tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין ציוריו באמנות הקוביסטית נמנים הציורים הבאים:
התפוחים מ-1906. ציור זה היווה קוביזם אנליטי, דהיינו, ציור בו האמן לוקח אובייקט ועושה לו אנליזה צורנית, בהשפעת הפסיכולוגיה המתפתחת באותה תקופה, וחיפושים אחר עומק חדש בכל תחומי האמנות.
ציורים נוספים מאותה תקופה ממחישים את הקוביזם ביצירתו.
העלמות מאביניון (Les Demoiselles d'Avignon) מ-1907 הוא אחד הציורים הקוביסטים הראשונים ומהמפורסמים שבהם.
בעיני רבים נחשב הציור לאחד מהחשובים ביותר באמנות המודרנית.
רואים בו פירוק של הגוף למשטחים דו-ממדיים, פירוק הפנים והרכבתם מחדש בצורת פרופיל ופרונטלי בו זמנית.
יש בו המשך ברור לסזאן, והשפעות ברורות מאמנות אפריקאית.
אישה עם מניפה (La femme à l'éventail) מ-1908. ניתן לראות השטחה של הדוגמנית, פגיעה פרופורציונלית מכוונת, חיפוש אחר הגאומטריה באנטומיה.
Le Réservoir מ-1909. ניתן לראות את תחילת המעבר לכיוון הסינתזה, נוף של כפר הופך לאוסף צורות גאומטריות דו-ממדיות.
הקוביזם הסינתטי לוקח את האובייקט, מפרק אותו לחלוטין, מעביר אותו סינתזה ומרכיב אותו מחדש על הבד, בצבעי מונוכרום ובשטיחות מקסימלית.
איש עם מקטרת (L'homme à la pipe) מ-1911. פיקאסו שובר את מוסכמות הציור המלבני ומצייר ציור אליפטי על בד מלבני, כמו ציירי ימי הביניים.
גם כאן ניתן להבחין בשאריות אדם ששרדו את הסינתזה וזכו להגיע לבד עם מעט דמיון למציאות המשעממת.
המקטרת ברורה וגם חתימתו של פיקאסו ברורה.
במקביל לציור ופיסול פיקאסו עסק מתחילת דרכו ועד מותו ביצירת הדפסים על נייר; בסך הכול ידועים כ-2,400 הדפסים שיצר במשך חייו.
בתקופות שונות יצר קשר וחבר למדפיסים שונים ובשיתופי פעולה אלו גם עבר בין טכניקות הדפסה שונות.
סדרה של 14 הדפסים מוקדמים שיצר בשנים 5–1904, בשיטת etching, עוסקת בדמויות מהקרקס.
ההדפס המפורסם ביותר מסדרה זו הוא Le Repas Frugal.
אסופה של 100 תחריטים של פיקאסו שפורסמה בידי אמברואז וולאר (Ambroise Vollard), בעל גלריה, סוחר אמנות ובעלים של הוצאה לאור הנושאת את שמו.
התחריטים נוצרו בין השנים 1930–1937 ובהם מוטיבים קבועים ביצירתו של פיקאסו: הקרקס, מלחמת שוורים, סדנת הפסל, המינוטאור, המינוטאור העיוור וכן שלושה דיוקנאות של וולאר.
כ-100 עותקים של האסופה הודפסו אך לא נמכרו היטב בשנים הראשונות.
כיום האסופה נחשבת אחת מפסגות העשיה הן של האמן והן של סוחר האמנות הנושאת את שמו.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 יצר פיקאסו מאות ליתוגרפיות ו-linocuts מרהיבים בצבעוניותם, תוך הכנסת חידושים טכניים לתהליך היצירה וההדפסה.
אחת היצירות הבולטות מתקופה זו היא Figure au corsage rayé, דיוקן של אהובתו באותן שנים, פרנסואז ג'ילו.
עבודה בולטת מאותה תקופה היא סדרת השור, מ-1945, המציגה ב-11 ליתוגרפיות את התפתחות דמות השור ומספקת מבט מאלף על תהליך היצירה וההפשטה של האומן.
בפרץ יצירתי חסר תקדים יצר פיקאסו 367 הדפסים במהלך תקופה של שבעה חודשים ב-1968, כאשר האומן בן 86. הסדרה עוררה סערה בגלל התכנים הארוטיים שלה, ואף נחשבה לפורנוגרפית.
הושלמה ב-1972, כאשר היה בן 90, פחות משנה לפני מותו.
נושאי עבודות הקרמיקה הם אותם נושאים קבועים שפיקאסו עבד עימם: מלחמת שוורים, גוף האדם וייצוגיו השונים, יצורים מיתולוגיים כמו המינוטאור והסאטיר, יונים, דגים ועוד.
מיומנותו וחוש ההומור שלו ניכרים היטב ביצירות, ובשילוב עם חוש ההמצאה המפותח של האמן נושאות את אותם גופי חומר למעלת אמנות.
כיום מוצגות יצירות הקרמיקה של פיקאסו בכל המוזיאונים שמציגים מיצירותיו.
מאחר שלא הותיר צוואה רשומה אחריו, נאבקו ילדיו הלא חוקיים ושניים מנכדיו על זכויותיהם לקבל חלק מן הירושה ואף ניצחו במשפט.
רוב נכסיו "הרוחניים" שלא נמכרו, כולל אוסף אמנות מרשים של אומנים שונים, הועברו למדינת צרפת, כתמורה לחובות המיסים שהשאיר אחריו.
אחרי מותו כתב לו פול מקרטני שיר, אחרי שדסטין הופמן התעניין בדרך שבה מקרטני כותב שירים, ופול הוכיח לו שהוא יכול לכתוב שיר על נושא אקראי מהעיתון – במקרה הזה כתבה על מותו של פיקאסו.
השיר יצא באלבומו Band on the Run.
בשנת 1996 יצא לאקרנים הסרט "פיקאסו" על תולדות חייו, בכיכובו של אנתוני הופקינס.
בשנת 2018 הפיק ערוץ הנשיונאל ג'יאוגרפיק סדרה ביוגרפית בת 10 פרקים על חייו.
ציוריו הם מהיקרים ביותר בעולם ושווים נאמד במיליוני ועשרות מיליוני דולרים ליצירה.
ציורו המפורסם "נער עם מקטרת" נמכר במאי 2004 עבור 104 מיליון דולר, ואילו ציורו "דורה מאר עם חתול" נמכר במאי 2006 עבור 95.2 מיליון דולר.
ציורו של פיקאסו "Les femmes d'Alger" (האישה מאלג'יר), השיג שיא חדש למכירתו של ציור כלשהו בעולם (נכון ל-2015) ונמכר בכ-179 מיליון דולר.
שיא זה נשבר עם מכירתו של הציור מושיע העולם של לאונרדו דה וינצ'י בשנת 2017.
יצירותיו של פיקאסו מוצגות במוזיאונים רבים ברחבי תבל.
שלושה מוזיאונים המוקדשים רק ליצירותיו הם מוזיאון פיקאסו בפריז, מוזיאון פיקאסו בברצלונה ומוזיאון פיקאסו באנטיב.
פבלובה (Pavlova) הוא קינוח עשוי מרנג אפוי הנקרא על שם רקדנית הבלט אנה פבלובה.
מקורו של הקינוח אינו ברור.
בעוד שבאוסטרליה טוענים כי הקינוח נוצר לראשונה במלון אספלנדה בפרת', אוסטרליה בשנת 1935, קית' מוני, אשר כתב ביוגרפיה על חייה של פבלובה, טוען כי המתכון נוצר על ידי שף במלון בוולינגטון, ניו זילנד בשנת 1926, בעת שפבלובה ביקרה במקום.
ספר בישול ניו זילנדי משנת 1933 מחזק את הגרסה הניו זילנדית של המאורעות.
יחודו של הקינוח הוא בכך שמוסיפים לקצף הביצים סוכר, וניל, חומץ ומלח, פעולה היוצרת מרנג קשה מבחוץ ורך מבפנים.
נוהגים להגיש את הפבלובה עם פירות טריים (תות שדה, אפרסק, פסיפלורה וקיווי), וכן עם קצפת.
פאו קזאלס אי דפיליו (קטלאנית: Pau Casals i Defilló; מוכר גם בשם הספרדי פבלו קזאלס; 29 בדצמבר 1876 – 22 באוקטובר 1973) היה צ'לן, מנצח ומלחין קטלאני.
הוא למד מוזיקה ונגינה בצ'לו בברצלונה ובמדריד, ועוד לפני שמלאו לו עשרים התמנה לפרופסור לצ'לו בקונסרבטוריון של ברצלונה, שם ניגן גם מוזיקה קאמרית וייסד רביעיית כלי קשת.
בשנת 1895 הוזמן כצ'לן ראשון לאופרה של פריז.
בשנת 1898 הופיע לראשונה כסולן בפריז ובלונדון, ובשנת 1901 הוא הופיע לראשונה בארצות הברית.
בשנת 1905 הוא הרכיב, יחד עם הפסנתרן אלפרד קורטו והכנר ז'אק טיבו, את שלישיית קורטו שזכתה לשם עולמי.
בשנת 1909 ביצע לראשונה בקונצרט פומבי סוויטה לצ'לו ללא ליווי מאת באך, ופתח בכך תקופה חדשה ברפרטואר הקונצרטי של הצ'לו, ובשנת 1919 ייסד תזמורת בברצלונה במטרה לקרב את שכבות הפועלים בקטלוניה אל המוזיקה.
קזאלס היה תומך נלהב ברפובליקה הספרדית, ואחרי תבוסתה במלחמת האזרחים יצא לגלות מספרד, ולא חזר אליה עד יום מותו.
הוא קבע את ביתו בעיירה פראד שבצד הצרפתי של הפירנאים, ופעל רבות על מנת לסייע לפליטים שנמלטו מספרד אחרי מלחמת האזרחים.
הוא גם נשא בעולם את קולה של קטלוניה ותרבותה שדוכאו תחת שלטון פרנקו.
ברבות מהופעותיו ניגן את שירת הציפורים - שיר עממי קטלאני שקזאלס פרסם בעולם בעיבוד לצ'לו, והפך לסמל לסבל העם הקטלאני.
ב-1945, עם תום מלחמת העולם השנייה, הופיע בבריטניה ובצרפת, אולם החליט לפרוש מנגינה בשל אדישות העולם להמשך הדיקטטורה של פרנקו בספרד.
הוא חזר מהפרישה רק ב-1950, כשידידים שכנעו אותו להופיע בפראד לרגל שנת ה-200 למותו של באך, וכך נוסד במקום פסטיבל מוזיקלי שנתי.
קזאלס סירב להופיע בארצות שהכירו בשלטונו של פרנקו בספרד, בהן ארצות הברית.
אולם ב-1961 לאחר התלבטויות, נעתר להזמנתו של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי להופיע בבית הלבן.
ב 1961 היה קזאלס האומן החשוב ביותר שהתארח בחנוכת התיאטרון הרומי בקיסריה לאחר שהוכשר המקום לאירוח מופעי מוזיקה.
הקונצרט האחרון שלו התקיים בישראל, באוגוסט 1973, כחודשיים לפני מותו, והוא ניצח בו על תזמורת הנוער של פסטיבל ישראל.
קזאלס מת בשנת 1973 בעיר סן חואן בפוארטו ריקו.
ב-1979 אחרי החזרת הדמוקרטיה לספרד הוחזר ארונו לקטלוניה ונטמן בעיירת הולדתו.
פבלו רוזנברג (נולד ב-6 באפריל 1965) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי-ארגנטינאי.
רוזנברג נולד ברוסריו שבארגנטינה, בן בכור לאב יהודי-אשכנזי רופא, ולאם איטלקייה שנולדה למשפחה נוצרית קתולית והתגיירה לפני נישואיהם.
ב-1971 בגיל שש, עלה עם משפחתו לישראל וגדל בבית שאן.
כעבור שלוש שנים ירדה המשפחה בחזרה לארגנטינה, ולאחר פחות משנה, חזרה לישראל.
ב-1975, כשהיה רוזנברג בן עשר, הוא קיבל את הגיטרה הראשונה שלו.
ב-1980 נכללו שני שירים פרי עטו, "הלילה" ו"קיץ איתך", בתקליט "סולו ראשון | פרויקט הכישרונות הצעירים", שבו קיבץ המפיק סולו יורמן שירים מקוריים של יוצרים לא מוכרים.
את השירים ביצע "מקצב 33", הרכב שבו היה רוזנברג חבר.
הוא החל ללמוד רפואה וביולוגיה במסלול העתודה האקדמית הצבאית באוניברסיטת תל אביב, אך נשר אחרי השנה הראשונה.
בשנת 1983 התגייס לצה"ל ושירת בתפקיד קצין קישור ועוזר-קצין שלישות חטיבתי.
לאחר סיום שירותו הצבאי, החל בלימודי ספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה, אך נשר גם מהם.
בסוף שנות ה-80 עבד רוזנברג כזמר חתונות בלהקות כמו "מנדרין", "הוט ליידי" עם רפי זוהר ו"שלישיית דויד אל".
ב-1990 הצטרף אל להקת הרוק "סטלה מאריס", לאחר שפנו אליו ותיקי הלהקה ניק מילר, דובי סוני ופימה שוסטר.
הלהקה הוחתמה ב-1992 בחברת הליקון, ובאותה שנה הוציאה את אלבומה הראשון, "סטלה מאריס".
רוזנברג היה סולן הלהקה, והשתתף בכתיבת חלק מהשירים.
שירי האלבום שרוזנברג השתתף בכתיבתם וזכו להצלחה היו "תני לי ללכת", "שגיאה", "אישתר" ו"בואי כבר הביתה".
ב-1994 יצא לאור אלבומה השני של להקת סטלה מאריס, "השער נפתח".
חלקו של רוזנברג ביצירה גדל באלבום זה, והוא כתב את המילים לכל שירי האלבום.
בין שיריו הבולטים היו "נר על החלון", "משחקים אסורים", "זה לא מאוחר", "אם זה נכון", ו"אבוד לי".
לאחר הוצאת האלבום עזב רוזנברג את הלהקה, ופתח בקריירת סולו.
באותה שנה השתתף כסולן אורח באלבום "רדיו בלה בלה" של החברים של נטאשה (בשיר "הלו פרדי").
ב-1996 פורסם אלבום הסולו הראשון של רוזנברג "רק הלב יודע".
את האלבום הפיק ניק מילר, חברו של רוזנברג ללהקת סטלה מאריס.
רוזנברג כתב והלחין את רוב שירי האלבום, ומתוכו זכו להצלחה גדולה השירים "בדמעות שאת בוכה", "אם רק תבואי", "במרווח טיפות הגשם" ו"רק הלב יודע".
סגנון האלבום היה שונה למדי מהרוק הכבד שאפיין את להקת סטלה מאריס.
ב-1998 הוציא רוזנברג את אלבומו השני, "בין ערביים", שהפיק עם ניק מילר.
מתוך האלבום הצליחו השירים "בין ערביים" (שלמה ארצי), "הלילה היא הולכת" (פבלו רוזנברג), "כשאת איתי" (ארקדי דוכין וגיא לנדאו), "הלב הקטן הזה" (פבלו רוזנברג) ו"אלונה אומרת" (פבלו רוזנברג).
בשנת 2000 הקליט רוזנברג גרסת כיסוי מצליחה עם יואב יצחק לשירו של עוזי פוקס "ילדונת".
גרסתם לשיר זכתה בפרס תמוז לביצוע מחודש באותה שנה.
השיר נכלל באלבומו של רוזנברג "כל יום יותר" שיצא בשנת 2001, בהפקה משותפת שלו ושל הזמר שושן.
שושן הלחין לאלבום את השיר "שובר ת'ראש" שזכה להצלחה.
שירים נוספים שהצליחו מהאלבום היו "שני" ו"מלכת היופי".
בשנת 2004 הוציא רוזנברג את הסינגל "אל תדאגי לי אימא", שבו השתתפה גיסתו שרון חזיז.
רוזנברג כתב את השיר עם ארז ברזוליק והלחין אותו עם המוזיקאי הנרי.
גרסה מחודשת שלו נכללה באלבומו הבא של רוזנברג, "חיכיתי לך", שיצא בשנת 2005. מפיק האלבום היה יעקב למאי.
הסינגלים שיצאו מהאלבום היו "חיכיתי לך", "אלפיים שנה" ו"שפוט שלך".
נכלל בו גם הדואט "מלדיטה לונה" עם שלומי שבת.
באותה השנה השתתף בכתיבת השיר "כשאתה נשבר" של מאיה בוסקילה, מתוך אלבום הבכורה שלה, סיפור מכור.
בשנת 2005 השתתף רוזנברג בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים".
בשנת 2006 הוציא רוזנברג אלבום אוסף, שנקרא "האוסף".
נכלל בו שיר אחד חדש, "קוביות".
באותה שנה יצא רוזנברג למופע משותף עם שלומי שבת, שהועלה בין היתר בקיסריה, בהיכל התרבות ובבנייני האומה.
בספטמבר 2007 יצא האלבום "המופע המשותף בקיסריה", שתיעד את הופעתם של רוזנברג ושבת בקיסריה ביולי באותה שנה.
בשנת 2008 הקליט רוזנברג גרסת כיסוי לשירו של חנן יובל "אתם זוכרים את השירים" עבור הפרויקט השני של "עבודה עברית".
בשנת 2009 היה מעורב ביצירת אלבומו העשירי של אורי פיינמן.
באוגוסט 2009 הוציא רוזנברג את אלבום הסולו החמישי שלו, "העולם שלנו".
מהאלבום יצאו סינגלים לשירים "העולם שלנו", "עכשיו את יודעת", "עד שמצאתי אותך" ו"פרצת לי את הלב", אך לא זכו להצלחה רבה, וכך גם האלבום כולו.
ב-2010, במשך עונת שידורים אחת, נמנה רוזנברג עם צוות השיפוט של תוכנית המציאות המוזיקלית "כוכב נולד" בערוץ 2 של קשת.
בשנת 2012 יצא אלבומו "כשאני מתאהב", ובו גרסאות עבריות לשירים ספרדיים בתרגומו של רוזנברג.
מהאלבום התפרסמו השירים "כשאני מתאהב" ו"לולה לא לבד".
בינואר 2013 שיתף רוזנברג פעולה עם הרכב "האולטראס" והוציאו לרדיו את "רומנטיקנוס".
בפברואר 2014 הוציא רוזנברג את האלבום "נורמלי".
את יציאת האלבום, הקדימו ארבעה סינגלים: "איזה עולם שמח", "נורמלי", ו"כל אחד יכול", דואט עם רוני דלומי, ו"עוד דקה" (שיצרו עבורו דיקלה ועידו אוחיון).
בשנת 2015 יצא האלבום "פבלו, אוכל וחברים" שכולל בתוכו דואטים עם אומנים שאירח בתוכניתו "פבלו אוכל וחברים" בערוץ 24.
בשנת 2016 השתתף בסדרה "אורי ואלה" שיצרו יובל שפרמן, עופר סקר ודינה סנדרסון ל-HOT3, בתפקיד צוקי - שף כוכב והבעלים של מסעדה מצליחה וקיבל ביקורות חיוביות על משחקו בסדרה.
בנובמבר 2016 הוציא סינגל ראשון "תהרגי אותי" מתוך האלבום "החיים שלי עכשיו" שיצא בשנת 2017.
בשנת 2017 החל להשתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי התיירותית "טיול אחרי צבא" שמשודרת בערוץ כאן 11 וכוללת תיעוד טיולים שערך במקומות שונים בעולם, ביחד עם השחקן והמוזיקאי גל תורן.
מן התוכנית שודרו ארבע עונות עד 2022, כאשר פבלו וגל השתתפו בשלוש מהן.
ביולי 2022 הוציא את הסינגל "באה אליי" שכתבו והלחינו הצמד גיא ויהל.
בספטמבר 2022 חגג 30 שנות יצירה במופע גדול באמפי שוני, בו אירח את הזמרים גל תורן ושלומי שבת.
בשנת 2023 החל לפרסם את בנק לאומי יחד עם גל תורן.
בשנת 2024 החל שידורה של סדרת הדרמה "טיטו ורוחו", בה רוזנברג משחק בתפקיד ראשי.
על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקן ראשי בסדרת דרמה לשנת 2024.
רוזנברג היה נשוי למנהלת האומנים נעמי אלשיך (אחותו של איציק אלשיך, מנכ"ל חברת "הליקון") ונולדו להם תאומים.
הם התגרשו בשנת 2005, אך נותרו בקשר קרוב.
בנובמבר 2020 שמה אלשיך קץ לחייה, לאחר שנות התמודדות עם דיכאון.
ב-2009 נישא רוזנברג בשנית, לדוגמנית מירי לוי, הצעירה ממנו ב-18 שנה, וב-2013 נולדה בתם המשותפת.
אחיו הצעיר שמוליק רוזנברג היה נשוי לזמרת והשחקנית שרון חזיז.
רוזנברג מגדיר את עצמו כאתאיסט, וכמי שסבל מהתקפי חרדה לאורך כמה שנים.
המופע המשותף בקיסריה - עם שלומי שבת (2007)
פבלודר () היא עיר בצפון-מזרח קזחסטן ובירת המחוז הקרוי על שמה.
העיר ממוקמת על גדות הנהר אירטיש כ-400 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אסטנה ובקרבת הגבול עם רוסיה.
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מונה 367,254 בני אדם, רובם רוסים, וכמחצית ממספרם קזחים, בעיר קיימות קהילות קטנות יותר של אוקראינים וגרמנים ואף קהילה יהודית קטנה יותר.
העיר נוסדה בשנת 1720 על ידי הקוזאקים ונקראה בשם קוריאקובסקי על-שם האגם, שממנו הם שאבו מלח באזור.
ב־1861 השם שונה לפבלודר (מתנת פבל) על שם הנסיך פבל, בנו של אלכסנדר השני, שנולד אז.
בתקופה זו העיר הייתה נווה קטן במדבר, חסר חשיבות עד שב־1955 תוכנית האדמות הבתוליות של חרושצ'וב התחילה לצבור תאוצה ולמקום באו מתיישבים רבים שעזרו לפיתוחה ותיעושה של העיר.
בעיר נבנו רבעים ובתי חרושת רבים, והיא הפכה לאחת הגדולות בקזחסטן.
הכרזת עצמאות קזחסטן הביאה לתאוצה בהתפתחות העיר.
נבנה בה בית כנסת ומקווה טהרה מתרומתו של אלכסנדר משקביץ.
אוסקר פבלו קבאז'רו רודריגס (בספרדית: Óscar Pablo Cavallero Rodríguez; נולד ב-13 באפריל 1974 בלומאס דה זמורה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) המוכר יותר בשם פבלו קבאז'רו הוא כדורגלן עבר ששיחק כשוער.
קבאז'רו החל את הקריירה בקבוצת ולס סארספילד, מצמרת הליגה הארגנטינאית בשנות ה-90. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-1995 ושיחק בשורותיה עד 1998. הוא היה בסגל הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 1998. עבר לשחק באוניון דה סנטה פה לעונה אחת ועבר לאספניול מהליגה הספרדית.
קבאז'רו שיחק באספניול עונה אחת במהלכה רשם 26 הופעות, בקיץ 2000 הוא עבר לסלטה ויגו במדיה הפך לאחד השוערים הבכירים בליגה.
בעונת 2002/2003 זכה קבאז'רו בתואר הזאמורה המוענק לשוער המצטיין של הליגה, וזאת לאחר שספג רק 27 שערים ב-36 משחקיו בליגה.
עונה לאחר מכן ספג 53 שערים ב-32 משחקים, חלקם באשמתו הישירה.
בתום העונה ירדה סלטה ויגו ליגה ואילו קבאז'רו עבר ללבאנטה.
למרות שהיה אחד מהגורמים לעלייתה של לבאנטה לליגה הראשונה (ספג 32 שערים ב-38 משחקים), הפך קבאז'רו בעונתו השנייה לשוער השני.
בתחילת עונת 2007/08 הסתכסך קבאז'רו עם הקבוצה והכריז על פרישה ממשחק.
ב-2008 חזר בו מפרישתו והצטרף לפניארול, מקבוצות הצמרת באורוגוואי שם שיחק עד שנת 2009 בה החליט לפרוש ממשחק פעיל.
קבאז'רו היה שותף לזכייתה של הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).
את הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ערך באוקטובר 1996 במשחק מול נבחרת ונצואלה.
אליפות ארגנטינה - 1 (קלאוסורה 1998)
פברזיים (Fabrazyme®), שם גנרי: agalsidase beta, הוא גרסה רקומביננטית של האנזים Aα-galactosidase (אלפא-גלקטוזידאז A), הנמצא בחסר בחולים במחלת פברי.
האנזים הרקומביננטי פותח על ידי חברת ג'נזיים והוא ניתן לחולים כתחליף לאנזים החסר.
התרופה משווקת כאבקה ולאחר מיהולה היא ניתנת באמצעות עירוי לווריד.
פברזיים הוא טיפול אנזימי חליפי המיועד לטיפול ארוך טווח בחולי פברי.
אבחון המחלה מתבצע על ידי בדיקת דם, בה נבדקת הפעילות האנזימטית של α-galactosidas A של החולה.
ניתן גם לבצע בדיקה גנטית לאישור האבחנה.
התרופה כלולה בסל הבריאות של מדינת ישראל.
חולים במחלת פברי סובלים מאגירה של החומר גלובוטריאוזילצרמיד (GL-3, globotriaosylceramide) בתאים שונים בגוף ובעיקר בתאים המצפים את כלי הדם (תאי אנדותל).
ה־GL-3 נאגר בשלב ראשון בתוך אברונים תוך תאיים הקרויים ליזוזומים ועל כן פברי מסווגת כמחלת אגירה ליזוזומלית.
בשלב מתקדם של המחלה חומר האגירה ממלא את כל התא, ומפריע לפעולתו התקינה.
פברזיים הוא אנזים רקומביננטי אשר רצף חומצות האמינו שלו זהה לרצף חומצות האמינו באנזים האנושי.
פברזיים ניתן בעירוי דרך הוריד, וכך מגיע באמצעות זרם הדם לתאים הפגועים.
הוא נכנס לתא באמצעות קשירה לרצפטור ספציפי על גבי שטח הפנים החיצוני של התא, מובל לתוך הליזוזום, ושם הוא פועל לפירוק הגלובוטריאוזילצרמיד שנאגר, כמו שהיה פועל האנזים המקורי לו לא היה חסר בחולים.
מחלת פברי היא מחלה פרוגרסיבית (בה הנזק מתקדם) ומסכנת חיים; הנזק המתמשך לרקמות ולדפנות כלי הדם יהיה בלתי הפיך בשלבים מתקדמים של המחלה.
על כן ישנה חשיבות לאבחון מוקדם וטיפול משמר ומונע.
באוגוסט 2001 קיבלה ג'נזיים מרשות התרופות האירופאית ה־EMEA את הרשות לשווק את פברזיים באירופה ואילו בארצות הברית אושרה תרופה זו באפריל 2003 על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA)
בארץ נרשמה התרופה בפנקס התרופות של מדינת ישראל בשנת 2002 והוכנסה לסל הבריאות בשנת 2004
יעילות פברזיים אומתה בסדרת מחקרים קליניים שהביאו לאישורה על ידי רשויות בריאות בעולם.
בניסויי מעבדה נמצא כי חדירת האנזים הרקומביננטי לרקמות ויכולתו לפנות את חומר האגירה GL-3 תלויות מינון.
בניסוי Phase 1/2 נבחר מינון של 1 מג' לקג' פעם בשבועיים כיעיל ובטיחותי בהורדת רמות GL-3 בדם ופינוי GL-3 שהצטבר ברקמות הלב, הכבד והכליות.
ניסוי ראשוני זה קיבל ביסוס רחב יותר בניסוי Phase-3 וניסויי ההמשך שלו.
מעבר ליכולת פינוי GL-3 מהרקמות, הראו מחקרים אלה כי ב-94% מהחולים נעצרה הידרדרות מצב הכליות ובחלק מהחולים נראה אף שיפור בתפקודי כליות, הכאב פחת ועלתה איכות חיי המטופלים.
מחקר Phase 4 שפורסם ב-2007 הראה ירידה משמעותית של 61% בסיכון למאורע קליני המאפיין את המחלה (מאורע לבבי, כלייתי או מוחי).
במחקר אחר שפורסם ב-2008 הוכחה יעילותו ובטיחותו של התכשיר במתן לילדים.
בנוסף למחקרים שבוצעו עד כה, מנהלת חברת ג'נזיים מאגר נתונים (the Fabry registry) אשר משמש למעקב ארוך טווח אחר יעילותה ובטיחותה של התרופה.
התווית נגד: רגישות יתר (תגובה אנפילקטית) מסכנת חיים לאחד מהמרכיבים הפעילים בתרופה.
רוב תופעות הלוואי כתוצאה מהטיפול בפברזיים הופיעו בזמן העירוי או זמן קצר לאחריו.
הן יכולות להשתנות במידת החומרה שלהן.
שכיחות תופעות לוואי אלה ברוב המקרים יורדת עם הזמן בשימוש חוזר בפברזיים.
כמעט כל החולים מפתחים נוגדנים כנגד פברזיים בשלושת החודשים הראשונים לטיפול.
בדרך כלל, ברוב החולים כמות הנוגדנים יורדת עם הזמן.
לא מומלץ לתת את פברזיים בשילוב עם התרופות הבאות: Chloroquine, Amiodaron, Benoquin או Gentamycin השימוש בפברזיים מצריך מעקב של רופא מומחה.
התרופה משווקת בבקבוקונים של 5 מ"ג או 35 מ"ג.
המינון המומלץ לחולה מבוגר (מעל גיל 16) הוא 1 מ"ג לק"ג פעם בשבועיים.
התרופה ניתנת במרכז הרפואי המטפל, במרפאות קופות החולים או באמצעות מערך טיפולי בית.
חברת המניות המשולבת אוטובוסי פבלובו היא יצרנית האוטובוסים הרוסית שמשרדה ומפעליה יושבים בעיר פבלובו, מחוז ניז'ני נובגורוד, ברוסיה.
שמה הרשמי של החברה הוא "מפעלי האוטובוס של פבלובו על שם אנדריי ז'דאנוב".
החברה הוקמה ב-1930 כשלוחה של חברת גא"ז.
שנתיים לאחר מכן החלו לצאת מפס הייצור אוטובוסים על בסיס קבוע וב-1952 הפכה להיקרא בשם פא"ז - מפעל האוטובוסים של פבלובו (Павловский автобусный завод ,ПАЗ), על שם העיר בה שכנו המפעלים.
החברה הוציאה ממפעליה מספר אוטובוסים פופולריים.
בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 החברה הכינה דגמים מודרניים של אוטובוסים, בעיקר לנסיעות בינעירוניות.
פברואה או פברואטיו (Februatio) היה פסטיבל או חג ברומא העתיקה, המוקדש לטהרה.
החג חל ביום ה-15 (אידו) של חודש פברואר.
לימים אוחד חג זה עם פסטיבל הלופרקאליה.
החג, שנחוג למעשה בסוף החורף, שימש לטיהור הבית והמקדשים לקראת השנה החדשה והאביב.
על פי אובידיוס מקור שם החג במילה הלטינית פברוארה, שמקורה במילה אטרוסקית שמשמעה "טיהור".
באותה עת הלוח היוליאני החשיב את מרץ כחודש הראשון בשנה.
חג זה נתן את שמו לחודש פברואר בו חל החג (משמעות המילה "פברואריוס" – "שבו חל פברואה").
לימים הואנש נושא הטהרה והאלוהות הרומית פברואוס זוהתה על החג ועם הטהרה.
פברואוס (באטרוסקית ובלטינית: Februus) היה אל הטהרה האטרוסקי ואל המוות בדת רומא העתיקה.
מקורה של האמונה האטרוסקית באל זה בהאנשה של חג הטהרה פברואה, אשר נחוג באידו של חודש פברואר (החודש נקרא על שם החג, לא על שם האל), והחג הפך לחגו של האל.
בחג זה נערכו טקסי ניקיון וטהרה לסמל את תום החורף ותחילת השנה החדשה שהחלה באביב בחודש מרץ.
לימים התפתחה דמותו במיתולוגיה הרומית לדמותה של פבריס - אלת המחלה והחום (ומניעתו).
ואילו חגו אוחד עם פסטיבל הרומי הלופרקאליה שנערך באביב.
פבריס הייתה אלת החום והמחלות הנילוות לו במיתולוגיה הרומית ובדת רומא העתיקה.
אלה זו, על פי האמונה הרומית גרמה את המחלות, אך גם מנעה אותן.
מקור האמונה באלה זו בהתפתחות של האמונה באל האטרוסקי פברואוס - אל הטהרה שאחרי המוות.
לפבריס היו שלושה מקדשים ברומא העתיקה, שאחד מהם מוקם בגבעת פלטין.
מקדש אחר היה ממוקם בגבעת קווירינל בסמוך למרחצאות דיוקליטוס והמקדש השלישי היה ממוקם בפורום הרומאי לצד הויה סקרה על גבעת וליה (חלק מגבעת אסקווילינוס).
חשיבותם של מיקומים אלה מעידים על חשיבותה של האלה ברומא העתיקה, ובייחוד על תפוצת מחלת המלריה בעיר (שהייתה סמוכה לאזורי ביצות).
פולחנה כלל הבאת מנחות למקדשה, על מנת שתרפא את החולים ממלריה.
פָּבְלוֹס קוּנְטוּרְיוֹטִיס היה אדמירל וגיבור מלחמה יווני, אשר כיהן פעמיים כנשיאה של הרפובליקה ההלנית השנייה.
פבלוס קונטוריוטיס נולד באי הידרה למשפחה מיוחסת ממוצא אלבני קדום.
אביו גאורגיוס כיהן ב-1848 לתקופה קצרה כראש ממשלת הממלכה.
ב-1875 התגייס לצי היווני וב-1897, במהלך המלחמה היוונית-עות'מאנית פיקד על אוניית מערכה.
בין 1908 ל-1911 כיהן כעוזרו האישי של המלך גאורגיוס הראשון ובמהלך תקופה זו הועלה לדרגת קפטן.
ב-1912 הועלה לדרגת תת-אדמירל ובמהלך מלחמת הבלקן הראשונה פיקד מאניית הפיקוד שלו ה"גאורגיוס אברוף" על הקרבות המוצלחים מול הצי העות'מאני.
הישגיו בקרבות הקנו לו מעמד של גיבור מלחמה וקונטוריוטיס הועלה לדרגת סגן אדמירל.
ב-1917, פרש קונטוריוטיס מהצבא בדרגת אדמירל.
ב-1916 בעודו משרת בצי, מונה לשר הימייה בממשלתו של סטפנוס סקולידיס המלוכני.
קונטוריוטיס התנגד לעמדתו הפרו-גרמנית של המלך קונסטנטין הראשון וצידד בהצטרפות הממלכה לצד מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה.
הוא התפטר מתפקידו והצטרף לאלפתריוס וניזלוס בסלוניקי, שם הוקמה הממשלה הזמנית להגנת האומה שמרדה בשלטונו של המלך קונסטנטין הראשון ושלטה על חלק מהממלכה באזורי צפון יוון, כרתים ואיי הים האגאי.
קונסטנטין הראשון נאלץ לוותר על המלוכה ואלפתריוס וניזלוס היה לראש הממשלה.
וניזלוס, קונטוריוטיס ופנאיוטיס דנגליס הובילו את תהליך שיקומו והרחבתו של הצבא היווני וכונו "הטרויקה להגנת האומה".
יוון הצטרפה למדינות ההסכמה והייתה שותפה לניצחונן על מעצמות המרכז בקרבות החזית המקדונית.
ב-28 באוקטובר 1920, לאחר מותו של אלכסנדר הראשון, מלך יוון מונה קונטוריוטיס לעוצר המלוכה, אך בראשית נובמבר, מייד לאחר תבוסתו של וניזלוס בבחירות הכלליות שנערכו ביוון התפטר מתפקידו.
המלוכה ביוון הושבה על כנה, אך במרץ 1924 הודח המלך גאורגיוס השני וקונטוריוטיס נבחר לנשיאה הראשון של הרפובליקה ההלנית השנייה.
במרץ 1926 התפטר קונטוריוטיס לאחר ההפיכה הצבאית שהעלתה לשלטון את הגנרל תאודורוס פנגלוס שהכריז על עצמו דיקטטור יוון.
קונטוריוטיס עזב את אתונה לאי הידרה ובאוגוסט שב לאתונה ולמשרת הנשיא לאחר סילוקו של הגנרל פנגלוס בהפיכת נגד.
במאי 1929 נבחר פבלוס קונטוריוטיס לכהונה נוספת כנשיא יוון, אך בדצמבר נאלץ לפרוש מתפקידו בשל בריאות לקויה.
הוא הלך לעולמו באתונה ב-1935 והוא בן 80 שנים ונקבר באי הולדתו הידרה.
פבריס אולינגה אסונו הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בוטושאן מליגת העל הרומנית בכדורגל.
אולינגה התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של סמואל אטו.
בשנת הצטרף למחלקת הנוער של מיורקה, וכעבור שנתיים הצטרף למחלקת הנוער של מאלגה.
בעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד סלטה ויגו והבקיע את השער היחיד במשחק שהפך אותו לשחקן הצעיר ביותר שכובש בלה ליגה כאשר הוא רק בן 16 ו-98 ימים.
ב-20 בינואר 2014 הושאל לזולטה ורכם עד לסיום העונה, ועם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בסיום העונה.
ב-2 באוקטובר 2012, זומן אולינגה לראשונה לסגל נבחרת קמרון.
עשרה ימים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2–1 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013. אולינגה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והיה השחקן הצעיר ביותר שהשתתף בטורניר, אולם הודח עם נבחרתו כבר בשלב הבתים.
פבראדה (בליטאית: ; בפולנית: Podbrodzie, פודברודז'יה; ביידיש: פּאָדבראָדז) היא עיירה במחוז המשנה שווינציאן שבמחוז וילנה בליטא, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנים שלאחר מכן הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות.
עם חיבור היישוב למסילת הברזל בקו סנקט פטרבורג-ורשה בשנת 1862, הואץ פיתוחו.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות.
עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939, נאסרה בעיירה פעילות זו, והולאם בה המסחר הפרטי.
ב-29 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיה, בסיוע הליטאים.
ביום 15 ביולי בלבד נרצחו בעיירה כ-60 יהודים.
בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה מגיל 12 ומעלה.
בהמשך רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, בו הוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים.
בעקבות הגעת מידע ליודנרט המקומי על כוונת הגרמנים לחסל את הגטו שביישוב, הצליחו להימלט ממנו קרוב למחצית מיושביו.
ביהודים הנותרים בוצעה סלקציה, ורובם הועברו למחנה הריכוז פוליגון, בו נרצחו ב-28 בספטמבר 1941.
פבלוס נולד ב-14 בדצמבר 1901 באתונה, לקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית.
בצעירותו שירת פבלוס בצבא יוון, ובהמשך נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, שבה היה קצין ברגימנט משמר קולדסטרים.
בין השנים 1917–1920 היה פבלוס בגלות עם אביו קוסטנטינוס הראשון בבריטניה, ושוב בין השנים 1923–1935 היה פבלוס בגלות יחד עם אחיו גאורגיוס השני, שבמהלכה אף עבד בבית חרושת למטוסים תחת שם בדוי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה בין השנים 1941–1946, בזמן שיוון הייתה תחת שלטון גרמניה הנאצית, שהה פבלוס יחד עם הממשלה הגולה בלונדון ובקהיר, ועודד משם את תנועת ההתנגדות לנאצים.
ב-1 באפריל 1947 באמצע מלחמת האזרחים ביוון, מת אחיו גאורגיוס השני, מלך יוון ללא ילדים, ופבלוס עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1949 עם סיום מלחמת האזרחים, לקח פבלוס על עצמו את המשימה של הבנייה מחדש של צפון המדינה.
בשנת 1950 החלה יוון להתאושש מבחינה כלכלית ודיפלומטית, וניהול קשרי הסחר חוזקו על ידי הביקורים הממלכתיים של פבלוס בחו"ל, ובין השאר הוא הפך למונרך היווני הראשון שנפגש עם הנשיא הטורקי.
עם זאת, הקשרים עם בריטניה הפכו למתוחים עקב בעיית קפריסין, שם רוב האוכלוסייה היוונית העדיפה להתאחד עם יוון, אך בריטניה, התנגדה לכך.
בסופו של דבר, קפריסין הפכה למדינה עצמאית בשנת 1960.
בשנת 1959 עבר פבלוס ניתוח להסרת קטרקט, ובשנת 1963 עבר ניתוח חירום להסרת התוספתן.
בסוף פברואר 1964, עבר פבלוס ניתוח נוסף לטיפול בסרטן הקיבה, ומת כעבור שבוע ב-6 במרץ באתונה, ובנו קונסטנטינוס השני עלה לשלטון במקומו.
ב-9 בינואר 1938 התחתן פבלוס עם הנסיכה פרדריקה, נסיכת הנובר בתו של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג, ורעייתו ויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ממנה היו לו 3 ילדים:
המלך פבלוס היה צאצא של שושלות המלוכה של בריטניה,רוסיה,גרמניה,יוון ודנמרק, וסבא של פליפה השישי, מלך ספרד ופבלוס, נסיך הכתר של יוון.
הוא היה גם בן דודו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
פַּבֶּרְזֶ'ה (בליטאית: Paberžė, בפולנית: Podbrzezie, פודבז'ז'ה, ביידיש: פּאָדבערעזע) הוא כפר בליטא, במחוז וילנה.
שטח פברז'ה היה מיושב מימי הביניים המוקדמים, שהוזכר לראשונה ברשומות היסטוריות בשנת 1484 כאשר הכנסייה הראשונה נבנתה.
בשנת 1503 הוקמה קהילת פברז'ה.
בשנת 1517, הדוכס הגדול זיגסמונד הראשון הישן העניק את הזכות להקים בית מרזח בפברז'ה, הרווחים של מוסד זה שימשו לתמיכה בכנסייה המקומית.
במאה ה-16, הכפר נודע בשם Beržai (עצי ליבנה בלטינית).
במחצית השנייה של המאה ה-17 חיו בפברז'ה נזירים קתולים, היו שם כנסייה קתולית ובית ספר קהילתי.
בשנת 1676 נבנתה כנסיית עץ חדשה אשר חודשה בשנת 1759 ונבנתה מחדש בשנת 1793. בשנת 1860 נבנתה שוב כנסיית העץ הקתולית.
ב-1866, לאחר מרד ינואר, הוא הועבר לכנסייה האורתודוקסית המזרחית.
כומר קתולי מקומי המיר את דתו לאורתודוקסיה המזרחית ועודד את בני הקהילה שלו לעשות את אותו הדבר.
לפני מלחמת העולם הראשונה, הכפר היה מפורסם בשל הרודיאו שלו עם שוורים.
במהלך התקופה שבין המלחמות, נבנתה כנסייה נאו-גותית עם מאפיינים מודרניסטיים גלויים היטב.
ג'וזף פבריס אונדואה אבוגו הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת השוער בנבחרת קמרון.
הוא גדל באקדמיית הנוער של סמואל אטו, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה.
בשנת 2014 חידש אונדואה את חוזהו במועדון עד לשנת 2017. בשנת 2014 הועלה לסגל קבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, אך לא זכה לדקות משחק בקבוצה.
בחודש ינואר 2016 עבר אונדואה לפובלה מפומט מהליגה הספרדית השנייה.
הוא ערך חמש הופעות במועדון, שירד בתום העונה לליגה הספרדית השלישית.
בחודש יולי של אותה השנייה חתם אונדואה בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה הספרדית השנייה, וב-17 באוגוסט הושאל לעונה אחת לסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, המשחקת באותה הליגה.
ב-6 בספטמבר 2014 ערך אונדואה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. נבחרת קמרון העפילה לטורניר ואונדואה שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים, אותו לא צלחה נבחרתו.
אונדואה זכה יחד עם נבחרת קמרון בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, ושיחק לאורך כל הטורניר, כולל בגמר נגד נבחרת מצרים.
בן דודו של אונדואה, אנדרה אוננה, משחק גם הוא כשוער.
פבלו טיל שרייבר הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי-אמריקאי.
מוכר בשל גילום הדמות ניק סובוטקה בסדרה הדרמה "הסמויה" ברשת HBO, ועל גילום התפקיד ג'ורג' מנדז בסדרה הקומית "כתום זה השחור החדש" בנטפליקס.
הוא היה מועמד לפרס טוני עבור הופעתו במחזה "להתעורר ולשיר!" בברודוויי.
שרייבר נולד בקומונה היפית בעיירת יאמיר בקולומביה הבריטית שבקנדה, להורים נוצרים ממוצא גרמני, בריטי, צרפתי, הולנדי, וסקנדינבי.
כאשר הוא היה בן שישה חודשים, עבר עם משפחתו לווינלו, עיירה אשר לא רחוקה מיאמיר.
אביו האמריקאי, טיל קרול שרייבר, היה שחקן, וכך גם אחיו-למחצה ממנו, השחקן ליב שרייבר (שנולד לאשתו הראשונה של אביהם).
אימו הקנדית, לוריין ריאבלי, היא קנדית העוסקת בפסיכותרפיה.
שרייבר קרוי על שם המשורר הצ'יליאני פבלו נרודה (אבא שלו היה בקיא בעניין הספרות).
הוריו נפרדו כשהיה בן 12 ושרייבר עבר לסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית עם אביו.
אחרי התיכון, שרייבר נרשם לאוניברסיטת סן פרנסיסקו, שם הוא קיווה לזכות במקום בקבוצת הכדורסל.
מאוחר יותר הוא הועבר לאוניברסיטת קרנגי מלון הממוקמת בפיטסבורג, פנסילבניה, וסיים את לימודיו בשנת 2000 עם תואר ראשון בתיאטרון.
הוא הופיע בסרטים: "השליח ממנצ'וריה", "שליטי דוגטאון" ו"שמחתודהעודבבקשה" הוא גם שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד של אנס וסאדיסט, והופיע בסדרה "כיבוי אורות" ברשת FX.
בשנת 2011, כיכב שרייבר במחזה של אוף ברודוויי "מגרש משחקים מבעית" בתיאטרון הבמה השנייה.
הוא הופיע בעונה השביעית של סדרת הדרמה "העשב של השכן" בדמותו של דימיטרי, ספק הסמים של ננסי.
אתר BuddyTV דירגו אותו ברשימת "הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2011" במקום ה-77.
באוקטובר 2012, שרייבר קיבל את התפקיד החוזר של ג'ורג' "Pornstache" מנדז בסדרת הדרמה המקורית של נטפליקס "כתום זה השחור החדש".
ב-26 בפברואר 2013, החל לגלם את דמותו של וירג'יל בסדרת הדרמה "איירונסייד" ברשת NBC, הסדרה מהווה אתחול מחדש לסדרה באותו השם משנת 1967.
על תפקידו ב"כתום זה השחור החדש" שרייבר זכה בפרס "אנחנו אוהבים לשנוא אותך" (We Love To Hate You) לשנת 2014 בפרסי צעירי הוליווד.
בשנת 2016, הוא שיחק בתפקיד ראשי של כריס "טנטו" פארונטו חבר צוות לשעבר ביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית בסרט המלחמה "13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי".
את הסרט ביים והפיק מייקל ביי, והוא מבוסס על הספר "13 שעות" של מיטשל זאקוף, משנת 2014. שרייבר בריאיון עם "Comicbook" הביע עניין בגילום וולברין בסרט "X-Men" עם יו ג'קמן שכבר עזב את התפקיד.
בשנת 2017 חזר לשחק למספר פרקים בעונה החמישית של "כתום זה השחור החדש" את דמותו של ג'ורג' מנדז.
שרייבר נישא למורת יוגה ג'סיקה מורטי ב-2007. הם התרגשו ב-2014. לזוג שני ילדים - טימוטי ודנטה
Zeke "Z-Pak" Tilsonתפקיד ראשי2017-הווהאלים אמריקאים Mad Sweeneyתפקיד ראשי2020להגן על ג'ייקובניל לוגודיסתפקיד משני2022Haloמאסטר צ'יףתפקיד ראשיקנדידייוויד אלן גור מיני-סדרה2026שלו ושלה (אנ')ריצ'רדמיני-סדרה עתידית של נטפליקסTBAThe Savantג'ייסוןמיני-סדרה של אפל TV פלוס
פבלו קרניו בוסטה (Pablo Carreño Busta; נולד ב-12 ביולי 1991) הוא טניסאי ספרדי, בשיאו (11 בספטמבר 2017), דורג במקום העשירי בעולם בדירוג הסבב ה-ATP,
הוא זכה ב-7 תארים במשחקי יחידים ו-4 בזוגות.
דירוג השיא שלו בזוגות היה 16 מ-17 ביולי 2017.
קרניו בוסטה נולד בחיחון שבספרד.
בנם של אלפונסו, ארכיטקט ומריה, רופאה ולו שתי אחיות.
החל לשחק טניס בגיל שש וב-2009 נהיה למקצוען.
באותה שנה זכה לראשונה בטורניר מסבב הפיוצ'ר במלייה.
ב-2011 זכה לראשונה בטורניר מסבב הצ'אלנג'ר באלסנדריה ובהמשך השנה זכה בטורניר צ'אלנג'ר נוסף בקומו.
ב-2013 זכה ב-4 טורנירי צ'אלנג'ר והעפיל לראשונה לסיבוב הראשון בטורניר גראנד סלאם כשהשתתף באליפות צרפת הפתוחה.
הוא זכה בתואר השחקן המשתפר של העונה בסבב ה-ATP ב-2014 זכה בשלושה טורנירי צ'אלנג'ר והעפיל לסיבוב השלישי בטורניר מונטה קרלו מסבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס.
בשנת 2015 הוא הפסיד בגמר תחרות בנוטינגהאם לטיילור פריץ.
ב-2016 זכה בשני טורנירים מסבב 250 ATP, בוינסטון סיילם, קרמלין קאפ.
הוא סיים שני באליפות ברזיל הפתוחה ובאשטוריל.
בטורנירי הגראנד סלאם העפיל לסיבוב השני ברולאן גרוס ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בזוגות זכה באליפות אקוודור הפתוחה יחד עם גיז'רמו דוראן ובאליפות סין הפתוחה יחד עם רפאל נדאל.
יחד עם גיירמו גרסיה לופס העפיל לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה.
ב-2017 זכה בטורניר אשטוריל, סיים שני בטורניר ריו מסבב ATP 500 והעפיל לחצי הגמר בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס.
באליפות אוסטרליה הפתוחה העפיל לסיבוב השלישי, באליפות צרפת הפתוחה העפיל לרבע הגמר אך פרש במהלך ההתמודדות עם רפאל נדאל, באליפות ארצות הברית הפתוחה העפיל לחצי הגמר בו הודח על ידי קווין אנדרסון.
בזוגות הודח יחד עם גרסיה לופס בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה על ידי האחים בריאן.
ביולי 2021 זכה בטורניר המבורג מסבב ATP 500. באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד לאחר שגבר בקרב על המקום השלישי על נובאק ג'וקוביץ'.
ב-2022 זכה בטורניר קנדה מאסטרס מסבב ATP 1000.
קרניו בוסטה חבר נבחרת גביע דייוויס של ספרד משנת 2016.
פבלוס, נסיך הכתר של יוון , הוא בנו של קונסטנטינוס השני, מלך יוון, ואף כיהן כנסיך הכתר מעת לידתו עד לביטול המלוכה בשנת 1974.
פבלוס נולד בארמון טאטוי, טאטוי ב-20 במאי 1967 לקונסטנטינוס השני, מלך יוון ואן-מארי, נסיכת דנמרק בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ואינגריד, נסיכת שוודיה.
עם לידתו איבדה אחותו אלכסיה, נסיכת יוון ודנמרק את תואר נסיכת הכתר, בשל חוק העדפת הבן הבכור.
מכיוון שהמשפחה נרדפה על ידי תומכי החונטה השלטת שעלתה לשלטון זמן קצר קודם לידתו, ברחו בני המשפחה לרומא, ומשם לקופנהגן, שם התגוררו עם הסבתא אינגריד, מלכת דנמרק.
בשנת 1973 מונה גאורגיוס פאפאדופולוס לנשיא יוון, ובשנת 1974 בוטלה המונרכיה לאחר תוצאות משאל עם שנערך במדינה.
לאחר ביטול המונרכיה התגוררה המשפחה בלונדון, שם נולדו אחיו הצעירים תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, ופיליפוס, נסיך יוון ודנמרק.
פבלוס למד בפנימיה בינלאומית בניו מקסיקו (ארצות הברית), השייכת לרשת ה-United World Colleges.
הוא למד גם במכללה ההלנית בלונדון שנוסדה על ידי הוריו, ולאחר סיום לימודיו בבית הספר סנדהרסט, שירת בצבא הבריטי, כלוטננט במשמר הדרגונים הסקוטי המלכותי.
בשנת 1993 החל פבלוס את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוושינגטון די.
בעת לימודיו חלק את דירתו עם בן דודו, פליפה השישי, מלך ספרד.
בשנת 1995, הוענק לשניהם תואר ביחסים בינלאומיים (Master of Science in Foreign Servic).
ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס בקתדרלת סנט סופיה, לונדון עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, אותה הכיר במסיבה 3 שנים קודם לכן.
לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בגריניץ', קונטיקט, שם עבד פבלוס בחברת הספנות צ'ארלס ר.
מאוחר יותר, החל לעבוד בחברה בניו יורק כמנהל תיקי השקעות, ובשנת 2004 עברו בני הזוג להתגורר בלונדון.
ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, ממנה יש לו 5 ילדים:
הנסיך קונסטנטין אלקסיוס (נולד בניו יורק ב-29 באוקטובר 1998)
בעת לידתו היה פבלוס צאצא לשלושה מלכים שהיו בחיים; אביו קונסטנטינוס השני, מלך יוון, סבו מצד אמו פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, וסב אמו גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה.
כמו כן פבלוס הוא אחיין של מרגרט השנייה, מלכת דנמרק וסופיה, מלכת ספרד.
פבלו קאסדו בלאנקו (בספרדית: Pablo Casado Blanco; נולד ב-1 בפברואר 1981) הוא פוליטיקאי ספרדי, אשר כיהן כנשיא המפלגה העממית, יו"ר האופוזיציה וחבר קונגרס הנציגים.
קאסדו התפקד למפלגה העממית בשנת 2003. בין 2009 ל-2012 הוא ניהל את הלשכה של ראש ממשלת ספרד לשעבר, חוסה מריה אסנאר.
במהלך אותה תקופה, הוא הקים ביחד איתו ועם עוד מנהיגים אחרים את הארגון יוזמת ידידי ישראל.
בשנת 2011 נכלל קאסדו ברשימת המפלגה העממית אל קונגרס הנציגים מטעם מחוז הבחירה אבילה.
מפלגתו זכתה באותו מחוז, ומאז הוא נבחר שלוש פעמים נוספות (2015 ,2016 ו-2019).
במאי 2018, הצעת אי אמון שהוגשה על ידי המפלגה הסוציאליסטית עברה ברוב קולות בקונגרס, מה שהביא להחלפתו של ראש ממשלת ספרד, מריאנו ראחוי מהמפלגה העממית השולטת, בפדרו סנצ'ס מהמפלגה הסוציאליסטית.
בתגובה, החליט ראחוי להתפטר מתפקידו בתור נשיא המפלגה העממית.
בבחירות פנימיות לראשות המפלגה, זכה קאסדו ב-57.2% מהקולות, והפך לנשיא מפלגתו.
בתחילת 2022 החל משבר פנימי במפלגה על רקע האשמותיה של איסבל דיאס איוסו, נשיאת הקהילה האוטונומית של מדריד, כי הנהגת המפלגה פועלת כנגדה.
ב-23 בפברואר, לאחר לחצים מטעם רבים מחברי המפלגה, קאסדו הודיע שיתפטר מתפקידו לאחר בחירת מנהיג חדש.
בתחילת אפריל באותה שנה נערך קונגרס של המפלגה בו נבחר להחליפו אלברטו נונייס פייחו, שהיה נשיא הקהילה האוטונומית של גליסיה.
פברוזאורוס (שם מדעי: Fabrosaurus) הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור צמחוני בן לסדרה בעלי אגן דמוי עוף.
סוג זה התגלה בתצורות אליוט שבלסוטו, דרום אפריקה ותואר בשנת 1964 בידי לאונרד גינסבורג (Leonard Ginsburg).
המשמעות של שמו היא: "הלטאה של פאבר", על שם החוקר הצרפתי ג'ין פאבר אשר השתתף במשלחת לגילוי הדינוזאור.
הממצאים כללו רק שרידים של שיניים ולסת תחתונה.
סוג זה כלל מין אחד - F.
לאחר הגילוי הראשוני נוספו גילויים נוספים, מהם אותרו עוד כמה גולגולות מפורקות, חוליות, צלעות ועצמות מפרקים והם עזרו להרכיב שלד יותר מלא מהדינוזאור.
מבנה השלד דמה לזה של בעלי אגן דמוי עוף ובמראהו היה דומה לאורניתופוד.
ואולם מרבית החוקרים לא מצאו סימן מיוחד במאפייניו וההנחה היא שהמאובנים שייכים לדינוזאור לסוטוזאורוס, אשר התגלה בדרום אפריקה של תור היורה שלפני 199 עד 189 מיליון שנה.
כך סוג זה הוא מוטל בספק.
פבלו אנדרס קונטררס פיקה (; נולד ב-11 בספטמבר 1978 בסנטיאגו דה צ'ילה) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני, ששיחק בעמדת הבלם.
קונטררס החל את הקריירה במדיה של קולו-קולו, עמה זכה בשתי אליפויות צ'ילה.
משם המשיך לקריירה אירופית בצרפת, ספרד, פורטוגל ויוון, כאשר בתווך קדנציות קצרות בארגנטינה ובקולו-קולו.
קונטררס זכה בין היתר באליפות צרפת ובדאבל ביוון.
את הקריירה סיים במדיה של מלבורן ויקטורי האוסטרלית.
קונטררס שיחק לאורך למעלה מעשור במדיה של נבחרת צ'ילה.
הוא זכה עמה במדליית הארד באולימפיאדת סידני 2000, וייצג אותה בין היתר במונדיאל 2010 ובשלושה טורנירי קופה אמריקה.
קונטררס החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של קולו-קולו מעיר הולדתו.
הוא התקדם לקבוצת הבוגרים של המועדון, ואת הופעת הבכורה שלו ערך בטורניר קלאוסורה של עונת , שבה זכתה הקבוצה בליגת העל הצ'יליאנית.
בעונת כבר הפך לחלק משמעותי מזכייתה של הקבוצה באליפות צ'ילה (באותה העונה שוחקה הליגה במתכונת עונה מלאה ולא כאפרטורה וקלאוסורה).
הוא כבש שער ליגה אחד ב-23 הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות שנייה ברציפות, בפער נקודה בלבד מאוניברסידד דה צ'ילה.
בקיץ 1999, במהלכה של עונת בליגה הצ'יליאנית, עזב קונטררס את קולו-קולו כדי להתחיל בקריירה אירופית.
לזכותו שני שערי ליגה ב-36 הופעות בקדנציה הראשונה במדי קבוצת נעוריו.
לקראת עונת , הצטרף קונטררס למונקו של המאמן קלוד פואל, שם שיתף פעולה עם שחקני הגנה בולטים ומוכשרים כמו השוער פביאן בארטז, הבלמים פיליפ כריסטנבאל ורפאל מארקס, וילי סניול, ג'ון ארנה ריסה הצעיר ועוד.
את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך במחזור הפתיחה של העונה, כאשר פתח בהרכב קבוצתו בשוויון 2-2 הביתי מול סנט אטיין.
הוא ערך 17 הופעות ליגה במדי הקבוצה, מתוכן 15 בהרכב הפותח ותרם לזכייתה של הקבוצה באליפות צרפת, בפער שבע נקודות מהסגנית פריז סן-ז'רמן.
באותה העונה אף ערך את הופעתו הראשונה במפעל אירופי, כאשר רשם חמש הופעות במסגרת גביע אופ"א, שם נעצרה מונקו בשלב שמינית הגמר.
את עונת פתח קונטררס בזכייה בסופר קאפ הצרפתי, שהתקיים שבוע לפני פתיחת הליגה, ובו פתח קונטררס בהרכב מול נאנט.
המשחק וההארכה הסתיימו בשוויון 0-0, ובדו-קרב בעיטות עונשין החמיץ קונטררס את הבעיטה הרביעית של קבוצתו.
הדו-קרב התארך עד לתשע בעיטות לכל קבוצה, ובסיומו ניצחה מונקו 5–6 וזכתה בתואר.
בחציה הראשון של העונה הספיק קונטררס לערוך תשע הופעות ליגה ושלוש הופעות במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, שם כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 2–4 על גלאטסראיי.
בינואר 2001, נחשפה פרשת זיוף דרכונים אירופיים לשחקנים דרום אמריקאיים, בה היה מעורב קונטררס, יחד עם פאריד מונדראגון ואמיליאנו רומאי.
בית המשפט בפריז גזר עליו קנס של 30 אלף אירו, וכן הרחקה לשנתיים.
בכך, הסתיימה דרכו של קונטררס במונקו לאחר עונה וחצי בלבד.
לזכותו 26 הופעות ליגה במדי המועדון הצרפתי.
מונקו נאלצה להשאילו עד לתום העונה מחוץ לצרפת, וכך חזר קונטררס לאמריקה הדרומית, וחתם במדי ראסינג קלוב.
הוא שיחק במדיה חצי שנה בלבד והספיק לערוך שמונה הופעות במדי המועדון בטורניר הקלאוסורה .
ביולי 2001 רכשה סלטה ויגו את קונטררס ממונקו תמורת כ-4.2 מיליון אירו.
מיד עם החתמתו, הושאל קונטררס לאוססונה, אף היא מהליגה הספרדית הבכירה, לעונת 2001/2002. קונטרראס השתלב מיידית בסגל של מיגל אנחל לוטינה, וסיים את העונה עם 31 הופעות ליגה.
את שערו היחיד במדי הקבוצה כבש שני מחזורים לסיום העונה, שער ניצחון דרמטי בדקה ה-81 שקבע 2–3 על היריבה הישירה לקרב על הירידה, לאס פאלמאס.
את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-17, מקום אחד ושתי נקודות בלבד מעל לאס פאלמאס, שנשרה לליגת המשנה.
על אף מעברו של לוטינה לאימון סלטה ויגו בעונה הבאה, קונטררס לא חזר לסגל הקבוצה והושאל פעם נוספת, הפעם לספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.
את הופעת הבכורה שלו ערך מול אינטר מילאנו במוקדמות ליגת האלופות, וארבעה ימים לאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 1–5 על ליישואס, וזכה עמה בתואר הסופר קאפ הפורטוגלי.
את שערו הראשון במדי הקבוצה כבש מול פרטיזן בלגרד בסיבוב הראשון בגביע אופ"א, ממנו הודחה ספורטינג.
הוא סיים את העונה עם שני שערי ליגה בשלושים הופעות, כולן בהרכב, כאשר קבוצתו סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה.
לקראת עונת 2003/2004 חזר קונטררס לסלטה ויגו, ולראשונה מאז נרכש נכלל בסגל הקבוצה לקראת העונה.
הוא שב לשתף פעולה עם מאמנו באוססונה, מיגל אנחל לוטינה, אך לא קיבל ממנו דקות משחק משמעותיות, ומאז סיום דרכו של לוטינה בינואר 2004, לא שותף עוד כלל במסגרת הליגה.
את העונה סיים עם שש הופעות ליגה בלבד, ושבע נוספות בליגת האלופות.
הקבוצה עצמה, שרק עונה קודם לכן סיימה רביעית בטבלה, נשרה בתום העונה לליגת המשנה מהמקום ה-19 בלבד בטבלת הליגה.
קונטררס נותר בסגל הקבוצה בליגת המשנה, ואף הפך לשחקן הרכב משמעותי עם שער ליגה אחד ב-33 הופעות, כאשר סלטה סיימה במקום השני והשיגה את הכרטיס חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת בלבד.
בעונת 2005/2006 קבע קונטררס שיא קריירה אישי של ארבעה שערי ליגה, כולל שער כבר במחזור השני בניצחון 2–3 המפתיע על ריאל מדריד בחוץ.
את העונה סיים עם 29 הופעות ליגה, מתוכן 23 בהרכב, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השישי בטבלה.
קונטררס שמר על מקומו כבלם הרכב גם בעונת 2006/2007, עם שלושים הופעות ליגה וחמש הופעות בגביע אופ"א, אך שוב נשר עם קבוצתו לליגת המשנה דווקא בעונה בה השתתפה במפעל אירופי.
עונה לאחר מכן, חוותה סלטה קשיים גם בליגת המשנה.
המאמן חריסטו סטויצ'קוב, שפתח את העונה עם הקבוצה, איבד את אמונו בבלם ולא העניק לו כלל דקות משחק.
גם החלפתו של סטויצ'קוב בחואן רמון לופס קארו לא שיפרה באופן משמעותי את מצבו של קונטררס, שרשם שלוש הופעות ליגה בלבד בשלושה חודשים, עד ששוחרר מחוזהו בחלון ההעברות בינואר 2007.
בסך הכול שיחק קונטררס בסלטה במשך ארבע וחצי עונות, מתוכן שלוש בליגה הבכירה, וכבש שישה שערי ליגה ב-101 הופעות.
לאחר שעזב את סלטה, חזר קונטררס לקדנציה שנייה בפורטוגל, כאשר חתם בספורטינג בראגה.
עם הגיעו הפך לשחקן הרכב וסיים את העונה עם 13 הופעות בליגה והופעה אחת בגביע אופ"א.
את העונה סיימה קבוצתו במקום השביעי בטבלה.
ביוני 2008 חתם קונטררס בפאוק סלוניקי מהליגה היוונית.
הוא ציין את האמון במנהל המקצועי וחברו לשעבר בסלטה ויגו, זיסיס וריזס, ובנשיא הקבוצה תאודורוס זגוראקיס, כסיבות העיקריות לחתימתו בקבוצה.
הוא אף ויתר על חזרה למועדון נעוריו קולו-קולו על מנת להשלים את המעבר.
עונת הבכורה של קונטררס בפאוק, תחת המאמן פרננדו סנטוש, הייתה מוצלחת.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במחזור הפתיחה מול OFI כרתים, ובמחזור הרביעי כבש את שער הניצחון של קבוצתו בדרבי של סלוניקי מול אריס סלוניקי, וקבע 0–1 לקבוצתו בסיום.
את העונה סיים עם שני שערי ליגה ב-28 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה בעונה הסדירה, ובמקום הרביעי בסך הכול לאחר פלייאוף ההעפלה לאירופה.
עונה לאחר מכן, התמנה לתפקיד הקפטן השני של הקבוצה, אחרי סרג'יו קונססאו.
לאחר שסיימה שלישית בעונה הסדירה, שיפרה הקבוצה את מקומה ועלתה למקום השני בטבלה לאחר הפלייאוף.
בעונת , סייע קונטררס לקבוצתו לצלוח את שלב הבתים בליגה האירופית, אך הקבוצה נכנעה לצסק"א מוסקבה בשלב הנוקאאוט הראשון.
הקבוצה העפילה פעם נוספת לפלייאוף מהמקום הרביעי בליגה, ובסיומו דורגה במקום השלישי.
במהלך עונת נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים, בין היתר בעקבות משבר החוב של יוון, ובינואר 2012 שוחרר קונטררס בהסכמה הדדית מחוזהו במועדון, על מנת להקל על חובותיה של הקבוצה.
בסך הכול, בשלוש וחצי עונות במדי פאוק כבש קונטררס שישה שערי ליגה ב-84 הופעות.
עם שחרורו מפאוק, היה קונטררס מבוקש על ידי מספר קבוצות באירופה ובאמריקה הדרומית, אך ב-7 בינואר 2012 הודיעה קולו-קולו על חזרתו של קונטררס לקדנציה שנייה במועדון נעוריו.
הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השישי בטורניר האפרטורה ולהעפיל לפלייאוף האליפות.
הוא אף פתח בהרכב בצמד משחקי חצי גמר הפלייאוף מול האלופה הנכנסת, אוניברסידד דה צ'ילה.
קולו-קולו ניצחה 0–2 במשחק הראשון, אך נכנעה 0–4 בגומלין והודחה.
ביולי 2012 התמנה לתפקיד קפטן הקבוצה, תפקיד אותו נשא למשך חודש בלבד, לפני שעזב את הקבוצה.
באוגוסט 2012 חזר קונטררס ליוון, וחתם במדיה של אולימפיאקוס, תחת המאמן לאונרדו ז'רדים.
הקבוצה סיימה עונה מוצלחת בליגה היוונית עם זכייה באליפות יוון, תוך שהיא רושמת הפסד ליגה אחד בלבד, ומסיימת בפער של 15 מסגניתה, פאוק סלוניקי, קבוצתו לשעבר של קונטררס.
במהלך העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בבית בליגת האלופות, ובינואר נפרדה ממאמנה ז'רדים ובמקומו התמנה לתפקיד מיצ'ל הספרדי, שתחתיו הפסידה הקבוצה ללבאנטה בשלב הנוקאאוט הראשון של ליגה האירופית.
בסיום העונה השלימה הקבוצה זכייה בדאבל המקומי עם ניצחון 1–3 בהארכה על אסטרס טריפוליס בגמר הגביע היווני.
קונטררס לא שותף בניצחון קבוצתו במשחק הגמר.
קונטררס נפרד מהקבוצה בתום עונה אחת בלבד, בה ערך 28 הופעות בכל המסגרות (17 בליגה), וכבש שער אחד.
לקראת עונת עבר קונטררס למלבורן ויקטורי מהליגה האוסטרלית.
הוא הצטרף לקבוצה על משבצת חריג השכר הזר, במקביל לחריגי שכר זרים בכירים ששיחקו באותה העונה בליגה ובהם אלסנדרו דל פיירו, ויליאם גאלאס, שינג'י אונו ואמיל הסקי.
קונטררס סייע לקבוצתו לסיים את העונה הסדירה במקום הרביעי בליגה.
כבר במהלכה של העונה, בחודש ינואר, הודיע על פרישתו ממשחק בתום אותה העונה, אך היכולת הגבוהה שהפגין בשלבי הסיום של העונה הגבירה את ההערכות כי ימשיך לשחק בקבוצה לעונה נוספת.
בסך הכול בעונה זו ערך 24 הופעות, מתוכן 18 בליגה, ואת שערו היחיד במועדון כבש מול גואנגג'ואו אוורגראנד במחזור הראשון של שלב הבתים בליגת האלופות האסיאתית.
לאחר ההפסד בחצי גמר פלייאוף האליפות לבריזביין רואר, הודיע קונטררס על פרישתו ממשחק פעיל בגיל 36.
קונטררס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ב-17 בפברואר 1999, תחת המאמן האורוגוואי נלסון אקוסטה, במשחק ידידות מול , שהסתיים בשוויון 1-1.
כחצי שנה לאחר מכן, זומן קונטררס לסגל צ'ילה לקראת קופה אמריקה 1999 בפרגוואי.
הוא לא שותף בהפסד 0–1 ל, ובניצחון 0–3 על , אך פתח בהרכב בהפסד 0–1 לברזיל.
צ'ילה סיימה במקום השלישי עם המאזן הטוב מבין הבתים, והעפילה לרבע הגמר.
במשחקי ההכרעה של הטורניר קונטררס לא זכה לדקות, כאשר צ'ילה ניצחה 2–3 את , והפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין ל, אחרי שוויון 1-1 לאחר הארכה.
במשחק על המקום השלישי החליף קונטררס את מיגל רמירס כבר לאחר 37 דקות.
צ'ילה הפסידה 1–2 למקסיקו, וסיימה את הטורניר במקום הרביעי.
הישג השיא של קונטררס היה עם נבחרת צ'ילה האולימפית, בטורניר הכדורגל באולימפיאדת סידני (2000).
קונטררס פתח ושיחק לכל אורך משחקיה של צ'ילה בטורניר, ואף נחשב לאחד ממצטייני הטורניר.
צ'ילה פתחה עם ניצחון 1–4 על , הפתיעה את עם ניצחון 1–3, והעפילה מהמקום הראשון בבית על אף הפסד 0–1 ל.
ברבע הגמר כבש קונטררס את השער הראשון בניצחון 1–4 על .
צ'ילה הפסידה ל 2-1 בחצי הגמר, אך גברה 0–2 על וזכתה במדליית הארד.
קונטררס ערך שש הופעות במדי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2002, מהם כשלה הנבחרת להעפיל, והמאמן החדש פדרו גרסיה בארוס בחר שלא לזמנו לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2001. הוא נותר גם מחוץ לסגל של המאמן ג'ובנאל אולמוס לקופה אמריקה 2004, על אף שבאותה התקופה ערך עשר הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006.
חזרתו של נלסון אקוסטה לתפקיד המאמן ב-2005 היטיבה עם קונטררס, שזומן לטורניר הבינלאומי הראשון שלו מאז האולימפיאדה, קופה אמריקה 2007. קונטררס שותף בכל ארבעת משחקיה של צ'ילה בטורניר.
צ'ילה גברה 2–3 על במשחק הראשון, נכנעה 0–3 ל בשני, ועם שוויון 0-0 מול מקסיקו הבטיחה את הכרטיס לרבע הגמר בזכות המאזן הטוב מבין הקבוצות במקום השלישי בבית.
לאחר ההעפלה לשלב הבא, היה קונטררס מעוררב באירוע שהיה לנקודת השפל בקריירה שלו.
קונטררס, יחד עם חמישה שחקנים נוספים, היו מעורבים בתקרית בבית המלון בו שהתה הנבחרת.
עובדי המלון טענו כי השחקנים, שחגגו את העפלת הנבחרת לשלב הבא, השתכרו, השליכו מזון והשחיתו ציוד במלון.
צ'ילה נכנעה 1–6 לברזיל בשלב הבא, ולאחר הטורניר התפטר המאמן אקוסטה והשחקנים המעורבים הורחקו על ידי התאחדות הכדורגל הצ'יליאנית לעשרים משחקים.
כבר אחרי עשרה משחקים, חתמו השחקנים המעורבים על מכתב בו הודו על מעשיהם והביעו את התנצלותם, מה שהביא להפחתת עונשם.
אחרי ביטול הרחקתו, הפך קונטררס לשחקן משמעותי בסגל של מרסלו בייאלסה, רשם חמש הופעות במוקדמות מונדיאל 2010 וסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר לראשונה מאז מונדיאל 1998.
קונטררס זומן על ידי בייאלסה לסגל צ'ילה לטורניר הגמר.
הוא שיחק דקות ספורות בלבד בשלב הבתים, כאשר עלה כמחליף בדקות הסיום בניצחון 0–1 על , ולא שותף בניצחון 0–1 על ובהפסד 1–2 לספרד.
קונטררס פתח בהרכב בשמינית הגמר מול ברזיל, אך הוחלף במחצית המשחק בו נוצחה צ'ילה 0–3.
תחת המאמן קלאודיו בורגי, היה קונטררס לסגן הקפטן של הנבחרת, אחרי השוער קלאודיו בראבו.
בורגי זימן את קונטררס לסגל לקראת קופה אמריקה 2011, בו פתח קונטררס בניצחון 1–2 על מקסיקו ובשוויון 1-1 מול אורוגוואי.
הוא לא שותף בניצחון 0–1 על , שנעל את שלב הבתים עם צ'ילה במקום הראשון בבית.
קונטררס חזר להרכב בהפסד 1–2 לוונצואלה, שהביא להדחתה של צ'ילה מהטורניר.
משחקיו האחרונים של קונטררס בנבחרת היו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. הופעתו האחרונה במדי צ'ילה הייתה בהפסד 1–3 לאקוודור במסגרת המוקדמות, ב-12 באוקטובר 2012. בסך הכול ערך קונטררס 67 הופעות במדי צ'ילה, בהן כבש שני שערים.
מדליית ארד אולימפית: סידני 2000
פברוזאוריים (שם מדעי: Fabrosauridae) היא משפחה של דינוזאורים צמחוניים מהקבוצה בעלי אגן דמוי עוף שהתקיימה רק בתור היורה שבעידן המזוזואיקון.
היא נחשבת לקבוצה עתיקה מאוד עם סוגים בודדים שאולי בעלי קשר פוליפילטי.
הם כוללים את האגיליזאורוס, הפברוזאורוס המוטל בספק, הגונגבוזאורוס וייתכן שגם את הלסוטוזאורוס - סוג קשה לסיווג.
מיני המשפחה היו די-קטנים ופרימיטיביים, באורך של 1 עד 2 מטרים, דו-רגליים בעלי זנב ארוך ועם לסת בעלת שיניים רחבות שהתאימו לאכילת צמחים וראשים גדולים יחסית עם חלל עיניים גדול, התאמה אולי לחיי לילה.
במראם הם דמו מאוד להיפסילופודון מהקרטיקון ואולי היו אבותיו.
ההבדלים העיקריים ביניהם לשאר הדינוזאורים הצמחוניים הם הזנב מרובה החוליות ומבנה השיניים שהכילו בלסתם מבנה חסר אמייל ובעל הרבה שיניים תפקודיות להחלפה (בדומה לשיני כרישים).
הדבר ממחיש שהם החלו לאכול צמחים מאבות טורפים או אוכלי כל כמו ההטרודונטוזאוריים.
רוב הממצאים של בני הקבוצה התגלו ממאובני לסת ושיניים בודדות מאזור סין וכן מדרום אפריקה.
עם זאת ישנם רק ממצאים בודדים מהמשפחה שאינה רלוונטית לדעת חוקרים רבים.
פבלישר ויקלי הוא שבועון אמריקאי המיועד עבור מוציאים לאור, ספרנים וחנויות ספרים.
השבועון יצא לאור לראשונה ב-1872, ומאז מדפיס 51 גיליונות בשנה.