tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנובמבר 2021, היא הפכה לאסטרונאוטית הרביעית בקבוצה 22, ולאישה האפרו-אמריקאית הראשונה, שהוטלה עליה משימה ארוכת שנים לתחנת החלל הבינלאומית לאחר שנבחרה כחברה האחרונה בצוות SpaceX Crew-4 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית שהיא שיתוף פעולה בין חברת SpaceX לבין נאס"א.
הטיסה הראשונה שלה לחלל המריאה באפריל 2022. זו הפעם הראשונה של ווטקינס בחלל.
תפקידה כולל התבוננות וצילום שינויים גאולוגיים על פני כדור הארץ, כמו גם חקירות אחרות על מדעי כדור הארץ והחלל, ביולוגיה והשפעות של טיסה ארוכת שנים בחלל על בני אדם.
ווטקינס חיה עם הוריה בלפאייט קולורדו, תחביביה הם כדורגל, טיפוס הרים, סקי וכתיבה יוצרת.
ג'סין טוד הוא גיטריסט אמריקאי, חבר לשעבר בלהקת הרוק שיינדאון, שהוא נמנה עם מייסדיה, ומאז שנת 2014 חבר בלהקת הרוק Maylene and the Sons of Disaster.
טוד החל לנגן בגיטרה בשנות התשעים, יחד עם חברים שחלקו אהבה לדת' מטאל.
בשנת 2001 הקליטו ברנט סמית ובראד סטיוארט, שני חבריה הראשונים של הלהקה שתהיה לימים שיינדאון, דמואים באולפן שהיה שייך למלודי ואן זאנט, ארוסתו, ולימים אשתו, של טוד.
כשהבינה שהשניים מחפשים גיטריסט, הציעה להם לפגוש את ארוסה, והשניים החליטו לגייסו ללהקה.
טוד היה הגיטריסט הראשי של הלהקה לאורך חמש השנים הבאות.
בשנת 2006 החליט סמית לפטר אותו ואת סטיוארט, בסיסט הלהקה.
בדיעבד התברר שסמית וטוד, שסבלו שניהם מהתמכרות לסמים ולאלכוהול, הסתכסכו ביניהם.
זק מאיירס, שהחליף את טוד כגיטריסט הקבוע של הלהקה, ציין בדיעבד שהשניים היו "תאומים רעילים" שדרדרו זה את זה, וכי היה חשש שאם יותירו את שניהם יחד, אחד מהם לא ישרוד.
בשנת 2010 הצטרפו טוד וסטיוארט ללהקת פיול, אך טוד עזב את הלהקה עד מהרה בנסיבות שתוארו ידידותיות, וטען בדיעבד שמדובר היה מראש במילוי מקום זמני.
לאורך השנים הבאות הופיע טוד עם אמנים שונים כמו זאק ויילד, ג'ואי בלאדונה (מאנתרקס), מקס קבלרה (מספולטורה), ואחרים.
החל משנת 2014 מנגן טוד בלהקת Maylene and the Sons of Disaster, שם שימש בתחילה הן כגיטריסט הראשי והן כגיטריסט הקצב, ומשנת 2015 כגיטריסט הראשי בלבד.
ליזי הייל, סולנית וגיטריסטית להקת הרוק היילסטורם, סיפרה שבשנת 2005 העניק לה טוד גיטרת גיבסון פיירבירד V, מחווה שהניעה אותה וגרמה לה לבצע מחווה דומה עבור דניאלה וילאריאל, מוזיקאית מתחילה וסולנית להקת The Warning, בשנת 2022 במטרה לעודד את הקריירה שלה.
באוקטובר 2004 נישא לזוגתו, מלודי ואן זאנט, בתו של המוזיקאי רוני ואן זאנט, ממייסדי להקת לנרד סקינרד.
השניים התגרשו בהמשך, ולהם שני ילדים.
ג'סיקה גרין היא שחקנית אוסטרלית.
היא ידועה בהופעותיה הקבועות כקיקי בדרמת הנעורים נקודת גלישה, כקלאופטרה בסדרת הטלוויזיה "האימפריה הרומית" וכטאלון בסדרת הטלוויזיה המוצב.
ג'סיקה גרין נולדה באי טסמניה, אוסטרליה.
בגיל 19 כישוריה באמנויות לחימה העניקו לה את תפקיד קיקי בסדרת הנעורים נקודת גלישה.
לאחר הכשרה מוקדמת מינימלית במשחק, גרין עבדה במשך שישה חודשים עם מורה למשחק במהלך צילומי הסדרה.
ב-2014, גרין שיחקה בסרט דרמת הפשע האוסטרלי "Rise", וכרבקה בסרט האימה העל-טבעי מ-2016 Red Billabong.
בשנת 2018, גרין שיחקה בתפקיד ראשי בתור קלאופטרה בעונה השנייה שלסדרת הטלוויזיה "האימפריה הרומית".
בין 2018 ל-2020, גרין גילמה את דמותה של טאלון, השורדת האחרונה מהגזע שלה, "שחורי הדם", ב-36 פרקים של סדרת הטלוויזיה המוצב.
לפי הדיווחים, גרין ביצעה את הפעלולים ואת סצנות לחימה במהלך הצילומים, ויצאה עם פציעות קלות בלבד.
גרין נוקטת במשטר כושר קפדני עם אימון יומי ממושמע היטב ושומרת על תזונה ואורח חיים בריא.
בשנת 2022, גרין לוהקה לתפקיד בסרט "אייר", בהשתתפות בן אפלק, מאט דיימון, ג'ייסון בייטמן וגוסטב סקושגורד.
בשנת 2023 שיחקה בסרט "Sparkle: A Unicorn Tale" לצד שון פריס.
שנה כותרתתפקידהערות 2014 "Rise"אמבר 2016Red Billabong רבקה 2017 שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאראישה 2019 Cino איזבל 2023Sparkle: A Unicorn Tale נטליאייר קתרינה סינץ
ג'סיקה (יסכה) היא בתו של שיילוק, מלווה כספים יהודי, במחזה "הסוחר מוונציה" של ויליאם שייקספיר ( c.
אחת מעלילות המשנה של המחזה עוסקת בה ובבריחתה עם לורנצו, נוצרי חסר פרוטה, תוך גניבת תיבת הדוקטים שבה חסכונותיו של שיילוק, כשבסופו של דבר היא מגיעה עימו לביתם של פורציה ובסניו.
דמותה של ג'סיקה היא לכאורה מינורית יחסית, והיא מדברת מעט במהלך חמש המערכות של המחזה.
ג'סיקה מופיעה לראשונה על הבמה בתחילת התמונה השלישית של המערכה השנייה, כאשר היא אומרת ללנצלוט גובו, שעוזב את שירותו אצל שיילוק ומעביר את נאמנותו לבסניו:
כבר כאן ניתן לראות עד כמה היא לא סובלת את חייה הנוכחיים ועד כמה היא אינה נאמנה לאביה.
היא מבכה את אובדן חברותו במשק בית שהוא "גיהנום" ואז גם מאיצה בו על מנת שאביה לא יראה את השיחה ביניהם, כשהיא נותנת לו דוקט זהב כמתנת פרידה ומכתב ללורנצו.
לאחר שהוא עוזב, היא תוהה לעצמה אילו פגמים באופייה גורמים לה להתבייש להיות בתו של אביה, ולהתנכר לאורחותיו למרות קשר הדם ביניהם.
היא מסכמת את המונולוג בנחישותה להתחתן עם לורנצו ולהתנצר:
בתכנון הבריחה, מעבירה ג'סיקה ללורנצו מכתב באמצעות גובו, ובו היא מפרטת את רצונה לברוח עימו ולקחת את כל חפצי הערך של אביה שתוכל למצוא.
לורנצו, שבע רצון מהמכתב, שולח את גובו להעביר אליה מסר כי קיבל את המכתב ולא יאכזב אותה.
ואולם בתמונה הבאה, נתקל גובו בשיילוק העומד לצאת מהבית לסעודה עם אנטוניו ובאסניו.
שיילוק נותן לג'סיקה את מפתחות הבית וממנה אותה לאחראית בעת היעדרו.
גובו מעודד את שיילוק לצאת לארוחה לפניו, ומנצל זאת כדי להעביר לג'סיקה את המסר מלורנצו.
שיילוק שם לב להסתודדות ביניהם ושואל את ג'סיקה לפישרה, אולם היא משקרת לו ואומרת לו כי גובו רק נפרד ממנה.
שיילוק משמיץ אותו על החלפת הנאמנות ולאחר שהוא יוצא מפטירה ג'סיקה:
בתמונה הבאה מגיע לורנצו עם חבריו לביתו של שיילוק על מנת לממש את תוכנית הבריחה של ג'סיקה, המחופשת לנער ונבוכה מכך מאד:
ניתן לראות כאן עד כמה היא מאוהבת בו ורוצה להיראות טוב בעיניו, ועד כמה הוא משפיע עליה, כאשר הוא משכנע אותה להצטרף אליו על אף מבוכתה והיא אף גונבת דוקאטים נוספים עבורם.
אהבתה הרבה ונאמנותה ללורנצו על פני אביה באות לידי ביטוי גם בהמשך, כאשר הם נמצאים כבר באחוזתה של פורציה בבלמונט.
ראשית, עם קבלת החדשות על הפסדיו העסקיים של אנטוניו, מזהירה ג'סיקה כי אביה .
בהמשך, היא גם אומרת לגובו, שמכפיש את אביה ואומר לה שהיא ארורה בכל מקרה, כי לורנצו, בעלה, הושיע אותה והפך אותה לנוצריה.
ואולם בסוף אותה מערכה ממש נראה כי הדיאלוג שלה עם לורנצו כולל הקנטות, ולא ברור האם מדובר בחיבה או בסימן להתערערות היחסים.
הדבר מתעצם עוד יותר בתמונה הראשונה של המערכה החמישית, שבה הם מדברים על נאהבים מהאגדות ואז גם על עצמם ועוברים מאידיליה לעקיצות הדדיות.
בסופו של דבר, מעניקה פורציה לג'סיקה את כל עושרו של שיילוק, בשטר בו זכתה במשפט.
המקורות המקובלים למחזה "הסוחר מוונציה" הם Il Pecorone של ג'ובאני פיורנטינו ( 1380 ) והתרגום לאנגלית של ריצ'רד רובינסון לגסטה רומנורום (1577), אך אף אחד מהם אינו מכיל את העלילה העוסקת בג'סיקה ולורנצו, ולבן דמותו של שיילוק שבהם כלל לא מיוחסת בת.
ככל הנראה, את רכיבי העלילה האלו לקח שייקספיר, בין היתר מהמחזה "היהודי ממלטה" של כריסטופר מרלו (1590 ), שבו ניתן לראות קשר מילולי בין דבריו של ברבאס כאשר אביגיל מצילה את הזהב שלו, לדבריו של שיילוק כאשר הוא נוכח שג'סיקה גנבה את תיבת הדוקטים שלו.
מקבילה נוספת שניתן להצביע עליה, היא דמותה של פלוריפס בסיפור "סולטן בבל", שהוא סיפור אנגלי המבוסס על הסגנון הסיפורי הפואטי הצרפתי של המאה ה-11 (chanson de geste) ועל שירת רולאן.
בסיפור, לוכד סולטן בבל, השליט הסרצני, את האבירים הנוצרים אוליבר ורולאן, ומתכוון להוציאם להורג.
פלוריפס היא ביתו של הסולטן, אשר רוצחת את האומנת שלה, אשר סירבה לסייע לה להאכיל את האסירים; בהמשך היא גם מכה את הסוהר בראשו כשהוא מסרב לאפשר לראות את האסירים, ומתמרנת את אביה שייתן לה את האחריות עליהם.
לאחר מכן היא מביאה אותם למגדל שלה, ומעניקה להם יחס מלכותי, כמו גם לעשרת אבירי הקודש הנוספים שנלכדים.
היא מסייעת להם לרצוח את סר לוקפר, מלך בלדאס, כאשר הוא מפתיע אותם, וקוראת לאבירים לתקוף את אביה ואת אביריו כדי להסוות את הרצח.
כאשר אביה נמלט ותוקף אותם במגדל, היא מסייעת בהגנה.
או אז היא מתנצרת ומתארסת לגיא מבורגון הנוצרי.
לבסוף היא מחליטה יחד עם אחיה שאין טעם לנסות להמיר את דתו של אביהם לנצרות, ולכן יש להוציאו אותו להורג במקום.
בדומה ל"סוחר מוונציה", נראה שמעשים שיכולים להיחשב רעים הופכים למוצדקים, אם הם נעשים על ידי הצד הנוצרי ה"טוב" כלפי הצד הכופר ה"רע".
בעבר התייחסו מבקרי ספרות לדמותה של ג'סיקה בצורה שלילית, כשהם שמים את הדגש על כך שגנבה את הזהב של אביה ובגדה באמונו ממניעים אנוכיים.
בסוף המאה ה-20 החלו הדעות לגביה להתמתן, תוך הבחנה בדקויות ובפרשנות חלופית, אשר מציעה לראות את מעשיה כמונעים מתוך אהבה ונדיבות, וכן מהתנהגותו הרודנית והבלתי מוסרית של שיילוק עצמו.
ג'סיקה היא אינטליגנטית ועצמאית, כפי שאומר עליה גם לורנצו עצמו (מערכה שנייה, תמונה שלישית).
על אף שהיא משקרת וגונבת, וכך מפרה את הציפיות המסורתיות לנאמנות לאביה, היא נוטלת את היוזמה וההובלה על חייה וגורלה שלה, ובוחרת בלורנצו בתקווה להפוך לרעיה אוהבת.
דמותה משמשת הן כמשקפת והן כמנוגדת לפורציה: שתי הנשים נשלטות על ידי אבותיהן (מתים או חיים) בחברה בה הן אינו יכולות להיות עצמאיות או לבחור בחופשיות עם מי הן רוצות להתחתן.
שתיהן נאלצות לנקוט בתחבולות ולהתחפש לגבר כדי להשיג את רצונן.
ואולם, בעוד שפורציה לכאורה מכבדת את רצונותיו של אביה ומהמרת שבסניו יבחר נכון, ג'סיקה נוקטת פעולה קיצונית ומעוררת אנטגנוניזם.
היא גם מביעה הערכה והערצה באופן גלוי לפורציה:
גם מערכות היחסים של ג'סיקה עם שיילוק (אביה) ולורנצו (אהובה) משמשות כדי להדגיש את ההבדלים והניגודים בינן לבין מערכות היחסים של פורציה עם אביה ועם בסניו.
במובן מסוים, ג'סיקה משמשת גם כדמות מנוגדת לשיילוק, שכן גם היא יהודיה, אך מתוארת כדמות הרבה יותר סימפתית, הזוכה לאהבתו של לורנצו הנוצרי.
מעבר לעצמאות ונחישות, יש לג'סיקה גם נטייה אמנותית ופואטית.
כך למשל בתמונה הראשונה של המערכה החמישית (אור הירח בבלמונט), היא משוחחת עם לורנצו על יופיו של הלילה ומפגינה את הידע הרחב שלה ואת היכולת שלה לעשות בו שימוש.
היא נזכרת בסיפורי האהבה העתיקים והמיתולוגיים, כמעט במין תחרות מול לוררנצו בדיאלוג האהבה שביניהם.
האופי האמנותי שלה בא לידי ביטוי גם בתגובותיה וברגישותה למוזיקה, שגורמת לה להיכנס למצב רוח מלנכולי
ניתן גם לומר שיש לה חוש הומור ושנינות, הבאים לידי ביטוי כבר בהופעתה לראשונה, כאשר היא מתלוצצת עם לנצלוט.
בהמשך, היא מקניטה את לורנצו בעלה בשעשוע, לאחר ששיבחה את פורציה, ורומזת שייתכן שהיא לא מחזיקה בדעה גבוהה עליו כמו שהוא מחזיק על עצמו:
ג'סיקה ווטסון היא ימאית אוסטרלית שהתפרסמה בהיותה האדם הצעיר ביותר אי פעם שהקיף את כדור הארץ לבדו בהפלגה.
בגיל 16, היא השלימה מסע של 7 חודשים, במהלכו עברה 42 אלף ק"מ, ללא עצירות וללא עזרה.
עבור הישג זה הוענקה לה מדליית מסדר אוסטרליה ב-2011. הישג זה הפך גם לסרט בשם True Spirit (עוז רוח) שהפיקה נטפליקס.
ג'סיקה ווטסון נולדה בגולד קוסט שבמדינת קווינסלנד, אוסטרליה.
היא השנייה לארבעה אחים לזוג ניו זילנדי, רוג'ר וג'ולי ווטסון, שעברו לאוסטרליה בשנת 1987. יש לה אזרחות כפולה, אוסטרלית וניו זילנדית.
יש לה אחות גדולה (אמילי) ואח ואחות צעירים (טום והאנה).
כל הארבעה למדו שיט בילדותם, והמשפחה חיה על סיפון סיירת באורך 16 מטרים במשך חמש שנים, כשהילדים למדו בבית באמצעות למידה מרחוק.
מאוחר יותר הם חיו באוטובוס דו-קומתי שנבנה במיוחד למגורים.
כשהייתה בת 11, וכשהם עדיין גרו על הסירה, אמה קראה לילדים את הספר של ג'סי מרטין "Lionheart: A Journey of the Human Spirit" כסיפור לפני השינה.
זה הוביל את ווטסון לגבש את השאיפה, בגיל 12, להפליג סביב העולם גם כן.
היא התחילה לשוט כשהייתה בת 14.
במהלך תכנון המסע ווטסון התייעצה עם נציג מהמועצה העולמית לשיאי מהירות בשיט לגבי הקריטריונים להקפת העולם: "כלי השיט חייב להתחיל ולחזור לאותה נקודה, חייב לחצות את כל המרידיאנים וחייב לחצות את קו המשווה… המסלול הקצר ביותר של כלי השיט חייב להיות לפחות 40,000 ק"מ".
המסע הושק רשמית במאי 2009, והיה צפוי להימשך שמונה חודשים עם מרחק שיט מוערך של 43,000 ק"מ.
כדי לעמוד בתוכנית של שיט רצוף וללא סיוע, במהלך המסע לא הותר לאף אדם אחר לתת לה דבר והיא לא הייתה יכולה לעגון בנמל או בסירה אחרת, אם כי אושר ייעוץ דרך הקשר.
ווטסון יצאה למסע ב-18 באוקטובר 2009.
מסלול ההקפה המתוכנן של ווטסון תוכנן להתחיל ולהסתיים בסידני ולעבור ליד ניו זילנד, פיג'י, קיריבטי, כף הורן, כף התקווה הטובה, כף לווין וכף דרום מזרח.
לפי הקריטריונים להקפת העולם שנקבעו על ידי הפדרציה הבינלאומית לשיט, אחד התנאים הנדרשים (אם כי לא מספיק בפני עצמו) הוא חציית קו המשווה.
חצייה כזו בוצעה ליד קיריטימטי.
ווטסון הגיעה חזרה לנמל סידני בשעה 13:53, יום שבת 15 במאי 2010.
הלוס אנג'לס טיימס דיווח על הסיבה של ווטסון למסעה: "רציתי לאתגר את עצמי ולהשיג משהו שאוכל להיות גאה בו.
וכן, רציתי להוות השראה לאנשים.
שנאתי שנשפטתי לפי המראה שלי וציפיות של אנשים אחרים ממה ש'ילדה קטנה' מסוגלת לעשות.
זה כבר לא רק החלום או המסע שלי.
כל אבן דרך כאן היא לא רק ההישג שלי, אלא הישג לכל מי שהשקיע כל כך הרבה זמן ומאמץ כדי לעזור לי להגיע לכאן."
ווטסון כתבה ספר על חוויותיה, "True Spirit", והוא יצא לאור ב-29 ביולי 2010.
ווטסון צילמה גם סרט תיעודי על מסעה לפני, במהלך ואחרי השלמת המסע.
הסרט סופר על ידי סר ריצ'רד ברנסון ויצא לאקרנים ב-16 באוגוסט 2010.
הסירה היא דגם S&S 34 של Sparkman & Stephens באורך 10.23 מטרים, אותו עיצוב ששימש את מספר ימאים לפני כן בהקפות העולם.
היא נרכשה ושופצה עם ציוד חדש תחת פיקוחם של שני ימאים מיומנים ומנוסים.
השיפוץ כלל מטבח חדש, מכלי דיזל ומים משופצים, ושיפוץ מלא של מערכת החשמל.
ווטסון הייתה מעורבת מאוד בהכנת הסירה, אותה היא קראה "Ella's Pink Lady".
רוב הזמן הסירה ניווטה על ידי מערכת ניהוג עצמי באמצעות רוח.
היא קראה למערכת "Parker" על שם הנהג של רולס-רויס הוורודה בסדרת הטלוויזיה "Thunderbirds".
במהלך הפלגת מבחן מבריסביין לסידני, בלילה הראשון אחרי שעזבה את בריסביין, הסירה של ווטסון, Ella's Pink Lady, התנגשה ב-Silver Yang, אוניית צובר במשקל 63,000 טון, בסביבות השעה 02:00 בלילה ב-9 בספטמבר 2009. הסירה של ווטסון איבדה את התורן בהתנגשות.
היא הצליחה לשמור על שליטה ולהחזיר את הסירה לסאות'פורט באמצעות מנוע.
הדו"ח הראשוני של הלשכה האוסטרלית לבטיחות בתחבורה על ההתנגשות מצא כי ווטסון ישנה במשך חמש דקות במהלך האירוע (כלומר, היא ישנה בזמן ההתנגשות), וכי אף על פי שבדקה את הרדאר שלה לפני שהלכה לישון, היא לא הבחינה ב-Silver Yang.
זה הוביל לתאונה ארבע דקות מאוחר יותר.
הדו"ח גם מצא כי ה-Silver Yang הייתה מודע לנוכחותה וניסתה לשנות כיוון, אך זה לא היה מספיק כדי להימנע מלפגוע בסירה של ווטסון.
הדו"ח הסופי פורסם ביוני 2010 וקבע כי גם ווטסון וגם שומרי המשמרת של ה-Silver Yang לא שמרו על תצפית מספקת וכי שניהם לא השתמשו כראוי בעזרי הניווט.
בנוסף, הדו"ח מצא כי צוות ה-Silver Yang לא הציע סיוע לווטסון לאחר ששני כלי השיט התנגשו.
ווטסון הפליגה מנמל סידני ב-18 באוקטובר 2009 בסירה שלה, Ella's Pink Lady, בחסות Ella Baché.
18 ימים לאחר מכן, ב-5 בנובמבר, היא עברה את טונגה, כשהיא מפליגה מעבר לניו זילנד ופיג'י.
כפי שנדרש להקפה מלאה, היא חצתה את קו המשווה ב-19 בנובמבר 2009 (לפי שעון אוסטרליה), ליד האי ג'רוויס, ועברה את קיריטימטי ב-22 בנובמבר 2009 לאחר 36 ימים.
לאחר מכן היא חצתה שוב את קו המשווה, והמשיכה דרום-מזרחה לכיוון כף הורן.
המרחק בין סידני לקיריטימטי היה כ-7,220 ק"מ.
בחג המולד היא הייתה ליד פוינט נמו, המקום הרחוק ביותר מהיבשה.
11 ימים לפני לוח הזמנים המתוכנן.
זמן קצר לאחר מכן הוריה טסו מעליה במטוס קטן כדי לראות אותה.
קצת יותר משבוע לאחר מכן, ב-23 בינואר 2010, כמה ימים לאחר שעברה את איי פוקלנד, היא סבלה מארבע פגיעות קשות בסערה עם גובה גלים של 10 מטרים ורוחות של 70 קשר (130 קמ"ש).
הסערה גרמה לנזק קל לסירה שלה ומשואת החירום שלה הופעלה בטעות כשהתורן פגע במים.
ב-15 בפברואר 2010, היא חצתה את המרידיאן הראשי, חוצה מהחצי הכדור המערבי לחצי הכדור המזרחי.
זה מיקם אותה ליד כף התקווה הטובה, שאותו עברה ב-24 בפברואר, והגיעה לכף אגולס (הנקודה הדרומית ביותר של אפריקה), וחוצה מהאוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס ההודי.
מדרום אפריקה, ווטסון הפליגה יותר מ-9,300 ק"מ לכיוון אוסטרליה המערבית.
ווטסון הגיעה לאזור הכלכלי האוסטרלי ב-10 באפריל 2010, וחגגה באכילת קרקרים ווג'מייט (ממרח שמרים).
שם הוריה והתקשורת טסו מעליה במטוס קטן כדי לקבל את פניה.
היא עברה את כף לווין בדרום-מערב אוסטרליה יומיים לאחר מכן, עם כ-4,600 ק"מ שנותרו.
כאשר הייתה דרומית לאוסטרליה, ווטסון סבלה ממזג אוויר קשה.
בחלק זה של המסע, היא חוותה לפחות שלוש נפילות (כאשר התורן פוגע במים), אחת מהן עם התורן ששקע עמוק בתוך הים, אך נמנעה מנזק חמור ופציעות.
הגלים שהיא חוותה במפרץ האוסטרלי הגדול היו בגובה של עד 12 מטרים, גבוהים יותר מאשר בכל זמן קודם לכן.
ב-3 במאי, ווטסון עברה את כף דרום-מזרח של טסמניה והחלה לפנות צפונה לסידני, היעד הסופי שלה.
היא סיימה את מסעה ביום ה-210 של המסע שלה בשעה 13:53 ב-15 במאי 2010 כשהיא הגיעה לנמל סידני.
שלושה ימים אחר יום ההולדת ה-17 שלה.
המסע של ווטסון ספג ביקורת, במיוחד לאחר ההתנגשות שעברה במהלך ההכנות.
דאגה כללית יותר הועלתה על ידי הקרן האוסטרלית לילדות, ששאלה האם נערה בת 16 יכולה להבין במלואה את הסיכונים הכרוכים במיזם כזה.
אתר השיט Sail-World.com פרסם ניתוח ב-3 במאי 2010 שטען כי המרחק המשוער של הקו הישר שווטסון עברה היה 36,357.7 ק"מ, פחות מהמרחק הנדרש לפי ההגדרה שנקבעה על ידי המועצה העולמית לשיאי מהירות בשיט, ולכן המסע אינו זכאי לטעון למעמד שיא עולמי להקפות עולם.
המרחק המקביל למסלול של ווטסון יהיה 34,414 ק"מ.
ההגדרה של WSSRC קובעת בחלקה "המסלול האורתודרומי הקצר ביותר של כלי השיט חייב להיות לפחות 40,000 ק"מ באורך." הניתוח מציע כי יומני המרחק שפורסמו על ידי ווטסון מבוססים על מרחקי הפלגה, כולל פניות ועיקופי מזג אוויר אסטרטגיים, ולא על המסלול האורתודרומי הקצר ביותר בין איים וכפים כפי שהוגדר.
העיתונאי והסופר הבריטי בוב פישר פרסם מאמר ב-Sail-World.com המפריך את טענת ההקפה העולמית.
הוא אמר "נכון, ג'סיקה הפליגה לבד וללא סיוע, עברה תחת ארבעת הכפים הנדרשים, אך המסלול האורתודרומי שהיא לקחה אינו מגיע ל-40,000 ק"מ הנדרשים שהם שווי ערך להיקף כדור הארץ בקו המשווה.
וזה, אנדרו פרייזר, הוא דרישה לשיא העולמי שטענת עבור ג'סיקה, ושיוביל אותה לשבור את השיא של ג'סי מרטין."
ווטסון התייחסה לנושא זה בספרה "True Spirit".
היא מציינת שכתבה מספר מכתבים ל-WSSRC ושאלה מה עליה לעשות כדי לטעון לשיא.
תשובתם הייתה שהיא לא יכולה לטעון לשיא מכיוון ששיאי גיל אינם מוכרים עוד.
היא קיבלה את הרושם שלא היה צורך לעקוב אחר המסלול של ג'סי מרטין (ששט צפונית לקו המשווה באוקיינוס האטלנטי), מסלול שווטסון הכירה היטב מקריאת ספרו של מרטין יותר מפעם אחת.
בספר היא גם ביקרה את אלה שביקרו את ניהולה.
Sail-World.com כתב, "אנחנו לא מאמינים שהיא החליטה על המסלול שלה.
אנשים חושבים שאנחנו מבקרים את ג'סיקה.
אנחנו מבקרים את הניהול שלה".
היא הרגישה פגועה מכך, שכן זה רמז ש"הוא הציע שאני רק בובה, שאין לי קול ורצון משלי."
למרות הביקורת, לווטסון היו תומכים שלה, לא רק אחרי, אלא לפני העזיבה.
במיוחד, ההרפתקן דון מקינטייר תמך מאוד בניסיונה, סיפק לה סירה ודיבר בתמיכה בניסיונה.
באופן דומה, טוני מובריי, שבדומה למקינטייר, הקיפה בעבר את העולם, סיפקה את תמיכתו, בטענה שהיא "עושה את זה מהסיבות הנכונות" ושהוא בטוח בהצלחתה.
קפטן הסיבוב הקסום דיבר מאוד על כישוריה, ותמך בניסיון ההקפת שלה בכך שתיאר אותה כ"חברת צוות טובה לעזאזל" והצהיר כי הוא מאמין שיש לה את היכולות הנדרשות.
גם ההרפתקן ובעל החברה ריצ'רד ברנסון נתן את תמיכתו לפני העזיבה.
במהלך מסעה אחרים הביעו את תמיכתם בניסיונה.
ראש ממשלת אוסטרליה, קווין ראד, אמר בנאום פומבי ב-26 בינואר כי "ג'סיקה ווטסון...
היא אוסטרלית צעירה יוצאת דופן." לפי חדשות ABC, המקפת המתחרה אבי סנדרלנד בירכה את ווטסון על עיגול קייפ הורן, "היא עשתה עבודה מדהימה ואני מקווה ששאר המסע שלה יעבור כמו שהיה עד כה."
בהגעה לסידני, פגשו אותה אלפי צופים כולל ראש ממשלת אוסטרליה דאז, קווין ראד.
הוא אמר, "ג'ס ברוכה הבא חזרה לארץ היבשה.
את יודעת משהו, אולי את מרגישה קצת מתנדנדת על הרגליים עכשיו, אבל בעיני כל האוסטרלים את עומדת עכשיו גבוה בתור הגיבורה האוסטרלית החדשה ביותר שלנו.
" לאחר מכן, הקהל שר ביצוע מיוחד להמנון הלאומי של אוסטרליה, "Advance Australia Fair", כהצדעה לווטסון.
ג'סיקה ג'וליף האל היא אתלטית אוסטרלית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) בריצת 1500 מטר, זוכת מדליית ארד באליפות העולם בטוקיו 2025 ושיאנית העולם בריצת 2000 מטר.
האל נולדה וגדלה באלביון פארק, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה.
היא שיחקה כדורגל עד גיל 14 ואחר כך התאמנה בריצה בהדרכת אביה.
עם סיום לימודי התיכון היא עברה לארצות הברית ולמדה באוניברסיטת אורגון.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 היא סיימה במקום 13 בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:01.80 דקות.
באולימפיאדת טוקיו היא סיימה במקום 11 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.63 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:58.81 דקות ועלתה מהמקום הרביעי לריצת הגמר.
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה ב-18 במרץ 2022 היא סיימה במקום שישי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:44.97 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 היא סיימה במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.82 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה, ארצות הברית ביולי 2023 היא סיימה במקום 26 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:15.89 דקות.
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד ב-3 במרץ 2024 היא סיימה במקום רביעי בריצת 3000 מטר בשיא אוקיאניה חדש של 8:24.39 דקות.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי היא סיימה שנייה בריצת 1500 מטר בשיא אוקיאניה חדש של 3:50.83 דקות והתוצאה בחמישית בטיבה בכל הזמנים, אחרי פיית' קיפייגון מקניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:49.04 דקות.
שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במונקו ב-12 ביולי היא קבעה בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 5:19.70 דקות.
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:52.56 דקות, אחרי פיית' קיפייגון שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:51.29 דקות ולפני ג'ורג'יה בל מהממלכה המאוחדת (3:52.61 דקות).
בדצמבר 2022 נישאה לדניאל ג'וליף.
ג'סיקה טאונסנד היא סופרת אוסטרלית הידועה בסדרת רומני הפנטזיה לילדים, סדרת "נוורמור".
נוורמור גם זכה בפרס ווטרסטונס לספרי ילדים לשנת 2018 לספרות בדיונית צעירה יותר.
זכויות הסרט נמכרו ל-20th Century Fox ב-2016. התסריטאי דרו גודארד נבחר לעבד את התסריט.
ג'סיקה טאונסנד נולדה בקאלונדרה, קווינסלנד, אוסטרליה.
היא כתבה את סיפורה הראשון בגיל 7, והוא פורסם בעלון הספרייה המקומית.
טאונסנד החלה לכתוב את מה שיהפוך לספר הראשון של "נוורמור" בשנה בה עזבה את התיכון.
היא עבדה כקופירייטרית במשך 8 שנים ובגן החיות של סטיב ארווין באוסטרליה במשך 5 שנים, כולל כעורכת של מגזין הילדים שלו Crikey!
היא עברה ללונדון בגיל 22 וחיה לסירוגין בקווינסלנד ובלונדון במשך 10 השנים שלאחר מכן.
מכירת ספרי נוורמור אפשרה לטאונסנד להפוך לסופרת במשרה מלאה.
"נוורמור: מבחני הפְּלאות של מוריגן קרואו" היה הרומן הראשון של טאונסנד.
ההתעניינות בזכויות ההוצאה החלה ביריד הספרים של פרנקפורט 2016, ועל הזכויות התחרו שמונה חברות הוצאה לאור שונות.
טאונסנד בחרה למכור את הזכויות להאצ'ט כחלק מחוזה בן שש ספרות בן שלושה ספרים.
בשנת 2019 הורחב החוזה עם Hachette לשלושה ספרים נוספים.
טאונסנד הודיעה שכבר כתבה עלילות לתשעה ספרים בסדרה.
ג'סיקה טאונסנד התייחסה לכמה השפעות ספרותיות לכתיבתה.
ההשפעות הכתובות כוללות "נשים קטנות", שהיא כינתה את הספר האהוב עליה, "מועדון הבייביסיטר", "חומריו האפלים", "מרשעת", "מחר, כשהמלחמה התחילה", No Gun for Asmir, וסדרת הארי פוטר.
עבודתה הושוותה לזו של ג'יי קיי רולינג, והיא הצביעה על רולינג כעל בעלת השפעה מרכזית על כתיבתה.
השפעות של סרטים כוללות את "ווילו והנסיכה" ואת "בחזרה לארץ עוץ".
מבקרים גם ציינו קווי דמיון בין העולם של נוורמור לבין לונדון של ימינו.
בפרט, כיכר טרפלגר היוותה השראה לכיכר אומץ ברומנים והרכבת התחתית של לונדון היוותה השראה לרכבת הפלאות.
"נוורמור: מבחני הפלאות של מוריגן קרואו", 2017. בעברית: 2020, בהוצאת כנרת זמורה דביר (מרגנית), בתרגום יעל אכמון.
"נוורמור: ייעוד הפלאות" (2018), בעברית: 2021, בהוצאת כנרת זמורה דביר (מרגנית), בתרגום יעל אכמון.
"נוורמור: מגפת הפלאות" (2020), בעברית: 2022, בהוצאת כנרת זמורה דביר (מרגנית), בתרגום יעל אכמון.
ג'סי ברג'ס תומאס היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כציר מטריטוריית אינדיאנה לקונגרס העשירי ומאוחר יותר כיהן כנשיא ועידת החוקה שהובילה לקבלת אילינוי לאיחוד.
הוא הפך לאחד משני הסנאטורים הראשונים של אילינוי, ונודע בעיקר כמחבר פשרת מיזורי משנת 1820. לאחר פרישתו מהסנאט ב-1829 הוא חי את שארית חייו באוהיו.
תומאס נולד ב-1777 כנראה בשפרדסטאון, וירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית), כך על פי הרשומה שלו במפקד האוכלוסין משנת 1850, אם כי ב"ציקלופדיה של אפלטון" נכתב שהוא נולד מעט מזרחה במה שהפך לכביש הלאומי בהייגרסטאון, מרילנד (כמו אחיו הבכור מעט) ושהוא היה צאצא של הלורד בולטימור.
משפחתו עברה לקנטקי כשג'סי היה תינוק.
הוא התחתן עם רבקה מקנזי (1776–1851) מניו יורק, אך לא היו להם ילדים ששרדו.
כאשר בנג'מין פארק התפטר כנציג הטריטוריאלי לקונגרס, מונה תומאס מונה למלא את המושב הפנוי מ-22 באוקטובר 1808, עד ל-3 במרץ 1809, כאשר תומאס עבר מערבה לטריטוריית אילינוי החדשה.
ג'ונתן ג'נינגס החליף אותו כנציג הטריטוריאלי של אינדיאנה ולימים יהפוך לחבר בית הנבחרים הראשון של אינדיאנה ולאחר מכן מושל אינדיאנה.
תומאס עבר מערבה לקסקסקיה שבאילינוי, על נהר המיסיסיפי (מה שהפך אותו לחשוף לשיטפונות ובסופו של דבר הפך אותו לאי), לאחר מכן קאהוקיה ומאוחר יותר אדוארדסוויל במחוז מדיסון, אילינוי, שם ילמד תומאס מאוחר יותר את אחיינו, ג'סי ב.
תומאס הבן, שתהיה לו קריירה מכובדת כעורך דין ושופט באילינוי.
כאשר אילינוי הפכה לטריטוריה ב-1809, מינה הנשיא ג'יימס מדיסון (בהסכמת הסנאט האמריקני) את תומאס לשופט בית המשפט הפדרלי במחוז השיפוט הצפון-מערבי.
תומאס מימש את החובות הללו מ-1809 עד 1818. מצביעים ממחוז סנט קלייר (המחוז העתיק ביותר באילינוי ועם קאהוקיה כעיר הגדולה שלו) בחרו בתומאס כדמוקרטי-רפובליקני לוועידת החוקה של מדינת אילינוי ב-1818. חברי הנציגים בחרו בו לעמוד בראש הוועידה, שבחרה שלא לקבל עבדות במדינה החדשה.
עם כניסתה של המדינה החדשה לאיחוד, חברי בית המחוקקים בחרו בתומאס לסנאט של ארצות הברית, שבו יכהן במשך שתי קדנציות (מ-1818 ועד פרישתו ב-1829).
בשנת 1820 הציע תומאס את פשרת מיזורי להגבלת העבדות מעל הגבול הדרומי של מיזורי.
ב-1823 הוא החליף מפלגה והפך לרפובליקני של קרופורד.
הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לאדמות ציבוריות בקונגרסים ה-16 וה-18. הוא מיאן להתמודד לכהונה שלישית ועבר למאונט ורנון שבאוהיו בשנת 1829, שם חי את שארית חייו.
כשנתיים לאחר מותה של אשתו, התאבד תומאס ב-2 במאי 1853, ונקבר בבית הקברות מאונד וויו.
אחיינו של תומאס, ג'סי ב.
תומאס הבן (1806–1850), בנו של אחיו ריצ'רד סימס תומאס, כיהן כתובע הכללי של אילינוי וכשופט בבית המשפט העליון של אילינוי.
גֶ'סִי אִיזִידוֹר שְׁטְרַאוּס היה איש עסקים ודיפלומט אמריקאי יהודי שכיהן כשגריר ארצות הברית בצרפת בשנים 1933–1936.
ג'סי שטראוס נולד במנהטן ב-25 ביוני 1872, כבנם הבכור של המהגרים הגרמנים איזידור שטראוס (1845–1912) ו (1849–1912), שניהם נספו בטביעת הטיטניק.
איזידור היה שותף בבעלות על חנות הכלבו מייסיס, יחד עם דודו נתן שטראוס.
דודו אוסקר סולומון שטראוס (1850–1926) היה השר היהודי הראשון של ארצות הברית, וכיהן כמזכיר המסחר והעבודה בשנים 1906–1909. הוא סיים את לימודיו ב בשנת 1893. הוא ואחיו פרסי והרברט, שניהם בוגרי הרווארד, תרמו כספים לבניית בניין המעונות "Straus Hall" בקמפוס של אוניברסיטת הרווארד.
לאחר סיום לימודיו בקולג', ג'סי שטראוס נדרש לצבור ניסיון עסקי מחוץ לעסק המשפחתי לפני שהצטרף אליו.
הוא עבד כפקיד ב במשך שנה וחצי ולאחר מכן לתקופה דומה כאיש מכירות בחנות הכלבו "", מתחרה של מייסיס.
הוא נישא לאירמה נתן בשנת 1895. הוא החל לעבוד במייסיס ב-3 בספטמבר 1896. לג'סי ולאירמה שטראוס נולדו ארבעה ילדים, שניים שמתו בינקותם ושניים, ג'ק איזידור שטראוס, שהלך בעקבותיו בניהול מייסיס ורוברט קנת שטראוס, מוציא לאור של עיתונים ופוליטיקאי שכיהן במועצת העיר ניו יורק בשנים 1938–1941.
בשנת 1929, הוא רכש חלקת אדמה בשדרת פארק ("השדרה הרביעית") בניו יורק כדי לבנות בניין דירות, מכיוון גילה שהבניינים הטובים יותר באזור לא הסכימו לקבל יהודים כדיירים.
הוא העביר את משפחתו לשתי הקומות העליונות, דופלקס בן שבעה חדרי שינה עם מרפסות, ספרייה בשטח של כ-93 מ"ר ואח אבן מפואר.
כשרוזוולט נכנס לתפקידו והציבור ציפה להסתערות על הבנקים, ג'סי שטראוס קנה מודעות של עמוד שלם בעיתונים שהכריזו:
אני סומך על הממשלה שלי.
אני סומך על הבנקים שלנו.
אני לא מצפה לבלתי אפשרי.
לא אעשה שום דבר היסטרי.
אם זה נורמלי לשאת מעט מזומן בכיס כשיש מספיק, עכשיו אשא מעט.
מעולם לא היה זמן שבו כל אחד על פני האדמה יכול היה להחזיק את כל המזומן שלו בכיסים, בגרביים שלו, בכספת שלו, או בכל מקום אחר.
אני לא אאבד את העשתונות.
אני אשמור על קור רוח.
רוזוולט מינה אותו לשגריר ארצות הברית בצרפת בשנת 1933 והוא הציג את כתב האמנתו בפריז ב-8 ביוני 1933. הוא דיבר צרפתית שוטפת והיה היהודי הראשון ששירת בתפקיד.
הוא דיווח לנשיא שהמורל הציבורי שם נמוך והמדינה לא הייתה מוכנה למלחמה.
הוא שירת בתפקיד זה, וחזר לארצות הברית מספר פעמים לצורך טיפול רפואי, עד שהתפטר מסיבות בריאות ב-18 באוגוסט 1936.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא הזהיר מפני מאמצים מצד יהודים אמריקאים לארגן התנגדות למשטר הנאצי בגרמניה, מתוך אמונה שזה "פותח פתח לצרות" בנושא שבו מעורבותם רק הדגימה את חוסר יכולתם להשתלב באופן מלא בחיי אמריקה.
על פי ביוגרפיה בביטאון המשפחתי של משפחת שטראוס, הוא "חש שהיהדות היא דת, לא לאום, ושיהודים, וחברים בכל קבוצות דתיות בכל מדינה, צריכים להתבולל...
הוא סירב לכל קשר עם ציונים והתנגד בתוקף לאפליה פרו-יהודית במייסיס".
ג'סי שטראוס היה אחד המייסדים של ("בית הספר התיכון הצרפתי של ניו יורק").
שטראוס נפטר מדלקת ריאות בביתו בשדרת פארק מספר 720 בניו יורק ב-5 באוקטובר 1936. הוא קבור ב בברונקס, ניו יורק.
בתגובה לחקיקת הניו דיל שהעלתה את ל-60%, הוא חילק חלק מנכסיו ושינה את צוואתו.
מגזין "טיים" כינה את פעולותיו "מחאה" ותוצאה של "מחשבה מטרידה".
תחילה הוא העביר רבע ממניותיו במייסיס לאחרים, ושילם מס נמוך בהרבה מאשר אם המניות היו נשארות חלק מעיזבונו.
ואז, ב-31 ביולי 1934, הוא שינה את צוואתו משנת 1933 כדי להסיר רשימת מתנות ל-18 מוסדות חינוך וצדקה מכיוון ש:
אלמנתו, אירמה נתן שטראוס, נפטרה בשנת 1970 בגיל 94.
ג'סי שטראוס היה גם אספן נלהב של אמנות יפה ופריטי אספנות.
הוא הוריש אוסף של כתבי יד חתומים לנכדתו, אשר תרמה אותם מאוחר יותר למכללת ואסר.
כתבי יד אלה מהווים כיום את "אוסף האוטוגרפים של ג'סי איזידור שטראוס" (בערך 1727–1873) במכללה.
אוסף זה כולל מכתבים, הערות, קבלות ומסמכים אחרים הקשורים לאירועים פוליטיים ותרבותיים מהמאות ה-18 וה-19, וכולל חתימות של אישים בולטים.
"בית הספר הציבורי 199 (PS 199)" של העיר ניו יורק, הממוקם ברחוב 70 מערב במנהטן, נקרא על שמו "בית הספר ג'סי איזידור שטראוס".
ג'סיקה הכט (נולדה ב-28 ביוני 1965) היא זמרת ושחקנית קולנוע תיאטרון וטלוויזיה אמריקאית.
הייתה מועמדת לפרס טוני על משחק בהצגות מבט מהגשר (2010), "קיץ 1976" (2023) וEureka Day.
התפרסמה בעיקר בזכות הופעתה בסדרות שובר שורות (שם שיחקה את גרטשן שוורץ-ר' שובר שורות-דמויות), חברים (שם שיחקה את סוזן באנץ') והבנים (שם שיחקה את קרול מנהיים).
היא ידועה גם בזכות תפקידי משחק בהצגות בתיאטראות ברודוויי.
הכט נולדה בפרינסטון, ניו ג'רזי.
כשהייתה בת שלוש, עברה עם הוריה ואחותה לבלומפילד, קונטיקט.
לאחר שהוריה התגרשו, אמה נישאה מחדש לפסיכיאטר הווארד איגר, והשניים גידלו את ג'סיקה, את אחיותיה אליזבת ואנדריאה, ואת אחיה ראסל.
הכט למדה במכללת קונטיקט במשך שנה וחצי ולאחר מכן עברה ללמוד בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק, שם למדה דרמה וסיימה את לימודיה האקדמיים בשנת 1987 עם תואר ראשון באמנויות.
הכט גדלה במשפחה שנהגה על פי מנהגי התרבות היהודית החילונית, עם אב חילוני יהודי, אך למרות זאת הביעה עניין בדת וחגגה בת מצווה.
היא הצהירה על עצמה שהיא יהודייה רקונסטרוקציוניסטית ו"רוחנית למדי" (fairly spiritual).
הכט הופיעה בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן דיקינסון, ג'סיקה ג'ונס ויורשים.
בשנת 2020 גילמה את סוניה ברזל בסדרה The Sinner והייתה מועמדת לפרס אמי כשחקנית מצטיינת בסדרה קצרה על תפקידה כקארן בסדרה מיוחד של נטפליקס.
בסדרה שובר שורות היא שיחקה את הדמות גרטשן שוורץ במשך 5 פרקים.
בסדרה חברים היא שיחקה ב-12 פרקים בדמות סוזן באנץ, האישה של קרול וויליק שהייתה גרושתו של רוס גלר.
היא גם שיחקה בסיטקום של ג'ונתן סילברמן The Single Guy.
הכט גילמה את תפקיד המשנה של איימי ברנס בדרמה הקומית משנת 2007 Dan in Real Life לצד סטיב קארל וז'ולייט בינוש.
היא הופיעה גם בסרטים מה שעובד, דרכים צדדיות ויום יפה בשכונה.
בטקס פרסי טוני לשנת 2010, היא הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה, על תפקידה במראה מעל הגשר.
בשנת 2012, היא הופיעה תיאטראות ברודוויי לצד ג'ים פרסונס בהצגה הארווי.
בשנת 2016, היא גילמה את גולדה במחזה המחודש בבימויו של בארטלט שר, כנר על הגג.
בטקס פרס אובי לשנת 2018 להפקות אוף ברודוויי, היא זכתה בפרס אובי להופעה מצטיינת של שחקנית על תפקידה בהצגה "Admissions".
בטקס פרסי טוני לשנת 2023, היא הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה על תפקידה ב-Summer, 1976 בטקס פרסי טוני ה-78 היא הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה על תפקידה בסרט Eureka Day.
בשנת 2017, היא ייסדה ביחד עם המפיקה ג'ני גרסטן ייסדו את ה-Campfire Project, פרויקט בריאות מבוסס תיאטרון היוצר הצגות במחנות פליטים.
הכט נשואה לבמאי אדם ברנשטיין מאז אוגוסט 1995. לזוג שני ילדים משותפים.
שנהכותרתמחבר הערות 2010 אפלה מוחלטת, אין כוכבים סטיבן קינג 2011The Dovekeepers אליס הופמן 2023Summer, 1976 דייוויד אובורן
ג'סיקה ראביט היא דמות בדיונית שנוצרה על ידי הסופר גארי וולף ברומן ההומוריסטי שלו "מי צינזר את רוג'ר ראביט?".
לימים נעשה שימוש בדמות על ידי חברת וולט דיסני ואמבלין אנטרטיינמנט, בסרט שהפיקו תחת השם "מי הפליל את רוג'ר ראביט" המבוסס אך בקושי על ספרו של וולף.
על פי הספר, ג'סיקה הייתה דמות פורנו-קומית שתמונותיה הופיעו בלוחות שנה זולים ושהתאפיינה בגילויי אובססיביות ביחס לבעלה המנוכר אליה, שהיה כוכב פורנו-קומי בשם רוג'ר ראביט.
בסרט, דמותה לובשת צורה מעט שונה בהשוואה לספר, בהיותה אדם "לוהט" למדי (ראביט היה שם משפחתו של בעלה) בצורת זמרת מונפשת במועדון ערב הקרוי בשם "מועדון הדיו והצבע".
בסרט היא אחת ממספר דמויות אחרות החשודות בהפללת בעלה, כוכב מונפש מפורסם אחר.
דיבוב קולה של ג'סיקה נעשה על ידי השחקנית קת'לין טרנר, שאומנם לא זכתה לשבחים רבים במיוחד על כך, אך זכתה להם בסרטים דומים שהופקו בעקבותיו.
בסצנה הראשונה של ג'סיקה בסרט, רעייתו של מפיק הסרט סטיבן ספילברג, איימי אירווינג, לוהקה לשירת השיר "Why Don't You Do Right?" (למה שלא תנהג בהגינות?).
חובבי קולנוע רבים ראו בג'סיקה ראביט מעין "פרנקנשטיין של אלילות הקולנוע", שהורכב מקולה המדבר של לורן באקול, רגליה של בטי גרייבל, גופה וישבנה של מרילין מונרו, החזה של ג'יין מנספילד, השיער של ורוניקה לייק, העיניים של מרלן דיטריך וקול שירתה של ג'ודי גארלנד.
לא פחות מכך, היא נחשבת לאישה המונפשת הסקסית ביותר לפי אתר הבידור Retrocrush.
כשהסרט הופיע לראשונה, נתגלעה מחלוקת בענף הבידור הנוגעת לסצנה שבה נראים בחטף חלקיה המוצנעים של ג'סיקה.
במהלך הסצנה, ג'סיקה ואדי נזרקים יחדיו ממונית, דבר שגרם לשיפולי השמלה האדומה שלה להשתפל לעבר ירכיה שנפשקו מעט.
במשך מספר תמונות במהלך נפילתה השנייה, לבושה התחתון נעלם לכאורה תוך חשיפת אבריה המוצנעים.
במהלך שלוש התמונות הללו האזורים המוצנעים של ג'סיקה כהים יותר בצבעם בהשוואה לעור רגליה החשופות ובוודאי שלא כמו הצבע האדום הכהה הדומה לצבע הלבוש התחתון שלה.
צייר האנימציה וההיסטוריון של חברת דיסני, מארק קאוזלר, חקר את התמונות הללו והסיק שמדובר בטעות צבע.
בשנת 2022 הוציא וולף ספר פריקוול בשם "Jessica Rabbit: XERIOUS Business", המספר על חייה של ג'סיקה לפני שהכירה את רוג'ר.
ג'סיקה אן ג'ונסון היא זמרת ושחקנית אמריקאית.
סימפסון התפרסמה לראשונה בסוף שנות התשעים של המאה העשרים.
שבעה משיריה הפכו ללהיטים שנכנסו למצעד Billboard Top 40 האמריקאי, והיא הוציאה חמישה אלבומי זהב ושני אלבומי פלטינה.
סימפסון הופיעה בתוכנית המציאות "Newlyweds", ששודרה בערוץ MTV בקיץ 2003 ועסקה בחייה כנשואה טריה.
גם אחותה הצעירה, אשלי סימפסון היא זמרת.
נולדה בשם ג'סיקה אן סימפסון (Jessica Ann Simpson) באבילין, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית.
הוריה הם ג'ו, פסיכולוג, וטינה אן.
יש לה אחות צעירה בשם אשלי סימפסון.
לאחר מספר שנים עברה המשפחה לדאלאס.
בגיל 12, נתן לה אביה טבעת "טוהר" וסימפסון מספרת כי בעקבות כך נשארה בתולה עד ליום חתונתה.
בגיל 12 התמודדה סימפסון על תפקיד בתוכנית "מועדון מיקי מאוס" לצד בריטני ספירס וכריסטינה אגילרה אך פרשה בשלב הסופי של ההתמודדות.
את קריירת השירה החלה בעקבות שירתה במקהלת כנסייה.
חברת תקליטים קטנה שמה לב לכשרונה והציעה לה להקליט אלבום.
לאחר סיום ההקלטות התפרקה החברה וסימפסון לא הצליחה להוציא את אלבומה.
בעזרת מימון פרטי יצא אלבומה הראשון ב-1999 בהפקת קולומביה רקורדס.
האלבום נקרא "Sweet Kisses" ומכר למעלה מ-4 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בשנת 2001 הקליטה את "Irresistible", אלבומה השני.
שנה לאחר מכן הופצה גרסת הכיסוי שלה לשיר "Part of Your World" כחלק מהאלבום "Disneymania".
בשנת 2003 יצא אלבומה השלישי, "In This Skin".
האלבום לא זכה להצלחה גדולה בשבוע הראשון להוצאתו: רק 64 אלף עותקים נמכרו.
הדבר גרם לבעיות אצל סימפסון אשר קיבלה אולטימטום מאולפני "קולומביה" לקדם את האלבום בצורה טובה או לאבד את החוזה.
לאחר תקופה מסוימת הוצא דיסק מיוחד לאספנים ובעקבות הצלחת סדרת המציאות, הצליח האלבום והגיע לרמה של פלטינה מרובעת בארצות הברית ומכר מעל לשבעה מיליון עותקים בכל רחבי העולם והוכרז כאלבום השני הטוב ביותר בשנת 2004 בארצות הברית.
בשנת 2004 הוציאה את אלבום שירי חג המולד המיוחדים שלה ומכירותיו עלו בסופו של דבר למעל ל-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בשנת 2005 צילמה לראשונה וידאו-קליפ חושפני למדי אשר שיפר בצורה משמעותית את מעמדה והפך את סימפסון לסמל מין.
היה זה הווידאו לשיר "These Boots Are Made For Walkin'" - חידוש לשיר ישן מאת ננסי סינטרה, הווידאו זכה להצלחה רבה והסינגל עבר מיליון הורדות חוקיות ברשת ומעל 1.5 מיליון עותקים בחנויות והוא הסינגל המצליח ביותר שלה; חודשים לפני שיצא הייתה אמורה בריטני ספירס להחליף את סימפסון בווידאו זה.
בשנת 2006 כתוצאה משירה מאומצת ובעיות בריאותיות שהתגלו בגרונה, הפסיקה את סיבוב ההופעות כחלק מקידום האלבום A Public Affair.
האלבום יצא מהחנויות לאחר שנה עם מכירה של מיליון עותקים ברחבי העולם.
בספטמבר 2008 יצא אלבום הקאמבק שלה Do You Know עם נטייה לקאנטרי ורוקנרול בהפקתם של ג'ון שאנקס ובראט ג'יימס.
הסינגל Come On Over שפורסם בחודש אוגוסט עבר יותר מחמשת אלפים הורדות חוקיות באינטרנט.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי של ארצות הברית לאחר קידום אגרסיבי ביותר בכל תוכניות האירוח הנחשבות, ביניהן "רוקדים עם כוכבים", "בוקר טוב, אמריקה" ו"המופע המוקדם".
בנוסף, ביולי פתחה סימפסון סיבוב הופעות לקידום האלבום עם להקה של 9 נגנים.
בשנת 2002, התארחה סימפסון בשלושה פרקים בסדרה "מופע שנות ה-70".
בשנת 2005 סימפסון הוציאה את סרטה הראשון "הדיוקס קורעים את האזרד", קומדיה לצד שון ויליאם סקוט.
בעקבות הסרט הוציאה את השיר "'These Boots Are Made for Walkin" שזכה להצלחה גדולה, עקב שיר זה סימפסון הוכרזה כסמל מין.
סימפסון חתמה חוזה עם מפיק סרטים מצליח, היא קיבלה 2 סרטים בתשלום של 30 מיליון דולרים לסרט.בשנת 2006 סימפסון כיכבה בסרט "סופר בלונדינית" בו שיחקה את השחקנית הראשית, הסרט מדבר על עובדת חדשה שמגיעה לסופרמרקט ו-2 עובדים נלחמים על ליבה.
בעקבות סרט זה, סימפסון יצאה מרשימת 10 הזמרות-שחקניות הגרועות ביותר.
בשנת 2008 הופיעה סימפסון בסרט "בלונדינית בעיר הגדולה" לצד לוק וילסון.
ושיחקה בקומדיה "ד.צ הוליווד" בו מגלמת שחקנית שעוזבת את תחום הבידור ומחליטה להתגייס לצבא ארצות הברית.
משנת 2004 ועד היום משתתפת סימפסון בפרסומות ל"פיצה האט" לצד הדמויות מהסדרה החבובות, השימוש בדמותה הציבורית הביא לחברה הצלחה רבה ושיווק מכירות גדול יותר מאי פעם.
כמו כן בשנת 2004 חתמה חוזה קידום למכירת ג'ינסים במחירים נמוכים ונתבעה על סך 100 מיליון דולר עקב הפרת חוזה.
בשנת 2005 משפט זה נגמר בפשרה ותשלום של חמישית מהסכום מצד סימפסון.
בשנת 2005 לקחה חלק בקמפיין למכירה של מוצר שנלחם באקנה בשם Proactiv Solution לצד קלי קלארקסון.
בשנת 2007 חתמה את החוזה מחדש תמורת 3 מיליון דולר.
בשנת 2006 הושקו בחסותה סדרת מוצרי קוסמטיקה תחת המותג Dessert Beauty וקולקציית הנעלה אשר התחרתה במותגים גדולים וחדשים של המעצב קלווין קליין ולהפתעת כולם הצליחה להגיע למקום הראשון במכירות ובהצלחה.
פרט לשיווק הפכה את הקולקציה לאופנה גדולה ברחבי העולם וגרמה לחיקוי קולקציות דומות מצד כוכבת כמו פריס הילטון.
בשנת 2006 הוציאה גם קולקציית משקפי שמש מצליחה.
בשנת 2007 יצאה בקולקצית בגדי ים לנשים ובתכנון לצאת בקו בשמים משלה בסוף שנת 2007.
נתונים מראים כי מכירות הרשת של סימפסון נכון לשנת 2006 עומדות על סך 79 מיליון דולר ומעל 50 מיליון דולר ברחבי החנויות באמריקה.
באוקטובר 2002 התחתנה סימפסון עם הזמר ניק לאשיי.
ב-2004 עלתה לאוויר תוכנית ריאליטי בכיכובם בשם "זוג טרי", התוכנית שעקבה אחרי חיי הזוג הייתה להצלחה: 1.4 מיליון צופים בארצות הברית בממוצע.
שיא הצפייה בתוכנית הגיע ל-4 מיליון צופים.
הפרק האחרון בתוכנית שודר במרץ 2005. בנובמבר 2005 הכריזו סימפסון ובעלה על פרידתם.
לאחר מכן יצאה עם שחקן הפוטבול מקבוצת דאלאס קאובויס, טוני רומו ועם הזמר בילי קורגן.
במאי 2010, החלה סימפסון לצאת עם שחקן הפוטבול אריק ג'ונסון.
הזוג התארס ב-11 בנובמבר 2010. הם נישאו ב-5 ביולי 2014, ומאז שינתה את שם משפחתה לשלו.
בינואר 2025, פורסם כי סימפסון וג'ונסון נפרדו וכי הם חיים בנפרד.
2005 - הדיוק'ס קורעים את האזרד
2007 - בלונדינית בעיר הגדולה
ג'סיקה לי שיפר, מדליה (OAM) .
היא שחיינית אוסטרלית, אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות מהן 2 זהב.
אלופת עולם בעלת 8 מדליות מהן 4 זהב ושיאנית עולם לשעבר במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחות 4x100 מעורב.
ג'סיקה שיפר נולדה בבריזביין, קווינסלנד.
עד שנת 2008 היא התאמנה בהדרכתו של המאמן קן ווד לצדם של לייזל ג'ונס וג'ף היוגיל במועדון השחייה רדקליף.
היא החליטה לעזוב אותו לאחר אולימפיאדת בייג'ינג כשהתברר לה שמאמנה מכר את תוכנית האימונים שלה ואת שיטת עבודתו למתחרה העיקרית שלה ליו זיג מסין שניצחה אותה באולימפיאדה.
לאחר מכן, עברה להתאמן אצל סטפן וידמר שאימן את אלופות העולם סוזי אוניל, סמנתה ריילי, ג'ונס וליבי טריקט.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה שיפר במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.37 דקות, אחרי סין (3:59.89 דקות) וארצות הברית (4:00.83 דקות).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה שיפר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות.
כמו כן, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.22 שניות, המנצחת הייתה בת ארצה פטריה תומאס (57.72 שניות).
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה טובה מהשיא העולמי 2:05.65 דקות, 4 מאיות השנייה אחרי ג'דרז'אק שקבעה שיא עולם חדש (2:05.61 דקות) ויוקו נאקאנישי מיפן (2:09.40 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2006, זכתה שיפר ב-4 מדליות, 3 מהן זהב.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכו בוויקטוריה, קנדה באוגוסט 2006 זכתה שיפר בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:05.40 דקות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.30 שניות.
מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:03.82 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן בשנת 2007 זכתה שיפר ב-3 מדליות, 2 מהן זהב במשחה ל-200 מטר פרפר 2:06.39 דקות, לפני קימברלי ואנדנברג מארצות הברית (2:06.71 דקות) וג'דרז'אק (2:06.90 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:55.74 דקות, לפני ארצות הברית (3:58.31 דקות) וסין (4:01.97 דקות).
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.24 שניות, אחרי טריקט 57.15 שניות ולפני נטלי קוגלין מארצות הברית (57.34 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה שיפר ב-3 מדליות, מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:52.69 דקות, לפני ארצות הברית (3:53.30 דקות) וסין (3:56.11 דקות).
שתי מדליות ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.25 שניות, אחרי טריקט (56.73 שניות9) וכריסטין מגנוסון מארצות הברית (57.10 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.26 דקות, אחרי ליו זיג שקבעה שיא עולם חדש (2:04.18 דקות) וג'יאו ליויאנג (2:04.72 דקות) שתיהן מסין.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה שיפר ב-3 מדליות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירווין, ארצות הברית באוגוסט 2010 זכתה שיפר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר (2:06.90 דקות).
באליפות העולם בשחייה הנערכת בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה שיפר פעמיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.95 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.64 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שיפר במקום 13 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.21 דקות ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.17 שניות.
ג'סיקה לי סטרופ היא שחקנית אמריקאית, ידועה בעיקר מגילום הדמות ארין סילבר בסדרת הנוער "90210", גילום הדמות מקס הארדי בסדרה "המעקב" ובתור ג'וי מיצ'ם בסדרה "איירון פיסט" המבוססת על חוברת הקומיקס "איירון פיסט" מבית מארוול.
סטרופ זכתה לתואר "מלכת הצרחות", זאת בעקבות כיכובה בסרטי האימה "ערפדי עטלפים", "Left in Darkness", "גבעת הפחד 2", "ליל הבכורה" ו-"השיבה הביתה".
סטרופ נולדה בשם באנדרסון, קרוליינה הדרומית לג'ודית ולדון סטרופ, סגן נשיא בכיר בוואקוביה, וגדלה בשארלוט.
אמו של חבר אשר עסקה בגילוי דוגמניות, הציעה לסטרופ להתחיל לדגמן.
סיימה את בית הספר התיכון בשנת 2004, וזמן קצר לאחר מכן הוצעה לה מלגה באוניברסיטת ג'ורג'יה.
היא דחתה את ההצעה כדי לפתח את קריירת המשחק שלה.
כיום מתגוררת סטרופ בלוס אנג'לס, קליפורניה.
תפקידה הראשון של סטרופ היה בסדרה "לא מדהימה", בה ביצעה הופעת אורח.
מאז הופיעה במספר סדרות טלוויזיה, בהן "האנטומיה של גריי", "בחזרה לשורשים" ו"דם אמיתי".
בשנת 2007 הופיעה ב-4 פרקים בסדרה מלאך המוות, בדמותה של חברתו לשעבר של הגיבור הראשי.
במהלך השנים שיחקה במספר סרטים עצמאיים, כמו "עזובה בחשיכה", "להתפלל לבוקר", "ערפדי עטלפים" ו-"Southern Comfort".
במרץ 2007 כיכבה בתפקיד הנשי הראשי בסרט "גבעות הפחד 2", בו גילמה את דמותה של עובדת במשמר הלאומי, אמבר, שנאבקת על הישרדותה נגד קבוצה של אנשים שנעשו למוטציות.
סרט זה הוא סרט המשך לסרט "גבעות הפחד", חידוש לסרט משנת 1977 בעל אותו שם.
על אף הביקורות השליליות עליו, גרף הסרט מעל ל-67 מיליון דולר ברחבי העולם.
באותה שנה כיכבה סטרופ בסרט חג המולד.
בשנת 2007 שיחקה בדרמה הקומית "חג שכזה" בכיכובו של כריס בראון.
בסדרה גילמה את דמותה של ארין סילבר, אחותם הצעירה של דייוויד סילבר וקלי טיילור, שדמויותיהם הופיעו ב"בברלי הילס 90210".
הפיילוט של הסדרה הוקרן ב-2 בספטמבר 2008 לעיניהם של 4.65 מיליון צופים.
עם זאת, על אף אחוזי הצפייה הגבוהים זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים.
בשנת 2010 זכתה סטרופ "ביצוע נוצץ" בפרסי הוליווד הצעירה.
ב-2008 גילמה את דמותה של קלייר בגרסה המחודשת לסרט "ליל הבכורה".
באותה שנה שיחקה בסרט אימה נוסף, השיבה הביתה, שעוקב אחר בחורה צעירה שנחטפת על ידי חברתו לשעבר של בן זוגה.
על אף שצילומי הסרט הסתיימו בפברואר 2008, הוא יצא לאקרנים רק ביולי 2009, למספר מצומצם של בתי קולנוע.
ב-2008 שיחקה גם בסרט לילות אל.
בשנת 2011 ביצעה הופעת אורח בסדרה ההנפשה "איש משפחה", בשני פרקים בהם דיבבה מספר דמויות.
זמן קצר לאחר מכן לוהקה לסרטו הראשון של סת' מקפרלן "טד", בו גילמה דמותה של טרייסי, חברתה לעבודה של לורי (מילה קוניס).
בשנת 2014 הצטרפה לעונתה השנייה של סדרת הפשע "The Following".
דמותה בסדרה, מקס, היא אחייניתו של ראיין הארדי (קווין בייקון), שוטרת בNYPD שעובדת בחטיבת אינטל.
היא מחדשת קשר עם דודה ויוצרת איתו ברית.
ב-2015 חזרה עם דמותה לעונה השלישית של הסדרה, שהיא גם האחרונה.
בשנת 2017 לוהקה לסדרת הטלוויזיה "איירון פיסט" מבית מארוול קומיקס בדמותה של ג'וי מיצ'ם, בתו של הרולד וחברת ילדות של דני רנד.
ב-2018 שבה הסדרה לעונה שנייה כמו כן גם סטרופ.
+שנהסרטתפקידהערות2006Pray for MorningאשליLeft in Darknessג'סטיןבית ספר לנוכליםאשתו של אלישבורהשרה2007גבעת הפחד 2אמברחג שכזהסנדי וויט'פילד2008ליל הבכורהקליירלילות אל.איי.
(אנ')רייצ'ל2009השיבה הביתהאליזבת' מיצ'האם2012טדטרייסי2016ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרהלוטננט סאליבן
ג'סיקה מישל צ'סטיין היא שחקנית ומפיקת קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "העיניים של תמי פיי" (2021).
את פריצתה הקולנועית עשתה בסרט "ג'ולין" (2008), ולאחר מכן שיחקה בסרטים כגון "סערת רוחות", "עץ החיים" ו"העזרה".
על האחרון קיבלה מועמדויות לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך, ופרס הבאפט"א.
בשנת 2012, צ'סטיין זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקנית טובה ביותר, על תפקידה כמאיה, סוכנת ה-CIA בסרט "כוננות עם שחר".
היא שיחקה גם בסרטים "בין כוכבים", "שנה קשוחה מאוד", "להציל את מארק וואטני" ו"קרימזון פיק".
ב-2012, היא נבחרה על ידי המגזין "טיימס" כאחת האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
עבור תפקידה בסרט האוטוביוגרפי "העיניים של תמי פיי" (2021) זכתה צ'סטיין בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
צ'סטיין נולדה בסקרמנטו, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית.
היא בתם של ג'רי רנה צ'סטיין, שפית טבעונית, ושל מייקל אדוארד מונסטריו, מוזיקאי שנפטר ב-2013. היא גדלה עם אימה הביולוגית ואביה החורג, מייקל לירוי הסטאי.
יש לה חמישה אחים ואחיות.
היא קרובה לסבתה, מרלין, אותה אף לקחה עמה לטקסי האוסקר ב-2012 וב-2013.
צ'סטיין למדה דרמה בניו יורק בבית ספר לאומנויות ג'וליארד.
היא החלה את דרכה בתפקידי אורח בסדרות "ER", "המטייל בזמן", "ורוניקה מארס" ו"חוק וסדר: משפט וצדק".
היא התגלתה לראשונה ב-2008 בדרמת ההתבגרות העצמאית "ג'ולין", בה שיחקה בתפקיד ראשי בתור ג'ולין, דרומית צעירה ובעייתית.
צ'סטיין זכתה לחשיפה עולמית באמצע 2011, בזכות הופעתה לצדו של בראד פיט בסרטו של טרנס מאליק "עץ החיים".
באותה שנה שיחקה בסרטים "החוב" ו"העזרה", המבוססת על הרומן "העזרה", שם שיחקה את סיליה פוט, המעסיקה החייכנית של מיני ג'קסון שגילמה אוקטביה ספנסר.
על השתתפותה בסרט "העזרה" הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2012 גילמה את מאיה, סוכנת CIA במרדף אחר המחבל אוסאמה בן לאדן בסרט "כוננות עם שחר" שביימה קתרין ביגלו על פי תסריט של מארק בול.
על תפקידה בסרט זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה וקיבלה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי ולפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2014 זכתה לשבחים וביקורות מהוללות על הופעתה בסרטו של כריסטופר נולאן, "בין כוכבים", ולאחר מכן בסרטו של ג'יי.
בשנת 2016 שיחקה בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן, תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
בנוסף, שיחקה באותה שנה בסרט "הצייד: מלחמת החורף".
בשנת 2017 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "אשתו של שומר גן החיות", וכן בדרמה "המשחק הגדול" בבימויו של אהרן סורקין.
בשנת 2019 גילמה את קיסרית גזע השי'אר החיצוני, לילאנדרה גראמני בסרט "אקס-מן: הפניקס האפלה".
בשנת 2021 כיכבה בתפקיד תמי פיי מסנר בסרט "העיניים של תמי פיי".
על תפקידה בסרט זכתה צ'סטיין בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ופרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
בשנת 2022 שיחקה בסרט "355" שביים סיימון קינברג.
בספטמבר 2025 דווח כי צ'סטיין ובן סטילר יככבו בסדרת דרמה מוגבלת בת שמונה פרקים בשם "The Off Weeks" של אפל TV פלוס וישמשו גם כמפיקים בפועל.
בפברואר 2026 פורסם כי צ'סטיין וכריס פיין צפויים לגלם את התפקידים הראשיים בסרט "This Is Pleasure", המבוסס על נובלה מאת הסופרת מרי גייטסקיל.
חברות ההפקה של צ'סטיין ושל פיין משתתפות גם הן בהפקת הסרט.
מאז שנת 2012 נמצאת צ'סטין במערכת יחסים עם מנהל מותג אופנה איטלקי בשם ג'אן לוקה פאסי דה פרפוסלו.
ביוני 2017 הם נישאו, ובשנת 2018 נולדה להם בת בתהליך פונדקאי.
במשך רוב חייה, ניהלה אורח חיים תזונתי פסקטריאני, אך בעקבות בעיות בריאותיות עברה לטבעונות.
צ'סטיין מגדירה עצמה כפמיניסטית ויצאה בעבר נגד אפליות של נשים ובני מיעוטים בתעשיית הקולנוע של הוליווד.
במהלך 2023, צ'סטיין הביעה תמיכה פומבית, יחד עם כוכבים נוספים מהוליווד, בנאומה של לינור אברג'יל באו"ם שבו גוללה את סיפור האונס שעברה.
צ'סטיין שיתפה את הנאום לחשבון הטוויטר שלה המונה למעלה ממיליון עוקבים.
באוקטובר 2023, צ'סטיין, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתמה על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן.
גם מפיקה בפועלאשתו של שומר גן החיותאנטונינה ז'בינסקיגם מפיקה בפועלהמשחק הגדולמולי בלוםאישה צועדת קדימהקרוליין וולדון2019אקס-מן: הפניקס האפלהווק / מרגרטזה: חלק 2בברלי מארש2020Creating a Character: The Moni Yakim Legacyעצמהסרט דוקומנטרי
גם מפיקה בפועלסוכנת במילכודאווה פולקנרגם מפיקה2021העיניים של תמי פייתמי פיי מסנרגם מפיקההמחילהג'ו הנינגר2022355מייסון "מייס" בראוןגם מפיקההאחות הטובהאיימי לוריןימים של תוםמריאן טראמפ בארי (אנ')2023זיכרונות (אנ') סילביה מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר (אנ') (2024)2024אינסטינקט אימהיאליס2025 חלומותג'ניפרTBAThe DivisionOther MommyאורסולהLear RexגונרילLosing Clementineקלמנטיין פריצ'רדThis Is Pleasureמרגו
+שנהסדרהתפקידהערות2004ERדיילהפרק: "Forgive and Forget"ורוניקה מארסשרה ויליאמספרק: "The Girl Next Door"2005–2006חוק וסדר: משפט וצדקסיגרון בורג3 פרקים2006קרוב לביתקייסי ווירת'פרק: "The Rapist Next Door"The Evidenceלאורה גריןפרק: "Pilot"בלאקבירדשרלוט אורמנדמיני-סדרה2007עובד שכירטאנה בלוםפרק: "Friendly Skies"2010פוארומארי דבנהאםפרק: "Murder on the Orient Express"2016אנימלסשרהדיבוב; פרק: "Jessica Chastain/Troye Sivan"2021תמונות מחיי נישואיןמירהמיני-סדרה
גם מפיקה בפועל2022–2023George & Tammyתמי ויינטמיני-סדרה
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2023)2023The Space Withinד"ר מקליין ויילפודקאסט; 8 פרקיםTBAThe Savantג'ודי גודוויןמיני-סדרה של אפל TV פלוסThe School For Good Mothersסדרה עתידית
ג'סיקה ברוק קאפשו היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור ד"ר אריזונה רובינס בסדרת הדרמה של ABC, "האנטומיה של גריי" ובתפקידה בתור ג'יימי סטרינגר בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים".
קאפשו נולדה ב-9 באוגוסט 1976, בקולומביה, מיזורי.
בתם של השחקנית והמפיקה קייט קאפשו ושל רוברט קאפשו, מנהל עסקים ושיווק ובנוסף מנהל בית ספר תיכון.
אביה החורג הוא הבמאי האמריקאי-יהודי סטיבן ספילברג שנישא לאמה שהתגיירה, כאשר קאפשו הייתה בת 15.
קאפשו למדה בתיכון הרווארד ווסטלייק וסיימה תואר ראשון באוניברסיטת בראון בחוג לאנגלית.
לאחר מכן לקחה שיעורי משחק באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמה בלונדון.
בשנת 1999 גילמה את דודה ג'ורדן בסיטקום "Odd Man Out" ברשת ABC.
בשנת 2001 גילמה קאפשו את דורותי בסרט יום אהבה קטלני.