tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסליק היו 10–12 רובים, 2 תת-מקלעים מסוג סטן, מקלע אחד או שניים ומרגמה "2. מחשש שמקום הסליק יתגלה חברי סומרה החליטו להעתיק את מקומו ולהטמין אותו במקום שמחוץ לגדרות.
כתוצאה מהלשנה של השכנים הבדואים על המצאות נשק בנקודה, המשטרה הבריטית ערכה חיפוש פתע במקום בין גדרות, בתוך חצר הנקודה ובמשך כחצי יום אך הסליק לא נמצא.
עוד בטרם סיום המנדט הבריטי ועל אחת כמה וכמה בתחילת מלחמת העצמאות, התברר למתיישבים שבתי הביטחון מהווים מלכודת מות.
על כך כתב אברהם אדן בספרו "עד דגל הדיו", לאחר שבית הביטחון בקבוץ מבטחים (שהוסב למושב מבטחים בגוש צוחר, לאחר שהוקם מחדש בשנת 1950) הותקף על ידי טנקים בריטים עוד בתקופת המנדט.
כי בשונה מהמאורעות שהתרחשו 10 שנים קודם לכן בהם עיקר הנשק היה נשק קל, הרי שבשלהי המנדט הבריטי ומלחמת העצמאות האויב הכניס למערכה מטוסים, תותחים וטנקים.
באותם אירועים מלחמתיים (כגון בקיבוץ מבטחים ובנירים) בהם היו מעורבים תותחים וטנקים בתי הביטחון הופגזו והפכו לנקודות טיווח על היישובים וקירות הבטון של בתי הביטחון לא הגנו מפני פגזי התותחים.
על כן הוחלט לפנות אותם ולהתחפר באדמה.
למרות המערכה הקשה על בארות יצחק השכנה, מגני סומרה לא חוו אירועים מיוחדים במהלך מלחמת העצמאות.
מחברי גרעין תקומה נהרג במערכה על בארות יצחק החבר מנחם פריזלר.
בשנת 1949 (ה'תש"ט) בתום מלחמת השחרור, גרעין תקומה שחי במסגרת שיתופית כקיבוץ, קלט בסומרה גרעין של עולים צעירים מג'רבה ומדרום תוניסיה, שעברו הכשרה בקבוצת יבנה במשך כשנה.
בסומרה, גרעין תקומה המשיך בהכשרתם החקלאית של העולים החדשים, כדי להכשירם לקראת יסוד יישוב עולים חדש בנגב.
בשלב זה הורחבה הנקודה ונבנו עוד צריפים מדרום-מזרח לבית הביטחון בסומרה.
ב-30 במאי 1949 גרעין תקומה עזב את סומרה צפונה (מרחק של כ־8 קילומטרים) לאזור הכפר הערבי הנטוש מוחרקה, שנמצא על כביש עזה באר שבע והקים את מושב תקומה.
בשנת 1951 גרעין העולים החדשים מצפון אפריקה עזב גם הוא את סומרה לכיוון צפון מזרח והקים את מושב שרשרת על כביש עזה באר שבע במקומו הנוכחי (הנמצא כשני קילומטרים מדרום לעיר נתיבות).
מאותו יום נשאר בית הביטחון בסומרה נטוש בלב השדות כמצבה וכעדות ליישוב סומרה שהיה במקום בין השנים 1946–1951.
המקום צוין כאתר היסטורי מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, על גבי לוח זיכרון שהותקן במקום.
עם השנים לוח הזיכרון נעקר ממקומו.
בנובמבר 2021 לוח הזיכרון נמצא מותקן מחדש על הקיר הצפוני של הבניין.
ניתן להגיע למקום ברכב פרטי על כביש אספלט, בעזרת אפליקציית WAZE עד כ־500 מטרים מהמבנה עצמו.
רושמים באפליקציה את השם: סומרה.
בית הבובות של גבי היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית לילדים, אשר נוצרה על ידי טרייסי פייג' ג'ונסון וג'ניפר טומיי, ששיתפו פעולה בעבר מ"הרמזים של בלו".
בסדרה, גבי, בדיבוב של לילה לוקהארט קראנר, וחבריה החתולים יוצאים להרפתקאות בתוך בית הבובות שלה.
הסדרה משלבת הנפשה ולייב אקשן לחוד.
הסדרה מופצת באמצעות שירות הסטרימינג נטפליקס, כאשר הופקו לה 11 עונות ו-77 פרקים באורך 25 דקות.
העונה התשיעית עלתה ב-25 במרץ 2024. העונה העשירית עלתה ב-5 באוגוסט 2024. הסדרה חודשה לעונה 11 שיצאה ב-17 בפברואר 2025.
ב-3 באוקטובר 2025 יצא לאקרנים סרט שמבוסס על הסדרה בשם "בית הבובות של גבי: הסרט", אשר הופק על ידי סרטי יוניברסל ודרימוורקס הנפשה.
גבי אוהבת החתולים יוצאת בכל פרק, להרפתקה בבית הבובות החתולי שלה.
הדיבוב העברי בוים על ידי נדיה כהן, והופק על ידי תומר קאופמן, רעות גדות (2021), רוני חן (2021), ספיר רון ארגמן, דן שצברג ואמי בכר.
דיבוב העברי של השירים על-ידי עמרי כהן.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי11חלליתSpaceship5 בינואר 202122גבי משהקתGabby Gets the Hiccups33חתלתוגריםHamster Kitties44בית ספר חתלתוליKitty School55מצלמה חתוליתKitty Cat Cam66שומרי בית הבובותDollhouse Defenders77בית בובות מבולגןMixed-Up Dollhouse88משחקי בית הבובותGame Show99פיראטוליםKitty Pirates1010להשיב את הברק לקט יםMerCat Gets Her Sparkle Back
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי111ניצנית פצפוניתItty Bitty Blossom10 באוגוסט 2021122פתיחה חגיגיתDollhouse Store Day133מסיבת פיג'מותKitty Fairy's Sleepover144עושים סרט!Let's Make a Movie155פיט, דוב הקוטבPete the Polar Bear166חתולי משמרKitty Rangers177משחקים מיאודהימיםThe Meow-Mazing Games188יומולדת לפנדיPandy's Birthday
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי191מלון בית הבובותThe Dollhouse Hotel19 באוקטובר 2021202סיפורי אביריםA Knight's Tail213הרפתקה אור קולית של די.ג'יי קטניפDJ's Glow Ride224בננה ליום גשוםRainy Day Banana235קט-רץ השודדCatRat the Bandit246די.ג'יי קטניפ מוצא שוב את הגרובDJ Catnip Gets His Groove Back257קיטי הפיה חולהKitty Fairy Gets Sick
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי261דודונים עוגונים של עוגוניCakey's Cupcake Cousins1 בפברואר 2022272יום גרגורי!It's Purrsday283ספארי בית הבובותDollhouse Safari294פלאפי פלאפרטוןFluffy Flufferton305אברה קט דברה!Abra-CAT-Dabra316פסטיבל הפיותThe Fairy Festival327אגדות בית הבובותDollhouse Fairy Tales338ארנב-תולית אביביתThe Easter Kitty Bunny
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי341גבי, החתולים התכווצו!!Gabby, We Shrunk the Kitties25 ביולי 2022352משימה בשבתולMission to CATurn363מחברת קשקושיםDoodlebook374עץ עוגוניותCupcake Tree385בלשי בית הבובותDollhouse Detectives396חתולווין שמח!!Happy CAT-O-Ween
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי401חג מיאו-לד שמחA CAT-Tabulous Christmas1 בנובמבר 2022412פאזל החידות של קט-רץCatRat's Puzzle Hunt423חושבי-על!Super Thinkers434חד פעם ועוד פעםPaper Cup Popper445מתחפשים בבית הבובותDollhouse Dress-Up Chest456קיקו חד-תולת-קרןKico the KittyCorn
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי461מטוסים, רכבות ובלוני חתולים!!Planes, Trains, and Kitty Balloons20 במרץ 2023472פיות אמתTrue Fairy Friends483עיניים מטופשותGoogly Eyes494ספוג-זאורוסSpongey-Saurus505היום המיאו-דהים של קופסונית!Baby Box's Meow-Seum Day516קרליטה משאית הגלידה!!Carlita the Ice Cream Truck
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי521בת-ים-לנטיס הקסומהThe Magical Mermaid-Lantis7 באוגוסט 2023532הפלגת שלגSnow Cruise543בני קופסוני נולד!!Baby Benny Box is Here554הספינה של קט יםThe Mermaid Cruise Ship565חיפוש קישוטים לצמידCharm Bracelet Treasure Hunt576הדגתולים של קט רץCatRat's KittyFish587הפלגת החג של בנות היםThe Mermaid Christmas Cruise6 בנובמבר 2023
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי591פסטיבל מוזיקהMusic Festival25 במרץ 2024602יום ההולדת של עוגוניCakey's Birthday613היום הגרוע של פנדיPandy's Bad Day624ההרפתקה היצירתיסטית של קופסוניתBaby Box's Crafty-riffic Adventure635קוביות טיפשיותSilly Kitty Cubes646המרוץ המיאו-דהים של קרליטהCarlita's Ameowzing Race
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי651יום הולדת שמח, גבי!!Happy Birthday, Gabby5 באוגוסט 2024662מרטי סיבה למסיבהMarty the Party Cat673משאלות!You Wish684הפתעת יום ההולדת של קט-רץCatRat's Birthday Surprise695יצירובוטCraft Bot706סבתא קט-רץGrandma CatRat
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי711פעוטון האוזןKitty Care Ear17 בפברואר 2025722השן הראשונה של בניBenny's First Tooth733יום אהבה חתולי שמח!!Happy Kitty-tine's Day744גור חייזר-תוליBaby Alien Kitty755כר-תולית לא נרדמתPillow Cat Can't Sleep766יום המשפחהFamily Day
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי711הקוסם מארץ מיאוThe Wizard of Meow17 בנובמבר 2025722המזווה של עוגוניCakey's Cabinet Café733הדרקון הראשון שליHow to Train Your Kitty Dragon744בננות קסומותThe Magic Bananas755טוב להיות חתול גביThe Good to Be a Gabby Cat Game Show
שנהפרסקטגוריהמועמדיםתוצאהמקור2023פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחההיוזמה הציבורית הטובה ביותרGabby's Kid Power Challenge
בית הבחירה (או בית הבחירה למאירי ובקיצור "המאירי") הוא חיבור מקיף על המשנה והתלמוד הבבלי מאת רבי מנחם בן שלמה למשפחת המאירי מחכמי פרובנס, והמפורסם ביותר מבין חיבורי המאירי.
החיבור מאופיין בסדר וברהיטות לשונית, וכן בליקוט דעות הראשונים שקדמו לו.
החיבור, שנכתב בסוף המאה ה-13, לא היה מצוי בדורות שלאחר חיבורו, והוא הודפס בשלבים מאות שנים לאחר מכן.
המחבר מציין בהקדמתו שהספר נקרא "בית הבחירה" כי הוא מכיל תמצית נבחרת ומבוררת ללא הדיאלקטיקה והמשא ומתן: .
החיבור מסודר לפי סדר המשנה, כך שמובאת תחילה המשנה (עם פירוש המשנה לרמב"ם), ולאחר מכן פירוש המאירי המבאר את המשנה בהתאם לסוגיית הגמרא.
לאחר מכן מופיע סיכום ופירוש לשאר דברי התלמוד בסוגיה שאין להם זיקה ישירה למשנה.
בנוסף מובאות דעות הפרשנים והפוסקים בדורות הקודמים, ומסקנות הלכתיות.
הפירוש כתוב סביב התלמוד בבלי אך עם זיקה הדוקה לתלמוד ירושלמי.
בחלק מהסוגיות הוא מציין גם דברי מוסר העולים מהן.
הספר לא כולל את כל ששת סדרי המשנה, אלא נכתב בעיקר על המסכתות הנוהגות הלכה למעשה גם בחוץ לארץ, אך לא רק עליהן.
בסך הכל מקיף החיבור את כל סדרי מועד, נשים ונזיקין, את מסכתות ברכות וחלה בסדר זרעים, את מסכתות חולין, תמיד ומדות בסדר קדשים ואת מסכתות נדה ומקוואות בסדר טהרות.
בשונה ממנהג רוב כותבי הספרות התורנית, החיבור נכתב בעברית (ימי ביניימית) ברורה ורהוטה, ללא תערובת ארמית.
המאירי מציין בהקדמתו כי חיבורו הוא חיבור הלכתי, וכי מלבד זאת חיבר חידושים על התלמוד.
החיבור מביא סיכום של סוגיות התלמוד עם נטייה לפרשנות הרמב"ם, וסיכום של דעות הפוסקים בדורות לפניו, מתוך מגוון הדעות הרחב שהמאירי בוחן, הוא כותב את שיטתו שלו ומכריע בה את הלכה.
החיבור מסכם פרשנויות לתלמוד ממגוון בתי מדרש אשכנזים וספרדים, עם ביאור ובירור דבריהם: רש"י ובעלי התוספות בצפון צרפת, הרי"ף ור"י מיגאש בספרד המוסלמית, חכמי ספרד הנוצרית כרמב"ן ורשב"א, וחכמי פרובנס, בית גידולו של המאירי עצמו.
מלבד זאת, בניגוד לרוב פרשני התלמוד, הרבה המאירי להשתמש בתלמוד ירושלמי לצורך פרשנותו, ולפניו היו מונחות נוסחאות של חיבור זה, שאינן בידינו כיום.
המאירי מרבה לצטט חכמים אחרים, אך באופן עקבי הוא נמנע מלהזכיר את שמות החכמים אותם הוא מצטט.
תחת זאת, הוא מכנה כל חכם בכינוי כבוד, כאשר הכינויים הם קבועים.
"גדולי הרבנים" הוא הכינוי הקבוע לרש"י
"גדולי המפרשים" - ראב"ד (או "גדולי המגיהים" כאשר מצוטטות השגותיו על הרמב"ם או הרי"ף)
"גאוני ספרד" - ר"י מיגאש
"חכמי/גדולי הדורות שלפנינו" - ההשלמה ולעיתים לרמב"ן
"גדולי המדקדקים" - ריב"ג (מלבד פעם אחת שזה הובא על רבי יוסף קמחי)
"ראשוני הרבנים" – רבנו גרשום מאור הגולה
"אחרוני הרבנים" – רבנו תם
"גדולי קדמונינו"- רבי אברהם בן יצחק מנרבונה או רבי נתן בן מאיר
"בית הבחירה" נדפס לראשונה, ברובו הגדול, בעשרות השנים האחרונות, מתוך כתב יד יחידאי בפרמה.
כתב היד ניצל ברגע האחרון מאבדן - כפי שמספר זלמן שטרן, אספן ספרים במאה התשע עשרה.
שטרן יצא לחפש באיטליה אחר כתב יד אחר לגמרי ומצא בעליית גג בדרך מקרה 'ששה כרכים גדולים של פסקי הרב המאירי'.
שטרן קנה מיד את כל כתבי היד של הסוחר ומכרם לספריית פרמה, ומשם פורסם ספר 'בית הבחירה' של המאירי.
החיד"א גם מציין שראה פעמיים את כל החיבור בכתב יד במודינה: , וכן שראה באותו כתב יד "איזה הגהות מהרב מרדכי נתן מעיר אויניון, שנת רי"ו".
אחריהם הודפסו החיבורים על מסכתות ביצה ויומא.
הדפסת הספר כסדרו על כל הש"ס בצורה שיטתית ותקנית מכתב היד, החלה בידי רבי אברהם סופר, בימי רבנותו באיטליה.
בשנת ה'תר"ץ, 1930, הודפס הכרך הראשון, ולאחר שעלה לארץ ישראל הדפיס את יתר הכרכים.
בהוצאתו ראו אור לראשונה חיבורי המאירי על 15 מסכתות.
(הערותיו זכו להתייחסות של פוסקים בולטים בדורו, שדנו בדבריו וציינו אליהם.
הדפסת וההדרת ספרי המאירי זיכתה את רבי אברהם סופר במספר פרסים: פרס הרב קוק - תש"ג; פרס שכטר - שנת ה'תש"ז (1947); פרס ישראל לספרות תורנית - שנת ה'תשמ"א).
בעקבות הרב סופר, הדפיסו גם אחרים במהלך החצי השני של המאה ה-20, חלקים מחיבור המאירי מתוך כתב היד, בהם הרב קלמן שלזינגר, שהדפיס את הספרים תחת ההוצאה לאור של מוסד הרב קוק, מכון התלמוד הישראלי השלם, מכון הרי פישל, והרב יצחק שמשון לנגה.
מוזיאון בית הגל הוא מוזיאון המוקדש לחייו ולהגותו של הפילוסוף הגרמני גיאורג וילהלם פרידריך הגל.
המוזיאון שוכן בעיר שטוטגרט בגרמניה, בבית שבו נולד הגל ב-1770. הגל גדל בבית זה עד לאוקטובר 1788, כשעזב ללימודי תאולוגיה בטיבינגן לאחר התיכון.
כתובת הבית היא אֵבֵּרהארד-שטראסה 53, והקמתו מתוארכת למאה ה-16.
הבית משמש כמוזיאון משנת 1991. המוזיאון נסגר באופן זמני בשנת 2019 לרגל עבודות שיפוץ, וב-27 באוגוסט 2020 נפתח מחדש לרגל 250 שנה להולדת הגל.
בית הגל הוא חלק ממשפחת המוזיאונים של העיר שטוטגרט .
תערוכת הקבע כולל מיצב מולטימדיה בתלת-ממד, וחפצים מקוריים שונים של הגל, כגון כובע הבארט שלו.
המיצב מוצב בקומת הקרקע ואורכו כ-18 דקות.
הוא מתאר את הביוגרפיה והפילוסופיה של הגל וכן את העיר שטוטגרט של שלהי המאה ה-18. לסרט תרמו את קולם השחקן וולטר סיטלר והשחקנית נינה סיוורט .
תערוכת הקבע בקומה הראשונה והשנייה עוסקת בדמותו של הגל וביצירתו הענפה.
בנוסף לשלבי החיים השונים מבית הספר ועד הפיכתו לפרופסור בכיר באוניברסיטת ברלין, נכללת הצגה של יצירתו של הגל והשפעתה על הדורות הבאים ועל תולדות הפילוסופיה.
התערוכה הקבועה מוצעת בשלוש שפות (גרמנית, אנגלית, וסינית).
בנוסף נכלל במוזיאון בקומה השנייה חדר בריחה.
על המבקרים לפתור משימות שונות תוך יישם עקרונות ורעיונות השאובים מן הפילוסופיה של הגל.
אתר נוסף המכונה "בית הגל" היא דירתו של הגל בפפאלפלאטצ'אן בעיר במברג (Das Wohnhaus Hegels am Pfahlplätzchen in Bamberg.) שבבוואריה.
במקום זה חי ופעל בשנים 1807–1808. בתקופה זו, שלאחר הפסקת עבודתו באוניברסיטת ינה כמרצה מן החוץ וכתיבת 'הפנומנולוגיה של הרוח', עבד כעורכו של העיתון "במברגר צייטונג" .
בית הבאר בדרך שלמה 6 ביפו הוא בית באר מהמאה ה-19, אחד מרבים כמותו בארץ ישראל, כ-230, שנבנה סביב בארות מים בסמוך לפרדסים.
בייארות, בעברית: בתי באר, הם מתחמים בנויים מוקפים חומה, ששימשו לצורכי הפרדסים שהיו ברובם בבעלות ערבית.
בתוך שטחי הבייארות נבנו תשתיות מים, מבני חקלאות, תעשייה, ומגורים לצד פרדסים, בוסתנים וגנים.
פרדסים אלו היו לתושבי יפו הערביים מקור עיקרי לא רק של פרנסה ותעסוקה אלא גם של גאווה וזהות.
רועי מרום, מורה דרך, מתאר את הביארות:
במהלך המאה ה-19 בעלי פרדסים החלו לעבור להתגורר בתחומי הפרדסים, והקימו את בתיהם בסמוך לבארות ששימשו אותם.
כך נוצרו מתחמים של מבני מגורים מוקפים פרדסים.
בעלי הבית התגוררו בקומה השנייה או בווילה הסמוכה) ובקומת הקרקע היו הפועלים, הבהמות והמחסנים.
ושם נערכה לעיתים גם פעילות מסחר.
כיום נותרו בשטחי העיר תל אביב-יפו כ-100 אתרים ושרידים לבייארות, לרוב במצב פיזי ירוד.
נבנתה באמצע המאה ה־19, על־ידי יעקב סרפיון מוראד (Serapion Murad).
בית הבאר במתחם כונה בשם 'בייארת הגולגולות' (בייארת אל־רוס) מאחר שבמקום נמצאו שרידי גולגולות מטבח נפוליאון בתושבי יפו בשנת 1799. לאחר מותו של סרפיון עבר המתחם לידי אחיו סמיון ששימש כסגן הקונסול הפרוסי והגרמני ביפו.
האחים היו מעשירי העיר ומהדמויות הבולטות בה בשלהי המאה ה-19.
בייארת מוראד, שלימים נקרא פרדס מוראד, נמנה עם בוסתני הפרי הגדולים שהוזנו על ידי בארות המים סביב יפו.
במפת זנדל 1878 היא זוהתה בכינוי "הבוסתן של הקונסול הגרמני", Garten des deutschen Consuls.
המשפחה החזיקה באתר עד לשנת 1932. במהלך המאה ה־20 נרכש חלק מהאתר על-ידי משפחת חג'אג' (Hajaj) מיפו, שהמשיכה לשכלל את מערכת המים והמבנים באתר לטובת פרדסי התפוזים הרבים שהיו בתחומו הדרומי.
בית הבאר כלל מספר מבנים שנבנו החל מהתקופה העות'מאנית ועד לתקופת המנדט הבריטי וכללו שתי בארות מים, בית אריזה, מבני משק ומבני מגורים.
סגנונות הבנייה בו מגוונים בהתאם לתקופה בה נבנו.
בשנת 2014 במהלך עבודות השימור המתוארות להלן, התגלה באחד המבנים, מתחת לחמש שכבות צבע, ציור קיר יחיד במינו של מנוע עתיק.
העניין בציור זה התעצם כשבתום הפרויקט הגיע מידע חדש מארכיונים גרמניים המצביע על כך שמשפחת מוראד הייתה כנראה הראשונה בארץ ישראל שהזמינה מנוע קרוסין (נפט) מודרני מגרמניה לשאיבת מים.
מנועים אלה חוללו מהפכה טכנולוגית בחקלאות בארץ ישראל בשלהי התקופה העות'מאנית.
הציור מעיד על חלוציותה של משפחת מוראד שהכניסה קידמה טכנולוגית לארץ ישראל, כך אומר דר גיל גורדון במחקרו
הציור נמצא בגובה של כשני מטרים מעל הרצפה, גודלו 100X100 ס"מ לערך, הוא חסר מסגרת ונטול כתובות.
צבעו שחור עם נגיעה אדומה במרכז והכל על רקע הטיח הצהבהב.
הציור מתאר בדיוק רב יחסית מנוע קרוסין.
הציור, שנועד במקורו לצורכי הדרכה או הנצחה, שוחזר בקפידה ולוח זכוכית מותקן עליו היום להגנה.
כך מתאר דר' גיל גורדון ההיסטוריון את חשיבותה של ביארת מוראד:
"ככל הידוע, "בייארת מוראד" הייתה, המתחם החקלאי הראשון שבו בוצעו ניסויים להכנסת טכנולוגיית שאיבה ממונעת מודרנית לארץ ישראל בראשית שנות התשעים של המאה ה־19. בשנת 1895 נכנסה מערכת דומה לפעולה מוצלחת, אך במקום אחר: בחוות ביר סאלם של המיסיון הגרמני ליד רמלה.
מסלול כניסת הקידמה שקישר בין השתיים היה מובהק.
המוראדים בדקו את יכולתם של מנועי הניסוי הראשונים בשאיבת מים, שעה שהמנוע המצויר שימש כנראה לתפעול מכונות.
מכל מקום, ברור שציור זה מבטא את ראשוניותה של משפחת מוראד הארמנית בתחום זה ומעצים אותה.
מדובר בדגם של מנוע עתיק מהראשונים שהובאו לפלשתינה והוא היה מתוצרת "הורנסבי ובניו" האנגלית.
מעמדו החלוצי של המקום בתולדות הטכנולוגיה בארץ ראוי להנצחה.
לאחרונה עלה רעיון לרכוש מנוע קרוסין היסטורי ולהתקינו כפסל סביבתי בחצר הריקה של האתר.
אנדרטאות טכנולוגיות כאלה מקובלות בכל רחבי העולם.
פסל זה ישמש לצרכים פדגוגיים והסברתיים, יעשיר את העניין במתחם ויחזק את הפעילות הציבורית בו".
עם קום המדינה ומלחמת השחרור בשנת 1948 משפחת חג'ג' היגרה לאנגליה.
ב-2015 פרסם עופר אדרת ב'הארץ' את דבר גילויה של אבן עם כתובת "יפו – תפוזי סייד חג'ג' ", שהתגלתה במהלך שיפוץ בית ברחוב סלמה 6 ביפו.
האבן הייתה קבורה תחת שכבות צבע עד שנחשפה על ידי שי פרקש מסטודיו 'תכלת' שמתמחה בשימור.
קלייר חג'ג' היא נכדתו של סייד חג'ג' שהיה הבעלים של הפרדס ובית הבאר, ושנישא ליהודיה ניצולת שואה בלונדון.
קלייר היהודיה הפלסטינית, או הפלסטינית היהודיה, כתבה ספר בשם 'תפוזי ישמעאל' המתאר את סיפורה של משפחת חג'ג' מיפו שהיגרה לבריטניה ואת סיפורו של אביה שנישא שם לבחירת ליבו, אימה של קלייר, יהודייה, בת למשפחה של ניצולת שואה.
בשנים הראשונות לאחר הקמת מדינת ישראל, התגוררו באתר משפחות עולים ומערכת המים ההיסטורית חדלה לתפקד.
האתר הלך ונזנח כמו בתי באר אחרים בארץ, ואיבד את פניו.
בעשורים האחרונים גברה המודעות לערכי המורשת של הבייארות, כפי שמתאר אדריכל מימר נאור באתר המוקדש לחקר בתי הבאר: "בכל מעבר מזדמן או מתכוון בדרומה של העיר, בחלקה המזרחי וביפו נחשפים גילויים נוספים ועדויות חדשות-ישנות בדמות בתי באר ומתחמיהם ועוד העין רואה והיד נטויה לרשום ברשימות ולסמן במפות.
לעיתים הם בתי מלאכה מאובקים או מחסנים מגובבים לעיתים מגורים מעוררי רחמים, פעם אחת בית ספר וכמעט תמיד ריקנות גדולה ועזובה.
אך למרות היותם בכל מקום, הרי בתודעה הציבורית אין הם בנמצא כלל!
תל אביב התפשטה אט אט, אוספת אליה שכונה אחר שכונה, מנכסת את נכסיה החומריים ומשמיטה את אלו הרוחניים והופכת אותן לחצר האחורית שלה, זאת שאין מארחים בה ועליה אין מדברים.
לפני כעשור החלה עיריית תל אביב-יפו לקדם תב"ע (תא/4065) ייעודית לשימור מורשת זו.
החלטה על עריכת תוכנית לשימור של 19 בתי באר בדרום תל אביב וביפו אושרה בשנת 2012 על ידי הוועדה המקומית לתכנון ובנייה בתל אביב.
בהחלטת הוועדה המקומית על שימור הבתים נכתב כי "יישמר הזיכרון והערך התרבותי, ההיסטורי והחברתי של בתי הבאר הקדומים שבעיר.
שימור המבנים ההיסטוריים ייצור עוגנים תרבותיים המפוזרים ברחבי דרום העיר שסביבתם הקרובה תתפתח ותשופץ".
אחד מעיקרי תוכנית תב"ע תא/ מק/ 2515/ המעודכנת לדרך שלמה 6, שם דגש על קביעת הוראות לשיקום שיפוץ ואי הריסת המבנים ההיסטוריים במתחם.
אף על פי שהבייארות של יפו מזוהות כמורשת חקלאית-ורנקולרית, תהליכי השימור שלהן מתמקדים בעיקר בהיבטים אדריכליים-עירוניים.
כתוצאה מכך, אלמנטים חקלאיים חשובים כמו תעלות השקיה, חומות, בוסתנים ובריכות אגירה אינם זוכים להגנה מספקת, וערכי מורשת חברתיים והזהות הערבית של המקום מוזנחים.
החוקרים בחרו לבחון שלושה בתי באר, אחד מהם הוא בית הבאר בשלמה 6, מתוך 32 מגרשים שנכללו בתוכנית השימור, במטרה לבחון את תהליכי התיעוד, ערכי המורשת שהודגשו, והמרכיבים שזכו להגנה.
החוקרים מציעים גישת שימור חלופית שתכיר במורכבות האתרים ותשמר מגוון רחב יותר של נרטיבים.
המתחם שוקם ושוחזר ב 2014–2018 על-ידי חברת אקרו נדל"ן.
אדריכל שימור: איל זיו - א.
כיום בית הבאר הוא מרכז תרבות המהווה בית לגופי אמנות מקומיים, הדוגלים בפעילויות דו לשוניות וקשורים למקום ולקהילה שבה הם יוצרים.
המרכז הוא גם בית לשכניו ולשכנותיו המתגוררים ביפו ובדרום העיר, והוא פתוח בפני תושבי ותושבות תל אביב-יפו, ובפני כל מי שמעריך תרבות ואמנות.
המקום מציע פעילויות תרבות לקהל הרחב: מפגשי יוצרים, הקרנות סרטים, תערוכות אמנות, סדנאות כתיבה בעברית ובערבית, הופעות חיות ומרחב שהות (רזידנסי) לאמנים.
בנוסף, מוצעים תכנים ופעילויות לילדים וילדות, כגון: הצגות ילדים, שעות סיפור ופעילויות דיגיטף לגיל הרך.
את מגוון הפעילויות בבית הבאר המוגדר כבית תרבות ואמנות יפואית, ניתן לראות בדף הבית של המקום, ולדוגמה תערוכת אמנות של אמנית הרזידנסי אורה ראובן, תערוכת סטודנטיות ממנשר או קורס בערבית שמלמדת היבא מנטור.
בית הברכות לחקלאי הוא שרידיו של מבנה מגורים גדול בקיסריה השוכן במרחק של כ־300 מ' צפונית-מערבית לפסיפס הציפורים.
המבנה ידוע בשל רצפת פסיפס הנמצאת כיום בין שני בתים סמוכים בקיסריה ברחוב דקל 8 ו־10, והוא זכה בשמו בשל ברכות חקלאיות המופיעות במדליונים בפסיפס.
בשנת 1973 התגלתה ונחפרה באתר רצפת פסיפס באורך של 7.2 מטרים וברוחב של 6.8 מטרים.
ברצפת הפסיפס מצויות שתי כתובות ביוונית עתיקה הערוכות כל אחת בשש שורות בתוך מדליון בקוטר של 1.75 מטר.
במדליון הדרומי נכתב: , גרסה מקוצרת של .
במדליון הצפוני נכתב: , גרסה מורחבת של .
במדליונים מופיעים צלבים המעידים כי בעלי המקום היו נוצרים.
בשנת 2006 נהרס הבית ברח' דקל 10 על-מנת להקים בית חדש במקומו, ובאתר נערכה חפירת הצלה על־ידי פטר גנדלמן.
בחפירה נמצא כי רצפת האולם מהווה חלק ממבנה מגורים גדול מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל המתוארך לסוף המאה ה-6 או לראשית המאה ה-7. הבית היה גדול ממדים והשתרע על-פני שטח של יותר מ-30 על 35 מטרים.
באחד החדרים נמצא אפסיס והוא שימש ככל הנראה כקפלה.
עוד חשפה החפירה כי המבנה הוקם מעל בית קברות מהמאה ה-2 או ה-3, וכי הקברים כוסו בשכבת עפר ובה פסולת עירונית ומעליה הונחה שכבה נוספת של חול דיונה.
בית הדין הבין-לאומי לצדק הוא המוסד המשפטי העיקרי של האומות המאוחדות, שהוקם ביוני 1945 ומשרדיו נמצאים בהאג שבהולנד.
בית הדין פוסק לפי המשפט הבין-לאומי הפומבי, ופעילותו כוללת שתי קטגוריות:
מתן פסקי דין בסכסוכים בין מדינות, לאחר הסכמתן מראש של המדינות הרלוונטיות.
מתן חוות דעת בסוגיות משפטיות, שמופנות אליו על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות או מועצת הביטחון או ארגון של האו"ם שהוסמך על ידי העצרת הכללית להגיש בקשה זו.
כאשר מדינה אינה מצייתת לפסק דין של בית הדין, רשאית מועצת הביטחון לנקוט צעדים נגד מדינה זו.
כאשר בית הדין מספק חוות דעת מייעצת, אין לה אופי מחייב, אך בדרך כלל חוות הדעת של בית הדין משפיעות ומכובדות על ידי כלל המדינות, מאחר שחוקת בית הדין הבין-לאומי היא נספח למגילת האומות המאוחדות.
אף כי לחוות הדעת אין תוקף משפטי, הנימוקים המשפטיים הגלומים בהן משקפים את עמדותיו של בית הדין בסוגיות חשובות של המשפט הבין-לאומי, והן מבוססות על חוקים שכל המדינות החברות באו"ם מחויבות אליהם.
חוות דעת מייעצת שואבת את מעמדה וסמכותה מהעובדה שהיא הכרזה רשמית של הגוף המשפטי הראשי של האומות המאוחדות..
חוקת בית הדין הבין-לאומי היא נספח למגילת האו"ם, כך שכל המדינות החברות באו"ם חברות בה עם הצטרפותן לארגון.
בהחלטה 9 של מועצת הביטחון של האו"ם משנת 1946 נקבע שגם מדינות שאינן חברות בבית הדין יכולות, בתנאים שהוגדרו, להגיש תביעה.
באותה תקופה שווייץ לא הייתה חברה באו"ם.
בהחלטה 11 של מועצת הביטחון של האו"ם נקבעו תנאים להצטרפות שווייץ לבית הדין הבין-לאומי.
בית הדין מורכב מ-15 שופטים, כל אחד מהם ממדינה אחרת.
השופטים נבחרים על ידי העצרת הכללית ומועצת הביטחון לכהונה בת תשע שנים, שבסיומה ניתן לבחור בהם מחדש.
מדי שלוש שנים נערכות בחירות לחמישה שופטים.
כל מדינה שהיא צד להליך בבית הדין, ואינה מיוצגת בו, יכולה לצרף אזרח שלה כשופט בהרכב.
המסגרת לפעולת בית הדין הבין-לאומי נקבעה ב"חוקת בית הדין הבין-לאומי" (Statute of the International Court of Justice) אשר תוקנה לאחרונה בשנת 2001. סדרי הדין נקבעו ב"תקנות בית הדין" (International Court of Justice Rules of Court (1978)), אשר תוקנו לאחרונה בשנת 2005.
ההחלטות מתקבלות ברוב קולות של השופטים היושבים בדין, ואם הדעות נחלקות שווה בשווה, לנשיא קול מכריע.
הרכב חברי בית הדין הבין-לאומי בהאג, נכון ל-2025:
שםשם בשפת המקורמדינהתפקידתחילת כהונהסיום כהונהיוג'י איווסאווה岩澤雄司נשיא20252030ג'וליה סבוטינדהJulia Sebutindeסגנית נשיא20212030עבד-אל-קאווי אחמד יוסףعبد القوي يوسفשופט20182027שיו הנג'ין薛捍勤שופטת20122023פטר טומקהPeter Tomkaשופט20212030רוני אברהםRonny Abrahamשופט20182027לאונרדו נמר קלדיירה ברנטLeonardo Nemer Caldeira Brantשופט20222031הילרי צ'ארלסוורת'Hilary Charlesworthשופטת20212030דלוויר באנדאריDalveer Bhandariשופט20182027גאורג נולטהGeorg Nolteשופט20212030חואן מנואל גומז רובלדו Juan Manuel Gómez Robledoשופט20242033שרה קלוולנד Sarah H.
Clevelandשופטת20242033בוגדן לוצ'יאן אורסקו Bogdan-Lucian Aurescuשופט20242033דירה טלאדי Dire Tladiשופט20242033
בית הדין פוסק בנוגע לסכסוכים בין מדינות, לאחר הסכמתן מראש של המדינות הרלוונטיות.
פסקי הדין הם בעלי תוקף משפטי מחייב, וכאשר מדינה אינה מצייתת לפסק דין, רשאית מועצת הביטחון של האו"ם לנקוט צעדים נגדה.
להלן סכסוכים נבחרים שהוכרעו בבית הדין הבין-לאומי:
תלונה של ארצות הברית נגד איראן, על שזו החזיקה בדיפלומטים אמריקנים.
תלונה של ניקרגואה נגד ארצות הברית, על שזו הפעילה כוח נגד ניקרגואה.
סכסוך בין תוניסיה ללוב אודות גבולותיו של המדף הימי ביניהן.
סכסוך בין ארצות הברית לקנדה אודות מיקומו של הגבול הימי ביניהן במפרץ מיין.
תלונה של יוגוסלביה כנגד המדינות החברות בברית נאט"ו, על פעולתן במלחמת קוסובו.
יישום האמנה למניעה ולהענשה על פשעי רצח עם (בוסניה והרצגובינה נגד סרביה ומונטנגרו).
פרויקט גבצ'יקובו-נג'מרוש (Gabčíkovo-Nagymaros Project) (הונגריה/סלובקיה).
פעילויות חמושות בתחומה של קונגו (הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו נגד אוגנדה).
לבית הדין יש סמכות לתת חוות דעת מייעצת בסוגיות משפטיות, על פי בקשה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות, מועצת הביטחון או ארגון אחר של האו"ם שהוסמך על ידי העצרת הכללית להגיש בקשה זו.
חוות הדעת אינה מחייבת שכלעצמה, אך היא מהווה ביטוי לעמדת בית הדין לגבי המשפט הבין לאומי הנוהג, וככזו, יש לה חשיבות רבה בעיני הקהילה הבין לאומית.
להלן חוות דעת נבחרות שניתנו על ידי בית הדין הבין-לאומי:
אפשרות האו"ם לתבוע פיצויים (1949).
חוקיות בניית גדר ההפרדה בגדה המערבית (2004).
חוקיות השימוש בנשק גרעיני (1996).
חוקית הכרזת העצמאות של קוסובו (2010).
להלן סכסוכים תלויים ועומדים בפני בית הדין (נכון לשנת 2016):
הגבלות ימיות באוקיינוס ההודי (סומליה נגד קניה)
סכסוך בנוגע לזכויות מעבר בים וזכויות נילוות (קוסטה ריקה נגד ניקרגואה)
גישה לאוקיינוס השקט (בוליביה נגד צ'ילה)
סכסוך גבולות ימיים ויבשתיים (ניקרגואה נגד קולומביה)
השימוש במימי נהר הסילאלה (צ'ילה נגד בוליביה)
הליכים פליליים מסוימים וחנינות (גינאה המשוונית נגד צרפת)
נכסים איראניים מסוימים (איראן נגד ארצות הברית)
רצח עם (דרום אפריקה נגד ישראל)
ב-1950 מדינת ישראל הצהירה כי היא מקבלת על עצמה את סמכות השיפוט של בית הדין הבין-לאומי לתקופה של חמש שנים.
היא הודיעה על כך שוב ב-1957 ללא הגבלת זמן.
ב-1985 ישראל משכה את הסכמתה לסמכות השיפוט של בית הדין.
כוחו של האו"ם לדרוש פיצויים מישראל בגין רצח שליח האו"ם הרוזן ברנדוט, 1949
ב-1948 ביקשה העצרת הכללית של האו"ם מבית הדין לחוות את דעתו אם לאו"ם יש אישיות משפטית בין-לאומית המקנה לו את האפשרות להגיש דרישה לפיצויים.
התביעה שבה היה מדובר הייתה כלפי ישראל, על רצח שליח האו"ם למזרח התיכון הרוזן פולקה ברנדוט.
מדינת ישראל לא הייתה חברה באו"ם באותה עת.
בית הדין קבע שלאו"ם יש אישיות משפטית גם כלפי מדינות שאינן חברות באו"ם.
ב-1957 ישראל הגישה תביעה נגד בולגריה בגין הפלת מטוס אל על בשמי בולגריה ב-1955. ב-1959 בית הדין פסק שאין לו סמכות שיפוט בתביעה.
חוות דעת על גדר ההפרדה, 2004
ב-8 בדצמבר 2003 החליטה העצרת הכללית של האו"ם, לבקש מבית הדין חוות דעת מייעצת בדבר "ההשלכות המשפטיות של בניית החומה בשטחים הפלסטינים הכבושים".
בית המשפט קיבל הצהרות כתובות ממדינות שונות, ושמע טיעונים בעל פה מ-23 ועד 25 בפברואר.
ישראל חלקה על סמכותו של בית הדין לפסוק בעניין, לא הציגה טיעונים בעל פה בפני בית הדין אלא רק טיעונים בכתב, שרובם נסובו על סמכותו של בית הדין לדון בנושא ישראלי פנימי.
בית הדין הצהיר כי "ישראל ניצבת בפני התקפות אלימות כנגד האוכלוסייה האזרחית שלה, ושזכותה, ואף חובתה, להגיב כדי להגן על חיי אזרחיה, אך על הצעדים להיות בהתאם למשפט הבין-לאומי."
במסקנות חוות הדעת נקבע כי "חומת ההפרדה" (בלשון בית הדין) מנוגדת למשפט הבין-לאומי וישראל נקראה להפסיק את הקמת "החומה בשטחים הפלסטיניים הכבושים כולל מזרח ירושלים וסביבתה", לפרק את חלקיה שנבנו על שטחים שמעבר לקו הירוק, ולשלם פיצויים לפלסטינים שנפגעו מהקמתה.
כמו כן קרא בית הדין לקהילה הבין-לאומית להימנע מלסייע להמשך המצב הבלתי חוקי שנוצר עקב הקמת הגדר, ולנקוט אמצעים חוקיים על מנת להביא להפסקת ההפרות מצד ישראל.
חוות הדעת ניתנה ברוב של 14 תומכים מול מתנגד יחיד – השופט האמריקאי תומאס בורגנטל – שגם הוא הביע ביקורת כלפי מעשי ישראל, אך טען שבפני בית הדין לא עמד בסיס עובדתי מספק לממצאיו הגורפים, וכי היה עדיף אילו נמנע מדיון בנושא.
חוות דעת בעניין מעמד איי צ'אגוס, 2018
במהלך שנת 2018 התנהל בבית-הדין הליך בנוגע לבקשה למתן חוות דעת מייעצת בנושא ההשלכות המשפטיות של הפרדת ארכיפלג צ'גוס ממאוריציוס, שהתרחשה בשנת 1965. ישראל הגישה את עמדתה בכתב, וכן הציגה את טיעוניה בעל פה.
ב-20 בדצמבר 2023 פנתה דרום אפריקה לבית הדין בתלונה שישראל מפרה את מחויבויותיה על פי האמנה בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת עם, במהלך פעולות צה"ל ברצועת עזה, במסגרת מלחמת חרבות ברזל.
הבקשה כוללת דרישה לצו בדבר סעדים זמניים, שנועד להגן על הפלסטינים בעזה מפני המשך ההפרה הנטענת של האמנה.
הדיון בתלונה התקיים ב-11 וב-12 בינואר 2024. ב-26 בינואר פרסם בית הדין את החלטתו בבקשה.
ישראל נדרשה לדווח לבית הדין על האמצעים שנקטה בתוך חודש.
בפברואר בית הדין דחה את בקשת דרום אפריקה להחמיר את הצווים נגד ישראל בשל פעולה צבאית אפשרית ברפיח.
ב-24 במאי 2024 החליט בין הדין להורות על הפסקת לחימה ברפיח, ועל הגשת דוח מצב בתוך חודש ימים.
הוועד היהודי-האמריקאי דחה את הטענות בנוגע לרצח העם בעזה במהלך מלחמת חרבות ברזל ופרסם הצהרה בנוגע לטיעונים חסרי הבסיס בתלונת דרום אפריקה נגד ישראל בגין רצח עם, אשר הוגשה לבית הדין הבינלאומי לצדק.
חוות דעת על הכיבוש הישראלי, 2024
ב-30 בדצמבר 2022 החליטה העצרת הכללית של האומות המאוחדות לבקש מבית הדין חוות דעת מייעצת על ההשלכות המשפטיות של התמשכות הכיבוש הישראלי בגדה המערבית ובמזרח ירושלים.
ממשלת ישראל הגישה נייר עמדה לבית הדין ובו טענה שאין לו סמכות לדון בסכסוך הישראלי-פלסטיני, ושזה צריך להיפתר במשא ומתן ישיר בין ישראל לרשות הפלסטינית.
הדיונים, תחת הכותרת ההשלכות המשפטיות הנובעות ממדיניותה וממעשיה של ישראל בשטח הפלסטיני הכבוש, כולל מזרח ירושלים (בקשה לחוות דעת מייעצת), החלו בפברואר 2024, בהשתתפות 52 מדינות ו-3 ארגונים בין-לאומיים.
ישראל שלחה משלחת של משרד החוץ שנכחה בדיונים אך לא השתתפה בהם באופן פעיל.
חוות הדעת המייעצת של בית הדין ניתנה ב-19 ביולי 2024, וקבעה כי הכיבוש המתמשך של ישראל בשטחים הפלסטיניים (כולל רצועת עזה ומזרח ירושלים), כמו גם הקמת התנחלויות וניצול משאבי טבע, מפרים את החוק הבין-לאומי.
בית הדין הפלילי הבין-לאומי הוא בית משפט בין-לאומי היושב בעיר האג שבהולנד ופועל מתוקף חוקת רומא שנחתמה בשנת 1998. נכון לפברואר 2025, בחוקה חברות 125 מדינות.
בית הדין הפלילי הבין-לאומי עוסק באחריותם הפלילית של יחידים לארבעה סוגי פשעים: פשעי השמדת עם, פשעים נגד האנושות, פשע מלחמה ופשע נגד השלום.
זאת, להבדיל מבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), העוסק בסכסוכים בין מדינות.
בית הדין מוסמך לדון בעבירות העומדות בשלושה תנאים: הן מצויות בסמכותו העניינית, הן בוצעו לאחר 1 ביולי 2002 – זמן הקמתו, ומתקיימת לגביהן לפחות זיקה אחת מתוך הרשימה הבאה:
העבירות בוצעו בשטח של אחת מהמדינות החברות בבית הדין.
העבירות בוצעו על ידי אזרחים של אחת מהמדינות החברות בבית הדין.
מדינה שאינה חברה בבית הדין הסכימה אד הוק לשיפוטו.
מועצת הביטחון של האו"ם הפנתה את העניין לבית הדין.
על פי סעיף 77 לחוקת רומא, בית הדין יכול לגזור את העונשים הבאים:
מאסר למספר מוגדר של שנים, אשר לא יעלה על 30 שנים; או מאסר עולם כאשר החומרה הקיצונית של הפשע והנסיבות האישיות של האדם המורשע מצדיקים זאת.
חילוט הכנסות, רכוש ונכסים הקשורים במישרין או בעקיפין במעשה פשע, בלי לפגוע בזכויות של צדדים שלישיים.
הקמת בית דין בין-לאומי לצורך העמדה לדין של מנהיגים פוליטיים שהואשמו בפשעים בין-לאומיים הוצעה לראשונה כחלק מוועידת השלום בפריז (במסגרת ועדת האַחְרָיוּיוֹת) בשנת 1919 בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
הנושא נדון שוב בוועידה שהתקיימה בז'נבה בחסות חבר הלאומים בשנת 1937, שבדומה לוועידה הראשונה, קבעה כי יש לייסד בית משפט בין-לאומי קבוע כדי למנוע ולשפוט מעשי פשיעה בין-לאומיים.
אמנת חבר הלאומים נחתמה בז'נבה על ידי 13 מדינות, אך אף מדינה לא אשררה אותה והיא מעולם לא נכנסה לתוקף.
לאחר מלחמת העולם השנייה הקימו בעלות הברית שני בתי דין אד הוק כדי להעמיד לדין את מנהיגי מדינות הציר שהואשמו בפשעי מלחמה.
בית הדין הצבאי הבין-לאומי, שישב בנירנברג, העמיד לדין את מנהיגי גרמניה הנאצית, בעוד שבית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק בטוקיו היה אחראי לשפיטת מנהיגי יפן.
ב-1948 הכירה לראשונה העצרת הכללית של האו"ם בצורך בבית משפט בין-לאומי קבוע להתמודדות עם זוועות מלחמת העולם השנייה.
לבקשת האספה הכללית גובשה ועדת המשפט הבין-לאומי (ILC) בשני חוקים בתחילת שנות החמישים, אך אלה נגנזו בגלל המלחמה הקרה, שמנעה הקמת בית משפט פלילי בין-לאומי.
בנג'מין פרנץ, חוקר פשעי המלחמה הנאציים לאחר מלחמת העולם השנייה, והתובע הראשי מטעם צבא ארצות הברית במשפט האיינזצגרופן, היה פעיל נמרץ למען חוק בין-לאומי ובית משפט פלילי בין-לאומי.
עמדה זו הוא ביטא בספרו הראשון, שפורסם ב-1975 תחת הכותרת "הגדרת תוקפנות בין-לאומית: החיפוש אחר שלום עולמי" (Defining International Aggression: The Search for World Peace).
תומך נוסף היה רוברט קורט ווצל, שערך בשיתוף ספר בשם "לקראת בית משפט פלילי בין-לאומי אפשרי" (Toward a Feasible International Criminal Court) ב-1970 וייסד את הקרן להקמת בית דין פלילי בין-לאומי ב-1971.
ביוני 1989, ראש ממשלת טרינידד וטובגו, רובינסון, הציע להקים בית משפט פלילי בין-לאומי קבוע כדי להתמודד עם סחר בלתי חוקי בסמים.
בעקבות ההצעה, ביקשה מליאת העצרת הכללית מוועדת המשפט הבין-לאומי פעם נוספת לנסח חוקה שתתווה כללי בסיס עבור בית משפט קבוע.
בעוד הטיוטה מתגבשת, מועצת הביטחון של האו"ם הקימה שני בתי דין אד הוק בתחילת 1990. בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר הוקם בשנת 1993 בתגובה לזוועות שבוצעו על ידי כוחות מזוינים במהלך מלחמות יוגוסלביה, ובית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה שהוקם בשנת 1994 בעקבות רצח העם ברואנדה.
הקמת בתי דין אלה הדגישה אף יותר את הצורך בבית משפט פלילי בין-לאומי קבוע.
ב-1994 הציג ה-ILC את הצעתו לחוק עבור בית דין פלילי בין-לאומי בפני העצרת הכללית והמליץ על כינוס ועידה שתדון בניסוח חוקת בית המשפט.
לבחינת סוגיות מפתח מהותיות בטיוטת החוק, הקימה האספה הכללית ועדה להקמת בית דין פלילי בין-לאומי, שנועדה פעמיים בשנת 1995. לאחר בחינת דו"ח הוועדה, הקימה האספה הכללית את הוועדה המכינה להקמת בית הדין הפלילי הבין-לאומי לכתיבת טיוטה מגובשת.
בשנים 1996–1998 התקיימו שישה כנסים של הוועדה המכינה במטה האו"ם בניו יורק, שבמהלכם ארגונים לא ממשלתיים נתנו משוב והשתתפו בפגישות תחת ארגון הגג של הקואליציה לבית הדין הפלילי הבין-לאומי (CICC).
בינואר 1998 התכנסו הלשכה ומרכזי הוועדה המכינה לאספה בזוטפן בהולנד, כדי לארגן מחדש ולאחד את טיוטות הכנסים השונים לטיוטה אחת שלמה.
לבסוף יזמה העצרת הכללית ביוני 1998 כנס ברומא, במטרה לגבש באופן סופי את חוקת בית המשפט.
ב-17 ביולי 1998, חוקת רומא של בית הדין הפלילי הבין-לאומי התקבלה בהצבעה של 120 בעד, 7 מתנגדים, ו-21 מדינות נמנעות.
שבע המדינות שהצביעו נגד החוקה היו סין, עיראק, ישראל, לוב, קטר, ארצות הברית ותימן.
הצבעת הנגד של ישראל נבעה מהכללת "פעולה של העברת אוכלוסייה לשטח כבוש" ברשימת פשעי המלחמה, בחשש שהוא ישמש בסיס להאשמתה העתידית בעניין ההתנחלויות.
לאחר שהחוקה אושררה על ידי 60 מדינות, היא נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2002 ובית המשפט הפלילי הבין-לאומי הוקם רשמית.
ההרכב הראשון של 18 שופטים נבחר על ידי מועצת המדינות החברות בפברואר 2003. הם הושבעו בבית המשפט הראשון של בית המשפט ב-11 במרץ 2003.
בשנת 2025 שופטת של בין הדין לידיה מוגאמבה הורשעה בבריטניה.
בפברואר 2025 דונלד טראמפ חתם על צו נשיאותי 14203 המטיל סנקציות על בית הדין, אך הצו בוטל על ידי בית המשפט הפדרלי בארצות הברית בנימוק כי הוא פוגע באופן לא חוקתי בחופש הביטוי.
באוגוסט 2025 (תשפ"ה) מרקו רוביו, מזכיר המדינה של ארצות הברית, החליט להטיל סנקציות על ארבעה שופטי בית הדין.
הפעלת סמכות השיפוט של בית הדין מותנית בכך שהפשעים הם בסמכותו המהותית ושהם בוצעו בעת שחוקת בית הדין הייתה בתוקף לגבי המדינות הרלוונטיות.
פשעים בסמכות השיפוט של בית הדין
אמנת רומא קובעת ארבע קטגוריות שיפוט שלבית הדין יש את הסמכות לשיפוט לגביהן.
אנשים יכולים לעמוד לדין רק על פשעים המפורטים בחוקה.
בסעיף 5 בחוקה מופיעות ארבע קטגוריות של פשעים המפורטים בהמשך החוקה: רצח עם (סעיף 6), פשעים נגד האנושות (סעיף 7), פשעי מלחמה (סעיף 8) ופשע נגד השלום (סעיף 8 bis).
בנוסף, סעיף 70 מגדיר "עבירות נגד מערכת החוק", המהווה קטגוריה חמישית של פשעים שעליהם אינדיבידואלים יכולים לעמוד לדין.
סעיף 6 מגדיר פשע רצח עם כפי שמופיע באמנה בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת עם.
האמנה מגדירה חמישה מעשים הנעשים "מתוך כוונה להשמיד קבוצה לאומית, אתנית, גזעית או דתית או חלק ממנה":
גרימת נזק חמור, בגוף או בנפש, לחברי הקבוצה;
העמדת חברי הקבוצה, בכוונה תחילה, בתנאי-חיים שיש בהם כדי להביא לידי השמדתם הגופנית, כולה או מקצתה;
שימוש באמצעים שכוונתם למנוע ילודה.
סעיף 7 לאמנת רומא, מגדיר פשעים נגד האנושות כמעשים "שבוצעו במסגרת התקפה נרחבת או שיטתית המכוונת נגד כל אוכלוסייה אזרחית".
הסעיף מפרט 11 פשעים בודדים:
הגלייה או העברה כפויה של אוכלוסייה.
כליאה או שלילה חמורה אחרת של חירות פיזית בניגוד לכללי היסוד של המשפט הבין-לאומי.
אונס, שעבוד מיני, זנות כפויה, היריון כפוי, סירוס או עיקור בכפייה, או כל צורה אחרת של אלימות מינית בעלת חומרה דומה.
מעשים אחרים בלתי אנושיים בעלי אופי דומה המכוונים לגרום לסבל רב, או לחבלה חמורה לגוף או לבריאות נפשית, פסיכולוגית או פיזית.
פשעים נגד האנושות יכולים להתבצע לא רק בזמן מאבק מזוין.
למשל, פגיעה משטר רודני באזרחים.
ב-2011 נערכו הפגנות במספר ערים בלוב של מתנגדי השלטון.
סייף אל־אסלאם קדאפי, שהיה אז ראש ממשלה בפועל, הורה להפעיל כוח קטלני נגד המפגינים.
הוא הואשם על ידי בית הדין בפשעים נגד האנושות מסוג רצח ורדיפה.
סעיף 8 לאמנת רומא מגדיר פשע מלחמה וכולל מספר קטגוריות לפי הישויות הנלחמות וחומרת העבירה.
הלחימה מובחנת בין מדינות, בין גופים לא-מדינתיים, כגון קבוצות מורדים, או בין מדינה לגופים לא-מדינתיים.
בסך הכל ישנם 74 פשעי מלחמה הרשומים בסעיף 8. חומרת העבירה נעה בין חמורה לרצינית.
הפרות חמורות של אמנת ז'נבה כוללות חטיפת בני ערובה והרג מכוון של אזרחים.
הפרות רציניות של דיני מלחמה הנוגעים לסכסוכים בין-לאומיים כוללות שימוש בנשק הגורם סבל גדול יותר לאנשים, התקפה על אוכלוסייה אזרחית, או גירוש אוכלוסייה אזרחית משטח כבוש.
הפרות רציניות של דיני מלחמה כוללות פגיעה באנשים שלא לוקחים חלק פעיל במאמץ המלחמתי, ובלוחמים שנפצעו או נכנעו.
הפרות רציניות אחרות של המשפט בין-לאומי בסכסוכים שאינם בין-לאומיים כוללות גיוס נערים מחת לגיל 15 להילחם.
פשעי המלחמה מחולקים לארבע קבוצות: שתי הקבוצות הראשונות בלחימה בין-לאומית והשתיים הנוספות בעימות שאינו בין-לאומי.
בקבוצה הראשונה נכללות הפרות חמורות של אמנות ז'נבה:
יחס לא אנושי כולל ניסויים ביולוגיים
גרימת סבל בכוונה או פגיעה חמורה בגוף או בבריאות
הרס וביזה נרחבת של רכוש
כפייה על שבויי מלחמה ואחרים לשרת בכוחות של מעצמה עוינת
שלילה בכוונה תחילה של זכויוית משפט הוגן מאסירי מלחמה ואחרים
גירוש, הגליה או כליאה בלתי חוקית
בקבוצה השנייה נכללות הפרת חמורות המבוססות על המשפט המנהגי בסכסוך מזוין בין-לאומי, במסגרות הקיימות של המשפט הבין-לאומי:
התקפה מכוונת נגד אוכלוסייה אזרחית או נגד אזרחים בודדים שאינם לוקחים חלק בלחימה
תקיפה מכוונת נגד מטרות אזרחיות
תקיפה מכוונת נגד בני אדם, מבנים או ציוד של המעורבים בסיוע הומניטרי או שמירת שלום
תקיפה מכוונת שתגרום ביודעין לפגיעה בגוף או בנפש, או לנזק ליעדים אזרחיים, או לנזק נרחב, ארוך טווח וחמור לסביבה הטבעית
תקיפה או הפצצה של ערים, כפרים או מבני מגורים שאינם מוגנים ואינם יעד צבאי
הריגה או פציעה של לוחם שנכנע
שימוש לא נאות בדגל שביתת נשק, או בסמלים ובמדים הצבאיים של האויב או של האומות המאוחדות
העברת אוכלוסייה אזרחית על ידי הכוח השולט לתוך שטח בשליטתו או הגליה לשטח כבוש
תקיפה מכוונת של מבני דת, חינוך, אמנות, דת ורפואה
שימוש בבני אדם בצד היריב בניסויים רפואיים או מדעיים
הריגה או פציעה חמורה של אנשים השייכים לצבא או מדינת היריב
השמדה או לקיחה של רכוש האויב אלא אם כן הוא נדרש באופן חיוני לצורכי מלחמה
הודעה כי אזרחים ממדינת האויב לא יוכלו לקבל הגנה משפטית
חיוב אזרחים ממדינת אויב לקחת חלק בפעולות מלחמה נגד ארצם
שימוש בכלי מלחמה שמטבעם גורמים פציעה עודפת או סבל מיותר
ביצוע מעשי זוועה, בעיקר יחס משפיל ומבזה
אינוס, עבדות מינית, זנות כפויה והיריון כפוי
שימוש באנשים כמגן אנושי מפני פעילות צבאית
תקיפה מכוונת נגד מבנים, חומרים, יחידות ואמצעי תובלה רפואיים, וכוח אדם המשתמש בסמלים של אמנות ז'נבה
גיוס צעירים מתחת לגיל 15 ללחימה
הקבוצה השלישית של פשעים מתייחסת למקרים של לחימה בין גופים לא-מדינתיים.
היא כוללות הפרות חמורות של כל אחת מהפעולות הבאות שבוצעו נגד אנשים שאינם לוקחים חלק פעיל בפעולות לחימה, לרבות חברי כוחות מזוינים שהניחו את נשקם, פצועים, עצורים או מי שאינו לוחם מכל סיבה אחרת:
אלימות קשה, רצח, עינויים, יחסי אכזרי והטלת מום
פגיעה חמורה בכבוד האדם, בפרט יחס משפיל ומביש
מתן גזר דין וביצוע הוצאות להורג
קבוצה רביעית כוללת הפרות חמורות אחרות של חוקים ומנהגים החלים בסכסוכים מזוינים שאינם בעלי אופי בין-לאומי.
ישנה חפיפה חלקית עם קבוצה שתיים.
רשימת הפשעים שבקבוצה זו התעדכנה במהלך השנים ונוספו לה עבירות הנוגעות לשימוש בכלי נשק, וכן עבירה של הרעבה מכוונת של אזרחים כשיטת לחימה שלפני כן התייחסה רק לעימות בין-לאומי:
תקיפה מכוונת של מבנים רפואיים, מערכות תחבורה ומבנים ייחודים על פי אמנת ז'נבה
תקיפה מכוונת של מי שעוסק בסיוע הומניטרי או שמירת שלום
בזיזת רכוש לאחר כיבוש ישוב
הוראה על עקירת האוכלוסייה האזרחית שלא מסיבות של שמירת ביטחון האזרחים
פגיעה או הריגה של בוגדים
הטלת מום או ניסויים רפואיים כפויים בבני אדם
פשעי תוקפנות או פשע נגד שלום הוא תכנון, ייזום או ביצוע של מעשה תוקפנות רחב היקף וחמור תוך שימוש בכוח צבאי של מדינה ריבונית.
הגדרתו והיקפו של הפשע שנויים במחלוקת.
אמנת רומא מכילה רשימה של מעשי תוקפנות העלולים להוליד אחריות פלילית אינדיבידואלית, הכוללים פלישה, כיבוש צבאי, סיפוח באמצעות שימוש בכוח, הפצצות, ומצור ימי.
מעשה התוקפנות מהווה, מעצם טבעו, חומרתו או היקפו, הפרה ברורה של מגילת האו"ם.
פשעי תוקפנות הם, בדרך כלל, פשעים היכולים להתבצע רק על ידי בעלי הכוח המעצבים את המדיניות, ולא על ידי אלה המבצעים אותה.
הגדרת פשע תוקפנות לא נכללה באמנת רומא במקור בשל חילוקי דעות בין המדינות בנוגע לנוסח.
הגדרת פשע תוקפנת נדונה במשך שבע שנים, בין השנים 2003 ל-2010, והנוסח הוסכם בוועידה שנערכה בקמפלה, אוגנדה ביוני 2010. התיקון שמכליל את הגדרת פשע התוקפנות באמנה נכנס לתוקף ב־17 ביולי 2018. פשע התוקפנות מחייב רק את המדינות שאישרו את התיקון לאמנה הכולל פשע זה.
נכון לספטמבר 2022, 43 מדינות אשררו את התיקון.
פתיחת חקירה בבית הדין הפלילי הבין-לאומי
בהתאם לסעיף 15 של אמנת רומא, כל אדם, קבוצה או ארגון יכולים לשלוח מידע על פשעים לכאורה או פשעים פוטנציאליים למשרד התובע (OTP) של בין הדין.
לאחר בחינת התלונה, משרד התובע בודק האם היא בסמכות השיפוט של בית הדין.
בשלב הבא, נבדק האם יש מספיק ראיות, חומרת הפשעים ואת אינטרס הצדק.
אם נפתחת חקירה, התובע חייב לאסוף ולחשוף ראיות מפלילות ומזכות כאחד.
בישיבת קדם-משפט, השופטים בוחנים אם הראיות שנאספו מספקות על מנת להוציא צו מעצר ולנהל משפט.
במקרה שיוצא צו מעצר, החשוד מובא להאג, מקום משכנו של בית הדין.
במשפט, שופטי בית הדין שומעים את הראיות מהתובע, ההגנה ועורכי הדין של הקורבנות ואז פוסקים.
אם החשוד נמצא אשם, נקבע גזר הדין והחלטה על פיצוי הקורבנות.
תובעי בית הדין הפלילי הבין-לאומי
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי
בית המשפט הוציא את צווי המעצר הראשונים שלו ב-8 ביולי 2005, והדיונים הראשונים התקיימו בשנת 2006.
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
חקירת בית הדין בקונגו עוסקת בפשעים שבוצעו במלחמת קונגו השנייה ואחריה, הסכסוך באיטורי ו.
באפריל 2004 פנתה ממשלת קונגו לבית הדין, וביוני 2004 פתח התובע לואיס מורנו אוקמפו רשמית בחקירה, שהייתה החקירה הרשמית הראשונה של בית הדין.
במסגרת החקירה הוצאו צווי מעצר לשישה חשודים, ביניהם תומאס לובנגה דיילו (נדון ל-14 שנות מאסר בגין גיוס ילדים), בוסקו נטגנדה (נדון ל-30 שנות מאסר בגין 18 סעיפי אישום), וז'רמן קטנגה (נדון ל-12 שנות מאסר).
שני נאשמים נוספים זוכו או לא הועמדו לדין, ואחד נהרג בטרם נתפס.
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי באוגנדה
חקירת בית הדין באוגנדה היא חקירת פשעים שבוצעו על ידי צבא ההתנגדות של האל בעת התקוממות שהתרחשה בצפון אוגנדה ובאזורים שכנים מאז 1987. מפקדי צבא ההתנגדות מואשמים במעשי טבח, חטיפת אזרחים, שימוש בילדים כחיילים, שעבוד מיני, עינויים וביזה.
ממשלת אוגנדה פנתה לבית הדין בשנת 2003, וב-2005 הוצאו צווי מעצר המעצר נגדי מפקדי צבא ההתנגדות.
ג'וזף קוני מנהיג "צבא ההתנגדות של האל", ארגון גרילה שניסה לכונן באוגנדה משטר תאוקרטי המבוסס על עשרת הדיברות.
על פי מקורות שונים, קוני הורה לחטוף עשרות אלפי ילדים וילדות מבתיהם, ולהופכם לחיילים או לשפחות מין בארגונו.
בשנת 2005 הוציא בית הדין הבין-לאומי צו מעצר נגד קוני בגין ביצוע, לכאורה, של פשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות, אך הוא עדיין לא נתפס.
אוקוט אודהיאמבו (Okot Odhiambo) היה מפקד בכיר בצבא ההתנגדות של האל באוגנדה.
הוא נחשד כי תכנן רצח של כ-300 אזרחים במהלך מתקפה בפברואר 2004 על מחנה העקורים ברלוניו בצפון אוגנדה.
המתקפה נחשבת אחד ממעשי הטבח הגדולים ביותר בהיסטוריה האכזרית של "צבא התנגדות של האל".
ב-2005 הוציא בין הדין צו מעצר על שמו בגין, לכאורה, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, אולם לא נעצר.
ראסקה לוקווייה (Raska Lukwiya) נחשב לשלישי בהיררכיה בצבא ההתנגדות של האל.
הואשם ביחד עם מנהיגים אחרים של צבא ההתנגדות בפשעים נגד האנושות.
ביוני 2005 הוצא נגדו צו מעצר מבית הדין.
באוגוסט 2006 הוא נהרג בקרב עם כוח ההגנה העממי של אוגנדה (Uganda People's Defence Force).
וינסנט אוטי (Vincent Otti) שימש כסגנו של ג'וזף קוני בצבא.
ביולי 2005 הוציא בין הדין צו מעצר על שמו.
הוא הואשם ב-21 סעיפים של פשעי מלחמה וב-11 סעיפים של פשעים נגד האנושות.
בנובמבר 2007 דווח כי קוני הוציא להורג את אוטי.
דומיניק אונגוון (Dominic Ongwen) היה מפקד בצבא ההתנגדות של האל וגויס כילד להילחם.
אונגוון נחטף על ידי הצבא בגיל עשר והוכשר כחייל.
הוא נחשב לחייל נאמן והתקדם בארגון.
בגיל 18 קיבל דרגת מייג'ור וכעשור לאחר מכן קודם לבריגדיר.
בתחילת שנות האלפיים פיקד, על פי החשד, על קרבות בצפון אוגנדה, שבהם נרצחו ונחטפו אלפי בני אדם.
ביולי 2005 הוציא בית הדין צו מעצר על שמו.
הוא הואשם בפשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה ובהם אונס, רצח וחטיפת ילדים.
בינואר 2015 אונגוון הסגיר את עצמו לבית הדין.
הוא הועמד לדין ונשפט ל-25 שנות מאסר.
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי ברפובליקה המרכז-אפריקאית
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי ברפובליקה המרכז-אפריקאית היא חקירת פשעים שבוצעו על ידי חייליו של סגן נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לשעבר, ז'אן-פייר במבה .
הוא אחת מהדמויות הפוליטיות הבכירות ביותר שהועמדה לדין בבית המשפט.
הוא וחמישה מפקדים הואשמו בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
באוקטובר 2002, שלח במבה את חייליו לרפובליקה המרכז אפריקנית, בעקבות בקשת הנשיא, פוסטן-ארקאנז' טואדרה, לסיע בדיכוי מרד שהוביל מפקד הצבא לשעבר, פרנסואה בוזיזה.
בדיכוי המרד, ביצעו אנשיו רצח המוני, אונס וביזה.
בסופו של דבר נכשל במבה בניסיונות דיכוי המרד וטואדרה הודח מתפקידו.
בשנת 2008, הוא נעצר בבלגיה והוסגר לבית הדין הפלילי.
ב-2016, הוא הורשע בפשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה וכן בניסיון לשחד עד במשפט.
פסקי הדין נחשבו לנקודת ציון משפטית, מכיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שבית הדין הפלילי הבין-לאומי הרשיע נאשם באונס או "מטיל אחריות על מעשי חייליו".
הוא נידון ל-18 שנות מאסר.
במבה ערער על גזר הדין ופסקי הדין.
בערעור הוא טען כי לא הייתה לו יכולת לשלוט ב-1,500 החיילים וכי אין תיעוד המראה שהוא הורה לחייליו כיצד לנהוג.
בדעת רוב שנתמכה על ידי שלושה מתוך חמשת השופטים, לשכת הערעורים של בית הדין קיבלה את טענתו של במבה.
שאר הנאשמים במשפט ריצו עונשים קצרים ושילמו קנסות.
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בדרפור
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בדרפור היא חקירת פשעים שבוצעו במהלך רצח העם בדרפור.
החקירה נפתחה לבקשת מועצת הביטחון של האו"ם ב-2005. נכון ליוני 2019, חמישה חשודים נטרם נתפסו והועמדו למשפט: אחמד הארון (Ahmed Haroun), עלי קושייב , עומר אל-בשיר, עבדאללה בנדה ועבד א-רחים מוחמד חוסיין.
הארון מואשם ב-20 פשעים נגד האנושות ו-22 פשעי מלחמה ובהם רצח, עינויים, פגיעה באוכלוסייה אזרחית ואונס.
מעבר לכך, הוא מואשם על תפקידו בגיוס, מימון וחימוש מיליציית הג'נג'וויד.
המיליציה תקפה אזרחים ובזזה ערים וכפרים במהלך התקפות.
ב-4 במרץ 2009, הוצא צו מעצר והוגש כתב אישום נגד אל-בשיר בבית הדין בהאג, כתב האישום כלל 7 סעיפים של פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה אולם הוא לא כלל אישומים בעבירות רצח.
השופט בבית המשפט ארקי קורולה (Erkki Kourula) הורה לבחון מחדש את האישומים והראיות על רצח העם.
התובע אוקמפו, ציפה כי לאחר בחינת הראיות מחדש, ממצאים אילו עשויים להביא להאשמות בזמן קצר.
בתגובה להוצאת צו המעצר, נשא אל-בשיר נאום ובו מתח ביקורת על אוקמפו וזילזל בהחלטת בית הדין.
במהלך הדיונים שהתקיימו בשנת 2009, נמנע בית הדיון הבין-לאומי מלהאשים את אל-בשיר ברצח עם, בטענה שאין לכך ראיות מספיקות.
אוקמפו, ערער על ההחלטה ובית המשפט קיבל את הערעור, והורה על חידוש הדיונים בפברואר 2010.
ב-12 ביולי 2010 הוציא בית הדין הבין-לאומי צו מעצר שני נגד אל-בשיר, שנוספו בו שלושה אישומים בגין רצח עם.
בפסיקתם קבעו השופטים כי "יש לנו סיבות הגיוניות להאמין שאל-בשיר אשם בשלושה סעיפים של רצח עם שבוצע נגד שלוש קבוצות אתניות שונות בדרפור: פור, מסליט וזגהוואה.
מדובר ברצח עם שבוצע במעשי הרג, ורצח עם שבוצע באמצעות פגיעות נפשיות ופיזיות קשות ומכוונות כדי להרוס חיי הקבוצות האתניות האלה".
עלי קושייב מואשם ב-31 פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות כמנהיג לשעבר של הג'נג'וויד.
בפברואר 2007 הוצא נגדו צו מעצר וביוני 2020 הוא הסגיר את עצמו לבית המשפט.
משפטו של עלי קושייב החל באפריל 2022.
בדצמבר 2014 חדלה התובעת הכללית של בית הדין הפלילי הבין-לאומי מפעילותה בתיק דארפור וזאת מפני שלטענתה, מועצת הביטחון של האו"ם לא עושה די כדי להביא את הנאשמים למעצר.
אף על פי שעומר אל-בשיר ביקר בקניה, שאשררה את אמנת רומא, הוא לא נעצר ולא הועמד בדין על פשעיו.
באמצע אפריל 2019, הארון, אל-בשיר וחוסיין נכלאו בסודן בעת תפיסת המשטר על ידי צבא סודאן.
בתחילת נובמבר 2019, כוחות החופש והשינוי (קואליציה של ארגונים ומיליציות שהובילו את הפיכה בסודן, FFC), וראש ממשלת סודאן עבדאללה חמדוכ הצהירו כי אל-בשיר יועבר לבין הדין הפלילי.
אולם, נכון לאפריל 2023, ממשלת סודאן טרם העבירה את אל-בשיר לידי בית הדין ולא ברור האם הוא נמצא במעצר.
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בקניה עסקה בפשעים שבוצעו במהלך המשבר בקניה בשנים 2007–2008. בדצמבר 2007 פרץ משבר פוליטי, כלכלי והומניטרי אלים בקניה לאחר שהנשיא לשעבר, מוואי קיבאקי, הוכרז כמנצח בבחירות לנשיאות שנערכו ב-27 בדצמבר 2007. יריבו המרכזי, ראילה אודינגה ממפלגת התנועה הדמוקרטית הכתומה, טען שנערכה מניפולציה אלקטורלית.
עמדה זו זכתה לאישור נרחב על ידי משקיפים בין-לאומיים, אך הם טענו ששתי המפלגות בבחירות ערכו מניפולציות.
ועדת הבחירות של קניה הכריזה רשמית כי הנשיא המכהן מוואי קיבאקי נבחר מחדש אך תומכיו של מועמד האופוזיציה ראילה אודינגה האשימו את הממשלה בהונאת בחירות ודחו את התוצאות.
התרחשו הפגנות ומהומות שהתפתחו ללחימה, בעיקר לאורך קווים שבטיים, ועקב זאת נהרגו לפי הערכות כ-1,200 בני אדם, ולמעלה מ-500,000 הפכו לעקורים פנימיים.
ב-31 במרץ 2010, רוב שופטי בית הדין הפלילי הבין-לאומי בקדם משפט, אישרו את בקשת התובע של ICC לפתוח בחקירה על הפשעים נגד האנושות שבוצעו בעקבות משבר הבחירות ב-2007. זוהי הפעם הראשונה שנפתחת חקירה ביוזמת תובע.
שישה בכירים בממשל בקניה הואשמו בפשעים נגד האנושות, כולם בכירים בממשל הקנייתי.
ביניהם נשיא קניה, שרים ואנשי צבא.
ב-15 בדצמבר 2010 נפתחו נגדו אוהורו קניאטה, וויליאם רוטו ובכירים נוספים כחשודים בפשעים נגד האנושות משום שתכננו, עודדו ומימנו את האלימות באזורי נאיוואשה ונאוקורו אחרי הבחירות לנשיאות ב-2007. בשנת 2012. בעקבות זאת, הוא התפטר מתפקידיו המיניסטריאליים פרט מתפקיד סגן ראש הממשלה.
ב-5 בדצמבר 2014 הודיע בית הדין הבין-לאומי כי ביטל את כתב האישום נגד קניאטה.
התובעת פאטו בנסודה הסבירה כי אין בידיה מספיק ראיות כדי להוכיח מעבר לכל ספק סביר את אחריותו הפלילית של קניאטה.
התובעת ציינה כי היא אינה מוציאה מן הכלל פתיחת המשפט מחדש אם תימצאנה עילות חדשות לאשמה נגדו.
בית הדין הבין-לאומי הוקיע "שורה של מכשולים ניכרים" שהועלו בפני החקירה, במיוחד יוזמות רחבות מתוזמרות שהפעילו הטרדות, הפחדות ואיומים על העדים.
ויליאם רוטו, שכיהן כסגן הנשיא, הואשם כי השתתף בתכנון וארגון פשעים נגד תומכי מפלגת האחדות הלאומית, כולל מתקפה של המון חמוש על מאמינים שברחו לכנסייה בכפר קימבה.
הכנסייה הועלתה באש וחלק מהמאמינים מתו.
רוטו טען שהשריפה קרתה "בטעות".
באפריל 2016, בית הדין הודיע על ביטול כתב האישום בעקבות "שכיחות מטרידה של התערבות [בעדויות] העדים והתערבות פוליטית בלתי נסבלת".
חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בלוב
הסכסוך בלוב, כחלק מהאביב הערבי, שימש קרקע פורייה לשיתופי פעולה בין-לאומיים מצד תומכי קדאפי ומתנגדיו כאחד.
פעולות רבות בוצעו במסגרת זו בכלל ומשפטיות-דיפלומטיות בפרט.