tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנשים היוו מעמסה כלכלית על המשפחה.
במקרה של לידת בנות רבות מדי בשבט, היה נהוג לקבור בחייהן את התינוקות הבלתי רצויות.
במרכזה של הדת בתקופת הג'אהליה, עמדו פולחן העצים והמעיינות, שדים ורוחות, אבנים קדושות ואלילים, אמונה בידעונים ובמגידי עתידות והקרבת קורבנות של בעלי חיים, מוצרי מזון וחפצי ערך.
לכל קבוצת שבטים היו אלים משלה, עם אל מרכזי.
לשבטים היו פסלים שייצגו את אליליהם, אותם הם נשאו בנדודיהם או החזיקו אותם בבתיהם.
הדת הייתה סינקרטיסטית, כלומר היא צירפה רעיונות והשקפות שונים לשלמות אחת, והכירה באלים שהובאו מהחוץ.
"אללה", שבתקופה האסלאמית יהיה שמו של האל המונותאיסטי היחיד, היה בתקופה זו אחד מהאלילים השונים.
הוא לא היה האל היחיד, אולם הוא נחשב לריבונה של הכעבה, האבן השחורה המקודשת במכה, לימים המקום הקדוש ביותר לאסלאם.
לאללה מיוחסת אבהות לשלוש אלות: "אללאת" שנחשבה אלת השמש, "אלעוזא" ו"אלמנאת".
האלילות (בנותיו של אללה) מוזכרות בקוראן בסורה 53 (سورة النجم; סורת הכוכב), פסוקים 19–20 – "תנו דעתכם על אללאת
האם לכם הזכר ולו הנקבה?".
מנאת (مناة) היא האלילה הקדומה ביותר.
עמר בן לחיי (عمرو بن لحي – עמרו בן לחי) הוא זה שהביא את פולחן האלילה הזו לערב, הוא נחשב לאבי האלילות בערב.
לפי המסורת מנאת הובאה מהלבנט (الشام; אלשאם).
ישנה גם דעה אחרת, לפיה היא הובאה ממואב.
עמר הציב את האלילה על אבן קדושה במקום בשם "קדיד" (قديد), שנמצא בין מכה למדינה.
שני השבטים הקדמונים, אל-אווס (الأوس) ואל-חזרג' (الخزرج), האמינו בה.
על אף אמונתם של שני השבטים באלילים כאשר הנביא מוחמד הגיע לאלמדינה לאחר ההג'רה הם אלו שקיבלו אותו ותמכו בו ולכן הם נקראים עד היום אל-אנצאר (الأنصار; "התומכים"), חברי הנביא שתמכו בו עם הגעתו לאלמדינה.
המקדש האלילי בקדיד הפך למקום הפולחן האלילי של שבטים אלו.
אנשים היו עובדים גם את מכה וגם את האלילה מנאת בקדיד.
טקסי הפולחן בקדיד נערכו בזמנים קבועים בדרך כלל לאחר החג' במכה.
כמו כן הוקדשו שם לאלילה מתנות כלי כסף וזהב.
הממונים על המקדש האלילי של מנאת נקראים סדנה (سدنة; ביחיד: סאדן – سادن).
פירוש המושג סאדן הוא "הממונה על המקדש".
אותם ממונים היו מעין כוהנים של המקדש האלילי.
הם גם הפרישו לעצמם אחוז מהמתנות (שניתנו לאלילה) כשכר, ומכך התפרנסו.
כאשר נכבשה מכה על ידי המוסלמים (אשר בראשם הנביא מחמד) בשנה ה-8 להיג'רה, מוחמד הורה להרוס את המקדש בקדיד וכן מקדשים נוספים באזור.
השם מנאת מופיע כבר בכתובות נבטיות מהמאה ה-4 לספירה הנוצרית.
החלו להשתמש בכתב הערבי כבר בכתובות נבטיות.
נבטית היא שפה שמית אשר שייכת לשפות הארמיות.
חוקרים מודרניים הגיעו למסקנה שהמקור של השם של האלילה מנאת היא מהמילה העברית "מני" שפירושה גורל או מנה.
כמו כן השם יכול להגיע מהמילה הערבית "מניה", שמשמעותה גורל, מוות.
מהגזירה האטימולוגית הזו החוקרים הגיעו למסקנה שמנאת הייתה אלת הגורל.
לפי החיבור של אבן אל-כלבי (ابن الكلبي), פולחנה של אללאת (اللات) נכנס לחצי האי ערב קצת אחרי פולחנה של מנאת.
המרכז הפולחני של אללאת היה בעיר טאאיף (طائف) ששוכנת דרומית למכה.
אללאת הייתה מיוצגת באבן מרובעת לבנה שבני שבט ת'קיף (ثقيف, אחד השבטים הקדומים בערב) סגדו לו.
בפולחן האלילי כפי שהוא מתואר במסורת המוסלמית הקדומה, במקדש של האלילה אללאת היה כיסוי לאבן של האלילה (בדיוק כפי שהכעבה מכוסה בבד משי שחור, וכמו הפרוכת אשר כיסתה את ארון הקודש במסורת היהודית).
הכיסוי הזה נקרא בערבית כסווה (كسوة; מעין פרוכת).
כל שטח העיר טאאיף נחשב קדוש בגלל האלילה אללאת.
בערבית משמעות המילה חרם (حرم) היא "שטח קדוש", בדומה לעיר מכה שנחשבה לקדושה בעקבות הימצאותה של הכעבה בעיר.
קדושה של בית פולחן מקומי האצילה על העיר כולה.
טאאיף הייתה קדושה במיוחד בעיני בני שבט ת'קיף – הם היו הממונים על המקדש של אללאת בעיר.
מתחת לאבן המרובעת הלבנה היה בור אשר לתוכו הושלכו קורבנות שחיטה ומתנות: כלי כסף וזהב.
הוא נקרא גם בית אוצר.
על מקור השם אללאת העלו מספר השערות:
היו שסברו שהמקור הוא אלילאת (اليلات) שהופיעה בכתובות עתיקות.
החוקרים קבעו על סמך הכתובות האלו שזה היה האל העיקרי של הערבים.
מאחר שהוא קרוב לשם אללה זה היה האליל העיקרי של הערבים.
מקור השם הוא אִללאת (اللات) – צורת הנקבה של המילה אללה (الله).
פירוש נוסף, לפיו אללאת היה שמו שם אדם משבט ת'קיף וכי לאחר מותו עמר בן לחיי ציווה לעבוד את האבן הלבנה שהאיש נקבר לידה.
אלעזא (العُزّى) הייתה האלילה המאוחרת ביותר בחצי האי ערב.
המקדש שלה היה באזור נח'לה (نخلة) שנמצא בסביבות מכה.
שבט קורייש וגם כמה שבטים בצפון חצי האי ערב אשר נקראים מצ'ר (مضرّ) עבדו אותה.
שבטי מצ'ר (ובתוכם שבט קורייש) נהגו לעלות לרגל למקדש של אלעזא כדי להקריב קורבנות בזמן החג'.
הקדושה של המקום הייתה כפולה באותה תקופה שכן באותו אזור הייתה ממוקמת גם הכעבה וגם המקדש של אלעזא.
השטח אשר היה מקודש מסביב למקדש אלעזא נקרא סקאם (سقام).
ליד מקדש אלעזא היו שלושה אילנות שנחשבו למקודשים.
השורש عزز - עזז - מסמל תהילה או כוח.
יוליוס ולהאוזן זיהה את פולחן אלעזא בחצי האי ערב עם הפולחן לכוכב ונוס, אשר בו היה נהוג להקריב לכוכבתא־ונוס ילדים כדי לזכות ביופי.
הוא מרחיב פרטים על ונוס ומציין כי היא כונתה על ידי היהודים והארמים הסורים "כוכבתא" (הכוכבת), כינוי לכוכב ונוס.
אל מרכזי נוסף בחצי האי ערב הקדומה היה הבל (הובל) אשר הובא באמצעותו של עמר בן לחיי, משבט חוזע, אשר היה השבט השליט עד עלייתם של קורייש.
בעת ביקורו בסוריה מצא עמר בן לחיי את הבל וראה כי הוא מועיל ביותר במתן גשמים, ולכן הביאו עמו בחזרה לחצי האי ערב.
על כן מגנים אותו, משום עד אותה התקופה, כך נאמר, לא הייתה אלילות בערב.
הבל עשוי היה בדמות אדם, מצדפים אדומים ויד ימינו שבורה (קורייש השלימו את יד זו באמצעות תותבת מזהב).
לצד הרגש הדתי, הנחו את הערבים בתקופה הטרום אסלאמית רגשות מוסריים אנושיים כמו אמינות, נאמנות, גבורה, נדיבות ונאמנות למשפחה, ערכים שלעיתים הנחו את החברה יותר מהדת.
עוד לפני תחילתו של האסלאם, היו בחצי האי ערב ניצנים של אמונה מונותאיסטית.
בחצי האי ערב היו באותה תקופה קהילות יהודיות ונוצריות שהשפיעו על הערבים, שחלקם קיבלו על עצמם את היהדות או הנצרות או גוונים מסוימים שלהן.
היו גם כאלו שחיפשו את ה"חניפיה", שבעיניהם הייתה הדת המונותאיסטית הטהורה, דתו של אברהם, אשר לפי אמונה מוסלמית רווחת הושחתה על ידי היהדות והנצרות.
מקומה של מכה בתקופה הטרום-אסלאמית
מכה הייתה בתקופה הטרום אסלאמית אחת הערים הבולטות בצד המערבי של חצי האי ערב ונחשבה לעיר מקודשת עוד לפני שקודשה על ידי האסלאם.
העיר נחשבה "חרם", מקום נייטרלי קדוש, בו בני השבטים השונים יכולים להיפגש זה עם זה ולהתדיין, מבלי שמותר יהיה לשפוך בו דם.
קבוצת שבטים וחלקי שבטים, חלקם ממכה וחלקם מחוצה לה, התאגדו יחד ונקראו "חמס", והם היו מחויבים להגן על קדושתה של מכה, שנקראת גם דאר אלחמס.
מעמד מיוחד בקרב החמס היה לבני שבט קורייש, שבטו של מוחמד.
מול החמס עמדו שני שבטים נוספים, אלו הם שבטי ה"חילה" (מהמילה "חול", כיוון שישבו מחוץ לגבולות החראם, הם גבולותיה של מכה) אלו היו שבטי הטלס (טולס) אשר מקורם בתימן, ושבטי החדרז' ושבט האווס, אשר ישבו בעיר אל-מדינה (ית'ריב דאז).
שבטים אלו יחד נקראו "מוחרימון" - המגנים, כיוון שכולם בדרך זו או אחרת קיימו את העלייה לרגל לכעבה, וכולם האמינו בקדושתה של מכה.
בני שבט תמים, אף הוא שייך היה למוחרימון ונחשב לצבאם, נהגו ללכת עם כלי נשק ולהגן על העיר מפני ביזה ומעשי אלימות.
שבט תמים ושבט קורייש חיזקו את קשריהם, פעמים רבות, באמצעות נישואים.
לעומת יתר השבטים אשר לא קיימו את המצוות הנ"ל נקראו "מוחילון" - המחללים, הם הכופרים, ודמם היה מותר בכל עת (ניתן למצוא כאן אלמנטים ראשונים של ג'יהאד).
(ג'יהאד- מחלק את העולם ל-"דאר אל סאלם" "ודאר אל חרב").
לג'אהליה הייתה השפעה לא מועטה על האסלאם.
בימי מוחמד היו לערבים חוקים ומנהגים רבים מימי קדם, אשר מוחמד בחר לא לשנותם מתוך יוקר ערכם בעיני תושבי חצי האי ערב, לכן אסף אותם אל דתו החדשה ונתן להם צביון אסלאמי.
דוגמאות למנהגים אלה: עלייה לרגל (חג') למכה, הקפת הכעבה שבע פעמים בעת הרגל, העלייה על הר ערפאת, המסעות בין הגבעות א-צפא ואל-מרוואה, מנהגי הקורבנות ועוד.
כמו כן, ערש התרבות והשפה הערבית מקורו בתקופה זו.
הערבית עתידה לקחת חלק מכריע בגיבוש הדת החדשה של מוחמד והיא שפת הקוראן המקודש למוסלמים.
"קדם-האירוויזיון" היא תחרות זמר טלוויזיונית שהופקה על ידי הערוץ הראשון של רשות השידור, במטרה לבחור את הנציג הישראלי לתחרות הזמר של האירוויזיון.
קיום התחרות החל בשנת 1981, אולם התחרות אינה מתקיימת בקביעות מאז.
במהלך שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 הייתה תחרות קדם-האירוויזיון במה להצגת שירים חדשים ואף הרכבים מוזיקליים חדשים, אשר הפכו פופולריים בעקבות ההשתתפות בתחרות.
יש הטוענים כי בשנות האלפיים, ההתעניינות בתחרות ה"קדם" פחתה עקב מספר גורמים, בהם ירידת קרנן של תחרויות זמר מסוג זה באופן כללי, מיעוט משאבים להפקת התחרות עקב מדיניות התקציב של רשות השידור, וכן ירידה במידת ההתעניינות בתחרות האירוויזיון עצמה.
תולדות הליכי בחירת השיר הישראלי
זמרות ישראליות ייצגו מדינות אירופיות באירוויזיון עוד קודם לכן, בשנת 1963, בטרם היו שידורי טלוויזיה בישראל.
בשנה זו ייצגה אסתר עופרים את שווייץ עם שיר בשפה הצרפתית, וכרמלה קורן את אוסטריה.
שידורי טלוויזיה סדירים החלו בישראל במאי 1968. אילנית ואמרגנה שלמה צח גילו באקראי כי רשות השידור הישראלית זכאית להשתתף באירוויזיון, כיוון שהיא חברה באיגוד השידור האירופי.
בזכות מהלך זה, החלה ישראל להשתתף בתחרות בשנת 1973. אילנית נשלחה ללוקסמבורג, והביאה לישראל הישג מכובד, מקום רביעי.
ועדה מטעם רשות השידור הופקדה על בחירת השיר.
אהוד מנור ונורית הירש כתבו את השיר שנבחר, "אי שם".
השיר נכתב בעברית, אם כי באותה שנה ניתן חופש למדינות לבחור את שפת השיר המייצג אותן.
מנור הסביר כי הם ראו חשיבות בכך שהשיר המייצג את ישראל יהיה בעברית, אך הקפידו שהמצלול של המילים לא יהיה צורם לאוזן האירופית.
לאחר הפעם השנייה שבה ייצגה אילנית את ישראל באירוויזיון, הוחלט לשנות את שיטת הבחירה, ובשנתיים שלאחר מכן (1978 ו-1979) נשלחו לתחרות השירים הזוכים בפסטיבל הזמר והפזמון.
על-פי התקנון, הוכרז "אבניבי" כזוכה במקום הראשון, שכן יותר נקודות שיפוט העניקו לו 12 נקודות מכמות ה-"12 נקודות" שקיבל "בלב אחד".
בשנת 1980 ויתרה ישראל על זכותה לארח את האירוויזיון ה-25, כיוון שלטלוויזיה הישראלית לא היה תקציב מספיק לאירוח שתי תחרויות רציפות (אירלנד היא המדינה היחידה שאירחה יותר מתחרות אחת ברציפות).
לפיכך, התקיימה התחרות באותה שנה בהאג.
באותה שנה התקיים פסטיבל הזמר והפזמון, אולם השיר הזוכה, "פזמון חוזר" (גידי קורן) של להקת האחים והאחיות, לא נשלח לתחרות האירוויזיון שכן זו נקבעה ליום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מה שאילץ את ישראל לבטל את השתתפותה.
ב-1981 הוחלט לקיים במקום "פסטיבל הזמר והפזמון", תחרות המיועדת באופן ממוקד לבחירת השיר הישראלי לאירוויזיון.
את תחרות ה"קדם-אירוויזיון" הראשונה במתכונתה המוכרת מייחסים לזו אשר התקיימה ב-3 במרץ 1981, על אף שנקראה בשנה זו "לקראת אירוויזיון 1981".
השם "קדם-אירוויזיון" אומץ החל מהתחרות שהתקיימה בשנת 1982. ברוב השנים, למעט בשנת 1987 התקיימה תחרות הקדם-אירוויזיון במקום פסטיבל הזמר והפזמון.
בשנת 1987 נעשה ניסיון לקיים את שתי התחרויות זו בצד זו.
המחשבה מאחורי היוזמה הייתה כי יש מקום להפריד בין שירים שנועדו להשתתף בתחרות בינלאומית לבין שירים שנועדו בעיקר לקהל הישראלי המקומי.
פסטיבל הזמר והפזמון באותה שנה לא צלח ולא התקיים מחדש עד שנת 2000, בה נעשה ניסיון לחדשו.
בתחרות זכתה להקת הכל עובר חביבי, שנסעה לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון ה-26 בדבלין עם השיר "הלילה" (יובל דור, שלומית אהרון ושוקי לוי).
בין השירים הבולטים בקדם באותה שנה היו "סינדרלה" (מלים: ענת שרים, לחן: אלדד שרים) של סקסטה, "קרנבל" (מילים: שמרית אור, לחן: אבי טולדנו) של אבי טולדנו ו"תן לי" (מילים: יורם טהרלב וגידי קורן, לחן: יגאל בשן) של יגאל בשן.
אירוויזיון 1984 בלוקסמבורג שוב נקבע ביום הזיכרון, וישראל נאלצה לבטל את השתתפותה.
למעט 1984, הקדם-אירוויזיון נערך ברציפות עד שנת 1987. בין האמנים הבולטים בתחרות בתקופה זו: עפרה חזה, אבי טולדנו, ירדנה ארזי, צביקה פיק, אילנה אביטל, יזהר כהן, דורון מזר, שלישיית כמו צועני (יגאל בשן, עוזי חיטמן ויונתן מילר), וכן ההרכבים "איזולירבנד" ולהקת קסם, שרוב הופעותיהם היו במסגרת התחרות.
שלישיית "כמו צועני" הוקמה במיוחד לצורך התחרות, והגיעה למקום השני.
בעקבות התחרות יצא ההרכב למסע הופעות מוצלח.
צוות השלישייה הוסיף לשתף פעולה עוד כמה שנים לאחר מכן.
בשנת 1986 הזמר בעז שרעבי הציג בקדם האירוויזיון את שירו "הלוואי", שירו היה במקום האחרון עם רק נקודה אחת.
לימים נבחר השיר להשתתף במופע שנות ה-50 של מדינת ישראל בביצועה של יהודית רביץ.
בשנת 1988 החליטה רשות השידור לשלוח את ירדנה ארזי לאירוויזיון ללא תחרות מקדימה, לאור הישגיה של ארזי בתחרויות הקודמות, ועקב רצונה של הרשות לחסוך בעלויות ארגון התחרות.
בדומה למתכונת של תחרות "שיר למען אירופה" הבריטית בחלק משנותיה, ביצעה ירדנה ארזי ארבעה שירים במופע מיוחד, במסגרתו נבחר השיר "בן אדם" (אהוד מנור ובוריס דימיטשטיין).
ב-1989 חזר הקדם, בו זכו הצמד "גילי וגלית" לייצג את ישראל באירוויזיון בשיר "דרך המלך", וכן יצאו מספר שירים שהפכו ללהיטים מקדם זה, ביניהם השירים "לשמוח ולרקוד" של האחיות יוספי, "מביט מהצד" של אבי דור, ו"בחלום" של ענת עצמון (שיר הנושא של אלבומה הראשון שיצא באותה השנה).
ב-1990 נבחרה ריטה כנציגת ישראל, ללא תחרות.
בין השנים 1991 ו-1996 נערכו תחרויות הקדם-אירוויזיון באופן סדיר, למעט שנת 1994 שבה ישראל לא השתתפה באירוויזיון.
תוצאות התחרויות בשנים 1993 ו-1996 היו מאכזבות במיוחד.
ב-1993 זכתה להקת "שירו" (עם הסולנית שרה'לה שרון), להקה שהוקמה במיוחד לתחרות, אך הוא הגיע למקום ה-24 בתחרות האירוויזיון עצמה.
עקב השינוי בתקנון האירוויזיון (שנבע מצירוף מדינות מזרח אירופה לתחרות), המיקום הנמוך מנע מישראל להשתתף באירוויזיון 1994.
בקדם-אירוויזיון 1995 ייצגה הזמרת ליאורה את ישראל עם שירה "אמן".
קדם אירוויזיון של שנה זאת משך תשומת לב, לא רק בזכות זכייתה של זמרת לא מוכרת, אלא גם בגלל הזמרת טלי קורן, אשר התמודדה בתחרות זו עם שירה הפרובוקטיבי "כמו בריז'יט" (מילים ולחן של קורן), כשהיא מופיעה בלבוש חושפני ושרה טקסט וולגרי.
ב-1996 זכתה גלית בל, זמרת לא מוכרת, אשר לבסוף, שירה כלל לא הגיע לגמר תחרות האירוויזיון.
זאת משום שבאותה שנה קבע איגוד השידור האירופי שלב ניפוי מוקדם, במסגרתו סיננה ועדה מיוחדת את שבעת השירים הכי פחות טובים לטעמה וביניהם היה השיר שנשלח מטעם ישראל.
ב-1997 אמור היה האירוויזיון להתקיים בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
כמה חודשים לפני כן העבירה הכנסת תיקון לחוק, שעל-פיו לא יחול עוד יום הזיכרון לשואה ולגבורה במוצאי שבת כדי למנוע חילול שבת, ותחת זאת יידחה ביום אחד.
רשות השידור ניסתה להירשם לתחרות, אך התברר כי איחרה את מועד ההרשמה וכי רשימת המדינות המשתתפות כבר נסגרה.
לאחר היעדרות של שנתיים מהאירוויזיון, החליטה רשות השידור ב-1998 לחזור לבחירת השיר באמצעות ועדה.
השיטה הביאה להצלחות: ב-1998 זכתה ישראל באירוויזיון עם השיר "דיווה" (יואב גינאי וצביקה פיק) בביצוע דנה אינטרנשיונל ובאירוויזיון 1999 בירושלים, הגיעה להקת עדן למקום החמישי.
בשנת 2000 בחרה הוועדה של רשות השידור בשיר "שמייח" של להקת פינג פונג, להקה שהורכבה משני העיתונאים גיא אסיף ורועי ארד, שגם חיברו את השיר, לצד יפעת גלעדי ואהל עדן.
הליך הבחירה גרם לתסיסה בקרב חובבי האירוויזיון בישראל, לאחר שאחת מחברות הוועדה, הסופרת ושדרנית הרדיו, עירית לינור, הצהירה ש.
כשנשאלה לינור האם היא חושבת שלשיר של פינג פונג יש סיכוי, ענתה לינור: .
המופע של "פינג פונג" התבסס על גימיקים פרובוקטיביים.
בקליפ של השיר הופיעו חברי הלהקה עם מלפפונים (כדימוי לאברי מין זכריים).
בנוסף, מילות השיר נחשבו בעיני רבים לרדודות, שטחיות וטיפשיות.
חברי להקת פינג פונג אף הצהירו על כוונתם להופיע על הבמה בסטוקהולם כשהם מניפים את דגלי ישראל וסוריה (לאור העובדה כי בשיר נכללות השורות: "יש לי עכשיו חבר חדש מדמשק"; "אני רוצה לעשות את זה איתו כל היום").
המתנגדים ללהקה טענו כי סוריה היא מדינת אויב, והנפת דגלה בשם מדינת ישראל מהווה מבוכה.
המצדדים בלהקה טענו, לעומת זאת, כי גם ל"תרבות שינקין", כהגדרתם, יש מקום לייצג את ישראל.
עוד טענו המצדדים, כי המתנגדים ללהקה אינם נותנים כבוד לחופש הביטוי (הנפת דגלי סוריה) ומה שבאמת מפריע למתנגדי הלהקה הוא שתי הנשיקות, האחת בין שני הגברים והשנייה בין שתי הנשים.
במהלך השבוע שקדם לאירוויזיון, הספיקה הלהקה לבקר בקהילה הסורית בסטוקהולם, ולבצע את "שמייח" בגרסה ערבית ("סבבה").
הלהקה הופיעה לבסוף על הבמה בסטוקהולם עם דגלי ישראל וסוריה, אולם הפרובוקציה היחידה על הבמה הייתה נשיקה חטופה בין שני הגברים.
בתום ההצבעה דורג השיר הישראלי במקום ה-22 (מתוך 24 שירים).
הכישלון בשנת 2000 הביא לחידוש הקדם בשנת 2001, אולם רק לשנה אחת.
גם הזוכה בשנה זו, טל סונדק, לא זכה להצלחה רבה עם שירו והגיע למקום ה-16.
בשנים 2002–2004 בחרה ישראל אמן מפורסם, והטילה עליו את ייצוג ישראל, בדומה להליך בו נבחרה ירדנה ארזי ב-1988.
תחרות הקדם הבאה התקיימה רק בשנת 2005, בה זכתה שירי מימון (שהגיעה למקום הרביעי באירוויזיון עצמו).
התחרות התקיימה שוב ב-2006, ובה ניצח אדי בטלר.
ב-2007 שוב בוטלה התחרות לפי החלטה של מנכ"ל רשות השידור החדש מרדכי שקלאר.
בריאיון לידיעות אחרונות הסביר שקלאר את החלטתו ברצונו לשנות את סדר העדיפויות של הרשות ולהקצות את כספי ארגון התחרות למטרות אחרות.
ב-25 ו-26 בפברואר 2008 שודר הקדם-אירוויזיון, לראשונה, בערוץ 2 במסגרת "שידורי קשת" לאחר שהוחלט על שיתוף פעולה בין רשות השידור להפקת "כוכב נולד" לאור הצלחתה של שירי מימון בוגרת התוכנית וכישלונות הנבחרים של רשות השידור מלבדה.
הקדם הופק במתכונת הקדם הפרטי בו נבחר אמן (בועז מעודה) המציג מספר שירים שונים לבחירת הקהל וצוותי שיפוט (כאשר שופטי "כוכב נולד" והפקותיה השונות מהווים אחוז נכבד מהם).
בשנת 2009, הופק קדם האירוויזיון על ידי רשות השידור בלבד, אולם ב-2010 חודש הקשר עם ערוץ 2, כאשר הפעם הייתה זו הזכיינית רשת שהפיקה את המופע לבחירת שיר עבור הנציג הראל סקעת, גם הוא יוצא "כוכב נולד".
ב-8 במרץ 2011 נערך הקדם אירוויזיון לשנת 2011, בו התמודדו, בין היתר, יוצאי "כוכב נולד" חן אהרוני ועדי כהן, וכן זוכת אירוויזיון 1998, דנה אינטרנשיונל, שהשיר "Ding Dong" שכתבה וביצעה זכה בתחרות.
במקום השני זכתה עידית הלוי עם השיר "It's my time" שזכה במקום הראשון בהצבעת הקהל.
הייתה זו הפעם האחרונה שבה נערך הקדם אירוויזיון במתכונתו הקלאסית.
ב-2013 חודש הקדם בפורמט חדשני, שכלל מספר שלבים לתחרות.
היה זה בצורת מופעי "טרום גמר" ו"גלגל הצלה" טרם "תחרות הגמר" של הקדם האירוויזיון לבחירת השיר שייצג את ישראל.
הפתעה גדולה נרשמה בקדם 2013 כאשר כל השופטים בחרו שלא להעניק ולו נקודה אחת לשירה של הזמרת שני זמיר, אולם בהצבעת הקהל (המהווה חצי מחישוב הקולות הסופי) הגיע השיר למקום הראשון.
בתחרות ניצחה מורן מזור ושירה "רק בשבילו" נבחר לייצג את ישראל.
לאחר שוועדה מטעם רשות השידור בחרה במיי פיינגולד לייצג את ישראל באירוויזיון, בתוכנית מיוחדת הוקרנו קליפים לשלושה שירים שהזמרת ביצעה.
עם תום התוכנית, הצופים נדרשו להצביע לשיר שברצונם שתבצע פיינגולד במופע.
ההצבעה נערכה במשך מספר ימים, באמצעות מסרונים בלבד, כאשר נקבעה מכסה מקסימלית להצבעות מכל מספר סלולרי.
בשנת 2015 התקיים שוב שיתוף פעולה בין רשות השידור וערוץ 2. במסגרת תחרות השירה בעונה השנייה של תוכנית המציאות "הכוכב הבא", נבחר נדב גדג' כמי שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון באותה שנה.
"גולדן בוי", השיר ששר באירוויזיון, נכתב במיוחד לתחרות.
הצלחתו של גדג' להעפיל לשלב הגמר של התחרות באוסטריה, ולסיימה במיקום בעשירייה הראשונה, הביאה להחלטה להמשך שיתוף הפעולה בין התוכנית "הכוכב הבא" לערוץ הראשון.
כך, זוכה העונה השלישית של התוכנית (ששמה שונה ל-"הכוכב הבא לאירוויזיון"), נבחר להישלח לאירוויזיון 2016. עוד הוחלט, כי השיר עצמו לא יבחר במסגרת התוכנית ולא יהיה מיועד לבחירת הקהל.
בשנה זו ניצח חובי סטאר שהעפיל, בסופו של דבר, לגמר התחרות ודורג במקום ה-14. באותו אופן נבחר אימרי זיו, שייצג את ישראל באירוויזיון 2017 בקייב והגיע למקום ה-23.
באירוויזיון 2018 נבחרה נטע ברזילי שזכתה באירוויזיון 2018, כמו בשנים קודמות גם באמצעות התוכנית "הכוכב הבא".
גם נציג ישראל לאירוויזיון 2019, קובי מרימי, נבחר בשיטה זהה.
מרימי הגיע למקום ה-23 באירוויזיון.
לקראת אירוויזיון 2020 הכריז תאגיד השידור כי הזמר אשר ייצג את ישראל באירוויזיון יבחר שוב באמצעות התוכנית "הכוכב הבא", והשיר ייבחר על בתחרות "השיר הבא לאירוויזיון", עם 4 שירים שאותם תבצע עדן אלנה, המנצחת בתחרות "הכוכב הבא", ומתוכו נקודות השיפוט, הוועדה והצופים יבחרו את השיר לאירוויזיון.
קדם האירוויזיון יופק על ידי טדי יזמות והפקות וישודר בערוץ כאן 11. בסיום תחרות נבחר השיר Feker Libi, אולם בהמשך בוטלה תחרות האירוויזיון בעקבות מגפת הקורונה.
בדצמבר 2019 הודיע תאגיד השידור הישראלי כי משנת 2021 ייבחר נציג ישראל באירוויזיון במתכונת קדם-אירוויזיון, שתשודר לראשונה בכאן 11. למרות זאת, הוחלט לאחר ביטול אירוויזיון 2020 כי עדן אלנה תייצג את ישראל באירוויזיון 2021, כך שמתכונת קדם-אירוויזיון למעשה תחזור בשנת 2022, לאחר 9 שנים מאז קיומה לאחרונה.
ב-6 באפריל 2021, תאגיד השידור הישראלי הכריז כי רשת 13 ותוכנית המציאות "אקס פקטור ישראל" ניצחו במכרז לבחירת הנציג לתחרות האירוויזיון.
התוכנית תחליף את הכוכב הבא של קשת 12, בתור הקדם הלאומי של ישראל לתחרות.
בתוכנית זו נבחר מיכאל בן דוד, שייצג את ישראל באותה שנה והגיע למקום ה-13 בחצי הגמר ולא הופיע בגמר האירוויזיון.
על אף ההצלחתה של קירל, ב-5 ביוני 2023, הוכרז שבחירת הנציג לאירוויזיון 2024, יתקיים באמצעות התוכנית "הכוכב הבא" שמשודרת בקשת 12. בתוכנית זו, נבחרה עדן גולן.
האמן שהופיע בהכי הרבה תחרויות "קדם-אירוויזיון" הוא צביקה פיק.
פיק השתתף לא פחות משבע פעמים בתחרות, אך לא זכה באף אחת מהן.
דווקא ב-1998, כשלא התקיים קדם-אירוויזיון (אלא ועדה בחרה את השיר הישראלי), זכה פיק באירוויזיון עצמו, כמלחין השיר "דיווה" של הזמרת דנה אינטרנשיונל (מילים: יואב גינאי).
השתתפותו הראשונה של פיק בתחרות הייתה בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ט-1979, עם השיר "אין לי איש מלבדי" (מילים: שמואל קרול), שהיה רחוק שתי נקודות מ"הללויה" (שמרית אור וקובי אושרת) שבמקום הראשון.
הזמרת ירדנה ארזי הפכה למזוהה במיוחד עם התחרות.
זאת, בין היתר, בשל העובדה שהופיעה באירוויזיון יותר מכל ישראלי אחר.
בשנת 1976 ייצגה את ישראל בתחרות במסגרת שלישיית שוקולד מנטה מסטיק שנבחרה ללא קדם-אירוויזיון.
בהמשך, ב-1979 הנחתה את תחרות האירוויזיון שנערכה בירושלים.
הופעתה הראשונה בקדם-אירוויזיון הייתה בשנת 1982 עם השיר "מוזיקה נשארת" (מילים: שמרית אור, לחן: הנרי ברטר) שהגיע למקום השני.
שנה מאוחר יותר ביצעה בקדם-האירוויזיון את השיר "שירו שיר אמן" (שכתבה שמרית אור והלחין הנרי ברטר, כמו ב"מוזיקה נשארת".) שהגיע למקום השני בהפרש נקודה אחת בלבד מהשיר הזוכה.
שנים לאחר מכן סיפרה ארזי בריאיון לסדרה התיעודית "הרצל פינת רפאלי" שרפי גינת שהיה מפיק הקדם סיפר לה לאחר אותו הערב שהייתה טעות בספירת הקולות בהצבעה והיא זו שהייתה אמורה לזכות במקום הראשון - לא עפרה חזה.
טענתה זו של ארזי מעולם לא אומתה ומעולם לא נבדקה.
עפרה חזה הופיעה באירוויזיון באותה שנה ושירה הגיע למקום השני.
בשנת 1985 השתתפה ארזי בפעם השלישית בקדם-אירוויזיון עם השיר "עוד נגיע" (מילים: אהוד מנור, לחן: אבי טולדנו) שהגיע למקום השלישי.
הזמרת פנינה בריק השתתפה בשש תחרויות קדם-אירוויזיון כחלק מהרכבים שונים: "פלפל לבן" (השיר "סאלאם עליכום" ב-1978), "סקסטה" (השיר "נולדתי לשלום" ב-1979, "סינדרלה" בשנת 1981 ו"כן ולאו" שנה אחר כך) וכן בהרכב "ארבע לב אדום" ("הוא יבוא" ב-1985 והשיר "יש" בשנת 1986).
בתמורה להסרת השתתפותו, הבטיח כהן למפיק הפסטיגל, מיקי פלד, לקחת חלק בהפקות הקיץ שלו.
ב-1989 הלחין את השיר "שביל הזהב" לאחותו ורדינה, למילותיה של תלמה אליגון רוז.
גם אבי טולדנו רשם נוכחות ערה במסגרת התחרות לאורך שנות השמונים, הן כמבצע והן כמלחין.
בשנת 1981 התחרה לראשונה עם השיר "קרנבל" (מילים: שמרית אור) אשר הגיע למקום השלישי.
בשנת 1982 זכה עם השיר "הורה" (מילים: יורם טהרלב) ונשלח לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון, שם זכה במקום השני.
את שני השירים הללו הוא גם הלחין.
בשנת 1983 הלחין את השיר "חי" (מילים: אהוד מנור) שביצעה עפרה חזה.
השיר זכה בתחרות הקדם, ונשלח לייצג את ישראל באירוויזיון, שם קטף שוב את המקום השני.
בשנת 1985 השיר "עוד נגיע" (מילים: אהוד מנור) בביצועה של ירדנה ארזי, ובלחנו של טולדנו הגיע למקום השלישי במסגרת הקדם, ובשנת 1986 שוב זכה במקום השלישי שיר בלחנו של טולדנו - "לחיים" (מילים: לאה לופנפלד) בביצועו של חיים משה.
בשנת 1989 חזר טולדנו אל בימת הקדם-אירוויזיון כמלחין ומבצע השיר "דיינו" (מילים: אהוד מנור) שהגיע למקום השני.
בשנת 1991 הלחין את השיר "הבה נגילה גילה" (מילים: דודו ברק) שביצע אורי פיינמן.
אילנה אביטל הופיעה ארבע פעמים ב"קדם-אירוויזיון", אך לא הצליחה להגיע אל בימת האירוויזיון.
ב-1983 התמודדה אביטל עם "עוד ועוד" (מילים: יובל דור ושלומית אהרון ולחן של אורי קריב) שהגיע למקום החמישי, ב-1987 עם "די לי די" (מילים: שמרית אור) שהגיע למקום השני, ב-1991 עם "אהבתי האחרונה" (מילים: אהוד מנור) שהגיע למקום התשיעי וב-1996 עם "לס מואה טמה" (מילים: יואב גינאי) שהגיע למקום השביעי.
את שלושת השירים האחרונים גם הלחינה בעצמה.
ב-1984 התמודדה אביטל בקדם-אירוויזיון הצרפתי, והגיעה למקום השני.
התמודדות עם ירידה בפופולריות הקדם-אירוויזיון
בשל רצונה של רשות השידור לשקף בתחרות את הגיוון שבתרבות הישראלי השתתפו בקדם אירוויזיון זה לצד זה אמנים ממגוון גדול של גישות וסגנונות מוזיקליים, שבהם זמרים מהשורה הראשונה וגם זמרים ידועים פחות שהתחרות נועדה, בין היתר, להעניק להם הזדמנות להיחשף בפני הציבור.
אולם החל ממחצית שנות השמונים החלה להסתמן ירידה איטית בפופולריות של קדם-האירוויזיון, שבאה לידי ביטוי בירידה בנכונותם של זמרים מפורסמים ופופולריים לקחת חלק בתחרות, לעיתים לצדם של אמנים אלמוניים לחלוטין.
עם זאת, מדיניותה הלא מוצהרת של רשות השידור לאורך כל השנים הייתה העדפה לכך שהכוכבים הבולטים ביותר של הזמר הישראלי ייצגו את המדינה באירוויזיון.
בשנים 1986 ו-1987 זכו בקדם-אירוויזיון שני צמדים שהורכבו משחקנים (מוטי גלעדי ושרי צוריאל ונתן דטנר ואבי קושניר "הבטלנים", בהתאמה).
הארבעה הללו היו אמנם מפורסמים, אך רק כשחקנים ולא כזמרים.
עצם השתתפותם, וכל שכן זכייתם, בתחרות נתפשו כעניין מעט היתולי או פארודי, שיש בו פגיעה מסוימת ביוקרת התחרות.
בעקבות כך החליטה רשות השידור לנסות לקראת אירוויזיון 1988 שיטת בחירה חדשה.
הוחלט כי ירדנה ארזי תייצג את ישראל בתחרות ובידי הציבור הושארה רק בחירת השיר בין מספר שירים שביצעה ארזי במשדר מיוחד ("קדם פרטי").
שיטה זאת נוסתה פעם נוספת כעבור שנתיים ב-1990, הפעם עם ריטה, אך ללא "קדם פרטי", כשוועדה מיוחדת בוחרת בשיר.
ארזי וריטה נחשבו לכוכבות גדולות מאוד באותן שנים אך לחובתן נרשמו בשנים שקדמו לכן ניסיונות כושלים לנצח בקדם אירוויזיון.
כשנערך הקדם-אירוויזיון ב-1989 זכה בו הצמד גילי וגלית, שלא רק שלא היה ידוע כלל קודם לכן אלא גם היה נעדר ניסיון בימתי כמעט לחלוטין.
הייתה זו הפעם הראשונה שבה זכו בתחרות זמרים אלמוניים, שרובם נותרו אלמונים גם לאחר הזכייה.
מאז ולאורך שנות ה-90 ושנות האלפיים נרשמו מספר מקרים כאלו, דבר שפגע ביוקרה של התחרות ובנכונות של זמרים מפורסמים לקחת בה חלק.
ב-2002, שנה לאחר זכייתו של הזמר האלמוני טל סונדק בתחרות חזרה רשות השידור לבחירה אד-הוק בזמר פופולרי והפעם נבחרה שרית חדד, שהייתה אז בשיא הקריירה שלה.
שנה לאחר מכן נבחר ליאור נרקיס, והפעם שוב נבחר השיר "בקדם פרטי", לראשונה מאז 1988. הבחירה בחדד ונרקיס שיקפה את הנסיקה בפופולריות של המוזיקה המזרחית באותה תקופה.
מאז ועד תחילת שיתוף הפעולה עם "שידורי קשת" ו"טדי" ב-2015, החליפה רשות השידור מדי כמה שנים בין שתי שיטות הבחירה (קדם אירוויזיון ו"קדם פרטי") בהתאם לרצון שלה לאזן בין המדיניות של העדפת זמרים פופולריים לבין הצורך לתת חשיפה למגוון מוזיקלי רחב.
ב"קדם-אירוויזיון" התמודדו מספר שירים שהגיעו למקום האחרון או זכו למיקום נמוך בתחרות עצמה, אולם הפכו ללהיטים גדולים לאחר מכן.
ב-1983 התמודדה פנינה רוזנבלום עם השיר "תמיד אישה", והגיעה למקום האחרון.
במהלך השנים התנגן השיר ברדיו שוב ושוב, ורוזנבלום הוזמנה לתוכניות טלוויזיה רבות לבצע את השיר, כולל בתחרות קדם האירוויזיון של שנת 2011.
ב-1992 התמודד ירון חדד עם "זודיאק" (דודו ברק ויוני רועה) והגיע למקום התשיעי.
השיר הפך ללהיט לאחר התחרות.
הלהיט המוכר ביותר שהגיע למקום האחרון (עם נקודה אחת) ב"קדם-אירוויזיון" הוא "הלוואי" (מילים: אהוד מנור) של בעז שרעבי, שהתמודד בקדם אירוויזיון 1986.
האירוויזיון מתוכנן היה להתקיים בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
לבסוף, הממשלה דחתה את מועדו של יום הזיכרון ב-24 שעות, על מנת להקל על שומרי השבת, אולם ההרשמה לאירוויזיון כבר נסגרה עד אז.
ישראל מקום רביעי 154 אתונה 2006 אדי בטלר זה הזמן זכה בקדם-אירוויזיון 2006 יעל בר זוהר ועדן הראלאולפני הטלוויזיה הישראלית מקום 23 4 הלסינקי 2007 להקת טיפקס Push the Button נבחר במהלך קדם פרטי במסגרתו ביצעה הלהקה ארבעה שירים במופע מיוחד.
לאחר מכן, הוצגו השלושה בתוכנית מיוחדת ובחירת השיר נעשתה לפי הצבעה של הציבור במשך מספר ימים.עופר נחשוןמקום 14 בחצי הגמר - לא עלה לגמר19 - בחצי הגמר וינה 2015נדב גדג'Golden Boyתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" בהנחיית אסי עזר ורותם סלע שימשה כזירה לבחירת הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון.
לארבעת הפיינליסטים ניתנו מספר אופציות לבחירת השיר אותו יבצעו בגמר הגדול, שנבחרו מתוך למעלה מ-100 שירים שהוגשו לוועדה המקצועית, בפועל רק שלושה פיינליסטים זכו לבצע את השיר שבחרו כאשר נלחמו על מקומם בחלקו הראשון של גמר התוכנית.אסי עזר ורותם סלע הנחו את התוכנית הנערכת עבור בחירת הזמר.
השיר שייצג את ישראל באירוויזיון נבחר בוועדה פנימית.אסי עזר, רותם סלע ויעל גולדמן הנחו את התוכנית הנערכת עבור בחירת הזמר.
השיר הושמע לראשונה ב-9 במרץ 2017 בתוכנית ששודרה במיוחד עבור השמעת הבכורה של השיר.קריית התקשורת נווה אילןמקום שלישי בחצי הגמר \ מקום 23 בגמר207 - בחצי הגמר \ 39 - בגמר ליסבון 2018נטע ברזיליToyתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" שימשה כזירה לבחירת הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון.
השיר שייצג את ישראל באירוויזיון נבחר בוועדה פנימית.אסי עזר ורותם סלע הנחו את התוכנית הנערכת עבור בחירת הזמר.
השיר הועלה לראשונה ב-11 במרץ 2018 לערוץ היוטיוב של כאן 11.קריית התקשורת נווה אילן מקום ראשון בחצי הגמר \ מקום ראשון 283 - בחצי הגמר \ 529 - בגמר תל אביב 2019קובי מרימיHomeתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" שימשה כזירה לבחירת הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון.
רוטרדם 2021עדן אלנהSet Me Freeועדה בחרה באלנה לאחר ביטול התחרות של השנה הקודמת, בה הייתה אמורה אלנה להתחרות.
ב-2 בדצמבר 2020 נחשפו באתר התאגיד 9 שירים מתוכם נבחרו שניים על ידי הקהל ואחד נוסף על ידי ועדה מקצועית.
הצבעת הקהל נערכה בין התאריכים ה-18 בינואר עד ה-24 באותו חודש.
השיר שייצג את ישראל באירוויזיון נבחר בוועדה פנימית.אסי עזר ורותם סלע הנחו את הכוכב הבא
ליאור סושרד הנחה את טקס חשיפת השירקריית התקשורת נווה אילןמקום ראשון בחצי הגמר \ מקום חמישי בגמר194 - בחצי הגמר \ 375 - בגמר בזל 2025יובל רפאלNew Day Will Riseתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" שימשה כזירה לבחירת הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון.
הילה קורח הנחתה את טקס חשיפת השירקריית התקשורת נווה אילןמקום ראשון בחצי הגמר/מקום שני בגמר203- בחצי הגמר/357-בגמר וינה 2026נועם בתןתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" תשמש כזירה לבחירת הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון אסי עזר ורותם סלע הנחו את הכוכב הבאקריית התקשורת נווה אילן
בתורת הקבוצות, יחס המוגדר על קבוצה נקרא קדם-סדר אם הוא רפלקסיבי וטרנזיטיבי.
קדם-סדר אנטי-סימטרי הוא יחס סדר, בעוד שקדם-סדר סימטרי הוא יחס שקילות.
היחס היחיד השייך לשתי מחלקות אלה גם יחד הוא יחס השוויון.
לדוגמה, יחס החילוק בין מספרים שלמים הוא קדם-סדר, אך אינו סדר (למשל, המספרים מחלקים זה את זה).
דוגמה זו ניתן להכליל לכל חוג, והיא שימושית בעיקר בתחומי שלמות.
מקדם-סדר נתון אפשר לקבל יחס סדר באופן הבא: מגדירים יחס שקילות עבורו אם ורק אם וגם .
על מחלקות השקילות של יחס זה אפשר להגדיר את היחס אם ורק אם , וזהו יחס סדר.
קדם-זימאים או קדם-זימיים (שם מדעי: Prosobranchia) היא קבוצה במחלקת החלזונות שבעבר סווגה כתת-מחלקה.
כוללת את רוב האורגניזמים המכונים 'חלזונות הים'.
פירוש שמה הוא 'בעלי זימים הקבועים בקדמת הגוף'.
קבוצה זו כוללת את עיקר החלזונות החיים בבית גידול מימי, וכוללת עם זאת מספר מינים החיים ביבשה.
מרבית המינים חיים במקווי מים מלוחים כגון ימים ואוקיינוסים.
המאפיין הפיזיולוגי של הקדם-זימאים הוא מיקום הזימים, חלל-הגלימה ופי הטבעת בחזית הלב.
רוב המינים של משפחה זו הם בעלי קונכייה חיצונית וקשיחה.
זאת בהשוואה לתת-מחלקת אחור-זימאים, הכוללת את חשופיות הים, בהם הזימים קבועים בחלקו האחורי של הגוף, ולרוב הקונכייה היא פנימית ורכה.
על פי החלוקה הסיסטמטית העדכנית, תת-מחלקה זו פוצלה, שכן הוכח שהיא פוליפילטית – כלומר, מוצאה אינו אחיד.
הטקסונים שנכללו בה מופיעים כיום תחת הסדרות Archaeogastropoda (חלזונות קדומים), Mesogastropoda (חלזונות ביניים) ו-Neogastropoda (חלזונות חדשים).
סדרות אלו נכללות בענף חלזונות עילאיים אף על פי כן, ברוב המקורות הכתובים מופיעה תת-מחלקה על-פי החלוקה הישנה.
צלחיתיים – משפחה שמיניה אופייניים לאזור הכרית.
היא כוללת את הסוג צלחית.
חופיתיים – משפחה שמיניה אופייניים לאזור הכרית, ומסוגלים להתקיים גם במקומות יבשים באופן יחסי.
המינים חופית חוורת וחופית מנוקדת מאפיינים את טבלת הגידוד של חופי הים התיכון.
מגדלוניים – משפחה בה חלזונות דמויי-מגדל, צורה חיצונית בולטת לעין שהיא תוצאה של קונכייה בעלת יותר מ-10 פיתולים, שפתחה קטן יחסית לאורכה.
סטרומבוסיים – במשפחה זו חלזונות בעלי קונכייה עם שפה חיצונית רחבה.
לרוב מיני משפחה זו הם שוכני קרקע בתחום התת-כרית.
מקדחיים – משפחת חלזונות שצורת קונכייתם היא כשל קונוס מוארך.
עגלוליים – משפחת חלזונות עם קונכייה מגדלית-כדורית וסוגר גירני החיים ביבשה.
כוללים בין השאר את הסוגים עגלול ואנולריה.
קדְלֶסטון הול הוא בית אחוזה כפרי סמוך לכפר קדלסטון, אשר במחוז דרבישייר באנגליה, ומקום מושבה של משפחת קרזון (Curzon), שמקורה בנורמנדי שבצפון צרפת.
האחוזה שייכת למשפחת קרזון מאז 1297, וייתכן שאף ממועד קדום יותר.
המבנה הנוכחי החל להיבנות בשנת 1759 ביוזמתו של נתניאל קרזון, הברון הראשון מסקארסדייל (1804-1726).
עיצוב המבנה מבוסס באופן חופשי על תוכנית של אנדראה פלדיו, ועל הבנייה הופקד האדריכל רוברט אדם.
בעליו האחרונים של בית האחוזה היה שר החוץ לורד קרזון, אשר נפטר בשנת 1925. כיום האתר נמצא ברשות הנשיונל טראסט.
המבנה פתוח לציבור למעט אגף אחד שבו עדיין מתגוררת משפחת קרזון.
בית האחוזה בנוי משלושה אגפים עצמאיים, המקושרים ביניהם באמצעות שני מסדרונות.
האגף המרכזי כולל אולמות אירוח, והשתמשו בו כאשר אורחים רבי מעלה פקדו את הבית.
האגף המזרחי כולל חדרים לשימוש המשפחה.
האגף המערבי כולל את המטבחים, חדרי השירות, ומגורי המשרתים.
לאגף המרכזי שתי חזיתות – צפונית ודרומית.
החזית הצפונית כוללת פורטיקו בעל שישה עמודים קורינתיים, והחזית הדרומית כוללת שני גרמי מדרגות רחבים, כל אחד מהם בצורת חצי גורן.
באגף המרכזי יש אולם גדול, הכולל עשרים עמודי בהט, פסלים ורצפת שיש.
האולם מואר באמצעות חלונות בגגו.
הכניסה אליו היא דרך אולם שני, עגול, שגובהו כ-20 מטרים, והוא מקורה בכיפה שקופה, שבמרכזה אוקולוס.
בבית מוצגים לראווה חפצים שונים שאסף לורד קרזון בזמן היותו מושל הודו.
כמו כן מוצגת לראווה "שמלת הטווס" המשובצת אבני חן, שלבשה אשתו מרי בדורבר דלהי בשנת 1903. עוד כולל המבנה אוסף מרשים של רהיטים ופסלים.
קדלסטון הול מוקף פארק רחב ידיים.
ברחבי הפארק פזורים מבנים נוספים, ביניהם בית סירות וביתן קיץ.
הגנים כמעט לא עברו שינויים במאתיים השנים האחרונות.
קדם-דפוס הוא תהליך בתעשיית הדפוס וההוצאה לאור המתרחש בין יצירה של פריסת הדפסה לבין ההדפסה הסופית.
תהליך זה כולל ייצור של גלופת הדפסה, נושאת תמונה או תבנית, כמו גם את ההתאמה של תמונות וטקסטים או יצירת קובץ הדפסה באיכות גבוהה.
לאחר כניסת המחשוב לתהליך הקדם-דפוס משלוח ההדפסה מהלקוח הוא בדרך כלל אלקטרוני בפורמט PDF.
השלבים הבאים נחשבו כל אחד כחלק מהקדם-דפוס בזמן זה או אחר:
סידור האותיות, מקצוע שהיה קיים ממהפכת הדפוס עד סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 עם המצאת המדפסות.
העתקת עריכה (Copy editing), העבודה שעושה עורך כדי לשפר את העיצוב, הסגנון והדיוק של כתב היד.
שפת סימון, שפה מלאכותית המשתמשת בקבוצה של הערות לטקסט המגדירות את מבנה הטקסט ואופן הצגתו.
שפות סימון נמצאו בשימוש במשך מאות שנים, ובשנים האחרונות שימשו גם בהגדרות הקלדה ממוחשבת.
במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, טכניקות קדם-דפוס בעזרת מחשב החלו להחליף את התהליכים המסורתיים של חדר חשוך ושולחן אור, ובתחילת שנות ה-2000 המילה קדם-דפוס הפכה, במובנים מסוימים, לשם נרדף לקדם-דפוס דיגיטלי.
מיד לפני כניסת המחשבים המרכזיים לתהליך, חלק גדול מהתעשייה השתמש במצלמות בפורמט גדול כדי ליצור עותקים מבוססי אמולסיה (סרט צילום) של טקסט ותמונות.
ככל שטכנולוגיית טרום-דפוס דיגיטלית הפכה פחות מורכבת, יעילה ואמינה יותר, וככל שהידע והמיומנות הנדרשים לשימוש בחומרה החדשה ובעיקר בתוכנה הפכו נפוצים יותר בכוח העבודה, אוטומציה דיגיטלית הוכנסה לכמעט כל חלק בתהליך.
מספר חברות ישראליות היו חלוצות במחשוב תהליכי הקדם-דפוס, בהם חברת סאיטקס קורפוריישן שיצרה תחנות עבודה, תוכנה, סורקים ותוויינים לשוק הקדם-דפוס.
וחברת קריאו שפיתחה פתרון הנקרא Computer to plate - CTP - מהמחשב אל פלטת הדפוס .
הכנס של המידע להדפסה לפלטות דפוס ישירות מהמחשב, תוך ייתור השלב של הפילם.
בשנת 2000 מיזגו קריאו וסאיטקס את הפעילות שלהם בתחום.
שתי חברות ישראליות נוספות, חברת אלביט מערכות ראיה (EVS) ו-AVT, פיתחו מערכות בדיקה אופטיות לבדיקת איכות בתחום הדפוס.
ב פותחו תוכנות קדם דפוס, אשר נועדו לאפשר כמה שיותר יעילות בתהליכי העבודה לפני הדפוס.
כלים אלה הפכו בהמשך לנגישים באופן מקוון, ומאפשרים לעובדים שונים לעבוד על פרויקט אחד בו-זמנית, לרוב ממקומות שונים.
פונקציונליות מרכזית בתוכנות אלו אפשרו אוטומטיים להפחתת שגיאות, חיזוק תקני איכות והאצת הייצור.
במדעי המחשב, קדם־מעבד (Preprocessor) הוא תוכנית המעבדת קלט ויוצרת ממנו פלט המיועד להיות קלט לתוכנית אחרת, בדרך כלל עבור מהדר.
סוג העיבוד תלוי בטבעו של הקדם־מעבד: ישנם קדם־מעבדים הבנויים להחלפה טקסטואלית של פקודות מאקרו בלבד, בעוד אחרים כוללים יכולות מלאות של שפת תכנות.
תהליך ההידור בחלק מהשפות, למשל PL/I ו־C, מכיל שלב של קדם־עיבוד.
קדם־מעבדים מילוליים הם הקדם־מעבדים מהרמה הנמוכה ביותר של קדם־מעבדים, המבצעים ניתוח מילולי בלבד, על ידי החלפת סדרות תווים בסדרות תווים אחרות על פי הגדרת המשתמש.
בייחוד משמשים להחלפה טקסטואלית של פקודות מאקרו, ולהכללה של קובצי כותרת (header files).
הדוגמה הנפוצה ביותר לקדם־מעבד מילולי הוא הקדם־מעבד של C, המפרש שורות המתחילות בסימן # כהנחיות (directives) ובפרט ההנחיות: define#, include#.
מכיוון שהקדם־מעבד אינו יודע דבר אודות השפה, הוא עלול לבצע פעולות המחבלות בפעילות התוכנית ויש צורך בזהירות רבה מצד המתכנת.
הנחיות קדם־מעבד לשם ביצוע החלפות מאקרו, מבוצעות על ידי ההנחיה define#.
הנחיה זו משמשת להגדרת שמות משמעותיים לקבועים על ידי כתיבת השם ולאחריו הקבוע המבוקש.
שימוש נוסף נעשה על ידי הצמדת סוגריים לשם, בתוך הסוגריים כותבים את הפרמטרים של פקודת המאקרו, ולאחר מכן כותבים את פקודת המאקרו, תוך שימוש בפרמטרים.
הקדם־מעבד יחליף כל מופע של פרמטר בשמו של הפרמטר שנשלח לפקודה.
הנחיית הכללה של קובצי כותרת נעשית על ידי include#.
שימוש בפונקציות הנמצאות בקבצים שונים, בין מהספרייה הסטנדרטית ובין מקבצים של המתכנת, מצריכה הכרזה על הפונקציות וכדי לחסוך כתיבה של ההכרזות בכל תוכנית מכלילים קבצים של הכרזות, הנקראים קובצי כותרת על ידי הנחיה זו.
קדם־מעבד תחבירי הוצג לראשונה במשפחת השפות LISP.
תפקידו להמיר עצים תחביריים בהתאם למספר כללים המוגדרים על ידי המשתמש.
בחלק מהשפות הכללים נכתבים בשפת התכנות עצמה, למשל בLISP וב־OCaml.
שפות אחרות מסתמכות על שפה חיצונית להגדרת ההמרות, למשל קדם־מעבד XSL עבור XML.
קדם־מעבדים תחביריים משמשים בדרך כלל להתאמת תחביר של שפה, הרחבת שפה, הכללה של שפה המיועדת לתחום ספציפי (DSL) בתוך שפה למטרות כלליות.
השיניים הקדם-טוחנות או מַלְתָּעוֹת הן שיני מעבר הנמצאות בין הניבים לשיניים הטוחנות.
בפה האנושי הבוגר יש ארבעה זוגות של קדם-טוחנות, שני זוגות בלסת העליונה ושני זוגות בלסת התחתונה, כאשר השיניים השייכות לזוגות השיניים הממוקמים ביחס לשיני הפה לכיוון המרכז נקראות קדם-טוחנות ראשונות ואלו השייכות לזוגות הממוקמים כלפי הצד נקראות קדם-טוחנות שניות.
בכל אחת מקדם הטוחנות ישנן לפחות שתי בליטות (תלוליות).
הקדם-טוחנות משמשות כשיני מעבר בזמן הלעיסה בין הניבים לשיניים הטוחנות: המזון שנחתך באמצעות השיניים החותכות ובותר על ידי הניבים מועבר לקדם-טוחנות לביתור וריסוק נוסף לפני העברתו לטחינה הסופית בשיניים הטוחנות.
ארבע קדם-הטוחנות הראשונות הן השיניים הנעקרות ביותר, ב-48.8% מהמקרים ושתי קדם-הטוחנות הראשונות העליונות בלבד הן השניות הנעקרות ביותר, בכ-14.5% מהמקרים, כאשר נעקרות שיניים עבור יישור שיניים (ב-45.8% מהמקרים).
קדם-כוכב הוא גרם שמים, המהווה שלב מקדים בהיווצרות כוכב.
בשלב זה של מחזור חייו הוא מהווה ענן גז לוהט ומסתחרר, ההולך ומתכווץ עם הזמן.
השלב מסתיים עם תחילת התגובות התרמו-גרעיניות בליבתו, בזכותן נעצרת ההתכווצות ונוצר כוכב סדרה ראשית.
הרכבו הכימי של הכוכב העתיד להיווצר מקדם-כוכב מושפע בצורה ניכרת מהצפיפות ומהטמפרטורה של ענן הגז, הקורס לקדם-כוכב.
מסלול התפתחותו תלוי במסה הראשונית של קדם-הכוכב ממנו הוא נוצר.
קדם-כוכב הוא מסה גדולה (מסדר גודל של מספר מסות שמש), הנוצרת מכיווץ ענן מולקולרי של גז ואבק בתווך הבין-כוכבי.
את תהליך היווצרותו של כוכב מענן גז ואבק ניתן לחלק לשלושה שלבים מרכזיים:
התכווצות איזותרמית (כלומר, בטמפרטורה קבועה) והיווצרות של גרעין צפוף.
ספיחה של מעטפת רחבה על פני הגרעין
התכווצות אטית של הגרעין לאחר סיום הספיחה - שלב זה מאפיין רק קדם-כוכבים המתפתחים לכוכבים שמסתם נמוכה מ-3 מסות שמש.
השלב מכונה "התכווצות קלווין-הלמהולץ", על שמם של הלורד קלווין והרמן פון הלמהולץ.
לאחר סיום השלב השני (או השלישי בכוכבים קלים), בליבת קדם-הכוכב מתחילות תגובות היתוך גרעיני, שהן המנגנון האחראי על מרבית האנרגיה שמפיק הכוכב.
זהו הרגע בו קדם-הכוכב הופך לכוכב הלכה למעשה.
המונח "קדם-כוכב" משמש לתיאור גרם שמים הנמצא בכל אחד מן שלושת השלבים המתוארים, אך על פי רוב מתייחס לשלב השני.
כאשר קדם-כוכבים מוקפים בענן אבק, החוסם ומפזר אור נראה, הצפייה בהם אפשרית בטווח האינפרה-אדום של הספקטרום האלקטרומגנטי.
ענן האבק, המקיף את קדם הכוכב, עשוי להפוך במשך הזמן לדיסקה קדם-פלנטרית (Protoplanetary disc); החומר ממנו תיווצר מערכת כוכבי לכת.
פרק הזמן הנדרש לשם התפתחותו של קדם-כוכב לכוכב תלוי במסתו (עבור כוכב עם מסה הקרובה למסת שמש אחת, שלב קדם-כוכב נמשך כ-100,000 שנים).
המונח "קדם-כוכב" (במקור ברוסית: Протозвезда, ובהמשך באנגלית: Protostar) נהגה לראשונה על ידי האסטרופיזיקאי הסובייטי ויקטור אמברצומיאן והוכנס על ידו לשימוש בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. במקור, תיאר המונח אובייקטים מסיביים היפותטיים שהתפרקותם מולידה כוכבים.
עם התפתחות המדע התברר כי כוכבים נוצרים בתהליך שונה לגמרי, אך השם נשמר.
השימוש במונח "קדם-כוכב", במובנו הנוכחי, נעשה לראשונה במאמרם של הפיזיקאים היפניים צ'ושירו הייאשי (Chushiro Hayashi) וטקאנורי נאקנו (Takenori Nakano) ב-1965.
על אף שמונח זה יכול לתאר כל שלב התפתחות בין ענן גז ואבק לבין כוכב, לרוב הוא מתאר את שלב ספיחת המעטפת לפני הגרעין.
אובייקטים בשלבי ההתפתחות הבאים, לרבות שלב התכווצות הגרעין, נקראים בספרות "אובייקטים כוכביים צעירים" או "כוכבים טרום-סדרה ראשית" .
בספרות הפופולרית והסמי-פופולרית משמש השם "קדם-כוכב" גם לשלבים אלו ולפעמים גם לשלב הקריסה האיזותרמית.
הבסיס התאורטי למנגנון יצירת הכוכבים הונח על ידי צ'ושירו הייאשי ושותפיו שקבעו את תכונות של כוכבים טרום-סדרה ראשית שמאירים תוך כדי התכווצות קוואזי-סטטית השומרת על מסה קבועה.
כוכב טרום-סדרה ראשית במסה נמוכה יחסית ואוריות מעל ערך מסוים תואר לראשונה בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל על ידי לואיס הניי, רוברט לה-לווייר (Robert Le Levier) ור.ד לווי ( R.
Levée) ב-1955. המשך המחקר הראה את חשיבותם של תהליכים תרמו-גרעיניים המוקדמים לשלב בו הכוכב הצעיר מגיע לסדרה הראשית.
חישוביו של הייאשי לא פסלו את האפשרות של צפיפות וטמפרטורה נמוכות מאוד לחומר ממנו בסופו של דבר הכוכב נוצר.
עד מהרה נפסלה האפשרות לכך שקדם-כוכב בשלביו הראשונים יכול להיות בשיווי משקל הידרוסטטי.
Gaustad) הראה שבתווך רחב של צפיפויות וטמפרטורות הענן הקורס יאבד אנרגיה תרמית מהר מכדי לשמור על שיווי משקל מכני.
מכאן הושגה ההבנה השלבים הראשונים של קדם כוכב יכולים להיות מתוארים אך ורק על ידי תהליכים דינמיים ולא סטטיים.
חישובים הידרודינמיים משנות ה-60 הראו שהקריסה הכבידתית של ענן עם תנאי התחלה הנתונים על ידי קריטריון ג'ינס תהיה מאוד לא אחידה.
בשנות ה-70, ריצ'רד לארסון (Richard B.
Larson) וחוקרים נוספים הגיעו להסכמה כוללת על מבנה של קדם-כוכב הכולל גרעין ומעטפת, אך פרטים אחרים נותרו שנויים במחלוקת.
בשנות ה-80 נושא התפתחות הכוכבים היה נושא מחקר מאוד פעיל והמנגנון העכשווי של הקריסה פותח בתקופה זו.
במקביל למחקר התאורטי, תצפיות אסטרונומיות בתחומי האינפרה-אדום והרדיו התקדמו בצעדי ענק וסייעו בקביעת המבנה של עננים מולקולריים מהם נוצרים כוכבים- הן בסקלות של ענן מולקולרי כולו והן בסקלות של אזור מבודד הקורס לכוכב יחיד.
בשנות ה-90 פותחה שיטה לצפות בדיסקות קדם-פלנטריות ולמדוד את המהירות הזוויתית של הקדם כוכב.
טלסקופ החלל האבל ששוגר ב-1990 סיפק מידע רחב מאוד על היווצרות הכוכבים וצילומיו שימשו את המדע גם בתחילת המאה ה-21. ב-2003 שוגר טלסקופ החלל שפיצר המצלם בתחום האינפרה-אדום.
טלסקופ זה סיפק תצפיות נדירות של קדם-כוכבים שהיו מוסתרים על ידי עננים בלתי חדירים באור נראה ובכך איששו מנגנונים תאורטיים רבים.
לידתו של כוכב מתחילה מענן מולקולרי גדול, מסדר גדול של מספר פרסקים.
עננים אלו הם הצטברות דלילה של מימן אטומרי (כלומר מולקולות חד-אטומיות), מימן מולקולרי (כלומר מולקולות ), הליום ואחזור קטן של מתכות.
כתוצאה מאינטראקציה כבידתית של הענן עם עצמים שכנים נוצרות בענן הפרעות הגורמות לעליית הצפיפות המקומית של הגז באזורים שונים.
גורמים נוספים להפרעות בצפיפות הענן הם גלי הלם של נובות וסופרנובות קרובות, רוח כוכבית של כוכב שכן, התנגשות בין גלקסיות או אינטראקציה כבידתית בין הענן לגל צפיפות בזרוע לוליינית של הגלקסיה.
בשלב הבא מתחיל תהליך הקרוי קריסה כבידתית.
עבור הפרעות חזקות מספיק, הכבידה העצמית של האזור בעל הצפיפות המוגברת תגרום לעלייה נוספת בצפיפות כתוצאה מן המשיכה הכבידתית שבין חלקיקי הגז.
עלייה זו בצפיפות תגרום לעליית הטמפרטורה ועל כן לעלייה בלחץ.
אם הגידול בצפיפות מהיר מספיק, הענן אינו יכול להגיע למצב של שיווי משקל הידרוסטטי בין לחץ הגז לבין הכבידה העצמית.
העלייה בצפיפות לא נבלמת והענן מצוי למעשה בשלב של קריסה כוללת.
הימצאותו של אבק בגז עוזרת לתהליך ההתגבשות בכך שהוא משמש כזרז לתהליך היווצרות המולקולות (וגז מולקולרי יותר צפוף מגז אטומרי).
בנוסף, האבק בולע חלק מהקרינה האולטרה-סגולה שמסוגל לפרק מולקולות בעננים מולקולריים ובכך משמר אותם.
כאשר הצפיפות מגיעה לערך קריטי מסוים, הענן נעשה בלתי יציב כבידתית ומתפרק לחלקים קטנים יותר, הניתקים זה מזה.
חלקי ענן אלו, מתהווים סביב אזורי הצפיפות הגבוהה של הענן המקורי וממשיכים להתכווץ בלא תלות זה בזה.
תהליך הִתְעַבּוּת זה יכול להתרחש במספר שלבים, בהם עננים קטנים יותר מתאחדים חזרה לעננים גדולים יותר או מתחילים לנוע סביב מרכז כובד משותף, מצב העשוי להביא בהמשך להתפתחות צביר כוכבים, מערכת מרובת כוכבים או כוכבים זוגיים.
מספר הכוכבים בצביר מושפע מגודלו של חלק הענן הקורס.
תצפיות מראות שרק 1-2 אחוז מחומר המרכיב את הענן המולקולרי המקורי קורס לכוכבים.
שארית החומר מצטברת סביב הכוכב המתהווה בתצורה של מעטפת אטימה אופטית.
בשלב הבא ענני המשנה עצמם עוברים תהליך נוסף של התעבות וקריסה.
בשלב זה לא ניכרים עדיין מאפיינים של כוכב והענן מופיע בעיקר כמקור של קרינה בתחום התת-אדום עם אורך גל של מעל 1000 ננומטר (1 מיקרון).
קריסה נוספת זו של ענני המשנה מתרחשת רק כאשר צפיפות החלקיקים מגיעה לסדר גודל של חלקיקים לסמ"ק בטמפרטורה של כ-10 מעלות קלווין.
הרכב ענן המשנה מכיל עתה גם אבק המפזר את קרינת האור הנראה והופך אותו לאפל בתחום זה.
בתנאים רגילים, התכווצותו של ענן גורמת לעלייה בטמפרטורה ובלחץ הפנימי שלו, כאשר הלחץ הפנימי הנוצר מפעיל כוח בכיוון מנוגד לזה של הכבידה ובכך מאזן אותה ובולם את הכיווץ.
בענן מולקולרי, לעומת זאת, קיים מנגנון קירור קוונטי: ההתנגשויות בין מולקולות המימן גורמות לעלייה ברמות האנרגיה וכתוצאה מכך לפליטה של פוטונים באורך גל של 28 מיקרון.
קרינה זו נפלטת אל מחוץ לענן ומורידה בצורה אפקטיבית את הטמפרטורה שלו.
במילים אחרות, האנרגיה המשתחררת כתוצאה מכיווץ הענן לא הופכת לאנרגיה תרמית, כבמקרה של גז אידיאלי, ואינה מחממת את הענן, וההתכווצות מתרחשת בתהליך איזותרמי - השומר על טמפרטורה קבועה.
פליטת הקרינה במהלך התכווצות ענן לקדם-כוכב מאפשרות לצפות בשלב זה, באמצעות גלאי אור הרגישים לקרינה בעלת אורך גל של מעל 1 מיקרון.
מכיוון שהתכווצות היא איזותרמית, הלחץ בענן עולה בקצב איטי משמעותית ביחס לכוחות הכבידה, ובסופו של דבר, תקופה קצרה אחר תחילת הקריסה, הכוח שמפעיל לחץ הגז הופך לזניח ביחס לכבידה.
משמעות הדבר היא שהכיווץ המתרחש מהווה בקירוב נפילה חופשית למרכז המסה של הענן.
עבור ענן במסת שמש אחת ובקוטר של 0.02 פרסק, זמן כיווץ אופייני הוא כ-200,000 שנים.
עם המשכת תהליך התכווצות הענן, צפיפותו הופכת פחות ופחות אחידה, כאשר צפיפות המסה עולה יותר ויותר ככל שמתקרבים למרכז הגאומטרי של הענן.
כתוצאה מהצפיפות הגבוהה במרכז הענן, אזור זה מפסיק להיות שקוף לקרינה אינפרה אדומה והפוטונים של קרינה זו אינם יכולים לצאת מחוץ לענן ולקרר אותו, כפי שהיה קודם.
הטמפרטורה בו מתחילה לעלות בקצב דרמטי, עד ליצירת שיווי משקל הידרוסטטי, בו לחץ הנוצר בגלל התחממות מצליח להתגבר על הכבידה העצמית.
שימור תנע זוויתי גורם לכך ששאריות הענן החג סביב הגרעין תתכווץ לצורה דמוית דיסקה שטוחה.
דיסקה זו קרויה דיסקה קדם-פלנטרית או "proplyd".
עבור ענן במסת שמש אחת, צפויה בשלב זה התעבות של גרעין בעל מסה של כ, רדיוס של כ וטמפרטורה של כ .
כלומר, בשלב זה הגרעין עצמו הוא רחב, דליל מאוד וקר מאוד יחסית לגרעיני גרמי שמיים.
אחר היווצרות הגרעין, המעטפת החיצונית של קדם-הכוכב ממשיכה בנפילתה החופשית אל כיוון מרכז הכובד ומתנגשת בגרעין במהירות של כ-.
כתוצאה מהתנגשות זו נוצר גל הדף וטמפרטורת הגרעין עולה.
בהמשך, הכיווץ האיטי של קדם-הכוכב ממשיך לחמם אותו, מכיוון שמנגנון הקירור הקוונטי כבר אינו יעיל.
כיווץ הגרעין נמשך עד להגעה לטמפרטורה של 2000K - טמפרטורה בה מתחיל פירוק קשרי המימן המולקולרי ובעקבותיו היינון של האטומים.
תהליכים אלו, הדורשים אנרגיה רבה וצורכים אנרגיה תרמית, עוצרים את עליית טמפרטורת הגרעין.
כתוצאה משינויים אלו, גרעין הקדם-כוכב יוצא משיווי משקל ומתחיל להתכווץ במהירות ולהתחמם.
הליך זה נמשך עד להגעה לשיווי משקל חדש, ותוצאתו הוא גרעין חדש - פלזמטי ולא גזי כשהיה לפני כן.
עבור הפרמטרים שצוינו קודם - ענן בעל מסת שמש אחת - מתקבל גרעין בעל מסה של , רדיוס של כ- וטמפרטורה של , כלומר גרעין צפוף וחם.
התחממות הקדם-כוכב בשלב זה מאטה בצורה ניכרת את מהירות התכווצות המעטפת, אך מהירות הנפילה של החומר אל הגרעין עולה אף היא ומוערכת בסדרי גדול של .
הטמפרטורה בליבת הקדם-כוכב ממשיכה לעלות והקרנתה לא מספיקה לסלק את האנרגיה החוצה מן הליבה.
בשלב זה הסעת חום (קונבקציה) הופכת למשמעותית, והחומר בליבת הקדם-כוכב מתחיל לנוע מאזור המרכז החם יותר לעבר פני הקדם-כוכב, בהם הלחץ נמוך משמעותית.
מאחר שמהירות התנועה של האזורים החמים גבוהה בהרבה ממהירות הולכת החום, אזורים אלו מתרחבים בעת העלייה בתהליך אדיאבטי למדי - כלומר, כמעט בלא העברת חום לסביבה.
במנגנון זה, הליכי התפלגות הטמפרטורה, הלחץ והצפיפות כולם אדיאבטיים בקירוב.
שלב ספיחת המעטפת בקדם-כוכב מתאפיין בין היתר בירידת צפיפות הענן עם ההתרחקות מן המרכז.
הכבידה משחקת תפקיד מרכזי בהתרחשות זו, מאחר שהכיווץ נעשה בנפילה חופשית בקירוב.
הזמן האופייני לנפילה חופשית, , עולה עם הירידה בצפיפות, ולכן האזורים הפנימיים מתכווצים מהר יותר מהאזורים החיצוניים.
כתוצאה מכך, פילוג הצפיפות הולך ונהיה פחות ופחות אחיד עם הזמן.
תהליך זה נמשך עד שכל המעטפת מסופחת לגרעין.
עבור ענן במסת שמש אחת, וצפיפות התחלתית של כ- (כלומר, צפיפות המתאימה לאי יציבות ג'ינס), משך התהליך מוערך בכמיליון שנים - כלומר, פי 3 עד 5 מזמן הנפילה החופשית -, ורדיוס הכוכב הצעיר שייווצר הוא כ-2 רדיוסי שמש.
במקרה בו הצפיפות ההתחלתית גבוהה יותר, זמן הקריסה יתקצר ורדיוס הכוכב הצעיר יגדל.
גרם שמיים בשלב זה מקרין אור נראה בעצמה גבוהה ונראה לצופה מכדור הארץ כמו כוכב.
ההבדל המרכזי בין קדם-כוכב בשלב זה לכוכב סדרה ראשית הוא שבליבת הקדם-כוכב לא מתרחשים תהליכי היתוך גרעיניים (כדוגמת שרשרת פרוטון-פרוטון), כי הטמפרטורה בו נמוכה מדי ועומדת על כ- .
שלב זה של בהתפתחות הכוכב מתואר בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל.
כוכבי T בשור וכוכבי הרביג Ae/Be הם דוגמאות לגרמי שמיים הנמצאים בשלב זה.
תחשיבי נתונים מצביעים על כך שבשלב הקונבקציה הטמפרטורה של הקדם-כוכב תלויה באופן מועט במסה, וכמעט שאינה תלויה באוֹרִיּוּת : .
משמעות הדבר היא שעם ירידת הרדיוס, יורדת האוריות של הכוכב.
בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל כוכבים צעירים כאלה מופיעים "מעל" הסדרה הראשית ו"יורדים" אליה עם הזמן.
מסלול התפתחות זה מכונה "מסלול הייאשי".
כוכבים בעלי מסה קטנה מ-0.3 מסות שמש ממשיכים להיות קונבקטיביים בשלמות - כלומר, הסעת החום בהם מתרחשת לאורך כל הכוכב, גם כשמגיעים לסדרה הראשית.
בכוכבים קלים, אך בעלי מסה הגדולה מ-0.3, נוצרת ליבה בה האנרגיה מועברת על ידי פליטת קרינה, דבר המעלה את טמפרטורת פני השטח.
מסלול התפתחות זה מכונה "מסלול הניי" .
עבור מסת ליבה העולה על 3 מסות שמש, תגובות גרעיניות יחלו לפני ספיחת הקליפה האטומה כולה.
גופים כאלה נצפו בגלאי אור אינפרה אדום ונראים כאזורי מימן מיונן המוקפים בענן קר.
לא כל הקדם-כוכבים עתידים להפוך לכוכבים.
אם מסת קדם-כוכב קטנה מ-0.075 מסות שמש, הכיווץ שלו ייבלם על ידי לחץ הניוון של אלקטרוני הגז (לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי) ולא ייווצרו התנאים הנדרשים להיתוך מימן.
קדם-כוכב כזה יהפוך לננס חום.
בקדם-כוכב בעל מסה הקטנה מ-3 מסות שמש, תהליך ההתכווצות יימשך עד שהטמפרטורה בליבה תעלה לטמפרטורה המספיקה להתרחשות תגובות תרמו-גרעיניות (בסביבות 3 מיליון מעלות קלווין).
התכווצות זו אטית בהרבה מזו המאפיינת את השלבים קודמים: עבור כוכב במסת שמש אחת הליך זה מוערך בכ- שנים.
עבור ננסים אדומים בעלי מסה נמוכה יותר, שלב זה יכול לקחת מיליארדי שנים - כלומר, משך זמן מסדר גיל היקום.
כוכבים בשלב זה נראים באור נראה מכדור הארץ ולכן נצפו הרבה לפני פיתוח המודל המודרני של קדם-כוכב.
מחלקה זו של גרמי שמיים נקראת כוכבי T בשור, על שם הכוכב הראשון מסוג זה שהתגלה - T בקבוצת שור (Taurus).
כוכבים אלו הם קרים, ובהירותם משתנה באופן מהיר.
שינויים אלו נובעים מתהליכי קונבקציה סוערים בתוך הכוכב.
אחד המאפיינים הבולטים של כוכב כזה הוא קו בליעה של ליתיום, שריכוזו גבוה בהרבה מריכוז הליתיום בשמש, דבר המעיד על כך שתהליכי ההיתוך בהם "נשרפים" יסודות קלים (כלומר תהליכי נוקליאוסינתזה של פחמן ויסודות כבדים יותר) טרם החלו.
מקור האנרגיה העיקרי שלהם הוא קריסה כבידתית, ולא היתוך גרעיני כמו בכוכבי סדרה ראשית.
בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל כוכבים צעירים אלו ממוקמים מעל הסדרה הראשית.
הם נצפים בקבוצות הנקראות "T-associations" החופפות לעיתים את קבוצות "O Associations".
בקבוצות מסוג זה נראים לעיתים קרובות גם ענני אבק וכוכבים צעירים מסוגים A ו-B (בשלב כוכבי הרביג Ae/Be).
כאשר קדם-כוכב צעיר חג סביב עצמו, אחת התוצאות היא פליטה של סילוני גז מולקולרי מיונן מקוטבי הקדם-כוכב, המושלכים למרחקים גדולים.
סילונים אלו נקראים סילונים קדם-כוכביים (Protostellar Jets).