tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שנות ה-80, לעומת זאת, התאפיינו באופנה ממוגדרת יותר.
אם כי ביטויים לאופנת יוניסקס עדיין נראו בתצוגות האופנה הגדולות, כגון תצוגותיו של ז'אן-פול גוטייה בהן נראו גברים ונשים בטוניקות ומכנסי-חצאית זהים.
בלבוש הנשי התבטא סגנון היוניסקס בחולצות ומקטורנים עם כריות כתפיים גדולות משמעותית שהעניקו מראה של כתפיים רחבות וגבריות.
בשנות ה-90, ביטויים לאופנת יוניסקס נראו בעיקר בבגדי ספורט ובלבוש יומיומי שנקרא גם "קז'ואל".
למרות שהמיגדור בבגדים התגבר ובא לידי ביטוי באופן מובהק גם באופנת ילדים, רשתות ביגוד פופולריות, כגון GAP, שיווקו חולצות טי, מכנסי ג'ינס, סוודרים וסווטשירטים בגזרות אחידות לגברים ולנשים, כפי שעשו זאת עוד בשנות ה-70 וה-50.
בראשית המאה ה-21, למרות קיומם של בגדים נשיים וגבריים שמשקפים את נורמות המגדר, האופנה ממשיכה לצעוד בעקבות מגמת טשטוש הגבול בין המינים.
דוגמה לכך ניתן לראות בפופולריות של מכנסי סקיני צמודים, חולצות טי וחולצות פלנל משובצות בקרב נשים וגברים כאחד.
כמו כן בקרב גברים ניתן לראות באימוץ אורח חיים מטרוסקסואלי, שכולל שימוש במוצרי טיפוח, תכשיטים ולבישת בגדים שנחשבו בעבר לנשיים, ביטוי להשפעתה של אופנת יוניסקס.
ביטוי מובהק לאופנת יוניסקס בישראל ניתן לראות בתקופת קום המדינה ובתקופת הצנע של שנות ה-50. מכנסי חאקי, חולצות כחולות מבד גס, כובעי טמבל וסנדלים בגזרות אחידות נלבשו על ידי גברים ונשים כאחד וסמלו את דמות הצבר ואת המפעל הציוני.
החל משנות ה-60 ואילך גברה בישראל השפעתה של האופנה האירופאית והאמריקאית, ובתקופות בהן התגברה הפופולריות של אופנת היוניסקס במערב, היה לה ביטוי גם בישראל.
כמו כן מעצבי אופנה ישראלים אחדים החלו לאמץ סגנון זה ונתנו לו ביטוי בקולקציות שהציגו.
דוגמה לכך ניתן לראות בעבודתה של המעצבת הישראלית דורין פרנקפורט, שהשיקה בשנת 2000 קו יוניסקס בשם DF עם לוגו סמל השלום.
קולקציה זו סימלה את השאיפה לדו-קיום בין האוכלוסייה היהודית לערבית בארץ, כמו גם את טשטוש ההפרדה המגדרית בלבוש.
מעצבי אופנה שמתמחים באופנת יוניסקס
ז'אן-פול גוטייה – אחד מבין מעצבי האופנה הראשונים שהציגו בגדי יוניסקס שהתעלמו מסימני המגדר המקובלים בלבוש.
ב-1984, גוטייה הציג בפריז אוסף בגדי גברים מהפכני בתצוגה שכינה "הגבר כאובייקט".
בתצוגה זו הציג גברים לבושים בבגדי יוניסקס, בין היתר חצאיות, וכך העביר מסר חברתי ברור נגד הפיכת נשים לאובייקטים מיניים.
בתצוגה זו הדוגמנים היו מאופרים כנשים ולבשו חליפות ששילבו מקטורן גברי עם קרינולינה ארוכה.
אלכסנדר מקווין – מעצב בריטי שנחשב למשפיע ביותר בתחום אופנה לצעירים.
במספר תצוגות אופנה של מקווין הדוגמנים היו שריריים וחסונים אבל לבשו חולצות סטרפלס חסרות כתפיות וחצאיות מעל מכנסיים.
לעומת זאת הדוגמניות לבשו מקטורנים גבריים ומגפיים כבדות.
פייר קרדן – מעצב צרפתי שעיצוביו כוללים גם בגדי ואביזרי יוניסקס.
ב-1964 הציג קולקציה שהושפעה מעידן החלל וכללה בגדי יוניסקס בסגנון עתידני.
בתצוגה זו נראו רוכסנים בולטים, פריטי מתכת ועיצובים מינימליסטיים.
עם זאת קרדן כמעט ולא עיצב מכנסיים לנשים והעדיף לבטא את סגנון היוניסקס בפרטי לבוש אחרים.
ד"ר מרטינס – היצרן מציע דגמים רבים שמיוּעדים לשני המינים, בכללם נעלי פלטפורמה ודגם 1460 הפופולרי.
הדי סלימאן – מעצב אופנה של בית האופנה כריסטיאן דיור; הוא ידוע בעיצוביו האנדרוגנים הכוללים לרוב בגדי גברים מחויטים בגזרה צרה.
וולטר ואן ברינדונק – מעצב אופנה בלגי, שמבין עיצוביו כלולים בגדים זהים לגברים ונשים הנוגעים במידה רבה בעולם הפנטזיה והאגדות.
υ (אוּפסילון) בשדרית הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים שדרית עם בהירות נראית מדרגה 2.96. סביב שנת 7,000 לספירה, תביא נקיפת ציר כדור הארץ את הכוכב סמוך מאוד אל הקוטב השמיימי הדרומי כך שהוא יראה לאורך כל שעות הלילה מחצי הכדור הדרומי.
υ בשדרית הוא כוכב כפול במרחק של כ-1,440 שנות אור ממערכת השמש.
בני הזוג נמצאים במרחק זוויתי של כ-5 שניות קשת זה מזה, השקול למרחק של כ-2,000 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה שלהם זה את זה הוא כ-19,500 שנים.
גילה של המערכת מוערך בכ-12 מיליון שנים בלבד.
υ בשדרית A הוא על-ענק לבן מסוג ספקטרלי A8 Ib עם מסה של כ-9.6 מסות שמש ורדיוס של כ-50 רדיוסי שמש.
בהירות נראיתו היא מדרגה 2.99 כך שהוא מאיר בערך פי 10,000 מעוצמת ההארה של השמש.
טמפרטורת פני השטח שלו קרובה ל-8,000 קלווין, מה שנותן לו את צבעו הלבן.
מכיוון שהכוכב נמצא בשלבי התפתחות מתקדמים ביחס לבן הזוג, הוא היה כנראה מסיבי יותר בעבר, אך איבד חלק ניכר ממסתו כך שכיום בני הזוג הם בעלי מסה דומה.
אם הכוכב יאבד עוד חלק משמעותי ממסתו הוא יסיים את חייו כננס לבן, אחרת הוא יתפוצץ כסופרנובה.
υ בשדרית B הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B3-4 IV (לפעמים מסווג כענק כחול מסוג ספקטרלי B7 III) עם מסה של כ-8 מסות שמש.
בהירותו הנראית היא מדרגה 6, כך שהוא מאיר בערך פי 660 מהשמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו, שמוערכת בכ-23,000 קלווין, רובה הגדול של קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא בערך פי 10 מכך.
מצירוף עוצמת ההארה והטמפרטורה ניתן להעריך שרדיוסו הוא כ-5 רדיוסי שמש.
ככל הנראה הוא נמצא לקראת סיום שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והוא צפוי להתנפח ולהתקרר בדרך להפוך לענק ולאחר מכן לעל-ענק בדומה לבן זוגו.
תחרויות האופניים באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק 3 בפברואר בין 7 ל-17 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו מטורניר קבוצתי משולב לנערים וטורניר קבוצתי משולב לנערות, בהשתתפות 20 רוכבי אופניים לכל מגדר, מרוץ BMX מעורב בהשתתפות 16 צמדי רוכבים ותחרות רכיבה חופשית מעורב על אופני BMX בהשתתפות שמונה צמדי רוכבים.
ההעפלה היא אישית והמכסה ניתנת לוועד האולימפי הלאומי ולא לספורטאים עצמם.
רוכבי האופניים המשתתפים במשחקים נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם.
המדינה המארחת זכאית אוטומטית למכסה עבור כל אחת מהתחרויות.
6 מכסות עולמיות עבור 12 רוכבים הוקצו עבור התחרויות: 2 מכסות לתחרות הקבוצתית המשולבת, לכל מגדר, ו-2 מכסות למרוץ BMX מעורב.
העפלה לתחרות הקבוצתית המשולבת התבצעה באמצעות דירוג מדינתי שפורסם ב-1 בנובמבר 2017 וחושב במיוחד לכבוד המשחקים.
במקרה של שוויון, ההכרעה התבצעה באמצעות המיקום הגבוה יותר בתחרות השנייה.
אם השוויון נשמר ניתנה עדיפות למיקום הסופי בגביע האומות לשנת 2017.
אם השוויון נשמר ניתנה עדיפות לדירוג האומות עבור רוכבי BMX צעירים.
רכיבה חופשית מעורב על אופני BMX
העפלה לתחרות הייתה פתוחה רק למדינות שהשתתפו באליפות העולם BMX סופרקרוס לשנת 2017 של איגוד האופניים הבינלאומי והתבצעה באמצעות דירוג אישי בתחרות רכיבה חופשית על אופני BMX לצעירים באליפות העולם לרכיבה עירונית לשנת 2017 של איגוד האופניים הבינלאומי.
המכסות ניתנו בנפרד לכל מגדר בהתאם לחלוקה הבאה: (א) חמש המדינות בעלות הדירוג הגבוה ביותר מכל יבשת.
(ב) שלושת המקומות הגבוהים ביותר לאחר מכן.
מדינות שלא העפילו זוג רוכבים, נציגיהם יצוותו לצוות לאומי מעורב.
64 רוכבים ו-64 רוכבות מ-32 מדינות העפילו למשחקים.
אולם בתחרות קבוצתי משולב לנערים יפן בחרה לא להשתתף וקולומביה נוספה למדינות המשתתפות במקומה.
בתחרות קבוצתי משולב לנערות, יפן וברזיל בחרו לא להשתתף אולם רק אוקראינה נוספה במקומן.
השינויים הללו הורידו את מספר המשתתפים ל-64 רוכבים ו-62 רוכבות אך הגדילו את מספר המדינות המשתתפות ל-33.
המשחקים בענף האופניים הורכבו מארבע תחרויות: קבוצתי משולב לנערים, קבוצתי משולב לנערות, מרוץ BMX מעורב, ורכיבה חופשית מעורב על אופני BMX.
סולם הנקודות הוא בהתאם למיקום הרוכב בכל מקצה בהתאם לחלוקה הבאה:
אם מתקיים שוויון, הנקודות מתחלקות באופן שווה בין הרוכבים שהגיעו לאותו מיקום בדירוג.
טורניר קבוצתי משולב מורכב מחמישה מקצים: שלושה מקצים עם אופני כביש - מרוץ כביש ל-60 קילומטר, מרוץ נגד השעון וקריטריום; ושני מקצים עם אופני הרים - קרוסקנטרי אלימנייטור וקרוסקנטרי הקפה קצרה.
שני הרוכבים המרכיבים קבוצה מתחרים בכל אחד מהמקצים.
במקצים של תחרות אישית (מרוץ כביש, קריטריום, קרוסקנטרי אלימנייטור וקרוסקנטרי הקפה קצרה) מחולקות נקודות לרוכבים על סמך הדירוג שלהם במקצה.
במקצה המרוץ נגד השעון הנקודות מחולקות לקבוצה על פי הדירוג המשותף.
מרוץ נגד השעון - מרוץ למרחק של 7 קילומטר בה הזוגות מוזנקים בפרקי זמן קבועים במטרה להשיג את הזמן המהיר ביותר.
השעון נעצר רק לאחר שהרוכב השני עבר את קו הסיום.
מרוץ כביש - מרוץ למרחק כולל של 60 קילומטר המורכב משלוש הקפות בנות 20 קילומטר בה כל הרוכבים מוזנקים ביחד.
המנצח הוא הרוכב שסיים בזמן המהיר ביותר.
קריטריום - מרוץ למרחק כולל של 36 קילומטר המורכב מ-16 הקפות בנות 2.25 קילומטר בה כל הרוכבים מוזנקים ביחד.
בסיומה של כל הקפה רביעית יוענקו נקודות לארבעת הרוכבים המהירים ביותר, כאשר בסיום הקפת הספרינט האחרונה מוענק ניקוד כפול.
המנצח הוא הרוכב שהשלים את מספר ההקפות הרב ביותר.
אם ישנו שוויון במספר ההקפות ההכרעה תהיה לרוכב שזכה במספר הנקודות הרב ביותר בהקפות הספרינט.
קרוסקנטרי אלימנייטור - תחרות המבוססות על פסילה ישירה במסלול באורך שבין 800 ל-1,000 מטר.
במקצה המוקדמות כל הרוכבים מבצעים הקפה יחידה על זמן ו-32 הרוכבים המהירים ביותר מעפילים לשלב הבא.
בשלבי השמינית, רבע וחצי גמר מתקיים מרוץ בין 4 רוכבים (בהתאם לזמני ההעפלה) כאשר שני הרוכבים המהירים בכל מרוץ מעפילים לשלב הבא.
בשלב חצי הגמר, שני הרוכבים המהירים ביותר בכל מרוץ מעפילים לגמר הגדול ומתחרים על מקומות 1 עד 4 ושני הרוכבים האיטיים ביותר בכל מרוץ מעפילים לגמר הקטן ומתחרים על מקומות 5 עד 8.
קרוסקנטרי הקפה קצרה - מרוץ שהורכב ממקצה מוקדמות ומקצה גמר במסלול באורך 1.5 קילומטר.
עשרת הרוכבים המהירים ביותר בכל מקצה מוקדמות העפילו למקצה הגמר.
בהקפה הראשונה בכל מקצה נמדד זמן שקבע את מספר ההקפות הכולל למקצה.
חישוב ההקפות אמור לאפשר למקצה המוקדמות להיות בסביבות ה-15 דקות ולמקצה הגמר להיות בסביבות ה-20 דקות.
טורניר מרוץ BMX מעורב מורכב מתחרויות נפרדות לנערים ולנערות.
התחרות מורכבת ממקצי חצי גמר וגמר.
מקצי חצי גמר מורכבים משלוש הקפות, שכל הקפה נמדדת בנפרד.
ארבעת הרוכבים המהירים בסכימת שלוש ההקפות מכל מקצה מעפילים לגמר.
בסיום מקצה הגמר מחולקות נקודות לרוכבים בהתאם לסולם הנקודות על סמך דירוגם בתחרות.
הזוכים בטורניר הם צמד הרוכבים שהניקוד שלהם הוא הגבוה ביותר.
טורניר רכיבה חופשית מעורב על אופני BMX מורכב מתחרויות נפרדות לנערים ולנערות.
התחרות מורכבת משלושה שלבים מיקום, מוקדמות וגמר.
בכל שלב מתקיימות שתי הקפות בנות דקה.
בכל הקפה הרוכב מנוקד על ידי שלושה שופטים בניקוד בין 0.00 ל-99.99 נקודות.
ציון ההקפה הוא הממוצע של שלושת הציונים.
הניקוד הסופי של שלבי המיקום והמוקדמות הוא הציון הממוצע של שתי ההקפות.
הניקוד הסופי בשלב הגמר הוא הציון הגבוה מבין שתי ההקפות.
בסיום שלב הגמר מחולקות נקודות לרוכבים בהתאם לסולם הנקודות על סמך דירוגם בתחרות.
בטורניר זה בוצע צימוד של צוותים ממדינות לאום שונות אם המדינה לא העפילה שני רוכבים, נער ונערה, לטורניר.
שלב המיקום מורכב משני מקצים של ארבעה רוכבים הנבחרים באופן רנדומלי.
תוצאות המקצה קובעות את הרכב המקצים בשלב המוקדמות.
אוון ברנדסלארה לסמן קאנאמי טנויומה אושימו
דירוגם במקום השביעי של רוכבי הנוער הישראלים באליפות העולם למרוצי אופני הרים לשנת 2017 העניק לישראל 2 מקומות בתחרות האופניים המשולבת לנערים המורכבת ממרוץ אופני כביש ומרוץ אופני הרים.
זאת הופעת הבכורה של ישראל בענף האופניים במשחקים האולימפיים לנוער.
איתן לוי ונדב רייסברג ייצגו את הנבחרת הישראלית.
הצמד סיים את הטורניר במקום התשיעי מתוך עשרים עם 103 נקודות.
ביום התחרויות הראשון, סיים הצמד את מרוץ נגד השעון באופני כביש במקום ה-12 בתוצאה של 8:59.95 דקות וגרף 6 נקודות.
ביום התחרויות השני, סיים הצמד את מרוץ הכביש בזמן של 1:31:03 שעות.
אך תמונת הפוטו פיניש קבעה כי רייסברג סיים במקום ה-11 וגרף 8 נקודות ולוי סיים במקום ה-22.
ביום התחרויות השלישי, קבע רייסברג תוצאה של 1:45.302 דקות ומוקם במקום ה-13 בשלב המוקדמות המוקדמות ולוי קבע תוצאה של 1:44.518 דקות ומוקם במקום השביעי.
השניים העפילו משלב שמינית הגמר שכל אחד מהם סיים את המקצה שלו במקום השני.
אולם, רייסברג סיים את מקצה רבע הגמר במקום הרביעי ודורג במקום ה-15 הכללי וגרף 2 נקודות.
לעומתו, לוי סיים במקום השני והעפיל לחצי הגמר.
בחצי הגמר לוי העפיל לגמר הגדול מהמקום השני גם כן.
במקצה הגמר הגדול לוי סיים במקום השלישי הכללי וגרף 65 נקודות.
ביום התחרויות הרביעי, התחרה לוי במקצה המוקדמות הראשון והעפיל לגמר מהמקום התשיעי עם זמן של 16:48 דקות.
רייסברג העפיל במקצה המוקדמות השני מהמקום החמישי עם זמן של 17:16 דקות.
במקצה הגמר סיים רייסברג במקום ה-19 ולא השלים את ההקפה האחרונה.
לוי סיים במקום התשיעי עם זמן של 19:42 דקות וגרף 20 נקודות.
ביום התחרויות האחרון, אף אחד מצמד הרוכבים לא הצליח לצבור נקודות בהקפות הספרינט אך שניהם השלימו את כלל ההקפות.
רייסברג סיים את המרוץ במקום ה-19 אך דורג במקום ה-20 לוי סיים את המרוץ במקום ה-14 אך דורג במקום ה-15 וגרף 2 נקודות.
הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת גרמני-לוקסמבורגי-בלגי-אירלנדי-אמריקאי משנת 2015. הסרט בוים ונכתב על ידי טובי גנקל, יחד עם בימויו של שון מקורמק, וכתיבתם של ריצ'י קונרוי, מארק הודקינסון ומרטין תוריסון.
הסרט עוקב אחר החיות שהחמיצו את תיבת נח.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של לוקסמבורג ב-26 בפברואר 2015, באירלנד ב-1 במאי 2015, בגרמניה ב-30 ביולי 2015, ובישראל בדיבוב לעברית ב-9 ביולי 2015. אורך הסרט הוא כ-87 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
בשנת 2020 הופץ לסרט המשך בשם "אופססס!
הסרט עוקב אחר דייב ובנו פיני, שני נאסטריאנים שלא הוזמנו להצטרף לתיבת נח.
כשכל החיות התחילו להיכנס לתיבה, הם ניסו להתגנב פנימה בעזרתן של הייזל וליאה, ואם וביתה ממשפחת חתולי הבר.
הילדים ביחד יוצאים להסתובב בתיבה, ומביטים במבול המתקרב.
מפני שהם הביטו קרוב מידי במבול, שהמים שטפו את הארץ התיבה זזה ושני הילדים מצאו את עצמם מחוץ לתיבה.
בזמן שההורים שלהם עושים הכל בשביל לסובב את התיבה לאחור ולהחזיר אותה, עוברים הילדים הרפתקת הישרדות בניסיון לחזור לתיבה.
הילדים פגשו חברים חדשים, חיות נוספות שמצאו את עצמן מחוץ לתיבה, ומתחמקים מאויבים רשעים.
בדרך הילדים לומדים על העולם ועל עצמם.
במאי הדיבוב בעברית היה דן שצברג, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ואמי בכר.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתפיניקאלום מלוניאייל ליטויןליאהאל פנינגעדי בר לבדייבדאגלס בות'דן שצברגהייזלאיימי גרנטאורנה כץאוביסיפול טילאקגדי לויסטייפוטדאגלס בות'דן קיזלראריהמרטין שיןעמי מנדלמןפלמינגואיילין מייטןשרון שחלגריפין נקבהרונה בקרמןשימפנזהדדי זהרגריפין זכראמנון וולףמר שומרסער בדישי
הסרט קיבל מהאתר "Rotten Tomatoes" דירוג של 36%, מה שהופך את קבלת הפנים של הסרט באתר לשלילית.
הסרט הכניס כ-10.8 מיליון רנמינבי ממכירות הכרטיסים.
קיירי קנדרל סיפוש הידוע בכינויו "אופסט" (Offset), הוא ראפר אמריקאי, זמר וכותב שירים מלורנסוויל, ג'ורג'יה.
היה חבר בשלישיית ההיפ הופ מיגוס, לצד דודיו טייקאוף וקוואבו.
אופסט גדל בבית מהמעמד הבינוני בפרברי גווינט קאונטי, באטלנטה ג'ורג'יה.
בשנת 2008, הקים יחד עם דודיו קוואבו וטייקאוף את מיגוס.
יחד עם מיגוס, זכה להכרת הקהל הרחב ב-2013 לאחר צאת הסינגל "Versace".
ב-2017, יצא הלהיט "Bad and Boujee", בו שימש כסולן הראשי.
השיר הפך לתופעת אינטרנט, כשגולשים רבים ציטטו את חלק מהשיר ("rain drop, drop top", משמע: נסיעה עם רכב עם גג פתוח, בזמן גשם) והמשיכו עם אינטרפרטציה משלהם.
במצעד הבילבורד הוט 100, השיר הגיע לצמרת המצעד.
באוקטובר 2017 הוציא יחד עם 21 סבאג' ומטרו בומין את האלבום המשותף, Without Warning, מתוכו יצא הסינגל "Ric Flair Drip" שזכה להצלחה רבה וחצה את רף מיליארד ההשמעות בספוטיפיי.
ב-2019 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Father of 4, מתוכו בלט הלהיט "Clout" בהשתתפות קארדי בי.
ב-15 במרץ 2024 יצא לאור הסינגל "Prada Dem" של גאנה.
ב-22 באוגוסט 2025 אופסט הוציא את האלבום Kiari (על שם לידתו), המציג פן אישי יותר בקריירה שלו וכולל שיתופי פעולה עם אמנים כמו גאנה ו־YoungBoy Never Broke Again.
לאופסט שישה ילדים, שלושה משותפות לו ולאשתו לשעבר קארדי בי.
אופנת ישראל באירוויזיון עוסקת בעיצובי הבגדים, התלבושות והסגנון האופנתי של נציגי ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון, מאז הצטרפותה של ישראל לתחרות בשנת 1973. לאורך השנים בלטו הופעותיה של ישראל בשילוב סגנונות מקומיים, אתניים ובינלאומיים, שהיוו ביטוי לתרבות הישראלית המתפתחת ולמגמות עולמיות משתנות.
מעצבי אופנה ישראלים מרכזיים, ובהם גדעון אוברזון, דורין פרנקפורט, גלית לוי ואחרים, לקחו חלק בעיצוב תלבושות שזכו לתהודה רחבה ולמעמד אייקוני בתולדות האירוויזיון.
הופעות בשירים שייצגו את ישראל
ב-1973 ישראל השתתפה לראשונה באירוויזיון.
לזמרת אילנית עיצבה המעצבת רוז'י בן יוסף שמלה ארוגה בסגנון בדואי עם גזרה רחבה עם שרוולי פרפר ועוצבה סביב פיסת קרושה אדומה שהייתה ממוקמת במפתח החזה, השמלה עם הפסים הצבעוניים נוצרה במטרה לעצב בגד בסגנון ישראלי המייצג את ישראל.
באירוויזיון 1976 לבשו בתחרות חברות להקת שוקולד מנטה מסטיק חליפות לבנות, שלכל אחת מהן פרח בחולצה בצבעים שונים אותם יצר גדעון אוברזון.
המעצבת דורין פרנקפורט הייתה אחראית על עיצוב תלבושות של מספר הופעות של ישראל באירוויזיון, ב-1978 עיצבה ליזהר כהן בגד שלקח השראה מבגדי מוזיקת הדיסקו שהייתה פופולרית בשנות השבעים ושילב בתוכו גם את הסגנון הישראלי של הקיבוץ.
ב-1979 פרנקפורט הייתה מעוניינת להעניק לגלי עטרי ולהקת חלב ודבש ביגוד בגוון קליל וזאת מכיוון שהשיר הללויה הוא בסגנון גוספל, היא יצרה עבור עטרי שמלת מעטפת עם מכנסיים רקומים בצבע לילך שהושפע גם מלבוש תימני מסורתי, את שלושת זמרי חלב ודבש הלבישה בלבן עם אביזרים של פפיונים ושלייקס מפייטים.
באירוויזיון 1983 שנערך בגרמניה יצרה פרנקפורט ביגוד בהשראת הטלאי הצהוב, היא הלבישה את הזמרת עפרה חזה בטוניקה עם מכנסיים לבנים ואת להקת הליווי בצבע צהוב מסנוור.
ב-1987 הבגדים שלבשו צמד הבטלנים הושפעו מהסרט האחים בלוז.
ב-1988 המעצבת פרח ראובן הייתה אחראית על הביגוד למשלחת, הזמרת ירדנה ארזי לבשה חולצה אדומה עם כתפיים חשופות וחצאית שחורה עטירת בד.
ב-1990 הוכנה לריטה שמלה שחורה בעלת שסעים עמוקים ובישיבתה על הבמה נחשף שהשמלה יכולה לשמש גם כמיני בנוסף לשמלה הארוכה.
התלבושות של אורנה ומשה דץ ב-1991 הושפעו מקולקציית הגמר בשנקר של המעצב ירון מינקובסקי, העיצוב היווה חיבור בין טקסטיל של מפות בוכריות עם השראות מקומיות ובינלאומיות, השמלה של אורנה דץ הושפעה מאוד עם הלבוש המזרח תיכוני, בגדיהם הוצגו בתערוכה שנערכה לכבוד שבעים שנה לאופנה ישראלית שנערכה במוזיאון ישראל.
באירוויזיון 2005 לבשה שירי מימון שמלה של המעצבת ריבה אושידה.
באירוויזיון 2013 עיצבה אפרת קליג את השמלה למורן מזור.
ב-2019 נערכה בקניון האופנה "TLV" תערוכת "השמלה המנצחת" בה מעצבים הציגו שמלות בהשראת שמלות שלבשו נציגות ישראל באירוויזיון.
בארכיון האופנה בשנקר מצויים דגמים של שמלת אירוויזיון 1973 ובגדי אירוויזיון 1991.
באירוויזיון 1979 אותו לראשונה אירחה ישראל, לבשה המנחה ירדנה ארזי שמלה שעשויה מאריג תחרה בצבע לבן-שמנת עם סיומת של דאנטל בשוליים ובסגנון רך של המעצבת יהודית גוטפריד.
באירוויזיון 1999 גדעון אוברזון עיצב את השמלות למנחות דפנה דקל וסיגל שחמון.
באירוויזיון 2019 הדוגמנית בר רפאלי שהנחתה לבשה בחצי גמר אחד שמלה של פאקו רבאן וחצי גמר שני שמלה של גליה להב ובגמר גם בחרה בשמלות של להב.
הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת אירלנדי-לוקסמבורגי משנת 2020, אשר משמש כסרט המשך לסרט "אופססס!
הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-24 בספטמבר 2020. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-5 באוגוסט 2021.
לאחר שהוסר איום המבול הגדול, שטה תיבת נוח בים בחיפושים אחר אדמה.
ההרמוניה בין בעלי החיים, שנמצאים בה, מתחילה להיסדק ככל שעוברים הימים בתיבה הצפופה, כשברקע מלאי האוכל, המצומצם ממילא, מתחיל להיגמר.
בין דיירי התיבה נמצאים החברים הטובים פיני, יצור פרוותי מתוק, וליאה, גורה ממשפחת חתולי בר, שרואים במקום מגרש משחקים גדול וממלאים את ימיהם בצחוק ובהנאה.
יום אחד, בעקבות שרשרת של טעויות, הם מוצאים עצמם מחוץ לתיבה, יחד עם שארית המזון, ששוקעת בקרקעית הים.
ואם זה לא מספיק, אז השניים מופרדים ונסחפים, כל אחד למקום אחר.
אך פה ההרפתקה האמיתית של שניהם רק מתחילה.
ליאה יחד עם חברתם ג'לי המדוזה נסחפת לאי נידח, ואילו פיני מתעורר לצד יצורים ידידותיים, בני מינו,נאסטריאנים החיים במושבה,של המלכה פאץ' שנגד החיות כשהר געש מאיים לפרוץ ולסכן את כולם.
במרוץ סוחף נגד הזמן מתאחדים האינטרסים של הגיבורים, בניסיון להצלה הדדית של בעלי החיים באשר הם ולאיחוד עם כל החברים והמשפחה, שנותרו מאחור.בסוף רואים את התיבה גרסה 2
הדיבוב העברי בוים על ידי אלדד ירון.
צחי כהן - צ'יף קלייד
סער בדישי - צדפה / שימפנזה / דמויות שונות
דדי זהר - שומר נסטריאני / דמויות שונות
רוית יעקב - שומרת נסטריאנית / דמויות שונות
אלונה אלכסנדר - ברדיג'ט / כרוז / דמויות שונות
מדי שנה המועמדות בתחרות מלכת היופי של ישראל לבושות במהלך הופעתן בבימת התחרות בביגוד של מיטב המעצבים ורשתות האופנה המובילות בישראל.
מדי שנה יש לתחרות מעצב אופנה ראשי המעצב למתמודדות את שמלות הערב, איתן הן מופיעות בתחרות, וכמו כן מעצב את הביגוד גם למנחת התחרות.
מעצב זה בדרך כלל גם מעצב לזוכות במקומות הראשונים את השמלות איתן הן מופיעות כשהן מייצגות את ישראל בתחרויות יופי בינלאומיות כמו מיס תבל ומיס עולם, בתחרויות אלה ישנו פרס על "התלבושת הלאומית הטובה ביותר" וב-1963 ישראל זכתה בתואר זה במיס תבל.
בין המעצבים שהיוו את המעצבים הראשיים של התחרות נמנים בין היתר המעצבת גלית לוי וגוטקס, שגם לקחו חלק בשיפוט בתחרות.
ב-2001 עלו המועמדות לתחרות לבמה עם שרשרת שבה הכיתוב "גלית" על שם המעצבת.
ב-2002 הופיעה מלכת היופי ימית הר נוי במיס תבל עם שמלה עליה מעוצבת המפה של ישראל עם דגל המדינה, כמו כן שמלת מגן דוד עם מחוך מגן דוד אותה לבשה רנא ראסלן למיס יוניברס 1999.
כמו כן עיצבה גלית לוי לגני צרוואני, נערת ישראל 1999 שמלה אשר זכתה בתואר שמלת הערב היפה ביותר בתחרות מיס עולם בלונדון 1999, גני עצמה הגיעה למקום החמישי והמכובד.
לינור אברגיל זכתה בתואר מיס עולם בשנת 1998 לבושה בעוד עיצוב של גלית לוי.
אופנת ליז הייתה יצרנית אופנה ישראלית, אשר הייתה פעילה בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20.
אופנת ליז הוקמה על ידי מילה וויקטור גצל, זוג עולים חדשים מצרפת, יחד עם שותף מקומי בשם אשר שלום.
בני הזוג גצל היו בעלים של מפעל לייצור בגדים תחת המותג Gelilaine בעיר רואן שבצרפת, אותו הקימו בשנות ה-60. בשנת 1970 סגרו את המפעל בצרפת, עלו לישראל, ורכשו בית מלאכה לטקסטיל בתל אביב.
לאחר ארבע שנות פעילות, הכירו את אשר שלום, ויחד איתו הקימו מפעל לייצור מוצרי אופנה תחת המותג "ליז", על שמה של בתם הבכורה של בני הזוג גצל.
המפעל מנה כ-90 עובדים, ואף ייצא בגדים לרשתות מובילות באירופה, ארצות הברית, דרום אפריקה ועוד.
המותג היה ידוע בעיצוב סריגים, חולצות טריקו ובגדי ים, שנמכרו בחנויות בגדים ברחבי המדינה, לרבות בחנויות הבית של המותג.
בהמשך הפעילות של החברה, התווסף גם מותג בגדי ילדים בשם "מיני ליז".
בילדותה, דגמנה עבור מיני ליז יעל פוליאקוב.
המותג הציג את דגמיו ועיצוביו באופן קבוע בשבוע האופנה בתל אביב, ודגמנו עבור המותג בין היתר אילנה שושן, פינצ'י מור, חלי גולדנברג ועוד.
בשנת 1987 נפרדה דרכם של הזוג גצל ואשר שלום.
הצדדים חילקו ביניהם את הפעילות, כך שהזוג גצל, יחד עם ילדיהם אדיט, ליזה ופיליפ, לקחו את ניהול חנויות המפעל, ואילו אשר שלום המשיך את ייצור המוצרים עצמם תחת חברה בשם "טריקוליז בע"מ", אך שני הצדדים החזיקו במשותף במותג "ליז" (סימן רשום), כך שהלקוחות לא חשו בשינוי.
בשנת 1988 החלה חברת טריקוליז בהנהלתו של אשר שלום להיקלע לקשיים כספיים, על רקע הקשיים בענף הטקסטיל.
בעקבות כך, אשר שלום עזב את הארץ תוך שהוא מותיר אחריו חובות.
בשנת 1990 מונה מפרק לחברת טריקוליז, והזוג גצל רכשו מהמפרק את כל הזכויות למותג ליז.
בשנת 1993 הופסקה סופית פעילות המותג.
אופס החתול הוא ספר תמונות לילדים משנת 2008 מאת רוב סקטון.
הספר נכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריה של ספרי תמונות.
על בסיס הספר צולם סרטון הנפשה קצר, בן 9 דקות בשנת 2010 על ידי אולפני Weston Woods, עם הנפשה אשר בוצעה על ידי Soup2Nuts.
כיום אופס החתול היא סדרת ספרים מוצלחת אשר תורגמה לשפות רבות ברחבי העולם.
בשנת 2024 תורגמו לעברית כמה מספרי הסדרה על ידי הוצאה לאור בינלאומית - קלוור ספרים.
אופס החתול וחבריו חיים באושר ושמחה.
הם עורכים מסיבות ביחד, רוכבים על כריות לאורך המסדרונות בגשם, יוצאים לטיולים וכותבים שירים ללהקת הרוק שלהם.
אופס החתול כל כך מפחד מהיום הראשון שלו בבית הספר לחתולים שזנבו זז בדאגה.
הוא צריך חבר תומך, אז הוא לוקח איתו לבית הספר את חיית המחמד שלו, עכבר בשם סימור.
גברת Wimpydimple מכסה נושאים רבים, כמו הערכה עצמית וטבע.
כשסימור יוצא מקופסת האוכל של אופס, החתולים רודפים אחריו.
ביום השני, הזנב של אופס נע בהתרגשות.
אוֹפְּסוֹנִין (Opsonin) הוא חלבון חוץ-תאי מסיס, אשר על פי רוב מצוי בנסיוב ומעודד פגוציטוזיס על ידי פגוציטים, בעת היקשרותו לחומר או לתא, ולמעשה משמש תג לסימון מטרה לבליעה עבור פגוציטים.
עם המטרות המסומנות על ידי האופסונין נמנים פתוגנים, תאים סרטניים, תאים המיועדים לאפופטוזה, עודף סינפסות או תלכידי חלבון דוגמת רבדים עמילואידיים.
בכך האופסונין מסייע למערכת החיסון להיפטר מפתוגנים חיצוניים ולמנוע מחלות הקשורות בהזדקנות תאים.
האופסונינים התגלו בשנת 1904 על ידי אלמרות רייט וסטיבן דאגלס, שמצאו כי הדגרת חיידקים עם פלזמה אפשרה לפגוציטים לבלוע ולהשמיד את החיידקים.
הם הסיקו כי מדובר בהוכחה לכך שנוזלי הדם משנים את החיידקים באופן שהופך אותם לטרף עבור הפגוציטים, והגדירו זאת כאפקט "אופסוני" (מיוונית: ὄψον, אוֹפְּסוֹן – תבלין), תוך שהם טובעים את המונח "אופסונינים" כדי לציין את המרכיבים בפלזמה שמייצרים אפקט זה.
מחקרים שבאו בהמשך מצאו שני סוגים עיקריים של אופסונינים בדם שביצעו את פעולתם על חיידקים: חלבוני מערכת המשלים, בפרט שברי חלבון C3, ונוגדנים, בפרט מסוג IgG.
נכון לשנות ה-20 של המאה ה-21, יש עשרות חלבונים הפועלים כאופסונינים עבור פתוגנים או מטרות אחרות.
אופסונינים משרים פגוציטוזיס על ידי היקשרות למטרות, למשל לחיידקים, ולאחר מכן לקולטנים פגוציטיים על פגוציטים.
ההיקשרות לקולטן הפגוציטי משרה תהליכים בתא הבולען שמתווכים את בליעת המטרה.
בכך האופסונינים לא רק מחברים בין הפגוציט למטרה, אלא גם מתניעים את תהליך הבליעה ומזרזים אותו.
על מנת שאופסונינים לא יתווכו בליעה של תאים בריאים, יכולת ההיקשרות שלהם מכוונת למולקולות מסוימות על פני תא המטרה.
למשל, אופסונינים המזהים חיידקים, נקשרים למולקולות מסוג PAMP, הנמצאות על גבי פני השטח של חיידקים בלבד, והם מתווכים את בליעת החיידקים הללו על ידי הפגוציטים של מערכת החיסון המולדת.
בנוסף, נוגדנים נקשרים לאנטיגנים על פני הפתוגן ומושכים את הפגוציטים של מערכת החיסון הנרכשת.
לעומתם, אופסונינים שמזהים תאים לאפופטוזה נקשרים לאותות מסוג "אכול-אותי" דוגמת פוספטידילסרין, המוצגים על ידי תאים מתים, גוססים או נתונים תחת עקה.
האופסונינים משתייכים לשתי זרועות מערכת החיסון: מערכת החיסון המולדת ומערכת החיסון הנרכשת.
מערכת המשלים, ללא תלות בתגובה החיסונית הנרכשת, מסוגלת לבצע אופסוניזציה של פתוגן בטרם תידרש חסינות נרכשת.
עם חלבוני המשלים המעורבים באופסוניזציה של המערכת המולדת נמנים: C4b, C3b ו-iC3b.
במסלול האלטרנטיבי של הפעלת המשלים, C3b נשלח ישירות על אנטיגנים עם PAMP מסוימים, כגון ליפופוליסכרידים על גבי חיידקים גראם-שליליים, והוא מזוהה על ידי CR1 שעל גבי הפגוציטים.
iC3b נצמד לתאים אפופטוטיים ומאפשר פינוי של תאים מתים ושאריות מבלי להפעיל מסלולים דלקתיים, באמצעות אינטראקציה עם CR3 ו-CR4 על גבי פגוציטים.
לקטינים קושרי מנוז, או פיקולינים, יחד עם פנטרקסינים וקולקטינים מסוגלים לזהות סוגים מסוימים של פחמימות המבוטאות על קרומי התא של חיידקים, פטריות, נגיפים וטפילים, ויכולים לפעול כאופסונינים על ידי הפעלת מערכת המשלים והתאים הפגוציטיים.
הנוגדנים, המהווים את מסלול האופסוניזציה העיקרי של המערכת הנרכשת, מיוצרים על ידי תאי B ומופרשים בתגובה לזיהוי של אפיטופים אנטיגנים מסומים, והם נקשרים רק לאפיטופים מסוימם על אנטיגן.
הנוגדנים מורכבים משני מקטעים: אזור קושר אנטיגן (אזור Fab) והאזור הקבוע (אזור Fc).
אזור ה-Fab הוא החלק המסוגל להיקשר לאפיטופ מסוים על אנטיגן, כגון אזור ספציפי של חלבון פני שטח חיידקי.
לעומתו, אזור Fc של נוגדנים מסוג IgG מזוהה על ידי קולטן Fc (FcR) על גבי תאי הרג טבעיים ותאי T אפקטוריים נוספים.
הקישור של IgG לאנטיגן גורם לשינוי קונפורמציה בנוגדן, המאפשר ל-FcR לקשור את אזור ה-Fc וליזום התקפה על הפתוגן באמצעות שחרור תוצרים הממוססים אותו.
נוגדן עשוי גם לתייג תאי גידול או תאים נגועים בנגיף, כאשר תאי NK מגיבים באמצעות ה-FcR; תהליך זה ידוע בתור ציטוטוקסיות תאית תלוית נוגדנים (ADCC).
הן IgM והן IgG עוברים שינוי קונפורמציה לאחר קשירת אנטיגן, המאפשר לחלבון מערכת המשלים C1q להתחבר לאזור Fc של הנוגדן.
קישור זה ל-C1q מוביל בסופו של דבר לגיוס של חלבוני המשלים C4b ו-C3b, המזוהים על ידי קולטני המשלים CR1,CR3 ו-CR4, שנמצאים ברוב הפגוציטים.
כך מערכת המשלים משתתפת בתגובה החיסונית הנרכשת.
C3d, תוצר ביקוע של C3, מזהה מולקולות PAMP ויכול לבצע אופסוניזציה לקולטן CR2 בתאי B.
הדבר מוריד את הסף הנדרש להפעלת תאי B דרך הקולטן של תאי B, ומסייע בהפעלת התגובה החיסונית הנרכשת.
מספר אופסונינים ממלאים תפקיד בסימון תאים אפופטוטיים לפאגוציטוזיס מבלי לעורר תגובה דלקתית.
חלבונים משפחת הפנטרקסינים יכולים להיקשר לרכיבים של קרום תא אפופטוטי כמו פוספטידילכולין ופוספטידילאתנולמין.
נוגדני IgM נקשרים גם הם לפוספיטידילכולין.
מולקולות קולקטין, כגון לקטין קושר מנוז (MBL) וחלבוני סורפקטנט A ו-D, פועלות באינטראקציה עם ליגנדים שטרם זוהו על קרום התא האפופטוטי.
כאשר מולקולות אלו קשורות לליגנד המתאים, הן נקשרות לקולטני פגוציטים, מה שמגביר את הפגוציטוזיס של התא המסומן.
C1q יכול להיקשר ישירות לתאים אפופטוטיים, והוא יכול להיקשר גם בעקיפין לתאים אפופטוטיים באמצעות תוצרי ביניים, כמו נוגדנים עצמיים מסוג IgM, לקטין קושר מנוז ופנטרקסינים.
בשני המקרים C1q מפעיל את מערכת המשלים, וכתוצאה מכך התאים מסומנים לפאגוציטוזיס על ידי C3b ו-C4b .C1q הוא תורם חשוב לפינוי תאים אפופטוטיים ופסולת, בתהליך שמתרחש בדרך כלל בתאים אפופטוטיים מאוחרים.
אופסוניזציה של תאים אפופטוטיים מתרחשת על ידי מנגנונים שונים בדפוס תלוי רקמה.
לדוגמה, בעוד ש-C1q נדרש לסילוק תקין של תאים אפופטוטיים בחלל הצפק, אין לו תפקיד משמעותי בריאות, שם חלבון סורפקטנט D ממלא תפקיד.
כחלק מהתגובה החיסונית הנרכשת המאוחרת, פתוגנים וחלקיקים אחרים מסומנים על ידי נוגדני IgG.
נוגדנים אלה נקשרים עם קולטני Fc על מקרופאגים ונויטרופילים, דבר שמביא לפגוציטוזה.
מכלול המשלים של C1 יכול גם להיקשר לאזור Fc של המכלולים החיסוניים IgG ו-IgM, בהפעילו את מסלול המשלים הקלאסי ובסמנו את האנטיגן עם C3b.
האחרון בתורו יכול להיקשר באופן ספונטני לפתוגנים דרך מסלול המשלים החלופי.
יתר על כן, פנטרקסינים יכולים להיקשר ישירות ל-C1q ממכלול C1.
חלבון סורפקטנט A מבצע אופסוניזציה למספר פתוגנים חיידקיים ונגיפיים לצורק סילוקם על ידי מקרופאגים מנאדיות הריאה.
מְחוֹז אוּפְּסָלָה (בשוודית: Uppsala län) הוא מחוז בחוף המזרחי של שוודיה, אחד מ-21 מחוזות שוודיה.
המחוז כולל את חלקיו הצפוניים של חבל אופלנד, והוא גובל במחוזות דלרנה, סטוקהולם, סודרמנלנד, וסטמנלנד ויבלבורג ובים הבלטי.
הוועד המנהל של המחוז הוא רשות ממשלתית שבראשה מושל, והוא מתפקד כרשות המבצעת של המחוז.
מועצת המחוז של אופסלה נבחרת על ידי ציבור הבוחרים של המחוז, והיא אחראית בעיקר על שירותי בריאות ותחבורה ציבורית במחוז.
מחוז אופסלה גם מהווה מחוז בחירה בבחירות לריקסדאג.
במחוז אופסלה שמונה קומינים: אלווקרלבי, טיארפ, אסטהמר, אופסלה, אנשפין, הובו, קניבסטה והבי.
מחוז אופסלה ירש את סמלו מחבל אופלנד.
כאשר הוא מוצג עם הכתר מלכותי הוא מייצג את הוועד המנהל של המחוז.
לפי תורת היחסות הכללית, אופק אירועים הוא מעטפת דמיונית המקיפה חור שחור, שאירועים המתרחשים עליה או מעבר לה אינם יכולים להשפיע על צופה חיצוני כלשהו והוא לא יכול להבחין בהם.
שום מידע, לרבות אור, הנפלט מצדו הפנימי של אופק האירועים, לא יוכל לעולם להגיע לצופה חיצוני, וכל עצם או קרינה העוברים את אופק האירועים מצד הצופה, לא ייראו שוב, ויתרכזו, בסופו של דבר, בנקודה מסוימת במרחב-זמן.
בהכללה, ניתן להתייחס לאופק אירועים עבור צופה מסוים, כגבול במרחב-זמן, שאירועים המתרחשים עליו או מעבר לו לא יגיעו לעולם אל אותו צופה.
אופק אירועים של חור שחור
לפי התיאור היחסותי, חור שחור הוא עצם שמיימי דחוס עד כדי כך, שחומר וקרינה אינם יכולים להימלט משדה הכבידה שלו.
לעיתים מגדירים זאת כאזור בחלל שמהירות הבריחה ממנו גדולה ממהירות האור.
הגדרה מדויקת יותר היא שבתוך האופק, כל המסלולים הם דמויי-אור (lightlike), ומכאן - כל המסלולים בקונוס האור בתוך האופק, מתעקמים פנימה, לעבר מרכז החור השחור.
מרגע שחלקיק עובר את האופק, התקדמותו אל תוך מרכז החור היא בלתי נמנעת.
המעטפת הדמיונית המוגדרת על ידי רדיוס שוורצשילד מתפקדת כאופק אירועים של גוף לא-מסתובב ברדיוס זה (יש לשים לב שחור שחור מסתובב פועל בצורה שונה במקצת).
רדיוס שוורצשילד של עצם מסוים נמצא ביחס ישר למסה שלו.
עבור מסת השמש הוא שווה ל-3 קילומטרים בערך, ועבור זו של כדור הארץ – כ-9 מילימטרים.
לחור שחור שנוצר מקריסת כוכב בעל מסה הגדולה מגבול צ'נדראסקאר, הגבול התחתון הוא 4 קילומטרים בערך.
אופקי אירועים של חורים שחורים ראויים לציון במיוחד משלוש סיבות: ראשית, קיימות דוגמאות רבות לחורים שחורים, הקרובות דיין על מנת שיתאפשר לחקרן.
שנית, חורים שחורים נוטים לספוח חומר מסביבתם, מה שמספק דוגמאות למקום בו חומר העובר אופק אירועים צפוי להראות.
שלישית, התיאור של חורים שחורים באמצעות יחסות כללית ידוע כהערכה מקורבת, ומשערים כי תופעות של כבידה קוונטית תהפוכנה למשמעותיות בקרבת אופק אירועים.
דבר זה מאפשר להשתמש בעקיפין בתצפיות על חומר בקרבת אופק אירועים של חור שחור, לחקר היחסות הכללית וההרחבות המוצעות שלה.
הגדרה רחבה יותר לאופק אירועים
בעוד שההגדרה הנ"ל לאופק אירועים היא ההגדרה המקובלת יותר, יש המרחיבים את ההגדרה גם מעבר לאופק אירועים של חור שחור .
לפי גישה זו, מקבל המונח אופק אירועים משמעות כללית יותר, של גבול במרחב-זמן, מעבר לו אין לאירועים השפעה על צופה חיצוני מסוים.
כך, למשל, מבחינת צופה אחד יהיה קיים אופק אירועים, בעוד שמבחינת צופה אחר - לא.
האופק החלקיקי של היקום הנראה הוא הגבול המייצג את המרחק המרבי בו אירועים הם בני-צפייה נכון לעכשיו.
עבור אירועים מעבר למרחק זה, לאור לא היה מספיק זמן כדי להגיע למיקום שלנו, גם לו נפלט ברגע היווצרות היקום.
האופן בו משתנה האופק החלקיקי לאורך זמן תלוי באופי התפשטות היקום.
אם ההתפשטות היא בעלת תכונות מתאימות, קיימים חלקים ביקום שלא יהיו לעולם בני-צפייה, ללא כל תלות במשך הזמן במהלכו יחכה הצופה להגעת אור מחלקים אלו.
הגבול מעבר לו אירועים לעולם לא יהיו בני-צפייה הוא אופק אירועים, ומייצג את גודלו המרבי של אופק החלקיקים.
כאשר חלקיק נע בתאוצה קבועה ביקום בלתי-מתפשט, נטול שדות כבידה, הוא מתקרב, אך לעולם לא מגיע, למהירות האור ביחס למערכת היחוס המקורית שלו.
דיאגרמת מרחב-זמן של מצב זה ניתן לראות באיור משמאל.
בדיאגרמת המרחב-זמן, מסלולו הוא היפרבולה המתקרבת בצורה אסימפטוטית לקו של 45 מעלות (במסלול של קרן אור).
אירוע שגבול קונוס האור שלו הוא האסימפטוטה הזאת, או שנמצא רחוק יותר ממנה, לעולם לא יהיה בר-צפייה על ידי החלקיק המאיץ (לא יצטלב בקו העולם של החלקיק).
במערכת היחוס של החלקיק, נראה שקיים גבול מאחוריה, ממנו שום אות לא יכול להימלט (אופק אירועים).
תפיסה מוטעית הנוגעת לאופקי אירועים, בייחוד לכאלה של חורים שחורים, היא שהם מייצגים משטח בלתי-משתנה אשר משמיד עצמים המתקרבים אליו.
למעשה, קיימים מספר מאפיינים המשותפים לכל אופקי האירועים: הם נראים רחוקים במידת מה מכל צופה, ועצמים הנשלחים לכיוונם לעולם לא נראים חוצים אותם מנקודת הראיה של הצופה ששלח אותם (הואיל וקונוס האור של אירוע חציית האופק לא מצטלב לעולם עם קו העולם של הצופה).
ניסיון לגרום לעצם המתקרב לאופק אירועים להישאר נייח ביחס לצופה, דורש הפעלת כח בעוצמה ההופכת לאינסופית, ככל שהוא מתקרב לאופק.
במקרה של אופק הנקלט על ידי צופה הנע בתאוצה קבועה בחלל ריק, האופק נראה כאילו הוא נותר במרחק קבוע מהצופה, לא משנה כיצד הסביבה שלו זזה.
שינוי תאוצת הצופה יכול לגרום לאופק להראות נע לאורך זמן, או למנוע מאופק אירועים להתקיים, בהתאם לפונקציית התאוצה שנבחרה.
הצופה לעולם אינו נוגע באופק, ולעולם לא חוצה את המיקום בו הוא נראה.
במקרה של אופק הנקלט על ידי מי שנמצא ביקום דה-סיטר, האופק נראה תמיד במרחק קבוע מצופה לא-מאיץ.
לא ניתן להגיע אליו, גם לא אם הצופה מאיץ.
במקרה של אופק אירועים סביב חור שחור, צופים הנייחים ביחס לעצם רחוק כלשהו, יסכימו ביניהם על מקום המצאו של האופק.
אף על פי שנראה כאילו מצב זה מאפשר להוריד צופה באמצעות חבל לכיוון החור השחור, וליצור מגע עם האופק, למעשה, לא ניתן לעשות זאת.
אם הצופה מונמך מאוד באטיות, אזי, במערכת היחוס שלו, האופק נראה מאוד רחוק, והוא יזדקק לאורך הולך וגדל של חבל על מנת להגיע אל האופק.
אם הוא מונמך במהירות, אזי הצופה, וחלק מהחבל, יוכלו לגעת ואף לחצות את אופק האירועים (של האדם המרוחק, המנמיך את הצופה).
אם ימשכו חזרה את החבל כדי לחלץ את הצופה, הכוחות הפועלים לאורך החבל יגברו ללא גבול ככל שיתקרבו לאופק האירועים, ובנקודה מסוימת הוא יהיה חייב להקרע.
יתר על כן, הקריעה תהיה חייבת לקרות לא באופק האירועים, אלא בנקודה בה מי שמנמיך את הצופה יוכל לראות את המתרחש.
ניסיון לנעוץ מוט קשיח מבעד לאופק האירועים של החור השחור לא יצלח: אם המוט מונמך באטיות רבה, הוא יהיה תמיד קצר מכדי לגעת באופק, לאור הדחיסה הקיצונית של קואורדינטות המערכת בקרבת קצה המוט.
מנקודת מבטו של צופה בקצה (השני) של המוט, אופק האירועים יישאר בלתי ניתן להשגה.
אם המוט מונמך במהירות, תופענה אותן בעיות, בדומה לאלה שהופיעו עבור החבל: המוט יהיה חייב להישבר, והשברים יפלו אל תוך החור השחור.
התופעות המוזרות האלה קורות אך ורק בגלל ההנחה שהצופים נייחים ביחס לצופה רחוק כלשהו אחר.
צופים הנופלים אל תוך החור השחור נעים ביחס לצופה המרוחק, וכך קולטים את האופק כנמצא במקום אחר, בעודו נסוג לנגד עיניהם, כך שלעולם לא יוכלו להגיע אליו.
כוחות גאות ושפל הולכים וגוברים (ופגיעה סופית בסינגולריות הכבידתית של החור השחור), הם התופעות היחידות שניתן להבחין בהן מקומית.
תיאור אופקי האירועים ביחסות הכללית נחשב כבלתי-שלם.
לכשיוגדרו התנאים בהם מתקיימים אופקי אירועים תוך שימוש בתמונה שלמה יותר של הדרך בה עובד היקום, הכוללת את תורת היחסות ואת מכניקת הקוונטים גם יחד, צפויים מאפייני אופקי האירועים להיות שונים מאלה הנחזים באמצעות יחסות כללית בלבד.
נכון לעכשיו, מוערך כי ההשפעה הראשונית של התופעות הקוונטיות היא שאופקי אירועים יהיו בעלי טמפרטורה, וככאלה - יפלטו קרינת גוף שחור.
עבור חורים שחורים, באה השפעה זו לידי ביטוי בקרינת הוקינג.
השאלה הגדולה יותר - כיצד קיימת טמפרטורה לחור שחור - היא חלק מנושא התרמודינמיקה של חור שחור.
עבור חלקיקים מאיצים, באה השפעה זו לידי ביטוי מתבטא באפקט אנרו (Unruh), הגורם למרחב מסביב לחלקיק להראות מלא בחומר ובקרינה.
תיאור מלא של אופקי אירועים יחייב, לכל הפחות, תאוריה של כבידה קוונטית.
תאוריה מועמדת אחת שכזאת היא תורת M.
אופק חדש היא תוכנית רפורמה חינוכית ופרופסיונאלית בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים, שהועלתה להצעה והוצגה לראשונה ב-24 במרץ 2008, בתקופת כהונתה של יולי תמיר כשרת החינוך, והחלה להיות מיושמת בהדרגה החל משנת הלימודים תשס"ח (2007-2008).
שיפור במעמדם ובשכרם של עובדי ההוראה.
שינוי במבנה משרת ההוראה: שעות הוראה פרונטאליות, פרטניות ושהייה.
שיפור מרחבי הלמידה של התלמידים וסביבות העבודה של המורים.
פיתוח מקצועי מתמשך של סגלי ההוראה.
טיוטת התכנית הוצגה לראשונה בהתכנסות מועצת הסתדרות המורים בשנת 2002 על ידי ד"ר ציון שורק, והיא נכתבה במשך עשור, כתוכנית מקיפה ב 3 שלבים לרפורמה חינוכית מערכתית (השלב השלישי היה מכוון לשנים 2025-2017, אך הוא טרם הגיע לכלל יישום).
בתחילה, נקראה התכנית בשם "הצעד הקובע", והוחלט להקים צוות היגוי שיכלול חוקרים, הוגים ואנשי שדה מנוסים.
בשנת 2003, הוצגה תוכנית חינוכית מקיפה מבוססת על מאמרים ומחקרים.
בתוכנית לקחו חלק חוקרים בכירים באקדמיה, הוגי חינוך, מקצוענים בכלכלה ובארגון, מנהלי בתי ספר ומורים.
התכנית פורסמה ב-2004 והוצעה לראשי משרד החינוך, וב-2006 הוצגה התכנית לפרופ' יולי תמיר בביתה.
מיד אחר כך הוצגה התכנית בפירוט לכל צמרת משרד החינוך בבית ברל, וסוכם להגיע לערכים מוסכמים בהידברות עד 2008, המועד בו נחתם ההסכם.
המחשבה הייתה לחתום על ההבנות במסגרת של הסכם שכר קיבוצי.
הסיבה הייתה מאחר שכל הרפורמות שנהגו עד אז התמוססו או בוטלו, בשעה שהסכמי השכר כובדו תמיד ולא הופרו.
ראש הממשלה אז, אהוד אולמרט הבטיח מימון מלא לחמש שנים עד גמר היישום.
התכנית אכן היא היחידה במערכת החינוך הישראלית שיושמה באופן מלא ומקוימת גם במציאות של היום.
השר גדעון סער, ביד אחת עם ארגון המורים, הוביל לגיבוש תוכנית עוז לתמורה לחינוך העל-יסודי, על אותם בסיסים ועל אותו תמהיל כלכלי.
קידום מורים לא יתבסס רק על ותק, אלא על השתלמויות מקצועיות ופיתוח אישי.
מורים יוכלו לבחור להעמיק בתחום מקצועי, כמו הערכה חלופית או שילוב מחשב בהוראה.
עם השנים מורים אלה יחליפו את המדריכים, המנחים והמפקחים של משרד החינוך ובכך תעבור הסמכות המקצועית לבית הספר, שעד אז היה תלוי תלות מובהקת בגורמי המקצוע של משרד החינוך.
העשרת התמהיל המקצועי של עבודת המורה.
התמהיל שכלל שעות הוראה וחינוך, יכלול גם שעות פרטניות, השתלמות תוך כדי עבודה ועיסוק בתחומי הנחיה והדרכה בית ספריים.
כל אלה יבטיחו את התללת מקצועות ההוראה.
ההתפתחות המקצועית של מורים לא תתמקד רק במעבר מן ההוראה למשרות ניהול, אלא גם בדיסציפלינות ההוראה עצמן.
שילוב מורים משתלמים בתפקידי הנחיה והדרכה של הצוותים החינוכיים תתרום לממדי ההעסקה בבתי הספר ולהעצמת הסמכות החינוכית-מקצועית שלו.
במסגרת התוכנית יתווספו למערכת החינוך כ-900 אלף שעות לימוד פרטניות.
מדובר בשיעורים שבהם המורה יושב עם קבוצה קטנה של שניים עד חמישה תלמידים ומקדם אותם באופן פרטני.
אותן שעות פרטניות יסייעו על פי ההערכות לכ-300 אלף תלמידים.
במרץ 2008 נחתם הסכם בין הסתדרות המורים והממשלה על התחלת התוכנית.
לא הושג הסכם בעניין זה עם ארגון המורים.
בהסכם זה התחייבו המורים ללמד עוד 5 שיעורים פרטניים בשבוע, שנועדו לסייע לתלמידים מתקשים ולאתגר תלמידים מצטיינים, וכן לשהות 5 שעות שבועיות בין כותלי המוסד לצרכים פדגוגיים וארגוניים.
בממוצע יעלה שכר המורים ב-20% תמורת תוספת השעות, ושכר מורה מתחיל יעלה מ-3,500 ש"ח ל-5,300 ש"ח.
בכל שנת לימודים יוכל כל מורה לקבל תגמול עבור 36 שעות נוספות בגין פעילויות בית ספריות המתקיימות אחרי שעות הלימודים.
הרפורמה קובעת מסלול קידום מקצועי למורה התלוי בהכשרה מקצועית ובפז"מ.
שכר המורה המתמקצע בדרגה הגבוהה ביותר עשוי להגיע ל-15,000 ש"ח.
העלות המצטברת של הרפורמה כ-5 מיליארד ש"ח.
בשנת הלימודים תשס"ח נכנסו לרפורמה 400 בתי ספר יסודיים, משנת הלימודים תשס"ט כ-800 בתי ספר, ונכון לשנת הלימודים תש"ע רפורמת "אופק חדש" פועלת בכ-1,200 בתי-ספר יסודיים וחטיבות ביניים.
משנת תש"ע התוכנית מיושמת גם בגני הילדים העירוניים בישראל.
בעקבות הרפורמה נוספה חצי שעה ליום הלימודים (התלמידים לומדים עד 14:00), כאשר ניתן אישור להורים המעוניינים בכך להוציא את ילדיהם בשעה 13:30. הנחיה זו הועברה לאחר פניית הורים לבג"ץ.
בשנת תשע"ד יושמה הרפורמה בכל גני הילדים בישראל, כאשר בגנים הפועלים במסגרת יוח"א הוארך יום הלימודים לשעה 16:00 בכל ימות השבוע למעט יום שישי.
שעה פרטנית היא זמן של מורה ותלמיד המנוצל לצרכים לימודיים מעבר לשעות המוגדרות במערכת.
שעה פרטנית מועברת על ידי מורה לתלמיד אחד או למספר תלמידים ויכולה להתקיים בכל אחד מחלקי יום הלימודים (בנוסף או במקביל לשעות הלימוד).
השעה הפרטנית היא הוראה בקבוצה קטנה המאפשרת למורה להיענות לצורכי התלמיד ביתר קשב לעומת שיעור פרונטאלי מול כיתה שלמה.
השעה הפרטנית נוספה כחלק מרפורמת "אופק חדש" במערכת השעות של כל מורה.
מספר גורמים קיימים להעלאת רעיון השעה הפרטנית: ירידה הישגי התלמידים, אי יכולת של קבוצות אוכלוסייה לקחת מורה פרטי, ירידה באחוז הזכאים לבגרות, שכר המורים השחוק, חיזוק מעמד המורה בקרב התלמידים ועוד.
השעה הפרטנית נועדה לתמוך ולעזור לתלמיד, למורה ולבית הספר.
התלמיד יוכל לשפר את הישגיו הלימודיים, לפתח חשיבה ויצירתיות, יחזק את הדימוי העצמי שלו ויעשיר ידע בתחומים נוספים.
המורה יחזק את מעמדו כאישיות משמעותית מול התלמיד, ישתמש בשיטות לימוד שונות, יחזק את הקשר והמחויבות מול בית הספר וימצה את הכישרון שלו.
מספר תלמידים קטן - כמות תלמידים קטנה (אחד עד חמישה) מבטיח מיקוד בחומר הנלמד והתייחסות פרטנית של המורה לכל אחד מהתלמידים.
אווירה לימודית שונה - השעה הפרטנית מאפשרת למורה לגוון את אסטרטגיות הלימוד שלו, היכולות להתבטא בסביבת העבודה (ספרייה, מגרש), עזרי לימוד ושיטות לימוד.
תמיכת בית הספר - השעה הפרטנית מעוגנת בלימודים כחלק אינטגרלי ובלתי נפרד ממערכת השעות של התלמיד והמורה.
בית הספר מגבה כל שיטת לימוד חדשה וכל יוזמה ברוכה של תלמיד או מורה.
מעל לכל בית הספר מעניק תקציבים התומכים בכל השעות הפרטניות.
בשעה הפרטנית יכול ללמוד כל תלמיד, אולם לאוכלוסיות מסוימות תינתן עדיפות.
עולים חדשים - תלמידים אשר מתקשים בשפה החדשה או אשר אינם מספיקים לבצע את מטלות המורים יכולים להגיע בשעה הפרטנית לחיזוק והשלמה.
השעה הפרטנית יכולה לסייע לקבוצה זו בהעלאת הישגיהם וצמצום פערים לימודיים.
מצטיינים - שעה פרטנית יכולה לסייע לתלמידים מצטיינים בפיתוח יוזמות וחדשנות, דברים אשר אינם יכולים לבצע בזמן המוגדר בכיתה.
תלמידים עם ליקויי למידה - בשעה הפרטנית ניתן להעביר חומר בצורה מגוונות לא סיסטמטית ורגילה.
תלמידים בעלי ליקויי למידה יבינו ויטמיעו טוב יותר אם ילמדו בקבוצות קטנות יותר ושיטות הלימוד יהיו מגוונות ומותאמות יותר לצרכיהם.
לתוכנית קמו מתנגדים בקרב חלק לא קטן מהמורים בטענה שתנאיהם יפגעו, וכי "ביד אחת נותנים ובשנייה לוקחים".
המתנגדים סבורים שאין לשכוח כי אופק חדש מבוסס על דו"ח דברת, שנתקל בהתנגדות עזה בתקופת כהונתה של לימור לבנת כשרת החינוך.
לטענת מתנגדיה, התוכנית תגדיל את נטל שעות ההוראה של המורים תוך הפחתת תעריף שעת העבודה, וביטול האפשרות לעבוד מעל 100% משרה.
כמו כן, תוכנית זו מעניקה למנהל בית הספר סמכות משמעותית לקביעת מעמדו של המורה, עלייתו בדרגה ובשכר או פיטוריו.
אמנם הערכת המורים על ידי המנהל אינה בלעדית והיא מבוססת על כלי הערכה מקצועיים (של ראמ"ה), אולם, מורים רבים חוששים שבכך תושתק ביקורת מקצועית נגד מנהלים ושיחסים אישיים יקבעו את גורלם המקצועי.
בנוסף, עדיין למורים אין מרחב עבודה הולם, בו יוכלו למלא את המוטל עליהם כנדרש באופק חדש.
ביקורת נוספת נשמעה אודות כך שהמורים הוותיקים והחדשים אינם מוכשרים לעבוד עבודה פרטנית עם תלמידים וכי הכשרת המורים הרגילה מכוונת רק לעבודה עם כיתה בהרכב מורחב (בהוראה פרונטלית).
ביקורת אחרת נוגעת לתלמידים, שתנאי בית הספר לא הותאמו ליום לימודים ארוך ולא הוכשר מפעל הזנה.
מנהלי בתי הספר חוששים כי שכרם עלול להישחק בשנים הקרובות עקב חישוב נמוך של המרת שכרם וכן של אופן קידומם בדרגות.
בוטלו גמולי ניהול וגמולי ותק ומשום כך קידום השכר ברפורמה אינו משפר באופן משמעותי את שכרם.
בניגוד למורים, להם נוספו כ-6 שעות עבודה שבועיות ברפורמת אופק חדש, לגננות בגני הילדים נוספו רק כ-40 דקות.
על כן, הדרגות של אופק חדש שהוענקו לגננות היו נמוכות יותר מאלו של המורות.
במאי 2013 עמד שכר ממוצע לגננת ברפורמה על 11,000 ש"ח בעוד שכרן הממוצע של המורות ברפורמה עמד על 11,600 ש"ח.
מספר שעות עבודתן של הגננות בפועל במסגרת ההסכם גדול מזה של המורים בהסכם.
כמו כן אין באפשרותן של הגננות לקבל גמולי תפקיד שונים (למעט חינוך או ניהול).
תוכנית זו היא פרי הסכמה בין הסתדרות המורים ומשרד החינוך.
ארגון המורים, בראשותו של רן ארז, מתנגד נחרצות לרפורמה זו ומשום כך היא אינה מיושמת באופן מלא בחטיבות הביניים ואינה מיושמת כלל בחטיבה העליונה.
ארגון המורים מנסה לקדם את מימושה של רפורמת "עוז לתמורה".
בסקר שנערך כשנתיים לאחר הנהגת התוכנית הביעו מנהלים, מורים והורים בבתי הספר שהצטרפו אליה תמיכה רחבה מאוד בהמשך יישום התוכנית, אם כי מורים דיווחו כי תחושת העומס מהעבודה גבוהה יותר.
במחקר שפורסם ביולי 2011 והתבסס על כ-100 מורים נמצא כי רוב המורים הביעו שביעות רצון מן העלייה בשכרם וציינו את העלייה בהישגי התלמידים, אך לצד זאת המורים התלוננו על העומס הרב שנוצר עליהם והאווירה השלילית הכללית שנוצרה בבית הספר בעקבות הרפורמה.
רק כ-6% מהנשאלים הביעו שמחה על השתתפותם בתוכנית.
כנגד יישום התוכנית בגני הילדים, נטען כי סדר יומם של הילדים משתבש, הם מקבלים ארוחה חמה רק אחרי 14:00, עייפים ואינם זוכים למנוחת צהריים.
נטען כי התכנים הפדגוגיים אינם ממומשים בהוראה בקבוצות קטנות, כי בפועל סייעת הגן שומרת על 30 ילדים בזמן שהגננת מלמדת בקבוצה של חמישה ילדים.
לאחר תחילת יישום התוכנית בגנים בתשע"ב, נפתחה עצומה באינטרנט כנגדה, הקוראת למשרד החינוך לאפשר להורים תחנת יציאה מסודרת, ולאפשר להם לקבוע את סדר היום של ילדיהם.
ב-3 בנובמבר 2011 הוגשה עתירה לבג"ץ בנושא.
על אף הצהרת נציגות הגננות בהסתדרות המורים, בגיבוש רפורמת אופק חדש לא בוצעו שינויים מתבקשים בתקני גני הילדים (בהקטנת הכיתות והגדלת הצוותים).
הארכת יום הלימודים נעשתה ללא התייחסות לפעילות שונה בשעות העבודה ואינה מגדירה שעות כפרטניות.
בתהליך גיבוש ההסכם נתגלעו חילוקי דעות בנוגע לזכותן של הגננות לקבל שעות נוספות על פעילות נוספות מעבר לשעות ההוראה בגן.
שעות אלו לא הוכנסו להסכם בשלב ראשון אלא בשלב מאוחר יותר בתמורה לביטול סיום מוקדם של יום הלימודים ביום המסיבה.
במסגרת ההסכם הורחבו שעות פעילות הגן במסגרת יום חינוך ארוך.
גננות אלה עובדות 8 שעות ברציפות ולאחריו עליהן להגיע למפגשי פיקוח והשתלמויות הנמשכות עד לשעות הערב המאוחרות.
על פי ממצאי הדוח של תוכנית החינוך "אופק חדש", עולה כי ישנו עומס עבודה אשר אמור לשקף את מקצועיות המורים, אולם, המורים עקב העומס הרב לא תמיד צולחים אותו.
מורכבותן של שיטות ההוראה החדשות הנדרשות ב"אופק חדש" מכבידות על המורים הוותיקים יותר, וזאת עקב מחסומים תרבותיים הגורמים להעדפת הקיים והמוכר (המערכת לפני שנכנסה תוכנית "אופק חדש") על פני החדש,הלא מוכר (רפורמת "אופק חדש").
המורים מרגישים כי שינוי מהלך עבודתם והוראתם בשל התנאים החדשים עלולים לפגום באיכות הוראתם.
הנתונים על פי הדוח מראים כי 99% מהמנהלים ו-96% מהמורים בבית הספר המשתתפים בתוכנית "אופק חדש", ציינו כי הם מעוניינים להמשיך ברפורמה, ובו בזמן היו להם גם הצעות לייעול ושינוי הרפורמה.
השינויים התבטאו בהפחתת עומס העבודה המוטל על המורים, הוספת שעות שהייה וצמצום היקף שעות ההוראה הפרונטאליות ולבסוף, העלאת שכר המורים והמנהלים (ראמ"ה, 2012).
על אף נתונים אלה קיימת פרישה מואצת של מורים וגננות הפונים בבקשה לפרישה מוקדמת.
מנהלים אמרו שהתוכנית תורמת ללמידה ולהישגים הבית ספריים.
השעות הפרטניות נתפסות כמאפיין החיובי של הרפורמה, הודות לחיזוק הקשר בין מורה לתלמיד (ראמ"ה, 2010).
בנוסף, נמצא כי במבחני המיצ"ב במתמטיקה לכיתות ה' ישנו הבדל מובהק בהישגי התלמידים לטובת בתי הספר שהצטרפו לרפורמה.
לא נמצאו בדיקות קיימות ותוצאות מובהקות בהישגים בשלושת תחומי הדעת האחרים (שפת-אם, אנגלית ומדעים וטכנולוגיה) נכון למאי 2012.
על פי הדוח 79% מנהלים דיווחו על שביעות רצון מהתוכנית בהשוואה ל 47% מהמורים שעיקר טענותיהם הופנו כלפי העומס הרב המוטל עליהם בעבודתם.
82% מן המורים הביעו שביעות רצון גבוהה מן האווירה בבית הספר בין המורים לתלמידים.
נתונים אלו מראים על עלייה בהשוואה לתשס"ט (74%).
71% מהתלמידים הביעו שביעות רצון מהאווירה הבית ספרית לעומת 59% בתשס"ט.
נראה כי ישנה עליה נכבדת ברוב התחומים מהרגע שהתוכנית נכנסה לבתי הספר (ראמ"ה, 2012).
אופק אירועים הוא מיצב מעשה ידי הפסל הבריטי אנטוני גורמלי שהוצב בשנת 2007 ברחבי לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
המיצב כולל 31 פסלים, מהם 27 העשויים פיברגלס וארבעה העשויים ברזל יצוק.
הפסלים, דמויי גבר עירום בגודל טבעי, הוצבו בראש מבנים שונים בעיר, ובהם בניין של, גשר ווטרלו, התיאטרון המלכותי הלאומי, מכללת קינגס ובית הבונים החופשיים.
הפסלים ניצוקו מתבנית שנוצרה על פי גופו של האמן.
הם הוצגו כחלק מתערוכת רטרוספקטיבה של האמן שהוצגה בגלריית היווארד, והוסרו בתום התערוכה.
הפסלים, שניצבו בראש מבנים, גרמו לצופים רבים לחשוב שמדובר באנשים העומדים להתאבד.
הפסלים הוצגו בסצנת הפתיחה של סדרת הטלוויזיה הבריטית "Ashes to Ashes".
אופק הוא קו אופקי העובר במקום המפגש הדמיוני הנצפה בין השמים לארץ או לים.
קיומו של קו האופק נובע מעקמומיות פני כדור הארץ, שבעטיה אין הצופה יכול לצפות בפני כדור הארץ מעבר לקו מסוים, הוא קו האופק.
מבחינים בין האופק האמיתי לבין האופק הנראה.
האופק האמיתי נראה לצופה רק אם אין עצמים כלשהם כבתים ועצים חוסמים את קו הראייה.
ברבות מהשפות האירופיות נקרא קו האופק בשם הוריזון על נגזרותיו (Horizont, Horizon), הנובע מהמילה היוונית ὁρίζων (הוריזון) שמקורה ביוונית עתיקה - ὁρίζειν, שמשמעה "להגביל".
המילה העברית אופק היא במקורה מילה ערבית, أُفْق (אֻפְק), שקיבלה צורה עברית בלשון המתרגמים בימי הביניים, כשנדרשו למונחים מתחומים מדעיים.
אם מניחים שכדור הארץ הוא כדור גאומטרי, ללא אטמוספירה, אז הנוסחה למרחק אל האופק היא:
d - המרחק (בקו ישר) אל האופק
h - גובה עיניו של הצופה מעל פני כדור הארץ.
נוסחה זו נובעת ישירות ממשפט פיתגורס .
המרחק אל האופק על פני הכדור, s, ארוך מ-d, ונתון על ידי:
כאשר גובהו של הצופה מעל פני כדור הארץ זניח ביחס לרדיוס כדור הארץ (6,378 קילומטר), מתקיים h<<R, אזי הנוסחה מתכנסת לתוך:
בנוסחה זו d הוא המרחק בקילומטרים ו-h הוא גובה עיני הצופה מפני האדמה במטרים.
לדוגמה, צופה שעומד על הקרקע, וגובה עיניו מפני האדמה הוא 1.92 מטרים, יראה את האופק במרחק של 5 קילומטרים ממנו.
לעומתו, צופה ממגדל שגובהו 100 מטר יראה את האופק במרחק של 36 קילומטר ממנו.
קירוב מאוד גס הוא שהאופק במיילים הוא שורש הגובה ברגל.
נוסחאות אלו שימושיות למשל בקביעת גובהו של מגדל תצפית, או בקביעת המידה בה על פריסקופ של צוללת לבלוט במים כדי לצפות בכלי שיט עוינים.
הניתוח לעיל לא לוקח בחשבון את ההשפעה של האטמוספירה על מסלול ההתקדמות של הגל האלקטרומגנטי.
למעשה, הגל לא מתפשט בקו ישר.
עקב תופעות של שבירה בשכבות האטמוספירה, המסלול המתקבל קמור במקצת.
לכן, האופק המתקבל עבור גל אלקטרומגנטי הנע דרך האטמוספירה, אינו שווה לאופק הגאומטרי.
מקובל להכניס מקדם תיקון K במשוואה לעיל (להסבר מורחב ראו ערך רדיוס אפקטיבי), ואז מקבלים את הקירוב הבא:
בתנאי מזג אוויר רגילים עבור האור הנראה, מקובל להניח K=7/6. כלומר הטווח לאופק עבור האור הנראה גדל בכ-8% יחסית למהלך של קו ישר.
בתנאי מזג אוויר רגילים ועבור גלי רדיו, מקובל להניח K=4/3. כלומר הטווח לאופק עבור אות בגלי רדיו גדל בכ-15% יחסית למהלך של קו ישר.
הטווח הזה מכונה גם אופק רדיו.
אופק בוכריס (נולד בשנת 1968) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה.
בשירות הקבע הגיע לדרגת תת-אלוף ושירת כמפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, כמפקד אוגדת הבשן בפיקוד הצפון וכמפקד חטיבת גולני.
עוטר בצל"ש הרמטכ"ל על לחימתו במבצע חומת מגן ב-2002. ב-2016 הורשע בהתנהגות שאינה הולמת ובבעילה אסורה בהסכמה, והורד לדרגת אלוף-משנה.
אופק בוכריס נולד בקריית גת.
הוא בוגר מדרשית נעם וישיבת עטרת ירושלים.
התגייס לצה"ל ביולי 1988 ושירת כלוחם בפלוגת החבלה וההנדסה של חטיבת גולני.
לאחר קורס קצינים חזר לפלוגה כמפקד צוות, ובהמשך כיהן כסגן מפקד הפלחה"ן.
בהמשך מונה למפקד הפלוגה הרובאית של גדוד 12 (ברק).
בתפקיד זה התמודד עם אתגר פיקודי קשה כאשר נדרש לשקם את פלוגתו, לאחר שאיבדה שבעה מלוחמיה שנהרגו מפגיעת זירת מטענים בלבנון.
בהמשך הוביל את לוחמיו למבצע מיוחד, בו הטמין הכוח מטעני חבלה בנתיב תנועה של מחבלי החזבאללה.
שלושה מחבלים נהרגו מאוחר יותר מפגיעת המטענים.
ביולי 1994, בעת שירותו ברצועת הביטחון בדרום לבנון, נהרגו שניים מפקודיו בפלוגה וארבעה אחרים נפצעו, במהלך תאונה מבצעית, כשנגמ"ש פגע בקו מתח במוצב טייבה; בוכריס הועמד לדין יחד עם מפקד הגדוד משה תמיר ומפקד הגזרה יצחק גרשון.
הם זוכו מעבירה של גרימת מוות ברשלנות, אך הורשעו בעבירה של התרשלות במילוי תפקידם.
בוכריס המשיך להתקדם בחטיבת גולני ומונה למפקד הפלחה"ן, ואחר כך מונה לסגן מפקד גדוד.
לאחר לימודי תואר ראשון מונה לקצין אג"ם של החטיבה.