tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יש לך הסבר?" שואל סער ומיכל משיבה: " מקדימים את זמנם.
נותנים את עצמם בלי גבול.
הסרט שודר בדצמבר 1996 ב"רשת" בערוץ 2 וזכה לצפייה עצומה.
למחרת ההקרנה, החלה הלהקה להמריא במהירות ולהיות מושמעת בכל התחנות.
"מציאות נפרדת" זכה בתוך שנה וחצי למעמד אלבום זהב והיום הוא נחשב לאחד מאלבומי הרוק הישראלים הנמכרים ביותר שנוצרו בשנות ה-90.
בהגן הוא חסיד חב"ד, לו ארבעה ילדים משלוש נשים, נשוי מאז 1998 לז'ולי (לבית בוסקה), מתורגמנית במקצועה.
הם מתגוררים בבורדו ביחד עם שני ילדיהם.
עלילת הסרט מתרחשת בזמן מלחמת ההתשה בגולן תחת הפגזות ואזעקות.
שפירא (ישראל בורוכוב) מוזיקאי המכין את מקהלת הקיבוץ לביצוע שיר שכתב, לקראת חג המשק הקרב, ובד בבד מתאהב אהבה סהרורית ומרוחקת בגלית היפה (אילנה גרף), בת גרעין חדש המגיעה לקיבוץ.
אט אט מתחוור לו שאיש אינו מגלה עניין בשיר אותו הוא מכין, ובמקביל הוא שומע רכילות שלילית על גלית בה התאהב, ואשר הוא איתה לא העז להחליף אפילו מילה.
מתוך התפרצות יצרים רגעית, במקום לבצע את השיר במסיבה, הוא הולך ומפעיל את אזעקת המשק.
בסרט משחקים גם רנן שור ונתן הקייני.
תסריט, בימוי ועריכה: מיקי בהגן, צילום: אמנון אוסמן, מוזיקה: נתן כהן.
העבודה על הסרט ארכה שנתיים.
הסרט זכה בפרס הסרט הישראלי הקצר
"לא לעיתים קרובות אתה נתקל בסרט קצר הממלא אותך, מהנה ומרגש אותך כמו סרט ארוך...
סרטו של מיקי בהגן הוא אחד הסרטים הישראליים הקצרים המעניינים, אם לא היפים שפגשתי.
זה סרט כן, רגיש ומלא המסתפק ברמזים ומציע תמונה שלמה ואמינה המעוררת יותר מסימפתיה לכיוון הגיבור כמו לכיוון יוצרו."
מחלק עיתונים מוזמן לדירתה של צעירה מסתורית, במסווה של פיתוי, הצעירה ביחד עם חברה הפושע מנסה לנצל אותו.
בבימויו של רפי גינאי, בהפקת משרד התעשייה, מסחר ותיירות.
תסריט: מיקי בהגן ורפי גינאי, צילום: נילי בהגן, מוזיקה: יצחק קלפטר.
שחקנים: רפי גינאי, ריטה שוקרון ודב גליקמן.
שלמה גרוניך והתזמורת הקאמרית (1983)
הסרט מלווה את המיפגש של שלמה גרוניך עם התזמורת הקאמרית,
שהגיע לשיאו בקונצרט משותף בניצוחו של מאיר ויזל
במהלכו בוצע בין היתר הקטע "אבאל'ה בא ללונה פרק" ויצירות נוספות מתוך התקליט "צמר גפן מתוק".
סאטירה פוליטית בהשתתפות טוביה צפיר, אבי קושניר, אבנר חזקיהו, יהודה אפרוני ואסי הנגבי.
צפיר מגלם את דמותו של שרברב שכתוצאה מקומדיה של טעויות הופך להיות שר האוצר בישראל מוכת האינפלציה, ובאופן לא מפתיע מבצע עבודה יעילה ואפקטיבית הרבה יותר מקודמיו.
סדרת טלוויזיה בת 13 פרקים אותה כתב, הפיק וביים.
"כיצד הצליחה הסדרה לעמוד במבחן הזמן?
קודם כל, מפני שלא עסקה בסוגיות אקטואליות אלא בנושאים אוניברסליים ונצחיים בסדר הגודל של בוגדנות, תאוות בצע, שטחיות וכיוצא בכך.
שנית, מפני שמלכתחילה בהגן כתב לה תסריטים שהתבססו על קונספטים מבריקים ופיתח אותם בצורה שהייתה משולחת רסן ובכל זאת נבונה והגיונית.
כמו אצל היצ'קוק, הם היו מלאי שעשוע פנימי ביחס לאכזריות שטבועה בעולם בכלל ובמצלמתם בפרט, ועם זאת הקפידו לשמור על קשיחות כלפי גורל גיבוריהם.
נוסף לזאת, הביצוע של התסריטים הללו היה מדויק ונטול שומן מיותר, והסתייע בתצוגות של כמה מטובי השחקנים בארץ.
ששון גבאי ורונית אלקבץ, יוסי כרמון ועודד תאומי, יונה אליאן ושושיק שני, מוסקו אלקלעי ועדי עציון-זק ועוד ועוד: אלה לא הקלו ראש בפרויקט של בהגן והואילו להשתתף בו.
אולי מפני שלא היו בזמנו דרמות מקוריות רבות לעבוד בהן והיה צריך לקחת את מה שיש, ואולי מפני שבאמת ובתמים האמינו באיכות ההפקה.
זה לא משנה, כי כך או כך, הם נתנו את המיטב וקיבלו אותו בחזרה."
סרט תיעודי אודות סיפור מותם בתאונת דרכים של ארבעה צעירים בכביש הערבה ב-6 בנובמבר 1993. הסרט הוקרן הסרט בטלוויזיה ובפורומים הדנים בתאונות דרכים בקרב צעירים ובני נוער.
סרט עלילתי המספר את סיפור "תאונה בערבה" בהשתתפות סער בדישי, מיכל זוארץ ואורי גבריאל.
הסרט הסרט שודר לראשונה בערוץ 2, רשת והשתתף בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה.
שודרה בערוץ 1 (6 פרקים בני 25 דקות כל אחד).
צמד חוקרים פרטיים, לא חכם, לעיתים מטומטם, שלומיאלי, פותר מדי פרק פרשיית רצח.
הפתרון מגיע במקרה, באורח נס, מבלי שכלל מישהו מהם התכוון לכך.
יוצרי הסדרה מיקי בהגן ויעקב מנדל, במאי מיקי בהגן.
כותבי התסריטים: גיא מרוז ויוני להב.
בתפקידים הראשיים מככבים שני חברי ילדות של בהגן.
בפרק "רצח באופרה" השתתפה באחד התפקידים הראשיים, זמרת אופרה, אשתו של בהגן, ז'ולי.
יובל סמו הופיע בסדרה בתפקיד קומי לראשונה בטלוויזיה כמפיק טקס בחירת מלכת היופי.
סרט על נתן איז'ק אלבז, עבריין החוזר בתשובה, שודר בערוץ 2.
בהגן קיבל יום אחד מכתב משחר-שמואל, בנו מאשתו הראשונה, שחזר בתשובה והלך ללמוד בישיבה.
המכתב הגיע לאחר שבהגן נישא לאישה שפגש בצרפת והתגיירה גיור רפורמי.
בנו כתב במכתב שכל עוד אביו נשוי לגויה הוא אינו מעוניין לראותו.
בעקבות הטלטלה העוברת על המשפחה בעקבות המכתב והקרע האפשרי אשתו של בהגן עברה גיור אורתודוקסי הוא עצמו חזר בתשובה, והיחסים עם בנו שבו להיות חמים.
ירון לוין נולד במושב בחבל הבשור ונדד בין 14 בתים בישראל.
בשנת 88 התגייס לצה"ל ונפצע אנושות במהלך גיבוש קומנדו ימי.
לאחר השחרור חבר למאיר אריאל, חנוך לוין ומיקי בהגן והחל לכתוב שירים.
אחר-כך עבר לארצות הברית, עסק בנדל"ן ובענף התובלה והמשלוח הבינלאומי.
במקביל כתב במשך חצי יובל שירים שהולחנו על ידי שלמה גרוניך ונחום היימן, וכתב יצירה משותפת עם מאיר אריאל וחנוך לוין.
הקליט דיסק שירים שכתב בסן דייגו.
ב-2003 הוא ניצל כשמכוניתו הידרדרה והתרסקה לתהום בהרי הרוקי.
ב-2004 תקף אותו בריון ששכר את אחת מדירותיו ופצע אותו אנושות.
לאחר שיקום ארוך וקשה חזר לוין לתפקוד מלא ופרסם ספר שירה.
בשנת 2004 בהגן החל לצלם סרט את הסרט "השורד", צילומי הסרט נמשכו מספר שנים.
סרט דוקומנטרי על שגיא גבעול שחלם להיות כוכב רוקנרול.
בגיל 21 עזב לאוסטרליה, שם חזר בתשובה.
גבעול שב לישראל, מתחתן, נעשה חסיד חב"ד.
הוא מקים את להקת "חסידיקא".
להקת רוק חסידית, אולם ההצלחה אינה מאירה לו פנים, הוא מתנסה בקשיי פרנסה, לבסוף הוא מקליט דיסק ונולדת לו בת.
הופעות חיות, הקלטות אולפן, קליפים ותוכניות רדיו.
סרט דוקומנטרי אוטוביוגרפי על ביקורו הראשון של בהגן אצל הרב מנחם מנדל שניאורסון מחסידות חב"ד במרכז חב"ד העולמי – 770 בניו יורק ועל ההתעוררות הרוחנית שחש במהלך הביקור.
הסרט מתאר את מסעה של משפחה בת ארבע נפשות אשר עוברת לבית בלב יער בצרפת לצורך צילומי סדרת טלוויזיה על הצדיק הבעל שם טוב.
מיכאל, המתמודד עם משבר אישי באמונתו, מקווה שהשהות בטבע והחיים בקרבת היער, כפי שחווה הבעל שם טוב, יעזרו לו למצוא כיוון חדש.
המשפחה נהנית מנופים עוצרי נשימה ובקרים ערפיליים קסומים, אך השקט הזה מתערער כאשר מזמור, הבת, יוצרת קשר מיסטי עם בול עץ אותו היא מצילה מלהישרף באח המשפחה.
מתברר שהוא מכיל ידע עתיק על הבעל שם טוב.
העצים ביער מתקשרים ביניהם דרך מי התהום, ומעבירים סיפורים בני מאות שנים על כוחות נסתרים ואהבתם של הצדיקים לטבע.
בהדרגה, מזמור מתרחקת מהוריה ומבלה את רוב זמנה בשיחות עם בול העץ.
מיכאל וז'ולי, מודאגים מהשפעתו של בול העץ על בתם, מנסים להיפטר ממנו בכל דרך שהיא, אך מזמור מצילה אותו.
לבסוף, ההורים מחליטים לעזוב את היער ולחזור לעיר.
ביום העזיבה, מזמור נעלמת, אך אחיה נבו מוביל את המשפחה למקום בו היא נוטעת מחדש את בול העץ, ובני המשפחה מתאחדים סביב התחלה חדשה.
סרט מתח העוקב אחרי צעירה שגרה בבית מבודד עם סבהּ.
היא בוחרת לעבוד בחברת שירות לקוחות גדולה מתוך אמונה שהעבודה מהבית תעניק לה תחושת ביטחון גדולה יותר.
עד מהרה היא מגלה שהאמירה "ביתי הוא מבצרי" מתנפצת מול המציאות.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בסינמטק תל אביב באפריל 2023.
in vino veritas (תיעודי) - סדרת טלוויזיה הבודקת את מקור המשיכה של היין, כיצד מחירו של בקבוק יין יכול להאמיר לאלפי יורו ומדוע בסולם המאכלים והמשקאות היהודים המותרים ניצב היין בקצה הפירמידה.
c'est pas fini (תיעודי) - סדרת טלוויזיה העוסקת ביהודי צרפת, מורשתם התרבותית ובטלטלה העוברת עליהם בשנים האחרונות בעקבות גלי הטרור הפוקדים את אירופה וצרפת ובמקביל העלייה לישראל.
היא תיקח אותך (תיעודי) - הסרט מלווה את דפנה ארמוני במישור האמנותי והן בחיי היום יום.
דפנה היא אם חד הורית המגדלת שני תאומים, הסרט מתעד הופעות, הצגות ילדים, והקלטת התקליט השלישי.
כי תנעם (תיעודי) - סדרה תיעודית אודות מלחיני שנות החמישים בישראל והמהפיכה שיצרו.
הסדרה מתמקדת במקביל במספר שירים שהפכו לנכסי צאן ברזל: "ביתי אל מול גולן" של חיים ברקני, "עין גדי" של דב אהרוני, "מחול דייגים" של גיל אלדמע ו"ניגון עתיק" של אמיתי נאמן.
גב הגמל (תיעודי) - הסרט המספר על ד"ר אנדרה וייסמן, עולה מברזיל, שפיתח שיטה לגמילה מסמים אופיאטים ובראשם הרואין בטיפול בן 24 שעות בהרדמה מלאה שיטה המכונה "הזריקה".
כאב לב (תיעודי) - סרט אודות רציחתו הבלתי מפוענחת של פרופסור דייוויד ניב, מנהל היחידה לטיפול בכאב בבית החולים איכילוב, בשנת 2007.
אל תעזבי את תל אביב - להקת טנגו
אוהבת אותך עוזבת אותך - דפנה ארמוני
היא תיקח אותך - דפנה ארמוני
בוא ניסע - דפנה ארמוני
יום אחרון לבצורת - דורית ראובני
הפרי אותי - שלמה גרוניך
אדי עצור - גבי שושן
מלון אורחים - דורי בן זאב
מיקי אריסון הוא מיליארדר ואיש עסקים ישראלי-אמריקאי.
בעליה של קבוצת הכדורסל האמריקאית מיאמי היט.
נולד בישראל לתד אריסון ולמינה לבית וסרמן.
בשנת 1954 עבר עם הוריו לניו יורק.
ב-1966 עברה המשפחה למיאמי שבפלורידה.
אריסון למד באוניברסיטת מיאמי אך נטש את ספסל הלימודים ופנה לעסקים.
בשנת 1972 הקים אביו את חברת שיט התענוגות "קרניבל קרוז ליינס" והוא החל לעבוד במחלקת המכירות של החברה.
במהלך כהונתו מיוחסת לו הפיכתה של קרניבל קרוז ליינס לחברת ספינות הנופש הגדולה בעולם.
אריסון משמש כיושב ראש קבוצת קרניבל, אשר מהווה את תאגיד שיט התענוגות הגדול בעולם.
בין היתר, שולט התאגיד על חברת ספינות הנופש והשעשועים קרניבל קרוז ליינס.
אריסון הוא הבעלים של קבוצת הכדורסל מיאמי היט.
במסגרת תפקידו, מונה אריסון בעבר ליו"ר דירקטוריון הבעלים של קבוצות ה-NBA.
ב-2025 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל כתורם.
על-פי דירוגים שמפרסם כתב העת "פורבס".
נכון ל-2017, העריך המגזין את הונו של אריסון כעומד על 8.6 מיליארד דולר ומיקם אותו במקום ה-162 בין רשימת עשירי העולם.
אריסון מתגורר במיאמי, אך מחזיק גם בתים בישראל, בלונג איילנד ובניו יורק.
מיקי דורסמן (נולד ב-29 בינואר 1965 בחולון) הוא מאמן כדורסל ואיש עסקים ישראלי.
דורסמן נולד בחולון.בילדותו למד בבית הספר היסודי על שם א.ד.
גורדון בחולון ושיחק במחלקת הנוער של הפועל חולון.
בצעירותו החל ללמוד מנהל עסקים, ותוך כדי לימודיו השתלב בכדורסל הישראלי.
דורסמן נשא את אשת העסקים שרי אריסון בשנת 1988 ולשניים נולד בן אחד.
מיקי דורסמן החל את קריירת האימון שלו בקבוצות מהליגות הנמוכות.
לאחר שנים בודדות פרש מאימון פעיל, כדי להשקיע יותר בלימודיו.
לאחר ארבע עשרה שנים (2002), הוא רכש את הפועל חולון תמורת מיליון שקלים.
מאז הפך דורסמן את הקבוצה, שהייתה אז קבוצה שולית בליגה הלאומית, לאחת הקבוצות הבכירות בליגת העל.
דורסמן אימן את הקבוצה החל משנת 2006, והספיק לזכות איתה פעמיים באליפות הליגה הלאומית.
בפעם הראשונה, הקבוצה לא עלתה לליגת העל בשל בעיות תקציב, ובפעם השנייה עלתה הקבוצה לליגת העל, והפכה לאחת הקבוצות המובילות בישראל.
ב-2008 זכה דורסמן עם הפועל חולון באליפות ראשונה בתולדות הקבוצה.
חולון הדיחה את מכבי תל אביב מהתואר לאחר רצף של 14 אליפויות (מאז עשתה זאת הפועל גליל עליון בעונת 1992/93).
דורסמן וקבוצתו ניצחו את תל אביב בניצחון דרמטי - 72:73.
ב-23 ביוני 2008 פרש מאימון הפועל חולון ומבעלות עליה לאחר שלא הצליח לגייס כספים למימון הקבוצה.
בנוסף, מהלך איחוד הקבוצה עם מכבי ראשון לציון שניסה להוביל נכשל.
באמצע עונת 2008–2009 התמנה דורסמן למאמן מכבי ראשון לציון במקום זיו ארז שהתפטר, אך משחקים ספורים לאחר מכן התפטר גם הוא מאימון הקבוצה.
בסוף שנת 2009 הסכים דורסמן, אחרי שכנוע מצד הנהלת הפועל חולון, לחזור ולאמן את הקבוצה.
דורסמן מחזיק בבעלותו נדל"ן, בין השאר את מטה בנק אמריקאי ישראלי לשעבר בשדרות רוטשילד בתל אביב.
בשנת 2000 רכש כ-11% ממניות חברת נייר חדרה ובינואר 2005 מכר אותם ברווח של 45 מיליון שקל.
מיקי דורסמן הפסיד ממון רב בשנת 2009 כשנפל קורבן לתרגיל עוקץ לאיש העסקים הבריטי ניק לוין.
בשנת 2016 הקים את חברת "מיט אין פלייס", הפועלות בתחום חללי העבודה ומשכירה חדרי ישיבות.
בשנת 2018 נמנה עם המשקיעים בחברת הביטוח החדשה ליברה.
מיכאל (מיקי) אדלשטיין (נולד במאי 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף.
שימש נספח צה"ל בארצות הברית, מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה ומפקד עוצבת סיני, מפקד אוגדת עזה, קצין חי"ר וצנחנים ראשי ומפקד חטיבת הנח"ל.
אדלשטיין נולד בירושלים וגדל בעומר.
היה חניך בתנועת הצופים, ועשה שנת שירות בשכונת מצוקה בטרם גיוסו.
בפברואר 1986 התגייס לצה"ל, והתנדב ליחידת שלדג.
בתום שירות החובה השתחרר מצה"ל.
כעבור מספר חודשים החליט לחזור לשירות קבע בשלדג.
לאחר קורס קציני חי"ר שב ליחידה ומונה לתפקיד מפקד צוות.
בהמשך שימש כמפקד פלגת הלוחמים בשלדג.
לאחר מכן עבר לחטיבת גבעתי ומונה לסגן מפקד גדוד צבר.
לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה לראש ענף מבצעים במפקדת כוחות אוויר מיוחדים.
בשנת 1999 מונה למפקד יחידת דובדבן.
ב-26 באוגוסט 2000 נקלעה היחידה בפיקודו למשבר, בעקבות תקרית ירי דו-צדדי.
האירוע התרחש בעת ניסיון למעצרו של מחמוד אבו הנוד מהחמאס.
במהלך מבצע סימפוניית החיים שהתקיים בכפר עסירה א-שמאלייה, סברו בטעות שלושה מצלפי היחידה, שחבריהם ששכבו על גג באזור המבצע, הם למעשה מחבלים וירו בהם למוות.
בעקבות האירוע הוא הודיע על התפטרותו מהתפקיד, ובתחקיר שנערך נמצאו כשלים בהכשרת היחידה ובהכנות לפעולה, והומלץ להשעותה מפעילות מבצעית.
פרוץ האינתיפאדה השנייה כשלושה שבועות לאחר האירוע, הביא להישארותו בתפקיד עד אפריל 2001, והיחידה בפיקודו ביצעה שורה ארוכה של מבצעים ומעצרים.
בהמשך שירת במשך כשנה כקצין המבצעים המיוחדים של אוגדת איו"ש.
באוגוסט 2002 עבר לחטיבת הצנחנים ומונה למפקד גדוד 202, תפקיד אותו מילא עד שנת 2003.
בשנת 2003 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים, ושימש בתפקיד עד שנת 2004. לאחר מכן שימש כמפקד חטיבת בנימין בין השנים 2004–2006. במאי 2006 התמנה למפקד חטיבת הנח"ל.
זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד פרצה מלחמת לבנון השנייה, במהלכה הוביל את חיילי החטיבה בקרבות בלבנון, בהם, הקרב בסלוקי.
על פי התוכנית, כוחות החטיבה הוטסו לסלוקי, למשימת אבטחת שיירת טנקי המרכבה 4 של חטיבה 401. גדוד 931, החל בכיבוש הכפר ע'נדוריה ונתקל בהתנגדות חזקה מצד מחבלי החזבאללה, עקב הלחימה העזה הוכנס גדוד 932, אשר תקף את הכפר מצידו השני.
לקרב בע'נדוריה הייתה חשיבות מרכזית שכן עם פריצת מערך מבוצר זה של המחבלים, נפתחה הדרך מערבה עבור כוחות האוגדה.
במהלך המלחמה נהרגו ארבעה מלוחמי החטיבה.
במאי 2008 סיים את תפקידו.
לאחר מכן יצא ללימודים באוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון.
לאחר חזרתו מונה בספטמבר 2009 למפקד מגמת מפקדי גדודים בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ושימש בתפקיד עד ספטמבר 2010, ובמקביל השתלם בקורס מפקדי אוגדות.
בפברואר 2020, הוביל את עבודת המטה לכינונה של עוצבת הבזק, שהוקמה במסגרת תר"ש תנופה.
ביוני 2020 נקרא על ידי רוני נומה לסייע לו בניהול משבר הקורונה במגזר החרדי.
הוא מונה לראש מתווה הישיבות במגזר.
במסגרת זו סייע לישיבות להתמודד עם התפרצות והשלכות הקורונה.
בנוסף סייע ללמ"ס לנהל סקר סרולוגי בבני ברק.
לאחר שחרורו מצה"ל הצטרף לחברת אלביט מערכות בתפקיד סגן נשיא בכיר לאסטרטגיה ופיתוח עסקי.
שירת במילואים במלחמת חרבות ברזל.
אדלשטיין נשוי להדר ואב לשניים.
בעל תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני בניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון ובוגר קורס ביטחון לאומי באוניברסיטת הרווארד.
עם כניסתו לתפקיד, החל לפתח מתודולוגיה כנגד מנהרות הלחימה מעזה.
הוא הורה לקצין המודיעין האוגדתי רונן מנליס, לרכז את כל המידע המודיעיני והאזרחי על המנהרות, וקיים ימי עיון ביחד עם חיילי תוכנית תלפיות ומהנדסי הצבא, כדי לנסות ולפתור את בעיית איתור והשמדת המנהרות.
המידע שרוכז הועבר לצוות רב תחומי צבאי, ביטחוני ואזרחי, שהיה אחראי לנסות ולהפוך אותו למבצעי.
פעילות זו נמשכה בתקופת איתי וירוב ויהודה פוקס, שהקימו שתי "מעבדות", מודיעינית סביב חפירת המנהרות, וטכנולוגית שתתמקד בסיכולן.
תוצאות מאמץ זה, הביא להבשלת טכנולוגיה ייחודית לצה"ל, המאפשר זיהוי חפירת מנהרות בזמן אמת, וזיהוי מנהרות ישנות.
מיכאל (מיקי) גוּרדוּס (9 בנובמבר 1944 – 28 בנובמבר 2017) היה עיתונאי ישראלי שסיקר באופן שוטף אירועים באמצעות האזנה לשידורים החיים של תחנות רדיו וטלוויזיה בעולם.
מיכאל גורדוס נולד בתל אביב בטרם קום המדינה, לעיתונאי וכתב החוץ נתן גורדוס, שהיה נציג סוכנות הידיעות הצרפתית בישראל.
גורדוס החל לעבוד ברשת הרדיו קול ישראל בשנת 1968. בעזרת מקלטי רדיו שהתקין בביתו בשדרות ח"ן שבתל אביב, ושליטה בשש שפות (עברית, ערבית, אנגלית, צרפתית, רוסית ופולנית), האזין לתחנות רדיו מרחבי העולם והעביר לקול ישראל ידיעות מיידיות על אירועים המתרחשים במדינות זרות.
במרוצת השנים החל להאזין בעזרת אמצעים משוכללים גם לתחנות טלוויזיה זרות ואף מרוחקות ושידורי לוויינים, וכן לקשר רדיו של מטוסים בנתיבי התעופה בעולם.
במרוצת הזמן הוענק לו הכינוי "קשב" ושמו נודע בכלי התקשורת הבינלאומיים.
גורדוס הקליט ושידר אירועים רבים בעלי חשיבות שהתרחשו ברחבי העולם ועקב אחרי התפתחותם.
באוקטובר 2014, סיימה רשות השידור את ההתקשרות עם גורדוס עקב סכסוכים עם כתבים אחרים והעובדה שהוא מעבר לגיל הפנסיה.
גורדוס התגורר בתל אביב ובסוף ימיו עבר ליהוד.
היה נשוי לבלהה ולהם שלוש בנות.
הוא חלה בסוכרת ונפטר בביתו שביהוד.
גורדוס האזין לתחנות שידור זרות ברחבי העולם, במיוחד לרדיו מוסקבה ולשידורים מקהיר, והביא באופן שוטף דיווחים על ידיעות מתחנות אלו בקול ישראל.
בין השאר, דיווח על שידורי רדיו מוסקבה לגבי פגישתו של נחום גולדמן עם חסן השני מלך מרוקו ומשפט לנינגרד.
במהלך מלחמת יום הכיפורים עקב גורדוס אחרי שידורי הטלוויזיה המצרית, והעביר מידע ששודר שם על טייסים ישראלים שצנחו בשטח מצרים.
צוות של צה"ל נשלח לביתו של גורדוס וצילם צילומי סטילס של השידור (הדבר היה בטרם נכנס לשימוש מכשיר הוידאו).
צילומים אלה הם שהביאו בסופו של דבר לכך שטייסים שנחשבו לנעדרים או הרוגים זוהו כשבויים חיים.
על כך קיבל גורדוס את תודתם של גורמים רשמיים בחיל האוויר.
גורדוס הביא ידיעות על שידורים של תחנות קטנות ברחבי העולם בנושאים הנוגעים ליהדות ולישראל.
למשל, הוא הביא משידורים מחתרתיים של המחתרת הבסקית בספרד על משפט לנינגרד.
ב-12 בינואר 2010 אירעה רעידת אדמה בהאיטי, אשר גרמה לחורבן כבד ולעשרות אלפי הרוגים.
זו הייתה אסון טבע מהגדולים בתקופה המודרנית והראשון מסוגו במאה העשרים ואחת.
גורדוס שידר תיאור נרחב של פעולות החילוץ וההצלה בהאיטי ואת תיאורי ההרס, החורבן, ההרג והפציעה.
ב-17 בינואר, כאשר תחנות הרדיו בהאיטי החלו לשדר מחדש, העביר גורדוס את קולן למאזינים בישראל.
גורדוס נהג להאזין לשידורי קשר שאינם מיועדים לציבור הרחב.
משרד התקשורת הזהיר אותו על כך וטען שהוא פועל בניגוד לרישיון שניתן לו ובניגוד לכללי החוק הבינלאומי.
ב-1968 היה הראשון שדיווח על מבצע תשורה, הוא פשיטת צה"ל על נמל התעופה הבינלאומי של ביירות, והקליט את פקח הטיסה זועק "יש אש גדולה בנמל התעופה של ביירות, יש אש גדולה בנמל".
בשנת 1970 חשף כי הסובייטים פתחו ברכבת אווירית למצרים, שכללה טילי נ"מ מתקדמים וכוחות צבא.
הישגו זה הביא לו פרסום רב בסרט תיעודי שהוצג בארצות הברית.
בספטמבר 1970 קלט שידורים מניסיון חטיפת מטוס אל על מאמסטרדם לניו יורק במסגרת חטיפת המטוסים לשדה דוסון שבוצע על ידי ליילה ח'אלד וחבריה.
ביולי 1974 הודח נשיא קפריסין, הארכיבישוף מקאריוס השלישי, על ידי כת צבאית שהודיעה על מותו, אך במכשירי ההאזנה של גורדוס נקלט שידור חלש מהעיר פאפוס.
בשידור נשמע קולו של מקאריוס עצמו המבקש עזרה.
מיכאל גורדוס שידר את הידיעה ובעקבות זאת יצא כוח חילוץ בריטי וחילץ את הנשיא.
לימים סיפר מקאריוס לשגריר ישראל בקפריסין שחייו ניצלו בזכותו של גורדוס.
גורדוס נהג להאזין לשיחות שמקורן במטוסו של נשיא ארצות הברית, אייר פורס 1. בתקופת פרשת ווטרגייט האזין לשיחה שניהל ראש סגל הבית הלבן דאז, הגנרל אלכסנדר הייג, בה נאמר כי נציגי התביעה הגיעו אל הבית הלבן לקבל את ההקלטות שהקליט הנשיא ריצ'רד ניקסון.
הייג, שהזדהה בשם צופן, נתן הוראות כיצד למנוע מהחוקרים להגיע למקצת מההקלטות.
גורדוס העביר את הקלטת השיחה לרשת הטלוויזיה NBC, שזיהתה כי המדובר בהייג.
קלטות אלו הובאו בפני ועדת הסנאט שדנה באישור מינויו של הייג למזכיר המדינה.
פעילות זו של גורדוס הביאה להגשת תלונה רשמית נגדו ממשרד החוץ האמריקני.
בתגובה לתלונה יעץ משרד החוץ הישראלי לאמריקנים כי אם ברצונם שלא יאזינו לשיחותיהם הרגישות, עליהם להצפינן באופן שימנע זאת.
בשנת 1976 חשף גורדוס את חטיפת מטוס אייר פראנס במרחב האווירי היווני.
המטוס הועבר בסופו של דבר לאנטבה וחלק מנוסעיו שוחררו ב"מבצע יונתן".
באוקטובר 1977 נחטף מטוס נוסעים של חברת לופטהאנזה הגרמנית, שהיה בטיסה ממיורקה לפרנקפורט, והונחת במוגדישו שבסומליה.
גורדוס עלה על התדר בו השתמשו החוטפים ולאחר מכן על התדר של כוח החילוץ הגרמני, בעת הכנותיו לצאת ולחלץ את החטופים.
גורדוס ביקש שלא לשדר את הדבר, אך בניגוד לרצונו שידר "קול ישראל" את הידיעה על ההכנות לחילוץ, ועל גורדוס עברו מספר ימי חרדה עד שפעולת החילוץ בוצעה בהצלחה.
בשנת 1980 בראשיתה של מלחמת איראן–עיראק קלט גורדוס שידורים שהצביעו על תנועה אווירית מלוב לאיראן, והסיק מכך שלוב סטתה מן הסולידריות הכלל ערבית שתמכה בעיראק, וסייעה לאיראן במלחמתה נגד עיראק.
הוא שידר את הדבר ולמחרת השידור ניתקה עיראק את יחסיה הדיפלומטיים עם לוב.
בליל 24–25 באפריל 1980 ערכה ארצות הברית פעולה צבאית לשחרור 52 אנשי שגרירותה באיראן, שהוחזקו כבני ערובה, אולם המבצע כשל לאחר שמספר מסוקים שנחתו במדבר התקלקלו בשל סופות חול, ומסוק אחד אף התרסק ושמונה חיילים אמריקאים נהרגו.
גורדוס הקליט את הקולות של פעולה זו, אך כדי שלא לסכן את הכוח, שידר אותם רק לאחר שהבית הלבן פרסם הודעה על כישלון הפעולה.
ב-2 באוגוסט 1990 פלש צבא עיראק לכווית, דבר שגרר בעקבותיו את מלחמת המפרץ הראשונה.
הראשון בישראל שגילה את דבר הפלישה היה מיכאל גורדוס והוא הקדים בכך את אגף המודיעין של צה"ל.
ב-1995 האזין גורדוס לשיחה ממטוסו של נשיא מצרים חוסני מובארכ שהגיע לאדיס אבבה לכנס הארגון לאחדות אפריקה, והיה הראשון שידע בישראל על ניסיון ההתנקשות בחיי הנשיא המצרי.
במשך כשעתיים נמנע מלשדר את הידיעה, על מנת שלא לסכן את ביטחונו של הנשיא המצרי, שמטוסו עוד היה באוויר, אך לאחר שגלי צה"ל שידרו את הידיעה, שחרר אותה גורדוס לפרסום.
גם על זאת קיבל תלונה ממשרד החוץ המצרי, שהתייחס לשידורו ולא לשידור של גלי צה"ל שנסמך על מקורות במשרד החוץ בירושלים.
לא רק אירועים נקלטו, בעת התרחשותם, על ידי גורדוס; במהלך שנות עבודתו הצליח להאזין גם לשיחות רגישות שנערכו בין אישים בכירים בעולם ולהקליטן.
כך קלט תדריך ביטחוני חשאי על סידורי הביטחון שננקטו לקראת ביקורו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון בקריית הוותיקן לפגישה עם האפיפיור פאולוס השישי בשנת 1967.
כשנשאל גורדוס האם הוא מבצע עבודת מודיעין, ענה: "אני לא מדבר על זה".
למרות זאת גילה בריאיון עיתונאי כי דיווח לראש הממשלה מנחם בגין על מסוקים של הקומנדו הלבנוני שחגו בקרבת הגבול הישראלי.
בגין הורה לצה"ל להשמיד את המסוקים, וצה"ל ביצע זאת (לפי גרסה אחרת, המסוקים שהופלו היו סוריים).
האישור לפעילותו עבור מערכת הביטחון ניתן בביטאון חיל האוויר בגיליון מיום 27 ביוני 2011, בו נתפרסמה כתבה על פעילותו ועל כך שהוא מעדכן את גורמי המודיעין בממצאי האזנתו.
בין היתר סופר בכתבה על מקרה שהתרחש לפני מספר שנים, כשמטוס נוסעים ירדני חלף מעל השטח האווירי של ישראל בדרכו לאירופה ובמהלך הטיסה מעל שטח ישראל, דיווח הקברניט לבקרים הישראליים שהוא חוזר לעמאן בשל תקלה טכנית במטוס.
אך גורדוס שמע ברשת הקשר כי הירדנים דיווחו לקברניט שיש חשש שפצצה הוטמנה במטוס ועליו לנחות בקפריסין.
הוא סירב והסתובב חזרה לירדן.
גורדוס דיווח מיד לגורמי הביטחון על הסיבה האמיתית לחזרתו של המטוס.
חיל האוויר הזניק מטוסי F-15 שליוו אותו עד ליציאתו מישראל ודאגו שהוא לא טס מעל אזורים מאוכלסים, שכן היה חשש שהוא יתרסק מעל ערים או יישובים.
כשנחת המטוס בעמאן התברר כי הוא נקי מחומר נפץ ומדובר היה בהתראת שווא ירדנית.
מרים (מיקי) הרן (נולדה ב־13 בספטמבר 1949) היא כימאית ישראלית המכהנת כיו"ר מרכז ויץ לפיתוח בר קיימא.
בעבר הייתה יושבת ראש המועצה הישראלית לצרכנות ומנכ"לית המשרד להגנת הסביבה.
הרן (במקור ויסמן) נולדה בישראל בשנת 1949. למדה כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיימה את לימודיה בשנת 1972. לאחר מכן יצאה ללימודי המשך בארצות הברית ובשנת 1978 סיימה לימודי דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת ברנדייס.
בשובה לישראל עבדה כעוזרת מחקר והוראה בבית הספר לרוקחות של האוניברסיטה העברית, ובשנת 1982 הצטרפה כמרצה בכירה באוניברסיטה העברית ובמכללת הדסה לטכנולוגיה.
היא עבדה באוניברסיטה עד 1986, ולאחר מכן הועסקה כחוקרת בחברת "אוניקור ביוטכנולוגיה" לפיתוח קוטל חיידקים יעיל וידידותי לסביבה.
בשנת 1989 יצאה לשנת שבתון ועסקה במחקר באוניברסיטת רטגרס שבניו ג'רזי.
בין השנים 1990–1993 עבדה בתל אביב כחוקרת במעבדות א.י לטיפול במים.
בשנת 1994 יצאה פעם נוספת לארצות הברית והייתה עוזרת ראשית למנהל המרכז למחקר יישומי באיכות הסביבה של מכללת האנטר באוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 2003 מונתה על ידי השרה יהודית נאות למנכ"ל המשרד, ועמדה בראשו עד 2006. בסיום כהונתה במשרד ממשלתי, עברה לעבוד בשוק הפרטי בחברות שעליהן פיקחה כרגולטורית.
בשנת 1972 נישאה לבנימין נתניהו (לימים, ראש ממשלת ישראל) ובשנת 1979 התגרשו.
זמן קצר לפני הגירושים נולדה להם בת, נועה.
לאחר גירושיה נישאה בשנית, לדורון הרן, ומנישואים אלה יש לה שלושה ילדים נוספים.
מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים הוא סרט הנפשה אמריקאי משנת 2004 של אולפני וולט דיסני, אשר מבוסס על הספר שלושת המוסקטרים.
דמויותיהם של שלושת המוסקטרים היו גיבורי הקומיקס של וולט דיסני: מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי.
מיקי, דונלד וגופי חולמים להיות מוסקטרים והשמועה מגיעה שקפטן פיט ("פיט השחור" בקומיקס) ממנה אותם לשמור על הנסיכה מיני שפיט שונא והם רוצים להציל אותה ודרך חוש ההומור המפותח של השלישייה הם הורסים הכל ומצילים את מיני.
על בימוי והפקת מלאכת הדיבוב העברי הייתה אחראית שפרירה זכאי.
מיקי בראל (נולד בשנת 1957) הוא תא"ל במיל', בתפקידו האחרון שימש קצין המשטרה הצבאית הראשי.
בראל נולד בשנת 1957 בישראל, גדל בתל אביב.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושובץ לחיל המשטרה הצבאית.
עבר טירונות וקורס מדריכי כלואים בבית הספר למשטרה צבאית בה"ד 13 ובסיום ההכשרה שובץ כמד"כ בכלא מגידו.
לאחר קורס קצינים שובץ כמ"מ עבודות חוץ בג'בל מע'רה בכלא שבע (רפידים, סיני).
בהמשך שימש כסמ"פ בכלא ארבע.
בשנת 1978 מונה למפקד בסיס מ"צ יואב ולאחר מכן כיהן כמפקד המשטרה הצבאית בשארם א-שייח' (עד לפינויה והחזרתה למצרים בשנת 1982).
בהמשך שימש כמ"פ בכלא 4, ראש מדור עבירות במפקדת קצין חיל המשטרה הצבאית הראשי, סגן מפקד בה"ד 13 וסגן מפקד המשטרה הצבאית בפיקוד המרכז.
בתקופה זו סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, קורס קציני מ"צ בצבא אנגליה וקורס במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
בשנת 1989 מונה למפקד כלא 4. בשנת 1992 מונה לממצ"פ מרכז (בתקופת האינתיפאדה הראשונה.
בתקופה זו התרחשו: הטבח במערת המכפלה, חטיפת נחשון וקסמן ואירועים נוספים סביב הסכמי אוסלו).
בשנת 1995 מונה לראש ענף שיטור ומבצעים במקמצ"ר וב-1996 למד במב"ל.
עם סיום הלימודים הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מצ"ח.
בפיקודו על היחידה ביצע בה שינויים רבים ובהם: הקמת ענף מודיעין, הקמת מגזר הבילוש, הגברת שיתוף הפעולה עם משטרת ישראל ושירות הביטחון הכללי ועוד.
בתקופת פיקודו על החיל נערכו בו שינויים ארגוניים משמעותיים בהם: הקמת מערך הבידוק במעברי גדר ההפרדה והעברת מתקני הכליאה של עצורי השטחים לשירות בתי הסוהר.
לצד הפעילות הארגונית, השתתף החיל בתקופה זו במבצעים ואירועים לאומיים רבים ובהם: מבצע תכלת ולבן להחזרת גופות 3 החללים שנחטפו בהר דב, מבצע משק כנפיים לשחרור עזאם עזאם ותוכנית ההתנתקות.
בתקופתו אושרו: תג-שמי לכל ש"צ, סיכה ללוחמי סחלב וסיכה לבוגרי קורס הסמלים החילי.
הוקמה יחידה מרכזית (ימ"ר) של מצ"ח בפקמ"ז והוקם בסיס מצ"ח באיו"ש, שהתמקד בטיפול בתלונות של תושבי האזור כנגד חיילי צה"ל והוקם מפלג הונאה ביחידה המרכזית לחקירות מיוחדות של מצ"ח (הימל"ם), שמטרתו להתמודד עם פשיעה מתוחכמת בתחום זה.
בראל הוא בעל תואר שני בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני בביטחון לאומי.
לאחר שחרורו, שימש בראל כדירקטור בנמל אשדוד וכסגן יו"ר הוועדה שהוקמה לבדיקת נסיבות הבריחה של האסיר בני סלע.
משמש כיום כמנכ"ל "מגדל משה אביב" ויו"ר עמותת ידידי חמ"ץ.
מיקי בר (נולד ב-1956) הוא קצין בדרגת תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כראש להק אוויר למסוקים ומפקד בסיס פלמחים.
בעל צל"ש אלוף ממלחמת לבנון.
לאחר שירות הקבע כיהן כסמנכ"ל בתעשייה האווירית.
בר נולד בחיפה וגדל בירושלים.
ביולי 1974 התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס אותו סיים בהצלחה במגמת מסוקים.
הוא שובץ כטייס יסעור בטייסת דורסי הלילה.
עבר קורס מדריכי טיסה בהצטיינות ופיקד על קורס אימון מבצעי של טייסי חיל האוויר, ב-1981 מונה לסמ"ט ב' (סגן מפקד הטייסת האחראי בין השאר על תוכניות, תרגילים ולוחות זמנים) בטייסת 123, טייסת מסוקי אנפה.
במהלך מלחמת לבנון ביצע גיחות מבצעיות רבות באזורי הקרבות, במהלך הקרב על הבופור חילץ תחת אש פצועים מכוח חטיבת גולני במבצע עליו זכה בצל"ש אלוף ממפקד חיל האוויר.
בר שהיה אמור לסיים את תפקידו באותה תקופה לטובת לימודי תואר ראשון, נשאר לשרת כסגן מפקד הטייסת לאחר שמחליפו נהרג במלחמה, שנה לאחר מכן קודם לסמ"ט א' וב-1984 יצא ללימודים.
במהלך האינתיפאדה הראשונה שירת כראש מדור מסוקים במחלקת מבצעים במטה חיל האוויר.
הוא היה חבר בצוות פיתוח של אמצעים לפיזור הפגנות ונשק אל הרג.
במאי 1989 מונה למפקד טייסת 123 ולאחר מכן פיקד על מגמת מסוקים בבית הספר לטיסה.
לאחר לימודי תואר שני שירת כסגן מפקד בסיס תל נוף וראש מחלקת קצינים במטה חיל האוויר.
במהלך אסון השייטת היה משובץ בטייסת 160 וחיפה ממסוק AH-1 קוברה על חילוץ הנפגעים.
בעקבות אסון המסוקים ב-1997 מונה בר להקים את להק האוויר למסוקים, הוא כיהן בתפקיד מספר חודשים עד שנקרא לפקד על בסיס פלמחים במקומו של שמואל אלדר שנהרג במרץ 1998 בתאונה אווירית.
פיקד על הבסיס עד שנת 2000. במהלך שירותו כמפקד הבסיס שימש גם כמפעיל כלי טיס בלתי מאוישים.
לאחר שירות הקבע מונה לסמנכ"ל התעשייה האווירית לישראל ומנהל חטיבת כלי טיס צבאיים.
ב-2007 פרש מתפקידו ומונה ליועץ לנושאים אסטרטגיים למנכ"ל החברה.
כמו כן מכהן כיו"ר דירקטוריון רשת בתי הספר אורט ישראל.
ב-2017 הקים עם ארז אברמוב את חברת די.אס ריידר העוסקת בתחום כלי רכב חשמליים מיוחדים.
בר בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במדעי המדינה מהמכללה לביטחון לאומי.
"מיקי-מהו ואליהו" היא רצועת קומיקס שחיבר ואייר סופר הילדים והמחנך עמנואל יפה ופורסמה בשנת 1935 בעיתון "עיתוננו לקטנים".
סדרת קומיקס זו נחשבת לקומיקס הראשון שנכתב ופורסם בארץ ישראל.
בשנת 1935, הופיעו בעיתון "עיתוננו לילדים" מספר רצועות קומיקס מתורגמות.
עמנואל יפה, איש חינוך עברי, חיבר עבור העיתון את "מיקי-מהו ואליהו", סדרת רצועות קומיקס המלוות בחרוזים שהתבססה על דמויות אנימציה מוכרות, כגון מיקי מאוס ופליקס החתול, ואף היה דומה בצורתו לאחרון.
השם "מיקי-מהו" הושאל מסדרה של סיפורים שחיבר אברהם שלונסקי ואייר אריה נבון במוסף לילדים של העיתון "דבר" בשנת 1933 (השם הוא פרפרזה עברית על "מיקי מאוס").
בסיפורי הקומיקס "מהו-מיהו ואליהו" כיכבו הדמויות מיקי-מהו, בדמות של מעין חתול, וידידו אליהו, ילד בעל ראש גדול הלבוש מכנס קצר.
בסיפורים השונים שובצו גם אלמנטים פדגוגים כגון התייחסויות לחגי ישראל.
בשנת 1939 פרסם יפה ספר ובו עלילות שהופיעו בעבר וזכו לאיורים חדשים.
החל משנות ה-60 זכה הספר למספר הוצאות מחודשות בצבע.
מיקי-מהו ואליהו; חרוזים וציורים מאת עמנואל יפה, חיפה: דפוס אות, 1939. (הדפסה מחודשת: תל אביב: רשפים, תשל"ד)
מיכאל (מיקי) גיצין (נולד ב-16 ביולי 1981) הוא המנכ"ל הבינלאומי של הקרן החדשה לישראל, החל מינואר 2026. בין השנים 2017-2025 שימש כמנכ"ל הקרן החדשה בישראל.
לפני כן, בין השנים 2010–2017, שימש כמנכ"ל עמותת "ישראל חופשית" והיה פעיל במאבקים בנושאי דת ומדינה, בהם המאבקים למען חופש בחירה בנישואים, תחבורה ציבורית בשבת, ונגד הדרת נשים.
חבר לשעבר במועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם מפלגת מרצ.
גיצין נולד להורים יוצאי ברית המועצות, שעלו לישראל בסוף שנות ה-70. הוא נולד וגדל באזור, וכיום מתגורר בתל אביב-יפו.
בין השנים 2000–2004 שירת בחטיבת המחקר של אמ"ן, והשתחרר בדרגת סגן.
עם תום שירותו הצבאי יצא גיצין לשליחות של הסוכנות היהודית באינדיאנה שבארצות הברית.
לאחר החזרה לארץ, התחיל גיצין בלימודי תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.
במקביל, שימש כסמנכ"ל עמותת "פסטיבל בשקל", הפועלת לקידום תרבות ואמנות בפריפריה.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, בשנת 2009, היה דוברו של ח"כ אילן גילאון.
מיד לאחר הבחירות התקבל ללימודי תואר שני בניהול ציבורי ב-UCL של אוניברסיטת לונדון, וניתנה לו מלגת לימודים ומחיה הניתנת למי שמזוהים כמנהיגי הדור הבא, מלגת Chevning של משרד החוץ הבריטי.
עם סיום הלימודים קיבל תואר שני במדיניות ציבורית.
בשנת 2010, עם חזרתו לישראל, היה ממקימי "ישראל חופשית", תנועה הפועלת לקידום חופש דת ותפיסה יהודית פלורליסטית בישראל.
פעילות הארגון כוללת מאבקים חברתיים והעלאת השיח הציבורי בנושאים רלוונטיים, כמו תחבורה ציבורית בשבת, נישואים אזרחיים, מאפייני השבת בישראל ומאבק בהדרת נשים.
בין השנים 2010–2017 שימש כמנכ"ל העמותה, והיה מעורב במספר פעילויות בולטות:
שילוב מרכז הטקסים הֲוָיָה, העורך טקסי חיים (חתונות, אבלות, לידה וכו') לפי פרשנות יהודית חילונית-פלורליסטית, אל תוך עמותת ישראל חופשית.
מאבק למען הפעלת תחבורה ציבורית בשבת.
הובלת המאבק נגד הרב יעקב אריאל, ששלל השכרת דירה לזוג לסביות.
מועצת העיר תל אביב יפו
בין השנים 2013 ל-2018, כיהן גיצין כחבר מועצת העיר תל אביב יפו מטעם מרצ.
בין היתר, פעל בנושאים הבאים:
הובלת המאבק לפתיחת מרכולים בת"א בימי שבת.
הובלת מהלך לפיקוח על המחירים של מוצרי בסיס במרכזים ותאגידים עירוניים.
הובלת פורום ארגונים ל בת"א-יפו כיו"ר ועדת הפלורליזם העירונית.
ייזום אירועי "תיקון ליל שבועות" בבניין העירייה, והובלת המהלך במסגרתו עיריית ת"א נותנת חסות לאירועים הללו.
עד לשנה זו הייתה הפעילות בעיקר של ארגונים עצמאיים, גופים ויחידים, אך לא נעשתה כמהלך עירוני.
המטרה הייתה הכנסת תחום ההתחדשות היהודית בעיר לשיח העירוני ולמרקם העירוני, מיצוי הפוטנציאל הקיים בחיפוש אחרי קהילתיות, זהות יהודית וליברליות.
חיזוק הקהילה הגאה (שילוב סדנאות חוש"ן - חינוך ושינוי בנושאי מגדר במערכת החינוך העירונית).
גיצין הוביל להפסקת פעילות העירייה עם מנהלת הזהות היהודית כחלק מפעילותו למען פלורליזם דתי.
עידוד השקעה מוניציפלית בתושבי יפו.
קידום השקיפות וחופש המידע בעיריית תל אביב.
גיצין שימש כמנכ"ל הסניף בישראל של הקרן החדשה לישראל החל מיולי 2017. הקרן מעניקה תמיכה כספית וארגונית למאות ארגונים, הפועלים לקידום זכויות האדם, חברה משותפת בין יהודים לערבים, זכויות מיעוטים בישראל, קהילת הלהט"ב, פמיניזם ונושאים סביבתיים.
בשנת 2026 עבר לארה"ב לשמש כמנכ"ל הבינלאומי של הקרן החדשה לישראל.
גיצין חי בזוגיות עם מוטי.
מיקי אבלס (1917 – מאי 2004) היה ספורטאי ספורט נכים ישראלי.
בגיל 29 חלה בשיתוק ונותר פגוע בפלג גופו התחתון.
הוא החל לעסוק בספורט במועדון נכי צה"ל בתל השומר והשתתף בתחרויות טניס שולחן במשחקי סטוק מנדוויל.
זכה במדליות זהב בטורניר זוגות במשחקי 1958 (עם שמחה לוסטיג) וב-1965 (עם ברוך חגאי).
ב זכה במדליית ארד טורניר זוגות בטניס שולחן (עם משה גמישידה).
בתחרויות השחייה התחרה במשחה 25 מטר בסגנון גב וסיים במקום הרביעי.
היה בעל בית מלאכה לליפוף טרנספורמטורים, נשוי ובעל משפחה.
מיכאל (מיקי) טוביה גנור (נולד ב-30 בינואר 1951) הוא איש עסקים ישראלי, לשעבר מפקד ספינת טילים בחיל הים.
בתחילה הודה במתן שוחד והפך לעד מדינה בפרשת הצוללות, אך לאחר מכן חזר בו מעדותו והוא עומד למשפט באשמת הצעת שוחד, מתן שוחד ועבירות נוספות.
גנור הוא בוגר בית הספר לקציני-ים עכו (1969).
עם סיום לימודיו התגייס לחיל הים וסיים קורס חובלים.
שירת בשייטת ספינות הטילים והגיע לדרגת רב-סרן כמפקד סטי"לים (אח"י חנית ואח"י קשת).
בספטמבר 1981 השתתף במבצע הולנדי מעופף, לחילוצה של ספינת הטילים אח"י געש מדגם סער 3 של חיל הים, לאחר החפה לא-רצויה בחוף הסעודי.
במבצע זה שירת גנור על אח"י חנית (סער 3), שנמנתה עם הכוחות המחלצים.
לאחר שחרורו מצה"ל עבד כמהנדס אלקטרוניקה בחברת תדיראן, ונשלח לווינה כנציג החברה.
לאחר שעזב את תדיראן עבר להשקעות בנדל"ן באירופה.
ב-1996 מונה לנציג בישראל של הבנק האוסטרי אוסטרייכישה פולקסבנקן .
בשנת 2006 הקים, יחד עם ד"ר הלמוט טומאנק מאוסטריה, חברת השקעות בנדל"ן בשם "הולמרק פרופרטיס".
גנור פעיל בחברות נוספות, ובהן "ט.ג ישראל – ייעוץ ימי בע"מ", העוסקת במתן ייעוץ בניהול משא ומתן ועסקאות עם משרד הביטחון.
בשנת 2009 החליף את ישעיהו ברקת, כנציג של התאגיד הגרמני "טיסנקרופ" בישראל.
התאגיד מספק צוללות מסדרת דולפין AIP וספינות טילים.
עד לאחרונה עורך הדין שייצג אותו היה דוד שמרון, שנחקר גם הוא במשטרה.
בספטמבר 2011 מינתה ממשלת קפריסין את גנור לקונסול של כבוד מטעמה בישראל.
גנור היה קונסול הכבוד הראשון מטעם קפריסין.
גנור היה חבר בוועד המנהל ובחבר הנאמנים של המרכז האקדמי רופין.
ביולי 2017 נעצר ונחקר בחשד למתן שוחד בפרשת הצוללות.
ב-20 ביולי חתם על הסכם עד מדינה.
בהסכם נקבע כי גנור יועמד לדין ויורשע בגין עבירות מס, ירצה עונש מאסר לתקופה של 12 חודשים, וישלם קנס בסך 10 מיליון ש"ח, ובמקביל ישתף פעולה עם המדינה וימסור כל הידוע לו על עבירות שבוצעו בפרשה בעקבות זאת בוטל מעמדו כקונסול כבוד.
לפי תחקיר שפרסם העיתון הכלכלי הגרמני "הנדלסבלאט", גנור היה צפוי לקבל עמלה של עד 30 מיליון אירו מעסקת הצוללות.
העיתון נסמך על מקורות פנימיים בתאגיד "טיסנקרופ".
ב-7 במאי 2019 הודיעה הפרקליטות על ביטול הסכם עד המדינה עם גנור, ובדצמבר 2019 הודיעה על כוונתה להעמידו לדין, בכפוף לשימוע, בעבירות של הצעת שוחד, מתן שוחד, הלבנת הון, עבירות מס ועבירות על חוק המפלגות.
גנור טען כי הודאותיו במשטרה נסחטו ממנו, ושהוא העיד תחת איומים והבטחות שווא.
טענות אלה נשללו במהלך המשפט על ידי עורך הדין אילן סופר,שייצג אותו בזמן החתימה על הסכם עד המדינה ועדויותיו במשטרה.
ביולי 2017 נעצר גנור בחשד למתן שוחד בפרשת הצוללות.
ב-20 ביולי חתם על הסכם עד מדינה, שבמסגרתו הורשע בעבירות מס, ירצה 12 חודשי מאסר וישלם קנס של 10 מיליון ש"ח, וימסור כל הידוע לו על עבירות שבוצעו בפרשה.
בעקבות כך בוטל מעמדו כקונסול כבוד.
תחקיר בעיתון "הנדלסבלאט" הנסמך על מקורות פנימיים בתאגיד "טיסנקרופ", הצביע כי גנור היה צפוי לקבל עמלה של עד 30 מיליון אירו מעסקת הצוללות.
ב-19 במרץ 2019 חזר גנור בו מהסכם עד המדינה וטען כי לא נתן שוחד וכי הופעלו עליו לחצים.
בעקבות זאת נעצר בחשד לשיבוש הליכי חקירה.
ב-7 במאי 2019 בוטל הסכם עד המדינה עמו, ובדצמבר הודיעה הפרקליטות על כוונה להעמידו לדין בכפוף לשימוע, בעבירות של הצעת שוחד, מתן שוחד, הלבנת הון, עבירות מס ועבירות על חוק המפלגות.
גנור טען כי הודאותיו היו תחת סחיטה, איומים והבטחות שווא.
אולם טענות אלה נשללו במשפט על ידי עורך דינו בעת החתימה, אילן סופר, בעדות שנתן בבית המשפט.
לדבריו טענתו של גנור על כך שהודאותיו נסחטו ממנו על ידי איום בעבירות מס היא מופרכת.
סופר אף ציין כי גנור היה מרוצה מההסכם וראה בו הישג משמעותי, והוא מעולם לא טען כי העדויות שמסר היו שקריות.
לדברי סופר, המשא ומתן עם הפרקליטות עסק בעיקרו בענישה על חלקו בפרשת הצוללות, וההסכמה על עונש בנוגע לעבירות מס הייתה למעשה יוזמה של ההגנה, שנבעה מהאינטרס של גנור עצמו לאפשר לו לחזור לעסקים בינלאומיים.
גנור התגורר בווילה שכורה בקיסריה והוא בנה וילה במושב מכמורת.
מנישואיו לאילנה יש לגנור ארבעה ילדים.
מהזוגיות שלו עם עורכת הדין אשלי אשכנזי יש לו שני ילדים.
מיקי גורקה (נולד ב-15 בנובמבר 1972) הוא כדורסלן עבר ומאמן, המשמש כמאמנה הראשי של מכבי חיפה מהליגה הלאומית.
גורקה החל את דרכו כשחקן בהפועל חיפה ושיחק במספר קבוצות בארץ בעמדת הרכז וכן בליגת המכללות בארצות הברית.
לאחר פרישה ממשחק פנה גורקה לקריירת אימון ומאז אימן מספר קבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית וכן את נבחרת רומניה.
גורקה החל את דרכו בכדורסל בהפועל חיפה שם שיחק בקבוצות הילדים והנוער.
בפברואר 1990 רשם את הופעתו הראשונה בליגת העל במשחק נגד מכבי תל אביב.
הוא המשיך לשחק בהפועל חיפה גם לאחר שהקבוצה ירדה ליגה.
לאחר מכן עבר לארצות הברית ושיחק במכללות ווסט פלורידה, וולאס סטייט קומיוניטי קולג' ומכללת ספרינג היל באלבמה (שם שיתף פעולה עם אריק קמפבל ששיחק במספר קבוצות בישראל).
הוא שב לשחק בהפועל חיפה, שחזרה לליגת העל, לשתי עונות נוספות.
לאחר מכן עבר למכבי קרית-ביאליק בליגה הלאומית שם שיחק שלוש עונות לפני שעבר למכבי רמת-גן בעונת 2004/2005.
גורקה החל את דרכו באימון קבוצות ילדים ונוער, לעיתים במקביל לעבודתו כמאמן קבוצות בוגרים.
ב-2005 אימן גורקה את קבוצת הנערים של אליצור קרית-אתא והוביל אותה לאליפות מחוז חיפה של הליגה הארצית.
לאחר מכן עבר לאמן את קבוצת הנערים של עירוני קרית-ביאליק.
כמו כן אימן את נבחרת הכדורסל של תיכון ליאו בק בחיפה.
גורקה שימש גם כסוכן שחקנים והביא לארץ מספר שחקנים זרים.
ב-2006 מונה לעוזר מאמן בקבוצת עירוני נהריה בליגת העל.
בתפקיד זה שימש שתי עונות, בתחילה תחת אריאל בית הלחמי ואחר כך תחת רוני בוסאני.
ב-2008 עבר למכבי חיפה שם שימש כעוזרו של אבי אשכנזי (לצדו של אלעד חסין) במשך שתי עונות.
במהלך עונת 2010/11 שימש במשך תקופה קצרה כמאמנה של נהריה ששיחקה אז בליגה הלאומית (היה מאמנה הרביעי של נהריה באותה עונה) ובינואר 2011 מונה לעוזרו של עמי נאווי במכבי חיפה.
לאחר שנאווי פוטר התמנה למאמן הראשי.
גורקה השיג עד תום העונה ארבעה ניצחונות בשמונה משחקים.
חיפה סיימה את העונה במקום התשיעי ונמנעה מירידת ליגה.
בקיץ 2011 שימש כעוזרו של רוני בוסאני בנבחרת האולימפית שהתמודדה במשחקי האוניברסיאדה בסין, אותה סיימה במקום ה-14. הוא המשיך בתפקידו בחיפה גם בתחילת עונת 2011/2012 אך פוטר בינואר 2012 לאחר שהשיג שלושה ניצחונות בלבד לעומת תשעה הפסדים.
באותה שנה חזר גורקה לשחק בהפועל חיפה בליגה א'.
הוא שב לאמן ב-2013 כאשר מונה למאמנה של מכבי קריית ביאליק בליגה הארצית.
ב-2014 התמנה לעוזרו של מולי קצורין בבני הרצליה.
לאחר שהרצליה השיגה שישה ניצחונות בלבד ב-18 המחזורים הראשונים של העונה החליף גורקה את קצורין בתפקיד בפברואר 2015. הרצליה השיגה חמישה ניצחונות בששת המשחקים הראשונים שלאחר חילופי המאמנים וגורקה נבחר למאמן חודש מרץ 2015 על ידי מנהלת הליגה.
עד תום העונה עמד מאזנה של הרצליה תחתיו על שמונה ניצחונות ושבעה הפסדים.
הרצליה סיימה את עונת 2014/2015 במקום התשיעי והחמיצה את הפלייאוף.
בעונת 2015/16 בלטו בהרצליה הזרים דרו קרופורד, ג'יימס סינגלטון וסטיבן דניס לצד הישראלים אבירם זליקוביץ' וכרם משעור שנבחר לתגלית העונה.
הרצליה סיימה את העונה הסדירה עם חמישה הפסדים רצופים שהורידו אותה למקום השביעי שהוביל למפגש עם מכבי תל אביב בו הפסידה 0–3.
בעונת 2016/17 המשיכו לשחק בקבוצה סטיבן דניס וכרם משעור, שנבחר לשחקן הישראלי המצטיין של העונה.
כמו כן הצטרפו לקבוצה הזרים ג'ף אדריאן וטוריאן גרין.
הרצליה נהנתה מפתיחת עונה טובה וגורקה נבחר למאמן חודש נובמבר 2016. הרצליה אף השיגה "סוויפ" נדיר על מכבי תל אביב כאשר גברה עליה בכל שלושת המשחקים ביניהם בעונה הסדירה.
בזכות דירוגה של הרצליה בצמרת הטבלה נטל גורקה חלק במשחק האולסטאר כאשר אימן את נבחרת הזרים לצידו של איינראס בגאצקיס.
עם זאת, לקראת סוף העונה סבלה הרצליה מפציעות של שחקניה הישראלים הבכירים ומספר הפסדים הורידו אותה למקום החמישי בתום העונה הסדירה.
בפלייאוף, כמו בעונה הקודמת, הפסידה הרצליה למכבי תל אביב 0–3. הרצליה השתתפה באותה עונה גם ביורופקאפ שם סיימה את שלב הבתים הראשון במקום השני והודחה לאחר שסיימה את שלב בתים השני במקום האחרון.
ביוני 2017 האריכה הרצליה את החוזה עם גורקה לעונה נוספת.
ב-5 בדצמבר 2017 פוטר מתפקידו.
זמן קצר לאחר מכן מונה לעוזר המאמן בהפועל ירושלים, תחילה תחת מודי מאור ואחר כך תחת עודד קטש.
לקראת עונת 2018/2019 מונה למאמנה הראשי של עירוני נהריה אך התפטר ב-12 בדצמבר 2018 לאחר מאזן של חמישה הפסדים ושני ניצחונות בלבד בשבעה מחזורים.
ב-14 בדצמבר מונה למאמן מכבי רחובות מהליגה הלאומית עד סיום העונה.
הוא פוטר מרחובות בתחילת אפריל 2019 כאשר הקבוצה נמצאת במקום הלפני האחרון לאחר שהשיג שבעה ניצחונות ב-18 משחקים.
לקראת עונת 2019/20 שב לאמן את בני הרצליה, שירדה לליגה הלאומית בתום עונת 2018/19. במרץ 2020 הוחלט להפסיק את פעילות הליגה הלאומית בשל מגפת הקורונה ונקבע כי מוליכות הליגה, בני הרצליה והפועל חיפה יעלו לליגת העל.
ביוני 2020 החתימה בני הרצליה את שרון דרוקר כמאמנה הראשי של הקבוצה במקומו של גורקה.
ב-2021 מונה למאמן קבוצת הנערים של הפועל חיפה.
בנובמבר 2021 מונה לעוזרו של אריאל בית הלחמי בנבחרת ישראל עד גיל 25 שהייתה אמורה להתמודד באוניברסיאדה בסין, אך האירוע נדחה בשל מגפת הקורונה.
בדצמבר 2022 מונה למאמן הפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית כמחליפו של יהוא אורלנד.
ב-11 באפריל 2023 מונה למאמן הפועל חיפה מליגת העל כמחליפו של שרון דרוקר לאחר שחבל מודיעין איבדה סיכוי להישאר בליגה הלאומית.
במשחקו הראשון כמאמן הפועל חיפה ניצחה הקבוצה את הפועל אילת ובסיום העונה נמנעה מירידת ליגה.
ביוני 2023 מונה למאמנה של מכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית.
ראשון לציון את העונה הסדירה במקום החמישי והפסידה להפועל גלבוע גליל בסדרת רבע גמר הפלייאוף.
ביולי 2024 מונה למאמנה של הפועל צפת.
צפת סיימה את עונת 2024/25 במקום העשירי והחמיצה את הפלייאוף.
גורקה הוחלף בתפקיד על-ידי אילן עמר לאחר שצפת הפסידה בחמישה מתוך ששת המשחקים הראשונים של עונת 2025/26.
בנובמבר 2025 מונה גורקה למאמנה של מכבי חיפה מהליגה הלאומית במקומו של בני כץ.
במקביל לעבודתו כמאמן קבוצות, מונה גורקה בינואר 2023 למאמנה של נבחרת רומניה.גורקה אימן את רומניה בשלב הטרום מוקדמות של יורובאסקט 2025, אך לא הצליח להעפיל עם רומניה לשלב המוקדמות.
לקראת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2027 התמנה במקומו מיחאי סילבסן למאמן נבחרת רומניה.
מיקי ומוד סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1984 בבימויו של בלייק אדוארדס עם דדלי מור, איימי אירווינג ואן רייקלינג בתפקידים הראשיים.
דדלי מור זכה בהשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
אנדרה הענק מופיע בסרט בתפקיד קטן של מתאבק.
רוב סלינג'ר (דדלי מור) הוא כתב טלוויזיה הנשוי למיקי (אן רייקלינג), עורכת דין השקועה בעבודתה.
היא פעילה במערכת הבחירות למושל המדינה ולאחר ניצחונו מובטח לה משרת שופטת.
רוב נשוי כבר שבע שנים ורוצה להקים משפחה.
מיקי עברה הפלה טבעית אחת, שקועה בעבודתה ובמערכת הבחירות ומותירה אותו לעיתים קרובות לבד.
הקשיים במשפחה והעבודה הבנלית שלו בטלוויזיה מייאשים אותו.
הבוס שלו ליאו (ריצ'רד מאליגן) משתדל לעודד אותו ולעזור לו.
הוא מראיין צ'לנית צעירה בשם מוד גילורי (איימי אירווינג).
הוא מתאהב בה וכשהיא מודיעה לו כי היא בהריון, הוא מחליט להתגרש ממיקי ולהתחתן איתה.
מוד מכירה את רוב לאביה שהוא מתאבק מקצועי (דון סטנסוק) המקבל את רוב בשמחה ביחד עם עמיתיו המתאבקים ובתוכם אנדרה הענק.
רוב מזמין את מיקי למסעדה כדי להודיע לה על כוונתו להתגרש אבל היא מפתיעה אותו בהתחלה כאשר היא מגלה לו כי היא בהריון ממנו.
הוא נמצא כעת בבעיה רצינית היות שהוא אוהב אותה ואת מוד.
חייו מתנהלים בין מיקי ומוד.
הוא מתחתן עם מוד ומחלק את זמנו בין מוד למיקי שנאלצה להתפטר מעבודתה ולנוח בבית לשם שמירת ההריון.
הבוס שלו ליאו מעודד אותו ומחפה עליו בין מיקי ומוד.
מיקי ומוד מגיעות באותו הזמן לאותו בית חולים ליולדות ורוב נאלץ לתמרן בין שניהם כדי שסודו לא יתגלה.
כאן מתחילה מערכת מטורפת שלו בין חדרי הלידה לנוכח השתאותם של האחיות והרופאים.
מיקי ומוד מתגרשות מרוב והופכות לחברות טובות.
רוב נמנע מלבקר את ילדיו אבל לבסוף בעזרת ליאו, הם מתפייסים.
מאסימו 'מיקי' ביאסיון (באיטלקית: Massimo "Miki" Biasion; נולד ב־7 בינואר 1958 בבסנו דל־גרפה, איטליה) הוא נהג ראלי איטלקי, פעמיים אלוף העולם בראלי.
ביאסיון עלה לכותרות בתחילת שנות השמונים כשזכה הן באליפות הראלי באיטליה והן באליפות אירופה בשנת 1983 כשהוא נוהג בלנצ'יה 037. הוא החל להתחרות בשנת 1979 באופל קדט GT/E.
באמצע שנות השמונים נבחר למלא תפקיד מרכזי בקבוצה המובילה של לנצ'יה שחיפשה להתארגן מחדש לאחר ההתרסקות הקטלנית של הנהג הנרי טויבנן על מנת להמשיך לשלוט באליפות, כעת תחת קטגוריה A הבכירה.
ביאסיון זכה באליפות העולם ב־1988 ו־1989. בשיאו השיג ביאסיון ניצחונות בכמעט שלושת רבעי האירועים בהם השתתף.
הוא גם היה הנהג השני שהגן בהצלחה על תוארו (אחרי יוהא קנקונן) והשלישי שזכה בשני תארים (אחרי קנקונן וולטר רוהל).
אחרי שנות האליפות שלו, ביאסיון לא הצליח לשחזר שוב את אותה הצלחה.
הוא לא הצליח לנצח אירוע עם לנצ'יה ב־1991 ועבר לפורד לעונת 1992 עם חוזה שהפך אותו לנהג בעל השכר הגבוה ביותר בזמנו.
בראלי פורטוגל הוא העניק לסיירה קוסוורת' את התוצאה הטובה ביותר שלה באליפות העולם כשסיים במקום השני.
בשנה שלאחר מכן, כשהוא נהג בפורד אסקורט RS קוסוורת' החדשה.
הוא ניצח בראלי אקרופוליס והיה בקרב על אליפות הנהגים בחלק מהעונה.
לאורך התקופה של ביאסיון בפורד היה נראה שהוא מואפל על ידי פרנסואה דלקור הצעיר שבדרך כלל התגלה כמהיר יותר, במיוחד במרוצי האספלט.
בנוסף, בעונת 1994, היעדר משאבים הביאו לכך שפיתוח האסקורט היה בפיגור אחרי שאר הרכבים שבאליפות ומערכת היחסים של ביאסיון עם הקבוצה החמירה ככל שהתקדמה העונה.
ביאסיון לא הוחתם בפורד בשנה שלאחר מכן.
לאחר שהתמודד במספר מרוצים עם קבוצות פרטיות, פרש בשקט בסוף עונת 1995
לאורך כל הקריירה שלו ישב לצידו הנווט טיזיאנו סיוויירו.
היוצא מן הכלל היחיד היה ראלי פורטוגל 1988, שם הוחלף סיוויירו על ידי קרלו קסינה בגלל בעיות בריאותיות.
ביאסיון זכה באליפות העולם במשאיות בשנים 1998 ו־1999 עם איווקו.
ביאסיון היה נשוי לנהגת הראלי האיטלקייה שנטל גלי, שזכתה מספר פעמים באליפות הראלי האיטלקית לנשים.
נולדו להם ארבעה ילדים, בטינה, איסוטה, ג'קובו ואוליביה.
הזוג גרוש כעת וביאסיון נשוי בשנית לפאולה.
תוצאות ראלי סן רמו משנת 1986 בוטלו על ידי ה־FIA.
מיקי דודקביץ הוא רופא ישראלי מומחה בכירורגיה של אף-אוזן-גרון, ניתוחי ראש וצוואר ומומחה במנהל רפואי.
מכהן כמנהלו של המרכז הרפואי הלל יפה.
דודקביץ סיים ב-1990 לימודי רפואה בטכניון במסגרת העתודה האקדמית.
הוא שירת בצה"ל במערך הפינוי בהיטס של חיל האוויר ושימש סגן ראש ענף טראומה בחיל הרפואה.
ב-2004 סיים התמחות בכירורגיה של אף-אוזן-גרון, ניתוחי ראש וצוואר במרכז רפואי רבין.
הוא בעל תואר שני במינהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-2009 סיים התמחות במנהל רפואי בבית החולים וולפסון.
ב-2010 מונה לסגן-מנהל המרכז הרפואי הלל יפה.
באוגוסט 2015 מונה למנהלו-בפועל של בית החולים ובאפריל 2016, זכה במכרז לשמש מנהלו הקבוע.
דודקביץ עמד בראש ועדת ההסמכה לקביעת מוות מוחי נשימתי ושימש מרכז "ועדת שמיס לפינוי בהיטס על ידי גורם אזרחי".
באוגוסט 2024 הוענק לו תואר "פרופסור חבר קליני" מטעם הפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה.
וולאס אדגר "מיקי" ג'ונסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1986. ממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 14.1 נקודות, 7.2 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
ג'ונסון נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1970–1974 למד באוניברסיטת אורורה אשר באורורה, אילינוי.
ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, אשר השתתפה בליגת המכללות השלישית (NCAA Division III), העמיד ממוצעים כוללים של 26.1 נקודות ו-20.9 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1974 נבחר ג'ונסון בבחירה ה-56 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, ומיד הועבר בטרייד לשיקגו בולס בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
בין השנים 1975–1979 היה אחד השחקנים המובילים של הבולס, לצדם של בוב לאב, ארטיס גילמור ורג'י ת'יאוס, ולאורך התקופה תרם 16.6 נקודות, 9.1 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים בממוצע למשחק.
בפלייאוף הציג יכולת שיא, עם 27.3 נקודות ו-13.0 ריבאונדים למשחק, אולם קבוצתו הפסידה כבר בסיבוב הראשון מול פורטלנד טרייל בלייזרס, אשר המשיכה לזכייה באליפות ה-NBA.
במהלך עונת השיג ג'ונסון טריפל דאבל בארבעה משחקים שונים – יותר מכל שחקן אחר ב-NBA באותה עונה.
ביולי 1979, לאחר 5 עונות בשיקגו, חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס.
בעונתו היחידה בקבוצה קלע שיא קריירה של 19.1 נקודות בממוצע למשחק, כולל משחק שיא של 41 נקודות בהפסד הפייסרס מול וושינגטון בולטס.
בספטמבר 1980 הועבר בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לג'ורג' ג'ונסון.
בשתי עונותיו המלאות במילווקי קלע 12.7 נקודות בממוצע למשחק, ובשתיהן הודחה הקבוצה בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי פילדלפיה 76'.
בששת משחקיו בפלייאוף 1982 הוביל את קלעי קבוצתו עם ממוצע של 19.8 נקודות למשחק.
בנובמבר 1982 הועבר עם פרד רוברטס בטרייד לניו ג'רזי נטס תמורת פיל פורד, וכשלושה חודשים לאחר מכן נשלח לצד סליפי פלויד בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה למייקל ריי ריצ'רדסון.
בשתיים וחצי עונותיו עם הווריורס קלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק, לרוב כשחקן ספסל.
בעונת חזר לשחק עבור ניו ג'רזי נטס, ובקיץ 1986 פרש ממשחק, בגיל 33.
מיקי לאריי ג'יימס-אלדיס היא מתאבקת עבר וזמרת קאנטרי אמריקאית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופתותיה בארגוני ההיאבקות WWE ו-Impact Wrestling, שבהם הופיעה תחת שם הבמה מיקי ג'יימס.
כיום, היא מופיעה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling.
ג'יימס החלה את קריירת ההיאבקות שלה בשנת 1999 כמלווה לזירה של מתאבקים בארגוני ההיאבקות העצמאיים תחת שמה האמיתי, אלכסיס לאריי.
היא התאמנה במספר מחנות אימון על מנת לשפר את יכולותיה עד שהגיעה לארגון ההיאבקות NWA: Total Nonstop Action (שלאחר מכן הוכרה בשם Total Nonstop Action Wrestling) ביוני 2002.
ג'יימס הצטרפה לרוסטר הראשי של ארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE) באוקטובר 2005 ומוקמה ישירות לעלילה עם טריש סטרטוס, כשתפקידה של ג'יימס היה לשמש כמעריצה הגדולה ביותר של סטרטוס, עלילה שנמשכה במשך יותר משמונה חודשים.
דמותה זכתה לקידום והיא זכתה באליפות הנשים של ה-WWE לראשונה בקריירה שלה ברסלמניה 22; תואר שלאחר מכן החזיקה בו חמש פעמים בסך הכל.
בנוסף, היא החזיקה פעם אחת באליפות הדיוות.
היא שוחררה מהחברה ב-22 באפריל 2010, כשלאחר מכן היא חזרה לארגון ההיאבקות בו החלה את הקריירה, TNA, שם היא זכתה שלוש פעמים באליפות הנוקאאוטס של TNA.
ג'יימס מחזיקה בשלושה סוסים, כשבשאיפותיה לנהל חווה ולשמש כמאלפת סוסים לאחר שקריירת ההיאבקות שלה תגיע לקיצה.
מחוץ לעולם ההיאבקות, ג'יימס קיבלה תואר לימודי תעודה במנהל עסקים.
בשנת 2007, היא הייתה מאורסת למתאבק קני דייקסטרה.
לעומת זאת, האירוסים האלה לא החזיקו מעמד כאשר היא התארסה למתאבק אחר, ניק אלדיס, בדצמבר 2014 והתחתנה איתו ב-31 בדצמבר 2015. לשניים יש בן בשם דונובן פטריק אלדיס אשר נולד ב-25 בספטמבר 2014 (לפני אירוסיהם).
אליפות הנשים של Covey Promotions (פעם אחת)
אליפות הנשים של CSWF (פעם אחת)
אליפות הנשים של GXW (פעם אחת)
אליפות סופר ג'וניורס של ICW (פעם אחת)
אליפות הנשים של IPW: UK (פעם אחת)
אליפות הנשים של MCW (פעם אחת)
האליפות הנשים האוניברסלית של PWF (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-1 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2009
אליפות הדיווה של SCW (פעם אחת)
אליפות הנוקאאוטס של TNA (4 פעמים)
גביע העולם של TNA (2013) - עם כריסטופר דניאלס, ג'יימס סטורם, קאזריאן וקני קינג
אליפות הנשים של UCW (פעם אחת)
אליפות הנשים של UWF (פעמיים)
אליפות הנשים של ה-WWE (5 פעמים)
הטקטיקה השיווקית המגעילה ביותר (2009) - בתור פיגי ג'יימס
מאיר (מיקי) בן שטרית (נולד ב-4 בנובמבר 1958) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ.
בן שטרית נולד בקריית אתא וגדל במחלקת הנוער של מכבי חיפה וב-1976 עלה לקבוצה הבוגרת.
בעונת 1982/1983 הושאל לשמשון תל אביב לעונה אחת שבסופה חזר למכבי חיפה.
בעונת 1983/1984, לאחר משחק בין מכבי חיפה לבני יהודה באצטדיון קריית אליעזר, הותקפו שחקני בני יהודה והמועדון הגיש תלונה נגד מכבי חיפה.
לאחר משא ומתן בין המועדונים, הציעו בבני יהודה להעביר את בן שטרית אליהם בתמורה לביטול התלונה, הצעה שבחיפה התנגדו לה.
בעונת 1984/1985,עבר בן שטרית למכבי תל אביב.