tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1992 לכבוד חג הפורים, ביצעו פורטיסחרוף את השיר במסגרת פרויקט "שוב יוצא הזמר" של גלי צה"ל.
בשנת 2003 ביצעו אורנה בנאי ומריאנו אידלמן גרסה פארודית של השיר במסגרת התכנית ארץ נהדרת.
בשנת 2004 ביצעו כל כוכבי "לא יאומן כי פסטיגל" את השיר במסגרת המופע בעלת אותו שם.
בשנת 2015 ביצעו צמד השניים גרסה פארודית של השיר לכבוד יום העצמאות.
ביצוע נוסף הוא של מחבר השיר עצמו עוזי חיטמן.
בתוכנית "פרפר נחמד", בפרק "ציונות" השיר בוצע על ידי צוות המנחים של 1995–1996 שכלל את דודו זר, אפי בן ישראל, עפרה ויינגרטן וזהר זמיר ואת הבובות שבי (ז'יל בן דוד) ונולי (איילת לוין).
ביצוע נוסף של אורית שלום וזיו שליט.
אחד מפרקי התכנית "שערורייה " נקרא "כאן נולדתי" ובאותו פרק אב המשפחה (אלון נוימן) ואשתו (מרב גרובר) מצטטים את מילות השיר בפרק.
בתוכנית "שידורי המהפכה", בפרודיה על הסדרה "מנהרת הזמן" מילות השיר מצוטטות על ידי סבו של משה דץ (יובל סמו) לאחר שדאג וטוני (אסי כהן וגורי אלפי) הבריחו אותו מהכלא הבריטי.
גרסה פרודית של השיר הוצגה במשחק "תככי הרייטינג" על ידי הגרסה הפרודית של הצמד "כץ וכצה".
כאן 11 הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי ממלכתי בישראל, הפועל במסגרת תאגיד השידור הישראלי.
הערוץ החל את שידוריו ב-15 במאי 2017 והחליף את הערוץ הראשון של רשות השידור שקדם לו.
הסלוגן המלווה את שידורי "כאן 11" מסיום תקופת ההרצה הוא .
איכות התמונה המשודרת בערוץ מאז תחילת שידוריו היא בפורמט HD.
בנובמבר 2017 החל בתהליך שדרוג תכניו לפורמט הגבוה אף יותר 4K (חלק מטכנולוגיית Ultra HD) בערוץ ייעודי המשדר בזמן משחקי גביע העולם בכדורגל.
ב-12 בפברואר 2018 אמר מנכ"ל תאגיד השידור הישראלי לשעבר אלדד קובלנץ כי ההרצה תסתיים בסמוך לחגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל.
בהמשך פורסם כי ההרצה תסתיים ב-12 במאי, לפני תחילת שידור גמר האירוויזיון של אותה שנה.
בדומה לשקופית מזג האוויר ששודרה בערוץ 2 (ולאחר מכן בערוץ קשת 12 ועד מיזוג רשת-עשר גם בערוץ 13) ומופקת על ידי "חברת החדשות", גם חטיבת החדשות של תאגיד השידור הישראלי – "כאן חדשות" מפיקה עבור "כאן 11" שקופיות מזג אוויר המשודרות בין התוכניות ובהפסקות לתשדירים.
בעקבות זכיית ישראל באירוויזיון 2018, הפיק תאגיד השידור הישראלי את אירוויזיון 2019 בישראל.
גמר התחרות שודר במוצאי שבת 18 במאי, חצאי הגמר שודרו מוקדם יותר באותו שבוע.
בנוסף בין חזון הערוץ קיימים סיפוק תוכן מגוון וישראלי בכל הפלטפורמות הקיימות – דיגיטל, רדיו וטלוויזיה.
סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור
במשך השנים חלה הידרדרות במעמדה ובתפקודה של רשות השידור.
ביולי 2013 שכר שר התקשורת, גלעד ארדן, חברת ייעוץ חיצונית לבחינת עתיד רשות השידור, על מנת להחליט האם נכון לסגור את הרשות.
לאור הנתונים הוקמה "ועדת לנדס" וזו פרסמה את החלטותיה בראשית מרץ 2014. לפי הסיכומים שהתקבלו, תבוטל אגרת הטלוויזיה החל מ-1 באפריל 2015 ובמקום רשות השידור יוקם גוף שידורים חדש.
לאחר חקיקת חוק השידור הציבורי הישראלי החלה הקמת תאגיד השידור הישראלי.
בשונה מחלוקת השעות שהתקיימה ב של רשות השידור, ערוץ "כאן 11" לא חלק שעות שידור עם הטלוויזיה החינוכית בימיו הראשונים, אלא שידר את תוכני התאגיד לאורך כל שעות היום.
לאחר הסדר שהושג עם עובדי הטלוויזיה החינוכית, ב-4 ביוני 2017 החינוכית שבה לשדר בערוץ 11, אך הפעם בין השעות 12:00–16:30. ב-3 באוגוסט 2017 התאגיד הפסיק את שידורי החינוכית ב"כאן 11", על אף ההסדר שהושג, זאת אחרי שעובדי החינוכית העלו שקופית מחאה במהלך השידורים.
מעלייתו לאוויר ועד 12 במאי 2018 היה הערוץ בתקופת הרצה.
בנובמבר 2017 החל בתהליך שדרוג תכניו לפורמט הגבוה אף יותר 4K (חלק מטכנולוגיית Ultra HD).
נכון לשנת 2024, נתון הרייטינג הגבוה בערוץ נרשם ב-11 במאי 2024, בגמר אירוויזיון 2024 במאלמו, שוודיה בו השתתפה עדן גולן עם השיר "Hurricane" השיג כ-38.6% – הנתון הגבוה ביותר מאז פיצול ערוץ 2. הביצוע של גולן, השיג כ-53.6%.
נתון גבוה נוסף נרשם ב-15 ביולי בעת שידור גמר מונדיאל 2018, אז זכה הגמר לנתון של 37.2%.
בשונה מהערוץ הראשון של רשות השידור, ערוץ "כאן 11" משקיע תקציב בעבור פרסום תכניו, שכולל פרסום בערוצים המסחריים, באינטרנט ובשלטי חוצות.
הפרסום כולל קידום של תוכניות ושל חטיבת החדשות.
ב-1 באוקטובר 2020 התמנה העיתונאי רועי ינובסקי לעורך הראשי של המהדורה כאשר הוא החליף בתפקידו את עילי לוין.
"חדשות הערב" (2017 – רץ) – מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ בהגשת טלי מורנו וטל ברמן.
"חדשות הלילה" (2017 – רץ) – מהדורת חדשות אשר מסכמת את חדשות היום בהגשת שרון דוידוביץ'.
"חדשות שישי" (בעבר נקראה השבוע) (2019 – רץ) – מהדורת החדשות המרכזית של יום שישי בהגשת מואב ורדי.
"חדשות השבת" (2017 – רץ) – מהדורת החדשות של מוצ"ש בהגשת איילה חסון.
"גליק ותמר בשישי" (2025 – רץ) – מגזין אקטואליה של יום שישי בהגשת יפעת גליק ותמר אלמוג.
"כאן בשלוש" (2025 – רץ) – מגזין אקטואליה יומי בהגשת יונתן אוחיון מיום א' עד ה'.
קרן רפאלי-לנץ מחליפה אותו לסירוגין.
"כאן בשש" (2024 – רץ) – מגזין אקטואליה יומי בהגשת מאיה ראכלין מיום א' עד ה'.
"העולם היום" (2017 – רץ) – מגזין חדשות החוץ היומי בהגשת יואב זהבי ומיכל רשף.
"שרון ואורי" (בעבר נקראה שישי בחמש ועברה מהערוץ הראשון; 2017 – רץ) – תוכנית אקטואליה שבועית בהגשת אורי לוי ושרון וכסלר.
"מהצד השני עם גיא זהר" (2019 – רץ) – תוכנית יומית עם גיא זהר על הפערים שבין המציאות לבין הדיווחים עליה בתקשורת.
"שבע עם איילה חסון" (2023 – רץ) תוכנית ראיונות ואקטואליה יומית העוסקת בענייני היום הבוערים בהשתתפות האנשים שבמרכז החדשות ומיטב הפרשנים מימין ומשמאל.
התוכנית משודרת בימי א' עד ה' ובימי שבת, בהגשת איילה חסון.
"זמן אמת" (2017 – רץ) – תוכנית תחקירים דוקומנטרית בהגשת בר שם-אור וסולימאן מסוודה.
"האזרח גואטה" (2019 – רץ) – מגזין המטפל בבעיות האזרח הקטן עם יגאל גואטה.
"יהיה טוב" (2023 – רץ) – תוכנית תחקירים וראיונות עיתונאים בהגשת עמרי אסנהיים ורוני קובן.
"יוצאים מהכלל" (2019 – רץ) – סדרת תעודה של רוני קובן הסוקרת קהילות שונות בישראל.
"דרך המוזיקה" (2021 – רץ) – סדרת דוקו מוזיקלית המספרת את סיפורם של גדולי המוזיקה הישראלית, בשילוב ראיונות עם יואב קוטנר.
"לוחמים" – סדרה המלווה ארבעה לוחמים בחטיבת גבעתי לאורך כל שירותם בצה"ל.
"בלי פאניקה" (2022) – סדרה דוקומנטרית בהנחיית לוסי איוב וגורי אלפי, הבודקת את מוכנות מדינת ישראל לאירועים מסוכנים.
"פרויקט משפחות" (2021 – רץ) – סדרת דוקו העוקבת אחר חייהן של עשר משפחות ישראליות מחלקים שונים של החברה הישראלית, וצפויה לחזור אחת למספר שנים אל המשפחות ולבדוק מה התחדש בחייהם של משתתפי הסדרה.
"בואו לאכול איתי" (עברה מהערוץ הראשון) (2018 – רץ) – סדרת דוקו ריאליטי בנושא אוכל בהגשת שי אביבי.
"אנחנו על המפית" (2018 – רץ) – תוכנית בישול עולמי עם ברק יחזקאלי, כולל סדרה נלווית "ליד המפית".
"סליחה על השאלה" (2018 – רץ) – תוכנית המארחת בכל פרק קבוצת מיעוט אחרת, העונים לשאלות חודרניות שנשאלו מהבית.
"עוד ניפגש" (2020 – רץ) – סדרת דוקו-ריאליטי המנסה לחדש את הקשר בין בני משפחה חילונים עם בן משפחה שחזר בתשובה ולהפך
"סיפורים מהכורסה" (2020 – רץ) – קומיקאים ישראלים משתפים בחווית מצחיקות, מוזרות ומביכות מחייהם.
"טיפול זוגי" (2021 – רץ) – תוכנית דוקו-ריאליטי העוקבת אחר זוגות שעוברים טיפול זוגי לעיני המצלמות על ידי המטפלת הזוגית שרון ברעם וולובסקי.
"משפחה בהסעה" (2021 – רץ) – תוכנית המתעדת את השיחות של ילדים עם הוריהם כשהם נוסעים ברכב, כשכל פרק בסדרה עוסק בנושא אחר שמעסיק את הנוער הישראלי.
"מישהו לגור איתו" (2023 – רץ) – תוכנית דוקו-ריאליטי המתאמת בין המשפחה/הזוג/בן אדם שבא לתוכנית לאחד הכלבים שנמצאים בכלבייה.
"טיול לחמישה" (עברה מערוץ הטיולים) (2023 – רץ) – תוכנית מציאות שבמסגרתה חמישה אנשים יוצאים יחד לטיול בן חמישה ימים ומתחרים בניהם מי מדריך את הטיול הטוב ביותר.
"מוקד 11" (2024 – רץ) – תוכנית המבוססת על הפורמט הבריטי "Celebrity Call Center", ובמסגרתה ידוענים משמשים כיועצים במוקד טלפוני.
"המרדף" (2017 – רץ) – שעשועון טריוויה המבוסס על פורמט בריטי, בהנחיית עידו רוזנבלום (את העונה השישית הנחתה לוסי איוב ואת העונה השמינית מנחה הילה קורח).
בכל פרק צריכים ארבעה מתמודדים לנצח את "הצ'ייסר" (איתי הרמן) או "הצ'ייסרית" (מיכל שרון).
"האחוזון העליון" (2022 – רץ) – שעשועון המבוסס על פורמט בריטי, בהנחיית שחר חסון.
במסגרת השעשועון מתחרה קבוצת משתתפים על שאלות שלא מצריכות ידע כללי, אלא בעיקר היגיון ושכל ישר, כאשר המנצח מביניהם יזכה בסכום של עד 100,000 ש"ח ובתואר 'חבר באחוזון העליון'.
"הזירה" (2025 – רץ) – שעשועון המבוסס על פורמט הולנדי בהנחיית רשף לוי.
במסגרת השעשועון, 49 מתמודדים מתחרים על שליטה בלוח משחק ענק על ידי הדחת יריבים בקרבות ידע, עד שנותר רק מתמודד אחד שזוכה ב-250,000₪.
"פגישה עם רוני קובן" (2017 – רץ) – תוכנית ראיונות תיעודית בהנחיית העיתונאי רוני קובן.
"קארפול קריוקי" (2017 – רץ) – תוכנית ראיונות עם מוזיקאים בהנחיית ניקי גולדשטיין (בעונה 1), בעונה השנייה והשלישית עם אודי כגן, ובעונה הרביעית עם שחר חסון.
משודרות גם "אגן הים התיכון" (כאן גימל), "קפה גיברלטר", ו"סופ"ש תרבות" (שתיהן מכאן תרבות) במסגרת רדיו מצולם.
"בין השמשות" ("מקבלים שבת" עד שנת 2018)" (עברה מהערוץ הראשון) (2007–2020) – תוכנית ראיונות שבועית שעוסקת בנושא פרשת השבוע עם אורחים בהגשת דב אלבוים.
"פשוט בבית" (2020–2021) – תוכנית יומית המארחת מומחים, הנותנים טיפים וכלים לשדרוג החיים בבית על ידי שימוש בנמצא, בדגש על מיחזור וקיימות, בהגשת שני קליין.
"ארון השירים היהודי" (2021 – רץ) – תוכנית שבועית המארחת מוזיקאים ומוזיקאיות, לשיחה על יהדות, ישראליות ומה שביניהן בהגשת עומר בן-רובי.
"שאלה תשובה" (2021 – רץ) – תוכנית שבועית המארחת שני אנשים: אחד שחזר בתשובה ואחד שיצא בשאלה, המספרים את סיפור חייהם וטקסטים מכוננים שעיצבו אותם ושינו אותם.
"תשמעו סיפור" (2024 – רץ) – תוכנית ראיונות בהגשת בן שני שבמסגרתה מתראיינים אנשים בעלי סיפור ייחודי מאירועי טבח שבעה באוקטובר.
"מה זה היה" (2025 – רץ) – תוכנית רעיונות משעשעת בהנחיית רועי בר נתן שמראיין ידוענים על העבר שלהם.
קדם האירוויזיון (1978–2013) - כל קדמי האירוווזיון ששודרו אי פעם ב.
אירופה לשלוש דקות (2018–2020) - תוכנית דוקו בהנחיית יובל אברמוביץ' אשר יצרה מירי פרלמן, החוקר את 40 שנות ישראל באירוויזיון, בראיונות עם האנשים מאחורי הקלעים כגון יואב צפיר, דורון מדלי, איתי בצלאלי, לוסי איוב ועוד.
הסדרה כללה 13 פרקים באורך כ-30 דקות לכל פרק, אשר שודרו מאפריל 2018 עד מאי 2020.
העזנו לחלום (מאחורי הקלעים של אירוויזיון 2019) (2019) - סדרת דוקו קצרה בת 3 פרקים מאת אורנה בן דור אשר מגיעים למאחורי הקלעים של אירוויזיון 2019 וחושפים הכל על האירוויזיון הישראלי.
"עד כאן!" (2017–2021) – תוכנית בידור סאטירית בהנחיית מיכאל הנגבי.
"זהו זה!" (עברה מהחינוכית) (2020 – רץ) – פרקים חדשים לתוכנית הקאלט המיתולוגית עם מוני מושונוב, דב גליקמן, גידי גוב, אבי קושניר, ושלמה בראבא.
"ערב עם שי שטרן" (2021 – רץ) – תוכנית אירוחים סאטירית שבועית בהנחיית שי שטרן.
"מה שתגידו" (2022 – רץ) קומיקאים ודעתנים אחרים מפרשים ומספרים על השבוע האחרון שעבר על כולנו במציאות הישראלית והעולמית בהשתתפות: יוסי מרשק וטל פרידמן, רועי עידן וחיים לוינסון, שוש ויעל פוליאקוב, גלעד כהנא וגלית חוגי, מנדי גרוזמן ואלי ביתאן, מאיה בצלאל וקותי סבג ועוד.
"מועדון הסטנד-אפ" (2024 – רץ) – תוכנית סטנדאפ ומערכונים המבוססת על הפורמט הבריטי "The Stand Up Sketch Show", שבמסגרתה קטעי סטנדאפ בימתיים הופכים למערכונים המלווים את הקטע.
"מי זאת?" – תוכנית מערכונים סאטירית על עולמן הפנימי של נשים בכיכובן של מגי אזרזר, ג'וי ריגר, אושרית סרוסי ונעמה אמית.
"קופה ראשית" (עברה מהחינוכית) (2018 – רץ) – סדרה קומית על מה מתרחש בסופר של רשת סופרים קטנה במרכז הארץ.
בהשתתפות דב נבון וקרן מור.
"טהרן" (2020 – רץ) – סדרת טלוויזיה על המוסד והפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית.
"חזרות" (2020) – קומדיה (לא) רומנטית על עולם התיאטרון בכיכובם של נועה קולר וארז דריגס.
"המפקדת" (2021 – רץ) – סדרת דרמה קומית העוסקת בפיקוד על מחלקה של טירוניות בעייתיות, בכיכובה של אלונה סער.
"עלומים" (2021 – רץ) – סדרת דרמה ישראלית אשר מגוללת את סיפורם של בני נוער בסיכון מבית שמש על רקע פרשת אונס מתוקשרת.
"האחיין שלי בנץ" (עברה מכאן חינוכית) (2021 – רץ) - סדרה קומית.
"מותק בול באמצע" (2021 – רץ) – סדרת דרמה קומית פוליטית העוסקת בפליטת ריאליטי שמקבלת הצעה להצטרף למפלגה פוליטית, ומהר מאוד נסחפת לעולם הפוליטיקה.
"שעת אפס" (2022) – סדרת דרמה המתרחשת בתיכון המתארת התנגשות בין מורה לתלמידה על רקע דעותיהם.
"שישו ושימחו" (2022) – סדרת דרמה קומית מוזיקלית המספרת על מקהלת רבנות צבאית.
"איסט סייד" (2023) – סדרת דרמה העוסקת בסוחר נדל"ן במזרח ירושלים, ועל הרצון שלו לדאוג לבתו שעל הספקטרום האוטיסטי.
"שישה אפסים" (2023) – סדרת דרמה קומית העוסקת על שישה אנשים שזכו בפרס הגדול בלוטו וגילו שאינם קיבלו את הפרס בעקבות חוק חדש שמחייב אותם לעבור סדנה שתכין אותם לחייהם החדשים כמיליונרים.
בכיכובם של רוני דלומי, לאורה ריבלין, שני קליין, עופר חיון, רותם קינן, אלישע בנאי ושרית וינו אלעד.
"האיש שרצה לדעת הכל" (2024) –סדרת דרמת מתח המבוססת על ספר באותו שם מאת דרור משעני ומהווה המשכון לסדרה "תיק נעדר".
"האמת" (2024) – סדרת דרמה מתח העוסקת ברצח של נערה במתנ"ס המתרחש עשור אחרי רצח זהה לחלוטין.
"משחקי הכיס" (2025-2020) – תוכנית כלכלית ששודרה בימים א'–ד' בהגשת ליאל קייזר.
יפעת גליק ויאיר ויינרב שימשו מגישים-מחליפים.
"הכול פוליטי" (שודרה בעבר ב"כאן 11" וחזרה להיות משודרת בשנת 2020; 2019–2024) – תוכניות אקטואליה-פוליטית, התוכנית שודרה במוצאי שבת בשעה 18:00 בהגשת קרן אוזן.
"מהדורת חמש" (בעבר נקראה ערב ערב) (2017–2024) – מגזין אקטואליה יומי בהגשת מאיה ראכלין מיום א' עד ה'.
איציק זוארץ, יערה שפירא, קרן אוזן, ויונתן אוחיון הגישו את התוכנית לסירוגין.
"כותרות היום" (2023) – תוכנית יומית העוסקת בעדכוני החדשות המרכזיים של היום.
התוכנית שודרה בימי א' עד ה', בהגשת מאיה ראכלין.
"עצם העניין" (2020–2023) – תוכנית ראיונות ואקטואליה יומית.
התוכנית שודרה בימי א'–ה' בהגשת קלמן ליבסקינד.
"הזמן הירוק" (2022–2023) – תוכנית שבועית בנושאי אקלים וסביבה.
התוכנית שודרה בימי חמישי, בהגשת יפעת גליק.
התוכנית נולדה מתוך מוסף "הזמן הירוק" במהדורת חדשות הערב של כאן, שכולל לרוב תחקירים בתחום.
"כותרות הערב" (2022–2023) – תוכנית יומית העוסקת בעדכוני החדשות המרכזיים ונותנת הצצה לחדשות הערב.
"ישראל בוחרת" (2022) תוכנית שבועית לקראת הבחירות לכנסת ה-25 בשילוב סקרים מעודכנים וראיונות בהשתתפות כתבי ופרשני "כאן חדשות" שודרה בימי חמישי, בהגשת קרן אוזן.
"חדר החדשות" (2021) – תוכנית אקטואליה המתמקדת בחדשות היום עם דיווחים מהשטח ומהאולפן, התוכנית עוסקת בסיקור המהלכים הפוליטיים של המפלגות לקראת בחירות 2021 בהגשת רינת ספיבק.
"חדשות השבוע" (2017–2019) – מהדורת החדשות של יום שישי לסיכום חדשות השבוע.
"והרי החדשות" (2017–2019) – מהדורה מוקדמת לסיכום חדשות היום.
"מהדורת שבע" (למשך תקופה מהדורת שש) (2018–2019) – מהדורה מוקדמת בהגשת מגישים מתחלפים.
"רואים עולם" (2017–2020) (עברה מהערוץ הראשון) – מגזין חדשות חוץ שבועי בהגשת יעקב אחימאיר.
"קלמן וסג"ל" (2019–2020) – תוכנית אקטואליה יומית עם קלמן ליבסקינד ואראל סג"ל.
"כאן איתכם" (2020) – תוכנית יומית לבני הגיל השלישי בהגשת רינת ספיבק.
"זמן קורונה" (2020–2021) – תוכנית שבועית העוסקת בעניינים האזרחיים והשלכות משבר הקורונה על חיינו, בשילוב מיטב כתבות כאן חדשות ודיווחים מהשטח ומהאולפן.
"חמש מקורי" (2017) – מגזין אקטואליה יומי.
"שש כלכלי" (2017) – תוכנית חדשות יומית בענייני כלכלה.
"שבע אקטואלי" (2017) – תוכנית ראיונות אקטואליים לקראת מהדורת החדשות המרכזית.
"על המשמר" (2017) – תוכנית תחקירים כלכלית בהגשת לינוי בר-גפן.
"שטח הפקר" (2017–2019) – תוכנית תחקירים תיעודית בהנחיית גיא זוהר.
"תולדות ארץ ישראל" – טרילוגיה תיעודית על תולדות ארץ ישראל.
"עמוד האש" – סדרה תיעודית המספרת על תולדות הציונות מימי טרום הכרזת המדינה שמתחילה מימי הקונגרס הציוני הראשון.
"תקומה" – סדרת ההמשך לעמוד האש, הסוקרת את ההיסטוריה של מדינת ישראל למן הקמתה.
"והארץ הייתה תוהו ובוהו: תולדות ארץ ישראל" – סדרה תיעודית הנחשבת כמשלימה של עמוד האש ותקומה, המספרת על התקופות הפרהיסטוריות של ארץ ישראל.
"הנשר הגדול" (2017) – סדרת תעודה המספרת את סיפורו של הרמב"ם.
"הפוליטיקה של השומן" (2017) – סדרת דוקו על התמודדות השמנים ויחס החברה לשמנים בישראל.
"החיים על פי דביר" (2018) – תוכנית תעודה בענייני בריאות עם דביר בנדק.
"צליל מכוון" (2018) – סדרת תעודה על מוזיקה ישראלית עם קובי אוז.
"חסידיסטוק" (2018) – סדרת דוקו על גיבורי התרבות של המוזיקה היהודית העכשווית בארץ ובעולם.
"המתמודדים" (2018) – סדרת דוקומנטרית על הבחירות המוניציפליות.
"הצרפוקאים" (2018) – סדרת תעודה על עולים מצפון אפריקה לצרפת, ומשם לישראל.
"נקודת מפנה" (2018) – סדרת מפגשים תיעודית, הבוחנת את השסעים בחברה הישראלית עם ישי שריד ואפרת שפירא-רוזנברג.
"מעברים" (2019) – סדרה תיעודית בת שלושה פרקים המתארת את הטירונות ושגרת הפעילות במערך המעברים שבחיל המשטרה הצבאית.
"מעברות" (2019) – סדרה דוקומנטרית העוקבת אחר סיפור המעברות שהוקמו בראשית ימיה של מדינת ישראל.
"ימי בגין" (2019) – סדרה דוקומנטרית העוסקת בתקופת כהונתו של מנחם בגין כראש ממשלת ישראל.
"ליגה ג'" (2019) – סדרת דוקו העוסקת בקבוצות כדורגל המשחקות בליגה ג'.
"מלכויות של מטה" (2019) – סדרה דוקומנטרית הסוקרת את עולם החסידות מהקמתה, דרך חורבנה הכמעט מוחלט בשואה, ותחייתה המטאורית לאחריה.
"לוחם 566" (2020) – סדרה תיעודית בת שלושה פרקים המתארת את סיפורו של המרגל הישראלי אלי כהן.
"סטוריז" (2020) – סדרת דוקו על הדור שנולד עם המסך ביד.
"נייעס" (2020) – סדרת דוקו על עולם התקשורת החרדי.
"רבנו" (2020) – סדרת דוקו על סיפורו של רבי נחמן מברסלב.
"המהפכה הגאה" (2020) – סדרת דוקו על הקהילה הגאה בישראל.
"עושים לביתנו" (2020) – סדרת דוקו על ההחלטות שעיצבו את פני הכלכלה הישראלית, בהגשת העיתונאי סמי פרץ.
"העתיד כבר כאן" (2021) – סדרה הסוקרת את ההמצאות והחוקרים שישנו את פני עולם הרפואה העתידית.
"מחברות שחורות" (2021) סדרה בת חמישה פרקים של שלומי אלקבץ על אחותו, רונית אלקבץ.
"לבנון" (2021) – סדרת דוקו-צבאית המתעדת את לבנון ואת מעורבות ישראל, החל משנות ה-70 ועד אחרי מלחמת לבנון השנייה.
"אויבים" (2021) – סדרת דוקו-אקשן על סודותיהם של מנהיגי ארצות ערב דרך עיני קהילת המודיעין הישראלית.
"שופטים בשר ודם" (2021) – סדרה דוקומנטרית אשר עוסקת במעמדו של בית המשפט העליון ושופטיו, ובמתח בין הרשות השופטת לרשות המחוקקת.
"שרון" (2021) – סדרת דוקו המתעדת את שנות שלטונו של אריאל שרון, החל מתקופת האינתיפאדה השנייה, לרבות מבצע חומת מגן ובניית גדר ההפרדה ועד ליישום תוכנית ההתנתקות.
"עולם קטן" (2021) – פורמט דוקו מהגרסה הבריטית "פלאנט צ'יילד" החוקרת מה באמת חשוב בגידול ילדים במאה ה-21 והאם הילדים יוכלו להתמודד לבדם באתגרים המורכבות יחסית.
בהנחיית דוריה למפל ופרופ' ענת שושני.
"מילה של רופא" (2022) – פורמט דוקו מהגרסה האמריקאית "Trust me, I'm a doctor".
התוכנית עוסקת בנושא הרפואה בו עינב גלילי וצוות הרופאים בודקים וחוקרים כיצד הבריאות משפיע על החיים הנורמטיביים של האדם.
"פולארד" (2022) – סדרה דוקומנטרית על סיפורו של יונתן פולארד וחשיפת פרטים חדשים על פרשת הריגול שלו.
"חידת משולם" (2022) – סדרת דוקו העוקבת ומשחזרת את האירועים השזורים ב"פרשת עוזי משולם".
"בשם האב" (2023) – סדרה העוסקת בקהילת חסידות ברסלב "היכל הקודש" ביבנאל לאחר מותו של רב הקהילה, אליעזר שלמה שיק.
"חילוניות" (2023) – סדרה בת 5 פרקים העוסקת בחילוניות הישראלית.
"טבריה – מתחת לקו האדום" (2023) – סדרה בת חמישה פרקים העוסקת בעיר טבריה ובפוליטיקה העירונית שלה.
הדיפלומטים (2023) – סדרה בת שלושה פרקים הסוקרת את תולדות הדיפלומטיה הישראלית.
"באין מדינה יש אזרחים (2023) – פרויקט תיעודי בשני חלקים המורכב מ-12 סרטים קצרים העוקבים אחר סיפורם של המתנדבים ביוזמות האזרחיות לחיזוק העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל.
"שבויים" (2024) - סדרת דוקו שחושפת איך הפכו אירועי חטיפות חיילים ואזרחים לנשק אסטרטגי שמאיים לפרק את החברה הישראלית.
"היום שלא נגמר" (2024) – סדרת הדגל התיעודית בפרויקט השנה לטבח שבעה באוקטובר של תאגיד השידור הישראלי, העוסקת באופן מקיף באירועי המתקפה באמצעות ראיונות ושחזורים.
"הייתי מתה" (2024) – תוכנית מציאות תיעודית קומית בהגשתה של עדי אשכנזי, שבמסגרתה היא יוצאת למסע אחר תשובות על החיים ועל המוות.
סינדרום עזה (2025) - סדרה מסקרת את רצועת עזה מ-1948 ועד לטבח שבעה באוקטובר ב-2023.
איפה היית בהתנתקות (2025) - תוכנית בת שלושה פרקים לרגל 20 שנה לתוכנית ההתנתקות.
"יחידה מעורבת" (2018) – סדרת דוקו ריאליטי העוקבת אחרי טירונות קרבית משותפת לחיילים וחיילות.
"מחוז ירושלים" (2019) – דוקו ריאליטי על חיי השוטרים הירושלמים.
"80 וארבע" (2019) – תוכנית דוקו ריאליטי העוקבת אחר גן ילדים ובו משולבים ילדים בני 4 וקשישים.
"רילוקיישן" (2019) – דוקו ריאליטי על מעבר שלוש משפחות למגורים מחוץ לישראל.
"מתחילים מאפס" (2020) – תוכנית העוקבת אחרי המשתתפים שנפרדים מכל הרכוש שלהם ל-14 ימים.
"יומני היקר" (2020) – סדרת דוקו בה אנשים מקריאים מול המצלמה קטעים נבחרים מתוך יומני הנעורים שלהם.
התוכנית מבוססת על התוכנית האמריקאית "The Mortified Sessions".
"היהודי החדש" (2021) – סדרת דוקו בה השחקן והקומיקאי גורי אלפי יוצא למסע בו הוא חוקר את פניה המשתנים של יהדות ארצות הברית.
"טיול אחרי צבא" (2017–2021) – תוכנית דוקו ריאליטי העוקבת אחרי נסיעתם של זוגות סלבס ברחבי העולם.
"הקו האדום" (2018) – שעשועון טריוויה עם ירון ברובינסקי.
"המכולה" (2017) – תרבות גבוהה עם איתי מאוטנר.
"מבט לאחור" (2017–2019) – סקירת אירועי העבר באותו יום בשנים קודמות באמצעות כתבות הארכיון.
"ערב טוב אירופה" (2019) – מגזין יומי עם דפנה לוסטיג ואביה מלכה לקראת אירוויזיון 2019 בתל אביב.
"גאולה ולונדון" (2019–2020) – מגזין תרבות יומי עם גאולה אבן-סער וירון לונדון.
"הטעויות המוצלחות שלי" (2022) – תוכנית ראיונות בהנחיית ענת גורן שבמסגרתה היא משוחחת עם אישיות מפורסמת על הכישלונות והטעויות שלה במהלך חייה.
"הערב יהיו כאן" (2017–2018) – תוכנית אירוח בהנחיית ירון ברובינסקי.
"מה נסגר?" (עברה מערוץ עשר) (2018–2019) – תוכנית סיכום שבוע הומוריסטית עם רועי בר-נתן.
"הלילה עם לוסי וגורי" (2020) – תוכנית בידור סאטירית בהנחיית לוסי איוב וגורי אלפי.
"פעם בשבוע עם תם אהרון" (2018–2020) – תוכנית סאטירה ישראלית בהנחיית תם אהרון.
"ערוץ אפס" (2021) – תוכנית סאטירה המתארת ערוץ המשדר חדשות, פרסומות לתכנים נוספים, מערכונים בכיכובם של דנה פרידר, אוראל צברי ומירב פלדמן.
"ארוחה של החיים" (2023) – תוכנית אירוח בה השף ענר בן רפאל פורמן מארח אישיות ישראלית לארוחה המשקפת את סיפור חייהם.
"היהודים באים" (עברה מהערוץ הראשון) (2017–2024) – סדרת טלוויזיה ישראלית סאטירית הכוללת מערכונים אודות ההיסטוריה של עם ישראל.
"איפה אתה חי?" (עברה מהערוץ הראשון) (2015–2018) – סדרת דרמה קומית על עדה בוכרית.
"הפסיכולוגית" (2018) – קומדיה בכיכוב קרן מור, המבוססת על הסדרה האמריקאית "טיפול אונליין".
"" (2018–2020) – סדרת קומדיה שחורה המבוססת על ספרה של נועה ידלין.
"מונא" (2018) – סדרת דרמה אודות צלמת ערביה ישראלית.
"תיק נעדר" (2019) – סדרת מתח לפי ספריו של דרור משעני.
"דוז פואה" (2019) – קומדיית מתח שהופקה לקראת אירוויזיון 2019.
"אבא משתדל" (2019) – סדרת טלוויזיה בכיכובו של טל פרידמן, על משפחה המתמודדת עם ילדה הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית.
"מתיר עגונות" (2019) – סדרת טלוויזיה בכיכובו של אביב אלוש, על רב המסייע לעגונות לקבל גט, אך מתמודד במקביל עם משברים בחייו האישיים.
"הדבר הגדול המיוחד" (2020) – סדרת דרמה אודות שתי חברות שאחת חולה בסרטן, בכיכובה של אורנה פיטוסי.
"שעת נעילה" (2020) – סדרת דרמת מלחמה בדיונית על קרבות מלחמת יום הכיפורים.
"שב"ס" (2019–2020) – סדרת קומדיה המתרחשת בבית סוהר בכיכוב נעמי לבוב, יניב ביטון, איתי זבולון ומעיין בלום.
"אחד על אחד" (2020) – סדרת דרמה העוסקת במורה פרטי אשר מתמסר לתלמידיו באופן מיוחד, בעוד משפחתו מתפרקת.
"החנות שיש בה הכל" (2021) – קומדיית מצבים מוזיקלית ישראלית אשר במרכזה חנות כלבו מיוחדת.
"מנאייכ" (2020–2024) – סדרת טלוויזיה מסוגת דרמה–משטרתית מותחן–פשע בכיכובם של שלום אסייג ועמוס תמם.
בערוץ משודרות תוכניות נוספות, כולל דת, ספורט, טבע, תוכני מקור, ותוכניות רכש (בהן שידור יומי של כל העונות של "האוס" ושל "מד מן" והמשך שידורה של הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" ששודרה בעבר ב).
ישנם גם שידורים חיים של אירועים בינלאומיים, כמו גביע העולם בכדורגל, משחקי נבחרת ישראל בכדורגל והאירוויזיון.
תוכניות החינוכית (שלא עברו להפקות מקור)
העולם עצוב אז צוחקים – סדרת ראיונות החוקרת את ההיסטוריה של המערכון הישראלי בהגשת יהונתן גפן ויאיר ניצני.
אומרים שהיה פה – היסטוריה עם יהונתן גפן.
תורת המשחקים – סדרה על תולדות משחקים וענפי ספורט שונים בהנחיית גיל חובב.
שיחת נפש – ראיונות אישיים עם הפסיכיאטר יורם יובל.
גלילאו – תוכנית מדע עם הילה קורח.
בעונה העשירית לסדרה מחליפה אותה גאולה אבן-סער.
זן נדיר – סדרת תעודה על טבע בארץ ישראל.
כאן 11 הנגישה את שידורי מערכות הבחירות שנערכו במהלך המשבר הפוליטי בישראל לאנשים עם מוגבלות ולדוברי שפות זרות, על ידי שידור חי של הבחירות בערוצים ייעודיים ביוטיוב.
בין השעות 06:05 ל-12:00 משודר בערוץ רצף המבוסס על שידורי רדיו מצולם ומבזקי חדשות מדי שעה.
(בדיגיטל, ברדיו, ובטלוויזיה, בטלוויזיה מבזקי החדשות מתחילים בשעה 7:00 והמבזק האחרון ביום מסתיים בשעה 11:00, אורך המבזק בדומה לרדיו הוא 5 דקות).
"קלמן-ליברמן" עם קלמן ליבסקינד ואסף ליברמן בשעות 8:05–10:00 בימים א'–ד'.
מצליח ונוביק עם רינה מצליח ועקיבא נוביק בשעות 10:05-12:00 ביום ה'.
"רוני קובן ועמרי אסנהיים", תוכנית אקטואליה שבועית עם רוני קובן ועמרי אסנהיים בשעות 10:05–12:00 ביום ה'.
"בנימיני וגואטה", תוכנית אקטואליה שבועית עם רן בנימיני ויגאל גואטה בשעות 16:55–17:55 ביום א' עד ה'
"ליברמן ושנרב", תוכנית אקטואליה שבועית עם חן ליברמן וישי שנרב בשעות 16:55–17:00 ביום ה'.
"מוריה והפרופסור" (בעבר נקראה "היינו כאן") עם מוריה קור ויובל אלבשן בשעות 8:05–09:00 ביום ו'.
"אגן הים התיכון", תוכנית רדיו מבית כאן גימל המתמקדת במוזיקה מזרחית ים תיכונית עם ורד יפתחי-גרין.
התוכנית משודרת בימי ו' ברדיו ובמקביל בטלוויזיה בערוץ כאן 11 (בטלוויזיה התוכנית משודרת בין השעות 10:05–12:00, וברדיו בין השעות 9:00 עד 14:00).
שודרו גם תוכניות הרדיו "שלום קיטל ונעמה סיקולר" עם שלום קיטל ונעמה סיקולר ב"כאן ב", "גם כן תרבות" עם גואל פינטו ו"שלושה שיודעים" עם דודו ארז, המשודרות ב"כאן תרבות", במסגרת רדיו מצולם.
כאמיטאטקסוס (שם מדעי: Chamitataxus) הוא סוג של גירית נכחדת שחיה בסוף המיוקן באמריקה הצפונית.
סוג זה הוא אחד משלושה סוגי גיריות שחיו באמריקה הצפונית לצד הסוג הנכחד פליתקסידה (Pliotaxidea) והגירית האמריקאית.
סוג זה שייך לתקופות קדומות יותר מקרוביו.
כאמיטאטקסוס התגלה ב-1935 ממחצבים בחפירות כאמיטה בניו מקסיקו ובה גולגולת כמעט שלמה, ונקרא על שמן.
יצור זה חי בערבות המיוקן של דרום אמריקה הצפונית ומעריכים שהוא היה מאוד דומה לגירית האמריקאית החיה.
על פי מבנה הגולגולת נראה שהיה טורף שצד יונקים קטנים באמצעות ניביו הגדולים.
כאמראן באקרי לנכראני (בפרסית: کامران باقری لنکرانی; נולד ב-16 בספטמבר 1965) הוא רופא ופוליטיקאי איראני.
כאמראן באקרי לנכראני נולד בשנת 1965. הוא למד רפואה באוניברסיטה רפואית בשיראז, והתמחה בגסטרואנטרולוגיה.
הוא עבד בבית החולים המקומי ואחר כך חזר לתפקידי ניהול באוניברסיטה שבה למד.
הוא גם היה פעיל במערכת הבריאות הממשלתית.
בשנת 2005 הוא מונה לתפקיד שר הבריאות וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2009.
לאחר סיום תפקידו כשר, חזר לנכראני לעבוד באוניברסיטה רפואית בשיראז.
כאיל תערוג הוא ניגון חב"די מסוג 'ניגון דביקות', שחיבר רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק).
כמו כן ישנו ניגון חב"די נוסף בשם זהה, שחיבר בעל התניא.
מצוי ששרים את שני הניגונים הללו ביחד.
מילות הניגון הם מספר התהילים שמשמעותו שכמו שאייל משתוקק לקראת זרמי המים, כך כמהה הנפש האלוהית מתי תזכה לראות את שכינת ה'.
בהיות הלחן ממוצא חרדי, כל מבצעי השיר שרים אותו כשמגיעים בשיר למילים שמוזכר בהם שם אלהים, בצורה מצונזרת "אֱלֹקִים" ו"קֵל", כדי להימנע מהוצאת שם שמים לבטלה.
הניגון מבוצע בקצב איטי ושקט.
בספר הניגונים חב"ד "כאיל תערוג" הוא ניגון מספר י"ד (14).
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 3" של ניח"ח בביצוע אלי ליפסקר.
ב־1998 הופיע באלבום ניגון הבעש"ט של אברהם פריד, ב-2015 הופיע השיר באלבום צמאה 2 בביצוע יונתן רזאל, ובאלבום "עצם הנשמה" 2 של הרב יאיר כלב.
ב־2013 הופיע השיר בגרסת כיסוי באלבום "יוצאין בשיר" של הלב והמעיין בביצוע יונתן רזאל.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי מנדי ג'רופי, בני פרידמן, אלי מרכוס, מרכוס ואברהם פריד ב-2023 ואחרים ובגרסאות כיסוי של אביתר בנאי משותף עם אברהם פריד, ושל עמיר בניון.
ניגון חבד"י נוסף - קצר
ישנו ניגון חב"ד נוסף בשם זהה במילים שונות.
הוא ניגון קצר והוא מושר בקצב איטי ושקט, חובר על ידי בעל התניא מייסד חסידות חב"ד.
מילות השיר מורכבות מתחחילת הפסוק בתהילים וסיומו של פסוק מספר דברים: .
בספר הניגונים חב"ד הוא ניגון מספר ב' (2).
הניגון המקורי מופיע בפרויקט היכל הנגינה, בוצע במהלך השנים על ידי אלי מרכוס ומספר אמנים וכן על ידי הרב יצחק גינזבורג.
הניגון הופיע בגרסת כיסוי עם שינויי מילים, בשנת 2015 באלבום צמאה 2 בביצוע יונתן רזאל, עם שינוי במילות השיר, ובמקום המילים המקוריות "והיו לטוטפות בין עיניך" שינו ל"כן נפשי תערוג אליך אלוקים".
כמו כן השיר בוצע בפעמים נוספות על ידי רזאל במילים השונות.
כאם היא קומונה שנמצאת בקנטון צוג, שווייץ.
העיר ממוקמת כ-80 ק"מ מבירת שווייץ, ברן, וכ-5 ק"מ מבירת הקנטון צוג, צוג.
כמות המשקעים הממוצעת היא 1,869 מילימטרים בשנה.
חודש יולי הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (193 מ"מ גשם), וחודש מרץ הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (77 מ"מ גשם).
כאילו אין מחר הוא סרט קולנוע ישראלי להט"בי משנת 2022, שנכתב ובוים על ידי ניצן גלעדי.
עלילת הסרט מביאה את קורותיהם של שלושה צעירים, בכיכובם של ישראל אוגלבו, דין מירושניקוב ומורן רוזנבלט, בעקבות פיגוע ירי במצעד הגאווה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-27 באוקטובר 2022, כסרט הפתיחה של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, ועלה לאקרנים ב-29 בדצמבר 2022.
לאחר שפיגוע ירי משבש את תוכניותיהם של גיא, אמן קעקועים, וג'וי, חברתו הטובה וסוחרת סמים, לחגוג במצעד הגאווה, השניים נתקלים בדן, צעיר כריזמטי ומבוהל המחפש בעצמו מקלט.
בעוד המצוד אחר היורה נמצא בעיצומו, השלושה שוהים בדירתו של גיא ונשאבים ללילה חסר מעצורים מלא בסקס, סמים ופרנויה – המשיכה בין שני הגברים היא מיידית ופראית, ומעמידה למבחן את יחסיהם של ג'וי וגיא.
גיא אמן קעקועים דן צעיר כריזמטי ומבוהל הנמלט מפיגוע ירי במצעד הגאווה ומחפש מקלט ג'וי חברתו הטובה של גיא וסוחרת סמים
פרסטקסקטגוריהמועמדותתוצאהפרס אופיר2022 פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר דין מירושניקוב פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר מורן רוזנבלט הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה 2022 פרס השחקן הטוב ביותר ישראל אוגלבו
כאילו כלום לא קרה הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999 בבימויה של איילת ברגור, עם אסי דיין, רבקה נוימן וסיון שביט בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בידי נועה ברנר והוא עוסק במשפחה שבנם החייל מעורב בפיגוע בצומת בית ליד ושעות המתח עד לבירור מצבו, חושפות את היחסים המורכבים בין בני המשפחה.
נועה ברנר זכתה לציון לשבח על התסריט ורבקה נוימן זכתה בציון לשבח לשחקנית בפסטיבל הקולנוע ירושלים, 1999.
הסרט הוצג במסגרת "ראשון בדרמה" בערוץ 3 בכבלים.
הוא מוקדש ל אחיה של הבמאית שנפל במילוי תפקידו שנה וחצי לאחר הפיגוע בבית ליד.
סגן זיו גונן (גיא לואל) עומד לחזור ליחידתו.
הוא נפרד מאמו נילי (רבקה נוימן) ומאחיו שי (טל קפיטולניק) ומצטרף לאביו גיורא (אסי דיין) שאמור להסיעו לצומת בית ליד.
הוא מבקש מאביו להורידו בצומת מורשה משם יעלה על טרמפ לצומת בית ליד וגיורא מסכים.
גיורא ממשיך בנסיעה ושומע ברדיו על פיגוע בצומת בית ליד.
הוא עושה פניית פרסה לכיוון הצומת הזאת אך נעצר בפקק של כלי רכב ונאלץ לחזור הביתה.
זיו לא עונה לו בביפר.
בבית מעביר גיורא את חששותיו לנילי.
נילי מזעיקה את בתם עינת (סיון שביט) והן מתחילות להתקשר לתחנות מידע בבתי חולים אך שמו של זיו לא מופיע שם.
השכנה דורית (חנה דרורי קשי) מנסה לעודד את נילי.
גם לה יש בן, ארז, המשרת בצה"ל.
לדירה מגיע גם אורן (דני שטג), ידיד ותיק של עינת שמנסה לעזור למשפחה ועינת מתייחסת אליו בתחילה בקרירות.
נילי מאשימה את גיורא בכך שלא הסיע את זיו עד לצומת בית ליד כי אז היה מגיע לשם לפני הפיגוע.
נילי נוסעת למכון לרפואה משפטית ועינת משוטטת בחצר הבית ומבחינה בשני חיילים שמגיעים לבית ועולים במדרגות.
היא בטוחה שהם באים לבשר על זיו אבל הם באים דווקא לדורית לבשר על ארז.
לבסוף היא מבחינה בחצר בזיו ששוטף עצמו במים מכל הלכלוך שספג בפיגוע ומתנפלת עליו ברגשות של זעם ואהבה.
כל המשפחה חוגגת כשבטלוויזיה מדווחים על הלוויות ההרוגים.
נילי מפילה את גביע היין ומכתימה את המפה אך מרגיעה את כולם כי "שום דבר לא קרה"...
שם השחקן/יתשם הדמותהערותאסי דייןגיורא גונןרבקה נוימןנילי גונןסיון שביטעינת גונןגיא לואלזיו גונןטל קפיטולניקשי גונןדני שטגאורןחנה דרורי קשידוריתשכנה
הכָּאכָּאִים (ערבית: كاكائي) הם קבוצת מיעוט בעיראק המשתייכת לדת היארסאניה (Yarsan, כורדית: یارسان) או בשמה הנוסף, אהל אל-חק (Ahl-e Haqq, כורדית: ئەهلی حەق, פרסית: اهل حق) שפירושו "אנשי האמת" או "אנשי הצדק".
מקור שמם הגיע ממנהגם לכנות את נכבדיהם בתואר הכורדי, כָּאכּ, שפירושו בכורדית אח.
הכּאכּאים אינם מוכרים רשמית כמיעוט בחוקה העיראקית וסובלים מאפליה, רדיפות ואלימות עקב זהותם ואמונתם.
במהלך העשורים האחרונים נאלצו הכאכאים להתמודד עם אלימות קשה שגרמה לעזיבה מאסיבית של הקהילה ממקומות יישובה, אלימות זו הגיע לשיאה לאחר פלישת ארגון המדינה האסלאמית לצפון עיראק בשנת 2014 כאשר מיעוט זה סבל ממתקפות טרור ורדיפה.
דת היארסאניה מונה כ-5 מיליון מאמינים הנמצאים בעיקר במערב איראן ובמזרח וצפון עיראק, הארגון הבינלאומי לזכויות מיעוטים (MRG) העריך את מספר הכּאכּאים בעיראק בכ-200,000 אזרחים נכון לשנת 2013. הכּאכּאים גרים בעיקר בדרום מזרח העיר כירכוכ שבצפון עיראק אך מצויים גם כן במחוזות של דיאלא, ארביל, סולימאניה ומוסול.
מרבית הכאכאים דוברים כורדית בלהג ייחודי המכונה מאצ'ו, ולצד זאת דוברים את שפת המדינות שבהן הם חיים – ערבית ופרסית.
המקומות הקדושים לכּאכּאים ממוקמים בעיראק ובאיראן.
ניתן לזהות בקלות את הגברים הכּאכּאים בשל השפם האופייני להם שמקורו בספר הקודש הכּאכּאי, הקובע שגילוח הוא חטא, עובדה הגורמת לכּאכּאים להיות חשופים במידה רבה להטרדה ואפליה.
לכּאכּאים ספר קדוש בשם סַרַנְגַ'ם (Saranjam) והם מדברים בניב הגוראני (Gorani, בכורדית: گۆرانی) של השפה הכורדית.
רוב האזכורים מדווחים כי הדת נוסדה בסוף המאה ה-14 במערב איראן על-ידי הסולטאן סחאק שהיה מוכר כמנהיג דת כורדי בולט בתקופתו.
מחקרים שונים מתייחסים לסולטאן סחאק כמייסד המסורת הכּאכּאית וכהתגלמות אלוהית שזכה להכרה ניכרת באזור במהלך המאה ה-15.
בדת היארסאניה של הכּאכּאים ארבעה עמודי-יסוד מרכזיים:
טוהר: לשמור על טהרה וניקיון, מבפנים ומבחוץ.
יושר: ללכת בדרך הנכונה, כפי שאלוהים מצווה.
ענווה: להיות צנוע, לשלוט ברצונותך, להימנע מהתנשאות.
סובלנות: להיות סבלני ונכון להקריב למען אחרים כם אם הדבר כרוך בנשיאת קשיים.
אחד המרכיבים הבולטים במסורת הוא המיתוס הייחודי שלהם על הקוסמוגוניה, דרכי היווצרות היקום.
על-פי אמונת הכּאכּאים, הבורא יצר לראשונה פנינה שהכילה את היסודות השונים שהיו אמורים ליצור את היקום, לאחר מכן הוא אסף קבוצה של שבעה יצורים אלוהיים וכרת ברית עם מנהיגם שהפך לאדון העולם הזה.
התרחשה בטקס זה הקרבת שור כקורבן ולאחר מכן הפנינה התפרקה ומרכיביה יצרו את העולם שאנו מכירים והוא הושאר לטיפולם של שבעת היצורים.
אמונת הכּאכּאים מבוססת על ההשקפה שחלק מן האירועים של זמן הבריאה חוזרים על עצמם פעמים נוספות במחזורים גלויים, שמהווים למעשה גילויים של מציאות עמוקה יותר הידועה למעטים בדת.
בראייתם, אלוהים ושבעת היצורים ממלאים את תפקידם על פני כדור הארץ במהלך כל תקופת ההיסטוריה בהתגלמויות שונות כבני אדם.
כך, המסורת שמה דגש על ההיבט המחזורי, והרעיון היסודי שאותה ישות עשויה לצוץ בעולם יותר מפעם אחת ובצורות שונות מוצא ביטוי גם באמונה בדבר גלגול נשמות הקיימת במסורות של אמונתם הדתית.
הדבר עשוי לרמוז, למשל, שדמות היסטורית אחת הייתה זהה במהותה לאחרת שחיה בתקופה אחרת, וששתי הדמויות הן ביטויים של ישות שהייתה כבר קיימת בזמן הבריאה.
בדומה ליזידים, שעליהם נטען כי לפי אמונתם השטן איננו מקור של רוע או של רשע, נטען לעיתים קרובות גם כי המנהגים והאמונות של הכּאכּאים אוסרים על קללת השטן, מה שהוביל חלק מהמוסלמים להתייחס לכּאכּאים, כמו ליזידים, כעובדי שטן.
כתוצאה מתפישׂה זו וכתוצאה ממוצאם הכורדי (הנפרד מהרוב הערבי-השיעי במדינה ונתון בעימות עם רשויות כורדיסטן העיראקית עקב המחלוקת בסוגיית העצמאות הכורדית), הכּאכּאים היו נתונים לאיומים, לחטיפות ולהתנקשויות, בעיקר באזור כירכוכ.
נציבות האו"ם לפליטים ציינה כי הכּאכּאים נתפסים על-ידי המוסלמים הקיצוניים הן ככופרים בדת והן כתומכים בפלישת הקואליציה הבינלאומית בהובלת ארצות הברית לעיראק בשנת 2003, שתי סיבות שהובילו להחרפת הרדיפות נגדם.
נכון לשנת 2021, הכּאכּאים עדיין אינם מוכרים רשמית כדת עצמאית בחוקה העיראקית.
מדובר בפער משמעותי במסגרת החוקתית להגנה על קבוצות מיעוט במדינה, ובשל כך הכּאכּאים רשומים כמוסלמים בתעודות הזהות העיראקיות שלהם.
אחת הסיבות העיקריות שבגינן קשה להסדיר את מעמדם של הכּאכּאים במדינה היא העובדה שרוב חברי הקבוצה שומרים את עקרונות אמונתם בסוד.
לנוכח האפליה המתמשכת והמחמירה שנובעת מהעדר הסדרת מעמדם, מתקיימים ויכוחים בין דמויות מפתח דתיות בקרב הכּאכּאים בשאלה האם הסודיות הדתית מסייעת לקבוצה לזכות בזכויות פוליטיות ובהגנות משפטיות או דווקא פוגעת בהם.
מכיוון שהחוקה העיראקית קובעת שמיעוטים דתיים זכאים להגנה, יש המאמינים כי הכּאכּאים יוכלו להפיק תועלת מההכרה בהם כדת נבדלת בעלת מורשת ייחודית, באופן שיספק להם הגנה חוקתית וזכויות פוליטיות ומשפטיות נוספות.
מנגד, גורמים אחרים בקהילה מתנגדים לדרישה להכרה בכּאכּאים בחוקה העיראקית משנת 2005, מתוך אמונה שהכרה כזו תחשוף את הכּאכּאים לסיכונים גדולים יותר.
בראייתם, הכּאכּאים הם קבוצה נרדפת ומתגוננת ולכן אם לא יגנו על זהותם, עלולות אמונותיהם הדתיות ומסורותיהם הייחודיות להיעלם עם הזמן.
מתוך כך, גם אם יוכרו באופן רשמי כמיעוט דתי ונבדל, הם לא יזכו להגנה מצד השלטונות העיראקים ואף יסבלו מאלימות גוברת עקב זהותם מצד האוכלוסייה העיראקית, ולכן ייטב להם אם יבחרו להצהיר על עצמם מוסלמים בלבד.
לעומת המצב בעיראק, מאז שנת 2015 מכירההממשלה האזורית של כורדיסטן בכּאכּאים כמיעוט נבדל, ושמור להם מושב בפרלמנט של כורדיסטן העיראקית מטעם מחוז חלבג'ה, במסגרת הסדרי המכסות לנציגי קבוצות המיעוט..
ממשלת כורדיסטן וממשלת עיראק מתעלמות מהקריאות לעזרה ולתמיכה מצד קבוצות מיעוט ונמנעות מלהטיל ענישה מחמירה על מעשי התנכלויות ואלימות שמבוצעים כנגד הכּאכּאים.
הכּאכּאים, מצידם, סבורים שנרפות זו היא חלק מניסיון של ממשלת עיראק לשיערוב של כפריהם המונע מרצון לשלוט באדמותיהם העשירות בנפט ובמשאבי טבע אחרים.
התנהלות זו של הממשלות הובילה קבוצה של מנהיגים כּאכּאים לבקש עזרה ותמיכה ממשלחת הסיוע של האו"ם לעיראק (UNAMI) , ולדרוש ממנה לנקוט צעדים משמעותיים בדרישה מממשלת עיראק להגן על הכּאכּאים ועל כפריהם מפני הקבוצות החמושות באזורים שמדרום לכירכוכ.
לאחר שהוגשה בקשה כזו לממשלת עיראק בשנת 2020, נשלחו כוחות צבא ושיטור לאזורים הכּאכּאיים במטרה להנמיך את המתיחות.
הכּאכּאים בעיראק סובלים מאפליה והעדר הגנה חוקתית במדינה ואינם זוכים להגנה פוליטית מאז הקמתה של המדינה, במסגרת יצירת המדינות והגבולות בהיסטוריה המודרנית במזרח התיכון לאחר מלחמת העולם הראשונה.
קודם לכן, תחת שלטון האימפריה העות'מאנית ובימי המנדט והמלוכה בעיראק, מילאו נכבדים כּאכּאים תפקידים בעלי השפעה בעיראק, והיו ביניהם בעלי קרקעות עשירים במחוז כירכוכ.
בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין, סבלו הכּאכּאים מאלימות שיטתית ואפליה בגלל השתייכותם ללאום הכורדי ואולצו להזדהות בכפיייה כבני הלאום הערבי, דבר זה הוביל לכך שרוב קהילות הכּאכּאים גורשו בכוח מאדמותיהן ומכפריהן, כך למשל, מאות כּאכּאים שחיו בעיר כירכוכ הוגלו בכוח לאיראן בגלל מוצאם האתני הכורדי ואיבדו את אזרחותם.
בנוסף, נשללו מהכּאכּאים זכויותיהם התרבותיות, הלשוניות והדתיות עקב מדיניות השיערוב של משטר הבעת'.
ממשלת עיראק העבירה את הבעלות על אדמותיהם החקלאיות של הכּאכּאים המגורשים לידי אזרחים ערבים נאמנים למשטר.
הברירה היחידה שהציבה ממשלת עיראק בפני כּאכּאים שביקשו לקבל בחזרה את רכושם הייתה לשנות את רישום מוצאם האתני מכורדי לערבי.
בנוסף, במהלך שמונה השנים שבהן התחוללה מלחמת איראן-עיראק, הרס שלטון הבעת' לחלוטין את כפרי הכּאכּאים הסמוכים לגבול האיראני במחוז דיאלא על מנת ליצור רצועת ביטחון.
לאחר נפילת משטר הבעת' בשנת 2003 והשינויים הפוליטיים שחלו במדינה בעקבותיו, המשיכו מיעוטים דתיים, ובפרט הכּאכּאים, להיאבק על זכויותיהם אך הפכו בשל כך למטרות ישירות של אלימות פוליטית, כלכלית ודתית בגלל זהותם האתנית או הדתית ובמקרים רבים אולצו לעזוב את בתיהם.
האמונות הסודיות של הקבוצה והנרטיבים המסולפים אודותיה הביאו להתנכרות הסביבה החברתית כלפם.
אנשי-דת סונים בעיראק פרסמו פסקי הלכה הדורשים מהמאמינים להימנע מקיום אינטראקציות עם הכּאכּאים או מקניית סחורות מהם, תוך שהם מתארים אותם כעובדי-שטן, אך ממשלת עיראק מעולם לא נקטה צעדים כלשהם כדי לטפל בבעיות החמורות הללו.
מאז 2005, היו הכּאכּאים בעיראק נתונים לאיומים, לחטיפות ולהתנקשויות, בעיקר במחוזות של מוסול, כירכוכ ודיאלא, וחלק מהמשפחות הכּאכּאיות שחזרו לעיראק לאחר גירושן לאיראן על-ידי משטר הבעת' העיראקי נתקלו באתגרים שונים בהשגת מסמכים אזרחיים עיראקים.
בין 2003 ל-2007, אולצו יותר מ-150 משפחות כּאכּאיות משכונת עוּרוּבַּה בעיר כירכוכ לעבור לאזורים אחרים של העיר או אף מחוצה לה עקב התנכלויות, איומים וסכסוכים מצד התושבים המוסלמים באזור.
בשנת 2006 נרשמו מעשי רצח רבים של תושבים כּאכּאים באזורים שונים בכירכוכ.
בין אלה, אירוע יוצא דופן היה הריגתם של שני סטודנטים כּאכּאים והתפוצצות מחבלים מתאבדים בהלוויתם במטרה לפגוע בכּאכּאים נוספים.
אירוע אלים אחר התרחש בספטמבר 2007, כאשר ארבעה בני משפחה כּאכּאית נעצרו באלימות על-ידי כוחות מיליציה חמושים ליד העיר בעקובה, במרכז מחוז דיאלא, הושפלו, עונו ונרצחו בשל אמונתם הדתית הייחודית ומוצאם האתני הכורדי.
באוקטובר 2009, התפוצצה מכונית תופת בכפר הכּאכּאי טוֹפְּזָאוַוה, מדרום לעיר כירכוכ, שגרמה להריסתם של למעלה מ-15 בתים ולפציעתם של כ-30 תושבים כּאכּאים.
הכּאכּאים בעיראק לאחר פלישת דאעש
במהלך פלישת ארגון המדינה האסלאמית למוסול ולצפון עיראק ביוני 2014, נמלטו כ-1,038 משפחות של כּאכּאים מבתיהן בעיר לכיוון כורדיסטן העיראקית כדי להימנע מרצח עם.
לוחמי הארגון הרסו שלושה מקדשים כּאכּאיים וחמישה כפרים המאוכלסים בבני הקהילה באזור מוסול, תוך ביצוע הטבח בעם היזידי באוגוסט אותה שנה.
מתקפה אלימה זו הובילה קבוצה של כשלושים אנשי-דת כּאכּאים מכירכוכ להכריז על עצמם כמוסלמים.
לאחר כישלון משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית שערכו שלטונות החבל הכורדי בספטמבר 2017, תקפו כוחות צבא עיראק את העיר כירכוכ ואזורים נוספים במחוז דיאלא, והסיגו מהם את כוחות הפשמרגה הכורדיים, שהחזיקו באזורים אלה עד אז.
כניסתן של מיליציות אל-חשד א-שעבי לאזור ונסיגת כוחות הפשמרגה שהגנו לפחות להלכה על הכאכאים, נוצר באזורים שנכבשו על-ידי צבא עיראק והמיליציות איום משמעותי על הכּאכּאים.
בשל כך, מאז תחילת 2018, נתונים הכּאכּאים באזורים אלה, ובמיוחד בכפרים שמדרום לכירכוכ, להתקפות אכזריות ושיטתיות של מיליציות שיעיות שונות מצד אחד, ושל שרידי המדינה האסלאמית מצד שני.
כשגדלו תדירותן ועוצמתן של התקיפות נגדם, בחרו כּאכּאים רבים לעזוב את בתיהם ואת כפריהם באזור, עד שמ-14 כפרים באזור נותרו רק שלושה כפרים כּאכּאיים מאוכלסים.
על אף שמעשי הרדיפה וההתנכלות הללו מתרחשים באופן קבוע, התקשורת הבינלאומית ממעטת מאוד לדווח אודותיהם.
הכּאכּאים סבלו מ-15 התקפות שונות במחצית הראשונה של 2020, במחוזות של כירכוכ, נינוה ודיאלא.
כוחות הביטחון העיראקים לא יכלו להבטיח את ביטחונם של הכּאכּאים בשנה זו מכיוון שהצהירו שלא יוכלו להגן כראויי על כפרים הסמוכים לטריטוריות שבהן יושבות קבוצות המזדהות עם המדינה האסלאמית, כדוגמת אזור ח'אנקין שבדיאלא והכפר דֶרֶה, הסמוך לגבול עם איראן.
בנוסף, הממשל העיראקי מונע מהאוכלוסייה הכּאכּאית להחזיק נשק כדי להגן על עצמו מפני התקפות קבועות אלו ולכן חיים הכּאכּאים באזורים השונים של צפון עיראק בסכנה קיומית מתמדת עד היום.
כאי ח'וסרו (בפרסית: کیخسرو) הוא מלך אגדי של איראן מהשושלת הכאית, שושלת אגדית של מלכים פרסיים ודמות בספר האפוס הפרסי, שאהנאמה, שכל מלכיה נשאו את השם "כאי" שפירושו "מלך".
הוא היה בנו של הנסיך האיראני שנישא לנסיכה פרנגיס מתוראן בזמן ששהה בגלות.
לפני שנולד כאי ח'וסרו, אביו נרצח בתוראן על ידי סבו מצד אמו, אפרסיאב.
כאי ח'וסרו הוכשר בילדותו במדבר על ידי פיראן, הווזיר החכם של אפרסיאב.
סבו מצד אביו היה כאי קאבוס, השאה האגדי מאיראן שבחר בו כיורשו כשחזר לאיראן עם אמו.
מקור שמו מאווסטית ומשמעותו "בעל תהילה טובה".
באווסטה, כאי ח'וסרו מכונה "אביר ארצות איראן".
לפי אווסטה, היה לו בן בשם אקסרורה.
באגם צ'יצ'סט הוא העלה קרבן לאלה , אלה איראנית עתיקה הקשורה למים, עבור זכייה במרוץ מרכבות.
הוא הרג את אפרסיאב באגם צ'יצ'סט כנקמה על רצח סיאווש.
בטקסטים בשפה הפהלווית, מוזכר שמו כ-כאי הוסרוי.
על פי כתב גאוגרפי מהמאה ה-9 לספירה, הוא נולד בעיר סמרקנד, שנוסדה על ידי סבו, כאי קאבוס.
הוא הצית את האש של באהראם (האנשה אלוהית של המושג ניצחון) בסמרקנד והצית מחדש את האש שכבתה, בשם קארקוי, בעיר זרנג.
על פי החיבור הזורואסטרי בן ה-63 שאלות ותשובות בשפה הפהלווית, כאי ח'וסרו מלך במשך 60 שנים לפני שהעביר את השלטון לכאי לוהראספ.
הוא השמיד מקדש אלילים באגם צ'יצ'סט שלולי הושמדו לא הייתה יכולה להתרחש תחיית המתים באחרית הימים, הוא יתאחד עם סאושיאנט, דמות שתשמיד באחרית הימים את הרוע בעולם המתחדש.
היו מחברים בעידן האסלאם, כמו חמזה אל-איספהני, בן המאה ה-9 ואבן בלכי, בן המאה ה-11, שכתבו שהפרסים ראו בכאי ח'וסרו נביא ושהוא חי בעיר בלק.
כאי ח'וסרו הוא בנם של סיאווש פרנגיס, וכשאביו נהרג על ידי גרסיווז, אחיו של אפרסיאב, הוא נמסר על ידי פיראן וישה לידי רועי צאן.
אפרסיאב שחשש למלכותו, ביקש להביא את הילד לפניו כדי לבדוק את פיקחותו כדי לראות אם הוא יכול להוות איום.
פיראן מייעץ לכאי ח'וסרו לענות על כל השאלות לאחור.
אפרסיאב משוכנע שח'וסרו הוא אידיוט ומצווה על פיראן לשלוח אותו לאמו המתגוררת בעיר סיאבשגרד, שהוקמה על ידי אביו.
בינתיים, באיראן, בעקבות חלום שבו אל המצפון מספר על כאי ח'וסרו נוצר צורך להחזיר את הילד.
רק האביר גיב יכול להחזיר את הילד לאיראן.
לאחר שבע שנות חיפוש, הוא סוף סוף מוצא אותו ומחזיר אותו יחד עם אמו, פרנגיס.
הגביע הוא כלי ניבוי וחיזוי שלפי המיתולוגיה הפרסית היה שייך לשליטי פרס העתיקה.
על פי המיתולוגיה, הגביע היה בשימוש חד פעמי על ידי כאי ח'וסרו בתקופת שלטונו, כדי למצוא היכן היה ביז'אן, שנסע לגבול תוראן לציד.
ביז'אן נקלעה לקשר רומנטי עם מניז'ה, בתו של המלך אפרסיאב, לאחר מפגש קצר אתה בגבול איראן ותוראן.
מניז'ה הביאה אותו בחשאי לארמון אביה, וכאשר אפרסיאב גילה זאת, הוא השליך את ביז'אן לבור וגירש את מניז'ה מהטירה.
כולם באיראן חשבו שביז'אן מת מלבד כאי ח'וסרו שראה אותו חי מהסתכלות בגביע.
כאי ח'וסרו שלח אז את רוסתם לחלץ את ביז'אן.
אמרו שהגביע ("ג'אם") מלאה בסם חיי נצח ושימשה ככלי ניבוי.
האמינו שניתן להבחין בכל 7 מדורי גן העדן של היקום, על ידי צפייה לתוכו.
כמו כן האמינו שהוא התגלה בפרספוליס בימי קדם.
אמרו שהעולם כולו משתקף בו, ונאמר כי חזויים בתוך הגביע חושפים אמיתות עמוקות.
לפעמים, במיוחד בתיאורים פופולריים הגביע מוצג ככדור בדולח.
התרגום לאנגלית של שאהנאמה בידי הלן צימרן משתמש במונח "כדור בדולח".
"כאילו אין מחר" הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית, מאי ספדיה.
האלבום יצא לאור ב-17 בדצמבר 2024 בהוצאת חברות התקליטים ג'ירף מיוזיק והפי"ל.
ספדיה יוצרת ומפיקה להיטים עבור זמרים אחרים במשך תקופה ארוכה ועבדה בעבר עם עידן רייכל ואינפקטד מאשרום, והייתה שותפה לכתיבת השיר "Unicorn".
באוגוסט 2024, סיפרה כי היא עובדת על אלבום חדש משלה וכי היא החליטה להתמקד ביצירה עצמאית, למרות שיש לה פרויקטים עם אמנים אחרים שצפויים לצאת בעתיד.
כמה חודשים קודם לכן יצא סינגל מתוך האלבום בשם "צריכה אותך דקה" ובאוגוסט 2024, יצא שיר נוסף מתוך האלבום בשם "חיילת של אושר" שעוסק בתקופות קשות ותחושת כאוס אישי ועולמי.
השיר נכתב לאחר טבח שבעה באוקטובר, והוא מתאר תחושות של אי-יציבות וקשיי התאמה למציאות המשתנה.
בדצמבר 2024, ספדיה ואמיר דדון השיקו שיר משותף חדש בשם "לבן טהור (תן לי את האור)".
"כאילו שירים" הוא מארז תקליטורים רב-חלקים של אלון אולארצ'יק, שיצא בשנת 2025 לרגל יום הולדתו ה-75. המארז כולל שמונה חלקים (אלבומים), ובהם כ-100 רצועות חדשות שטרם פורסמו, הצטברו לאורך השנים כסקיצות ומנגינות שלא נכללו בשום פרויקט קודם.
חלק מהשירים כוללים מילים ולחנים, וחלקם קטעים אינסטרומנטליים או קטעים בתהליך עיבוד לא גמור, למרות שכל הרצועות עברו תהליך של מאסטרינג.
זמן ההאזנה הכולל של הפרויקט כולו הוא מעל לחמש שעות.
כל אחד משמונת החלקים נושא כותרת ייחודית ומייצג גוון מוזיקלי שונה, ובהם בין השאר:
"שירי משוררים": יצירות שירה ופואטיקה.
"שירים עם חיוך" ו"שירים כמעט בלי חיוך": רצועות בעלות אופי רגשי מתחלף.
"שירי מחשבות": קטעים עם גיטרה חשמלית ונגיעות מחשבתיות.
"פסנתר פשוט" ו"פסנתר פשוט ועוד דברים": קטעים אינסטרומנטליים עם פסנתר במרכזן.
חלקם נגנזו מתוך האלבום "פעם בגליל".
"מנגינות עבריות": לחנים בסגנון יהודי מסורתי
"קצב ומנגינה": קטעים עם אלמנטים אלקטרוניים וסתימת קצב.
אולארצ'יק ראה ערך רב בגולמיות הסקיצות, שהן לדבריו "הכי קרובות למקור ולרגע של היצירה", והעדיף לעיתים את הפשטות והאותנטיות על פני הפקה מלוטשת.
הוא השתמש בטכנולוגיות הקלטה מתקדמות, כולל תוכנות הקלטה ממוחשבות.
המארז נולד ממאגר של סקיצות שצבר אולארצ'יק במחשב במשך עשרות שנים.
הוא בחר להשיק את הפרויקט בעצמו, והעיד שניסה בעבר למחוק את הסקיצות, אך התקשה להיפרד מהן כיוון שחש כי יש בהן ערך אומנותי, למרות שהן לא עברו תהליך עיבוד מלא ולא בוצעו עם נגנים חיים.
יציאת הפרויקט לוותה בהוצאת חמישה סינגלים: "סביבנו כל כך הרבה רעש" שנכתב על ידי עלי מוהר שנמסר לאולארצ'יק לאחר מותו של מוהר על ידי בת זוגו, "את לא בעניין" שנכתב במקור עבור הזמר ליאור נרקיס, "יש לי חלום", הקטע האינסטרומנטלי "שלג דאשתקד" ו"שטויות ופחדים".
המארז יצא בפורמט דיגיטלי באורך כולל של כ-5 שעות ושוחרר באופן מפתיע, ללא קמפיינים שיווקיים או טיזרים, לרגל יום הולדתו ה-75 של אולארצ'יק.
ב-7 בספטמבר יצא המארז לאור על גבי שמונה תקליטורים, במהדורה מוגבלת של מאה עותקים חתומים וממוספרים על ידי אולארצ'יק עצמו.
המארז נתפס כאחד האוספים המקיפים והשאפתניים ביותר שיצאו במוזיקה הישראלית.
המבקרים ציינו כי למרות ההיקף המרשים של הפרויקט, ייתכן והיה מקום לצמצם את התוכן, במיוחד בפרק השמיני שנשמע כחומר לא מלוטש.
עם זאת, צוין לחיוב החן שבפשטות ההגשה והמינימליזם ההפקתי של הפרויקט, שמזכיר את רוח אלבומו הקלאסי "שעשועי כאילו" מ-1987.
כל הרצועות נכתבו, הולחנו, הופקו ובוצעו על ידי אולארצ'יק, אלא אם צוין אחרת.
כארון הוא אחד מחמשת הירחים של כוכב הלכת הננסי פלוטו, והראשון מביניהם שהתגלה.
הוא נקרא על שם כארון, משיט המעבורת של האדס (מקבילו היווני של פלוטו הרומאי) מהמיתולוגיה היוונית.
אין לבלבל את כארון עם עצם בעל שם דומה, כיירון, גוף שמיימי במסלול בין שבתאי ואורנוס.
שם זה אושר באופן רשמי על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ב-1985.
כארון התגלה על ידי ג'יימס כריסטי ב־22 ביוני 1978. כריסטי עקב בתשומת לב אחר תמונות בהגדלה רבה של פלוטו על לוחות צילום, שצולמו כמה חודשים קודם לכן, וגילה "בליטה" קלה שהופיעה במחזוריות של 6.39 ימים.
מאוחר יותר נצפתה הבליטה על לוחות צילום מוקדמים לפחות מ-29 באפריל 1965. הבליטה קיבלה את הסימון הזמני 1978P1.
גילויו של כארון אפשר לאסטרונומים למדוד ביתר דיוק את מסתו וגודלו של פלוטו.
כארון סובב סביב פלוטו ב־6.387 יום, אותו פרק הזמן כסיבובו העצמי של פלוטו.
בין שני הגופים קיימת הקפה סינכרונית, ולכן הם מפנים זה לזה תמיד את אותו הצד במה שמכונה "תהודת סיבוב-מסלול".
קוטרו של כארון הוא 1,212 קילומטר, 51% מקוטרו של פלוטו.
שלא כמו פלוטו, המכוסה בקרח חנקני, נראה שכארון מכוסה בקרח-מים.
סמוך לקו המשווה ישנה חגורה טקטונית שבולטת מפני השטח וגולשת גם לחצי-הירח הרחוק מפלוטו.
יחס הגדלים בין כארון ופלוטו הוא הגדול ביותר במערכת השמש בין ירח לכוכב הלכת אותו הוא מקיף: גודלו של כארון הוא כמחצית גודלו של פלוטו.
לשם השוואה, יחס הגדלים בין הירח לכדור הארץ, שגם הוא בין הגבוהים במערכת השמש, הוא בערך 1:4. הקשר הכבידתי בין כארון לפלוטו גורם לכך שהם מקיפים זה את זה הקפה סינכרונית.
כשם שכארון מפנה כלפי פלוטו את אותו צד (בדומה לירח של כדור הארץ), גם פלוטו מפנה כלפי כארון את אותו הצד.
בשל ההבדלים הקטנים באופן חריג בגדלים של כארון ושל פלוטו, ובשל העובדה כי כארון אינו סובב את פלוטו אלא שניהם סובבים את מרכז הכובד המשותף להם, שנמצא מחוץ לגופים אלה, יש הרואים בהם לא מערכת של כוכב-לכת וירח, אלא מערכת כפולה של כוכבי לכת ננסיים.
במהלך הדיונים ב-2006 בדבר ההגדרה החדשה למושג כוכב לכת, עלתה מחדש שאלת מעמדו של כארון בתור ירח (בניגוד למעמד כל כוכב לכת ננסי, לדוגמה).
עם זאת, נכון ל-2016, האיגוד האסטרונומי הבינלאומי עדיין מגדיר את כארון כירח.
סימולציה שערכה ד"ר רובין קאנופ ב-2005 הראתה שכארון עשוי היה להיווצר מהתנגשות של פלוטו עם עצם מחגורת קויפר לפני כ-4.5 מיליארד שנה, בדומה להיוולדו של הירח מכדור הארץ.
ואולם, אירוע כזה צריך היה להסתיים כאשר פלוטו סלעי יותר מכפי שהוא במציאות, וכארון קרחי יותר.
ייתכן ששני הגופים היו קיימים מוקדם יותר, התנגשו זה בזה, והחלו להקיף זה את זה אחרי ההתנגשות.
הגשושית ניו הורייזונס צילמה בינואר 2015 כיצד כארון ופלוטו משלימים יחדיו סיבוב של 6.387 ימים סביב מרכז בריצנטרי (barycentric) משותף.
ב-14 ביולי 2015 בשעה 12:01 UTC חלפה הגשושית על פני כארון במהירות 13.87 קילומטר/שנייה ובמרחק 29,473 קילומטר.
כארון הוא משיט המעבורת של האדס, אל השאול במיתולוגיה היוונית.
המיתולוגיה מספרת שהוא העביר מתים לצידו השני של נהר האכרון או נהר הסטיקס רק אם היה ברשותם מטבע לתשלום עבור הנסיעה.
לכן היוונים הקדמונים נהגו לקבור את מתיהם כשמטבע אובול מתחת ללשונם, או על עיניהם, כדי שלא ייאלצו לנדוד לנצח לאורך גדות הנהר.
כארון הוא בנם של ארבוס וניקס.
הוא מתואר בדרך כלל כזקן רזה ונרגן או לחלופין כשד מכונף בעל פטיש דו־ראשי.
למרות זאת במספר עיבודים כגון: הסרט "הרקולס" של חברת סרטי וולט דיסני הוא מוצג כשלד.
לדברי ורגיליוס בספרו "האיניאדה" וכן לדברי מקורות אחרים, כארון משיט את סירתו על הנהר סטיקס.
עם זאת, על פי מרבית המקורות, הנהר שעליו שטה המעבורת של כארון הוא אכרון ולא סטיקס.
בתקופה מאוחרת יותר גם דנטה בספרו "הקומדיה האלוהית" הצטרף לקביעה זו.
פעמים בודדות בלבד התיר כארון לאנשים חיים לשוט במעבורת שלו ולהיכנס אל תחומיה הפנימיים של ממלכת השאול.
בין היתר, הוא אפשר זאת למוזיקאי המוכשר אורפאוס, שהצליח לעשות כן באמצעות נגינתו העצובה והיפה, שריככה את ליבו של כארון.
על שמו של כארון קרוי הירח כארון, ירחו של כוכב הלכת הננסי פלוטו.
פלוטו עצמו קרוי על שמו של אל השאול הרומאי, הוא האדס בקרב היוונים.
גם הביטוי המשמש לקביעת זמן גאולוגי, כרון, קרוי על שמו של כארון.
במשחק מורטל קומבט 11 כארון משיט ספינה על ים הדם.
כאפייה היא כיסוי ראש מסורתי באזור המזרח התיכון, אשר נפוץ בעיקר בירדן, בעיראק, בחצי האי ערב ובסיני, במדינות הערביות והמוסלמיות באזור המפרץ הפרסי כולל איראן, ובקרב הפלסטינים והבדואים.
הוא עשוי בדרך כלל מכותנה או מפשתן.
הכאפייה מלופפת סביב הראש באופנים שונים, בעיקר כדי לספק הגנה מפני חשיפה ל.