tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כן הושפע מרבי שלמה גולדמן מזוויהל ומאדמור"י גור, האמרי אמת והבית ישראל.
בכ' באדר א' ה'תשי"ד (פברואר 1954) נישא במנהטן שבניו יורק למרים בת רבי יעקב יוסף טברסקי, האדמו"ר מסקווירה.
בחתונה השתתפו האמרי חיים מוויז'ניץ ורבי יואל מסאטמר.
לאחר נישואיו הפך חותנו לרבו, והוא התגורר לצידו בשדרת בדפורד בוויליאמסבורג, ולמד עמו בחברותא כשעתיים בכל יום.
בשנת ה'תשי"ז, כאשר חותנו עבר להתגורר בשיכון סקווירה שייסד, עבר עמו לשם, ומונה לראש ישיבת סקווירה.
שימש גם כבעל התפילה בימים נוראים.
לאחר פטירת אביו בכ' בכסלו ה'תשמ"ב (16 בדצמבר 1981), מונה לאדמו"ר בארצות הברית, לצד אחיו הגדול, הרב ישראל מרדכי, שמונה לאדמו"ר בישראל.
האדמו"ר ממכנובקה, אז זקן אדמו"רי בית צ'רנוביל, פרסם מכתב שבו מינה את שניהם וביקשם שלא יסרבו למינוי.
הוא עבר לבורו פארק והחל לכהן כאדמו"ר.
האדמו"רות שלו ושל אחיו הגדול הייתה משותפת.
הם ערכו טישים משותפים כשנפגשו, ובמסמכים הרשמיים צוין שהחסידות "בנשיאות כ"ק האדמו"רים שליט"א".
לאחר פטירת אחיו הוא מנהיג את החסידות בשותפות עם בנו של אחיו, רבי דוד, האדמו"ר בישראל.
החסידות בראשותו מנתה מאות משפחות ולה תלמודי תורה בבורו פארק, במונסי ובלייקווד, ישיבה קטנה וישיבה גדולה בבורו פארק, וכן בית ספר לבנות, וכוללי אברכים.
מאז חודש תמוז תשפ"ב הוחמר מצבו הבריאותי, והופיע בבית מדרשו אך פעמים בודדות כשהוא מבודד בתוך חדר העשוי זכוכית.
במהלך ההלוויה הכתיר הרב דוד טברסקי את בנו הרב דוד משה לממלא מקומו בבורו פארק, ואת כל שאר הבנים לאדמו"רים בקהילות החסידות בערים אחרות.
"אמרות טהורות", עשרה כרכים על התורה ועל המועדים, שחסידיו הוציאו מדברי תורתו וסיפוריו.
בנו הבכור רבי מרדכי טברסקי חתנו של דודו רבי זאב טברסקי.
התגורר בירושלים ונחשב ליורש המיועד.
בי"ט בסיון תשנ"ב התמוטט ונפטר בפתאומיות במהלך עריכת סעודה שלישית שערך דודו האדמו"ר רבי ישראל מרדכי טברסקי מרחמיסטריווקא.
בנו הרב יעקב יוסף טברסקי מכהן כאדמו"ר מרחמסטריוווקה בספרינג וואלי שבמונסי.
חתנו של אח זקנו הרב אברהם דב טברסקי, רב הקהילה במונסי.
חתנו של הרב יעקב מרדכי טברסקי, רב חסידות צ'רנוביל באלעד, חתן רבי יצחק אריה לייבוש היילפרין גאב"ד רדומישלא.
חתנו הרב אהרן טברסקי רב קהילת טשרנוביל בירושלים, בן הרב מנחם נחום טברסקי האדמו"ר מטשרנוביל בבני ברק.
חתנו הרב משה נתן נטע גולדמן האדמו"ר מזוועהיל, בן רבי שלמה גולדמן (השני), האדמו"ר מזוועהיל.
חתנו הרב חיים יעקב שניאורסון ראש ישיבה קטנה "מאור עיניים - רחמסטריווקה" בביתר עילית, בן הרב יוסף משה שניאורסון ראש ישיבת טשעבין.
הרב דוד משה, ממלא מקומו בהנהגת החסידות בבורו פארק.
נשוי לשיינדל חנה בת רבי יעקב יצחק אונגר האדמו"ר מדומברובה.
הרב ישכר דב האדמו"ר מראחמסטריווקא לייקווד, חתן הרב יעקב שלמה קלוגהפט מסטרליסק.
הרב אברהם יהושע העשיל, מכהן גם הוא כאדמו"ר מרחמסטריווקה במונסי, בבית כנסת חדש באזור אחר בעיר.
נשוי להינדא בת דודו רבי דוד טברסקי, האדמו"ר מסקווירא, ומתגורר בשיכון סקווירא.
כיהן לפני כן כראש הכולל ראחמסטריווקה במונסי.
הרב ישעיהו משולם זושא, כיהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה בלינדן , מספר חודשים לאחר פטירת אביו פרש מתפקידו והחל לכהן באדמו"רות בויליאמסבורג (ברוקלין), נשוי לפייגא חנה רחל בת דודו רבי אברהם דב טברסקי רב קהילת רחמסטריווקה במונסי.
הרב יעקב יוסף, אדמו"ר מרחמסטריווקה בלינדן, פתח בית כנסת חדש לאחר פטירת אביו.
נשוי לחיה דבורה בת רבי ישעיה טברסקי האדמו"ר מטשרנוביל-ארצות הברית.
הרב מנחם נחום האדמו"ר מרחמסטריווקה בשכונת אוק־ענד־וויין לייקווד, נשוי לשפרה פייגא, בת הרב משה טויב האדמו"ר מקאלוב.
בתו ציפורה (נפטרה י"ז כסלו תשפ"ד) הייתה נשואה לרבי צבי אלימלך הלברשטאם, האדמו"ר מבארנוב במונסי, בן האדמו"ר מקיווישאד.
בתו פייגא שפרה - נפטרה ח' אלול תשפ"ה - הייתה נשואה לרבי מנחם מנדל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ קיימישע בן גיסו רבי מרדכי הגר.
בתו חוה נשואה לרבי מרדכי טברסקי, בנו הגדול של רבי מנחם נחום טברסקי האדמו"ר מטשרנוביל בבני ברק.
בתו חנה סימא נשואה להרב מנחם נחום טווערסקי בן דודה הרב יהושע העשיל מירושלים.
חתנו הרב מרדכי אהרן טברסקי בן דודה הרב מנחם נחום ראש ישיבת מאור עיניים של חסידות ראחמיסטריווקא בירושלים.
חי יששכר (לעיתים נכתב ישכר, 7 באפריל 1903 - 8 בנובמבר 1949) היה מראשוני המהנדסים בחברת החשמל, פעיל בהגנה בתחומי הרכש והתעופה, וסגן שר הביטחון לענייני אוויר מ-1948 ועד פטירתו.
יששכר נולד בסמרקנד בשם יוסף יששכרוב, בן שמיני להוריו, חזקיה ורחל לבית ששון.
שמו שונה לחי אחרי שחלה במחלה קשה.
ב-1913, בהיותו בן עשר, אחרי פטירתם של הוריו, עלה עם ארבעה מאחיו לארץ ישראל, ולמד במחזור ט' של גימנסיה הרצליה בתל אביב.
במהלך לימודיו ארגן גדוד צופים בגימנסיה, וב-1920 היה חבר בהנהגה הראשית של תנועת הצופים.
יששכר למד הנדסה בברלין והוסמך כמהנדס ב-1926. במהלך לימודיו הדריך בתנועת הנוער בלאו וייס, ואחרי חזרתו ארצה הוביל את הקמת קבוצת החוגים, לימים תנועת המחנות העולים.
הוא עבד תקופה קצרה במחלקת העבודות הציבוריות ביפו, ובפברואר 1928 התקבל לעבודה בחברת החשמל.
יששכר היה עוזרו של פנחס רוטנברג בחברת החשמל, ומזכירו כאשר כיהן כיו"ר הוועד הלאומי.
הוא פיקח על הקמת תחנות הכוח בנהריים, בחיפה ובתל אביב.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הושאל לחברת סולל בונה וניהל במשך שנתיים, ממרץ 1942 עד אפריל 1944, את פעולותיה באבאדאן שבאיראן.
אחרי המלחמה נשלח יששכר לארצות הברית ועסק ברכש מטעם ההגנה.
בתחילת מלחמת העצמאות עסק בארגון חיל האוויר בחו"ל.
עם חזרתו ארצה, ביולי 1948, מונה למנהל מחלקת האוויר במשרד הביטחון, וב-21 בספטמבר מונה לסגן שר הביטחון לענייני אוויר.
יששכר נישא ב-1925 לוויקטוריה לבית קנדינוף, והיה אב לשתי בנות.
יששכר נפטר בנובמבר 1949, בגיל 46, אחרי מחלה קצרה, ונקבר בחוף הכרמל בחיפה.
ב-1952 נקרא על שמו של יששכר מטוס קל של קלוב התעופה לישראל.
ב-1966 נקרא על שמו מרכז אגרו-טכני בקיבוץ שפיים.
ב-2008 נקרא על שמו רחוב חי יששכרוב בתל אביב-יפו.
"חי" הוא שיר של הזמרת עפרה חזה, שכתב המשורר והפזמונאי אהוד מנור והלחין אבי טולדנו, בעיבודו של ננסי ברנדס.
השיר הופיע באלבומה של הזמרת באותו השם, ייצג את ישראל באירוויזיון שנערך בשנת 1983 במינכן שבגרמניה והגיע למקום השני בתחרות.
השיר נמכר בלמעלה מחצי מיליון עותקים.
לדברי מנור, החליט לכתוב את מילות השיר מיד כששמע שהאירוויזיון של שנת 1983 עתיד להתקיים על אדמת גרמניה.
את השיר הציעו מנור וטולדנו תחילה לירדנה ארזי, אך היא העדיפה להמשיך עם שמרית אור והנרי ברטר שכתבו עבורה בשנה שלפני כן את השיר "מוזיקה נשארת", והתחרתה בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "שירו שיר אמן".
טולדנו פנה לחזה ולאמרגנה, בצלאל אלוני, שכלל לא ניסו להתקבל באותה השנה, לאחר ניסיונות חוזרים ונשנים להתקבל בשנים הקודמות לקדם עם השיר "אמן למילים" ו"הוא" (שהפך בהמשך לשיר "תפילה").
לבסוף, ביצעה חזה את השיר בתחרות קדם-אירוויזיון 1983 וזכתה במקום הראשון, בנקודה אחת יותר משירה של ירדנה ארזי "שירו שיר אמן".
את העיבוד לשיר כתב ננסי ברנדס, וניצח עליו באירוויזיון.
שנים לאחר מכן, סיפרה ארזי בריאיון לסדרה התיעודית "הרצל פינת רפאלי", שרפי גינת, שישב בחבר השופטים, סיפר לה לאחר אותו הערב שהייתה טעות בספירת הקולות בהצבעה, והיא זו שהייתה אמורה לזכות במקום הראשון.
ארזי בחרה לשמור מידע זה בסוד.
לימים, שלל גינת את הטענות בריאיון שהעניק לאתר "הארץ".
בתחרות האירוויזיון האירופית זכה השיר במקום השני (בהפרש 6 נקודות ממקום הראשון), ונבחר ל"שיר השנה" הן במצעד של קול ישראל והן בזה של גלי צה"ל.
מנור סיפר שהייתה זו התרגשות גדולה לראות את חזה שרה את המילים "עם ישראל חי" מעל במה במינכן שבגרמניה, 38 שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
השורות: "חי, חי, חי – עם ישראל חי", "טוב שלא אבדה עוד התקווה" ו"בשמיי עמוד האש עוד קם" מתייחסות באופן ברור לשואת יהודי אירופה.
כמו כן, מתייחס השיר בעקיפין גם לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ומתקפת הטרור בנמל התעופה של מינכן, שהתרחשו כנגד ישראלים באותה העיר כעשור קודם לכן.
כנהוג באירוויזיון, בזכות דירוג השיר במיקום גבוה בתחרות, הוקלט השיר בצרפתית, באנגלית ובגרמנית.
במאי 2021, כחלק מהפרויקט של כאן 11, "אחים אנחנו", ביצע הזמר החסידי אלי הרצליך את השיר.
בשנת 2024, במסגרת גמר תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא" ביצעה הזמרת נועה קירל את "חי", עם מחוך בצבע צהוב עליו הוטבעה המילה "חי" בצבע כסף.
השיר מהווה המנון ניצחון והתרסה של העם היהודי כנגד אלו שניסו להשמידו.
בשיר פונה הכותב לבני העם היהודי ולאומות העולם, ומבהיר כי עודנו חי ובכוונתו להמשיך ולחיות.
השיר מתייחס לניסיונות ההשמדה, שכוונו נגד העם היהודי לאורך הדורות, במילים "זה השיר שסבא שר אתמול לאבא והיום אני".
המעצבת דורין פרנקפורט הלבישה את עופרה חזה ומלוויה באופן שתרגם את מילות השיר לתלבושות.
המלווים הולבשו בבגדים צהובים – צבע הטלאי של היהודים בגטאות ובמחנות הריכוז.
לצידם, לבשה עפרה חזה לבן, צבע המסמל תקווה ושלום.
בדצמבר 2013, נכללה גרסת כיסוי של השיר באלבום "תחת" של להקת הפה והטלפיים (תחת הקטגוריה של "גרסת הכיסוי הפטריוטית", וכחלק מה"'קוד" של אלבומי הלהקה).
ביולי 2025 יצא לאקרנים הסרט "לשחרר את שולי סאן", ששיר הנושא שלו הוא "חי" בביצוע מחודש של עומר אדם.
השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2025 כסינגל..
ישנו ביצוע נוסף של מלחין השיר אבי טולדנו.
חי דוידוב (נולד ב-4 ביוני 1979) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי, במאי תיאטרון ויוצר טלוויזיה ישראלי.
למד בתיכון שז"ר בת ים במגמת תיאטרון.
בין השנים 2001–2004 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
הוא זוכה קרן שרת לשנת 2002–2003 וזוכה פרס קיפוד הזהב להצגת פרינג' בקטגוריית עבודת צוות בהצגה "רומיאו ויוליה".
הוא שירת בלהקה הצבאית של חיל הקשר.
בדצמבר 2023 מינה אותו שר התרבות והספורט מיקי זוהר לחבר במועצה הישראלית לקולנוע.
ב-2005 הקים דוידוב יחד עם אחיו, רונן דוידוב, את התיאטרון הבוכרי "חנדה חנדה".
ההצגות דוברות עברית, רוסית ובוכרית, אשר להן יש סיבובי הופעות בישראל ומחוצה לה.
האחים כתבו ושיחקו בסדרת ההצגות "חנדה חנדה", 1 עד 4.
בין השנים 2005–2007 כתב וביים במסגרת התיאטרון, והשתתף במחזמר "בבוכרה הייתי בוי (עשיר)", עיבוד מודרני למחזמר "כנר על הגג" מאת שלום עליכם.
בשנת 2008 העלה את ההצגה "חנדה חנדה 2".
ב-2009 העלה את ההצגה "נשמה של אמא".
בשנת 2010 העלה את ההצגה "הקמצן", ובשנת 2011 העלה את ההצגה "המתאבד", עיבוד מודרני למחזה מאת ניקולאי ארדמן.
בשנת 2016 כתב וביים יחד עם אחיו את ההצגה "חמה על הכלה", 1 ו-2, בה משתתפים גם השחקנים אליק שמעונוב וטטיאנה מחלינובסקי.
דוידוב שיחק בהצגה "שמעון בר לשון", פרי עטו של שמואל הספרי שהוצגה בתיאטרון המדיטק בחולון.
הוא העלה יחד עם עוד שניים מחבריו את המופע "המושב לצים", שהוצג בתיאטרון צוותא.
בשנת 2011 שיחק במחזה "כל הזמן שבעולם".
בשנת 2013 שיחק בסדרה הקומית של רשת 13 "שנות ה-80", בה מגלם את דמותו של ויטלי יושבייב, עולה מהקווקז.
באותה שנה שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "החממה" ב-Yes, "פצועים בראש" ב-HOT, ו-"הבורר" גם הוא ב-HOT.
בשנת 2015 החלה בערוץ הראשון הסדרה "איפה אתה חי?", שנכתבה יחד עם אחיו רונן, והוא מככב בה, לצד אחיו, כשחקנים מרכזיים.
בתחילת 2016 הצטלם לעונה השנייה של "איפה אתה חי?", שעלתה לשידור בשנת 2017. ביולי של אותה שנה החל לגלם את מישה, המאבטח הרוסי בסדרה הקומית "סופשלי" בערוץ הילדים לצופי -Yes לצד כוכבים מוכרים כגון: זאב רווח, שחר חסון, עדי הימלבלוי ואחרים.
בשנת 2018 גילם את שארל אטיאס, אביו של עומרי, בסדרת הטלוויזיה "אילת".
באותה השנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה "גיבור אמיתי" את הרב בחתונה של אמה ותומאס בסוף עונה 2.
בשנת 2021 גילם את פינטו בסדרת הטלוויזה "סקיי".
בשנים 2022-2024 שיחק בסדרת ההמשך של "שנות ה-80", שנקראת "שנות ה-90", ושודרה ברשת 13 במשך 2 עונות, ובה חזר לגלם את ויטלי יושבייב.
בשנת 2023 שיחק בסרט "ההילולה" בתפקיד ויטלי יושבייב.
בשנת 2024 שיחק בסדרה "ספין" בתפקיד נדב אמסלם.
בשנת 2025 שב לגלם את דמותו של ויטלי יושבייב בסרט "ההילולה 2 – החתונה".
בשנת 2015 נבחר לשחקן המלווה פרסומות של מפעל הפיס בדמות האחים פולנטה.
בשנת 2019 הופיע לצד מריאנו אידלמן בפרסומת לחברת AIG.
בשנת 2021 הופיע בפרסומת לספרינג בדמות ראש הממשלה.
בשנת 2022 הופיע בפרסומת לרמי לוי.
דוידוב נשוי לוויקטוריה ואב לחמישה.
חי בסרט הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה קומית-ביוגרפית אמריקאי משנת 2017, שבויים על ידי ג'יימס פרנקו ונכתב על ידי מייקל ה.
הוא מבוסס על ספר באותו שם משנת 2013 שכתבו טום ביזל וגרג ססטרו, המתעד את יצירת הסרט "החדר" שיצא ב-2003.
בשנת 1998 בסן פרנסיסקו, גרג ססטרו בן ה-19 (דייב פרנקו) מתחבר לטומי ויזו (ג'יימס פרנקו), אותו הוא מכיר בסדנת המשחק של ג'ין שלטון (מלאני גריפית'), לאחר שהאחרון הציג קטע בסדנה מתוך המחזמר "חשמלית ושמה תשוקה".
גרג מתרשם מחוסר הפחד של טומי, אף על פי שטומי מציג התנהגות משונה והוא שומר על מסתורין בקשר לחייו.
לדוגמה, יש לו דירה בסן פרנסיסקו ודירה בלוס אנג'לס, אבל הוא לא מוכן לדבר על חייו האישיים או מקור העושר שלו.
בנוסף, טומי מתעקש שהוא מניו אורלינס, אף על פי שהמבטא שלו אירופאי.
בהצעתו של טומי, השניים עוברים ביחד לדירתו של טומי בלוס אנג'לס במטרה לפתח את קריירת המשחק שלהם.
גרג מצליח לחתום אצל איריס בורטון (שרון סטון) שנעשית הסוכנת שלו ומקפיד להגיע לאודישנים, בזמן שסוכנים, מורים למשחק, מלהקים ומפיקים ממשיכים לדחות את טומי.
גרג מתחיל לצאת עם אמבר (אליסון ברי), ברמנית במועדון לילה וטומי מתחיל לקנא ומאמין שהקשר שלו עם גרג נהרס בגלל אמבר.
בזמן הזה טומי עדיין לא מצליח למצוא עבודה והתנהגותו נעשית מוקצנת יותר.
גרג עצמו גם לא מצליח באודישנים והוא משתף את טומי בתסכול שלו, בעקבות זאת טומי מחליט ליצור סרט שבו השניים יככבו ביחד.
טומי כותב את התסריט לסרט "החדר", מלודרמה אודות משולש אהבה בין ג'וני הבנקאי (שאותו מגלם טומי), ארוסתו ליסה וחברו הטוב ביותר מארק.
גרג מסכים בחוסר רצון לגלם את מארק ולשמש בתור מפיק בפועל.
השניים שוכרים אולפן וטומי מתעקש לקנות את כל ציוד הצילום במקום לשכור אותו ולצלם את הסרט במקביל גם במצלמת 35 מ"מ וגם במצלמת HD, החלטה שהיא יקרה ולא נחוצה.
העובדים באולפן מציגים לטומי את רפאל סמדג'ה (פול שר) ואת סנדי שקליר (סת' רוגן) שמתחילים לעבוד אצל טומי בתור הצלם הראשי ועורך התסריט בהתאמה והשחקנית ג'ולייט דניאל (ארי גריינור) מלוהקת לגילום דמותה של ליסה.
הצילומים מתחילים טוב, אך במהרה מתגלה שקשה לעבוד עם טומי: הוא שוכח את השורות שלו, מגיע באיחור ומסרב לספק לצוות צרכים בסיסיים כגון מים לשתייה ומיזוג אוויר בסט.
בעקבות העובדה שאף איש מהצוות לא קיבל את התסריט המלא, הצוות מתקשה לעקוב אחר העלילה הלא הגיונית בסרט והעבודה עם שיטות המשחק והבימוי של טומי.
בזמן ההכנות לסצנת סקס, טומי מסרב לצלם את הסצנה בסט סגור ומשפיל את ג'ולייט בגלל פצעון שיש לה בכתף, מה שמביך אותה.
טומי, שביקש לצלם סרט "מאחורי הקלעים" בזמן ההפקה, חושף שהוא יודע שכל הצוות שונא אותו ומאמין שכולם, כולל גרג לא מאמינים בחזון שלו.
גרג ואמבר נתקלים בבריאן קרנסטון (בתפקיד עצמו), כוכב הסדרה "מלקולם באמצע" והאחרון מזמין את גרג לגלם תפקיד קטן באחד הפרקים בסדרה.
התפקיד דורש מגרג להיות מזוקן, אך גרג צריך להתגלח לכבוד הצילומים לסרט "החדר".
גרג מבקש מטומי לדחות את הצילומים, אבל טומי מסרב.
ביום הצילומים האחרון, גרג מאשים את טומי בהתנהגות אנוכית וצבועה כלפיו ודורש לדעת מה גילו האמיתי של טומי ומאין הוא הגיע.
טומי מסרב לענות והשניים מתחילים לריב וגרג עוזב את הסט.
שמונה חודשים לאחר מכן, גרג ואמבר נפרדו וגרג עובד בתור שחקן תיאטרון.
טומי מזמין את גרג להקרנת הבכורה של "החדר" ולהפתעתו של גרג, כל צוות השחקנים והעובדים מגיעים לבכורה.
הקהל צוחק בזמן ההקרנה על הופעתו הרעה של טומי ועל העלילה וטומי הפגוע יוצא החוצה.
גרג ניגש אל טומי ומסביר לו שהם הצליחו לשמח ולבדר את הקהל.
טומי האופטימי חוזר לאולם בסוף הסרט ומקבל את הקרדיט על הסרט "הקומי" שהוא יצר ומזמין את גרג לבמה כדי להודות לו.
בסוף הסרט מוסבר לצופים בעזרת כתוביות שטומי וגרג עדיין בקשר יום-יומי ושטומי שילם לאולמות הקולנוע כדי שיקרינו את הסרט שבועיים ברצף במטרה לקבל מועמדות לטקס האוסקר.
עלות הסרט הסתכמה בכשישה מיליון דולר, אך הסרט הכניס רק 1,800 דולר ממכירת הכרטיסים.
הסרט הפך לסרט פולחן וקטעי וידאו מקוריים שבהם טומי ויזו האמיתי חותם למעריצים מוצגים על המסך.
לפי הכתוביות, עד היום אף אחד לא יודע מה גילו של טומי, היכן הוא נולד ומאין הוא השיג את הכסף ליצירת הסרט.
לפני כתוביות הסיום, סצנות מהסרט שצולם ומהסרט המקורי ("החדר") מוצגות זו לצד זו.
בסצנה שאחרי הכתוביות, טומי פוגש את הנרי (מגולם על ידי טומי ויזו האמיתי), בליין במסיבה שמציע לו לבלות ביחד.
טומי מסרב ומציין, באופן אירוני שהמבטא שלהם דומה ושהנרי מוזר.
+שחקןדמותדייב פרנקוגרג ססטרוג'יימס פרנקוטומי ויזוסת' רוגןסנדי שקלירזאק אפרוןדניאל ג'נג'יגןזואי דויטשבוביג'וש האצ'רסוןפיליפ הלדימןארי גריינורג'ולייט דניאלאליסון בריאמברג'קי ויברקרוליןפול שררפאל סמדג'הג'ון דיאן רפאלרובין פריזמייגן מולאליגברת ססטרוג'ייסון מנטזוקאספיטר אנ'וואישרון סטוןאיריס בורטוןמלאני גריפית'ג'ין שלטוןטומי ויזוהנרי
מחוות לסרט "החדר" ופרטי טריוויה
בסוף הסרט, הסצנות שצולמו בו מוצגות לצד סצנות אותנטיות מהסרט המקורי.
בתחילת הסרט, טומי מעניק לגרג צעצוע קטן המזכיר את כדור הארץ ועליו רשום "הכוכב של טומי" - הצעצוע מבוסס על לוגו חברת ההפקות של טומי ויזו: "סרטי ויזו".
במהלך כתיבת התסריט לסרט "החדר", טומי מציע שג'וני יהיה ערפד, אך גונז רעיון זה במהרה.
הרעיון עצמו נשקל במהלך כתיבת התסריט לסרט המקורי.
חי / בית חם הוא מארז התקליטורים השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה.
המארז יצא לאור ב-1 במאי 2002, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, והוא מחולק לשני תקליטורים שונים, האחד חי והשני בית חם.
לכל תקליטור במארז, עטיפה משלו.
בשנת 1983, הוציאה עפרה חזה את אלבומה החמישי חי.
מתוך האלבום, יצא שיר הנושא "חי", אשר הגיע אל המקום ה-2 באירוויזיון 1983, ואף נמכר בלמעלה מחצי מיליון עותקים ברחבי העולם.
לאחר שנה, הוציאה את בית חם, ממנו יצאו שלל להיטים כדוגמת "יד ביד", "עזור לי", "אתך הלילה" וכדומה.
ב-1 במאי 2002, הוחלט לאחד את שני האלבומים למארז תקליטורים, אשר יצא על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
הוצאת המארז "חי/ בית חם" השלים למעשה את המרתם והפצתם של כלל אלבומי עפרה חזה בקטולוג "הד ארצי" לפורמט דיסק.
חי הוא סרט רוסי משנת 2006 בבימויו של אלכסנדר ולדינסקי ובכיכובם של אנדריי ואלכסיי צ'אדוב.
הסרט זכה לשבחי המבקרים על הטון והביקורת הסמויה כלפי השלכות מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה.
ולדינסקי זכה עם איגור פורובלב בפרס ניקה בקטגוריית התסריט הטוב ביותר ובפרס השחקן הטוב ביותר לאנדריי צ'אדוב במסגרת טקס פרסי הקולנוע של MTV Russia.
קיר כחייל צעיר, חוזר לחיים נורמליים לאחר שנפצע בצ'צ'ניה, הוא זוכה לביקור של רוחות הרפאים של שני חבריו שנהרגו ומנחמים אותו על הטראומה הרגשית והגופנית שלו.
לאחר קרב במלחמת צ'צ'ניה, שרידי הגדוד המובס נסוגים אל תוך היער.
כמה חיילים נושאים את חברם, שנפצע ברגלו.
שני קציני המודיעין הצבאי מחליטים להישאר ולהקריב את עצמם כדי לעצור את המורדים המתקדמים לעברם.
הדמות הראשית, קיר, מוצאת את עצמה בבית חולים ורגלו נקטעת.
הוא הלך לשרת בצ'צ'ניה על פי חוזה כדי להרוויח כסף כדי להתחתן.
אבל כשחזר מהמלחמה, הוא מבין שהוא לא יכול ליהנות מחיים נורמליים בעתות שלום.
חלק מהלב שלו נשאר בהרי הקווקז, יחד עם חבריו המתים והוא לא מבין למה הוא שרד.
לאחר שעזב את בית החולים, קיר מנסה לקבל את פיצויי נכות, אבל פקיד צבאי חסר מצפון דורש אחוזים מהפיצויים שלו.
קיר מסכים, מקבל את הכסף וקונה חרב.
הוא פוגש את הפקיד, שמסכים לעשות הכל לקיר ולשלוח אותו לבית שיקום רפואי, אבל רק בתמורה לשוחד.
בתגובה, קיר תופס את חרבו והורג את הפקיד.
הוא חוזר הביתה ורוחות הרפאים של שני הקצינים המתים מופיעים בפניו.
הם מנסים לעזור לו להתמודד עם המצב ולענות על שאלות שאין להן תשובות.
קיר רק מרגיש טוב איתם, אבל הם מגנים את התנהגותו והופכים למצפון שלו.
קיר לא מצליח למצוא שלום בביתו, שבו אמו מוצאת נחמה אצל זר, או עם החברה שלו, שהשתנתה ולא יכולה לקבל את מה שהוא הפך להיות, ולא עם חברו לקרב, שמנסה להיפטר מקיר, לאחר שהם אינם מסוגלים לתקשר זה עם זה יותר.
אבוד ומתוסכל קיר רוצה למצוא את קברי חבריו.
בדרך לבית הקברות הוא פוגש כומר צעיר שמביא אותו לבית הקברות.
קיר מוצא את קבריהם של שני החברים, כאשר הכומר מציע לקרוא תפילה למען חברים המנוחים, קיר מנסה באלימות למנוע ממנו מלעשות זאת.
הכומר נחוש וקורא את התפילות, למרות גשם שוטף.
כשהוא חוזר מבית הקברות, קיר נהרג בתאונת דרכים ומתאחד סוף סוף עם שני חבריו המתים.
חי בלילה היא תוכנית אקטואליה לילית בהנחיית נדב בורנשטיין, שעלתה לאוויר ב-25 באוגוסט 2013 בערוץ 2 בשידורי קשת.
התוכנית שודרה בתחילה בימי השידור של הזכיינית בערוץ, אך עם מעבר "קשת" לערוץ 12, התוכנית החלה לשדר מאז בכל יום חול.
חיים (חי) בן לולו (נולד ב-28 בינואר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
בן לולו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה.
ב-19 במאי 2000, בן לולו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד מ.ס.
ב-10 בינואר 2005, בן לולו הושאל למכבי הרצליה מהליגה הלאומית.
בן לולו, היה שותף לעליה של הקבוצה לגמר גביע המדינה לראשונה בתולדותיה, בו הפסידה למכבי תל אביב.
בקיץ , בן לולו חתם בהפועל עכו וכעבור שנה חזר לקדנציה שנייה בהפועל חיפה.
בן לולו, היה שותף לחזרה של הפועל חיפה לליגת העל, אחרי 4 שנות היעדרות.
בקיץ , בן לולו חתם בהפועל רמת גן.
בהמשך הקריירה, בן לולו שיחק בהפועל עפולה, הפועל אסי גלבוע, סקציה מעלות תרשיחא, עירוני קריית אתא והפועל רובי שפירא חיפה.
חי גאליס (נולד ב-5 בינואר 1976) הוא מנכ"ל חברת ביג מרכזי קניות
גאליס נולד בתל אביב ולמד בגימנסיה הרצליה.
שירת בצה"ל כלוחם ומפקד ביחידת מודיעין מטרות.
בגיל 21 קיבל מעופר שחטר, מנכ"ל חברת ניהול הקניונים אריאל פרומול, הצעה להצטרף לחברה ולנהל את מרכז "שופינג" ברמת גן.
משם עבר לדיזנגוף סנטר ועבד כסגן מנהל תפעול ומנהל פרויקטים, ובין השאר ייסד את שוק האוכל.
היה מנהל פרויקטים בקבוצת ברן.
משם עבר לביג מרכזי קניות, כשזו מנתה ארבעה מרכזים.
עם הצטרפותו של איתן בר זאב לקבוצה, בשנת 2004, מונה גאליס למנהל המרכזים.
בתחילת 2009 מונה לסמנכ"ל ניהול ותפעול.
בשנת 2017 מונה למנכ"ל הקבוצה.
בתחילת נובמבר 2020, לאחר שקבינט הקורונה הכריז על פתיחת חנויות הרחוב, הוציא גאליס מכתב לשוכרים בו קרא להם לפתוח את החנויות במרכזים הפתוחים בערים הירוקות.
הדבר הוביל לפתיחה המרכזים והוביל גם רשתות אחרות לפתוח את שעריהן.
ב-20 בדצמבר 2021 בית המשפט המחוזי בלוד דחה את תביעתה של חברת ביג כנגד כידן דהרי וירון אביב אודות מתחם ישפרו במודיעין, בפסיקתו ציין השופט כי חברת ביג נהגה בחוסר תום לב בהליך, וחייב אותה לפצות את דהרי ואדיב בהוצאות משפט בסך 100,000 ש"ח.
לאחר שפורסמה הכוונה להביא להצבעה בקריאה ראשונה בכנסת הצעת חוק לצמצום עילת הסבירות אמר גאליס כי אם וההצעה תעבור הוא ישבית את מרכזי רשת ביג ב-11 ביולי.
בתגובה הודיעו מספר רשתות שמחזיקות בשטחי מסחר במרכזי ביג, בהן רמי לוי שיווק השקמה, שופרסל, קרפור, בריל, אופטיקה הלפרין, ועידן 2000 כי הם יפתחו את חנויותיהן ב-11 ביולי על אף הודעתה של רשת ביג.
גאליס הוא בוגר תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
גאליס התחתן עם אפרת (לבית דהאן) ב-2002. להם שלושה ילדים והם מתגוררים בתל אביב.
"חי איך שבא לי" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי קובי פרץ.
מתוך האלבום פורסמו "אם את רווקה", דואט עם הזמרת הדרוזית אסאלה, ו"נשמה טובה".
חליל וסקסופון: ניצן עין הבר
קולות רקע: יהודה תמיר, ילע זגית, דלית כהנא, מאיה אברהם
חי לאהבה הוא האלבום החמישי של הזמר ליאור נרקיס אשר יצא לאור בשנת 1999, שכלל בעיקר מחרוזות ללהיטים מזרחיים מוכרים.
הפקה מוזיקלית ועיבודים: תמיר צור
גיטרות: אבי סינגולדה, דודו קומה
בוזוקי: אריס נחום, דודו קומה
דרבוקה: רוני דדון, יוסי גנגינה
חי מאור (נולד ב-30 ביוני 1978) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
מאור גדל בעכו ולמד במגמת תיאטרון בתיכון.
בשנת 2004 סיים את לימודי המשחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
חבר בסדנת שייקספיר של אנסמבל עיתים.
סיים גם קורסים לימודי משחק בשיטת איוונה צ'אבק, בהנחיית שחר רוזן ואלון נוימן ולימודי משחק מול מצלמה בהנחיית רות דייכס.
בשנת 2008 גילם את חגי בעונה השנייה של הסדרה "אולי הפעם" ששודרה ב-Yes.
בשנת 2010 גילם את דימיטרי בדרמת הנוער "תיכון השיר שלנו".
באותה השנה גילם חוקר בסדרת הדרמה "15 דקות" והשתתף בסרט "מיראל".
בשנת 2013 גילם את ערן בדרמת הטלוויזיה "בני ערובה" ששודרה בערוץ עשר.
בשנת 2015 השתתף בסדרת הדרמה הקומית "החדש של עומרי גורדון" ששודרה בשידורי קשת בערוץ 2. באותה השנה גילם שוטר בסדרת המתח והפעולה של ערוץ 2 בזכיינית של רשת "המדרשה".
בשנת 2016 גילם את דמותו של יוגב גבי בסדרת הדרמה של HOT "עקרון ההחלפה".
בשנת 2017 התארח בסדרה הקומית ששודרה בערוץ הילדים ללקוחות HOT "המלון של פיני" בתפקיד הנציג הישראלי.
באותה השנה שיחק את אבי בסרט "מונטנה".
בשנת 2018 השתתף בסדרת דרמת הפשע של HOT "מלכות" בתור סלע.
באותה השנה השתתף בסדרת הדרמה ששודרה בערוץ קשת 12 "להעיר את הדב" גילם את יוגב האופנוען.
באותה השנה גילם את דמותו של שף ניסים בסדרת הילדים של HOT "הקלמרים".
בשנת 2019 גילם בסדרת הדרמה של HOT "בתולות" גילם דמותו של בוקובזה, כמו כן את דורון בסדרת הדרמה "עיר מקלט", שימי עגייב בסדרת המתח "המדובב" ששודרה ב-Yes ואת שוקו בסדרה הקומית של שלישיית מה קשור "מצולמים", ששודרה ב-HOT.
באותה השנה שיחק בסדרה הסאטירית "שב"ס" ששודרה בערוץ כאן 11 ובה גילם דמות בשם חיליק אטדגי, וגם השתתף בסרט "קצפת ודובדבנים" בתור תולה פוסטרים.
בשנת 2020 גילם את אריאל בסדרת הטלוויזיה "ככה זה".
באותה השנה השתתף בסדרת הדרמה של HOT "קיבוצניקים" בתור צביקה.
באותה השנה התארח בסדרת הקומדיה "חזרות" כאחד הדייטים של הדמות הראשית שגילמה נועה קולר.
בשנת 2021 כיכב בתפקיד ראשי בסדרה "החנות שיש בה הכל" ששודרה בכאן 11. הוא שיחק את דמותו של אשר, מנהל החנות.
בהמשך אותה השנה, השתתף בתפקיד אורח בארץ נהדרת וסדרת הפשע "השוטרים" כרוזיליו, שוטר מושחת שעובד בסתר בארגון הפשע של מאור שנעצר ונחקר על ידי מח"ש.
באותה השנה גם גילם מפקד כלא בסדרת הדרמה הקומית "מותק בול באמצע" ושיחק בסדרה "פרפר נחמד" ששודרה בכאן חינוכית.
בשנת 2022 שיחק בסרט "היום הכי יפה בשנה".
בשנת 2023 התארח בעונה הרביעית של הסדרה הקומית של כאן 11 "קופה ראשית" וגילם את פסח, חייל בארגון הפשע של שיקו "הבוכרי" וזאנה (שלומי ארבע), שמגיע לסופר כדי לאסוף בקבוקים למיחזור.
באותה השנה גילם את איתן בסדרה "תלאתה".
באותה השנה גם שיחק בסדרה של Yes "אלף" בתפקיד בן חיים.
בשנת 2024 שיחק בסדרה "מי פה הבוס?" ששודרה בערוץ כאן חינוכית שיחק בתור חוקר.
מלבד הטלוויזיה מאור משחק גם בהצגות תיאטרון והוא משתתף באופן קבוע בהפקות מקור ובעיבודים למחזות מוכרים.
בתיאטרון בית ליסין: גילם את דמותו של טירן בהצגה "המוגבלים" (זוכת הקומדיה הטובה של השנה), "האבא", "לצאת מהארון", "השקר", "אנשים מקומות ודברים", "אוסלו", "עבדאללה שוורץ", "מחליפה".
בתיאטרון תמונע, שיחק בהצגות "גן ריקי", "פרויקט ok", "כלבים קומדיה נושכת".
גילם את הדמות הראשית ג'ו בהצגה "הקילר ג'ו" בתיאטרון הסימטה/תמונע בבימוי אלירן כספי.
בתיאטרון הקאמרי בשיתוף אנסמבל עיתים: רשומון טאז'ומרו (השודד), חלום ליל קיץ בוטום (ערב), כישוף.
שיחק גם בהצגה "איפה הים" בתיאטרון המדיטק מאת ובבימוי חנוך רעים (זוכת פרס הצגת השנה לנוער ופרס הבימוי לשנת 2015) ובההבטחה - תיאטרון הקיבוץ.
נסיך צפרדע - תיאטרון מדיטק חולון.
שמונה בעקבות אחד - תיאטרון הקיבוץ.
אחד מהחבר'ה - תיאטרון הקיבוץ ובתיאטרון מופע.
חיי ונשמתי - הקצין - תיאטרון קריאה צוותא.
מועדון המלאכים - מקום ראשון בפסטיבל קריאה צוותא 2011. המנורה האבודה - תיאטרון תאיר.
מאור היה נשוי למאיה מדג'ר ולהם שתי בנות, כיום בזוגיות עם הדס גניס.
הוא בוגר לימודי קואוצ'ינג EMC-I מטעם המרכז הישראלי לניהול מטעם איק"א - איגוד הקואוצ'ינג הישראלי.
חי הוא סמל בעל חשיבות בולטת בתרבות היהודית המודרנית; האותיות העבריות של המילה משמשות לעיתים קרובות כסמל ויזואלי.
לפי "הפורוורד", השימוש בו כקמע מקורו במזרח אירופה של המאה ה-18. חי כסמל חוזר לספרד של ימי הביניים.
אותיות כסמלים בתרבות היהודית חוזרים לשורשים היהודיים הקדומים ביותר, התלמוד קובע שהעולם נברא מאותיות עבריות היוצרות פסוקי תורה.
בקבלה של ימי הביניים, חי הוא ההאצלה הנמוכה ביותר (הקרוב ביותר למישור הפיזי) של האל.
לדברי הרב היווני מהמאה ה-16, שלמה הכהן סולוניקי, בפירושו לזוהר, חי כסמל קשור בטקסטים הקבלה לתכונת האל של 'רצון', או מוטיבציה, מוזה.
מספר קשור של רצון הוא 60, שזו הרמה המינימלית של הרצון האלוהי.
שני שמות יהודיים נפוצים בשימוש מאז ימי התלמוד, מבוססים על סמל זה, חיה נקבה, חיים זכר.
שם פחות נפוץ הוא חי, לזכר.
למשל חי אדיב או חי דוידוב.
המילה מורכבת משתי אותיות של האלפבית העברי - ח' ו-י', היוצרים את המילה "חי".
האיות הנפוץ ביותר בכתב הלטיני הוא "Chai", אך המילה מאויתת מדי פעם גם "Hai".
בעברית, המילה נגזרת כיחיד של המילה "חיים".
היו הרהורים נומרולוגיים מיסטיים שונים לגבי העובדה שלפי שיטת הגימטריה האותיות העבריות של "חי" מסתכמות ב-18 ("ל"ו צדיקים" וכו').
למספר 18 יש חשיבות רבה ביהדות, והוא מופיע בתפילת העמידה, המכונה גם "תפילת שמונה-עשרה", על שם 18 הברכות המקוריות המרכיבות אותה.
למרות זאת, כיום יש בתפילה 19 ברכות, לאחר שנוספה ברכת "ולמלשינים אל תהי תקווה" בתקופה מאוחרת בעקבות רדיפות יהודים על ידי כתות דתיות תועות בתקופת בית שני.
המהר"ל מפראג מסביר כי המספר 18 קשור לתכונת הרחמים האלוקית, ולכן 18 הברכות עוסקות בבקשות של חסד ורחמים.
מסיבה זו, 18 הוא מספר בעל משמעות רוחנית ביהדות.
יהודים רבים נותנים מתנות כסף בכפולות של 18.
מתן וקבלת מתנות בכפולות של 18 נהוג ביהדות.
זה נתפס כסימן חיובי לחיים ארוכים.
זה גם נתפס לעיתים קרובות כמעשה צדקה ומצווה לנהוג במנהג היהודי ותיק של לתת, לתמוך או לתרום לאחרים בנתחים של 18. מנהגי הענקת מתנות אלו בדרך כלל חופפים לאירועים לחגוג, להנציח או לזכור את יקיריהם.
תרגול זה נפוץ גם בכל אירועי מחזור החיים.
חלק מהאירועים הללו כוללים חתונות, בר מצווה, ואפילו בעת מתן תרומות כבוד.
אחרים נעים בין טקסי חניכה להודעות לידה וביטויי תנחומים.
פעולות אלו מייצגות את המתנה הרוחנית של "חיים".
הסמל נמצא לעיתים קרובות כתוב על מזוזות, מצבות, ואף עונדים אותו כתליון על הצוואר, בדומה לסמלים יהודיים אחרים, כמו מגן דוד וחמסה.
מכיוון שהחפץ נושא סמל דתי, רבים חושבים עליו כעל אמצעי ליצור מחסום בין המקדש של האדם לעולם הרע שבחוץ.
זה מופיע בסיסמה "עם ישראל חי!".
המשפט נשמע בהקלטה של BBC מ-20 באפריל 1945 של ניצולים יהודים ממחנה הריכוז ברגן בלזן חמישה ימים לאחר שחרורם.
זה היה טקס השבת הראשון שנערך בגלוי על אדמת גרמניה מאז תחילת המלחמה.
כשאנשים עדיין מתים סביבם, הניצולים שרו את מה שיהפוך להמנון הישראלי, "התקווה".
בסיום "השירה כומר הצבא הבריטי לסלי הארדמן צועק "עם ישראל חי!".
בתחרות האירוויזיון 1983 שהתקיימה בגרמניה ארבעה עשורים לאחר השואה, ייצגה ישראל את השיר "חי", בביצוע עפרה חזה, הכולל את השורה "עם ישראל חי".
למספר תחנות רדיו יהודיות יש את המילה בשמותיהן, כולל קול חי (ישראל), רדיו ג'אי (ארגנטינה) ו-ChaiFM (דרום אפריקה).
ברכת הרמת כוסית על משקאות אלכוהוליים כמו יין במסורת היהודית הוא "לחיים", ככל הנראה בעקבות סיפור על רבי עקיבא, שעשה משתה לבנו, ועל כל כוס וכוס שהביא אמר "חמרא וחיי לפום רבנן" [יין וחיים לחכמים] "חיי וחמרא לפום רבנן ולפום תלמידיהון" [חיים ויין לחכמים ותלמידיהם] (שבת ס"ז).
הסבר נוסף לאמירת לחיים: בתלמוד נאמר כי משקים את הנדון למוות יין כדי לטשטש אותו לפני הוצאתו להורג.
כדי להבדיל בין יין זה, לבין יין של שמחה, אומרים "לחיים", כלומר: יין זה הוא לחיים ולא למיתה.
זו גם משמעות הנוהג אצל ספרדים, בשעת הקידוש: המקדש אומר: "סברי רבותי", והמסובים עונים: "לחיים".
פירוש: המקדש אומר: מה אתם סוברים, יין זה הוא יין של חיים או יין של מיתה.
אלביס פרסלי ענד שרשרת חי בהופעות ציבוריות לקראת סוף חייו.
בספר Bob Marley and the Golden Age of Reggae של הצלמת קים גוטליב ישנן תמונות של זמר הראגיי ופעיל פוליטי הג'מייקני בוב מארלי עונד שרשרת חי.
כוכב הבייסבול רוד קארו ענד שרשרת חי במהלך ימי המשחק שלו למרות שאינו יהודי; הוא היה חבר בטמפל בית שלום בסנטה אנה, קליפורניה.
שלוש בנותיהם גדלו במסורת היהודית וקיימו שם בת מצווה.
הראפר הקנדי דרייק, יהודי בעצמו, ענד שרשרת חי על שער המגזין "Vibe" בשנת 2010. השחקן היהודי רוברט דאוני ג'וניור הגיע לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסנטה ברברה כאשר הוא עונד שרשרת עם הכיתוב "חי".
הזמר לני קרביץ עונד תליון חי בהזדמנויות שונות, וביום הכיפורים 2024 העלה תמונה לחשבון האינסטגרם שלו בו הציג את שרשרת החי שלו.
חי איתן כהן ינרוג'ק (נולד ב-6 בפברואר 1984) הוא חוקר ישראלי המתמחה בטורקיה המודרנית, יחסי טורקיה–ישראל, ספרי לימוד טורקיים ומערכת החינוך הטורקית, יהודים וכורדים בטורקיה, והיסטוריה של האימפריה העות'מאנית והמזרח התיכון.
הוא משמש כחוקר במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב, במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון (JISS), ובמרכז לאסטרטגיה רבתי לישראל (ICGS).
חי איתן כהן ינרוג'ק נולד בטורקיה למשפחה יהודית שהגיעה לטורקיה בעקבות גירוש ספרד.
הוא גדל באיסטנבול ולמד בית הספר היהודי, היה פעיל בקהילה בתנועת הנוער, ועלה לארץ בשנת 2006 מטעמי ציונות.
את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטת ידיטפה באיסטנבול, שם סיים בהצטיינות תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים ומדע המדינה.
בשנת 2006 עלה לישראל והמשיך את לימודיו באוניברסיטת תל אביב, שם השלים תואר שני בתוכנית ללימודי ביטחון בשנת 2009, אף הוא בהצטיינות.
בשנת 2015 קיבל את מלגת פרס דן דוד.
ב-2017 סיים את לימודי הדוקטורט בבית הספר להיסטוריה ע"ש צבי יעבץ באוניברסיטת תל אביב.
נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "אינדוקטרינציה וסוציאליזציה של אתאטורקיזם במערכת החינוך ובספרי לימוד טורקיים בשנים 1980–2002", בהנחיית פרופ' עפרה בנג'ו.
מאז 2010 משמש כהן ינרוג'ק כחוקר במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2018 הצטרף כחוקר למכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון (JISS), וב-2024 החל לשמש גם כחוקר במרכז לאסטרטגיה רבתי לישראל (ICGS).
בנוסף, הוא עורך את הירחון "Turkeyscope: Insights on Turkish Affairs" העוסק בניתוח ענייני טורקיה.
במקביל לעבודתו המחקרית, כהן ינרוג'ק לימד ומלמד קורסים במוסדות אקדמיים שונים בישראל, בין היתר באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון, באוניברסיטת אריאל.
כהן ינרוג'ק דובר טורקית כשפת אם, ונוסף על עברית ואנגלית בעל ידיעות בטורקית עות'מאנית מהמאה ה-19, ערבית, יוונית, וקאראמאנלידיקה – טורקית עות'מאנית הנכתבת באלפבית יווני.
לעיתים הוא מצטרף לצוות הערביסטים והוא מפרשן את המתרחש בטורקיה.
בנוסף לספרו, הוא מפרסם מאמרים וניתוחים בנושאים הקשורים לטורקיה המודרנית, ספרי לימוד טורקיים, הפוליטיקה הטורקית בת זמננו, והקהילות הכורדיות והיהודיות בטורקיה.
כהן ינרוג'ק נחשב לאחד המומחים הבולטים בישראל בתחום חקר טורקיה.
הוא מספק ניתוחים מעמיקים על הפוליטיקה הטורקית והשלכותיה האזוריות והבינלאומיות, מתארח בפודקסטים ומופיע בתקשורת הישראלית והבינלאומית כפרשן לענייני טורקיה והמזרח התיכון.
"חי" הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר אברהם טל שיצא בתאריך 12 באוגוסט 2025, אלבום כולל 9 שירים ממנו יצאו כסינגלים מקדימים השירים: "טוב לי שאת כאן" ו"ישתבח".
האלבום נוצר על רקע שינויים אישיים משמעותיים בחייו של טל, שכללו פרידה, תקופה של בדידות, ולאחר מכן נישואים והקמת משפחה חדשה.
תהליכים אלו, יחד עם המציאות הישראלית המורכבת, משתקפים בשירי האלבום.
טל תיאר את האלבום כ"שונה מכל מה שיצר בעבר במילים, בסאונד ובשירה".
ביצירה השתתפו יוצרים בולטים כמו אבי אוחיון, פאר טסי, נועם חורב, טליסמאן, איתן דרמון ושלום מיכאלשווילי.
"חי" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אברהם טל, שיצא לאור ב-12 באוגוסט 2025 כחלק מאלבום האולפן החמישי שלו, הנושא את אותו השם.
את השיר כתבו והלחינו טל, אבי אוחיון ומתן דרור, שגם שימש כמפיק מוזיקלי.
האלבום "חי" כולל תשעה שירים באורך כולל של כ-31 דקות.
הוא ראה אור לאחר תקופה של כשנתיים מאז יצירתו הקודמת של טל, המיני-אלבום "אחד".
לדבריו, תהליך ההקלטות והעיבוד נבע מתוך גישה אינטואיטיבית וחופשית, ללא תכנון מוקדם, תוך מתן מקום ל"מה שהחיים הביאו".
השיר עוסק בהתמודדות אישית עם משברים רגשיים וחוויות קיומיות, ומציג מאבק בין אמונה לבין תחושת אובדן.
בפזמון חוזר המשפט "אני עוד חי, יודע שאני לא לבד, לומד לגדול מהכאב שלא ידעתי".
בשורות אחרות מודגשת התלבטות רוחנית: "אלוהים זה קצת יותר מידי, בין אמונה לשיגעון הלב נשבר לי".
השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, נתפס כהשתקפות של תהליך אישי שעבר טל.
בראיונות הסביר כי האלבום כולו מבטא שינוי יצירתי ותפיסת חיים חדשה: "הכל נשמע אחרת, אפילו השירה...
יצרתי בלי כל מחשבה מודעת".
פרשנים הצביעו על כך שהטקסטים נוגעים לא רק במישור האישי אלא גם במציאות חברתית ישראלית עכשווית, המשקפת מורכבות בין תקווה לייאוש.
באריתמטיקה, חיבור היא פעולה בינארית יסודית שמקבלת שני מספרים ומחזירה את סכומם.
פעולת החיבור מסומנת בסימן + (פלוס).
לשני המספרים שמחברים קוראים "מחוברים" ולתוצאה קוראים "סכום".
התמונה משמאל מדגימה את הביטוי 2+3=5: אם נצרף 3 צורות מלמעלה ו-2 צורות מלמטה, נקבל ביחד 5 צורות.
לפעולה קוראים "פלוס" או "ועוד" לכן את הביטוי ניתן לקרוא כ"שתים ועוד שלוש" או "שתים פלוס שלוש".
הדוגמה מדגימה את המשמעות היסודית של חיבור, היא חיבור מספרים טבעיים, אולם ניתן להגדיר גם חיבור מספרים שליליים, אי-רציונליים ואף מרוכבים, וכמו כן חיבור פונקציות, וקטורים, מטריצות, עוצמות ועוד.
פעולת החיבור מוגדרת גם עבור מבנים אלגבריים מופשטים כגון חבורות, חוגים ושדות.
חיבור מספרים טבעיים ניתן להגדיר בצורה נאיבית בעזרת לוח החיבור:
הלוח משמש לחיבור מספרים חד ספרתיים, כדי לחבר מספרי גדולים יותר יש לכתוב אותם זה מעל זה ולחבר את הטורים מימין לשמאל, וכאשר מתקבל מספר הגדול מ-9 יש להוסיף את ספרת העשרות שלו לטור הבא.
כדי להגדיר בצורה פורמלית מגדירים תוך שימוש באקסיומת העוקב של אקסיומות פאנו (לכל מספר טבעי קיים מספר עוקב ולא קיים מספר שהעוקב שלו 0), שאותן מקיימים המספרים הטבעיים.
אם הוא הסימון לעוקב של , אז החיבור מוגדר ברקורסיה כך:
מכאן ניתן להוכיח מספר תכונות מעניינות באינדוקציה .
בבנייה פורמלית של קבוצת המספרים השלמים, שמסומנת באות , מגדירים יחס שקילות על באופן הבא: .
תחת הגדרה זו, כל מספר שלם הוא מחלקת שקילות של זוג סדור כלשהו, ומסמנים את מחלקת השקילות של הזוג ע"י .
באופן הזה, ניתן לראות שהמספר הטבעי מיוצג על ידי מחלקת השקילות , המספר 0 מיוצג ע"י מחלקת השקילות (שכמובן מתלכדת עם מחלקת השקילות לכל מספר טבעי ), והמספר הנגדי למספר הטבעי מיוצג ע"י מחלקת השקילות , כלומר, בסימון מקוצר, .
באופן כללי, מחלקת השקילות מייצגת את המספר השלם .
כעת מגדירים את הסכום בין שתי מחלקות שקילות: .
במילים אחרות, כאשר מספרים טבעיים.
בבנייה פורמלית של קבוצת המספרים הרציונליים, שמסומנת באות , מגדירים יחס שקילות על (כלומר על קבוצת הזוגות , כאשר הוא מספר שלם כלשהו, ואילו הוא מספר שלם כלשהו שאינו אפס) באופן הבא: .
תחת הגדרה זו, כל מספר רציונלי הוא מחלקת שקילות של זוג סדור כלשהו, כאשר מחלקת השקילות של הזוג מסומנת ב , והיא מייצגת את המספר .
הסכום של שתי מחלקות שקילות מוגדר באופן הבא: , וניתן להראות שהוא מוגדר היטב (כלומר שאינו תלוי בנציגים של המחלקות).
במילים אחרות, חיבור מספרים רציונליים מוגדר בצורה הבאה:
תחת הגדרה זו, כל מספר ממשי הוא מחלקת שקילות של סדרת קושי מסוימת של מספרים רציונליים.
חיבור של מספרים מרוכבים מוגדר בצורה הבאה:
הסכום כאשר עוצמות מוגדר כך:
בוחרים קבוצות A, B זרות המקיימות ,
העוצמה מוגדרת כעוצמת האיחוד .
חיבור של וקטורים הוא חיבור של הקואורדינטות שלהם.
כדי לחבר את ההצגה הגאומטרית, משתמשים בכלל המקבילית המגדיר כי .
כאשר יש לנו תרגיל עם סוגריים, כאשר מופיע הסימן + לפני הסוגריים, ניתן "לפתוח" את הסוגריים, או במילים אחרות להוריד או להעלים אותם.
משום שפעולת החיבור לפני סוגריים לא תשנה את מה שיש בתוך הסוגריים ולא יהיה הבדל אם התרגיל יהיה גם ללא סוגריים, מה שמבדיל בין שאר הפעולות המתמטיות שכאשר הן נמצאות לפני סוגריים לא ניתן להעלים את הסוגריים ללא ביצוע פעולה מסוימת התלויה בסימן עצמו.
נייטרליות של 0: ומכאן ש-0 הוא איבר היחידה של חיבור.
מספרים טבעיים: נוכיח את שתי התכונות הראשונות על מספרים טבעיים באינדוקציה.
התכונה השלישית נובעת מהגדרת החיבור והחילופיות.
כצעד ראשון נוכיח באינדוקציה על a ש-.
עבור נקבל , ואם נניח נכונות עבור a, נקבל .
על פי הנחת האינדוקציה, הביטוי בסוגריים שווה ל-a, לכן כמו שרצינו להוכיח.
לכן והוכחנו את בסיס האינדוקציה.
כעת נניח עבור b ש ונקבל .
כעת נוכיח באינדוקציה על a שהביטוי הנ"ל שווה ל-.
נניח עבור a ונקבל .
הרכבת ההוכחות הנ"ל תתן לנו ש-, ומעבר האינדוקציה הושלם.
נניח עבור c ונקבל .
קיום איבר נגדי: כאן מצטרפת תכונה חדשה, והיא קיום איבר נגדי - לכל x קיים y כך ש-.
נראה זאת: , לכן הוא הנגדי של , ונסמן .
(הערה: בחלק ממערכות המספרים השתמשנו לא רק בתכונות החיבור של המערכת הקודמת, אלא גם בכמה מתכונות הכפל, עליהן ניתן לקרוא כאן)
סכום: הסכום מייצג תהליך של חיבור של מספר עצמים.
לייצוג הסכום משתמשים באות היוונית Σ (סיגמא גדולה).
איחוד: פעולת האיחוד היא פעולה בין קבוצות אשר מצרפת את האיברים שבהן לקבוצה חדשה.
אינטגרל: פעולת האינטגרציה היא חלוקה לחלקים קטנים (שגודלם שואף ל-0 ומספרם לאינסוף) וסיכומם.
צירוף ליניארי הוא חיבור של וקטורים.
קונבולוציה היא פעולה הדומה לחיבור של פונקציות או סדרות.
חיבוט הקבר הוא עונש המוזכר בקבלה על הנאה שאינה לשם שמים.
בספר ראשית חכמה הובא מדרש הנקרא "מסכת חיבוט הקבר" המתאר את עונש חיבוט הקבר.
"מסכת חיבוט הקבר" הוכנסה גם לתוך "מסכת שמחות" אחת מן המסכתות קטנות של התלמוד.
חיבוט הקבר מוזכר בקצרה גם בחיבור "שיעור קומה", חיבור מיסטי קדום העוסק בתיאור גודלו של הגוף האלוהי.
ביאור על חיבוט הקבר מוזכר בפרקים הראשונים של ספר התניא.
על פי התיאורים במדרשים, עומד מלאך המוות על קבר המת ושואלו מהו שמו, ומכה על ידיו.
הרשעים שוכחים את שמם לאחר מותם ועל כן יש הנוהגים לומר פסוק בסוף תפילת שמונה עשרה כסגולה שלא ישכחו את שמם באותו הזמן.
אם לא ידע המת מהו שמו אזי כורת מלאך המוות את אבריו, ואילו מלאכי החבלה -שליחיו, שבים ומרכיבים את הגוף כדי להכינו לסבב נוסף של ענישה כזו, ובכך להגדיל את עינוייו.
חלק מן החוקרים סוברים שהאמונה בחיבוט הקבר הופיעה ביהדות בתקופת הגאונים בהשפעת האסלאם.
בספרות האסלאמית קיימים תיאורים של "עד'אב אלקבר" כלומר עינוי הקבר.
לפי תיאורים אלה, לאחר שהאדם מת מופיעים בקברו שני מלאכים מפחידים ששמם "מנכר" ו"נכיר" (משמעותם של שמות אלה בערבית היא: מכוער, דוחה).
שני המלאכים האלה מעירים את הנפטר ושואלים אותו שאלות נוקבות לגבי התנהגותו בעולם הזה.
לאחר שהנפטר עונה להם הם מחזירים אותו למצב של חוסר הכרה עד שיתעורר מחדש ביום הדין.
העולים לקבר המת, כדי להתפלל לעילוי נשמתו, קוראים פסוקים המתחילים באותיות שמו של הנפטר, או תפילות המתחילות באות הראשונה של שמו, כסגולה נגד חיבוט הקבר.
(כמו כן בספרי סגולות מובאות סגולות שונות תחת הכותרת "להנצל מחיבוט הקבר").
לפי המבואר בספר התניא בפרק ח',ע"י שהיהודי מכוון ועובד את השם בענייני העולם ( ובעיקר בענייני אכילה ושתיה ותשמיש המיטה) לשם שמים, הוא יכול להיפטר לגמרי מחיבוט הקבר.
לא כסגולה, אלא לכתחילה הגוף לא יצטרך לעבור חיבוט הקבר, כי לא יהיה צורך לנקות את הגוף מהקליפה שנדבקת בו.
מובא בספר "היום יום" של הרבי מליובאוויטש, בפתגם של ז' טבת שע"י אמירת אותיות התורה 4 שעות ביום נפטרים מחיבוט הקבר.
כמו כן, כדי להיפטר כליל מחיבוט הקבר מובא שעל האדם להיות מגומלי חסדים, להתפלל מתוך כוונה אמיתית, ולהיות מכניס אורחים.
סגולת השבת מהווה גם היא כדרך להיפטר מעונש זה, על כן מקובל כי אלו שהובאו לקבורה בסמוך לכניסת השבת נפטרים מעונש חיבוט הקבר.
חיבוט הקבר מוזכר בסיפור "המלבוש" מאת ש"י עגנון.
חיבה היא רגש חיובי של שייכות וקרבה כלפי מישהו או כלפי דבר מה.
ניתן להגדיר חיבה כתחושה של תואם וקרבה לאדם אחר, ולעיתים היא מתפרשת כחמלה.
החיבה יכולה להתעורר בשל סיבות רבות, למשל: זהות, דמיון, מציאת חן, או קבלה מידי האחר.
הרגש נחשב מינורי לעומת רגש האהבה, ולעיתים אפשר לראות בו את הניצוץ הראשון של אהבה.
מילים נרדפות לרגש זה הן אהדה וסימפתיה.
אנשים משתמשים במגוון רחב של התנהגויות לקידוד רגשות חיבה זה לזה.
ניתן להביע חיבה בהצהרת אהבה מדוברת או בכתב, וכן באמצעות מחוות לא מילוליות, כגון חיבוקים, נשיקות או טפיחות על הגב.
בנוסף, ישנם אנשים אחרים שעדיין משתמשים בהתנהגויות תומכות, שאולי לא בהכרח נחשבות לביטויי חיבה, אך יש להן משמעות קונוטטיבית בתוך מערכות יחסים מסוימות.
המודל המשולש לקידוד הודעות חיבה
מדובר על מודל דו-ממדי בו מסרי חיבה מקודדים מילולית (למשל, באמירה "אני אוהב אותך" או "אכפת לי ממך") או באופן פיזי (למשל, על ידי חיבוק, נשיקה או החזקת ידיים).
כלי הערכה מפורט יותר עבור המודל הדו-ממדי פותח על ידי סנדרה טוורדוס ואחרים בשנת 1979 כמערכת לקידוד חי של התנהגות חיבה במסגרות לגיל הרך.
כלי ההערכה בערכת קידוד זו, הדגיש את שני הממדים: התנהגויות פעילות כמו חיבוק, נשיקות, טפיחות; והתנהגויות סבילות כמו חיוך, או ישיבה על ברכיו של אחר.
ובנוסף, ביטויים לא מילוליים של חיבה, כמו גם אמירות מילוליות המביעות אהבה, שבח או ידידות.
על פי המודל, הבעת חיבה מחולקת לשלוש קטגוריות: הצהרות מילוליות (שפה וכתב), מחוות בלתי מילוליות, ומתן תמיכה חברתית התנהגותית.
הצהרות מילוליות כוללות שפה, מדוברת וגם כתובה.
ההבדלים בין צורות אלה הם הבעת רגשות חיבה בכתב, במקום על ידי דיבור.
המילה הכתובה עשויה להיות חקוקה יותר מהמילה המדוברת, כיוון שהמילה המדוברת מסתמכת על זיכרון.
ביטויים מדוברים של חיבה עשויים להיות קלים יותר מאשר הצהרות בכתב ששולחים, מפני שניתן להכחיש אותם מאוחר יותר אם הרגשות משתנים.
לדוגמה: מסר כתוב של "אני אוהב אותך", יכול להתפרש כמעביר צורות אהבה רומנטיות או לא רומנטיות.
כמו כן, ניתן להעביר רמזים לגבי משמעותם המיועדת באמצעות הבעות פנים, שפת גוף או טון קול.
הצהרות בלתי מילוליות כוללות מחוות כגון חיבוק, נשיקה, ליטוף ועוד.
מחוות בקטגוריה זו הן ישירות, הן מוגבלות לאותן התנהגויות לא-מילוליות שקשורות בקלות לתקשורת של חיבה בתוך הקהילה החברתית בה הם נמצאים.
תמיכה חברתית התנהגותית משדרת חיבה בעקיפין, באמצעות מעשי סיוע, ולא באמצעות התנהגויות המציינות רגשות חיבה באופן ישיר.
לעיתים קרובות, התנהגויות חברתיות מופיעות באופן הכי פחות אינטנסיבי מבין שלוש הצורות של הבעת החיבה, אם כי למעשה הן לרוב החזקות מבין השלוש.
בקטגוריה זו נכללים גם מתן סיוע פסיכולוגי או תמיכה רגשית.
תורת הביטוי הרגשי של דרווין
בעבודתו המכוננת על ביטוי של רגש, צ'ארלס דרווין הציע שלושה כללי עקרונות לגבי צורות ביטוי רגשי.
השניים הראשונים רלוונטיים לחקר ביטויי חיבה.
העיקרון הראשון, המכונה עקרון ההרגלים הקשורים לשירות, גורס שבני אדם מבצעים פעולות פיזיות מסוימות על מנת לעמוד בצרכים או ברצונות של הפרט (למשל, סתימת האף בנוכחות ריח רע - אנו מבצעים פעולת חסימה עם האצבעות כדי שהריח לא יעלה במעברי האף).
כאשר בני אדם חווים מצבים דומים לאלה שהם חווים כשיש להם צרכים או רצונות אלה, קיימת נטייה לביצוע אותן תנועות מכוח ההרגל, אף על פי שהן אינן מבוצעות באופן מתאים.
העיקרון השני ידוע כעיקרון האנטיתזה, והוא מתבסס על העיקרון הראשון בכך שהוא מציע שכאשר אנו חווים מצבי נפש מנוגדים לאלו המובילים אותנו להתנהגות מסוימת, אנו נוטים לבצע התנהגויות הפוכות (למשל, במקום לסתום את האף, נושמים נשימה ארוכה ועמוקה).
על פי הפרדיגמה, פעולות חיבה מדגישות את הצורך להיות שייך, הסבר לכך הוא כי הצורך להיות שייך הוא מניע אנושי בסיסי.
בני אדם מוכנים מלידה לחפש, ליצור, לשמור ולהגן על יחסים בינאישיים חזקים.
דחף זה הוא הבסיסי למצב האנושי, בני אדם נוהגים לחפש קשרים בין אישיים משמעותיים שהם סובלים מקיפוח יחסי.
גם החוויה הרגשית וגם הביטוי ההתנהגותי של אותם קשרים הכרחי.
חיבור מהירויות הוא חוק תנועה בפיזיקה הקלאסית.
על פיו, ביחס לצופה דומם, גוף הנע על או עם גוף נע אחר מקבל מהירות שקולה המורכבת משתי המהירויות גם יחד.
מהירות היא גודל וקטורי ולכן החיבור וקטורי אף הוא.
כאשר היא המהירות השקולה, היא מהירות הגוף הראשון ו- היא מהירות הגוף השני, אזי מתקיים:
כלל זה נכון, בקירוב טוב, עבור מהירויות הקטנות באופן משמעותי ממהירות האור.
לצורך המחשה, אם נעמיד צופה דומם על הרציף וניתן לו להביט על נוסעים ההולכים בקרון רכבת ועל נוסעים היושבים בו, המהירויות תהיינה שונות.
אם הנוסעים ההולכים נעים בכיוון תנועת הרכבת, אזי מהירותם תגדל; אם ינועו כנגד כיוון התנועה של הרכבת, מהירותם תקטן.
כללי חיבור וקטורים יאפשרו לחשב את מהירות הנוסע גם כאשר הוא נע שלא במקביל לתנועת הרכבת, אלא בתנועה אלכסונית בתוך הקרון או תנועה מאונכת לכיוון התנועה של הקרון.
חיבור מהירויות ביחס למהירות האור
הבעייתיות בחיבור מהירויות מתעוררת כאשר התנועה של אחד הגופים נעשית במהירות הקרובה למהירות האור.
בעיתיות זו נתגלתה בניסוי מייקלסון-מורלי - ניסוי פיזיקלי משנת 1887 שנערך על ידי אלברט אברהם מייקלסון ואדוארד מורלי, שניסו למדוד את מהירות סיבוב כדור הארץ ביחס לאתר, תוך שימוש בעקרון ההתאבכות.
בניסוי שילחו פעמיים קרן אור, אחת הנעה עם כיוון התנועה של כדור הארץ והשנייה בכיוון הפוך.
הם הופתעו מתוצאות הניסוי שהראה כי אין כל הבדל בין מהירות שתי הקרניים.
רק ב־1905, כאשר אלברט איינשטיין פרסם את תורת היחסות הפרטית, ניתן ההסבר לתופעה.
תורה זו קבעה שעקרון חיבור המהירויות אינו חל על מהירות האור; מהירות האור משמשת כקבוע פיזיקלי בעוד הזמן והמרחב הם יחסיים.
אם אותו נוסע בקרון מן הדוגמה הקודמת ידליק פנס, מהירות האור לא תצטרף למהירות הרכבת, אלא תישאר ללא שינוי לגבי הצופה שעל הרציף.
כאשר מדובר באור, אין הבדל אם אדם עם פנס נע לכיוונו של צופה או הלאה ממנו.
בכל מקרה, מהירות האור ביחס לצופה כלשהו לא תשתנה ותישאר קבועה.
בתורת היחסות כלל חיבור המהירויות, עבור וקטורי מהירות מקבילים, הוא .
במהירויות הקטנות באופן משמעותי ממהירות האור הביטוי המוסף ל-1 במכנה הוא זניח, אך במהירויות גדולות יותר הוא משפיע יותר ויותר וגורם לכך שהמהירות תישאר תמיד קטנה ממהירות האור.
במקרה הכללי, חיבור וקטורי מהירות u, v מתקבל מהנוסחה
חיבוט ערבה הוא מנהג המתקיים בהושענא רבא, היום האחרון של חג הסוכות, כזכר למצוות ערבה במקדש.
נהוג לאגוד את ענפי הערבה ובסיום התפילה של הושענא רבא לחבוט את הערבות ברצפה.
מאחר שנטילת ערבה היא מנהג שהנהיגו הנביאים, ולא תקנה דרבנן, לא נתקנה לה ברכת המצווה.
על פי המשנה במסכת סוכה, נטילת לולב בחג הסוכות הייתה נהוגה הן בבית מקדש והן מחוצה לו, אולם נטילת ערבה הייתה נהוגה במקדש בלבד.
ב היא נקראת מצוות ערבה.
בבית המקדש היו זוקפים עץ ערבה גדול בכל אחת מארבע קרנות המזבח החיצון ותוקעים ומריעים, כפי שכותב הרמב"ם:
טעם נטילת הערבה ביום זה הוא משום שערבה גדלה על המים, וביום זה נידונים על המים לכן לוקחים ערבות ומתפללים על המים.
בטעם החבטה כתבו הגאונים: ערבה שאינה עושה פרי ונובלת מהר מסמלת את מידת הדין ומיום זה יתבטלו הדינין וייסתם פי המקטרג ויינתן בעפר..
האר"י הוסיף שהיות ויש חמש מידות דין בעולם, לכן יש לקחת חמש ערבות ולהכות חמש פעמים.
או שהערבה דומה לשפתים והיא באה לכפר על חטאי השפתיים, והחבטה בקרקע רומזת להכנעת גאוותו של החוטא כנאמר בפסוק: "יתן בעפר פיהו אולי יש תקוה" שישתחווה עד הקרקע שהעפר יגיע לפיו.
על פי הלבוש, טעם מנהג חבטת הערבה הוא שעשוע ושמחה, כדרך שעשו בשמחת בית השואבה כדי לקיים ולהודות על טובת הגשמים.
בזמן חז"ל נהג מנהג שעשוע נוסף של חטיפת לולבים ואתרוגים.
המהרי"ל מתאר שנהגו לכבות את נרות בית הכנסת עם הערבות בשעת החבטה לשם שמחה.
מבחינת ההלכה, די בענף אחד עם עלה אחד לטובת חיבוט הערבה, אולם בשל הרצון להדר במצווה היו שכתבו שיש לקחת לפחות שלושה ענפים.
בהשפעת דברי האר"י, המנהג הנפוץ כיום הוא לחבוט חמישה ענפים חמש פעמים.
לדעת רש"י אין שיעור לאורך הערבה.
לדעת הר"ן שיעורה שלושה טפחים, כאורך הערבה שבלולב, וכן נפסק להלכה.
נהגו לקחת ענפים ארוכים ויפים משום חיבוב מצווה.
נהוג ששמש בית הכנסת מביא ערבות למכירה, כשם שבבית המקדש סיפקו שלוחי בית דין ערבות לציבור.
מנהג הנטילה מתקיים בהגבהה, ובנוסף בחבטת הערבה.
לפירוש רש"י חבטה היא נענוע, ולפירוש הגאונים והרמב"ם חבטה בקרקע.
לדעת העיטור מנהג החבטה בקרקע נהג בגבולין אך לא במקדש.
מבצעים את חיבוט הערבה בסיום התפילה של הושענא רבא.
מאחר שנטילת ערבה היא מנהג נביאים, לא נתקנה לה ברכה, מפני שלא ניתן לומר עליה "וציוונו".
במהלך החיבוט יש הנוהגים לומר את המשפט הארמי "חביט חביט ולא בריך", שמוזכר בגמרא, המשמש כתזכורת לכך שיש לחבוט ללא ברכה.
עם זאת, ישנם נוסחים של בקשות ותפילות הנאמרות לפני ואחרי חיבוט הערבה.
חלק מהספרדים ועדות המזרח נוהגים אחר כך לפתוח את דלתות ההיכל, לומר נשמת כל חי עד "מעולם ועד עולם אתה אל" (ללא הברכה שבסוף), ומסיימים על ידי אמירה בה מכוונים לזכות ולהיות במעמד זה גם שנה הבאה.
את הענפים שנותרים לאחר החיבוט נהגו לשמור כסגולה ולהשתמש בהם לתשמיש מצווה, כגון חומר בעירה לאפיית המצות בפסח, בדומה לנעשה עם שאר המינים (אתרוג למרקחת או סגולה ללידה קלה; לולב לביעור חמץ או סגולה נגד גנבים והדס להריח בהבדלה במוצאי שבת).
חיבוק הוא מחווה גופנית של אהבה, אהדה, קרבה או הערצה, שביטויה הוא כריכת הזרועות (או זרוע אחת) מסביב לגופו של הזולת והצמדת גוף אל גוף, פנים אל פנים, צד אל צד או פנים אל עורף.
החיבוק נהוג בדרך כלל בין אנשים קרובים: חוג המשפחה, חברים, ידידים ואהובים, ומטרתו הפגנת חום וחיבה כלפי האחר.
כמו בלחיצת יד ובנשיקות על הלחי, ישנן חברות ותרבויות הנוהגות להתחבק בעיקר בשעת מפגש או בשעת פרידה.
החיבוק הוא מעשה חשוב במיוחד בתהליך התפתחותם של ילדים קטנים, שרואים בחיבוק אישור לכך שהמחבק אוהב אותם ומאשר את קיומם.
בתנ"ך החיבוק מוזכר פעמים רבות בסוגים שונים של מפגשים.
במפגש בין קרובי משפחה זרים שמעולם לא התראו, בין לבן הארמי ליעקב (); בין שני אחים שלא נפגשו זמן רב, במפגש בין יעקב לעשו (); יעקב הקשיש מנשק ומחבק את נכדיו, מנשה ואפרים, כאשר יוסף מביאם לפניו ().
מקומו של החיבוק הארוטי לא נפקד והוא מוזכר בשיר השירים פעמיים: "שְׂמֹאלוֹ תַּחַת רֹאשִׁי וִימִינוֹ תְּחַבְּקֵנִי" (; ).
חיבור Dial-up או גִּישַׁת חִיּוּג היא צורת תקשורת נתונים בה מודם מחבר בין המחשב לקו הטלפון החוטי.
באמצעות קו זה המשתמשים מחייגים ומתחברים לספק שירותי האינטרנט (ISP) על מנת ליצור חיבור מודם למודם אשר מנותב לרשת האינטרנט.
היתרון בשיטה זו היא שהיא מסתמכת על תשתית הטלפון הקיימת בכל בית וכך חוסכת את ההוצאות שבהקמת תשתית חדשה בנוסף להיותה במהירות סבירה-גבוהה.
החיסרון בשיטה זו הוא שכאשר לקוחות רבים באותו אזור (ולפיכך גם באותה תשתית טלפונית) משתמשים בה, מהירות האינטרנט נפגעת קשות.
חיבוק כלולות הוא תהליך בו זכר חסר זנב אוחז בנקבה בעזרת רגליו הקדמיות בזמן שהיא מטילה את ביציה.
בו בזמן הזכר מפרה אותן בעזרת נוזל המכיל זרע.
מכאן כי ההפריה המתרחשת בתהליך חיבוק כלולות היא הפריה חיצונית, ולא הפריה פנימית.
חיבוק הכלולות מתרחש בעיקר בסביבה מימית, אולם קיימים חסרי זנב שחיים בסביבה יבשתית ומקיימים את התהליך על היבשה.
דוגמה לכך היא הפרטים במשפחת העגולשוניים.
קיימים הבדלים בין חסרי הזנב במקום האחיזה של הזכר בנקבה.
כך, אצל חסרי זנב מפותחים יחסית, כמו הצפרדעים, האילניתיים והקרפדיים, אחיזת חיבוק הכלולות מתרחשת באזור בית השחי.
לעומת זאת, אצל חסרי זנב מפותחים פחות (אצל בני תת-סדרת הארכאובטרכיה), הזכר אוחז בנקבה בבטן ליד הרגליים האחוריות.
הרוב הגדול של חסרי הזנב משתמש באסטרטגיית התרבות זו, בהפריה חיצונית - רק כ-12 מינים מכלל הסדרה משתמשים באסטרטגיה של הפריה פנימית, ואינם מבצעים את חיבוק הכלולות.
חיבוק הכלולות הוא אחד מההבדלים המרכזיים בין חסרי הזנב ליתר הסדרות במחלקת הדו-חיים.
חיבוץ הוא תהליך שבו חלב גולמי או שמנת מעובדים לחמאה.
בתהליך זה מטולטל החלב בחוזקה עד להפרדת השומנים מהנוזל.
ככל הנראה, תהליך זה היה מוכר לאדם עוד מתקופות פרה-היסטוריות והוא אף מוזכר במקרא מספר פעמים.
חלב ושמנת גולמיים מכילים זבדה, שהיא טיפות מיקרוסקופיות של שומן רווי המורחפות בנוזל בזכות ממברנות של פוספוליפידים וחלבונים המקיפות אותן.
ממברנות אלו מאפשרות את המסת השומן בחלב ומונעות ממנו להיקוות לשכבה שומנית נפרדת.