tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסדרה מתמקדת בדמויותם של תפוח ובצל ירוק, שגרים ביישוב שמאוכלס במאכלים דמויי אדם.
גנדי הציג לראשונה את הרעיון בזמן שהפיק את הסדרה "העולם המופלא של גאמבול" בלונדון.
עם הגעתו לברבנק, פנה גנדי ל-Cartoon Network Studios עם הרעיון, שקיבל אור ירוק להפקת פיילוט.
ב-20 במאי 2019, הסדרה חודשה לעונה שנייה, אשר עלתה לראשונה לשידור ב-20 ביולי 2020.
בישראל, הסדרה הייתה זמינה בדיבוב עברי בשירות ה-VOD של חברת yes החל מ-23 ביולי 2020, כחלק מספריית Cartoon Network.
רק ארבעים פרקים מעונתה הראשונה של הסדרה דובבו לעברית, והאחרונים מביניהם עלו לספריה ב-2021. ב-31 באוקטובר 2021, הוסרה הסדרה מהשירות יחד עם שאר תוכני הספרייה.
ב-1 במאי 2023 הסדרה חזרה הספרייה לשירות עם מספר מועט של תכנים, כאשר משתמש הרוכש אותה מקבל גם את ספריית ה-דיסקברי+ ולהפך.
תפוח - תפוח ידידותי וסקרן שמעריך את ידידותו עם בצל ירוק.
הוא מגיע לעיר בתקווה להתחיל חיים חדשים.
לעומת בצל ירוק, תפוח לא דואג והוא תמיד מעלה רעיונות חדשים.
בצל ירוק - חברו האדיב והביישן של תפוח.
הוא מגיע לעיר בתקווה להכיר חברים חדשים.
המבורגר - חבר של תפוח ובצל ירוק, ושותפו לדירה של נקניקייה.
נקניקיה - חבר של תפוח ובצל ירוק.
בתחילה, לא התחבר אליהם בעקבות התעלולים הילדותיים שלהם.
פלאפל - בעל הבית של תפוח ובצל ירוק, שמאפשר להם לשהות בצריף על ראש הבניין שלו.
גברת סוכריה - סוכריה על מקל זקנה שגרה מתחת לביתם של תפוח ובצל ירוק; החתול שלה, מיצי, אומץ על ידי השניים.
פיצה - חתיכת פיצה, בעל מזללה שבה עובד לצד אמו.
אמפנדה - מנהלת את חנות "הכל בדולר", בה תפוח ובצל ירוק עובדים.
הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ ומיכאל דובוביק, והופק על ידי תומר קאופמן, דן שצברג, אמי בכר ורעות גדות.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתתפוחג'ורג גנדייולי סקרבצל ירוקריצ'רד איואדידני לשמןהמבורגריוג'ין מירמאןנקניקיהפול שירדור סרוגופלאפלסעיד בדרייהאורי זלצמןגברת סוכריהבט פורדפיצהקית' פרגוסון דני ג'ייקובס אמפנדהדון לואיסנאגט עוףקווין מייקל ריצ'רדסון
בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו אורנה כץ, טליה ברקאי ואדם מיקלף.
עונהמספר פרקיםתקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל שידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרוןפיילוט14 במאי 2016לא שודר13923 בפברואר 201811 באפריל 202023 ביולי 2020202122020 ביולי 20207 בדצמבר 2021לא שודרהקצרים811 בפברואר 20187 באפריל 2018לא שודרו
שם הפרק במקורשם הפרק בעבריתתאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל Apple & Onion לא שודר14 במאי 2016 לא שודר
מספר הפרק בסדרהמספר הפרק בעונהשם הפרק במקורתאריך שידור מקורי 401Champion20 ביולי 2020412Falafel's Passion21 ביולי 2020423Hole in Roof22 ביולי 2020434Patty's Law23 ביולי 2020
מספר הפרק בסדרהשם הפרק במקורתאריך שידור מקורי 1Lift11 בפברואר 20182Buff Up My Head11 במרץ 20183Nothing Else17 במרץ 20184Sleep25 במרץ 20185Water1 באפריל 20186Car5 באפריל 20187Pizza Party6 באפריל 20188Goodbye7 באפריל 2018
תפודי וניקי היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים, שמבוססת על סדרת ספרים מאת פול גרובס ואדוארד מקלכלן.
הסדרה הופקה על ידי FilmFair ו-Central Independent Television, והיא עוקבת אחר שני אחים שימפנזים מואנשים שהדרך שלהם ליהנות היא לגרום צער לאחרים.
הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ ITV במסגרת רצועת השידור CITV, החל מ-5 ביולי 1989 עד 1 בספטמבר באותה שנה.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית הישראלית במסגרת רצועת השידור "רכבת ההפתעות", החל משנת 1991 עד 1992, ומאוחר יותר, בתחילת שנות האלפיים, בדיבוב עברי חדש תחת השם בני ומוש בערוץ הופ!.
לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 25 פרקים באורך 5 דקות.
תפודי וניקי (במקור נקראים "בנגרז אנד מאש") הם שני אחים שימפנזים מואנשים מטרידים, שהדרך שלהם ליהנות היא לגרום צער לאחרים, כלומר לבלגן או לשבור משהו בעל חשיבות, שבדרך כלל שייכך להוריהם או לסבתם שגרה עימם.
הסדרה מתרחשת באי, בו התושבים גרים בבית בנוי על גבי עץ.
כתובת הבית של תפודי וניקי היא שדרת האילנות שלוש (במקור הכתובת היא "רחוב העץ שלוש").
הסדרה מבוססת על סדרת ספרי ילדים ששימשה ללימוד בבתי הספר בבריטניה בשנות ה-80, מאת פול גרובס ואדוארד מקלכלן.
הסדרה הופקה על ידי FilmFair ו-Central Independent Television, ובוימה על ידי איאן סאקס שביים סדרות נוספות של חברות ההפקה.
את לחני הסדרה כתבו Chas & Dave, צמד נגני פופ רוק.
הדיבוב המקורי של הסדרה נעשה על ידי ג'ונתן קיד, שחקן ומדבב בריטי.
בישראל הסדרה זכתה לשתי גרסאות בדיבוב עברי.
הגרסה הראשונה נקראה "תפודי וניקי", והיא דובבה על ידי טל פרידמן באולפני זינקו בבימוי מרקו סימיונוביץ והפקת חסיה ורטהיים.
הגרסה השנייה נקראה "בני ומוש", והיא דובבה על ידי עמי מנדלמן, ששר גם את שיר הפתיחה.
תפוזים הם לא הפרי היחיד הוא ספר מאת ג'נט וינטרסון, שיצא לאור באנגלית בשנת 1985 ובעברית בהוצאת בבל ב-1999. זהו סיפור התבגרותה של ילדה לסבית שגדלה בקהילת פנטקוסטלית אנגלית ומחליטה לעזוב את הבית ואת האמונה.
ישנם קווי דמיון בין עלילת התפוזים הם לא הפרי היחיד לבין הביוגרפיה ג'נט וינטרסון שגדלה בקהילה פנטקוסטאלית בבאקרינגטון, לנקשייר, ההתחבטות הדתית והיציאה מהארון כלסבית.
כמו כן, גיבורת הרומן, נושאת את שמה של המחברת.
הספר עוקב אחר ג'נט, שאומצה על ידי משפחה דתית נוצרית אדוקה.
ג'נט מאמינה שיעודה בחיים הוא להיות מסיונרית.
כשהיא מתבגרת ומתאהבת בנערה, הגיבורה נמצאת בקונפליקט בין אמונתה הדתית ונטייה המינית.
ג'נט מבקשת לשמור על מערכת יחסים עם אמה שאינה יכולה לקבל את הנטייה המינית של בתה.
מערכת היחסים המרכזית ברומן היא בין ג'נט לאמה, שמחויבותה לדת מונעת ממנה לקבל את מיניותה של בתה.
עם זאת, למרות הקשיים שאמה מערימה ג'נט ממשיכה לנסות ולשמור על הקשר עם אמה, גם לאחר שזו אילצה אותה לעזוב את ביתם.
וינטרסון משלבת ברומן חומרים מקראיים, תוך שימוש בהיסטוריה של בני ישראל כדי לחקור את חוויות ההתבגרות של ג'נט.
הסביבה הדתית השמרנית בה מתרחש הרומן, מחזקת את הבחירה של וינטרסון בתנ"ך כנקודת התייחסות מרכזית.
כן, ברית הישנה הוא מסמך מכונן בקהילות של וינטרסון וג'נט.
העלילה היא גם פרודיה על המקרא, המאפשרת להעמיד את ההיסטוריה האישית והתרבותית לבדיקה.
תפוזים אינם הפרי היחיד מחולק לפרקים לפי שמות הספרים המקראיים: בראשית, שמות, ויקרא, במדבר, דברים, יהושע, שופטים ורות.
שם כל פרק משקף פרק בהיסטוריה של בגיבורה הראשית.
בפרק שמות, ג'נט אינה מקבלת ליווי ביציאה האישית שלה משעבוד שלא כמו בני ישראל שיצאו ממצרים והונחו על ידי עמוד הענן ביום, ועמוד האש בלילה.
בפרק יהושוע בו משיכתה למלאני מתגלה והגיבורה משווה את נפילת חומות ירחו כנפילת החומות האישיות שלה בדרך לגיבוש דרכה האישית.
בפרק האחרון, מגילת רות, ג'נט כמו רות משתחררת ממבנים פטריארכליים ומייצרת יחסים חדשים עם אמה.
מעבר לכך, רות צריכה לוותר על חייה הקודמים ובוחרת בנעמי.
כך גם, ג'נט נאלצת לעזוב את ביתה בגלל הקשר שלה עם נשים אחרות, קאתי ומלאני.
תפוח הגה הוא אביזר לרכב המיועד לעזרה בשליטה על גלגל ההגה.
השימוש המוכר בתפוח הגה הוא כטכנולוגיה מסייעת.
בטרם המצאת הגה הכוח השימוש בתפוחי הגה נעשה בעיקר על רכבים להם היה הגה גדול כגון משאיות וטרקטורים, או שחייבו יד אחת חופשית לעיתים מזומנות כגון באוטובוסים, שם נמכרו כרטיסי הנסיעה על ידי הנהג תוך כדי נסיעה.
תפוח הגה יעיל מאוד גם ברכבים טכניים בהם נדרשות פניות חדות מאוד ולעיתים תכופות, כגון במלגזות ומכסחות דשא.
כיום הוא מהווה ציוד סטנדרטי ברוב הטרקטורים החקלאיים והמסחריים המודרניים, כשמטרתו העיקרית היא להקל על ההיגוי ביד אחת בזמן שהנהג מפעיל פקדים אחרים ביד השנייה או נוסע בהילוך אחורי.
התפוח מותקן על ההגה כתוסף - מעין כפתור בגודל המאפשר אחיזה נוחה בכף היד.
התפוח מותקן על צד ההגה הפונה לנהג, ומסתובב על ציר באופן שאינו קשור לסיבוב ההגה.
כיום נמכרים גם תפוחים הכוללים כפתורים לשליטה על פונקציות פיקוד שונות ברכב.
תפוח ההגה הומצא על ידי ג'ואל ר.
ת'ורפ בוויסקונסין בשנת 1936, והפטנט עליו נרשם בארצות הברית ב-7 בדצמבר 1937.
תפוחים גרמניים אפויים הם מאכל גרמני של תפוחים אפויים.
המאכל נאפה באופן מסורתי מתפוחי הזן בוסקופ ההולנדי.
ניתן להכין אותם עם מילויים רבים ושונים והם מנת חג המולד נפוצה.
לעיתים קרובות הם מוגשים עם חביצת וניל.
התפוח הוא הפרי שמגדלים בצורה הנרחבת ביותר בגרמניה, והוא המשמש להכנת מאכלים ומשקאות רבים במטבח הגרמני.
תפוחים היו הפרי היחיד שגדל מקומית בגרמניה ונשמר במהלך חודשי החורף, מה שהפך תפוחים אפויים לבחירה חסכונית לקינוחי חג במסורת חג המולד של גרמניה או כמנה עיקרית מתוקה במזג אוויר קר.
ניתן למלא את התפוחים השלמים לאחר הוצאת הליבה (באמצעות תפוחן) במילויים שונים העשויים משקדים קצוצים, מרציפן, צימוקים, רום, חמאה, מיץ לימון, סוכר, תבלינים ומרכיבים נוספים.
חלק מהגרסאות נאפות בתבנית אפייה עם יין לבן ודבש עד לריכוך.
הם מוגשים בדרך כלל עם חביצת וניל או גלידה.
ניתן לאפות תפוחים על גבי תנור עצים או בתנור בכלים עגולים מברזל, אמייל הנקראים "שניצרֵי תפוחים".
לעלי הזה יש חוד במרכז שמבשל את התפוח המגולען מבפנים החוצה.
שניצרים הם ככל הנראה המצאה גרמנית, שכבר לא נעשה בהם שימוש נרחב בגרמניה, אך עדיין נמצאה בקרב קהילות האמיש בארצות הברית.
aurantium) הוא זן נפוץ של תפוזים אשר נוצר במקור כתוצאה מהכלאה בין פומלה למנדרינה.
זן זה נודע במיוחד בזכות פירותיו המתוקים והעסיסיים.
תפוזי שמוטי כוללים גם את תתי הזנים תפוזי ולנסיה ותפוזי דם.
עץ תפוז השמוטי מסוגל להגיע לגובה של 3 עד 5 מטרים.
העלים מוארכים עם קצוות מחודדים ופרחים לבנים ריחניים.
הפירות מבשילים לרוב בין נובמבר ליוני.
עץ בוגר מניב בממוצע כ-500 פירות בשנה.
מקורו של תפוז השמוטי הוא באזור דרום-מזרח אסיה.
נכון לשנת 2012 תפוז השמוטי היווה כ-70% מכל תוצרת ההדרים בעולם.
גידול עצי תפוז השמוטי מהווים ענף כלכלי חשוב במספר מדינות, בין היתר: ארצות הברית (במיוחד במדינות פלורידה וקליפורניה), רוב מדינות אגן הים התיכון, ברזיל, מקסיקו, ארגנטינה, אקוודור, פרו, קולומביה, בליז, קובה, פקיסטן, סין, הודו, איראן, מצרים, טורקיה, אורוגוואי ודרום אפריקה.
תפוח (שם מדעי: Malus) הוא סוג צמחים במשפחת הוורדיים הכוללים מספר מינים של עצים ושיחים נשירים.
העצים, אשר בהם גדלים תפוחים, פופולריים ברחבי העולם.
לעצים פרחים ריחניים הפורחים באביב, וכוללים פרחים בצבע לבן ופרחים בגוונים ורודים.
לפירות של העצים יש גדלים, צבעים, וטעמים שונים בהתאם לזן.
העצים יכולים להגיע בשיא לגובה שבין 4 ל-12 מטרים.
העלים של העץ יכולים להיות באורך 3 עד 10 סנטימטרים עם שוליים משוננים.
לפרחים יש חמישה עלי כותרת, והם עשויים להיות לבנים, ורודים או אדומים, עם אבקנים אדומים.
הפריחה של העץ מתרחשת באביב.
תפודים קטנים היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית-אמריקאית לילדים שנוצרה בידי ג'וש סליג (היה גם המפיק של הסדרות: אובי, פינת הציפורים, וונדר פטס ו-Piper O'Possum).
הרעיון של הסדרה הופק מכך שגם ילדים יכולים להקשיב לשירים של זמרים כמו מבוגרים.
בארצות הברית שודרה הסדרה בדיסני ג'וניור, בבריטניה ב-CBeebies ובישראל בערוץ לולי.
הסדרה בת עונה אחת שכוללת 26 פרקים.
בהשראת הסדרה הופק סרט בשם "פגוש את התפודים הקטנים" (Meet the Small Potatoes).
העלילה עוסקת בלהקה של ארבעה תפוחי אדמה (בסדרה הם תפודים) שקוראים להם התפודים הקטנים, בכל פרק הם ישרו ויספרו לצופים על משהו שילדים אוהבים ומה הם חושבים עליו לדוגמה: דמיון וגאווה.
השירים הללו שהם שרים מלמדים את הילדים על משמעותם.
רוב הדמויות בתוכנית הם זנים של תפוחי אדמה:
פוד (Olaf): תפוח אדמה חום, גדול ושמן, הבוגר בחבורה.
דפי (Ruby): תפוחת אדמה צהובה מעליה תסרוקת עלים ירוקה, היא אוהבת להעלות הצגה, הקטנה בחבורה.
פאף (Nate): בטטה חומה עם עלה ירוק על ראשו, הוא אוהב ג'אז ושירה, הארוך בחבורה.
צ'יפ (Chip): תפוח אדמה חום וקצת ביישן.
היה באחד הפרקים אפילו שיר שהוא שר את כולו, לפרק קראו: "שירו של צ'יפ".
שמו נבחר מחטיף העשוי מתפוח אדמה הנקרא חטיף תפוחי אדמה.
שאר הדמויות בתוכנית הם דמויות עם הזן של התפודים לדוגמה: התפודון הוא צהוב ממש כמו דפי, יש אפילו חילזון ששמו סימון.
הדיבוב העברי בוים על ידי תמי ברק והופק על ידי אסנת סדן.
שם הדמותמדבב/ת בעבריתפודבר סבירדפיבר מיניאליפאףמאיה לבניצ'יפשחר קדוש
תפוגן או בשמה הרשמי תעשיות תפוגן בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייצור ובשיווק של טוגני תפוחי אדמה ומוצרי
בעבר ייצרה גם את חטיף תפוחי האדמה "תפוצ'יפס".
החברה הוקמה בשנת 1972 בשם "תפוד - מפעל עיבוד תפוחי אדמה א.ש.ח בשער הנגב בע"מ" כאגודה שיתופית בבעלות 30 קיבוצים ומושבים באזור הנגב המערבי.
המטרה הייתה לעבד את יבולי תפוחי האדמה של היישובים, שהיוו אז כ-45% מסך גידול זה בישראל, ולהגדיל את הצריכה עם מוצרים חדשים.
הידע והציוד למפעל נרכשו מחברה שוודית, "פודקו", שסיפקה את הציוד למפעל הגדול ביותר בעולם להכנת מוצרים מתפוחי-אדמה באיידהו, ארצות הברית.
המפעל נחנך רשמית ב-3 ביולי 1972, על ידי שר המסחר והתעשייה חיים בר לב ושגריר שוודיה בישראל.
המוצר הראשון של החברה היה טוגנים קפואים, תחת שם המותג "תפוגן", שזכו להצלחה תוך זמן קצר.
בנוסף קליפות התפוחים שימשו כמזון לבעלי חיים.
המוצר השני היה אבקת תפוחי האדמה בשם "תפוחית", ארוזה בפחים שאפשרו לשמור את המוצר במקום יבש וקריר חודשים רבים, שנמכרה תחילה לשוק המוסדי.
המוצר השלישי של החברה היה חטיף תפוחי האדמה "תפוצ'יפס", שגם זכה להצלחה רבה.
את המותג שיווקה חברת "פרומין", שנרכשה אחר כך על ידי "אסם".
בהמשך החלה לייצר גם טבעות בצל קפואות.
בשנת 1991 חברת "עלית" רכשה את המותג וקו הייצור של "תפוצ'יפס", במקביל לקבלת הזיכיון של תאגיד "פריטו-ליי" יצרן חטיפים מלוחים אמריקאי, כך שישמש בסיס למפעל שלה; מאז הוא מיוצר לפי נוסחה של "פריטו-ליי".
בשנת 1992 הכריז הממונה על ההגבלים העסקיים על החברה כמונופול בתחום מוצרי תפוחי האדמה הקפואים.
במקביל החל מאבק לפתיחת השוק לייבוא, אותו הובילו לקוחות מוסדיים, בהם רשת "בורגראנץ'".
תחילה לא הותר ייבוא, במטרה להגן על המפעל והחקלאים בישראל; לבסוף, בעקבות כניסת רשת "מקדונלד'ס" לישראל, אושר לה לייבא טוגנים קפואים.
עם זאת החלה במקביל "מקדונלד'ס" בהקמת מפעל לייצור טוגנים קפואים עם שותפים מקומיים - מפעל "תופאפ".
"תופאפ" מכרה את תוצרתה ל"מקדונלד'ס" אך גם התחרתה עם "תפוגן", בעיקר בשוק המוסדי, בין השאר על אספקת צ'יפס לצה"ל.
בשנת 2004 ביקשה החברה מהממשלה להכיר בה כזכאית להטבות הניתנות בקו העימות, על רקע שיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל.
בשנת 2005 אושר לה מענק להרחבת המפעל, בהשקעה של כ-16 מיליון שקל, במטרה לייצר מוצרי תחליף בשר המבוססים על סויה ולהגדיל את ייצוא החברה לאירופה וארצות הברית.
סדרת המוצרים של תחליפי הבשר הושקה בדצמבר 2007, תחת המותג "תפוגן טבע".
בשנת 2008 התמודדה החברה עם תובענה ייצוגית, בטענה כי פרסמה אחוזי שומן רווי מטעים על מוצריה.
התביעה הסתיימה בהסדר פשרה לפיו פיצתה את הצרכנים בהטבה בשווי של מיליון שקל כהנחה על מוצריה למשך חודש.
במהלך מלחמת חרבות ברזל נסגר מפעל החברה בשדרות לזמן מה, בנוסף סבלה ממחסור בחומרי גלם, עקב סגירת הגישה לשדות תפוחי האדמה בעוטף עזה.
עד שנת 1994 פעלה החברה כאגודה שיתופית בבעלות 30 קיבוצים ומושבים, שעסקו גם בגידול תפוחי האדמה.
בשנה זו נמכר המפעל לחברת קרור אחזקות ואיש העסקים שלמה שרון ומשפחתו, באמצעות חברת "יבולים ש.
בעקבות שינוי בעלות זה החלה החברה לפעול בשם "תעשיות תפוגן בע"מ".
באפריל 2000 ניסתה החברה לראשונה להתמזג עם המתחרה "תופאפ", המיזוג הושלם לבסוף בשנת 2005, שבעלי המניות שלה קיבלו 26% ממניות "תפוגן", והוא קיבל את אישור הממונה על ההגבלים העסקיים.
בפברואר 2015 הגישה קרן ההשקעות הפרטית "קדמה קפיטל" הצעה לרכוש את החברה תמורת רבע מיליארד שקל.
חברת "קרור אחזקות", שהיה לה זכות סירוב ראשונה על מכירת מניות, התנגדה למכירה, לעומת בעלי המניות האחרים שביקשו לקבל אותה.
לאחר מאבק משפטי, בית המשפט קיבל את טענתה, שההצעה המשותפת שקיבלו בעלי המניות האחרים ב"תפוגן" לרכוש את מניותיהם, אינה עולה בקנה אחד עם ההוראות שקבועות בהסכם בעלי המניות שנחתם ביניהם; והמכירה לא יצאה לפועל.
באוקטובר 2025 רכשה קרן ההשקעות גרין לנטרן את "תפוגן", תמורת כחצי מיליארד ש"ח.
תפוקה הוא מונח כלכלי המתאר את סך התוצרים הסופיים המוחשיים ו/או המופשטים המופקים מתהליך.
בדרך כלל מדובר בסך התוצרת המופקת בתהליך או פעילות כלכלית, בהקשר לנושאים הקשורים למקרו-כלכלה.
תפוקה שולית היא הנגזרת של תפוקה, ותפוקה שולית פוחתת היא מושג כלכלי שכיח המתייחס לנגזרת שנייה שלילית של תפוקה.
להבדיל מהתפוקה, תשומה מתארת את גודל השימוש במשאבים בתהליך מוחשי או מופשט.
בתחום החינוך התפוקה מתייחסות לשינויים שחלים בתלמיד בעקבות תהליך ההוראה.
שינויים אלו כוללים רכישה של ידע ומיומנויות, המאפשרים לבוגרי בית ספר תיכון לרכוש השכלה גבוהה כדי להשתלב בשוק העבודה.
להבדיל מתפיסות קודמות אשר העריכו את מידת השוויון במערכת החינוך על פי התשומה המושקעת בכל תלמיד, הגישה הרווחת כיום מדגישה את התפוקות.
על פי הגישות אלו יש לקבוע את התשומה המושקעת בחינוך על פי הצרכים האישיים של כל תלמיד.
זאת הסיבה להשקעת משאבים בחינוך מיוחד ובשילוב בחינוך.
בכלכלה, תפוקה שולית פוחתת או פחיתת תשואה, היא הרעיון כי ככל שתגדל תשומה משתנה אחת בתהליך הייצור, ושאר התשומות המשתנות ישמרו על רמתן, כך כל יחידה נוספת המיוצרת על ידי התשומה הנוספת, תייצר פחות ופחות תפוקה נוספת.
רעיון זה נקרא גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת.
נניח כי קילוגרם אחד של זרעים הנזרעים בחלקת קרקע מפיקים טון אחד של יבול.
היה אפשר לצפות כי קילוגרם נוסף של זרעים היה יכול להפיק תפוקה נוספת של טון אחד.
אולם, אם חלה כאן תפוקה שולית פוחתת, קילוגרם נוסף זה יפיק פחות מטון אחד נוסף של יבול (על אותה הקרקע, באותה העונה, וללא שינוי של דבר אחר מלבד כמות הזרעים).
לדוגמה, ייתכן כי הקילוגרם השני של הזרעים יפיק חצי טון נוסף של תפוקה.
בנוסף לכך, תפוקה שולית פוחתת מרמז כי הקילוגרם השלישי של זרעים יפיק אף פחות יבול נוסף מחצי טון של תפוקה נוספת, לדוגמה, רבע טון.
בכלכלה, המונח שולי משמש להגדרת ההפרש או תוספת (כמו השוליים של הנייר, כך גם, למשל, השוליים של התפוקה).
ההפרש שבהשקעת הזרעים בשלושה תרחישים אלו הוא קילוגרם אחד.
כלומר, ההשקעה השולית בזרעים היא קילוגרם אחד.
וההפרש שבתפוקה, היבול, הוא טון אחד עבור הקילוגרם הראשון, חצי טון עבור הקילוגרם השני ורבע טון עבור הקילוגרם השלישי.
לכן, התפוקה השולית של הזרעים תפחת ככל שכמות הזרעים תעלה.
בדוגמה זו, התפוקה (או התשואה) השולית שווה לתוספת כמות היבול שהופק חלקי התוספת בכמות הזרעים שנזרעו.
התוצאה בתפוקה שולית פוחתת היא שכאשר סך ההשקעה גדל, היחס של סך התפוקה על ההשקעה לבין סך ההשקעה (ממוצע התפוקה או התשואה) קטן דווקא.
התפוקה מהשקעת הקילוגרם הראשון הוא טון אחד לכל קילוגרם.
יחס התפוקה מהשקעת שני קילוגרם זרעים הוא 1.5/2 = 0.75 טון לכל קילוגרם, בעוד שיחס התפוקה מהשקעת שלושה קילוגרם הוא 1.75/3 = 0.58 טון לכל קילוגרם (בקירוב).
"חוק" התפוקה השולית הפוחתת טוען כי לאחר עלייה אפשרית בתפוקה השולית, התפוקה השולית של תשומה מסוימת תפחת ככל שסך התשומה תגדל (כאשר שומרים על כל שאר המשתנים קבועים).
אף על פי ש"חוק" זה אינו מוסכם בצורה כלל עולמית, ישנן דוגמות מוחשיות רבות לקיומו בפועל.
טיעון מקובל לטובת התפוקה השולית הפוחתת היא המונחים של הדחקות: אם מוסיפים יותר מדי דשן לקרקע, אזי, בסופו של דבר, כל תוספת של עלייה משתלמת פחות מהקודמת.
אחת ממשמעויות החוק היא כי אין לצפות שהגדלת כמות העובדים בייצור כלשהו תגדיל את התפוקה ביחס בו הוגדל מספר העובדים.
התפוקה תגדל בשיעור נמוך יותר משיעור תוספת העובדים, ושיעור זה ילך ויקטן ככל שיתווספו עוד עובדים.
הלקח מכך הוא שבמקביל לגידול בכמות העובדים יש להגדיל את כמות ההון (על ידי השקעה) כדי שהתפוקה תגדל לפחות כשיעור הגידול במספר העובדים.
לדוגמה: אם אדם אחד שוטף כלים, הכנסת אדם שני לאותה משימה לא תכפיל את התפוקה אלא תיצור תפוקה שולית פחותה, אלא אם כן יתווספו גם כיור וברז נוספים.
הכלכלן תומאס מלתוס התבסס על חוק זה כשדן בתורת האוכלוסין בה ניבא שהעולם יגיע לרעב מכיוון שהאוכלוסייה (גורם ייצור עבודה) מתרבה בטור הנדסי בשעה שכמות הקרקע (גורם ייצור קרקע) אינה משתנית ולכן כמות המזון גדלה בטור חשבוני, וכתוצאה מכך כמות המזון לנפש הולכת וקטנה.
קיים קשר הפוך בין התשואה של התשומות לבין עלות הייצור.
נניח כי מחירו של קילוגרם אחד של זרעים הוא שקל אחד, וכי מחיר זה אינו משתנה.
ישנן גם עלויות אחרות, אך נניח כי הן אינן משתנות עם שינוי בכמות התפוקה - המחירים הם קבועים.
מכאן שעלות הטון הראשון של היבול הוא שקל אחד נוסף.
כלומר, עבור הטון הראשון של התפוקה, העלות השולית של התפוקה היא אחד שקל לכל טון.
אם לא חלים שינויים אחרים, אזי אם הקילוגרם השני של הזרעים הנזרעים בקרקע מפיקים רק חצי טון נוסף של תפוקה, העלות השולית שווה לשקל אחד לכל חצי טון תפוקה, או שני שקלים לכל טון.
באופן דומה, אם הקילוגרם השלישי מפיק רבע טון תפוקה, אזי העלות השולית היא שקל אחד לכל רבע טון, או 4 שקלים לכל טון.
לכן, התפוקה השולית הפוחתת מרמזת על עלות שולית הולכת וגדלה.
תפוקה שולית פוחתת עשויה לרמז על גידול בעלות הממוצעת.
בדוגמה המספרית שלנו, העלות הממוצעת גדלה משקל אחד לכל טון ל-2 שקלים לכל 1.5 טון ל-3 שקלים לכל 1.75 טון, או מ-1 ל-1.333 ל-1.71 שקלים לכל טון (בקירוב).
אלא שגידול כזה פירושו השקעה ראשונית אפסית.
ברוב התעשיות יש השקעה ראשונית כלשהי, ולכן למרות תפוקה שולית פוחתת יהיה תחום בו העלות הממוצעת תרד, ורק לאחר מכן תתחיל לעלות.
בדוגמה זו, העלות השולית שווה לתוספת עלות הזרעים חלקי התוספת בכמות התפוקה (היבול), בעוד שהעלות הממוצעת שווה לסך עלות הזרעים חלקי סך עלות התפוקה.
ניתן לאמוד את העלויות גם על ידי עלות אלטרנטיבית.
בדומה לתפוקה שולית פוחתת בתהליך הייצור, כלכלנים נוהגים לדבר על תועלת שולית פוחתת עבור צרכנים.
לדוגמה, מרבית בני האדם המקשיבים לאותה יצירה מוזיקלית שוב ושוב במהלך אותו היום, מרגישים כי כל שמיעה נוספת מהנה פחות מהשמיעה הקודמת לה, לפחות לאחר השלב הראשוני של ההיכרות עם היצירה.
זוהי דוגמה לתועלת שולית פוחתת של שימוש במוצר כשלהו - כל יחידה נוספת של המוצר מוסיפה פחות תועלת לאותו צרכן.
יש לציין כי התפוקה השולית הנידונה במאמר זה מתייחסת למקרים בהם רק אחד ממספר תשומות גדל, כך לדוגמה, כמות הזרעים גדלה, אך גודל הקרקע נשאר קבוע.
אם כל התשומות יגדלו באותו היחס, התוצאה תהיה בכלליות תפוקה קבועה או מוגדלת - ראו תפוקה לגודל.
בכלכלה, תפוקה שולית היא העלייה בכמות המיוצרת שנוצרה כתוצאה מהוספה של היחידה האחרונה של גורם הייצור.
דוגמה: התפוקה השולית של עובד חמישי במפעל נעליים היא כמות הנעליים הנוספת שהצליחו הפועלים לייצר בעקבות הצטרפותו של העובד החמישי.
אם ארבעה פועלים מייצרים 10 נעליים וחמישה פועלים מייצרים, באותו פרק זמן, 11 נעליים, התפוקה השולית של גורם הייצור 'פועלים' באותו המפעל היא 1.
התפוקה השולית של תשומה משתנה מסוימת בתהליך הייצור בזמן תקופה ספציפית, בהנחה ששאר התשומות המשתנות נשארות קבועות, היא:
התפוקה שולית של X המשמש לייצור Y שווה ל-ΔY/ΔX (השינוי ב-Y חלקי השינוי ב-X).
בכלכלה הנאו-קלאסית, זוהי הנגזרת של פונקציית הייצור.
המוצר (Y) מוגדר בצורה אופיינית עם התעלמות מוחלטת מעלויות ורווחים חיצוניים.
על פי "חוק התפוקה השולית הפוחתת", מניחים כי התפוקה השולית של תשומה מסוימת אחת פוחתת כל עוד אין שינוי בתשומת ייצור אחרת.
את ההגיון העומד מאחרי החוק אפשר להסביר כך: אדם אחד שקוטף אוכמניות משיח ביער מפיק תפוקה מסוימת במשך שעה.
ברגע שיתווסף אליו אדם אחר, לקטוף מאותו שיח, יהיה להם צפוף יותר, אחד יתכנן לקטוף פרי מסוים והשני ייקח את אותו פרי בדיוק, וכו'.
גם היכולת לנצל את השיח האחד תפחת - אדם אחד יכול להרשות לעצמו לקטוף במשך שעה רק את האוכמניות הבולטות והנגישות ביותר בשיח.
כשיש שניים, צריך להתאמץ כדי למצוא גם את האוכמניות הפחות נגישות, וכדומה.
תפוקתם של השניים לא תהיה כפולה מתפוקתו של היחיד אלא פחותה מכך.
התרומה של הוספת האדם השני פחותה מתרומתה של הוספת האדם הראשון.
היחס בין התפוקה השולית לשכר העבודה
לפי התאוריה הכלכלית הנאו-קלאסית בשוק שמקיים תחרות משוכללת, התפוקה השולית של עבודה שואפת להיות שווה למשכורת הריאלית.
הדבר נובע מכיוון שמנקודת מבט של מעסיק רציונלי ששואף למיקסום רווחים כל עוד התפוקה השולית גדולה מהשכר, משתלם להעסיק עוד עובדים.
עם זאת כל עובד חדש מעמיס על המערכת מה שבא לידי ביטוי בתפוקה שולית פוחתת, עד למצב בו התפוקה השולית שואפת לשוויון עם השכר הריאלי.
כלומר, המשכורת של עובד שואפת בהפשטה לערך התפוקה השולית שהוא מייצר.
לשם המחשה: במפעל לנעליים יש עובד אחד שמייצר נעל אחת בחודש ומנהל מפעל ששולט באמצעי הייצור.
המנהל נדרש להחליט אם לצרף עובד נוסף, לשם כך הוא מחשב את התפוקה השולית של הוספת עובד נוסף ומגלה שהיא שוות ערך לנעל נוספת בחודש, כעת נשאר לו לחשב את השכר שיאלץ לשלם לעובד חדש.
כל עוד ההכנסות המגיעות מהרווח של מכירת נעל נוספת בחודש גדולים מההוצאות המגיעות מהשכר של העסקת עובד נוסף, להעסיק עובד נוסף יוביל לגידול ברווחים, משמע למנהל משתלם להעסיק אותו.
כיוון שהגדלת מספר העובדים יוביל לירידה בתפוקה השולית לכל עובד עקב תפוקה שולית פוחתת, הרי שהרווח הנובע מצירוף עובד חדש יפחת בהדרגה עד שישאף לאפס, כאשר רווח שלילי מוביל מעסיק רציונלי לפיטורים.
באופן דומה, תחת אותם התנאים, התפוקה השולית של הון שווה לשיעור הרווח על השקעתו.
הטענה לפיה התפוקה השולית של העבודה שואפת להיות שווה למשכורת הריאלית דורשת תנאים של תחרות משוכללת.
בחינה של מאפייני התחרות המשוכללת בהיבטי שוק העבודה, מראה כי תנאים אלה לא מתקיימים.
שוויון במאזן הכוחות בין העובד ובין המעביד - לא מתקיים כיון שלמעט מקרים נדירים, העובד צריך את התעסוקה יותר ממה שהמעביד זקוק לעובד.
אינפורמציה מלאה ביחס למאפייני העבודות והשכר בשוק - לא מתקיים.
כל המשרות וכל העובדים זהים.
העובדים והמעבידים פועלים בצורה רציונלית.
ממצאים אמפיריים מרחבי העולם ומארצות הברית מראים כי בעוד בעשרות השנים האחרונות, התפוקה של העובדים (פרודוקטיביות) גדלה בעשרות אחוזים, השכר של העובד החציוני כמעט ולא השתנה.
ההסברים לתופעה זו רבים, אך הם לא עולים בקנה אחד עם תאוריה זו.
בתחום הימאות והספנות, תפוסה היא נפח המטען שאונייה מסוגלת לשאת.
תפוסה ברוטו (Gross tonnage) משמעותה נפח כל החללים בתוך האונייה, על הסיפון ובמבנים העיליים שמעליו, המשמשים לאחסון מטען, אספקה ודלק ולמגורי הצוות והנוסעים, לרבות חדר המכונות וגשר הפיקוד.
תפוסה נטו (Net tonnage) היא הנפח המיועד למטען, לרבות על הסיפון, לאחר ניכוי הנפח שתופסים מגורי הצוות, גשר הפיקוד, חדר המכונות וחדר ההגה.
התפוסה נמדדת ביחידות הנפח טון תפוסה, כאשר 1 טון תפוסה שווה 100 רגל מעוקב (כ־2,831.6 ליטר).
מקור המונח "ton" במשמעותו זו הוא במלה האנגלית העתיקה "tun", שפירושה "חבית יין גדולה".
ביחידה זו ציינו את קיבולת המטען של אוניות באמצעות חישוב מספר חביות יין שהספינה הייתה מסוגלת לשאת.
כלי שיט מסחריים, המובילים מטענים, נמדדים בטון תפוסה, בעוד שכלי שיט מלחמתיים נמדדים בטון הדחק (displacement) שהיא יחידת משקל.
תפוס ת'כריש הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים ב-1 באוקטובר 2004. הסרט הופק על ידי חברת דרימוורקס והיה מועמד בשנת 2004 לפרס האוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
הסרט נפתח בסצנה בה תולעת ורודה לכודה בקרס של חכת דיג.
לני הכריש (שהוא צמחוני אך שומר על כך בסוד) מבחין בה ומשחרר אותה מקרס החכה.
אחיו פרנקי לא מרוצה מחוסר האכזריות ועדינותו של לני ומחליט להציק לו ולספר זאת לאביהם דון לינו, כריש שהוא מנהיג חבורת הכרישים – המגלם "סנדק" של מאפיה.
הסרט עובר לשונית אלמוגים מפותחת (המהווה מעין הקבלה לעיר מודרנית) הסופגת התקפות של כרישים מעת לעת, ובה חי גיבור הסרט – דג ממעמד חברתי נמוך ושמו אוסקר, החולם להיות במעמד הגבוה ולהתגורר במרומי השונית.
אוסקר עובד במכון לשטיפת לווייתנים ויום אחד טעות שלו גורמת להרס במכון.
הבוס שלו, אבו נפחא בשם סייקס, קונס אותו ודורש ממנו להחזיר את כל חובותיו ביום למחרת.
אוסקר מספר לידידתו אנג'י על החוב שלו.
כדי לעזור לו, נותנת לו אנג'י פנינה אשר סבתה נתנה לה בצעירותה, ומבקשת מאוסקר שימכור אותה תמורת הכסף אותו יוכל להחזיר לסייקס.
אוסקר מוכר את הפנינה ומקבל את הכסף וסייקס והוא נפגשים במרוץ סוסוני-ים (המקביל למרוץ סוסים) כדי לשלם את חובו.
בלי שהתייעץ עם סייקס וכשהוא מוסח בדעתו על ידי דגה בשם לולה, מחליט אוסקר להמר את כל הכסף שברשותו (אותו הוא חייב לסייקס) על אחד מהסוסונים כדי להכפיל את הסכום שיש לו פי 200. על אף שנראה כי הסוסון עומד לנצח, כמה מטרים לפני קו הסיום הסוסון נופל ומפסיד.
אוסקר מפסיד את הכסף, וסייקס הזועם מצווה על שני עוזריו המדוזות – ארני וברני – לקחת את אוסקר למקום נידח באוקיינוס ולהרוג אותו.
השניים מתעללים באוסקר וצורבים את גופו.
בינתיים מנסה דון לינו ללמד את בנו לני להתנהג כמו כריש תוקפני וטורף, אך בנו מתעקש להמשיך בצמחוניותו.
כשאינו מצליח ללמד את לני, מבקש דון לינו מבנו השני – פרנקי – לקחת את לני לסיור ובו ילמד אותו להתנהג כמו כריש.
פרנקי ולני מגיעים אל המקום בו נמצאים אוסקר ושתי המדוזות ופרנקי מצווה על לני לנצל את ההזדמנות ולאכול את אוסקר.
לני מנסה להעמיד פנים בתחילה כי הוא אכן אוכל את אוסקר ולוחש לו לברוח כדי שפרנקי לא יבחין בו.
אוסקר לא בורח ופרנקי מבין שלני לא באמת אכל את אוסקר ומחליט לקחת את העניין לידיו.
בעודו רודף אחרי אוסקר כדי לאכלו, נופל עליו עוגן והוא מת.
לני מאשים את עצמו במותו של פרנקי ולא שב אל משפחת הכרישים.
היות שאף אחד מלבד לני לא יודע איך פרנקי מת, נפוצה בקרב הכרישים שמועה שאוסקר הוא זה שהרג את פרנקי.
אוסקר נתקל בלני ולני מסביר לאוסקר את המצב בו הוא נמצא ואת חוסר הרצון שלו להיות חלק מ"העסק המשפחתי".
אוסקר מחביא את לני בעיר והוגה תוכנית שתספק את הצורך שלו לתהילה ואת הצורך של לני למציאת מסתור מפני משפחתו.
כאשר דון לינו שולח כמה כרישים אל השונית ובראשם לוקה – תמנון טיפש אשר משמש כעוזרו של דון לנו, אוסקר ולני מחליטים לממש את תוכניתם.
מעט לפני הזמן בו הכרישים של דון לנו אמורים להגיע, מתחיל לני ב"התקפה" על השונית כאשר אוסקר "נאבק" בו כדי להראות לכרישים את כוחו – קרב שנקבע מראש בינו ובין לני ובמהלכו אוסקר "הורג" את לני.
הכרישים מאמינים שלני נהרג על ידי אוסקר ונסים על נפשם מחשש לחייהם.
אוסקר הופך לידוען, זוכה לכינוי "קוטל הכרישים" ועובר להתגורר במרומי השונית כמו שתמיד חלם ובנוסף זוכה לחברתה של לולה אשר דחתה אותו בתחילה אך שינתה את דעתה עקב פרסומו.
אנג'י מוצאת את המחבוא של לני ומגלה שאוסקר שיקר כל הזמן הזה והיא זועמת עליו.
אוסקר הבין שכל הזמן הזה הוא בעצם היה מאוהב באנג'י ומחליט להגיע למקום עבודתה כדי לפצות אותה ולהשלים ביניהם, אך כשהגיע לשם גילה שאנג'י נחטפה על ידי הכרישים.
בשלב זה לני וסקייס מציעים לו רעיון, והוא מגיע לפגישה עם דון לנו כשלני מחופש לדולפין ומשמש כעוזרו האישי של אוסקר.
כשדון לינו מגלה שעוזרו האישי של אוסקר אינו אלא בנו האבוד לני, הוא מתמלא בזעם ומחליט להרוג את אוסקר כנקמה.
אוסקר בורח מלנו ובעזרת לני מצליח לתקוע אותו במכונת השטיפה ללווייתנים.
אוסקר מתוודה וחושף את האמת – הוא לא קוטל הכרישים ופרנקי נהרג מעוגן שנפל עליו.
מעשיו של אוסקר נמחלים אך הוא חוזר למעמדו החברתי הישן ובסופו של דבר הופך לשותף של סייקס בתחנת שטיפת הלווייתנים, שנפתחת מחדש.
+דמותתיאורמדבבים באנגליתמדבבים בעבריתאוסקרדג נקאי אילתי.
עובד במכון לניקוי לווייתנים וחולם להתעשר.ויל סמית'ליאור כלפוןדון לינועמלץ לבן.
רוצה ששני בניו, פרנקי ולני, ירשו את מקומו ועסקיורוברט דה נירושמיל בן אריאנג'ידגת מלאכי ורודה.
מאוהבת באוסקר.רנה זלווגרמיטל דוהןלניעמלץ לבן צמחוני.
בנו הצעיר של דון לינו ואחיו של פרנקי.
מתחבר לאוסקר ואנג'י.ג'ק בלאקדור צויגנבוםלולהדגת זהרון מושכת ותאבת ממון.
אוסקר מתאהב בה.אנג'לינה ג'ולילימור שפיראסייקסדג נפוחית.
אוסקר חייב לו חמשת אלפים צדפות.מרטין סקורסזהשלמה בראבאארנימדוזה עם מבטא ג'מייקני.
גובה החובות של סייקס, יחד עם ברני.
נהנה לענות את אוסקר.זיגי מארליאלי פינישברנימדוזה עם מבטא ג'מייקני.
גובה החובות של סייקס, יחד עם ארני.
נהנה לענות את אוסקר.דאג אי דאגמריאנו אידלמןפרנקיעמלץ לבן.
בנו של דון לינו ואחיו הבכור של לני.
אכזרי יותר מלני ומתבייש בהיותו צמחוני.מייקל אימפריולידני שטגלוקהתמנון כחול.
יד ימינו של דון לינו.
נוטה לציין.וינסנט פסטורהמיכה אוזין סליאןדון איירה פינברגכרישון נמרי מזדקן.
ראש מאפיה של כרישונים נמריים.
חבר של דון לינו.פיטר פאלקאברהם סלקטרקייטי קורנטדגת לברק.
מבוססת על דמותה של קוריק כמנחת "Today Show" באותה תקופה.קייטי קוריקעלמה זקג'ו המשוגעסרטן נזירי מופרע.
חברו הטוב של אוסקר.דייוויד פי סמיתיואב בר-לב
בסיום הסרט השתתפו גם כריסטינה אגילרה ומיסי אליוט בתפקיד עצמן בגרסת דג וביצעו את השיר "Car Wash".
בדיבוב העברי השתתפו גם אורנה כץ, אלי אילדיס, גיל וסרמן, גלעד קלטר, איל כהן, דדי זהר, הדר אמיר, יובל סגל, ינון כהן, יפעת זנדני צפריר, יסמין גמליאל, לירון ברנס, ניר רון, עמי מנדלמן, צביקה שוורצברג ושי זורניצר.
מצעד מיקום בילבורד 200 34 אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים 48
תפוס את היום הוא ספר אמריקאי שיצא לאור לראשונה ב-1956 הוא הרומן הרביעי של סול בלו.
הספר נחשב לאחת מיצירות הספרות הגדולות של המאה העשרים (על ידי מבקר הספרות הנודע ג'יימס ווד למשל).
הסיפור עוסק ביום בחייו של וילהלם אדלר (הידוע גם בשם טומי וילהלם), שחקן כושל בשנות הארבעים לחייו.
וילהלם מובטל, מרושש, פרוד מאשתו (שמסרבת לתת לו גט) ומרוחק מילדיו ומאביו.
במהלך היום הוא נאלץ להתעמת עם נסיבות חייו ומה שהוביל אליהן, לקבל את המצב וללמוד לסלוח לעצמו ולאחרים.
רובין ויליאמס כיכב בסרט מ-1986 המבוסס על הספר.
תפוס אותי אם תוכל הוא סרט דרמת מתח אמריקאי, בבימויו של סטיבן ספילברג, שיצא לאקרנים ב-16 בדצמבר 2002. בכיכובם של לאונרדו דיקפריו, טום הנקס וכריסטופר ווקן.
הסרט עוסק בחייו של נוכל מתוחכם המתחזה בין היתר לטייס, רופא ועורך דין.
הסרט מבוסס על חייו של פרנק אבגנייל.
סצנת הפתיחה מראה את סוכן ה-FBI, קארל הנראטי (טום הנקס) מגיע לכלא במרסיי בשנת 1969 כדי להיפגש עם האסיר החולה פרנק הבן שבדיוק נכשל בניסיון בריחה.
שש שנים קודם פרנק האב (כריסטופר ווקן), יליד ארצות הברית מנסה ללא הצלחה לקבל הלוואה מהבנק.
המשפחה נאלצת לעבור מביתם המרווח לדירה קטנה והדבר יוצר מתח רב כשהאם, פאולה, ילידת צרפת (נטלי ביי) מנהלת רומן עם אחד מעובדי הבנק ׁ(ג'יימס ברולין).
פרנק הבן מתקשה להשתלב בבית הספר החדש ומוצא את עצמו מתחזה למורה מחליף לצרפתית, המתח בבית ממשיך ולבסוף הוריו מתגרשים.
פרנק הבן בורח מביתו ומממן את חייו על ידי שימוש בצ'קים שאביו נתן לו.
כשהכסף אוזל הוא עובר לזיופים והונאות, בתחילה בדרכים פשוטות אך עד מהרה מתחזה לטייס ומפקיד בחשבונות שונים תלושי משכורת מזויפים של חברת התעופה Pan Am.
תוך זמן קצר הוא גונב כ-2.8 מיליון דולר.
הוא משתמש בזהות המפוברקת שלו כטייס פאן אם כדי להקסים ולתמרן נשים, מה שמוביל לכמה מפגשים מיניים מרומזים.
אלה כוללים מפגש קצר עם דיילת בשם מרסי (אלן פומפאו), וטלרית בבנק במיאמי בשם לוסי פורסט (אליזבת' בנקס) שמלמדת אותו על ניתוב שיקים.
מה שמדגיש את יכולתו למשוך נשים ללא מאמץ עם דמות הטייס שלו.
בנוסף, פרנק גורם לשריל אן (ג'ניפר גארנר), נערת ליווי, לתת לו כסף אמיתי כעודף משיק מזויף.
בינתיים קרל הנראטי, סוכן הונאת בנקים של ה-FBI, מתחיל לעקוב אחריו תוך כדי שנתקל בחוסר מענה מצד מפקדיו אשר מזלזלים בחשיבות פשע ההונאה.
אחרי שכמעט נתפס, פרנק מחליט לשנות את זהותו לרופא לתקופה קצרה וכך מכיר את ברנדה (איימי אדמס), עוזרת רופא צעירה אשר הוריה גירשוה מביתה.
פרנק מחליט להציע לה נישואין בתקווה שהוריה יקבלו אותה חזרה בגלל היותה מאורסת לרופא.
השניים נוסעים להוריה אשר חיים בלואיזיאנה, שם "מגלה" פרנק למשפחה שבעבר למד גם עריכת דין וברצונו לחזור למקצוע זה.
לאחר שאביה משתכנע ברצינותו נרשם פרנק למבחני עריכת הדין.
הזוג המאורס מתגורר אצל הוריה של ברנדה ומתכנן את החתונה.
בעיצומה של מסיבת האירוסין, מגיע הסוכן קרל הנראטי בליווי משטרתי.
פרנק נבהל ובורח במהרה מביתה של ברנדה לאחר שמסביר לה בקצרה את השתלשלות העניינים.
פרנק מגיע לאירופה וממשיך בזיופים עד שלבסוף נתפס על ידי קרל הנראטי העקשן.
הוא נשלח לכלא בצרפת ולאחר זמן רב מועבר למשפט בתוך גבולות ארצות הברית.
הוא נידון ל-12 שנות מאסר.
במהלך המאסר מגיע אליו לביקור קרל הנראטי ומבקש את עזרתו בפיענוח צ'ק מזויף.
קרל מציע לפרנק לעבוד איתו ולרצות את יתרת מאסרו בעבודה עבור ה-FBI.
בסצנה האחרונה נראים קרל ופרנק יושבים מסביב לשולחן במשרדי ה-FBI.
קרל שואל את פרנק בפעם השלישית "איך עברת את מבחני עריכת הדין בלואיזיאנה?" תשובתו של פרנק היא שלא רימה במבחנים ועבר אותם לאחר שלמד שבועיים ברציפות.
קרל שואל אותו האם זאת האמת, פרנק מחייך ולא משיב.
שם השחקנ/ית דמות לאונרדו דיקפריו פרנק ויליאם אביגנייל הבן טום הנקס קרל הנראטי כריסטופר ווקן פרנק אביגנייל (האב) מרטין שין רוג'ר סטרונג נטלי ביי פאולה אביגנייל איימי אדמס ברנדה סטרונג ג'יימס ברולין ג'ק ברנס ג'ניפר גארנר שריל אן אליזבת' בנקס לוסי פורסט
הסרט היה בעל תקציב גדול יחסית של 52 מיליון דולר והכניס בקופות 352 מיליון דולר, מה שהפך אותו לאחד הסרטים הכי מצליחים של סטיבן ספילברג, בתקופת שנות האלפיים.
בסרט בלט לאונרדו דיקפריו, שהיה פייבוריט להיות מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר", אך לא נכלל ברשימה.
לעומת זאת, כריסטופר ווקן, נכלל ברשימת המועמדים לפרס האוסקר בקטגוריית "שחקן המשנה הטוב ביותר".
תפוחים מן המדבר הוא סיפור קצר מאת הסופרת סביון ליברכט, העוסק ביחסי אהבה.
הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1986 בקובץ סיפורים הנושא אותו שם (הוצאת ספריית פועלים).
הסיפור מתרחש במשך יממה אחת, ועוסק בנסיעתה של ויקטוריה אברבנאל, אישה שומרת מצוות משכונת "שערי חסד" שבירושלים, אל קיבוץ "נווה מדבר" שבנגב כדי להחזיר לדרך הישר את בתה, רבקה, שעזבה את בית הוריה וחיה בקיבוץ עם בן זוגה, ללא נישואין.
כשויקטוריה נוסעת באוטובוס לקיבוץ היא חושבת כיצד תגיב כשתראה את בתה.
היא שוקלת האם לצעוק עליה חזק כל כך עד שיבואו השכנים וישמעו, ולמשוך אותה בכוח החוצה מהקיבוץ, או שמא לנסות לדבר על לבה ולהסביר לה את כללי הצניעות.
במהלך הנסיעה מתגלה דבקותה באמונה ובחוקיה: היא מקפידה על הופעה דתית שמרנית ולראשה מטפחת המכסה את שיער ראשה.
היא נזכרת כיצד רבקה הכירה את דובי, שהיה קצין בצבא שהביאו אותו להסביר בפני בנות על שירות בנות דתיות בצבא.
רבקה ודובי שמרו על קשר, "ובגיל שמונה-עשרה קמה ונסעה אליו אל המדבר".
כאשר היא מגיעה לקיבוץ היא מופתעת מאוד לראות את רבקה.
רבקה לובשת מכנסים קצרים ושערה קצוץ – מראה חיצוני שאינו מאפיין אישה בעולם הדתי.
ניכר על פניה של רבקה שהיא מאושרת והדבר משמח את ויקטוריה.
הן נכנסות לחדר של רבקה ובו נמצא דובי.
הוא מקבל את ויקטוריה בסבר פנים יפות, מביא לה אוכל בצלחת פלסטיק חדשה (מתוך כבוד לשמירת כשרות), קורא לה "אמא" ונוהג בה באדיבות.
האושר של רבקה ויחסו של דובי משפיעים על ויקטוריה והכעס שבלבה דועך.
בלילה ישנה ויקטוריה בחדר שהכינו לה רבקה ודובי וחולמת.
בחלום היא רואה גב של אדם הקוטף תפוחים מעץ הדעת ועץ החיים בגן עדן.
התפוחים משתנים בידו לאחר קטיפתם לאבני חן יפות ושערו בוער כלהבה.
האיש שהופיע בחלומה מייצג הן את אהובה של רבקה, דובי שמגדל תפוחים בקיבוץ בזבל אורגני, והן את אהובה של ויקטוריה מן העבר, משה אלקיים, בנו של הצורף, שעמו החליפה מבטים בבית הכנסת כשהייתה בת 15. כאשר היא מתעוררת מהחלום חל בה תהליך של שינוי פנימי.
היא מבינה שהיא חיה את כל חייה ללא אהבה, מאחר שנישאה לתלמיד חכם, שאול אברבנאל, על מנת לרצות את אביה, ולא חוותה מערכת יחסים עם אותו משה אלקיים.
היא מבינה שבתה השיגה דבר חשוב מאוד בחייה והוא אהבת אמת, דבר שוויקטוריה לא תדע בחייה.
היא מאשרת את הישארותה של רבקה בקיבוץ עם דובי, וחוזרת לירושלים עם שק תפוחים שקיבלה ממנו.
הסיפור מציג שינוי פנימי של הדמות הראשית, שבמהלך הביקור בקיבוץ מבינה מהי אהבה אמיתית.
כמו כן, הסיפור מותח ביקורת על יחסו של המגזר החרדי לנשים.
החלום משקף את המתרחש בנפשה של הגיבורה, האם ויקטוריה, בהיפוך המציאות.
משה אלקיים האהוב הנסתר מימי נערותה, דמותו בחלום דומה לדובי, בן הזוג של בתה רבקה.
בחלום התפוחים הופכים לזהב ולאבנים טובות.
בניגוד לבעלה העילוי, שמפיו צריכות לצאת מרגליות (כינוי לתלמיד חכם שמוציא מפיו דברי תורה)
הלב הוא מוטיב חוזר המתאר את ויקטוריה, מבטא את תחושותיה ואת המהפך שחל בה.
בתחילת הסיפור "לבה סער בה", במפגש עם דובי היא מדברת עמו "כאילו אין בלבה עליו" אך, "לבה כבר הלך אחריו" ולכן, "הקשיחה לבה לעומתו".
היא נאבקת בין השליחות שהוטלה עליה להחזיר את ביתה לירושלים ולאורח החיים הדתי, לבין ההבנה החדשה המתעוררת בה- שהאושר של בתה רבקה חשוב מכל אפילו יותר מקיום אורח החיים הדתי ומרצון בעלה.
הדבר בא לידי ביטוי בציטוט הבא:"שמשבחים בקיבוץ את רבקה "לבה תפח בה פתאום " ובסיום "לבה כבר מפויס".
חוזר בסיפור ומדגיש את המהפך שהתרחש בלבה של ויקטוריה.
היא מגיעה לקיבוץ כועסת, אך חוזרת הביתה שונה - משהו התהפך בה.
לבה מפויס ומבין את רצונה של רבקה.
ויקטוריה משנה את דעתה כלפי בחירתה של רבקה, באורח-החיים "הנכון" לה, אורח חיים חילוני בקיבוץ.
"הפכה במוחה", "ומה אם תהפוך לה רבקה גבה", "כל הדרך הפכה בדעתה".
מוטיב המהפך מתקשר למוטיב התפוח.
התפוח ביסודו אינו גידול מדברי - הוא זקוק למים, לקור ולהשקעה מיוחדת במשאבים כדי לקבל תוצאות מוצלחות.
כך גם ההיפוך ביחסי האם אל בתה.
רק במקום המדברי, המרוחק, שבו חיה הבת חיים מופקרים כביכול, נוצר ההיפוך ביחסה של האם אל בתה.
כמו כן ויקטוריה מקבלת נקודת ראות אחרת על חייה ועל חיי משפחתה.
מוטיב זה בא לידי ביטוי ביחסי אם ובתה הבאות מאותו עולם ערכים, אך בוחרות לחיות בדרכים שונות.
"מרד הנעורים" המתבטא בעזיבתה של הבת רבקה, את ביתה, את משפחתה, את ערכי ומנהגי העולם בו גדלה.
האם טורחת לעשות את הדרך הארוכה עד למדבר, כדי לעצור את מרד בתה.
בכך ניתן להבין עד כמה השבר נורא בעיניה.
היא מגלה כי החיים יכולים להיות קשורים ביחסים המושתתים, על אהבה ואמת.
המוטיב המרכזי בסיפור, מוטיב סמלי היות שתפוח בתרבותינו מתקשר לפרי עץ הדעת ומסמל פיתויים אסורים ואהבה ארוטית אסורה.
מוטיב התפוח מופיע במספר דרכים לאורך היצירה ותורם לחיזוק האמירה כי אהבה, השקעה ומסירות יש בכוחם לחולל שינויים גם אם הנתונים בשטח לכאורה לא לגמרי מאפשרים זאת.
הגשמת הבלתי יאמן במקום הלא צפוי.
במהלך הסיפור ויקטוריה מגלה שדווקא במדבר מגדל דובי תפוחים נהדרים, דווקא במדבר זכתה רבקה לאהבת אמת.
אהבה שלא הייתה זוכה בסביבה חרדית.
התפוחים מסמלים את התפתחותה של ויקטוריה.
למרות "שעיניה נפתחו" ליחסים אחרים, היא בוחרת לחזור לבעלה.
"תפוח שלבו רע" (רקוב) - ויקטוריה מביאה כצידה לדרך בנסיעתה מירושלים לקיבוץ תפוח שלבו מר.
התפוח משקף את הלך הרוח של ויקטוריה, את תחושותיה המרות על בתה הסוררת ובעיקר הוא מסמל את הבית ממנו מגיעה ויקטוריה - בית ללא אהבה.
מטע התפוחים של דובי - התפוחים של דובי מתוארים כתפוחי גן עדן משום שטיפל בהם באהבה.
כשם שהתפוחים שלו גדלים יפה ופורחים גם במקום הלא צפוי כמו המדבר, כך גם רבקה נראית כאן במדבר פורחת ומאושרת.
אהבה שעושה אותה יפה ליד דובי המעריץ אותה, אוהב ורוצה להתחתן עמה.
בחלומה של ויקטוריה מופיעים שני העצים – עץ החיים ועץ הדעת – סמוכים זה לזה.
כלומר, וויקטוריה הבינה שאהבה ארוטית איננה חטא, כפי שחשבה בהתחלה, אלא מהות החיים.
ליברכט עיבדה את הסיפור למחזה, והוא הוצג בתיאטרון בית ליסין בבימויו של עודד קוטלר מ-19 בספטמבר 2006 בהשתתפות השחקנים עמוס לביא, לאורה ריבלין, רבקה נוימן ועוד.
נוימן זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה בתפקיד משנה על תפקידה בהצגה.
תיאטרון בית לסין העלה את ההצגה שוב ב-2022 בכיכובם של תיקי דיין, יונתן צ'רצ'י, לירית בלבן וגל אמיתי.
ב-2015 עלה לאקרנים הסרט "תפוחים מן המדבר", על פי עיבוד שנעשה בידי ליברכט והבמאים אריק לובצקי ומתי הררי, בהשתתפות השחקנים מורן רוזנבלט, שלומי קוריאט, ריימונד אמסלם, אלישע בנאי ועוד.
הסרט היה מועמד להשתתפות בפרס גלובוס הזהב.
גרסה מורחבת של הסרט שודרה ב-2016 בערוץ הראשון כמיני-סדרה בת שלושה פרקים.
תפוס את הכלה הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית, בכיכובם של ג'וליה רוברטס וריצ'רד גיר ובבימויו של גארי מרשל.
מגי קרפנטר (ג'וליה רוברטס) היא אישה צעירה נמרצת ואטרקטיבית, שהיו לה מספר מערכות יחסים כושלות.
מגי, שחוששת להינשא, התארסה מספר פעמים אך מעולם לא התחתנה.
כתוצאה מכך, מגי זוכה לפרסום בצהובונים בכינוי "הכלה הבורחת".
בניו יורק, הכתב הומר אייזנהאואר גרהם, המכונה "אייק" (ריצ'רד גיר), כותב אודותיה טור המכיל מספר טעויות עובדתיות.
את המידע עליה סיפק לו אחד מהאקסים הנטושים שלה, כדי לנקום בה.
בעקבות הכתבה, אייק מפוטר בגלל שלא בדק את המקור שלו.
אייק מחליט לכתוב מאמר מעמיק על מגי במטרה לקבל את העבודה שלו בחזרה.
הוא נוסע להייל במרילנד ושם הוא מתוודע למגי, סגנון חייה, משפחתה, ובן זוגה הרביעי, בוב קלי (כריסטופר מלוני), מאמן פוטבול בבית הספר התיכון המקומי, שמתייחס למגי כמו לאחד השחקנים בקבוצה שלו.
תוך כדי תחקיר על הסיפור שלו לעיתון, התובנות של אייק גורמות למגי להתמודד עם הפחדים שלה, ועם הזמן שניהם נמשכים זה לזה.
בינתיים, מגי עדיין מתכננת להתחתן עם בוב.
בעיצומה של החזרה לחתונה, בוב עוזר למגי ללכת לאורך המעבר, ומבקש מאייק לעמוד במקומו כאילו הוא החתן.
בשלב זה אייק ומגי מממשים "הלכה למעשה" את הזכות לנשיקה מול בוב, ומודים ברגשותיהם זה לזה.
בוב הפגוע מכה את אייק בפניו.
זמן קצר לאחר מכן, אייק ומגי קובעים תאריך לחתונתם.
ביום החתונה, מגי מקבלת רגליים קרות, ומשאירה את אייק, כמו ארוסיה הקודמים, עומד ליד המזבח.
כשהיא בורחת משם במשאית של פדקס, אייק רץ אחריה, אבל לא מצליח לתפוס אותה.
לאחר מכן, אייק חוזר לגור בניו יורק.
מגי מנסה להסתיר את זהותה, ומוכרת עיצובי תאורה שלה בניו יורק.
היא מופיעה באופן בלתי צפוי בלילה בדירתו של אייק.
מגי מסבירה שהיא ברחה מכל הבחורים להם הייתה מאורסת בגלל שהם התכוונו להתחתן עם מצג השווא שהיא יצרה עבורם ולא עם מי שהיא באמת.
בסופו של דבר, השניים נישאים בטקס פרטי בחוץ, על גבעה, תוך הימנעות מטקס מפואר, דבר שכבר גרם בעבר למגי לברוח.
לאחר החתונה שניהם רוכבים משם על סוסים, ובמקביל כולם חוגגים את העובדה שמגי סוף סוף התחתנה.
אחד המשפטים המוכרים ביותר מהסרט הוא: "תראי, אני מבטיח שיהיו לנו זמנים קשים.
ואני מבטיח שבשלב מסוים, אחד משנינו או שנינו ירצה לצאת מהדבר הזה.
אבל אני גם מבטיח שאם אני לא אבקש ממך להיות שלי אני אתחרט על זה למשך כל חיי.
כי אני יודע בלב שלי, את היחידה בשבילי" אותו אומר אייק למגי כאשר הוא מנסה להסביר לה מה הוא יגיד לחברתו כשירצה להתחתן איתה.
לאחר מכן לקראת סוף הסרט מגי אומרת את אותו המשפט לאייק כשהיא חוזרת לדירתו בניו יורק כדי להסביר לו מה קרה ומבקשת ממנו הזדמנות שנייה להתחתן איתו.
סצנה שאחרי הכתוביות מראה את מגי ואייק משחקים בשלג, דבר המסמל שהקשר שלהם התחזק לאחר החתונה.
ג'וליה רוברטס - מגי קרפנטר.
ריצ'רד גיר - הומר "אייק" אייזנהאואר גרהם
ג'ואן קיוזאק - פגי פלאמינג; בדיחה חוזרת בסרט היא שקיוזק אומרת בסרט שאין לה קשר למחליקה המפורסמת עם אותו שם.
כריסטופר מלוני - בוב קלי
פול דולי - וולטר קרפנטר
ריטה וילסון - אלי גרהם
ליסה רוברטס גילאן - אליין ממנהטן
דונאל לוג - פרייסט בראיין נוריס
רג' רוג'רס - ג'ורג' "באג גאי" סווילינג
יול ווסקאז - דד הד גיל צ'אבז
קתלין מרשל - בת הדודה קינדי
סילה וורד - אישה יפה בבר
גארי מרשל - שחקן הבסיס הראשון בסופטבול (ללא קרדיט)
לורי מטקאלף - בטי טראוט (ללא קרדיט)
לארי מילר - קווין, ברמן ניו יורקר (ללא קרדיט)
הסרט עלה לאקרנים ב-30 ביולי 1999 והכניס כ-12 מיליון דולר ביום הפתיחה.
בשבוע הראשון ליציאת הסרט היה בראש רשימת שוברי הקופות והכניס כ-35 מיליון דולר.
בסופו של דבר, הסרט גרף כ-152 מיליון דולר בארצות הברית וכ-157 מיליון דולר נוספים בשאר העולם.
הסרט הכניס בסך הכל כ-309 מיליון דולר.
למרות שריצ'רד גיר וג'וליה רוברטס התחבבו על המבקרים בסרט השני שלהם מאז "אישה יפה", הצופים והמבקרים הרגישו שהסרט לא היה טוב כמו שהוא יכול היה להיות.
במקור, מרשל תכנן להכין סרט המשך ל"אישה יפה", אך בסופו של דבר לא עשה זאת, וביים במקומו את "תפוס את הכלה".
תפוס ת'פטיש (באיסלנדית: Hetjur Valhallar - Þór) הוא סרט אנימציה ממוחשבת איסלנדי משנת 2011.
ת'ור הוא נפח שחי עם משפחתו בכפר קטן באושר, עד שבמקרה מגיע אליו כלי הנשק החזק בעולם "פטיש המחץ".
קצת מאוד זמן אחרי שהוא מוצא את הפטיש הוא מוצא את עצמו נלחם עם יצורים דוממים של המלכה המרשעת, הל, שרוצה להשתלט על העולם.
הל ויצוריה מקפיאים כל מקום שעוברים בו בניצחון ומצליחים לשים יד על הפטיש.
גם כשהכל היה נראה אבוד, העזרה הגיעה מהמקום הכי לא צפוי: ת'ור יוצא למאבק האחרון, להשיב את פטיש המחץ ואת השליטה אליו.
את גרסת הסרט בעברית ביים דן שצברג והפיקו אמי בכר, גילי בכר, יעל אללוף ודן שצברג.
קובי מימון – פטיש המחץ
נורית בנאי קורן – האמא
ניקול ראידמן – המלכה הל
אלי לולאי – קולות רקע
גדי לוי – קולות רקע
דן קיזלר – קולות רקע
שרון כהן – ניהול מוזיקלי
תפוס ת'גלים הוא סרט אנימציה ממוחשבת קומי והשני במספר של חברת סוני אנימציות משנת 2007. הסרט הופץ על ידי סרטי קולומביה והעבודה על יצירתו החלה ב-2002.
בשנת 2017 יצא סרט המשך, "תפוס ת'גלים 2: שגעת הגלים", שהופץ בווידאו וב-DVD.
צוות צילום דוקומנטרי עוקב אחר קורותיו של קודי מאבריק, פינגווין מצויץ צפוני.
קודי הוא נער בן 17 הגדל עם אמו ואחיו הגדול בקוטב הדרומי, אביו נטרף כשהיה ילד.
ביג זי הוא הדמות הנערצת ומקור ההשראה של קודי.
כשהיה ילד הגיע ביג זי, אלוף עולמי בגלישת גלים לביקור בקוטב הדרומי.
בביקורו העניק לקודי הקטן תליון צדפה ואמר לו מספר מילות עידוד.
מאז הוא חולם ללכת בדרכו של זי ולהפוך לגולש מקצועי.
הוא מתאמן על גלישה עם גלשנים שהוא מכין מגושי קרח.
יום אחד מגיע לקוטב מגלה כישרונות המחפש מתמודדים חדשים לתחרות הגלישה על שם ביג זי.
קודי קופץ על ההזדמנות ומצטרף למסע.
בדרך הוא מתידד עם צ'יקן ג'ו, תרנגול סטלן המתמודד גם הוא בתחרות.
הם מגיעים לאי פן גו, אתר התחרות, שם קודי פוגש, ומתאהב ממבט ראשון, בלני, פינגווינית העובדת כמצילה בחוף.
הוא גם פוגש את טנק אוונס, פינגווין שחצן שניצח בתחרות מאז היעלמותו של ביג זי, סך הכל 9 פעמים.
הם נקלעים לקטטה ויוצאים לדו-קרב גלישה, בו טנק מנצח בקלות וקודי כמעט טובע.
לני מצילה את קודי ולוקחת אותו מחוסר הכרה לדוד שלה, גיק, שיעזור לו להתאושש.
גיק מוצא את קודי יושב על עץ שיטה ומציע לו ללמוד להכין ממנו גלשן איכותי.
הם מנסים לקחת את בול העץ לבית של גיק אך הם מאבדים שליטה והוא מתגלגל עד לחוף נטוש.
בחוף קודי מוצא בקתה נטושה המלאה בגלשנים וגביעים, המתגלים כחפציו של ביג זי.
לפי הדרך בה גיק מסתכל על הבקתה והחפצים בה, מבין קודי כי גיק הוא למעשה ביג זי, הגולש האגדי.
קודי מבקש ממנו ללמד אותו לגלוש ולבסוף, לאחר הפצרות רבות, ביג זי מסכים.
הוא דורש מקודי לבנות לעצמו גלשן, וקודי חסר הסבלנות מתעלם מהדרכותיו של ביג זי ויוצר גלשן בחיפזון.
הגלשן נשבר עם כניסתו למים.
קודי מאוכזב, הוא מתעצבן ועוזב את החוף, ובדרך הוא פוגש את לני שמשכנעת אותו לחזור.
קודי חוזר לעבוד על גלשן חדש והפעם הוא נאזר בסבלנות ומקפיד על ההנחיות של זי.
זי משבח את קודי על הגלשן אך דורש ממנו להתחיל את האימונים על החוף, במגוון משימות שלכאורה אינן קשורות ישירות לגלישה.
קודי מנצל הזדמנות שזי ישן, גורר אותו על גבי גלשן לתוך המים ומעיר אותו לפני שמגיע גל.
לאחר מכן זי מתרצה להתחיל אימונים.
בערב קודי מנסה לשכנע את זי להצטרף לתחרות אך זי מסרב.
קודי מגיע לתחרות בזמן והוא עולה לגמר, יחד עם טנק וג'ו.
בגמר, טנק מנסה להפיל את ג'ו מהגלשן וברגע האחרון מגיע קודי ודוחף את טנק אל אזור מסוכן מחוץ לתחומי התחרות.
בכך למעשה נפסלים השניים מהתחרות וג'ו זוכה בניצחון טכני.
לני מחלצת את טנק אך קודי נשאר באזור המסוכן.
זי שצפה בקודי בחשאי עוזר לו לחזור לחוף.
במקום התחרות כבר מספידים את קודי ואז הוא וזי מופיעים, משתתפי התחרות מתפלאים לראות את זי לאחר שנים של היעלמות וזי מודה לקודי שגרם לו לחזור.
זי מזמין את כולם לגלוש בחוף הנטוש.
קודי מסכם בקצרה את החוויה בפני צוות הצילום ומזדרז להצטרף לגולשים.
קודי מאבריק (שיה לה-באף/אורי אומנותי) - הגיבור הראשי, פינגווין מצויץ צפוני שחולם להיות גולש גלים מקצועי.
זייק "ביג זי" טופנגה או גיק (ג'ף ברידג'ס/אריה צ'רנר) - פינגווין קיסרי ואלוף גלישה אגדי המשמש כמקור ההשראה וכמדריך עבור קודי.
לני אליקאי (זואי דשנל/סיון שביט) - פינגווינית לבנת אוזן, המצילה של החוף ואחיינית של זי, מושא אהבתו של קודי.
צ'יקן ג'ו (ג'ון הת'ר /מתי אטלס)- תרנגול המשתתף בתחרות הגלישה ומנצח בה, חבר של קודי.
טאנק "המרטש" אוונס (דיאדריך באדר/יורם יוספסברג) - פינגווין קיסרי בריון, אלוף גלישה תחרותי ביותר והיריב העיקרי של קודי.
רג'י בלפונטה (ג'יימס וודס/ששון גבאי) - לוטרת ים מפונק ורודף כותרות המשמש כאמרגן התחרות.
מייקי אברמוביץ (מריו קנטונה/מורן סופר) - חרטומן הפועל ללא הרף למען התחרות.
עדנה מאבריק (דנה בלבן/יעל עמית) - אמו של קודי המשתתפת בראיון על הצלחתו של קודי.
גלן מאבריק (בריאן פוסהן/אמנון וולף)- אחיו הגדול והרגזן של קודי המשתתף בראיון על הצלחתו של קודי.
אלופי הגלישה קלי סלייטר ורוב מצ'אדו , (בדיבוב העברי, אסף פריינטא ומולי שולמן בהתאמה), השתתפו בקולות הסרט, בתפקיד עצמם (אך כדמויות של פינגווינים) בקטע קריינות קצר על חוויית הגלישה.
תפוס ת'יהודי הוא סיפור מסעו של העיתונאי טוביה טננבום בישראל וברשות הפלסטינית במספר חודשים בשנים 2013–2014. הספר עוסק באנטישמיות החדשה, בהסתה, בדה-לגיטימציה ובשנאה נגד ישראל בקרב הפלסטינים, ארגוני שמאל רדיקלי (כולל ארגוני שמאל רדיקלי בישראל) וארגוני זכויות אדם אירופאיים וישראליים.
הספר מבוסס על תחקיר שערך טננבום, בו הציג את עצמו כעיתונאי גרמני (מבלי לספר על מוצאו היהודי-ישראלי) האוהד את העמדה הפלסטינית, כשביקר בישראל ובשטחים בסיורים מטעם אותם ארגונים.
בין היתר חשף טננבום בספר שתחקירן "בצלם" (עאטף אבו א-רוב) הוא מכחיש השואה.
לדברי טננבום, ארגונים בינלאומיים ומקומיים רבים בישראל ובשטחים אינם פועלים מתוך דאגה לזכויותיהם של הפלסטינים אלא מתוך דחפים אנטי–יהודיים מובהקים.
"תפוחים מן המדבר" הוא סרט ישראלי המבוסס על הסיפור הקצר "תפוחים מן המדבר" מאת סביון ליברכט (1986).
את הסרט ביימו אריק לובצקי ומתי הררי.
הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-7 במאי 2015. גרסה מורחבת של הסרט שודרה בשנת 2016 בערוץ הראשון כמיני-סדרה בת שלושה פרקים.
עלילת הסרט מתמקדת ברבקה אברבנאל, בת יחידה להורים מבית חרדי ירושלמי, המקפידים איתה ומקשים עליה את חייה.
היא נחשפת בחשאי לעולם החילוני, ומגיעה לערב ריקודי עם, בו היא מתיידדת עם דובי, קיבוצניק צעיר מדרום הארץ שלומד בירושלים.
אביה, ראובן אברבנאל, לא רואה בעין יפה את המעשים של בתו, ומחליט לשדך אותה לשאלתיאל, אלמן ואב לילדים.
אמה, ויקטוריה אברבנאל, אישה רגישה וחסרת ביטחון, אינה שלמה עם השידוך, אך אינה מעזה להתנגד לו.
כשנודע לרבקה על השידוך, היא בורחת אל הקיבוץ בו מתגורר דובי, ומתחילה לעבוד ולחיות שם.
לאחר שרבקה מאמצת את אורח החיים החילוני, היא יוצרת קשר עם דודתה שרה, שהיא רווקה וחריגה בקהילה החרדית.
ויקטוריה שומעת משרה על השינוי שעשתה רבקה בחייה, ומגיעה לקיבוץ.
ויקטוריה מחליטה למרוד בבעלה ולהישאר לצד בתה.
רגע השיא של הסרט מגיע כשמשפחתה מגלה את מקום הימצאותה של רבקה.
בחירתה ומעשיה של רבקה, שאינם מקובלים בסביבה החרדית, גורמים לנתק שלה ממשפחתה ומהסביבה שבה היא גדלה, אולם בסופו של דבר גוברת האהבה המשפחתית על הפער שנוצר בין אורח החיים שבחרה לה הבת לבין אורח החיים של המשפחה.
מורן רוזנבלט - רבקה אברבנאל
שלומי קוריאט - ראובן אברבנאל, בעלה של ויקטוריה והאבא של רבקה.
ריימונד אמסלם - ויקטוריה אברבנאל, אשתו של ראובן והאמא של רבקה.
עירית קפלן - שרה, אחותה של ויקטוריה, דודתה של רבקה
מוטי בן ישי - שאלתיאל
על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 69,601 צופים, בבתי קולנוע ברחבי הארץ.
הסרט היה מועמד ל-3 פרסי אופיר וזכה בתואר הסרט הטוב ביותר.
כמו כן זכה הסרט בפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים הישראלי ה-28 בלוס אנג'לס, בפרס "חזון גלובלי" בפסטיבל סינקווסט ה-25 בסן חוזה, קליפורניה, ובפרסים במסגרת הפסטיבלים היהודיים באטלנטה, בסן דייגו ובשיקגו.
תפוחית מצויה (שם מדעי: Linaria cannabina) היא ציפור קטנה וחומה ממשפחת הפרושים, בעלת מקור קצר ועבה.
לרוב התפוחיות יש כתמים אדומים או ורודים.
התפוחית שוהה בישראל באופן קבוע ונמצאת בישראל בעיקר בגולן, בגליל, בהרי הכרמל והרי יהודה.
בעונת הסתיו התפוחית נמצאת בקבוצות, לעיתים יחד עם פרושים אחרים וניתן למצוא אותה במישור החוף ואף בנגב.
באביב היא חוזרת לאזורי ההרים.
התפוחית המצויה נמצאת בשדות בר מישוריים ופתוחים בהם עשבים ושיחים, יערות דלילים ובעיקר בקרחות ושולי היער, מטע, פרדס, כרמים, פארקים וגנים גדולים.