tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המפסיד בתחרות נאלץ לבצע מעשה משפיל לבחירתו של המנצח בסיום הפרק.
הוץ ורייס הם יוצרי הסדרה, והוץ משמש גם כבמאי ומפיק הסדרה.
שידור התוכנית החל במקור ברשת CBC, אולם בסתיו 2005 התוכנית עברה לכבלים.
התוכנית משודרת ברחבי העולם, לרבות בערוץ "טי וי 2 זולו" בדנמרק, "טי וי 6" בשוודיה, "צ'אלנג'" בבריטניה, "ערוץ הקומדיה" באוסטרליה, "סיק רדיקל" בפורטוגל ו"אקסטרה הוט" בישראל.
בשנים 2005 ו-2006 הייתה הסדרה מועמדת לפרס ה"ג'מיני", כקומדיה הקנדית הטובה ביותר.
הסדרה זכתה בפרס "ורד הזהב" השווייצרי על היותה "הקומדיה הבינלאומית הטובה ביותר".
הפורמט של "קני נגד ספני" הוא הנמכר ביותר בתולדות הטלוויזיה הקנדית.
"אד נגד ספנסר", גרסתה הבריטית של התוכנית, משודרת בערוץ "סקיי 1".
כמו כן קיימת מקבילה גרמנית המבוססת על התוכנית, העונה לשם "אלטון נגד סיימון".
כל פרק נפתח בהצהרה על מטרת התחרות.
חוקי התחרות נקבעים על ידי קני וספני, ולרוב קיימת שיטת שיפוט שנועדה להכתיר את המנצח והמפסיד.
בחלוף הזמן, נעשו החוקים וההגבלות מפורטים יותר, כדי למנוע ניסיונות חוזרים ונשנים של הצמד למצוא בהם "חורים" ולהפר אותם.
חייהם האישיים של הצמד באים לידי ביטוי בפרקי התוכנית, לרבות חבריהם ובני משפחותיהם.
המנצח מטיל על המפסיד בתחרות לבצע משימה מבזה (המכונה בתוכנית כ"השפלה").
מרכיביה הקומיים העיקריים של התוכנית הם התחרויות המשונות, והניגוד החריף באישיויותיהם של קני וספני.
ניגוד זה משפיע לרוב על האופן בו הם מתמודדים עם האתגר הגלום בתחרות.
הטקטיקה של קני מאופיינת לרוב בגישה נועזת יותר, לפיה "המטרה מקדשת את האמצעים" (לרבות רמאות).
אף על פי שלעיתים קני אינו מפר את חוקי התחרות, הוא תמיד מגלה נכונות "לכופף" אותם ומוצא דרך לבצע את המשימות המוטלות עליו באופן בלתי שגרתי.
קני סבור כי לרוב אין הוא מסוגל לנצח בתחרות, אלא אם הוא משדל את ספני לפרוש ממנה.
לעומתו, ספני נוטה לציית באדיקות לחוקי התחרות ולערכי המוסר שלו.
לא זאת בלבד שספני שומר על החוק במובן הפורמלי, אלא גם על מה שמשתמע ממנו.
עם זאת, לעיתים מוצא ספני פרצות בחוקים המסייעות לו להביס את יריבו.
ספני מרבה ליפול קורבן למזימותיו של קני, ומגלה פרנויה שלעיתים מחבלת במאמציו שלו.
קני, מצידו, מנצל את החששות של ספני לטובתו.
התוכנית מתרכזת יותר בשאלה "כיצד כל מתמודד ינסה לנצח בתחרות" ופחות בשאלה "מי ינצח".
ולראיה ניתן לראות כי לפעמים המפסיד בתחרות איננו המפסיד הטכני, אלא הפסיד בה משום שלא היה מודע לחוקים שהופרו על ידי יריבו.
קני מנצל לעיתים את מעמדו כמפיק התוכנית כדי לאיים על אנשי הצוות שיסייעו לו, או יחבלו במאמציו של ספני.
נראה, כי לעיתים לקני יש שליטה רבה יותר על התחרות בשל מעמדו.
לעיתים נדמה כי בפרקיה הראשונים של הסדרה הוצג קני באור מחמיא יותר לעומת ספני.
ברוח זו, נראה שהתוכנית נוטה להעדיף את הרמאות על פני ערכי היושר.
נראה כי הגורם לכך נעוץ בעובדה שברוב פרקי התוכנית קני זוכה לזמן מסך רב יותר ונוטה לתפקד כמנחה, או דובר התחרות.
קנת' קלארק ספירמן , מאוחר יותר נודע כליאקת עלי סלאם, היה מתופף ומוביל הרכב אמריקאי.
לקלארק היה תפקיד מרכזי בהתפתחות הבי בופ (יחד עם מקס רואץ') בנגינתו בג'אם סשנז במועדונים בהם התגבש הסגנון.
בשנות הארבעים המוקדמות היה קלארק מתופף הבית של מינטונז פליי האוס, שם ניגן יחד עם צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, ות'לוניוס מונק.
יש הזוקפים לזכותו את העברת הקצב מתוף הבס ותוף הסנר למצילת הרייד (נהוג לציין שקלארק המציא את הטכניקה ורואץ' פיתח אותה והפך אותה לפופולרית ושכיחה).
בזכות זה זכה בכינוי "קלוק" (Klook).
קני קלארק היה חבר בהרכב המקורי של רביעיית הג'אז המודרני, עד שהוחלף על ידי קוני קיי ב-1955.
קלארק, מתופף ונגן קסילופון ג'אז אמריקאי, נולד בפיטסבורג למשפחה של מוזיקאים.
בילדותו למד לנגן ברמה בסיסית על מספר רב של כלים דוגמת ויברפון וטרומבון.
כמו כן למד תאוריה מוזיקלית וקומפוזיציה כבר מגיל צעיר.
עוד בימי בית הספר התיכון ניגן קלארק עם מוזיקאים גדולים כגון רוי אלדרידג' וצ'ארלי כריסטיאן, שבהמשך השפיעו עליו מאוד והיו למקור השראה עבור מבשרי הבי בופ.
קלארק היה מתופף מבוקש כבר אז והשתתף בסיבובי הופעות רבים, כולל נסיעות רבות לניו יורק.
בשנת 1935 בילה קלארק את רוב זמנו בניו יורק, שם החל לפתח את סגנונו הייחודי, ופיתח את הקונספציות הקצביות שלבסוף הגדירו את תרומתו הגדולה לג'אז.
בזמן שניגן עם מוזיקאים כמו אלדרידג' החל קלארק להעביר את הקצב מהסנר והבס למצילת הרייד.
אז החל להשתמש בשמיניות סווינג, הוא השתמש במקצב "דינג דינג דה דינג" שמיוחס פעמים רבות לו.
המקצב הזה הוא כיום המקצב הנפוץ ביותר בג'אז, והוא עומד בבסיס תיפוף הג'אז.
כיוון שאלדרידג' דחף אותו להמשיך ולהתנסות בסגנון, קלארק כתב לעצמו רשימה של תרגילים שישפרו את יכולותיו לשמור על הקצב ברייד, גם בעת שהוא משתמש בטכניקות של שאר המתופפים בתקופה (דוגמת הפלת הפצצות).
תרגיל אחד שהתאמן עליו רבות, היה שימוש ב"רים שוט" ומיד לאחריו בס מודגש.
מטכניקה זו קיבל את כינויו "קלוק מופ" שקוצר לאחר מכן ל"קלוק".
רביעיית הג'אז המודרני וסוף הקריירה
לאחר שהלהקה הקבועה ממינטונז החלה להתפרק, והנגנים עברו לפרויקטים אחרים, החל קלארק לעבוד עם הפסנתרן הצעיר ג'ון לואיס ונגן הויברפון מילט ג'קסון; יחד עם הבסיסט פרסי הית' הם הקימו את רביעיית הג'אז המודרני, הרכב ג'אז חשוב בהתפתחות הבופ והג'אז המודרני בכלל.
ההרכב יצר סגנונות ייחודיים רבים, כגון הזרם השלישי.
קלארק עזב את הרביעייה ב-1955 כשהחל לתכנן את המעבר שלו לצרפת.
לבסוף עבר לפריז ב-1956, שם המשיך להופיע ולהקליט.
הוא ערך סיבובי הופעות באירופה ולעיתים גם בארצות הברית.
בהמשך הקריירה הוא ניגן עם מוזיקאים שונים וגדולים, הקים מספר הרכבים והמשיך להיות מתופף ג'אז חשוב.
קלארק נפטר ב-1985 בפריז, שם נחשב לגיבור.
קניאז סובורוב (רוסית Князь Суворов) הייתה אניית מערכה רוסית מסוג פרה-דרדנוט מסדרת בורודינו שהשתתפה במלחמת רוסיה–יפן.
חגורת שריון קו המים של קניאז סובורוב הייתה מורכבת משריון קרופ ועובי 5.7–7.64 אינץ' (145–194 מ"מ).
סובורוב הייתה אחת מחמש אוניות מלחמה חדשות שנבנו בסמוך למלחמת רוסיה–יפן.
הספינה נקראה על שמו של הגנרל הרוסי המפורסם אלכסנדר סובורוב מהמאה ה-18. בנייתה החלה ב-10 באוגוסט 1901 במספנות הבלטיות בסנקט פטרבורג.
שדרית הספינה הונחה ב-8 בספטמבר, כאשר הנחת אחת הלוחות בוצעה על ידי אלכסיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, גנרל-אדמירל של הצי הרוסי הקיסרי.
היא הושקה ב-25 בספטמבר 1902, בנוכחות ניקולאי השני, קיסר רוסיה, קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וגאורגיוס הראשון, מלך יוון.
היא הושלמה בספטמבר 1904, לאחר תחילת מלחמת רוסיה-יפן, בעלות של 13,841,000 רובל.
אורך חיי האוניה היה קצר ביותר והיא הייתה בשרות פחות מ-9 חודשים.
רוב הצוות ששרת עליה היה חדש וברובו חסר ניסיון.
ב-15 באוקטובר 1904, קניאז סובורוב הפליגה לפורט ארתור מליבאו יחד עם כלי השיט האחרים של שייטת האוקיינוס השקט השנייה, בפיקודו הכללי של תת אדמירל זינובי רוז'סטבנסקי.
רוז'סטבנסקי הוביל את השייטת שלו, כולל קניאז סובורוב, במורד החוף האטלנטי של אפריקה, הקיף את כף התקווה הטובה, והגיע לאי נוסי בי מול החוף הצפון-מערבי של מדגסקר ב-9 בינואר 1905, שם הם נשארו שני חודשים בזמן שרוז'סטבנסקי השלים את סידורי הגיוס שלו.
בעוד נתונים מדויקים אינם זמינים עבור קניאז סובורוב, סביר להניח שהספינה סבלה מעודף משקל של כ-1,700 טון ארוך (1,700 ט'), שכן היא ואחיותיה הועמסו בפחם ובאספקה אחרת; כל אלה אוחסנו גבוה באוניות והפחיתו את יציבותן.
הסובורוב שימשה כאוניית הדגל של תת-אדמירל זינובי רוז'סטבנסקי.
היא הובילה את הטור העיקרי של הארמדה הרוסית במהלך קרב צושימה, שם נפגעה קשות מפגזי אוניות יפניות (בעיקר אסאהי ומיקאסה).
כתוצאה מכך יצאה מהמערך וטבעה ב-27 במאי 1905 יחד עם מרבית צוותה.
קני דורהאם (שמו המלא באנגלית: McKinley Howard (Kenny) Dorham; 30 באוגוסט, ידוע גם בכינויו KD ; 1924 - 5 בדצמבר 1972) היה חצוצרן, זמר ומלחין ג'אז אמריקאי.
דורהאם היה אחד חצוצרני הבי בופ הגדולים ביותר.
בתחילת דרכו, בסוף שנות הארבעים וראשית שנות החמישים, הוא ניגן בלהקות של מובילים דגולים כגון החצוצרן דיזי גילספי, הזמר בילי אקסטיין, נגן הויברפון ליונל המפטון ובחמישייה המפורסמת של סקוספוניסט האלט צ'ארלי פארקר.
דורהאם היה חבר בהרכב המקורי של שליחי הג'אז, ואחרי שארט בלייקי הפך למוביל ההרכב, עבר לנגן עם הוראס סילבר.
הוא ניגן גם לצד סאני רולינס ות'לוניוס מונק בהקלטות שלהם משנות החמישים.
לאחר מותו של החצוצרן קליפורד בראון, בשנת 1956, דורהאם תפס את מקומו בחמישייה של המתופף מקס רואץ'.
במקביל הוא עבד כמוביל, כשבשלב כלשהו החליט להקים את ההרכב שלו, "The Jazz Prophets" (בעברית: נביאי הג'אז), אשר הקליטו עבור בלו נוט.
בהרכב ניגנו: בובי טימונס הצעיר, לפני פריצתו בשליחי הג'אז, נגן הקונטרבס סם ג'ונס, הגיטריסט קני בורל ועוד.
בשנת 1963 צירף דורהאם להרכב את סקסופוניסט הטנור בן ה-26 ג'ו הנדרסון, אשר הקליט עמם את Una Mass (יחד עם המתופף הצעיר טוני ויליאמס).
דורהאם הקליט רבות עם הנדרסון, והשניים הפכו לחברים טובים.
בין הקלטותיהם המשותפות ניתן למנות את אלבומו של הנדרסון "Page One" בו מופיע הסטנדרט המפורסם ביותר של דורהאם - "Blue Bossa" (בעברית בוסה כחולה).
סטנדרט זה זכה לביצועים ועיבודים רבים.
בין המבצעים המפורסמים של הסטנדרט נמנים דקסטר גורדון וג'יי ג'יי ג'ונסון.
דורהאם עסק גם בעיתונאות ג'אז וכתב כמה מאמרים בעיתון דאון ביט, כמו כן כתב את הערות האלבום של "Page One" ואלבומים נוספים.
במהלך שנות השישים דורהאם הקליט לעיתים תכופות, כמוביל וכמלווה, עם הנדרסון, סידר ולטון, מילט ג'קסון ואחרים.
במשך חייו הוא לא זכה לתשומת לב רבה מאוד, ועל כן נחשב למוזיקאים שלא הוערכו דיו, בעיקר משום שחסה בצילם של גילספי, בראון, מיילס דייוויס ולי מורגן.
בשנותיו האחרונות דורהאם מיעט לנגן עקב מחלת הכליות, ממנה מת בחמישה בדצמבר 1972.
הקניארים (ספרדית: Cañari; מקצ'ואה: Kañari) הם עם עתיק שהתגורר באזור הפרובינציות אסואי וקניאר באקוודור של ימינו.
הקניארים היו קבוצת שבטים שהתאחדו יחד לעם אחד.
הקבוצה נעלמה בשל כיבושי אימפריית האינקה בראשות ואיינה קאפאק לכיוון צפון.
האינקה כפו עליהם באופן אלים את השליטה ורצחו אלפי קניארים על מנת להפוך את השטח לחלק מן האימפריה.
שבטי הקניארים נמצאו בעיקר סביב טומבמה, עיר שכונתה לעיתים "קוסקו השנייה", בשל דמיונה לבירה מבחינת החן והאדריכלות.
במהלך מלחמת האזרחים באימפריית האינקה בין בניו של ואיינה קאפאק, הקניארים תמכו בוואסקאר, למרות שהיו באזור הצפוני, אותו ירש היורש הלגיטימי לכס המלוכה, אטוואלפה.
בתחילה, שרי צבאו של ואסקאר, אטוק והאנגו, הצליחו לכבוש את השטחים בצפון ולהעביר את השטחים לשליטתם.
אטוואלפה הצליח, בעזרת שרי צבא שהיו נאמנים לאביו, להביס את צבא ואסקאר ולגרום לו לסגת לכיוון דרום.
אטוואלפה טבח בקניארים, כנאמני אחיו/אויבו ושרף את העיר טומבמבה.
קנת' גרהאם סנסום הוא כדורגלן עבר אנגלי.
סנסום הוא המגן שהופיע הכי הרבה פעמים במדי נבחרת אנגליה (86), והוא נמצא במקום השמיני הכללי.
סנסום החל לשחק בקבוצת הנוער של קריסטל פאלאס, אליה הצטרף כשהיה בבית הספר.
סנסום ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר בגיל 16 בלבד, והוא השחקן השלישי בתולדות קריסטל פאלאס מבחינה זו.
הוא היה קפטן קבוצת הנוער של קריסטל פאלס שזכה בגביע ה-FA לנוער במקביל להיותו הקפטן של נבחרת אנגליה באותה רמה, וזכה בתואר שחקן השנה של קריסטל פאלאס בעונתו הראשונה במועדון.
סנסום התבלט בזכות מהירותו, שלוותו, תיקוליו החזקים ומסירותיו הטובות.
הוא החמיץ משחק ליגה אחד בלבד מתוך 156 אפשריים החל מ-1976, כאשר מועדונו היה בליגה השלישית הישנה.
בסופו של דבר העפיל המועדון לליגה הראשונה, ולמשך תקופה קצרה ב-1979 אף היה בראש הטבלה.
למרות זאת לא הצליח המועדון לזכות בתארים כלשהם כשסנסום שיחק בשורותיו.
בקיץ 1979 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת, בתיקו 0 - 0 נגד נבחרת ויילס.
הנהלת ארסנל פנתה אל קריסטל פאלאס בקיץ 1980 והציעה מיליון לירות שטרלינג תמורת סנסום, וכן את החלוץ קלייב אלן; היה זה צעד מפתיע כיוון שאלן היה שחקן צעיר ומבטיח שהצטרף לארסנל רק מספר שבועות קודם לכן, וטרם הספיק לשחק במדי ארסנל במשחק רשמי.
הנהלת פאלאס קיבלה את ההצעה וסנסום עזב להייבורי.
באותו קיץ הוא הצטיין במדי הנבחרת ביורו 1980 שנערך באיטליה, אם כי הנבחרת לא התקדמה לשלבי הטורניר המאוחרים.
משחקו הראשון של סנסום במדי ארסנל היה נגד וסט ברומיץ' אלביון ב-16 באוגוסט 1980, ובאותה עונה ובזו שאחריה הוא היה שחקן הרכב קבוע.
סנסום נבחר ב-1981 לשחקן השנה של ארסנל, אך רק כעבור שבע שנים הוא זכה עם ארסנל בתואר.
סנסום זכה לתואר ראשון ב-1987 כאשר היה הקפטן של ארסנל והוביל את השחקנים לניצחון בגמר גביע הליגה נגד ליברפול.
הוא היה השחקן שהתחיל את המהלך שהוביל לשער הניצחון של צ'ארלי ניקולאס.
בעונה שלאחר מכן הסתכסך סנסום עם המאמן ג'ורג' גרהאם, שהחליט להדיח אותו מתפקיד הקפטן ולמנות במקומו את טוני אדמס בן ה-21. עם זאת, סנסום נותר שחקן קבוע בהרכב למרות החתמתו של נייג'ל וינטרברן, שבעונתו הראשונה שיחק דווקא בעמדת המגן הימני.
המועדון העפיל לגמר גביע הליגה גם בעונת 1987/1988, אך הפעם הפסיד ללוטון טאון בתוצאה 2 - 3.
סנסום עזב את ארסנל בדצמבר 1988 לאחר שלא שיחק כלל בארבעת החודשים הראשונים של עונת 1988/1989; גרהאם החתים את לי דיקסון וארגן מחדש את ההרכב כאשר דיקסון משחק בעמדת המגן הימני ווינטרברן בעמדת המגן השמאלי במקום סנסום.
בסך הכל השתתף סנסום ב-394 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שישה שערים.
הוא השחקן השני בהיסטוריה של ארסנל מבחינת הופעות בנבחרת לאומית (77) לאחר פטריק ויירה (79).
סנסום המשיך לשחק במשך שש שנים נוספות עד לפרישתו.
בהתחלה הוא הצטרף לניוקאסל יונייטד ולאחר מכן עבר לקווינס פארק ריינג'רס, קובנטרי סיטי, אברטון, ברנטפורד וווטפורד.
כמו כן, הוא שיחק בשלוש קבוצות חובבניות בתקופה זו (קרוידון, צ'רטסי וסלוג טאון).
סנסום נקלע לקשיים כלכליים לאחר פרישתו וסבל מבעיות בעסקים, בהימורים ובאלכוהוליזם.
אולם, הוא חזר לשחק בקבוצות ותיקים.
מדי פעם הוא נקרא לשמש כפרשן בנושא כדורגל, בעיקר בעניינים הנוגעים לקריסטל פאלאס או לארסנל.
הוא גם אחד מהמדריכים בסיור המאורגן שנערך באצטדיון האמירויות של ארסנל.
סנסום הוא אחד מהמגישים בתוכנית הכדורגל של רשת LBC הלונדונית, המשודרת אחר הצהריים בשבת.
בשנת 2005 הוא נבחר לאחד מ-16 השחקנים הטובים ביותר בתולדות קריסטל פאלאס.
כיוון שבתחילת דרכו בארסנל הוא לא זכה בתארים כלשהם הייתה זו הקריירה שלו בנבחרת אנגליה שזיכתה אותו בהכרה ובהערכה.
הוא הרבה לשחק בנבחרת והשתתף בכל משחקיה במונדיאל 1982 שנערך בספרד, שבו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני.
הוא היה שחקן קבוע גם במונדיאל 1986 שנערך במקסיקו, ושיחק בטורניר זה עד להפסד ברבע הגמר לנבחרת ארגנטינה.
סנסום היה אחד מהשחקנים האנגליים שעל פניהם חלף דייגו מראדונה בדרכו להבקיע את שערו השני.
סנסום החמיץ מעט משחקים של הנבחרת בין 1980 ל-1988, ורובם היו משחקי ידידות שבהם נבדקו מחליפים אפשריים למקרה שהוא ייפצע.
סנסום אמנם לא נפצי, אך החל מ-1987 נאלץ להתחרות על עמדת המגן השמאלי עם סטיוארט פירס מנוטינגהאם פורסט, שערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת ברזיל ובמהלכה בישל שער לגארי לינקר.
למרות זאת סנסום היה שחקן הרכב קבוע במוקדמות יורו 1988.
סנסום היה בחירתו הראשונה של בובי רובסון לעמדת המגן השמאלי לקראת יורו 1988, שהיה טורניר גרוע מבחינת אנגליה.
הנבחרת פתחה את שלב הבתים בהפסד לנבחרת אירלנד שהופיעה לראשונה בטורניר ומאמנה היה ג'ק צ'רלטון.
סנסום ביצע טעות קריטית מבחינה אנגליה והיה אחד מהאחראים העיקריים לשער של הנבחרת האירית, לאחר שהתערב ללא צורך והפריע לשחקני ההגנה האחרים לחלץ את הכדור משחקני אירלנד.
סנסום שיחק גם בשני המשחקים האחרים של אנגליה בשלב הבתים, אך לאחר מכן הוחלף על ידי סטיוארט פירס.
הקריירה הבינלאומית של סנסום הסתיימה לאחר תשע שנים שבהן השתתף ב-86 משחקים והבקיע שער אחד.
הוא זומן פעם נוספת ב-1989 כיוון שפירס נפצע, אך לבסוף לא שותף במשחק.
קני ויין שפרד הוא גיטריסט וזמר אמריקאי בסגנון הבלוז רוק.
מגזין Guitar דירג אותו במקום השלישי, לאחר בי בי קינג ואריק קלפטון.
שפרד, שנולד בשרוופורט, לואיזיאנה הוא אוטודידקט, שבגיל שבע כבר החל לנגן בגיטרה קטעים של מאדי ווטרס, שהיו באוסף התקליטים של אביו.
בגיל 13 הוא הוזמן להופיע בניו אורלינס, ולאחר שהוכיח את יכולותיו החליט להתמקד בנגינה כמקצוע.
הקלטות דמו שביצע בהופעה בפסטיבל מקומי נשלחו לחברת התקליטים Giant Records, שהחתימה את שפרד הצעיר על חוזה.
את אלבום הבכורה הקליט שפרד כשהיה בן 17. האלבום זכה להצלחה מיידית, ומכר כ-500,000 עותקים, כמו גם להישאר 20 שבועות בצמרת 10 להיטי הבלוז של הבילבורד, כמו גם שישה סינגלים שהוציא לאחר מכן.
הייתה זו הפעם הראשונה שבה סגנון הבלוז זכה למדרוג כה גבוה, ובמיוחד לנוכח העובדה שאת האלבום הוציא נער צעיר.
שפרד זכה בארבע מועמדויות לפרס הגראמי וזכה בשני פרסי בילבורד ושני פרסים ע"ש אורוויל גיבסון.
שפרד ביצע מספר הופעות חימום ללהקות ולאמנים כהרולינג סטונז, לנרד סקינרד, אירוסמית', בוב דילן וואן היילן.
בספטמבר 2008, חברת פנדר הוציאה את גיטרת החותם של שפרד מדגם פנדר סטראטוקסטר.
בשנים האחרונות תיעד שפרד מסע ברחבי המדינה בחיפוש אחר נגני בלוז אותנטיים, ביניהם בי בי קינג, בריאן לי, באדי פלט, אטה בייקר, קלרנס בראון, הוברט סמלין, ג'רי מקיין, צ'סטר ארתור בורנט, פיינטופ פרקינס, הנרי טאונסנד ודייוויד אדוארדס.
שפרד נישא לביתו היחידה של מל גיבסון, האנה, ב-16 בספטמבר 2006, ולהם שני ילדים.
ילדם הראשון נולד באוקטובר 2007.
שנה אלבום מיקום בטבלה RIAA ארצות הברית שוודיה 1995 Ledbetter Heights 108 - פלטינום 1997 Trouble Is...
קנת' ריי "קני" ויליאמס הוא כדורסלן עבר אמריקני אשר שיחק באינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA, באירופה ובישראל, בעיקר בשורותיה של הפועל ירושלים.
ויליאמס, שגובהו 2.06 מ' שיחק בעמדת הפורוורד, נולד באליזבת' סיטי, צפון קרולינה בשנת 1969. לאחר התיכון בו נבחר לאחד משחקני העתיד המבטיחים של ארצות הברית (יחד עם שון קמפ ואלונזו מורנינג).
כבר בתקופה זו נודע בכינויו "המכשף" (The Wiz).
ויליאמס נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA בשנת 1990, במקום ה-46 על ידי האינדיאנה פייסרס.
הוא שיחק בקבוצה 4 שנים, וקלע בממוצע 4.8 נקודות למשחק.
בעונת השיא שלו ב-93/94 קלע 6.3 נקודות ב-68 משחקים בהם שותף.
שיא הקריירה שלו היה 25 נקודות.
הוא גם השתתף בתחרות ההטבעות בסוף-שבוע האולסטאר ב-NBA של שנת 1991.
לאחר קריירת ה-NBA שלו, עבר ויליאמס לשחק באירופה, בוילרבאן הצרפתית ובפורלי האיטלקית.
בשנת 1997 עבר לשחק בשורות הפועל ירושלים בישראל.
ויליאמס הפגין יכולת גבוהה, ובלט בכושרו האתלטי וביכולת ההטבעה המרשימה שלו.
בעונה שלאחר מכן, הגיעה יכולתו לשיאה, כאשר לקבוצה הובאו המאמן אפי בירנבוים, הרכז אייץ' וולדמן והפורוורד דרק המילטון, איתם הייתה לוויליאמס כימיה מיוחדת.
הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום הראשון, אך לא זכתה באליפות או בגביע.
ויליאמס המשיך בירושלים עד לשנת 2001, עם הפסקה קצרה באפס פילזן הטורקית.
בשנה זו הסתבך לאחר שהתגלה שברשותו דרכון צ'כי מזויף.
לאחר מכן המשיך ויליאמס לשחק בקבוצות נוספות בישראל.
הוא שיחק לתקופה קצרה בבני הרצליה, מכבי רמת גן, הפועל תל אביב אותה הוביל לסדרת גמר הפלייאוף, מכבי גבעת שמואל, מכבי שהם ובית"ר בנימינה מהליגה הלאומית.
ויליאמס התחתן עם ישראלית, אך אין ברשותו אזרחות ישראלית, והוא מתגורר בישראל בעזרת אשרת תייר.
במרץ 2009 הוא נעצר על ידי רשות ההגירה בישראל בחשד שהוא שוהה בארץ באופן בלתי חוקי מאז אוגוסט 2006. עם זאת הוא המשיך לשחק בבנימינה, עד לפרישתו מהמשחק.
באותה תקופה התגורר במקביל בתל אביב עם שני ילדיו, ובארצות הברית.
גורש מישראל לארצות הברית במרץ 2013.
בשנת 2010 הקים סוכנות שחקנים בשם "Solution Sport Management".
בשנת 2011 כתב ספר בשם "The Gift and the Curse", המספר על הקריירה שלו.
לספר מצורף DVD עם קטעים נבחרים מהקריירה של השחקן וראיונות עמו.
באוגוסט 2013 נידון ויליאמס לתשעה חודשי מאסר בבית-דין פדרלי בארצות-הברית בגין אי תשלום מזונות.
קנת ריי "קני" רוג'רס (נודע בעיקר בשם קני רוג'רס, באנגלית: Kenny Rogers; 21 באוגוסט 1938 – 20 במרץ 2020) היה זמר קאנטרי, כותב שירים, צלם, מפיק מוזיקלי, שחקן ויזם אמריקאי.
בנוסף לקריירה המוזיקלית הארוכה של רוג'רס, לאורך השנים שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה, וכן היה בעל הזיכיון לרשת מסעדות עולמית בשם "קני רוג'רס רוסטרס", שפעלה גם בישראל במחצית הראשונה של שנות ה-90.
לאורך השנים מכר רוג'רס מעל ל-125 מיליון תקליטים, ונחשב לאחד הזמרים המצליחים בעולם.
קני רוג'רס נולד ביוסטון, טקסס, הבן הרביעי מבין שבעה ילדים אשר נולדו לפלויד ולוסיל רו'גרס.
בילדותו גדל רוג'רס באחד האזורים העניים ביותר ביוסטון.
רוג'רס הושפע רבות מזמרי קאנטרי ונשמה כמו נט קינג קול, צ'רלי דניאלס, ארתור אלכסנדר וצ'אק ברי.
הקריירה של רוג'רס החלה בשנת 1956 כאשר היה בן 17, וניגן בלהקת דו-וופ מקומית בשם "The Scholars" (המלומדים).
לאחר שהלהקה התפרקה, הצטרף רוג'רס בהמשך ללהקת ג'אז בשם "The Bobby Doyle Trio" (דויל בובי טריו).
הלהקה התפרקה לבסוף בשנת 1965. ב-1966 הצטרף רוג'רס ללהקת הפולק New Christy Minstrels.
בהמשך כאשר הלהקה התפרקה, הקים רוג'רס יחד עם חברי הלהקה מייק סטל, טרי ויליאמס ותלמה קמאצ'ו, להקה בשם "The First Edition" (המהדורה הראשונה) בשנת 1967 (שם הלהקה שונה מאוחר יותר ל-"Kenny Rogers and The First Edition").
לבסוף כאשר הלהקה התפרקה, החל רוג'רס את קריירת הסולו שלו בשנת 1976.
בשנת 1977 זכה להצלחה עצומה כאשר הוציא לשווקים את הסינגל "לוסיל", אשר הגיע לפסגת מצעדי פזמוני הקאנטרי והפופ בארצות הברית.
במהלך קריירת הסולו שלו נהג להקליט ולהופיע בהרכבים שונים.
בייחוד בלטו הדואטים שלו עם זמרות כדוטי וסט (שהייתה שותפתו לכמה תקליטים), קים קארנס ("אל תתאהבי בחולם") ודולי פרטון ("איים בזרם"), שהגיעו לצמרות מצעדי הפזמונים.
בשנת 1985 הופיע בסינגל "We Are the World" עם מיטב אמני ארצות הברית, במטרה לסייע לקורבנות הבצורת באתיופיה שהתרחשה בשנה זו.
הפופולריות של רוג'רס הלכה ודעכה בשנות התשעים, אף כי הוא המשיך להקליט ולהופיע מעת לעת.
ב-2010 נערך לכבודו מופע הצדעה בתוכנית טלוויזיה - "קני רוג'רס: 50 השנים הראשונות" (בהשתתפות דולי פרטון, ליונל ריצ'י ואחרים).
ב-2011 הועלה המופע הזה על הבמה.
ב-2013 נכנס רוג'רס ל"היכל התהילה של מוזיקת הקאנטרי", ובספטמבר 2013 הופיע בקונצרט בנשוויל, טנסי.
רוג'רס נפטר ב-20 במרץ 2020. הותיר אחריו בת וארבעה בנים, בהם תאומים אשר נולדו כשהיה בן שישים וחמש.
רוג'רס היה נשוי חמש פעמים.
קניאז או קנז (בסלבונית: кънѢзь, ברוסית: Князь, בסרבית-קרואטית ובבולגרית княз, בסלובנית knez, בפולנית księć,
בצ'כית kněz, בסלובקית kňaz, בשפות לא סלאביות: - למשל בליטאית kunigaikštis, ברומנית -cneaz, בהונגרית - kenéz) הוא מילה המציינת בכמה שפות סלביות תפקיד של שליט או דרגת אצולה גבוהה, קשורה למשפחת מלוכה.
בדרך כלל מתרגמים מילה זאת על ידי התארים "דוכס" או "נסיך", אם כי משמעותה לא תמיד הייתה זהה לכך.
במין נקבה בשפות רוסית ובולגרית משתמשים במילה "קניאגיניה", באוקראינית - "קניאהיניה" ובשפה הסרבית-קרואטית ובסלובנית - "קנגיניה" (kneginja).
ברוסית - בתו של קניאז נקראה "קניאז'נה" (княжна), באוקראינית "קניאזיבנה" (князівна).
ובנו בעבר נקרא ברוסית "קניאז'יץ'" (княжич).
בכמה שפות סלביות המילה "קניאז" או "קנז" משמשת לתרגום התואר "נסיך" או "דוכס" שהיו ועודם בשימוש במערב אירופה.
בשפות הסלביות המערביות, כמו פולנית וסורבית, משמעות המילה התגלגלה לזו של "אדון", בעוד בצ'כית, סלובקית וגם בפולנית הופיעה לפעמים גם במשמעות של כומר - (kněz, ksiądz, kňaz)
בימי הביניים בהיסטוריה של העמים הסלאבים של מזרח אירופה "קנזים" היו "שליטים", ראשי מדינות מלוכניות עצמאיות, למשל בשטחי "שלוש הרוסיות" של היום: רוסיה, אוקראינה ובלארוס.
גם בהיסטוריה המוקדמת של רומניה, שבה שפת העם אינה סלבית אבל שאלה מילים ומושגים רבים משפות סלביות שכנות, התקיימו ישויות מדיניות בראשות קנזים וווייבודים - הנקראות "קנזאטים" (או "קנזויות") "ו"וייבודאטים" (או וויבודויות)
מדינה בראשות קניאז ברוסית נקראה "קניאז'סטבו" (מתורגמת באנגלית ולשפות אירופיות אחרות על ידי knezate "קנזאט" - "נסיכות" או "דוכסות").
בבולגריה החל משנת 864 התחלף התואר הבולגרי-טורקי של השליט - חאן, בזה הבולגרי-סלאבי של קניאז,
שליטי מוסקבה ושליטי ליטא קראו לעצמם בשלב מסוים "קנזים גדולים", בתרגום - דוכסים גדולים או נסיכים גדולים.
בתקופת האימפריה הרוסית קנזים התואר התייחס או לנסיכים בני משפחת המלוכה ואו לבעלי תואר אצולה הגבוה ביותר -"נסיך" - שהוענק להם על ידי הצאר.
נסיכים בני משפחת המלוכה בסרביה ובמונטנגרו נקראו גם כן "קנזים".
בהשפעת שמו של קרל הגדול נפוצו גם בקרב הסלאבים המילים "קראל", "קורול", "קראי", במובן של "מלך", גם בהונגרית - "קיראי".
במקורות יווניים-ביזנטים הקנז הסלאבי נקרא "ארכון" (ἄρχων) ויותר נדיר - "אקסארכוס" (ἔξαρχος) .
בלטינית גינו אותו "קומס" (comes) כלומר "רוזן", או "דוכס" (dux) ולעיתים רחוקות "פרינקפס" (princeps), כלומר "נסיך".
התואר "דוכס" שימש ככינוי לשליטים שהיו "וסאלים" (בני חסות) של ממלכת הפרנקים ומאוחר יותר של האימפריה הרומית הקדושה.
אטימולוגיה של המילה נקשרת ישירות למילים הגרמאניות king (באנגלית), König (בגרמנית) ו-konung (בשפות סקנדינביות)
הצורה הפרוטו-סלבית הייתה "קונינגו", kъnędzь ומשם הפכה בשפות הסלביות המזרחיות ל"קניאז", בפולנית ל
ksiądz (קשונדז), בסרבית-קרואטית - ל"קנז", בצ'כית -ל"קנייז" (kněz).
כנראה הייתה השאלה מאוחרת מהשפה הפרוטו-גרמאנית בצורה הנמצאת גם בשפות הבלטיות - kunigaikštis, וגם בפינית ואסטית (הלא סלביות):קונינגס (kuningas).
בימי הביניים המוקדמים קניאז או קנז נקרא ראש שבט או ראש איחוד של שבטים או של עדה צבאית.
עם המעבר לפאודליזם תואר הקניאז הפך לתואר של שליט העובר בירושה.
בבולגריה החאן או "קאנאסוביגי" בוריס הראשון אימץ את התואר קניאז ואת השם הנוצרי הנוסף מיכאיל בשנת 864 (МИХАИЛЪ ВЕЛИКІИ КНЗЗЪ БОЛГАРСКІИ).
מאוחר יותר, בשנת 913 ויתר סימאון הראשון עליו לטובת התואר הנעלה יותר של צאר.
ברוס של קייב, עם התרכזות מוקד הכוח בידיים של שליט אחד, במהלך המאה ה-9, המנהיג של המדינה קרא לעצמו קניאז גדול.
בלטינית היו מתרגמים את התאר במילה "rex" (מלך) או במילה "dux" (דוכס).
הקניאז הגדול, כדוגמת איגור או יארוסלב החכם, עמד בראשות הדוכסות הגדולה - וֶלִיקוֹיֶיה קניאז'סטבו (Великое Княжество), בעוד השליטים הוואסאלים, עמדו בראשות נסיכות בת חסות שנקראה "אוּדֶל" או "אוּדֵלנוֹיֶיה קניאז'סטבו" (Удельное княжество) ותוארם נקרא "אוּדֵלְני קניאז" או פשוט "קניאז".
כשרוס של קייב התפרקה במאה ה-13, כל אחת מהישויות המדיניות שנוצרו נקראו קניאז'סטבו והונהגו על ידי קנזים: קייב, צ'רניהיב, נובגורוד, פריאסלאב, ולדימיר-סוזדל, מוסקבה, טוור, הליץ'-ווהלין.
פרט לכך קמה הדוכסות הגדולה של ליטא ובראשה קניאז גדול.
נסיכים או דוכסים - בראש סולם האצילות
בקרב אריסטוקרטיה הפולנית הפך התואר "קנז" לדרגת האצולה הגבוהה בשלאכטה.
אחרי שמוסקבה ("קניאז'סטבו מוסקוסקויה") השתלטה על חלק גדול מרוס של קייב של פעם, הקניאז הגדול איוואן הרביעי וסילייביץ', הידוע כאיוואן האיום הכריז עצמו כצאר והוכתר בתואר זה בשנת 1547.
החל מאמצע המאה ה-18 חודש התואר "קניאז גדול" - (וָליקי קניאז) עבור בני הצאר ונכדיו.
בנוסף, התואר קניאז, במובן של "נסיך" עבר מדור לדור בירושה אצל בני משפחות אצולה צאצאי שושלת הרוריקית - כמו בלוזרסקי, סלוסלסקי-סלוזרסקי, גורצ'אקוב, או שושלת הגדימינידים - גאליצין, טרובצקוי וכו'.
אחרי שנת 1801 אחרי סיפוח גאורגיה לאימפריה הרוסית, חלק מבני האצולה המקומית, חלקה בקשרי יחוס עם בית המלוכה הגאורגי, כונו ברוסית "קנזים" או "נסיכים".
גם כמה אצילים ממוצא טטרי אימצו את התואר הזה, על בסיס יחוס משפחתי.
במאה ה-19 ועד 1917 גם פינלנד, שסופחה לרוסיה, נקראה "הדוכסות הגדולה של פינלנד", ברוסית "וליקוייה קניאז'סטבו פינלנדסקויה".
עד המאה ה-19 נהגו בחלקים של סרביה ובמערב בולגריה לקרוא למוכתר הכפר או לראש של ה"זאדרוגה" בתואר הלא פורמלי "קנז".
שמם הרשמי היה גראדו נצ'לניק בסרביה, ו"גראדונצ'אלניק" (градоначалник) או קְמט (кмет) בבולגריה.
נוסף לשימוש על ידי שליטים בימי הביניים (באימפריה הבולגרית הראשונה הקנזים בוריס הראשון וסימאון הראשון), גם בתקופת התחייה הלאומית של העמים הסלביים בבלקן, התואר "קנז" שימש את שליטי הישויות המדיניות האוטונומיות ואחר כך עצמאיות, שקמו מחדש אצל הסלאבים של הבלקן.
"קניאז" נקרא למשל הנסיך השליט של בולגריה, אלכסנדר בטנברג,
בשנת 1908 הקניאז פרדיננד לבית סאקסה קובורג הכריז על עצמו "צאר".
ילדי הצאר או המלך של בולגריה נקראו מכאן הלאה "קניאז" או קניאגינה".
יורש הכתר קיבל את התואר "קניאז גדול של טרנובו" (קניאז טרנובסקי).
וגם שליטי סרביה, הנסיכים מילוש אוברנוביץ' ואלכסנדר קאראג'ורג'ביץ' נקראו בסרבית "קנזים".
בביולוגיה, קניבליזם (Cannibalism) הוא תופעה בה פרטים הורגים וטורפים פרטים אחרים בני מינם.
קניבליזם בין בעלי חיים נפוץ במינים רבים.
בעבר נהוג היה לחשוב שקניבליזם הוא נדיר בטבע (למעט במיני דגים מסוימים), ושהתופעה מתפתחת רק במצבים קיצוניים כגון שבי או מחסור חמור במזון.
כיום מכירים בכך שהתופעה נפוצה, ובמינים רבים נבררה כחלק בלתי נפרד ממחזורי חייהם.
לעיתים קניבליזם חשוב לשם הישרדותן של קבוצות פרטים ואף של אוכלוסיות, אם כי השפעתה של התנהגות זאת על אוכלוסיות וחברות אקולוגיות היא מורכבת.
ההגדרה הביולוגית הרווחת לקניבליזם כוללת, כאמור: א.
הרג של פרט על ידי בן מינו, ב.
בנוסף, קניבליזם מאופיין לרוב בשתי תכונות נפוצות: קניבלים נוטים להיות גדולים יותר מקורבנותיהם, וקיימת תחרות על משאבי מזון משותפים בין הקניבלים לקורבנותיהם הפוטנציאליים, כך שפעולת הקניבליזם עשויה להנמיך את עוצמת התחרות באוכלוסייה.
קיימות גם תופעות של הרג פרטים בני אותו המין ללא אכילתם (לדוגמה קטל צאצאים, infanticide, קטל אחאים, siblicide), וכן תופעות של אכילת פרטים בני אותו המין לאחר שמתו מסיבות אחרות (necrophagy).
אולם תופעות אלה לרוב נחשבות שונות מהותית מקניבליזם, מפני שהגורמים לאבולוציה שלהן וכן ההשפעות שלהן על תהליכים ברמת האוכלוסייה שונים מאלה של קניבליזם.
הגורמים האבולוציוניים להופעת קניבליזם בחלק מהמינים, אך לא באחרים, ולצורותיו, הם נושא המצוי במחקר עכשווי נרחב באקולוגיה התנהגותית ואבולוציונית, שהחל לצבור תאוצה בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20. הגורמים העיקריים נחלקים על פי השפעתם החיובית או השלילית על שרידותו של הפרט הקניבל ועל הצלחת הרבייה שלו.
הערך התזונתי של קניבליזם הוא יתרונו המיידי.
קיימת סברה שיחסי הכמויות של הערכים התזונתיים (סוכרים, שומנים, חומצות אמינו וכו') המרכיבים את גופו של בעל חיים תואמים בצורה הטובה ביותר לצרכיהם התזונתיים של פרטים אחרים בני אותו המין, מפני שהם בנויים באופן דומה.
כמו כן, מינים רבים טורפים רק יצורים הקטנים מהם בהרבה, וטריפת פרט מאותו המין מספקת כמות מזון גבוהה במיוחד באירוע ציד מוצלח אחד.
דילול האוכלוסייה: קניבליזם מעניק יתרון של דילול מקומי של אוכלוסיית המין ובכך להפחתת התחרות על משאבים משותפים.
במילים אחרות, קניבליזם הוא פעולה שמרחיקה מתחרים, בניגוד לטריפה רגילה שלאחריה מספר המתחרים נותר קבוע, אך כמות הטרף הזמין קטנה.
יתרון זה הוא עקיף, ומהפחתת התחרות נהנים כלל הפרטים באוכלוסייה, בניגוד לערך התזונתי הגלום בקורבן ממנו לרוב נהנה הקניבל בלבד.
תחרות הפרעה: באוכלוסיות מרובות גודלי גוף (המכילות פרטים בגודלי גוף שונים, לדוגמה כתוצאה מהבדלי גילים) קניבליזם מתבצע באופן טיפוסי מצד הפרטים הגדולים הטורפים פרטים קטנים מהם.
מפחד הקניבליזם, הפרטים הקטנים נוטים להידחק מבתי גידול איכותיים, או נוטים להפחית את פעילותם ובכך לצרוך פחות מזון.
גורמים אלה מעניקים יתרון תחרותי נוסף לקניבל.
הפחתת הסיכון לקניבליזם: עבור הקניבל הסיכוי שהוא עצמו ייפול קורבן לקניבליזם עשוי לפחות.
יתרון זה נובע מהעובדה שבעצם הפעולה, הקניבל מרחיק מהאוכלוסייה פרט שעשוי היה לתקוף אותו בהמשך.
כמו כן, באוכלוסיות מרובות גודלי גוף, במידה וקניבליזם מספק לקניבל כמות מזון רבה ומאפשר לו לגדול מהר יותר, הסיכוי שלו להצליח בהתקפות קניבליסטיות עתידיות גדל, והסיכוי לטרוף אותו קטן.
זוהי דוגמה להתנהגות בעלת משוב חיובי, שנוטה לייצר אוכלוסיות מקוטבות (כלומר, פרטים גדולים גדלים בקצב הולך וגדל, ואילו סיכוייהם של פרטים קטנים לגדול הולכים וקטנים).
סכנת היפגעות: פרטים בני אותו המין יכולים להיות בגדלים דומים, ומצוידים במבנה גוף דומה.
לכן, במהלך המאבק בין הקניבל לקורבן הפוטנציאלי, הקניבל עלול להיפגע ואפילו להיטרף בעצמו.
במינים קניבליסטים, סיכון זה לרוב זניח הודות לכך שקניבלים בדרך כלל תוקפים פרטים קטנים מהם בהרבה (לדוגמה, ראשני הסלמנדרה המצויה), או המצויים בשלבי חיים חסרי הגנה (לדוגמה, הזחלים והבוגרים של חיפושית הקמח טורפים ביצים וגלמים בני מינם).
סכנת טריפת שארים: במקרים רבים, קניבלים עלולים לטרוף בהסתברות גבוהה את קרובי משפחתם.
על-פי תאוריית ברירת השארים, הדבר יכול להגביל ואף למנוע את האבולוציה של קניבליזם, מפני שפרטים שנושאים מטען גנטי (גנוטיפ) הגורם לקניבליזם ידוללו על ידי עצמם.
תהליך זה צפוי להיות בולט כאשר קבוצות של קרובי משפחה מוגבלים לשטח קטן.
במינים קניבליסטים רבים נבררו תכונות שונות המפחיתות את הסכנה הזאת, כגון היכולת לזהות שארים ולהימנע מקניבליזם כלפיהם.
סכנת הידבקות במחלות: קיים סיכון הידבקות בכל מקרה של טריפה של בעל חיים החולה במחלה זיהומית או סובל מטפיל.
כאשר הטרף החולה והטורף הם בני אותו המין הסיכון גדול יותר, מכיוון ששניהם פגיעים באותה מידה לטפיל.
בהרבה מקרים, פרטים חולים הם גם איטיים יותר בתנועתם, חלשים ומתקשים להגן על עצמם, ובכך הסיכוי שלהם ליפול קורבן לקניבליזם גדל.
קשיים ברבייה: הרבה מיני עכבישים וחרקים קניבלים מתקשים להגיע לרבייה עקב כך שהנקבה עלולה לטרוף את הזכר טרם ההזדווגות או שהוא יברח לפני הסיום.
הדבר עלול לגרום למיעוט צאצאים עקב חוסר הזדווגויות.
מודל אקולוגי בסיסי של הדינמיקה של אוכלוסייה שצמיחתה מוגבלת על ידי קניבליזם בלבד, נתון על ידי המשוואה:
המודל מציג אוכלוסייה בגודל N, בעלת קצב גדילה בסיסי r, וקצב קניבליזם a.
הרכיב של המשוואה שמתאר קניבליזם תלוי ב- מפני שהתהליך תלוי במפגש בין שני פרטים.
בכל אירוע קניבליזם, האנרגיה שהפיק הקניבל מטריפת הקורבן מתורגמת לעלייה בפוריותו הממוצעת בהתאם לפרמטר c.
מכיוון שמעבר האנרגיה בטריפה אינו מושלם, הפרמטר c יכול לקבל ערכים גדולים מ-0 אך קטנים מ-1. לכן, קניבליזם במודל זה הוא גורם המגביל את גודל האוכלוסייה.
אוכלוסייה היפותטית כזאת תגיע לשיווי משקל יציב בגודל
מכאן ניתן לראות שקניבליזם (a) גבוה מקטין את גודל האוכלוסייה בשיווי-משקל, .
ראשנים של הסלמנדרה המצויה נוטים לטרוף ראשנים קטנים מהם, ולפעמים אף בגודל דומה.
לעיתים התנהגות זאת מאפשרת לפרטים ספורים לשרוד בבריכות עונתיות קטנות, שמצאי המזון בהן מועט ונדרש קצב התפתחות מהיר של הראשנים.
היעדר קניבליזם עלול לגרום לתמותה של כל אוכלוסיית הראשנים בבריכות כאלה, כאשר הן מתייבשות לבסוף.
נקבת עכביש האלמנה השחורה, וכן נקבת גמל השלמה טורפות לעיתים את הזכר לאחר ההזדווגות.
קניבליזם מסוג זה נקרא "קניבליזם זוויגי" (Sexual cannibalism).
בשימפנזה ובאריות הבוגרים עלולים להרוג ולטרוף גורים שאינם קרובי משפחתם.
במיני דגים מסוימים, כולל עמלצאים, ובחלק ממיני הסלמנדרות, ידוע על קניבליזם תוך-רחמי (Intrauterine cannibalism), שבו עוברים עשויים לטרוף זה את זה בטרם נולדו.
אצל רוב העקרבים יש קניבליזם והבוגרים יכולים לאכול אפילו את צאצאיהם.
בעכביש Amaurobius ferox האם מעודדת את צאצאיה לטרוף אותה.
קרי לורנזו "קני" הריסון הוא אתלט אמריקאי בעבר.
הוא אלוף אולימפי (אטלנטה 1996) ואלוף עולם (טוקיו 1991) בקפיצה משולשת.
הריסון מדורג במקום הרביעי בכל הזמנים בקפיצה משולשת (18.09 מטר).
הריסון נולד בשם קרי הריסון במילווקי, ויסקונסין.
הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת מדינת קנזס וזכה 3 פעמים באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) בקפיצה משולשת.
בתחרות שנערכה באולם ביוקוהמה, יפן במרץ 1990 קבע הריסון בקפיצה משולשת שיא אישי חדש של 17.46 מטר.
אותה שנה, הוא זכה לראשונה בקריירה שלו, באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בנורווק, קליפורניה בתוצאה של 17.15 מטר.
בסוף יולי אותה שנה, הוא זכה במדליית זהב במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסיאטל, וושינגטון בתוצאה של 17.71 מטר ודורג ראשון בעולם.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בניו יורק בשנת 1991 זכה הריסון במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.28 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 17.78 מטר, לפני לאוניד וולושין מברית המועצות (17.75 מטר) ובן ארצו מייק קונלי (17.62 מטר) ודורג ראשון בעולם.
שנה לאחר מכן, הוא החמיץ את הסיכוי להשתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) בעקבות פציעה.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה ביוג'ין, אורגון בשנת 1993 זכה הריסון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.27 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה אותה שנה הוא סיים במקום 10 בקפיצה בתוצאה של 17.06 מטר ולא הצליח להגן על תוארו.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בנוקסוויל, טנסי בשנת 1994 זכה הריסון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.43 מטר ודורג שני בעולם.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה הריסון במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אולימפי ואמריקאי חדש של 18.09 מטר, לפני שיאן העולם ג'ונתן אדוארדס מבריטניה (17.88 מטר) ויולבי קסדה מקובה (17.44 מטר).
בכך היה לקופץ השני בהיסטוריה שקפץ מעבר ל-18 מטרים.
כבר בקפיצתו הראשונה הוא קבע שיא אולימפי חדש של 17.99 מטר.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בשנת 1997 זכה הריסון בפעם השלישית במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.97 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון אותה שנה הוא סיים במקום 9 בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.05 מטר.
קנת' "קני" סמית' הוא כדורסלן עבר אמריקאי בעמדת הרכז בליגת ה-NBA.
כיום הוא עובד כפרשן טלוויזיה, בעיקר לתוכניות Inside the NBA ברשת TNT.
הוא נולד בקווינס, ניו יורק.
הוא שיחק בתיכון הארכיבישוף מולוי, ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
סמית' נבחר על ידי סקרמנטו קינגס בבחירה השישית של דראפט ה-NBA ב-1987. בקריירה הוא שיחק בסקרמנטו קינגס, באטלנטה הוקס, ביוסטון רוקטס, בדטרויט פיסטונס, באורלנדו מג'יק ובדנוור נאגטס.
הוא נבחר לחבר בחמישיית הרוקיז של העונה, וזכה פעמיים באליפות עם יוסטון רוקטס בשנים 1994 ו-1995 כאשר הוא והאקים אולאג'ואן מנהיגים את הקבוצה.
לאחר הפרישה סמית' עבר להיות שדר בתוכנית "Inside the NBA" ("בתוך ה-NBA") שמשודרת בערוץ TNT יחד עם כוכבי העבר צ'ארלס בארקלי ושאקיל אוניל ועם פרשן הספורט ארני ג'ונסון, שזכתה בפרס אמי של הספורט.
סמית' התחתן עם הדוגמנית גוונדולין אוסבורן ב-8 בספטמבר 2006. גוונדולין אוסבורן מדגמנת ב-"המחיר הוא הנכון".
קנת' חסן (קני) סייף הוא כדורגלן דרוזי-ישראלי יליד ארצות הברית, המשחק בעמדת המגן השמאלי במכבי חיפה.
סייף נולד בפנמה סיטי, פלורידה שבארצות הברית, להורים דרוזים-ישראלים, ובגיל ארבע שב עמם בחזרה לישראל.
החל לשחק כדורגל מקצועי לראשונה בשנת 2011 עם בני סכנין.
בעונת חתם סייף בהפועל חיפה, אך עבר במהלך העונה לעירוני קריית שמונה.
בעונת הגיע עם קריית שמונה לגמר גביע המדינה, אך ערך שתי הופעות ליגה בלבד.
בעונת חתם סייף בהפועל ניר רמת השרון.
סייף הציג יכולת גבוהה במדי רמת השרון, וכבש תשעה שערים במהלך העונה, אך נשר עם הקבוצה לליגה לאומית.
סייף משך את תשומת לבה של קבוצת הליגה הבלגית הבכירה, גנט, שהחתימה אותו על חוזה לשלוש שנים באוגוסט 2014. ב-29 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה של במדי גנט.
ב-14 בספטמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בסיום עונת זכה סייף יחד עם גנט באליפות הליגה הבלגית, לראשונה בתולדות הקבוצה.
סייף ערך 20 הופעות וכבש 2 שערים בעונה זו.
ב-27 ביולי 2015, במחזור הראשון של עונת , כבש סייף בפנדל בתיקו עם 1:1 עם וסטרלו.
בעונה זו הופיע סייף במדי גנט בליגת האלופות.
ב-5 בינואר 2018 חתם בקבוצת אנדרלכט מליגת העל הבלגית להשאלה עם אופציה לרכישה.
ב-23 במאי 2018 חתם באופן קבוע באנדרלכט.
ב-6 במרץ 2019 הושאל לסינסינטי מליגת ה-MLS האמריקאית לעונה אחת.
ב-13 בפברואר 2020 הושאל ללכיה גדנסק הפולנית עד לסוף העונה.
ב-30 ביוני 2022 חתם בנפטצ'י באקו מליגת העל באזרבייג'ן.
ב-14 בדצמבר 2023 הודיעה הקבוצה על שחרורו.
ב-19 בדצמבר 2023 חתם לשנתיים במכבי חיפה.
שיחק בכל נבחרות הנוער ובנבחרת הצעירה של ישראל.
ב-14 במרץ 2016 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת.
ב-23 במרץ 2016 ערך את הופעתו הבכורה בבוגרים במשחק ידידות שהסתיים בהפסד 0–2 ל.
ב-3 ביוני 2017 סייף זומן לנבחרת ארצות הברית הבוגרת, כחלק מהסגל המוקדם שלהם לקראת גביע הזהב של CONCACAF.
כשנה לאחר מכן, ב-27 במרץ 2018, ערך הופעת הבכורה במדי הנבחרת האמריקאית במשחק נגד .
קניב (אוקראינית: Канів; בפי יהודי העיר: קַנְיֶיב) היא עיר במחוז צ'רקאסי אוקראינה.
לראשונה אנחנו שומעים על קניב ממסמך שמתוארך לשנים 1074–1088. ליד קניב עברה דרך מסחר חשובה שתרמה רבות להתפתחות כלכלית של היישוב.
לא פעם היישוב נכבש ונהרס לגמרי, ב-1240 הוא נכבש ונהרס על ידי המונגולים בהנהגתו של באטו חאן.
ב-1320 קניב נכבש על ידי גדימינאס, מ-1362 המקום היה תחת שליטתה של הדוכסות הגדולה של ליטא.
החל מהמאה ה-16 קניב הפכה למרכז חשוב של הקוזאקים, לכאן היו עוברים להתגורר קוזאקים שלא היו יכולים להילחם יותר מפאת גילם, כאן נקברו מספר הטמנים חשובים.
בסוף המאה ה-16 באזור התרחשו מספר מרידות כנגד השלטון הפולני.
ב-1600 קניב קיבלה זכויות מגדבורג.
במאה ה-17 תושבי קניב לקחו חלק פעיל במרידות כנגד השלטון הפולני.
ב-1625 קניב נשרפה, חמש שנים מאוחר יותר העיר שוב נשרפה על ידי הטטרים.
בעקבות הסכם שלום שנחתם בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית ב-1672 קניב עברה לידיהם של הטורקים.
בספטמבר 1678 הטורקים הרסו את העיר.
ב-1793 לאחר חלוקת פולין עברה קניב לידיה של אימפריה הרוסית.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-16 באוגוסט 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944.
היהודים התחילו להתיישב בקניב בסוף המאה ה-17 תחלית המאה ה-18.
הקהילה היהודית בקניב ניזוקה קשות בעקבות הפרעות ביהודי אוקראינה שפרצו בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בנובמבר 1941 בברסטובצקי יאר נרצחו 150 יהודים מקניב.
רבים מיהודי קניב ניסו להתחבא ולהימלט מאימת הנאצים, אך רובם נתפסו על ידי המקומיים והובאו לקורסום ויותר מאוחר נרצחו.
הקהילה הדתית בעיר חודשה ב-1993.
שינוי אוכלוסייה של קניב לאורך השנים:
ב-1765 היו בקניב רק 98 יהודים, עד 1847 האוכלוסייה היהודית במקום הגיעה ל-1,635, ב-1897 בזמן מפקד האוכלוסין הראשון של האימפריה הרוסית מספר היהודים בקניב היה 2,682 שהיוו 30 אחוזים מכלל אוכלוסיית העיר.
שינוי האוכלוסייה היהודית של קניב לאורך השנים:
קניאנתרופוס פלטיאופס (שם מדעי: Kenyanthropus platyops) הוא מין נכחד (כנראה יחיד בסוג קניאנתרופוס) של הומינין, שגולגולת מאובנת אחת שלו, המסומנת KNM-WT 40000, התגלתה בשנת 1999 בחופו המערבי של אגם טורקאנה בקניה על ידי צוות בראשות הפלאואנתרופולוגית מייב ליקי.
היא מתוארכת לתקופת הפליוקן התיכון, כ-3.44 עד 3.60 מיליון שנה לפני זמננו.
גולגולת KNM-WT 40000 מעוותת כתוצאה מלחץ של שכבות גאולוגיות, וישנה מחלוקת מדעית סביב סיווגה.
ישנם חוקרים, כמו טים וייט, הסבורים שאין הצדקה להגדיר בשבילה סוג ומין נפרד באבולוציה של האדם, ושהיא קרוב לוודאי שייכת למין המוכר אוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
גולגולת KNM-WT 40000 התגלתה באתר הארכאולוגי לומקווי 1 (Lomekwi 1), סמוך לחופו המערבי של אגם טורקאנה בקניה.
עושר זה התגלה בשנות השבעים של המאה ה-20 על ידי משלחות חפירה של הפלאואנתרופולוג ריצ'רד ליקי.
למשלחות אלו צורפה בין השאר גם אשתו מייב ליקי, פלאואנתרופולוגית חשובה בפני עצמה.
היא המשיכה לארגן משלחות חפירה לאזור גם לאחר שבעלה עבר למלא תפקידים בכירים בממשל של קניה.
בשנת 1999 היא ארגנה משלחת לאתר לומקווי בחופו המערבי של האגם, אתר שנסקר ונחפר לראשונה על ידי המשלחת של השנה הקודמת.
במשלחת נטלה חלק גם בתם של ריצ'רד ומייב - הפלאואנתרופולוגית לואיז ליקי.
חבר המשלחת, עוזר מחקר קנייתי בשם יוסטוס ארוס, גילה גולגולת שלמה קבורה בשכבת אבן בוץ.
הגולגולת התגלתה בשני חלקים סמוכים - קופסת גולגולת מעוותת מאוד בלחץ שכבות, והפנים שהם במצב שימור מעט טוב יותר, אך גם הם מחוצים ושבורים.
גולגולת זו קיבלה את הסימון הקטלוגי KNM-WT 40000 (ראשי תיבות של המוזאון הלאומי של קניה, מערב טורקאנה, ומספר סידורי) ומשמשת כיום כממצא המייצג (ה"הולוטייפ") של המין קניאנתרופוס פלטיאופס.
בנוסף לגולגולת גילתה המשלחת באתר ובסביבותיו מספר מאובני הומינינים נוספים: החלק הטמפורלי של גולגולת אחרת, שברים משלוש לסתות תחתונות ושתי לסתות עליונות, ו-44 שיניים.
מתוך מאובנים אלו, רק צד שמאלי של לסת עליונה, שקיבל את הסימון KNM-WT 38350, שויך גם הוא באופן רשמי על ידי מייב ליקי ועמיתיה למין קניאנתרופוס פלטיאופס.
כמה מן השיניים שויכו יותר מאוחר על ידי חוקרים שונים להומינינים אוסטרלופיתקוס אנמנסיס ואוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
הגילוי פורסם במאמר מדעי בכתב העת המדעי היוקרתי Nature במרץ 2001. מייב ליקי סברה שההבדלים בין מאובני אתר לומקווי למאובני אוסטרלופיתקוס אפרנסיס בני תקופתם הצדיקו לא רק מין נפרד, אלא אף סוג נפרד מן הסוג אוסטרלופיתקוס.
את הסוג זה היא הגדירה בשם המדעי החדש קניאנתרופוס, הלחם מילים של שם המדינה קניה והמילה היוונית "אנתרופוס" שמשמעה אדם, כדי להצביע על חשיבותו באבולוציה של האדם.
שם המין "פלטיאופס" מורכב משתי מילים יווניות: "פלטי" (שטוח) ו"אופסיס" (פנים) המציין את פניה השטוחות של גולגולת KNM-WT 40000. את שם הסוג ושם המין יחד ניתן איפוא לתרגם כ"אדם קנייתי שטוח פנים".
מספר חוקרים חלקו על סיווג מאובני לומקווי למין נפרד ואף סוג נפרד.
ביניהם בולט טים וייט שסבר כי אין לבסס הגדרת סוג חדש על גולגולת מעוותת כמו KNM-WT 40000, ואף הציע את האפשרות שהיא שייכת למין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
שכבת אבן הבוץ שבה התגלתה גולגולת KNM-WT 40000 נמצאת בין שכבות של אבן טוף מאפר געשי, אשר במקורן תוארכו באמצעות תיארוך רדיומטרי אשלגן-ארגון וארגון-ארגון, ובתיארוך באמצעות פלאומגנטיזם לגיל של כ-3.2 מיליון שנה לפני זמננו (העליונה מביניהן) וכ-3.5 מיליון שנה לפני זמננו (התחתונה מביניהן).
מחקר גאולוגי משנת 2012 עידכן מעט את תיארוך שכבות אלו, וכתוצאה מכך את גיל הממצאים.
הגולגולת נמצאה 12 מטרים מעל לשכבה התחתונה שהתיארוך שלה עודכן ל-3.60 מיליון שנה לפני זמננו, ו-8 מטרים מתחת לשכבה העליונה שהתיארוך שלה עודכן ל-3.44 מיליון שנה לפני זמננו.
גיל הגולגולת הוערך איפוא באינטרפולציה כ-3.54 מיליון שנה.
שבר הלסת העליונה KNM-WT 38350 נמצא מעט מעל לשכבה העליונה וגילו הוערך ב-3.35 מיליון שנה.
ההומינין המוכר היטב מתקופה זו באפריקה הוא אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, שמאובנים שלו נמצאו במספר אתרים באתיופיה, בקניה ובטנזניה, מהם מפורסם במיוחד שלד הנקבה המכונה לוסי.
עם זאת, גילה של לוסי 3.2 מיליון שנה "בלבד" והגולגולת שלה חלקית מאוד.
למעשה, אף גולגולת שלמה של אפרנסיס איננה עתיקה כמו KNM-WT 40000. בשנת 2019, גולגולת זו עדיין הייתה הגולגולת ההומינינית השלמה הרביעית בעתיקותה שהתגלתה (אחרי גולגולת טומיי, בת כ-6.5 מיליון שנה, גולגולת ארדי, בת 4.4 מיליון שנה, וגולגולת אוסטרלופיתקוס אנמנסיס בת 3.8 מיליון שנה).
קשה ללמוד על האנטומיה של גולגולת KNM-WT 40000 עקב מצבה המחוץ והמעוות.
לא ניתן למשל למדוד במדויק את גודל המוח על פי הנפח הפנימי של קופסת המוח שלה.
גודל זה הוערך על ידי ליקי ועמיתיה ב-350 עד 400 סמ"ק, דומה לנפח המוח של אוסטרלופיתקים בני תקופתה, וכן לזה של קופי אדם בני-ימינו.
כמה מתווי הפנים השתמרו טוב יותר.
עצמות הלחיים בולטות קדימה, והפנים התחתונות שטוחות ולא בולטות קדימה כמו אצל אוסטרלופיתקים, התכונה שהעניקה למין את שמו.
שיניה של גולגולת KNM-WT 40000, קטנות כמעט מכל שיני אפרנסיס הידועות, הבדל זה עשוי להצדיק הגדרה של מין נפרד.
בנוסף ללסתות הבולטות פחות, הבדל זה מרמז על הסתגלות לתפריט שונה, המכיל פחות מזון צמחי גס המצריך לעיסה מרובה.
השיניים מכוסות בשכבה עבה יחסית של זגוגית שן, תכונה האופיינית לשיני הומינינים ומבדילה אותן משיני קופי אדם אחרים.
עקב מיעוט הממצאים, כמעט דבר אינו ידוע על אורח חייו של קניאנתרופוס פלטיאופס.
שחזור סביבת אתר לומקווי באותה תקופה מראה שהיא לא הייתה מדברית כמו בימינו, אלא עשירה בצמחייה, לחה וקרוב לוודאי מיוערת לפחות בחלקה.
ייתכן שהייתה דומה לסביבה של אתר חדאר באתיופיה, שבו התגלו לוסי ומאובנים נוספים של אפרנסיס, אך קרוב לוודאי לחה יותר, על פי מגוון מיני בעלי-חיים אחרים שעצמותיהם המאובנות התגלו באתר.
בשנת 2015, צוות בראשותה של הארכאולוגית הצרפתייה סוניה הרמנד חיפש מאובנים נוספים של קניאנתרופוס פלטיאופס באתר לומקווי.
באחד הבקרים תעו החוקרים בדרכם והגיעו לאתר סמוך, לומקווי 3, ומצאו בו כלי אבן מסותתים, הנחשבים לכלי האבן העתיקים ביותר המוכרים למדע, ונקראים כלים לומקוויאנים על שם האתר.
הם תוארכו לתקופה של 3.3 מיליון שנה לפני זמננו, תקופה חופפת לתיארוך של שבר הלסת העליונה KNM-WT 38350 מאתר לומקווי המקורי.
אף שלא נמצא קשר ברור בין כלי האבן ומאובנים המשויכים לקניאנתרופוס פלטיאופס, הסמיכות בזמן ובמקום הופכת אותו למועמד הסביר ביותר לסיתות כלים אלו.
כאמור, ישנה מחלוקת בין חוקרים בתחום הפלאואנתרופולוגיה על בחירתה של מייב ליקי לסווג את גולגולת KNM-WT 40000 ואת הלסת העליונה KNM-WT 38350 לסוג נפרד ולמין נפרד.
המין ההומיניני המוכר ביותר שחי בפליוקן התיכון, כשלושה עד ארבעה מיליון שנה לפני זמננו, הוא אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, ולכן המאובנים שלו מהווים בדרך-כלל את קנה המידה להשוואה.
מייב ליקי ועמיתיה מדדו כמה מאפיינים של KNM-WT 40000 כשונים משל אפרנסיס, בעיקר עצמות הלחיים הבולטות קדימה והלסת העליונה השטוחה מתחת לפתח האף.
אך מדידת מאפיינים אלו חשודה עקב העיוות שעברה הגולגולת כתוצאה מלחץ שכבות לאחר מותו של בעליה אשר סדק את העצם המאובנת.
טים וייט העריך שהגולגולת נסדקה ל-4000 שברים לפחות, ששטחם הממוצע פחות מסנטימטר מרובע.
השברים עצמם אינם מהווים בעיה קשה במיוחד משום שהם לא התגלו בנפרד זה מזה, אך הם עשויים להעיד על מידת העיוות שעברה הגולגולת.
וייט סבור כי אין לבסס הגדרת סוג חדש על גולגולת מעוותת, ומעריך שהיא שייכת למין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
שיני הגולגולת, הקטנות משיני אפרנסיס, מהוות נימוק משכנע יותר להגדרת מין נפרד, משום שהן פגיעות פחות לעיוות.
אך כותרת שן שלמה שרדה רק משן חותכת אחת, ולדעת וייט אף הוא מעוותת.
בשנת 2010 פרסמו פרד ספור (אף הוא חבר המשלחת שגילתה את המאובנים), מייב ליקי ולואיזה ליקי, השוואה בין גולגולת KNM-WT 40000 לאלו של אפרנסיס ומאובני הומינינים אחרים, וכן לאלו של בני-אדם וקופי-אדם בני-ימינו, על-פי מורפולוגית הלסת העליונה.
ההשוואה השתמשה בטומוגרפיה ממוחשבת לתיקון העיוות של הגולגולת, וכימתה את ההבדלים באמצעות ניתוח גורמים ראשיים.
החוקרים הסיקו שמורפולוגית הלסת של KNM-WT 40000 נמצאת מחוץ לטווח הידוע של לסתות אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ופראנתרופוס רובוסטוס, וכן מחוץ לטווח של בני-אדם, גורילות מערביות ושימפנזים מצויים בני-ימינו.
המאמר בדק שוב גם את הכתר של השן החותכת לאחר תיקון לעיוות, והסיק כי הוא קטן במידותיו מן הטווח הידוע של חותכות אוסטרלופיתקוס ופראנתרופוס.
תוצאות אלו תומכות בסיווג KNM-WT 40000 למין נפרד ואף לסוג נפרד.
בשנת 2016 פרסם הפלאואנתרופולוג האמריקאי ברנרד ווד מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון מאמר סקירה העוסק בטיב הראיות להבדלים האנטומים שבין כל מיני ההומינינים הנכחדים אשר הוגדרו רשמית.
את מידת הביטחון בהבדלים שבין כל זוג מינים המתוארכים לאותה תקופה הוא סיווג על-פי שלוש רמות: "ביטחון גבוה", "ביטחון בינוני" ו"ביטחון נמוך".
את ההבדל שבין קניאנתרופוס פלטיאופס לאוסטרלופיתקוס אפרנסיס סיווג ווד תחת "ביטחון בינוני".
שושלות הומיניניות בפליוקן ומוצא האדם
סיווגו של פלטיאופס נוגע בעיקר למחלוקת לגבי מספר השושלות ההומיניניות שהתקיימו בפליוקן התיכון.
לגבי מרבית התקופות האחרות באבולוציה של האדם ישנו קונצנזוס מדעי בין חוקרים בתחום על קיומן הבו-זמני של יותר משושלת אחת של הומינינים.
למשל בפליסטוקן התיכון, לפני כ-1.6 מיליון שנה, מתועדים מאובנים של לפחות שלושה מיני הומינינים בערוץ אולדובאי, ואגם טורקאנה: הומו הביליס, הומו ארקטוס (או הומו ארגסטר) ופראנתרופוס רובוסטוס.
בפליסטוקן העליון, בין 200 אלף שנה ל-30 אלף שנה לפני זמננו, מתועדים מאובנים של האדם המודרני הומו ספיינס, האדם הניאנדרטלי, האדם הדניסובי, הומו פלורסיינסיס, ואולי אף הומו היידלברגנסיס והומו ארקטוס.
על פי תעוד זה האבולוציה של האדם הייתה בדרך-כלל "דמוית שיח", היינו בעלת מספר סעיפים ואולי אף תת-סעיפים, ולא "דמוית סולם", היינו בעלת שושלת קווית אחת.
תכונה זו מקשה לעיתים קרובות על זיהוי השושלת הספציפית שהובילה לאנושות המודרנית.
ואולם בתקופת הזמן של הפליוקן התיכון, בין שלושה לארבעה מיליון שנה לפני זמננו, מתועד בעיקר מין אחד ממזרח אפריקה – אוסטרלופיתקוס אפרנסיס.
מכך נובעת מועמדותו הטבעית לתפקיד האב הקדמון המשותף של כל מיני האדם, ואף של כל מיני אוסטרלופיתקוס ופראנתרופוס, ומכך עולה שהאבולוציה של האדם בתקופה זו הייתה "דמוית סולם".
סיווגו האפשרי של קניאנתרופוס פלטיאופס למין נפרד ואף סוג נפרד משמעו קיומה של שושלת שנייה גם בפליוקן התיכון.
יתר-על-כן, אף כי ייתכן שקניאנתרופוס פלטיאופס השתייך לענף צדדי באבולוציה של האדם, לא ניתן לפסול את האפשרות שהוא היה אבי כל מיני האדם, גם אם אוסטרלופיתקוס אפרנסיס הוא אביהם של מיני אוסטרלופיתקוס ופראנתרופוס.
ייתכן שמייב ליקי ועמיתיה רמזו לאפשרות כזו כאשר ציינו שמכל שאר ההומינינים, KNM-WT 40000 דומה ביותר לגולגולת KNM-ER 1470, שסווגה על ידי כמה חוקרים כמין משלה הומו רודולפנסיס.
שתי גולגולות אלו, אף שהן שונות זו מזו, מצטיינות בפנים שטוחים.
KNM-ER 1470 התגלתה אף היא ליד אגם טורקאנה, על ידי אחת המשלחות של ריצ'רד ליקי, ומייב ליקי לקחה חלק בשחזורה, אך היא מאוחרת מגולגולת KNM-WT 40000 ב-1.5 מיליון שנים, ונפח המוח שלה גדול משמעותית.
אם נשער שהומו רודולפנסיס הוא צאצא של קניאנתרופוס פלטיאופס ואביו הקדמון של הומו ארקטוס, תתקבל איפוא שושלת היפותטית של מוצא האדם שאיננה כוללת אף אחד מן האוסטרלופיתקים, בניגוד לדעה הרווחת בין החוקרים בתחום.
שושלת כזו נראית בלתי-סבירה עקב מיעוט המאובנים התומכים בה, ולכן במאה ה-21 אין פלאואנתרופולוגים שדוגלים בה בגלוי, אך היא מתאימה להשערה שבני משפחת ליקי דגלו בה במאה ה-20.
קֶנִי סֶגַל (נולד ב-4 באפריל 1959) הוא מעצב תעשייתי ומרצה בתחום העיצוב.
הוא ייסד את המחלקות לעיצוב תעשייתי במכללת שנקר ברמת גן ובמכללת הדסה בירושלים, וכיהן כראש המחלקה וכפרופסור חבר במכללה האקדמית הדסה.
בשנות ה-90 הוא סיים את לימודיו בבצלאל - האקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, ומאז עסק ביצירת פרויקטים רחבי היקף ובחינוך לעיצוב ותכנון.
כמו כן, ייסד את חברת PublicZone המתמחה בפרויקטים רחבי היקף בתחום התחבורה הציבורית ובתחום הרפואה.
סגל נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה.
הוא עלה לישראל כשהיה בן 14 והתחנך בפנימיית אלוני יצחק בגבעת עדה.
לאחר מכן, שירת כקצין בחטיבת הצנחנים.
בתום שירותו הצבאי עבד במשך מספר שנים כנגר, עד שסיים בהצטיינות את לימודיו בבצלאל.
בשנת 2004 סיים בהצטיינות את לימודי התואר השני בעיצוב באוניברסיטת Middlesex באנגליה.
כיום הוא מכהן כפרופסור במכללה האקדמית הדסה, ומלמד במחלקה לעיצוב תעשייתי מכליל.
סגל הוא שותף ומנכ"ל מייסד של PublicZone Transportation LTD, המציעה מוצרים, תוכניות ופתרונות עיצוב.
מיזמי התחבורה הציבורית בהם לקחה חלק PublicZone משפיעים על חיי היומיום של מאות אלפי נוסעים מדי יום המשתמשים בפרויקטים כגון הרכבת הקלה בירושלים ומערכת האוטובוסים בעיר, כמו גם שירותי ה'מטרונית' בחיפה.
בחברה פיתחו גם מערכות מודולריות למערכות תחבורה נוספות אחרות ברחבי הארץ וכן ריהוט ייעודי למרכזי תחבורה ונמלי תעופה.
PublicZone, בראשותו של סגל, הייתה מעורבת גם בפיתוח תוכניות עיצוב ופתרונות ארכיטקטורת מידע לפרויקטים גדולים אחרים בתחום התחבורה, בהם: הקו האדום של מערכת האוטובוסים בתל אביב, הנתיב המהיר של נת"ע והרכבת הקלה במטרופולין תל אביב.
החברה עסקה גם בתכנון אזורי מחסה למערכות היסעים בחיפה וברכבת ישראל.
פרופ' סגל הוא מרצה בכיר במחלקה לעיצוב תעשייתי מכליל במכללת הדסה בירושלים ומרצה אורח במכון הלאומי לעיצוב Ahmdebad (NID) שבג'קראט, הודו.
הוא הקים שתי מחלקות אקדמיות לעיצוב תעשייתי בישראל: במכללת שנקר, ובבית הספר להנדסה ולעיצוב והמכללה האקדמית הדסה, ולאחר מכן עמד בראשן.
כיועץ אקדמי, כתב סגל את התוכנית האקדמית לתואר הראשון בעיצוב תעשייתי המופעלת במרכז האקדמי ויצו חיפה.