול נבחרת קטר.
מוידז'ה היה חלק מהנבחרת הבוסנית שהעפילה למונדיאל 2014, וערכה את הופעת הבכורה של בוסניה בטורניר גדול כלשהו.
מוידז'ה זומן לסגל הבוסני למונדיאל 2014, ופתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים של בוסניה בשלב הבתים, בהם הפסידה בוסניה 2-1 לנבחרות ארגנטינה וניגריה.
במשחק השלישי, בו ניצחה בוסניה את נבחרת איראן בתוצאה 3-1, מוידז'ה לא שותף.
בוסניה ומוידז'ה הודחו כבר בתום שלב הבתים של המונדיאל.
מוידז'ה המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 2015, בה ערך את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים.
אחיו הבכור של מנסור מוידז'ה, יסמין מוידז'ה, אף הוא היה כדורגלן מקצוען שייצג את בוסניה.
קפטן סר מנספילד ג'ורג' סמית-קמינג היה מנהלו הראשון של מה שיהיה לימים ה-SIS, שירות המודיעין הבריטי הידוע גם כ-MI6. ידוע בשל הצלחתו בכינון שירותי הביון האימפריאליים הבריטיים שבראשם עמד מ-1909 ועד מותו ב-1923.
מנעול חכם , הוא מנעול אלקטרו-מכני , שמטרתו נעילה ופתיחה של דלת באמצעות קבלת הוראות ממכשיר מורשה באמצעות פרוטוקול אלחוטי ומפתח קריפטוגרפי.
בנוסף, המנעול מפקח על הגישה וכן שולח התרעות כאשר מתרחשים אירועים חריגים כמו ניסיון פריצה.
מנעול חכם הוא חלק מבית חכם.
מרבית המנעולים החכמים מותקנים על מנעולים מכנים פשוטים, והם למעשה משדרגים את המנעול הרגיל.
מנעולים חכמים, כמו מנעולים מסורתיים, זקוקים לשני חלקים כדי לעבוד: המנעול והמפתח.
במקרה של מנעולים אלקטרונים, המפתח אינו מפתח פיזי, אלא טלפון חכם או מפתח מיוחד המיועד לכך במפורש, אשר מבצע באופן אלחוטי את האימות הדרוש כדי לפתוח את הדלת באופן אוטומטי.
מנעולים חכמים מאפשרים גישה לצד שלישי באמצעות מתן מפתח וירטואלי.
המפתח הזה יכול להישלח לצד השלישי באמצעות הודעה בדואר אלקטרוני או SMS.
ברגע שהמפתח התקבל, המשתמש יוכל לפתוח את הדלת בחופשיות.
השולח קובע את חלון הזמן בו המפתח הווירטואלי תקף.
מנעולים חכמים כוללים חיבור WiFi מובנה המאפשר לנטר את הכניסות לבית ואף להציג תמונה של האדם המבקש גישה.
מנעולים חכמים אחרים בנויים עם פעמון דלת חכם, המאפשר למשתמש לראות מי מבקש להיכנס לבית ומתי.
מנעולים חכמים מסוימים משתמשים בטכנולוגיית Bluetooth SMART ו-SSL כדי לתקשר עם המשתמש, ומנעולים אחרים אף כוללים קורא טביעת אצבע לפתיחה מהירה.
מעבר לנוחות והבטיחות שמנעול חכם לדלת מציע, ישנם גם שיקולים שכדאי לקחת בחשבון.
היתרונות המרכזיים כוללים שליטה מרחוק, ניהול הרשאות גישה בקלות, ותיעוד מלא של הכניסות והיציאות.
עם זאת, יש לשים לב גם לחסרונות פוטנציאליים, כגון תלות בחשמל או בחיבור לאינטרנט, סיכונים אבטחתיים במקרה של פריצה דיגיטלית, ועלויות תחזוקה או החלפת רכיבים.
מַנְסוּר עַבַּאס הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, המשמש יושב ראש מפלגת רע"מ וכחבר הכנסת מטעמה.
שימש גם יו"ר הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית וכסגן יו"ר הכנסת.
בנוסף, משמש גם סגן יושב ראש הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית.
עבאס נולד במע'אר, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית.
כנער בן 17 החל לשאת דרשות במסגד החדש שבנצרת.
בוגר לימודי רפואת שיניים מהאוניברסיטה העברית, בה גם החל את פעילותו הפוליטית.
הוא הקים תא סטודנטים ערבי בשם 'תחאלוף' (האיחוד) שהורכב מסטודנטים מוסלמים אדוקים, ממאוכזבי תנועת חד"ש, ומסטודנטים עצמאיים.
'תחאלוף' התרכז בשיפור תנאי הסטודנטים הערבים שהתגוררו במעונות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית ובמיצוי זכויותיהם.
עבאס נישא על גב הצלחת 'תחאלוף' ונבחר פעמיים לראשות ועד הסטודנטים הערבים.
במקביל ללימודי רפואת השיניים, למד גם לימודים אסלאמיים אצל השייח' ומייסד התנועה עבדאללה נימר דרוויש.
מאוחר יותר, עבד במשך תקופה קצרה כרופא שיניים.
החל משנת 2007 שימש כמזכ"ל תנועת רע"מ.
ב-2010 נבחר לסגנו של חמאד אבו דעאבס, יו"ר הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית.
בתפקידו עסק בסיוע סוציאלי לנזקקים, ובין השאר סייע למשפחות מחבלים.
בשנים 2014–2016 הוא נפגש עם פעילי חמאס, בהם חאלד משעל, כחלק מיוזמת שלום של מיכאל מלכיאור.
ב-2018 התמודד ונבחר לשמש כיו"ר רע"מ ומועמדה לכנסת.
בין היתר, הוא הוביל קידום אמנה חדשה לתנועה האסלאמית, המבססת את האסלאם הוַוסַטי, זרם הנחשב למתון.
בין השאר הוא הכניס נשים ערביות-מוסלמיות לרשימתו לכנסת.
ב־2020 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי ולסגן יושב ראש הכנסת.
ב-2021 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.
בשלהי שנת 2020 אימץ עבאס קו שלפיו הוא אינו שולל ישיבה בממשלה עם נתניהו בתמורה להישגים עבור המגזר הערבי.
בראיון מנובמבר אותה שנה אמר שרק הימין יכול לעשות שלום, ואילו השמאל רק מחרחר מלחמות.
בנובמבר 2020 פורסם כי דרש משאר המפלגות ברשימה המשותפת כי ינקטו גישה פרגמטית יותר ויאפשרו לו לנהל משא ומתן לתמיכה בממשלת ימין.
בשל מדיניותו זו התפצלה הרשימה המשותפת, ובבחירות לכנסת העשרים וארבע רע"מ בראשות עבאס רצה ברשימה נפרדת משאר המפלגות הערביות וקיבלה 4 מנדטים.
לאחר הבחירות, חבר עבאס אל יאיר לפיד ונפתלי בנט להקמת הממשלה ה-36 ובכך הפכה מפלגת רע"מ בראשותו למפלגה הערבית הראשונה החברה בקואליציה מ-1977.
בכנס בחירות של הרשימה המשותפת לקראת הבחירות לכנסת ה-23 קרא למי שמחרים את הבחירות לכנסת להחזיר את תעודת הזהות הכחולה שלו ולמעשה לוותר על האזרחות הישראלית.
עבאס תומך בחיזוק "ערכי המשפחה הישנים והטובים" וחושב שעל המדינה לסייע במימון טיפולי המרה, לשיטתו, למעוניינים להפוך לסטרייטים באמצעים שכאלה, כולל קטינים.
הוא התנגד לקיומם של מצעדי גאווה, לכניסתם של ארגוני להט"ב אל תוך בתי ספר ערביים ולהרצאות על סובלנות מטעמם.
כמו כן, הביע תמיכה בהסדרה חוקית לפוליגמיה (ריבוי-נשים).
באפריל 2020 נשא נאום בכנסת לרגל יום הזיכרון לשואה ולגבורה והביע סולידריות עם העם היהודי כקורבנות לגזענות.
בדצמבר 2021 אמר עבאס כי "מדינת ישראל נולדה כמדינה יהודית וכך היא תישאר".
לאחר הטבח באוקטובר 2023, גינה עבאס את חמאס מספר פעמים.
עבאס הגדיר את הטבח שביצע חמאס "מעשה לא אנושי ובלתי ניתן להצדקה" וטען שהם "אינם משקפים את העם הפלסטיני".
בימים שלאחר הטבח קרא לחמאס ולארגוני הטרור לשחרר את החטופים, ואמר "ערכי האסלאם מצווים עלינו לא לכלוא נשים, ילדים וקשישים.
צעד הומניטרי זה מתבקש באופן מיידי".
בדצמבר 2025 עבאס התנער מהטענות על היותו חלק מהתנועה האיסלאמית והודיע כי מפלגתו תיפרד ממועצת השורא ומהתנועה האיסלאמית, ותקים מוסדות עצמאיים.
מנספילד , היא עיר שוק הממוקמת במחוז נוטינגהאמשייר שבאנגליה.
מנספילד ממוקמת 19 קילומטרים צפונה לנוטינגהאם, ומתגוררים בה ובאזור העירוני שלה 106,000 תושבים.
ידועה התיישבות במנספילד מאז התקופה הרומית.
העיר מושפעת ממכרות הפחם וממפעלי הטקסטיל שפועלים בה.
במנספילד פועל גם איגוד עובדים של כורי פחם, שגייס רבים מאלה שהתנגדו לשביתות בשנים 1984–1985. במנספילד פועלים שווקים כבר 700 שנים.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בעיר היא 34.6 מעלות צלזיוס, והנמוכה ביותר שנמדדה 19.1- מעלות צלזיוס.
לעיר קבוצת כדורגל מקצועית (מנספילד טאון) שמשחקת בליגה השלישית בבריטניה, הפוטבול ליג, בעיר גם פועלות קבוצות המשחקות בענפי ספורט רבים אחרים.
למנספילד ראש עיר הנבחר בבחירות ישירות.
מנסן הייתה להקת רוק אלטרנטיבית, שהוקמה בצ'סטר, שבאנגליה, בשנת 1995. המזוהה גם עם תת-הז'אנר, בריט פופ.
חברי הלהקה נפגשו בתחילת שנות התשעים, שניים מהם עבדו יחדיו בתעשיית הדפוס כמרטשי תמונות והתיידדו עקב הערצתם לדייוויד בואי וללהקות גל חדש כגון דוראן דוראן וABC.
ההרכב הראשוני של הלהקה התגבש תוך כדי בילוי במועדונים בליברפול ונגינה משותפת.
סולן הלהקה, פול דרייפר היה חבר בעברו בצמד האלקטרוני גרינד.
הלהקה נקראה בתחילה גריי לנטרן והדמו שהקליטים משך את תשומת ליבן של חברות התקליטים, אך השם "גריי לנטרן" לא מצא חן בעיני אנשי תעשיית המוזיקה והשם שונה לMansun, על-פי שם בי-סייד של הוורב, "A Man Called Sun"
הלהקה החלה להופיע ב-1995 לאחר שיצא להם סינגל בכורה ומספר אלבומי EP.
בפברואר 1997 יצא אלבום הבכורה המצליח של הלהקה Attack of the Grey Lantern.
הסינגל הבולט Wide open space היה להיט גם בישראל.
Six, אלבומה השני של הלהקה יצא ב-1998 והיו בו, מלבד אינדי ובריט פופ, גם השפעות של רוק מתקדם, האלבום לא הצליח מסחרית, אך העמיד ללהקה גרעין גדול של מעריצים ומעריכים בתעשיית המוזיקה.
Little Kix, אלבום האולפן השלישי של הלהקה יצא בשנת 2000. האלבום הוקלט באסטוריה, שהיה אולפן בבעלות גיטריסט פינק פלויד דייוויד גילמור, האלבום היה יותר קליל מSix, אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה של האלבום הראשון, דבר שבסופו של דבר הוביל לפירוק הלהקה.
באפריל ומאי 2002 יצאה הלהקה לסיבוב הופעותיה האחרון בבריטניה.
לאחר חודשים של ספקולציות, הוכרז ב־2 במאי 2003 על פירוק הלהקה, אף על פי ששירים חדשים הוקלטו, חלקם יצאו באוסף "קלפטומניה" שיצא ב-2004.
חלק מחברי הלהקה פנו לקריירת סולו, פול דרייפר ערך מספר סיבובי הופעות עם שירי הלהקה, האחרון שבהם בשנת 2019.
הוא שלט במלאקה בין השנים 1459–1477. תקופתו נחשבת לתקופת תור הזהב כשמדינות רבות באזור וכן בחצי האי המלאי, סומטרה ובורנאו היו למדינות חסות של הסולטנות.
בתקופת שלטונו הוביל מנסור שאה תהליך של התרחבות האימפריה, וכאמור מדינות רבות באזור הפכו למדינות חסות של הסולטנות בראשותו, ובהן סלנגור, ברנאם, קמפאר, סיאק, מנג'ונג, סינגפור, רופאט ובינטאן.
מנסור שאה דחף גם להתקפה על ממלכת פהאנג העתיקה בהובלת טון פראק, הבנדהארה של מלאקה במטרה להגן על חופה המזרחי של מלאקה.
מנסור שאה השתמש גם בבריתות נישואים במטרה לקדם את מטרותיו האסטרטגיות ולחזק את שליטת הסולטנות שלו על הממלכות אותן כבש.
כך למשל בתו התחתנה עם מלך סיאק.
בריתות אלו סייעו גם בהפצת האסלאם ברחבי דרום מזרח-אסיה.
לפי ההיסטוריון הפורטוגזי טומה פירס, הנסיכה האנג לי פו, בתו של הקיסר הסיני הזה משושלת מינג התחתנה בשם משפחתה עם מנסור שאה.
עם זאת, מדובר בתעלומה עד ימינו, מאחר שלא ידוע על הנסיכה דבר ולא קיים תיעוד שלה בדברי ימי שושלת מינג.
כמו כן לא סביר שמנסור שאה התחתן עם בתו של הקיסר הסיני הזה, שעה שהקיסר כבר נפטר והקיסר צאנג טונג (明英宗) שלט בסין.
מלבד הנסיכה האנג לי פו, ידוע על נסיכות נוספות ממדינות שכבשה מלאקה ושנישאו למנסור שאה.
מנסור שאה הפחית בתקופתו את המיסים על המסחר, דבר שהעלה את כמות הסוחרים שהיו מעוניינים לעבוד בסולטנות.
מערכת המס עודדה גם סוחרים מחצי האי ערב ותת-היבשת ההודית על ידי שיעור מס של 6% ומס של 3% על סחורות מדרום-מזרח אסיה.
לעומתם, סוחרים מסין, יפן וג'אווה לא התבקשו לשלם מיסים כלל.
מנסור שאה, שהאמין באסלאם סוני ואף למד סופיות בעצמו, העניק מלגות ללימודי אסלאם.
כמו כן הוא הורה על תרגום כתבי הקודש המוסלמיים למלאית, ונהג להתייעץ עם מלומדים מוסלמים.
מנעול אלקטרומגנטי הוא מנעול שהנעילה שלו מתבצעת על ידי אלקטרומגנט שתופס את הלוחית הנגדית כאשר עובר בו זרם, הזרם שומר על הדלת נעולה.
פתיחת הדלת מתבצעת באמצעות פעולה אקטיבית בעת הפסקת הזרם החשמלי.
המנעול האלקטרומגנטי מורכב משני חלקים: אלקטרומגנט שמתחבר למשקוף לחשמל לוחית ברזל נגדית מחוברת לדלת, כאשר מעבירים זרם חשמלי באלקטרומגנט הוא מתמגנט ותופס את הלוחית הנגדית ושומר על הדלת נעולה.
הדלת נפתחת כאשר נפסק הזרם החשמלי.
המנעולים האלקטרומגנטיים עובדים על מתח נמוך של 12 או 24 וולט בזרם ישיר.
המנעול האלקטרומגנטי הראשון הומצא בקנדה בעיר מונטריאול בשנת 1969. בעיר היה חשש לנעילת דלתות במקומות המוניים עקב שריפות שעלולות להתפרץ.
ועלה הצורך במציאת פתרון לספק הגנה ואבטחה באופן שוטף, אך בעת שרפה תתאפשר פתיחת דלתות באופן מיידי.
לאחר פיתוח אב טיפוס ראשוני התבצעו פיתוחים נוספים עבור מוצרים משלימים לפתיחת הדלתות.
אלקטרומגנט הוא סוג של מגנט שבו השדה המגנטי מופק באמצעות זרם חשמלי המועבר מסביב לליבת מתכת, ובו השדה המגנטי מתפוגג כאשר הזרם החשמלי נפסק.
למנעול האלקטרו מגנטי קיים מגוון רחב של גדלים וסוגים.
מסווגים את המנעולים האלקטרו מגנטים לפי כוח ההחזקה שלהם, ועל פי מאפייניהם השונים.
מנעולים אלקטרו מגנטיים הם שדרוג ביחס למנעול חשמלי רגיל.
ללא חלקים נעים מה שמבטיח עמידות לאורך זמן ומספר תקלות נמוך יותר.
המנעול חזק יותר ומספק אבטחה ברמת גבוהה ממנעול חשמלי יותר בעקבות מנעד סוגי המשקלים.
מנעול חשמלי רגיל מאפשר לפתוח בצורה חשמלית או מכנית.
מפסיק לעבוד בעת הפסקת חשמל ומבטל את הנעילה.
מנעול חשמלי בלבד הגורם לבעיה לשומרי השבת.
אלקטרו מגנט להתקנה חיצונית – תנאי פנים זהו אלקטרו מגנט מתלבש על משקוף הדלת העליון ומולו לוחית נגדית, גוף המנעול המגנטי עשוי אלומיניום נגד חלודה.
מנעול מסוג זה הוא הנפוץ ביותר ומגיע במגוון גדלים.
מנעולים אלו משמשים לפי משקלם וצרכיהם החל ממגירות וארונות הקיים בהם צורך לשליטה מרחוק כגון לוקרים, לדלתות משרד פנימיות הדורשות מידור פנימי בלבד ועד לדלתות כניסה למשרדים ובניינים או פלדלת עבור דלתות פלדלת ואש גדולות.
אלקטרו מגנט התקנה חיצונית בתנאי חוץ בנוי – כמו המנעול המגנטי הקודם רק שהמעטפת שלו עשויה מנירוסטה, הכרטיס האלקטרוני שלו יצוק כדי למנוע חדירת מים, משמש לשערים ודלתות חיצוניות.
אלקטרו מגנט שקוע – האלקטרו מגנט שקוע במסגרת הדלת בתוך המשקוף ו הנגדי, צמוד לדלת וכך אינו נראה.
מתאים במיוחד לדלתות הזזה, דלתות אלומיניום וברזל.
אלקטרו מגנט שרלוק – זהו אלקטרו מגנט שקוע אך הכוח המגנטי גורם לפין הנעילה להיכנס וכך מושגת נעילה מכנית, לכן כח ההחזקה של מנעול שרלוק הוא גבוה בהרבה אך מצריך התקנה מדויקת, מנעול זה הוא מותאם למקומות הדורשים אבטחה כבדה ורמת ביטחון גבוהה.
אלקטרו מגנט לדלתות זכוכית – לדלתות זכוכית קיימים אביזרים שונים לצורך פתיחה באמצעות מנעול אלקטרו מגנטיים.
דלת זכוכית עם משקוף רגיל מוסיפים חובק לזכוכית, החובק מתחבר באמצעות התקנה סטנדרטית של דלת זכוכית עם משקוף שאינו מזכוכית.
המגנט מתחבר למשקוף כרגיל ו הלוחית הנגדית מתחברת לדלת זכוכית בעזרת החובק.
החובק מתאים לדלתות של 150 ו-300 ק"ג בדרך כלל.
אם מדובר בדלת זכוכית עם קיר זכוכית מעליה יש להשתמש בחובק כפול, לצורך פתרון אסתטי ייחודי לדלת זכוכית עם משקוף זכוכית.
מוצרים משלימים לפתיחת מנעולים אלקטרו מגנטיים
לכל מנעול אלקטרו מגנטי מתווספים רכיבים חשובים והם מוצרים משלים לצורך פתיחת הדלת - מכיוון שהפתיחה היא חשמלית בלבד יש להשתמש באמצעי פתיחה משני צידי הדלת!
בניגוד למנעול חשמלי שהיציאה היא בדרך כלל עם ידית מבפנים.
לצורך פתיחה משני צידי הדלת ניתן לשלב בין המוצרים השונים לנוחות מקסימלית ולפי הצרכים במקום ההתקנה.
מקודדים דיגיטליים לדלת – מקודדים עובדים בצורת הקלדת קוד בין 4 ספרות בדרך כלל לבחירת הלקוח, במקודדים אלו קיימים מגוון רחב המאפשרים קידוד של מספר קודים רחב לכל משתמש, שילוב של קורא כרטיסים מותאם לכל עובד לצורך שליטה ובקרה על הכניסה או אפשרות כניסה באמצעות טביעת אצבע במקום קוד.
לחצנים – לחצן מאפשר פעולה פשוטה המאפשר ניתוק הזרם בצורה קלה לצורך פתיחה.
קיימים דגמים התלויים בגדלים של הלחצן ובתאורה שעל גביו.
פתיחה מרחוק – לצורך פתיחה מרחוק ישנם מקומות השולטים על הדלתות באמצעות חדרי בקרה דרושים טכנולוגיה הקיימת למומחים בנושא.
בנוסף ישנם אפשרויות לפתיחת שערים/דלתות מרחוק באמצעות "שיחה" לצורך ניתוק המגנט ופתיחת הדלת/השער שהמכשיר מחובר.
אפשרות זו היא יחסית זולה לטכנולוגיה זו ומגיעה עם סים כלול ואפשרות פתיחת טלפון באמצעות חיוג למספרים שונים או ב הגבלת הכמות הכניסה פר אדם כך מאפשר בקרה מלאה אחר הדבר.
מנסף א-סוויסי היה במאי ושחקן תיאטרון תוניסאי.
א-סוויסי נולד ב-1 בינואר 1944 בתוניס, בירת תוניסיה.
במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 הופיע א-סוויסי בהופעות תיאטרון רבות, וכיכב על במות מכובדות כמו התיאטרון הלאומי של תוניסיה והתיאטרון העירוני של תוניס.
ברבות השנים גם כתב מחזות משלו, כשהידוע שבהם הוא "אל האני בולדרבלה" (El Hani Bouderbala).
בשנת 1983 ייסד את חברת הפקות התיאטרון באל-כאף, , ובמקביל מונה למנהל התיאטרון הלאומי של תוניסיה, תפקיד בו שימש במשך כ-6 שנים.
בשנות זקנתו פרש א-סוויסי מהבמה ועבר לתפקידיים ניהוליים, ועל כן הוא התמנה לנשיא המכון לתיאטרון הערבי, חבר המועצה לתרבות תוניסאית, ופרופסור מן המניין ללימודי תיאטרון במכון כווית לאמנות הדרמה.
בזכות תרומתו לתיאטרון התוניסאי, הוא נחשב כיום לאחד המחזאים התוניסאים המשפיעים אי-פעם.
נוסף על תרומתו לתחום התיאטרון התוניסאי, א-סוויסי גם מילא תפקידים שונים בקולנוע ובטלוויזיה.
בתור דמות סמלית של התיאטרון התוניסאי, מוכר א-סוויסי בזכות עשרות מחזות שבהם השתתף, אולם הבולטים שבהם הם:
מנסורי היא חברה גרמנית שעוסקת בכוונון מכוניות ומתמקדת ברכבי יוקרה.
מלבד מכוניות יוקרה, החברה עוסקת גם בכוונון של מכוניות-על, רכבי שטח יוקרתיים ואופניים מותאמים אישית.
החברה נוסדה בשנת 1989 על ידי היזם האיראני קורוש מנסורי.
הסדנה שלו במינכן התמקדה בשינויים עבור מותגי יוקרה בריטיים כמו רולס רויס ומותגי יוקרה איטלקיים כמו פרארי.
באמצע 2001, החברה עברה מהסדנה שלה במינכן למשרדים הראשיים בהרי פיכטל.
כיום פועלת החברה מתוך בית מלאכה בברנד שבגרמניה.
מנסורי משפצים כלי רכב ממספר יצרנים, כמו: אסטון מרטין, אאודי, בנטלי, ב.מ.וו, בוגאטי, טסלה, לוטוס, למבורגיני, מזראטי, מרצדס-בנץ, פרארי, ורולס רויס.
נכון ליולי 2024, מנסורי מעסיקה יותר מ־200 אנשי צוות ברחבי העולם, יש לה סניפים בגרמניה ושווייץ, ושיתופי פעולה עם סוכנויות רכב מקומיות ברחבי העולם.
רשת ההפצה העולמית של מנסורי כוללת סוכנויות בגרמניה, בריטניה, הודו, סין, קנדה, פולין, רוסיה, ארצות הברית, יפן, יוון, שווייץ, איסלנד, איחוד האמירויות, דרום אפריקה, ועוד.
בתערוכת הרכב של פרנקפורט ב־2011, מנסורי הודיעה על שיתוף פעולה עם חברת גאריה .
החברה ייצרה סדרה של מכוניות גולף ופנאי במהדורה מיוחדת עבור לקוחות עשירים.
מכוניות אלו כללו לוחות גוף מסיבי פחמן בחזית, במדרגות הצד ובחלק האחורי, ומשלבות אלמנטים של טיק.
ב-2012 חתמה מנסורי על הסכם עם לוטוס, על פי ההסכם, מנסורי תספק את שירותיה ללקוחות לוטוס שיזדקקו לפחחות, קישוטים וגימורים מיוחדים עבור הסדרות Elise, Exige ו־Evora של לוטוס.
השותפות התפתחה בעקבות סדרה של דגמים חד-פעמיים שיוצרו על ידי Mansory עבור לוטוס, ביניהם רכב הקונספט – Evora Concept Bespoke שנחשף בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2011.
השותפות התפרקה זמן קצר לאחר מכן, כאשר מנכ"ל לוטוס דני בהאר שיזם את המהלך, הודח מתפקידו.
במרץ 2019 פרסמה מנסורי את המהדורה הסופית של GTE בתערוכת הרכב של ז'נבה 2019, המבוססת על ה־Evora.
מַנְסוּרִי הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור שבמחוז דרום לבנון.
הכפר מנסורי שוכן בגובה כ-120 מטרים מעל פני הים, כ-13.5 קילומטרים דרומית לעיר צור, כ-1.2 קילומטרים מזרחית לחוף הים, וכ-5 קילומטרים צפונית-מערבית למג'דל זון.
הכפר נקרא על שם אדם קדוש שקבור בו, ולו מקאם בבית הקברות הישן.
האיש, אבראהים בן אַ֫דְהַם אל-מנצור , היה אחת הדמויות החשובות בזרם השיעי בשל קרבתו לאימאם ג'עפר א-צאדק.
הוא נדד באזור לבנון ולבסוף התיישב בעיר צור.
בשנת 788 לספירה, כשהלך לעולמו, גופתו הועברה לאתר קבורה במקום שבו נמצא כיום הכפר.
ברישומי השלטון העות'מאני משנת 1596, המקום מופיע ככפר בשם מנסורה, בנפת תבנין שבמחוז (ליווא) צפת.
היו בו 33 משקי בית, כולם מוסלמים והם שילמו מיסים על תוצרתם החקלאית ועל הכנסות מזדמנות.
בשנת 1875 כתב ויקטור גרן שיש במקום "תריסר בתים שנבנו מחומרים עתיקים, מסותתים באופן די קבוע.
בורות מים שנחצבו בסלע וכמה סרקופגים שבורים מוכיחים גם שהכפר הזה, המאוכלס כעת על ידי כמה משפחות עניות של מתואלים, יושב על מקומו של כפר [קדום] גדול בהרבה".
משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל שהגיעה ב-1881 תיארה את היישוב כך: "כפר בנוי אבן, במישור, מוקף זיתים, תאנים ואדמה חקלאית.
מיושב על ידי כ-50 מוסלמים.
מים מבורות וממעיינות ליד החוף".
הם ציינו שהיו כמה קברים חצובים ליד הכפר.
ב-13 באפריל 1996, במהלך מבצע ענבי זעם, תקף מסוק של צה"ל אמבולנס במנסורי והרג שתי נשים וארבעה ילדים.
בתמרון הקרקעי בלבנון במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל כבש את הכפר.
בתחילת שנת 2000 עברה פעילת הסביבה ממקום מגוריה בהולנד למנסורי, לאחר שירשה את חוות החוף של משפחתה המשתרעת מכביש א-נאקורה–צור ועד חוף הים.
היא החליטה להגן על שטחי הקינון של צבי ים בסכנת הכחדה באמצעות תיירות אקולוגית, ולשם כך פתחה עם חברתה חבּיבָּה פיאד (Habiba Fayed) צימרים בשם "פרויקט הבית הכתום", וכך מימנו את פעילותן.
במשך שלוש שנים הן הוכשרו על ידי מדענים מהאגודה הים-תיכונית הלאומית באתונה להצלת צבי הים כדי להקים תוכנית ניטור, איסוף נתונים והגנה על קיני הצבים.
אחת המשימות המרכזיות של ח'ליל ופאיד, יחד עם אורחיהן והמתנדבים הייתה לשמור על ניקיון החוף, אך הבעיה העיקרית הייתה הדייגים המקומיים שהשתמשו בשיטות הרסניות כמו רשתות ארוכות ודיג באמצעות חומרי נפץ.
מונא ח'ליל ניסתה לחנך והסביר, אך מנגד הדייגים המקומיים ירו עליה וניסו לשרוף את ביתה.
עם זאת, לאחר כמה שנים, ח'ליל הצליחה לגרום להפסקת הדיג בשיטות מזיקות כאלה.
מנסורה ח'וג'סתה באקר-זאדה (בפרסית: منصوره خجسته باقرزاده; נולדה בשנת 1947) היא רעיית המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי.
באקר-זאדה נולדה למשפחה פרסית דתית במשהד.
אביה, מוחמד אסמאעיל ח'וג'סתה באקר-זאדה, היה איש עסקים ידוע במשהד.
אחיה הוא חסן ח'וג'סתה באקר-זאדה, לשעבר סגן מנהל רשות השידור האיראנית.
היא פגשה לראשונה את עלי ח'אמנאי, לימים נשיא איראן והמנהיג העליון של איראן, בטקס פרטי בשנת 1964, ובהמשך נישאו השניים.
לבאקר-זאדה וח'אמנאי ארבעה בנים ושתי בנות, לפי הסדר: מוסטפא, מוג'תבא, מסעוד, מייסם, בושרא והודא.
מנפרד מאן היא להקת רוק בריטית שהוקמה בלונדון בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
הלהקה הוקמה בשנת 1962 על ידי מנפרד לובוביץ', שנודע בכינויו "מנפרד מאן", מוזיקאי ממוצא אנגלי ודרום אפריקאי, ועל ידי המתופף והקלידן מייק הג.
אליהם הצטרפו הגיטריסט, הסקסופוניסט והחלילן מייק ויקרס; הבסיסט דייב ריצ'מונד; ופול ג'ונס, הסולן ונגן המפוחית.
בשנת 1963 חתמה הלהקה על חוזה הקלטה בחברת HMV.
שני השירים הראשונים שהקליטה הלהקה לא זכו להצלחה.
מעט לאחר מכן עזב ריצ'מונד את הלהקה ובמקומו הצטרף טום מגיניס.
שירם השלישי 5-4-3-2-1, שנכתב בהזמנה לתוכנית הטלוויזיה Ready Steady Go, הגיע למקום החמישי במצעד הבריטי.
להיטה הגדול ביותר של הלהקה היה Do Wah Diddy Diddy, גרסת כיסוי לשירה של להקת האקסייטרס שכבש את פסגת המצעדים משני צידי האוקיינוס האטלנטי.
גרסת הכיסוי שהקליטו ללהיט Sha La La של השירלס הגיע למקום השלישי במצעד.
ביצועם לשיר If You Gotta Go, Go Now של בוב דילן הגיע למקום השני ואחריו שירם Pretty Flamingo הגיע לראש המצעד.
בשנת 1966 עזב פול ג'ונס את הלהקה לטובת קריירת סולו שהניבה שני להיטים מצליחים והחליף אותו מייק ד'אבו.
הלהקה עברה להקליט בחברת Fontana.
השיר הראשון שהקליטה הלהקה בחברה החדשה היה Just Like a Woman של בוב דילן, אבל הצלחותיהם הגדולות היו עם השיר Semi-Detached, Suburban Mr.
James שהגיע למקום השני ועם השיר The Mighty Quinn, גם הוא של בוב דילן, שהגיע לראש המצעד הבריטי.
להיטה המצליח האחרון, שלאחריו התפרקה הלהקה בשנת 1969, היה Ragamuffin Man.
טום מגיניס הקים את להקת מגיניס פלינט ומייק ד'אבו, שפתח בקריירת סולו, השתתף במחזמר ישו כוכב עליון של טים רייס ואנדרו לויד ובר.
מנפרד מאן ומייק הג הקימו את מנפרד מאן הפרק השלישי ובהמשך הקימו את להקת האדמה של מנפרד מאן שהצליחה במיוחד בביצועים לשיריו של ברוס ספרינגסטין.
מנעלן או נַעֲלִי (שם מדעי: Balaeniceps rex) הוא מין העוף היחידי במשפחת המנעלניים שבסדרת השקנאים.
הוא מקנן בביצות גדולות ומבודדות במזרח אפריקה, מסודאן עד זמביה.
שמו נגזר ממקורו הגדול המזכיר בצורתו נעל.
העוף התגלה למדע בשנת 1851 על ידי הצפר ג'ון גולד, שדיווח לחברה הזואולוגית של לונדון כי מדובר בעוף יוצא הדופן ביותר שראה זה שנים רבות.
המנעלן הוא עוף גדול למדי המתנשא לגובה 1.15-1.5 מטרים.
מוטת כנפיו כשני מטרים ומשקלו ארבעה עד שבעה קילוגרמים.
כנפיו הארוכות מאפשרות לו לדאות בנקל בגובה נמוך, למרחק כחמש מאות מטרים ויותר.
לעוף הבוגר נוצות אפורות-כחולות ואילו לצאצאיו צבע חום יותר.
אורך מקורו כ-23 ס"מ ורוחבו כעשרה ס"מ, די והותר לעטות כף רגל אנושית.
הוו המתעקל בקצה מקורו מסייע בלפיתת הטרף ובאותה עת דומה לחרטום מסוגנן של נעל או קבקב.
המנעלן נחבא בין קני הגומא ועשבי הסוף של ביצות מזרח אפריקה, לכן התגלה למערב רק באמצע המאה ה-19 והתצפיות עליו עודן מועטות יחסית.
ככל הידוע העוף עומד בביצה במשך שעות בהמתנה לטרף, אותו הוא שולה מהמים העכורים והרדודים.
העוף ניזון בעיקר מדגי ריאות, אך לא בוחל גם בדו-חיים, נחשי מים זעמניים, לטאות, צבים, חולדות, עופות מים צעירים ואפילו תניני יאור קטנים.
משערים שגם ולדות קובוס המשקפיים (אחד מצבאי הסוף) נאכלים על ידי המנעלן.
המנעלן צד את טרפו מן המארב ולכן נע לאט ומעט.
לרוב יסתתר בצמחייה שגובהה פחות ממטר, המסתירה אותו מפני הטרף, אך אינה מפריעה לו להמריא.
בגני חיות הוא מוכר כעוף הקופא על עומדו וממקד את מבטו על דגים המוצעים לו בתנועת ראש קצרה.
לאחר מכן מזנק המנעלן לעבר טרפו במהירות תוך נפנוף כנפיו ובאבחת מקור יחידה שולה אותו וממהר לבלעו.
לעיתים קרובות מסתיים תמרון זה בהחלקה קדימה על הקרקע הביצתית, המאלצת את המנעלן לוותר על שללו לטובת השבת שיווי משקלו.
פעמים אחרות נאלץ המנעלן לפלוט עשבים שגרף באבחה אחת עם הטרף, העשוי לנצל את ההזדמנות ולחמוק בחזרה למים.
בתום התקיפה יעופף לנקודת מסתור חדשה במרחק מטרים עד מאות מטרים מזו הקודמת, שם ישוב לארוב לטרף בקצה השלולית.
מדי פעם מאמץ המנעלן התנהגות שונה, האופיינית יותר לחסידות: הוא צועד לעבר עקבות פילים ובהמות שנמלאו מים ושולה מהן את טרפו.
חיי הזוגיות מוגבלים לתקופת הרבייה, לאחריהן חוזר המנעלן לחיות בגפו, בדומה למספר טורפים אחרים.
קן עשבוני שטוח נבנה בעונה היבשה במקום מסתור קרקעי ובו מטילה המנעלנית אחת עד שלוש ביצים, בהפרש של כחמישה ימים זו מזו.
הזוג דוגר על ביציו במשמרות בנות כשש שעות לאורך כחודש, במהלכו הם מטפטפים מים על הביצים כשברצונם לצננן.
החלפת המשמרות בין בני הזוג מלווה במחוות קידה ופטפוט, בדומה למנהג החסידות.
החסידות משמיעות סדרת נקישות במשך 4-6 שניות, בקצב של כשמונה נקישות לשנייה, תוך הטיית הראש לאחור.
לעומתן משמיעים המנעלנים סדרה מורכבת יותר של נקישות, הנחלקת לשני שלבים עוקבים:
נקישות תכופות - כעשר נקישות לשנייה במשך 1.5-2 שניות, המושמעות תוך ניפוח הלחיים וזקיפת הראש לעבר השמיים.
נקישות איטיות - כשלוש וחצי נקישות לשנייה למשך כ-1.5 שניות, המושמעות תוך נקישת המקור והשפלת הראש אל הארץ.
בשל תנינים ותחרות בין הצאצאים, לרוב רק אחד מהם עשוי להגיע לבגרות.
בגיל חודש לערך הם מתחילים לצמח נוצות ומקורם מתפתח לצורתו האופיינית.
בשלב זה מפסיקים ההורים לבתר עבורם את הטרף לשניים ופוחתת תדירות ביקוריהם היומיים.
בגיל כחודשיים וחצי נעמדים הגוזלים על רגליהם.
צימוח נוצותיהם נשלם כעבור כחודש נוסף ואז הם מנסים לעוף ולצוד, אך נותרים סמוכים על מקורם של הוריהם לאורך תקופה מסוימת.
בגיל 3-4 שנים הם מגיעים לבגרות מינית.
תוחלת חייו מוערכת בכ-27 שנים ובשבי היו שהאריכו ימים עד גיל 36 שנים.
מנעלנים שומרים על מרחק של מאתיים מטרים לפחות זה מזה, גם באזורים עשירים בדגה.
זוגות משתלטים יחדיו על תחום מחיה גדול יותר, לעיתים אף מעבר לתקופת הרבייה, לאורכו הם מסיירים בתעופה ומגרשים פרטים אחרים.
באזורים ביצתיים תחום המחיה מעגלי בעוד שלגדות אגמים הוא מקבל צורה מוארכת.
במקרה מתועד היטב תפס זוג מנעלנים רצועה ברוחב 200-300 מטרים לאורך למעלה משבעה קילומטרים של גדת אגם.
אוכלוסיית המנעלנים מצטמצמת והולכת ונאמדה בכחמישה עד שמונה אלפי פרטים.
רובם משתכנים בביצת סוד שורצת התנינים והבהמות, שיוצר נהר הנילוס הלבן בדרום סודאן.
ניתן למצאם גם בביצות דרומיות יותר, בקרבת אגמי ויקטוריה אדוארד, טנגניקה ובאנגויילו.
שרפות, גידול אורז, רעייה וציד נמנים בין הגורמים להרס בית גידולם של המנעלנים, שהביאו לסיווג אוכלוסייתם כפגיעה על ידי ארגון "BirdLife International".
המנעלן הוא מקרה מובהק של יצור התופס גומחה אקולוגית ייחודית ומפתח תווי גוף והתנהגות תואמים המקשים על שיוכו הטקסונומי.
זהו עוף יחיד בסוגו ומשפחתו, הדומה מבחינות מסוימות לכמה מיני חסידאים ומבחינות אחרות לשקנאים.
היצור החי הקרוב לו ביותר הוא העוף טגואן גם הוא בסדרת השקנאים.
ממצאים מדעיים עדכניים עשויים לשנות את שיוכו הטקסונומי, מסיווגו המסורתי בסדרת החסידאים אל סדרת השקנאים, על בסיס דמיון אנטומי ביניהם.
מנגד, נמצא כי חומצה מסוימת המצויה במיץ המרה של מנעלנים אותרה בחמישה מתוך תשעה מיני אנפתיים שנבדקו, ולא במשפחות אחרות של חסידאים (האנפתיים שייכים גם הם היום לשקנאים ולא לחסידאים).
ממצא זה עשוי להעיד על מידה רבה של קרבה התפתחותית בין המנעלנים לאנפתיים.
נכון לשנת 2007 מזוהים המנעלנים כשארים הקרובים ביותר של סדרת השקנאים ולא של משפחת האנפתיים או חסידאים אחרים, איתם הם מתקבצים בטקסון אחד גבוה יותר.
דמות המנעלן נמצאה חקוקה על קירות מקדשים מימי מצרים העתיקה.
מקור המנעלן דומה ל-"נעלי מרכוב" - נעליים מצריות מסורתיות בעבודת יד, הנצבעות בגוון אדום חלודה מרהיב בבישול עם תרמילי עץ השיטה וחתיכת ברזל..
מכאן נגזר שמו הערבי "أبو مركوب" ("אבו מרכוב", בתרגום חופשי "אב קבקב"), שהתגלגל גם לגרמנית "Schuhschnabel" ("מקור-נעל") ולשפות נוספות.
גולד טבע את שמו המדעי Balaeniceps ("ראש לוויתן") ועמו שמו האנגלי המקורי "Whalehead stork" ("חסידת ראש לוויתן").
בדומה לדולפיננים, שאף הם טורפי דגים, ניחן המנעלן בהבעת פנים מחויכת בעיני המתבונן האנושי.
יחד עם עיניו הגדולות, מבטו הממוקד וראשו הגדול יחסית לגופו, שהן תכונות האופייניות לילדים, מעורר מראה המנעלן חיבה רגשית בבני אדם.
חיבה זו עשויה לעמוד מאחורי ההאנשה שעבר העוף המוזר בשני ספרי ילדים ולפחות שלושה סרטים בהם כיכב.
בשנת 1924 חיבר בנט ברג, סופר וצפר שוודי, את הספר "אבו מרכוב" (Abu Markub.
כעבור שנה ביים ברג את הסרט האילם "אבו מרכוב ומאה הפילים".
סופר הילדים הגרמני מקס קרוזה כלל את הסיפור שוש המנעלן (Schusch, den Schuhschnabel) בספרו "אורמל מן הקרח" משנת 1969. הספר עובד לסרט ילדים באותו שם, לראשונה בשנת 1969 ושנית בשנת 2006.
מנעלניים (שם מדעי: Balaenicipitidae) היא משפחה של עופות מסדרת השקנאים ששויכה בעבר לסדרת החסידאים וכללה שלושה סוגים.
שניים מהם נכחדו ונותר רק סוג בעל מין אחד - המנעלן (Balaeniceps rex).
משפחה זו קרובה למשפחת הטגואניים.
המשפחה הוגדרה ב-1853 על ידי החוקר הצרפתי שארל לוסיאן בונפרטה, בנו של לוסיאן בונפרטה.
המנעלן בעל מקור ענקי שצורתו חריגה: הוא פונה מטה ודומה לנעל, מאפיין שהקנה לעוף את שמו.
בקצה המקור יש קצה בולט מעוקל, העוזר לתפוס את הטרף.
המנעלן הוא עוף גדול יחסית בגובה 1.5 מטר ומשקל של 4 עד 7 ק"ג.
הוא חי סביב הביצות של אפריקה שמדרום לסהרה ובהן מחפש דגים, דו-חיים וטרף אחר אותו הוא לוכד בלסתותיו הגדולות.
סוג ומין יחיד מנעלן (Balaeniceps rex)
מנפרד גרלך היה פוליטיקאי מזרח גרמני והמנהיג הקומוניסטי האחרון של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מ-6 בדצמבר 1989 ועד 5 באפריל 1990.
גרלך נולד בלייפציג ולחם במלחמת העולם השנייה בצד הקומוניסטי.
בשנת 1946 הוא חזר לשטח הכיבוש הסובייטי שהפך להיות מזרח גרמניה.
הוא הצטרף למפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה ונעשה ליושב ראש המפלגה בלייפציג עיר הולדתו.
משנת 1949 עד שנת 1990 היה חבר בפולקסקאמר.
ב-6 בדצמבר 1989, לאחר שווילי שטוף התפטר מתפקידו כראש הממשלה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מונה גרלך להיות יורשו על ידי אגון קרנץ.
לאחר איחוד גרמניה גרלך נעשה חבר במפלגה החופשית-דמוקרטית.
מנפרד אשנר (19 באוגוסט 1901 – 29 באפריל 1989) היה מיקרוביולוג ואנטומולוג.
חתן פרס ישראל למדעי החיים.
היה פרופסור מן המניין בפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון, הטכניון.
אשנר נולד בשנת 1901 ברטיבור, אז בגרמניה.
בשנת 1923 הוא למד בבית הספר הגבוה לחקלאות בברלין (Landwirtschaftliche Hochschule Berlin) שהיה מסונף לאוניברסיטת הומבולדט.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ועבד כחלוץ.
במהלך עבודתו פגש את פרופסור תאודור שהזמין אותו להצטרף ליחידת מחקר של המלריה בחיפה.
בשנת 1926 הוזמן אשנר על ידי פרופסור ישראל קליגלר לאוניברסיטה העברית ועסק בחקר מחלות המועברות על ידי חרקים.
כעבור ארבע שנים הוא הוסמך לדוקטור על ידי אוניברסיטת ברסלאו בגרמניה, על דוקטורט שעסק ביחסי סמביונט-מאכסן בין חיידקים וזבובים מקבוצת Puppipara.
לאחר מכן הצטרף למחלקה להיגיינה ולבקטריולוגיה באוניברסיטה העברית והתגורר במושבה נווה יעקב.
בשנת 1934 הוא חקר יחד עם ד"ר קליגלר את האפשרות לחסן בעלי חיים נגד טיפוס הבהרות.
בזמן שביתת הנשק של מלחמת העצמאות, התנדב אשנר לחיל המדע "חמ"ד" ועסק עם עוד מספר מדענים בהכנת חיסונים נגד טיפוס.
בתקופה זו התגורר עם משפחתו בתל אביב לרגל עבודתו ולאור פינויה של נווה יעקב.
בשנת 1950 שב אשנר לירושלים ועבד כמרצה בבית הספר לרפואה.
עם הקמת הפקולטה להנדסת מזון ולביוטכנולוגיה בטכניון, בשנת 1956, הצטרף פרופ' אשנר לסגל הפקולטה ועבר לחיפה.
באתה שנה זכה על תרומתו לחקר מדעי החיים בפרס ישראל לשנת תשט"ז, על מחקריו בשאלות של סיסטמטיקה למיקרואורגניזם וגילוי סיבת התמותה של דגים בבריכות דגים.
מפאת סלידתו מטקסים לא הגיע לטקס וביקש לתרום את הפרס לקרן המגן.
תחומי המחקר של פרופ' אשנר נגעו לתחומים שונים במיקרוביולוגיה, בהם אקולוגיה מיקרוביאלית ותהליכים ביוכימיים.
יחד עם פרופ' קרל רייך ואחרים הוא גילה בשנת 1946 מין אצה חדש (Prymnesium parvum) וזיהה אותה כגורם לתמותה בבריכות דגים.
יחד עם שותפיו למחקר מצא אשנר דרך להגבלת הגידול של האצה.
בשנת 1970 הוא פרש לגמלאות והוכתר כפרופסור אמריטוס.
בשנת 1973 הוא פרש ממחקר פעיל כדי לטפל באשתו החולה.
בשנת 1977 השתתף בוועידת האנרגיה העולמית באיסטנבול.
מנפרד הונק הוא מנצח אוסטרי.
בנעוריו למד הונק נגינה בכינור באקדמיה למוזיקה של וינה ובהמשך ניגן בוויולה בפילהרמונית של וינה ובאופרה של וינה.
את עבודתו כמנצח החל בתזמורת הצעירה בווינה וכעוזר לקלאודיו אבאדו עם תזמורת הנוער על שם גוסטב מאהלר.
משנת 1991 עד 1996 ניצח הונק בקביעות בבית האופרה של ציריך.
מעונת 1997–1998 היה מנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של נורווגיה באוסלו.
כמו כן עבד בקביעות בשנים 1996 עד 1999 עם התזמורת הסימפונית של רדיו לייפציג.
בשנת 1998 התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של אוסלו.
משנת 2000 עד 2006 היה הונק מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של רדיו שוודיה.
בעונת 2007–2008 התחיל הונק את תפקידו כמנהל מוזיקלי באופרה של שטוטגרט, בחוזה לארבע שנים.
במאי 2006 הופיע הונק לראשונה בארצות הברית, עם תזמורת פיטסבורג.
לנצח על התזמורת בעוד קונצרט, שקיבל ביקורות חיוביות.
ב-24 בינואר 2007 מונה הונק למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, לאחר פרישתו של סר אנדרו דייוויס מתפקידו כיועץ אמנותי.
הונק מתגורר בכפר אלטאך, פורארלברג, אוסטריה עם אשתו כריסטינה וששת ילדיהם.
כמו כן הוא הוזכר כאחד מארבעה שעשויים להחליף את זובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית באוקטובר 2019. התפקיד ניתן בסופו של דבר ללהב שני.
מנעמים הוא מפעל ישראלי למאפים מתוקים, בעיקר אפיפיות.
המפעל הוקם בשנת 1950 במושבה הגרמנית בחיפה (כיום שדרות בן-גוריון 18) על ידי רוזה ויצחק וולפיילר ושתי בנותיהם.
הם היו ילידי קרקוב, שניצלו מהשואה על ידי חסיד אומות העולם אוסקר שינדלר.
לפני מלחמת העולם השנייה היה יצחק סוכן של מפעלי סושארד בפולין (כיום חלק מחברת ), ורוזה הייתה עקרת בית.
בתקופה בה שהו בגטו קרקוב עזרה רוזה לכלכלת הבית על ידי אפיית עוגות ועוגיות.
כאשר עלו לישראל היו שניהם בגיל מבוגר יחסית וחיפשו מקור פרנסה.
בעלייתם הביאו איתם בני הזוג מקלה בעל תבניות לאפיית אפיפיות ולכן החליטו לנסות לייצר בביתם ופלים מצופים ולמכור אותם בקמעונאות.
רוזה, יחד עם בנותיה, אפתה את דפי הוופלים, חתכה לגודל הרצוי וטבלה אותם בקלחת תחליף שוקולד מבעבעת.
לאחר צינון היו עוטפים את הוופלים ברדיד אלומיניום ויצחק היה עובר בין חנויות המכולת והקיוסקים בעיר התחתית ומוכר את התוצרת.
למזלה של המשפחה, היו אלו ימי הצנע והשוק היה צמא למיני מתיקה, כך הצליח יצחק למכור את הוופלים שייצרה המשפחה.
כאשר עלה הביקוש, רכש יצחק זוג אופניים אשר איפשרו לו להגדיל את טווח המכירות, ואחר כך פרד ועגלה דו-גלגלית.
הייצור הועבר לצריף קטן שנשכר לשם כך והעסק החל להעסיק גם עובדים שלא מקרב בני המשפחה.
על הוופלים הוטבע אז השם המסחרי "וופל חיפה".
אחרי זמן מה, הצטרף לעסק החתן, יצחק (אינק) בירנהק, ונרכשה מכונית מסחרית להובלת התוצרת ברחבי ישראל.
עם העלייה בביקוש והגדלת מגוון המוצרים (למשל, גביעי גלידה), הועבר ב-1966 המפעל למפרץ חיפה, נרכש ציוד תעשייתי ונקבע השם "מנעמים" כשם החברה.
בשנים שחלפו הצטרפו למפעל המשפחתי ילדיהם של יצחק ואשתו רינה: אברהם (רמי) בירנהק וליאורה בירנהק-מרכוס יחד עם בעלה לשעבר.
המפעל גם מייצא מוצרים אל מחוץ לישראל, בעיקר לארצות הברית, שם נהנה המפעל מהשוק החרדי הדורש הכשר מהודר.
בפברואר 2021 נחתמה עסקת רכישה של המפעל על ידי קרן ההשקעות "גרין לנטרן", בהיקף המוערך בלפחות 10 מיליון שקלים.
לעסקה נדרש אישור של רשות התחרות, שכן "גרין לנטרן" רכשה בעבר את חברת גילרו המייצרת מוצרים דומים, והעסקה תביא למיזוגן של שתי החברות.
ביוני 2021 הממונה על התחרות לא אישרה את העסקה, ובעקבות כך החברות משכו את בקשת המיזוג והרכישה לא יצאה אל הפועל.
מנפאואר (Manpower) היא חברה בינלאומית העוסקת בקבלנות כח אדם לעבודות משרדיות, וביישום מקצועי בתחומים נוספים, וניהול פרויקטים בשיטת מיקור חוץ.
מנפאואר הוקמה על ידי שני עורכי דין, אלמר וינטר ואהרון שנייפלד במילווקי, שבויסקונסין בשנת 1948. בשנת 1976 מכר מייסד החברה, וינטר את החברה לחברת "פרקר פן".
בשנת 1986 החלה החברה להיסחר בבורסת ניו יורק.
בשנת 2001 רכשה החברה את חברת ג'פרסון ולס המעניקה שירותי העסקה בתחומי חשבונאות, טכנולוגיה ומיסוי.
החברה פועלת בערים נוספות בארצות הברית, וב-80 מדינות ברחבי העולם, ולה למעלה מ-4,500 סניפים, וכ-400,000 לקוחות בשנה.
החברה מעסיקה 33,000 עובדים קבועים וכ -2,000,000 עובדים זמניים בשנה ומדורגת במקום ה-413 בדירוג 500 Fortune.
בתחילת 1967 הגיע מנכ"ל מנפאואר לישראל בכוונה להקים סניף של החברה בישראל.
המנכ"ל התקבל בקרירות על ידי שר העבודה יגאל אלון, שחשש שבכוונת מנפאואר להציע לישראלים עבודה בחוץ לארץ ובכך לעודד ירידה.
סניף של מנפאואר בתל אביב נפתח בתל אביב בשנת 1968. באותה שנה הגישה החברה בקשה להיתר בתחום השמת כח אדם, לשר העבודה.
החברה קבלה משירות התעסוקה מכתב התראה הדורש ממנה לחדול מלעבוד בשיטות המפירות את החוק המחייבות השמה דרך לשכות תעסוקה ממשלתיות בלבד.
בנובמבר 1971, לכבוד שלוש שנים לפעילות הסניף, נמסר שכמחצית העובדים הזמניים מסופקים לצורך מילוי מקום ומחצית אחרת מסופקת לצורך התגברות על עומס זמני.
החברה לא עסקה בהשמת עובדים, דבר שהיה נתון אז למונופול של שירות התעסוקה.
בשנת 1975 החלה החברה לפרסם דו"ח רבעוני על מגמות ביקוש לעובדים בתחומים שונים על סמך מודעות דרושים בעיתונים.
בשנים הראשונות עסקה החברה בעיקר במתן שירותים משרדיים.
בשנת 1976 הודיעה החברה על התרחבות לתחום של שירותי עבודה בתעשייה.
בנובמבר 1979 פתחה החברה סניף בחיפה ובהמשך הקימה גם סניפים בירושלים ובאר שבע.
בשנת ה-80 החברה הפעילה מבחני רמה בהדפסה לעובדיה וקורסי הכשרה מקצועית למי שיתחייב לעבוד בחברה לתקופה נדרשת.
באמצע שנות ה-80 הוקם סניף ברחובות ובשנת 1988 הוקם סניף בהרצליה.
לחברה מספר חברות בנות ובהם חברת מנפאואר (המעסיקה כ-450 עובדים קבועים ולמעלה מ-50,000 עובדים חיצוניים בקרב 8,000 לקוחות).
מנפטה היא כלי חקלאי המשמש לתעשיית הכותנה.
מנפטה (ולעיתים נקראת גם ג'ין) היא גם כינוי למפעל שבו מתבצע תהליך הניפוט.
בתהליך הניפוט מופרדים סיבי הכותנה מהגרעינים ועוברים ניקוי ראשוני.
הסיבים נדחסים לכריכות נפרדות, והגרעינים נשלחים לשימוש תעשייתי, לזריעה מחדש ולמאכל לבקר.
תהליך הניפוט, שבעבר נעשה ביד, הצריך כוח אדם ושעות עבודה רבות.
יצירה של מנפטה מכנית קיצרה את התהליך.
ממציא המנפטה המודרנית הוא איליי ויטני.
ויטני המציא את המנפטה בשנת 1793 לאחר שראה את הצורך בה בעת שהתגורר בחוות שונות שגידלו כותנה והם נכללים ברשימת X-פטנט.
המנפטות הראשונות, שהופעלו באופן ידני על ידי ארכובה, הגיעו ליעילות גדולה מאוד, פי 50 מהניפוט הידני.
דגמים גדולים יותר של מנפטות הגיעו להספק גדול יותר והופעלו על ידי בהמות.
המצאתו זו של ויטני הביאה להרחבה משמעותית בייצור כותנה, והיוותה גורם עקיף למלחמת האזרחים האמריקאית כאשר הגבירה באופן משמעותי את הביקוש לעבדים.
המצאת המנפטה הוזילה את תהליך ייצור הכותנה ובד זה תפס את קדמת הבמה בתעשיית הטקסטיל.
מנפטות מודרניות פועלות על עקרונות דומים למכונה שהמציא ויטני.
המילה "מנפט" מופיעה במשמעות זו של ניקוי סיבי הכותנה בתלמוד בבלי.
מנפרד לם הוא זמר ומוזיקאי גרמני העוסק בהחייאת מוזיקת היידיש.
לם היה ממארגני פסטיבל היידיש האירופאי שהתקיים בציריך, קרקוב, ולברקוזן.
לם כינס את שיריו של המשורר היידי מרדכי גבירטיג והלחין אותם בארבעה תקליטורים.
מנפרד ביטאק הוא פרופסור אמריטוס לאגיפטולוגיה באוניברסיטת וינה.
הקים וניהל את המכון האוסטרי לארכאולוגיה בקהיר בין 1973 ל-2009. כעת הוא יושב ראש המכון הווינאי למדעי הארכאולוגיה באוניברסיטת וינה ויושב ראש הקומיסיון למצרים והלוונט באקדמיה האוסטרית למדעים.
ב-1997 ו-2006 היה פרופסור אורח בקולז' דה פראנס, וב-2004 היה פרופסור אורח במכון צרתה ויטקומב באוניברסיטת הרווארד.
ביטאק נודע כמנהל המשלחות האוסטריות לחפירות בשני אתרים בדלתת הנילוס: תל אל-דבע, שזוהה כאווריס, הבירה בתקופת החיקסוס; ובפר-רעמסס, שהייתה בירת השושלת התשע עשרה של מצרים.
נראה שהאתר גם היה הבסיס הימי של פרו-נפר של תחותמס השלישי ושל אמנחותפ השני.
ארמון של מלכים אלו, מעוטר בפרסקו מינואי הוא אחד מהתגליות החשובות ביותר.
ביטאק ניהל גם חפירות בתבאי המערבית (לוקסור) ושם גילה קבר ענק של אנך-חור, המנהל הראשי של האישה האלוהית של אמון ניקטוריס (השושלת ה-26).
ביטאק למד ארכאולוגיה באוניברסיטת וינה וקיבל את תואר הדוקטור ב-1964. בנוסף קיבל דוקטור לשם כבוד ב-2009. בין 1961 ל-1964 השתתף בחפירות הצלה מטעם אונסק"ו בסליה בנוביה בתור מפקח חפירות וב-1965 כמנהל החפירות.
בין 1966 ל-1972 היה המזכיר המדעי ויותר מאוחר הקונסול המדעי בשגרירות האוסטרית בקהיר.
ב-1973 הוא יסד את המכון הארכאולוגי האוסטרי בקהיר ואותו הוא ניהל עד 2009. בין 1986 ל-2009 כיהן כיושב ראש המכון לאגיפטולוגיה באוניברסיטת וינה.
— SCIEM 2000" באקדמיה האוסטרית למדעים.
ב-2003 מונה ליושב ראש המכון הווינאי לארכאולוגיה באוניברסיטת וינה.
כמו כן הוא חבר במקומות הבאים: מועצת האיחוד הבינלאומי לאגיפטולוגים; הוועדה המדעית של הקונגרס הבינלאומי לארכאולוגיה של המזרח הקדום; חבר אורח של האגף המצרי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות של ניו יורק.
בנוסף הוא השגיח או בחן לפחות 40 תזות לדוקטורט ו-18 תיזות למאסטר באוניברסיטאות של אמסטרדם, ברלין, קיימברידג', קופנהגן, גטינגן, המבורג, חילוואן (מצרים), לונדון ו-וינה.
ב-2006, פורסם ספר יובל של שלושה כרכים לכבודו.
הספר כלל את רשימת הפרסומים שפרסם עד 2006: 21 מונוגרפים, 164 מאמרי מחקר ו-17 מאמרי רוויו.
כמו כן ביטאק ערך 8 כתבי עת מדעיים ובהם הז'ורנל האגיפטולוגי של מצרים והלוונט.
ביטק ניהל קשרים אקדמאיים ושיתופי פעולה גם עם ארכאולוגים ישראליים, ביניהם לדוגמה הפרופסור אליעזר אורן, שחקר את מערב הנגב בתקופת הברונזה התיכונה 2. אזור שהיה לו קשר הדוק למזרח הדלתה בתקופת החיקסוס.
מנעל אוויר (מאנגלית: Airlock) הוא התקן אשר מאפשר מעבר בני אדם וחפצים מכלי מדוחס לסביבה המקיפה אותו, תוך מזעור שינוי הלחץ בכלי ואובדן האוויר ממנו.
המנעל כולל תא קטן בעל שני פתחים הרמטיים, אשר אינם יכולים להיות פתוחים באותה העת.
מנעל האוויר עשוי לשמש גם מתחת למים כדי לאפשר מעבר בין סביבה מדוחסת בתוך כלי שיט אל המים שמחוצה לו, אז יכול מנעל האוויר להכיל או אוויר או מים, וגם לשמש למעבר בין סביבות גזים שונים, ולאו דווקא לחצים שונים, כדי לצמצם או למנוע את ערבוב הגזים.
לפני פתיחת דלת כלשהי, מצב מנעל האוויר – האזור שבין שתי הדלתות – מושווה למצב שמעבר לדלת העומדת להיפתח.
אם מדובר בצוללן היוצא מצוללת, לפני כניסת הצוללן למנעל האוויר, ימולא זה באוויר.
עם כניסת הצוללן למנעל האוויר וסגירת הדלת מאחוריו, ימולא מנעל האוויר במים, ורק אז יוכל הצוללן לצאת אל המים.
כשירצה הצוללן לחזור לצוללת ימולא מנעל האוויר במים, אחר כך ייכנס הצוללן למנעל האוויר, ואחרי שיסגור את הדלת המובילה אל המים, יוכל התא להתרוקן מהמים ולהתמלא באוויר, אז יוכל הצוללן לפתוח את הדלת המובילה לפנים הצוללת.
אם מדובר בטייס חלל היוצא מחלליתו, לפני כניסתו למנעל האוויר, ימולא זה באוויר.
עם כניסת טייס החלל למנעל האוויר וסגירת הדלת מאחוריו, ירוקן המנעל מהאוויר ואז יוכל טייס החלל לפתוח את דלת המנעל המובילה אל מחוץ לחללית.
כשירצה להיכנס חזרה לחלליתו ירוקן מנעל האוויר מאוויר, אז יוכל טייס החלל להיכנס למנעל, וכשיסגור אחריו את הדלת המובילה לחלל, ימולא המנעל באוויר, אז הוא יוכל לפתוח את הדלת המובילה לחללית.
בשני המקרים המצוינים, על האדם היוצא למים או לחלל להיות מצויד בהתאם – חליפת צלילה או חליפת חלל.
אם מדובר באדם העובר ללא חליפת לחץ בין שני תאים הנמצאים בלחצים שונים, כאשר הוא נמצא בתוך מנעל האוויר, המנעל ישנה את הלחץ בתוכו באיטיות, כך שהאדם יוכל להסתגל לאט ללחץ אליו הוא עובר.
תעופה – ישנם מטוסים בהם קיים מנעל אוויר המשמש לצניחה חופשית או ליציאת חרום.
חלליות ותחנות חלל – לשמור על האוויר שבתוך רכב החלל כאשר אדם יוצא לפעילות חוץ רכבית.
צוללות (וכלים תת־מימיים אחרים כדוגמת פעמון צלילה) – לאפשר יציאת צוללנים מהצוללת אל המים וחזרה.
תאי לחץ – לאפשר יציאה וכניסה אליהם תוך שמירה על הלחץ בתוכם.
חדרים נקיים – לאפשר כניסה ויציאה מהם ללא זיהום האוויר בחדר.
מיקרוסקופ אלקטרונים – לאפשר הכנסת והוצאת אובייקטים להגדלה מהמיקרוסקופ, בתוכו שורר ריק.
באזורים מסוכנים, כגון כורים גרעיניים ומעבדות ביוכימיות, כדי למנוע דליפת חלקיקים מסוכנים החוצה, זאת על ידי שמירת האזור בלחץ אוויר נמוך.
במזג אוויר קר או חם, שתי דלתות המסודרות בצורה של מנעל אוויר, כל עוד אינן קרובות מדי אחת לשנייה, יכולות לשמש לשמירת החום או הקור בתוך המבנה.
דלתות מסתובבות מבוססות על אותו עיקרון.
ישנם חנויות תכשיטים ובנקים להם שתי דלתות המשמשות להאטת, ובמקרה הטוב מניעת, בריחת גנבים.
בחוות פרפרים ובכלובי ציפורים נעזרים בשתי דלתות כדי למנוע את בריחת הפרפרים או הציפורים.
מַנפַֿלוּט היא עיר במחוז אסיוט שבמרכז מצרים, השוכנת על גדתו המערבית של נהר הנילוס, כ-310 ק"מ דרום-מערבית לבירה קהיר.
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 125,373 בני אדם, והיא העיר השנייה בגודלה במחוז (אחרי אסיוט).
בעיר תחנת רכבת המשרתת את קווי הרכבת אלכסנדריה-לוקסור, אסיוט-גיזה, אסיוט-אל-מניא, קהיר-סכר אסואן, לוקסור-פורט סעיד.
ב-17 בנובמבר 2012 אירעה בעיר התנגשות בין רכבת לבין אוטובוס שהסיע ילדים, ובה נספו 51 ילדים ונהג האוטובוס, ונפצעו 17 ילדים.
המנפים (Menapii) היו שבט בלגי בצפון גאליה בתקופה הפרה-רומאית ובתקופת האימפריה הרומית.
השבט מוזכר לעיתים קרובות כחולק מקור לשוני משותף עם השבט האירי העתיק פאר מאנאך (Fir Manach, שעל שמו נקרא המחוז הצפון אירי פרמנה).
שני השמות באים ממקור פרוטו-קלטי; השורש מנה (או מנו) פירושו מחשבה או צעידה.
אפשרות אחרת היא השורש מאן שפירושו להתנשא או להתעלות.
הטריטוריה של השבט הגיעה בצפונה לנהר הריין ובמערבה לסכלדה.
בצפון-מזרחה שכנה הדלתא של הריין, הסכלדה והמז.
במונחים גאוגרפים מודרניים הטריטוריה נמצאה על חוף פלנדריה, במחוזות הבלגיים מזרח פלנדריה ומערב פלנדריה.
השטח גם השתרע עד לשטחי צרפת ולדרום הולנד.
בתקופה הרומאית השבט נמצא היה בגאליה בלגיקה.
העיר הראשית (סיביטס) של השבט תחת שלטון האימפריה הרומית הייתה קאסל שבצפון צרפת המודרנית.
עקב הארגון מחדש של גאליה אשר בוצע על ידי דיוקלטיאנוס וקונסטנטינוס הוחלפה קאסל בטורנה.
שתי הערים מוקמו בצפון הרחוק של שטחי השבט, דבר אופייני גם לשבטים השכנים.
הערים הראשיות לאו דווקא מוקמו במרכז הטריטוריה.
על התקופה שקדמה לכיבוש הרומי לא ידוע הרבה עקב חוסר תיעוד היסטורי.
ההערכה היא שהמנפים הגיעו לטריטוריה שלהם במאה ה-6 לפני הספירה מהגדה הימנית של הריין.
במאה ה-4 לפני הספירה חיילים מנפים הצטרפו למלך הקלטי לברייג' לוינגשך (Labraid Loingsech) במסעו לאירלנד במטרה לשחרר את אדמתו, בתקופה זו מספר גדול של מנפים התיישבו שם.
בשנת 57 לפנה"ס פתח יוליוס קיסר מסע לכיבוש אזור גאליה בלגיקה כחלק ממלחמת גאליה.
השבטים הבלגים חברו לגרמאנים והקימו קואליציה כנגד קיסר.
לצבא זה תרמו המנפים 9,000 לוחמים.
בשנה לאחר מכן השבט סייע לונטים נגד קיסר, אך ללא הצלחה.
בשלהי הקיץ של שנה זו, בניגוד למרבית השבטים בגאליה, המנפים ושכניהם המורינים (Morini) המשיכו בסירובם לקבל את השלטון הרומי.
הם נסוגו אל היערות והביצות ופתחו במערכת פגע וברח.