tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין השנים 1012–1018 חיבר תיטמר כרוניקון בן שמונה כרכים, אשר עוסק בתקופה שבין 908–1018. לשם חיבור התקופה המוקדמת יותר בקורות, נעזר תיטמר בחיבור Res gestae saxonicae sive annalium libri tres של וידוקינד מקורביי (Widukind von Corvey), בחיבור Annales Quedlinburgenses ובמקורות נוספים; החלק המאוחר יותר בכרוניקה הוא פרי ידע אישי שלו.
הסגנון הלטיני והסידור הכללי אינם עומדים בסטנדרטים גבוהים, בעיקר – כפי שחושף כתב היד המקורי – מפני שתיטמר המשיך להכניס תיקונים ותוספות לטקסט גם לאחר השלמתו.
נוסף על כך, אין הוא מבדיל תמיד בין עיקר וטפל.
אף על פי כן, הכרוניקה מהווה מקור מוסמך להיסטוריה של סקסוניה שתחת שלטונם של הקיסרים אוטו השלישי והיינריך השני.
אף פרט מידע אינו מושמט, אולם הפרטים העשירים ביותר שניתנים בחיבור מתייחסים לבישופות מרסבורג, ולמלחמות נגד הוונדים ונגד הפולנים.
כתב היד המקורי של היצירה הועבר ב-1570 לדרזדן.
בעקבות הפצצת דרזדן במלחמת העולם השנייה ניזוק כתב היד קשות, ורק מספר דפים נותרו ללא פגע.
מהדורת פקסימיליה מלאה יצאה לאור בדרזדן בידי ל' שמידט (L Schmidt) קודם לכן, ב-1905.
Holtzmann, תרגום לגרמנית מודרנית, 1938.
W Trillmich, תרגום לגרמנית מודרנית, Darmstadt, 1957.
תיגרית (נכתב גם תְגְרֵה, תיגרה וכו'; ትግሬ) היא שפה שמית, שמדוברת באריתריאה ובסודאן.
ביחד עם השפה התיגרינית והאמהרית הן נחשבות כצאצאיות ישירות לשפה העתיקה געז, שנכחדה כשפת דיבור אך משמשת כשפה ליטורגית בכנסייה האתיופית ובכנסייה האריתראית.
רוב דוברי התיגרית חיים במערב אריתריאה, והיתר בסודאן.
+פונמות בתיגרה סדקי לועי וילוני חכי בתר־מכתשי שִנִּי שפתי אפי n m סותם /מחוכך אטום ʔ k t͡ʃ t קולי g d͡ʒ d b מסודק kʼ t͡ʃʼ tʼ חוכך אטום h ħ ʃ s f קולי ʕ ʒ z מסודק sʼ מקורב w j l רוטט r פונמות זרות
תייס ון ליר (בהולנדית: Thijs Van Leer; נולד ב-31 במרץ 1948) הוא מוזיקאי הולנדי המוכר בעיקר כמייסד להקת הרוק המתקדם פוקוס.
בתקופתו בלהקה שימש ון ליר כזמר, חלילן וקלידן ההרכב.
בשנותיו המאוחרות פיתח קריירת סולו בה הוציא מספר אלבומים בסגנונות המוזיקה הקלאסית והג'אז.
ון ליר נולד באמסטרדם וכשהיה בן 11 קיבל לראשונה חליל מאביו.
לאחר סיום לימודיו בתיכון הוא למד תולדות האמנות באוניברסיטת אמסטרדם, וכשסיים את התואר למד באקדמיות למוזיקה של אמסטרדם ושל ז'נבה חליל ותזמור.
בשנת 1969 חבר ון ליר לבסיסט מרטין דרזדן ולמתופף האנס קלאובר בהקמת טריו המנגן גרסאות כיסוי לשיריה של להקת טראפיק.
בהמשך השנה הצטרף אליהם יאן אקרמן, איתו הקימו את להקת פוקוס.
בשנת 1970 הוציאה פוקוס את אלבום הבכורה שלה "Focus Plays Focus" ובשנת 1971 את האלבום "Focus II" (המוכר בעיקר בשם "Moving Waves") הנחשב לאלבום הרוק המתקדם ההולנדי החשוב ביותר ולאלבום מפתח ברוק המתקדם האירופאי.
ון ליר המשיך והוביל את הלהקה גם עם עזיבתו של אקרמן בשנת 1976 ועד להתפרקותה בשנת 1978.
בשנת 1985 ניסה ון ליר לאחד את פוקוס מחדש בהשתתפותו של אקרמן, אך האיחוד החזיק זמן קצר בלבד.
הוא חזר והקים את הלהקה בשנת 2002 בהרכב חברים חדש לחלוטין, שתכנן בתחילה לעשות לכבודו מופע מחווה, ון ליר חבר למוזיקאים שניגנו לכבודו והקליט עימם שני אלבומי אולפן "Focus 8" ו-"Focus 9 / New Skin".
תֶיַה (נכתב במקור תֶיַ) הייתה מלכת מצרים שחיה כנראה בין השנים 1398–1338 לפנה"ס.
היא נולדה לפקיד הגבוה יויא ולאשתו תויה, והפכה לאשתו הראשית של מלך מצרים אמנחותפ השלישי.
אביה יויא היה בעל אדמות עשיר מהעיר אחמין שבמצרים העליונה, ואימה תויה הייתה כוהנת דת, וכנראה הייתה חלק ממשפחת המלוכה.
לתי היה אח שנקרא אנן, והוא שירת ככוהן השני לאל אמון.
תיה נישאה לאמנחותפ השלישי בשנה השנייה למלכותו, ולהם נולדו לפחות שבעה ילדים.
היא אמו של אמנחותפ הרביעי שידוע יותר בשם אחנתון.
נישואיה לאמנחותפ השלישי עוד בנעוריו היו, ככל הנראה, יוזמה של אמו מותמויא.
בעלה אמנחותפ השלישי הקדיש לה מספר מקדשים במצרים ובנוביה, וגם בנה אגם מלאכותי לכבודה בשנה ה-12 למלכותו.
שמה מופיע לצד שם בעלה בהרבה חפצים קטנים שהתגלו בחפירות, כמו תכשיטים, כלי אגירה וחרפושיות.
מכל הממצאים הללו ניתן ללמוד שהייתה לה השפעה רבה בחצר המלוכה בזמן מלכותם של בעלה אמנחותפ השלישי ובנה אחנתון.
ישנן עדויות למלכים זרים כגון מלך מיתני ומלך בבל שיצרו איתה קשרים ישירים, אם זה לצורכי שידוך עם בנות משושלת המלוכה או לצורכי מסחר.
לאחר מות בעלה היא המשיכה ליעץ לבנה אחנתון, היא ממשיכה להיות מוזכרת במכתבי אל עמרנה ובכתובות מלכותיות.
ממכתבי אל עמרנה ניתן ללמוד גם שהיה לה בית בעמרנה, מהכתובות המלכותיות ניתן ללמוד שהיא כנראה המשיכה לחיות לפחות עד השנה ה-12 למלכותו של אחנתון.
תיה כנראה נקברה במקור בעמרנה.
ארון הקבורה שלה התגלה בקבר KV55. בשנת 2010 פורסמו תוצאות בדיקת סמני DNA שקבעו שמומיה שהתגלתה בקבר KV35 בעמק המלכים, שנבנה עבור אמנחותפ השני, היא המלכה תיה.
המומיה התגלתה כבר בשנת 1898 בקבר KV35 יחד עם עוד מומיות מלכותיות, ביניהן אמנחותפ השלישי.
לקחו שיער שנמצא בקבר של תות ענח' אמון, בתוך תיבה שרשום עליה שמה של תיה.
את הדנ"א בשיער השוו לדנ"א בשיניים של המומיה, ונמצאה התאמה מושלמת.
תיוודאר קוסטקה צ'ונטווארי (בהונגרית: Csontváry Kosztka Tivadar; ), צייר הונגרי שהיה חלק מתנועת האוונגרד באמנות בראשית המאה ה-20. פעל בעיקר בבודפשט, והוא מהאמנים ההונגרים הראשונים שהתפרסמו בכל אירופה.
יצירותיו מוצגות בגלריה הלאומית של הונגריה בבודפשט, במוזיאון צ'ונטווארי בפץ', במוסדות ציבורים, ובאוספים פרטיים ברחבי העולם.
המחיר הגבוה ביותר בו נמכרה יצירה שלו (נכון ל-2014) הוא יותר ממיליון אירו עבור "פגישתם של האוהבים" מ-1902.
צ'ונטווארי נולד בקישסבן (Kisszeben) שבמחוז שרוש בממלכת הונגריה (כיום סבינוב, Sabinov, סלובקיה), לאב שייתכן כי היו לו שורשים פולניים ולאם ממוצא גרמני.
כילד למד לדבר סלובקית וגרמנית, אך החשיב את עצמו הונגרי גאה.
צ'ונטווארי היה רוקח עד שנות העשרים לחייו.
בשעות אחר הצהריים ב-1 באוקטובר 1880 חווה חזון מיסטי, בו שמע קול שאומר "אתה תהיה צייר גדול, גדול יותר מרפאל".
חזון זה גרם לו לצאת למסעות ברחבי אירופה, ובמהלכם ביקר בגלריות של הוותיקן וחזר להונגריה לעבוד כרוקח על-מנת להמשיך לממן מסעות.
ב-1890 יצא למסע ארוך במהלכו ביקר בפריז, איטליה, יוון, צפון אפריקה, לבנון, ארץ ישראל, מצרים וסוריה.
בהשפעת המסע הזה צייר ציורים רבים, חלקם גדולים מבחינת גודלם הפיזי.
את עבודותיו המשמעותיות ביותר צייר בין השנים 1903–1909 והציג בפריז ב-1907. מבקרים רבים במערב אירופה הכירו בכישוריו, אך בהונגריה נחשב עוף מוזר בשל נטיותיו לצמחונות ולפציפיזם, התנגדותו לעישון ולשתיית אלכוהול, ועוד.
ישנם ביוגרפים שלו המייחסים לו סכיזופרניה.
רק לאחר מותו זכה בהונגריה להכרה ולהבנה של ציוריו פורצי הדרך.
צ'ונטווארי צייר יותר ממאה ציורים.
אחד המפורסמים והמזוהים ביותר אתו הוא "הארז הבודד".
הציורים מתכתבים עם פוסט-אימפרסיוניזם ואקספרסיוניזם, אבל מכיוון שהיה אוטודידקט, קשה לשייך אותו בבירור לסגנון ספציפי.
הוא הזדהה כצייר ב"דרך השמש" (sunway), מונח פרי המצאתו.
תיין סיין (בבורמזית: သိန်းစိန်, נולד ב-20 באפריל 1945) הוא איש צבא בדימוס (בדרגת לוטננט גנרל) ופוליטיקאי בורמזי, ששימש כנשיא מיאנמר (בורמה) ממרץ 2011 ועד 2016. כמו כן כיהן כראש הממשלה בשנים 2011-2007 ודגל במדיניות מתונה ושל רפורמות אחרי שנים רבות של משטר צבאי בארצו.
נבחר מטעם מפלגת האחדות, הסולידריות והפיתוח.
הרפורמות שממשלתו יזמה כללו הקלת הצנזורה, שחרורם של אסירים פוליטיים רבים והפסקת פרויקט שנוי במחלוקת בתחום הכוח ההידרואלקטרי שעמד להתבצע בשיתוף פעולה עם סין.
בבחירות ב-1 באפריל 2012 התאפשרה השתתפות מפלגת האופוזיציה החשובה ביותר - הליגה הלאומית לדמוקרטיה (NLD).
בעקבות המדיניות שיזמה ממשלתו של תיין סיין נבחרה בורמה בשנת 2014 לעמוד בראש איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN), השתפרו יחסי המדינה עם ארצות הברית והוקלו הסנקציות נגדה.
תיין סיין נולד במשפחת איכרים בכפר הקטן קיונקו בדלתה של הנהר , באזור הידוע בימינו כעיירה נגאפודאוו, כצעיר מבין שלושה אחים.
למד באקדמיה לשירותי ביטחון, אותה סיים עם תואר בשנת 1968. בהמשך עלה בהיררכיה הצבאית ושימש קצין בצבא הקבע במשך ארבעים שנה.
בשנת 1988 היה למייג'ור בחטיבה 55 של חיל הרגלים באזור סגאינג.
למד קורס במכללה לפיקוד ומטה בקאלאוו במדינת שאן ושירת כמפקד גדוד הרגלים 89 על יד קאלאי, באותו אזור, סגאינג.
ב-1991 חזר ליאנגון ובשנת 1992 הועלה לדרגת קולונל.
שירת בהמשך כקצין בכיר בתפר שבין המטה הכללי של הצבא ומשרד הביטחון.
בשנת 1995 קודם לדרגת גנרל חטיבתי ונשאר לשרת במשרד הביטחון.
ב-1996–2000 פיקד על המפקדה האזורית המשולשת בקיאינג טונג, במדינת שאן, בגבול עם סין, לאוס ותאילנד, אזור שבו שרצו סוחרי סמים, וצבאות מקומיים הקשורים אליהם - הצבא המאוחד של מדינת ווא ומיליציית לאהו.
בשנת 1997 התקדם לדרגת מייג'ור גנרל והתקבל לשורות המועצה הממלכתית לשלום ופיתוח (SPDC), החונטה הצבאית ששלטה אז במדינה.
במאי 2007 אחרי שראש הממשלה סו וין חלה בלאוקמיה, תיין סיין נכנס לתפקיד במקומו.
אחרי הדחת ראש שירותי המודיעין הגנרל חין ניונט, התמנה תיין סיין למזכיר הראשון של המועצה.
ב-29 באפריל 2010 התפטר תיין סיין משורות הצבא יחד עם עוד 22 קצינים, כדי להתחיל פעילות פוליטית אזרחית במסגרת המפלגה לאחדות, סולידריות ופיתוח, מייסודה של החונטה הצבאית.
הוא עמד בראש אספה לאומית שחוקקה את החוקה החדשה של מיאנמר.
נבחר לנשיאות בפברואר 2011. הוא הושבע כחודש וחצי לאחר מכן.
בנובמבר 2015 אורגנו במינאנגמה בחירות ראשונות חופשיות שבהן ניצחה מפלגתה של אונג סן סו קי, הליגה הלאומית לדמוקרטיה.
תיין סיין עמד בראש תהליך העברת השלטון לנשיא החדש הטין קיאו.
תיין סיין נשוי לחין חין וין ולזוג שלוש בנות.
הוא סובל ממחלת לב ויש לו קוצב לב.
יום אחרי שעזב את תפקיד הנשיא, נודע שתיין סיין עומד לפרוש למנזר כנזיר בודהיסטי בדומה לאביו.
לפי ידיעה בפייסבוק הוא אימץ את השם או סנטידהאמה וחי במנזר בפין או לווין.
הוא הוסמך כנזיר על ידי אשין ננדמלבהיוואמסה.
עיטור מסדר האיחוד הבורמזי בדרגת מפקד גדול (אגא מאהה תריי סיתו - Agga Maha Thray Sithu)
עיטור המסדר המפואר של האמת בדרכת מפקד גדול (אגא מאהה תירי תודהאמה - Agga Maha Thiri Thudhamma)
תיילקוסמילוס (שם מדעי: Thylacosmilus; מילולית: "סכין חותכת כיסאית") הוא סוג נכחד מקבוצת בעלי ניבי חרב שהשתייך לסדרה הקדומה ספרסודונטה, באמריקה הדרומית בסוף תקופות המיוקן-פליסטוקן.
הוא השתייך למשפחת התיילוקוסמיים והיה הגדול שבבני המשפחה.
מאובניו של התיילקוסמילוס התגלו בארגנטינה במחוזות: קטמרקה, אנטרה ריוס ובלה פמפה והם נחקרו בידי הפלאונטולוג האמריקני אלמר ריגס שנתן לו את שמו.
התיילקוסמילוס היה חזק ובעל ניבים ארוכים ושקל 80–130 קילוגרם ומילא את גומחתו של היגואר של היום באמריקה הדרומית.
כמותו הוא היה טורף מטיל אימה התוקף בעיקר ממארב והורג את טרפו בנשיכה חזקה.
לסתותיהם התחתונות התאימו לשיני החרב שלהם והתעקלו מטה ובקצותיהם הסתיימו במעין "נדן" שצמח מבסיס הלסת.
על אף מראהו, לא היה התיילקוסמילוס קרוב לחתוליים, ובכלל לא היה בעל שליה אלא קרוב רחוק של הכיסאים.
למעשה היה התיילקוסמילוס אחד מהטורפים הגדולים ביותר בקבוצת מטאתריה, יחד עם אריה הכיס האוסטרלי.
התיילקוסמילוס חי רק באמריקה הדרומית ונכחד בסוף תקופת המיוקן.
לאחר היכחדותו ובמהלך ההחלפה האמריקנית הגדולה, הגיעו לאמריקה הדרומית טורפים מקבוצת החתוליים השנחרבים, כמו הסמילודון הענק, והחליפו את מקומו בטבע.
תיוניל כלוריד הוא תרכובות אי-אורגנית בעלת הנוסחה הכימית (SOCl2).
זהו נוזל נדיף חסר צבע בעל ריח חריף מאוד (לעיתים נראה בגווני צהוב, בשל אי ניקיונות של גופרית או כלור מומסים).
תיוניל כלוריד הוא חומר רעיל ביותר ובעל תכונות שיתוך חזקות.
במגע עם מים הוא משחרר גזים רעילים כמו חומצת מימן כלורי וגופרית דו-חמצנית.
תיוניל כלוריד הוא חומר גלם חשוב בייצור של חומרי לחימה כימיים קטלניים כגון: גזי-עצבים, כדוגמת VX.
הייצור של תיוניל כלוריד, מבוסס על הגבה של גופרית תלת-חמצנית (SO3) עם גופרית דו-כלורית (SCl2), תוך פליטה של גז גופרית דו-חמצנית (SO2):
לתיוניל כלוריד שימושים רבים בתחומי הכימיה, בדגש על תעשיית התרופות, שם הוא משמש כמגיב שמסוגל להמיר קבוצות הידרוקסיל (OH) של כהלים וחומצות קרבוקסיליות לאטום הכלור.
כמו כן, הוא משמש גם כתוסף חשוב באלקטרוליטים של סוללות (כמו סוללת ליתיום תיוניל-כלוריד), והוא משמש גם כחומר מייבש של הידראטים.
תיוניל כלוריד הוא מגיב נפוץ מאוד בסינתזה אורגנית, בין היתר בגלל קינטיקת התגובה המהירה והניצולת הגבוהה של תהליך ההתמרה.
הניצולות מושגת תודות לפליטת תוצרי הלוואי כגזים (SO2) שמבעבעים מהתמיסה ובכך מסיטים את שיווי המשקל חזק לכיוון התוצר (עקרון לה-שטלייה).
מנגנון ההתמרה של קבוצת כוהל בקבוצת כלור על ידי תיוניל כלוריד:
בתגובה הכללית, הגיב כהל עם תיוניל כלוריד, לתת אלקיל כלוריד, גופרית דו-חמצנית וחומצת מימן כלורי.
דוגמה למנגנון מפורט (הפעלה של חומצה קרבוקסילית, על ידי הפיכתה לאציל כלוריד):
תיוניל כלוריד משמש כמגיב בהכנת אציל כלוריד (הצורה המופעלת של חומצה קרבוקסילית)
תרשים סינתזות עבור תיוניל כלוריד
ניתן להשיג את הפעולה שמבצע התיוניל כלוריד גם עם מגיבים אחרים, לדוגמה:
התמרה בקטליזה חומצית עם חומצת מימן כלורי (בתהליך זה, קבוצת ההידרוקסיל עוברת פרוטונציה על ידי החומצה ובכך היא נהפכת לקבוצה עוזבת טובה.
בהמשך יון הכלוריד מבצע התקפה נוקלאופילית על הפחמן שקשור לקבוצה העוזבת, ומעזיב אותה).
החיסרון: עשוי להשפיע על קבוצות אחרות שרגישות לתנאים חומציים.
שימוש בזרחן חמש-כלורי (PCl5) או בזרחן שלוש-כלורי (PCl3) – פועל בדומה לתיוניל כלוריד.
תוצר הלוואי שמשתחרר הוא גז פוספין (PH3) או (POCl3) – תלוי בממס בו התגובה מתרחשת.
תיווך נדל"ן הוא תחום העוסק בהפגשת מוכרים וקונים בעסקאות נדל"ן, תוך גביית עמלה ורק אם העסקה בוצעה בפועל, או במילים אחרות אם עצם פעולת התיווך או הקשר מול המתווך הביא לידי ביצוע העסקה.
לעיתים שני צדדי המכר נעזרים בשירותי מתווך נדל"ן ולעיתים רק צד אחד.
העמלה לרוב מהווה אחוז מוסכם מראש מתוך סכום העסקה ששולם, בישראל בין 1%-2% מגובהה העסקה ובארצות הברית עד 6%.
בעלי נדל"ן (מבני מגורים וקרקעות, פרטיים או מסחריים) המעוניינים למכור או להשכיר נדל"ן שבבעלותם יכולים לפנות למתווך נדל"ן, שתפקידו לאתר קונים או שוכרים פוטנציאליים על מנת לבצע את עסקת הנדל"ן.
לאחר ביצוע פעולת המכירה/השכרה זכאי המתווך לקבל את שכרו הנקרא "עמלת תיווך", מהגורם המוכר ו/או הקונה.
בישראל עמלת התיווך אינה קבועה בחוק, אך לרוב נקבעת כאחוז מתוך העסקה המבוצעת.
מתווך יהיה אחראי לאחר מכירת או השכרת הנכס להעברת חשבונות של הבעלים החדשים, במוסדות הממשלה בנוסף לחשבונות חשמל מים וגז, המתווך הוא אחראי הבלעדי בכל עסקת מקרקעין לדאוג עבור לקוחותיו בכל מה שיתבקשו במיוחד את העברת החשבונות של הדירה.
בישראל על פי חוק על כל אדם שמעוניין לעסוק בתיווך נדל"ן לעבור מבחן רישוי מטעם רשם המתווכים שבמשרד המשפטים, ורק לאחר מעבר המבחן הוא יהיה זכאי למעמד מתווך מורשה.
רשם המתווכים הוא יחידה במשרד המשפטים שהוקמה ב-1996, שמתפקידיה העיקריים הם לקיים את בחינות הרישוי למתווכים, להעניק רישיונות למתווכים ולנהל את פנקס המתווכים בו רשומים כל המתווכים המורשים.
בשנים האחרונות נוצר מקצוע חדש אשר נקרא מלווה משקיעים.
המלווה נבדל ממתווך בכך שהוא עושה עבודת ייעוץ ואיתור נכסים איכותיים להשקעה, בניגוד למתווך שלרוב לא מבצע עבודת ייעוץ מהותית המנתחת את השוק.
אמצעים אפשריים העומדים בפני מתווכי הנדל"ן
משרדי תיווך נדל"ן מחזיקים במאגר נכסים המוצעים למכירה או להשכרה, ובהם עובדים מתווכים, לרוב במעמד של עצמאים.
בישראל קיימים משרדי תיווך עצמאים רבים, לצד רשתות שחלקן בינלאומיות, על מנת להביא להצלחת עסקת הנדל"ן משתמשים המתווכים במספר אמצעים:
תמחור הנכס, על פי אמות של שמאי מקרקעין ותוך איתור תקלות בתהליך בדק בית.
ככל שקיימים פחות תקלות בנכס ניתן להציע את הנכס למכירה במחיר גבוהה יותר.
בנוסף ניתן לדרוש מחיר גבוהה יותר על דירת פנטהאוז עם נוף (מושך מחפשי יוקרה) או דירת קרקע עם גינה (משוך משפחות צעירות עם ילדים).
כמו בהתייחס נכסים עם קרבה ליער, ים, טבע ושירותים קהילתיים ורפואיים שמעלים את ערך הנכס.
רוכשים משופשפים ישוו מחירי דירות באזור, כמו יבדקו היסטוריית 'בכמה נמכרה אותה דירה בעבר' באתרים כמו "אתר הנדל"ן הממשלתי".
פרסום מודעה בשלט על גבי הנכס המוצע.
צילום המקרקעין המועמד למכירה ופרסומו כאחד מאמצעי שיווק והפצה כרשתות חברתיות, אתרי אינטרנט או עיתון.
קיום שיתוף פעולה עם מתווכים אחרים ולקוחותיהם.
קיום אירועי בית פתוח, להזמנת מעונייני רכישה פוטנציאלים.
עיצוב פנים של חלל הנכס המועמד למכירה, למשיכת לקוחות והצגת המקרקעין כאטרקטיבי יותר.
שיפוץ כולל של הבית; לעיתים האסטרטגיה היא הפיכת הנכס לבעלת חזות של דירת יוקרה (למשיכת קהל לקוחות המעוניינים ביוקרה), ולעיתים להחזרתו למצב סטנדרט קבלן (ללקוחות המעוניינים להיות בעלי שליטה על אופי עיצוב לאחר המכירה).
מערכת/רשת קיימת של קהל בעל יכולת ועניין לרכוש נכסים.
בשנת 1996 אושר בכנסת "חוק המתווכים במקרקעין, תשנ"ו-1996", המסדיר את תחום תיווך הנדל"ן, ומחייב רישיון מתווך בתוקף לעוסקים בתחום.
לפי סעיף 5 התנאים לקבלת רישיון מתווך: אזרח או תושב ישראל, מעל גיל 18, לא בתהליך פשיטת רגל, ללא עבר פלילי שבגינה לא רשאי להיות בעל רישיון מתווך מקרקעין, ריצה עונש מאסר לפחות 6 חודשים טרם בקשת הרישיון ועבר את בחינת הרישוי.
ביטול רישיון יעשה בפירוט סיבה ובזכות שימוע לרבות זכות עיון (על פי סעיף 14יב).
סעיף 13 מוסיף כי קיים איסור העסקת עובדים ללא רישיון תיווך מקרקעין, בתיווך מקרקעין.
לפי סעיף 8 מתווך בעל רישיון מחויב לנהוג בתום לב תוך נאמנות, הגינות ומסירת כלל המידע שיש ברשותו על הנכס ללקוח.
תוך חתירה לקבלת מידע מהותי הנוגע לנכס הקשור בעסקת התיווך.
סעיף 9 מדגיש את צורך חתימת הלקוחות בדרישה להזמנת שירותי תיווך בכתב במעמד חשיפת הנכס למכירה, אחרת לא קיימת חובה על צדדי המכר לשלם למתווך עמלה.
כמו מציג את אפשרות בלעדיות מתווך בהתייחס למכירת נכס, אך רק בהעמדת תוקף לבלעדיות ולתקופה של עד שנה, במידה ובמעמד החוזה לא נקבע תוקף לבלעדיות חוזה הבלעדיות יהיה תקף לתקופה של 9 חודשים.
במקרה ולאחר החתימה על חוזה הבלעדיות המתווך לא קיים שום פעולות שיווק בהתייחס לנכס המקרקעין המועמד למכירה, תקופת הבלעדיות תצומצם לשליש תקופה.
סעיף 14 מגדיר כי מתווך יהיה זכאי לעמלת דמי תיווך רק בהתקיימות התנאים הבאים: בעל רישיון תיווך מקרקעין בתוקף, החתים על "דרישה להזמנת שירותי תיווך בכתב", עניין ה"בלעדיות", היה גורם יעיל לקיומה והבאתה לפועל של העסקה.
סעיף 10 מחייב מתווך נדל"ן להציג בפני לקוח גילוי עניין אישי בנכס או פרט המכר.
ובפרט לקבל את הסכמת הלקוח מתוך הכרת "עניינו האישי של המתווך בנכס" בכתב תוך פירוט העניין האישי וחתימת הצדדים.
קרי בעלות או קרובי משפחה, מכרים, ומכרי צד שלישי, בעלי בעלות או אחוזים בכנס או סביבתו.
סעיף 11 מחייב את מתווך הנדל"ן ב"איסור גילוי" פרטים שאינם מחייבים אותו בחוק בהתייחס לנכס המוצע למכירה.
סעיף 12 מגדיר סייגים בהתייחס לפעולות אותן יכול לבצע מתווך מקרקעין בהיותו גם עורך דין בהתייחס לעסקת נדל"ן.
כשבמידה ומועסק כמתווך נדל"ן בהקשר לנכס מסוים, חל עליו איסור לתת ייעוץ משפטי או לנסח חוזה מכר, אחרת זכאותו לעמלת דמי תיווך בטלה.
החוק בין היתר כולל פרטים נוספים על בחינת הרישוי, מינוי ועדת משמעת, סמכויותיה ואפשרותה למינוי חוקר ותובע כמו חובתה לשלוח הודעה למתלונן - כשניתן להעמיד לבירור ועדת משמעת גם מתווך שכבר אינו מחזיק ברישיון מתווך מקרקעין במידה והעבירה בוצעה בתקופת החזקתו ברישיון מתווך.
עם אפשרות מאסר של עד שנה ואפשרות לקנס.
סעיף 18 מפרט על אגרות מתווכי מקרקעין, הכוללות אגרת בחינה, אגרת רישיון חד פעמית ואגרה שנתית.
בשנת 2024 נכנס לתוקף "תקנות המתווכים במקרקעין (אתיקה וחובות מקצועיות), תשפ"ד-2024" ובו פירוט כללי האתיקה של העוסקים בתיווך מקרקעין בתוספות הבאות:
חובת בדיקת בעלות הלקוח על הכנס אותו מעוניין להעמיד למכירה.
חובת אימות שטח הדירה הכולל.
לרבות תקלות וליקויים בנכס כמו: חריגות בנייה, רטיבויות ופגמים, האם הוגדר בבניין מסוכן, תביעות או זכויות הקיימות בהתייחס לנכס (כמו משכנתא פעילה, חובות חשמל, מים, ארנונה, גז, תוכנית בנייה מאושרת, ייעוד קרקע לשימור, מבנה לשימור או הליך פלילי בהתייחס לחריגות בנייה).
בנוסף האם קיים "צורך בהחזקה מיוחדת או בשימוש בדרך מיוחדת כדי למנוע פגיעה למשתמש בו או לאדם אחר או לנכס תוך שימוש רגיל או טיפול רגיל של הנכס".
חובת הכרת הנכס: מספר חדרים, מרפסות, חניות, מחסנים, ומיקומם.
תוך ציון האם הדירה ראויה למגורים או לא ועל פי "תקנות הגנת הצרכן (חובת גילוי פרטים במכירת קרקע שאינה זמינה לבנייה), תשע"ז-2016" והאם קיימים תשלומים חריגים שוטפים ומחייבים נוספים בהתייחס לנכס.
חובת ציון במעמד מכירת קרקע האם זו זמינה לבנייה או לא.
בנוסף לחוות דעת מקצועיות הנוגעות לנושאים מהותיים באשר לנכס.
פירוט בכתב ובעל פה על אופי חוזה דרישה להזמנת שירותי תיווך בכתב התיווך לרבות פרטי הכנס ובפרט מידע מהותי על בעיתיות כמו שכנים לא נעימים, מטרדי רעש, ריח, קרינה, או מטרדים אחרים הפוגעים באיכות החיים בנכס.
חובת גילוי על קשר עם גורמים אחרים שיהנו מהעסקה.
שמירה על סודיות ושימוש במידע רק למטרה שלשמה נמסר.
פעולה, מסירת מידע וקידום תהליכים רק באישור הלקוח.
במעמד ייצוג 2 צדדים בעסקה (מוכר וקונה) קיימת חובת יידוע בעניין את 2 הצדדים, מראש ובכתב תוך פירוט איך הגיעה למצב זה וחתימת 2 הצדדים.
קידום פעולות שיווק רק בהסכמת בעל הנכס, ובהתייחס לכל שיטת שיווק.
במידה ובעל הנכס מבקש לסיים את פעולת השיווק קיימת על המתווך חובה לעשות זאת מיידית.
אפשרות קיום שיתוף פעולה עם מתווכים אחרים, וזאת כל עוד פעולה זו אינה פוגעת בלקוח.
שמירה על כבודה הזולת: לקוח, עמיתים, רוכשים פוטנציאלים.
איסור קיום פעולות משפטיות בתהליך בו הוא פועל כמתווך נדל"ן.
איסור קיום פעולות שמאות בתהליך בו הוא פועל כמתווך נדל"ן.
איסור ייצוג עצמי כמתווך וגביית עמלה בעסקה בה לו בעלות על המקרקעין המועמד למכירה.
איסור גביית כספים מעבר לדמי תיווך.
העסקת בעלי מקצוע אחרים (כשמאי, שיפוצניק..) תיעשה רק באישור ותשלום הלקוח.
בעבר הייתה ביקורת סביב הטיית מתווכי נדל"ן בהצעת מחיר מכירת הדירה לטובת בעל הנכס המקורי, וזאת במטרה להגדיל את שיעור העמלה שתיגבה במעמד המכירה של המקרקעין לטובתם, כמו במטרה לשמר לקוחות כמוכרים.
לאור כך, ותוך ניסיון לחסוך עלות מתווך למוכר ולקונה, קיימים כיום בשוק בעלי נכסים המנסים למכור את נכסיהם בצורה עצמאית בין אם בפרסום עצמאי באתרים כמו מדלן או יד2 או בשיטת מפה לאוזן.
תיילוקוסמיים (שם מדעי: Thylacosmilidae) היא משפחה של יונקי כיס נכחדים בני הסדרה ספרסודונטה ממוצא נאוטרופי ששלטו בנופי אמריקה הדרומית בין תחילת המיוקן עד לסוף הפליוקן לפני 3–21 מיליון שנה מהיום.
בני משפחה זו נראו דומים מעט לחתולים השנחרבים שהיו בעלי ניבי חרב כמותם.
עם זאת מבדיקה של מבנה השלד נראה שהם היו קרובים יותר לקנגורו ולוומבט מלחתולים.
הם מילאו את גומחת טורפי-העל של אמריקה הדרומית לצד עופות האימה וניזונו בעזרת ניביהם הגדולים בעלי הנדנים מטרף גדול ואיטי כמו המקרוקניה.
בשביל לנשוך בעוצמה הם השתמשו בשרירי צוואר גדולים מאוד.
הם נכחדו לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה אשר הביאה לאמריקה טורפים מפותחים יותר כמו הסמילודון או דוביים גדולים ומיני טרף מהירים מדי.
כמו כן ייתכן שהם נפגעו מהידלדלות הטרף הטבעי שלהם שאולי נכחד.
תיון או שקיק תה הוא שקיק סגור ונקבובי המכיל בדרך כלל עלי תה, המיועדים לחליטה במים חמים.
במקור שימשו התיונים לחליטה של עלי תה (מסוג קמליה סינית) בלבד, ובהמשך הם החלו לשמש גם לחליטת צמחים אחרים.
תיונים עשויים בדרך כלל מנייר סינון או מפלסטיק ייעודי, ומדי פעם מבד כותנה או משי.
ניתן להשתמש בתיון מספר פעמים, עד שהחליטה תהיה דלילה מידי.
לחלק מהתיונים מחובר חוט, שבקצהו השני ישנה פיסת נייר עם תווית, המסייעת בהוצאת התיון תוך הצגת המותג או סוג התה.
התיונים מיוצרים ממגוון חומרים, במגוון צורות ולשימושים שונים.
על פי רוב התיונים מיוצרים עבור חליטת תה או צמחים אחרים.
בהתאם לכך, ניתן להשיג תיונים המכילים מגוון סוגים של תה.
כמו כן קיימים גם תיונים המכילים חליטות צמחים שונות.
על פי רוב התיונים מכילים חלקי עלים, אך לפעמים ניתן למצוא גם תיונים המכילים עלים שלמים.
הנייר ממנו עשויים התיונים דומה לנייר הפילטר המיועד לחליטת קפה והוא נוצר מתערבות של סיבי עץ וירקות.
בחלק מהשקיות יש חומרים פלסטיים עמידים בחום כמו PVC או סיבי פוליפרופילן, קיימים גם תיונים העשויים מניילון.
באופן מסורתי, שקיות התה היו בצורת ריבוע או מלבן.
עם הזמן יצאו לשוק גם תיונים עגולים ותיונים בצורת פירמידה, שעל פי היצרנים שלהם מאפשרים חליטה איכותית יותר.
אנשי איכות הסביבה מעדיפים תיונים העשויים ממשי על פני תיונים העשויים מניילון בגלל בעיות בריאותיות והתכלות.
ניתן לרכוש גם תיונים ריקים למילוי עצמי.
תיונים למילוי עצמי משלבים את קלות השימוש של שקית תה המיוצרות באופן מסחרי עם היכולת לבחור ולברור את טיב ואופי החליטה.
האחת מספרת כי סוחר תה הודי קיבל משלוח של ארגזי תה ששהו באניה שחלפה בדרכה בסערה.
טלטולי האניה גרמו לעלי התה להמחץ, ובמקום עלים יפים קיבל עלי תה מרוסקים.
הגרסה השנייה משייכת את ההמצאה לסוחר תה ניו יורקי בשם תומאס סליוואן שקיבל תה מסוג חדש וטוב, כקידום מכירות שלח ללקוחותיו דוגמיות של התה ארוזות בבד משי, הלקוחות התעצלו לפתוח את השקית, והטילו אותה לכוס עם מים רותחים.
הפטנטים על שקיות תה ותיונים הוצאו בשנת 1903 והתיונים המודרניים הראשונים היו למעשה שקיות בד תפורות ביד.
גרסאות מסחריות של תיונים הופיעו בשנת 1904.
המכונה הראשונה לאריזה של תיונים הומצאה בשנת 1929 על ידי אדולף רמבולד עבור חברת טקאן הגרמנית.
בשנת 1930 קיבל ויליאם הרמנסון פטנט על תיון עשוי נייר שניתן לאטימה באמצעות חום.
שקית התה המלבנית הנפוצה בתקופה המודרנית לא הומצאה עד שנת 1944. לפני כן, שקיות תה דמו לשקים קטנים.
שקיות תה דקורטיביות הפכו לבסיס לאוספים גדולים ואספנים רבים אוספים שקיות תה מרחבי העולם.
מועדוני אספנים של שקיות תה נפוצים ברחבי העולם והחברים בהם מתעניינים בפריטים שונים הקשורים לתה.
מועדוני אספנים מקוונים כוללים לעיתים קרובות קטלוגים של שקיות תה, כמו גם כלי מעקב על אוספים.
בנוסף, אספני שקיות תה אוספים לרוב פריטים אחרים הקשורים לתה, כמו תוויות.
אתרים אלה מספקים גם כפלטפורמות לדיונים והסדרי סחר בין אספנים.
העיסוק בקיפול שקיות התה החל בהולנד ולעיתים קרובות נזקף לזכותו של טייני ואן דר פלאס Tiny van der Plas.
מדובר בסוג של אוריגמי שבו מקופלים ריבועים זהים של נייר עם דוגמת (אשר חתוכים מקדמת העטיפות של שקיות התה), ואז מסדרים אותם ברוזטות.
לרוזטות אלה משתמשים בדרך כלל לקישוט כרטיסי ברכה.
פעילות זו הפכה למלאכה פופולרית בארצות הברית ובבריטניה מאז שנת 2000.
מדעני קרקע השתמשו בשקיות תה סטנדרטיות כדי למדוד את שיעור הפירוק של חומרים אורגניים בקרקעות שונות.
בעיבוד שפה טבעית, תיוג תפקידים סמנטי (נקרא גם ניתוח סמנטי רדוד) הוא תהליך שמתייג מילים או ביטויים במשפט לפי תפקידם הסמנטי במשפט, כגון מבצע, מטרה, או תוצאה.
תיוג תפקידים סמנטי משמש למציאת "משמעות" המשפט.
לשם כך הוא מוצא את הארגומנטים הקשורים לפרדיקטים או לפעלים המופיעים במשפט ומה תפקידו של כל ארגומנט.
בשנת 1968, הוצע הרעיון לתיוג תפקידים סמנטי לראשונה על ידי צ'ארלס פילמור.
הצעתו הובילה לפיתוחו של פרויקט FrameNet, שהפיק את הלקסיקון החישובי הגדול הראשון שתיאר פרדיקטים רבים ואת תפקידם.
פרויקט זה דרש משאבים רבים.
דן ג'ורפסקי ודניאל גילדע פיתוח מערכת אוטומטית ראשונה שמבוססת על FrameNet.
קורפוס נוסף שמשמש למשימת התיוג הסמנטי הוא PropBank.
מערכות אוטומטיות רבות לתיוג תפקידים סמנטיים משתמשות בקורפוס זה כסט הלמידה שלהן.
תיוג סמנטי של דוגמאות אימון כמו ב-PropBank או ב-FrameNet דרש משאבים רבים מאוד, בין היתר מפני שלא כל דובר שפה היה יכול לתייג את דוגמאות האימון, אלא היה צורך במומחים בבלשנות כדי לבצע תיוגים נכונים.
שיטה זו משתמשת בשפה טבעית בשביל לתייג שפה טבעית.
לפי שיטה זו, כל דובר שפה יכול לתייג משפטים, על ידי מענה על שאלות פשוטות שמגיעות בפורמט מובנה.
זהו יתרון מובהק של השיטה, שכן אפשר להשתמש ב-crowdsourcing זול ומהיר בשביל לתייג דוגמאות אימון ובכך להשיג מדגמי אימון גדולים מאוד, מה שעשוי להביא לשיפור בתוצאות.
תיוג תפקידים סמנטי משמש כדי לגרום למחשב להבין את התפקידים הסמנטיים של מילים בתוך משפטים.
תיוג טוב יותר של תפקידים סמנטיים במשפט עשוי להוביל לשיפור במשימות כגון תרגום מכונה, מענה לשאלות, חילוץ מידע, סיכום טקסט אוטומטי, כריית נתוני טקסט וזיהוי דיבור.
תייסיר מַחְמוּד מוּסָא טָהָא אַבּוּ־סְנֵיינֶה הוא טרוריסט פלסטיני, המכהן כראש עיריית חברון.
ב-1980 השתתף בפיגוע הירי בבית הדסה שבחברון שבו נרצחו 6 אזרחים, נכלא בישראל ושוחרר לאחר כשלוש שנים במסגרת עסקת ג'יבריל.
אבו סנינה נולד בחברון, למשפחה דתית ושם גדל והתחנך.
בצעירותו הצטרף לאחים המוסלמים והשתתף בפעילות התנועה.
סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "אל-חוסיין בן עלי" בשנת 1973. לאחר מכן עבר לעמאן בירת ירדן לצורך לימודים אקדמיים.
הוא היה מעורב בתנועת הסטודנטים במהלך לימודיו באוניברסיטה, והיה בין חברי מועצת הסטודנטים.
בשנת 1977 קיבל תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת ירדן.
הוא שב ליהודה ושומרון ועבד כמורה למתמטיקה בבתי הספר של אונר"א ביריחו ובבתי הספר בנפת חברון עד 1980.
הוא קיבל הכשרה צבאית במחנה הפליטים דרעא בסוריה, וביצע פעולות חבלניות ביהודה ושומרון כמו העברת מסרים וחומרי נפץ.
הוא אף לקח חלק בלחימה במהלך מלחמת האזרחים בלבנון בשנת 1975. החל מ-1978 גייס כסף לצורך מימון הפיגועים והעבירו לירדן.
הוא גם סיפק צינורות ומסמרים להכנת שישה מטענים מאולתרים.
בפת"ח הורו לאבו סנינה לחזור לחברון ולהכין את הקרקע לפיגועים נגד ישראל.
הוא ומספר מחבלים חדרו ליהודה ושומרון דרך ירדן והסתתרו במערה באזור חברון.
אבו סנינה תצפת על בית הדסה בלב היישוב היהודי בחברון והסתיר אמצעי לחימה.
במאי 1980, החוליה הוציאה לפועל את הפיגוע בבית הדסה בו נרצחו 6 אזרחים.
אבו סנינה נתפס על ידי כוחות הביטחון הישראליים ונידון למאסר עולם.
ארבעה חודשים אחרי הפיגוע ניסו שניים מחברי החוליה לברוח בחזרה לירדן אך נתפסו על ידי כוחות הביטחון.
לאחר ריצוי מאסר של כשלוש שנים, שוחררו בנובמבר 1983 בעסקת חילופי שבויים בה שוחררו ששה משמונת חיילי הנח"ל שנשבו בלבנון.
אבו סנינה גורש לאלג'יריה, היגר לירדן ועבד בוועדה המארגנת של תנועת הפת"ח.
עם חתימת הסכמי אוסלו והקמת הרשות הפלסטינית ב-1993, אבו סנינה מונה כפקיד במשרד המקומות הקדושים.
במשרד זה הוא מילא מספר תפקידים.
בשנת 1998 חזר ליהודה ושומרון.
הוא קודם למנהל אזור הדרום, ואחר כך למנהל המסגדים ביהודה ושומרון.
בשנת 2013 אבו סנינה נבחר למנהל המשרד למקומות קדושים בחברון, האחראי על "מסגד אברהם" במערת המכפלה.
הוא כיהן בתפקיד זה עד פרישתו בשנת 2014.
לאחר עזיבתו את הווקף החל בגיוס תמיכה ציבורית.
הוא קיים סיורים לצעירים פלסטינים בהם הרצה על הפיגוע בבית הדסה.
הוקם עמוד תמיכה בפייסבוק, בו אבו סנינה מתואר כמתכנן הפיגוע.
במאי 2017 התמודד מטעם הפת"ח בבחירות לרשויות המוניציפליות הפלסטיניות.
אבו סנינה זכה ומונה לראש עיריית חברון.
מה שאפשר את ניצחונו של אבו סנינה היה החרמת חמאס את הבחירות.
לטענת נעם ארנון, דובר היישוב היהודי בחברון, הרשות הפלסטינית עודדה את אבו סנינה להגביר את הבנייה סביב היישוב היהודי, בכדי למנוע את התרחבותו.
ב-2019 נפגש עם נציגי נטורי קרתא לצורך התאחדות מול "הכיבוש הישראלי" ופעל איתם למניעה של חזרת משפחות יהודית אל בתים בחברון.
בפברואר 2021 לאחר שאבו סנינה פעל למנוע את הנגשת מערת המכפלה לנכים, קרא ראש מועצת קריית ארבע, אליהו ליבמן, לחיסולו של אבו סנינה.
בבחירות לעיריית חברון במרץ 2022 התמודד אבו סניינה בראשות רשימה עצמאית בשם "נאמנות לחברון", בה שולבו נציגים המזוהים עם חמאס והחזית העממית לשחרור פלסטין.
הוא ניצח בבחירות, ולאחריהן הודח מתפקידיו בפת"ח.
בנובמבר 2022 פורסם כי אבו סנינה הציע לתושבי העיר חברון כ-20 שקלים לכל תושב שיהרוג לפחות כלב אחד, וזאת על מנת לטפל בבעיית הכלבים המשוטטים בחברון.
הצעתו הובילה להתעללות בכלבים ולהריגתם באלימות ותוך שימוש בירי מכלי נשק.
חלקם צולמו והועלו לרשתות החברתיות.
בעקבות הביקורת חזר בו אבו סנינה והודיע כי לא ישלם עוד על הרג כלבים.
בספטמבר 2025 נעצר בחשד להסתה ולתמיכה בטרור.
מאז אימוץ תוכנית השלבים של אש"ף מ-1974, אבו סנינה התנגד לתהליך השלום מול מדינת ישראל, בה הוא רואה כמבוא לוויתור.
הוא ראה בהשתתפות בוועידת מדריד ביטוי למאזן הכוחות שאינו לטובת הפלסטינים, וכי הפלסטינים לא יכלו בהסכמי אוסלו להכיר ב"מדינת הכיבוש" לדבריו.
הוא מחשיב את רעיון הקמת מדינה פלסטינית, לפני "פינוי הכיבוש" כפשע.
לדבריו סוגיית המדינה תהיה תמורת ויתור על אדמות ועקרונות.
אבו סניינה תומך בהתנגדות מזוינת למדינת ישראל ובשנת 2020 אף הצהיר כי "לא ניתן לשחרר את פלסטין ללא התנגדות צבאית חמושה".
לדבריו, זו זכות מוחלטת המובטחת בכל החוקים האלוהיים והחוקים הבינלאומיים.
הוא מאמין שאש"ף קיבל את הזכות לייצג את העם הפלסטיני ועליו להישמר כמסגרת פוליטית פלסטינית.
בספטמבר 2025 נעצר על-ידי כוחות הביטחון במעצר מנהלי, בחשד לתמיכה והסתה לטרור, ואף בחשד לתמיכתו בחמאס ובג'יהאד האיסלאמי.
אבו סנינה נשוי ואב לשמונה ילדים.
תיזנית (בברברית: ⵜⵉⵣⵏⵉⵜ ; בערבית: تزنيت - תזנית) היא עיר במערב מרוקו, לחופי האוקיינוס האטלנטי, מרכז מחוז תיזנית.
בעיר מתגוררים כ-75 אלף תושבים.
העיר ממוקמת כ-80 ק"מ מאגדיר, על צומת כבישים מרכזיים.
היישוב הוכרז כעיר על ידי חסן הראשון, סולטאן מרוקו בשנת 1881.
בין נקודות הציון של העיר – ארמון המושל והעיר העתיקה, המוקפת חומה עם חמישה שערים.
העיר משמשת מרכז לייצור תכשיטים מכסף.
בעיר הייתה קיימת קהילה יהודית.
בתחילת המאה ה-20 היא מנתה כ-200 יהודים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 גדל מספר היהודים ל-350, ובשנות ה-50 לכ-450. הרב יוסף אוחיון היה בין ראשי הקהילה באותה תקופה.
הוא נטמן בעיר, ובשנת 2002 הועבר קברו לצפת.
כמעט כל יהודי העיר עזבו אותה.
תיימור וליד ג'ונבלאט הוא דרוזי, לבנוני, פוליטיקאי, מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית (PSP) מאז יוני 2023.
תיימור הוא בנו של וליד ג'ונבלאט, המנהיג הקודם של המפלגה, נכדו של כמאל ג'ונבלאט, מייסד המפלגה שנרצח על ידי הסורים בשנת 1977 ונינו של פואד ג'ונבלאט שנרצח בשנת 1921 על ידי יריב פוליטי.
תיימור למד לתואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטה האמריקאית של ביירות ולתואר שני, אף הוא במדעי המדינה, באוניברסיטת סורבון, צרפת.
תיימור היה חבר מן השורה במפלגה שהנהיג אביו, ובשנת 2011 נבחר לסגנו.
בבחירות לפרלמנט הלבנוני במאי 2018, הוא נבחר לנציג אזור בחירה "שוף-עאליי", במחוז הר הלבנון.
ומאז הוא מנהיג הגוש "".
במרץ 2017 (במלאת 40 שנה לרצח סבו, כמאל ג'ונבלאט), אביו הניח על כתפיו את הכאפייה שלו ובכך סימן אותו כיורשו.
בפועל, הוא התמנה לתפקיד מנהיג המפלגה ביוני 2023.
בשנת 2009 ביקרה משלחת של דרוזים ישראלים בארמונו של וליד ג'ונבלאט באל-מוח'תארה.
תיימור נשוי לדיאנה זועייתר, בת למשפחה שיעית מהבקאע, שהכיר בעת לימודיהם בסורבון.
תיימור מוסייב (באזרית: Teymur Musayev; נולד ב-16 בספטמבר 1970) הוא שר הבריאות של אזרבייג'ן.
בשנים 1987–1993 למד בפקולטה לטיפול ומניעה של המכון הרפואי של אזרבייג'ן.
בשנים 2003–2004 היה סטודנט לקורס תעודה בנושא "כירורגיה לפרוסקופית" באוניברסיטת לואי פסטר, צרפת.
בשנים 2013–2015 למד בבית הספר הבין-לאומי לעסקים וכלכלה בריגה ובאוניברסיטת ריגה סטרדיש; ובמאי 2015 סיים תואר שני במנהל בריאות.
מאז אפריל 2020, הוא משמש כראש מחלקת ארגון הבריאות במשרד הבריאות האזרי.
ב-23 באפריל 2021, הנשיא אילהם אלייב איש את מינויו של מוסאייב לסגן שר הבריאות הראשון של אזרבייג'ן, וב-19 בינואר 2022 הוא מונה לשר הבריאות.
תִּיוֹפֶן הוא תרכובת הטרוציקלית שנוסחתה C4H4S.
הוא מורכב מטבעת שטוחה בת חמישה איברים, כשה שלו הוא גופרית, והוא ארומטי כפי שמעידות תגובות ההתמרה הנרחבות שלו.
הוא נוזל חסר צבע עם ריח דמוי בנזן.
ברוב תגובותיו, הוא דומה לבנזן.
תיופן ונגזרותיו נמצאים בנפט, לעיתים בריכוזים של עד 1-3%.
תרכובות הדומות לתיופן כוללות את פוראן (C4H4O), (C4H4Se) ופירול (C4H4NH), כשכל אחת מהן נבדלת מהאחרות על ידי ההטרואטום בטבעת שלה.
תיופן התגלה על ידי בשנת 1882 כמזהם בבנזן.
נצפה כי (סוג של אינדול) יוצר צבע כחול אם הוא מעורבב עם חומצה גופרתית ובנזן גולמי.
היווצרות ה"אינדופנין" הכחול נחשבה במשך זמן רב כתגובה של הבנזן עצמו.
ויקטור מאייר הצליח לבודד את התיופן כחומר האמיתי האחראי לתגובה זו.
הוא קרא לתרכובת תיופן כהלחם בסיסים של שתי מילים ביוונית "תיון" (גופרית) ו"פאינו" (מבריק).
תיופן, ובמיוחד הנגזרות שלו, קיימים בנפט, לעיתים בריכוזים של עד 1%–3%.
התכולה התיופנית של נפט ופחם מוסרת באמצעות תהליך ה (HDS).
נגזרות של תיופן זוהו ברמות ננו-מוליות במשקעי קרקע של מאדים בני 3.5 מיליארד שנה (תצורת מוריי, גבעות פאהרומפ) על ידי הרובר "קיוריוסיטי" במכתש גייל (של מאדים) בין השנים 2012 ל-2017.
בשל יציבותם הגבוהה, תיופנים נוצרים בתגובות רבות המערבות מקורות גופרית ופחמימנים, במיוחד בלתי רוויים.
הסינתזה הראשונה של תיופן על ידי ויקטור מאייר, שדווחה באותה שנה שבה גילה אותו, מערבת אצטילן וגופרית.
תיופנים מיוצרים באופן קלאסי באמצעות תגובה של 1,4-דיקטונים, דיאסטרים או דיקרבוקסילטים עם ריאגנטים סולפידיים כמו (P4S10), כפי שנעשה ב" של תיופן".
ניתן לסנתז תיופנים מיוחדים באופן דומה באמצעות כחומר מסלפד, או באמצעות "", הכוללת דחיסה של שני אסטרים בנוכחות גופרית יסודית.
תיופן מיוצר בהיקף צנוע של כ-2,000 טון בשנה ברחבי העולם.
הייצור כולל תגובה בפאזה גזית של מקור גופרית, בדרך כלל פחמן דו-גופרי, ומקור פחמני C-4, בדרך כלל בוטנול.
ריאגנטים אלה מועברים במגע עם זרז תחמוצתי בטמפרטורה של 500–550 מעלות צלזיוס.
תיופן הוא נוזל חסר צבע בטמפרטורת החדר.
התגובתיות הגבוהה של התיופן כלפי סולפונציה היא הבסיס להפרדתו מבנזן, מכיוון שקשה להפריד ביניהם באמצעות זיקוק בשל נקודות הרתיחה הדומות שלהן (הפרש של 4 מעלות צלזיוס בלחץ אטמוספירי).
כמו בנזן, תיופן יוצר אזיאוטרופ עם אתנול.
המולקולה שטוחה; זווית הקשר בגופרית היא בסביבות °93 מעלות, זווית הקשר C–C–S היא בסביבות °109, ולשני אטומי הפחמן האחרים יש זווית קשר של כ-°114 מעלות.
הקשרים C–C לאטומי הפחמן הסמוכים לגופרית הם באורך של כ-1.34 אנגסטרומים, אורך הקשר C–S הוא כ-1.70 אנגסטרומים, והקשר השני C–C הוא באורך של כ-1.41 אנגסטרומים.
תיופן נחשב לארומטי, אם כי חישובים תאורטיים מצביעים על כך שמידת הארומטיות נמוכה מזו של בנזן.
"זוגות האלקטרונים" על גופרית מפוזרים באופן משמעותי במערכת קשר פאי.
כתוצאה מהארומטיות שלו, תיופן אינו מציג את התכונות הנראות בסולפידים קונבנציונליים.
לדוגמה, אטום הגופרית מתנגד לאלקילציה ולחמצון.
חמצון יכול להתרחש הן בגופרית, וליצור תיופן S-אוקסיד, והן בקשר הכפול 2,3, וליצור את תיופן 2,3-אפוקסיד, ואחריו סידור מחדש של .
חמצון של תיופן על ידי מדגים גם הוא את שני מסלולי התגובה.
המסלול העיקרי יוצר את ה-S-אוקסיד כתוצר ביניים, אשר עובר דימריזציה מסוג תגובת דילס-אלדר וחמצון נוסף, ויוצר תערובת של תוצרי ו בתשואה משולבת של 83% (על סמך עדויות מ־NMR):
במסלול התגובה המשני מביאה להיווצרות של תיופן-2,3-אפוקסיד שמתארגן מחדש במהירות לאיזומר תיופן-2-1. ניסויי לכידה מדגימים כי מסלול זה אינו מתוצר הביניים S-אוקסיד, בעוד ש עם דאוטריום מאשר כי מתרחש מעבר ובכך שמעורב תוצר ביניים קטיוני.
אם תערובת התגובה אינה נטולת מים, מסלול תגובה משני זה מדוכא מכיוון שמים פועלים כבסיס מתחרה.
חמצון של תיופנים עשוי להיות רלוונטי להפעלה המטבולית של תרופות שונות המכילות תיופן, כגון והתרופה הניסיונית נגד סרטן OSI-930.
אף על פי שאטום הגופרית יחסית אינו תגובתי, מרכזי הפחמן הסמוכים, במיקומים 2 ו-5, רגישים ביותר להתקפה על ידי אלקטרופילים.
הלוגנים נותנים בתחילה נגזרות 2-הלו, ולאחריהן 2,5-די-הלו-תיופנים; סופר-הלוגנציה מתבצעת בקלות ונותנת C4X4S (כשערכו של X הוא CL, Br או I).
תיופן עובר ברומינציה פי 107 מהר יותר מאשר בנזן.
אצטילציה מתרחשת בקלות ונותנת 2-אצטיל-תיופן, קודם לחומצה תיופן-2-קרבוקסילית ולחומצה תיופן-2-אצטית.
כלורומתילציה וכלורואתילציה מתרחשות בקלות במיקומים 2 ו-5. חיזור התוצר הכלורומתילי נותן 2-מתיל-תיופן.
הידרוליזה ואחריה יבוש של המין הכלורואתילי נותנת 2-ויניל-תיופן.
דסולפוריזציה של תיופן באמצעות רייני ניקל נותנת בוטאן.
כשמשלבים זאת עם הדי-פונקציונליזציה הקלה של תיופן במיקומים 2 ו-5, הדסולפוריזציה מספקת נתיב לבוטאנים דו-מתמירים במיקומים 1,4.
הפולימר הנוצר על ידי קישור של תיופן דרך מיקומיו 2,5 נקרא .
הפילמור מבוצעת באמצעות חמצון בשיטות אלקטרוכימיות (פילמור חשמלי) או על ידי שימוש בריאגנטים להעברת אלקטרונים.
לפוליתיופן עצמו יש תכונות עיבוד ירודות ולכן הוא נחקר מעט.
שימושיים יותר הם פולימרים הנגזרים מתיופנים מותמרים במיקומים 3, ו-3 ו-4, כגון (אתילן-דיאוקסי-תיופן).
פוליתיופנים הופכים למוליכים חשמליים עם חמצון חלקי, כלומר, הם מקבלים חלק מהמאפיינים הנצפים בדרך כלל במתכות.
לתיופן יש מעט מאפיינים הדומים לסולפידים, אך הוא משמש כליגנד-פאי ויוצר "קומפלקסים של שרפרף פסנתר" (piano stool complexes), כגון: Cr(η5-C4H4S)(CO)3.
תיופנים הם תרכובות הטרוציקליות חשובות המשמשות באופן נרחב כאבני בניין בכימיקלים לחקלאות ותרופות רבות.
"אלו תרכובות יעילות להפליא הן מבחינת תפקידיהן הביולוגיים והן מבחינת תפקידיהן הפיזיולוגיים, כגון נוגדי דלקת, אנטי-פסיכוזה, נוגדי הפרעות קצב, נוגדי חרדה, נוגדי פטריות, נוגדי חמצון, מווסתים קולטני אסטרוגן, נוגדי מיטוזה, נוגדי מיקרוביאלים, מעכבי קינאז ונוגדי סרטן".
דוגמאות כוללות את הלורנוקסיקאם האנטי-דלקתי שאינו סטרואידי, המקביל התיופני של פירוקסיקאם; , משכך כאבים אופיואידי חזק הקשור לפנטניל, מכיל טבעת תיופן, ו, תרופה נגד סרטן.
תיוליזה היא תגובה עם תיול (R-SH) שמפרקת תרכובת אחת לשתיים.
תיוליזה כוללת הוספת קואנזים A לאחד התוצרים.
תגובה זו דומה להידרוליזה, הכוללת מים במקום תיול.
תגובה זו נראית בחמצון β של חומצות שומן.
דה-פולימריזציה של טאנינים מרוכזים באמצעות בנזיל מרקפטן כנוקלאופיל נקראת גם תיוליזה.
תיודולף מחווינה (בנורדית עתיקה: Þjóðólfr ór Hvini) היה משורר נורווגי בן המאה ה-9 וראשית המאה ה-10. הוא תואר כמשוררם של אנשים בכירים מהמעמד הגבוה.
חמישה בתים בשיר המוקדש להאראלד הראשון, מלך נורווגיה מיוחסים לתיודולף.
חלק מהפואמות שחיבר תיודולף נשתמרו באדה הפרוזאית, קובץ שירה המשמש כמקור עיקרי למחקר של המיתולוגיה הנורדית.
תיודולף השתמש בחיבוריו בכינוי "סֵוָאר נִיתֵר" (sǣvar niþr), שמשמעו, בדומה למשמעות המקבילה בשפות הודו-איראניות, "צאצא המים", כמילה נרדפת לאש, רמז למיתוס של האש הבוערת בתוך המים שהיה נפוץ בקרב עמים הודו-אירופיים.
תיירות היא ענף כלכלי, שבדרך כלל מיוחס לטיול, נסיעה, שהייה וביקור של אנשים ומחוץ לסביבתם הרגילה, לתקופה קצרה (בדרך כלל עד שנה).
מטרת התיירות יכולה להיות חופשה, נופש, בידור, עסקים, או אף למטרות ספציפיות יותר, כגון תיירות למקומות מרפא, או למקומות קדושים (צליינות).
ענף התיירות מהווה מקור תעסוקה לאנשים רבים, ובמקומות שונים מהווה את מקור התעסוקה העיקרי לתושבי האזור.
ארגון התיירות העולמי (UNWTO) הגדיר בשנת 2016 את התיירות כך: "תיירות היא תופעה חברתית, תרבותית וכלכלית הכרוכה בתנועה של אנשים למדינות או למקומות מחוץ לסביבתם הרגילה למטרות אישיות או מטרות עסקיות/ מקצועיות.
אנשים אלה נקראים מבקרים (שעשויים להיות תיירים או טיילים; תושבים או לא תושבים) והתיירות קשורה לפעילויות שלהם, שחלקן כרוכות בהוצאות תיירותיות."
תיירות פנים היא תיירות של תושבי מדינה מסוימת, בתוך גבולות המדינה.
לפיתוח תיירות פנים יתרונות רבים:
תיירות הפנים היא תיירות של ניצול מלונות ובתי הארחה, בתקופות של שפל בתיירות נכנסת.
מתן תעסוקה נוספת לגורמי תיירות אשר מתקשים לספק את הדרישות של תיירות חוץ.
הפחתה בהוצאת מטבע חוץ, הכרוכה ביציאת תיירים לעולם.
תיירות פנים חוסכת את הצורך בהוצאות הנדרשות מנסיעות לעולם: אשרה, מיסי נמל, דמי טיסה ועוד.
לרוב במלונות ובבתי עסק המתמקדים בלקוחות מקומיים המחירים זולים יותר ביחס לאלו המתמקדים בתיירות חוץ, שכן מובטח להם לקוחות לאורך כל השנה.
האחרונים גם מארגנים אירועים וכנסים במתחמם, כמו מפעילים סאונות, חדרי כושר, בריכות, בתי עיסוי וכו' – דבר המבטיח הכנסה קבועה לאורך כל השנה מצד מקומיים מזדמנים או מנויים.
במהלך השנים האחרונות הצטיינה תיירות הפנים בגידול משמעותי במספר הלינות והביקורים באתרים.
החופשה הפכה ממוצר של מותרות, לאחד המוצרים ההכרחיים.
בשנים האחרונות, כמעט 70% מהאוכלוסייה בישראל יוצאת לחופשה אחת בשנה, בישראל ומחוצה לה, ויש כאלה היוצאים אף ליותר מחופשה אחת בשנה, ונוהגים לנפוש גם בישראל וגם מחוצה לה.
ממוצע החופשות עומד על 2.2 חופשות לאדם.
בשנת 2005–2006 התפתחה תיירות הפנים בקצב מהיר עקב בניית וסלילת מקומות תיירות ובילוי בישראל.
התיירות החלה לרדת ב-2008 אך שוב חלה בה עלייה בשנת 2009.
הלינות של הישראלים באמצעי האכסון השונים, עלו מ-10 מיליון בשנת 1997 לכ-15 מיליון בשנת 2006.
מרבית הלינות, 85%, היו בבתי המלון השונים (12.5 מיליון לינות) ו-8% מן הלינות היו באירוח הכפרי (מעל מיליון לינות).
עוד מיליון לינות היו באכסניות הנוער ובבתי ספר שדה.
בחודש נובמבר 2006 היו 928,000 לינות של ישראלים בבתי מלון.
בחודשים ינואר–נובמבר 2006 היו 11.5 מיליון לינות של ישראלים במלונות תיירות המהוים עליה של 1% לעומת התקופה המקבילה אשתקד.
מנתוני הלמ"ס עולה כי בחודשים ספטמבר–נובמבר 2006 נרשמה עלייה של 12% בחישוב שנתי במספר הלינות של ישראלים.
בחודשים יוני–אוגוסט נרשמה עלייה של 3% בחישוב שנתי.
תפוסת החדרים בחודשים ינואר–נובמבר 2006 לעומת התקופה המקבילה אשתקד היו בדרום (68%) – בת"א (66%).
נרשמה עלייה בתפוסות החדרים בכל המחוזות, פרט למחוזות חיפה והצפון בהם הייתה ירידה של 5%–7% לעומת התקופה המקבילה אשתקד.
מחקרים רבים מראים כי התיירות היא דבר מועיל ביותר לשגשוגה הכלכלי של עיר.
התיירות מספקת מקורות תעסוקה בעיר (מלונות, מסעדות, מקומות בילוי).
כמו כן היא תורמת להכנסת בתי העסק הקיימים בה.
ערים תיירותיות ברחבי העולם כגון: ברצלונה, ניו יורק, פריז וכו' ידועות כערים שהתעשרו בשל התיירות הפורייה בהן.
תיירות מנקודת המבט של סוכנות נסיעות
טיפולה של סוכנות נסיעות בתיירות חוץ נבדל מהותית מטיפולה בתיירות פנים.
טיפול בתיירות חוץ מחייב קשר עם ספקים ברחבי העולם במגוון תחומים: תעופה, השכרת רכב, מלונאות, מזון, הדרכה והסעה.
קשר זה מתבצע באמצעות סוכנויות נסיעות מקומיות בארצות היעד, המבצעות עסקאות קמעונאיות.
תיקי הלקוחות מועברים לסיטונאים בארץ המוצא.
סיטונאים שונים מתמחים במכירת יעדים שונים בעולם וברשותם מחירי חוזה שנתי המאפשרים תמחור חבילת התיירות הנמכרת בפרק זמן קצר.
מחירה של חבילת סיור מתוך חוברת יעדים כוללת כבר את תמחור הקמעונאי.
בנוסף סוכני הנסיעות גובים אחוז מסוים מכל רכישה שהם מבצעים.
בשיטת המס הישראלית, כרטיסי טיסה חבים מע"מ בשיעור אפס, אבל בגין רווח שמפיק קמעונאי נסיעות משירותי קרקע שניתנים על ידי ספק שירות מקומי, קמעונאי הנסיעות חב מע"מ בשיעור מלא.
אחת הסוכנויות הראשונות בעולם Thomas Cook & Son הוקמה במחצית המאה ה-19 באנגליה.
עם פיתוח אינטרנט ומסחר אלקטרוני התפתחו אתרים שמתמחים במכירת חדרי מלון, השכרת רכב, כרטיסי טיסה, תכנון ושיתוף מסלולי טיול ומוצרים אחרים הקשורים עם תיירות.
אחת החברות המובילות בתחום היא חברת priceline שבבעלותה אתרים כמו booking.com, kayak.com ו-agoda העוסקות בתחום הזמנת טיסות ומלונות.
אתרים בולטים נוספים המאפשרים לחפש יעדי טיול לפי דירוג משתמשים, לתכנן מסלולים ולערוך הזמנות הם TripAdvisor ו-Turipo.com.
השימוש ההולך וגובר באתרי האינטרנט שמתמחים בנישות שונות של התיירות מהווה כיום אתגר משמעותי עבור סוכני הנסיעות אשר במטרה להישאר רלוונטיים עבור ציבור המטיילים צריכים להתאים את עצמם לתנאים המשתנים ולהגדיר מחדש את תפקידם.
בעשרות השנים האחרונות החל להיעשות שימוש במונח "תיירות בת קיימא", ובשנים האחרונות הנושא הפך לבעל חשיבות והתייחסות על ידי ממשלות וחברות בינלאומיות, כולל סקרים שמראים כי הנושא חשוב מאוד לכלל התיירים.
תיירות בת קיימא (תיירות מקיימת) מתייחסת לפרקטיקות של קיימות בענף התיירות, וזו שאיפה שכל צורות התיירות יהיו בנות-קיימא.
לפי הגדרת ארגון התיירות העולמי (UNWTO) תיירות בת-קיימא היא "תיירות המתחשבת באופן מלא בהשפעותיה הכלכליות, החברתיות והסביבתיות בהווה ובעתיד, ומתייחסת לצורכי המבקרים, התעשייה, הסביבה והקהילות המארחות.
עקרונות הקיימות מתייחסים להיבטים הסביבתיים, הכלכליים והחברתיים-תרבותיים של פיתוח התיירות, ויש ליצור איזון מתאים בין שלושת הממדים הללו כדי להבטיח את קיימותה של התיירות לטווח הארוך."
כיום, קריטריוני ה-GSTC של המועצה העולמית לתיירות מקיימת משמשים כסטנדרטים העולמיים לקיימות בענף התיירות.
הקריטריונים משמשים לחינוך והעלאת מודעות, קביעת מדיניות עבור עסקים וסוכנויות ממשלתיות, ובעיקר כבסיס להתעדה והסמכה.
קריטריוני ה-GSTC הם תוצאה של מאמץ עולמי לפתח שפה משותפת בנושא קיימות בתיירות.
הקריטריונים מחולקים לארבעה חלקים: (1) ניהול בר קיימא; (2) השפעות סוציו-אקונומיות; (3) השפעות תרבותיות; (4) השפעות סביבתיות (כולל צריכת משאבים, הפחתת זיהום ושימור המגוון הביולוגי והנופים).
תיירות בישראל היא ענף כלכלי המבוסס על מכלול האתרים התיירותיים ושירותי תיירות בישראל: נסיעה, שהייה וביקור של אנשים מחוץ לסביבתם הרגילה, לתקופה קצרה בדרך כלל לחופשה, נופש, בידור או עסקים.
תעשיית התיירות בישראל מורכבת משני ענפים שונים המשתלבים זה בזה: תיירות הפנים הנותנת שירותים לאזרחי המדינה ותיירות החוץ הנותנת שירותים למבקרים בישראל ממדינות אחרות וכוללת תיירות מרפא ועלייה לרגל.
ערי התיירות המובילות בישראל הן ירושלים, תל אביב, אילת וטבריה, והאתרים המובילים מחוץ לערים הם ים המלח ומצדה לצד מגוון אתרים היסטוריים וטבעיים אחרים אשר כולם בקרבה גבוהה יחסית, זה לזה.
במשך השנים, הושפעה התיירות בצורה משמעותית מהתדמית של ישראל בעולם, בין השאר בהשפעת המצב הגאו-פוליטי-ביטחוני בישראל כמו גם מגורמים אחרים.
בשנת 2018 מספר התיירים חצה את רף ה-4 מיליון ועמד על כ-4.1 מיליון - עם עלייה של 14 אחוז מהשנה הקודמת.
שנת 2019 המשיכה בשבירת השיאים בתיירות הנכנסת עם כניסה של 4.55 מיליון תיירים, עלייה של כ-11% אחוז לעומת השנה שעברה.
המשרד הממשלתי האחראי על פיתוח ושיווק התיירות למדינת ישראל הוא משרד התיירות.
נכון ל-2022 ישראל ממוקמת במקום ה-18, כך עולה מסקר הבוחן את היעדים התיירותיים הטובים בעולם, של מגזין התיירות הנחשב קונדה נסט טרוולר (Condé Nast Traveler).
לצד התרומה הכלכלית של מגזר התיירות, תיירנים בישראל רואים בתיירות החוץ לישראל גם מטרה פוליטית.
שכן לטענתם, המבקרים המגיעים לישראל משפרים את דעתם על ישראל לטובה, לאחר שהם נחשפים לחיים בישראל, השונים מהתמונות השליליות שמראים כלי התקשורת בעולם.
התיירות הנכנסת מוגדרת על ידי המרכיבים הבאים:
תנועה אל תוך מדינת ישראל
של בעלי דרכון שאיננו ישראלי
ששהו בישראל יותר מיום אחד (אלו ששהו פחות מיום אחד מוגדרים "מבקרי יום")
ב-2011 נכנסו לישראל 2.8 מיליון תיירים.
נמל תעופה נוסף המשמש את התיירות הנכנסת הוא נמל התעופה רמון, הפועל בעיקר עבור טיסות השכר מאירופה של תיירים המגיעים לנופש באילת.
תיירות נכנסת בהיקפים קטנים יותר עושה דרכה לישראל דרך המעברים היבשתיים גשר אלנבי ומעבר טאבה, ומעברים שנפתחו בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן ב-1994: מעבר יצחק רבין (ערבה) ומעבר נהר הירדן (גשר שיח' חוסיין).
בשנת 2011 כ-10% מכלל התיירים הגיעו דרך מעברים אלו.
שערי כניסה נוספים לתיירות הנכנסת הם נמלי הים של חיפה, אילת ואשדוד - המאפשרים, בין השאר, סיורים חד יומיים או דו יומיים של ספינות טיולים.
תיירים אלו מוגדרים "מבקרי שיוט".
מאז הקמת המדינה ועד 2011 הגיעו לישראל 65 מיליון תיירים בסך הכל.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 נכנסו לישראל כ-50 אלף תיירים בממוצע בשנה.
לאחר סוף תקופת הצנע מספר התיירים עלה מ-100 אלף ב-1959, לכ-300 אלף באמצע שנות השישים.
השקט היחסי בתחילת שנות השבעים לאחר מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה, הביא לשיא תיירים ב-1972 עם כ-750 אלף תיירים.
ב-1977 ישראל עברה את הרף מיליון תיירים לראשונה.
וב-1994 חצתה של קו השני מיליון.
עם זאת ידעה התיירות הנכנסת תנודתיות שהושפעה בעיקר מאירועים ביטחוניים.
ניתן לראות מתאם בין כניסת התיירים לישראל לבין המצב הגאו-פוליטי והביטחוני ששרר בישראל באותם ימים: מלחמת יום הכיפורים, מלחמת לבנון הראשונה, האינתיפאדה הראשונה, מלחמת המפרץ, והאינתיפאדה השנייה כל אלו הביאו לירידה במספר התיירים לישראל, כאשר העלייה מחדש לקחה כמה שנים.
משברים אלה הביאו לפיטורים נרחבים של עובדים שכירים במלונות ובסוכנויות נסיעות.
בתקופות משבר בלט בחסרונו מנגנון הגנה כלכלי על העוסקים בענף, ותקופות ההתאוששות היו מלוות בירידה ברמת השירותים המקצועיים - כתוצאה מפרישת עובדים מנוסים בעיתות המשבר.
ב-2020 חלה צניחה חדה בתיירות בכל העולם עקב מגפת הקורונה, עם 850,000 תיירים נכנסים בלבד.
שכ-700,000 מהם הגיעו בחודשים ינואר-פברואר טרם פרוץ המגפה ברחבי העולם.
בממוצע מתחילת שנות השבעים ועד לשנת 2000 לישראל הגיעה 0.4% מהתיירות העולמית, הרי שבעשור השני של המאה ה-21 השוק של ישראל ירד ל-0.3%.
הדבר בולט עוד יותר שכן מאז האינתיפאדה השנייה עלתה חלקה של ה"תיירות השבויה".
של יהודים להם קשרי משפחה בישראל מכלל התיירים.
נכון לשנת 2019, הערים עם הכי הרבה תיירים בישראל הן ירושלים עם 4.467 מיליון תיירים ותל אביב עם 2.978 מיליון תיירים.
כמו כן, ירושלים ותל אביב מדורגות במקומות ה-61 וה-79 בהתאמה ברשימת מאה הערים המתוירות ביותר בעולם לשנת 2018 לפי Euromonitor International.
מתוך סקר של משרד התיירות שנעשה על תיירים שיצאו מישראל מנמל התעופה בן-גוריון וממעבר טאבה ושהו בישראל לפחות לילה אחד, נמצא שכ-54% מהתיירים הם נוצרים.
כאשר שיעור היהודים בולט ממדינות כמו ארצות הברית, בלגיה וקנדה שם הם מהווים מחצית מכלל התיירים, ומצרפת שם היהודים מהווים רוב מכלל התיירים.
מהסקר של שנת 2018 נמצא שבקרב הנוצרים שביקרו בישראל ש-43% שייכים לנצרות הקתולית (52% מכלל הנוצרים בעולם), 31% שייכים לנצרות הפרוטסטנטית (35% מכלל הנוצרים בעולם), ו-24% שייכים לנצרות האורתודוקסית (11% מכלל הנוצרים בעולם).
המטרות הביקור הנפוצות ביותר הן ביקור קרובים וידידים (30%) ,תיור וטיול (25%), צליינות (19%), בילוי והנאה (14%) ועסקים (9%).
80% מהתיירים ביקרו בירושלים, 74% בתל אביב, 52% בים המלח, 35% בגליל ובכנרת, 30% בחיפה 16% ברמת הגולן כ-8% בנגב וכך גם אחוז דומה באילת.
כ-30% מאלו שבאו לטיול עשו זאת בטיול מאורגן, וכך גם 84% מאלה שבאו למטרות צליינות.
הזמן הממוצע שתייר בא לישראל הוא של כשבוע, כאשר היוצאים מן הכלל של אלה שבאים לביקורי קרובים שהממוצע עומד על שבוע וחצי ואצל אנשי עסקים עם ממוצע של ארבעה לילות.
מתוך כלל אמצעי הלינה 51% לנו בבתי מלון, 27% התארחו בבתים של קרובים וידידים, ו-13% בדירות שכורות כמו Airbnb.
בתיירות בישראל אין עונתיות ומספרי התיירים זהים בכל חודשי השנה, כאשר חודשי הקיץ יותר חלשים בקרב צליינים ומטיילים בשל מזג האוויר החם.
מלבד המטרות העיקריות שצוינו, התפתחה בישראל גם תיירות מרפא בעיקר מברית המועצות לשעבר, ושיעורים זניחים תיירות פוליטית, של אנשים הבאים למחות על מדיניות ישראל או לתמוך בה.
משבר משמעותי בתיירות הנכנסת היה בעקבות עליית המתיחות במזרח התיכון, עקב הפלישה העיראקית לכווית, שהובילה לגל ביטולים של תיירים.
בשווקים מסוימים חלה ירידה חדה במספר המבקרים החל מאוגוסט 1990. שוק התיירות היה בשפל עם כמעט ללא תיירות חוץ במשך שנה מאוגוסט 1990 ועד אוגוסט 1991.
במהלך האינתיפאדה השנייה, חלה ירידה חדה במספר התיירים המגיעים לישראל ובפרופיל שלהם.
כך למשל לפי סקר של משרד התיירות מ-2003, 42% מהתיירים באו לביקורי קרובים, ו-14% הם אנשי עסקים.
כאשר 56% מהמבקרים היו יהודים.
המשבר עצמו הוביל לקיפאון בבניית בתי מלון.
בניגוד למשברים אחרים אשר היו מקומיים, משבר זה היה גלובלי.
והיוו כשליש מלינות בתי המלון במחצית השנייה של 2024.
רוב התיירים המגיעים לישראל בתקופת המלחמה הם יהודים הבאים לביקורי סולידריות או אנשים להם קרובים בישראל.
בשנת 2024 היו בישראל 962 אלף מבקרים.
רובם ממדינות עם קהילות יהודיות משמעותיות.
ב-2024 מספר המבקרים שהנם תיירים זרים באתרי רשות הטבע והגנים היה 100 אלף, לעומת 3.8 מיליון בשנת 2019 (ירידה של 97%).
תיירים נכנסים לפי ארץ אזרחות ממדינות נבחרות
תיירות הפנים מהווה חלק נכבד בתיירות בישראל.
מעת לעת, משפחות ישראליות רבות יוצאות לטייל ברחבי הארץ, באתרי רשות הטבע והגנים.
צפון ישראל (בעיקר הגליל, אזור הכנרת ורמת הגולן) נחשב לאזור נוח יותר מבחינת מזג האוויר וכן מבחינת שירותי התיירות והאירוח (בעיקר לינה בצימרים ולא בבתי מלון).