tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בינה ובין רמי יחסים מורכבים, שכן הוא איננו מרוצה בתחילה על הצטרפותה לחקירה.
עם הזמן שורר מתח מיני בין השניים אשר כמעט ומתממש לקראת סוף העונה.
בעונה השנייה מועברת לתחנה אחרת לאחר שערן התאבד בזמן החקירה שלה.
נקשרה לתיק התלונה של נטע, ועוזרת בחקירה של דוידי.
מתגלה שכשהייתה בתיכון עברה אונס בזמן טיול שנתי על ידי אחד המדריכים.
בסוף העונה הצילה את נטע אחרי ניסיון התאבדות.
נוגה רוסו (אסי לוי) – מפקדת היחידה לחקירות מיוחדות של משטרת ישראל.
היא מאמינה ברמי וסומכת עליו, אך במקביל חוששת לשלומו וסולדת מתנהלותו.
צ'ינו (איתמר מלול) – שוטר העוסק בסייבר ומערכות מידע.
מחבר את רמי ל-Blackspace ומסייע לו.
ליבי ברוידא (ליאנה עיון) – תלמידה מקובלת חברתית.
חברה קרובה של איתמר, שמאוהב בה בסתר.
הייתה בזוגיות עם תום, אך הם נפרדו לפני שנתיים.
בסוף העונה התגלה כי היא צילמה את סרטון ההתעללות, ובעקבות כך חשה אשמה רבה עד כדי כך ששלחה את הסרטון לחנוך המנהל במטרה להיענש.
נחשף כי היא אחת מהרוצחים באירוע הירי, שבוצע לאחר העלמות עין רבות לגבי התעללויות בבית הספר.
לאחר הטבח השני היא מצליחה לברוח.
איתמר (יואב רוטמן) – תלמיד ממוצע בלימודים ולא מקובל חברתית.
מאוהב בסתר בחברתו הקרובה ליבי.
עובד בפיצרייה יחד עם חברו לכיתה גיא.
סובל מאלימות מצד אביו, מה שמוביל לכך שהוא מוצא את עצמו ישן לעיתים קרובות בפיצריה בה הוא עובד.
בסוף העונה נחשף שהוא אחד מהרוצחים באירוע הירי.
נעצר על ידי רמי לאחר אירוע הירי השני.
תום תדמור (יהונתן וילוז'ני) – תלמיד מקובל חברתית ואחיה התאום של שיר, איתה מבלה ביחד עם ליגל ויהלי.
היה בזוגיות עם ליבי, אך הם נפרדו לפני שנתיים.
תועד מתעלל בתלמיד בשם עידו לב משום שנחשד כי עידו הלשין על תום וחבריו.
ככל הנראה היה אמור להירצח במהלך הטבח, אך ניצל, ולאחר מכן סובל מחרדות בעקבות אירוע הירי.
בעקבות כך לוקח כדורים נגד חרדה.
בסופו של דבר נרצח על ידי ערן.
שיר תדמור (גילי איצקוביץ') – תלמידה מקובלת חברתית ואחותו התאומה של תום, איתו מבלה ביחד עם ליגל ויהלי.
הייתה חברה של מירב שנהרגה באירוע הירי.
מספקת לאחיה תום כדורים נגד חרדה.
שוכבת עם עומר על מנת שישמיד את הסרטון שמפליל את אחיה.
לאחר המוות של תום, לוקחת פיקוד על הנעשה בבית הספר ומתחילה להעניש תלמידים החשודים בהריגתו.
גיא לוי (אורי ביטון) – חבר של איתמר ועובד ביחד בפיצרייה.
הרביץ לזוהר אחרי שגילה שהוא אחראי לפציעתה של נטלי.
נטלי שטיין (סוזנה פפיאן) – תלמידה בבית הספר.
ברחה מאירוע הירי דרך החלון בקומה השנייה ונפצעה קשה בעמוד השדרה.
שאול ברקת (אייל שיקרצי) – ה"סטלן" של השכבה.
חבר טוב של מעיין וריף והם נוהגים לבלות יחדיו.
נעצר בחשד למעורבות באירוע הירי אך שוחרר.
מעיין (ג'ייד הדס סקורי) – תלמידה בבית הספר.
מבלה יחד עם שאול וריף, שהיה בזוגיות איתה עד שהם נפרדו לאחר שגילתה שריף בגד בה.
נחשדה כמי שרצחה את תום לאחר שהתגרתה בו, ונחטפה בסוף העונה על ידי שיר וחבורתה.
ריף (לייב לוין) – תלמיד בבית הספר.
מבלה יחד עם שאול ומעיין, שהייתה בזוגיות איתו עד שהם נפרדו לאחר שהוא בגד בה.
תום וחבורתו התעללו בו וגילחו את הראסטות שלו.
ערן שגיא (נועם כרמלי) – תלמיד בבית הספר.
נבחר ליו"ר המועצה בפעם השלישית.
במהלך הסדרה התגלה כאחד המעורבים באירוע הירי לאחר שפרץ לבית של דור.
הומוסקסואל בארון ובן זוגו של עידו לב לשעבר.
השתתף ברצח על מנת לנקום בכל התלמידים שמתעללים בתלמידים אחרים ובהנהלה אשר מעלימה עין אל מול המקרים.
בסוף העונה התוודה על מעשיו והתאבד בתחנת המשטרה.
עומר רוקח (עונג אפרון) – תלמיד בבית הספר.
הוא לא מקובל חברתית בשכבה, אבל כולם יודעים שהוא חכם.
משיג לתלמידים תרופות ללא מרשם, ובפרט לתום דרך אחותו התאומה שיר.
שמר תיעוד של הסרטון המפליל של תום ולבסוף חשף אותו בפני דוידי על מנת להינצל מעונש על זיוף מרשמים.
ליגל (אביב בוכלר) – תלמידה מקובלת חברתית.
הייתה חלק מהחבורה ביחד עם תום, שיר ויהלי.
יהלי (ליעוז הרוש) – תלמיד מקובל חברתית.
היה חלק מהחבורה ביחד עם תום, שיר וליגל.
זוהר אור (ניר חסדאי) – תלמיד בבית הספר.
נמצא בתהליך של התקרבות אל הדת.
היה מעורב בפציעתה של נטלי ובעקבות כך גיא מרביץ לו.
דור אורון – תלמיד בבית הספר.
במהלך הסדרה מתגלה כאחד היורים וכמדפיס של כלי הנשק במדפסת תלת מימד.
ערן רצח אותו במקלט מפני ששינה את דעתו ואיים שילשין עליהם.
עידו לב (רועי רביב) – תלמיד בית ספר.
כשנתיים לפני אירוע הירי מת כתוצאה מפליטת כדור מהרובה של אחיו.
אביו של עידו חשב שמדובר בהתאבדות, אך חנוך שיכנע אותו שהמקרה יוגדר כתאונה.
הומוסקסואל מוצהר ובן זוגו של ערן לשעבר.
במהלך העונה מופץ סרטון שבו מוצגים כל התלמידים שנרצחו מתעללים בעידו.
חנוך תבור (שי אביבי) – מנהל תיכון "מורשת רבין" (התיכון שבו התרחש הירי) מזה 25 שנים.
בימיו של רמי דוידי בתיכון חנוך היה סגן מנהל, כבר אז הוא לא עשה כלום בנוגע לבריונות בבית הספר.
תחת איומים בסוף העונה התוודה כי העלים עין על אירועי אלימות רבים על מנת לשמר תמונת מצב אופטימית עבור תלמידיו.
לאחר שווידויו תועד ללא ידיעתו, הוא נעצר.
אוסנת (שנטל כהן) – סגנית מנהלת בבית הספר, עובדת שם כשבע שנים.
מיכל אורון (הדס קלדרון) – אם יחידנית.
דור, בנה היחיד, נרצח באירוע הירי.
אחרי אירוע הירי לא חוששת להיות דעתנית ולשאול את השאלות הקשות.
ניסתה להתאבד בעקבות מותו של דור לאחר שניסתה להעלים ראיות הקושרות את דור לרצח.
מיכה שגיא (מושיק בר כהן) – ראש העיר בו נמצא תיכון "מורשת רבין".
בנו ערן נפצע בטבח, אך בסוף העונה הוא התגלה כאחד מהרוצחים, בסוף העונה ערן התאבד.
בועז לב (אייל נחמיאס) – אביו של עידו לב.
עזב את העיר ועבר לאשדוד לאחר מות בנו.
ידע כי בנו התאבד, והשתכנע מחנוך שכדאי להגיד לכולם כי מדובר בתאונה.
דורון (יובל ברגר) – אביו של איתמר המשתמש באלימות נגדו.
מירי דוידי (מירב שירום) – אשתו של רמי.
נמצאת בהריון בסיכון (הריון ראשון) במהלך העונה הראשונה.
יולדת לקראת סוף העונה הראשונה.
בסוף העונה התגלה כי היא מכירה את רמי עוד מימי התיכון.
רמי דוידי (גורי אלפי) – בלש בכיר ביחידה לחקירות מיוחדות של משטרת ישראל.
אביה של מיקה וגרושה של מירי.
החליט להתפטר מהמשטרה בפרק סיום העונה.
מורג שמואל (רעות אלוש) – חוקרת בפשעים ד', הורדה בדרגה לאחר שבעונה הראשונה חשוד (ערן) התאבד בתחנת המשטרה תוך כדי תחקור ובזמן שהייתה אמורה להשגיח עליו.
במהלך העונה השנייה מתגלה כי עברה אונס בצעירותה.
בפרק הסיום היא מתעמתת עם האנס שלה לאחר שהיא מצילה את נטע מניסיון ההתאבדות.
לינה (אינה בקלמן) – חוקרת סייבר במשטרה.
עובדת ביחידה לחקירות מיוחדות יחד עם דוידי.
עדן (פרלה דנוך) – יומנאית בתחנת המשטרה שמורג עובדת בה.
אבי שבת (נתי רביץ) – מפקד היחידה לחקירות מיוחדות, הבוס של דוידי.
נטע זהבי (נאיה בינשטוק) – בוגרת תיכון.
הוריה התגרשו ולאחר שאימה נפטרה היא חזרה לגור עם אבא שלה.
בתחילת העונה נאנסה על ידי בחור בשם דקל והתלוננה על כך במשטרה.
מתגלה שבלילה של האונס היא נאנסה על ידי 5 גברים שונים, בסוף העונה מגלה שחברתה זואי הרגה בשוגג את דקל ומנסה להגן עליה ולכן אומרת שהיא הרגה אותו, לאחר מכן מנסה להתאבד אך ניצלת בידי מורג ורפא.
רפאל "רפא" לבנה (עידו טאקו) – השכן של נטע, עובד בתחנת דלק.
דניאל (עומר נודלמן) – בת זוגו של בן.
הזוגיות שלהם רעילה ומניפולטיבית, בסוף העונה מבינה כי נוצלה על ידו.
ירין גבעון (אלי חולי) – זמר רגיש.
בעל עמוד אינסטגרם מצליח וקריירה מבטיחה.
בפרק החמישי מצהיר בחדשות כי הוא אחד מהנערים שאנסו את נטע (יחד עם אלון ובן).
נדרס בפרק החמישי אך שורד.
בפרק סוף העונה מתגלה כי קובי, אביו של בן, חשב שירין הוא בעצם מיתר בגלל התלבושת וניסה בעצם לחסל אותה.
דקל אוזן (דין גרבר) – בוגר תיכון, אונס את נטע במועדון במהלך מסיבת סיום התיכון, ולאחר מכן נרצח.
על גופתו התגלה ציור של חד-קרן.
בסוף העונה מתגלה שזואי הרגה אותו בשוגג, על מנת להגן על נטע.
מיתר (נועה אסטנג'לוב) – חברתה הטובה של דניאל, וכן של חבורת הבנים החשודים באונס.
בסוף העונה מתגלה שקובי, אביו של בן, ניסה להרוג אותה אך הוא דרס את ירין במקום מפני שהתבלבל בתלבושת.
אושר קוגן (תום אמסלם) – בן הזוג לשעבר של נטע.
ערב לפני גיוסו כאשר נערכת לו מסיבת הגיוס על חוף הים מתגלה כי הוא נרצח בחניון של החוף כשפניו מכוסות במסכת חד-קרן.
בסוף העונה מתגלה כי קובי, אבא של בן, רצח אותו כדי להגן על בן.
זואי (ניקול פודבלני) – חברתה הטובה של נטע, בסוף העונה נטע מגלה שהיא הרגה בשוגג את דקל, אך נטע מגנה עליה ומספרת שהיא גרמה למותו של דקל כשהגנה על עצמה במהלך האונס (מה שזואי עשתה במציאות).
בן סגל (שון אמסלם) – מנהיג החבורה שעליה מתרכזת העלילה בעונה זו.
כוחני, בן זוגה של דניאל, והזוגיות ביניהם אלימה ומניפולטיבית.
בפרק הרביעי בן מודה בפני אביו שהוא אחד מחמשת הנערים שאנסו את נטע.
בפרק השישי נחטף והופיע בסרטון שרשום בו "אונס זה רצח" עם אקדח מכוון לראשו.
אך בפרק הסיום התגלה כי החטיפה זוייפה בידי אביו שהתכוון להבריחו לקפריסין.
נעצר בסוף העונה לאחר שהתגלה שסימם את נטע.
אלון הס (עמית הכטר) – חבר טוב של אושר, מצא את גופתו בחניון החוף.
חושד בזואי שנשלחה על ידי נטע לרצוח את אושר כנקמה על האונס.
בפרק החמישי מצהיר בחדשות כי הוא אחד מהנערים שאנסו את נטע (יחד עם בן וירין).
ליאור זהבי (מוריס כהן) – אבא של נטע.
נהג מונית, התגרש מאמא של נטע ולאחר שהיא נפטרה, נטע חזרה לגור איתו.
בפרק השביעי נעצר בחשד לרצח ולחטיפתו של בן, אך שוחרר בסוף העונה.
קובי סגל (יורם טולדנו) – אבא של בן.
הבעלים של מועדון הניקס שבו התרחשה המסיבה.
בפרק סיום העונה מתגלה כי הוא הרוצח אשר עשה זאת על מנת להגן על בנו.
נורה על ידי דוידי לאחר שניסה להטביע אותו.
לילך סגל (נילי צרויה) – אמא של בן ואשתו של קובי.
מירי דוידי (מירב שירום) – גרושתו של רמי ואמה של מיקה.
בפרק השישי מתגלה כי היא בגדה ברמי.
מיקה דוידי – בתם של רמי ומירי.
דינה (שרון שטרק) – מטפלת אלטרנטיבית, ידידה טובה של מורג, שעזרה לה בהתמודדות עם האונס שעברה.
מורג מביאה אליה את נטע כדי שתעזור לה להיזכר בזהות של האנסים, ובמה שקרה בליל המסיבה שהוביל לרצח.
שגיא בצר (גולן גרוס) – המאבטח בטיול שנתי של כיתה י"ב שאנס את מורג.
מורג מגיעה להתעמת איתו בפרק השביעי אך חוזרת בה, בפרק השמיני היא מגיעה להתעמת איתו לאחר שהצילה את נטע מניסיון ההתאבדות.
צילומי העונה הראשונה התקיימו בחודשי יולי עד ספטמבר 2019. הסדרה צולמה בעיקרה בבית הספר השש-שנתי, מקיף י"ב "המעיין" שבראשון לציון.
בנוסף, חלק מהסדרה צולמה במכללה למנהל בראשון לציון.
עלות פרק בעונה הראשונה מוערכת ב-800 אלף שקלים, כאשר עלות זו התחלקה בין חברת ההפקה הישראלית לחברת ההפקה הצרפתית בתמורה שהשנייה תקבל את רוב זכויות ההפצה בעולם.
במקביל להעלאת הסדרה, עלה קמפיין להעלאת מודעות לנושא של מצוקות נפשיות בקרב בני נוער של עמותת עלם, כחלק מהסדרה – שקופית בנושא הוצגה בסוף כל פרק, ונפתח מתחם באתר הסדרה בשם "אתם לא לבד".
כחלק מהקמפיין, התקיים גם מפגש בין יואב רוטמן (איתמר) לבין בוגר עמותת עלם.
ב-17 בינואר 2021 חודשה הסדרה לעונה שנייה, טרם סיום העלייה העונה הראשונה.
ב-22 באפריל 2021 פורסם כי הסדרה נמכרה לשידור שירות הסטרימינג של Netflix העולמית.
פורסם שעידו טאקו לוהק לעונה השנייה של הסדרה.
פורסם שלקאסט השחקנים מצטרף השחקן נתי רביץ, שיגלם את מפקד תחנת המשטרה.
לצידו, בעונה החדשה ישחקו גם גורי אלפי ורעות אלוש (החוזרים מהעונה הראשונה).
בנוסף אפשר למצוא בקאסט את נאיה בינשטוק, אינה בקלמן, פרלה דנוך, מוריס כהן, יורם טולדנו, ניקול פודבלני, תום אמסלם, עמית הכטר, עומר נודלמן, נועה אסטנג'לוב, אלי חולי ושון אמסלם.
הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות כמו מסמדר שילוני מאתר "ynet" שכתבה: , ומאריאנה מלמד מעיתון "הארץ" שכתבה: .
הסדרה גם קיבלה ביקורות שליליות, כמו מצוף ישראלי מאתר "מעריב אונליין" שכתבה: , ומנדב מנוחין מאתר "וואלה!" שכתב: .
בלריאנד היא חבל ארץ בדיוני, המופיע בלג'נדריום הבדיוני של ג' .ר.
ר טולקין, בלריאנד הייתה אזור בצפון מערב הארץ התיכונה במהלך העידן הראשון.
האירועים בבלריאנד מתוארים בעיקר בעבודתו "הסילמרליון", המגולל את סיפורם של העידנים המוקדמים של הארץ התיכונה.
בסוף העידן הראשון של הארץ התיכונה, בלריאנד נותצה ונשמה במלחמת החרון על ידי כוחות בני האדם של העידן הראשון (האדיין) והעלפים לצד המאיאר, נגד משרתיו של מורגות.
כתוצאה מהזעם והעוצמה הרבה של המלחמה, חלקים רבים מבלריאנד שקעו בים.
רק כמה חלקים קטנים ממזרח בלריאנד נותרו ונודעו לאחר מכן כממלכת לינדון, בצפון מערב הארץ התיכונה של העידן השני והשלישי.
חלקים אחרים במזרח בלריאנד שרדו עד העידן השני, אך נהרסו באקלבת וחורבן נומנור.
קברי טורין טורמבר ומורוון שרדו כאי טול מורוון.
כמו כן, חלק מדורטוניון הפך לטול פוין, והימרינג הפכה לאי.
במקור, השם בלריאנד היה שייך רק לאזור שסביב מפרץ בלר, אך עם הזמן, השם הוחל על כל הארץ.
בלריאנד יושבה במקור על ידי העלפים, ובהמשך גם על ידי בני אדם וגמדאים.
במערב ובדרום השתרע חוף ארוך לאורך הים הגדול בלגיר.
מצפון הייתה היתלום עם אגם מיתרים, רמות דורתוניון וגבעות הימרינג, ממזרח הגיעו ארד לוין כמעט עד הים.
ארץ נברסט שבצפון מערב נחשבה לעיתים לחלק מבלריאנד.
בצפון הרחוק היו הרי הברזל (ארד אנגרין), אשר עליהם נבנו התנגורודרים ואנגבנד.
נהר הסיריון, הנהר הראשי של בלריאנד, שזרם מצפון לדרום, חילק אותה למערב בלריאנד ולמזרח בלריאנד.
את הסיריון חילק רכס גבעות אשר השתרע ממזרח למערב אשר כונה אנדרם, "החומה הארוכה".
הסיריון שקע באדמה בחלקו הצפוני של הרכס והגיח מחדש מתחת לאנדרם בחלקו הדרומי משם זרם הישר אל הדלתא שבשערי הסיריון.
ממזרח לחומה הארוכה נמצא נהר גיליון וששת יובליו אשר מקורותיהם בארד לוין, באזור המכונה אוסיריאנד, "ארץ שבעת הנהרות".
שערי הסיריון הוא האזור הדרומי ביותר בבלריאנד, שערי הסיריון נמצאים בחלקה הדרום-מזרחי של בלריאנד וגובלים בשפכי הסיריון
תושבי המקום היו במקור ערבוביה של שרידי אלדר ואדיין שבאו מגונדולין, דוריאת, נרגותרונד דור לומין ועוד.
השליטים הראשונים באזור זה היו טואור מזרע האדיין ויידריל מזרע הנולדור אשר בגונדולין.
בנם אארנדיל החצי-עלף, התחתן עם חציית -העלף אלווינג, בתו של דיור הנאה.
בני ארנדיל ואלווינג, אלרוס ואלרונד, נולדו בשערי הסיריון.
דוריאת היא ממלכת הסינדר, העלפים האפורים של המלך תינגול אשר נשארו בבלריאנד ומעולם לא ראו את שני העצים.
ממלכת דוריאת מורכבת ממחגרת מליין, הנהר ארוס, מנגרות ועם היערות הגדולים האחרים: יער נלדורות, יער רגיון ויער אסטולד, שם פגש תינגול את מליין.
כמו מקומות רבים אחרים בלג'נדריום של ג'.
טולקין גם דוריאת משמשת כבמה המרכזית לכמה מההתרחשיות המרכזיות של העידן הראשון, כמתואר בסיפורם של ברן ולות'יין, Lays of Beleriand, חלקים מילדי הורין והסילמריליון.
כאשר בני פאנור הלכו מזרחה לאחר שתינגול התוודע לטבח בנמלי הברבורים, נבנה מבצר גדול על גבעת הימרינג שבצפון מזרח בלריאנד.
היה זה מעוזו הראשי של מידרוס', ממנו צפה ושמר על אזור הגבול הצפון-מזרחי שנודע מצודת מידרוס'.
במזרח היה את מישור לותלן שעליו שמר מגלור וארד לוין, ההרים הכחולים.
ממערב היה את מעבר אגלון, עליו שמרו קורופין וקלגורם.
זה היה המבצר היחיד ששרד את דגור בראגולך, "קרב להבת הפתע".
אך בנירנית ארנוידיאד השתלטו על גבעת הימרינג חיילי אנגבנד.
לאחר טביעתה של בלריאנד במלחמת החרון, החלק הגבוה ביותר של פסגת הימרינג נשאר מעל הגלים כאי.
פלס (משמעות המילה בסינדרין היא: "קו-הגלים") היה האזור אשר השתרע לאורך מערב בלריאנד לאורך חופה עם ים בלגיר.
בפלס התקיימה ממלכתו של קירדן הספן ועלפי סינדאר אחרים לאורך העידן הראשון.
הם התגוררו בשני ערי נמל, אגלרסט בשפך נהר ננינג, ובריתומבר בשפך נהר בריתון.
כשאר האורקים של מורגות מצליחים לשבור את המצור וזורמים דרומה, הם מגיעים לאזור הפלס וצרים עליו, לאחר קרבות קשים, אנשיו של קירדן נופלים בשבי או הופכים לפליטים ובורחים לשערי הסיריון או לאי בלר, שם אנשיו של קירדן ממשיכים לבנות ספינות, ועוזבים את הארץ התיכונה בסוף העידן הראשון.
גונדולין הידועה גם כ"הממלכה הנסתרת" הייתה עיר חשאית של העלפים בצפון בלריאנד, שנבנתה על ידי טורגון ואנשיו, והוסתרה ממורגות על ידי טבעת הרים שהקיפה אותה בשם אכוריאת.
בפסגות ההרים תמיד קיננו נשריו של מנווה, ושרם היה ת'רונודר.
הדרך היחידה להיכנס אל גונדולין הייתה מעבר שנקרא "מעבר אנך" והוא נשמר בכבדות.
סיפור מפלת גונדולין מתואר בספר "מפלת גונדולין".
נרגותרונד ("המצודה התת-קרקעית הגדולה שבנהר הנרוג") היה המעוז שבנה פינרוד פלגונד, על יד שפך נהר הנרוג בבלריאנד.
זה היה מקום נסתר מכוחות מורגות, פינרוד הקים אותו בשנים הראשונות של העידן הראשון בהשראת מנגרות שבדוריאת.
פינרוד שלט בנרגותרונד עד שהצטרף לברן במסעו אחר הסילמריל, והשליטה על נרגותרונד עברה לידי אורודרת אחיו.
מאוחר יותר, כשטורין טורמבר הגיע לנרגותרונד, לאחר תקופה שחי בקרב פורעי-חוק ושכנע את העם להילחם בגלוי נגד מורגות, מה שהוביל לגילוי נרגותרונד על ידי מורגות והדרקון גלאורונג.
גלאורונג השתמש בנרגותרונד כמאורה שלו, אך הוא נהרג על ידי טורין, ולאחריו מים הגמדאי הזעיר טען לבעלות על המערות והאוצר שבהן, עד שנהרג על ידי הורין, אביו של טורין.
נברסט הוא אזור חוף שומם בצפון בלריאנד המזכיר צורה של משולש, נברסט כולה מוקפת רכסי הרים והיא גובלת בהיתלום ממערב.
העיר היחידה שהתקיימה בנברסט אי פעם הייתה ויניאמר.
זה היה מרכז ממלכת העלפים של טורגון עד שאנשיו עזבו לגונדולין.
האדמה ננטשה עד שטואור הגיע לשם בהדרכת אולמו.
אוסיריאנד היה האזור המזרחי ביותר של בלריאנד בתקופת העידן הראשון, בין ארד לוין לנהר גיליון.
שבעת הנהרות היו יובלות שהתאחדו לנהר הגיליון שזרם מצפון לדרום.
ששת יובליו שזרמו מארד לוין, נקראו (מצפון לדרום) אסקאר, תאלוס, הלגולין, ברילתור, דוילווין ואדוראנט.
נהר האדוראנט התפצל לשניים ויצר את האי טול גלן, האי עליו גרו עד סוף ימיהם ברן ולותיין, האי טול גלן היה ידוע גם כמקום היוולדו שם דיור הנאה.
אוסיריאנד הייתה ארץ ירוקה ומיוערת.
וחלקיה המזרחיים שלמרגלות ארד לוין היו החלקים היחידים של בלריאנד ששרד את מלחמת החרון, ונודעו בשם לינדון, שם שלטו גיל גלד וקירדן (בנמלים האפורים).
דור דיידלות שכנה הרחק בצפון, מזרחית לגבול עם ההלקרקסה.
ארץ עם מזג אוויר ארקטי.
דור דיידלות גובלת עם היתלום ברכס הרי ארד אנגרין.
כאן חיו וגדלו האורקים ויצורים אחרים של מורגות.
מצור הנולדור על אנגבד בתחילת העידן הראשון החל שם, כאשר פאנור נפצע אנושות ומת על ידי הבלרוגים של מורגות.
אז הנולדור הקיפו את הארץ ואז החלו לצור עליה מצור שנמשך כ-400 שנה עד שנפרץ בדגור ברגולך.
בלקנאבאט (בטורקמנית וברוסית: Балканабат; בעבר נקראה נביט-דאג (Nebit-Dag) ונפטדאג (Neftedag)) היא עיר במערב טורקמניסטן ובירת מחוז בלקן, המחוז הגדול ביותר בשטחו במדינה.
בלקנאבאט שוכנת למרגלות הדרומיים של רכס הרי (שיא הרכס מגיע לגובה 1,880 מטרים).
העיר בלקנאבאט נמצאת במרחק של כ־450 קילומטרים מערבית לאשגבאט הבירה ו-160 קילומטרים ממזרח לעיר הנמל טורקמנבאשי.
בעיר יש שדה תעופה המפעיל טיסות יומיות קבועות לאשגבאט.
היא ממוקמת בנקודת הציון ובגובה 17 מטרים מעל גובה פני הים.
העיר נוסדה בשנת 1933 בשם נפטדאג (Neftedag) כלומר "הר שמן" (נפט neft פירושו "שמן" ברוסית ומטורקמנית דאג, פירושו "הר"), כיישוב סביב אחת מתחנות הרכבת הטרנס-כספית.
בשנת 1946 הפכה לעיר ואז שונה שמה ל"נביט-דאג Nebit-Dag", שפירושו גם " הר שמן ", אך שהפעם השתמשו במילה הטורקמנית nebit שפרושה "שמן".
בקצה המזרחי הרחוק של העיר נמצאת אנדרטה גדולה "לזכר חוקרי המדבר", המתארת גמל, את וחבריו, המתאמצים לעבור במדבר קאראקום תוך כדי חיפוש נפט.
השם נביט דאג שונה לבלקנאבאט (הבלקני מהשם "הרי הבלקן", אבאט - שפירושו "שלווה" בטורקמנית ו / או "עיר" בפרסית) בשנת 2001 על פי צו הנשיא לשעבר של טורקמניסטן ספרמורט ניאזוב.
בשנת 2004 נסלל בעיר "שביל הבריאות", מסלול טיול במעגל מבטון כדי לטייל לאורך צלע ההר.
בעיר יש חמישה באזארים (שווקים).
מלון גדול בשם "Nebitçi", תיאטרון, מוזיאונים, מסעדות ופארקים.
הכולל מגרשי טניס, לוח שחמט גדול שכלים שלו הם בני אדם מאורחי הפארק.
שבט מתקיים מאז ומקדם באזור הבלקן.
אחד מחמשת הדמויים המיוצגים על דגל טורקמניסטן, הוא דמוי של שטיח Yomud.
בשנות האלפיים עברה העיר תהליך של חידוש ושיפור פני העיר.
הרחובות שופצו והוסדרו, הוקמו בנייני מגורים ושירותים גדולים.
הפיקוח על התכנון, היה ברמת נשיאות טורקמניסטן.
בפרויקט השיקום והבנייה, הוקמו הבניינים של תיאטרון הדרמה הממלכתי, המוזיאון להיסטוריה ואומנות מקומית, מרכז אבחון, ארמון החתונות, בניין תחנת הרכבת בלקנאבאט שופץ והורחב, הספרייה האזורית בלקן, אצטדיון עם 10,000 מושבים, שוק רב-ממדי ועוד.
רוב תושבי העיר הם טורקמנים (80%); מעוטים אחרים בעיר כוללים, רוסים (15%), קזחים (3%) ויתר 2% מהאוכלוסייה מתפלגים לזגינים, אזרים, ארמנים, אוזבקים, טטרים, קאראקלפאקים וטג'יקים.
העיר בלקנאבאט היא מרכז תעשייתי להפקה ועיבוד נפט וגז טבעי.
גידול בעלי חיים וגידול חיטה וכותנה.
במרכז העיר יש מגוון של בנקים לאומיים ושירותי הדואר הטורקמני.
העיר מחוברת לערי טורקמניסטן באמצעות חברת התעופה טורקמניסטן איירליינס, ברכבת הטרנס-כספית ובאוטובוסים.
מסלול האוטובוסים הוא ממזרח למערב.
אמנם אין חברת מוניות רשמית, אך אזרחים פרטיים מפעילים מוניות משותפות.
כמעט כל רכב אוסף נוסעים.
מתווה העיר הוא רשת של רובעי מגורים.
מקיים טיסות רק ליעדים פנימיים (אשגבאט, מרי, דשוגוז וטורקמנאבאט).
שדה התעופה נפתח באוקטובר 2004. יכולים לעבור בו עד 200 נוסעים בשעה.
בלקנאבאט יושבת על אחד מקווי הרכבת הראשיים של טורקמניסטן העוברים ממזרח - למערב המחברים את הבירה אשגבאט עם אזור הבלקן.
מסילת הרכבת הטרנס-כספית עוברת דרך העיר.
הרכבת מובילה נוסעים, סחורות וחומרי גלם כמו נפט וחצץ.
תחנת הרכבת בלקנאבאט היא תחנה לנסיעות פנים ארציות וגם לנסיעות בינלאומיות שמחוץ לטורקמניסטן.
בבלקנאבאט נמצא המכון הפוליטכני, שהתחיל כשלוחה של האוניברסיטה הרוסית על שם גובקין לנפט וגז ממוסקבה, עוד מימי הסובייטים.
בעיר פועלת הפקולטה לתעשיית הנפט והגז בשלוחה של האוניברסיטה הבינלאומית לנפט וגז .
בפקולטה לומדים ומתמחים בעבודות הכנה בתחומי הגאולוגיה של בארות נפט, קידוח בארות נפט וגז, פיתוח ותפעול של שדות נפט וגז, טכנולוגיה כימית של עיבוד נפט וגז, הפעלת מחסני נפט וגז, צנרת נפט וגז ועוד.
בוגרי בתי הספר העממיים בבלקנאבאט יכולים להמשיך בלימודים ולקבל השכלה תיכונית-מתמחה בבתי הספר המקצועיים הבאים: בית הספר לרפואה, בבית הספר לאמנויות, פיננסים וכלכלה בשני בתי ספר מקצועיים.
בנוסף קיימים שני בתי ספר מקצועיים, למקצועות הנפט בפיקוח של ממשלת טורקמניסטן ובמימון חברת הנפט הלאומית טורקמנביט - Turkmennebit .
בבלקנאבאט אקלים מדברי קר ( BWk ) על פי סיווג האקלים של קופן.
לזכר הגאולוגים החלוצים של אזור הנפט, הוקם מיצב אדריכלי שנקרא "חלוצים".
נביטסי היא קבוצת כדורגל שבסיסה בבלקנאבאט, משחקת בליגת העל הטורקמנית.
בלשה (בהונגרית: Balsa) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית בלשה קטנה עם השנים.
יהודים התיישבו בבלשה בראשית המאה ה-19 ובמקום קיים שאריות של בית קברות יהודי.
בלקסאד היא סדרת קומיקס נאו נואר שנוצרה על ידי הקומיקסאי חואן דיאז קנאלס והאמן חואנחו גוארנידו הספרדים, והוצאה לאור על ידי חברת ההוצאה לאור הצרפתית "Dargaud" בפורמט של אלבום.
על אף ששני היוצרים ספרדים, קהל היעד העיקרי של הקומיקס הוא השוק הפרנקו-בלגי, ומשום כך כרכי הקומיקס פורסמו תחילה בצרפתית; ואילו המהדורות הספרדיות הופצו רק כחודש לאחר ההפצה הצרפתית.
הכרך הראשון, Quelque part entre les ombres, יצא לאור בנובמבר 2000. הכרך השני, Arctic-Nation, יצא לאור בשנת 2003 והשלישי, Âme Rouge, יצא לאור בשנת 2005. תרגומו לאנגלית של הכרך השלישי התעכב בעקבות פשיטת הרגל של המפיצה האמריקאית, "iBooks".
בשנת 2010 פרסמה דארק הורס קומיקס את כל שלושת הכרכים המתורגמים ככרך אחד.
הוצאתו לאור של כרך זה בן ה-184 עמודים התקיים במקביל להפצתו האירופאית של הכרך הרביעי בסדרה, L'Enfer, le silence, בספטמבר 2010. בשנת 2014, הכרך החמישי בסדרה, Amarillo, יצא לאור בתרגומים שונים.
הסדרה תורגמה מצרפתית וספרדית לשפות רבות, בהם לערבית, בולגרית, אנגלית, גרמנית, יוונית, איטלקית, יפנית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית ורוסית.
על כתיבת הסדרה, זכו גוארנידו ודיאז קנאלס במספר פרסים, כולל שלוש מועמדויות לפרס אייזנר בשנת 2004, שתי זכיות בפרס אייזנר בשנת 2013, וזכייה בפרס אנגולם ליצירות אמנות.
בשנת 2019, הופץ עיבוד של הסדרה למשחק וידאו, תחת השם Blacksad: Under the Skin, שפותח על ידי החברה הספרדית "Pendulo Studios".
קשתות עלילותיה של הסדרה מועברות בסגנון סרטי נאו נואר ומתרחשות בארצות הברית במהלך סוף שנות ה-50. כל הדמויות המופיעות בסדרה הן חיות אנתרופומורפיות שמינן משקף נאמנה את אישיותן, אופיין ותפקידן במסגרת העלילה.
לעיתים קרובות, נעשה במהלך העלילה שימוש בסטריאוטיפים חייתיים: לדוגמה, כמעט כל השוטרים המופיעים בסדרה הם כלבים, כמו רועים גרמניים, כלבי דם ושועלים, בעוד שמאפיונרים ופושעים מופיעים לרוב בדמויותיהם של זוחלים או דו-חיים.
בנוסף, הדמויות הנשיות מאוירות לעיתים קרובות בצורה הרבה יותר אנושית למראה בניגוד לדמויות הגבריות.
סדרת הקומיקס מנסה לשקף את העולם המוצג בה בצורה מחוספסת, ריאליסטית ואפלה באמצעות קווים ריאליסטיים נקיים למדי.
רישומים מפורטים בצבעי מים, כולל מקומות וערים אמיתיים, תורמים אף הם לתחושה הריאליסטית של הסדרה, למרות העובדה שהדמויות הן חיות אנתרופומורפיות.
סגנון הרישום התפתח לאורך הסדרה, כאשר בחוברות מאוחרות יותר, סגנון האיור מוצג בצבע חד ואיכותי יותר ופחות בקווים מגורענים.
ג'ון בלקסאד – חתול וחוקר פרטי.
בלקסאד גדל בשכונה ענייה ובילה חלק ניכר מנעוריו בבריחה מהמשטרה.
זה ועובדת שירותו במלחמת העולם השנייה מסבירים לכאורה את כישוריו בלחימה וקליעה הגבוהים מהממוצע.
בלקסאד אף התמחה במשך שנה במכללה בלימודי היסטוריה לפני שגורש.
כמו בלשים אחרים, בלקסאד מגיב בסרקזם על הרוע של העולם סביבו.
במהלך הסדרה, דמותו של בלקסאד מופיעה לרוב לבושה בחליפה כהה ומעיל גשם, ולעיתים מופיעה תחת הכינוי "ג'ון ה.
בלקמור" במספר תעודות זיהוי מזויפות, כולל של גבאי חובות, סוכן FBI וקצין מכס.
ויקלי – חמוס השלגים ועיתונאי-חוקר בצהובון "מה חדש", המשמש לבלקסאד כסיידקיק.
ויקלי נוהג לשמור על גישה אופטימית, חרף הסירחון התמידי שנודף ממנו עקב התנגדותו למים וסבון.
סמירנוב – רועה גרמני וידידו של בלקסאד, המשמש כמפכ"ל המשטרה.
במהלך הסדרה, סמירנוב עוזר לבלקסאד להגיע אל בני המעמד העליון שהוא עצמו לא יכול לגעת בהם בגלל "לחץ מלמעלה".
במהלך הסדרה מוצגים מדי פעם גרסאות אנתרופומורפיות של אנשים מפורסמים, בעיקר בכרך Âme Rouge.
באוקטובר 2005, יצא לאור ספר "מאחורי הקלעים" בשם Blacksad: The Sketch Files, הכולל ראיונות-עומק עם יוצרי הסדרה על פיתוח וכתיבת הקומיקס וסקיצות ראשוניות.
בשנת 2006, נמסר על ידי "וראייטי" כי עיבוד קולנועי לסדרת הקומיקס נמצאת בפיתוח.
על פי הדיווח, על הפקת העיבוד היה אמון תומאס לנגמן ועל הבימוי, לואי לטרייר; עוד נמסר על פי תוכניתה של ההפקה, הסרט יעלה לאקרנים במהלך שנת 2009. בהמשך אף נמסר כי הבמאי אלכסנדר אז'ה גם הביע עניין בבימוי הסרט, שעל פי הדיווחים הוקצבו לו בסביבות 100 מיליון דולר.
נכון לשנת 2022, טרם ידוע מה עלה בגורל העיבוד המתוכנן; וסביר להניח כי פיתוחו בוטל לחלוטין.
המשחק יצא לשוק ב-5 בנובמבר 2019 ל-Windows, פלייסטיישן 4, ו-Xbox One.
מפתחי המשחק בחרו ליצור סיפור מקורי שאינו מבוסס על פרק מסוים של סדרת הקומיקס, אך עדיין הושפעו ושאבו השראה רבה ממנה.
פיתוחו של המשחק הוכרז לראשונה ביולי 2017, והקדימון הראשון שלו הופץ באוגוסט 2018. עם יציאתו לשוק, המשחק זכה לביקורות מעורבות, שאמנם שיבחו את נאמנתו לקומיקס המקור, אך מתחו ביקורת על הבאגים הרבים של המשחק וקריסותו, וכן על זמני הטעינה הארוכים.
מועדון הכדורגל בלקני (באלבנית: Klubi Futbollistik Ballkani), הוא מועדון כדורגל מהעיר סובה רקה, קוסובו.
אשר זכה שלוש פעמים באליפות קוסובו.
המועדון משחק בליגת העל של קוסובו, ומארח את משחקיו באצטדיון העירוני של סובה רקה המכיל 1,500 מקומות.
המועדון הוקם בשנת 1947 בשם ק.פ.
ריניה על ידי מספר ספורטאים שמטרתם הייתה להשתתף בתחרויות ובטורנירים שונים שאורגנו באותה תקופה.
בשנת 1952 נרשם המועדון והחל להתחרות בתחרויות רשמיות.
המועדון טיפס בהדרגה במעלה הליגות היוגוסלביות והגיע עד לליגה המחוזית של קוסובו.
מה שהוביל לירידה לליגת המשנה, אך בעקבות קשיים כספיים התדרדר עד לליגה השלישית.
אך לאחר עונה אחת בליגה השלישית עלה לליגה השנייה שם שיחק במשך 6 עונות ובסיום עונת 2017/2018 שב המועדון לליגה הבכירה.
את עונת 2018/2019 סיים המועדון במקום השמיני בליגה ונמנע מפלייאוף הירידה לליגת המשנה.
בעונת 2019/2020 חל שיפור ניכר ביכולתו של המועדון והוא סיים את העונה במקום השלישי בליגה.
היכולת הטובה של בלקני המשיכה גם בעונת 2020/2021 כששוב הצליחה הקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה.
ובעונת 2021/2022 הגיעה עונת השיא של בלקני כשהיא סיימה במקום הראשון בליגה וזכתה באליפות היסטורית.
בשלב הפלייאוף פגשה בלקני את פ.ק.
שקופי הצפון מקדונית, גברה עליה פעמיים ועשתה היסטוריה בכך שהפכה לקבוצה הראשונה מליגת העל של קוסובו שעולה לשלב בתים אירופי.
בשלב הבתים סיימה בלקני במקום האחרון בבית.
בתום עונת 2022/2023 זכתה בלקני באליפות נוספת.
בעונת 2023/2024 בליגת האלופות הפסידה בלקני בסיבוב המוקדמות הראשון ללודוגורץ ראזגרד אלופת בולגריה.
אך עברה את כל סיבובי המוקדמות בקונפרנס ליג כשניצחה בדרך את לרן מצפון אירלנד, לינקולן רד אימפס מגיברלטר ובאטה בוריסוב מבלארוס והעפילה לשלב הבתים עונה שנייה ברציפות, אך סיימה שוב במקום הרביעי והאחרון בבית.
המועדון מארח את משחקי הבית שלו באצטדיון העירוני סובה רקה (באלבנית: Stadiumi i Qytetit të Suharekës) שהוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם בעיר סובה רקה שבקוסובו.
בכל התוצאות (בית וחוץ) מספר השערים של בלקני מוצג ראשון.
עונה תחרות שלב מועדון בית חוץ תוצאה 2022/2023 ליגת האלופות שלב המוקדמות הראשון ז'לגיריס וילנה 1–1 1−0 (ה) 1–2 הקונפרנס ליג שלב המוקדמות השני לה פיוריטה 6–0 4–0 10–0 שלב המוקדמות השלישי קלאקסוויק 3–2 2−1 4–4 (4–3 פ) שלב הפלייאוף ק.פ.
בלרמפור (בהינדי: बलरामपुर) היא עיר ומועצה עירונית באוטר פרדש, שבהודו.
העיר ממוקמת על גדת נהר רפטי והיא המרכז של מחוז בלרמפור.
נכון למפקד האוכלוסין ההודי בשנת 2011, בלרמפור מנתה אוכלוסייה כוללת של 81,054 בני אדם, מתוכם 42,237 גברים ו-38,817 נקבות.
המספר הכולל של יודעי קרוא וכתוב בבלרמפור היה 47,964, שהיוו 59.2% מהאוכלוסייה עם אוריינות גברית של 63.2% ואוריינות נשית של 54.8%.
שיעור האוריינות האפקטיבי של 7+ אוכלוסיית בלרמפור היה 68.0%, מתוכם שיעור האוריינות הגברים היה 72.3% ושיעור האוריינות הנשי היה 63.1%.
העיר בלרמפור נמצאת בקרבת שרוואסטי, שם נחשב לורד גאוטאם בודהה כמי שהפגין את כוחותיו העל-טבעיים בשינוי הרוחני של אנגולימאלה.
בעידן המוגולי, בלרמפור היה מקום מושבה של אחוזת בלרמפור, אחוזת הטלוקדרי הגדולה ביותר באוואד והשליט היו מקלאן ג'אנוואר של הראג'פוטים.
סר דיגביג'אי סינג, מהראג'ה מבלרמפור (1818–1882), מונה למפקד אביר של כוכב הודו על ידי הבריטים עקב תמיכתו בהם במהלך המרד ההודי הגדול ב-1857.
בלרמפור ממוקמת בצפון מזרח הודו, במרחק לא גדול מגבול הודו–נפאל.
הגובה הממוצע מעל פני הים הוא 106 מטרים.
שני אתרים ארכאולוגיים בולטים, ג'טוואנה וסאוואת'י, שממוקמים בסביבת העיר בלרמפור.
אלכסנדר קנינגהם השתמש בדיווחים מהמאה ה-6 לספירה של צליינים סיניים כדי לקבוע שסאאת-מהת' מתייחס למעשה לג'טוואנה ולסאוואת'י.
ג'טוואנה, המשתרע על שטח של 32 דונם, היה האתר של מנזר ג'טוואנה.
זה הפך למקום עלייה לרגל חשוב, מעוטר במספר מקדשים, סטופות ומנזרים.
הסטופות שייכות בעיקר לתקופת קושאן, בעוד המקדשים הם בסגנון גופטה.
השרידים מתוארכים מהתקופה המאורית (המאה ה-3 לפנה"ס) ועד המאה ה-12 לספירה.
אחת הסטופות המוקדמות ביותר, הכילה שרידים של הבודהה.
במקום נמצא גם פסל אדיר של הבודהה השמור כעת ב שבקולקטה.
סאוואת'י, משתרע על שטח של כ-160 הקטאר, והוא זוהו בו שרידי העיר.
הוא ממוקם כ-400 מטר מצפון-מזרח לג'טוואנה.
חפירות חשפו את השערים האדירים של העיר, חומות וגם חורבות של מבנים אחרים המעידים על שגשוגה של סאוואת'י.
במקום ניתן למצוא את מקדש סובהנאת.
חורבות סאוואת'י כוללות שתי סטופות.
סטופה אחת, הידועה בשם פאקי קוטי, שהיא הסטופה של אנגולימאלה, בעוד שהשנייה, הידועה בשם קאצ'י קוטי, היא זו של סודאטה, תלמידו של בודהה.
פאקי קוטי וקאצ'י קוטי הפכו מאוחר יותר למקדשים ברהמניים.
בג'טוואנה נמצא גם העץ השני בקדושה לבודהיזם: עץ האננדבודהי.
למחוז יש מורשת ספרותית עשירה מאוד.
המשורר באורדו המפורסם עלי סרדר ג'פרי נולד בבלרמפור ב-1913. הוא בין ארבעת המשוררים האורדויים היחידים שקיבלו את פרס ג'ננפית היוקרתי.
המשורר הבולט הנוסף של העיר הוא סייד עלי מהדי ריזבי, המפורסם מאוד בשירת באורדו הדתית שלו.
מלבד זאת, מקום הולדתו של מוהד שאפי עלי חאן הידוע גם בשם בקל אוצאהי הוא בלרמפור.
בשנת 1976 הוא קיבל את פרס פאדמה שרי בתחום הספרות.
אחד ממקומות הפולחן ההינדיים הפופולריים ביותר ממוקם בטולסיפור כ-27 קילומטרים מהעיר, שידוע בשם Devi Patan.
במשך כמעט שלושים שנה, ההכשרה במדיטציה וחוכמה לציבור ולנוער מתאילנד וממדינות אחרות ניתנת ללא תשלום על ידי המרכז.
במרכז יש שישה אולמות גדולים למדיטציה שיכולים להכיל עד 3000 איש, כל אחד עם מתן מדיטציה בודדת בבקתות יחד עם אולמות אוכל גדולים לחסידים ולמבקרים.
משפחת המלוכה של בלרמפור קידמה את החינוך בעיר והקימה את האינטר קולג' הוותיק ביותר, בשנת 1883. המכללה המהאראני לאל קונווארי (M.L.K P.G College) נוסדה בשנת 1955 כשהמהראג'ה תרמה את הקמפוס והבניינים של ארמון העיר כדי להקים המוסד.
מפעל טחינת הסוכר צ'יני (BCM), הוא מפעל ייצור הסוכר הגדול ביותר בהודו, שממוקם בבלמפור.
לבלמפור יש תחנת רדיו של כל הודו הידועה בשם אקשווני בלרמפור.
אקאש מישרה, כדורגלן מקצועי, משחק בנבחרת הודו
בלש הוא חוקר, בדרך כלל חבר בסוכנות אכיפת חוק.
לעיתים קרובות הוא עוסק באיסוף מידע כדי לפתור פשעים, על ידי שיחה עם עדים ומודיעים, איסוף ראיות פיזיות או חיפוש רשומות במאגרי מידע.
המטרה בפרקטיקה הזו, להוביל למעצרם של פושעים ולאפשר להרשיע אותם בבית המשפט.
בלש עשוי לעבוד עבור המשטרה או לעסוק במקצוע באופן פרטי.
באופן לא רשמי, בעיקר בסיפורת, בלש הוא אדם מורשה או ללא רישיון הפותר פשעים, כולל פשעים היסטוריים, באמצעות בחינה והערכה של רמזים ורישומים אישיים על מנת לחשוף את זהותם ו/או מקום הימצאם של פושעים.
בחלק ממחלקות המשטרה, תפקיד בלש מתקבל על ידי מעבר בהצלחה של מבחן בכתב, לאחר שהמועמד משלים את הדרישות להיות שוטר.
במערכות משטרה אחרות, הבלשים הם בוגרי קולג' שמגיעים ישירות מהחיים האזרחיים מבלי לשרת קודם כשוטרים במדים.
יש הטוענים כי בלשים עושים עבודה שונה לחלוטין מעבודת השיטור הרגילה, ולכן נדרשים להם הכשרה, כישורים, תכונות ויכולות שונות לחלוטין מאשר שוטרים במדים.
מנגד, קיים הטיעון שבלש שעבד קודם לכן כשוטר במדים, יצטיין יותר כבלש פרטי, בשל הידע שלו על נוהלי המשטרה הסטנדרטיים, רשת הקשרים שהספיק לטוות וניסיונו האישי עם בעיות ועבריינות.
במחלקות המשטרה של ארצות הברית, בלש רגיל מחזיק בדרך כלל בדרגת "בלש".
מבנה הדרגות של השוטרים המפקחים עליהם (שעשויים להיות בלשים בעצמם או לא) משתנה במידה ניכרת ממחלקה למחלקה.
בחלק מכוחות המשטרה של חבר העמים הבריטי, לבלשים יש דרגות שוות ערך לשוטרים במדים, אך בתוספת המילה "בלש"; למשל "שוטר בלש" (DC) או "סמל בלש" (DS).
בחלק מהמדינות, בתי משפט והליכים משפטיים עדיין לא מכירים בפרקטיקה של בלשים פרטיים.
במדינות אחרות הם נדרשים לעבור הכשרה מקצועית ולקבל רישיון לעבוד במקצוע, המאפשר להם גם לבצע פעולות שונות שיסייעו בהמשך מבחינה משפטית אל מול העבריין.
בלש אזרח, הידוע גם כבלש חובב, הוא אדם המקדיש את זמנו ומומחיותו כדי לסייע בפתרון פשע, ללא פיצוי או ציפייה לתגמול.
בלשים אזרחיים הם אזרחים פרטיים שאין להם קשר מקצועי אמיתי עם רשויות אכיפת החוק והם חסרים כל סמכות רציונלית-משפטית כלשהי.
הסיבות לכך שאזרח פרטי עשוי לנסות לפתור פשע נעות בין ניסיון להבטיח צדק לחבר או קרוב משפחה, סלידה עזה מפשע ותמיכה בחוק וסדר, או סתם הנאה לשעות הפנאי.
בלשים אזרחים מנסים לפתור פשעים בדרכים רבות כגון חיפוש בזירת פשע, ראיון או חקירה של חשודים ועדים, ביצוע מעקב אחר אנשים בעלי עניין, איסוף ראיות, הפעלה של כלי תקשורת, מתן טיפים אנונימיים למשטרה ולפעמים אפילו ביצוע מעצר בזמן ביצוע פשע.
בלשים אזרחיים יכולים גם לסייע לרשויות אכיפת החוק על ידי הפיכתם לעדי תביעה, השתתפות בקבוצות שמירה מקומיות, פעילות כמשקיפים אזרחיים עבור רשויות אכיפת החוק, או אפילו לסייע למשטרה בחיפוש ומעצרם של חשודים.
עם זאת, היו מקרים של בלשים אזרחיים שפגעו שלא במתכוון בחקירות רשמיות, בעיקר במקרים בהם הם חסרים את הכישורים הנדרשים לפתור פשע.
לפני המאה ה-19 היו מעט מחלקות משטרה עירוניות, אם כי הראשונה הוקמה בפריז כבר ב-1667. כשעבודת המשטרה הפכה מעבודה התנדבותית לכזו שנעשית על ידי אנשי מקצוע, נוצר עם הזמן גם תפקיד הבלש.
סוכנות הבילוש הפרטית הראשונה נוסדה בפריז בשנת 1833 על ידי אז'ן פרנסואה וידוק, שעמד בראש סוכנות משטרה והיה גם פושע בעצמו.
פעילות הבילוש המשטרתית הופיעה לראשונה באנגליה על ידי ומאוחר יותר על ידי שירות משטרת המטרופולין בלונדון רבתי.
יחידת הבילוש המשטרתית הראשונה בארצות הברית הוקמה ב-1846 בבוסטון.
לבלשים יש מגוון רחב של טכניקות זמינות בניהול חקירות.
עם זאת, רוב המקרים נפתרים באמצעות חקירת חשודים וראיונות עם עדים.
בלשים עשויים גם להשתמש ברשת המודיעים שבנו במהלך השנים.
למודיעים יש לעיתים קרובות קשרים עם אנשים שבלש לא יכול לפנות אליהם באופן רשמי, או שפנייה כזו לא תניב תוצאה רצויה.
איסוף ושימור ראיות יכולים גם לסייע בזיהוי של חשודים פוטנציאליים.
חקירת הפעילות הפלילית מתנהלת על ידי המשטרה.
פעילות פלילית יכולה להתייחס לנושאים כמו נהיגה במהירות מופרזת ונהיגה בשכרות, או לעניינים כמו גניבה, הפצת סמים, תקיפה, הונאה וכדומה.
כאשר המשטרה מסיימת את חקירתה, ההחלטה אם להגיש כתב אישום נגד אדם בעבירה פלילית תתקבל לעיתים קרובות (בהתאם לסמכות השיפוט החוקית) על ידי נציג התביעה לאחר ששקל את הראיות שהציגה לפניו המשטרה.
בחקירות פליליות, ברגע שבלש חושב על חשודים ספציפיים, השלב הבא הוא להשיג ראיות נגדם שיחזיקו מעמד גם במהלך ההליך המשפטי.
דרך אחת היא להשיג הודאה מהחשוד; בדרך כלל, זה נעשה על ידי פיתוח יחסים, ולעיתים על ידי בקשת מידע בתמורה להטבות פוטנציאליות הזמינות דרך משרד התובע, כגון הפחתת העונש בתמורה למידע שימושי.
במדינות מסוימות, בלשים עשויים לשקר, להטעות וללחוץ פסיכולוגית על חשוד כדי לגרום לו להודות, כל עוד הם עושים זאת במסגרת גבולות הפרוצדורות הלגיטימיות וללא איום באלימות או הבטחות שאינן בשליטתם.
ראיות פורנזיות פיזיות בחקירה עשויות לספק קצה חוט לסגירת תיק.
מדע פורנזי (לעיתים קרובות מקוצר לזיהוי פלילי) הוא יישום של קשת רחבה של מדעים כדי לענות על שאלות רלוונטיות למערכת המשפט, בין אם מדובר ביחס לפשע או בהקשר של תביעה אזרחית.
תחנות משטרה רבות מחזיקות מעבדות זיהוי פלילי משלהן בעוד שאחרות שוכרות שירותים ספציפיים לפי הצורך.
בלשים עשויים להשתמש ברשומות ציבוריות ופרטיות כדי להשיג מידע ורקע על נושא מסוים.
בלשי משטרה יכולים לחפש בתיקים של רשומות טביעות אצבע.
בדרך כלל, המשטרה מנהלת רישומים של אנשים שביצעו פשעים וכמה סוגים של עבירות, מה שמאפשר לבלשים לחפש ברשומות של מעצרים והרשעות פליליות, תמונות של אנשים שנעצרו, מידע על רישום במלונות, דו"חות אשראי, הודעות מהמשיבון, שיחות טלפון, צילומי מצלמות מעקב וטכנולוגיה המשמשת לתקשורת.
עד 2017, בלשי משטרה בריטיים פוטנציאליים היו חייבים להשלים לפחות שנתיים כשוטרים במדים, לפני שהגישו בקשה להצטרף לבולשת הבריטית.
מאז 2017, מועמדים מחוץ למשטרה יכלו להגיש מועמדות ישירות לתפקיד בלש מתלמד.
משטרת בריטניה מחייבת גם לעבור את בחינת החוקרים הלאומית על מנת להתקדם לשלבים הבאים ולהיות מוסמך כבלש.
לפני שהופכים לבלש משטרה, צריך ללמוד באקדמיה לאכיפת החוק, המספקת לשוטר בסיס של השכלה עם 16 עד 24 .
לאחר סיום לימודיו באקדמיה לאכיפת החוק, השוטר עובר הכשרה בעבודה עם קצין הדרכה בשטח לתקופה שנקבעה על ידי סוכנות אכיפת החוק וממשיך לעבוד בתקופת מבחן, הנעה בין שנה לשנתיים.
במהלך תקופת המבחן, התלמיד מפוקח ומונחה על ידי סמל בעל ניסיון של שנים.
יש שוטרים שהולכים למכללה או לאוניברסיטה כדי לקבל תואר במשפט פלילי או בניהול משפט פלילי.
בחלק מהמכללות, אפשר לקבל תעודת התמחות בתחום ספציפי של חקירה פלילית.
לאחר מסלול של הכשרה בעבודה או השכלה אקדמית, המועמדים עשויים להשתתף בבחינה תחרותית, לבחון את הידע, הכישורים והיכולות שלהם בנוגע לחקירה פלילית, הליך פלילי, ראיונות וחקירות, חיפוש, תפיסה, איסוף ושימור של ראיות, כתיבת דו"חות חקירה, התנהלות במשפט פלילי, התמודדות עם ההליכים בבית המשפט ומתן עדות.
בחינות תחרותיות נערכות על ידי בכירים נבחרים במערכת אכיפת החוק.
לאחר הבדיקה, על פי שיקול דעתה של המחלקה, חלק מהשוטרים מקודמים לדרגת בלש.
בחלק ממחלקות הבילוש הדרגה ניתנת לאחר ניסיון מוצלח לפתור תיק.
חוקרים פרטיים מורשים על ידי המדינה שבה הם עובדים (חלק מהמדינות אינן דורשות רישוי, אך רובן כן).
בנוסף לבחינה הממלכתית, מועמדים הנבחנים לרישיון חקירה פרטית חייבים לעמוד גם בדרישות מחמירות, הכוללות השכלה אקדמית, טווח של שנתיים עד ארבע שנות ניסיון בחקירה במשרה מלאה ומעבר בהצלחה של בדיקת רקע פלילית ואזרחית שנערכה על ידי חוקרים מטעם המדינה.
חוקרים פרטיים מורשים לנהל חקירות אזרחיות ופליליות במדינה שבה הם מורשים, ומוגנים על ידי החוקים של אותה מדינה.
במדינות הדורשות רישוי, החוקים אוסרים על כל אדם לנהל חקירה פלילית ללא רישיון, אלא אם כן החוק פוטר אותו (כלומר, קציני אכיפת חוק או סוכנים, עורכי דין, עוזרים משפטיים וכדומה).
בווייטנאם, עבודת הבילוש הפרטית עדיין אינה מוכרת רשמית על ידי החוק, אך היא מתפתחת עקב דרישות החברה המודרנית.
חברות שירותי בילוש מציעות בעיקר שירותי חקירה ומעקב לאנשים פרטיים ולעסקים בעניינים כמו נישואים, הונאה עסקית, אחזור מידע או מעקב.
מקצוע הבלש בווייטנאם עדיין חסר מסגרת משפטית ברורה והוא יכול להגיע בנקל לאזורים אפורים מבחינה משפטית וחוקית.
מקצוע הבלש שבה את ליבם של סופרים רבים, והתפתחה סוגה מיוחדת של ספרות בלשית.
דוגמאות בולטות במיוחד הן זו של ארתור קונאן דויל והבלש שרלוק הולמס, או זו של אגתה כריסטי והבלשים הרקול פוארו ומיס מארפל.
גם בקולנוע ובטלוויזיה קיימות סדרות רבות המלוות בלשי משטרה ובלשים פרטיים בפתרון פשעים.
בַּלְשָׁנוּת או לשונאות (ובלעז לִינְגְּוִויסְטִיקָה) היא חקר שפה טבעית אנושית, וחקר היכולת האנושית להשתמש בשפה.
אדם העוסק בחקר זה נקרא בלשן או לשונאי.
המונחים "בַּלְשָן" ו"בַּלְשָנוּת" מקורם במדרש על השמות "מָרְדֳּכַי בִּלְשָׁן", המופיעים בין שמות האנשים ששבו מגלות בבל ליהודה בימי עזרא ונחמיה.
חז"ל קראו את המילים "מרדכי בִּלשן" כמתייחסות לאדם אחד ולא לשניים, וזיהו אותו עם מרדכי היהודי.
בתלמוד הבבלי נדרש השם בִּלְשָׁן ככינוי למרדכי, ששלט בשפות רבות והשתמש בהשוואה בין לשונות להסקת פרשנות המילים:
בימינו מקובל המונח "בלשנות" כחלופה עברית למונח הלועזי לינגוויסטיקה .
ההבחנה המרכזית היא בין בלשנות מסורתית לבלשנות מודרנית.
הבלשנות המסורתית היא בעיקרה בלשנות דיאכרונית: היא עוסקת בחקר ההיסטוריה של השפה ובהתפתחותה לאורך זמן, תוך חיפוש קשרים "משפחתיים" בין שפות וחקר ההיסטוריה של מילים בשפות שונות.
הבלשנות המודרנית, לעומת זאת, נוטה לגישה סינכרונית: היא מתמקדת בניתוח המערכת הלשונית בנקודת זמן נתונה.
הגישה הסינכרונית יעילה במיוחד בחקר רכישת השפה על ידי ילדים - לילדים הרוכשים את שפת-אמם אין גישה להיסטוריה של השפה והם נאלצים להתמודד עם המערכת הלשונית כפי שהיא בזמן נתון.
הבלשנות המסורתית היא לעיתים קרובות נורמטיבית: היא שואפת להגדיר נורמות לשימוש נכון בשפה, בין השאר על סמך הידע ההיסטורי שנצבר במחקר הדיאכרוני.
הבלשנות המודרנית, לעומת זאת, מניחה שאין זה מתפקידו של החוקר לקבוע נורמות - תפקיד הבלשן, כפי שתופשת אותו הבלשנות המודרנית, הוא לתאר ולהבין את התופעות הקיימות, כמו בתחומים רבים אחרים של המדע.
כשם שפיזיקאים, למשל, אינם מנסים להכתיב חוקי פיזיקה אלא להבין את החוקים הקיימים, כך גם הבלשן מנסה להבין ולתאר את מצבה של השפה.
לכן הבלשנות המודרנית היא דסקריפטיבית (תיאורית), ולא נורמטיבית.
הבלשנות המודרנית החלה להתפתח בתחילת המאה ה-20, תחילה בזרם הסטרוקטורליסטי, ואחר-כך בזרם הגנרטיבי.
הבלשנות המודרנית צמחה במידה רבה מתוך מדעי החברה, כלומר מתוך חקר ההתנהגויות האנושיות.
הוויכוח המפורסם בין נועם חומסקי לבין פרדריק סקינר שהוליד את הבלשנות הגנרטיבית, היה למעשה ויכוח בתחום הפסיכולוגיה, ובלשנים מסורתיים כמעט שלא היו מעורבים בו.
אף על פי כן, ככל שהתקדם המחקר במסגרות החדשות, נעשה שימוש הולך וגובר במידע שנצבר במסגרת המסורתית ובמושגים שהתפתחו בה.
הבלשנות המסורתית ממשיכה להתקיים גם במקביל לבלשנות המודרנית.
בלשנים מחלקים את חקר השפה למספר תחומים נפרדים.
חלוקה זו נובעת בחלקה ממסורת, ונועדה במידה רבה לאפשר התמחות של בלשנים בתחומים ממוקדים.
חלוקות מסוימות משקפות בעיות אמיתיות במחקר הבלשני - למשל, הבלשנים מתקשים להסביר מדוע כללי יצירת המילים (מורפולוגיה) שונים במידה ניכרת מכללי יצירת המשפטים (תחביר).
לא כל הבלשנים מסכימים על החלוקות האלה.
רוב הבלשנים הקוגניטיביים, לדוגמה, יחשבו שהקטגוריות סמנטיקה ופרגמטיקה הן שרירותיות, וכמעט כל הבלשנים מסכימים שיש חפיפה נרחבת בין החלוקות.
המורפולוגיה נחקרת כמעט תמיד מתוך זיקה לתחום אחר - תחביר, פונולוגיה או סמנטיקה, ואף מתפתח תחום ביניים - "מורפולוגיה פרוזודית" - שמשלב בין פונולוגיה למורפולוגיה.
תחומי ביניים אחרים מתפתחים ככל שמתקדם המחקר הבלשני.
המילה דקדוק מתייחסת בדרך-כלל לפונולוגיה, מורפולוגיה, תחביר וסמנטיקה כאחד.
להלן רשימת התחומים המקובלת על רוב הבלשנים:
פונטיקה - חקר הצלילים השונים שמופיעים בשפות דיבור אנושיות, והאופן שבני האדם מפיקים אותם.
דוגמה לפונטיקה היא תופעת נסוג אחור.
פונולוגיה - חקר חוקי השפה המגדירים מהם הצלילים (או בשפות סימנים - המחוות) האפשריים בשפה, כיצד הצלילים מקודדים משמעות, ומהם הכללים שלפיהם צלילים שונים מצטרפים זה לזה ליצירת מבעים.
מורפולוגיה - חקר המבנה הפנימי של מילים, האופן שבו מילים נוטות או נגזרות, והתכונות המסומנות באמצעות הנטייה וחקר צירופים קצרים של מילים, שאינם משפטים שלמים.
תחביר (Syntax) - חקר המבנה של משפטים, והכללים שלפיהם מילים מצטרפות ליצירת משפטים קבילים בשפה.
חקר השיח (Discourse Analysis) - חקר הכללים שלפיהם המשפטים משתלבים לטקסט ארוך בעל משמעות, חקר הכללים שבאמצעותם בני-אדם מנהלים דו-שיח והאופן שבו הפרת הכללים האלה יוצרת הומור, אירוניה וכדומה.
נושא זה חוקר את הקוהרנטיות.
סמנטיקה - חקר המשמעות המילולית של מילים, ואיך הן משתלבות ליצירת המשמעות המילולית של משפטים (סמנטיקה לקסיקלית), או תיאור המשפטים בשפה ומשמעותם בכלים לוגיים (סמנטיקה פורמלית).
פרגמטיקה - חקר האופן שבו השפה משמשת לתקשורת בין בני אדם, וחקר הפער בין המשמעות המילולית של מילים, משפטים או מבעים בכלל, למשמעות שלהם בפועל כפי שמתפרשת על ידי המשתתפים בשיחה.
לתחום זה זיקה הדוקה לסמנטיקה ולחקר השיח.
פסיכובלשנות (פסיכולינגוויסטיקה) - חקר התהליכים הפסיכולוגיים המעורבים בשימוש בשפה אצל מבוגרים ואצל ילדים:
רכישת שפה - חקר האופן שבו ילדים לומדים לדבר בשפת אמם, תיאור התהליכים הטבעיים הבריאים בין ראשית הדיבור לשליטה מלאה בשפה, וכן תיאור שיבושים בתהליך הזה.
תחום זה החל להתפתח לקראת סוף המאה ה-20.
רב-לשוניות - חקר התהליכים המיוחדים לאנשים הדוברים יותר משפה אחת, או חקר קהילות שבהן משמשת יותר משפה אחת.
תורת הסגנון - חקר השימוש במשלבים (registers) והעדפת צורות שונות של השפה בסיטואציות חברתיות שונות.
עיבוד והפקה - חקר התהליכים המעורבים בהבנת משפט ששומעים או קוראים ובהפקת משפטים.
נוירובלשנות - חקר עיבוד השפה במוח, הבנת ההשפעה של פגיעות מוחיות על כישורי שפה, וכדומה.
בלשנות חברתית - (נקראת גם סוציו-לינגוויסטיקה או סוציו-בלשנות, ובאנגלית: sociolinguistics) היא ענף מדעי העוסק בהשפעת גורמים חברתיים, כמו נורמות תרבותיות, ציפיות והקשר, על הדרך שבה משתמשים בשפה.
בלשנות היסטורית - חקר התפתחותן של שפות לאורך הדורות, שחזור שפות עתיקות או שחזור שלבים מוקדמים של שפות מדוברות, מיון השפות למשפחות על-פי מוצאן ותיאור התפצלותן משפת-מוצא אחת לשפות נפרדות, חקר הקשר בין ההיסטוריה של עמים להתפתחות שפותיהם לאורך הדורות.
בלשנות חישובית - היא ענף מחקר רב תחומי, המשלב רעיונות וכלי מחקר מתחום הבלשנות, מדעי המחשב ותחומים קרובים.
אטימולוגיה - חקר מקורן של המילים בשפה, האופן שבו משמעות המילים משתנה במהלך הדורות, האופן שבו מילים נשאלות משפה לשפה.
לתחום זה זיקה הדוקה לבלשנות היסטורית.
אבולוציה של השפה - חקר ראשית השפה והתפתחות השימוש בה במין האנושי, מתוך הנחה שיש ליכולת להשתמש בשפה בסיס גנטי, ומתוך הנחה שהיא מקנה יתרון אבולוציוני.
במשך רובה של המאה העשרים, הייתה הימנעות כמעט מוחלטת מעיסוק בנושא זה, דבר שהחל להשתנות בסוף המאה.
תחום זה משתמש גם בתאוריות ושיטות עבודה מתחומי הביולוגיה, האנתרופולוגיה ותחומים אחרים שאינם בלשניים.
תחום שמקובל להכלילו במסגרת בלשנות, אך יש רבים הרואים בו תחום נפרד, שכן הוא עוסק בעיקר בטקסטים כתובים, ולא בשפה המדוברת הוא פילולוגיה - חקר של טקסטים כתובים, שחזור גרסאות קודמות שלהם, השוואות בין טקסטים מבחינה לשונית, תארוך טקסטים לפי השפה והסגנון הלשוני המשמשים בהם, חקר ההיסטוריה של טקסטים כתובים.
בנוסף לבלשנות הקלאסית, מתפתח החל משנות ה-70 וה-80 ענף הבלשנות החישובית (הנקרא לעיתים "עיבוד שפה טבעית" Natural Language Processing), המשתמש בכלים מתמטיים-סטטיסטיים ובאלגוריתמים ממדעי המחשב לטובת מחקר שפה, ולצורך פיתוח כלים ממוחשבים כגון תרגום אוטומטי, כלים לאחזור מידע וכדומה.
החלוקה המסורתית של שפות לפי משפחות לוקה בפשטנות מסוימת, כיוון שהיא מניחה שכל שפה היא גלגול ישיר של שפה קדומה אחת, וכן כיוון שהיא מניחה שקיימת הפרדה ברורה בין שפות.
בפועל אין הדברים ברורים כל כך, ולעיתים רבות ההחלטה האם ניבים הם סגנונות שונים של אותה השפה או שתי שפות שונות היא קשה ומעוררת ויכוחים רבים .
כמו כן ויכוחים רבים מתגלעים בין חוקרים לגבי שיוך של לשון זו או אחרת לשפה מסוימת, ואף לגבי הגדרת המשפחות עצמן.
עם זאת מדובר בשיטה נוחה המאפשרת לראות בקלות קשרים בין שפות שונות.
באתר ethnologue ישנה רשימה מקיפה של לשונות העולם, שלפיה משפחות השפות הגדולות ביותר מבחינה כמותית, הן:
כמו כן, קיימות עשרות משפחות שפות נוספות, קטנות יותר, וכן עשרות שפות מבודדות.
בלשנות גנרטיבית (או התיאוריה הגנרטיבית) היא תחום בבלשנות שהחל להתפתח בשנות החמישים של המאה ה-20. תחום המחקר נוצר עם פרסום תאוריה בלשנית מאת נועם חומסקי בספרו "מבנים תחביריים" ב-1957 (Syntactic Structures).
ספר זה וספרים אחרים שפרסם חומסקי בשנות החמישים והשישים היוו פריצת דרך ששינתה במידה ניכרת את אופיו של המחקר הבלשני.
חומסקי הניח את ההנחות הבאות, ולחלקן סיפק הוכחות לוגיות:
שפה טבעית כוללת אין-סוף משפטים (ההוכחה: לכל משפט בשפה, אפשר למצוא משפט מורכב יותר שנגזר ממנו, למשל: "דני אכל תפוח" >> "רינה אמרה שדני אכל תפוח" >> "יוסי אמר שרינה אמרה שדני אכל תפוח").
משפט בשפה חייב להיות בנוי כהלכה מבחינה דקדוקית (למשל, המשפט: "דני אכלתם תפוח" אינו משפט בעברית, כיוון שאינו בנוי על פי כללי הדקדוק בעברית).
כל דובר ילידי של שפה נתונה יודע באופן אינטואיטיבי להבחין בין משפטים בנויים היטב לבין משפטים פגומים (כל דובר ילידי של עברית יסכים ש"דני אכלתם תפוח" אינו משפט בעברית, ואילו "דני אכל תפוח" הוא משפט תקין בעברית, אף אם אינו יודע להסביר מדוע).
משתי ההנחות הקודמות נובע שבבסיס כל שפה עומדים כללים.
כלומר, השפה אינה רשימה של משפטים, אלא מערכת של כללים המחוללים (generate) משפטים.
הכללים הם רקורסיביים, כלומר אפשר להפעיל אותם על התוצרים שלהם עצמם.
הזמן הקצר שבו ילד רוכש את שפת אמו (ילדים בריאים בני 4 יכולים לשוחח כמעט כמו מבוגרים) מעיד על כך שהתשתית הלשונית היא מולדת.
כלומר לפחות חלק מכללי השפה טבועים במוח מלידה.
כיוון שכל ילד יכול לרכוש כל שפה (ואף יותר משפה אחת), וכיוון שכללי השפה מולדים (לפחות בחלקם), חייב להיות "דקדוק אוניברסלי" (Universal Grammar) שעומד בבסיסה של כל שפה טבעית באשר היא.
מטרתו של הבלשן, לדעת חומסקי, היא לחשוף את כללי הדקדוק האוניברסלי בשיטה של הנדסה הפוכה (Reverse engineering).
יש להפיק מודל שמתאר את כללי השפה מתוך בחינה של משפטים דקדוקיים ולא-דקדוקיים וניתוח ההבדלים ביניהם, ודרכם לעצב את כללי הדקדוק האוניברסלי.
התאוריה הגנרטיבית הפכה למוכרת ומשפיעה גם בתחומים לא בלשניים, וחלק מעקרונותיה המוקדמים לגבי ניתוח מבני של שפה מילאו תפקיד מרכזי בהתפתחות המוקדמת של מדעי המחשב בשנות ה-50 וה-60.
הגרסה המוקדמת ביותר של התאוריה הדקדוקית של חומסקי נקראה התאוריה הגנרטיבית-טרנספורמטיבית (גנרטיבי - יוצר; טרנספורמטיבי - משתנה או מתגלגל).
על פי הגרסה הזו, משפטים בשפה נוצרים בשני שלבים: תחילה מופעלים "כללי גזירה", שהם כללים המכתיבים מבנה תחבירי בסיסי, המכונה גם "מבנה עומק", ואחר כך מופעלות "טרנספורמציות", שהם כללים הקובעים את "מבנה השטח", שהוא צורתו הסופית של המשפט.
כך למשל, למשפטים פעילים וסבילים ("דני אכל את התפוח" לעומת: "התפוח נאכל על ידי דני") יש מבנה עומק זהה, אך המשפט הסביל עובר טרנספורמציה שאינה חלה על המשפט הפעיל.
בתחילת שנות ה-80 השתנתה התאוריה עקב פיתוח ענף שלה המכונה תאוריית "חלישה וכבילה" (Government and Binding או בקיצור GB).
שני השינויים המרכזיים בגרסה החדשה הם:
תאוריית X-bar: קביעת מבנה אחיד לכללי הגזירה.
במקום רשימה שרירותית של כללים, הוצע עיקרון אחד שעומד בבסיס כל חוקי הגזירה.
הוצאת כללי הטרנספורמציה מהתאוריה, וקביעה כי כל אלמנט במשפט הבסיסי יכול לנוע, אלא שישנם חוקים המגבילים את התנועה או מעודדים אותה.
לדוגמה: מהמשפט הבסיסי "דני אכל את הבננה של רינה" אפשר לגזור את המשפט "את הבננה של רינה דני אכל" באמצעות תנועה של האלמנט "את הבננה של רינה" לראש המשפט לצורך הדגשה (topicalization).
לעומת זאת אי אפשר לגזור את המשפט "של רינה דני אכל את הבננה" כיוון שיש דבר-מה החוסם את תנועת האלמנט "של רינה" לראש המשפט.
במקרה זה, העובדה שהאלמנט "של רינה" כבר נמצא בתוך אלמנט אחר "את הבננה של רינה", מגבילה את תנועתו.
בתחילת שנות ה-90 חשו בלשנים רבים בצורך לבחון מחדש חלק מהנחות היסוד של התאוריות שהתפתחו החל משנות ה-50, ונולדה גישה חדשה הנקראת הפרוגרמה המינימליסטית (או המינימלית), השואפת לצמצם למינימום את מספר העקרונות והכללים שמהם נגזר התחביר של כל השפות האנושיות.
מהתאוריה התחבירית של חומסקי התפצלו במשך השנים תאוריות רבות נוספות.
גם תאוריות אלו נחשבות לסוגים של בלשנות גנרטיבית.
אף שפריצת הדרך של חומסקי הייתה בתחום התחביר, הבלשנות הגנרטיבית אינה מוגבלת לתחום זה.
הבלשנות הגנרטיבית כוללת מערכות תאורטיות מפותחות בתחומי הסמנטיקה, הפונולוגיה והמורפולוגיה, הנתפסות כיחידות עצמאיות בתוך מערכת מודולרית, שבה כל יחידה פועלת באופן עצמאי אך מוגבלת על ידי הממשקים בינה לבין היחידות האחרות.
התאוריה הגנרטיבית-טרנספורמטיבית נבנתה על בסיס מה שהיה ידוע מהתאוריה שקדמה לה, הסטרוקטורליזם, והיא מתבססת על מספר עקרונות:
על פי עיקרון זה, המערכת של השפה היא מערכת המבוססת על מספר קטן של רכיבים, אשר מהם אפשר ליצור משפטים.
לכל אדם יש יכולת פרודוקטיבית ליצור שפה ממספר קטן של רכיבים.
התאוריה הגנרטיבית-טרנספורמטיבית יוצאת מנקודת הנחה שילד נולד עם היכולת ליצור שפה, ויכולת זו מתפתחת כבר משלב מוקדם של החיים, ומגיעה לשיאה בערך בגיל חמש, וכך שוללת את התאוריה שלומדים שפה רק על ידי חיקוי (ביהביוריזם).
כשירות היא הידע של דובר בשפה נתונה, שהיא היכולת הלשונית שלו.
ביצוע הוא השימוש ביכולת זו בשפה, בדיבור או בכתב, שהוא ההתנהגות הלשונית שלו.
נוטים להקביל את הכשירות והביצוע למושגים מהבלשנות המבנית (סטרוקטורליזם), הלאנג והפארול.
הבחנה זו חשובה, כיוון שהעיסוק הלשוני בדרך כלל לא עסק בביצוע, אלא יותר במה שאמור להיות ולא במה שקורה בפועל.
כלומר, גם אם התיאור הלשוני עוסק בעיקר בידע, הוא עדיין אמור לעסוק גם בביצוע.
לדוגמה, ילד שאומר "מתי ננסע?", שעל פי הדקדוק הנורמטיבי הוא ביצוע לא תקין, ולמרות זאת הביצוע מוכיח כשירות תקינה, מכיוון שהילד מקיש מנטיית גזרת השלמים.
עקרון האוניברסליות טוען שיש תכונות לשוניות המשותפות לכל השפות.
עיקרון זה חשוב כי בהתעסקות המסורתית נהגו לתאר כל שפה או משפחת שפות בנפרד.
בהינתן עקרון האוניברסליות, המחקר יכול לעסוק בשפה אחת תוך עיון בשפות נוספות.
התאוריה רואה את התחביר כמרכז הניתוח.
אם בגישות המסורתיות התבוננו יותר במילים, ובגישה המבנית בצירופי מילים, הרי שבתאוריה הגנרטיבית-טרנספורמטיבית המשפט הוא המוקד.
מתוך התאוריה הזו חשוב לראות את גישתה לתחביר.