tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כאות הוקרה על פעולותיה הוענק לבירז'י אות ההוקרה של ההתנגדות (Croix du combattant volontaire de la Résistance) ובשנת 1983 הוכרה בירז'י על ידי יד ושם בתור חסידת אומות העולם.
עם מותה, ביום הבחירות לנשיאות בצרפת , הזכיר אותה ז'אן מארי לה פן בנאומו בתור לוחמת תנועת ההתנגדות הצרפתית.
הרולנד (Roland) הוא מערכת טילי קרקע-אוויר (נ"מ) ניידת לטווח קצר.
הרולנד תוכנן בשותפות צרפתית-גרמנית, בשביל הדרישה למערכת טילים ניידת להגן על אתרים שמורים בעלי חשיבות רבה, כגון שדות תעופה.
המערכת הייתה גם אחת ממערכות הטק"א היחידות שארצות הברית רכשה מחברות זרות.
פיתוח המערכת החלה בשנת 1963, כמחקר על ידי "נורד אביאטיון" הצרפתית וBölkow הגרמנית, בגרמניה המערכת נקראה P-250 ובצרפת SABA.
שתי החברות החלו לשתף פעולה בפרויקט הפיתוח [במהלך החליפו את שמם לAerospatiale הצרפתית וMBB הגרמנית] ב-1964 מאוחר יותר ייסדו את uromissile החברה הארופית לייצור טילים.
Aerospatiale לקח חלק עיקרי הפיתוח המערכת הראשונה רולנד 1 הפועלת רק בשמים נקיים\אור יום, ובMBB פיתחו את הרולנד 2 מערכת הפועלת בכל מזג אוויר יום ולילה.
Aerospatiale הייתה גם האחראית על פיתוח השלב הראשון של הטיל ואת מערכת ההנעה, בזמן שMBB פיתחה את השלב שני של טיל עם ראש נפץ ומערכות בקרת האש.
ב-1 ביוני 1982, במהלך מלחמת פוקלנד הארגנטינאים הפילו מטוס הרייר של חיל האוויר הבריטי על ידי המערכת.
העיראקים הצליחו להפיל מטוס A-10 Thunderbolt II בתחילת המלחמה בעיראק, במהלך הקרב על בגדאד, בעזרת המערכת.
הרולנד תוכננה לתת מענה למטרות הטסות במהירויות של עד מאך 1.3 בגבהים של בין 20 מטרים ל-5,500 מטר עם מינימום יעילות לטווח של 500 מטר, ומרחק מרבי של 6,300 מטרים.
המערכת יכולה לפעול כמערכת הדמיה אופטית או מכ"םית והמצב יכול להשתנות במהלך השימוש.
המערכת עשתה שימוש במכ"ם אפקט דופלר בעל טווח של 15-18 ק"מ.
טיל הרולנד הוא טיל דו-שלבי מוצק דלק באורך 2.4 מטר במשקל של 66.5 ק"ג יחד עם חומר נפץ במשקל של 6.5 ק"ג.
הטיל נע במהירות של מאך 1.6. הטיל מתפוצץ 6 מטרים קרוב למטרה.
כל מערכת נושאת שני צינורות שיגור ושני טלים ועוד 8 טילים בתוך הרכב, או בצריח שמזין את הטילים אוטומטית בתוך 10 שניות לכל טעינה חדשה.
עבור הגנה על מתקנים שמורים, אפשר להוסף למערכת עד 8 מקלעים נוספים.
רולנד 1 - מערכת נ"מ היעילה רק ביום, בשימוש על ידי צבאות צרפת וספרד על תובת טנק AMX-30R.
רולנד 2 – זה מערכת הפועלת בכל מזג אוויר, בנוי על תובת טנק AMX-30R או על רכב שטח 6×6 או 8×8. בשנת 1983 המערכת הורכבה מחדש על תובת טנק הלאופרד 1.
רולנד אמריקאי – נבחר בשנת 1975 כמערכת הגנה ניידת עבור צבא ארצות הברית, חטיבות הטילים הראשונים נמסרו ב-1977. הרולנד האמריקאי הוא בעצם רולנד 2 עם מכ"ם מתוצרת ארצות הברית בעל טווח משופר.
הרולנד האמריקאי הורכב על משאית XM975 או שימש כעמדה קבועה.
בעיות עם העברת הטכנולוגיה ושיקולי עלויות קברו את התוכנית, ורק 27 מערכות יוצרו והורכבו על משאית גרר M812 עבור גדוד יחיד בחיל ההגנה האווירית.
כתחליף למערכות שלא יוצרו נרכשו 5 מערכות M247 Sergeant York.
רולנד 3 – מערכת זו הייתה שדרוג של המערכות הקיימות רולנד 1/2 כדי לשמור על כשירותם עד 2010. השדרוג כלל החלפת הכוונת האופטית הקיימת ב-GLAIVE תרמי ומד טווח לייזר המאפשר ראיית ופעילות בכל מזג אוויר אף בלי מכ"ם.
רולנד M3S – אב טיפוס של הדור הבא של הרולנד המערכת הושלמה בשנת 1992, לחילות האוויר של טורקיה ותאילנד.
אב הטיפוס הותקן על השלדה של משגר הרקטות M-270 MLRS האמריקאי.
במערכת נעשה שימוש במכ"ם Thomson CSF.
המערכת הופעלה על ידי אדם אחד או שתיים.
המערכת חומשה ב־4 טילי רולנד, אולם אפשר להחליף את טילי הרולנד בטילי RM5 (גרסה משודרגת של טיל הרולנד בעל מהירות מאך 0.5 וטווח של 10 ק"מ) או בVT-1 של מערכת הCrotale (גרסה של מערכת הרולנד שפותח על ידי Thomson חברת).
בנוסף אפשר להתאים את המערכת לשאת ארבע טיל FIM-92 Stinger.
פרויקט שהתבטל לפיתוח גרסה ימית של המערכת .
(יוחלף בעתיד במערכת חדשה בשם LFK NG).
רולנד דשיין איש גלעד הוא גיבור סדרת הספרים "המגדל האפל" מאת סטיבן קינג.
הסדרה משויכת לסוגת המדע הבדיוני/פנטזיה/אימה.
הדמות גולמה על ידי אידריס אלבה בסרט המבוסס באופן חלקי על סדרת הספרים משנת 2017.
רונלד דשיין הוא בן טובים שעבר הכשרה לתפקיד האקדוחן מגיל ילדות.
משמש מעין שופט נודד שתפקידו לעשות צדק עם החלשים וחסרי המגן.
הוא יוצא למרדף אחרי "האיש בשחור".
במהלך העלילה מתברר כי המטרה אינה "האיש בשחור" אלא "המגדל האפל".
המגדל האפל הוא מבנה בעל כוח אינסופי השולט במספר כמעט אינסופי של יקומים מקבילים, או הרב-יקום, ומהווה את אבן היסוד והחוט המקשר בין כולם.
האמונה הרווחת היא שאם המגדל האפל ייהרס, יקרוס הרב-יקום כולו וישתרר תוהו ובוהו.
על רקע זה מתנהל המאבק בין כוחות הטוב (הלבנים), המיוצגים על ידי תאגיד טט בראשות רולנד דשיין, לבין כוחות הרע (האדומים), המיוצגים על ידי תאגיד סומברה וחברת פוזטרוניקוס שהן בבעלות מלך הארגמן.
מלך הארגמן מבקש להשמיד את היקום שלנו או לשלוט בו על ידי תפיסת חזקה על המגרש הריק ורמיסת הוורד, ואילו משימתו של רולנד דשיין היא לרכוש את המגרש הריק ולמנוע את רמיסת הוורד.
זהו רק השלב הראשון במאבק על השליטה ברב-יקום כולו.
בסוף מסעו, לאחר שהצליח להציל את המגרש, הוא נאבק עם מלך הארגמן, סמוך מאוד למגדל, ומנצחו.
כשהוא מגיע לראש המגדל ופותח את הדלת, הגאן תופס אותו והקורא מגלה שהוא חזר למדבר הנצחי מהספר הראשון ורודף אחר האיש בשחור.
הקורא מגלה שהוא כבר עשה את המסע הזה אין ספור פעמים וכל פעם הוא חוזר להתחלה, בתור עונש לכל האנשים שהוא רמס בדרך למגדל.
רולנד ג'וזף קאלבר, OBE היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
רולנד קאלבר נולד בהייגייט שבלונדון בשנת 1900. הוא למד בבית הספר בהייגייט ואחר כך הצטרף לחיל האוויר המלכותי שם שירת כטייס בשנים 1918 ו-1919. לאחר ששקל קריירה בתחומים שונים בחר במשחק וסיים תואר באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה ב-1924 בתיאטרון הרפרטוארי של האל, וב-1931 החל להופיע בסרטי קולנוע בדמות של ג'נטלמן אנגלי ללא דופי שאינו מגלה את רגשותיו.
בשנות השישים של המאה העשרים החל קאלבר לשחק גם בטלוויזיה, והמשיך להופיע עד לפרישתו ב-1982.
בשנת 1960 שיחק במחזה "תרגיל בחמש אצבעות" בתיאטרון מוזיק בוקס בעיר ניו יורק.
ב-1966 היה קאלבר מועמד לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזה על הופעתו במחזה "איוואנוב".
ב-1974 גילם את דמותו של הדוכס מאומניום וגאת'רום בסדרת הדרמה הפופולרית של ה-BBC "משפחת פאליסר".
קאלבר כתב מחזה בשם "A River Breeze", ואוטוביוגרפיה בשם "Not Quite a Gentleman".
ב-1932 התחתן עם השחקנית, הבמאית והמלהקת דפני ריי לה היה נשוי עד 1946. ב-1947 התחתן עם נאן הופקינס, לה היה נשוי עד למותו מהתקף לב ב-1984. לקאלבר ולאשתו הראשונה היו שני בנים השחקן מייקל קאלבר ורובין קאלבר.
ב-1980 הוענק לקאלבר תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על שירותיו לתחום הדרמה.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות1931 77 Park Lane סר ריצ'רד קרינגטון Fascination רוני1932 Love on Wheels איש מכירות C.O.D.
דניאל רולנד מיצ'נר היה עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט קנדי שכיהן בתפקיד המושל הכללי של קנדה, ה-20 במניין מאז איחוד קנדה.
ב-1917 הוא שירת תקופה קצרה בחיל האוויר המלכותי הבריטי (חיל האוויר המלכותי הקנדי הוקם רק ב-1924).
לאחר סיום לימודי התואר הראשון הוא למד באוניברסיטת אוקספורד על חשבון מלגת רודז שהוענקה לו, שם הוא שיחק הוקי קרח והשלים שני תארים שניים.
לאחר מכן שב מיצ'נר לקנדה ועבר כעורך דין עד לכניסתו לחיים הפוליטיים, ראשית בפוליטיקה של הפרובינציה שלו ולאחר מכן בפוליטיקה הפדרלית.
מיצ'נר זכה לאהדה ציבורית במהלך כהונתו כמושל הכללי, שנחשבת לנקודת מפנה בהיסטוריה של התפקיד.
מיצ'נר נולד בכפר לקומב (Lacombe) שבאלברטה, אז חלק מהטריטוריות הצפון-מערביות, לאביו הסנאטור אדוארד מיצ'נר ולאמו מרי רולנד.
הוא למד באוניברסיטת אלברטה, שם הוא סיים את לימודי התואר הראשון ובהמשך זכה במלגת רודז שאפשרה לו ללמוד בהרטפורד קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד.
שם הוא שיחק במועדון ההוקי קרח של האוניברסיטה והכיר את מי שהשפיע רבות על חייו והיה ידיד קרוב, לסטר פירסון.
לאחר שהשלים את התואר השני ותואר בוגר במשפט אזרחי, הוא שב לקנדה והתיישב בטורונטו, שם הוא עבד כעורך דין.
באותה תקופה הוא היה גם חבר במועצה המנהלת של אונטריו (Executive Council of Ontario, למעשה ממשלת הפרובינציה), שימש כמזכיר הכללי של קרן רודז בקנדה בין השנים 1936–1964 ושימש כיושב הראש של הוועדה המלכותית של מניטובה לממשל מקומי.
ב-26 בפברואר 1927 נשא מיצ'נר לאישה את נורה ויליס בכנסייה האנגליקנית על שם מריה מגדלנה הקדושה.
מיצ'נר התמודד לראשונה על משרה פוליטית בבחירות הכלליות באונטריו שנערכו ב-1943 מטעם המפלגה הפרוגרסיבית שמרנית במחוז הבחירה של סנט דייוויד, אך הוא הובס על ידי ויליאם דניסון שהתמודד מטעם המפלגה המשותפת של החקלאים והלייבור באונטריו.
ב-1945 הוא ניסה שוב לנצח באותו מחוז בחירה ואז עלה בידו להביס את דניסון והוא זכה במושב באספה המחוקקת של אונטריו.
לאחר הבחירות התמנה מיצ'נר על ידי המשנה למושל של אונטריו, אלברט אדוארד מתיוז, בהמלצת ראש ממשלת הפרובינציה, ג'ורג' דרו, לתפקיד המזכיר והרשם המחוזי, והוטלה עליו המשימה לנהל את העניינים השוטפים של הממשלה, כולל סדר היום והפרוטוקולים.
בבחירות שהתקיימו ב-1948, נוצח מיצ'נר שוב על ידי דניסון והוא החליט לעבור מהמערכת הפוליטית של המחוז למערכת הפוליטית הארצית.
בבחירות הפדרליות של 1949 עשה מיצ'נר את ניסיונו הראשון להיכנס לבית הנבחרים באוטווה, אך כמו בהתמודדותו הראשונה באונטריו, לא עלה הדבר בידו.
בסופו של דבר, בבחירות הכלליות של 1953 הוא נבחר מטעם המפלגה הפרוגרסיבית שמרנית כנציג מחוז הבחירה של סנט פול.
שלוש שנים לאחר מכן בחרה המפלגה את מנהיגה החדש, ג'ון דיפנבייקר, שלאחר מכן הוביל את המפלגה לניצחון דחוק בבחירות של 1957 ונבחר כראש ממשלת קנדה.
אף על פי שלמיצ'נר לא הוצע מושב בקבינט, הוא מונה ליושב ראש בית הנבחרים, לאחר שסטנלי נוולס דחה את ההצעה לתפקיד זה.
בעת ששימש בתפקיד זה, עורר מיצ'נר את כעסו של דיפנבייקר כאשר התיר לאופוזיציה מידה רבה של חופש פעולה במהלך "זמן השאלות", עד אשר בנקודת זמן מסוימת, ב-25 במאי 1959, היה דיפנבייקר כה מבולבל, עד שהוא סירב לשבת כאשר הורה לו מיצ'נר לעשות כן.
התנהלות זו, בנוסף למהלכים נוספים, הרשימו מאוד את הפרשנים הפרלמנטרים וקבוצה של פרופסורים באוניברסיטה החלה ליזום מערכה להפוך את תפקידו של מיצ'נר כיושב ראש הבית הקבוע.
הם העלו הצעה, שכמו במקרה של יושב ראש בית הנבחרים הבריטי, מיצ'נר יתמודד כמועמד עצמאי בבחירות הכלליות ושהמפלגות יסכימו שלא להציג מועמדים שיתמודדו מולו.
הרעיון לא קרם עור וגידים וכאשר התמודד מיצ'נר בבחירות הכלליות של 1962, הוא הובס.
הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1867 שיושב ראש בית הנבחרים נוצח במחוז הבחירה שלו במערכת בחירות בה מפלגתו ניצחה והקימה ממשלה.
לאחר שדיפנבייקר דחה את הצעתו של המושל הכללי להכניס את מיצ'נר לסנאט, הוא שב לטורונטו הקדיש את זמנו לעבודה במשרד עורכי הדין שלו.
בבחירות הכלליות של 1963 ניצחה המפלגה הליברלית של קנדה ומנהיגה, שנבחר כראש הממשלה, היה ידידו משכבר הימים מתקופת לימודיהם באוקספורד, לסטר פירסון.
שנה לאחר מכן, יעץ פירסון למושל הכללי, ז'ורז' ואניה למנות את מיצ'נר למשרה דיפלומטית כנציב העליון (שגריר) של קנדה בהודו.
ב-9 ביולי 1964 החל מיצ'נר למלא את תפקידו זה ושישה חודשים לאחר מכן הוא היה גם לשגרירה הראשון של קנדה בנפאל.
בעודו משמש בתפקידים אלו, קיבל מיצ'נר מסרים מראש הממשלה שהוא שוקל להציב את שמו בין המועמדים לתפקיד המושל הכללי הבא.
בריאותו של ואניה התרופפה וב-4 במרץ 1967 הוא הביע את רצונו להמשיך ולכהן כמושל הכללי עד לתום שנת יובל המאה לאיחוד קנדה, 1967. פירסון לא חש נוח לייעץ למלכה לפעול ברוח בקשתו זו של ואניה, אך למחרת היום בו התקיימה השיחה בין פירסון לבין ואניה, הלך זה האחרון לעולמו.
בהיעדרו של מושל כללי, מונה כממלא מקום נשיא בית המשפט העליון של קנדה, רובר טאשרו.
מיד לאחר מותו של ואניה נקרא מיצ'נר לשוב מהודו וב-29 במרץ אותה שנה הוכרז שהמלכה אליזבת השנייה החליטה למנות את מיצ'נר כמחליפו של ואניה כמושל הכללי הבא של קנדה.
על אף היותו איש המפלגה השמרנית, חברי הפרלמנט וחברי הקבינט מהמפלגה הליברלית קידמו בברכה את מינויו של מיצ'נר.
שר החוץ, פול מרטין, אמר: "איני סבור שיש מישהו בשירות הציבורי או מחוצה לו שניחן בכישורים טובים יותר ממיצ'נר...
אנשים פשוט חשו שזהו מינוי טוב".
ב-7 באפריל הושבע מיצ'נר לתפקיד המושל הכללי באולם הסנאט.
הקצב המהיר של האירועים לא נבלם ועשרה ימים בלבד לאחר השבעתו פתח מיצ'נר באופן רשמי את התערוכה העולמית אקספו 67' שנערכה במונטריאול.
בתערוכה, שהייתה משולבת בחגיגות יובל המאה לאיחוד קנדה, התארחו 53 ראשי מדינה, בנוסף למספר רב של מכובדים אחרים, שקיימו ביקורים בקנדה ובהתאם לפרוטוקול, היה זה מיצ'נר, כנציגה של ראשת המדינה של קנדה, שקידם את פניהם באופן רשמי.
בין שורת האישים הללו נמנו נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון; הנסיכה גרייס ממונקו; ג'קלין קנדי; היילה סלאסי, קיסר אתיופיה ונשיא צרפת, שארל דה גול.
מיצ'נר קיבל את פניו של זה האחרון כאשר הוא נחת בתחנתו הראשונה בקנדה, מונטריאול, שם הוא נשא את נאומו המפורסם שכלל את הקריאה "תחי קוויבק החופשית!" לקול תשואות הקהל המקומי, שלאחר מכן שרק שריקות בוז כלפי מיצ'נר כאשר זה הגיע לעיר ואז הושמע ההמנון "אלוהים נצור את המלכה".
ב-2010 נחשף בסדרת ראיונות עם 12 מהמעורבים בחטיפות, שנערכו במסגרת הפקת סרט תעודה בנושא, שלמעשה היה מיצ'נר היעד המקורי לחטיפה.
מנהיגי החזית תכננו לכאורה לשדר מתחנת הטלוויזיה בשפה הצרפתית, Télévision de Radio-Canada של תאגיד השידור הקנדי CBC, משדר התרמה של 24 שעות בהן היה אמור מיצ'נר להיות קשור כשהוא יושב על כיסא באולפן.
ב-1 ביולי 1967 הוקם מסדר קנדה ומיצ'נר היה לחברו הראשון.
בתוקף תפקידו כנגיד המסדר הוא ישב בראש טקס ההסמכה הראשון שלו באחוזת רידו ב-9 ביולי, בו הוכנסו למסדר 90 איש.
בביקור שערך מאוחר יותר בלונדון הוא הגיש את עיטור ריבון המסדר למלכה.
ב-1 ביולי 1972 הוקם מסדר הכבוד הצבאי של קנדה ומיצ'נר מונה להיות הנגיד והמפקד הראשון שלו.
תקדים נוסף שאירע בתקופת כהונתו של מיצ'נר כמושל הכללי היה בביקור הרשמי שערך ב-1971 בטרינידד וטובגו.
בעוד שג'ורג' השישי ואליזבת השנייה ערכו ביקורים רשמיים גם בשמה של קנדה, הייתה זו הפעם הראשונה שמושל כללי ערך ביקור רשמי באופן זה.
באוקטובר אותה שנה השתתף מיצ'נר בחגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית שהתקיימו באיראן.
מסעות אלו עוררו בתחילה מחלוקות בקרב חוגים דיפלומטיים בקנדה, שלא ראו בעין יפה את העובדה שאדם, שבאופן מעשי אינו ראש המדינה של קנדה, יקיים ביקורים ממלכתיים.
בכל אופן, ביקוריו המוצלחים של מיצ'נר שמו קץ למחלוקות והניחו יסודות לביקורים ממלכתיים בשנים הבאות, נוהג שאומץ בשאר ממלכות חבר העמים הבריטי.
לאחר סיום כהונתו כמושל הכללי עברו מיצ'נר ורעייתו לטורונטו.
הוא המשיך להיות פעיל במגזר העסקי בכל רחבי קנדה, שימש כחבר דירקטוריונים וקידם מפעלי צדקה ותרבות.
בין השנים 1973–1980 הוא שימש כנשיא אוניברסיטת המלכה בקינגסטון, אונטריו וקידם את תחום הפעילות הגופנית לילדים ולמבוגרים.
כדי לשמש דוגמה, בהיותו בגיל 80 הוא טיפס לפסגת הר מיצ'נר שבאלברטה כדי להשתתף בטקס של המועצה המלכותית של אלברטה בה נקרא ההר על שמו.
ב-1990 הוא הביע את הסכמתו לקריאת המוסד לחינוך The Michener Institute על שמו.
באמצע שנות השמונים טיפל מיצ'נר ברעייתו לאחר שלקתה במחלת אלצהיימר.
נורה מיצ'נר הלכה לעולמה ב-12 בינואר 1987. רולנד מיצ'נר הלך לעולמו ב-9 באוגוסט 1991. אפרם נטמן בכנסייה האנגליקנית של סנט ברתולומיאו שבקרבת אחוזת רידו שבאוטווה.
רולנד יעקובי (בהונגרית: Jacobi Roland; 9 במרץ 1893 – 22 במאי 1951) היה שחקן טניס שולחן יהודי-הונגרי, אלוף העולם הראשון ביחידים (לונדון 1926), בעל 6 מדליות מאליפויות העולם, מהן 4 זהב, ביחידים, בזוגות, בזוגות מעורבים וקבוצתי.
יעקובי נולד בבאנסקה ביסטריצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית.
אלוף העולם הראשון בטניס שולחן ביחידים
באליפות הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף.
מדליית כסף, בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם לינדה גליסון מבריטניה לאחר שהפסידו במשחק הגמר לזולטאן מצ'לוביץ' ומריה מדניאנסקי 2-0 במערכות (21-14, 21-8).
באליפות העולם השנייה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בסוף ינואר 1928 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, בטורניר הקבוצתי ביחד עם שנדור גלנץ, לאסלו בלאק, זולטאן מצ'לוביץ' ודניאל פצ'י לפני אוסטריה ובריטניה ומדליית ארד בטורניר לזוגות ביחד עם זולטאן מצ'לוביץ'.
בטורניר ביחידים הוא הפסיד בשלב שמינית הגמר ולא הצליח להגן על תוארו.
רולנד מורנו היה ממציא, מהנדס, סופר והומוריסטן יהודי-צרפתי, שהמציא את הכרטיס החכם.
נולד בקהיר שבמצרים לצ'ארלס מורנו ולפרננדה בחבוט, בן למשפחה יהודית.
בצעירותו, עבר עם אימו לצרפת, שם למד בבתי ספר מקומיים בפריז, והחל לעבור הסמכה אקדמית לאומית בסיום לימודיו התיכוניים, אך נשר לפני הסיום.
מאז, תיאר את השכלתו כלימוד עצמי.
לאחר שסיים את לימודיו, עבד מורנו במספר עבודות קטנות, בין היתר ככתב צעיר במגזין Détective.
בין השנים 1970–1972 שימש מורנו כעורך במגזין הכימיה הצרפתי Chimie-Actualités.
לאחר שעזב את עבודתו במגזין הכימיה, הקים מורנו את חברת Innovatron, שעסקה בשיווק רעיונות ובקניין רוחני.
הוא שיווק בהצלחה תוכנה שמיזגה מילים ליצירת שמות של מוצרים או מותגים חדשים עבור חברות.
לפני חשיפת הכרטיס החכם, הרעיון המקורי של מורנו היה לייצר טבעת חותם שתהיה טבעת חכמה עם שבב זעיר לקריאת מידע, והגיש על כך פטנט בשנת 1974. לאחר שהבין כי הרעיון לא מעשי, מורנו פישט את הרעיון, ובשנת 1975 הציג כרטיס פלסטיק שהכיל מיקרו-שבב, ששמו la carte à puce.
בשנת 1976 הדגים מורנו כי ניתן להשתמש בכרטיס החכם שהמציא עבור עסקאות פיננסיות אלקטרוניות באמצעות מכונה.
הכרטיס החכם של מורנו נחל הצלחה רבה בצרפת החל משנות ה-80 של המאה ה-20, שם היה נפוץ הרבה לפני מדינות אחרות.
בשנת 1983 שילבה חברת פראנס טלקום את הכרטיס החכם בכרטיסי התשלום הטלפוניים שלה.
בשנת 1992 יישמה תעשיית הבנקאות הצרכנית הצרפתית את הכרטיס החכם של מורנו בחברת התשלומים Carte Bleue.
הכרטיס החכם של מורנו היווה את הבסיס לשבבים המשמשים כיום בנקים, סופרמרקטים, תחנות דלק, כרטיסי SIM, תעודות זהות ורישיונות נהיגה ביומטריים.
תפוצת השימוש בכרטיס החכם הייתה איטית יותר במדינות מחוץ לצרפת, והשימוש בו החל רק בשנות ה-90 המאוחרות.
עם זאת, למרות התפוצה הנרחבת של הכרטיס החכם בצרפת והתמלוגים הרבים שהרוויח מורנו, ההמצאה שלו לא זכתה להכרה בינלאומית מספקת.
מורנו התעניין מאוד במוזיקה, שידור וכתיבה.
הוא הקים את תחנת הרדיו האינטרנטית Radio Deliro, וגם המציא מספר מכשירים אלקטרוניים לא שגרתיים, שכללו בין היתר מחשבון, וגם מכשיר שנקרא Matapof, שביצע הדמיה אלקטרונית ומספרית של משחק הטלת מטבע.
מורנו כתב מספר ספרים, בהם Théorie du Bordel Ambiant, שהוא אוסף של רעיונותיו והשקפותיו.
הוא גם כתב ספרים בשם הבדוי Laure Dynateur, וגם ספר בישול בשם L'Aide-Mémoire du Nouveau Cordon-bleu שמכיל יותר מ-2,000 מתכונים.
מורנו לקח חלק במספר סרטים קומיים בקולנוע הצרפתי, בהם הסרט הקומדי "Les Sous-doués en vacances" משנת 1982, בבימויו של קלוד זידי, כדמות ממציא מטורף שממציא "מחשב אהבה".
מורנו נישא לסטפני סטולין בדצמבר 1976; לזוג שתי בנות, מריאן וג'וליה.
רולינדה שארפלס הייתה ציירת אנגלית, שהתמחתה בפורטרטים וציורי ז'אנר בצבעי שמן.
היא הציגה באקדמיה המלכותית ובחברת האמנים הבריטית, שם הפכה לחברת כבוד.
רולינדה שארפלס נולדה למשפחת אמנים בראשות ג'יימס שארפלס, אביה, ואלן שארפלס, אמה, שלמדה אצל בעלה והמשיכה לסייע לו בסטודיו לאחר נישואיהם.
אלן שארפלס לא רק עשתה עותקים מהיצירות הידועות יותר של בעלה, אלא שהיא קיבלה גם בקשות ליצירה משלה.
שלושת אחיה של רולינדה המשיכו גם הם בקריירה באמנות: ג'ורג', מנישואיו הראשונים של אביה; פליקס, מנישואיו השניים; וג'יימס ג'וניור, שהיה אחיה המלא של רולינדה ובנה של אלן, אשתו השלישית של ג'יימס.
רולינדה הייתה תינוקת כשהוריה עברו לאמריקה בשנת 1793. רולינדה בילתה שתי תקופות באמריקה, הראשונה בין 1793 ל־1801 והשנייה בין 1809 ל־1811. בשנת 1803, אמה של רולינדה, ציירת פורטרטים מיניאטוריים, החלה לעודד את בתה להתעניין במקצוע.
היא לימדה את רולינדה לצייר, ושילמה לה סכומי כסף קטנים כדי לעודד אותה.
כאשר הייתה רולינדה בת 13, היא הצטרפה לעסק המשפחתי, שכלל יצירת דיוקנאות פסטל בקנה מידה קטן של אנשים מפורסמים, העתקתם ומכירתם ברווח.
יחד עם שני אחיה ואמה, היא החלה להעתיק דיוקנאות זעירים מציוריו המקוריים של אביה.
לאחר מות אביה בניו יורק בשנת 1811, חזרה רולינדה לבריסטול עם אמה ואחיה.
היא התפרנסה מציור דיוקנאות קטנים, כדי שתוכל לעסוק בציור פורטרטים בצבעי שמן, וציורים שאפתניים יותר המתארים קבוצות אנשים.
במהלך תקופה זו, היומנים של אמה אלן מתארים את התקדמותה של רולינדה כאמנית.
בשנת 1812 כתבה אלן על בתה: "רולינדה החלה בציור בצבעי שמן בגיל 21, ומאז עסקה בהם בלהט רב, אך גם המשיכה בלימודים אחרים, כולל שיעורי במוזיקה, תרגול ועוד." זמן קצר לאחר מכן בשנת 1813, אלן מציינת כי היא "ישבה לדגמן לרולינדה לציור גדול הדיוקן הראשון שציירה בצבעי שמן".
רולינדה ציירה את אמה מספר פעמים.
בשנת 1814, רולינדה ציירה דיוקן עצמי, ובשנת 1815 השלימה דיוקן כפול בשם "האמנית ואמה."
בשמונה השנים האחרונות לחייה היא התגוררה עם אמה בבריסטול, ומתה מסרטן השד בשנת 1838.
רולינדה נבחרה לחברת כבוד של אגודת האמנים הבריטית בשנת 1827. היא הייתה אחת האמניות הבריטיות הראשונות שהתמודדו עם יצירות רב-דמויות.
ציוריה הקבוצתיים היו מוקפדים בפירוט כמו הדיוקנאות הקטנים שציירה בעבר, סצנותיה של ריג'נסי בריסטול נחשבות לתיעוד חברתי מדויק של התקופה.
הציורים העיקריים שלה כוללים את הציור "המלתחה באולם האספה של קליפטון".
ציור זה, המוצג במוזיאון בריסטול הפך לאחת התמונות המוכרות ביותר של רולינדה עבור מעריצי ג'יין אוסטן ורג'נסי הבריטי.
אחת הסיבות לשימוש הפופולרי בה יכולה להיות שרק ציורים ג'ורג'אניים מעטים קיימים המתארים קבוצות אנשים רוקדים או מסתובבים.
בציור של רולינדה נראית קבוצה כזאת במלתחה המתכוננת לקראת אירוע הערב.
ציורים נוספים של רולנדה: "מעבורת רונהאם עם אנשים", ו"משפטו של קולונל ברטון לאחר פרעות בריסטול" בשנת 1831. רולינדה ציירה גם ציורים קטנים ואינטימיים יותר בטבע - כמו צדפים או עכבר קטן - אותם גם הציגה.
ציוריה של רולינדה נכללו בתערוכות בבריסטול, לידס, בירמינגהם, וקרלייל, וב וחברת האמנים הבריטית בלונדון.
רבים מציוריה נמצאים כעת במוזיאון העירוני ובבריסטול גלריה לאמנות.
רולנד וינסטון (12 בפברואר 1936 - 8 בפברואר 2025) היה דמות מובילה בתחום האופטיקה ויישומיה על אנרגיה סולארית, ולעיתים הוא כונה "אבי האופטיקה הלא-מדמה".
וינסטון המציא את המרכז הפרבולי (CPC), טכנולוגיה פורצת דרך באנרגיית השמש.
וינסטון היה עמית גוגנהיים, ראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת שיקגו, חבר בסגל המייסד של אוניברסיטת מרסד בקליפורניה וראש המכון המתקדם לטכנולוגיות סולאריות בקליפורניה.
וינסטון החזיק ביותר מ-25 פטנטים, שהיו קשורים בעיקר לאנרגיה סולארית, ונאמר עליו כי הוא בעל "פטנט על השמש".
וינסטון למד במכללת שימר בשנת 1950, ועבר לאוניברסיטת שיקגו לאחר שנתיים.
הוא קיבל תואר ראשון ממכללת שימר בשנת 1953, בכיתת בוגרים של 11, כולל הקוסמולוג העתידי ג'רום קריסטיאן.
קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1956.
וינסטון נותר באוניברסיטת שיקגו ללימודי תואר שני בפיזיקה, אותם השלים בשנת 1957 וקיבל תואר דוקטור בשנת 1963. בלימודיו שיתף פעולה עם יויצ'ירו נאמבו וסוברהמניאן צ'נדראסקאר.
עבודת הדוקטורט של וינסטון עסקה בנושא "השפעות על-עדינות נצפות בלכידת מיואונים על ידי גרעינים מורכבים."
יתרון מרכזי של המרכז הפרבולי על פני מרכזים מדמים הוא בהשגת יעילות גבוהה מבלי להזדקק למעקב אחר השמש.
בעבר האמינו המדענים כי אי-אפשר לתכנן ריכוז יעיל בלי מעקב שמש.
המרכז הפרבולי קיבל תשומת לב תקשורתית ניכרת בזכות יכולתו לתפקד גם בשמיים מעוננים.
וינסטון וג'וזף או'גלגר המציאו גרסה מעודנת יותר של המרכז הסולרי בשנת 1982, שהייתה קטנה יותר וביטלה את הצורך בשכבת זכוכית נוספת.
בשנת 1988, תוך שימוש בטכניקה חדשה מבוססת מראה, קבעו וינסטון וצוותו שיא חדש לריכוז אנרגיית השמש, בריכוז אור השמש ליותר מפי 60,000 מעוצמתו הרגילה.
בשנים 1989–1995 היה וינסטון יו"ר המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת שיקגו.
בנוסף לעבודות האנרגיה הסולארית שלו, הוא המשיך לעבוד בתחום המקורי שלו בפיזיקה באנרגיה גבוהה, וערך ניסויים בארגון ובפרמילאב.
בשנת 2003 פרש וינסטון מאוניברסיטת שיקגו, שם עבד ולמד מאז 1952, כדי להצטרף לסגל המייסד של אוניברסיטת מרסד בקליפורניה.
עם זאת הוא נותר מחובר לאוניברסיטת שיקגו ולעיר שיקגו, ונשאר מזוהה עם מכון אנריקו פרמי באוניברסיטה.
בשנת 2004 הוא שיתף פעולה עם חברת Solargenix Energy בשיקגו כדי ליצור מערכות קירור וחימום סולאריות משולבות בגג.
וינסטון זכה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלו, כולל מלגת גוגנהיים בשנת 1977 ופרס ג'וזף פראונהופר על "הישגים משמעותיים בהנדסת אופטיקה" מטעם האגודה האופטית באמריקה בשנת 2009. הוא נבחר לנציג ארצות הברית לאגודה הבינלאומית לאנרגיה סולארית בשנת 1991.
ההתקנים אליהם נקשר שמו של וינסטון כוללים את המרכז הפרבולי עצמו, המכונה לעיתים "קולט שמש וינסטון", וקונוס וינסטון.
וינסטון נפטר ב-8 בפברואר 2025.
מקורות המזכירים את רולנד וינסטון
רולנד אייב יוסטון הוא כדורסלן עבר אמריקאי.
יוסטון נכנס להיכל התהילה של הפועל חיפה בשנת 2017.
יוסטון החל את דרכו שלמד ושיחק כדורסל בתיכון לות'ר קינג שבפילדלפיה, פנסילבניה.
במהלך שנתו האחרונה בתיכון, יוסטון נבחר לשחקן העונה של המחוז.
בשנת 1978, התחייב יוסטון לאוניברסיטת רוד איילנד.
בעונתו הראשונה, יוסטון הוביל את המכללה למאזן 9–20. הוא הוביל את הקבוצה עד לטורניר המכללות, שם הודחה על ידי אוניברסיטת מרילנד לאחר שלוש הארכות.
בעונתו השנייה, יוסטון הוביל את המכללה למאזן 8–21 ולזכייה באליפות טורניר המכללות.
בעונתו האחרונה במכללה, יוסטון שימש כקפטן.
בשנת 1982, יוסטון חתם בניס מהליגה הצרפתית.
במקביל למשחקו בקבוצה, יוסטון למד צרפתית באוניברסיטת ניס סופיה אנטיפוליס.
בשנת 1983, יוסטון חתם בקאג'ה דה רונדה מהליגה הספרדית.
בקבוצה יוסטון שותף ב-25 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 20.1 נקודות, 8.8 ריבאונדים, 1.8 חטיפות, 1.7 חסימות ו-1.4 אסיסטים ב-37.7 דקות.
ב-3 בספטמבר 1984, חתם יוסטון בהפועל חיפה מליגת העל בכדורסל.
בחיפה שיחק בגביע קוראץ', איתם הגיע יוסטון עד לבתים וסיים במקום הרביעי.
בליגה שותף יוסטון ב-21 משחקים, בהם קלע בממוצע 24.7 נקודות, והוביל את חיפה למקום התשיעי.
בשנת 1985, יוסטון חזר לניס ששיחקה באותה עונה בליגה הלאומית הצרפתית השנייה.
בתום העונה יוסטון עזר לניס לשוב לליגה הצרפתית הראשונה.
ב-3 באוגוסט 1986, יוסטון שב להפועל חיפה וחתם לעונה.
באותה עונה שותף יוסטון ב-22 משחקים, בהם קלע 24.2 נקודות בממוצע.
יוסטון הוביל את חיפה למקום השביעי אשר מוביל לפלייאוף, שם הודחה הקבוצה בחצי על ידי הפועל תל אביב, אך ניצחה את אליצור נתניה בקרב על המקום השלישי.
בכל שבעת משחקי הפלייאוף, יוסטון קלע בממוצע 22.9 נקודות.
ב-17 באפריל 1987, יוסטון האריך את חוזהו בחיפה.
בעונת 1987/1988, חיפה חזרה לגביע קוראץ', שם יוסטון הוביל את הקבוצה לשלב השני לאחר שעברו את פנאתינאיקוס היוונית, אך בסופו של דבר הקבוצה הודחה סיבוב אחרי לאסוול ליון-וילרבאן הצרפתית.
באותה עונה, יוסטון שותף ב-20 משחקי ליגה, בהם קלע בממוצע 26.0 נקודות.
יוסטון הוביל את חיפה למקום השמיני אשר מוביל לפלייאוף, שם הודחה חיפה למכבי תל אביב.
בחמשת המשחקים של חיפה בפלייאוף, יוסטון קלע בממוצע 23.0 נקודות.
בעונת 1988/1989, יוסטון הוביל את הקבוצה למקום הרביעי בעונה הסדירה, לאחר שב-22 משחקים בהם שותף הוא קלע 23.3 נקודות בממוצע.
בפלייאוף באותה עונה לא היה רבע גמר, לכן חיפה פגשה ישירות את מכבי תל אביב בחצי.
יוסטון הוביל את חיפה למשחק שלישי בסדרה, בו הפסידה בתוצאה 84–86, לאחר שלבאן מרסר קלע סל ניצחון עם הבאזר.
חיפה סיימה בסוף במקום הרביעי לאחר שהפסידה בסדרה על המקום השלישי להפועל גליל עליון.
באותה עונה הגיע יוסטון עם חיפה לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידו למכבי רמת גן.
בעונת 1989/1990, יוסטון סבל מפציעה בקרסול שגרמה לו להחסיר מספר משחקים.
בתחילת העונה הוא הודח יחד עם חיפה בסיבוב הראשון בגביע קוראץ' ליובקזרטה באסקט האיטלקית, כשיוסטון לא שותף במשחק הגומלין בעקבות הפציעה.
באותה עונה שותף יוסטון ב-9 משחקי ליגה, בהם העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות ו-4.3 ריבאונדים.
יוסטון הוביל את הקבוצה למקום החמישי, רחוקה משחק אחד מהעפלה לפלייאוף.
בתום עונה העונה בעקבות הפציעה ולאחר מתיחות עם הבעלים יעקב שלזינגר, עזב יוסטון את הקבוצה.
בשנת 1990, יוסטון חזר לצרפת וחתם בלה-מאן.
בקבוצה שותף יוסטון ב-15 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 21.0 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים ב-36.4 דקות.
בשנת 1991, יוסטון חתם בטורס.
באותה עונה שותף יוסטון ב-8 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 15.6 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-34.0 דקות, לפני ששוחרר בינואר 1992.
בשנת 1992, יוסטון חתם בדפורטיבו מדרין הארגנטיאית.
באותה עונה, יוסטון זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-28 בספטמבר 1994, חתם יוסטון באסטדיאנטס אולבאריה.
יוסטון שיחק בקבוצה במשך שתי עונות לפני שהודיע על פרישה.
רולנד שימלפפניג הוא מחזאי ובמאי תיאטרון גרמני.
מחזותיו תורגמו לשפות רבות ומועלים ברחבי העולם בהצלחה רבה.
ב-1990 החל ללמוד בימוי תיאטרון.
מבקרים רבים מתארים את כתיבתו כקליידוסקופית ומתוחכמת, כקולאז' של דמויות ודימויים המקבלים תוכן ונפח במפגשים בינים, חזרות על מוטיבים ושימוש בקצב."הכתיבה של שימלפפניג היא קלידוסקופית, הוא יוצר מארג של דמויות הפועלות במקביל.
לעיתים הדמויות נפגשות, אך לכל אחת מהן יש מסלול פעילות נפרד שאינו בהכרח קשור לדמויות האחרות."
מביים ומורה באקדמיות לתיאטרון, מתגורר במזרח ברלין.
אין עבודה לצעירה בשמלת האביב, 1996
זמן גוף (מבוסס על הרומן אמנית הגוף מאת דון דלילו), 2007
האלבום הלבן אחרי הביטלס, 2010
פגי פיקיט רואה את פניו של אלוהים, 2010
היום שבו כבר לא הייתי אני, 2018
חיבר מספר תסכיתי רדיו עבור רשת Südwestrundfunk.
ב-2009 חיבר את המסה "איך לכתוב על מחזות", שראתה אור בדר שפיגל.
ב-2014 חיבר ליברית לאופרה "דרקון הזהב" ללחן של פטר אטווש, לפי המחזה שחיבר ב-2009.
יצירותיו שתורגמו לעברית והוצגו בישראל
2010 - פרס הדרמה של מילהיים
רולנד הנס ארטל הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 2002–2007.
ארטל נולד בבאד האל ב-23 ביולי 1945. הוא למד בקורס קצינים בזלצבורג, ובשנות ה-70 הוצב פעמיים מחוץ לאוסטריה במסגרת כוחות שמירת השלום של האו"ם, פעם אחת ברמת הגולן ופעם אחת בדמשק.
ב-1979 החל ללמוד בקורס המטה הכללי וסיים אותו ב-1982. לאחר מכן למד בקורס מיוחד בארצות הברית ואז עבד במחלקת האספקה במשרד ההגנה הפדרלי, לפני שנשלח ב-1993 לשמש כנספח צבאי בניו יורק.
בשנת 2000 חזר לאוסטריה ומונה למפקד הפיקוד הצבאי זלצבורג.
ב-1 בדצמבר 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי הראשון שהחזיק בתפקיד זה.
ארטל נשוי ואב לשלושה ילדים.
רולנד יוהאש (בהונגרית: Roland Juhász; נולד ב-1 ביולי 1983) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת המגן.
יוהאש החל את קריירת נעוריו, טפיזסקו, כששיחק במועדון המקומי.
הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במ.ט.ק.
בודפשט בשנת 1999. במדיה שיחק 107 משחקי בליגה ההונגרית וכבש 12 שערים.
לאור היכולת הטובה הרשים את מאמן הנבחרת הונגריה בכדורגל לזמן אותו לסגל.
יוהאש הפך לאלוף הליגה ההונגרית בעונת 2002–2003 עם מ.ט.ק.
בסוף עונת 2004–2005 של הליגה ההונגרית, החתימה אותו המועדון הבלגי אנדרכלכט.
יוהאש חתם באנדרלכט ב-29 באוגוסט 2005. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון מול צ'לסי בליגת האלופות של אופ"א.
ב-19 בספטמבר 2005, הוא שבר את עצם כף הרגל מה שגרם לכך שלא שיחק מספר שבועות.
יוהאש הפך לאלוף הליגה הבלגית ארבע פעמים עם המועדון בעונות 06\2005, 07\2006, 10\2009, 12\2011. בשנת 2009, הוא נבחר כמגן הטוב ביותר של הליגה הבלגית הראשונה ושחקן השנה לשנת 2009 על ידי התאחדות הכדורגל ההונגרית.
בשנת 2011 נבחר יוהאש לשחקן הכדורגל ההונגרי הטוב ביותר של השנה.
ב-8 באוגוסט 2011, הוכרז שקבוצת ריינג'רס של אלי מקויסט לא מוכנה לשלם את הסכום רכישה שאנדרלכט ביקשה עבור יוהאש.
אנדרלכט דחתה את הצעת ריינג'רס בסך 3 מיליון ליש"ט, למרות שהסכום היה שווה לדמי השחרור שחשב שיוהאש סוכם עם מעסיקיו 12 חודשים קודם לכן.
סוכנו של יוהאש אמר שזה עלול להרוס את הקריירה של השחקן.
ב-18 בנובמבר 2011, סלטיק הסקוטית הציעה לעסקה של 2.6 מיליון ליש"ט עבור יוהאש, כאשר מנג'ר סלטיק ניל לנון הצהיר כי יוהאש מתאים לקבוצתו.
עם זאת, יוהאש האריך את חוזהו עם אנדרלכט עד 2014.
ב-19 בפברואר 2013, ההסכם עם מועדון הליגה ההונגרית פהרוואר הוכרז באתר האינטרנט של אנדרלכט, אם כי הוא לא אושר על ידי המועדון ההונגרי עד 20 בפברואר 2013. רולאן יוהאש הצטרף לקבוצה בעונת 2010–2011 בחוזה להשאלה ואופציה לרכישה בסוף העונה מומשה הרכישה.
הופעת הבכורה של יוהאש החלה ב-25 באפריל 2004 במשחק ידידות עם יפן, וכבש שער.
ב-7 בספטמבר, הונגריה החלה את מוקדמות גביע העולם 2014 עם ניצחון 5–0 באנדורה, יוהאש כבש את השער הראשון.
ב-31 במאי 2016 נבחר יוהאש לסגל ההונגרי בטורניר יורו 2016 בצרפת.
ב-18 ביוני 2016, יוהאש שיחק בתיקו 1-1 נגד איסלנד בסטאד ולודרום, מארסיי.
והוא גם שיחק במשחק האחרון בתיקו 3–3 נגד פורטוגל בפארק אולימפיק ליון, ליון ב-22 ביוני 2016. יוהאש הודיע על פרישה מהנבחרת ב-5 ביולי 2016.
טרופיאו סנטיאגו ברנבאו: סגן אלוף 2006
שחקן השנה ההונגרי הצעיר: 2005
התאחדות הכדורגל ההונגרית בחרה אותו לכדורגלן המקומי הטוב ביותר של השנה: 2008, 2009
המגן הטוב ביותר בליגה הבלגית הראשונה: 2009
רולנד ביט נף הוא איש צבא שווייצרי בדימוס, אשר שימש לתקופה קצרה כראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שווייץ.
נף נולד ב-1 ביולי 1959, בפראונפלד שבקנטון תורגאו.
הוא למד משפטים באוניברסיטת ציריך וסיים תואר ראשון.
במקביל, הוא למד לנגן בצורה מקצועית בפסנתר ובעוגב, ולמשך זמן קצר עבד כנגן עוגב בכנסיית גוטהירט שבציריך.
ב-1988 הוא התגייס לצבא שווייץ ועבר הכשרה כקצין ארטילריה.
ב-1999 הוא השתתף בקורס תותחנים בארצות הברית.
ב-1 בינואר 2002 הוא מונה למפקד בריגדת הפאנצר ה-4. ב-1 בינואר 2004 הוא הועבר לפקד על בריגדת הפאנצר ה-11. בפברואר 2007 הוא הועבר לפקד על יחידת האימונים של השריון והארטילריה.
ב-31 בדצמבר 2007 מונה נף לתפקיד ראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל).
באמצע יולי 2008, התגלה שבת-זוגו לשעבר של נף, הגישה נגדו תביעה בטענה שעקב אחריה והטריד אותה במשך חודשים.
החקירה המשטרתית נגדו התנהלה במהלך התקופה בה נבחר לתפקיד ראש הכוחות המזוינים, אולם נף הגיע להסדר כספי עם התובעת והתיק נסגר עוד לפני שנף נכנס לתפקיד.
לאחר שהפרשייה נחשפה, התעוררה סערה ציבורית עזה בשווייץ, ובעקבות כך, ראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט סמואל שמיד, הוציא את נף לחופשה כפוייה ב-21 ביולי.
כעבור ארבעה ימים, הגיש נף את התפטרותו למועצה הפדרלית.
הוא לא הכחיש את הטענות נגדו, והודה שהתנהג שלא כראוי.
ב-20 באוגוסט נכנסה התפטרותו לתוקף.
סגנו, אנדרה בלאטמן נכנס לתפקיד במקומו.
סר צ'ארלס רולנד וינסנט ווקר הוא גנרל וראש המטה הכללי של .
ווקר מכהן כראש המטה הכללי מאז יוני 2024 לאחר שהחליף בתפקיד זה את קודמו פטריק סנדרס, לפני כן שימש כסגן ראש מטה ההגנה.
רולנד ווקר נולד ב-14 במאי 1970 בניירובי, קניה, הוא התחנך בבית ספר הפרטי דרגון באוקספורד ובהמשך בבית הספר הארו בלונדון.
כחלק מלימודים קדם-צבאיים כשוחר ולוטננט שני בדיוויזיית המשמר סיים ווקר בהצלחה תואר במדעים ממכללת החקלאות המלכותית, לאחר מכן החל את שרותו כקצין מן המניין ב ב-1993 איתם שירת בין היתר בצפון אירלנד.
בשנת 1997 הוכשר ווקר והצטרף לשירות האוויר המיוחד (ה-SAS) ולאחר תקופתו ביחידה המיוחדת, שירת בשנים 2008 עד 2010 בתור מפקד הגדוד הראשון של רגימנט משמר הגרנדירים.
בתקופה זו הוצב גדודו של ווקר בין היתר באפגניסטן, שם הרכב המשוריין בו נסע עלה על מטען חבלה מה שהעיף את הרכב באוויר, אך הוא וששת אנשי הצוות הנוספים ברכב יצאו ממנו ללא פגע.
בספטמבר 2010 עוטר ווקר באות השירות המצוין עבור פיקודו ושירותו יוצא הדופן על מול פני האויב בתקופה בה שירת באפגניסטן.
באוקטובר 2013 מונה ווקר למפקד חטיבת השריון ה-12, משסיים את תפקידו ביולי 2015 המשיך לשמש במספר תפקידי מטה במפקדת הצבא ובמשרד ההגנה.
במרץ 2018 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לפקד מנהלת הכוחות המיוחדים ובאפריל 2021 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן ראש מטה ההגנה.
בדצמבר 2023 פורסם כי ווקר נבחר לתפקיד ראש המטה הכללי במקומו של פטריק סנדרס, מינוי אותו הוא מאייש מאז יוני 2024.
רולינג קוורץ היא להקת רוק דרום קוריאנית הפועלת החל מדצמבר 2020 תחת הלייבל Rolling Star Entertainment.
2019–הווה: הופעת בכורה ותחילת פעילות
רולינג קוורץ הוקמה כלהקת רוק עם חמש חברות באוגוסט 2019. הלהקה נוצרה ממיזוג של שתי להקות, שפעלו תחת השמות "Rolling Girlz" ו-"Rose Quartz", שהתחברו ללהקה אחת עם שם שמשלב את שני השמות הקודמים של הלהקות: "Rolling Quartz".
בשנה הראשונה לקריירה שלה, רולינג קוורץ הופיעה בעיקר במועדונים, במיוחד באזור הונגדה בסיאול.
עם זאת, הם פעלו בעיקר ברשתות החברתיות בשנת 2020 בגלל מגפת הקורונה.
ביוני 2020, הלהקה השתתפה בסינגל "Random" של צמד המפיקים 015B.
Rolling Quartz החלה את פעילותה באופן רשמי לראשונה ב-30 בדצמבר 2020 עם הוצאת הסינגל "Blaze", יחד עם קליפ מוזיקלי.
את הקליפ ביים והפיק Zanybros.
כל חברות הלהקה השתתפו בהפקת השיר, כולל במילים, לחן ועיבוד.
ב-10 בינואר 2021, הלהקה השתתפה בשידור חי בשם Ambitious Girls Rock 1 לצד להקות רוק קוריאניות ויפניות אחרות, כולל Vincit, Velvet Sighs ו־Brats.
בינואר, Rolling Quartz הוציאו את הסינגל שלהם "Blaze" כאלבום יחיד, שכלל את הגרסה האינסטרומנטלית של הרצועה.
בפברואר, הלהקה הופיעה לראשונה במופע מוזיקה משלה, בתוכנית M Countdown.
באוגוסט, הלהקה שיתפה פעולה עם אלכסה, ועיבדה גרסת רוק לסינגל שלה "Xtra", אותו ביצעה יחד עם אלכסה ב־MTV Asia.
בפברואר 2022, הלהקה הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה Fighting, שנכנס למצעד חמשת אלבומי הרוק האמריקאים המובילים באייטונס, והייתה ללהקת האינדי הקוריאנית הראשונה שעשתה זאת.
6 באוקטובר 2022 - Hybrid (אלבום סינגל)
רולנד היל הארטלי היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית אוורט בשנים 1910–1911, כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1915–1917, וכמושל וושינגטון העשירי בשנים 1925–1933.
רולנד הארטלי נולד בעיירה שוגומוק שבמושבה הבריטית ניו ברנזוויק (לאחר איחוד קנדה ב-1867 הייתה לפרובינציה של קנדה בשם זה), כשמיני מבין שנים עשר ילדיהם של הכומר אדוארד הארטלי ורבקה ברקר (לבית וייטהד) הארטלי.
ב-1878 עבר הארטלי למינסוטה שבארצות הברית, שם הוא הצטרף לאחיו הגדולים בעיר בריינרד.
לאחר מכן הוא עבד בעונות הקיץ בחוות ענק בטריטוריית דקוטה, ובחורפים בתעשיית העץ.
בהמשך הוא עבר למיניאפוליס, שם הוא עבד כמנהל חשבונות בחברת העצים של האחים קלאף.
ב-1888 נשא הארטלי לאישה את נינה מ.
קלאף, בתו של דייוויד מרסטון קלאף (לימים מושל מינסוטה), וכך חיזק את קשריו עם האחים קלאף.
הארטלי התקדם והיה למנהל ולאחר מכן סגן נשיא חברת האחים קלאף.
ב-1895 נבחר חמו כמושל מינסוטה, וב-1897 החל הארטלי לשמש כמזכירו האישי.
במהלך מלחמת ארצות הברית-ספרד ב-1898, שירת הארטלי כנציגו של המושל וכראש הסגל של המשמר הלאומי של מינסוטה, וכך קיבל דרגת כבוד של קולונל.
ב-1900 עבר דייוויד קלאף לאוורט שבמדינת וושינגטון כדי להקים בה מנסרה חדשה.
באותה עת ניהל הארטלי את פיתוח העיירה החדשה קאס לייק שבמינסוטה עבור אחיו הגדול גילפורד הארטלי.
ב-1902 הצטרף הארטלי לחמו באוורט, ובסופו של דבר היה למנהל או הבעלים של חברת העצים הארטלי ולאבג'וי, חברת העצים קלארק-ניקרסון, חברת העצים של אוורט, מנסרת קלאף-הארטלי, וחברת הספנות של אוורט.
הארטלי הצטרף לשורות המפלגה הרפובליקנית.
הוא נבחר כראש עיריית אוורט, תפקיד בו הוא כיהן בשנים 1910–1911. ב-1914 הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת וושינגטון, בו הוא כיהן בשנים 1915–1917.
ב-1925 נבחר הארטלי כמושל וושינגטון העשירי.
חמו, דייוויד קלאף דאג שפטיש היושב ראש שבו נעשה שימוש בהשבעתו כמושל מינסוטה יהיה בשימוש להשבעתו של הארטלי כמושל וושינגטון.
הישגיו המרכזיים של הארטלי בתקופת כהונתו כמושל היו הקמת מחלקת הכבישים המרכזית המדינתית והעברת חוקים בנוגע לתעשיית העץ במדינה.
ב-1925 הוא הטיל וטו על הצעת חוק להקמת בית כלא נפרד לנשים במדינה.
הצעת החוק הוגשה על ידי חברות בית הנבחרים המדינתי, הדמוקרטית בל ריבס, ומייבל אינגרסול מילר הרפובליקנית.
בהודעת הטלת הווטו שלו, כתב הראטלי:
הארטלי היה ראשון מושלי וושינגטון מהמפלגה הרפובליקנית שכיהן שתי תקופות כהונה והתמודד על השלישית.
בבחירות המקדימות של הרפובליקנים של 1932 הוא נוצח על ידי סגנו ג'ון ארתור גלטלי, שבבחירות הכלליות נוצח על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית קלרנס מרטין.
רולנד הארטלי נפטר בסיאטל ב-21 בספטמבר 1952. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבאוורט.
ביתו שבאוורט הוכנס ב-1986 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
רולנד שאלאי (בהונגרית: Sallai Roland; נולד ב-22 במאי 1997) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת הקיצוני הימני בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית ובנבחרת הונגריה.
שאלאי החל את הקריירה המקצועית שלו בפושקש אקדמיה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-1 באוגוסט 2014 נגד פץ'.
את שער הליגה הראשון שלו בליגת העל ההונגרית כבש ב-14 בספטמבר 2014 נגד פרנצווארוש.
ב-4 באוגוסט 2016 הצטרף שאלאי לפלרמו האיטלקית מהסרייה א' בהשאלה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 בספטמבר 2016 נגד נאפולי, וכבש את שערו הראשון ב-19 במרץ 2017 נגד אודינזה.
ב-5 באוגוסט 2017 חתם שאלאי על חוזה לארבע שנים באפואל ניקוסיה הקפריסאית תמורת סכום מוערך של 2 מיליון אירו.
ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו וכבש את שערו הראשון בליגת העל הקפריסאית נגד נאה סלמיס פמגוסטה.
כמו כן, השתתף בשישה משחקי ליגת האלופות בעונה זו.
ב-31 באוגוסט 2018 חתם שאלאי על חוזה לארבע שנים בפרייבורג מהבונדסליגה הגרמנית תמורת 4.5 מיליון אירו.
ב-22 בספטמבר 2018 כבש שער בהופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 3–1 על וולפסבורג.
החל מנובמבר 2018 סבל מפציעה במפשעה שהשביתה אותו לחמישה חודשים, וחזר לשחק ב-5 במאי 2019 נגד פורטונה דיסלדורף.
בעונת 2023/2024 דחה שאלאי הצעה מהמועדון הסעודי אל-איתיפאק.
ב-13 בספטמבר 2024 חתם שאלאי על חוזה לארבע שנים בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
את הופעת הבכורה שלו ערך ב-21 בספטמבר 2024 נגד פנרבחצ'ה בליגת העל הטורקית.
את שערו הראשון כבש ב-1 בדצמבר 2024 בתיקו 2–2 מול איופספור.
שאלאי נכלל בסגל נבחרת הונגריה עד גיל 20 לגביע העולם עד גיל 20 ב-2015. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-20 במאי 2016 במשחק ידידות נגד חוף השנהב.
ב-11 בספטמבר 2018 כבש שאלאי את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים נגד יוון.
ב-14 במאי 2024 נכלל שאלאי בסגל הונגריה ליורו 2024. ב-24 ביוני בישל את שער הניצחון בדקה ה-100 נגד סקוטלנד.
ב-6 בספטמבר 2025 כבש שער בתיקו 2–2 מול אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026 לפני שהורחק בכרטיס אדום.
כלי הרכב המוטוריים רולס-רויס היא יצרנית בריטית לכלי רכב ולמנועים לתעופה.
שני התחומים הופרדו לחברות נפרדות בשנות ה-80 של המאה ה-20. החל משנת 2003, תחום המכוניות נמצא בבעלות מלאה של יצרנית כלי הרכב הגרמנית, BMW.
שורשי החברה מבוססים על חברה שייסד בשנת 1904 התעשיין האנגלי, הנרי רויס בעיר מנצ'סטר.
עוד באותה שנה הוא נפגש עם סוחר הרכב הבריטי צ'ארלס רולס שהסכים לשווק את המכוניות החדשות באופן בלעדי.
חברת רולס-רויס המשותפת נוסדה ב-15 במרץ 1906, ובשנת 1908 מפעלה עבר לעיר דרבי.
המכונית המצליחה ביותר של החברה בתחילת דרכה הייתה הסילבר גוסט, שיוצרה בשנים 1906–1925 עם 7,874 מכוניות שיוצרו.
בשנים 1921–1931 החברה הפעילה מפעל בספרינגפילד (מסצ'וסטס), ארצות הברית.
שלדת הסילבר גוסט שימשה בהרכבת כלי רכב משוריינים שהופעלו במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
בשנת 1931 החברה רכשה את יצרנית הרכב הבריטית בנטלי, שנקלעה לקשיים בעקבות השפל הגדול.
מפעל החברה עבר לקרו בשנת 1946, ומפעל נוסף נבנה בלונדון בשנת 1959.
החברה ייצרה מנועי מטוסים משנת 1914, והייתה יצרנית המנועים העיקרית בבריטניה במלחמות העולם.
בשנת 1966 החברה מוזגה עם יצרנית המנועים הבריטית בריסטול, ובשנת 1971 היא הולאמה על ידי ממשלת בריטניה בעקבות קשיים כלכליים.
חטיבת הרכב הופרטה כחברה נפרדת בשנת 1973, ונרכשה על ידי קבוצת ויקרס בשנת 1980. החברה נמכרה ליצרנית הרכב הגרמנית פולקסווגן בשנת 1998, והמותג רולס-רויס (ללא בנטלי) נמכר ליצרנית הרכב הגרמנית BMW בשנת 2003.
חטיבת המנועים הופרטה כחברה נפרדת בשנת 1987, והיא יצרנית מנועי המטוסים השנייה בגודלה בעולם, אחרי GE Aviation של ג'נרל אלקטריק.
החל משנת 2016 החל ייצור הגרסאות "תג שחור" לגוסט ולריית', ובהמשך גם לדאוון.
לאור הצלחת רולס-רויס במנועים כיום כל רכבי רולס-רויס מצוידים במנועי V12.
בשנת 2018 חשפה רולס רויס את רכב ה-SUV הראשון שלה ה"רולס-רויס קולינן" .
הקולינן, כמו כל שאר רכבי רולס-רויס כיום, מצוידת במנוע V12.
ב-27 במאי 2021 חשפה את הדגם המותאם אישית היקר ביותר בעולם, רולס-רויס זנב סירה.
שריונית רולס-רויס (במלחמת העולם הראשונה)
רולס-רויס דאוון – דגם קבריולה, מיוצר משנת 2015 (שנת מודל 2016) ועד היום.
רולס-רויס פנטום VIII – נחשפה בסוף יולי 2017.
רולס-רויס קולינן – דגם ה-SUV הראשון של החברה נקרא על שם היהלום הגדול בעולם הקרוי קולינן.
רולס-רויס ספקטר (Spectre) החשמלית הראשונה של רולס-רויס
רולנדה שגרן (נולדה ב-7 בפברואר 1957 בשם רולנדה קאן בבוקרשט, רומניה) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית.
רולנדה שגרן נולדה בשם רולנדה קאן כבת יחידה בבוקרשט ועלתה לישראל עם הוריה ב-1961. אביה היה ניצול השואה.
שגרן גדלה בשכונת מעוז אביב בתל אביב, ואת לימודי התיכון עשתה בבית הספר תיכון עירוני ד'.
את שירותה הצבאי עשתה שגרן בתיאטרון צה"ל.
בשנים 1977–1981 למדה משחק באוניברסיטת תל אביב בחוג לתיאטרון ובמסגרת לימודיה שיחקה בעיקר בתפקידים דרמטיים, והשתתפה במחזות "מהגוני", "מחכים לגודו", "המרפסת" ובמחזות של חנוך לוין.
לאחר סיום לימודיה התקבלה בשנת 1981 כשחקנית המרכז התיאטרוני בנווה צדק, ושיחקה בהצגה "נשים מוכות" בבימויה של נולה צ'לטון.
באותה שנה פגשה את בעלה, השחקן ג'וליאן שגרן בפסטיבל הפנטומימה בקריית שמונה - מפגש שהוביל לסיבוב הופעות משותף ברחבי העולם, והשניים הופיעו באנגליה, באירלנד, בסקוטלנד, באוסטרליה ובטסמניה.
בשנת 1985 השתתפה בכתיבה, משחק, בימוי ועריכת של סדרת הטלוויזיה ללא מילים "התזמורת", אשר זכתה ב"פרס ורד הזהב".
באותה שנה השתתפה גם בהפקת "סרטי האגדות לחו"ל" של מנחם גולן.
בשנת 1989 השתתפה בסרטו של נפתלי אלטר "כח משיכה" ובסרט המתיחות "אחד באפריל".
השתתפה בסדרות הטלוויזיה "הופה היי" לצד בעלה ג'וליאן ו"הצצקנים".
בשנים 1989–1991 השתתפה בכתיבה ובמשחק במופע הקברט הסאטירי "ציצים" עם דורין כספי ומרטין פרידמן.
בשנת 1992 הצטרפה שגרן לתיאטרון הקאמרי והשתתפה בהצגות "ראש משוגע", "מהגר עובר ושב", "מבקר המדינה", "שברי זכוכית", ו"סטריפטיז אחרון".
בשנת 1996 שיחקה לצד בעלה ג'וליאן שגרן בסרט "מי האבא?" בתפקיד בלה דוידוביץ'.
בשנת 1998 הופיעה בתפקיד אורח באופרת הסבון של ערוץ 2 "רמת אביב גימל" גילמה את יאנה.
בשנים 2001–2006 כיכבה במופע היחיד "רולנדה עד הסוף".
החל משנת 2007 החלה להופיע במופע היחיד "רק על עצמי לצחוק ידעתי...!".
בשנת 2011 התארחה בעונה השלישית של הסדרה הקומית "החברים של נאור" ששודרה בערוץ עשר.
בשנת 2012 הופיעה בסדרה הקומית "זנזורי" ששודרה בYes, גילמה את שירז.
בשנת 2018 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "כפולה" כסבתו של שחר (תובל שפיר).
בשנת 2022 שיחקה בסרט הדרמה-קומי הבריטי-פלסטיני "סוף שבוע בעזה" (אנ') של הבמאי יליד נצרת - באסיל חליל; שם גילמה את אימה של קרן, אותה גילמה מונא חוא.
בשנת 2023 יצאה עם מופע בידור "אדרנלינדה"
נשואה לשחקן ג'וליאן שגרן, ולשניהם אין ילדים משותפים מתוך בחירתה של רולנדה (לג'וליאן שלושה ילדים מנישואים קודמים).
רולנדו אילה (בספרדית: Rolando Illa; 6 בספטמבר 1880 – 3 במאי 1937) היה שחמטאי ארגנטינאי יליד ארצות הברית.
אילה נולד בניו יורק למשפחה קובנית, היגר לארגנטינה והתאזרח שם בשנת 1904. היה בין שני המייסדים של מועדון השחמט Club Argentino בבואנוס איירס.
בשנת 1910 ניצח אילה באליפות המועדון, וחזר על הישג זה בין השנים 1912 עד 1919. הוא ניצח בדו-קרב את יוליו לינץ' 3.5-1.5 והפסיד בדו-קרב לבוריסלב קוסטיץ' 0-6. שני הדו קרבות התקיימו בשנת 1913.
אילה חלק מקום ראשון עם פורטלה בתחרות בואנוס איירס 1917, הגיע למקום השני אחרי קארנצה בתחרות בואנוס איירס 1920, חלק מקום 2–4 בתחרות מונטבידיאו 1921 (אליפות דרום אמריקה, ניצח: רוברטו גראו ) והגיע למקום החמישי בתחרות בואנוס איירס 1922 (ניצח: בניטו וילגאס).
אילה השתתף שלוש פעמים באליפות ארגנטינה: בשנת 1921 הגיע למקום החמישי (ניצח: דמיאן רקה), חלק מקום 6–7 בשנת 1923 (גם בשנה זו ניצח דמיאן רקה).
בשנת 1926 חלק אילה מקום שני ביחד עם בניטו וילגאס בתחרות בואנוס איירס.
רולנדו ויאסון (בספרדית: Rolando Villazón; נולד ב-22 בפברואר 1972), הוא זמר אופרה מקסיקני, שחי ופועל כיום בצרפת.
רולנדו ויאסון נולד במקסיקו סיטי.
בגיל 11 החל ללמוד באקדמיה לאמנויות הבמה מוזיקה, משחק, מחול עכשווי ובלט.
בשנת 1990 פגש את הבריטון ארטורו ניאטו אשר הכיר לו את עולם האופרה, ואשר החל ללמד אותו פיתוח קול.
כעבור שנתיים נכנס לאקדמיה הלאומית למוזיקה, שם שר בתפקידים שונים.
לאחר זכייה בשתי תחרויות ארציות במקסיקו ובגואנחואטו, נעשה ויאסון תלמידו של הבריטון גבריאל מיחארס.
בשנת 1998 התקבל כחבר בתוכנית אמנים צעירים באופרה של פיטסבורג, שם הופיע בהפקות אופרה שונות, ביניהן האופרה לוצ'יה די למרמור.
מאוחר יותר נכנס לתוכנית באופרה של סן פרנסיסקו, שם קיבל תפקיד ראשי – כאלפרדו באופרה לה טרוויאטה מאת ג'וזפה ורדי, וכן השתתף בכיתות אמן עם הזמרת המפורסמת ג'ואן סאת'רלנד.
ויאסון זכה במקום השני, בפרס צרצואלה ובפרס המאזינים, בתחרות operalia של הזמר פלאסידו דומינגו בשנת 1999.
מספר הופעות באירופה בשנת 2000, הביאו את הזמר לתודעה הבינלאומית.
הוא הופיע לראשונה בג'נובה בתפקיד האביר באופרה מנון של מאסנה.
לאחר מכן כרודולפו בלה בוהם של פוצ'יני באופרה של ליון וברומא, כאלפרדו בלה טרוויאטה בטריאסטה, וכן נקרא להחליף זמר חולה באותו תפקיד בפריז.
מאז מופיע ויאסון בכל רחבי העולם, משתתף בעשרות הפקות והקלטות, ואף הוציא מספר תקליטי סולו.
בשנת 2006 ויאסון שר בתפקיד אלפרדו בהפקה חדשנית ללה טרוויאטה בפסטיבל זלצבורג, יחד עם הזמרת הכוכבת אנה נטרבקו.
באותה שנה הופיע בקונצרט גדול בברלין עם פלאסידו דומינגו ואנה נטרבקו.
ב-2007 הוציא יחד עם נטרבקו אלבום דואטים.
ויאסון הופיע לראשונה בישראל בהתנדבות בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים בשנת 2008, ברסיטל מחזור השירים של המלחין רוברט שומאן ושירים לפי פטרארקה של פרנץ ליסט, מלווה בפסנתר בידי המנצח והפסנתרן דניאל בארנבוים.
בשנת 2017 הוא הוציא תקליט משותף עם אילדר אבדרזקוב.
בשנת 2022 שיחק בסרט המוזיקלי הגרמני-צרפתי "חליל הקסם" המבוסס על האופרה באותו שם מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט; שם גילם את דמותו של אנריקו מילאנסי.
בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "קבריני" את דמותו של דה-סילבה.
רולנדס פקסס (בליטאית: Rolandas Paksas; נולד ב-10 ביוני 1956) היה נשיא ליטא בשנים 2003–2004.
פקסס נולד ב-10 ביוני 1956 בטלז לפליקסס ואלנה.
פקסס קיבל תואר בהנדסה אזרחית בשנת 1979. בשנת 1984, הוא סיים את האקדמיה לתעופה אזרחית בלנינגרד.
במהלך תקופה זו, הוא התחרה בתחרויות אווירובטיקה, השתתף הן בקבוצות סובייטיות והן בקבוצות ליטאיות וזכה במספר אליפויות.
לאחר קריסת ברית המועצות, פקסס הקים חברת בנייה, רסטקו.
בשנת 1997, הוא נבחר למועצת העיר וילנה עבור איגוד המולדת המרכז-ימין והפך לראש העיר.
במאי 1999 מונה פקסס לראש הממשלה, אך התפטר חמישה חודשים לאחר מכן לאחר מחלוקת בנוגע להפרטה.
פקסס הצטרף לאיחוד הליברלי של ליטא (LLS) בשנת 2000. ה-LLS זכה בבחירות 2000, ופקסס הפך שוב לראש הממשלה, אך הוא עזב תוך שבעה חודשים לאחר מחלוקת נוספת על רפורמות כלכליות.
בשנת 2002, פקסס הקים את המפלגה הליברלית דמוקרטית, והתמודד על הנשיאות.
הוא ניצח בריצה מול ולדאס אדמקוס המכהן בינואר 2003 והושבע כנשיא ליטא.
בשנת 2004 התברר כי הוא העניק אזרחות לתורם קמפיין גדול, מה שהוביל להדחתו מתפקידו באפריל 2004. הוא היה ראש המדינה האירופי הראשון שהודח.
פקסס נבחר ל ב-2009, בעודו מוביל את מפלגתו, שנקראה כעת סדר וצדק (TT).
ההדחה שלו מהפרלמנט לכל החיים נקבע כצעד לא פרופורציונלי על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם בשנת 2011. בשנת 2018 הוגש התיקון שאפשר לפקסס להתמודד על מושב בפרלמנט, אולם הוא לא מורשה להתמודד לנשיאות או להיות יושב ראש הפרלמנט.
הוא נחשב לנשיא ליטא הגרוע ביותר בהיסטוריה המודרנית.
רולנדו אנטוניו בלאקמן הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA, ולאחר מכן עבר לשחק באירופה שלוש עונות נוספות.
ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 18.0 נקודות, 3.3 ריבאונדים, ו-3.0 אסיסטים למשחק.
בלאקמן נולד בפנמה סיטי, בירת פנמה, ובגיל 8 עבר עם משפחתו לברוקלין, ניו יורק.
בין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת המדינה של קנזס, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה קלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק.
בכל שלוש עונותיו האחרונות באוניברסיטה נבחר ל"שחקן ההגנה המצטיין של מחוז ה-Big Eight", ובעונת ה שלו זכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז.
בשנת 1980 נבחר בלאקמן להשתתף באולימפיאדת מוסקבה כחבר נבחרת ארצות הברית, לצד שחקני המכללות מארק אגוויר ואייזיאה תומאס, אך לא זכה לייצג את ארצות הברית מכיוון שהחרימה את המשחקים האולימפיים (במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן).
בלאקמן נבחר בבחירה התשיעית של דראפט ה-NBA לשנת 1981, על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס, והפך לשחקן ה-NBA הראשון שנולד בפנמה.
בעונת הרוקי שלו קלע בלאקמן 13.3 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, והחל מעונתו השנייה הפך לשחקן חמישייה קבוע ולאחד מכוכבי הקבוצה, לצד הסמול פורוורד מארק אגוויר.
ב-6 מתוך 11 עונותיו במאבריקס העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA, ובעונת אף הגיעה למרחק ניצחון אחד מגמר ה-NBA, לאחר שהפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בגמר המערב בתוצאה 4-3. בתקופתו בדאלאס קלע ממוצע של 19.2 נקודות למשחק, ונבחר 4 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר.
במשחק האולסטאר קלע בלאקמן 29 נקודות עבור נבחרת המערב, מתוכן שתי קליעות עונשין שכפו הארכה ועזרו לקבוצתו לנצח במשחק.
בשנת 1990 עבר בלאקמן את אגוויר כקלע המוביל בתולדות המאבריקס, והחזיק בתואר זה במשך 18 שנים, עד שהשיג אותו דירק נוביצקי במרץ 2008.
לקראת עונת נשלח בלאקמן בטרייד לניו יורק ניקס, במדיה שיחק בשתי עונותיו האחרונות ב-NBA כמחליפו של ג'ון סטארקס.
ב-11 במרץ 2000 העלו המאבריקס את גופייתו של בלאקמן, עם המספר '22', לתקרת אולמם הביתי, כהוקרה על תרומתו לקבוצה.
באמצע עונת 1994/1995 הצטרף בלאקמן לקבוצת א.א.ק.
אתונה מליגת העל היוונית, שסיימה את העונה במקום השמיני בליגה.
בעונה הבאה חתם באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית, אותה אימן בוגדן טנייביץ'.
במילאנו שיתף פעולה עם כוכבים כדיאן בודירוגה, גרגור פוצ'קה ופרדיננדו ג'נטילה, וזכה עם הקבוצה הן באליפות הליגה האיטלקית והן בגביע האיטלקי.
לאורך העונה קלע בלאקמן 15.3 נקודות למשחק, ונבחר לשחקן המצטיין של טורניר הגביע האיטלקי.
בשנת 1996 עבר לשחק בקבוצת לימוז' מהליגה הצרפתית, שוב תחת המאמן טנייביץ', ובסיום עונת 1996/1997 פרש ממשחק, בגיל 38.
בשנת 2000 מונה בלאקמן למתאם ההגנתי של דאלאס מאבריקס, תחת המאמן דון נלסון.
בקיץ 2002 שימש כעוזר מאמן בנבחרת גרמניה, והיה שותף לזכייתה במדליית הארד באליפות העולם בכדורסל 2002. בעונת חזר למאבריקס, כשמונה לתפקיד עוזר מאמן תחת אייברי ג'ונסון.
באותה עונה העפילה דאלאס לגמר ה-NBA, בו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 4-2.
באוגוסט 2010 החל בלאקמן לשמש כעוזרו של טנייביץ' באימון נבחרת טורקיה, לקראת אליפות העולם בכדורסל 2010. בסיום הטורניר זכתה טורקיה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה בגמר לנבחרת ארצות הברית בתוצאה 81-64.
רולס-רויס פנטום 2 (Rolls-Royce Phantom II) היא מכונית סלון יוקרתית, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1929–1936.
בסך הכול יוצרו 1,680 יחידות.
גוף ה"רולס-רויס פנטום 2" נבנה על ידי חברת "Coachbuilder".
רולס-רויס פנטום 2 הוצעה במספר גרסאות:
סדאן, 4 דלתות, 4 מושבים
קבריולה, 2 דלתות, 2 מושבים
קבריולה, 4 דלתות, 4 מושבים
פנטום 2 קונטיננטל ספורט סלון - יוצרו 278 יחידות