tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אלא הם פצצות שטופות שמש רועשות ותוססות שמנתבות את האינדי רוק דרך אהבתו של מקנה לדייוויד בואי ואבבא".
תיאה דה גליאר ממגזין NME אמר על מקנה, "הוא מקריין את רגשותיו הכמוסים על כל דבר, החל מפוליטיקה ('Isombard') עד ליחס התקשורת להתאבדותה של טרנסג'נדרית ('Paracetamol'), בעדינות ובכישרון.
השיר הבולט 'Make Me Your Queen' הוא רגע נדיר של אינטימיות בעוד הוא מקונן על הכאב של אהבה נכזבת, עוד פעם בעדינות ובחוכמה מעבר לשנותיו.
כל השירים נכתבו על ידי דקלן מקנה, מלבד איפה שמצוין אחרת בסוגריים.
"What If" (בעברית: "מה אם") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי, ג'ייסון דירולו, מתוך אלבום הבכורה שלו, Jason Derulo.
השיר יצא לאור ב-26 ביולי 2010 על ידי חברות התקליטים בלוגה הייטסט, אסילום וורנר.
השיר נכתב על ידי דירולו וג'יי.
הסינגל הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי.
הקליפ יצא לאור ב-12 ביולי 2010, בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה, "The Official UK Top 40".
הקליפ בוים על ידי איתן לדר.
בקליפ, ניתן לראות את דירולו ובת זוגו, השחקנית לאורה אלכסנדרה גראו, עוברים לגור יחד.
דירולו מתכנן להציע נישואין לחברתו באותו לילה.
מאוחר יותר באותו הערב, חברתו של דירולו עוזבת לביולי לילי.
במהלך הנסיעה, גראו התנגשה במכונית שמלפנים.
דירולו, שהיה אז בביתו, שמע את ההתנגשות ורץ להציל את חברתו שלכודה במכונית.
כאשר דירולו מגיע אל זירת התאונה, הסרטון קופא והזמן חוזר לאחור.
הפעם, דירולו רואה את הפעם הראשונה בה השניים נפגשו.
על מנת להציל את חייה של גראו בהווה, דירולו חולף על פניה של גראו ולא ניגש לדבר איתה.
לאחר מכן, הקליפ חוזר להווה, וגראו ניצלת.
What's Next הוא סינגל של הראפר הקנדי דרייק.
השיר יצא לאור ב-9 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-OVO סאונד, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום Scary Hours 2. מגזין Complex דירג את השיר במקום השני ברשימת "50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)".
גרסה ישנה של השיר עלתה לאינטרנט ב-27 בפברואר 2021. צוין כי שורות שונות של השיר דומות לשורות ברצועה של דרייק שלא פורסמה יחד עם יאנג ת'אג, "What a Time to Be a Slime".
ב-3 במרץ 2021, דרייק הודיע ברשתות החברתיות על צאתו של המיני-אלבום הקרוב שלו, Scary Hours 2, כמו גם על חזרת הרדיו של OVO סאונד יום לאחר מכן.
השיר יצא כרצועה הפותחת של המיני-אלבום.
וידאו קליפ נלווה לשיר פורסם ב-5 במרץ 2021 ובוים על ידי ת'יאו סקודרה.
הקליפ צולם בתחילת מרץ 2021 בטורונטו ומציג את דרייק רוקד באתרים שונים בעיר, כולל החלק העליון של מגדל סי אן, כמו גם רכבת התחתית TTC ואקווריום.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בתאריך 20 במרץ 2021, והפך לשיר השמיני של דרייק שהגיע לצמרת המצעד.
הרצועות "Wants and Needs" ו-"Lemon Pepper Freestyle" מהמיני-אלבום Scary Hours 2 הצליחו להגיע היישר אל המקומות השני והשלישי בהתאמה, ובכך הפכו אותו לאמן הראשון בהיסטוריה שזכה להופעת בכורה בשלישייה הפותחת עם שלושה שירים.
(ידוע גם בשם Wazzup?) היה מסע פרסום (קמפיין) לבירה אנהאוזר-בוש באדוויזר בין השנים 1999–2002. הפרסומת הראשונה שודרה במהלך מאנדיי נייט פוטבול ב-20 בדצמבר 1999. הקמפיין התנהל ברחבי העולם והפך לביטוי קליט של תרבות הפופ.
הביטוי עצמו הוא גרסה עמומה לביטוי "מה קורה?" .
הפרסומות התבססו על סרט קצר בשם "True", אותו כתב וביים צ'ארלס סטון השלישי, ובו הופיעו סטון וכמה מחברי ילדותו - פרד תומאס, פול ויליאמס, טרי ויליאמס, ג'ימי "פוארטו רוק" פרז וקווין לופטון.
הדמויות ישבו סביב, דיברו בטלפון ואמרו אחד לשני "Whassup?" בצורה קומית.
הקיצור היה פופולרי בכמה פסטיבלי קולנוע ברחבי ארצות הברית ובסופו של דבר משך את תשומת ליבם של במאי הפרסומות ויני וורן והבמאי האומנותי צ'אק טיילור בסוכנות הפרסום DDB שבשיקגו, שלקחו את הרעיון לאוגוסט בוש הרביעי, סגן נשיא של אנהאוזר-בוש, והחתים את סטון לביים פרסומות טלוויזיה לבאדוויזר על פי הסרט.
סקוט מרטין ברוקס זכה בתפקיד דוקי כשקווין לופטון סירב לאודישן.
זכה בין היתר בפרס הגרנד פרי של קאן ובפרס הגרנד קליאו.
במאי 2006 הוכלל הקמפיין בהיכל התהילה של קליאו.
שמונה שנים מאוחר יותר הכין סטון גרסה נוספת של הפרסומת עם אותו צוות, בשם Wassup 2008. הסרט הקצר בן שתי הדקות מתח ביקורת קשה על נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש וכלל תמיכה ברורה בקמפיין הנשיאותי של ברק אובמה.
הסרטון משנת 2008 היה מועמד לפרס הווידאו המועדף על ידי משתמשים בטקס פרסי בחירת הקהל ה-35.
הסרט מת לצעוק (2000) הציג פרודיה על הפרסומת בסצנה אחת.
בשנת 2001 הוציא צמד המוזיקה הבריטי Shaft שיר וסרטון שכותרתו "Wassuup!" בשם Da Muttz, בהתייחס למודעת באדוויזר.
הוא הגיע למקום 11 במצעד הסינגלים הבריטי, והיה להיט במצעדים ברחבי אירופה ובאוסטרליה.
צוות ההיאבקות המקצועי הדאדלי בויז שילבו חלק מהפרסומת כאחד ממהלכי הדגל שלהם.
די-בון היה מטפס אל החבל העליון בזמן שבאבא ריי מחזיק את רגליו של היריב, לפני ששניהם הוציאו את לשונם ועשו את טלטול הראש של Whassup.
די-בון היה מבצע אז צלילת ראש למפשעה של היריב.
בסדרה משפחת סימפסון, בפרקים "הבארט רוצה מה שהוא רוצה" (2002) ו"See Homer Run" (2005) מציגים את מילהאוס משתמש בביטוי זה בניסיון להיות מגניב.
בפרק "Father and Son Reunion" (2002) של הסדרה Greg the Bunny הוצגה דמות בשם גיל שמנסה להיקשר לבנו ג'ימי.
גיל חושב שכל הצעירים משתמשים בביטוי הזה כדי להיות מגניבים.
הם יוצאים יחד עם גרג הארנב וגיל צועק את הביטוי על כל מי שהם פוגשים, למבוכתו של ג'ימי.
בפרק "הפרק עם העכברושים של פיבי" של הסדרה חברים משנת 2003, רוס נכנס לדירתם של מוניקה וצ'נדלר באומרו "Whassup" ומנסה לחקות את הפרסומת, עליה משיב צ'נדלר, "!Seriously dude, three years ago"
בפרק הפיילוט של המשרד, מייקל סקוט, ג'ים ודוויט אומרים רבות את הביטוי זה לזה.
ג'ים אומר בעצבנות למצלמה שסקוט עדיין עושה את זה כל הזמן, שבע שנים אחרי שהפרסומת הייתה פופולרית.
בסדרה Aqua Teen Hunger Force, בפרק "Multiple Meat" (2010) פרילוק משתמש בביטוי למאסטר שייק וכאשר הוא לא מגיב אליו הוא שואל "I'm sorry, is that out now?"
נעשתה פרודיה על הפרסומת גם בארבעה פרקים של סדרת הרשת The Annoying Orange.
הלהקה Falling in Reverse עשתה פרודיה על הפרסומת בוידאו קליפ של השיר "Good Girls, Bad Guys" (2011).
הביטוי משמש כבדיחה חוזרת בסרט זה הבן שלי, בכיכובם של אדם סנדלר ואנדי סמברג.
ישנם מספר מקרים של פרסום סמוי של באדוויזר לאורך הסרט.
בסרט סוכן וחצי (2016), בוב סטון שולח לקלווין ג'וינר סרטון וידאו של הפרסומת ושואל "זוכר את הפרסומות האלה?"
בסדרה איך פגשתי את אמא, בפרק "שעת הטרילוגיה", ברני סטינסון משתמש בביטוי זה בעתיד שהוא, מרשל וטד מדמיינים.
בפרק "The Election" (2016) של הסדרה Letterkenny, סטיוארט עושה פרודיה לפרסומת עם ריילי וג'וני בסרטון קמפיין בשביל וויין.
בעונה 1, פרק 8 של דיאטת סנטה קלריטה, שילה המונד, בגילומה של דרו ברימור, אומרת "Whassup?" לדמות ה"מתה" האל-מתה לוקי, המגולמת על ידי דה אוביה אופריי.
בסרט אנטמן והצרעה (2018) לואיס עוצר ליד סקוט ואומר את המילה מספר פעמים.
הביטוי משמש כבדיחה חוזרת בסדרה הסוכן הנרי.
ביוני 2018 חברו בורגר קינג ובאדוויזר ליצירת פרסומת "Whassup?" חדשה.
במהלך מגפת הקורונה, שודרה גרסה חדשה של פרסומת באדוויזר, שעודדה אנשים לבדוק מה שלום חבריהם במהלך הסגר.
המבוא לקליפ האימה "Cancelled" (2021) של Slowthai ו-Skepta הוא פרודיה על הפרסומת אבל במקום זה הם אומרים "Wagwan?".
(בעברית: מה ההנאה שלך?) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האנגליה ג'סי וייר.
האלבום יצא לאור ב-26 ביוני 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס, וירג'ין EMI, PMR ו-Friends Keep Secrets.
לאחר מסע קידום אלבומה השלישי Glasshouse, וור הרגישה לחוצה להפסיק את המוזיקה בגלל מכירות לא טובות של אלבומים והתשישות שלה מסיבובי הופעות.
עם זאת, הפודקאסט "Table Maners" של וור זכה למעקב גדול יותר של 13 מיליון מאזינים והפך במהרה לעדיפות העיקרית שלה.
וור תיארה את הצלחת הפודקאסט כ"נקודת מפנה" ששינתה את השקפתה כלפי עצמה: "פתאום הרגשתי יותר נוח בעורי."
, היה צפוי לצאת לאור ב-5 ביוני 2020, אך לבסוף הועבר ל-19 ביוני, בשל מגפת הקורונה.
וור הודיעה אז כי היא תזיז את צאתו לאחור בעוד שבוע כדי לא להתנגש עם יום השחרור.
האלבום יצא בסופו של דבר ב-26 ביוני.
ב-8 בינואר 2021, אישרה וור בחשבון טוויטר שלה כי תוציא מהדורה מפוארת של האלבום.
ב-27 באפריל, הכריזה וור כי המהדורה המפוארת, What's Your Pleasure?
(The Platinum Pleasure Edition), צפויה לצאת לאור ב-11 ביוני 2021. הסינגל הראשי מתוכו, "Please", יצא לאור ב-28 באפריל 2021.
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם26 ביוני 2020תקליטור • אריך-נגן • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמעסטנדרטיתוירג'ין EMI • PMR11 ביוני 2021תקליטור • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמע • תקליטפלטינה פלז'ר
"What I Like About You" הוא סינגל של התקליטן והמפיק המוזיקלי האנגלי, ג'ונאס בלו, בשיתוף פעולה עם הזמרת הדנית תרזה רקס.
הסינגל יצא, על ידי פוזיטיבה רקורדס ווירג'ין EMI רקורדס, ב-22 במרץ 2019. השיר נכתב על ידי לנה דיסינג, פיטר בירנסקוב וג'ונאס בלו, והופק על ידי ג'ונאס בלו.
נכון לספטמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-266 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ, שבויים על ידי גיל גרין, הועלה לחשבון היוטיוב של ג'ונאס בלו ב-26 באפריל 2019. נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-31 מיליון פעמים.
מדינהתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב35,000פולין (ZPAV)זהב25,000הממלכה המאוחדת (BPI)זהב400,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערות הממלכה המאוחדת 22 במרץ 2019הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהפוזיטיבה רקורדס, וירג'ין EMI רקורדס
"" (בעברית: "מה אני יודע?") הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, שנכלל באלבום האולפן השלישי שלו, ÷ (2017).
לאחר יציאת האלבום, דורג השיר במקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר הוא הרצועה העשירית באלבום האולפן השלישי של שירן, ÷, שיצא במרץ 2017, שלוש שנים לאחר אלבומו השני, X.
בראיון למגזין "פיפל", אמר שירן כי השיר "נכתב במקום" בפגישה עם אחד מבכירי חברת התקליטים שלו.
בראיון ל-"Zane Lowe", אמר שירן כי השיר הוא "תגובה מטורפת" לדברים שקרו ב-2016:
בנוסף, הודיע שירן כי בכוונתו לסיים את ההופעות בצפון אמריקה כחלק מסיבוב ההופעות שלו, Tour ÷, עם השיר, ואמר "חשוב לי לסגור הופעות עם זה כי אני רוצה לסיים את ההופעה עם תחושה של 'אהבה יכולה לשנות את העולם' ".
מקוםתאריםמכירות קנדה (Music Canada) פלטינה 80,000 איטליה (FIMI) זהב 25,000 פולין (ZPAV) פלטינה 50,000 בריטניה (BPI) פלטינה 600,000 ארצות הברית (RIAA) זהב 500,000
"What I Need" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית, היילי קיוקו, בשיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית, קלאני, שיצא, על ידי חברות התקליטים אמפייר דיסטריביושן ואטלנטיק רקורדס, ב-31 במאי 2018. השיר מופיע באלבום האולפן הראשון של היילי קיוקו, Expectations.
נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-84 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ יצא בערוץ היוטיוב של היילי קיוקו ב-31 במאי 2018. נכון ליוני 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-44 מיליון פעמים.
(מסוגנן כ-) הוא המיני-אלבום החמישי של להקת הבנות הדרום-קוריאנית טווייס.
הוא יצא לאור באופן בלעדי ביפן ב-24 בפברואר 2017 על ידי וורנר מיוזיק יפן וכולל ארבעה שירים קוריאנים שנלקחו משלושת המיני-אלבומים הראשונים שלה: The Story Begins, Page Two ו-Twicecoaster: Lane 1.
יצא לאור ב-24 בפברואר 2017 בתור אמצעי הקידום של Twice, לסינגל הראשון שהוציאה ביפן ביוני 2017. אלבום האולפן היפני הראשון שלה, , יצא לאור ב-28 ביוני 2017, והוא אוסף של גרסאות יפניות לסינגלים הקוריאניים הקודמים שלה.
הופיע לראשונה במקום השני במצעד האלבומים של Oricon וקיבל את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני (RIAJ) בעקבות מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים פיזיים במדינה.
"What Lovers Do" הוא שיר של הלהקה האמריקאית מארון 5 בהשתתפות הזמרת האמריקאית סיזה.
השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2017, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השישי של הלהקה, Red Pill Blues.
השיר מכיל אינטרפולציה מתוך השיר "Sexual" של נייקד בהשתתפות דיו מ-2016.
לאחר סיבוב הופעות לתמיכה באלבום האולפן החמישי V מ-2014, מארון 5 החלו לכתוב ולהקליט את אלבום האולפן השישי שלהם.
ב-12 באוקטובר 2016, הלהקה הוציאה את סינגל ההאוס הטרופי "Don't Wanna Know" בהשתתפות הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר.
סינגל נוסף, בשם "Cold", בהשתתפות הראפר האמריקאי פיוצ'ר יצא לאור ב-14 בפברואר 2017. שני השירים הופיעו מאוחר יותר במהדורת הדלוקס והמהדורה היפנית של Red Pill Blues.
באוגוסט 2017, קליפים וסנאפצ'טים של הסולן אדם לוין חשף כי הלהקה הקליטה וידאו קליפ ל-"What Lovers Do" עם סיזה.
ב-26 באוגוסט 2017, השם "What Lovers Do" ועטיפת הסינגל נחשפו באתר Genius.
הלהקה מאוחר יותר הכריזה על תאריך צאתו של הסינגל.
בארצות הברית, השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר ה-13 של מארון 5 והראשון של סיזה בעשירייה הפותחת.
עד ספטמבר 2017, השיר מכר 116,000 עותקים בארצות הברית לפי Nilsen SoundScan; מאוחר יותר, הוסמך כפלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האוסטרלי, והפך לשיר העשירי של הלהקה באוסטרליה שהגיע לעשירייה הפותחת.
הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-Vevo ב-28 בספטמבר 2017 ובוים על ידי ג'וזף קאהן.
הקליפ עוקב אחר אדם לוין וסיזה הצעירים רודפים זה את זה באחו.
לאחר מכן, כמבוגרים, הם רודפים זה את זה דרך הקוטב הצפוני, שדה רץ, אוקיינוס ומתחת למים.
מאוחר יותר בלאס וגאס, לוין משחק עם סיזה במשחק פוקר עד שהוא מפסיד לה וחוטף את סיזה, והופך לגרסת 50-רגל של עצמו.
לוין תוקף את העיר עד שהמשטרה והצבא מחסלים אותו.
בסוף, לוין נמצא בבית החולים פצוע כשסיזה האחות שלו.
"What About Us" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית, פינק, עבור אלבום האולפן השביעי שלה, Beautiful Trauma.
השיר יצא, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ב-10 באוגוסט 2017, כסינגל המוביל של האלבום.
השיר נכתב על ידי פינק, ג'וני מקדייד וסטיב מק, והופק על ידי סטיב מק.
השיר היה מועמד ב-2018 לפרס גראמי בקטגוריית ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר.
נכון לדצמבר 2022, השיר הושמע למעלה מ-654 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-338 מיליון פעמים ביוטיוב.
מגזיןשם רשימהמיקוםהערותבילבורדהשירים הטובים ביותר לשנת 2017: בחירת הקוראים ()16ספיןהשירים הגרועים ביותר לשנת 2017—
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)4× פלטינה280,000אוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000בלגיה (BEA)פלטינה20,000ברזיל (Pro-Música Brasil)3× פלטינה120,000קנדה (Music Canada)5× פלטינה400,000דנמרק (IFPI Danmark)פלטינה90,000צרפת (SNEP)יהלום333,333איטליה (FIMI)2× פלטינה100,000מקסיקו (AMPROFON)פלטינה60,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה30,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה60,000פולין (ZPAV)3× פלטינה60,000פורטוגל (AFP)זהב5,000ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000שווייץ (IFPI Switzerland)3× פלטינה60,000הממלכה המאוחדת (BPI)2× פלטינה1,200,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה290,226סטרימינגשוודיה (GLF)2× פלטינה16,000,000
אזורתאריךפורמטגרסהחברת תקליטיםהערותעולמי 10 באוגוסט 2017הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקהמקוריתRCA רקורדסאיטליהלהיט רדיו עכשוויסוני מיוזיק אנטרטיינמנט הממלכה המאוחדת 12 באוגוסט 2017RCA רקורדסגרמניה 18 באוגוסט 2017תקליטורסוני מיוזיק אנטרטיינמנטעולמי 15 בספטמבר 2017הורדת מוזיקהמיני-אלבום רמיקסיםRCA רקורדס 20 באוקטובר 2017 רמיקס AFTR:HRS של טייסטו
"What Is Love" הוא סינגל הבכורה של הזמר הטרינידדי, האדאוויי.
הסינגל יצא לראשונה ב-18 בינואר 1992 בהוצאת חברות התלקיטים אריולה וקוקונט רקורדס.
הסינגל מופיע כסינגל המוביל של אלבום האולפן הראשון שלו, The Album.
השיר זיכה את האדאוויי בשתי קטגוריות (הסינגל הלאומי הטוב ביותר וסינגל הדאנס הלאומי הטוב ביותר) של פרס המוזיקה אקו .
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-267 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-625 מיליון פעמים בספוטיפיי.
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000אוסטריה (IFPI Austria)פלטינה50,000דנמרק (IFPI Danmark)פלטינה90,000גרמניה (BVMI)3× זהב750,000צרפת (SNEP)זהב100,000איטליה (FIMI)פלטינה70,000שוודיה (GLF)זהב25,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
ב-2007, להקת הרוק האמריקאית גוסיפ הוציאה גרסת כיסוי לשיר עם שינוי קל במילות השיר.
ב-2009, הזמרת-יוצרת האמריקאית דיאן ברץ' הוציאה גרסה מחודשת של השיר, שמאוחר יותר הופיע ב- ב-Mashup Monday של המגזין בילבורד ב-2010.
ב-2010, להקת הבנים השוודית הוציאה גרסת כיסוי ללשיר.
גרסת הכיסוי הופיעה באלבום האולפן השני של הלהקה, Rewind.
ב-5 באוקטובר 2020, הראפרים האמריקאים אמינם וליל ויין הוציאו את הסינגל "No Love" , שבו יש דגימה מהשיר.
הסינגל הופיע באלבום האולפן השביעי של אמינם, Recovery.
ב-2011, להקת הדת' מטאל/מטאלקור הגרמנית, Emergency Gate, הוציאו, בשיתוף פעולה עם האדאוויי, גרסת כיסוי לשיר.
השיר הופיע במיני-אלבום של הלהקה Remembrance (The Early Days).
ב-2014, הזמרת הקנדית קייזה הוציאה גרסת כיסוי לשיר.
ב-6 באפריל 2023, התקליטן הצרפתי דייוויד גטה, הזמרת-יוצרת הבריטית אן-מארי והראפרית האמריקאית, קוי לראי הוציאו את הסינגל "Baby Don't Hurt Me", שבו יש דגימה מהשיר.
ב-31 ביולי 2009, התקליטן הגרמני קלאס הוציא גרסת רמיקס לשיר תחת הכותרת "What Is Love 2K9".
נכון לאוגוסט 2023, גרסה זו הושמעה למעלה מ-13 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-3 מיליון פעמים ביוטיוב.
התקליטן הבלגי, Lost Frequencies הוציא גרסת כיסוי לשיר תחת הכותרת "What Is Love 2016", כסינגל הרביעי של אלבום האולפן הראשון שלו, Less Is More.
למעשה, השיר הופק כבר ב-2014 כרמיקס לגרסת הכיסוי של ג'יימס יאנג לשיר.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-13 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-78 מיליון פעמים בספוטיפיי.
את הקליפ לשיר ביים במאי הסרטים האמריקאי מורגן לאוליי וזה היה מועמד גם בקטגוריית סרטון הרוק האלטרנטיבי הטוב ביותר בפרסי הווידאו קליפים של MTV.
מקורו של השיר היה הרבה לפני ש4 נון בלונדס יצרו גרסה משלהן.
סולן להקת Third Eye Blind, סטפן ג'נקינס, נזכר שישב בחדר עם לינדה פרי, שעבדה כמלצרית במורד הרחוב, וביצעה את היצירות המקוריות שלהן זה לזו כשהשניים נאבקו במוזיקאים בסן פרנסיסקו.
השניים ניגנו האחד לשנייה גרסאות מוקדמות של "Semi-Charmed Life" ו-"What's Up?", כש-2 השירים יהפכו ללהיטים מאסיביים עבור הלהקות שלהם.
יעברו עשרות שנים אחר כך כשג'נקינס הבין שהשירים שבוצעו באותו סשן פרטי ימכרו ביחד 17 מיליון תקליטים.
הכותרת לא מופיעה במילות השיר, אך המשפט "what's going on?" נכלל באופן בולט בפזמון.
פרי אמרה לרולינג סטון שהיא מאוד לא אוהבת את הפקת השיר.
פרי חשפה בתוכנית הדוקו הטלוויזיונית "Behind the Music" שהיא שונאת את הגרסה המחודשת של דייוויד טיקל (עם מילים שונות) שנועדה לשמש לאלבום שלהם.
היא סיפרה את זה לג'ימי איובין, שהסכים, והעדיף את גרסת ההדגמה של פרי על פני זו של טיקל.
היה ניתן לשמוע את השירה האינסטרומנטלית (מעל הקולות המקוריים) של טיקל בפרק עם לינדה פרי ב־Behind the Music; הגרסה של טיקל מעולם לא יצאה לאור.
הגרסה הסופית הוקלטה ביום אחד אחריי שלובין אפשר ל-4 Non Blondes להקליט מחדש את גרסת ההדגמה של פרי.
את הקליפ ביים מורגן לוולי.
במהלך ראיון למגזין "Tape Op", פרי אמרה:
העורך של האתר AllMusic טום דמלון תיאר את השיר כ"המנון נאו-היפי מאסיבי".
רולף אדמונד לונד מהAltaposten הנורווגי החמיא לשירתה של פרי כ"טובה בצורה יוצאת מן הכלל".
לארי פליק מהבילבורד כתב כי "קולות התעמלותיים, מזנקים מהנשימה, מנעד גבוה, חצצי, בר-רוק בלוז בקטע אחד, מובילה את הרוקרית הישרה והלבבית הזאת.
צועדת על הגבול בין רוק אלבומי לרוק מודרני, עם גרסת הפסנתר שעדיפה על הקודמת."
טום סינקלייר מהאנטרטיינמנט ויקלי תיאר את השיר כ"פאנקי" והוסיף כי זה "רק אחד מהטובים בתיק האחיזה המוזיקלי של הבלונדס." בפרשנות השבועית שלו למצעד הבריטי, ג'יימס מאסטרטון ראה בשיר כ"קטע נפלא של רוק קיץ נינוח (טוב, כמעט)".
המגזין הפאן-אירופאי מוזיקה & מדיה החמיא לו כ"לחן חזק", שבו המילים "נעשות יותר מוצדקות על ידי המגע הקולי המרשים של לינדה פרי."
מבקר אחר העיר "טוני צ'יילד מגובה בלהקת רוק שמנגנת את Don't Worry, Be Happy של בובי מקפרין מגיעה הכי קרוב לתיאור".
אלן ג'ונס מהמיוזיק ויק הרגיש שהשיר "מקסים" ו"בקלות הרצועה הטובה ביותר" של האלבום.
סטיבן וולס מהNME הכתיר אותו לסינגל השבוע וכתב, יש לו וו טיטניום בגובה תשעה מטרים וזמרת שעושה לא מעט "OOOOOOEEEEEOOOEEE" בסגנון של ביורק ונראה שהיא דורשת מהפכה והיא מאוד כועסת על עולם.
אוי, היא באמת מתחילה עכשיו.
ר.ס מורטי מהNew Straits Times קרא לשיר "המנוני" והעיר שזה "כנראה אחד משירי הפופ הפשוטים והקליטים ביותר שהופקו בתקופה האחרונה."
כרמן פון רוהר מהRome News-Tribune ציינה את "המילים המדהימות של השכל הישר" ב"What's Up?" והוסיפה שלינדה פרי "שרה בקולה העשיר והנשמה על התסכולים שהיא חשה כשהיא מנסה להסתגל למקומה ביקום."
מבקר מהעיתון Sunday Life כתב כי השיר "בלתי נשכח באופן מצמרר".
רוני יוהאנסון מהעיתון Troms Folkeblad הגיב, "איזה שימוש נפלא בקול ואיזה שיר שאי אפשר לעמוד בפניו!"
ההקלטה זכתה להצלחה ניכרת בהשמעה.
השיר הגיע למקום ה-14 בבילבורד הוט 100 באמריקה והגיע למעמד של זהב, אך הגיע למקומות גבוהים יותר במדינות רבות אחרות והגיע למקום הראשון באוסטריה, בלגיה, דנמרק, גרמניה, איסלנד, אירלנד, הולנד, נורווגיה, שוודיה ושווייץ, כשבמקביל הגיע למקום השני בבריטניה ואוסטרליה.
השיר דורג במקום ה-94 ברשימת "100 הזמרים הגדולים של להיט אחד" ("100 Greatest One-Hit Wonders") של ערוץ VH1, ובמקום ה-86 ברשימת "טופ 100 של זמר של להיט אחד ("The Top 100 One Hit Wonders") בערוץ M3. מספר מבקרים לא אהבו את השיר.
כותבי השירים קארל באראט וסטיוארט ברייטוויט כינו את השיר הגרוע ביותר אי פעם.
דין ווין אמר: "זה גרוע ככל שהמוזיקה נהיית...הכל בשיר כל כך נורא שאם ישבתי ואנסה לכתוב את השיר הגרוע ביותר אי פעם, לא יכולתי אפילו להפוך אותו ל-10 אחוז מהמציאות של כמה נורא השיר הזה."
בשנת 2019, Dotdash הציגו אותו בדירוג שלהם של "100 השירים הטובים ביותר משנות התשעים".
ביל לאמב ציין כי השיר "לכאורה הופיע משום מקום, והפך ללהיט נאו-פולקי תחילה בתחנות רדיו רוק מודרניות ולאחר מכן במצעד הפופ.
למרות שהגיע רק למקום ה-11, זה היה מקובע לרדיו מאז ומתמיד."
קליפ הופק על מנת לקדם את הסינגל.
הוא בוים על ידי במאי הקולנוע האמריקאי מורגן לוולי וכולל את הלהקה, לבושה בבגדי פאנק, מבצעת את השיר כשהיא עומדת בסט סלון המעוטר בציורים.
בין לבין יש צילומים של הלהקה בפארק ובגן שעשועים.
השיר היה מועמד בקטגוריית סרטון הרוק האלטרנטיבי הטוב ביותר בפרסי הווידאו קליפים של MTV.
הסרטון פורסם מאוחר יותר ביוטיוב בפברואר 2011. הסרטון עבר מיליארד צפיות בפברואר 2021.
לינדה פרי – כתיבה, קולות, גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית.
כריסטה הילהאוס – גיטרה בס, קולות.
"What Am I" הוא סינגל של להקת הבנים האמריקאית, Why Don't We.
השיר יצא ב-22 באוגוסט 2019 בהוצאת חברות התקליטים Signature ואטלנטיק רקורדס.
השיר נכתב על ידי עמר מאליק, אד שירן וסטיב מק, והופק על ידי סטיב מק.
נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-283 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-34 מיליון פעמים ביוטיוב.
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותארצות הברית22 באוגוסט 2019הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקהSignature, אטלנטיק רקורדס
"What I Did for Love" (בעברית: "מה עשיתי למען האהבה") הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הצרפתי דייוויד גטה בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הסקוטית אמילי סאנדיי.
השיר יצא ב-21 בפברואר 2015 בהוצאת חברות התקליטים What A Music ופרלופון.
השיר מופיע כסינגל השלישי באלבום האולפן השישי שלו, Listen.
השיר נכתב על ידי דייוויד גטה, ג'ורג'יו טינפור, בריאן אייזק, ג'ייסון אביגן, סאם מרטין ושון דאגלס, והופק על ידי דייוויד גטה וג'ורג'יו טינפור.
נכון לאוקטובר 2023, השיר הושמע למעלה מ-111 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-124 מיליון פעמים ביוטיוב.
גרסה חלופית של השיר, בשיתוף פעולה עם הזמרת היפנית נמיאה אמורו יצאה כסינגל שיווקי ב-1 ביולי 2015. גרסה זו מופיעה במהדורה היפנית של אלבום האולפן השישי של דייוויד גטה, Listen, וכן באלבום האולפן ה-12 של נמיאה אמורו, Genic.
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000גרמניה (BVMI)זהב200,000איטליה (FIMI)זהב25,000שוודיה (GLF)זהב20,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטים בריטניה 22 בנובמבר 2014הורדת מוזיקהWhat A Music, פרלופון עולמי 19 בינואר 2015 הורדת מוזיקה - רמיקס VINAI צרפת 2 בפברואר 2015 הורדת מוזיקה - מיני-אלבום רמיקסים גרמניה 20 בפברואר 2015 בריטניה 21 בפברואר 2015 גרמניה 20 בפברואר 2015תקליטור
"What I Did for Love" הוא שיר שהולחן ידי מרווין האמליש ונכתב על ידי אדוארד קליבן .
השיר בוצע לראשונה על ידי פריסילה לופז ב-1975 במחזמר שורת המקהלה.
בין השנים יצאו גרסאות כיסוי לשיר, בין היתר של המוזיקאים הבאים:
אידי גורמה (1976); השיר הגיע בשיאו למקום ה-23 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
בינג קרוסבי (1977); מופיע באלבום האולפן ה-136 של בינג קרוסבי, Beautiful Memories.
אנגלברט המפרדינק (1977); מופיע באלבום האולפן ה-16 של אנגלברט המפרדינק, Miracles.
גרייס ג'ונס (1977); מופיע באלבום האולפן הראשון שלה, Portfolio.
אריתה פרנקלין (1977); מופיע באלבום האולפן ה-23 של אריתה פרנקלין, Sweet Passion.
ג'ק ג'ונס (1975); מופיע באלבום האולפן ה-43 של ג'ק ג'ונס, What I Did for Love; השיר הגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים האמריקאי ולמקום ה-23 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים הקנדי.
ג'וני מאטיס (1975); מופיע באלבום האולפן ה-35 של ג'וני מאטיס, Feelings.
ביל הייז (1976); מופיע באלבום האולפן השישי של ביל הייז, From Me To You With Love.
מרסיה הינס (יוני 1977); מופיע באלבום האולפן השלישי של מריסה הינס, Ladies and Gentlemen.
השיר הגיע בשיאו למקום השישי בקנט מיוזיק רפורט.
כמו כן, השיר הופיע במקום ה-41 במצעד השנתי לשנת 1977 של קנט מיוזיק רפורט.
בנוסף לכך, השיר זיכה את הזמרת בקטגוריית שיר הנשי של השנה של פרסי הרדיו האוסטרלי.
פגי לי (1977); מופיע באלבום האולפן ה-42 של פגי לי, Peggy.
שירלי באסי (1976); מופיע באלבום האולפן ה-21 של שירלי באסי, Love, Life and Feelings.
רוברט גולה (1978); מופיע באלבום האולפן ה-32 של רוברט גולה, You're Something Special.
איליין פייג' (1983); מופיע באלבום האולפן השני של איליין פייג', Stages.
הווארד קיל (1988); השיר מופיע באלבום האוסף השלישי של הווארד קיל, Just for You.
ג'וש גרובן (2015); מופיע באלבום האולפן השביעי של ג'וש גרובן, Stages.
(בעברית: "מָה זֹאת אַהֲבָה?") הוא המיני-אלבום השביעי של להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס.
המיני-אלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט, ב-9 באפריל 2018. הוא כולל חמישה שירים בסך הכול; המהדורה הפיזית שלו כוללת רצועה נוספת בשם "Stuck".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם9 באפריל 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתJYP
"" (בעברית: "מה זה משנה?") הוא שיר של להקת הסמית'ס, שנכתב על ידי הזמר מוריסי והגיטריסט ג'וני מאר.
זה היה הסינגל השלישי של הלהקה והוא מופיע באלבום הבכורה שלהם, The Smiths.
גרסה אחרת, שהוקלטה עבור המופע של ג'ון פיל ברדיו 1 של ה-BBC, כלולה באלבום האוסף Hatful of Hollow.
השיר היה אחד הלהיטים המשמעותיים הראשונים של הלהקה, והגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי.
בריאיון לטוני פלטשר בתוכנית The Tube ב-1984, מוריסי אמר שהוא מרגיש ששוק הווידאו הוא משהו שהולך "למות מהר מאוד", ושהוא רוצה "לבשר את מותו".
העטיפה של הסינגל היא תצלום של טרנס סטמפ, שצולם על סט הסרט האספן.
במקור, סטמפ סירב לאשר את השימוש בתצלום, ובחלק מההוצאות הופיע מוריסי בסצנה משוחזרת.
בשחזור מוריסי מחזיק חלב, בניגוד לכלורופורם במקור.
עם זאת, סטמפ שינה את דעתו במהרה, והעטיפה המקורית הוחזרה.
Whatever People Say I Am, That's What I'm Not (בתרגום חופשי: מה שאנשים אומרים עלי, זה מה שאני לא) הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי רוק, ארקטיק מאנקיז.
האלבום הוקלט באולפני צ'אפל ויצא ב-23 בינואר 2006.המגזינים NME ו-TIME הכתירו את אלבום זה לאלבום הטוב ביותר לשנת 2006. כמו כן הוא זכה למכירות רבות בבריטניה ובארצות הברית.
מגזין NME, דירג את האלבום במקום ה-82 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של NME".
בשנת 2012, מגזין הרולינג סטון ערך בשנית את רשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" ודירג את האלבום במקום ה-371.
על עטיפת האלבום מופיע חבר של הלהקה כריס מק'לור.
התמונה צולמה בשעות המוקדמות של הבוקר לאחר שהלהקה נתנה לו ולמכריו 70 פאונד לבזבז באותו לילה.
אותה תמונה העלתה מספר התנגדויות ממועצות בריאות שונות הטוענות שהיא מעודדת עישון.
מנהל הלהקה דחה את הטענות ונימק שהמצולם לא רק שנראה לא נהנה מהסיגריה, אלא אפילו סובל.
כל השירים נכתבו על ידי סולן הלהקה, אלכס טרנר, מלבד "Still Take You Home" שלכתיבתו הצטרף ג'יימי קוק.
"What a Girl Wants" (בעברית: "מה שבחורה רוצה") הוא הסינגל השני שיצא מאלבום הבכורה של כריסטינה אגילרה, Christina Aguilera.
השיר יצא לקראת סוף שנת 1999 והגיע למקום הראשון במצעד 100 הסינגלים המובילים בבילבורד.
הסינגל הצליח להגיע למקום השלישי בבריטניה ולמקום החמישי באוסטרליה.
השיר זכה לחמש מועמדויות בטקס פרסי MTV (אחת הקטגוריות: "הקליפ הנשי הטוב ביותר") ומועמדות נוספת לפרס גראמי.
"What a Girl Wants" נכתב בידי שלי פייקן וגאי ריצ'י והופק על ידי ריצ'י.
בשונה מהסינגל הקודם שלה, "Genie in a Bottle", השיר מתמקד יותר בצד הרומנטי של מערכת היחסים מאשר בצד המיני.
חברת התקליטים של אגילרה רצתה בתחילה להוציא לאור כסינגל שני את הרצועה "So Emotional".
אגילרה לא אהבה את הבחירה וחששה שתסיים את הקריירה עם להיט גדול אחד אם חברת התקליטים תממש את ההחלטה.
הרגשת חוסר הביטחון שלה הועברה בידיה לחברת התקליטים בסופו של דבר, אבל אגילרה עדיין הייתה לא מסופקת והרגישה שהשיר צריך לעבור עיבוד, הקלטה ומיקס מחדש, מאחר שהגרסה האורגינלית שמופיעה באלבום הכילה קצב איטי ולא הותאמה לפופ הקיצבי שהתאפיין באותה תקופה.
וכך היה, הגרסה החדשה המרעננת הפגינה אנרגיה, מילים חדשות, קטעים עוצמתיים חדשים שהובילו לצילום הקליפ עם הגרסה החדשה ושחרור מהדורה מחודשת של האלבום כולו בהחלפה גרסאות חדשות לשירים ותוספת שירים ורמיקסים חדשים.
What You're Doing (מה שאת עושה) הוא שיר רוק של להקת הביטלס מהאלבום Beatles for Sale, שנכתב בעיקר על ידי פול מקרטני, אך הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני.
השיר מתחיל, באופן יוצא דופן מבחינת הלהקה, עם הקדמה של תופים.
הוא ממשיך בחלק של גיטרה שמתנגן כמו באוסטינטו, ומתמשך אחרי כל בית.
האטמוספירה של השיר היא בצורת סינקופות כבדות ומזכירה אווירה ג'אזית.
ההשפעה מבאדי הולי מורגשת בשיר.
השיר הוא נטול פזמון, לכן הבתים הופכים לפוקוס המלודיה שלו.
בחציו הראשון של הבית, צורת האוסטינטו ממשיכה להתנגן והמילה הראשונה של כל שורה מפוסקת על ידי קולות הרקע.
חציו השני של הבית יוצר הרמוניה, וצורת האוסטינטו מתחילה לפני שהשורה האחרונה מסתיימת.
החפיפה של צורת האוסטינטו תורמת לבלבולו של השיר במקצת.
כל בית מסתיים עם חזרתה של הפסקה:
ג'ון לנון - גיטרה אקוסטית וקולות הרמוניים.
פול מקרטני - גיטרה בס ושירה.
ג'ורג' האריסון - גיטרה אקוסטית מובילה בעלת 12 מיתרים וקולות הרמוניים.
"What a Wonderful World" (בעברית: "איזה עולם נפלא") הוא שיר שנכתב על ידי בוב ת'יל וג'ורג' דייוויד וייס.
השיר בוצע במקור על ידי הזמר לואי ארמסטרונג ופורסם לראשונה כסינגל בשנת 1968. השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים בבריטניה, אך בארצות הברית לא זכה להצלחה בשל התנגדותו של לארי ניוטון, נשיא תקליטי ABC, שלא רצה את השיר.
לאחר שהשיר הופיע בסרט המצליח "בוקר טוב, וייטנאם", פורסם השיר שוב כסינגל בשנת 1988, והגיע למקום ה-32 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-1999 צורפה הקלטת השיר על ידי ארמסטרונג להיכל התהילה של גראמי.
השיר נכתב על ידי בוב ת'ייל (הרשום כ"ג'ורג' דאגלס") והולחן על ידי המלחין והמבצע ג'ורג' דייוויד וייס.
על פי מקור אחד השיר הוצע בתחילה לטוני בנט, שדחה אותו.
עם זאת, ריקי ריקארדי, הביוגרף של ארמסטרונג, חולק על קביעה זו.
ג'ורג' וייס טוען בספרו שהשיר נכתב במיוחד עבור ארמסטרונג, לאחר שהתרשם מאוד מאישיותו של הזמר ויכולתו לאחד בין אנשים מגזעים שונים.
השיר נכתב על רקע הפגנות התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח והמחאות נגד מלחמת וייטנאם, תקופה טעונה מבחינה גזעית ופוליטית בארצות הברית.
השיר נכתב בנימה של תקווה ואופטימיות, ומספר על יופיו של העולם, על רגעי האושר בחיי היומיום, ובעל טון אופטימי בכל הקשור לעתיד.
ארמסטרונג הקליט את השיר בלוס אנג'לס, שבה היה באותה עת בהופעה.
ההקלטה הייתה אמורה להתחיל בשעה 2:00 לפנות בוקר, לאחר הופעת החצות של הזמר.
ארמסטרונג חתם עם תקליטי ABC זמן לא רב לפני כן, ונשיא החברה, לארי ניוטון, הגיע גם הוא להקלטה כדי לצלם את ארמסטרונג.
ניוטון רצה שיר ג'אז בקצב סווינג, בסגנון השיר "הלו דולי!" שהיה להיט גדול של ארמסטרונג שלוש שנים מוקדם יותר (והיה השיר המוצלח ביותר של ארמסטרונג לאורך כל הקריירה שלו), כאשר היה חתום בחברת מוזיקה אחרת.
ניוטון הופתע כששמע את המקצב האיטי של השיר החדש, וניסה להפסיק את ההקלטה.
הוא הוצא מהאולפן וננעל בחוץ, ואז צצה בעיה חדשה: קטרים של רכבות משא שעברו בסמוך צפרו בקול רם, והיה צורך להפסיק את ההקלטה פעמיים ולהתחיל אותה מחדש.
ארמסטרונג קיבל את ההפרעות ברוח טובה, ושמר על שלוותו.
ההקלטה נמשכה יותר מן הצפוי והסתיימה בשעה 6 בבוקר.
כדי לוודא שכל חברי התזמורת יקבלו את מלוא שכרם על השעות הנוספות שביצעו, הסתפק ארמסטרונג ב-250 דולר (כ-2,400 דולר במחירי 2020).
בתחילה נחל השיר כישלון בארצות הברית.
לאחר השקתו נמכרו פחות מ-1000 עותקים בשל העובדה שלארי ניוטון לא אהב את השיר וסירב לקדם אותו.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה הסינגל בבריטניה, הפיקה ABC לבסוף את אלבום האולפן What a Wonderful World.
עם הזמן זכה השיר לפופולריות בארצות הברית.
השיר הושמע בפרק של רחוב סומסום ובוצע בפרק של תוכנית החבובות, שצולם ב-1977 ושודר ב-1978; את השיר שר הכלב ראולף, לכלבלב.
ב-1978 בוצע השיר בפרקי הסיום של סדרת הרדיו של ה־BBC, מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, וב-1981 בוצע השיר בסדרת הטלוויזיה.
בסוף שנות ה-80 זכה השיר להצלחה בינלאומית מחודשת לאחר שבשנת 1988 שולבה ההקלטה המקורית של השיר, בביצועו של לואי ארמסטרונג, בסרט "בוקר טוב וייטנאם" (אם כי שילוב השיר בסרט היה אנכרוניזם, שכן הסרט מתרחש ב-1965, שלוש שנים לפני מועד ההקלטה המקורית).
בעקבות שילוב השיר בסרט שוחרר השיר שוב כסינגל, שהגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים האמריקני במהלך פברואר 1988. במצעד הסינגלים האוסטרלי הגיע השיר למקום הראשון בסוף יוני 1988. השיר היה גם שיר הסיום של הסרט 12 קופים, ב-1995.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים283
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו הפליימינג ליפס, איווה קסידי, רוד סטיוארט, סטיבי וונדר, סלין דיון, קין, טוני בנט, ניק קייב, ישראל קמקוויוואולה, ג'ואי ראמון, קני ג'י, קליף ריצ'רד, דיאנה רוס, ווילי נלסון וקולדפליי.
מאור כהן ועלי מוהר כתבו גרסה עברית לשיר, בשם "אחלה עולם".
גרסה זו התפרסמה בביצועם של כהן וגידי גוב, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "לילה גוב".
כמו כן השיר שימש בתור נעימת הנושא של העונה הראשונה של הסיטקום האמריקני הפופולרי "אריזה משפחתית".
What Now (בעברית: מה עכשיו) הוא שיר של הזמרת ריהאנה.
השיר יצא לאור ב-29 באוגוסט 2013 כסינגל החמישי מאלבומה השביעי, Unapologetic.
קליפ השיר צולם ב-17 בספטמבר 2013 בתאילנד בזמן סיבוב הופעות העולמי שלה "Diamonds World Tour" ויצא לאור ב-15 בנובמבר 2013 בסיום סיבוב הופעות.
השיר דורג במקום ה-80 במצעדי הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 וקפץ למקום ה-25 לאחר יציאת הקליפ.
השיר הושווה לשיר "Disturbia" של הזמרת משנת 2008.
הקליפ לשיר צולם ב-17 בספטמבר 2013 במחסן בתאילנד בזמן סיבוב הופעות העולמי שלה "Diamonds World Tour".
את הקליפ ביימו ג'ף ניקולס, יונתן קרבן ודרן קרייג.
ב-13 בנובמבר, ריהאנה העלתה סרטון ממאחורי הקלעים של הקליפ לערוץ ה-VEVO הרשמי שלה.
בסרטון, היא פירטה על הקליפ: "הוא הולך להיות קצת מפחיד, מאוד מצמרר כי זה אחד מהשירים שאתה משתעמם מהחזותיות.
הקליפ הולך להיות לא צפוי בכלל.
כולם בטח מצפים לקליפ רך ויפה בגלל שהשיר מדבר על סיפור אהבה וכולי.
הקליפ הוא אכן סוג של רך, אבל הוא באמת קצת מטורף".
הקליפ יצא לאור ב-15 בנובמבר 2013 והועלה לערוץ ה-VEVO של ריהאנה, וכיום הקליפ צבר למעלה מ-200 מיליון צפיות.
What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine הוא סרט תיעודי אשר עוסק באופן רטרוספקטיבי בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע".
הסרט התיעודי בוים על ידי איירה סטיבן בר ודייוויד זאפונה.
בשנת 2017, אירה סטיבן באהר הכריז שגיבש חלק ניכר מהשחקנים ואנשי הצוות לשעבר של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" עבור סרט תיעודי בשם "What We Left Behind".
נכון לפברואר 2017, הפקת הסרט הסתיימה באופן חלקי, על פי באהר, והחל פרויקט מימון המונים באמצעות Indiegogo לצורך גיוס הכספים הדרושים להשלמת הסרט.
פרט לראיונות עם השחקנים ואנשי הצוות, הסרט יסקור את המורשת של הסדרה; כמו כן, באהר שב לחדר התסריטאים הישן של הסדרה על מנת לפתח תסריט עבור הפרק הראשון של עונה שמינית פיקטיבית, אשר יכלל בסרט.
מועד ההפצה הסופי של הסרט נקבע לפברואר 2018. פרויקט ההתרמה נפתח עם יעד של 150,000$, שהושג תוך יום אחד בלבד.
הסרט אמור היה לצאת לאקרנים באמצע 2018 אך מועד ההפצה הרשמי שלו נדחה, ונקבע ל-13 במאי 2019.
"What Made You Say That" (בעברית: "מה גרם לך להגיד את זה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הראשון, Shania Twain.
השיר יצא לאור ב-9 במרץ 1993, כסינגל הראשון מתוך האלבום, וכסינגל הבכורה של טוויין.
השיר לא עמד בצפיות של חברת ההקלטות של טוויין, ולא זכה להצלחה רבה שלה הם קיוו.
מכירותיו של השיר בעולם עומדות על כ-50,000 עותקים בלבד, דבר אשר הופך אותו לאחד משיריה הכושלים ביותר של טוויין.
בין גרסאות הכיסוי הרבות שיצאו לשיר, ניתן למצוא את גרסת הכיסוי של הזמרת הקנדית אבריל לאבין.
השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים בלבד, כאשר במצעד שירי הקאנטרי, הצליח להגיע בשיאו למקום ה-55.
השיר הוא בין שיריה היחידים של טוויין שבו היא לא לקחה חלק בהפקה או בכתיבה.
את השיר כתבו טוני האסלדן, וסטן מונסי, והוא הופק על ידי הרולד שדה, ונורו וילסון.
ארבעתם הפיקו וכתבו שירים נוספים מתוך האלבום, ואף המשיכו לעבוד עם טוויין בהמשך הקריירה שלה.
מגזין הבילבורד סקר את השיר כ-"מתחזה, עליז, קליט, ונתמך על ידי קליפ מפתה".
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באי טרופי, שם טוויין נראית כשהיא מבלה כביכול עם אהובה, באותה תקופה שבה צולם הקליפ.
צוות הצילום של הקליפ החליט כי צבעו המרכזי יהיה בגווני ורוד, סגול, ואדום.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, 16 שנים מצאתו המקורית.
מונה הצפיות של הקליפ נכון לאוקטובר 2017, עומד על למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
Whataboutism (בתעתיק לעברית: וואטאבאוטיזם) או whataboutery (מאנגלית: what about...; "מה לגבי...") הוא כשל לוגי ואסטרטגיית תעמולה, אשר מספק מענה להאשמה באמצעות האשמה נגדית (ספין), כדי לחמוק ממתן הסבר לטענה המקורית.
מנקודת מבט לוגית ורטורית, וואטאבאוטיזם נחשב לגרסה של כשל "גם אתה", המהווה תת-סוג של טיעון "אד הומינם", המופנה לגופו של אדם.
טקטיקה זו משמשת לרוב כהסחת דעת (הרינג אדום), שמטרתה להסיט את הדיון מליבת הנושא לעבר כשלים של הצד המבקר.
היעד המרכזי הוא ערעור הלגיטימיות, היושרה או ההגינות של המבקר, ובכך לפסול את הביקורת עצמה, בין אם היא מוצדקת ובין אם לאו.
במסגרת זו, נפוץ השימוש בהאשמות בדבר מוסר כפול וצביעות, אך הטקטיקה משמשת גם כדי לגמד את חשיבות הביקורת באמצעות השוואה לא רלוונטית (לדוגמה, א': "אבטלה ארוכת טווח בגרמניה משמעה לעיתים קרובות עוני", ב': "ומה עם הרעבים באפריקה?").
ישנן טכניקות דומות של מניפולציה ותעמולה המבוססות על התחמקות רטורית הן כמו שינוי והסטת הנושא ו"איזון כוזב" .
האחרונה מתבטאת בהצגה מטעה של שתי צדדים כשקולים, גם כאשר קיים ביניהן פער מהותי מבחינה עובדתית או מוסרית.
המונח "whataboutery" היה כבר בשימוש בבריטניה ובאירלנד מאז תקופת הסכסוך בצפון אירלנד.
מילונים מתארכים את ההופעה הראשונה של הגרסה whataboutism לשנת 1990, אך יש היסטוריונים הטוענים כי במהלך המלחמה הקרה, גורמים במערב התייחסו לתעמולה הסובייטית באמצעות המונח.
השימוש בטיעון נקשר עם התעמולה הסובייטית והפוסט-סובייטית.
למעשה, מושג זה הוא גרסה של כשל לוגי הנקרא "Tu quoque" ("טוּ קווֹקוֶה" – בעברית: "גם אתה") שמטרתו ביטול טענת היריב בטענה שמעשיו סותרים את טענותיו.
אחד המקרים הידועים של שימוש בטענה זו אירע בזמן משפטו בצרפת של הפושע הנאצי קלאוס ברבי בגין פשעי מלחמה.
עורך דינו ניסה לטעון שגם במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה ביצעו קצינים צרפתיים פשעי מלחמה, ולכן אין לצרפת זכות מוסרית לשפוט את ברבי.
בית המשפט דחה טענה זו והרשיע את ברבי.
חלק מהפרשנים סבורים כי השימוש ב"וואטאבאוטיזם" (מה עם...) עשוי להיות מוצדק בנסיבות מסוימות, שכן הוא מספק הקשר חיוני לבחינת ההוגנות והרלוונטיות של הביקורת המושמעת.
לפי גישה זו, התנהלות שנראית לקויה לפי סטנדרטים בינלאומיים מופשטים עשויה להתברר כהולמת או ככורח המציאות בתוך סביבה גאופוליטית ספציפית.
יתרה מכך, עצם ההאשמה ב"וואטאבאוטיזם" עלולה להיות טקטיקה מניפולטיבית שנועדה להשתיק ביקורת נגדית.
זאת משום שפעמים רבות הצד המבקר בוחר מראש בנקודות תקיפה סלקטיביות, כדי להכתיב את סדר היום ואת מסגור הדיון.
במקרים כאלה, כל ניסיון להסיט את המבט לעבר מוקדים אחרים מתויג מיד ככשל לוגי, על אף שמדובר בערעור לגיטימי על הטיית הדיון המקורית.
בסופו של דבר, הן השימוש בטיעון והן פסילתו הם כלים בעיצוב אסטרטגי של תודעה ונועדו לייצר אפקט של מסגור המשרת צד מסוים.
What We Saw from the Cheap Seats (מאנגלית: מה שראינו מהמושבים הזולים) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת וכותבת השירים האמריקאית רג'ינה ספקטור.
ב-21 בנובמבר 2011, ספקטור פרסמה בדף הפייסבוק שלה שהאלבום הוקלט עם מייק אליזונדו בלוס אנג'לס במהלך הקיץ של 2011. הוא יצא לאור ב-29 במאי 2012. האלבום הוא אוסף של חומר חדש יחד עם הקלטות האולפן הראשונות ביותר של מספר שירים חיים ישנים יותר של ספקטור.
בזמן יציאת האלבום, "Jessica" היה השיר החדש היחיד.
"How" ו-"The Party" פורסמו לראשונה רק מספר שבועות לפני, במהלך סיבוב ההופעות של ספקטור, "Don't Leave Me (Ne Me Quitte Pas)" שוחרר בגרסה חלופית באלבומה השני של ספקטור, Songs, וכל שאר שהשירים בוצעו בעבר בהופעות קודמות.
הסינגל הראשון של האלבום, "All the Rowboats", שוחרר לסטרימינג ב-27 בפברואר 2012, ולהורדה דיגיטלית ביום למחרת.
הוא הופיע בתוכנית "מתחזה" ששודרה ב-The CW ב-13 במרץ 2012, מה שהפך אותה "אמנית הזרקור" של השבוע.
הסינגל השני של האלבום, "Don't Leave Me (Ne Me Quitte Pas)" הוא גרסה חדשה של "Ne Me Quitte Pas", שיר שבמקור מאלבום האולפן השני של ספקטור, Songs, שמ-2002. לשני סינגלים אלו יש וידאו קליפים שמלווים אותם.
ב-16 באוקטובר 2012, "How" שוחרר בתור הסינגל השלישי.
האלבום קודם באמצעות שני סיבובי הופעות.
הראשון היה בדרום ארצות הברית שבו ספקטור הייתה מופע החימום עבור טום פטי ושוברי הלבבות בשמונה הופעות באפריל ומאי 2012. סיבוב ההופעות השני היה בינלאומי והתחיל עם שלוש הופעות בניו יורק, בוסטון ופילדלפיה.
Only son, להקה בראשות בעלה של ספקטור ג'ק דישל, הייתה מופע הפתיחה עבור כל שלושת המופעים.
הסיור, שהורחב למספר מדינות באירופה (כולל רוסיה, אשר ספקטור מעולם לא ביקרה בה שוב מאז שהיגרה ממנה כילדה), נמשך במהלך קיץ 2012.
הופעות לקידום האלבום כללו את לייט שואו עם דייוויד לטרמן, בוקר טוב אמריקה, הקולבר ריפור, ראיון בניו יורק טיימס, הופעה ב-VH1 ושידור חי מיוחד ב-YouTube.
באופן דומה לאלבומי האולפן הקודמים של ספקטור, What We Saw from the Cheap Seats קיבל ביקורות חיוביות עם שחרורו.
באתר Metacritic הוא קיבל את הציון 73 מתוך 100, בהתבסס על 28 ביקורות, אשר מצביעות על "ביקורות חיוביות באופן כללי".
מצביע לעבר חשיפה לכיוונים חדשים לאמן שחוש ההומור המשונה שלו מעולם לא שולל את האפשרות של ייאוש אמיתי מהעולם."
האלבום כיכב עד כה לפחות בתשעה מצעדי אלבומים לאומיים.
בארצות הברית, האלבום הגיע למקום 3, עם מכירות של כ-42,000 עותקים, ירידה קלה מההתחלה של אלבומה הקודם.
האלבום מכר כ-174,000 עותקים בארצות הברית עד ספטמבר 2016.
כל הקרדיטים על השירים אחת עד אחת עשרה מופיעים בחוברת האלבום.
רג'ינה ספקטור: שירה, פסנתר (1-10), קלידים (2-10), מרימבה (3), מפיקה שותפה, כותבת שירים
דייוויד מוייר: בריטון וסקסופון טנור (3)
עיצוב אמנותי – סטיבן ווקר (6)
מפיק שותף – רג'ינה ספקטור
מהנדס [שותף] – בראנט הורווד
ניהול [עסקי] – ארול וונדר
נכתב על ידי – רג'ינה ספקטור
סינגלמצעדמקוםAll the Rowboatsאוסטרליה91All the Rowboatsארצות הברית שירי רוק דיגיטלי38
"What More Can I Give" (בספרדית: "Todo Para Ti"; בעברית: "מה עוד אני יכול לתת") הוא שיר שנכתב על ידי מייקל ג'קסון ורובן בליידס, בעקבות אירועי ה-11 בספטמבר 2001. ההשראה הנוספת לכתיבת השיר הייתה פגישה של מייקל ג'קסון עם נלסון מנדלה בשלהי שנות ה-90.
השיר יצא כסינגל רשמי שלא מתוך אלבום, ב-23 באוקטובר 2003, תחת חסותן של חברות התקליטים אפיק רקורדס, וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
השיר יצא באופן דיגיטלי בלבד באותו התאריך בו יצא כסינגל.
את השיר תימחרו בכ-2 דולרים, וכל ההכנסות ממנו הלכו למען עמותות, קרנות וכדומה.
במקור, שם השיר היה צריך להיות "Heal LA", בעקבות המהומות בשנת 1992, אשר היו מהומות חסרות תקדים, על רקע גזעי, שהחלו ב-29 באפריל 1992 ונמשכו שישה ימים, בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית.
הרקע למהומות היה מעצרו והכאתו של רודני קינג, אדם ממוצא אפרו אמריקאי, על ידי ארבעה שוטרים לבנים ממשטרת לוס אנג'לס, וזיכויים במשפט אליו הועמדו.
לסיום, יצא השיר בשם, "What More Can I Give", ומשנת 1999, ועד היום מבצעים אמנים רבים מכל העולם גרסאות נוספות לשיר.
את השיר לא ביצע ג'קסון בעצמו כאשר יצא, אך במרוצת השנים בוצע השיר על ידי עשרות אמנים שונים בגרסה בשתי שפות; אנגלית וספרדית, ולבסוף בוצע גם על ידי ג'קסון בעצמו בשנת 2001.
הווידאו קליפ המלא שיצא לשיר מציג בתוכו כמחצית מתוך האמנים אשר ביצעו את השיר.
ביניהם ניתן למנות את שאקירה, מריה קארי, אן סינק, מייקל ג'קסון, גלוריה אסטפן, טליה, סלין דיון, ג'סטין טימברלייק וכדומה.
הקליפ צולם באולפן הקלטות, ובו ניתן לראות את האמנים שרים את השיר בתור שלהם, בתוך אולפן ההקלטות.
אמןבוצע בגרסה האנגליתבוצע בגרסה הספרדית3LWכןלאארון קרטרכןלאאלחנדרו סאנסלאכןאנסטייז'הכןכןביונסהכןלאבילי גילמןכןלאבריאן מקנייטכןכןברייטון ג'יימסכןלאקרלוס סנטנהכןכןסלין דיוןכןכןכריסטיאן קסטרולאכןגלוריה אסטפןכןכןהנסוןכןלאג'ון סקאדהכןכןג'וי אנריקאזלאכןחואן גבריאללאכןחוליו איגלסיאסלאכןג'סטין טימברלייקכןלאלאורה פאוזינילאכןלואיס מיגללאכןלות'ר ונדרוסכןכןמריה קאריכןכןמיכאל מקקריכןלאמייקל ג'קסוןכןכןמיה הריסוןכןכןאן סינקכןלאניק קרטרכןלאאולגה טאנוןלאכןרבה מקנטירכןלאריקי מרטיןכןכןרובן בליידסלאכןשאקירהכןכןשון סטוקמןכןלאטליהכן כןטום פטיכןלאאשרכןלאזיגי מארליכןלא
(בעברית: מה לקח לך כל כך הרבה זמן?) הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית אמה בנטון, מתוך אלבום הבכורה שלה, A Girl Like Me.
השיר יצא לאור ב-2 באפריל 2001, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
השיר נכתב על ידי אמה בנטון, ריצ'רד סטנרד, ג'וליאן גלאגר, ג'ון תמיס ודייב מורגן והופק על ידי סטנרד וגלאגר.
השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק, שמאפיין שירים נוספים מתוך האלבום.
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד הכסף בבריטניה בשל סך מכירות של כ-269,737 עותקים.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של אמה בנטון ב-29 ביולי 2011, ובוים על ידי גרג מסוק.
בתחילת הקליפ הולכת בנטון על כביש מהיר, תוך שהיא מחזיקה מזוודה.
במשך הקליפ ניתן לראות אותה מחכה למישהו שלא מגיע.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.5 מיליון צפיות.
What Makes You Beautiful (בעברית: מה שעושה אותך יפה) הוא שיר של להקת הבנים האנגלית-אירית One Direction.
זהו סינגל הבכורה והסינגל הראשי שלהם מאלבום אולפן הראשון שלהם, Up All Night.
השיר נכתב על ידי סוואן קוטצ'ה והמפיק רמי יעקב, ויצא לאור על ידי Syco Records ב-11 בספטמבר 2011. רצועת הפופ פאוור אפסמפו כוללת שירה וריף בולטים על גיטרה.
What Makes You Beautiful היה הצלחה מסחרית, והגיע למקום הראשון במספר מדינות.
הפך לסינגל פלטינה מרובעת בארצות הברית עם מכירות של 4.8 מיליון עותקים מיוני 2016. הסינגל הגיע לשיא במקום הרביעי בבילבורד הוט 100 האמריקאי ובמקום הראשון במצעד הסינגלים של בריטניה.
השיר זכה בפרס ברית לשנת 2012 לסינגל השנה הבריטי ובאופן כללי צבר ביקורות חיוביות על ידי מבקרי המוזיקה העכשווית, שהדגישו את הפנייה לקהל המתבגר ולרגישות הפופ.
עלה לראשונה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי לאחר שקבע שיא בהזמנה מראש של סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ומכר 153,965 עותקים בשבוע הראשון.
הסינגל עלה בראש תרשימי הסינגלים האיריים והסקוטים, והגיע לעשירייה המובילה במצעד הסינגלים האוסטרלי והניו זילנדי, האולטראופופ הפלמי, קנדה הוט 100, והיפן 100.
הקליפ המלווה, בבימויו של ג'ון אורבנו, מתאר את חברי וואן דיירקשן מבלים על חוף הים במאליבו, קליפורניה.
סרטון המוזיקה הועלה ליוטיוב ב-19 באוגוסט 2011 וצבר יותר מ-1.1 מיליארד צפיות מאז עלה לראשונה.
הקליפ הביא את שלושת פרסי MTV הווידאו למוזיקת וידאו בטקס 2012. One Direction ביצעו את השיר בשידור חי בתוכניות טלוויזיוניות, בטקסי פרסים, ובארבעה מסיורי הקונצרטים העיקריים שלהם: (Up All Night Tour (2011–12), Take Me Home Tour (2013), Where We Are Tour (2014 ו-On סיור הדרך שוב (2015).
הארי סטיילס חבר הלהקה ביצע את השיר בסיבוב ההופעות שלו בשנת 2017.
"What Makes You Beautiful" הוקרן בבכורה ברדיו BBC 1 ב-10 באוגוסט 2011, ויצא לאור על ידי Syco Music באירופה, אוסטרליה וניו זילנד באמצעות הורדה דיגיטלית ב-11 בספטמבר 2011. סינגל CD יצא לאקרנים בבריטניה ב-12 בספטמבר 2011 ובעקבותיו באוסטרליה ובגרמניה ב-25 בנובמבר 2011 וב-2 בדצמבר 2011, בהתאמה.
בצפון אמריקה יצא לאור הסינגל בקנדה באמצעות הורדה דיגיטלית ב-31 בינואר 2012. היא הונפקה ב-14 בפברואר 2012 בארצות הברית והיא נשלחה על ידי חברת קולומביה רקורדס לרשימות השמעה של רדיו עכשווי בארצות הברית (CHR) ב-28 בפברואר 2012.
לקראת השחרור של "Up All Night" בצפון אמריקה של ב-13 במרץ 2012, מנהלי קולומביה רקורדס השתמשו במדיה חברתית כדי לעצב את קמפיין השיווק שלה.
יו"ר משותף של קולומביה, סטיב ברנט וצוותו, החליטו להפוך את הדפוס הרגיל של הוצאת סינגל ברדיו.
במקום זאת התווית הקימה קמפיין שיווקי בן ארבעה חודשים שמטרתו לבנות בסיס מעריצים באמצעות מדיה חברתית לפני שיצא סינגל אי פעם או שיחק ברדיו.
קמפיין המדיה החברתית ביקש מהאוהדים לחתום על עצומות ולהיכנס לתחרויות וידאו כדי לזכות בקונצרט בעירם.
הקמפיין זכה להצלחה כאשר חסידי עמוד הפייסבוק של One Direction בארצות הברית עלו מ-40,000 ל-400,000. כתוצאה מכך, הסינגל מכר יותר מ-131,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, אף על פי שהוא טרם הושמע ברדיו.
מתכנתי הרדיו הוצפו בשיחות מעריצים.
ג'וני רייט, שניהל את New Kids on the Block, בקסטריט בויז ו-Synchronous N ', אמר: "עכשיו הם מתקשרים לתחנת הרדיו, ותחנת הרדיו מגרדת את הראש ואומרת,"אין לנו אפילו את התקליט הזה".
זה כמעט כמו שובם של הביטלס.
אני קורא לזה hype, אבל זה hype חיובי כי הכל אמיתי.
אף אחד לא שילם לילדים האלה."
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים86
"What Makes You Beautiful" הצליח בצורה ניכרת ברחבי העולם, אך במיוחד באיים הבריטיים, כשחברי הלהקה מגיעים לראשונה למקום הראשון במצעד הסינגלים האירים.
הסינגל עלה לראשונה במצעד במשך ארבעה שבועות רצופים.
"What Makes You Beautiful" הפך לסינגל ה-14 הנמכר ביותר בשנת 2011 בתרשים הסינגלים האירים.
בבריטניה, "What Makes You Beautiful" קיבל את מספר ההזמנות המקדימות הגבוה ביותר אי פעם לסינגל Music Entertainment.
זה נכנס לתרשים הסינגלים של בריטניה מספר 1 ב-18 בספטמבר 2011, והעביר את השבוע 153,965 עותקים - המכירות הגבוהות ביותר בבריטניה בשבוע הראשון לכל שיר בשנת 2011 באותה תקופה."What Makes You Beautiful" עלה לראשונה במספר 1 בתרשים הסינגלים הסקוטי.
"What Makes You Beautiful" היה הסינגל הנמכר ביותר ב-2011, שהעביר 540,000 עותקים, והיה הסינגל 92 הנמכר ביותר של המאה ה-21 בבריטניה עד מאי 2012. ומכר למעלה מ-1,000,000 עותקים בבריטניה.
בבלגיה השיר הגיע למספר 44 במצע באולטראופ 50 הפלמי והן באולטראטיפ הוולוני; זה הגיע לשיא במספרים 8 ו-19 בהתאמה.
הסינגל שהה עשרים וחמישה שבועות במצעד המוזיקה האוסטרלי האוסטרלי בעשרים הראשונים.
השיר בילה אחד עשר שבועות רצופים בעשירייה הראשונה של התרשים.
הוסמך לפלטינה כפולה על ידי התאחדות ענף ההקלטות של ניו זילנד (RIANZ), וציין מכירות של 30,000 יחידות.
הסינגל הגיע למקום מספר 7 ב-Hot 100 הקנדי וקיבל פלטינה מרובעת מוסמכת על ידי מוזיקה קנדה, והצביע על מכירות של 320,000 עותקים.
בארצות הברית, "What Makes You Beautiful" הפך לבכורה הגבוהה ביותר ב-בילבורד הוט 100 בזכות מעשה בריטי מאז 1998. ב-1 במרץ 2012, הסינגל עלה לראשונה בבילבורד הוט 100 במספר 28, תוך שהוא משתחווה למספר 12 בתרשים של השירים הדיגיטליים, ומכר 132,000 הורדות דיגיטליות בשבוע הראשון.
בשבוע שהסתיים ב-21 באפריל 2012, "What Makes You Beautiful" הגיע לשיא במספר 4. נכון ל-30 ביוני 2012, הסינגל בילה שלושה עשר שבועות ברציפות בעשירייה הראשונה של בילבורד הוט.
השיר גם הפך להצלחה תרשים במצעדים אחרים של בילבורד, והגיע לחמישייה המובילה במצעד 40 המיינסטרים, שירי פופ למבוגרים, ומצעדים של Hot 100 Airplay, תוך שהוא עומד בראש תרשים מצעד שירי הדאנס קלאב.
הרצועה מכרה 3,881,000 עותקים בארצות הברית בשנת 2012, והפכה לשיר הנמכר ביותר של להקת נערים בהיסטוריה הדיגיטלית.
השיר אושר פלטינה מרובעת על ידי האיגוד לתעשיית ההקלטות של אמריקה (RIAA) ב-21 בפברואר 2013, והוא מכר 4.8 מיליון עותקים בארצות הברית החל מיוני 2016. "what makes you beatiful" מכר מעל 7 מיליון עותקים ברחבי העולם.
את הווידאו קליפ ביים ג'ון אורבנו.
הוא צולם במשך יומיים ביולי 2011, והוקרן בבכורה ב-19 באוגוסט 2011. בכל אחד מחמשת הימים שקדמו לבכורה של הסרטון, פרסמה וואן דיירקשן טריילר של הקליפ ברשת.
כל טריילר הראה קטעי וידאו מהסרטון ומאחורי הקלעים, ואחד מחברי הלהקה הודיע כמה ימים נותרו עד הצגת הבכורה של הסרטון.
הקליפ מתחיל כשהוא מראה את חברי וואן דיירקשן מבלים בחופשה בחוף מאליבו עם סצנות בהן הם נוהגים בקמפינגוואן כתום.
במהלך הקליפ קבוצה של שלוש בנות מצטרפת ללהקה בחוף הים; בסולו של סטיילס הוא שר באופן אינטימי לילדה אחת, מדיסון מקמולין, בנפרד.
במהלך מקהלות הסיום מוצגים הלהקה והנערות יושבים סביב מדורה, מדליקים זיקוקים ומצטלמים.
הסרטון זכה בשני פרסי MTV קליפ למוזיקת הפופ הטובה ביותר והקליפן הראוי ביותר לשיתוף, וזכה בקבוצה בפרס האמן החדש הטוב ביותר ב-6 בספטמבר 2012. נכון לינואר 2021, סרטון המוזיקה קיבל 1.2 מיליארד צפיות ב-Vevo ויוטיוב.
What a Wonderful World (בעברית: איזה עולם מופלא) הוא אלבום חג המולד הראשון של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס.
האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים בהשראת מוזיקת הג'אז ובתוספת של שלושה שירים מקוריים.
ריימס הייתה שותפה לכתיבת שלושת השירים המקוריים באלבום כאשר אחד מהם כתבה עם בעלה דין שרמנט.
בנוסף למהדורה הרגילה יצאה לאור לאלבום גם מהדורה יפנית אשר כללה גרסת כיסוי לשיר Santa Baby ומהדורה אשר הייתה בלעדית לבריטניה ולטרגט אשר כללה את השיר גם.
שם המצעדמיקום שיאבילבורד 20081מצעד אלבומי הקאנטרי13מצעד אלבומי החג3
Whatever We Wanna (בעברית: מה שנרצה) הוא אלבומה ה-11 של הזמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס, אשר יצא ב-6 ביוני 2006. בשונה מאלבומים אחרים שלה אלבום זה לא הכיל מוזיקת קאנטרי אלא הכיל מוזיקת רוק ופופ-רוק.
האלבום לא יצא לאור בכל העולם אלא רק באירופה, ברזיל וטאיוואן.
מתוך האלבום יצאו לאור 3 סינגלים: "And It Feels Like" אשר יצא כסינגל הראשון מהאלבום ב-5 במאי 2006, "Strong", אשר יצא כסינגל השני כחודש וחצי לאחר מכן והסינגל השלישי והאחרון מהאלבום "Everybody's Someone" בשיתוף עם הזמר בריאן מקפדן אשר יצא בספטמבר אותה שנה.