tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"רק אתה" הוא סינגל של הזמרת הישראלית נועה קירל.
השיר יצא לאור ב-18 באפריל 2016, כסינגל שלא מתוך אלבום.
כמה שבועות לאחר שיצא, נכנס השיר אל המקום ה-2 במצעד ה-TV של מדיה פורסט.
השיר נכתב והולחן על ידי אלון דה לוקו, והופק על ידי טל צחייק.
על פי מאקו נאמר כי השיר הוא שיר בסגנון הדאנסהול, והם אף השוו אותו לסגנון אשר אפיין את אלבומה השמיני Anti, של הזמרת הברבדית ריהאנה.
האתר פרוגי סקר את השיר ואמר עליו כי: "השיר טוב, הוא מקפיץ וממכר אותנו אל מילותיו ולחנו וקירל הצעירה מבצעת אותו בצורה מעולה ויוצאת דופן כמו שרק היא יכולה.
קירל כבר הוכיחה עצמה כזמרת טובה מצליחה לעשות זאת שוב גם בסינגל הזה.
השיר הוא טוב ואין שום ספק שיצליח לא פחות מהסינגלים האחרונים של קירל."
הקליפ הנלווה שיצא לשיר מתחיל כאשר ניתן לראות את קירל, כששיערה קלוע בצמות.
לאחר מכן ניתן לראות כי הקליפ צולם בג'ונגל, ולאורכו ניתן לראות רקדנים אשר רוקדים מסביב לקירל, ואותה שרה את השיר.
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עמד על כ-4.2 מיליון צפיות, אם כי נמחק ללא סיבה מפורטת.
"רק אתה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור באוגוסט 2004, כסינגל השלישי מתוך אלבומה ה-12 חגיגה, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג'.
את הקליפ שיצא עבור הסינגל, צילמה שרית חדד ברומניה, בפילם, לראשונה בתולדות התעשייה הישראלית.
בנוסף לכך, נכלל הקליפ של השיר באלבום הדי וי די רק אהבה תביא אהבה – ההופעה בקיסריה, שיצא בשנת 2004.
בספטמבר 2004 דווח שערוץ 24 פסל את הקליפ בטענה שהוא ממוסחר מידי, בשל פרסום לשקם אלקטריק ולפלאפון.
לאחר שהקליפ שונה, הוא יצא לאור ב-1 באוקטובר 2004.
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר בוים על ידי טל פיטל שגם ביים את הקליפ של "חגיגה", ופורסם לראשונה ביוטיוב ב-26 באוגוסט 2010. בקליפ ניתן לראות את שרית חדד, כשהיא לבושה כלוחמת.
בסוף הקליפ, ניתן לראותה כשהיא יורה באקדח.
הקונספט של הקליפ הוא מלחמה, בו משלובים כלי נשק שונים ותלבושות קרביות שונות.
הקליפ צולם ברומניה והשתתפו בו כ-50 אנשי צוות מקומיים, בהם לוחמים אמיתיים מיחידות של הנשיא הרומני.הקליפ צולם בפילים, לראשונה בישראל .
"רק בישראל" הוא פזמון עברי שכתב אהוד מנור, הלחינה נורית הירש וביצעה להקת חיל הים בשנת 1968. לשיר הופק עם צאתו וידאו קליפ.
השיר, בעיבודו של יאיר רוזנבלום, יצא בשנת 1968 כחלק מתוכניתה של להקת חיל הים "וביום השלישי", שהייתה התוכנית הראשונה שהופיעה לאחר מלחמת ששת הימים.
מתוכנית זו, שבה השתתפו בין היתר רבקה זהר, ריקי גל, שלמה ארצי ודבל'ה גליקמן, יצאו גם להיטים אחרים: "מה אברך", "אין כבר דרך חזרה" ו"המלח שלי".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת התשכ"ט (1969) הגיע השיר למקום ה-19.
פתיח תוכנית הטלוויזיה "רק בישראל" היה מבוסס על השיר "רק בישראל", תוך שמילותיו שונו ומנגינתו נשארה.
המשפט הראשון בכל בית כולל אמירה על ישראל, המשפט השני מכיל את הביטוי "רק בישראל", המשפט השלישי הוא אמירה נוספת על המדינה, והמשפט הרביעי הוא שוב הביטוי "רק בישראל".
לאחר המשפטים החמישי והשישי, נחתם הבית בביטוי "רק בישראל".
בשיר מתוארים פרטים המייחדים את מדינת ישראל, או כאלה שנחשבו למייחדים אותה בתקופת כתיבתו של השיר.
השיר יצא לאחר מלחמת ששת הימים, ונכתב כשיר אירוני על האופוריה הגדולה ששררה בעם בעקבות תוצאותיה (ע"ע מלחמת ששת הימים בתרבות הישראלית).
בבית הראשון בשיר מסופר ש"כל העם במילואים".
אף ששירות מילואים אינו ייחודי למדינת ישראל, ישראל של שנים אלה הייתה חברה מגויסת, כפי שמשקף הביטוי בן הזמן "כל העם צבא".
עוד מוזכרים המתנדבים בקיבוצים, אזרחים זרים שהיו מגיעים לישראל להתנדב בקיבוצים, תופעה שהחלה באמצע שנות השישים והתעצמה לאחר מלחמת ששת הימים.
בנוסף מתוארים המפגש בין הכרמל לים בחיפה, מפגש בין הר לים שאינו אופייני דווקא לישראל, ודיסקוטקים שנסגרים מוקדם.
בבית השני מתוארים הקיבוץ והמושב, שהן צורות התיישבות ייחודיות לישראל.
השורה "ירושלים של זהב" היא כשם השיר "ירושלים של זהב", שהתפרסם לאחר מלחמת ששת הימים.
המשפט "ילדים בגן חובה" מתקשר לחוק חינוך חובה שהוחל בישראל בעבר על ילדים מגיל חמש, הלומדים ב"גן חובה", ולסוף המשפט "כל אחד רוצה טובה", כהתנהגות אופיינית לישראלים.
הבית השלישי מתאר תפוזים, שהיו מרכיב חשוב בייצוא החקלאי של מדינת ישראל והיו ידועים באיכותם, הירקון ו"הכנרת מול הגולן", אשר נכבשה על ידי ישראל במהלך ששת ימי המלחמה.
כמו כן מוזכר בבית זה ט"ו בשבט, שהוא ראש השנה לאילנות ויום חגם של האילנות.
הבית הרביעי מתאר תופעות התנהגות שמקובל לאפיין בהן ישראלים, חיוביות ברובן.
הבית החמישי בשיר מזכיר יחידות צבאיות: חטיבת הצנחנים, את טייסי חיל האוויר ואת חיל הים, שעל שורותיו נמנית הלהקה הצבאית ששרה את השיר.
הביטוי "לא ינום ולא יישן" מקורו בספר תהילים, והוא מתכתב עם הפסוק "הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל".
בית זה נכתב על פי דרישתם של דני ליטאי ויאיר רוזנבלום, ששימשו כבמאי התוכנית ומנהלה המוזיקלי, והתנו את הכללת השיר בתוכנית בכך שתהיה בו קריאה לצעירים להתנדב לחיל הים.
מנור הוסיף את הבית למורת רוחו, ובספר שיריו "אין לי ארץ אחרת" הביא את מילות השיר ללא בית זה.
רק אתמול נולדה הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 1950 בבימויו של ג'ורג' קיוקור עם ג'ודי הולידיי, ברודריק קרופורד וויליאם הולדן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה המצליח רק אתמול נולדה (1946) מאת גרסון קנין שהשתתף בכתיבתו.
המחזה מועלה עד היום ברחבי העולם ובישראל.
בשנת 1993 הופק רימייק לסרט בהשתתפות מלאני גריפית, ג'ון גודמן ודון ג'ונסון.
ג'ודי הולידיי זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
ב-2012 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.
הארי ברוק (ברודריק קרופורד) הוא טייקון גרוטאות בריון המגיע לוושינגטון ביחד עם בת זוגו בילי דאן (ג'ודי הולידיי) ועורך דינו ג'ים דברי (הווארד סט.
ג'ון) כדי לפתח את עסקיו שם על ידי שיחוד חבר קונגרס.
בילי היא ארוסתו מזה שבע שנים.
היא חסרת השכלה, נימוס ותרבות ובעלת קול צייצני.
הארי נוהג בה בגסות ולעיתים באלימות.
הדו-שיח ביניהם מתנהל כל הזמן בצעקות אבל היא ממשיכה להיות איתו מאחר שהוא מעניק לה חיי עושר ומפנק אותה בפרוות מינק.
בעצת ג'ים הוא מחתים אותה על המסמכים של כל עסקותיו המפוקפקות מבלי שתדע על מה היא חותמת.
ג'ים מייעץ להארי כי כדי להצליח במגעים עם אנשי הקונגרס החשובים עליו לדאוג שבילי תיראה כאישה תרבותית ומנומסת.
הארי מסכים ושוכר את העיתונאי פול ורול (ויליאם הולדן) כדי שיחנך אותה.
פול מלמד את בילי פרקים בהיסטוריה ובפוליטיקה של ארצות הברית, לוקח אותה לביקור בקפיטול, בגלריה הלאומית לאמנות, ספריית הקונגרס ועוד, מביא לה ספרי קריאה ולימוד חשובים ותוך כדי כך גם מתאהב בה.
בילי מתחילה להבין בעזרת פול את מעשיו הפליליים של הארי ובאותו זמן היא מתאהבת בפול המתייחס אליה בכבוד.
היא מסרבת לחתום על מסמכיו של הארי ועושה זאת רק לאחר שהוא כופה זאת עליה באלימות.
בעצת ג'ים הוא מציע לה נישואים כי לפי החוק אישה אינה יכולה להעיד נגד בעלה.
בילי בורחת וחוזרת בלוויית פול.
היא מודיעה להארי כי כל רכושו נמצא בידה היות שהיא חתומה עליו וכי תחזיר לו כל שנה חלק מהרכוש בתנאי שיתנהג יפה.
הם עוזבים את הארי וג'ים ההמומים.
הסרט מסתיים כשהם נוסעים ושוטר עוצר אותם.
השוטר מבקש רישיון נהיגה, פול מגיש לו תעודת נישואים והשוטר מוותר.
"רק לא ביבי" (לעיתים בראשי תיבות: רל"ב; או כתופעה רל"ביזם) הוא ביטוי פוליטי, לרוב ביקורתי, המתייחס למחנה הפוליטי במדינת ישראל שקורא להחליף את בנימין נתניהו ("ביבי") בתפקיד ראש ממשלת ישראל.
המונח "רק לא ביבי" נמצא בשימוש בשיח בישראל עוד מתחילת המאה ה-21.
בתקופת הבחירות בשנת 1999, עמותה בשם "סטודנטים רוצים שינוי" קיימה קמפיין שכלל בעיקר שלטי פלריג, פליירים וסטיקרים שבהם הובלטה הסיסמה: .
בדו"ח מבקר המדינה נקבע כי התעמולה נועדה לקדם את מפלגת ישראל אחת של אהוד ברק.
ב-2007, נעשה שימוש ראשון במונח באמצעי התקשורת במיינסטרים, אז הפובליציסט יואל מרקוס פרסם בעיתון "הארץ" מאמר בכותרת זו.
לכתביו הגיב יצחק גאגולה, לשעבר חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס, במאמר "למה כן ביבי".
כתבות בנושא פורסמו בכלי תקשורת שונים לאורך העשור השני של המאה ה-21.
התקבעות המונח בשיח הציבורי הייתה בעיקרה במהלך המשבר הפוליטי שהחל ב-2019, אז מחנה הימין מול מחנה המרכז והשמאל נחלקו סביב המשך כהונתו של נתניהו כראש הממשלה.
בעוד תומכי מפלגת "הליכוד" וגוש הימין הביעו תמיכה בנתניהו, המרכז והשמאל התנגדו לו באופן אישי.
עם הזמן התרחבה ההתנגדות לחלקים מגוש הימין.
עיקר ההתנגדות לנתניהו לא נגעה בפועלו כראש ממשלה, אלא בחקירותיו הפליליות (תיקי "1000", "2000" ו-"4000") שהבשילו לכדי הגשת כתב אישום.
למרות שעיקר ההתנגדות הייתה עקב חקירותיו הפליליות של נתניהו, ביקורת רבה הופנתה כלפיו גם בגלל מדיניותו ופועלו כראש ממשלה.
מהות טיעון המתנגדים היא שאדם המואשם בשחיתות בשוחד ובמרמה והפרת אמונים אינו יכול לכהן כראש ממשלה.
טענה זו נסמכה, בין היתר, על דברים שאמר נתניהו בעצמו ב-2008 על ראש הממשלה דאז אהוד אולמרט.
לפיהם, "ראש ממשלה השקוע עד צוואר בחקירות" עלול להכריע "על בסיס האינטרס האישי של ההישרדות שלו, ולא לפי האינטרס הלאומי".
לאור הלכת דרעי-פנחסי, נתניהו אולץ להתפטר מכל תפקידיו הנלווים כשר, אם כי החוק התיר לו להמשיך ולכהן כראש ממשלה כל עוד לא הורשע.
לאור זאת, הוצע לשנות את החוק כך שיאלץ אותו להתפטר.
פוליטיקאים שונים, משמאל ומימין, התייחסו למונח "רק לא ביבי" כביקורת על אג'נדה פוליטית, או תוך כדי הכחשה שמדובר על אג'נדה פוליטית.
עם אלו נמנים, בין היתר, איילת שקד, בני גנץ, תמר זנדברג ונתניהו עצמו.
תשדיר בחירות בנושא זה התפרסם מטעם "הליכוד" במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש.
השימוש במונח רווח מצד אנשי תקשורת ופוליטיקאים מהימין כלפי אנשי תקשורת הנתפסים בעיניהם כ"שמאלנים".
לרוב, הביקורת היא על כך שבמקום להתייחס לסוגיות מהותיות ההתקפות הן פרסונליות נגד נתניהו.
זאת, כביכול, בניגוד לכללי האתיקה העיתונאית, היות שמתנגדיו זוכים לשבחים.
הביקורת מתייחסת לכך שגישה זו אינה רציונלית לדעתם, והיא מכונית "אובססיה", "פסיכוזה" ו"כת".
ביקורת על גישת "רק לא ביבי" כוונה גם כלפי מפלגות המרכז והשמאל בישראל, מפני שאלו, לדעת המבקרים, לא הציעו חלופה משמעותית וניהלו קמפיין פרסונלי.
טענה אחרת הייתה שמפלגות אלו מוכנות להתפשר על סוגיות פוליטיות על מנת להחליפו.
ביקורת גם נמתחה על רשימת "כחול לבן", ונטען שהאידאולוגיה המאחדת את חבריה היא "רק לא ביבי", דבר שהוכחש על ידי ראש הרשימה, בני גנץ.
לעומת זאת, איש התקשורת בן כספית, ממבקריו הידועים של נתניהו, קרא ל"רק לא ביבי" אג'נדה הגיונית ומנומקת.
לטענת פרופסור דרור פייטלסון המונח משקף סלידה מגישה לא עניינית שהופכת את הכל לפוליטי.
לגישתו, כשהכל פוליטי, לא נשאר מקום לנתונים ושיקולים ענייניים של בחירת חלופות.
כשהכל פוליטי לא מתחשבים בהשלכות של התנהלות הממשלה על המדינה והאזרחים החלשים בה, ובטח לא בהשלכות לטווח ארוך.
התוצאה היא בהכרח החלטות לא מיטביות.
באוקטובר 2021 כתב רומן ברונפמן שהמודל הפוליטי "רק לא ביבי" מייצג חלוקה פוליטית למחנות על פי אמות מוסר ולא על פי אידאולוגיה, שלא הייתה קיימת לפני כן, ואפיין גישה זו כתופעה עולמית ברמה המדינית והפוליטית.
לדבריו, חלוקה פוליטית דומה התרחשה באותה תקופה בחילופי ממשל בצ'כיה, ותהליכים דומים קורים בהונגריה ובפולין.
השיר רק ביום הולדת (ידוע גם כ"יום הולדת חגיגה נחמדת") הוא שיר ילדים שנכתב על ידי המשורר היידי והעברי בנציון רסקין.
השיר הוא שיר יום הולדת פופולרי בישראל, במיוחד בגיל הרך.
לשיר קיימות מספר גרסאות עם בתים להמשך השיר.
לחן השיר נכתב על ידי המשורר והמלחין מרק ורשבסקי שחיבר שירים עממיים שהיו נפוצים במזרח אירופה.
הלחן במקור הוא לשיר היידי מאת ורשבסקי - "די מיזינקע אױסגעגעבן" (תרגום בעברית:"בת הזקונים הלכה לה") או בגרסה העברית (גם היא נכתבה בידי ורשבסקי) "בת זקונים הִשֵּׂאתִי".
השיר הפך להיות שיר עממי בחתונות של בת (אן בן) זקונים במשפחה, ולעיתים ההורים רקדו אותו כאשר הם אוחזים במטאטא.
כאמור הניגון שימש מאוחר יותר כלחן לשירו של רסקין ולשירים נוספים אחרים.
רק בנות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי, יחד עם הזמר הישראלי סטפן לגר.
השיר יצא לאור ב-24 ביוני 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים ליאם הפקות ויוניסל.
במהלך יוני 2020, הוכרז כי לוי ולגר הקליטו שיר חדש ביחד, לאחר מכן, ב-18 ביוני, שבוע לפני צאת השיר, השיקו את השיר במסיבת בריכה.
השיר הוא שיר פופ שנכתב והולחן על ידי לגר, בשיתוף רון ביטון ודולי ופן, והופק על ידי דולי ופן.
השיר הוא שיתוף הפעולה השני של השניים, לאחר הלהיט "מאמו", שנכתב גם בשיתוף דולי ופן.
בשיר מופיע בית בשפה הצרפתית המבוצע על ידי לגר, בדומה לשירם הקודם.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתי לוי ב-24 ביוני 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו.
בקליפ נראים לוי ולגר במסיבת בריכה יחד עם בנות, כמתואר בשיר, בהן אשת העסקים פנינה רוזנבלום והדוגמנית נטלי דדון.
אל הקליפ הצטרפו גם יוצריו של השיר דולי ופן ורון ביטון.
נכון למאי 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-14 מיליון צפיות.
יוסי חרסונסקי ביקר את השיר באופן שלילי, תוך שהעניק לו ציון של שני כוכבי זהב וחצי, ואמר, "בואו נצחק לקורונה בפנים.
זה כולל שף ואנטריקוט ובקבוקים בכמויות.
רק איתי וסטפן נכנסים להתהולל", והוסיף כי "יגידו – הקיץ הגיע.
תצטרף, אבל אני בן, והם הזמינו רק בנות.
אני נשאר בחוץ, אוכלוסיית סיכון.
הזמרת-יוצרת נרקיס כתבה בעמוד הפייסבוק שלה: "תפסיקו להחפיץ אותנו...
'הזמנתי שף ואנטריקוט' / 'בקבוקים בכמויות' / 'לא יהיו פה חברים' / 'אחי הזמנתי רק בנות'...
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורישראל24 ביוני 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתליאם הפקות • יוניסל
רק לעלות הוא אלבום הבכורה של הרכב ההיפ הופ הישראלי קפה שחור חזק.
האלבום יצא לאור ב-9 בספטמבר 2015, על ידי חברת התקליטים מאד מאן.
הסינגל הראשון מתוך האלבום ושיר הנושא שלו, "רק לעלות", יצא לאור באפריל 2013, כחלק מהקמת ההרכב מחדש, לאחר ארבע שנים של חוסר פעילות.
על אף שיצא בשנת 2013, הגיע מזה שלוש שנים למקום ה-25 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ווואלה!
בהמשך, הוציאו ארבעה סינגלים נוספים מתוך האלבום, כשהבולט ביותר הוא השיר "יהיה בסדר", בהשתתפות הראפר נצ'י נצ', שהפך ללהיט, בעקבות הפגנות יוצאי אתיופיה בקיץ 2011, תוך שנכנס לצמרת המצעדים השבועיים של גלגלצ ורשת ג', למקום השני במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, ול-23 במצעד של רשת ג'.
רק לא בשבת הוא סרט ישראלי משנת 1965, שהופק בשיתוף פעולה עם צרפת ואיטליה.
התסריט והפקה בוצעו על ידי אלכס יופה על פי תסריט מאת שבתי טבת.
ישראל זילברשץ הקשיש מוריש בצוואתו את כל הונו מיליון דולר לכל אחד מבניו, בתנאים הבאים – על הבן להיות נשוי, לעלות לארץ ישראל תוך 30 יום מפטירתו של האב, ובשום אופן לא לחלל שבת.
אם לא יהיה יורש שעומד בתנאים, הכסף יועבר לעיריית ירושלים.
כך מתחיל המירוץ של הבנים הפזורים ברחבי העולם לרבות ארצות הברית אחר ההון המובטח.
רוברט הירש – קרלו ועוד 11 תפקידים נוספים.
רק אלוהים יודע, מר אליסון הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1957 בבימויו של ג'ון יוסטון, עם רוברט מיצ'ם ודברה קר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת צ'ארלס שו משנת 1952 המתאר לוחם מארינס ונזירה שנקלעים לאי בדרום האוקיינוס השקט הכבוש על ידי היפנים.
הסרט צולם בשיטת הסינמסקופ בטרינידד וטובגו.
שנת 1944, אי שם בדרום האוקיינוס השקט, סירה גומי מתנודדת על הגלים ובתוכה לוחם מרינס קורפורל אליסון (רוברט מיצ'ם) שננטש בקרב.
הוא מגיע לאי ולאחר שיטוט קצר הוא מגלה מחנה צריפים קטן ובו כנסייה ונזירה אחת שמציגה עצמה בשם האחות אנג'לה (דברה קר).
גם היא ננטשה באי לאחר שתושביו המעטים נמלטו מפחד היפנים והיא נשארה לטפל בכומר הקשיש שמת כעבור זמן קצר.
הם מתחילים לשתף פעולה כדי לשרוד למרות ההבדלים הגדולים בין שניהם.
היא קוראת לו "מר אליסון" והוא קורא לה "גבירתי" (ma'am).
הם מתחילים לבנות רפסודה כדי לשוט לפיג'י אך יפנים משתלטים על האי והכנסייה וכל הצריפים עולים באש.
אליסון מוצא מערה בה הם מתחבאים.
הוא מצליח להתגנב למחנה היפנים ולגנוב אוכל.
עם הזמן הוא מתאהב בה ומפני שעדיין לא אשרה את נדריה לנזירות הוא מבקש להתחתן אתה אך היא מסרבת כי היא קשורה לישו ואלוהים.
היפנים עוזבים את האי ואליסון מוצא שם שוב מזון ובקבוקי סאקה.
הוא משתכר ואומר לאנג'לה כי הם כמו אדם וחווה בגן עדן.
זה מכעיס אותה והוא בורחת ממנו בגשם שוטף ומצטננת.
בינתיים חוזרים היפנים ואליסון מתגנב למחנה שלהם כדי לגנוב שמיכות, מתגלה על ידי חייל והורג אותו.
אנג'לה קודחת מחום ואליסון מטפל בה.
היפנים מחפשים אחריהם בכל האי ובשלב מסוים מוכנה אנג'לה להתמסר להם אך אליסון מונע ממנה.
לבסוף מתחילה הפגזה של האמריקאים על האי לפני נחיתה.
אליסון מתגנב לתותחי החוף היפנים, מחבל בהם ונפצע.
האמריקאים כובשים את האי ואליסון הפצוע מפונה משם כשאנג'לה לידו.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותרוברט מיצ'םקורפורל אליסוןלוחם בחיל הנחתיםדברה קרהאחות אנג'להנזירה
דבורה קר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר - ג'ון יוסטון וג'ון לי מהין
רוברט מיצם היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי
מועמדות לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר מכל מקור
"רק אל תגיד" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית מאיה בוסקילה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, ימים של אהבה.
השיר יצא לאור בדצמבר 2005, בהוצאה עצמאית, כסינגל השלישי מתוך האלבום וכסינגל השמיני של בוסקילה.
קודם לכן, הוציאה את השיר "רק אותך רוצה" כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי מייקל הרפז, הולחן על ידי אייל שחר והופק על ידי יעקב למאי.
"רק אל תגיד" ו"ימים של אהבה" היו לשירי הנושא של הסרט "ימים של אהבה"; סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים ב-2005. הסרט בוים והופק על ידי מנחם גולן ובו כיכבו מאיה בוסקילה, ניר לוי ומורן אטיאס.
בוסקילה ביצעה את "רק אל תגיד" במסגרת שידורי "ישראל מחוברת" – מיזם של משרד התרבות ופרויקט תרבות לפריפריה.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ניר לוי, אחד משחקני הסרט "ימים של אהבה".
בהמשך, ניתן לראות את בוסקילה מבצעת את השיר בהופעה חיה כביכול, כשהקהל מריע לה.
בקליפ נכללות סצנות מתוך הסרט.
האודיו של "רק אל תגיד" שהועלה ליוטיוב ביוני 2010 זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-1.1 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולםדצמבר 2005הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתעצמאי
רק הלב הבודד הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1944 בבימויו של קליפורד אודטס, עם קרי גרנט ואתל ברימור בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת ריצ'רד ליוולין (1943).
אתל ברימור זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
קרי גרנט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
שם הספר והסרט מקורו ביצירה בשם זה מאת פיוטר צ'ייקובסקי (אופוס 6, מס' 6).
הנעימה מושמעת מדי פעם ברקע העלילה.
ארני מוט (קרי גרנט) הוא רווק שמתגורר עם אמו האלמנה (אתל ברימור) בעל חנות לחפצים יד שנייה.
רוב הזמן הוא משוטט ברחובות עם כלבו לצערה של אמו.
הוא מכיר את אגי (ג'יין וייט), בחורה עדינה המנגנת בצ'לו ואוהבת אותו אך הוא נמשך יותר לאדה (ג'ון דופרז), גרושתו של הגנגסטר ג'ים מורדינוי (ג'ורג' קולוריס).
ארני מתחבר לסוחר הנרי טוויט (בארי פיצג'רלד) שמייעץ לו בשאלות שונות.
האמא מגלה לידידה המשכונאי אייק ובר (קונסטנטין שיין) כי היא חולה בסרטן וזה מודיע לארני.
ארני משנה מיד את ייחסו לאמו, משפץ את החנות ועוזר לה בבית.
בגלל המצב הכלכלי הקשה סוחרת האמא ברכוש גנוב וארני מתחבר לג'ים בפשעים כמו גניבת רכב וסחיטה.
לבסוף הוא נתפס ומשוחרר בערבות.
אדה מחליטה לחזור לג'ים והאמא נתפסת על החזקת רכוש גנוב ומאושפזת בבית חולים בבית הסוהר.
ארני מגיע אליה ונפרד מהאם הגוססת בבכי.
הוא משוטט בעיר, שומע את אגי מנגנת את "רק הלב הבודד" ונכנס אליה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותקרי גרנטארני מוטאתל ברימוראמא מוטבארי פיצג'רלדהנרי טוויטג'ון דופרזאדהג'יין ווייטאגיג'ורג' קולוריסג'ים מורדינויעברייןקונסטנטין שייןאייק וברמשכונאי
רק כשאני צוחקת הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1981 בבימויו של גלן ג'ורדן, עם מרשה מייסון, כריסטי מקניקול, ג'יימס קוקו וג'ואן האקט בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "גברת הזנגביל" משנת 1970. העלילה היא על שחקנית מכורה לאלכוהול, על יחסיה הבעייתיים עם בתה בת ה-16 אותה הזניחה שנים רבות ועל שני ידידיה שעוזרים לה בעת צרה - אשת חברה שפוחדת להזדקן ושחקן הומו מובטל.
מרשה מייסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ג'יימס קוקו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
ג'ואן האקט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
כריסטי מקניקוול הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
שם הסרט הוא מהתשובה שנותנת פולי לג'ורג'יה לשאלה "האם את מודאגת" היא עונה "רק שאני צוחקת".
ג'ורג'יה היינס (מרשה מייסון) היא שחקנית תיאטרון ותיקה שמשתחררת ממוסד לגמילה מאלכוהול לאחר שלושה חודשי אשפוז.
בבית מחכים לה שני חברים אמיתיים - ג'ימי פרינו (ג'יימס קוקו), שחקן הומו מובטל המתפרנס מעבודות מזדמנות, וטובי לנדאו (ג'ואן האקט), אשת חברה עשירה ומטופחת שדואגת לחיצוניותה מחשש שבעלה ינטוש אותה.
ג'ורג'יה היא גרושה, בתה פולי (כריסטי מקניקול) היא בת 16 וגרה עם אביה ואמה החורגת.
פולי מבקשת לגור עם אמה במשך שנה עד שתלך לקולג'.
ג'ורג'יה חוששת מכך אך לבסוף מסכימה.
הן מסתובבות במנהטן קונות בגדים וסועדות במסעדה.
צעיר בשם דון (קווין בייקון) יושב לידן וחושב שהן שתי אחיות.
דייוויד דיוק (דייוויד לאו) היה הידיד האחרון של ג'ורג'יה והוא מציע לה תפקיד ראשי במחזה שכתב.
לאחר היסוסים מקבלת ג'ורג'יה את ההצעה ומתחילה בחזרות.
המצב מידרדר - בעלה של טובי נטש אותה, ג'ימי שקיבל תפקיד בתיאטרון פוטר לטובת שחקן צעיר יותר וג'ורג'יה חוזרת לשתות אלכוהול.
ג'ורג'יה נכנסת לבר ומתחילה לשתות נטפל עליה גבר שעוקב אחריה בחוץ ומתקיף אותה והיא מצליחה לברוח ממנו כשפניה זבות דם.
פולי מטפלת בה אך ג'ורג'יה אומרת לה כי אינה יכולה לטפל בה וכי מוטב שתחזור לאביה.
הן נפרדות בחיבוק ונשיקה ופולי מבקשת ממנה שתצטרף אליה ולאבא במסעדה.
ג'ורג'יה מהססת אבל לבסוף מגיעה למסעדה חבושה במשקפיים גדולים כדי להסתיר את הפציעה והיא מתקבלת בשמחה על ידי פולי והאבא.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותכריסטי מקניקולפולי היינסמרשה מייסוןג'ורג'יה היינסשחקניתג'יימס קוקוג'ימי פרינושחקןג'ואן האקטטובי לנדאודייוויד דיוקדייוויד לאומחזאיקווין בייקוןדון
"רק איתך" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית אביבה אבידן.
את האלבום הוציאה במחצית שנת 1996 לאור חברת התקליטים האחים ראובני.
אבידן ביצעה באלבום דואט עם יואב יצחק בשם "כשהשיר ייגמר" (מילים: אהוד מנור, לחן: רמי ברזל) שהפך ללהיט במועדוני הזמר המזרחי.
נחום עושרי עיבד את מרבית רצועות האלבום.
רק כלבים הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", אשר בוים על ידי ברט ג'ילט.
זה סימן את הופעת הסולו הראשונה של פלוטו.
הסרט נפתח בקבוצת כלבים במכלאת כלבים, מייללים את "שיר האסיר" של ורנון דלהרט.
חברו לכלוב של פלוטו במכלאה פורץ החוצה ומשחרר גם את כל שאר הכלבים.
בפארק, הכלב שעזר לפלוטו קודם לכן ממשיך לעקוב אחריו מקרוב מדי לטעמו של פלוטו, עד שהוא חופר עצם ענקית ונותן אותה לפלוטו (שלא רוצה במיוחד לחלוק).
אבל עד מהרה כל שאר הכלבים שנמלטו רודפים אחרי העצם.
הסרט הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
"רק הירח" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
הוא נכתב על ידי שמרית אור והולחן על ידי דני עמיהוד.
השיר בביצוע אילנית זכה בפסטיבל הזמר והפזמון 1971, שהתקיים בבנייני האומה בירושלים במוצאי יום העצמאות ה-23. את השיר הוציאה לאור בשנת 1971 חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן, והוא נכלל גם בתקליט הפסטיבל אותו הוציאה הד ארצי.
"רק הירח" מתחיל בפזמון שלו, המאדיר את כוחו של הירח מול העולם.
שאר הבתים מתארים את שעות הלילה: אין ברחובות אדם, כל הפנסים לבדם, קול האורלוגין גם הוא נדם, על הרקפת הטל נרדם ועוד.
ב-3 במאי 1971 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום ה-15. ב-24 במאי עלה למקום החמישי, ורשם את שיאו בשבועות הצעידה שלו במצעד.
ב-28 ביוני, לאחר שמונה שבועות רצופים, יצא מהדירוג השבועי.
"רק בינתיים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
את השיר הוציאה במרץ 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן ה-18 של הזמרת, סרט בשחור לבן.
"רק בינתיים" נכתב על ידי יורם טהרלב, והולחן על ידי נורית הירש, עובד והופק מוזיקלית על ידי קובי אשרת.
זו הייתה הפעם הראשונה בה יורם טהרלב כתב שיר לאילנית.
השיר זכה להצלחה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', כשבשיאו דורג במקום החמישי.
במצעד סוף השנה של התחנה דורג במקום ה-44. כמו כן, במצעד של גלי צה"ל הגיע למקום ה-12.
"רק בשביל לקבל חיבוק" הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה הישראלית איפה הילד?
ביחד עם הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן מתוך האלבום של הלהקה, איפה הילד?
הוא יצא לאור בדצמבר 1996, על ידי חברות התקליטים הד ארצי ועננה, כסינגל מתוך האלבום.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי חמי רודנר.
"רק בשביל לקבל חיבוק" הופץ לאחר משבר שפקד את הלהקה.
היא הקליטה את האלבום איפה הילד?
עם גיטריסט חדש, שיף (שפריר) ערד, ועם שריג שחזר מלונדון.
רוב השירים בכל זאת היו של רודנר, בהם "רק בשביל לקבל חיבוק", "עכשיו אני לא מוותר", "הולך רגל", "לאן לאן", ו"גלגל את החלום".
במרוצת השנים ביצעה הלהקה ביחד עם וקסמן את "רק בשביל לקבל חיבוק" במספר הופעות.
בשנת 2015, לרגל 20 שנים ליציאת אלבום הבכורה של וקסמן, אדום (1995), בוצע השיר מחדש.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםדצמבר 1996תקליטורהד ארצי • עננה
"רק אני יודע" הוא שיר של הזמר הישראלי סטפן לגר, שיצא לאור כסינגל ב-18 ביוני 2023, באמצעות חברות התקליטים גאגא מיוזיק, הליקון ארומה מיוזיק ודי-מיוזיק.
השיר נכתב על ידי לגר ביחד עם רון ביטון, סטטיק וצמד המוזיקאים Triangle, שגם הפיקו את השיר.
הוא כולל דגימה מתוך "אם תלך" של הפרויקט של עידן רייכל בביצועה של דין דין אביב, שנכתב על ידי עידן רייכל, אשר זכה לקרדיט ככותב בשיר.
"רק אני יודע" הוא שיר בסגנון דריל בשפה העברית, אשר משלב בתוכו מספר ביטויים בצרפתית.
הפזמון החוזר של השיר מבוסס על הלחן של "אם תלך" של הפרויקט של עידן רייכל, שאף נדגם בשיר.
את השיר כתב לגר על בגידה שחווה.
הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-18 ביוני 2023, יחד עם הסינגל עצמו, בבימויו של דין פרליס.
הסיסמה "רק לגרמנים" הייתה סיסמה אתנוצנטרית גרמנית המציינת כי מפעלים מסוימים, מתקני תחבורה ומתקנים אחרים כגון ספסלי פארק, ברים ומסעדות שמורים אך ורק לגרמנים.
סיסמה זו הייתה בשימוש בגרמניה הנאצית לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, וכן במדינות רבות שנכבשו על ידי גרמניה, כולל פולין משנת 1939 ואילך.
שלטים הנושאים את הסיסמה הוצבו בכניסות לפארקים, בתי קפה, בתי קולנוע, תיאטראות ומתקנים נוספים.
הם נועדו להראות לאוכלוסייה המקומית את ה"עליונות" הגזעית לכאורה של הגרמנים וליצור אפליה בינם לבין המקומיים.
בפולין הכבושה על ידי הגרמנים, ההפרדה הגזעית כמעט הושלמה ב-1940. בחשמליות וברכבות, הקרון הראשון היה שמור בדרך כלל לאנשי מנהל וצבא גרמנים, חברי המפלגה הנאצית ואזרחים גרמנים.
לאומים אחרים היו אמורים להשתמש בקרוניות הנותרות.
מהיהודים נשללה כל אפשרות לשימוש כזה.
ההפרדה התקיימה במדינות כבושות אחרות כמו חלקים מברית המועצות.
זו הייתה דרך נוספת להטיל אימה על מקומיים, בנוסף להטלת אילוצים משפטיים, עוצר ושערי חליפין לא הוגנים.
יהודים הופלו לרעה בכל המדינות הכבושות כמו גם בגרמניה עצמה, וחלק מהעיירות התפארו במעמדן כ"ריקות מיהודים", יודנפריי.
על היהודים הוטלו המגבלות החמורות מכל.
נאסר עליהם להיות בעלי מכוניות, אופניים ומכשירי רדיו והם יכלו לעשות קניות רק בזמנים מוגבלים.
נאסר עליהם להשתמש בספסלים בפארק ולאחר מכן בפארקים ציבוריים בכלל.
הניסוחים כללו את הצורה "Juden verboten", "אסור ליהודים".
הגבלות אלה הוחלו בהדרגה בגרמניה משנת 1933 ואילך, והואצו בעקבות פלישה לכל מדינה.
כך סבלו יהודי אוסטריה לאחר האנשלוס ב-1938, וכך גם יהודי פולין מ-1939 ואילך לאחר הכיבוש.
הגישה הגרמנית התבססה על הפילוסופיה הגזעית של היות הגרמנים "גזע האדונים", שכל ה"גזעים" האחרים נחותים ממנו, ועל כן יש לשעבד ולנצל אותם.
שילוט דומה היה בשימוש בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ובארצות הברית בתקופת חוקי ג'ים קרואו, שם הנסיעות באוטובוסים היו בהפרדה גזעית.
שילוט מפלה שימש באופן לא רשמי בבריטניה, בעיקר בשלטים באירוח על בסיס לינה וארוחת בוקר, ללא אירים ושחורים.
שלטים כאלה אינם חוקיים כיום.
בעגה של הפרטיזנים הפולנים, משקה אלהוכולי שהיה תוצר רעיל או בלתי ניתן לשתייה של מזקקה לא חוקית (Moonshine) נקרא בצחוק "רק לגרמנים".
הפרטיזנים אהבו לצייר את המילים "רק לגרמנים" על גדרות בתי קברות או עמודי פנסים ברחוב (תוך רמיזה לתלייה).
רק לא אתה הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית בבימויו של ויל גלוק, ותסריט שכתב יחד עם אילנה וולפרט, המבוסס על המחזה "מהומה רבה על לא דבר" מאת ויליאם שייקספיר.
בסרט מככבים סידני סוויני, גלן פאוול, אלכסנדרה שיפ, גאטא , הדלי רובינסון, מישל הרד, דרמוט מלרוני, ג'ו דייוידסון, דארן בארנט ורייצ'ל גריפית'ס.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 בדצמבר 2023, ובישראל ב-11 בינואר 2024, תחת הפצת "סרטי סוני".
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, ומבחינת הקהל הרחב זכה לביקורות חיוביות.
הסרט הכניס 214.9 מיליון דולר בתקציב של 25 מיליון דולר.
הסרט נפתח בבית קפה, כאשר הסטודנטית למשפטים, בי, מתפנה בשירותים לאחר שפגשה את בן, עובד גולדמן זקס.
בין השניים מתפתח קשר, הם מתיידדים במהלך היום, ולאחר מכן נרדמים בביתו של בן.
בבוקר, בי עוזבת בעודו ישן, ושוקלת לחזור לדירה, ושומעת אותו לועג לה בזמן שמדבר עם חברו, פיט.
לאחר חצי שנה שלא התראו, השניים נפגשים כאשר אחותה של בי, האלי, התחילה לקשר קשר רומנטי עם אחותו של פיט, קלאודיה.
מאוחר יותר, האלי וקלאודיה מתארסות ומתכננות חתונה בסידני.
לאחר שבי נפרדה מג'ונתן ונשרה מהלימודים באוניברסיטת בוסטון, נחרדת לגלות שבן מוזמן לחתונה שבאוסטרליה.
לאחר הגעתם, השניים לועגים אחד לשנייה, דבר המתסכל את שאר האורחים.
לאחר מכן, מתגלה שגם בן זוגה לשעבר של בי, ג'ונתן, ושל בן, מרגרט, הוזמנו.
בזמן שהוריה של בי מנסים לגרום לה להתפייס עם ג'ונתן, האורחים רוקמים תוכנית לפייס ולהפגיש את בי ובן כדי שהחתונה תתקיים בהתאם.
בי מבחינה בתוכנית, ועושה עסקה עם בן להתחזות כבני זוג.
בבית האופרה של סידני, במסיבה ביאכטה בי ובן משחזרים יחד את הסצנה מהסרט "טיטניק", ונופלים למים בנמל סידני.
לאחר שחילצו את השניים, בי ובן מקיימים יחסי מין, אך בי מציינת בשוגג שהיחסים שלה עם בן לאחרונה היו טעות, דבר המאכזב את בן.
בבוקר החתונה, בן מגלה בשוגג להוריה של בי שהיא פרשה מהאוניברסיטה.
לאחר ששמע את האלי וקלאודיה מתווכחות, בן משכנע את בי להתחזות שוב כבני זוג בשביל שהחתונה תתקיים בהתאם.
לאחר החתונה, בי רואה את מרגרט חולקת בנשיקה עם בן, ועוזבת בצער לכיוון בית האופרה.
בן אומר למרגרט שאין לו רגשות כלפיה, והאורחים האחרים משכנעים אותו להיות כבן זוג אמיתי עם בי, ובכך קופץ לנמל סידני, ומסוק החילוץ מטיס אותו לבית האופרה.
בן מתנצל בפני בי, ומציין בפניה כי חשש שמערכת היחסים של השניים עלולה להפוך לחרטה.
השניים מתפייסים וחוזרים להיות כבני זוג.
בינואר 2023, הוכרז שסידני סוויני וגלן פאוול לוהקו לצוות השחקנים, ודווח כי ויל גלוק יביים את הסרט.
אלכסנדרה שיפ, מישל הורד, בריאן בראון, דארן בארנט והדלי רובינסון הצטרפו לצוות השחקנים בפברואר, ודרמוט מלרוני, רייצ'ל גריפית'ס וגאטא הצטרפו בחודש מרץ.
צילומי הסרט התרחשו בניו סאות' ויילס בפברואר 2023. ובהמשך הצילומים עברו לסידני, אוסטרליה במרץ 2023. במאי, ניתן לסרט שם - "רק לא אתה".
במהלך צילומי הסרט, הייתה סצנה שבה היה מעורב מסוק חילוץ וכמעט השתבשה עקב בעיות מכניות, דבר הדרש נחיתת חירום.
בראיון בתוכנית לילה בכיכובו של ג'ימי פאלון, חשפה סוויני תקרית נוספת שהתרחשה במהלך צילומי הסרט; במהלך צילומי הסרט היה סצנה בה היה נדרש עכביש, ולאחר מכן, עקץ אותה עכביש מסוג מברישן.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 בדצמבר 2023, ובישראל עלה ב-11 בינואר 2024.
הסרט עלה לשידור צפייה ישירה בפלטפורמות דיגיטליות ב-20 בפברואר 2024, ולשידור בפורמט בלו-ריי ב-12 במרץ.
ב-25 בינואר 2024, הסרט גרף 66.4 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-36 מיליון דולר ברחבי העולם; 102.4 מיליון דולר בסך הכל.
בארצות הברית ובקנדה, הסרט עלה לאקרנים לצד הסרטים "אקוומן 2: הממלכה האבודה", "סיפור הברווזים" ו"המתאבקים", והיה צפוי להכניס כ-7 מיליון דולר מ-3,000 בתי קולנוע בסוף השבוע הראשון לעלייתו לאקרנים.
הסרט הרוויח 3.5 מיליון דולר ביומו הראשון לעלייתו לאקרנים, וכולל 1.2 מיליון דולר מהקרנת הטרום בכורה.
לאחר מכן, הכניס 6.3 מיליון דולר, וסיים מקום רביעי בקופות.
בסוף השבוע השני, הסרט הכניס 8.8 מיליון דולר.
בסוף השבוע השלישי, הסרט הכניס 9.5 מיליון דולר, עלייה של כ-9%.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל ציון של 51% על בסיס 87 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.5/10. הקונצנזוס של האתר כתב: .
באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", הסרט זכה לציון של 52/100, על בסיס 26 ביקורות, דבר המצביע על ביקורות "מעורבות או ממוצעות".
האתר "PostTrak" העניק לסרט ממוצע של 4/5 כוכבים, כאשר 57% המליצו עליו.
+שנהפרסקטגוריהמועמד/יםתוצאההערות2024 פרס נבחר הקהלסרט הקומדיה של השנה"רק לא אתה" כוכב השנה של סרטי הקומדיהסידני סוויניגלן פאוולפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצההסרט הטוב ביותר - הפצה נרחבת"רק לא אתה"
רק אתמול (ביפנית: おもひでぽろぽろ) הוא סרט דרמה בסגנון אנימה משנת 1991. הסרט נכתב ובוים על ידי איסאו טקהאטה, והוא מבוסס על סדרת מאנגה באותו השם משנת 1982 מאת הוטארו אוקמוטו ויוקו טונה.
הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי והופץ על ידי טוהו.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-20 ביולי 1991.
הסרט זכה להצלחה קופתית מפתיעה, והפך לסרט היפני הרווחי ביותר ביפן במהלך שנת 1991.
ב-26 בפברואר 2016 חברת GKIDS הייתה הראשונה שהפיקה גרסה עם דיבוב לאנגלית של הסרט, כאשר השחקנים דייזי רידלי, דב פאטל, אליסון פרננדז, לורה ביילי ואשלי אקשטיין השתתפו בדיבוב הדמויות הראשיות.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1982 ומתמקדת בטא'אקו אוקאג'ימה בת 27, אשר גרה ועובדת בטוקיו ועודנה רווקה.
אוקאג'ימה מחליטה לקחת פסק זמן מחיי העיר העמוסים על מנת לבקר את בני המשפחה של הבעל של אחותה הגדולה אשר גרים באזור הכפר ועל מנת לסייע בקציר החריע השנתי.
בעודה נוסעת אל היעד היא מתחילה להיזכר בזיכרונות רבים מהילדות ומגיל ההתבגרות.
בעקבות כך העלילה משלבת מאותו הרגע ואילך בין שני צירי זמן, ומציג הן את חוויותיה של אוקאג'ימה בהווה והן פלאשבקים של זכרונות מהילדות ומגיל ההתבגרות.
בעודה מטיילת בנופים הציוריים של מחוז יאמאגטה הכפרי אוקאג'ימה חושבת רבות על הרגעים המכוננים בילדותה.
רק ילדים הוא ספר זיכרונות מאת פטי סמית', שיצא לאור ב-19 בינואר 2010, המתעד את מערכת היחסים שלה עם האמן רוברט מייפלתורפ.
הספר תורגם לעברית על ידי אורטל אריכא ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן ב-5 ביולי 2012.
"לא כתבתי את זה כדי להיות קתרטית," ציינה סמית' בהתייחסה לספר.
"כתבתי את זה כי רוברט ביקש ממני...
מערכת היחסים שלנו הייתה כזו, שידעתי מה הוא ירצה ואת האיכות הראויה עבורו.
אז זו הייתה האג'נדה שלי לכתיבת הספר הזה.
כתבתי אותו כדי לקיים את הנדר שלי אליו, כאשר היה על ערש דווי.
רק ילדים זכה בארצות הברית בפרס הספר הלאומי לשנת 2010 לעיון.
רק ילדים הוצג ב-19 בינואר 2010 בפרק של תוכנית הרדיו Fresh Air של NPR, שבו סמית' התראיינה אצל טרי גרוס.
באוגוסט 2015, הוכרז ששואוטיים מפתחת סדרה מוגבלת המבוססת על הספר.
הרשת הצליחה לקבל את הזכויות בין השאר בגלל שסמית' רצתה לשתף פעולה עם המחזאי ויוצר הקולנוע ג'ון לוגאן, כיוון שהיא העריצה את סדרת הטלוויזיה פני דרדפול שאותה יצר לוגאן.
רק לא את הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2010 בבימויו של אנדי פיקמן , עם קירסטן בל, ג'יימי לי קרטיס, סיגורני ויבר אודט אנאבל ובטי וייט (בסרטה האחרון) בתפקידים הראשיים.
מרני אולסן (קירסטן בל) סבלה מאוד בלימודיה בתיכון ברידג'פילד, קליפורניה.
התלמידים ובראשם ג'ואנה קלארק (אודט אנאבל) החרימו וביישו אותה.
לאחר סיום הלימודים שינתה את הופעתה, למדה וקבלה משרה בכירה בחברה בניו יורק.
אמה גייל (ג'יימי לי קרטיס) שולחת לה ווטסאפ ובו היא מודיעה לה כי אחיה הבכור וויל (ג'יימס וולק) עומד להתחתן עם בחירת ליבו ג'ואנה קלארק.
ג'ואנה מתקבלת באהבה במשפחה למורת רוחה של מרני והיא "לא זוכרת" דבר מתקופת לימודיהם בתיכון.
המצב מסתבך כאשר מסתבר שדודתה של ג'ואנה, רמונה קלארק (סיגורני ויבר, למדה ביחד עם גייל והן רבו כל הזמן וכל אחת קנאה בשנייה.
מרני מבקשת את עזרתו של האח הקטן בן (בילי אונגר) בפתיחת קפסולת הזמן של המחזור שלהם ושם היא מוצאת סרט וידאו שמציג את ג'ואנה שמובילה מסע השמצות נגדה.
למסיבה לפני החתונה היא מזמינה את טים (קייל בורנהיימר) שהיה החבר של ג'ואנה שמספר סודות מעברה וכן מקרינה את הסרט.
כולם המומים וויל מנתק את קשריו עם ג'ואנה.
הן רבות וזורקות חפצים אחת על השנייה עד שג'ואנה מתחילה לבכות ומבקשת סליחה על מה שעשתה.
גם גייל ורמונה רבות ומתקוטטות, נופלות לבריכה וממשיכות להתקוטט.
לבסוף כולם משלימים ובחתונה מוצאת הסבתא באני (בטי וייט) את יריבתה הלן (קלוריס ליצ'מן) רוקדת עם אהובן לשעבר ריצ'י (פטריק דאפי) וחוטפת אותו באמצע הריקוד כדי לציין שהמאבק ביניהן לא הסתיים.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותקירסטן בלמרני אולסןג'יימי לי קרטיסגייל באייר אולסןסיגורני ויבררמונה קלארקאודט אנאבלג'ואנה קלארקקריסטין צ'נוות'ג'ורג'יה קינגמארגנת חתונותויקטור גרברמרק אולסןבטי וייטבאני באיירסבתאקלוריס ליצ'מןהלןג'יימס וולקוויל אולסןקייל בורנהיימרטיםבילי אונגרבן אולסןפטריק דאפיריצ'י פיליפס
רק לא זה היא סדרת קומדיה רומנטית שנוצרה על ידי ארין פוסטר, בכיכובם של קריסטן בל, אדם ברודי, ג'סטין לופה וטימותי סימונס.
במרכז העלילה מערכת יחסים בין אישה אגנוסטית וישירה לרב בקהילה יהודית בארצות הברית.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-26 בספטמבר 2024. ב-10 באוקטובר 2024, לאחר ההצלחה של העונה הראשונה, נטפליקס הודיעה שהסדרה תחודש לעונה שנייה, שעתידה לעלות לשירות ב-23 באוקטובר 2025.
ג'ואן (קריסטן בל) מפיקה יחד עם אחותה מורגן (ג'סטין לופה) פודקאסט העוסק במיניות ובמערכות יחסים.
במסיבה שהיא מוזמנת אליה, היא פוגשת בנואה (אדם ברודי), המוצא חן בעיניה.
היא אינה יודעת שהוא רב, ושרק לאחרונה נפרד מבת זוגו (היהודייה) רבקה.
ג'ואן ונואה מתיידדים ומפתחים בהדרגה קשר רומנטי.
במסגרת יחסיהם היא נחשפת למנהגים יהודיים החדשים לה, כגון הדלקת נרות שבת, קידוש ובת מצווה.
אמו של נואה מתנגדת לקשר שלו עם "שיקסע", ומנסה לשכנעו לשוב לרבקה.
הפער הדתי בולט כשג'ואן מגיעה למפגש עם הוריו של נואה ומביאה כשי מאכל הכולל פרושוטו.
קושי נוסף מתעורר כאשר לנואה מוצעת משרת הרב הבכיר בבית-הכנסת שלו, שאיננו יכול לקבל כשבת-זוגו גויה.
הוא מנסה לשכנע את ג'ואן להתגייר, והיא מסכימה בתחילה, אך לאחר שיחה טעונה עם רבקה היא חוזרת בה ומחליטה להיפרד ממנו כדי שלא להיות לנטל עליו.
נואה נמלך בו ומצהיר שהוא מעדיף אותה על פני משרת הרבנות.
עלילת העונה השנייה עוסקת בהמשך הסיפור הרומנטי-קומי של ג'ואן ונואה.
לאחר הסוף הטוב של העונה הראשונה, בו נואה בחר בג'ואן על פני משרת רבנות בכירה, למרות ההבדלים הדתיים, הזוג נכנס לשלב "ירח הדבש" של הזוגיות.
הם מאושרים ומתאהבים עמוק יותר, אבל המציאות טופחת על פניהם: ג'ואן ממשיכה לתהות בשאלת החיבור שלה ליהדות לצורכי הגיור והקשר של הגיור להתקדמות הקשר הזוגי, והשניים מתמודדים עם שאלות מורכבות בנושאים הקשורים לזהות, משפחה, מחויבות ועוד.
המשפחות שלהם ממשיכות להתנגד (אמו של נואה רוצה אותו עם יהודייה), ויש אתגרים חדשים כמו לחץ חברתי, סודות מהעבר ודיונים על עתיד משותף, כולל נישואים וילדים.
העונה מוסיפה דמויות כמו סת' רוגן כשחקן משנה, ומתמקדת בהומור קליל על הבדלים תרבותיים יהודיים-נוצריים, תוך התמודדות עם נושאים כמו אשמה, שותפויות וגילוי עצמי.
שחקנ/יתדמות קריסטן בל ג'ואן, מפיקת הסכתים אגנוסטית אדם ברודי נואה רוקלוב, רב יהודי ג'סטין לופה מורגן, אחותה של ג'ואן ושותפתה להפקת הסכתים טימותי סימונס סשה רוקלוב, אחיו של נואה
ב-1 במרץ 2023 הכריזה "נטפליקס" על הפקת סדרה קומית מאת ארין פוסטר שתתבסס באופן רופף על חוויותיה האמיתיות של פוסטר.
כמו כן, הוכרז על ליהוקה של קריסטן בל לתפקיד ראשי בסדרה, ועל צירופו של סטיבן לויתן כמפיק שותף בסדרה, לצד פוסטר ובל.
ב-15 במאי 2024 הוכרז על שמה הרשמי של הסדרה ועל עלייתה לשירות הזרמת המדיה ב-26 בספטמבר 2024.
הסדרה חודשה לעונה שנייה באוקטובר 2024, זמן קצר לאחר עלייתה בספטמבר.
בהכרזה על הפקת הסדרה במרץ 2023, הוכרז על כיכובה של בל בתפקיד הראשי.
באפריל 2023, נמסר על ליהוקו של אדם ברודי לגילום דמותו של נואה, התפקיד הראשי הגברי, והוכרז כי דמותה של בל תיקרא ג'ואן.
בינואר 2024, הוכרז על ליהוקם של ג'סטין לופה וטימותי סימונס לצוות השחקנים הראשי, ושל ג'קי טון, מייקל היצ'קוק, פול בן-ויקטור, שרי קולה, שילה ברמן, סטפני פארסי, טניה ריימונד וטובה פלדשו לצוות השחקנים המשני.
במאי 2024 נמסר כי אמילי ארלוק תחליף את טניה ריימונד.
בפברואר 2025, הוכרז כי העונה השנייה של הסדרה צירפה את לייטון מיסטר ומיילס פאולר כשחקני אורח.
מיסטר תגלם את אבי, הנמסיס של ג'ואן מתקופת חטיבת הביניים, שכעת היא משפיענית אינסטגרם בתחום ההורות.
פאולר יגלם את לני, חבר קבוצת הכדורסל "Matzah Ballers" של ננואה, שיוצא לדייט עם מורגן.
עם צאתה, הסדרה הגיעה למקום השני בטבלת הסדרות הנצפות של נטפליקס עם 10.3 מיליון צפיות בארבעת הימים הראשונים שלה בנטפליקס.
הסדרה זכתה לשבחי מבקרים וקהל, ולמרות זאת ברשתות חברתיות עלו טענות שלפיהן הסדרה מציגה יהודים באופן סטריאוטיפי ושלילי.
הסדרה משלבת במבנה העלילתי שלה התייחסויות שונות למסורת היהודית, הן באמצעות דמויות של רבנים וחיי קהילה והן דרך אזכורים של חגים, טקסים ומנהגים.
ההתייחסות למסורת נעשית לרוב בהקשר תרבותי וחברתי ולא דתי, ומשמשת כלי לבחינת זהות יהודית עכשווית בתפוצות.
הסדרה מציגה את המפגש בין ערכים יהודיים מסורתיים לבין תפיסות מודרניות וליברליות, ולעיתים עושה שימוש באירוניה או בהומור כדי להבליט את הפער שבין עולמות אלה.
עם זאת, הייצוג של המסורת היהודית בסדרה נחשב חלקי ואינו שואף לאותנטיות דתית מלאה.
באחת הסצנות בפרק השישי של העונה השנייה של הסדרה, הדמות שמגלם הרב ניל (סת' רוגן) אומרת לדמותו של נואה (אדם ברודי) כי דרשה ששמע ממנו בט"ו בשבט "שינתה את הדרך שבה הוא מתאבל".
הצופים הבחינו בטעות והעירו כי כנראה הכוונה הייתה לתשעה באב, יום האבל על חורבן בתי המקדש, ולא לט"ו בשבט, חג האילנות.
חלק מהגולשים אף טענו שמדובר ברשלנות תסריטאית ובחוסר ידע בסיסי במסורת היהודית.
אחרים סברו שהבלבול נעשה בכוונה, כחלק מהצגת דמותו של רוגן כאדם קומי ומנותק מהמסורת.
לפי פרשנות זו, דמותו של אדם ברודי לא מתקנת את רוגן מפני שהיא מבקשת להתקבל לעבודה בבית הכנסת שבו הוא המראיין.
רק האוהבים שורדים הוא סרט דרמה קומית פנטזיה משנת 2014 בבימויו של ג'ים ג'ארמוש, שגם כתב את התסריט.
השחקנים הראשיים הם טילדה סווינטון, טום הידלסטון, מיה וסיקובסקה ואנטון ילצ'ין.
הסרט עוקב אחרי שני ערפדים אינטלקטואלים, אדם ואיב, שמנסים לשמור על אהבתם בת אלפי השנים בעולם המודרני.
הסרט מספר את סיפורם של אדם, מוזיקאי ערפד שחי בדטרויט, ואיב, אהובתו שחיה בטנג'יר שבמרוקו.
אדם, המתמודד עם תחושות דיכאון וחוסר משמעות בעולם המודרני, מוצא נחמה רק באהבתו לאיב.
היא מגיעה לדטרויט כדי לתמוך בו, אך חייהם הנצחיים והכימיה ביניהם עומדים במבחן כאשר אחותה הצעירה והמרדנית של איב, אווה, מגיעה לביקור בלתי צפוי.
הסרט מתמקד בקשרים האנושיים שלהם, בעימותים בין הערפדים לבין העולם האנושי, ובמאמצים לשמור על אהבתם.
הקונפליקט המרכזי נובע מההתנגשות בין הערכים של אדם ואיב לבין הרגלי ההרס העצמי של אווה.
טילדה סווינטון בתפקיד איב - ערפדה אינטלקטואלית וחכמה
טום הידלסטון בתפקיד אדם - מוזיקאי ערפד בדיכאון
מיה וסיקובסקה בתפקיד אווה - אחות צעירה ומרדנית
אנטון ילצ'ין בתפקיד איאן - בן אנוש שעוזר לאדם
ג'פרי רייט בתפקיד ד"ר ווטסון - אספקת דם לאדם
סלימאן דאזי בתפקיד בליל - שותף של איב בטנג'יר
ג'ון הרט בתפקיד כריסטופר מארלו - חבר ותיק של איב
יסמין חמדאן בתפקיד יסמין - זמרת במועדון בטנג'יר
באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 85% בהתבסס על 174 ביקורות.
הקונצנזוס באתר: "דמויות עשירות וכתיבה שנונה הופכות את הסרט למרגש.".
יתר על כן, באתר Metacritic הסרט קיבל ציון 79 מתוך 100, בהתבסס על 36 ביקורות.
בנוסף, הסרט קיבל ביקורות חיוביות על הסגנון האמנותי שלו ועל המשחק של סווינטון והידלסטון, עם דגש על האווירה והמוזיקה.
"רק אל תתאהבי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרים הישראלים סאבלימינל והצל והזמר איתי לוי.
הוא יצא לאור ב-9 באפריל 2025 דרך חברות התקליטים תאקט רקורדס ורות הפקות כסינגל מתוך האלבום אולפן שומרי הסף.
"רק אל תתאהבי" נכתב על ידי סאבלימינל, הצל ורותם כהן.
גל יוסף כהן השתתף בהלחנת היצירה, והפיק אותה מוזיקלית לבדו.
זהו שיר המתאר מפגש טעון בין אנשים עם עבר משותף.
הדובר נחשף מחדש לנוכחותה של אהובה לשעבר, ותחושות עזות מציפות אותו — שילוב של התרגשות, געגוע ופחד מהתמסרות מחודשת.
למרות המשיכה החזקה והמשחק ההדדי ביניהם, הוא מציב גבול רגשי ברור: "רק אל תתאהבי".
המילים שוזרות דימויים ססגוניים ודינמיים ("כמו לבה לוהטת", "קרם דה לה קרם דובדבן בקצפת"), יחד עם משפטי סלנג ומשחקי מילים באנגלית ובעברית.
"רק אל תתאהבי" הפך ללהיט בישראל.
הוא הושמע רבות בתחנות הרדיו השונות, והגיע בשיאו למקום השני במצעד הפזמונים של "מדיה פורסט ישראל", המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים.
"רק בחלום" הוא שיר שכתבה עדינה פרלמן, הלחין אלי קניאל (אביו של ילד הפלא נועם קניאל), אשר גם הקליט אותו באלבום "שר בשבילך" בהוצאת "פונודור" משנת 1973.
השיר התפרסם בביצועו של הזמר היווני-ישראלי, אריס סאן, ואשר יצא לאור באלבומו "אריס סאן - האלבום השביעי", משנת 1974.
הזמר שימי תבורי, ביצע גרסת כיסוי לשיר מתוך האלבום "Vivre Au Soleil", הכולל שירי מוזיקת עולם בעברית, אנגלית וצרפתית, שיצא לאור ב-1989.
הזמר היווני-ישראלי איזקיס, ביצע גרסת כיסוי לשיר, אשר יצאה לאור באלבום "איזקיס – שר אריס סאן - בליווי יהודה קיסר" ב-2006.
"רק ידידים" הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2005, בבימויו של רוג'ר קאמבל ולפי תסריט מאת אדם 'טקס' דייוויס.
הסרט בכיכובם של ראיין ריינולדס, איימי סמארט, אנה פאריס, כריס קליין וכריסטופר מרקט.
העלילה עוקבת אחר כריס ברנדר, גבר מצליח שהיה בעבר נער שמן ודחוי, החוזר לעיר הולדתו במהלך חג המולד ומנסה לזכות בליבה של חברתו הטובה מהתיכון, ג'יימי, שבעבר דחתה את אהבתו.
הסרט הופק בתקציב של 30 מיליון דולר והכניס כ-50.9 מיליון דולר ברחבי העולם.
כריס ברנדר היה נער שמן וחסר ביטחון שהתאהב בחברתו הטובה, ג'יימי פאלמינו.
לאחר שג'יימי דחתה את רגשותיו, כריס עזב את עיר הולדתו והפך לאיש מצליח, רזה ובטוח בעצמו.
כעבור עשר שנים, הוא חוזר לעירו במהלך חג המולד ומגלה שעדיין יש לו רגשות כלפי ג'יימי.
הוא מנסה לזכות בליבה, אך נתקל בקשיים כאשר הוא מתמודד עם רגשותיו הישנים, יריב רומנטי מהעבר והתנהגותה הלא צפויה של כוכבת הפופ סמאנתה ג'יימס, שמלווה אותו במסע.
ראיין ריינולדס – כריס ברנדר, גבר מצליח שחוזר לעיר הולדתו ומנסה לזכות בליבה של חברתו מהעבר.
איימי סמארט – ג'יימי פאלמינו, חברתו הטובה מהתיכון של כריס.
אנה פריס – סמאנתה ג'יימס, כוכבת פופ אגואיסטית שמלווה את כריס.
כריס קליין – דאסטי דינקלמן, יריב רומנטי מהעבר של כריס.
כריסטופר מרקט – מייק ברנדר, אחיו הצעיר של כריס.
ג'ולי הגרטי – קרול ברנדר, אמו של כריס.
סי., מנהל חברת התקליטים שבה עובד כריס.
הסרט "רק ידידים" קיבל ביקורות מעורבות.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 42% בהתבסס על 109 ביקורות, עם הקונצנזוס: "ישנם רגעים משעשעים בקומדיה הרחבה הזו, אך לרוב, 'רק ידידים' פשוט לא כל כך מצחיק." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 47 מתוך 100, בהתבסס על 28 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
רוג'ר איברט מה-שיקגו סאן-טיימס העניק לסרט ציון של כוכב אחד מתוך ארבעה, וציין כי "הסרט מתמקד יותר באפקטים מיוחדים מאשר בסיפור קוהרנטי."
רקדן הוא אומן המבצע יצירות מחול מול קהל צופים או במסגרת טקס (בטקסים חברתיים, מסורתיים או דתיים).
אופן ההבעה האמנותית של הרקדן הוא באמצעות תנועות הגוף.
פעילות כרקדן מתקיימת כמקצוע, שבו עיקר עיסוקו של הרקדן הוא בפעילות זו, תמורת תשלום, וכתחביב, שבו הרקדן עוסק בפעילות זו במסגרת להקת חובבים או ללא תמורה כספית.
גם אדם העוסק בריקוד באופן פרטי למטרות בילוי בתוך קהל רוקדים, בזוג או לבדו, קרוי רקדן בעת שהוא עוסק בפעילות זו.
רקדן מבצע את הכוריאוגרפיות שנמסרות לו על ידי הכוריאוגרף.
עקב השליטה בגוף, הכושר והגמישות הנדרשים על מנת לבצע יצירות ריקוד מורכבות, דרושה הכשרה רבת שנים על מנת להפוך לרקדן מקצועי, ואימונים רבים על מנת לשמור על רמה מקצועית נאותה.
"רק על עצמי" הוא שיר מאת רחל המשוררת.
נכתב בד' באדר תר"ץ, 4 במרץ 1930, כשנה לפני פטירתה משחפת.
הובא לראשונה באסופת שיריה "נבו" שיצאה לאור בהוצאת דבר בתל אביב, בשנת 1932, שנה לאחר פטירתה.
השיר נכלל במסגרת תוכנית הלימודים, לבגרות חובה בספרות בבתי הספר התיכוניים בחינוך הממלכתי בישראל.
השיר נכתב ללא כותרת, המילים "רק על עצמי" פותחות אותו, ונלקחו לכותרתו בקובצי שירה שנדפסו לאחר פטירתה של המשוררת.
יש המפרשים את השיר כארספואטיקה, ודיון עצמי אוטוביוגרפי על דרך חייה ויצירתה.
רחל, שביקשה לקחת חלק ביצירת חברת מופת בדגניה ובכנרת, ולהגשים את החלום להקים בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל, נאלצת בעקבות מחלתה להיות מגורשת מדגניה.
כך, נופי הארץ אותם העריצה והחלומות אותם ביקשה להגשים נגוזו.
בשיר משווה את עצמה רחל לנמלה בשלושה אופנים: עולמה הצר כנמלה, משאה הנפשי הכבד המשווה לגרגרי המזון אשר הנמלה סוחבת ואת המסע הקשה שלה להשגת מטרות כשם שהנמלה צריכה להעלות מזונה לראש העץ.
בשיר ישנה גם קובלנה על הכוחות המקשים על הנמלה.
בבית הראשון בשתי השורות הראשונות כתוב: "רק על עצמי לספר ידעתי" ו"צר עולמי כעולם נמלה", מקבילה רחל המשוררת את חייה ועולמה כאל חייה ועולמה של נמלה.
השוואה המורה על צניעות ועל דימוי עצמי נמוך לכאורה, בשל זעירותו ופשטותו של החרק.
בשתי השורות האחרונות כתוב: "גם משאי עמסתי כמוהָ" ו"רב וכבד מכתפי הדלה".
בשורות אלו, מספרת הדוברת על משאה הנפשי והפיזי הכבד אשר נפשה וגופה אינם יכולים לעמוד בו.
בבית השני כוללות ארבע השורות את המילים: "צמרת", "דרך מכאוב ודרך עמל", ו"יד ענקים זדונה ובוטחת".
בשורות אלו, מספרת המשוררת על דרכה אל פסגת חלומותיה, "צמרת".
אך ישויות איתנות, שלא בשליטתה, מונעות ממנה את הצלחתה לממש את רצונותיה.
בבית השלישי מתארת הדוברת את אכזבתה, מהציפייה שזיכו אותה "חופי הפלא" ו"האורות הרחוקים".
הדוברת מוסיפה ומתארת את פחדה מדבר שלא בשליטתה שהוא מחלת השחפת ואפילו הפחד מהמוות שיגרם ממחלתה.
השיר נגמר בשתי שאלות רטוריות שמביעות את יאושה מהרדיפה אחר מילוי מאווייה ואף מתשוקת החיים.
המילים: "רַק עַל עַצְמִי לְסַפֵּר יָדַעְתִּי", הפכו, כתוצאה מפרסום השיר, לביטוי בשפה העברית, בהקשרים של ענווה מול גאווה, והתכנסות פנימית לעומת פיאור הזולת והסביבה.
השיר הולחן על ידי יוסי מוסטקי; על ידי נסים נסימוב ובוצע בשנת 1948; על ידי יצחק לוי; על ידי אלברט פיאמנטה.
לחנו של פיאמנטה בוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין ודני גרנות במופע "שירי רחל" ב-1968, בתקליטם בכותר זה ב-1969, ובביצוע משנת 2004. בגרסתם של אלברשטיין וגרנות הוחלפה בטעות בבית הראשון המלה "עמסתי" ב"מאסתי".
רקבן מפוספס (מוכר גם בתור דבורני עין-פסים, שם מדעי: Eristalinus taeniops), הוא מין של זבוב ממשפחת הרחפניים.
הרקבן המפוספס ידוע בכך שהוא מתחזה לדבורה, כמו רבים ממשפחת הרחפניים.
חקיינות זאת משמשת להסוואה מפני טורפים המשתמשים בחוש הראייה כעופות.
חקיינות זו אינה יעילה כנגד חרקים אחרים, הנסמכים פחות על ראייתם.
לרקבן המפוספס, כמו לשאר חברי משפחת הרחפניים, סגנון תעופה מיוחד בקרב החרקים.
הוא כולל רפרוף כנפיים מהיר מאוד, המאפשר לרקבן לשהות באוויר במקום אחד.
הוא ניזון מצוף, המספק את האנרגיה הדרושה לסגנון תעופתו הרחפני.
הנקבות אוכלות אבקת פרחים כמקור חלבונים להבשלת הביצים.
רקבן הבוץ (שם מדעי: Eristalis tenax) הוא זבוב ממשפחת הרחפניים.
הבוגרים ניזונים מצוף, ונראים תכופות כשהם מרחפים מעל פרחים.
התנהגות זאת מאפיינת גם את שאר משפחתם.
רקבן הבוץ דומה לדבורה בצורתו.
תופעה זו נקראת חקיינות, ומאפיינת, כמו סגנון מעופו, את שאר משפחתו.
זחלי רקבן הבוץ מתפתחים בבוץ, או במים עשירים בחומר אורגני.
הזחלים אוספים את החומר האורגני (אצות, פטריות וחומר נרקב) בעזרת מסננת מיוחדת שיש להם בלוע.
הם נושמים אוויר אטמוספירי באמצעות צינור נשימה טלסקופי (מתארך) וארוך עד מאוד.
כשהזחלים בוגרים הם זוחלים לאזור יבש יותר בו הם מתגלמים.
לעיתים הם נכנסים לבניינים בחיפושם אחר מקום יבש להתגלם בו.
הגולם סגלגל בצורתו, אפור-חום בצבעו ואורכו 10 עד 12 מ"מ.
צינור הנשימה הארוך נותר מחובר לגולם, ומעניק לו צורה הדומה לעכבר זעיר.
רקבן הבוץ אינו מעביר מחלות, כמספר מינים אחרים בסדרת הזבובאים, ואינו נחשב למזיק.
בוגריו אף נחשבים למאביקים חשובים למדי של צמחים.
"רקדנית צעירה בת ארבע עשרה" הוא פסל שיצר האמן הצרפתי אדגר דגה.
הפסל נוצר בשנת 1880 והוא היצירה הפיסולית היחידה שהציג דגה בימי חייו.
הפסל המקורי, בגובה של כ-99 ס"מ, מציג את דמותה של רקדנית בלט צעירה העומדת על כן נמוך העשוי עץ.
גופה של הרקדנית עשוי ברונזה.
בנוסף דגה בחר להוסיף לפסל פריטים נוספים ובהם חצאית בלט אמיתית, פאה וסרט לשיער שנועדו להעניק לדמות מראה אמיתי.
עיניה של הרקדנית עצומות וראשה פונה למעלה.
דגה יצר את הפסל על פי דמותה של מריה ון גותהם , שהייתה תלמידת בלט של בית האופרה הצרפתית בפריז.
ב-1881 הוצג הפסל בתערוכה השישית של הקבוצה האימפרסיוניסטית.
למעשה הפסל היה מיועד לתצוגה ב"סלון" של שנת 1880, אולם דגה לא סיים את העבודה על הפסל ובחר להציג בתערוכה תיבת זכוכית ריקה ללא הפסל.
מרבית המבקרים הסתייגו מן הפסל.
הדבר נבע הן מן התיבה אשר בתוכה הועמד הפסל, שהעניקה לו מראה של פריט תצוגה במוזיאון לטבע, והן מעיצוב הפנים של הדמות, שכונה בידי מבקרים כ-"מכוער" או "גרוטסקי".
בשנת 1882 נוצק הפסל בברונזה ועותקים ממנו מוצגים במספר מוזיאונים בעולם, ביניהם מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ומרכז מ.ת.
כהכנה ליציקה זו נוצרה יציקה בגבס, הנמצאת באוסף הגלריה הלאומית בלונדון.
בנובמבר 1991 נמכר עותק השעווה המקורי של הפסל במכירה פומבית לאספן פרטי בסכום של 11.6 מיליון אירו.
רקדניות קטנות היא תוכנית מציאות אמריקאית ששודרה לראשונה בערוץ לייף-טיים (Lifetime) ב-13 ביולי 2011.
הסדרה נוצרה על ידי "Collins Avenue Productions", תחילה צולמה בפיטסבורג, פנסילבניה ולאחר מכן בלוס אנג'לס, קליפורניה, ועוקבת אחרי הקריירות המוקדמות של ילדות בריקוד ועסקי השעשועים תחת ההדרכה של אבי לי מילר, כמו גם בהשתתפות האמהות של הרקדניות.
העונה השמינית והאחרונה עלתה לשידור ב-4 ביוני 2019.
הסדרה עוקבת אחרי קבוצת רקדניות צעירות בסטודיו של אבי לי מילר בפיטסבורג, פנסילבניה, המורכבת מחבורה של ילדות בגילאי 5–16. הן נוסעות שבוע אחר שבוע לתחרויות ריקוד מגוונות, זוכות בפרסים כדי שהיו מוכנות לתחרות הארצית שרק אבי תבחר מי תתחרה בה אחרי שראתה את העבודה הקשה של כולן.
הרבה פעמים בתוכנית האמהות של הרקדניות מוצגות כיריבות, לא רק אחת של השנייה, אלא גם כחבורה המגינה על המוניטין של הקבוצה.
לקראת כל ההופעות, הרקדניות לומדות כוראוגרפיה שנוצרה על ידי מילר והצוות שלה, ולעיתים בידי מספר כוריאוגרפים אורחים.
במהלך העונה הרביעית, קלואי, ברוק ופייג' עזבו את הקבוצה בגלל היחס הנוראי של המורה אל הילדות והאימהות.
במהלך העונה החמישית האימהות עשו מאמצים קשים וניסו להביס את אבי לי דרך הרשתות החברתיות, ובמהלך החודשים זה הגיע לתביעות והפגנות.
אבי נשפטה על אלימות מילולית וטראומה לילדות ועל העלמת מס ונכנסה למעצר של חצי שנה.