tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סאנדוויקן גורנסון ארנה אירח מקצה אחד של מלודיפסטיבלן בשנת 2010. התוכניות כללו שיתוף פעולה עם רשויות מקומיות נוספות במחוז יבלבורג.
סטוקהולם סטרוברי ארנה אירח את כל גמרי מלודיפסטיבלן מאז 2013, למעט גמר אחד.
נחשב לאולם המועדף על מועצת עיריית סטוקהולם.
ארנה Tele2 — ארנה זמנית הצעה שהתבססה על הקמת אולם זמני באזור פריהמנן, מתוך שיקולי צורכי ההפקה של התחרות והקושי למצוא אולמות פנויים במהלך השבועות הנדרשים.
ההיערכות לאירוויזיון 2024, בהפקת תאגיד השידור השוודי SVT, התבססה על גיבוש תפיסה רעיונית כוללת, אשר קדמה לשלבי התכנון התפעוליים, האמנותיים והטכנולוגיים.
על פי עמדת ההפקה, גיבוש החזון הוגדר כשלב ראשוני בתהליך, שנועד לשמש מסגרת מארגנת לעבודת כלל הגורמים המעורבים.
החזון הוצג כבסיס רעיוני מנחה, ולא כתוספת ניסוחית, והוא שימש כלי תיאום בין מרכיבי ההפקה השונים לאורך שלבי ההכנה והביצוע.
במסגרת זו הוצג האירוויזיון כאירוע תרבותי רחב היקף, מעבר להיותו תחרות מוזיקלית טלוויזיונית.
על פי ההצהרות, התחרות נתפסה כזירה של מפגש בין קהלים ונציגויות לאומיות, שבה המוזיקה שימשה אמצעי תקשורת משותף.
הדגש הושם על חוויית הצפייה המשותפת ועל עצם קיומו של אירוע ששודר בו זמנית לקהלים רחבים במדינות שונות.
לשם יישום החזון פעלה ההפקה על פי מערכת עקרונות מנחים, אשר שימשה מסגרת תפקודית לקבלת החלטות.
עקרונות אלו הוצגו כקטגוריות עבודה, ולא כהצהרות ערכיות בלבד, והם ליוו את שלבי ההפקה השונים.
ארבעת העקרונות שצוינו על ידי צוות ההפקה היו בידור, השתתפות, גילוי מחודש וחגיגה, והם הוצגו כעקרונות משלימים.
עקרון הבידור התייחס ליצירת מופע טלוויזיוני רציף ומובנה, אשר שילב הופעות מוזיקליות, קטעי ביניים ורצף שידורי מתואם.
עקרון ההשתתפות עסק בהרחבת מעורבות הקהל בתהליך התחרות, הן באמצעות מנגנוני הצבעה והן באמצעות נראות הקהל בשידור.
עקרון הגילוי המחודש כיוון לשימוש מחודש במרכיבים מוכרים מן העבר תוך התאמתם להקשר הנוכחי, ואילו עקרון החגיגה ביטא את הצגת הגיוון המוזיקלי של המדינות המשתתפות ואת מקומה של שוודיה כמדינה מארחת.
תכנון הבמה והשפה החזותית של אירוויזיון 2024 בוצע מתוך זיקה ישירה לצרכים הטלוויזיוניים של השידור החי.
על פי ההפקה, גיבוש הזהות החזותית החל מן הבמה, התאורה ואמצעי הצילום, ורק לאחר מכן גובשו מרכיבי השפה הגרפית הנלווים.
קונספט התאורה הוצג כמרכיב מארגן, שנועד ליצור רצף חזותי בין חלקי המופע השונים.
הבמה במאלמה תוכננה כמרחב משתנה, אשר אפשר התאמה חזותית שונה בין ביצוע לביצוע.
תכנון זה נועד לאפשר לכל משתתף להציג את שירו במסגרת בימתית נפרדת, בהתאם לצרכים האמנותיים של כל מופע.
במקביל, הושם דגש על שילוב הקהל במרחב הבימתי, באמצעות סידור ישיבה שהקיף חלקים נרחבים מן הבמה והגביר את נראות הקהל במהלך השידור.
במישור המבני יושמו שינויים במנגנוני ההצבעה ובאופן שילוב הקהל בתחרות.
בין השינויים שנכללו היו פתיחת ההצבעה מראשית שלב הגמר והרחבת אפשרויות ההצבעה לקהל מחוץ לאירופה.
שינויים אלו הוצגו כחלק ממדיניות שנועדה להרחיב את תחושת המעורבות של הצופים בתהליך התחרותי.
בנוסף לכך, שולבה העיר המארחת בפעילויות נלוות לתחרות.
על פי התכנון, התקיימו אירועים ופעילויות ציבוריות שחיברו בין התחרות לבין המרחב העירוני, ובכך הורחב תחום הפעילות של האירוויזיון מעבר לשידורים עצמם.
בחירתה של מאלמה כעיר המארחת של אירוויזיון 2024 התגבשה במסגרת הליך בחינה מוסדי שנוהל בידי תאגיד השידור האירופי בשיתוף תאגיד השידור השוודי והרשויות המקומיות, ואשר התבסס על מכלול שיקולים מבניים, לוגיסטיים וארגוניים.
במסגרת הליך זה נבחנו קיומו של מתחם מופעים העומד בדרישות שידור בין-לאומי, זמינות תשתיות תקשורת מתקדמות, קיבולת אירוח של משלחות וגורמי תקשורת, וכן רמת התיאום הבין-מוסדי בין העירייה לגופי המדינה.
ניסיונה הקודם של מאלמה באירוח התחרות הוצג כמרכיב מסייע, אך לא כגורם מכריע יחיד, כאשר הדגש הושם על יכולתה של העיר לנהל אירוע רב-מערכתי בהיקף גלובלי במסגרת זמן מוגדרת.
עם קבלת ההחלטה על בחירתה של מאלמה הוקם מנגנון היערכות עירוני ייעודי, אשר פעל כגוף מתאם בין העירייה, תאגיד השידור השוודי, גופי ביטחון, ספקים פרטיים וארגוני חברה אזרחית.
מנגנון זה הופקד על חלוקת תחומי אחריות, גיבוש נוהלי עבודה משותפים ותיאום בין מערכות תחבורה, חירום, תיירות ותרבות, וזאת מתוך תפיסה הרואה באירוח התחרות תהליך עירוני כולל ולא אירוע נקודתי בלבד.
במקביל גובשו תוכניות חירום ונוהלי תגובה למצבי קיצון, בהתאם להנחיות רשויות החירום הלאומיות של שוודיה.
היערכותה של מאלמה כללה פיתוח ייעודי של מרחבים ציבוריים שנועדו לשמש זירות פעילות פתוחות לקהל הרחב במהלך ימי התחרות.
במסגרת זו הוגדר פארק פולקטס כמתחם כפר האירוויזיון, והותאם לאירוח מופעים חיים, שידורים פומביים, פעילות תרבות וזרימת קהל בהיקף רחב.
במקביל בוצעו התאמות נרחבות בתשתיות התחבורה העירוניות, לרבות תגבור שירותי תחבורה ציבורית, הרחבת מערך המידע למבקרים והסדרת תנועת הולכי רגל ורוכבי אופניים באזורי העומס הצפויים.
צעדים אלו ננקטו מתוך שיקולים תפעוליים וסביבתיים כאחד, והוצגו כחלק ממדיניות כוללת המעודדת ניידות עירונית מופחתת פליטות במהלך אירועים רחבי היקף.
אחד ממוקדי ההיערכות הגדולים של מאלמה נגע להטמעת עקרונות קיימות סביבתית וחברתית כחלק בלתי נפרד מתכנון האירוע.
על פי פרסומי התחרות, אירוויזיון 2024 הוסמך כאירוע העומד בסטנדרטים בין-לאומיים של קיימות, לאחר יישום מדדים הנוגעים לניהול משאבים, שימוש בחומרים ממוחזרים, תכנון תפריטי מזון והשימוש בתשתיות קיימות.
העירייה פעלה להתאמת מרחביה הציבוריים ושרשרת האספקה העירונית לעמידה במדדים אלו, תוך שיתוף פעולה עם ספקים מקומיים וגורמים מקצועיים בתחום הסביבה.
לצד זאת הופעל מערך ביטחון ומתנדבים רחב היקף, שנועד לתת מענה להיבטים תפעוליים וחברתיים של האירוע.
מאות מתנדבים גויסו והוכשרו לשמש כנקודות קשר, מידע וסיוע למבקרים ולמשלחות, תוך דגש על נגישות לשונית ותרבותית.
במקביל הוגברו סידורי הביטחון סביב מוקדי הפעילות המרכזיים, בשיתוף משטרת שוודיה וגופי החירום הלאומיים, וזאת לנוכח ריכוזי קהל גדולים והעניין הבין-לאומי שהתחרות עוררה.
ההשתתפות בתחרות הזמר של האירוויזיון מותנית בחברותו של גוף שידור לאומי כחבר פעיל באיגוד השידור האירופי (EBU), ובהיותו בעל יכולת טכנית לקליטת השידור באמצעות רשת האירוויזיון ולהעברתו בשידור חי לכלל האוכלוסייה במדינה.
איגוד השידור האירופי שולח מדי שנה הזמנות רשמיות לכל גופי השידור החברים הפעילים בו לשם הצטרפות לתחרות.
ב-5 בדצמבר 2023 פרסם האיגוד הודעה רשמית, ובה נמסר כי בתחרות לשנת 2024 עתידים להשתתף גופי שידור מ-37 מדינות.
הודיעה על חזרתה לאחר היעדרות ממושכת בת שלושים ואחת שנים מאז השתתפותה האחרונה בשנת 1993. , שנטלה חלק באירוויזיון 2023, הצהירה על כוונתה לפרוש באופן זמני מן התחרות של 2024, וההחלטה אושרה סופית ב-25 בינואר 2024.
אירוויזיון 2024 הצטיין גם בשובם של שני אמנים אשר כבר נטלו חלק בעבר בתחרות: הזמרת נטליה בארבו, שייצגה את בשנת 2007, והזמרת הרה ביורק, אשר ייצגה את בשנת 2010.
colspan="7" |משתתפי אירוויזיון 2024על מנת להציג את הרשימה המלאה, יש ללחוץ על כפתור "הצגה" משמאל.|-
| אנדרש ורטהוב, ג'ימי "ג'וקר" ת'רנפלדט, ת'ומאס סטאנגרד
| מייקל רוס, זכריה פילדינג
| אליונה אליונה וג'רי הייל
| אליונה אולהיבנה סברננקו, אנטון צ'יליבי, איוואן קלימנקו, יאנה שמאייבה
| פאחרי בהשתתפות אילקין דובלטוב
| פאחרי, אדגר רבין, חסן חאיידר, מדו סליקח, מילה מיילס
| אנג'לינה מנגו, מאדאם, דריו פאיני
| אסדיס מריה וידארסדוטיר, פראס אלקואיסי, יארו עומאר, מיכאל בורק
| במבי ריי רובינסון, אוליבה קאסי ברוקינג, סם מטלוק, טיילר ריידר
| בסה קוקדחימה, קלדי בהיטי, פטריט ספאג'
| כריסטיאן יקובסון, מיהקל טאם, קרל קיבאסטיק, פריט תומסון
| אודרי לקלרק, ז'קלין בגדסריאן, לואי תומא
| אלויסיוס לויד, אריאנה ד'אמאטו, בנואה לקלרק, שרלוט קלארק, נינה סמפרמאנס, פייר דומולן, תומאס מסטין
| אדה סקיטקה, דרקו דימיטרוב
| איזאק גודריאן, קווין לר, לאו יופיטר, גרג טארו
| מלאני והבה, ג'ונס ת'נדר, פיל קלינקה ניגארד יספן
| יוסט קליין, דוני אלרסטרם, פול אלסטק, תאום דה קרויף, ת'יימן מליסאנט, טים הארס, דילן ואן דייל
| אוליבר אלכסנדר תורנטון, דני אל הארל
| ג'ינו בורי, ג'יי לוויט סטולאר, ג'ורדן ריצ'רד פלמר, קונסטנטין פלמנוב בשקוב, מנוליס סולידקיס, מרינה סאטי, ניק קודונס, אוגה, בלוספה
| סתיו בגר, אבי אוחיון, קרן פלס
| אנה צימר, דריו פאיני, מאנון רומיטי, סילביו ליסבון
| ארתורס שינגירייס, קייט נורת'רופ, ליאם גדס
| ג'סיקה שיבוקייטה, אלנה יורגייטיטה, סילבסטראס בלטה
| קריס ריצ'רדס, נטליה בארבו
| קווין לי, ליירה גוטקסי אנג'ל, מיכאל ג'ו צ'יני, שרה בוניצ'י, סבסטיאן פריצ'רד-ג'יימס, ג'ון אמיל יוהאנסן, מת'יו ג'יימס בורג, ג'ו דב, לינאה דב, אלה זבלה
| גוניד סונדי, מנגוס ביורמרק, יון אוון שחייר, מריט ינסן לילבואן, יוני גרף ינסן, סוויינונג אקלו סונדלי
| רייבן, בויאן צווייטיצ'אנין, קלבדייה קופינה, שרה ברישקי צירמן
| רוברטו לה לואטה רואיס, שרה חימנס מורל
| מריה בלאס, מארק דסוסה
| תאודורה פבלובסקה, לוקה יובאנוביץ'
| אלכסנדרה קטז'ינה ויילגומס, פול דיקסון, מקס קוק
| יולנדה, אלברטו "לואר" הרננדס
| Windows95man בהשתתפות הנרי פיספנן
| טמו קייסטרי, הנרי פיספנן, יוסי רוינה
| סלימאן נבשי, יעקב סלאח, מאיר סלאח
| סטיבן אנסל, אלנה שירמנובה-קוסטבלובה
| דימיטריס קונטופולוס, אלקה טייל
| ג'ימי "ג'וקר" תורנפלדט, ג'וי דב, לינאה דב, מרקוס גונארסן, מרטינוס גונארסן
| בנימין אלאסה, לאסה מידטסיאן נימן, לינדה דייל, נמו מטלר
מדינות החברות באיגוד השידור האירופי
אנדורה – בנובמבר 2019 הודיעה מפלגת השלטון באנדורה, דמוקרטים למען אנדורה, על כוונתה לבחון חזרה של המדינה לתחרות האירוויזיון, בכפוף להערכת העלויות הכרוכות בהשתתפות.
בולגריה – ב-12 במאי 2023 פרסם תאגיד השידור הבולגרי BNT הודעה ברשת החברתית טוויטר, בתגובה לחזרתה של לוקסמבורג לתחרות, ולפיה "בולגריה כבר אינה משתתפת בתחרות".
יומיים לאחר מכן חזר בו התאגיד מהניסוח, וציינה כי מוקדם לקבוע אם המדינה תיטול חלק בתחרות.
ב-18 באוקטובר 2023 הודיע BNT כי בולגריה לא תשתתף באירוויזיון 2024, תוך הבהרה שאין בכך כדי לשלול חזרה אפשרית בעתיד.
בוסניה והרצגובינה – בנובמבר 2022 ציין מוחמד פזלגיץ', נציגה הראשון של המדינה בתחרות, כי הוא פועל לקידום חזרתה של בוסניה והרצגובינה לאירוויזיון בשנת 2024. עם זאת, ב-2 באוגוסט 2023 הודיע תאגיד השידור הבוסני BHRT כי המדינה לא תשתתף באירוויזיון 2024.
מונטנגרו – ב-3 באוקטובר 2023 דיווחו כלי תקשורת במונטנגרו כי המדינה לא תשתתף באירוויזיון 2024, ודיווחים אלו אושרו רשמית ב-5 בדצמבר.
מונקו – מונקו השתתפה לאחרונה באירוויזיון 2006 שנערך באתונה.
בנובמבר 2021 פורסם בעיתון המקומי L'observateur de monaco כי תקציב הנסיכות לשנת 2023 כלל סכום של 100 אלף אירו שיועד להשתתפות בתחרות.
בספטמבר 2023 הוקם תאגיד שידור מונגאסקי חדש, מונטה-קרלו ריביירה, בבעלות ממשלת מונקו, אשר הצטרף כחבר מלא באיגוד השידור האירופי והחליף את TMC, שנמצא בבעלות פרטית צרפתית.
התפתחות זו יצרה תשתית אפשרית לחזרתה של מונקו לתחרות.
ואולם, ב-15 בספטמבר הודיע מונטה-קרלו ריביירה כי לא ישתתף באירוויזיון 2024.
מקדוניה הצפונית – בספטמבר 2023 דווח כי הוקצה תקציב להשתתפות המדינה באירוויזיון 2024, אולם באוקטובר הודיע תאגיד השידור MRT כי הדיונים בנושא עדיין נמשכים.
ב-5 בדצמבר נמסר כי מקדוניה הצפונית לא תשתתף בתחרות.
רומניה – ב-8 בספטמבר 2023 דיווחו כלי תקשורת ברומניה כי המדינה לא תשתתף באירוויזיון 2024 בשל קשיים כלכליים, אף שתאגיד השידור הרומני טרם פרסמה הודעה רשמית בנושא.
ב-12 בספטמבר דווח על קיומם של דיונים בנושא תקציב ההשתתפות מול משרד הכלכלה הרומני.
ב-5 בדצמבר פרסם איגוד השידור האירופי את רשימת המדינות המשתתפות, ורומניה לא נכללה בה.
בתחילת ינואר 2024 נקבע כי תאגיד השידור הרומני (TVR) נדרשת להחלטה סופית עד 25 בינואר 2024. במועד זה פורסם כי רומניה לא תשתתף באירוויזיון 2024.
– לאחר שריילי השתתף באירוויזיון 2023 כנציג דנמרק והיה לאומן הפארואזי הראשון שהופיע בתחרות, חידשה רשת השידור המקומית KVF, בתמיכת שרת הרווחה והתרבות סירית' סטנברג, את מאמציה להתקבל כחברה מלאה באיגוד השידור האירופי, במטרה לאפשר השתתפות עצמאית של איי פארו בתחרות.
רשות השידור הפארואזית הודיעה כי בכוונתה להגיש בקשה לחברות באיגוד לפני קיץ 2023, בשאיפה ראשונית לקבל מעמד של חברה חלקית.
גופי השידור המשתתפים בתחרות הזמר של האירוויזיון רשאים, בהתאם לשיקוליהם המקצועיים והמערכתיים, לבחור בין העמדת פרשנים ונציגי הצבעה באתר האירוע עצמו לבין הסתמכות על פרשנות מרחוק, לצורך מסירת מידע, פרשנות והקשר לציבור הצופים המקומי.
אף כי התקנון מחייב כל גוף שידור לשדר את משדר הגמר ואת חצי הגמר שבו משתתפת מדינתו בהצבעה, בפועל בחרו מרבית גופי השידור לסקר את שלושת משדרי התחרות במלואם.
במקביל לכך, גם מספר גופי שידור ממדינות שאינן משתתפות בתחרות נטלו חלק בהפצת המשדרים לציבור הצופים בתחומן.
ערוץ היוטיוב הרשמי של תחרות הזמר של האירוויזיון שימש פלטפורמה לשידורים חיים בין-לאומיים של כלל המשדרים, ללא ליווי פרשני, והעמיד את התחרות לרשות קהל עולמי רחב.
על פי נתוניו של איגוד השידור האירופי, היקף הצפייה המצטבר בשידורי הטלוויזיה עמד על כ-163 מיליון בני אדם, אשר צפו לפחות בדקה אחת מן המשדרים.
נוסף על כך, כ-7.3 מיליון צופים עקבו אחר התחרות באמצעות שידורי היוטיוב.
קולות הצבעה התקבלו מ-156 מדינות ברחבי העולם, ובהן שלושים ושבע המדינות שהתחרו בפועל במסגרת התחרות.
הטבלה שלהלן מציגה פירוט של מערכי השידור ושל זהות הפרשנים במדינות שבהן שודרה התחרות.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 הופקה על ידי תאגיד השידור הלאומי של ממלכת שוודיה, SVT.
ההפקה התבססה על מערך מקצועי רחב היקף, ובראשו עמדה אבּה אדיאלסון כמפיקה ראשית.
לצדה פעלו קריסטל תולסה וילרס כסגניתה, טוביאס אברג כמנהל ההפקה הכוללת, יוהאן ברנהאגן כמפיק בפועל הראשי, כריסטר ביורקמן כמפיק התחרות, ופר בלנקנס כמפיק הטלוויזיה הראשי.
לצוות זה נלוו בכירים נוספים, ובהם דייוויד וסן, ראש תחום ההפקה, מאטס לינדגרן, היועץ המשפטי הראשי, מדליין סינדינג-לרסן, ראש תחום התקשורת ולינאה לופז, עוזרת ההפקה הבכירה.
כתיבת התסריט למקטעי ההנחיה, לפתיחות ולמופעי הביניים הופקדה בידי אדוארד אפ סילן ודניאל רן, בעוד רובין הופוואנדר, דניאל ילינק ופרדריק בקלונד שימשו כבמאים.
הלחנת המוזיקה הנלווית לאירוע נעשתה בידי אריק רולנד ויוהאן נילסון.
מרבית חברי הצוות הבכיר נטלו חלק גם בהפקותיהן של שלוש מהדורות קודמות של התחרות שאירחה שוודיה בשנים 2000, 2013 ו-2016.
עיריית מאלמה הקצתה בראשית התהליך תקציב ראשוני בהיקף של 30 מיליון קרונות שוודיות (2.5 מיליון אירו) לצורכי ההפקה.
בהמשך הועברו 12.8 מיליון קרונות נוספות (1.15 מיליון אירו) למטרות אבטחה, הן בשלב ההיערכות והן במהלך ימי התחרות.
תקציב ההפקה הכולל הוערך בכ-277 מיליון קרונות (25.2 מיליון אירו), כאשר חלקו של תאגיד SVT נאמד בכ-100 מיליון קרונות (9.1 מיליון אירו).
ב-14 בנובמבר 2023 הודיע איגוד השידור האירופי כי הסיסמה הרשמית של תחרות הזמר של האירוויזיון, "United by Music", שאומצה לראשונה באירוויזיון 2023, תוסיף ללוות את התחרות גם בשנת 2024 ואף תהפוך לסימן ההיכר הקבוע שלה בשנים הבאות.
כחודש לאחר מכן, ב-14 בדצמבר, נחשפה השפה העיצובית הרשמית של אירוויזיון 2024, שנקראה "The Eurovision Lights".
את הקונספט פיתחו סוכנויות העיצוב "אנקאט" ו"בולד סקנדינביה", אשר ביקשו לעצב זהות חזותית אחידה, מאופקת אך רבת הבעה.
עיצוב זה התבסס על גרדיאנטים ליניאריים בהשראת הקווים האנכיים של זוהר הקוטב ושל מדדי הקול, ונועד לשדר תחושת המשכיות, פתיחות והכלה תרבותית.
במישור הטכני, המערכת הגרפית נבנתה תוך התחשבות באפשרויות שימוש רחבות בכלל הפלטפורמות, החל משידורי טלוויזיה, דרך ממשקים דיגיטליים ורשתות חברתיות ועד למוצרים מודפסים.
בכך נוצרה לראשונה שפה חזותית אחידה לכל רכיבי התחרות, החל ממיתוג הרשמי ועד לאלמנטים המוקרנים בבמה עצמה.
עיצוב הבמה לאירוויזיון 2024, שנחשף בדצמבר 2023, היה פרי חזונו של מעצב הבמה הגרמני פלוריאן וידר, אשר עיצב שש במות אירוויזיון קודמות, האחרונה שבהן בשנת 2021. על עיצוב התאורה והתוכן החזותי הופקד המעצב השוודי פרדריק סטרומבי.
הבמה נבנתה סביב מוקד מרכזי בצורת צלב, וכללה חמישה קוביות LED ניידות, משטח רצפה אינטראקטיבי ומסך רקע אלקטרוני רחב היקף.
כלל המרכיבים שולבו במערך מורכב של תאורה, הקרנה ואפקטים חזותיים, במטרה לייצר חוויה רב-חושית מקיפה בתצורת 360 מעלות.
מעבר למרכיבים האסתטיים, עיצוב הבמה כלל חידושים טכנולוגיים מהותיים.
המערכת האלקטרונית שילבה מעל ל-1,000 מ"ר של משטחי LED מתקדמים, כולל כ-460 מ"ר של לוחות שקופים מדגם ROE Vanish V8T, שאפשרו יצירת אפקטים הולוגרפיים תוך כדי הופעה.
מערך התאורה כלל למעלה מ-2,000 גופי תאורה חכמים ו-204 טונות של ציוד תלוי בתקרת מאלמה ארנה, בעוד מערך הבקרה התבסס על מערכת grandMA3 – אחת המערכות הגדולות בעולם – שאיחדה מעל 200,000 פרמטרים שליטה בתאורה, וידאו ואפקטים בזמן אמת.
מתחם ה"חדר הירוק" מוקם מאחורי מסך הרקע הראשי, בדגם המזכיר את זה של תחרויות 2010 ו-2011. עבודות ההקמה החלו ב-2 באפריל והושלמו ב-25 באפריל 2024, עם מסירת הבמה המוגמרת לצוות ההפקה לשם תחילת החזרות הכלליות.
ה"גלויות" הן מקטעי וידאו קצרים המוקרנים בשידור הטלוויזיוני במהלך פרקי הזמן המוקדשים להכנת הבמה לקראת הביצוע העוקב.
הגלויות הופקו וצולמו בין החודשים פברואר למאי 2024, והתבססו על חומרי וידאו שתועדו בידי האמנים המשתתפים עצמם באמצעות צילום סלפי, שבמסגרתם הוצגו זהותם האמנותית והמדינה שאותה ייצגו בתחרות.
בכל אחת מן הגלויות שולבו גם קטעי ארכיון משתי השתתפויות קודמות של אותה מדינה בתחרות, אשר נועדו להעמיד את ההופעה העכשווית בהקשר היסטורי רחב יותר.
כל גלויה נחתמה בצילום בהילוך איטי של האמן, אשר שימש אלמנט חזותי מסכם ואחיד.
ב-5 בפברואר 2024 פורסם כי הקומיקאית ומנחת הטלוויזיה השוודית פייטרה מיידה והשחקנית השוודית-אמריקאית מולין אוקרמן נבחרו לשמש כמנחות תחרות האירוויזיון לשנת 2024. צירוף זה סימן את הפעם הראשונה בתולדות התחרות שבה הונחתה התחרות בידי שתי נשים בתפקיד המנחות הראשיות.
מיידה נמנית עם דמויות ההנחיה המזוהות ביותר עם התחרות במאה ה-21, לאחר שהנחתה את אירוויזיון 2013 לבדה ואת אירוויזיון 2016 בצוותא עם מונס סלמרלוב, וכן השתתפה בהנחיית תוכנית היובל הרשמית "הלהיטים הגדולים של האירוויזיון", ששודרה בשנת 2015, לצד גרהם נורטון.
טקס הפתיחה הרשמי של התחרות ואירוע השטיח הטורקיז הונחו בידי אלקטרה וטיה קופי, כאשר סביב אירועים אלה הופעלו סידורי אבטחה מוגברים והופרדה תנועת הקהל מאזורים שיועדו לתקשורת ולמשתתפים.
מסיבות העיתונאים הרשמיות של התחרות נוהלו בידי העיתונאי והעורך יובאן רדומיר.
בנובמבר 2023 הודיע צוות ההפקה של תאגיד השידור השוודי SVT על כוונתו להרחיב באופן ניכר את מערך האבטחה של התחרות ולקיים תיאום שוטף והדוק עם משטרת מאלמה, זאת לנוכח אקלים מתוח של מחאות פוליטיות וציבוריות שנקשרו להשתתפותה של ישראל בתחרות.
ההיערכות בוצעה גם על רקע צפי להגעתם של כ-100,000 מבקרים, תיירים ואוהדי אירוויזיון לעיר במהלך ימי התחרות, לצד עשרות אלפי מפגינים שתכננו לקיים מחאות במוקדים מרכזיים בעיר.
בין הצעדים שננקטו נכללו תגבור כוחות משטרה בסיוע יחידות מדנמרק ומנורווגיה, חיזוק מערכי אבטחת המידע והסייבר, והכרזה על אזור אסור לטיסה במרחב האווירי של מאלמה לצורך מניעת איומים מצד כלי טיס בלתי מאוישים.
נוסף על כך הוגברה הנוכחות המשטרתית ברחובות העיר, באזורי המלונות, במוקדי התקשורת ובאתרי האירוח של המשלחות והעיתונאים, תוך שימוש באמצעי תצפית ואבטחה מתקדמים.
במקביל בוצעו התאמות במספר ובפיזור האתרים שיועדו לאירוח אירועי לוויין נלווים.
עלות פריסת האבטחה נאמדה בכ-92 מיליון קרונות שוודיות, אשר יועדו למימון פעילותם של כ-1,500 שוטרים במהלך ימי התחרות.
היקף זה הפך את המבצע למבצע המשטרתי הנרחב ביותר בתולדות שוודיה, כאשר רשות המשטרה השוודית נשאה גם בעלויות תגבור הכוחות שהגיעו מדנמרק ומנורווגיה.
תאגיד השידור הישראלי כאן הביע דאגה פומבית לביטחונם של אזרחים ישראלים השוהים במאלמה, לאחר שהמטה לביטחון לאומי כלל את העיר ברשימת יעדים המוגדרים כמסוכנים לאזרחים ישראלים במסגרת המלצות המסע הרשמיות שפרסם.
בהתאם לכך הוחמרו סידורי האבטחה סביב המשלחת הישראלית, ונציגת ישראל לתחרות, עדן גולן, לוותה על ידי אנשי שירות הביטחון הכללי, נוסף על ליווי משטרתי מקומי, בעקבות איומי מוות שהופנו כלפיה באמצעות הרשתות החברתיות.
שירות הביטחון הכללי שלח למאלמה גם משלחת רשמית בראשות ראש הארגון רונן בר, במטרה לסייע בזיהוי ובסיכול איומים פוטנציאליים.
במקביל לצעדים אלה התקיימו במאלמה הפגנות רחבות היקף, שכללו צעדות יומיות, חסימות צירים מרכזיים ונוכחות מתמשכת של מפגינים פרו-פלסטינים לאורך שבוע התחרות, ולעיתים גם עימותים מילוליים עם כוחות הביטחון.
החלטות האבטחה של SVT התקבלו על רקע רמת איום טרוריסטי גבוהה בשוודיה, לאחר ששירות הביטחון השוודי SÄPO העלה באוגוסט 2023 את דרגת האיום הלאומית מרמה 3 לרמה 4 מתוך 5, בעיקר בעקבות אירועי שריפת הקוראן במדינה, עוד בטרם פרוץ מלחמת חרבות ברזל.
חששות מפני פיגועי טרור התחדשו לאחר הפיגוע בקרוקוס סיטי הול, סמוך למוסקבה, ב-22 במרץ 2024. רדיו שוודיה דיווח כי האווירה הביטחונית והפוליטית השפיעה גם על חוויית המשתתפים עצמם, ובכלל זה שיחות פנימיות בין אמנים בנוגע להתנהלות מול הקהל ולתגובות האפשריות לקריאות מחאה במהלך החזרות והמשדרים החיים.
במסגרת היערכות למצבי חירום קיצוניים הודיעה עיריית מאלמה כי תעמיד לרשות הציבור מתקני לינה זמניים בבתי ספר ובמתקני ספורט עירוניים, וכן מערך תמיכה פסיכולוגית לנפגעים ולציבור הרחב.
בעקבות תוצאות תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2023, שבסיומן הוכתרה כמנצחת חרף יתרונה המובהק של בהצבעת הקהל, התעוררה מחלוקת רחבת היקף בקרב ציבור הצופים ובקרב גורמים מקצועיים בענף השידור.
על רקע זה פתח תאגיד השידור הנורווגי NRK בשיח מוסדי עם איגוד השידור האירופי באשר לאפשרות של בחינה מחודשת של מנגנון הצבעת השופטים.
חרף העלאת ההצעות וקיומו של דיון ציבורי נרחב בסוגיה, לא אומצו שינויים מעשיים במבנה שיטת ההצבעה.
לקראת אירוויזיון 2024 נקבעו הסדרים ייחודיים למועדי ההצבעה.
חלון ההצבעה של קטגוריית "שאר העולם" נפתח למשך עשרים וארבע שעות טרם כל אחד מן המשדרים, וכן במהלך המשדרים עצמם.
במדינות המשתתפות נפתח חלון ההצבעה לאחר סיום ביצוע השיר האחרון, בהתאם לנוהג שהתקבע בשנים קודמות, במסגרת חצאי הגמר.
במשדר הגמר נפתחה ההצבעה סמוך לתחילת ההופעה הראשונה ונסגרה עשרים וחמש דקות לאחר סיום ההופעה האחרונה.
המדינות הזוכות להעפלה אוטומטית לגמר, קרי המדינה המארחת וקבוצת "חמש הגדולות", ביצעו את שיריהן במלואם במהלך חצאי הגמר, בין הופעות המתמודדים.
בעקבות תקרית חריגה שהובילה בסופו של דבר לפסילתו של נציג מן התחרות, נדחתה פתיחתו של חלון ההצבעה של "שאר העולם" בגמר עד לשמונה שעות טרם תחילת המשדר.
שלושה עשר מתוך עשרים וחמשת המקומות הפנויים בסדר ההופעות של משדר הגמר יועדו למסלול "בחירת המפיקים", בצד שישה מקומות שהוקצו לכל אחד משני חצאי המופע.
במדינות שהוגרלו לקטגוריית "בחירת המפיקים" ניתנה לצוות ההפקה הסמכות לשבץ את השיר בכל מיקום שיימצא לנכון בסדר ההופעות.
משך שידורו של משדר הגמר נבחן תחילה לקיצור בהיקף של כשעה.
עם זאת, סוגיה זו לא הוגדרה כיעד מרכזי של ההפקה, ולבסוף הוחלט כי קיצור משך השידור, אם יבוצע, לא יעלה על חמש דקות.
הטקס לקביעת שיוכן של המדינות המשתתפות לחצאי הגמר נערך ב-30 בינואר 2024 בשעה 19:00 לפי שעון מרכז אירופה, בבניין עיריית מאלמה.
שלושים ואחת המדינות המשתתפות בשלב חצאי הגמר חולקו לחמישה סלים, על בסיס דפוסי הצבעה היסטוריים, במטרה לצמצם את הסבירות להצבעות גושיות ולחזק את המתח התחרותי בשלב זה של התחרות.
ההגרלה קבעה גם את שיוכן של שש המדינות המעפילות אוטומטית, קרי המדינה המארחת וחברות קבוצת "חמש הגדולות" , , , ו, לאחד מחצאי הגמר לצורכי הצבעה.
הטקס הונחה בידי פרנילה מונסון קולט ופארה עבאדי, וכלל את העברת מפתח עיר המארחת מסטיב רות'רהאם, ראש רשות המטרופולין של ליברפול, אשר ייצג את עיר המארחת הקודמת, אל קתרין שטרנפלדט ימה, ראש עיריית מאלמה.
באישור קבוצת הייחוס של התחרות שובצה ישראל בחצי הגמר השני, בעקבות בקשה של תאגיד השידור הישראלי כאן, מאחר שמועד החזרות של חצי הגמר הראשון חפף ליום הזיכרון לשואה ולגבורה.
חצי הגמר הראשון של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 נערך ב-7 במאי, בשעה 21:00 לפי שעון מרכז אירופה.
בשלב זה נטלו חלק חמש עשרה מדינות מתחרות, ולצידן השתתפו בהליך ההצבעה גם , ו, וכן מדינות שאינן משתתפות, אשר הצבעתן אוגדה במסגרת קטגוריית "שאר העולם".
סדר ההופעות במשדר נקבע בידי מפיקי התחרות, בהתאם לשיקולים אמנותיים והפקתיים, ופורסם לציבור ב-26 במרץ.
נוסף על ההופעות התחרותיות, עלו לבמה במהלך המשדר גם נציגי הממלכה המאוחדת, גרמניה ושוודיה, אשר ביצעו את שיריהם במלואם.
הופעות אלו שובצו לאחר ביצועי , ו, בהתאמה.
בתום ההצבעה דורגה קרואטיה במקום הראשון וזכתה למספר הנקודות הגבוה ביותר בחצי הגמר.
לצידה העפילו לגמר, לפי סדר הניקוד המצטבר, אוקראינה, אירלנד, ליטא, לוקסמבורג, קפריסין, פינלנד, פורטוגל, סלובניה וסרביה.
המדינות שלא הצליחו להעפיל לשלב הגמר היו אוסטרליה, פולין, מולדובה, אזרבייג'ן ואיסלנד.
את משדר חצי הגמר הראשון פתחו שלושה משתתפים לשעבר בתחרות, אלני פוריירה, אריק סעדה וצ'אנל, אשר ביצעו על הבמה את שיריהם מן השנים שבהן נטלו חלק בתחרות: "Fuego", "Popular" ו-"SloMo".
קטעי הביניים כללו הופעה של ג'וני לוגן, זוכה התחרות מטעם בשנים 1980 ו-1987, אשר ביצע את השיר הזוכה של שוודיה משנת 2012, "Euphoria".
נוסף על כך הופיע בנג'מין אינגרוסו, נציג שוודיה באירוויזיון 2018, שביצע מחרוזת משיריו "Look Who's Laughing Now", "Kite" ו-"Honey Boy".
חצי הגמר השני של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 התקיים ב-9 במאי, בשעה 21:00 לפי שעון מרכז אירופה.
בשלב זה נטלו חלק שש עשרה מדינות מתחרות, ולצידן השתתפו בהליך ההצבעה גם , ו, וכן מדינות שאינן משתתפות בתחרות עצמה, אשר קולותיהן נכללו במסגרת מנגנון ההצבעה המאוחד של קטגוריית "שאר העולם".
קביעת סדר ההופעות במשדר הופקדה בידי מפיקי התחרות, אשר פעלו בהתאם לשיקולים אמנותיים, טלוויזיוניים והפקתיים, וההחלטה פורסמה לציבור ב-26 במרץ.
נוסף על הביצועים התחרותיים, שובצו במהלך המשדר הופעות מלאות של נציגי צרפת, ספרד ואיטליה, אשר עלו לבמה לאחר הופעותיהן של צ'כיה, לטביה ואסטוניה, בהתאמה.
עם השלמת הליך ההצבעה דורגה ישראל במקום הראשון בחצי הגמר וזכתה למספר הנקודות הגבוה ביותר בשלב זה.
לצידה העפילו לשלב הגמר, על פי סדר הניקוד המצטבר, הולנד, ארמניה, שווייץ, יוון, אסטוניה, לטביה, גאורגיה, אוסטריה ונורווגיה.
המדינות שלא עלה בידן להעפיל לשלב הגמר היו צ'כיה, דנמרק, בלגיה, סן מרינו, אלבניה ומלטה.
את משדר חצי הגמר השני פתחה קטע מוקלט מראש, שבמסגרתה ביצעו מנחות התחרות, מיידה ואוקרמן, את השיר הזוכה של אירוויזיון 2023, "Tattoo", בנוסח שעבר התאמות מילוליות קלות לצורכי המופע.
קטעי הביניים כללו הופעות של זוכות עבר בתחרות: הלנה פפאריזו, שארלוט פרלי וסרטאב ארנר, אשר ביצעו את שיריהן הזוכים "My Number One", "Take Me to Your Heaven" ו-"Everyway That I Can".
במהלך קטע זה שולבה השתתפות פעילה של הקהל בשירה משותפת.
בנוסף הוצג הקטע המוזיקלי "We Just Love Eurovision Too Much", בביצועה של מיידה, אשר הציע פרשנות סאטירית להיבטים מגוונים של התחרות ולהצלחתה המתמשכת של שוודיה במסגרתה.
בקטע זה השתתפו גם פרלי, שרה דאון פיינר, אשר שבה לגלם את דמותה של לינדה וודרף, ונציג פינלנד באירוויזיון 2023, קרייה, שביצע קטע משירו "Cha Cha Cha".
לאחר ההכרזה על המדינות המעפילות לגמר הופיעה להקת הרייס, זוכת התחרות מטעם שוודיה בשנת 1984, בביצוע שירה הזוכה "Diggi-Loo Diggi-Ley".
משדר הגמר של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 התקיים ביום 11 במאי 2024, בשעה 21:00 לפי שעון מרכז אירופה.
בגמר נטלו חלק עשרים וחמש מדינות מתחרות, ואילו הליך ההצבעה כלל את כלל שלושים ושבע המדינות המשתתפות בתחרות, באמצעות שילוב של הצבעת חבר שופטים והצבעת קהל, בצד הצבעה מקוונת מאוחדת של מדינות שאינן משתתפות, במסגרת קטגוריית "שאר העולם".
סדר הופעתה של המדינה המארחת נקבע באמצעות הגרלה אקראית שנערכה ב-11 במרץ, במסגרת המפגש השנתי של ראשי המשלחות של המדינות המשתתפות.
סדר הופעותיהן של יתר המדינות שהעפילו לגמר נקבע לאחר מכן בידי מפיקי התחרות, עם סיומו של חצי הגמר השני.
על אף העפלתה לגמר, שבו יועדה להופיע במקום החמישי, נפסלה מהשתתפות בתחרות בעקבות תקרית שהתרחשה מאחורי הקלעים בין נציגה, יוסט קליין, לבין אחד מחברי צוות ההפקה.
חרף פסילתה, נשמרה לה הזכות להשתתף בהליך ההצבעה במשדר הגמר.
יתר המדינות שיועדו להופיע לאחר הולנד שמרו על מיקומן המקורי בסדר ההופעות.
עם סיום ההצבעה הוכרזה כזוכת התחרות עם השיר "The Code", בביצועו של נמו, אשר נכתב על ידו/ידה בשיתוף עם בנג'מין אלאסו, לאסה מידטסיאן נימן ולינדה דייל.
שווייץ זכתה בניקוד כולל של 591 נקודות, ובכלל זה במקום הראשון בהצבעת השופטים.
היה זה ניצחונה השלישי של המדינה בתולדות התחרות, לאחר זכיותיה בשנת 1956 ובתחרות שנערכה בשנת 1988. דורגה במקום השני עם 547 נקודות וזכתה במקום הראשון בהצבעת הקהל.
אחריה דורגו , , , , , , ו, אשר השלימו את עשרת המקומות הראשונים.
את חמשת המקומות האחרונים בדירוג תפסו , , , ו.
את משדר הגמר פתח ביורן סקיפס בביצוע השיר "Hooked on a Feeling", ולאחר מכן נערך מצעד הדגלים המסורתי, בו הוצגו עשרים וחמש המדינות שעלו לגמר, בליווי מחרוזת של שירים שוודיים מוכרים.
במהלך הפוגה בין ביצועי המדינות המתחרות הוקרן קטע מוקלט מראש, שבו הופיעה שרה דאון פיינר בדמותה של לינדה וודרף, וביצעה את השיר "You're Good to Go", אשר הוקדש למפקח הביצועי של התחרות, מרטין אסטרדאל.
השיר יצא לאחר מכן לאור כסינגל עצמאי.
קטעי הביניים כללו הופעה של להקת אלקזר בביצוע השיר "Crying at the Discoteque".
בנוסף הופיעה לורן בביצוע הסינגל החדש שלה "Forever" וכן בביצוע חוזר לשירה הזוכה משנת 2023, "Tattoo".
מנחת התחרות פייטרה מיידה הציגה גם קטע הומוריסטי קצר, אשר כלל פרודיה על גלויות התחרות ושילב קטעי ארכיון מתקופות הנחייתה בשנים 2013 ו-2016.
דוברי המדינות הכריזו על הענקת 12 הנקודות מטעם חבר השופטים הלאומי של ארצם, לפי הסדר הבא:
ב-17 בפברואר 2024 פרסם התאגיד כי נבחר השיר הישראלי לאירוויזיון, "October Rain".
פרסום זה פתח רצף של אירועים ודיונים שנלוו להליך בחירת השיר ולשלבים השונים של אישורו, הן במישור הפנימי בישראל והן במישור הבין-לאומי מול איגוד השידור האירופי.
בהמשך לכך נדונו סוגיות הנוגעות להרכב צוות היוצרים, לאופן ניהול הליך הבחירה ולבחינת התאמת השיר לכללי התחרות, כפי שהתפתחו במהלך הימים והשבועות שלאחר ההכרזה.
ב-19 בפברואר דווח על סכסוך בין יוצרי השיר, אשר חשף מחלוקות פנימיות הנוגעות להגדרת תרומתם היחסית של המעורבים בתהליך היצירה.
תחילה נכתב השיר על ידי קרן פלס ואבי אוחיון, ובהמשך הצטרף סתיו בגר, אשר דרש הכרה רשמית כשותף לכתיבה.
דרישה זו נתקלה בהתנגדות מצד אוחיון, ויצרה עימות מקצועי שזכה להד תקשורתי.
על פי פרסומים באתר "יורומיקס, הושגה לבסוף פשרה בין היוצרים, ולפיה בגר יקבל קרדיט על הלחן ועל ההפקה.
ב-20 בפברואר החריפה המחלוקת כאשר העיתונאי ערן סויסה פרסם טענות מצד יוצרים שהגישו שירים לוועדה המקצועית של תאגיד השידור הישראלי, ולפיהן הליך הבחירה היה נגוע בהטיה מוקדמת.
לטענתם, זהות הזוכים הייתה צפויה מראש בשל קשרים מקצועיים ואישיים בין חלק מן היוצרים לבין גורמים מרכזיים בהפקת "הכוכב הבא לאירוויזיון" ובתעשיית המוזיקה הישראלית.
דבריה של הפזמונאית חמוטל בן זאב, אשר הצביעה על מה שתיארה כמנגנון סגור הנשלט בידי סשן 42 ומפיקי התוכנית, ביטאו ביקורת חריפה על עצם קיומה של הוועדה ועל אמינותה.
מנגד, תאגיד השידור "כאן" דחה את הטענות מכל וכל, והצהיר כי תהליך הבחירה התבסס על קריטריונים מקצועיים בלבד, תוך שמירה על אנונימיות היוצרים ומנגנוני פיקוח קפדניים.
ב-21 בפברואר נוסף רובד חדש למחלוקת, כאשר פורסם כי איגוד השידור האירופי שוקל לפסול את השיר בטענה שהוא כולל מסרים פוליטיים, בניגוד לכללי התחרות.
מילות השיר, אשר נקשרו באופן ברור לטבח שבעה באוקטובר ולמלחמת חרבות ברזל שבאה בעקבותיו, עוררו חשש כי היצירה חורגת מן האיסור על ביטוי פוליטי באירוויזיון.
תאגיד השידור הישראלי הודיע כי הוא מקיים דיאלוג עם ה-EBU בנושא, וב-22 בפברואר נחשפו מילות השיר לציבור.
גם שר התרבות מיקי זוהר התערב בדיון ופנה לאיגוד השידור האירופי במכתב שבו הדגיש את אופיו הרגשי והאוניברסלי של השיר, וטען כי אין מדובר במסר פוליטי אלא בביטוי של התחדשות ותקומה על רקע מציאות של אובדן.
חרף זאת, הן "October Rain" והן השיר "Dance Forever", שהגיע למקום השני בבחירה הפנימית, נפסלו בשלב זה על ידי ה-EBU.
ב-3 במרץ פורסם כי תאגיד השידור הישראלי יפעל לשינוי מילות השיר כדי להתאימן לכללי איגוד השידור האירופי, ובהמשך נודע כי שם השיר שונה ל-"Hurricane".
במהלך אותו יום דרש ה-EBU שינויים נוספים, והגרסה הסופית הוגשה ב-5 במרץ.
יומיים לאחר מכן אושרה השתתפות השיר באופן רשמי בתחרות, לאחר שבוצעו התאמות, ובעיקר שינוי של המשפטים בעברית שבסיומו.
קריאות לחרם על ישראל לפני האירוויזיון
במהלך התקופה שקדמה לאירוויזיון 2024 נשמעו קריאות לחרם על ישראל במספר מדינות באירופה.
בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לאירוויזיון, קראו האמנים גאלי ודארגן ד'אמיקו להפסקת אש במלחמת חרבות ברזל, כאשר גאלי האשים את ישראל בביצוע רצח עם, לכאורה, ברצועת עזה.
שגריר ישראל באיטליה, אלון בר, מתח ביקורת על הדברים וטען כי מדובר בניצול במה תרבותית להפצת טענות פוליטיות, בעוד שמפיק הפסטיבל אמדאוס השיב כי הפסטיבל מקדם מסרי שלום כלליים.
בעקבות האירועים התקיימו באיטליה הפגנות פרו-פלסטיניות מחוץ למרכזי תאגיד השידור RAI, וכן נרשמה תמיכה פומבית בדברי גאלי מצד גורמים פלסטיניים במדינה.
באיסלנד הוגשו עצומות מחאה נגד השתתפות ישראל בתחרות מצד אגודת המוזיקאים המקומית ופעילי תנועת ה-BDS, על אף הצהרה רשמית של תאגיד השידור RÚV בדבר השתתפות המדינה באירוויזיון.
בעקבות זאת קבע RÚV כי לזוכה קדם האירוויזיון Söngvakeppnin 2024 תינתן האפשרות לוותר על ייצוג איסלנד בתחרות.
בנוסף, הזמר בשאר מוראד, שהגיע למקום השני בקדם, השתתף באירוע מחאה במאלמה נגד קיום גמר אירוויזיון 2024.
באירלנד התקבלו מאות פניות לתאגיד השידור RTÉ הקוראות להחרמת ישראל מהתחרות, אך התאגיד הבהיר כי האירוויזיון אינו אירוע פוליטי.
לקראת משדר Eurosong 2024 הביעו אמנים המשתתפים בקדם התנגדות להשתתפות ישראל, ולאחר שידור הגמר נרשמה עלייה משמעותית במספר הפניות בנושא ל-RTÉ.
בדנמרק הודיע תאגיד השידור DR על תמיכתו בהשתתפות ישראל, החלטה שעוררה הפגנות מחוץ למשרדיו, אף שרוב המתמודדים בקדם המקומי לא הביעו תמיכה בחרם.
אף אחד מהמתחרים לא הביע את תמיכתו הגלויה בחרם על ישראל.
עם זאת, הזמר אובלו הצהיר מאוחר יותר על התנגדותו להשתתפות ישראל בתחרות.
ב התברר כי נציג המדינה לאירוויזיון 2024, אולי אלכסנדר, חתם בעבר על עצומה הקוראת להאשמת ישראל במדיניות אפרטהייד.
שגרירות ישראל בלונדון ביקרה את עמדותיו, בעוד שה-BBC הבהיר כי דעותיו האישיות אינן רלוונטיות להחלטה על ייצוגו בתחרות.
ב-29 במרץ 2024 פורסמה הצהרה משותפת של מספר נציגים המשתתפים באירוויזיון 2024, ובהם גוטה (), במבי ת'אג (), יולנדה (), מגארה (), מוסטי (), נמו (), אולי אלכסנדר (), סאבה (), סילבסטר בלט () ו-Windows95man (), אשר קראה להפסקת אש מיידית בלחימה בין ישראל לחמאס ולשחרור החטופים במלחמת חרבות ברזל.
במהלך הופעתם של אלקטריק פילדס, נציגי אוסטרליה, נרשמו אלמנטים חזותיים וסמליים שעוררו תגובות לאחר התחרות.
לאחר סיומה הצהיר נגן הדידג'רידו פרד לאונה כי הציור שצייר על בטנו מייצג אבטיח בין שני נהרות, סמל המזוהה עם המאבק לעצמאות הרשות הפלסטינית.
במסיבת העיתונאים של המדינות שהעפילו לגמר משלב חצי הגמר השני התרחשו מספר תקריות.
נציג הולנד, יוסט קליין, כיסה את עצמו בדגל ארצו בזמן דבריה של נציגת ישראל, בעוד שנציגת יוון, מרינה סאטי, נראתה מניחה את ראשה על השולחן ומעמידה פני ישנה.
נציג/ת אירלנד, במבי ת'אג, מסר/ה לתקשורת כי בכה/בכתה כאשר נודע לה על העפלת ישראל לגמר, וכן דווח על עימות בינה לבין איש הצוות הישראלי איתי בצלאלי ועל היעדרותה מאחת החזרות.
במהלך החזרות והמשדרים עצמם נרשמו ביטויים נוספים שנתפסו כבעלי מסר פוליטי.
ת'אג הופיע/ה לאחת החזרות עם כיתוב בכתב אוגם הנושא מסרים פוליטיים, אשר נאסרו על ידי איגוד השידור האירופי והוחלפו בכיתוב אחר.
במהלך משדר הגמר נצפו סמלים נוספים, ובהם בובת אבטיח בחדר הירוק וכן שימוש בדגמים המזוהים עם כאפייה על ידי נציגת פורטוגל יולנדה ואריק סעדה, שפתח את משדר חצי הגמר.
קריאות בוז נשמעו כמחאה בקהל גם כשהנציגה הישראלית עלתה לבמה במהלך שלבי התחרות.
מפיקי האירוע נאלצו להנמיך את הווליום (עוצמת השמע הנכנס) של המיקרופונים המפוזרים ביציעי הקהל באירוויזיון – בעת ההופעה של גולן – כדי שקריאות הבוז לא יישמעו לצופים בבית.
במהלך אירוויזיון 2024 נערכו במאלמה הפגנות ענק נגד השתתפותה של ישראל, על רקע הלחימה בעזה.
עם אישור השתתפותה הרשמי של ישראל, החלו מפגינים פרו-פלסטיניים לפקוד את העיר ולרסס כתובות גרפיטי וכתמי דם על שלטי האירוויזיון.
לאורך שבוע התחרות נערכו הפגנות מתמשכות, בעיקר בסביבת האולם המארח, ובהן תהלוכות שקראו להדחת ישראל מהאירוע.
כ-12,000 איש השתתפו במחאות, בהם גם האקטיביסטית הסביבתית גרטה טונברג.
המפגינים נשאו דגלי פלסטין, קראו להפסקת אש, והשמיעו סיסמאות נגד ישראל.
המשטרה המקומית נערכה בכוחות מתוגברים, כולל פריסת מסוקים וצלפים על גגות.
במקביל נערכה בעיר תחרות שירים אלטרנטיבית בשם "FalastinVision", כהבעת מחאה על השתתפות ישראל.
בעקבות המתיחות, פיקוד העורף בישראל אף פרסם אזהרת מסע לשוודיה כשבוע לפני קיום התחרות.
נציגת ישראל הוחזקה בבידוד, התראיינה לכלי תקשורת ישראליים בלבד, לא השתתפה באירועי יח"צ רשמיים, ונעה בליווי אבטחה כבדה.
במהלך החזרה הגנרלית הראשונה לקראת משדר הגמר של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024, אשר נערכה ב-10 במאי, לא הופיע נציג הולנד, יוסט קליין, לביצוע המתוכנן על הבמה, זאת אף כי נטל חלק במצעד הדגלים שנערך בראשית המשדר.
בהודעה רשמית שפרסם איגוד השידור האירופי נמסר כי הארגון עוסק בבירור אירוע שעליו דווח לו ואשר נוגע לנציג ההולנדי, וכי עד להשלמת הבדיקה לא ייטול קליין חלק בחזרות.
בהמשך לכך לא השתתף קליין גם במשדר השופטים שנערך באותו ערב, ובמקומו שודר תיעוד מוקלט של הופעתו מחצי הגמר השני.
האירוע שבגינו נפתחה הבדיקה התרחש מאחורי הקלעים זמן קצר לאחר סיום הופעתו של קליין בחצי הגמר השני, והיה מעורב בו מפעילת מצלמה, אשר פנתה בתלונה רשמית לרשות המשטרה השוודית.
על פי הטענות שהועלו, ביצע קליין פעולה אשר נתפסה בעיני המפעילה כמאיימת.
הדברים אירעו לאחר שתיעדה אותו בדרכו אל חדר הירוק, אף שלטענת תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS הושגה הסכמה מוקדמת כי לא יבוצע תיעוד באזור זה.
פרטיו המלאים של העימות לא הובהרו באותה עת, ואולם רשות המשטרה השוודית הודיעה כי מן הבדיקה הראשונית לא עלה כי התרחש מעשה תקיפה.
בעקבות האירוע קיימו תאגיד השידור AVROTROS וארגון השידור האם שלו, NPO, שיח מוסדי עם איגוד השידור האירופי.
שיח זה הבשיל בסופו של דבר לכלל החלטת איגוד השידור האירופי לפסול את השתתפותה של הולנד ממשדר הגמר.
למהלך זה נודעה חשיבות תקדימית בתולדות התחרות, שכן זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה שבה נשללה השתתפותו של מתמודד בעיצומה של התחרות.
תאגיד השידור AVROTROS הביע את עמדתו כי הסנקציה שהוטלה הייתה חמורה במידה בלתי מידתית.
המשטרה השוודית פתחה בחקירה פלילית ביום שבו דווח לה על האירוע, ולאחר סיום התחרות הועבר התיק לטיפולה של רשות התביעה השוודית.
ב-12 באוגוסט 2024 נסגרה החקירה מחוסר ראיות.
בעקבות סגירת ההליך הציע תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS לקליין לשוב ולייצג את הולנד בתחרות בשנת 2025, אולם הצעה זו נדחתה על ידו.
נמו, המזדהה כא-בינארי והיה/הייתה לאמן הגלוי הראשון בעל זהות זו שזכה בתחרות מאז הקמתה, הודה כי פעל/ה בניגוד להנחיות כאשר הכניס/ה עמו/עמה דגל א-בינארי אל מתחם התחרות, ואף הציגו/הציגה בפומבי באזור החדר הירוק במהלך שידורי האירוע.
ב-13 במאי הצטרף לביקורת גם סגן נשיא הנציבות האירופית, מרגריטיס סכינאס, אשר טען כי בין הדגלים שנאסרו לכניסה נכלל אף דגל האיחוד האירופי.
בהמשך לכך הגיש סכינאס תלונה רשמית לאיגוד השידור האירופי, לאחר שהתבטא כי המדיניות האמורה מהווה, לשיטתו, "מתנה לאויבי אירופה", וזאת כחודש טרם הבחירות לפרלמנט האירופי 2024. בד בבד פורסמו דיווחים שלפיהם דגלי הולנד הוחרמו אף הם בטרם קיום מופע הגמר, על רקע הדחתו של נציג המדינה, יוסט קליין, מן התחרות.
בתגובתו הרשמית מסר איגוד השידור האירופי כי מדיניות הדגלים שנקבעה על ידי תאגיד השידור השוודי SVT התירה הכנסת דגלי המדינות המשתתפות וכן דגלי קהילת הלהט"ב, וכי במסמך המדיניות הכתוב לא הופיע איסור מפורש על הכנסת דגל האיחוד האירופי.
עוד צוין כי לנוכח החרפת מתיחויות גאופוליטיות בזירה הבין-לאומית, נאכפה מדיניות הדגלים באירוע זה בקפדנות יתרה מצד גורמי האבטחה.
האיגוד הוסיף כי בכוונתו לקיים בחינה מחודשת של מדיניות הדגלים בשיתוף עם תאגיד השידור השווייצרי SRG SSR, אשר עתיד לארח את התחרות בשנת 2025 בעקבות זכייתו של נמו.
נוסף על גביע הזכייה הרשמי של התחרות, הוענקו במהלך אירוויזיון 2024 פרסים והתקיימו הצבעות נלוות שונות, ובהן פרסי מרסל בזנסון, פרס You're a Vision וסקר ההצבעה של ארגון OGAE.
במקביל נערך גם סקר Eurovision Awards, סקר סוף שנה שמקיים האתר הרשמי של התחרות, אשר נערך בשנת 2024 בפעם הרביעית ותוצאותיו נקבעו ב-12 קטגוריות שונות.
פרסי מרסל בזנסון מוענקים מאז שנת 2002 ביוזמתו של כריסטר ביורקמן, מי שכיהן באותה עת כראש המשלחת השוודית לתחרות ונציג שוודיה באירוויזיון 1992, ובשיתוף ריצ'רד הריי, זוכה התחרות לשנת 1984. הפרסים נועדו להוקיר שירים שהשתתפו בגמר התחרות, והם מחולקים לשלוש קטגוריות: הפרס האמנותי, פרס המלחינים ופרס העיתונות.
זהות הזוכים בפרסי מרסל בזנסון לשנת 2024 נחשפה זמן קצר לפני קיום מופע הגמר, ב-11 במאי.
קטגוריה מדינה שיר אמן כותב (ים) הפרס האמנותי "The Code" נמו בנג'מין אלאסו, לסה מידטסיאן ניימן, לינדָה דייל, נמו פרס המלחינים פרס התקשורת "Rim Tim Tagi Dim" בייבי לזניה מרקו פורישיץ'
ארגון OGAE, המאגד למעלה מארבעים מועדוני מעריצים של תחרות האירוויזיון ברחבי אירופה ומחוצה לה, מקיים מאז שנת 2002 סקר הצבעה שנתי, אשר נשא בראשיתו את השם "פרס חביב הקהל ע"ש מרסל בזנסון".
לאחר סיום ההצבעה לקראת תחרות 2024 דורג השיר הקרואטי "Rim Tim Tagi Dim", בביצוע בייבי לזניה, במקום הראשון בסקר, וחמשת השירים המדורגים בצמרת הוצגו בפרסומים הרשמיים של הארגון.
פרס You're a Vision, משחק מילים על שמה של התחרות, נוסד בשנת 2022 על ידי אתר המעריצים Songfestival.be, בעקבות ביטולו של פרס ברברה דקס בשל הקונוטציות השליליות שנקשרו אליו.
מטרת הפרס היא להוקיר יצירתיות וגיוון חזותי, הנתפסים כמאפיינים מרכזיים של רוח האירוויזיון, והוא מוענק למשתתף או למשתתפת שהופעתם הבימתית בלטה במיוחד מבחינת הלבוש.
בשנת 2024 זכה בפרס בייבי לזניה מקרואטיה, כאשר במקומות הבאים דורגו במבי ת'אג מאירלנד ויוסט קליין מהולנד.
מיקום מדינה אמן 1 בייבי לזניה 2 במבי ת'אג 3 יוסט קליין
נתוני סטרימינג שפורסמו לאחר התחרות העידו על היקף חשיפה נרחב לשירי האירוויזיון בזירה הדיגיטלית העולמית.
השיר הזוכה, "The Code" מאת נמו, רשם ביום שלאחר הגמר למעלה מ-3.7 מיליון השמעות בפלטפורמת ספוטיפיי, והגיע למקום ה-17 במצעד היומי הגלובלי של השירות, נתון הממקם אותו בין הישגי הסטרימינג הגבוהים שנרשמו לשיר זוכה בתולדות התחרות.
במקביל, השיר ההולנדי "Europapa" בלט כהצלחה מסחרית חריגה ביחס לפסילתו הסופית בתחרות, והגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים במספר מדינות אירופיות, בהן הולנד, פלנדריה, לטביה וליטא, וכן דורג כשיר הנשמע ביותר מבין שירי אירוויזיון 2024 בפלטפורמות ספוטיפיי ויוטיוב.
גם השיר האיטלקי "La noia" נמנה עם היצירות הבולטות של התחרות במונחי צריכה דיגיטלית, כאשר צבר עשרות מיליוני השמעות בפלטפורמות סטרימינג זמן קצר לאחר סיומה, והמשיך להופיע במצעדים בין-לאומיים גם בחודשים שלאחר האירוע.
בהודעה לעיתונות שפרסמה עיריית מאלמה בנובמבר 2024 נמסר כי קיום התחרות בעיר הניב הכנסות כוללות בהיקף של 445 מיליון קרונות שוודיות, שנבעו מביקורם של 159,680 מבקרים.
מתוך סכום זה יוחסו הכנסות בסך 3.98 מיליון קרונות שוודיות למכירת כרטיסים.
עוד צוין כי למעלה מ-90 אחוזים מן העיצוב העירוני שהוקם לרגל האירוע נעשה תוך שימוש בחומרים ממוחזרים.
האלבום הרשמי Eurovision Song Contest: Malmö 2024''' הוא אלבום האוסף הרשמי של תחרות האירוויזיון שנערכה בשנת 2024 בעיר מאלמה.
האלבום כולל את כלל 37 השירים שהשתתפו בתחרות באותה שנה, ומאגד אותם בפרסום מוזיקלי אחיד המלווה את מהדורת התחרות.
האלבום הופק ונערך ביוזמת איגוד השידור האירופי, והופץ לציבור על ידי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.
האלבום יצא לאור בשלושה פורמטים מסחריים: תחילה הופץ בפורמט דיגיטלי ב-12 באפריל 2024, לאחר מכן יצא בפורמט תקליטור ב-19 באפריל 2024, ובהמשך הופץ גם בפורמט תקליט ויניל ב-24 במאי 2024.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2025 היא התחרות ה-69 של האירוויזיון.
היא נערכה בבזל שבשווייץ, בעקבות זכייתה של שווייץ באירוויזיון בשנת 2024.
התחרות, שאורגנה על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) וחברת השידור השווייצרית (SRG SSR), נערכה בזנקט יאקובסהאלה, וכללה שני חצאי גמר, ב-13 וב-15 במאי, וגמר ב-17 במאי 2025. את שלושת השידורים החיים הנחו הייזל ברוגר וזנדרה שטודר.
בשלב הגמר הצטרפה אליהן מישל הונציקר.
שדרנים משלושים ושבע מדינות השתתפו בתחרות, מספר זהה למספר בשני האירוויזיונים הקודמים.
מונטנגרו חזרה לאחר היעדרות של שנתיים, בעוד מולדובה, שתכננה במקור להשתתף, פרשה מאוחר יותר מסיבות כלכליות ולפי הודעה שמסרה, גם עקב איכות השירים שהתחרו בבחירה הלאומית שלה.
בתחרות זכתה אוסטריה, עם השיר "Wasted Love" שביצע ג'יי-ג'יי ונכתב על ידו יחד עם תאודורה שפיריץ' ותומאס ת'ורנר זאת הייתה זכייתה השלישית של אוסטריה באירוויזיון.
ישראל הגיעה למקום השני עם שירה של יובל רפאל, New Day Will Rise.
תחרות אירוויזיון 2025 התקיימה בבזל, שווייץ, בעקבות ניצחונה של המדינה בתחרות אירוויזיון 2024 עם השיר "The Code", שבוצע על ידי נמו.
זו הפעם השלישית ששווייץ מארחת את התחרות, לאחר שעשתה זאת בעבר בתחרות הראשונה בשנת 1956 ובתחרות של 1989, שנערכו בהתאמה בלוגאנו ובלוזאן.
המקום שנבחר לאירוח התחרות הוא אולם זנקט יאקובסהאלה (St.
Jakobshalle), בעל קיבולת של 12,400 מושבים, המשמש כאולם לאירועי ספורט באולם והופעות מוזיקה.
האולם ממוקם בעיריית מינכנשטיין שבקנטון בזל-לנדשאפט, בסמוך לגבול עם בזל-שטאדט.
מתחם Messe and Congress Center Basel מארח מספר אירועים נלווים לתחרות.
הוא משמש כמיקום של כפר האירוויזיון (Eurovision Village), שבו מתקיימות הופעות של משתתפי התחרות ואמנים מקומיים וכן הקרנות של המופעים החיים לקהל הרחב; וגם של מועדון האירו (EuroClub), שבו נערכות המסיבות הרשמיות והופעות פרטיות של משתתפי התחרות.
אירוע "השטיח הטורקיז" שהתקיים ב-11 במאי 2025 התחיל בבית העירייה של בזל וחצה את גשר מידל ברידג' (Middle Bridge), כשמשתתפי התחרות והמשלחות שלהם הוצגו לעיתונאים ולמעריצים המורשים, לפני שהסתיים במתחם Messe Basel, שם נערך טקס הפתיחה.
אצטדיון זנקט יאקוב-פארק אירח הקרנה של הגמר, יחד עם הופעות של ארבעה נציגים קודמים בתחרות האירוויזיון; הכניסה לאירוע זה הייתה בתשלום.
באצטדיון הוצבו מסכי ענק ובהם שידורי ישיר של התחרות.
רחוב האירוויזיון (Eurovision Street) הוקם ברחוב שטייננפורשטראסה (Steinenvorstadt).
לאחר זכייתה של שווייץ בתחרות 2024 הביעה הרשות המקומית של ז'נבה עניין לארח את אירוויזיון 2025 במרכז הכנסים פאלקספו והגישו לכך בקשה רשמית.
באותו יום הביע גם נשיא ממשלת בזל-שטאדט עניין באירוח התחרות בעיר בזל.
ב-12 במאי 2024 הוצע אולם אולמה שבסנט גאלן כמקום פוטנציאלי.
ב-13 במאי 2024 שללה העיר המארחת הקודמת, לוגאנו, הצעות לארח את האירוויזיון, בעוד נשיא מחוז ברן, פיליפ מולר אמר כי ישנה "עלייה באנטישמיות" בתחרות.
ב-15 במאי, מולר זכה להתנגדות מצד המועצה המחוזית המבצעת של ברן, והמועצה בירכה את נמו והכריזה על תמיכתה בארגון התחרות בעיר ברן.
מנגד, דווח כי עיריית ציריך קיימה ישיבה "בעדיפות גבוהה" כדי לדון בהצעה.
ב-14 במאי, העיר המארחת בשנת 1989, לוזאן שללה הצעות לארח את התחרות, בטענה למחסור בתשתיות.
ב-15 במאי הודיעה העיר ביל/ביין, עיר הולדתו של נמו, על רצונה לקחת חלק ולהיות אחת ממארגני האירוע.
ב-17 במאי, השלטון המקומי של פריבור הצהיר שהוא בוחן הצעה אפשרית לארח את התחרות.
ב-5 ביוני אישרה ממשלת בזל-שטאדט כי היא תציע הצעות אירוח, והציעה את אצטדיון זנקט יאקוב פארק ואת אולם זנקט יאקובסהאלה כמקומות אפשריים.
ב-6 ביוני, חשפו עיריות ביל/ביין וברן אפשרות להצעת אירוח משותפת של שתי הערים.
ב-12 ביוני, הודיעה העיר סנט גאלן כי לא תגיש הצעה בשל אי עמידה בדרישות לאירוח התחרות.
רשות השידור של המדינה המארחת, SRG SSR, השיקה את תהליך הגשת ההצעות בשבוע האחרון של מאי 2024, על ידי הנפקת רשימת דרישות לערים המעוניינות לארח את התחרות.
הערים בזל, ברן, ז'נבה וציריך הצהירו רשמית על התעניינותן והגישו את הצעותיהן עד 28 ביוני.
נציגי רשות השידור המארחת ביקרו בארבע הערים המתחרות בתחילת יולי, וב-19 ביולי, קיצרו את רשימת המועמדות לשתי הערים בזל וז'נבה.
ב-30 באוגוסט 2024 נחשף כי בזל היא העיר המארחת של אירוויזיון 2025.
ב-3 ביולי 2024 נחשפו תוצאות סקר בין אזרחי שווייץ שמראות כי 49% מ-25,000 משתתפי הסקר מתנגדים או מתנגדים חלקית לאירוח התחרות במדינה, כאשר 46% ממשתתפי הסקר תומכים ללא סייגים באירוח.
טרם נמסרה תגובה מרשות השידור השווייצרית.
בשנה זאת, השתתפו באירוויזיון 37 מדינות.
31 מהן התמודדו בחצאי הגמר על מקום בשלב הגמר של התחרות.
השירים של יתר שש המדינות הוצגו בחצאי הגמר, אולם לא הייתה הצבעה לגביהם.
המדינות שלא לקחו חלק בתחרות על מקום בגמר הן "חמש הגדולות" (איטליה, צרפת, גרמניה, ספרד והממלכה המאוחדת) וכן שווייץ, המדינה המארחת, אשר על פי כללי התחרות, להן הזכות להשתתף אוטומטית בגמר מבלי להתחרות באחד מחצאי הגמר.
בחצי הגמר הראשון התחרות התקיימה בין 15 מדינות ובחצי הגמר השני, התחרו 16 מדינות.
מכל חצי גמר עלו לגמר 10 המדינות עם הניקוד הכי גבוה והן הצטרפו לשש המדינות העולות אוטומטית לגמר, כך שבסופו של דבר, השתתפו בגמר 26 מדינות.
חצי הגמר הראשון התקיים ב-13 במאי 2025. התקבלה בו הצבעתן של שווייץ, איטליה וספרד והתחרות על כרטיס לגמר הייתה בין 15 מדינות.
חצי הגמר השני התקיים ב-15 במאי 2025, בו הצבעה התאפשרה לגרמניה, צרפת והממלכה המאוחדת והמאבק על כרטיס לגמר התקיים בין 16 מדינות.
הגמר התקיים ב-17 במאי 2025 בו הופיעו חמש הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) והמדינה המארחת (שווייץ) אליהן התווספו 20 המדינות אשר עלו לגמר משני חצאי הגמר (10 מדינות מכל חצי גמר).
הגמר נפתח על ידי נמו בביצוע שירו הזוכה משנת 2024, "The Code", ולאחר מכן מצעד הדגלים, בו הוצגו כל עשרים ושישה הפיינליסטים, בליווי תזמורת כלי הנשיפה של משטרת בזל ורמיקסים של להיטים שווייצריים.
המתחרה הקרואטית משנת 2024 Baby Lasagna והמתחרה הפינית קאארייה משנת 2023 יבצעו שילוב של שיריהם המתחרים " Rim Tim Tagi Dim " ו-" Cha Cha Cha ", ולאחר מכן את הסינגל המשותף החדש שלהם "Eurodab"; ונמו יבצע את הסינגל החדש שלהם "Unexplainable".
שדרני ה-EBU באנדורה, בוסניה והרצגובינה, וסלובקיה אישרו את אי-השתתפותם לפני פרסום רשימת המשתתפים על ידי ה-EBU.
אנדורה – ב-26 ביוני 2024, רשות השידור האנדורית, RTVA, אישרה כי המדינה לא תחזור לאירוויזיון 2025.
בולגריה – ב-23 ביוני 2024, פרסמה רשות השידור הבולגרית, BNT, בחשבון ה-X (טוויטר) שלה כי ההחלטה על השתתפות המדינה באירוויזיון 2025 תתקבל בספטמבר 2024. בולגריה השתתפה לאחרונה באירוויזיון 2022 ופרשה מסיבות כלכליות.
בוסניה והרצגובינה – רשות השידור הבוסנית, BHRT, הודיעה כי היא שוקלת לחזור לתחרות בשנת 2025. בתוכנית לשנת 2024, רשות השידור התוותה את תוכניותיה לשנה הקרובה, עם הכרזות על תוכניות חדשות, דיון על קהלי יעד והצהרה: "אנחנו גם מאמינים שהגיע הזמן לשקול את חזרתם של נציגי בוסניה והרצגובינה לאירוויזיון 2025".
עם זאת, באוקטובר 2023 הצהירה רשות השידור כי היא מצויה תחת הסנקציות מצד איגוד השידור האירופי ולכן לא ישתתפו בשנת 2024. פתרון הבעיות הפיננסיות של BHRT ותשלומי שירותי הדואר המהיר נותרו מכשול קריטי להשתתפותה של בוסניה והרצגובינה באירוויזיון.
ב-17 ביולי 2024 רשות השידור הבוסנית, BHRT הודיעה כי בוסניה והרצגובינה לא תחזור להתחרות בשנת 2025. המדינה השתתפה בפעם האחרונה באירוויזיון 2016, הודות לתמיכה בחסות פרטית.
טורקיה – ב-20 במאי 2024, טען נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, כי טורקיה צריכה להימנע מהשתתפות בתחרות האירוויזיון מפני שהיא תומכת ב"נייטרליזציה מגדרית" ומאיימת על המשפחה המסורתית.
טורקיה נטלה חלק בתחרות בפעם האחרונה באירוויזיון 2012.
מולדובה – ב-15 בנובמבר 2024, רשות השידור המולדובנית, TRM, אישרה את השתתפותה בתחרות האירוויזיון לשנת 2025. מאז הודיעה TRM על פתיחת ההרשמה לקדם האירוויזיון ואף קבעה כי הגמר יתקיים ב-22 בפברואר 2025, אך ב-22 בינואר 2025 הודיעה TRM על פרישה מאירוויזיון 2025 מסיבות כלכליות.
מולדובה נטלה חלק בתחרות האירוויזיון לאחרונה בשנת 2024.
מונקו – כשהשדרן המונגאסקי, TMC, עזב את איגוד השידור האירופי בשנת 2021, היה צורך ברשות שידור חדשה כדי להחזיר את המדינה לאירוויזיון, שהקמתה אושרה ב-29 בדצמבר 2022. ב-12 באפריל 2024 נודע כי חברת הטלוויזיה החדשה, TV Monaco, הפכה לחברה מלאה באיגוד.
בנוסף, מונקו הקצתה 100,000 אירו בתקציב לשנת 2022 כדי לחזור לאירוויזיון באותה השנה, אך לבסוף זה לא קרה.
המדינה לא חזרה לאירוויזיון 2025. מונקו השתתפה בפעם האחרונה באירוויזיון 2006.
סלובקיה – באוגוסט 2023, רשות השידור הסלובקית, RTVS, הודיעה כי היא שוקלת לחזור לאירוויזיון בשנת 2025. בספטמבר אותה השנה, דיבר ליובוש מצ'אי, מנכ"ל רשות השידור, על החזרה האפשרית של סלובקיה לאירוויזיון וציין כי המדינה "קיבלה הצעות טובות יחסית" להשתתף, ושהערוץ בודק דרכים אפשריות לבחור נציג.
עם זאת, ב-8 באפריל 2024, השדרן הסלובקי אישר כי לא ישתתף באירוויזיון 2025 עקב קיצוץ בתקציב.
סלובקיה נטלה חלק בתחרות בפעם האחרונה באירוויזיון 2012.
לא חברות באיגוד השידור האירופי
– העיתון המקומי "Liechtensteiner Vaterland" דיווח כי שדרן הרדיו הלאומי במדינה, Radio Liechtenstein, נמצא בתהליך השגת מעמד חברות באיגוד השידור האירופי במטרה להביא את המדינה להשתתפות ראשונה בתחרות האירוויזיון.
עם זאת, השדרן עוסק בשידורי רדיו בלבד, ללא שידורים טלוויזיוניים, דבר העלול למנוע את הופעת הבכורה.
הפרטה זו לא תאפשר לליכטנשטיין להצטרף לאיגוד השידור האירופי, ולפיכך גם לא תוכל להשתתף באירוויזיון.
– ב-16 ביוני 2024, רשות השידור הקוסוברית, RTK, שלחה מכתב רשמי לאיגוד השידור האירופי (EBU) ובו ביקשה להצטרף לתחרות האירוויזיון בשנת 2025. ב-7 באוגוסט 2024 פורסם כי ה-EBU סירבו לבקשת RTK להצטרף לתחרות.
רוסיה – עקב שליטת הממשלה ברשויות השידור ברוסיה, ב-29 במאי 2022 הכריז איגוד השידור האירופי על השעיה מוחלטת של חברות גופי השידור הרוסיים, מה שהופך למעשה את ההשתתפות לבלתי אפשרית.
השתתפותה האחרונה של המדינה הייתה באירוויזיון 2021.
– בשנת 2021, בלארוס שלחה את השיר "Ya nauchu tebya (I'll Teach You)" לייצג את המדינה.
השיר נפסל מהשתתפות בתחרות מפני שהוא מופנה נגד המפלגה הדמוקרטית הבלארוסית אשר מתנגדת לשלטון.
ה-EBU השעו את בלארוס ל-3 שנים אך מפני שרשות השידור בבלארוס, BTRC, נשלטת על ידי הממשלה, ה-EBU הכריזו על השעיה מוחלטת של BTRC.
המדינה השתתפה לאחרונה באירוויזיון 2019.
מדינהמבצעשנים קודמותמקום פוליןיוסטינה סטצ'קובסקה199518 מונטנגרונינה ז'יז'יץ'2013 (כחלק מהו סי)12 (חצי גמר) גאורגיהמריאם שנגליה2020 (כזמרת רקע)–
הדוברים הכריזו על ציון 12 נקודות ("דוז פואה") של חבר המושבעים הלאומי של מדינתם, בסדר הבא:
– קיו – נתנו לאוסטריה.
– סאפורה (ייצגה את אזרבייג'ן באירוויזיון 2010) – נתנו לישראל.
– אינגריד סאמוט – נתנו לארמניה.
– שנטל יאנזן (הנחתה את אירוויזיון 2021) – נתנו לאוסטריה.
– לורלה פלגו – נתנו לאיטליה.
– לוסינה טובמסיאן – נתנו לצרפת.
– פביאן צוולי – נתנו לצרפת.
סן מרינו – סנהיט (ייצגה את סן מרינו באירוויזיון 2011 ובאירוויזיון 2021) – נתנו לאיטליה.
– ג'רי הייל (ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2024) – נתנו לגרמניה.
– טום הוגו (ייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019) – נתנו לאוסטריה.
– פיליפ הנזה - נתנו לפינלנד.
– אמילי מזוייר – נתנו לאלבניה.
– טופו ג'יג'יו (הופיע בדמות בובה של עכבר) – נתנו לבריטניה.