tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הגרניט בישראל הוא הפינה הצפונית ביותר של אותו "גוש על".
גרניט הוא משפחה רחבה מאוד של סלעים שנפוצה כאמור בכל רחבי היבשות והיבשות לשעבר.
עם כל זה ישנם סוגי גרניט מיוחדים ואופייניים.
גרניט רפקיבי מתאפיין במראה ייחודי של כתמים אליפטיים בצבע בהיר, ורוד או לבן על רקע כהה.
המראה הזה נוצר על ידי ריכוז של גבישים של אורתוקלז המוקפים בגבישי פלגיוקלז מסוג לברדוריט.
גושי גרניט מנוסרים ומעובדים במנסרות אבן משמשים בתור:
משטחי עבודה במטבחים ("שיש" בשפה המדוברת) ובחדרים רטובים.
ריצוף וכאבן שפה במספר מקומות בעולם
נפוץ מאוד ליצירת מצבות בארצות בהן הוא מצוי בכמויות גדולות
משטחים מדויקים מאוד למערכות הנעה המשמשות במכשירי מדידה מדויקים
בארצות בהן מצוי הגרניט בשפע משתמשים גם בגושי גרניט מרוסקים
ליצירת פסים בולטים בכביש כדי למנוע החלקה.
גרנולוציט הוא שם כולל לשלושה סוגים של תאי דם לבנים: נויטרופילים, באזופילים ואאוזינופילים.
הגרנולוציטים נקראים כך בשל מבנים גרגריים ("גרנולות") אופייניים, בהם ניתן להבחין בתוך תאים אלו, לאחר שהם נצבעים בשיטות כימיות.
הגרנולוציטים הם רובם של תאי הדם הלבנים.
הם פועלים במסגרת מערכת החיסון המולדת; פירוש הדבר הוא שבניגוד ללימפוציטים, אין לגרנולוציטים יכולת לזהות זיהומים ספציפיים; הם תוקפים ללא אבחנה כל גוף זר.
לעיתים נהוג לכנות את שאר תאי הדם הלבנים, שאינם גרנולוציטים, בשם אגרנולוציטים; הכינוי מתייחס בעיקר ללימפוציטים ולמונוציטים.
הגרנולוציטים מתחילים במח העצם כמילובלסט.
תהליך יצירת הגרנולוציטים אורך כ-5–7 ימים, ומתרחש במח העצם.
לאחר תום תהליך היצור יוצאים הגרנולוציטים לזרם הדם, ושם הם נמצאים תקופה קצרה כשלאחריה הם נכנסים לרקמות ונשארים בהן עד להופעת חיידק או זיהום.
אם תוך 2–3 ימים נוצרת פעילות שמצריכה את התערבותם - הגרנולוציטים יפעלו.
אם לא נדרשת מעורבות שלהם במהלך הימים הללו, הגרנולוציטים ימותו.
גרנט ווד היה צייר אמריקאי.
ווד נולד באנאמוסה שבאיווה, ונודע בעיקר בשל ציוריו המציגים את חיי הכפר של המערב התיכון.
עבודתו המפורסמת ביותר היא הציור "אמריקן גותיק" ('גותיקה אמריקאית'), שצייר בשנת 1930. שתי הדמויות בציור הן אחותו של ווד, נאן ווד גרהאם, ורופא השיניים שלו, ד"ר ביירון מק'קיבי.
הבית שברקע ניצב באלדון, איווה.
הציור הוצג לראשונה במכון לאומנות בשיקגו, וזכה בפרס בסך 300 דולר.
הסיפור נתפרסם בעיתוני התקופה והציור זכה לתהילה.
כיום הוא נחשב לאחת הדוגמאות הבולטות למגמת ה"אזוריות" (Regionalism) בציור האמריקאי.
הציור היה גם מושא לפרודיה ולסאטירה, למשל בסרט "מופע הקולנוע של רוקי".
ווד היה ממייסדי מושבת האמנות של סטון סיטי ב־1933, ליד עיירת הולדתו.
הוא לימד אמנות באוניברסיטת איווה, וציור שלו הונצח על צד הערך של מטבע הקוורטר שהוקדש למדינת איווה ב-2004.
ווד היה נשוי לשרה שרמן מקסון (Sara Sherman Maxon) בין השנים 1935–1938. חבריו הקרובים תיארו את הנישואין כצעד לא מוצלח מבחינתו.
ווד נודע בקרב חבריו כהומוסקסואל מוצהר-למחצה, אף כי בתקופתו הדבר לא הובא לידי ביטוי פומבי.
במהלך שנות ה־30 עלו באוניברסיטת איווה טענות נגדו מצד מרצה עמית בשם לסטר לונגמן (Lester Longman), שניסה להביא לפיטוריו בטענה כי אורח חייו "אינו מוסרי" וכי תמיכתו באסכולת ה"ריאליזם האזורי" מנוגדת לערכי האוניברסיטה.
ההנהלה דחתה את הטענות, ולולא מצבו הבריאותי המתדרדר היה ווד שב לתפקידו כמרצה.
מבקרים בני זמנו, ובהם ג'נט מסלין (Janet Maslin), תיארו אותו כ"אדם הומוסקסואל ובעל חוש הומור קליל, שנהג להציג עצמו באירוניה כחקלאי פשוט הלבוש אוברול".
ווד היה חבר בלשכת הבונים החופשיים "הר חרמון" מס' 263 (Mount Hermon Lodge No.
בשנת 1921, לאחר שהוסמך לדרגת מאסטר (Master Mason), צייר את היצירה The First Three Degrees of Freemasonry ("שלושת הדרגות הראשונות בבנייה החופשית").
במרץ 1924 הושעה מהלשכה עקב אי־תשלום דמי חבר, ולא חידש את חברותו מאז.
ב־12 בפברואר 1942 נפטר ווד בבית החולים של אוניברסיטת איווה סיטי (Iowa City University Hospital) ממחלת סרטן הלבלב, יום אחד בלבד לפני יום הולדתו ה־51.
הוא נקבר בבית העלמין ריברסייד (Riverside Cemetery) שבעיר הולדתו אנאמוסה (Anamosa), במדינת איווה.
גרנט הנרי היל הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת סמול פורוורד, חבר היכל התהילה של הכדורסל.
היל נחשב לאחד משחקני ה-NBA הטובים בדורו, והוביל את קבוצתו לעיתים קרובות בנקודות, בריבאונדים ובאסיסטים.
הוא סבל ממספר פציעות במהלך הקריירה, שאף השביתו אותו לתקופות ממושכות (כמו בעונת בה שיחק 4 משחקים בלבד ועונת בה לא שיחק כלל).
גרנט היל נולד וגדל בדאלאס שבטקסס.
אביו, קלווין היל, היה שחקן בדאלאס קאובויס מליגת הפוטבול המקצוענית, ה-NFL.
לאחר סיום קריירת הפוטבול של אביו קלווין עברה משפחת היל לווירג'יניה שם כיכב גרנט בנבחרת הכדורסל של התיכון בו למד, ואף נבחר לאחד משחקני התיכונים הטובים ביותר בארצות הברית.
לאחר סיום התיכון בחר היל לשחק עבור אוניברסיטת דיוק, ובארבע שנותיו הצעיד את נבחרת הכדורסל של האוניברסיטה לשני תוארי אליפות ה-NCAA ולגמר נוסף אחד.
היל נבחר במקום השלישי בדראפט ב-1994 על ידי הדטרויט פיסטונס.
בהיותו רוקי העמיד ממוצעים של 19.9 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק וכן ממוצע של 1.77 חטיפות למשחק.
על הישגיו אלו זכה בתואר רוקי השנה במשותף עם ג'ייסון קיד.
היל נבחר שבע פעמים למשחקי האולסטאר, כאשר עשה היסטוריה בשנתו הראשונה ב-NBA כשנבחר במספר הקולות הגבוה ביותר (1,289,585) עבור שחקן שנה ראשונה ועקף את שאקיל אוניל במעט, ולמעשה היה הרוקי הראשון בכל ענפי הספורט העיקריים שנבחר במספר הקולות הגבוה ביותר למשחק אולסטאר.
בעונתו השנייה, שגם בה נבחר למשחק האולסטאר, עקף במספר הקולות את מייקל ג'ורדן, שחזר מפרישה מליגת הבייסבול, והוביל במספר הקולות הכללי.
במהלך העונה הראה את יכולותיו המגוונות כשהוביל את ליגת ה-NBA בטריפל דאבל (10).
הוא גם זכה במדליית זהב באולימפיאדה שבאטלנטה כחלק מסגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל.
בעונת 96–97 העמיד את ממוצעיו הטובים ביותר בקריירה - 21.4 נקודות, 9.0 ריבאונדים ו-7.3 אסיסטים למשחק.
למעשה, הוא היה השחקן הראשון מאז לארי בירד בעונת 89–90 שהעמיד ממוצעים של 20 נקודות, 9 ריבאונדים ו-7 אסיסטים למשחק בעונה, הישג שלא שוחזר עד עונת 2016/2017 בידי ראסל ווסטברוק.
במהלך העונות 1995–1999 הוביל את הליגה באסיסטים למשחק בקרב שחקנים שלא בעמדת הגארד.
בעונה הקצרה של שנת 1999 (בעקבות שביתת השחקנים הגדולה ב-NBA) הוביל את דטרויט פיסטונס בנקודות, בריבאונדים ובאסיסטים בפעם השלישית, וחבר לשחקנים כגון אלג'ין ביילור ווילט צ'מברלין כשחקנים שהובילו בקבוצותיהם בקטגוריות הנ"ל (נקודות, ריבאונדים, אסיסטים) יותר מעונה אחת.
היל נבחר להשתתף בסגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל לאליפות העולם ב-1998, אך בסוף לא השתתף עקב השביתה.
למרות היותו שחקן דומיננטי מאוד בדטרויט, הקבוצה לא זכתה להצלחה מרובה במסגרת הפלייאוף ולא עברה את הסיבוב הראשון, ובעונות 1994–1995 ו-1997–1998 אף לא עלתה לפלייאוף.
בפלייאוף של 2000 הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון על ידי מיאמי היט (3-0), וזאת לאחר שהיל נפצע במשחק השני בקרסולו.
היל עוד הספיק להיבחר לסגל הנבחרת באולימפיאדת סידני אך לא היה יכול לשחק עקב פציעתו.
באוגוסט 2000 הוכרח היל לעבור בעסקת החלפה תמורת השחקנים בן וולאס וצ'אקי אטקינס.
באורלנדו קיוו שהיל יוכל לשתף פעולה עם כוכב על אחר - טרייסי מקגריידי, שהוחתם באותה תקופה והגיע מקבוצת טורונטו ראפטורס, כדי שאורלנדו יחזרו לצמרת ה-NBA.
פציעתו בקרסול הכריחה אותו להיות מושבת במרבית המשחקים בעונותיו הראשונות במג'יק, כך שהוא שותף בארבעה משחקים בלבד ב-2000–2001, ב-14 משחקים ב-2001–2002 וב-29 משחקים ב-2002–2003. במקביל, קבוצתו הקודמת, הפיסטונס, הביסו את המג'יק בפלייאוף 2003 וזכו באליפות ב-2004.
במהלך עונת 2003 עבר היל ניתוח להסרת חלק מעצם הקרסול שלו והחלפתה בעצם מרגלו.
חמישה ימים לאחר הניתוח היל הוחש לבית החולים עם חום גבוה.
הרופאים אבחנו שמדובר בזיהום סביב הקרסול, ממנו היל כמעט מת, והסירו את הרקמות סביב הקרסול.
היל אושפז במשך שבוע בבית החולים והיה צריך לקחת אנטיביוטיקה במשך חצי שנה.
בעונת 2004–2005 חזר היל לכושר ושיחק 67 משחקים בעונה, לעומת 47 משחקים ששיחק בשלוש העונות הקודמות גם יחד.
שובו לכושר משחק התבטא גם בממוצעים שהעמיד: ממוצע של 19.7 נקודות למשחק ב-50.9 אחוזים מהשדה.
הצופים בחרו בו שוב כשחקן פותח במשחק האולסטאר והיל היה שותף לניצחון המזרח על המערב.
במהלך עונת 2005–2006 סבל היל מפציעה שהשביתה אותו למחצית הראשונה של העונה, וכן סבל גם משברי מאמץ ברגלו הימנית כתוצאה מעומס יתר עליה כיוון שאימץ את רגל ימין יותר מאשר רגל שמאל שבה עבר את הניתוח הקודם.
בעקבות זאת נאלץ לעבור ניתוח נוסף, שגרם לו לשקול פרישה ממשחק מקצועני.
בעונה זו שיחק רק 21 משחקים.
בעונת 2006–2007, חזר היל מפציעתו וזאת למרות השמועות שסבבו סביב פרישתו האפשרית.
היל קיבל טיפול מיוחד בוונקובר אצל פיזיותרפיסטים מומחים במהלך הפגרה והצהיר שהוא כשיר בקרסולו השמאלי, וחזר להרכב הפותח של המג'יק.
בעונת 2007–2008, לאחר שסיים חוזה בן 7 עונות במג'יק, חתם היל על חוזה בפיניקס סאנס.
ב-5 עונותיו בקבוצה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ותרם 12.1 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונת סייע לסאנס להעפיל לגמר האזור המערבי בפלייאוף, בו הפסידו מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4.
לדברי היל, הוא תכנן לסיים את הקריירה שלו בפיניקס סאנס, אולם ב-17 ביולי 2012 חתם היל לשנתיים עם קליפרס, והבטיח לעצמו עונת NBA 18 במספר.
לאחר עונת , ב-2 ביוני 2013, הודיע היל על פרישה ממשחק פעיל.
ex L) הוא סוג צמחים עשבוניים ממשפחת הגרניים, הכולל מינים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב-שנתיים, ולעיתים רחוקות גם בני שיח (לא בישראל).
לסוג זה משויכים 362 מינים מתוכם 9 בישראל.
ניתן למצוא סוג זה בכל העולם, אם כי רוב המינים גדלים באזור הים התיכון.
הצמח גדל ברוב סוגי האדמה אך לא באזורי ביצות.
שיטת הפצת הזרעים של הגרניון דומה לזו של הסוג מקור חסידה, אך קיימים הבדל משמעותי.
במקום שהמקור של הפרי יסתלסל בצורת בורג בחלקו התחתון, כפי שקורה במקור חסידה, המקור של הגרניון מסתלסל בצורת קפיץ שעון כלפי מעלה, מה שמפיל את הזרעים לקרקע.
השם "Geranium" נגזר מהמילה היוונית "γέρανος" (geranos), שמשמעותה "עגור".
שם זה מתייחס לצורת הפרי של הצמח, המזכירה מקור של העגור.
לעומת זאת, הסוג הקרוב "Pelargonium" (פלרגון) נגזר מהמילה היוונית "πελαργός" (pelargos), שמשמעותה "חסידה".
גם כאן, השם מתייחס לצורת הפרי הדומה למקור של חסידה.
לעיתים נעשה שימוש שגוי במונח "גרניום" לתיאור צמחים מסוג פלרגוניום (Pelargonium).
בלבול זה נובע מכך שבעבר, כאשר צמחים מסוג פלרגוניום הובאו מאפריקה הדרומית לאירופה, הם זוהו בטעות כשייכים לסוג גרניון (Geranium).
למרות ששני הסוגים משתייכים לאותה משפחה (גרניים), הם שונים זה מזה מבחינה בוטנית.
במיוחד בארצות הברית, המונח "גרניום" משמש לעיתים קרובות לתיאור צמחי פלרגוניום בגינון ובמסחר.
שימוש שגוי זה נמשך בשל המסורת והפופולריות הרבה של הפלרגוניום כצמח נוי.
המינים הם צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים.
הצמחים העשבוניים הרב־שנתיים בעלי פקעת או קנה-שורש עבה (גרניון הלבנון, גרניון הפקעות, גרניון הררי).
מפרקי הגבעולים תפוחים לעיתים קרובות.
העלים מסורגים, לפעמים העליונים נגדיים: הטרף אינו ארוך מרוחבו, גזור או שסוע לאונות ובעל עירוק כעין כף יד.
כלומר, עורקים בגודל דומה מסתעפים מנקודה אחת אל האונות העיקריות של העלה.
התפרחות חיקיות יחידים או זוגות שנישאים על עוקץ.
הפרחים דו-מיניים, נכונים, בעלי עטיף כפול, מפורדי עלי כותרת ועלי גביע.
הגביע בעל 5 עלים מפורדים, רעופים וקודקודם קהה עד מאורך מאוד כזנב.
הכותרת בעלת 5 עלים מפורדים.
עלי הכותרת מפורצים עמוקות בראשם ובסיסם ריסני (גרניון רך, גרניון נאה וגרניון גזור) או תמימים או קעורים קמעא בראשם ובסיסם אינו ריסני (למשל, גרניון הארגמן, גרניון עגול וגרניון נוצץ).
ישנם 5 צופנים, כאשר צופן אחד ממוקם בין כל שני עלי כותרת.
האבקנים הפוריים, שמספרם 10, כרגיל כולם נושאים מאבקים (בשונה ממקור-חסידה שיש לו מאבקים רק ל-5 אבקנים).
השחלה עילית ובה 5 עלי שחלה מאוחים ומעורים בעמוד המרכזי של הפרח, שהוא המשכה של מצעית הפרח, ו-5 מגורות בעלות 1 או 2 ביציות בכל אחת.
5 עמודי שחלה קצרים מאוחים, קירחים ודמויי מקור מחודד.
בקודקוד כל עמוד שחלה צלקת קצרה.
לעת ההבשלה הם מתכופפים כלפי מעלה בצורת קשת או קפיץ.
הפרי מפרדת בעלת מקור, שנגלל כלפי מעלה בהבשלה ונפרדת בהבשלתה ל-5 פרודות בעלות מקור, שניתקות מהעמוד המרכזי שהוא המשכה של מצעית הפרח.
במילים אחרות חלקו החיצוני של העמוד המרכזי נפרד ל-5 מלענים ארוכים.
המלענים נגללים מהבסיס כלפי מעלה אך לא מסתלסלים בחלקם התחתון.
כל המינים מפיצים (יורים) את הזרעים על ידי הסתלסלות המקור כקפיץ או התקשות מהירה.
הפרודות בנות 2 זרעים, נפתחות בצדן הפנימי (המופנה אל העמוד) וחסרות גומות בראשן.
יחידת ההפצה היא זרע בלבד (ללא דופן הפרודה או איבר נוסף).
בישראל תשעה מינים של גרניון:
גרניון גזור (Geranium dissectum) הוא צמח עשבוני חד-שנתי לא מצוי.
הוא בעל פרחים נכונים, ורודים עד סגולים ופירותיו בעלי מקור קצר.
בישראל הוא גדל בבתי גידול לחים בשדות בור וקרקעות לחות, כמעט בכל האזורים פרט לחבלי המדבר בדרום.
גרניון גזור דומה למינים אחרים במשפחת הגרניים, במיוחד לגרניון נאה (Geranium columbinum) ולגרניון רך (Geranium molle).
עם זאת, ישנם מאפיינים המבדילים אותו מהם.
גרניון גזור דומה לגרניון נאה (Geranium columbinum), אך נבדל בכך שהפרודות שלו שעירות, בעוד שבגרניון נאה הן קירחות, עלי הכותרת של גרניון גזור מפורצים קלות, לעומת עלי הכותרת של גרניון נאה המפורצים עמוקות לשתי אונות צרות, מה שגורם לפרח להיראות כאילו יש לו עשרה עלי כותרת.
בנוסף, גרניון גזור נבדל מגרניון רך בצורת העלים: העלים של גרניון גזור מחולקים לאונות צרות ובדרך ככלל בעלי מתאר משולש, בעוד שעלי גרניון רך עגולים ומפורצים בשפתם.
גרניון הארגמן (.Geranium purpureum Vill) - הוא צמח עשבוני חד-שנתי מצוי המאכלס שולי חורשים בהרים.
הגבעולים של גרניון הארגמן בעלי גוון סגול-אדמדם ולעלי הכותרת הוורודים אין מפרץ עמוק בראשם.
מתאר העלים משולשת בדומה לגרניון גזור, ולא עגולה כמו במינים גרניון עגול וגרניון רך.
ישנה אי-הסכמה בעניין שיוכו למין המדעי.
לפי דעה אחת הוא שייך למין Geranium robertianum L או לתת-מין שלו, ולפי דעה שנייה הוא המין Geranium purpureum Vill.
גרניון הלבנון (Geranium libani) הוא גאופיט נדיר שגדל בעיקר בהרים בגליל העליון בצל החורש ובקרחות בן העצים.
עליו גבוהים וגדולים יותר משל העלים של גרניון הפקעות, וקוטר פרחיו עד 5 ס"מ.
גרניון הפקעות (Geranium tuberosum) הוא גאופיט בעל פקעות נדיר, הנפוץ באזורים הרריים, בעל עלי כותרת מפורצים ודמויי לב-הפוך באורך של עד 15 מ"מ.
העלים גזורים עד בסיס האונות.
הצמח אינו קוצני ולא בשרני.
גרניון הררי (Geranium libanoticum) הוא גדל באזורים סלעיים.
גרניון נוצץ (Geranium lucidum) בעל גבעול חלק ומבריק.
גרניון רך (Geranium molle) - ראו ערך מורחב.
גרנות אגודה שיתופית חקלאית מרכזית בע"מ היא התשלובת החקלאית-תעשייתית הגדולה בישראל, בבעלות 43 קיבוצים ומושבים, הפרושים לרוחב המדינה בין חיפה לתל אביב.
קבוצת גרנות פועלת בענפי המשק הבאים: חקלאות, תעשייה, תשתיות, אנרגיה, מזון, נדל"ן, מימון, הדרכה, הובלה, אגרי-פוד-טק ועוד.
גרנות נמנה עם הקואופרטיבים הגדולים בעולם, זאת על פי מחקר של איגוד הקואופרטיבים הבינלאומי, שהתפרסם ב-2007.
מפעלי "גרנות" נמצאים על כביש 65 מזרחית לחדרה בסמוך לקיבוץ גן שמואל ולתחנת הרכבת חדרה מזרח.
עמית בן יצחק-חבר קיבוץ רמת הכובש, מכהן כיו"ר הקבוצה משנת 2014. מנכ"ל האגודה המרכזית, גרנות בע"מ, הוא שרון שלזינגר-חבר קיבוץ להבות חביבה.
אודי שצקי-חבר גן שמואל מנהל את מפעלי גרנות, גיורא מרום-חבר מושב מי עמי, מנכ"ל צומח גרנות ואסף דובז'ינסקי, חבר קיבוץ רמת הכובש, מנכ"ל התנועה עמק חפר.
גרנות נוסד כארגון קניות ב-1940 במטרה לאגם משאבים ולהקל על הקיבוצים את הרכש עבור החקלאות, חדרי האוכל וכל צורכי המשק של אז.
התאגדות המשקים לגוף אחד והצמיחה של הארגון יצרו יתרון משמעותי עבור ההקיבוצים הבעלים בגידול ובעיבוד תוצרת חקלאית, בהוזלת עלויות, במימון הון חוזר הנדרש לקיומו של המשק החקלאי, בפיתוח חקלאות העתיד ועוד.
עם השנים צמח הארגון בהתאם לצרכים המשתנים של בעליו, תוך הקפדה על בחירת כיווני צמיחה הקשורים לליבת הפעילות - החקלאות ולאורחות החיים בקיבוצים.
קבוצת אמבר - הכוללת את מכון התערובת הגדול במזרח התיכון.
אמבר מייצר תערובות מזון לכל חיות המשק - עופות ותרנגולי הודו לפיטום, הטלה ורבייה, מדגה, אווזים, בקר, צאן, ארנבות ויונים.
ייצור התערובת נעשה בשני אתרים: "אמבר צפון" הממוקם באזור התעשייה של גרנות על כביש 65, מזרחית לחדרה בסמוך לקיבוץ גן שמואל ולתחנת הרכבת חדרה מזרח; "אמבר דרום" הממוקם סמוך לקיבוץ דביר על כביש 6. לקבוצה 5 מרכזי מזון המספקים מנה מוכנה לרפתות.
בשנת 2021 התמזגה אמבר עם א.ת לאחר שקנתה את חלקה של תנובה בא.ת.
בכך השלימה אמבר את האינטגרציה האנכית שלה כשהיא מובילה את כל שלבי הייצור - משלב גידול אפרוחי הסבתות ועד שיווק הבשר.
א.ת עוסקת בחקלאות - מערך הרבייה, ההדגרה וגידול הפטם לבשר, בתעשייה - משחטות ומכון פסדים שהוא מתקן מיחזור, ובמכירת אפרוחים ומכירת תוצרת המשחטות לשיווק לצרכני הקצה.
צומח גרנות – תאגיד הצומח של גרנות מגדל כשליש מיבול האבוקדו של מדינת ישראל.
בית האריזה אבוקדו גרנות, הוא הגדול והמתקדם בישראל ובמזרח התיכון.
בבית האריזה בו נארזים כ־40,000 טון אבוקדו בעונה בטכנולוגיה פורצת דרך וחדשנית המהווה ראש חץ לכל בתי האריזה בעולם.
בית אריזה נוסף לפירות הדר ממוקם בסמוך למתחם.
GRANOT FRESH בשנת 2020 עברה גרנות לשיווק ישיר של התוצרת שלה באירופה ומאז התרחבה הפעילות לכל שוקי העולם.
החברה שהחלה את דרכה בשיווק אבוקדו בחלון החורף משווקת היום סל הולך ומתרחב ומתעדת להפוך לשחקן גלובלי שיספק ללקוחותיו 365 יום בשנה.
אנרגיה ותשתיות - גרנות היא בעלים של חברת רימון בע"מ העוסקת בפיתוח, יזמות וביצוע פרויקטים בתחומי מים, חשמל, גז, אנרגיה חלופית, קוגנרציה ועוד, בארץ וברחבי העולם.
בנוסף גרנות היא שותף במשקי סולאר הבעלים של תחנת הכוח דליה ובגרנות סאן העוסקת גם היא באנרגיה סולארית.
התנועה עמק חפר היא חברת הובלות בבעלות גרנות וחברת מאיר חברה למכוניות.
לחברה צי רכבים המונה כ-135 משאיות והיא מובילה משמעותית בפעילות החלב בישראל ובהובלת מכולות, תוצרת חקלאית, ציוד כבד ועוד.
אגרוסטאדיס היא תוכנית השתלמות לסטודנטים לענפי החקלאות שסיימו תואר ראשון בארצות המוצא שלהן ומגיעים לישראל להעשיר את הידע המעשי שלהם.
התוכנית היא שיתוף פעולה בין משרד החוץ, משרד החקלאות ומשרד הפנים והיא הגדולה והמובילה בישראל.
התארגנות הרפת - התארגנות של 32 משקי מגדלים המשווקים תוצרת חלב ל"תנובה" ומכסת החלב שלהם עומדת על כ-94 מיליון ליטר בשנה.
גרנט לואלין הוא מנצח ולשי.
לואלין החל לפתח את מוניטין הניצוח שלו בשנת 1985, כשקיבל משרת עמית ניצוח במרכז המוזיקה טנגלווד במסצ'וסטס.
מדריכיו שם היו ליאונרד ברנשטיין, סייג'י אוזאווה, קורט מאזור ואנדרה פרווין.
בהמשך ניצח בקונצרטים בפסטיבל טנגלווד על תזמורת הטיילת של בוסטון וכעוזר מנצח של התזמורת הסימפונית של בוסטון.
משנת 1990 עד 1995 היה מנצח חבר של תזמורת ה-BBC הלאומית של ויילס.
לואלין היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית סטאוונגר משנת 1993 עד 1996. לואלין כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של אנטוורפן בשנים 1995 עד 1998.
משנת 2001 עד 2006 כיהן לואלין כמנהל מוזיקלי של אגודת הנדל והיידן בבוסטון, מאסצ'וסטס ועכשיו הוא נושא בתואר המנצח הראשי של האגודה.
מאז יולי 2004 הוא המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית.
החוזה ההתחלתי שלו היה לארבע שנים, ובנובמבר 2006 הוארך עד 2012. בשנת 2020 סיים את תפקידו בתזמורת.
כמנצח אופרה, ניצח לואלין על הצגות באופרה האנגלית הלאומית (חליל הקסם) ותיאטרון האופרה של סנט לואיס.
הוא יצר קשרים עם הבמאי צ'ן-שי ז'נג בהפקה משנת 2001 של דידו ואניאס מאת הנרי פרסל ב"פסטיבל ספולטו בארצות הברית".
עוד ניצח בשנת 2003 על הפקה חדשה של "מאנון" מאת ז'יל מאסנה ב"אופרה נורת'".
לא מכבר השתתף כמנצח בתחרות "זמר העולם מטעם BBC קארדיף.
לואלין, אשתו שרלוט וארבעת ילדיהם חיים בקארדיף.
בספטמבר 2020 עבר לואלין שבץ מוחי, ואם כי חזר לנצח, עודנו מתמודד עם תוצאות הפגיעה ומרגיש, שלעולם לא יחזור להיות ממש כשהיה לפני.
גרנט ג'ורג' האקט, מדליה (OAM) הוא שחיין עבר אוסטרלי.
היה פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (סידני 2000 ובאתונה 2004), השחיין הראשון בהיסטוריה שזכה 4 פעמים ברציפות בתואר אלוף עולם במשחה אחד (1500 מטר) ושיאן עולם לשעבר במשחים 200, 400, 800, 1500 ו-4X200 מטר חופשי.
בעל 7 מדליות אולימפיות מהן 3 זהב, בעל 19 מדליות עולמיות (בריכה אולימפית) מהן 10 זהב ו-8 מדליות עולמיות (בריכת 25 מטר) מהן 7 זהב.
נחשב לאחד השחיינים הגדולים בהיסטוריה למרחקים ארוכים.
גרנט האקט נולד בסאות'פורט, גולד קוסט, קווינסלנד.
אלוף עולם ושיאן עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בגטבורג, שוודיה באפריל 1997 זכה האקט ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכה האקט ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.27 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:50.30 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:13.25 דקות.
נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.72 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכה האקט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:51.70 דקות, לפני אמיליאנו ברמבילה מאיטליה (15:00.59 דקות) ודניאל קובלסקי בן ארצו (15:03.94 דקות) ובמשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 7:12.48 דקות, לפני הולנד (7:16.77 דקות) ובריטניה (7:17.33 דקות).
נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.44 דקות, אחרי איאן ת'ורפ בן ארצו (3:46.29 דקות) ולפני פול פאלמר מבריטניה (3:48.02 דקות).
את שיאו העולמי האישי הראשון קבע האקט ב-27 בספטמבר 1998 באליפות אוסטרליה (בריכת 25 מטר) שנערכה בפרת', במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:19.55 דקות.
ב-23 במרץ 1999 באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בבריזביין, במסגרת משחה שליחים 4x200 מטר חופשי, כשחיין ראשון, שבר האקט את שיא העולם הוותיק, משנת 1989, של ג'ורג'ו למברטי מאיטליה במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.67 דקות, שיפור של שתי מאיות השנייה לשיא העולם הקודם (1:46.69 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר), שנערכה בהונג קונג באפריל 1999 זכה האקט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:35.01 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:32.87 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בסידני, אוסטרליה באוגוסט 1999 זכה האקט ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:45.60 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:08.79 דקות.
נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.02 דקות אחרי ת'ורפ שקבע שיא עולם חדש (3:41.83 דקות).
המשחה החזק שלו ל-800 מטר חופשי כלל לא נערך באותה תחרות.
באוגוסט 2001, שבוע לאחר אליפות העולם בשחייה, במסגרת אליפות אוסטרליה בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בפרת', קבע האקט שני שיאי עולם חדשים במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:25.28 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:10.10 דקות.
בתחרות "גראנד פרי" שנערכה בסידני (בריכת 25 מטר), ביולי 2002 קבע האקט שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.58 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכה האקט ב-5 מדליות, 3 מהן זהב.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה האקט ב-3 מדליות.
מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי לאחר שהגן על תוארו בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 14:43.40 דקות, לפני ג'נסן מארצות הברית (14:45.29 דקות) ודייוויד דייוויס מבריטניה (14:45.95 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום ה-5 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.56 דקות, המנצח היה ת'ורפ שקבע שיא אולימפי חדש (1:44.71 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה האקט ב-5 מדליות, 3 מהן זהב.
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.14 דקות, אחרי מייקל פלפס מארצות הברית (1:45.20 דקות) ולפני ריק ניתלינג מדרום אפריקה (1:46.63 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:10.59 דקות, אחרי ארצות הברית (7:06.58 דקות) וקנדה (7:09.73 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה האקט במדליית כסף אחת במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.43 דקות, אחרי טיי וואן פארק מקוריאה הדרומית (3:44.30 דקות) ולפני פרילוקוב (3:45:47 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום ה-6 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.39 דקות, כמנצח הוכתר פרזמיסלו סטאנצ'יק מפולין (7:47.91 דקות) לאחר שמלולי המנצח נפסל עקב אימרוץ ובמקום ה-7 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:59.59 דקות, המנצח היה מאתס סורימוביץ' מפולין 14:45.94 דקות.
באליפות ויקטוריה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במלבורן, ביולי 2008 קבע האקט שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:23.42 דקות.
שיא זה החזיק מעמד 15 שנים ונשבר על ידי דניאל וויפן מאירלנד (7:20.46 דקות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה האקט בשתי מדליות.
מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:41.53 דקות ובכך לא הצליח לזכות פעם שלישית במשחה זה.
המנצח במשחה זה היה מלולי (14:40.84 דקות) שחזר מהשהייה של 18 חודשים בשל אימרוץ ושלישי סיים ריאן קוקרן מקנדה (14:42.69 דקות).
בשלב המוקדמות קבע האקט את הזמן המהיר בתחרות בשיא אולימפי חדש (14:38.92 דקות).
שלב המוקדמות במשחה זה היה האיכותי ביותר בהיסטוריה של משחה זה ולא פחות מ-12 שחיינים שחו מתחת ל-15 דקות.
מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.98 דקות אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולמי חדש (6:58.56 דקות) ורוסיה (7:03.70 דקות).
בתום המשחקים הודיע האקט על פרישתו משחייה תחרותית.
לאחר פרישה של 6 שנים וחצי השתתף האקט במבחנים האוסטרליים לאליפות העולם וסיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי והבטיח את השתתפותו במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
באליפות עצמה שנערכה בקאזאן, רוסיה הוא זכה במדליית ארד במשחה השליחים לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באפריל 2007 נישא האקט לזמרת האוסטרלית קנדיס אלי ובספטמבר 2009 נולדו להם תאומים בן ובת.
בפברואר 2017 דווח כי האקט סובל מהתמכרויות שונות וכעת מטופל בהתמכרות למשככי כאב.
לאחר שאביו לא הצליח להשתלט עליו, הזמין האב משטרה וזו עצרה אותו.
בשנת 2005 זכה האקט בתואר שחיין השנה בעולם.
בשנת 2005 זכה האקט בתואר שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט.
בסך הכל שיפר האקט 15 פעמים את השיא העולמי.
שיאו של האקט ב-1500 חופשי היה לשיא העולם היחיד לגברים שלא נשבר בתקופת החליפות השנויות במחלוקת (2008–2010).
בסך הכל זכה האקט ב-7 מדליות זהב ומדליית כסף באליפויות העולם בשחייה בבריכת 25 מטר.
בסך הכל זכה האקט ב-4 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף במשחקי חבר העמים.
בסך הכל זכה האקט ב-9 מדליות זהב ו-4 מדליות כסף באליפויות הפאן פסיפיק בשחייה.
גרנולוציטופניה (Granulocytopenia) ידוע גם כגרנולופניה (Granulopenia), היא לויקופניה (חוסר בתאי דם לבנים), בעיקר של נויטרופילים (תת-סוג של תאי דם לבנים), שגורמת לנויטרופניה (ירידה בכמות הנויטרופילים בדם).
הפרעה זו מייצגת חוסר בקבוצה עיקרית אחת של תאי דם לבנים שנלחמים בזיהומים.
בעלי הפרעה זו חשופים לזיהומים עקב דיכוי מערכת החיסון שלהם.
בגרנולוציטופניה, הריכוז של גרנולוציטים (קבוצה עיקרית של תאי דם לבנים שכוללת נויטרופילים, באזופילים ואאוזינופילים) יורד מתחת ל-500 תאים/מ"מ³ של דם, ריכוז של פחות מ-25% מהערך הנורמלי.
גרנולוציטופניה היא הפרעה חמורה פחות מאגרנולוציטוזיס ויכולה לכלול מספר רב יותר של תתי-סוגים של תאי דם לבנים מאשר נויטרופניה.
מקור המונח הוא מהשפה היוונית: גרנולוציט, קבוצת תאי דם לבנים; פניה, חוסר.
המונחים גרנולוצטיפניה, אגרנולוציטוזיס ונויטרופניה משמשים לעיתים בערבוביה.
ליתר דיוק, גרנולוציטופניה הוא מונח המשמש באופן תקין לציון ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-500 תאים למיקרוליטר, כאשר אגרנולוציטוזיס שמור למקרים עם
ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-100 תאים למיקרוליטר.
חסר בנויטרופילים: נויטרופניה (נפוץ ביותר)
אבחון גרנולוציטופניה מתבצע לאחר ספירת דם כוללת (CBC), שהיא בדיקת דם שגרתית.
התוצאה לערך ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) יהיה פחות מ-500 תאים/מ"מ³ של דם.
על מנת לאבחן גרנולוציטופניה באופן רשמי, יש לשלול מצבים פתולוגיים אחרים בעלי תסמינים דומים, כגון אנמיה אפלסטית, המוגלובינוריה לילית פראוקסימלית (PNH) (סוג של אנמיה המוליטית כרונית שבה עקב חוסר בחלבונים המגינים על תאי דם אדומים יש הרס של תאי הדם האדומים), תסמונת מיאלודיספלסטית (MDS), ולוקמיה על שלל סוגיה.
בחולים ללא סימני זיהום, הטיפול הכולל מעקב קפדני ביחד עם ספירות דם סדרתיות, טיפול בגורם הפוגע, והסבר על משמעות הופעת חום אצל חולה זה.
הבעיה היא שאורך החיים של גרנולוציטים בזרם הדם היא ~10 שעות (ועד ארבעה ימים בטחול וברקמות אחרות), מה שנותן השפעה קצרת טווח ביותר.
גרנט ג'וזף וולסלי, הוויקונט הראשון מוולסלי היה קצין בצבא הבריטי ממוצא אנגלו-אירי.
וולסלי התגייס לצבא הבריטי בשנת 1852 בתור קצין ועלה בסולם הדרגות לאורך שירותו הצבאי.
הוא היה למושל חוף הזהב (כיום גאנה) ומושל נטאל וטרסוואל (כיום בדרום אפריקה), כמו גם שירת בתור המפקד העליון של הצבא הבריטי.
וולסלי שירת במערכות רבות לאורך המחצית השנייה של המאה ה-19, ביניהם מלחמת קרים, המרד ההודי הגדול, מלחמת האופיום השנייה, מלחמת הזולו, המלחמה האנגלו-מצרית ומרד המהדי.
גרנט וולסלי נולד ב-4 ביוני 1833 בדבלין, אירלנד, בן בכור לאביו בעל אותו השם אשר שירת בתור מייג'ור (שווה ערך לרב-סרן) ברגימנט הגבול הסקוטי של המלך.
במרץ 1852 קיבל וולסלי דרגת קצונה ברגימנט סאפוק מבלי לרכוש אותה, כאות הערכה לתרומתו של אביו בצבא.
וולסלי הועבר לרגימנט הרגלים ה-80 (מתנדבי סטפורדשייר), איתו שירת במהלך המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה (1852 - 1853).
במהלך המלחמה נפצע בירך, קיבל ציון לשבח וקודם לדרגת לוטננט.
וולסלי חזר מהמערכה, קיבל תפקיד ברגימנט הרגלים הקל ה-90, והוצב בדבלין, אירלנד.
מלחמת קרים והמרד ההודי הגדול
וולסלי נחת בבלקלאווה יחד עם הרגימנט בו שירת בדצמבר 1853 כדי להשתתף במלחמת קרים, במהלך המצור על סבסטופול סופח וולסלי לחיל ההנדסה המלכותי ושירת בתור קצין הנדסה.
וולסלי הועלה לדרגת קפטן בינואר 1855 לאחר שלוש שנים בלבד בצבא ושירת בתור קצין הנדסה לאורך המצור שם נפצע פעמיים כולל איבוד אחת מעיניו.
במרץ 1857, יצא וולסלי יחד עם רגימנט הרגלי ה-90 להשתתף במשלחת הצבאית לסין אך במקום זאת, הרגימנט נשלח לקולקטה בהודו כדי להילחם במורדים במהלך המרד ההודי הגדול.
וולסלי שירת בהמשך המרד יחד עם הדיוויזיה בקרבות והמערכות השונות בה השתתפה.
על שירותו במרד ההודי, אוזכר וולסלי מספר פעמים בגזאט, הוענקה לו מדליית המרד ההודי (עם אבזם) והוא הועלה באפריל 1859 לדרגת לויטננט קולונל.
לאחר המרד המשיך וולסלי לשרת במטה האספקה של ג'יימס הופ גרנט כאשר זה עמד בראש המשלחת האנגלו-צרפתית הצבאית בסין בשנת 1860. בסין שירת וולסלי במערכות השונות, הוענקה לו מדליית המערכה (עם שני אבזמים) והוא אוזכר מספר פעמים בגזאט.
בנובמבר 1861 נשלח וולסלי לקנדה כחלק מקבוצת קצינים מיוחדים שנשלחו כחלק מצעד דיפלומטי לתקן משבר שנולד כתוצאה מ-'פרשת טרנט'.
הימים היו ימי מלחמת האזרחים האמריקאית בצפון אמריקה, וולסלי נשאר בקנדה בתפקיד עוזר קצין האספקה הראשי ובשנת 1862 קיבל חופשה מתפקידו הצבאי כדי לצאת ולחקור מקרוב את מהלך מלחמת האזרחים.
וולסלי חזר לקנדה בשנת 1865 ושנתיים מאוחר יותר מונה למשנה לקצין האספקה הראשי.
במהלך תקופה זאת הצבא הבריטי בקנדה נלחם בלוחמים אירים לאומניים במה שנודע בתור 'פשיטות פניאן'.
בשנת 1870 פיקד וולסלי על משלחת הנהר האדום שנודעה גם בתור 'משלחת וולסלי' על שמו, שבמהלכה סופחו הטריטוריות הצפון-מערביות ומניטובה.
על הצלחתו במשלחת, הוענקו לוולסלי תוארי האבירות; עמית של מסדר האמבט ואביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
עם חזרתו לבריטניה שירת וולסלי בתור עוזר במטה כוח האדם והאדמיניסטרציה במשרד המלחמה (כיום משרד הביטחון).
בתקופת שירותו ועד קידומו למפקד הכוחות הבריטים, היה וולסלי מהתומכים בשינויים מבניים רבים בצבא הבריטי כגון שירות קצר והרגימנטים האזוריים.
בשנת 1873 פיקד וולסלי על המשלחת לאשאנטי (כיום גאנה וחוף השנהב), מערכה אשר ניצח תוך חודשיים הודות לכישורים הלוגיסטיים והניהוליים שלו.
הצלחתו המהירה במערכה הביאה לו הערכה ויוקרה רבה עם חזרתו לאנגליה.
הוא העולה לדרגת מייג'ור-גנרל, קיבל מענק של 25,000 ליש"ט, הוא קודם בתוארי האבירות לכדי; אביר מפקד של מסדר האמבט ואביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
הוא קיבל חרב כאות הוקרה מהעיר לונדון וקיבל תוארי כבוד באוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג'.
בעיות שהחלו להתעורר בדרום אפריקה, באזור נטאל, גרמו לשליחתו של וולסי לשרת בתור מושל ומפקד מחוז נטאל.
בנובמבר 1876 עבר וולסלי לשרת כחבר במועצת השלטון בהודו עד אשר, בשנת 1878 קודם וולסלי לדרגת לוטטנט-גנרל וקיבל את תפקיד הנציב העליון בקפריסין.
שנה מאוחר יותר, נשלח וולסלי להחליף את צ'למספורד בתפקידו כמפקד הכוחות, כמושל נטאל וטרנסוואל וכנציב העליון של דרום אפריקה.
כשהגיע וולסלי לדרום אפריקה גילה שהלחימה במלחמת הזולו הופסקה כבר והוא ארגן את מהלכי הרגיעה באזור.
בשנת 1880 חזר וולסלי לבריטניה, תואר האבירות שלו קודם לתואר הגבוה ביותר של 'אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט' והוא קיבל את התפקיד 'קצין אספקה ראשי של הצבא'.
בשנת 1882 קיבל וולסלי את התפקיד 'קצין כוח אדם ואדמיניסטרציה ראשי', עד אשר באוגוסט של אותה השנה נשלח לעמוד בראש הכוח הבריטי במצרים כדי לדכא את מרד עוראבי.
בשנת 1884 הברון וולסלי נשלח שוב לעמוד בראש 'משלחת הנילוס' כדי לבוא לעזרת צ'ארלס גורדון והכוחות האנגלו-מצרים הנצורים במערכה בסודאן, אך המשלחת הגיעה מאוחר מידי, העיר ח'רטום נפלה על ידי כוחות המאהדי וגורדון נהרג בקרבות.
באביב 1885 חזרה המשלחת לבריטניה והברון וולסלי קיבל שוב הערכה רבה, הוא קיבל שני אבזמים נוספים למדליית המערכה במצרים, תודה מהפרלמנט, הוא קיבל תואר אבירות במסדר פטריק הקדוש ותוארו קודם לכדי ויקונט וולסלי.
וולסלי חזר לתפקידו במשרד המלחמה עד שנת 1890 כאשר קיבל את הפיקוד באירלנד.
בשנת 1894 הוא קודם לדרגת פילדמרשל וב-1895 קיבל את התפקיד הסמלי 'קולונל משמר הסוסים' (Horse Guards), אך באותה השנה נבחר להחליף את דוכס קיימברידג' בתור 'מפקד הכוחות הבריטים' (כיום ראש המטה הכללי), תפקיד אותו החזיק בין השנים 1895 - 1900.
במהלך שירותו של הוויקונט וולסלי במשרד המלחמה, יחד עם הכבוד שנרכש לו בתור מפקד צבאי מוערך, ניסה וולסלי לקדם את התפיסה שלו לגבי הצבא הבריטי והשינויים שהוא ראה כנכונים למבנה הצבא.
וולסלי היה איש לוגיסטי מבריק, כישרון שרכש בעשרות משלחות ומערכות שניהל, כך שבשנות שירותו הרבות קיבל הוויקונט וולסלי דעה מגובשת לגבי התנהלות הצבא, דעה שהשפיעה על תפקידיו במשרד המלחמה ובפרט בתור ראש הכוחות הבריטים.
החל משנת 1876, החלה להתגבש תוכנית להקמת מנהרת התעלה, מנהרה אשר תחבר בין צרפת ובריטניה ותגשר את בריטניה ליבשת האירופית.
וולסלי היה מהמתנגדים לתוכנית זאת מחשש לאיום הביטחוני התמידי שבריטניה תהיה בו עם חיבורה ליבשת והקושי לייצר הגנה בשעת חירום.
במאי 1882 התוכנית נזנחה לבסוף, גם לאחר לחץ פוליטי וגם כתוצאה מבעיות תקציביות.
וולסלי פרסם במשך חיו כתבות רבות אשר פורסמו בעיתונים שונים, בנוסף פרסם מספר ספרים ביניהם; 'חיו של ג'ון צ'רצ'יל דוכס מרלבורו עד לעליית המלכה אן' (1894), 'ההידרדרות והנפילה של נפולאון בונפרטה' (1895) ו-'הסיפור על חייו של חייל' (1904).
הספר האחרון מתאר את הקריירה שלו עצמו עד לסוף המערכה באשאנטי.
וולסלי נישא בשנת 1867 ללואיסה ארסקין, להם נולדה בת אחת בשם פרנסס וולסלי (1872 - 1936) שהייתה היורשת לתואר דוכסות וולסלי.
בחייה הייתה פרנסס סופרת ומייסדת 'מכללת הגננוּת לגבירות' בגלינד שבדרום מזרח אנגליה.
על שמו של וולסלי ישנם מספר מקומות:
ישנו רחוב 'וולסלי' בבלפסט, אירלנד וכביש 'וולסלי' שהוא הארוך ביותר בפלימות', אנגליה.
ישנה שדרה על שמו ('שדרת וולסלי') במונטריאול, קנדה.
ישנו רחוב 'וולסלי' בטורונטו, גואלף (אונטריו) ובט'נדר באיי (אונטריו).
ישנה שכונת מגורים על שמו בויניפג, קנדה, אשר הרחוב הראשי בה נקרא גם הוא וולסלי.
ישנה עיירה על שמו בססקצ'ואן.
ישנה עיירה בכף המערבי, דרום אפריקה בשם 'וולסלי'.
ישנו בסיס צבאי על שמו בלונדון (אונטריו), קנדה, אשר נבנה בתקופתו.
ישנו פאב 'לורד וולסלי' בלונדון ו-'סיר גרנט וולסלי' בנוריץ'.
לזכרו של וולסלי הוקם פסל של דמותו רכובה על סוס במשמר הסוסים, לונדון.
כתוצאה מהצלחתו הרבה התעורר המונח; הכל סר גרנט ("all Sir Garnet"), שמשמעו הכל עובד נכון.
גרנולומטוזיס עם פוליאנגאיטיס (GPA; לשעבר, "מחלת וגנר גרנולומטוזיס") היא דלקת הפוגעת בכלי דם שונים בגוף, בהם האף ומערותיו, הריאות והכליות.
המחלה מאופיינת בהימצאות נוגדנים עצמיים כנגד החלבון פרוטאינאז-3, המכונים גם C-ANCA.
המחלה נקראה במקור על שם הד"ר פרידריך וגנר שתיאר לראשונה את הדלקת בשנת 1936, והמונח גרנולומטוזיס
מציין את מרקם וחזות הדלקת כפי שהיא נראית מבעד למיקרוסקופ.
בשנת 2006 לאחר שהתגלו עדויות על תמיכתו של ד"ר פרידריך וגנר במשטר הנאצי, ומשום שהיה מבוקש על ידי רשויות החוק בפולין עקב פשעי מלחמה, הוחלט שלא להשתמש יותר בשם "מחלת וגנר", ובמקום זאת הוחלט סופית ב-2011 לשנות את שם המחלה ל-"גרנולומטוזיס עם פוליאנגיטיס".
הדלקת אינה זיהומית ועל כן נחשבת כאוטואימונית וגורמיה אינם נהירים דיים.
הדלקת שייכת לקבוצת מחלות הנקראות וסקוליטיס (מחלות כלי דם).
הדלקת נדירה בגילאי הילדות, ובבדיקות שנערכו עלה, כי על כל מיליון ילדים, נוספים בשנה בממוצע שני חולים חדשים בדלקת.
טיפול במחלה מתבצע על ידי חומרים מדכאי תגובות דלקתיות, כגון סטרואידים ותרופות ציטוקסיות.
המחלה פוגעת בכלי דם בינוניים וקטנים בעיקר, ופוגעת במערכות שונות בגוף:
1. דרכי נשימה עליונות - הרס סחוס באף (צורת אוכף), סינוסיטיס, היצרות סאב-גלוטית, שיעול, דלקת אוזניים.
2. כליות - נגרמת גלומרולונפריטיס מסוג pauci-immune (כלומר ללא צביעה באימונופלואורסצנציה).
3. ריאות - נודולות הדומות לאלה הנגרמות על ידי שחפת (גרנולומות) עם קביטציה.
בנוסף, קיימת מעורבות פחות שכיחה של העיניים (בלט עיניים עקב רקמה גרנולומטוטית).
גם התסמינים הבאים אפשריים, אם כי פחות שכיחים: כאבי מפרקים או דלקת מפרקים, נודולות בעור, כיבים בעור, ומעורבות נוירולוגית.
בנוסף יכולים להופיע חום וירידה במשקל.
C-ANCA (נוגדנים עצמיים כנגד החלבון פרוטאינאז-3) חיובי ב-90% מהחולים.
אך רק ב-60% מהחולים ללא מעורבות כלייתית.
בדיקת ELISA יכולה לזהות את הנוגדנים בצורה ספציפית.
אבחנת המחלה מבוססת על שילוב של קליניקה, היסטולוגיה אופיינית, ו-ANCA.
הימצאות של C-ANCA בלבד אינה מספקת לאבחנה של מחלת וגנר.
ברונכוסקופיה משמשת לזיהוי מעורבות ריאתית, שב-50% מהחולים תתבטא כטריאדה של גרנולומה, וסקוליטיס, ונקרוזיס.
ביופסיית כליה משמשת לזיהוי הפגיעה הכלייתית האופיינית, ובה ניתן לראות גלומרולונפריטיס סגמנטלית נמקית ללא שקיעת נוגדנים (pauci-immune).
מטרת הטיפול במחלת וגנר הוא להביא להפוגה (רמיסיה) בתסמינים על ידי שילוב של סטרואידים וציקלופוספמיד למשך 3-6 חודשים, ואז לשליטה (maintenence) בעזרת תרופות אימונו-מודולטוריות כגון מטוטרקסאט ואזתיופרין.
גם התרופה Rituximab, שהיא למעשה נוגדן סינתטי כנגד CD20- שהוא חלבון מעטפת המבוטא על לימפוציטים מסוג B, הוכחה כיעילה.
בנוסף, ניתן לתת אנטיביוטיקה מניעתית מסוג Resprim על מנת לנסות ולמנוע את חזרת המחלה בדרכי הנשימה העליונות.
האתגר העומד בפני הרופא המטפל הוא זיהוי מהיר של המחלה, וטיפול מיידי ואגרסיבי.
ב-90% מהחולים תהיה תגובה כלשהי לטיפול הנ"ל, ו-75% יגיעו לרמיסיה.
90% מהחולים יישארו עם נזק בלתי הפיך כלשהו לאחד מאיברי המטרה.
גרנט הסלוב הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי יהודי-אמריקאי.
היה מועמד לשני פרסי אוסקר על התסריט שכתב ביחד עם ג'ורג' קלוני לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה".
כשחקן קולנוע התפרסם בסרטי הפעולה "מלך העקרבים" ו"שקרים אמיתיים".
בשנת 2013 זכה בפרס האוסקר על הפקת הסרט ארגו, יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק.
הסלוב נולד בלוס אנג'לס למשפחה יהודית ולמד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
הסלוב התגלה כשחקן קולנוע לראשונה בסוף שנות ה-90 בתפקידים קטנים בסרטים "משפט הנשרים" ו"נהיגה במבחן".
התפרסם לראשונה בשנת 1994 בסרט האקשן המצליח של ג'יימס קמרון "שקרים אמיתיים" בו הופיע בתור פייסל, סוכן ממשלתי העובד ביחד עם הסוכן הסמוי הארי טאסקר (ארנולד שוורצנגר).
התפקיד פרץ את דרכו של הסלוב להופעות גדולות יותר בעיבוד הקולנועי לספר "קונגו", בו שיחק בתור ריצ'רד העוזר של הזואולוג ד"ר פיטר אליוט ובקומדיות "כבשה שחורה" ו"כלוב הציפורים".
ב-1997 הופיע הסלוב בסרט האסונות "פסגת דאנטה" לצידו של פירס ברוסנן, בתפקיד גאולוג בשם גרג.
ב-2001 שיחק בסרט הפעולה התקופתי "מלך העקרבים" בתור ארפיד, גנב הסוסים שמתלווה אל הרוצח השכיר האכדי מאת'יוס (דוויין ג'ונסון).
הסלוב קטף את רוב ההישגים שלו בקריירה דווקא בתחום הטכני ומחוץ לתחום המשחק.
בשנת 2003 היה שותף להפקת הקומדיה של האחים כהן "אכזריות בלתי נסבלת".
ב-2005 זכה ביחד עם ג'ורג' קלוני בפרס התסריט הטוב ביותר של פסטיבל ונציה על התסריט שכתבו ביחד לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה", הסלוב אף הופיע בסרט בתפקיד המפיק דון יואיט.
הסלוב וקלוני שגם ביים והופיע בסרט הועמדו בנוסף על עבודתם לשני פרסי אוסקר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
בשנת 2006 הקים הסלוב ביחד עם קלוני את חברת ההפקה "Smoke House".
ב-2009 ביים את סרטו הגדול הראשון "גברים שבוהים בעיזים", לתפקידים הראשיים בסרט ליהק את זוכי האוסקר ג'ף ברידג'ס, קווין ספייסי וג'ורג' קלוני שגם היה שותף מלא בהפקת הסרט בצוותא עם הסלוב.
ב-2010 הפיק ביחד עם קלוני את המותחן של אנטון קורביין "האמריקאי".
ב-2011 בעבודתו הרביעית המשותפת עם ג'ורג' קלוני, הפיק הסלוב וכתב ביחד איתו את סרטו הפוליטי "משחקי שלטון" ובהמשך השניים הפיקו גם את המיני סדרה "מלכוד 22".
בשנת 2012 הפיק הסלוב יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק את "ארגו", שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר בשנת 2013.
בשנת 2024 הפיק את קומדית הפעולה "הזאבים" של ג'ון וואטס בכיכובם של בראד פיט וג'ורג' קלוני שגם לקחו חלק בהפקת הסרט.
גרנום ברגר היה הומניסט, עובד סוציאלי ומחנך אמריקאי, שהיה הנשיא המייסד של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה.
נולד בגלוברסוויל שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית כבן בכור ליצחק ולחנה.
משפחתו היגרה קודם לכן מקופיסקי שבליטא.
ב-1955 פגש את קבוצת הנערים היהודים מאתיופיה שהגיעו ללמוד בכפר בתיה וב-1965 נסע בעצמו לאתיופיה כדי לפגוש בביתא ישראל, שם התוודע לבקשת היהודים לעלות לישראל.
לאחר שחזר לארצות הברית החל בפעילות למען עליית ביתא ישראל ויחד עם קבוצת פעילי עלייה הקים ב-1969 את האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה.
ב-1974 פרש מתפקידו כפעיל עלייה והחל בכתיבת ספרים וכן לתפקד כמחנך.
תומאס גרנט גאסטין הוא שחקן וזמר אמריקאי, ידוע בשל תפקידו כבארי אלן / הפלאש בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" ובשאר הסדרות כחלק מיקום החץ.
בנם של טום גאסטין וטינה הייני (אחות לילדים).
במהלך לימודי התיכון, למד גאסטין במגמת התיאטרון המוזיקלי בבית הספר לאמנות של המושל, בנורפוק, וב-2008 סיים את לימודיו בתיכון גרנבי.
הוא המשיך ללמוד בחוג לתיאטרון מוזיקלי ב"אוניברסיטת אלון" בקרוליינה הצפונית במשך שנתיים.
גאסטין עזב את לימודיו כדי לקחת תפקיד בברודוויי במחזמר "סיפור הפרברים", ויצא לסיבוב הופעות מה-30 בספטמבר 2010 ועד ה-23 בספטמבר 2011.
ב-8 בנובמבר 2011, גאסטין הופיע לראשונה בסדרת הטלוויזיה "גלי" כסבסטיאן סמיית', תלמיד מקהלה הומוסקסואל.
גאסטין נבחר לתפקיד לאחר שבועות ארוכים של ליהוק, ולמרות שנבחן במקור לתפקיד רקדן סטפס ונכשל באודישן, התסריטאי ראיין מרפי קיבל אותו לתפקידו של סמיית'.
בסוף מאי 2012, גאסטין השתתף בצילומי הסרט "סיוט של אמא" עבור רשת Lifetime, ושיתף פעולה עם השחקניות אנבת' גיש וג'סיקה לונדס בצילומים שנערכו בקנדה.
ב-11 ביולי 2012, הוכרז כי גאסטין עתיד להופיע בתפקיד ראשי בסרט "אפלואנזה".
ב-13 בספטמבר 2013, הוכרז כי גאסטין עתיד לגלם את דמותו של בארי אלן, הפלאש השני מתור הכסף של הקומיקס בחוברות DC קומיקס, בעונתה השנייה של הסדרה "החץ" מבית רשת The CW.
בתחילה, הוא היה עתיד להופיע בשלושה פרקים, אשר האחרון ביניהם היה משמש כמעין פרק פיילוט נסיוני לסדרת ספין אוף המבוססת על דמותו של הפלאש.
אמנם, הפיילוט הנסיוני נגנז והפך לפרק פיילוט עצמאי לסדרה "הפלאש", והופעתו של גאסטין קוצרה לשני פרקים.
לסדרה הוזמנו 13 פרקים, והיא שודרה לראשונה ב-7 באוקטובר 2014 עם רייטינג של 4.8 מיליון צופים - שיא הרייטינג עבור פרק בכורה ברשת The CW זה 5 שנים.
שבועיים לאחר שידור פרק הבכורה, הסדרה הורחבה לעוד 10 פרקים.
במקביל, דמותו הופיעה בכמה וכמה פרקי קרוסאובר בסדרה "החץ" כפלאש, וב-11 בינואר 2015 הוזמנה לסדרה עונה שנייה בת 23 פרקים.
גאסטין דיבב את דמותו של בארי אלן/הפלאש בסדרת הרשת המונפשת "ויקסן", ומופיע בתפקיד זה בסדרת ההמשך "אגדות המחר".
כמו כן, גאסטין גילם את דמותו של בארי אלן/הפלאש בפרקי קרוס-אובר בסדרות "החץ", "סופרגירל" ו"אגדות המחר".
הוא זכה בפרס בחירת הנוער ובפרס סאטורן בקטגוריות פריצת השנה.
בינואר 2016 החל לצאת עם אנדראה תומא, לאחר שנפגשו בארוחת ערב.
בפברואר 2021 הודיעו השניים שהם מצפים לילד.
בתם הראשונה, נולדה באוגוסט 2021.
במהלך מלחמת "חרבות ברזל" שיתף ברשתות החברתיות תמיכה בעזה ובפלסטינים ואמר שישראל מבצעת "רצח עם".
במרץ 2023 הודיעו השניים שהם מצפים לילד שני.
בנם השני נולד בספטמבר 2024.
שנה סרט תפקיד הערות2003Kid Fitness Jungle Adventure Exercise Videoילד במכון כושר 2014 אפלואנזה טוד גודמן2017Krystalקמפבל אוגבורן2022רובי המצילהדן2023אהבה עד העצם (אנ')מקס סטיבנסוןTBAOperation Blue Eyesבארי קינן
שנהאיגודקטגוריהעלתוצאההערה2015פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאוןשחקן אהובהפלאשפרסי בחירת הנוער פריצת השנה - שחקן/שחקניתהכימיה הטובה ביותר (יחד עם קנדיס פאטון) הנשיקה הטובה ביותר (יחד עם קנדיס פאטון) פרס סאטורןהופעת הפריצה הטובה ביותרהשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה
"גרנטה" נוסד בשנת 1889 על ידי סטודנטים באוניברסיטת קיימברידג' בשם "הגרנטה" (The Granta), בעריכת רודולף צ'יימברז לימן (R.
Lehmann, לימים משתתף עיקרי בכתב העת הסאטירי פאנץ', וכן פוליטיקאי וחבר פרלמנט).
תחילה נועד להיות כתב עת לפוליטיקה סטודנטיאלית, הומור, וביכורים ספרותיים.
שם כתב העת לקוח משמו של אחד מיובלי הנהר קאם (הנהר העובר בעיר קיימברידג').
עורך מוקדם נוסף של כתב העת היה ריצ'רד פרסקוט קגווין (R.
Keigwin), חוקר תרבות דנמרק ושחקן קריקט ידוע בשעתו.
בשנת 1912–1913 ערך את כתב העת אדוורד שאנקס, סופר, מבקר, ומשורר, שלימים נמנה עם משוררי מלחמת העולם הראשונה בבריטניה.
עוד בין עורכי העיתון אוליבר לוקר-למפסון ואדווין מונטגיו.
בצורתו זו התקיים כתב העת במשך עשורים, וזכה לפרסם כתבי נעורים (ג'ובניליה) של כמה סטודנטים שהתפרסמו מאוחר יותר כיוצרים, ובהם: ג'פרי גורר, ויליאם אמפסון מייקל פריין, טד יוז, א.
מילן סילביה פלאת', ברטרם פלטשר רובינסון, ג'ון סימפסון (שגם ערך את גרנטה בשעתו), וסטיבי סמית'.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 נקלע כתב העת לקשיים כספיים וסבל מאדישות מצד הסטודנטים.
קבוצה של תלמידים לתארים מתקדמים הצילה אותו מסגירה, ובשנת 1979 נולד כתב העת מחדש ככתב עת ל"כתיבה חדשה", ופנה אל קהל כותבים וקוראים מחוץ לאוניברסיטת קיימברידג'.
העורך הראשון במתכונת החדשה היה ביל ביופורד (סופר אמריקאי שלמד בקיימברידג', שאת ספרו "בין בריונים" (Among the Thugs) כתב במקור עבור כתב העת), וכהונתו נמשכה 16 שנה.
באפריל 2007 מונה ג'ייסון קאולי, שהיה עורך ירחון הספורט של "האובזרבר", לערוך את גרנטה.
קאולי שינה את עיצוב כתב העת ופתח אתר אינטרנט חדש עבורו.
בספטמבר 2008 עזב את המשרה משקיבל לידיו את עריכת הניו סטייטסמן.
אלכס קלארק, לשעבר סגנית העורך הספרותי ב"האובזרבר", החליפה את קאולי, והייתה לאשה הראשונה שכיהנה בעריכת גרנטה.
בסוף מאי 2009 עזבה קלארק את המשרה, ועורך אמריקאי בשם ג'ון פרימן נטל לידיו את התפקיד.
גרנטה יוצא עתה כרבעון, ומפרסם תמהיל של סיפורת, זכרונות, כתבות שטח, עיתונות חוקרת, וצילום עיתונות.
בשנת 1994 רכש ריי הדרמן, אשר בבעלותו גם The New York Review of Books, שליטה בכתב העת.
באוקטובר 2005 עברה השליטה לידי הנדבנית השוודית סיגריד ראוסינג.
בשנת 1989, הקים העורך דאז, ביל ביופורד, הוצאת ספרים ליד כתב העת.
ההוצאה ביקשה להוציא 6 ספרים בשנה, ופעלה בשותפות עם הוצאת ספרי פינגווין, אשר טיפלה בשיווק ובהפצה.
המטרה המוצהרת של הוצאת הספרים היא לפרסם יצירות אשר "מגרות, מעוררות השראה, עוסקות בשאלות קשות, ובוחנות תקופות היסטוריות מרתקות."
בעלת כתב העת, ראוסינג, הצהירה שתעמוד מאחורי השאיפות הללו, הן עבור כתב העת והן עבור הוצאת הספרים.
רשימות הסופרים הצעירים הטובים ביותר של גרנטה
בשנת 1983 פרסם גרנטה (גיליון 7 של המתכונת החדשה) רשימה של 20 סופרים בריטיים צעירים שאותם הגדיר "מבטיחים".
עשור לאחר מכן, ב-1993, שב כתב העת ופרסם רשימה של סופרים מבטיחים (גיליון 43), ושוב ב-2003 (גיליון 81).
בשנת 1996 (גיליון 54) פרסם כתב העת רשימה של סופרים אמריקאים מבטיחים, ושוב בשנת 2007 (גיליון 97).
בשנת 2010 הוקדש גיליון 113 לסופרים מבטיחים בשפה הספרדית.
לפחות תריסר מן הסופרים הללו זכו או היו מועמדים סופיים לזכות בפרסים ספרותיים חשובים בהמשך הדרך, ובהם פרס מאן בוקר ופרס וויטברד.
רשימת הסופרים הצעירים הטובים ביותר (חבר העמים הבריטי)
רשימת הסופרים הצעירים הטובים ביותר (ארצות הברית)
גרנטה בעברית הוא כתב עת לספרות חדשה, הוא מגזין ספרות בינלאומי היוצא לאור בישראל, המכיל טקסטים מתורגמים שראו אור במהדורות השונות של גרנטה ברחבי העולם, לצד יצירות מקוריות מאת יוצרות ויוצרים מקומיים הכותבים בעברית, רוסית, ערבית, אנגלית, אמהרית ושפות מדוברות נוספות, הרואות אור לראשונה במסגרת זו.
היצירות המתפרסמות בגרנטה בעברית – סיפורים קצרים, מסות, שירה ורשימות אוטוביוגרפיות – עוסקות בפנים התרבותיים-חברתיים-פוליטיים של המציאות העכשווית בישראל ובעולם.
כמו בגרסה הבריטית של המגזין, גם כאן מלוות את עבודות הספרות יצירות אמנות מקומיות ועכשוויות המתכתבות עם התמה המרכזית של כל גיליון.
גרנטה בעברית מוציאה גם מהדורה מקוונת שבה מתפרסמות יצירות מהארץ ומהעולם, פרוזה, ראיונות ספרותיים, רשימות בענייני שפה ותרבות, סיפורים וויזואליים ומפגשים עם סופרות וסופרים מוכרים לצד קולות חדשים ומסקרנים.
גְרַנְטָה הוא מגזין ספרות בריטי שהוקם בשנת 1889, על ידי קבוצת תלמידי מחקר מאוניברסיטת קיימברידג' שבבריטניה, וזכה מאז להכרה ולתפוצה רחבה בקרב קוראים ומבקרים, אנשי רוח ותרבות
לגרנטה אין מניפסט פוליטי או ספרותי מוצהר אבל לאורך השנים העידו עורכיו על הרצון להתמקד ב- "כוחו ובדחיפותו של הסיפור הבדיוני והתיעודי, על ייצוגיו המילוליים והוויזואליים, וביכולתו המופלאה של הסיפור לתאר, להאיר ולהגשים."
בשנים האחרונות הושקו מהדורות בינלאומיות של המגזין במדינות שונות ברחבי העולם ובכ-12 שפות, ביניהן ספרדית, טורקית, סינית, פורטוגזית, איטלקית, בולגרית, שוודית, נורווגית, יפנית ועברית.
הצטרפותה של המהדורה העברית למשפחת גרנטה העולמית, היא חלק ממגמה שיזמו עורכי גרנטה בשנים שבין 2009–2013, להרחבת פעילותה של גרנטה וחשיפתה של ספרות עכשווית אל מעבר לגבולות אנגליה, וליצירה והחלפת טקסטים ודיאלוג מקצועי וספרותי בין עורכים ועורכות, סופרות וסופרים, הפעילים בשדה הספרות ברחבי העולם.
המהדורה העברית הושקה בשנת 2014 בגיליון ראשון בעריכתן של מירה רשתי ושירה לוי.
המהדורה העברית מכילה טקסטים מתורגמים שראו אור במהדורות השונות של גרנטה העולמית, לצד יצירות מקור מקומיות הרואות אור לראשונה במסגרת זו.
המהדורה העברית של גרנטה היא המהדורה הבין-לאומית ה-12 בעולם וגיליונותיה מפורסמים פעמיים בשנה.
ההוצאה לאור של המהדורה העברית של גרנטה, צמחה מתוך חנות הספרים העצמאית "סיפור פשוט" ביוזמת רוני קרמר, המוציאה לאור, ומירה רשתי, העורכת הראשית.
גיליונות גרנטה רואים אור בהוצאת "סיפור פשוט", בתחילה בשיתוף עם הוצאת "רסלינג" ובהמשך באופן עצמאי.
בין חברי המערכת המורחבת של כתב העת נמנו ונמנים סופרים, משוררים ויוצרים מהזירה הספרותית בישראל, ביניהם: ננה אריאל, דרור בורשטיין, מרית בן ישראל, עדנה דגון, רפי וייכרט, טל ניצן, ירון פלג, נעמה צאל, עידן צבעוני, אתגר קרת, מרב שאול, עדי שורק ויהודה שנהב-שהרבני.
רשימת משתתפים בגיליונות גְרָנְטַה שראו אור בעברית
גיליון גרנטה 1: גבוליות, אביב 2014
הגיליון הראשון של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור במאי 2014 והוקדש לנושא גבוליות.
בגיליון זה פורסמו יצירות פרי עטם של:
עם דרורה דומיני כאמנית אורחת מרכזית, לצד אמניות ואמנים נוספים שיצירותיהם ליוו את הגיליון, ביניהם רונה יפמן, עמית ברלוביץ', דוד עדיקא, יהודית סספורטס, תמיר שר, אורי גרשוני ועוד.
דימוי כריכת הגיליון: דרורה דומיני
גיליון גרנטה 2: שיטוט, חורף 2015
הגיליון השני של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בפברואר 2015 והוקדש לנושא שיטוט.
אמנים אורחים מרכזיים: רון עמיר ודוריאן גוטליב.
דימוי כריכת הגיליון: דוריאן גוטליב
גיליון גרנטה: 3: קרוב לבית, סתיו 2015
הגיליון השלישי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור באוקטובר 2015 והוקדש לנושא קרוב לבית.
בגיליון זה פורסמו יצירות של:
אמנים אורחים: יוני גולד, ג'ניפר אבסירה.
דימוי כריכת הגיליון: אסף שחם
גיליון גרנטה 4: הזדמנויות, אביב 2016
הגיליון הרביעי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור במאי 2016 והוקדש לנושא הזדמנויות.
דימוי כריכת הגיליון ואמנית אורחת מרכזית: הילה טוני נבוק.
גיליון גרנטה 5: שפות זרות, חורף 2016
הגיליון החמישי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בדצמבר 2016 והוקדש לנושא שפות זרות.
אמנים אורחים: גילי אבישר, הלאל ג'בארין, אוהד חדד, מרב סלומון, נועה צדקה.
דימוי כריכת הגיליון: גילי אבישר
גיליון גרנטה 6: כתיבה אמריקאית חדשה, אביב 2017
הגיליון השישי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור במאי 2017 והוקדש לכתיבה אמריקאית חדשה.
הגיליון מציג רשימת סופרות וסופרים צעירים אמריקאים אשר נבחרו על ידי העיתון כ"מיטב בדורם" בעלי הישגים ספרותיים יוצאי דופן.
המהדורה העברית של גרנטה מציגה תרגום לעברית של רשימת ה'מיטב' השלישית לכתיבה אמריקאית חדשה.
דימוי כריכת הגיליון: דניאל סילווה
גיליון גרנטה 7: כסף, חורף 2017
הגיליון השביעי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בדצמבר 2017 והוקדש לנושא כסף.
עורכות אורחות: ארנה קזין, יונית נעמן
אמנים אורחים: איה ים, בועז אהרונוביץ', ניר עברון, דוד עדיקא
דימוי כריכת הגיליון: דוד עדיקא
גיליון גרנטה 8: התכתבויות, קיץ 2018
הגיליון השמיני של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור ביולי 2018 והוקדש לנושא התכתבויות.
עורכי משנה: עמית הכט, עלמה כץ
עבודות הצילום המלוות את הגיליון נוצרו במסגרת שיתוף פעולה בין מגזין גרנטה למחלקה לצילום והמחלקה לתקשורת חזותית של בצלאל – אקדמיה לאמנות ולעיצוב בירושלים.
דימוי כריכת הגיליון: ענבר האן.
גיליון גרנטה 9: כתיבה ספרדית חדשה, אביב 2019
הגיליון התשיעי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור במאי 2019 והוקדש לכתיבה ספרדית חדשה.
שישה-עשר סיפורים קצרים של קולות בולטים, אשר חלקם נבחרו על ידי עורכי גרנטה לרשימת "המיטב בדורם" הראשונה לכתיבה ספרדית חדשה (Granta Best of Young Spanish Language Novelists), וחלקם קולות חדשים שסיפוריהם ראו אור לראשונה במהדורה הספרדית של גרנטה (ספ').
עורכת אורחת: ולרי מיילס (אנ')
דימוי כריכת הגיליון: מרטין ופאולה באלזולה
גיליון גרנטה 10: חללי מבוכה, חורף 2019
הגיליון העשירי של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בדצמבר 2019 והוקדש לרגשות של דיסאוריינטציה, פחד, עיוורון, טראומה וזרות פנימית; תחושת געגוע והתרפקות על זכרונות רחוקים; ורצון להחלץ מהקיים ולעבור לחלל המבוך הבא...
עשרים ושלושה סיפורים קצרים וגם שירים.
דימוי כריכת הגיליון: מיכאל ליאני
גיליון גרנטה 11: אדמה אחרת - כתיבה הודית חדשה, חורף 2022
הגיליון האחד עשר של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בדצמבר 2022
זהו אוסף המכנס בתרגום יצירות פרוזה, שירה והגות מתת-היבשת ההודית.
טקסטים המציגים נקודות מבט מן השוליים ומעולמם של מיעוטים, כאלו שבדרך כלל אינן נגישות בקלות לקוראים מחוץ להודו עצמה.
היצירות הטקסטואליות זוכות גם לחיזוק מעבודותיהם של אמנים חזותיים מעניינים הפועלים היום בהודו, ששובצו ביניהן.
דימוי כריכת הגיליון: ספנדיטה מאליכ
גיליון גרנטה 12: חיים אילמים, סתיו 2023
הגיליון השנים עשר של המהדורה העברית של גרנטה ראה אור בדצמבר 2023
מוקדש להתבוננות ביחסי האדם והטבע דרך הספרות.