tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התפרחות הן אשכולות רפות שיוצאות מחיק חפים.
החפים מוארכים עד דמוי אזמל צר עד מוארכים ותמימים, וגדולים מכל שאר העלים שאינם נושאים פרחים בחיקיהם.
החפים שווים באורכם לעוקצי הפרחים.
הכותרת כחולה בהיר והיא קצרה מהגביע.
אונות הגביע שווים באורכם זה לזה.
אונות הגביע מאוחים בזוגות בחלק מאורכן, מוארכות-אזמליות, מתחדדות ובעלות 3 עורקים.
עוקצי הפרחים כפופים כלפי מטה, לעת ההבשלה הם שווים באורכם לגביע או ארוכים ממנו.
עוקצי הפירות ארוכים מהגביע וכפופים וההלקטים נטויים כלפי מטה.
ההלקט דחוס, בעל שערות בלוטיות, מחולק כמעט עד הבסיס לשתי מגורות מפושקות.
עמוד השחלה באורך חצי מהמפרץ של ההלקט.
בכל מגורה 2 עד 6 זרעים.
הפריחה בין סוף פברואר לבין תחילת מאי.
ורוניקה מזרחית (Veronica orientalis) היא צמח עשבוני רב-שנתי שרוע, ננסי, מעוצה בבסיסו, שצבע כותרתו כחול או תכלת או לבן.
בתוך האוכלוסיות של ורוניקה, מלבד פרחים כחולים עם מרכז לבן, יש פרטים לא מעטים שפרחיהם חיוורים, ממש לבנים עם פסים אנכיים כחולים על כל אונה, באונה העליונה הפסים מרובים.
תפוצתה העולמית משתרעת מהקווקז עד החרמון (אולי ירדן) ועד מערב איראן.
היא גדלה בבתות, במקומות סלעיים, ובחרמון היא גדלה בקרקעית של דולינות מרום 1,650 מ' עד 2,800. בחורף מכסה אותה שלג עמוק, וכשהיא נחשפת באביב מתגלים רק בסיסי ענפים מועטים, שחורים ומדכאים למראה.
במהרה פורצים מענפים אלה, הנראים כמתים, ניצנים ירוקים, זוחלים על הקרקע ותוך זמן קצר יוצרים מרבד ירוק צפוף.
בקרקעית דולינות נוצרות חגורות של מינים, ובחיגור זה תופסת הוורוניקה המזרחית מקום אחרי (מחוץ) חגורת הלוטוס שצבעיו כתום-אדום.
הגבעולים (אך לא עוקצי התפרחות) בלתי נבובים ושעירים במקצת או בצפיפות, לפחות בחלקם העליון.
העלים פרושים, ירוקים, מכוסים שערות קצרות, שאינן בלוטיות ואורכן אינו מגיע ל־0.5 מ"מ, או קירחים כמעט.
העלים העליונים בעלי שפה תמימה או בעלי 2 עד 6 שיניים, לעיתים רחוקות 8, מכל צד לכל היותר.
התפרחת, שאורכה גדול מ-4 ס"מ יוצאים מחפים.
החפים, שמחיקם יוצאים התפרחות, קטנים מהעלים.
התפרחות דמויות אשכול בקצות הענפים.
הפרי רחב מאורכו, המפרץ שבין קשוותיו יוצר זווית רחבה.
עמוד השחלה המשתייר ארוך מהפרי.
הפריחה מסוף אפריל עד אמצע אוגוסט.
ורוניקת סיני (veronica kaiseri) היא צמח עשבוני שגדל בירדן ובסיני במקומות לחים.
כל זוג של עלים נגדיים נושא רק תפרחת אחת.
המידע עליה מועט ומופיע במגדיר של מיכאל זהרי.
ורוניקה סקרדית (Veronica scardica) היא צמח עשבוני רב-שנתי נדיר, כנראה אקראי, כיום לא נמצא במדרונות לחים ברמת הגולן ולא בחרמון.
החפים תמיד קטנים בהרבה מהעלים.
הגבעולים (אך לא עוקצי התפרחות) קירחים לגמרי.
העלים, לפחות אלה שמחיקם יוצאת תפרחת, בעלי פטוטרות קצרות או יושבים כמעט ובסיסם דמוי יתד.
מין מופיע רק במגדיר נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין.
בישראל שני מינים הגדלים במעונות לחים: ורוניקה עדינה וורוניקת המים.
מין שלישי מוזכר בכל המגדירים - ורוניקת החולה - אבל כיום הוא נחשב לשם נרדף לוורוניקת המים.
ורוניקה עדינה (Veronica anagalloides) - עשב חד-שנתי של בתי גדול לחים, נדיר ובסכנת הכחדה בישראל טיפוס התפוצה: אירו-סיבירי, ים-תיכוני ומערב אירנו-טורני תפוצתו רחבה ומקיפה את כל אגן הים התיכון עד חצי האי-ערב (לא כולל סיני), ומאירופה ועד צפון מערב סיביר ועד סין.
בישראל הוא גדל בקרקע לחה וביצתית ומים זורמים באיטיות בביצות, מעיינות ונחלים.
בחוף הגליל, בשרון, במישור החוף הדרומי, בגליל העליון, בעמק יזרעאל, בכרמל, בבקעת חולה.
צמח עשבוני חד-שנתי נדיר, גובהו 10 עד 30 ס"מ לעיתים רחוקות 50 ס"מ.
העלים נגדיים, מוארכים, לפחות העליונים שמחיקם יוצאים גבעולי תפרחת יושבים ובעלי בסיס רחב, ולעיתים קרובות חובקים את הגבעול.
שפת העלה תמימה או משוננת בעדינות.
הפרחים קטנים ותכולים (הכתרת בצבע לבן-תכול עם עורקים סגולים בולטים), ערוכים על גבעולי תפרחת צדדים היוצאים מחיקי העלים העליונים.
גבעול התפרחת המרכזי זקוף, נבוב וקירח.
הפרחים אינם מלווים בעלים בבסיסם והם נישאים על עוקצים ארוכים במקצת מהפרחים.
כותרת הפרח, שקטרה 6 מ"מ, אינה נכונה, עלה הכותרת התחתון צר משאר 3 עלי הכותרת.
כותרת הפרח נושרת במהרה בצהרי היום.
הפרי ההלקט אליפסי, בסיסו דמוי יתד באופן ברור.
הפריחה מסוף פברואר ועד תחילת אוגוסט.
ורוניקת החולה (Veronica lysimachioides) נחשבת כיום לשם נרדף של ורוניקת המים (Veronica anagallis-aquatica), או תת-מין שלה.
עם זאת, הבוטנאים בישראל רואים בה מין עצמאי, נדיר מאוד ובסכנת הכחדה.
במגדירים הישראליים ניתנת ההבחנה בינה לבין ורוניקת המים המבוססת על מספר סימנים מורפולוגיים: עלי הגבעול התחתונים והאמצעיים בעלי פטוטרות; העלים שמתחת לתפרחת מצטררים על פי רוב בבסיסם, ועוקץ הפרח אינו גדול פי שתיים עד שלוש מהחפה המלווה אותו.
אשכולות הפירות צפופים וחד-צדדיים; ועוקצי ההלקטים קצרים מס"מ אחד זקופים או מלוכסנים כלפי מעלה, כלומר כפופים במקצת ליד בסיסם ומופנים אל ציר התפרחת.
שם המין lysimachioides (כלומר: "דמוית ליסימכיה") ניתן לה בשל הדמיון לתפרחת של ליסימכיה (Lysimachia), המאופיינת בפרחים צפופים וצמודים זה לזה לאורכה.
ורוניקת המים (Veronica anagallis-aquatica) היא צמח עשבוני חד-שנתי או בן שיח, לא מצוי שגדל במים רדודים זורמים, של מעיינות או פלגי מים.
תפוצתו בישראל משתרעת בבתי גידול מתאימים בכל צפון הארץ ומרכזה, ודרומה עד בקעת באר שבע, אך תפוצתו הולכת ומצטמצמת עם הפגיעה בבתי גידול לחים.
מין זה הוא צמח עשבוני שגובהו 15 עד 80 ס"מ, שפרחיו בגווני כחול.
בעל קנה שורש ובעל רבייה מינית ואל-מינית מקנה השורש וממפרקים משרישים שטבולים במים.
הגבעולים (אך לא עוקצי התפרחות) רבועים, נבובים על פי רוב, קירחים, ולעיתים רחוקות שעירים רק בחלקם העליון בשערות בלוטיות.
כל זוג עלים נגדיים נושא זוג של תפרחות (לפעמים יותר).
העלים, לפחות העליונים, שמתחת לתפרחת בעלי פטוטרות קצרות או יושבים כמעט והם לופתים {חובקים) בבסיסם לפעמים את הגבעול.
עלי הגבעול התחתונים והאמצעיים יושבים או בעלי פטוטרת.
שפת העלה תמימה או משוננת קלות.
התפרחות מסוג אשכול צפופים או לא צפופים, חד-צדדיים או אינם חד־צדדיים.
עוקץ הפרח גדול פי 2 עד 3 או יותר מהחפה המלווה אותו.
הכותרת גלגלית עם עלי כותרת מעורקים לאורכם וצבעם תכלת חיוור או עז-צבע, תכול–ורדרד או כחול או סגול.
עוקצי ההלקטים מפושקים עד אופקיים כמעט או ההלקטים כפופים במקצת ליד בסיסם ומופנים אל ציר התפרחת.
ההלקט מרובה זרעים, קצר מהגביע, קירח, עגול או דמוי ביצה, בסיסו רחב (ולא צר כבוורוניקה עדינה), מעוגל או קטוע.
הפריחה מסוף ינואר ועד תחילת ספטמבר, ועיקרה בקיץ.
ורוניקה לבנה (veronica cymbalaria) היא צמח חד-שנתי משתרע ומשתרג (על פרחים אחרים) בעל פרחים לבנים שקוטרם 6 עד 8 מ"מ.
הכותרת נושרת במהרה תוך יום, נפוץ בגינות, מדרכות ומקומות מוצלים.
ורוניקה מבריקה (Veronica polita) היא צמח עשבוני חד-שנתי, מהאזור הים-תיכוני ההררי, לא מצוי וגדל בשדות ובבתי-גידול מופרים.
פרחיו קטנים וכחולים עם כותרת זעירה שנפרשת באור השמש, ונסגרת בבוא החשיכה.
הפריחה מסוף דצמבר ועד תחילת יוני.
וֵרוֹנִיקָה מַבְרִיקָה דומה לוורוניקה לבנה שכותרתה לבנה והיא מלווה את ורוניקה לבנה במעזבות ובשטחים פתוחים בחבל הים-תיכוני ושכיחה על מדשאות.
ורוניקה סורית (veronica syriaca) - ראו ערך מורחב.
צמח חד-שנתי זעיר, שגובהו 10 עד 30 ס"מ.
התפרחת בעלת צבר של פרחים יפהפיים בצבע דו-גוני כחול ולבן.
הוורוניקה צומחת בשדות צפון ארץ ישראל ומרכזה ונפוצה במטעי זיתים וגפנים ופורחת בתחילת החורף בין ינואר לפברואר בטרם נחרשה האדמה בכרמים.
ורוניקה פרסית (Veronica persica) – צמח עשבוני חד-שנתי נדיר, שרוע פחות או יותר, גובהו 10 עד 40 ס"מ, מסתעף מבסיסו ופרחיו מעורקות.
טיפוס התפוצה אירנו-טורני, ומוצאו מצומצם מהקווקז ועד צפון איראן והוא התפשט בכל אירו אסיה אמריקה, אוסטרליה ודרום אפריקה.
ורוניקה פרסית בשרון, בדרום מישור החוף, בגליל העליון והגליל התחתון, בבקעת כנרות, בגולן ובחרמון.
ורוניקה פרסית גדל בגינות, בשדות ובקרקעות מעובדות הפריחה מסוף פברואר עד תחילת מאי
הגבעול שרוע, שערותיו אינן בלוטיות.
כל העלים בעלי פטוטרת, דמויי ביצה או אליפטיים, כמעט דמויי לב בבסיסם.
החפים האמצעיים משוננים ושווים בגודלם לשאר העלים.
עוקץ הפרח ישר ובדרך כלל הרבה יותר ארוך מהעלים שמחיקם הוא יוצא ועם הבשלת הפרי הוא כפוף מטה.
הגביע בעל 4 עלים מפושקים וערוכים שניים שניים.
עלי הגביע דמוי ביצה עד דמוי אזמל, ריסניים ופלומתיים בדלילות.
בהבשלת הפרי עלי הגביע מפושקים ובעלי עירוק בולט.
הכותרת כחולה, אורכה 10 מ"מ, והיא ארוכה יותר מהגביע.
עוקץ הפרי גדול מהלקט ואורכו 2 עד 3 מ"מ.
ההלקט שעיר וריסני קצר מהגביע והוא בן 2 מגורות מובחנות, המפרץ שביניהן עשוי בצורה זווית קהה (רחבה) וממנו בולט עמוד השחלה, רוחבו של ראש ההלקט 6 עד 8 מ"מ.
רוחבו של ההלקט גדול פי שניים מאורכו.
המגורות בעלי עירוק מרושת בולט.
מספר הזרעים בכל מגורה 5 עד 8. הזרעים פחוסים או קעורים.
ורוניקה קטנת-פרחים (Veronica panormitana) – צמח עשבוני חד-שנתי ים-תיכוני, שפרחיו קטנים ולבנים, שדומה לוורוניקה לבנה.
בעבר היא נחשבה לתת-מין של ורוניקה לבנה.
כיום היא מוכרת כמין עצמאי.
העלים קטנים ובמרבית העלים אורכם ארוך מרוחבם לעומת העלים של ורוניקה לבנה שאורכם קצר מרוחבם.
הפריחה מסוף דצמבר ועד תחילת מאי.
ורוניקה קיסוסית (Veronica hederifolia) – צמח עשבוני חד-שנתי נדיר מאוד, מסתעף מבסיסו, שעיר בדלילות, גובהו 5 עד 30 ס"מ, פרחיו זעירים וכחולים ופריחתו מתחילת פברואר ועד סוף מאי.
טיפוס תפוצה: אירו-סיבירי - ים-תיכוני - אירנו-טורני.
מין זה גדל במקומות מוצלים בגליל העליון, בגליל התחתון, בהרי יהודה (נאספה בירושלים פעמים ספורות בגינות ובקירות מוצלים), בחרמון ועמון.
העלים פשוטים, העלים התחתונים נגדיים, החפים או העלים המלווים את הפרחים ומחיקם יוצאים הפרחים, מסורגים.
העלים (כולל התחתונים) הם על פי רוב בעלי 3 עד 5 אונות.
האונה האמצעית גדולה ורחבה מהאונות הצדדיות.
אונות הגביע משולשות או דמויות לב בבסיסן.
אורך עוקץ הפרח חצי או פי שניים מהעלה ממנו הוא יוצא.
הפרח כחול או סגול חיוור קצר יותר מהגביע.
אורך עמוד השחלה אינו עולה על 1.2 מ"מ.
אורך עוקץ ההלקט 3 מ"מ לכל היותר.
ההלקט קירח לגמרי כמעט ואינו מפורץ בין המגורות, רוחבה גדול מאורכה.
עמוד השחלה המשתייר קצר מאוד.
מכיל אחד או שני זרעים בכל מגורה.
זעירים 2.5 מ"מ צורתם דמוית סירה וגבשושיים.
ורוניקה קירחת (Veronica leiocarpa) - צמח עשבוני רב-שנתי מעוצה בבסיסו, נדיר על סף איום, זקוף ומסתעף, גובהו עד 60 ס"מ, שצבע כותרתו כחול או תכלת.
טיפוס תפוצתה מזרח ים תיכוני.
תפוצתה העולמית משתרעת מדרום טורקיה ועד ישראל .
בישראל הוא גדל בגליל העליון, בגליל התחתון: ובחרמון.
הוא גדל בצל במעבה חורש אלון מצוי ואלון תולע, בתות על קירטון חווארי.
הגליל העליון, הגליל התחתון: החרמון.
שפת כל העלים בעלת 10 עד 25 שיניים מכל צד.
התפרחות הן אשכולות ארוכות, שאורכם גדול מ-4 ס"מ יוצאים מחפים.
הכותרת בעל אונות התכולות, ומרכזה בהיר.
לאורך אונות הכותרת נמשכים עורקים כחולים כהים.
הפרי הלקט פחוס שאורכו ארוך מרוחבו, המפרץ שבין קשוותיו יוצר זווית חדה מאוד.
עמוד השחלה המשתייר בולט מהפרץ ואורכו כמחצית אורכו של הפרי או יותר מזה.
ורוניקת השדה (veronica arvensis) - ראו ערך מורחב.
ורוניקה משובלת (veronica spicata) - צמח עשבוני רב-שנתי שמוצאו מאירופה ואסיה.
מין זה זקוף או מזדקף שגובהו 30 עד 50 ס"מ.
העלים שעירים, דמוי אזמל, אורכם 4 עד 5 ס"מ, שפתם תמימה בראשם ובבסיסם וחרוקה באמצעם ובסיסם מוצר.
התפרחות הם אשכולות ארוכים, צפופים ומרובי פרחים.
הפרחים נישאים על עוקצים שאורכם קטן מאורך הגביע והחפים.
צבע הפרחים כחול או ורוד, קוטרם כ-6 מ"מ.
אוגן הכותרת בעל 4 אונות.
הפרי הלקט שעיר, פחוס במקצת בצידו ובולט מהגביע.
בישראל הוא צמח חצי-צל ואור מלא, עמיד בקרה, רגיש ליובש ולמליחות.
גדל בקרקעות שונות בהר בעמק ובשפלה.
הריבוי באמצעות ייחורים ובאמצעות זרעים.
ורוניקה משתרעת (veronica prostrata) - ורוניקה משתרעת 'בלו גורג' – צמח עשבוני רב-שנתי משתרע, שגובהו 15 ס"מ ופורח באביב ובקיץ.
מתאים בעיקר להר בקרינת שמש ישירה, בקרקע עשירה בחומר אורגני.
פרחיו בצבע תכלת-כחול עם עין לבנה, 2 אבקנים לבנים בולטים.
ורוניקה, הקרויה גם ברניס או ברניקי היא קדושה בנצרות.
על פי הספר מימי הביניים "מעשי הקדושים" (לטינית - Acta Sanctorum) היא הייתה אישה אדוקה מירושלים אשר נתנה לישו את המטפחת שלה, כך שיוכל לנגב את מצחו במהלך התקדמותו לגבעת הגולגולתא.
ישו קיבל את הצעתה, מחה את זיעתו, וכשהחזיר את מטפחת, תוואי פניו הופיע עליו.
השם "ורוניקה" הוא לטיניזציה של השם ברניקי, שם שמקורו במקדונית עתיקה, ומשמעותו "נושאת הניצחון".
קיימת פרשנות (מוטעית) באטימולוגיה העממית הטוענת כי מקור השם ב"אמת" (vera בלטינית) ו"צלם" (eikon ביוונית).
לא קיים ביסוס לשימוש בשם ורוניקה בסיפור הצליבה בברית החדשה.
המסורת מזהה את ורוניקה עם האישה זבת הדם המתוארת בבשורה על פי מתי:
המסורת מוסיפה שוורוניקה הוזמנה לרומא על ידי הקיסר טיבריוס שסבל ממחלה קשה ונרפא מחוליו על ידי התבוננות במטפחת.
יום חגה הוא ה-4 בפברואר בכנסייה הקתולית וה-4 באוקטובר בכנסיות האורתודוקסיות.
התחנה הששית בוויה דולורוזה מוקדשת לוורוניקה, שכן על פי המסורת הנוצרית מן המאה ה-15 שם עמד ביתה.
המקום נרכש על ידי הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית ב-1883 ושנתיים לאחר מכן נבנתה בו כנסייה.
הכנסייה נבנתה מחדש על ידי אנטוניו ברלוצי ב-1953 וכוללת כנסייה וקריפטה.
בוותיקן, בבזיליקת פטרוס הקדוש מציגים הנוצרים שרידים מהמטפחת הקדושה של ורוניקה.
על שמה של ורוניקה נקרא מין הצמחים ורוניקה, ממשפחת הלחכיים; וביניהם הורוניקה הסורית.
ורוניקה קמפבל-בראון היא אתלטית ג'מייקנית, פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008), אלופת עולם (טגו 2011) ופעמים סגנית אלופת עולם (אוסקה 2007 וברלין 2009) בריצת 200 מטר.
היא זוכת שתי מדליות ארד אולימפיות (אתונה 2004 ולונדון 2012), אלופת עולם (אוסקה 2007) ופעמים סגנית אלופת עולם (הלסינקי 2005 וטגו 2011) בריצת 100 מטר.
נוסף לכך, היא אלופה אולימפית (אתונה 2004) ואלופת עולם (בייג'ינג 2015) בריצת שליחות 4x100 מטר.
היא שיאנית העולם בריצת 100 יארד.
קמפבל-בראון בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 3 מדליות זהב ובעלת 11 מדליות מאליפויות העולם, מהן 3 מדליות זהב כולל בריצת 100 מטר.
קמפבל-בראון חולקת ביחד עם שלי-אן פרייזר-פרייס את המקום השני בשתי רשימות ייחודיות: עם 8 מדליות אולימפיות בסה"כ שתיהן האתלטיות בעלות מספר המדליות הרב ביותר אחרי מרלין אוטי, לה יש 9 מדליות.
ובנוסף הן האתלטיות הג'מייקניות בעלות מספר מדליות הזהב האולמפיות הרב ביותר אחרי איליין תומפסון-הרה, כשלשתיהן 3 מדליות זהב אולימפיות ואילו תומפסון-הרה זכתה ב-5.
קמפבל-בראון נולדה לססיל קמפבל ופרלן ג'ק בטרילוני.
יש לה תשעה אחים ואחיות.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.13 שניות, אחרי רביעיית השליחות של איי בהאמה (41.95 שניות) ולפני רביעיית השליחות של ארצות הברית (42.20 שניות).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קמפבל-בראון ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ומדליית ארד אחת.
מדליות זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.05 שניות, לפני אליסון פליקס מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש לנוער של 22.18 שניות ודבי פרגוסון (22.30 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.73 שניות, לפני רוסיה (42.27 שניות) וצרפת (42.54 שניות).
מדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות, אחרי יוליה נסטיארנקה מבלארוס (10.93 שניות) ולורין ויליאמס מארצות הברית (10.96 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.95 שניות, אחרי לורין ויליאמס (10.93 שניות) ולפני כריסטין ארון מצרפת (10.98 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.99 שניות, אחרי ארצות הברית (41.78 שניות) ולפני בלארוס (42.56 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.38 שניות, 7 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכתה ארון (22.31 שניות).
במדליית זהב זכתה פליקס (22.16 שניות).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.72 שניות, אחרי בת ארצה שרון סימפסון (22.59 שניות), ולפני ג'רלדין פיליי מדרום אפריקה (22.92 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה קמפבל-בראון ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף.
מדליית זהב בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות, לפני לורין ויליאמס (11.01 שניות) וכרמליטה ג'טר (11.02 שניות) שתיהן מארצות הברית.
מדליות כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.34 שניות, אחרי פליקס (21.81 שניות) ולפני סוזנתיקה ג'איאנסינגה מסרי לנקה (22.63 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר 42.01 שניות, אחרי ארצות הברית (41.98 שניות) ולפני בלגיה (42.75 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קמפבל-בראון במדליית זהב בריצת 200 מטר בפעם השנייה ברציפות בשיא אישי חדש של 21.74 שניות, לפני פליקס (21.93 שניות) ובת ארצה קרון סטיוארט (22.00 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר הרביעייה מג'מייקה לא סיימה את הריצה בשלב הגמר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.35 שניות, אחרי פליקס (22.02 שניות) ולפני דבי פרגוסון-מקנזי מאיי בהאמה (22.41 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.95 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכתה קמפבל-בראון במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.00 שניות, לפני ג'טר (7.05 שניות) ורודי זאנג מילמה מגבון (7.14 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה קמפבל-בראון ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף.
מדליות כסף בריצות ל-100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות, אחרי ג'טר (10.90 שניות) ולפני קלי-אן בפטיסט מטרינידד וטובגו (10.98 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.70 שניות, אחרי ארצות הברית (41.56 שניות) ולפני אוקראינה (42.51 שניות).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא לאומי חדש של 41.41 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 40.82 שניות ולפני אוקראינה (42.04 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.81 שניות, אחרי בת ארצה שלי אן פרייזר (10.75 שניות) וכרמליטה ג'טר (10.78 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.38 שניות ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות בתואר.
ב-14 ביוני 2013 נתפסה קמפבל-בראון על שימוש במשתן, האסור בשימוש לספורטאים.
היא הושעתה לחצי שנה ולא יכלה להשתתף באליפות העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בבייג'ינג, סין זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אליפות בשיא ג'מייקה חדש של 41.07 שניות, לפני ארצות הברית (41.68 שניות) וטרינידד וטובגו (42.03 שניות).
מדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.97 שניות, אחרי דפנה סחיפרס מהולנד שקבעה שיא אליפות ואירופה חדש של 21.63 שניות ואליין תומפסון בת ארצה שקבעה שיא אישי חדש של 21.66 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר עם התוצאה 41.36 שניות, אחרי ארצות הברית (41.01 שניות) ולפני בריטניה (41.77 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום 27 בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.97 שניות.
ורונה (שם מלא: 20000 ורונה; באנגלית: 20000 Varuna) הוא גוף טרנס-נפטוני בחגורת קויפר אשר נכלל בקטגוריה של כוכב לכת מינורי.
ורונה נתגלה על ידי רוברט מקמילאן בשנת 2000 אך נמצאו צילומים של העצם משנת 1953. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לא סיווג אותו ככוכב לכת ננסי, אולם אסטרונומים מאמינים כי במוקדם או במאוחר סיווגו ישתנה לכוכב לכת ננסי.
ורונה קרוי על שמו של ורונה אל השמים, המים, האוקיינוסים ומגן האלמוות, במיתולוגיה ההודית.
בגלל האסוציאציה שלו למים ולאוקיינוסים, נוהגים להשוות אותו לפוסידון היווני ולנפטון הרומי.
זמן הסיבוב העצמי של ורונה הוא 6.34 שעות.
בשל מהירות סיבוב גבוהה זו, הנדירה לעצמים כה גדולים, הסברה היא כי צורתו היא של ספירואיד מוארך (יחס 2:3) עם צפיפות ממוצעת של גרם אחד לסמ"ק (בערך כצפיפות מים).
ורוניקה רות' היא סופרת אמריקאית הידועה בזכות הטרילוגיה הדיסטופית רבת-המכר שכתבה לנוער בשם "מפוצלים".
את הספר הראשון בטרילוגיה כתבה בהיותה סטודנטית, ספר שזכה לעיבוד קולנועי בדמות הסרט "מפוצלים", שיצא במרץ 2014. רות' בוגרת חוג כתיבה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
היא מתגוררת בשיקגו, ארצות הברית, ונשואה לצלם נלסון פיץ'.
על הספר השני של ורוניקה רות', "מורדים", יצא סרט קולנוע הנושא את שמו במרץ 2015.
מפוצלים (2011), הוצאת הקיבוץ המאוחד
מורדים (2012), הוצאת הקיבוץ המאוחד
נאמנים (2014), הוצאת הקיבוץ המאוחד
פור (2015), הוצאת הקיבוץ המאוחד
ורוניקה מחליטה למות הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי שיצא בשנת 2009. הסרט בוים על ידי אמילי יאנג ומבוסס על רומן בעל אותו שם מאת פאולו קואלו.
שרה מישל גלר מככבת בתפקיד שם הכותרת, כשלצידה ג'ונתן טאקר, פלורנסיה לוזאנו, מליסה לאו, דייוויד ת'יוליס ואריקה כריסטנסן מופיעים בתפקידי המשנה.
בעוד עלילת הספר מתרחשת בליובליאנה שבסלובניה, העלילה בסרט מתרחשת בניו יורק.
ורוניקה מתעוררת בבית חולים פסיכיאטרי לאחר ניסיון התאבדות שנכשל.
היא מגלה שכתוצאה מלקיחת מנת יתר של כדורים, הלב שלה נחלש ונותרו לה רק מספר שבועות לחיות.
הסרט עוקב אחר מסעה, שבמסגרתו היא מוצאת אהבת אמת ומגלה הערכה חדשה לחיים.
במהלך הסרט, ורוניקה משנה את דעתה על המוות ומוצאת הנאה מסוימת בחיים.
שרה מישל גלר - ורוניקה דקלאבה
פלורנסיה לוזאנו - ד"ר תומפסון
דייוויד ת'יוליס - ד"ר בלייק
אדריאן מרטינז - אח במיון
הצילומים לסרט החלו ב-18 במאי 2008 בניו יורק, והסתיימו ב-21 ביוני.
חברות ההפקה שמימנו את הפקתו היו "מיוס הפקות", "סרטי דאס" ועוד.
בסצנות מפתח לאורך הסרט התנגנו מנגינות פסנתר שנלקחו מ"רסיטל בלילה" שהולחן על ידי מוריי גולד ו"Comptine d'un autre ete - L'apres midi" שהולחן על ידי יאן טירסן.
הסרט הוקרן לראשונה בהקרנה מיוחדת בברזיל ב-7 באוגוסט 2009, ולאחר מכן יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-21 באוגוסט.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו צבר הסרט 90,455 דולר.
נפת ורונה (באיטלקית: Provincia di Verona ) היא נפה במחוז ונטו שבאיטליה.
בירתה של הנפה בעיר ורונה.
הנפה גובלת בנפת טרנטו במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה בצפון.
במזרח הנפה גובלת בנפת ויצ'נצה ובנפת פדובה.
בדרום היא גובלת בנפת רוביגו.
בדרום ובמערב היא גובלת בנפת ברשה ובנפת מנטובה במחוז לומברדיה.
ורוניק דה קייזר (Véronique Marie Alice Henriette De Keyser; נולדה ב-23 במרץ 1945) היא פוליטיקאית בלגית, הייתה חברת הפרלמנט האירופי מטעם המפלגה הסוציאליסטית כחלק ממפלגת הסוציאליסטים הארופאים בין השנים 2001–2014. דה קייזר היא פסיכולוגית בהכשרתה ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת לייז'.
היא למדה פסיכולוגיה באוניברסיטה החופשית של בריסל וקבלה מהאוניברסיטה תואר דוקטורט.
דה קייזר שימשה כמרצה בפקולטה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת לייז'.
מ-1990 עד 1994 הייתה נשיאת ארגון הפסיכולוגיה הבלגי.
מחקריה עסקו בעולם העבודה המשתנה.
היא שימשה נשיאת האגודה הצרפתית לארגונומיה, נשיאת החברה הבלגית לפסיכולוגיה עד 1996 וב-1997 התמנתה לנשיאת "האיגוד האירופאי לפסיכולוגיה ארגונית" וכיהנה בתפקיד עד 2003. היא זכתה במספר פרסים על פעילותה המדעית ובניהם פרס על שם מריה סיבילה מריאן ופרס נאט"ו למצוינות מדעית.
דה קייזר היא מומחית בתחום טעות אנוש באווירונאוטיקה והרדמה.
לנושאי המחקר שלה הייתה השפעה על תפקידיה הפוליטיים ופעילותה לחקיקה בתחום הבריאות התעסוקתית.
ב-2001 החלה לשמש חברה בפרלמנט האירופאי כחברה במפלגת הסוציאליסטים האירופאים.
דה קייזר חברה בוועדה לענייני חוץ ומלאת מקום בוועדה לאיכות הסביבה.
היא התבטאה נגד המעורבות האמריקנית בעיראק, והביעה את מחויבותה למזרח התיכון, זכויות האדם וזכויות הנשים.
ב-2006 עמדה בראש המשלחת משקיפים מטעם הפרלמנט האירופאי לבחירות לרשות הפלסטינית.
היא יצאה בראש משלחת דומה גם לדרום סודאן בשנת 2010. בשנת 2014, החליטה מפלגת הסוציאליסטים לא לאפשר לדה קייזר להתמודד לעוד קדנציה.
ורוניקה גרין הייתה עיתונאית אירית שנרצחה בידי ברוני סמים, בשל סיקורי הסחר בסמים שפרסמה.
המקרה עורר תרעומת ברחבי אירלנד.
סרט על מקרה הרצח בשם "ורוניקה גרין" יצא בשנת 2002 בבימויו של ג'ואל שומאכר.
הוריה של גרין היו כריסטופר וברנדט.
גרין, שהייתה מכונה "רוני", גדלה עם ארבעת אחיה ואחיותיה בדבלין, ולמדה בבית ספר קתולי שם הצטיינה בספורט.
היא שיחקה כדורסל וקמוגי, ובגיל 15 שיחקה במשחק הגמר הארצי של אירלנד בכדורגל עם פריצת דיסק.
לאחר שסיימה את לימודיה, היא שיחקה בנבחרת הנשים של אירלנד לכדורסל, וכן בנבחרת הכדורגל הלאומית של אירלנד.
גרין למדה ראיית חשבון בטריניטי קולג' בדבלין.
היא נישאה לגרהם טרלי ב-1985, ובנם קתאל נולד ב-1990.
ב-84–1983, היא שימשה כמזכירת פיאנה פול בפורום החדש של אירלנד.
היא הייתה עוזרתו האישית של צ'ארלס הוהי, והפכה לחברה של משפחתו, והייתה נוסעת לחופשות עם הילדים שלו.
ב-1987 היא שימשה כסוכנת בחירות וגזברית המפלגה בצפון דבלין.
ב-1990, היא שינתה קריירה, ועשתה מעבר לעיתונאות ככתבת עבור Sunday Business Post ו-Sunday Tribune.
גרין, שכתבה במדור הפשע, הייתה מחויבת להבאת מידע מיד ראשונה, והייתה רודפת אחר סיפור ישירות למקור ללא התחשבות בביטחונה האישי.
זה אפשר לה לבנות יחסים קרובים הן עם הרשויות, כגון גרדה שיכנה (המשטרה האירית), והן עם הפושעים, כאשר שני הצדדים כיבדו את היושרה שלה.
היא גם הייתה כותבת על פעילויות הצבא הרפובליקני האירי באירלנד.
מ-1994 ואילך, היא התחילה לכתוב על פשע עבור Sunday Independent.
היא השתמשה בידע שלה בראיית חשבון כדי לאתר את ההכנסות מפעילות בלתי חוקית, ובסיקורים שלה השתמשה בשמות רחובות או שמות בדויים עבור דמויות פשע מאורגן כדי לעקוף חוקי דיבה.
כשהחלה לסקור סוחרי סמים, והשתמשה במידע מג'ון טריינור, שהורשע בסחר בסמים, היא קיבלה מספר איומים על חייה.
הפעם הראשונה שהופנתה כלפיה אלימות התרחשה באוקטובר 1994, כאשר שתי יריות נורו לתוך ביתה אחרי שפורסמה הכתבה על רצח ראש ארגון הפשע מרטין קייהיל.
יום אחרי שכתבה מאמר על ג'רי "הנזיר" האץ', ב-30 בינואר 1995, היא פתחה את הדלת ומצאה גבר המכוון אקדח לראשה.
היורה החמיץ, וירה בה ברגל.
למרות זאת, היא נשבעה להמשיך בחקירה שלה.
הוצאת העיתון התקינה מערכת אבטחה כדי להגן עליה, והמשטרה נתנה לה ליווי סביב לשעון, למרות שהיא לא בקשה זאת, וטענה שזה מפריע לה בעבודתה.
ב-13 בספטמבר 1995, הפושע המורשע ג'ון גיליגן, הבוס של טריינור, תקף אותה כאשר היא התעמתה איתו בנושא אורח חייו הבזבזני, כאשר הוא לכאורה חסר מקור הכנסה.
מאוחר יותר הוא הגיע לביתה, ואיים לחטוף ולאנוס את הבן שלה, ולהרוג אותה אם היא תוסיף לכתוב עליו.
גרין זכתה בפרס חופש העיתונות הבינלאומי מטעם הוועדה להגנת עיתונאים בדצמבר 1995.
בערבו של ה-25 ביוני 1996, חברי כנופיית הסמים גיליגן - צ'ארלס בודן, בריאן מיהן, קירן 'muscles' קונקנון, פיטר מיטצ'ל ופול וורד - נפגשו במרכז ההפצה של הכנופיה.
באודן, האחראי על הפצה ותחמושת, חילק לאחרים אקדחים.
ב-26 ביוני 1996, גרין נהגה במכוניתה בפאתי העיר דבלין, ולא הייתה מודעת לכך שעוקבים אחריה.
כשעצרה ברמזור אדום, היא נורתה שש פעמים על ידי אחד משני הגברים היושבים על אופנוע שעצר לצידה.
כשעה לאחר רציחתה של גרין, התקיימה פגישה ברחוב מור בדבלין בין באודן, מיהן, ומיטשל.
באודן מאוחר יותר הכחיש תחת שבועה בבית המשפט כי מטרת הפגישה הייתה להיפטר מהנשק, אלא שזה היה תירוץ להופיע במקום ציבורי ולמקם אותם הרחק מהאירוע.
בעת הרצח, טריינור היה בתהליך בקשת צו מבית המשפט נגד גרין כדי למנוע ממנה לפרסם ספר על מעורבותו בפשע מאורגן.
גרין נהרג יומיים לפני שהיא הייתה אמורה לנאום בכנס פורום החופש בלונדון.
נושא המושב שלה היה "מתים לספר את הסיפור: עיתונאים בסכנה".
בהלוויה השתתפו טישך (ראש ממשלת) אירלנד, ג'ון ברוטון, וכן הרמטכ"ל.
ב-4 ביולי, יצאה קריאה מאיגודי עובדים ברחבי אירלנד לדקת דומיה לזכרונה של גרין, בה השתתפו אנשים מכל רחבי אירלנד.
גרין קבורה בבית הקברות של דרדיסטאון, במחוז דבלין.
הרצח של גרין עורר זעם רב.
טיסך ג'ון ברוטון נינה זאת "מתקפה על הדמוקרטיה".
האירכטס (הפרלמנט האירי) הכירו בפוטנציאל של אכיפת חוקי המס חוקי כאמצעי להרתיע ולהעניש פושעים.
בתוך שבוע מהרצח, חוקק את חוק הכנסות הפשע לשנת 1996, ואת חוק הלשכה לנכסי הפשע לשנת 1996, כדי שהממשלה תוכל להחרים נכסים שנרכשו בכסף שהושג באמצעות מעשי פשע.
בעקבות החוק, הוקמה הלשכה לנכסי פשע, CAB.
לאחר הרצח של גרין, באודן נעצר, כמו גם שאר חברי כנופיית גיליגן שהיו עדיין באירלנד.
בהסכם עם התובע הכללי של אירלנד, באודן הסכים להפוך לעד מדינה, ולהיות האדם הראשון כדי להיכנס לתוכנית הגנת העדים של אירלנד.
עם חסינות מפני העמדה לדין על רצח גרין, הוא היה העד היחיד לתת עדות נגד כל ארבעת חברי כנופיית סמים במשפטים שלהם בבית הדין הפלילי: פטריק הולנד, פול "היפו" וורד, בריאן מיהן וג'ון גיליגן.
החקירה בדבר מותה של גרין הובילה ליותר מ-150 מעצרים והרשעות, כמו גם מציאת שלל סמים ונשק.
פשעי סמים באירלנד פחתו בכ-15% באותה שנה.
בשנת 1997 באודן העיד שהאדם לו סיפק את האקדח היה פטריק "דאצ'י" הולנד, והחשד בירי גרין נפל עליו.
הולנד מעולם לא הורשע ברצח, והוא הכחיש את האשמה עד מותו ביוני 2009, עת שהה בכלא בבריטניה.
בנובמבר 1998, לאחר מתן עדות מצד באודן ואחרים, פול "היפו" וורד הורשע ברצח ונגזר עליו מאסר עולם כשותף לדבר עבירה, כי הוא היה זה שנפטר מכלי הרצח ומהאופנוע.
הרשעה זו בוטלה אחר כך בערעור.
בריאן מיהן נמלט לאמסטרדם עם טריינור (אשר מאוחר יותר ברח לפורטוגל).
לאחר שבית המשפט דחה ראיות נוספות מצד באודן, מיהן הורשע על סמך עדותו של ראסל וורן, חבר כנופיה שהפך לעד מדינה.
וורן עקב אחרי גרין בשעות שלפני הרצח, ואז מסר בטלפון את הפרטים למיהן.
מיהן הורשע ברצח גרין, ונידון למאסר עולם.
ג'ון גיליגן עזב את אירלנד יום לפני רצח גרין, וטס לאמסטרדם.
הוא נעצר כעבור שנה באנגליה, כשניסה לעלות על טיסה חזרה לאמסטרדם, אחרי שבחיפוש שגרתי במטען שלו התגלו 500,000 דולר במזומן.
גיליגן טען שאלו רווחים מהימורים, אך הוא הואשם בהלבנת הון.
לאחר קרב משפטי שארך שלוש שנים, הוא הוסגר לאירלנד ב-3 בפברואר 2000. שם, הוא הועמד לדין וזוכה ברצח גרין, ומאוחר יותר הורשע בייבוא 20 טונות של קנאביס ונידון ל-28 שנות מאסר, שהופחתו ל-20 שנים בערעור.
בינואר 2008, גיליגן הופיע בבית המשפט בניסיון למנוע מהממשלה למכור את הנכסים שלו.
הוא האשים את טריינור שהוא היה זה שנתן הוראה לרצוח את גרין רצח ללא רשותו.
למרות ניסיונות השופט להשתיק את גיליגן, הוא המשיך לטעון שהייתה זו חקירה כושלת של הגארדה וראיות שתולות שהובילו למאסרו הנוכחי.
טריינור עצמו נמלט לפורטוגל אחרי רצח גרין, והיה מבוקש מטעם הרשויות הבריטיות מאז 1992, אז ברח מכלא אנגלי.
הוא התגורר בעיקר בספרד והולנד מ-1996 ואילך.
ניסיונות הסגרה מהולנד ב-1997 כשלו במקרה של טריינור, אך השיבו את מיהן לאירלנד.
בשנת 2010 טריינור נעצר כתוצאה ממבצע משותף של הסוכנות לפשע מאורגן של בריטניה ומשטרת הולנד באמסטרדם.
טריינור הוחזר לאנגליה, וריצה את שארית עונשו בכלא.
נכון לשנת-2013, הוא חי בקנט, אנגליה.
הוא מעולם לא שב לאירלנד, למרות שהוא מבוקש שם על סרסרות, מעילה והעלמת מס.
גרהאם טרלי נישא מחדש בשנת 2011.
אנדרטה לזכרה של גרן ממוקם בגני טירת דבלין.
ב-2 במאי 1997, בטקס בבית הקברות ארלינגטון, וירג ' יניה, השם של גרין ושל 38 עיתונאים בינלאומיים אחרים צוינו בטקס למען אלו שמתו בעת מילוי תפקידם במהלך שנת 1996, ונוספו לאנדרטת עיתונאי פורום החופש.
בעלה פנה לקהל: "ורוניקה ייצגה את החופש לכתוב.
היא עמדה כאור, וכתבה על החיים באירלנד היום, וסיפרה את האמת.
ורוניקה לא היה שופטת, ולא מושבעת, אבל היא שילמה את המחיר האולטימטיבי בהקרבת חייה."
בשנת 2000 גרין הייתה ברשימת 50 גיבורי חופש העיתונות של המכון הבינלאומי לעיתונות.
ורוניס מערכות היא חברת אבטחת מידע אמריקאית שהוקמה על ידי שני מייסדים ישראלים המתמחה באבטחת מידע וניתוח נתונים.
החברה מתמקדת בהגנה על נתונים רגישים בארגונים.
משרדיה הראשיים נמצאים במיאמי, עם מרכז פיתוח בהרצליה.
החברה מציעה פלטפורמת אבטחת נתונים המשלבת יכולות גילוי וסיווג נתונים, ניהול גישה, ניטור פעילות משתמשים, וזיהוי איומים בזמן אמת באמצעות למידת מכונה ובינה מלאכותית.
נכון לשנת 2025, ורוניס משרתת למעלה מ-8,000 לקוחות ברחבי העולם.
ורוניס מערכות נוסדה בשנת 2005 על ידי יקי פייטלסון ואוהד קורקוס, ששימשו קודם לכן כמומחי אבטחת מידע.
הרעיון להקמת החברה נולד בעקבות אירוע שבו התבקשו לסייע לחברת חיפושי נפט בשחזור קבצים שנמחקו משרת קבצים, מה שהוביל להבנה שאין דרך קלה לנטר שינויים בקבצים ארגוניים ולנהל הרשאות גישה.
בשנת 2006, ורוניס רשמה פטנט על ניהול בקרת גישה אוטומטי והשיקה את המוצר הראשון שלה, DatAdvantage, המסייע באיסוף וניתוח נתוני שימוש בקבצים ארגוניים.
בהמשך, בשנת 2013, השיקה החברה את מערכת DatAlert, המתריעה על איומים פנימיים בארגון, מנטרת הפרות של מדיניות הרשאות ומונעת אובדן נתונים.
ב-28 בפברואר 2014, ורוניס הונפקה בבורסה לניירות ערך בניו יורק (NASDAQ), כאשר ביום המסחר הראשון הוכפל שווי החברה למיליארד דולר.
בשנת 2019, החברה הודיעה על מעבר ממודל רישוי תמידי למודל מבוסס מנויים, מהלך שנועד להתאים את ורוניס למגמות השוק העדכניות.
למרות שהמניה ירדה ב-22% לאחר ההכרזה.
באוקטובר 2020, ורוניס רכשה את חברת Polyrize הישראלית, המתמחה בניהול הרשאות בשירותי ענן, במטרה להרחיב את יכולותיה בתחום זה.
בשנת 2022, ורוניס השיקה את Varonis SaaS, פלטפורמה מבוססת ענן המאפשרת לארגונים לנהל ולהגן על הנתונים שלהם בסביבות ענן והיברידיות.
מהלך זה חיזק את מעמדה של ורוניס כספקית פתרונות אבטחת מידע מתקדמים.
בשנת 2024 זכתה החברה במקום הראשון כפתרון ה-DSPM המועדף על לקוחות על פי Gartner, כפלטפורמה מובילה לאבטחת מידע על ידי GigaOm Radar וביצועיה צוינו כ"יוצאים מן הכלל", וברשימות החברות הנחשקות כמו CRN, SiliconeANGLE ו-theCUBE.
במרץ 2025 רכשה ורוניס את חברת סיירל (Cyral), העוסקת באבטחת מידע בבסיסי נתונים בענן.
ובספטמבר של אותה השנה, רכשה את חברת SlashNext האמריקאית, המספקת פתרונות מבוססי בינה מלאכותית לאבטחת דואר אלקטרוני ויישומי מסרים.
ב-2025 זכתה ורוניס בפעם הרביעית ברציפות, ברשימת החברות שטוב לעבוד בהן על פי מגזין Fortune ו-GPTW.
עם פרוץ המלחמה קלטה ורוניס במשרדיה בהרצליה 250 מפונים.
כעבור שבוע העבירה אותם למלון עליו שילמה מימי החופש של העובדים.
בנוסף, החליטה החברה להעניק מענק מוגדל לעובדים שעשו מעל 100 ימי מילואים, ומענק למי ששירתו מעל 30 ימים.
פלטפורמת אבטחת נתונים (Varonis Data Security Platform): פלטפורמה המאפשרת ללקוחות להגן על נתונים רגישים באמצעות גילוי וסיווג אוטומטי של נתונים, ניהול גישה, ניטור פעילות משתמשים, וזיהוי איומים בזמן אמת.
הפלטפורמה משלבת יכולות כמו ניתוח התנהגות משתמשים (UEBA), ניהול גישה לנתונים, ומניעת דליפות מידע (DLP) בפלטפורמה אחת.
DatAdvantage: כלי המאפשר לארגונים לנטר, לנהל ולנתח גישה לנתונים, הרשאות ושימוש בכל תשתית ה-IT שלהם, לרבות מערכות קבצים, מערכות דואר אלקטרוני, מסדי נתונים ושירותי ענן.
DatAlert: מערכת לניטור התנהגות משתמשים, המתריעה על פעילויות חריגות או חשודות בזמן אמת, ומסייעת בזיהוי איומים פנימיים וחיצוניים.
Data Classification Engine: מנוע לסיווג קבצים בשרתי הארגון לפי רגישות המידע, המסייע באיתור נתונים רגישים ובהגנה עליהם.
Edge: כלי לניטור תעבורת רשת בין הרשת הארגונית לאינטרנט, המזהה פעילות חריגה ומסייע במניעת דליפות מידע.
ורוניקה ססיליה לודג' היא דמות בדיונית ואחת מהדמויות הראשיות שנוצרו עבור "ארצ'י קומיקס" על ידי ג'ון ל.
גולדווטר והאמן בוב מונטנה, והופיעה לראשונה בחוברת Pep Comics #26. דמותה של ורוניקה מגולמת על ידי השחקנית קמילה מנדס בסדרה "ריברדייל".
ורוניקה לודג' היא בתם היחידה של היירם לודג', האיש העשיר ביותר בריברדייל, ושל אשתו, הרמיוני לודג'.
האמן בוב מונטנה יצר את דמותה של ורוניקה בהשארת משפחת לודג', משפחת פוליטיקאים שצייר להם פעם ציור קיר, עם שמה של ורוניקה לייק.
דמותה של ורוניקה הופיעה לראשונה ב"ארצ'י קומיקס" בחוברת Pep Comics #26, חודשים ספורים לאחר דמויותיהם של ארצ'י אנדרוז, בטי קופר, וג'אגהד ג'ונס, ומספר חודשים לפני שדמותו של רג'י מנטל הופיעה לראשונה.
דמותה של ורוניקה מתוארת כבחורה מושכת עם שיער שחור, יוקרתית ומעודכנת אפנתית.
במספר חוברות של "ארצ'י קומיקס", מר לודג' מספר שהוא בחר להעביר את משפחתו לריברדייל על מנת למנוע מוורוניקה להיות מפונקת, כמו רבים מהנערים אותם היא מכירה.
בניגוד לכך, בבירור נראה כי תוכניתו לא הצליחה כפי המצופה שהוא קיווה, לאחר שבמרבית קווי העלילה היא לא חוסכת בהוצאות.
למשל, בקו עלילה מסוים, ורוניקה קונה את כל חנויות הנעליים שקיימות בריברדייל כדי למנוע מכל נערה אחרת לקנות זוג נעליים שהיא עצמה רוצה.
לפעמים, גישתה הריקנית והגאוותנית של ורוניקה מרגיזה את אביה עד כדי כך שהוא חש צורך ללמד אותה לקח בכך שהיא מכריח אותה להתקבל לכל סוג עבודה או מונע ממנה גישה לארצ'י.
במספר חוברות מוקדמות של "ארצ'י קומיקס", ורוניקה אף הוכתה על ידי אביה מספר פעמים בשל התנהגותה, לפעמים לעיני כל מי שהיא מכירה, ושימשה בכך דוגמה קלאסית לשנאת נשים בימיה הראשונים של החברה.
בתחילת הופעותיה ב"ארצ'י קומיקס", ורוניקה קיבלה שני סיפורי מקור שסתרו אחד את השני.
בהופעת הבכורה שלה, ב-Pep Comics #26, אפריל 1942, ורוניקה תוארה כ"תת-דביוטנטית", בתו של לודג' העשיר מביקון היל, שבאה זה עתה לחיות בריברדייל.
ב-Pep Comics #31, ספטמבר 1942, נחשף שוורוניקה התגוררה בבוסטון לפני בואה לריברדייל, ואביה הוצג כ"פוליטיקאי גדול בבוסטון".
ב-Archie Comics #1 (חורף 1942), הוצגה גרסה נוספת למעבר של ורוניקה לריברדייל.
בקו עלילה זה, ורוניקה נקראה "הנערה מניו יורק".
לפי עלילה זו, ארצ'י מעולם לא פגש אותה, אף על פי שחלם עליה בהקיץ וכתב לה מכתבים שאף פעם לא נשלחו.
באחת הפעמים, ארצ'י כתב לה בקשה לבוא לנשף שהתעתד להתקיים בריברדייל, והמכתב נשלח בטעות.
ורוניקה, שהתגוררה אז בניו יורק, קיבלה את ההזמנה, והתחננה בפני אמה לתת לה ללכת לנשף בריברדייל, וכך התחיל משולש האהבה של ארצ'י-בטי-ורוניקה.
בשנת 2011, דמותה של ורוניקה דורגה במקום ה -87 ברשימת "100 הנשים הסקסיות ביותר בקומיקס" של "Comics Buyer's Guide", שנכתבה על ידי ברנט פרנקנהוף.
דמותה של ורוניקה לודג' הופיעה בתפקיד ראשי ב"המופע של ארצ'י", סדרת קריקטורות משנת 1968 שהופקה על ידי חברת ההפקות "Filmation", וכמו כן, גם בסדרות ספין-אוף שונות שהופקו באותו פורמט בין השנים 1969–1977 שכללו בין היתר את הסדרות "Archie's TV Funnies" ו-"The U.S.
בכל אלו, דמותה דובבה על ידי ג'יין ווב, שדיבבתה גם את דמותה של בטי.
ורוניקה הופיעה בסדרה "החברים של ארצ'י", עיבוד מחודש של ארצ'י והחבורה.
בסדרה זו, ורוניקה תוארה כנערה צעירה בחטיבת הביניים, ודובבה על ידי אליסון קורט.
בסדרה "התעלומות המוזרות של ארצ'י" ובסרט המבוסס עלייה "ארצ'י והאדם הקדמון", דמותה של ורוניקה דובבה על ידי המדבבת קמיל שמידט.
בסרט זה דמותה של ורוניקה גולמה על ידי קרן קופינס.
בדרמת הנעורים "ריברדייל", המשודרת ברשת The CW, דמותה של ורוניקה מגולמת על ידי השחקנית קמילה מנדס.
ורוניקה אסקובר היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישה עשר של מדינת טקסס מאז 2019. טרם היבחרה לבית הנבחרים כיהנה אסקובר כנציבת מחוז אל פאסו בשנים 2007–2011 וכשופטת המחוז בשנים 2011–2017.
אסקובר נולדה ב-1969 באל פאסו, מהגדולות שבערי טקסס.
היא גדלה בסמוך לרפת של משפחתה עם הוריה וארבעה אחייה.
אסקובר למדה בתיכון הקתולי "אקדמיית לורטו" ואחר כך בתיכון בורגס, לפני שקיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת טקסס באל פאסו (UTEP) ותואר שני מאוניברסיטת ניו יורק.
אסקובר עבדה בסגל של ריימונד קבאלרו, אז ראש עיריית אל פאסו.
כאשר קבאלרו לא הצליח להיבחר מחדש לתפקידו, החלה אסקובר את דרכה בשירות הציבורי.
היא נבחרה לנציבת מחוז אל פאסו ב-2006 וב-2010 נבחרה לשופטת המחוז.
באוגוסט 2017 התפטרה אסקובר מתפקידה במטרה להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית לקראת בחירות 2018. אסקובר התמודדה למושבו של בטו או'רורק, שייצג את מחוז הקונגרס ה-16 של טקסס.
מכיוון שהמחוז נחשב מעוז המפלגה הדמוקרטית ומתגוררים בו מספר רב של היספנים, מועמד המפלגה הדמוקרטית שיזכה בפריימריז במפלגתו צפוי יהיה לזכות בבחירות הכלליות.
אסקובר ניצחה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגתה עם 61% מהקולות, כשהיא גוברת על חמשת עמיתיה.
ביוני 2018 הובילה אסקובר ביחד עם או'רורק הפגנות בטורנילו שבטקסס, כמחאה על מדיניות הפרדת המשפחות של ממשל דונלד טראמפ והמחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית שכללה הפרדת ילדים מהוריהם שהיגרו אל ארצות הברית.
העיר שוכנת קילומטרים בודדים מריו גראנדה, נהר המהווה את גבול ארצות הברית עם מקסיקו במדינת טקסס.
ממשל טראמפ הקים "עיר אוהלים" בטורנילו, בה הוחזקו ילדים שהופרדו מהוריהם.
אסקובר זכתה בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר, וגברה על ריק זייברגר, מועמד המפלגה הרפובליקנית.
בכך נהפכה לאישה הראשונה לייצג את מחוז הקונגרס ה-16 של טקסס בקונגרס האמריקאי.
עם ניצחונה, אסקובר וסילביה גרסיה הפכו לנשים הלטיניות הראשונות בבית הנבחרים מטעם טקסס.
ורוניק ענבר (נולדה ב-22 בנובמבר 1966) היא אמנית פלסטית, מרצה ועורכת סרטים.
בעלת תואר ראשון מ החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (1991), בוגרת המדרשה לאמנות בית ברל (2002), ובעלת תואר שני מהתכנית לתרבות הקולנוע באוניברסיטת חיפה.
בשנים 1992–2004 עבדה כעורכת סרטים בתעשיית הטלוויזיה המקומית.
משנת 2002 החלה להציג בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות, וכן להרצות במדרשה לאמנות בית ברל, ובבצלאל אקדמיה לעיצוב ואמנות בירושלים.
מרצה אורחת ומרצה קבועה לעריכה ושפה קולנועית ב"ג'אמפקאט - בית הספר לעורכים".
בין השנים 2017-2023 שימשה כחברת הוועד המנהל של איגוד האמנים הפלסטיים.
מהלך יצירתה מאופיין בבחינת האופן שבו השפות החזותיות מתפקדות, ובניסיון לאתגר את השפה הייחודית של כל מדיום.
בין אם זה בציור או בצילום, עבודתה תאופיין בהטלת ספק בדרך הפעולה המקובלת.
הרצון לערער על דרכי הפעולה המקובלות והדחף לפעול באופן שונה ומודע, בא לידי ביטוי, למשל, בתצלומים חסרי חדות שמגלמים תנועה, או בציורים שלא נרתעים מלייצג דבר מלבד המהלך הציורי עצמו.
אחת השאלות שענבר שואלת את עצמה היא: מהו ציור?
מה המינימום שצריך להתקיים על הבד או הנייר על מנת שאפשר יהיה להתחיל ולקרוא לעִקבָה הזו ציור.
ביצירתה הולכת ענבר אל מעבר לאופנים המקובלים של הנחת הצבע, או אילוף הקו.
טפטוף, התזה, גריעה, ציור וצילום בזמן תנועה, פעולות שבהן המימד הגופני ניכר בעבודה האמנותית, או מהלכים תחביריים, מונטאז'יים במהותם של חיבורים בין דימויים, הם חלק מהאופנים שבהם היא מנסחת את הדימוי.
עבודותיה מינימליסטיות ואינטימיות, ומתקיים בהן עולם של עקבות וצללים בצורה ובתוכן גם יחד.
לא פעם הרעיון של שיר הייקו עולה ביחס לעבודות.
הייקו כצורת התבוננות בעולם, כדרך להצביע על תופעה, מבלי לנסות לפרש אותה.
כהתייחסות רחבת לב להיעדר, למה שאיננו.
יצירות שלה נכללות באוסף בנק לאומי, אוסף מוזיאון ינקו-דאדא ובאוספים פרטיים.
2006 - בית האומנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב, אמא אסור אמא מותר.
2008 - בית האומנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב, סדק.
2012 - גלריה החנות, כיבוס הבד.
2013 - הגלריה לאמנות ישראלית בקריית טבעון, לתפוס את הירח.
2017 - מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב.
(קיר אמנית) אוצר: ניר הרמט.
2021 - מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב.
2014 - מוזיאון ינקו-דאדא, עין הוד, אזור דימדומים.
2015 - גלריה עירונית רחובות, אזור דימדומים.
2002 - המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן.
2004 - המדרשה לאמנות בית ברל, הטרילוגיה המשפחתית - הילד שלי.
2005 - המדרשה לאמנות בית ברל, הטרילוגיה המשפחתית-ה"אני"-דיוקן עצמי.
2008 - מכון המים, הגלריה העירונית גבעתיים, מנהרת הזמן.
2012 - בית האמנים - מודיעין מכבים רעות.
2015 - מוזיאון ינקו-דאדא, עין הוד, מחווה לים האדום.
2016 - מקום לאמנות בקרית המלאכה, קירות אמן - טקסטים.
2019 - מקום לאמנות בקרית המלאכה, פריזמה.
אוצרים: שחר דייוויס ואיריס פשדצקי.
2019 - מקום לאמנות בקרית המלאכה.
לחשוב מחדש את "לתפוס את הירח".
2022 - מקום לאמנות בקרית המלאכה.
ורוניק דה קוק (בהולנדית: Véronique De Kock; נולדה ב-3 באפריל 1977) היא דוגמנית בלגית.
דה קוק נולדה באזור דובר ההולנדית של בלגיה.
ב-2007 הופצו ללא ידיעתה תמונות עירום שלה ברשת האינטרנט.
ב-2019 נישאה ליזם מנואל גוסן.
בגיל חמש עשרה היא החלה לדגמן ועבדה מלבד מדינתה בלגיה גם בגרמניה, צרפת ואיטליה, בין המגזינים שהופיעה הוא מגזין הגברים מקסים.
בהיותה בת שבע עשרה זכתה בתואר היופי המקומי "מיס פלנדריה" (Miss Flanders) ושנה לאחר מכן זכתה בתואר הארצי של מיס בלגיה.
היא ייצגה את בלגיה בתחרויות היופי מיס עולם 1995 שם דורגה במקום ה-13 על ידי השופטים ומיס תבל 1996 שם הייתה במקום ה-11.
מ-2008 ועד 2018 הנחתה את תחרות מיס בלגיה בה זכתה.
עוד בשנת כהונתה כמלכת יופי החלה לשמש כמגישה בערוץ הטלוויזיה "Q2", ב-2002 עברה לעבוד בערוץ "VT4".
ב-2010 הנחתה את התוכנית "Move Like Michael Jackson", תוכנית המהווה תחרות חיקויים של מייקל ג'קסון.
היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "P-Diva's" וביחד עימם הוציאה סינגל ב-2001.
ורונה פוט היא שחקנית ודוגמנית בוליביאנית גרמנייה.
פוט נולדה בלה פאס לאם בוליביאנית ולאב גרמני, לאחר שהוריה נפרדו ב-1978, היא עברה להמבורג, עיר הולדתו של אביה.
במהלך שנות התשעים היא השתתפה במספר תחרויות יופי, היא זכתה בתארים "מיס המבורג", "מיס אמריקן דרים", "מיס אינטרקונטיננטל" ומיס גרמניה, היא ייצגה את גרמניה בתחרות מיס תבל 1993.
היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "Chocolate" וביחד עימם הוציאה אלבום ומספר סינגלים.
ב-1997 יצא הסינגל שלה שנקרא "Kiss".
ב-1998 שיחקה בפרק של הסדרה "הרפתקאות קונאן" בכיכובו של השחקן הגרמני ראלף מולר.
ב-2000 הופיעה בסרט הקומדיה "2001: A Space Travesty" לצד לזלי נילסן.
ב-2002 הופיעה בסרט "666 – Traue keinem, mit dem du schläfst!" המבוסס בחלקית על המחזה פאוסט של יוהאן וולפגנג פון גתה.
ב-2013 הייתה שופטת בגרסה הגרמנית של תוכנית המציאות "Celebrity Splash!".
מ-1996 ועד 1999 הנחתה את התוכנית האירוטית "Peep".
ב-2000 נכנסה לבית האח הגדול בגרסה הגרמנית של התוכנית.
ב-2004 ו-2006 היא קיבלה את פרס הטלוויזיה הגרמני "Bambi Award".
ב-2005 החלה לדובב מספר סדרות מצוירות בטלוויזיה.
בשנה זו דובבה את אבי הברווזה המכוערת בדיבוב לגרמנית של הסרט צ'יקן ליטל.
ב-2003 נבחרה לאשת השנה בעסקים של המהדורה הגרמנית של מגזין מקסים.
ב-2007 החלה להחזיק בעלות על מותג הקוסמטיקה "So ...
ב-2014 נישאה לאיש העסקים פרנג'ו פוט.
ורוניקה רוסי היא סופרת אמריקאית.
ורוניקה רוסי נולדה בשנת 1973 בברזיל ואת רוב ילדותה עברה במקסיקו וונצואלה.
לאחר סיום בית הספר היא למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ואחרי סיומה המשיכה בלימודי אמנויות בסן פרנסיסקו.
בשנת 2012 היא פרסמה את ספרה "תחת שמי האש" שהיה הספר הראשון בטרילוגיה שספרים נוספים פורסמו בשנת 2013 ו-2014. זכויות ליצירת סרט על בסיס הסדרה נמכרו לאחים וורנר אך טרם מומשו.
בהמשך ורוניקה רוסי כתבה מספר ספרים נוספים.
"ורוניקה" (בספרדית: Verónica) הוא סרט אימה על-טבעי ספרדי, אשר בוים על ידי פאקו פלאזה, הופק על ידי אנריקה לופז לאבין, הוסרט על ידי פרננדו נבארו ונערך על ידי מרטי רוקה.
השחקנית הראשית בסרט היא סנדרה אסקנה, שמגלמת את דמותה של ורוניקה, עליה מתבסס הסרט.
הסרט יצא לאקרנים ב-25 באוגוסט 2017 והיה זמין לצפייה בנטפליקס.
הסרט נפתח בשנת 1991 באמצע הדברים, כאשר שירותי החירום נענו לקריאה של נערה צעירה.
היא נשמעת מבוהלת וצורחת על אחיה אנטוניטו עד שהשיחה מתנתקת.
לאחר מכן, הסרט חוזר בזמן שלושה ימים לפני כן.
ורוניקה היא ילדה בת 15 המתגוררת עם אמה ושלושת אחיה בדירה ברובע הפועלים בוולקאס, מדריד.
אביהם נפטר לאחרונה ואמם עובדת שעות ארוכות בבר כדי לפרנס את המשפחה, תוך שהיא הותירה את ורוניקה כאחראית על אחיה הקטנים: התאומים לוסיה ואירן ואנטוניטו.
ביום ליקוי החמה הסביר המורה של ורוניקה בבית הספר כיצד כמה תרבויות עתיקות השתמשו בליקויי החמה כדי לזמן רוחות אפלות.
בזמן שבית הספר מתכנס על הגג כדי לצפות בליקוי החמה, ורוניקה, חברתה רוזה וחברתם לכיתה דיאנה נכנסות למרתף כדי לערוך סיאנס באמצעות לוח ויג'י.
קונסואלו טרוחיו – הרמנה מורטה
הסרט נכתב בהשראתה של אסטפניה גוטיירז לזרו (1973–1991) שסבלה על פי הדיווחים מהזיות והתקפים לאחר שביצעה את סיאנס בבית ספרה במדריד, כדי לנסות ליצור קשר עם החבר המנוח של חברתה שנפטר חצי שנה קודם לכן.
סיבת המוות המדויקת שלה נותרה בגדר תעלומה.
על פי החשדות, ביתה הפך לרדוף אחרי מותה על פי מגזין המוזיקה הבריטי NME.
המגזין האמריקאי ניוזוויק, פרסם הצהרה על הסרט גם כן ולמרות שמאמין שהמקרה אמיתי, הוא השווה את האירוע לתופעה דומה ומוכרת בשם אימה באמטוויל.
ורוניקה וואל הייתה אמנית ויטראז'ים חשובה, ציירת ומאיירת הקשורה לתנועת האומנות והמלאכה.
אביה, כריסטופר וואל, היה מנהיג תנועת האומנויות והמלאכה בזכוכית צבעונית.
היא התחנכה בטכניקות של ציור ויצירת ויטראז'ים בסטודיו של אביה.
בשנת 1922, וול ואביה הקימו יחד סטודיו לוויטראז'ים, אותו ניהלה במשך כמעט שלושים שנה לאחר מותו בשנת 1924.
ורוניקה וואל נולדה בשנת 1887 בסטונברידג', ליד דורקינג, סארי.
היא גילתה כישרון אמנותי בגיל צעיר מאוד והייתה בת 13 בלבד כאשר ציירה את קתרין הקדושה כחלק מחלון לקפלת ליידי של קתדרלת גלוסטר.
אמה ואחיה היו משמשים לעיתים קרובות על ידי אביה כמודלים לעיצוביו של הויטראז'ים.
וואל השתתפה בשעורי בית הספר המרכזי לאומנות ומלאכה, כולל שיעורים שהעביר אביה.
כמו תלמידים מוכשרים אחרים בבית הספר, וואל עבדה כשולייה בסדנת הסטודיו של אביה.
וואל הועסקה על ידי אביה, כריסטופר וואל כעוזרת סטודיו לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות.
היא ועוזרים אחרים עבדו עם כריסטופר וואל בהשלמת עבודות הויטראז'ים הרבות שיצרו בסדנת הסטודיו של וואל.
בנוסף לקריירה המצליחה כאמנית ויטראז'ים, היא גם ציירה.
אחת מיצירותיה, שעת האלפים, הייתה ציור בצבעי מים פיות ויקטוריאניים.
בשנת 1907 הוצג במהלך הקיץ בגלריה החדשה בלונדון.
במפקד האוכלוסין בשנת 1911 הגדירה וואל את עיסוקה כעצמאית "אמנית בצבעי מים".
בשנת 1912 היא איירה וצבעה ביד ספר במהדורה מוגבלת של ג'ון לילי בשם Cupid & Campaspe.
[8] היא גם כתבה, איירה וצבעה ביד את ספרה, סיפורו של פטרקין בעץ, שהודפס על ידי אחיה יו וואל בשנת 1912. היא הציגה כמה מעבודותיה בתערוכת אמנות דקורטיבית בשנת 1914 בפריז.
כמו אביה, היא שיתפה פעולה עם צ'ארלס סידני ספונר, שלימד בבית הספר המרכזי לאמנות.
בשנת 1916 הוביל ספונר את הצוות שעבד על קפלת אפסידל לתצוגה בתערוכת ה -11 של החברה לתערוכת אומנויות ומלאכות באוקטובר – נובמבר 1916 באקדמיה המלכותית לאמנויות.
וואל ואביה עבדו על אפריז הקפלה.
היא קודמה למעצבת בסטודיו של אביה בשנת 1914, ועבדה כמעצבת עד 1918.
בשנת 1922, וואל ואביה פתחו יחד סטודיו שאותו ניהלו ביחד.
כשכריסטופר וואל נפטר בשנת 1924, ורוניקה וואל ניהלה את העסק בסיוע אחיה כריסטופר, עד שהאולפן נסגר בשנת 1953. העסק "וואל אנד וואל", במהלך פעילותו השלים עבודות ויטראז' רבות לקתדרלות באנגליה, אוסטרליה וניו זילנד.
בשנת 1953 עברה וואל להנטדונשיר, והקדישה חלק ניכר מזמנה להחזקת עזים.
ורוניקה וואל הייתה אמנית ויטראז'ים בולטת ומכובדת במהלך הקריירה שלה.
היא השלימה עבודות ויטראז' רבות.
רבות מיצירותיה מחוץ לבריטניה נמצאות בניו זילנד, כמו אלה שבקפלת הזיכרון לאחיות בכרייסטצ'רץ', שהוזמנו על ידי ג'וזף דייוויס, חלונות אלה הן בין יצירותיה הטובות ביותר.
היא יצרה 73 חלונות עבור אולם המלך ארתור, טינטגל, קורנוול, שנפתחו בשנת 1933. החל משנת 1997 האוסף נחשב לגדול ביותר של לוחות ויטראז'ים של המלך ארתור שנוצרו במאה ה -20 ודוגמה מצוינת לעבודות אמנות ואומנות .
ורוניקה מארס הוא סרט מסתורין נאו-נואר אמריקאי משנת 2014 שהופק ובוים על ידי רוב תומאס, שכתב יחד עם דיאן רוגיירו את התסריט.
הסרט הוא עיבוד קולנועי והמשכון המבוסס על סדרת טלוויזיה באותו שם שנוצרה על ידי תומאס.
בסרט מככבים קריסטן בל בדמותה של ורוניקה מארס, לצדם של ג'ייסון דורינג, פרנסיס קפרה, קריסטן ריטר, פרסי דאגס השלישי, טינה מאורינו, ראיין הנסן, כריס לואוול ואנריקו קולנטוני, ששבים לגלם את דמויותיהם מסדרת הטלוויזיה.
עלילת הסרט מתרחשת תשע שנים לאחר אירועי סיום העונה השלישית, ועוקבת אחר ורוניקה מארס ששבה לעיר הולדתה, נפטון, על מנת לחקור פרשיית רצח בה הסתבך בן זוגה לשעבר, לוגן אקולס.
לאחר ביטול הסדרה בשנת 2007, תומאס כתב תסריט עבור עיבוד קולנועי שנועד להמשיך את עלילת הסדרה.
עם זאת, אולפני האחים וורנר סירבו לממן את הפרויקט, וב-13 במרץ 2013, השיקו תומאס ובל קמפיין גיוס כספים באתר "קיקסטארטר" עבור הפקת הסרט, שהגיע ליעדו, 2 מיליון דולר, תוך אחת עשרה שעות, ושבר מספר שיאי "קיקסטארטר", כולל היותו הפרויקט הקולנועי המצליח הגדול ביותר באתר.
לאחר גיוס תקציב של 5 מיליון דולר עד סיום הקמפיין, צילומי הסרט החלו ביוני 2013 בלוס אנג'לס, והסתיימו ביולי 2013.
הסרט עלה לאקרנים ב-8 במרץ 2014 בפסטיבל SXSW, והופץ בארצות הברית בבתי קולנוע נבחרים ובאמצעות שירותי ה-VOD ב-14 במרץ 2014 על ידי אולפני האחים וורנר.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרים וקהל הצופים, בהם רבים שיבחו את התסריט ואת ביצועיה של בל.
הסרט גרף בקופות 3.5 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 6 מיליון דולר.
הפקת סרט ההמשך הביאה גם ליצירת המשכים נוספים במדיות נוספות, כולל שני רומנים, שנכתבו ביחד על ידי תומאס וג'ניפר גרהאם, וסדרת רשת, שעלתה לשידור בשירות "CW Seed".
תשע שנים לאחר סיום העונה השלישית של הסדרה, הבלשית המתבגרת לשעבר ורוניקה מארס עזבה את העיירה הבדיונית נפטון, קליפורניה, ועברה להתגורר בניו יורק, שם היא מנהלת זוגיות עם סטוש "פיז" פיזנארסקי ויש לה הצעת עבודה ממשרד עורכי הדין היוקרתי "טרומן-מאן ושותפיו".
עם תחילת הסרט, ורוניקה מקבלת טלפון מבן זוגה לשעבר, לוגן אקולס, שכעת משרת כסגן בחיל הים של ארצות הברית, שמואשם ברצח בת זוגו, קארי בישופ, גם היא בוגרת תיכון נפטון שהפכה לכוכבת פופ הידועה בשם הבמה "בוני דה ויל", וכעת מופגז בהצעות ייצוג מצד עורכי דין שונים המעוניינים לייצגו.
ורוניקה מסכימה לחזור לנפטון ולעזור ללוגן למצוא את מי שייצג אותו בצורה הטובה ביותר.
בנפטון, ורוניקה מתאחדת מחדש עם אביה, קית' מארס, בלש פרטי והשריף לשעבר של נפטון.
ורוניקה מתחילה לחקור את נסיבות מותה של קארי, ובמהלך חקירתה, היא נגררת לפגישת המחזור של בני כיתתה, שם היא מגלה שהאופנוען והפושע לשעבר איליי "ויביל" נווארו הוא כעת איש משפחה שתיקן את דרכיו.
במהלך האיחוד, ורוניקה מבינה שהירצחה של קארי קשור למותה של חברתה הטובה ביותר של קארי, סוזן נייט, שנעלמה בים.
לאחר שהנמסיס של ורוניקה, מדיסון סינקלייר, מנגנת על גבי המרקע עותק של קלטת המין של ורוניקה עם פיז (המוזכרת גם בעונה השלישית של הסדרה), פורץ מאבק בין השתיים, שסוחף אחריו חבורת בנים נוספים.
האיחוד מגיע לסיומו הפתאומי כאשר ורוניקה מביאה להפעלתן של הממטרות במטרה לעצור את הקרב.
במסיבה שאחרי, ורוניקה מתחקרת את דיק קזבלנקאס; לוק הלדמן וארוסתו ג'יה גודמן; וסטו "קוב" קובלר, שכולם היו עם סוזן וקארי על הסירה בלילה שבו נעלמה סוזן.
בינתיים, בעודו נוסע הביתה מהפגישה המחודשת, וביל עוצר כדי לעזור לנהגת שהוטרדה על ידי אופנוענים, אך נורה על ידי הנהגת, שנחשפת כסלסט קיין העצבנית.
מחלקת השריף שותלת אקדח על מנת שסלסט תוכל לטעון הגנה עצמית, וקית' מסכים להוכיח את חפותו של ויביל.
לאחר מכן, ורוניקה מחליטה החלטות שמאיימות על מערכת יחסיה עם פיז.
ורוניקה מסיקה כי אלו ששהו על סירתה של סוזן לפני תשע שנים טייחו את נסיבות מותה וכי מישהו הרג את קארי מכיוון שאיימה להתוודות.
סרטונים מביכים של קארי מתפרסמים ברשת, וורוניקה מתחקה אחריהם עד לווייני ואן לואו, ששתל תוכנות ריגול על מפורסמים ומכר את הסרטונים.
ורוניקה משתמשת בסרטונים של ויני על מנת להוכיח שג'יה פיתתה את לוגן לבוא לביתה של קארי בליל הירצחה, מה שמרמז שהיא ולוק הרגו את קארי והפלילו את לוגן.
לאמב מתעלם מהעדויות שחשפה ומסרב לעקוב אחריהם, אך ללא ידיעתו, ורוניקה מתעדת את השיחה.
לאחר שנשארה בנפטון זמן רב מהמתוכנן, ורוניקה מתקשרת לפיז בניו יורק במטרה להסביר שהיא עדיין לא יכולה לחזור, ובכעסו, פיז מסיים את מערכת יחסיהם, ובמקביל, "טרומן-מאן ושות'" מבטלת את הצעת העבודה שלה, מה שמביא לוויכוח בין קית' לוורוניקה על בחירותיה בחייה.
קית' נפגש בחשאיות עם סגן זאקס בנוגע למקרה של ויביל, אך השניים מותקפים על ידי נהג אלמוני במשאית שמתנגשת במכוניתו של זאקס, הורג אותו ומותיר את קית' במצב קשה.