tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסגנון חופשי ניצחו בובי ויבר, רנדי לואיס, האחים דייב ומארק שולץ, האחים התאומים אד ולו באנאץ' וברוס באומגרטנר.
שני מתאבקים אמריקאים זכו לראשונה במדליות זהב בסגנון יווני-רומי, סטיב פרייזר וג'ף בלטניק.
באיגרוף זכו האמריקאים ב-11 מדליות, בהן 9 מתוך 12 מדליות הזהב האפשריות.
זוכי מדליות הזהב היו פול גונזלס, סטיב מקרורי, מלדריק טיילור, פרנל וויטאקר, ג'רי פייג', מארק ברלנד, פרנק טייט, הנרי טילמן וטיירל ביגס.
איוונדר הוליפילד הודח בחצי הגמר והסתפק במדליית ארד.
בהיעדרן של מדינות הגוש המזרחי, שנהנו מדומיננטיות בהתעמלות בעשורים הקודמים, הצליחו המתעמלים האמריקאים לזכות ב-16 מדליות, מהן 5 מדליות זהב.
מרי לו רטון זכתה בחמש מדליות: מדליית זהב בקרב-רב, מדליות כסף בסוס הקפיצות ובקרב-רב הקבוצתי ומדליות ארד במקבילים ובתרגיל הקרקע.
רטון הייתה המתעמלת הראשונה מחוץ למזרח אירופה שמנצחת בקרב-רב.
ג'וליאן מקנמרה זכתה בשלוש מדליות: מדליית זהב במקבילים ומדליות כסף בתרגיל הקרקע ובקרב-רב הקבוצתי.
קאתי ג'ונסון, שאף היא הייתה שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית כסף, זכתה גם במדליית ארד בתרגיל הקורה.
בין הגברים בלט פיטר וידמר, שזכה במדליית זהב בתרגיל על סוס הסמוכות ובקרב-רב הקבוצתי, וכן זכה במדליית כסף בקרב-רב.
בארט קונר זכה בנוסף לזכייה הקבוצתית גם במדליית זהב בתרגיל המקבילים.
מיץ' גיילורד, שאף הוא היה שותף לזכייה הקבוצתית, זכה גם במדליית כסף בסוס הקפיצות ובמדליות ארד בטבעות ובמקבילים, וטים דאגט זכה גם במדליית ארד בסוס הסמוכות.
לראשונה מאז 1912 זכו רוכבי אופניים אמריקאים במדליות אולימפיות.
הם זכו ב-9 מדליות, מהן 4 מדליות זהב - מחצית מדליות הזהב האפשריות.
במרוץ אופני כביש ניצחו אלכסי גרוואל (במקצה הגברים) וקוני קרפנטר (במקצה הנשים), שהייתה לאלופה האולימפית הראשונה במקצוע זה.
סטיב הג זכה במדליית זהב במרוץ מרדף והיה שותף לזכייה במדליית הכסף במירוץ המרדף הקבוצתי.
מארק גורסקי זכה במדליית הזהב הרביעית, במירוץ הספרינט.
השייטים האמריקאים זכו בשבע מדליות, אחת בכל תחרות.
שייטי ההולנדי המעופף, הסטאר והסולינג זכו במדליות זהב, בעוד שייטי ה-470, הטורנדו והפין וכן גולש הרוח סקוט סטיל, זכו במדליות כסף.
ברכיבה זכו האמריקאים בחמש מדליות, בהן שלוש מדליות זהב.
הנבחרת האמריקאית ניצחה בתחרות הקבוצתית, ואחת מחבריה, קארן סטייבס, זכתה גם במדליית כסף בתחרות האישית.
גם בתחרות הקפיצות הקבוצתית ניצחה הנבחרת האמריקאית.
אחד מחבריה, ג'וזף פרגיס, ניצח גם בתחרות הקפיצות ליחידים, וסגנו היה ג'ון ברטרנד.
הקלעים האמריקאים זכו בשש מדליות, ושלושה מהם זכו במדליות זהב: אדוארד אצל (ירי מ-50 מטר בשכיבה), פאט ספרגין (ירי ברובה אוויר לנשים) ומתיו דרייק (ירי בצלחות חרס).
החותרים זכו בשמונה מדליות, מהן שתי מדליות זהב, במקצה השמיניות לנשים ובמקצה הזוגות לגברים.
גם בקפיצה למים זכו האמריקאים בשמונה מדליות.
גרג לוגאניס זכה בשתי מדליות הזהב, בקפיצה מ-3 ומ-10 מטר.
בתחרויות השחייה הצורנית, שנערכו לראשונה, זכו האמריקניות בשתי מדליות הזהב.
טרייסי רואיז ניצחה במקצה הזוגות, ויחד עם קנדי קוסטי זכתה במדליית הזהב גם במקצה הזוגות.
בקשתות זכו האמריקאים בשתי מדליות, ודארל פייס שב וזכה בתואר, אחרי 8 שנים.
מדליות נוספות הושגו בג'ודו, הרמת משקולות, קרב חמש מודרני, סיף וקאנו.
שתי נבחרות הכדורסל זכו במדליות הזהב.
נבחרת הגברים, בשורותיה כיכבו מייקל ג'ורדן, פטריק יואינג, כריס מאלין ואלווין רוברטסון, לא התקשתה בשלב הבתים, וניצחה בכל המשחקים בהפרש ממוצע של 39 נקודות.
במשחק הגמר הביסה את נבחרת ספרד 65-96. גם נבחרת הנשים התקדמה בקלות.
בשלב הבתים הביסה את יריבותיה בהפרש ממוצע של 33 נקודות, ובמשחק הגמר הביסה את נבחרת קוריאה הדרומית 55-85. נבחרת הגברים בכדורעף זכתה אף היא במדליית הזהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ברזיל.
נבחרת הנשים זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת סין.
נבחרת הכדורמים סיימה במקום השני בבית הגמר, אחרי נבחרת יוגוסלביה, וזכתה במדליית כסף.
נבחרת הנשים בהוקי שדה סיימה את משחקיה בבית הגמר במקום השלישי, אחרי הולנד וגרמניה המערבית, וזכתה במדליית הארד.
נבחרת הגברים הפסידה בכל משחקיה בשלב הבתים.
נבחרות הכדוריד לנשים ולגברים, ונבחרת הכדורגל, הודחו אף הן בשלב הבתים.
הכדוריד והכדורגל היו הענפים היחידים באולימפיאדת לוס אנג'לס שבהם לא זכו האמריקאים במדליות.
לראשונה מזה 12 שנים, שבו האמריקאים והסובייטים להתחרות זה בזה, באולימפיאדת סיאול (1988).
527 ספורטאים אמריקאים השתתפו במשחקים, מספר גבוה אף יותר מאשר בלוס אנג'לס.
הם זכו ב-94 מדליות, מהן 36 מדליות זהב.
בדומה לאולימפיאדת מונטריאול, דורגה ארצות הברית במקום השלישי, אחרי ברית המועצות וגרמניה המזרחית.
לראשונה מזה 24 שנים, הקדימה האתלטיקה את השחייה, והייתה לענף המוביל של המשלחת האמריקאית, עם 26 מדליות, מהן 13 מדליות זהב.
אחד האירועים הבולטים במשחקים היה שערוריית גמר ריצת ה-100 מטר.
במירוץ ניצח האתלט הקנדי בן ג'ונסון, בשיא עולם של 9.79 שניות.
יומיים לאחר התחרות, התברר כי ג'ונסון נטל סטרואידים אנאבוליים האסורים בשימוש.
מדליית הזהב נשללה ממנו, והועברה לקארל לואיס, שסיים במקום השני.
התוצאה שקבע לואיס, 9.92 שניות, הוכרה כשיא העולם החדש.
בנוסף לזכייתו של לואיס במדליית הזהב בריצת 100 מטר, הוא שמר על תוארו גם בקפיצה לרוחק, אך בריצת 200 מטר איבד אותו לג'ו דלואץ' וסיים במקום השני.
רוג'ר קינגדום שמר על תוארו בריצת 110 מטר משוכות.
סטיב לואיס זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובמירוץ השליחים ל-400X4 מטר.
שותפיו לזכייה, בוץ' ריינולדס ודני אוורט זכו במדליות הכסף והארד בריצת 400 מטר.
אנדרה פיליפס ניצח בריצת 400 מטר משוכות, בעוד שאדווין מוזס הוותיק, שזכה בעבר פעמיים בתואר, הסתפק במדליית הארד.
אתלטים בולטים נוספים כוללים את מייק פאוול שזכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ואת קלווין סמית שזכה במדליית ארד בריצת 100 מטר.
נבחרת השליחים ל-100X4 כשלה בניסיונה להגן על תוארה, לאחר שנפסלה כבר בשלב המוקדמות.
בין הנשים בלטו במיוחד שתי אתלטיות - פלורנס גריפית' ג'וינר וג'קי ג'וינר קרסי.
גריפית' ג'וינר זכתה בשלוש מדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 200 מטר (עם שיא עולם חדש, 21.34 שניות) וריצת 100X4 מטר, ובמדליית כסף אחת, בריצת 400X4 מטר.
ג'וינר קרסי קבעה שיא עולם בקרב שבע (7291 נקודות) ושיא אולימפי בקפיצה לרוחק (7.40 מ').
אוולין אשפורד, שהתחרתה לצד גריפית' ג'וינר במירוץ השליחות ל-100X4 מטר, הייתה סגניתה בריצת 100 מטר.
במדליית זהב נוספת זכתה לואיז ריטר, בקפיצה לגובה.
הישגיהם של השחיינים האמריקאים הסתכמו ב-18 מדליות, מהן 8 מדליות זהב.
מאט ביונדי היה השחיין המעוטר במשלחת, עם 7 מדליות, מהן 5 מדליות זהב.
ביונדי קבע שיא עולם ב-50 מטר חופשי (22.14 שניות), שיא אולימפי ב-100 מטר חופשי (48.63 שניות), והיה שותף לשלושת הניצחונות של השליחים במשחים ל-100X4 מטר חופשי, 200X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב.
כן זכה במדליית כסף ב-100 מטר פרפר (בפער של מאית השנייה מהמנצח, הסורינאמי אנתוני נסטי) ובמדליית ארד ב-200 מטר חופשי.
טרוי דלבי ודאג גיירטסן היו שותפים לכמה מהזכיות במשחי השליחים, ושחייני שליחים נוספים זכו גם במדליות במשחים האישיים: טום ג'אגר זכה במדליית כסף ב-50 מטר חופשי, כריס ג'ייקובס זכה במדליית כסף ב-100 מטר חופשי ודייוויד ברקוף זכה במדליית כסף ב-100 מטר גב.
מרי טי מאהר איבדה את שלושת תאריה, והסתפקה במדליית ארד ב-200 מטר פרפר.
במשחי השליחות זכו האמריקאיות במדליית כסף ב-100X4 מטר מעורב ובמדליית ארד ב-100X4 מטר חופשי.
המתאגרפים זכו ב-8 מדליות, ושלושה מהם זכו במדליות זהב: קנדי מק'קיני (משקל תרנגול), אנדרו מיינרד (משקל כבד-קל) וריי מרסר (משקל כבד).
המתאבקים זכו ב-6 מדליות, ושניים מהם, ג'ון סמית' וקני מאנדיי זכו במדליות זהב.
ברוס באומגרטנר איבד את תוארו, אך זכה במדליית כסף.
גרג לוגאניס שמר על שני תאריו בקפיצה למים, אף שבשלב המוקדמות נחבל בראשו באחת הקפיצות וסבל מזעזוע מוח.
שלוש קופצות נוספות זכו אף הן במדליות.
הטניס שב להיות ענף רשמי במשחקים, לאחר 64 שנים, והטניסאים האמריקאים זכו בחמש מדליות.
פאם שרייבר וזינה גריסון זכו במדליית הזהב בטורניר הזוגות לנשים, וגריסון זכתה גם במדליית ארד בטורניר היחידות, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לשטפי גראף.
קן פלאק ורוברט סגוסו ניצחו בטורניר הזוגות לגברים, ובטורניר היחידים זכו טים מאיוט במדליית כסף ובראד גילברט במדליית ארד.
חותר הקיאק גרג ברטון זכה בשתי מדליות זהב, במקצה היחידים ל-1000 מטר, ויחד עם נורמן בלינגהם, במקצה הזוגות ל-1000 מטר.
השייטות אליסון ג'ולי ולין ג'ואל זכו במדליית הזהב בדגם 470, וצוותי שייטים אמריקאים זכו ב-4 מדליות נוספות.
הקשת ג'יי בארס זכה במדליית זהב, וכן במדליית כסף בתחרות הקבוצתית.
אחרי שתי זכיות רצופות בשני התארים בשחייה צורנית, הסתפקו האמריקאיות במדליות כסף.
האלופה היוצאת, טרייסי רואיז, עשתה זאת במקצה היחידות, והתאומות קארן ושרה ג'וזפסון עשו זאת במקצה הזוגות.
מדליות נוספות הושגו בחתירה, רכיבה, קליעה, אופניים והתעמלות.
נבחרת הכדורסל, בשורותיה כיכבו דייוויד רובינסון ומיץ' ריצ'מונד, שוב לא התקשתה בשלב הבתים, וניצחה את יריבותיה בהפרש ממוצע של 36.5 נקודות.
בין היתר הביסה את נבחרת מצרים 35-102. עם זאת, בחצי בגמר הפסידה לנבחרת ברית המועצות 76–82. היה זה ההפסד השני בהיסטוריה של נבחרת ארצות הברית, אחרי משחק הגמר ב-1972. במשחק על המקום השלישי הביסה את נבחרת אוסטרליה 49-78, וזכתה במדליית הארד, הישג שהיה הנמוך ביותר שלה עד אז.
לעומתה, נבחרת הנשים גברה על נבחרת ברית המועצות בחצי הגמר, בתוצאה 88–102, ובמשחק הגמר ניצחה את יוגוסלביה 70-77, וזכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
גם נבחרת הגברים בכדורעף זכתה בתואר, לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת ברית המועצות 1–3. נבחרת הנשים סיימה במקום השביעי מתוך 8 נבחרות.
בכדורמים זכתה נבחרת ארצות הברית במדליית הכסף, לאחר שגברה על ברית המועצות בחצי הגמר והפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב הגמר.
נבחרת הכדורגל ושתי נבחרות הכדוריד הודחו כבר בשלב הבתים.
ארצות הברית השתתפה בכל המשחקים האולימפיים שנערכו מאז 1992, ואף אירחה אותם פעם אחת, באולימפיאדת אטלנטה (1996).
545 ספורטאים אמריקאים השתתפו באולימפיאדת ברצלונה (1992).
הם זכו ב-108 מדליות, מהן 37 מדליות זהב, ודורגו במקום השני בטבלת המדליות, אחרי המשלחת המאוחדת.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-30 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
קארל לואיס זכה במדליית זהב שלישית ברציפות בתחרות הקפיצה לרוחק והיה שותף לשיא העולם שקבעה נבחרת השליחים ל-100X4 מטר (37.40 שניות).
שותפיו למרוץ היו לירוי בורל, דניס מיטשל (שגם זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר) ומייקל מארש (שזכה גם במדליית זהב בריצת 200 מטר).
בנבחרת זו היו חברים מייקל ג'ונסון, אנדרו ואלמון, קווינסי ווטס (שגם זכה במדליית הזהב בריצת 400 מטר) וסטיב לואיס (שזכה גם במדליית כסף בריצת 400 מטר).
שיא עולם נוסף קבע קווין יאנג, בריצת 400 מטר משוכות (46.78 שניות).
בנוסף, זכה מייק קונלי במדליית זהב בקפיצה משולשת (8 שנים אחרי שזכה במדליית כסף), ומייק סטולס עשה זאת בהדיפת כדור ברזל.
מייק פאוול זכה במדליית כסף שנייה ברציפות בקפיצה לרוחק.
נבחרת השליחות ל-100X4 מטרים זכתה אף היא במדליית זהב.
בין הרצות היו גם אוולין אשפורד וגוון טורנס, שזכתה גם במדליית זהב בריצת 200 מטר ובמדליית כסף עם נבחרת השליחות ל-400X4 מטר.
ג'קי ג'וינר קרסי שמרה על תוארה בקרב שבע, וזכתה גם במדליית ארד בקפיצה לרוחק.
גייל דיברס זכתה במדליית הזהב בריצת 100 מטר, באחת הריצות הצמודות בהיסטוריה: בין דיברס לג'מייקנית מרלין אוטי, שסיימה במקום החמישי, הפרידו 6 מאיות השנייה בלבד.
גוון טורנס סיימה במקום הרביעי, בהפרש של 4 מאיות השנייה מדיברס, ושתי מאיות השנייה מאירינה פריבלובה שזכתה במדליית הארד.
בשחייה זכו האמריקאים ב-27 מדליות, מהן 11 מדליות זהב.
מייק בארומן קבע שיא עולם במשחה ל-200 מטר חזה (2:10.16 דקות), נלסון דיבל קבע שיא אולימפי במשחה לחצי המרחק (1:01.50 דקות) ומלווין סטיוארט קבע שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר פרפר (1:56.26 דקות).
דיבל וסטיוארט שיתפו פעולה גם במשחה ל-100X4 מטר מעורב, בו השתתפו גם ג'ף ראוס (שזכה גם במדליית כסף ב-100 מטר גב) וג'ון אולסן.
הארבעה זכו במדליית הזהב במשחה השליחים.
אולסן היה שותף גם לזכייתה של נבחרת השליחים ב-100X4 מטר חופשי במדליית הזהב, יחד עם מאט ביונדי, טום ג'אגר וג'וזף יודפול.
ביונדי זכה גם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי, וג'אגר זכה בו במדליית הארד.
במדליית זהב נוספת זכה פאבלו מוראלס, ב-100 מטר פרפר.
נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי, בה היו חברים אולסן, יודפול, סטיוארט, וכן דאג גיירטסן, זכתה במדליית ארד.
ג'נט אוונס שמרה על תוארה במשחה ל-800 מטר חופשי.
היא לא הצליחה לשמור על התואר ב-400 מטר חופשי, אך זכתה במדליית הכסף.
סאמר סאנדרס זכתה במדליית הזהב ב-200 מטר פרפר, במדליית כסף ב-200 מטר מעורב אישי ובמדליית ארד ב-400 מטר מעורב אישי.
ניקול הייזלט זכתה במדליית הזהב ב-200 מטר חופשי והייתה שותפה לזכייה במדליית הזהב במשחה השליחות ל-100X4 מטר חופשי.
שותפותיה לזכייה זו היו דארה טורס, אנג'ל מרטינו (שגם זכתה במדליות ארד במשחים ל-50 מטר חופשי ו-100 מטר פרפר) וג'ני תומפסון (שזכתה גם במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי).
תומפסון הייתה שותפה גם לזכייתן של השליחות במדליית הזהב ב-100X4 מטר מעורב, יחד עם כריסי אהמן-לייטון (שזכתה גם במדליית כסף ב-100 מטר פרפר), ליאה מאורר (שזכתה גם במדליית ארד ב-100 מטר גב) ואניטה נול (שזכתה גם במדליית כסף ב-100 מטר חזה ובמדליית ארד ב-200 מטר חזה).
ב-1989 שינתה פיב"א את מדיניותה, ואפשרה את שיתופם של כדורסלנים מקצוענים במשחקים (להבדיל משחקנים חובבנים).
נבחרת ארצות הברית, שעד אז התבססה על שחקני כדורסל מכללות, יכלה עתה לשתף גם שחקנים מליגת ה-NBA.
כישלונה היחסי של הנבחרת באולימפיאדת סיאול (1988), בה זכתה במדליית ארד, ההישג הנמוך בתולדותיה עד אז, דרבן רבים מהכוכבים הגדולים של ה-NBA להצטרף לנבחרת.
אנשי השיווק של ה-NBA מיהרו להדביק לנבחרת את הכינוי "Dream Team" (נבחרת החלומות), והיא נחשבת לאחת הנבחרות הטובות ביותר שהורכבו מעולם, אם לא הטובה שבהן.
סגל הנבחרת כלל את צ'ארלס בארקלי, לארי בירד, מג'יק ג'ונסון מייקל ג'ורדן, קלייד דרקסלר, פטריק יואינג, כריסטיאן לייטנר, כריס מאלין, קארל מלון, ג'ון סטוקטון, סקוטי פיפן ודייוויד רובינסון.
במהלך הטורניר הביסה הנבחרת את יריבותיה בתוצאה הממוצעת 73–117 (כולל ניצחון בתוצאה 48–116 על נבחרת אנגולה).
בחצי הגמר הביסה את נבחרת ליטא 76-127, ובמשחק הגמר הביסה את נבחרת קרואטיה 85-117. ג'ורדן, יואינג ומאלין, שהיו חברים בנבחרת באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כשחקני מכללות, היו לכדורסלנים הראשונים בהיסטוריה שזוכים במדליית זהב שנייה.
נבחרת הנשים פתחה משחקיה באופן דומה, ובשלב הבתים הביסה את יריבותיה בתוצאה הממוצעת 60–106. עם זאת, בשלב חצי הגמר, הפסידה לנבחרת המשלחת המאוחדת 79-73. היה זה בסך הכל ההפסד השני בתולדותיה.
במשחק על המקום השלישי גברה על נבחרת קובה 74-88, וזכתה במדליית הארד.
שמונה מתאבקים אמריקאים זכו במדליות, שלושה מהם במדליות זהב.
ג'ון סמית' שמר על תוארו מסיאול בקטגוריית המשקל של עד 62 ק"ג.
ברוס באומגרטנר השיב לעצמו את התואר האולימפי בקטגוריית המשקל של עד 130 ק"ג לאחר שבסיאול הסתפק במדליית הכסף.
קווין ג'קסון זכה במדליית הזהב השלישית, בקטגוריית המשקל של עד 82 ק"ג.
קווין מאנדיי איבד את תוארו (עד 74 ק"ג), אך זכה במדליית כסף.
הטניסאיות האמריקאיות זכו בשלוש מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
ג'ניפר קפריאטי בת ה-16 זכתה בתואר האולימפי לאחר שגברה במשחק הגמר על הגרמניה שטפי גראף.
מרי ג'ו פרננדז, שהפסידה לגראף בחצי הגמר, זכתה במדליית הארד.
פרננדז זכתה גם במדליית זהב בטורניר הזוגות, יחד עם ג'יג'י פרננדז, לאחר שגברו על הספרדיות קונצ'יטה מרטינס וארנצ'ה סנצ'ס.
הטניסאים הצליחו פחות - ג'ים קורייר ופיט סמפראס הודחו בסיבוב השלישי (למארק רוסה ואנדריי צ'רקסוב, בהתאמה), ומייקל צ'אנג הפסיד לברזילאי ז'יימה אונסינס כבר בסיבוב השני.
בטורניר הזוגות הודחו קורייר וסמפראס בסיבוב השני, לאחר הפסד לצמד הספרדי סרחיו קאסאל ואמיליו סאנצ'ס.
בהתעמלות זכו האמריקאים בשש מדליות.
בחמש מהן זכתה שאנון מילר.
מילר זכתה במדליות כסף בקרב-רב ובתרגיל הקורה (יחד עם הסינית לו לי) ובמדליות ארד בתרגילי המקבילים המדורגים, הקרקע ועם הנבחרת בתחרות הקבוצתית.
טרנט דימאס זכה במדליית זהב במתח.
התאומות קארן ושרה ג'וזפסון זכו במדליית הזהב במקצה הזוגות בשחייה צורנית, ובמקצה היחידות חלקה קריסטן בב-ספראג את מדליית הזהב עם הקנדית סילבי פרשט.
השייטים זכו בתשע מדליות (בכל תחרויות השיט פרט לתחרות הלכנר לנשים).
במדליית הזהב היחידה זכו מארק ריינולדס והרולד האנל, בדגם סטאר.
שלושה מתאגרפים זכו במדליות, היחיד מהן שזכה בזהב היה אוסקר דה לה הויה, במשקל קל.
גם בקפיצה למים נרשם מאזן דומה, כשמארק לנזי היה היחיד שזכה במדליית זהב, בקפיצה מ-3 מטר.
חותרי הקאנו ג'ו ג'קובי וסקוט סטראוסבו זכו במדליית הזהב במקצה הזוגות בסלאלום והקלעית לוני מיילי עשתה זאת בירי מ-50 מטר בשלושה מצבים.
חותר הקיאק גרג ברטון איבד את תואריו מסיאול, והסתפק במדליית ארד במקצה היחידים ל-1000 מטר.
מדליות נוספות הושגו בחתירה, ג'ודו, אופניים ורכיבה.
נבחרות הכדורעף זכו שתיהן במדליות ארד.
נבחרת הנשים לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת קובה וגברה על נבחרת ברזיל במשחק על המקום השלישי, ונבחרת הגברים לאחר הפסד לנבחרת ברזיל וניצחון על נבחרת קובה.
במשחק של נבחרת הגברים בשלב הבתים נגד נבחרת יפן, כאשר חסרה ליפנים נקודה אחת לניצחון, הוציאו השופטים כרטיס אדום לשחקן הנבחרת רוברט סמואלסון, דבר שחייב גם מתן נקודה טכנית ליפנים, שהבטיחה את ניצחונם במשחק.
שחקני הנבחרת הביעו את מחאתם נגד החלטת השופטים בכך שגילחו את שערם, כאות הזדהות עם סמואלסון הקירח.
נבחרת הכדורמים סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת ספרד, ובמשחק על המקום השלישי לנבחרת המשלחת המאוחדת.
גם נבחרת הבייסבול סיימה במקום הרביעי, אחרי שהפסידה לנבחרות קובה ויפן.
נבחרת הנשים בכדוריד סיימה במקום השישי ונבחרת הכדורגל הודחה בשלב הבתים.
ב-1996 אירחה העיר אטלנטה את המשחקים האולימפיים ה-23 במספר.
הייתה זו הפעם הרביעית בה ארצות הברית אירחה את משחקי הקיץ.
בשלוש הפעמים הקודמות, סבלו המשחקים מהשתתפות חלקית.
אולימפיאדת סנט לואיס (1904) נמשכה על פני חודשים ארוכים והוצאות הנסיעה היו כבדות, ולכן 80% מהמשתתפים בה היו אמריקאים, ורק 11 מדינות נוספות שלחו אליהן ספורטאים.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נערכה בצל השפל הכלכלי הגדול, ומדינות רבות צמצמו את היקפי משלחותיהן או ויתרו על ההשתתפות לגמרי.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סבלה מחרם של ברית המועצות ומרבית בנות בריתה מהגוש המזרחי.
באולימפיאדת אטלנטה, לעומת זאת, הייתה השתתפות מלאה.
מספר שיא של 646 ספורטאים אמריקאים השתתפו במשחקים.
הם זכו ב-101 מדליות, מהן 44 מדליות זהב, ולראשונה מאז 1984, ניצבה ארצות הברית בראש טבלת המדליות.
לראשונה מאז 1984, עברה השחייה את האתלטיקה, והייתה לענף הפורה ביותר עבור המשלחת האמריקאית, עם 26 מדליות, מהן 13 מדליות זהב.
אמי ואן דיקן זכתה בארבע מדליות זהב, במשחים ל-50 מטר חופשי, 100 מטר פרפר, ועם נבחרות השליחות ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב.
אנג'ל מרטינו, שהשתתפה אף היא בשני משחים אלה, זכתה גם במדליות ארד במשחים ל-100 מטר חופשי ו-100 מטר פרפר.
שותפותיהן למשחה המעורב, בת' בוטספורד ואמנדה בירד, זכו אף הן במדליות נוספות - בוטספורד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב ובירד במדליות כסף במשחים ל-100 ול-200 מטר חזה.
במקצה השליחות החופשי היו שותפות לזכייה גם קתרין פוקס וג'ני תומפסון.
תומפסון זכתה בזהב גם במשחה ל-200X4 מטר, משחה בו השתתפו גם טרינה ג'קסון, כריסטינה טוישר ושילה טאורמינה.
במדליית זהב נוספת זכתה ברוק בנט, במשחה ל-800 מטר חופשי.
ג'ף ראוס זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב ובמשחה השליחים ל-100X4 מטר מעורב, בו קבעו האמריקאים שיא עולם חדש, 3:34.84 דקות.
שותפיו לזכייה בזהב במשחה השליחים החופשי היו ג'ון אולסן, ג'ון דייוויס ובראד שומאכר.
דייוויס ושומאכר זכו במדליית זהב נוספת, במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי, יחד עם ג'וזף יודפול וראיין בריוב.
במדליות זהב נוספות זכו בראד ברידג'ווטר (200 מטר גב) וטום דולאן (400 מטר מעורב אישי).
טום מלצ'ו זכה במדליית כסף ב-200 מטר פרפר ואריק ניימסניק זכה במדליית כסף שנייה ברציפות ב-400 מטר מעורב אישי.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-23 מדליות, מהן 13 מדליות זהב.
מייקל ג'ונסון קבע שיא עולם בריצת 200 מטר (19.32 שניות) ושיא אולימפי בריצת 400 מטר (43.49 שניות).
שיא העולם שקבע החזיק מעמד 12 שנים.
קארל לואיס זכה במדליית הזהב בקפיצה לרוחק בפעם הרביעית ברציפות, והיה לספורטאי השלישי בתולדות המשחקים האולימפיים שרושם הישג כזה, אחרי השייט הדני פאול ברט אלווסטרום וזורק הדיסקוס אל ארטר.
הייתה זו גם מדליית הזהב האולימפית התשיעית בה זכה, הישג לו היו שותפים באותה העת רק עוד שלושה ספורטאים, האתלט הפיני פאבו נורמי, המתעמלת הסובייטית לאריסה לטינינה והשחיין מארק ספיץ.
אלן ג'ונסון קבע שיא אולימפי בריצת 110 מטר משוכות (12.95 שניות), צ'ארלס אוסטין עשה זאת בקפיצה לגובה (2.39 מ') וקני הריסון בקפיצה משולשת (18.09 מ').
במדליות זהב נוספות זכו דריק אדקינס (ריצת 400 מטר משוכות), רנדי בארנס (הדיפת כדור ברזל), דן אובראיין (קרב עשר) ונבחרת השליחים ל-400X4 מטר.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטר, בה היו חברים ג'ון דראמונד, טים הארדן, מייקל מארש ודניס מיטשל זכתה במדליית הכסף.
גייל דיברס שמרה על תוארה בריצת 100 מטר.
בדומה לריצה בברצלונה, גם באטלנטה היה מרוץ צמוד במיוחד.
דיברס סיימה את המרוץ בתוצאה זהה למרלין אוטי, וניצחונה נקבע בפוטו פיניש.
גוון טורנס, שזכתה במדליית הארד, הגיעה שתי מאיות השנייה אחריהן.
דיברס וטורנס זכו גם במדליית הזהב במרוץ השליחות ל-100X4 מטר, יחד עם כריסטי גיינס ואינגר מילר.
נבחרת השליחות ל-400X4 מטר זכתה אף היא במדליית זהב.
ג'קי ג'וינר קרסי, באולימפיאדה הרביעית בה השתתפה, זכתה במדליה השביעית שלה, מדליית ארד בקפיצה לרוחק.
שישה משחקני ה"דרים טים" נכללו בסגל נבחרת הכדורסל באטלנטה - בארקלי, מאלון, סטוקטון, פיפן, רובינסון וריצ'מונד, ואליהם הצטרפו האקים אולאג'ואן, שאקיל אוניל, פני הארדוויי, גרנט היל, רג'י מילר וגארי פייטון.
בשלב הבתים הביסה הנבחרת את יריבותיה בתוצאה הממוצעת 69–104, בחצי הגמר הביסה את נבחרת אוסטרליה 73-101 ובמשחק הגמר הביסה את נבחרת יוגוסלביה 69-95. נבחרת הנשים זכתה אף היא במדליית הזהב, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת אוסטרליה 71-93, ובמשחק הגמר גברה על נבחרת ברזיל 87-111.
לראשונה נערך באטלנטה טורניר אולימפי בכדורגל נשים.
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת נורווגיה 1-2 (לאחר הארכה) ובמשחק הגמר גברה על נבחרת סין באותה התוצאה.
נבחרת הגברים הודחה כבר בשלב הבתים.
גם נבחרת הסופטבול זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת סין.
נבחרת הבייסבול זכתה במדליית הארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת יפן, וגברה על נבחרת ניקרגואה במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הנשים בהוקי שדה סיימה במקום החמישי, בעוד נבחרת הגברים סיימה במקום ה-12 והאחרון, לאחר שהפסידה בכל משחקיה.
גם נבחרת הנשים בכדורעף סיימה במקום השביעי, ואילו נבחרת הגברים סיימה במקום התשיעי.
נבחרת הגברים בכדוריד סיימה במקום התשיעי (מתוך 12) ונבחרת הנשים סיימה במקום השמיני והאחרון, ללא ניצחון.
בטניס זכו האמריקאים ב-3 מתוך 4 מדליות הזהב האפשריות.
מרי ג'ו פרננדז וג'יג'י פרננדז זכו בטורניר הזוגות לנשים בפעם השנייה ברציפות, אחרי שגברו על הצ'כיות יאנה נובוטנה והלנה סוקובה.
בטורניר היחידות זכתה לינדזי דבנפורט, לאחר שגברה במשחק הגמר על ארנצ'ה סאנצ'ס.
מרי ג'ו פרננדז הפסידה לדבנפורט בחצי הגמר, ובהמשך הפסידה ליאנה נובוטנה במשחק על מדליית הארד.
נובוטנה הדיחה טניסאית אמריקאית נוספת, מוניקה סלש, ברבע הגמר.
אנדרה אגאסי זכה במדליית הזהב בטורניר היחידים, לאחר שגבר במשחק הגמר על הספרדי סרז'י ברוגרה.
ברוגרה הדיח בשלב רבע הגמר טניסאי אמריקאי אחרי, מליווי וושינגטון.
בטורניר הזוגות לגברים הודחו וושינגטון ואגאסי כבר בסיבוב השני, בידי הדרום אפריקאים ויין פריירה ואליס פריירה.
המתאבקים האמריקאים זכו ב-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב: קנדול קרוס (עד 57 ק"ג), טום ברנדס (עד 62 ק"ג) וקורט אנגל (עד 100 ק"ג).
ברוס באומגרטנר איבד את תוארו בקטגוריית המשקל של עד 130 ק"ג, אך זכה במדליית ארד, המדליה האולימפית הרביעית ברציפות.
נבחרת הנשים בהתעמלות זכתה לראשונה במדליית הזהב הקבוצתית, וכמה מהחברות בה זכו גם במדליות אישיות: שאנון מילר זכתה במדליית זהב בתרגיל הקורה, איימי צ'ו זכתה במדליית כסף בתרגיל המקבילים המדורגים ודומיניק דוז זכתה במדליית ארד בתרגיל הקרקע.
בנוסף, זכה ג'ייר לינץ' במדליית כסף בתרגיל המקבילים.
הקשת ג'סטין יואיש זכה בשתי מדליות זהב, במקצה היחידים ובמקצה הקבוצתי.
הקלעים זכו ב-3 מדליות, ואחת מהם, קים רוד, זכתה במדליית זהב בירי בצלחות חרס.
המתאגרפים זכו ב-6 מדליות, אך רק אחד מהם, דייוויד רייד, זכה במדליית זהב (משקל קל-בינוני).
יתר החמישה, בהם פלויד מייוות'ר ואנטוניו טארוור, זכו במדליות ארד.
לראשונה נערך טורניר כדורעף חופים, ושני זוגות אמריקאים העפילו לשלב הגמר בטורניר הגברים.
קארץ' קיראי (לשעבר שחקן נבחרת ארצות הברית בכדורעף, שזכה עמה במדליות זהב בלוס אנג'לס ובסיאול) וקנט סטפס זכו במדליות הזהב, ואילו מייק דוד ומייק ויטמארש זכו במדליית הכסף.
בשחייה צורנית נערכה רק תחרות קבוצתית, והנבחרת האמריקאית זכתה במדליית הזהב.
מדליות נוספות הושגו בחתירה, רכיבה, אופניים, קיאקים, קפיצה למים וג'ודו.
באולימפיאדת סידני (2000) השתתפו 586 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-93 מדליות, מהן 37 מדליות זהב, ב-22 ענפים שונים, ובפעם השנייה ברציפות ניצבו בראש טבלת המדליות.
השחייה המשיכה להיות הענף הפורה ביותר, עם 33 מדליות, מהן 14 מדליות זהב.
נבחרות השליחות האמריקאיות קבעו שני שיאי עולם (3:36.61 דקות במשחה ל-100X4 מטר חופשי ו-3:58.30 דקות במשחה ל-100X4 מטר מעורב, הפעם הראשונה בה הושלם המשחה בפחות מ-4 דקות) ושיא אולימפי אחד (7:57.80 דקות במשחה ל-200X4 מטר חופשי).
ג'ני תומפסון השתתפה בכל שלושת המשחים, וגם זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי.
דארה טורס הייתה שותפה אף היא לשני שיאי העולם, וגם זכתה בשלוש מדליות ארד, במשחים ל-50 מטר חופשי, 100 מטר חופשי ו-100 מטר פרפר.
מייגן ג'נדריק, שהייתה שותפה לשיא העולם במשחה המעורב, זכתה גם במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר חזה.
דיאנה מונז, שהייתה שותפה לשיא האולימפי ב-4X200 מטר חופשי, זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי.
ברוק בנט שמרה על תוארה במשחה ל-800 מטר חופשי, וקבעה אגב כך שיא אולימפי חדש, 8:19.67 דקות.
בנט זכתה במדליית זהב נוספת, במשחה ל-400 מטר חופשי.
גם מיסטי היימן קבעה שיא אולימפי, 2:05.88 דקות ב-200 מטר פרפר.
קייטלין סנדנו זכתה במדליית ארד ב-800 מטר חופשי ואמנדה בירד עשתה זאת ב-200 מטר חזה.
גם במשחה השליחים ל-100X4 מטר מעורב קבעו האמריקאים שיא עולם חדש, 3:33.73 דקות.
בניגוד לנשים, במשחי השליחים בסגנון חופשי, נכנעו האמריקאים לאוסטרלים, וזכו במדליות הכסף.
טום דולאן קבע שיא עולם חדש ב-400 מטר מעורב אישי (4:11.76 דקות), כששמר על תוארו, וגם זכה במדליית כסף במשחה לחצי המרחק.
ארון פירסול בן ה-17 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב ואריק ונדט זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
מייקל פלפס בן ה-15, בהופעה אולימפית ראשונה, העפיל למשחה הגמר ב-200 מטר פרפר וסיים במקום החמישי.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-16 מדליות, מהן 7 מדליות זהב.
במניין זה לא נכללות 3 מדליות זהב ומדליית ארד אחת שנשללו מספורטאים אמריקאים בשל שימוש בחומרים אסורים.
בשנת 2007 הודתה מריון ג'ונס כי השתמשה בחומרים אסורים.
מדליות הזהב בהן זכתה בריצת 100 מטר וריצת 200 מטר ומדליית הארד בה זכתה בקפיצה לרוחק נשללו ממנה.
ג'ונס נטלה חלק גם בשני מרוצי השליחות.
לאחר סדרת דיונים וערעורים קבע בשנת 2010 בית הדין לבוררות בספורט כי חברותיה של ג'ונס למרוצים אלו יוכלו להמשיך ולהחזיק במדליות הזהב שלהן.
בשנת 2008 הודה גם אנטוניו פטיגרו, שזכה במדליית זהב עם נבחרת השליחים ל-400X4 מטר כי נטל חומרים מסוכנים.
חברו לנבחרת, מייקל ג'ונסון, הודיע כי יחזיר ביוזמתו את מדליית הזהב לוועד האולימפי הבינלאומי, וכי הוא חש "מרומה, נבגד ומאוכזב".
בהמשך, שלל הוועד האולימפי הבינלאומי את מדליית הזהב גם מיתר חברי הנבחרת שהשתתפו במרוץ.
פרט לשערוריות אלה, רשמו האתלטים האמריקאים מספר הישגים נאים.
מייקל ג'ונסון שמר על תוארו בריצת 400 מטר, ומוריס גרין זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובמרוץ השליחים ל-100X4 מטר.
חבריו לנבחרת היו ג'ון דראמונד, ברנרד ויליאמס ובריאן לואיס.
סטייסי דרגילה קבעה שיא אולימפי בקפיצה במוט (4.60 מטר).
אנג'לו טיילור זכה במדליית הזהב בריצת 400 מטר משוכות, וניק הייסונג זכה במדליית הזהב בקפיצה במוט.
נבחרת הכדורסל זכתה בתואר האולימפי בפעם ה-12 בתולדותיה, והשלישית ברציפות.
מסגל הנבחרת מאטלנטה נותר רק גארי פייטון, ואליו הצטרפו ריי אלן, וין בייקר, קווין גארנט, טים הארדוויי, אלן יוסטון, אלונזו מורנינג, אנטוניו מקדייס, סטיב סמית', ג'ייסון קיד, וינס קרטר ושריף עבדור-רחים.
בניגוד לאולימפיאדות הקודמות, חלק ממשחקי הנבחרת היו צמודים.
בחצי הגמר גברה על נבחרת ליטא 83-85 ובמשחק הגמר ניצחה את נבחרת צרפת 75-85. משחק הגמר זכור גם בשל הטבעה שביצע וינס קרטר, תוך כדי שהוא מפסק רגליו ומנטר מעל פרדריק וייס, המתנשא לגובה של 2.18 מ'.
בעיתונות הצרפתית כונתה הקפיצה "le dunk de la mort" ("הטבעת המוות").
בשורותיה של נבחרת הנשים בכדורסל כיכבו, בין היתר, יולנדה גריפית', ליסה לסלי, שריל סוופס ותרזה אדוארדס בת ה-36 (בהופעתה החמישית ברציפות במשחקים).
גם נבחרת זו שבה וזכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת קוריאה הדרומית 65-78, ובמשחק הגמר הביסה את נבחרת אוסטרליה בתוצאה 54–76.
נבחרת הסופטבול שמרה על תוארה, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת סין ובמשחק הגמר על נבחרת אוסטרליה.
נבחרת הבייסבול זכתה לראשונה בתואר האולימפי, לאחר שגברה בחצי הגמר על קוריאה הדרומית ובמשחק הגמר על האלופה היוצאת, נבחרת קובה.
לראשונה נערך טורניר כדורמים לנשים, ונבחרת ארצות הברית זכתה במדליית הכסף, לאחר שדורגה שנייה, אחרי אוסטרליה, בבית בן שש נבחרות.
נבחרת הגברים סיימה במקום השישי.
נבחרת הנשים בכדורגל זכתה אף היא במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 0–1 על נבחרת ברזיל, והפסידה במשחק הגמר לנבחרת נורווגיה 2–3, בהארכה.
נכון לשנת 2012, זוהי הפעם היחידה בה נבחרת ארצות הברית לא זכתה בתואר.
נבחרת הגברים רשמה הישג שיא כשסיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 1–3 לנבחרת ספרד ובמשחק על מדליית הארד הפסידה 0–2 לנבחרת צ'ילה.
נבחרת הנשים בכדורעף סיימה אף היא במקום הרביעי, לאחר הפסדים לנבחרות רוסיה וברזיל.
נבחרת הגברים סיימה את משחקיה בשלב הבתים ללא ניצחון.
המתאבקים זכו ב-7 מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
ברנדון סליי זכה באחת מהן, ובשנייה זכה רולון גארדנר.
יריבו של גארדנר בגמר היה הרוסי אלכסנדר קרלין.
קרלין לא הפסיד קרב מזה 13 שנים, לא איבד נקודה מזה 6 שנים, והיה האלוף האולימפי בשלוש האולימפיאדות הקודמות.
הוא נראה מועמד ודאי לניצחון, ובכירים בוועד האולימפי הבינלאומי, בהן נשיא הוועד, חואן אנטוניו סמראנש, הגיעו לצפות בקרב, שנראה היה שיהפוך את קרלין לספורטאי הרביעי בהיסטוריה שזוכה במדליית זהב רביעית ברציפות באותו מקצוע.
בעקבות הישגו של גארדנר בניצחונו על קרלין, הוא נבחר לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הסיום של המשחקים.
הטניסאיות האמריקאיות זכו ב-3 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
האחיות ונוס וסרינה ויליאמס זכו במדליית הזהב בטורניר הזוגות, לאחר שגברו על הצמד ההולנדי קריסטי בוחרט ומרים אורמנס.
ונוס ויליאמס זכתה גם במדליית הזהב בטורניר היחידות, לאחר שגברה במשחק הגמר על ילנה דמנטייבה.
מוניקה סלש, שהפסידה לוויליאמס בחצי הגמר, זכתה במדליית הארד לאחר ניצחון על ילנה דוקיץ'.
האלופה האולימפית היוצאת, לינדזי דבנפורט, פרשה לאחר הסיבוב הראשון.
השייטים זכו בארבע מדליות, בהן מדליית זהב אחת (מארק ריינולדס ומגנוס ליליידאהל, בדגם סטאר).
רוכבי האופניים זכו בשלוש מדליות.
מארטי נות'סטיין זכה במדליית זהב במרוץ הספרינט, מארי הולדן זכתה במדליית כסף במרוץ נגד השעון ולאנס ארמסטרונג זכה במדליית ארד במקצה המקביל לגברים.
הקלעית ננסי ג'ונסון זכתה במדליית זהב בירי ברובה אוויר מ-10 מטר ודייוויד אוקונור זכה במדליית זהב ברכיבה.
טארה נוט הייתה לאלופה האולימפית הראשונה בהרמת משקולות, בקטגוריית המשקל של עד 48 ק"ג ולוחם הטאקוונדו סטיבן לופז, שזכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל של עד 68 ק"ג, היה לאמריקאי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בענף זה.
דיין בלנטון ואריק פונוימואנה זכו במדליית הזהב בכדורעף חופים ולורה וילקינסון זכתה במדליית זהב בקפיצה למים, בקפיצה מ-10 מטר.
הקשת ויק וונדרלה זכה במדליית כסף במקצה האישי ובמדליית ארד במקצה הקבוצתי.
נבחרת הנשים בהתעמלות סיימה במקום הרביעי, ואולם בשנת 2008 התברר כי הנבחרת הסינית שיתפה מתעמלת בת 14 וחצי, בניגוד לתקנון, ומדליית הארד בה זכתה הנבחרת הועברה לארצות הברית.
מדליות נוספות הושגו באיגרוף, חתירה וקרב חמש מודרני.
באולימפיאדת אתונה (2004) השתתפו 613 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-101 מדליות, מהן 36 מדליות זהב, ובפעם השלישית ברציפות דורגה בראש טבלת המדליות.
בשחייה זכו האמריקאים ב-28 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
מייקל פלפס בן ה-19 קיווה לשבור את שיאו של מארק ספיץ מאולימפיאדת מינכן (1972), ולזכות ב-8 מדליות זהב.
אף שלא הצליח במשימה זו, זכה בשש מדליות זהב ושתי מדליות ארד, והיה לספורטאי השני בהיסטוריה, אחרי המתעמל הסובייטי אלכסנדר דיטיאטין, שזוכה ב-8 מדליות באולימפיאדה אחת.
פלפס קבע שיא עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:08.26 דקות), וניצח גם במשחים ל-100 מטר פרפר, 200 מטר פרפר ו-200 מטר מעורב אישי.
כן היה שותף לזכייה במדליית הזהב במשחה ל-200X4 מטר חופשי.
הוא השתתף במשחי המוקדמות במשחה ל-100X4 מטר מעורב, אך ויתר על מקומו בגמר לטובת איאן קרוקר.
במדליות ארד זכה במשחים ל-200 מטר חופשי ול-100X4 מטר חופשי.
שותפיו של פלפס במשחה השליחים ל-200X4 מטר היו פיטר ואנדרקיי, ראיין לוכטה (שזכה גם במדליית כסף ב-200 מטר מעורב אישי) וקליט קלר (שזכה גם במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי).
שותפיו במשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי היו ניל ווקר, ג'ייסון ליזאק ואיאן קרוקר.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב (שכללה את פלפס רק בשלב המוקדמות) קבעה שיא עולם חדש (3:30.68 דקות).
השחיינים במשחה הגמר היו ברנדן הנסן, ג'ייסון ליזאק, ארון פירסול ואיאן קרוקר.
פירסול זכה גם במדליות זהב במשחים ל-100 ול-200 מטר גב, הנסן זכה גם במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה וקרוקר זכה גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר.
גארי הול זכה במדליית הזהב במשחה ל-50 מטר חופשי, וזוכי מדליות נוספים כללו את לארסן ג'נסן שזכה במדליית כסף במשחה ל-1500 חופשי ואת אריק ונדט, שזכה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף ב-400 מטר מעורב.
נבחרת הנשים במשחה ל-200X4 מטר חופשי קבעה שיא עולם חדש (7:53.42 דקות).
השחייניות במשחה הגמר כללו את דנה ולמר, קייטלין סנדנו, קרלי פייפר ונטלי קוגלין.
סנדינו זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי.
קוגלין זכתה במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר גב, במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי, ובמדליות כסף במשחי השליחות ל-100X4 מטר חופשי ו-4X100 מטר מעורב.
אמנדה בירד, שהשתתפה אף היא במשחה המעורב, זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
דיאנה מונז זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-25 מדליות, מהן 9 מדליות זהב.
בריצות הקצרות זכו האמריקאים ב-8 מתוך 9 המדליות האפשריות.
ג'סטין גטלין זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר ובמדליית ארד בריצת 200 מטר.
במדליית הארד בריצת 100 מטר זכה האלוף האולימפי היוצא, מוריס גרין.
בריצת 200 מטר ניצח שון קרופורד, וסגנו היה ברנרד ויליאמס.
זוכי המדליות בריצת 400 מטר היו ג'רמי וורינר, אוטיס האריס ודרק ברו.
שלושתם זכו גם במדליית הזהב במרוץ השליחים ל-400X4 מטר, יחד עם דרולד ויליאמסון.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטר, בה היו שותפים גטלין, גרין, קרופורד וקובי מילר, זכתה במדליית הכסף, לאחר שסיימה את המרוץ בהפרש של מאית השנייה מהנבחרת הבריטית.
טימותי מאק קבע שיא אולימפי בקפיצה במוט (5.95 מ'), ובמדליית הכסף זכה טובי סטיבנסון.
גם בקפיצה לרוחק דורגו שני אמריקאים במקומות הראשונים, דווייט פיליפס וג'ון מופיט.
אדם נלסון זכה במדליית שנייה ברציפות בהדיפת כדור ברזל, ואולם 8 שנים לאחר המשחקים, נמצא כי הזוכה במדליית הזהב, האוקראיני יורי בילונוג, השתמש בחומרים אסורים, ומדליית הזהב הועברה לנלסון.
אתלטים אמריקאים נוספים שזכו במדליות כללו את טרנס טראמל (מדליית כסף שנייה ברציפות בריצת 110 מטר משוכות), מב קפלזיגי (מדליית כסף בריצת מרתון), מאט המינגוויי (מדליית כסף בקפיצה לגובה) ובריאן קליי (מדליית כסף בקרב עשר).
הנשים זכו בשתי מדליות זהב.
ג'ואנה הייז קבעה שיא אולימפי בריצת 100 מטר משוכות (12.37 שניות) ונבחרת השליחות ניצחה במרוץ ל-400X4 מטר.
בשנת 2010 התברר כי אחת האצניות, קריסטל קוקס, השתמשה בחומרים אסורים, ומדליית הזהב נשללה מהנבחרת כולה, ואולם ב-2013 ביטל הוועד האולימפי הבינלאומי את החלטתו, והשיב לשאר האצניות את המדליות.
לורין ויליאמס זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר, אליסון פליקס זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר, מליסה מוריסון זכתה במדליית ארד שנייה ברציפות בריצת 100 מטר משוכות ודינה קסטור זכתה במדליית ארד בריצת מרתון.
נבחרת השליחות ל-100X4 מטר העפילה לשלב הגמר, אך נפסלה.
בהתעמלות, זכו האמריקאים בתשע מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
פול האם זכה במדליית זהב בקרב-רב ובמדליות כסף בתרגיל המקבילים ועם הנבחרת האמריקאית בתחרות הקבוצתית.
זכייתו של האם במדליית הזהב לוותה בשערוריית שיפוט.
אחד האלמנטים בתרגיל המקבילים של זוכה מדליית הארד, הדרום קוריאני יאנג טאי-יונג, נרשם בטעות כתרגיל פשוט יותר.
לפיכך ציונו ההתחלתי היה 9.9 במקום 10, ובסופו של דבר קיבל את הציון 9.712. לו היה הציון ההתחלתי שלו 10, היה מסיים בציון 9.812, וזוכה במדליית הזהב במקום האם.
הוועד האולימפי הקוריאני ערער על התוצאות, ואף שההתאחדות הבינלאומית להתעמלות קבעה שיש צדק בדברים והשעתה שלושה מהשופטים, היא פסקה כי מאוחר מדי כדי לשנות את התוצאות.
הוועד האולימפי הבינלאומי סירב להתערב בהחלטת ההתאחדות, מאחר שאין מדובר בטעות מכוונת.
ההתאחדות האמריקנית מצדה, סירבה להצעה שהאם יעניק ליאנג את מדליית הזהב שלו מרצונו.
בהמשך, דחה גם בית הדין לבוררות בספורט את ערעור הקוריאנים.
קרלי פטרסון זכתה אף היא במדליית זהב בקרב-רב, וכן זכתה במדליות כסף בתרגיל הקורה ובתחרות הקבוצתית.
כמה משותפותיה לתחרות הקבוצתית זכו אף הן במדליות - אניה האץ' זכתה במדליית כסף בתרגיל על סוס הקפיצות, ובתרגיל המקבילים המדורגים זכתה טרין האמפרי במדליית הכסף וקורטני קופטס במדליית הארד.
גם באולימפיאדת אתונה התבססה נבחרת ארצות הברית על שחקני NBA: למאר אודום, אמקה אוקפור, אלן אייברסון, כרמלו אנתוני, קרלוס בוזר, לברון ג'יימס, ריצ'רד ג'פרסון, טים דאנקן, דוויין וייד, סטפון מרבורי, שון מריון ואמארה סטודמאייר.
הנבחרת הופתעה כבר במשחק הפתיחה, כשהובסה בידי נבחרת פוארטו ריקו 92-73, שהיה ההפסד השלישי בתולדות הנבחרת במשחקים האולימפיים (והראשון בעידן ה-NBA), והתבוסה הגדולה מכולן.
בהמשך שלב הבתים הפסידה גם לנבחרת ליטא, ודורגה במקום הרביעי בבית.
בשלב רבע הגמר התאוששה בניצחון על נבחרת ספרד, אך בחצי הגמר הודחה בידי נבחרת ארגנטינה, כשהפסידה 81–89. במשחק על המקום השלישי גברה על נבחרת ליטא 96–104.
נבחרת הנשים, לעומת זאת, זכתה בתואר בפעם החמישית והשלישית ברציפות.
בשלב הבתים הביסה הנבחרת את יריבותיה בתוצאה הממוצעת 57–86 (כולל ניצחון 47–99 על נבחרת ניו זילנד.
בחצי הגמר ניצחה את נבחרת רוסיה 62-66 ובשלב הגמר גברה על אוסטרליה 63–74. עם שחקניות הנבחרת נמנו סו בירד, יולנדה גריפית', ליסה לסלי, שריל סוופס, דון סטיילי, קייטי סמית', טמיקה קאצ'ינגס, טינה תומפסון, דיאנה טוראסי ואחרות.
נבחרת הנשים בכדורגל שבה וזכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה בחצי הגמר על גרמניה ובמשחק הגמר על ברזיל.
שני המשחקים הסתיימו, לאחר הארכה, בתוצאה 1–2. אבי וומבאך הבקיעה ארבעה שערים לזכות הנבחרת, כולל שער הניצחון במשחק הגמר.
נבחרת הסופטבול שמרה אף היא על תוארה, לאחר שגברה על נבחרת אוסטרליה.
נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית הארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת איטליה וגברה על נבחרת אוסטרליה במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הנשים בכדורעף סיימה במקום החמישי, לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת ברזיל.
נבחרת הגברים בכדורעף סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת ברזיל ובמשחק על מדליית הארד לנבחרת רוסיה.
נבחרת הגברים בכדורמים סיימה במקום השביעי.
אף שארצות הברית היא מולדת הבייסבול, נבחרתה, שהייתה גם האלופה האולימפית בסידני, נעדרה מהמשחקים לאחר שהודחה במפתיע בידי נבחרת מקסיקו בשלב המוקדמות למשחקים.
הקלעית קים רוד החזירה לעצמה את התואר האולימפי בירי בצלחות חרס.
קלע נוסף, מתיו אימונס, זכה אף הוא במדליית זהב, בירי מ-50 מטר בשכיבה.
שישה מתאבקים זכו במדליות, אך רק אחד מהם, קייל סנדרסון, זכה במדליית זהב.
רולון גארדנר לא הצליח לשחזר את הישגו מסידני, נכנע בחצי הגמר לקזחי גרגורי צורצומייה וזכה במדליית ארד לאחר ניצחון על האיראני סאג'אד בארזי.
נבחרת הרכיבה זכתה במדליית הזהב בתחרות הקפיצות, ואחד החברים בה, כריס קאפלר, זכה במדליית הכסף בתחרות הקפיצות ליחידים.
בתחרות הכללית, זכתה הנבחרת האמריקאית במדליית הארד, וקימברלי סוורסון, שהייתה חברה בה, זכתה במדליית הכסף בתחרות ליחידים.
לוחם הטאקוונדו סטיבן לופז עבר מקטגוריית משקל של עד 68 ק"ג לקטגוריית משקל של עד 80 ק"ג וזכה במדליית זהב שנייה ברציפות.
השייטים הוותיקים קווין ברנהאם ופול פורסטר זכו במדליית זהב בדגם 470. ברנהאם בן ה-48 היה האלוף האולימפי המבוגר ביותר באתונה.
הסייפת מריאל זגוניס הייתה לאמריקנית הראשונה שזוכה במדליית זהב בסיף מזה 100 שנה.
במדליות זהב נוספות זכו שמיניית החותרים, המתאגרף אנדרה וורד וכדורעפניות החופים קרי וולש ומיסטי מיי-טרינור.
השחייניות הצורניות אליסון ברטוסיק ואנה קוזלובה זכו בשתי מדליות ארד, במקצה הזוגות ובמקצה הקבוצתי.
הג'ודוקא ג'ימי פדרו זכה במדליית ארד, שמונה שנים אחרי שעשה זאת באטלנטה, וסוזאן ויליאמס, שזכתה במדליית ארד בטריאתלון הייתה לאמריקאית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית בענף.
רוכב האופניים טיילר המילטון זכה במדליית הזהב במרוץ אופני כביש נגד השעון, אך היא נשללה ממנו ב-2012, לאחר שנמצא כי נטל חומרים אסורים.
בעקבות זאת, הוענקה לרוכב אמריקני אחר, בובי ג'וליץ', מדליית כסף, לאחר שבתחילה הוענקה לו מדליית ארד.
הטניסאי מארדי פיש זכה במדליית כסף, לאחר שגבר בחצי הגמר על הצ'יליאני פרננדו גונסאלס והפסיד במשחק הגמר לצ'יליאני אחר, ניקולאס מאסו.
טיילור דנט סיים במקום הרביעי, לאחר שהפסיד למאסו בחצי הגמר ולגונסאלס במשחק על מדליית הארד.
הטניסאי האמריקאי הבכיר, אנדי רודיק, שהגיע לטורניר כמדורג שני, הודח כבר בסיבוב השלישי, לאחר שהפסיד אף הוא לפרננדו גונסאלס.
הצמד הצ'יליאני היה החתול השחור של האמריקאים גם בטורניר הזוגות, כשהדיח את האחים בוב ומייק בריאן, שהיו מדורגים ראשונים, בשלב רבע הגמר.
ונוס ויליאמס לא הצליחה לשמור על תוארה, והודחה כבר בסיבוב השלישי, בידי הצרפתייה מארי פירס.
בטורניר הזוגות העפילו מרטינה נברטילובה וליסה ריימונד לשלב רבע הגמר, בו הודחו בידי היפניות שינובו אסגואה ואי סוגיאמה.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) השתתפו 596 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-112 מדליות, מהן 36 מדליות זהב.
אף שהמשלחת הסינית זכתה במספר מדליות נמוך יותר (100), היא צברה מספר רב יותר של מדליות זהב (51), ולכן ניצבה בראש טבלת המדליות, ודחקה את ארצות הברית למקום השני, לראשונה מזה 16 שנה.
בשחייה זכו האמריקאים ב-31 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
לאחר שלא הצליח לעשות זאת באתונה, הפעם עמד מייקל פלפס ביעד שהציב לעצמו, שבר את שיאו של מארק ספיץ וזכה בשמונה מדליות זהב.
פלפס היה בכך לספורטאי הראשון בהיסטוריה שמגיע להישג כזה, וגם היה לספורטאי בעל מספר מדליות הזהב הכולל הגבוה בהיסטוריה - 14. בשיא הקודם, 9 מדליות זהב, החזיקו ארבעה ספורטאים: האתלט הפיני פאבו נורמי, המתעמלת הסובייטית לאריסה לטינינה, מארק ספיץ וקארל לואיס.
מספר המדליות האולימפיות הכולל בהן החזיק לאחר המשחקים, 16, עדיין נותר נמוך ממספר המדליות הכולל בהן זכתה לטינינה (18).
במשחה השמיני, המשחה ל-100 מטר פרפר, הסתפק פלפס בקביעת שיא אולימפי (50.58 שניות).
משחה זה היה גם המשחה היחיד שהיה צמוד.
עוד בשלב המוקדמות קבע השחיין הסרבי מילוראד צ'אביץ' שיא אולימפי (50.76 שניות), וגם בשלב חצי הגמר הקדים את פלפס.
בשלב הגמר הוביל לאורך רוב המשחה, אך בסופו של דבר הקדים אותו פלפס במאית השנייה בלבד, זכה במדליית הזהב, ושבר את השיא האולימפי שקבע צ'אביץ' יומיים קודם לכן.
המשלחת הסרבית ערערה בתחילה על התוצאות, שכן בצילומי הטלוויזיה נראה היה שצ'אביץ' הגיע קודם, אלא שפלפס נגע בלוח המגע לפניו, ו-FINA דחתה את הערעור.
צ'אביץ' עצמו לא היה מעוניין בערעור, וציין כי הוא נכנס למשחה בשאיפה לזכות במדליית ארד, ושמח לזכות במדליית כסף.
שותפיו של פלפס לשיא העולם ב-100X4 מטר חופשי היו קאלן ג'ונס, גארט ובר-גייל וג'ייסון ליזאק, שזכה גם במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי.
לשיא העולם ב-200X4 מטר חופשי היו שותפים גם ריקי ברנס, פיטר ואנדרקיי (שזכה גם במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי) וראיין לוכטה, שקבע גם שיא עולם במשחה ל-200 מטר גב (1:53.94 דקות) וזכה במדליות ארד במשחים ל-200 ול-400 מטר מעורב אישי.
במשחה השליחים המעורב השתתפו גם ברנדן הנסן, ג'ייסון ליזאק וארון פירסול, שקבע גם שיא עולם במשחה ל-100 מטר גב (52.54 שניות) וזכה במדליית הכסף במשחה ל-200 מטר גב.
בנוסף, זכה מאט גריוורס במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב.
רבקה סוני קבעה שיא עולם במשחה ל-200 מטר חזה (2:20.22 דקות) וזכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה.
נטלי קוגלין זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב ובמדליות ארד במשחים ל-100 מטר חופשי ו-200 מטר מעורב אישי.
כן הייתה שותפה למדליות הכסף בהן זכו נבחרות השליחות ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב, ולמדליית הארד בה זכתה נבחרת השליחות ל-200X4 מטר חופשי.
דארה טורס, שהייתה שותפה לזכייה במשחים ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב, זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
טורס, שהייתה בת 41 בזמן המשחקים, סיימה את המשחה בהפרש של מאית השנייה מהמנצחת, בריטה שטפן, וקבעה שיא אמריקה חדש (24.07 שניות).
היא זכתה במדליה האולימפית ה-12 שלה, וחתמה קריירה אולימפית שהחלה 24 שנים קודם לכן.
קייטי הוף, שהתחרתה במשחה השליחות ל-200X4 מטר זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
כריסטין מגנוסון, שהתחרתה במשחה השליחות המעורב, זכתה גם במדליית כסף משחה ל-100 מטר פרפר.
שחיינית נוספת, מרגרט הולצר, זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב ובמדליית ארד במשחה לחצי המרחק.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-25 מדליות, מהן 7 מדליות זהב.
נבחרת השליחים ל-400X4 מטר קבעה שיא אולימפי חדש (2:55.39 דקות).
להישג היו שותפים גם: לאשון מריט, שזכה במדליית הזהב גם בריצת 400 מטר; ג'רמי וורינר, שאיבד את תוארו למריט וזכה במדליית הכסף במרוץ זה; דייוויד נוויל, שזכה במדליית הארד בריצת 400 מטר; ואנג'לו טיילור, שזכה גם במדליית הזהב בריצת 400 מטר משוכות.
בריאן קליי, שיפר את הישגו מאתונה וזכה במדליית הזהב בקרב עשר.
שון קרופורד זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר ווולטר דיקס זכה במדליות ארד בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
בריצת 110 מטר משוכות זכה דייוויד פיין במדליית כסף ודייוויד אוליבר במדליית ארד.
קירון קלמנט זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות, וברשון ג'קסון זכה במדליית הארד.
כריסטיאן קנטוול זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטר נפסלה בשלב המוקדמות.
נבחרת השליחות ל-400X4 מטר זכתה אף היא במדליית הזהב.
אליסון פיליקס, שהייתה חברה בנבחרת, זכתה במדליית כסף שנייה ברציפות בריצת 400 מטר, וסניה ריצ'רדס זכתה במדליית הארד.
דון הרפר זכתה במדליית הזהב בריצת 100 מטר משוכות וסטפני בראון טראפטון זכתה במדליית הזהב בזריקת דיסקוס.
יתר זוכות המדליות היו שינה טוסטה (מדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות), ג'ן שור (מדליית כסף בקפיצה במוט), הייליס פאונטיין (מדליית כסף בקרב שבע), שליין פלנגן (מדליית כסף בריצת 10000 מטר) ושונטה הרווארד שזכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה לאחר שב-2016 הורשעו שלוש מתחרותיה באימרוץ.
אחרי הכישלון באתונה, שבה נבחרת הכדורסל וזכתה בתואר האולימפי.
השחקנים היחידים שנותרו בסגל היו כרמלו אנתוני, קרלוס בוזר, לברון ג'יימס ודוויין וייד.
אליהם הצטרפו כריס בוש, קובי בראיינט, דווייט הווארד, דרן ויליאמס, כריס פול, טיישון פרינס, ג'ייסון קיד ומייקל רד.
רוב הסגל התבסס על השחקניות ששיחקו גם באתונה.
נבחרת הגברים בכדורעף זכתה אף היא במדליית זהב, לאחר ניצחון על נבחרת רוסיה בחצי הגמר ועל נבחרת ברזיל בגמר.
נבחרת הנשים גברה בחצי הגמר על נבחרת קובה, הפסידה במשחק הגמר לנבחרת ברזיל וזכתה במדליית הכסף.
נבחרת הנשים בכדורגל שמרה על תוארה, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת יפן, ובמשחק הגמר, שהיה שחזור של הגמר באתונה, גברה לאחר הארכה על נבחרת ברזיל.
שתי נבחרות הכדורמים זכו במדליות כסף.
הנשים ניצחו את אוסטרליה בחצי הגמר והפסידו להולנד בגמר, והגברים גברו על סרביה והפסידו להונגריה.
נבחרת הסופטבול סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך במשחק הגמר נכנעה לנבחרת יפן וזכתה במדליית הכסף.
נבחרת הבייסבול זכתה במדליית הארד לאחר הפסד לנבחרת קובה וניצחון על נבחרת יפן.
בהתעמלות זכו האמריקאים ב-10 מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
נסטיה ליוקין זכתה במדליית זהב בקרב-רב, במדליות כסף בתרגיל המקבילים המדורגים, בתרגיל הקורה ובתחרות הקבוצתית ובמדליית ארד בתרגיל הקרקע.
שון ג'ונסון בת ה-16 זכתה במדליית זהב בתרגיל הקורה ובמדליות כסף בקרב-רב, בתרגיל הקרקע ובתחרות הקבוצתית.
ג'ונתן הורטון זכה במדליית כסף בתרגיל המתח ובמדליית ארד בתחרות הקבוצתית.
הקלעים זכו בשש מדליות, שתיים מכל סוג.
במדליות הזהב זכו וולטון אלר וינסנט הנקוק.
קים רוד זכתה במדליה אולימפית רביעית ברציפות, מדליית כסף, ומתיו אימונס איבד את תוארו מאתונה וזכה אף הוא במדליית כסף.
שני צמדי כדורעף החופים זכו במדליות זהב: קרי וולש ומיסטי מיי-טרינור שמרו על תוארן ובטורניר הגברים ניצחו טוד רוג'רס ופיל דלהאוסר.
הסייפת מריאל זגוניס זכתה במדליית זהב שנייה ברציפות בחרב, וגם הייתה שותפה לזכייה במדליית הארד בתחרות החרב הקבוצתית.
שותפותיה, סאדה ג'ייקובסון ובקה וורד זכו במדליות הכסף והארד בטורניר החרב ליחידות.
נבחרת הנשים ברומח ונבחרת הגברים בחרב זכו במדליות כסף.
רוכבי האופניים זכו בחמש מדליות, בהן מדליית זהב אחת, בה זכתה קריסטין ארמסטרונג, במרוץ אופני כביש נגד השעון.
לוי ליפהיימר זכה במדליית ארד במקצה המקביל לגברים.
בחתירה זכו האמריקאים במדליה אחת מכל סוג: שמיניית הנשים זכתה במדליית זהב, מישל גרט זכתה במדליית כסף במקצה היחידות, ושמיניית הגברים זכתה במדליית ארד.
גם ברכיבה רשמו האמריקאים תוצאה דומה: הנבחרת זכתה במדליית זהב בקפיצות, ג'ינה מיילס זכתה במדליית כסף במקצה היחידים וביזי מאדן זכתה במדליית הארד במקצה הקפיצות ליחידים.
שני שייטים אמריקאים זכו במדליות: אנה טאניקליף זכתה במדליית זהב בדגם לייזר רדיאל וזאק ריילי זכה במדליית כסף בדגם פין.
המתאבק הנרי סג'ודו זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג ושני מתאבקים נוספים זכו במדליות ארד.
אחרי שתי זכיות רצופות, איבד לוחם הטאקוונדו סטיבן לופז את התואר האולימפי, והסתפק במדליית ארד, בקטגוריית המשקל של עד 80 ק"ג.
אחיו מארק זכה במדליית כסף בקטגוריית המשקל של עד 68 ק"ג ואחותו דיאנה זכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 57 ק"ג.
אמריקאים נוספים זכו במדליות באיגרוף ובג'ודו.
האחיות ויליאמס השיבו לעצמן את התואר האולימפי בטורניר הזוגות בטניס, לאחר שגברו במשחק הגמר על הצמד הספרדי וירחיניה רואנו פסקואל ואנבל מדינה גאריגס.
בטורניר היחידות הודחו שתיהן בשלב רבע הגמר, ונוס בידי הסינית לי נה וסרינה בידי הרוסייה ילנה דמנטייבה.
בטורניר הזוגות לגברים זכו האחים בראיין במדליית הארד, לאחר שהפסידו בחצי הגמר לשווייצרים רוג'ר פדרר וסטניסלס ואוורינקה, וגברו במשחק על המקום השלישי על הצרפתים ארנו קלמאן ומיקאל לודרה.
בטורניר היחידים סיים ג'יימס בלייק במקום הרביעי, לאחר שהפסיד בחצי הגמר לצ'יליאני פרננדו גונסאלס ובמשחק על מדליית הארד לסרבי נובאק ג'וקוביץ'.
רובי ג'ינפרי הפסיד לג'וקוביץ' כבר בסיבוב הראשון.
באולימפיאדת לונדון (2012) השתתפו 539 ספורטאים אמריקאים, שהתחרו בכל הענפים למעט כדוריד.
המאבק מול סין על ראשות טבלת המדליות היה צמוד, כלל מהפכים רבים במהלך המשחקים ועורר עניין רב בתקשורת.
בסופו של דבר הייתה ידם של האמריקנים על העליונה, עם 103 מדליות, מהן 46 מדליות זהב, מספר מדליות הזהב הגבוה ביותר מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
לראשונה בהיסטוריה כללה המשלחת יותר נשים מגברים (268 נשים ו-261 גברים) והן זכו בכ-57% מהמדליות ובכ-63% ממדליות הזהב שצברה המשלחת.
בשחייה שלטו האמריקאים ללא עוררין, עם 31 מדליות, מהן 16 מדליות זהב (מתוך 34 אפשריות).
מייקל פלפס, שהיה לספורטאי המעוטר ביותר במשחקים אלו בפעם השלישית ברציפות, פתח חלש את המשחקים, כשסיים רק במקום הרביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, אך זכה בשש מדליות במשחים האחרים בהם השתתף.
עם זכייתו במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היה לשחיין הגבר הראשון שזוכה 3 פעמים ברציפות במדליית הזהב באותו המשחה.
לאחר שניצח גם במשחה ל-100 מטר פרפר, היה לשחיין הראשון בהיסטוריה, גבר או אישה, שזוכה 3 פעמים ברציפות במדליית זהב אולימפית בשני משחים.
במשחה ל-200 מטר פרפר איבד פלפס את תוארו לצ'אד לה קלו וזכה במדליית הכסף.
כן זכה במדליות זהב עם נבחרות השליחים האמריקאיות ל-200X4 מטר חופשי ול-100X4 מטר מעורב, ובמדליית כסף עם נבחרת השליחים ל-100X4 מטר חופשי.
בכך, השלים פלפס זכייה ב-22 מדליות אולימפיות (מהן 18 מדליות זהב), ושבר את השיא של המתעמלת הסובייטית לאריסה לטינינה, שזכתה ב-18 מדליות אולימפיות בין אולימפיאדת מלבורן (1956) לאולימפיאדת טוקיו (1964).
ראיין לוכטה, שסומן כיריבו הספורטיבי של פלפס, ומי שעשוי לנצח אותו בכמה מהמשחים, הצליח לעשות זאת רק במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, בו זכה במדליית הזהב.
לוכטה זכה גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב, סיים במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי, גרף עוד שתי מדליות במשחי השליחים חופשי ובסך הכל צבר 5 מדליות, מהן 3 זהב.
טיילר קלרי, שניצח במשחה ל-200 מטר גב, קבע בו שיא אולימפי חדש, 1:53.41 דקות.
קלרי גם סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר פרפר.
גם במשחה ל-100 מטר גב ניצח שחיין אמריקאי, מאט גריוורס, ואף הוא קבע שיא אולימפי חדש, 52.16 שניות.
במקום השני במשחה זה סיים ניק תומן.
נתן אדריאן גבר על אלוף העולם ב-100 מטר חופשי, ג'יימס מגנוסן, וזכה במדליית הזהב במשחה זה.
קאלן ג'ונס זכה במדליית הכסף במשחה ל-50 מטר חופשי, פיטר ואנדרקיי זכה במדליית הארד במשחה ל-400 מטר חופשי וברנדן הנסן זכה במדליית הארד במשחה ל-100 מטר חזה.
מליסה פרנקלין, הייתה לספורטאית המעוטרת ביותר במשחקים אלו, עם 5 מדליות מהן 4 זהב, ניצחה בשני משחי הגב, ובמשחה ל-200 מטר אף קבעה שיא עולם חדש, 2:04.06 דקות.
פרנקלין גם סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי וסיימה במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חופשי.
רבקה סוני קבעה פעם נוספת שיא עולם ב-200 מטר חזה (2:19.59 דקות), ובמשחה ל-100 מטר חזה זכתה במדליית כסף.
גם דנה וולמר קבעה שיא עולם, כשניצחה במשחה ל-100 מטר פרפר (55.98 שניות).
אליסון שמיט קבעה שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר חופשי (1:53.61 דקות) וגם זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי.
קייטי לדקי בת ה-15 זכתה במדליית הזהב במשחה ל-800 מטר חופשי.
אליזבת בייזל זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב, וקייטלין לאוורנז זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, וכן סיימה במקום השישי במשחה למרחק הכפול.
נבחרת השליחות ל-100X4 מעורב, בה היו חברות פרנקלין, סוני וולמר ושמיט, קבעה שיא עולם חדש (3:52.05 דקות), ואילו נבחרת השליחות ל-200X4 מטר חופשי, שכללה את פרנקלין, וולנר, שמיט ושאנון פרילנד קבעה שיא אולימפי חדש (7:42.92 דקות).
במשחה השליחות ל-100X4 מטר חופשי הסתפקו האמריקניות במדליית הארד.
מחוץ לבריכת השחייה, הייתה היילי אנדרסון לאמריקאית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית בשחייה במים פתוחים.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-28 מדליות, מהן 9 מדליות זהב.
אליסון פליקס, שהייתה לאתלטית המעוטרת במשחקים אלו, עם 3 מדליות זהב, הובילה את נבחרת השליחות האמריקאית (טיאנה מדיסון, ביאנקה נייט וכרמליטה ג'טר) ל-100X4 מטר חופשי לשיא עולם חדש, 40.82 שניות.
פליקס זכתה גם במדליית הזהב בריצת 200 מטר, וכן סיימה במקום החמישי בריצת 100 מטר.