tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן, ההוראה קובעת את מנגנון ההודעה בדבר הפיטורים, את הליכי הערעור, וכן נושאים נוספים, בהם הטבות, פיצויים ומענקים.
ניתן לערער על ההחלטה לשחרר קצין בצה"ל על ידי פנייה בכתב לראש חטיבת הסגל באגף כוח האדם או לראש אכ"א, כאשר מדרג הסמכויות משתנה בין עילות השחרור השונות ודרגתו של משרת הקבע.
אנשי הקבע המפוטרים במסגרת הליך צמצום הכוחות הסדירים בדרך כלל מופתעים ונותרת בהם מרירות כלפי צה"ל, שקטע את הקריירה הצבאית שלהם.
כמו כן נטען שחיל משאבי האנוש הוחרג מהתוכנית, והקצינים המשרתים בו אינם מפוטרים.
בשנת 2014 תבע איש קבע בחיל האוויר את צה"ל עקב ההחלטה לשחררו משירות קבע בגלל צמצום הכוחות הסדירים בצה"ל.
התביעה נדונה בבית המשפט המחוזי בתל אביב, ונדחתה.
לעומת זאת, בשנת 2021 ערערה קצינה מאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה על ההחלטה לשחררה, והערעור התקבל.
בנוסף לקצינים ששוחררו, פורסם ש-613 רבי-סרנים פרשו מרצונם בשנת 2022, בהם 145 לוחמים.
צמר"ת היה ארגון נוער שפעל משנת 2005 עד 2019 ושאף לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת.
משנת 2019 הארגון אינו פועל כתנועת נוער אלא מפעיל גרעין שנת שירות בלבד.
הארגון הוקם לאחר איחודם של שני הארגונים - "נוער לנוער" ו"המועצה הציונית לנוער".
הארגון פעל תחת המועצה הציונית בישראל והפסיק את פעילותו בשנת 2019 בעקבות התנגדות פנימית בהסתדרות הציונית העולמית המנהלת את המועצה הציונית בישראל.
האותיות מהן מורכב שם הארגון מייצגות את ערכיו המרכזיים: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
הארגון הפעיל כ-20 סניפים ברחבי הארץ והוא הורכב מבני נוער בין שכבות ג' לי"ב.
הארגון קידם פעילות משותפת של בני נוער מקבוצות שונות בחברה ועוסק בפעילות ענפה בחינוך לציונות, התנדבות, עזרה לקהילה ומעורבות חברתית.
באופן שוטף, בסניפים הועברו פעולות פעמיים בשבוע.
הפעולות מתמקדות בערכים מהם בנוי הארגון, ולא בהווי קבוצתי בלבד.
הפעולות התקיימו לפי שכבות - כל שכבה עברה פעולה נפרדת שהועברה על ידי מדריכים קבועים (הפעולות והמדריכים שונים לכל קבוצה).
השתתפות בצמרת איפשרה השתתפות בתנועת נוער נוספת.
לפחות פעם בשנה התבצעה פעילות התנדבותית ארצית כחלק מחודש הנתינה.
כמו כן, במהלך השנה התקיימו סוגי מפגשים שונים בהיקף ארצי כגון טיולים, שבתות, סמינרים וכנסים.
מספר פעמים בשנה התקיימו שבתות טח"ז בהן מגיעים כל חניכי שכבות ז', ח' ו-ט' לאחד הסליקים והתקיימה שבת שלמה (שישי- שבת) בה סעדו יחד, התפללו / עברו "צמר"ת שחרית" או "צמר"ת ערבית", עברו פעילויות, דיונים ושיחות בנוגע לנושא בו עוסקת השבת.
בכל שנה מתקיים קונגרס ארצי ("הקונגרס הציוני לנוער") בהיקף נרחב, אליו מגיעים חברי הארגון, וכן בני נוער נוספים שהביעו רצון להשתתף בו.
מטרות הקונגרס הן לעסוק בנושאים ברמה חברתית.
בחופש הגדול היה נערך קורס מנהיגות (לבוגרי כיתות י'), וקורס מנהיגות מתקדם (לבוגרי כיתות י"א).
את הקורסים הנחו חברי הארגון מסיימי י"ב ובוגרי התנועה, יחד עם רכז בוגר.
הקורסים היוו את גולת הכותרת בפיתוח האישי של חברי הארגון, תוך החדרת ערכיו.
בחופש אף התקיים מחנה קיץ, בו נפגשים חברי הארגון מכל הארץ למחנה ומסעות משותפים.
הארגון מוביל גרעין לשנת שירות שמטרתו היא קידום ילדים ונוער בפריפריה.
הגרעין פועל ברוח ערכי התנועה וכולל קבוצות מעורבות של דתיים, חילונים, ובעלי רקעים ודעות שונות, המתגוררים ביחד כשנה אחת על מנת לתרום לקהילה ולהתפתח ולהתעצב כמנהיגים ומדריכים בחברה הישראלית.
עד שנת ה'תשע"ג פעלה קבוצה גם בשכונת תלפיות בעיר ירושלים, עד שנת ה'תשע"ט פעלה גם בעיר קריית אתא ועד שנת ה'תשפ"ה פעלו קבוצות גם בערים אופקים וערד.
עיקר עבודת בני הגרעין נעשית בבתי ספר דתיים וחילוניים, במועדוני הנוער, עם אוכלוסיות הרווחה, בתנועות הנוער, ובעבודה עם עולים חדשים וותיקים.
בראש הארגון עומדת ההנהגה הארצית, ההנהג"א, אשר נבחרת מקרב בני הנוער, חברי הארגון, על ידי חבריהם בני הנוער, ובכך בא לידי ביטוי ערך המנהיגות הצעירה שלו.
כמו כן, ניצב בראש הארגון מנהל - מבוגר הכפוף למועצה הציונית בישראל.
הסליקים מורכבים אף הם מרכז בוגר, חברי הסליק נחלקים לשלוש שכבות גיל:
שכבת ההנהגה - כיתות י' עד י"ב.
צמרת היא תנועה לנוער מעורב של המועצה הציונית בהסתדרות הציונית העולמית.
התנועה שואפת לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת הנותנת ביטוי למגוון הזהויות הקיים בה.
צמר"ת היא תנועה לשינוי חברתי הפועלת לאור הערכים המרכיבים את שמה: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
צמרת פועלת לפיתוח מנהיגות ציונית צעירה ומעורבות חברתית.
דגש רב ניתן על חיזוק הזהות היהודית-ישראלית והעמקת השיח בין דתיים לחילונים.
וכן, בניית אחריות משותפת דרך פעילות חינוכית-ערכית ברחבי הארץ.
תנועת צמר"ת רואה בדור הצעיר ובנוער כמחוללי השינוי בחברה.
התנועה שואפת להכשיר את הנוער להיות גורם מנהיג ומוביל המתווה דרך לחברה כולה.
התנועה מחנכת את חבריה לכונן חברה ישראלית משותפת על בסיס ארבעת ערכי היסוד מהן מורכב שמה:
ציונות חברי התנועה יחזיקו בתפיסות עולם ציוניות ויפעלו להעמיק בהבנת הערכים, התרבות, המסורת וההיסטוריה היהודית, הכרה בזרמי ציונות שונים והוגי דעות ציונים מובילים.
החברים יפעלו לקידום עשייה ציונית לאור האתגרים העכשוויים.
התנועה תפעל לפיתוח הרעיון הציוני ולחיזוקה של החברה הישראלית הלכה למעשה.
מנהיגות חברי התנועה יהיו בעלי דעה והשפעה על סביבתם.
החברים ישאפו לקחת מקום של הובלה בתחומים בהם יש ביכולתם לסייע ולתרום לחברה.
דגש רב ניתן על מנהיגות חינוכית וערכית.
בני הנוער הפעילים בתנועה הם הגורם המוביל והמניע את פעילותה.
רעות חברי התנועה מגיעים מרקעים והשקפות עולם שונות ומגוונות.
חברי התנועה יהיו קשובים וסובלניים לדעות, לצרכים ולתפיסות העולם השונות והייחודיות של חבריהם.
חברי התנועה יפעלו לקיים קבוצת חברתיות מגוונות הבנויות על תחושת השייכות והערבות ההדדית בין החברים.
התנועה פועלת ליצירת חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת.
תרומה לחברה חברי התנועה יהיו רגישים לסביבתם, וישאפו לתרום ככל יכולתם לזולת, לקהילה ולחברה.
לצד זאת התנועה שואפת להשפיע במישור הלאומי והמקומי ליצירת ערבות הדדית וצדק חברתי, תוך חיזוק ערך ההתנדבות והמחויבות העמוקה לעזרה לזולת.
החברה הישראלית מורכבת מפסיפס רחב של אנשים בעלי זהויות מגוונות, מוצאים, תפיסות עולם דתיות, ואורחות חיים שונות.
תנועת צמר"ת פועלת לחיזוק החברה הישראלית כחברה מגוונת ומאוחדת הנותנת מקום של כבוד לתפיסת עולם ואורחות חייו של כל אחד.
התנועה מאמינה כי חברה מגוונת ומאוחדת היא חברה חזקה ובנוסף עשירה מבחינה רוחנית.
תנועת צמר"ת רואה ערך רב בשונות בין חבריה ושואבת מכך כוח לעשייתה.
חברי התנועה ומוביליה יהיו סבלניים כלפי הגישות השונות ויהיו קשובים לדעות חבריהם ולצורכיהם.
תנועת צמר"ת רואה בנוער כחלק מוביל ובלתי נפרד מהקהילה.
התנועה רואה במרחב הקהילתי כר פורה לפעילותה החברתית ולליכוד החברים בה לחיי רוח ועשיה משותפים.
התנועה מאמינה כי חיי קהילה פעילים ועשירים הם עוגן למעורבות חברתית ונתינה משמעותיים אצל הפרט.
התנועה פועלת בשיתוף מלא עם קהילות ואף יוזמת היווצרות קהילות בעלות חיי עשיה עשירים ותורמים לסביבתן.
מתוך אמונה בכוחנו, יפעלו חברי תנועת צמר"ת ביחד למען כינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת, ולעיצוב סדר יום ציבורי.
כל זאת מתוך לימוד, בירור והעמקה בערכי התנועה.
הצנון (או צנון הגינה; שם מדעי: Raphanus sativus) הוא ירק ממשפחת המצליבים.
החלק האכיל הפופולרי ביותר של הצנון הוא האשרוש שהוא החלק דמוי הלפת הגדל מתחת לאדמה, אך כל הצמח אכיל וחלקו העליון יכול לשמש כירק עלה.
הצנון המוכר ביותר הוא עגול ובעל קליפה אדומה.
ישנן סוגים אחרים של צנון בעלי קליפה בצבעים שונים: ורוד, ורוד-סגלגל, לבן ואפור-שחור.
קיים גם מין גדול וצהוב בעל טעם לימוני מעודן.
הצנון המזרח אסיאתי הלבן הענק מכונה צנון סיני או דאיקון (daikon).
זהו תבלין חלש המכונה בדרך כלל צנון דאיקון (daikon radish).
המין הנפוץ ביותר של הצנון הוא הצנון דמוי הגזר, אורכו 20 עד 35 סנטימטרים וקוטרו 5 עד 10 סנטימטרים.
את פקעת הצנון אוכלים בדרך כלל לא מבושלת, אך מינים קשים מבשלים.
לבשרו של הצנון הטרי מרקם פריך וטעם חריף ומפולפל.
"עוקצו" של הטעם נעלם כאשר מקלפים את הקליפה האדומה.
גודלם של מיני הצנון שונה.
חלק מהם מגיעים למשקל של מעל קילוגרם.
הצנון הוא ירק פופולרי לגינות ירק ביתיות, היות שהוא קל למדי לגידול, ומגיע לבשלות מהר.
מיני צנון רבים בשלים 30 יום בלבד לאחר שנזרעו.
הצנון גדל באופן הטוב ביותר באדמה חומצית עד רגילה, וזקוק לשמש וללחות.
עונת השתילה הטובה ביותר היא מתחילת האביב ועד סופו, ועונת ה"קציר" הטובה ביותר היא מסוף הקיץ ועד תחילת הסתיו.
את הזרעים צריכים לשתול בעומק של סנטימטר אחד.
אמוניום גופרתי הוא דשן יעיל לצנון.
צריך לבדוק את רמת החומציות באדמה לפני שתילת הצנון מכיוון שהוא רגיש לרמות חומציות שונות.
הירק קרוי על שום טעמו הֶחריף: בערבית, "צֻנַאן" (صنان) פירושה סירחון.
בהלכה, צנון מהווה דוגמה לדבר חריף.
בדרך כלל, צנונים יכולים להסתווג לשני זנים ראשיים: קיץ וסתיו.
הצנונים מגיעים בצורות, בצבעים ובגדלים רבים ושונים, כגן צנון שחור, צנון צבעוני וצנון ארוך, היכול להגיע לאורך גדול מאורכו של גזר לבן.
צמרמורת או רעד היא תופעה פיזיולוגית המתרחשת אצל בעלי חיים בעלי דם חם ובפרט גם בבני האדם.
התופעה כוללת רעידות בלתי נשלטות של הגוף לצד הזדקרות של השערות ("עור ברווז").
שתי תופעות אלו הן למעשה רפלקסים של הגוף בעת התגוננות.
הזדקרות השערות נגרמת כתוצאה מכיווץ של שרירי הארקטור פילי, אלו הם השרירים המתוחים בין העור לבין זקיקי השערות.
התכווצותם מושכת את העור וגורמת להזדקפות השערה.
הרעידות הבלתי נשלטות נגרמות כתוצאה מפעולה של כיווץ והרפיה חוזרת ונשנית של השרירים בקצב מהיר.
קור – בעת ירידת טמפרטורת הגוף למצב של קדם-היפותרמיה, מזהה ההיפותלמוס שבמוח את ירידת הטמפרטורה וגורם לרעידות שרירים קצביות.
רעידות אלו גורמות להעלאת קצב הנשימה התאית כדי לספק לשרירים את האנרגיה הדרושה לתנועתם וכיוון שבתהליך הנשימה התאית נוצרת גם אנרגיית חום.
כשקצב התהליך מוגבר, יותר אנרגיית חום מיוצרת וטמפרטורת הגוף יכולה לעלות.
כל זה במטרה לשמור על הומאוסטזיס.
בנוסף, אמורה הזדקרות השערות ללכוד חלק מחום הגוף הנפלט אל הסביבה ובכך ליצור מעין שכבה מבודדת של אוויר חם במטרה לשמור על חום הגוף.
הדבר יעיל בקרב בעלי החיים בשל הפרווה העבה שלהם ולא אצל האדם בשל צפיפות נמוכה של שערות.
פחד – שני הרפלקסים יוצרים מראה גדול יותר, על ידי הזדקרות השערות (בעיקר אצל בעלי חיים, אך גם אצל אנשים), ומסייעים לחימום השרירים שיופעלו למטרות הגנה.
צליל – ישנם צלילים היכולים לגרום לצמרמורת.
לדוגמה: חריקת דלת, חריקה של ציפורן, גיר על לוח וכיוצא בזה.
תופעה זו טרם נחקרה עד תום, אך נראה כי הסיבה העיקרית לכך היא דמיון לצלילים מאיימים שבישרו בעבר על סכנה טבעית מתקרבת, כחלק מתגובת הילחם או ברח.
מחלה – בעת מחלה, בלוטת ההיפותלמוס שבמוח מעלה באופן מבוקר את טמפרטורת הגוף בעזרת צמרמורת.
תסמין החום, אף על פי אי נעימותו, הוא מצב חיוני, שכן פעילות מערכת החיסון של הגוף יעילה יותר בחום.
צֶנְזוּרָה (מלטינית: Censere, להעריך) או גַּנְזָרוּת היא שליטה ופיקוח על פרסום והפצת מידע, דעות וספרות, לרוב מצד גופי ממשל.
היקף המידע המצונזר יכול להיות ממילים בודדות ועד למושגים ורעיונות שלמים.
בעבר, הצנזורה הייתה נפוצה בתרבות העתיקה כחלק מהמשטר, שאסר להפיץ תכנים שעלולים לערער אותו או לפגוע בו.
דתות שונות, ובייחוד הנצרות הקתולית בתקופת האינקויזיציה, עשו שימוש רב בכלי זה על מנת לשלוט במאמיניהן.
במשטרים סמכותניים דוגמת סין העממית, קוריאה הצפונית ובעבר גם מדינות דוגמת איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית, צנזורה מופעלת כלפי ניסיונות תקשורת הפונה לציבור, תוך דיכוי של דעות והדרה של רעיונות מהשיח הציבורי.
בנוסף לכך במדינות אלה יש שימוש רב בתעמולה כדי לשמור על תמיכה של הציבור בשלטון.
במדינות בעלי דמוקרטיה ליברלית, לעומתם, צנזורה רשמית מופעלת למספר צרכים המוגדרים בחוק על פי נהלים סדורים המגבילים ומאזנים אותה אל מול חופש הביטוי וזכות הציבור לדעת.
במדינות דמוקרטיות רבות קיימת חוקה שחלק ממנה כולל את חופש הביטוי וחופש העיתונות שמגבילים את הצנזורה.
עם זאת צנזורה קיימת גם במדינות דמוקרטיות בדרכים שונות.
במקרים מסוימים מתקיימת צנזורה פנימית בגלל שיקולים שונים.
מקרה אחר של צנזורה פנימית יכול להיות מטעמי תפיסה שדבר זה נחוץ לצורכי הביטחון של המדינה.
שיקול אחר יכול להיות כלכלי - המענות מפרסום שהוא מעריך שיגרום לו לנזק כלכלי אף כי מידע זה יכול להיות מעניין וחשוב לקוראים.
בשנים האחרונות קיימים מחקרים על דרכים שבן שלטון רודני המתחזה לדמוקרטי, או שלטון דמוקרטי עם קו פופוליסטי יכול להפעיל לחץ על העיתונות באמצעים "רכים" וללא חוקי צנזורה נוקשים או גלויים.
כיוון פעולה אחד הוא איום בשינוי רגולציה, באופן שיפגע ביציבות הכלכלית של גופי התקשורת.
כיוון פעולה אחר הוא מתקפה מילולית מתמשכת על עיתונאים ביקורתיים על ידי גורמי ממשל ותומכיהן, באופן שגורם להם לקיים צנזורה עצמית.
מקור השם צנזורה הוא במונח הלטיני censor, שמשמעו "בודק", דהיינו פקיד הבודק פרסומים וגונז דברים האסורים על ידי השלטון.
הצנזורה הייתה נפוצה בתרבות העתיקה כחלק מהמשטר, שאסר להפיץ תכנים שעלולים לערער אותו או לפגוע בו.
הדתות השונות ובמיוחד הנצרות בתקופת האינקויזיציה, עשו שימוש רב בכלי זה, על מנת לשלוט במאמיניהן.
ידועה השפעתה של הצנזורה הנוצרית על התלמוד, שבמסגרתה הושמטו קטעים שלמים ושונו משפטים שנתפסו כפוגעים בנצרות.
בזמנים המודרניים מתייחסת הצנזורה לבדיקה של ספרים, כתבי-עת, מחזות, סרטים, תוכניות טלוויזיה ורדיו, דיווחי חדשות ושאר אמצעי תקשורת, במטרה לשנות או להדחיק קטעים העשויים להיות פוגעים, לא נעימים, מעוררי התנגדות או חושפי סודות צבאיים וביטחוניים.
החומר ה"לא נעים" נחשב לחומר לא מוסרי או גס, כופר או מנאץ, מסית או שעלול לפגוע בביטחון המדינה.
כך, הנימוק לצנזורה הוא ההגנה על שלושה מוסדות חברתיים: המשפחה, הדת (הכנסייה) והמדינה.
באמצע המאה ה-19 נקבעו בבריטניה הוראות האוסרות הפצה של ספרות תועבה באמצעות הדואר.
על פי הוראות אלה הוחרמו הספרים "סטיריקון", "פאני היל", "דקאמרון" ועוד.
בשנת 1865 נחקק איסור דומה בארצות הברית, ובמסגרתו נאסרה אף הפצתם של ספרי הדרכה מינית.
עד לאחרונה הייתה הצנזורה יציבה במוסדות שונים אפילו במדינות הדמוקרטיות המתקדמות ביותר המאופיינות בחופש הביטוי.
באמצע המאה ה-20 החליש שינוי מהפכני בעמדת הציבור את כוחה של הצנזורה בדמוקרטיות רבות; למרות זאת, הצנזורה על צורותיה לא התפרקה באופן כלל-עולמי.
כיום מתנגדים אנשים רבים, כולל אזרחים ליברלים, למתירנות באמנות ובתקשורת; הם טוענים שהיא משחיתה כל חוש של צניעות ונימוס ואף חותרת תחת התרבות.
בחברות לא-דמוקרטיות כמו סין, קוריאה הצפונית ובורמה, הצנזורה דומיננטית מאוד, נמצאת בכל הדרגות האמנותיות, האינטלקטואליות, הדתיות, הפוליטיות והציבוריות של חיי הפרט.
מעטים המעשים או הביטויים שאינם זוכים לפיקוח רשמי.
ההצהרה הבינלאומית לזכויות אדם, אשר אומצה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות בשנת 1948, אינה מתייחסת לצנזורה ואינה מבטיחה חופש מצנזורה.
בישראל בוטלה הצנזורה על מחזות בשנת 1991, אך עדיין מופעלת צנזורה ביטחונית, המגבילה פרסומים הקשורים לביטחון המדינה.
צנזורה המוטלת על ידי משטר יכולה להיות:
צנזורה מוסרית־חברתית, המונעת הפצת מידע מסיבות מוסריות וחברתיות.
צנזורה פוליטית, לשם מניעת ביקורת על המשטר.
צנזורה צבאית־ביטחונית ומדינית, שמטרתה למנוע חשיפת סודות צבאיים ומידע מדיני רגיש.
צנזורה משפטית, על ידי צווי איסור פרסום.
כגון, איסור על פרסומם שמות חשודים, מהות העבירה, או לצורך הגנה על פרטיותם של קורבנות ועדים.
צנזורה כלכלית, המוטלת על ידי גופים מסחריים במטרה לשרת אינטרסים כלכליים או עסקיים.
אמצעי תקשורת יכול להטיל על עצמו צנזורה פנימית הנובעת מאינטרסים אישיים (כגון אינטרסים מסחריים), העומדים בסתירה לזכות הציבור לדעת (שאותה מקיים כלי התקשורת, במהותו).
צנזורה מונעת שלא מאפשרת את פרסום המידע והפצתו מלכתחילה.
צנזורה מפקחת ומנטרת שבודקת פרסומים קיימים, ומגבילה את הפצתם ואת הגישה אליהם.
בעידן הווב 2.0, ניתן ליצור מידע ולהפיץ אותו ברבים בקלות ובמהירות, כך שהרבה יותר קשה למנוע פרסום דעותיו של אדם, או צנזור של מידע מרגע שהגיע לרשותו.
בצנזורה מפקחת ניתן להסיר ולהגביל את הגישה למידע לאחר שפורסם ברשת.
== צנזורה והשפעתה על האנטישמיות ==
האנטישמיות, שהיא תופעה של שנאה ואפליה כלפי יהודים, היא נושא מדאיג ברחבי העולם, בפרט באירופה.
מנהיגים יהודים קראו לאימוץ צנזורה מחמירה יותר בתור אמצעי להפחתת ביטויי אנטישמיות מסוגים שונים, במיוחד לאור התגברות ההתקפות נגד מטרות יהודיות מאז טבח שבעה באוקטובר.
נראה אפוא כי יעילותה של צנזורה בהפחתת האנטישמיות מוטלת בספק, וכי נדרש לבחון אסטרטגיות חלופיות למאבק זו.
מאמצים לצמצום האנטישמיות צריכים להתמקד בפעולות של חינוך, דיאלוג בין-תרבותי, ומדיניות אשר מקדמת סובלנות והבנה, זאת במקום להסתמך על הגבלות כדוגמת הצנזורה.
הצנזורה, שהיא כאמור פעולת איסור קיצונית בתחום התקשורת, נעשית בדרך כלל על ידי רשויות אוטוריטריות כדי להשתיק מיעוטים (לדוגמה יהודים), ועלולה להביא להחרפת התקפות טרור.
אדולף היטלר לדוגמה, הוציא תקנות חירום שצינזרו את חופשי הביטוי.
הוא שלט בתעמולה באופן מלא, בכל אמצעי התקשורת הציבורית.
דוגמה זו ממחישה כיצד תוכניות צנזורה עלולות להוביל לדיכוי של אזרחים.
מכאן, שחוקי צנזורה עשויים להגביר את האנטישמיות ולא להפחיתה וכך בעצם לגרום לתוצאה הפוכה מזו הרצויה.
בעוד קריאות להגבלת דיבור אנטישמי עשויות להיות מובנות, המציאות היא שהן לא עצרו את עליית האנטישמיות באירופה.
לדוגמה, בסקר שנערך בשנת 2018 נמצא מתאם גבוה בין הגבלות על חופש הביטוי לבין הגברת הרדיפה הדתית האלימה.
הסקר הזה העלה כי מעל לשליש מהיהודים במדינות כמו אוסטריה, בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, הונגריה, איטליה, הולנד, פולין, ספרד, שוודיה ובריטניה חוששים חשש אמיתי מתקיפות.
במשך תולדותיו של הספר העברי, צונזרו חיבורים שונים.
ניתן לחלקם לשני סוגים מרכזיים: צנזורה חיצונית מטעם השלטון הלא-יהודי, וצנזורה פנימית יהודית - הן כזו שבה מצנזר המחבר עצמו את דבריו, והן המביא לדפוס, מפחד השלטון הנכרי.
הבחנה חשובה אחרת היא בין צנזורה החלה על כתבי-יד, לבין הצנזורה הממוסדת יותר שהתמקדה באישורם או צינזורם של ספרים עבריים בעת הבאתם לדפוס.
מחקרים רבים נכתבו על הצנזורה והשפעותיה על פרסומי ספרים עבריים.
כך למשל הופיעו מחקרים על היבטי הצנזורה בראשית הדפסתם של ספרים עבריים באיטליה במאות ה-15 וה-16, וכך גם לגבי הצנזורה של השלטון הצארי ברוסיה במאה ה-19.
צנזורים 'רשמיים' רבים של הספר העברי מטעם השלטונות הנוצריים, היו למעשה יהודים או יהודים-לשעבר.
הסיבה המרכזית לכך הייתה בקיאותם בשפה העברית וברזי הספרות העברית.
יהודים או יהודים-לשעבר אלו ניצבו בין הפטיש השלטוני לבין הסדן היהודי לו עדיין היו נאמנים במידה זו או אחרת.
ביהדות רוסיה במאה התשע עשרה ידועה במיוחד ה'גזירה' האוסרת הדפסתם של ספרים עבריים למעט בשתי ערים ספציפיות, וילנה וז'יטומיר.
בחברה החרדית ישנם רבנים רבים היוצאים כנגד הכנסת מקלט טלוויזיה לבית ושימוש באינטרנט.
עם זאת, למקלים בנושאים אלו קיימים פתרונות בדמות ספקיות אינטרנט המספקות ניטור וסינון של הגלישה באינטרנט מתכנים שאינם עולים בקנה אחד עם ערכי הצניעות ביהדות או עם ערכי הקהילה החרדית.
אינטרנט זה מכונה "אינטרנט כשר".
מיזם צנזורה גדול הוא אתר האינטרנט "המכלול", שהוא גרסה מצונזרת של ויקיפדיה העברית.
יש כ-20 מיני אורן שזרעיהם גדולים דיים להצדיק איסוף למזון.
צנוברים מעצי בר לוקטו באירופה ובאסיה מאז התקופה הפלאוליתית.
לאירופה הגיע אורן הסלע (Pinus pinea) שמקורו במזרח הים התיכון במהלך ההולוקן, כנראה עקב פעילות אנושית.
באמריקה הצפונית התפשט תחום הצמיחה של אורנים מניבי צנוברים עם אוכלוסיית האדם.
שרידי צנוברים מצפון לגבול התפוצה הטבעית של העץ שתוארכו ל-7,400 שנים לפני זמננו מעידים על איסוף צנוברים בידי ציידים לקטים.
ניתן להוסיף צנוברים למאכלי בשר, דגים ומנות צמחוניות.
רוטב הפסטו האיטלקי מכיל בדרך כלל צנוברים קלויים.
צנוברים הם גם תוספת לקינוחים דוגמת בקלאווה.
צנוברים מהמזרח התיכון (צורה מוארכת), מכילים 31% חלבון: תכולת החלבון הגבוהה ביותר מבין האגוזים.
אחוז השומן כ-45% ופחמימות כ-5%.
הערך הקלורי של הצנובר: 580 קלוריות ל-100 גרם.
צנוברים מסין, מקסיקו או קוריאה (צורתם כקונוס) מכילים 12% חלבון ו-60% שומן.
הערך הקלורי: 680 קלוריות ל-100 גרם.
הצנובר הוא גם מקור טוב לסיבים תזונתיים.
ניתן להפיק מצנוברים שמן המוערך בשל הארומה האגוזית-עדינה שלו, ובשל סגולות רפואיות המיוחסות לו כמדכא תיאבון וכנוגד חמצון.
שמן צנובר מכיל חומצה פינולנית (pinolenic acid cis-5,cis-9,cis-12 18:3), חומצת שומן בעלת 3 קשרים כפולים (triple-unsaturated) בעמדות 5, 9, ו-12 בשרשרת בת 18 פחמנים.
החומצה מעוררת שחרור ההורמון כוליציסטוקינין (cholecystokinin) שמדכא תיאבון.
בנוסף לדיכוי תיאבון, נמצא ששמן צנובר מסייע בהורדת רמת הכולסטרול "הרע" (LDL).
בשל נקודת העשן הנמוכה שלו אין הוא משמש לטיגון.
ברוסיה השתמשו עד למהפכת 1917 בשמן צנובר בימי הצום (Lent) שלפני חג הפסחא כאשר השימוש בשומן בעלי חיים היה אסור.
חומצת שומן אחוז חומצה לינולאית Linoleic acid 49%±2.3% חומצה אולאית Oleic acid 23.8%±2.1% חומצה פינולנית Pinolenic acid 17.1%±2.0% חומצה פלמיטית Palmitic acid 6.3%±2.2% חומצה סטארית Stearic acid±0.1% 2.5%
אורנים מניבי צנוברים גדלים במדינות רבות בעולם.
המדינה בעלת תנובת הצנוברים הגדולה ביותר היא צפון קוריאה, המייצאת כ-6,000 טון צנוברים בשנה.
אחריה נמצאות רוסיה, סין, פקיסטן ואפגניסטן.
איטליה מפיקה כ-1,000 טון צנובר בשנה, ומייבאת כמויות גדולות.
דווחו מקרים בהם אכילת צנוברים, במיוחד מהמין אורן ארמן, הובילה לתופעת טעם מר בפה המתפתחת בין 1–3 ימים לאחר צריכתם, ונמשכת ללא טיפול בין מספר ימים לשבועיים.
הטעם המתואר הוא מתכתי, ומגיע לשיא ביום השני ממועד צריכת הצנוברים.
תופעה זו תוארה לראשונה במאמר מדעי בשנת 2001. באנליזה כרומטוגרפית של הצנוברים שהביאו לתופעה לעומת צנוברים שלא גרמו לה זוהה טריגליצריד לא רווי אך לא ברור הרכבו או הקשר שלו לטעם הלוואי.
צמרת הבירה היא שכונה יהודית בצפון-מזרח ירושלים, שהוקמה בשנת 1972. מקור שמה הוא בגובהה הרב, גם ביחס לשכונות ירושלים.
יחד עם שכונת הגבעה הצרפתית הסמוכה מתגוררים בשכונה כ-7,000 איש.
השכונה ממוקמת על הרכס הצפון מזרחי של הר הצופים ועל מורדותיו כלפי מזרח.
הגובה המקסימלי בסביבת השכונה מגיע ל-835 מטר, ועל כן שמה.
בצפון גובלת השכונה בכביש 1, במערב בגבעה הצרפתית, בדרום בעיסאוויה ובית החולים הדסה הר הצופים ובמזרח בנחל אוג וכביש 1. יחד עם הגבעה הצרפתית, משתרעת צמרת הבירה על פני 970 דונם.
השכונה הוקמה בשנת 1972, לאחר ששטחה נכבש מירדן במלחמת ששת הימים.
מטרתה של השכונה, היה ליצור רצף יהודי, יחד עם השכונות הגבעה הצרפתית, גבעת המבתר ורמת אשכול, שיחבר בין מרכז ירושלים לבין הר הצופים, שהיה עד מלחמת ששת הימים מובלעת ישראלית בתוך השטח הירדני.
השכונה נבנתה על פי סטנדרטים אמריקאיים.
מתכנני השכונה ניצלו את המורדות לבנייה מדורגת ואפשרו תחושה של בתים בודדים, המשקיפים אל מדבר יהודה.
השכונה אורגנה היטב על ידי ועד שנבחר על ידי התושבים ובכך מהווה דוגמה בולטת לארגון קהילתי.
עקב היותה שכונת-קצה, צמרת הבירה היא שכונה פסטורלית ושקטה, ונחשבת לשכונת יוקרה.
המצב הסוציו אקונומי של דיירי השכונה הוא בינוני-גבוה.
בצמרת הבירה ישנה אוכלוסייה מגוונת, ברובה יהודית.
בשכונה אף מתגוררות מספר משפחות ערביות.
בית הספר היסודי ממלכתי ע"ש קורצ'אק
מכללת ליפשיץ – מכללה דתית למורות
תנועות הנוער – נוע"ם (נוער מסורתי), והנוער העובד והלומד
רחובות השכונה הם: החי"ל, מבוא פלי"ם, מבוא הררי, מבוא נהגי הפרדות ומבוא הנח"ל.
צִנורות הוא קובץ סיפורים קצרים מאת אתגר קרת, שיצא לאור בשנת 1992. זהו ספרו הראשון של קרת, ועם צאתו לאור זכה לביקורות טובות אך נמכר רק בכ-800 עותקים.
לאחר מכן פרסם קרת את "געגועי לקיסינג'ר" ומשזה הצליח, החלו להימכר מהדורות רבות של "צִנורות", שיצא בעקבות זאת במהדורה מעודכנת.
הספר כולל 56 סיפורים קצרים ובהם הסיפורים: "יומולדת", "כוכי", "צפירה" ו"דבק מטורף" המשקפים ומבטאים את ההווי הישראלי, החל מיום השואה ועד איומים עקב הלשנה.
4. על ערכו התזונתי של חלום
12. הבן של ראש המוסד
17. אני ואנט מזדיינים בגיהנום
18. רחמים ואיש התולעים - סיפור מרושע
19. ארקדי חילוה נוסע בקו חמש 20. בלי פוליטיקה
29. בוא ונישאר ברמת המטפורה
32. הלילה בו מתו האוטובוסים
36. קנאת סופרים - סיפורת מתורגמת
37. הערפד או מר מקטאגרט - סיפורת עברית
43. שלמה הומו כוס אל-אומו
44. היעדרותו המסתורית של אלון שמש
47. אני ולודוויג הורגים את היטלר בלי סיבה (או אביב ברלינאי)
48. חיוך המוות של הנס
50. אף אחד לא מבין את הקוואנטים
מבחר סיפורים קצרים מתוך הקובץ "צִנורות" עובדו להצגה בשם זה.
ההצגה עלתה לראשונה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ת"א, ולאחר מכן בתיאטרון החאן בירושלים ובתיאטרון זיגוטה.
יוצרי ההצגה: אילן תורן (עיבוד, בימוי ותפאורה), מרינה בלטוב (עיצוב תנועה), נדב ויקינסקי (מוזיקה) ויהלי תורן (הדרכה קולית).
השחקנים הם בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב: ישי בן משה, קרן ברי, אילנית גרשון, בועז טרינקר, יואב דונט, אופיר נהרי, אורן סולו, ויטלי פרידלנד ועירית קשני.
בשנת 2023 עלתה ההצגה המוזיקלית "חובזה" בהפקת תזמורת המהפכה ובבימויה של רוני ברודצקי, המביאה אל הבמה חמישה סיפורים קצרים מתוך "צנורות", בהשתתפות נגני התזמורת, זמרת אופרה ושחקני הקאמרי, הדור החדש.
ההצגה עלתה בתיאטרון הקאמרי וכן במשכן האופרה במסגרת סדרת המהפכה.
radicula) היא ירק ממשפחת המצליבים.
זהו זן של צנון הגינה, המאופיין בכך ששורשיו האכילים קטנים בהשוואה לצנון.
החלק האכיל הפופולרי ביותר של הצנונית הוא השורש המעובה דמוי הלפת הגדל מתחת לאדמה, אך כל הצמח אכיל, וחלקו העליון יכול לשמש כירק עלה.
קליפתה של הצנונית ורודה, אדומה או לבנה, ומבנה השורש שלה בצורת כדור או חרוט.
בישראל מגדלים צנונית הן לצורכי השוק המקומי והן לייצוא למערב אירופה, בחורף.
הצנונית, כמו הצנון, היא ירק פופולרי לגינות ירק ביתיות.
היא קלה לגידול, ומבשילה בתוך 30 יום מזריעתה.
זרע של צנונית, ספר ילדים שעובד על ידי חנה הורן.
הצנונית מוזכרת גם בכמה שירים - הודי חמודי, תות (משה בקר), צמד חמד (דודו זכאי ואופירה גלוסקא), מגרפה ומעדר (עירית ענבי) ועוד.
צנון מצוי (שם מדעי: Raphanus raphanistrum) הוא צמח עשבוני חד-שנתי או דו-שנתי ממשפחת המצליבים.
תחום תפוצתו הטבעי משתרע מאירופה ועד לאזור הים התיכון ואסיה המרכזית, בעיקר באזורים הממוזגים.
צנון מצוי הוא יחיד בסוגו וכולל 4 תת-מינים, שניים מתוכם בישראל: צנון מצוי תת-מין 'טיפוסי' הנפוץ בעיקר במשור החוף וצנון מצוי תת-מין 'פגיוני' (Raphanus raphanistrum subsp.
rostratus) הנפוץ יותר בצפון ישראל.
הבוטנאים הישראלים רואים בשניהם מינים עצמאיים.
לתת-המין הטיפוסי ארבעה עלי כותרת בגווני לבן או קרם, עם עורקים סגולים כהים.
פירותיו זקופים, מרוחקים מהגבעול, ומשונצים בין הזרעים עם הבשלתם.
לתת-המין הפגיוני ארבעה עלי כותרת בגווני סגול או ורוד, גם הם עם עורקים סגולים כהים.
בניגוד לתת-המין הטיפוסי, פירותיו אינם משונצים בין הזרעים, והחלק העליון של הפרי דמוי רומח צר וארוך.
הצמח פלש ליבשות אחרות, בהן אמריקה ואוסטרליה ונחשב לעשב רע.
הצנון המצוי נפוץ בבתות צפון ומרכז ישראל, שלא הופרעו בידי האדם, וכן ליד שטחים חקלאיים.
פורח בין סוף דצמבר למאי.
הפרח אופייני למצליבים ומורכב מארבעה עלי כותרת, בצבעי לבן-קרם (ולעיתים גם צהוב) עם עורקים בולטים בצבע כהה.
בתוך הפרח שישה אבקנים והוא גדל על גבי עוקצים ארוכים.
העלים גזורים ומסודרים כך שיש עלה אחד בכל מפרק.
הפרי הוא דק וארוך המכיל 8-3 זרעים.
צנהג'ה הם קונפדרציית שבטים ברבריים במגרב, בדומה לזנאטה והמסמודה.
עד המאה ה-9 חיו הצנהג'ה בצפון הסהרה והיו פגנים, נוצרים, פוליתאיסטים או אנימיסטים.
עם בואם של הערבים למגרב נדחקו בני הצנהג'ה דרומה להרי האטלס, דרום מרוקו ומאוריטניה.
חלקם הגיעו לסודאן, לאזור נהר סנגל ולניז'ר.
שבט קוטאמה נדד לאזור ג'יג'ל (جيجل), כיום באלג'יריה.
כחלק מגל ההתאסלמות, הפכו בני הצנהג'ה למוסלמים סונים אולם לא היו אדוקים בדתם ושימרו על חלק מהמנהגים הישנים.
בתחילת המאה ה-11 השתלטה קבוצה מתוך הצנהג'ה, אנשי המורביטון האדוקים יותר בדתם על הנהגת קונפדרציית השבטים הצנהג'יים.
בהנהגת המורביטון השתלטו שבטי הצנהג'ה על רוב שטחה של מרוקו בגבולתיה היום וחלקים ממדינות נוספות.
במחצית המאה ה-11 יצאו אנשי הצנהג'ה לעזרת השושלת העבדית בספרד, סייעו בניצחונות על הכוחות הנוצריים והשתלטו על מחוז סביליה.
צנזורה כלכלית היא צנזורה המופעלת על אמצעי תקשורת על ידי גוף מסחרי כלשהו בשל אינטרסים עסקיים או כלכליים, לדוגמה אינטרסים של בעלי השליטה על כלי התקשורת.
מטרת הצנזורה הכלכלית היא למנוע פרסום שיש בו כדי לפגוע באינטרסים הכלכליים של מפעיל הצנזורה, או למנוע פרסומים שעשוים לקדם מתחרים.
הצנזורה הכלכלית נבדלת באופן מהותי מצנזורה במובנה הרגיל בכך שאינה מופעלת על ידי מדינה או ממסד.
עובדה זו מהווה מכשול בעיני רבים לכנות תופעה זו בשם "צנזורה".
אולם, על פי הגדרת הצנזורה כאמצעי המופעל על אמצעי התקשורת במטרה לפקח על תכניו, הרי שהצנזורה הכלכלית היא צנזורה לכל דבר.
הסכנה בקיומה של צנזורה כלכלית, היא אותה סכנה הטמונה בכל סוגי הצנזורה האחרים: פגיעה בחופש הביטוי והסתרת מידע חשוב לציבור, או הצגת מידע מוטה.
על מנת שהגוף המסחרי יוכל להפעיל צנזורה כלכלית, עליו להיות קשור לאמצעי התקשורת באחת מהדרכים הבאות:
הגוף המסחרי הוא הבעלים או אחד הבעלים של אמצעי התקשורת.
הגוף המסחרי הוא אמצעי התקשורת בעצמו.
הגוף המסחרי הוא גורם כלכלי חשוב לעיתון, לדוגמה מפרסם גדול.
תהליכים המשפיעים על תופעת הצנזורה הכלכלית
ריכוזיות - תהליך הריכוזיות בעולם התקשורת, מתייחס לעובדה שהבעלות על יותר ויותר אמצעי תקשורת מתרכז בפחות ופחות ידיים.
בישראל, שוק התקשורת מתרכז אצל מספר מועט של בעלים, כפי שניתן לראות במפת התקשורת הישראלית, שפותחה ב-2006 על ידי העיתון לענייני תקשורת, העין השביעית.
תהליך זה מגביר את שכיחות התופעה כיוון שככל שהתאגיד המחזיק בבעלותו אמצעי תקשורת גדול יותר, יש לו אינטרסים כלכליים רבים יותר, ויכולת רבה יותר להשפיע על אמצעי התקשורת ובכלל זה גם להפעיל צנזורה כלכלית.
קונגלומרציה - קונצרנים המחזיקים בבעלותם אמצעי תקשורת הם גם בעלים של עסקים מתחומים אחרים, דבר המעודד את הבעלים המשותפים להשתמש בעיתון כדי לקדם את עסקיהם האחרים (או לפחות למנוע פגיעה בהם).
חברת הכשרת היישוב בישראל היא בעלת עיתון מעריב, אך גם מחזיקה בעסקי נדל"ן, ביטוח, מלונאות ובריאות.
אליעזר פישמן החזיק בעיתון גלובס, אך גם בעסקים רבים אחרים.
החלשות השידור הציבורי - בכל העולם השידור הציבורי הולך ונחלש.
תהליך זה מתבטא בירידת תקציבים של ערוצים ממלכתיים, ירידה בפופולריות שלהם, ביכולת שלהם להשפיע ובחשיבות שהציבור מייחס להם.
הליך זה מפנה את הבמה לאמצעי התקשורת הנמצאים בבעלות פרטית, החשופים לאינטרסים עסקיים של הבעלים שלהם.
התבססות הולכת וגוברת על פרסום כמקור הכנסה - לפי מחקרים, עיתונים מרוויחים כשני שלישים מהכנסותיהם מפרסומות, ועוד כשליש ממכירות ומינויים.
ערוצי טלוויזיה מסחריים מרוויחים רק מפרסומות.
גם אתרי אינטרנט מכניסים כמעט רק מפרסומות.
ככל שאמצעי התקשורת תלוי בגופים מסחריים המפרסמים אצלו - כוחם גדל.
יוצא, שגוף עסקי שאינו בעלים של אמצעי התקשורת, אך מפרסם אצלו, משפיע עליו כאילו היה הבעלים, או אחד מהבעלים.
השלכות צנזורה כלכלית על חופש העיתונות
אמצעי התקשורת הנמצאים ברובם בבעלות פרטית מתנהגים כקבוצת אינטרס מובהקת שביניהם מתנהל קשר מעשי של שתיקה והשתקה.
קשר זה מקשה על דיון ציבורי בצנזורה הכלכלית שנעשית על ידיהם ובכך עלולים לפגוע בחופש הביטוי.
התלות בבעלים פרטיים ובמפרסמים מעודדת עיתונאים לוותר על הערכים המקצועיים של עצמאות וביקורתיות ולשתף פעולה עם הצנזורה והצנזורים משיקולים כלכליים.
על מנת לקיים עיתונות כלכלית חופשית ומקצועית יש צורך בתשתית כלכלית - דוגמת בעלות ציבורית או בעלים המוכנים לוותר על שליטה ישירה במערכת, שיכולה לכלכל מערכת עיתונאים עצמאית.
כל כלי תקשורת ששואף להרוויח או פועל מתוך אינטרסים פוליטיים עלול להיכנע לדרישות המפרסמים ולכן בסיס כלכלי יציב יעזור לשמור על חופש הביטוי וחופש העיתונות ולמנוע צנזורה.
צנזורה כלכלית מושגת בין השאר באמצעות שילוב מיתוג סמוי (תוכן שיווקי) בתוך תכנים תקשורתיים שונים, כך שהמסרים המסחריים יהיו סמויים ומשולבים באופן רב שכבתי עם כל תוכן אחר בלי שהצופה יהיה מודע להם.
מיתוג סמוי יוצר פער תודעתי בין חוויית הצפייה של אנשים מן השורה ובין תהליכי ההפקה של התוכניות.
פרקטיקה זו גם אינה עולה בקנה אחד עם חוק הגנת הצרכן.
תכנים שיווקיים יכולים להשפיע על בחירת הנושאים בתוכניות טלוויזיוניות, ולכוון את המסרים הנידונים או הנדחקים.
מיתוג סמוי מופיע בכל סוגי התוכניות, כולל תוכניות מציאות, בישול, , סדרות דרמה וגם בחדשות.
התופעה משחקת בעשור השני של המאה ה-21 תפקיד חשוב ובולט בתקשורת המסחרית הישראלית ובכלל זה בערוצי טלוויזיה מסחריים ובאתרי חדשות.
בפרק זמן קצר היא הפכה למנוע כלכלי דומיננטי בתעשייה הטלוויזיונית בישראל.
מיתוג סמוי בתקשורת ישראלית אינו מוגבל לקידום מטרות מסחריות.
נעשה בו גם שימוש לקידום תפיסות עולם, השקפה פוליטית, ערכים, וסדרי יום של גופים ואישים ציבוריים.
נכון ל-2018 פעלו בישראל סוכני תוכן שיווקי עצמאיים שמקדמים את התחום בחברות הפקה עצמאיות.
הצנזורה באיראן היא הגבלת או מניעת הפצה, הצגה והוצאה לאור של מידע, ברפובליקה האיסלאמית של איראן.
רוב הסמכויות בעניין והצנזורה בפועל, מיושמות על ידי המשטר האיראני.
גוף הצנזורה העיקרי הוא המשרד להכוונה איסלמית.
התכנים המצונזרים כוללים לעיתים קרובות נושאים הקשורים למעמד האישה, חופש הדיבור, דמוקרטיה, פורנוגרפיה, מקורות מידע אמינים, מקורות דתיים שונים, יחסי איראן – ארצות הברית, תוכנית הגרעין, דת ואנשי דת באיראן.
הצנזורה קפדנית ומתבצעת אף בחומרים המיועדים לקהל-יעד שולי יחסית.
המדיות בהם מתבצעת הצנזורה הם על-פי רוב, טלוויזיה, מידע מודפס, רדיו, סרטים, מוזיאונים, גלריות, תערוכות, ורשת.
איראנים המנסים לגשת אל רוב בסיסי הנתונים ומנועי החיפוש ברשת, נתקלים בהודעה "המידע המבוקש אסור".
רוב המידע המותר עובר ביקורת של המשרד לתרבות והכוונה איסלאמית.
עבירות צנזורה מטופלות על ידי בית המשפט של המהפיכה האיסלאמית.
ארגון עיתונאים ללא גבולות מדרג את רמת הצנזורה באיראן כ"רצינית מאוד" הדירוג הגבוה ביותר בסולם חמש דרגות הצנזורה, של הארגון.
צנזורת האינטרנט במדינה מוגדרת אף-היא כהדוקה ביותר, על ידי מיזם OpenNet Initiative.
צַמְרִיר הַקֶּדֶד (שם מדעי: Tomares nesimachus; שם קודם: כחליל הקדד) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים.
כנפיו בחלקן העליון כתומות אדומות ובעלות שוליים כהים, הכנפיים בצדן התחתון מעוטרות בנקודות כתומות ושחורות, ובחלקן התחתון הקרוב לגוף הפרפר, בגוון ירוק כחול טורקיזי.
המין הוגדר בשנת 1893 על ידי בחינת פרטים שנמצאו בסוריה.
תפוצת המין כוללת את צפון סוריה, דרום מזרח טורקיה, לבנון, עבר הירדן וישראל.
המין הוא פרפר מוגן בישראל.
בישראל הוא נמצא בעיקר באזור רמות מנשה, הרי אפרים ובגליל, יצחק איזנשטיין דווח בספרו אודות פרפרי ירושלים על תצפית בצמריר הקדד בשדה בירושלים במרץ 1987. במשך שנים רבות לאחר תצפית זו לא נמסר דיווח על צפייה בפרפר באזור ירושלים, אך ב-2018 נצפו עשרות פריטים באתר הלאומי הקסטל שבמבשרת ציון.
צמריר הקדד נמצא בישראל בנסיגה מתמדת ונמצא על סף הכחדה.
בעיקר בשל פגיעה משמעותית בבתי גידולו.
על-כן נבחר פרפר זה להיות בארבעה עשר מיני הפרפרים המוגנים על-פי חוק.
צמריר הקדד מעופף בקרבת הצמח הפונדקאי שלו – קדד גדול-פרי.
הפרפרים הבוגרים הם הראשונים להגיח מבין פרפרי היום, הם מגיחים מגלמיהם בסוף החורף עם ראשית האביב, החל מאמצע פברואר ועד אמצע מרץ.
הפרפר מותאם להבשלת פירותיו של הקדד גדול-פרי שזחליו ניזונים ממנו.
הזחלים מתפתחים בתוך הפירות ובכך הם מוגנים מפני טורפים ומזיקים, וגם זוכים למזון עשיר - הזחלים ניזונים בעיקר מהזרעים.
הביצים מוטלות יחידות על הפרחים והעלים, בדומה למיני כחליליים אחרים היא פחוסה ומרושתת בבליטות.
הזחל הבוגר לבן עם נקודות צהובות ומכוסה בשערות שחורות קצרות.
הזחל מתגלם באדמה, הגולם צבעו חום.
הוא נכנס לדיאפאוזה של עשרה חודשים עד לאביב הבא.
דובי בנימיני מדווח במגדירו על גלמים שנכנסו לדיאפאוזה של שנה-שנתיים.
השמירה על צמריר הקדד בישראל
הרס בתי הגידול בשל פיתוח מואץ של שכונות וכבישים מהווה גורם משמעותי לפגיעה בצמריר הקדד.
בשל פגיעה במרחב תפוצת המין במהלך העבודות לסלילת כביש חוצה ישראל (כביש 6) נשתלו שתילי קדד גדול-פרי באזור מחלף עין תות.
במקום נשתלו עשרות פרטים ובסיור שנערך ב-11 במרץ 2007 דווח האקולוג ד"ר רון פרומקין על תצפית בפרט בוגר שעמד על אחד מהקדדים השתולים.
עדות זו מחזקת את העמדה ששתילה מכוונת של שתילי קדד גדול-פרי עשויות לסייע בשימור צמרירי הקדד במרחב תפוצתם המשתנה,
החיפוש נערך בעיקר באזור הגליל, עמק יזרעאל ורמות מנשה.
הנתונים שנאספו מהווים בסיס נתונים למחקר אודות המין ומצבו באזורינו.
צמרמורת היא סדרת ספרי אימה בדיונית המיועדת לילדים, אשר נכתבה על ידי הסופר האמריקאי-יהודי ר.ל.
הסדרה המקורית יצאה לאור בין השנים 1992–1997, כאשר הספר הראשון, "Welcome to Dead House", יצא ביולי 1992 בארצות הברית.
הספרים צברו פופולריות רבה והצלחה מסחרית ברחבי העולם, והסדרה זכתה לגרסאות ספין אוף נוספות.
הסדרה כולה מכרה למעלה מ-400 מיליון עותקים ברחבי העולם, ב-32 שפות שונות, מה שהופך אותה לסדרת הספרים השנייה הנמכרת בעולם לאחר סדרת ספרי הארי פוטר של ג'יי קיי רולינג.
חלק מהספרים תורגמו גם לעברית.
עלילת הספרים היא בדיונית, ועוקבת אחר ילדים אשר מוצאים את עצמם בסיטואציות מפחידות, סוריאליסטיות ועל-טבעיות.
לרוב, הסיפור מועבר בגוף ראשון והוא לעיתים מסתיים בטוויסט.
בכל ספר מוצגות דמויות שונות בעלות רקע, אופי, מיקום ומגדר שונים.
כמו כן, לרוב מוות אינו מעורב בסיפורים וגיבורי העלילה אינם מצויים במצבים שעלולים להיחשב כרציניים מדי.
רוב ספרי הצמרמורת שתורגמו לעברית הם במבנה עלילה רגיל שקוראים מההתחלה לסוף ברציפות, אך ספרים מסוימים בסדרה (לרוב יוחדו במסגרת כסופה על עטיפות הספרים) אפשרו לקורא בהם להחליט מה יקרה בהמשך העלילה, לרוב באמצעות בחירה בפעולותיו של גיבור או גיבורת הסיפור ו"דילוג" לעמוד המתאים לכל בחירה שמוצעת.
ספרים אלה כללו מספר משתנה של סופים אפשריים ועלילות משתנות.
רשימת הספרים של הסדרה המקורית בגרסה העברית:
לסדרה יצאו מספר סדרות בת נוספות:
הסדרה השנייה, "Give Yourself Goosebumps", תורגמה גם היא לעברית בשם "עשו לעצמכם צמרמורת", בדומה לסדרת ספרים מוכרת עם שם דומה "Choose Your Own Adventure".
בסדרה זו הסיפור מסופר בגוף שני והקורא יכול לקבוע את העלילה והשתלשלות האירועים על ידי מעבר לא מסודר בין העמודים על פי הוראות הספר.
הניסויים הקטלנים של ד"ר איכס
היצורים המחרידים של פרופסור הלם
נא לא להאכיל את הערפד!
סיפורו הנורא של האי טיקי
סדרת ספין אוף נוספת בשם Goosebumps Slappyworld יצאה לאור ב-2017, כאשר בכל ספר בסדרה דמות הבובה המרשעת סלאפי נותנת להשתלשלות המאורעות פרשנות משלה.
הספר הראשון בסדרה ראה אור בפברואר 2017 והאחרון החותם אותה יצא לאור בחודש יולי 2023. סדרת ספין אוף חדשה נוספת הוכרזה, בשם Goosebumps: House Of Shivers, המבטיחה להיות מצחיקה יותר ומפחידה יותר בטון שלה מהסדרות הקודמות.
הספר הראשון בסדרה ראה אור בספטמבר 2023.
בין השנים 1995–1998 שודרה סדרת טלוויזיה קנדית בת ארבע עונות, המבוססת על סדרת הספרים, וזכתה לפופולריות רבה.
הסדרה שודרה ביותר מ-100 מדינות, בהן ישראל, בערוץ הילדים.
ב-28 באפריל 2020 נמסר על פיתוחו של עיבוד מחודש לסדרת הטלוויזיה משנות ה-90 של המאה ה-20. את הסדרה תפיק חברת "Scholastic Entertainment" בשיתוף פעולה עם חטיבת הטלוויזיה של "סרטי סוני" ועם ניל מוריץ שהפיק את שני סרטי הקולנוע.
ב-3 במרץ 2021 עדכן סטיין בחשבון הטוויטר שלו, שלצורך הפקת הסדרה הוחתמו מפיק ובמאי.
סטיין לא חשף את זהות המפיק והבמאי, אך ציין ש"חדשות צפויות בקרוב".
בשנת 2015 יצא הסרט "צמרמורת", בכיכובו של ג'ק בלאק כסופר סטיין, וכמדבב הבובה סלאפי, והשחקנית הישראלית-אמריקאית אודיה רש.
במרכז העלילה נער שעובר לגור בפרוורים, מכיר נער מהתיכון החדש שנהיה חברו הטוב ביותר, ושכנתו היא נערה בגילו ששמה האנה, שאביה הוא בן אדם משונה ועצבני.
מאוחר יותר, קמות המפלצות לתחייה עקב פתיחה של הספרים המקוריים שכתב סטיין, אביה של האנה.
לאחר שנוצרת מהומה והמפלצות מתחילות להרוס את העיר, שלושת הנערים עוזרים לו לכתוב ספר חדש כדי שימחק את המפלצות מהעיר.
בשנת 2018 יצא ההמשכון "צמרמורת 2", ובו מוצאים החברים סוני וסאם בבית נטוש שהיה בבעלותו של הסופר ר.
סטיין בעיירה וורדנקליף, כתב יד נדיר שמעולם לא פורסם של הסופר בשם "ליל כל הקדושים הרדוף" ("Haunted Halloween").
כשהם פותחים את כתב היד, הם מוציאים לחופשי שלא ביודעין את סלאפי הבובה, שמתכנן לזרוע אפוקליפסה בעיצומו של ליל כל הקדושים, בעזרת בני בריתו המפלצתיים משאר ספריו של סטיין.
בעזרתה אחותו של סוני, שרה, נאלצים סוני וסאם לסכל את תוכניתו של סלאפי לגרור את וורדנקליף אל תוהו ובוהו מוחלט.
צמרן חום (שם מדעי: Lagothrix lagotricha) הוא מין צמרן ממשפחת קופי עכביש והוא קוף שעיר וגדול ואחד מהמינים הגדולים ביותר של קופים רחבי אף.
על אף שמו, לצמרן פרווה אפורה כהה.
הצמרן החום חי בקבוצות קטנות ביערות האמזונאס במדינות קולומביה, אקוודור, פרו וברזיל.
זהו קוף גדול שיכול להגיע לאורך 70 ס"מ ולמשקל 5–7 ק"ג.
הוא בעל זנב ארוך ושעיר, מתפתל והוא יכול להיאחז בעזרתו.
הוא בעל פרווה עבה וצמרירית, שנתנה לו את שמו והיא אפורה כהה עם פנים חומות והידיים ורודות וחזקות עם אחיזה טובה בענפים.
קופים אלה אינם נפוצים והם יותר איטיים מקרובי משפחתם.
הם צמחוניים ואוכלים בעיקר עלים ופירות על העצים וגם זרעים וחסרי חוליות.
הם ממעטים מאוד לרדת לקרקע היער.
קופים אלו נעשים נדירים יותר ויותר והם בסכנת הכחדה כתוצאה מכריתה של יערות הגשם.
מסלול צמרת הוא תוכנית מצוינות צבאית ללימודי רפואה במסגרת העתודה האקדמית, שמטרתה להכשיר רופאים לשירות בצה"ל.
הלימודים במסלול נערכים בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה.
בסיומם, מוענקים לצוערים תואר ד"ר לרפואה (MD) ורישיון לעסוק ברפואה בישראל, והם מתחילים את שירותם הצבאי כקציני רפואה בצה"ל.
החל משנת 2010, צמרת הוא המסלול היחיד ללימודי רפואה במסגרת העתודה האקדמית.
עם הקמת המסלול, נקבע כי ההכשרה בו תתבסס על תוכנית הלימודים הרגילה של הפקולטה לרפואה, בתוספת של תכנים בתחום:
הרפואה הצבאית (טראומה, פיזיולוגיה צבאית, פגיעות כימיות וכו').
מנהיגות רפואית (ניהול אירוע רב נפגעים, אתיקה ברפואה הצבאית וכו').
אהבת הארץ מתוך העשרה וסיורים.
כושר גופני ואורח חיים נכון.
בביקורו במסלול ב-29 במאי 2013, הסביר הרמטכ"ל, רא"ל בני גנץ על חשיבות המסלול:
עד שנת 2009 מסלול הכשרת הרופאים הצבאיים היה דומה למסלול ההכשרה במקצועות העתודה האחרים.
לאחר עמידה בסף הקבלה הצבאי, המועמדים לשירות ביטחון היו נרשמים, לפי בחירתם לכל אחת מ-4 הפקולטות לרפואה המציעות מסלול שש-שנתי.
לאחר שהתקבלו אליהן הם למדו בהן עד לסיום התואר, ובחופשות בין השנים ביצעו הכשרות צבאיות (למשל טירונות, קורס קצינים וקורס חובשים).
לסטודנטים במסלול זה הוענק מענק 'השתתפות בשכר לימוד' בעוד שהוצאות המגורים, המחיה ושכר הלימוד, לא כוסו במלואן.
עם סיום הלימודים וקבלת הרישיון לעסוק ברפואה, הרופאים ביצעו השלמה חילית בקורס קציני רפואה סדירים ("קר"פ סדיר").
הם שירתו כ-5 שנים בתפקידי שטח ומטה, ואחריהם יכלו לבצע התמחות ו/או להתקדם לתפקידי פיקוד ומטה בכירים בחיל הרפואה.
בשנת 2008 הוחלט על הקמת מסלול אחיד להכשרת רופאים צבאיים, כיוון שמספר הנרשמים ללימודים ומספר המתקבלים אליהם ירד (עקב דרישות הולכות וגוברות).
בנוסף, היה חוסר בתוכנית לימודים ייעודית לרפואה צבאית, והיו פערים בהכשרת הסטודנטים לקראת תפקודם כרופאים צבאיים (בתכני רפואה צבאית ובהיבטי ניהול ומנהיגות).
האוניברסיטה העברית זכתה להכשיר את הרופאים הצבאיים העתידיים במכרז משרד הביטחון, ובראש פרויקט ההקמה של המסלול עמד אל"ם (במיל') פרופ' שמואל שפירא.
לצורך כך הוקם בפקולטה לרפואה החוג לרפואה צבאית, ובאוקטובר 2009 החלו את לימודיהם כ-50 סטודנטים במחזור א' של המסלול.
משנה לשנה עלה מספר הסטודנטים בהדרגה, עד שהתייצב על כ-70 סטודנטים בכל מחזור.
את המסלול מתחילים מועמדים לשירות ביטחון שזה עתה סיימו את כיתה י"ב, חיילים שיצאו למסלול מתוך שירות סדיר, עולים חדשים, מבצעי שנת שירות, בוגרי ישיבות ומכינות ועוד.
מועמדים לשירות ביטחון (מלש"בים) המעוניינים להתמיין למסלול נדרשים לעמוד בתנאי הסף לעתודה האקדמית (קב"א 52 ודפ"ר 60).
לאחר מכן, על המועמדים להירשם למסלול באתר "מתגייסים" (ההרשמה נפתחת בדרך כלל בחודש נובמבר בשנה המקדימה לשנת הגיוס).
לאחר ההרשמה באתר, יינתן למועמד אישור להירשם לאוניברסיטה.
בנוסף לתנאי העתודה האקדמית, על המועמדים לעמוד גם בתנאי הקבלה של בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה, להם שני מרכיבים:
סף הקבלה הקוגניטיבי: מורכב מציון הבגרות המשוקלל ומציון הבחינה הפסיכומטרית.
בדומה למגמות הלימודים האחרות במסגרת העתודה האקדמית, ניתן לגשת לבחינה הפסיכומטרית עד מועד אפריל בשנה האקדמית שקודמת לתחילת הלימודים (כך למשל, עבור שנת הלימודים שמתחילה באוקטובר 2021, המועד האחרון לבצע את הבחינה הוא באפריל באותה השנה).
ציון הסף בפסיכומטרי איתו ניתן להתקדם לשלב הבא הוא 680.
מבחן אישיותי (המרק"ם): לאחר מעבר הסף הקוגניטיבי, יזומנו המועמדים לביצוע מבחני המרק"ם הנערכים על ידי המרכז הארצי לבחינות והערכה.
ציון הסף לקבלה במרק"ם הוא 180.
חיילים שנמצאים בשנה הראשונה של שירות החובה שלהם רשאים גם הם להתמיין למסלול.
עליהם להגיש טופס 55 למחלקת הת"ש ביחידתם ולעבור ראיונות במפקדת חיל הרפואה.
גם מועמדים אלו נדרשים לעמוד בכל אותם תנאי הקבלה שהוזכרו.
לאחר הקבלה ללימודים, הסטודנטים חותמים על חוזה דחיית שירות עד לסיום הלימודים (כ-7 שנים), ועל התחייבות לשירות באורך 68 חודשים - 32 בשירות חובה (החל משנת 2015) ו-36 בקבע.
עבור חניכים ששירתו לפני כן, תקופת שירותם הקודמת נחשבת במניין זמן זה ועליהם להשלים את ההפרש.
הלימודים במסלול נערכים בקמפוס עין כרם של האוניברסיטה העברית ובבתי החולים והמרפאות המסונפים לפקולטה לרפואה, ובמהלכם הצוערים עוברים את כל מסכת הלימודים הנדרשת מסטודנט לרפואה בישראל.
לאורך כל תקופת הלימודים הצוערים זכאים למגורים במעונות האוניברסיטה, להסדרי מחיה שונים (מזון, אינטרנט, שירותי כביסה ועוד) ולתשלום מלא של שכר הלימוד.
בנוסף, במסלול מתקיימת פעילות חברתית ענפה, שכוללת הרצאות וערבי העשרה, מסיבות, ימי ספורט וטקסים.
סטודנטים רבים בוחרים להתנדב במחלקות בית החולים, בליווי חולים, בסיוע לימודי לתלמידי בתי הספר ובמסגרות אחרות.
לאורך כל הלימודים הסטודנטים יכולים להשתתף במחקר ברפואה צבאית בצמוד לרופאי צה"ל ובשיתוף המכון למחקר ברפואה צבאית.
הם יכולים לפרסם את עבודותיהם בעיתונים מקצועיים ואף להגישן כעבודות הגמר לתואר ה-MD.
לעיתים הצוערים מגויסים לתפקידים שונים ובהם השתתפות במשלחות הומניטריות (צוערים מהמסלול הצטרפו למשלחת הצבאית לנפאל ב-2015), סיוע למערכי חיל הרפואה בחירום (צוערים מהמסלול גויסו בזמן מבצע צוק איתן ובמהלך מגפת הקורונה), השתתפות במשלחות ייצוגיות ואקדמיות ואימונים משותפים עם חילות רפואה זרים.
כמו כל הסטודנטים לרפואה, צוערי המסלול לומדים תחילה 3 שנים של לימודים פרה-קלינים, בסופן הם מקבלים תואר בוגר במדעי הרפואה.
במהלך השנים האלו הסטודנטים מבצעים אימונים סדירים עם מדא"גית המסלול.
בין השנה הראשונה לשנייה ללימודים הצוערים עוברים טירונות קרבית במתכונת רובאי 03 בבט"ר ניצנים ביחד עם חניכי "תוכנית חבצלות".
בשנת 2025 הושק פיילוט בו חניכי התוכנית יעברו טירונות במתכונת רובאי 04. באותה שנה מחצית מהצוערים ביצע את הטירונות עם חניכי "תוכנית תלפיות" בבא"ח צנחנים, והחצי השני ביצע את הטירונות עם טירוני גבעתי בבא"ח גבעתי.
בין השנה השנייה לשלישית ללימודים הצוערים עוברים קורס קצינים בבה"ד 1 ביחד עם חניכי "תוכנית חבצלות" ו"תלפיות".
בין השנה השלישית לרביעית ללימודים הצוערים עוברים קורס חובשים במגמת "לה"ב".
במהלך השנים הפרה-קליניות הסטודנטים עוברים קורסים ייחודיים ברפואה צבאית שכוללים הרצאות מפי בכירים בחיל הרפואה ובמערכת הבריאות בישראל.
הקורסים עוסקים במדעי המדינה וכלכלת בריאות, הרפואה בצבא, מחקר ברפואה צבאית ותחומים קליניים הנוגעים לה (למשל רפואה מבצעית, אווירית, ימית, פיזיולוגיה של המאמץ, טראומה, רפואת אב"כ, רפואת ספורט ועוד).
הקורסים מלווים בקבוצות דיון המונחות על-ידי סטודנטים בוגרים, בהן הסטודנטים מעבדים את הנושאים הנלמדים ועוסקים בנושאים הזהות והמנהיגות.
בנוסף, הסטודנטים נפגשים עם רופאים בוגרי המסלול ומסיירים בבסיסי צה"ל ובאתרי מורשת.
כמו כל הסטודנטים לרפואה, צוערי המסלול ממשיכים ל-3 שנים של לימודים קלינים במחלקות השונות בבתי החולים.
בשנים אלו הם עוברים סבבים ייעודיים בבסיסי צה"ל ובמרפאות המומחים בו (טראומה ורפואת חירום, רפואת נשים, בריאות הנפש, אורתופדיה ובריאות הצבא), ומסתפחים במשך שבועיים לגדוד מבצעי.
בנוסף, הם יכולים לבחור אלקטיבים (תקופות התנסות והתמקצעות) בגדודים ובמרפאות הצבאיות.
בתום השנים הקליניות, הצוערים ממשיכים לשנת סטאז'.
סטודנטים מצטיינים יכולים ללמוד תארים נוספים במקביל ללימודי הרפואה, ביניהם:
דוקטורט במחקר רפואי (MD/PhD) - מיועד לסטודנטים שמעוניינים להתפתח בציר המחקרי, ודורש הפסקה זמנית מלימודי הרפואה וחתימה על הארכת שירות הקבע בכשנה.
תואר בוגר במדעי המחשב (BSc) - במסגרת "מסלול סגול לרפואה חישובית", דורש הפסקה זמנית של שנה מלימודי הרפואה וחתימה על הארכת שירות הקבע בחצי שנה.
תואר מוסמך בבריאות הציבור (MPH).
תואר מוסמך במדעים ביו-רפואיים (MSc).
תואר מוסמך במנהל עסקים (MBA).
בנוסף, בשנת 2021 החלה לפעול במסלול תוכנית להכשרת מדריכי חדר כושר (מדא"גים) בשיתוף הקריה האקדמית אונו.
בתום הכשרתם, הסטודנטים לוקחים חלק פעיל בבנייה ובשמירה על הכושר של כלל צוערי המסלול.
לאחר הסטאז' וקבלת תואר ד"ר לרפואה (MD), חוזרים הצוערים לשירות צבאי ועוברים השלמה חילית בקורס קציני רפואה סדירים ("קר"פ סדיר"), ובסיומו מקבלים דרגת סגן ומשובצים לתפקידים שונים בצה"ל.
הקורס נערך בבית הספר לרפואה צבאית בבה"ד 10, וכולל טבילת אש והשלמת רובאי למיועדים לתפקידי לוחמה.
מרבית קציני הרפואה הצעירים ישובצו כרופאים בגדודים השונים כתפקיד ראשון ולאחר מכן יוכלו להתקדם לתפקיד רופא חטיבתי, או כרופאים ביחידות מובחרות.
בגדודים הלוחמים, ישמשו הרופאים כקצינים אורגניים בגדוד, כמפקדי צוותי הרפואה, יהיו אחראים לבריאות החיילים וייקחו חלק בפעילות המבצעית.
בנוסף, יוכלו הרופאים להשתבץ בתפקידי פיקוד במרפאות ובבסיסים השונים.
לאחר שירות החובה יוכלו הרופאים לצאת להתמחות בשלל תחומים ולחזור לשירות קבע נוסף כרופאים מומחים המיועדים לתפקידי קצונה בכירים בחיל הרפואה וביחידות השונות בצה"ל.
סגל המסלול מורכב מראש המסלול (אזרח), רמ"ד תכנים אקדמאיים (קצין רפואה) ורמ"ד ניהול וארגון (קצין ארגון רפואה).
בנוסף, במסלול משרתים מדא"גית וסמל.
"צמרמורת" הוא סרט הרפתקאות קומדיה ופנטזיה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2015. הסרט המבוסס על סדרת ספרי הילדים באותו שם מאת ר.ל סטיין.
הסרט היה בבימויו של רוב לטרמן שנכתב על ידי דארן למקה מסיפור מאת סקוט אלכסנדר ולארי קרסזאוסקי.
בסרט מככבים ג'ק בלאק, דילן מינט, אודיה רש, איימי ריאן, הלסטון סייג', ריאן לי וג'ילאין בל.
הקרנת הבכורה הייתה בלוס אנג'לס ב-5 באוקטובר 2015, שוחרר ב-16 באוקטובר 2015 על ידי Sony Pictures Entertainment תחת התוויות Columbia Pictures ו-Sony Pictures Animation.
צמרמורת התקבל באופן חיובי באופן כללי מצד המבקרים וגרף מעל 155 מיליון דולר עם תקציב של 58 מיליון דולר.
זאק קופר ואימו גייל עברו מהעיר ניו יורק לעיר מדיסון, דלאוור.
בזמן פריקת הארגזים זאק פוגש את שכניו החדשים, האנה ואת אביה, גבר רגזן מסתורי הידוע בשם מר צמרמורות , האנה ידידותית אבל מר שיברס מזהיר אותה להתרחק ממשפחתו.
בתיכון מדיסון שבו גייל עובדת בתור סגנית המנהל, זאק מתיידד עם ילד ששמו צ'אמפ (אלוף), ילד מביך חברותית.
יום אחד, האנה מתגנבת מהבית ומזמינה את זאק לבלות איתה בפארק שעשועים נטוש ביער.
לאחר שזאק והאנה חוזרים הביתה מר שיברס שוב מזהיר את זאק להתרחק מהם או ממשהו רע יקרה.
באותו לילה, זאק שומע את מר שיברס ואת האנה מתווכחים מבעד לחלון ביתו ואת אנה צורחת.
כאשר זאק שומע זאת הוא מודאג מהאנה ומתקשר למשטרה, אבל מר שיברס מבטיח לקצינים שהכול בסדר, כי הצעקה ששמע זאק הגיעה מהטלוויזיה שלו.
צ'אמפ וזאק פורצים לבית של שיברס כדי לחפש את האנה.
הם מוצאים מדף המכיל עשרות כתבי צמרמורת, כאשר כולם נעולים.
זאק לוקח את המפתח שלידו ופותח את אחד הספרים.
כאשר האנה מתעמתת איתם, זאק מפיל בטעות את הספר של "איש השלג הנתעב מפסדינה".
כשהספר נפתח, הוא משחרר את היטי והוא בורח, ואחריו שלישיית הנערים שרודפת אחריו, בעוד שספר נוסף נופל ופותח את עצמו.
הם רודפים אחרי היטי להיכל ההחלקה המקומי, כאשר מר שיברס מופיע, הוא בולע את היטי חזרה אל תוך הספר.
בחזרתם הביתה, מר שיברס מציג את עצמו ככותב סדרת הספרים "צמרמורת" בשם ר.ל.
כאשר הם עוזבים בשביל לתפוס את שאר המפלצות שאולי שוחררו הם רואים את סלאפי הבובה שיצאה מהספר "הבובה שקמה לתחייה".
לפני שסטיין מצליח לתפוס אותו, סלאפי שורף את הספר שלו כך שלא יכנס חזרה אל תוך הספר ובורח יחד עם כל כתבי העת ברכב הרדוף.
סלאפי משחרר את המפלצות ומתחיל לפקוד עליהם דברים.
זאק מציע לסטיין לכתוב ספר חדש שילכוד את כל המפלצות ששוחררו, אבל סטיין יכול לעשות זאת רק במכונת כתבה מיוחדת שנמצאת בתיכון מדיסון.
כאשר הם עוברים דרך בית הקברות בשביל להגיע לבית הספר הכי מהר שאפשר זאק מבחין כי האנה זוהרת לאור הירח.
בהגעתם לתיכון, זאק שואל את סטיין על הזוהר של האנה, סטיין מגלה שהאנה היא דמות שיצר בשביל להתמודד עם הבדידות שלו, אבל היא חושבת שהיא אמיתית.
כאשר הם מוצאים את מכונת הכתיבה, סטיין מתחיל לרשום את הספר.
כשסטיין חושב איך לכתוב את הספר ומתחיל לכתוב אותו, סלאפי סוגר את מכונת הכתיבה על האצבעות של סטיין כשנשאר לו עוד דף אחד בשביל לסיים את הספר.
סטיין, זאק, צ'אמפ והאנה עולים על אוטובוס בית הספר ובורחים לפארק השעשועים הנטוש.
סטיין מביא לזאק את מכונת הכתיבה ואת הספר בשביל שהוא יוכל לסיים את הספר.
זאק מסיים את הסיפור אבל הוא מסרב לפתוח את הספר כי גם האנה תישאב לתוכו.
האנה מגלה שהיא ידעה כל הזמן שהיא לא אמיתית ונשאבת לתוך הספר אחרי שהם מתנשקים.
כמה ימים לאחר מכן, סטיין החל לעבוד כמורה לאנגלית של זאק ושהוא נמצא במערכת יחסים עם לוריין.
אחרי השיעור זאק שואל את סטיין אם הוא מתגעגע להאנה.
סטיין אומר לו שהיא תמיד תהיה בלב שלהם ואז מצביע אל המסדרון, איפה שהאנה עומדת.
סטיין מגלה לזאק שהוא כתב ספר אחד נוסף.
האנה וזאק מתנשקים וסטיין שורף וזורק את הספר לפח.
בסוף הסרט רואים את סטיין עובר ליד מכונת הכתיבה שהיא משמיעה קולות של מקשים, כשהוא מסתכל מבעד לזכוכית הוא רואה שהמכונה מקלידה מעצמה "נקמת הילד הבלתי נראה".
סטיין נבהל ומבין שכנראה הילד הבלתי נראה לא נשאב לתוך הספר ואומר בלחישה "שכחת אותי".
סטיין/ מר שיברס (ג'ק בלאק) - היוצר של סדרת הספרים צמרמורת ואביה של האנה.
בסוף הסרט נמצא במערכת יחסים עם לוריין.
(דיבב גם את סלאפי הבובה המדברת ואת הילד הבלתי נראה)
זאקרי "זאק" קופר (דילן מינט) - השכן החדש של ר.ל.
בנה של גייל, אחיינה של לוריין והחבר הכי טוב של צ'אמפ.
האנה סטיין (אודיה רש) - בתו של ר.ל סטיין ודמות מספר צמרמורת שנקרא "הרוח מבית השכן".
גייל קופר (אמה ריאן) - סגנית בית הספר שבו בנה זאק לומד.
צ'אמפיון (אלוף) "צ'אמפ" (ריאן לי) - ילד מביך שרק מנצלים.
החבר הכי טוב של זאק.
בסוף הסרט מתנשק עם טיילור.
לוריין קוניירס (ג'יליאן בל) - אחותה של גייל.
בסוף הסרט נמצאת במערכת יחסים עם ר.ל.
טיילור (הלסטון סייג') - תלמידה מקובלת בתיכון מדיסון.
בסוף הסרט מתנשקת עם צ'אמפ.
המאמן קאר (קן מרינו) - מאמן הכושר של תיכון מדיסון.
השוטר סטיבנס ( טימותי סימונס) - שוטר שעובד במדיסון.
השוטרת ברוקס (אמנדה לונד) - שוטרת בהתמחות.
דוד-סון (סטיבן קרוגר) - תלמיד מקובל בתיכון מדיסון.
רוג'ר) - ראש העיר של מדיסון.
המנהל גריסון ( קייט' ארתור בולדן) - מנהל תיכון מדיסון.
סטיין) - המורה החדש לדרמה.
סטיין מגלם את התפקיד בהופעת קמע בסוף הסרט, ואומר "שלום לר.ל.
ברשימת הקרדיטים בסוף הסרט, סטיין מקבל קרדיט בתור "השחקן במסרון", ללא ציון שמו.
(הסצנה נחשבת "קריצה" למציאות כשר.ל.
סטיין משחק את ג'ק בלאק כמורה לדרמה).
לסרט הייתה פתיחה נוספת שבסוף לא כללו אותה בתוכו.
שני סבלים מהחברה "בנרמן וסונס" נכנסו אל תוך המשאית כשהם שמעו צליל מוזר.
כשהם מצאו את סלאפי, אחד מהם אמר שזו רק בובה טיפשית שמדברים איתה מהבטן.
אחרי שאמר זאת סלאפי זז ואמר:" למי אתה קורא בובה, טיפש?" .
הסצנה נגמרה כאשר שני הסבלים צורחים כשהדלת נסגרת מאחורה.
בסוף הסרט הייתה אמורה להיות עוד סצנה, שנמחקה, מפני שאף אחד לא אהב אותה.
ערך מורחב - צמרמורת (סדרת הספרים)