tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מאחר שבפרטוריום עסק הפראיטור בעשיית משפט וצדק, בשפות מסוימות, כמו בצרפתית, מתאר המושג את אולם הדיונים בערכאות משפטיות, ובהשאלה את מבנה בית המשפט כולו.
בירושלים מכונה בשם זה מקום מושבו של הנציב הרומי פונטיוס פילטוס בו על פי המסורת הנוצרית נשפט ישוע והורשע ולאחר מכן נשלח לצליבה.
פרטיזן בלגרד (בסרבית: Југословенско спортско друштво Партизан Београду; אגודת ספורט יוגוסלבית פרטיזן בלגרד) היא אגודת ספורט סרבית מעיר הבירה בלגרד.
אגודת הספורט נוסדה ב-4 באוקטובר 1945 בשם Fiskulturno društvo Centralnog doma Jugoslovenske armije Partizan (התרבות הגופנית והחברתית של הבית המרכזי של צבא יוגוסלביה פרטיזן), והוא שונה רק לאחר כמה שנים לשמה הנוכחי.
בשנתה הראשונה פעלו קבוצות הכדורגל, הכדורסל, הכדורעף, האתלטיקה והשחייה של האגודה, ולאחר מכן החלו לקום תחת חסותה קבוצות ספורט בענפים אחרים.
כיום מונה אגודת הספורט פרטיזן בלגרד יותר מ-20 קבוצות בענפי ספורט שונים.
הישג השיא של קבוצת הכדורגל של פרטיזן בלגרד הוא הגעה לגמר ליגת האלופות בעונת , בו הפסידה 1–2 לריאל מדריד.
קבוצת הכדורסל זכתה ביורוליג (אז הליגה האירופית) בעונת ובנוסף השתתפה ארבע פעמים בפיינל פור היורוליג.
היריבות עם הכוכב האדום בלגרד
לפרטיזן בלגרד יריבות ארוכה עם יריבתה העירונית הכוכב האדום בלגרד, והיריבות בין המועדונים מכונה "הדרבי של בלגרד" או "הדרבי הנצחי".
התחרות בין השתיים מורגשת בכל ענף ספורט בו פועלות קבוצות משתי האגודות, והמשחקים ביניהן נחשבים לאלימים ביותר.
משחק הכדורגל הראשון בין האגודות נערך ב-5 בינואר 1947. נכון ל-20 באפריל 2023, במשחקי הדרבי בכדורגל ניצחה פרטיזן ב-45 משחקים ואילו הכוכב האדום ניצחה ב-66.
מחנה האולטראס של פרטיזן בלגרד נקרא "גרוברי" – "הקברנים" (בסרבית: Гробари).
הארגון עצמו מחולק לכמה קבוצות.
הגרוברי מגיעים למשחקים של כל קבוצות האגודה, והם נחשבים אוהדים חמים מאוד שלא מפסיקים לעודד בשום שלב של המשחק.
בכדורגל יושבים הגרוברי ביציע הדרומי של אצטדיון פרטיזן.
בעונת הורחקה פרטיזן מגביע אופ"א בגלל ההתנהגות הקהל שלה בצמד המשחקים מול זרניסקי מוסטאר הבוסנית.
פרטיזן בלגרד מול קבוצות ישראליות
קבוצות הכדורגל והכדורסל של פרטיזן בלגרד פגשו קבוצות ישראליות פעמים רבות.
קבוצת הכדורגל פגשה את מכבי חיפה בשלב המוקדמות של גביע אופ"א בעונת 1996/1997 וניצחה בשני המפגשים.
בעונת 2006/2007 פגשה פרטיזן את מכבי חיפה במסגרת בית א' בגביע אופ"א, והמשחק הסתיים בניצחון 0-1 למכבי חיפה.
צמד משחקים נוסף של פרטיזן בלגרד מול קבוצה ישראלית היה בשלב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2005/2006, מול מכבי פתח תקווה.
המשחק הראשון נערך בישראל ופרטיזן ניצחה בו 0-2, אבל במשחק השני, שנערך באצטדיון פרטיזן, הדהימה מכבי פתח תקווה את הקבוצה הסרבית בניצחון 2-5 והדיחה אותה מהמפעל.
גם בכדורסל פגשה פרטיזן בלגרד קבוצות ישראליות פעמים רבות.
בשנת 1979 ניצחה 96-103 את הפועל חיפה בגביע קוראץ' (שהיה אז הגביע השלישי בחשיבותו באירופה), ובתום אותה עונה היא זכתה בגביע זה.
את מכבי תל אביב בכדורסל פגשה פרטיזן מספר רב של פעמים, לרבות שלושה מפגשים בבית הגמר של גביע האלופות.
בעונת 2009/2010 שיחקה פרטיזן בלגרד מול מכבי תל אביב בשלב הפלייאוף של היורוליג והפתיעה אותה בניצחון 1-3 בסיכום ארבעת המשחקים ביניהן.
במיוחד זכורות ממשחקים אלה תצוגות העידוד המרשימות של אוהדי פרטיזן – המונים מהם הגיעו למשחקים.
למשחק הבית הראשון של פרטיזן בסדרת המשחקים נגד מכבי הגיעו 20,783 אוהדים ולמשחק האחרון 21,367 אוהדים.
פרטיזן בלגרד פגשה גם את בני הרצליה השרון והפועל ירושלים.
בהוקי קרח ניצחה פרטיזן בלגרד את קבוצת ראשון דווילס בתוצאה 1-9 בסיבוב הבתים הראשון של הגביע הקונטיננטלי לשנת 2016, שאותו אירחה פרטיזן עצמה.
פרטיזן איגוקאה בלגרד (בסרבית: КК Партизан Игокеа) היא קבוצת כדורסל סרבית מעיר הבירה בלגרד, המתמודדת בליגת העל הסרבית, ביורוליג וב.
פרטיזן בלגרד זכתה בתואר אלופת אירופה לשנת 1992, למרות שלאורך רוב העונה שיחקה את משחקיה הביתיים בעיר פואנלברדה בספרד.
לקבוצה לא התאפשר להגן על התואר שלה בעונת , מאחר שהאו"ם הפעיל סנקציות על יוגוסלביה הפדרלית.
כמו כן, הקבוצה זכתה שלוש פעמים בגביע קוראץ', וארבע פעמים באליפות הליגה האדריאטית.
פרטיזן בלגרד מגינה על תואר אלופת סרביה מזה שש שנים.
בסך הכל, זכתה הקבוצה בשלוש עשרה אליפויות יוגוסלביה.
בקבוצה שיחקו גדולי השחקנים של יוגוסלביה בעבר, ביניהם חבר היכל התהילה דראז'ן דליפאגיץ', ושחקני ה-NBA לשעבר ולאדה דיבאץ, אלכסנדר ג'ורג'ביץ', פרדראג דנילוביץ', ז'ארקו פספלי, וז'ליקו רברצה.
הקבוצה משתייכת לאגודת פרטיזן בלגרד.
אולם הבית של הקבוצה הוא היכל פיוניר, אם כי משחקים בהם צפוי להגיע קהל רב מתקיימים בבלגרד ארנה.
פרטיבה דויסין פטיל (במראטהית: प्रतिभा देवीसिंह पाटिल; נולדה ב-19 בדצמבר 1934 בנלגאון, מהאראשטרה) היא פוליטיקאית ופעילה חברתית הודית, נשיאת הודו ה-12 והאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.
פרטיבה פטיל נשבעה אמונים ב-25 ביולי 2007. חברה במפלגת הקונגרס הלאומי ההודי הייתה מועמדת מטעם קואליציה של 'הברית המתקדמת המאוחדת' ו'השמאל ההודי' (התומכת מחוץ לממשלה).
היא זכתה בבחירות ב-19 ביולי 2007 כאשר הובילה על סגן נשיא הודו ומועמד מפלגת העם ההודית בהיירון סינג שקהוואט ביותר מ-300 אלף קולות.
פרטיבה פטיל נולדה ב-19 בדצמבר 1934 בנדגאון, נשיאות בומביי (כיום במהאראשטרה), כבת לנראיאן ראו פטיל.
סיימה לימודי תיכון בג'לגאון ובהמשך סיימה עם תואר ראשון במכללת מולג'י ג'איטה המסונפת לאוניברסיטת צפון מהאראשטרה בג'לגאון, ועם תואר ראשון במשפטים במכללה ממשלתית בבומביי, המסונפת לאוניברסיטת מומבאי.
בעת לימודיה במכללה הצטיינה בספורט – בטניס שולחן וזכתה בכמה אליפויות בין-אוניברסיטאיות.
בשנת 1962 בחרו בה כ"מלכת המכללה" של מכללת ג'לאון מהאראשטרה.
באותה שנה נבחרה גם כחברה עיריית אדלבד ברשימת הקונגרס הלאומי ההודי.
פטיל הקימה יחד עם בעלה מוסד חינוכי בשם "וידיה בהאראטי שיקשאן פראסראק מנדאל" האחראי על רשת בתי ספר ומכללות בערים ג'לגאון ומומבאי.
כמו כן ייסדה את הקרן "שראם סדהאנה" המנהל הוסטלים לנשים עובדות בניו דלהי, מומבאי ופונה ומכללה להנדסה בג'לגאון.
פטיל הקימה וניהלה בעצמה גם בית חרושת קואופרטיבי לסוכר ידוע כ"סאנט מוכתבאי סהקרי סחר קרחנה" ובנק קואופרטיבי הקרוי לפי שמה "פרטיבה מהילה סהקרי בנק".
בנוסף הייתה מעורבת בהקמת בית ספר מקצועי לילדים לקויי ראייה ובניהול בית ספר לילדים מעוטי יכולת בני וימוקטה ג'אטים ושבטים נוודים אחרים.
אחרי כניסתה לפוליטיקה המקומית, זכתה בתמיכתם של כמה ממנהיגי מפלגת הקונגרס במדינה, בהם ד"ר אבסהב גופלראו חדקר וראש השרים לשעבר, ישוונטרו בלוונטרו צ'אוואן.
אחרי 1967 מונתה כסגן שר החינוך של מדינת מהאראשטרה ובין השנים 1972–1978 הייתה שרה בממשלה.
החזיקה לסירוגין את תיקי התיירות, הרווחה, והשיכון בכמה ממשלות.
כאשר בשנת 1977 מפלגת הקונגרס התפצלה בעקבות תבוסתה אינדירה גנדי אחרי הכרזת מצב החירום בהודו בין השנים 1975–1977, הרבה ממנהיגי הקונגרס במהאראשטרה, כולל אלו שפרטיבה פטיל נמנתה עם תומכיהם, עברו לפלג Congress Urs בהנהגתו של דבראג' אורס.
אולם פרטיבה נשארה בצד של אינדירה גנדי, למרות כל הסיכונים הפוליטיים שבדבר.
היא מחתה נגד מעצרה של אינדירה גנדי בדצמבר 1977 ובילתה עשרה ימים בכלא בקרבתה.
כאשר ב-1978 הפלג קונגרס (אורס) הגיע לשלטון במהאראשטרה, פרטיבה פטיל הייתה לראש אופוזיציה.
בשנת 1980 כשמפלגתה חזרה לשלטון במהאראשטרה, שמה הועלה כמועמדת אפשרית לתפקיד ראש השרים, אבל סנג'אי גנדי העדיף את א.ר.
בשנת 1983 נבחרה פרטיבה פטיל לרג'יה סבהה ובין השנים 1986–1988 הייתה לסגנית יושב ראש שלו.
בשנים 1988–1990 רג'יב גנדי מינה אותה לתפקיד ראש ועד מפלגת הקונגרס במדינת מהאראשטרה.
בנובמבר 2004 מונתה פטיל על ידי נשיא הודו עבדול קאלאם למושלת ראג'סטאן.
במהלך כהונתה של פרטיבה פטיל כמושלת, האספה המחוקקת של ראג'סטאן חוקק באפריל 2006 את "חוק חופש הדת" במדינה, שכלל סעיפים נגד המרת דת באמצעי "פיתוי", הונאה או כפייה.
סעיפים אלה עוררו מחלוקת ומחאות מצד כמה ארגונים נוצרים שראו בו ביטוי להשפעת הגישה השמרנית ימנית של תנועת סנג פריוואר ההינדואית.
פרטיבה לא אישרה את החוק והחזירה אותו לאספה בנימוק שכמה מסעיפיו נוגדים זכויות יסוד כמו חופש הדיבור וחופש הביטוי, חופש המצפון וחופש דת.
ממשלת ראג'אסטאן שלחה לה מחדש את החוק במאי 2006 וטענה שישנם חוקים דומים המגבילים המרת דת במדינות אחרות כמו מאדהיה פרדש ואודישה והם אושרו על ידי בית המשפט העליון של הודו עוד לפני 40 שנה.
פטיל שלחה את החוק לנשיא הודו יום לפני עזיבתה את תפקיד המושלת.
פטיל התפטרה מתפקיד המושלת ב-21 ביוני 2007 בגלל מועמדותה לנשיאות הודו.
הקואליציה השלטת "הברית המתקדמת המאוחדת" (UPA), מורכבת ממפלגת הקונגרס ועוד כמה מפלגות בראשותה של סוניה גנדי (עם תמיכה מבחוץ מ"השמאל ההודי"), הציגה את מועמדותה של פרטיבה פטיל לנשיאת הודו ב-19 ביולי 2007.
מערכת הבחירות שלה קיבלה תאוצה כאשר מפלגת UNPA (הברית הלאומית המתקדמת המאוחדת, ידועה כ"חזית השלישית") שתמכה עד רגע מסוים בבחירתו בפעם השנייה של עבדול קאלאם, החליטה להימנע מההצבעה.
מפלגת שיוו סנה הלאומנית ממדינת הולדתה, מהאראשטרה, למרות היותה חלק מהאופוזיציה הימנית, בחרה לתמוך בפרטיבה פטיל בגלל סיכוייה להיות המהרטהאית הראשונה לכהן כנשיא הודו.
פרטיבה פטיל נבחרה לנשיאה כאשר הביסה את סגן נשיא הודו בהיירון סינג שקהוואט, מועמד הברית הלאומית הדמוקרטית (NDA), תוך יתרון של למעלה מ-300,000 קולות.
היא נכנסה לתפקיד ב-25 ביולי 2007 וסיימה את כהונתה ב-25 ביולי 2012.
בפעם השלישית והאחרונה ב-7 ביולי 1965 עם מורה בשם דביסין רנסין שחאווט.
פרטיזן בלגרד (בסרבית: Рукометни клуб Партизан Београда) היא קבוצת כדוריד סרבית מעיר הבירה בלגרד, והיא משתייכת לאגודת הספורט פרטיזן בלגרד.
פרטיזן בלגרד היא אחת מהקבוצות המצליחות בסרביה ויש לה את מספר האליפויות הגבוה בסרביה (ביחד עם יריבתה הכוכב האדום בלגרד), לשתיהן 7 אליפויות.
פרטיזן בלגרד משחקת עם הצבעים שחור ולבן.
הישג השיא של פרטיזן בלגרד באירופה הוא הגעה פעמיים לחצי גמר גביע EHF בשנים 1999 ו-2002 והשתתפות אחת בליגת האלופות בשנת 2003.
בין כוכברי הקבוצה היה בויאן בוטוליה שיחק גם במכבי ראשון לציון ולאחר חזרה למועדון מונה למאמן.
הליגה הסרבית הראשונה בכדוריד – 10 פעמים
הגביע הסרבי – 12 פעמים
הסופרקאפ הסרבי – 3 פעמים
הגביע היוגוסלבי – 3 פעמים
פרטיום או פרציום (מלטינית: Partium, בהונגרית גם Párcium; בהונגרית וברומנית: Partium מבטאים "פרציום", קיים גם התרגום להונגרית: Részek) הוא השם ממקור לטיני הניתן בהונגרית לאזורים הגובלים עם טרנסילבניה ממערב ומצפון, ממזרח לנהר טיסה.
המושג נוצר במאה ה-16, אז אזורים אלה, "חלקים" (Partium Regni Hungariae) של ממלכת הונגריה, הוכללו, באישור הסולטאן העות'מאני, בתחום נסיכות טרנסילבניה.
בשביל הרומנים, רוב שטחי פרטיום שקולים כנגד אזורי קרישאנה, מרמורש, מחוז סלאז' וצפון באנאט של ימינו.
ניצחון הטורקים בקרב מוהאץ' (1526) ציין את סופה המתקרב של ממלכת הונגריה העצמאית.
הממלכה שרדה עד לשנת 1541, כשהעות'מאנים כבשו את בירתה, בודה.
הממלכה ההונגרית חולקה מאותו רגע לשלושה חלקים:
החלק המרכזי הפך לפשליק עו'תמאני (Hungaria turca) עם בירתו בבודין (בודה בטורקית);
החלק המערבי והצפוני בשליטה הבסבורגית הפך ל"ממלכת הונגריה" תחת חסות אוסטרית ("הונגריה המלכותית") עם הבירה בפוז'ון, השם ההונגרי של ברטיסלאבה;
והחלק המזרחי שהתארגן בחסות עות'מאנית, תחת שלטון אוטונומי של המלך ההונגרי האחרון, יאנוש זאפויאי, שליט טרנסילבניה לשעבר.
חלק אחרון זה, שבירתו הייתה אלבה יוליה (גיולאפהרוואר) כונה על ידי היסטוריונים הונגרים "ממלכת הונגריה המזרחית".
ב-29 בפברואר 1528 כרת זאפויאי ברית עם הסולטאן סולימאן המפואר שכבש את ארצו וקיבל ממנו ערבות כתובה לתמיכה.
החל משנת 1541–1542 האזור המכונה "פרטיום" נמצא בשליטת יאנוש סאפויאי.
אחרי מותו של יאנוש, בנו יאנוש ז'יגמונד זאפויאי ויתר על טענתו לכתר הונגריה לטובת הקיסר ההבסבורגי מקסימיליאן השני שתבע אותו עוד מ-1563. לעומת זאת נשאר יאנוש השני ז'יגמנד נסיך טרנסילבניה בשנים 1571-1570.
בשנת 1571 בהתאם להסכם שפייר, הסכים יאנוש השני ז'יגמונד להתפטר מתפקידו כמלך הונגריה והומצאה בשבילו, בתור נסיך של האימפריה הרומית הקדושה, דוכסות חדשה שנקראה "חלקים מממלכת הונגריה" (Partium regni Hungariae), פרטיום, לפי נטיית המילה הלטינית "פארס" (חלק) ביחסת השייכות (גניטיב) רבים.
(מן הביטוי dominus) Partium regni) (Hungariae, (שליט) של חלקים מממלכת הונגריה).
בדומה להסכם אוראדיה (נאגי וואראד) שקדם לו, הסכם שפייר תמך בעקרון אחדות הונגריה.
פרטיום וטרנסילבניה נשמרו תחת שלטונו של יאנוש ז'יגמונד בתוקף תארו כאחד מנסיכי האימפריה.
הפרטיום כבר נשלטו על ידי משפחת זאפויה עוד מקודם לכן אולם ההסכם נתן לאחיזתו של בית זאפויה גושפנקה נוספת, מול תביעות אפשריות של בית הבסבורג.
עקב התפטרותו של יאנוש ז'יגמונד הפסיקה "הממלכה ההונגרית המזרחית" להתקיים והיא הפכה לנסיכות טרנסילבניה.
נסיך טרנסילבניה שלט מכאן ואילך גם על אזור הקרוי "פרטיום".
בהתחלה, כלל פרטיום את המחוזות (רוזנויות) ההונגריים דאז מרמורוש, סולנוק האמצעי (Közep Szolnók), קרסנה (Krászna) וביהר או
ביהור, וכן את אזור קוואר (Kővár, ברומנית Chiuar)
כחלק מממלכת הונגריה שהועברה באישור הסולטאן לשליטת בית סאפויה, גם הבאנות סוורין (באנאט), בעיקר האזור קאראש (בהונגרית: קראשו) ומערב מחוז אראד ומזרח חבל זאראנד נחשבו כחלק מפרטיום.
שטחים אלה נשלטו על ידי נסיך טרנסילבניה, מבלי שיהיו במקור חלק מנסיכות טרנסילבניה.
את הגבול ביניהם ובין טרנסילבניה המקורית נהוג למקם במעבר "פאסול קראיולוי" ברומנית: Pasul Craiului, בהונגרית: קיראי-האגו Király-hágó), הנחשב על ידי ההונגרים ל"שער של טרנסילבניה" (Erdély kapuja), הנמצא בגובה 582 מ', בימינו במערב רומניה, ביישוב בוצ'ה.
בעיני ההיסטוריונים הרומנים בימינו, אזורי פרטיום שבשטח רומניה, נחשבים עוד מימי הביניים המוקדמים לחלק מטרנסילבניה.
לפי הסכם שפייר מ-16 באוגוסט 1570 המחוזות (רוזנויות) שהשתייכו לפרטיום היו:
מרמורש (בהונגרית - מרמורוש, עם הבירה במבצר חוסט)
ביהר (עם הבירה במבצר אוראדיה או בהונגרית, נאג'ווארד) (עד 1664 נכבש בחלק קטן בצפון ובמזרח)
סולנוק האמצעית, עם הבירה סילאג'צ'ה (צ'כול סילבאניי)
במהלך מאתיים השנים הבאות נסיכות טרנסילבניה, כולל פרטיום, היו בלי הפסקה תחת איום של כיבוש מצד העות'מאנים וההבסבורגים.
בשנת 1660 פרטיום נכבש על ידי כוחות עות'מאנים, אך עד סוף המאה ה-17 חזרה לשליטה טרנסילבנית.
בשנת 1687 הוא סופח לאימפריה ההבסבורגית, סיפוח שהוכר רשמית על ידי הסכם קרלוביץ (1699).
בימי המרד של הנסיך פרנץ ראקוצי השני שוב היה פרטיום חלק מהנסיכות הטרנסילבנית.
בשנת 1718 לפי שלום פוז'ארוואץ (פאסארוביץ) הבאנות סוורין הופרדה ממנו, תחת השם באנאט.
אזורי אראד, ביהר ומרמורוש חזרו להיות חלק מממלכת הונגריה ההבסבורגית.
אחרי 1733 אזורי קרסנה, קוורא, סולנוק אמצעית, העיר זלאו (בהונגרית:זילה) וזאראנד היוו "פרטיום" במובן צר של המושג, והיו כפופים בתחום המיסים לממלכת הונגריה ההבסבורגית, בעוד מבחינה מנהלית אוחדו בשנת 1765 עם טרנסילבניה.
בימי המהפכה ההונגרית ב-1848 נכנס פרטיום תחת שליטת הממשלה ההונגרית המהפכנית.
בראש התהליך עמד במאי 1848 מיקלוש וסלני.
אחרי דיכוי המהפכה השאירו האוסטרים את הפרטיום במובן הצר, מחובר לטרנסילבניה.
ב-15 במרץ 1862 שוב הופרדו שטחים אלה מטרנסילבניה והועברו מנהלית להונגריה.
בשנת 1867, שנת הדואליזם האוסטרו-הונגרי (Ausgleich), שטחי פרטיום נכללו ל"טרנסליתניה", המרכיב הממלכתי ההונגרי של הקיסרות הדואלית.
בשנת 1876 בוצעה רפורמה מנהלית לפיה נוצר מחוז חדש בשם סילאג' על בסיס סולנוק האמצעי, קרסנה, העיר זלאו והמחוז הטרנסילבני דובוקה.
הזאראנד חולק בין המחוזות הוניאד ואראד, והנפה קוואר חולקה בין המחוז החדש סולנוק-דובוקה ובין המחוז סטמאר.
עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה, פרטיום פוצל גם הוא בהתאם להסכם השלום בטריאנון משנת 1920.- 60% ממנו עבר לרומניה, כ-20% - להונגריה ועוד כ-20%, זקרפטיה הידועה גם כרוטניה הסובקרפטית לצ'כוסלובקיה.
חלק אחרון זה עבר אחרי מלחמת העולם השנייה לאוקראינה.
החלק הרומני, שהוא הרוב, מורכב מחבל קרישאנה, מצפון באנאט, כמו כן מרבית שטחי מרמורש, והחלק המזרחי של המחוז סאטו מארה.
החלק ההונגרי כולל את מחוז היידו-ביהר (מערב המחוז ביהר לשעבר) וחלקים קטנים מערביים מהמחוזות סבולץ'-סטמאר-ברג ובקש.
החלק האוקראיני כולל את צפון מרמורש וחבל זקרפטיה
בימינו בשפה ההונגרית המושג "פרטיום" מתייחס בעיקר לאותם אזורי פרטיום הנמצאים ברומניה.
עם האישים שנולדו באזור פרטיום ניתן לציין את המשוררים ההונגרים אנדרה אדי ויאנוש אראן ואת המלחין ההונגרי בלה בארטוק,
אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי ברומניה, ב-1995 הוקמה בעיר אוראדיה "האוניברסיטה הנוצרית של פארטיום" (Partiumi Keresztény Egyetem) בשפה ההונגרית, על בסיס מכללה קלוויניסטית מקומית.
פרטוסנטמיקלוש (בהונגרית: Fertőszentmiklós; תעתיק עברי נוסף: פֶרְטֶסֶנטמיקלוש) היא עיירה קטנה במחוז גיור-מושון-שופרון, הונגריה, בת כ-3,800 תושבים, השוכנת ליד הגבול עם אוסטריה.
המשפחות היהודיות הראשונות הגיעו לעיר במחצית הראשונה של המאה ה-18, השתייכו לזרם היהדות הנאולוגית ונחשבו לקהילה אחת יחד עם נמטקרסטור.
בשנת 1922, סופחה הקהילה בנמטקרסטור לאוסטריה, מה שגרם לקהילת פרטוסנטמיקלוש להתחיל לנהל חיי קהילה עצמאיים, להקים בית כנסת, בית עלמין ולמנות רב למקום.
בכפר חיו באותה התקופה 62 יהודים.
באפריל 1944 כחודש אחרי פלישת הצבא הגרמני להונגריה, הוטל על יהודי פרטוסנטמיקלוש מעצר בית.
ובחודש מאי הועברו לגטו בקאפובאר, ומשם שולחו בתחילת יוני לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר מספר ניצולים והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה.
לאחר עזיבתם נשארה העיירה מיותמת מיהודים.
פרטיזן רקורדס היא חברת תקליטים עצמאית.
החברה פועלת בתחום אינדי רוק, מוזיקת רוק, פולק ואוונגרד.
החברה הוקמה בשנת 2007 על ידי יאן וילר וטים פוטנם.
לחברה רשומים מספר אמנים ומשרדיה נמצאים בניו יורק (המשרד הראשי), בלוס אנג'לס ובלונדון.
ההוצאה הראשונה של החברה היה אלבום של להקת Deer Tick.
במהלך השנים הוציאה החברה תקליטים למלחינים בתחום המוזיקה המודרנית, ובהם Cigarettes After Sex, ג'ון גרנט, בומבינו ונוספים.
בשנת 2008 החברה החלה שיתוף פעולה עם Knitting Factory Records.
במסגרת זו יצא מחדש קטלוג של פלה קוטי ובשנת 2011 יצאו מחדש שיש אלבומים של האמן.
בשנת 2013 יצא אלבום Uncanney Valley שזכה במקום ה-8 במצעד ה-Heatseekers.
בשנת 2019 החברה זכתה במועמדות לקבלת פרס גראמי עבור תקליט של בומבינו ובשנת 2021 היא קיבלה מועמדויות נוספות.
בשנת 2020 אלבום של IDLES שהופק על ידי החברה הגיע לראש מצעד הפזמונים הבריטי.
בשנת 2022 יצא אלבום של Fontaines dc שהגיע לראש מצעד הפזמונים בבריטניה ובאירלנד.
בשנת 2013 יאן וילר הקים מגזין דיגיטלי Talkhouse בו אמנים מתחומים שונים יכולים לתאר את הניסיון והתחושות ולתת ביקורת על היצירות.
האתר זכה לפופולריות ובשנת 2017 זכה בפרס ובי.
מועדון הוקי קרח פרטיזן (בסרבית קירילית: Хокејашки клуб Партизан, או Hokejaški klub Partizan באותיות לטיניות) הוא מועדון הוקי קרח מקצועני סרבי מבלגרד.
זהו אחד ממועדוני הספורט המהווים חלק מאגודת הספורט פרטיזן.
המועדון משחק את משחקי הבית באולם הקרח פיוניר, המשמש גם את הכוכב האדום בלגרד.
המועדון משחק כיום בליגת ההוקי הסרבית ולרשותו זכייה בעשרים אליפויות לאומיות ושלושה גביעים ונחשב למועדון ההוקי קרח המוצלח ביותר בסרביה.
פרטיזן גם זכתה בליגת Slohokej בשנת 2011 וב-2012 ובאליפות ליגת הבלקן בשנת 1995.
מחלקת ההוקי ב"פרטיזן" הוקמה בשנת 1948 וכבר בהשתתפותה הראשונה באליפות המדינה היא זכתה בתואר האליפות הראשון שלה.
בתקופה שבין 1951 ל-1955, הייתה פרטיזן ללא ספק לקבוצת ההוקי החזקה ביותר במדינה כשזכתה בחמישה תוארי אליפות רצופים.
מאוחר יותר, עקב עזיבתם של שחקנים מכריעים רבים, פרטיזן איבדה את הבכורה בליגה היוגוסלבית למועדונים הסלובניים באליפות.
לאחר הפסקה ארוכה, זכתה פרטיזן בגביע בשנת 1966 ובשנת 1986 זכתה באליפות ובגביע ולכן העפילה לגביע אירופה: בסיבוב הראשון גברה על אלופת רומניה סטיאואה בוקרשט, אבל הפסידה בסיבוב השני לאלופת פולין פולוניה ביטום.
הופעתה השנייה של פרטיזן בגביע אירופה הגיעה בשנת 1996. הקבוצה סיימה אחרונה בסיבוב הראשון, מאחורי סוקיל קייב, סטיאווה בוקרשט ולבסקי סופיה.
פרטבוז (בהונגרית: Fertőboz) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בפרטבוז חיו שני יהודים בלבד בתקופות זמן שונות:
פרטד (בהונגרית: Fertőd) היא עיירה במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה, שנוצרה בשנת 1950 מאיחוד העיירות אסטרהאזה (Eszterháza) ושוּטר (Süttör).
באסטרהאזה חיו מעט יהודים בתקופות שונות:
פרטאנדרד (בהונגרית: Fertőendréd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בפרטאנדרד חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:
שנה מספר היהודים בכפר כלל האוכלוסייה188015980191011
פרטי חקירה מוכמנים הוא כינוי לפרטים שונים בחקירה פלילית, הידועים רק למבצע הפשע ולצוות החוקרים, ולא פורסמו באמצעי התקשורת.
בתי משפט נוהגים לייחס משקל רב לפרטי חקירה מוכמנים שהנאשם מסר בחקירתו, בהרשעת נאשמים.
חשיבות השימוש בפרטי חקירה מוכמנים
על פי הפסיקה בישראל, פרטי חקירה מוכמנים יכולים להחשב "דבר מה נוסף" הנדרש לצורך הרשעת אדם על פי הודאתו, ולעיתים יכולים פרטי חקירה מוכמנים להוות "סיוע" להרשעה, שהיא בדרגה יותר גבוהה מ"דבר מה נוסף".
בדיקת פרטי חקירה מוכמנים היא חלק מהליך השחזור שמבצע נאשם לאחר הודאה או מסירת גרסה בחקירה במשטרה.
על התנאים להיות פרט שמסר הנחקר "פרט מוכמן" כתב השופט אליעזר גולדברג:
"כדי שבקיאות בפרטים תהא בעלת אופי מסבך, יש להקפיד על כך שהבקיאות בפרט תהיה ברורה וגלויה, ולא תהיה מוטלת בספק; כי קיומו של הפרט במציאות תוכח כדבעי; וכי פרט זה לא יכול היה להימצא אלא בתודעתו של מי שביצע את העבירה."
"קיים יחס הפוך בין שכיחות הפרט לבין משקלו הראייתי.
כלומר, "ככל שמדובר בידיעת פרטים 'נסתרים' יותר ו'מיוחדים' יותר להתרחשות נשוא האישום כן ילך ויגדל משקלה הראייתי של ה'ידיעה'".
במסגרת בדיקה של 38 מקרים של מורשעי שווא, שזוכו לאחר מכן במסגרת בדיקות גנטיות דוגמת אלו הנעשות על ידי פרויקט החפות, נמצא שב-36 מקרים מתוך 38 המורשע סיפק תיאור מפורט של הרצח שכללו פרטים מוכמנים.
ב-27 מהמקרים העידו חוקרי המשטרה מפורשות שהם לא גילו למורשעים את הפרטים המוכמנים.
חלק מהמורשעים סיפרו, לאחר שזוכו, שחוקרי המשטרה מסרו להם את כל הפרטים המוכמנים, למרות שחלק מהותי מטענות התביעה במשפט היו שהנאשם לא יכל לדעת את הפרטים המוכמנים אם הוא לא היה אשם.
ההסבר המתבקש לידיעה של מורשעי השווא את הפרטים המוכמנים הוא שהחוקרים סיפקו להם את הפרטים בכוונה או בשגגה.
משפטים שבהם נעשה שימוש בפרטי חקירה מוכמנים להרשעה
משפטו של רומן זדורוב - ע"פ פסק הדין רומן זדורוב ידע לפחות שבעה פרטי חקירה מוכמנים שלא היו יכולים להיות ידועים לאיש מלבד הרוצח.
לימים זוכה זדורוב ונקבע שלא ביצע את הרצח.
משפטו של ויקטור גואטה - הורשע ברצח ב-2007 על סמך עדויות שכללו פרטים מוכמנים.
משפטו נפתח מחדש בשנת 2019 לאחר שהתברר שפרטים אלו הועברו לגואטה על ידי אסיר אחר ששהה עימו בתא המעצר.
משפטו של עמירם בן אוליאל, שהורשע בביצוע הפיגוע בדומא.
יש הטוענים כנגד הסתמכות מלאה על פרטי חקירה מוכמנים בשל מספר סיבות:
העברת מידע מהחוקר לנחקר - במהלך החקירה עשוי החוקר להעביר ביודעין או בשגגה פרטי חקירה מוכמנים לנחקר שהוא עשוי להשתמש בהם בעת שימסור את גרסתו, וזאת על אף שלא היה מודע לפרטים אלו מראש.
חשיפת הפרטים המוכמנים במהלך השחזור - במהלך השחזור עשוי החוקר בכוונה או בשוגג להפנות את תשומת ליבו של הנחקר לפרטים מוכמנים והנחקר יאשש או יפריך אותם בלי לדעת שמדובר בפרט מהותי.
פרטים שאינם ייחודיים - שימוש בפרטים מוכמנים שאין בהם ייחודיות (כגון צבע נפוץ של רכב).
פרטיבה פרמאר היא במאית, מפיקה ותסריטאית בריטית ממוצא הודי.
פרטיבה פרמאר נולדה בניירובי שאז הייתה חלק של מושבה בריטית להורים ממוצא הודי שהיגרו לאפריקה.
בשנת 1967 המשפחה עברה לבריטניה.
פרמאר סיימה לימודי אוניברסיטה בתחום תקשורת ומשאבי אנוש.
בזמן הלימודים היא הייתה מעורבת בתנועת הסטודנטים.
במשך 3 חודשים היא עבדה בקלקטה עם אמא טרזה.
בחזרה לבריטניה פרמאר המשיכה בלימודי תואר שני באוניברסיטת בירמינגהאם.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 פרמאר החלה לעסוק בקולנוע.
היא עסקה בסרטי תעודה דוגמת Emergence (1986) ו- Sari Red (1988) שתיארו מצבה של אישה-מהגרת בלונדון.
בשנת 1991 היא סיימה סרט "Khush" על חיי החברה ההלט"בית בהודו.
סרט זה זכה בפרסים בפסטיבלי לקולנוע במדריד, פריז וסן פרנסיסקו.
בשנת 1991 היא סיימה לעבוד על סרט A Place of Rage שהוקדש לנשים אפרו-אמריקאיות וזכה בפרס בארצות הברית.
סרטה Nina's Heavenly Delights בהשתתפות שלי קון ולורה פרייז'ר זכה להצלחה וקיבל מספר פרסים בפסטיבלי לקולנוע.
בשנת 2013 ב-BBC הוקרן סרט Alice Walker: Beauty in Truth שבוים על ידי פרמאר והוקדש לחייה ופעילותה של אליס ווקר.
פרטיופליס (שם מדעי: Pratifelis; מלטינית: "pratum" - שדה/מישור ו-"felis" - חתול) הוא סוג טורף ממשפחת החתוליים, אשר חי במשך תקופת המיוקן באמריקה הצפונית שלפני 10.3 עד 4.9 מיליון שנה מזמננו.
הפרטיופליס ידוע ממספר מאובנים שנאספו ב-1911 בקנזס ותואר ב-1934 בידי החוקר קלוד ו.
היברד והוא כולל מין יחיד - Pratifelis martini, הקרוי על שם H.T.
הממצאים שלו שכללו שרידי שיניים ולסת תחתונה העלו שהיה קרוב לחתולים הקטנים וקשור מעט לשונר או לסוג פסדאלורוס הנכחד.
מבנה השיניים ובייחוד הטוחנות שהתגלו היו כבדות יחסית, מה שאפיין אותו בלסתות קצרות יחסית בעלות עוצמה חזקה.
ככל הנראה היה גדול יותר מפומה ומהגדולים שבחתולים הקטנים מעולם.
מספר חוקרים טוענים שמבנה הלסת מרמז שהיה קרוב יותר לשנחרבים ששגשגו לאורך המיוקן בצפון אמריקה, אך הדבר נתון בוויכוח מדעי.
מאחר שחתול זה התקיים בערבות עשב שופעות ייתכן שהיה צייד מהיר של פרסתנים בינוניים עד גדולים שצד בדומה לפומה המודרנית.
פרטורה (בפורטוגזית: Fartura) היא סופגנייה מהמטבח הפורטוגזי.
פרטורה עשויה מקמח, שמרים, סודה לשתייה, מלח, סוכר, קינמון ומים, ומטוגנת בשמן, בצורת גליל ונמכרת באופן מסורתי בירידים בפורטוגל.
עדיף לצרוך אותה כשהיא עדיין חמה, כדי שהמשטח הפריך לא יתקשה.
המילה פרטורה מגיעה מהשורש הלטיני "פארטו" (farto), כלומר מלא או שבע.
תיאוריה אחת היא שהפורטוגלים, כשסחרו במזרח הרחוק, היו מביאים איתם טכניקות בישול חדשות, כולל שינוי הבצק של Youtiao (רצועה ארוכה בצבע חום-זהוב ממקור סיני המטוגן בשמן עמוק ועשוי מבצק מקמח חיטה), המאכל ידוע גם בשם Youzagwei, בדרום סין.
עם זאת, הפורטוגזים היו משנים את הבצק לצורת כוכב, כי לא למדו את הטכניקה הסינית של "משיכת" הבצק (קיסר סין הפך לפשע עם עונש מוות אם מישהו חלק ידע עם זרים).
כתוצאה מכך, הפרטורות לא "נמשכות" אלא מחולצות מתבנית בצורת כוכב.
תיאוריה נוספת היא שייתכן כי הפרטורה הייתה עיבוד של הצ'ורוס הספרדי, אשר נוצרה על ידי רועים כתחליף למאכלים שנעשו עם פסטה טרייה.
בצק צ'ורו היה קל לייצור ולטיגון על אש גלויה בהרים, שם חיו רוב הזמן רועי צאן.
המאכל הוא חלק מההשפעה הערבית במטבח הפורטוגזי, בשימוש בסוכר במקום דבש להמתקה.
הפרטורה היא פיתוח של הזאלאביה הערבית המקורית.
פרטיות דיפרנציאלית (Differential Privacy) היא מסגרת מתמטית מדויקת לפרסום מידע סטטיסטי אודות מערכי נתונים שמכילים נתונים רגישים, תוך הגנה על פרטיותם של הפרטים שהנתונים שלהם נמצאים במערך.
היא מאפשרת לשתף מידע אגרגטיבי אודות קבוצה תוך הגבלת המידע שדולף לגבי הפרטים בה.
זה נעשה על ידי הזרקת רעש מכויל בקפידה לחישובים סטטיסטיים, כך שהתועלת של הסטטיסטיקה נשמרת אבל היכולת להסיק מסקנות על פרטים במערך הנתונים מוגבלת.
ניתן לתאר פרטיות דיפרנציאלית כאילוץ על אלגוריתמים שמפרסמים מידע אגרגטיבי אודות מסד נתונים אשר מגביל את החשיפה של מידע רגיש של רשומות במסד הנתונים.
סוכנויות ממשלתיות מסוימות משתמשות באלגוריתמים פרטיים-דיפרנציאלית לפרסום מידע דמוגרפי ומדדים אגרגטיביים אחרים תוך הבטחת הסודיות של תשובות הסקר, וחברות משתמשות בהם לאיסוף מידע על התנהגות משתמשים תוך שליטה במידע אליו חשופים אנליסטים פנימיים.
בניסוח אינטואיטיבי, אלגוריתם נחשב לפרטי-דיפרנציאלית אם צופה החשוף לפלט האלגוריתם לא יכול לדעת אם מידע של אדם מסוים היה חלק מקלט האלגוריתם.
פרטיות דיפרנציאלית מגנה מפני זיהוי אנשים שהמידע שלהם עשוי להימצא במסד נתונים.
אף על פי שהיא לא מתייחסת ישירות להתקפות זיהוי והתקפות זיהוי מחדש, היא מונעת התקפות כאלה באופן מוכח.
פרט לכך, לא אירע דבר (במקור: "פרט לכך, לא אירע דבר.") הוא מחזה תיאטרון תיעודי ישראלי מאת רועי יוסף ונעה נשיא.
ההצגה עלתה לראשונה בשנת 2021 בתיאטרון נוצר, והוצגה בהמשך בתיאטרון תמונע בשנים 2022–2023. ההצגה מבוססת על אירוע שהתרחש במציאות ונחקר במסגרת מצ"ח, וזכתה בפרס קיפוד הזהב למחזה השנה לשנת 2022. בשנת 2023 הוצגה ההצגה בפסטיבל הבין־לאומי FITS בסיביו, רומניה.
במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014 נורה למוות מוחמד קדיח (64) בעת שנשא דגל לבן באזור ח'וזאעה שברצועת עזה.
בעקבות האירוע נפתחה חקירת מצ"ח שנכללה בין חקירות פליליות שהורה עליהן הפרקליט הצבאי הראשי בדצמבר 2014, במסגרת בדיקת אירועים מן הלחימה.
רועי יוסף, מיוצרי ההצגה, שירת באותה עת כחוקר מצ"ח והיה מעורב בטיפול בתיק.
שנים לאחר מכן, כשעבד כמלצר בבית הקפה נחמה וחצי בתל אביב, זיהה במקום את החייל שנחקר בפרשה; המפגש הוביל לחידוש העיסוק בתיק ולניסיון לפתוח אותו מחדש באמצעים אמנותיים, שהתגבש בהמשך להפקת ההצגה.
ההצגה מבוססת על חומרי חקירה מקוריים ועל מסמכים שהצטברו סביב התיק, ומתמקדת במתח שבין סגירת התיק במישור המשפטי לבין המשך הדהודו במישור האישי והציבורי.
ההצגה "פרט לכך, לא אירע דבר." בנויה כחקירה בימתית של החוקר את עצמו, ובמרכזה שחזור פעולות חקירה והצבתן על הבמה.
במופע משתתפים רועי יוסף והשחקן אסף שורק, המגלמים דמות אחת בשני תפקידים שונים – פעם בתור חוקר ופעם בתור נחקר.
במהלך ההצגה מתבצעים חילופי תפקידים בין החוקר לנחקר, והחקירה עצמה משמשת כמבנה הדרמטי של המופע.
המהלך הבימתי נשען על שימוש בחומרי חקירה, מסמכים, הקלטות, תצלומים, מכתבים, פרוטוקולים וחומרים שנאספו סביב האירוע.
חומרים אלה מוצגים, מוקראים ומוקרנים במהלך ההצגה, ומרכיבים את רצף הפעולות הבימתיות במקום עלילה ליניארית.
ההצגה אינה משחזרת את האירוע עצמו, אלא מתמקדת בתהליך החקירה ובאופן שבו נסגר התיק.
המרחב הבימתי מינימליסטי וכולל שולחן וכיסאות המזוהים עם חדרי חקירה.
לצד הפעולה הבימתית נעשה שימוש בהקרנות חזותיות באמצעות מטול שקפים, ובהן מסמכים, תצלומים, שרטוטים ופריטים יומיומיים שנאספו במהלך העבודה, בהם גם תפריט בית הקפה "נחמה וחצי", שבו התרחש המפגש שהוביל לחידוש העיסוק בתיק.
ההקרנות מופיעות על קיר הבמה ולעיתים גם על גופם של השחקנים.
ההצגה עלתה בבכורה בשנת 2021 בתיאטרון נוצר בבת ים.
בין השנים 2022–2023 רצה בתיאטרון תיאטרון תמונע בתל אביב-יפו.
בשנת 2023 הוצגה ההצגה במסגרת פסטיבל FITS (Sibiu International Theatre Festival) בעיר סיביו שברומניה.
יוצרים: רועי יוסף ונעה נשיא
שחקנים: רועי יוסף ואסף שורק
עוזר יוצרים ומנהל הצגה: נמרוד עציון
ניהול אמנותי: אבי גיבסון וניצן כהן
ליווי אמנותי: דניאל כהן לוי
בשנת 2022 זכתה ההצגה בפרס קיפוד הזהב למחזה השנה, והייתה מועמדת גם לפרס הצגת השנה.
ההצגה זכתה לסיקור נרחב בעיתונות ובאתרי תרבות.
העיתונאית שירין פלאח סעב כתבה ב"הארץ" כי מדובר ב"מופע אינטליגנטי וכן יוסף משחזר את פרטי החקירה באמצעות מסמכים מקוריים, מזכרים שכתב בעצמו וחומרים שהותרו לפרסום – כמו חוות הדעת של הפרקליטות הצבאית – שאסף מאז סגירת התיק".
כתב התרבות יובל פלוטקין כתב ב־ynet: "אי אפשר להפריד בין התוכן של ההצגה לבין הביטוי החזותי שלה.
שני השחקנים מראיינים זה את זה, כשמקרן גדול משדר מאחוריהם, סביבם ועל גופיהם מסמכים מכל הסוגים – מפרוטוקולים בשחור לבן, דרך התפריט של בית הקפה ועד סימון של גופה.
התת־מודע של היוצרים פעל שעות נוספות בזמן העבודה והתפרץ אל תוך היצירה".
בביקורת שפורסמה באתר "הבמה", כתבה נועה שדה: "מפגש מרענן ונדיר עם תיאטרון חי, רלוונטי וחיוני.
יש מעט מאוד ממנו בישראל, בוודאי באופן שמצליח לשמור על רמה גבוהה גם בתוכן וגם בצורה".
אביבה רוזן כתבה באתר "מרתה יודעת": "הרבה הצגות הן חשובות, מבחינה ערכית, מוסרית, רגשית, חברתית, תרבותית וכו', אבל ההצגה הזאת היא חשובה בכך שהיא מעמידה מולנו מראה, וקשה להתבונן בה אך גם קשה להתעלם ממנה...".
המחזאית מאיה ערד יסעור כתבה בעלון "הקיר החמישי": "ההצגה פותחת עבורי מרווחים לרפלקציה על המצב בלי לתקוע לי מזלג של אידאולוגיות לתוך הגרון, אבל גם בלי להתחמק מלשאול את השאלות האמיתיות שצריך לשאול".
פרי הוא חלק מן הצמח בו, בדרך כלל, נמצאים זרעים.
כאשר הפרי מכיל רקמה עסיסית ומזינה, הוא נאכל על ידי בעלי חיים, המפרישים בצואתם את הזרעים ותורמים להפצתם.
פירות רבים משמשים למאכל אדם ובעלי חיים, אך ההגדרה הקולינרית מהו פרי נקבעה באופן תרבותי והיא מכילה רק חלק מן הצמחים שיש להם פירות אכילים.
שאר הצמחים האכילים, מוגדרים מבחינה קולינרית כירקות.
למונח "פרי" מספר הגדרות, כל אחת מהן בהקשר אחר ובעלת משמעות שונה.
בבוטניקה, הפרי הוא חלק מהצמח הנוצר מחלקי הפרח הפנימיים בעקבות הפריית הביציות שבתוך השחלה על ידי תאי המין הזכריים המגיעים מן האבקן דרך עמוד העלי.
הגדרתו הבוטנית של הפרי היא חד משמעית, למעט המקרים בהם הפרי מטמיע בתוכו חלקים נוספים של הצמח מלבד הזרעים והמעטפת שסביבם, כמו במקרה של תאנים ותותים.
לרשימת מונחים הנוגעים למורפולוגיה של הפרי ראו: מורפולוגיה של הפרי.
בתחומי הקולינריה, שמהם מושפע השימוש במילה פרי בשפת הדיבור, פירות מאכל מוגדרים אחרת, כך שמספר צמחים שהחלק האכיל בהם מוגדר כפרי בהגדרה הבוטנית, מוגדרים כירקות מבחינה קולינרית.
להגדרה "ירק" מצטרפים גם צמחים אשר החלק האכיל בהם הוא חלק אחר של הצמח (כגון השורש, הפקעת, הבצל, הגבעול, העלה או הפרח) .
ההגדרה הקולינרית מתייחסת לפירות הניתנים למאכל בלבד.
אלו מביניהם שטעמם נע בין מתוק לחמוץ ומרקמם בשרני – הם הפירות; האחרים, שאינם מתוקים או חמוצים – הם הירקות.
מבחינה תזונתית לרוב נהוג להמליץ על פרות וירקות העונה.
כמו כן, רצוי לצרוך גם פירות וגם ירקות.
על פי הבחנה עממית נוספת בין פרי לירק, ההבדל בין השניים הוא בכך שהפרי מכיל בתוכו זרע או זרעים קשים ("גרעין" או "גרעיני" הפרי) שלא ניתן לאוכלם, ואילו בירק, החלק המיועד למאכל מכיל זרעים "רכים" הניתנים לאכילה, או אינו מכיל זרעים כלל.
לכן, על-פי הבחנה זו, עגבנייה, ומלפפון הם "ירקות".
זאת לעומת האפרסק המכיל זרע קשה ("גלעין"), שאיננו ניתן לאכילה, ולכן נקרא "פרי".
הבננה, אשר בעקבות פיתוחים החקלאיים היא חסרת גרעינים, עדיין נחשבת פרי.
הגדרה אחרת מתייחסת לסוג הצמח עליו גדל הפרי.
הפרי יהיה זה שגדל על עץ, שיח או מטפס, והצומח על הקרקע או מתחתיה מוגדר כירק.
גם הגדרה זו חלה רק על הפירות הנאכלים.
על פי הגדרה זו, ובניגוד להגדרה הקודמת ולשפת הדיבור, אבטיח ותות שדה הם ירקות, מפני שהם גדלים על הקרקע.
על פי הגדרה זו השקד יהיה פרי, אף על פי שמבחינה בוטנית עיקר חלקו האכיל הוא זרע.
הגדרה זאת מתאימה גם להבחנה ההלכתית בין "פרי העץ" - פירות, ו"פרי האדמה" - ירקות.
פירות רבים ופשוטים הנפתחים בשעת ההבשלה:
פירות שאינם מתחלקים ואינם נפתחים - פירות יבשים:
פירות שאינם מתחלקים ואינם נפתחים - פירות עסיסים:
פֵּרְטִינַקְס, או בשמו הקיסרי המלא, אִימְפֵּרָטוֹר קֵיסָר פּוּבְּלִיוּס הֶלְוִיוּס פֵּרְטִינַקְס אָוּגוּסְטוּס היה קיסר רומא במשך 87 יום, מ-31 בדצמבר שנת 192, יום הירצחו של קודמו קומודוס, ועד לרציחתו בידי חיילי המשמר הפרטוריאני.
פרטינקס נולד בעיר אלבה פומפיאה שבצפון חבל ליגוריה (אלבה המודרנית בחבל פיימונטה).
אביו היה עבד משוחרר שהתפרנס מעסקי עצים, ובהיותו אמיד למדי, דאג להקנות לבנו השכלה.
בשנת 136 הוא שלח אותו ללמוד ברומא.
בשנת 144 פנה פרטינקס למקצוע ההוראה והתעתד להיות מורה לדקדוק, אולם ההכנסה הדלה ממקצוע זה הביאה אותו בסביבות שנת 160 לפנות לקריירה צבאית.
סביב שנת 162–163 קיבל תפקיד של מפקד קוהורטה, גדוד של חיות עזר בלגיון שהוצב בסוריה.
בשנת 164 לערך הצטיין במלחמה עם הפרתים והחל להתקדם בסולם הדרגות הצבאיות: טריבון הלגיון השישי שהוצב בבריטניה, מפקד יחידת חיל עזר בבריטניה, מפקד יחידת פרשים באזור הדנובה (מואסיה) ובהמשך מפקד צי הגרמני בנהר הריין.
בנוסף החל פרטינקס למלא גם תפקידים אזרחיים: פרוקורטור של מרחב ויה אמיליה (שבצפון איטליה).
נראה שאחר כך נשלח לפקד על הצי הרומי שעל נהר הריין.
בשנת 166/167 הוצב בדאקיה בדרגת פרוקורטור.
בזמן שהותו בדאקיה, סר חינו של פרטינקס (ככל הנראה עקב תככים נגדו) והוא הועבר מתפקידו על ידי הקיסר מרקוס אורליוס.
למרות זאת, פרטינקס קנה לעצמו פטרון בדמות חתנו של הקיסר קלאודיוס פומפיאנוס.
בשנת 169 מונה פרטינקס לעוזרו של פומפיאנוס והצטיין במלחמה עם השבטים הגרמניים.
בעקבות זאת מונה לסנטור, כבוד יוצא דופן עבור בן של עבד משוחרר.
פרטינקס אף קיבל דרגת פראיטור, ובשנת 171 כנראה מונה למפקד הלגיון הראשון בידי מרקוס אורליוס, שחש שגרם עוול לפרטינקס.
כמפקד לגיון פרטינקס מילא תפקיד חשוב בהדיפת המרקומנים ושבטים נוספים שפלשו לפרובינקיות פאנוניה, דאקיה, רייטיה ונוריקום.
כגמול על כך, מונה בשנת 175 לקונסול "משני" ("Suffectus", יחד עם דידיוס יוליאנוס).
בשנים הבאות, כיהן פרטינקס כמושל של מספר פרובינקיות: מואסיה (176-7), דאקיה (177-9) וסוריה (מונה בשנת 180).
בשנת 182 חזר פרטינקס לרומא, שם הורה לו פרניס, מפקד המשמר הפרטוריאני לפרוש, ככל הנראה בשל ביקורת שהייתה לו על אופן התעשרותו של פרטינקס בפרובינקיות.
פרטינקס פרש לאחוזת אבותיו למשך שלוש שנים, ובשנת 185, לאחר מותו של פרניס, נקרא חזרה לשירות על ידי הקיסר קומודוס.
פרטינקס נשלח לבריטניה על מנת להשליט סדר בפרובינקיה שסבלה ממרידות של הלגיונות המוצבים בה.
פרטינקס דיכא את המרידות תוך שהוא קונה לעצמו שם של מצביא קפדן המקפיד על המשמעת.
פרטינקס נשאר בבריטניה עד לשנת 187, אז ביקש לעזוב את תפקידו עקב העוינות שהפגינו כלפיו הלגיונות.
התפקידים הבאים שמילא פרטינקס היו שלווים יותר - בשנת 188 היה ממונה על הקצבאות לעניים ומושל אפריקה.
בשנת 189 חזר פרטינקס לאיטליה ומונה לפרייפקטוס העירוני ("ראש העיר") של רומא, תפקיד בו כיהן עד להרצחו של קומודוס בסוף שנת 192.
בשנת 192 כיהן כקונסול בפעם השנייה, הפעם קונסול מן המניין ולא "קונסול מוסף".
מיד לאחר הירצחו של קומודוס ב-31 בדצמבר 192, הגיעו אקלקטוס (משרתו של קומודוס) ואיימיליוס לייטוס (מפקד המשמר הפרטוריאני), מראשי הקושרים נגד קומודוס, אל פרטינקס והציעו לו את השלטון.
בתחילה סירב פרטינקס כיוון שסבר שמדובר במזימה מצד קומודוס לבחון את נאמנותו, אולם לאחר שהשתכנע שקומודוס אכן מת, הסכים לקבל את התפקיד.
לייטוס לקח את פרטינקס אל מחנה המשמר הפרטוריאני על מנת להציג לחיילים את הקיסר החדש.
החיילים שהתרגלו למנעמי החיים תחת שלטון קומודוס, לא היו נלהבים לקבל את פרטינקס, שהיה ידוע כמפקד המקפיד על המשמעת, כקיסר, אך התרצו לאחר שלייטוס הבטיח להם סכום כסף גדול.
פרטינקס נטל לעצמו את התארים "אוגוסטוס" ו"אבי המולדת".
הסנאט, ששנא את קומודוס ופחד ממנו, קיבל את פרטינקס בצורה נלהבת יותר.
הסנאט העתיר על פרטינקס כיבודים, שאת חלקם, כגון תואר אוגוסטה לאשתו ותואר קיסר לבנו, סירב לקבל.
כמו כן סירב פרטינקס להרשות התעללות בגופת קומודוס.
הוא ציווה להטמין אותה במאוסוליאום של אדריאנוס.
פרטינקס מצידו שאף לחזור לימי הקיסר הנאור מרקוס אורליוס ולפעול בשיתוף פעולה עם הסנאט, בניגוד לשלטון הרודני של קומודוס.
הוא מיעט במשפטי בגידה וגירש את המלשינים מרומא.
פרטינקס פעל גם לטובת העם על ידי חלוקת אדמות וביטול מיסים שונים.
הבעיה החמורה ביותר עימה התמודד פרטינקס לאחר עלייתו לשלטון, הייתה התרוקנות האוצר עקב בזבזנותו של קומודוס.
המצב היה חמור כל כך שפרטינקס נאלץ למכור חפצי מותרות מהארמון, עבדים ופילגשים של קומודוס.
הוא הפסיק לשלם "דמי רגיעה" לברברים.
אולם גם כך הצליח לשלם לחיילי המשמר הפראטוריאני רק חצי מסכום המענק שהבטיח להם.
ב-28 במרץ 193 צעדו 300 חיילים פרייטוריאנים אל עבר ארמון הקיסר.
פרטינקס יצא בעצמו להרגיע אותם, ונרצח.
חברת פרטנר תקשורת בע"מ היא קבוצת תקשורת המפעילה רשת סלולרית בישראל תחת המותג "Partner 5G" (נודעה עד תחילת 2016 כחלק מהמותג הרב לאומי אורנג') לכ-3 מיליון לקוחות.
כמו כן, מספקת שירותי טלפוניה מקומית ובינלאומית, שירותי אינטרנט בתשתית סיבים אופטיים, שירותי טלוויזיה, פתרונות תקשורת לעסקים, ציוד קצה וחשמל.
בשנת 1997 התמודדה קבוצת פרטנר במכרז כמפעיל סלולרי שלישי במדינת ישראל.
עדי בירן הוביל את קבוצת היזמים למכרז כנציג חברת אלביט.
לאחר שנים שהייתה בשליטת תאגיד ההשקעות ההונג-קונגי האצ'יסון ומפואה נמכרה בשנת 2009 לחברת סקיילקס (יבואנית מכשירי הסלולר של סמסונג) ובשנת 2013 לאיש העסקים הישראלי-אמריקאי חיים סבן.
ב-2022 עברה החברה לשליטת אמפיסה אחזקות.
בנובמבר 2013, חתמה החברה על הסכם שיתוף רשתות עם חברת HOT mobile, והחל מאפריל 2016 מפעילות החברות רשת אנטנות משותפת באמצעות חברת תפעול משותפת (PHI), הנמצאת בבעלות שווה של פרטנר והוט מובייל, כאשר כל חברה ממשיכה להפעיל את ליבת הרשת שלה בנפרד ולשרת את לקוחותיה בנפרד.
ב-16 בפברואר 2016 הופסק השימוש במותג אורנג' בישראל, והחל מיתוג חדש-ישן עם השם המקורי של החברה, Partner.
ב-2017 הודיעה החברה על מיזם הסיבים האופטיים שלה, המאפשר חיבור לרשת האינטרנט במהירויות גבוהות.
נכון לאמצע 2025, לחברה קרוב ל-500 אלף משקי בית המחוברים לשירותי הסיבים האופטיים של החברה.
עוד ב-2017 הודיעה פרטנר כי היא נכנסת לשוק הטלוויזיה תחת השם "פרטנר TV", כמו כן היא חתמה עם קבוצת RGE ומשלבת את ערוצי הספורט (ערוץ הספורט) וערוצי הילדים (ערוץ הילדים ולוגי) של הקבוצה.
בהמשך חתמה החברה גם עם חברת צ'רלטון המחזיקה בערוצי ספורט 1. כמו כן חתמה פרטנר עם חברת נטפליקס לשיווק חבילות משותפות.
ב-2025 השיקה החברה שירות טלוויזיה משודרג בשם +Partner tv, הכולל אפליקציה חדשה, ממשק מתקדם והיצע תכנים רחב יותר.
ביולי 1997 פרסם משרד התקשורת מכרז לבחירת מפעיל סלולרי שלישי בישראל.
לקראת המכרז, יזם עדי בירן את הקמתה של קבוצת החברות שיצרו את פרטנר על מנת שתשתתף במכרז, שכללה את החברות: האצ'יסון, אלביט ודנקנר השקעות.
בפברואר 1998 הוכרזה זכייתה של פרטנר במכרז, והרישיון הוענק לה ב-6 באפריל 1998. בשונה מהמכרז שבעקבותיו הוקמה סלקום, במכרז זה השתתפו רק שלוש קבוצות, שכללו מפעיל זר וגופים מקומיים: פרטנר, קבוצה בשם "תפוז", קבוצת עורק וידיעות אחרונות.
אחרי שפרטנר הוכרזה כזוכה הצטרפו להאצ'יסון ולשאר החברות גם יורוקום ואריסון מ"תפוז".
בינואר 1999 הושקה הרשת שהייתה הראשונה בישראל בטכנולוגיית GSM, ובכך איפשרה ללקוחות ישראליים להשתמש במכשיריהם גם במקומות בעולם בהם הייתה רשת דומה.
החברה החלה את דרכה בשוק הסלולר עם הקידומת 054, ועם השנים נוספו לה הקידומות 055, 067 ו-066. כשהוחלט לאחד את קידומות המפעילים הסלולריים, קיבלה את הקידומת המקורית 054, ומאז, בשל החלת החוק לניידות מספרים, לחברה מנויים בכל הקידומות הסלולריות.
נכון לרבעון השני של 2025, לפרטנר נתח שוק בשוק הסלולר של 24% עם כ-2.65 מיליון מנויי סלולר אשר מניבים לה הכנסה ממוצעת של 43 ש"ח לחודש למנוי, ולפיכך היא החברה השנייה מבחינת כמות המנויים לאחר סלקום.
במהלך שנת 2012 איבדה פרטנר 200 אלף לקוחות, המספר הרב ביותר מבין חברות הסלולרי, מגמה שנמשכה גם ברבעון הראשון של 2013 בו איבדה פרטנר 44 אלף לקוחות - מה שהוביל בין היתר לצמצום כוח האדם בחברה ופיטורי יותר מ-2,500 עובדים.
בתחילת שנת 2014 החלה קבוצת עובדים בראשות קרן אופק בהליכי התאגדות בחברה, באמצעות ההסתדרות הכללית.
במשך חצי שנה נאבקו העובדים על מנת שההנהלה תכיר ביציגות ועד הפעולה, וזאת בעקבות הצלחתם להחתים שליש מחתימות העובדים כפי שדורש החוק.
בחודש ספטמבר של אותה שנה הכריזה ההנהלה כי היא מכירה ביציגות הוועד.
לאחר משא ומתן שנמשך כשנה וחצי בין ועד העובדים להנהלה, נחתם בחודש מרץ 2016 הסכם קיבוצי ראשון בחברה.
ההסכם שיפר את תנאי ההעסקה של העובדים וכלל הטבות שונות כמו תוספות שכר, הגדלת מכסת ימי החופשה, קרן השתלמות, הגדלת הפרשות לפנסיה ועוד.
בחודש ספטמבר 2017 נערכו לראשונה בחירות לראשות הוועד בקרב כלל עובדי החברה, ובהן נקבע כי קרן אופק תמשיך לשמש כיו"ר הוועד.
באוקטובר 2021 נבחרה לקדנציה נוספת.
במרץ 1998 מיד לאחר הזכייה במכרז, החלו מגעים לאיחוד בין הקבוצה שזכתה בו "פרטנר" לקבוצה שהפסידה "תפוז", המטרה הייתה לפזר את הסיכונים ואת עלויות ההקמה בין מספר שותפים גדול יותר.
המבנה המקורי של קבוצת "פרטנר" היה חברת ההשקעות האצ'יסון ומפואה מהונג קונג 40%, "טלקום פינלנד" 25%, ו-17.5% כל אחד לחברות מת"ב ואלביט.
"הצ'יסון" הסכימה לקחת על עצמה את חלקה של טלקום פינלנד, שפרשה מספר ימים לפני המכרז.
קבוצת "תפוז", כללה את החברות יורוקום, אריסון השקעות, פועלים השקעות, חברת התקשורת טליה השוודית ו-AT&T ויירלס האמריקנית.
לאחר האיחוד בין הקבוצות, ופרישה של חלקה מהשותפים המקוריים, מבנה הבעלות היה: האצ'יסון 47%, מת"ב ואלביט 16.5% כל אחת, יורוקום 10% ופועלים תקשורת כ-5%.
שאר המניות הוקצו להנהלת החברה, ובראשם המנכ"ל עמיקם כהן.
לאחר ההנפקה השותפים הישראלים, יורוקום, מת"ב, אלביט, ופועלים השקעות מכרו בהדרגה את כל המניות.
למשך תקופה ארוכה, בעלת המניות הגדולה ביותר (51.6%) הייתה חברת האצ'יסון ומפואה, שגם הייתה בעלת השליטה בקבוצת orange העולמית.
בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) לחברת פראנס טלקום, במטרה להקים קבוצת תקשורת חדשה של חברות סלולר המספקות שירותי דור שלישי תחת המותג "3".
כיוון שפרטנר לא נכללה בעסקת המכירה של הקבוצה העולמית, היא נותרה בבעלות "האצ'יסון ומפואה" אך המשיכה להשתמש במותג orange ברישיון מיוחד, על אף השינויים שהתרחשו בבעלות הקבוצה העולמית וחברות הבת שלה.
כתוצאה מהמצב, פרטנר "נותקה" מקבוצת orange העולמית (מבחינת בעלות) והייתה חברה בקבוצת orange העולמית, שפראנס טלקום אימצה גם כשם החברה שלה.
באוגוסט 2009 מכרה האצ'יסון ומפואה את חלקה בחברה, תמורת 5.29 מיליארד שקל, לקבוצת "סקיילקס" שבשליטת איש העסקים הישראלי אילן בן דב, שהפך להיות בעל השליטה בפרטנר והיו"ר שלה (המנכ"ל לפני הרכישה דוד אבנר מונה סגן היו"ר).
ישראל טלקום" להעביר את חלקה בפרטנר לחברת "האצ'יסון", כנגד החוב.
חברת האצ'יסון פנתה למשרד התקשורת בדצמבר 2019 בבקשה לקבל היתר שליטה בפרטנר, אך בעקבות לחץ של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ נגד כניסת תאגידים סיניים לפעילות בעולם המערבי כולל ישראל, הדבר לא אושר.
לבסוף הוסכם להעביר את המניות לנאמן שיחפש רוכשים עבורם.
בנובמבר 2021 נחתמה עסקה לרכישת מניות פרטנר שבידי האצ'יסון ומפואה תמורת 300 מיליון דולר על ידי קבוצה שכללה את אבי גבאי, שלמה רודב, הפניקס אחזקות, כלל ביטוח, מנורה מבטחים החזקות וקבוצת ארקין של מורי ארקין.
העסקה הושלמה באפריל 2022. לאחר הרכישה מונה גבאי למנכ"ל החברה.
חברת פרטנר החלה את פעילותה בישראל בשנת 1999 ונכנסה לשוק התקשורת הסלולרית בישראל שלישית, לאחר שפלאפון וסלקום כבר פעלו בו מספר שנים.
הרשת הסלולרית בישראל פועלת תחת המותג "Partner 5G" (עד 16 בפברואר 2016 - "orange").
בנוסף לרשת ה-GSM וה-GPRS ("דור 2.5") שלה, לחברה רשת UMTS (דור 3) אשר שודרגה באוקטובר 2010 לטכנולוגיית +HSPA (דור 3.5), המציעה קצב הורדה של עד 42Mbps.
מאוחר יותר, החברה חתמה עם חברת אריקסון על הסכם להקמת רשת בטכנולוגיית LTE ("דור 4").
במהלך שנת 2014 פרשה החברה לראשונה בישראל רשת דור רביעי בטכנולוגיית LTE, וזו הושקה ב-15 באפריל 2014. משנת 2016 אוחדה רשת האנטנות של פרטנר עם רשת האנטנות של הוט מובייל וניהול הרשת המשותפת עבר לחברת בת משותפת PHI.
כל חברה ממשיכה להפעיל את ליבת הרשת שלה בנפרד ולשרת את לקוחותיה בנפרד.
עד 2011 הרשת עבדה עם תחנות רדיו בשירות טלמסר 054–400. עם הפחתת דמי הקישוריות השירות עבר לשיחות פרימיום 54–1900. הרשת הסלולרית של החברה עובדת בתדרי: GSM 900/1800 MHz, ובתדרי: UMTS 2100 Mhz.
בסוף 2020 החלה פרטנר לפרוס אנטנות בטכנולוגיית דור 5, עם סיום מכרז התדרים.
בתחילת 2023 הודיעה החברה על חתימת הסכם עם חברת אריקסון העולמית, להקמת רשת דור 5 SA לראשונה בישראל.
ביוני 2025 הודיעה החברה כי היא הראשונה בישראל להעביר את כלל לקוחותיה לליבת רשת הסלולר החדשה והמתקדמת Private 5G, שזוכים ליהנות מיתרונות הרשת החדשה: יציבות, אבטחה והצפנה, רציפות, איכות גבוהה של שיחות קול ו-וידאו וקיבולת גבוהה.
לקוחות המנויים לחבילות דור 5, נהנים בנוסף ממהירות גלישה גבוהה יותר וחווית שירות טובה יותר בעת עומסים.
במקביל, הודיעה פרטנר שסיימה את שלב הניסויים והשיקה רשמית את טכנולוגיית Standalone, כשהיא נמצאת בעיצומו של שדרוג כלל אתריה ברחבי הארץ.
ב־15 בינואר 2007 קיבלה החברה רישיון להפעלת שירות טלפוניה קווית פנים-ארצית בקידומת 7–074. באותה עת, השירות ניתן רק לחברות ותאגידים הנמצאים באזורים בהם יש לחברה תשתיות נייחות.
השירות ניתן על גבי האינטרנט, בטכנולוגיית VoIP.
ב-31 בדצמבר 2008, הפיצה פרטנר את השירותים הללו גם לציבור הרחב.
עם זאת, המהלך נכשל, וב-2011 החברה הכריזה על סגירת שירותי הטלפוניה הקווית, והעברת המנויים הקיימים לחברת 012 סמייל, לאחר שהפסידה בפעילות זו כ-66 מיליון שקלים.
כיום מציעה החברה שירותי טלפוניה בטכנלוגיית VOB המבוסס על חיבור אינטרנט.
בספטמבר 2008, הודיעה פרטנר על כוונותיה להרחיב את פעילותה ולהיכנס באופן מלא לשוק המדיה.
ב-16 בדצמבר העלתה לאוויר את אתר התוכן החדש שלה orange time - המאפשר צפייה בסרטים ובסדרות באמצעות המחשב (בתשלום).
לאור ההתפתחויות הטכנולוגיות בעולם, השירות לא רלוונטי כיום.
ב-31 בדצמבר 2008 השיקה רשמית את שירותי הגישה לאינטרנט (ISP).
תשתית אינטרנט מבוססת סיבים אופטיים
באוגוסט 2017 הודיעה החברה על פריסה של סיבים אופטיים על מנת להציע תשתית לגלישה ברשת האינטרנט במהירויות גבוהות.
ממרץ 2011 פרטנר מחזיקה במלוא הבעלות על חברת 012 סמייל טלקום בע"מ – אשר סיפקה במקביל לפרטנר, שירותי שיחות בינלאומיות, טלפוניה מקומית בטכנולוגיית VoB ושירותי גישה לאינטרנט תחת המותג "012smile" ושירותי סלולר תחת המותג 012mobile.
שירותי טלוויזיה - פרטנר TV
בשנת 2006 השיקה החברה שירות טלוויזיה ניידת בשם OboxLive TV.
ביוני 2017 השיקה החברה את פרטנר TV, ונכנסה לראשונה לשוק הטלוויזיה בישראל.
את השירות השיקה החברה עם כ-40 ערוצים ושירות VOD.
פרטנר מציעה גם חבילות משולבות עם תוכני נטפליקס, ומשווקת במקביל שירות טריפל המשלב את שירותי האינטרנט, הטלוויזיה והטלפון הביתי.
בספטמבר 1998, זמן קצר לפני שהרשת הושקה, הוחלט להשתמש בשם המותג "orange", מותג בינלאומי שהיה אז בבעלות חברת האצ'יסון ומפואה מהונג קונג, שהחזיקה בשליטה בפרטנר.
המותג הושק לראשונה ב בשנת 1994, על ידי חברה סלולרית שהקימה האצ'יסון, והושק בהמשך בידי חברות אחרות שהשיקה הקבוצה ברחבי העולם.
בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) למפעיל הסלולרי.Orange S.A שבבעלות התאגיד הצרפתי פראנס טלקום.
פרטנר חתמה במרץ 2015 על הסכם לפיו תמשיך לשמור על המותג למשך 10 השנים הבאות.
ב-3 ביוני 2015 הודיע מנכ"ל אורנג' סטפן רישאר במהלך מסיבת עיתונאים בקהיר: .
המהלך קושר ללחצים של ארגונים כמו אלו המפעילים את הקמפיין BDS, במטרה ליצור חרם על ישראל.
יום למחרת פרסמה החברה הבהרה כי היא אכן מעוניינת בהפסקת ההתקשרות וזאת לא מסיבות פוליטיות אלא מכיוון שההסכם עם פרטנר הוא ההסכם ארוך טווח היחיד של החברה במדינה בה היא לא פועלת בעצמה והדבר נוגד את האסטרטגיה שלה.
ב-4 ביוני פרטנר אף העלתה פרסומות באינטרנט ובעיתונות עם המשפטים "לקוחות Orange ישראל, יש לכם פרטנר!" ו"כולנו ישראלים - כולנו פרטנרים", שאישרו שפרטנר לא מסכימה עם אמירות מנכ"ל אורנג' ושהחברה לא תיכנע לחרם.
ב-30 ביוני 2015 הודיעה חברת פרטנר לבורסה על חתימת הסכם עם אורנג', המסדיר מחדש את מערכת היחסים ביניהן.
על-פי ההסכם, חקר שוק מקיף ישמש את שתי החברות על מנת להעריך את מיצובה של פרטנר בשוק התקשורת המשתנה בישראל.
הסכם המסגרת קובע כי לפרטנר ולאורנג' עומדת הזכות לסיים את הסכם רישיון המותג אורנג'.
במקרה שפרטנר לא תממש זכות זו בתוך 12 חודשים, אזי הן פרטנר והן אורנג' תהיינה רשאיות לסיים את הסכם רישיון המותג במהלך 12 החודשים העוקבים.
בנוסף, ההסכם קבע כי סך כולל של 40 מיליון אירו ישולמו לפרטנר ממועד חתימת ההסכם ועד להשלמת חקר השוק.
כמו כן, ישולם סכום נוסף של 50 מיליון אירו במקרה שיובא לסיומו הסכם רישיון המותג בתוך 24 חודשים.
ב-16 בפברואר 2016 החלה פרטנר במיתוג מחדש באמצעות מהלך שילוט חוצות בולט שכולל כ-3,000 שלטים בפריסה ארצית.
בפרסומות מופיעות המילים "שלום ותודה" מעל לוגו אורנג' ו"נעים מאוד" מעל הלוגו החדש.
פְּרִי גַּן הוא מושב בחבל שלום, כ-11 קילומטר מדרום-מזרח לרפיח.
משתייך לארגון יישובי העובד הציוני.
הוקם על ידי יוצאי מושב פרי גן המקורי ששכן בחבל ימית.
הגרעין המייסד התארגן במושב שדה עוזיה, עלה על הקרקע במקום זמני בפתחת רפיח בשנת 1978, ובשנת 1981 עברו ליישוב הקבע במקום הנוכחי.
התושבים מתפרנסים בעיקר מגידול ירקות ופרחים.
ב-7 באוקטובר 2023, במסגרת טבח שבעה באוקטובר, תקפה חוליית מחבלים המשתייכים לארגון הטרור חמאס את המושב, במטרה לבצע טבח בתושביו ולחטוף מהם לרצועת עזה.
כוח מאולתר של שלושה אנשי כוחות הביטחון, ולאחריו 11 מחברי כיתת הכוננות של המושב שלומית הסמוך הוקפצו למקום, ניהלו קרב עם המחבלים והצליחו לבלום אותם.
שניים מחברי הכיתה, ו, וקצין המשטרה נהרגו בקרב.
תחקיר צה"ל על אירועי 7 באוקטובר העלה שהצבא כשל במשימתו להגן על המושב על תושביו.
התחקיר הדגיש את תפקודם המרשים של תושבי פרי גן ושל כוחות החירום האזרחיים והאזוריים שסיכלו את כוונת המחבלים לבצע טבח המוני ביישוב והובילו לנסיגתם.
פַּרְטִיטוּרָה, או תַּכְלִיל, היא ספר תווים הכולל את כל תפקידי הכלים והקולות המשתתפים ביצירה מוזיקלית.
התפקידים בפרטיטורה כתובים או מודפסים בשורות נפרדות זה מעל זה, בסדר קבוע.
מתכונת זו מאפשרת למנצח לעקוב אחר ביצוע היצירה.
בפרטיטורה תזמורתית קלאסית, התפקידים ערוכים לפי קבוצות כלים, ובתוך כל קבוצה לפי גובה הצליל של הכלים, בסדר הזה:
בעלי גובה צליל מובחן (צֶ'לֶסְטָה, גְלוֹקֶנשְפּיל, קסילופון, טימפני וכו')
בעלי גובה צליל לא מובחן (תופים, מצלתיים, משולש וכו')
פרטיטורה של אופרה כוללת גם את הלברית והוראות הבימוי.
יש גם פרטיטורות להרכבים שונים, כגון פרטיטורה להרכב של כלי קשת, פרטיטורה להרכב של פסנתר ושני כינורות, פרטיטורה להרכב של כלי נשיפה ועוד.
בדרך כלל, החמשות (התווים) בפרטיטורה מוקטנות, כדי שכל הכלים המנגנים יופיעו בעמוד אחד, ולא יתפסו הרבה מקום.
גודל החמשות בפרטיטורה קטן בכ-50% מתווים רגילים, והמנצח צריך להתרגל לקרוא גודל כזה של תווים.
בדרך כלל, גם ספרי הפרטיטורות קטנים.
מאחר שביצירות לתזמורת לא כל הכלים מנגנים כל הזמן, מקובל להציג בפרטיטורה רק את הכלים הפעילים כדי לחסוך מקום (כאשר כלי אינו מנגן לאורך שורה שלמה, נהוג לא לכתוב את השתקים בפרטיטורה, אלא "להסתיר" את הכלי).
בשורה הראשונה מצוינים השמות המלאים של כל הכלים המשתתפים ביצירה, והחל מהשורה השנייה השמות מקוצרים, או אינם מופיעים כלל.
מעל כל חטיבת שורות בפרטיטורה מצוין מספר התיבה שבו היא מתחילה.
מספור התיבות מקל על ההתמצאות ביצירה.
פרי העץ המורעל (לפי האנגלית: Fruit of the poisonous tree; המונח שיצרה האקדמיה ללשון העברית: רְאָיָה הבאה בַּעֲבֵירה) הוא מונח משפטי שמקורו בארצות הברית המשמש לתיאור ראיה שהושגה באופן לא חוקי ומידע הנובע ממנה.
ההגיון במונח הוא שאם מקור הראיה (ה"עץ") לא כשר, אזי כל תוצאה שלו (ה"פרי") היא כמוהו.
הדוקטרינה, שנוסחה במקורה בארצות הברית, קובעת כי ראיה, כשהושגה בעבירה, אינה קבילה בבית משפט אמריקני.
לדוגמה, אם שוטר מבצע חיפוש ללא הרשאת שופט בבית, ומוצא אקדח ששימש לביצוע רצח, השופט היושב בדין יפסול את האקדח מלשמש כראיה נגד הנאשם.
הדוקטרינה נוסחה לראשונה בפסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1920, והשם "פרי העץ המורעל" מקורו בפסק דין מ-1939 שנוסח על ידי פליקס פרנקפורטר.
כלל זה הוא הרחבה לכלל המניעה (Exclusionary rule), אשר, למעט חריגים מסוימים, מונע קבלת ראיה במשפט פלילי שהושגה תוך הפרה של התיקון הרביעי של חוקת ארצות הברית, המגן מפני חיפוש, פריצה או תפיסה שרירותיים על ידי השלטון.
בדומה לכלל המניעה, תורת "פרי העץ המורעל" נועדה להרתיע את המשטרה משימוש באמצעים לא חוקיים להשגת ראיות.
קיימים שלושה מקרים שבהם תתקבל ראיה גם אם היא "פרי עץ מורעל":
הראיה התגלתה בחלקה עקב מקור חוקי.
הראיה הייתה מתגלה באופן בלתי נמנע גם ללא המקור הלא חוקי.
הקשר הסיבתי בין הפעולה הבלתי חוקית לבין הראיה שהושגה קלוש מאוד.
במשך שנים רבות לא אימץ המשפט הפלילי בישראל את תורת "פרי העץ המורעל", וראיות שהושגו באופן בלתי חוקי לא נפסלו, אם כי קיבלו משקל נמוך יותר.