tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהמשך השיר פורט חסן את חוויות ילדותו המעצבות ובהן חוסר קשר רגשי ליום השואה, חינוכו לשנאת ערבים ולשירה על ידי הדרה של משוררים בני עדות המזרח מתוכנית הלימודים.
מעל דפי "תרבות וספרות" וברשתות החברתיות התנהל דיון ציבורי בין שוללי השיר לבין מי שראו בו בשורה חברתית.
שיר נוסף שלו שעורר הד ציבורי נרחב היה "אִם יִהְיֶה שָׁלוֹם כָּל הָעַרְסִים יָבוֹאוּ", המלגלג על מחנה השמאל הישראלי וצביעותו כלפי המזרחים.
במרץ 2015 פורסם ספרו הראשון "הכלבים שנבחו בילדותנו היו חסומי פה" וב-2017 ראה אור ספרו השני "זהב אריות".
במאי 2015 זכה סיפור קצר פרי עטו בשם "קולכצין" כסיפור מומלץ במסגרת תחרות הסיפור הקצר של "הארץ".
ביולי 2015 זכה, יחד עם תהילה חכימי ועדי קיסר, חברותיו ל"ערס פואטיקה", ועם דורית רביניאן בפרס ברנשטיין.
זכייתו בפרס הממסדי עוררה ביקורת.
במאי 2017 החל לשדר יחד עם שלומי חתוכה תוכנית תרבות שבועית ברשת כאן תרבות (רשת א') של תאגיד השידור הישראלי.
הכלבים שנבחו בילדותנו היו חסומי פה (שירים), הוצאת טנג'יר, 2014.
זהב אריות (שירים), הוצאת טנג'יר, 2017.
אין זיכרון אחר (פרוזה), אחוזת בית (הוצאה לאור), 2018.
רועי וסרמן (נולד ב-21 ביוני 1995) הוא אתלט ישראלי המתחרה בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס הוא זכה 4 פעמים ברציפות במדליית ארד באליפויות ישראל בשנים 2014, 2015 2016.
וסרמן מחזיק בתוצאה התשיעית בטיבה של אתלט ישראלי בכל הזמנים, בהדיפת כדור ברזל.
וסרמן נולד וגדל בקריית ביאליק.
מגיל 11 החל להתאמן באתלטיקה באגודת מכבי חיפה.
הוא התאמן כשנתיים באתלטיקה כללית, ריצות קפיצות וזריקות ובגיל 15 החל להתמקצע בענף הזריקות.
בגיל 16 עבר להתאמן בהדסה נעורים, מרכז האתלטיקה הלאומי, בהדרכת סלבה איזמאילוב.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף בשנת 2012 זכה וסרמן במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה 40.99 מטר.
באליפות ישראל לנוער שנערכה בהדר יוסף בשנת 2013 זכה וסרמן בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.19 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה 41.90 מטר.
בתחרויות האתלטיקה לנוער של המכביה ה-19 שנערכו בהדר יוסף אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 14.88 מטר.
באליפות ישראל לנוער שנערכה בראשון לציון ביוני 2014 זכה וסרמן במדליית זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 17.27 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.12 מטר.
בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-23 בדצמבר 2014 קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא ישראלי חדש לנוער של 18.05 מטר.
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בליריא פורטוגל מרץ 2015 סיים וסרמן במקום 15 בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 15.92 מטר.
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-30 במרץ אותה שנה קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 16.69 מטר, תוצאה המהווה מקום תשיעי בכל הזמנים.
בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-5 ביולי אותה שנה הוא קבע בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 44.47 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.83 מטר, אחרי איתמר לוי ממכבי תל אביב (18.20 מטר) ומרק אלטרמן מהפועל עמק חפר (16.64 מטר).
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בארד רומניה במרץ 2016 סיים וסרמן במקום 11 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 16.10 מטר.
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-14 במאי אותה שנה הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 44.84 מטר,
בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-16 במאי אותה שנה קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 16.70 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 16.25 מטר.
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בגראן קנריה ספרד במרץ 2017 סיים וסרמן במקום 14 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.47 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.42 מטר.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה20 שנערכו בירושלים בחודש יולי 2017 זכה רועי וסרמן במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.31 מטר.
רועי ירקוני (נולד ב-26 באוקטובר 1972) הוא מלחין, פסנתרן ומעבד ישראלי.
חבר בהרכבים אבק ו-Thin Lips, מקים ההרכב פאניק אנסמבל וחבר בלהקת נקמת הטרקטור.
ירקוני נולד בגבעתיים ב-1972. בנם הרביעי של חיים ירקוני, ניצול השואה, לוחם אצ"ל ומנכ"ל במפעלי נייר חדרה, ורינה ירקוני, שהייתה מורה לחינוך מיוחד.
הוא החל לנגן בגיל 6. למד פסנתר ותאוריה מוזיקלית בקונסרבטוריון גבעתיים.
בהגיעו לתיכון הפסיק את לימודיו המוזיקליים הפורמליים והתמקד בהאזנה למוזיקה ונגינת תפקידים משמיעה במקלדות אלקטרוניות.
ב-1995, לאחר שרות צבאי בגדוד 414 (קשתות), פנה ללימודי תואר ראשון במדעי המחשב במכללה האקדמית תל אביב-יפו.
עם סיום לימודיו ב-1998, החל לעבוד באוניברסיטה הפתוחה כמתכנת מחשבים ובמקביל נרשם ללימודי קומפוזיציה בבית הספר למוזיקה רימון, שם למד שנתיים ופרש ללא תעודה.
בשנת 2000 נרשם ללימודי מוזיקה אלקטרונית והפקה ב-Muzik וסיים מסלול שנתי של יצירה באולפן הביתי.
פעיל מוזיקלית מאז שנת 2002 ועד היום.
במהלך לימודיו ברימון חבר ירקוני לבסיסט ישי זומר, אותו הכיר דרך פורום "רוק מתקדם" באתר תפוז.
השניים הכירו דרך הפורום מוזיקאים נוספים והקימו את הלהקה "ספטמבר דונובן".
אל הלהקה הצטרף החלילן והמלחין אודי ססר וההרכב שינה סגנון מוזיקלי ועבר לביצוע מוזיקה כלית ברוח זרם הרוק המחתרתי RIO.
ההרכב שינה את שמו לורדון.
להרכב החדש הצטרף המתופף האמריקני דייב קרמן.
קרמן היה פעיל בסצנת הרוק האוונגרדי בארצות הברית וכשעלה לארץ החליט לחבור ללהקה היחידה בארץ שניגנה בסגנון זה.
יחד הם הקליטו דמו ראשון ולאחריו חתמו חוזה עם הלייבל קיוניפורם (cuneiform records), אשר מתמחה ברוק מתקדם ואוונגרד.
הלהקה שינתה את שמה לאבק והצטרף אליה טכנאי הסאונד אודי קומראן.
לאחר עבודה על האלבום במהלך השנים 2002–2003 הוציא ההרכב את אלבומו הראשון והיחיד עד כה באותו שם בראשית שנת 2004. האלבום הוגדר כ"אלבום הרוק מתקדם המרשים ביותר בישראל אי פעם" וזכה לחשיפה והערכה בקרב חובבי הז'אנר גם ברחבי העולם.
במקביל לעבודה על האלבום "אבק", ירקוני עבד על הוצאת אלבום סולו אלקטרוני בשם "The Best of What Dreams Are Made Of" שיצא בלייבל פוך ב-2004 וזכה לשבחים על סגנונו הייחודי.
לאחר הוצאת אלבום הסולו הראשון והאלבום של להקת אבק, חבר ירקוני למשוררת קרן אלקלעי-גוט ליצירת אלבום אישי שני שיצא ב-2003. האלבום היה המורכב מהקראת שיריה של אלקלעי-גוט, תוך שילוב מוזיקה אלקטרונית ו-RIO, בשיתוף ישי זומר על בס והפקה מוזיקלית.
ההרכב נקרא ת'ין ליפס (Thin Lips), על שם אחד השירים של אלקלעי-גוט והושק ב-2003. ירקוני הוגדר כאחד מיוצרי המוזיקה האוונגרדית הבולטים בשוליים, והדיסק זכה להתעניינות בישראל ומחוצה לה בקהילת הרוק המתקדם המודרני.
בהמשך לשיתוף הפעולה בין ירקוני לאלקלעי-גוט, ב-2013 הלחין ירקוני אסופת שירים בנושאי בגדים ואופנה שכתבה המשוררת, וחבר לזמרת סאוונה (זמרת) ליצירת הפרויקט "אונה סלבה" (Una Selva), אשר הוציא סינגל אחד "That Coat", והופיע מספר פעמים עם הפרויקט.
עקב מורכבות ההפקה, אשר כללה גם תלבושות ווידאו ארט, המופע ירד מהבמות לאחר מספר הופעות.
עוד ב-2003 החל ירקוני לעבוד על מה שאמור היה להיות אלבום הסולו השלישי שלו.
האלבום, שנקרא "Panic", עסק בהתקפי חרדה והוקלט באולפנו הביתי של ירקוני, עם אומנים אורחים כמו מאיה דוניץ, יוני סילבר והדס חינקיס (הידועה גם בשם הבמה Her Highness).
ירקוני שלח את הדיסק לחברת Musea, המתמחה ברוק מתקדם, והדיסק היה מיועד לצאת בתת-לייבל Gazul, העוסק במוזיקה אפלה ומורכבת יותר.
במקביל החל ירקוני לעבוד על מופע בתיאטרון קליפה, המשלב את עשייתו המוזיקלית בשלושת ההרכבים - אבק, ת'ין ליפס ופאניק עם רקדנים ואמנים שונים מהתיאטרון, אשר התקיים ב-2005. לאחר שהקשיב להקלטת הביצועים מאותו ערב, ובעצת חברו המוזיקאי אבי בללי, החליט ירקוני לגנוז את הדיסק.
הוא החל להופיע עם הרכב הנגנים איתו הופיע בקליפה, עם זמרת חדשה - יעל קראוס, והתמקד ביצירת סאונד חם ונגיש יותר לדיסק.
הלהקה פאניק אנסמבל, שהוקמה באותו ערב בתיאטרון קליפה, הפכה מאז לאחת מלהקות האינדי המוכרות בארץ, ואיתה הגיע ירקוני להכרה הרחבה ביותר עד כה, לרבות סינגלים שהושמעו ברדיו, כמו השיר "Spring in your heart".
לאחר שיעל קראוס, סולנית פאניק אנסמבל, עברה לניו יורק, פעילות ההרכב הצטמצמה וירקוני פנה לפרויקטים חדשים.
ב-2012 חבר יחד עם פאניק אנסמבל לזמרת והיוצרת הילה רוח להופעה בפסטיבל אינדינגב ולאחר מכן ליצירת חומרים משותפים חדשים אשר ראו אור בשנת 2020
רוח עבדה עם ההרכב עד 2014. ב-2015 שבו חברי הלהקה לעבוד עם הסולנית המקורית יעל קראוס, וביוני 2015 התקיימה הופעת איחוד בתיאטרון תמונע.
ההרכב הופיע בפסטיבל United Islands בפראג ובפסטיבל הפסנתר 2015. נכון למאי 2016 החל הרכב לעבוד על אלבומו השלישי העוסק בסיפורי התנ"ך ומאז לא קיים הופעות חיות ואינו פעיל.
שיתופי פעולה עם אבי בללי ונקמת הטרקטור
בשנת 2005 חבר ירקוני לאבי בללי ליצירת פסקול הסרט "איזה מקום נפלא" אותו הלחין בללי.
ירקוני תרם לפסקול בעיקר נגינת פסנתר וקלידים, תכנותי סאונד והקלטה.
מאז השניים עובדים במתכונת זו על סרטים וסדרות רבות, כגון בטיפול, בה היה שותף להפקה המוזיקלית ואף יצר רמיקס לשיר הנושא, תמרות עשן ואלנבי, עבורה כתב מספר קטעים מוזיקליים אלקטרונים.
בשנת 2007 יצרו בללי וירקוני, בשיתוף אומנית הווידאו שירה מיאסניק את הפרויקט "אבי בללי טריו", מיזם מוזיקה אלקטרונית נסיונית, המשלבת סאונד לאפטופ ובס עם וידאו ארט.
המיזם עסק ב"במתח שבין הרעש, הרגש והשליטה", והטריו הופיע מעט בארץ, בין היתר במסגרת פסטיבלי אומנות שונים.
בשנת 2009 הצטרף ירקוני לבללי ויהודית רביץ לנגינה והפקת האלבום "בללי, רביץ, רביקוביץ", אשר הוקדש ללחנים של בללי לשירי דליה רביקוביץ ויצא בחברת התקליטים הליקון.
באותה השנה ירקוני הצטרף כקלידן ללהקת נקמת הטרקטור לקראת מופע חדש משירי משה אבן עזרא.
דיסק משירי המופע, "מה לאהובי", הוקלט ויצא לאור ב־2013 בלייבל "אנובה" (Anova Music).
הלחנים בדיסק היו של בללי, למעט שניים - האחד בעל לחן עממי, והשני, "דדי יפת תואר", הולחן על ידי ירקוני.
מאז משמש ירקוני כקלידן הרשמי של הלהקה.
ירקוני מרבה לשתף פעולה עם זמרים ויוצרים ומרבה להלחין שירי משוררים.
בשנת 2004 שיתף פעולה עם הזמרת האמריקאית ג'וליה אייזנברג (Jewlia Eisenberg) במסגרת הפרויקט "דראפקין", בו הלחין משירי משוררת היידיש צילה דראפקין.
אייזנברג וירקוני הופיעו עם הפרויקט פעם אחת, כחימום למופע של אייזנברג עם ההרכב "צ'ארמינג הוסטס" (Charming Hostess) שהתקיים אותה שנה בלבונטין 7, ולאחריו יצא השיר "אדם" (Adam) בדיסק של ההרכב, "סרייבו בלוז" (Sarajevo Blues), בלייבל צדיק (Tzadik) של ג'ון זורן בניו יורק.
שני שירים נוספים מהפרויקט הוקלטו ומוקססו על ידי אודי קומראן, אך מעולם לא יצאו רשמית.
בשנת 2005 עבד ירקוני עם טל גורדון על אסופת שירים, מתוכם יצא השיר "כשתמות" שהלחין ירקוני לטקסט של גורדון באוסף "פולארויד 01", ושנה מאוחר יותר יצא השיר "מחשבות" (thoughts) בביצוע אבי בללי באוסף "פולאריוד 03", אשר היה חלק מהדיסק הגנוז "Panic".
עוד ב-2005, ירקוני הלחין שלושה שירים לטקסטים של רוני סומק במסגרת קונצרט "מחתרת החלב" של אנסמבל מוזיקה נובה.
השירים בוצעו על ידי מאיה דוניץ ורביעיית מיתרים, אשר כללה את הויולנית גליה חי, עימה משתף ירקוני פעולה מאז בפאניק אנסמבל ונקמת הטרקטור.
בשנת 2007 תכנת תופים אלקטרונים ליצירתה של אביה קופלמן "Widows and Lovers" אשר הוזמנה ובוצעה על ידי קרונוס קוורטט (kronos Quartet), והצטרף זמנית כנגן קלידים למופע הסולו של אביב גדג'.
ב-2010 הצטרף כנגן קלידים למופע הסולו של יעל קראוס.
בשנת 2007 ירקוני פגש לראשונה את הצ'לנית והזמרת קרני פוסטל בהקלטות לסדרה "להוציא את הכלב".
הוא מסר לה להאזנה שיר שכתב בשם "הלכתי", שיצא לאור שנים מאוחר יותר, ב-2014. כעבור 4 שנים, ב־2011, הופיעו לראשונה יחד במרכז למוזיקה ברעננה עם מופע בשם "הרהורים" המשלב מוזיקה אלקטרונית, קאמרית עם וידאו ארט.
ב־2014 הקליטו פוסטל וירקוני את ה-EP הראשון שלו בעברית בשם "רחוק מידי", אשר כלל מספר שירים שבוצעו באותו ערב, בהפקה מוזיקלית משותפת עם המוזיקאי עומר הרשמן.
ה-EP כלל את הסינגל "הלכתי" שירקוני כתב והלחין, וכן שירים נוספים שנכתבו על ידי דליה רביקוביץ, אשכול נבו, קרן אלקלעי-גוט ויהוא ירון.
הלחנת מוזיקה לתיאטרון, למחול ולסרטים
החל משנת 2004 עוסק ירקוני גם בהלחנת מוזיקה לטלוויזיה, לתיאטרון, לקולנוע ולמחול.
בשנת 2004 כתב ירקוני את המוזיקה להצגה "הדרך לעין חרוד" של הבמאית מור פרנק במסגרת פסטיבל עכו.
מאז שיתף פעולה עם פרנק פעמים נוספות בהצגות "3 נשים מחכות", "משחיז הסכינים הסיני" ב־2009, "הזהו אדם?" ב־2011, אשר עובד על פי ספרו של פרימו לוי, וב־2014 בהצגה "המקצוען", שהוצגו כולם בתיאטרון החאן.
ב־2010 כתב את המוזיקה להצגה "גן הדובדבנים" על פי מחזהו של אנטון צ'כוב ובבימוי מיכאל גורביץ, אשר הוצגה גם היא בתיאטרון החאן, עליה נכתב שהיא "מהווה ליווי מושלם להצגה".
שנה לאחר מכן, ב-2011, החל להלחין גם עבור הצגות בתיאטרון חיפה, וכתב את המוזיקה להצגה "תש"ח" בבימוי נויה לנצט וכן להצגה "גזע" בבימוי משה נאור.
מאז 2008 ירקוני כותב מוזיקה גם לתיאטרון בובות, בעיקר בשיתוף פעולה עם היוצרת והבמאית אלית ובר.
הצגת הבובות הראשונה לה כתב מוזיקה הייתה "המסע אל האי אולי" בבימויה, אשר הוצגה במסגרת פסטיבל תיאטרון הבובות בחולון.
ב-2009 כתב את המוזיקה להצגת הבובות "המעבדה של גברת סטרגה בבימוי אביטל דבורי, אשר הוצגה בפסטיבל בת ים.
ב-2011 שב לשתף פעולה עם ובר וכתב את המוזיקה לשתי הצגות בבימויה - "דודי שמחה", במסגרת תיאטרון המדיטק בחולון ו"אגדת טבע" שהוצגה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
ב-2014 שיתפו השניים פעולה בשלישית כשירקוני הלחין את המוזיקה להצגות "אלמלא" ו"פרנהיים" בבימוייה של ובר, ושיתוף הפעולה נמשך גם ב-2015 עם כתיבת המוזיקה להצגת הבובות "הרוקמת", אשר ובר ביימה בתיאטרון בביט.
ב-2020 כתב את המוזיקה להצגה "המוזה של ביאליק" אשר ובר ביימה והוצג ב"בית ביאליק".
ירקוני כתב מוזיקה גם למספר הצגות ילדים, ביניהן "האסופית" ב־2013,"הדייג ודג הזהב" ב־2014, "אוזו ומוזו מכפר קאקרוזו ב־2018, "מסביב לעולם ב-80 יום" ב־2019, "לאסוף את השברים" ב־2020 כולן בבימוי יעל טילמן, במסגרת תיאטרון השעה לילדים ולנוער.
ב-2014 יצר מוזיקה עבור בובות חיות מתוך דמויות האפליקציה הפופולרית "talking friends" וכן עבור אפליקציה חדשה של ה-"Talking friends" בשם "I want to be big".
ב-2014, ירקוני כתב מוזיקה למופע קרקס מאת מיכל סבירוני "האבולוציה של האהבה".
ב-2015, שב לשתף פעולה עם טילמן וכתב את המוזיקה להצגה "מושלמת" בבימויה, אשר הוצגה במדיטק בחולון.
המוזיקה להצגה הזו תוארה כ"פופית-אלקטרונית סוחפת, שתואמת את הקצב המסחרר והדינמי בו אנו חיים כיום".
כמו כן הלחין מוזיקה להצגות ילדים של עירד בתיאטרון השעה: "שחקי אותה נעה" (2023), "אני והבאג שלי" (2024).
ב-2017 חזר לשתף פעולה עם הבמאית מור פרנק בהצגה "הגשם של סבא אהרון" עליה קיבל את פרס המוזיקה בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים יחד עם בצלאל בורכוב שהלחין את השירים להצגה.
עוד ב-2017 הלחין ירקוני את המוזיקה להצגה "אמא אמרה שאסור" בבימוי אתי רזניק בתיאטרון הבימה ואת המוזיקה להצגה "הקומה השלישית" בבימוין של מאיה ניצן ואלה ניקוליבסקי בתיאטרון בית לסין.
ירקוני החל להלחין מוזיקה למופעי מחול בשנת 2005. באותה שנה עלה מופע אשר כלל מוזיקה מקורית עם אימפרוביזציה בתנועה, בשיתוף אמני תיאטרון קליפה במסגרת פסטיבל 20 מעלות.
עוד ב-2005, העלה מופע משותף של מחול ומוזיקה מקורית עם הכוריאוגרפית רונית זיו בשם "לפרק ולחבר ת'צורה" במסגרת תיאטרון תמונע.
ב-2006 כתב וביצע מוזיקה מקורית למופע המשלב שירים, מחול ווידאו ארט, בשם "מרק אהבה", אשר התקיים במסגרת פרויקט "הזירה" בפסטיבל ישראל.
המופע כלל שירים של קרן אלקלעי-גוט בביצוע פאניק אנסמבל, מחול מאת איריס ארז, ווידאו ארט מאת דילייט.
ב-2006 החל לשתף פעולה עם הכוריאוגרופית מיכל הרמן וכתב את המוזיקה ליצירה "החתונה" במסגרת הזירה הבינתחומית, וכן למופע "תנשמת" שעלה בתיאטרון תמונע.
שנה לאחר מכן כתב מוזיקה ליצירתה של הרמן "רעב" במסגרת פסטיבל הרמת מסך.
עוד במסגרת פסטיבל הרמת מסך, שיתף פעולה עם נעה דר ב-2009 וכתב "פסקול מוזיקלי עשיר מאוד...
תוך שימוש יפה בציטוטים מיצירות של מאהלר ושניטקה" ליצירה "אנו", וכן עם עירד מצליח, ביצירתו "Unter den linden".
זה היה שיתוף הפעולה השני בין ירקוני למצליח - הראשון התקיים ב-2006, אז הלחין ירקוני את מוזיקה למופע המחול של מצליח "מגובה דשא", אשר עלה ב-2006 בתיאטרון תמונע.
ב-2017 השתתף ירקוני ביצירת פסקול הסדרה "והארץ הייתה תוהו ובוהו" (2016) שיצר בללי, הלחין יחד עם בללי את פתיח הסדרה והלחין מספר קטעים נוספים לפסקול הסדרה.
ירקוני החל לכתוב מוזיקה מקורית גם לקולנוע ב-2005, ראשית עבור הסרט הקצר "טופו" בבימויה של אורית בן חור, וכן ניגן קלידים לפסקול של אבי בללי בסרט "איזה מקום נפלא".
בשנת 2009 הפיק, תיזמר וניגן בפסקול הסרט "5 שעות מפריז".
ב־2010 כתב בשיתוף עם בללי את הפסקול לסרט התיעודי "מבצע נפתלי", שנה מאוחר יותר כתב תיזמורים עבור לחנים של בללי לסרט הקולנוע "בוקר טוב אדון פידלמן", וב־2012 ניגן קלידים בפסקול של בללי לסרט התיעודי "גן עדן" בבימויו של רן טל.
ב־2014 הפיק את שיר הנושא וניגן קלידים בסרט "מיתה טובה", ובאותה שנה גם כתב את הפסקול לסרט התיעודי "ואריאנט פולגאר" בבימויו של יוסי אבירם.
שיתוף פעולה נוסף עם אבירם נוצר ב-2016 כאשר ירקוני הלחין את פסקול הסרט התיעודי "היה היה פעם...
גט, המשפט של ויויאן אמסלם" ששודר בערוץ ARTE.
ב־2015 כתב את פסקול הסרט "פנסיון פראכט" בימוי תמר ירום.
הפסקול הרשמי יצא לאור וכלל שירים ביידיש בביצועה של מרינה מקסימיליאן בלומין, הרכב כלייזמרים ומוזיקה לצ'לו בביצועה של הדס קליינמן.
ב־2015 כתב את פסקול הסרט התיעודי "המלחמה האחרונה של ילדי טהראן" בבימויה של טלילה פרנק.
2006 - פאניק אנסמבל בהופעה חיה בתיאטרון קליפה - הוצאת birdsong
2008 - פאניק אנסמבל - פאניק אנסמבל - הוצאת Earsay של האוזן השלישית
2012 - פאניק אנסמבל - A Different Story - הוצאת נענע דיסק
2015 - מיני-אלבום משותף עם קרני פוסטל - "רחוק משם" - הוצאת נענע דיסק
רועי ידיד (נולד ב-14 בספטמבר 1980, י"ד בתשרי תשמ"א) הוא זמר, שחקן, מלחין ויוצר.
רועי נולד בשם רועי ידעי וגדל בעיר אשקלון, כבר בבית הספר היסודי היה שר ומנגן.
בגיל 15 החל להופיע באירועים בליוויו קלידים של חברו לספסל הלימודים.
לאחר לימודיו בישיבה התגייס ללהקת הרבנות הצבאית שבראשה עמד משה (מונה) רוזנבלום שם היה סולן ראשי ובהמשך אף למפקד הלהקה.
באמצע שירותו הצבאי הצטרף אל תזמורת "ענבי הגפן" ומאז ועד היום הוא משמש כסולן התזמורת.
במסגרת זו מופיע בכנסים ציבורים רבים ובחתונות.
לאחר השירות הצבאי למד תואר ראשון במכללה לחינוך גבעת ושינגטון.
בשנת 2003, השתתף בדיסק הראשון של תזמורת ענבי הגפן יחד עם דדי גראוכר, ישי לפידות, אורי שבח ועוד.
לאחר מכן הוציא סינגל בכורה הנקרא "בריאת עולם קטנה" שאותו כתב משה קלוגהפט.
רועי הלחין לשיר יחד עם חבר לישיבה, אלדד רצון.
בהמשך, קלוגהפט כתב עוד מספר שירים לרועי, ביניהם: "איש של חורף", "רגע של ניצחון", ו"חוף מבטחים".
בשנת 2006 הגיע לידיו טקסט לשיר המדבר בין היתר על תוכנית ההתנתקות מגוש קטיף ועל השאיפה לארץ ישראל ובעקבותיו חיבר את השיר "את לי ארץ".
בשנת 2007 הוציא את אלבום הבכורה שלו כאשר במקביל גם תזמורת ענבי הגפן הוציאה דיסק שני יחד עם רועי.
בשנת 2010 הוציא דיסק כאשר נדב ביטון ונועם חייט הפיקו אותו.
שיריו הושמעו בין היתר בגלי צה"ל, רשת ג', רדיו לב המדינה, רדיוס 100FM ועוד.
שני הדיסקים שהוציא נמכרו באלפי עותקים ושירים מתוכם הגיעו לראשי מצעדי הפזמונים החסידיים.
בשנת 2016 הוציא את הסינגל "יהיה לנו הכל" שכתב והלחין עבורו ישי ריבו ועתיד לצאת כחלק מדיסק שלישי.
ב-2017 יצא סינגל נוסף בשם "הגיע הזמן" שנכתב והולחן על ידי ריבו.
במהלך השנים הוציא סינגלים נוספים, מהמוכרים שבהם הוא "ניגון של גמרא" - יחד עם מקהלת הישיבה לצעירים, עם מידד טסה את השיר "תודה" ועם דוד דאור את השיר שמע ישראל.
נשוי ואב לשישה, מתגורר בקיבוץ חפץ חיים.
רועי גלדסטון (נולד ב-28 באפריל 1982) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת ששימש כראש דסק חדשות הכדורסל בערוץ הספורט.
בנוסף הוא גם שדרן ומגיש.
משמש כסמנכ"ל תקשורת ודובר במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.
רועי גלדסטון הוא בן העיר גבעתיים.
למד בבית הספר היסודי ע"ש בורוכוב ובתיכון ע"ש דוד קלעי.
בהיותו תלמיד תיכון החל את דרכו בתחום התקשורת כשעבד בעיתון 'מעריב' תחת העורך אביב הברון בין השנים 1998–2000. ב-2006 עבד כעורך ספורט ב-nrg מעריב ותוך כדי השלים לימודי תואר ראשון (BA) בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל.
בין השנים 2007–2011, עבד באתר הספורט ONE שם ערך והגיש מבזקי ספורט ברדיו 99FM, ולאחר מכן מונה לכתב כדורגל באתר.
הוא סיקר בין היתר את קמפיין הפועל תל אביב בליגה האירופית ובליגת האלופות ואת נבחרת ישראל.
שתיים מחשיפותיו היו הקרע בין אלי טביב ומוני הראל, צמד הבעלים של הקבוצה, שהוביל לעזיבתו של הראל את המועדון והעברה היקרה ביותר של שחקן ישראלי בזמנו, ביבראס נאתכו לקבוצת רובין קאזאן הרוסית.
ב-2011 מונה לראש דסק חדשות הכדורסל של ערוץ הספורט.
בין שליחויותיו ככתב ערוץ הספורט: אליפות אירופה בליטא 2011, אליפות אירופה סלובניה 2013, אליפות אירופה בצרפת 2015. הפיינל פור של היורוליג בברצלונה 2011, הפיינל פור במילאנו 2014. חתימתו של גל מקל בשורות הדאלאס מאבריקס, ושליחות מיוחדת לקליבלנד, כאשר המאמן הישראלי דייוויד בלאט חתם כמאמן ראשי בשורות הקאבלירס.
ביוני 2017 התפטר גלדסטון מתפקידו בערוץ הספורט, וכשלושה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד סמנכ"ל התקשורת במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.
רועי הובר (נולד ב-10 בפברואר 1997) הוא שחקן כדורסל ישראלי המשחק במועדון הכדורסל הפועל ירושלים בליגת העל בכדורסל בעמדת הרכז.
הובר גדל במחלקת הנוער של הפועל לב השרון
אחיו הבכור אופיר הובר שיחק אף הוא בליגת העל בכדורסל.
הובר גדל במחלקת הכדורסל של הפועל לב השרון.
יחד עם חברו לקבוצה תמיר בלאט זכה בגביע המדינה לילדים (2011) ובגביע המדינה לנערים (2012).
בהמשך הוא עבר לשחק באקדמיה לכדורסל של איגוד הכדורסל.
בגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת של הפועל בני כפר סבא מהליגה הלאומית.
הובר למד בתיכון התורני ניסוי הרטמן ע"ש צוריאל סמית'.
אחרי לימודיו בהרטמן הלך הובר לשנת מכינה במכינה קדם-צבאית קשת יהודה שבגולן.
לאחר שנת המכינה התקבל לשחקים אך ויתר לטובת קריירת המשחק
הוא סיים עם ממוצע של 10.7 נקודות למשחק, 5.3 אסיסטים ו-3.3 ריבאונדים, עם 47 אחוזי הצלחה מעבר לקשת ה-3 נקודות.
בתום העונה נבחר הובר על ידי האתר ספסל לשחקן הצעיר של העונה.
ביולי 2016 חתם על חוזה למספר שנים בהפועל ירושלים, שהשאילה אותו בעונת 2016/17 להפועל חולון מליגת העל.
במשחקו הראשון בקבוצה פגש את אחיו אופיר בקבוצה היריבה הפועל גלבוע/גליל.
ב-31 משחקי ליגה רשם 3.1 נקודות למשחק עם 50% לשלוש.
בעונת 2017/18 הושאל מהפועל ירושלים למכבי חיפה שם סיים עם ממוצע של 2.5 נקודות ב-12 דקות למשחק.
חיפה נשרה לליגה הלאומית בתום העונה והובר שב להפועל חולון לקראת עונת 2018/19. בעונתו השנייה בחולון העמיד הובר ממוצעים של כ-2 נקודות בכ-9 דקות למשחק.
לקראת עונת 2019/20, לאחר שחולון צירפה את הרכז יוגב אוחיון, הושאל הובר להפועל גליל עליון.
הובר סיים את העונה כמלך הסלים הישראלי של הליגה הלאומית עם ממוצע של כ-17 נקודות למשחק ונבחר על ידי האתר ספסל לחמישייה השנייה של העונה.
בקיץ 2020 שב הובר לחולון עם חידוש הליגה לאחר פגרת הקורונה ושיחק בשורותיה עד תום עונת 2019/20. לקראת עונת 2020/21 הצטרף הובר להפועל אילת.
בעונתו הראשונה באילת קלע הובר כ-4 נקודות ב-15 דקות בממוצע למשחק ובעונתו השנייה כ-11 נקודות בכ-28 דקות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2022/23 שב הובר להופעל גליל עליון שם העמיד ממוצעים של כ-11 נקודות בכ-30 דקות בממוצע למשחק.
בתום העונה הוארך חוזהו בגליל בעונה נוספת.בעונת 2023/24 קלע הובר כ-14 נקודות ב-32 דקות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה.
לקראת עונת 2024/25 עבר הובר למכבי רמת גן.
ב-18 באפריל 2025, לאחר שהעמיד ממוצעים עונתיים של 11.5 נקודות ו4.5 אסיסטים, לקראת משחקי הפלייאוף הובר עבר להפועל ירושלים בטרייד תמורת נועם דוברת ופיצוי כספי.
הובר היה חלק מנבחרת הקדטים של ישראל, נבחרת הנוער ונבחרת העתודה.
ב-2017 זכה עם נבחרת העתודה במדליית הכסף באליפות אירופה.
הובר שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת במוקדמות גביע העולם 2023. הוא שותף בשני משחקים בהם קלע בממוצע 3 נקודות.
רועי זיקרי (נולד ב-13 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל חיפה.
זיקרי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי הרצליה, וכשהיה בן 17 עבר לקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק.
בינואר 2012 חתם בקבוצת עירוני קריית שמונה, וב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל.
עד תום העונה ערך בסך הכול שתי הופעות במדי הקבוצה, ולקראת עונת 2012/2013 חתם בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
בהופעת הבכורה שלו במועדון כבש את שערו הראשון בקריירה, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל כפר סבא בגביע הטוטו ובדקה ה-83 השווה ל-2–2 וקבע את תוצאת המשחק.
בליגה הלאומית ערך 29 הופעות בעונה זו, בהן כבש שישה שערים.
לקראת עונת 2013/2014 חתם לארבע שנים בקבוצת בית"ר ירושלים.
ב-5 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 0–2 על הפועל רמת השרון.
בסך הכול ערך בעונה זו עשר הופעות בליגת העל, וכן שותף במשחק אחד במסגרת גביע המדינה, ולקראת עונת 2014/2015 הושאל לקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית.
במדי הכח כבש שלושה שערים ב-32 הופעות, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.
בעונת 2015/2016 חזר לסגל בית"ר ירושלים, אך שותף בשלושה משחקים בלבד.
בתחילת עונת 2016/2017 שותף במשחק אחד במסגרת גביע הטוטו, אך לאחר מכן לא שותף במשחקי הקבוצה, ובינואר 2017 שוחרר מהמועדון וחתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, במדיה כבש שני שערים ב-13 הופעות עד תום העונה.
את עונת 2017/2018 החל זיקרי בהפועל כפר סבא, והיה למלך שערי הליגה הלאומית לעונה זו (בצוותא עם גיא דיין) על אף ששיחק בליגה הלאומית רק בחלק הראשון של העונה, לאחר שב-16 המחזורים הראשונים כבש 13 שערים והוביל את הקבוצה למקום הראשון בטבלה.
בינואר 2018 חתם על חוזה לעונה הבאה בהפועל תל אביב, אשר נאבקה באותה עת מול הפועל כפר סבא בצמרת הליגה הלאומית, ובשל כך הושעה ממשחקי הקבוצה, ולאחר מכן חתם בהפועל רעננה מליגת העל עד תום העונה.
ב-10 בפברואר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 מול הפועל חיפה, ושבוע לאחר מכן כבש את שער הניצחון (1–0) מול מכבי תל אביב.
בסך הכול כבש שני שערים ב-15 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל רעננה, והעפיל עם הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה.
לקראת עונת 2018/2019 הצטרף להפועל תל אביב, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל.
ב-29 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב וכבש צמד שערים בניצחון 0–4 על בני יהודה בגביע הטוטו.
בגביע המדינה כבש בעונה זו שני שערים, ובליגה ערך 26 הופעות וכבש שער אחד, בניצחון 0–6 על מכבי פתח תקווה ב-3 במרץ 2019.
ב-5 בספטמבר 2019 הושאל לעונה אחת להפועל חדרה.
בעונת 2019/2020 כבש שישה שערים ב-31 הופעות בליגת העל, ובסופה חזר להפועל תל אביב.
ב-8 ביוני 2021 חתם בהפועל חדרה, אך ב-14 בספטמבר חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
ב-4 ביולי 2023 חתם בעירוני קריית שמונה.בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
רועי ינובסקי (נולד בשנת 1987) הוא עיתונאי ישראלי המשמש, החל מראשית 2025, ראש התחום הפלילי בתאגיד השידור הישראלי.
קודם לכן שימש עורך התחקירים והסדרות בחדשות 13 ועוד לפני כן, העורך הראשי של המהדורה המרכזית של תאגיד השידור.
ינובסקי נולד ב-1987 וגדל במבשרת ציון.
את שירותו בצה"ל עשה כמפקד צוות וסמ"פ בסיירת גבעתי.
הוא משרת מאז במילואים כמפקד צוות מילואים של סיירת גבעתי.
במלחמת חרבות ברזל הוא משמש בתפקידו בדרגת רס"ן בגדוד המילואים 6261.
ינובסקי הוא בוגר אוניברסיטה העברית בכלכלה ובתקשורת.
ב-2011 החל לשמש כתב מוניציפלי בעיתון "כל העיר" בירושלים ושנה לאחר מכן עבר לשמש כתב במקומון "ידיעות ירושלים" של "ידיעות אחרונות".
ב-2014 מונה לכתב המשטרה ואזור ירושלים של "ידיעות אחרונות" ואתר ynet.
ב-2017, סמוך לעלייתו לאוויר של תאגיד השידור הישראלי, עבר לשמש כתב המשטרה של התאגיד.
בספטמבר 2020 מונה לעורך הראשי של "חדשות הערב" המהדורה המרכזית של כאן 11.
בנובמבר 2021 עזב את התאגיד ועבר לחדשות 13 לתפקיד עורך התחקירים והסדרות.
בדצמבר 2024 עזב את חדשות 13 וחזר לתאגיד כאן.
ינובסקי הוא חתן הפרס ע"ש אילן רועה בגין הישגיו העיתונאיים לשנת 2018.
ינובסקי נשוי לרוני ואב לשניים.
בספטמבר 2017 פרסם בכאן 11 תחקיר שהצביע על שורה של מחדלים משטרתיים שהובילו למותו של חייל המילואים אלמוג עמרם בתאונת דרכים.
בתחקיר נחשפו הקלטות השיחות של אחיו עם מוקד 100 ובהן התחנן למשטרה לשלוח ניידת למצוא את אחיו, אך זו הגיעה באיחור ניכר.
בעקבות הליקויים שהתגלו באירוע החליט מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך להדיח את מפקד תחנת קריית גת וכן לנקוט צעדים משמעתיים נגד הקצינים המעורבים.
בנובמבר 2017 חשף מסמכים המעלים חשדות לשחיתות של בכירים בעיריית ראשון לציון בעסקה למכירת קרקע ליזם פרטי.
בגין חשדות אלו נחקר ראש עיריית ראשון לציון דב צור בחשד לקבלת שוחד, במסגרת חקירת תיק 1803 בו חשוד ח"כ דוד ביטן.
בנובמבר 2018 פרסם כמה תחקירים על אודות תפקודו של ניצב בדימוס משה (צ'יקו) אדרי, שהיה אמור להתמנות למפכ"ל המשטרה.
בין היתר חשף ינובסקי כי אדרי לא ביצע בדיקת פוליגרף כמו יתר המועמדים לתפקיד וכי הוא פעל לאי נקיטת הליכים משמעתיים נגד גיסו המשרת במשטרה.
בעקבות הפרסומים חייבה הוועדה למינוי בכירים את אדרי לבצע בדיקת פוליגרף.
בפברואר 2020 חשף בכאן חדשות תיעוד מזירת אירוע הירי והדריסה באום אל חיראן ומסמכים מחקירת מח"ש שמהם עולה כי יעקוב אבו אל קיעאן היה חי אחרי שנורה אך לא קיבל טיפול רפואי מהשוטרים ומהצוות הרפואי שבמקום.
בדו"ח המכון לרפואה משפטית נכתב כי אבו אל קיעאן מת מאיבוד דם עשרות דקות אחרי הירי, ושאף גורם רפואי לא קבע את מותו.
ביולי 2020 חשף כי שר הבריאות יולי אדלשטיין קיים מסיבת יום הולדת לרעייתו בבית פרטי בהשתתפות עשרות אורחים, רגע אחרי שהכריז על הגבלות עתידיות שיאסרו זאת בגלל מגפת הקורונה.
בעקבות זאת פורסם כי אדלשטיין מחרים את ערוץ כאן 11.
בדצמבר 2023, במסגרת שירות המילואים שלו כלוחם ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, הופיע בסרטון שהפיץ דובר צה"ל, וחשף טילים ורקטות מוחבאים תחת ארגזים של אונר"א.
ביוני 2024 פרסם את סדרת התחקירים "גזל בחסות החוק" שחשפה את השימוש לרעה שעושים עורכי דין בחוק תובענות ייצוגיות כדי לתבוע עסקים קטנים במיליונים, באופן שגורם לקריסתם.
באוקטובר 2024 פורסם סרטו "100 ימים באוקטובר" ובו תיעוד של הלחימה בעזה מתוך מצלמת הגו פרו של ינובסקי.
הסרט מציג את חוויותיהם של לוחמים במילואים, רובם בעלי משפחות ומשרות אזרחיות תובעניות, אשר הוקפצו לשירות באמצע החיים והשתתפו בקרבות בעזה.
הסרט מציע הצצה נדירה ובלתי אמצעית לחוויותיהם האישיות והמקצועיות של הלוחמים, ומציג את הקשיים והאתגרים שחוו הם ובני משפחותיהם במהלך תקופה זו.
ב-18 במרץ 2025 חשף הקלטה של איש העסקים גיל בירגר ובו הוא מודה כי העביר כסף מהלובסיט הקטרי ג'יי פוטליק לדובר ראש הממשלה לעניינים ביטחוניים אלי פלדשטיין.
בעקבות פרסום ההקלטה עוכבו עוד באותו היום פלדשטיין ויועצו של ראש הממשלה יונתן אוריך לחקירה בלהב 433.
רועי יוזביץ' (נולד ב-30 באפריל 1982) הוא סופר, מרצה וחוקר ישראלי רב-תחומי, בעל תואר דוקטור בהנדסת אלקטרוניקה ומדעי המחשב.
יוזביץ' ידוע לציבור הרחב בעיקר בזכות הרצאותיו, סרטיו הלימודיים וספריו העוסקים במצוינות והשכלה.
יוזביץ' נולד בישראל, שירת כקצין בחיל האוויר בשנים 2005–2008, בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור להנדסת חשמל ומחשבים באוניברסיטת אריאל על עבודת מחקר בהנחיית פרופסור בועז בן משה.
משנת 2012 מלמד באוניברסיטת אריאל, כיהן בעבר כמנהל פרויקט הלוויין הזעיר החברתי הראשון בישראל, במסגרת מעבדת KCG באוניברסיטת אריאל.
תחומי המחקר שלו כוללים בין היתר בינה מלאכותית, שיפור דיוק GPS, יעילות אבחונים פסיכולוגיים ושיפור מיומנויות למידה.
על אחד ממחקריו יוזביץ' זכה בשנת 2017 במלגת וולף לקידום המדע והאומנות.
בנוסף לפעילותו האקדמית מרצה בכנסים של חברות וארגונים, בהם הוא מעביר הרצאות וסדנאות בנושאי בינה מלאכותית, מצוינות ולמידה מקוונת.
יוזביץ' מעביר הרצאות גם לקהל הרחב ולנוער שוחר מדע.
בשנים 2010–2018 שיתף פעולה באופן הדוק עם תוכנית עתידים מטעם מכון ברנקו וייס, בעיקר בהקשר קידום נוער הפריפריה.
מאז שנת 2005 מעלה מופעי בידור ואומנות חושים בהפקות שונות.
בשנת 2007 כתב והוציא לאור את הספר "ראש גדול - הישגיות, הנאה והבלתי אפשרי".
הספר עוסק במצוינות, מתוך סקירה של מחקרים וספרים בתחומי מדעי החברה והמתמטיקה.
הספר זכה לשבחים מזוכי פרס נובל פרופסור ישראל אומן, פרופסור אהרן צ'חנובר, פרופסור דן אריאלי, פרופסור טל בן שחר ועוד.
בשנת 2017 הוציא לאור את הספר "מהפכת ההשכלה" בהוצאת ידיעות ספרים.
הספר עוסק בשיפור מיומנויות למידה עצמאית עם דגש על השכלה מקוונת.
בשנת 2019 יצא לאור הספר "האמת הלא נעימה על אינטליגנציה", בו ד"ר יוזביץ' מציג את מחקרו בתחום האינטליגנציה האנושית, מתוך נקודת מבטו של מומחה לבינה מלאכותית.
בשנת 2021 יצא לאור ספרו "הצלחה בלימודים".
בשנת 2020 עלה הקורס הדיגיטלי שלו, "אלגוריתמי ניווט ושערוך מיקום" לאתר קמפוס IL ובשנת 2021 עלה הקורס לפלטפורמת edX העולמית.
יוזביץ מגיש פודקאסט פילוסופי בו הוא מראיין מדענים ואנשי רוח שונים.
בנוסף הוא מעביר ביישובו מדי שבוע שיעור במורה נבוכים אשר מועלה ליוטיוב ולאפליקציות הפודקאסטים.
נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בנופים.
ראש גדול - הישגיות, הנאה והבלתי אפשרי, הוצאת לודי, 2007
מהפכת ההשכלה, הוצאת ידיעות ספרים, 2017
אינטליגנציה - האמת הלא נעימה, הוצאת לודי, 2019
הצלחה בלימודים, הוצאת לודי, 2021
רועי גולדשטיין (נולד ב-20 במאי 1993) הוא רוכב אופניים מקצועי ישראלי לשעבר שהחזיק פעמיים בתואר אלוף ישראל באופני כביש.
גולדשטיין רכב בקבוצת Israel Cycling Academy משנת 2015 עד 2019 וגם אחיו עומר רוכב בקבוצה בשנתיים האחרונות.
פרש מרכיבה מקצועית בתום עונת 2019.
רועי החל להתאמן ולהתחרות בקבוצת אופני ההרים של טימישגב - קבוצת האופניים הפועלת באזור משגב בהדרכתו של המאמן עוז דודאי.
בהמשך הצטרף לקבוצת אופני הכביש "500 וואט", בהדרכת אילן אולמן.
הוא סיים שלישי באליפות ישראל באופני כביש ולא הצליח לסיים את אליפות אירופה עד גיל 23 שהתרחשה באסטוניה.
באליפות העולם עד גיל 23, סיים במקום ה-117.
ב-2016 השתתף במרוצים נוספים כמו טור רואנדה, טור סיביו, ועוד, אך שימש כפועל בהם ולא הגיע להישגים בולטים.
באליפות אירופה לא הצליח לסיים את המירוץ, ובאליפות ישראל באופני כביש הגיע 3.
ב-2017 מניין המרוצים של גולדשטיין המשיך לעלות, הוא סיים 6 באליפות ישראל בנגד השעון אך ניצח את אליפות הכביש.
ורשם עוד הישג נאה כשהחזיק את חולצת המטפס בוואלטה פורטוגל יום אחד.
ב-2018 רועי שמר על תוארו כאלוף ישראל כשניצח את גיא שגיב בספרינט אל הקו, אך לא רשם תוצאות בולטות מעבר לכך ושימש בעיקר כפועל.
ב-2019 רועי לא היה במאבק על תואר אלוף ישראל באופני כביש, וסיים במקום ה-5 בלבד, 23:39 דקות לאחר המנצח, גיא שגיב.
ב-24 באוגוסט 2019, השיג רועי את הישג שיאו לאחר שסיים במקום ה-8 בקטע ה-4 של טור דנמרק, שנחשב טור קשה וטכני מאוד.
רועי ירושלמי (נולד ב-1983) הוא גסטרונום עיתונאי אוכל ומבקר היין של העיתון "גלובס".
הוא משמש ראש צוות השופטים במזרח התיכון וצפון אפריקה של המדריך "פיפטי בסט" - 50 המסעדות הטובות בעולם.
ירושלמי הוא בן יחיד להוריו.
הוא נצר למשפחת ששון מצד אמו (ילידת טורקיה) ולמשפחת אלתר, ממייסדי זכרון יעקב, מצד אביו.
נולד בשם "רוי ירושלמי" בניי-סיר-סן שליד פריז, במסגרת שליחות אליו יצאו הוריו.
שמו עוברת לרועי כשחזרו לישראל ב-1985. הוא גדל והתחנך ברמת השרון וכן בהרצליה, שם למד בתיכון הראשונים.
החל לכתוב בשנת 2004 במדור האוכל של שבועון "טיים אאוט תל אביב" במקביל ללימודי תואר ראשון בהיסטוריה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 ערך את מדורי האוכל והאופנה של אתר nrg ולאחר מכן, היה עורך האתר "על השולחן".
במסגרת עבודתו כתב את הספר "100 המסעדות הטובות בישראל".
בשנת 2008 עבר לקבוצת ידיעות אחרונות, שם כתב וערך את מדורי האוכל, האופנה והתיירות של ynet.
בשנים אלו הגיש את חדשות האוכל בתוכנית הבוקר של ערוץ 10. החל משנת 2015 אמון על מדור האוכל של מוסף g לסוף השבוע של גלובס.
בשנת 2016 הקים את אתר המלצות האוכל "רקס" שמתמקד בהמלצות אוכל של שפים - וזאת במקביל לכתיבת מדריכי הערים של הוצאת סוויס.
בשנת 2019 החל בלימודי תואר שני ודוקטורט (במסלול ישיר) בבית הספר להיסטוריה על שם יעבץ באוניברסיטת תל אביב.
מחקרו עוסק בזהות לאומית ומטבחים לאומיים במזרח אגן הים התיכון במאה ה-20. מלבד לימודי היסטוריה, למד לימודי תואר שני במנהל עסקים בקופנהגן ביזנס סקול ובאוניברסיטת ארהוס שבדנמרק וכן פסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת קונסטנץ.
בשנת 2021 נבחר כאחד מ-5 השופטים הראשיים בדירוג 50 המסעדות הטובות במזרח התיכון וצפון אפריקה של מדריך 50 המסעדות הטובות בעולם.
רועי בֶּר (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא כימאי תאורטי ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים וראש מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית.
בר נולד בירושלים לפרופ' מיכאל בר (פיזיקאי) ומלוין בר (בעבר סגנית ראש עיריית רחובות) וגדל ברחובות.
בשנת 1979 החל את לימודיו לתואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה במסגרת העתודה האקדמית.
בשנת 1991 חזר לספסל הלימודים והחל את לימודי התואר השני בכימיה תאורטית בהנחיית פרופ' רוני קוזלוב, אותם השלים בהצטיינות יתרה, ומיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי, אף הם בקבוצתו של קוזלוב.
את עבודת הדוקטורט שלו הגיש בשנת 1996.
באותה שנה יצא בר לארצות הברית ושימש כעמית בתר-דוקטורי בהנחיית פרופ' מרטין הד-גורדון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1998 שב לישראל והצטרף כמרצה בכיר לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2002 קודם לדרגת פרופסור חבר וב-2006 לפרופסור מן המניין, אז גם מונה לראש המחלקה לכימיה פיזיקלית ולמנהל מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית, תפקיד בו הוא מכהן גם כיום (2022).
מנישואיו לאביטל אילון-בר נולדו שתי בנות, הקריינית והכתבת אחינעם בר ורעות בר.
בשנת 2021 אביטל ורועי התגרשו.
כיום בר נשוי למתמטיקאית הישראלית-קנדית פרופ' יעל קרשון מאוניברסיטת טורונטו ומאוניברסיטת תל אביב.
בר עוסק בפיתוח של תורות ושיטות חישוביות חדשות שמטרתן לחזות תכונות של מולקולות, ננו גבישים וחומרים שונים על בסיס החוקים היסודיים של מכניקת הקוונטים.
מחקרו מאפשר שימוש במתמטיקה, בחישובים ובסימולציות מחשב לתאר את התהליכים המולקולריים האחראים על הפקה יעילה של אנרגיה בת קיימא, ובכלל זה המרה של אור שמש לחשמל באמצעות תאים סולאריים, וכן הפקה של דלקים נקיים ויעילים מגז טבעי.
בר פיתח, בשיתוף עם תלמידותיו ד"ר תמר שטיין וד"ר אסתר ליבשיץ, ועם פרופ' ליאור קרוניק ממכון ויצמן ותלמידתו ד"ר סיוון רפאלי-אברמסון, שיטות חישוב המאפשרות הערכה מדויקת של האנרגיה הדרושה להעביר אלקטרון בין אזורים שונים של מולקולות גדולות.
שיטות אלה מיושמות תדיר להערכה של הפער האנרגטי היסודי במולקולות ובחומרים מתקדמים.
בר נבחר מספר פעמים למרצה מצטיין ואף זכה בפרס הרקטור להצטיינות במחקר ובהוראה.
בין תלמידיו: ד"ר תמר שטיין, וד"ר אסתר ליבשיץ מהאוניברסיטה העברית, ופרופסור וויטק וולאצ'ק מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
פרס וולף לתלמידי דוקטורט (1995)
פרס מרכז פריץ הבר למחקר (1996)
פרס יוספה ולאוניד אולשוואנג, מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (2000)
פרס קלצ'קי להתקדמות בחזית המדע (2013)
מופקד הקתדרה לכימיה על שם משפחת רטנר (2015)
פרס רקטור האוניברסיטה העברית למצוינות במחקר ובהוראה (2018)
פרס המדען המצטיין של החברה הישראלית לכימיה (2025)
רועי ברזילי (נולד ב-25 בדצמבר 1978) הוא עורך דין ישראלי.
מכהן כסגן ראש עיריית רמת גן הממונה על תחום התכנון והבנייה, העסקים והמכרזים.
כמו כן, ברזילי הוא פעיל פוליטי חברתי וסביבתי.
גדל ברמת גן בשכונת קריית בורוכוב.
בשנת 1991, בגיל 13, הצטרף ברזילי למפלגת העבודה.
בהמשך שימש כיו"ר נוער העבודה.
ברזילי התגייס לגדוד 50 של הנח"ל בשנת 1998, לאחר שנת שירות במסגרת הנוער העובד והלומד.
בתור לוחם ומפקד ברזילי שירת בגזרת לבנון ובמעבר הגבול "תורמוס".
בבוקר לאחר נסיגת צה"ל מלבנון ביוני 2000 פתח מיוזמתו את שער הגבול לחיילי צד"ל ומשפחותיהם.
בהמשך שירותו ועד שחרורו ביוני 2001 שימש כקשר בחפ"ק של מג"ד 50, יוחאי בן ישי.
באירוע הירי שבו נהרג הרב בנימין הרלינג בהר עיבל באוקטובר 2000 במהלך האינתיפאדה השנייה, היה ברזילי מהחיילים הראשונים שהגיעו תחת אש לזירת האירוע להרוג ולפצועים במטרה לחלצם.
עם שחרורו מצה"ל שימש כמזכיר המשמרת הצעירה של המפלגה ברמת גן.
ברזילי בעל תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה מהמכללה האקדמית ת"א-יפו.
בוגר תואר ראשון במשפטים מהמכללה האקדמית נתניה, ובעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
ברזילי הוא חבר מועצת העיר רמת גן מאז 2008; יו"ר התנועה "רמת גן חופשית" – רשימה חילונית ליברלית; יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה; יו"ר המרכז הזואולוגי הספארי ויו"ר חברת המוזיאונים העירוניים.
כמו כן הוא דירקטור במספר תאגידים עירוניים, בין-עירוניים וממשלתיים, ביניהם חברת הפארק המטרופוליטני "אריאל שרון", איגוד ערים דן לסילוק אשפה ורשות נחל הירקון.
ברזילי הוא גם פעיל למען הסביבה.
במשך שנים פעל רבות לניקוי, מניעת זיהום ופתיחת נחל הירקון בחלק של רמת גן הסמוך לשבע טחנות לשייט ולפנאי.
יו"ר המרכז הזואולוגי הספארי: ברזילי כיהן כדירקטור משנת 2008 ובשנת 2018 מונה כיו"ר דירקטוריון הספארי.
הוא הוביל את מהלך ההיפרדות של הספארי מעיריית תל אביב ורכישת אחזקותיה על ידי רמת גן.
בשנת 2020 מינה ברזילי את אורן בן יוסף למנכ"ל הספארי.
השניים קידמו את האתר ותמכו בו לאורך התקופה הקשה של התפרצות מגפת הקורונה.
ברזילי גם קידם את הידוק הקשר בין הספארי לבין העיר רמת גן והוביל תוכנית להשקעה משמעותית בתשתיות הספארי, תנופת בנייה נרחבת וחידוש חצרות בעלי החיים, הגדלת מספר המבקרים על ידי תוספת שעות אור באמצעות מערכות תאורה חכמה.
כתוצאה ממהלכים אלה עבר הספארי לראשונה, בשנת 2021, ממצב של גירעון או איזון בשנים אחדות לרווחיות.
יו"ר מוזיאון רמת גן לאמנות: ברזילי משמש כיו"ר ההנהלה של מוזיאון רמת גן לאמנות, אשר תחתיו מאוגדים כל יתר המוזיאונים העירוניים.
ב-23 בדצמבר 2021 הושקה תערוכת הפתיחה שאצרה האוצרת סבטלנה ריינגולד, שעסקה ביחסים שבין המוזיאון לממסד ולמציאות הישראלית ולמנגנוני הכוח שקובעים מה נכנס ומה לא נכנס למוזיאון.
בתערוכת הפתיחה של המוזיאון המחודש, תחת הכותרת "המוסד המוזיאון והישראליות", התעוררה סערה ציבורית גדולה בשל ציור מעורר מחלוקת של הצייר דוד ריב "ירושלים של זהב" שבו הופיע המשפט "ירושלים של חרא", ועורר את זעמו של ראש העירייה כרמל שאמה הכהן, אשר הורה להסיר את הציור מן התערוכה.
דווקא התערוכה שעסקה בין היתר בהשפעה שיש לגורמים חיצוניים על התוכן שמוצג במוזיאון הביאה באופן אירוני להפעלת כוח מבחוץ, התערבות וניסיון מצד ראש עיר למנוע מתוכן שלא לרוחו להיכנס למוזיאון.
חרף התנגדותו של יו"ר הנהלת המוזיאון שחשש מההשלכות הקשות שיהיו למהלך, קיבל דירקטוריון המוזיאון את עמדת ראש העיר להסיר את העבודה.
ברזילי ניסה למנוע את הורדת היצירות והחרפת המאבק בין האמנים לבין ראש העיר, ופעל בניסיון לתווך ולגשר מתוך מטרה לשמור על פעילות המוזיאון והתערוכה, ניסיון שכשל.
לבסוף, כפי שצפה ברזילי, הורדת היצירה הובילה לחרם של כל האמנים המציגים בתערוכה, ובעקבותיו הוסרו כל יתר העבודות שהוצגו בתערוכה.
המחאה הציבורית סביב הפרשה וכנגד ראש העיר התרחבה והקיפה את מרבית מוסדות האמנות בישראל.
בשנת 2017, בעת היותו חבר מועצה, אמר כי הוא שוקל להעביר את העסק שלו לבני ברק בשל העלאת הארנונה.
בשנת 2019, בעקבות הגשת כתב האישום נגד בנימין נתניהו, ברזילי עורר סערה כאשר קרא להסיר את דיוקן נתניהו מאולם ישיבות מועצת העירייה.
באותה שנה התבטא גם נגד תנועת חב"ד וכינה את חסידיה "מסיונרים חסרי מעצורים"
בפברואר 2023 התנגד ברזילי להנצחת הרב חיים דרוקמן בטענה שייצג דעות קיצוניות.
ברזילי מכהן כיו"ר מפלגת העבודה בעיר יו"ר הרשימה העירונית "רמת גן חופשית-חוזה חדש".
בשנת 2006 שימש כיועצו הפוליטי של ח"כ לשעבר פרופ' אבישי ברוורמן בעת שזה התמודד לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה מול עמי איילון.
בשנת 2007 הקים ברזילי את רשימת הצעירים ברמת גן, כאשר בשנת 2008 בבחירות המקומיות נכנסה הרשימה לראשונה וברזילי היה לחבר המועצה הצעיר ביותר במועצה, בן 28 בלבד.
תחילה הצטרף ברזילי לקואליציה העירונית בראשות צבי בר, אך תוך מספר חודשים עזב את הקואליציה עקב חשדות לפעילות פלילית של ראש העירייה, שלבסוף הורשע וריצה עונש מאסר בפועל.
ברזילי ניהל מאבקים נגד קבלנים ונגד מהנדס העיר ומדיניות הבנייה של תמ"א 38, ההקלות שניתנו לענבל אור ברמת גן ואף הביא לביטול תוכנית כלל עירונית בהחלטת בית המשפט.
בין היתר, ברזילי הגיש, כחבר ועדת בניין עיר, ערר נגד ההחלטה לאשר לקבלן סמי מצלאוי 5 קומות במגדל עלית בבורסה ברמת גן.
ברזילי זכה בערר כאשר ועדת הערר קבעה כי הקומות אותן ביקש להוסיף מצלאוי אינן חוקיות וביטלה את האישור לבנייתן.
למרות שבעבר נאבק ברזילי, בניסיונות לפגוע בערכי השימור של מבנים בעלי ערך שימורי, בשנת 2023 אישרה עיריית רמת גן והוועדה המקומית בראשותו להוריד 25% מהמבנים מרשימת השימור העירונית, ולאשר את הריסתם.
פעל להוספת שבילי אופניים ומוביל את תכנון שביל עוזיאל בעיר שיחבר את העיר מצפון לדרום.
בבחירות לרשויות המקומיות, בשנת 2013, הכפילה רשימת הצעירים בראשותו את כוחה.
גם בקדנציה הזו, שבה החליף ישראל זינגר את צבי בר, נאבק ברזילי נגד התנהלות שחרגה מנורמות מקובלות בהתנהלות ראש העיר החדש.
במהלך שנת 2014 הודיעה המשטרה לזינגר כי החליטה להגיש נגדו כתב אישום בכפוף לשימוע.
בעקבות זאת הודיע ברזילי על התפטרותו מהקואליציה.
במהלך שהותו במעצר בית, ביקש זינגר לפטר את סיגל חורש, סגנית מהנדס העיר, משום שחשד בה כמי שהעבירה לטענתו חומרים אל המשטרה, והשמיע את הדברים לאוזניו של ברזילי.
ברזילי העיד בפני מבקר המדינה לטובת סגנית מהנדסת העיר, ומבקר המדינה, השופט בדימוס יוסף שפירא, החליט להעניק לה צו הגנה קבוע לחושפת שחיתות.
בתגובה לכך ביקש זינגר לפטר את ברזילי מחברותו בוועדת התכנון והבנייה.
ברזילי פנה אל מבקר המדינה שיתערב וזה, בצעד מיוחד, התערב והורה לזינגר להימנע מכך: "הנציב מצפה שבמהלך בירור בתלונה לא ייעשו פעולות שיש בהן כדי לשנות את המצב העובדתי או המשפטי ביחס לכהונת המתלונן כחבר בוועדת המשנה לתכנון ובנייה בעירייה".
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 תמך ברזילי במועמדותו של כרמל שאמה הכהן, אשר גבר על זינגר ונבחר לראש העיר.
במסגרת ההסכם בין שאמה לברזילי, מונה האחרון לסגן ראש העיר ולתפקידים נוספים בעיר ובתאגידים שבשליטתה.
בין השאר התמנה כיו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה (למחצית הקדנציה), יו"ר ועדת המכרזים, יו"ר ועדת קשרי חוץ ויו"ר הוועדה לרישוי עסקים הממונה על שבילי האופניים בעיר ומרחב הירקון.
כל אותה עת המשיך ברזילי בפעילות פוליטית וציבורית במפלגת העבודה והיה שותף מרכזי במאבק הציבורי של מחאת הדגלים השחורים.
עם ההחלטה להגיש כתב אישום נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו, התפרסם ברזילי כאשר ביקש להוריד את תמונתו של נתניהו מקיר מועצת העיר.
בשנת 2024 רשימתו של ברזילי, "רמת גן חופשית" התמודדה ביחד עם "חוזה חדש" ובתמיכת מפלגת העבודה לבחירות למועצת העיר.
הסיעה הכפילה את כוחה בעיר וזכתה ב-4 מנדטים ונהייתה הסיעה השנייה בגודלה במועצת העיר.
הסיעה זכתה לתמיכה רחבה של כל ארגוני המחאה לרבות "אחים לנשק" ו"בונות אלטרנטיבה" והובילה למעשה את המחנה הליברלי בעיר, עודפי הקולות של הסיעה כמחצית המנדט, הועבר על פי הסכם העודפים אל "יש עתיד" ובכך הצליחה יש עתיד לזכות במנדט נוסף.
רועי נותר בתפקידיו הקודמים ומכהן כממלא מקום ראש העיר וסגן ראש העיר, כיו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, יו"ר ועדת המכרזים, יו"ר הספארי ומוזיאון האדם והחי והמוזיאון לאמנות ישראלית.
ברזילי יומיים לפני הבחירות נודע כי יו"ר לשכת עורכי הדין, עמית בכר, פרסם סרטון ובו גילוי תמיכה בברזילי, המשמש כיו"ר ועדת הביקורת של הלשכה, שאמורה לפקח על פעילות היו"ר.
ב-9 באפריל 2025 התפרסם תחקיר "המבקר" במהדורת חדשות ערוץ 12 ובו התראיין ברזילי בתחקיר אודות התנהלותו של עו"ד עמית חדד, סנגורו של נתניהו במשפטיו הפליליים, בריאיון תיאר ברזילי שורה של עבירות בנייה לכאורה ובכלל זה הריסה ובנייה ללא היתר והפרת צו הפסקת עבודה מנהלי שניתן.
החשיפה הזו, עוררה גלים והוועדה המקומית בראשותו של ברזילי הוכיחה כי פעלה בהתאם למצופה ובנחישות כנגד עבריינות בניה.
התמודדות בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודד בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה, קיבל 944 קולות ושובץ במקום ה-27 ברשימת המפלגה לכנסת.
נשוי לד"ר דניז זילברמן, רופאה וטרינרית במקצועה ואב לשני ילדים.
רועי גבאי (נולד ב-23 באוגוסט 1985) הוא ראש עיריית יבנה החל מנובמבר 2022.
רועי גבאי נולד וגדל ביבנה, בן למיכאל ואושרה גבאי.
את שירותו הצבאי עשה ביחידה מובחרת ושימש מפקד וקצין בסיירת צנחנים וביחידת דובדבן לאחר שסיים כמצטיין גדודי בבה"ד 1. גבאי מפקד פלוגה ביחידת מילואים מיוחדת בדרגת רב-סרן.
גבאי הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית ותואר שני בהצטיינות יתרה במדיניות ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה (אוניברסיטת רייכמן) לרבות סמסטר קיץ באוניברסיטת טקסס.
שימש שנתיים כיועץ פרלמנטרי בכנסת.
לאחר מכן עבד כיזם במספר חברות הזנק, וכן שימש כיועץ לראש מטה הדיור הלאומי במשרד האוצר.
במקביל, גבאי היה מרצה לשלטון מקומי ויזמות בממשל במרכז הבינתחומי הרצליה.
לאחר מכן, במסגרת ההתמודדות עם נגיף קורונה, שירת במילואים במפקדת "אלון" כקצין נתונים של מערך החקירות האפידימיולוגיות, ולאחר מכן עבר למשל"ט הקורונה של משרד הבריאות, שם הוביל את תחום הבדיקות המהירות.
בהמשך, כיהן כראש מטה המנכ"ל במשרד ירושלים ומורשת.
גבאי נבחר לראשונה למועצת העיר יבנה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013, כחלק מסיעת "יבנה שלנו", וכיהן כחבר מועצה בקואליציה במשך 5 שנים.
באוקטובר 2018 נבחר מטעם סיעת "יבנה במרכז" בראשותו, וכיהן 4 שנים נוספות כחבר מועצה, הפעם באופוזיציה.
לאחר פטירתו של ראש העיר צבי גוב-ארי והחלטת משרד הפנים על קיומן של בחירות מיוחדות לראשות העיר יבנה, הודיע גבאי על התמודדותו לתפקיד.
בבחירות המיוחדות שנערכו, גבר גבאי על יריביו חיים מסינג ושמעון עשור ונבחר לראש העירייה.
בשנת 2022 נבחר גבאי להיות חלק מנבחרת הצעירים המבטיחים עד גיל 40 של שותפויות אדמונד דה רוטשילד ואתר ICE.
בוגר מרכז בלומברג סגול במסלול מנהיגות עירונית בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב מיסודם של קרן בלומברג וקרן סגול.
כמו כן משתתף בתכנית העמיתים של ארגון "מעוז" המגבשת רשת מנהיגים ומנהלים מובילי שינוי מהמגזרים הציבורי, הפרטי, החברתי והתקשורת
גבאי נבחר בשנית לראשות עיריית יבנה בבחירות שהתקיימו בפברואר 2024.
גבאי נשוי לטל והם הורים לשלושה.
מתגורר בשכונת נאות רבין הירוקה ביבנה.
רועי דוד הורוביץ (נולד ב-1970 בחיפה) הוא במאי, שחקן תיאטרון וטלוויזיה, חוקר ומרצה לתיאטרון באוניברסיטת בר-אילן, בחוג לאמנויות במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין ובמספר אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית.
הורוביץ סיים את בית הספר הריאלי העברי בחיפה בשנת 1988. בשנת 1995 סיים את לימודיו בסטודיו למשחק של ניסן נתיב.
ב-2004 סיים בהצטיינות תארים ראשון ושני בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
ב-1999 קיבל תעודת הוראה מבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב.
הוא בעל תואר דוקטור מהמחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.
יו"ר הוועדה האמנותית לאירועי "חשיפה בינלאומית של תיאטרון ישראלי" - 2012, 2020–2022
בין השנים 2011–2015 שימש כמנהל האמנותי של תיאטרון מראה
מנהל אמנותי של פסטיבל "אביב ישראלי", שהוקדש לציון 50 שנה לזכייתו של ש"י עגנון בפרס נובל לספרות
מנהל אמנותי של פסטיבל התיאטרונטו הבינלאומי 2011
בין השנים 2005–2009, כיהן כדרמטורג וכיועץ האמנותי של תיאטרון באר שבע.
במסגרת זו היה אחראי על קריאת כל החומרים המגיעים לתיאטרון, עיצוב הרפרטואר, בחירת היוצרים וליהוק השחקנים, בדיקת תרגומים, ליווי תהליכי כתיבה של מחזות מקור, טיפול בהשגת זכויות יוצרים, ליווי אמנותי שוטף של החזרות להצגות השונות ועריכת הפרסומים והתוכניות של הצגות התיאטרון
חבר בקבוצת "ים הסוכר" - קבוצת יוצרים עצמאית, האחראית להצגות "מועדון הקופים הירוקים", "שעונים", "מיי פירסט סוני", "כשהחביתה נוגעת בסלט" ואחרות וכוללת, בין היתר, את השחקנים רמי ברוך, אסתי קוסוביצקי, אורה מאירסון, הבמאית לי גילת, המוזיקאי דניאל סלומון ואחרים.
הצגות הקבוצה מאושרות כולן על ידי 'אמנות לעם' ו'סל תרבות', והועלו מאות פעמים ברחבי הארץ ובחו"ל (אנגליה, אירלנד, סקוטלנד, גרמניה, יוון, פולין, ארצות הברית וקנדה), בפני מבוגרים ובני נוער
חבר הוועדה האמנותית של פסטיבל תיאטרונטו ו"תיאטרונטו בינלאומי', לצידו של יעקב אגמון
חבר ועדת ההיגוי של אירועי 'ישראדרמה' - חשיפת מחזאות ישראלית בפני אנשי תיאטרון מחו"ל, מטעם המכון למחזאות ישראלית ע"ש חנוך לוין, בראשותו של נעם סמל
חבר ההנהלה האמנותית ולקטור של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בתקופת כהונתה של חגית רכבי-ניקולייבסקי כמנהלת התיאטרון
לקטור בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים ונוער
לקטור בתיאטרון בית לסין, במשך כשנתיים
חבר בוועדת הרפרטואר של מדור התיאטרון באמנות לעם (מבוגרים + ילדים ונוער)
חבר הוועדה הממיינת של אמני תיאטרון עולים, מטעם המשרד לקליטת עלייה
שופט בתחרות פרסי התיאטרון לילדים ולנוער ובפרס ע"ש משה שטרנפלד ז"ל
מורה וחבר הוועדה הפדגוגית בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין (2001–2009)
חבר המדור לתיאטרון במועצה הישראלית לתרבות ולאמנות
חבר המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין
משנת 2020 ואילך – מרצה בכיר במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן ובחוג אמנויות במכללת דוד ילין בירושלים
פרופ' אורח לתיאטרון ישראלי באוניברסיטת טקסס באוסטין, באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון די.
בשנים 1998–2003 נמנה עם סגל ההוראה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב ולימד שם משחק, ניתוח מחזות ותולדות התיאטרון בעידן המודרני
לימד גם בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה, בסטודיו למשחק בהנהלת יורם לוינשטיין, בבית הספר לכתיבת דרמה מיסודו של יובל המון, בקתדרה העממית בקריית אונו ובבית הספר התיכון על שם קלעי בגבעתיים
מלמד גם במכון אבשלום, בית צבי, בקתדרה העממית בפרדס חנה ומשמש כמרצה קבוע בהשתלמויות לעובדי הוראה מטעם ארגון המורים ובמסגרות פרטיות כגון מסגרות דיור מוגן וכיוצא בזה)
עורך ומגיש פינה קבועה במסגרת התכנית "שורה ראשונה" ברשת א'
הספר עולם ללא אשמים - יעקב שבתאי בעקבות "ספר הספרים", הוצאת כרמל, יולי 2021 (ברשימת "50 הספרים הטובים לשנת 2021" של העיתון "הארץ")
"לא הכל ורוד: שואת ההומואים והתיאטרון הישראלי", בתוך: דוד גדג' ועופר שיף (עורכים), השואה ואנחנו בתיאטרון הישראלי, הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והמרכז הבינלאומי ע"ש ויס-לבנת לחקר השואה והוראתה, אוניברסיטת חיפה, 2022, עמודים 276–297
"ליא קניג - החיים והבמה", בתוך: דוד גדג' ועופר שיף (עורכים), השואה ואנחנו בתיאטרון הישראלי, הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והמרכז הבינלאומי ע"ש ויס-לבנת לחקר השואה והוראתה, אוניברסיטת חיפה, 2022, עמודים 385–396
"לאה גולדברג כמבקרת תיאטרון" (עבודת מאסטר בהנחיית פרופסור שמעון לוי וד"ר דפנה בן-שאול)
"חנוך לילד ולנער על פי רעים"- על המחזאי חנוך רעים - כתב העת תיאטרון, גיליון מס' 3, ספטמבר 2000, עמ' 47–49
"מה השתנה כשתיאטרון תמונע נכנס לתמונה?"- על מרכזי הפרינג' בתל אביב - כתב העת תיאטרון, גיליון מס' 4, ינואר 2001, עמ' 48–51
"לשוחח עם הקהל שלך ולהתוודות בפניו: אני אינני ליר!!!", סל תרבות ארצי, 9.2.2010
"לא פחות ממצוין", (על ספרה של ד"ר ילנה טרטקובסקי, "הבימה - המורשת הרוסית"), כתב העת תיאטרון, גיליון 38, חורף 2015, עמ' 115–117
"המצא לנו מרפא", בין הרהור להשתקפות - עיונים בקורונה מנקודת-מבט של מדעי הרוח, אוניברסיטת בר-אילן, הפקולטה למדעי הרוח, מאי 2020, עמ' 46–47
"יצירה בימי קורונה", בתוך היצירה בצל הקורונה, עורכת: ג'ודי באומל-שוורץ, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, המכון לחקר השואה ע"ש ארנולד וליאונה פינקלר, יולי 2020, 54–55
"עסקים", "אהבה", "מלכות": מחזותיו ה"חדשים" של יעקב שבתאי, ביקורת ופרשנות, חוברת 47 תשפ"ב, 2021, עמודים 175–211
"אהבת יעקב (שבתאי) לדוד (המלך)", בית מקרא, מוסד ביאליק, סז/ב (תשפ"ב), עמודים 383–408
"ליא קניג ומרים זוהר: שחקניות תיאטרון כסוכנות זיכרון", עיונים, 37, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2022, עמודים 147–169