tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-21 באוגוסט 2019 אמזון הכריזה רשמית על כניסה לישראל והקימה לפעילות של סוחרים ישראלים דף רשמי בשפה העברית תחת "Amazon Services".
החל משנת 2022 אמזון מאפשרת לסופרים, משוררים ומחזאים ישראלים, להוציא לאור את ספריהם באתר אמזון בשפה העברית.
החברה שולחת בדואר את ספריה.
אך קיימים גם ספרי אי-בוק (e-book) בקריאה אלקטרונית על מסך המחשב.
אמזון קינדל הוא קורא ספרים אלקטרוני - מכשיר נייד לקריאת ספרים אלקטרוניים, שהושק על ידי אמזון ב-19 בנובמבר 2007. הוא עושה שימוש בטכנולוגיית תצוגה "נייר אלקטרוני", קורא ספרים בפורמט הקבצים המוגן של אמזון AZW וכן בפורמט המתקדם KF8, ומוריד תכנים בעזרת ה-Amazon Whispernet ללא תשלום נוסף.
בעת ההשקה מלאי הקינדל אזל בתוך חמש שעות וחצי בלבד, אולם חברת אמזון לא פרסמה את מספר המוצרים שנמכרו.
הקינדל לא תומך בפורמט הסטנדרטי EPUB שנתמך על ידי רוב מתחריו.
הגרסאות האחרונות של המכשירים תומכות בעברית.
הקינדל המקורי כלל צג 6 אינץ' (15 ס"מ) אלקטרופורטי שחור-לבן בעל גוני אפור רבים מתוצרת E Ink, בעל רזולוציה של 800×600 פיקסלים (167 ppi).
יכולת האחסון הפנימית של הקינדל המקורי הייתה 256 מגה-בייט, מתוכם 180 מגה-בייט פנויים לצורכי המשתמש, אך הוא תמך בכרטיסי הרחבה מתוצרת סנדיסק.
אורך חיי הסוללה עמד על כיומיים בתצורה אלחוטית וכשבוע בלעדיה.
משך טעינת הסוללה - כשעתיים.
המכשיר עצמאי, ואין צורך במחשב להפעלתו, אך יציאת USB 2.0 (מחבר mini-b) מאפשרת את חיבורו למחשב (המתייחס אליו כאל זיכרון הבזק נייד).
הקינדל כולל גם כניסת אוזניות.
התוכנה של המכשיר רצה על מערכת הפעלה מבוססת לינוקס (בעלת קרנל 2.6.10).
שטח האחסון הפנימי אפשר לקינדל לאגור עד 200 כותרים ללא איורים.
קינדל 2 הוכרז בארצות הברית ב-10 בפברואר 2009. הזיכרון הפנימי שלו הורחב ל-2GB (כ-1.4GB פנויים עבור המשתמש).
להערכת אמזון, ניתן היה לאחסן במכשיר עד כ-1,500 ספרים ללא איורים.
ב-19 באוקטובר 2009 הוכרזה גרסה בינלאומית לקינדל 2, הזמינה ב-100 מדינות נוספות.
המכשיר דמה מאוד לקינדל 2 בצורתו החיצונית, אך השתמש בתקן סלולרי שונה.
הוכרז ב-6 במאי 2009. המכשיר היה בעל מסך גדול יותר של 9.7 אינץ', ותמך בקריאת מסמכי PDF.
גם לקינדל DX הוכרזה גרסה בינלאומית ב-19 בינואר 2010.
ב-28 ביולי 2010 הוכרז קינדל 3 שהוצע בשתי גרסאות.
גרסה הכוללת Wi-Fi בלבד, וגרסה הכוללת בנוסף קישוריות 3G.
הוא נמוך בחצי אינץ' מהקינדל 2 וגם צר ממנו בחצי אינץ'.
כמו כן התווספה בו תמיכה לפונטים ותווי Unicode נוספים.
הזיכרון הפנימי שלו הורחב וכולל 4GB (כ-3GB פנויים עבור המשתמש).
ב-11 באפריל 2011, הציגה אמזון גרסה מוזלת של הקינדל wi-fi, שנקראה Kindle with special offers.
בגרסה זו הציג המכשיר פרסומות במקום שומר המסך המקובל.
גרסת הפרסומות נמכרת בארצות הברית.
ב-24 במאי 2011, הציגה אמזון גרסה מוזלת גם למכשיר הכולל קישוריות דור 3. הגרסאות המוזלות נמכרות באתר אמזון במקביל לגרסאות הרגילות.
ב-28 בספטמבר 2011 השתנה שמו של הקינדל 3 ל-Kindle Keyboard לאור השקת קו חדש של מוצרי קינדל.
ב-28 בספטמבר 2011 השיקה אמזון גרסת קינדל בסיסית ללא מקלדת וללא רמקולים.
הגרסה החדשה נמכרת במחיר נמוך מהותית מקודמותיה, וגם בדגם זה ניתן לבחור בין דגם מוזל עם פרסומות לדגם רגיל ללא פרסומות.
לדגם זה אין גרסת 3G, אלא גרסת Wi-Fi בלבד.
המכשיר החדש קל מקודמו ב-30% וקטן ממנו ב-18%, אך בעל סוללה חלשה בכמחצית, ומחצית מכמות הזיכרון הפנימי של הקינדל Keyboard.
גרסה זו אינה כוללת מקלדת או מסך מגע.
הקלדת טקסט מתבצעת באמצעות כפתור ניווט על מקלדת וירטואלית.
גרסה משופרת במעט של המכשיר הושקה ב-6 בספטמבר 2012. השיפור המהותי ביותר היה דפדוף מהיר ב-15%.
קינדל טאץ' הושק כחלק מקו המוצרים החדש של קינדל ב-28 בספטמבר 2011. תכונותיו דומות לאלו של קינדל Keyboard, אך הוא כולל מסך מגע בטכנולוגיית אינפרה אדום של חברת Neonade.
למכשיר שתי גרסאות נפרדות, האחת כוללת Wi-Fi בלבד, והשנייה כוללת בנוסף גם חיבור לרשת ה-3G של אמזון.
שתי הגרסאות מוצעות גם בגרסה מוזלת הכוללת פרסומות.
ב-6 בספטמבר 2012 השיקה אמזון את הגרסה העדכנית לקינדל טאץ', שנקראה פייפרווייט ("לובן של נייר" או "לבן כמו נייר").
הניגודיות בגרסה זו הייתה ברורה ב-25% ביחס לדור המסכים הקודם.
רזולוציית המסך שופרה גם היא עם תוספת של 62% יותר פיקסלים.
והמכשיר הגיע עם תאורת מסך קדמית שאפשרה קריאה גם בחושך, וזאת בניגוד לקינדלים מהדורות הקודמים שהיו חסרים תאורה פנימית כלשהי.
בנוסף כלל המכשיר, לראשונה בסדרת קינדל, מסך מגע קיבולי, ולא אינפרה אדום.
הסיבה לשינוי הייתה שכבת התאורה שנוספה מעל למסך המגע.
הפייפרווייט הגיע בשתי גרסאות; רגילה ומוזלת, שכללה פרסומות.
ב-28 בספטמבר 2011 הציגה אמזון את הטאבלט הראשון מתוצרתה, הקינדל פייר ששמו מהווה משחק מילים (משמעות השם היא "להדליק אש").
הוא בעל מסך מגע בגודל 7 אינץ' בטכנולוגיית LCD.
מערכת הפעלה שלו מבוססת אנדרואיד שעברה שינויים מקיפים על מנת להיות מותאמת לחלוטין לאקו-סיסטם של אמזון, ומאפשרת גישה לאחסון הענן של אמזון, לחנות הספרים, לחנות המוזיקה, לחנות הסרטים ולצפייה בסדרות בפס רחב.
כמו כן, ניתן להתקין עליו אפליקציות נוספות לקריאת ספרים ובכך לאפשר קריאת ספרים בפורמטים נוספים ממקורות שונים שלא היו נגישים ללקוחות אמזון עם המכשירים הקודמים.
המכשיר כבש את שוק טאבלטי האנדרואיד, כשלמעלה מ-50% מטאבלטי האנדרואיד שנמכרו בשנה שלאחר צאתו לשוק היו מכשירי קינדל פייר.
ב-6 בספטמבר 2012 הציגה אמזון את הדור השני של מכשירי הפייר.
סדרת הפייר המעודכנת כללה שלושה מכשירים:
Kindle Fire HD בעל מסך 7 אינץ' ברזולוציה של 1280X800 פיקסלים.
המכשיר נמכר עם נפח זיכרון פנימי של GB 16 או GB 32.
Kindle Fire HD בעל מסך 8.9 אינץ' ברזולוציה של 1920X1200 פיקסלים.
Kindle Fire HD בעל מסך 8.9 אינץ' ברזולוציה של 1920X1200 פיקסלים הכולל קישוריות Wi-Fi וקישוריות סלולרית מהירה מהדור הרביעי (4G).
המכשיר נמכר עם נפח זיכרון פנימי של GB 32 או GB 64.
משתמשי קינדל רשאים להוריד תכנים מאמזון בפורמט המוגן של הקינדל (סיומת AZW), או לרכוש תכנים אחרים מסוג Mobipocket (סיומות PRC MOBI), Fictionwise, ו-webscriptions או קובצי מלל רגילים.
אמזון מציעה שירות מבוסס דואר אלקטרוני להמרת קובצי PDF, HTML, DOC, JPEG, GIF, PNG ו-BMP לפורמט AZW.
המכשיר אף תומך בקובצי שמע מסוג MP3 וספרי-שמע מסוג אודיבל 2, 3 ו-4, שהדרך היחידה להעבירם אל תוך הקינדל היא באמצעות ה-USB.
לא ניתן להמיר קבצים בעברית לפורמט AZW (ניתן להעלות אותם בצורה בסיסית, שלא תומכת באפשרויות שונות לטיפול בטקסט שמציע המכשיר, כמו הגדלה והקטנה מסודרת של פונטים).
לעומת זאת, ניתן להמיר קבצים בעברית לפורמט KF8 שהוא התקן החדש של אמזון.
הצורה המרכזית להעברת תכנים לקינדל היא רכישתם או הורדתם מחנות הקינדל, אליה ניתן לגשת בגלישה ישירה מהמכשיר, או בגלישה מכל מחשב אחר.
התכנים שנרכשו יורדו למכשיר באופן אוטומטי דרך ה-Whispernet של אמזון.
בנוסף, ניתן להעביר אל המכשיר תכנים שהורדו למחשב, באמצעות חיבור USB.
כותרים חדשים ורבי-מכר של הניו יורק טיימס מוצעים בכ-10 דולר, בעוד קלאסיקות דוגמת "בית קדרות" (או "הבית העגמומי") מאת צ'ארלס דיקנס עולות כשני דולר.
כמו כן, מוצעת האפשרות לעיין בחינם בקטעי דוגמה מכל ספר שנמכר.
מינויים לעיתונים נמכרים גם כן.
למשל, הניו יורק טיימס זמין למשתמשים מישראל במחיר של 27.99$ לחודש (זול יותר עבור מנויים בארצות הברית), ומנוי לטיים מגזין, שמגיע פעם בשבוע, עולה 3.99$ לחודש.
לא כל המנויים למגזינים ועיתונים שזמינים לתושבי ארצות הברית ואירופה זמינים למשתמשים בישראל, לדוגמה האקונומיסט.
נכון לשנת 2018 מציעה חנות הספרים של קינדל כשישה מיליון כותרים.
המכשיר מגיע לצרכן יחד עם גרסאות אלקטרוניות של מדריך-התפעול והמילון האמריקאי החדש של אוקספורד.
ניתן להגדיר "מילון ראשי" עבור הקינדל, המאפשר לקבל הגדרות עבור מילים תוך כדי קריאה, בלי לעזוב את העמוד אותו קוראים.
ניתן לרכוש גם מילונים בשפות אחרות עבור הקינדל, ולהשתמש בהם בצורה זו, במידה והם מותאמים למכשיר.
כמו כן, הצרכן זכאי לתמיכה נסיונית בגלישה באינטרנט.
על גבי רשת ה-3G ניתן לגלוש אל החנות המקוונת של אמזון, ואל אתר ויקיפדיה.
על גבי רשת אלחוטית מקומית (WIFI), ניתן לגלוש אל רוב האתרים הקיימים באינטרנט.
קינדל משתמש בניהול זכויות דיגיטלי (DRM) - כלומר הספרים הנרכשים הם בפורמט סגור ומוצפן שרק מכשיר הקינדל מסוגל לקרוא, ותנאי השימוש אוסרים העברת הקבצים למכשיר אחר.
בעקבות זאת, יש שהאשימו את אמזון במוסר כפול, היות שהאתר משמש בין היתר כמתווך למכירת ספרים משומשים ולהשאלת ספרים, זכות עליה הגן בתוקף מנכ"ל אמזון, ג'ף בזוס (בתגובה לביקורות של מוציאים לאור), בעוד שהיא אוסרת פעולה דומה עם ספרים אלקטרונים שהיא מוכרת עבור הקינדל.
המחלוקת בנושא ניהול הזכויות הדיגיטליות חריפה במיוחד בקשר לקינדל, בין השאר מכיוון שלאמזון יש שליטה מרחוק על המכשיר המאפשרת להם למחוק תוכן השמור עליו.
יכולת זו הודגמה כאשר אמזון מחקה מהמכשירים של לקוחותיה עותקים דיגיטליים של ספריו של ג'ורג' אורוול.
לטענתה של אמזון המחיקה התבצעה מכיוון שהסתבר כי לאמזון לא היו זכויות להפצת הספרים הללו בארצות הברית.
אמנם הלקוחות זוכו על כספי הרכישה, אבל זה לא מנע תלונות רבות על פלישה חד צדדית למה שנתפס כרכושם.
במקרים רבים פעולת המחיקה התבצעה במהלך קריאת הספר, ובנוסף מחיקת הקבצים גררה מחיקה של הערות שנכתבו על גבי הספר בידי הקוראים.
רבים מהמבקרים נהגו להדגיש את האירוניה בכך שאמזון מחקה את הספר 1984, ובכך לכאורה הגשימה משהו מהחזון המפחיד שאותו ספר מציג בדבר תיקון ההיסטוריה על ידי השליטים.
רשת Whispernet של אמזון היא רשת תקשורת סלולרית בארצות הברית, המבוססת על תשתית הסלולר של חברת Sprint, בתקן CDMA2000. היא מאפשרת למכשירי ה-3G של קינדל בארצות הברית גישה להורדת ספרים; המשתמשים משלמים רק עבור התוכן הנצרך, ולא עבור תעבורת הרשת.
הרשת מקנה גישה לתוכן ללא תלות בחיבור למחשב או בזמינות של רשת אלחוטית.
דרך רשת זו המשתמש יכול לקנות ספרים חדשים ולקבל עיתונים, מגזינים ובלוגים אליהם הוא רשום.
יתרונות הזמינות והנוחות של Whispernet הפכו את הקינדל לפופולרי בארצות הברית אך רשת זו היא גם הסיבה לעיכוב בהפצת הקינדל בשאר העולם.
רוב ספקי התקשורת מחוץ לארצות הברית עובדים בתקן סלולרי שונה, ורכיב התקשורת של הקינדל לא מתאים לתקן זה.
אמות מידה פיננסיות הן התניות שנקבעות בחוזה הלוואה שחברה לווה חותמת עליו, ומטרתן להגן על המלווה (נותן האשראי).
מטרת ההתניות היא לוודא שלא יחול שינוי לרעה במצבו של הלווה וביכולתו להחזיר את ההלוואה.
התניות אלה מקובלות בעיקר בהלוואות לגורמים עסקיים.
בנוסף, איגרות חוב של מדינות מפותחות כוללות התניות חוזיות ואמות מידה פיננסיות מגוונות.
בהתניות אלו קובע המלווה כי החברה הלווה צריכה לעמוד בדרישות מינימום של יחסים פיננסיים מסוימים.
הלקוח צריך לעמוד באמות מידה פיננסיות שיספקו למלווה כיסוי כלשהו לסיכון אליו הוא נחשף.
הכוונה היא ליחסים בין סעיפים שונים במאזן החברה, כמו היחס בין החוב להון העצמי או היחס בין ההון העצמי לסך המאזן, יחסי נזילות, רמת ביטחונות מסוימת וכדומה.
אי עמידה בהתניות עלולה לגרור דרישה של המלווה להעמיד לפרעון מיידי את כל התחייבות החברה כלפיו ואף לחלט ערבויות.
במקרים מסוימים המלווים מגבילים את היקף הדיבידנד לשיעור מקסימלי מסך רווחי החברה.
כמו כן, ההתניות החוזיות קובעות את סדר הקדימות במקרה של חדלות פירעון.
מספר התניות ואמות מידה נמצאו כנפוצות במיוחד בשווקים הבינלאומיים.
חברות מנפיקות גדולות ויציבות בארצות הברית הנפיקו איגרות חוב בליווי התניות ואמות מידה.
איגרות החוב של חברות עם דירוג גבוה הכילו בין שלוש לחמש התניות ואמות ואיגרות חוב מדורגות נמוך יותר, או של חברות קטנות יותר, הכילו מספר רב יותר של התניות ואמות מידה.
כלומר, ככל שדירוג החברה נמוך יותר וסיכון ההשקעה בחברה גבוה יותר, המשקיעים מקבלים הגנה טובה יותר באמצעות עיגון מספר רב יותר של תניות ואמות מידה בתנאי איגרת החוב, שיספקו להם את ההגנה הנדרשת בעת הרעה במצבה הפיננסי של החברה.
סוגים שונים של אמות מידה פיננסיות
שמירה על יחס הון עצמי למאזן
שמירה על סכום ההון העצמי
הכפפת הלוואות בעלים / שטרות הון לאשראי
עודף תזרימי מפירעונות של הלוואות בבנקים אחרים
חוב לקוחות ביחס לאשראי הבנקאי הכולל
התניית מיזוג (merger restrictions) – התניה מגבילה או שלילית אשר מונעת מהמנפיק להתמזג עם ישות אחרת.
מגבלה על מכירה של נכסים (certain sale of assets) – סעיף המגביל את יכולתו של המנפיק למכור חלק מנכסיו או את כל נכסיו באופן שיפגע בבעלי איגרת החוב.
מגבלה על פעילויות (restriction on activities) – התניה שלילית העשויה לשים מגבלות על פעילויותיו העסקיות של המנפיק.
שעבוד שלילי (negative pledge) – החברה מתחייבת כי היא לא תשעבד אף אחד מנכסיה אם תהיה לכך השפעה מזיקה על בעלי איגרות החוב הנוכחיים.
מגבלות על מכירה וחכירה של נכסים (limitations on sale-and-leaseback) – התניה מגבילה או שלילית אשר מונעת מהמנפיק למכור נכסים (או להעלים אותם מהמאזן בדרך אחרת מסיבות חשבונאיות) ואחר כך להחכיר אותם בחזרה מן הבעלים החדשים.
התניה מגבילה (restrictive covenant) – סעיף, הדומה בעיקרו להתניה שלילית, אשר מהווה התחייבות של המנפיק להימנע מכל פעילות אשר עשויה להיחשב כמזיקה לבעלי איגרות החוב.
התניית שינוי שליטה (change of control) – התניה אשר מאפשרת לבעלי איגרות החוב למכור את ניירות הערך חזרה למנפיק בעת השתלטות על החברה, מיזוג או ארגון מחדש למניעת השתלטות אשר בעקבותיו קטנים נכסי החברה באופן משמעותי.
התניה שלילית (negative covenant) – סעיף מגביל שמטרתו למנוע ממנפיק להעניק הטבות לבעלי המניות על חשבון בעלי איגרת החוב.
התניית חדלות פירעון צולבת (cross default) – התניה לפיה איגרת חוב חדלת פירעון, ואז תועמד לפירעון מיידי, אם נייר ערך אחר של המנפיק חדל פירעון.
מגבלת מינוף (limit of indebtedness) – התניה מגבילה או שלילית, אשר מגבילה את כמות החוב שהמנפיק יכול לקחת.
מגבלה על חוב של חברת בת (limitation on subsidiary debt) – התניה מגבילה או שלילית, אשר מגבילה את רמת החוב שחברות הבת של המנפיק יכולות לגייס.
מגבלת תשלומים (restricted payments) – התניה מגבילה או שלילית, אשר מגבילה את יכולתו של המנפיק לספק מזומנים, נכסים או ניירות ערך לבעלי מניות, לשלם חוב נדחה, לבצע רכישה עצמית של מניות או לחלק דיבידנדים.
מגבלת הורדת דירוג (ratings trigger) – סעיף המאפשר לבעלי איגרות החוב להחזיר את איגרות החוב למנפיק במקרה שהדירוג יורד מתחת לרמה מסוימת, שנקבעה מראש.
סעיף פעולה ייצוגית (collective action clause) – סעיף המעניק לרוב מיוחד (supermajority) של בעלי איגרות חוב את האפשרות לבצע שינויים משמעותיים בתנאי איגרת החוב.
אִמחוֹתֶפּ (2650–2600 לפנה"ס) היה איש אשכולות במצרים העתיקה בתקופת שלטונו של פרעה ג'וסר בן השושלת השלישית.
אמחותפ נחשב למהנדס, לאדריכל, ולרופא הראשון בהיסטוריה ששמו ידוע כיום.
הוא שימש כיועץ לפרעה וככהן הגדול לאל השמש רע.
שמו נותר מפורסם אלפי שנים לאחר מותו: בתקופת הממלכה המאוחרת עבדו את דמותו בתור אל ואף בתקופה היוונית במצרים (תקופת מצרים התלמיית, 325–30 לפנה"ס) נקשרו בשמו מיתוסים רבים.
בכתובים הוא מתואר כ"יועץ למלך מצרים התחתונה", "הראשון אחרי מלך מצרים העליונה", "מנהל הארמון הגדול", "בן אצילים", "הכהן הגדול של הליופוליס", "בנאי", "ראש לחרשי העץ", ו"ראש לפַּסלים".
בתקופת הממלכה התיכונה הוא הוצג בכתובים אף כמשורר וכפילוסוף.
כיום יש אף המזהים את דמותו עם דמות יוסף המקראי.
רק במאה ה-19 הופרדה דמותו ההיסטורית משלל המיתוסים, והוסכם כי מדובר באדם אמיתי.
מעט מאוד ידוע על תולדות חייו.
יש הטוענים שהוא נולד כבן לפשוטי עם, ועל פי גרסאות אחרות הוא בנו של אדריכל בשם קַנופֶר.
למרות זאת רב המידע על פועלו ותרומותיו.
מקום קבורתו אינו ידוע כיום, הסברה המקובלת היא שהוא נקבר באתר סקארה, שם נמצא כיום מוזיאון לעתיקות מהאתר ומהאזור הקרוי על שמו.
לאמחותפ מיוחס תכנון הפירמידה של ג'וסר בסקארה וכן הפירמידה ששמשה כקבר סֶחֶמְחֶט, ממשיכו של ג'וסר ("הפירמידה הקבורה", שבנייתה לא הושלמה).
כתובים אחרים מקשרים אותו גם למקדש הראשון באדפו (לא מדובר במקדש הגדול הקיים שם כיום, המתוארך לתקופת מצרים התלמיית בסוף האלף הראשון לפנה"ס).
הרפואה במצרים העתיקה התבססה על שילוב של אמונות מאגיות ותרופות.
מגילות פפירוס מתקופות שונות מתארות מתכונים של מאות תרופות, תיאורי סמפטומים של מחלות ודרכים להתמודדות עם פגיעות גופניות.
המוניטין שיצא לאמחותפ בתחום הרפואה, הוא ככל הנראה האחראי להפיכת דמותו בהמשך לאל הרפואה.
פפירוס אדווין סמית', הנחשב לטקסט הרפואי הקדום ביותר, עוסק בניתוחי חירום, ומפרט לגבי פגיעות ראש, צוואר וגוף.
הוא כולל ארבעים ושמונה סוגי פגיעות והטיפול המתאים להן.
חלק מההליכים הרפואיים נחשבים הליכים רפואיים סבירים לתקופתם.
הפפירוס מתוארך ל-1700 לפנה"ס, אך מתייחס לימיו של אמחותפ.
וקיימת הסברה שהטקסט נכתב במקורו בידיו
אמחותפ נשא בתפקיד ה"חֶרי חֶבּ הֶר טֶפּ" (מילולית: הכהן הדרשן הראשון), כאשר כהונתו קושרה לאל השמש רא.
לנושא תפקיד זה יוחס כח מקשר בין המלך לבין הכוחות העליונים, וחלק מתפקידו היה לשמש כמעין אורקל.
בנוסף היה לכהנים בתפקיד החרי חב תפקיד מרכזי בטקסים רבים, ביניהם דקלום תפילות בפולחנים, וביצוע חלק מטקסי החניטה.
פפירוס ווסטכר מתקופת הממלכה התיכונה מתאר מעשי ניסים שעשה החרי חב של המלך דז'וסר, כאשר ככל הנראה הכוונה לאמחותפ.
החל מהתקופה הפרסית (525 לפנה"ס ואילך), נמנה אמחותפ בכתובים על אלי מצרים העתיקה, אך כבר בתקופות מוקדמות הרבה יותר היה לו מעמד מיתולוגי, אלילי למחצה.
כתובים קדומים מתייחסים אליו כאמחותפ בנו של פְּתַח (היה האל הראשי של ממפיס, בורא העולם).
עלייתה של הממלכה החדשה (1580 לפנה"ס) לוותה בהתעוררות דתית ובפולחן של ישויות מיתיות וגיבורים, פרט לאלים העיקריים.
בתקופה זו נבנו הרבה מקדשים גדולים ומפוארים לאלים, מקדשים ששירתו בעיקר את המלכים והאצילים, ויצרו צורך בקרב פשוטי העם לדמויות פולחניות נגישות יותר.
דמותו המיתית של אמחותפ היא אחת מהדמויות הללו.
פסלים מתקופה הזו מתארים אותו בדרך כלל כאדם ללא סממני אלוהות, יישוב על כיסא, ובידו פפירוס.
בתקופה הפרסית גדל מעמדו של אמחותפ למעמד אל מן המניין, ונבנו לכבודו מקדשים.
מקדש גדול נבנה בממפיס, ("האסקלפיון" ביוונית) ושימש גם כבית חולים ובית ספר למאגיה ורפואה.
מקדש אחר נבנה באי פִילַאי, וחלקים ממנו עודם קיימים כיום.
אומנות מהתקופה הפרסית והתלמיית מתארת אותו יחד עם אלים כמו אוסיריס, איזיס, חנום ועוד, המקיפים את המלך.
בציורים ופסלים מתקופה זו הוא מתואר כאדם גבוה, לעיתים אוחז ב"ענח'", סמל החיים, ובחלק מהמקומות מוצמד לסנטרו זקן מלאכותי המסמן אלוהות.
בכתובים הוא מתואר כ"אל המשגיח על החולים", וכ"אל הקדוש המעניק בנים לזה אשר הם נחסכו ממנו".
במקומות מסוימים התמזגה דמותו עם דמות אמנחותפ בן חפו (יוונית: אמנופיס), ארכיטקט וכוהן בתבאי מהמאה ה-14 לפנה"ס שגם דמותו נהפכה לדמות אל.
במקדש הגדול של חתשפסות בדיר אל-בחרי יש מבנה שכתובות הקיר בו (ככל הנראה מהמאה ה-2 לספירה) מעידות ששימש כבית הבראה שהוקדש לפולחן אמחותפ ואמנחותפ.
הפולחן של דמותו נמשך גם במשך התקופה הרומית במאות הראשונות לספירה, במקביל להתפשטות הנצרות שלבסוף גרמה להיעלמותה המוחלטת של דת מצרים העתיקה.
אסטלת הרעב והקישור לדמותו של יוסף המקראי
אסטלת הרעב היא אסטלה באי סהל שבאזור אסואן, המתארת אירוע על שבע שנות רעב במצרים.
האסטלה מתוארכת לתקופת מצרים התלמיית, אם כי יש הסבורים כי מקורה קדום הרבה יותר, ויש לשייך אותה לתקופת השושלת השלישית.
כתובת החקוקה בסלע, מספרת על שבע שנות רעב קשה שנגרמו במצרים בגלל שבע שנים בהן היה מפלס הנילוס נמוך והוא לא יכל לשמש להצפת שטחים חקלאיים (מחזוריות ההצפות של הנילוס היוותה יסוד עיקרי בחקלאות, בתרבות ובפולחן במצרים העתיקה).
ג'וסר פנה לאמחותפ וכהניו לעצה.
לאחר מחקר והיוועצות, נענה המלך על ידי אחד מכהניו של אמחותפ כי הנילוס נשלט על ידי האל חְנוּם בעל ראש האייל, שמושבו באי יב.
במסגרת מחקרו של אמחותפ הופיע האל בחלומו והבטיח להשיב את השפע לממלכה.
הרעב הסתיים, וכאות תודה פיאר המלך את מקדשו של חנום והעניק לו מתנות ואדמות.
קווי דמיון מסוימים לסיפור יוסף המקראי (שבע שנות הרעב והתפקיד שמילא אמחותפ בפתרון, דמות יוסף כמשנה למלך, הענקת האדמה לכהנים) גרמו להיסטוריונים מסוימים לזהות את דמות יוסף שבמקרא עם אמחותפ שבכתובים המצריים.
למרות זאת, בין תקופות חייהם המשוערות, מפרידה תקופה של כאלף שנים, שחוקרים אלו טוענים שהיא מעידה על טעות מהותית בתארוך.
הר אימהותפ בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אמחותפ, וזאת לצד אתרים רבים אחרים שנקראו על שמם של חלוצים בתחום הרפואה.
אמט לואיס "בובו" טיל היה נער אפריקאי אמריקאי שנרצח במיסיסיפי בהיותו בן 14, משום ששוחח עם אישה לבנה.
מעשה הרצח ותוצאותיו היו אחד מהאירועים המרכזיים שהניעו את הקמת התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית.
טיל נולד וגדל בשיקגו, אילינוי.
בעת הירצחו היה בביקור אצל קרוביו באזור הדלתא של מיסיסיפי.
העילה להירצחו הייתה שיחה שניהל עם קרולין ברייאנט בת ה-21, אישה נשואה שהייתה בעלת חנות מכולת קטנה.
כמה לילות לאחר השיחה הגיע בעלה של ברייאנט, רוי, יחד עם אחיו למחצה, ג.
[JW] מילאם, לבית שבו התארח טיל.
הם חטפו אותו והביאו אותו לאסם, שם הכו אותו ועקרו אחת מעיניו.
לאחר מכן ירו בראשו והטילו את גופתו לנהר הטלהאצ'י.
סביב צווארו של טיל קשרו הרוצחים מאוורר של מנפטה ששקל 32 ק"ג.
הגופה נתגלתה לאחר שלושה ימים.
גופתו של טיל הוחזרה לשיקגו.
אמו מיימי טיל, שגידלה אותו לבדה, התעקשה לקיים הלוויה פומבית, ולהשאיר את ארון המתים פתוח, כך שהאכזריות שבה נרצח בנה תהיה גלויה לכולם.
עשרות אלפי אנשים חלפו על פני הארון והשתתפו בהלוויה, ותמונת הגופה המרוטשת התפרסמה בעיתונים וכתבי עת של הציבור האפרו-אמריקאי.
הפרסום הרב הביא לתמיכה נרחבת בקרב הקהילה השחורה ולאהדה רבה בקרב הלבנים בכל רחבי ארצות הברית.
ביקורת עזה נמתחה על מצב זכויות האזרח של הקהילה השחורה במדינת מיסיסיפי.
גם עיתונים במיסיסיפי ורשויות שמירת החוק במדינה גינו את האלימות נגד טיל ודרשו צדק, ואולם המתקפה העזה עליהם הביאה להתגוננות ובסופו של דבר לתמיכה ברוצחים.
המשפט שנערך לברייאנט ומילאם זכה לסיקור עיתונאי נרחב; השניים זוכו מאשמת החטיפה והרצח, אך שנה לאחר מכן, תוך הסתמכות על זכות הסיכון הכפול, הודו בריאיון לכתב עת בביצוע הרצח.
מאז שנת 1882 תועדו למעלה מ-500 מעשי לינץ' ופשעי שנאה כלפי אפרו-אמריקאים רק במיסיסיפי (1882 הייתה השנה בה הוחל בתיעוד מעשים אלה).
רוב מעשי הלינץ' אירעו בין השנים 1876 ל-1930, אך גם בשנות החמישים נרשמו מקרי לינץ', אם כי בתדירות נמוכה.
בכל רחבי דרום ארצות הברית הוכתבה מערכת מחמירה של כללים ונוהגים שנועדו להפריד בין שחורים ללבנים, ולמנוע קשרים בין גזעיים.
קשרים כאלה אכן התקיימו, בעיקר בין גברים לבנים לנשים שחורות, אך העיקר בהפרדה הגזעית שהתקיימה בדרום הייתה מניעת קשר בין גברים שחורים לנשים לבנות.
קשר כזה היה נדיר ביותר, ונחשב בעיני הלבנים כפגיעה חמורה ביותר, שגררה אחריה עונשים חמורים ביותר לגבר השחור.
ההקפדה על מערכת המעמדות האמורה התגברה ביתר שאת לאחר מלחמת העולם השנייה, והתעצמה עוד יותר לאחר פסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית בתביעה שנודעה כ"בראון נגד מועצת החינוך טופיקה".
בפסק דין תקדימי זה קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי הפרדה על רקע גזעי בחינוך הציבורי בארצות הברית אינה חוקתית, וכי דוקטרינת "נפרד אבל שווה" אינה קבילה.
תומכי ההפרדה במדינות הדרום ראו בפסק דין זה תקדים מסוכן, העלול להוביל לנישואים בין גזעיים, והגיבו במאמצים מוגברים למניעת כל מראית עין של שוויון.
אמט טיל היה בנם של מיימי קארט'ן (Mamie Carthan) ולואיס טיל.
אמו של אמט נולדה בעיירה ווב (Webb), באזור הנקרא הדלתא של מיסיסיפי;
אמו של אמט טיל ומשפחתה חיפשו אחר חיים חופשיים יותר ותעסוקה משתלמת יותר בערים התעשייתיות של הצפון והתיישבו בשיקגו.
אמו ואביו נפרדו לאחר שלואיס בגד באשתו ובין השניים היו מריבות אלימות.
לאחר הגירושין עברו מיימי ואמט לדטרויט, שם נישאה מיימי ל"פינק" בראדלי.
גם נישואים אלה לא עלו יפה, ואמט ואמו חזרו אל סבתו של אמט, בשיקגו.
ב-1955 ביקר את אמט ואת אמו דודה של מיימי בן ה-64. סיפוריו על החיים במיסיסיפי עוררו אצל אמט עניין.
הוא שכנע את אמו לאפשר לו לבקר את דודו, והיא נעתרה אך הזהירה אותו להתנהג בצורה שונה מהתנהגותו בשיקגו; היחס ללבנים צריך להיות שונה ממה שהורגל אליו.
אמט הבטיח שהבין את אזהרתה.
אמט טיל הגיע לביקור אצל קרוביו בעיירה מוני (Money) במיסיסיפי, ב-21 באוגוסט 1955. שלושה ימים לאחר מכן הלך אמט עם בן דודו למכולת של הזוג קרוליין ורוי ברייאנט כדי לקנות סוכריות.
אמט התגאה בידידותו עם נערות לבנות, וחבריו התגרו בו שיפתח בשיחה עם קרוליין בת ה-21. מה בדיוק אמר אמט לקרוליין אינו ברור.
יש הטוענים ששרק לה, אם כי אמו של אמט טענה מאוחר יותר שמכיוון שסבל מגמגום, ייתכן שהיה זה ניסיון של אמט להתגבר על הגמגום שממנו סבל.
גרסאות אחרות סיפרו שאמט אחז בידה והציע לה "דייט", או שאמר לה "ביי, בייבי" כשיצא מהחנות.
על פי גרסה נוספת אמר לה אמט: "אינך צריכה לחשוש ממני, בייבי, הייתי עם נשים לבנות לפני כן".
קרוליין ברייאנט עמדה על דעתה שאמט אחז בזרועה והציע לה דייט, וכן השתמש במילים "שאינן ראויות לדפוס".
קרוליין ברייאנט כה נחרדה עד שרצה למכוניתה שחנתה בסמוך כדי להוציא ממנה אקדח שהיה שמור בה.
הנערים נמלטו מן המקום, ואמט הביע את רצונו לחזור לשיקגו.
רוי ברייאנט לא היה בסביבה; הוא שב לביתו רק ב-27 באוגוסט.
כאשר שמע על שהתרחש, חקר באגרסיביות נערים שחורים מן הסביבה, ושמע שהמדובר בנער משיקגו המתגורר אצל דודו.
לפנות בוקר 28 באוגוסט – בין 2:00 ל-3:30 – הגיע רוי עם אחיו למחצה ג'ון ויליאם מילאם, יחד עם אדם שלישי (שייתכן והיה שחור) לביתו של מוז רייט, דודו של אמט.
מילאם היה חמוש באקדח, שבו איים על דודו של אמט.
דודתו של אמט הציעה להם כסף, אך הם דרשו מאמט שיתלבש ואיימו על האחרים שיהרגו אותם אם יספרו מה קרה.
רוי וג'ון העלו את אמט על טנדר, הכו אותו באקדח וכיסו אותו בבד ברזנט.
החוטפים לא היו בטוחים מה לעשות עם הנער: הם עברו בכמה מקומות והכו אותו קשות בכמה אתרים, כנראה בסככה מאחורי ביתו של מילאם ובחנות עצמה.
לא ברור היכן ירו בו בסופו של דבר, אך לקראת הבוקר קשרו לצווארו מאוורר של מנפטה והשליכו אותו לנהר.
קרוביו של אמט החלו לחפש אחריו עוד באותו לילה.
דודו של אמט לא רצה להתקשר למשטרה מכיוון שחשש לחייו, אך בן דודו של אמט – גם הוא יליד שיקגו, שנלווה לאמט בביקור – התקשר לשריף ולאמו בשיקגו, וזו הודיעה לאמו של אמט.
השריף חקר את ברייאנט ומילאם, והם הודו שלקחו את הנער מבית דודו אך טענו ששחררו אותו באותו לילה מול חנות המכולת.
עם התפשטות השמועה על היעלמו של אמט הצטרפו לחיפושים גם ראשי הסניף המקומי של ה-NAACP, שהתחפשו לפועלי כותנה ועברו בשדות בתקווה לקבל מידע.
שלושה ימים לאחר החטיפה מצאו שני נערים שדגו בנהר הטלהאצ'י את גופתו של אמט, כשהיא מושחתת ונפוחה.
על הגוף היו סימני אלימות רבים, עין אחת נעקרה מארובתה ונמצא פצע ירייה מעל אוזנו הימנית.
הגופה הייתה עירומה, אך על אחת האצבעות הייתה טבעת כסף ועליה חרוטות האותיות L.T.
והתאריך 25 במאי 1943. אמו סיפרה במשפט שמדובר בטבעת שעברה מסבו של אמט לאביו, ומאביו אליו, וכך זיהתה שמדובר בבנה.
לא ניתן היה לזהות את פניו של אמט בשל השחתתם ובשל השהות הארוכה במים, אך דודו של אמט שהוזעק למקום זיהה את הגופה.
מנגד, החלו טענות כי הגופה אינה גופתו של אמט טיל, וכי הוא עצמו בחיים והוברח בסתר חזרה לשיקגו.
בדיעבד התברר כי את קו ההגנה המדובר הציע לסנגוריה שריף העיירה, ג'ורג' סמית.
על פי דרישתה של מיימי טיל בראדלי נשלחה הגופה חזרה לשיקגו, לקבורה.
היא התעקשה לראות את הגופה כדי לזהותה בוודאות, ולהשאיר את ארון המתים פתוח.
מיימי הסבירה את החלטתה: עשרות אלפי בני אדם עברו על ארונו של טיל, ואלפים רבים נוספים השתתפו בטקס האשכבה ובהלוויה, ב-6 בספטמבר.
תמונת הגופה המושחתת התפרסמה בעיתונים של הקהילה השחורה וגררה תגובה ציבורית נרחבת וסוערת; העיתון ניוזוויק ציין כי הקהילה השחורה בשיקגו נסערה מן המעשה כפי שלא נסערה מאף מעשה דומה.
גם במיסיסיפי עורר הרצח סערה ציבורית.
הרצח דווח בהרחבה בעיתוני המדינה, וקוראים רבים הביעו את זעזועם מן המעשה במכתבים למערכת, לצד מאמרי מערכת רבים שגינו את הרצח.
מושל מיסיסיפי הוקיע את הרצח והבטיח חקירה נמרצת של רשויות החוק.
במברק ששלח לראשי ה-NAACP הבטיח חקירה מלאה וקבע שהתנהגות כזו אינה נסלחת.
גם עיתונים מקומיים הביעו שאט נפש.
ואולם, תוך זמן קצר הפכה התגובה מורכבת יותר.
מזכיר "מועצת האזרחים הלבנים" (White Citizens' Council, גוף שתמך במדיניות ההפרדה בין שחורים ללבנים), הביע את צערו על הרצח וקבע שמדיניות ההפרדה הגזעית נועדה להגן על השחורים, וכי פעילות ה-NAACP פוגעת במדיניות זו ולפיכך מסכנת את השחורים.
בתגובה הגדיר מזכיר ה-NAACP את הרצח כ"לינץ'" וקבע כי מיסיסיפי מנסה לשמור על עליונות הלבנים באמצעות מעשי רצח.
מיימי טיל בראדלי אמרה לכתב עיתון כי ברצונה לגייס עזרה כדי לסייע לרשויות החוק למצוא את הרוצחים, וכי לדעתה על מדינת מיסיסיפי להשתתף בעלות עזרה זו.
דבריה הוצאו מהקשרם, והיא צוטטה כמי שאמרה ש"מיסיסיפי תשלם על המעשה".
ראש עיריית שיקגו ומושל אילינוי דחקו במושל מיסיסיפי לוודא שהצדק ייעשה.
הציבור הלבן במיסיסיפי חש מותקף, והטון בעיתוני המדינה החל להשתנות בצורה דרמטית.
העיתונים דיווחו על מהומות בשיקגו, שלא התרחשו במציאות.
תמונותיהם של ברייאנט ומילאם במדי צבא, שצולמו כעשור לפני כן, הופיעו בעיתונים; כתבות הללו ושבחו את יופייה ותומתה של קרוליין.
שמועות על פלישה קרובה של שחורים זועמים ולבנים מן הצפון נפוצו בכל המדינה, ונתפסו ברצינות על ידי שלטונות החוק.
האווירה הציבורית בקרב הציבור הלבן במיסיסיפי התנגדה להשפעת הצפון, וראתה בעצמה קבוצה חופשית שאינה כפופה לדעת הקהל הכללית.
בעקבות השינוי באווירה ובדעת הקהל המקומית שינה השריף של מחוז טלהאצ'י את התייחסותו למקרה; ב-3 בספטמבר אמר כי הגופה זוהתה וכי התיק נגד ברייאנט ומילאם "טוב למדי", הביע כעת ספקות לגבי זהות הגופה, והעריך שטיל בחיים.
הוא טען שהגופה שנמצאה "הושתלה" על ידי ה-NAACP וכי הטבעת שנמצאה על אצבעו של טיל פוברקה גם היא.
מאוחר הרבה יותר הודה השריף כי לא רצה להגן על ברייאנט ומילאם, אך לא הייתה לו ברירה.
נגד שני החשודים הוגש כתב אישום בגין רצח, אם כי התובע הטיל ספק באפשרות להשיג הרשעה בתיק שנושאו אלימות של לבנים נגד גבר שחור שהואשם בהעלבת אישה לבנה.
ההחלטה להגיש כתב אישום זכתה לשבחים בעיתונים שחורים וצפוניים.
ברייאנט ומילאם התקשו בתחילה למצוא עורך דין שייצג אותם.
חמישה פרקליטים התנדבו לייצג אותם פרו בונו, אך תוך זמן קצר נאספו עבורם 10,000 דולר, שנתרמו בקופות בחנויות ובמקומות ציבוריים ברחבי הדלתא.
המשפט התקיים בספטמבר 1955 ונמשך חמישה ימים.
בית המשפט התכנס בעיירה סמנר (Sumner), שהייתה קטנה מלהכיל את מאות הכתבים שהגיעו לעיירה כדי לסקר את המשפט.
כתבים תיארו את המשפט כ"האירוע התקשורתי הגדול הראשון של תנועת זכויות האזרח", וכאחד המשפטים שזכו לפרסום הרב ביותר אי פעם.
המשפט סוקר בכל העיתונים הגדולים בארצות הברית ועל ידי העיתונים של הקהילה השחורה, כמו גם על ידי העיתונים המקומיים.
הישיבה בבית המשפט הייתה לשחורים ולבנים בנפרד, וגם הכתבים הופרדו.
השריף קיבל את פני הכתבים השחורים בעליצות: "שלום כושונים!" (Hello, Niggers!).
המבקרים מן הצפון הופתעו לראות את האווירה הלא-רשמית ששררה בבית המשפט: המושבעים שתו בירה במהלך הדיונים, ורבים מן הגברים הלבנים בקהל נשאו אקדחים.
לשחורים לא היו בעיר מקומות לינה; הם השתכנו בביתו של ד"ר ט.ר.מ.
הווארד, פעיל זכויות אדם אפרו-אמריקני שהיה בעיירה מאונד באיו (Mound Bayou).
הווארד היה רופא, ממנהיגי התנועות לזכויות האזרח, ויזם.
הוא היה מהראשונים שגינו את הרצח ואיים שאם יימשכו מעשי רצח של שחורים במיסיסיפי תפרוץ מלחמת אזרחים.
הוא מימן פעולות רבות שנועדו לסייע בחקירת הרצח ובפרסומו.
חוץ מהכתבים השחורים התאכסנה בביתו גם מיימי טיל בראדלי, שהגיעה משיקגו על חשבונו של הווארד כדי להעיד.
הווארד חשש מאלימות כלפיו ולכן הקיף את ביתו בשומרים חמושים.
יום לפני המשפט הגיע להווארד מידע כי שני פועלים אפרו-אמריקאיים היו עדים לרצח; אלו היו פועלים של אחיו של מילאם.
הווארד לא הצליח להעביר את המידע לצוות התביעה בזמן, והשריף של מחוז טלהאצ'י כלא את השניים כדי למנוע מהם להעיד.
קו ההגנה העיקרי במשפט היה שהגופה שהוצאה מן הנהר לא הייתה גופתו של טיל, וההגנה אף טענה שייתכן שטיל בחיים.
ההגנה הודתה שברייאנט ומילאם לקחו את טיל, אך טענה ששחררו אותו לאחר מכן.
דודו של טיל, מוז רייט, זיהה רק את מילאם כאחד האנשים שלקחו את טיל עמם.
עצם הזיהוי היה מעשה יוצא דופן, שכן הייתה זו הפעם הראשונה בה העז אדם שחור להאשים אדם לבן.
על פי חוקי המדינה, תוצאת משפט שבו קיימת האשמה ברצח הייתה יכולה להיות אחת משלוש: מאסר עולם, עונש מוות או זיכוי.
ב-23 בספטמבר זיכה חבר המושבעים את שני הנאשמים לאחר דיון שנמשך 67 דקות.
אחד המושבעים אמר שלו לא היו מפסיקים באמצע את הדיון כדי לשתות גזוז, היה הדיון קצר עוד יותר.
הועלו כמה סיבות לתוצאה זו של המשפט.
הטענה העיקרית הייתה שחבר המושבעים היה מורכב מלבנים תושבי אזור הגבעות במחוז טלהאצ'י, אזור עני שבו התחרות בין לבנים לשחורים הייתה גדולה והגזענות של תושבי האזור הייתה רבה.
התביעה שגתה כאשר פסלה מחבר המושבעים אנשים שהכירו את ברייאנט ומילאם; כל מי שהכיר את השניים היה בעל דעה שלילית לגביהם.
מאוחר יותר אישרו המושבעים שידעו שהנאשמים אכן ביצעו את הרצח, אך היו סבורים שאין להעניש אותם במאסר עולם או בעונש מוות על רצח אדם שחור.
לעומתם, העידו מושבעים אחרים שקיבלו את טיעוני ההגנה.
חודשיים לאחר המשפט על עברת הרצח סירב חבר מושבעים גדול להגיש כתב אישום נגד ברייאנט ומילאם באשמת חטיפה.
העיתונים בערים הגדולות, וכן כתבי עת קתולים, פרוטסטנטים, יהודיים וסוציאליסטים הגיבו בחריפות כנגד פסק הדין, ומתחו ביקורת נוקבת על החברה האמריקאית.
עיתונים בדרום ארצות הברית, במיוחד במיסיסיפי, ראו בפסק הדין הליך משפטי הוגן.
הסיפור של אמט טיל המשיך לעורר סערה שבועות רבים לאחר המשפט, ועורר דיון ציבורי נרחב בין דרומיים, צפוניים, שחורים ולבנים.
ב-1956 הסכימו ברייאנט ומילאם להתראיין לכתב העת "לוּק" (Look), תמורת תשלום שנע בין 3,600 ל-4,000 דולר.
הגנת הסיכון הכפול (Double Jeopardy) מונעת הגשת כתב אישום נגד נאשמים בעברה שממנה זוכו, ולפיכך יכול היה מילאם להודות כעת שירה באמט טיל.
השניים לא חשו אשמים ולא חשו שעשו דבר מה שאינו ראוי.
תומכיהם של ברייאנט ומילאם נטשו אותם; שחורים הפסיקו לקנות בחנויותיהם והם הגיעו לפשיטת רגל.
בנקים סירבו להלוות להם כסף כדי שיוכלו לנטוע.
הודאותיהם חסרות הבושה ברצח הביאו את מנהיגי התנועות לזכויות האזרח לדרוש מממשלת ארצות הברית לחקור לעומק את המקרה, והרצח היה אחת הסיבות העיקריות שהביאו לחקיקת חוק זכויות האזרח ב-1957; החוק איפשר לממשלה הפדרלית להתערב בחקירות מקומיות במדינות השונות כאשר ישנה פגיעה בזכויות האזרח.
מילאם וברייאנט עברו לטקסס לכמה שנים, ולאחר מכן שבו למיסיסיפי.
מילאם מת ב-1980 מסרטן, בגיל 61. ברייאנט התגרש מקרוליין, ונישא מחדש ב-1980. גם הוא מת מסרטן ב-1994, בגיל 63. אמו של אמט נישאה מחדש, החלה לעבוד כמורה, והייתה פעילה בארגוני זכויות האזרח.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 טענו כמה תוכניות טלוויזיה וספרים שונים כי כמה וכמה אנשים היו מעורבים ברציחתו של טיל.
ב-2004 הודיעה מחלקת המשפטים של ארצות הברית על פתיחת חקירה מחודשת של המקרה, כדי לבדוק האם אנשים נוספים היו מעורבים ברצח.
ב-31 במאי 2005 הוצאה גופתו של טיל מקברה, ובדיקות שונות הוכיחו סופית שזו אכן גופתו של הנער.
הגופה נקברה מחדש ב-4 ביוני.
חבר מושבעים גדול, מורכב ברובו ממושבעים שחורים, הכריע בפברואר 2007 כי אין יסוד להניח שאנשים נוספים היו מעורבים ברצח.
בראיון ב-2008 הודתה קרוליין ברייאנט כי עדותה בבית המשפט הייתה שקרית וכי הנער שרק לעברה כנראה, אך לא הציע לה הצעות מגונות ולא התפאר בפניה בניסיונו עם נשים לבנות.
בראיון מסרה ברייאנט כי לא משנה מה עשה הנער, לא הגיע לו מה שקרה לו.
בתגובה דרשו גורמים בציבור שברייאנט תיעצר ותישפט על עדות שקר, אך הבקשה נדחתה על הסף.
הרצח של אמט טיל הפך לסמל לאפליה המשפטית כלפי שחורים בדרום ארצות הברית.
ביוזמת ה-NAACP יצאה מיימי טיל בראדלי לסיור בכל רחבי ארצות הברית, כדי לגייס תרומות ואהדה לתנועה; היה זה מן הסיורים המוצלחים ביותר שיזמה.
רבים רואים ברצח ובמשפט את האירוע המרכזי שהביא לעליית כוחן של התנועות לזכויות האזרח בדרום ארצות הברית.
חודשיים לאחר זיכויים של ברייאנט ומילאם, ב-1 בדצמבר 1955, סירבה רוזה פארקס לפנות את מושבה באוטובוס לנוסע לבן, אירוע שהביא לחרם האוטובוסים של מונטגומרי, ולביטול ההפרדות הגזעיות; שנה לאחר המשפט, בספטמבר 1957, החל משבר ליטל רוק, במהלכו כפה הממשל הפדרלי על מדינת ארקנסו לשלב תלמידים שחורים בבית ספר תיכון.
רוזה פארקס אמרה כי הרצח והמשפט של אמט טיל היו הסיבה העיקרית למעשיה.
בקיץ שלפני הרצח מנו אפריקאים-אמריקאיים 41% מאוכלוסיית הדלתא של מיסיסיפי, אך רק 265 איש היו רשומים כמצביעים.
תשע שנים לאחר הרצח, ב-1964, כבר היו 63,000 מצביעים שחורים רשומים.
טיל מונצח באנדרטה הנמצאת בפואבלו, קולורדו, בה הוא עומד עם מרטין לותר קינג.
שמו מופיע על אנדרטת זיכרון של התנועה לזכויות האזרח במונטגומרי, אלבמה, כאחד מארבעים המרטירים שנרצחו למען התנועה.
פרשת הרצח של אמט טיל חלחלה לתודעה האמריקנית דרך הכיסוי התקשורתי ודרך יצירות ספרותיות ואמנותיות רבות שנכתבו בהשפעת הרצח.
הזמר בוב דילן הקליט ב-1962 שיר שנקרא "מותו של אמט טיל", ויצירות המאזכרות את הרצח ואת המשפט הופיעו שנים רבות לאחר מכן, וגם ב-2010.
בשנת 2022 יצא הסרט סיפורו של אמט טיל, המספר את קורות המקרה מנקודת מבטה של אימו, מיימי טיל.
בינואר 2023 אישור הקונגרס של ארצות הברית את הענקת עיטור מדליית הזהב של הקונגרס לטיל ולאימו.
אמט לאו קלי היה אמן קרקס אמריקאי.
את פרסומו קיבל קלי כשיצר את דמות הליצן המפורסמת, "וילי העייף", שהתבססה על דמות הנווד (Hobo) של תקופת השפל הגדול.
אמט קלי נולד ב-1898 בעיירה הקטנה סדאן אשר במדינת קנזס.
בשנת 1917, עקר קלי לעיר קנזס שבמיזורי ובאמתחתו חלומות להפוך לקריקטוריסט מקצועי.
לאחר שמילא מספר משרות קטנות, המציא את "וילי העייף", כאשר צייר עבור חברת פרסום סרטים.
במילותיו שלו, הדמות מלאת העצב: "תמיד קיבלה את הקצה הקצר של המקל, אך לעולם לא איבדה תקווה והמשיכה לנסות".
קלי עזב משרה זו ועבד במספר קרקסים, כאומן טרפז וכליצן.
בשנת 1923, כשעבד בקרקסו של ג'ון רובינסון, פגש את אשתו לעתיד, אווה מור - אומנית טרפז בעצמה.
כדי לייחד את עצמו, החל להופיע כ"ווילי" בשנת 1931. במופע, היה רודף "וילי" אחר אור הזרקורים החמקמק באמצעות מטאטא ישן, או ניסה ללא הועיל לפצח אגוזים באמצעות פטיש כבד.
לעיתים, היה פשוט נועץ מבט באחד הצופים בשעה שנגס בעלה כרוב.
קטעי ההופעה שלו היו הצלחה מסחררת והפופולריות שלו גדלה.
לפני מלחמת העולם השנייה, החל קלי להציג את המופע שלו באנגליה.
בין הצופים היו וינסטון צ'רצ'יל ומספר אריסטוקרטים בעלי תארים.
במהלך המלחמה, הייתה לו הזדמנות פז, להציג על במות ברודוויי ולערך סיבובי הופעות במועדוני הלילה במדינה.
משנת 1942 ועד 1956, היה קלי אחד מכוכבי האטרקציות של "המופע הגדול ביותר עלי אדמות" בהנהלת האחים רינגלינג, פי.
בשנת 1944, עלה באש אוהל הקרקס בהרטפורד, קונטיקט - טרגדיה שגבתה את מחיר חייהם של 167 בני אדם.
צלם עיתונות תפס את הליצן בעל חליפת השק והאף האדום, מחיש דלי מים למקום.
עדי ראייה מספרים כי זו הייתה אחת הפעמים היחידות בה נראה קלי בוכה.
דיוקן מפורסם אחר של "וילי", פורסם בעיתון לייף בשנת 1947 והדמות האומללה, נשארה נושא פופולרי אצל ציירים חובבים.
בנוסף לעבודתו בקרקס, כיכב קלי גם בפרסומות ובתוכניות טלוויזיה רבות.
בשנת 1952, הופיע קלי בסרטו זוכה האוסקר של ססיל ב.
ב-1956, שימש קלי כקמע של קבוצת הבייסבול, ברוקלין דודג'רס.
אמט קלי נפטר ב-28 במרץ 1979, בגיל 80 כתוצאה מהתקף לב בביתו שבפלורידה.
אמט קלי, האדם שמאחורי "וילי העייף", תואר כאדם מתבודד ורציני אשר הקדיש עצמו לשיפור דמות הנווד הבלתי נשכחת שלו.
רוב הליצנים הם יצורים עליזים, המשמחים את הקהל באמצעות התלבושות הססגוניות והחיוכים הענקיים.
אולם, אמט קלי שבה את הקהל באמצעות דמות הנווד העצוב.
"וילי העייף" לבש חליפה מהוהה והיה בעל זיפי זקן ומבע פנים עצוב שצויר על פניו; הוא הפך ל'אחד מיוצרי הצחוק המובילים בעולם' באמצעות תעלוליו הריקים.
לא רק ששעשע את מבקרי הקרקס, אלא גם הופיע בתחומי בידור אחרים, הגיע לקהל גדול יותר וכך הפך, לליצן המפורסם ביותר במאה העשרים.
בנו של קלי, אמט קלי ג'וניור, יצר גם הוא דמות המזכירה את "וילי העצוב" - דבר הגרם לניכור שנמשך שנים בין השניים.
קלי ג'וניור טען שדמותו שלו "פחות עצובה" מדמותו של אביו, אבל הדמיון הגדול בין שתי הדמויות נראה בבירור.
בעיר הולדתו בקנזס, נמצא 'מוזיאון אמט קלי' המציג מוצרים הקשורים לליצן.
בעיירת ילדותו, יוסטון, מיזורי, הוקם פארק הקרוי על שמו של הליצן ובו מתקיים כל שנה פסטיבל, המושך ליצנים רבים מכל העולם, כולל נכדו של קלי, ג'ואי.
קלי חבר ב'היכל התהילה הבינלאומי של הליצנים' החל משנת 1989 ומשנת 1994, הוא חבר גם ב'היכל התהילה הבינלאומי של הקרקס'.
אמזונה (שם מדעי: Amazona) הוא סוג גדול של תוכיים החיים במרכז ודרום אמריקה, מקסיקו ובאיים הקריביים.
בסוג זה, ישנם מינים מוכרים של תוכים בינוניים שלרובם גוף ירוק, מצח זהוב ומקור שחור.
האמזונות כמו רוב התוכיים הם צמחוניים וניזונים מפירות שונים, פרחים וזרעים שונים וגם מעלים מסוימים.
כל מין מעדיף מיני פירות שייחודיים לו.
לתוכים אלה יכולת לחקות קולות אנושיים והדבר גרם להם להפוך לחיות מחמד נפוצות ומאולפות.
תוכי זה הוא הדברן השני הטוב ביותר מבין התוכים (לאחר האפרור האפריקני).
הם עשויים לתקוף ולפצוע באמצעות המקור הקשה שלהם.
הם תוקפנים במיוחד כלפי תוכים אחרים וחיות מחמד.
כמה מינים נמצאים בסכנה בגלל סוחרי חיות מחמד, ולכן הם מינים מוגנים שאסור לגעת בהם בעודם בטבע.
ישנם קרוב ל-30 מיני אמזונות:
בנוסף על מינים אלה ישנם עוד 2 מינים שנכחדו: אמזונת מרטיניקו (Amazona martinica) ואמזונת גואדלופה (Amazona violacea).
המין אמזונה צהובת-פנים (Alipiopsitta xanthops) איננה שייכת לסוג זה אלא למין יחידי בסוגו, אך גם קרויה אמזונה.
אמזונה קמחית (שם מדעי: Amazona farinosa) הוא מין של תוכי ממשפחת התוכיים החי באמריקה הדרומית והמרכזית והוא המין הגדול ביותר בסוג אמזונה.
אורכה של האמזונה 38–41 ס"מ ומשקלה 540–700 גרם והיא תוכי הגדול ביותר ביבשת אמריקה לאחר קבוצת הארות.
האמזונות ירוקות בהירות כמעט כל גופן עם עורף לבן, המזכיר מעט קמח ומכאן השם.
מקור האמזונה גדול ואפור ועיניה שחורות וגדולות.
קצוות הכנפיים שחורות, קצה הבטן צהוב והזנב קצר וירוק בהיר.
ניתן לבלבל בין האמזונה הקמחית לבין אמזונה צהובת כתר (Amazona ochrocephala), אך הראשונה גדולה יותר, חסרת כתר צהוב ובעלת עורף לבן, החסר אצל צהובות הכתר.
עם זאת בהרבה מקרים שני המינים נצפים יחדיו.
האמזונה חיה ביערות הגשם של דרום ומרכז אמריקה ממקסיקו עד ברזיל.
היא נפוצה בלהקות גדולות בצמרות היערות.
להקות אלה גם יורדות יחד אל גדת הנהר כדי לשתות.
למזונה קוטפת האמזונה פירות גדולים מהעצים וכן מלקטת זרעים, גרגירים ועלים שונים.
אמזונה צהובת-פנים (שם מדעי: Alipiopsitta xanthops) הוא מין יחיד בסוגו של תוכי בינוני החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית וקרוב לתוכי האמזונה.
אמזונה צהובת-פנים מגיעה לאורך 27 ס"מ ובעלת נוצות ירוקות בהירות ונוצות פנים צהובות עם מקור צהוב עבה וגב וכנפיים ירוקות כהות יותר.
צידי הבטן והזנב מכילים נוצות חומות ואדומות בקצה והרגליים אפורות.
העיניים אדומות מעט וסביבן טבעת לבנה גדולה.
האמזונה נפוצה בחופות היער הדרום אמריקני ובעיקר בברזיל, במרניאו, פיאאוי, סאו פאולו ומאטו גרוסו דו סול וכן מצויה בשטחי סוואנת הסראדו ובסלעי ה-Caatinga.
הם מצויים גם בבוליביה ואולי בפרגוואי.
רבים מאזורי המחיה של האמזונה נכרתים לטובת אזורי מרעה וחקלאות, דבר המפחית את מספרה בטבע.
כמו כן היא מאוימת מציד בלתי חוקי וממסחר למטרות מחמד.
האמזונות בעלות מקור חזק המותאם לפיצוח זרעים שונים, בעיקר של פירות ממשפחת האלתיים כמו Astronium ,Salacia וAnacardium וכן מגויאבות ומנגו.
אמזון ווב סרביסז ישראל בע"מ , המוכרת בשם המקוצר "אמזון ישראל", היא חברה ישראלית שהוקמה בשנת 2013 ועוסקת בשיווק שירותי מחשוב ענן.
החברה ממוקמת בתל אביב-יפו במגדל עזריאלי שרונה ובחיפה בפארק מת"ם.
בינואר 2015 רכשה אמזון את "מעבדות אנאפורנה".
ביולי 2017 שכרה אמזון 11 קומות משרדים במגדל עזריאלי שרונה בתל אביב-יפו, בשטח כולל של 25,000 מ"ר, ובמקביל שכרה בניין משרדים נוסף בשטח של 12,000 מ"ר בפרויקט מתם-ים שבפארק מת"ם בחיפה.
בנובמבר 2017 דווח כי אמזון עורכת מסע גיוס למפתחים להקמת מרכז מחקר ופיתוח למוצרי אלכסה שופינג (ביצוע קניות בדרך של מתן פקודות קוליות לעוזרת האישית של אמזון המכונה "אלכסה").
ב-2019 ביצעה אמזון מספר רכישות של חברות ישראליות ובעלות מרכז פיתוח בישראל.
במהלך שנת 2020 גדלה אמזון ישראל וגייסה כ-150 עובדים.
במהלך טבח שבעה באוקטובר, מחבלי חמאס חטפו לעזה את אלכס (סשה) טרופנוב, עובד בחטיבת השבבים של החברה, יחד עם חברתו, אימו וסבתו.
עמיתיו של טרופנוב לעבודה יזמו את קמפיין "coffee4sasha#", שבמסגרתה קראו לעובדים לשתות קפה בכל יום בשעה שלוש אחר הצהריים, כפי שנהג לעשות בעצמו.
עובדי החברה פנו לאתר "Geektime" וטענו כי החברה נוהגת במדיניות של שתיקה, ושאינה עושה דבר כדי להפעיל את משקלה – כחברת ענק – למען שחרור החטופים, שביניהם עובדה, טרופנוב.
בנובמבר התקיים כנס "re:Invent" של "Amazon Web Services" (AWS) בלאס וגאס, ובו חשפה החברה את , המעבד מבוסס ארכיטקטורת ARM בפיתוח הצוות הישראלי, ביניהם טרופנוב.
ההשקה התרחשה תחת מחאת "מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים" וחבריו של טרופנוב שהקרינו את מסרם על משאיות שנעו ברחבי העיר, וכן גם על שלטי חוצות בסטריפ, בו אירע הכנס.
ב-15 בפברואר 2025 שוחרר מהשבי וחזר לישראל בעקבות עסקת עסקת החטופים השנייה.
עם שחרורו, מנכ"ל אמזון, הגיב לביקורת על שתיקת החברה לגבי טרופנוב, וטען כי החברה נהגה כך כדי לא לפגוע בתנאי השבי או בסיכויי שחרורו.
Amazon Web Services – מפתחת ומשווקת שירותי מחשוב ענן
מעבדות אנאפורנה – מפתחת שבבים ומערכת מחשוב מבוססת הנדסת רשת ואחסון
Amazon Prime Air – מפתחת תוכנה לרחפני המשלוחים העתידיים של אמזון
צילום – מפתחת מצלמות זעירות למכשירים הניידים של אמזון
Amazon Advertising – מפתחת מוצרים לפתרונות פרסום
אמזון אלכסה , ידועה בכינויה אלכסה, היא סייעת וירטואלית שמפותחת על ידי אמזון, שבתחילה הייתה זמינה על גבי אמזון אקו ואמזון אקו דוט, רמקולים חכמים שפותחו גם הם על ידי אמזון.
אלכסה מסוגלת לנהל שיחות, להשמיע מוזיקה, להכין רשימות, להגדיר התראות, להזרים פודקאסטים (הסכתים), להשמיע ספרים קוליים, להציג את תחזית מזג האוויר, מצב התנועה, ספורט, ועוד מידע בזמן אמת, כגון חדשות.
אלכסה יכולה גם לשלוט במספר מכשירים חכמים באמצעות מערכת בית חכם.
משתמשים יכולים להרחיב את אלכסה על ידי התקנת "כישורים" ("Skills") (מיומנויות נוספות שפותחו על ידי ספקי צד שלישי).
רוב המכשירים שעליהם פועלת אלכסה מאפשרים למשתמש להפעיל את הסייעת הקולית על ידי אמירת מילה (דוגמת Alexa); מכשירים אחרים, (כמו אפליקציית אמזון על iOS או אנדרואיד) מחייבים את המשתמש ללחוץ על כפתור על מנת שאלכסה תוכל להאזין לו.
כיום, יכולות האינטראקציה והתקשורת הקוליות של אלכסה מוגבלות למספר שפות מועט.
נכון לנובמבר 2018, באמזון מעל 10,000 עובדים שעוסקים באלכסה ובמוצרים הנלווים שלה.
מדובר בהכפלה של מספר העובדים לעומת ספטמבר 2017.
בנובמבר 2014 הודיעה אמזון על אלכסה לצד אמזון אקו.
אלכסה פותחה בהשראת ספינת החלל אנטרפרייז, שהופיעה במספר סדרות וסרטי מדע בדיוני.
השם Alexa נבחר בשל העובדה כי יש בו את העיצור X, ולכן יכול להיות מוכר בדייקנות גבוהה יותר.
כמו כן נטען כי השם מזכיר את הספרייה הגדולה של אלכסנדריה, אשר שימשה את אמזון גם בבחירת שם החברה אלכסה המספקת נתוני תעבורת אינטרנט.
בחודש יוני 2015 הודיעה קרן אמזון אלכסה על תוכנית שתשקיע במיומנויות קוליות.
בשנת 2016 הוכרז על פרס אלכסה, במטרה לקדם את הטכנולוגיה.
בינואר 2017, נערך כנס Alexa הראשון שהתקיים בנאשוויל שבטנסי, שנערך על ידי חובבי ומפתחי אלכסה.
בנובמבר 2018 שלחה אמזון 1,700 הקלטות של זוג אמריקאי לאדם אירופאי זר.
האירוע הוכיח שאלכסה מקליטה אנשים ללא ידיעתם.
אף על פי שהאיש שקיבל את ההקלטות דיווח על התקלה לחברה, זו לא פעלה ולא הודיעה לנפגעים עד שכתב ממגזין גרמני יצר עמם קשר ופרסם את האירוע.
כאשר אמזון יצרה לבסוף קשר עם הנפגעים, הם טענו כי גילו על התקלה בעצמם, והציעו להם מינוי חינם באמזון פריים ומכשירי אלכסה חדשים כהתנצלות.
אמזון טענה כי האירוע נגרם בשל "טעות אנוש" וכינתה אותו "מקרה בודד".
עם זאת, בחודש מאי 2018 מכשיר אלכסה בפורטלנד שבאורגון הקליטה שיחה בין בני זוג ושלחה אותה לאחד מאנשי הקשר שלהם ללא ידיעתם.
החברה גם אז דחתה את האירוע כ"תופעה נדירה ביותר" וטענה כי המכשיר פירש את שיחת הרקע כ" סדרה של פקודות להפעלה, להקלטת ולשליחת ההקלטה לנמען ספציפי".
שופטת בניו המפשייר קבעה בנובמבר 2018 כי הרשויות רשאיות לבחון הקלטות ממכשיר אמזון אקו בביתו של קורבן לרצח על מנת לשמש כראיות נגד הנאשם.
החוקרים האמינו כי המכשיר, שהיה שייך לחברו של הקורבן, הקליט את הרצח.
מלבד רמקולים, יישומונים נלווים של אלכסה זמינים ב-App Store, ב-Google Play וב-Amazon Appstore.
בעלים של התקנים המותאמים לאלכסה יכולים להשתמש ביישומון כדי להתקין מיומנויות ("Skills"), לשלוט במוזיקה, לנהל התראות ולצפות ברשימת הקניות.
היישומון גם מאפשר למשתמשים לסקור את הטקסט המוצג על מסך היישומון על מנת לשלוח משוב לגבי יכולת ההבנה של אלכסה.
ממשק אינטרנט זמין גם כדי להגדיר התקנים תואמים (למשל, אמזון אקו, אמזון אקו דוט, אמזון אקו שואו).
אלכסה מספקת דוח"ות מזג אוויר וחדשות ממגוון מקורות, כולל תחנות רדיו מקומיות.
בנוסף, התקנים הנתמכים על ידי אלכסה מזרימים מוזיקה מחשבונות הבעלים של המכשיר, ויש להם תמיכה מובנית בחשבונות פנדורה וספוטיפיי.
אלכסה יכולה גם לנהל התראות, טיימר, רשימת קניות ומטלות, ולהציג ערכים מוויקיפדיה.
מכשירי אלכסה גם מגיבים לשאלות על פריטים ביומן Google של המשתמש.
בנושא האוטומציה של הבית, אלכסה יכולה ליצור קשרים עם התקנים שהותאמו לה ולבצע בהם פעולות כמו להדליק ולכבות את האור או לשנות את הטמפרטורה בבית.
בספטמבר 2018, הודיעה אמזון על מכשירים נוספים ובהם מיקרוגל, שניתן לרכוש ולשלוט בו באמצעות מכשיר אקו.
בפברואר 2021 נוספה לאלכסה האפשרות לברך ולתעד אורחים על ידי מצלמת הדלת של המותג Ring ששייך לאמזון.
באמצעות אלכסה ניתן להזמין מוצרי מזון; נכון למרץ 2021 תומכת אלכסה במגוון ספקי מוצרים.
כמו כן, משתמשים של אלכסה בבריטניה יכולים להזמין דרכה אוכל.
אלכסה תומכת במספר רב של מינויים לשירותי הזרמת מוזיקה מתוצרת אמזון, לצד שירותי צד שלישי כמו Apple Music, פנדורה, Audible, iHeartRadio, TuneIn וספוטיפיי.
עם זאת, חלק משירותי המוזיקה הללו אינם זמינים במכשירים אחרים.
אלכסה גם יכולה להזרים מוזיקה ומדיה ישירות.
אלכסה מאפשרת למשתמש לשמוע עדכונים אודות קבוצות ספורט נתמכות.
ישנן מספר דרכים בהן ניתן לשלוח הודעות באמצעות אלכסה.
אלכסה מסוגלת להעביר הודעות לנמען.
עבור משקי בית בהם יותר מחבר אחד, אנשי הקשר של אלכסה מאוחסנים בכל המכשירים בבעלות החשבון.
עם זאת, בעת השימוש באלכסה, רק המשתמש שאנשי הקשר שלו הוגדרו יכול לנהל שיחות.
כמו כן ניתן להשתמש בתכונה 'נא לא להפריע' למניעת התראות והודעות באופן זמני.
Alexa for Business הוא שירות בתשלום המאפשר לחברות ועסקים להשתמש באלכסה על מנת לנהל שיחות ועידה, לוחות זמנים של חדרי ישיבות, ומיומנויות מותאמות אישית שנבנו על ידי מפתחי צד שלישי.
אמזון מאפשרת למפתחים לבנות ולפרסם מיומנויות עבור אלכסה באמצעות Alexa Skills Kit המכונה Alexa Skills.
אלה שפותחו על ידי מפתחי צד שלישי, זמינים עבור התקנים תומכי אלכסה.
המשתמשים יכולים להוריד מיומנויות כאלו למכשיר אלכסה שלהם.
רוב המיומנויות מפעילות קוד אשר כמעט כולו מאוחסן בענן, באמצעות שירות AWS Lambda של אמזון.
באפריל 2018, השיקה אמזון את Blueprint, כלי ליחידים לבניית מיומנויות לשימוש אישי.
אמזון מאפשרת ליצרני המכשירים לשלב את היכולות הקוליות של אלכסה במוצרים שלהם באמצעות שירות הקול של אלכסה, שירות מבוסס ענן המספק ממשק API.
מוצרים שנבנו באמצעות שירות זה משתמשים בזיהוי הדיבור האוטומטי על הענן והבנת שפה טבעית.
חברות המשלבות את שירות זה לא צריכות לשלם כסף עבור השימוש.
ב-30 בנובמבר 2016 הודיעה אמזון כי הם יהפכו את זיהוי הדיבור ואת השפה הטבעית לזמינים עבור מפתחים בשם Amazon Lex.
זהו שירות חדש שמאפשר למפתחים ליצור צ'אטבוטים שיכולים לתקשר באופן דומה לזה של אלכסה.
קיימים חששות לגבי הגישה של אמזון לשיחות פרטיות בבית ואינדיקציות לא מילוליות אחרות שיכולות לזהות מי נמצא בבית באמצעות הקלטה ללא הפסקה.
אמזון הגיבה לחששות אלו בקביעה כי ההתקנים מופעלים רק כשהם מזהים מילה מסוימת.
אמזון משתמשת בהקלטות המשתמשים שנשלחות לשירות הענן של החברה במטרה לשפר את התשובות לשאלות עתידיות.
המשתמשים יכולים למחוק את הקלטותיהם.
אלכסה משתמשת בכתובת המאוחסנת ביישומון הנלווה כשהיא זקוקה לפרטי מיקום.
לדוגמה, אלכסה משתמשת במיקום המשתמש כדי להגיב להצעות למסעדות או חנויות בקרבת מקום.
באופן דומה, היא משתמשת במיקום המשתמש עבור הצגת מפות.
אמזון שומרת הקלטות דיגיטליות של האודיו של המשתמשים אחרי שהם אומרים את המילה "אלכסה", והן כפופות לדרישות רשויות אכיפת החוק.
אמזון מפרסמת מידע בעניין הצווים שהיא מקבלת.
אמזון הודיעה על הקמת קרן הון סיכון בהיקף של 100 מיליון דולר ב-25 ביוני 2015. על ידי מיקוד למפתחים, למקבלי המכשירים ולחברות חדשניות בכל גודל, שואפת אמזון להפוך את הסייעת הדיגיטלית שלה למשמעותית יותר בחוויית השימוש בה.
מלבד התמיכה הפיננסית, אמזון מספקת מומחיות עסקית וטכנולוגית, מסייעת בהבאת מוצרים לשוק, סיוע בפיתוח תוכנה ותמיכה בשיווק על גבי הפלטפורמה של אמזון.
Amazon Echo (ידוע גם בקיצור Echo וכן בשם Alexa) הוא מותג רמקולים חכמים שמפותח על ידי חברת אמזון.
מכשירי Echo כוללים בתוכם סייענית קולית וירטואלית בשם אמזון אלכסה, שמגיבה לקול המשתמשים כשהם קוראים בשמה.
התכונות המרכזיות של המכשירים בקו אמזון אקו כוללים אינטראקציות קוליות, ניגון מוזיקה, תזכורות קוליות, השמעת הסכתים (פודקאסטים) וספרים קוליים ועדכון המשתמשים במידע בזמן אמת כמו מזג אוויר ומצב התנועה.
כמו כן ניתן להשתמש במכשירים אלו כבסיס למערכת בית חכם ולהפעלת מכשירים חכמים.
הדור הראשון של המוצר הראשון בסדרת אמזון אקו הושק בתחילה לחברי מועדון אמזון פריים בארצות הברית אך ב-23 ביוני 2015 הפך המוצר לזמין לכלל הציבור.
העבודה על אמזון אקו החלה בשנת 2011 תחת שם הקוד "פרויקט D".
הוא נקרא כך לאחר שפרויקט הקינדל נקרא "פרויקט A", ה-Fire Phone, טלפון חכם מבית אמזון, היה "פרויקט B".
"פרויקט C" היה בתחילה אמזון אקו והופסק, ולא ידוע במה הוא עסק במדויק.
בתחילה יועד המכשיר להיות רמקול חכם בלבד ובהמשך הפך גם למרכז בית חכם.
זה קרה לאחר שהסייענית האישית, אלכסה, השתפרה והחלה לשלוט במכשירים חכמים.
מאז יציאת המוצר הראשון לשוק, הוציאה אמזון מספר רב של מכשירים נוספים תחת קו מוצרים זה.
במצב ברירת מחדל, המכשיר מאזין כל העת לסביבה וממתין לשמיעת המילה שמעירה אותו, אשר היא לרוב "אלכסה".
למשתמש ניתנת האפשרות לכבות את המיקרופונים על ידי לחיצה על כפתור ה-Mute.
מכשירי אקו דורשים חיבור רשת כדי לעבוד, מאחר שיכולת הזיהוי והעיבוד הקולי מבוססת על שירותי האינטרנט של אמזון.
עוד נדרש חשבון אמזון ובלעדיו לא ניתן להפעיל את המכשיר.
מכשירי אקו מציעים עדכוני מזג אוויר וחדשות ממגוון מקורות שתומכים, וכן להזרים מוזיקה משירותי מוזיקה שונים.
מעבר לכך המכשיר יכול להשמיע שעונים מעוררים, טיימרים, רשימות קניות ולקרוא ערכי ויקיפדיה.
הוא גם יכול לגשת ליומן של המשתמש ולקרוא עבורו את האירועים המתוכננים עבורו.
נוסף על כך, קיימת האפשרות להוריד "כישורים" למכשיר דרך Alexa Skills Kit.
אלו אפליקציות צד-שלישי שמרחיבות את יכולות המכשיר.
כך ניתן להוריד כישורים שמאפשרים להזמין מונית, להזמין פיצה או להשמיע רדיו.
כמו כן ישנם כישורים המאפשרים למכשיר לשחק עם המשתמש, כמו משחקי טריוויה.
השירות הקולי של אמזון (AVS) מאפשר למפתחים לחבר מכשירים נוספים שלהם מיקרופון ורמקול.
השירות מאפשר זיהוי דיבור וקליטת הוראות.
בדומה לכל המכשירים המריצים את אלכסה, גם במקרה של אמזון אקו השימושיות שלהם משתפרת מעת לעת עם עדכוני תוכנה שמוציאה אמזון.
גרסות חדשות מגיעות למכשירים באופן מתגלגל, כך שיכולים לעבור כמה ימים עד שיתקבל עדכון תוכנה במכשיר מסוים.
מאחר שחלק גדול מהיכולות של אלכסה נמצא בענן, ניתן לבצע שיפורים משמעותיים ללא עדכון גרסה אצל משתמשי הקצה.
לדוגמה, באפריל 2015 נוספה האפשרות לקרוא תוצאות ספורט חיות ללא צורך בעדכון תוכנה.
מכשירי אמזון אקו יכולים להתחבר למכשירי בית חכם תומכים.