tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם שוך הקרבות, בשנת 1949, התחדד הצורך בהקמת הז'נדרמריה, כיוון שגבולות המדינה הצעירה שהיו ארוכים ופרוצים ברובם, גרמו להסתננות ופדאיון.
כשהוחלט על הקמת הז'נדרמריה התעורר ויכוח בין משטרת ישראל לבין צה"ל שנסוב על השאלה למי יהיה החיל כפוף.
כל אחד מהגופים רצה שהחיל החדש יהיה תחת חסותו, שכן להקמת חיל חדש נדרשו תקנים נוספים ותקציב נוסף.
ב-21 בספטמבר 1949 התקיימה אצל ראש הממשלה, דוד בן-גוריון, ישיבה בנושא ובה הוחלט להקים את החיל במסגרת הצבא, בשם חיל הספר.
לחיל הספר, שמפקדו הראשון היה דוד שאלתיאל, הוקצו 2,000 תקני קבע ומספר כלי רכב.
שאלתיאל פעל במרץ למען הקמת החיל, אך נתקל בקשיים רבים.
הקושי העיקרי היה בגיוס כוח אדם, ובחוסר מוטיבציה של הדרגים הבכירים לפעול למען הקמתו.
עקב הקשיים הללו הודיע שאלתיאל לבן-גוריון כי הוא נכשל בהקמת חיל הספר, והציע להעביר את הקמת החיל החדש לאחריות משטרת ישראל.
בשנת 1950 החליט ראש הממשלה להעביר את חיל הספר מצה"ל למשטרה.
בעקבות החלטה זו הוקמו בשנת 1951 שלוש פלוגות משמר הגבול במסגרת המשטרה.
פלוגה א' הוקמה בראש העין; פלוגה ב' במשטרת כרכור; ופלוגה ג' בעפולה.
כל אחת משלוש פלוגות אלו פעלו בנפרד כגוף עצמאי והאחראי לתיאום ביניהן היה מקסים כהן.
בשל הקושי בגיוס כוח אדם, הוחלט להקים בכל פלוגה מחלקה של בני מיעוטים: דרוזים, בדואים וצ'רקסים.
פלוגות אלו גדלו והחלו בפעילות לאורך הגבולות, עד 26 באפריל 1953, אז החליט יחזקאל סהר, מפכ"ל המשטרה, להקים חיל מיוחד במשטרה אשר יקרא 'משמר הגבול'.
למפקדו הראשון של החיל מונה פנחס קופל.
בישיבה שבה הוקם מג"ב נאמר שמג"ב יהיה המשכו של ארגון "השומר", הארגון הממוסד הראשון שעסק בשמירת הספר הישראלי.
גם יוצאי ארגון "השומר" ראו במג"ב את המשך ארגונם, למשל הנשיא יצחק בן-צבי, ממקימי "השומר", נהג לערוך מסיבות בביתו ללוחמי מג"ב.
האימון שניתן לשוטרי מג"ב היה אימון צבאי ונשקם היה נשק בריטי.
מעמדם היה שווה למעמד שוטרי המשטרה האחרים בכל הקשור לזכויות, לחובות ולסמכויות.
הוחלט כי בניגוד לשוטרים, שחובשים כובעים, יחבשו שוטרי מג"ב כומתות בצבע ירוק, כצבעו של הקו הירוק.
החיל הוקם בתבנית של 8 פלוגות שחילקו ביניהן את שטח המדינה מירושלים עד גבול הצפון, כאשר פלוגה א' היא הדרומית ביותר ופלוגה ח' היא הצפונית ביותר.
מספר חודשים לאחר הקמת החיל חולקו הפלוגות לשלושה גדודים: גדוד 1 התמקם בירושלים ומנה שתי פלוגות; גדוד 2 התמקם ברמלה ומנה 4 פלוגות; וגדוד 3 התמקם בטבריה ומנה שתי פלוגות.
השנים הראשונות – עד מלחמת ששת הימים
הפעילות העיקרית שבה עסק מג"ב בשנותיו הראשונות הייתה לחימה בהסתננות.
זו הייתה משימה מורכבת, שכן גבולות המדינה היו מפותלים, ארוכים וללא גדר לאורכם.
כמה מן המסתננים היו מסוכנים ביותר, והמפורסם שבהם היה מוסטפא סמואלי, שבעטיו הוקמה יחידה 101 במטרה לתפסו.
בסופו של דבר הוא נהרג בידי כוח מג"ב בפיקודו של איסמעיל קבלאן.
שוטרי מג"ב פרשו מארבים לאורך הגבולות, השתמשו בגששים, ערכו סיורים, ותצפיות ולעיתים אף פעילות מסוערבת כדי לאתר את המסתננים ולמנוע את כניסתם לשטח מדינת ישראל.
המבצע הגדול הראשון בו מג"ב נדרש ליטול חלק היה מבצע ייבוש החולה.
המבצע נערך קרוב לגבול ישראל–סוריה העוין ומג"ב נדרש לאבטח את הפועלים ואת מכונות הייבוש שנפרשו לכל אורך האגם.
אתר הנצחה לפעולות מג"ב בייבוש החולה נמצא באתר אגמון חולה.
בשנת 1954 נעשה ניסיון להקים יחידת שריון במסגרת משמר הגבול.
באותה השנה הוכנסו לשירות במג"ב כמה שריוניות מדגם 'וויט', שכונו: 'המברים', והיוו את הפלוגה המשוריינת של משמר הגבול.
הפלוגה נסגרה לאחר זמן קצר, בעיקר בשל חוסר בחלקי חילוף, ורעיון יחידת השריון במג"ב נגוז.
עם זאת, לאורך השנים שימשו במג"ב נגמ"שים מסוגים שונים וכלי רכב כבדים נוספים.
עוד בעת הקמת משמר הגבול הוחלט שבזמן חירום יוכפף החיל לצבא ויפעל תחת פיקודו, אף שהיה כפוף לפיקוד המשטרה.
בשנת 1954 הוקמה ועדה צה"לית, ברשות אלוף-משנה יצחק רבין, לבחינת אפשרות השימוש במג"ב בשעת חירום.
רבין קבע כי רמתו של החיל גבוהה, וכי כדאי להשתמש בו בשעת חירום, אך עמד על כמה כשלים לוגיסטיים אפשריים במהלך כזה, כגון חוסר אחידות בין התחמושת של מג"ב לתחמושת הצה"לית ובעיות בהעברת מזון וציוד בסיסי.
החיל הוכפף לראשונה לפיקוד צה"ל בשנת 1956, לקראת מבצע קדש.
במהלך מלחמה זו השתתף גדוד 1 של מג"ב בקרבות באזור רצועת עזה, בנוסף למשימות השיטור והעיסוק באוכלוסייה האזרחית.
גדודים 2 ו-3 היו מופקדים על אכיפת העוצר בכפרים הערביים בשטחי האחריות שלהם.
בזמן מבצע קדש אירע טבח כפר קאסם: גדוד 2 של מג"ב, בפיקודו של שמואל מלינקי, קיבל הוראה להקדים את זמן העוצר בכפרים ולפתוח באש נגד מפרי העוצר.
באזור כפר קאסם ביצעו שוטרי מג"ב את הפקודה כלשונה והרגו 43 תושבים, בהם נשים וילדים.
11 קציני ושוטרי מג"ב הורשעו באשמת רצח וריצו תקופות מאסר, לאחר משפט סוער ותקדימי שטבע את המושג פקודה בלתי חוקית בעליל.
עם סיום מבצע קדש חזר משמר הגבול לפעול תחת פיקוד משטרת ישראל והמשיך בפעילויותיו השוטפות.
כשהוקם המוביל הארצי מג"ב נקרא לאבטח אותו והוקמה לשם כך פלוגה חדשה, פלוגה מ'.
המשימה החריגה הבאה אותה קיבל מג"ב על עצמו הייתה אבטחת הפושע הנאצי אדולף אייכמן לכל אורך משפטו וכן בזמן הוצאתו להורג.
בהמשך פעל מג"ב גם לאבטחת אישים, ואיבטח את האפיפיור פאולוס השישי בעת ביקורו בישראל.
אזור גבול בו פעילותו של מג"ב הייתה בולטת הוא הקו העירוני בירושלים, שכמה מעמדותיו אוישו על ידי שוטרי מג"ב.
במהלך השנים ניכר כי יש למג"ב מחסור בכוח אדם.
בשל כך נתקבלה ההחלטה כי שירות במג"ב יחשב כשירות חובה.
בשנת 1963 הוכנסו 250 שוטרי חובה ראשונים ובהמשך מספר זה גדל משמעותית.
ממלחמת ששת הימים עד מלחמת יום כיפור
לקראת מלחמת ששת הימים הוכפף שוב מג"ב לצה"ל.
עם ההכפפה, קיבל צה"ל את האחריות לגבולות המדינה.
במלחמה תפקידו העיקרי של משמר הגבול היה השלטת הריבונות הישראלית בשטחים שנכבשו.
בנוסף, מג"ב אבטח מתקנים חשובים בארץ בזמן המלחמה, כגון שדות התעופה, מאגרי מים ותחנות כוח, וביצע תצפיות בגבול הירדני.
במהלך המלחמה השתתף מג"ב במספר קרבות של ממש, כגון טיהור שערך כוח מפלוגה ב' בגבעת התחמושת לאחר הקרב שערכו שם הצנחנים, וקרבות מול כוח קומנדו מצרי באזור לטרון.
לאחר הקרבות נכנסו כמעט כל כוחות מג"ב לאזור הגדה המערבית ומזרח ירושלים כדי להשליט סדר בשטחים אלה.
בעקבות המלחמה הוטלו משימות רבות על משמר הגבול.
כוחות מג"ב התפרסו בירושלים, שכם, ג'נין, רמאללה, טולכרם וחברון לצורך השלטת סדר וביעור קני התנגדות לשלטון הישראלי, כשהם כפופים לצה"ל עד ל-1 בספטמבר 1967. לצורך הפעילות ביהודה ושומרון הוקם גדוד נוסף, גדוד 4, שזו הייתה גזרתו, ומפקדתו ישבה ברמאללה.
בשנת 1971 נכנסו כוחות מג"ב גם לעזה.
בשל משימות נוספות אלו שהוטלו על משמר הגבול, הוגדל החייל ונוספו בו כמה פלוגות.
במקביל למלחמת ההתשה שניטשה בגבול תעלת סואץ, ואף לפניה, התנהלה מלחמת התשה בגבול ישראל-ירדן שמוקדיה העיקריים היו עמק בית שאן ובקעת הירדן.
חוליות מחבלים ירדניים, בגיבוי הלגיון חדרו לאזורים אלו תכופות וביצעו ירי וחבלה נגד היישובים היהודיים.
בעקבות אירועים אלו, ביקשו וקיבלו תושבי עמק בית שאן להחזיר לגזרה את פלוגה ז' של מג"ב.
פלוגה זו פעלה באזור לפני 1967, ולאחר המלחמה נשלחה לשכם, עד שחזרה לעמק בית שאן בספטמבר 1967. הפלוגה ניהלה מלחמה כנגד המחבלים.
מספר תקריות האש איתן הייתה צריכה הפלוגה להתמודד הגיע ל-800 בחודש.
מלחמה קשה זו גבתה אבדות רבות מן הפלוגה, ובמהלכה אף חולק עיטור הגבורה היחיד בתולדות משמר הגבול לסמל שני יוסף וקיל.
מלחמה זו נגמרה עם אירועי ספטמבר השחור ב-1970 בירדן, שבמהלכם הושמדו ארגוני הטרור הפלסטיניים בירדן.
בשנת 1972, בעקבות בעיות קשות של פשיעה בתל אביב, הועברה פלוגה י"ג, שפעלה לפני כן בשכם ובעזה, לתל אביב לשם מלחמה בפשיעה.
הפלוגה נחלה הצלחה והפחיתה משמעותית את כמות הפשעים ואת חומרתם.
באותה שנה אירע הטבח בנמל התעופה לוד שם סייעו כוחות מג"ב בהריגת שני המחבלים ובתפיסתו של השלישי, קוזו אוקמוטו.
בזמן מלחמת יום הכיפורים שוב הוכפף מג"ב לצה"ל וקיבל את האחריות לביטחון גבול ישראל–לבנון, שהיה שקט יחסית במהלך המלחמה, אך בכל זאת סוכלו שם כמה ניסיונות חדירה של מחבלים.
ממלחמת יום כיפור עד לאינתיפאדה הראשונה
בעקבות מלחמת יום הכיפורים, באפריל 1974 הועברה האחריות לביטחון הפנים מצה"ל למשטרת ישראל.
הדבר חייב את המשטרה להיות מסוגלת להתמודד עם איומים שבעבר לא היו בתחום אחריותה.
לצורך שמירת ביטחון הפנים, הועברו מספר פלוגות של מג"ב מיהודה ושומרון לתוך תחומי הקו הירוק להוות מכפילי כוח למשטרה הכחולה.
מג"ב קיבל אחריות על אבטחת נמלי התעופה והים, על תחום החבלה באזורים שונים של הארץ ומשימות רבות נוספות.
שינוי מטרות זה חייב את מג"ב לשינוי ארגוני מהותי, ולפיכך בשנת 1975 הוקמו שלושה מחט"בים (מפקדות חטיבתיות) במג"ב, שהחליפו את מבנה הגדודים שהיה במג"ב עד אז.
בשנת 1976, הועבר מטה משמר הגבול ללוד, שם הוא שוכן עד היום.
בעקבות אירועים כמו טבח הספורטאים במינכן והפיגוע במעלות, ניכר הצורך ביחידה משטרתית מיוחדת שתתמחה באירועי השתלטות ומיקוח, בשל כך הוקמה בשנת 1974 יחידת הימ"מ.
היחידה הוכפפה ישירות למפקד מג"ב.
לוחמי היחידה הם אנשי קבע לאחר סיום שירות החובה, שהפעילות ביחידה היא המקצוע שלהם.
בתחילה נתקלה היחידה בחוסר אמון, וסיירת מטכ"ל הועדפה על פניה, אולם עם השנים, בעקבות אירועים כמו אוטובוס האמהות, סיכול פיגועים ותפיסת מבוקשים, זכתה למוניטין רב.
משמר הגבול המשיך להוות גורם מרכזי באבטחת אישים ואבטח את נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, ואת נשיא מצרים, אנואר סאדאת, בעת ביקוריהם בישראל.
בשנת 1980 הוקמה האנדרטה לזכר חללי משמר הגבול ליד צומת עירון, מול קיבוץ ברקאי.
לפני מלחמת לבנון הראשונה נטל צה"ל ממג"ב את האחריות על גבול הצפון, שכן זה הפך לגבול המסוכן ביותר של מדינת ישראל.
בשנת 1982 פרצה מלחמת לבנון הראשונה וצה"ל פלש ללבנון.
מיד אחרי כוחות צה"ל נכנסו פלוגות של משמר הגבול ללבנון וסייעו במלחמה בארגוני הטרור על ידי ביצוע מעצרים והשלטת סדר.
בשני אסונות צור נפגעו שוטרי מג"ב רבים: באסון צור הראשון נהרגו 34 שוטרי מג"ב, ולאחר פחות משנה, באסון צור השני נהרגו 17 שוטרי מג"ב.
כשנסוג צה"ל לרצועת הביטחון ב-1985 הוצאו כוחות מג"ב מלבנון.
למשמר הגבול היה חלק מרכזי בהתמודדות עם ההתקוממות הפלסטינית.
המהומות בוצעו על ידי אוכלוסייה אזרחית, לכן נדרש כוח שיטור מבצעי וחזק כנגדן.
בשל סיבות אלו, ערכה המשטרה את מבצע מחשבה תחילה, במסגרתו מג"ב הוגדל משמעותית.
כנגד מהומות האינתיפאדה הוקמו גם יחידות הימ"ס (יחידת מסתערבים) של מג"ב: בשנת 1989 הוקמה יחידה ראשונה ברצועת עזה, ב-1991 באיו"ש וב-1994 הוקמה יחידה שלישית בירושלים.
בסוכות 1990 אירעו מהומות הר הבית, כוחות מג"ב בהר היו אלו שפעלו באירוע הקשה.
במהלך מלחמת המפרץ ב-1990–1991 שימשו שוטרי מג"ב ככוח עיקרי בשמירת ביטחון העורף המותקף.
מהאינתיפאדה הראשונה עד האינתיפאדה השנייה
האינתיפאדה הסתיימה עם חתימת הסכמי אוסלו.
במסגרת ההסכם נדרשו שוטרי מג"ב לערוך סיורים משותפים עם המשטרה הפלסטינית, כך יכלו לטפל ביעילות הן בבעיות שהתעוררו מהצד הישראלי ומהצד הפלסטיני.
סיורים משותפים אלו נפסקו בשנת 1996, בעקבות אירועי ברזל לוהט, במהלכם ירו שוטרים פלסטיניים לעבר שוטרי מג"ב.
מג"ב השתתף באופן פעיל בדיכוי מהומות אלו ובמהלכן נהרגו מספר שוטרי מג"ב.
לאחר שנפסקו המהומות חודשו הסיורים המשותפים.
לאחר סיום האינתיפאדה ובמהלכה נערכו שינויים במבנה מג"ב: תוך כדי האירועים הוגדלו ואורגנו מחדש כוחות מג"ב בעזה וביו"ש.
ב-1994 הוקם מחט"ב מרכז שמפקדתו ישבה בבית דגן ומאוחר יותר עברה לבסיס אייל.
ב-1996 הוקמה יחידת מתיל"ן (מארבים, תצפיות, יירוטים, לוחמה ניידת) שתפקידה היה להוות כוח מחץ באזורים הכפריים של קו התפר.
ב-1995 שולבו לראשונה נשים לוחמות במשמר הגבול, בכך היה משמר הגבול לחיל הראשון ששילב נשים כלוחמות מן המניין.
בשנת 2002 הוקם מערך מילואים במשמר הגבול שיוכל לתגבר את הכוחות במקרה הצורך.
בשנת 2000 פרצה האינתיפאדה השנייה המכונה 'אירועי גאות ושפל', באינתיפאדה זו משמר הגבול היווה כוח מרכזי בטיפול במהומות.
עם תחילת האינתיפאדה, בשל רצח של שוטר מג"ב, פקד יוסף טבג'ה על ידי שוטר פלסטיני, בוטלו הסיורים המשותפים.
בהתפרעויות בקבר יוסף נלכדו מספר שוטרי מג"ב במתחם הקבר וניהלו שם קרב במשך שישה ימים.
במהלך הקרב נהרג שוטר מג"ב מדחת יוסף שנפצע, לאחר שהדרג המדיני החליט להסתמך על כוחות פלסטינים לצורך חילוצו.
במהלך אירועי אוקטובר שוטרי משמר הגבול נאבקו בהפרות סדר קשות, במהלכן השתמשו באמצעים שונים שכללו ירי גז מדמיע, ירי כדורי גומי ולעיתים גם אש חיה.
לאחר האירועים הוקמה ועדת אור במסגרתה הוטחה ביקורת במשמר הגבול, שהביאה להקמת בית ספר להפרות סדר בבסיס האימונים של מג"ב בבית חורון.
בפיגוע בציר המתפללים לחמו שוטרי מג"ב במחבלים וחמישה לוחמי מג"ב נהרגו.
בעקבות הלחימה הקשה ברצועת עזה, שחרגה מתפקידו של חיל משטרתי, הוחלט בשנת 2003 לסגור את מג"ב עזה ולהעביר אותו לגבול ישראל-מצרים.
שם נקרא מג"ב רמון ועסק במניעת הברחות והסתננות.
בשנת 2008 הועבר מג"ב רמון לגבול ישראל-ירדן ועסק באבטחת גבול הערבה.
במקביל לתקופה זו הוקמו יחידות הימ"ג במג"ב וכן יחידות לביטחון אישי שעסקו בלוחמה בפשיעה קשה בערים.
בשנת 2001 הוקמה במסגרת מג"ב ירושלים מפקדת 'עוטף ירושלים' שעסקה באבטחת ירושלים מסביב לה ובאבטחת גדר ההפרדה.
באותה תקופה פעלה במג"ב גם 'מפקדת קו התפר', שעסקה באבטחת גדר ההפרדה והקו הירוק לכל אורכו, בצפון ובמרכז.
לכל אורך שנות האינתיפאדה השנייה (2000–2005) פעלו שוטרי ולוחמי מג"ב למניעת טרור ולטיפול בהפרות הסדר ואף שילמו מחיר דמים.
במיוחד בלטו היחידות המיוחדות של מג"ב ללוחמה בטרור – הימ"מ והימ"ס – שסיכלו מספר רב של פיגועים ונרגו מאות מחבלים בפעולות בשטחי יהודה ושומרון.
לוחם ימ"ס יעקב ברמן עוטר בעיטור האומץ המשטרתי ועיטור העוז הצה"לי על גבורתו בלחימה בטרור במהלך האינתיפאדה.
לוחמים רבים אחרים עוטרו בעיטורי משטרת ישראל.
מתום האינתיפאדה השנייה ועד היום
בתוכנית ההתנתקות שנערכה ב-2005 השתתף מג"ב והפעיל כוחות גדולים לשם פינוי גוש קטיף, לרבות כוחות מילואים.
שוטרי מג"ב השתתפו גם באירועי עמונה ובעוד כמה פינויי יישובים.
במהלך מלחמת לבנון השנייה הופעלו כוחות גדולים של מג"ב באזור הצפון לסיוע וטיפול בעורף הישראלי.
גם במהלך מבצע עופרת יצוקה ובמבצע עמוד ענן שימש מג"ב כוח חשוב באבטחת העורף הישראלי המותקף.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 נערכו במג"ב מספר שינויים ארגוניים גדולים.
בשנת 2011 נסגר מג"ב ערבה, באותה שנה הוקם מחט"ב חדש במג"ב – מג"ב חוף.
באותה תקופה נסגרו יחידות הימ"ג, יחידות הבט"א (יחידות לביטחון אישי) וחלק מפלוגות מג"ב ובמקומן קמו יחידות שחר 101. בשנת 2013 הוקמה באזור המועצה האזורית מטה יהודה 'תחנה ירוקה', תחנת משטרה ראשונה בעלת אחריות טריטוריאלית בה משרתים אך ורק שוטרי מג"ב, התחנה החלה לפעול באופן מלא בשנת 2014.
ביוני 2014 נחטפו שלושה נערים באזור גוש עציון, בעקבות אירוע זה יצאו כוחות הביטחון למבצע "שובו אחים" שמטרתו מציאת הנערים.
כוחות מג"ב בהיקפים גדולים השתתפו בחיפושים ובמעצרים במסגרת מבצע זה, לרבות היחידות המיוחדות של מג"ב וכוחות מילואים.
האירועים הידרדרו בהמשך גם בדרום, דבר שהביא לפריצתו של מבצע צוק איתן ברצועת עזה.
מג"ב שימש במבצע זה, כמו באירועים דומים קודמים, ככוח הגנה לעורף המותקף.
כוחות מג"ב סייעו לאבטחה באזורים בהם נפלו רקטות ונערכו ביישובים הסמוכים לרצועת עזה כדי לסייע בתגובה לניסיונות חדירה ליישובים.
בספטמבר 2015 החל גל טרור שהתאפיין בטרור יחידים שבוצע בעיקר באמצעות פיגועי דקירה ודריסה, אך גם בפיגועי ירי קטלניים.
כדי להתמודד עם גל הטרור גויס לראשונה כל מערך המילואים של מג"ב בצווי 8. במסגרת ההתמודדות עם גל הטרור הוגדל מאוד מג"ב ירושלים וכוחותיו ביצעו פעילות יזומה רחבת היקף כדי לפגוע במחבלים.
בנוסף, הוקמה במג"ב מפקדה משימתית של אנשי מילואים שמטרתה אבטחה של כביש 6 באזור מחוזות מרכז וחוף.
הימ"מ ביצע פעולות רבות של מעצרים ויירוט מחבלים, שעליהן זכה לצל"ש מפכ"ל משטרת ישראל.
פיגועים רבים בוצעו בגזרת ירושלים ואחד ממוקדי החיכוך העיקריים היה שער שכם.
במהלך גל הטרור נטרלו שוטרי מג"ב מחבלים רבים והיוו את קו ההגנה האחרון אל מול המחבלים.
במהלך גל הטרור נהרגו לוחם ולוחמת מג"ב בפיגועים ונפצעו עוד כמה.
באמצע 2016 החל לדעוך גל הטרור, ורמת הטרור חזרה לרמה השגרתית.
גם בהמשך התמודד מג"ב עם הטרור הפלסטיני.
בשנת 2017 נהרגו שלושה שוטרי מג"ב בפיגוע בשער שכם ובפיגוע בהר הבית.
בחילופי האש שהתפתחו שוטרים הרגו את המחבלים.
לאור האיומים החדשים על מדינת ישראל נערכו במג"ב בשנים 2016 ו-2017 כמה שינויים ארגוניים, במטרה שיוכל לתת להם מענה יעיל יותר.
בשנת 2016 הופרדה מפקדת מג"ב עוטף ירושלים ממג"ב ירושלים והפכה למרחב נפרד של מג"ב.
בשנה שלאחר מכן אוחדו כמה יחידות ארציות של מג"ב והוקמה "החטיבה הטקטית", כוח שמתמחה בהתערבות מהירה באירועי טרור ובאירועי חדירת מחבלים לתוך שטח ישראל, ובנוסף, יועד לפעול במבצעים יזומים כנגד פשיעה חמורה.
בנובמבר 2020 שודר בתוכנית "המקור" תחקיר בשם "כנופיית מג"ב" בו נחשפה חבורה של חמישה חיילים במשמר הגבול שנהגו לתפוס שב"חים, לגנוב מהם כסף ולאחר מכן להכות אותם באלימות כדי שלא יתלוננו.
הם צילמו סרטונים בהם הם נראים מרביצים, מתעללים ומשפילים פלסטינים שתפסו.
בעקבות התחקיר, מפקד משמר הגבול, ניצב קובי שבתאי, עצר באופן חריג את כל האימונים והקורסים כדי שכל שוטרי מג"ב יצפו בתחקיר וכתב כי "מחובתנו לעקור תופעות פסולות מהשורש ולהבטיח כי כל חריגה תטופל ביד קשה ובאפס סובלנות"...
"כמי שמפקד על החיל בארבע השנים האחרונות וצמח מתוכו, אני מודה שמזה שנים רבות לא נראו אירועים חמורים כדוגמת האירוע הזה".
בעקבות המהומות בישראל (2021) הועברו מאות לוחמי מג"ב לעיר לוד וגויסו לוחמי מג"ב נוספים, לשם סיוע למשטרה בהשלטת סדר באזורי המהומות.
עם פתיחת מלחמת חרבות הברזל והעלייה בתקריות הטרור, בנוסף לפיזור עיקר הכוח הצבאי בעזה ובצפון, משמר הגבול נקרא למלא חלק מתפקידי המשנה בגזרות האחרות דוגמת יהודה ושומרון כמו גם אבטחת יישובים בעורף.
מה שהוביל לגיוס מילואים, כמו בשאר גופי הביטחון.
משמר הגבול הוא חיל בעל מעמד של מחוז משטרתי, שבראשו עומד קצין בדרגת ניצב, הכפוף ישירות למפכ"ל המשטרה.
החיל מחולק לעשר מפקדות: שבעה מחטב"ים (מפקדות חטיבה) מרחביים, החטיבה הטקטית, בה"ד מג"ב (בסיס הדרכה) והימ"מ.
לכל אחת משש המחט"בים ישנה גזרה שעליה היא אחראית, בכפוף למפקד המחוז המשטרתי, או למפקד צה"ל באזור.
במג"ב ישנם סוגים רבים של יחידות המתאימות למשימות המגוונות להן נדרש החיל, כמה מן היחידות נחשבות ליחידות מיוחדות.
בשנת 1954 הוקם גדוד 1 של מג"ב שמנה שתי פלוגות והיה אמון על שמירת הגבולות בגזרה הדרומית ביותר של מג"ב – אזור ירושלים.
בשנת 1969 הפך גדוד 2 למחט"ב מג"ב דרום והמשיך לפעול בגזרתו.
בשנת 1994 פוצל מג"ב מרכז ממג"ב דרום ומאז שטח האחריות של מג"ב דרום הוא רק דרום הארץ, חופף לשטח מחוז דרום של משטרת ישראל, והוא הגדול בשטחו מבין מרחבי מג"ב.
במרחב קיימות יחידות שונות המכונות "זרועות" ובהן: זרוע סמ"ג, זרוע שחר 101, ית"כ (יח' תקיפה כפרי), ימ"ר מג"ב דרום (יח' דקל) ויחידת מסתערבים.
מפקדת מרחב זו האמונה על פעילות מג"ב באזור הדרום, יושבת בבית גוברין.
בשנת 1994 התחדדה מסקנה כי שטח מג"ב דרום רחב מדי ובשל כך פוצל מג"ב מרכז ממג"ב דרום והיה למחט"ב עצמאי.
במחט"ב 3 זרועות: שפלה, שרון ותל אביב שמחולקות ליחידות סמ"ג ויחידות שחר 101 בנוסף יש את ימ"ר אלמוג (יחידה מרכזית) ופלוגה לאבטחת נציגויות בתל אביב (פלוגה י"ג).
בשנת 1954 הוקם גדוד 3 של מג"ב שמנה שתי פלוגות והיה אחראי על הקטע הצפוני של גבול ישראל ירדן ועל גבול הצפון.
בשנת 1969 הוקם על בסיס גדוד זה מחט"ב מג"ב צפון, שמאז ועד היום אחראי על משימות מג"ב באזור הצפון.
שטח האחריות של מג"ב צפון חופף ברובו לשטח מחוז הצפון למעט רמת הגולן, בעבר היו פלוגות מג"ב שפעלו ברמה, אולם היום למעט מקרים חריגים אין פעילות של מג"ב בשטח זה.
מפקדת מג"ב צפון יושבת בבסיס גן נר.
במחט"ב יחידות כפריות ויחידת שחר 101. מפקד המרחב הוא קצין בדרגת ניצב משנה.
בשנת 2011, לצורך יצירת התאמה עם המשטרה הכחולה שהקימה את מחוז חוף פוצל מג"ב חוף ממג"ב צפון והפך למחט"ב עצמאי שמפקדתו יושב בחריש.
מג"ב חוף אחראי על משימות מג"ב בשטח מחוז חוף.
במחט"ב יחידה כפרית, סמ"ג, יחידת שחר 101 ומספר יחידות אבטחת מתקנים.
בשנת 1976 כחלק מהערכות מחודשת של משמר הגבול, הוקם מג"ב ירושלים.
מפקדת המחט"ב יושבת בבסיס יהודאי, סמוך למטה הארצי של המשטרה.
מג"ב ירושלים הוא הגדול במרחבי מג"ב מבחינת מספר השוטרים.
במחט"ב פלוגת בט"ש לעיר העתיקה (פלוגה ג'), יחידות 101 בט"ש, יחידת שחר 101, יחידת סמ"ג ויחידות כפריות.
מג"ב עוטף ירושלים הוקם בשנת 2002 בשל אירועי האינתיפאדה השנייה, כדי להגיב בצורה יעילה לפיגועי הטרור והפרות הסדר.
בשנת 2016 בעקבות גל הטרור הפלסטיני במסגרתו הוגדל מג"ב ירושלים והיקף הפעילות בו היה גדול, הופרדה מפקדת העוטף ממג"ב ירושלים והפכה למרחב עצמאי.
במג"ב עוטף ירושלים פלוגות בט"ש רבות ומפקדתה יושבת בבסיס מצודת אדומים.
מג"ב איו"ש (אזור יהודה ושומרון)
קצת לאחר מלחמת ששת הימים, בשנת 1967 הוקם גדוד 4 של מג"ב, שתפקידו היה להשליט סדר בשטחי יהודה ושומרון שנכבשו.
הקמת הגדוד באה להחליף את כלל פלוגות מג"ב שנכנסו לשטחי יהודה ושומרון ופעלו שם מיד לאחר המלחמה ולאפשר להן לשוב לגזרותיהן.
כוחות מג"ב איו"ש כפופים לאוגדת איו"ש, לפיכך מג"ב איו"ש הוא מרחב מג"ב היחידי הכפוף לצה"ל ולא למחוז משטרתי, מסיבה זו אין במג"ב איו"ש יחידות המתעסקות בלחימה בפשיעה.
שטח האחריות של מרחב זה הוא כמעט כל שטחי יהודה ושומרון, למעט שטחי מזרח ירושלים ועוטף ירושלים.
במג"ב איו"ש פלוגות בט"ש רבות ויחידת מסתערבים.
מפקדת המרחב יושבת בבסיס בית אל.
החטיבה הטקטית של משמר הגבול
בשנת 2017 הוקמה במג"ב חטיבה טקטית שמטרתה לתת מענה מידי ויעיל לאירועי טרור ופשיעה קשה בתוך שטח ישראל.
ייעודה הוא לשמש ככוח התערבות מהיר, לסייע בביטחון הפנים, בבט"ש ובלוחמה בטרור, לטפל באירועי פח"ע ובההפרות סדר חריגות בעוצמתן, לאסוף מודיעין שדה אודות מחבלים ועבריינים, להיאבק בפשיעה החמורה, לעצור עבריינים מסוכנים ולסייע בעת הצורך ליחידות המשטרה האחרות.
את החטיבה הטקטית הקימו על בסיס שתי היחידות הארציות של מג"ב להפרות סדר – ספיר וקורל, יחידת תצפיות, כלבנים ויחידות נוספות.
מפקד החטיבה הטקטית הוא קצין בדרגת ניצב משנה.
החטיבה לביטחון פנים של משמר הגבול
הוקמה בשנת 2022, במטרה להילחם בפשע הפלילי והלאומני.
עם הקמת משמר הגבול עברו שוטרי מג"ב הכשרה בבסיס האימונים של משטרת ישראל בשפרעם.
ב-1964 הוקם לראשונה בסיס אימונים של מג"ב בראש העין.
בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים הוקם בסיס האימונים של מג"ב בבית חורון.
למג"ב בסיס הדרכה נוסף, סמוך למעלה מכמש, המשמש כבסיס אימונים.
בבה"ד מג"ב מוכשרים לוחמי מג"ב, נערכים הקורסים החיליים של מג"ב כגון: קורס מכ"ים, קורס ימ"ס וקורס קציני מג"ב.
בבה"ד ישנן כמה מגמות אימונים מתקדמות כגון מגמת לוט"ר ומגמת הפס"ד.
הבה"ד הפעיל בעבר שתי יחידות מבצעיות: יחידות הפרות סדר ארציות (ספיר וקורל), אך יחידות אלו הועברו לחטיבה הטקטית של משמר הגבול.
מפקד בה"ד מג"ב הוא קצין בדרגת תת-ניצב.
כמו לכל ארגון ביטחוני, גם למג"ב יש מטה התומך בפעילות המבצעית שלו.
מטה מג"ב יושב בלוד וכפוף לסגן מפקד מג"ב, קצין בדרגת תת-ניצב (נכון ל-2025, תנ"צ עמי נידם).
במטה מג"ב חמישה אגפים: אגף אג"ם, העוסק במבצעים, הדרכה וחינוך; אגף אמ"ש, התומך בכוח האדם במג"ב; אגף את"ל, העוסק בתכנון ובלוגיסטיקה ברמה החילית; אגף ארגון ותקינה; ואגף יישובים, המפקח על השיטור הכפרי במג"ב ועל מערך המתנדבים.
בנוסף קיימות במטה מג"ב מחלקות טכנולוגיה, אמצעי לחימה ומחשוב, וכן מחלקת חקירות ומודיעין חילית.
פלוגות ביטחון שוטף (בט"ש) ויחידות 101 בט"ש
בעבר מרבית יחידות מג"ב פעלו במבנה של פלוגות, אך בשנים האחרונות מבנה זה מפנה את מקומו לסוגי יחידות נוספות, כיום קימות פלוגות בט"ש בירושלים ובעוטף ירושלים, באיו"ש ופלוגה בודדת לאבטחת נציגויות בתל אביב.
במחט"ב ירושלים, בשל מספר פלוגות רב שהיו בו, הוחלט לאחד כל שתי פלוגות בט"ש ליחידת 101 בט"ש אחת.
במרבית מחט"בי מג"ב (למעט מג"ב צפון ומג"ב איו"ש) ישנה פלוגה או שתיים של סיירת משמר הגבול.
לוחמי הסמ"ג עוברים הכשרה נוספת לאחר הטירונות שלהם (קורס יסמ"ג) ומתמחים במאבק בהפרות סדר ופח"ע.
לוחמי סמ"ג משתמשים רבות באמצעים לפיזור הפגנות.
יחידות אלו הן המקבילה במג"ב ליחידת היס"מ של המשטרה הכחולה.
יחידות שחר 101 הן יחידות בנות 101 שוטרים, שהוקמו בשנים 2011–2012 על ידי איחוד של שתי פלוגות לכל יחידה.
יחידות אלו קיימות בכל מחט"ב למעט מג"ב איו"ש, ומתמחות בבילוש ומאבק בפשיעה, בנוסף להכשרת הבט"ש שלהן.
יחידות אלו באו כהמשך וכתחליף ליחידות הימ"ג ויחידות הבט"א (ביטחון אישי) שפעלו בעבר במשמר הגבול ונאבקו בפשיעה באזורים העירוניים.
בכל יחידת שחר 101 קיים מחלק בילוש, הבלשים במחלק עוברים הכשרה מיוחדת ופועלים בבגדים אזרחיים כנגד הפשיעה בגזרת המחט"ב.
יחידה משמר הגבול אשר הוקמה באוגוסט 2022 ומטרתה להילחם ולהתמודד עם פשיעה חקלאית ומתן חיזוק הביטחון האישי של התושב מהמרחב הכפרי.
במג"ב קיים מערך מתנדבים רחב.
במערך אזרחים רבים העוברים הכשרות במג"ב ומשתתפים בפעילות שיטור באזור מגוריהם במסגרת משמר הגבול.
מערך המתנדבים במג"ב, שהוקם ב-1989, מחולק ל-2 יחידות עיקריו, היחידה הראשונה מכונה "מתמי"ד" (מתנדבים במדים) אלו מתנדבים אשר עוברים הכשרה בתחום הסיור עם דגשים חקלאיים והוא פועל בשיתוף עם המועצות האזוריות, מתנדבי המתמיד פועלים במדי מג"ב עם כלי רכב של מג"ב ומצוידים בנשק משטרתי ארוך ומכשירי קשר.
ושילוב מתנדבי הארגון בפעילויות המתמי"ד.
היחידה השנייה היא הימע"ר, מדובר במתנדבים הפועלים יחד עם הימ"רים של מג"ב, מדובר במתנדבים בעלי ותק רב, שהראו רצינות לאורך השנים ונכונות לפעול בתחום הבילוש, מתנדבים אלה עוברים הכשרת שרוול בילוש ומתנדבים עם בלשי הימ"ר, המתנדבים עובדים בביגוד אזרחי ורכבים משטרתיים מוסווים, מצוידים באקדחים משטרתיים.
למג"ב אחריות בלעדית במדינת ישראל על השיטור הכפרי.
במג"ב קיים בית ספר למתנדבים ואף קורס קצינים למתנדבים.
מתנדבי משמר הגבול מסייעים לחייל בפעולות ובמבצעים רבים.
הימ"מ, שנקראת גם היחידה הלאומית המיוחדת ללוחמה בטרור, היא יחידת עלית מיוחדת משטרתית ויחידת השתלטות בה משרתים אנשי קבע בלבד, שרואים בשירות ביחידה את מקצועם.
היחידה מתמחת בלחימה בטרור, בעיקר בהתמודדות עם אירועי השתלטות, בני ערובה ומיקוח.
לצד פעולות השתלטות הימ"מ מבצעת גם מבצעי יירוט מבוקשים (מעצר או סיכול ממוקד) בשטחי יהודה ושומרון, משימות מיוחדות עבור שירות הביטחון הכללי (שב"כ) וכן פעילות משטרתית מיוחדת.
הימ"מ לא שייכת לאף אחד ממרחבי מג"ב והיא נחשבת למפקדה נפרדת במסגרת משמר הגבול.
היחידה מפעילה בין השאר לוחמי פריצה, "קופים" (לוחמים המתמחים בטג"ח: טיפוס, גלישה, פאסט-רופ וחילוץ), צלפים, חבלנים וכלבנים.
הנשק האישי של לוחמי היחידה הוא אקדחי גלוק 17 וגלוק 19c, ורובי M4A1 קרבין ו-IWI ערד.
נשק נוסף כולל רובי שוטגאן, מקלעים ותת-מקלעים, רימונים, רובי צלפים מדויקים ורקטות כתף מפצח (מטאדור).
היחידה קמה כהפקת לקחים מאירועי הטבח במעלות, חטיפת מטוס סבנה וטבח הספורטאים במינכן.
בשנותיה הראשונות נתקלה היחידה בחשדנות ובאירועים כמו אירוע קו 300 וחטיפת נחשון וקסמן הועדפה סיירת מטכ"ל על פניה, אולם עם השנים, בעקבות הצלחות מבצעיות רבות של היחידה זכתה היחידה למוניטין רב.
היחידה פעלה באופן נרחב באינתיפאדה השנייה וסיכלה מאות פיגועי טרור, כולל הריגה של כ-180 מחבלים, מהם 50 מחבלים מתאבדים.
הפעילות הסיכולית נגד הטרור המשיכה גם לאחר האינתיפאדה, והימ"מ היה שותף למבצעים רבים בהם נעצרו או נהרגו מחבלים, חלקם מבצעי "סיר לחץ".
ב-2013 ו-2014 הוביל הימ"מ מספר מבצעים בעלי פרופיל גבוה נגד הטרור הפלסטיני עליהם זכה בצל"ש המפכ"ל ומספר מלוחמיו בעיטורי משטרת ישראל.
היחידה זכתה בצל"ש מפכ"ל נוסף על פעילותה ללוחמה בגל הטרור הפלסטיני (2015–2016).
היחידה לקחה חלק חשוב במבצע שובר גלים (2022–2023) בו הרגה או עצרה למעלה מ-100 מחבלים, ועל כך הוענק לה צל"ש הרמטכ"ל וצל"ש המפכ"ל.
בטבח שבעה באוקטובר הימ"מ הייתה מבין הכוחות הראשונים שהגיעו לזירות הטרור ונלחמו במחבלים רבים.
בקרבות הקשים חיסלו לוחמי הימ"מ כ-200 מחבלים אך איבדה 9 לוחמים.
ב-12 בפברואר 2024 במבצע יד זהב חילצה הימ"מ שני חטופים שהוחזקו ברפיח, ב-9 ביוני 2024 השתתף הימ"מ במבצע ארנון לחילוץ ארבעה חטופים שהוחזקו בנוסייראת שבו נהרג פקד ארנון זמורה ועל שמו נקרא המבצע.
כיום נחשבת הימ"מ לאחת היחידות הטובות בעולם בתחומי הלחימה בטרור.
צלפי הימ"מ נחשבים למקצועיים והטובים ביותר בישראל.
דרישות הקבלה לימ"מ הן שירות קרבי מלא בצה"ל או במג"ב, והכשרה של רובאי 08 ומעלה עם עדיפות לבוגרי קורס פיקודי.
המועמדים עוברים תהליך סינון קפדני ומבחנים מפרכים כדי לברור את הטובים ביותר.
מסלול המיון וההכשרה של הימ"מ נחשב לאחד המסלולים התובעניים ביותר בעולם ורק בודדים צולחים אותו מדי שנה.
יחידות הימ"ס הן יחידות מיוחדות של מסתערבים ללוחמה בטרור.
במג"ב ישנן ארבע יחידות מסתערבים (ימ"ס איו"ש, ימ"ס ירושלים, ימס דרום וימ"ס טקטית) העושות פעילות הסתערבות, תפיסת מבוקשים ופעילויות מיוחדות נוספות.
יחידות הימ"ס קמו כתגובה לאירועי האינתיפאדה הראשונה, בה נדרשו שוטרי מג"ב להתמודד עם התקוממות עממית גדולה.
לוחמי הימ"ס התמחו בחדירה ללב ההפגנות תוך התחפשות לערבים ושליפת המתפרעים מתוך ההפגנה לצורך עצירתם.
מאז החל הימ"ס לשמש ככוח מיוחד ללוחמה בטרור, לאו דווקא בדרכים מסוערבות.
יחידות הימ"ס מפעילות גם צלפים, הנחשבים לטובים מאוד ואף זכו מספר פעמים באליפות הצליפה של ישראל שמארגן בית הספר ללוחמה בטרור, קליעה וצליפה של צה"ל.
לוחמי הימ"ס עוברים קורס נוסף לאחר הטירונות שלהם לפני הכשרתם כלוחמים ביחידה.
במסגרת ימ"ס ירושלים קיימת יחידה קטנה של מתיל"ן (מארבים, תצפיות, יירוטים, ולוחמה ניידת), שהיא יחידה טקטית מיוחדת לאיסוף מודיעין וליירוט מבוקשים.
יחידת טריגון היא יחידת התערבות התנדבותית במילואים שכפופה למחוז צפון במשטרה אך פועלת גם בשאר חלקי הארץ במקרי חירום.
ייעודה הוא מתן מענה מהיר לאירועי טרור, פיגועי חדירה ומהומות על רקע לאומני וטיפול בפשיעה קשה.
בשנת 1989, בשל אירועי האינתיפאדה הראשונה, הוקם מחט"ב נפרד לאזור חבל עזה.
במג"ב עזה פעלו מספר פלוגות ויחידת מסתערבים.
בשל הלחימה העזה ברצועת עזה בשנות האינתיפאדה השנייה הוחלט להעביר את האחריות ברצועה על צה"ל ומג"ב עזה פורק ב-2003. כוחות מג"ב עזה עברו לגבול ישראל מצרים, נקראו מג"ב רמון ועסקו באבטחת גבול ישראל מצרים – מניעת הברחות והסתננויות.
מג"ב רמון היה למג"ב ערבה בשנת 2008 ופלוגות המחט"ב המשיכו לאבטח את גבול הערבה עד שפורקו ב-2011. כיום סמכות אבטחת הגבולות בדרום, וכן הפלוגות המבצעיות שעבדות בגזרת רצועת עזה, ויחידת המסתערבים "ימ"ס דרום" הן תחת אחריות מחט"ב "מג"ב דרום".
רובה השירות של לוחמי משמר הגבול הוא רובה סער M16 מדגמים "מקוצרים": CAR-15 ו-M4 קרבין, ומאז מלחמת חרבות ברזל רוב הנשקים הוחלפו לערד ואמתן 7.5 ולחלק מן הלוחמים מצורף מטול רימונים M-203. קציני ונגדי מג"ב, וכן לוחמים ביחידות המיוחדות נושאים אקדחים מסוג גלוק 17, גלוק 19, יריחו או FN HP.
יחידות מסוימות, כגון יחידת סיירות ירושלים נושאות אקדח ברטה 0.22. המאג משמש כנשק היחידתי במרבית יחידות מג"ב.
ביחידות המיוחדות משתמשים במגוון כלי נשק אישיים ויחידתיים נוספים, כגון רובי צלפים, תת-מקלעים ורובי שוטגאן.
במג"ב נעשה שימוש רב באמצעים לפיזור הפגנות.
לוחמי מג"ב משתמשים בין השאר באלות ובמגנים, ברימוני גז מדמיע ורימוני הלם, בכדורי גומי ובמכת"זים.
במג"ב נעשה שימוש בכלי רכב מסוג סופה, קרקל, דוד ובמגוון ניידות ורכבי סיור.
במספר יחידות במג"ב נעשה שימוש באופנועים.
שירות החובה במשמר הגבול הוא שירות בו הצבא מגייס מתגייסים למשמר הגבול (למשטרה) במקום לצה"ל, כלומר במקום לשרת בצבא בתור חייל צה"ל אתה משרת בתור שוטר במשטרה.
השיבוץ למשמר הגבול מתבצע על ידי יחידת מיטב של הצבא.
כדי להגיע למג"ב נדרש פרופיל רפואי של לוחם (82 ומעלה) ולסמן את מג"ב כאחת מהאפשרויות הראשונות בשאלון ההעדפות.
לוחמי מג"ב עוברים טירונות של כארבעה חודשים בבה"ד מג"ב במהלכה הם עוברים הכשרות נשק, קליעה, לוחמה בשטח פתוח ובשטח בנוי, שדאות, תפקידי משטרה, לוחמה בטרור, מאבק בהפרות סדר וביטחון פנים, סדרת חינוך והתמחות במקצועות: קשר, חבלה ועזרה ראשונה.
מסיימי טירונות מג"ב מוכשרים כרובאי 05. עיקר הטירונות של לוחמי מג"ב עוסקת באימוני לחימה, אך בנוסף לאימוני חי"ר, במג"ב מדגישים נושאים הקשורים ללחימת בט"פ – כלומר לחימה בסביבה אזרחית – כמו ירי סלקטיבי, טיפול בהפרות סדר וכדומה.
במהלך ההכשרה של לוחם מג"ב ישנו חלק הנקרא "תפקידי משטרה" בו הוא לומד על תפקידו כשוטר בנוסף לתפקידו כלוחם.
במהלך לימודי תפקידי המשטרה לומדים השוטרים על סמכויותיהם וחובותיהם וכן רקע בסיסי בידיעת החוק.
לאחר הטירונות יוצאים המתאימים לקורס מ"כים, קורס חובשים, קורס יסמ"ג (המכשיר לתפקידי יס"מ וסמ"ג) או לגיבוש ימ"ס.
כלל הלוחמים מתפזרים ליחידות מג"ב שם עוברים חלק מן הלוחמים הכשרות נוספות כגון הכשרת בילוש.
העוברים את הגיבוש לימ"ס עוברים קורס מתקדם בבה"ד מג"ב, בן 12 שבועות, המכשיר אותם כלוחמים בימ"ס.
לוחמים שעברו בהצלחה קורסים מתקדמים ושירתו לשביעות רצון מפקדיהם לפחות ארבעה חודשים ביחידה מבצעית או בהדרכה יכולים לצאת לקורס קצינים ולשרת במג"ב בתפקידי קצונה.
כדי להגיע לימ"מ יש לסיים שירות קרבי בצה"ל או במג"ב וקורס פיקודי (רובאי 07) ולעבור גיבוש לימ"מ וכן קורס ימ"מ במחנה האימונים של הימ"מ כדי להיות מוכשרים כלוחמים ביחידה.
לוחמי מג"ב הם שוטרים לכל דבר וסמכויותיהם שוות לכל שוטר אחר.
לוחמי מג"ב רשאים לבצע חיפושים, מעצרים ואף לחלק דו"חות כמו כל שוטר אחר במשטרת ישראל.
בדרך כלל, בשל הכשרתם הייחודית ותפקידיהם המיוחדים של שוטרי משמר הגבול הם מתעסקים בנושאים הקשורים לביטחון פנים ולמאבק בטרור ופחות בנושאים כמו שיטור תנועה.
עם זאת, בשטח התחנה הירוקה של מג"ב מבצעים שוטרי משמר הגבול את כל תפקידי המשטרה באזור טריטוריאלי זה, לרבות שיטור תנועה, נוער, חקירות וכו'.
באזורים הכפריים של מדינת ישראל, בשל היות מג"ב האמון על השיטור הכפרי במדינה, מגיבים שוטרי מג"ב לפניות מוקד 100 כמו המשטרה הכחולה.
+דרגהשוטררב-שוטר (רש"ט)סמל שני (סמ"ש)סמל ראשון (סמ"ר)רב-סמל (רס"ל)סמל דרגה על גבי דש המדיםסמל דרגה על סיליקון וסקוטץ'
+דרגהרב-סמל ראשון (רס"ר)רב-סמל מתקדם (רס"ם)רב-סמל בכיר (רס"ב)רב-נגד (רנ"ג)סמל דרגה
+דרגהרב-פקד (רפ"ק)סגן-ניצב (סנ"צ)ניצב משנה (נצ"מ)סמל דרגה
+דרגהתת-ניצב (תנ"צ)ניצב (מפקד משמר הגבול)סמל דרגה
בשל העובדה שחלק ניכר מהפעילות המבצעית של מג"ב נערך בסביבה אזרחית, המדים התקניים של מג"ב משמשים בדרך כלל גם כמדי א' וגם כמדי ב'.
צבע המדים הוא ירוק בקבוק עם חגורה ירוקה או שחורה.
על החזה יש מקום לצמדנים (סקוצ'ים): בצד ימין – צמדן ובו שמו של השוטר (תג שם), ובצד שמאל – צמדן ובו סיכת לוחם אם השוטר זכאי לה.
מפני שאלו גם מדי ב' לא נענדות סיכות נוספות על מדים אלו.
לעיתים לובשים לוחמי מג"ב מדי ב' של צה"ל בזמן עבודה ובמקרים מסוימים אף מדי עבודה של מג"ב.
על אף שבחלקו העליון של השרוול בחולצת המדים רקום סמל מג"ב, נוהגים שוטרים לענוד גם תג יחידה עם שמם בנוסף.
בניגוד למקובל, שוטרים רבים עונדים את תג היחידה על כתף ימין.
מדים טקטיים נלבשים על ידי לוחמי יחידות החטיבה הטקטית, החטיבה לביטחון פנים, הימ"מ, והמשמר הלאומי ומשמשים כמדי עבודה.
מדי הייצוג של משמר הגבול מורכבים מחולצה בצבע צהוב בהיר ומכנסיים בצבע חום-אפור.
על מדי הייצוג נענד תמיד שרוך, בדרך כלל ירוק, אך לעיתים בצבע שונה על פי תפקיד השוטר (שרוך רס"ר, שרוך חינוך, שרוך ת"ש וכו').
על מדי הייצוג נענד תג שם ממתכת וכן סיכות להן זכאי השוטר – סיכת לוחם ממתכת, סיכות יחידה וכדומה.
הדרגות במשמר הגבול זהות לדרגות משטרת ישראל והן נענדות בצורה זהה: דרגות שוטרי חובה ושוטרי קבע זוטרים על צווארון החולצה, דרגות קצינים ונגדים בכירים על הכותפת.
כומתת משמר הגבול היא ירוקה ועליה סמל משטרת ישראל.
הצבע הירוק נבחר כי הוא מאפיין את צבע הגבול של מדינת ישראל לפני מלחמת ששת הימים המכונה "הקו הירוק" ומשמש היום כקו תפר בין איו"ש לשאר מדינת ישראל.
על זרוע שמאל, בכל סוג של מדים, נענד סמל משמר הגבול.
סמל משמר הגבול הוא מצודת הטגארט של נבי יושע – מצודת כ"ח.
המצודה נבחרה לסמל מג"ב בשל העוצמה שהיא מייצגת, בשל היותה מוצבת בגבולות הארץ, ובשל קרב הגבורה של לוחמי הפלמ"ח לכיבוש המצודה במלחמת העצמאות.
ובנוסף לכך, המצודה שימשה בסיס של מג"ב מאז הקמתו.
סיכת הלוחם של מג"ב הוענקה לראשונה ללוחמי מחזור מרץ 2001. על הסיכה מופיע מגדל מצודת הטגארט שבסמל מג"ב, שני עלי זית, חרב המסמלת את היות מג"ב חיל לוחם וג'יפ המרמז לאופי הפעילות של מג"ב.
בשנת 2010 הוענקה סיכת לוחם מוזהבת ללוחמים שצברו יותר משנתיים של פעילות מבצעית.
כיום סיכה מוזהבת כבר לא מחולקת, אך היא עדיין נענדת על ידי לוחמים שקיבלו אותה בעבר.
עד לעשור הראשון של המאה ה-21 המנון משמר הגבול היה השיר "שיר משמר הגבול" ("בלילה בלילה בנום כל הכפר") שכתב יחיאל מוהר והלחין גד מן.
גרסה אינסטרומנטלית של שיר זה נקראת "מארש מג"ב" ונעשה בה שימוש בטקסים, הן במג"ב והן בצה"ל.
בתחילת שנות האלפיים, מכיוון שהמנון מג"ב הישן כבר לא תאם את הפעילויות העיקריות של משמר הגבול והיה כתוב בשפה ארכאית, הוחלט לעדכן את המנון החייל.
המנון מג"ב החדש "משמר הגבול זה החייל שלי" נכתב והולחן על ידי ליאור בן שלום.
החל משנותיו הראשונות של מג"ב, בעיקר בשל בעיות כוח אדם, שולבו בו בני מיעוטים: דרוזים, בדואים וצ'רקסים.
תחילה במחלקות נפרדות להם, אולם בהמשך פוזרו בכלל המחלקות ביחד עם לוחמי מג"ב היהודים.
מאז ועד היום משרתים בני מיעוטים בכל יחידות מג"ב לצד יהודים והם שווי זכויות חובות וסמכויות.
במרוצת השנים התגייסו לחיל גם ערבים ישראלים ואפילו ערביות ישראליות.
מג"ב תומך בבני המיעוטים המשרתים בו ומסייע להם להשתלב בחברה הישראלית.
בני המיעוטים משרתים ומפקדים בכל יחידות מג"ב לרבות היחידות המיוחדות.
במשמר הגבול משרתים בני מיעוטים אף בתפקידי קצונה ואפילו בתפקידי פיקוד בכירים.
בשנת 1974 נתמנה מוחסן דגש למפקד פלוגה כ' ובכך היה למפקד הפלוגה הדרוזי הראשון במג"ב.
בשנות ה-80 כבר כ-30% מחיילי היחידה היו בני מיעוטים.
בשנת 1989 מונה נאש מימת לשמש כמפקד מג"ב עזה וכך היה למפקד המרחב הצ'רקסי הראשון במג"ב.
בשנת 2004 נתמנה חסין פארס, הניצב הדרוזי הראשון במשטרת ישראל, לפקד על משמר הגבול.
בשנת 1995 קבע מפקד מג"ב ישראל סדן כי יפתחו בפני נשים תפקידי לחימה במג"ב, כך היה מג"ב לחיל הראשון בישראל ששילב נשים בתפקידי לוחמה.
במג"ב כל התפקידים פתוחים בפני נשים, כולל היחידות המיוחדות כמו הסמ"ג, הימ"ס והימ"מ.
נשים משרתות ביחידות מג"ב לצד לוחמים גברים ומשתתפות בפעילות מבצעית ככל לוחמי מג"ב, נשים משמשות במג"ב אף בתפקידי פיקוד קרביים.
במג"ב ירושלים קיימת יחידת סיירות ירושלים – יחידת סיור מבצעית באזורים העירוניים בבירה על טהרת הנשים בלבד.
בשנת 2014, בשל הצלחותיה של יחידת סיירות ירושלים, הוקמו יחידות סיירות גם במחוז תל אביב ובמחוז חוף.
שם תקופת הפיקוד הערות פנחס קופל 1953–1964 בהמשך כיהן כמפכ"ל המשטרה השלישי.
שמעון אשד 1964–1972 בהמשך כיהן כמפקד מחוז הצפון.
חיים לוי 1972–1976 בהמשך כיהן כנציב שירות בתי הסוהר.
צבי בר 1976–1983 בהמשך כיהן כראש אג"ם במשטרה, כיהן בעבר כראש עיריית רמת גן.
משולם עמית 1989–1993 בהמשך כיהן תקופה קצרה כממלא מקום ראש עיריית ירושלים והיה מועמד לכנסת מטעם מפלגת מולדת.
יצחק אהרונוביץ' 1993–1995 בהמשך כיהן כהן כמפקד מחוז ש"י, מפקד מחוז הדרום וסמפכ"ל המשטרה.
שימש גם השר לביטחון פנים מטעם מפלגת ישראל ביתנו.
ישראל סדן 1998–1995 בהמשך כיהן כראש עיריית חדרה.
בהמשך כיהן כנציב בתי הסוהר.
כיום מכהן כמנכ"ל רשות שדות התעופה.
בהמשך כיהן כמפקד מחוז תל אביב.
שימש גם חבר הכנסת מטעם מפלגת התנועה.
הניצב הדרוזי הראשון במשטרת ישראל.
ישראל יצחק 2007–2011 בעל עיטור השירות.
יורם הלוי 2011–2012 בהמשך כיהן כמפקד מחוז הדרום ומחוז ירושלים.
קובי שבתאי פברואר 2016 – ינואר 2021 בעל עיטור האומץ ועיטור המופת.
מפכ"ל המשטרה ה-19. אמיר כהן פברואר 2021 – יולי 2023בהמשך כיהן כמפקד מחוז הדרום ומחוז המרכז.בריק יצחקיולי 2023 ואילך
משמר החופים של ארצות הברית הוא זרוע של הכוחות המזוינים של ארצות הברית האחראית על הגנת הציבור והסביבה ושמירה על האינטרסים האמריקאים (בתחום הכלכלה והביטחון) בכל אזור ימי שבו הם עלולים להיות בסיכון.
האזורים כוללים מים בין-לאומיים, חופי ארצות הברית, נמלים ומקוות מים בפנים הארץ (אגמים, נהרות).
משמר החופים של ארצות הברית נוסד בשנת 1790 בשם "צי המכס" (Revenue Marine), על פי יוזמתו של מזכיר האוצר הראשון, אלכסנדר המילטון.
הארגון הוקם במטרה לאכוף את חוקי המכס הפדרליים ולגבות מסי מכס, בתקופה שבה לא היה צי אמריקאי פעיל.
כלי השיט הראשונים של הארגון פעלו לאורך חופי ארצות הברית כדי להתמודד עם מבריחים ולהגן על הסחר הימי.
בשנת 1863 שונה שמו של הארגון ל-"Revenue Cutter Service" (שירות ספינות המכס), ובמהלך המאה ה-19 נוספו לו תפקידים נוספים, כולל פיקוח על דיג, אכיפת חוקי הספנות, וסיוע בחילוץ והצלה.
איחוד שירותים והקמת משמר החופים (1915)
בשנת 1915 אוחד "שירות ספינות המכס" עם "שירות ההצלה של ארצות הברית" (United States Life-Saving Service), אשר היה אחראי על חילוץ ניצולים מאוניות טרופות.
איחוד זה הוביל להקמת משמר החופים של ארצות הברית כפי שהוא מוכר כיום.
מטרת האיחוד הייתה להעניק מענה מקיף יותר לצרכים של אכיפת החוק, שמירה על בטיחות בים, והצלת חיים.
במהלך תקופת האיסור (Prohibition), משמר החופים מילא תפקיד מרכזי באכיפת האיסור על ייצור והפצת אלכוהול, על ידי סיורים ימיים ללכידת מבריחי משקאות אלכוהוליים.
במלחמת העולם הראשונה (1917-1918) ובמלחמת העולם השנייה (1941-1945), משמר החופים פעל כחלק אינטגרלי מהכוחות המזוינים של ארצות הברית.
בתקופות אלו, הארגון עסק במשימות מגוונות כגון ליווי שיירות, פינוי פצועים, ואכיפת אבטחה בנמלים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הארגון היה מעורב גם בפעולות אמפיביות ובמבצעים בים הפתוח.
לאחר מלחמת העולם השנייה, משמר החופים הרחיב את תפקידיו לתחומים חדשים, כולל הגנה על הסביבה הימית, חקירה ומניעה של זיהום ימי, וכן פיתוח טכנולוגיות לשמירה על נתיבי שיט בטוחים.
בשנת 1967 הועבר המשמר ממשרד האוצר למחלקת התחבורה, וב-2003 הועבר למחלקה לביטחון המולדת בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.
לאחר פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר 2001, משמר החופים מילא תפקיד מרכזי בהגנה על נמלים, מעגנים ותשתיות קריטיות לאורך חופי ארצות הברית.
בעקבות האירועים, הורחבו סמכויותיו בתחומי אבטחת נמל וביטחון ימי.
במאה ה-21, משמר החופים ממשיך לשלב בין תפקידים צבאיים לאכיפת חוק אזרחי.
כיום הארגון עוסק במגוון רחב של משימות, כולל סיוע הומניטרי בינלאומי, לחימה בטרור ימי, הגנה על משאבים ימיים, ופיקוח על דיג וחוקי איכות הסביבה.
לרשות משמר החופים עומדות סירות מהירות ומסוקי חילוץ וסיור בהם הם משתמשים לצורך מילוי משימותיהם.
משמר החופים כפוף למחלקה לביטחון המולדת, פרט למקרים של לחימה או מצב חירום, בהם הוא מוכפף למחלקת הצי.
בראש הארגון עומד מפקד משמר החופים (Commandant of the Coast Guard), שהוא קצין בדרגת אדמירל.
משמר החופים מחולק לאזורים (Districts), שכל אחד מהם מופקד על אזור גאוגרפי מוגדר, כולל החוף האטלנטי, החוף הפסיפי, מפרץ מקסיקו, האגמים הגדולים והאזור הארקטי.
המדים של משמר החופים של ארצות הברית הם מרכיב חיוני בזהות הארגון, ומשקפים את שילוב התפקידים הייחודי שלו כגוף צבאי, אזרחי וימי.
הם נועדו להיות גם פרקטיים עבור המשימות היומיומיות בים וביבשה, וגם ייצוגיים באירועים רשמיים וטקסים.
ישנם סוגים שונים של מדים, שכל אחד מהם מותאם למטרות ולמצבים ספציפיים.
מדי השירות הם המדים הפורמליים של הארגון ומשמשים לאירועים רשמיים, טקסים ופגישות עם קצינים בכירים.
מדי השירות כוללים ז'קט ומכנסיים בצבע כחול כהה, חולצה לבנה ועניבה כחולה כהה.
המראה המוקפד משדר מקצועיות ויוקרה, ונעלי עור שחורות משלימות את הלבוש.
על מדי השירות מוצמדים תגי שם, סמלי דרגה ואותות שירות, המשקפים את מעמדו והישגיו של החייל או הקצין.
בנוסף, מדי העבודה המבצעיים (Operational Dress Uniform - ODU) מיועדים למשימות יומיומיות ולפעילות בשטח.
הם כוללים חולצה ומכנסיים בצבע כחול כהה עשויים בד עמיד המתאים לתנאי עבודה מאתגרים.
הכובע הכחול עם כיתוב U.S.
Coast Guard הוא חלק בלתי נפרד מהמדים, והוא מגן מפני שמש וגשם במהלך העבודה בשטח.
המדים מצוידים בתגי שם וסמלי דרגה רקומים ישירות על הבד, מה שמונע איבוד שלהם בתנאי שטח.
נעלי העבודה השחורות מותאמות לפעילות פיזית ועמידות בסביבה ימית.
עבור משימות חילוץ והצלה או עבודה באזורי מים קרים, משמר החופים עושה שימוש גם בציוד מיוחד כגון חליפות הצלה עמידות למים ולחום, המספקות הגנה מפני תנאי מזג אוויר קשים.
ציוד זה מותאם לדרישות המבצעיות ולסביבת העבודה הימית.
המדים של משמר החופים נועדו לשלב בין ייצוגיות לפונקציונליות, ומאפשרים לחברי הארגון לבצע את תפקידיהם במקצועיות תוך שמירה על מראה הולם בסביבות עבודה מגוונות.
משמר החופים של ארצות הברית משתמש במגוון רחב של כלי שיט, כלי טיס, ציוד טכנולוגי, וכלים מיוחדים על מנת למלא את משימותיו בתחומי הביטחון הימי, אכיפת החוק, חילוץ והצלה, ושמירה על איכות הסביבה.
להלן פירוט הציוד המרכזי שבו משתמש משמר החופים:
משמר החופים של ארצות הברית מפעיל צי מגוון של ספינות קאטר, שהן כלי שיט שאורכן עולה על 65 רגל (20 מטר) ומיועדות למשימות ארוכות טווח עם צוות קבוע.
ספינות אלו ממלאות תפקידים מרכזיים בתחומים כגון אכיפת חוק, חילוץ והצלה, שבירת קרח, תחזוקת עזרי ניווט, ומשימות צבאיות.
אחת מהקטגוריות המרכזיות של ספינות הקאטר היא National Security Cutter (WMSL) (אנ'), הידועה גם בשם ספינות מסדרת Legend.
אלו הן הספינות הגדולות ביותר במשמר החופים, עם אורך של 418 רגל (127 מטר).
ספינות אלו הוכנסו לשירות כחלק מהחלפת ספינות מסדרת Hamilton משנות ה-60. עד לשנת 2021, שמונה ספינות מסדרת Legend היו פעילות, עם שתיים נוספות בתהליך בנייה.
ספינות אלו מיועדות למשימות צבאיות מורכבות, הגנה על חופים, אכיפת חוק, וסיוע הומניטרי.
ספינות מסדרת Medium Endurance Cutter (WMEC) (אנ') כוללות את ספינות Reliance (באורך 210 רגל/64 מטר) ואת ספינות Famous (באורך 270 רגל/82 מטר), כמו גם את ספינת Alex Haley (283 רגל/86 מטר).
ספינות אלו משמשות בעיקר לאכיפת חוק, חיפוש והצלה, ותמיכה במשימות הגנה.
בעתיד, סדרת Heritage צפויה להחליף את הדגמים הוותיקים הללו.
משמר החופים מפעיל גם ספינות שבירת קרח ייחודיות, דוגמת סדרת Polar-class (אנג').
שתי ספינות פעילות כיום: Polar Star, שבירת קרח כבדה באורך 399 רגל (122 מטר), ו-Healy, ספינת שבירת קרח בינונית באורך 420 רגל (130 מטר).
ספינות אלו פועלות בעיקר באזורי הקוטב ומשמשות גם למשימות מחקר.
ספינה נוספת, Polar Sea, אינה פעילה, ומתוכננות ספינות חדשות להחלפה במסגרת תוכנית שבירת הקרח הלאומית.
ספינה ייחודית נוספת היא USCGC Eagle, ברק מפרשים באורך 295 רגל (90 מטר) המשמשת לאימון צוערי האקדמיה למשמר החופים.
הספינה, שנבנתה במקור בגרמניה ונקראה Horst Wessel, נלקחה על ידי ארצות הברית כשלל מלחמה ב-1945 ומשמשת מאז ללימוד ניווט מסורתי.
למשימות ייעודיות נוספות, מפעיל משמר החופים מגוון רחב של ספינות קטנות יותר, כמו ספינות לתחזוקת עזרי ניווט, גוררות שבירת קרח קטנות, וספינות סיור מהירות מסדרת Sentinel-class באורך 154 רגל (47 מטר).
ספינות אלו מותאמות למשימות חילוץ והצלה, אכיפת חוק, ופעולות קרובות לחוף.
צי ספינות הקאטר של משמר החופים נועד לספק מענה למגוון רחב של משימות, ממבצעי חילוץ ועד הגנה על אזורים אסטרטגיים בים הפתוח ובקרבת החוף.
השימוש בטכנולוגיות מתקדמות ועיצוב מותאם למשימות ייחודיות מאפשר לארגון להמשיך לעמוד באתגרים המתפתחים בתחום הביטחון הימי.
מסוקי חיפוש והצלהדגם תמונה ארץ ייצור כניסה לשירות סוג כמות עימותים עיקריים HH-60 ג'ייהוק דגמים J,T ("נץ עורבני") משנת 1989 מסוקי חיפוש והצלה 41 HH-65 דולפין דגמים C,D,E ("דולפין") משנת 1985 מסוקי חיפוש והצלה 101
משמר הכנסת הוא יחידה ממלכתית, ביטחונית, ייצוגית וטקסית, היחידה מופקדת על שמירת הביטחון והסדר הציבורי בשטח חסינות הכנסת, על ייצוגה הטקסי של הכנסת וכן על מתן שירות הולם בתחומים שבסמכותה לנבחרי הציבור, לעובדי הכנסת ולבאי המשכן.
לאנשי משמר הכנסת תפקיד ייצוגי בטקסים הנערכים במשכן הכנסת, טקסי קבלת פנים, בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל ובטקסי קבורה ואזכרה של אישי ציבור.
בפרלמנטים אחרים בעולם נתונה לעיתים אבטחת מתחם הפרלמנט בידי המשטרה או שירות ביטחון כללי, ואולם ברובם קיים גוף דומה.
קצין הכנסת הראשון בשנים 1952–1953 היה ירחמיאל בלקין.
ב-29 באוקטובר 1957 יידה אדם מעורער בנפשו ששמו משה דואק רימון יד במליאת הכנסת.
השר חיים משה שפירא נפצע קשה, ראש הממשלה דוד בן-גוריון וגולדה מאיר נפצעו קל.
בעקבות המקרה הוקם, בשנת 1958, משמר הכנסת, אשר בתחילה היה חלק מהמשטרה.
סמכותו ומעמדם של אנשיו נקבעו בחוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת, תשכ"ח-1968. לתפקיד קצין הכנסת במתכונתו החדשה מונה יונה חצור.
לאחר מלחמת ששת הימים תגבר משמר הכנסת את הממשל הצבאי שהוקם במזרח ירושלים.
משמר הכנסת מחומש בתוצרת ישראלית.
בעבר היו אלו תת-מקלעי עוזי ומיני-עוזי ורובי גליל (שעדיין משמשים כנשק הטקסי) ומיקרו גליל.
בשנת 2012 החלו רובי המיקרו-תבור, אף הם מפיתוח ותוצרת ישראל, להיקלט במשמר הכנסת.
כיום חמושים מאבטחי משמר הכנסת ברובה ה"ערד", אשר נבחר משום שגם הוא נשק ישראלי.
בשנת 2005 שודר בערוץ הכנסת סרטה התיעודי של הדס לוי סצמסקי, "המשמר יעבור לדום", המתעד את פעילות משמר הכנסת.
ביתן פלומבו הוא מסוף הכניסה למשכן הכנסת.
המסופנים, אנשי משמר הכנסת האחראים על ביתן פלומבו, בודקים את הבאים בשערי הכנסת ומאשרים את כניסתם.
הביתן נקרא על-שם דוד פלומבו, פסל ירושלמי שעיצב את שערי החצר, שלושה שערי ברזל שניצבו במשך כארבעים שנה בכניסה לרחבת הכנסת ומוצבים היום מימין לשערי הזכוכית של הרחבה.
בראש משמר הכנסת עומד קצין הכנסת.
סמכויותיו במתחם הכנסת זהות לסמכויותיו של מפקד מחוז במשטרה.
קצין הכנסת נבחר על ידי יו"ר הכנסת, ובאישור ועדת הכנסת.
בהיעדרו, סמכויותיו מועברות לסגן מפקד המשמר.
קצין הכנסת הנוכחי, משנת 2021, הוא ניצב יובל חן.
מערך החוץ מחלקות מערך החוץ בכנסת אחראיות על האבטחה מחוץ למשכן, ביום ובלילה.
האבטחה נעשית בעמדות ובסיורים רכובים.
מורכב מכוח מיומן שבשגרה אחראי על האבטחה הפנימית של המשכן ובעת חירום אמון על התערבות מהירה ושחרור בני ערובה בעת הצורך.
כוח עוז יחידת אבטחת האישים של משמר הכנסת.
היחידה הוקמה בעקבות רציחתו של השר רחבעם זאבי.
אל היחידה מגיעים טובי מאבטחי משמר הכנסת והם שומרים על כשירות גבוהה בכל עת.
למשמר הכנסת מספר כלבים המזהים חומרי נפץ.
כלבנים מאמנים את הכלבים ומטפלים בהם.
היא איננה יחידה בתוך משמר הכנסת אך היא נמצאת תחת פיקודו של קצין הכנסת.
יחידת הסדרנים אחראית על הסדר בתוך המשכן ותפקידם בין השאר הוא להוציא חברי כנסת מהמליאה כאשר יושב ראש הכנסת מבקש זאת.
כחלק מהכשרתם, אנשיה עוברים שיעורים באנגלית על מנת להיטיב בתקשורת עם התיירים והמבקרים.
ככלל, משמר הכנסת נחשב לגוף ייחודי וייצוגי שתפקידו להוות "חלון ראווה" של מדינת ישראל וסמליה.
אי לכך, נקבעו מדים וקוד לבוש ייחודי לו שאינו קיים בשום גוף מקביל.
כך נוצר מצב בו שומר בדרגה נמוכה ילבש מדים שבדרך כלל ישמשו אוכלוסיית קצינים בכירים.
לצורך הדוגמה, דרגות השומרים נענדות על שרוול ימין של חולצת המדים או המקטורן.
מדי המשמר נחלקים לשניים: מדי א' תקניים ומדי ייצוג.
מדי א' - כוללים חולצה בצבע שמנת, שרוך כחול ומכנסיים כחולים.
בלוויות או במשימה אחרת ייענדו שרוך מוזהב, כובע קצינים עם סמל מוזהב.
מדי ב' - מדים בצבע כחול כהה בהם משתמשים לעבודה המבצעית השוטפת.
מדי ייצוג - מדים אלו משמשים לייצוג המדינה בטקסים ממלכתיים (טקסי זיכרון ממלכתיים, בערב יום העצמאות, ובכל מסגרת אחרת המחייבת זאת).
כוללים חולצה לבנה, עניבה חלקה כחולה, מקטורן כחול, מכנסיים כחולים, ושרוך מוזהב, כובע קצינים עם סמל מוזהב.
קיימים גם מדי ב' ייעודיים לכלבנים, לסיירים, ועוד.
הדרגות של משמר הכנסת ייחודיות, כמו גם מדיהם, בשל העובדה שמדובר בגוף ייצוגי.
דרגות שומרים ונגדיםדרגות רב-שומר עד רב-נגד (כולל) נענדות על כותפות החולצה, הסוודר או המעיל, או המקטורן, למעט סימני דרגת רב-סמל שיכולים להיענד גם על צווארון של חולצה:
שם הדרגה במשמר הכנסתסמל הדרגהשם הדרגה המקבילה במשטרת ישראלאיןשוטררב-שוטר (רש"ט)סמל שני (סמ"ש)רב-סמל (רס"ל)רב-סמל ראשון (רס"ר)רב-סמל מתקדם (רס"ם)רב-סמל בכיר (רס"ב)רב-נגד (רנ"ג)
דרגות קצינים דרגות הקצונה נענדות על הכתפיים בתוך כותפות המיועדות לכך:
שם הדרגה במשמר הכנסתסמל הדרגהשם הדרגה המקביל במשטרת ישראלמפקח־משנה (ממ"ש)מפקחפקדרב פקד (רפ"ק)סגן ניצב (סנ"צ)ניצב משנה (נצ"מ)תת ניצב (תנ"צ)ניצב (קצין הכנסת ומפקד המשמר)ניצב
עם הקמת משמר הכנסת נקבע לו דגל מחולק לרבעים.
רבע התחתון, צמוד לתורן - רקע אדום עם מנורה בצבע צהוב, רבע העליון, באלכסון - רקע אדום עם מבצר עם שער ומגדל בצבע צהוב.
שני רבעים האחרים בצבע לבן.
בשנת 2007 הוחלף הדגל ונקבע הדגל החדש בעל רקע לבן עם סמל משמר הכנסת במרכז הדגל בצבע כחול.
משמר הלילה הוא סרט מתח ופעולה רוסי מסוגת הפנטזיה.
הסרט נוצר ב-2004 על ידי הבמאי טימור בקממבטוב, יליד קזחסטן.
הסרט מבוסס באופן רופף על ספר באותו שם, מאת סרגיי לוקיאננקו (ראה אור ב-1998) ולאחריו יצא הסרט "משמר היום".
בין בני האדם הרגילים חיים ה"אחרים".
אלו בני אדם הניחנים בכוחות על-טבעיים ומתחלקים בין מחנה בני האור ומחנה בני החושך.
לאחר קרבות עקובים מדם ביניהם, חתמו שני המחנות על שביתת נשק ביניהם לפני מאות בשנים.
במוסקבה המודרנית ה"אחרים" האפלים משוטטים כערפדים ושאר יצורי סיוט אפלים, בעוד "משמר הלילה" של כוחות בני האור, ובהם אנטון, הדמות הראשית בסרט, מפקחים עליהם ומגבילים את מעשיהם האפלים.
בעולם הסרט כל אחד מה"אחרים" חופשי לבחור את מעשיו ואת השתייכותו.
אנטון גורודצקי פונה למכשפה קשישה בשנת 1992 כדי שתטיל קללה על ארוסתו הבוגדת בו, ונושאת ברחמה את תינוקו של מאהבה.
רגע לפני שהקללה קוטלת את עוברה, משמר הלילה מצליח לעצור את המכשפה בזממה והתינוק ניצל.
אנטון מסוגל לראות את חברי משמר הלילה (אנשים רגילים אינם רואים אותם) והם מבינים כי הוא אחד מה"אחרים" ומציעים לו להצטרף לשורותיהם, אז הסרט עובר 12 שנים קדימה.
הילד שניצל, יגור, אינו ילד רגיל, הוא ה"אחר הגדול" אשר יכול להפר במעשיו את האיזון בין האופל והאור בעולם אם יבחר לצדד באחד מהם.
שני הצדדים מעוניינים בו ומנסים לגייסו לשורותיהם.
אנטון נשלח לאתר את יגור, אשר הערפדית לריסה מושכת אותו תת-הכרתית אליה.
במסגרת שיטוטיו הוא גם מוצא את סבטלנה, אישה צעירה אשר קללה נוראה הרובצת עליה מרכזת סביבה סופה העתידה לרסק מטוס נוסעים אל תוך העיר.
אנטון גורודצקי, איש משמר הלילה וגבור הסרט (קונסטנטין חבנסקי)
גסר, מנהיג משמר הלילה במוסקבה (ולדימיר מנשוב)
זבולון, מנהיג משמר היום במוסקבה ודמות הרשע הראשית (ויקטור וורז'ביצקי)
הערפד הקצב, אביו של קוסטיה (ולרי זולוטוחין)
הערפדית לריסה, חברתו של אנדריי (אנה דוברובסקאיה)
לנה "גורת נמרים", משנת צורה ממשמר הלילה (אנה סליוסריובה)
איליה "הדוב", משנה-צורה ממשמר הלילה (אלכסנדר סמוילנקו)
הסרט היה סרט הפנטזיה גדול התקציב הראשון ברוסיה, ואחד משוברי הקופות הראשונים שנוצרו לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי של ברית המועצות.
הסרט הופק בשיתוף הערוץ הראשון הרוסי, תחנה בבעלות ממשלתית ובתקציב של 4.2 מיליון דולר אמריקאי.
הסרט מתאפיין בפעלולים מיוחדים ובסגנון צילום אפל במיוחד, שמסייעים ביצירת האווירה דחוסת המתח והמסתורין שבו.
משמר הגבול של רוסיה ידוע בשמו הרשמי שירות משמר הגבול של שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה והוא אגף בשירות הביטחון הפדרלי של רוסיה האחראי לאבטחת גבולות המדינה.
זהו הגוף העיקרי ברוסיה האחראי להגנת הגבולות היבשתיים והימיים (באמצעות משמר החופים של רוסיה).
הגוף הוקם ב-12 ביוני 1992 כיורש משמר הגבול של ברית המועצות, שירש בתורו את שירות הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים שהתקיימו משנת 1893. משמר הגבול הרוסי מעסיק אלפי סוכנים וחיילים המאבטחים את הגבול הארוך ביותר בעולם, שאורכו מגיע לכדי 20,241 קילומטרים.
משמר הגבול הקיסרי הרוסי הוקם עוד במאה ה-18, אך שורשיו מגיעים עד למשמר הגבולות האישי של הנסיך מיכאיל וורוטינסקי, מהמאה ה-16. ב-1782 הקיסרית יקטרינה הגדולה הקימה את משמרות הגבול שהורכבו מלוחמים קוזאקים.
הגנרל מיכאיל ברקלאי דה טולי ארגן ב-1810 מספר עמדות גבול ו-11 גדודים בגבולות המערביים של רוסיה.
ב-1832 הקוזאקים הוחלפו בקציני מכס מטעם משרד האוצר.
באותה שנה הוקם גם משמר החופים הרוסי, שפעל בים השחור ובימת אזוב.
ב-15 באוקטובר 1893 הרוזן סרגיי ויטה, שר האוצר בממשלת הקיסר אלכסנדר השני הקים את שירות הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים (Отдельный корпус пограничной стражи Его Императорского Величества).
משמר הגבול הקיסרי הוקם בתור המחלקה לפיקוח הגבולות של מחלקת המכס במשרד האוצר הרוסי.