tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כשבועיים לפני שידור הסדרה, "The Guardian" דיווח ב-24 ביולי על כך שיותר מ-100,000 אנשים חתמו על עצומה שהופצה ארבעה ימים קודם לכן, שקוראת לבטל את הסדרה, בטענה שהסדרה שולחת ומעודדת מסרים שמנופוביים.
לורן גאסיס, יוצרת הסדרה, הגנה על הסדרה וטענה שהסדרה מבוססת על חוויותיה האישיות כנערה כבדת משקל.
בחשבון הטוויטר שלה, השחקנית אליסה מילאנו צייצה ש"אנחנו לא מביישים את פאטי, אנחנו משתמשים בקומדיה כדי להמחיש איזה נזק פאט שיימינג עלול לעשות".
רעות אלוש (נולדה ב-26 בנובמבר 1990) היא שחקנית ישראלית.
נולדה בקריות למשפחה ממוצא תוניסאי ותימני.
אמה גננת ואביה מנהל חנות בגדים.
אלוש היא אחותו הצעירה של אביב אלוש ולה עוד אח אמצעי בשם אלעד.
בילדותה עברה המשפחה לכרמיאל, שם היא חיה עד התיכון.
בעקבות גירושי הוריה עברה עם אמה לפתח תקווה.
למדה משחק אצל יורם לוינשטיין.
שיחקה בתפקיד הראשי במחזמר "סוליקא" בתיאטרון באר שבע, שם שיחקה גם ב"דונה פלור נשואה לשניים".
זאת, במקביל להצגה "אם נדע לאהוב", מסע תיאטרלי מוזיקלי בעקבות שיריו של ז'אק ברל.
אלוש שיחקה גם בתיאטרון גושן ב"אני ירושלמי" כסבתו של יהורם גאון.
במרץ 2022 נישאה לבן זוגה, יניב בוחבוט.
ובינואר 2023 נולד להם בן.
באוגוסט 2025 נולד להם בן שני.
בראיון בתקופת מלחמת חרבות ברזל סיפרה אלוש על כך שעם פרוץ המלחמה עברה משבר נפשי עליו התגברה בטיפול ובעזרת התחזקות באמונה.
כמו כן הוסיפה שכעת היא שומרת שבת ומתפללת.
רעות יהודאי (נולדה ב-6 ביוני 1979) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
רעות יהודאי גדלה במושב שדה משה.
למדה בבית ספר למוסיקה רימון.
ב-2006 שיתפה פעולה עם הרכב הדאנס האלקטרוני Tanto Project (ארז קינן, גיל פוקס וגל ברמי) בהקלטת הסינגל Perfect Color.
השיר נכלל בהמשך באלבומם Perfect Colors שיצא ב-2010, ובו השתתפה גם במספר שירים נוספים.
בשנת 2007 ביצעה את השיר "דבש" בדואט עם ארי גורלי.
השיר שנכלל באלבום של גורלי, זכה להצלחה רבה ונבחר כשיר השנה של גלגלצ לשנת תשס"ח (2008).
בשנת 2009 הוציאה את אלבומה הראשון "המהירות משתנה".
ארי גורלי היה היועץ האמנותי של האלבום שהופק מוזיקלית על ידי יאיא כהן אהרונוב.
בשנת 2013 יצא אלבומה השני באנגלית, "Fire Under Water" שכלל שירים באנגלית".
בשנת 2014 השתתפה בשלב האודישנים בעונה השלישית של דה וויס.
היא ביצעה את השיר "דבש", אך לא הצליחה להעפיל לתוכנית.
בשנת 2015 הקליטה שיר במסגרת האלבום שהופק על ידי המיזם ילדי בית העץ.
לקחה חלק בפרויקט "הלובי של קובי" יחד עם המחבר והפזמונאי קובי לוריא.
ב-2017 חזרה לשתף פעולה עם Tanto Project והוציאה יחד איתם סינגל בשם Gotta Love Me.
יהודאי ניהלה מוזיקלית את הפרויקט "עולים לאוויר" בהנחיית יואב קוטנר בשיתוף גלי צה"ל.
יהודאי בעלת אולפן הקלטות ביתי ומשמשת כמעבדת מוזיקלית.
היא מלמדת הפקה מוזיקלית בבית הספר רימון ומופיעה במסגרת ההרכב "ארבעתנו".
היא שיתפה פעולה עם דוד ד'אור, ארקדי דוכין, ומיקי גבריאלוב, ומשמשת כזמרת ליווי בהופעותיה של הזמרת גליקריה
רעואל הוא דמות מקראית, בנו של עשו ובשמת ואביהם של נחת, זרח, שמה ומזה.
לרעואל היו ארבעה אחים (מן האב): אליפז, יעוש, יעלם וקרח.
השם רעואל הוא שם שמי-מערבי קדום השייך לקבוצה בה נמצאים גם השמות שמואל, מתושלח וכדומה, שמוסיפים להם באמצע השם את ו' בצורת שורוק (u).
פירוש השם רעואל הוא הרע של האל או החבר של האל.
לשם "ידידיה" יש אותו הפירוש כמו רעואל.
השם הפיניקי רעמלך, השם הארמי מדורא-אברופוס והשם הלטיני רעבעל מקבילים לשם רעואל.
רעות פרסטר (נולדה ב-19 במרץ 1968) היא אמנית, ואוצרת ישראלית, מנהלת קריית המוזאונים פתח תקווה ואת תחום האמנות בעיר, יו"ר איגוד המוזיאונים הישראלי ואיקו"ם ישראל.
פרסטר נולדה בתל אביב-יפו בשנת 1968. בצעירותה למדה אמנות פלסטית בתיכון לאומנויות תלמה ילין.
סיימה תואר ראשון באמנות וחינוך לאמנות במדרשה לאמנות, בית-ברל, ותואר שני באוריינות חזותית בסמינר הקיבוצים תל אביב.
החל משנת 2001 ניהלה את מחלקות החינוך במוזיאון פתח תקווה לאמנות ובמוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה.
בתפקיד זה פיתחה את מערך התוכניות במוזיאונים וניהלה צוות מדריכים, אמנים ושחקנים.
בנוסף הפיקה פרויקטים קהילתיים בתחום האמנות.
ב-2020 מונתה לתפקיד מנהלת מוזיאון פתח תקווה לאמנות ומנהלת תחום האמנות בעיר.
בתפקידה מקדמת פרסטר, בנוסף לפעילות המסורתית של מוזיאון לאמנות, תערוכות ופרויקטים המחברים בין אמנות לחברה, קהילה וקיימות
בשנת 2021 הקימה את "תזמורת המוזיאון" ומשמשת כמנהלת האמנותית של התזמורת עם המנצחת והמנהלת המוזיקלית של התזמורת מיכל אורן.
התזמורת מלווה את תערוכות האמנות החזותית במוזיאון פתח תקווה לאמנות באינטרפרטציה מוזיקלית שיוצרת פיוז'ן ייחודי בין תחומי האמנות השונים
בשנת 2022 מונתה כמנהלת קריית המוזיאונים פתח תקווה - קומפלקס תרבות הכולל את מוזיאון פתח תקווה לאמנות, מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה, יד לבנים, המכון לאמנות חזותית, ארכיון העיר ותיאטרון פרינג' - "הדופנ".
בשנת 2023 פתחה פרסטר תוכנית רזידנסי (שהות אמן) בסדנת ההדפס של מוזיאון פתח תקווה לאמנות, בתרומתה של עמותת ידידי מוזיאוני האמנות הישראליים בבריטניה (BFAMI).
התערוכה הראשונה שהוצגה במסגרת התוכנית הייתה "חלוץ" של האמן ליאור גריידי, אשר נפתחה בפברואר 2025 באוצרותה של אירנה גורדון.
באוקטובר 2025 מונתה להיות יו"ר איגוד המוזיאונים הישראלי ואיקו"ם ישראל.
בבעלות משפחתה של פרסטר הייתה חנות לאביזרי אופנה בתל אביב, ושם היא הקימה את הסטודיו הראשון שלה.
יצירותיה המוקדמות עשו שימוש במגוון של חומרים, בהם גם אביזרי אופנה.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה לייצר תצלומים מטופלים באמצעות תפירה ושילוב חפצים ואביזרים לתוך תצלומים ויצרה גם וידאו ארט.
ב--2008, תשעה חודשים לאחר מותו של בן זוגה העיתונאי והסופר אהוד אשרי, הציגה פרסטר תערוכת יחיד בגלריה נלי אמן תחת הכותרת "ידועה בציבור".
התערוכה כללה עבודות וידאו וסאונד בהן היא מתייחסת לפרידה מבן זוגה, למעמדה הזוגי ולעיסוק האמנותי.
ב-2011 נערכה תערוכת יחיד נוספת של פרסטר בגלריה נלי אמן - "הלוחם והנער", אוצרת: סיגל ברקאי.
בתערוכה הוצגו צילומים, עבודות וידאו ואובייקטים המיצגים את התרשמותה מפעילות חבורת גברים שהתמחו בתורות לחימה עתיקות והם מחנכים באמצעותן ילדים ונערים בעלי לקויות למידה.
בשנת 2015 ערכה פרסטר תערוכת יחיד בביתן הלנה רובינשטיין בשם "קנולר אביזרי אופנה".
פרסטר העמידה במוזיאון דוכן למכירת עבודות אמנות במשקל, ממש כשם שנמכרים אביזרי הסדקית.
עבודות האמנות נמכרו במחירם של אביזרי האופנה.
בתערוכה הוצגו גם שתי עבודות וידאו.
ביולי 2018 הציגה את תערוכת היחיד "COMEBACK".
התערוכה כללה סדרה של קופסאות מוארות, עליהן הוקרנו שקופיות של עבודות מוקדמות שלה, כהשתקפות של השתקפות.
תואר ראשון באמנות וחינוך לאמנות במדרשה לאמנות, בית-ברל
תואר שני באוריינות חזותית בסמינר הקיבוצים תל אביב
הייתה נשואה לשחקן והקומיקאי משה פרסטר.
ביתה אורי פרסטר היא משוררת ופסיכולוגית קלינית, בנה רותם סטודנט.
"הקשרים", מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2012
"עובדים מצטיינים", מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2012. התערוכה עסקה בתפקיד הכפול שבו משמשים האמנים-מדריכים במוזיאון והציגה עבודות אמנות שיצר צוות ההדרכה במוזיאון.
גם עבודה של פרסטר השתתפה בתערוכה.
בועת ציור - ניר מולד ועמוס אלנבוגן, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2019
לו - שירה זלוור, גלריית הפינה, מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה, 2019
העולם על פי ולרי, בית האמנים תל אביב (בשותפות עם רויטל בן אשר פרץ), 2019 התערוכה כללה ציורים ושירים של ולרי ביקובסקי, שהיה השומר בביתן הלנה רובינשטיין במשך 20 שנה, עד שפוטר.
"למראית עין", לילך מדר, גלריית הפינה, מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה, 2020. התערוכה כוללת חפצים שעבר זמנם: חפצים שבורים, צעצועים פגומים, כתבי עת, בולי דואר ועוד, שמהווים יחד מחווה לאמנות סוריאליסטית.
"כפולה", שגית פרידמן-הלל, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2021. התערוכה כוללת סדרת צילומים המתעדת תאומות זהות בלבוש אחיד לאורך התבגרותן.
כל זוג תאומות מופיע בצילום יחיד, ויחד נוצרת סדרה של תקופות שונות מילדות ועד ההתבגרות.
הצילומים נערכו במבנים היסטוריים, חלקם על סף היעלמות.
"לרוץ במעלה הקיר", גרי גולדשטיין, אוצרות משותפת עם דוד פרנקל, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2023. תערוכה רטרוספקטיבית של גרי גולדשטיין במוזיאון פתח תקווה, המתמקדת ברישומים צפופים ואובייקטים מהחיים היומיומיים בעיבוד אישי־ביקורתי.
"ואניטס", דורון וולף, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2024. תערוכת ציור הבוחנת את תיווך המציאות והזמניות האנושית דרך סצנות יומיומיות ודימויים מוזיאליים.
1999 - עת לסיפור, בית האמנים, ירושלים
2000 -בחפץ לב, מוזיאון תל אביב לאמנות
2000 - האדם המתלבש, מוזיאון חיפה לאמנות
2001 - זוכי פרס האמן הצעיר, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2001 – חפצים מושאלים, סינמטק חיפה
2003 - משפחות האדם, הגלריה של החוג לאמנות, אוניברסיטת חיפה
2004 - חשיפה: רכישות חדשות בצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים
2005 - שינועים במרחב, מוזיאון פתח תקווה לאמנות
2006 - תערוכת זוכי פרסי משרד החינוך, התרבות והספורט, מוזיאון ישראל, ירושלים
2011 - בטבעת זו, מוזיאון אשדוד לאמנות
2012 - לילה טוב, מוזיאון ישראל, ירושלים
2014 - משולש שיקגו, מוזיאון חיפה לאמנות
2021 - הופכות את היוצרות, מרכז תרבות תאו, הרצליה
2021 - האיש בחליפה החומה, מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב
2021 - הביאנלה הים-תיכונית הרביעית, מרכז אקדמי ויצו, חיפה.
1994 - מלגת הצטיינות, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל
1994 - מלגת הצטיינות בצילום, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל.
1995 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל
2000 - פרס האמן הצעיר, משרד המדע, התרבות והספורט
2005 - פרס עידוד היצירה, משרד החינוך, התרבות והספורט
2006 - פרס עובד מצטיין, מוזיאון פתח תקווה לאמנות
2015 - מלגת תמיכה, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תל אביב
2016 - מלגת הצטיינות ע"ש דליה בן אליעזר, סמינר הקיבוצים
רעות דוד (נולדה ב-3 ביוני 1989) היא כדורגלנית ישראלית, ששיחקה בעמדת הבלמית בקבוצת בנות נתניה בליגה הלאומית בכדורגל נשים ובנבחרת ישראל.
דוד החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר, בצוותא עם אחותה, שני, בקבוצת הכדורגל לילדים של מכבי חדרה, משום שלא הייתה אז מסגרת כדורגל נשים שתוכל לקלוט אותה.
עם הקבוצה זכתה בגביע טורניר "פוקס קידס", שאף זיכה אותה בנסיעה לטורניר העולמי בברצלונה באותה שנה.
עד הקמת קבוצת הכדורגל שיחקה בקבוצת כדורסל.
עם הקמת קבוצת כדורגל הנשים מכבי כישרונות חדרה ב-2004 הצטרפה לקבוצה.
במהלך תקופה זו הייתה קפטנית הקבוצה במשך שנים רבות.
הישג השיא של דוד היה זכיית הקבוצה בגביע המדינה בעונת 2014/2015 והנפת הגביע כקפטנית הקבוצה.
דוד צורפה לנבחרת ישראל עד גיל 19 ורשמה במסגרתה 7 הופעות, במהלכן כבשה שער אחד.
את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ערכה במשחק ידידות נגד נבחרת בלארוס, ב-15 באוגוסט 2009. בסך הכל רשמה 5 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל, בהן כבשה שער אחד.
רעות אסימיני (נולדה ב-3 ביוני 1983) היא אמנית ישראלית רב־תחומית, המציגה בתערוכות בישראל ובעולם.
היא בוגרת תואר ראשון באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, וסיימה תואר שני במכללת האנטר, ניו יורק.
כמו כן, למדה בתוכנית לציורי קיר בפילדלפיה.
2014-2017 תואר M.F.A, במחלקה לאמנות, מכללת האנטר, ניו יורק
2012 בוגרת התוכנית לציורי קיר בפילדלפיה
2005–2009 בוגרת תואר ראשון, B.F.A המחלקה לאמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
2020 - "המשאית" - ציור קיר על בניין סדנאות האמנים, תלפיות ירושלים.
2020 - "כשהתעוררה" - עבודות קרמיקה ומיצבי וידאו.
אוצרת: שלי ליבוביץ קלאורה, בית האמנים בתל אביב.
2022 - "מיה ואני", תערוכה במוזיאון פתח תקווה לאמנות, אוצרת אירנה גורדון.
התערוכה כוללת 70 רישומים שנוצרו בסגר הראשון במגפת הקורונה, חלקם רישומים שהחלו משרבוטים של בתה התינוקת מיה.
"מדי ערב הייתי יושבת עם ערמת רישומים שלה ומנסה לראות אם אני רואה בהם משהו, כך שהרישום שלי היה המשך של הרישום שלה.
הקורונה היא אירוע היסטורי עולמי, אך לי הוא ייזכר גם כאירוע אישי ואינטימי", אמרה אסימיני.
במקביל לתערוכה היא הוציאה ספר בהוצאה עצמית ובתמיכה חלקית של מפעל הפיס, הכולל 32 איורים ומשפטים קצרים שמלווים אותם.
2001 ביכורים, גלריית קריית האמנים החדשה, קריית טבעון.
2008 מסך אחר, עבודות נבחרות מארכיון המחלקה בצלאל, מוזיאון על התפר
2009 - מנועי חיפוש, גלריית דולינגר, תל אביב
2009 - תערוכת בוגרים, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2009 "זיהום", גלריה חנינא, תל אביב
2010 - "זאב, זאב", גלריה עירונית לאמנות, ראשון לציון.
2013 "אף-על - פי-כן", גלריה חנינא, "חיפה - ירושלים - תל אביב", מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
2019 - "אחות, אחות" (אוצרות: רינת אדלשטיין, לי היא שולוב) במסגרת פסטיבל "מנופים" לאמנות עכשווית בירושלים.
התערוכה הוצגה בבית החולים "ביקור חולים"
2020 - עבודות וידאו ארט, אוצר: דולרון פישביין, גלריה ND רמת גן.
2016: מלגת נסיעה למכללת האנטר, ניו יורק
2008: מלגת מצוינות באמנות, JDC ישראל
תקופות רעב בכף ורדה התחוללו פעמים רבות בתולדותיה, משנת 1580 ועד סוף שנות ה-40 של המאה ה-20. הרעב, שנבע מבצורת ויבולים חקלאיים דלים, גרם למותם של המונים, גם עקב מחלות שהתלוו לרעב.
האקלים בארכיפלג איי כף ורדה הוא צחיח למחצה, כאשר תקופות המשקעים המשמעותיות בו הן בחודשים אוגוסט וספטמבר בלבד.
האיים המזרחיים – מאיו, סאל ובואה ויסטה – הם הצחיחים ביותר, ואילו האיים הצפון-מזרחיים ואלו הנהנים מרוחות הסחר נהנים ממשקעים רבים יותר.
החקלאות תלויה מאוד בגשמי הקיץ, וכאשר אלו מתמעטים, יבולים דלים הם שכיחים.
מצב זה הוחמר עם השנים על ידי בחירה לא נכונה של סוגי גידולים, רעיית יתר, סחף קרקע ואי התייחסות מספקת לבצורת מצד השלטון הקולוניאלי הפורטוגזי באיים.
1609–1611 – בסנטיאגו, בשילוב עם מגפת אבעבועות שחורות
1719–1723 – בסנטיאגו, סאו ניקולאו , מאיו, סאל, בואה ויסטה ופוגו
מעריכים שבמאות ה-18 ו-19 נספו ברעב באיים למעלה מ-100,000 איש.
קשה מכל נפגעו תושבי האיים סאו ניקולאו ופוגו, שבהם נספו 28% ו-31% מן האוכלוסייה, בהתאמה.
אלפים מתושבי האיים היגרו מחמת הרעב, וחלקם קיבלו על עצמם עבודה במטעי הקקאו של המושבה הפורטוגזית בסאו טומה ופרינסיפה.
ממשלת המדינה החדשה של פורטוגל לא גילתה עניין רב במצבה של המושבה שלה לחופי אפריקה ולא נקטה בצעדים להגדלת הנגישות של תושביה למים או לאספקת סיוע במזון.
השיר "Fome 47" ("הרעב של 47'") היה משיריה הידועים ביותר של המוזיקאית בת האיים קודה די דונה .
החלק השלישי והאחרון של הנובלה Chiquinho מתמקד בבצורת בכף ורדה והאסון והמוות שהביאה בעקבותיה.
רעות רווחה (נולדה ב-21 במאי 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת כנף ימין במכבי אסא תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
רווחה החלה לשחק כדורגל באופן מקצועי רק בגיל 15 אז הצטרפה לקבוצת הנערות של מ.ס.
קריית גת, את אותה עונה סיימה כמלכת השערים בליגת העל לנערות עם 44 כיבושים.
היכולת הטובה שלה בעונה הזו סידרה לה זימון לאקדמיה לכדורגל עונה לאחר מכן.
בעונת 2017/2018 שיחקה באקדמיית הכדורגל של ההתאחדות לכדורגל במכון וינגייט ובמקביל המשיכה לשחק בליגת הנערות במדי מ.ס.
קריית גת בליגת העל לנשים במדיה שיחקה עד ינואר 2021.
בחלון העברות בינואר 2021 חתמה בקבוצת ק.ק.פ.
בידגושץ' מהליגה הפולנית, במדיה שיחקה עד לסיום העונה.
בקיץ 2021 הצטרפה למועדון הכדורגל מכבי בנות עמק חפר.
רווחה שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א בסרביה ב-2016 אז ערכה את הופעת הבכורה שלה בניצחון 6:0 על מונטנגרו.
הופיעה בנבחרת הצעירה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה ובשלב העילית.
את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים עשתה בניצחון 4:0 על נבחרת גאורגיה במוקדמות אליפות אירופה
בעונת 2017/2018 רעות רווחה זכתה בפרס תגלית העונה של ההתאחדות לכדורגל.
רְעֵה בְשִׁבְטֶךָ הוא פיוט פתיחה לנשמת (מחרך) לשחרית של ראש השנה שחיבר רבי משה אבן עזרא המכונה הסלח עקב ריבוי פיוטי הסליחות שחיבר, הנאמר בקהילות הספרדים.
השיר הוא פיוט מסוג מֻחַרַךּ כלומר פיוט פתיחה ספרדי נפוץ לתפלת נשמת, אשר לרוב מגיע לאחר פיוט רשות קצר ממנו, ונושאו הוא לרוב נשמת האדם.
השיר בנוי בתבנית מעין-אזורית (זג'ל), כלומר שיר סטרופי, שבו כל מחרוזת (בית) חורזת בחרוזים משלה, מלבד השורה האחרונה, הזהה בכל הבתים (ומתחרזת תמיד עם המחרוזת הראשונה (המדריך)).
בפיוט זה: בפתיחה: אב/אב (צלעיות מתחרזות עם מקביליהן בטור הבא).
בסטרופה 2: גד/גד/גד//גב (כנ"ל, מלבד השורה האחרונה המתחרזת עם הפתיחה).
השיר פותח במדריך (מחרוזת קצרה המופיעה בתחילת שיר אזור וחוזרת כפזמון לאחר כל אחד מהמחרוזות) דו־טורי, הנחרז עם הטור האחרון בכל מחרוזת.
כפיוטי זג'ל אחרים, טורי ה'אזור' בסוף כל מחרוזת הם שיבוצים מקראיים, ובפיוט זה הם מסתיימים במילת הקבע: "היום", הבאה להדגיש את קדושת יום ראש השנה, יום הדין.
לשיר פתיחה ו-4 סטרופות והוא נחתם באקרוסטיכון: משה חזק.
הסטרופה האחרונה חסרה במחזורים רבים.
הפייטן פותח בפניה לאלוהיו שינחה את עמו, המצפה לגאולה, ביום הדין.
לאחר מכן הוא מתמקד ב"אנוש" הפרטי; בסטרופה הראשונה הוא מתודה על חטאיו ומתחרט עליהם.
לאחר מכן (סטרופה 2) הוא מתאר את נפתולי ליבו (בנסתר) ויצרו הרע, שגרמו לו לחטוא, ובשלם פחד מעצם הפניה אל האל.
בסטרופה השלישית, המנוסחת בלשון רבים, הוא פונה בכל זאת אל האל, בפנייה דו־משמעית; גאולת השבויים מידי המציקים יכולה להתפרש כבקשה על עם ישראל, וכן על האנוש, מושא השיר, המבקש להיחלץ מיד יצרו.
בסטרופה האחרונה, החסרה ברבים מהמחזורים, פונה הפייטן בלשון יחיד אל אלוהיו ומתאר את יגונו וחליו מרוב חטאיו, ומבקש ממנו שירפאו וידון אותו לחיים.
הפיוט נקלט במחזורי הספרדים, הנוהגים לאומרו גם כיום ביום ב' של ראש השנה.
בשל חששות הלכתיים מאמירת פיוטים בתוך פסוקי דזמרא, רבים נוהגים כיום לומר את הפיוט במקובץ עם שאר הפיוטים, לפני ברוך שאמר או אחרי חזרת הש"ץ של שחרית.
בעבר הוא נאמר גם במנהגים נוספים, והוא מופיע למשל ב"מחזור חזונים" המפורסם (שמייצג כנראה גרסה כלשהי של נוסח צפון אפריקה הקדום).
רעב למגע, הידוע גם בשם חסך מגע או רעב עור, הוא הצורך הפיזיולוגי של בני אדם ומינים אחרים במגע פיזי עם בני מינם או עם יצורים חיים אחרים.
היעדר ממושך של מגע עלול להשפיע באופן קשה וטראומטי על הרווחה הרגשית, הפיזית או הנפשית של הפרט.
הוא עלול להוביל לבדידות ולהחמיר תסמיני דיכאון קיימים.
אף על פי ששיטות וטיפולים לא אנושיים נחשבים כמספקים תועלת פיזית חלופית או משלימה, חוסר במגע פיזי אנושי נחשב אצל רוב המומחים כמזיק קשות לביטחון העצמי, לוויסות הרגשי ולדימוי העצמי של האדם, במיוחד בחלון ההתפתחות המוקדמת של הילדות.
חוש המגע מכונה לעיתים קרובות "אם כל החושים", בשל היותו החוש הראשון שמתפתח (היחיד שמתפתח ברחם), וניתן לטעון שהוא אחד החושים, אם לא החוש החיוני ביותר, להתפתחות האדם.
בלידה, בני אדם מקבלים את כל הקלט החושי דרך עורם, וזקוקים כל העת למשוב חדש על מנת לתמוך בהתפתחות הביוכימית התקינה של המוח.
אשלי מונטגו הייתה הראשונה שטענה נגד הדעה הרווחת שלפיה בעלי חיים מלקקים את צאצאיהם מיד לאחר הלידה כדי לטפח אותם; לדעתה, מגע פיזי קרוב ועקבי משמש לגירוי מערכות הנשימה והעיכול של הוולדות, ובלעדיו הם היו מתים.
בני אדם מקבלים גירוי זה ברחם ובתעלת הלידה, ולכן אינם דורשים תשומת לב כה מסורה עם הלידה.
החוויה המהנה של מגע חיובי יוחסה בעשורים האחרונים לסיב עצב המכונה סיב עצב C-tactile (CT); הוא נמצא בעור שעיר ומגיב במיוחד לגירויים מאנשים אחרים.
מגע הדדי ואינטראקציה חברתית הם קריטיים לתפקוד הביולוגי של רוב בעלי החיים המורכבים, בדומה מאוד למזון או מים.
הלן קולטון העלתה נקודה זו לראשונה בשנת 1983, וקבעה שבני אדם נולדים עם "'רעב עור' עז".
המחקר ציטט את המאמר משנת 1966 של סידני ז'ורארד, אשר "הציע שאמריקאים גדלים לחשוב שמגע חייב להיות או אגרסיבי או מיני", ולכן היססו לעסוק בגלוי במגע פיזי חיובי עם כל אדם שאינו בן זוג מיני.
אינטראקציה חברתית משמשת כ"גמול עיקרי "אצל בעלי חיים חברתיים, והגבלתה עלולה לגרום להתנהגות שונה או לדיכאון.
מחקר משנת 2020 שפורסם ב־Nature Neuroscience מצא הבדלים בין תגובות של האזורים הסטריאטליים והקורטיקליים לתשוקה חברתית לעומת תשוקה תזונתית/תיאבון (כלומר, השניים אינם מאותו מקור).
כמו כן, נמצא כי חסך מצמצם את חלון המוטיבציה, מה שהוביל את החוקרים למסקנה כי בידוד חברתי מוביל לתשוקה חברתית (וכך, בסופו של דבר, ל"רעב חברתי") באותו אופן שבו הימנעות ממזון/תזונה גורמת ל"רעב" מתמיד.
באותו קו חשיבה, הימנעות ממושכת ממגע פיזי או הגבלתו עלולה להוביל לתוצאות דומות.
מגע של אדם אחר (או, במידה פחותה, של יצורים חיים אחרים) שולח אותות מהעור לעצב הוואגוס, אשר משחרר אוקסיטוצין, סרוטונין ודופמין במוח.
הדבר מסייע בתורו להפחתת מתח באמצעות עיכוב והגבלה בייצור קורטיזול, המווסת מתח.
לחץ הדם של האדם יורד וקצב הלב ומערכת העצבים שלו מואטים, ותסמיני הבדידות והדיכאון פוחתים.
אנשים בעלי רגישות גבוהה יותר למגע, כגון אנשים עם צרכים מיוחדים או נוירו-דיברגנטיים (במיוחד ילדים), קורבנות טראומה, יוצאי צבא, ניצולי התעללות מינית או פיזית, או היפוכונדרים, עשויים להימנע ממגע פיזי ואינטראקציה חברתית.
הם עשויים לרצות להגביל את האינטראקציה לאנשים או לאברי גוף מסוימים.
מגע לא רצוי עלול לעיתים לגרום להשפעה ההפוכה, כגון חרדה, לחץ או פחד חמור, ובמקרים מסוימים עלול ליצור תגובה של "הילחם או ברח".
טיפול באנשים אלה ניתן על ידי מומחים ומאפשר מגע פיזי הדדי מסוים, אם כי מוגבל, שכן מגע עדיין יכול להיות מועיל אם ננקטים צעדים מתאימים כדי לטפל באינטרסים, במגבלות ובצרכים הספציפיים של האדם.
מחקרים אמריקניים מסוף המאה ה-20 ואילך עודדו את החשיבות של מגע פיזי בקרב נאהבים ובחברה בכללותה.
הם גם תומכים ברעיון שבעבר, בני אדם הבינו את הקשר בין מגע פיזי לריפוי.
מחקר משנת 1995 שפורסם בכתב העת Journal of Psychosomatic Research הציע כי מגע ופיתוח מערכת יחסים בריאה הכוללת מגע ממלאים תפקיד חיוני בפיתוח דימוי עצמי תקין, ובמיוחד דימוי גוף.
המחקר התמקד בתחושת חסך המגע שהורגשה בקרב נשים הסובלות מבולימיה נרבוזה לעומת קבוצת ביקורת, שמצאה כי הראשונות נטו יותר להיות בעלות דימוי עצמי גרוע ולחשוב שהן חוו חסך מגע בילדותן, וכן חוו חסך מסוג זה במהלך המחקר.
רוב רובו של המחקר קובע כי מגע/קרבה פיזית, החזקה וטיפוח ממלאים תפקיד קריטי בפיתוח סגנונות התקשרות בטוחים, מיומנויות תקשורת מוקדמות והתנהגות חברתית אצל תינוקות.
באופן כללי, תינוקות יחפשו באופן טבעי קשר פיזי עם המטפל שלהם.
מניעת תשומת לב כזו עלולה להשפיע באופן שלילי על התפתחותם של ילדים, ולהוביל להתפתחות סגנונות התקשרות לא בטוחים ונטיות הפכפכות, וכן חוסר ביטחון רחב יותר המונע התבגרות, פיתוח מיומנויות מוטוריות מלא ומעורבות רגשית עם אחרים בבגרות.
אצל ילדים אוטיסטים, נמצא כי טכניקות הרגעה עצמית כמו הברשה, נדנוד (של הידיים והרגליים) וקפיצה משפיעות לטובה על הוויסות הרגשי ומפחיתות רגישות למגע, ללא תשומת לב למגע פיזי המתקבל בסביבות אחרות; הדבר עשוי להצביע על אלטרנטיבה פוטנציאלית עבור הורים בהיעדר אפשרויות נוחות או פרקטיות עבור ילדם למגע פיזי עם אחרים.
למרות תפקידו החיוני בתפקודם התקין, רוב האנשים מקבלים פחות מגע פיזי ככל שהם מתבגרים.
ככל שאדם מתבגר, רגישות המישוש שלו פוחתת, מה שמוביל לתגובה חושית נמוכה יותר מרוב הקלט הפיזי.
עם זאת, התגובה החיובית הנוצרת ממגע "נעים" בגיל מבוגר בולטת אף יותר.
אף על פי שאין הוכחה לתועלת חברתית-רגשית, טיפול בעיסוי הוכח כמשפר את ההרפיה ומשפר את מצב הרוח אצל קשישים.
אף על פי שלפי מחקרים מוקדמים יותר, נשים נהנות יותר מגברים ממגע פיזי, מחקרים מאוחרים יותר ערערו על תפיסה זו עקב השונות הרחבה בחוויה, בקליטה וביוזמה של מגע בין בני שני המינים.
מחקרים שפורסמו ב־Physiology &amp; Behavior הגיעו למסקנה, באמצעות שני מחקרים נפרדים, שנשים נוטות ככל הנראה להשתמש במגע פיזי כמנגנון התמודדות יותר מאשר גברים, אם כי החוקרים ציינו כי המסקנות בתחום עד אינן חותכות.
הם המשיכו לבקר מתודולוגיה כללית בשטח המותנית במימון NIH אשר נתנה עדיפות למדגמים קטנים ואפשרה שונות אקראית במדידות סטטיסטיות, וכן חוסר עקביות בשיטות הניתוח.
אסירים מדווחים לעיתים קרובות על השתוקקות למגע אנושי ולקשר במהלך שהותם בבידוד, דבר שיכול לשמש כאחד הגורמים הרבים התורמים להשפעות השליליות הנצפות כמעט באופן אוניברסלי שיש לבידוד פיזי וחברתי.
אנשים בבידוד דיווחו על תסמינים פיזיים התואמים יתר לחץ דם, כגון "כאבי ראש כרוניים, רעד, זיעה בכפות הידיים, סחרחורת קיצונית ודפיקות לב", וכן קשיי אכילה, עיכול לא סדיר ורגישות יתר לגירויים נורמליים בלתי צפויים.
בידוד, במיוחד לתקופות ארוכות או אם הוא חוזר על עצמו, עלול להוביל את האדם לפסיכוזה או למחשבות/מעשים של פגיעה עצמית או התאבדות.
השפעות פסיכולוגיות אחרות כוללות עצבנות, עוינות, חוסר שליטה בדחפים, תנודתיות רגשית וחרדתית, תנודות במצב הרוח, ייאוש ודיכאון.
מגפת הקורונה הגבילה מאוד את יכולתה של חלק ניכר מאוכלוסיית העולם לקיים מגע פיזי קבוע עם אחרים.
רוב המקורות מצביעים על כך שהייתה לכך השפעה ניכרת על רווחתם הנפשית והרגשית של רוב האנשים במהלך תקופת הסגר, אך ההשפעות ארוכות הטווח עדיין אינן ידועות.
נכון לעכשיו, קים סטנגר היא האדם החי הידוע היחיד בעולם ללא חוש מישוש, והיא חיה עם מצב המכונה נוירופתיה חושית מלאה (Complete sensory neuropathy).
אף על פי שהיא משותקת מהמותניים ומטה, היא שומרת על כל חושיה האחרים וכיום משמשת כחוקרת משפט פלילי עבור התובע המחוזי של קיאהוגה בקליבלנד, אוהיו.
היא אינה מראה סימנים של טראומה נפשית או רגשית חמורה כתוצאה ממצבה, וחוקרים מאוניברסיטת שיקגו מאמינים כי הדבר נובע ממגוון החושים האחרים שהיא ניחנה בהם, שאפשרו לה להתבונן ולהבין את אהבתם וחיבתם של הוריה בילדותה המוקדמת.
החוקרים טוענים כי זוהי הוכחה לכך שהתפתחות חברתית-רגשית תקינה אינה מותנית בחוש המישוש.
רעות ענבר (נולדה ב-14 ביולי 1989) היא פרשנית פוליטית עצמאית, פעילה חברתית ואשת תקשורת ישראלית.
ענבר נולדה ב-1989 וגדלה ברמת גן במשפחה של 4 ילדים.
אימה היא דורית ענבר, מנכ"לית הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה ובעברה יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולוויין, מנכ"לית טלעד, והמשנה ליו"ר רשות השידור.
בגיל 12 עברה ללמוד בחטיבת ביניים בתל אביב, ובגיל 14 נסעה עם הוריה ואחיה לטיול של חצי שנה במזרח הרחוק וניו זילנד.
שירתה בצבא כעורכת ומפיקה בגלי צה"ל, ובין היתר שימשה כמפיקה הראשית של התוכנית "קולה של אמא".
היא בעלת תואר ראשון במדעי הרוח מאוניברסיטת תל אביב, וכן למדה במשך שנתיים בבית הספר רימון, ובשנת 2013 השתתפה בתחרות הזמר של בית הספר "שירימון".
ב-2012 החלה לכתוב טורי אופנה במוסף התרבות היומי "ז'ורנל" של מעריב, שנסגר לאחר 9 חודשי פעילות בלבד, ובשנים 2017–2022 כתבה טורי דעה לידיעות אחרונות.
בשנת 2014, לאחר מבצע "צוק איתן" במהלכו השתתפה בהפגנות נגד כניסה קרקעית של צה"ל לרצועת עזה, חוותה התעוררות פוליטית, לדבריה, ולקראת הבחירות לכנסת ה-20 התקבלה לעבוד בקמפיין של מפלגת מרצ.
לאחר הבחירות החלה לעבוד בלשכתה של יו"ר מרצ זהבה גלאון כדוברת.
בשנת 2021 עשתה הסבה מקצועית לתחום ההייטק ועבדה כמנהלת תוכן בחברות StuffThatWorks ו-Ritual.
ב-2023 הלחינה וכתבה את המיני-אלבום Room to Grow במסגרת ההרכב LEUS.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרפה לגוף התוכן "יאללה תקווה" שהקים רן הר נבו במטרה להעביר מסרים של שלום, תקווה, עשייה משותפת בכל חלקי החברה הישראלית .
חלק ניכר מהתכנים מציגים תשובות לערוצי התוכן שמשדרים מסרים של הימין.
רעות החלה ליצור ולהפיץ סרטונים ופרשנויות פוליטיות ברשתות החברתיות, בנושאים כמו הקשר בין מלחמה ומגדר, פמיניזם, ופיתוח צריכת תקשורת ביקורתית.
ב-2025 הקימה עם יוני חיימוביץ' את האתר "יום יום ח"כ", אתר המאפשר שליחת הודעות כתובות מראש במגוון נושאים ישירות לווטסאפ האישי של חברי הכנסת.
בספטמבר 2025 נטען כי במהלך תוכניתו בערוץ 14 קרא ינון מגל לפגוע ברעות ענבר ובהר נבו.
קריאתו כנגד רעות ענבר וכנגד הר נבו באה בעקבות סרטון שהוציאה יחד עם "יאללה תקווה" שבו דיברה בשבח ההפגנות והבעת הכעס והמיאוס כנגד נבחרי הקואליציה, חכי"ם ושרים, הממשיכים ליהנות מכיבודי השלטון תוך שהם שוכחים את שותפותם ל"הכישלון הישראלי הכי גדול אי פעם".
מאז 2013 היא חברה בוועדת הביקורת של ארגון נוער גאה.
רעות ארצי (נולדה ב-5 בספטמבר 2004) היא שחקנית כדורשער ישראלית, חברת נבחרת ישראל בכדורשער נשים.
סגנית אלופת אירופה (לאהטי 2025) יחד עם אלהאם מחאמיד רוזין, רוני אוחיון, סלסביל סואעד, הדס בר ניצן ושירה עטייה.
רעואל ויליאמס היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן קדנציה אחת כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיין בין השנים 1837 ל־1843.
ויליאמס נולד ב-2 ביוני 1783 בהולוול שבמסצ'וסטס, לסת' ויליאמס ולזילפה אינגרהאם.
הוא למד באקדמיית הולוול ולאחר מכן למד משפטים.
בשנת 1804 הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצועו באוגוסטה, מיין.
הוא כיהן כחבר בבית המחוקקים של מיין, בשני בתי המחוקקים, בין השנים 1812 ל־1829, ושוב בשנים 1832 וב־1848. בשנת 1831 כיהן כנציב הבניינים הציבוריים, ובשנת 1836 כיהן כאלקטור נשיאותי מטעם המפלגה הדמוקרטית.
בשנת 1837 נבחר ויליאמס לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, כדי למלא את מקומו של אית'ר שפלי שהתפטר.
במהלך כהונתו שימש כיושב ראש ועדת הסנאט לענייני צי.
ויליאמס שימש גם כמנהל מסילת הרכבת קנבק ופורטלנד במשך 12 שנה.
הוא נפטר באוגוסטה ב-25 ביולי 1862, בגיל 79, ונקבר בבית העלמין המשפחתי שעל גדות נהר קנבק באוגוסטה.
בשנת 1807 נשא לאישה את שרה לואל קוני, בתו של השופט דניאל קוני ממיין.
בנם, ג'וזף ויליאמס, היה אף הוא פוליטיקאי ונבחר לתפקיד מושל מיין.
רעות מיכאלי (נולדה ב-17 באפריל 2002) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדת הקשר בנבחרת ישראל בכדורגל נשים.
מיכאלי אותרה בגיל צעיר מאוד על ידי הסקאוטים של הפועל קטמון ירושלים.
היא הצטרפה למחלקת הנוער של המועדון בשנת 2015, כשהיא בת 13 בלבד.
היא שיחקה בקבוצות הבנים של המועדון הירושלמי עד שנת 2018.
בשנת 2018, הצטרפה לקבוצת הנשים המקצוענית של האקדמיה לכדורגל נשים.
את הופעת הבכורה שלה בליגת העל בכדורגל נשים ערכה בגיל 16 בלבד.
לאחר עונה אחת במועדון האקדמיה, הצטרפה ב-2019 למועדון הכדורגל רמת השרון.
בספטמבר 2020 עזבה את ישראל והצטרפה לא.א.ל.
בנובמבר 2020, בעקבות תנאי עבודה ירודים, היא סיימה חוזה ההתקשרות שלה עם המועדון וחזרה לישראל למועדון הכדורגל רמת השרון.
תגלית עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורגל נשים
אליפות ליגת העל בכדורגל נשים: עונת 2018/2019
"רעדה האדמה" הוא שיר שהוקלט על ידי להקת ההיפ-הופ הישראלית הדג נחש בשיתוף הזמר והיוצר אהוד בנאי.
השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2016 כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השביעי של הלהקה, "שותפים בעם".
האלבום "שותפים בעם" התבסס כולו על שיתופי פעולה בין הדג נחש לאמנים ממגוון סגנונות.
החיבור עם אהוד בנאי נולד מתוך רצון של הלהקה לשלב את השפעות הפולק והרוק של בנאי עם סאונד ההיפ-הופ והפאנק (Funk) המזוהה איתם.
השיר הופק מוזיקלית על ידי חברי הלהקה שלומי אלון, גיא מר ודודוש קלמס.
מילות השיר נכתבו על ידי חברי להקת הדג נחש יחד עם אהוד בנאי.
הטקסט עוסק בתחושת חוסר יציבות וטלטלה, הן במישור האישי והן במישור החברתי, תוך שימוש במטאפורה של רעידת אדמה.
השיר מתאר מציאות של רעש, בלבול וחיפוש אחר איזון ומשמעות בתוך עולם משתנה.
הפזמון, בביצועו של בנאי, מעניק לשיר נופך של תפילה או קריאה להתעוררות.
הקליפ הרשמי לשיר "רעדה האדמה" מציג תיעוד אותנטי של שיתוף הפעולה בין להקת הדג נחש לאהוד בנאי בתוך חלל אולפן ההקלטות.
הוויזואליה של הקליפ מתמקדת בתהליך היצירה החי, כאשר המצלמה נעה בין חברי הלהקה המנגנים על כליהם לבין בנאי המבצע את חלקו בשירה, מה שמעניק לשיר תחושה אינטימית ובלתי אמצעית.
מבחינת תוכן, השיר משרטט שורה של סיטואציות של אובדן שליטה ויציבות בחברה הישראלית.
הוא נפתח בתיאור מטאפורי של אדם התקוע במעלית בין קומות, ממשיך לחוויות של שירות צבאי ושמירות ממושכות, ונוגע בשחיקה של חיי היומיום והעמידה האינסופית בפקקים.
אחד הרגעים הטעונים ביותר בשיר ובקליפ הוא התיאור של עובד המפוטר מעבודתו לאחר שנים רבות של השקעה, רגע שבו האדמה "רועדת" תחת רגליו במובן הכלכלי והאישי.
השילוב בין הצילום התיעודי באולפן לבין הטקסט הנוקב מדגיש את החיבור המוזיקלי הייחודי שנוצר בפרויקט "שותפים בעם".
הקליפ מסתיים בנימה של יציאה לדרך חדשה ומאתגרת, תוך חיפוש אחר נקודת אחיזה בעולם של תהפוכות.
השיר התקבל על ידי תחנות הרדיו בישראל וזכה להשמעות רבות.
בשיאו, הגיע השיר למקום השלישי במצעד ההשמעות השבועי של חברת מדיה פורסט, המרכזת את נתוני השידור של תחנות הרדיו בישראל.
רְעִידַת אֲדָמָה (או רעש) היא תופעת טבע גאולוגית, המתרחשת לרוב באזורי המגע שבין הלוחות הטקטוניים, והקשורה לתאוריית טקטוניקת הלוחות.
בעת רעידת אדמה גובר לחצה של אנרגיה אלסטית, המצטברת לאורך זמן תחת פני כדור הארץ על כוח החיכוך המתקיים בין הלוחות הטקטוניים, והיא מומרת לאנרגיה אקוסטית בצורת גלים סייסמיים, המרעידים את קרום כדור הארץ ואת פני הקרקע ואף קורעים אותם.
באזורים מיושבים ובנויים גורמת רעידת אדמה לרוב לנזק רב בנפש וברכוש, בהתאם לעוצמת הרעש, המרחק ממוקד הרעש, איכות הבנייה וסוג הסלע עליו המבנה ניצב.
לאורך ההיסטוריה התרחשו רעידות אדמה רבות, חלקן היו קטלניות למדי.
חקר רעידות האדמה כולל השקעה רבה בשכלול יכולת חיזוי רעידות אדמה, שמוביל לפיתוח והתקנה של מערכות התרעה לטווח קצר, כדוגמת מערכת "תרועה" הנפרסת בישראל, המאפשרות זמן התרעה הנע בין שניות בודדות לעשרות שניות.
כ-2% מכלל רעידות האדמה בעולם מתרחשות שלא לאורך הגבולות של הלוחות הטקטוניים אלא כתוצאה מהתפרצויות הרי געש, מהיווצרות אגמים מלאכותיים שנוצרים בעקבות בניית סכרים ורעידות אדמה בפנים הלוחות הטקטוניים, בעקבות פעילות טרום-טקטונית והיווצרות שני לוחות טקטוניים או יותר, כשבדרך כלל הפעילות היא על גבול ארכאי של שני לוחות קדומים.
רעידות אדמה הרסניות מקבלות שמות רשמיים או עממיים.
ברוב המקרים, שם רעידת האדמה ניתן לה על פי שם אתר ידוע הקרוב ביותר למוקדה.
כך למשל, רעידת האדמה ההרסנית שהתרחשה בארץ ישראל בשנת 1927, נקראה "רעידת האדמה של יריחו" (The Jericho 1927 Earthquake) עקב קרבתה של העיר יריחו למוקד.
רעידת האדמה ההרסנית שהתרחשה בשנת 1989 באזור סן-פרנסיסקו, נקראה "רעידת האדמה של לומה פריאטה" (The 1989 Loma Prieta Earthquake) עקב קרבתו של מוקדה לפסגת ההר "לומה פריאטה" ברכס סנטה-קרוז שבקליפורניה.
רעידת האדמה הזו מכונה גם "רעידת אליפות העולם בכדור בסיס" (The World Series 1989 Earthquake), מכיוון שהיא התרחשה בזמן המשחק על אליפות צפון-אמריקה בכדור בסיס שהתקיים בסן-פרנסיסקו.
רעידות אדמה בכדור הארץ מתרחשות בשל החיכוך בעת תנועת הלוחות הטקטוניים על פני קרום כדור הארץ.
תופעות אופייניות של רעידת אדמה חזקה הן התמוטטות מבנים וגשרים, וכן גלי ים עזים.
לעיתים קרובות סביב מועד רעידת אדמה גדולה ישנן רעידות קטנות יותר, שיכולות לבוא הן לפני והן אחרי הרעידה.
כאשר מתרחשת רעידת אדמה בימים ובאוקיינוסים, לעיתים קרקעית הים זזה במידה רבה, או שמתחוללת התמוטטות של הר מצולה או הר על החוף מתמוטט לתוך המים, ואז נוצרים גלי ענק המכונים גלי צונאמי.
גלים אלו נעים במהירות של מאות קמ"ש, ומגיעים לגובה של עשרות מטרים בהגיעם אל החוף.
יפן היא אחת הארצות הסובלות מגלי ענק אלו, שקשה מאוד לחזותם, ויכולים לחדור מספר קילומטרים לתוך החוף ולהשאיר חורבן רב.
רעידות אדמה הנגרמות בהשפעת פעילות אנושית, נקראות רעידות אדמה מושרות.
המקום בו התרחשה התנועה נקרא מוקד הרעידה.
תנועה זו משחררת אנרגיה שהופכת לגלים סייסמיים – שהם גלי רעד בחומר – הנעים בכדור הארץ אל פני השטח, ומרעידים אותה מן המוקד (אפיצנטר) והלאה במעגלים הולכים ומתרחבים, הולכים ונחלשים.
ישנם שלושה סוגי גלים: גלי P, גלי S, וגלי L:
גלי P נעים על פני השטח, שבו ההתנגדות למעבר תנע נמוכה יותר, ומכאן מהירותם הגבוהה יותר.
גלים ראשוניים אלו הם בעלי פוטנציאל היזק נמוך יחסית, ומהווים בעיקר כוח גוזר, הנע במקביל לפני הקרקע, ומכאן שיכולת הגזירה שלו נמוכה יחסית ("גלים משני שטח").
גלי S, לעומת זאת, נעים ממוקד הרעש, בצורה אנכית, אל פני כדור הארץ, בעברם דרך מרכז כדור הארץ, שהוא בחלקו נוזל צמיג, ומכאן שמהירות העברת התנע בו נמוכה יותר.
משום כך השפעת הגל הזה מגיעה אל פני הקרקע באיחור, ביחס לגלי ה-P.
מצד שני, לגלי ה-S ישנה יכולת גזירה בניצב אל פני הקרקע, ומכיוון שכך הם הרסניים ביותר (הם נקראים לעיתים "גלים משני נפח", וכשמם כן הם – הגזירה האנכית מפרקת כמעט כל מבנה, הבנוי אף הוא בניצב אל הקרקע).
כיוון שמהירות ההתפשטות של הגלים שונה, הם מגיעים בזמנים שונים למכשירי המדידה שבתחנות הסייסמוגרפיות.
באמצעות מדידת הפרש הזמן בין ההגעה של הגלים השונים במספר נקודות, ניתן לבצע איכון של מוקד הרעש.
ישנם סולמות סייסמיים שונים המודדים את עוצמתן וגודלן של רעידות האדמה.
העוצמה הסייסמית של רעידת אדמה מיוצגת באמצעות ספרות רומיות (לדוגמה: I, II, III, IV, V), המציינות אפקטים שלה על פני השטח.
אפקטים אלה מוערכים באמצעות דיווחים על השפעתם על תחושתם של בני אדם ובעלי חיים והשפעתם הישירה על נזקים במבנים בחתך רמות האיכות של מבנים אלה ודרגות הנזק שנגרמו להם.
דוגמאות לסולמות עצימות הם סולם מרקאלי האמריקאי, סולם MSK ו-EMS האירופאיים, האירופי, סולם ליידו הסיני, סולם JMA היפני ועוד.
המגניטודה – גודל רעידת האדמה, המבטא את כמות האנרגיה שהשתחררה בה – מיוצגת באמצעות ספרות הודיות-ערביות (5,4,3,2,1,0), המציינות את גודלה במדידה לא ישירה של האנרגיה הסייסמית שהשתחררה בה בישראל.
בעבר היו גאולוגים משתמשים בסולם ריכטר למדידת גודל רעידת אדמה, אולם סולם זה מתאים רק לרעידות אדמה מקומיות עד לדרגה 7. כיום משתמשים בסולמות מגניטודה אחרים, אם כי בדיווחי תקשורת עדיין משתמשים בשם "סולם ריכטר".
דוגמה לסולם מגניטודה הוא סולם מגניטודה לפי מומנט.
מגניטודת רעידת האדמה הכי גבוהה הייתה 9.5 בסולם ריכטר.
המכשיר הרושם את הגלים הסייסמיים נקרא סייסמוגרף.
התנזלות קרקע היא תופעה גאולוגית בה קרקע לא מלוכדת הרוויה במים מתנהגת כנוזל צמיג בשל עומס יתר או תנודות עזות, והיא הסיבה העיקרית לנזקים כבדים הנגרמים למבנים בעת רעידת אדמה.
תופעה זו החלה להיחקר בשנת 1964 לאחר רעידות אדמה עזות בעיר ניגיאטה ביפן ורעידת האדמה של יום שישי הטוב באלסקה, בהן נצפו נזקי התנזלות כנטיית בניינים ושקיעתם, וכן ציפה של צנרת ביוב ומתקנים תת-קרקעיים.
גלישה כזו עשויה להתרחש אף במישור שאינו משופע, ואז תתרחש במרחקים קצרים ובתנודות דו-כיווניות ומחזוריות, כאשר משך התנודות משפיע על יכולתם של הקרקע והמבנים שעליה לשוב ולהתייצב.
התנזלות של שכבת קרקע גורמת לדחיסת הגרגרים, לשקיעתה של השכבה ולפליטה של חול ומים מתוכה, ואף ליצירת "מזרקות" בוץ לאורך סדקים הבונות מבנים חוליים חרוטיים המכונים "הרי געש של חול".
חיזוי רעידות אדמה נחלק לשני תחומים: חיזוי לטווח ארוך וחיזוי לטווח קצר המתחלק גם כן לשני תחומי משנה:
חיזוי לטווח ארוך מתבסס על עיבוד סטטיסטי של נתונים סייסמיים, ומהם מעריכים את התדירות והגודל (מגניטודה) של רעידות האדמה באזור מסוים.
לדוגמה, באזורנו חוּשב כי רעידת אדמה בגודל של יותר מ-6 בסולם ריכטר מתרחשת אחת למאה שנה בממוצע גס למדי.
הסיכוי לרעידת אדמה גדל ככל שחולף זמן רב יותר מאז הרעידה האחרונה.
על הנחה זו מתבססת תאוריה נוספת של חיזוי לטווח ארוך – מיפוי פערים סייסמיים.
פער סייסמי הוא מקטע בהעתק פעיל שלא התרחשה בו רעידת אדמה במשך זמן רב, ומשערים כי רעידה חזקה צפויה להתרחש בו בעשורים הקרובים.
כאמור, חיזוי זה מתחלק גם כן לשני תחומים עיקריים:
חיזוי על פי מדדים שהופעתם עלולה להעיד על רעידת אדמה קרֵבה.
מדובר בתופעות שונות המעידות כמו רעידות אדמה קטנות יחסית, שתדירות הופעתן חורגת מהדגם האופייני לאזור ובדיעבד עלולות להיחשב כרעידות משנה מקדימות, שינוי במוליכות החשמלית של הסלע, שינויים בריכוז גז רדון בקרום כדור הארץ ושפיעתו אל מעל פני הקרקע, שינויים במפלסי המים בבארות, שינויים בהתנהגות בעלי חיים ועוד.
עם זאת, לא נתגלתה תופעה מקדימה משותפת לכל רעידות האדמה המהווה תנאי הכרחי להתרחשותן, ואין כלל הכרח שיופיעו סימנים כאלה.
לפיכך, שיטה לחזוי רעידות אדמה בטווח של ימים אינה מעשית בשלב זה של המחקר בעולם.
חיזוי של רעידת אדמה ברמה המיידית.
חיזוי רעידת אדמה, אפילו בהתרעה של שניות, עשוי להקטין במידה רבה את היקף הנפגעים והנזקים שגורמת רעידת אדמה.
לאדם יש ידיעה ברורה על הרצועות על פני כדור הארץ שלאורכן צפויות להתרחש (מוקדי) רעידות אדמה.
במהלך העשור הראשון של המאה הנוכחית פותחו שיטות לקבלת התרעה של כמה שניות לאתרים רלוונטיים לפגיעה מהרעידה.
כלומר, אתרים המרוחקים עשרות קילומטרים מהמוקד ואפילו מאות בודדות.
ככל שהאתר מרוחק יותר מהמוקד, כך זמן ההתרעה גדל.
ב-2020 גוגל השיקה דרך מערכת ההפעלה אנדרואיד את Android Earthquake Alerts System, מערכת המשתמשת במדי התאוצה של מכשירי הטלפון.
המדים יכולים לחוש אותות המצביעים על רעידת אדמה שעלולה להתרחש.
ריבוי ופיזור המכשירים מאפשר לעשות ניתוח סטטיסטי ובהתאם להתריע על רעש מתקרב.
בישראל, נכון לשנת 2020 המערכות שהוחלט עליהן נמצאות בשלבים שונים של הקמה.
לצורך יישום ההתרעות הללו, פוזרו בישראל גאופונים וסייסמומטרים מהסוגים הנדרשים לאורך השבר הסורי-אפריקני, שהוא המקור העיקרי לרעידות אדמה הרסניות בארץ ישראל, לאורך שבר היגור/הכרמל ולאורך חוף הים התיכון.
חיישנים שקולטים את ההתרעה הותקנו כבר, נכון לסוף שנת 2017, ב־2,900 בתי ספר.
ברדיוס של 25 קמ' מהמוקד לא תיתכן התרעה כלל, אך בכל שאר האתרים, היא תגדל כאמור, ככל שהם רחוקים מהמוקד.
במקרה של התרעה בת שניות אחדות, תלמידים בבתי ספר יכולים להיכנס מתחת לשולחנות, או לצאת לחצר אם הם בקומת קרקע ומדובר בהתרעה של יותר משניות בודדות.
קיימים מקומות בעולם, שמערכת זו יכולה להיות יעילה מאוד גם במרחק של מאות קילומטרים מהמוקד.
ידוע המקרה של רעידת האדמה במקסיקו סיטי שסבלה מרעידות אדמה הרסניות רבות שמוקדן היה מרוחק בין 300 ל־400 קילומטר מהעיר.
חיזוי של רעידת אדמה בהתרעה של חודשים
ב-16 באפריל 2004 הודיע צוות בראשות ולדימיר קייליס-בורוק, גאופיזיקאי מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, כי פיתח אלגוריתם שמאפשר לחזות רעידות אדמה בדיוק של חודשים.
לטענתו הצליח לחזות רעידות אדמה קודמות.
בהזדמנות זו הוא הזהיר כי רעידת אדמה חזקה תתרחש בדרום קליפורניה עד ה-5 בספטמבר 2004. התחזית מתבססת על נתונים שנאספו באזור במשך 18 שנים.
קייליס-בורוק הבהיר כי שיטתו לחזות רעידות אדמה גדולות מבוססת על בסיס מעקב אחר רעשי אדמה בסדר גודל קטן ודפוסים היסטוריים במקומות מועדים לפורענות של רעידות אדמה, שיהוו אינדיקציה לרעשי אדמה גדולים יותר.
רעידת האדמה הקרובה ביותר לתחזית הזו התרחשה ב-28 בספטמבר 2004 בפארקפילד קליפורניה במגניטודה 6.0. המקרה של פארקפילד הוא מיוחד במינו בתחום חיזוי רעידות אדמה על בסיס סטטיסטי פשוט.
כלומר, הפרש המחזיר את החוקיות לכאורה באינטרוואלים, "למקומה".
על פי חוקיות האינטרוואלים הללו, הסיקו מדעני קליפורניה בשנת 1984, שהרעידה הבאה בגודל דומה במקטע זה, צפויה להתרחש בשנת 1993 עם חלון אפשרויות לטעות בין 1987 ל־1993. ביום 20 אוקטובר 1992, התרחשה רעידת אדמה בגודל של 4.7 בסולם ריכטר, על מקטע זה.
המכון הגאולוגי האמריקני העריך בתחילה שמדובר ברעידה מקדימה (Foreshock) לרעידת האדמה שחזו על פי המודל המתואר לעיל והשלטונות נערכו בהתאם.
זו הצפויה לא התרחשה, אלא רק בשנת 2004 במגניטודה 6 בסולם ריכטר.
מדובר הפעם באינטרוואל של 38 שנים מהרעידה האחרונה בגודל דומה שהתרחשה בשנת 1996.
היערכות לרעידות אדמה, בייחוד באזורים מועדים לפורענות, היא אחת המשימות החשובות העומדות בפני מתכנני ערים.
רעידת האדמה שארעה ב-17 בינואר 1994, בנורת'רידג' ליד לוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית במגניטודה 6.7 גבתה 72 קורבנות, מספר נמוך בהתחשב באזור המאוכלס בו קרתה, וזאת בשל תכנון מבנים מתאים.
עם זאת, הנזק ברכוש נאמד בכ-20 מיליארד דולר, רעידת האדמה היקרה בארצות הברית, וסביר להניח שהיקרה ביותר שהייתה איי פעם בעולם.
אחת מהדרכים להתכונן לרעידת אדמה עתידית היא בהכנת תרחיש ייחוס לרעידה כזו.
מקובל במדינות המערב להתכונן לרע"א שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב-50 שנה היא 10%.
כלומר, לרעידת אדמה שזמן המחזור הוודאי שלה הוא 500 שנה.
עוצמת הרעידה הזו משתנה מאזור לאזור בהתאם לרמה הסייסמית של כל אזור.
עובדה זו משפיעה גם על קושי בתחום אחר של הכנת התרחישים בישראל.
בקליפורניה ובמרכז אירופה התרחשו במהלך המאה ה-20 ועד היום מספיק רעידות אדמה שנחקרו לעומק, כדי להכין תרחיש על בסיס אחת מהן שעונה על הקריטריון של רעידת אדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב־50 שנה היא 10%.
בישראל הייתה בסך הכול רעידת אדמה אחת כזו מאז תחילת המאה ה-20, וקשה להכין תרחיש מתאים, שיענה על הדרישות לגבי כל אזור ואזור במדינה.
מכיוון שיש מיתאם בין תאוצות הקרקע לעוצמה הסייסמית, ניתן להעריך מה תהיה העוצמה הסייסמית בכל יישוב או שכונה של עיר גדולה, ואז על פי מטריצות פגיעוּת מקובלות, ניתן להעריך את ההתפלגות היחסית של הנזקים במבנים ע"פי איכות המבנים ודרגות הנזק בכל אתר על פי העוצמה הסייסמית החזויה בו.
רמת המוכנות בישראל לרעידות אדמה היא נמוכה.
מהנדסים מתריעים, שיש בארץ מספר רב של מבנים מסוכנים הבנויים שלא לפי התקנים המקובלים בעולם המערבי.
מרבית מוסדות החינוך, גני ילדים ובתי ספר נמנים עם קבוצת המבנים המסוכנים.
מבנים אלה, שנבנו בעיקר עד לשנות ה-70 של המאה ה-20 צפויים להינזק באופן משמעותי ברעידות אדמה בינוניות עד חזקות.
למעט התקנת תקן לבנייה עמידה כנגד רעידות אדמה (ת.י.
413) בשנת 1975, ועדכונו חמש פעמים פעמים במהלך השנים, לא נעשתה פעולה משמעותית על ידי ממשלות ישראל.
זאת עד שנת 1999. בקיץ שנה זו התרחשה רעידת אדמה הרסנית בטורקיה שזכתה לסיקור נרחב בתקשורת הישראלית בשל מספר משפחות ישראליות שנפגעו, ופעילות משלחת הצלה ישראלית מטעם צה"ל, שבאחת מפעולות החילוץ שלה חולצה הילדה שירן פרנקו מהריסות הבניין בו שהתה, חילוץ שסוקר בשידור חי בטלוויזיה הישראלית.
זמן קצר מאוד לאחר מכן, מינה שר התשתיות בנימין (פואד) בן-אליעזר ועדת היגוי בין-משרדית להיערכות לרעידות אדמה, אשר תרכז את פעולות הממשלה להתכוננות כנגד רעידת אדמה הרסנית.
ועדה זו פועלת עד היום.
אחת מהתוכניות שיזמה הוועדה, וזאת כדי לעודד בעלי בתים פרטיים לחזק את בתיהם בפני רעידות אדמה, הייתה תוכנית המאפשרת הקלות בניה בבניינים שאינם מוגנים, אשר יחוזקו במסגרת זו.
הממשלה אישרה תוכנית זו בשנת 2005 והיא נקראת תוכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים קיימים בפני רעידות אדמה (תמ"א 38).
בגלל המודל הכלכלי של התכנית, שמימושה רגיש מאוד למחירי הקרקע, לא הצליחה תוכנית זו "להתממש" מחוץ לערים הגדולות ובמיוחד ערי גוש דן.
בערי הפריפריה כמעט ולא מומשה התכנית, כאשר דווקא ערים ועיירות אלה, הסמוכים לבקעת ועמק הירדן, הם המועדים לפורענות במקרה של רעידת אדמה הרסנית.
זאת עקב היות השבר הסורי אפריקאי המקור הכמעט בלעדי לרעידות אדמה הרסניות בארץ ישראל.
באשר למבני ציבור (בתי חולים, בתי ספר ומתנ"סים), הממשלה אישרה בשנת 2008 תקציב של 3.5 מיליארד ש"ח לתקופה של 25 שנים לחיזוק בתי חולים, בתי ספר ומתנ"סים כנגד רעידת אדמה.
מדובר בהקצבה של 140 מיליון ש"ח מדי שנה, בהם ניתן לחזק 4 בתי חולים ו-80 בתי ספר ומתנ"סים.
התכנית החלה להתממש בשנת 2010 אולם כעבור כ־3 שנים הופסקה, עקב ויכוחים בין משרד האוצר ומשרדי החינוך והתחבורה על המקורות לתקציב זה.
ככל הידוע, מימוש תוכנית זו נתקלת בקשיים מרובים.
קשיים אלה ואחרים, הביאו את מבקר המדינה לפרסם בשנת 2018 דוח ביקורת נוקב אודות חוסר הסמכויות של הוועדה והעדר הצלחות בפעילות הממשלה להתכוננות יעילה כנגד רעידת האדמה ההרסנית, אשר לדעת מומחים, ממשמשת לבוא.
רעידות האדמה הקטלניות ביותר שתועדו
רעידות האדמה העוצמתיות ביותר שתועדו
בשל העובדה שארץ ישראל ממוקמת מעל אזור המגע של שני לוחות טקטונים, הלוח האפריקאי והלוח הערבי הקרוי השבר הסורי אפריקני, היא מועדת לרעידות אדמה ואלו אכן התרחשו במהלך ההיסטוריה.
אחת מוזכרת בספר עמוס בתנ"ך ובעקבותיה שיפץ המלך עוזיה את הנזקים שנגרמו לבית המקדש הראשון.
רעידה משנת 31 לפנה"ס גבתה כ-30,000 קורבנות בנפש לפי יוסף בן מתתיהו.
רעידת אדמה אחרת החריבה את העיר בית שאן בתקופה הערבית הקדומה בשנת 749 לספירה.
רעידות אדמה בולטות בארץ ישראל
המאה ה-8 לפנה"ס (בסביבות 760) – רעידת אדמה בממלכת יהודה המתועדת בתנ"ך (ספר עמוס א,א; ספר זכריה, י"ד,ה).
בעבר, נחשפו עדויות לכך, במספר מוקדים ברחבי ישראל, אך ב-2021, סבורים החוקרים לראשונה, שהצליחו לזהות שרידי חורבן, המעידים על כך, שרעידת האדמה פגעה גם בירושלים – בירת ממלכת יהודה באותם ימים.
31 לפנה"ס – רעידת אדמה שמוקדה היה כנראה יריחו.
התרחשה בעיצומו של קרב אקטיום, בשנת מלכותו השביעית של הורדוס.
נזקים בקומראן ובמצדה, קבר יאסון בירושלים נהרס.
33 לספירה – רעש חזק בירושלים, שככל הנראה קשור לאירוע המתואר בברית החדשה, בסמוך למותו של ישו.
129 או 130 לספירה – רעידת האדמה ביהודה בשנת 130 – רעידת אדמה חזקה ארעה כמה שנים לפני מרד בר כוכבא, וגרמה להרס רב במבצרים בכל רחבי הארץ.
363 – רעידות האדמה בגליל בשנת 363 – שתי רעידות אדמה אשר התרחשו באזור הגליל ובאזורים סמוכים ב-18 במאי וב-19 במאי 363 לספירה שהסבו נזקים בכל הארץ והחריבו את סוסיתא.
באיגרת של קירילוס הבישוף של ירושלים מופיעה רשימת מספרי הנספים בכל עיר בארץ.
רעידת אדמה זו הפסיקה את עבודות בניין בית המקדש השלישי שהיו בהוראת יוליאנוס הכופר.
Russel שחקר רעידה זו בשנות ה-70 של המאה ה-20 הראה שגם פטרה ניזוקה קשה למדי, עובדה שמעצימה את גודל רעידת האדמה הזו.
19 באוגוסט 502 – הרס בעכו ובלאטרון/ניקופוליס.
נזקים חמורים בירושלים, פטרה נהרסת וננטשת.
749 – רעש שביעית – ארמון הישאם ליד יריחו נהרס עם הערים סוסיתא, טבריה, בית שאן, סרטבה וחצור, ג'רש, כפר נחום, פלה, נזקים בירושלים.
לפי אחד המקורות נהרגו כ-20,000 נפש.
5 בדצמבר 1033 – רעידת האדמה בבקעת הירדן ב-1033 – הערים רמלה, עכו, בניאס, יריחו, עזה וירושלים וחומותיה ספגו נזק רב, לפי דיווחים ברעידת האדמה נהרגו כ-70,000 בני אדם, זוהי ככל הנראה רעידת האדמה הקטלנית ביותר שאירעה על אדמת ארץ ישראל.
1068 – רעידת האדמה במזרח הקרוב ב-1068 – אזור הצפוני ביותר בו הורגשה רעידת האדמה היה היישוב בניאס (שנמצא בעת המודרנית באזור חוף היום של סוריה) והאזור הדרומי ביותר בו הורגשה רעידת האדמה היה אזור חג'אז (שנמצא בעת המודרנית בערב הסעודית).
העיר העתיקה של עילה, הממוקמת בקצה הצפוני של מפרץ אילת, בה נמצאת בעת המודרנית העיר עקבה, נחרבה לחלוטין.
בנוסף גם העיר רמלה נהרסת כליל ברעידת האדמה.
רעידת האדמה גרמה גם נזק לעיר העתיקה תיניס שבמצרים.
בקהיר הנזק היחיד שגרמה רעידת האדמה היה נזק למסגד עמר אבן אל-עאץ .
לפי ההערכות של הסייסמולוג ניקולאס אמברייזיס רעידת האדמה גרמה לנזקים רבים במיוחד ברמאללה שם להערכתו היו בסביבות 15,000 מקרי מוות.
1160 – מנזר יוחנן המטביל ליד יריחו ומנזר אליאס ליד ירושלים נהרסים.
1202 – לפי אחד המקורות, שכנראה הגזים, מספר ההרוגים בשכם היה 30,000 איש.
אחראית לתזוזתו האופקית של חצי מיצד עתרת למרחק של 1.6 מטרים.
2 במאי 1212 – הרעש הורגש בין ירדן למצרים.
1267 – מי הירדן חדלים לזרום בגלל התמוטטות חוואר הלשון.
בירושלים נהרסו כנסיית הקבר ומסגד עומר הסמוך.
מרץ 1481 – רעש חמור ברוב חלקי הארץ.
1546 – רעידת אדמה בשבר הירדן (גשר אדם).
צונאמי קשה בים המלח, וצונאמי בטריפולי.
נזקים קשים בירושלים, חברון, שכם, רמלה, עזה ודמשק.
30 באוקטובר, ו-25 בנובמבר 1759 – רעידת האדמה בגליל ב-1759 – הרעש הורגש ברוב שטחי ארץ ישראל וסוריה.
הרס בצפת, טבריה, סאסא, גוש חלב, עין זיתים סג'רה, עכו ונצרת.
תזוזה נוספת במיצד עתרת, חציו זז בחצי מטר.
23 במאי 1834 – נזקים בירושלים, בית לחם ובמנזר מר סבא שבמדבר יהודה.
סדקים בסלעים, גלים עצומים בכנרת.
11 ביולי 1927 – רעידת האדמה ביריחו ב-1927 – רעידת אדמה בעוצמה של 6.25. כ-290 הרוגים וכ-900 פצועים בארץ ישראל ובעבר הירדן.
22 בנובמבר 1995 – רעידת האדמה במפרץ אילת ב-1995 – רעידת אדמה בעוצמה של 7.1 שמוקדה היה בים סוף, כ-150 קילומטר דרומית לאילת.
בעיר אילת נפערו סדקים בכבישים, בניינים ניזוקו קלות, ומלון "גני שולמית" יצא מכלל שימוש והוגדר כמבנה מסוכן.
היסטוריה של תפיסת רעידות אדמה
בתרבויות עתיקות רבות רעידת אדמה, כמו תופעות טבע הרסניות אחרות, נקשרה להבעת זעמו של אחד האלים כלפי בני האדם.
תפיסה זו הייתה קיימת בתרבויות רבות עד לעידן האורות.
במיתולוגיה היוונית, בעקבות הומורוס, פוסידון אל הים היה אחראי גם לרעידות האדמה.
לפי הסבר זה כאשר כעס פוסידון, הוא הרעיד את האדמה בצעדיו המהירים.
במיתולוגיה הנורדית רעידות אדמה הוסברו על ידי מאבקים אלימים של האל לוקי.
לפי האדה הפרוזאית, לוקי אחראי לרציחתו של האל בלדר.
כדי להענישו, לוקי נכלא במערה על ידי האלים ונכבל על ידי קרביו של נַארְוִי.
בתנ"ך רעידת אדמה היא מעשי ידי האל – , ונקשרת לחטא מוסרי של בני האדם, כך למשל מתוארת רעידת אדמה צפויה בספר ישעיהו: "רֹעָה הִתְרֹעֲעָה, הָאָרֶץ; פּוֹר הִתְפּוֹרְרָה אֶרֶץ, מוֹט הִתְמוֹטְטָה אָרֶץ.
בשני ספרים מתוארת רעידת אדמה גדולה לעתיד לבוא שנתפסת כחלק מתהליך הגאולה.
ובספר זכריה מתואר כי לעתיד לבוא הר הזיתים יבקע ועם ישראל ינוס כמו שהוא נס בזמן הרעש שהיה בימי עוזיהו מלך יהודה.
בספר תהלים וכן במשלי ובאיוב מוזכרים באופן תכוף רעידות האדמה ביחס ליציבות או אי יציבות.
כך גם הארץ מגיבה לאירועים באופן רגשי: הדבר בולט במזמורי "קבלת שבת" בתהלים – "אף תיכון תבל בל תימוט" – כלומר כמו שהארץ יציבה, כך מלכות ה' בעולם.
ולעומת זאת הארץ מגיבה ברעד של שמחה או ברעידות של פחד במקרים שונים.
"חילו מפניו כל הארץ", "ראתה - ותחל הארץ...
הרים - כדונג נמסו", "חילו מפניו כל הארץ!".
לעיתים מופיעה הארץ כבוגדנית בכך שהיא נראית יציבה ולפתע מתחילה לרעוד.
בניגוד לכך הנביאים מדגישים שהברית של הקב"ה עם ישראל תישאר לנצח, למרות חטאיהם.
במדרש נכתב כי רעידות האדמה מתרחשות בעת חילופי שלטון, המדרש מסביר כי על זמן שהחלה מלכות בבל להתפורר, נאמר הפסוק .
יש המפרשים את קריעת ים סוף בעת יציאת מצרים, וכן את "קריעת הירדן" בעת כניסת יהושע לארץ, כרעידות אדמה, מלוות בצונאמי.
הסברים של פילוסופים יוונים קדומים
מספר פילוסופים יוונים קדומים ניסו לספק תאוריה או הסבר טבעי לרעידות אדמה ללא צורך באלים או כוחות על-טבעי נסתר כלשהו.
אף על פי שהתיאוריה שגויה, ההשערה של תאלס היא רציונלית מכיוון שהיא מספקת הסבר שאינו פעולה של ישות נסתרת כלשהי.
היו תיאוריות נוספות של פילוסופים יוונים קדומים.
בתלמוד הירושלמי מנמקים את הסיבות לרעידות האדמה בחטאים מסוימים של בני אדם כמו אי הפרשת תרומות ומעשרות ("המביט לארץ ותרעד"), פריחת מקומות בילוי המוניים לעומת חורבנו של בית המקדש ("שאוג ישאג על נוהו") והפרת איסור משכב זכר ("אתה זיעזעת איברך על דבר שאינו שלך.
חייך שאני מזעזע עולמי על אותו האיש").
אבל הנימוק המקובל על רוב החכמים שהדבר נגרם בשל מחלוקות ומריבות.
הצעה אחרת שם היא שרעידות אדמה מסמלות חילופי שלטון.
על פי ההלכה, בעת רעידת אדמה, ברגע שמתאפשר, יש לברך את ברכת הראייה עושה מעשה בראשית או שכוחו וגבורתו מלא עולם.
רעידות אדמה בתאולוגיה הנוצרית כטיעון נגד הקמת בית מקדש שלישי
רעידת האדמה בגליל ב-363 נכנסה לתרבות והפולקלור היהודי והנוצרי כאחד.
כמוזכר לעיל, היא התרחשה בעיצומן של העבודות לבניית בית המקדש השלישי בהוראת הקיסר יוליאנוס.
קיסר זה מוזכר במקורות היהודיים כ"יוליאנוס הקדוש", בעוד שבמקורות הנוצריים הוא מכונה "יוליאנוס הכופר" מאותה סיבה.
רעידת האדמה והריסת כל מה שנבנה להקמת המקדש, ושרפתם שמשה את התאולוגים, הנוצריים בעיקר, כיד אלוהים שכעס על הכוונה להקים בית שלישי לעם ישראל בירושלים.
ב סבר הרמב"ם, שהתעמת עם תפיסות אליליות שהיו מקובלות בזמנו, שפגעי הטבע ובכללם רעידות אינם מלמדים על תכונות אנושיות באלוהות כגון: כעס, שנאה ונקמה.
אף על פי שתפיסתו לתורת הגמול איננה פשטנית, הוא שמאמין בהשגחה פרטית לבני האדם בניגוד לאריסטו, סובר שאירועים כאלו הם בגדר עונש צודק לבני אדם, לפי מה שהיו ראויים לו, ולא יכולים לשקף עוול:
לכן הוא נקרא לפי מעשׂים אלה קנוא ונוקם, ונוטר, ובעל חמה...הווה אומר שמעשׂים אשר כדוגמתם נובעים אצלנו מתוך נטייה נפשית, דהיינו, מתוך קנאה, נקמה, שנאה עמוקה או כעס, באים מלפניו יתעלה בהתאם למה שהיו ראויים לו אלה שנענשו, ולא בשום פנים מתוך היפעלות." (מורה נבוכים, חלק ראשון – פרק נ"ד).
בעקבות רעידת האדמה בליסבון (1755) – עיר קתולית אדוקה, בעת חג קתולי, ותוך הריסתן של כנסיות רבות, חלו שינויים ניכרים בתפישת האדם המודרני את תופעות הטבע.
וולטר הושפע רבות מרעידה זו – והתרחק יותר מהתאוריות הנוצריות-פילוסופיות של לייבניץ, וכך גם ז'אן-ז'אק רוסו כחיזוק לטענת החיים הכפריים הטובים מהחיים בעיר.
ברעידת האדמה בצפת (ה'תקצ"ז 1837) הרב אברהם דב מאוורוטש שהתבלט קודם כמנהיג מקומי, ניצל עם קבוצת מתפללים כשבית המדרש התמוטט, אך הגג מעליו ואלו שקרבו אליו נותר על עמדו.
יחד עם עמידת גבורה שלו במרד הדרוזים, הדבר השפיע על מזכירו של משה מונטיפיורי ששהה במקום, וייתכן שהיה מהמשפיעים על דרכו של מונטיפיורי לסיוע לעבודה עברית, הנמנעת מכספי החלוקה.
פעילות סייסמית בגרמי שמיים אחרים