tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אלו הם מזונות המוכנים לאכילה מידית או לאחר חימום.
ארוחות קפואות וארוחות שחוממו מחדש של חברות תעופה, לחמים ומאפים קפואים, מנות חמות הן דוגמאות למזון שלישוני.
אם המזון השלישוני מורכב מכמה מרכיבים, כגון, מנה עיקרית של בשר ותוספות ירק ופחמימה, הן תהינה מופרדות זו מזו על המגשית וזמני החימום של כל המנה יבטיח שכל אחד מן המרכיבים יהיה מוכן ומתאים לאכילה לאחר החימום.
מזון שלישוני יהיה ארוז באריזה המאפשרת אכילה בטיחותית.
עיבוד מזון ששויך לתקופות הפרהיסטוריות של תסיסה, ייבוש בשמש, עישון, שימור עם הוספת מלח וסוגים שונים של בישול (צלייה, עישון, אידוי ואפייה בתנור).
עיבוד מזון בסיסי כלל שינויים אנזימטיים וכימיים של המבנה הבסיסי של המזון בצורתו הטבעית.
כל אלה שימשו כחסם מפני פעילות מיקרוביאלית על פני שטח המזון ומניעת ריקבון מהיר.
שימור מלח היה נפוץ במיוחד עבור מזונות מהם ניזונו לוחמים ומלחים אשר יצאו למסעות ארוכים ועד לשיטות שימור מזון.
עדויות לקיומן של שיטות אלו ניתן למצוא בכתבי התרבויות היווניות, הבבליות, המצריות והרומיות הקדומות וכן עדויות ארכאולוגיות מאירופה, צפון ודרום אמריקה ואסיה.
טכניקות עיבוד בדוקות אלו נשארו זהות למעשה עד להופעת המהפכה התעשייתית.
ארוחות מוכנות יוצרו גם לפני המהפכה הקדם-תעשייתית וכללו מנות, כמו, קורניש, פסטי והאגיס.
גם בתקופות קדומות וגם היום בחברה המודרנית אלו נחשבים למזון מעובד.
טכנולוגיית עיבוד מזון מודרנית שפותחה החל מן המאה ה-19 ונמשכה במאה ה-20 פותחה בחלקה הגדול כדי לשרת צרכים צבאיים.
בשנת 1809, ניקולס אפרט Nicolas Appert המציא בתחילת המאה ה-19 טכניקת בקבוק הרמטית שתשמר מזון עבור חיילים צרפתים, אשר בסופו של דבר תרמה לפיתוח הפחחות.
הוא ייסד את המפעל הראשון לשימורים בשם La Maison Appert בצרפת.
בשנת 1810 החל לראשונה פיתוח של שיטות חדשות לייצור שימורים המבטיחים חיי מדף ארוכים יותר למוצר על ידי פיטר דוראנד האנגלי, על סמך הידע של אפרט.
אף על פי שבתחילה התהליך היה יקר ומסוכן בשל העופרת המשמשת לסגירת השימורים על ידי מכסים.
השימורים יהפכו מאוחר יותר למוצר העיקרי ברחבי העולם לשימור מזון.
תהליך הפסטור, שהתגלה על ידי לואי פסטר ב-1864, שיפר את האיכות והבטיחות של מזונות משומרים וקידם את שימור היין, הבירה והחלב.
מלחמת העולם השנייה, המרוץ לחלל וחברת הצרכנות העולה במדינות המפותחות תרמו לצמיחת תעשיות לעיבוד המזון והובילו להתפתחות תהליכים טכנולוגיים חדישים כמו ייבוש בריסוס, איוד.
ייצור תרכיזים מפרות וירקות, ייבוש בהקפאה ושימוש בממתיקים מלאכותיים, פיתוח חומרי צבע טבעיים ומלאכותיים, חומרי טעם וריח, וחומרים משמרים (סודיום בנזואט ופוטסיום סורבאט) ופיתוח חומרים מייצבים המעניקים למזון מרקם יציב.
בסוף המאה ה-20 פותחו מוצרים כמו מרקים מיובשים לשימוש מידי, מיצים משוחזרים מרכזים וארוחות מוכנות RME לשימוש מידי.
כמו כן, פותחו מכשירים אוטומטיים כמו המיקרוגל והבלנדר לבישול נוח ומהיר.
במערב אירופה ובצפון אמריקה, במחצית השנייה של המאה ה-20 הייתה עלייה אחר מצרכי נוחות.
חברות לעיבוד מזון שיווקו את מוצריהן במיוחד לנשים ואימהות עובדות ממעמד הביניים.
מדען אמריקאי בשנות העשרים של המאה העשרים המציא את המזון קפוא אשר הביאה להגדלת המכירות של תרכיזי מיץ.
מרכולים מודרניים הם תוצאה ישירה של התפתחותטכניקות מודרניות לעיבוד מזון.
מזונות מעובדים בדרך כלל פחות רגישים לקלקול בהשוואה למזון טרי ומתאימים יותר להובלה למרחקים ארוכים.
כמה מזונות מעובדים עזרו להקל על מחסור במזון באזורים גאוגרפיים שונים ושיפרו את התזונה הכוללת של אוכלוסיות, שכן הם הפכו לזמינים להמונים.
עיבוד יכול גם להפחית את השכיחות של מחלות מעיים.
מוצרי גלם טריים, נוטים להכיל יותר מיקרואורגניזמים פתוגניים.
התזונה המודרנית המגוונת ביותר אפשרית בקנה מידה רחב בגלל עיבוד מזון.
הובלה של מזונות מגוונים, כמו גם ביטול העבודה הקשה הרבה מעניקים לאוכל המודרני גישה נוחה למגוון רחב של מזון שלא ניתן היה להעלות על הדעת לאבותיהם הקדמונים.
פעולת העיבוד יכולה לעיתים קרובות לשפר את טעם המזון באופן משמעותי.
יצור המוני של מזון זול יותר מייצור פרטני של ארוחות מחומרי גלם ולכן קיים פוטנציאל רווח גדול ליצרנים וספקים.
אנשים עשויים לראות יתרון בצריכת אוכל נוחות, אך לעיתים רחוקות רואים תועלת ישירה בעלות כספית בשימוש במזון מעובד בהשוואה להכנה ביתית.
מזון מעובד משחרר בני אדם מבילוי הזמן הרב הכרוך בהכנה ובישול מזון לא מעובד.
הגדלת הזמן הפנוי מאפשר לאנשים בחירה בסגנון החיים שלהם.
במשפחות רבות המבוגרים עובדים מחוץ לבית ולכן יש מעט זמן להכנת אוכל המבוסס על חומרי גלם טריים.
תעשיית המזון מציעה מוצרים הממלאים צרכים רבים ושונים, כגון, ארוחות מוכנות במלואן שניתן לחמם במיקרוגל תוך דקות ספורות.
עיבוד מזון מודרני משפר גם את איכות החיים של אנשים עם אלרגיות, חולי סוכרת, חולי צליאק או מחלות מטבוליות אחרות שאינם יכולים לצרוך מרכיבי מזון חיוניים, ומאפשר תוספת חומרים הכרחיים, כגון סידן, ברזל, וויטמינים, על ידי העשרה מכוונת.
עיבוד מזון יכול להפחית את הערך התזונתי שלו.
כמות החומרים התזונתיים שהולכים לאיבוד על ידי העיבוד התעשייתי תלויה בטיב המזון ובשיטת העיבוד.
לדוגמה, ריכוזו של ויטמין C במזון הולך ונפחת ככל שהמזון נחשף לרמות חום גבוהות במהלך עיבודו.
לכן, פירות וירקות משומרים מכילים פחות ויטמין C מאשר החלופות הטריות שלהם.
ה-USDA ב-2004 ערך מחקר על שימור חומרים מזינים במזונות מעובדים, ויצר טבלה של מזונות, רמות הכנה ותזונה.
עיבוד מזונות כרוך לעיתים קרובות באובדן רכיבים תזונתיים, שעלול להקשות על מתן מענה לצורכי האורגניזם, אם חומרים אלה אינם מוספים באמצעות העשרה.
דגנים שעברו תהליך של קילוף המכילים פחות סיבים תזונתיים, ויטמינים ומינרלים בהשוואה לדגנים מלאים.
אכילת דגנים כאלה, המצויים במזונות מעובדים רבים, במקום דגנים מלאים עלולה להגביר את הסיכון למצבים כרוניים מסוימים, כגון השמנה וסוכרת מסוג 2.
אחד המקורות העיקריים לנתרן בתזונה המודרנית הוא מזון מעובד.
נתרן, בעיקר בצורת נתרן כלורי, מוסף באופן תדיר למזון מעובד כדי למנוע קלקול, להוסיף טעם ולשפר את המרקם של מזונות אלו.
אמריקאים צורכים בממוצע 3,436 מיליגרם נתרן ליום, שהוא גבוה מהגבול המומלץ של 2,300 מיליגרם ליום לאנשים בריאים, ויותר מפי שניים מהמגבלה של 1,500 מיליגרם ליום עבור אנשים בסיכון גבוה למחלות לב.
סוכרים שונים מוספים למזונות מעובדים לשיפור טעם והמרקם.
חריגה של פי שניים ויותר ליום, חריגה אשר עלולה להוביל לתופעה של השמנת יתר וגידול במחלות כרוניות.
מזונות מסוימים שעברו עיבוד, כגון מוצרי מאפה מסחריים, קינוחים, מרגרינה, פיצה קפואה, פופקורן להכנה במיקרוגל, מכילים לפעמים חומצות שומן טראנס הנחשבות למזיקות לבריאות, ועלולות להגביר את הסיכון להיווצרות כולסטרול גבוה בדם, מחלות לב ושבץ מוחי.
הנחיות התזונה בארצות הברית לשנת 2010 ממליצות לשמור על צריכת שומן טראנס נמוכה ככל האפשר.
קיימות הנחיות בשנת 2018 ארגון הבריאות העולמי בנה תוכנית למיגור הצריכה במוצרים עטירי שומן טרנס
עיבוד אצוות או עיבוד באצווה היא שיטת עבודה במערכות מחשוב שבמסגרתה מתבצעות עבודות לא מקוונות באופן שנקבע מראש, ללא עבודה אינטראקטיבית.
אופן הפעלת מערכות האצווה נקבע באמצעות קובצי אצווה הכוללים פקודות בשפות תסריט ייעודיות.
מערכות אצווה הן בדרך כלל מערכות עתירות במשאבים ומשך הרצתן ארוך.
דפוס העבודה שלהן הוא דפוס המיועד למקסם את תפוקת המחשב, בניגוד למערכות עיבוד תנועות שדפוס עבודתן מחייב שמירה על זמני תגובה יציבים וטובים.
בגלל השוני בדפוסי העבודה של מערכות משני הסוגים הנ"ל, מקובל לבצע את מרבית עבודות האצווה בשעות בהן קיימת פעילות מעטה של עיבוד תנועות, על מנת שעיבודי האצווה לא יפגעו ביציבות ורמת זמני התגובה בעיבודי התנועות.
הזמן בו מורצים עיבודי האצווה העיקריים נקרא חלון אצווה ובדרך כלל הוא בשעות הלילה.
עיבוד האצווה מתבצע בדרך כלל באמצעות עבודות (jobs).
עדכון חשבונות בנק – התנועות והשינויים שבוצעו במהלך יום עסקים בנקאי מעדכנים את המערכות בשיטת אצווה במהלך הלילה.
היסטורית, קדמו מערכות אצווה למערכות עיבוד תנועות.
שימוש באצווה שכיח גם כיום.
מידת אצווה מתייחסת למספר יחידות העבודה שיש לעבד במהלך כל אצווה.
מספר שורות מתוך קובץ מסוים אותן יש לטעון לבסיס נתונים.
מספר הודעות שיש לשחרר או להוציא מתור.
עיבוד אנליטי מקוון היא גישה המאפשרת מענה מהיר לשאילתות אנליטיות רב ממדיות.
עיבוד אנליטי מקוון הוא חלק מתחום רחב יותר של בינה עסקית.
בעיבוד אנליטי מקוון המידע עשוי להיות מאוחסן במודל נתונים רב ממדי, באופן המאפשר לענות על שאלות אנליטיות רב ממדיות במהירות.
זאת בשונה ממסדי הנתונים המשמשים מערכות תפעוליות המיועדים לעיבוד תנועות מקוון (Online Transaction Process), לביצוע מהיר של טרנזקציות ולזמני תגובה מהירים.
קוביית ה-OLAP מורכבת מנתונים מספריים הנקראים מידות (Measures; לעיתים נקרא מדידות) אשר משתייכים לממדים.
היא נבנית לרוב על פי סכימת כוכב (Star schema) או סכימת פתיתי שלג (Snowflake schema).
המידות נגזרות מהרשומות בטבלת העובדות ואילו הממדים נגזרים מטבלאות הממדים.
ניתן לחשוב על כל מידה כעל בעלת אוסף של תגיות או Metadata המשויך אליה.
הממדים מתארים את כל אחת מהתגיות ומספק מידע על המידה.
דוגמה לקוביית OLAP עשויה להיות כזו המאחסנת מכירות כמידות, ותאריך/זמן כממד.
ניתן להוסיף ממד נוסף לקוביית OLAP באמצעות הוספת שדה נוסף לטבלת העובדות.
בשונה ממסדי נתונים יחסיים, שבהם SQL היא שפת התשאול הסטנדרטית, ושלהם APIים נפוצים כגון ODBC, JDBC ו-OLEDB, בעולם ה-OLAP לא הייתה אחידות במשך זמן רב.
ה-API הסטנדרטי הראשון הייתה המפרט OLE DB for OLAP של מיקרוסופט שפורסמה ב-1997 ובה נעשה שימוש בשפת התשאול MDX.
מספר ספקי OLAP אימצו תקן זה.
ב-2001 מיקרוסופט ו-Hyperion פרסמו את תקן XML for Analysis, אשר זכתה לתמיכה של רוב ספקי ה-OLAP.
מאחר שתקן זה משתמש ב-MDX כשפת תשאול, הפך ה-MDX לסטנדרט דה-פקטו.
עטרת שלמה היא רשת מוסדות תורה חרדית ליטאית, הכוללת ישיבה גבוהה, כוללי אברכים, ישיבות לצעירים, תלמודי תורה וגני ילדים, ובה מעל 50 מוסדות בישראל (נכון ל-2024).
הרשת קרויה על שם הרב שלמה זלמן אוירבך.
בראשות הרשת עומד הרב שלום בער סורוצקין.
נשיאי המוסדות עד לפטירתם היו הרב אהרן יהודה לייב שטינמן והרב חיים קניבסקי.
תחילתה של הרשת בשנת תשנ"ה (1995) שנתיים לאחר תחילת האכלוס החרדי בבית שמש, אז פתח סורוצקין כולל לאברכים צעירים במקום, בשם "עטרת שלמה", על שם הרב שלמה זלמן אוירבך שנפטר באותה שנה.
עם השנים נפתחו עוד סניפים בעיר.
בשנת תשס"ד נבנה בניין מרכזי ובו רוכזו כל הכוללים בעיר.
באותה שנה נפתח גם כולל בביתר עילית ובהמשך נפתחו כוללים של הרשת גם בירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, אלעד, פתח תקווה, צפת, רכסים, ירוחם, נתיבות, בית מאיר, אשדוד, חיפה, טלז סטון, יסודות, טבריה, בית חלקיה ואופקים.
בשנת 2012 התרחבו המוסדות לפעילות גם במגזר החסידי, והוקם כולל כלל חסידי בירושלים, ובהמשך גם בבני ברק, אשדוד, בית שמש ומודיעין עילית.
ברשת הכוללים לומדים למעלה מאלפיים וחמש מאות אברכים.
במסגרת זאת מחלקת הרשת אלפי חבילות מצות שהיא אופה במאפיית מצות בית שמש, במחיר מסובסד לאברכי הרשת.
בערב פסח תשע"א (2011) הושמעה ביקורת על כך שחולקו על ידי הכולל סלי מזון לקמחא דפסחא בשיתוף פעולה עם כולל חב"ד.
הרב סורוצקין השיב שקיבל את הסכמתו של הרב שטיינמן ודחה את הטענה כי מקור המימון הוא מהקרן לידידות.
ישיבה גדולה עטרת שלמה (ראשון לציון)
הישיבה בראשון לציון בראשות הרב חיים פיינשטיין והרב חיים מרדכי אוזבנד נוסדה בשנת ה'תשע"ד (2014) בקמפוס בו שכן בעבר כפר הנוער "שדה חמד" ובה לומדים כ-1000 בחורים.
בתשרי ה'תשע"ז (2016) נחנך בניין בית המדרש, החגיגה נערכה בהשתתפות הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן והרב חיים קנייבסקי בשילוב הכנסת 7 ספרי תורה לישיבה.
מבנה בית המדרש נועד בעת בנייתו להרחבה.
ואכן מאז 2016 הוא שופץ והורחב כמה פעמים.
ביוני 2025 נחנך ארון הקודש המפואר בישיבה, שנבנה בעבודת יד ונחשב לארון הגדול ביותר בעולם.
עלות הבנייה מוערכת במיליוני שקלים.
הר"מים הם: הרב מרדכי ויזל, הרב יהושע ויינברגר, הרב דוד שרייבר, הרב יהודה יצחק ברמן, הרב שמעון יחזקאל סורוצקין,הרב דוד כהנוביץ, הרב מנחם זאב חסידה, הרב אברהם ישעיהו גינזבורג, הרב יהושע רובינשטיין.
ראש הקיבוץ הוא הרב אליעזר לוי.
המשגיח בישיבה הוא הרב יוסף דייוויס.
באלול תשפ"ב מונה הרב יצחק אילן ל'ר"מ בקיאות'.
חלק ניכר מהר"מים ואנשי הצוות בישיבה הם תלמידי ישיבת מהרי"ל ולכך דרך הלימוד בישיבה מושפעת מ"שיטת מהרי"ל".
בישיבה ניתן דגש ייחודי ללימוד בימי שישי ושבת, יש בהם הספק מיוחד.
הישיבה נוהגת להעניק לתלמידים לפני פסח כובעים וחליפות, וארבעת המינים לפני סוכות.
המנהגים בישיבה הם על פי מנהגי ישיבת טלז שנקבעו על ידי ראשיה.
במוצאי יום כיפור נהוג לחגוג בישיבה סיום מסכת מאחר שבטלז היה מקובל ללמוד שעה לאחר צאת הצום.
נוסח התפילה בישיבה שונה מעט מנוסח אשכנז, בהתאם לכך הדפיסה הישיבה בשנת תשע"ט, סידור ובו הנוסח והמנהגים.
ישיבת אור אליעזר (בית שמש)
הישיבה הוקמה בשנת תשנ"ח תחת השם "ישיבה לצעירים בית שמש שע"י ישיבת עטרת שלמה".
בתחילה מנתה 16 תלמידים ושכנה בקרוואן זמני.
בשנת תש"ס עברה למבנה ברמת בית שמש ב' ושמה שונה ל"ישיבת אור אליעזר" על שם הרב אליעזר לאטץ שבנו תרם ספר תורה לישיבה.
בשנת תשס"ג הוכנס ספר תורה שני שנכתב לע"נ הרבנית שטיינמן לרגל יום היארצייט הראשון בהשתתפות הרב אהרן יהודה ליב שטינמן.
ראשי הישיבה הם הרב אברהם ישעיה פלס והרב חנוך הבלין.
משגיח הישיבה הוא הרב זלמן מאיר נוביק.
ישיבת עטרת שלמה אריה (ירושלים)
בשנת תשס"ז נערך כנס היסוד לישיבה ובשנת תשס"ח נפתחה הישיבה ברחוב אלעזר המכבי שבשכונת מקור ברוך כשהיא מונה 29 תלמידים.
בשנת תש"פ עברה הישיבה למבנה זמני בגבעת שאול עד להשלמת המבנה ברמת שלמה.
ראש הישיבה הוא הרב שמעון ברסלויער והמשגיח הוא הרב מאיר קרביץ.
ישיבת עטרת יוסף (בני ברק)
לכבוד הפתיחה נערך מעמד בבית הרב אהרן יהודה ליב שטינמן בברכת הרב נסים קרליץ ונערכה אספה שהתקיימה בבית ראש הישיבה הרב אוזבנד ולמחרת הגיע הרב חיים קנייבסקי לביקור בישיבה.
בשנת תשע"ב נערך מעמד הכנסת ספר תורה לעילוי נשמת הרב מיכל יהודה לפקוביץ בהשתתפות הרב חיים קנייבסקי וסעודת מצווה בהשתתפות הרב שטינמן.
בשנת תשע"ה עברה הישיבה לרחוב חגי ונערכה תהלוכה שבסופה הוכנסו ספרי התורה להיכל בהשתתפות הרב שטינמן, ולאחר מכן נערכה סעודת מצווה בהשתתפות מאות מתלמידי הישיבה מרחבי הארץ.
ראשי הישיבה הם הרב יצחק דוד קפלן והרב עוזיאל שרייבר.
משגיח הישיבה הוא הרב מרדכי פיש.
ישיבת עטרת יוסף שלום (מודיעין עילית)
הישיבה הוקמה בשנת תשע"א ונקראה על שם הרב יוסף שלום אלישיב שנפטר זמן קצר לפני פתיחתה.
בתחילה שכנה בקרוואנים ברחוב נתיבות המשפט ובשנת תשע"ג עברה הישיבה לבניין של כולל עטרת שלמה בעיר.
באלול תשפ"ב עברה למבנה חדש בפינת הרחובות הריטב"א - רש"י.
ראשי הישיבה הם הרב דוד קסלר, הרב אהרן דוד וסרמן, והרב זאב יעקובזון, המשגיח הוא הרב אברהם ישעיה דומב.
בשנת תשע"א נערך כנס היסוד לישיבה באולם בית מהרי"ץ ובאותה שנה נפתחה הישיבה במשכן זמני בנתיבות כשהיא מונה 28 תלמידים.
עם התרחבותה עברה הישיבה לאופקים.
ראשי הישיבה הם הרב דב סגל והרב מרדכי מאיר קרמר.
משגיח הישיבה הוא הרב יעקב איצקוביץ.
ישיבת עטרת שלמה (ביתר עילית)
בתחילה שכנה בקרוואן שכור בגבעה B כשעזרת נשים של בית מדרש סמוך משמש כחדר האוכל.
בשנת תשע"ג עברה הישיבה לניהול של מוסדות עטרת שלמה, ועם התרבות התלמידים עברה הישיבה לקמפוס של קרוואנים בשכונה A שהוקצה על ידי העירייה.
בשנת תשע"ט עברה הישיבה למבנה ברחוב החוזה מלובלין.
ובשנת תשפ"ה עברה הישיבה שיפוץ נרחב בתוספת ארון קודש מעץ בדומה לדגם שבקרית הישיבה.
ראש הישיבה הוא הרב אליאב יונגרייז ומשגיח הישיבה הוא הרב משה שצ'יגל.
הישיבה הוקמה בשנת תשע"ח כשבשנתה הראשונה מנתה הישיבה 24 בחורים.
ראש הישיבה הוא הרב אברהם מרמרוש ומשגיח הישיבה הוא הרב נפתלי רוט.
ראשי הישיבה הם הרב אברהם יצחק קוק והרב מרדכי פיש.
בשנת תשס"ד (2004) נפתח תלמוד תורה של הרשת בבית שמש.
בהמשך נפתחו תלמודי תורה גם במודיעין עילית ובבני ברק.
כיום יש לרשת תשעה תלמודי תורה, שלושה בבני ברק, שלושה בבית שמש, ובחריש, מודיעין עילית, וקרית יערים.
הרב סורוצקין שוהה זמן רב בנסיעות ברחבי העולם על מנת לגייס כספים לרשת.
בפברואר 2019 יצאה הרשת בקמפיין מימון המונים-מצ'ינג נרחב במטרה לגייס 35 מיליון שקלים תוך 35 שעות.
סיסמת הקמפיין הייתה "להציל את עולם התורה", ודבריו של הרב חיים קניבסקי נשיא הרשת "כי בנפשי הדבר".
בסופו של דבר הושגו כ-46 מיליון שקלים.
באוקטובר 2025 פורסם כי מאז 2018 ועד מועד זה, קיבלה הרשת יותר מ-300 מיליון שקל בתמיכות ממשלתיות מהמדינה.
בשנת 2023 העבירה המדינה לישיבה תמיכה ממשלתית בגובה 56 מיליון שקלים, מתוכם 25 מיליון שקלים לישיבת עטרת שלמה בארצות הברית.
מעצר תלמיד הישיבה והדים ציבוריים (2025)
באוקטובר 2025 נעצר בביתו הבחור אריאל שמאי, תלמיד ישיבת עטרת שלמה, בידי המשטרה הצבאית לאחר שלא התייצב בלשכת הגיוס.
מעצרו עורר הדים רחבים בציבור החרדי וגרר הפגנות ועצרות מחאה, בהשתתפות רבנים ואלפי תלמידים ממוסדות הרשת.
במהלך המחאה נעשה שימוש בסמלים המזוהים עם המאבק להחזרת החטופים מעזה, צעד שעורר ביקורת ציבורית ותקשורתית.
בעקבות זאת פרסם מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים הודעה שבה הביע הסתייגות מן השימוש בסמלים אלה, וטען כי מדובר בניכוס של סמלים בעלי משמעות מוסרית ורגשית לצרכים ציבוריים אחרים.
מטה משפחות החטופים אף שלח מכתב התראה לישיבה, על שימוש ציני, מבזה ולא חוקי בסמלי מאבק משפחות החטופים.
במכתב ההתראה נדרש מהישיבה להתנצל באופן פומבי בפני החטופים ומשפחותיהם, לשלם פיצוי בסך 400 אלף שקלים, לחדול מכל שימוש בחומרים המזוהים עם מטה המשפחות ולהתחייב שלא לעשות כן בעתיד.
מעצר התלמיד גיבש את כלל הזרמים החרדיים בישראל ושימש זרז להחלטה על קיום "הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות" בירושלים.
עיבוד מידע היא פעולה קוגניטיבית המערבת תהליכי קשב, קליטה, תפיסה, חשיבה וזיכרון.
יכולת עיבוד המידע משתפרת בעקבות ההתפתחות הקוגניטיבית של האדם מהינקות ועד הבגרות.
גישת עיבוד המידע עוסקת בדרך בה האדם רוכש את כישוריו הקוגניטיביים, מתוך השוואה לפעולת עיבוד נתונים של מחשב.
כל המידע הזה מאוחסן באופן פסיבי ובלתי רצוני למשך זמן קצר מאוד בזיכרון החושי שהוא השלב ראשון במסלול הקידוד.
משם עליו לעבור לזיכרון לטווח קצר כדי שיוכל להתגבש בזיכרון לטווח ארוך.
עיבוד המידע שמתקבל מהחושים מתבצע במערכת העצבים.
מבחינה נוירולוגית המידע מועבד על ידי תאי עצב אשר קולטים את האותות ממערכת החישה.
תאים אלו מסוגלים לתקשר ביניהם בתהליך של העברה סינפטית.
כמו כן, הם יכולים לשלוט על המערכת המוטורית, באופן שמאפשר להם להשפיע על ההתנהגות.
הפלסטיות של מערכת העצבים, הנקראת גם גמישות מוחית, היא המנגנון שמאפשר למידה ושינוי בהתנהגות בעקבות מפגשים עם הסביבה.
קליפת המוח הקדם-מצחית והמוליך העצבי דופמין
תהליך עיבוד מידע אינטגרטיבי מצריך יחסי גומלין מורכבים בין רשתות עצביות, אשר יאפשרו את הזרימה הדו כיוונית של המידע.
קליפת המוח הקדם-מצחית משמשת כמרכז של השליטה הקוגניטיבית והתפקודים הניהוליים.
כמו כן, האזורים הניהוליים שלה מעורבים בפעילות של זיכרון העבודה.
היא מאפשרת לאחסן את המידע בזיכרון, להבנות ולקטלג אותו.
כמו כן, ישנה הכרה רחבה גם בחשיבות של המוליך העצבי דופמין לתפקודה של קליפת המוח הקדם-מצחית.
הוא חיוני לשליטה על הפעילות הקוגניטיבית בקליפת המוח הקדם-מצחית ויש לו חשיבות מרכזית לתפקודים קוגניטיביים, כולל זיכרון העבודה והחשיבה היצירתית.
למעשה, המוליך העצבי דופמין הוא זה שקובע אם וכיצד יועבר מידע מקבוצה תפקודית אחת של תאי עצב בקליפת המוח הקדם-מצחית, לקבוצות תפקודיות אחרות שנמצאות בה.
בעקבות צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית, היכולת של האדם לעבד את כל המידע שהוא מקבל מהחושים היא מוגבלת.
מגבלה זו נוצרת משום שהזיכרון לטווח קצר יכול להכיל פחות או יותר שבע יחידות מידע בו זמנית למשך זמן קצר בלבד.
מכאן גם נוצר הקושי האנושי לעסוק בבעיות המורכבות ממספר גדול של משתנים.
היצף מידע הוא מצב בו כמות המידע שנקלטת חורגת מיכולת עיבוד המידע של האדם.
ישנן מספר דרכים בהן ניתן לייעל את תהליכי עיבוד המידע חרף מגבלה זו.
אחת הדרכים היא לצמצם את כמות המידע שמגיעה לתודעה על ידי התייחסות ממוקדת למידע הנחוץ והתעלמות ממידע לא רלוונטי.
פעולה זו של הפניית הקשב לגירויים המתאימים בלבד מכונה "סינון" או "ניפוי" (Filtering).
כבר בתהליך הקידוד הזיכרון החושי מאפשר די זמן לעיבוד המידע החושי הראשוני, כדי שהמערכת הקוגניטיבית תוכל לבחור אלו פרטים מתוכו יש להעביר לעיבודים נוספים, למערכות הזיכרון המתקדמות יותר, לתהליכי קבלת החלטות ולמנגנוני תכנון התגובה.
דרך נוספת להתגבר על מגבלת הקיבולת היא קיבוץ מספר בלתי מוגבל של פריטים ליחידת משמעות בודדת המכונה "גוש" (chunk).
זיכרון העבודה יכול להכיל מידע חדש שנקלט בזיכרון החושי יחד עם מידע קודם שנשלוף מהזיכרון לטווח ארוך.
בכך הוא מאפשר הכללה של ניסיון העבר על מצבים חדשים.
למשל, ניתן לפתור בעיות מורכבות על ידי פירוקן לבעיות משנה, לטפל בכל אחת מהן בנפרד ולאחר מכן לצרף אותן לצורך יצירת הפתרון השלם.
אחד הגורמים המשפיעים בצורה משמעותית על הקיבולת של זיכרון העבודה היא הקשב.
כתוצאה מכך ירידה ביכולת הקשב תפגע ביכולת עיבוד המידע.
הנמכה של יכולת הקשב יכולה להיגרם ממצבים זמניים כמו מחסור בשעות שינה, או ממצבים מולדים כמו הפרעת קשב.
להבדיל, למידה יכולה לשפר את יכולת עיבוד המידע כאשר היא יוצרת אוטומטיות.
תהליכים עיבוד מידע אוטומטיים אינם מכוונים או נשלטים באופן רצוני, הם יעילים ביותר ומתרחשים מחוץ למודעות של האדם.
גורם נוסף שיכול להשפיע על עיבוד המידע הוא הסכמה.
היא יוצרת מערכת של ציפיות שמפרשות, מבהירות ומארגנות את עולמו הקוגניטיבי והחווייתי של האדם.
העמידות של הסכמות יכולה להוביל לנבואה המגשימה את עצמה, משום שהן נוטות לעצב את ההתנהגות של האדם באופן שיאשר את נכונותן.
לעומת זאת, כשהפערים בין הסכמה למציאות גדולים מידי, לא ניתן לגשר עליהם במסגרת הסכמה הקיימת.
במצב זה הסכמות יכולות להיות גם יחידות גמישות שמתקנות את עצמן בהתמדה, כדי להתאים את עצמן לנתוני מציאות חדשים.
אגנוזיה היא מצב בו האדם אינו מסוגל לעבד מידע באמצעות ערוץ חושי כלשהו, חרף תקינותם של אברי החישה הרלוונטיים.
עיבוד מידע חברתי מתייחס לתהליך התפיסה הסובייקטיבי של האדם את עולמו החברתי.
מודל העיבוד המידע של קנת' דודג' (Kenneth Dodge) ועמיתיו
פירוש וייצוג מנטלי לרמזים אלו
הבהרה או בחירה של מטרות
עיבוד מתכת (גם: חרשות מתכת) מתייחס לידע האנושי להתאמת מתכת ליצור כלים, צורות ומבנים ממתכת.
תחום עיבוד המתכת כולל בתוכו מגוון רחב של טכניקות ותחומים, החל מבניית אוניות ענק וכלה בעיבוד מתכות יקרות לתכשיטים.
כך שמונח זה כולל בתוכו קשת רחבה של טכנולוגיות שונות ואמצעים שונים.
תחום המטלורגיה נבנה על בסיס הניסיון האנושי שנצבר בעיבוד מתכת לאורך ההיסטוריה וכן על התאוריות המדעיות שהתפתחו לגבי מבנה החומר.
לעיבוד המתכת משקל רב בהיסטוריה האנושית, כשידע זה יצר אימפריות וגרם לקריסתן, וכן היווה גורם מכריע בהתהוותן של תרבויות ולהכחדת אחרות.
הממצא הארכאולוגי הקדום ביותר המצביע על שימוש ועיבוד מתכת הוא תליון נחושת בעיראק, המתוארך ל-8,700 לפנה"ס.
אייזק אסימוב טען כי הזהב, על אף נדירותה, הייתה המתכת הראשונה בשימוש האדם.
הסיבה לכך היא, שהזהב בצורתו הטבעית מופיעה כפיסות מתכת, בניגוד למרבית המתכות הנמצאות בטבע כעפרה.
פריטי הזהב הקדומים ביותר הידועים כיום, נמצאו בבולגריה בנקרופוליס ליד וארנה, ומתאורכים לשנת 4450 לפנה"ס.
בין אבני הדרך שהובילו לשיטות עיבוד המתכת המודרניות:
עבודה עם סגסוגות פיתוח כבשנים ויציקת מתכת (תקופת הברונזה, תקופת הברזל)
לאורך ימי הביניים, ניסיונות הנפל להפוך מתכות שונות לזהב (תחום הידוע היום בשם אלכימיה) לא צלחו.
גילוי מתכות נוספות שלא היו ידועות קודם לכן סתרו תאוריות כגון ארבעת היסודות (אשר רבים בהם אייזק ניוטון האמינו בנכונותן) והפכו את התחום שהייתה מעורבת בו בין היתר מיסטיקה, למסע מדעי לגילוי מסתרי החומר.
גיבוש השיטה המדעית בתקופת הרנסאנס הובילה למהפכה מדעית.
עם גילוי החמצן והצעת התאוריה של יסודות ותרכובות על ידי אנטואן לבואזיה, נוסד מדע הכימיה.
ביסוס הידע הכימי אפשר את שכלול תהליכי ההיתוך (הבסיס למטלורגיה-קביעת תכונות הסגסוגת) ויכולת ליצור פלדה ולעבוד עם מתכות שונות.
כלי הפצירה המתכתית, אפשר יכולת הסרת מתכת עדינה וזהו הבסיס לעיבוד שבבי, שהוא עיבוד מתכת על ידי הסרת חומר.
אם בעבר המכונות שהאדם בנה התבססו על גלגלי עץ (כגון טחנת מים), יכולת יצירת שיניים ותהליכי הקשיית מתכת אפשרו יצירת גלגלי שיניים מתכתיים ויצירת מנגנונים מכניים ממתכת.
עם יצירת המשחזת הסיבובית נוצר הבסיס למכונות עיבוד שבבי כגון כרסומת ומחרטה.
מיכון-המהפכה התעשייתית, שהגורם המרכזי להתרחשותה הוא המצאת מנוע הקיטור, תרמה להפיכת תהליכי העבודה מתהליכים ידניים בעיקרם לשימוש במכונות.
המהפכה התעשייתית השנייה, שכללה פיתוח מנוע הבעירה הפנימית והדיזל והתפתחות ההידראוליקה והפנאומטיקה ושכלול שיטות ריתוך, הובילו למיכון תחום עיבוד המתכת וליצירת שיטות ייצור חדשות שאפשרו לייצר חלקים מורכבים יותר, חזקים יותר בפחות זמן.
המצאת ה-CNC וכניסת המחשוב לתחום ושיפור דיוק המכונות.
רוב המחקר על תהליכי עיבוד מידע חברתי נעשה על ילדים בגיל בית הספר.
המודל התאורטי המקובל ביותר בתחום הוא זה של קנת' דודג' (Kenneth Dodge) ועמיתיו
המתארים תהליך מעגלי המתרחש מרגע קבלת קלט חברתי ועד יצירת התגובה לקלט זה.
מודל עיבוד המידע כולל בתוכו שישה שלבים.
חמשת השלבים הראשונים הם מנטליים:
השלב השישי מהווה את גילום הפעולה.
כל אחד מהשלבים יכול להוות מקור להבדלים בין-אישיים.
עיבוד מלמעלה-למטה ומלמטה-למעלה מתייחס לשתי דרכים של עיבוד מידע קוגניטיבי, המעורבים בתהליכים בתהליכי עיבוד מידע שונים.
למשל, בהקשר של עיבוד מידע הנוגע לתהליכים תפיסתיים של זיהוי והיכר, הכיוון "למעלה" מתייחס למוח, שנמצא במערכת העצבים המרכזית, בעוד שהכיוון "למטה" מתייחס למערכת החישה, אשר מחוברת למוח באמצעות מערכת העצבים ההיקפית.
עיבוד מלמטה-למעלה (Bottom-up) כולל את פעולות קליטת המידע החושי מן הסביבה ושיגור נתונים אלו לעיבוד במוח.
כלומר, תהליך זה עוסק בהמרת מאפיינים מוחשיים ופיזיקליים הנקלטים בחושים לייצוגים מופשטים.
לכן הוא מכונה גם עיבוד שמקורו בנתונים.
אחד הגורמים המשפיעים על אופן הפניית הקשב לסביבה מכונה לכידה שמקורה בגירוי.
זהו מצב שבו מאפיינים של הגירויים עצמם לוכדים את הקשב של האדם בצורה אוטומטית, ללא קשר למטרותיו.
תהליכים מלמטה-למעלה משקפים את האופן שבו מאפיינים בולטים של גירויים בסביבתנו (כמו למשל: בהירות, תנועה, גודל וכו), יכולים למשוך את תשומת ליבנו ולהשפיע על העיבוד החושי.
באיור ניתן לראות שהעיגול בעל הקצוות החדים בולט הרבה יותר מהעיגולים בעלי הקצוות הרכים המקיפים אותו.
זאת משום שגירויים בעלי מאפיינים ייחודיים נוטים לבלוט בסביבה ולמשוך את תשומת הלב שלנו בתהליכי מטה-מעלה.
עיבוד מלמעלה-למטה (Top-down) מנצל מידע קיים לצורך הזיהוי התפיסתי.
תהליך זה מתייחס לאופן שבו תהליכים מנטליים גבוהים משפיעים על הדרך שבה אנשים מבינים עצמים ומאורעות.
כלומר, עיבוד מעלה מטה מתרחש כאשר הציפיות שלנו משפיעות על התפיסה.
ציפיות אלו יכולות להתבסס על ניסיון העבר, הידע, המוטיבציה, הרקע התרבותי ותפיסות העולם שלנו.
לכן הוא מכונה גם עיבוד שמקורו במושגים (או השערות).
האדם מוקף בכמות עצומה של גירויים בכל רגע נתון, אך הוא יכול למקד את הקשב רק במקצת מהגירויים האלה.
תהליכי ויסות מעלה-מטה מוודאים שזרימת המידע תכוון בהתאם למטרה הנוכחית של האדם, על ידי דיכוי תהליכי עיבוד מידע שאינם רלוונטיים.
באופן זה תהלכי מעלה-מטה הם אלו אשר מאפשרים בחירה מכוונת-מטרה של מוקד תשומת הלב.
כלומר, את היכולת של האדם לבחור את העצמים, המאפיינים או המקומות בסביבתו שבהם ימוקדו משאבי הקשב.
עם זאת, יכולת ויסות הקשב על ידי מערכות מלמעלה-למטה מוגבלת בקיבולת שלה, כפי שיוצג בפרק הבא.
איורי-החידה של יכולים להמחיש היטב את חשיבותו של העיבוד מלמעלה-למטה.
לדוגמה, הסתכלו באיורים הבאים ונסו להבין מה הם מציגים.
ללא כותרת האיורים האלו חסרי משמעות, אך ניתן לזהות אותם בקלות ברגע שניתן להם שם.
נסו להבין את הציורים אחרי שקראתם את התיאורים הבאים:
איור א' - צוואר של ג'ירפה, איור ב' - כפותיו של דוב שמטפס על עץ מהצד המנוגד לצופה, איור ג' - ארבעה מקסיקנים עם סומבררו בדלת מסתובבת.
זיהוי האובייקטים המוצגים בכל תמונה על בסיס הידע שהופק מהתיאורים שלהן מתאפשר הודות לתהליכי עיבוד מלמעלה-למטה.
ההקשר (קוֹנְטֶקְסְט), הזמן והמרחב שבו מזהים עצמים מספק מידע חשוב שיוצר צפיות אודות העצמים שאנו עשויים לקלוט בסביבתינו הקרובה.
פן נוסף של התפיסה מלמעלה-למטה הוא האופן שבו הקשרים וציפיות יכולים להשפיע על ההשערות שלנו על העולם.
ללא הקשר, איור ד' יכול להראות כאוסף כתמים חסר משמעות.
למעשה ניתן לראות בו כלב דלמטי המרחרח סביב עץ בחצר, כאשר אפו של הכלב נמצא במרכז האיור.
משום שהזיהוי התפיסתי תלוי הן בציפיות והן בתכונות הפיזיקליות של העצמים שאנו קולטים, הוא עלול להשתנות על פי הקשר.
למשל, נסו לקרוא את המילים האלו
התבוננו שוב באות האמצעית בכל מילה.
אם פירשתם את המילים באיור ה' כצמד "THE CAT" סביר להניח שתפסת את האות הראשונה כ - H ואת השנייה כ - A.
במבט שני תוכלו לראות שמדובר באותה הצורה בשני המקרים.
מכאן ניתן להניח שהתפיסה שלכם הושפעה מהידע שלכם אודות מערכת הכתב האנגלית.
דוגמה נוספת לעיבוד מלמעלה-למטה היא תופעת השחזור הפונטי, המאפשרת לנו להשלים חלקי מילים ופונמות חסרות כשאנחנו מנהלים שיחה בסביבה רועשת.
התמודדות עם מגבלת עיבוד המידע על ידי ויסות משאבי קשב
זיכרון העבודה מאחסן מידע המופנה לעיבוד ומשמש לביצוע פעולות קוגניטיביות.
זהו למעשה צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית.
זו הסיבה לכך שנדידת מחשבות עלולה לפגוע בביצוע של משימה, באופן דומה לגירויים מסיחים מהסביבה החיצונית.
הקושי האנושי לעסוק בבעיות המורכבות ממספר גדול של משתנים נובע ממגבלת הקיבולת של זיכרון העבודה.
באופן דומה, יכולת העיבוד המוגבלת של מערכת התפיסה, מציבה בעיה חישובית מורכבת עבור בני אדם ואורגניזמים אחרים.
כדי להתמודד עם מגבלה זו יש לווסת בקפדנות את שטף המידע המגיע מהקלט החושי למודעות.
לא רק זאת, אלא ישנם מקרים שבהם עולה הצורך למזער ככל הניתן את המידע המגיע מהסביבה החיצונית.
אחת הסיבות לכך היא פינוי מקום למחשבות פנימיות.
היכולת של האדם ליצור ולשמר חוט מחשבה פנימי ללא תלות במציאות החיצונית, משחררת אותו מהמגבלות של תגובה לאירועים סביבתיים מידיים בלבד.
יכולת זו מתבססת על שיתוף פעולה בין מידע אוטוביוגרפי שמספקת רשת ברירת המחדל, לבין רשתות ויסות פרונטו-פריאטליות שמסייעות לשמור על חוט המחשבה הפנימי מפני הסחות דעת מהעולם החיצוני.
באופן כללי, האדם יכול להפנות (או לא להפנות) את דעתו לעצם מסוים, קו מחשבה או ביצוע של פעולה מוטורית.
היא משמשת כמרכז השליטה הקוגניטיבית ומאפשרת להפנות את הקשב לאירועים שרלוונטיים להתנהגות.
המערכות של קליפת המוח הקדם-מצחית יכולות לייצג מידע גם בהיעדר גירוי חיצוני המספק נתונים של מלמטה-למעלה, אך תהליך השברירי הזה מתאפשר רק בסביבה כימית מדויקת מאוד, שבה מסלולי העוררות מתאמים את מצב התודעה הפנימי עם האירועים שהאדם חווה בסביבה החיצונית.
ישנם מספר מוליכים עצביים, המעורבות בתפקודים קוגניטיביים גבוהים, כמו תהליכי עיבוד מידע מלמעלה-למטעה של מתן עדיפות למידע רלוונטי על פני מידע לא רלוונטי: דופמין (DA), סרוטונין (5-HT), נוראדרנלין (NA או NE) ואצטילכולין (ACh).
המוליך העצבי דופמין חיוני במיוחד לשליטה על הפעילות הקוגניטיבית בקליפת המוח הקדם-מצחית.
הוא מעורב גם בתהליכי ויסות ושליטה של עיבוד מידע מלמעלה-למטה המאפשרים מתן עדיפות למידע רלוונטי על פני מידע לא רלוונטי.
בהתאם לכך, גירויים בולטים וגירויים רלוונטיים להתנהגות אשר נמצאים בסביבה החיצונית של האדם, גורמים לעלייה ברמת הדופמין בקליפת המוח הקדם-מצחית.
באופן כללי, ירידה בתפקוד של קליפת המוח הקדם-מצחית בעייתית במיוחד בעידן המידע, שבו היכולות הניהוליות של מעלה-מטה חיוניות לשמירה על נתיבי קריירה מאתגרים כמו גם לצורך מטלות יום יומיות בסיסיות כמו דאגה למצב הבריאותי והפיננסי של האדם.
יכולים להיות מספר גורמים לפגיעה בתפקודי מעלה-מטה.
למשל, התסמינים של הפרעת קשב כוללים פגיעה ביכולת הוויסות מלמעלה-למטה של המערכת הפרונטלית על הקשב וההתנהגות.
עיבאדה היא מילה הערבית שמשמעותה "שירות".
באסאלם, המושג נפוץ ומוכר במובן של "פולחן", "עבודת קודש", עבודות האל, ועוד.
בפיקה, צורת הרבים של המילה, עיבאדאת (عبادات), כוללת את כל ההלכות הקשורות לפולחנים ולפרקטיקות הרוחניות.
עיבוד בחוד יהלום הוא עיבוד עם יהלום בתור כלי העיבוד, להבדיל מכלים בהם ראש העיבוד כולל אבקת יהלומים או יהלומים זעירים.
זהו תהליך של עיבוד מכני של אלמנטים מדויקים באמצעות מחרטה או כרסומת המצוידים בכלי מיהלום טבעי או מלאכותי.
למרות שמדברים על חוד יהלום, בפועל מדובר בקצה כדורי עם או חוד עם עיצוב אחר.
עיבוד בחוד יהלום משמש במיוחד בייצור אלמנטים אופטיים אספריים באיכות גבוהה מגבישים, מתכות קשות ועוד.
בנוסף, משתמשים בעיבוד בחוד יהלום כדי לעצב תבניות יציקה מדויקות לעדשות פלסטיק.
אלמנטים אופטיים המיוצרים באמצעות ליטוש בחוד יהלום משמשים במכלולים אופטיים בטלסקופים, מקרני וידאו, מערכות הנחיית טילים, לייזרים, מכשירי מחקר מדעיים, ועוד.
רוב העיבוד בחוד יהלום כיום נעשה באמצעות כלי עיבוד ממוחשבים (CNC).
יהלומים משמשים גם בתהליכי עיבוד אחרים, כגון השחזה.
משטחים שלוטשו בחוד יהלום הם מבריקים מאוד ואינם דורשים לליטוש נוסף, בניגוד למשטחים אחרים שעובדו על ידי כלי מתכת.
ליטוש בחוד יהלום הוא תהליך רב-שלבי.
בשלבי עיבוד ראשוניים משתמשים בסדרה של מחרטות CNC ברמת דיוק הולכת וגוברת.
בשלב הסופי משתמשים במחרטה עם כלי יהלום כדי להשיג גימור פני שטח תת- ננומטרי ודיוק תת- מיקרומטר.
איכות גימור השטח נמדדת כמרחק שיא לעמק של החריצים שהשאירה המחרטה.
דיוק הליטוש נמדד כסטייה ממוצעת מצורת היעד הרצויה.
בקרת טמפרטורה היא קריטית מכיוון שהמשטח חייב להיות מדויק יותר מאורך הגל של האור.
שינויי טמפרטורה של כמה מעלות במהלך העיבוד עשויים לשנות את צורת המשטח מספיק כדי להשפיע.
ניתן לקרר את הציר הראשי בעזרת נוזל קירור נוזלי כדי למנוע סטיות טמפרטורה.
היהלומים המשמשים בתהליך חזקים להפליא בכיוון האנכי כלפי מטה אך חלשים מאוד בכיוונים כלפי מעלה והצד.
יהלומים טבעיים באיכות הטובה ביותר משמשים כחודים של כלי העיבוד בשלבי העיבוד האחרונים.
המחרטה הממוחשבת לעיבוד בחוד יהלום מונחת על בסיס גרניט עם גימור פני השטח ברמת המיקרומטר.
בסיס הגרניט ממוקם על מתלי אוויר על בסיס יציב, ושומר על משטח העבודה שלו בצורה אופקית לחלוטין.
רכיבי כלי המכונה מונחים על גבי בסיס הגרניט וניתן להזיזם ברמת דיוק גבוהה באמצעות כרית אוויר בלחץ גבוה או מתלה הידראולי.
העובד מחובר למלחציים באמצעות לחץ אוויר שלילי וממוקם ידנית באמצעות מיקרומטר.
המלחציים מופרדים מהמנוע החשמלי שמסובב את העובד באמצעות מתלי אוויר נוספים.
כלי היהלום מוזז בדיוק תת-מיקרוני על ידי שילוב של מנועים חשמליים ומפעילים פיזואלקטריים .
כמו במכונות CNC אחרות, תנועת הכלי נשלטת על ידי רשימת קואורדינטות שנוצרת על ידי מחשב.
בדרך כלל, החלק המיוצר מתואר תחילה באמצעות דגם CAD, ואז מומר לקוד G באמצעות תוכנית CAM, ולבסוף קוד ה- G מבוצע על ידי מחשב הבקרה של המכונה כדי להזיז את כלי היהלום.
המשטח הסופי מושג באמצעות סדרת מעברי חיתוך בעומק יורד.
שיטות חילופיות לעיבוד בחוד יהלום כוללות fly cutting, וכירסום.
ניתן להשתמש ב- fly cutting כדי לייצר סריג עקיפה ומבנים דיפרקטיביים אחרים.
ניתן להשתמש בקידוח יהלומים ליצירת מערכי עדשות אספריות באמצעות שיטות חיתוך טבעתיות בעזרת כלי יהלום כדורי.
התבצע מחקר על הארכת חיי כלי היהלומים בגלל עלותו הגבוהה.
תהליכים היברידיים כמו עיבוד עזר בלייזר צצו בענף זה לאחרונה.
הלייזר מרכך חומרים קשים לעיבוד כמו קרמיקה ומוליכים למחצה, ומקל על העיבוד בחוד יהלום.
עיבוד בחוד יהלום שימושי במיוחד לחיתוך מרכיבים אופטיים לתחום התת-אדום ורכיבים אופטיים לא ליניאריים מסוימים כמו אשלגן דיהידרוגן פוספט (KDP.
(KDP מתאים לעיבוד בחוד יהלום מכיוון שאי אפשר לעבדו בשיטות מקובלות בגלל מסיסותו במים.
החומרים המתאימים לעיבוד בחוד יהלום כוללים:
מתכות:אלומיניום ו סגסוגות אלומיניום, פליז, נחושת, זהב, סגסוגות ניקל-זרחן, כסף, בדיל, אבץ, בריליום,טיטניום, מוליבדן, ניקל (למעט ניקל שצופה בתהליך לא אלקטרוליטי).
גבישי תת-אדום: קדמיום גופרתי, קדמיום טאלוריד, סידן פלואוריד, סידן יודיד, גליום ארסניד, גרמניום, ליתיום ניובט, אשלגן ברומיד, אשלגן דיהידרוגני פוספט (KDP), סיליקון, נתרן כלורי (מלח בישול גבישי), טלריום דו חמצני, אבץ סלניד, אבץ גופרתי.
חומרים ברזליים ( פלדה, ברזל ).
חומרים ברזלים אינם ניתנים לעיבוד קל מכיוון שהפחמן בכלי היהלום מגיב כימית עם המצע, דבר שמוביל לנזק לחוד היהלום ולהקהייתו לאחר זמן עיבוד קצר.
למרות כל האוטומציה הכרוכה בעיבוד בחוד יהלום, המפעיל האנושי עדיין ממלא את התפקיד העיקרי בהשגת התוצאה הסופית.
בקרת איכות היא חלק עיקרי מתהליך העיבוד בחוד יהלום והבקרה נדרשת לאחר כל שלב של עיבוד שבבי, לעיתים אף לאחר כל מעבר של כלי היהלומים.
אם ליקוי לא מתגלה מייד, הוא עלול לגרום לכישלון העיבוד.
הדרישות הגבוהות במיוחד לאיכות אופטיקה המלוטשת בחוד יהלום אינה משאירה כמעט מקום לטעויות.
תהליך הייצור של בחוד יהלום מייצר אחוז גבוה יחסית של חלקים פגומים.
כתוצאה מכך, עלויות הייצור גבוהות לעומת שיטות ליטוש קונבנציונליות.
אפילו בנפח הגבוה יחסית של רכיבים אופטיים המיוצרים באמצעות חוד יהלום, לא ניתן לסווג תהליך זה כייצור המוני, במיוחד בהשוואה לייצור אופטיקה מלוטשת.
כל אלמנט אופטי עם יהלומים מיוצר על בסיס אינדיבידואלי עם עבודת כפיים נרחבת.
בשנים 1969-1972 קיימה ישקר מחלקה ליצור כלי יהלומים לליטוש בחוד יהלום.
בעקבות סגירת המחלקה הקים עובד המחלקה שמואל ברגר בעיר נתניה מפעל ליצור כלי יהלומים, שפעל בניהולו בשנים 1972-1989. המפעל סיפק כלי יהלומים לשמיר אופטיקה ולחברות נוספות.
במקביל פעל ביפו מפעל דיאפוינט כלי יהלום בבעלות אברהם אוסלנדר, אשר מכר ב-2013 את החברה להראל גנץ ולאורון גולקרוב אשר מאז מפעילים את החברה מאזור התעשייה בברקן.
חברת אופיר אופטרוניקס מירושלים מיצרת רכיבים אופטיים ומלטשת אותם בחוד יהלום.
חברה נוספת המשתמשת בחוד יהלום לליטוש אופטיקה היא א.
עיבוד בהתפרקות חשמלית (EDM), המכונה גם עיבוד גיצי, או תהליך איכול בעזרת ניצוץ, הוא תהליך ייצור לעיבוד מתכות קשות במיוחד או לעיבוד גאומטריה שלא ניתן לבצע בעיבוד שבבי רגיל.
בתהליך התקרבות של שתי אלקטרודות, מתפרץ ניצוץ ביניהן.
ניצוץ זה יוצר מכתש קטן במקום פגיעתו.
בתהליך זה, הניצוץ פורץ בין האלקטרודה שהיא למעשה "הכלי", לבין ה"חומר המעובד".
תכנון נכון גורם לכך שעיקר האיכול יהיה בחומר המעובד והפגיעה בכלי האלקטרודה תהיה מינורית.
החומר מוסר מהמעובד על ידי סדרה של התפרקויות חשמליות חוזרות במהירות בין שתי האלקטרודות.
כדי לשלוט ולהגביר את התהליך, טבולות שתי האלקטרודות בתוך אמבט עם נוזל דיאלקטרי המאיץ את תהליך ההתפרקות.
אחת האלקטרודות נקראת אלקטרודת הכלי, או פשוט tool או electrode, ואילו השנייה נקראת אלקטרודת החלק המעובד, או work piece.
כאשר המתח בין שתי האלקטרודות מוגבר, עוצמת השדה החשמלי בנפח בין האלקטרודות הולכת וגוברת, מה שגורם להתפרקות דיאלקטרית של הנוזל, ומייצר קשת חשמלית.
כתוצאה מכך מוסר חומר מהאלקטרודות.
ההשפעה הארוזית של התפרקות חשמלית נצפתה לראשונה בשנת 1770 על ידי הפיזיקאי האנגלי ג'וזף פריסטלי.
בשנת 1943, החלו שני מדענים רוסים, בוריס לזרנקו ונטליה לזרנקו, לחקור דרכים למניעת שחיקת המגעים החשמליים של טונגסטן כתוצאה מהתלקחות.
הם נכשלו במשימה, אך גילו שהשחיקה נשלטת בצורה מדויקת יותר אם האלקטרודות היו שקועות בנוזל דיאלקטרי.
זה הוביל אותם להמציא מכונת EDM המשמשת לעיבוד של חומרים קשים כמו טונגסטן.
המכונה שפותחה על ידם ידועה כמכונה R-C-type machine.
במקביל אך באופן עצמאי,פיתח צוות אמריקני, שכלל את הרולד סטארק, ויקטור הרדינג וג'ק ביבר, מכונת EDM לפינוי מקדחים ומברזים שבורים מיציקות אלומיניום.
בתהליך הייצור התבצעו קדחים ותבריגים פנימיים בחלקים יקרים, וכשלעיתים נשבר בתוך החלק מברז המיוצר מפלדה מהירה HSS נפסל החלק היקר.
השימוש בעיקרון הטכנולוגי הנ"ל איפשר לאכל את המברז השבור על ידי תהליך התפרקות חשמלית.
המכונות ש לצוות האמריקני הצליחו לייצר כ-60 ניצוצות בשנייה.
מכונות מאוחרות יותר הצליחו לייצר אלפי ניצוצות בשנייה, ולהגדיל משמעותית את מהירות החיתוך.
תהליך חיתוך EDM בעזרת חוט
עיקרון הפעולה בתהליך זה: אלקטרודת הכלי היא חוט פליז מתוח אשר מתקדם בתנועה מבוקרת אל החלק המעובד.
והחוט למעשה חותך את החומר המעובד כאשר התנאי היחיד יהיה מוליכות חשמלית ובלי התייחסות לקושי החומר המעובד.
כדי למנוע את הבלאי בחוט הפליז, החוט מתוח וזורם בין שני סלילים ולמעשה כל הזמן יש שימוש באלקטרודה "חדשה".
המכונה הראשונה לחיתוך בחוט יוצרה בשנות השישים לייצור כלים (תבניות) מפלדה מוקשה.
בתהליך הפיתוח, המכונות היו עם בקרת מחשב CNC אשר אפשרה לתכנן את מסלול החוט.
המכונה הראשונה של CNC יוצרה בשנת 1976.
יכולת השימוש בEDM תיל מסחרי התקדמה משמעותית בעשורים האחרונים.
קצב העבודה עלה, וניתן לשלוט בנתוני גימור פני השטח.
עיבוד בהתפרקות חשמלית היא שיטת עיבוד המשמשת בעיקר למתכות קשות או כאלו שהיו מאוד קשות לעיבוד בטכניקות מסורתיות.
EDM עובד בדרך כלל עם חומרים מוליכים חשמלית, אם כי הוצעו גם שיטות לשימוש ב-EDM לייצור בידוד קרמיקה.
EDM יכול לחתוך קווי מתאר או חללים מורכבים בפלדה מוקשה, ללא צורך בטיפול בחום כדי לרכך ולהקשות מחדש.
ניתן להשתמש בשיטה זו עם כל סגסוגת מתכת או מתכת אחרת כגון טיטניום, hastalloy ,kovar, ו-inconel.
כמו כן, דווח על יישומים של תהליך זה לעיצוב כלי יהלומים.
EDM נכלל לרוב בקבוצה של שיטות עיבוד "לא קונבנציונלי" יחד עם תהליכים כמו עיבוד שבבי אלקטרוכימי (ECM), חיתוך סילון מים (WJM, AWJ), חיתוך לייזר ועוד.
מנגד ישנם התהליכים הקונבנציונליים כגון חריטה, כרסום, השחזה, קידוח וכל תהליך אחר שמנגנון הסרת החומרים שלו מבוסס בעיקרו על הסרת שבבים בעזרת כוחות מכניים).
כדי לקיים את התהליך יש צורך בסילוק גרגרי המתכת שנמצאים בתוך הנוזל הדיאלקטרי.
סינון נכון וניקוי הנוזל הם תנאי לתהליך שוטף ואחיד.
תיאור ואפיון התהליך כך שיתאים למטרה ספציפית מתבקשת הופך את ה-EDM לתחום שבו מגוון אפשרויות להמשך חקירה ומחקר.
המרווח בין העובד לאלקטרודה GAPE
כדי להשיג גאומטריה ספציפית, הכלי ה-EDM מונחה לאורך הנתיב הרצוי קרוב מאוד לעובד; באופן אידיאלי, העובד אינו צריך לגעת בחומר המעובד.
במציאות, זה עשוי לקרות בגלל ביצועי בקרת התנועה הספציפית הנמצאת בשימוש.
באופן זה, מתרחש מספר גדול של התפרקויות זרם (המכונה גם ניצוצות), וכל אחד מהם תורם להסרת החומר מהכלי והן מחומר העבודה בו נוצרים מכתשים קטנים.
גודל המכתשים הוא פונקציה של הפרמטרים הטכנולוגיים שנקבעו לתפקיד הספציפי.
הם יכולים להיות בממדים אופייניים הנעים בין ערכים ננומטריים (בפעולות מיקרו-EDM) ל-0.5 מ"מ בתנאי עיבוד גס.
נוכחותם של מכתשים קטנים גורמת להישחקות הדרגתית של אלקטרודת הכלים בתהליך המכונה שחיקה.
ישנן מס' דרכים לניטרול ההשפעה המזיקה של הבלאי על הגאומטריה של העיבוד - אפשרות אחת היא להחליף ברציפות את אלקטרודת הכלי במהלך פעולת עיבוד שבבי.
לעיתים, משתמשים בדיסק מסתובב כאלקטרודה לכלים.
אסטרטגיה נוספת מורכבת משימוש במערכת אלקטרודות בגדלים וצורות שונות במהלך אותה פעולת EDM.
המונח "כרסום EDM" מתייחס לקבלת הגאומטריה הסופית באמצעות אלקטרודה פשוטה המונעת לכמה כיוונים ואולי גם נתונה לסיבובים.
בכל מקרה, חומרת הבלאי תלויה אך ורק בפרמטרים הטכנולוגיים המשמשים בפעולה (למשל: קוטביות, זרם מרבי, מתח במעגל פתוח).
לדוגמה, במיקרו-EDM, המכונה גם μ-EDM, פרמטרים אלה נקבעים בדרך כלל לערכים המייצרים בלאי קשה.
לכן בלאי הוא בעיה מרכזית בתחום זה.
אחת הדרכים לטיפול בבעיית הבלאי באלקטרודות הגרפיט, היא על ידי גנרטור דיגיטלי, הניתן לשליטה בתוך אלפיות השנייה, והופך את הקוטביות בזמן שמתרחשת השחיקה.
סקירת מחקרים על הפרמטרים הטכנולוגיים
הפרמטרים העיקריים בעת כוונון המכונה הם הזרם, התדר והמתח בתהליך.
בעת עיבוד חומרים שונים באותם תנאי הגדרה, הפרמטרים החשמליים בפועל של התהליך שונים באופן משמעותי.
הפרמטרים לעיבוד חומרים קשים וסגסוגות עילית כמו 716 Inconel המשמש לחלקי תעופה, נחקרו מאחר שבעבודה עם פרמטרים לא נכונים יש סכנה להיווצרות סדקים אשר גורמים ל"שבר התעייפות".
נושאים אלה נחקרו רבות במסגרת Suface Integrity תופעות שלמות פני שטח בעיבוד מכני.
התפוקות החשובות של מחקרים אלה - הנחיות מפורטות לגבי הפרמטרים לעבודה כדי למנוע נזקים בעיבוד.
הניסיון הרציני הראשון לספק הסבר פיזי על הסרת החומר במהלך עיבוד בהתפרקות החשמלית ניתן, ככל הנראה, על ידי ואן דייק, אשר הציג מודל תרמי יחד עם הדמיה חישובית כדי להסביר את התופעות בין האלקטרודות במהלך עיבוד ההתפרקות החשמלית.
אימות מודלים אלה נתמך על ידי נתונים ניסיוניים המסופקים על ידי מהנדסי AGIE, והם
ו מעניקים את תמיכה לטענה כי EDM הוא תהליך תרמי המתרחש תוך הסרת חומר משתי האלקטרודות בגלל התכה או אידוי, יחד עם דינמיקות לחץ שנוצרה בפער הניצוץ על ידי התמוטטות תעלת הפלזמה.
המודל של מסינג וגוש מחבר מחדש את פינוי החומר מהאלקטרודה - לנוכחות כוח חשמלי על פני האלקטרודה שיכול היה להסיר חומר מכני וליצור את המכתשים.
בהתחשב במודלים הרבים הזמינים, נראה כי מנגנון הסרת החומר ב-EDM עדיין אינו מובן היטב וכי יש צורך בחקירה נוספת כדי להבהיר אותו.
בעקבות מסקנות מעבודה בתחום ניתן לומר כי ביצועי EDM בדרך כלל מוערכים על בסיס טיב השטח הנדרש, קצב הסרת החומר, וקושי העובד.
זרם הניצוץ (I) הוא גורם הקלט המשמעותי ביותר המשפיע על עיבוד חומר העבודה ואחריו זמן ומתח ניצוץ.
טכנולוגיה חדשנית ב-EDM מתקדמת ללא הרף כדי להפוך הליך זה למתאים לעיבוד.
בתהליך משתתפים אלקטרודה צורתית מנחושת או מגרפיט, וחומר עובד טבולים באמבט של נוזל דיאלקטרי.
לדוגמה אם האלקטרודה בעלת חתך מרובע יתקבל בחלק חור מרובע.
אם תחתית האלקטרודה תהיה עם רדיוס כדורי, יתקבל שקע בצורת חצי כדור.
כיוון המכונה יהיה לפי טיב השטח הנדרש, קצב הסרת החומר והקושי.
הגדרת משך זמן הניצוץ קובעת את עוצמת או משך הניצוץ.
לפיכך, זמן רב יותר מייצר חלל עמוק יותר מכל ניצוץ, ויוצר טיב שטח מחוספס יותר על העובד.
יהיה משך הזמן הכבוי פרק הזמן שבין הניצוצות.
זמן הכיבוי מאפשר שטיפת אזור העיבוד עם נוזל דיאלקטרי אשר מסלק את חלקיקי המתכת ומשפר את ביצוע התהליך.
מכונת CNC EDM לחיתוך בחוט.
בחיתוך EDM חוט משתמשים בחוט פליז.
באמבט העבודה עם הנוזל הדיאלקטרי, נמצא מנגנון הנעת החוט המתקדם אל תוך העובד וחותך אותו.
יכולת החיתוך היא פלטה מפלדה בעובי 300 מ"מ, החוט, המוזן ללא הפסקה מצמד סלילים, מוחזק בין מכווני היהלומים העליונים והתחתונים אשר ממוקמים מעל ומתחת לעובד.
שני צירי התנועה, מבוקרים על ידי CNC, קיימות מכונות עם הנע בשלושה צירים, אשר מסוגלת לחתוך ולקבל קונוס.
השימוש העיקרי עם מכונות אלה הוא ייצור מבלטים
קוטר החוט החותך הוא בין 0.02 מ"מ עד 0.25 מ"מ, ובתנועתו יכול לייצר חלקים עם פינות חדות.
בייצור חלקים לעולם התעופה משתמשים בסגסוגות עילית קשות מאוד לעיבוד שבבי.
מכונה זו מאפשרת קידוח קדחים בכל קוטר ובקצב מהיר, בלי מגבלה של קושי החלק המעובד.
תהליך ה-EDM נמצא בשימוש נרחב על ידי תעשיות ייצור, כלים ומבלטים, אך הוא הופך לשיטה נפוצה לייצור חלקי אב-טיפוס וייצור, במיוחד בתעשיות התעופה והחלל, הרכב והאלקטרוניקה שבהם כמויות הייצור נמוכות יחסית.
תהליך ייצור כלים תבניות וטבעים לייצור תכשיטים מבוצע במכונות שיקוע,
קידוח חור קטן EDM משמש במגוון יישומים.
EDM לקידוח חורים זעירים משמש לקידוח שורות של חורים בשוליים המובילים והנגררים של להבי הטורבינה המשמשים במנועי סילון.
זרימת הגז דרך החורים הקטנים הללו מאפשרת למנועים להשתמש בטמפרטורות גבוהות יותר ממה שאפשר אחרת.
הסגסוגות המשמשות לחלקים אלה, כמו איקונל, עמידות בטמפרטורות גבוהות וקשה מאוד לעבד אותן גם כאשר מדובר בקדחים עמוקים ביותר.
מספר יצרנים מייצרים מכונות EDM למטרה הספציפית של הסרת כלים שבורים מקדחים ומברזים, אשר נשברו בתוך חלקים יקרים.
היתרונות של EDM כוללים עיבוד של:
ייצור צורות מורכבות שלא ניתן לייצר בתהליכים קונבנציונליים.
חלקי עובד קטנים מאוד שבהם כלי חיתוך קונבנציונליים עלולים לפגוע בחלק מלחץ כלי החיתוך.
אין קשר ישיר בין הכלי לעובד.
לכן ניתן לעבד קטעים עדינים וחומרים חלשים ללא עיוותים.
ניתן להשיג טיבי שטח מעולים ברמת ליטוש.
ניתן לקדוח חורים עדינים מאוד.
עיבוד חלקים דקי דופן וברדיוס פינה 0.02 מ"מ.
הקצב האיטי של הסרת החומר.
סכנת שרפה אפשרית הקשורה בשימוש בנוזל הדיאלקטר מבוססי שמן דליק.
הזמן והעלות הנוספים המשמשים לתכנון וייצור אלקטרודות עבור EDM שיקוע.
צריכת חשמל ספציפית גבוהה מאוד.
שחיקה מוגזמת בכלי המתרחשת במהלך העיבוד מחייב עצירה וחזרה על פעולות.
מגבלה בעיבוד חומרים לא מוליכים.
תהליך זה מיועד לגימור וליטוש מעברים פנימיים בייצור חלקים.
התהליך מאופיין בזרימת חומר צמיג המכיל חלקיקים אברזיביים דרך חללים פנימיים בחלק המעובד
בתהליך של ייצור חלקים מדויקים כמו צילינדרים למערכות הידראוליות, או בלוק הפעלה הידראולי המכיל קדחים רבים שנפגשים בתוך החלק.
בייצור חלק כזה לא ניתן להגיע לכל מפגשי החורים עם כלים קונבנצינליים.
בתוך החלק נשארים שבבים, גרדים, וטיב שטח מחוספס שחייבים ללטש.
הרעיון המרכזי בתהליך היה שאם מטרת החלק היא הזרמת נוזלים הידראוליים המחייבים מינימום חיכוך, הרי שניתן להזרים בלחץ דרך החלק נוזל צמיג ואברזיבי בתנועה במעגל סגור עד לקבלת טיב השטח הנידרש.
במהלך הזרימה הפנימית שוחקת המשחה האברזיבית את המעברים במפגשי הקדחים ומייצרת רדיוסים חלקים במקום פינות חדות.
בתהליך ליטוש ועיבוד בזרימת אברזיב, מורכב החלק המעובד על מכונה ומוצמד לפתח של מכל המכיל את הנוזל השוחק.
הנוזל השוחק מכיל חלקיקים אברזיביים כמו אלומיניום אוקסיד והוא הופך למעשה למשחה שוחקת.
משאבה הידראולית דוחפת את הנוזל בכוח רב אל תוך הקדחים והמעברים שבחלק.
זרימת הנוזל יוצרת תהליך שחיקה לכל אורך מהלך הזרימה.
קצב הסרת החומר (MRR) ובהתאם לקבלת טיב שטח אחיד ומלוטש.
התהליך יכול להיות חד כווני כאשר משאבה דוחפת את הנוזל מצד אחד והנוזל עם השבבים מגיע למכל פתוח.
במכונות אוטומטיות נמצא החלק בין שני מכלים, עליון ותחתון.
הנוזל מוזרם מהמכל העליון ובגמר המהלך מוזרם הנוזל מהמכל התחתון חזרה על ידי מערכת הידראולית נוספת.
בחלקים מדויקים מבוצע תהליך זה עם עשרות מהלכים ברצף עד לקבלת התוצאות הדרושות.
מכונת הליטוש ועיבוד בזרימת אברזיב שהיא בדרך כלל מכונה אנכית.
על שולחן העבודה דפון החלק המעובד, לכל חלק מתוכנן מיתקן מיוחד שמבטיח את האטימות בעת זרימת הנוזל.
במכונה שני מכלים ושתי מערכות הידראוליות המניעות את הנוזל הלוך ושוב.
מרבית המכונות מאפשרות טעינה של סוגים שונים נוזל שוחק במותאם לחומר המעובד ולדרישות טיב השטח הסופי.
המכונה מכילה מערכת בקרה על הלחץ המופעל ועל הקצב.
בקו ייצור מכילה גם עמדת ניקוי ושטיפה בסוף התהליך וכן מערכת לבדיקת הנוזל השוחק כדי לודא שאינו מזוהם, ושימוש במחליפי חום לקבלת טמפרטורת העבודה המתוכננת.
אם בהגדרה מיועדת המכונה לצילינרים וחללים סגורים, ניתן לתכנן מתקנים מיוחדים לדפינת חלקים עם תעלות פתוחות כאשר בפועל כל הזרימה מבוצעת במעברים סגורים.
מכונות ראשונות מסוג זה פותחו בשנת 1970 על ידי חברת Extrude Hone, לקו ייצור של מערכות הידראוליות מוטסות.
עיבוד חלבונים לאחר התרגום (בלועזית: Post-translational modifications, ובראשי תיבות: PTM) הם עיבודים כימיים שונים של חומצות האמינו בחלבון המבוצעים לאחר שלב התרגום.
חלבונים מסונתזים באמצעות ריבוזומים המתרגמים mRNA לשרשאות פפטידים, היכולות לעבור עיבודים שונים.
ישנם סוגי עיבודים רבים, כמו ביקוע החלבון והוספת מולקולות שונות באמצעות קשרים קוולנטיים, אשר חלקם הפיכים.
העיבודים יכולים להשפיע על התכונות הפיזיקליות והכימיות של החלבון, כמו המבנה המרחבי, המטען ומידת ההידרופוביות של החלבון.
העיבוד יכול להתרחש בכל שלב של חיי החלבון, ויכול להפעיל או לדכא את פעילות החלבון.
כתוצאה מעיבודים אלו, מגוון החלבונים הפעילים מתרחב בצורה משמעותית.
עיבודים אלו מהווים מרכיבים חשובים במעבר אותות בתא ובתהליכי בקרה שונים.
במצבים רבים מעורבים עיבודים לאחר התרגום במחלות.
כלל היצורים החיים מבטאים חלבונים המורכבים מחומצות אמינו, לפי הקידוד של מולקולות mRNA הנוצרות בתהליך השעתוק מתוך ה-DNA בגנום.
ההערכה היא כי באדם קיימים 20,000–25,000 גנים המקודדים ל-100,000 מולקולות mRNA שונות, שמהן נוצרים כ-1,000,000 חלבונים שונים.
כלומר, גן אחד יכול לקודד למספר חלבונים שונים זה מזה.
המגוון הזה נוצר באמצעות מנגנונים שונים בשלבי השעתוק השונים הכוללים שחבור חליפי, שינוי באתר תחילת או סוף השעתוק ועריכת RNA.
עיבוד חלבונים לאחר התרגום הוא שם כולל לתהליכי עיבוד שונים אותם יכול החלבון לעבור בכל שלב.
עיבודים הנעשים מייד לאחר התרגום יכולים לסייע לקיפול החלבון, ליציבותו, או לכוונו למיקום תוך-תאי אחר.
עיבודים הנעשים בשלבים מאוחרים יותר יכולים להשפיע על פעילות החלבון.
העיבודים נערכים בשיירים הצדדיים של חומצות אמינו מסוימות או בקשרים פפטידיים מסוימים, ולרוב מתווכים על ידי אנזימים.
ההערכה היא ש-5% מהפרוטאום הם אנזימים המעורבים בכ-700 סוגי העיבודים השונים.
אנזימים אלו כוללים קינאזות, פוספוטאזות, טרנספראזות וליגאזות אשר מוסיפים או מסירים קבוצות פונקציונליות, חלבונים, ליפידים או סוכרים, ופרוטאזות המבקעים פפטידים בכדי להסיר מקטעים מהחלבון.
לעיתים קרובות החלבונים עוברים יותר מסוג עיבוד אחד, בתהליך הדרגתי של התבגרות.
לחלבונים רבים ישנה יכולת עיבוד עצמי.
עיבודים יכולים להיערך על גבי הקבוצה הצדדית של חומצת האמינו, בקצה הקרבוקסילי או בקצה האמיני של החלבון.
בצורה זו ניתן לגוון את תכונותיהן של 20 חומצות האמינו, באמצעות שינוי הקבוצות הקיימות או הוספה של קבוצות חדשות, כגון זרחן.
זרחון הוא מנגנון נפוץ המשמש לבקרת הפעילות של אנזימים, והוא העיבוד הנפוץ ביותר.
לחלבונים איקריוטים ופרוקריוטים רבים נוספת קבוצת פחמימה בתהליך הנקרא גליקוזילציה, שיכול לקדם את תהליך קיפול החלבונים, לתרום ליציבות החלבון, ובנוסף, לשמש למטרות בקרה.
חיבור של מולקולות ליפידים, בתהליך שמכונה ליפידציה, מתבצע לרוב בחלבונים שמחוברים לקרום התא.
לדוגמה, ניתן לזרחֵן חומצות אמינו מסוימות בשייר הצדדי של חלבון באמצעות קינאז, דבר המשפיע על פעילות החלבון.
פוספוטאז יכול להסיר את קבוצת הזרחן ובכך להחזיר את פעילות החלבון למצב ההתחלתי.
סוג אחר, בלתי הפיך, של עיבוד חלבונים לאחר תרגום הוא ביקוע של קשרים פפטידיים, כמו ביקוע פרקורסור ליצירת החלבון הבוגר, או הסרה של המתיונין הראשון.
גם יצירת קשרים דיסולפידיים בין שיירי ציסטאין הוא עיבוד חלבון לאחר התרגום.
לדוגמה, ההורמון אינסולין מבוקע פעמיים לאחר יצירת קשרים דיסולפידיים, וחלק מרצף חומצות האמינו מוסר ממרכז השרשרת ונוצר חלבון המכיל שני פפטידים המחוברים באמצעות הקשרים הדיסולפידיים.
סוגים נוספים של עיבודים לאחר התרגום הם תוצאה של עקת חמצון (Oxidative stress).
קרבונילציה היא דוגמה לעיבוד המוביל את החלבון לפירוק וליצירת אגרגטים.
עיבודים מסוימים של חומצות אמינו מהווים סמן ביולוגי לעקת חמצון.
אתרים שעוברים עיבודים לאחר התרגום לעיתים קרובות, הם אלה שמכילים קבוצה פונקציונלית שיכולה לשמש כנוקלאופיל: קבוצות הידרוקסיל של סרין, תריאונין ותירוזין; קבוצות אמין של ליזין, ארגינין, והיסטידין; אניון התיול של ציסטאין; קרבוקסילטים של אספרטט וגלוטמט; ושני הקצוות של שרשרת חומצות האמינו.
בנוסף, אף על פי שהאמיד של אספרגין הוא נוקלאופיל חלש, הוא יכול לשמש כנקודת חיבור עבור גליקן.
עיבודים נדירים יותר יכולים לקרות במתיונין שעבר חמצון ובקבוצת מתילן בשייר הצדדי.
כל חומצה אמינית יכולה לעבור לפחות שלושה עיבודים שונים ועד לשיא של 15 עיבודים שליזין יכול לעבור.
העיבוד הנפוץ ביותר הוא זרחון של סרין.
ניתן לזהות עיבודים לאחר התרגום בשיטות ניסוייות שונות, הכוללות בין היתר ספקטרומטר מסה, תספיג חלבון, ותספיג מזרחי.
מפאת חשיבותם, פגיעה בתהליכי העיבוד התקינים פוגעת בתפקוד התקין של התא, אך מהווה גם פוטנציאל טיפולי.
סוגי עיבודים שונים (רשימה חלקית)
שלושת סוגי העיבודים הראשונים הם הנפוצים ביותר, המהווים יותר מ-90% מהעיבודים הידועים.
זרחון חלבון התגלה לראשונה על ידי פובוס לוין בשנת 1906, ולאחר כ-20 שנה יוג'ין קנדי זיהה את האנזימים המבצעים את העיבוד.
זרחון הוא עיבוד הפיך, המתרחש על בעיקר על סרין, תריאונין, תירוזין והיסטידין, אך גם פרולין, ארגינין אספרטט וציסטאין יכולים להזדרחן.
זהו העיבוד הנחקר ביותר, ונמצא שהוא מעורב בתהליכים תאיים רבים הכוללים את מחזור התא, גדילה, אפופטוזיס ומעבר אותות.
פגיעה במסלולי הזרחון מעורבת במחלות שונות, כגון סרטן, אלצהיימר, פרקינסון ומחלות לב.
אצטילציה התגלתה לראשונה בשנת 1964 על ידי ו"ג אלפריי.
העברה של קבוצת אצטיל לחנקן מתרחשת באמצעות מנגנונים שונים, חלקם הפיכים וחלקם אינם הפיכים.