tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'ואנו נפגש עם הלהקה שוב בדבלין ושוב בצרפת בספטמבר כדי לדבר על התוכניות לפני שהלהקה בחרה בו כבמאי.
הסרט נקראה בהתחלה "U2 in the Americas".
והלהקה תכננה לצלם אותו בשיקגו ובבואנוס איירס מאוחר יותר באותה השנה.
מאוחר יותר הם החליטו שהמקום בשיקגו לא מתאים, ובמקום זאת U2 החליטה להשתמש במקניקולס ספורטס ארנה בדנוור, קולורדו לצילומים.
לאחר ההצלחה של "Live at Red Rocks: Under a Blood Red Sky", אשר צולם בדנוור ארבע שנים מוקדם יותר, הלהקה קיוותה ש"הברק יפגע פעמיים".
עם בעיות בהפקה ועלות מוערכת של 1.2 מיליון דולר, הלהקה ביטלה את התוכניות להופעות בדצמבר באמריקה הדרומית.
בהצעת מקדם ההופעות בארי פיי, הלהקה הזמינה במקום את אצטדיון סאן דביל באוניברסיטת המדינה של אריזונה בטמפה, אריזונה.
הסרט הוא סרט הופעה שמומן בהתחלה על ידי הלהקה ותוכנן להיום מוקרן במספר קטן של בתי קולנוע כסרט עצמאי.
אחרי שהם עברו את התקציב, הסרט נקנה על ידי סרטי פרמאונט ויצא לבתי הקולנוע ב-1988, לפני שיצא לווידאו ב-1989. הוא הופק על ידי מייקל המלין ובוים על ידי ג'ואנו.
הסרט משלב צילומים מהופעות חיות עם קטעים מהאולפן וראיונות של הלהקה.
האלבום משלב הופעות חיות והקלטות שירים חדשים באולפן שמרחיבים את ההתנסות של הלהקה עם סגנונות מוזיקה אמריקאית ומכירים בהשפעות המוזיקליות הרבות שלה.
הוא הופק על ידי ג'ימי איובין ויצא ב-1988.
התמונה של עטיפת האלבום והפוסטר של הסרט היא תמונה של הסולן בונו מאיר באור זרקורים על הגיטריסט דה אדג' בעודו מנגן, וההשראה לה הייתה מסצנה מההופעה החיה של השיר "Bullet the Blue Sky" שהוקלטה לסרט ולאלבום וצולמה על ידי אנטון קורביין.
בכמה עותקים של תקליטים של האלבום נמצא המסר "We Love You A.L.K.", אזכור למנהלת ההפקה של הלהקה אן לואיס קלי, שהייתה הנושא של עוד הקדשה סודית על כמה עותקי דיסקים של האלבום "Pop".
בונו אמר שהשיר "Hawkmoon 269" היה בחלקו מחווה לסופר סם שפרד, אשר הוציא ספר בשם "Hawk Moon".
בונו אמר שהלהקה מקססה את השיר 269 פעמים.
שנים לאחר מכן דה אדג' סתר את בונו בקשר לכך שהשיר הוא מחווה לשפרד ואמר שהוקמון הוא מקום ברפיד סיטי, דקוטה הדרומית, במערב התיכון של ארצות הברית.
השיר "Angel of Harlem" הוא מחווה לבילי הולידיי.
השיר "God Part II" הוא סוג של המשך לשיר "God" של ג'ון לנון.
במהלך סיבוב ההופעות "The Joshua Tree", בונו ובוב דילן נפגשו בלוס אנג'לס.
יחד הם כתבו שיר בשם "Prisoner of Love" אשר הפך מאוחר יותר ל-"Love Rescue Me".
דילן היה הסולן בהקלטה המקורית, אבל מאוחר יותר הוא ביקש מ-U2 לא להשתמש בשיר בגלל התחייבות ללהקת הטרוולינג וילבריס.
ההופעה החיה של "I Still Haven't Found What I'm Looking For" (יחד עם מקהלה מלאה) הוא שיר גוספל.
"When Love Comes to Town" הוא שיר בלוז רוק עם בי.בי קינג שניגן בגיטרה ושר.
U2 הקליטה את "Angel of Harlem", "Love Rescue Me" ו-"When Love Comes to Town" באולפני סאן בממפיס, טנסי, היכן שאלביס פרסלי, רוי אורביסון, ג'וני קאש ורבים אחרים הקליטו.
הם גם הקליטו גרסה שלא שוחררה של "She's a Mystery to Me" ו-"Jesus Christ" של וודי גאת'רי.
הלהקה התחילה לכתוב את "Heartland" ב-1984 בזמן הסשנים של "The Unforgettable Fire".
והיא עבדה עליו בסשנים של "The Joshua Tree".
כל שירי האולפן חוץ מ-"Heartland" בוצעו בהופעה חיה בסיבוב ההופעות "Lovetown", אשר החל כמעט שנה אחרי יציאת "Rattle and Hum".
בנוסף לתשעה שירי האולפן, כמה הקלטות נוספות מהסשנים של "Rattle and Hum" יצאו בסינגלים שונים ובפרויקטים צדדים.
הלהקה הוציאה גרסאות כיסוי כבי-סיידים של שאר הסינגלים.
גרסת כיסוי של "Fortunate Son" שהוקלטה עם מריה מקי יצאה כבי סייד של "Who's Gonna Ride Your Wild Horses".
גרסת כיסוי של Everybody Loves a Winner" של ויליאם בל, שגם הוקלטה עם מקי, יצאה במהדורה לכבוד 20 שנה ל-"Achtung Baby".
הלהקה בחרה צילומים בשחור-לבן של שני ערבים במקניקולס ספורטס ארנה בדנוור, קולורדו ב-7 וב-8 בנובמבר 1987. הם בחרו בעיר בגלל ההצלחה של סרט ההופעה שלהם "U2 Live at Red Rocks: Under a Blood Red Sky" ב-"Red Rocks Amphitheatre" ליד דנוור מ-1983. דה אדג' אמר, "חשבנו שאולי הברק יפגע פעמיים".
ההופעה הראשונה אכזבה את הלהקה.
בונו חשב שהמצלמות הפריעו ליכולת שלו לתקשר עם הקהל.
ההופעה השנייה הייתה הרבה יותר מוצלחת ושבעה שירים ממנה נכנסו לסרט ושלושה לאלבום.
כמה שעות לפני ההופעה השנייה בדנוור, פצצה של הצבא האירי הרפובליקני הרגה 11 אנשים בטקס של יום הזיכרון באניסקילן בצפון אירלנד.
במהלך ביצוע של "Sunday Bloody Sunday" שמופיע בסרט, בונו גינה את האלימות וצעק "לעזאזל עם המהפכה!" לאחר הצפייה בסרט, הלהקה שקלה לא לבצע את השיר יותר בסיבובי הופעות בעתיד.
צילומים בחוץ בצבע הם מההופעות של הלהקה בטמפה, אריזונה ב-19 וב-20 בדצמבר 1987. כרטיסים נמכרו בחמישה דולר לכל הופעה ונגמרו הכרטיסים בתוך כמה ימים לשתי ההופעות.
האלבום נפתח עם גרסת כיסוי חיה של השיר "Helter Skelter" של הביטלס.
בונו פותח את ההופעה עם ההכרזה: "זה שיר שצ'ארלס מנסון גנב מהביטלס.
האלבום מכיל גרסת כיסוי חיה של השיר "All Along the Watchtower" של בוב דילן.
ההופעה היא מההופעה הספונטנית של הלהקה "Save the Yuppies" בכיכר ג'סטין הרמן בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-11 בנובמבר 1987.
בזמן שהלהקה הייתה בגלאזגו ביולי במהלך סיבוב ההופעות "The Joshua Tree", רוב פטרידג' מאיילנד רקורדס השמיע את הדמו ללהקה.
בספטמבר, U2 ערכה חזרות עם המקהלה בכנסייה בהארלם, וכמה ימים מאוחר יותר הם ביצעו את השיר בהופעה במדיסון סקוור גארדן.
צילומים של החזרה מופיעים בסרט, בזמן שהביצוע ממדיסון סקוור גארדן מופיע באלבום.
אחרי החזרה בכנסייה, חברי U2 הסתובבו בהארלם היכן שהם פגשו צמד בשם "Satan and Adam" שניגנו ברחוב.
קליפ של 40 שניות שלהם מנגנים את הגרסה שלהם של "Freedom for My People" מופיע גם בסרט וגם באלבום.
במהלך "Silver and Gold", בונו מסביר שהשיר הוא התקפה נגד האפרטהייד.
"The Star Spangled Banner" הוא קטע מהופעת הוודסטוק המפורסמת של ג'ימי הנדריקס ב-1969.
האלבום פילג את המבקרים כאשר הוא יצא ב-1988. כמה מבקרים מתחו עליו ביקורת חריפה ואמרו ש-U2 היו יומרניים..
בביקורות אחרות נכתבו דברים חיובים על האלבום.
בסוף 1988, "Rattle and Hum" דורג במקום ה-21 במצעד האלבומים הטובים ביותר של השנה בסקר המבקרים האמריקאים "Pazz & Jop" של הווילג' ווייס.
האלבום דורג במקום הראשון על ידי "HUMO", במקום השני על ידי הלוס אנג'לס טיימס והוט פרס, במקום ה-17 על ידי "OOR", במקום ה-23 על ידי NME ובמקום ה-47 על ידי Sounds.
על פי סקר ביקורות של ה-USA Today בזמן יציאת הסרט, "Rattle and Hum" קיבל דירוג של 64 מתוך 100. על פי האתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 67 אחוז.
למרות הביקורת, "Rattle and Hum" מכר טוב והיה המשך של ההצלחה המסחרית הגדלה של U2. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים בילבורד 200 ונשאר במקום הראשון במשך שישה שבועות.
זה היה האלבום הכפול הראשון שהגיע למקום הראשון בארצות הברית מאז "The River" של ברוס ספרינגסטין ב-1980. "Rattle and Hum" הגיע למקום הראשון בבריטניה ובאוסטרליה.
בבריטניה, הוא מכר 360,000 עותקים בשבוע הראשון והפך לאלבום שנמכר הכי מהר באותו השלב, שיא שנשבר על ידי "Be Here Now" של אואזיס ב-1997. האלבום מכר 14 מיליון עותקים עד ל-2005.
כשהתחיל סיבוב ההופעות "Lovetown", חברי הלהקה השתעממו מלנגן את הלהיטים הגדולים שלהם.
U2 האמינה שהקהל לא הבין את שיתוף הפעולה של הלהקה עם בי.בי קינג ב-"Rattle and Hum" ובסיבוב ההופעות "Lovetown".
לקראת סוף סיבוב ההופעות "Lovetown", בונו הודיע על הבמה שזה היה "הסוף של משהו בשביל U2".
לאחר מכן, חברי הלהקה המציאו את עצמם מחדש בשנות ה-90. הם שילבו רוק אלטרנטיבי, מוזיקת דאנס אלקטרונית ומוזיקה תעשייתית בסאונד שלהם ופיתחו תדמית יותר אירונית וקלת דעת שחיבקה את זהות "כוכבי הרוק" שחברי הלהקה התקשו איתה בשנות ה-80.
בונו - שירה, גיטרה, מפוחית
דה אדג' - גיטרה, קלידים, קולות רקע, שירה (2)
בוב דילן - אורגן האמונד (4), קולות רקע (11)
רבקה אווונס ראסל - קולות רקע (12)
פיליס דאנקן - קולות רקע (12)
הלן דאנקן - קולות רקע (12)
בריאן אינו - קלידים (13)
בנמונט טנץ' - אורגן האמונד (17)
ואן דייק פארקס - עיבוד מיתרים (17)
ג'ימי הנדריקס - גיטרה (15)
Raven Software היא מפתחת משחקי וידאו אמריקאית, שנוסדה בשנת 1990 ובסיסה בוויסקונסין.
בשנת 1997, Raven עשתה עסקת הוצאה לאור בלעדית עם חברת Activision ולאחר מכן היא נרכשה על ידם.
לאחר הרכישה, רבים מתוך המפתחים המקוריים של הסטודיו, שהיו אחראים במידה רבה על יצירת המשחקים Heretic ו-Hexen: Beyond Heretic, עזבו על מנת ליצור את Human Head Studios.
Raven Software נוסדה בשנת 1990 על ידי שני האחים בריאן וסטיב ראפל.
החברה הייתה עצמאית עד שנת 1997 שבה היא נרכשה על ידי חברת Activision.
ל-Raven יש היסטוריה של עבודה עם חברת id Software, שלזמן קצר הן היו ממוקמות באותו הרחוב.
Raven השתמשה במנועי המשחק של id עבור משחקים רבים, למשל עבור Heretic בשנת 1994. היא השתלטה על הפיתוח של זיכיון Quake עבור Quake 4 ושל החזרה ב-2009 של סדרת Wolfenstein.
החברה התחילה את דרכה עם שלושה צוותי פיתוח.
באוגוסט 2009, בעקבות ביצועים ירודים ותקציב יתר של Wolfenstein, החברה נאלצה לפטר 30–35 אנשי צוות, כך שנותרו רק שני צוותי פיתוח.
גם המצב הזה השתנה באוקטובר 2010, כאשר נותר רק צוות פיתוח אחד לאחר פיטורין של 40 אנשי צוות בעקבות התעכבויות עם המשחק Singularity.
כמות השינויים בחברה גרמה לה להתמקד בסיוע עם סדרת משחקי Call of Duty מאז ועד עתה.
בשנת 2012, Raven החלה להעסיק עובדים עבור משחק, והוכרזה כמשתפת פעולה עם Infinity Ward על Call of Duty: Ghosts במאי 2013.
נכון לאפריל 2014, Raven היא המפתחת המובילה של המשחק הסיני החינמי, Call of Duty: Online.
Rasputin (בעברית: רספוטין) הוא להיט אירו-דיסקו משנת 1978, שהוקלט על ידי להקת הפופ והאירו-דיסקו הגרמנית בוני אם, השני מתוך אלבומם השלישי Nightflight to Venus.
הוא נכתב על ידי מקים הלהקה, פרנק פריאן, יחד עם ג'ורג' רייאם ופרד ג'יי.
זהו שיר חצי-ביוגרפי על גריגורי רספוטין, ידידו ויועצו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה ומשפחתו בתחילת המאה ה-20. השיר מתאר את רספוטין כנער שעשועים, מרפא מיסטי ומניפולטור פוליטי.
השיר "Rasputin" מתייחס לתקווה של הצארינה אלכסנדרה פיודורובנה כי גריגורי רספוטין יוכל לרפא את בנה חולה ההמופיליה, אלכסיי, הצארביץ' של רוסיה.
כמו כן, נטען בשיר כי רספוטין היה המאהב של אלכסנדרה: "רא רא רספוטין, המאהב של צארית רוסיה, איזה גבר הוא היה", "מכונת האהבה הגדולה ברוסיה", "לנשות מוסקבה הוא היה מקסים".
השיר טוען שכוחו הפוליטי של רספוטין האפיל על כוחו של הצאר עצמו ב"כל ענייני המדינה".
כאשר מעשיו המיניים והפוליטיים נעשו בלתי נסבלים, "גברים מהמעמד הגבוה יותר" תכננו את נפילתו, אם כי "הנשים התחננו" שלא יעשו זאת.
אף על פי שהשיר קובע "הוא היה בהמה", הוא טוען שהנשים "פשוט נפלו לזרועותיו".
בסוף השיר מתוארת גרסה מותאמת של תיאור פופולרי של האירועים שהגיעו לשיאם ברצח רספוטין, שבוצעו על ידי פליקס יוסופוב, ולדימיר פורישקביץ' ודמיטרי פבלוביץ', ב-16 בדצמבר 1916. בשיר נטען שרוצחיו של רספוטין ירו בו למוות לאחר ששרד את הרעלת היין שלו.
השיר אמנם מספר מחדש באופן מדויק על רבות מהשמועות השליליות שפגעו במוניטין של רספוטין, אך אין שום הוכחות שניתן לאמת לפיהן הוא ניהל רומן עם אלכסנדרה.
ידידו האמריקני של פרנק פריאן, ביל סווישר, שהיה אז חייל בגרמניה, מספק קולות רקע בגשר בדמות מגיש חדשות.
סווישר השתתף בתפקידי אורח גם בסינגלים אחרים של בוני אם כמו "Ma Baker" ו-"El Lute".
גואריסקו מ-AllMusic תיאר את השיר כ"מחווה לדמות ההיסטורית הרוסית האגדית תוך שימוש בללייקות כדי ליצור את הוק גיטרת הקצב שלה".
המנגינה שלו הושוותה לזו של השיר הטורקי המסורתי "Kâtibim", אך הלהקה הכחישה שקיים דמיון כלשהו.
השיר הגיע לראש המצעדים בגרמניה ובאוסטריה ולמקום השני בבריטניה ובשווייץ.
הוא היה גם להיט מקום-ראשון נוסף עבור בוני אם באוסטרליה, והיה השיר השני (והאחרון) שלהם שהגיע לראש המצעדים במדינה זו (האחר היה "Rivers of Babylon").
גואריסקו מ-AllMusic תיאר את השיר "השילוב הכי מוזר והכי יוצא דופן ומעניין של שילוב אלמנטים מוזיקליים" מהאלבום Nightflight to Venus, ובחר בו כאחד האהובים עליו מהאלבום.
השיר אמנם נכתב ובוצע באנגלית, עם מילים בודדות בגרמנית וברוסית – "אבל את הקזצ'וק הוא רקד ממש נפלא [wunderbar]!" – אך הוא זכה לפופולריות רבה בברית המועצות, ויוחסה לו החזרת התהילה של רספוטין שם.
עם זאת, השיר הושמט מההוצאה הסובייטית של האלבום, ובוני אם נאסרה לבצע את השיר במהלך עשר הופעותיהם במוסקבה בדצמבר 1978. במהלך ביקורם בפולין בשנת 1979, הלהקה ביצעה את השיר למרות שהתבקשה שלא לעשות זאת על ידי גורמים ממשלתיים.
ההופעה בסופוט שודרה בטלוויזיה הלאומית ביום שלמחרת לאחר שהשיר מההופעה נמחק בעריכה, אך ברדיו היא שודרה בשידור חי ומלא.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי להקות אחדות בסגנונות מוזיקליים שונים.
הלהקה הפינית טוריסס הקליטה לו גרסת פולק מטאל, בעוד בוילד אין ליד הקליטה אותו כשיר פולק פאנק.
ספר הקומיקס הבריטי "Nikolai Dante" ציטט מילים מהשיר בכותרת הסיפור "Russia's Greatest Love Machine" בשם בגיליון 1997 של הקומיקס "".
להקת הדאנס/רוק מוושינגטון, רא רא רספוטין, קרויה על שם השיר.
גרסה ספרדית לשיר מאת צמד האלקטרופופ פנגוריה נכללה באלבום האוסף שלהם, Dilemas, amores y dramas, שיצא בשנת 2003. באוגוסט 2019, פרויקט הקאברים הרוסי מז'אנר המטאל, Even Blurry Videos, פרסם ביוטיוב את גרסתו לשיר.
הוצאות האלבום Nightflight to Venus כוללות את שיר הנושא שעובר ברצף ל-"Rasputin".
ההוצאות הראשוניות של אריך נגן כללו את הגרסה באורך מלא של 6:26 דקות לשיר, הבולטת ביותר באינטרלוד האינסטרומנטלי שבבית השלישי, בין השורות "למרות שהוא היה בהמה, הן פשוט נפלו לזרועותיו" ו-"ואז לילה אחד כמה אנשים רמי דרג..." שמאוחר יותר נחתך.
ההוצאה השנייה של אריך נגן כללה גרסת 6:03, וההוצאות שלאחר מכן כללו גרסת 5:51. העריכה היחידה של בוני אם שונה לחלוטין מהגרסה המקוצרת ששימשה עבור ההקלטה של הזמרת גילה בגרמנית שנערכה לאחר מכן בנובמבר 1978 (ללא הצלחה).
בהוצאות של השיר בגרמניה ובמדינות בנלוקס השיר "Painter Man" היה בבי-סייד.
בהוצאות בבריטניה הייתה גרסה באורך 5:32 דקות; אותה מרבית המדינות קיצרו ל-5:02, בעוד שבשחרור של קריר רקורדס הצרפתית הייתה גרסת 4:45. בבריטניה, "Painter Man" יצא כסינגל איי-סייד בפברואר 1979, והפך שם ללהיט כאשר הגיע למקום העשירי במצעד.
בקנדה, "Rasputin" היה האיי-סייד והפך ללהיט גדול, וב-24 במרץ 1979 הגיע לראש מצעד הסינגלים העכשוויים למבוגרים של מגזין RPM הקנדי ושהה שם במשך שבועיים, ונכנס גם למצעד 100 שירי הפופ המובילים של המגזין, שם הגיע למקום ה-7 בשיאו, באותו שבוע.
למרות ההצלחה בקנדה, השיר לא נכנס למצעדים בארצות הברית.
בסוף ינואר 2021, כמעט 43 שנים מאז שיצא לאור כסינגל, השיר הפך לוויראלי בפלטפורמת שיתוף הסרטונים טיקטוק, והופיע גם בפלייליסט "Viral Hits" של ספוטיפיי.
ההצלחה הניבה אתגר ריקוד לשיר.
מקוםתאריםמכירותקנדה (Music Canada)פלטינה150,000^הולנד (NVPI)זהב100,000^בריטניה (BPI)זהב500,000^^ מכירות בלבד
להקת הפולק מטאל הפינית טוריסס הקליטה גרסת כיסוי לשיר Rasputin, שיצאה לאור ב-21 בספטמבר 2007 על ידי חברת התקליטים סנצ'רי מדיה רקורדס.
הלהקה ניגנה את גרסת הכיסוי בהופעותיה החיות במשך כמה שנים ולבסוף החליטה להקליט לה גרסת אולפן בשל משוב חיובי מצד המעריצים.
גרסת ויניל 7" שיצאה לשיר כוללת את השיר "The Court of Jarisleif" בבי-סייד.
שירי הבי-סייד השתנו לפי אזורים.
במהדורות קנדיות, דרום אמריקאיות, אסיאתיות וכמה אירופיות הופיע השיר "Never Change Lovers in the Night of Night" בבי-סייד, במהדורה האמריקאית הופיע "He Was a Steppenwolf".
במהדורות הפולניות והצ'יליאניות הופיע "Night Flight to Venus" ובמהדורות האירופיות האחרות הופיע "Painter Man" בבי-סייד.
מתיאס ניגורד – שירה, תכנות תזמורתית וקלידים
טודה לטונן – תופים וכלי הקשה
השיר "Rasputin" היווה השראה עבור שירים רבים, והוא הושמע בסרטים שונים.
הצמד המוזיקלי ג'טין-לליט דגם את "Rasputin" לשיר "Sachi Ye Kahani Hai" מתוך הסרט "Kabhi Haan Kabhi Naa" משנת 1994.
בסרט המלאיאלמי "Baletan" משנת 2003, השיר "Baletta Baletta" נכתב בהשראת "Rasputin".
הסרט ההודי "Agent Vinod" משנת 2012 כולל שיר בהינדית ששמו "I'll Do the Talking"; השיר הוא אינטרפולציה חלקית של "Rasputin".
Rare Masters הוא אלבום אוסף של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור כתקליטור כפול ב־20 באוקטובר 1992. הוא כלל הוצאה ראשונה בתקליטור של כל הסינגלים המוקדמים, הסינגלים וצדדי ב' שג'ון הוציא לאור בין 1968 ל־1975 ולא נכללו באלבומי אולפן או באלבום הלהיטים .
כן כלל האלבום הוצאה ראשונה של חמש השמטות מאלבומי אולפן, שהוקלטו באותו פרק זמן, ואת ההוצאה הראשונה והיחידה בתקליטור של הפסקול המלא לסרט "Friends".
רבים משירי האלבום צורפו כשירי בונוס לאלבומיו המוקדמים של ג'ון שעברו עריכה דיגיטלית מחודשת (רימסטר) ויצאו לאור ב־1995 (גם הם בגרסת רימסטר).
סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", כתב שאף שחלק גדול מהשירים צורפו כשירי בונוס במהדורות המחודשות של אלבומיו המוקדמים של ג'ון, עדיין מדובר בעסקה משתלמת מפני שנכללו בו שירים שלא יצאו במקום אחר במהדורת תקליטור, ומלבד זאת האלבום הוא גם .
ארלוויין הוסיף שאף על פי ש, ושבאלבום יש כמה מ.
הוא סבר שהקטעים הכליים מפסקול "Friends" נופלים מהרמה הכללית הגבוהה של רוב האלבום, אך עם זאת .
המשחק דומה למשחקים קודמים בסדרה והוא המשחק הראשון בסדרה ברזולציית HD.
המשחק עוקב אחר ההרפתקה של ראצ'ט וקלאנק שבמהלכה ראצ'ט לומד על הזן שלו - הלומבקסים, ונלחם באויב - פרסיבל טקיון.
ראצ'ט – לומבקס מכוכב ולדין (בדיבוב ג'יימס ארנולד טיילור).
הוא נלחם בעזרת מפתח ברגים כנשק קר ויכול להשתמש במגוון סוגי כלי נשק חמים.
קלאנק – הצירוף הרובוטי (בדיבוב דייוויד קיי), בדרך כלל מחובר לגב של ראצ'ט ומשתמש בכלי תעופה מיוחדים כדי לעזור לתנועתו של ראצ'ט על הקרקע והאוויר.
פרסיבל טקיון – חייזר מגזע הקרגמייטס שרוצה להשמיד את ראצ'ט ולהשיג את הסוד של הלומבקסים: קסדה המאפשרת מעבר בין ממדי.
ראצ'ט הוא הדמות שבשליטה ברוב המשחק, וקלאנק בחלקים מהמשחק.
במהלך המשחק ניתן לאסוף גאדג'טים ו-15 כלי נשק.
לכל כלי נשק יש 10 רמות כוח: 5 במצב רגיל ו-5 ב"מצב אתגר" שנפתח לאחר סיום המשחק בפעם הראשונה).
"Rather Be You" הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי טום גרגורי.
נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-45 מיליון פעמים בספוטיפיי.
השיר הגיע בשיאו למקום ה-6 במצד הפופ בגרמניה.
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויו של הבמאי צ'ארלי ואטס, הועלה לערוץ היוטיוב של הזמר ב-3 ביולי 2020. בווידאו קליפ, הזמר נראה מזיז ספה בכוחות עצמו בעזרת חבל ברחבי אנגליה, כשבסופו הוא שורף את הספה.
נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3 מיליון פעמים ביוטיוב.
Raven (בעברית: עורב) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית קליילה.
האלבום יצא לאור ב-10 בפברואר 2023, על ידי חברת התקליטים Warp רקורדס.
אלבום זה מגיע שש שנים לאחר יציאת אלבום הבכורה שלה Take Me Apart, שזכה לשבחים על ידי המבקרים והוזכר כאחד האלבומים הטובים ביותר של 2017. בהודעה לעיתונות, קליילה אמרה שהאלבום Raven החל כתגובה לתחושותיה כאישה שחורה בסצנת מוזיקת הדאנס, ומתארת את האלבום כאישור לפרספקטיבה הזו.
ארגוןרשימהמיקוםמקורווגהאלבומים הטובים ביותר של 2023 (עד כה)רולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 202383בילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2023: רשימת הצוות15
כל הרצועות שנכתבו על ידי קליילה, מלבד "Closure", שנכתבו על ידי קליילה, רהרה גאבור.
כל הרצועות בעיבוד של קליילה.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Ravenאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם10 בפברואר 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטWarp רקורדס
"Ray of Light" (בעברית: "קֶרֶן אוֹר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, (1998) והוא הופץ כסינגל השני מתוך האלבום ב-27 באפריל 1998, בהוצאת חברות התקליטים האחים וורנר ומאבריק רקורדס.
הוא נכתב על ידי מדונה, ויליאם אורביט, קלייב מלדון, דייב קרטיס וכריסטין ליץ' והופק על ידי מדונה ואורביט, "Ray of Light" מבוסס על "Sepheryn" מאת קרטיס מלדון והוא שיר דאנס אלקטרוני עם טכנו, טראנס, יורודאנס והשפעות דיסקו.
"Ray of Light" מורכב מצליל סינת'י בשילוב קולה של מדונה וריף גיטרה חשמלית.
מבחינה לירית, הוא עוסק בנושא החופש.
מבקרי מוזיקה רבים שיבחו את הסאונד האלקטרוני ה"ידידותי למועדונים", המילים וה"חום הרגשי".
הוא הועמד לשלושה פרסי גראמי: "הקלטת השנה", "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" ו"הקליפ הקצר הטוב ביותר", וזכה בשניים האחרונים.
"Ray of Light" הופיע לראשונה במקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, והפך להופעת הבכורה הגבוהה ביותר בקריירה של מדונה במצעד.
הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
בגזרה הבין-לאומית, השיר הגיע לחמישייה הפותחת בקנדה, פינלנד והממלכה המאוחדת, והגיע בשיאו למקום הראשון ביוון, סקוטלנד וספרד.
במצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1998 דורג במקום ה-75.
את הווידאו קליפ הנלווה של "Ray of Light" ביים יונס אוקרלונד והוא כולל סצנות שצולמו בערים שונות ברחבי העולם, כאשר מדונה מבצעת את השיר ומאחוריה מוצגות התמונות.
הקליפ זכה לשבחים ביקורתיים, זכה בפרס גראמי בקטגוריית "הקליפ הקצר הטוב ביותר", וכן זכה בחמישה פרסים בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1998. מאוחר יותר, סטפנו סלוואטי האשים אותה בגנבת קונספט של קליפ שביים בעבר עבור ביאג'יו אנטונאצ'י בשנת 1994. השיר בוצע בארבעה מסיבובי ההופעות של מדונה, האחרון מ-"" (2023–2024).
הוא הוקלט בידי מספר אמנים במרוצת השנים, והוצג בכמה פרויקטים בתרבות הפופולרית, כמו בתוכנית Glee של פוקס, כמו גם בקמפיינים פרסומיים שונים.
מאז 1996, מדונה עברה מספר "חוויות משנות חיים" שכללו את לידת בתה לורדס, התעניינות במיסטיקה מזרחית ובקבלה, וכן כיכבה בתפקיד הראשי בעיבוד הקולנועי למחזמר "אוויטה" (1996).
שנה לאחר מכן היא החלה לעבוד על Ray of Light, אלבום האולפן השביעי שלה.
הסופרת קרול בנסון ציינה כי מדובר ב"אלבום דאנס רוחני עמוק", כאשר עיקרו התבסס על הקריירה של מדונה, המסע שלה והזהויות הרבות שלקחה על עצמה במהלך השנים.
היא התחילה לדבר על רעיונות והשתמשה במילים שרמזו למחשבות עמוקות ואישיות, ולא במנגינות הקצביות הרגילות של רחבות הריקודים שהיא הלחינה.
מדונה עבדה בעיקר עם אורביט לאחר שגיא עוזרי , שותף במאבריק רקורדס, התקשר לאורביט והציע לו לשלוח כמה שירים לזמרת.
בתגובה, שלח אורביט קלטת שמע דיגיטלית עם 13 רצועות בתוכה ו-"Ray of Light" היה בין הרצועות הללו.
הוא מבוסס על הקטע "" (1971), של צמד מוזיקת הפולק האנגלי קרטיס מלדון (המורכב מדייב קרטיס וקלייב מלדון).
ב-1996, הזמרת והפזמונאית האנגלייה כריסטין ליץ', אחייניתו של מלדון, הקליטה את הגרסה שלה לרצועה.
ליץ' אמרה שתמיד אהבה את העבודה של הצמד ו-"Sepheryn" היה האהוב עליה.
היא עבדה זמן מה עם אורביט והקליטה סקיצת דמו של "Sepheryn" על מנגינה שעליה עבד.
ליץ' כתבה מחדש את הפזמון וגם השמיטה מספר ביטים מהסקיצה המקורית.
אורביט כלל את זה בקלטת השמע מתוך מחשבה שליץ' כתבה את השיר.
לאחר שמדונה שמעה את הסקיצה היא אהבה אותה, ועיבדה מחדש את המילים ליצירה הסופית, "Ray of Light".
הרצועה הופצה כסינגל השני מהאלבום ב-27 באפריל 1998, בממלכה המאוחדת.
בארצות הברית, הופצה לקמעונאות ב-23 ביוני 1998, יחד עם 40,000 עותקים של הקליפ הנלווה.
קרטיס לא התוודע לכך שמדונה הקליטה את "Sepheryn" בתור "Ray of Light" ושמע אותו בפעם הראשונה ברדיו.
הוא "לא האמין" ובהתחלה התרגז, אך היה מרוצה כשנודע לו שהוא יקבל 15% מהתמלוגים, כיוון שיש לו קרדיט בתור אחד מכותביו.
מדונה לקחה 30% מהתמלוגים, עוד 15% ניתנו לאחייניתו של מלדון והשאר הוענק לחברת התקליטים של מדונה.
הזמרת אמרה על השיר: .
הגרסה המקורית הייתה אמורה להיכלל באלבום אוסף בשם Veronica Electronica.
קרטיס אישר בריאיון ל-The Australian בינואר 2017, כי הקליט גרסת ג'אז עכשווית של "Sepheryn".
"Ray of Light" הוקלט יחד עם שאר האלבום באולפן לאראבי נורת' בצפון הוליווד, קליפורניה במהלך אמצע 1997. המאסטרס שלו נוצר בידי טד ג'נסן באולפני סטרלינג בניו יורק.
קלטת השמע הכילה את החלק העיקרי של השיר, קטעים ממפגשי ההקלטות הראשונים בביתה של מדונה בניו יורק, כמו גם קטעים מדה היט פקטורי, שם ביצעה לראשונה את השיר.
כמו רוב האלבום, צלילי הסינת' של "Ray of Light" נוצרו באמצעות רולנד ג'ונו-106. מדונה ואורביט ניהלו מפגש הקלטות בלוס אנג'לס, ללא הצלחה.
הוא יצר קשר עם פרגוס ג'ראנד שיצר מספר קטעי תופים בלונדון.
אורביט ערך אותם באולפן שלו וחתך אותם באופן ידני, במקום להשתמש בתוכנת עריכה אוטומטית כמו ReCycle.
בתור שיר דאנס אלקטרוני, ל-"Ray of Light" יש השפעות סגנוניות של אסיד אלקטרוניקה.
לפי הביוגרפית לוסי או'בריאן שכתבה את "מדונה: כמו אייקון" , אורביט יצר אווירה "חושנית" ברצועה, המציגה את מדונה מעמיקה את שורשי הדאנס שלה והולכת על צליל אלקטרוני יותר.
או'בריאן עסקה בהמשך לכך גם במהות השיר ובסוגתו המוזיקלית, כמו גם ב-Ray of Light עצמו.
על פי התווים שפורסמו ב-Musicnotes.com, השיר נקבע בזמן משותף, עם קצב מהיר–בינוני של 126 פעימות בדקה.
הוא נכתב בסולם של סי במול מז'ור, כאשר השירה של מדונה בשיר משתרעת על פני שתי אוקטבות וחצי טון אחד מ-B♭3 עד B5, התו הגבוה והחד תואם למילה 'Feel' לקראת סוף השיר.
ל-"Ray of Light" יש רצף בסיסי של כמהלך ההרמוני שלו.
השיר מתחיל בריף גיטרה חשמלית הדומה למוזיקה של להקת הרוק האלטרנטיבי האנגלייה אואזיס.
האקורדים משולבים בהרמוניה זה עם זה במשך 22 שניות.
לאחר מכן מתחילה מנגינת הטכנו, המורכבת מצליל סינת'י ראשי המייצג את התו המוזיקלי הראשי.
הקצב "חסר המנוחה" מלווה בריף שנוצר בהשראת מוזיקת הרוק, כאשר קולה של מדונה גבוה יותר משאר הרצועות האחרות באלבום.
בזמן ההקלטה, אורביט שמר על "Ray of Light" בחצי טון גבוה מהיכולות של הזמרת, וכתוצאה מכך התווסף עומס לשירה.
לפני הפזמון האחרון סולו סינת'י נוסף.
לדברי ריקי רוקסבי, מחברת "המדריך השלם למוזיקה של מדונה", הדבר היה קשור ל-"Sepheryn".
מבחינה לירית, הרצועה אופטימית, והלחן שלה נוצר בהשראה זו גם כן.
לפי מדונה, המילים מייצגות מבט מיסטי על היקום ועד כמה אנחנו קטנים בהשוואה אליו.
היא רצתה ללכוד תחושה של "פלא", כאילו מישהו זה עתה פקח את עיניו והסתכל על העולם בפעם הראשונה.
ב-NME, מדונה הבהירה שהטקסטים מעבירים את התחושה של להיות קטנה בהשוואה ליקום העצום.
השיר עוסק גם בחיים הרגילים של בן-אדם, עם אפשרות לשנות אותם.
"Ray of Light" זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
בביקורת על האלבום בכללותו, סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic תיאר אותו כ"מעורבל".
בביקורת על המקסי סינגל שהופץ על גבי תקליטור, ליאנה ג'ונאס מאותו אתר כינתה את הרצועה "שיר דאנס טוב מאוד" ו"ניסיוני מאוד אך ידידותי למאזין".
בהמשך לכך, היא שיבחה את השירה של מדונה, ותיארה אותה בתור "דיווה של מועדונים" ו"אלה שמימית".
"שיר הנושא מתוך האלבום נבנה מעוד ארפג'ו גיטרה יפהפה, אך לא בצורה המתאימה לשיר רייב שכזה", כתב סטיוארט מקוני בביקורת לכתב העת Q על Ray of Light והוסיף "אך הוא בעל תחושה אינטליגנטית וחריפה.
באותה המידה, יכלה הלהקה האנגלייה The Chemical Brothers להקליט אותו גם כן".
לארי פליק מבילבורד תיאר אותו כ"מדונה במיטבה", והגדיר אותו "שיר טעון ברוחניות ולעיתים קרובות פיוטי".
הוא הזכיר במיוחד את השירה ואת ההתקדמות של מדונה כאמנית.
במיוזיק ויק הבריטי זכה בתואר "סינגל השבוע", ונכתב שם, "מדונה בכושר מוזיקלי ורצועת הדאנס המבריקה, ההמנונית והבולטת [...] היא אישור נוסף לכך שהאימהות והניסיון רק תדלקו את השאיפה היצירתית והחוכמה המסחרית שלה".
רוב שפילד מרולינג סטון כתב שלצד רצועות אחרות כמו "Swim" ו-"Drowned World/Substitute for Love", מדונה "נשמעת חיובית מאוד".
סאל צ'ינקוומני מסלנט כתב שהשיר היה "טירוף טכנולוגי חגיגי", וציין את השירה הנרגשת של מדונה.
בביקורת על אוסף הלהיטים השני של מדונה, (2001), כתב צ'ינקוומני:
מבקר מ-Sputnikmusic הגדיר את הרצועה כהאזנה מומלצת מ-Ray of Light.
או'בריאן טענה שהרצועה היא "מזמור אקסטטי שמיימי".
Club העיר כי "שיר הנושא חייב להיות ראוי".
ג'יי די קונסידין מבולטימור סאן ציין כי "הכוח החדש של מדונה ניכר במיוחד בשירים כאלה ['Ray of Light'], שמוצאים אותה דואה בבטחה ואז לוחשת.
דייוויד בראון, שסקר את Ray of Light עבור אנטרטיינמנט ויקלי, ראה את השיר "כדור טכנו-גליטר דמוי סירנה".
סטיבן סירס מאיידולטור הסביר שהקולות של מדונה לאורך האלבום היו "גיים צ'יינג'ר", כולל בשיר, כשהיא חיזקה את קולה בזמן העבודה על סרטה 'אוויטה'".
הוא סיים את הביקורת שלו באמירה "אכן, אין צורך במקהלה כדי להרים את 'Ray of Light' לגן עדן הדיסקו.
מדונה מספקת את השיאים בעצמה ברגעים מושלמים: הדרך המורחבת והספירלית שבה היא מייללת 'yea-ea-ears' ב-3:27 או איך הקול שלה מסתובב מכלל שליטה ב-4:14, בהתאמה לעבודת הגיטרה המטורפת של אורביט".
בדירוג הסינגלים של מדונה לכבוד יום הולדתה ה-60, ג'וד רוג'רס מטעם הגרדיאן כינתה אותו אחד מ"סינגלי הפופ האלקטרוניים המשמחים ביותר" שלה.
בביקורת רטרוספקטיבית שפורסמה לכבוד 20 שנים מיציאת האלבום, נכתב במעריב כי: "מדובר באחד משיריה האייקוניים של מדונה ומככב כמעט בכל סיבובי ההופעות שלה".
בארצות הברית, "Ray of Light" הופיע לראשונה במקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, ב-11 ביולי 1998 עם 72,000 עותקים שנמכרו ממנו בסך הכול.
הוא היה הסינגל עם הבכורה הגבוהה ביותר בקריירה שלה, שעבר את הופעת הבכורה הטובה ביותר הקודמות עם "" (1995) ו-"" (1998), שניהם הופיעו לראשונה במקום השמיני.
השיר הפך ל-37 שלה שדורג ב-40 העליונים, ובכך עקפה את קוני פרנסיס בתור האישה עם מרבית השירים שדורגו ב-40 העליונים במצעד.
"Ray of Light" היה נוכח בסך הכול במשך 20 שבועות בהוט 100, ודורג במקום ה-75 במצעד סוף השנה.
השיר גם הגיע לראש מצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, ונשאר בצמרת המצעד במשך ארבעה שבועות בסך הכול.
"Ray of Light" קיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) בספטמבר 1998, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים של הסינגל ברחבי ארצות הברית.
בקנדה, הוא הופיע לראשונה במקום ה-85 במצעד הסינגלים של RPM והגיע בשיאו למקום השלישי בשבוע השמיני ליציאתו.
הוא שהה במצעד במשך 30 שבועות בסך הכול.
באוסטרליה, "Ray of Light" הופיע לראשונה במצעד הסינגלים של ARIA במקום השישי ב-24 במאי 1998. הוא שהה במצעד במשך שבעה-עשר שבועות, וקיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) על 35,000 עותקים שנמכרו ממנו.
במצעד סוף השנה של האיגוד, "Ray of Light" דורג במקום ה-57 בסך הכול.
בניו זילנד, "Ray of Light" הופיע לראשונה במקום התשיעי במצעד הסינגלים של RIANZ.
הוא היה נוכח בסך הכול במשך 14 שבועות במצעד ויצא ב-13 בספטמבר 1998, כשהוא במקום ה-31.
בממלכה המאוחדת, "Ray of Light" הופיע לראשונה עם 76,000 עותקים והגיע בשיאו למקום השני ב-9 במאי 1998, כשהוא נחסם מהמקום הראשון בידי "Under the Bridge / Lady Marmalade" של אול סיינטס שנמכר ממנו ביותר מ-31,000 עותקים.
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) העניק לו את תואר הזהב על מכירות של 400,000 עותקים.
על פי חברת המצעדים הרשמית, " Ray of Light" נמכר ב-275,000 עותקים באזור נכון לאוגוסט 2008. השיר הופיע לראשונה במקום התשיעי באירופה הוט 100, בגיליון שפורסם ב-16 במאי 1998. בבלגיה, "Ray of Light" זכה להצלחה בינונית בשתי הטריטוריות והגיע בשיאו למקום ה-25 בפלנדריה ו-33 בוולוניה.
בהולנד, השיר הופיע לראשונה במקום ה-45 במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים, והגיע בשיאו למקום ה-22 ב-16 במאי 1998, שם נשאר במשך שלושה שבועות.
השיר הגיע בשיאו למקום השני בפינלנד, שם הוא נשאר במשך שבועיים, ושהה במצעד במשך חמישה שבועות בסך הכול.
בשוודיה, הוא הגיע למקום ה-14 ושהה במשך עשרה שבועות במצעד בסך הכול.
במצעד הסינגלים השווייצרי, "Ray of Light" הופיע לראשונה במקום ה-32 בגיליון שפורסם ב-24 במאי 1998. השיר הגיע גם למקום הראשון בספרד בשבוע הבכורה שלו.
הוא נשאר במקום הראשון במשך שלושה שבועות לפני שיצא מהמצעד.
הקליפ של "Ray of Light" בוים על ידי יונס אוקרלונד, שביים בעבר את הקליפ השנוי במחלוקת לשיר "" (1997) של הפרודיג'י.
מדונה תכננה את הנראות והמהלך של הקליפ עוד בעת שעבדה על הקליפ לסינגל הקודם שלה "Frozen", שצולם במדבר מוהאבי.
"Smack My Bitch Up" היה לקליפ האהוב עליה באותה העת ולכן פנתה לאוקרלונד.
מדונה הצהירה שכשהיא מקליטה אלבום, היא "מוציאה את הנשמה עבורו" – אך מבחינתה, קליפ זה הרבה יותר מעוד סתם דבר, כיוון שמדובר בעבודה ישירה עם הבמאי עצמו.
במהלך יציאת האלבום Ray of Light, היא רצתה לצלם קליפים רעננים וחדשניים.
כתוצאה מכך, היא רצתה לשתף פעולה עם במאים חדשים.
היא אהבה את "צורת העבודה המיוחדת" של אוקרלונד ודיברה איתו בטלפון.
השיחות שלהם נמשכו למעלה מחצי שנה, ורוב הזמן הוקדשו ליצירת קונספט סופי לקליפ.
אוקרלונד אמר בריאיון לעיתון השוודי אפטונבלודט:
לדברי הזמרת, הקליפ מציג .
המבקרים השוו אותו לסרט הניסיוני האמריקאי "הנבואה" משנת 1982, שצולם בהילוך מהיר גם כן.
הסצנות של מדונה צולמו בין 25–26 במרץ 1998 באולפני MTV/VH1 בלוס אנג'לס.
סצנות נוספות צולמו בערים שונות כמו לוס אנג'לס, ניו יורק, לונדון, לאס וגאס וסטוקהולם.
קטעים ניסיוניים שצולמו בסטוקהולם הוצגו למדונה, במטרה להעביר את הרעיון של הקליפ, אך היו חלק מהתוצר הסופי שלו.
במהלך הצילומים השתתפו אוקרלונד שלושה מעובדיו השוודים, הצלם הנריק הלבורסון, מעצב ההפקה מתיאס לינדגרן והעורך מקס ויטלי.
גם בתה של מדונה לורדס נכחה על הסט.
אוקרלונד זכר שיום אחד לאחר הצילומים הוא קיבל טלפון ממיק ג'אגר על בימוי הקליפ החדש של הרולינג סטונז, אולם הוא נאלץ לסרב מאחר שצילומי הקליפ של "Ray of Light" כילתו את כל זמנו.
הם צילמו במשך למעלה מארבעה-עשר ימים, במהלכם הוא הכניס את הצוות למכונית אחת, מצא זווית למצלמה של 35 מ"מ ורק חיכה כשהצילומים צולמו בזה אחר זה.
הוא היה צריך לשאת תרשים בכיסו במשך כל הזמן, שבו היו כל התוכניות לכל פריים שהם צילמו.
כל עשר שניות הם תפסו פריים אחד והמשיכו במשך חצי שעה כדי להשיג חמש שניות של צילומים, וכתוצאה מכך "Ray of Light" היה הצילום הארוך ביותר אי-פעם לקליפ מוזיקלי עבור אוקרלונד.
הם גם הרכיבו את המצלמה על אוטובוס ונסעו ברחבי ניו יורק וצילמו את הסצנות.
מדונה התעקשה לערוך את הקליפ בלוס אנג'לס, מאחר שבמהלך הקליפ של "Frozen" היו לה מספר עיכובים טכניים עם הבמאי כריס קנינגהם (שהיה בלונדון בעת העריכה), תהליך שהיא לא רצתה לחזור עליו.
לכן זה הוביל את אוקרלונד וצוותו לעבור לזמן קצר לבית מלון בלוס אנג'לס, שם בוצעה העריכה.
כל פיסת קטעים מצולמים נכללה בקליפ הסופי, בשל כל סצנה שהואצה ואורכו של השיר.
הקליפ הוקרן בבכורה עולמית בשידור חי ב-MTV ב-12 במאי 1998. הקליפ מתחיל בכך שניתן לראות את זריחת השמש ואדם שפותח את הווילונות בביתו.
מיד לאחר מכן, ניתן לראות קטעים שצולמו בהשראת הסרט "הנבואה", הכוללים סצנות בהילוך מהיר, המציגות אנשים שנוסעים ברכבת תחתית, מזמינים אוכל, משחקים באולינג ותלמידים בכיתת לימוד.
בהמשך, מוצגים נופי עיר וכבישים מהירים בלילה.
בין הסצנות השונות, מדונה רוקדת ומבצעת את "Ray of Light"; דמותה התמזגה חלקית עם רקע הנוף העירוני המוצג בהילוך מהיר.
במהלך אמצע השיר התנועה המהירה נעצרת כשהמצלמה מתמקדת במדונה רק על רקע השקיעה אך מאיצה שוב במהירות.
כשהקליפ ממשיך אל רדת החשכה, מוצגות תמונות במהירות גבוהה של מדונה רוקדת בדיסקוטק, כשהמצלמה מתמקדת בחוגגים.
לבסוף, היא נראית רדומה על רחבת הריקודים, ומוצג צילום מעגלי של כדור הארץ.
ב-23 ביוני 1998, הקליפ הופץ בפורמט VHS במהדורה מוגבלת של 40,000 עותקים באמצעות האחים וורנר ויז'ן .
הוא נמכר בלמעלה מ-7,381 עותקים בחודש העוקב לאחר יציאתו, והפך לסינגל הווידאו הנמכר ביותר מאז שחברת נילסן סאונד-סקאן החלה לספור את הנתונים הרשמיים.
הקליפ דורג במצעד מכירות הקליפים של בילבורד במשך 13 שבועות בסך הכול.
בשני הקליפים הופיעו הזמרים בהתאמה במהירות קבועה על רקע תמונות מהירות.
עם זאת, הוא לא תבע את הזמרת או את החברות שלה.
עם יציאתו של "Ray of Light", מדונה הציגה לראשונה את מראה "אמא אדמה" שלה, עם שיער בלונדיני-ורדרד ארוך בשילוב צבע ברונזה.
הסופר ז'ורז' קלוד גילברט כתב בספרו, "מדונה כמיתוס פוסט-מודרני", כי שלה היה דומה לזה של הזמרת אלאניס מוריסט ולציורים ונציאניים.
לדברי מדונה, היא הלכה על מראה רנסאנס איטלקי, תוך שהיא שואבת השראה מעבודתם של הצייר רפאל ובוטיצ'לי.
גילברט מצא את התיאור של הזמרת כמשרת את הפוסט-מודרניזם, בהתאמה לרוח הזמן, וציין שזו רק אחת מ.
בספר, נזכר גילברט כיצד למדונה בהתאם לסינגלים הבאים שקודמו עם מראה חדש בהשראת אסיה.
בספר Ex-foliations: Reading Machines and the Upgrade Path, הסופר טרי הרפולד התייחס לסגנון הצילום בהילוך מהיר והדגיש את קטעי השעון והמחוגים שזזו במהירות הבזק.
הוא הרגיש שהקליפ מציג את חיי היומיום כניסיון הישרדות חסר תועלת והוסיף שהדבר שופר באמצעות צילום נוסף הכולל בדיקת אולטרה סאונד רפואית של עובר ברחם, ואוגר רץ על גלגל.
סנטיאגו פוז-הרננדס, אחד ממחבריהם של Madonna's Drowned Worlds, תיאר את מדונה כאזוטרית בקליפ והמחיש זאת באמצעות הקבלה לבוורלי הילס.
ניתן למצוא את הקליפ באוספים של מדונה: (1999) ו-.
בשנת 1999, "Ray of Light" זכה בשני פרסי גראמי בקטגוריית "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" ו"הקליפ הקצר הטוב ביותר".
הוא הועמד בקטגוריית "הקלטת השנה", אך הפסיד ל-"My Heart Will Go On" של סלין דיון.
יתר על כן, דורג בווילג' ווייס בתור השיר הרביעי הטוב ביותר בשנת 1998 בסקר המבקרים שפורסם בפאז & ג'ופ.
בטקס פרסי הקצב & הנשמה של ASCAP לשנת 1999, הרצועה הייתה הזוכה בקטגוריית "שיר הדאנס המוביל".
כמו כן, היא זכתה בקטגוריית "השיר המושמע ביותר" בטקס פרסי הפופ של ASCAP באותה שנה.
בטקס פרסי אייבור נובלו לשנת 1999 היה מועמד השיר בקטגוריית "הלהיט הבין-לאומי של השנה".
"Ray of Light" מדורג לעיתים קרובות כאחד השירים הטובים ביותר שיצאו בשנות ה-90. בשנת 2003, במגזין Q דירגו אותו במקום ה-609 ברשימת "1001 השירים הטובים ביותר אי-פעם".
בשנת 2005, השיר הוצב במקום ה-401 ברשימת "500 השירים הגדולים מאז שנולדת" של בלנדר.
ברשימת "הסינגלים הטובים ביותר של שנות התשעים" שפורסמה מטעם סלנט דורג במקום ה-16. בהמשך לכך, העיר אחד ממבקרי כתב העת כי "הקצב [של השיר] הוא חסר מנוחה" וסיכם בכך שמדובר ב"סינגל בולט" בשל ה"חום הרגשי" שלו.
בפיצ'פורק דירגו את הרצועה כשיר ה-55 הטוב ביותר שיצא בשנות התשעים, ותיארו אותו כ"שיר קבלה העוסק בנשיות אלוהית עם קצב מהיר.
'Ray of Light' יכול להיכלל בסקלת מוזיקת גוף אלקטרונית".
במגזין בילבורד דירגו אותו במקום החמישי ברשימת "השירים הטובים ביותר של מדונה", והעירו שזה "סימן פרק חדש בקריירה המפוארת שלה".
בדירוג אחר של "50 השירים הגדולים של מדונה" מאת רולינג סטון, "Ray of Light" דורג במקום השמיני בסך הכול, כאשר כותב מטעם המגזין ציין את "השירה הזכורה ביותר עד כה" של מדונה.
במאי 2018, דירגו במגזין בילבורד את השירים המובילים של 1998, שם הוצב "Ray of Light" במקום התשיעי בסך הכול.
ג'ו לינץ' טען כי היצירה "העניקה לרדיו את הדאנס המשמח ביותר, מלהיב ומלא חיים [...] כן, הילדים המגניבים השתוללו במשך שנים, אך נדרשה אמא אחת בת 39 שהצליחה להביא את סוגת האלקטרוניקה למיינסטרים ולרדיו כאחד".
חודש לאחר מכן, פורסמה במגזין הגרדיאן כתבה בה דירגו אותו בתור השיר הרביעי הטוב ביותר של מדונה.
באופן דומה, אנטרטיינמנט ויקלי דירגו אותו בתור הסינגל החמישי הטוב ביותר של הזמרת.
הקליפ קיבל בסך הכול שמונה מועמדויות במהלך טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1998 וזכה מתוכן בחמש; "קליפ השנה", "הקליפ הטוב ביותר של אישה", "הבימוי הטוב ביותר", "העריכה הטובה ביותר" ו"הכוריאוגרפיה הטובה ביותר".
מעבר לכך שהפך הקליפ למצליח ביותר של מדונה בטקס, זו הייתה הפעם הראשונה שהיא זכתה בפרס בקטגוריית "קליפ השנה"; מדונה אמרה שהיא אסירת תודה על ההכרה של MTV בתור הזוכה בקטגוריה.
בטקס פרסי מוזיקת הדאנס הבין-לאומיים, הוא זכה בפרס בקטגוריית "קליפ הדאנס הטוב ביותר", ובטקס פרסי המאץ' מיוזיק וידאו, הקליפ זכה בפרס בקטגוריית "הקליפ הבין-לאומי הטוב ביותר".
בנוסף לכך, "Ray of Light" זכה בפרסים אחרים כדוגמת פרס מטעם האגודה להפקת קליפים ב-1998, בקטגוריית "קליפ הפופ הטוב ביותר של השנה".
הקליפ דורג ברשימת "10 הקליפים המובילים ששברו את הכללים", שפורסמה על ידי MTV לרגל יום השנה ה-25 לערוץ באוגוסט 2006. בשנת 2016, רולינג סטון דירגו אותו במקום השני ברשימת "20 הקליפים הגדולים של מדונה"; בילג'ה אבירי טען שמדובר "בחיבוק נועז של האלקטרוניקה שהביאה את מדונה להתחרות ב-VMA".
בפברואר 1998, מדונה ביצעה לראשונה את "Ray of Light" במהלך הופעה לא מתכוננת במועדון הלילה רוקסי NYC לקידום האלבום.
שלושה חודשים לאחר מכן היא הופיעה בתוכנית "המופע של אופרה וינפרי" וביצעה אותו יחד עם הרצועה "Little Star" שנכללה באלבום גם כן.
במהלך טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1998, מדונה התחילה את ההופעה עם "Shanti/Ashtangi", כששיערה צבוע בשחור והיא עצמה לובשת סארי הודי.
לני קרביץ עלה לבמה והחל לנגן בגיטרה שלו, דבר שהיה לבסיס הביצוע של "Ray of Light".
קבוצה דתית בשם איגוד וישנבה העולמי (WVA) טענה שמדונה פגעה בהינדואים עם ההופעה בכך שענדה על ראשה תכשיטים עם סמלים מסורתיים.
דוברת האיגוד מסרה כי הסימן (הנקרא אום) הוא סמל המייצג צניעות, הרמוניה וטוהר, ונועד להראות .
היא הוסיפה שמדונה דימתה אקט מיני ולבשה גופיה שקופה על הבמה בעת שהציגה את הסימן ובכך, פגעה בהינדואים וביוגים.
דובר מטעמה של מדונה הצהיר שהזמרת לא הבינה מדוע האיגוד נסער וזאת, כיוון שהיא לא עשתה שום דבר מעליב ולא רצתה לפגוע באף אחד, לטענתו.
עם זאת, סגן נשיא האיגוד טען כי .
ב-"Drowned World Tour", הוא בוצע בתור השיר החמישי בקטע ה-Neo-Punk, שבו הזמרת ביצעה אותו בלבוש בהשראת פאנק, ומסכי הרקע הציגו גרסה מורחבת של הקליפ לשיר.
הפעם, בגיטרה החשמלית ניגן מונטה פיטמן .
מייקל האברד מ-MusicOMH ציין כי .
בשנת 2005, מדונה ביצעה את "Ray of Light" במהלך מופע הצדקה "לייב 8", ושנה לאחר מכן בפסטיבל המוזיקה והאומנויות של עמק קואצ'לה בשנת 2006 באינדיו, קליפורניה.
במהלך "Confessions Tour" מ-2006, מדונה כללה גרסת רוק של "Ray of Light" כשיר השני במערכה השלישית שלו, קטע ה-Glam-Punk.
בהופעה זו הזמרת ניגנה בגיטרה חשמלית והפצירה בקהל לקפוץ.
היא לוותה בשישה רקדני ליווי, לבושים בתלבושות שחורות ועניבות לבנות עם כוריאוגרפיה נלוות.
ברולינג סטון כינה את ההופעה בתור .
"Ray of Light" בוצע לאחר מכן על ידי מדונה במהלך מופע הצדקה "לייב ארת'" ב-2007 באצטדיון ומבלי בלונדון, שוב בליווי גיטריסט.
בהופעה של מדונה באירוע צפו 4.5 מיליון אנשים.
עבור סיבוב ההופעות "" (2008–2009), "Ray of Light" נכלל כשיר השלישי בקטע האחרון שלו.
הפעם, מדונה שוב ניגנה בגיטרה חשמלית ולבשה בגד עתידני עם כפתן ופאה קצרה.
היא לוותה ברקדניות שלה שהיו לבושות בתלבושות עתידניות וביצעו "כוריאוגרפיה רובוטית".
בעת שסקר את סיבוב ההופעות מ-2008, ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז כינה את הביצוע של השיר בתור אחד מביצועי הדאנס במופע.
ב-6 בדצמבר 2016, מדונה ביצעה את השיר במהלך קטע קארפול קריוקי של The Late Late Show עם ג'יימס קורדן.
הזמרת ביצעה את "Ray of Light" בגאלה השנתית לגיוס כספים של לאונרדו דיקפריו בסן טרופה, צרפת ב-27 ביולי 2017. בסיבוב ההופעות "" (2023–2024), מדונה ביצעה את השיר בעודה מרחפת מעל הקהל בקופסת זכוכית.
המחרוזת של וירד אל ינקוביק "" מתוך האלבום Running with Scissors משנת 1999 כולל גרסת "Polka" של פזמון השיר "Ray of Light".
2: Nrgised Madonna Classics משנת 2004 שכלל גרסאות כיסוי לשירי Hi-NRG בוצע השיר מחדש בידי פיוצ'ר פורס.
הזמרת האנגלייה נטשה בדינגפילד הקליטה גרסת כיסוי של "Ray of Light" לרגל יום השנה ה-40 ל-BBC רדיו 1; הוא הושמע במהלך תוכנית הרדיו The Chris Moyles Show ב-19 בספטמבר 2007. אותה גרסת הכיסוי נכללה באלבום Radio 1: Established 1967. בדינגפילד ציינה, .
בשנת 2008, איגי פופ והסטוג'ס ביצעו את "Ray of Light" (יחד עם "Burning Up") במהלך החניכה של מדונה בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
בשנת 2010, השיר נכלל בפסקול הסרט "בורלסק" במהלך סצנה המציגה את הדמות אליס רוז (בגילומה של כריסטינה אגילרה) מתאמנת לתפקידה החדש כרקדנית בטרקלין בורלסק.
בסוף 2012, הזמר האמריקאי אדם למברט ביצע גרסת כיסוי ב-VH1 Divas, כשהוא רוקד דרך אורות לייזר תוך שהוא לובש טוניקה בצבע שחור-לבן.
מיקרוסופט עשתה שימוש בשיר בקמפיין הפרסום שלה לשנת 2001 עבור מערכת ההפעלה Windows XP.
הפרסומת מתחילה באדם המזנק דרך שדה ירוק ומתרומם לשמים שטופי שמש – זוהי תמונת ברירת המחדל לרקע שולחן העבודה, הנקראת "בליס".
ישנה סדרת תמונות של אנשים המשתמשים ב-Windows XP לתקשורת בזמן אמת.
היא כוללת צילומים במסעדה, העברת תמונות דיגיטליות אחד לשני, צפייה בסרטונים והאזנה למוזיקה.
לאחר מכן, קטע מהשיר מושמע עם המשפט: .
הקמפיין עובד מחדש לאחר פיגועי 11 בספטמבר; השורה שונתה ל- כדי למזער ביקורת על מילים הקשורות לתעופה, ציינה סטפני פרגוסון, מנהלת קבוצת השיווק של PC Experience Solutions של החברה.
בשנת 2008, פרסומת לשמפו של Sunsilk כללה צילומים של מרילין מונרו ושאקירה עם שירים שהן מכירות ומסתיימת במספר צילומי וידאו של מדונה לצלילי "Ray of Light".
על פי הדיווחים, מדונה קיבלה 10 מיליון דולרים עבור השימוש בשיר.
הפרסומת שודרה לראשונה בסופרבול XLII.
בשנת 2010, בפרק המחווה "כוחה של מדונה" מתוך Glee כללו את "Ray of Light" שהושמע ברקע כשצוות המעודדות של בית הספר ביצע לצליליו תרגילי ריקוד שונים.
בפרק משנת 2011 בשם "כליה חדשה בעיר" מתוך "איש משפחה", הדמות הראשית פיטר גריפין נראה בקליפ של "Ray of Light" לאחר שתיית רד בול.
ויליאם אורביט – כתיבה, הפקה
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000הממלכה המאוחדת (BPI)זהב400,000דיגיטליארצות הברית (RIAA)293,000סיכוםבכל העולם2,800,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Ravenblack (בעברית: עוֹרֵב־שָׁחֹר) הוא אלבום האולפן השנים-עשר של להקת הרוק והמטאל הגותי .
הוא יצא לאור ב-27 בינואר 2023, בהוצאת חברת התקליטים נו-קאט אנטרטיינמנט.
הסינגל המוביל "Princess of the Night" פורסם כבר באוגוסט 2022 וכך גם השני, "Empire".
באוקטובר באותה השנה פורסם גם השלישי, "Heartbeat of the Dead".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של גרמניה.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם27 בינואר 2023הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטורנו-קאט
Raya היא אפליקציית רשת חברתית פרטית, המיועדת לרשומים כחברים ומותאמת ל-iOS, עבור ידוענים בלבד.
הושקה ב-2015, ואף על פי שבמקור הייתה אפליקציית היכרויות, Raya הוסיפה בהמשך תכונות לקידום רשתות מקצועיות וחיפוש חברתי .
באביב 2024, חברת האם של Raya הוציאה אפליקציה שנייה, Places, בגרסת בטא.
Places הוא כלי חיפוש מבוסס מנויים לנסיעות ואירוח, והוא זמין כעת בהזמנה בלבד.
Raya ופלייס מציעות כל אחת אפשרויות מנוי שונות.
המנוי הנוכחי של Raya לחודש אחד הוא 24.99 דולר.
המנוי הנוכחי של Places לחודש הוא 4.99 דולר.
Rare Live או A Concert Through Time And Space הוא אלבום הווידאו העשירי של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-21 באוגוסט 1989. האלבום מציג ביצועים חיים מתוך הופעות של הלהקה שהתקיימו בשנים 1973–1986.
ReLoad הוא אלבום האולפן השביעי של להקת המטאל האמריקאית, מטאליקה.
תחילה תכננה הלהקה להוציא את Load ו-ReLoad, כאלבום כפול, אך בסופו של דבר הוחלט לשחרר את שני האלבומים בהפרש של שנה אחד מהשני.
לארס אולריך, מתופף הלהקה, טען "זה החצי השני של Load.
הוא פשוט יצא שנה וחצי מאוחר יותר".
את עטיפת האלבום, בדומה לאלבום Load, צילם האמן אנדרה סרנה.
הלהקה הוציאה ארבעה סינגלים מתוך האלבום: The Memory Remains בהשתתפות הזמרת מריאן פיית'פול בליווי קולי, The Unforgiven II אשר מהווה שיר המשך לשיר The Unforgiven מהאלבום השחור, Fuel ו-Better than You, כשלכולם מלבד לאחרון הוציאה הלהקה וידאו קליפים.
ReactOS היא מערכת הפעלה חופשית.
מטרת הפרויקט ליצור מערכת הפעלה תואמת לעבודה עם יישומים שנכתבו עבור Microsoft NT 5.0 ומעלה (מערכת Microsoft Windows 2000 ואלו שבאו אחריה).
המערכת, הנמצאת בשלבי פיתוח, משתמשת בין היתר בכלים
מפרויקט Wine, ומציעה כבר היום תאימות טובה למדי עם מערכת החלונות המקורית.
המערכת עדיין נמצאת בשלב אלפא נכון לשנת 2021, אבל ישנן תוכניות Windows שעובדות בצורה סבירה על המערכת.
בזמן שגרעין המערכת נכתב מאפס, סביבת המשתמש מבוססת ברובה על שכבת תאימות של Wine עבור מערכות הפעלה דמויות יוניקס.
ReactOS נכתבה ברובה בשפת התכנות C עם כמה חלקים שנכתבו בשפה C++, כמו דפדפן הקבצים של המערכת.
לפרויקט יש שאיפות רבות, אבל מחסור בתמיכה כלכלית ובכוח אדם גורמים לעיכובים רבים בפיתוח מערכת ההפעלה וכן לעדכונים קטנים בתדירות נמוכה.
את שם הפרויקט, ReactOS, נתן מקים המיזם, ג'ייסון פילבי (כיום אין הוא פעיל בפרויקט).
OS הן ראשי תיבות של Operating System (מערכת הפעלה), בעוד שהמינוח React נועד על מנת להציג את חוסר השביעות של קבוצת מקימי הפרויקט מחברת מיקרוסופט, אשר בזמנו שלטה בצורה מונופולית על שוק מערכות ההפעלה.
בשנת 1996, קבוצת מפתחים החליטה להקים פרויקט בשם FreeWin95, אשר מטרתו הייתה להוות חיקוי חופשי למערכת ההפעלה Windows 95 של מיקרוסופט.
פיתוח הפרויקט הופסק לאחר זמן מה לאחר דיונים רבים אודות אופי המערכת.
על אף הציפיות הגבוהות של הפרויקט, לא הוצגה שום גרסה למערכת ההפעלה עד שנת 1997. בעקבות כך, החליטו חברי הפרויקט, בראשותו של ג'ייסון פילבי, להחיות מחדש את הפרויקט.
כחלק מהתהליך התחייה הוחלט על השם הנוכחי, ReactOS, וכן הוחלט על בניית המערכת על בסיס הגרעין של NT, החדשני בזמנו, של מיקרוסופט.
ReactOS התחיל את פיתוחו בשנת 1998 על ידי יצירת גרעין NT חדש ומנהל התקנים חדש.
ב-27 בינואר 2006, החליטו מפתחי הפרויקט להשעות זמנית את פיתוחו ולהגביל את גישת הקבצים לכל המשתמשים אשר לא הוגדרו כמפתחי המערכת.
הדבר נעשה בעקבות חשד של מפתחי המערכת לערבוב והעתקת קוד מקור מאחת ממערכות ההפעלה של מיקרוסופט.
על אף שבוצעה פנייה רשמית בעניין, מיקרוסופט ביקשה שלא להגיב לעניין.
החשד להעתקה יצר חוסר אמון כלפי המפתחים, אשר התבטא בין השאר בהרחקה של חלק ממפתחי המערכת שעבדו בשיתוף עם פרויקט Wine.
האחרונים הביעו חשש שמפתחי ReactOS החדירו קוד ממערכת ההפעלה חלונות לתוך פרויקט Wine.
החשד לשילוב הקודים הועלה ב-17 בינואר 2006, על ידי מפתח עבר של הפרויקט, הרטמוט ביר, אשר שלח מיילים לכלל המפתחים, ובהם טען כי חלק מהקוד שמרכיב את ReactOS הגיע ישירות ממערכת הפעלה של חברת מיקרוסופט, חלונות XP.
ביר הדגיש כי הוא שילב קודים ממערכת ההפעלה של מיקרוסופט לתוך מערכת ההפעלה ReactOS על מנת ליצור קבצים נחוצים לפרויקט, על ידי ביצוע פשוט של העתקה-הדבקה מהקוד של מיקרוסופט לקוד של ReactOS.
בהודעה משותפת שהוציאו כלל חברי הפרויקט באתר הבית, הודיעו המפתחים כי יצירת הקוד עבור מערכת ההפעלה בוצעה שלא על ידי פעולת העתקה-הדבקה, אלא על ידי פעולת יצירת קוד מהופך (clean-room reverse engineering).
המפתחים אף הודיעו על ביצוע סריקה לאורך כל קוד המערכת, על מנת לוודא שאין אלמנטים ממערכת ההפעלה של מיקרוסופט בתוך הקוד של ReactOS, וכן הוכרז כי כלל המפתחים יחתמו על מסמכים אשר מעידים כי הפיתוח ייעשה אך ורק בשיטת הקוד המהופך.
צבע משמעות אדום גרסה לא נתמכת ירוק גרסה נוכחית כחול גרסה עתידית
רוב המערכת כתוב בשפת C, כאשר כמה חלקים ממנה כתובים בשפת C++ (כדוגמת סייר ReactOS ושכבת הקול).
הפרויקט נבנה בעזרת Mingw (היסב של GCC וכלי גנו אחרים לסביבת חלונות).
מטרת המפתחים היא לפתח גרעין שיהיה תואם לגרסה 5.2 של הגרעין של Windows NT (Windows Server 2003), ה-API של סביבת המשתמש וסביבת NT גרסה 6 (חלונות ויסטה), ובנוסף ליצור תמיכה לכמה שיותר חומרות ותוכנות.
מפותחת גם שכבת תאימות שנועדה לאפשר הרצה של תוכנות חדשות יותר, אך היא לא מספקת תאימות מלאה.
תמיכה ב-DirectX נעשה על ידי פיתוח פנימי של הפרויקט הנקרא ReactX.
רוב פעולות ההאצה של חומרה בתמיכת 2D נעשה באופן טבעי, בעוד שפעולות האצה וגרפיקה אחרות נעשות באמצעות שימוש ב-OpenGL כפתרון זמני.
ReactOS משתמשת בקודי פיתוח שונים ממספר פרויקטים מקבילים, על מנת להימנע מכתיבת קוד כאשר אפשר להשתמש במקור קיים, וכן להתמקד יותר ביצירת מערכת שתואמת את סביבת העבודה של חלונות.
ReactOS משתמש בחלקים מהקוד של פרויקט Wine על מנת לפתח את יכולת הטמעת Win32 API.
אף על פי שלא כל המרכיבים של הקוד יכולים להועיל לפרויקט משום שהם לא מתאימים מבחינת ארכיטקטורה מערכתית, חלקים שונים של הקוד שימושיים לשני הפרויקטים הללו.
חלקים שאינם זמינים מפרויקט Wine, כמו גרעין המערכת, מפותחים בנפרד.
כחלק מהשתתפות ReactOS בפרויקט "קיץ הקוד של גוגל" (Google Summer of Code) ב-2011, ReactOS השתמשה בתלמידים שנרשמו על מנת ליצור תמיכה נוספת בקישוריות.
פיתוח ה-IwIP (שמתבצע בעזרת הפרויקט של גוגל) מחליף את פורמט הקישוריות הקודם של המערכת TCP.
ReactOS מפותחת כיום על שתי פלטפורמות חומרה: IA-32
ו-AMD64. עיקר הפיתוח נערך עבור סביבת 32-ביט, כאשר המהדורה השנייה עדיין בשלבי פיתוח מאוד מוקדמים.
נכון לתאריך 30 במאי 2013, המערכת עדיין בשלב אלפא: עדיין לא מממשת את כל היכולות של מערכת חלונות ולפיכך ישנן מעט תוכנות של מערכת ההפעלה חלונות אשר עובדות בצורה חלקה במערכת ReactOS.
למערכת זמני התקנה והעלאה (Boot) מאוד קצרים.
רבים ממבקרי מערכת ההפעלה ReactOS מאשרים כי מערכת ההפעלה היא בעלת קוד פתוח ומהווה פוטנציאל להחלפת מערכת ההפעלה חלונות.
באחד מטוריו של דוד שוגר במגזין התוכנה החופשית, ציין שוגר כי ReactOS מאפשרת כרגע הפעלה של תוכנות ממערכת ההפעלה חלונות (כל גרסה מחלונות 2000 ומטה).
הוא אף ציין את הפוטנציאל הגלום ביצירת מערכת הפעלה אשר פועלת ונוצרת משימוש בקוד פתוח, וככזה אשר יכול להוות תחליף למערכת חלונות.
כמו כן ציין שוגר כי הפרויקט מהווה מקור למפתחים אשר רוצים להכיר את מערכת ההפעלה חלונות, מבלי להשתמש בקוד של מיקרוסופט.
אלכסיי ברגין, כיום מוביל הפרויקט, אף הציג לשוגר את מערכת ההפעלה על שלל יכולותיה, לרבות הפעלה של דפדפן פיירפוקס ותוכנת Total Commander.
בנוסף מערכת ההפעלה הוצגה בספטמבר 2011 בפני נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, כחלק מפרויקט עידוד קוד פתוח שהתקיים ברוסיה.
מדבדב אף אמר כי ישקול סיוע של ממשלת רוסיה לפיתוח הפרויקט.
ג'ון דבורק, כתב במגזין PC Magazine, מציין כי משום שארכיטקטורת ה-NT של מיקרוסופט דומה מאוד וכמעט שלא שונתה בשנים האחרונות יש ל-ReactOS את היכולות להוות חיקוי מלא למערכת ההפעלה חלונות.
בנוסף הוא מאמין כי הפרויקט יכול להוות "איום גדול יותר מלינוקס כנגד שליטת מיקרוסופט".
בתוך כך, אישר אלכסיי ברגין במגזין השבועי דר שפיגל כי הפרויקט שואף להוות תחליף למערכת ההפעלה חלונות בכך שיוכל להפעיל את כלל התוכנות אשר עובדות על גבי מערכת ההפעלה של מיקרוסופט, מבלי לשנות את חוויית המשתמש ומבלי לגרום למשתמש להחליף למערכת הפעלה של לינוקס.
אף על פי כן, ל-ReactOS יש בעיות אחדות שצריכות להיפתר.
בתגובה לטורו של ג'ון דבורק, כתבה דנה בלקנהורן, כתבת טכנולוגיה של האתר ZDNet, שמחסור בתמיכה כלכלית וכוח אדם גורמים שהפרויקט לא יהווה כרגע סכנה משמעותית למיקרוסופט.
עם הצהרה זו מסכים תום הולוארדה, כתב באתר OSNews, כי הפרויקט כרגע שייך למשפחת הפרויקטים אשר מפותחים כתחביב, ולא כעבודה במשרה מלאה.
מעבד תואם x86, למערכת פנטיום I ומעלה
זיכרון דיסק קשיח של לפחות 450MB
כרטיס גרפי מסוג VGA בעל זיכרון של 2MB
כיום ניתן להריץ את ReactOS בכמה דרכים:
על ידי הורדת קובץ תמונה (ISO Image) והתקנתו בתוכנת וירטואליזציה או במחשב פיזית
הורדת קובץ תמונה (ISO Image) אשר מותאם אישית לתוכנת וירטואליזציה
reCAPTCHA היא מערכת שפותחה לראשונה על-ידי לואיס פון אהן באוניברסיטת קרנגי מלון.
מטרתה היא לסייע בהמרת טקסטים מודפסים לפורמט דיגיטלי, תוך שימוש ב-CAPTCHA (מנגנון המשמש להגנה על אתרי אינטרנט מפני בוטים).
בספטמבר 2009 נרכשה reCAPTCHA על ידי גוגל.
נכון לשנת 2012, הפרויקט אותו מובילה reCAPTCHA הוא המרת כל גיליונות העיתון "הניו יורק טיימס" לפורמט דיגיטלי.
בנוסף, היא מסייעת לפענח מילים מספרים שנסרקו במסגרת פרויקט גוגל ספרים.
בשנת 2014 הכניסה גוגל למערכת ReCAPTCHA שיטת אימות אחרת המתבססת על אתגר זיהוי תמונות הדורש לסמן תמונות המכילות אלמנט מסוים.
בנוסף פיתחה אפשרות אימות באמצעות לחיצה פשוטה על תיבת סימון "אני לא רובוט", המערכת מזהה את תנועות העכבר ולפיהן קובעת אם מדובר באדם.
בנובמבר 2018 השיקה גוגל את גרסה 3, ובה אין צורך באימות מצד הלקוח.
מפעיל האתר מטמיע את המערכת באתר, והמערכת מדרגת על פי התנהגות הלקוח, מה הסבירות כי מדובר ברובוט.