tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך העונות השתנה מספר הקבוצות בטורנירים, כאשר המטרופוליטני נע בין 17 ל-23 קבוצות, והלאומי בין 16 ל-36. שיטה זו, פעלה בעיקר לטובתם של המועדונים הקטנים כגון ולס סרספילד, אסטודיאנטס וצ'קריטה ג'וניורס, שמדי פעם "גנבו" את תוארי האליפות מהמועדונים הגדולים והחזקים במדינה.
תחילה שימש הטורניר המטרופוליטני הן כאליפות בפני עצמה והן כטורניר העפלה לטורניר הנסיונל כשלמעפילות מצטרפות הקבוצות מהליגות האזוריות, והמועדונים שלא העפילו מתמודדים על הירידה עם קבוצות מהליגה השנייה.
בשנת 1970 הוחלט שלטורניר הנסיונל יעפילו כל קבוצות המטרופוליטני, למעט אלו שירדו בפועל (ולעיתים כולל היורדות).
בשנת 1977 הפך הטורניר המטרופוליטני לליגה "רגילה" כמו בשאר העולם ולא כלל שלב נוסף, אלא מספר קבוצות ששיחקו צמד משחקים מול כל קבוצה אחרת בליגה, בית וחוץ.
מאז ייסוד שני הטורנירים, שוחק תמיד המטרופוליטני ראשון עד להפיכת הסדר בשנת 1982.
בשל המלצתו של מאמן נבחרת ארגנטינה, קרלוס בילארדו, פורמט הליגה שונה בשנת 1985. לאחר סיומו של הטורניר הלאומי בשנה זו, שוחקה עונת 1985/86 כאליפות שנתית יחידה.
פורמט זה שונה חמש שנים לאחר מכן, בעונת 1990/91 שהתפצלה לשתי עונות בנות סיבוב אחד כל אחת, במבנה הדרום אמריקאי של "אפרטורה וקלאוסורה".
בעונה הראשונה שלאחר השינוי נקבע שאלופת הליגה תהיה זו שתנצח במשחק גמר בין זוכת האפרטורה לזוכת הקלאוסורה (בפועל, ניואלס אולד בויס גברה על בוקה ג'וניורס וזכתה באליפות).
למרות השיטה השונה, שנועדה להעניק יתרון למועדונים הקטנים יותר, הליגה עדיין נותרה בשליטתן של ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס כאשר מאז שנות ה-90, רק מועדון אחד מחוץ לבואנוס איירס ורוסאריו זכה באליפות - אסטודיאנטס.
עם זאת, בשנים האחרונות, בשל המצב הכלכלי הקשה, הפער בין הקבוצות הגדולות לקבוצות הקטנות הצטמצם והקבוצות הקטנות מתחילות להתחרות בהצלחה עם הקבוצות הגדולות.
בשנת 2014 נקבע כי בראשית שנת 2015 תעבור הליגה לאליפות שנתית בת שלושים קבוצות.
על מנת להגדיל את מספר הקבוצות בליגה שהיה באותה העת עשרים (וכן על מנת להחיל שינויים נוספים בליגות הנמוכות יותר), שוחקו בכל הליגות במדינה טורנירי מעבר (בליגה הראשונה: טורניר בן סיבוב אחד וללא ירידות) במחצית השנייה של 2014, כך שבסופו של דבר עלו עשר קבוצות מהליגה השנייה לראשונה.
טורניר ארוך חד שנתי (2015) וטורניר מעבר נוסף (2016)
בשנת 2015 שיחקו 30 קבוצות בטורניר שנתי מפברואר ועד נובמבר.
הטורניר היה בן סיבוב אחד: כל קבוצה שיחקה 29 משחקים מול שאר קבוצות הליגה ומשחק נוסף מול ה"קלאסיקו" שלה במחזור קלאסיקוס (ריבר פלייט נגד בוקה ג'וניורס, אינדפנדיינטה נגד ראסינג קלוב וכן הלאה, כאשר לקבוצות שאין להן יריבה היסטורית בליגה נקבע "קלאסיקו" על פי שיקולים גאוגרפיים ואחרים).
במהלך 2015 הוחלט שהטורנירים הארוכים החד-שנתיים יימשכו בעתיד, אך הם יחלו במחצית השנה, כמקובל באירופה, ולא בתחילתה.
אשר על כן שוחקו במחצית הראשונה של שנת 2016 טורנירי מעבר קצרים בכל הליגות (בדומה למה שהתרחש במחצית השנייה של 2014).
מתכונת הטורניר הייתה חלוקת 30 קבוצות הליגה לשני אזורים של 15 קבוצות, כשכל קבוצה התמודדה מול שאר קבוצות האזור פעם אחת, ובנוסף התמודדה פעמיים מול היריבה ה"קלאסית" שלה שהייתה חלק מהאזור השני, כך שבסך הכל היו 16 מחזורים.
הקלאסיקוס נקבעו באותה שיטה ששימשה בטורניר של 2015. שתי הראשונות בכל אזור התמודדו ביניהן במשחק שקבע את אלופת הליגה.
על מנת להתאים את מועדי ההעברות לעונות הכדורגל באירופה, החל מעונת 2016/17 עונות הליגה מתחילות באוגוסט ונמשכות עד למחצית השנה העוקבת.
מתכונת הטורניר החל מטורניר זה ועד לסוף עונת 2019/20 היתה: סיבוב אחד בלבד, שבו כל קבוצה שיחקה מול כל שאר קבוצות הליגה.
בעונת 2016/17 נוסף "מחזור קלאסיקוס", בו כל קבוצה שיחקה פעם נוספת מול ה"קלאסיקו" שלה (הסופר קלאסיקו, הקלאסיקו של אבז'אנדה וכן הלאה, כאשר לקבוצות שאין להן יריבה היסטורית בליגה נקבע "קלאסיקו" על פי שיקולים גאוגרפיים ואחרים), כך שבסך הכל היו 30 מחזורים בליגה של 30 קבוצות.
בעונת 2017/18 בוטל מחזור הקלאסיקוס.
בנוסף, החל מעונה זו, ובמשך שלוש עונות, הליגה נוהלה תחת מנהלת אוטונומית בשם "סופרליגה ארחנטינה" (וכך כונתה גם הליגה עצמה).
כמו כן, המגמה הייתה לצמצם את הליגה מדי שנה.
כיוון שעונת 2018/19 ארכה 25 מחזורים בלבד והסתיימה בתחילת אפריל, נוסד טורניר גביע הסופרליגה הארגנטינאית שהתקיים מאפריל ועד יוני.
טורניר דומה החל להתקיים בסוף עונת 2019/20 (שהייתה בעלת 23 מחזורים בלבד), במרץ 2020, אך בוטל לאחר מחזור אחד בלבד עקב התפרצות מגפת הקורונה בארגנטינה.
ב-19 במאי 2020 בוטלה מנהלת ה"סופרליגה ארחנטינה" והליגה חזרה אל חיקה של ההתאחדות, תחת ארגון פנימי בשם "ליגה פרופסיונל דה פוטבול".
הליגה בעקבות מגפת הקורונה (2020-)
עם התפרצות מגפת הקורונה הוקפאו הירידות עד לשנת 2022, כך שיחד עם הקבוצות העולות בסוף 2020 מספר קבוצות הליגה צמח שוב ל-26.
בעונת 2020/2021 לא התקיימה בארגנטינה ליגה רשמית.
במקום זאת, אורגנו שני טורנירי גביע הליגה הארגנטינאית (Copa de la Liga Profesional).
הטורניר הראשון, בהשתתפות 24 קבוצות, החל באוקטובר 2020 והסתיים במשחק גמר שהתקיים בינואר 2021; והטורניר השני, בהשתתפותן של 26 קבוצות, החל בפברואר 2021 והסתיים במשחק גמר שהתקיים בתחילת יוני 2021.
במחצית השנייה של 2021 (מיולי עד דצמבר), 26 קבוצות הליגה הראשונה שיחקו במסגרת של ליגה בעלת סיבוב אחד (25 משחקים לכל קבוצה).
כיוון שהירידות הוקפאו באותה תקופה, מספר הקבוצות צמח ל-28 בסוף 2021 עם סיום הטורניר בליגה השנייה.
מטרת ההתאחדות הארגנטינאית המוצהרת היא להקטין את מספר הקבוצות ל-22 עד לשנת 2026.
עונת 2022 גם חולקה לשני חלקים, כשבין פברואר למאי שוחק גביע הליגה עם שני בתים ופלייאוף החל מרבע הגמר, ובמחצית השנייה של השנה (עד אוקטובר, לפני תחילת מונדיאל 2022) שוחקה ליגה בעלת סיבוב אחד (27 משחקים לכל קבוצה).
בעונת 2023 התחלף הסדר: הליגה שוחקה במחצית הראשונה של השנה וגביע הליגה שוחק במחצית השנייה.
בעונת 2024 גביע הליגה שוחק לפני הליגה.
קביעת היורדות בליגה נעשית על פי טבלת הממוצע (Promedios) שמשקללת את נתוני העונות האחרונות.
הנקודות שהקבוצות השיגו בשנים האחרונות מתחלקות במספר המשחקים.
מספר היורדות השתנה עם השנים.
עד לשנת 2013 שתי האחרונות ירדו ישירות לליגת המשנה, ואילו שתי הקבוצות שסיימו מעליהן שיחקו במשחקי מבחן (Promocion) מול נציגות הליגה השנייה.
החל משנת 2013 (עם תחילת הפורמט של "איניסיאל ופינאל") משחקי המבחן בוטלו ונקבע ששלוש קבוצות ירדו ישירות.
בטורניר המעבר של 2014 לא היו ירידות.
בטורניר הארוך של שנת 2015, שתי האחרונות בטבלת הממוצעים ירדו לליגה השנייה.
בטורניר המעבר ששוחק במחצית הראשונה של 2016 הייתה יורדת אחת בלבד.
החל מטורניר 2016/17, שבו שיחקו 30 קבוצות בליגה, ירדו ארבע האחרונות בטבלת הממוצעים, ומליגת המשנה עלו שתי קבוצות בלבד, במטרה לצמצם את מספר הקבוצות בליגה.
כך, בעונת 2019/20 שיחקו בליגה 24 קבוצות, ובסופה מספר הקבוצות היה אמור להצטמצם ל-22.
עקב התפרצות מגפת הקורונה בוטלו הירידות עד לשנת 2022. על כן, בתחילת 2021 צמח מספר הקבוצות ל-26, ובסוף אותה שנה - ל-28. בסוף עונת 2022 ירדו שתי קבוצות ושתיים אחרות עלו.
תחילה הייתה התוכנית שבעונות 2023, 2024 ו-2025 תרדנה 4 קבוצות ותעלנה שתיים, כשמטרת ההתאחדות היא לצמצם עד לשנת 2026 את מספר הקבוצות ל-22, מספר שיישאר קבוע.
עם תחילת עונת 2023 הצטמצם מספר היורדות המתוכנן לסיום העונה ל-3, אך במהלך העונה הוחלט שתהיינה שתי יורדות בלבד, אחת לפי טבלת הממוצעים ואחת לפי הטבלה השנתית (הכוללת את הליגה ואת גביע הליגה), כך שבעונת 2024 עדיין יהיו בליגה 28 קבוצות.
בתחילת עונת 2024 נקבע ששוב תרדנה שתיים כמו בעונה הקודמת, אך במהלך העונה בוטלו הירידות, כך שבעונת 2025 יהיו בליגה 30 קבוצות.
באופן מסורתי, שתי הגדולות של ארגנטינה, ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס השתתפו באופן קבוע בגביע ליברטדורס.
מאז 1987, ארגנה קונפדרציית CONMEBOL טורנירים נוספים לקבוצות ביבשת: הסופרקופה סודאמריקנה (טורניר שנתי לאלופות ההיסטוריות של הליברטדורס), גביע קונמבול וגביע מרקוסור; גביעים אלו הופסקו ותחתם נוסד בשנת 2002 גביע סודאמריקנה.
הליברטדורס נחשב לטורניר המוביל באמריקה הדרומית, כאשר מבחינת הקבוצות הארגנטינאיות בו, אינדפנדיינטה מובילה את הקבוצות עם 7 תארים, אחריה בוקה ג'וניורס עם 6, אסטודיאנטס וריבר פלייט עם 4, וארחנטינוס ג'וניורס, ולס סרספילד, ראסינג קלוב וסן לורנסו עם תואר אחד כל אחת.
הקבוצות הארגנטינאיות מובילות במספר הזכיות הכולל עם 25. גם בגביע סודאמריקנה הקבוצות הארגנטינאיות מובילות עם 8 זכיות ב-17 טורנירים.
באשר לגביע הביניבשתי (אלופת הליברטדורס נגד אלופת ליגת האלופות של אירופה) טורניר אשר הופסק ממתכונת זו בשנת 2004, יש גם שם ייצוג לארגנטינאיות, כאשר בוקה ג'וניורס מובילה עם 3 תארים, אינדפנדיינטה עם 2, ואסטודיאנטס, ריבר פלייט, ולס סרספילד וראסינג קלוב עם תואר אחד לכל אחת.
טבלת אלופות ארגנטינה (עידן מקצועני)
N - אליפות לאומית (נסיונל)
מלך השערים ההיסטורי של הליגה הוא ארסניו אריקו מפרגוואי ששיחק באינדפנדיינטה, עם 295 שערים ב-332 משחקים.
סגנו הוא אנחל לברונה מריבר פלייט עם 293 כיבושים.
הסרייה א' בכדורסל (באיטלקית: Serie A di pallacanestro) היא ליגת הכדורסל הבכירה באיטליה.
הליגה נוסדה בשנת 1920 כליגה חובבנית, ורק בשנת 1948 הפכה לליגה מקצוענית.
במשך השנים הראשונות לקיומה של הליגה שלטה ללא עוררין מילאנו שעד היום היא הקבוצה בעלת מספר הזכיות הרב ביותר באליפות מאז היווסדה של הליגה, 25 אליפויות.
הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א ונחשבה במשך שנים לאחת מליגות הכדורסל הטובות באירופה ובעולם.
במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית וחוץ, הווה אומר שבעונה הסדירה יש בסך הכול 34 משחקים.
8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב מחמישה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה, בסיומה של סדרת גמר של הטוב משבעה משחקים.
בקיץ 2008 השעתה התאחדות הכדורסל האיטלקית את קבוצת אלדו נאפולי ואת קבוצת אורלנדינה באסקט הסיציליאנית מכל פעילות (הורדו לליגות הנמוכות), לאחר ששתי הקבוצות עברו על תקנות הליגה כאשר רשמו שחקנים באופן לא חוקי.
בעקבות זאת צומצמה הליגה מ-18 ל-16 קבוצות.
עד לעונת 2015–2016 שיחקו שלוש הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים במפעל היורוליג (ארמאני מילאנו מקבלת שריון אוטומטי כאחת ממקימות יול"ב), הקבוצה שסיימה במקום הרביעי וכן זוכת הגביע האיטלקי שיחקו במפעל היורוקאפ והקבוצה שסיימה במקום החמישי משחקת במפעל היורוצ'אלנג'.
בינואר 2016 הודיעה התאחדות הכדורסל האיטלקית שהחל מעונת 2016–2017 ישחקו קבוצות איטלקיות במפעלי פיב"א בלבד.
עם זאת, ב-2017 הודיעה ההתאחדות שהחל מעונת 2017–2018 מועדנים מאיטליה יהיו חופשיים להשתתף בכל גביע אירופאי המבוסס על השגים ספורטיביים.
בעונת 2025/2026 קבוצות איטלקיות משתתפות בכול התחרויות אירופיות (בחלקם רק בשלבי העפלה).
2019-20 בוטלה בגלל נגיף הקורונה
ליגת ה-NBL (National Basketball League) היא ליגת הכדורסל המקצוענית הבכירה של אוסטרליה, הכוללת גם קבוצה אחת מניו זילנד.
בעבר הייתה גם קבוצה מסינגפור.
הליגה נוסדה בשנת 1978, במטרה לתת במה לטובי הכדורסלנים באוסטרליה.
חלק ניכר משחקני נבחרת אוסטרליה ונבחרת ניו זילנד משחקים בליגה זו.
אלופת הליגה הנוכחית (2024) היא טסמניה ג'קג'מפרס.
בדומה לליגת ה-NBA קבוצות הליגה הן קבועות ואין עליה וירידת ליגה.
כמו כן, מונהגת בליגה תקרת שכר.
חוקי הליגה מתירים שיתוף שלושה זרים בכל קבוצה, אשר בפועל רובם אמריקאים.
בנוסף הליגה מתירה זר נוסף שנחשב כישרון צעיר.
בעבר שחקו על משבצת זו שחקנים כמו לאמלו בול ואר ג'יי המפטון.
שחקנים אסיאתים מורשים לשחק בליגה כמקומיים, כדי להגדיל את האטרקטיביות של הליגה בשווקים המתעוררים של מזרח אסיה.
הליגה ידעה משברים גדולים ומספר הקבוצות בה גדל וקטן לסירוגין.
כיום עומד מספר הקבוצות בליגה על עשר קבוצות.
בין שחקני העבר הבולטים בליגה ניתן למנות את אנדרו גייז ומארק בראדקי האוסטרלים, ואת לירוי לוגינס האמריקאי.
עוד שחקו בליגה סקוטי וילבקין, סי.
ברוטון, ג'ו אינגלס, פאטי מילס, ג'יי.
טוקוטו, רימאס קורטינאיטיס, דונטה סמית', קירק פני ואחרים.
ליגת העל הבנגלדשית היא ליגת הכדורגל הבכירה בבנגלדש.
הליגה ידועה גם בשמה המסחרי ה-"BPL" (בנגלדש פרימייר ליג).
ליגה מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של בנגלדש, החברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC).
בהתאם לדירוג של AFC הליגה מדורגת במקום ה-28. בהתאם לכך היא לא זכאית לשלוח נציגים לליגת האלופות האסייתית עילית ולליגת האלופות האסייתית השנייה.
הליגה הראשונה בכדורגל הוקמה בשנת 1915, בתקופת השלטון הבריטי בהודו.
בשנת 1948 קיבלה פקיסטן את עצמאותה, והשטח של בנגלדש של ימינו היה אז חלק ממנה.
החל משנה זו פעלה בליגה המקומית הבכירה ליגת דאקה.
בשנת 1971 לא התקיימה פעילות ליגה סדירה בשל מלחמת העצמאות של בנגלדש.
בשנת 1972 הוקמה פדרציית הכדורגל של בנגלדש, והליגה חידשה את פעילותה הסדירה בשנת 1973.
בשנת 1993 בוצע ארגון מחדש של מבנה הליגות במדינה, והליגה הבכירה קיבלה את השם ליגת העל של דאקה.
עד להקמת הליגה הלאומית בשנת 2000, שימשה ליגה זו כליגה הבכירה במדינה, שכן בנגלדש חולקה למחוזות, ובכל אחד מהם התקיימה ליגה אזורית נפרדת.
ליגת הכדורגל הלאומית הוקמה בשנת 2000 במתכונת זמנית.
המתכונת הארצית הקבועה החלה ב-2 במרץ 2007, אז הוקמה ליגה מסודרת שכללה 12 קבוצות – שמונה מדאקה וארבע משאר רחבי המדינה.
לאחר הקמתה בשנת 2007 נקראה הליגה בתחילה B-League.
בשנת 2009 שונה שמה להליגה הבנגלדשית, ובשנת 2012 קיבלה את שמה הנוכחי – ליגת העל הבנגלדשית (Bangladesh Premier League, BPL).
שינוי זה סימן את תחילת העידן המקצועני בכדורגל הבנגלדשי, עם הקמת ליגות נמוכות יותר והנהגת תחרויות כדורגל ברמה ארצית.
הקבוצה המעוטרת והמצליחה ביותר בכדורגל הבנגלדשי היא מחמודן, שזכתה ב-20 אליפויות מאז שנת 1948. אבאהאני היא הקבוצה הבכירה בעידן ליגת העל הבנגלדשית, עם שש זכיות באליפות, ובסך הכול 17 אליפויות.
בעונת 2016 קבעה "אבאהאני" שיא כאשר זכתה באליפות הליגה ללא הפסד לאורך כל העונה.
התחרות כוללת 18 מחזורים בשיטת משחק בית/משחק חוץ.
על ניצחון מוענקות שלוש נקודות, ועל תיקו נקודה אחת.
עונת המשחקים נערכת מספטמבר עד אפריל.
הקבוצה המסיימת במקום הראשון מוכתרת כאלופת בנגלדש.
לאור הדירגו הנמוך של הליגה (מקום 28)נציגה לא מעפילה ביחד עם סגניתה לליגת האלופות האסייתית עילית וגם לא לליגת האלופות האסייתית השנייה.
הקבוצות המסיימות במקום ה-10 ו-11 יורדות לליגת המשנה – "הליגה השנייה".
קבוצות במקומות 9/10 יורדות לליגת משנה - Championship League.
הספירה כוללת אליפויות לפני קום המדינה.
כל הקבוצות הזוכות הם מהעיר דאקה.
קבוצהאליפויותעונת זכייה האחורנהמוחמדאן202025אבאהאני172017/2018דאקה וונדררס71960BJMC/BIDC51979באשונדהרה קינגס52023/2024ויקטוריה31964 שייח' ג'אמל32014/2015מוקטיג'ודה סאנגסאד22000איגוד אחים22005שייח' רוסאל קרירה צ'אקרה12012/2013
ליגת העל האפגנית היא ליגת הכדורגל הבכירה באפגניסטן.
קדמה לה, הליגה הקאבולית, והליגה העליונה שפורקה בשנת 2021 בעקבות שינוי משטר במדינה.
לפני הקמת הליגה הנוכחית, הייתה קיימת ליגת העל הקאבולית שהוקמה מחדש בשנת 2006 וכללה 7 בתים אזוריים שכיסו את כל אפגניסטן.
ליגת הוקמה רשמית ב-2012, כאשר בעונה הראשונה השתתפו 8 קבוצות, והליגה התקיימה מספטמבר ועד אוקטובר (חודש אחד בלבד), במתכונת של 2 בתים ו-3 משחקים לכל קבוצה, לאחר מכן חצי גמר וגמר.
בעונת 2013, נבחרו ושובצו השחקנים בליגה באמצעות תוכנית ריאלטי אפגנית בשם "Maidan e sabz" ("המגרש הירוק"), שהנחה מוכתאר לשקרי, כוכב הערוץ Tolo TV (הערוץ הכי פופולרי באפגניסטן).
הרעיון הגיע מהתאחדות הכדורגל האפגנית ששיתפה פעולה עם חברת המדיה האפגנית "Moby Media Group", שהיא הבעלים של מספר ערוצים מסחריים ותחנות רדיו באפגניסטן.
הערוצים של החברה שידרו את המשחקים, והשחקנים שובצו בקבוצות לפי צוות שיפוט ולפי הצבעות הקהל.
34 המחוזות באפגניסטן חולקו ל-8 אזורים גדולים יותר.
בליגה היו 8 קבוצות, וכל קבוצה קיבלה 18 שחקנים.
תוכנית הטלוויזיה והליגה בפורמט הייחודי, עזר להביא לתודעה את הכדורגל שהיה ענף פחות פופולרי במדינה, ועזר להבליט מיעוטים במדינה כמו מיעוט ההזארה.
כיום גמר תחרות הכדורגל באפגניסטן היא אחד אירועי הספורט הגדולים במדינה ביחד עם גמר ליגת הקריקט שהוא ענף אף יותר פופולרי.
שאהין אסמאייה היא שיאנית הזכיות בליגת העל האפגנית עם 5 אליפויות נכון ל-2020. בנוסף היא הקבוצה היחידה בליגה שהגיעה ל-8 מתוך תשעת הגמרים הראשונים בליגה (2013–2020).
ליגה הוקמה בשנת 2022. בעונתה הראשונה היא כללה 12 קבוצות.
בגלל בעיות תקציביות עונת 2023 לא התקיימה.
העונה התחילה בדצמבר והסתיימה בינואר.
בהתאם לדירוג של הליגה, קבוצה בראש הטבלה (אלופה) מעפילות לתחרויות אסיאתיות.
דירוג הליגה לעונת 2025/2026 הוא ה-40. בהתאם לכך היא שולחת 3נציגה בודדת לשלב המקודם של ליגת האלופות האסייתית עילית ואין לה נציג בליגת האלופות האסייתית השנייה.
קבוצה שסיימה במקום האחרון יורדת ללידת משנה.
ליגת העל הקאבוליתעונהאלופה1946אריאנה קאבול1947אריאנה קאבול1948אריאנה קאבול1949אריאנה קאבול1950אריאנה קאבול1951אריאנה קאבול1952אריאנה קאבול1953אריאנה קאבול1954אריאנה קאבול1955אריאנה קאבול1956-1982לא ידוע1983קבוצת המשמר הלאומיעונהאלופה1984קבוצת המשמר הלאומי1985-1994לא ידוע1995קארלפאן1996לא ידוע1997/1998מייואנד קאבול1999-2002לא ידוע2003קבוצת הסהר האדום2004אורדו קאבול2005אורדו קאבול2006אורדו קאבול2007אורדו קאבול2008לא התקיים2009קאבול בנק2010פרוזי2011ביג בר2012פרוזי2013ביג ברליגה עליונהעונהאלופה2012טופאן חרירוד2013שאהין אסמאייה2014שאהין אסמאייה2015דה ספין גהאר בזאן2016שאהין אסמאייה2017שאהין אסמאייה2018טופאן חרירוד2019טופאן חרירוד2020שאהין אסמאייה
ליגה עליונהעונהאלופה2021סורק פושאן2022אטאק אנרג'י2024אטאק אנרג'י2024/2025אבו מוסלים
קבוצה עיראליפויותשנה אחרונהאריאנה קבולקאבול51955שאחין אסמייהקאבול52020טופאן הרירודהראט32019אורדו קבולקאבול32007פרוזיקאבול32012אטאק אנרג'יהראת22024דה ספין גאר בזאןג'לאלאבאד12015סורק פשאןהראת12021אבו מוסליםפארה12025
ליגת העל האורוגוואית (בספרדית: Liga Profesional de Primera División, "ליגה פרופסיונל דה פרימרה דיביסיון") היא ליגת הכדורגל הבכירה באורוגוואי.
הליגה החלה לפעול כבר בתחילת המאה ה-20, בשנת 1900 ונשלטה לאורך השנים בעיקר על ידי שני מועדונים, פניארול ונסיונל, שניים ממועדוני הפאר בכדורגל, הן באורוגוואי ובאמריקה הדרומית כולה.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1900ס.א.ר.ק.ק.(1)אלביוןאורוגוואי אתלטיק1901ס.א.ר.ק.ק.(1)נסיונלאורוגוואי אתלטיק1902נסיונלס.א.ר.ק.ק.(1)דוייצ'ר1903נסיונלס.א.ר.ק.ק.(1)דוייצ'ר1904לא שוחקה (2)1905ס.א.ר.ק.ק.נסיונלמונטווידאו וונדררס1906מונטווידאו וונדררסס.א.ר.ק.ק.נסיונל1907ס.א.ר.ק.ק.(1)מונטווידאו וונדררסריבר פלייט פוטבול קלוב(3)1908ריבר פלייט פוטבול קלוב(3)מונטווידאו וונדררסנסיונל1909מונטווידאו וונדררסס.א.ר.ק.ק.ריבר פלייט פוטבול קלוב(3)1910ריבר פלייט פוטבול קלוב(3)ס.א.ר.ק.ק.נסיונל1911ס.א.ר.ק.ק.(1)מונטווידאו וונדררסנסיונל1912נסיונלס.א.ר.ק.ק.מונטווידאו וונדררס1913ריבר פלייט פוטבול קלוב(3)נסיונלס.א.ר.ק.ק.1914ריבר פלייט פוטבול קלוב(3)פניארולנסיונל1915נסיונלפניארולאוניברסל1916נסיונלפניארולמונטווידאו וונדררס1917נסיונלפניארולאוניברסל1918פניארולנסיונלאוניברסל1919נסיונלאוניברסלפניארול1920נסיונלפניארולסנטרל אספניול1921פניארולנסיונלאוניברסל1922נסיונלמונטווידאו וונדררסרמפלה ג'וניורס1923נסיונל(4)רמפלה ג'וניורסבלה ויסטה1924נסיונל(4)בז'ה ויסטהרמפלה ג'וניורס1925לא הושלמה(5)1926לא שוחקה(6)1927רמפלה ג'וניורספניארולנסיונל1928פניארולרמפלה ג'וניורסנסיונל1929פניארולנסיונלדפנסור ספורטינג1930לא שוחקה(7)1931מונטווידאו וונדררסנסיונלרמפלה ג'וניורס
ישנה בעייתיות בזיהוי קבוצת ס.א.ר.ק.ק.
(CURCC), כאשר חלק מהדעות טוענות כי היא מתחילת דרכה של קבוצת פניארול וחלק טוענות כי אין קשר ביניהן ואף יצא להן לשחק אחת נגד השנייה.
עונת 1904 לא שוחקה בשל מלחמת אזרחים באורוגוואי.
ריבר פלייט פוטבול קלוב איננה אותה קבוצה כמו קלוב אתלטיקו ריבר פלייט המשתתפת כיום בליגה.
בשל מספר שינויים בכדורגל באורוגוואי, התאחדות כדורגל פורשת הוקמה באורוגוואי (בעיקר על ידי פניארול) בשנת 1923. התאחדות זו הפעילה שתי עונות משחקים, אחת בשנת 1923 שנגמרה באליפות של וונדררס, והשנייה ב-1924 שבה זכתה פניארול.
שתי עונות אלה אינן מוכרות על ידי התאחדות הכדורגל של אורוגוואי.
עונת 1925 לא הגיעה לסיומה בשל החלטת הממשלה.
בשנת 1926 לא שוחקה הליגה באורוגוואי.
במקום זאת נערך טורניר חלופי, אשר בו זכתה פניארול ואיננו מוכר כיום על ידי ההתאחדות האורוגוואית.
עונת 1930 לא התקיימה עקב ההכנות למונדיאל שנערך באותה השנה באורוגוואי.
עונת 1948 לא התקיימה בשל שביתת ארגון השחקנים.
דפנסור התאחדה עם ספורטינג בשנת 1989, וזכתה בתואר בשנת 1991 כ"דפנסור ספורטינג".
עונת 1989 נערכה בסבב משחקים יחיד (בלי משחק בית ומשחק חוץ)
מאז 1994 הייתה העונה האחרונה בה שוחק הליגה בשיטה של בשיטה של שני חלקים ללא משחק פלייאוף גמר או בשיטה של חלק אחד ופלייאוף גמר, שיטות אלו חזרו גם לאחר מכן בעונות 1998 ו-2006/07.
מועדוןסך הכל זכיות אליפויות מקצועניותאליפויות בעידן החובבני סך הכל סגנויות (מקצועני)עונות זכייהס.א.ר.ק.ק.
למרות הדמיון בשמות בין ריבר פלייט פוטבול קלוב וקבוצת קלוב אתלטיקו ריבר פלייט המשתתפת כיום בליגה, הדמיון בצבעי המועדון וההיסטוריה בטווח הארוך, אין קשר בין המועדונים וריבר פלייט פוטבול קלוב הוא בגדר מועדון מפורק שאין לו קשר למועדון הקיים.
מונטווידאו וונדררס טוענים ל-4 תארים, הבאים לידי ביטוי ב-4 כוכבים בסמל המקורי של המועדון, אף על פי שההתאחדות המקומית, כמו במקרה של האליפות של פניארול בשנת 1923, לא מכירה בזכייה זו באליפות ולכן הסמל הנ"ל איננו מורשה לשימוש על ידי ההתאחדות.
נציונלה בסקטבולסקה ליגה, היא ליגת הכדורסל הבכירה בבולגריה.
עד לשנת 2002 התחלקו התארים בין הקבוצות השונות בליגה.
ומאז שהשתדרגה קבוצת אקדמיק סופיה, הייתה הקבוצה הזוכה הכמעט בלעדית בכל התארים האפשריים במדינה למעט בשלוש עונות בהן זכו לבסקי סופיה ובלקן בוטבגרד.
במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים או שלוש (בהתאם לעונה) נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית חוץ.
8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב משלושה משחקים ברבע הגמר והטוב בחמישה משחקים בחצי הגמר ובגמר כאשר הזוכה בסדרת הגמר מוכתרת האלופה.
נכון לעונת 2020/21 אין יורדות ומספר המשתתפות משתנה בין 9 ל-10 בהתאם לקבוצות אשר נרשמות לליגה.
האלופה משתתפת בליגת האלופות, הקבוצה שסיימה במקום 2 וזוכת הגביע הבולגרי משתתפות במפעל היורופקאפ, וקבוצות לפי בחירה משתתפות במפעל הליגה הבלקנית.
+ עונת 2025/2026 קבוצה שנת הקמה עיר אקדמיק פלובדיב 1948 פלובדיב בלקן בוטבגרד 1947 בוטבגרד ברואה 1958 סטארה זאגורהבוטב וראצה בוטבגרד צ'רנו מורה וארנה 1947 וארנה לבסקי סופיה לוקלי 1923 סופיה רילסקי ספורטיסט 1927 סמוקוב לוקומוטיב פלובדיב 1926 פלובדיבבאסקטבול מינור2015 פרניק ספרטק פלבן 1947 פלבן שומן1950שומן
ליגת העל של אליפות בלארוס בכדורגל (בבלארוסית: Вышэйшая ліга чэмпіянату Беларусі па футболе) היא ליגת הכדורגל הבכירה בבלארוס.
הליגה הוקמה בשנת 1992 עם עצמאותה של בלארוס מברית המועצות.
הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הבלארוסית וממומנת על ידי בלארוסבנק ומטעמי חסות נקראת בשם "בלארוסבנק - ליגת העל" (Беларусбанк — Вышэйшая ліга).
הקבוצה שזכתה ברוב האליפויות בעשור הראשון של הליגה היא דינמו מינסק שזכתה 5 פעמים ברציפות ו־9 אליפויות בסך הכל, אך הקבוצה שזכתה במרב האליפויות היא באטה בוריסוב שזכתה ב-15 אליפויות, 13 מהם רצופות (בשנים 2006-2019).
הליגה נפתחת מדי עונה בחודש אפריל ומסתיימת בחודש נובמבר, והחל מעונת 2016 משחקות בה 16 קבוצות.
בתום כל עונה הקבוצה האחרונה בטבלה יורדת לליגה הבלארוסית הראשונה ובמקומה עולה הקבוצה שסיימה ראשונה בטבלת הליגה הבלארוסית הראשונה.
כמו כן נערך פלייאוף בשיטת בית וחוץ בין הקבוצה שמסיימת שנייה בליגה הבלארוסית הראשונה לבין המסיימת 11 (לפני אחרונה) בליגת העל.
המנצחת בפלייאוף משחקת בעונה הבאה בליגת העל והמפסידה בליגה הבלארוסית הראשונה.
נותן החסות העיקרי של הליגה הוא הבנק הגדול בבלארוס: בלארוסבנק.
רומן ואסיליוק הוא מלך השערים של הליגה עם 225 שערים.
רמהליגה1ליגת העל16 קבוצות2הליגה הראשונה15 קבוצות3 הליגה השנייה15 קבוצות4אליפות מחוז גרודנו9 קבוצותאליפות מחוז ויטבסק14 קבוצותאליפות מחוז הומלאליפות מחוז ברסט15 קבוצותאליפות מחוז מוהילוב8 קבוצותאליפות מחוז מינסק10 קבוצותאליפות מינסק
קבוצהעיראצטדיוןתכולהאיסלץ'מינסקאצטדיון מינסק3,000ארסנל דזיארז'ינסקבוריסובהאצטדיון העירוני בוריסוב5,402 באטה בוריסובבוריסובבוריסוב ארנה12,896בלשינה בוברויסק בוברויסקאצטדיון ספרטק (בוברויסק)3,700ברנוביץ' ברנוביץ' אצטדיון לוקומוטיב (ברנוביץ')3,749דינמו ברסטברסטאצטדיון ברסטקי10,060דינמו מינסקמינסקאצטדיון דינמו22,000דנייפר מוהילבמוהילבאצטדיון ספרטק (מוהילב)7,350הומלהומלהאצטדיון המרכזי 14,307ויטבסקויטבסקקומפלקס הספורט המרכזי של ויטבסק8,144טורפדו ז'ודינוז'ודינהאצטדיון טורפדו3,020מינסקמינסקאצטדיון מינסק3,000מקסליין ויטבסקויטבסקקומפלקס הספורט המרכזי של ויטבסק8,144נמאן גרודנוגרודנואצטדיון נמאן8,500נפטאן נובופולוצקנובופולוצקאצטדיון אטלנט5,300סלביה מאזירמאזיראצטדיון יונוסט5,300
מחוז כמות קבוצות מועדונים מחוז מינסק 6 מלדזייצ'נה-2018, באטה, סלוצק-2024, טורפדו, ארסנל מחוז ויטבסק 3 ויטבסק, נפטאן, מקסליין ויטבסק מינסק 2 דינמו, מינסק מחוז הומל 2 סלביה מאזיר, הומל מחוז גרודנו 2 נמאן, סמורגון ברסט 1 דינמו
האליפות התקיימה בתחילה כתחרות לא רשמית החל מ-1922. ב-1926 התקיימה האליפות כחלק מה"ספרטקיאדה" הבלארוסית ברפובליקה הסובייטית הבלארוסית, והתקיימה שוב תחרות ב-1928 ו-1933. האליפות התקיימה על בסיס נבחרות ערים, מה שהיה מקובל אז ברפובליקה לקיים, ב-2 מהתחרויות זכתה נבחרת מינסק, ב-2 זכתה גומל ובאחת זכתה בוברויסק.
החל מ-1934 התקיימה תחרות אליפות שנתית רשמית של אזור בלארוס באופן תדיר, ואף התקיימה ליגה שנייה בין 1966 ועד 1991. האליפות נחשבה לרמה החובבנית והייתה שלישית בהירככיית הליגות של ברית המועצות הסובייטית.
מעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית.
היחידה שהצליחה להעפיל את שתי הליגות ולשחק בליגת העל הייתה דינמו מינסק, שהישג השיא שלה היה זכייה באליפות הליגה ב-1982, והיא סיימה עוד 3 פעמים במקום השלישי.
אלופות ליגת בלארוס הסובייטית (1934–1991)
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הבלארוסי הסובייטי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
טבלת אלופות הליגה הבלארוסית הסובייטית (1934–1991)
ליגת העל הבלארוסית (החל מ-1992)
הליגה הבלארוסית אורגנה בשנת 1992 כשהמשתתפות הראשונות היו דינמו מינסק, ועוד חמישה מועדונים בלארוסים שהתמודדו עד אז בליגות הנמוכות בברית המועצות ועשר קבוצות נוספות שהתמודדו באליפות בלארוס הסובייטית בכדורגל, שהיוותה חלק ממערך הליגות הטריטוריאליות של הליגה הסובייטית השנייה.
בעונת 1995 הוחלט כי הפורמט האירופי אינו מתאים לבלארוס בשל תנאי מזג האוויר הקשים, כך החל מעונת 1996 הליגה משוחקת רק בחודשי הקיץ, האביב והסתיו, החל ממרץ ועד נובמבר.
מאז 2006 באטה בוריסוב שולטת בליגה וזכתה ב-15 אליפויות רצופות בשנים 2006–2018) והייתה הקבוצה הבלארוסית הראשונה בהיסטוריה להעפיל לשלב הבתים בליגת האלופות (בעונת 2008) וב (בעונת 2009), הישג שהיא הגיעה אליו מספר פעמים בשנים הבאות.
בשנת 2020 המשיכה הליגה לפעול גם בעת התפרצות נגיף הקורונה בבלארוס, בעוד ששאר הליגות באירופה הפסיקו את פעילותן לכל המאוחר בחודש מרץ.
הדבר הביא לעלייה בפופולריות שלה בעקבות השבתת אירועי ספורט בעולם.
בתום העונה זכתה באליפות קבוצת שחטיור סליהורסק.
קבוצה בכתב מודגש זכתה בגביע הבלארוסי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
ויטבסק1——2025ויטבסק—22דינמו 93—13נמאן—3—אנרגטיק מינסק—1—פרטיזן מינסק——2טורפדו ז'ודינו——2מינסק——1
עיר אליפויות מועדונים בוריסוב <center>15 באטה בוריסוב (15) מינסק <center>9 דינמו מינסק (9) סליהורסק <center>4 שחטיור סליהורסק (4) מאזיר <center>2 סלביה מאזיר (2) ברסט <center>1 דינמו ברסט (1) הומל <center>1 הומל (1) בוברויסק <center>1 בלשינה בוברויסק (1) מוהילב <center>1 דנפר-טרנסמאש (1)ויטבסק<center>1מ.ל.
אליפות בלארוס בכדורסל גברים היא אליפות המדינה בכדורסל גברים והיא הליגה הגבוהה מבין ליגות הכדורסל בבלארוס.
בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה החל משנת 2022 קבוצות מבלארוס לא יכולים להשתתף בתחרויות אירופאיות.
בעבר קבוצת צמוקי מינסק שיחקה בליגת VTB.
צמוקי מינסק זכתה במרב תוארי אליפות בלארוס כשבאמתחתה 15 זכיות באליפות מאז 1992. במקום השני נמצאת גרודנו-93 שזכתה ב-9 אליפויות.
ליגת העל הבלארוסית בהוקי קרח או בכינויה האקסטרה ליגה הבלארוסית (בבלארוסית: Беларуская экстраліга) היא הליגה הבכירה והראשונה בחשיבותה בהוקי קרח בבלארוס.
ליגת העל הבלארוסית בכדורגל נשים הוא כינויה של ליגת העל לנשים המהווה את הליגה הבכירה ביותר בענף בבלארוס ונערכת בחסות התאחדות הכדורגל הבלארוסית.
ליגת העל האלג'יראית נקראת גם הליגה האלג'יראית מקצוענית 1 היא ליגת הכדורגל הבכירה באלג'יריה, שהוקמה במקור ב-1904, ובפורמט הנוכחי שלה קיימת מ-2010. הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האלג'יראית וכפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
קבוצת JS קביליה מטיזי אוזו היא קבוצת הכדורגל המצליחה ביותר באלג'יריה, עם 14 זכיות באליפות הליגה.
שניות בדירוג הן הקבוצות USM אלג'יר ו-ES סטיף עם 8 אליפויות ובצוותא הן הקבוצות הבולטות השולטות בכדורגל האלג'יראי.
הליגה מדורגת קבוע בעשרת המקומות הראשונים בדירוג הליגות ה-5 שנתי של ה-CAF (דירוג הליגות האפריקאי).
הליגה מתחילה בדרך כלל באוגוסט-ספטמבר ומסתיימת במאי-יוני של העונה העוקבת.
נכון לעונת 2025/2026, בליגה 16 קבוצות, כאשר הקבוצות המסיימות במקומות הראשון (האלופה) וה-2 (הסגנית) מעפילות לליגת האלופות האפריקאית, והקבוצה שמסיימת במקום ה-3 מעפילה לגביע הקונפדרציה האפריקאי.
הקבוצות שמסיימות במקומות 14–16 יורדות ל"ליג 2", ליגת המשנה באלג'יריה.
מקורות הכדורגל באלג'יריה שזורים ביחד עם מקורות הכדורגל הצרפתי, מאחר שהסיבה להבאתו לאלג'יריה הוא השליטה הצרפתית באלג'יריה (ובכל צפון אפריקה) בסוף המאה ה-19. כתוצאה משליטה זו, הכדורגל באלג'יריה הצרפתית היה מפותח יחסית, אך ללא תחרויות רשמיות.
התחרויות שכן התקיימו היו "האליפות האלג'יראית" בין 1904 ועד 1913, ולאחר מכן "הליגה האלג'יראית בין 1916 ועד 1960, תחרות שהתקיימה תחת חסות השליטה הצרפתית.
בשנת 1962 אלג'יריה הייתה הטריטוריה האחרונה בצפון אפריקה אותה עזבה צרפת וקיבלה עצמאות רשמית, כאשר הקולוניה הצרפתית במדינה באה לסיומה, והתחרות הרשמית תחת ההתאחדות האלג'יראית החלה להתקיים.
ליגות מקומיות באלג'יריה לפי אזורים (1917 - 1960)
אחרי עצמאות אלג'יריה (1962 ואילך)
לאחר קבלת עצמאותה של אלג'יריה בשנת 1962, בעונה הראשונה (1962/1963) השתתפו 10 קבוצות והאלופה הראשונה הייתה קבוצת USM אלג'יר שניצחה את MC אלג'יר בגמר הליגה (אחרי 2 סיבובי משחקים, בית גמר ופלייאוף גמר).
החל מ-1962 הצטרפה הליגה תחת פיפ"א, הליגה נרשמה כליגה מוכרת והקבוצות אף החלו להשתתף בטורנירים הבינלאומיים לאזור אפריקה (תחת ה-CAF).
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה ב באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
ליגת העל האנגולית (בפורטוגזית: Campeonato Nacional de Futebol em Séniores Masculinos, מכונית גם Girabola - גיראבולה), היא ליגת הכדורגל הבכירה באנגולה, שהוקמה רשמית בשנת 1979, ומשתתפות בה נכון לעונת 2020/2021, 16 קבוצות.
הליגה התחילה לפני עצמאות אנגולה, בתקופה הקולוניאליסטית - בשנת 1941, והאלופה הראשונה הלא רשמית הייתה קבוצת ספורטינג קלאב דה לואנדה.
ליגה לא רשמית זו התקיימה עד 1975, אז החלה מלחמת האזרחים באנגולה בעבור עצמאותה של מדינת אנגולה (סכסוך שהסתיים סופית רק ב-2002).
הליגה הרשמית החלה ב-1979 והאלופה הראשונה הייתה פרימיירו דה אגוסטו.
הליגה כיום מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל האנגולית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
קבוצת פטרו אתלטיקו היא הקבוצה המצליחה ביותר באנגולה, עם 19 זכיות באליפות הליגה (מאז 1979).
שנייה בדירוג היא פרימיירו דה אגוסטו עם 13 אליפויות, שניהן קבוצות מעיר הבירה והגדולה ביותר באנגולה, לואנדה.
נכון לעונת 2025/2026, בליגה 16 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) והשני (סגניתה) מעפילות למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית, והקבוצה שמסיימת במקום השלישי מעפילה לגביע הקונפדרציה האפריקאי, בעוד הקבוצות במקומות 14, 15 ו-16 יורדות לליגת המשנה האנגולית, ה"סגונדונה".
העונה מתחילה בספטמבר ומסתיימת במאי.
הזוכות באליפות הליגה הפרובנציאלית באנגולה לפני עצמאות (עד 1975)
טבלת הזוכות לפני עצמאות אנגולה (עד 1975)
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בטאקה דה אנגולה באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפות הכדורסל של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית: Prvenstvo Bosne i Hercegovine u košarci) היא ליגת הכדורסל הבכירה של בוסניה והרצגובינה, מוכרת לרוב כליגת העל הבוסנית.
אלופת הליגה זוכה בכרטיס לליגת האלופות וחלק מהקבוצות יכולות לשחק בליגה האדריאטית, או בליגה הליגה האדריאטית ה-2, כמו כן יכולות הקבוצות להרשם לליגה הבלקנית.
ב-1992 עם התפרקות יוגוסלביה והקמתה של בוסניה והרצגובינה פרשו הקבוצות המקומיות מהליגה היוגוסלבית והקימו ליגה בת שלושה בתים אזוריים המחולקים לפי קבוצות אתניות החברות בפדרציה של בוסניה והרצגובינה, המצחות בכל בית היו מעפילות לטורניר גמר בו הייתה נקבעת אלופת המדינה.
בעונות 1998/99 ו-1999/2000 שונתה השיטה ומשחקי הגמר נערכו בטורניר פלייאוף.
בשנת 2000 הוקם בית נוסף לליגה עבור קבוצות מרפובליקה סרפסקה שיטה זו נמשכה עד לעונת 2001/02.
אליפות הכדורסל של בוסניה והרצגובינה
החל מעונת 2002/03 שונה מבנה הליגות במדינה והוחלט על הקמת ליגה בכירה יחידה ומדרג ליגות משנה ללא הבדלים אתנים בעלת מספר משתנה של קבוצות בכל עונה בין 11 ל-16 קבוצות.
שיטת המשחקים בליגה השתנתה מספר רב של פעמים אך באופן קבוע הליגה פועלת במתכונת של צמד משחקים נגד כל אחת מקבוצות הליגה, כאשר בסופן חמש הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים מעפילות ל"בית ה-6" אליהן מצטרפת אלופת העונה הקודמת אשר משחקת בליגת האלופות וב אך לא משתתפת בליגה הסדירה.
לעיתים שאר קבוצות הליגה ממקומות 6 ומטה עוברת לשחק בבית פנימי כנגד הירידה לליגת המשנה ולעיתים 2 או 3 האחרונות יורדות ישירות לאחר סיום הליגה הסדירה.
נכון לעונת 2020/21, 3 האחרונות בתום הליגה הסדירה הן היורדות ללא בית תחתון.
עונת 2002/03 עד 2014/15 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות כאשר 3 האחרונות ירודות לליגת המשנה ישירות.
עונת 2015/16 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות כאשר האחרונה ירדה ישירה והקבוצות במקום 6 עד 11 שיחקו בבית פנימי של 4 סבבים (20 משחקים) ובסיומו שתי האחרונות הצטרפו ליורדת.
עונת 2016/17 הליגה הורכבה מ-10 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 6 עד 10 שיחקו בבית פנימי בעל שני סבבים (8 משחקים) ובסיומו האחרונה ירדה לליגת המשנה.
עונת 2017/18 הליגה הורכבה מ-11 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 6 עד 11 שיחקו בבית פנימי בעל שני סבבים (10 משחקים) ובסיומו שתי האחרונות ירדו לליגת המשנה.
עונת 2018/19 הליגה הורכבה מ-11 קבוצות, הקבוצות שסיימו במקומות 7 עד 11 לבית פנימי תחתון (אחת הקבוצות התפרקה ובבית השתתפו 4 קבוצות) בו שיחקו הקבוצה ב-8 סבבים (24 משחקים) ועוד שני משחקים פנימיים, מקום ראשון נגד שני ושלישי נגד רביעי, שתי האחרונות בסיום בית זה ירדו לליגת המשנה.
בעונה זו האלופה של העונה הקודמת זרינסקי מוסטר השתתפה בליגה ולכן כל 6 הראשונות העפילו לבית ה-6.
עונה 2019/20 הליגה הורכבה מ-12 קבוצות, האחרונה בטבלה ירדה בסיום הליגה הסדירה, הראשונה זכתה באליפות והעפילה לליגת האלופות, הקבוצות במקומות 2 עד 4 העפילו לליגה האדריאטית ה-2. עונה זו הופסקה לאחר 20 מחזורים (מתוך 22) ולא התקיים בית ה-6.
עונת 2020/21 הליגה הורכבה מ-13 קבוצות, האחרונה בטבלה ירדה לליגה השנייה, 5 הראשונות העפילו לבית ה-6. 6 הקבוצות משחקות בשיטה של 2 סבבים (10 משחקים) בסיומם 4 הראשונות עולות לפלייאוף כאשר הראשונה מארחת את הרביעית והשנייה את השלישית לסדרות הטוב מ-3 בחצי הגמר וסדרת הטוב מ-5 בגמר.
ליגת הכדורסל המקצוענית הייתה ליגת הכדורסל הבכירה במדרג הליגות בבלגיה עד שבשנת 2021 התאחדה עם הליגה ההולנדית כדי ליצור את הליגה הבלגית הולנדית.
אבל עדיין יש אליפות בלגיה בתוך הליגה הזאת ולכן אליפויות ניתנות לקבוצות בלגיות.
הליגה נוסדה ב-1928 ומתקיימת ברצף למעט מספר עונות בשנות מלחמת העולם השנייה, אם כי התקיימה עונה אחת ב-1941/42 תחת השלטון הנאצי.
מבנה הליגה נותר קבוע באופן יחסי בשיטת ליגה של שנים או ארבעה סבבים עם מספר משתנה של קבוצות בדרך כלל בין 8 ל-11 קבוצות בכל עונה, עד לעונת 2003/04 הקבוצה שסיימה במקום הראשון בסיום הליגה הסדירה זכתה באליפות.
החל מעונת 2004/05 מתקיים פלייאוף בסיום העונה הסדירה, כאשר הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו באופן ישיר לחצי גמר הפלייאוף והקבוצות במקומות 3–4 ושאר הקבוצות באותה עונה (בין 2 ל-6 קבוצות נוספות) העפילו לשלב פלייאוף מוקדם.
החל מעונת 2014/15 שונה פורמט הפלייאוף וכל 8 הקבוצות הראשונות העפילו בתום הליגה הסדירה לרבע גמר הפלייאוף בשייטת הטוב מ-3 לכל אורך הפלייאוף.
מתכונת זו לא התקיימה בעונת 2019/20 שהופסקה עקב מגפת הקורנה אז נקבע כי הראשונה בטבלה בסיום שני הסבבים שהתקיימו היא האלופה.
הליגה מורכבת משני בתים בני חמש קבוצות כל אחד בשלב הראשון ומליגה רגילה בשלב השני.
שלב ראשון, כל קבוצה משחקת פעם אחת נגד כל אחת מקבוצות הבית, סך הכל 4 משחקים.
בסיום השלב הראשון כלל הקבוצות משני הבתים מצטרפות לליגה הסדירה.
שלב שני, כלל הקבוצות השלב הראשון ממשיכות לליגה סדירה משותפת של 10 קבוצות בהן נספר הניקוד מ-4 המשחקים בשלב הראשון, בשלב זה כל קבוצה פוגשת כל קבוצה לצמד משחקים, סך הכל 18 משחקים בליגה.
בסיום עונת הליגה הסדירה מתקיים פלייאוף לקבוצות במקומות 1 עד 8 בשיטת סדרות של הטוב מ-5, הקבוצה שסיימה במקום הראשון וזכתה בפליאוף מוכרזת כאלופה ומעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות, הקבוצה שסיימה במקום השני מעפילה לשלב המוקדמות של ליגת האלופות והשלישית ליורופקאפ.
בסך הכל כל קבוצה משחקת כ-22 משחקים במהלך העונה.
בניגוד לליגות רבות, הקבוצה שמסיימת במקום האחרון לא יורדת לליגת המשנה, הליגה הבלגית מאפשרת השתתפות על פי רישיונות השתתפות מה שגורם לשינוי בכמות הקבוצות בליגה ללא קשר לביצועים בעונה החולפת.
קבוצה אשר לא עומדת בתנאי הרישיון או מוותרת על מקומה יורדת לליגה השנייה החצי מקצוענית ואילו על קבוצה שרוצה לקבל רישיון משחק בליגה חייבת לשחק עונה אחת לפחות בליגת המשנה החצי מקצוענית
הליגה מחלקת בכל עונה כ-3 סוגי רישיון השתתפות.
רישיון A:מוענק לקבוצות בעלות תקציב של למעלה ממיליון אירו, הרישיון מאפשר לקבוצות להירשם למפעלים האירופיים.
רישיון B:מוענק לקבוצות בעלות תקציב של למעלה מ-750 אלף אירו אך אינן יכולת להירשם למפעלים האירופיים.
רישיון C:מוענק לקבוצות בעלות תקציב מינימום של 400 אלף אירו, רישיון זה ניתן לקבוצות בשנתיים הראשונות בליגה, לאחר כשנתיים על הקבוצה להחליפו ברישיון B או לרדת לליגת המשנה.
בכתב מודגש, הקבוצה זכתה באותה עונה גם בגביע
בכתב מודגש ומוטה, הקבוצה זכתה באותה עונה גם בגביע וגם בסופרקאפ
בכתב מוטה, הקבוצה זכתה באותה עונה בסופרקאפ
ליגת העל הבוליביאנית (בספרדית: División de Fútbol Profesional או Liga de Fútbol Profesional Boliviano נקראת גם FBF) היא ליגת הכדורגל הבכירה בבוליביה, הליגה נוסדה ב-1950 והיא מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של בוליביה.
בליגה משחקות 16 קבוצות כיום.
הכדורגל בבוליביה החל להתארגן כבר בשנת 1914 עם הקמת התאחדויות כדורגל אזוריות וארגון תחרויות שלהן.
"התאחדות הכדורגל של לה פאס" (Asociación de Fútbol de La Paz - AFLP) הייתה הגוף המאורגן הראשון עם 29 תחרויות שנערכו בין השנים 1914 ועד 1949. ה-AFLP נחשב במשך שנים רבות לטורניר הכדורגל המוביל במדינה.
בשנת 1950 שינה הגוף את התקנון שלו ואיפשר את ההתמקצעות של הספורט בבוליביה, ולכן נוצר ה-"Torneo Profesional".
בין השנים 1950-1959, רק מועדונים מהערים לה פאס, אורורו (מ-1954) וקוצ'במבה (החל מ-1955) לקחו חלק בתחרות הארצית מכיוון שהכדורגל היה עדיין לא מקצועני בשאר האזורים.
בסוף 1960, התאחדות הכדורגל של בוליביה הקימה תחרות אליפות לאומית, במטרה להכתיר את מועדון אלוף אחד שייצג את בוליביה בגביע הליברטדורס שהוקם זה מכבר.
התחרות נקראה "קופה סימון בוליבר" (על שם המצביא, שנחשב לאבי האומה הבוליביאנית סימון בוליבר), והתחרו בה כל האלופות האזוריות.
יצירת ה-LFPB סיימה את קיום התחרויות האזוריות הנפרדות.
ובנוסף גם הביא ליצירת שלוש ישויות נפרדות: תפקידה של ה-FBF הוגבל לייצוג הבינלאומי של בוליביה בספורט, ה-LFPB החדש שנוצר הפך למארגן של טורניר הליגה הראשונה היחיד, וה-LPFA, יחד עם שאר הקבוצות.
התאחדויות אזוריות, הפכו למארגנות של הטורנירים האזוריים של הליגה השנייה (והנמוכה יותר).
זו הייתה ליגת הספורט המקצוענית הראשונה ועד להקמתה של ליגת הכדורסל (LIBOBASQUET) ב-2014, גם היחידה מסוג זה במדינה.
בשנת 2017, לאחר שינוי תקנון ב-FBF, ה-LFPB וה-ANF הוחלפו ב-"División Profesional" ("החטיבה המקצוענית") ו-"División Aficionados" ("חטיבת החובבים"), שניהם מנוהלים על-ידי ה-FBF משנת 2018 ואילך.
רשימת הקבוצות המשחקות בליגה בעונת 2022
מתכונת האליפות השתנתה עם השנים.
הליגה שיחקה בטורניר קצר מפברואר עד יוני ב-2005, ועונת 2005/2006 הרשמית החלה באוגוסט.
זה הוביל לבעיה נוספת - קבוצות בליגה השנייה לא היו בעד הרעיון לדחות את הירידות ליוני 2006. לאחר משא ומתן, נקבע כי הירידה של המועדון הנמוך ביותר תתקיים לאחר השלמת טורניר האפרטורה, מה שהופך את הליגה הבוליביאנית לטורניר מעט יוצא דופן שבו קבוצות ירדו ליגה באמצע העונה.
בכל אופן החלטה זו בוטלה בנובמבר 2006 והליגה עברה חזרה לעונה קלנדרית ב-2007 החל מטורניר אפרטורה של מרץ 2007. לעונת 2018 הוגדל מספר המועדונים בליגה מ-12 ל-14.
היסטורית, קבוצות מלה פאס, קוצ'במבה וסנטה קרוז שלטו בליגה, כך שעד 2007 רק קבוצת סן חוסה זכתה בליגה ב-1995, אבל מאז, קבוצות מ"שלוש הגדולות" של הכדורגל הבוליביאני התקשו לזכות שוב בליגה ו-3 קבוצות מערים קטנות יותר זכו בה (ריאל פוטוסי, סן חוסה ואוניברסיטריו דה סוקרה).
שלוש קבוצות חולקות את השיא שהם מעולם לא ירדו ל"לה סימון בוליבר" (הליגה הבוליביאנית השנייה): דה סטרונגסט, אוריינטה פטרולרו ובוליבר (למרות שירדו רשמית ב-1969, אך זה היה לפני עידן ה-LPFB).
בעונת 2008, ולראשונה, שיחקו שלושה טורנירים במקום השניים הרגילים.
טורניר הפלייאוף החדש כלל משחקי חוץ (ועם כלל שערי חוץ שנעשה בו שימוש בפעם הראשונה).
ממוצע נקודות משתי העונות הקודמות קובע את הירידה, כאשר הקבוצה הממוקמת האחרונה יורדת ישירות ותוחלף על ידי המנצחת של הליגה נסיונל B (ליגת המשנה), ובנוסף הקבוצה שבמקום ה-11 משחקת פלייאוף עלייה עם סגנית אלופת ליגת המשנה.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1950 בוליבר (כדורגל)ליטוראליוניון מאסטרנזה1951 אולווייס רדיבוליבר (כדורגל)פרוביאריו1952 דה סטרונגסטאולווייס רדיאינגאבי1953 בוליבר (כדורגל)אולווייס רדיאינגאבי
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1954 ליטוראלדה סטרונגסטדפורטיבו מוניציפאל1955 סן חוסהצ'אקו פטרולרובוליבר (כדורגל)1956 בוליבר (כדורגל)דפורטיבו מוניציפאלליטוראל1957 אולווייס רדידפורטיבו מוניציפאלצ'אקו פטרולרו1957 (AFC/AFO)חורחה וילסטרמן (כדורגל)אאורורהסן חוסה1958חורחה וילסטרמן (כדורגל)דפורטיבו מוניציפאלסן חוסה1959חורחה וילסטרמן (כדורגל)אולווייס רדיבוליבר (כדורגל)
ליגה דה פוטבול פרופסיונל בוליביאנו
עונהאלופהסגניתמקום שלישי2018אפרטורהחורחה וילסטרמן (כדורגל)דה סטרונגסטסן חוסהקלאוסורהסן חוסהדה סטרונגסטרויאל פארי2019אפרטורהבוליבר (כדורגל)דה סטרונגסטנסיונל פוטוסיקלאוסורהחורחה וילסטרמן (כדורגל)דה סטרונגסטבוליבר (כדורגל)2020אפרטורהאולווייס רדידה סטרונגסטבוליבר (כדורגל)קלאוסורהבוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית2021אינדנפנדיינטה פטרולרואולווייס רדידה סטרונגסט2022בוליברדה סטרונגסט 2023דה סטרונגסטבוליבראולוייס רדי2024בוליברסן אנטוניו בולו בולו
קבוצהמספר זכיותזכייה אחרונהמספר סגנויותסגנות אחרונהבוליבר (כדורגל)31 2024 (אפרטורה)152023 (אפרטורה)דה סטרונגסט16 2023 (אפרטורה)182022 (אפרטורה)חורחה וילסטרמן (כדורגל)15 2019 (קלאוסורה)92003 (קלאוסורה)אוריינטה פטרולרו5 2010 (קלאוסורה)152014 (אפרטורה)בלומינג5 2009 (קלאוסורה)22008 (קלאוסורה)סן חוסה4 2018 (קלאוסורה)52014 (קלאוסורה)אולווייס רדי3 2020 (אפרטורה)62021דפורטיבו מוניציפאל2 196551973אאורורה22008 (קלאוסורה)42004 (אפרטורה)צ'אקו פטרולרו2197021971אוניברסיטאריו דה סוקרה22014 (קלאוסורה)12011 (אפרטורה)ריאל פוטוסי12007 (אפרטורה)42011 (אדקסיון)גואבירה1197521995ליטוראל1195411950אינדנפנדיינטה פטרולרו12021—ספורט בויז12015 (אפרטורה)—אוניברסיטאריו דה לה פאס11969—
ליגת העל האתיופית (באמהרית: የኢትዮጵያ ፕሪምየር ሊግ, מכונה גם BetKing Ethiopian Premier League מטעמים מסחריים), היא ליגת הכדורגל הבכירה באתיופיה.
הליגה הבכירה התחילה לראשונה ב-1944, וליגת העל האתיופית המקצוענית הוקמה ב-1997.
הליגה מנוהלת על ידי חברת "Ethiopian Premier League Share Company" (EPLSC) ולפני כן על ידי פדרציית הכדורגל האתיופית.
הליגה כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
קבוצת סנט ג'ורג' היא הקבוצה המצליחה והבולטת ביותר באתיופיה, עם 16 זכיות באליפות מ-1997, ו-31 זכיות בסה"כ אליפויות המדינה מ-1944, ומקורה בעיר הבירה של אתיופיה אדיס אבבה.
בעונת 2024/2025, בליגה 18 קבוצות המשחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 34 מחזורים.
הליגה משוחקת מחודשי הסתיו ועד קיץ של השנה הקלנדרית העוקבת.
הקבוצה המסיימת במקום הראשון (אלופת הליגה) מעפילה לתחרות המוקדמות של ליגת האלופות האפריקאית, והזוכה בגביע אתיופיה בכדורגל מעפילה למוקדמות גביע הקונפדרציה האפריקאי.
שתי הקבוצות שסיימו במקום האחרון בליגה, יורדות לליגת המשנה האתיופית, ה"אתיופיאן הייר ליג", והקבוצות שסיימו בצמרת ליגת המשנה מחליפות אותן.
בעונת 2025/2026 מספר קבוצות בליגה הוגדל ל-20. בסוף העונה 3 קבוצות מתוכננות לרדת לליגת משנה.
הליגה הלאומית האתיופית הוקמה במקור ב-1944, בליגה שהכילה 5 קבוצות שייצגו קהילות שונות בעיר הבירה אדיס אבבה, ובנוסף קבוצה לצבא הבריטי שהביא את המשחק למדינה בתקופה הקולוניאלית שנקרא "קבוצת השליחות הצבא הבריטי לאתיופיה" - British Military Mission in Ethiopia או בקיצור BMME, קבוצה שזכתה באליפות הראשונה.
גביע המדינה האתיופי התווסף שנה לאחר מכן, ובו מתחרות מאז ועד היום הקבוצות האתיופיות.
בשנות ה-80 וה-90 הליגה המשיכה להיות שיווניות יחסית, אם כי סנט ג'ורג' שזכתה ב-6 אליפויות בזמן זה הראתה דומיננטיות יחסית.
בעונת ההקמה של ליגת העל האתיופית (1997/1998) זכתה "אתיו-אלקטריק" (שנקראה אז בשם Mebrat Hail) בתואר.
בשנה שלאחר מכן החליטה מנהלת הליגה להגדיל את מספר הקבוצות ל-10, שנה שהסתיימה עם זכייה ראשונה של סנט ג'ורג' הפייבוריטית בתואר הרשמי של הפרמייר ליג האתיופי.
עונת 2000/2001 הייתה עונת מיוחדת בליגה בעיקר בזכות התצוגה ההתקפית של חלוץ "אתיו-אלקטריק" יורדנוס אביי.
אביי כבש את מה שהיה אז שיא של 24 שערים במהלך הקמפיין שלו בליגה ועזר לקבוצת אתיו-אלקטריק לזכות באליפות הפרמיירליג השנייה שלה (ותואר שלישי בסך הכל).
השיא שלו נשאר במשך 16 שנים עד שנשבר על ידי חלוץ דדביט, גטנה קבדה, שכבש 25 שערים במהלך עונת 2016/2017. בעונה שלאחר מכן (עונת 2001/2002) אתיו-אלקטריק הייתה הפייבוריטית בעונה שלאחר מכן אך סנט ג'ורג' זכתה בתואר.
בעונת 2002/2003 הקבוצה הראשונה מחוץ לאדיס אבבה התחרתה עם סנט ג'ורג' על תואר הפרמיירליג האתיופי.
המירוץ לתואר הגיע לשיאו במחזור האחרון כאשר סנט ג'ורג' הזדקקה לניצחון מול היריבה "אתיופיאן קופי" כדי להבטיח את תואר האליפות הרביעי שלהם (ותואר 19 בסה"כ).
הקבוצה המתחרה, "ארבה מינץ' טקטסיל", שבסיסה בעיר הדרומית של ארבה מינץ', חיפשה לזכות בתואר הראשון שלה, אך הייתה זקוקה להפסד של סנט ג'ורג' כדי לעשות זאת.
בסופו של דבר, סנט ג'ורג' הצליח לנצח את המשחק האחרון שלה, אך התצוגה הטובה של ארבה מינץ' טקסטיל בעונה זו הראתה שקבוצות מחוץ לעיר הבירה אכן מוכנות להתמודד שוב בליגה הבכירה.
עונת 2003/2004 התבררה כשנת פריצת דרך עבור קבוצות מחוץ לאדיס אבבה, כאשר קבוצת אווסה סיטי, בראשות הקפטן שלה כמאל אחמד, הצליחה לזכות בתואר האליפות לראשונה בתולדותיה.
המירוץ לתואר הגיע שוב למחזור האחרון, כאשר אווסה סיטי נאלצה לנצח את מ.ס.
ניאלה כדי למנוע מ"אתיופיאן קופי" ו"טרנס אתיופיה" את הזכייה בתואר.
שתי העונות הבאות נשלטו שוב על ידי סנט ג'ורג' שהצליחה לזכות בתארים החמישי והשישי שלהם (התארים ה-20 וה-21 בסך הכל).
בתחילת עונת 2006/2007 התרחבה הליגה ל-16 מועדונים.
העונה הסתיימה עם זכייה נוספת של אווסה סיטי בתואר השני שלה, ומנעה מסנט ג'ורג' ליצור רצף היסטורי של שלוש אליפויות.
עם זאת, שלוש העונות הבאות ברציפות שוב נשלטו על ידי סנט ג'ורג', תחת המאמן שלהם מנצ'ו, והם זכו בתארים ה-7, ה-8 וה-9 שלהם בליגת העל (22, 23, ו-24 בסך הכל).
היריבים הגדולים של סנט ג'ורג', אתיופיאן קופי, עצרו את הריצה שלהם על ידי זכייה בתואר בעונת 2010/2011, שהיה תואר ליגת העל הראשון שלהם (ותואר שני בסך הכל).
עם זאת, סנט ג'ורג' חזרה לשלוט גם בעונה הבאה וזכתה בתואר פעם נוספת ב-2011/2012. הניסיון החוזר של סנט ג'ורג' לזכות נכשל, כאשר היא ראתה את קבוצת דדביט זוכה בתואר הראשון בהיסטוריה שלה.
החל מעונת 2013/2014 ועד עונת 2016/2017 קבוצת סנט ג'ורג' עשתה משהו שנעשה רק פעם אחת בעבר בכדורגל בליגה הראשונה באתיופיה - זכייה ב-4 תארים ברציפות.
זכורה במיוחד עונת 2016/2017 שהייתה הראשונה שכללה 16 קבוצות, לאחר שהפדרציה החליטה להרחיב את הליגה מהסך הקודמים של 14 מועדונים, כאשר רק שני מועדונים ירדו מהליגה בתום העונה הקודמת (2015/2016) והם הוחלפו בארבעה מועדונים שעלו מליגת המשנה על מנת להקים את ליגת העל האתיופית החדשה עם 16 המועדונים.
ב-2 במאי 2018, הליגה הושעתה על ידי התאחדות הכדורגל האתיופית (EFF) לאחר ששופט הותקף במהלך משחק בין "אוניברסיטת וולוואלו אדיגראט" לקבוצת "דיפנס פורס".
משחקי הליגה לא התחדשו עד שבועיים לאחר מכן, כאשר הובטחו לאיגוד כי השופטים יקבלו כיסוי ביטוחי בקרוב וכי הוצאות רפואיות קודמות יכוסו על ידי המועדונים האחראים.
ליגת העל האתיופית לעונת 2017/2018 הסתיימה בצורה דרמטית כשקבוצת ג'ימה אבא ג'יפאר זכתה באליפות לראשונה בתולודתיה.
המתמודדות על התואר ג'ימה אבא ג'יפאר וסנט ג'ורג' הגיעו ליום האחרון בשוויון נקודות ושוויון בהפרש שערים, אבל ניצחון של 5-0 לג'ימה אבא ג'יפר ותוצאה 2-0 לסנט ג'ורג', פירושה זכייה של ג'ימה בתואר האליפות בזכות 3+ יתרון הפרש שערים על סנט ג'ורג'.
לאחר עונת 2017/2018, מועדוני ה-EFF והליגה הבכירה הסכימו לצמצם את מספר השחקנים הזרים המותרים בכל קבוצה לשלושה בלבד.
עליית שכר והזנחה של שחקנים המקומיים ניתנו כחלק מהסיבות לביצוע המהלך.
ב-5 במאי 2020, הוכרז כי עונת 2019/2020 בוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה, כתוצאה מכך, לא הוענקה אלופה ואף מועדונים לא ירדו מהליגה בעונה זו.
ב-6 במאי 2021 פאסיל קנמה הבטיחה את האליפות הראשונה בהיסטוריה שלה.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האתיופי בכדורגל באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונהאלופה1944BMME (קבוצת הצבא הבריטי)1945לא התקיימה תחרות194619471948קי באהר1949ארמי (דיפנס פורס)1950סנט ג'ורג'1951ארמי (דיפנס פורס)1952ארמי (דיפנס פורס)1953ארמי (דיפנס פורס)1954ארמי (דיפנס פורס)1955המסיאן (אסמרה)1956מישל (דיפנס פורס)1957המסיאן (אסמרה)1958אקלה גוזאי (אמבסוירה)1959מ.ס.
טלה1960קוטון פקטורי קלאב1961אתיו-צמנט1962קוטון פקטורי קלאב1963קוטון פקטורי קלאב1964אתיו-צמנט1965קוטון פקטורי קלאב1966סנט ג'ורג'1967סנט ג'ורג'1968סנט ג'ורג'1969מ.ס.
ליגת העל הבליזית היא הליגה העליונה בכדורגל בבליז, שמאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל הבליזית, והיא נוסדה בשנת 2011.
הליגה משוחקת בשני חלקים, בשיטת אפרטורה וקלאוסורה, רק שבבליז השם הוא "אופנינג וקלוסינג" (השם המקביל באנגלית) מיולי עד דצמבר האופנינג, והקלוסינג מינואר עד מאי.
הקבוצה הבולטת ביותר בליגה היא קבוצת בלמופן בנדיטס (שמקורה בעיר בלמופן) ולה 9 אליפויות.
שנייה בדירוג היא קבוצת ורדס מהעיר סן איגנסיו ולה 4 אליפויות.
במדינת בליז, שבשלטון בריטי, שם הכדורגל הוא פופולרי במיוחד, החלה התארגנות של קבוצות כדורגל בשנות ה-50, כאשר בשנת 1952 אורגן טורניר הכדורגל המקומי בבליז שנקרא "האליפות הבינעירונית בבליז", שאלופתה הראשונה הייתה קבוצת סטאן קריק.
תחרות זו נמשכה עד 1979.
בהמשך שוחק טורניר קצר ו/או טורנירי גביע שקבעו איזו קבוצה תייצג את בליז במפעלים הבינלאומיים של CONCACAF - עד שנת 2002 נקרא הטורניר "הבית הלאומי", לאחר מכן "טורניר ה-A" עד 2004 ומאז "BPFL צ'מפיונס קאפ".
ב-2005 הוקמה הליגה הלאומית הראשונה שהייתה לא מוכרת על ידי פיפ"א או ההתאחדות המקומית שהייתה כפופה אליה.
ב-2006 הוקמה ה"RFG אינסוראנס ליג" שכונתה גם "בליז פרימייר פוטבול ליג" ולראשונה, מ-2009 החל בה טורנירי חורף וקיץ, בדומה לאפרטורה וקלאוסורה המקובל במדינות אמריקה הלטינית.
הקמת הליגה הייתה למעשה שילוב של השעיית בליז על ידי פיפ"א ב-2011, ולאחר שליגת העל בכדורגל של בליז פרשה מהתאחדות הכדורגל של בליז, הוחלט שתקום ליגה בכירה חדשה לגמרי, שהמנצחת בה תייצג את בליז במפעל ליגת האלופות של CONCACAF.
כך מאז 2012, מתמודדות הקבוצות הבליזיות במפעל "הפרימייר ליג של בליז" במתכונת חורף וקיץ, שבסופה מתבצע טורניר נוקאאוט בין הקבוצות במקומות הראשונים להכרעת האלופה העונתית.
העידן החובבני/חצי מקצועני (לא מוכר תחת ההתאחדות לכדורגל הבליזית)
בליז2007/2008הנקוק ורדס2008אילגוליי2009 אביבניזהי קורוזאל2009 סתיובליז דפנס פורס2010 אביבבליז דפנס פורס2010/2011 סתיובליז דפנס פורס2011ננטשה
תחילת העידן המקצועני - ליגת העל הבליזית
עונהאלופהסגנית2012פלקנסיה אססינספוליס יונייטד2012/2013אופנינגבלמופן בנדיטספוליס יונייטדקלוסינגפוליס יונייטדפ.ק.
בליזקלוסינגבלמופן בנדיטספוליס יונייטד2014/2015אופנינגבלמופן בנדיטספוליס יונייטדקלוסינגורדסבלמופן בנדיטס2015/2016אופנינגפוליס יונייטדורדסקלוסינגבלמופן בנדיטספלקנסיה אססינס2016/217אופנינגבלמופן בנדיטסבליז דפנס פורסקלוסינגבלמופן בנדיטסורדס2017/2018אופנינגורדסבלמופן בנדיטסקלוסינגבלמופן בנדיטסבליז דפנס פורס2018/2019אופנינגבלמופן בנדיטסורדסקלוסינגסן פדרו פיראטסבלמופן בנדיטס2019/2020אופנינגורדסבלמופן בנדיטסקלוסינגננטשה2020/2021אופנינגלא התקיימהקלוסינג2021/2022אופנינגורדסאלטיטודקלוסינג2022/2023אופנינגאלטיטודורדסקלוסינגורדססן פדרו פירטס2023/2024אופנינגאלטיטודפורט לאיולהקלוסינגפורט לאיולהורדס2024/2025אופנינגפורט לאיולהסן פדרו פירטסקלוסינגפורט לאיולה
ליגת העל האיראנית בכדורסל (בפרסית: لیگ برتر بسکتبال ایران) היא ליגת הכדורסל המקצועית הראשונה באיראן.
הליגה נוסדה ב-1989, אך החלה במתכונתה הנוכחית ב-1998. אלופת הליגה לעונת 2024/25 היא שהרדארי גרגאן, ושיאנית הזכיות בה היא זוב אהאן אספהאן עם שבע זכיות.
קבוצהעירפרובינציהקאלה מאזנדראןאמולמאזנדראןטביעאת אסלאמשהראסלאמשהרטהראןפאלאיש נפט אבאדאןאבאדאןח'וזסתאןשהרדארי גרגאןגרגאןגולסתאןגולנור אספהאןאספהאןאספהאןמהגול אלבורזכרג'אלבורזפאייש פארט שאהרודשאהרודסמנאןזוב אהאן אספהאןאספהאןאספהאןפטרו נובין מאהשהרבנדר מאהשהרח'וזסתאןאסמן ולאית משהדמשהדח'וראסאן רזאוויאיינדה סאזאן טהראןטהראןטהראןפולאד הורמוזגאןבנדר עבאסהורמוזגאן
טורניר הכדורסל הראשון באיראן נחשב לגביע אליפות המועדונים של טהראן.
אחת הזוכות הראשונות בתואר הייתה קבוצת תאג' טהראן, שזכתה בו בעונת 1936/37.
האליפות הכלל-איראנית הראשונה הייתה גביע נסיך הכתר (), שנערכה לראשונה ב-1975. הזוכה הראשונה בטורניר הייתה פהלווי טהראן, שניצחה בגמר 69–68 על פרספוליס גרגאן.
הטורניר בוטל לאחר שלוש מהדורות בלבד, בעקבות המהפכה האיראנית ב-1979.
עונהזוכהסגניתמקום שלישי1975פהלווי טהראןפרספוליס גרגאןפאס טהראן1976פרספוליס טהראן פאס טהראן1977דוחאניאת טהראןאיראנה טהראןספאהאן אספהאן
התחרות הראשונה תחת הרפובליקה האסלאמית של איראן הוקמה ב-1989, ונקראה ליגת האלופות (لیگ قهرمانان).
הזוכה הראשונה הייתה ז'אנדארמרי טהראן, שגברה על שאהין גרגאן בגמר.
ב-1998 שונה שם התחרות לליגת העל (لیگ برتر), שם שתחתיו היא משוחקת עד היום.
בארבע העונות הראשונות של הליגה זכתה זוב אהאן אספהאן, שמחזיקה עד היום בשיא הזכיות בליגה.
אלופות ליגת העל (מאז 1989)
טוראיי בראגס – פתרושימי בנדר אמאם (2008)
לי ניילון – מהראם טהראן (2008)
איברהים ג'אבר – פתרושימי בנדר אמאם (2013)
מריוס פרקביצ'יוס – סנאיע פתרושימי מאהשהר (2013)
ליגת העל של אריתריאה היא ליגת הכדורגל הבכירה באריתריאה.
הליגה הוקמה רשמית בשנת 1994, ומשתתפות בה 9 קבוצות (נכון לעונת 2025).
עד קבלת העצמאות של אריתריאה בשנת 1993, שיחקו הקבוצות מהאזור במסגרת ליגת אתיופיה, ואף זכו בה מספר פעמים.