tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דויד פוטלנד, המפתח של תוכנת הגו, Many Faces of Go, יצר בתחילת 2004 את תוכנת ארימא החזקה ביותר עד אז, רק כדי לראותה מובסת לחלוטין על ידי סייד עצמו, עם שמונה ניצחונות, אפס הפסדים ואף תיקו.
בשנת 2015 זכה דויד וו בפרס כאשר תוכנת 'שארפ' שלו ניצחה את השחקנים האנושיים.
בארימא משחקים על לוח שחמט שעליו סומנו ארבע משבצות הנקראות משבצות מלכודת (trap squares) במיקומים ג3, ו3, ג6 ו-ו6.
כל שחקן מתחיל את המשחק עם 16 כלים.
מהחזק לחלש, הכלים הם פיל, גמל, זוג סוסים, זוג כלבים, זוג חתולים ושמונה ארנבים.
ניתן לייצג את כלי ארימא בעזרת כלי השחמט מלך, מלכה, צריח, רץ, פרש ורגלי בהתאמה.
סט אחד בצבע זהב ואחד בצבע כסף.
אם הכלים אינם בזהב ובכסף, נהוג לייצג את הזהב באמצעות הלבן, ואת הכסף באמצעות השחור.
כל הכלים יכולים לנוע רק צעד אחד קדימה, אחורה, ימינה או שמאלה.
יוצא הדופן הוא הארנב, לו אסור לנוע אחורה.
שלא כמו בשחמט, בארימא המשחק מתחיל עם לוח חלק.
בסיבוב הראשון מסדרים שני השחקנים את כליהם לפי רצונם, קודם כל זהב בשורות הראשונה והשנייה ואחריו כסף בשורות השביעית והשמינית.
התמונה משמאל מראה סידור ראשוני אפשרי.
כל תור לאחר מכן מורכב מאחד עד ארבעה צעדים.
שחקן חייב לעשות לפחות צעד אחד לפני שיוכל לסיים את התור שלו.
מותר להשתמש בכל הצעדים כדי להזיז כלי בודד או לפצל את הצעדים בין כלים שונים.
בנוסף, מותר לשנות את כיוון התנועה של כלי עם כל צעד.
התור צריך להסתיים בשינוי ממשי של מצב הלוח.
השורה הקרובה ליריב נקראת שורת המטרה.
ניצחון במשחק מושג כאשר ארנב מובא לשורת המטרה.
לפיכך, הזהוב מנצח בהביאו ארנב לשורה השמינית, והכסוף בהביאו ארנב לשורה הראשונה.
להלן, כאשר מדובר על כלים צמודים, הכוונה היא לכלים בשתי משבצות צמודות זו לזו (האלכסון לא נחשב).
דחייה ומשיכה (push and pull) - כל כלי יכול להניע ממקומו כלי של היריב דרך "דחיית" הכלי אל מחוץ למשבצת בה הוא נמצא או דרך "משיכתו" לתוך המשבצת בה נמצא כלי השחקן.
בדחייה מוזז כלי היריב לתוך משבצת פנויה סמוכה ולאחר מכן כלי השחקן נכנס למשבצת שפונתה.
במשיכה כלי השחקן זז לתוך משבצת פנויה סמוכה ולאחר מכן מוזז כלי היריב למשבצת בה כלי השחקן היה.
הפעולות ניתנות לביצוע רק בין כלי חזק לכלי חלש יותר.
לדוגמה, כלב לא יוכל לדחות כלב אחר, וגם לא סוס, גמל או פיל.
תוצאה של כלל זה היא שאת הפיל לא ניתן להניע ממקומו.
עלות הפעולות שני צעדים - אחד להזזת כלי השחקן ואחד להזזת כלי היריב.
לא ניתן לבצע דחייה ומשיכה באותה התנועה.
הפעולה חייבת להסתיים בתור בו התחילה.
לא ניתן להניע כלים אחרים של אותו השחקן (לדוגמה לצורך משיכת ארנבים או דחייתם אחורה).
מלכודת (trap) - כלים שהגיעו למשבצת מלכודת נלכדים ומוצאים מיידית מהמשחק, אלא אם כן יש כלי חברותי (כלי מאותו הצבע) הצמוד למשבצת זו.
אם כל הכלים החברותיים הצמודים למלכודת יתרחקו ממנה, הכלי שיימצא בה ילכד.
צריך לשים לב שמשיכה המובילה את הכלי המושך לתוך מלכודת תושלם אפילו אם הכלי נלכד בצעד הראשון.
קפאון (freeze) - כלי הצמוד לכלי יריב יותר חזק קופא, אלא אם כן יש כלי ידידותי הצמוד לו.
כלי קפוא לא יכול להזיז כלי קפוא, אבל יכול בלי קשר לקפאון להקפיא כלים יריבים יותר חלשים ממנו.
כמו בכללי דחייה ומשיכה את הפיל לא ניתן להקפיא, אבל ניתן לחסום אותו על ידי כלים המוקפים בכלים אחרים, כך שהפיל לא יוכל לדחות את הכלים הצמודים אליו.
שחקן שתורו מגיע והוא לא מסוגל לבצע אף תנועה, מכיוון שכל כליו קפואים או חסומים, מפסיד.
אם אותה תצורת כלים חוזרת על עצמה שלוש פעמים, השחקן האחראי לחזרה השלישית מפסיד.
הכלל מתחשב רק בתצורות בסוף תור, לא תצורות בסוף צעד.
הכלל גם לא מתחשב בזהות השחקנים שגרמו להופעת התצורה בפעמים הקודמות.
אם ארנב מוזז לשורת המטרה ובאותו התור מוזז ממנה לשורה אחרת, המשחק ממשיך.
הערה: כלל שבוטל בשנת 2008, הרשה מצב של תיקו במקרה שכל שישה-עשר הארנבים נלכדים.
חוסר היכולת של תוכנות המחשב
יש מספר פנים לארימא הגורמים לקושי של תוכנות המחשב לנצח שחקני ארימא טובים.
יש צורך להסביר מדוע למרות המאמץ הרב שהושקע בפיתוח תוכנות שחמט חזקות, הטכניקות היעילות בשחמט אינן יעילות או יעילות חלקית בלבד בארימא.
הסיבה החשובה ביותר היא השימוש בעוצמת המחשב (שיטות כוח גס) עליו תוכנות השחמט רצות בשילוב עם בדיקת מיקומים סטטית, כאשר שתי השיטות תלויות בכמות וסוג הכלים על הלוח.
תוכנות השחמט בודקות אפשרויות רבות של מהלכים עתידיים, אך הן אינן טובות (יחסית לבני אדם) ביכולתן להחליט מי מנצח בסוף סדרת מהלכים, אלא אם כן לאחד הצדדים יש כמות כלים פחותה ביחס ליריבו.
דבר זה נכון גם ביחס לתוכנות ארימא, אבל התוצאות אינן טובות באותה המידה במציאות.
כאשר שיטות כוח גס מופעלות על ארימא עומק החיפוש מוגבל על ידי המספר העצום של אפשרויות שיש לשחקן בכל תור.
לשחקן ארימא יש בערך את אותו מספר האפשרויות בכל צעד כמו שיש לשחמטאי בכל תור.
לכן תוכנית המסוגלת לראות שמונה מהלכים קדימה לכל שחקן בשחמט מוגבלת לשני מהלכים (שמונה צעדים) לכל שחקן בארימא.
תכנות משחק משתמשות בנוסף גם בשיטות סינון מתוחכמות, המאפשרות להן לקבוע שמהלך אחד יותר טוב ממהלך אחר בלי לבדוק את כל אפשרויות ההמשך של המהלך החלש יותר.
אם היריב יכול להגיב במהלך שיהרוס מהלך מסוים בתגובה מסוימת, לתכנה אין צורך לבדוק תגובות אפשרית נוספות.
גישה זו מצמצמת משמעותית את משך החיפוש.
לעומת זאת, בתכנות ארימא שיפור על ידי סינון מביא לשיפור פחות דרמטי, כיוון שלא ניתן דרך בדיקה חומרית (כמות כלים פיזית) בלבד לדעת אם תגובה הורסת היא באמת הורסת מבחינה אסטרטגית.
אם ההשפעות השליליות של מהלך הן מעבר לעומק החיפוש, לא ניתן לבטל אותן בקלות.
תכנות המחשב אינן מסוגלות לבדוק עומק אסטרטגי זה.
ברוב תצורות ארימא, ובעיקר בשלבים המוקדמים של המשחק, שחקן טוב מסוגל למנוע איבוד כלים במשך שני התורות הבאים.
בהשוואה לשחמט, בארימא יש יחסית מעט דרכים בהן יכול שחקן להכריח לכידות או החלפות כלים בטווח זמן קצר.
לרוב ניתן לדחות לכידות אל מעבר לאופק החיפוש של תכנות מחשב העושות שימוש בטכניקת כוח גס.
בתחילת המשחק הקרב הוא יותר על מיקומי הכלים וסובב סביב האפשרות להפוך מצבים זמניים ללכידות בלתי נמנעות בזמן כלשהו בעתיד.
סוג זה של תחרות מגדיל את חשיבות היכולת לשפוט מי כובש ומי מפסיד שטח בדרכים יותר עדינות מאשר על ידי לכידות או אובדן כלים.
המשתמע מכך הוא שיתרונן של תוכנות המחשב (בדיקת מיליוני תצורות לוח) הופך פחות משמעותי לעומת חסרונן הגדול (היכולת להבין את משמעות התצורה בלי קשר למצב החומרי).
חולשת תוכנות ארימא בשלבי הפתיחה של המשחק מודגשת עוד יותר על ידי שלב הסידור.
בשחמט כל משחק מתחיל מאותה התצורה.
על ידי זכירת רשימת התגובות הטובות ביותר לכל פתיחות המשחק הסטנדרטיות תוכנות שחמט יכולות לבצע תריסר מהלכים מעולים, ולפעמים אף יותר, לפני שהן מתחילות "לחשוב".
בני אדם משתמשים באותה השיטה אבל בעזרת זיכרון קטן יותר ומושלם פחות, דבר המעמיד אותם בחסרון בשחמט מול תוכנות המחשב.
בהשוואה, בארימא קיימות מיליוני דרכים לסדר את הכלים עוד לפני הצעד הראשון.
פן זה של ארימא מונע מתוכניות להיות בעלות ספר פתיחות בעל משמעות.
עם התקדמות המשחק הופכים החלפות וקידום הארנבים את המשחק ליותר פתוח וטקטי ברוב המקרים.
תוכנות ארימא מצליחות טוב יותר במצבים אלו, בגלל יכולתן למצוא מהלכים טקטיים אותם בני אדם יכולים להחמיץ.
אף על פי כן בני אדם יכולים להימנע מתצורות פתוחות על ידי משחק שמרני ועל ידי כיוון המשחק לתצורות אסטרטגיות בהן המחשב מצליח פחות.
בארימא כמעט בלתי אפשרי לשבור את עמדת השחקן השמרן, לעומת שחמט בו המשימה קשה בלבד.
כדי להביס שחקן מתגונן צריך לאסוף יתרונות קטנים וארוכי טווח, דבר אותו תוכנות המחשב אינן עושות היטב.
יתרון נוסף של תוכנות שחמט שלא ניתן ליישום בארימא הוא טבלאות משחקי סיום.
משחקי שחמט ברמת אמן לפעמים הופכים למשחקי סיום לא ברורים עם מספר כלים קטן.
ניתן לבנות טבלה ממצה של המהלכים הנכונים בכל התצורות הללו.
במצבים אלו התוכנות נדרשות רק להיוועץ בטבלאות מוכנות מראש, במקום "לחשוב", עובדה המעניקה להן יתרון על בני אדם.
בהשוואה, משחקי ארימא לעיתים רחוקות בלבד מגיעים למשחקי סיום מכל סוג שהוא, כיוון שרובם מסתיימים כאשר רוב הכלים עוד על הלוח.
במשחק ארימא ממוצע יש רק שמונה לכידות ומפעם לפעם שחקנים מעולים יכולים להביס תוכנות מעולות בלי לאבד אפילו כלי אחד.
(משחק לדוגמה מסוג זה מינואר 2005)
סייד הצהיר כי הוא מקווה שהיעילות הנמוכה של שיטות משחק ממוחשב הנהוגות כיום בארימא תגרום למתכנתים לפתח שיטות בינה מלאכותית חדישות ושונות בצורה קיצונית מהשיטות הקיימות כיום.
החיפוש אחר תוכנת שחמט ברמת רב-אומן תרמה מעט מאוד, אם בכלל, לשדה המחקר של בינה מלאכותית.
ארין (בגאלית אירית: Éirinn - כיום נכתב כ-Erin, Eryn, Erynn, Eirinn, Aeryn) היא שמה הקדום של אירלנד, אשר נקראה על שם הדמות המיתולוגית של האלה אריו.
בעת ההתעוררות הלאומית האירית במאה ה-19 שימשה "ארין" כהאנשה רומנטית של אירלנד, כישות גאוגרפית ומדינית ורוח העם האירי.
האנשה זו מתוארת כאישה בעלת לבוש ירוק, והביטוי "ארין זוכרת" מתאר את זיכרון השלטון האנגלי באי.
הביטוי בגאלית Erin go bragh (ארין גו בראך, מילולית: ארין לנצח) נטבע בסביבות 1780 כסיסמת המפלגה הפטריוטית האירית.
במהפכת 1798 שימשה הסיסמה את המתנגדים לאיחוד עם אנגליה.
ב-1847 שימשה הסיסמה את "גדוד פטריק הקדוש" של צבא ארצות הברית, שהורכב מאירים-קתולים, שעזבו את הצבא האמריקני וחברו ללוחמים המקסיקנים במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
הסיסמה משמשת גם כמוטו של מועדון הכדורגל היברניאן (למרות שמדובר במועדון סקוטי, הוא הוקם על ידי אירים-קתולים).
הביטוי מסמל גם את יום פטריק הקדוש.
ארין הוא גם שם פרטי מקובל לנשים ולגברים באירלנד, ויילס, סקוטלנד וארצות הברית.
בקיץ 1940 הגישו הסופר ג'יימס ג'ויס ואשתו, ששהו בפריז, בקשת כניסה לשווייץ, על רקע כיבושה של העיר על ידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה.
הם נענו בשלילה מאחר ששלטונות ההגירה הפדרליים של שווייץ חשבו שג'ויס יהודי, וקיבלו אשרה רק לאחר התערבות ידידים בעלי השפעה בשווייץ.
בתגובה לקביעה שהוא יהודי אמר ג'ויס כי:
ארינפורה הייתה אוניית נוסעים ומטען בריטית שהוטבעה על ידי מטוסי חיל האוויר הגרמני ב-1 במאי 1943, במלחמת העולם השנייה.
רוב אנשי הצוות והחיילים שהיו על סיפונה נהרגו, בהם גם 139 חיילים ארצישראלים ששירתו בחיל התובלה המלכותי בפלוגת ההובלה 462 שנטלה חלק במערכה בצפון אפריקה.
האונייה, שנבנתה ב־1911, נקראה על שם עיר במחוז ראג'סטאן שבהודו.
היא שימשה כאוניית מסחר באזור האוקיינוס ההודי ודרום מזרח אסיה.
האונייה הוסבה לשירות בצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם הראשונה ולאחריה חזרה לשייט בקו המסחרי שלה.
היא גויסה שוב לשירות בצי המלכותי ב-1938 בעקבות הסכם מינכן.
ארינפורה יצאה מנמל אלכסנדריה כחלק משיירה ימית בת 27 אוניות שהובילו חיילים, ציוד ואספקה של הצבא הבריטי, מלוות ב-11 ספינות מלחמה.
מטרת השיירה הייתה להגיע למלטה, ושם להיות חלק מצי פלישת בעלות הברית לסיציליה.
למעט קצין אחד ו-20 חיילים שהתלוו למשאיות פלוגת התובלה 462, אשר עלו על אונייה אחרת בשיירה, שהו כל שאר 344 הקצינים והחיילים הארצישראלים של פלוגת התובלה על סיפון הארינפורה בעת טביעתה.
יעד ההפלגה לא היה ידוע לאיש מהחיילים לבד ממפקד הפלוגה, מייג'ור הרי יפה.
ב־1 במאי 1943, שעה 18:00, כשהייתה כ־50 ק"מ צפונית לבנגזי, זוהתה השיירה על ידי מטוס סיור גרמני מסוג .
בשעה 21:00 הותקפה השיירה על ידי 12 מפציצים גרמנים; שתי אוניות נפגעו בתקיפה האווירית - ארינפורה ועוד מכלית שהובילה בנזין.
חוץ מתותחני האונייה ואנשי צוות הארינפורה שהיו בתפקיד, ניצטוו כל החיילים שהיו על סיפונה לרדת למפלס התחתון של הספינה, לצמצם סכנת היפגעותם מהתקיפה האווירית.
אחת מדפנות האונייה ספגה פגיעה ישירה של פצצה והיא טבעה תוך ארבע דקות.
המטוסים הגרמנים המשיכו להמטיר אש מקלעים על האונייה הפגועה ועל הניצולים שניסו להימלט ממנה בזמן טביעתה.
רוב החיילים שהיו על סיפונה לא הספיקו להימלט וטבעו.
מפקד הספינה, קפטן קוטר, ניצל בעזרת אחד מאנשי הצוות שהיו ברובם הודים.
מפאת החשיכה לא הבחינו רוב אוניות השיירה בספינות שנפגעו והמשיכו בדרכן.
מאוחר יותר דיווחה אחת המשחתות המלוות כי אספה אל סיפונה כ-100 ניצולים ארצישראלים.
ניצולים נוספים נאספו על ידי כוח חילוץ ימי שנשלח מבנגזי.
השיירה המשיכה ועגנה בטריפולי שבלוב, שם הצטרפה לשיירה ימית אחרת שיצאה למלטה וגם עליה היו חיילים ארצישראלים, מיחידת תובלה אחרת.
מתוך 1,025 החיילים ואנשי הצוות ששהו על האונייה נספו 664, חלקם הגדול היו מבני לסוטו שהשתייכו לחיל החפרים האפריקני African Auxiliary Pioneer Corps.
לבד מחיילי פלוגת התובלה 462 שטבעו, רבים נפצעו ולא חזרו לשרת בפלוגה.
על שמם של ההרוגים הארצישראלים נקראו רחובות ברחבי הארץ.
בשכונת רמת החייל בתל אביב נקרא הרחוב "ק"ם" (140), ובעבר נקרא "ק"ם ממצולות"; בתחילה נקרא הרחוב "קל"ח" כאשר מספר הנספים שנמנו היה 138. בחיפה נקרא על שמם רחוב קל"ח בשכונת בת גלים.
בגבעתיים רחוב מצולות ים נקרא על שם האסון.
בנתניה מצוין שם האונייה ברחוב בשכונת עין התכלת, ובבני ברק נקרא רחוב השלושה על שם שלושה מבני המקום שנספו באונייה.
לזכרם של החללים הוקמה אנדרטה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.
בקיבוץ דגניה א' נמצאת אנדרטה לזכרו של חבר הקיבוץ שמואל (מוליא) תנפילוב שהיה בין הנספים בארינפורה.
שני חיילים שנפצעו בטביעת האונייה ונפטרו מפצעיהם, קבורים בבתי הקברות של הצבא הבריטי בטריפולי שבלוב ובבריטניה.
בבית הקברות של קיבוץ אפיקים נמצאת אנדרטה לזכרו של חבר הקיבוץ ברוך גורביץ' שהיה בין הנספים בארינפורה.
גורביץ' הותיר אחריו אישה ובת.
היצירה "ארינפורה" של האמנית חוקרת רחלי רוגל היא הנצחה רכה לחללי האונייה וביניהם יעקב בן ישראל ממושב גיבתון שהיה מהמבוגרים שבהם, בן 39 בנופלו.
היצירה מתכתבת עם האנדרטה בהר הרצל.
הוצגה בתערוכות בישראל ומחוצה לה.
ארינמליים (שם מדעי: Myrmeleontidae) הם משפחה של חרקים עדינים ומעופפים הדומים בצורתם לשפירית.
הארינמל הוא חלק מסדרת מרושתי-כנף.
לארינמל בוגר יש שני זוגות כנפיים שקופות ומרושתות בעורקים.
מוטת כנפיו יכולה להגיע עד 15 סנטימטרים.
גופו דק ומאורך ואורכו נע בין 8 מילימטרים ועד ל-120 מילימטרים.
מחושיו אחוריים וגפי הפה לועסים ונושכים.
עיניו גדולות ובולטות מצידי הראש.
רוב מיני הארינמל פעילים בערב ובלילה וניזונים מחרקים קטנים ורכי-גוף אולם מיעוטם ניזונים מטל דבש.
לאחר ההזדווגות מטילות הנקבות את ביציהן על הקרקע.
מן הביצים בוקעים זחלים הנושאים זוג לסתות משוננות שבעזרתן הם צדים נמלים וחרקים קטנים אחרים.
הזחל חי בתוך גומה דמוית משפך, שאותה הוא חופר בחול.
לאחר שנשלמה הכנתה, נדחק הארינמל לתחתיתה, כשרק ראשו מציץ מן החול.
כל חרק שמחליק בגומה נתפס בצבתות הארינמל, שמזריק לגוף החרק ארס ומיצי עיכול.
בתום שנה או יותר מתגלם הזחל בתוך פקעת שהוא טווה בקרקע.
מן הפקעת בוקע הבוגר שחייו קצרים ונמשכים ימים אחדים עד חודש.
אריס (שם מלא: 136199 אריס; באנגלית: 136199 Eris; סמל: ) הוא גוף טרנס-נפטוני באזור הדיסק המפוזר שנצפה על ידי אסטרונומים מקליפורניה במצפה הר פאלומר.
במשך שנים נחשב כ"גדול בבירור" מכוכב הלכת הננסי פלוטו, עד למעבר הגשושית ניו הורייזונס ליד פלוטו ב־2015, אז התברר שגודל הגופים כמעט זהה.
קוטרו של העצם הוערך באפריל 2006 כ־2,400 ק"מ על סמך מידע מטלסקופ החלל האבל.
כמות האור שעצם זה מחזיר (האלבדו שלו) היא גדולה למדי (כ־0.86), ותצפיות ראשוניות מראות שמתאן קפוא נמצא על פניו של העצם.
תכונות אלו עושות אותו לדומה יותר לכוכב הלכת הננסי פלוטו מאשר כל עצם אחר שנתגלה לפניו במערכת השמש החיצונית.
בשל כך כונה "כוכב הלכת העשירי" על ידי מגליו, נאס"א וכלי תקשורת שונים.
האיגוד האסטרונומי הבינלאומי אישר ב־24 באוגוסט 2006 לאריס את ההגדרה "כוכב לכת ננסי".
מרחקו הממוצע של אריס מהשמש הוא 67 יחידות אסטרונמיות, יותר מפי 2 לעומת כוכב הלכת המרוחק ביותר, נפטון (30 יחידות), עם זאת מסלולו אליפטי מאוד ונע בין 97 יחידות ל-35 יחידות.
136199 אריס נתגלה על ידי הקבוצה של מייקל בראון, צ'אד טרוחיו ודייוויד רבינוביץ ב־5 בינואר 2005 מתמונות שצולמו ב־21 באוקטובר 2003 והגילוי הוכרז ב־29 ביולי 2005, באותו היום כשני עצמים אחרים מחגורת קויפר: 2003 EL61 ו-2005 FY9.
צוות המחקר סרק באופן שיטתי גופים גדולים מחוץ למערכת השמש במשך מספר שנים, ובעבר היה מעורב בגילויים של עצמים טרנס־נפטוניים גדולים אחרים כולל קווה-וואר וסדנה.
תצפיות שגרתיות עשתה הקבוצה ב־31 באוקטובר 2003 בעזרת טלסקופ סמואל אוסשין במצפה הכוכבים פאלומר שבקליפורניה, אך העצם שתועד בתמונות לא נתגלה עד ינואר 2005, כאשר תמונות מאוחרות יותר של אותו תחום חשפו את תנועתו האיטית כנגד כוכבי הרקע.
תצפיות לאחר מכן אפשרו קביעה ראשונית של מסלולו, ובעקבות זאת הערכה של מרחקו וגודלו.
הקבוצה תכננה לחכות עם ההודעה על הגילוי עד שייערכו תצפיות נוספות אשר יאפשרו הגדרות מדויקות יותר של גודל ומסת הגוף, אך נאלצו לכאורה להקדים את ההודעה כאשר גילו שהידיעה על הגילוי דלפה והייתה עלולה להתפרסם על ידי מישהו אחר.
כוכב הלכת הננסי קרוי על שמה של האלה אריס מהמיתולוגיה היוונית, אלת אי־ההסכמה וחוסר ההרמוניה.
עצם זה זכה לשם אריס רק ב־13 בספטמבר 2006, לאחר זמן ממושך שבו נודע בשמו הזמני 2003 UB313. במשך זמן רב לא קיבל גוף זה שם קבוע, בשל אי-בהירות באשר לשאלה אם הוא ייקרא על פי השמות המוסכמים לכוכבי לכת, או לפי השמות המוסכמים לאסטרואידים וגופים קטנים.
הקבוצה שגילתה את העצם כינתה אותו בשם הזמני "זינה", על שם גיבורת תוכנית הטלוויזיה לצידו של הרקולס.
גילוי אריס גרם למחלוקות ולוויכוחים רבים בעולם האסטרונומיה; בעקבות הצבעה שהתקיימה בוועידת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בפראג, ב-24 באוגוסט 2006, הורד פלוטו ממעמדו ככוכב לכת והוגדר יחד עם ארבעה גופים נוספים (אריס, האומיה, מאקה־מאקה, קרס) ככוכב לכת ננסי.
כך קטנה מערכת השמש לשמונה כוכבי לכת בלבד.
ב־2 בפברואר 2006 פרסמה קבוצת אסטרונומים מגרמניה מאמר בכתב העת "נייצ'ר" ובה טענה כי אריס גדול מפלוטו.
באמצעות מדידת פליטת החום שלו הצליחו המדענים לקבוע כי קוטרו הוא כ־3,000 ק"מ - כ־700 ק"מ גדול יותר מפלוטו.
לפיכך זהו העצם הגדול ביותר שהתגלה במערכת השמש מאז גילויו של נפטון בשנת 1846.
בשנת 2007 נערכה סדרה של תצפיות על העצמים הטרנס נפטוניים הגדולים ביותר באמצעות טלסקופ החלל שפיצר.
תצפיות אלה נתנו אומדן קוטר של כ־2,600 קילומטר.
בשנת 2010 עבר אריס במסלולו על פני כוכב רחוק והסתיר אותו.
ממשך זמן הליקוי של הכוכב הוסק כי קוטרו של אריס הוא 2,326 קילומטר, עם טווח טעות של 12 קילומטר.
ב־14 ביולי 2015 חלפה הגשושית ניו הורייזונס ליד פלוטו, וקבעה שקוטרו של פלוטו הוא 2,370 ק"מ, כלומר שפלוטו גדול יותר מאריס.
אריס משלים את מסלולו ב-558.04 שנים והוא נמצא כעת כמעט במרחק האפשרי הגדול ביותר שלו מהשמש (אפהליון), מרחק כ־97 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ.
בדומה לפלוטו מסלולו אקסצנטרי מאוד ומביא אותו לטווח של 35 יחידות אסטרונומיות מהשמש בפריהליון.
בשונה מכוכבי הלכת הארציים ומענקי הגז, שמסלולם נמצא בערך באותו המישור כשל כדור הארץ, מסלולו של אריס נטוי בזווית של 44 מעלות ביחס למישור המילקה.
בשנת 2005 התגלה ירח של אריס על ידי מייקל בראון.
הירח נקרא דיסנומיה על שם הבת של אריס במיתולוגיה היוונית.
גילויו של דיסנומיה עזר לחשב את המסה של אריס (פי כ־1.27 משל פלוטו).
רדיוס מסלולו של דיסנומיה סביב אריס הוא ±140 37,350 ק"מ.
ארינאה היא כותר קומיקס ישראלי בארבעה חלקים שנכתב על ידי ערן אביאני, צויר על ידי אביב אור ופורסם על ידי סטודיו קומיקום.
ב-2013 בציון עשר שנים לכותר הודפס אוגדן שאיחד את כל החוברות בפורמט של ספר.
העלילה מתרחשת בממלכת ארינאה, שקיימת בעולם פנטסטי בסגנון ימי הביניים.
לאחר התקפת אורקים על אחת מערי ארינאה שבמהלכה נגנב פריט שהיה שייך לאחד ממלכיה האגדיים, פריט שיכול לסכן את שלום הממלכה אם יגיע לידיים הלא נכונות, נשלחת משלחת מטעם המלך למנוע זאת.
מאריק - מנהיג המשלחת, נבחר להוביל אותה על ידי דארין, מפקד המשמר, לוחם מנוסה וחכם.
אג'א-לן - סגנית מנהיג המשלחת, היא אחותו הצעירה של מאריק וכמותו חברה במשמר.
היא תמיד מרגישה צורך להוכיח את עצמה בפני מאריק.
גודאר - נציג גזע הגמדים במשלחת.
לוחם מנוסה הידוע גם במומחיותו בחפירת ובניית תעלות.
סת' - קוסם אשר קיבל מינוי בחצר המלך של ארינאה לאחר תקופת ההכשרה שלו.
סנתיוס - נציג גזע האלפים.
כמו כל האלפים הוא מיומן בקסמים ושימוש בחץ וקשת.
דאנארה - נציגת מסדר הקרת'ים, מסדר קוסמים בממלכה.
היא רק סיימה את הכשרתה, ואינה בטוחה ביכולתיה ובמקומה במשלחת.
במיתולוגיה היוונית האֵרינְיות (יוונית: Ἐρῑνύες [ῠ], pl.
of Ἐρῑνύς [ῡ]) או אוּמֵנידיות ובפי הרומאים: פוּרִיות (לטינית: Furies), הן אלות הנקם, האנשה נשית של נקם.
בהשבעה באיליאדה המעלה באוב "את אלו אשר תחת הארץ מענישים את כל הנשבע לשווא" האריניות הן התגלמות פעולת הקללה העצמית הכלולה בהשבעה (על פי ולטר בורקרט ).
על פי התאוגוניה, האריניות נולדו מתוך דמו של אורנוס כאשר סורס על ידי קרונוס.
לפי גרסה אחרת, מקורן קדום יותר, מניקס - אלת הלילה הקדומה.
מספרן לא הוברר, אם כי על פי ורגיליוס הן שלוש: "אלקטו" ("הבלתי נלאית", הופיעה באפוס של ורגיליוס - האינאיס), "מגארה" ("הנוטרת"), ו"טיסיפונה" ("הנוקמת רצח").
ראשי האריניות תוארו כעטורי נחשים (בדומה לגורגונה), עיניהן נוטפות דם, והופעתן מחרידה ומזוויעה.
לעיתים תוארו כבעלות כנפי עטלף או ציפור או גוף כלב (בולדוג).
האריניות צידדו לרוב באמיתות הסדר המקובל.
לו החליט הליוס להטות את השמש ממסלולה בשמיים, הן היו מונעות זאת ממנו.
הן נתפשו כתובעות של בני התמותה אשר הפרו את החוקים ה"טבעיים".
תשומת לבן של האריניות הופנתה בעיקר לאותם בני תמותה ששברו קשרי משפחה על ידי רצח אב, רצח אח ומעשי רצח אחרים בתוך המשפחה.
מקובל היה להאמין כי אין לבני אנוש זכות להעניש פשעים אלו וכי יש להותיר את הענישה בידי האריניות.
האריניות קושרו עם נמסיס כאוכפות איזון צודק בענייני אנוש.
האלה ניקה מילאה תפקיד דומה - מביאת ניצחון צודק.
בעיתות בהן לא עסקו ברדיפת קורבנותיהם על פני האדמה, האריניות שכנו בטרטרוס שבשאול, שם עינו את נשמות הארורים.
האריניות מוכרות בעיקר בשל סיפור רדיפתן את אורסטס בשל רצח אמו קליטמנסטרה, כפי שמסופר באורסטיאה מאת אייסכילוס.
אורסטס התפלל לאפולו כיוון שאפולו הוא שהורה לו לרצוח את רוצח אביו, אגממנון, וכפי שהסתבר - הייתה זו אמו שרצחה את אביו.
בהתערבות אתנה הפכו האריניות ל"אומנידיות" ("מיטיבות"), נוטות חסד, כפי שכונו בהיבטים המועילים שלהן.
חוקרים סבורים כי השם "אומנידיות" לא נועד מלכתחילה לציין את ההיבטים המועילים שלהן, אלא היה לשון נקייה, כדי להימנע מחרון אפן עקב קריאה בשמן האמיתי.
הטאבו על השמעת שמן של נפשות על טבעיות כלל גם את פרספונה.
לטאבו זה יש מקבילים בתרבויות רבות, ביהדות למשל קיים טאבו על הזכרת שמו המפורש של אלוהים (יהוה).
מיתוס נוסף מספר כי האריניות הכו באלם את קסנתוס, סוסו הקסום של אכילס, על שגער באכילס.
הפוריות (בשמן הרומאי), או "דִירַאֵה" ("האיומות") גרמו לקורבנותיהן לצאת מדעתם, ובשל כך נגזרה משמן המילה הלטינית furor - שיגעון.
בקומדיה האלוהית דנטה רואה את האריניות בכניסה לארבעת מעגלי הגיהנום הנמוכים.
באידומניאו, אופרה מאת מוצרט, נרדפת גם אלקטרה בידי האריניות.
"הזבובים" - מחזה מאת ז'אן-פול סארטר (1943), גרסה מודרנית בעקבות האורסטיאה, בגישה אקזיסטנציאליסטית, בפרספקטיבה אנטי דתית.
האריניות במחזה זה מגולמות כזבובים.
ספרו של סופר המדע הבדיוני דייוויד ובר, "Path of the Fury" ("נתיב הפוריה"), מספר על טיסיפונה העוזרת לחייל לנקום.
הכרך התשיעי של סדרת הקומיקס "סאנדמן" של ניל גיימן נקרא "הלבביות", מתאר אישה המחפשת את האריניות כדי לנקום את רצח בנה.
במבוכים ודרקונים אריניות הן שטניות, העשויות להיות מלאכים שנפלו.
סלמאן רושדי מתייחס לפוריות בסיפרו "Fury" ("פוריה") (2001).
ספרו של ג'ונתן ליטל, "נוטות החסד", שואב את שמו מכינוין של האריניות.
גיבור הספר, בדומה לסיפורי המיתולוגיה היוונית, הורג את אמו ואביו החורג.
האסטרונום מקס וולף קרא לשלושה אסטרואידים שגילה על שמותיהן: האסטרואיד נקרא על שם מגארה, האסטרואיד נקרא על שם אלקטו והאסטרואיד נקרא על שם טיסיפונה..
האסטרואיד נקרא על שם האריניות באופן כללי.
בסדרה זינה הנסיכה הלוחמת מוצגות דמויות של אריניות.
בסדרה מכושפות היה פרק העוסק באריניות וכן אזכורים להן במספר פרקים אחרים.
הפוריות מוזכרות בפרק של CSI בהקשר של כתובת קעקע של חשוד.
החוקר ווריק מזהה את הפוריות בקעקוע.
"The Furies" ("הפוריות") - להקת רוק לונדונית .
בספר פרסי ג'קסון וגנב הברק מופיעות האריניות ותוקפות את פרסי ג'קסון בהוראת האדס.
במשחק האדס האריניות חוסמות את דרכו של השחקן ביציאה מטרטרוס, ועליו לנצח אותן בקרב על מנת להמשיך.
אֶרִיס היא אלת המריבות, התוהו ובוהו ואי-ההסכמה במיתולוגיה היוונית.
מקבילתה במיתולוגיה הרומית קרויה דיסקורדיה וההיפוך היווני שלה הוא הרמוניה.
מקובל לחשוב שאריס היא בתם של ארבוס וניקס, אך בגרסאות אחרות היא בתם של זאוס והרה, אחותו הצעירה של ארס, וחלק מהפמליה שלו.
אצל הסיודוס, בספריו תאוגוניה ומעשים וימים מוזכרות שתי אלות שונות בשם אריס.
לאריס בין השאר מיוחס המעשה שבגינו פרצה מלחמת טרויה.
האלות הרה, אתנה ואפרודיטה ערכו סעודה והזמינו אליה את כל האלים, אך את אריס לא הזמינו, כדי להימנע מהסכסוכים שהיא מביאה.
למרות שלא הוזמנה, באה אריס לסעודה והגישה תפוח זהב כתשורה ליפה שבין המארחות.
שלוש המארחות החלו לריב ביניהן למי מגיעה התשורה.
הן בחרו יחד את פאריס לשפוט ביניהן, ובנפרד הציעה לו כל אחת מהן מיני שלמונים כדי שיבחר בה.
פאריס בחר באפרודיטה, שהבטיחה להשיג לו את האישה היפה ביותר בעולם.
אפרודיטה עמדה במילתה ועזרה לפאריס לפתות ולחטוף את הלנה (על פי גרסה אחרת הלנה ברחה איתו מרצונה), וזאת הייתה הסיבה המוצהרת של מלחמת טרויה.
מאותה סיבה, במהלך מלחמת טרויה, צידדו הרה ואתנה בקואליציית ערי יוון ואפרודיטה צידדה בטרויאנים.
בימינו-אנו ישנם מאמינים של אריס המשתיכים לדת המודרנית השנויה במחלוקת דיסקורדיאניזם, ותפוח הזהב של אריס מהווה אחד הסמלים החשובים ביותר של דת זו.
כוכב הלכת הננסי אריס קרוי על שמה, זאת עקב מחלוקות וויכוחים רבים בעולם האסטרונומיה שיצר גילויו.
ארין ברוקוביץ' הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2000 בבימויו של סטיבן סודרברג, המבוסס על סיפור אמיתי אודות מאבקה המשפטי של ארין ברוקוביץ' נגד תאגיד האנרגיה "PG&E".
בסרט משחקים בתפקידים ראשיים ג'וליה רוברטס, אלברט פיני ואהרון אקהרט.
הסרט זכה לביקורות מהללות, ורוברטס זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור משחקה בסרט.
עבור השתתפותה בסרט קיבלה סכום חסר תקדים לשחקנית – 20 מיליון דולר.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בארצות הברית בתפוצה מוגבלת במרץ 2000 וברחבי בריטניה ב-7 באפריל 2000. בישראל ב-25 במאי 2000.
ארין ברוקוביץ' (ג'וליה רוברטס) היא אם חד-הורית המגדלת בגפה את שלושת ילדיה.
היא מפסידה בתביעת נזיקין נגד רופא שפגע ברכבה ופצע אותה ברכבו, אף על פי שרואים בבירור שהיא נסעה כראוי והרמזור היה בצבע ירוק.
מאחר שאיננה מצליחה למצוא עבודה היא מתעקשת שעורך דינה, אד מסרי (אלברט פיני), יאפשר לה לעבוד במשרדו, משום שהבטיח לה ניצחון במשפט וכשל.
אד ממנה אותה לפקידה המארגנת תיקים משפטיים.
באחד מתיקי הנדל"ן של חברת האנרגיה "PG&E", היא מגלה שנוספו מסמכים רפואיים לתיק.
בנוסף, היא מגלה ש"PG&E" מנסים לרכוש בית בהנקלי, קליפורניה.
ארין מבקשת מאד לאפשר לה לחקור את הנושא.
היא חוקרת במשך שבוע וכאשר היא שבה למשרד, היא מגלה שפיטרו אותה.
הסרט מתאר מאבק עיקש של ארין להצלת תושבים המתגוררים באזור בית החרושת, רבים מהם חולים במחלות סרטניות ואחרות.
היא אוגרת ידע עצום על כל אחת ואחד מכ-600 האנשים שמגישים בזכותה תובענה ייצוגית, כולל מספרי טלפון בעל-פה, של כולם.
ארין מתמודדת מול איומים, בעיות עם בן-זוג ויחסים לא תקינים עם המזכירות האחרות במשרד.
ואפילו אד, נוטה לעיתים להרים ידיים.
ארין משכנעת את אד להמשיך בבדיקות כדי להבין את התיק לעומקו.
לכנס את כל האנשים ולשכנעם בדרכה.
ארין חושפת ממצאים רבים המוכיחים ש-"PG&E" אחראיים להרעלת מי השתייה של תושבי הנקלי, ומוכיחה שרבים מהם חלו במספר מחלות עקב כך.
ארין מצליחה להשיג מסמך המקשר בין חברת "PG&E" המקומית לבין חברת "PG&E" הארצית וכך לנצח בתביעה.
ג'וליה רוברטס – ארין ברוקוביץ'
אלברט פיני – אדוארד מסרי
מארג הלגנברגר – דונה ג'נסן
טרייסי וולטר – צ'ארלס אמברי
פיטר קויוטי – קארט פוטר
שרי ג'ונס – פמלה דאנקן
ארין ברוקוביץ' – המלצרית במסעדה
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות עם ציון גבוה של 83% על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes".
בנוסף, ג'וליה רוברטס ואלברט פיני קיבלו ביקורות חיוביות על הופעתם בסרט.
הסרט נחשב כהצלחה כלכלית גדולה בהשוואה לתקציב 51 המיליון דולר שלו.
בסיכום הכנסותיו, הסרט התברג בעשרים הסרטים המכניסים ביותר בארצות הברית לשנת 2000.
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ג'וליה רוברטס)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (ג'וליה רוברטס)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר (ג'וליה רוברטס)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר (אלברט פיני)
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (ג'וליה רוברטס)
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (סטיבן סודרברג)
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (אלברט פיני)
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (סוזאנה גראנט)
פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (סטיבן סודרברג)
פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר (סטיבן סודרברג)
פרס באפט"א לעריכה הטובה ביותר (אן קוטס)
פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר (סוזאנה גראנט)
ארין דניאלס היא שחקנית אמריקאית-יהודיה.
נולדה בשם ארין כהן בסנט לואיס למשפחה יהודית, ובגיל 22 שינתה את שם משפחתה לנוכחי.
היא למדה ב"מכללת ואסר" שבניו יורק, לשם גם עברה להתגורר כדי לפתח קריירת משחק.
דניאלס זכתה לחשיפה ראשונה בשנת 1999 בקומדיית המצבים "אקשן", בה שיחקה בתור אשת קריירה הוליוודית בשם ג'ני.
ב-2002 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "לחיות בתמונות" לצידם של מייקל ורטן ורובין ויליאמס.
בשנת 2003 הופיעה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתור דניס ויליס הנכלאת ומעונה על ידי משפחת סדיסטים.
ב-2006 השתתפה דניאלס בסדרת הדרמה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "צדק" , בתור הבלשית הפרטית בטסי האריסון.
דניאלס זכתה להכרה נרחבת בזכות תפקידה הראשי בסדרת הדרמה "ישנן בנות", בתור הטניסאית הלסבית דנה פיירבנקס.
לדניאלס בן אחד מבעלה כריס אוטוויילר.
אֲרִינַחֲשָאִים או (שם מדעי: Raphidioptera; אנגלית: Snakeflies) היא סדרה של חרקים המונה כ-210 מינים מוגדרים.
בעבר מיני קבוצה זו נכללו בסדרת מרושתי-כנף (יחד עם סדרת כנפתנאים), אבל כיום אלו נחשבות סדרות נפרדות שנמצאות בקבוצת רקומי-כנף.
ארינחשאים הם חרקים טורפים גם כבוגרים וגם כזחלים.
הארינחשאים נפוצים מאוד באזורים בעלי אקלים חם בחצי הכדור הצפוני כגון באזורים החמים של אירופה ואסיה, במערב ארצות הברית ובמדבריות ערב.
ארינחשאים מתאפיינים בפרוטורקס מוארך אך אין שינוי של הרגליים הקדמיות.
למינים אחדים אף יש אוסלים.
הנקבות בדרך כלל בעלות צינור הטלה ארוך, בו הן משתמשות על מנת להטיל את ביציהן בתוך סדקים או קליפות עץ רקוב.
מבנה הכנפיים דומה למבנה כנפי הזבוב המצוי עם דפוס ורידים פרימיטיבי.
לזחלים ראש גדול עם לסתות חזקות.
הראש והחלק הראשון (סגמנט) קשה ואילו שאר הגוף הוא רך ובשרני.
יש להם שלושה זוגות של רגליים, אך עם זאת על מנת לנוע ולהתקדם על משטחים אנכיים קיים אזור דביק על בטנם, העוזר להצמד אל משטחים.
ארין מרי מורן הייתה שחקנית אמריקאית.
מוכרת בעיקר בזכות הופעותיה בקומדיית המצבים "ימים מאושרים".
מורן נולדה בעיר ברבנק שבקליפורניה.
למורן שלושה אחים ושתי אחיות, ביניהם השחקנים ג'ון מורן וטוני מורן.
החלה את דרכה כשחקנית בגיל צעיר כאשר הופיעה בפרסומות ובסדרת הילדים "דקטרי".
בגיל 9 הופיעה בקומדיה "איש האבטיח" בתפקיד ג'ניס, בתו של ג'ף גרבר.
בשנת 1974 נבחרה לתפקיד ג'ואני קנינגהאם, אחותו של ריצ'י קנינגהאם (רון הווארד) בקומדיית המצבים "ימים מאושרים".
בזכות הצלחת התוכנית קיבלה מורן תפקיד ראשי בסדרת הבת של התוכנית, "ג'ואני אוהבת את צ'אצ'י", שהתמקדה במערכת היחסים בין ג'ואני לבן דודו של פונזי, צ'אצ'י ארקולה.
הסדרה בוטלה לאחר 17 פרקים (קצת יותר מחצי עונה, שנפרשה על פני שתי "עונות" של שידורים).
בשנות ה-80 שיחקה בתפקידי אורח במגוון סדרות פופולריות, כולל בשישה פרקים בסדרה "ספינת האהבה", "רצח במשיכת קולמוס" ו-"Hotel".
בקולנוע התפרסמה בעיקר בסרט האימה בהפקתו של רוג'ר קורמן, "גלקסיית הטרור" (1981).
בשנת 1987 נישאה לרוקי פרגוסון, והם התגרשו לאחר שש שנים.
בשנת 1993 נישאה לסטיבן פליישמן.
הקריירה של מורן נפגעה בשל התנהגות לא יציבה, והתמכרויות לאלכוהול ולסמים.
היא סיימה את חייה בקרוואן בו חייתה עם פליישמן באינדיאנה ב-22 באפריל 2017, בגיל 56, כתוצאה מסרטן הגרון.
ארין פיצי היא פעילה חברתית בריטית המתמקדת בקורבנות אלימות במשפחה וסופרת.
פיצי היא אחת מהראשונות שהקימו מקלטים לנשים בעידן המודרני בצ'יזוויק שבמערב לונדון בשנת 1971.
פיצי נולדה בסין כארין פטריה מרגרט קרני, למשפחה בריטית.
מאוחר יותר הוצב אבי המשפחה בשאנגחאי.
ב-1942 בעקבות פלישת יפן לסין, נפלה המשפחה בשבי.
מאוחר יותר הוחלפה במסגרת חילופי שבויים בין אנגליה ליפן.
פעילות בתחום אלימות בתוך המשפחה
בשנת 1971 פיצי, שהייתה אז עובדת קהילתית בצ'יזיק שבלונדון, הסתגרה במועדון הקהילתי עם מספר נשים וילדיהן.
הנשים טענו לגילויי אלימות מצד בעליהן וסירבו לחזור לבתיהן.
האירועים זכו לסיקור נרחב על ידי בעלה של פיצי, במאי סרטים תיעודיים בטלוויזיה הבריטית.
בעקבות הסיקור הגיעו למקום מתנדבים רבים, ולאחר מכן הוקמו עשרות מקלטים דומים ברחבי בריטניה.
בשנת 1981 פרסמה מחקר בו טענה שאלימות במשפחה היא הדדית במידה רבה, ועל פי ממצאיה, במשפחות אלה שני בני הזוג אלימים זה כלפי זה באותה מידה.
ממצאים דומים בנושא אלימות הדדית במשפחה דווחו גם במחקרים מאוחרים יותר.
בשנת 1982 הוציאה ספר בשם "Prone to Violence" ובו ממצאי המחקר.
פמיניסטיות רבות הגיבו בעוינות לטענותיה של פיצי.
כתגובה היא יצאה כנגד מה שכינתה "פמיניסטיות מיליטנטיות" ש"חטפו", יחד עם נשים מרכזיות במפלגת הלייבור בבריטניה, את המטרה לשמה היא פועלת.
זאת כדי לבצע דמוניזציה לגברים, לא רק בבריטניה אלא באשר הם.
לטענתה, התנועה הפמיניסטית מצמיחה אוטופיה חדשה, התלויה בהרס של חיי המשפחה.
משמע, היחידה המשפחתית הבסיסית כוללת נשים וילדיהם כשעל האבות, ניתן לוותר.
לטענתה היא נאלצה להגר מבריטניה לארצות הברית עקב איומים על חייה אשר לטענתה התרחשו מפני שהמשיכה לטעון כי מניסיונה רוב האלימות במשפחה הדדית, וכי לנשים יש חלק שווה באלימות במשפחה.
פיצי משמשת כעורכת וכותבת מאמרים לאתר A voice of Men.
משנת 2000 היא חוקרת ומפרסמת מאמרים הנוגעים להתעללות בקשישים.
בשנת 1959 נישאה לג'ק פיצי, אז קצין בצי ולימים סופר, עורך ומגיש סרטי תעודה בטלוויזיה הבריטית.
הם התגרשו בשנת 1976. היא נישאה מחדש והתגרשה שוב בשנת 1994.
בשנת 2000 אובחנה כחולת סרטן.
באותה השנה התאבד נכדה, שסבל מסכיזופרניה, בתא הכלא שהיה עצור בו.
ארין פופוביץ' היא שחיינית אמריקאית.
פופוביץ' שנולדה עם אכונדרופלזיה, מחלה הגורמת לגמדות, מחזיקה ב-19 מדליות פאראלימפיות, מהן 14 מדליות זהב, בעבור המשלחת האמריקאית.
בשנת 2005 זכתה בתואר השחיינית הנכה של השנה מטעם המגזין סווימינג וורלד וב-2009 בתואר "הספורטאית הנכה הטובה ביותר" בפרסי ה-ESPY.
פופוביץ' גדלה במונטנה, ארצות הברית והחלה להתאמן בשחייה כשהייתה בת 12, משום שממדי גופה היוו מגבלה פחותה בענף זה מבענפים אחרים שניסתה בבית הספר.
פופוביץ התחרתה לראשונה באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד.
פופוביץ השתתפה לראשונה ב ב וזכתה בשלוש מדליות זהב ובשלוש מדליות כסף.
במקצה המוקדם ל-100 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה S6) שברה המקסיקנית דורמיצי גונזלס את שיא העולם כשקבעה 1:20.99 דקות, במשחה הגמר שיפרה גונזלס את שיאה והעמידה אותו על 1:20.10 דקות, אך הפסידה את מדליית הזהב לפופוביץ' שהעמידה את שיא העולם על 1:19.72 דקות.
במקצה ל-100 מטרים חזה שברה פופוביץ' שיא עולם נוסף עם תוצאה של 1:45.93 דקות במשחה חצי הגמר ועם תוצאה של 1:47.15 במשחה הגמר זכתה במדליית זהב נוספת.
פופוביץ' זכתה במדליית זהב שלישית במקצה ל-50 מטרים בסגנון פרפר, עם שיא עולם שלישי בתוצאה של 39.13 שניות, ושתי מדליות כסף אישיות.
במשחה ל-200 מטרים מעורב זכתה במדליית הכסף עם 3:19.87 דקות, אחרי הצרפתייה ביאטריס הס (3:13.58 דקות) ובמשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי עם תוצאה של 36.23 שניות נכנעה לשיא עולם של גונזלס שזכתה בזהב עם 36.02 שניות.
במשחה הקבוצתי ל-4X50 מטרים בסגנון חופשי (20 נקודות) זכתה עם נבחרתה במדליית הכסף עם תוצאה של 3:02.47 דקות, כשנכנעו לנבחרתה של יפן עם 3:01.31 דקות.
ב זכתה פופוביץ' במדליית הזהב בכל המקצים בהם לקחה חלק.
היא קטפה במשחקים חמש מדליות זהב פאראלימפיות אישיות, ושתיים קבוצתיות תוך שהיא שוברת שלושה שיאי עולם אישיים, וקובעת שיא פאראלימפי אחד.
במקצה ל-50 מטרים בסגנון פרפר קבעה פופוביץ' שיא עולם חדש עם תוצאה של 37.37 שניות, במקצה ל-50 מטרים חופשי קבעה שיא עולם של 34.34 שניות, ובמשחה ל-200 מטרים בסגנון מעורב העמידה את שיא העולם בקטגוריית הנכות שלה על 3:05.57 דקות.
פופוביץ' קבעה שיא פאראלימפי במשחה ל-100 מטרים בסגנון חופשי כשעצרה את השעון על 1:14.61 דקות, וזכתה במדליית זהב אישית חמישית במקצה ל-100 מטר חזה עם תוצאה של 1:38.66 דקות.
נוסף על המדליות האישיות, זכתה פופוביץ' גם במשחה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון חופשי (34 נקודות) עם תוצאה של 4:40.57 דקות, ומדליית זהב נוספת במקצה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון מעורב עם תוצאה של 5:14.08 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדרבן, דרום אפריקה בשנת 2006 זכתה פופוביץ בשש מדליות אישיות, מהן ארבע מדליות זהב, ושתי מדליות זהב קבוצתיות.
במשחה ל-50 מטרים חופשי זכתה בזהב עם תוצאה של 34.24 שניות, ובמקצה ל-100 מטר חופשי עם תוצאה של 1:12.05 דקות.
פופוביץ' המשיכה וזכתה בשתי מדליות זהב אישיות נוספות, במקצה ל-400 מטרים בסגנון חופשי עם תוצאה של 5:23.65 דקות, וב-200 מטרים מעורב עם שיא עולם של 3:03.72 דקות.
על ארבע מדליות הזהב הוסיפה פופוביץ' שתי מדליות כסף אישיות.
במקצה ל-100 מטר חזה עם תוצאה של 1:35.91 דקות, אחרי בת ארצה ג'סיקה לונג שזכתה עם 1:32.86 דקות, וב-50 מטר פרפר סיימה עם 37.10 שניות, ונכנעה לשיא עולם של הסינית מין יואן עם 36.85 שניות.
במשחים הקבוצתיים סייעה פופוביץ' לחברותיה לנבחרת לזכות בשתי מדליות זהב.
ב זכתה שוב פופוביץ' במדליה בכל אחד מהמקצים בהם השתתפה.
במקצה ל-100 מטר בסגנון חזה זכתה במדליית הזהב עם שיא עולם של 1:31.60 דקות, במשחה ל-100 מטרים חופשי זכתה בזהב עם 1:11.82 דקות, לפני בת ארצה קורטני ג'ורדן (1:12.09 דקות) והגרמנייה קריסטן ברון שסיימה עם 1:12.93 דקות.
במשחה ל-200 מטרים בסגנון מעורב קבעה פופוביץ' שיא פאראלימפי של 3:01.21 דקות במקצה המוקדם ובמקצה הגמר שברה את שיאה וקבעה שיא עולם של 2:54.61 דקות, ובמקצה ל-400 מטר חופשי עם שיא פאראלימפי נוסף של 5:17.41 דקות.
במקצה ל-50 מטר פרפר סיימה פופוביץ' עם מדליית הכסף, כשגמאה את המרחק בזמן של 37.87 שניות, אך נכנעה לשיא עולם של הסינית מין יואן עם 34.47 שניות, ובמקצה ל-50 מטרים חופשי סיימה בתוצאה של 33.92 שניות, שנייה רק לקורטני ג'ורדן שזכתה בזהב עם שיא פאראלימפי של 33.84 שניות.
ארינומה (נקרא גם Jupiter XXV) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק.
ארינומה התגלה בשנת 2000 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי סקוט שפרד.
קוטרו של ארינומה 3.2 קילומטרים ומהירות הקפתו את צדק היא 2.32 ק"מ לשנייה.
ארינומה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.266.
את שמו קיבל ארינומה על שם ארינומה שהייתה בתו של קלס אשר התאהבה בזאוס על ידי פקודה של אפרודיטה על פי המיתולוגיה היוונית.
ארינומה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה.
אַרִינַה הייתה עיר קדושה חשובה ומרכזית בעולם החתי, ששימשה כמרכז דתי לאלת השמש במיתולוגיה החתית.
בכתבים החתיים היא מופיעה בשם "אלת השמש של ארינה".
העיר שכנה ליד עיר הבירה החתית חתושש.
מקומה של העיר לא ידוע.
אחת מאפשרויות הזיהוי שהועלו למקומה של העיר, הוא האתר אלג'הויוק, השוכן קרוב לחתושש.
אלת השמש של ארינה היא אחת משלושה אלי שמש חשובים בפנתאון האלים החתי.
הנוספים הם "אל השמש של השמים" ו"אלת השמש של האדמה".
למלך החתי היה ארמון בעיר, ששימש אותו כאשר עלה לרגל לעיר בעת קיומם של פסטיבלים דתיים.
בעיר התקיימו מספר פסטיבלים, הידוע שהם היה "פסטיבל כרוכוס", שהתקיים באביב.
על פי הטקסטים החתיים, העיר שכנה במרחק של יום הליכה מחתושש.
חלק מהלוחות בכתב יתדות שנמצאו בארכיון בואזקיי, עוסקים בנושאי חוק ומשפט.
על פי תעודות אלה, ניתן פטור ממסים לאנשי דת בשלוש ערים קדושות בצפון ארץ חתי.
הערים הן ארינה, נֶריךּ וזִיפַלׇנְדַה , שהיו עריהם של אלי סער צעירים, הבנים של אלת השמש של ארינה.
זיהוי השחרור ממסים לאנשי הדת, נעשה על ידי עץ מסוג מסוים, שגדל בפתח הבית של איש הדת.
הזכות לגדל את העץ הזה ניתנה למעטים, והוא שימש כסמל מעמד.
בנוסף, ניתן פטור ממסים לאורגים של ארינה וזיפלנדה.
אלת השמש של ארינה (נודעה גם בשמה החאתי ווּרוּשֶמוּ) נחשבה במספר מקורות כאלה ראשית, לצד בעלה.
בן זוגה היה אל הסער ומזג האוויר תשוב.
אלים אלה וכן ילדיהם מקורם בפנתאון האלים של החאתים (תרבות שקדמה לתרבות החתית ונטמעה בה).
היא הייתה ידועה גם בשמות נוספים, אַרִינִיתְיַה ואַרִינִידֻ.
בהמשך, בחלק מהמקורות, זוהתה דמותה עם חבת, בת זוגו של תשוב, אף על פי שחבת לא תפסה אף פעם את דמותה של אלת השמש של ארינה.
חשיבותה של העיר והאלה ארינה באה לידי ביטוי באנלים של חתושיליש הראשון, שמלך במחצית השנייה של המאה ה-17 לפנה"ס.
בשנת מלכותו הראשונה נלחם כנגד העיר זַלפַּה, הרס אותה, לקח את אליה ונתן שלוש מרכבות אפריון לאלת השמש של ארינה.
בשנתו השלישית, כשהוא מספר על מלחמתו כנגד ארזווה, הוא קורא לעצמו "אהוב אלת השמש של ארינה" שרצה לפניו בקרב.
בשנת מלכותו החמישית, תקף את העיר חשום ולאחר שניצח בקרב, פנה לעיר כדי לבזוז ולהרוס אותה.
הוא לקח את פסלי האל תֱשוּבּ, אשתו האלה חבת וזוג שוורים עשויים מכסף, שהיו השוורים של האל תשוב, והעבירם ל"מקדש ארינה".
באותה שנה תקף גם את העיר זיפשנה והרס אותה, ואת אליה הביא לאלת השמש של ארינה.
באנלים גם מצוין שמלך תיכּוּנַה, שלח אליו מרכבה אחת של כסף ושני פסלי בהט, אותם העביר גם לאלת השמש של ארינה.
המלך מורשיליש השני, שחי במאה ה-14 לפנה"ס, היה מסור במיוחד לאלת השמש של ארינה.
באנלים שלו הוא מספר על הקרבות שלו כנגד ארצות שונות כגון ארזווה, פורנדה ומרה.
בהסכם שנחתם בין המלך מוותליש השני, שמלך בתחילת המאה ה-13 לפנה"ס, עם אַלַכשַנדו מלך וילוּשַה (טרויה), אלת השמש של ארינה מצוינת ברשימת אלי השבועה של ההסכם.
חשיבותה של אלת השמש של ארינה, באה גם לידי ביטוי בתפילות שנשאו המלך חתושיליש השלישי ואשתו המלכה פודוחפה, לאחר שהצליח להדיח את אחיינו מורשיליש השלישי מכס המלוכה:
המלך תודחליאש הרביעי, שחי בסוף המאה ה-13 לפנה"ס, בשלהי תקופת האימפריה החתית, היה משוכנע שהקשיים הצבאיים שהממלכה שלו חוותה, נובעים בגלל הכעס של האלים, על שפולחנם הוזנח.
הוא מתפלל לאלת השמש של ארינה, ונודר נדר לבנות לה מקדש חדש בעיר, אם תסייע לו והוא ישוב משדה הקרב.
בהמשך תפילתו הוא אומר: .
ארין ברוקוביץ' היא פקידה משפטית אמריקאית ופעילה סביבתית, אשר, למרות חוסר השכלה פורמלית במשפטים, סייעה בבניית תיק נגד חברת הגז והחשמל פסיפיק ("PG&E") של קליפורניה בשנת 1993.
תביעתה הייתה נושא הסרט "ארין ברוקוביץ'" משנת 2000, שבו גילמה ג'וליה רוברטס את דמותה.
מאז, ברוקוביץ' הפכה לאישיות טלוויזיונית, ואירחה את התוכנית "Challenge America with Erin Brockovich" ב-ABC ו"צדק סופי" ב-Zone Reality.
היא נשיאת ברוקוביץ' מחקר וייעוץ.
היא עובדת גם כיועצת עבור ג'רארדי את קייס, ניו יורק עורכי הדין של וייטס & לוקסנברג, אשר מתעסקות בעיקר בתביעות אישיות כתוצאה מחשיפה לאזבסט, כמו גם במשרד עורכי הדין האוסטרלי "שיין".
ארין פָּטִי נולדה בלורנס שבקנזס, בתם של בטי ג'ו (לבית אוניל; 1923–2008) שעבדה כעיתונאית, ופרנק פטי (1924–2011) שעבד כמהנדס ושחקן פוטבול.
היא סיימה את תיכון לורנס, ולאחר מכן למדה באוניברסיטת המדינה של קנזס וקיבלה תואר באמנות שימושית מווייד קולג' שבדאלאס שבטקסס.
ב-1981 עבדה במשרה ניהולית ב-Kmart במשך כמה חודשים ולאחר מכן התמודדה וזכתה בתחרות יופי בתואר מיס החוף המערבי.
היא גרה בקליפורניה מאז 1982.
התביעה נגד חברת הגז והחשמל פסיפיק
ארין ברוקוביץ' התפרסמה בזכות הליך משפטי כנגד חברת פסיפיק גז אנד אלקטריק ("PG&E"), הליך שבסופו נפסקו לטובת התובעים שייצגה ארין פיצויים בסך 333 מיליון דולר, סכום הפיצויים הגדול ביותר שנפסק בהליך משפטי בודד בתולדות ארצות הברית.
ההליך עסק בהאשמות על זיהום מי שתייה בכרום שש-ערכי בעיר הינקלי בדרום קליפורניה.
במרכזו של המקרה עמדה תחנת מדחס שנבנתה ב-1952 כחלק מחיבור צינור גז טבעי, באזור מפרץ סן פרנסיסקו.
בין 1952 ל-1966, "PG&E" השתמשה בכרום שש-ערכי במתקן קירור שנועד להילחם בקורוזיה.
השפכים מהמתקן שוחררו לבריכות באתר וחלחלו לתוך מי התהום על אזור ליד המפעל בגודל של לא פחות מ-8 מייל אורך (כ-12 ק"מ) ו-2 מייל רוחב (כ-3 ק"מ).
התיק כאמור הסתיים במסגרת הליך בוררות בשנת 1996 שבה הורו ל-"PG&E" לשלם 333 מיליון דולר לתושבי הינקלי שתבעו את החברה, סכום הפשרה הגבוה ביותר ששולם אי פעם עבור תביעה בארצות הברית.
מסרי את ויטיטו, משרד עורכי הדין אשר בו שימשה ברוקוביץ' כפקידה משפטית קיבל 133.6 מיליון דולר שכר טרחה עבור ההסדר, וברוקוביץ' עצמה קיבלה 2.5 מיליון דולר.
ארינדם צ'קרברטי הוא פילוסוף הודי העוסק בפילוסופיה השוואתית בתחומי הפילוסופיה של הלשון, אסתטיקה, אתיקה, מטאפיזיקה ועוד.
צ'קרברטי מכהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת הוואי במנואה.
הגותו משלבת הגות בסנסקריט, יחד עם פילוסופיה מערבית, ובפרט הפילוסופיה האנליטית בה התמחה במסגרת לימודיו באוקספורד; בכך, הוא משלב בין העולם של הפילוסוף האקדמי לבין העולם של הפאנדיט ההודי המסורתי.
כתיבתו מתמקדת במפגש בין אסתטיקה, אתיקה ומטאפיזיקה.
בנוסף לפרסומיו באנגלית, פרסם ספר אחד בסנסקריט ושישה ספרים בבנגאלי.
החל מילדותו למד סנסקריט וספרות הודית מסורתית.
צ'קרברטי קיבל תואר ראשון ב-1976 ותואר שני ב-1978, מאוניברסיטת קלקוטה.
את הדוקטורט קיבל ב-1982 באוניברסיטת אוקספורד, עבודת הדוקטורט שלו עסקה בפילוסופיה של השפה בהנחיית סר פיטר סטרוסון וסר מייקל דאמט.
הוא החזיק בעבר במשרת הוראה באוניברסיטת דלהי.
ארינס ג'וי ויקנס הייתה סטטיסטיקאית וכלכלנית אמריקנית.
לאחר שסיימה את לימודי התואר השני בכלכלה באוניברסיטת שיקגו, לימדה במשך מספר שנים במכללה קטנה במסצ'וסטס.
ב-1928 עברה לוושינגטון ועבדה במשרד האוצר הפדרלי, שם עסקה במדידת התפוקה התעשייתית של המדינה.
ב-1933 עברה ללשכה לסטטיסטיקה בתחום העבודה, ועסקה במחקר על פרקטיקות עסקיות של מונופולים.
ב-1940 קודמה לתפקיד מנהלת מחלקה, והובילה קבוצת מחקר שהתמקדה באמידת מחירים ויוקר המחיה.
המחקר הוביל לפיתוח מדד המחירים לצרכן של ארצות הברית.
בהמשך קודמה ויקנס לתפקיד סגן מנהל הלשכה, ואף מילאה בפועל את תפקיד מנהל הלשכה מספר פעמים, אם כי לא מונתה לתפקיד עצמו.
ב-1955 הייתה האישה בעלת השכר הגבוה ביותר במגזר הציבורי בארצות הברית.
ב-1937 נבחרה לעמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, וב-1952 נבחרה לנשיאת האיגוד.
בשנת 1960 היא הייתה הסטטיסטיקאית הראשונה שקיבלה פרס הצטיינות לנשים בשירות הציבורי (בשנת 1965 פרס זה הוענק לדורותי מ.
ארין איזבל ברנט היא מנחת טלוויזיה אמריקאית ברשת CNN, המנחה תוכנית משל עצמה ברשת, "Erin Burnett OutFront".
ברנט נולדה במחוז ויקומיקו שבמזרח מרילנד, למשפחה ממוצא אירי וסקוטי.
היא סיימה תואר ראשון בכלכלה פוליטית בוויליאמס קולג'.
ארינכובטיים (שם מדעי: Arhynchobatidae) היא משפחת דגי סחוס שטוחים מסדרת התריסנאים החיים בכל הימים ובאוקיינוסים, לעיתים בעומק הים.
במשפחה 13 סוגים שבעבר היו חלק ממשפחת התריסניתיים אך בשנים האחרונות הופרדו למשפחה עצמאית.
לעומת התריסניתיים, הם בעלי חוטם מחודד יותר וגם רך וגמיש יותר שניצב באותו הגובה של שאר הפלג הקדמי.
הם בעלי עיניים קטנות וזנב ארוך וצורת סנפירי החזה שלהם מזכירה יהלום.
אורך מינים אלה משתנה מ-20 ס"מ עד למעל 3 מטרים אצל המין Bathyraja hesperafricana.
הם בעלי גוף שטוח עם עיניים למעלה ופה חריצי למטה והם בעלי 5 פתחי זימים.
ארינה שראפובה היא מגישת טלוויזיה ועיתונאית רוסייה.
שראפובה נולדה במוסקבה, עקב עבודתו של אביה כדיפלומט היא גרה חלק מילדותה במזרח התיכון.
ב-1984 סיימה ללמוד סוציולוגיה יישומית באוניברסיטת מוסקבה, לאחר מכן למדה במכון הלאומי לשפות זרות במוסקבה (Московский государственный лингвистический университет).
ב-1985 התחילה לעבוד ברי"א נובוסטי שם הייתה עד 1991, ואחר כך החלה לעבוד ב-VGTRK.
ב-2001 החלה להגיש את תוכנית הבוקר "בוקר טוב".
ב-1997, ו-2002 הייתה מוסרת הניקוד שמטעם רוסיה באירוויזיון.
ב-2006 קיבלה את אות "מסדר החברות" (Орден Дружбы) מטעם ממשלת רוסיה.
במסגרת הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2011 הגישה דיבייט פוליטי.
במהלך הבחירות לראשות עיריית מוסקבה ב-2013 תמכה במועמד סרגיי סוביאנין.
ב-2014 ייסדה בית ספר משלה לאומנויות וטכנולוגיית מדיה.
אריס (בקזחית וברוסית: Арыс) היא עיר במחוז טורקיסטן שבדרום קזחסטן, השוכנת כ-100 ק"מ דרום-מזרחית לבירת המחוז טורקיסטן וכ-1,000 ק"מ דרום-מערביח לבירת המדינה אסטנה.
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, התגוררו בעיר 78,997 בני אדם.
החודש הכי חם הוא יולי (32 מעלות צלזיוס).
כמות המשקעים הממוצעת היא 545 מילימטרים בשנה.
חודש מרץ הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (119 מ"מ גשם), וחודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם).
העיירה נמצאת ליד הכביש R-25.
ארין מיי קלימן היא שחקנית אנגלייה.
קלימן הופיעה בתפקיד אנפיס נסט, מנהיגת רוכבי הענן המורדים, בסרט "סולו: סיפור מלחמת הכוכבים", בתפקיד אפונין תנרדייה במיני-סדרה "עלובי החיים", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ויקטור הוגו.
קלימן נולדה בטאמוורת' (אנ') שבסטפורדשייר ב-17 באוקטובר 1998. אמה של ארין, לואיז, היא ממוצא אירי, ואביה, צ'ארלס, הוא ממוצא אפרו-ג'מייקני.
היא למדה באקדמיית ברמינגהאם אורמיסטון (אנ') (BOA) ובסדנת הטלוויזיה של נוטינגהאם.
קלימן הופיעה בסדרת הטלוויזיה "Raised by Wolves", שכתבו קייטלין מורן ואחותה קרוליין מורן עבור ערוץ 4. ב-2016 הופיעה בסיטקום "The Coopers Vs The Rest" של ה-BBC לצדם של טניה פרנקס וקרי גודלימן, אודות שלושה ילדים שאומצו על ידי זוג מהפרוורים.
ב-2018 גילמה קלימן את אנפיס נסט בסרט "סולו: סיפור מלחמת הכוכבים".
כדי לגלם את התפקיד היא עברה שלוש פעמים מבחן בד.
עוד שיחקה קלימן במיני-סדרה עיבוד של ה-BBC לרומן "עלובי החיים" בתפקיד אפונין, לצדם של אוליביה קולמן, לילי קולינס, דייוויד אוילאו ודומיניק וסט.
קלימן שיבחה את הגיוון בהפקה של ה-BBC, והודתה שמעולם לא חשבה שתוכל לשחק בתפקיד כזה בדרמה תקופתית.
ב-2019 הופיעה קלימן בקומדיה השחורה "Don't Forget The Driver" של ערוץ BBC Two בכיכובו של טובי ג'ונס.
ב-2021 הופיעה בסדרה "הפלקון וחייל החורף", שבה היא מגלמת את אחת האנטיגוניסטים הראשיים (בקבוצת מרסקי הדגלים).
ב-2025 הופיעה בסרט "אלינור הגדולה" בבימויה של סקרלט ג'הנסון.
שנה סרט תפקיד הערות 2018 סולו: סיפור מלחמת הכוכבים אנפיס נסט 2021 האביר הירוקויניפרד 2024בליץדוריסWokenאנהLilies Not for Meדורות'י אליס202528 שנים אחריג'ימי לינקאלינור הגדולהנינה
ארין זריאה סנדרס היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בשל השתתפותה בסדרות טלוויזיה כמו "זואי 101", "ביג טיים ראש", "צעירים חסרי מנוח" ו"מליסה וג'ואי" .
סנדרס נולדה בסנטה מוניקה, קליפורניה.
קריירת המשחק שלה החלה בגיל 11.
היא קיבלה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, אך את תפקידה הגדול קיבלה בשנת 2005 כאשר נבחרה לגלם את הדמות קווין פנסקי בסדרת הטלוויזיה "זואי 101" של ניקלודיאון.
היא חזרה לגלם את תפקיד זה בסרט "זואי 102".
ב-17 בספטמבר 2024 נישאה לבן זוגה, המפיק אדם ג'ואן.
שנה סרט תפקיד הערות 2012 Model Minority ג'וזי 2017 Limelight מישל גליסון 2020The Callטוניה2023זואי 102קווין פנסקיTBAAlong the Wayסקרלהט
ארין דוהרטי היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
היא גילמה את הנסיכה אן הצעירה בעונות השלישית והרביעית של סדרת הדרמה "כתר" בנטפליקס.
היא מגלמת את דמותה של מארי קאר, ראשת כנופיית הפשע בסדרת הדרמה "אלף מכות".
כמו כן גילמה את הפסיכולוגית בסדרה המדוברת "התבגרות", תפקיד עליו זכתה ב-2025 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
היא גדלה בווסט גרין, ומערב סאסקס.
הוריה של דוהרטי התגרשו כשהייתה בת ארבע.
היא החלה לשחק בשיעורי דרמה של יום ראשון עם אחותה הגדולה גרייס זמן קצר לאחר מכן.
היא למדה בבית הספר הייזלוויק בקראולי.
היא למדה קורס של שנה אחת בבית הספר למשחק גילדפורד (2011–2012) ואחר כך בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק (2012–2015).
במהלך לימודיה, זכתה דוהרטי בפרס הסטודנטים של חברת סטיבן סונדהיים בשנת 2015 על ביצועה של "ברודוויי בייבי" מחזמר של סונדהיים.
מאז שסיימה את לימודיה בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק בשנת 2015, הופיעה במספר הפקות בכמה מהתיאטראות המובילים בלונדון.
הופעותיה של דוהרטי זכו באופן עקבי לביקורות השבח מצד מבקרי התיאטרון המובילים.
מייקל בילינגטון כינה את דוהרטי כ"אחת התגליות הגדולות של השנה" לאחר הופעתה בסרט "שמי הוא רייצ'ל קורי", מחזה אודות הפעילה רייצ'ל קורי.
לאחר מכן דוהרטי כיכבה במחזה "ג'אנקיארד" של ג'ק ת'ורן, וזכתה לביקורות טובות על משחקה.
ההופעה המובילה שלה במחזהו של אלן אייקבורן "המחיצה" בתיאטרון אולד ויק קיבלה אף היא ביקורות טובות.
הופעתה הראשונה של דוהרטי בטלוויזיה הייתה בפרק של סדרת הדרמה "מיילדת" ב-2016, ואחריו תפקיד במיני הסדרה "עלובי החיים" בשנת 2018.
בשנת 2018, זכתה דוהרטי בפרס כוכבת המחר הבינלאומית על המסך, והכוכב עולה של העיתון "איבנינג סטנדרד".
בשנת 2019 הופיעה דוהרטי בתפקיד אן, הנסיכה המלכותית בעונות השלישית והרביעית של סדרת הטלוויזיה "הכתר".
היא לא ידעה הרבה על הנסיכה לפני התפקיד, ובעקבות כך בילתה שעות בלימוד ההיסטוריה המשפחתית של אן וחייה.
דוהרטי הקפידה לראות רק את צילומי הנסיכה בגיל שהיא גילמה אותה, ולא ראיונות של אן בתקופת מאוחרת יותר.
קולה של אן שונה מאוד מקולה של דוהרטי, כשהוא נמוך בהרבה בגובה הצליל.
השחקנית בילתה זמן בקפידה ללמוד ולחקות אותו, וגילתה שזה "המפתח לנשמתה".
בשנת 2022, דוהרטי גילמה את הגיבורה הראשית בדרמה של ה-BBC / אמזון פריים "קלואי" בתפקיד בקי.
היא גם לוהקה לגלם את אן אסקיו בסרט הדרמה ההיסטורי "המלכה השישית" בשנת 2023. בשנת 2024, היא גילמה את קלייר, ילדה נעדרת שחוזרת להוריה בגיל 24, בסרט המותחן הפסיכולוגי הבריטי "רגע האמת" , לצד ג'ארד האריס וג'ולייט סטיבנסון.
בשנת 2025, היא גילמה את פסיכולוגית הילדים בריוני אריסטון, לצד אוון קופר, בפרק השלישי של המיני-סדרה זוכת הפרסים של נטפליקס "התבגרות".
הפרק האינטנסיבי בן 52 הדקות צולם כולו בטייק אחד לא קטעי.
לוסי מנגן מהגרדיאן תארה את הפרק השלישי של המיני-סדרה כ"מדהים ביותר", והכריזה שדוהרטי "בוודאי מתגלה כאחת השחקניות הטובות ביותר בדורה"
עוד ב-2025 המשיכה דוהרטי לעבוד עם סטיבן גרהם, יוצר "התבגרות", כאשר גילמה את מרי קאר בסדרה "אלף מכות" של דיסני+ כמנהיגת ארגון פשע נשי בשם "ארבעים הפילים ".
דוהרטי היא לסבית והייתה במערכת יחסים עם השחקנית סופי מלוויל.
מאוחר יותר היא יצאה עם הרדיולוגית שינייד דונלי.
+שנהסררטתפקידהערות2024המלכה השישיתאן אסקיורגע האמת קלייר
+ שנה סדרה תפקיד הערות 2017 המיילדת ג'סי מארס פרק: "#6.2" 2018 עלובי החיים פביאן 2 פרקים; ללא קרדיט 2019–2020 הכתר הנסיכה אן תפקיד ראשי (עונות 4-3); 15 פרקים2020Unprecedentedדיפרק: "#1.5"2022קלואי בקי / סשהתפקיד ראשי; 6 פרקים2025התבגרותבריוני אריסטוןפרק: "#1.3"2025–הווהאלף מכותמארי קארתפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקיםTBACalifornia Avenueללהתפקיד ראשי
ארין מייקל אוטול הוא פוליטיקאי קנדי, שעמד בראש המפלגה השמרנית של קנדה בשנים 2020–2022 וכיהן כראש האופוזיציה.
אוטול היה מועמדה של המפלגה השמרנית לראשות ממשלת קנדה בבחירות שהתקיימו ב-20 בספטמבר 2021.
אוטול נולד במונטריאול וגדל בפורט פרי ובאומנוויל.
אוטול הצטרף לכוחות הקנדיים בשנת 1991 ולמד במכללה הצבאית המלכותית (RMC) עד 1995. הוא שירת בחיל האוויר הקנדי כנווט אוויר, ובסופו של דבר הגיע לדרגת קפטן.
לאחר שירותו הפעיל, קיבל תואר במשפטים, היה עורך דין במשך כמעט עשור עד שנבחר לראשונה כחבר בית הנבחרים של קנדה מטעם דורהאם בבחירות שהתקיימו ב-26 בנובמבר 2012. בשנת 2015 כיהן אוטול לזמן קצר כשר לענייני בוגרי צבא בממשלתו השמרנית של סטיב הארפר.
בשנת 2017, התמודד לראשות המפלגה השמרנית וסיים במקום השלישי לאחר מקסים ברנייה ואנדרו שיר.
ב-2020 התמודד שוב על התפקיד וניצח.
הוא הציג את עצמו כשמרן אמיתי ורמז שמתחריו אינם שמרנים.
אוטול זכה בהנהגת המפלגה השמרנית בעזרת חיזור אחרי האגף הסוציאלי-שמרני של המפלגה, המתנגד להפלות, להגברת הפיקוח על הנשק ולהתערבות ממשלתית בכלכלה.