tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא הזמרת הראשונה בארצות הברית שהסינגל שלה הגיעה למקום ראשון במצעדים כאשר אין היא חתומה על חוזה הקלטות.
חמשת אלבומי הסטודיו כוללים את אלבום הבכורה שלה, אלבום הזהב "Tails", ומועמד הגראמי, אלבום הזהב "Firecracker".
לוב עובדת גם בסרטים, טלוויזיה, דיבוב, תיאטרון והקלטות ילדים.
ב-2010 היא השיקה קולקציית משקפיים המבוססת על עיצובים שלה.
ליסה לוב נולדה בבת'סדה, מרילנד למשפחה יהודית.
היא גדלה בדאלאס יחד עם אחיה ואחותה, המקושרים אף הם לעולם המוזיקה.
כילדה, היא למדה פסנתר, ובהמשך החליפה לגיטרה.
במשך התיכון, היא אירחה תוכנית רדיו משלה, בערוץ בית ספר מקומי.
היא למדה באוניברסיטת בראון, שם סיימה תואר ראשון בספרות השוואתית ב-1990.
לוב הייתה במערכת יחסים עם דויזל זאפה בין השנים 1998–2004. היא נישאה לרועי הרשקוביץ ב-2009, ולהם שני ילדים - לילה רוז ואמט קולי.
לאחר סיום הלימודים, לוב למדה זמן קצר בבית הספר למוזיקה ברקלי בבוסטון, אך במהרה העתיקה לניו יורק ונכנסה לסצנת המוזיקה.
היא הקימה להקה בשם Nine Stories (תשעה סיפורים) על שם אוסף הסיפורים של ג'.
היא גם התחילה להקליט שירים עם חואן פטיניו, מפיק תקליטים שלימים גם נהיה בן זוגה.
כעבור מספר שנים בהן נאבקה לקבל הכרה, התמזל מזלה כשאית'ן הוק, שהיה שכן וחבר, ביקש ממנה להקליט שיר לפסקול אחד מסרטיו - "מציאות נושכת".
השיר היה "Stay (I Missed You)", שיצא כסינגל ונסק לראש מצעדי הפופ, דבר שלא קרה קודם לכן עבור אמן ללא חוזה הקלטות.
כתוצאה, לוב הוחתמה לחוזה הקלטות, ואף קיבלה מועמדות לפרס גראמי.
אלבומה הראשון, "Tails", יצא ב-1995, וקיבל מעמד אלבום זהב, כמו גם אלבומה השני מ-1997, "Firecracker", שכלל את הסינגל "I Do".
אלבומה השלישי, "Cake and Pie", שיצא ב-2002, לא קודם על ידי חברת התקליטים, אז לוב לקחה את העניינים לידיה - היא קנתה את הזכויות להקלטות המאסטר, והוציאה מחדש את האלבום עם שירים חדשים ושם חדש - "Hello Lisa" - דרך הקלטו ארטמיס.
ב-2003 היא הוציאה אלבום ילדים ראשון, שזכה להצלחה ונתן לה כיוון נוסף בקריירה המוזיקלית.
בנוסף להקלטות הסטודיו שלה, לוב השתתפה כאמנית-אורחת באלבומים רבים - מחווה לאוזי אוסבורן, מחווה לשר, ומחווה לשאניה טוויין ביניהם.
היא גם תרמה לפסקולי סרטים וסדרות, כולל "לא רק בלונדינית", "Twister", "האנטומיה של גריי" ו"באפי ציידת הערפדים".
בינואר 2004 התחילה סדרת הריאליטי הראשונה של לוב, יחד עם בן זוגה דאז זאפה, "Dweezil & Lisa", בערוץ האוכל.
הסדרה עקבה אחרי סיבובי ההופעות של השניים, כאשר בכל מקום הם טעמו מאכלים שונים ומיוחדים.
לוב הצהירה שהיא "צמחונית שאוהבת בייקון מדי פעם".
ב-2005, לאחר פרידתה מזאפה, לוב הקליטה תוכנית ריאליטי שנייה, "Number 1 Single", ב.
הסדרה עסקה במסעה אחר האהבה וההצלחה.
לוב הופיעה בתפקידי אורח במגוון תוכניות, כולל "נני", "MADtv", "אחת שיודעת", "התוכנית של שרה סילברמן", ועוד.
היא גם שיחקה במספר סרטי אימה, כולל "ליל האימה", ודיבבה מספר סרטים, כולל "ראגרטס: הסרט".
ליסה סנואודון היא דוגמנית, מנחת טלוויזיה ומגישה ברדיו אנגלייה.
סנואודון נולדה בהרטפורדשייר ולה שתי אחיות צעירות ממנה.
היא קיבלה מלגה ללמוד באקדמיה לאומנויות התיאטרון ועבדה תקופה כמדריכת יוגה וריקוד.
בגיל 19 סוכן דוגמניות גילה אותה במסיבת ריקודים ומתחילת הקריירה שלה החלה לעבוד עם צלמי אופנה נחשבים ונהייתה לאחת הדוגמניות המצליחות בבריטניה.
היא ידועה בהופעותיה בפרסומות יופי ובשערים שהופיעה על מגזיני האופנה כולל אל ומארי קלייר ושימשה כפנים של גוצ'י.
היא הופיעה במודעות לפרסום מכוניות מרצדס, סבון DOVE ודגני בוקר ודגמנה לחברת הקוסמטיקה אייבון ולמרקס אנד ספנסר ונכללה מספר שנים ברשימת 100 הנשים הסקסיות של מגזין FHM.
סנואודון הנחתה תקופה מסוימת בערוץ MTV וב-2004 לקחה חלק בהנחיית טקס מיס עולם, ב-2006 החלה להנחות את העונה השנייה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של בריטניה" ושימשה בתפקיד זה במשך ארבע עונות.
ב-2008 הצטרפה לגרסה האנגלית של התוכנית רוקדים עם כוכבים וזכתה במקום השלישי.
ליסה צ'ולודנקו היא במאית ותסריטאית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
היא ביימה גם מספר רב של יצירות טלוויזיה, ביניהן המיני-סדרה "אוליב קיטרידג'".
צ'ולודנקו נולדה בעמק סן פרננדו בקליפורניה, בתם של מרשה צ'ולודנקו (לבית אלינס) ופול צ'ולודנקו, שהוא ממוצא יהודי-אוקראיני.
היא הבת האמצעית מבין שלוש אחיות: אחותה הבוגרת היא קרן קרדן, ואחותה הצעירה היא לורה צ'ולודנקו.
צ'ולודנקו למדה אנתרופולוגיה, לימודי אתניות, ולימודי נשים באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט.
היא למדה לתואר שני בחוג לאמנויות באוניברסיטת קולומביה, וסיימה MFA בבימוי ותסריטאות.
צ'ולודנקו התחילה את דרכה בתעשיית הסרטים בניו יורק בתחילות שנות ה-90. היא עבדה כעוזרת עריכה בסרטו של ג'ון סינגלטון "החבר'ה מהשכונה", וכסגנית עורך בסרטו של ביבן קדרון "אנשים משומשים".
בזמן לימודיה בקולומביה, צ'ולודנקו כתבה וביימה מספר סרטים קצרים אשר הוקרנו בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים ואשר שודרו בטלוויזיה בבריטניה, צרפת, ושווייץ.
סרטה הקצר Dinner Party משנת 1997 זכה בפרס המכון הקולנוע הבריטי.
בתהליכי היצירה של סרט הביכורים שלה, "אמנות גבוהה", נתן לה הדרכה ותמיכה הבמאי מילוש פורמן.
הסרט זכה בפרס התסריטאות על שם וולדו סולט בפסטיבל הסרטים סאנדנס, וכן בפרס מטעם האגודה הלאומית של מבקרי הקולנוע להופעתה בסרט של אלי שידי.
סרט זה, וכן סרטה הבא, "לורל קניון", הוקרנו בבכורתם ב"שבועות הבמאים" בפסטיבל קאן.
את ההשראה לסרט "לורל קניון" שאבה צ'ולודנקו מאלבומה של ג'וני מיטשל, Ladies of the Canyon, אשר צולם בלב הוליווד הילס, שם גם העלילה מתרחשת.
בשנת 2010, הוענק לה פרס נשים בקולנוע על שם דורותי ארזנר.
לאחר השלמת "לורל קניון", צ'ולודנקו החליטה לגור בלוס אנג'לס באופן קבוע.
בעודה בתהליך הניסיון להרות באמצעות תורם זרע אנונימי, היא פגשה את התסריטאי סטיוארט בלומברג, שהיה תורם זרע בעת לימודיו באוניברסיטה.
יחד, הם החליטו לכתוב תסריט, אשר היה בסופו של דבר לסרט "הילדים בסדר".
לקח לפרויקט חמש שנים כדי להגיע לשלב ההפקה, והוא צולם תוך 23 ימים, עם תקציב של 3.5 מיליון דולר, תקציב קטן בהרבה מאשר הסרטים האחרים שהיו מועמדים לאוסקר באותה שנה, 2011.
"הילדים בסדר" זכה במועמדות לפרס האוסקר עבור התסריט המקורי הטוב ביותר, לפרס BAFTA לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר – קומדיה או מוזיקלי.
הסרט היה גם זכה בפרט התסריט הטוב ביותר של מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק, וזכה גם בפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הטוב ביותר.
צ'ולודנקו ספגה ביקורת על הייצוג הלהט"בי בסרט, בעיקר בגלל האופן שבו ייצגה דמות לסבית נהנית מיחסים הטרוסקסואליים, וכן על השעתוק של ערכי משפחה גרעינית כערך עליון, מעל כל ערך אנושי אחר.
בשנים 2012–2013 צ'ולודנקו הייתה חברה בדירקטוריון של האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
ב-2004 ביימה צ'ולודנקו את הסרט Cavedweller עבור שואוטיים; הוא זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט ובמועמדויות עבור קירה סדג'וויק ואיידן קווין.
היא ביימה פרקים בסדרות "רצח מאדום לשחור", "עמוק באדמה", "ישנן בנות", "מצויד", ו"כאן ועכשיו".
ב-2014, צ'ולודנקו ביימה עבור HBO סדרה בת ארבעה פרקים, אוליב קיטרידג', בכיכובם של פרנסס מקדורמנד וריצ'רד ג'נקינס.
המיני סדרה מבוססת על רומן באותו השם מאת אליזבת סטראוט.
כוכבי משנה כללו את ביל מארי, ג'סי פלמונס, זואי קאזאן, וג'ון גלאגר ג'וניור.
הקרנת הבכורה של "אוליב קיטרידג'" נערכה בפסטיבל נציה ב-2014, וגרפה ביקורות חיוביות.
התוכנית גם זכתה לשבחי המבקרים כאשר שודרה בטלוויזיה בנובמבר.
היא זכתה בשלוש מועמדויות לגלובוס הזהב, וצ'ולודנקו זכתה בפרס גילדת הבמאים, וכן בפרס אמי לבידור בפריימטיים.
צ'ולודנקו הייתה מפיקה בפועל, וביימה את הפרק הראשון בסדרה מ-2015 של NBC "הסטירה", אשר מבוססת על מיני סדרה אוסטרלית באותו השם.
בשנת 2022 צ'ולודנקו ביימה והפיקה שני פרקים מתוך המיני-סדרה "הנערה מפליינוויל" של רשת הולו.
לצ'ולודנקו ולבת זוגה, וונדי מלווין, יש בן קלדר, שסיפור לידתו היווה בסיס לסרט "הילדים בסדר".
רצח מאדום לשחור (פרק: "The Same Coin") (1999)
ליסה ג'קלין קולמן היא שחקנית אנגלייה ועוסקת בהתנדבות בריפוי בעיסוק.
קולמן ידועה מהופעתה בתפקיד ג'וד קורקניק בסדרה "חדר מיון" בשנים 1994 עד 1997, ובדמות קאם לוסון בסדרות "The Story of Tracy Beaker" ו-"Tracy Beaker Returns".
היא למדה בבית הספר לתיאטרון אנה שר החל מגיל שש, והמשיכה ללמוד בבית ספר תיכון להשלמת בחינות A-levels.
היא עבדה בטלוויזיה בתקופות שונות החל משנות השמונים של המאה העשרים.
באמצע שנות התשעים התחילה ללמוד לתואר בוגר אוניברסיטה בפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה בבריטניה.
ב-1997 עזבה את הסדרה "חדר מיון" כדי להתמקד בלימודים.
הדמות שגילמה בסדרה ניצלה מניסיון רצח ואחר כך נסעה לגור בכרתים.
ברדיו הופיעה קולמן ב-1999 בסדרה בת שישה חלקים של ה-BBC בשם "Old Dog and Partridge".
ליסה קולמן היא אחותה של שחקנית הקולנוע והטלוויזיה שארלוט קולמן שנפטרה ב-2001. היא הבת הצעירה של השחקנית אן ביץ' (1938–2017) ושל המפיק והבמאי פרנסיס קולמן (1924–2008).
ליסה מרי פרנקטי (נולדה ב-25 באפריל 1964) היא קצינה בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית, כיהנה כראש המבצעים הימיים.
פרנקטי נולדה ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק.
ב-1985 סיימה לימודי תואר ראשון והתגייסה לצי ארצות הברית במסגרת תוכנית עתודת הקצונה.
לאחר שנתיים בהן שירתה במרכז הגיוס של הצי עברה ב-1987 לשרת במערך הימי.
היא סיימה קורס חובלים בניופורט והוצבה באוניית העזר "שננדואה".
לאחר מכן שירתה באוניית העזר "USS Monongahela".
עם פתיחת האפשרות לשירות נשים במערך הלוחם של הצי ב-1994, עברה לשרת במשחתת "USS Moosbrugger", שימשה כקצינת מטה בפלגת המשחתות השנייה, כסגנית מפקד המשחתת "USS Stout" וכעוזרת קצין המבצעים של קבוצת התקיפה על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון".
פרנקטי פיקדה על המשחתת "USS Ross" (ספטמבר 2003 עד מרץ 2005) ופיקדה על פלגת המשחתות ה-21 כשהיא על נושאת המטוסים "ג'ון סטניס" (דצמבר 2009 עד מרץ 2011).
במסגרת זאת עמדה בראש כוח המשלוח ההומניטרי של הצי "Pacific Partnership" ב-2010 בראשות אוניית בית-חולים "USNS Mercy".
תפקידי מטה שמילאה ביבשה כללו בין היתר שירות כעוזרת לסגן ראש המבצעים הימיים, מפקדת גדוד באקדמיה הימית של ארצות הברית, ועוזרת צבאית למזכיר הצי.
בספטמבר 2013 מונתה למפקדת כוחות הצי בקוריאה, והייתה האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה.
באוגוסט 2015 מונתה למפקדת קבוצת התקיפה התשיעית כשהיא מוצבת על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון" ונושאת המטוסים "תאודור רוזוולט".
בינואר 2016 מונתה במקביל גם למפקדת קבוצת התקיפה ה-15. ביוני 2016 מונתה לראש מטה אגף התכנון במטות המשולבים.
במרץ 2018 מונתה למפקדת הצי השישי של ארצות הברית.
כמפקדת הצי הובילה את התקיפה הראשונה של צוללת מסוג וירג'יניה במהלך המתקפה המשולבת על דמשק וחומס.
ב-2020 מונתה לראש אגף תכנון ואסטרטגיה במטה הצי.
בספטמבר 2022 מונתה לסגנית ראש המבצעים הימיים והועלתה לדרגת אדמירל.
ביולי 2023 הודיע הנשיא ביידן כי בחר בפרנקטי למפקדת הצי הבאה.
באוגוסט אותה שנה מונתה למפקדת הצי בפועל לאחר פרישתו של מייקל גילדיי.
ב-2 בנובמבר 2023 החלה לכהן כמפקדת הצי, היא האישה הראשונה בתפקיד והראשונה לכהן במטות המשולבים.
בפברואר 2025 שוחררה מתפקידה על ידי מזכיר ההגנה פיט הגסת'.
פרנקטי בעלת תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, היא בוגרת מכללת המלחמה של הצי ובעלת תואר שני בניהול ארגוני מאוניברסיטת פיניקס.
ליסה רוברטס גילאן היא שחקנית ומפיקה אמריקאית.
היא אחותם של השחקנים אריק רוברטס וג'וליה רוברטס, ודודתה של השחקנית אמה רוברטס.
הוריה, בטי לו ברדמוס (1934-2015) וולטר גריידי רוברטס (1933–1977), שהיו בתחילת דרכם שחקנים ומחזאים, נפגשו בעת סיור הפקה של "George Washington Slept Here" עבור כוחות הביטחון.
בשנת 1963 הקימו יחדיו את סדנת השחקנים והסופרים של אטלנטה באטלנטה שבג'ורג'יה.
אמה של רוברטס הפכה למזכירה של כנסייה ולסוכנת נדל"ן, ואביה לאיש מכירות של שואבי אבק.
הם הגישו תביעת גירושין בשנת 1971 והתגרשו בתחילת 1972. אחיה של ליסה, אריק, נשאר עם אבא שלו באטלנטה, מנוכר מאחיותיו.
היא הפיקה את הסרט "אין מה להפסיד" (1995) שבו גם שיחקה תפקיד קטן; שחקנים אחרים היו אדריאן ברודי וטוני גילאן.
כמו כן, הופיעה בתפקיד אורח בסיטקום המצליח "חברים" בפרק שבו התארחה גם אחותה, ג'וליה רוברטס.
בשנת 2011 שיחקה את השתקפותה של אחותה ג'וליה במראת קסמים בסרט "מראה מראה", המבוסס על סיפורה של שלגיה.
היא נשואה לשחקן טוני גילאן.
שנה שם הסרטתפקיד1994צרות בכותרותחברה של קים1995אין מה להפסידלינדה1995משהו לדבר עליוקיטי1995מסעו של אוגוסט קינגמג1998The Call Backג'ודי1999תפוס את הכלהאיליין2002התחרות הגדולהמיס רוביסון2002יפה במנהטןקורה2003חיוך של מונה ליזהמיס אלביני2004המהפך של הלןכתבת בגן החיות2009משחק כפולעוזרת של טולי2010יום האהבהאחות צעירה2010לאכול, להתפלל, לאהובאישה במחזה2012מראה מראה: הסיפור האמיתיהשתקפות המלכה במראה2015No Letting Goד"ר מיינרד2016יום האםבטי
ליסה מרי נוואק אסטרונאוטית לשעבר בנאס"א שהייתה טייסת של צי ארצות הברית.
נוואק נבחרה על ידי נאס"א בשנת 1996 להיות מומחית משימות בתחום הרובוטיקה וטסה במעבורת החלל דיסקברי בזמן משימת ה-STS-121 ביולי 2006, שם הייתה אחראית לתפעול הזרועות הרובוטיות של המעבורת ושל תחנת החלל הבינלאומית.
ב-5 בפברואר 2007, נוואק נעצרה באורלנדו, פלורידה לאחר שהואשמה בתקיפה וניסיון חטיפה של קצינת חיל האוויר של ארצות הברית קולי שיפמן, שהייתה מעורבת רומנטית עם האסטרונאוט ויליאם אופליין , עימו גם נוואק הייתה בקשר רומנטי.
נוואק שוחררה בערבות, ונאס"א הדיחה אותה מתפקיד אסטרונאוטית ב-8 במרץ 2007. נוואק נשארה קצינה בצי עד לסיום ההליכים המשפטיים מולה באוגוסט 2010, כאשר ועדת החקירה של צי ארצות הברית החליטה להוריד אותה בדרגה ולשחררה בקלון מצי ארצות הברית.
נוואק היא בתם של אלפרדו וג'יין קאפוטו מרוקוויל ונולדה בוושינגטון די.
בשנת 1969, בגיל 6, לאחר שצפתה בנחיתת החלל של אפולו (חללית), החלה להיות מעוניינת בתוכניות החלל.
בזמן שגדלה, נוואק המשיכה לעקוב אחר תוכנית מעבורות החלל ובמיוחד עקבה אחר נשים אסטרונאוטיות.
בשנת 1981, צלחה נוואק את התיכון צ'ארלס אשר נמצא ברוקוויל.
בשנת 1985, נוואק קיבלה תואר Bsc.
בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית.
בשנת 1992, נוואק קיבלה תואר Msc.
בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במונטריי (קליפורניה).
בשנת 1985, הוצבה נוואק בצי ארצות הברית.
בשנת 1987, נוואק נהפכה לקצינה בתחום התעופה.
בשנת 1993, נוואק נבחרה להיות קצינה בתחום ההנדסה האווירודינמית והלכה לבית הספר לטייסי ניסוי של צי ארצות הברית ב-Naval Air Station Patuxent River, מרילנד.
נוואק הוצבה ב-Naval Air Systems Command, שם נבחרה להיות אסטרונאוטית.
לנוואק יש למעלה מ-1,500 שעות טיסה בלמעלה מ-30 כלי תעופה בזמן הקריירה הצבאית שלה.
נוואק נבחרה להיות אסטרונאוטית בשנת 1996.
נוואק העפילה בתור מומחית משימות הקשורות לרובוטיקה והוצבה במשימת STS-118, לאחר שינויים בתוכניות, נוואק הוצבה במשימת חלל ב-4 ביולי 2006 בתור חברה בצוות טיסת מעבורת החלל STS-121.
נוואק שירתה בתור מהנדסת טיסה, כאשר תחום האחריות שלה היה בעיקר תפעול הזרוע הרובוטית של המעבורת בזמן מספר פעילות חוץ-רכבית ולזכותה כמעט 13 יום בחלל.
בעקבות עבודתה בצוות המעבורת STS-118, קיבלה נוואק את מדליית נאס"א לטיסה בחלל ממרכז החלל ג'ונסון ב-5 ביוני 2007.
נוואק הייתה נשואה לריצ'רד' שאיתו למדה באקדמיה הימית של ארצות הברית ובבית הספר לטיסה, בשנת 1988. ריצ'רד הועסק בנאס"א במרכז החלל ג'ונסון בזמן ששירת כקצין בצי.
נישואיה של נוואק לריצ'רד התערערו לאחר שנהלה רומן עם האסטרונאוט ויליאם אופליין, ובינואר 2007 הזוג נפרד, היחסים עם אופליין בינתיים גם הם הדרדרו והוא החל מערכת יחסים עם קצינת חיל האוויר של ארצות הברית קולין שיפמן.
בינואר 2007, התברר לנוואק כי היא לא מוצבת לטיסת מעבורת החלל STS-120 אלא מועברת לטיסת STS-123, וכי אסטרונאוט אחר נבחר במקומה.
ב-4 בפברואר 2007, נוואק ארזה עימה חפצים לחטיפה ותקיפה, ונסעה כל הדרך מיוסטון עד לאורלנדו, פלורידה (כ-14 שעות נסיעה ברכב), כדי להתעמת עם קולין שיפמן, שם היא חיכתה לשיפמן מספר שעות, וניסתה לתקוף ולחטוף אותה.
נוואק נעצרה מיד לאחר מכן.
נוואק שוחררה בערבות, ונאס"א הדיחה אותה מתפקיד אסטרונאוטית ב-7 במרץ 2007.
בעקבות מעשים אלו הועלתה ביקורת ציבורית רבה על תהליך הבחירה והבקרה של האסטרונאוטים.
מנהל נאס"א, מייקל גריפין, הקים ועדה לבחון את מצב בריאות הנפש של האסטרונאוטים וכיצד מטפלים בבעיות נפשיות בקרב מאגר האסטרונאוטים.
במהלך הדיונים המשפטיים נוואק הודתה בעברה של תקיפה, וקיבלה מאסר על-תנאי לשנה, כולל הזמן שהייתה במעצר קודם.
נוואק נשארה קצינה בצי עד לסיום ההליכים המשפטיים מולה באוגוסט 2010, ועדת החקירה של צי ארצות הברית החליטה להוריד אותה בדרגה ולשחררה בקלון מצי ארצות הברית.
לאחר הדחתה מנאס"א נוואק המשיכה בשירות פעיל בצי ארצות הברית עד לסיום ההליכים נגדה.
היא הוצבה בסגל ההכשרה האווירית ב-Naval Air Station Corpus Christi, טקסס.
שם, הייתה מעורבת בפיתוח של תוכניות הכשרה לטיסה אשר נעשה בהם שימוש נרחב בכל רחבי הצי.
ב-2011 שוחררה לא בכבוד (קלון) מהצי לאחר שמזכיר הצי קיבל את המלצת ועדת החקירה של הצי.
בשנת 2017, בגיל 54, דווח שנוואק חיה בטקסס ועובדת במגזר הפרטי.
ליסודוס (שם מדעי: Lissodus) הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה הנכחדת היבודונטים אשר חי בעידן המזוזואיקון בין תחילת הטריאס לסוף הקרטיקון.
הוא היה קרוב לסוג היבודוס.
המאובנים שלו התגלו ב-1935 והתגלו ממנו מספר מינים אשר חיו בדרום אפריקה, מערב אוסטרליה, בחלק מאירואסיה ובאמריקה הצפונית, שם חי לצד הים הפנימי המערבי.
כריש זה היה חי במים מתוקים, דבר היודעים ממבנה הסלעים בהם אותר והוא הגיע לאורך של 16 ס"מ בלבד.
מבנה שיניו השטוחות והחזקות נועד לעזור לו לפצח צדפות שהוא מצא בקרקעית האגמים והנהרות.
הוא היה איטי יחסית וחי בצמוד לקרקעית.
בדומה למרבית דגי הסחוס השרידים היחידים שידועים ממנו הם מבנה שיניו.
שיניים אלה היו שייכות לבני משפחה שנכחדה לפני זמן רב מבלי להתיר שרידים חיים.
לִיסֶה רֶנֶה (בדנית: Lise Rønne; נולדה ב-1 בנובמבר 1978) היא מנחת טלוויזיה דנית.
רנה נולדה בעיר ויבורג שביוטלנד, היא סיימה תואר בלימודי מדיה ועיתונאות באוניברסיטת אורהוס.
היא החלה את עבודתה בטלוויזיה כעוזרת הפקה בתחנת MTV בלונדון, כשחזרה לדנמרק החלה להגיש מספר תוכניות טלוויזיה בערוץ DR1 ותוכנית בערוץ TV 2.
ב-2005 קיבלה הצעה להנחות את "Vild med dans", הגרסה הדנית של "רוקדים עם כוכבים", אך סירבה לכך וזאת על מנת לקדם את עבודתה העיתונאית ב-DR, רשת השידור הציבורית של דנמרק.
מ-2008 ועד 2012 הנחתה ארבע עונות של הגרסה הדנית של "X Factor".
ב-2011 וב-2013 שימשה כמנחת ה"דנסק מלודי גראנד פריקס" (Dansk Melodi Grand Prix), תחרות המוזיקה דרכה נבחר נציג דנמרק לאירוויזיון, ב-2011 גם הגישה את תוצאות הניקוד של דנמרק.
היא הנחתה את אירוויזיון 2014 שנערך בקופנהגן.
היא משמשת כשגרירה של "המועצה הדנית לפליטים" (Danish Refugee Council), ב-2015 נסעה ללבנון על מנת לטפל בפליטים ממלחמת האזרחים בסוריה הנמצאים במדינה.
ליסה מארי פרסלי הייתה זמרת-יוצרת אמריקאית, בתם של אלביס ופריסילה פרסלי.
במהלך הקריירה שלה הוציאה פרסלי שלושה אלבומים.
ליסה מארי נולדה לאלביס ופרסילה פרסלי תשעה חודשים לאחר נישואיהם, והיא בתם היחידה.
בגיל תשע, לאחר מותו של אביה, הפכה ליורשת של עזבונו ביחד עם סבה וסבתה.
לאחר מות סבה בשנת 1979 ומות סבתה בשנת 1980, הפכה ליסה ליורשת היחידה של אחוזת גרייסלנד.
בשנת 2004 מכרה פרסלי 85% מההחזקות בחברת "אלביס פרסלי אנטרפרייזס" שהקימה אמה, המחזיקה באחוזת גרייסלנד ובזכויות על שמו ותמונותיו של אלביס פרסלי, בעסקה ששוויה כ-100 מיליון דולר.
באפריל 2003 הוציאה פרסלי את אלבום הבכורה שלה "To Whom It May Concern".
האלבום הגיע למקום החמישי במצעד המכירות בילבורד 200 והגיע למכירות זהב ביוני 2003. פרסלי כתבה את המילים של כל השירים באלבום (למעט "The Road Between", אשר נכתב בשיתוף עם גאס בלייק) והייתה שותפה להלחנת כל השירים בו.
הסינגל הראשון מהאלבום "Lights Out" הגיע למקום 18 במצעד R&R, ולמקום 16 בבריטניה.
באלבום נכלל שיר בשם "Savior" שנכתב בשיתוף עם בילי קורגן מהסמאשינג פאמפקינס.
האלבום השני של פרסלי שיצא באפריל 2005, "Now What", הגיע למקום התשיעי במצעד של בילבורד.
אלבומה השלישי "Storm & Grace" יצא במאי 2012.
פרסלי ופט בנאטר ביצעו בשנת 2003 שיר של בנאטר במופע "VH1 Divas Duets" של ערוץ VH1 שהוקדש לקידום ארגון "VH1 Save The Music Foundation".
בשנה זו הקליטה את השיר "לילה שקט, לילה קדוש" לאוסף של NBC.
אמנים אחרים שהופיעו באוסף היו קיילי מינוג, קולדפליי, קארלי סימון, בוני רייט ומייקל בובלה.
בשנת 2006 יצא הסרט הדוקומנטרי אודות ג'וני ראמון מלהקת הפאנק "הראמונס".
בסרט תועדה ליסה מארי במופע מחווה לראמון שנערך בשנת 2004, עם אמנים נוספים, ביניהם להקת "רד הוט צ'ילי פפרס".
בשנת 2007 חידשה את השיר In the Ghetto שביצע במקור אביה אלביס בשנת 1969. את השיר ביצעה ב"דואט" עם אביה במלאת 30 שנה למותו.
ליסה מארי שרה אותו בתוכנית הטלוויזיה של אופרה וינפרי יחד עם מקהלת הגוספל של הארלם.
בשנת 2009 הופיעה עם הזמר ריצ'רד הולי בהופעה בלונדון.
היא שרה את השיר "Weary" עליו עבדה עם הולי.
השותפות התפתחה כך, שפרסלי כתבה מילים לשירים והולי הלחין אותם.
פרסלי התגוררה בעיר סן פרנסיסקו.
היא נישאה ארבע פעמים והביאה לעולם 4 ילדים:
ב-1988 נישאה למוזיקאי האמריקאי-יהודי דני קיאו.
נולדו להם שני ילדים, השחקנית ריילי קיאו (נולדה ב-1989) ובנג'מין סטורם "בן" קיאו (נולד ב-1992), שמת ב-12 ביולי 2020 בגיל 27, וככל הנראה התאבד.
דני קיאו המשיך לנגן בלהקתה גם לאחר פרידתם.
בשנים 1994–1996 הייתה נשואה בשנית לזמר מייקל ג'קסון.
היא הייתה מאורסת למוזיקאי ג'ון אוזאיקה, אך לא נישאה לו.
בשנים 2002–2004 הייתה נשואה בשלישית לשחקן ניקולס קייג', בנישואין שנמשכו לא יותר ממספר חודשים.
בשנים 2007–2021 הייתה נשואה למוזיקאי מייקל לוקווד, מנהלה המוזיקלי באותה עת, וממנו יש לה תאומות פינלי והארפר לוקווד (הבנות נולדו ב-2008).
פרסלי ולוקווד התגרשו בשנת 2016. בפשיטה משטרתית על ביתם נמצאו במחשבו חומרים שהוגדרו כפורנוגרפיית ילדים, ובעקבות כך נשלחו בנותיהם התאומות למשפחת אומנה.
פרסלי נפטרה מדום לב ב-12 בינואר 2023 בגיל 54.
ליסה פלדמן בארט היא פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת נורת'איסטרן שבבוסטון.
בארט נולדה בטורונטו שבקנדה בשנת 1963. בשנת 1986 סיימה את לימודיה לתואר בוגר במדעים באוניברסיטת טורונטו בהצטיינות.
המשיכה להתמחות קלינית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מניטובה יחד עם לימודי דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת ווטרלו.
את השניים סיימה בארט בשנת 1992. מיד לאחר מכן התמנתה לפרופסור משנה באוניברסיטת פנסילבניה משם עברה בשנת 1996 לבוסטון קולג', התמנתה לפרופסור חבר בשנת 1999 ולפרופסור מן המניין בשנת 2003. ב-2010 עברה ללמד באוניברסיטת נורת'איסטרן, שם היא מלמדת כיום.
מחקרה של בארט משתמש במתודות בין תחומיות על מנת לאפיין את טיב הרגש, ומקורו.
במחקריה ניתן לראות שימוש במתודות אנתרפולוגיות למחקר רגש בין תרבותי, אפיון תהליכים מוחיים בכלים פסיכוביולוגיים ונוירופסיכולוגיים, שילוב טכניקות בלשניות לחקר השפעות שפה על ההתנהגות יחד עם הגות פילוסופית העומדת בבסיס הגדרות מודרניות של רגש.
עד לסוף המאה ה-20 רוב המחקר של רגש הניח כי ישנם רגשות אשר קיימים בזכות עצמם, כמו כעס שמחה ועצב.
לפי הנחה זו גירוי המעורר רגש מסוים גורם לדפוס קבוע של תגובות.
למשל תזוזות קבועות של שרירי הפנים והגוף או הפעלת מעגלים מוחיים.
לפיכך הסיקו החוקרים כי הרגש יהיה ניתן לזיהוי באופן אוניברסלי על ידי אנשים מתרבויות שונות.
הנחה זו קבעה את הרגשות כבעלי מעמד טבעי ועצמאי בעולם, והנהיגה את טכניקות המחקר ואת השאלות הנחקרות.
נוסף לכך כל צורת פירוש הממצאים נכפפה להנחה יסודית זו, דבר אשר אליבא דבארט בלם משמעותית את התקדמות המחקר.
אף על פי כן, ככל שהתרבו המחקרים החלו להתגבש שורה של עדויות המטילות ספק בהנחה זו.
בחלק מהמחקרים היכולת לזהות פנים באופן חוצה תרבויות לא נמצאה, מטא אנליזות שנעשו על מנת לאפיין מעגלים מוחיים נפרדים לרגשות שונים הראו תוצאות חלשות מהמצופה, ואף קורלציות אלו ניתנות להסבר.
בהתאמה לכך, מדידות פריפריאליות כמו לחץ דם, קצב לב ומוליכות עורית לא העלו הבדלים ברורים דיו בין רגשות שונים בניגוד למצופה.
בד בבד עם ממצאים אלו, מספר חוקרים החלו להתפתח מודלים, המעמידים את הרגשות על גורמים בסיסיים יותר.
התקדמויות אלו הביאו את בארט לקרוא להזנחת ההנחה, כי רגשות הם קיימים בזכות עצמם, ולהעלות על נס את הצורך בשינוי הפרדיגמה המדעית.
לפי בארט, במקום להניח מעמד עצמאי לרגשות, יש לחקור את מה שכינתה פרדוקס הרגשות.
מהו המנגנון שבעקבותיו אנו חשים רגשות שונים באפן שונה, לאור העובדה שבמציאות לא קיימת הבחנה שכזו.
במחקריה הציעה בארט תאוריה חדשה, לה היא קראה תאוריית הבניית הרגש .
תיאוריה זו מתבססת על מודל המעגל המורכב של הרגשות שנהגה על ידי ג'יימס ראסל על מנת להסביר את הפרדוקס.
לפי התאוריה מוחנו מבצע בכל רגע נתון אינטרוספציה, התבוננות עצמית על התגובות הפיזיולוגיות שלנו.
עד כמה אנחנו מעוררים אל מול נינוחים, ועד כמה הסביבה שלנו חיובית ונעימה.
זו בעקבות תהליכי למידה, המושפעים בין היתר מחינוך, מתרבות ומשפה, אנו מבצעים עיבוד קוגניטיבי לא מודע.
בעיבוד מתבצע קטלוג של סך המרכיבים הפיזיולוגים לכדי תובנה רגשית המועלת למודע.
תובנה זו מהווה את חוויית הרגש המוכרת שמבחינה בין רגשות שונים.
תאוריה זו סללה שינוי דרך מהותי בהגדרת רגשות ובדרכי המחקר שלהם בעת המודרנית.
ובנוסף למסקנות בפסיכולוגיה כמדע בסיסי, ישנם כמה תוצרים קליניים ישירים.
למשל באמצעות התיאוריה ניתן להסביר את הבסיס המדעי לטכניקות ויסות רגשות, המתמקדות בפרשנויות שונות של אותה הסיטואציה על מנת לעורר רגשות שונים.
כמו כן, ההבנה שרגשות אינם בעלי דפוס קבוע של תגובות אוניברסליות פותח פתח לביקורות משפטיות רבות, השוללות יכולות זיהוי רגשות בפניהם של עדים, דבר שלעיתים מהווה ראיה משפטית.
נוסף לכך נוצר ספק ביכולת העתידיות ליצור מכונה למדידת רגשות, המבחינה בין רגשות שונים בצורה אובייקטיבית.
ליסה ניקול לופס , שהייתה ידועה בשם הבמה לֶפט אַיי (Left Eye) הייתה ראפרית, זמרת, מפיקה מוזיקלית ורקדנית אמריקאית.
לופס הייתה ידועה כחברה בהרכב האר אנד בי TLC ביחד עם טיון ווטקינס ורוזונדה תומאס, וכתבה שירים רבים של הלהקה.
לופס גם הייתה זו שהגתה את הרעיונות לקליפים, עטיפות אלבומים, שמות אלבומים, תלבושות ועוד.
במסגרת עבודתה עם הלהקה זכתה לופס ב-4 פרסי גראמי.
במהלך קריירת הסולו שלה הכניסה לופס שני שירים לעשירייה הפותחת בארצות הברית: "Not Tonight" ו-"U Know What's Up" ובנוסף השתתפה בלהיט הענק של הזמרת מלאני סי "Never Be the Same.
כמו כן הייתה לופס מפיקה של להקת הבנות "Blaque" כאשר האלבום שהייתה שותפה להפקתו הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
בשנת 2001 הוציאה את אלבומה Supernova, ובכך הייתה לחברת הלהקה היחידה שהוציאה אלבום משלה.
ב-25 באפריל 2002 נהרגה לופס בתאונת דרכים בהונדורס.
במהלך נסיעה בלילה ביחד עם משפחתה היא הבחינה במשאית שנעמדה על הכביש וכתוצאה מכך סטתה במהירות לנתיב הנגדי אך כאשר הבחינה במכונית מתקרבת מולה בנתיב הנגדי היא סטתה במהירות בחזרה לנתיב הקודם ובכך איבדה שליטה והרכב התגלגל מחוץ לכביש ולופס נזרקה מהמכונית ונפצעה אנושות עד שנקבע מותה לאחר מכן.
במהלך אותו הזמן עבדה על סרט דוקומנטרי על חייה אשר בסופו של דבר יצא בשנת 2007 תחת ערוץ VH1 והיה קרוי בשם "ימיה האחרונים של העין השמאלית".
לופס נולדה ב-1971 בפילדלפיה שבפנסילבניה לאמא תופרת ממוצא אפרו-אמריקאי ומקסיקני ואבא אשר שירת במטה של צבא ארצות הברית בדרגת סמל שהיה ממוצא אפרו-אמריקאי גם הוא.
בנוסף הייתה לה אחות קטנה בשם רינה אניטה ואח קטן נוסף בשם רולנד ג'יי אר.
לופס אמרה שמפני שאביה שירת בצבא הוא היה אדם קשוח וקפדני אשר התייחס אליהם "כאילו הם נמצאים במחנה אימונים".
כאשר הייתה עדיין בבית ספר הוריה נפרדו והיא גדלה בעיקר אצל סבתה מצד אביה.
כשהייתה בת 5 החלה לשחק במקלדת אקורדים ובשלב יותר מאוחר החלה להלחין שירים לבדה.
בגיל 10 היא הקימה להקה ביחד עם האחים שלה והם שרו מוזיקת גוספל באירועים מקומיים ובכנסיות.
בסוף 1990 שמעה לופס כי מתקיימים אודישנים באטלנטה על מנת להקים להקת בנות חדשה.
ובכך לופס עצמה ביחד עם טיון ווטקינז ובחורה נוספת בשם קריסטל ג'ונס הקימו את הלהקה.
תחילה הלהקה הייתה קרויה "2nd Nature" אך לאחר מכן הן החליטו להחליף את שמן ל-TLC שהם בעצם היו ראשי התיבות של שמותיהן.
אך בסופו של דבר ג'ונס החליטה לפרוש מהלהקה ובמקומה באה רוזונדה ת'ומאס ובנוסף הם הובאה רקדנית ליווי ללהקה.
על מנת לשמור על השם המקורי של הלהקה ת'ומאס קיבלה את הכינוי צ'ילי על ידי לופס עצמה.
בהמשך גם לופס וווטקינז החליטו לתת לעצמן כינויים כאשר לופס קראה לעצמה לפט איי (עין שמאלית בעברית) בעקבות מחמאה שחבר שלה נתן לה על העין השמאלית שלה שהייתה מלוכסנת ו-ווטקינז קראה לעצמה טי-בוז (Boz באנגלית, מילת סלנג לבוס).
במשך השנים נהגה לופס להדגיש את כינויה כאשר לבשה משקפי שמש שעין ימנית שלה מכוסה בקונדום (כחלק מעידוד הלהקה לשימוש במין בטוח) כך שיראו רק את עינה השמאלית, לבישת פס שחור תחת עין שמאל והדגשת הגבה השמאלית שלה.
הלהקה החלה את דרכה בשנת 1992 כאשר הוציאו את אלבום הבכורה "Ooooooohhh...
On the TLC Tip" אשר זכה להצלחה רבה ומכר 6 מיליון עותקים.
שנתיים לאחר מכן יצא אלבומן "CrazySexyCool" אשר זכה להצלחה אדירה כאשר מכר 23 מיליון עותקים מה שהפך אותו לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריה.
אלבומן השלישי, FanMail יצא כ-5 שנים לאחר מכן וזכה גם הוא להצלחה ענקית כאשר מכר 14 מיליון עותקים.
שם האלבום היה בהשראת הודעת אי מייל ששלח להם מעריץ ובכללי היה ניסיון להודות למעריצים שלהן על תמיכתם בהם.
במהלך ההקלטות של אלבומן השלישי פרץ סכסוך מתוקשר בין לופס לשאר חברות הלהקה.
בריאיון למגזין "וייב" אמרה לופס כי היא מרגישה שהמוזיקה של הלהקה כבר אינה מייצגת אותה ושהיא לא יכולה לעמוד ב-100% מאחוריי המוזיקה של הלהקה.
בתגובה ללופס שאר חברות הלהקה אמרו בריאיון ל"בידור שבועי" כי לטענתן לופס אינה מכבדת את הלהקה ושהיא רואה רק את עצמה.
לופס, שלא נשארה חייבת, הגיבה לדברי הלהקה דרך "בידור שבועי" ואמרה שהיא מטילה אתגר על הלהקה ובו כל אחת מחברות הלהקה תוציא אלבום סולו על מנת לראות איזה אלבום הכי יצליח.
באותה תגובה היא גם התייחסה לסכסוך עם המפיק דאלס אוסטין כאשר כיתה אותו "מניפולטור" ועקצה גם את חברת התקליטים לה-פייס רקורדס שהייתה חברת התקליטים הקודמת שלהן איתן בנות הלהקה הסתכסכו.
בנות הלהקה האחרות סירבו לאתגר של לופס וכינו את התעלולים שלה כ"אנוכיים, מרושעים וחסרי לב".
בסופו של דבר בנות הלהקה פתרו את הסכסוך וטענו כי הן עדיין מאוד אוהבות אחת את השנייה ולכן הן רבו.
בשנת 2002 יצא אלבומן הרביעי של הלהקה 3D אך אלבום זה יצא ללא לופס מאחר שהיא כבר נהרגה אך עדיין לופס הופיעה על עטיפת האלבום וקולה נשמע בשירי האלבום ואף דמותה שולבה בקליפים והופעות באמצעות סרטונים שלה מהעבר והולוגרמות.
לאחר יציאת אלבום זה הלהקה התפרקה עד איחודן המחודש ב-2017 שהיה גם הוא רק לשנה זו.
בשנת 1998 השתתפה לופס בתוכנית הריאלטי של MTV אשר הייתה קרויה "The Cut".
בתוכנית זו התמודדו זמרים מכל הסוגים זה מול זה אשר בסופו של דבר הזוכה זוכה לחוזה עם חברת תקליטים ולמימון להפקת קליפ אשר ישודר בערוץ.
בתוכנית זו התגלתה גם הזמרת אנסטייז'ה אשר לופס ושאר השופטים התרשמו ממנה והחליטו לקחת אותה תחת חסותם.
באותה שנה החלה לופס לחתור לכיוון של קריית סולו.
תחילה היא השתתפה בשיר "Never Be the Same Again" של מלאני סי אשר הפך ללהיט ענק כאשר הגיע למקום ה-1 ב-35 מדינות שונות.
באותה שנה היא השתתפה בשיר "U Know What's Up" של הראפר דונל ג'ונס ובשנת 2000 השתתפה בשיר "Space Cowboy" של להקת אן סינק, בשיר "Gimme Some" של הזמרת טוני ברקסטון ובשיר "How Do You Like It?" של הזמר קית' שוויאט.
בשנת 2001 בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה היא גם השתתפה בפרסומת של מותג האופנה גאפ ואף בגרסת הזמרים של השעשועון מי רוצה להיות מיליונר?, בו זכתה ב-32 אלף דולר אותם תרמה לצדקה.
לאחר מותה הפרק שודר בשנית והוקדש לה.
בנוסף, לופס גם פתחה את החברה Left Eye Productions אשר נועדה לגלות זמרים חדשים.
דרך החברה היא גילתה את להקת הבנות Blaque ועזרה להם להשיג חוזה עם חברת קולומביה רקורדס.
בהמשך היא גם הייתה שותפה להפקת אלבום הבכורה שלהן ואף השתתפה בשיר שלהן "I Do" ובקליפ שלהן לשיר "808".
בנוסף, במסגרת החברה, לופס עזרה להקמה ולפיתוח של להקה בשם "Egypt" אשר עבדה עם לופס על אלבומה השני, אך יציאתו בוטלה עקב מותה.
בשנת 1996 הקימה לופס את אולפני "UNI" בסיוע משפחתה על מנת שתוכל להקליט את האלבומים שלה, כאשר אחיה ניהל את האולפן.
לפניי מותה היה ללופס חלום לתת לאמנים חדשים להקליט מוזיקה בתקציב נמוך באולפן ברמה גבוהה בביתה.
לאחר מותה משפחתה לקחה על עצמה את היוזמה הזו.
ב-14 באוגוסט 2001 יצא אלבום הבכורה של לופס, "Supernova".
לופס עבדה על האלבום לאחר שהתפנה לה זמן אחריי סיבוב ההופעות של הלהקה FanMail Tour.
האלבום ספג כישלון ולא הצליח להתברג באף מצעד של אף מדינה.
מבחינה לירית האלבום הכיל שירים אישיים אודות חייה של לופס, למשל השיר "A New Star is Born" שהוקדש לאביה המנוח.
בנוסף חלק מהשירים הושפעו גם ממערכת היחסים שלה עם שחקן הפוטבול אנדריי ריסון.
הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "The Block Party", אשר יצא לאור ב-8 ביולי 2001. השיר זכה להצלחה בבריטניה כאשר הגיע למקום ה-16 במדינה אך לא זכה להצלחה בשאר המדינות בעולם.
בארצות הברית השיר לא הצליח להיכנס כלל למצעד האמריקאי הרשמי ובעקבות כך בוטל השחרור של האלבום בארצות הברית ובמדינות נוספות מה שהוביל לכך שהאלבום יצא במספר מדינות מצומצם והסינגל היה לסינגל היחיד שיצא מהאלבום.
בינואר 2002 החליטה לופס לפרוש מאריסטה רקורדס כאמנית סולו וחתמה חוזה עם חברת התקליטים "Death Row Records" על מנת להתחיל לעבוד על אלבומה השני N.I.N.A.
על שם השם הבדוי שאימצה לעצמה.
לשם כך היא הקליטה שיר עם דייוויד בואי אותו גם ניסתה להכניס לאלבום הרביעי של TLC ובנוסף לכך גם הקליטה שירים עם הראפרים ריי ג'יי ומיסי אליוט.
לאחר מותה של לופס באפריל אותה שנה הודיעה חברת התקליטים שלה כי היא מתכננת להוציא את האלבום למרות זאת אך בסופו של דבר באוקטובר 2002 הודיעה חברת התקליטים על ביטול הוצאת האלבום מסיבות לא ידועות.
בשנת 2011 בפעם הראשונה הודלפו לאתר יוטיוב מספר שירים מהאלבום.
אף על פי שהשירים לא יצאו באופן רשמי TLC סימפלו חלק מהשירים לאלבומם הרביעי.
השיר היחיד שיצא לאור מתוך האלבום היה השיר "Too Street 4 T.V" בשיתוף הזמר דני בוי אשר שימש לפסקול הסרט "Dysfunktional Family".
2008–2010: אלבומים ושירים שיצאו לאחר מותה
בשנת 2008 החליטה משפחתה של לופס להוציא אלבום הוקרה עם קבוצת המוזיקה "Surefire" בשם "Eye Legacy".
האלבום יצא ב-27 בינואר 2009 והכיל גרסאות מחודשות וגרסאות רמיקס לשירים של לופס מקריירת הסולו שלה.
באלבום לקחו חלק אמנים שונים ביניהן TLC עצמן, ליל מאמא, מיסי אליוט, בויז טו מן, אחותה ריינה ועוד.
בנובמבר 2009 יצא לאור המיני אלבום "Forever...
The EP" אשר הכיל רמיקסים לשירים קודמים של לופס ושיר חדש שטרם יצא לאור.
ב-2012 לציון 10 שנים למותה פורסמו בסאונדקלאוד שירים נוספים של לופס שטרם יצאו לאור על ידי קבוצת בלוק סטארס מיוזיק.
לופס התוודתה לא פעם כי היא באה מרקע פוגעני ואלכוהוליסטי ושסבלה מהתמכרויות לאלכוהול ונאבקה בהם.
בסרט הדוקומנטרי על חייה שיצא בשנת 2007 חשפה לופס כי במהלך הגמילה נתקלה בסיפור של אימה הנאבקת בהתמכרות לאלכוהול ושהסיפור שלה עורר בה השראה רבה.
כתוצאה מכך היא החליטה לאמץ את בתה בת ה-8 ולאחר ש-10 שנים קודם לכן היא אימצה ילד בן 12. בנוסף, בשנת 1994 נקשר שמה של לופס בשערורייה נוספת כאשר שרפה את נעליי הספורט של בן זוגה באותה התקופה שחקן הפוטבול אנדה ריסון והשרפה התפשטה בכל הבית שלהם.
לטענתה באותו הלילה ריסון הכה אותה והיא הציתה את נעליו כנקמה על כך.
לופס חשפה כי לא היה לה הרבה חופש במערכת היחסים שלה עם ריסון ושהוא התעלל בה פיזית ורגשית וששריפת הנעליים היה הוצאת התסכול שלה מהזוגיות ביניהם.
כתוצאה מהתקרית לופס נידונה ל-5 שנות מאסר על תנאי והוטל עליה לכסות את הנזק על הבית מכספה האישי ובנוסף לא הצליחה לנער את האירוע מהמוניטין שלה.
אך לאחר התקרית חזרו לופס וריסון להיות ביחד והיו שמועות על חתונה בין השניים.
ללופס היו מספר רב של קעקועים על גופה כאשר לכל קעקוע הייתה משמעות אחרת: היה לה קעקוע של נשר על זרועה השמאלית שלטענתה ייצג את החופש ובהמשך היא הוסיפה סביב הנשר את המס' 80 שהיה מספר החולצה של ריסון בזמן ששיחק בנבחרת הפוטבול.
בנוסף גם היה לה קעקוע של ירח עם פרצופה על כף הרגל שלה כמחווה לכינוי שקיבל ריסון "ירח רע" וכמחווה למותו של הראפר טופאק היא קעקעה על הרגל שלה בתוים מוזיקליים את המילים "Love U 2".
על הזרוע הימנית העליונה שלה היה קעקוע של השם "פארון" בתוך לב מנוקב שהיה שמו של אחיה החורג שנהרג בתאונת שייט.
הקעקוע הקטן ביותר שלה היה חץ על התנוך שלה שהצביע לכיוון העין השמאלית שלה כמחווה לכינוי שניתן לה "עין שמאל".
לופס, שסבלה משנאה עצמית, חרטה בסכין גילוח על גופה את המילים "אהבה" ו"שנאה".
כשבועיים לפניי מותה הייתה לופס מעורבת בתאונת דרכים נוספת כאשר היא נסעה עם העוזרת האישית שלה בהונדורס והעוזרת פגעה בילד בן 10 שמותו נקבע יום למחרת.
כאשר הילד נפגע מהמכונית יצאה לופס מהרכב וביצעה בילד פעולות החייאה ראשוניות אך זה לא עזר.
לופס שילמה 3,700 דולר למשפחתו של הילד עבור הוצאותיו הרפואיות והלווייתו ולאחר מכן שילמה 925 דולר נוספים עבור כל עלות נוספת.
לאור הדרכים המפותלות בהונדורס שקשה להבחין בהם בהולכי רגל ומסיבות נוספות נקבע על ידי הרשויות כי העוזרת האישית של לופס אינה הייתה אשמה בתאונה וכך גם משפחתו של הילד.
בסרט התיעודי על לופס היא נראתה שהיא בוחרת את ארון הקבורה לילד ביחד עם משפחתו.
לופס גם טענה כי לאחר מותו של הילד היא הרגישה ברוח שלו ואף טענה כי בגלל הם המשפחה הדומה שלהם (שם המשפחה שלו היה איזול פואנטס לופס) כנראה הוא נלקח בטעות במקומה.
ב-25 באפריל 2002 נהגה לופס בהונדורס והבחינה במשאית שהייתה באמצע הכביש (לא היה ברור אם המשאית עמדה במקום או נסעה לאט) וכתוצאה מכך סטתה בפתאומיות לנתיב הנגדי אך לאחר מכן היא הבחינה במכונית שמתקרבת לכיוונה וכתוצאה מכך סטתה שוב בחדות, הפעם הסטייה שלה גרמה לרכב להתגלגל אל מחוץ לכביש.
הרכב נפגע משני עצים וכתוצאה מכך לופס ושלושת הנוסעים האחרים (ביניהם אחותה ריינה-דרופ) הושלכו החוצה מתוך חלונות הרכב.
לופס נפצעה אנושות בראשה כתוצאה מהתאונה ובגיל 30 בלבד נקבע מותה יום למחרת מפגיעות ראש קשות.
אדם אחר אשר נסע מאחורי לופס וחזה בתאונה הקליט אותה בסרטון וידאו.
קורבנות התאונה נלקחו לבית החולים המלכותי שבליברפול.
הלווייתה של לופס נערכה בכנסייה הבפטיסטית המיסיונית החדשה בליטוניה, ג'ורג'יה, ב-2 במאי 2002 ובה לקחו חלק אלפי אנשים.
על הקבר שלה היה חרוט המשפט: "חלומות הם שאיפות חסרות תקווה, בתקווה להתגשם, תאמינו בעצמכם, השאר תלוי בך ובך." מתוך השיר "Waterfalls" של TLC.
צמד הגוספל "Mary Mary" שרו את השיר "Shackles (Praise You)" בהלוויה.
לופס נקברה בגני הזיכרון של הילנדייל בליטוניה.
הראפר והמפיק המוזיקלי ג'רמיין דופרי אמר לזכרה בריאיון ל-MTV: "היא הייתה נחושה בדעתה להיות משהו גדול בחיים, היא הייתה כוכבת רוק אמיתית.
לא היה אכפת לה מרכילות, היא הייתה כוכבת הרוק מהלהקה.
היא הייתה זו שהיה לה את האומץ לקלל בטלוויזיה, היו לה הקעקועים.
אפשר היה לצפות את הבלתי צפוי.
כשאתה רואה את ליסה, אתה יכול לצפות ממנה משהו.
זו המתנה שהיא נשאה." בנתיחה שלאחר המוות התגלה כי התאונה קרתה ככל הנראה בגלל דיאטה שעשתה לופס שגרמה לאובדן של כושר הריכוז שלה.
לופס הייתה בתהליך הקמת שני מרכזים חינוכיים לילדים הונדוריים.
אחת מהן נבנתה על חלקה של 80 דונם שכונתה "מחנה YAC" והמרכז האחר נקרא "Creative Castle".
בשנת 2003 הקימה משפחתה את "קרן ליסה לופס", קבוצת צדקה המוקדשת לספק לבני נוער מוזנחים ונטושים את המשאבים הדרושים כדי לשפר את איכות חייהם.
המוטו הרוחני של הקרן היה המוטו של לופס: "האנרגיה לעולם לא מתה ...
היא פשוט משנתה." בעקבות הקמת הקרן משפחתה של לופס יצאה לכפרים לא מפותחים ונתנה בגדים חדשים לילדים עניים ומשפחותיהם.
באוגוסט 2007 ערכה הקרן מכירה פומבית של צדקה, ומכרה פריטים שנתרמו על ידי ידוענים.
היא גייסה כ-5,000 דולר עבור הוגר דה אמור ("בית האהבה"), בית יתומים בהונדורס.
בשנת 2012 החלה הקרן לערוך פסטיבל מוזיקה שנתי, המכונה "פסטיבל המוזיקה של העין השמאלית", בדקטור, ג'ורג'יה.
בסרט "סליחה על ההפרעה" משנת 2018 היה אזכור לכינוי של לופס (עין שמאלית) כאשר בסרט היו קבוצת אקטיביסטים בדיוניים שקראו לעצמם "העין השמאלית" וסימן ההיכר שלהם היה פס שחור מתחת לעין שמאל כסימן ההיכר של לופס.
באפריל 2007 יצא הסרט הדוקומנטרי על חייה של לופס "The Last Days of Left Eye".
הסרט צולם ב-27 הימים האחרונים לחייה ותוכנן להיות משודר עוד בעודה בחיים אך לאחר מותה צילומי הסרט נקטעו ושידור הסרט בוטל.
אך בשנת 2007 רשת VH1 שידרה את הסרט בפעם הראשונה לציבור הרחב.
לפניי זה הסרט שודר בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים באטלנטה שם נכחו גם הזמרים מוניקה, רוני דבו, להקת 112, ביג בוי, אינדיה ארי וסי לו גרין.
מרבית הצילומים צולמו במצלמה אישית, לעיתים קרובות בצורה של יומן.
הסרט צולם במהלך שהותה בהונדורס בעקבות מסע רוחני אותו עברה עם אחותה ריינדרופ, אחיה רולנד וחברי קבוצת מכר ופיתוח ממצריים.
במהלך מסע זה היא חשבה על חייה האישיים והקריירה שלה היא הציגה צד רגוע יותר באישיותה והראתה התעניינות בנומרולוגיה ויוגה.
בינואר 2020 שודר בערוץ הלייף טיים האמריקאי מתוך סדרה העוסקת במערכות יחסים של ידוענים פרק על מערכת היחסים של לופס וריסון.
הפרק הציג את מורכבות מערכת היחסים ביניהם ודיבר על תקרית השריפה בביתם שבאלטנטה.
ליסה מקגריליס היא שחקנית בריטית.
מקגריליס נולדה בצ'לטנהאם, וגדלה בסקוטבי, קרוב לקרלייל שבמחוז קאמבריה.
היא למדה אומנויות הבמה באוניברסיטת נורת'מבריה.
ב-2007 שיחקה מקגריליס במחזה "The Pitmen Painters" מאת לי הול.
ההפקה הועברה לתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון ואחר כך לברודוויי.
ב-2011 השתתפה מקגריליס במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון שייקספיר גלוב בתפקיד המשרתת מרגרט.
כשהשחקנית שכיכבה בהצגה איב בסט חלתה, ביקש ממנה הבמאי ג'רמי הרין לשחק בתפקיד הראשי בדמות ביאטריס.
ב-2014 הופיעה מקגריליס במחזה "The Pass" יחד עם ראסל טובי בתיאטרון רויאל קורט.
אחרי שהופיעה בסדרת הטלוויזיה "הפברן" השתתפה מקגריליס בתפקיד סמלת בילוש רייצ'ל קולס בסדרה "המפקח ג'ורג' ג'נטלי" בכיכובו של מרטין שו.
מקגריליס כיכבה לצדה של לזלי מנוויל בקומדיית המצבים "Mum" של רשת ה-BBC בתפקיד קלי, חברתו של ג'ייסון בנה של מנוויל.
בפברואר 2019 שיחקה בתפקיד האנה ויילד בפרק בסדרה "Death in Paradise".
מקגריליס שיחקה בתפקיד פוליטיקאית ממנצ'סטר בעונה השלישית של סדרת הדרמה המשטרתית "No Offence" של ערוץ 4. ב-2020 הופיעה בסיטקום "King Gary" של ה-BBC מאת טום דייוויס, וגילמה את סנדרה בדרמה "Deadwater Fell" של ערוץ 4.
בשנת 2024 הופיעה בתפקיד הראשי בסדרת טלוויזיה יריבים.
מקגריליס נשואה לשחקן סטיוארט מרטין אותו פגשה במסיבת חג מולד בתיאטרון הלאומי.
מקריליס היא שגרירה של ארגון הצדקה PIPA.
ליסה כרמלה מקליין היא פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת מישיגן.
מקליין נשבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בינואר 2021.
מקליין נולדה וגדלה בעיר סטוקברידג', השוכנת בדרום מדינת מישיגן, בשם ליסה איובניצקי (Iovannisci).
בשנת 1984 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון העירוני של סטוקברידג', ובהמשך למדה במכללה הקהילתית של לאנסינג, בירת מישיגן, ובאוניברסיטת נורווד.
במשך 11 שנה עבדה מקליין באמריקן אקספרס וכעבור זמן מה הצטרפה אל קונגלומרט השירותים הפיננסיים "קבוצת האנץ", שם היא שימשה כסגנית נשיא בכירה.
מקליין סייעה בייסוד חברה זו, המעסיקה כ-700 עובדים ב-25 משרדים שונים ברחבי מישיגן כשהמטה הראשי של החברה שוכן בעיר סאות'פילד .
ביולי 2019 הודיע פול מיטשל על פרישתו מהחיים הפוליטיים לקראת בחירות 2020 בארצות הברית.
בעקבות זאת, הכריזה מקליין על כוונתה להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של מדינת מישיגן בבחירות אלה.
בבחירות המקדימות שנערכו ב גברה מקליין על יריבתה שיין הרננדז ב-4 באוגוסט 2020. מסע הבחירות זכה לתמיכות של מספר אישים במפלגה הרפובליקנית בהם סטיב סקליס, רונה רומני מקדניאל ומושלת דקוטה הדרומית קריסטי נואם.
ביום הבחירות הכלליות ניצחה את קימברלי ביזון, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, וגרפה 66.3% מקולות הבוחרים.
עמדותיה הפוליטיות של מקליין שמרניות.
היא גורסת כי יש להקשיח את מדיניות ההגירה לארצות הברית ובבניית חומה בגבול ארצות הברית-מקסיקו, ותומכת בזכות לשאת נשק.
מקליין מתנגדת למיסוד חיסונים כחובה על ידי הממשלה האמריקאית, טוענת שיש לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ומגדירה עצמה כ"תומכת בחיים".
למקליין ובעלה מייק שלושה ילדים, והם גרים יחדיו בעיר רומיאו שבמישיגן.
ליסה מארי ורון היא מפתחת גוף ומתאבקת עבר אמריקאית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופותיה בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE), שבו הופיעה תחת שם הבמה ויקטוריה ובארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו הופיעה תחת שם הבמה טארה.
ורון זכתה באליפות הנשים של כל ארגון בנפרד מספר פעמים.
ורון החלה להתחרות בתחרויות כושר גופני, כשבשנת 1997 היא זכתה בסדרה האמריקאית לפיתוח גוף של ESPN2. שנתיים לאחר מכן, היא דורגה במקום השני באירוע כושר גופני בניו יורק, מה שגרם לה להשיג את הכרטיס המקצועי בענף פיתוח הגוף מטעם הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף.
במהלך פגישה מקרית, ורון נתקלה במתאבקת ארגון ההיאבקות World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE), צ'יינה, שהשפיעה עליה להפוך למתאבקת מקצועית.
היא התאמנה במשך שלוש שנים במספר מתחמי פיתוח של ה-WWF, ולאחר מכן ערכה את הבכורה שלה ברוסטר הראשי תחת שם הבמה ויקטוריה.
ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הגיע ברסלמניה 16, כשהיא הייתה אחת ה"פרוצות" של הדמות "הגודפאדר".
הופעת הבכורה שלה בזירה הגיעה ביוני 2002 וכבר לאחר ארבעה חודשים בלבד היא זכתה באליפות הנשים של ה-WWE, אליפות שאותה החזיקה פעמיים במהלך הקריירה שלה.
לאחר שעזבה את ה-WWE בשנת 2009, היא עברה לארגון ההיאבקות TNA, שבו הופיעה תחת שם הבמה טארה.
בארגון זה, היא זכתה חמש פעמים באליפות הנוקאאוטס של אימפקט.
בסך הכל, ורון היא שבע פעמים אלופת הנשים.
בנוסף, היא הייתה פעם אחת אלופת זוגות הנוקאאוטס של TNA ביחד עם ברוק טסמאכר, כשהשתיים נודעו בשם "TnT".
ורון נולדה ב-10 בפברואר 1971 בסן ברנרדינו, קליפורניה לאבא ממוצא פוארטו ריקני ולאמא ממוצא טורקי ילידת קוריאה.
היא גדלה לצד שלושה אחים גדולים ממנה, שכולם הפכו בסופו של דבר למתאבקים.
אחיה הבכור, בובי, זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים לשנת 1983. במהלך התיכון, היא עסקה בעידוד.
לאחר שסיימה את לימודיה, היא למדה ביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס והחלה לימודי רפואה באוניברסיטת לומה לינדה אך לא השלימה את לימודיה.
בזמן שעבדה בחברה ביולוגית, ורון הפכה להיות מאמנת כושר אישית ולמדה פעילות אירובית.
בד בבד, הוצעה לה ההזדמנות להשתתף בתחרות פיתוח גוף במשקל בינוני, כשבאותה התחרות היא סיימה במקום הראשון.
בנוסף, היא השתתפה בתחרויות כושר גופני.
במהלך אחת התחרויות היא התיידדה עם טורי וילסון.
אותה וילסון עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה וחתמה על חוזה בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling (WCW).
כתוצאה מצעד זה, וילסון הזמינה את ורון לאחד המופעים.
בזמן שהותה מאחורי הקלעים, סוכן של הארגון שאל אותה אם ברצונה להשתתף בקטע מבוים עם המתאבק סקוט הול.
למרות הקשרים לווילסון, ורון לא הצליחה להשיג חוזה קבוע ב-WCW ולכן חזרה להשתתף בתחרויות כושר גופני.
בשנת 1999, היא השיגה את הכרטיס המקצועי בענף פיתוח הגוף מטעם הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף לאחר שזכתה בתחרות של הוועדה הפיזית הלאומית (NPC).
ורון הייתה נשואה ללי ורון בין השנים 1994 ל-2015.
בבעלותה של ורון הייתה פיצרייה בלואיוויל, קנטקי בשם Fat Tony's Pizzeria, שנמכרה במאי 2007. שנה לאחר מכן, היא ביחד עם בעלה פתחו חנות מכוניות בהתאמה אישית בשם Black Widow Customs.
לעומת זאת, החנות נשרפה כליל ב-16 בדצמבר 2010, כשהסיבה לשריפה לא פורסמה.
במרץ 2013, ורון פתחה מסעדה בשיקגו, אילינוי בשם The Squared Circle, שהייתה מעוצבת בסגנון היאבקות.
בינואר 2015, היא הודיעה שהיא עוברת לקליפורניה ומשאירה את המסעדה באחריותו של בעלה, לי ורון.
כעבור חודשיים, המסעדה הועמדה למכירה.
כבר באותו החודש, התרחשה תקרית שבה בחור חמוש באקדח נכנס למסעדה, אך לי ורון היה שם כדי לרתק אותו עד להגעת המשטרה.
ימים ספורים לאחר המקרה, ליסה מארי ורון הודיעה על כוונתה לסגור את המקום.
המסעדה אכן נסגרה ב-10 באפריל 2017, שנתיים לאחר התקרית.
אליפות הנשים במשקל כבד של MORE Wrestling (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-5 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2009
אליפות הנוקאאוטס של אימפקט (5 פעמים)
אליפות זוגות הנוקאאוטס של אימפקט (פעם אחת) - עם ברוק טסמאכר
ליסה מונקו היא עורכת דין אמריקאית שכיהנה כסגנית התובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של ג'ו ביידן.
בעבר כיהנה כיועץ לביטחון המולדת בממשלו של הנשיא ברק אובמה.
היא סיימה ב-1990 תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות הברית וספרות מאוניברסיטת הרווארד ועבדה כחוקרת במכון וודרו וילסון וכעוזרת מחקר עבור ועדת המשפט של הסנאט בתקופה בה ג'ו ביידן עמד בראשה.
ב-1997 סיימה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת שיקגו.
בתקופת לימודיה התמחתה בבית המשפט העליון, במחלקת המשפטים ובמשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן.
לאחר לימודי המשפטים עבדה כעוזרת לשופטת ג'יין רות' בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית וכעוזרת לתובעת הכללית של ארצות הברית ג'אנט רינו.
לאחר מכן עבדה בפרקליטות המדינה ועסקה בתביעה נגד אנרון וכעוזרת של ראש ה-FBI רוברט מולר.
ב-2009 מונתה לעוזרת סגן התובע הכללי של ארצות הברית.
ב-2011 מונתה על ידי הנשיא ברק אובמה לעוזרת התובע הכללי לעניין ביטחון לאומי.
ב-2013 מונתה ליועצת לביטחון המולדת במקומו של ג'ון ברנן שמונה לראש ה-CIA.
היא כיהנה בתפקיד עד כניסתו של דונלד טראמפ לתפקיד הנשיא.
לאחר מכן כיהנה כמרצה שלא מן המניין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק, כעמיתה בכירה בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פ.
קנדי באוניברסיטת הרווארד, כשותפה בפירמת עורכי דין "O'MELVENY" ובסגל מכון אספן.
לאחר בחירתו של ביידן לנשיא ארצות הברית, מונתה על ידו לשמש כיועצת לענייני אבטחה ולוחמה בטרור לקראת השבעתו.
כמו כן הכריז ביידן על כוונתו למנות את מונקו למשנה לתובע הכללי.
ב-21 באפריל 2021 החלה את כהונתה כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית.
סיימה את כהונתה ב-20 בינואר 2025.
ליסה ג'ניפר קיולי היא אסטרונומית אוסטרלית, שחוקרת אבולוציית גלקסיות.
היא פרופסור ומראשי המרכז האוסטרלי למצוינות בנושאי מחקר האסטרונומיה.
היא מהווה לחברת כבוד באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה לפיזיקה ולמתמטיקה חישובית.
במחקריה ניסתה להבין כיצד גלקסיות נוצרו בתקופות המוקדמות ביקום.
הוריה עודדו אותה להתעסק במדע, והיא הושפעה מהמורה שלה לפיזיקה בבית הספר התיכון ומהשתתפותה במחנה צפיית כוכבים בבית הספר.
כל אלו הביאו אותה להתעניין בנושאי האסטרונומיה.
לאחר בית הספר, נרשמה ללימודי תואר ראשון במדע באוניברסיטת אדלייד וסיימה את התואר באסטרופיזיקה.
מאוחר יותר עברה להתגורר בקנברה על מנת להמשיך לדוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, וקיבלה את תואר הדוקטור שלה בשנת 2002. בשנת 2001 שהתה למשך תקופה כחוקרת אורחת באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
באותו זמן היוותה שותפה לכתיבת מאמר בכתב העת בשם "Theoretical Modeling of Starburst Galaxies", אשר מהווה כמאמר הכי מצוטט מבין המאמרים שכתבה.
אחרי שהשלימה את הדוקטורט, עברה קיולי ל בבוסטון כעמיתה בו, וחקרה את התפתחותם של כוכבים ובין מנחיה נכללה האסטרופיזיקאית האמריקאית .
בשנת 2004 הפכה לעמיתת מחקר במרכז המפעיל את טלסקופ החלל האבל.
בשנת 2005, המשיכה את עבודתה במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת הוואי.
באחד מהמחקרים שביצעה כחלק מקבוצה של כמה חוקרים השתמשה קיולי בניתוחים מחודשים של תמונה שצילם טלסקופ החלל האבל.
מטרתם של השימושים המחודשים בצילומים אלו הייתה להצליח לחקור גלקסיה ספירלית במרחק 9.3 מיליארד שנות אור מכדור הארץ.
בשל מרחקה הרב של הגלקסייה הזו מאיתנו, היא גלקסיה שגילה הרבה יותר צעיר משל הגלקסייה שלנו (בעת צילומה, התקבלה תמונת הגלקסייה לפני 9.3 מיליארד שנים, ובשלב זה ביקום, גלקסיות ספירליות היו צעירות הרבה יותר מהמצב שלהן כיום).
בזכות המידע שהצליחו לאסוף על גלקסייה זו, הם הגיעו למסקנה על האבולוציה הכימית שלה והצליחו להבין את מקורה.
הם הגיעו לתגלית זו לאור העובדה שלמשל, רמת ההימצאות של חמצן באזוריה המרכזיים, הייתה גבוהה בהרבה מבחלקים האחרים של זרועותיה וכך גם היה עם הימצאותם של יסודות מתכתיים.
היות שמדובר בגלקסייה ספירלית צעירה, זה מעיד שבשלביה הראשונים של גלקסייה כזו, האבולוציה הכימית מתחילה במרכז.
בשנת 2011, חזרה קיולי לאוסטרליה כפרופסור בבית הספר לאסטרונומיה ולאסטרופיזיקה באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.
בשנת 2005 החלה לעבוד במצפה הכוכבים קק שבמאונה קיאה, וניתחה נתונים על חמצן בגלקסיה זו ובאחרות סוג זה בגילאים שונים, ובכך למעשה ניתן להבין את האבולוציה של גלקסיות מסוג זה.
על המחקר הזה, זכתה בשנת 2005 בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה.
בשנת 2008 זכתה להכרה נוספת על עבודה, כאשר זכתה ב.
הפרס הוענק לה על יד , וניתן לה על מחקרה "שהציג כיצד המאפיינים של גלקסיה תלויים בפרק הזמן שעבר מאז שנוצרה".
בעבודתה בחנה את השונות בין גלקסיות ישנות וחדשות, כולל את רמת הימצאות החמצן בהן, את קצב היווצרות הכוכבים בהן, ואת מאפייני המרכז של כל אחת מהן.
לאחר שבחנה את השונות בגלקסיות הללו בגילאים השונים הצליחו להראות את התלות בין מאפייני הגלקסייה לגילה.
בשנת 2014, נבחרה קיולי כחברה באקדמיה האוסטרלית למדע.
היא נבחרה להנחות בשנת 2018 את הרצאת הארלי ווד, אירוע שנתי של האגודה האוסטרלית לאסטרונומיה, נושא ההרצאה שהעבירה היה חמצן וכוכבים.
בשנת 2020 זכתה ב על עבודתה ששילבה מודלים תאורטיים ותצפיות אסטרונומיות שהשפיעו מאוד על הבנתינו על דרך התפתחותן והיווצרותן של גלקסיות ב-12 מיליארד השנים האחרונות.
קיולי הייתה ממקימי המרכז האוסטרלי למצוינות במחקר אסטרונומי בהר סטרומלו, והיא מהווה מראשיו.
בשנת 2001, נישאה קיולי לבעלה ראובן בקנברה, זמן קצר לפני שעברו לבוסטון.
לשניים שני ילדים, בן שנולד ב-2008 ובת שנולדה ב-2011, שניהם נולדו בזמן שעבדה והתגוררה בהוואי.
ליסה למפנלי היא סטנד-אפיסטית, שחקנית ומאמנת אישית אמריקאית, הבולטת בשל אופיין השנוי-במחלוקת של בדיחותיה.
למפנלי נולדה בעיר טרומבול שבקונטיקט.
אמה עבדה כקלדנית עבור מחלקת המשטרה המקומית, ואביה עבד בחברת סיקורסקי ולאחר מכן הפך לצייר.
היא למדה עיתונאות בבוסטון קולג' ובאוניברסיטת סירקיוז, ולאחר מכן השתתפה בקורס לפרסום באוניברסיטת הרווארד.
בסיום לימודיה עבדה כעורכת וכבודקת עובדות במספר עיתונים.
בתחילת שנות ה-90 החלה לעסוק בסטנד-אפ בעיר ניו יורק, והופיעה בתוכניות סטנד-אפ שונות בטלוויזיה.
ב-2005 הוציאה ספיישל קומדיה ב-DVD בשם "Take it Like A Man".
ספיישלים נוספים שלה יצאו ב-2009 וב-2011.
ב-2012 השתתפה בגרסה לסלבריטאים של ריאליטי הטלוויזיה "המתמחה".
היא ספגה ביקורת רבה מצד הצופים בשל התפרצויותה, בדיחותיה הפוגעניות ועימותיה עם מתמודדים אחרים.
בטקס פרסי גראמי ה-58 היה מועמד אלבומה "Back to the Drawing Board" לפרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר.
באוקטובר 2018 הודיעה כי היא פורשת מעיסוקה כסטנדאפיסטית, וכי תחל לעסוק באימון אישי.
ליסה ננדי היא פוליטיקאית בריטית חברת מפלגת הלייבור המכהנת כשרת הספורט, תקשורת ותרבות וכנציגת מחוז ויגאן בבית הנבחרים הבריטי.
אמה לואיז היא בתו של הלורד פרנק באיירס, ואביה דיפאק הוא אקדמאי הודי שכיהן כיועץ למשרד הפנים.
ננדי סיימה תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת ניוקאסל ותואר שני במדיניות ציבורית מבירקבק, אוניברסיטת לונדון.
היא פעילה מצעירותה במפלגת הלייבור, עבדה עבור חבר בית הנבחרים ניל ג'רארד וכחברת מועצה בהאמרסמית' ופולהאם.
בבחירות 2010 נבחרה לייצג את מחוז ויגאן בבית הנבחרים הבריטי.
היא שימשה כשרה בממשלות הצללים של אד מיליבנד וג'רמי קורבין.
ב-2020 התמודדה בבחירות לראש מפלגת הלייבור וסיימה שלישית עם 16.2% מהקולות.
באפריל 2020 מונתה על ידי היושב ראש הנבחר קיר סטארמר לשרת החוץ בממשלת הצללים שלו.
בנובמבר 2021 מונתה לשרת צללים לענייני פיתוח, שיכון וקהילות.
בספטמבר 2023, במסגרת סבב מינויים שערך סטארמר בממשלת הצללים שלו היא הועברה לתפקיד שרת הצללים לפיתוח בין-לאומי.