tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מקוםתאריםמכירות קנדה (Music Canada) זהב 40,000* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם8 בספטמבר 2023הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאטלנטיק
Book of Shadows הוא אלבום הבכורה של גיטריסט ההבי מטאל זאק ויילד, אשר יצא לאור ב-18 ביוני 1996. בניגוד לעבודותיו עם אוזי אוסבורן ובלאק לייבל סוסייטי, באלבום זה מציג ויילד צד אחר מסגנונו המוכר – מעין סוגה אינטרוספקטיבית-אקוסטית המזכירה את סגנון הפולק של ניל יאנג.
את האלבום קידם ויילד באמצעות שני סינגלים שיווקיים לשירים "Between Heaven and Hell" ו-"Way Beyond Empty", כאשר לאחרון מהם הפיץ וידאו-קליפ.
את השיר "Throwin' It All Away" כתב על שאנון הון, סולן להקת בליינד מלון, אשר היה חבר טוב של ויילד ונפטר ממנת יתר.
זאק ויילד – זמרה, גיטרה מובילה, גיטרת קצב, פסנתר, קלידים, מפוחית פה, בס ב-"1,000,000 Miles Away"
ג'ו ויטל – תופים, קלידים, פסנתר ב-"I Thank You Child"
ג'ון סמבטרו – קולות רקע ב-"Way Beyond Empty"
רון אלברט – הפקה, הקלטה, הנדסה
הווארד אלברט – הפקה, הקלטה, הנדסה
ריאן פרילנד – סיוע במיקסוס
מייק לואיס – עיבוד לכלי מיתר וניצוח
גרי טולמן – הנהלה אישית
Bombay Bicycle Club היא להקת אינדי רוק בריטית מקרואוץ' אנד, לונדון, המורכבת מג'ק סטדמן, ג'יימי מק'קול, סורן דה סאראם ואד נאש.
הלהקה ידועה בסגנון מבוסס הגיטרה שלה ובניסיונותיה בז'אנרים שונים, כולל מוזיקת פולק, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת עולם ואינדי רוק.
הלהקה זכתה להופיע לראשונה בפסטיבל V Festival בשנת 2006 לאחר זכייה בתחרות.
לאחר מכן הוציאה שני EP-ים ואת סינגל הבכורה שלה, "Evening/Morning".
מאז, הוציאה הלהקה שישה אלבומים, כולל So Long, See You Tomorrow אשר הגיע לראש מצעד האלבומים הבריטי בפברואר 2014. הלהקה יצאה לסיבובי הופעות ברחבי העולם, כולל צפון אמריקה, אוסטרליה, אירופה ואסיה.
בינואר 2016, הודיעו חברי הלהקה כי יפנו לפרויקטים אישיים.
נאש הוציא מוזיקה בשם "Toothless", וסטדמן הוציא אלבום סולו תחת השם Mr Jukes.
בינואר 2019, הכריזה הלהקה על חזרתה להקלטת מוזיקה חדשה ולהופעות חיות לאחר שלוש שנות הפסקה.
חברי הלהקה הכירו כתלמידים בתיכון University College School שבהמפסטד, שם החלו לנגן יחד תחת השם "The Canals".
לאחר מספר שינויים בהרכב הלהקה, נבחר השם "Bombay Bicycle Club", על שם רשת מסעדות הודיות בצפון לונדון.
אלבום הבכורה של הלהקה, I Had the Blues But I Shook Them Loose, יצא בשנת 2009 וזכה לביקורות חיוביות.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות נרחב בעקבות הצלחת האלבום.
בשנת 2010, הוציאה הלהקה הוציאה את Flaws, אלבום אקוסטי שהציג צד שונה שלה.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי.
בשנת 2011, הלהקה חזרה לצליל חשמלי עם A Different Kind of Fix, שהציג שילוב של אלמנטים אינדיים ואלקטרוניים חדשים.
אלבומם הרביעי, So Long, See You Tomorrow, יצא בפברואר 2014 וזכה להצלחה מסחרית ניכרת, כולל הגעה למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
לאחר הפסקה של שלוש שנים, הלהקה חזרה ב-2019 עם האלבום Everything Else Has Gone Wrong (2020) והאלבום My Big Day (2023), שהציג שיתופי פעולה עם דיימון אלברן, צ'אקה קאן ואמנים נוספים.
ג'ק סטדמן – שירה, גיטרה, פסנתר
אד נאש – גיטרה בס
סורן דה סאראם – תופים
Bootstrapping (לעיתים מתורגם לעברית כאתחול) הוא מונח המשמש בתחום מדעי המחשב ומתייחס למנגנון פשוט המפעיל מערכת מורכבת יותר.
בפרט, מתייחס המונח לתהליך טעינת מערכת הפעלה שבו הקושחה מאתחלת את החומרה ואת הציוד ההיקפי כדי לטעון תוכנית מסוימת, שבתורה תטען את ליבת מערכת ההפעלה.
באופן כללי, מתייחס המונח למקרים המתאפיינים בפרדוקס הביצה והתרנגולת כדוגמת מהדר המשמש לבניית גרסה מאוחרת שלו עצמו.
מקור שם המונח מסיפוריו של רודולף אריך רספה על הברון מינכהאוזן, שהצליח על פי האגדה לחלץ את עצמו מביצה טובענית על ידי משיכה בשערו.
בגרסה מאוחרת יותר מסופר כי השתמש באוזן הנעל כדי לחלץ עצמו מים גואה.
המונח משמש גם בהשאלה בתחום העסקים, לתיאור חברות הזנק הממומנות בשלביהן הראשונים באופן עצמאי ומחושב על ידי היזמים עצמם, ללא עזרה חיצונית ממשקיעים כגון קרנות הון סיכון ואנג'לים.
Bootstrap היא סביבת עבודה בקוד פתוח לצד לקוח, שמכילה אוסף של כלים ליצירת יישומי רשת ואתרים.
Bootstrap שוחררה בשנת 2011 על ידי טוויטר, אחרי שהתחילה כספרייה סגורה שנוצרה לשימוש פנימי בטוויטר.
ל-Bootstrap יש אוסף מחלקות CSS, שמתאימות לסיטואציות נפוצות באתרי אינטרנט.
בנוסף לרכיבים הרגילים של HTML, ל-Bootstrap יש רכיבים נוספים שכתובים ב-CSS וב- JavaScript שנועדו להקל על המפתח לייצר ממשק משתמש איכותי.
הרכיבים כוללים: כפתורים, תמונות, מד התקדמות והודעות.
כמו כן הם כוללים כלי ליצירת פופאובר.
ל- Bootstrap יש בנוסף הרבה סקריפטים בצורת תוספים ל-jQuery, שמוסיפים אפשרויות מתקדמות, כמו חלונות קופצים או גרפים.
בין השאר, התוספים יכולים להרחיב פונקציונליות של רכיבים קיימים, ובכך לדוגמה, לייצר תיבת טקסט שמשלימה את הטקסט שרושמים בה.
בנוסף לעיצוב ברירת המחדל של Bootstrap, ניתן להתאים אישית כל חלק בעיצוב, על ידי עריכה של קובצי ה-CSS וה-JavaScript.
ישנם מספר אתרים שמאפשרים הורדה בחינם של עיצובים ל-Bootstrap, דוגמה לאתר כזה הוא bootswatch.
Born This Way (בעברית: "נולד/ה ככה") הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא.
האלבום יצא לאור ב-23 במאי 2011 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
בתור מפיקה משותפת של כל המסלול באלבום, גאגא שיתפה פעולה עם כמה יצרנים בהם המפיק רדוואן אשר עבדה איתו בעבר באלבומיה הקודמים.
מוזיקת האלבום נובעת מסגנונות סינת'פופ ודאנס-פופ, תוך שילוב מוזיקה אלקטרונית.
כמו כן, הוא כולל מגוון רחב יותר של סוגות כגון אופרה, הבי מטאל, דיסקו, רוק אנד רול שעוסקים בנושאים כגון: מיניות, דת, חופש, פמיניזם, ואינדיבידואליזם.
על אף דעותיהם המחולקות של פרשנים דתיים ושמרנים, האלבום זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הסגנונות המוזיקליים המשתנים של גאגא ואת שירתה.
האלבום קיבל שלוש מועמדויות לפרס גראמי, שכללו גם את המועמדות השלישית ברצף של גאגא בקטגוריית "אלבום השנה".
Born This Way דורג במקום הראשון במעל ל-26 מצעדים, כולל בילבורד 200 בארצות הברית שם דורג בראש המצעד עם מעל למיליון עותקים שנמכרו בשבוע ליציאתו ובכך הפך לאלבום עם המכירות הגבוהות ביותר בשבועו הראשון מזה חמש שנים.
עד היום, מכר מעל שבעה מיליון עותקים ברחבי העולם.
הסינגל השיווקי מהאלבום, "Hair", דורג בשישה-עשר מצעדי שירים.
בנוסף הפיצה אלבום רמיקס לקידומו, Born This Way: The Remix.
במרץ 2010, גאגא גילתה שהיא עובדת על אלבום חדש ואמרה כי כתבה את רוב השירים לבדה.
המפיק רדוואן איתו הפיק יחד את האלבום אמר כי זהו "אלבום החופש של גאגא".
מנהלה האישי, טרוי קרטר, הרגיש שתדמיתה הציבורית תתחיל להישתנות לאחר צאתו של Born This Way.
מספר חודשים לאחר הודעתה, גאגא אמרה כי סיימה לכתוב את שירי האלבום, "זה הגיע כל כך מהר...
אני עובדת על חודשים ואני מרגישה מאוד חזקה שזה נגמר עכשיו.
יש אמנים שלוקח להם שנים לכתוב אלבום, לי לא אני כותבת מוזיקה כל יום מחדש".
בראיון נוסף הרכיזה על האלבום כ-"המנון של הדור הזה", ואמרה, "הוא כולל את המוזיקה הגדולה ביותר שכתבתי.
כבר כתבתי את הסינגל הראשון של האלבום החדש ואני מבטיחה לך שזה הוא האלבום הגדול ביותר בקריירה שלי".
בריאן מיי, גיטריסט להקת קווין, וקלרנס קלמונס, חבר להקת "E Street Band" לשעבר עבדו עם גאגא על האלבום.
מבחינת הרכבו המוזיקלי, "Born This Way" נחשב לסטייה בולטת מיצירותיה הקודמות של גאגא, הוא משלב מגוון רחב יותר של ז'אנרים מוזיקליים כמו אופרה, רוק מטאל, רוק אנד רול, יורופופ, דיסקו, מוזיקה אלקטרונית וכלי נגינה שונים.
ניתן להבחין בשירים כגון "Hair" ו-"The Edge of Glory" בניגוני סקסופון וגיטרות חשמליות בשיר "Bad Kids".
במספר ראיונות סיפרה גאגא כי בתקופת האלבום קיבלה השראה מאמנים כגון מדונה, ויטני יוסטון, ברוס ספרינגסטין, פרינס, ולהקת קווין.
האלבום מכיל בעיקר שירי מחול בקצב בינוני, כאשר הזמר אייקון שמע את האלבום, אמר כי גאגא "תביא את המוזיקה לדרגה הבאה".
האלבום כולל התייחסויות למספר דמויות דתיות בנצרות, בעיקר יהודה איש קריות, מריה.
וישו לצד מספר שירים המתייחסים למיניות, להט"ב, ופמיניזם.
נושאים נוספים הם אינדיבידואליזם, שוויון, וחופש.
האלבום נפתח עם השיר, "Marry the Night" שנכתב על ידי גאגא כהומאז לעיר ניו יורק.
זהו שיר דאנס-פופ המכיל פעמוני כנסיות, ואלמנטים של דיסקו, טכנו, ופאנק.
צליל השיר הושווה לזה של אמנים משנות השמונים בהם להקת בון ג'ובי, פט בנאטר, ובוני טיילור.
השיר השני, "Born This Way" מדבר על האופן בו כול בני האדם שווים ללא קשר לצבע עורם, למיניותים, לאמונתם הדתית וכי כל אחד יכול להגשים את חלומו.
מאוחר יותר קיבל השוואות לשיר "Express Yourself" של מדונה.
השיר השלישי באלבום, "Government Hooker", מכילה אלמנטים של מוזיקת אופרה, ומנגינת ריקוד הדומה לז'אנרים כמו טכנו, טרנס, ודיסקו, כמו גם ביט המושפע מהיפ הופ.
השיר הושווה ליצירה של להקת האלקטרוניקה הגרמנית קרפטוורק.
בשיר הרביעי "Judas" אישרה גאגא כי הוא מושפע מדומותו של יהודה איש הקריות.
מילותיו נוגדות לבגידתו בישו על פי הנצרות כפי שגאגא תיארה "כיבוד החושך שלך, יביא אלייך את האור".
השיר מתייחס לז'אנר הדאנס-פופ ומוזיקת האוס, עם השפעות של טכנו, דיסקו, ומוזיקת הפופ של שנות השמונים.
בחלקים ממנו, גאגא אף שרה מספר משפטים בסגנון ראפ.
השיר החמישי, "Americano" משלב משפט באנגלית וספרדית עם השפעות טכנו, מוזיקת האוס, ודיסקו.
גאגא כתבה את השיר כמחאה נגד חוקי ההגירה האמריקאים, המקשים על ההשתקעות של מהגרים מקסיקנים, כמו כן בהצעה 8 בקליפורניה, אשר מנעה מזוגות חד-מיניים להינשא.
הוא אף קיבל השוואות ליצירותיה של ג'ודי גרנלד.
גאגא אמרה כי הושפעה בכתיבתו מהזמרת הצרפתייה אדית פיאף.
שירו השישי, "Hair" עוסק בהבעת החופש של גאגא דרך שיערה, לשיר יש מנגינת דאנס-פופ עם השפעות רוק מטאל של אמנים כגון ברוס ספרינגסטין, ואיירון מיידן.
השיר השביעי,"Scheiße" מכיל מילים בשפה הגרמנית ומדבר על מסר פמיניזם, בליווי פעימות טכנו, והשפעות דיסקו.
מנגינתו של השיר הושוואה לשיריהן של מדונה ומיס קיטין.
"Bloody Mary", השיר השמיני מכיל אזכורים דתיים ומושפע ממוזיקת הטראנס.
"Bad Kids" מכיל השפעות של סינת'פופ ורוק מטאל משנות השמונים ונגינה של גיטרות חשמליות.
ביציאתו קיבל השוואות לשיריה של הזמרת דונה סאמר.
"(Highway Unicorn (Road to Love" הוא השיר העשירי מהאלבום, המושפע מז'אנרים של דאנס-פופ בליווי תופים.
"Heavy Metal Lover" מוגדר כשיר עם נטיות של טכנו ואלקטרופופ, מוזיקת ההאוס, עם השוואות לז'אנר הפופ של שנות התשעים.
השיר ה-12 מתוך האלבום, "Electric Chapel" הושפע מרוק מטאל כבד המציין אלמנטים של יורופופ אשר הושפע ליצירותיה של מדונה.
השיר הבא, "You and I", היא בלדת רוקנרול המכילה אלמנטים של מוזיקת קאנטרי.
השיר מכיל קצב מתון, וגיטריסט להקת קווין בריאן מיי מופיע גם הוא בשיר.
השיר מדגים את סגנונו של הסינגל "We Will Rock You" של קווין משנת 1977. השיר ה-14, "The Edge of Glory" מתייחס למותו של הסבא של גאגא המכיל ז'נר דאנס-פופ, רוק אלקטרוני, ונטיות סינת'פופ.
אחד משירי הבונוס באלבום הוא, "Black Jesus + Amen Fashion", שיר פופ ששואב השפעות משנות השמונים והתשעים של מוזיקת המועדונים האלקטרונית.
שיר הבונוס השני, "Fashion of His Love", מושפע ממוזיקת שנות השמונים ודבר על התאבדותו של מעצב האופנה אלכסנדר מקווין.
ב-12 בספטמבר 2010, גאגא הופיעה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV, במהלך נאום הזכייה שלה בפרס וידאו השנה עם השיר "Bad Romance" היא חשפה את כותרת האלבום החדש, ושרה את פזמון הסינגל המוביל.
היא תיארה אותו כ-"מתנת חג המולד למעריצים שלי" והודיעה על תאריכי יציאת האלבום והסינגל המוביל שלו בחצות 1 בינואר 2011 בחשבונה בטוויטר.
במהלך הופעתה בנובמבר 2010 כחלק מהסבב "The Monster Ball Tour" בפולין, גאגא הודיעה כי אלבומה החדשה יוכל להכיל עד כ-20 שירים והוסיפה כי סיימה עם תהליך הפקתו.
בראיון למגזין ווג בפבאור 2011 אישרה כי הוא יכלול כ-17 שירים בסך הכל.
לפני תאריך צאתו המתוכנן, "Born This Way" הודלף באינטרנט ב-18 במאי 2011, עקב הפרה של חוק זכויות היוצרים, הוא הוסר מאוחר יותר.
לאחר מכן הוסיף, "נעלמו משקפי השמש העתידניים, התספורות הא-סימטריות, אפילו קרני הקסם הטריות של גאגא.
במקום זאת אופנוע מוטציה עם זרועותיו וראשה".
הוא התייחס בנוסף למספר הודעות של מעריצים בפורום הרשמי של גאגא שהביעו את חוסר אהבתם לעטיפה.
השיר הראשון מהאלבום שבוצע על ידי גאגא בשידור חי היה "You and I", ב-"White Tie & Tiara Ball" בשנת 2010 בביתו של אלטון ג'ון, בתוכנית "The Today Show" במרכז רוקפלר בניו יורק ובמהלך סבב ההופעות השני שלה, "The Monster Ball Tour".
בשנת 2011 גאגא יצאה לסיבוב ההופעות השלישי שלה לקידום האלבום בצפון אמריקה, אירופה, אסיה ואוסטרליה "Born This Way Ball" בו נכלל כשיר השלישי ברשימת ההשמעה.
הופעתו החיה הראשונה הייתה ב-13 בפברואר 2011, בטקס פרסי הגראמי ה-53 במרכז סטייפלס בלוס אנג'לס.
ב-28 באפריל ביצעה גאגא את "Judas" לראשונה בתוכניתה של אלן דג'נרס.
ב-6 במאי הופיעה עם "Born This Way" ו-"You and I" במופע של אופרה וינפרי.
לאחר הופעתה בטקס פרסי הגראמי, ב-19 בפברואר 2011, גאגא הוסיפה את "Born This Way" לרשימת ההשמעה ב-"The Monster Ball Tour", שם ביצעה אותו כהדרן שני, בתלבושת וכוריאוגרפיה דומים לאלו כמו בטקס הפרסים.
בחודש מאי סיימה את מסע ההופעות "The Monster Ball Tour" בהופעה במקסיקו, שם העלתה את "Americano" במופע בכורה על ידי ביצוע השיר בניגון פסנתר, וסגרה את ההופעה בביצוע של "Judas".
במהלך הפסטיבל "BBC Radio 1's Big Weekend" בבלוודר ב-15 במאי שרה לראשונה את "The Edge of Glory".
לאחר שחזרה לארצות הברית, גאגא שרה את שלושת הסינגלים הראשונים מהאלבום בגמר העונה 36 של התוכנית סאטרדיי נייט לייב ב-21 במאי, ואת "The Edge of Glory" בתוכנית הגמר בעונה העשירית של אמריקן איידול ב-25 במאי.
ב-27 במאי היא קיימה קונצרט עבור התוכנית בוקר טוב אמריקה בסנטרל פארק בניו יורק, שם ביצעה את שלושת הסינגלים הראשונים מהאלבום ולראשונה את "Hair".
מסעה הנוסף לאירופה ביוני כלל את הופעותיה בגמר העונה ה-6 של התוכנית הטופ מודל הבאה של גרמניה, בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "Paul O'Grady Live", בחגיגות מופעי הגאווה של "Europride" לשנת 2011 ברומא, וכן בכמה תוכניות צרפתיות כגון "Taratata", "The X Factor" ו-"Le Grand Journal" שוב.
הופעות נוספות של "The Edge of Glory" ו-"Born This Way" נערכו במהלך טקס פרסי הווידאו של "MuchMusic" לשנת 2011 בטורונטו ב-19 ביוני, ובערוץ MTV ביפן ב-25 ביוני.
לאחר מכן הופיעה גאגא במופעים במדינה כגון "SMAP×SMAP" ו-"Music Lovers" לפני שביצעה מספר מופעים בטאיג'ונג, טייוואן ב-3 ביולי, ב-7 ביולי בסינגפור, וב-13 ביולי בבית העירייה בסידני ב-"Sydney Town Hall".
ב-11 ביולי הופיעה בסידני בתוכנית הטלוויזיה "A Current Affair".
לאחר מכן חזרה לארצות הברית והופיעה ב-"The Howard Stern Show" ב-18 ביולי, וכן בתוכניות "So You Think You Can Dance" ב-27 ביולי), ב-28 ביולי ב-"!Jimmy Kimmel Live", וב-1 באוגוסט ב-"The View".
בהופעתה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV ב-28 באוגוסט ביצעה את השיר "Yoü and I" אשר במהלכה הצטרף אלייה לבמה המוזיקאי הבריטי בריאן מיי.
ב-24 בספטמבר היא הובילה את פסטיבל המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2011 בזירת "MGM" גרנד גרדן בלאס וגאס.
הופעה נוספת הגיעה באוקטובר בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "Friday Night with Jonathan Ross", במהלך קונצרט עבור הקרן "Clinton Foundation" בהוליווד, ובאפטר פארטי של פורמולה 1 בהודו, שם ביצעה את "Marry the Night" בפעם הראשונה.
היא המשיכה בהופעות לקידום האלבום בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בבלפסט, צפון אירלנד, בתוכניות הטלוויזיה הבריטיות "The X Factor", "Alan Carr: Chatty Man", "Children in Need Rocks Manchester", ובטקס פרסי הגראמי לשנת 2012 בלוס אנג'לס.
שירי האלבום הושמעו גם בספיישל הטלוויזיה של גאגא עבור חג ההודיה, A Very Gaga Thanksgiving ששודר ב-24 - בנובמבר.
ב-3 בדצמבר הובילה את הפסטיבל " Jingle Ball" בתיאטרון נוקיה בלוס אנג'לס, וכן ב-" Z100's Jingle Ball" במדיסון סקוור גארדן בניו יורק ב-9 בדצמבר.
לאחר מכן הופיעה שוב בתוכניתה של אלן דג'נרס, ובתוכנית היפנית "Music Station".
הופעות הקידום עבור Born This Way המשיכו בהופעה של השיר ה-11 מהאלבום "Heavy Metal Lover" ו-"Marry the Night" בערב ראש השנה של "Dick Clark's New Year's Rockin' Eve" בכיכר טיימס.
"Born This Way" - הסינגל הראשון מהאלבום, יצא לאור ב-11 בפברואר 2011. השיר הפך ללהיט בעולם ובמצעדי הפזמונים הגיע למקום הראשון במעל ל-20 מדינות, בארצות הברית נכנס היישר אל המקום הראשון, ושהה בו במשך שישה שבועות.
הקליפ לשיר יצא ב-28 בפברואר וזכה בשני פרסי הווידאו קליפים של MTV.
ברחבי העולם מכר מעל 14 מיליון עותקים והוא נחשב לאחד מהסינגלים הנמכרים בכול הזמנים.
מבקרים רבים השוו את השיר ל-"Express Yourself" של מדונה, וטענו שהעתיקה אותו ממנה ושהיא אינה מקורית מספיק, אך גם היו רבים שכינו אותו "ההמנון של הקהילה הגאה".
"Judas" - הסינגל השני מהאלבום, יצא לאור ב-15 באפריל 2011. בצאתו קיבל ביקורות מעורבות מפני התוכן שלו בין הנצרות ליהודה איש קריות שבגד בישו.
אך למרות הביקורות הגיע לתואר פלטינה כפולה בארצות הברית ונכנס לעשירייה הפותחת במצעד הרשמי.
בקוריאה הדרומית ומצעד שירי הדאנס של בילבורד כבש את המקום הראשון ולקידומו גאגא ביצעה אותו בתוכניות סאטרדיי נייט לייב, בוקר טוב אמריקה ובסבב ההופעות "The Born This Way Ball".
"The Edge of Glory" - הסינגל השלישי מהאלבום, יצא לאור ב-9 במאי 2011. השיר תחילה יצא כסינגל שיווקי ראשון מהאלבום, אך לאחר יציאתו קיבל מחמאות רבות ממבקרים, והצליח במצעדי ההורדות, ובעקבות כך החליטה גאגא להוציא אותו כסינגל רשמי.
השיר כולל קטע סולו סקסופון שמבוצע על ידי המוזיקאי קלרנס קלמונס, מהלהקה "E Street Band" גאגא סיפרה שהיא כתבה אותו כאשר נפטר סבה כשהיא בבית החולים, לדבריה הוא מדבר על "הרגע האחרון בכדור הארץ רגע של אמת, קצה התהילה, רגע לפני שאתה עוזב אותו".
בארצות הברית השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 ומכר מעל 7.1 מיליון עותקים בעולם.
"Yoü and I" - הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא לאור ב-23 באוגוסט 2011. הקליפ לשיר צולם בנברסקה, גאגא סיפרה שבו היא הולכת ברגל כל הדרך מניו יורק לנברסקה, על מנת להשיג את בן זוגה בחזרה.
הקליפ יצא לאור ב-16 באוגוסט.
בקליפ, נראית גאגא בלבוש שמזכיר בת ים, כשהיא רוקדת עם פאה בצבע טורקיז, בין הסצנות נראה האלטר אגו הגברי של גאגא שמכונה "ג'ו קלדרון".
לשיר צולמו חמישה קליפים נוספים כשבכל אחד מופיעה גאגא כאחת מהדמויות שבקליפ המקורי.
לקידום השיר גאגא הופיעה עמו בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2011 ובנוסף, הוא קיבל את המועמדות ה-15 של גאגא לפרס הגראמי.
"Marry the Night" - הסינגל החמישי מהאלבום, יצא לאור ב-21 בנובמבר 2011. השיר נכתב על ידי גאגא ופרננדו גריביי והוא מספר על אהבתה של גאגא לעיר ניו יורק ולמסתורין שבלילה שלה.
ב-1 בדצמבר יצא הקליפ לשיר אותו תיארה כתחילת הסיפור שמעולם לא סיפרה, זהו הקליפ הארוך ביותר שלה שנמשך כ-13.5 דקות באותה שנה הופיעה איתו בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה והייתה לבושה באותו הערב במספר תלבושות כמו בקליפ.
בחודש אפריל 2012, יצאה גאגא לסיבוב ההופעות השלישי שלה "Born This Way Ball" לקידום האלבום שכלל כ-98 מופעים בחלקים בהם לא ביקרה בעבר כולל דרום מזרח אסיה, אמריקה הלטינית ודרום אפריקה.
היא תיארה את הסבב כ-"אופרה אלקטרו-מטאלית".
במת המופע עוצמה בהשראת טירה גותית מימיי הביניים, שכללה מגדלי תצפית וטיילת ארוכה שהיוותה אינטראקציה עם הקהל.
במהלך הסבב, בוצעו כל שירי האלבום.
"Born This Way Ball" התקבל היטב על ידי המבקרים ששיבחו את מראה הבמה, את התלבושות, ואת יכולות השירה של גאגא אשר מעבירים מסרים שונים.
בסיומו, הסבב קיבל הכנסות של כ-183.9 מיליון דולר עם כ-1,692,693 מיליון כרטיסים שנמכרו, אך לאחר פציעה בירכה של גאגא, היא נאלצה לבטל את המופעים האחרונים בצפון אמריקה.
ביציאתו, "Born This Way" קיבל ביקורות חיוביות ברובן ממבקרי המוזיקה.
באתר הביקורות "Metacritic" אשר מקצה דירוג מתוך כ-100 ביקורות, האלבום קיבל ציון ממוצע של 71 נקודות, על בסיס של כ-34 ביקורות שונות.
דן מרטין מהמגזין "NME" אמר כי "זה דבר טוב מאוד שגאגא לא יודעת מתי לעצור, היא דחפה גבולות מוזיקליים לתואר האולטימטיבי".
סאל צ'ינקמני מהמגזין "Slant" כתב על האלבום ביקורת חיובית על האלבום שנתן לו ציון של 4 כוכבים מתוך 5 ואמר, "אין שום דבר קטן באלבום הזה, גאגא שרה את כול החרא מכול שיר שיש בו".
צ'ינקמני גם השווה את "Born This Way" לאלבום "Sam's Town" של הלהקה הקירלס.
רוב שפילד ממגזין הרולינג סטון הרגיש ש-"ככל שגאגא מופרזת יותר, כך היא נשמעת כנה יותר".קארין גאנז ממגזין המוזיקה האמריקאי "Spin" הרגישה כי ""העודף הוא ההימור המוזיקלי המסוכן ביותר של גאגא, אבל זה גם הנשק הכי גדול שלה, ו-"Born This Way", ללא רחם, מאכלס את מרכזי העונג של המאזינים.
אדם מרקוביץ מהמגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" אמר כי לדעתו "האלבום אינו אחיד אך בכול זאת הוא מראה את הכישרון של גאגא".
אוואן סאודי מהאתר "PopMatters" כינה את "Born This Way" כ-"אלבום החלש ביותר של גאגא עד היום" והוסיף כי הוא משלב "כמה שירים נועזים עם כמה נושאים שחוזרים ונשנים".
כריס ריצ'רדס מהעיתון האמריקאי "וושינגטון פוסט" מצא את האלבום כ-"משעמם" ואמר כי הוא "במקרה הגרוע ביותר הוא נשמע כמו שאריות מחוממות מפסקול של שנות השמונים".
רנדל רוברטס מהעיתון "לוס אנג'לס טיימס" סבר כי לגאגא "אין הרפתקה מוזיקלית" וכי היא "לא מרוצה במסר שלה, לא מתלבשת בשמלתה, והכי חשוב, לא אסתטית...".
העיתון "הבוסטון גלוב" קרא לאלבום "הרגע הכי מנופח במוזיקת הפופ השנה".
בישראל האלבום התקבל בביקורות מעורבות אך טובות גם כן.
עמית קוטלר, מאתר "ynet" כתב כי, "האלבום יוצר מעין סיפור מסגרת עם חשיבה נאה מאחוריו, כאשר גם התוכן שיצקו גאגא ואנשיה לתוכו לא רע בכלל.
אז מה אם היא לא מפתיעה...
מדובר בכוכבת הפופ היחידה שמשמרת את הסגנון שלה ושומרת לו אמונים".
גיא סידס, מאתר "Nrg", אמר "האלבום כולל לא מעט להיטים, אך עם זאת, הוא לא מביא עמו בשורה מוזיקלית חדשנית".
NEWS" דפנה לוסטיג אמרה כי "אלבום מתיש אך עם רגעים טובים, גאגא היא זמרת מלאת נוכחות, היא יכולה להיכנס לאולפן ההקלטות ביום אחד ולכתוב שיר פופ סוחף שנושא את החותמת האישית שלה.
באתר "Mako" הכתב אסף נבו נתן לאלבום ביקורת חיובית ואמר כי "האלבום החדש של גאגא "Born This Way" ממקם אותה כיום לא רק ככוכבת הפופ הגדולה והחשובה בעולם, אלא כאחד מבני האדם המשמעותיים על הפלאנטה.
כי אחרי שמקלפים את כל ה-"רעש" - התלבושות, הפרובוקציות, האיפור, הגימיקים והשערוריות - נשארת זמרת ויוצרת ששרה על שחשוב באמת - ערכים אוניברסליים כמו שלום ואחווה בין בני אדם".
דני לוזון כתב בעיתון "ישראל היום" "מבחינה מסחרית, נראה שההצלחה של האלבום כמעט מובטחת.
הסינגל הראשון "Born This Way", נמכר באתר ITunes במיליון עותקים בחמישה ימים.
ולכן, שלא במפתיע גם הניסיון של האתר אמזון השבוע להציע את האלבום להורדה דיגיטלית ליום אחד תמורת 99 סנט, הביא במהירות לקריסת האתר".
"Born This Way" נכלל במספר רב של מצעדי סוף שנה ב-2011 של מבקרי מוזיקה שונים.
במגזין ה-"רולינג סטון" האלבום הוכלל ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של 2011" במקום השישי.
בעיתון הבריטי "הגרדיאן", "Born This Way" הוכנס לרשימת "50 האלבומים הטובים ביותר 2011" במקום ה-31. ברשימת "25 האלבומים הטובים ביותר של 2011" של מגזין ה-"Slant", האלבום הוכנס למיקום השלישי וכונה כ-"יצירת מופת".
ב-MTV האלבום הגיע למקום העשירי ברשימת "25 האלבומים הטובים ביותר של 2011" בטענה שהוא "אלבום הפופ הראשון הרב-לאומי, רב המיקוף, והרב-מיני של ימינו".
בנוסף כונה "היצירה הטובה ביותר של גאגא עד כה".
האתר "About.com" רשם את האלבום כאלבום הפופ השני הטוב ביותר של 2011 בטענה שהוא "ציון דרך פופ" ו-"רכבת הרים פראית של מוזיקה".
מגזין "Spin" דירג את "Born This Way" כ-"אלבום הטוב ביותר של השנה" מתוך 50 אלבומים, כמו גם "אלבום הפופ הטוב ביותר של השנה" מתוך 20 אלבומים שונים.
האתר הבריטי "דיגיטל ספיי" הכליל את האלבום במיקום החמישי מתוך כ-25 אלבומים בקטגוריית "האלבומים הטובים ביותר של 2011", בעוד שהעיתון הסקוטי "Daily Record" דירג אותו כאלבום ה-17 השנתי הטוב ביותר מתוך כ-20 נבחרים.
כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-21 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-484 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שתי גרסאות שנוצרו בעבר.
מלבד דירוגים גבוהים במצעדי סוף שנה, "Born This Way" ושיריו זכו במועמדויות ופרסים שונים.
בטקס פרסי גראמי ה-54 בשנת 2012, הוא קיבל 2 מועמדויות בקטגוריות "אלבום הפופ הטוב ביותר", ו-"אלבום השנה" בנוסף לשיר You and I שהועמד לפרס "ביצוע הפופ הטוב ביותר".
זו היא גם המועמדות השלישית ברצף של גאגא לפרס "אלבום השנה" (אחרי The Fame Monster ו-The Fame) ובכך היא מוכתרת כאמן הראשון שמשיג 3 מועמדויות רצופות לקטגוריה לאחר להקת הרוק הביטלס.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2011, "Born This Way" הועמד לקטגוריית "אלבום הפופ/רוק המועדף" אך הפסיד ל-21 של הזמרת אדל.
למרות זאת זכה בפרס "האלבום המועדף" בטקס פרסי בחירת הקהל ה-38. בטקס פרסי "דיסק הזהב של יפן", 2012 האלבום זכה ב-2 קטגוריות, "האלבום הבין לאומי של שנה", "האלבום המערבי של השנה".
בשנת 2012 הרולינג סטון הכתיר את "Born This Way" כאלבום ה-11 הטוב ביותר בכול הזמנים על ידי זמרת.
ברשימות המגזינים של "NME" האלבום דורג במקום הראשון במצעד "עשרת האלבומים הפופולריים ביותר בהיסטוריה".
"Born This Way" הגיע ביציאתו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית לאחר שמכר מעל 1,108,000 עותקים במהלך השבוע הראשון שלו, מה שהופך אותו לאלבום השביעי בעולם למכור מעל למיליון עותקים בשבוע אחד.
האלבום הפך לאלבומה הראשון של גאגא בפסגת המצעד, ולמספר העותקים הגבוה ביותר בשבוע לצאת אלבום מאז "The Massacre" של הראפר 50 סנט משנת 2005 שמכר 1,141,000 בשבועו הראשון.
גאגא נהפכה לאישה החמישית שמחזיקה באלבום עם מעל ל-1,000,000 מכירות עותקים בשבוע ליציאתו בארצות הברית עם ויטני יוסטון עם הפסקול The Bodyguard משנת 1992, בריטני ספירס עם "Oops!...
אמזון מכרה כ-440,000 עותקים של האלבום ביומיים הראשונים לצאתו במחיר של כ-99 סנט, (בהפסד של מעל ל-3 מיליון דולר).
לאחר מכן נחשף כי 662,000 ממכירותיו השבועיות הראשונות של "Born This Way" היו הורדות דיגיטליות, (כ-60%).
רק לאחר שבועו הראשון, הוא הפך לאלבום הדיגיטלי השמיני הנמכר ביותר בארצות הברית בהיסטוריה.
במצעד אלבומי הדאנס הוא הגיע למקום הראשון ובכך הוריד את "The Fame" אשר שהה בו למקום השני.
בשבועו השני מכר 174,000 עותקים והמשיך לשהות במקום הראשון בבילבורד 200 אך ירד בכ-84.27% במכירותיו.
באופן דיגיטלי הוא קיבל ירידה של 94%, עם כ-38,000 עותקים.
בשבועו השלישי ירד האלבום למקום השני בעקבות האלבום 21 של הזמרת אדל שכבש את המצעד וירידה של 42% במכירות (100,000 עותקים).
האלבום הוכתר כאלבום השלישי הנמכר ביותר בארצות הברית בשנת 2011 עם מכירות של 2,101,000 עותקים.
זהו גם האלבום החמישי הנמכר ביותר בהורדות דיגיטליות בארצות הברית עם מכירות של נכון לינואר 2012 877,000 עותקים.
נכון ל-29 בפברואר 2016, האלבום קיבל תואר פלטינה כפולה בארצות הברית על ידי "איוגד תעשיית ההקלטות של אמריקה" (RIAA) עבור מכירות של 2,400,000 עותקים.
לאחר הופעתה של גאגא במופע המחצית של הסופרבול LI בשנת 2017, האלבום חזר למצעד הבילבורד 200 למקום ה-25 לאור מכירות של כ-17,000 עותקים.
האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון באוסטרליה, והפך לאלבום השני שלה בראש המצעד במדינה לאחר "The Fame Monster" משנת 2009. "Born This Way" הוסמך כתואר פלטינה כבר בשבועו הראשון לצאתו על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי" (ARIA) עבור כ-70,000 עותקים, ומאז השיג תואר פלטינה כפולה ומכר מעל 140,000 עותקים.
בנוסף למצעד האוסטרלי, האלבום גם כבש את מצעד ניו זילנד והפך לאלבומה השני במקום הראשון במדינה מאז 2009. גם בשבועו הראשון ליציאתו במדינה זו הצליח להשיג תואר פלטינה לאחר מכירת 15,000 עותקים.
ביפן, "Born This Way" מכר מעל 184,000 עותקים בשבוע לצאתו, וכבש את מצעד האלבומים היפני.
הוא מכר עד היום מעל 750,000 עותקים במדינה והשיג מעמד פלטינה משולשת על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של יפן" (RIAJ).
הוא גם הוכתר כאלבום הרביעי הנמכר ביותר במדינה לאותה שנה עם מכירות של 658,554 עותקים.
בממלכה המאוחדת, "Born This Way" נכנס לראשונה על תוך מצעד האלבומים הבריטי למקום ה-1 ב-29 במאי 2011 עם מכירות שבועיות ראשונות של כ-215,639 עותקים.
אלה הם גם המכירות השבועיות הראשונות הגבוהות ביותר במדינה לשנת 2011. באותו שבוע, האלבום מכר יותר עותקים מכול שאר עשרת האלבומים ששהו איתו בעשירייה הפותחת והפך לאלבום הנמכר ביותר של זמרת אמריקאית בשבועו הראשון לצאתו בבריטניה מאז "Confessions on a Dance Floor" של מדונה בשנת 2005 שמכר כ-217,610 עותקים.
נכון לחודש ינואר 2017, האלבום השיג מעמד פלטינה משולשת במדינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של בריטניה" (BPI) לאחר שמכר כ-989,000 עותקים.
ביציאתו בשוודיה ואירלנד, "Born This Way" השיג את המקום ה-1 במצעדי האלבומים, ובפינלנד נכנס למקום השני והוכתר כאלבום החמישי הנמכר ביותר של 2011 במדינה.
בצרפת, האלבום הגיע למיקום הראשון במצעד האלבומים הצרפתי והחזיק את המיקום במשך כשבועיים.
נכון לינואר 2012, הוא מכר 180,000 עותקים במדינה והוכתר כאלבום פלטינה כפולה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של צרפת" (SNEP).
נכון לספטמבר 2012, מכירות האלבום בעולם עמדו על כ-6,00,000 מיליון עותקים.
מספר קבוצות דתיות גינו את האלבום על שילובו בסממנים דתיים של הנצרות ועל עמדתו בנוגע למיניות.
בלבנון, "Born This Way" נאר באופן זמני על ידי מחלקת המזכירות הכללית אשר ראה בו טעם רע ולעג כלפי הנצרות.
עבדו אבו קאסם, מנהל מרכז המידע הקתולי בלבנון, מתח ביקורת רבה על נושאי האלבום ואמר כי "אם הם הולכים לפגוע בנו, נבטל את האלבום".
והוסיף, "אנחנו לא נקבל שמישהו יעליב את מריה הבתולה או את ישו או את הנצרות".
איסור האלבום במדינה נמשך עד 9 ביוני.
זמן קצר לאחר יציאתו נאסר גם הוא בלבנון.
במלזיה, היכן שהומוקסואליות נחשבת כעבירה פלילית ויכולה לגרור קנסות ועונשים נוספים, הממשלה מתחה ביקורת על האלבום בנושא מיניותו ופמיניזם.
רוזנה איסמעיל, סגנית קנצלרית אוניברסיטת מלזיה סבאח, גינתה את השיר וטענה כי, "דת האסלאם אוסרת על כך ועלינו לעמוד בחוקים".
BootCamp היא תוכנת עזר במערכת ההפעלה "macOS" מבית "אפל", המדריכה את משתמשי המחשב ביצירת מחיצה נפרדת ובהתקנת מערכות ההפעלה של מיקרוסופט או לינוקס על מחשב מקינטוש, לצד התקנת מערכת ההפעלה של המק.
אחרי התקנת התוכנה ניתן ליצור את המחיצה הנפרדת למערכות הפעלה נוספות, להתקין אותן ומאוחר יותר, לבחור תחת איזו מערכת הפעלה ירוץ המחשב אחרי אתחול.
דרישות המערכת של התוכנה הם:
מק בעל מעבד של אינטל.
דיסק התקנה של מערכת ההפעלה Mac OS X גרסה 10.5 לאופרד או 10.6 סנו לאופרד בנוסף למערכת המותקנת במק.
דיסק זה נועד כדי להתקין את התקני מחשב המק על חלונות.
10 GB של מקום פנוי בכונן הקשיח (16 GB מומלצים ל Windows 7).
ל־windows דיסק התקנה חוקי של אחת ממערכות ההפעלה הבאות:
Borboletta הוא אלבום האולפן השישי של להקת סנטנה.
באלבום השתתפו גם נגן הג'אז הברזילאי איירטו מוריירה, ואשתו הזמרת היהודיה פלורה פורים, והם השפיעו רבות על סגנון האלבום.
קרלוס סנטנה – גיטרה ושירה
חוזה "צ'פיטו" אריאס – כלי הקשה
"Born This Way" (בעברית: "נולד/ה בדרך זו") הוא הסינגל המוביל של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן השני שלה, Born This Way.
השיר יצא לאור ב-11 בפברואר 2011 ונכתב על ידי גאגא וג'ף לורסן, שהפיקו אותו בשיתוף פעולה עם פרננדו גאריבאי ודי ג'יי שאדו.
השיר פותח בזמן שגאגא הייתה בתקופת סבב ההופעות "The Monster Ball Tour".
בהשראת המוזיקה שהעצימה את הנשים והקהילה ההומוסקסואלית, סיפרה גאגא כי "Born This Way" היה שיר החירות שלה.
היא שרה חלק מהפזמון שלו לראשונה בטקס פרסי ה-VMA בשנת 2010 והודיעה כי השיר הוא הסינגל המוביל מאלבומה הבא.
"Born This Way" מגובה על ידי קולות סינטיסייזר מתגלגלים, בס מזמזם וכלי הקשה נוספים.
מילותיו עוסקות בהעצמה עצמית של קבוצות מיעוט, כאשר הבולטת מתוכן היא קהילת הלהט"ב, כמו גם מיעוטים גזעיים.
המבקרים סקרו את השיר בצורה חיובית, וכינו אותו "המנון מוכן למועדונים".
סך הכול מכר מעל 10 מיליון עותקים ברחבי העולם ונכלל ברשימת הסינגלים הנמכרים בהיסטוריה.
הקליפ לשיר בוים על ידי ניק נייט, אשר היה בהשראת הסוריאליזם כמו סלבדור דאלי ופרנסיס בייקון.
בקליפ, גאגא נראית בהולדת גזע חדש במהלך פרולוג.
לאחר הכריאוגרפיה שלו, הווידאו מסתיים עם הפנים שלה שנראים כמשולשים חדים כמו בעטיפת הסינגל.
המבקרים ציינו את מראה הקליפ כעבודתם של מדונה, מייקל ג'קסון, ביורק, ומעצב האופנה המנוח אלכסנדר מקווין, כמו כן גם על מיתולוגיה יוונית
גאגא ביצעה את השיר במקומות רבים כגון, טקס פרסי גראמי ה-53, התוכניות סאטרדיי נייט לייב, בוקר טוב אמריקה, הפסטיבלים, Jingle Bell Ball, iHeartRadio, מופע המחצית של הסופרבול LI, ועוד.
לשיר יצאו גם מספר גרסאות רמיקס והוא קיבל גרסאות כיסוי מזמרים ואמנים רבים, אליס קופר, מדונה, קייטי פרי, אריאנה גרנדה, ועוד.
Born This Way היה השיר הראשון של גאגא שיצא מאז יציאת הסינגל "Alejandro" בחודש אפריל 2010, והדיווחים על יציאת השיר עוררו סקרנות תקשורתית.
קטע מן השיר הוצג לראשונה בטקס פרסי MTV ב-2010, כשגאגא שרה שורה מתוך פזמון השיר לאחר שקיבלה בטקס פרס על הווידאו-קליפ של השיר Bad Romance.
בדצמבר 2010 פרסמה גאגא בטוויטר, כ"מתנת חג המולד" למעריציה, את תאריכי הוצאת הסינגל והאלבום, השיר תוכנן לצאת בתאריך 13 בפברואר 2011 בטקס פרסי גראמי ה-53, אך כמה ימים לפני יציאת השיר פורסם כי יציאת הסינגל תוקדם ביומיים וב-11 בפברואר יצא השיר להשמעה בתחנות הרדיו בארצות הברית.
ב-24 בפברואר 2011 הודיעה גאגא כי תוציא מהדורה מוגבלת של הסינגל למטרת גיוס כספים למאבק למען זכויות להט"ב.
בנוסף לכך, ב-25 במרץ 2011, הוציאה גאגא גרסת קאנטרי שנקראה "The Country Road".
ב-28 בפברואר 2011, בשעה 18:00 אחר הצהריים (שעון ישראל), יצא הקליפ של השיר אל ההקרנים בהקרנת בכורה ב-יוטיוב.
את הקליפ ביים ניק נייט, הכוריאוגרפיה נעשתה על ידי לורי אן גיבסון והאיפור נעשה על ידי בילי ברספילד שעבד עם ליידי גאגא בכל הקליפים לשיריה.
הקליפ צולם בין ה-22 בינואר ועד ה-24 בינואר 2011. ארבעה ימים לאחר יציאתו, גרף הקליפ מעל לעשרה מיליון צפיות בערוצה ב-YouTube.
בריאיון למגזין בילבורד, אמרה, כי "זה...נראה כל כך שונה מכל מה שעשיתי עד עכשיו ...
זאת היא לידה של משהו חדש.
חומר עמוק ביותר..." קליפ זה הוא הקליפ הראשון מאלבומה החדש של Born This Way שייצא לשווקים בישראל ב-23 במאי 2011. הקליפ גרף באתר ה-YouTube הרשמי של גאגא מעל ל-213 מיליון צפיות (נכון לחודש אוגוסט 2017).
הקליפ נפתח במשולש ורוד, אחד מסמלי הקהילה הגאה, ובו נמצא חד-קרן.
לאחר מכן נכנסת גאגא למשולש והיא מתגלה כסוג של חייזר.
גאגא מתארת בהקדמה לשיר על לידה של שני גזעי חייזרים שונים, אחד הרע והאחד טוב, שאת שניהם גאגא יולדת.
ההקדמה לשיר מסתיים בכך שגאגא מסתכלת לעבר המצלמה ונשמע שהיא אומרת: "איך אוכל לשמור על משהו כל כך מושלם, ללא רוע".
ברגע לאחר מכן רואים את גאגא עם הרקדנים שלה והיא מתחילה לשיר את השיר ולרקוד.
ישנה סצנה בה נראית גאגא כאילו גופה מלא קעקועים של שלד, בעוד לצידה עומד הדוגמן ריקו, אשר לו קעקועים אמיתיים של שלד על כל גופו.
Born This Way, הוא שיר סינת'פופ ודאנס-פופ.
השיר בעל מפעם של ארבעה רבעים ומקצב של 120 פעימות לדקה.
בראיון, גאגא אמרה, שב-Capital H-I-M היא מתכוונת לאלוהים.
בבית הראשון, מספרת גאגא על כך שאמה אמרה לה בצעירותה שעליה לשמוח במי שהיא, כיוון שכולנו נולדנו כוכבי על, וש-"There's nothing wrong with loving who you are" ("אין שום דבר רע בלאהוב את מי שאת\ה").
אני בדרך הנכונה, מותק, כך נולדתי.") בסוף השיר לוחשת גאגא ("אותו הדי-אן-איי אך כך נולד\ה").
רוב הביקורות לשיר הן חיוביות.
"The Holliwood Reporter", מבקר את הדמיון שלדעת רבים קיים בין השיר, לבין "Express Yourself" של מדונה.
הגארדיאן, כתב שהשיר "עצום, כמעט המנון דיסקו, שרוקע בכבדות עד שהפזמון מתפרץ פנימה בכבדות של שמלת בשר".
בביקורת שנכתבה באתר "Artistdirect", נתן ריק פלורינו לשיר חמישה כוכבים מתוך חמישה.
הוא הכתיר את השיר כ"קלאסיקת פופ מיידית".
מגזין המוזיקה האמריקאי בילבורד, נתן ביקורת חיובית לשיר, כשהוא אומר שהוא "להיט ריקודים מיידי שמפגיש בין קצב טוב לכוח של גאגא..." בביקורת על השיר במגזין "Slant Magazine", נכתב: "יש היגיון בכך שגאגא מדברת על משהו באמת מיוחד, אפילו חשוב.
המסר של השיר הוא בהחלט אחד מהדברים החשובים שהעולם צריך לשמוע עכשיו, יותר מאי-פעם, וקשה לי לחשוב על שליח יותר טוב מגאגא".
המוזיקאי אלטון ג'ון הגיב גם הוא לשיר.
הוא טען "המנון שהולך להשמיד את I Will Survive".
בכתבה שנכתבה במגזין פורבס, נכתב ש-"Born This Way", יהיה ההמנון הכי גדול והטוב ביותר שנכתב אי פעם.
השיר הוא המנון שמדבר אל כל אחד בפלנטה.
באתר המוזיקה "Popjustice", ניתנה לשיר ביקורת טובה, תוך ציון נקודות הדמיון בין השיר לבין שלושה שירים של מדונה: "Deeper and Deeper", "Express Yourself" ו-"Vogue".
באתר החדשות "מאקו", נכתבה ביקורת על השיר, "מדובר בלהיט מנצח משמיעה ראשונה, שבאופן מחשיד מאוד מזכיר את ""When Love Takes Over של דייוויד גואטה וקלי רולנד, שבימים אלה מככב בארץ בפרסומות.
גם דמיון לשיר האגדי של מדונה "Express Yourself" לא חסר כאן.
עמית קוטלר, מאתר ynet, כתב: "מדובר בשיר קצבי מאוד, דאנס של ממש".
מעריצים ומבקרים, כתבו על דמיון בין השיר לבין השיר של מדונה, "Express Yourself".
מבקרים רבים כתבו שהדמיון הרב בין השירים יפגע בשיר, בעוד אחרים אמרו ש-"Born This Way", היא יצירה נפרדת לגמרי.
ניל מקורמיק, כתב במגזין דיילי טלגרף, שהדמיון בין השירים יפגע בהיותה של גאגא יוצרת.
גאגא בעצמה הגיבה על ההשוואה ב"תוכנית הערב עם ג'יי לנו".
היא אמרה: "קיבלתי אימייל מאנשיה של מדונה, בו הם מביעים תמיכה מלאה על הסינגל..." אחר כך הוסיפה: "אם המלכה אומרת שזה יקרה, זה יקרה".
בנוסף להשוואות למדונה, ב-22 במרץ טענו מעריצים של להקת הבנות הקוריאנית SNSD כי גאגא העתיקה מהם את השיר.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים125
סוכנויות הידיעות דיווחו כי תחנות הרדיו במלזיה נדרשות לצנזר את השיר, בגלל המילים "לא משנה אם אתה הומו, סטרייט או ביסקסואל, לסבית או טרנסג'נדר" () המופיעות בו, שכן השמעת שיר העוסק בהומוסקסואליות אינה חוקית ועלולה לגרור קנסות ועונשים נוספים.
בחלק מהתחנות המשמיעות את השיר השורה מושתקת, באחרות מושמע רעש לא ברור על הפסקול ובחלקן חתכו את השורה מהשיר.
ביום הוצאת השיר, פורסם כי גאגא שברה את שיר כל הזמנים, בכך שהגיעה למקום הראשון במצעד ההורדות האמריקאי תוך פחות משלוש שעות מהוצאתו, כשהשיא האחרון היה של טיילור סוויפט, עם השיר "Mine".
בתאריך 12 בפברואר, הגיע השיר "Born This Way" למקום הראשון ב-iTunes במעל ל-23 מצעדי הורדות של מדינות ותוך פחות מחמישה ימים, מכר מעל 1,000,000 עותקים בכל העולם, ובכך זכה לתואר "הסינגל שנמכר הכי מהר בהיסטוריית iTunes".
בתאריך ה-16 בפברואר, מגזין המוזיקה האמריקאי, בילבורד, דיווח שהשיר הגיע למקום הראשון במצעד מאה הגדולים, ונהיה הסינגל ה-1000 בתולדות הבילבורד שהגיע למקום הראשון במצעד, והשיר ה-19 שהגיע אל המקום הראשון בשבועו הראשון.
Born This Way, הוא הסינגל השמיני של גאגא שהגיעה לעשרה הגבוהים בבילבורד, הראשון שנכנס היישר אל המקום הראשון, והשלישי שהגיע אל הפסגה.
השיר מכר כ-448,000 עותקים בתוך שלושה ימים, ובכך שבר את שיא המכירות של השבוע הראשון לזמרת כאשר השיר הקודם שהחזיק בתואר זה היה "Hold It Against Me", של בריטני ספירס.
נוסף על כך, הוא השיר השלישי בכניסה הגבוהה ביותר למצעד ההורדות הדיגיטליות.
לאחר שבוע, מכר כ-509,000 עותקים בשבוע המלא הראשון ליציאתו, ונשאר במקום הראשון במצעד, וכך נעשה השיר לשיר הראשון שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד ה-בילבורד הוט 100, ובשבוע לאחר מכן מכר מספר עותקים גדול יותר, מאז השיר Single Ladies של ביונסה.
השיר נשאר במקום הראשון במשך שישה שבועות, ובכך הפך לשיר היחיד שנכנס היישר למקום הראשון במצעד, ונשאר שם יותר מחודש, מאז אלטון ג'ון ב-1997. אל מצעד 40 הגדולים של הפופ במגזין הבילבורד, נכנס היישר אל המקום ה-14, והושמע כ-4602 פעמים מאז יציאתו.
זהו המספר הגדול ביותר שזוהה עד כה, והכניסה הגבוהה ביותר למצעד זה פרט לשיר "Dreamlover" של מריה קארי, שנכנס אל המקום ה-12.
בתאריך 13 בפברואר, השיר נכנס אל המקום השלישי במצעד הבריטי, עם מכירת של כ-60,000 עותקים תוך 34 שעות.
לפי חברת המצעדים הרשמית, השיר יגיע למקום הראשון ב-20 בפברואר, ויהיה השיר החמישי של גאגא שהגיע לפסגת המצעד.
השיר נכנס למקום הראשון במצעד הסינגלים של ניו זילנד.
באירופה, השיר נכנס אל המקום הראשון בספרד ובפינלנד.
בישראל, תחנת הרדיו רדיוס ורדיו גלגלצ שערכו את מצעדי סוף שנת 2011 דירגו את השיר במצעדים שלהם, רדיוס דירגו את השיר במקום התשיעי מתוך 100 (לפי הצבעת הקהל) ואילו גלגלצ במקום ה-11 (גם כן לפי הצבעת הקהל).
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 4×280,000בלגיה (BEA)זהב15,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה30,000צרפת (SNEP)זהב200,000גרמניה (BVMI)פלטינה 2×600,000איטליה (FIMI)פלטינה 2×60,000יפן (RIAJ) (Cell version)פלטינה250,000יפן (RIAJ) (PC version)מיליון1,000,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה15,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה 6×60,000דרום קוריאה (Gaon)ללא תואר1,150,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה40,000שוודיה (GLF)פלטינה 6×240,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה30,000בריטניה (BPI)פלטינה955,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 4×4,100,000סיכוםבכל העולם14,000,000
Born to Die (בעברית: "נולדה למות") הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי.
האלבום יצא ב-27 בינואר 2012 במסגרת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
לאחר חתימת חוזה עם חברת התקליטים "Stranger" ביוני 2011, הוציאה דל ריי את הסינגל הראשון מהאלבום, "Video Games".
השיר זכה לפופולריות רבה בעולם.
בהמשך, זכו גם שירים נוספים מהאלבום כגון "Blue Jeans" ו-"Summertime Sadness" להצלחה.
לאחר מכן, החלה דל ריי להתראיין לעיתונים, וכן ביצעה הופעות חיות על מנת לקדם את אלבומה.
במסגרת אותן הופעות, ביצעה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה האמריקאית, בתוכנית הבידור "SNL".
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2012, וסיכום האלבומים של העשור השני.
כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-31 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-70 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".
עטיפת האלבום דורגה במקום השמיני ברשימת "50 עטיפות אלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
"Video Games" – הסינגל הראשון מתוך האלבום.
"Born to Die" – הסינגל השני מהאלבום.
"Blue Jeans" – הסינגל השלישי מהאלבום.
"Summertime Sadness" – הסינגל הרביעי מהאלבום.
"National Anthem" – הסינגל החמישי מהאלבום.
"Dark Paradise" – יצא לאור ב-1 במרץ 2013 כסינגל השישי והאחרון מהאלבום.
Born This Way Ball הוא סיבוב ההופעות השלישי של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, שקידם את אלבום האולפן השני שלה, Born This Way, משנת 2011. הסבב ביקר בכל היבשות למעט אנטארקטיקה, ודורג כסיבוב החמישי המרוויח ביותר לשנת 2012 על ידי "Pollstar".
הוא קיבל כ-22.5 מיליון דולר הכנסות בשנת 2013 מתוך כ-18 הופעות, וסך הכול צבר כ-183.9 מיליון דולר ו-1.6 מיליון כרטיסים מ-98 הופעות שונות.
הוא החל ב-27 באפריל 2012 והסתיים ב-11 בפברואר 2013, וקיבל ביקורות חיוביות על עיצוב הבמה, יכולות השירה של גאגא, והמסרים החבויים בביצועים שלו.
גאגא הודיעה לראשונה על הסבב ב-19 בפברואר 2011, במהלך הופעה בסיבוב ההופעות השני שלה, "The Monster Ball Tour" שקידם את המיני-אלבום השלישי שלה, The Fame Monster.
ב-13 בפברואר 2013, לאחר שהודיעו על דחיית המופעים בשיקגו, דטרויט, והמילטון יומיים קודם לכן עקב פציעתה של גאגא, החברה "Live Nation" שפרסמה את המופע וגאגא הודיעו על ביטול תאריכי המופעים הנוספים בשל החמרת הפציעה וקרע של ירכה הימנית שנגרמה עקב תנועות חוזרות ונשנות של הכוריאוגרפיות בשירים.
גאגא גם עברה ניתוח לנזק בירכה ובשל כך סיבוב ההופעות הסתיים.
במהלך שחרורו של "Judas" כסינגל השני מ-"Born This Way", אישרה גאגא כי היא תצא לסיבוב הופעות לקידום האלבום ב-2012 שיבקר במדינות אמריקה הלטינית בפעם הראשונה, כמו ברזיל ויישוב למקסיקו.
בחודש נובמבר 2011, המפיק DJ White Shadow אמר כי גאגא "עושה הכנות לסיבוב הבא שלה", והוסיף כי המטרה העיקרית שלה בשנה הבאה היא להתמקד בהכנות לסבב, כמו כן "ליצור שירים חדשים לאלבום האולפן הבא שלה".
המפיק פרננדו גאריבאי, שהחל לשתף פעולה עם גאגא ב-"The Fame Monster" בשנת 2009, הרגיש ש-"Born This Way" הוא אחד הרגעים האישיים ביותר שלו.
הוא אמר כי "האלבום הזה הוא הכי אישי שיש בגלל כמות הפרטים שנכנסו אליו, כמות התשוקה והרגש ממנה ומהצוות, כל שיר היה סיפור לקראת הנושא של ל-"Born This Way".
אנחנו נרגשים עכשיו, ומכניסים את זה לסבב ומביעים את זה ברמת הופעה חיה".
בניגוד לסיבוב הקודם שלה ("The Monster Ball"), אישר גאריבאי שהמופעים של "Born This Way Ball" יהיו מוגזמים יותר.
פוסטר קידום הסבב שיצא ב-7 בפברואר 2012 שבו פניה של גאגא נראים מרחפים בעננים המביטים מטה מן השמים וכוללים נגיעות של צבעי ניאון סגלים וטורקיז.
מתחתיה היא עומדת לצד רקדניה באחת התלבושות של הסבב ומאחוריהם הטירה ששימשה כבמה של כול המופעים.
הלג הראשון והשני של הסבב נחשפו ביום למחרת יציאת הפוסטר והראו כי גאגא תבצע מופעים במדינות כגון דרום קוריאה, הונג קונג, וסינגפור.
תאריכים נוספים במסגרת הלג האוסטרלי בסבב נוספו ב-15 בפברואר 2012.
בחודש מרץ 2012 הוכרז לג ברחבי אירופה, שכלל עשרים ואחד תאריכים במשך חודשיים, שהחל בבולגריה והסתיים בספרד.
לאחר מכן המוזיקאי הגרמני זד הוכרז כמחמם המופעים של גאגא בלג האסייתי של הסבב, בעוד המוזיקאית ליידי סטארלייט שמשתפת פעולה עם גאגא מאז 2007 הוכרזה כמחממת המופעים שלה בלג האירופי בסבב בשיתוף פעולה עם הלהקה The Darkness.
באתר האינטרנט הרשמי של הלהקה צוין כי הם "מכובדים להודיע על התמיכה שלהם בליידי גאגא במהלך "Born This Way Ball" בשנת 2012".
תאריכים באמריקה הלטינית הוכרזו ב-6 באוגוסט 2012 דרך טוויטר, בהם שני תאריכים באמריקה הצפונית וארבעה בדרום אמריקה ועוד יוספו בהמשך.
גאגא כינתה את הסבב כ-"אופרת פופ-מטאל" "סיפור ההתחלה בראשית ממלכת התהילה, איך היינו נלכדים ואיך נמות".
חזרות הריקודים התרחשו במשך כחודש, בחודש פברואר 2012, היא גילתה כי היא תשחרר תמונות המראות את הבמה בסבב דרך טוויטר.
היא חשפה רישום של עיצוב הבמה, שתוכננה על ידיה והצוות היצירתי שלה "Haus of Gaga".
גאגא צייצה בחשבונה בטוויטר, "אני כול כך מתרגשת, הצוות שלי עובד כל כך קשה, אנחנו לא יכולים לחכות להראות לכם את זה!
אוהבת אתכם מפלצות קטנות, תבלו את הזמן של החיים שלכם".
הבמה הושלמה על פני תקופה של מספר חודשים והיא עוצבה כטירה גותית מימי הביניים הכוללת, מגדלי צפייה, גילופים מסובכים, ומסלול גדול כדי לקיים את האינטראקציה עם הקהל.
הטירה נמשכה באורך של כ-50 מטרים כדי לקרב אותה אל הבמה.
המופע כולו נראה סביב טירה גדולה בסגנון ימי הביניים המכונה "טירת התהילה".
ההפסקות בין השירים מתחברים לסגנון אופרה אפלה כמו גם כול המופע עצמו.
תחילתו החלה עם השיר "" שמלווה בהקדמה ארוכה שגאגא יצרה בעת רכיבה על סוסים אפלים (שנבנו על ידי חברת ג'ים הנסון) ורקדנים שמחזיקים דגלים בבגדים שחורים.
לאחר השיר, נשמע רקע של מסוק וזרקורים כחולים וסגולים האירו על הקהל.
לאחר מכן מופיע חייזר בתוך מעוין סגלגל הנקרא.
"Mother .G.O.A.T" שאומר לקהל כי "חייזר בשם ליידי גאגא נמלט...
בסיום הנאום גאגא יוצאת בתלבושת חייזרית אפלה ומבצעת את "Government Hooker" שבמהלך השיר היא "מפתה" רקדן ואז רוצחת אותו בירייה.
בחזרתה היא משחזרת את סצנת הלידה כמו בווידאו קליפ של "Born This Way" בתוך מתנפח עם רוכסן גדול ונושאת נאום ובסיימו, השיר מתחיל.
ברוב הפעמים בביצוע השיר היא ורקדניה נראו בתלבושות צהובות.
לאחר השיר הרביעי במופע, "Black Jesus † Amen Fashion" גאגא החליפה תלבושת לבנה עם כובע תואם וביצעה את "Bloody Mary".
לאחר ביצועו "Mother .G.O.A.T" חוזר ונואם את הנאום של גאגא בתחילת הווידאו קליפ של "Born This Way".
בשיר הבא "Bad Romance" היא מגיעה רכובה בתוך ביצה לבנה (כמו בטקס פרסי הגראמי של 2011), ובבגדים לבנים תאומים עם הרקדנים.
במעבר לשיר השביעי היא נושאת נאום על "מי היא ליידי גאגא באמת", וכאשר הוא מסתיים 2 רקדניה חוטפים אותה אל תוך הטירה ו-"Judas" מתחיל להתנגן.
לאחר מכן היא נעלמת מן הבמה וחוזרת בתלבושת חדשה בצבע ורוד, משקפי שמש, וכובע תואם ומבצעת את "Fashion of His Love" ו-"Just Dance".
במהלך "LoveGame" היא חוזרת בתלבושת חדשה וכובע קוצני ובמהלך השיר היא שוכבת באמבטיה שקופה ומעשנת תוך כדי שירה.
לאחר נאומה לקהל על שהגיע לראות את המופע, "Telephone" מתבצע עם הכוריאוגרפיה המקורית.
בזמן ההעברה לשיר הבא, "Mother .G.O.A.T" חוזר ואומר כי "גאגא מנסה להשתלט על כדור הארץ".
כאשר היא חוזרת, "Heavy Metal Lover" החל עם אורות ירוקים והיא נכנסת לבמה על אופנוע כמו גם בעטיפת האלבום וממשיכה עם כוריאוגרפיה לשיר.
לאחר "Bad Kids" גאגא נשארת על הבמה ותופסת עם רקדניה מתנות שהקהל זורק לעברם ומעלה מספר מעריצים לקהל ולאחר מכן מבצעת על ידי פסנתר את "Yoü and I" ,"Princess Die" ,"Hair".
לפני שגאגא עוזבת את הבמה, "Electric Chapel" מתבצע בליווי גיטרות ואורות צבעוניים בכול הבמה.
גאגא נכנסת לבמה באורות אדומים ובשמלת בשר ומבצעת את השיר ואחריו את "Poker Face", במהלך השיר היא נכנסת אל תוך מטחנת בשר ובשיר הבא "Alejandro" מחליפה תלבושת שבה נראית עם מכנסיים ירוקים וחזיית רובים שמזכירה את זו בווידאו קליפ לשיר ונשכבת במהלך הביצוע על ספת בשר.
בסוף השיר הטירה נסגרת ונדלקים אורות כחולים ו-"Mother .G.O.A.T" מופיע שוב, "Paparazzi" מתחיל להתנגן והחייזר שר מספר בתים ממנו ולפתע גאגא נראית בתלבושת חדשה עם "מקל דיסקו".
בסוף השיר היא אומרת על החייזר שהגיע הזמן לסופו - ויורה בו והוא מתחיל לדמם בפרצופו.
לאחר מכן היא עולה לטירה ונושאת נאום ומתחילה לבצע את "Scheiße" שאמרה לקהל כי הוא השיר האחרון לפני פרידתם.
בסיום השיר היא נפרדתם מהקהל ונכנסת לטירה, ולאחר זמן קצר נראית בתלבושת חדשה בראש הטירה ושרה את מילות "The Edge of Glory".
בסיומו יורדת מן הטירה ויוצאת משערה ומתחילה לבצע את "Marry the Night" כשיר האחרון של המופע בליווי גיטרת הפסנתר שלה וכוריאוגרפיית השיר ולאחר מכן נפרדת מהקהל.
העיתונאי צ'ו צ'ונג און מהעיתון The Korea Herald סבר כי גאגא כבשה את הקהל במה שהוא תיאר כ-"מיצבי במה ורעיונות חדשניים ועוצרי נשימה בסבב ההופעות".
בכתיבה לאותה כתבה, אמה קלקה ציינה את "ארון הבגדים של גאגא", וציינה כמה קטעים, כמו הופעתה עם השיר "Americano" כנקודת השיא של המופע.
בפני המבקר קוואק ג'ה-יופ הביצועים הוכיחו את יכולותיה של גאגא כאמן ביצוע והיסף כי "יום שישי בערב ליידי גאגא הייתה במיטבה, לצד פיוז אופנה ועיצובים עם לחנים נהדרים ומהלכי ריקוד".
כותבת של MTV ציינה את הוויזואליות המורכבת של המופע עם "רקע הטירה הגותית והחלפת תלבושות רבות", והגיעה למסקנה כי "ברור שגאגא התעלתה אפילו על "The Monster Ball Tour" מבחינת המחזה!".
נתנה ביקורת חיובית על הופעתה בסינגפור ותיארה אותו כ-"לפעמים מזעזע, גס, מוזר, אבל מאחורי כל האורות, שמלת הבשר, האקדחים, וחזיות המתפוצצות היא זמרת בעלת כישרון יוצא דופן".
הופעתה הראשונה בבריסביין, העיתון Brisbane Times העניק לה חמישה כוכבים וכתב כי מדובר ב-"תיאטרון פופ טהור, הקהל פשוט אבד בחווית גאגא".
שון סנט מהעיתון The Australian אמר כי סבב ההופעות הוא "אקסטרווגזה בכל המובנים".
הכתב ניקיטה רמקיסון מהעיתון האינטרנטי TimesLIVE אמרה על הופעתה של גאגא בעיר כי היא "באמת נלקחה על ידי הכישרון הטבעי שלה ...
מההגעה לבמה על סוס, לידתה, ריקוד נוטף מין, והדר, ישו השחור, כורסה עשויה בשר, ההופעה הזו הייתה לא פחות ממרהיבה.
היית צריך להיות שם כדי לראות כמה זה היה מרשים".
"Born This Way Ball" תויג בתור "המופע הטוב ביותר של השנה" ו-"אחד האירועים המדהימים ביותר בשנים בליטא.
ניל מק'ורמיק מדיילי טלגרף העניק לסבב ההופעות בהלסינקי בירת פינלנד ארבעה כוכבים, וכתב כי המופע היה "די מרהיב ...
ומפליא למדי", כשהוא מציין שגאגא "תופסת את המוט ככוכבת הפופ האולטימטיבית של המאה ה-21".
תאגיד החדשות השוודי העניק לסבב חמישה כוכבים, מתוך אמונה ש-"המופע שלה בן שעתיים וחצי היא ללא ספק המפוארת והאקצנטרית ביותר שראו אי פעם" הגרדיאן העניק למופע ארבעה מתוך חמישה כוכבים וקבע כי "הלהיטים הכוריאוגרפיים הדוקים נשמעים נהדרים, אך כאשר הכוכבת הסקרנית הזו מחבלת בחלקלקות היא נראית הכי עצמה".
בעניין הופעתה בברלין דיווחה ברלינר מורגנפוסט כי "בניגוד למדונה, שאת המחזה המלאכותי שלה תוכלו לחוות באותו מקום, היריבה הצעירה היא חצופה, טרייה, ללא פשרות".
העיתון הנורווגי Verdens Gang העביר לו ביקורת מעורבת והתפעל מקולה של גאגא, אך אמר כי "אם אנחנו הולכים לדבר על תוכן, זה דומה לזה של מדונה.
גאגא כמעט ולא אומרת דבר שמדונה לא אמרה לפני 25 שנה" והוסיף כי "אבל יש לי הרגשה שהיא אמנית פופ פחות מעניינת מכפי שרבים מאיתנו קיוו לה.
ליידי גאגא כל כך זוכה לשבחים על היותה מקורית, שלרוב מאוד לא מקורית".
ביקורות מופעי הסבב בצפון אמריקה שיבחו את המופע.
פרנקואה מארצ'נד של מהעיתון הקנדי וונקובר סאן שיבח את המופע וכתב כי "בניגוד למדונה, שהופעתה האחרונה בוונקובר נשלטה על ידי דימויים אלימים ויחס בריונות גבולני כלפי מעריציה הוותיקים, גאגא המשיכה לשאת את המסר המסחרי שלה של העצמה ואהבה עצמית".
בסקירה של ג'בה לאנג ממהעיתון Seattle Weekly, אמרה גפ היא ביקורת חיובית כלפי המופע בכך שציינה כי "קולה של גאגא, התלבושות והכנות הלירית היו לא רק בלתי נשכחים, אלא היו מעוררים השראה".
ריץ 'לופז מהחברה דאלאס ווס שיבח את המופע ואת "חוסר הרף במתן הופעה דינמית" של גאגא, ואמר "היא הזדעזעה, היא נגעה, היא שימשה אמיתיות של דיווה, וכמו ארבעת המעריצים האלה שהיו על הבמה (כמו גם אלה שהצטרפו אליה למופע השיר "Marry the Night"), היא גרמה לכולם להרגיש מיוחדים".
ג'ו גולפן מהעיתון הרפובליקה באריזונה גם העניק לסבב ביקורת חיובית וקבע כי "המופע של כמעט שעתיים וחצי, הדגיש את כל מה שהפך את ליידי גאגא לתופעה כזו.
היו תלבושות מקוממות, קטעי תפאורה משוכללים, מספרי ריקודים סקסיים והודעות של כבוד עצמי וזכויות הומוסקסואליות".
והוסיף "אותה זירה צפופה של אוהדים צורחים הבהירה שהכוכבת שלה לא תדעך בקרוב".
ביקורות נוספות כלפי הסבב היו מעורבות יותר, הכתבת אמילי זמלר מהמגזין הוליווד ריפורטר העניקה למופע בלוס אנג'לס ביקורת מעורבת, ואמרה כי "המוזיקה הייתה, במקרה הטוב, משנית לתיק האחיזה.
ההופעה לעומת זאת טובה מאוד...
זה הרגיש כמעט כאילו גאגא החליטה לפנק את כל אפשרויות הרעיון שמישהו אי פעם חשב לביצוע הופעה חיה".
ג'ים הרינגטון מהעיתון Oakland Tribune נתן ביקורת שלילית לקונצרט של סן חוזה, ואמר כי "ההפקה כל כך מוגזמת עד שהיא קוברת את המוזיקה לחלוטין", והוסיף כי "נראה שרמת ההתלהבות של האוהדים הגיעה לשיאה.
ברנרד פרוס מהעיתון Montreal Gazette העניק לקונצרט של גאגא במונטריאול ביקורת מעורבת, ומתח ביקורת על נאומיה הארוכים, "למעשה דיברו קצת יותר מדי.
לא משימת ההכלה של גאגא.
סובלנות, אהבה והעצמה חיוביים והכרחיים, אך מונולוג נמשך שוב ושוב מעיד על כך שאף אחד לא צריך לתת לנוכח ביקורת רק לחזר על מה שכבר נמצא במילות השירים".
הכרטיסים לסבב קיבלו הצלחה מסחרית עצומה בשווקים באסיה ואוסטרליה, הכרטיסים עבור הלג האוסטרלי של "Born This Way Ball" הפכו לזמינים ב-17 בפברואר 2012 דרך Ticketek ו-Ticketmaster.
זמן קצר לאחר זמינותם, הכרטיסים עבור שתי ההופעות הראשונות באוקלנד נמכרו ב-100%.
בתגובה להצלחת המכירות, תשעה מופעים נוספים תוכננו במסגרת הלג האוסטרלי.
בהונג קונג כ-6,000 הפכו לזמינים ב-24 באוקטובר ונמכרו ב-100% רק לאחר כ-3 שעות, מה שגרם לחברה לייב ניישן להוסיף עוד כשלושה מופעים נוספים בעיר במשך כחמישה ימים בלבד.
פרסומי תאריכי הופעות נוספים ותוצאות מסחריות חיוביות נראו גם בטייפה, טוקיו, בנגקוק, סינגפור, וג'קרטה שנמכר בתוך כשעתיים.
הצלחות דומות נראו גם בשווקים באירופה, פרסומים בריטיים ציינו כי הכרטיסים בממלכה המאוחדת נמכרו מעבר לדרישה.