tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1949 מספר חברי הקהילה הגיע ל-196. אחרי המרד ההונגרי בשנת 1956 רבים מיהודי העיר עזבו את הונגריה ומספרם בשנת 1962 ירד לכ-30. מבנה בית הכנסת הגדול נפגע במלחמה ובשנת 1960 העירייה רכשה אותו מהקהילה.
המבנה שופץ ב-1983 ומשמש כיום כאולם קונצרטים וגלריה.
לאיוש ויידה (1908 – 1941) היה צייר ואמן גרפי יהודי-הונגרי.
אדולף פניבשי במקור גרינבאום (1837 – בודפשט, 18 בינואר 1920) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מחלוצי הקצרנות באימפריה האוסטרו-הונגרית.
מיקלוש גאבור במקור גולדברגר (1919 – 1998) היה שחקן יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט, פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול.
אלדאר דויטש (1894 – 1973) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, רופא ראשי.
היא קבוצת כדורגל מהעיר, מהוותיקות בהונגריה, שמשחקת בליגת העל ההונגרית.
היא זכתה באליפות הונגריה בעונת 2001/02.
זאלה (בהונגרית: Zala, בסלובנית: Zalska županija או županija Zala) הוא מחוז במערב טרנסדנוביה שבהונגריה.
המחוז קבל את שמו מנהר הזאלה העובר בו.
ממערב ודרום-מערב גובל המחוז בסלובניה ובקרואטיה.
המחוזות השכנים הם שומוג', וספרם וואש.
חלק מאגם בלטון נמצא בתחומו.
מחוז זאלה ההיסטורי נוסד בתקופת ממלכת הונגריה.
ב-1920, בעקבות הסכם טריאנון, השטחים שמדרום לנהר המורה הועברו ליוגוסלביה של אז.
שטחים אלה נמצאים כיום ברובם בקרואטיה ומקצתם בסלובניה.
בתקופת השואה בשנת 1944 הוקם במחוז גטו אליו רוכזו יהודי יישובי הסביבה דוגמת העיירה שימג ובהמשך נשלחו להשמדה באושוויץ.
במחוז זאלה 11 ערים ובסך הכל 258 יישובים.
רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים העירוניים.
במחוז אתרי מעיינות מרפא רבים.
המפורסם שבהם הוא עיר הקיט הוויז (Hévíz) בו נמצא האגם התרמי השני בגודלו בעולם.
זאכי א-רחמן לאחבי הוא ממנהיגי לשקאר-א-טייבה ומכהן כמפקד עליון על המבצעים בקשמיר וכן חבר במועצה הכללית של LeT (קיצור של Lashkar-e-Taiba).
הוא נמנה עם רשימת המבוקשים של ה NIA .
זאכי נולד באוקארה, פנג'אב שבפקיסטן.
הוא פיקד על מבצעים מזוינים בצ'צ'ניה, בוסניה, עיראק, ודרום-מזרח אסיה ומכונה "דוֹד" (Chachu) על ידי החברים הצעירים בארגון.
הוא נחשב למוח שמאחורי מתקפת הטרור במומבאי (2008).
זאכארי היקס היה קצין בצי המלכותי, משנה ללייטננט ג'יימס קוק במסעו הראשון לאוקיינוס השקט והראשון בין אנשי הצוות של קוק שאיתר בצפייה את יבשת אוסטרליה.
היקס היה קצין מהימן, שהתקדם במהירות מדרגה לדרגה והיה ממונה על ניהול הקשרים וההתחייבויות הצבאיות למען קוק, לרבות פיקוד על קבוצות חוף בריו דה ז'ניירו וחטיפתו של ראש שבט מטהיטי כדי לאלץ את אנשיו לשתף פעולה ולסייע בהשבתם של עריקים.
החשיבה המהירה של היקס כשהיה מפקד זמני של "אנדוור" גם הצילה את חייהם של קוק, ג'וזף בנקס ודניאל זולאנדר, כשמאורים התקיפו אותם בניו זילנד בשנת 1769.
אך בריאותו של היקס, חבר נאמן ונמרץ בסגל "אנדבר", נפגעה והמשיכה להתערער ככל שהתקדם המסע.
הוא הלך לעולמו במאי 1771 ממחלת השחפת, שבה נדבק כנראה עוד לפני ההפלגה מאנגליה.
גופתו נקברה בלב ים, סמוך לאי האטלנטי סנט הלנה.
מפרץ היקס בניו זילנד ופוינט היקס במזרח אוסטרליה קרויים על שמו.
באופן רשמי הצטרף לספינה ב-3 ביוני.
כקצין, זכה היקס להערכה אך לא במידה יוצאת דופן: ההיסטוריון ג'.
ביגלהול מתאר אותו כ"אדם מוכשר" אך "ללא סיכוי להבריק ...
אדם ראוי לאין שיעור, מן הסתם, בכל משלחת; אבל אולי מי שנולד להיות משנה."
החודשים הראשונים של היקס ב"אנדוור" היו שגרתיים.
המשימה לא עלתה יפה, כיוון שהמשנה מלך הפורטוגזי אנטוניו רולים דה מורה סירב להאמין, שה"אנדוור" נמצאת שם במשימה מדעית.
תחת זאת, נעצרו היקס והחובל הראשון צ'ארלס קלרק ועוכבו על החוף בזמן שקוק נדרש לענות על שאלות הנוגעות לספינתו, לכלי הנשק שעליה ולאנשי הסגל.
הסירה הוחזרה ל"אנדוור" ללא היקס, והוא וקלרק הורשו לחזור לספינתם רק לאחר עיכוב של שעות אחדות.
ב-19 בנובמבר נשלח שוב היקס לחוף, למסור מכתב מקוק למשנה למלך.
כשהגיע אל רציפי ריו, התנגד היקס לחייל פורטוגזי שעלה על סירתו וסירב להתלוות אליו, וכתוצאה מכך נעצרו הוא ואנשיו והמשמר הרחיק אותם מהחוף.
הרשויות הפורטוגזיות החרימו את הסירה של "אנדוור", כלאו את צוות מלחיה ושלחה את היקס חזרה לספינה לבדו.
לאחר מחאות רשמיות מצד קוק, שוחרר הצוות של היקס והסירה הוחזרה, אך ללא הדגל הימי שלה, שאבד, לטענת הפרטוגזים.
השלטונות הפורטוגזיים האשימו את היקס באיום על חיי החייל שלהם ובהפגנת "רגזנות וחוצפה".
הם דרשו להחזיק אותו על ה"אנדוור" ולא לשלוח אותו שוב לחוף.
קוק, מכל מקום, לא סבר שבהתנהגותו של היקס היה משום התגרות ברשויות הפורטוגזיות במידה שתצדיק לשלול ממנו את השימוש בסירה ואת הפיקוד עליה.
לאחר היציאה מריו, הקיפה "אנדוור" את כף הורן והמשיכה מערבה לרוחב האוקיינוס השקט כדי להגיע אל טהיטי באפריל 1769. כישורי המנהיגות של היקס עמדו למבחן כאשר שלושה ימים לפני המועד המתוכנן להפלגה, ערקו שניים ממלחי "אנדוור" מן הספינה ונמלטו להרים כדי להישאר עם "נשותיהם" בנות טהיטי.
קוק הסמיך את היקס לוודא את חזרתם והורה לו לחטוף את ראש השבט טוטאהה ועוד שלושה אנשים כדי לאלץ את תושבי טהיטי להסגיר את מקום המסתור של העריקים.
החטיפה עלתה יפה אבל האסטרטגיה נכשלה; אנשי טהיטי הגיבו בחטיפתו של רופא הספינה, ויליאם מונקהאוז, ועוד ארבעה מאנשי צוותה, והחזקתם כבני ערובה סמוך לחוף.
קוק פנה שוב אל היקס, שהוביל פלוגה חזקה של ימאים אל החוף ואיים, כי "ראשי השבט יסבלו" אם בני הערובה לא ישוחררו.
האיום של היקס עשה את שלו - מונקהאוז והמלחים שוחררו, בני טהיטי מצאו את העריקים והחזירו אותם והכל הושבו ללא פגע אל ה"אנדוור", יחד עם מנחת שלום של ארבעה חזירים.
על סיפון ה"אנדוור" ניתן להיקס הקרדיט על גילוי מפרץ היקס בניו זילנד, ואחר על היותו הראשון שראה את יבשת אוסטרליה בהיקס פוינט (יבשה נצפתה במשמרת הבוקר שלו).
קוק קרא לשני המקומות על שמו.
"אנדוור" עגנה במפרץ בוטני במזרח אוסטרליה ב-29 באפריל 1770. לאחר הירידה לחוף, קיבל היקס פיקוד על הקבוצה, שהייתה אחראית לאיסוף מים ועצים לחידוש המלאי באונייה.
היקס יצר את המגע הראשון של המשלחת עם האוסטרלים הילידים, כאשר יותר מתריסר מהם התאספו על החוף לצפות באנשיו הצוברים מים.
קוק ציין ביומנו, כי "מר היקס עשה כל שביכולתו לשדל אותם להתקרב אליו, בהצעת מתנות וידידות, אך ללא הועיל, כל רצונם היה שנסתלק משם." אף על פי כן, היקס לא הרפה ובמהלך הימים הבאים הצליח ליצור קשר מספיק לתרגום מילים ספורות משפת הילידים.
היקס מת מזיהום ריאתי ב-26 במאי 1771, יום השנה השלישי למינויו ללייטננט על סיפון ה"אנדוור".
כפי שרשם קוק ביומנו, הסיבה למותו של היקס הייתה שחפת, שבה לקה עוד לפני שהפלגנו מאנגליה, כך שאפשר להגיד באמת ובתמים, שמאז היה גווע והולך, אף כי החזיק מעמד יפה למדי עד שהגענו לבאטביה.
גופתו נטמנה בים לא רחוק מחופי האי סנט הלנה שבדרום האוקיינוס האטלנטי, במה שקוק תיאר כ"הטקסים הרגילים".
זכרו של היקס מונצח בכתובת שעל גבי מצבת זיכרון בפוינט היקס, בה נאמר, "לייטננט ג'יימס קוק, הצי המלכותי, מן ה"אנדוור", צפה לראשונה את אוסטרליה מנקודה זו, שאותה כינה פוינט היקס על שמו של לייטננט זאכארי היקס, הראשון שראה את היבשה." כתובת דומה מתנוססת על מצבת זיכרון
באתר ביתון לשעבר של היקס בגרייט אייטון שבצפון יורקשייר.
רחוב מתעקל בפרבר של מלבורן, אנדוור הילס, נושא את השם "סהרון זאכארי היקס".
בהערה מתאריך 2 במאי 1770 רשם איזאק סמית, קצין בצי המלכותי וימאי כשיר על סיפון ה"אנדוור", כי היקס נתן לו את התרגומים הבאים משפת הילידים: "בורווי" משמעו שלוש; "וארגאל" משמעו כלב; "מריאנג" משמעו לעוף; "גונג" משמעו שמש; "אדנארדה" משמעו ירח; "פאדו" משמעו מים; "במאלה" משמעו אדמה; ו"גואיונג" משמעו אש.
זאלוז'צה (באוקראינית: Залізці, זאליזצי; בפולנית: Załoźce; ביידיש: זאַלעשיץ) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
זאלוז'צה נזכרת לראשונה בשנת 1483, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר.
בשנת 1675 ערכו הטורקים מצור על העיירה, והעלו אותה באש.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1606. במהלך המאה ה-19 גדלה באופן משמעותי האוכלוסייה היהודית בעיירה, חרף מספר שריפות שפקדו אותה.
החל מסוף המאה ה-19 היגרו מהעיירה יהודים רבים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הואשמו יהודי העיירה בידי הרוסים בהצתתה, והם גורשו ממנה.
לאחר המלחמה, פחתה האוכלוסייה היהודית בעיירה, והתגברה בה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 704 יהודים.
עם הכיבוש הסובייטי בספטמבר 1939, פוזרו הארגונים היהודיים והציוניים בעיירה, ומספר משפחות יהודיות בה הוגלו לעומק ברית המועצות.
בתחילת יולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר קרב שניהלו עם הצבא האדום.
כעבור ימים אחדים רצחו הגרמנים כ-20 יהודים מהעיירה, לאחר שהכומר המקומי העליל על היהודים כי ירו על הגרמנים בעת הקרבות.
עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת התייצבות לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה.
מעת לעת הגיעו לעיירה אנשי גסטאפו מטרנופול, וירו באופן אקראי ביהודי העיירה.
באוקטובר 1942 גורשו רוב יהודי העיירה לגטו שהוקם בזבורוב, והעיירה הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".
כ-60 יהודים הושארו בעיירה עבור ביצוע עבודות כפייה, ואלו נרצחו עד אביב 1943. בד בבד, ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר יהודים מהעיירה שהסתתרו בה, או שנמלטו ליערות הסביבה, תוך רצח הנמצאים.
זאין ג'יעבאד מאליק , המוכר בשם הבמה "זאין" (Zayn), הוא זמר ופזמונאי אנגלי.
התפרסם בשנת 2010 כאשר השתתף בתוכנית "X פקטור בריטניה".
לאחר שנפסל כזמר סולו, הוחזר לתחרות יחד עם ארבעה מתחרים נוספים שהקימו להקה, שלאחר מכן נודעה בשם "ואן דיירקשן".
בזמן היותו חבר בקבוצה יצאו ארבעה אלבומים משותפים ללהקה.
מאליק התפצל מהלהקה ב-25 במרץ 2015 וחתם על חוזה הקלטות אישי עם חברת התקליטים תקליטי RCA.
במהלך תקופה זו החל לאמץ את סגנון המוזיקה R&B.
עם הוצאת אלבום הבכורה Mind of Mine בשנת 2016 הפך לאמן הבריטי הראשון שאלבום הבכורה שלו הופיע במקום הראשון במצעדים בבריטניה ובארצות הברית כאחד.
הוא זכה לשבחים רבים על אלבומו, ואף זכה בפרס המוזיקה האמריקאית ובפרס המוזיקה של בילבורד.
מאליק נולד בברדפורד, מערב יורקשייר שבממלכה המאוחדת למשפחה מוסלמית.
אביו הוא יאסר מאליק, בריטי ממוצא פקיסטני.
אמו, טרישה בראנן מאליק, היא אנגלייה שהתאסלמה לפני נישואיה.
למאליק אחות גדולה בשם דוניה, ושתי אחיות צעירות, וואליה וסאפא.
הוא גדל במשפחה המשתייכת למעמד הפועלים, ובשכונת פועלים.
מאליק החל לכתוב מוזיקת ראפ כשהיה תלמיד בבית הספר, והופיע בפעם הראשונה מול קהל כשהזמר ג'יי שון ביקר בבית ספרו.
לפני שהחל בקריירת המוזיקה, תכנן להיות מורה לאנגלית.
בשנת 2016 הופיע מאליק במדד ה-BoF500 של Imran Amed הממפה את האנשים המשפיעים ביותר בתחום האופנה.
בינואר 2017 שחרר קו הנעלה יחד עם המעצב ג'וזפה זנוטי.
ב-19 ביוני 2017 הוציא ליין אופנה בעיצובו למותג ורסצ'ה.
בספטמבר 2018 הוציא קולקציית תיקים בעיצובו עבור חברת האופנה הענקית kooples.
בשנת 2010 השתתף בתוכנית X פקטור הבריטית.
לאחר שנפסל כזמר סולו, הוחזר לתחרות, יחד עם ארבעה מתחרים נוספים, ליצירת הלהקה ואן דיירקשן.
כשהיה בלהקה יצאו ארבעה אלבומים משותפים ללהקה.
במרץ 2015 חתם מאליק חוזה הקלטות אישי עם חברת התקליטים תקליטי RCA.
במהלך תקופה זו החל לאמץ את סגנון המוזיקה R&B, סגנון המוזיקה המוביל כעת בעולם.
עם הוצאת אלבום הבכורה Mind of Mine בשנת 2016 הפך לאמן הבריטי הראשון שאלבום הבכורה הופיע במקום הראשון במצעדים בבריטניה ובארצות הברית כאחד.
הוא זכה לשבחים רבים על אלבומו ואף זכה בפרס המוזיקה האמריקאית ובפרס המוזיקה של בילבורד.
באמצע שנת 2017, הכריז מאליק ביחד עם סיה כי עתיד לצאת שיתוף פעולה בין שניהם.
לאחר מכן, פרסמו השניים את עטיפת הסינגל ושמו היה, "Dusk Till Dawn".
שיתוף הפעולה זכה להצלחה רבה בעולם, ואף נכנס למצעדים רבים.
ב-10 בספטמבר השיר הגיע ל-1B צפיות, ודורג כשיר ה-40 הכי מהיר להגיע למספר זה.
ב-14 בדצמבר, הוציא את אלבומו השני הנקרא "Icarus Falls".
במאי 2019 הוציא זאין גרסה חדשה לשיר "A Whole New World", שהוא שיר הנושא של חידוש הסרט אלדין.
ב-26 בספטמבר 2019, הופיע בגרסת הרמיקס של השיר "Trampoline" של שהאד .
בשנת 2021, מאליק הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו Nobody Is Listening.
ב-21 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Love Like This".
בתחילת 2024, תרם מאליק את קולו לסרט האנימציה "החתול בעל 10 הנשמות" (אנ') בתור זוג הדבורים, קירק וקמרון.
ב-17 במאי 2024, הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו Room Under the Stairs.
באוקטובר 2024, מאליק דחה את סיבוב ההופעות שלו Stairway to the sky" בעקבות מותו של ליאם פיין, חברו לשעבר מלהקת ואן דיירקשן.
מאליק הודיע על דחיית סיבוב ההופעות האמריקאי דרך הסטורי שלו באינסטגרם שלו, ואמר שהמועדים החדשים ייקבעו לינואר 2025, והכרטיסים יישארו תקפים.
בפברואר 2026 הכריז על תאריך הוצאת אלבום האולפן החמישי שלו "KONNAKOL" שיצא לאור בתאריך 4 באפריל 2026.
ב-2013 הוא התארס לזמרת האנגלייה פרי אדוארדס, לאחר שנתיים של זוגיות, אך ב-2015 נפרדו.
מאליק היה בזוגיות עם הדוגמנית האמריקאית ג'יג'י חדיד, משנת 2015. בספטמבר 2020, נולדה לזוג בת.
באוקטובר 2021 פורסם שהשניים נפרדו לאחר שזאין הכה את אמה של חדיד.
מאליק סיפר כי סבל מהפרעת אכילה בסוף שנת 2014 וב-2015. לדבריו, הפרעת האכילה נגרמה מרצון לשליטה על משהו בחייו.
ב-2014, במהלך מבצע צוק איתן, צייץ מאליק ברשתות החברתיות "FreePalestine#" (שחררו את פלסטין) בטוויטר, מה שגרר תגובות כועסות ומרתיעות כלפיו.
מאז הוא נמנע מלפרסם בציבור את דעותיו הפוליטיות.
ב-2017 סיפר מאליק שהוא מגדיר עצמו בתור "מוסלמי לא אדוק".
אולם ב-2018 בריאיון ל"ווג" בגרסתו הבריטית, ציין כי הוא התרחק מדת האסלאם בה גידלו אותו הוריו.
זאיר ג'אהי-אימי סמית' הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בממפיס האסל מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונתו הראשונה של סמית' במכללות הוא העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק.
הוא נבחר לחמישיית העונה ולחמישיית ההגנה של מחוז ה"ביג-12".
לצד קינן אוואנס, סמית' הוביל את אוניברסיטת טקסס טק לרבע גמר טורניר ה-NCAA, שם הפסידו לאוניברסיטת וילנובה.
ב-7 בפברואר הציג סמית' את משחקו הטוב ביותר במכללה כאשר תרם 21 נקודות, 8 ריבאונדים, 3 חטיפות, ו-2 אסיסטים בניצחון על אוניברסיטת איווה.
בשלב "32 הגדולות" רשם סמית' 18 נקודות, 9 ריבאונדים ו-7 אסיסטים בניצחון 69–66 על אוניברסיטת פלורידה.
לאחר הדחת קבוצתו ברבע הגמר הודיע סמית' על כוונתו לוותר על שלוש שנות לימודיו הנותרות באוניברסיטה, והכריז על מועמדותו לבחירה בדראפט ה-NBA.
ב-21 ביוני 2018, סמית' נבחר במקום ה-16 של דראפט ה-NBA 2018 על ידי פיניקס סאנס, אך הועבר ישירות בטרייד יחד עם בחירה בסיבוב הראשון של דראפט 2021, לפילדלפיה 76' עבור מיקל ברידג'ס.
ב-6 באוגוסט הוא שבר את רגלו במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA ונזקק לניתוח.
ב-25 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, לאחר שהחמיץ את 73 המשחקים הראשונים של עונת .
בעונה העוקבת שיחק ב-28 משחקים עם קבוצת הבת של פילדלפיה מליגת הפיתוח – דלאוור בלו קואוטס – אולם שותף ב-7 משחקים בלבד עם הסיקסרס ב-NBA.
ב-23 בנובמבר 2020 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, ושבוע לאחר מכן שוחרר מהקבוצה.
ב-26 בינואר 2021, חתם סמית' בממפיס האסל מליגת הפיתוח של ה-NBA.
זאלה קראל וגשפר שנטל (בסלובנית: Zala Kralj & Gašper Šantl) הם צמד מוזיקלי אשר חברו יחד בקיץ 2017 בעקבות חבר משותף אשר הכיר ביניהם.
השיר הראשון אותו הקליט הצמד יחד הוא השיר "Valovi".
עוד לפני שיתוף הפעולה בין השניים, עסקו קראל ושנטל במוזיקה.
קראל ביצעה גרסאות כיסוי וכתבה שירים לעצמה, ושנטל ניגן בגיטרה עבור אמנים שונים ועסק בהפקה מוזיקלית.
יחד מבצע הצמד מוזיקה המאופיינת כ-Trip Hop, מוזיקה אלקטרונית המנוגנת בלייב בעזרת סאמפלר או לופר.
הצמד נבחר לייצג את סלובניה באירוויזיון 2019 עם השיר "Sebi" לאחר שגבר על 10 מועמדים אחרים בתחרות ה-EMA.
לקראת התחרות החליט הצמד שלא יבצעו לשיר קידום הופעות ברחבי אירופה, כפי שנוהגים רוב המתמודדים לבצע.
בנוסף, דיווחו השניים כי הופעתם באירוויזיון תישאר זהה להופעתם ב- EMA.
זאינסק היא עיר ברפובליקת טטרסטן, רוסיה.
זאינסק הוקמה כטירה שתפקידה היה להגן על גבולותיה של רוסיה, אבן הפינה לטירה החדשה הונחה ב-1652 ובנייתה הושלמה כעבור ארבע שנים.
בינואר 1774 הטירה נכבשה על ידי מורדיו של ימליאן פוגצ'וב.
ב-1920 התרחש כאן מרד איכרים כנגד השלטון הקומוניסטי בעקבות החרמת המזון לצרכים צבאיים.
זאכר אלכסנדרוביץ' רוגובין (28 באוגוסט 1905, כ"ז באב ה'תרס"ה – 11 באוגוסט 1981, י"א באב ה'תשמ"א) היה מדען יהודי-סובייטי בתחום כימיה אורגנית, מומחה בתחום הכימיה של תרכובות בעלות משקל מולקולרי גבוה (פולימרים).
דוקטור למדעי הכימיה, פרופסור (1938).
בשנים 50–1930 פיתח שיטות לייצור סיבים כימיים החדשים, כגון: פלואורלון, מטילון.
פיתח שיטת יצור של שרף פוליאמידי 'קפרון' (1944).
זכה בשלושה פרסים ממלכתיים של ברית המועצות לשעבר (בשנת 1942, בשנת 1950 ובשנת 1974).
זאכר רוגובין נולד במשפחה יהודית בעיר מוהילב שבמזרח בלארוס, קרוב לגבול עם האימפריה הרוסית.
הוא הראשון בין שלושה ילדים של אנא זאכרובנה רוגובינה ורוגובין אלכסנדר יפימוביץ'.
אחותו אליסה אלכסנדרובנה רוגובינה הייתה צעירה ממנו בשש שנים.
אחיו נעום אלקסנדרוביץ' רוגובין (הצעיר ממנו בשנה) היה מהנדס אנרגטיקה סובייטי ומנהל הייצור עטור פרסים והוקרה של ברית המועצות לשעבר.
בשנת 1928 סיים בית הספר הטכני הגבוה במוסקבה .
עד 1931 עבד במכון הפיזיקו - כימי מאת קארפוב, סיים לימודי דוקטורט באקדמיה הכימית הצבאית ולאחר מכן מונה לראש מחלקה ולסגן המנהל מחקר במכון המחקר לכימיה ולמכניקה.
משנת 1931 היה מרצה בכיר בבית הספר הטכני הגבוה של מוסקבה מאת נ.
משנת 1934 - מרצה בכיר במכון הממלכתי לטכנולוגיה כימית של מוסקבה מאת מנדלייב.
משנת 1938 - פרופסור וראש המחלקה לטכנולוגיית סיבים מלאכותיים במכון הממלכתי לטכנולוגיה כימית של מוסקבה מאת מנדלייב.
משנת 1940 דיקן הפקולטה לטכנולוגיה של המכון הממלכתי לטכנולוגיה כימית של מוסקבה מאת מנדלייב.
בשנים 1941–1945 במקביל מונה כאחראי בתחום הכימי של ועדת הביטחון הממלכתית.
משנת 1946 עמד בראש המחלקה לטכנולוגיית סיבים מלאכותיים במכון הממלכתי הטקסטילי במוסקבה עד פרישתו בשנת 1978.
רוגובין הוא מחבר של שלוש מונוגרפיות עיקריות: "כימיה של צלולוזה" (מוסקבה, 1972); "יסודות הכימיה והטכנולוגיה של סיבים כימיים" (מהדורה רביעית - מוסקבה, 1974); "טרנספורמציות כימיות ומודיפיקציה של תאית" (המהדורה השנייה - מוסקבה, 1979).
בשנים 1930–1950 פיתח מספר שיטות לסינתזה של נגזרות תאית, חקר את התנאים והקינטיקה של פילמור קפרולקטם ופיתח שיטת ייצור של שרף פוליאמידי קפרון (1944).
פיתח ייצור הסוגים החדשים של סיבים כימיים, כגון: פטורלון, מטילון.
פיתח שיטות המודיפיקציה הכימית של סיבים תאיתיים וסינתטיים.
זאכר אלכסנדרוביץ' רוגווין נפטר ב־11 באוגוסט 1981 .
הוא נקבר במוסקבה בבית העלמין וובדנסקי .
רב-פעלים של מדע וטכנולוגיה של הרפובליקה הסובייטית הרוסית (1965)
פרס סטלין בדרגה השלישית (1942) - עבור פיתוח שיטת ייצור בדים העמידים בפני אש והעמידים בפני מים
פרס סטלין בדרגה השנייה (1950) - עבור פיתוח וייסום של שיטת ייצור סיבים מלאכותיים חדשים
פרס הממלכתי של ברית המועצות (1974) - עבור פיתוח סדרת שיטות המודיפיקציות כימיות של תאית
אחיו - נעום אלכסנדרוביץ' רוגובין (1906-1986) המהנדס האנרגטיקה הסובייטי ומנהל הייצור עטור פרסים והוקרה של ברית המועצות לשעבר
נישואים ראשונים עם אנה אלכסנדרובנה טאגר (1912-1999), דוקטור למדעי הכימיה, פרופסור
נישואים שניים עם יבגניה ליבובנה רודניצקיה (1919-1916), דוקטור למדעי היסטוריה, ההיסטוריון
בת - לידיה זכארובנה רוגובינה (ילידת 1932) דוקטור למדעי הכימיה
בן - ואדים זכארוביץ' רוגובין (נולד ב-1937), דוקטור לפילוסופיה, ההיסטוריון, פרופסור
בת - סבטלנה זכארובנה רוגובינה (ילידת 1948), דוקטור למדעי הכימיה, חוקרת מובילה במכון לפיזיקה כימית מאת סמיונוב
בן דוד - זאכר לבוביץ חצביין (1903-1941) - הסופר, כתב צבאי, תסריטאי, עיתונאי, מתרגם
בן דוד - יורי מויסייביץ' קאגן (1928-2019) - הפיזיקאי תאורטי, דוקטור למדעי הפיזיקה והמתמטיקה, פרופסור
בן דוד - בוריס מויסייביץ' קגן (1918-2013) - דוקטור למדעים טכניים (1958) בתחום האוטומציה, קיברנטיקה, מדעי המחשב והנדסת מחשבים, פרופסור, חתן פרס ממשלתי בשם סטלים (1949)
בת דוד - ולנטינה גריגורייבנה ווגרינה (1906-1987), השחקנית בעלת תואר 'האמן המכובד' של רפובליקה הסובטית הרוסית
בת דוד - ילנה מויסייבנה רז'בסקאיה (1919-2017), הסופרת ופרשן צבאי של ברית המועצות לשעבר
זאליקה סולי הייתה שחקנית ניז'רית.
היא הייתה שחקנית הקולנוע המקצועית הראשונה מאזור אפריקה שמדרום לסהרה, ונחשבה לאחת השחקניות החלוצות של הקולנוע האפריקאי.
סולי נולדה בשנת 1947 בניאמיי, בירת ניז'ר.
סולי הייתה שחקנית הקולנוע המקצועית הראשונה מאזור אפריקה שמדרום לסהרה.
עקב העושר והתהילה שלה, סולי הייתה ידועה לשמצה עקב התנהגות ציבורית שנחשבה בזמנה לפרובוקטיבית, כמו לבישת מכנסיים.
למרות ההצלחה הראשונית שלה, תעשיית הקולנוע בניז'ר התדרדרה לאחר שנות ה-80, מה שלא אפשר לה להרוויח מהקריירה שלה.
בין השנים 1978–1985 סולי עבדה במשרד הרדיו והטלוויזיה של ניז'ר.
בשנת 1989 היא ניסתה לחזור לקולנוע דרך הסרט Mami Watta של מוסטפא דיופ, אך הסרט לא צלח.
בשנות ה-90, סולי זכתה להערכה על חייה ועבודתה בצורת אותות מניז'ר וממדינות זרות.
כמו כן, היוצר הניז'רי ג'ין-פייר קאבה צילם סרט תיעודי בשם Zalika המספר על חייה.
בשנת 2004, הבמאית והכותבת הניז'רית ראהמאתו כייתא צילמה סרט תיעודי בשם Al'lessi...
An African Actress שתיאר את חייה של סולי.
בזמן שכייתא יצרה את הסרט, בשנת 1998, סולי וארבעת ילדיה חיו בניאמיי בבית בעל שני חדרים, ללא אוכל או מים.
הסרט נגמר עם המידע ששנתיים לאחר שצולמה סולי נאלצה להגר ועבדה כעוזרת בית באירופה.
סולי נחשבה לאחת השחקניות החלוצות של הקולנוע האפריקאי.
זאייר ויליאמס הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
שני הוריו של ויליאמס, מרקיטה פילדס ויליאמס, שירתו בצבא ארצות הברית.
ויליאמס נולד בלנקסטר, קליפורניה כבן יחיד.
הוא החל לשחק כדורסל בגיל חמש תחת הדרכתו של אביו.
בשלוש השנים הראשונות שלו בתיכון, למד ויליאמס בתיכון נוטרדאם בשרמן אוקס, לוס אנג'לס.
בעונתו הראשונה, הוא רשם ממוצעים של 13.6 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
ויליאמס החמיץ חלק ניכר מעונתו השנייה בעקבות פציעה.
ב-14 בינואר 2019, בעונתו השלישית, נבחר ויליאמס לספורטאי השבוע של לוס אנג'לס דיילי ניוז לאחר שקלע שני משחקים רצופים לפחות 34 נקודות.
באותה עונה, ויליאמס העמיד 27 נקודות, 10 ריבאונדים ו-3 אסיסטים בממוצע למשחק.
הוא נבחר לחמישייה הראשונה של הליגה.
ב-18 ביולי 2019, ויליאמס עבר לתיכון סיירה קניון בצ'טסוורת', לוס אנג'לס עבור עונתו האחרונה בתיכונים.
באותה עונה שיחקו בתיכון שחקנים דומיננטיים כמו בי.ג'יי בוסטון, וגם ברוני ג'יימס וזייר ווייד, בנם של שחקני הכדורסל לברון ג'יימס ודווין וייד.
ויליאמס לא היה כשיר לשחק עד 29 בדצמבר, עקב כללי העברת השחקנים בליגה, והחמיץ מעל לעשרה משחקים.
בהופעת הבכורה שלו בתיכון, ויליאמס קלע 28 נקודות בהפסד בהארכה 81–85 לתיכון כריסטיאן.
ב-11 במרץ 2020, ויליאמס רשם 17 נקודות וקלע באזר ניצחון שהכריע 61–63 על תיכון באטיוונדה.
באותה עונה, ויליאמס העמיד ממוצעים של 15 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק, מה שעזר לסיירה קניון לזכות באליפות.
ויליאמס נבחר לשחקן העונה על ידי לוס אנג'לס טיימס ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בג'ורדן ברנד קלאסיק ובנייקי הופ סאמיט, אך כל שלושת המשחקים בוטלו עקב מגפת הקורונה.
ויליאמס דורג בחמישה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים, ודורג כפורוורד הראשון בטיבו במחזור 2020. ב-12 באפריל 2020, הודיע ויליאמס על התחייבותו לאוניברסיטת סטנפורד.
ויליאמס היה למגויס בעל הדירוג הגבוה ביותר בסטנפורד ולשחקן בעל הדירוג של חמישה כוכבים הראשון במכללה מאז ריד טרוויס בשנת 2014.
בהופעת הבכורה שלו במכללה, ב-30 בנובמבר 2020, ויליאמס קלע 19 נקודות וקלט 8 ריבאונדים בניצחון 64–82 מול אוניברסיטת אלבמה.
ב-7 בינואר 2021, הוא רשם 12 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים, מה שהיה לטריפל דאבל הראשון של שחקן סטנפורד מאז 2007, בניצחון 75–91 על אוניברסיטת וושינגטון.
ב-31 במרץ 2021, ויליאמס הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA 2021. בדראפט עצמו נבחר בבחירה העשירית על ידי הניו אורלינס פליקנס, וישר הועבר לממפיס גריזליס.
זאלהסנטגרוט (בהונגרית: Zalaszentgrót) היא עיר קטנה הממוקמת בחלק הצפון מזרחי של מחוז זאלה, בנפת זאלהסנטגרוט, בעמק נהר הזאלה, בגבעות זאלה.
על פי המילון של שמות גאוגרפיים שם היישוב מתייחס לג'רולד הקדוש, הפטרון של כנסיית הכפר ונהר הזאלה.
האזכור הראשון בכתב הוא משנת 1247. מקורות אחרים, כגון אתר האינטרנט של העיר, מזהים את השם עם גלרט הקדוש ועל בסיס זה ההנחה היא כי שם היישוב מתואר ישירות מהשנים שאחרי הקאנוניזציה (קדושים נוצרים) של גלרט, כלומר סוף המאה ה-11.
את מיימי היישוב והאזור אוסף נהר הזאלה ומוביל אותם דרך הבלטון הקטן לאגם באלטון.
נחליו תפחו במקומות רבים לבריכות דגים.
באזור היישוב נמצאו ממצאים משמעותיים מהתקופה הכלקוליתית.
חפירות ארכאולוגיות חשפו גם ממצאים קלטיים, אך כנראה לא היה במקום יישוב קלטי קבוע.
ממצאים רבים מהתקופה הרומית הגיעו מאזור העיירה, מה שנותן סיבה להאמין שבמקום היה היישוב הרומי מאסטריאנה.
אחרי התיישבות המדיארים במרכז אירופה, האזור היה שייך לחמולת טיריה.
הטירה וסביבתה, שנבנתה כבר בשנת 1299, החליפו ידיים לעיתים קרובות מאוד במאות שלאחר מכן.
כיום היא יכולה להחשב גם כחלק מהיישוב צ'ומוקהאזה שהיה קיים בימי הביניים.
מלחמת העולם הראשונה, גבתה קורבנות רבים מתושבי הכפר הגדול ואחריה נבנתה במקום תעשיית המזון של הכפר.
הוקם מפעל לעיבוד פירות וגם מחלבה.
מלחמת העולם השנייה שוב פגעה ביישוב, עם 262 קורבנות אזרחיים, לרבות יהודים רבים שגורשו למחנות ריכוז, אף על פי שאין תיעוד מיוחד על הקהילה היהודית המקומית.
קו הרכבת להובלת נוסעים נסגר מאז 4 במרץ 2007.
היישוב ממלא תפקיד פריפריאלי ברשת הכבישים בהונגריה.
אחד הכבישים החשובים ביותר שלו הוא כביש 7336, המוביל מאזור התעשייה הצפוני של קסטהיי דרך היישוב.
טירת באטיאני והפארק המוגן שלה (1787, בארוק מאוחר, בסגנון צמה)
מגדל חורבה (כנסייה פרנציסקנית לשעבר מהמאה ה-14)
מרכז הרחצה והפנאי התרמי Szent Gróth
פסל יוזף בם, של הפסל טיבור טורי טרק
ינה המבורגר (בהונגרית: Hamburger Jenő; זאלהסנטגרוט (אוּדְוַוארְנוֹק), 31 במאי 1883 – מוסקבה, 14 בדצמבר 1936) היה רופא רנטגנולוג יהודי-הונגרי, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי, קומיסר העם (שר) לענייני חקלאות בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
יוז'ף גריינר, בשמו הבדוי ארנה שטיינר (בהונגרית: Greiner József; זאלהסנטגרוט, 12 ביולי 1901 – ברית המועצות, 16 בינואר 1945) היה עיתונאי, עובד מפלגה, עורך עיתון, פקיד יהודי-הונגרי.
הוצא להורג בברית המועצות לאחר "משפט ראווה".
ארנה מילר (בהונגרית: Müller Ernő; ברוסית: Мюллер Осипович Эрнст; זאלהסנטגרוט, 21 באוקטובר 1886 – ברית המועצות, 25 בדצמבר 1937) היה חייט יהודי-הונגרי, עובד המפלגה הקומוניסטית.
זאיון סוזוקי (ביפנית: 鈴木 彩艶; נולד ב-21 באוגוסט 2002 בליטל רוק שבמדינת ארקנסו, ארצות הברית) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פארמה ובנבחרת יפן.
סוזוקי נולד בליטל רוק שבמדינת ארקנסו, ארצות הברית, לאב יפני ולאם גנאית.
סוזוקי גדל במחלקת הנוער של אוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית.
בעונת ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-6 באוגוסט 2023 הושאל לסנט טרוידן מליגת העל הבלגית.
סוזוקי היה חלק מסגל נבחרת יפן עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019.
כמו כן, הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021.
זאכי הררי (כונה גם זוזי הררי או זאכי סאלים) (7 בפברואר 1926 - 5 בנובמבר 1979) היה כדורסלן יהודי-מצרי.
זכה עם נבחרת מצרים בכדורסל במדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל (פראג 1947) וייצג את מצרים באולימפיאדת הלסינקי (1952).
באליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1947 זכה עם נבחרתו במדליית ארד (חולצה מספר 10), אחרי ברית המועצות וצ'כוסלובקיה המארחת.
בשלב המוקדמות נבחרת מצרים ניצחה בשלושת משחקיה, נגד בלגיה (46–35), נגד איטליה (43–38) ונגד אלבניה (104–19).
במשחק על מדליית הארד היא ניצחה את בלגיה (50–48).
לקראת אולימפיאדת לונדון הוא הוזמן לשחק בנבחרת מצרים, שבה היו מספר שחקנים יהודים.
"הגענו לנבחרת ועד מהרה השתלבנו", סיפר אליהו עמיאל, "בין השחקנים הערבים והיהודים בנבחרת שררו יחסים מצוינים.
בשנת 1949 נערכה אליפות אירופה בכדורסל בקהיר, ושוב הררי ועמיאל זומנו לנבחרת.
באולימפיאדת הלסינקי סיים עם נבחרתו במקום התשיעי (חולצה מספר 8) לאחר ששיחק בכל ששת המשחקים וקלע 28 נקודות בסך הכל.
במשחק הראשון שבו ניצחה נבחרתו את טורקיה 64–45 הוא קלע 4 נק'.
במשחק השני שבו נבחרתו הפסידה לקנדה 57–63 הוא היה השחקן המצטיין בנבחרתו וקלע 8 נק'.
במשחק השלישי שבו ניצחה נבחרתו את איטליה 66–62 הוא קלע 5 נק'.
במשחק הרביעי שבו נבחרתו הפסידה לצרפת 64–92 הוא קלע 8 נק'.
במשחק החמישי שבו נבחרתו הפסידה לצ'ילה 46–74 הוא קלע נקודה אחת ובמשחק השישי שבו נבחרתו ניצחה את קובה 66–55 הוא קלע 2 נק'.
באליפות אירופה שנערכה במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1953 הוא סיים עם קבוצתו במקום השמיני (חולצה מספר 10).
בשלב המוקדמות נבחרת מצרים ניצחה בשלושת משחקיה, נגד שוודיה (75–26), נגד צרפת (74–58) ונגד מערב גרמניה (74–41).
במשחקי הדירוג 1–8, היא הפסידה לצ'כוסלובקיה (33–87), ניצחה את איטליה (60–51), הפסידה ליוגוסלביה (39–58), הפסידה באופן טכני לישראל (0–2) לאחר שלא הופיעה למשחק, הפסידה להונגריה (50–89), לברית המועצות (27–66) ולצרפת (62–73).
הררי שיחק בשלב שמינית הגמר בגביע אירופה לאלופות (עונת 1958/1959) שנערך בנובמבר 1958. קבוצתו מועדון אל ג'זירה קהיר הפסידה לסימנטל מילאנו מאיטליה (72–47), מאחר שהקבוצה האיטלקית סרבה לשחק במגרש פתוח היא הפסידה לקבוצתו הפסד טכני.
בשלב רבע הגמר קבוצתו הפסידה לקבוצת אקדמיק סופיה מבולגריה (65–71), מאחר שלא היה לה תקציב לנסיעה לבולגריה היא הפסידה הפסד טכני.
זאיסן (בקזחית: Зайсан; ברוסית: Зайсан) היא עיירה באזור מזרח קזחסטן, קזחסטן.
העיירה משמשת כמרכז המנהלי של מחוז זייסן.
העיירה ממוקמת ליד הפינה הדרום-מזרחית של אגם זייסן בגובה של 660 מטר מעל פני הים.
העיירה ממוקמת בסמוך לקצה המזרחי של כביש E127 שהוא חלק ממערכת הכבישים האירופית, שמחבר אותה עם העיר אומסק שברוסיה.
זאיסן נוסדה בשנת 1868 כמוצב צבאי רוסי.
זאין איקבל הוא שחקן אנגלי, המוכר מתפקידו בתור ראווי סינג בסדרה "המדריך לרצח לילדות טובות".
איקבל נולד במנצ'סטר, אנגליה להורים ממוצא הודי.
הוא למד משחק בתיאטרון המלכותי במנצ'סטר .
איקבל נמשך למשחק כבר מגיל צעיר.
הוא החל להופיע בסרטי סטודנטים ובהמשך בסרטים קצרים נוספים.
איקבל שיחק בפרסומות ובסרטים קצרים במשך כארבע שנים לפני שקיבל את התפקיד הראשי בסדרה "המדריך לרצח לילדות טובות".
ב-2019 הופיע בסרט הקצר Why ME?" בתור קייל וב-2022 הופיע בסרט "All Crazy Random" בתור בוריס.
במדריך לרצח לילדות טובות הוא שיחק לראשונה בתפקיד הראשי את ראווי סינג, אחיו של סאל שהתאבד והואשם ברצח.
הוא חובר לדמות הראשי פיפה פיץ אמובי (אמה מאיירס) על מנת לפתור את התעלומה ולזכות את שמו של אחיו.
זאלאן שארקאן (בהונגרית: Sárkány Zalán; נולד ב-15 באוקטובר 2003) הוא שחיין הונגרי, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (בלגרד 2024) במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-1500 מטר חופשי.
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד שבסרביה ביוני זכה בשתי מדליות ארד: במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.29 דקות, אחרי מיכאילו רומנצ'וק מאוקראינה (7:46.20 דקות) ודימיטריוס מרקוס מיוון (7:48.59 דקות), ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:06.67 דקות, אחרי קוזיי טונצ'לי מטורקיה (14:55.64 דקות) ומיכאילו רומנצ'וק (15:00.99 דקות).
בנוסף, סיים במקום רביעי במוקדמות משחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:15.16 דקות, אך לא העפיל לגמר.
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:52.42 דקות, במקום 14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:48.90 דקות, ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:47.33 דקות.
זאלה , הידוע גם כ"זאלה של סקסוניה" (Sächsische Saale) וכ"זאלה של תורינגיה" (Thüringische Saale), הוא נהר בגרמניה והיובל השמאלי של האלבה.
השם זאלה מגיע משורש פרוטו-הודו-אירופי *séles שפירושו 'ביצה', דומה לוולשית hêl, heledd 'מרעה נהר', קורנית heyl 'מפרץ', יוונית hélos 'ביצה, מרעה', סנסקריט sáras 'אגם, שלולית', סארסוותי 'נהר מקודש', פרסית עתיקה Harauvati 'הארוט; ארכוזיה', אווסטית Haraxvatī, אותו הדבר.
ייתכן כי השם קשור גם לשורש אינדו-אירופי *sal, "מלח".
השם הסלאבי של הזאלה, סולאווה, שמופיע עדיין בטקסטים סורביים, מגיע מגרמנית עילית עתיקה sol, "מלח", ו-awa, "מים".
הזאלה מתחיל במדרון הר גרוסר ואלדשטיין ליד זל בפיכטלגבירגה בפרנקוניה עילית (בבוואריה), בגובה של 728 מטרים.
הוא נע במסלול מפותל לכיוון צפון, ולאחר שעובר את העיר הוף, נכנס לתורינגיה.
הוא זורם בין הרים נמוכים ויערות ביער תורינגיה עד שהוא מגיע לעמק זאלפלד.
לאחר שעוזב את זאלפלד, הזאלה מגיע לרודולשטאדט.
כאן הוא מקבל את מימיו של השווארצה, בעמקו נמצא מבצר הרוס של שווארצבורג, מושב האבות של בית שווארצבורג ששלט בעבר.
מזאלפלד, הזאלה נכנס לאזור גבעות גיר צפונית ליער תורינגיה, וחולף מתחת לגבעות הסובבות את אוניברסיטת פרידריך שילר בינה.
הוא נכנס לסקסוניה-אנהלט ועובר דרך אתר המרפא באד קוזן, ולאחר שמצטלב עם הנהר אונשטרוט בנאומבורג, הוא זורם לצד וייסנפלס, מרזבורג, האלה, ברנבורג וקלבה.
הוא מתמזג בסוף עם אלבה סמוך לברבי, לאחר שעבר מרחק של 413 ק"מ.
הזאלה ניתן לשיט החל מנאומבורג, ויש תוכניות לחבר אותו מ עם האלבה הלבנה ליד לייפציג באמצעות השלמת בניית תעלה לא גמורה.
האדמה בחלק התחתון של העמק בנהר פורייה במיוחד, ומפיקה בין היתר כמויות גדולות של סלק סוכר.
בין יובליו נמנים האלבה הלבנה, רגניץ הדרומית ורגניץ הצפונית ואורלה בצד הימני, והאילם, אונשטראט, סלזה, ויפר ובודה בצד השמאלי.
החלק העליון של המסלול מהיר.
העמק שלה, עד מרסבורג, מכיל טירות רבות שמתנשאות על הגבעות שמסביב.
זאלינג'יי היא עיירה בדארפור, סודאן, המשמשת כבירת מדינת מרכז דארפור.
נכון לשנת 2009, אוכלוסייתה הוערכה בכ-27,258 תושבים.
העיירה חוותה חוסר יציבות ביטחונית מאז 2003 בעקבות המלחמה בדארפור ומלחמת האזרחים הסודאנית.
בשנת 2023, הוטל מצור על העיירה במסגרת במלחמת האזרחים הסודאנית השלישית.
בעקבות המצור נפלה העיירה לידי כוחות התמיכה המהירה באוגוסט 2023.
בעיירה שוכנת , והיא משורתת תחבורתית על ידי .
שיטת סיווג האקלים קפן מסווגת את האקלים של זאלינג'יי כצחיח למחצה.
הטמפרטורות אחר הצהריים תמיד חמות כאשר החמות ביותר הן במרץ, אפריל ומאי, אז הן עשויות להגיע ל-40 מעלות צלזיוס.
עונת הגשמים נמשכת מיוני עד ספטמבר.
בתקופה זו טווח הטמפרטורות היומי הוא הנמוך ביותר, כאשר טמפרטורות אחר הצהריים קרירות יותר אך עדיין חמות.
מצד שני, טמפרטורות הבוקר הן הקרירות ביותר מנובמבר עד פברואר, כאשר שינויי הטמפרטורה היומיים הם הגדולים ביותר.
זאכרי ג'וזף הורביץ , המוכר בשם הבמה זאק אייברי (Zach Avery), הוא שחקן קולנוע אמריקאי שהורשע בהונאה פיננסית.
הורביץ נידון ל-20 שנות מאסר פדרלי ב-2022 לאחר שהודה באשמה בניהול הונאת פונזי שגייסה מאות מיליוני דולרים ממשקיעים, תוך הבטחות כוזבות להשקעות בזכויות הפצת סרטים.
ההונאה, שתוארה כאחת הגדולות בהיסטוריה של הוליווד, כללה זיוף מסמכים וחוזים עם חברות כמו HBO ו-נטפליקס.
הורביץ נולד ב-5 בדצמבר 1986 בברקלי, קליפורניה, ארצות הברית.
הוא גדל בעיקר בפאתי פורט ויין, אינדיאנה, לאחר גירושי הוריו.
בילדותו עבר עם אמו לטמפה, פלורידה, למשך תקופה קצרה, לפני שחזר לאינדיאנה.
למד בתיכון קרול בפורט ויין, שם היה ספורטאי בולט בקבוצת הפוטבול.
ב-2005 החל ללמוד פסיכולוגיה באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, שם סיים תואר ראשון.
במהלך לימודיו התיידד עם כמה מחבריו שיהפכו מאוחר יותר למשקיעים בהונאה.
לאחר סיום הלימודים עבר לשיקגו, שם למד לזמן קצר בבית ספר לפסיכולוגיה מקצועית, אך פרש.
ב-2012 עבר הורביץ ללוס אנג'לס עם רעייתו מלורי, אותה הכיר ב-2008. הזוג התגורר בבית יוקרתי בשווי כ-6 מיליון דולר בשכונת בוורלי הילס הסמוכה, והיו להם שני ילדים.
רעייתו הגישה בקשה לגירושין לאחר מעצרו.
הורוביץ החל את קריירת המשחק שלו תחת שם הבמה זאק אייברי, והופיע בתפקידים קטנים בסרטים עצמאיים.
בין הופעותיו הבולטות: תפקיד משנה בסרט "Curvature" (2017), "The White Crow" (2019)" בבימויו של רייף פיינס, ותפקיד ראשי בסרט "Last Moment of Clarity" (2020)" לצד בריאן קוקס.
ב-2021 שיחק בסרט "The Gateway" לצד אוליביה מאן וברוס דרן, שם זכה לביקורת חיובית יחסית מצד מגזין Variety.
כדי לקדם את הקרייריה שלו, ייסד חברת הפקות בשם 1inMM Productions, שהשקיעה בסרטים בהם השתתף, והיה שותף בחברה נוספת בשם Rogue Black.
למרות זאת, קריירת המשחק שלו לא זכתה להצלחה מסחרית גדולה, והוא תואר כשחקן לא מוכשר במיוחד.
החל משנת 2014, ניהל הורביץ הונאת פונזי באמצעות חברתו "1inMM Capital LLC".
הוא גייס כספים ממשקיעים, בעיקר מחברים ומכרים משיקגו ומאזורים אחרים, בהבטחה להשקעה ברכישת זכויות הפצה אזוריות לסרטים, אותן טען שילווה לחברות כמו HBO ונטפליקס, בעיקר לשווקים באמריקה הלטינית.
ההונאה כללה זיוף חוזים, חתימות של מנהלים מחברות אלה, ודוחות בנקאיים כוזבים.
המשקיעים קיבלו הבטחות להחזרים גבוהים (עד 35-40%) בתוך 6–12 חודשים, אך הכסף שימש להחזרות למשקיעים מוקדמים, מימון אורח חיים מפואר כולל רכישת בית ב-5.7 מיליון דולר במזומן, טיסות פרטיות ורכבי יוקרה, והפקת סרטים בהם השתתף.
הסכום הכולל שגויס היה לפחות 650 מיליון דולר (הערכות גבוהות יותר מציינות 690 מיליון), ממאות משקיעים, כולל חברי ילדות ומשפחותיהם.
ההונאה התגלתה ב-2021 לאחר שמשקיעים בדקו את החשבונות וגילו שאין קשרים אמיתיים עם HBO או נטפליקס.
הורביץ נעצר ב-6 באפריל 2021 על ידי ה-FBI באשמת הונאת ניירות ערך והונאת תקשורת.
ב-אוקטובר 2021 הודה באשמה באישום אחד של הונאת ניירות ערך, והודה שגרם להפסדים של יותר מ-230 מיליון דולר.
ב-14 בפברואר 2022 נידון ל-20 שנות מאסר פדרלי על ידי שופט מחוזי בלוס אנג'לס, ונצטווה לשלם פיצויים בסך 230 מיליון דולר.
נכון ל-2025, הוא מרצה את עונשו בכלא פדרלי בטרמינל איילנד, קליפורניה.
ההונאה של הורביץ תוארה כאחת הגדולות בהיסטוריה של הוליווד, והדגישה את הפגיעות של תעשיית הקולנוע להונאות פיננסיות, במיוחד בעידן הסטרימינג.
היא פגעה במאות משקיעים, כולל משפחות וחברים, וגרמה להפסדים כספיים והשפעות רגשיות קשות, כפי שתואר בהצהרות קורבנות בבית המשפט.
הסיפור עורר דיונים על "חשבונאות הוליוודית" ושקיפות בהשקעות קולנועיות, והוביל לתביעות נוספות נגד בנקים ומשרדי עורכי דין.
ב־yes ישראל משודר הסרט תחת השם "שחקן מביך: פונזי סטייל הוליווד".
זאסטוונה או זסטבנה (באוקראינית: Заставна בגרמנית וברומנית: Zastavna) היא עיר במחוז צ'רנוביץ באוקראינה.
ממוקמת כ-30 קילומטר צפונית לבירת המחוז צ'רנוביץ.
העיר נזכרת בפעם הראשונה בשנת 1589. מקור השם מהמילה האוקראינית Заставна שמשמעותה "שער".
לקהילה היהודית של זאסטוונה השתייכו מלבד יהודי העיירה, יהודים מ-29 כפרים הסובבים את העיר.
בין מלחמות העולם חיו בזאסטוונה כ-650 יהודים – כשמינית מאוכלוסייתה.
ליהודים הייתה חשיבות כלכלית, למרות היותם מיעוט באוכלוסייה האוקראינית באזור.
הם התפרנסו מחקלאות, מהפעלת טחנות קמח, ממסחר בתבואה וממסחר זעיר.
כמעט כל האחוזות היו בבעלות יהודית.
כמו כן מפעל הסוכר, האלכוהול וטחנת הקמח היו בבעלות של יהודים.
בעיירה היו מוסדות יהודים: "תלמוד תורה", מוסד ויצו, מוסדות ציוניים.
ההשפעה הניכרת של היהודים הגיעה לשיאה בבחירתו של זיגמונד וייסגלס (Siegmund Weissglass) ציוני ידוע, לראש העיר היהודי הראשון והיחידי.
בית ספר יהודי נפתח על ידי קבוצת גבירים בראשות אמיל שכט (Emil Schecht) מי ששימש במשך זמן רב גם כסגן ראש העיר.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, עזבו רוב יהודי העיר לווינה, רובם חזרו לאחר המלחמה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה עם קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית, עברה זאסטוונה לשלטון רומני כחלק מאיחוד בוקובינה עם רומניה במסגרת "רומניה הגדולה".
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, על פי הסכם ריבנטרופ-מולוטוב סופחה זסטוונה, ביוני 1940 עם כל צפון בוקובינה, לברית-המועצות.
הסובייטים הגלו לסיביר משפחות יהודיות אמידות ופעילים ציונים ומשפחותיהם.
מוסדות הקהילה היהודיים ובתי העסק נסגרו, והסחורות הוחרמו.
ביוני 1941 כבשו את זאסטוונה כוחות גרמניים ורומניים.
חיילים מיחידות גרמניות ורומניות רצחו סמוך לכיבוש כמעט את כל היהודים ביישובים הסמוכים לזאסטוונה, ורק מעטים מהם הצליחו לברוח לגטו שלה.
גברים יהודים נשלחו לעבודות כפייה, נתפסו בני ערובה יהודים, חופש התנועה של היהודים הוגבל, והם הצטוו לשאת טלאי צהוב.
ב-14-13 באוקטובר 1941 גורשו יהודי הגטו לטרנסניסטריה.
במהלך הצעדה לאדינץ (Edineți) שבבסרביה (Bessarabia) מתו רבים.
בטרנסניסטריה פוזרו היהודים מזאסטוונה בכמה מחנות וגטאות: אובודובקה (Obodovka), ברשד (Bershad), טולצ'ין (Tulchin) וימפול (Yampol).
רק מעטים מיהודי העיר והסביבה (כעשירית מהמגורשים) שרדו את השואה ואת רדיפות הנאצים והרומנים.
"זאנג טומב טומב" (Zang Tumb Tumb) הוא שמו של שיר פונטי שחיבר האמן האיטלקי פיליפו תומאזו מארינטי בשנת 1912. השיר פורסם והודפס בשנת 1914.
השיר מתאר קרב אשר התרחש באדירנה בשנת 1912 בעת מלחמת הבלקן הראשונה.
הוא הודפס בעזרת טיפוגרפיה ייחודית אשר מתעלמת מן המקובל בספרות.
בנוסף, השיר מתרגם את הרעשים והקולות של הקרב אל טקסט פונטי.
המלחמה מוצגת בשיר כאמצעי לטיהור של החברה ומארינטי מתאר אותה כ"הגיינה היחידה של העולם".
בכך משקף השיר את התקווה הפוטוריסטי למהפכה ולשינוי חברתי כולל.
השיר השפיע על המוזיקאי האיטלקי לואיג'י רוסולו (Luigi Russolo) להתנסות במוזיקה המורכבת מרעשים.
הזאלצקמרגוט הוא אזור בצדו הצפוני של רכס האלפים הגיריים הצפוני החוצה את אוסטריה במרכזה ממזרח למערב, ומשתרע בתחומן של המדינות הפדרליות אוסטריה עילית, שטיריה וזלצבורג.
נופו של הזאלצקמרגוט נשלט על ידי מערכת הניקוז של נהר טראון (Traun) על 76 האגמים ששוכנים בה, והזורם לאורך 153 ק"מ אל הדנובה.
נהר זה מנקז את רכסי ההרים הגבוהים שמדרום וממזרח לזאלצקמרגוט - צדו הצפוני של הדאכשטיין (Dachstein) מדרום, רכס טוטס (Totes Gebirge) ממזרח ורכס הלן (Höllengebirge) הניצב במרכזו.
מבחינה טופוגרפית משתפל אזור הזאלצקמרגוט מגבהים של למעלה מ-2,000 מטר בדרומו לאזור מישורי בגובה של כ-400 מטר בצדו הצפוני.
האזור עוצב בפעילות קרחונים שעם נסיגתם הותירו עמקים רחבים ומספר רב של אגמים, שהגדולים שבהם הם אגם אטרזה (Attersee) בתווך (47 קמ"ר), אגם טראונזה (Traunsee) במזרח (24.5 קמ"ר), והאגמים הקטנים יותר אגם מונדזה (Mondsee ששטחו 14.2 קמ"ר) ואגם וולפגנגזה (Wolfgangsee בשטח של 12.84 קמ"ר) במערב.
הזאלצקמרגוט לא מהווה יחידה גאוגרפית הומוגנית.
בבסיסו הוא שטח שתיחומו הוכתב בעבר על ידי משק המלח של האזור, וכיום הוא מתוחם ומוגדר בעיקר כאזור תיירות.
עושרו של האזור במלח נוצל כבר באלף השני לפנה"ס ולאחר מכן על ידי הקלטים שלהם מיוחסת תרבות האלשטאט (Hallstattzeit) ולאחריה תרבות לה טן (La-Tène), שתיהן מהאלף הראשון לפנה"ס.
משמעותו של השם "זאלצקמרגוט" – "אחוזת אולם המלח", והוא זכה לו בשל כך שהשתייך ללשכת המלח הקיסרית שהופקדה על מכרות המלח בתקופת בית הבסבורג, החל ב-1419. בתחילה נחשבה העיירה באד אישל וסביבותיה מאגם טראונזה בצפון ועד הדאכשטיין בדרום ללבו של הזאלצקמרגוט.
עד המאה ה-19 המשיך האזור והשתייך ישירות למשרד האוצר בווינה אשר שלט במונופול על המלח, ובראשית המאה ה-20 נוסף לו גם אגם אטרזה וסביבותיו.
מאז אמצע המאה ה-20 מקובל לכלול בהגדרת האזור שטח נרחב המשתרע מהדאכשטיין בדרום ועד קו העובר מצפון לאגמיו הגדולים, ומנהר אלם במזרח ועד לפאתי העיר זלצבורג במערב.
ב-2002 התאגדו 54 היישובים בזאלצקמרגוט והקימו את "לשכת התיירות והשיווק זאלצקמרגוט בע"מ" (Salzkammergut Tourismus-Marketing GmbH) המחולקת לעשר לשכות תיירות אזוריות.
עיקר כלכלת האזור מתבסס על תיירות, עם מסורת בת למעלה ממאה שנים.
תיירות הקיץ כוללת רכיבה על אופניים, טיולים ברגל, טיפוס הרים, גולף, שיט ורחצה וסוגים שונים של ספורט מים.
עיסוק בספורט חורף נוהג במספר אתרי סקי קטנים יחסית בדרום האזור ובעיקר בדאכשטיין המערבי.
לאלה מצטרפים מספר אתרי ספא שהידוע שבהם הוא בעיירה באד אישל.
לכריית המלח שוב לא נודע מקום מרכזי בכלכלת האזור, אך את מקומה תפסה תעשיית העץ.
ההיסטוריה העשירה של האזור, נופיו המגוונים והשמירה על מסורתו הביאו את ארגון אונסק"ו להכריז עליו בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית.
זָאנָאדוּ (Xanadu) או שָׁאנָאדוּ, ובמקור שָׁאנְגְדוּ (בכתב סיני: 上都; בפין-יין: Shàngdū), הייתה בירת הקיץ ובה ארמון הקיץ של קובלאי חאן ואחריו של שושלת יואן בסין, לאחר שהחליט להעביר את בירתו לדאדו (Dadu; גם "חאנבליק", Khanbaliq; כיום בייג'ינג).
העיר שכנה באזור מונגוליה הפנימית של ימינו, בליגת , 275 ק"מ מצפון לבייג'ינג.
היא השתרעה על פני שטח שצורתו כעין ריבוע שצלעו 2,200 מ'.
הבירה נחלקה ל"עיר חיצונית" ול"עיר פנימית", שמוקמה בחלק הדרום-מזרחי של השטח, שגם צורתה דמוית ריבוע שצלעו 1,400 מ', ובה נמצא הארמון, שבו שהה קובלאי חאן בקיץ.
העיר תוכננה על ידי האדריכל הסיני ליו בִּינְג-ג'ונְג (Liu Bingzhong), ונבנתה באזור העיירה קאי-פינג (Kāi Píng; 开平; בסינית מסורתית: 開平) בין השנים 1252 ל-1256, במהלך הפלישה המונגולית.
בשיאהּ, חיו בין כותלי העיר יותר מ-100,000 איש.
ואולם, העיר לא האריכה ימים; בשנת 1369 נפלה העיר לידי צבא שושלת מינג, אשר העלה אותה באש, והחאן האחרון (Toghun Temür) נמלט ממנה.
כיום נותרו מן העיר רק חורבות, מוקפות בתל מכוסה עשב, שהיה פעם חומותיה של העיר.
במרץ 2008 הגישה סין לאונסק"ו הצעה להכריז על החורבות כעל אתר מורשת עולמית בשם "אתרי הבירה העילית והבירה התיכונה של שושלת יואן".
מגלה הארצות הוונציאני מרקו פולו העיד על ביקורו בזאנאדו בשנת 1275, והותיר אחריו אחד מן התיאורים המפורטים ביותר של העיר הידועים כיום.
במרוצת השנים הפך שם העיר שם נרדף לפאר ולעושר אגדיים, ולמן המאה ה-19 הוא נכרך בתודעה המערבית עם הפואמה פרי עטו של המשורר האנגלי סמואל טיילור קולרידג' "קובלא ח'אן, חיזיון בחלום", מן היצירות המפורסמות בספרות האנגלית.
זאנאדוּ הוא סרט מוזיקלי משנת 1980 בבימויו של רוברט גרינוואלד ובכיכובם של אוליביה ניוטון-ג'ון, ג'ין קלי ומייקל בק.
הסרט נכלל ברשימת חמישים הסרטים הגרועים ביותר שהופקו בהוליווד, גרינוואלד זכה בפרס ראזי כבמאי הגרוע ביותר בשנה הראשונה בה חולק הפרס והסרט היה מועמד לפרסי ראזי ב-6 קטגוריות נוספות.
עם זאת, פסקול הסרט זכה בהצלחה עצומה (מכירות של אלבום פלטינה כפול), זכה בפרס איוור נובאלו וכמה משיריו, כולל שיר הנושא בביצוע אוליביה ניוטון-ג'ון ו-Electric Light Orchestra היו ללהיטים.
כיום נחשב הסרט כסרט פולחן.
גיבור הסרט הוא סאני מלון (בגילומו של מייקל בק), צייר מתוסכל העובד לפרנסתו בחנות תקליטים כמאייר כרזות לפי עטיפות תקליטים לחלון הראווה של החנות.
באחד הימים הגרועים בחייו, בו הוא שב לעבודה אצל סימפסון, בעל הבית המתעלל של חנות התקליטים לאחר כישלון אמנותי, מנשקת אותו ברחוב יפהפייה מסתורית על גלגיליות.
למחרת מזהה מלון את אותה יפהפייה על עטיפת תקליט של "תשע האחיות", אותו הוטל עליו להעתיק לכרזה.
על גבי העטיפה מופיעות תשע בחורות על רקע אולם שחזיתו מעוצבת בסגנון אר דקו (למעשה, אודיטוריום פאן-פסיפיק בלוס אנג'לס), אולם נטוש אותו מזהה מלון כאולם "זאנאדו" (כשמו של ארמונו של קובלאי חאן, זאנאדו המופיע בפואמה של סמיואל טיילור קולרידג', "קובלא ח'אן").
הבחורה (אוליביה ניוטון-ג'ון), המכנה עצמה "קירה" מתבררת כמוזה טרפסיכורה, אחת מתשע המוזות.
תפקידה עלי אדמות אמור להוות השראה למלון, אך היא מתאהבת בו, בניגוד להנחיות אביה, זאוס.
בקו עלילתי מקביל מתיידד מלון עם דני מקגוייר (ג'ין קלי), מוביל הרכב ביג בנד לשעבר, המעוניין לשפץ את אולם זאנאדו, להפוך אותו למועדון לילה ולהופיע בו.
הופעתן של המוזות מעודדת את השניים ומאפשרת את שיפוץ האולם.
לאחר שמלון וקירה/טרפסיכורה מתעמתים עם זאוס, מרשה האל למוזה לרדת אל ארץ בני התמותה להרף-עין.
בתמונת הסיום, בה נחוגה פתיחתו מחדש של האולם, פונה אל מלון מלצרית הדומה בדיוק לקירה, ומתברר שהיא כפילה בשר-ודם של המוזה.
הסרט נכשל בקופות וזכה לביקורות קטלניות.
באתר Rotten Tomatoes זכה הסרט לציון של 27% ביקורות חיוביות בלבד.
בשנת 1981 החלו לחלק את פרס ראזי לסרט הגרוע ביותר.
"זאנאדו" זכה ל-7 מועמדויות (הבמאי הגרוע ביותר, הסרט הגרוע ביותר, התסריט הגרוע ביותר, השחקן הגרוע ביותר (מייקל בק), השחקנית הגרועה ביותר, השיר המקורי הגרוע ביותר ("Suspended in Time") והמחזמר הגרוע ביותר ב-25 שנה) כאמור, זכה הסרט בקטגוריית הבמאי.
עם זאת, השיר "Magic" היה מועמד לפרס גראמי לשיר הפופ הטוב ביותר בביצוע זמרת.
העיקריים שבהם הם השיר "Magic" (מקום ראשון במצעד הפופ של בילבורד ומקום ראשון ב-AC); הדואט "Suddenly" של ניוטון-ג'ון עם קליף ריצ'רד (מקום 20 במצעד הפופ, 4 ב-AC) ושיר הנושא של ניוטון -ג'ון עם Electric Light Orchestra (מקום 8 במצעד הפופ, 2 ב-AC ושבועיים במקום הראשון במצעד הפזמונים בממלכה המאוחדת).
אלבום הפסקול הגיע למכירות של פלטינה כפולה.
בשנת 2007 הועלה בברודוויי מחזמר המבוסס על "זאנאדו" עם מוזיקה מאת ג'ף לין וג'ון פראר.
המחזמר, שכל המשתתפים בו נעים על גלגיליות (כמו במחזמר "סטארלייט אקספרס"), היה להיט מפתיע, עלה ל-500 הופעות וזכה במספר פרסי מבקרים ומועמדות לפרס טוני למחזמר הטוב ביותר.
זאנוני הוא סיפור רוזנקרויצרי המספר על רומן אנגלי מאת הסופר הבריטי אדוארד בולוור-ליטון שהופיע בשנת 1842. זהו סיפור אהבה וחניכה רוחנית.
הסיפור מתחיל בעיר נאפולי, בה שוכן זאנוני.
אליה מגיעים צעירים בריטיים על מנת לחוש את אמנות הציור והמוזיקה.
אחד מהם הוא הצייר גלינדון, המתאהב בשחקנית התיאטרון ויולה.
במהלך התאהבות זו פוגש את המורה הרוחני שלו.
תחילה הוא מתעמת עמו ולאט לאט במהלך הסיפור, זוכה להתגלויותיו ברמות רוחניות וארציות שלא הכיר קודם.
גלינדון עובר לאחר מכן ללמוד אצל מז'נור המורה הרוחני המדעי, בעל החזות הנוקשה, מתוך רצון לרכוש ידע רוחי.
הוא מתקדם לאט מדי, בתהליך החניכה של האגודה הרוחנית.
לאחר מכן מגיע ללונדון ושם בונה את חייו מחדש.
פוגש שוב את ויולה כעבור מספר שנים, ומצליח לשכנע אותה לצאת עמו למסע מפרך.
בפריז, הוא מתמודד על חייו מול רובספייר, וזוכה לפתע לתמיכה בלתי צפויה.
במקביל אנו עדים להתמודדות עזה של זאנוני בין שאיפותיו המנוגדות לארציות ולרוחניות.
בין אהבתו לבני האדם ואהבתו לאלוהים.
במהלך התחבטויותיו אלה הוא נועד לא פעם עם ידידו המורה מז'נור, שאיננו מביע כל תמיכה בהחלטתו של זאנוני, להפך.
זאנוני - דמות המורה האנושי, שהתגבר על המוות, חברו הטוב של מז'נור, שניהם נותרו חברי האגודה המסתורית של הרוזנקרויצרים ולכן יש ביניהם אחוות ידידים עד לרגע המכריע.
זאנוני מתמודד עם עצמו, עם אויביו ועם כוחות האופל.
מז'נור - דמות המורה המושלם, ללא דופי, המסוגל להעביר ניסיונות חניכות לכל מי שיתקבל לתנועה הרעיונית והאידיאלית של מסדר צלב הוורד שהוא אחד משרידיה באיטליה ובעולם.
אדם נצחי, שהתגבר על המוות.
גלינדון - איש צעיר, בשנות ה-20 לחייו.
צייר מוכשר המחפש את גורלו האמנותי והאישי באיטליה.
פוגש את זאנוני והמפגש הזה, במקביל להתאהבותו בשחקנית ויולה, משנה את חייו.
ויולה - צעירה בשנות ה-20 לחייה, יופייה נדיר.
אביה היה מוזיקאי מקורי ויוצא דופן.
יש חשש לחייה מאחד מהמחזרים.
זאנוני מנסה להגן עליה בצורות שונות.
אך יהיה עליו להקריב משהו כדי להצילה.
את המסר הזה הוא מקבל מדמות שחורה, אפלה ומפחידה עד להחריד.
ז'אן ניקוט - צייר צרפתי, מנסה להיאבק נגד זאנוני.
חוזר לפריז ומשתתף במהפכה הצרפתית.
הנסיך די______ - אחד ממחזריה של ויולה.
דמותו בגובה בינוני ומעלה, נוטה מעט לבשרנות.
מגיע להסכמה עם זאנוני באשר לויולה, אך איננו מקיים את הבטחתו, והאיום על חייו בעינו עומד.
מסקארי - משרתו של הנסיך די______
זַאלקָה פִירטֶל הייתה שחקנית ומחזאית יהודייה-אוסטרית.
אחותם של הפסנתרן והמלחין אדוארד שטוירמן והכדורגלן זיגמונט שטוירמן.
פירטל נולדה בסמביר שבגליציה, אוסטריה (כיום באוקראינה) בשם סלומאה שטוֹיֶרמן, למשפחה יהודית רבת השפעה.
אביה, יוזף שטוירמן, היה ראש העיר היהודי הראשון בהיסטוריה של סמביר, ואמהּ אַוּגוסטה ניהלה מספר ארגונים יהודים.
את הופעת הבכורה שלה על הבמות ערכה שטוירמן בתיאטרון ברטיסלאבה, וב-1911 שהתה לצידו של מקס ריינהרדט במספר הפקות בברלין.
ב-1913, עברה שטוירמן לווינה, שם גם פגשה את בעלה לעתיד, ברתולד פירטל .
ב-1918 נישאו השניים והולידו שלושה ילדים: הנס, פיטר ותומאס.
ב-1928 עברה המשפחה לארצות הברית למשך ארבע שנים, על מנת לרכוש ניסיון מקצועי בקולנוע, אך לאחר עליית הנאצים לשלטון החליטו בני הזוג להישאר בארצות הברית ולא לחזור לאירופה.
ב-1933 הוחתמה פירטל על ידי חברת מטרו גולדווין מאייר על הסכם העסקה, והשתתפה בכתיבתם של מספר סרטים בכיכובה של גרטה גרבו.
ביתם של בני הזוג בסנטה מוניקה הפך במהרה למקום מפגשם של אנשי הבוהמה שהיגרו מאירופה, והיה ידוע במסיבות התה שנערכו בימי ראשון.
בין האורחים הקבועים במסיבות היו סרגיי אייזנשטיין, צ'ארלי צ'פלין, ארנולד שנברג, תומאס מאן, הנס אייזלר, כריסטופר אישרווד וברטולט ברכט.
בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה פירטל פעילה במאבק נגד הנאציזם.
היא הייתה מעורבת בהקמתה של "קרן הקולנוע האירופית", שקשרה חוזי משא ומתן עם האולפנים הגדולים בהוליווד.
בעזרת חוזים אלו הצליחו להימלט מאירופה אנשי רוח רבים דוגמת היינריך מאן ולאונהרד פרנק.
בעקבות זיכרונותיה מאותה תקופה כתבה פירטל את הספר The Kindness of Strangers (1969).
ב-1947 התגרשה פירטל מבעלה, ועם תחילתה של המלחמה הקרה ועידן המקארתיזם נחשדה בהיותה קומוניסטית ונמנע ממנה להמשיך לעבוד בהוליווד.
היא נפטרה ב-20 באוקטובר 1978 בשווייץ.
זאַמוּט (בז'מאיצ'ו: Žemaitėjė; בליטאית תקנית: Žemaitija, ז'מאיטייה; מילולית: השפלה, הארץ הנמוכה; ליטא-תחתית; בלטינית: Samogitia, "סמוגיטיה") היא אחד מחמישה חבלי ארץ אתנוגרפיים מובחנים בליטא.
שטחה של זאמוט כולל את צפון-מערב ליטא, ממערב לנהר הנביז'ס ועד הים הבלטי וגבול לטביה (בעבר חבל קורלנד הליטאי) בצפון, ובדרום עד נהר הניֶימן.
העיר הגדולה בה היא העיר שאולאי.
שטחה של זאמוט מחולק לעיתים בחלוקה פנימית מצפון לדרום משני צדיו של נהר הדוביסה , זאמוט המערבית משתרעת מערבה מן הדוביסה ועד הים הבלטי, וזאמוט המזרחית משתרעת על פני השטח שבין הדוביסה והנביז'ס.
לזאמוט היסטוריה תרבותית רבת-שנים, המתבטאת בין היתר בדיאלקט המקומי לשפה הליטאית, ז'מאיצ'ו .
במקורות רותנים מוכר האזור בשם "זֶ'מוֹטְסְקַיַה זֶמְלְיָה" ("жемотьская земля") .
מִשֵם זה השתלשלה הצורה הפולנית "Żmudź" (ז'מודז').
בטקסטים לטיניים נקרא האזור סמוגטיה (Samogetia) או סמוגיטיה (Samogitia), אך בקרב תושבי האזור ושאר תושבי ליטא, הוא מכונה כבר זמן רב ז'מאיטייה (Žemaitija).
השם סמוגיטיה אינו בשימוש בליטא, ולא היה בשימוש בה לפחות מראשית המאה ה-19. באנגלית נעשה שימוש בשם הלטיני, בשם הליטאי, בפירוש המילולי: "ליטא תחתית", ובשם היידי: זאמוט.
זאמוט כוללת בשטחה את שטחיהם של מחוזות המשנה, המועצות האזוריות והמקומיות דלהלן:
את חלקיהם המזרחיים של מחוזות המשנה:
ואת החלקים המערביים של מחוזות המשנה:
העיר הגדולה בחבל היא שאולאי, אם לא מחשיבים את שטח העיר קלייפדה בתחומי זאמוט.
בירת זאמוט היא העיר טלז, למרות שבירת דוכסות זאמוט הייתה העיר מדינינקאי (כיום ורניאי ).
ערי זאמוט הגדולות הן: שאולאי, מז'ייקי, טלז, טאורגה, פלונגה, קרטינגה ושקוד.
בניגוד לשאר חבלי ליטא התיישבו יהודים בזאמוט רק במאה ה-14 וגם אז היו אלו יהודים בודדים, הסיבות לכך הן היסטוריות: זאמוט על אגמיה הרבים ויערותיה העבותים גובלת בצפונה ובמזרחה בשטחים שהיו בעבר בשליטת נסיכות פולאצק ורפובליקת נובגורוד בהן לא הייתה ליהודים דריסת רגל.
בדרום-מערב היא גובלת בפרוסיה, כבר במאה ה-13 הגיעו לאזור אבירי המסדר הטווטוני, שגורשו קצת קודם לכן משטחי ארץ ישראל, ונקראו בידי נסיך פולני בשם מזובצקי שסבל מהצקות של השבטים הליטאיים, לבוא ולהשתלט על האזור.
ב-1230, נוסף לפלישת הטווטונים לאזור ממד דתי; בעקבות ועידה שהתקיימה בעיר רימיני, החליטו הרמן פון זלצה, מפקד המסדר, והדוכס קונראד ה-1 ממזוביה כי עליהם לבצע פלישה משותפת לפרוסיה הפגאנית על מנת לנצר את תושבי האזור.
האבירים הקימו את מדינת המסדר הטווטוני וניהלו נגד שכנות המדינה החדשה, ובעיקר כנגד ליטא הפגאנית.
תוך זמן קצר השתלטו הטווטונים על כל המרחב, השליטו עליו את דתם ובוללו תרבותית את יושבי הארץ בני השבטים הליטאים והפרוסים.
השלטון הקתולי הקנאי של אבירי המסדר הטווטוני, לא היווה רקע נח להתיישבות יהודים באזור.