tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מנואלה סטלמך (), זכתה ב-2 מדליות זהב ו-1 כסף
סילביה גרש (), זכתה ב-2 מדליות זהב
מרי טי מאהר (), זכתה ב-6 מדליות, 1 זהב, 3 כסף (במשחי שליחות) ו-2 ארד
בטסי מיטשל (), זכתה ב-5 מדליות, 1 זהב ו-4 כסף
מאט ביונדי (), שזכה ב-7 מדליות, 3 זהב (אחת אישית במשחה ל-100 מטר חופשי) 1 כסף ו-3 ארד
מיכאל גרוס (), שזכה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף
ריינר הנקל (), שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף
טום ג'אגר (), מארצות הברית שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 מארד
איגור פוליאנסקי (), שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד
תמאש דארני (), שזכה ב-2 מדליות זהב
פאבלו מוראלס (), זכה ב-2 מדליות זהב
באליפות נקבעו 6 שיאי עולם כולם לנשים.
נוסף לכך, נקבעו 16 שיאי אליפות חדשים (4 לנשים ו-12 לגברים).
תמרה קוסטקה (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.28 שניות.
סילביה גרש (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.11 דקות.
זילקה הורנר (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.40 דקות, לפני טניה בוגומילובה (), שגם היא שיפרה את שיא העולם (2:27.66 דקות).
רביעיית השליחות ממזרח גרמניה (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.54 דקות.
כשחיינית ראשונה במשחה השליחות קבעה קריסטין אוטו שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.73 שניות.
רביעיית השליחות ממזרח גרמניה (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:59.33 דקות.
לא ניקבע אף שיא עולם.
התחרותמקפצה גמישה מ-3 מטרגרג לוגניס 750.06 טאן ליאנגד סין 692.28לי הונגפינג סין 642.06 פלטפורמה קשיחה מ-10 מטרגרג לוגניס 668.58 לי קונגזנג סין 624.33 ברוס קימבול 599.91
2 שחיינים ייצגו את ישראל באליפות.
אייל שטיגמן קבע שני שיאים ישראלים.
ישראל סיימה במקום ה-15 והאחרון.
אליפות העולם השישית בשחייה נערכה בפרת', אוסטרליה ב-3–13 בינואר 1991. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
בתחרות השתתפו 1,142 ספורטאים, מ-60 מדינות.
ארצות הברית ניצחה בתחרות עם 17 מדליות זהב, לפני סין עם 8 מדליות זהב.
מזרח גרמניה שזכתה באליפות הקודמת ובלטה בכולן, השתתפה יחד עם מערב גרמניה כנבחרת אחת, גרמניה, לאחר נפילת חומת ברלין וזכתה ב-4 מדליות זהב בלבד, אך עם 22 מדליות בסך הכול.
השחייניות הבולטות בתחרות היו ניקול הייזלט זכתה ב-3 מדליות זהב (אחת אישית במשחה ל-100 מטר חופשי), ג'נט אוונס זכתה ב-3 מדליות (2 זהב 1 כסף), סאמר סאנדרס זכתה ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד) שלושתן מארצות הברית.
קריסטינה אגרסגי מהונגריה זכתה ב-2 מדליות זהב.
לין לי מסין זכתה ב-2 מדליות זהב.
היילי לואיס זכתה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) ולינלי פריים זכתה ב-3 מדליות (1 זהב ו-2 כסף) שתיהן מאוסטרליה, ומנואלה סטלמך מגרמניה זכתה אף היא ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד).
השחיינים הבולטים בתחרות היו מאט ביונדי שזכה ב-4 מדליות (3 זהב, אחת אישית במשחה ל-100 מטר חופשי ו-1 כסף) וטום ג'אגר זכה ב-2 מדליות זהב, שניהם מארצות הברית.
תמאש דארני מהונגריה שזכה ב-3 מדליות (2 זהב עם 2 שיאי עולם חדשים ו-1 ארד).
ירג הופמן זכה ב-2 מדליות זהב עם שיא עולם חדש, מיכאל גרוס שזכה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף, ו-1 ארד) ושטפן זסנר שזכה ב-3 מדליות (1 זהב, 2 כסף) ושטפן פייפר שזכה ב-3 מדליות (אחת מכל סוג), ארבעתם מגרמניה.
באליפות נקבעו 7 שיאי עולם כולם בגברים.
נוסף לכך, נקבעו 10 שיאי אליפות חדשים (2 לנשים ו-8 לגברים).
לא ניקבע אף שיא עולם
ירג הופמן מגרמניה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:50.36 דקות, לפני קירן פרקינס מאוסטרליה שאף הוא שיפר את שיא העולם (14:50.58 דקות).
נורברט רוז'ה מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.45 דקות.
בשלב המוקדמות הוא שיפר את השיא העולמי לראשונה בתוצאה של 1:01.49 דקות.
מייק בארומן מארצות הברית קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.23 דקות.
מלווין סטיוארט מארצות הברית קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.69 דקות.
תמאש דארני מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.36 דקות.
תמאש דארני מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.36 דקות.
התחרות50 מטר חופשיזוהנג יונג סין 25.47 שניותליי אן פטר
התחרותמקפצה גמישה ממטר אחדגאו מין סין 478.26וונדי לוסרו 467.82היידימארי בארטובה 449.76מקפצה גמישה מ-3 מטרגאו מין סין 539.01אירינה לאשקו 524.70בריטה באדוס 503.73פלטפורמה קשיחה מ-10 מטרפו מינגקסיה סין 426.51ילנה מירושינה 402.87וונדי ליאן ויליאמס 400.23
התחרותמקפצה גמישה ממטר אחדאדווין יונגנס 588.51מארק לנזי 578.22וונג יג'י סין 577.86מקפצה גמישה מ-3 מטרקנט פרגוסון 650.25טאן ליאנגד סין 643.95אלבין קילאט 619.77פלטפורמה קשיחה מ-10 מטרסאן שואיי סין 626.79קסיונג ני סין 603.81גאורגי חוגובאז'ה 580.68
5 שחיינים יצגו את ישראל באליפות, 2 נשים ו-3 גברים.
אליפות העולם השביעית בשחייה נערכה ברומא, איטליה ב-1 בספטמבר - 11 בספטמבר 1994. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
בתחרות השתתפו 1400 ספורטאים, מ-102 מדינות.
סין ניצחה לראשונה בתחרות עם 16 מדליות זהב הודות לשליטה בשחיית נשים (12 מתוך 16 מדליות זהב), לפני ארצות הברית עם 7 מדליות זהב.
השחייניות הבולטות בתחרות היו מסין.
לי ג'ינגהיי זכתה ב-4 מדליות זהב (2 אישיות במשחים ל-50 מטר חופשי ו-100 מטר חופשי עם 2 שיאי עולם חדשים), לו בין זכתה ב-5 מדליות (3 זהב ו-2 כסף), הי סיהונג זכתה ב-3 מדליות זהב (קבעה שיא עולם חדש).
ליו לימין זכתה ב-3 מדליות זהב וסמנתה ריילי מאוסטרליה זכתה ב-2 מדליות זהב (קבעה שיא עולם חדש).
שלושה שחיינים זכו ב-2 מדליות אישיות, זהב וכסף כל אחד, יאני סייבינן (קבע שיא עולם חדש) ואנטי קאסביו שניהם מפינלנד וכן מרטין לופז זוברו מספרד.
ולדימיר סלקוב זכה ב-2 מדליות (1 זהב אישית ו-1 כסף שליחים) בנוסף, שני שחיינים זכו ב-2 מדליות, אחת זהב בשליחים ואחת כסף אישית, אנדרס הולמרץ משוודיה וג'ף ראוס מארצות הברית.
באליפות נקבעו 10 שיאי עולם (3 בגברים ו-7 בנשים).
בנוסף, נקבעו 11 שיאי תחרות חדשים (5 בגברים ו-6 בנשים).
לי ג'ינגהיי מסין קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.51 שניות.
לי ג'ינגהיי קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.01 שניות, לפני לו בין אף היא מסין שגם היא שיפרה את שיא העולם (54.15 שניות).
פרנציסקה ואן אלמסיק מגרמניה קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.78 דקות, לפני לו בין שגם היא שיפרה את שיא העולם (1:56.89 דקות).
סמנתה ריילי מאוסטרליה קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.69 דקות.
רביעיית השליחות מסין קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.91 דקות.
רביעיית השליחות מסין קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.67 דקות.
כשחיינית ראשונה במשחה השליחות קבעה הי סיהונג שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.16 דקות.
קירן פרקינס מאוסטרליה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.80 דקות.
יאני סייבינן מפינלנד קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.16 דקות.
טום דולאן מארצות הברית קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.30 דקות.
התחרותמקפצה גמישה ממטר אחדצ'ן ליקסיה סין 279.30 טאן שופינג סין 276.00 אנני פלטייה 273.84 מקפצה גמישה מ-3 מטרטאן שופינג סין 548.49 ורה אילאינה 498.60קלאודיה בוקנר 480.15פלטפורמה קשיחה מ-10 מטרפו מינגקסיה סין 434.04צ'י בין סין 420.24 מאריה חוזה אלקאלה 396.48
התחרותמקפצה גמישה ממטר אחדאיוון סטיוארט 382.14 לאן וויי סין 375.96 בריאן אירלי 361.59מקפצה גמישה מ-3 מטריו זוצ'נג סין 655.44 דמיטרי סוטין 646.59וונג טיאנלינג סין 638.22 פלטפורמה קשיחה מ-10 מטרדמיטרי סוטין 634.71סאן שואיי סין 630.03 ולדימיר טימושינין 607.32
התחרותמשחה ל-25 ק"מ מליסה קונינגהאם 5:48:25 שעותריטה קובץ' 5:50:13 שעותשלי טיילור-סמית' 5:53:12 שעות
התחרותמשחה ל-25 ק"מ גרג סטרפל 5:35:26 שעות דייוויד בייטס 5:36:31 שעותאלכסיי אקאטייב 5:37:26 שעות
משחק על המקום השלישי - איטליה : ארצות הברית (14 : 9)
משחק על המקום השלישי - רוסיה : קרואטיה (14 : 13)
2 שחיינים יצגו את ישראל באליפות.
השחיין יואב ברוק סיים במקום ה-8 במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי וואדים אלכסייב סיים במקום ה-9 במשחה ל-100 מטר חזה ובמקום ה-10 במשחה ל-200 מטר חזה.
אליפות העולם השמינית בשחייה נערכה בפעם השנייה בפרת', אוסטרליה לאחר 7 שנים, ב-8–17 בינואר 1998. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
בתחרות השתתפו 1,371 ספורטאים, מ-121 מדינות.
האליפות החלה בשערורייה, לאחר שספורטאים מסין נשלחו חזרה לארצם עקב חומרים אסורים שנמצאו אצלם כבר בשדה התעופה של פרת'.
ארצות הברית () ניצחה באליפות עם 16 מדליות זהב ו-30 בסך הכול.
רוסיה () סיימה שנייה עם 11 מדליות זהב (10 מדליות זהב שצברה רוסיה הגיעו מקפיצות למים, שחייה צורנית ושחייה במים פתוחים) ו-16 בסך הכול.
אוסטרליה () סיימה שלישית עם 7 מדליות זהב, כולן בשחייה (סיימה במקום השני בשחייה) ובסך הכול צברה 24 מדליות.
ג'ני תומפסון (), זכתה ב-5 מדליות (4 זהב כולל המשחים היוקרתיים ל-100 מטר חופשי ול-100 מטר פרפר ו-2 כסף), אמי ואן דיקן (), זכתה ב-3 מדליות זהב, קירסטי קואל () זכתה ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף), ליאה לאבלס () זכתה ב-2 מדליות זהב.
בנוסף, בלטו השחיינים לני קרייזלברג (), זכה ב-3 מדליות (2 זהב, 1 כסף), גרנט האקט (), 3 מדליות (2 זהב 1 כסף) ואיאן ת'ורפ (), השחיין הצעיר ביותר בהיסטוריה של אליפויות העולם שזכה במדליית זהב, בגיל 15 ו-3 חודשים, 3 מדליות (2 זהב 1 כסף).
באליפות זו, לראשונה, לא נקבע אף שיא עולם, אך נקבעו 8 שיאי תחרות חדשים (3 לנשים ו-5 לגברים) במשחי הגמר.
אגנס קובאץ' () קבעה שיא תחרות חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.45 דקות.
ג'ני תומפסון () קבעה שיא תחרות חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.46 שניות.
יאניאן הו ( סין) קבעה שיא תחרות חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.88 דקות.
לני קרייזלברג () קבע שיא תחרות חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.00 שניות.
מייקל קלים () קבע שיא תחרות חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.25 שניות.
אלכסנדר פופוב () קבע שיא תחרות חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.93 שניות.
רביעיית השליחים האמריקאית () קבעה שיא תחרות חדש במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:16.69 דקות.
רביעיית השליחים האוסטרלית () קבעה שיא תחרות חדש במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.48 דקות.
התחרות50 מטר חופשיביל פילקצ'וק 22.29 שניותאלכסנדר פופוב 22.43 שניותמייקל קלים
התחרותמשחה ל-5 ק"מאלכסיי אקאטייב 55:18 דקותקיי הרסט 55:24 דקותלוקה באלדיני 55:37 דקותמשחה ל-25 ק"מאלכסיי אקאטייב 5:05:42 שעותדויד מקה 5:07:22 שעותגבריאל צ'יילו 5:07:52 שעות
התחרותיחידותאולגה סדקובה 99.304וירג'ין דאדיו 98.154מיאה טאצ'יבאנה 97.530זוגותאולגה סדקובה אולגה ברוסניקינה 99.073מיאה טאצ'יבאנה מיהו טאקאדה 98.060וירג'ין דאדיו מירים לינו 97.323קבוצתי 99.317 98.104 96.829
3 שחיינים יצגו את ישראל באליפות.
איתן אורבך סיים במקום ה-7 במשחה ל-100 מטר גב, יואב ברוק סיים במקום ה-15 במשחה ל-50 מטר חופשי ומיקי חליקה סיים במקום ה-13 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
אליפות העולם בסנוקר היא תחרות הסנוקר החשובה והיוקרתית ביותר בעולם.
סך כספי הפרסים ומספר נקודות הדירוג המוענקות באליפות הם הגבוהים ביותר בעולם הסנוקר המקצועני.
אליפות העולם בסנוקר הראשונה התקיימה בשנת 1927, והיא טורניר הסנוקר המקצועני הוותיק ביותר בעולם.
החל מ-1977 ועד היום, האליפות נערכת ברציפות באולם תיאטרון הקרוסיבל (Crucible Theatre) בעיר שפילד שבאנגליה, ומתקיימת מדי שנה בין חודש אפריל למאי, במשך 17 ימים, כשיום שני הראשון של חודש מאי הוא תמיד יומה האחרון של האליפות.
כיום אליפות העולם היא טורניר הדירוג ה-18 והאחרון בעונת סבב הסנוקר העולמי, והיא תמיד טורניר הדירוג האחרון של העונה.
אליפות העולם בסנוקר היא חלק מ"הכתר המשולש".
אליפות העולם בסנוקר הבאה תיערך בין ה-18 באפריל ל-4 במאי 2026, והפרס המוענק לזוכה בה הוא 500 אלף פאונד (כך גם מספר נקודות הדירוג).
אלוף העולם בסנוקר הנוכחי הוא ז'או שינטונג מסין (2025).
אליפות העולם בסנוקר משודרת בשידורים ישירים ברשת ה-BBC הבריטית, וכן על ידי יורוספורט.
אליפות העולם בסנוקר הראשונה נערכה בין ה-29 בנובמבר 1926 ל-12 במאי 1927, ונקראה עד 1934 "אליפות הסנוקר המקצוענית" (Professional Snooker Championship).
אליפות העולם בסנוקר הראשונה אורגנה על ידי שחקן הביליארד והסנוקר האנגלי ג'ו דייוויס, ובעלי אולם ביליארד, ביל קמקין האנגלי, וכן נוהלה ופוקחה על ידי ארגון הביליארד BACC.
מספר המשתתפים באליפות היה עשרה במספר, והמשחקים באליפות העולם הראשונה נערכו באתרים שונים באנגליה.
הגמר הראשון נערך באולם קמקין (Camkin's Hall), אשר היה בבעלותו של ביל קמקין, בעיר ברמינגהאם שבאנגליה.
ג'ו דייוויס הוכתר כאלוף העולם בסנוקר הראשון בגיל 26, לאחר שניצח בגמר את טום דניס האנגלי בתוצאה 11–20, וזכה בפרס כספי של 6 פאונד ו-10 שילינג.
הגביע המקורי אשר הוענק לו, מוענק עד היום לזוכה באליפות העולם בסנוקר.
רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם הראשונה בוצע על ידי אלברט קופ האנגלי, כשביצע רצף של 60 נקודות בחצי הגמר מול ג'ו דייוויס.
(שיא באליפות העולם שנשבר על ידי ג'ו דייוויס רק בגמר אליפות העולם 1929, כשביצע רצף של 61 נקודות מול טום דניס).
לאחר אליפות העולם הראשונה, המשיכה אליפות העולם בסנוקר להיערך כל שנה ברציפות באתרים שונים באנגליה.
החל משנת 1935, החלה האליפות להיקרא "אליפות העולם בסנוקר למקצוענים" (World's Professional Snooker Championship).
הרצף הראשון שבוצע באליפות העולם בסנוקר של מאה נקודות ומעלה בוצע באליפות העולם 1935, על ידי ג'ו דייוויס, כשביצע רצף של 110 נקודות בחצי הגמר מול טום ניומן האנגלי.
משנת 1927 עד שנת 1940, זכה ג'ו דייוויס ברציפות בכל 14 אליפויות העולם בסנוקר שהתקיימו.
בין השנים 1941–1945, עת בריטניה הייתה נתונה במלחמת העולם השנייה, לא נערכה אליפות העולם בסנוקר.
בשנת 1946 חזרה אליפות העולם בסנוקר להתקיים שוב, וג'ו דייוויס זכה באליפות בפעם ה-15 והאחרונה שלו, שיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר שלא נשבר עד היום.
לאחר מכן הפסיק דייוויס להשתתף באליפות העולם בסנוקר כשהוא מעולם לא הפסיד משחק באליפות, אך המשיך להשתתף בתחרויות סנוקר אחרות עד שנת 1964. בסך הכל זכה ג'ו דייוויס ב-22 תחרויות סנוקר רשמיות.
בנוסף, זכה דייוויס ארבע פעמים ברציפות באליפות העולם בביליארד אנגלי בשנים: 1928, 1929, 1930 ו-1932.
בין השנים 1946–1949 הכיל גמר אליפות העולם בסנוקר את מספר המשחקונים הגבוה ביותר שהיה במשחק באליפות העולם, ובתחרות סנוקר רשמית אי פעם.
בכל אחד מארבעת גמרים אלה שוחקו בסך הכל 145 משחקונים, וכל גמר שוחק במשך זמן שיא של כל הזמנים למשחק באליפות העולם ובתחרות סנוקר רשמית, במשך 13 ימים.
בשנת 1952, כתוצאה מפילוג ארגון ה-BACC לשני ארגונים נפרדים עקב מחלוקות, הוקם ארגון ה-PBPA, ונערכו שתי אליפויות עולם בסנוקר נפרדות באותה שנה.
באליפות העולם שערכה BACC באותה השנה, התמודדו שני שחקנים בלבד.
במשחק יחיד זה ניצח הוראס לינדרום האוסטרלי את קלארק מקונאקי הניו זילנדי בתוצאה 49–94. בדומה לשנים 1946–1949, גם גמר זה נערך במשך 13 ימים.
משנת 1953 עד שנת 1957 ארגון ה-PBPA ערך את אליפות העולם בסנוקר (האליפות נקראה אז - World Professional Match-play Championship).
פרד דייוויס (אחיו הצעיר של שחקן הסנוקר ג'ו דייוויס) היה השחקן הדומיננטי בתקופה זו, ובסך הכל זכה שמונה פעמים באליפות העולם בסנוקר (שני לשיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר של ג'ו דייוויס).
בסך הכל זכה פרד דייוויס ב-12 תחרויות סנוקר רשמיות.
בנוסף, זכה דייוויס פעמיים ברציפות באליפות העולם בביליארד אנגלי, במאי 1980 ובנובמבר 1980, ובאליפות בריטניה בביליארד אנגלי בשנת 1951. לאחים ג'ו ופרד דייוויס אין קשר משפחתי עם שחקן הסנוקר סטיב דייוויס.
בין השנים 1958–1963, בשל ירידת עניין במשחק הסנוקר, לא נערכה אליפות העולם בסנוקר.
משנת 1964 עד שנת 1968 חזרה אליפות העולם בסנוקר להתקיים שוב תחת ארגון BACC, אולם מתכונת התחרות הייתה ששחקן אחד בלבד מתמודד מול אלוף העולם המכהן, והמשחקים נערכו בזמנים לא קבועים, ולעיתים יותר מפעם אחת בשנה.
מתכונת אליפויות אלה כונתה "Challenge Matches", ונערכו בסך הכל שבע אליפויות כאלה.
ג'ון פולמן האנגלי היה השחקן הדומיננטי בתקופה זו, כשזכה בכל אליפויות העולם בין השנים 1964–1968, ובסך הכל זכה שמונה פעמים ברציפות באליפות העולם בסנוקר (שני לשיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר של ג'ו דייוויס גם כן).
בשנת 1968 נוסד איגוד הביליארד והסנוקר המקצועני העולמי - WPBSA (World Professional Billiards and Snooker Association), הגוף המנהל והמפקח על ענף הסנוקר בעולם, המארגן את סבב הסנוקר המקצועני העולמי עד היום, ומאז החלה התקופה המודרנית והמקצוענית של ענף הסנוקר.
בשנת 1969 חזרה אליפות העולם בסנוקר להתקיים שוב במתכונת של טורניר נוק-אאוט.
אליפות זו נחשבת לאליפות העולם בסנוקר המודרנית הראשונה.
ג'ון ספנסר האנגלי זכה באליפות זו, לאחר שניצח בגמר את גארי אוון הוולשי בתוצאה 27–46, ונהיה לאלוף העולם בסנוקר המודרני הראשון.
בשנת 1972 עברו ניהולו וארגונו של הטורניר במלואם מה-BACC ל-WPBSA.
בשנת 1974, החלה אליפות העולם בסנוקר להיערך במתכונת טורניר דירוג, ונהייתה לטורניר הדירוג הראשון בהיסטוריה של ענף הסנוקר.
ריי רירדון הוולשי זכה באליפות עולם זו, לאחר שניצח בגמר את גרהאם מיילס האנגלי בתוצאה 12–22, ונהיה לזוכה טורניר הדירוג הראשון בהיסטוריה של משחק הסנוקר.
משנת 1976 עד שנת 2005 זכתה אליפות העולם בסנוקר לחסות ממותג הסיגריות אמבסי (Embassy), של חברת אימפריאל טובאקו (Imperial Tobacco).
בשנת 1977 החלה אליפות העולם בסנוקר להיערך בקביעות באולם תיאטרון "קרוסיבל" בעיר שפילד שבאנגליה, אשר הוקם בשנת 1971 ומכיל 980 מקומות ישיבה.
באותה עת, רשת ה-BBC החלה בסיקור טלוויזיוני קבוע של אליפות העולם.
בתקופה זו החלה עלייה בפופולריות של משחק הסנוקר, שידורי התחרות זכו לאחוזי צפייה נכבדים, ואולם ה"קרוסיבל" הפך בפי אוהדי המשחק לשם נרדף למשחק הסנוקר.
ג'ון ספנסר היה שחקן הסנוקר הראשון שזכה באליפות העולם בסנוקר באולם זה, לאחר שניצח בגמר את קליף ת'ורברן הקנדי בתוצאה 21–25. הייתה זו הפעם השלישית והאחרונה שזכה באליפות העולם.
החל מאותה שנה, החלה אליפות העולם בסנוקר להעניק פרס כספי לשחקן שביצע את רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם של אותה שנה.
(אם יותר משחקן אחד ביצע את רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם של אותה שנה, הפרס הכספי מתחלק באופן שווה בין כל השחקנים שביצעו את הרצף הגבוה ביותר באליפות, ולא קיים כפל פרס.
בשלבי מוקדמות אליפות העולם, שווי הפרס הכספי על ביצוע רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם באותה שנה נמוך יותר).
אליפות העולם בסנוקר מתקיימת עד היום באולם זה.
בשנת 1978, זכה ריי רירדון באליפות העולם בפעם השישית והאחרונה, לאחר שניצח בגמר את פרי מאנס הדרום אפריקאי בתוצאה 18–25, ונהיה לאלוף העולם בסנוקר המבוגר ביותר בהיסטוריית המשחק כשזכה באליפות בגיל 45 ו-203 ימים (שיא הנשבר על ידי רוני או'סאליבן בשנת 2022, כשזכה באליפות העולם בסנוקר בגיל 46 ו-148 ימים).
בנוסף, רירדון היה זוכה טורניר הדירוג המבוגר ביותר בהיסטוריה של משחק הסנוקר, כשזכה ב"אליפות השחקנים המקצוענית" בשנת 1982, בגיל 50 ו-14 ימים (שיא שנשבר על ידי מארק ויליאמס ב-2025).
החל משנת 1978, החלה אליפות העולם בסנוקר להעניק פרס כספי לשחקן שביצע רצף מקסימלי של 147 נקודות (למעט השנים 2011, 2013, 2014 ו-2015, בהן לא הוענק פרס כספי על הישג זה באליפות העולם).
שווי הפרס הכספי שהוצע על ביצוע שני הישגים אלה באליפות עולם זו עמד על 169 אלף פאונד (שיא שלא נשבר עד היום).
רוני או'סאליבן ביצע באליפות עולם זו את הרצף המקסימלי וזכה בפרס כספי זה).
במקרה שבו יותר משחקן אחד ביצע רצף מקסימלי של 147 נקודות באותה אליפות עולם, הפרס הכספי מתחלק באופן שווה בין כל השחקנים שביצעו את הרצף המקסימלי, ולא קיים כפל פרס.
בשלבי מוקדמות אליפות העולם, שווי הפרס הכספי על ביצוע רצף מקסימלי של 147 נקודות נמוך יותר ולעיתים לא קיים.
החל משנת 1980 ועד היום, גמר אליפות העולם בסנוקר נערך בשיטת "הטוב מ-35 משחקונים אפשריים" (הראשון שמנצח במשחק הגמר 18 משחקונים זוכה באליפות העולם בסנוקר).
קליף ת'ורברן היה שחקן הסנוקר הראשון שזכה באליפות העולם בסנוקר במתכונת זו, לאחר שניצח בגמר את אלכס היגינס בתוצאה 16–18. בנוסף, ת'ורברן הוא אלוף העולם בסנוקר הראשון בתקופה המודרנית שלא נולד בבריטניה.
החל משנת 1982 ועד היום, מספר המשתתפים באליפות העולם בסנוקר הוא 32 שחקנים (לא כולל מספר המשתתפים בשלבי מוקדמות האליפות), והאליפות נערכת במשך 17 ימים (לא כולל את ימי שלבי מוקדמות האליפות) בין חודש אפריל למאי.
השחקן הראשון שזכה באליפות העולם בסנוקר במתכונת זו הוא אלכס היגינס, לאחר שניצח בגמר את ריי רירדון בתוצאה 15–18. הייתה זו הפעם השנייה והאחרונה שזכה באליפות העולם.
לאלכס היגינס אין קשר משפחתי עם שחקן הסנוקר ג'ון היגינס.
בשנת 1984, עלה פרד דייוויס משלב המוקדמות לסיבוב הראשון של אליפות העולם בסנוקר.
באותו משחק הפסיד לביל וורבניוק הקנדי בתוצאה 4–10. דייוויס, אשר גילו היה 70 ו-253 ימים כאשר המשחק התקיים, נהיה לשחקן המבוגר ביותר בהיסטוריה שהתחרה באליפות העולם בסנוקר עד היום.
משנת 1983, ומשנת 1996 ברציפות ועד היום, יומה האחרון של האליפות מתקיים ביום שני הראשון של חודש מאי.
מ-1997 חצאי גמר אליפות העולם בסנוקר נערכים בשיטת הטוב מ-33 משחקונים אפשריים (הראשון שזוכה ב-17 משחקונים מנצח את המשחק).
קן דוהרטי זכה באליפות זו, לאחר שניצח בגמר את סטיבן הנדרי בתוצאה 12–18. מאז, מתכונת השלבים המרכזיים של אליפות העולם בסנוקר לא השתנתה עד היום.
עד היום זכו 29 שחקנים באליפות העולם בסנוקר: ג'ו דייוויס (עם 15 זכיות באליפות העולם בסנוקר), פרד דייוויס (שמונה זכיות), ג'ון פולמן (שמונה זכיות), סטיבן הנדרי (שבע זכיות.
שיא מספר הזכיות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר), רוני או'סאליבן (שבע זכיות.
השחקנים היחידים שזכו פעמיים ברציפות או יותר באליפות העולם בסנוקר הם שמונה במספר: ג'ו דייוויס (עם 15 זכיות רצופות באליפות העולם בסנוקר), ג'ון פולמן (שמונה זכיות רצופות), פרד דייוויס (שתי זכיות רצופות וחמש זכיות רצופות), סטיבן הנדרי (חמש זכיות רצופות.
שיא מספר הזכיות הרצופות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר שלא נשבר עד היום), ריי רירדון (ארבע זכיות רצופות), סטיב דייוויס (שתי זכיות רצופות ושלוש זכיות רצופות), רוני או'סאליבן (שתי זכיות רצופות), ומארק סלבי (שתי זכיות רצופות).
השחקן שביצע הכי הרבה רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה באליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים הוא רוני או'סאליבן, שביצע 214 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה באליפות העולם (מתוך מעל 1,300 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה שביצע או'סאליבן בכל המסגרות הרשמיות).
השחקן שביצע הכי הרבה פעמים את רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם בסנוקר הוא ג'ו דייוויס, כשביצע הישג זה 11 פעמים.
השחקנים שביצעו הכי הרבה פעמים את רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם בסנוקר בתקופה המודרנית הם רוני או'סאליבן וג'ון ספנסר, כל אחד מהם ביצע הישג זה חמש פעמים (בהם שלושה רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות שביצע או'סאליבן באליפות העולם).
השחקן שביצע הכי הרבה פעמים את מספר הרצפים הרשמיים הגבוה ביותר של מאה נקודות ומעלה בטורניר אחד של אליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים הוא סטיבן הנדרי, שביצע הישג זה שמונה פעמים.
לאחר שהתבצעה עבירה זו, ובנוסף לאפשרויות הקיימות כאשר מתבצעת עבירה, רשאי השחקן לפגוע או להטביע כל כדור צבעוני שאינו כדור אדום, והטבעתו תחשב ככדור אדום שערכו נקודה אחת.
לאחר הטבעת כדור חופשי, על השחקן לפגוע או להטביע כל כדור צבעוני שאינו כדור אדום, כאשר ערכו יהיה מספר הנקודות המלא, ולאחר הטבעתו על השחקן לפגוע או להטביע כדור אדום, וכן הלאה.
על ידי ריקון שולחן מלא של 16 כדורים אדומים ניתן להגיע לרצף מקסימלי של 155 נקודות.
רצף זה לא בוצע בתחרות רשמית מעולם.
במוקדמות אליפות העולם בסנוקר 2025, ביצע מרקו פו ההונג קונגי גם הוא ריקון שולחן מלא של 16 כדורים אדומים וברצף של 139 נקודות, נגד בן מרטנס הבלגי.
ניצחונות המשחקים בהפרש הגבוה ביותר ללא הפסד משחקון באליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים התקיימו במוקדמות אליפות העולם 1977, כשדייוויד טיילור ניצח את דייוויד גריבס בתוצאה 0–11, כשקליף ת'ורברן ניצח את כריס רוס בתוצאה 0–11, וכשדניס טיילור ניצח את ג'ק קרנהם בתוצאה 0–11.
השופט ששפט הכי הרבה פעמים את גמר אליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים הוא ג'ון ויליאמס הוולשי, אשר שפט 11 פעמים את גמר אליפות העולם בסנוקר, בין השנים 1975–2002.
גמר זכור במיוחד מאליפות העולם בסנוקר הוא "גמר הכדור השחור" של שנת 1985 (The Black Ball Final), בו סטיב דייוויס (אלוף העולם בסנוקר המכהן והמדורג הראשון בעולם באותה עת) כבר הוביל על דניס טיילור הצפון אירי (המדורג במקום ה-11 בעולם באותה עת) 0–8, אך טיילור לא ויתר, והצליח להשוות ל-17–17.
במשחקון ה-35 והאחרון, הגיע המשחק למצב של כדור שחור אחרון (מצב בו הכדור הלבן והכדור השחור הם הכדורים היחידים שנשארו בשולחן), כשתוצאת המשחקון היא 59–62 לטובתו של דייוויס.
לאחר מאבק צמוד ומותח של ניסיונות משני השחקנים להטביע את הכדור השחור האחרון, החטיא דייוויס את הכדור השחור, והשאיר לטיילור את השולחן במצב קל להטבעת הכדור השחור האחרון.
טיילור ניצל טעות זו, הטביע את הכדור השחור, וזכה באליפות העולם בסנוקר לשנת 1985 בתוצאה סופית של 17–18, בגיל 36 ו-99 ימים, וזכה בפרס כספי של 60 אלף פאונד.
בעקבות הישג זה, עלה דניס טיילור בעונה הבאה למקום הרביעי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי, ודייוויס נשאר במקום הראשון בעולם וזכה בפרס כספי של 35 אלף פאונד.
גמר זה נשפט על ידי ג'ון ויליאמס.
גמר זה נערך עד השעה 00:23 בלילה (שעון בריטניה), ונערך בזמן כולל של 14 שעות ו-50 דקות.
היה זה אחד ממשחקי גמר אליפות העולם בסנוקר הארוכים ביותר בכל הזמנים, והגמר הארוך ביותר בכל הזמנים ששוחק בשיטת הטוב מ-35 משחקונים אפשריים.
בגמר זה צפו בטלוויזיה בזמן אמת 18.5 מיליון בריטים.
בשנת 2012, עלה לוקה ברסל משלב המוקדמות לסיבוב הראשון של אליפות העולם בסנוקר.
באותו משחק הפסיד לסטיבן מגווייר הסקוטי בתוצאה 5–10. ברסל, אשר גילו היה 17 ו-45 ימים כאשר המשחק התקיים, נהיה לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה שהתחרה באליפות העולם בסנוקר עד היום.
בחצי גמר אליפות העולם בסנוקר 2016, נשבר שיא המשחקון הרשמי הארוך ביותר שנערך באולם הקרוסיבל.
במשחק השתתפו מארק סלבי ומרקו פו ההונג קונגי.
המשחק הסתיים בתוצאה סופית של 15–17 לטובת סלבי.
המשחקון ה-32 והאחרון בו ניצח סלבי נערך במשך זמן של 76 דקות ו-11 שניות.
באותה אליפות, זכה מארק סלבי בפעם השנייה באליפות העולם בסנוקר, לאחר שניצח בגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 14–18.
בסיבוב השלישי של מוקדמות אליפות העולם בסנוקר 2017, נשבר שיא המשחקון הרשמי הארוך ביותר בהיסטוריה של משחק הסנוקר.
במשחק השתתפו פרגל או'בריאן האירי ודייוויד גילברט האנגלי.
המשחק הסתיים בתוצאה סופית של 9–10 לטובת או'בריאן.
המשחקון ה-19 והאחרון בו ניצח או'בריאן נערך במשך זמן של שעתיים, שלוש דקות ו-41 שניות (123 דקות ו-41 שניות).
בסיבוב הראשון של אליפות העולם בסנוקר 2019, נשבר שוב שיא המשחקון הרשמי הארוך ביותר שנערך באולם הקרוסיבל.
במשחק השתתפו לוקה ברסל וגארי וילסון האנגלי.
המשחק הסתיים בתוצאה סופית של 9–10 לטובת וילסון.
המשחקון ה-19 והאחרון בו ניצח וילסון נערך במשך זמן של 79 דקות ו-31 שניות.
בגמר אליפות העולם בסנוקר לשנת 2019, אשר נערך בין ג'אד טראמפ לג'ון היגינס, נשבר שיא מספר הרצפים של מאה נקודות ומעלה ששני שחקנים מבצעים במשחק אחד באליפות העולם בסנוקר ובכל תחרות סנוקר רשמית בכל הזמנים, כשביצעו יחד 11 רצפים של מאה נקודות ומעלה (שבעה רצפים לטראמפ וארבעה רצפים להיגינס).
בנוסף, השווה טראמפ את שיאם של סטיבן הנדרי ודינג ג'ונווי למספר הרצפים של מאה נקודות ומעלה הגבוה ביותר ששחקן ביצע במשחק רשמי בכל הזמנים, כשביצע שבעה רצפים של מאה נקודות ומעלה.
בכך גם שבר טראמפ את שיא מספר הרצפים של מאה נקודות ומעלה שבוצע על ידי שחקן אחד בגמר אליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים.
במשחק זה ניצח טראמפ בתוצאה 9–18 וזכה באליפות העולם בפעם הראשונה.
בסיבוב השני של אליפות העולם בסנוקר 2022, נשבר שוב שיא המשחקון הרשמי הארוך ביותר אי פעם שהתקיים באולם הקרוסיבל.
במשחק השתתפו מארק סלבי (אלוף העולם בסנוקר המכהן בזמנו) ויאן בינגטאו מסין.
המשחק הסתיים בתוצאה סופית של 10–13 לטובת בינגטאו.
המשחקון ה-22 בו ניצח בינגטאו נערך במשך זמן של 85 דקות ו-22 שניות.
בשנת 2025 זכה ז'או שינטונג מסין באליפות לאחר שניצח בגמר את מארק ויליאמס בתוצאה 12–18, והיה לזוכה הראשון באליפות העולם בסנוקר שהגיע מיבשת אסיה והזוכה הראשון אי פעם שהגיע מעמדת שחקן חובבן.
בעבר היו מספר מתכונות שונות לאליפות העולם בסנוקר.
זו מתכונתה הנוכחית (החל משנת 2023).
אליפות העולם בסנוקר מתחילה עם 32 מתמודדים, ונערכת במשך 17 ימים.
המתמודדים באליפות העולם בסנוקר הם 16 המדורגים הראשונים בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי, ו-16 שחקנים שעלו משלבי מוקדמות האליפות.
שלבי מוקדמות אליפות העולם בסנוקר נערכים כיום במכון הספורט האנגלי בעיר שפילד שבאנגליה, 12 ימים לפני תחילת האליפות, במשך עשרה ימים, ומורכבים מארבעה שלבי נוק-אאוט, כשכל שלב משוחק בשיטת הטוב מ-19 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח במשחק אחד 10 משחקונים עולה לשלב הבא).
בשלבי מוקדמות האליפות מתמודדים 128 שחקנים (112 השחקנים המדורגים בעולם הנותרים ועוד 16 שחקנים בעלי כרטיס הזמנה).
שלבי מוקדמות אליפות העולם בסנוקר אינם משודרים בטלוויזיה, אך מצולמים באופן חלקי ומשודרים ברשת האינטרנט.
כל שלבי אליפות העולם בסנוקר משודרים בטלוויזיה ונערכים בשיטת נוק-אאוט (המנצח עולה לשלב הבא, והמפסיד יוצא מהתחרות באופן סופי) באולם הקרוסיבל בעיר שפילד שבאנגליה.
המשחקים באליפות העולם מחולקים למספר מפגשים (סשנים), כשבכל מפגש מתקיימים בין שמונה לעשרה משחקונים, וכל משחק מורכב משניים עד ארבעה מפגשים (תלוי בשלב ובתוצאות).
במשך כל ימי האליפות, נערכים בין שניים לשלושה סשנים ביום.
בכל סשן נערכים שני משחקים במקביל באולם התחרות.
משלבי חצי הגמר והגמר, נערך בכל סשן משחק אחד בלבד.
החל משנת 2023, נותנת החסות הראשית של אליפות העולם בסנוקר היא חברת מכירת הרכבים המקוונת קאזו (Cazoo).
החל משנת 2025, נותנת החסות הראשית של אליפות העולם בסנוקר היא חברת הלו (Halo).
"קללת הקרוסיבל" היא העובדה שמאז החלה אליפות העולם בסנוקר להתקיים באולם תיאטרון הקרוסיבל שבעיר שפילד שבאנגליה בשנת 1977, שחקן שזוכה באליפות העולם בסנוקר בפעם הראשונה שלו, לעולם לא יזכה בפעם השנייה ברצף באליפות העולם בסנוקר בשנה הבאה.
נכון לשנת 2025, "קללה" זו מעולם לא נופצה.
סכומי כספי הפרסים ומספר נקודות הדירוג המוענקות באליפות העולם בסנוקר לשנת 2025. ערכי סכומי הפרסים הם בלירות שטרלינג.
זכייה באליפות העולם בסנוקר: £500,000
עליה לשלבי שמינית הגמר: £30,000
נקודות דירוג אינן מוענקות לשחקנים אשר העפילו ישירות לאליפות העולם מתוך 16 המדורגים הראשונים בעולם, אך הפסידו בשלב הראשון, אולם כן מוענקים להם כספי הפרסים המלאים של הטורניר לשלב זה באליפות.
עליה לשלב הרביעי של המוקדמות: £15,000
עליה לשלב השלישי של המוקדמות: £10,000
עליה לשלב השני של המוקדמות: £5,000
ביצוע רצף הנקודות הגבוה ביותר (כולל שלבי מוקדמות): £15,000
טבלת זוכי אליפות העולם בסנוקר וסגני האלופים בתקופה המודרנית
התקופה המודרנית מתייחסת לאליפויות החל משנת 1969, אז עברה אליפות העולם בסנוקר לפורמט של טורניר נוק-אאוט.
(השחקנים המודגשים הם שחקנים אשר עדיין פעילים).
אליפות העולם בשחמט 2012 - שחמט מהיר התקיימה באסטנה, בירת קזחסטן בין התאריכים 6–8 ביולי 2012 ותחרות בליץ בין התאריכים 9–10 ביולי 2012. לתחרות הוזמנו שחמטאי הצמרת העולמית.
מספר ימים לפני תחילת התחרות התקיימו משחקי מבחן לשחקנים שלא הוזמנו ישירות לגמר האליפות.
בתחרות השתתפו 16 שחמטאים שהתמודדו בינם לבין עצמם, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד מהאחרים בשיטת ליגה בת סיבוב אחד, דהיינו 15 משחקים לכל שחקן.
באליפות השח המהיר ניצח סרגיי קריאקין שזכה ב-11.5 נקודות מתוך 15 אפשריות, במקום השני מגנוס קרלסן עם 10.5 נקודות, ובמקום השלישי (בהתרת נקודות) אלוף העולם לשעבר וסלין טופאלוב עם 9.5 נקודות.
נציג ישראל, בוריס גלפנד, סיים במקום השישי עם 8 נקודות.
תחרות הבליץ נערכה במתכונת שבה כל שחקן משחק נגד כל אחד מהאחרים בשני הצבעים, דהיינו 30 משחקים לכל שחקן.
בתחרות זו ניצח אלכסנדר גרישצ'וק עם 20 נקודות מתוך 30 אפשרויות, במקום השני מגנוס קרלסן עם 19.5 נקודות, ובמקום השלישי סרגיי קריאקין עם 18.5 נקודות.
נציג ישראל, בוריס גלפנד, סיים במקום העשירי עם 13.5 נקודות.
אליפות העולם בסיף היא תחרות סיף שנתית, המנוהלת על ידי התאחדות הסיף הבינלאומית, שנייה בחשיבותה רק לתחרויות הסיף במשחקים האולימפיים.
לראשונה נערך האירוע בשנת 1937 בפריז, צרפת ולמעט תקופת מלחמת העולם השנייה (האליפות חודשה בשנת 1947) נערך בכל שנה.
הסייפים מתחרים בשלושה מכשירים ברומח, בדקר ובחרב.
בשנת 1921 החלו תחרויות סיף באירופה שנחשבו כאליפות אירופה בסיף.
לבקשתה של איטליה הוחלט בשנת 1937 שהתחרויות שנערכו משנת 1926 יחשבו אף הן כאליפויות עולם וכך מתייחסים אליהן.
בשנים בהן נערכות האולימפיאדות, תחרויות הסיף שלהן נחשבות כאליפות עולם בסיף לכל דבר.
מאולימפיאדת סידני (2000), נערכות תחרויות גביע העולם בסיף, בשנים שבהן נערכים המשחקים האולימפיים.
רשימת התחרויות הבינלאומיות טרום אליפויות העולם
(כולל את המדליות מאליפות העולם 2025)
הסייפים שזכו במספר המדליות הרב ביותר
בטבלה סייפים, גברים ונשים (ורוד) שזכו במספר המדליות הרב ביותר באליפויות העולם בתחרות האישית ובנוסף גם בתחרות הקבוצתית.
אליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), היא אליפות שחייה בינלאומית בהשתתפות מדינות מכל העולם.
האירוע מאורגן על ידי פדרציית השחייה הבין-לאומית (FINA).
באליפות מתקיימות תחרויות שחייה בלבד, בניגוד לאליפות העולם בשחייה בה מתקיימות תחרויות בארבעה ענפי ספורט נוספים.
התחרויות נערכות בבריכת 25 מטר, "בריכה קצרה" בניגוד לתחרויות השחייה במשחקים האולימפיים ובאליפות העולם בשחייה בהן מתחרים בבריכות 50 מטר, הן "בריכות אולימפיות".
האליפות נערכת כל שנתיים, בשנים שבהן לא מתקיימת אליפות עולם בשחייה.
האליפות נערכה לראשונה בספרד, בפלמה דה מיורקה 1993.
כל המשחים הם לנשים ולגברים כאחד:
משחי שליחים משולבים בשתי שחייניות ובשני שחיינים:
באליפות שנערכה ב-1999, נוספו 4 משחים אישיים (50 מטר פרפר, 50 מטר גב, 50 מטר חזה ו-100 מטר מעורב אישי) לנשים ולגברים ובאליפות שנערכה ב-2014, נוספו 6 משחי שליחים (4x50 מטר חופשי ו-4x50 מטר מעורב), 2 לנשים, 2 לגברים ו-2 מעורבים בשתי שחייניות ובשני שחיינים.
אליפות העולם בראלי היא סבב מרוצי מכוניות שנתי המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA).
האליפות כוללת בתוכה את האליפות לנהגים ואת אליפות היצרנים, שתי תחרויות שונות, המבוססות על אותו חישוב של צבירת נקודות.
הסבב מונה כ-14 תחרויות, כאשר כל תחרות נמשכת שלושה ימים.
כל תחרות מורכבת מ-15–25 מקטעים ובכל מקטע מתקיים מרוץ נגד השעון.
במהלך העונה נדרשים הנהגים להתמודד עם מסלולים מסוגים שונים - אספלט, עפר ושלג.
מכוניות הראלי המתחרות באליפות מבוססות על מכוניות עם מנועי 1.6 ליטר וארבעה צילינדרים המיוצרות באופן סדרתי.
המכוניות עוברות התאמה הכוללת הוספה של מגדשי טורבו, מערכות הנעה כפולה, תיבת הילוכים רציפה ותוספות חיצוניות לצורך הגברת האווירודינמיות והבטיחות של כלי הרכב.
במקביל לאליפות העולם מתקיימות עוד שלוש אליפויות משנה:
JWRC - אליפות העולם לצעירים המתקיימת משנת 2001 האליפות משמשת כאקדמיה לצעירים (עד גיל 28) ומסייעת בהכשרת דור העתיד של הנהגים בתחום.
כל הנהגים בקטגוריה מתחרים ברכבי סיטרואן DS3, בעלי הנעה קדמית ומנועי 1.6 ליטר.
WRC2 ׁ(בעבר נקרא Super 2000 World Rally Championship) - באליפות זאת מתחרים כלי רכב מקטגוריות שונות.
מחיר הרכב מוגבל ב-180,000 אירו, מגבלה הגורמת לכך שכלי הרכב פחות חזקים מבקטגוריה הבכירה.
WRC3 - אליפות המיועדת למכוניות בעלות הנעה קדמית/ אחורית בלבד.
שלוש האליפויות מתקיימות על אותם מסלולים, אך לכל אחת יש כללים וספירת ניקוד נפרדת.
מספר התחרויות משתנה מעונה לעונה.
באליפות הראשונה ב-1973 התקיימו 13 תחרויות, אך שנה לאחר מכן רק שמונה.
בין 2004 ל-2007 התקיימו 16 תחרויות בעונה, המספר הגדול ביותר.
סבב אליפות העולם בראלי החל לראשונה בשנת 1973. המרוץ הראשון התקיים ב-19 בינואר באותה שנה במסלול המפורסם של מונטה קרלו.
מאז ועד היום משמש ראלי מונטה קרלו, באופן מסורתי, כאירוע פתיחת העונה.
רנו זכתה באליפות הראשונה עם הרנו Alpine A110, לאחר מכן זכתה לנצ'יה בשלוש אליפויות רצופות עם הסטרטוס HF.
הסטרטוס היה הדגם הראשון שתוכנן עבור תחרויות הראלי והורכבו מנוע V6 של חברת פרארי.
אליפות הנהגים החלה באופן רשמי רק בשנת 1979, אף על פי שגם בשנים 1977 ו-1978 חולקו גביעים לנהגים על ידי ה-FIA.
ב-1978 וב-1980 זכו נהגי החברה גם באליפות הנהגים.
בין השנים 1982–1984 זכתה אאודי עם דגם הקוואטרו פעמיים באליפות הנהגים ופעמיים באליפות היצרנים.
ייחודו של הקאווטרו היה בעובדה שהרכב היה בעלת הנעה בכל הגלגלים (4X4), בניגוד לשאר המכוניות שהיו בעלי הנעה אחורית.
הנעה כפולה אושרה לשימוש כבר בשנת 1979, אבל יצרני הרכב לא חשבו שההשקעה הנדרשת משתלמת.
בעקבות הצלחת הקוואטרו, הפכה ההנעה הכפולה לסטנדרט המקובל מאז במכוניות הראלי.
בשנת 1982 נכנסו לתוקף תקנות קטגוריה B (B Group).
בניגוד לקטגוריות הקודמות, קטגוריה B הטילה מספר מצומצם של מגבלות טכנולוגיות על כלי הרכב הנכללים בקבוצה.
הדבר אפשר ליצרנים להגביר את הכוח במנועי המכוניות בצורה ניכרת – בפורד אסקורט RS1800 שזכתה באליפות ב-1981, בטרם כניסת התקנות החדשות, הפיק המנוע 250 כוחות סוס.
המנוע של לנצ'יה דלתא S4 בשנת 1986 כבר הגיע להספק של 500 כוח סוס.
בתוך פחות מחמש שנים הכפילו המנועים את כוחם.
עונת 1986 לוותה במספר אסונות – בראלי פורטוגל, המרוץ השלישי בעונה, נהרגו שלושה צופים ועוד 30 נפצעו לאחר שג'ואקים סנסטוט איבד שליטה על הפורד RS200 שבה נהג.
במרוץ החמישי בעונה, שנערך בקורסיקה שבצרפת, נהרגו הנהג הנרי טויבנן והנווט סרג'יו קרסטו, לאחר שרכב הלנצ'יה שלהם עלה באש לאחר נפילה מצוק.
התאונה של צמד נהגי הלנצ'יה הגיעה שנה אחרי שבעונת 1985 נהרג נהג אחר של הקבוצה, אטילו בטגה, לאחר שהתנגש בעץ במהלך ראלי ארגנטינה.
שרשרת האירועים הקטלניים הובילה לכך שבסיום עונת 1986 הוכרז על ביטול קטגוריה B.
את מקומה של קטגוריה B תפסה קטגוריה A (Group A) – כלי הרכב הנכללים בקטגוריה זאת הם מייצור סדרתי (מינימום ייצור של 5,000 יחידות) והוטלו מגבלות רבות על עלות, משקל וטכנולוגיות שבהם ניתן להשתמש.
לנצ'יה מיהרה להתרגל לתנאים החדשים, כאשר זכתה שש שנים ברציפות (1987–1992) באליפות היצרנים וארבע שנים באליפות הנהגים (1987–1989, 1991).
תחילת שנות ה-90 שיקפה את עליית כוחה של תעשיית הרכב היפנית בעולם.
טויוטה זכתה ארבע פעמים באליפות הנהגים (1990, 1992–1994) ופעמיים באליפות היצרנים (1993–1994) עם הטויוטה סליקה.
האימפרזה של סובארו העניקה לה אליפות נהגים בשנת 1995 ושלוש אליפויות יצרנים (1995–1997) ומיצובישי זכתה בשתי אליפויות נהגים (1996–1997).
בשנת 1997 שונו שוב הקריטריונים ונקבעו הגבלות שונות לגבי הרכבים הרשאים להשתתף בתחרות - הרכבים עדיין היו חייבים להיות מבוססים על כלי רכב מייצור סדרתי, אבל המינימום לייצור הופחת בחצי ונקבע על 2,500 יחידות.
הרכבים היו מבוססים על כלי רכב מייצור סדרתי, אבל לא נדרשו להיות זהים - פז'ו 206, סיטרואן קסארה וסקודה פאביה התחרו עם כלי רכב בעלי מגדשי טורבו והנעה 4X4, אף על פי שמאפיינים אלו לא היו קיימים בגרסאות הכביש של דגמים אלו.
כמו כן, המנועים הוגבלו לעד 300 כוח סוס.
בין השנים 2002–2012 זכתה סיטרואן שמונה פעמים באליפות היצרנים וסבסטיאן לב נהג הקבוצה רשם הישג חסר תקדים של זכייה בתשע אליפויות רצופות.
בסיום עונת 2012 הודיע לב על פרישה ממרוצי הראלי ותואר האליפות עבר לסבסטיאן אוז'ייה, בן קבוצתו לשעבר, שעבר להתחרות עבור פולקסווגן.
בשנת 2011 שונו התקנות ונקבעו הגבלות על גודל המנוע, נאסרו שימוש בחומרים מתקדמים דוגמת טיטניום (למעט אם קיימים גם בדגמים מייצור סדרתי) ונקבע משקל מינימום של 1,200 קילוגרם לרכב ללא נהג ו-1,350 קילוגרם לרכב כולל נהג ונווט.
על פי רוב התחרויות מתפרסות על פני הימים שישי עד ראשון, כאשר ביומיים לפני התחרות ניתנת לצוותים הזדמנות לערוך סיור מקדים במסלול ולרשום הערות המשמשות את הנווט במהלך המרוץ.
כל תחרות מורכבת מ-15 עד 25 מקטעים (Stages) הסגורים לצורך התחרות.
אורך המקטעים שונה ונע בין שני קילומטרים ל-50 קילומטרים.
המעבר בין מקטע למקטע מתבצע בנסיעה על כבישים רגילים, תוך הקפדה על חוקי התנועה.
הנהגים נדרשים לתזמן את המעברים בין המקטעים על מנת שיוכלו להגיע בזמן לתחילת המקטע הבא.
בכל מקטע הנהגים מוזנקים זה אחר זה בהפרש של שתי דקות זה מזה ולכל נהג נמדד הזמן ברמת דיוק של עשיריות השנייה.
הזמן המצטבר הוא שקובע את המיקום הסופי בתחרות.
במהלך התחרות ישנן מספר עצירות לטיפול, בהן מותר לנהגים ולצוותים הטכניים לבצע תיקונים נדרשים.
עצירות הטיפול מוגבלות בזמן, 10, 30 או 45 דקות ורק במהלכן מותר לבצע טיפולים ברכבים.
במהלך הלילה נמצאים כל הרכבים בחניון שמור.
הנהג שצובר את מספר הנקודות הגבוה במהלך העונה כולה מוכתר לזוכה באליפות הנהגים.
באליפות היצרנים כל קבוצה יכולה להגדיר שלושה רכבים, אך לצורך חישוב הנקודות באליפות היצרנים נלקחים בחשבון התוצאות של מקסימום שני כלי הרכב עם התוצאה הטובה ביותר לכל יצרן.
עד לעונת 2023 בסוף כל תחרות נקודות למסיימים בעשרת המקומות הראשונים, בכל אחת מקטגוריות התחרות, בהתאם לפירוט שבטבלה הבאה:
שיטת הניקוד שותנה לקראת עונת 2024 - נקודות מוענקות לעשרת הצוותים הראשונים בדירוג בסיום יום שבת ולשבעת הצוותים עם הדירוג המצטבר ביטוב במקטעים של יום ראשון.
החל משנת 2011 המקטע האחרון בכל תחרות מוגדר כ"Power stage" ומעניק נקודות נוספות לשלושת הנהגים המהירים ביותר באותו מקטע, ללא קשר למיקומם בתחרות.
הנהג המהיר ביותר מקבל 3 נקודות נוספות, הנהג שמגיע שני זוכה ב-2 נקודות והנהג השלישי בנקודה אחת.
מקסימום אפשרי לצבירה בתחרות הוא 28 נקודות.
בעונת 2017 שונו התקנות וחמשת הנהגים הראשונים ב"Power Stage" יזכו לנקודות כאשר המקסימום כעת הוא 30 נקודות
ראלי 2 הוא שם כולל למספר תקנות המאפשרות לנהג שפרש במהלך יום מרוצים לשוב לתחרויות במהלך היום שלמחרת, תמורת "קנס" של 5 דקות לזמן הכי מהיר בסטייג'.
המטרה היא לאפשר לנהגים לחזור ולהתחרות על מנת לנסות ולצבור נקודות במרוץ האליפות.
במהלך השנים 21 יצרנים שונים השיגו ניצחונות במרוצי הראלי ועוד 11 יצרנים הגיעו לפודיום.
ב-2018 השתתפו בתחרות רק ארבע יצרניות שונות: סיטרואן, פורד, טויוטה ויונדאי.
| colspan=2| לא התקיימה אליפות נהגים לנצ'יה לנצ'יה סטרטוס HF 1974 לא התקיימה אליפות נהגים || לנצ'יה || לנצ'יה סטרטוס HF
| colspan=2| לא התקיימה אליפות נהגים רנו רנו אלפאין A110
עונת 2015 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-43 בה התקיימה האליפות.
במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים ובסופם הוכתרו אלוף הנהגים והקבוצה האלופה.
במקביל לסבב התחרויות הבכיר התקיימו סבבי ה-WRC2, WRC3 וה-ג'וניור WRC.
בסיום העונה סבסטיאן אוז'ייה הגן על תואר האליפות וזכה באליפות שלישית ברציפות, בדומה לקבוצת פולקסווגן עבורה הוא נוהג.
מיקו הירבונן הודיע על פרישה בסיום עונת 2014, אוט טאנק נבחר למלא את מקומו.
טאנאק חוזר לסבב לאחר עונה אחת בה התחרה ב-WRC2.
סבסטיאן לב, שזכה בתשעה תוארי אליפות, חזר להתחרות בראלי מונטה קרלו.
מאדס אוסטברג החליף את לב כנהג הבכיר של קבוצת סיטרואן בשאר מרוצי העונה.
עונת 2016 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-44 של האליפות.
הקבוצות והנהגים התחרו ב-13 סבבים שהתקיימו בין החודשים ינואר עד נובמבר ברחבי אירופה, אוסטרליה ודרום אמריקה.
ראלי סין, שאמור היה להצטרף לאליפות, בוטל עקב מפולות בוץ.
סבסטיאן אוז'ייה, אלוף 3 העונות האחרונות, הנוהג עבור קבוצת פולקסווגן מוטורספורט, הצליח להגן על התואר האישי והקבוצתי וזכה באליפות הרביעית ברציפות.
למרות הזכייה באליפות הודיעה הקבוצה כי עקב פרשת דיזלגייט היא פורשת מהמשך התחרויות ולא תשוב להשתתף בעונה הבאה.
ב-3 בנובמבר פורסם לוח הזמנים המתוכנן לעונת 2016. על פי תכנון העונה המקורי אמורה הייתה העונה לכלול 14 מרוצים, אך בסופו של דבר כללה רק 13 מרוצים בעקבות ביטולו של הראלי הסיני.
העונה נפתחה ב-22 בינואר 2016 בראלי מונטה קרלו המסורתי.
סבב המרוצים הורחב ל-14 עם הצטרפותה של סין לסבב, לראשונה לאחר 17 שנים.
מפולות בוץ שפגעו בחלק מהמסלול המיועד לקיומו של הראלי הובילו בסופו של דבר לביטולו של הראלי.
ראלי אוסטרליה נדחה מחודש ספטמבר לנובמבר והפך להיות המירוץ הסוגר את העונה.
סיטרואן הודיעה על יציאתה מסבב התחרויות בעונת 2016 לטובת פיתוח מכונית הסיטרואן C3 WRC החדשה לקראת עונת 2017.
לאחר שהשתתפה במספר תחרויות בסבב WRC2 בין השנים 2013 - 2015 החליטה קבוצת DMACK להצטרף באופן מלא לסבב ה-WRC בעונה הנוכחית.
הקבוצה תעשה שימוש בפורד פיאסטה RS WRC שנבנה עבורה על ידי קבוצת אם-ספורט.
מאדס אוסטברג עזב את קבוצת סיטרואן וחזר לקבוצת אם-ספורט, בה התחרה בעונת 2013. בנוסף אליו הצטרף לקבוצה גם אריק קאמילי, שבעברו שימש כנהג מבחן עבור טויוטה והתחרה בעונת 2015 במספר תחרויות בסבב ה-WRC2.
אלפין אוונס, שהתחרה בעונה הקודמת בקבוצת אם-ספורט, עבר להתחרות עבור הקבוצה בסבב ה-WRC2.
אוט טאנק, שהתחרה גם הוא עבור אם-ספורט בעונה הקודמת, הצטרף לקבוצת DMACK בעונת הבכורה שלה בסבב.
טאנאק נהג עבור הקבוצה במספר תחרויות במהלך עונת 2014
היידן פאדון שהתחרה באופן חלקי עבור קבוצת יונדאי בעונה הקודמת, קודם להיות נהג קבוע בקבוצה.
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המסיימים את התחרות ראשונים.
בנוסף, ניתן בונוס של 3 נקודות למנצח בקטע ה-Power stage, 2 נקודות לנהג שמגיע במקום השני ונקודה אחת לנהג שמגיע במקום השלישי.
כל קבוצה יכולה לרשום עד 2 נהגים לצורך חישוב הנקודות.
אליפות העולם בראלי-קרוס היא סבב מרוצים בסגנון ראלי-קרוס המאורגן על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) ומתקיים מאז שנת 2014 ובסיומה מוכתר אלוף העולם.
עונת האליפות מורכבת מ-12 אירועים, כאשר כל אירוע מתפרס על פני יומיים רצופים.
התחרויות מתקיימות במסלול סגור, אשר כולל נהיגה על אספלט, עפר והתמודדות עם מכשולים.
כל אירוע מורכב משלושה שלבים:
מקצי הדירוג - בכל אירוע מתקיימים 4 מקצי דירוג.
בכל מקצה נדרשים הנהגים לבצע 4 הקפות של המסלול.
4 הנהגים המהירים בכל מקצה מוכתרים כזוכים במקצה.
הנהגים מדורגים בהתאם לזמנים שהשיגו, כאשר 12 הנהגים בעלי הזמן המהיר ביותר עולים לשלב חצי הגמר.
חצי הגמר - הנהגים שעלו לחצי הגמר מחולקים לשני מקצים נפרדים, שישה נהגים בכל מקצה.
בחצי הגמר מבצעים הנהגים 6 הקפות של המסלול.
שלושת הנהגים המהירים בכל מקצה עולים לשלב הגמר.
גמר - בדומה לחצי הגמר, גם בגמר מבצעים הנהגים 6 הקפות של המסלול.
המנצח במקצה מוכרז כזוכה באירוע.
בכל תחרות ישנה הקפה המכונה "הקפת ג'וקר" (Joker lap) בה ישנה הארכה של המסלול.
כל מתמודד מחויב לבצע הקפת ג'וקר אחת בכל תחרות.
במידה ולא מבצע את ההקפה מתווספות 30 שניות לתוצאת המקצה של אותו נהג.
הניקוד בכל שלב מוענק בהתאם לפירוט הבא:
הנהגים הממוקמים במקומות המסומנים בצבע לא ממשיכים לשלב הבא.
עונת 2016 באליפות העולם בראלי-קרוס היא עונת התחרויות השלישית של האליפות.
במהלך העונה התקיימו 12 מרוצים.
מטיאס איקסטרם זכה באליפות הנהגים, EKS RX, קבוצתו של איקסטרם זכתה באליפות הקבוצתית.
פטר סולברג, שזכה בתואר בשתי העונות הקודמות סיים את העונה במקום הרביעי.
אליפות העולם במרוצי סיבולת היא סדרת תחרויות במרוצי מכוניות מטעם ארגון ה-Automobile Club de l'Ouest (מועדון המכוניות של המערב; או בקיצור ACO), ומפוקחת על ידי הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA).
אליפות העולם נוסדה בשנת 2012 כתחליף לאליפות העולם למכוניות ספורט אשר חדלה מלהתקיים בשנת 1992. בשנים 2010–2011 התקיימה האליפות תחת השם גביע הלה מאן הבין יבשתי.
הסדרה מורכבת מ-8 מרוצי סיבולת בהם נבחנים היבטים שונים כגון אמינות, עמידות ומהירות, הן של הנהגים והן של מכוניתם.
לכל מכונית צוות של שלושה נהגים החולקים אותה יחדיו.
לאחר שינוי לקראת עונת 2024, הסבב כולל רק 2 קטגוריות (במקום 3): HYPERCAR, המכוניות המהירות ביותר, ו-LMGT3.
המרוצים עצמם מתקיימים במסלולי מרוצים שונים ברחבי העולם, כאשר בו בזמן המכוניות מתחרות הן על ניצחון הקטגוריה והן על ניצחון המרוץ הכללי, אשר יינתן למכונית אשר השלימה את מספר ההקפות הרב ביותר של המסלול.
שנה נהגים קבוצה מכונית נקודות
עונת 2017 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-45 של האליפות.
העונה נפתחה ב-22 בינואר בראלי מונטה קרלו והסתיימה ב-19 בנובמבר בראלי אוסטרליה.
במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים.
קבוצת פולקסווגן, שזכתה באליפות היצרנים בארבע העונות שעברו, פרשה מהאליפות בעקבות פרשת דיזלגייט.
סבסטיאן אוז'ייה, האלוף המכהן, שנהג עבור הקבוצה הפורשת, עבר לקבוצת אם-ספורט.
טויוטה שבה לאליפות לאחר 18 שנות היעדרות.
גם סיטרואן חזרה להתחרות באופן מלא, לאחר שבעונה הקודמת השתתפה בצורה חלקית בלבד והשקיעה בפיתוח הדגם החדש.
לאחר מאבק צמוד עם תיירי נויביל הצליח אוז'ייה לזכות באליפות בפעם החמישית ברציפות וקבוצתו זכתה, לראשונה מזה עשר שנים, באליפות היצרנים.
ב-28 בספטמבר 2016 פורסם לוח הזמנים המתוכנן לעונת 2017.
ראלי סין הוצא מתוך תוכנית התחרויות.
הראלי שהיה אמור להתקיים לראשונה בעונת 2016, בוטל בשל מפולות בוץ שפגעו בתוואי המסלול המתוכנן.
המארגנים החליטו שלא לכלול את הראלי גם בעונה הנוכחית, על מנת לאפשר למארגני הראלי הזדמנות להכין את המסלול בצורה טובה יותר לקראת התמודדות על מקום בלוח התחרויות.
טויוטה שבה להשתתף באליפות לאחר היעדרות כל 18 שנים.
החברה מינתה את טומי מקינן, שזכה באליפות הנהגים 4 פעמים בעבר, למנהל הקבוצה.
מקינן היה שותף לפיתוח דגם הטויוטה יאריס WRC המבוסס על הטויוטה יאריס.
צוות נהגי הקבוצה הורכב מצמד נהגים פינים: יארי-מאטי לאטוולה, נהגה לשעבר של קבוצת פולקסווגן ויוהו האנינן.
קבוצת סיטרואן, שהתחרתה בעונה הקודמת בצורה חלקית, חזרה לאליפות בצורה מלאה.
דגם הסיטרואן DS3 WRC, ששימש את הקבוצה בשניים האחרונות, הוחלף בדגם ה-C3 WRC החדש.
סבסטיאן אוז'ייה, שנותר ללא קבוצה לאחר פרישתה של פולקסווגן, חתם בקבוצת אם-ספורט.
אוז'ייה הצטרף לאוט טאנק האסטוני, שנהג בקבוצת די מאק (D-MACKׂ) בפורד פיאסטה.
העונה נפתחה ב-19 בינואר בראלי מונטה קרלו.
במהלך המקטע הראשון של התחרות אירעה תאונה בה היה מעורב רכבו של היידן פאדון, שפגע בצופה.
פאדון וג'ון קנארד, הנווט, לא נפגעו.
הצופה נלקח לבית חולים בניס ומאוחר יותר מת מפצעיו.
במהלך היום השני של התחרות הצליח תיירי נויביל לפתוח פער של 45.1 שניות על פני סבסטיאן אוז'ייה, שסיים את היום במקום השני.
שבר במתלה גרם לנויביל לעיכוב של למעלה מחצי שעה ביום האחרון של המרוץ ואפשר לאוז'ייה לקחת את ההובלה.
יארי-מאטי לאטוולה, נהגה של קבוצת טויוטה הגיע במקום השני, במרוץ הבכורה המחודשת של הקבוצה.
בראלי שוודיה שוב הוביל נויביל בבטחה את הראלי אך תאונה בסופר ספיישל סטייג' הקצר חיסלה את סיכוייו לניצחון והורידה אותו למקום ה-13 בסיום.
היה זה יארי-מאטי לאטוולה שניצח את המרוץ ועלה למקום הראשון באליפות.
הניצחון היה הראשון של קבוצת טויוטה מאז שנת 1999. בראלי מקסיקו ניצח כריס מיק.
היה זה הניצחון הראשון לסיטרואן C3 WRC החדשה.
אוז'ייה סיים שני ונטל את ההובלה באליפות בעוד נויביל חמישי בפער של 38 נקודות.
נויביל ניצח בשני המרוצים הבאים בקורסיקה ובארגנטינה בעוד אוז'ייה ניצח בפורטוגל ושמר על ההובלה באליפות.
לאחר שסיים שני בפורטוגל עלה נויביל למקום השני באליפות במרחק של 18 נקודות מאוז'ייה.
בשלושת המרוצים הבאים סיים נויביל לפני אוז'ייה תוך שהוא מנצח בראלי פולין ומסיים שלישי באיטליה.
אוז'ייה סיים שלישי בפולין ובראלי פינלנד פרש לאחר תאונה.
המקום השישי בפינלנד הספיק לנויביל כדי להשוות את מספר הנקודות שלו לזה של אוז'ייה והוא נטל את ההובלה באליפות, ארבעה מרוצים לסיום העונה, משום שניצח ביותר מרוצים.
בראלי איטליה ניצח אוט טאנק לראשונה בקריירה ובראלי פינלנד ניצח אסאפקה לאפי בטיוטה במירוץ הרביעי בלבד שלו ב-WRC.
שני המרוצים הבאים הכריעו את גורל האליפות: בראלי גרמניה פרש נויביל לאחר שבר במתלה וסיים לראשונה ללא נקודות.
אוז'ייה סיים שני וחזר לראש הדירוג, בעוד טאנאק ניצח בפעם השנייה העונה.
אוז'ייה הגדיל את יתרונו בראלי ספרד כשהוא מסיים שני (מאחורי מיק שניצח) בעוד נויביל מסיים שוב ללא נקודות עקב תאונה.
שני מרוצים לסיום הוביל אוז'ייה בפער של 37 נקודות על פני טאנאק בעוד נויביל יורד למקום השלישי באליפות במרחק 38 נקודות מאוז'ייה.
בראלי ויילס סיים אוז'ייה שלישי והבטיח את הזכייה באליפות.
אלפין אוונס זכה בניצחון הראשון שלו בקריירה.
בראלי האחרון באוסטרליה ניצח נויביל.
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המסיימים את התחרות ראשונים בהתאם לפירוט בטבלה הבאה.
בעונה זאת חל שינוי בנקודות הבונוס המוענקות בשלב ה-Power stage והניקוד ניתן לחמשת הנהגים המסיימים את המקטע האחרון של כל מרוץ, במקום שלושה כפי שהיה בשנים הקודמות.
לנהג שסיים ראשון הוענקו 5 נקודות, למקום השני הוענקו 4 נקודות וכן הלאה.
עונת 2017 באליפות העולם בראלי-קרוס היא עונת התחרויות הרביעית של האליפות.
במהלך העונה התקיימו 12 מרוצים בקטגוריית הסופרקאר.
במקביל, התקיימה אליפות בקטגוריית RX2. באליפות זאת התקיימו שבעה מרוצים.
(קבוצות המסומנות באפור הן קבוצות בהן רק רכב אחד צובר נקודות לאליפות הקבוצתית.)
† הפחתה של 10 נקודות עקב שימוש בצמיגים לא מורשים במקצה 3.
‡ הפחתה של 10 נקודות בשל איטום טורבו נוסף לאחר בדיקה.
‡‡ הפחתה של 10 נקודות בשל איטום טורבו נוסף לאחר בדיקה.
‡‡‡ הפחתה של 10 נקודות בשל שימוש במגדש טורבו שלישי במהלך האליפות.
‡‡‡‡ הפחתה של 15 נקודות עקב שימוש באטם מנוע רביעי באליפות.
עונת 2018 באליפות העולם בראלי-קרוס היא עונת התחרויות החמישית של האליפות.
יוהאן כריסטופרסון, שזכה באליפות בעונה שעברה, שב וזכה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
במהלך העונה קבע שיא ניצחונות לנהג לעונה כשניצח 11 מתוך 12 המרוצים בעונה.
המרוץ שהתקיים במסלול ההוקנהיימרינג הוצא מסבב האליפות.
במקומו צורף לסבב מרוץ שיתקיים באוסטין, טקסס, ארצות הברית.
המרוץ בבריטניה יתקיים במסלול סילברסטון, במקום ליידן היל, בו נערכו התחרויות בעונות הקודמות.
עונת 2018 היא העונה ה-46 של האליפות העולם בראלי.
במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים ובסיומה זכה סבסטיאן אוז'ייה בתואר האליפות, בפעם השישית ברציפות לאחר מאבק צמוד שהוכרע רק במהלך המרוץ האחרון בעונה.
קבוצת טויוטה זכתה באליפות היצרנים.
ראלי פולין הוצא מסבב התחרויות עקב בעיות בטיחות רבות.
את מקומו של הראלי תפס ראלי טורקיה, שחזר לאליפות לראשונה מאז שנת 2010.
סיטרואן הפחיתה את מספר כלי הרכב המתחרים באופן מלא לשניים במקום שלושה.
סבסטיאן לב, התחרה במספר מרוצים במהלך העונה כנהג שלישי.
במקביל החברה איפשרה לקבוצות פרטיות לחכור את דגם הסיטרואן C3 WRC WRC לשימוש בתחרויות.
חברת פורד הגדילה את תמיכתה בקבוצת אם-ספורט, שנקראה "M-Sport Ford World Rally Team".
פורד הוכרה כיצרן באליפות לראשונה מאז שנת 2012.
אנדריאס מיקלסן נותר ללא קבוצה בסיום עונת 2016 לאחר הפרישה של קבוצת פולקסווגן.
במהלך עונת 2017 התחרה במספר מרוצים עבור קבוצת סיטרואן ויונדאי.
לקראת העונה חתם על חוזה בקבוצת יונדאי.
בעקבות ההחתמה של מיקלסן הוחלט כי דני סורדו והיידן פאדון, צמד נהגי הקבוצה בעונה שעברה, יחלקו ביניהם את המכונית השלישית של הקבוצה.
כל אחד מהם יתחרה בשבעה מרוצים במהלך העונה.
דני סורדו נפרד ממארק מארטי, נהג המשנה שלו בשנים האחרונות.
את מקומו של מרטי תפס קרלוס דל בריו, ששיתף פעולה עם סורדו בשנת 2013.
אוט טאנק עזב את קבוצת אם-ספורט והצטרף לקבוצת טויוטה במקומו של יוהו האנינן.
האנינן נשאר בקבוצה, אך עבר לתפקיד נהג המבחן.
אליפות העולם בכדורסל עד גיל 21 היא תחרות שאורגנה על ידי פיב"א.
בתחילה נקראה האליפות "אליפות העולם בכדורסל לגיל 22 ומטה", אך בדצמבר 1998 שונה הגיל המקסימלי ל-21 ושמה של האליפות שונה ל"אליפות העולם לצעירים".
בשנת 2004 שונה שמה לשם הנוכחי.
לאחר האליפות בשנת 2005 הוחלט בפיב"א על ביטול קטגוריית הגיל.
שנהמארחתגמרמקומות 3-4אלופהתוצאהסגניתמקום שלישיתוצאהמקום רביעי1993ואיאדוליד ארצות הברית87–73
|87–82 הרפובליקה הדומיניקנית2005מאר דל פלאטה ליטא65–63
אליפות העולם בלקרוס 2018 היא האליפות ה-13 בלקרוס שדה לגברים, המאורגנת על ידי איגוד הלקרוס הבינלאומי (The Federation of International Lacrosse - FIL).
האליפות נערכה בין ה-12 ל-21 ביולי 2018 בנתניה.