tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חדשות 13 (בעבר: "החדשות 13", "חדשות 10", בין 2003 ל-31 באוקטובר 2017 ו"חדשות עשר", החל מ-1 בנובמבר 2017 עד 15 בינואר 2019), הוא שם המותג של חברת "חדשות 13 בע"מ" המפיקה את תוכניות החדשות והאקטואליה המשודרות ברשת 13. החברה פועלת בהתאם להוראות חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
רם לנדס היה מקים החברה והמנכ"ל הראשון שלה, וכיום בעל השליטה בה הוא המיליארדר הלונדוני לן בלווטניק.
ב-1 בנובמבר 2017, שונה שם המותג מ"חדשות 10" ל"חדשות עשר" בעקבות מיתוג מחדש של ערוץ עשר והמעבר לשדור באפיק 14. ב-16 בינואר 2019, השתנה שם המותג של "חדשות עשר" פעם נוספת ל"החדשות 13".
זאת, עקב מיזוג רשת וערוץ עשר והפיכת החברה להיות מפיקת החדשות של רשת 13. ב-1 במרץ 2020, יום לפני הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, הושק האולפן החדש של החברה בנווה אילן, ויחד איתו שונה שם המותג ל"חדשות 13".
במשך כמעט שני עשורים (מהקמתה ב-2003 ועד אמצע שנות ה-2020) שמרה החברה על מדרוג יציב כשכמעט תמיד הייתה במקום השני בטבלאות הרייטינג (במקום הראשון חברת החדשות של ערוץ 2 דאז, לימים "חדשות 12").
החל מאמצע שנות ה-2020, נתוני המדרוג של החברה דעכו, כאשר בחודש אוקטובר 2025 שברה החברה שיא מדרוג שלילי של כל הזמנים - 2.6% רייטינג ופחות מ-70 אלף צופים, למהדורה המרכזית של חדשות 13.
בראשית ימי ערוץ עשר, ב-28 בינואר 2002, נחתם הסכם לשנה, עבור אספקת חדשות, בין ערוץ עשר לבין חברת "חדשות ישראל".
במסגרת ההסכם, נקבע ש"חדשות ישראל" תספק לערוץ המסחרי החדש מהדורת חדשות מרכזית בת 30 דקות בשעה 19:00 ומהדורה קצרה, בת 10 דקות, ב-22:00. את שתי המהדורות הגיש יעקב אילון בימי ראשון עד חמישי, בימי שישי הגיש ניצן הורוביץ מגזין חדשות חוץ ובמוצאי שבת שודרה מהדורה קצרה.
בתום השנה הראשונה, ובעקבות החלטה כי ערוץ שידור מרכזי אינו יכול לקנות חדשות מגורם חיצוני, החליטה הנהלת ערוץ עשר להקים חברת חדשות עצמאית, שתפיק עבורה את מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10 החל מינואר 2003. ביום ההחלטה נפלה הממשלה ונקבע מועד בחירות בתוך שלושה חודשים.
רם לנדס, מקים החברה, החליט שחדשות 10 החדשה תשדר את משדר הבחירות, מה שהכתיב לוח זמנים של פחות משלושה חודשים להקמת חברה ובניית האולפנים מהייסוד.
נקבע שאת המהדורה ימשיך להגיש יעקב אילון, ולצידו תצטרף מיקי חימוביץ שעברה מחדשות ערוץ 2. עוד נקבע ששעת המהדורה המרכזית תעבור ל-20:00 – באותה שעת שידור של מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2. המנכ"ל הראשון של החברה החדשה היה רם לנדס.
רם החליט שמהדורת חדשות 10 תהיה ארוכה מהמקובל באותה תקופה (30 דקות) ואכן כבר מהיום הראשון שודרה מהדורה של 45 דקות שהוארכה בהמשך לשעה שלמה.
החלטה זו הכתיבה את האורך של מהדורות החדשות בישראל עד היום.
עוד נקבע כי חדשות 10 לא תשדר מהלוויות, לא תשלח כתבים לבתים של משפחות שכולות ותעסוק בקונטקס רחב של האירועים.
החלטות אלה לא שרדו לאחר שדור המייסדים עזב.
רם לנדס אסף סביבו כתבים, עורכים, פרשנים ומגישים כגון עמנואל רוזן, אלון בן דוד, רביב דרוקר, אור הלר, ציפי ברנד, ניצן הורוביץ, שלומי אלדר, צבי יחזקאלי, ינון מגל, מורן ברק, חיים הר-זהב, גיל תמרי ומוטי קירשנבאום.
יחד עם יעקב אילון ומיקי חיימוביץ', שעברה מחברת החדשות של ערוץ 2, הורכבה אז קבוצת הכתבים והמגישים הראשונה של "חדשות 10".
עם הזמן, השתנתה הקבוצה ובין המצטרפים הבולטים נמנו דן מרגלית, גלעד עדין ודני רופ.
בהמשך, החלה החברה גם להפיק גם סדרות וסרטים תיעודיים לערוץ.
במאי 2005 התפטר רם לנדס מתפקידו כמנכ"ל "חדשות 10".
לאחר שעלו מספר שמות כמועמדים להחליפו, ובהם גיא זהר ואילנה דיין, הוחלט שאבי ברזילי יהיה מנהלה הכללי הבא של "חדשות 10".
תקופת כהונתו של ברזילי כללה סכסוך עם בכירי "חדשות 10" בנוגע לקיצוץ משכורתם, וכן את פיטוריהם של קובי אריאלי ושירה פליקס ופרישתו של הכתב הכלכלי עידן גרינבאום.
כחצי שנה לאחר כניסתו לתפקיד, פרש אבי ברזילי.
בדצמבר 2005 מינה דירקטוריון "חדשות 10" את גלעד עדין לתפקיד מנכ"ל "חדשות 10" והעורך הראשי.
ב-4 בינואר 2006 לקה אריאל שרון, ראש ממשלת ישראל, בשבץ מוחי חמור ושקע בתרדמת.
"חדשות 10" הציגו ראשונים את הידיעה, שידרו את נסיעת האמבולנס לבית-החולים באמצעות טלפון סלולרי, ובימים הבאים ביססו את מעמדם כאופציה מרכזית בעיתות חירום.
במרץ 2006 החליפה החברה את האריזה הגרפית של המהדורה המרכזית.
ב הקימה החברה את פרויקט "כיכר הבחירות" בו שידר ערוץ עשר את משדרי הבחירות מאולפן שקוף בכיכר רבין בתל אביב, והכיכר כולה הפכה להפנינג בחירות עם דוכני תעמולה לכל המפלגות וקלפיות מדגם לילדים.
כ-100,000 איש ניצלו את יום השבתון ובאו לראות את אנשי החדשות של ערוץ עשר בשידורי הבחירות.
רוב הרשתות הבינלאומיות הציבו את עמדות השידור שלהן בככר רבין, שם פרס ערוץ עשר על בנין העירייה מסך גדול שעליו הוקרן מדגם הבחירות.
היה זה הערב הראשון שבו עבר ערוץ עשר במדרוג את הערוץ הראשון וצמצם את הפער לערוץ 2.
במלחמת לבנון השנייה נתפסה "חדשות 10" כמובילת הקו הביקורתי, כאשר כבר במהלך ימי הלחימה שידרה את הביקורת הפנימית בצה"ל ובממשלה על התנהלות מערכת הביטחון.
הגישה ספגה בתחילה ביקורת רבה, אולם לאחר המלחמה אמר גלעד עדין בריאיון עיתונאי כי "חדשות 10" חשפו רק את קצה הקרחון במחדלים.
ואכן היקף הבעיות התברר מאוחר יותר עם החקירות של ועדת וינוגרד והתפטרות הרמטכ"ל דן חלוץ.
למרות הגישה הביקורתית, מסקר שערכה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו התברר כי ערוץ עשר היה הנצפה ביותר בקרב תושבי הצפון אשר שהו במשך יותר מחודש במקלטים.
בספטמבר 2006 "חדשות 10" שידרו את סרט הווידאו שבו נראה רון ארד מדבר למצלמה בהיותו בשבי, וכן נראית חטיפת חיילי צה"ל בהר דב.
במשך שני ערבים עברו "חדשות 10" את חדשות ערוץ 2 בנתוני המדרוג, וערוץ עשר כולו הוביל באחוזי הצפייה באותם ערבים.
לאחר שהודיעה על רצונה לפרוש מהגשת המהדורה המרכזית לטובת הקדשת זמן רב יותר למשפחתה, הגישה מיקי חיימוביץ' ב-6 ביוני 2011 את המהדורה האחרונה שלה.
המהדורה באותו יום הניבה נתון של 16.1% כשהיא עוקפת את חדשות 2. כשהפעם האחרונה שמהדורת חדשות 10 זכתה לרייטינג גבוה מזה של חדשות 2 הייתה בספטמבר 2006. לאחר מכן נותר יעקב אילון מגיש יחיד של מהדורת החדשות המרכזית, כאשר למחליפתו פעם בשבוע ובעת הצורך, מונתה תמר איש שלום.
בעקבות כתבת תחקיר על שלדון אדלסון ששודרה במהדורת החדשות של ליל שבת בהנחייתו של גיא זהר בינואר 2011, נדרש "ערוץ עשר" לשדר התנצלות שתוכנה הוכתב על ידי שלדון אדלסון.
בחודש ספטמבר באותה שנה שודרה ההתנצלות ולוותה בהתפטרותם של מנכ"ל חברת "חדשות 10", ראודור בנזימן ועורכת "השבוע", רותי יובל, ופרישתו של מגיש "השבוע", גיא זהר מהגשת התוכנית.
בהמשך החודש, עקב פרסומים שהאשימו את רון לאודר בהפעלת לחץ פסול על ערוץ עשר על מנת שיתנצל, החליט לאודר להפסיק את הזרמת הכספים למימון הערוץ, שכתוצאה מכך היה צפוי להיסגר באוקטובר 2011. לאחר מכן הוחלט כי ב-27 בינואר 2012 שידורי הערוץ ייפסקו.
זאת, לא רק בשל נושא ההתנצלות, אלא עקב חובות הערוץ למדינה - 42 מיליון ש"ח.
חמישה ימים טרם המועד שנקבע לסגירתו, הושגה הסכמה שמנעה את הסגירה.
בפברואר 2012 הודיע יעקב אילון על התפטרותו מחדשות 10. לטענתו, ההתפטרות נבעה מחוסר הנוחות הנובעת מכך ששידר בכל ערב מהאולפן בירושלים, וכך נמנעה ממנו אינטראקציה עם המגישים והכתבים בגבעתיים.
בעקבות התפטרותו הוחלט כי תמר איש שלום תגיש את המהדורה לבדה ארבע פעמים בשבוע, וגיא זהר ימלא את מקומה במהדורת היום הנוסף.
יומיים לאחר עזיבתו של אילון, חדשות 10 החליפו את האריזה הגרפית שלהם.
בסוף אפריל 2012 התחוללה סערה לאחר שהתברר כי ידיעה שהוצגה בהרחבה במהדורה המרכזית בדבר ניסיון חטיפה של ילדה ישראלית בפארק השעשועים דיסניוורלד היא ברווז עיתונאי.
הידיעה הובאה על ידי הכתבת סיון כהן, אושרה על ידי מערכת החדשות והוצגה באופן דרמטי במיוחד.
האמת התבררה בעקבות ספקות שהתעוררו בתוכנית הבוקר של טל ברמן ואביעד קיסוס ב"אקו 99 FM" למחרת הפרסום בערוץ עשר.
הסתבר שהסיפור אינו אלא אגדה אורבנית שכבר התרוצצה ברשת לאורך תקופה ארוכה.
לאחר שהתבררה הטעות, פורסמה במהדורה המרכזית הודעת תיקון תמציתית בה הוטלה האשמה על מקור הידיעה.
עקב בעיות כספיות שהערוץ היה שרוי בהן, בראשית יוני 2012 אושרו בדירקטוריון חדשות 10 מספר צעדי קיצוצים שנועדו להביא לחיסכון כספי.
בין היתר, הוחלט אז על הפסקת שידור התוכנית "השבוע", תוכנית המגזין ששודרה בערבי שישי.
לאחר מינויו של רפי גינת לתפקיד מנכ"ל הערוץ בתחילת 2013, מונה גולן יוכפז למנכ"ל חדשות 10. באפריל 2013 פרסם "תא העיתונאיות" כי איש בכיר בתקשורת הטריד בכירות בעולם התקשורת.
כמה ימים אחר כך נחשף כי האיש הוא עמנואל רוזן.
בעקבות כך, רוזן הושעה לאלתר מערוץ כפרשן מדיני וכמגיש.
בשלהי 2013 הושק במהדורה המרכזית "פרק מגזין נרחב", במסגרתו משודרת מדי שבוע סדרת כתבות תחקיר בעריכת אחד מכתביה הבכירים של החברה.
חלק מהסדרות זכו לסיקור תקשורתי נרחב וביניהן, "היורדים החדשים" של מתן חודורוב, אשר עסקה בתופעת ההגירה-הכלכלית מישראל, "לחם עבודה" של אבי עמית, שעסקה במשבר המעמיק בישראל בענף התעסוקה ו"שנאה" של עורך חדשות החוץ נדב איל, שעסקה בהתעוררות האנטישמיות החדשה באירופה.
במסגרת פרק המגזין במהדורת החדשות, החלו בינואר 2014 בשידור "אנליסט", מוסף כלכלי בהגשתו של כתב הכלכלה מתן חודורוב.
במרץ 2015 הושק בפרק המגזין מוסף הצרכנות "ברקוד", בהגשתה של נגה ניר נאמן.
בשלהי 2015 הצטרפה אילה חסון לחדשות 10, והחלה להגיש את מגזין סוף השבוע, "זמן שישי".
ב-1 במרץ 2016 עברו כל תוכני "חדשות 10" לשידור בפורמט מסך רחב (16:9), לרבות מהדורת החדשות המרכזית, מבזקי החדשות, "חמש עם רפי רשף", "לונדון את קירשנבאום" ו"היום שהיה".
ביוני אותה שנה, זכתה מהדורת החדשות של "חדשות 10" בפרס "מהדורת החדשות הטובה ביותר" לשנת 2015 בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
באותו מעמד, זכתה התוכנית "לילה כלכלי" לתואר "תוכנית הכלכלה הטובה ביותר" ל-2015 ו"לונדון את קירשנבאום" הוגדרה כ"תוכנית האקטואליה הטובה ביותר" בפעם החמישית.
ב-1 בנובמבר 2017 במסגרת שינויים באפיקי הטלוויזיה, ערוץ עשר עבר לשדר באפיק 14 ושינה את שמו ל"ערוץ עשר".
בעקבות שינוי שמו של הערוץ, הוחלף גם שם המותג של חברת החדשות שבבעלותו ל"חדשות עשר".
באפריל 2019 החלה הבנייה בנווה אילן של אולפנים חדשים ודסק חדשות חדש.
לאחר סיום בניית המתחם צפוי דסק החדשות מבית הוורד ומאולפני הבירה לעבור למתחם חדש.
במסגרת מעבר זה יפסיקו את השידורים מהאולפן בגבעתיים ובירושלים.
במהלך יוני ויולי 2018 פורסם כי בעקבות ההפסדים הצורבים אחרי פיצולו של ערוץ 2 בנובמבר 2017, "רשת" וערוץ עשר, אחרי שנים של שמועות על איחוד ביניהם, החליטו לחתום על הסכם מיזוג, אשר יביא לסגירת ערוץ עשר והעברת עובדיו ל"רשת".
משמעות המיזוג היא גם העברת "חדשות עשר" לערוץ 13, מה שאומר מבחינת "רשת" שהיא תצטרך למכור את החזקותיה בחברת החדשות של ערוץ 2 לשעבר לזכיינית "קשת".
בתחילה לא פורסם איך ימותגו מחדש החדשות בערוץ ועתיד שידורי חדשות עשר ברדיו האזורי, בעקבות מעבר צפוי מהאולפנים בבית הוורד לבית "רשת", לא היה ידוע.
ב-21 בספטמבר 2018 הודיעה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו לבעלי המניות של "רשת" ושל ערוץ עשר כי המיזוג ביניהן אינו אפשרי על פי החוק.
עוד הודיעה הרשות, כי הן לערוץ עשר והן לרשת עומדת הזכות להשיב למכתב עד 27 בספטמבר.
קודם להודעה זו של הרשות, הציעה יו"ר המועצה, יוליה שמאלוב-ברקוביץ' לערוץ עשר להפוך עצמו לערוץ המשדר חדשות בלבד.
בערוץ עשר דחו את הצעתה בטענה שהיא אינה רווחית.
ב-15 באוקטובר 2018 הודיעה רשת על ביטול המיזוג עם ערוץ עשר, אך לא הגישה בקשה רשמית לביטול המיזוג.
כחודש לאחר מכן, ב-8 בנובמבר 2018 הודיעה הרשות השנייה על אישור המיזוג בין רשת לערוץ עשר.
בעקבות המיזוג, שונה שם המותג של החברה ל"חדשות 13".
בסופו של דבר, נחתם ההסכם, וברשת 13 התחייבו לשנות את השם והלוגו של "החדשות 13" ולבצע שינויים נוספים בהמשך.
מהלך זה אכן נעשה, בתחילת מרץ 2020, כאשר האות ה' הוסרה מהמילה "החדשות".
ב-9 באפריל 2020, אחרי 17 שנים, נפרדה חדשות 13 מאולפניה בגבעתיים ועברה לשדר את מבזקיה ואת תוכניות המשנה שלה (להבדיל מהמהדורה המרכזית) באולפני "רשת" בתל אביב.
יוכפז עזב את תפקידו כמנכ"ל בסוף מאי 2019, על רקע חילוקי דעות מקצועיים עם בעלי השליטה בחברה.
באוגוסט 2019 מינה דירקטוריון החברה את ישראל טוויטו למנכ"ל.
בעקבות משבר הקורונה בישראל, שגרם לכמה עסקים גדולים להוציא עובדים לחופשה ללא תשלום, גם בחדשות 13 החלו בתוכנית קיצוצים בה מפוטרים עובדים הן מהחברה והן גם מ"רשת", כאשר ועד העובדים של החדשות מביע התנגדות למהלך.
בין העובדים הבולטים שפוטרו או עזבו מרצון ניתן למנות את טלי מורנו, עקיבא נוביק, דני רופ, נעמה אייזנברוך, אבי עמית וברק רביד.
באוגוסט 2021 הודיע טויטו כי הוא פורש, והדירקטוריון מינה את אבירם אלעד למנכ"ל במקומו.
ביוני 2023 הודיע אלעד על התפטרותו על רקע ירידה משמעותית ועקבית באחוזי הצפייה של מהדורת החדשות המרכזית לעומת המתחרים.
הדירקטוריון בחר את אור צלקובניק במקומו.
במאי 2024 נודע כי צלקובניק ביקש לפרוש לאחר פחות משנה בתפקיד.
ב-13 ביוני 2024 בחר הדירקטוריון ביוליה שמאלוב-ברקוביץ' לתפקיד המנכ"לית.
מינויה של שמאלוב-ברקוביץ', המנכ"לית החמישית בתוך שש שנים מאז המיזוג בין רשת לערוץ עשר, נתקל במאבק ובהתנגדות חריפה מצד העיתונאים העובדים בחברה, ובעקבות זאת פרשה שמאלוב-ברקוביץ' מתפקידה בספטמבר 2024.
בתקופת כהונתה כמנכ"לית ביטלה את התוכנית היומית של רביב דרוקר, "אזור מלחמה", שנחשבה לביקורתית במיוחד כנגד הממשלה, על אף שלפי נתוני הצפייה, הייתה אחת התוכניות הנצפות ביותר בערוץ.
למרות הדחתה, שמאלוב-ברקוביץ' תמשיך לכהן כיועצת לרשת 13 לענייני ועדת המדרוג.
מאוחר יותר באותו החודש דירקטוריון חדשות 13 מינה את אייל דה פאו, יו"ר הדירקטוריון, לממלא מקום מנכ"ל חדשות 13 עד למינוי מנכ"ל קבוע.
במקביל, הוקמה ועדת דירקטוריון לאיתור מנכ"ל קבוע לחדשות 13, הכוללת את נדב טופולסקי, אמיליאנו קלמזוק ואברהם נתן.
בחודש נובמבר 2024, מונתה טלי בן עובדיה במינוי זמני בתפקיד מנכ"ל החברה.
ב-5 באוקטובר 2025 הורתה הרשות השנייה לחדשות 13 למנות מנכ"ל קבע בתוך עשרה ימים, ולא - תפתח הרשות בהליכי הפרה (קנס של עד 100 אלף ש"ח) כנגד החברה אחת לשבועיים, עד שימונה מנכ"ל קבע.
בינואר 2026 הודיע ערוץ 13 כי דירקטוריון חברת חדשות 13 אישר את מינוייה של בן עובדיה כמנכ"לית קבועה.
בחודש אוקטובר 2025, שברה החברה שיא מדרוג שלילי של כל הזמנים - 2.6% רייטינג, פחות מ-70 אלף צופים למהדורה המרכזית.
בפברואר 2003, מעט לאחר הקמת החברה, חתמה "חדשות 10" על הסכם עם תחנות הרדיו האזורי לפיו תפיק החברה מהדורות חדשות רדיופוניות אחת לשעה, מדי שעה עגולה, החל מ-6:00 בבוקר ועד חצות.
שיתוף הפעולה בין החברה לתחנות הרדיו היה ייחודי וחדשני באותה העת, שכן לתחנות הרשות השנייה לא הותר להפיק מהדורות באופן עצמאי והן אולצו לשדר את מהדורות קול ישראל וגלי צה"ל, כמו גם שהמתחרה הוותיקה, חדשות ערוץ 2, לא הציעה דבר דומה באותם זמנים.
בתחילת הדרך, השתתפו בשידור המבזקים ברדיו גם מגישי המהדורה המרכזית, מיקי חיימוביץ' ויעקב אילון.
לאורך מרבית שנות פעילות מחלקת הרדיו, המחלקה שכנה בבית הוורד שבגבעתיים.
על הכנת המבזקים השעתיים עמלו עורך, טכנאי שידור ומגיש.
חלק מהמבזקנים, שהיו בעיקר מוכרים משידורי הרדיו, בהם חן אטיאס, ליאל קייזר, אסף צ'רנילס, נטי פיינברג, עומר ירדני ואורי קוואל, הפכו למוכרים יותר כשהחלו בהדרגה להופיע על מסך חדשות 10 בטלוויזיה, במקביל לעבודתם בתחום מבזקי הרדיו.
המבזקים שודרו ברדיו חיפה, 104.5FM רדיו צפון, רדיו קול רגע, 103fm, רדיו 90FM, רדיו דרום, רדיו דרום 101.5FM, רדיו קול הים האדום, רדיו ירושלים, רדיו תל אביב, אקו 99FM, רדיוס 100FM ורדיו לב המדינה.
בשנת 2012, הפסיקה "חדשות 10" להפיק עבור חלק מתחנות הרדיו האזוריות, את המבזקים השעתיים, והחדשות עברו לידי ynet.
לקראת סוף שנת 2014, הוחלט בחדשות 10 להפיק מבזק "כותרות חדשות הערב", ששודר בימי חול בשעה 18:00 (ובשבת בשעה 19:00) בהגשת מגישות המהדורה המרכזית, תמר איש שלום, טלי מורנו ואשרת קוטלר.
המבזק שודר על ידי המגישות באולפן הירושלמי שבבית אולפני הבירה ירושלים, והובא לשידור על ידי טכנאים או המבזקן ששידר את המבזק שקדם למהדורת חדשות הערב באולפן בגבעתיים.
באותה שנה החלה חברת חדשות 10 לצמצם בכח האדם הקשור במחלקת הרדיו, תהליך שהחל בהפסקת העבודה של העורכים (או העברתם למחלקות אחרות), וכך המבזק נערך על ידי המגישים עצמם.
לאחר מכן הוחלט בחברה לצמצם עוד יותר בכח האדם ולהפסיק את השימוש בטכנאי שידור, כך שבשנת 2016 לערך, המבזקים החלו להיות ערוכים, מופקים ומוגשים על ידי אדם אחד בלבד, והוא המגיש (או המגישה) באותה העת.
לאחר כמה שנים, "כותרות חדשות הערב" ירדה מהאוויר.
עם ההחלטה על הפסקת השימוש בטכנאי שידור, המהדורות סבלו מבעיות.
לאורך שנותיה של חדשות 10 תחת המותג "חדשות 10", המבזקים התחילו בקריינות של יעקב אילון במשפט "אתם מאזינים לחדשות 10".
המבזקים הסתיימו במשפט "עד כאן מחדשות 10".
עם פיצול ערוץ 2 חדשות 10 עברה לשדר באפיק 14 ועקב כך שונה הנוסח ל"עד כאן מחדשות עשר, אפיק 14, אחת-ארבע בשלט", על מנת להדגיש את מספר האפיק (ששונה משם המותג).
לאחר המיזוג בין רשת לעשר, שונה הנוסח ל"עד כאן מחדשות 13 ברשת, אחת-שלוש בשלט", שלימים הוחזר לנוסח המקורי - "עד כאן מחדשות 13".
מעט לפני חודש יולי 2020 פורסם כי בכוונת תחנות הרדיו האזוריות להפסיק את ההתקשרות עם חדשות 13, ולהעביר את ההפקה לידי חדשות 12. המבזק האחרון של חדשות 13 שודר בחצות הלילה שבין שישי לשבת (31 ביולי - 1 באוגוסט 2020), והוגש בפעם האחרונה על ידי שלומי אברבוך.
במהלך השבת לא שודרו מבזקי רדיו.
מחלקת הרדיו פורקה ועובדיה פוטרו.
באוגוסט 2024 חויבה חדשות 13, יחד עם "רשת מדיה", גיא לרר ואדם שפיר, בתשלום פיצוי כולל של 410 אלף ש"ח לאלעזר שטרן, בתביעת לשון הרע שהגיש עקב פרסומים שייחסו לו טיוח תלונות על הטרדה מינית.
האולפנים בבית הוורד בגבעתיים (2003 עד 2020)
האולפן הישן של חדשות 10 הושק בסוף שנת 2002, עם המהדורה הראשונה של חדשות 10, לאחר החלפת "חדשות ישראל".
האולפן התבסס על תאורה פיזית בעיקר, מנורות כתומות, אשר לא שינו את צבען כלל.
באולפן היו כ-10 טלוויזיות פלזמה עם רקעים פנורמיים (2003–2006 - רקעים כתומים-כחולים, 2006-2010 - רקעים סגולים-אדמדמים-כתומים).
באולפן היו כ-9 מסכים שהרכיבו את "המסך הענק".
ב-2006 שודרג מסך הגדול ונוספו לו עוד 3 מסכים.
על פי סקר דעת קהל שנערך בשנת 2007, האולפן של חדשות 10 זכה לביקורות רעות.
נכתב אז שהאולפן באותה תצורה הוא סגרירי, אפלולי וקרוב מדי למערכת החדשות.
בסקר דעת קהל שנערך לגבי האולפנים האחרים נמצא שיש תמיכה בעיצוב האולפן של חדשות ערוץ 2 וכלל לא בעיצוב של אולפן מבט.
בחדשות 10 הבינו שכבר אין טעם באולפן המבוסס על תפאורה פיזית והחליטו לפרק את האולפן שלהם.
בין 11 באוקטובר לבין 13 באוקטובר 2010 פורק האולפן של חדשות 10 והשידורים הועברו כשמאחורי המגיש מסך ירוק עליו הוקרן צילום האולפן שכבר פורק.
ב-7 בנובמבר 2010, לאחר חודש של שידורים תוך שימוש במסך ירוק וירטואלי, נחנך האולפן החדש של חדשות 10, אשר זכה לכינוי "האולפן הדינמי".
האולפן מתבסס על אותו רעיון עליו מתבסס האולפן של חדשות ערוץ 2, שלפיו בלחיצת כפתור ניתן לשנות את צבעו של האולפן.
עם חניכת האולפן החדש והדינמי בנובמבר, שלוותה בקמפיין פרסום, עלה שיעור הצפייה בערוץ למספר דו-ספרתי, 13.4 אחוזים.
בכך, צומצם הפער בין חדשות 10 לחדשות ערוץ 2, עם נתון של 18.1 אחוזים.
האולפן הדינמי בנוי מיותר מ-100 מסכי פלזמה המתחברים לצורת מסכים ענקיים.
יחד עם האולפן נחנכה גם אריזה גרפית חדשה, אך בתחילה רק האריזות למהדורה המרכזית ול"היום שהיה" היו מוכנות, כך שבמשך חודש, שידורי סוף-שבוע נעשו במתכונת הגרפית הקודמת.
בסוף שנת 2015 חלון המערכת (אשר היה קיים מאז הקמת האולפן הדינמי) הוחלף במסך אשר מוקרן עליו וידאו של המערכת בגבעתיים.
בספטמבר 2019 שופץ האולפן לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים.
במסגרת שיפוץ האולפן, הוחלף השולחן הישן (שהורחב בסוף שנת 2015 עם החלפת חלון המערכת במסך) לשולחן מעוגל רחב יותר.
ברצפת האולפן התווסף מסך שטוח עגול.
מעת החלפת השולחן, מצלמת הרחף של תחזית מזג האוויר כבר לא מראה את האולפן הדינמי כבעבר אלא רק את מסכי הפלזמה שמאחורי המגיש, זאת מאחר שהשולחן אינו מסוגל להסתובב ולזוז כמו קודמו.
ב-9 באפריל 2020 שודר מבזק החדשות האחרון מבית הוורד ובסופו צוין שהחל מיום המחרת, יתחלק שידור החדשות בין "בית רשת 13" ברמת החייל לאולפן בנווה אילן.
לאור חוק שהתקבל, לפיו מחויבים ערוצי חדשות לשדר מהבירה, ב-1 בינואר 2012 עבר שידור המהדורה המרכזית לאולפני הבירה ירושלים.
מאז, בעוד מגיש המהדורה ישב באולפן בירושלים, רבים מהכתבים היו מצולמים כשהם אינם יישובים לצידו של המגיש, כפי שהיה נהוג עד למעבר לאולפן החדש, אלא דיברו מהאולפן בגבעתיים.
אותו אולפן - חדרון עם מסך ירוק, שימש בעברו כאולפן של חדשות ערוץ 2 בשנות ה-90. בין ינואר 2013 לספטמבר אותה שנה, חזר שידור המהדורה לאולפן בגבעתיים, תוך כדי בניית אולפן הקבע בירושלים.
ב-1 בספטמבר 2013, החל שידורה של מהדורת החדשות המרכזית מאולפן זמני (שלימים הפך קבוע), הממוקם בקומת הקרקע של אולפני הבירה בירושלים.
זאת, עד להשלמת בניית אולפן קבוע למהדורה, בקומת הגג שאותו בניין, שלא יצאה לפועל.
באולפן בירושלים נבנו חדרים עבור דסק החדשות, דסק החוץ, דסק הערבים, וכן חדרי שידור, עריכה, הפקה וניהול.
לאור המעבר לאפיק 14, החליטו בערוץ לבנות אולפן חדיש עם מסכים באיכות גבוהה ולשנות את עיצוב את האולפן, כ-4 שנים לאחר הקמת האולפן הזמני בבניין אולפני הבירה בעיר.
ביולי 2018 הודיעו אולפני הבירה על פירוק החברה, ואלי עזור רכש את המתחם באמצעות ג'רוזלם פוסט.
פורסם שאולפן חדשות ערוץ 20 יפעל ממתחם אולפן חדשות 13 לאחר העזיבה.
ב-28 בספטמבר 2019 הסתיימו השידורים מאולפני הבירה בירושלים.
שידורי החדשות עברו לאולפן בגבעתיים, עד להפסקתם גם שם ומעברם לבית רשת.
אולפני נווה אילן (מאז 2020)
באפריל 2019 נחתם הסכם לשכירת אולפן בקריית התקשורת נווה אילן שבו אמורה "חדשות 13" לבנות אולפן ולהעביר אליו את דסק החדשות בתוך שבעה חודשים.
השקת האולפן תוכננה לתחילת ינואר 2020 אך נדחתה לתחילת מרץ.
ב-25 בפברואר 2020 החל שידורו של סרטון פרומו המקדם את המעבר לאולפנים החדשים, יחד עם שינוי שם המותג ל"חדשות 13", וב-29 בפברואר 2020 נחשף האולפן החדש לראשונה במהדורת השבת.
ב-1 במרץ התחילה החברה להעביר את השידורים מהאולפן החדש.
האולפן החדש מתפרס על שתי קומות, כ-500 מטר מרובע בקומה התחתונה (כולל דסק) וכ-75 מ"ר במרפסת בקומה העליונה.
במרכז האולפן נמצא שולחן רב-תכליתי שישמש למהדורה המרכזית ולתוכניות האקטואליה.
במתחם האולפן מעל ל-120 מ"ר של מסכי לד בצורות שונות לתפעול מערך אינפוגרפיקה הכולל תריסים מתחלפים ומרכז תצוגה למציאות רבודה.
עם חניכת האולפן ממותג לוגו חברת החדשות מחדש ובחידוש האריזה הגרפית והעטיפה המוזיקלית של המהדורה המרכזית.
האולפן והאריזה הגרפית החדשה הופיעו רק בשידור המהדורה המרכזית (לא כולל "זמן שישי" ו"מהדורת השבת").
מ-17 באפריל משודרות גם "שישי" ו"מהדורת השבת" באולפן החדש, בעוד שאר התוכניות מצולמות באולפן בתל אביב.
תוכניות החדשות מזוהות בצבעים שונים, כאשר המהדורה המרכזית מלווה בצבע אדום, הצבע הראשי של חדשות 13, "שישי" מלווה בצבע כחול (כפי שהייתה מאז 2015 בימי ערוץ עשר), "מהדורת השבת" בצבע סגול ו"המטה המרכזי" בצבע כתום.
ב-2 באוגוסט התוכנית "חמש עם שרון גל" עברה להפקת חברת החדשות, ועברה לשידור מהאולפן.
כמו כן, עברה לשימוש באריזה הגרפית החדשה.
התוכנית "הכול כלול" חזרה לשידור לאחר פגרה ארוכה, ובהתאם מהדורת השעה 16:00 הוקדמה לשעה 15:00.
אולפני רשת 13 ברמת החייל, תל אביב (מאז 2020)
ב-10 באפריל 2020 צולמו מבזקי החדשות, עדיין באריזה הגרפית הישנה, לראשונה באולפני "רשת".
באולפנים אלו צולמו כל תוכניות חדשות 13 למעט המהדורה המרכזית, בין היתר "שישי" ו"מהדורת השבת" לצורך מעבר פיזי (העתקת שרתי החדשות) מבית הוורד לרמת החייל, דבר שהשבית גם אולפן נווה אילן.
החל מ-17 באפריל החלו מבזקי הערב להיות משודרים גם באולפני נווה אילן.
ב-20 במאי נחנכה האריזה הגרפית החדשה במבזקים מתל אביב ובתוכניות החדשות המצולמות שם, למשל "שש - אמנון לוי" מלווה כעת בצבע התכלת.
התוכנית "הכול כלול" גם כן עושה שימוש באולפן רשת.
התוכנית "לפני החדשות" עברה ב-2 באוגוסט לאריזה הגרפית של חברת החדשות.
עם זאת, היא אינה מופקת על ידה, אלא על ידי רשת ומגי וילנסקי מדיה.
"חדשות היום" - תוכנית אקטואליה של חדשות 13 בהגשת יניר קוזין ושרון כידון
"שיחת היום" - תוכנית אקטואליה יומית המשודרת בכל יום חול בין השעות חמש לשש אחר הצהריים.
מגישת התוכנית היא העיתונאית לוסי אהריש.
"חדשות שש" - תוכנית אקטואליה יומית בהגשת אלי ראכלין המשודרת בכל יום חול בין השעות שש לשבע לפנות ערב
"אזור מלחמה" - תוכנית אקטואליה פוליטית יומית בהגשת העיתונאי רביב דרוקר, המשודרת בכל יום חול בין השעות שבע לשמונה בערב
"המהדורה המרכזית" - מהדורת חדשות מרכזית המסכמת את אירועי היום בארץ ובעולם בכל יום בשמונה בהגשת העיתונאים אודי סגל ודוריה למפל
"היום שהיה" - תוכנית אקטואליה לילית המסכמת את אירועי היום, בהגשת טל שורר
"המקור" - תוכנית התחקירים השבועית בהגשתו של רביב דרוקר
תוכניות "חדשות 13" ביום שישי
"המגזין" - עם נגה ניר נאמן, משודרת בשעה 17:00
"עושים שישי" בהנחיית אריק וייס, משודרת בשעה 18:00.
"זמן שישי" - מהדורה המסכמת את כותרות השבוע, עם נטעלי שם טוב
תוכניות "חדשות 13" ביום שבת
"מוריה וברקו" - עם מוריה אסרף ואייל ברקוביץ', משודרת בשעה 18:00
"מהדורת השבת" - מהדורת סיכום חדשות סוף השבוע בהגשת דוריה למפל
תוכניות עבר בהפקת "חדשות 13"
"זה הזמן" עם עמנואל רוזן
"חדר מצב" עם תמר איש שלום וטלי מורנו
"רצון חופשי" עם אבי רצון
"העולם האמיתי מאחורי המודעות" עם ציפי ברנד – תוכנית תחקירים תיעודית, אשר עקבה אחרי מודעות המתפרסמות בכלי התקשורת השונים
"דין וחשבון" עם רינו צרור – בכל תוכנית יצא צרור ל"מסע", במטרה להביא לצופה את פניה של ישראל
"G10" – מגזין אשר סיקר את הפעילות האתגרית בישראל
"האולפן המרכזי בשישי" עם גלעד עדין ורוני יובל – מגזין סוף השבוע הראשון של ערוץ עשר
"הזירה" עם דן מרגלית – בכל שבוע עסקה התוכנית בנושא אחד ונתנה ייצוג למגוון הדעות הקשורות בו
"מועצת החכמים" עם דן מרגלית
"לילה כלכלי" בהגשת שרון גל, גדי סוקניק ואחרים
"אוטוטו שבת" – תוכנית המסכמת את חדשות היום והשבוע, בהנחיית אלמוג בוקר
"לונדון את קירשנבאום" עם ירון לונדון (ועד ליום פטירתו, גם עם מוטי קירשנבאום).
"חמש עם רפי רשף" בהנחיית רפי רשף
"אורלי וגיא" - תוכנית אקטואליה בהגשת אורלי וילנאי וגיא מרוז המשודרת בימים ראשון - חמישי בשעה 19:10
"ברקוד" – תוכנית צרכנית בהגשת נגה ניר נאמן.
"כותרות היום" - מהדורת חדשות קצרה בהגשת אלי ראכלין, ששודרה בעבר בשעה 16:30.
"מהדורת חמש" – תוכנית אקטואליה בהגשת יעקב אילון.
"חמש" - תוכנית אקטואליה בהגשת שרון גל.
שודרה בימים ראשון - חמישי בשעה 16:50. בתחילה הופקה על ידי רשת, לאחר מכן הפקתה עברה לידי חדשות 13 עד לחודש מאי 2021, עת הועברה לידי חברת "מגי וילנסקי מדיה".
"שש - אמנון לוי" – תוכנית אקטואליה בהגשת אמנון לוי.
"מהדורת 19:00" (בעבר נקראה גם "מהדורת 19:00 - כותרות הערב") - מבזק בן 10 דקות שמסכם את אירועי היום בשעה 19:00, מוגש על ידי תמר איש שלום או אודי סגל.
בעבר המבזק הוגש בין היתר על ידי אלי ראכלין, עומר ירדני ומבזקני "חדשות עשר", ובתקופת עלייתו לאוויר הוגש על ידי רומי נוימרק.
"הכול כלול" - התוכנית הכללית-החברתית בהגשת סיון כהן.
הועברה עם המיזוג בשנת 2019, להפקת רשת.
"הצינור" - תוכנית בהגשת גיא לרר העוסקת בחדשות מתוך הרשת, בתרבות רשת ובטכנולוגיה.
הוגשה, עד לספטמבר 2017, בידי גיא לרר, ועד המיזוג בינואר 2019 על ידי טל ברמן.
הועברה עם המיזוג להפקת רשת.
"לפני החדשות" - תוכנית אקטואליה בהגשת עומר ירדני, המקדימה את מהדורת החדשות של רשת 13. הועברה להפקת חדשות 13, לאחר שבעבר הייתה בהפקת מגי וילנסקי מדיה.
את התוכנית הגישו בין היתר אודי סגל, הילה קורח ומירי מיכאלי.
"אללה אסלאם" (2012) – סדרה תיעודית בארבעה פרקים בבימוי דוד דרעי ובהגשת צבי יחזקאלי הבוחנת את התפשטות האסלאם באירופה
"על המשקל" (2004) – סדרה תיעודית על שיגעון הדיאטות בהגשת העיתונאית מיקי חיימוביץ'
"איך לחצות את אירופה עם 100$?" (2004) – ספיישל תיעודי בשני חלקים, ובו יצא יגאל צור למשימה לחצות את אירופה רק עם 100 דולר ודרכון
"המובחרים" (2005) – סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים, אותה הגיש דני רופ וחשפה את אליפות צה"ל בכושר קרבי
"בעקבות הגביע האבוד" (2005) – סדרה תיעודית שבמהלכה מסייר עמנואל רוזן בארצות שונות וחוקר את בעיית הכדורגל הישראלי
"צהובים" (2005) – רינו צרור תיעד שלושה חודשים את קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב
"כל אנשי הקמפיין" (2006) – סרטה התיעודי של הבמאית ענת גורן שבו עקבה אחרי ההתרחשויות בפוליטיקה הישראלית בבחירות 2006
"העולם הבא" (נקראה גם "ניצן הורוביץ מחפש את המחר") (2008) – סדרה בת שישה פרקים המציגים תופעות מפתח בדור הבא: מהפכות הפיתוח בסין והודו, המהפכה הסביבתית בערים, גלי ההגירה, והזינוק בתוחלת החיים
סמלילי חברת החדשות של ערוץ עשר
סמלילי חברת החדשות של רשת 13
טלי בן עובדיה - מנכ"לית והעורכת הראשית
אוהד כהן - מ"מ סמנכ"ל תוכן
קרן בן אברהם – סמנכ"לית כספים
קורי קורקוס – סמנכ"ל טכנולוגיה
אודי סגל – מגיש המהדורה המרכזית
דוריה למפל – מגישת המהדורה המרכזית ו"מהדורת השבת"
נגה ניר נאמן - מגישת התכנית השבועית "המגזין" ומגישה מחליפה למהדורה המרכזית
רביב דרוקר – מגיש התוכנית היומית "אזור מלחמה"
לוסי אהריש – מגישת התוכנית היומית "שיחת היום"
טל שורר – מגיש התוכנית היומית "היום שהיה"
אלי ראכלין - מגיש התכנית היומית "חדשות היום"
ליאור קינן - מגישת מהדורת "שישי"
שי גולדן - מגיש מהדורת "שישי"
אריק וייס - מגיש התכנית השבועית "עושים שישי"
מוריה אסרף - מגישת התוכנית "מוריה וברקו"
אייל ברקוביץ' - מגיש התוכנית "מוריה וברקו"
ליאור ורוצלבסקי - מגישה מחליפה לתוכניות האקטואליה השונות
אור הלר - מגיש מחליף לתוכניות האקטואליה השונות
חן זנדר - מגישה מחליפה לתוכניות האקטואליה השונות
עמית חדד - מגישת מבזקי חדשות
מתן איילה - מגיש מבזקי חדשות
יערה אברהם - מגישת מבזקי חדשות
מיר יונה - מגישת מבזקי חדשות
שי שחר - מגישת מבזקי חדשות
כתבים, פרשנים ובעלי תפקידים נוספים
רביב דרוקר - פרשן פוליטי ומדיני
אלון בן-דוד - פרשן לענייני צבא וביטחון
חזי סימנטוב - פרשן לענייני ערבים
ברוך קרא - פרשן לענייני משפט
מתן חודורוב - פרשן כלכלי
נגה ניר נאמן - עורכת צרכנות ותעופה
הילה אלרואי - פרשנית לענייני בריאות
אבישי בן-חיים - פרשן לענייני חרדים
גיל תמרי - עורך חדשות החוץ
ליאור קינן - כתבת פוליטית
מוריה אסרף - כתבת מדינית
אור הלר - כתב לענייני צבא וביטחון
אביעד גליקמן - כתב לענייני משפט
אלי סניור - ראש דסק הפלילים
יוסי אלי - כתב משטרה, ירושלים ותחקירים
מיה איידן - כתבת לענייני חברה ורווחה
ליאור ורוצלבסקי - כתבת לענייני חינוך
עלי מוגרבי - כתב בצפון
ישי פורת - כתב ביהודה ושומרון ובדרום
יוסף ישראל - כתב חדשות חוץ
נריה קראוס - כתבת בארצות הברית
טל שורר - כתב מגזין
יובל שגב - כתב ב
יואלי ברים - כתב לענייני חרדים
רותם גולן - כתבת בירושלים
טל שמאי - מגיש תחזית מזג האוויר
אופק צח - כתב התחבורה ועורך הספורט
כתבים נוספים: לירון שמם, אלעד זיני, דני מולכו
מיקי חיימוביץ' – מגישת המהדורה המרכזית
יעקב אילון – מגיש המהדורה המרכזית ו"מהדורת חמש"
טלי מורנו – מגישת המהדורה המרכזית
תמר איש שלום – מגישת המהדורה המרכזית ומהדורת השבת
הילה קורח – מגישת המהדורה המרכזית ו"מהדורת השבת"
אלמוג בוקר – מגיש "חדשות היום", "אלמוג בשש" ו"אלמוג בשישי"
אמנון לוי – מגיש "שש – אמנון לוי"
עומר ירדני – מגיש "לפני החדשות" (עבר להנחות את "העולם הבוקר")
מירי מיכאלי – מגישת "לפני החדשות"
שרון גל – מגיש "חמש עם שרון גל"
אילה חסון – מגישת "שישי", "המטה המרכזי" ו"אזור בחירה"
נטעלי שם טוב- מגישה מהדורת "זמן שישי"
אשרת קוטלר – מגישת מהדורת "המגזין"
סיון כהן – מגישת "הכול כלול"
מוטי קירשנבאום – מגיש התוכנית "לונדון את קירשנבאום"
ירון לונדון – מגיש התוכנית "לונדון את קירשנבאום"
רפי רשף – מגיש התוכנית "חמש"
גדי סוקניק – מגיש "לילה כלכלי" ו"המטה המרכזי"
גיא זהר – מגיש "היום שהיה"
טל ברמן – מגיש "היום שהיה"
רומי נוימרק – מגישת מבזקי חדשות ומגישת "היום שהיה"
מירי נבו – מגישת "חדשות היום" לצד אלי אילדיס
אלי אילדיס – מגיש "חדשות היום" לצד מירי נבו
ליאל קייזר – מגישת מבזקי חדשות
עמית קוטלר – מגיש מבזקי חדשות
טל שנהב – מגיש מבזקי חדשות
אורי קואל – מגיש מחליף
חן אטיאס – מגיש מבזקי חדשות
איתי ברנע – מגיש מבזקי חדשות
נטי פיינברג – מגישת מבזקי חדשות ברדיו ובטלוויזיה
דניאל רנודי – מגיש מבזקי חדשות
אסף צ'רנילס – מגיש מבזקי חדשות
הדס סיני – מגישת מבזקי חדשות
דורי רונן – מגיש מבזקי חדשות
דנה גוטר – מגישת מבזקי חדשות
מיכאל ניר-גד גיא – מגיש מבזקי רדיו ועורך "היום שהיה"
אליאור גיל – מגיש מבזקי רדיו וחזאי
ניב גלבוע – מגיש מבזקי חדשות וכתב "לילה כלכלי"
מיה זיו-וולף – מגישת מבזקי חדשות ומגישת "אור ומיה"
דן עופרי – מגיש מבזקי רדיו
נעם כהן – מגישת מבזקי רדיו
שי זילבר – מגיש מבזקי רדיו
עוז רוזנברג – מגיש מבזקי רדיו
ליאת ברטוב-שדה – מגישת מבזקי רדיו
יוסי חטב – מגיש מבזקי רדיו
ניר צאוזמר – מגיש מבזקי רדיו וטלוויזיה
ינון מילס – כתב "המגזין" בעבר.
החל מאוקטובר 2021, הגיש במשך עונה אחת את המגזין "ירוק בלילה".
דני רופ – מגיש תחזית מזג האוויר
נעמה איזנברוך – מגישת תחזית מזג האוויר
רוני שצ'וצ'ינסקי - מגיש מבזקי חדשות
עמית הררי - מגישת מבזקי חדשות
אביב פרנקל – כתב המהדורה המרכזית, "המגזין" ו"צינור לילה"
שלומי אלדר – כתב לענייני ערבים ובמאי הסרט "חיים יקרים" (התפטר מתפקידו בנובמבר 2012)
ניצן הורוביץ – עורך חדשות החוץ (פרש בדצמבר 2008, לאחר שהוצב במקום השלישי ברשימת מרצ ב)
חיים הר-זהב – כתב בכנסת
נועה קולפ – שימשה בתחילה ככתבת דתות וחינוך, ולאחר מכן ככתבת כלכלית.
באוקטובר 2009, לאור מעבר מישראל בעקבות עבודתו של בעלה, עברה לשמש ככתבת חדשות 10 בארצות הברית.
עפר שלח – פרשן מדיני, פרשן ספורט ומגיש התוכנית "המקור"
דב גיל-הר – מגיש פינת ה"בירוקרטיה" במגזין מוצאי השבת
רובי המרשלג – כתב בצפון
נדב בורנשטיין – עורך דסק התרבות ומגיש פינת התרבות
טליה פלד קינן – כתבת לענייני רווחה
צ'יקו מנשה – כתב מדיני וכתב "המקור"
שלי טפיירו – כתבת פלילים
ניק קוליוחין – כתב לענייני מדע ואיכות הסביבה
שיר שגיא – כתבת לענייני משטרה
אסף אוזן – כתב חינוך וספורט
נסלי ברדה – כתבת פלילים, כתבת "המקור" ומגישת "היום שהיה"
נדב פרי – כתב ופרשן פוליטי
מעיין פרילוק – כתבת טכנולוגיה בתוכנית "לילה כלכלי"
רועי שרון – כתב ב
מואב ורדי – כתב מדיני
אלון מיטלפונקט – כתב לענייני חוץ
פז שוורץ – כתבת מגזין
מורן שכניק – כתבת התוכנית "צינור לילה"
רעות מישור – כתבת הצפון
עמנואל אלבז-פלפס – כתבת חדשות החוץ
עקיבא נוביק – כתב בכנסת
ברק רביד – כתב מדיני
איתי ורד – כתב מגזין "זמן שישי"
סמדר פלד – כתבת מגזין "זמן שישי"
אבי עמית – כתב "המגזין"
דור גליק – כתב באירופה (בעיקר גרמניה)
גלעד שושן – כתב בצפון
סמי עבד אלחמיד – כתב לענייני החברה הערבית
אלמז מנגיסטו – כתבת חברה ורווחה ומגישת מבזקי חדשות
אלי לוי – כתב בחיפה והצפון וכתב לענייני סביבה
דוד דרעי – במאי כתבות מגזין "השבוע", במאי הסדרה "אללה אסלאם"
דורון הרמן – כתב פלילים
מאור צור – כתב פלילים והחל מאוקטובר 2020, למשך שנה, ראש דסק הפלילים
חן ליברמן – כתבת תרבות
עמרי מניב – כתב לענייני משטרה וראש דסק תחקירים; קודם לכן, שימש כתב לענייני חינוך
תום נשר – כתבת תחקירים ומגישת מבזקי חדשות
אפרת פינקל – כתבת בצפון
נעם ברקן – כתבת בצפון
דור כהן – כתב באזור המרכז
צבי יחזקאלי – כתב ופרשן לענייני ערבים
מאיר מרציאנו – כתב בריאות
טליה כהן – כתבת תרבות
אלמוג בוקר – כתב בדרום
ספי עובדיה – כתב ופרשן פוליטי
נעם גולדברג - כתבת לענייני תחבורה
רועי ינובסקי - עורך תחקירים וסדרות וכתב שטח
סיון אלקלק - כתבת שטח
אלעד זוהר - חזאי וכתב מזג אוויר
חדשות הספורט היה יומון ספורט שיצא לאור בין השנים 1954 ו-1985, והיה בזמנו עיתון הספורט הפופולרי בישראל.
בשיאו מכר למעלה מ-47,000 עותקים ביום.
העיתון יצא לאור לראשונה בשנת 1954. נוסד על ידי שבעה עיתונאי ספורט מעיתונים שונים: ישראל פז העורך הראשי של העיתון, ששימש גם ככתב מרכזי בעיתון, יעקב אפלויג, יהודה גבאי, יחיאל ארזי, נחמיה בן אברהם, אלכסנדר אלכסנדרוני ויזהר ברנר.
לתפקיד עורך אחראי נבחר עו"ד אמנון חלד, גיסו של בן-אברהם.
בארבע שנותיו הראשונות יצא העיתון לאור פעמיים בשבוע, בימים ראשון ורביעי.
מאוחר יותר, לתקופה של עשרה חודשים, הוא יצא לאור שלוש פעמים בשבוע (בימים ראשון, שלישי וחמישי).
משנת 1959 ועד סגירתו בשנת 1985 יצא מדי יום.
העיתון זכה בשנות השישים לפופולריות גדולה מאוד משתי סיבות עיקריות:
עיתוני הספורט שהיו בארץ בשנות החמישים לא היו אובייקטיביים והיו מזוהים בדרך כלל עם מרכז מסוים: "ספורט ישראל" עם מכבי, "ספורט לעם" עם הפועל ו"הספורט הלאומי" עם בית"ר.
"חדשות הספורט" היה עיתון אובייקטיבי מאוד בהשוואה אליהם.
בשנות השישים, כאשר הפופולריות של העיתון הייתה בשיאה, טרם הייתה טלוויזיה בישראל.
גם כשהייתה, התקשתה מחלקת הספורט לכסות את הליגה הראשונה באופן מלא, ו"חדשות הספורט" היה התחליף היחיד, שכן מדורי הספורט היומיים היו מצומצמים ביותר.
מהדורות ימי ראשון נחשבו לפופולריות ביותר של העיתון.
העיתון היה גם בשנות השבעים פופולרי מאוד.
חדשות הספורט היה עיתון הספורט הראשון שהעניק ציונים לשחקנים.
אירועים גדולים שחדשות הספורט סיקר
במהלך תקופת קיומו של העיתון זכה העיתון לסקר מספר אירועי ספורט גדולים:
זכייתה של נבחרת ישראל בכדורגל בגביע אסיה.
עליית נבחרת ישראל בכדורגל למונדיאל 1970.
זכייתה של מכבי תל אביב בכדורסל בגביע אירופה הראשון שלה בשנת 1977
ניצחונה של נבחרת ישראל בכדורסל על יוגוסלביה באליפות אירופה בשנת 1979 שנערכה בטורינו
בראשית שנות השמונים החלו העיתונים היומיים מעריב וידיעות אחרונות להופיע בצבע, ומוספי הספורט היומיים שלהם הורחבו וכללו יותר כתבות בהשוואה לשנים קודמות.
בנוסף לכך, העיתונים היומיים היו זולים יותר מחדשות הספורט.
כתוצאה מכך התקשה חדשות הספורט להתחרות בהם ולבסוף נסגר בשנת 1985.
בסך הכל הוציא העיתון 7,649 גיליונות במהלך 31 שנות קיומו.
בשנת 1998, 13 שנים לאחר שנסגר, זכה העיתון בפרס היובל של משרד החינוך.
עמוס כרמלי (כתב תחת השם "עמוס שוורץ")
יהודה גבאי - הבעלים והעורך הראשי של העיתון ב-30 שנותיו
יחיאל ארזי - מייסד ומבעלי העיתון ועורך
נחמיה בן אברהם - מייסד ומבעלי העיתון ועורך
שאול אייזנברג- עורך ראשי של שבועון העיתון
חדשות הספורט היא תוכנית ספורט מבית ערוץ הספורט, והמהדורה המרכזית של אירועי הספורט בארץ ובעולם, המשודרת בכל יום מימות השבוע להוציא יום שישי בערוצים: "5SPORT" ו"5PLUS".
שידורי התוכנית החלו בשנת 1998 בערוץ הספורט.
הראשונים שהנחו את התוכנית היו מיכה פרידמן ויורם ארבל לסירוגין, ורק לאחר חצי שנה הם הוחלפו באלי אילדיס.
אילדיס הנחה את המהדורה לבדו במשך שנה, ולאחר מכן הצטרפה להנחיית המהדורה מירי נבו, אותה הנחו ביחד או לחוד.
בשנת 2001 החל ערוץ הספורט לשדר מבזק ספורט בן חמש דקות בהנחייתם של לילך סונין, רוני בראון וציון נאנוס.
לאחר מספר שנים הופסק שידור מבזק זה עם הארכת זמן המהדורה המרכזית.
עד שנת 2003 שודרה המהדורה בהנחייתם של אילדיס ונבו בשעה 18:30, ובשנה זו החלו שידוריו של ערוץ ספורט 5+ ובוצעו שינויים בלוח השידורים.
לילך סונין הנחתה את מהדורת הערב ב-19:00 בספורט 5, ואילדיס ונבו הנחו את מהדורת הלילה.
בשנת 2004, עם עזיבתה של סונין, החליפו אותה בהנחיית המהדורה של 19:00 רוני בראון, שרון פרי, רן מלובני, מורן ברק ודני ענבר, וכיום מנחות את התוכנית לסירוגין רותם ישראל, עידו גור ומאיה רונן.
בשנת 2009 נוספה מהדורה ביום שישי בערוץ 5+ לייב בהנחייתם של יורם ארבל ושרון פרי, שמסכמת את כל האירועים הבולטים של השבוע.
שידורי המהדורה הופסקו לאחר כחצי שנה בשל רייטינג נמוך.
מבין פרשני המהדורה הנוכחיים ניתן למנות את שגיא כהן, אבי מלר, שלמה שרף, נדב יעקובי, רון קופמן ואלי סהר, אלי גוטמן, גור שלף, שי האוזמן, כתבי המהדורה הם מוטי פשכצקי, תומר לוי, הדר יעקובי, שירי אלג'ם, יגאל גולדשטיין, רועי כהן, עמרי מנהיים, מיכאל וינסנדט ואסף אקרמן.
העורך הראשי של המהדורה מאז מאי 2018 הוא אסף אבולעפיה.
פרסשנהקטגוריהמועמדותתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2017תוכנית ספורטחדשות הספורט202020212022חדשות הספורט – עונה 242024חדשות הספורט – עונה 37פרס מסך הזהב2003חדשות הספורט2004
חדשות הבידור הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית יומית בהנחייתה של ירדן הראל.
התוכנית שודרה החל מ-14 בפברואר 2010 עד 26 ביולי 2017 בערוץ HOT בידור ישראלי ובשידורים חוזרים בערוץ הוט 3 של חברת הכבלים HOT.
התוכנית, שאותה הגישה ירדן הראל (ועד לשנת 2015 הנחה גם ליאון רוזנברג) סיקרה בעזרת צוות כתבי השטח, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם.
התוכנית עלתה לשידור לאחר שתוכניתו של גיא פינס, "ערב טוב עם גיא פינס", עברה מ-HOT לערוץ 10 עקב עלותה הגבוהה.
במהלך העונה הראשונה, סקר ליאון רוזנברג, בסיוע צוות כתבים, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם.
כן השתמש צוות התוכנית לראשונה בווידאו פפראצי לסיקור האירועים, בדומה לבלוג הרכילות של פרז הילטון.
ב-3 באוקטובר 2010 עלתה העונה השנייה של התוכנית, במקביל לעליית העונה החדשה של "ערב טוב עם גיא פינס", כאשר שתי התוכנית משודרות כעת בבכורה כמעט באותה שעה ומתחרות בחלק מהזמן באופן ישיר זו מול זו.
העונה רצה למעלה משנה וחצי, כשבין העונה השנייה לשלישית נערכו 12 פרקי לקט.
בעונה זו הצטרפה ליאם שוהם כמנחה משנית לצד ליאון וכתב ה"וידאו פפרצי" הוחלף בשי פרץ.
בעונה השנייה הצטרפו לצוות הכתבים טל נוי, כוכבת תוכנית הריאליטי "TLV – עושים את תל אביב" (בסדרה נבחנה לתפקיד מבקרת אופנה ב"חדשות הבידור", ולא התקבלה), וכוכבת "האח הגדול" אלין לוי.
לאחר תקופה קצרה עזבה את התוכנית נוי, ואליה צורפו כתבי השטח אורן דולפין וירדן הראל, אשר בהמשך הצטרפה להנחיית התוכנית לצד רוזנברג.
ב-29 באפריל 2012 עלתה העונה השלישית של התוכנית.
את ליאם שוהם החליפה כתבת השטח ירדן הראל.
בעונה זו החידוש העיקרי הוא שמשתתפי התוכנית ישבו ליד שולחן במקום לעמוד, הסט שופץ והוכנסו פלזמות נוספות המקרינות את השידורים.
התוכנית כללה פינה בשם "וידאו פפראצי".
בניגוד לתוכניות בידור אחרות, חדשות הבידור לא הביאה צילומי סטילס, אלא צילומי וידאו של המפורסמים.
את הפינה הגיש בעונה הראשונה אבישי בן אלי, ובעונה השנייה החליף אותו שי פרץ, עורך מדור "מחיר התהילה" במגזין "פנאי פלוס".
הצלמים היו ברק פכטר וניר פקין.
ב-3 בפברואר 2014 עלתה לשידור העונה החמישית במתכונת חדשה.
במקום ירדן הראל שפרשה מהתוכנית, ישבו לצד רוזנברג 2–3 פאנליסטים שהתחלפו מדי יום.
צוות הפאנליסטים היו: עדי שילון, דניאלה סמרי, שי פרץ, ארי שמאי ואסף אטדגי.
ב-29 באפריל 2014 חזרה העונה החמישית מפגרת הפסח עם שינויים בולטים.
חמשת הפאנליסטים עזבו את התוכנית, והתוכנית חזרה לקונספט הראשוני שלה – ליאון רוזנברג הנחה את התוכנית לבד, ולידו שי פרץ הגיש פינת פפראצי.
ביוני 2014 שבה ירדן הראל להנחיית התוכנית לצדו של רוזנברג, ובסוף אותה שנה עזב שי פרץ את התוכנית.
ב-29 ביולי 2015 עזב המנחה ליאון רוזנברג את התוכנית לאחר 6 עונות, ומעט לאחר מכן יצאה התוכנית לפגרת חגים.
בנובמבר 2015 הצטרפה מי-רן מנקס לצוות המנחים הראשיים, והנחתה את התוכנית אחת לשבוע, אך פרשה מתפקידה לפני תחילת העונה השמינית.
ב-1 בינואר 2017 עלתה לשידור העונה השמינית, בה שודרה מאולפני אתר ynet.
עונה זו הסתיימה ב-26 ביולי 2017, ומאז התוכנית לא שבה למסך.
בסוף מרץ 2018 הוסב שם עמוד התוכנית בפייסבוק ל"הבידורית".
ליאון רוזנברג – מנחה התוכנית בשנים 2010–2015.
מי-רן מנקס – מנחת התוכנית (אחת לשבוע) החל מנובמבר 2015 עד 2016.
עידן רול – מנחה התוכנית לסירוגין, עונה 8.
ליאם שוהם – מנחת החדשות החמות (עונות 1–2)
שי פרץ – מנחה פינת "וידאו פפראצי" (עונות 2–5)
אבישי בן אלי – מנחה פינת "וידאו פפראצי" (עונה 1)
דניאל הרשקוביץ – כתב שטח
בת אל בלן – כתבת שטח
אסף גולן – כתב שטח
אלין לוי – כתבת שטח (עונה 1–2)
אור גפן – צילום סטילס ווידאו
ניר פקין – צלם וידאו פפראצי
ברק פכטר – צלם וידאו פפראצי
הפאנליסטים הצטרפו בעונה החמישית, אך עזבו לאחר פגרת הפסח שאליה התוכנית יצאה.
שי פרץ (אשר משמש כמנחה גם לפינת "וידאו פפראצי")
"חדשות בן עזר - מכתב עיתי לֵילִי חינם מאת סופר נידח" הוא ניוזלטר בעריכתו של אהוד בן עזר, המופץ למנויים בדואר אלקטרוני פעמיים בשבוע, אור ליום שני ואור ליום חמישי.
השבועון החל לצאת לאור ב-12 בפברואר 2005, והוא כולל פובליציסטיקה (המרבה להציג עמדות ימניות), ביקורת ספרות, סיפורת ושירה.
מקום נכבד מוקדש לחייה ויצירתה של דודתו של בן עזר, המשוררת אסתר ראב, ולתולדות פתח תקווה, המושבה שבה נולד.
תחילה נכתב השבועון על ידי בן עזר לבדו (החותם גם בשמות העט "ס.
גרוס"), ובמהלך הזמן הצטרפו אליו כותבים רבים, ובהם המזרחן ד"ר גיא בכור, המשוררים יוסי גמזו, עקיבא נוף, אלישע פורת וישראל הר, הסופרים יצחק אוורבוך אורפז, פוצ'ו (ישראל ויסלר) ומשה גרנות, המתרגם יהודה גור-אריה, חוקר הזמר העברי אליהו הכהן, דן אלמגור, יוסף דוריאל, אורי הייטנר ואברהם וולפנזון.
בראש כל גיליון מודפס המסר:
אם אינך מוצא ספר לקרוא בו – כתוֹב ספר או קרא ספר ישן
אם אינך מוצא עיתון לטעמך – עשה לך עיתון חדש
לא כורתים עצים להדפיסו ואינו מצטבר כִּפסולת
דברינו מגיעים רק לכמה אלפי קוראים אבל גם בעוד שנים רבות יקראו אותנו מאות.
לציון מלאת 10 שנים ו-1,000 גיליונות ל"חדשות בן עזר", סיפר אהוד בן עזר לקוראיו:
בחודש פברואר 2005 נשבר לי סופית מהמגבלה של הצורך להביע את דעותיי במאמרים ובמכתבים למערכות העיתונים, ולהיות תלוי בעורכים שלא פעם סילפו את דבריי או לא פרסמו אותם.
נשבר לי גם מהתלות במו"לים, במפיצים ובחנויות וברשתות הספרים, שכמעט לא הפיצו את ספריי החדשים, כי לא הייתי אז, כמו שאינני כיום, "סופר חשוב" או פרו-פלסטיני.
במקביל נהגתי לשלוח מכתבים ומאמרים ב"תפוצת נאט"ו" לחבורה של ידידים ושל אחרים, בקובצי אי-מייל של וורד עברי, כאשר לעיתים, במכתבים האישיים, הייתי משנה את מילות הפתיחה אבל שולח את אותו המכתב או המאמר.
וכך, החל מחודש פברואר 2005, שלחתי לתפוצת האי-מיילים שהיו ברשותי (רק מאות אחדות) – את "חדשות בן עזר / מכתב עיתי מאת סופר נידח".
חדשות ארכיאולוגיות הוא כתב עת היוצא לאור מאז 1961 על ידי רשות העתיקות וכולל סקירות על חפירות ארכאולוגיות שבוצעו על ידי אנשי הרשות בישראל.
בכתב בעת מפורסמים דו"חות ביניים ודו"חות סופיים וכן ממצאים ארכאולוגיים שתועדו בעת עבודות פיקוח.
המאמרים מתפרסמים במקביל בעברית ובאנגלית.
את מטרת כתב העת הגדיר אברהם בירן שיזם את הדפסת כתב העת: "לספק את דרישת חברים רבים שביקשו לקבל ידיעות מוסמכות על הנעשה בשטח המחקר הארכאולוגי בארץ".
בשנת 2004 החלו מאמרי כתב העת להתפרסם באינטרנט ומשנת 2005 הופסקה הוצאת המהדורה המודפסת.
כדי לשמור על רציפות עם המהדורה המודפסת מספרי הגליונות באתר האינטרנט עוקבים למהדורה המודפסת, אולם למעשה המאמרים מתפרסמים במשך כל השנה ולא פעם אחת בשנה כמו שהיה קודם לכן.
באתר האינטרנט מופיעים גם כל נושאי המאמרים של 116 הגליונות הראשונים ומחבריהם.
חדשות טובות הוא האלבום השלישי של הזמרת מירי מסיקה.
האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2010, על ידי חברות התקליטים עננה ו-התו השמיני.
האלבום הופק על ידי אורי זך (בעלה), יניב דדון ויוני בלוך.
מן האלבום יצאו לאור הסינגלים "חדשות טובות", פנינים בנהרות", "יום ראשון" ו"מה עשית".
חדשות טובות - הסינגל הראשון מהאלבום.
יצא ב-11 בנובמבר 2009. הגיע למקום ה-8 במצעד השבועי של רשת ג'.
פנינים בנהרות - הסינגל השני מהאלבום.
יצא ב-16 בדצמבר 2009. הגיע למקום ה-4 במצעד השבועי של רשת ג'.
יום ראשון - הסינגל השלישי שיצא ב-1 בפברואר 2010. הגיע למקום ה-3 במצעד השבועי של רשת ג'.
מה עשית - הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום.
לראשונה בקריירה האלבום שלה לא הגיע למעמד אלבום פלטינה והסתפק במעמד של אלבום זהב (20,000 עותקים) ונמכר בכמות עותקים נמוכה מאלבומיה הקודמים אך בכל זאת שיריו הושמעו ברדיו אם כי לא הפכו ללהיטי על.
במאי 2010 יצאה מהדורה חדשה של האלבום שכללה רצועות בונוס של פיוטים של יהדות ספרד שביצעה במסגרת הסדרה בכיכובה "מעורב ירושלמי" - הבולט ביניהם הוא "אהובי".
במקביל להוצאת האלבום היא יצאה לסיבוב הופעות ארצי שבו נכללו גרסאות ללהיטיה הישנים יותר לצד שירי האלבום החדש.
חדשות בהפרעה הוא סרט המשך קומי אמריקאי משנת 2013, שבוים על ידי אדם מקיי בכיכובם של ויל פרל, סטיב קארל, פול ראד, דייוויד קוצ'נר וכריסטינה אפלגייט.
הסרט מהווה המשך לסרט והרי החדשות, שצבר במרוצת השנים מעמד של סרט פולחן.
"חדשות בהפרעה", בדומה לקודמו, גם כן נכתב בידי מקאיי ופרל, ומתייחס בצורה הומוריסטית לתרבות האמריקאית של שנות השמונים, דרך מעקב אחר המעבר של צוות החדשות של בורגנדי לשידור ברשת ארצית מסוג ה-CNN, מהלך שמגביל את השפה והמראה שהם נהגו להשתמש בהם עד כה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנות ה-80 המוקדמות, מספר שנים לאחר עלילת הסרט הקודם.
מגיש החדשות רון בורגונדי (ויל פרל) הספיק בינתיים להינשא לאהבתו, מגישת החדשות ורוניקה קורנינגסטון (כריסטינה אפלגייט) והשניים הם הורים לוולטר בן ה-6. בנוסף, המשפחה עברה מסן דייגו לניו יורק על מנת להגיש ביחד מהדורת חדשות מצליחה במיוחד בניו יורק.
אף על פי כן, כאשר מגיש החדשות המצליח מאק טאנן (מגולם על ידי האריסון פורד) מחליט לפרוש הוא ממנה את ורוניקה למגישת החדשות המרכזית של הערוץ במקומו ומפטר את רון.
רון אשר מקנא בהצלחה של אשתו מחליט להפרד ממנה ומבנו ולחזור לסן דייגו, שם הוא שוקע בדיכאון עמוק.
אף על פי כן, בהמשך יוצר עמו קשר פרדי שאפ, מפיק בכיר ברשת החדשות החדשה "GNN" (פרודיה על "CNN"), אשר הולכת להיות רשת החדשות הראשונה בעולם שמשדרת חדשות 24 שעות ביממה.
פרדי מציע לרון את הזדמנות חייו להפוך למגיש חדשות ברשת החדשה.
רון מקבל את ההצעה ויוצר קשר עם עמיתיו מצוות החדשות הישן, בבקשה שיצטרפו אליו לצוות החדשות החדש שהוא מקים.
הקולגות – צ'אמפ (מגולם על ידי דייוויד קוצ'נר), בריק (מגולם על ידי סטיב קארל) ובריאן (מגולם על ידי פול ראד) מקבלים את הצעתו, ובעקבות כך כולם עוברים יחד עם רון לניו יורק.
בעוד שבתחילה רון וצוות החדשות שלו מקבלים את משבצת הזמן עם הרייטינג הנמוך ביותר (אמצע הלילה), בהדרגה רון וצוותו מצליחים למצוא דרכים מקוריות וחדשניות להעלות את הרייטינג של המהדורה.
בשנת 1979, רון בורגנדי וורוניקה קורנינגסטון הם זוג נשוי המגיש בצוותא את החדשות עבור רשת הטלוויזיה בעיר ניו יורק.
באחד הימים, מק טאנן, מגיש חדשות הערב המפורסם בעיר, מצהיר על פרישתו.
מק ממנה את ורוניקה למגישה במקומו, מה שהופך אותה למגישת חדשות הערב הראשונה בהיסטוריה ומפטר את רון בעקבות פאשלות חוזרות ונשנות בעבודתו כשדרן.
רון מקנא בורוניקה, עוזב את ביתם ואת בנם המשותף וולטר בן השש.
חצי שנה לאחר מכן, רון חוזר לסן דייגו ומתקשה למצוא עבודה בעקבות הדיכאון בו לקה.
לאחר שפוטר מפארק המים "סיוורלד" וניסה להתאבד, רון מקבל הצעת עבודה מפרדי שאפ מרשת GNN, שמצהיר שמטרת הרשת היא לשדר חדשות 24/7. רון, ביחד עם כלבו בקסטר, מתאחד עם חבריו צ'אמפ קיינד, בראיין פונטנה ובריק טאמבלנד.
עם הגעתם למטה הרשת, החבורה מגלה שהם שובצו לשדר באמצע הלילה, שעות שהרייטינג בהן נמוך.
בניגוד אליהם, מגיש חדשות יהיר בשם ג'ק ליים משדר בפריים טיים.
במקביל, רון מגלה שורוניקה החלה לצאת עם פסיכולוג בשם גארי.
בערב השידור הראשון של הרשת, רון מחליט בצעד נועז לשדר את "מה שאנשים רוצים לשמוע" והוא וצוותו יוצרים ליל שידורים שעוסק בפטריותיות אמריקאית וכתבות סנסציות הגורמות לאנשים להירתק למסך, בכך הרייטינג שלהם עולה.
המהלך מתברר כמוצלח והחבורה עוקפת את ג'ק ליים באחוזי הרייטינג, אך גם מעוררת את קנאתן של רשתות טלוויזיה מתחרות.
בגלל העלייה ברייטינג, רון מנצח את ג'ק בהתערבות וג'ק נאלץ לשנות את משפחתו לשם "ליים" (lame – עלוב).
רון וחבורתו מקודמים ומקבלים משבצת שידור פופולרית בפריים טיים, בעקבות הקידום הם נהנים מתהילה ועושר.
ההצלחה של רון מרגשת את מנהלת הרשת, לינדה ג'קסון והשניים מתחילים לצאת ביחד.
במקביל, בריק מתאהב במזכירה ברשת בשם צ'אני.
רון מסתנוור מהתהילה החדשה, מתחיל להזניח את בנו וולטר ומכעיס את ורוניקה.
בנוסף, רון מסתכסך עם בריק, בראיין וצ'אמפ וטוען שהוא "סחב אותם על גבו" לאורך השנים שהם עבדו ביחד.
במהלך אירוע שמוקדש להצלחת הרשת, ג'ק ליים גורם לרון להחליק ולהיפצע בראשו.
מאחר שהוא לא יכול להקריא את החדשות, רון מתפטר מהרשת וחי בבדידות במגדלור, מנסה ללא הצלחה להתרגל למצבו החדש כאדם עיוור.
ורוניקה מגיעה ביחד עם וולטר לבקר את רון, מספרת שהיא התפטרה מעבודתה והיא ורון מתאחדים.
עם הזמן, ורוניקה עוזרת לרון ללמוד להתרגל למצבו.
רון ובנו מוצאים גור של כריש לבן, קוראים לו דובי ומטפלים בו עד שיוכל לחזור לים.
באחד הימים, רון מגלה שורוניקה מחקה הודעות מהמשיבון שלו המבשרות שישנו ניתוח שיחזיר לרון את מאור עיניו.
ורוניקה מתנצלת בפני רון ומצהירה שהיא רצתה שיישאר עיוור על מנת לשמור על המשפחה שלהם מאוחדת.
רון הזועם עוזב את המגדלור, עובר את הניתוח וחוזר לשדר ברשת GNN.
בחזרה בניו יורק, ורוניקה מפצירה ברון להגיע לרסיטל של וולטר, לאחר שהאחרון כתב יצירה שמוקדשת לאביו.
במקביל, סיפור חדשותי רועש מתרחש והרשת מפצירה ברון לשדר אותו בטלוויזיה.
למרות זאת, רון מתוודה בשידור חי שהחדשות אמורות ליידע את הציבור במתרחש בעולם ולא לבדר אותם.
רון לוקח אחריות על הטעויות שעשה ומתפטר מהרשת.
בדרך לרסיטל של וולטר, רון נתקל בג'ק ליים הזועם ובצוותו, הדורשים נקמה ובצוותי חדשות נוספים שמקנאים בהצלחת הרשת GNN.
בריק, צ'אמפ ובראיין מגיעים לסייע לרון וקרב מתרחש בין צוותי החדשות השונים.
במהלך הקרב, ווס מנטות' (דמות מהסרט הקודם) מגיע ומציל את רון מפני הצוות של ג'ק.
רון מגיע אל אולם הקונצרטים ומתאחד עם ורוניקה.
בסוף הסרט, החבורה כולה מגיעה לחתונתם של בריק וצ'אני בחוף הים.
רון רואה את דובי במים וקופץ כדי לחבק אותו, אך מותקף על ידי הכריש.
בקסטר הכלב קופץ להצילו והסרט מסתיים.
ויל פרל – רון בורגנדי
סטיב קארל – בריק טאמבלנד
פול ראד – בראיין פונטנה
דייוויד קוצ'נר – צ'מפיון "צ'אמפ" קיינד
כריסטינה אפלגייט – ורוניקה קורנינגסטון
מייגן גוד – לינדה ג'קסון
ג'יימס מרסדן – ג'ק ליים
פרד ווילארד – אדוארד "אד" הרקן
כריס פרנל – גארת' הולידיי
דילן בייקר – פרדי שאפ
ג'וש לוסון – קץ' אולנבי
האריסון פורד – מק טאנן
וינס ווהן – ווס מנטות'
ויל סמית' – מנחה של ערוץ ESPN
ג'ים קארי ומריון קוטיאר – מנחי חדשות CBC
סשה ברון כהן – מנחה חדשות BBC
דרייק – מעריץ של רון בורגנדי
קירסטן דנסט – טרוסיאוס, בתולת העננים
טינה פיי ואיימי פולר – המנחות הראשיות של "חדשות הבידור"
ליאם ניסן – כתב של ערוץ ההיסטוריה
ריילי – רוחו של סטונוול ג'קסון
קניה וסט – כתב של חדשות MTV
גארי ויקס – סקוט לידר
מייקל ריצ'רדסון – כתב ערוץ ההיסטוריה (תחת השם: מייקל ניסן)
אלייזה קופ – מאלפת בסיוורלד
חדשות הן דיווח על מאורע עדכני, מעניין ומשמעותי.
דיווחים אקטואליים שכאלה, מופצים בעיתונות הכתובה, ברדיו, בטלוויזיה ובמרשתת.
בעבר חדשות הופצו "מפה לפה" – מפי השמועה, ובעידן האינטרנט לעיתים בתפוצה בינאישית, דרך דואר אלקטרוני או פרסום ברשתות חברתיות.
בממלכות קדומות, הייתה הפצת כרוזים, ומהם נודע לעמים השונים על חוקים וכן על אירועים שונים.
כמו כן סיפורי תולדות הזמן הונחלו בכתב ובעיקר על פה.
על שימוש בהפצת חדשות בכתב, ידוע כבר בממלכה המצרית בידי פרעונים עוד משנת 2400 לפנה"ס.
בממלכה הפרסית, עוד מימי כורש הראשון, הכרזות המלוכה נקראו פצ'גן, ונשלחו באמצעות שליחים רכובים "חצ'רנים", בדרכים שנוצרו במיוחד לשם כך.
בממלכה הרומית לפחות מימי יוליוס קיסר, הועברו רשומות יומיות (אקטא דיורנא) שנחקקו באבן או בלוח מתכת, ונתלו במקום בולט בכל ערי הממלכה.
שושלת האן שהתקיימה בסין במאות הראשונה והשנייה לספירת הנוצרים, העבירה דפי מידע חדשותי על נייר אורז לפקידי הממשל.
דפי המידע נקראו 'דּיבאוֹ' (בסינית 邸報) ונועדו לעיני קבוצת מורשים בלבד.
אלו יכלו להשתמש במידע ולהעבירו בכתב או על פה לשאר אוכלוסיית העיר או המחוז.
בימי הביניים באירופה החלה תנועת סחר נרחבת ביבשת, וב-1556 ידוע דפי הכרזה קבועים שיצאו לאור בידי ממשלת ונציה בשם "נוטיצי סקריטה" (דף חדשות), אשר עלה מטבע "גאזט" ונציאני אחד.
בהמשך עיתונים רבים נקראו גאזט על שם מטבע זו.
באותה עת, נמצא בממלכת סין תחת שושלת מינג אזכור להפצת הודעות פרטית בשנת 1582 בפקינג.
אולם העיתון הראשון בעולם נחשב העיתון הגרמני Relation aller Fürnemmen und gedenckwürdigen Historien – קורות העיתים המיוחדים והחשובים, בידי יוהאן קארלוס, בעיר העצמאית שטרסבורג, בממלכה הרומית, החל משנת 1605 כפי שהוכח בשנת 2005 לאחר ויכוחים רבים.
עיתונים אחרים החרו החזיקו אחריו.
עיתונים אלו הודפסו כספרים, אחת לשבוע.
רק בשנת 1618 החלו להופיע עיתונים בתבנית של דף בודד או דפים אחדים, והראשון מביניהם Courante uyt Italien, Duytslandt, &c ההולנדי, באמסטרדם.