tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בימי לימודיו באוניברסיטה הצטרף איוויצה דאצ'יץ' למפלגה היחידה – האיחוד הקומוניסטי ואחרי הקמת המפלגה הסוציאליסטית על ידי סלובודן מילושביץ', נבחר דאצ'יץ' בשנת 1990 ליושב ראש הראשון של הסוציאליסטים הצעירים של בלגרד.
אז ערך את ביטאון המפלגה הסוציאליסטית – "אפוכה" ("התקופה").
באמצע שנת 1991 התקבל כחבר במפלגה הסציאליסטית של סרביה.
בהתחלת שנות ה-1990 עמד בראש המטה להסברה ולתעמולה של המפלגה.
בשנת 2004 היה מועמד לנשיאות.
הוא כיהן בשנים 1992–2004 כחבר בפרלמנט הסרבי וב-2004 גם כחבר בפרלמנט של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.
החל משנת 2008 היה לשר הפנים וסגן ראש הממשלה.
בזמן כהונתו כשר הפנים רדובאן קאראג'יץ' וראטקו מלאדיץ' הוסגרו לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.
כמן כו אזרחי סרביה זכו לפטור מאשרת כניסה לארצות האיחוד האירופי.
דאצ'יץ' היה גם יושב ראש מועדון הכדורסל "פרטיזן בלגרד" וסגן יושב ראש הוועד האולימפי של סרביה.
באוקטובר 2000 – ינואר 2001 מילא את תפקיד שר התקשורת בממשלת מעבר בראשות מילומיר מיניץ', לפני קיום הבחירות דמוקרטיות לפרלמנט.
אחרי מותו של מילושביץ', בדצמבר 2006 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאליסטית של סרביה.
ביולי 2012 התמנה דאצ'יץ' לראש הממשלה על ידי הנשיא טומיסלב ניקוליץ' והצליח להרכיב ממשלת קואליציה בה משתתפות לצד המפלגה הסוציאליסטית של סרביה וכמה סיעות קטנות (המפלגה המאוחדת של הפנסיונרים, ו"סרביה המאוחדת") גם המפלגה המתקדמת (SNS) של הנשיא טומיץ' ומפלגת האזורים המאוחדים של סרביה (URS)
הממשלה החדשה הצהירה שתעשה מאמצים כדי לקדם את המשא ומתן על הצטרפות סרביה לאיחוד האירופי.
היא אינה מוכנה להכיר בעצמאות קוסובו, אך הביעה נכונות להמשך דו-שיח פוליטי ודו-שיח טכני עם פרישטינה.
הממשלה קיבלה את תוצאות המשא ומתן שניהלה הממשלה הקודמת והביעה מחויבות לפתרון בעיית קוסובו-מטוחיה בדרכי שלום.
במאי 2011 הצהיר דאצ'יץ' כי הוא תומך בחלוקת קוסובה כ"פתרון מציאותי יחיד", דעה הנוגדת את מדיניות האיחוד האירופי.
ביולי 2011 הוא התמודד עם "משבר צפון קוסובו", אחרי גיחה של משטרת קוסובו לתוך הערים בצפון קוסובו, בהן יש רוב סרבי.
אף על פי שהמתח בין סרביה ובין קוסובו דעך עקב התערבות כוחות נאט"ו, הוא עדיין עומד במרכז הדאגות של האיחוד האירופי אשר גינה את קוסובו בשל ההתגרות הנ"ל.
ממשלתו של דאצ'יץ' הכירה ותמכה בהסכם דייטון ופיתחה שיתוף פעולה בכל המישורים עם רפובליקה סרפסקה בבוסניה.
באוגוסט 2010 זכתה משפחתו לאבטחה של המשטרה עקב איומים על ידי "מאפיה" מקומית.
בשנת 2012 סוכנות המודיעין של סרביה גילתה שברון הסמים דארקו זאריץ' הציע פרס בשווי 10 מיליון אירו תמורת רציחתם של בוריס טאדיץ' ושל איוויצה דאצ'יץ'.
דאצ'יץ' התחייב להיאבק בשחיתות ובעולם התחתון.
בסוף אוגוסט הקים מועצת שיקום כלכלי, על מנת להילחם במשבר הכלכלי שבא לידי ביטוי בחובות גדולים של המדינה, אינפלציה דוהרת וצניחת היצוא.
באוגוסט 2012 מונתה יורגובנקה טבקוביץ' לתפקיד נגיד הבנק הלאומי של סרביה.
שר חוץ וסגן ראש הממשלה
בשנת 2014 התמנה לסגן ראש הממשלה ושר חוץ בממשלת קואליציה בראשות אלכסנדר ווצ'יץ'.
איוויצה דאצ'יץ' נשוי ואב לבן ובת.
אחד מתחביביו הוא חובבות רדיו.
איוויֶה (בבלארוסית: Іўе, ברוסית: Ивье, בפולנית: Iwje, ביידיש: איוויע) היא עיירה במחוז גרודנו, כ-160 ק"מ מגרודנו.
לפי מסמכים מהמאה ה-17, נוסדה איוויה על ידי אשת הדוכס הגדול של ליטא במאה ה-15. במאה ה-16 התיישבו בה טטרים, ובשנת 1600 נבנו בה כנסייה ומנזר ברנרדיני.
על פי סברה אחת, מקור שמה של העיירה הוא סלאבי, ופירושו – עץ ערבה.
על פי סברה אחרת, המקור הוא פיני, והמשמעות היא "מקור הנהר".
סברה נוספת גורסת שהשם הוא טטרי במקור, ומשמעותו היא "בית" או "קן".
זאת מכיוון שהעיירה הייתה במשך שנים רבות יישוב בלארוסי-טטרי.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו באיוויה כ-3,000 יהודים, שהיוו רוב תושבי העיירה.
באיוויה פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות, בהן השומר הצעיר, המזרחי ובית"ר, ומוסדות דת וחינוך יהודיים, ובהם בית ספר מרשת תרבות ובית ספר יידי.
שכנא אפשטיין, עורך ה"דער עמעס", היה יליד העיירה.
ב-15 במאי 1929 עלו באש מרבית בתי היהודים ומוסדות הציבור בעיירה בשרפה שפרצה בה, ועד עזרה מקומי פעל לשיקומם.
בעקבות כניסת הסובייטים לאיוויה ב-18 בספטמבר 1939, נסגרו רוב המוסדות היהודיים בעיירה.
במבצע ברברוסה, בקיץ 1941, כבשו הגרמנים את העיירה.
כעבור מספר ימים גויסו הגברים היהודים בני 15 עד 60 לעבודת כפייה, וב-2 באוגוסט 1941 הובילו הגרמנים 224 יהודים ממשכילי העיירה, ובהם רבנים ומורים, ליער ליד הכפר סטנייוויצ'ה (Staniewicze), שם ירו בהם למוות בסיוע ליטאים.
בעיירה הוקם גטו מוקף גדר תיל, ובראש היודנרט שמונה במקום הועמד משה קופלר, פליט מקרקוב.
לגטו הובאו מגורשים יהודים מיישובי הסביבה (כמו בקשטי), ומספר תושביו הגיע ל-3,500 עד 4,000 נפש, תוך צפיפות רבה.
ב-12 במאי 1942 רוכזו יהודי הגטו בכיכר השוק בעיירה, ולאחר סלקציה, הובלו כ 2,300 איש, רובם נשים וילדים, לסטנייוויצ'ה, ושם נרצחו.
עשרות יהודים שניסו להימלט נתפסו ונרצחו.
בסוף דצמבר 1942 נרצחו עוד כ-150 מיושבי הגטו במחנה העבודה בוריסוב שליד מינסק, וב-16 בינואר 1943 גורשו למעלה מ-1,000 יהודים מהגטו לאזור ביצות ביאלה-בלוטה (Biale Blota) בסמוך לבוריסוב, ושם נרצחו.
באותו יום נמלטו ליערות כ-200 יהודים, ורובם הצטרפו במרוצת הזמן לפרטיזנים.
במרץ 1943 הועברה קבוצה קטנה של יהודים מהגטו לגטו לידא, ובאוגוסט אותה השנה הועברו כ-70 צעירים מהגטו למחנה עבודה ליד סמולנסק, ונרצחו שם.
אחרוני היהודים מגטו איוויה גורשו בספטמבר 1943 למחנות ההשמדה סוביבור ומיידנק.
רבי משה אשכנזי - ממקורבי הגר"א, כיהן ללא שכר והתפרנס כמלמד, רבה של העיר במשך חמישים שנה (1721–1771)
רבי מאיר שלום קרליץ (עד עלייתו לארץ ישראל ב-1820)
רבי משה אריה לייב גרודזנסקי (עד פטירתו ב-1857)
רבי שלמה דוד גרודזנסקי - בנו של הרב הקודם (עד פטירתו ב-1904)
רבי יצחק קוסובסקי - חתנו של הרב הקודם, כיהן בערים נוספות והיגר לדרום אפריקה
דיינים נוספים וראשי הישיבה המקומית מראשית המאה ה-20: רבי יוסף חיים קלצקי, רבי שלמה יהודה קרפל, רבי אליהו שמוקלר, רבי יצחק בקשט-יוספזון, רבי משה מאירוביץ' ורבי אברהם יצחק מינקין.
איוויינייץ (בבלארוסית – Iвяне́ц; ברוסית: Ивенец; בפולנית: Iwieniec; ביידיש: איוועניץ) היא עיירה באזור מינסק בבלארוס, השוכנת על נהר בלור, 56 קילומטר מערבית למינסק.
העיירה מוזכרת לראשונה במסמכים מהמאה ה-14. האריה שבסמל העיירה לקוח מסמלו של בעל העיירה בשנים שלאחר תקופת ייסודה.
בשנת 1702 נוסדו בעיירה כנסייה ומנזר של המסדר הפרנציסקני.
איבניץ והאחוזה שבקרבתה היו רכושה של משפחת סולוהוב, משנת 1810 עברו לבעלותה של משפחת פלבקה בין מלחמות העולם שכנה איוויינייץ בשטח פולין.
באיוויינייץ מפעל קדרות שתוצרתו משווקת ברחבי מחוז מינסק וכן בווילנה.
בעיירה מפעלי תוצרת מזון, עיבוד עץ, תעשייה כימית, בית מלון ומוזיאון לתרבות מסורתית.
בשנת 1811 נמנו בעיירה 169 גברים יהודים.
הידוע בילידי העיירה היהודים היה הרב אריה לייב שפירא (1787–1853), ר' לייבלה קובנר.
בסוף המאה ה-19 היו בעיירה 288 בתי מגורים, מרביתם של יהודים.
יהודי העיירה התפרנסו בעיקר ממסחר וממלאכה.
בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 פעלו בעיירה מפלגות ותנועות נוער יהודיות וציוניות, וכן הוקמו מוסדות חינוך ותרבות.
טרם מלחמת העולם השנייה חיו באיוויינייץ כ־1,200 יהודים.
בספטמבר 1939 נכנס אליה הצבא האדום, ועד מהרה נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה.
העיירה נכבשה בידי הגרמנים ב־28 ביוני 1941, והחלו מעשי טבח בתושבים היהודים.
הגטו חוסל סופית ב־9 ביוני 1942, כאשר אחרוני יושביו נורו למוות מחוץ לעיירה.
כ־70 יהודים בני העיירה שרדו את השואה.
איווט קופר היא פוליטיקאית בריטית חברת מפלגת הלייבור המכהנת כשרת החוץ בקבינט ממשלת בריטניה.
קופר מכהנת כנציגת מחוז נורמנטון, פונטיפרקט וקאסלפורד בפרלמנט של הממלכה המאוחדת משנת 2010 (בשנים 1997–2010 כיהנה כנציגת מחוז פונטיפרקט וקאסלפורד).
כיהנה כמזכירה ראשית במשרד האוצר ושרת העבודה והפנסיה בקבינט של גורדון בראון.
ביולי 2024 מונתה למזכירת הפנים בממשלתו של קיר סטארמר.
בספטמבר 2025 מונתה לשרת החוץ.
קופר נולדה באינוורנס שבסקוטלנד וגדלה בהמפשייר.
היא למדה בתוכנית המשולבת פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, לאחר מכן למדה באוניברסיטת הרווארד והשלימה תואר שני בכלכלה מבית הספר לכלכלה של לונדון.
עבדה כעמיתת מחקר במרכז ביצועים כלכליים בבית הספר לכלכלה של לונדון ובשנים 1995 עד 1997 עבדה ככתבת כלכלית בעיתון האינדיפנדנט.
היא שימשה עוזרת מחקר לשר האוצר בממשלת הצללים של הלייבור, בתקופת לימודיה בארצות הברית ייעצה לקמפיין הבחירות לנשיאות של ביל קלינטון ב-1992. בשובה לבריטניה שימשה יועצת לשרת הצללים הרייט הרמן.
ב-1997 נבחרה לנציגת מחוז פונטפרקט וקסלפורד בפרלמנט הבריטי, הא כיהנה בוועדת החינוך והתעסוקה.
ב-1999 מונתה לסגנית שר במשרד הבריאות.
ב-2002 מונתה לשרה זוטרה במשרד המשפטים.
ב-2003 מונתה לסגנית שר במשרד סגן ראש הממשלה.
לאחר הבחירות ב-2005 מונתה לשרה במשרד סגן ראש הממשלה ולאחר מכן שימשה שרה זוטרה במשרד השיכון.
בינואר 2008 מונתה למזכירה הראשית במשרד האוצר, האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה.
ב-2009 מונתה לשרת העבודה בקבינט.
לאחר הפסד הלייבור בבחירות ב-2010, שימשה שרת העבודה, שרת החוץ, השרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות ושרת הפנים בממשלת הצללים של הלייבור.
ב-2015 הודיעה על כוונתה להתמודד לראשות מפלגת הלייבור, היא זכתה לכ-17% מקולות המצביעים וסיימה שלישית אחרי ג'רמי קורבין המנהיג הנבחר ואנדי ברנהאם.
לאחר הבחירות הפסיקה לכהן כממשלת הצללים של הלייבור.
בנובמבר 2021 מונתה על ידי מנהיג הלייבור קיר סטארמר לשרת הפנים בממשלת הצללים שלו.
ב-2024, לאחר ניצחון הלייבור בבחירות הכלליות בבריטניה מינה אותה סטארמר לשרת הפנים.
ב-5 בספטמבר 2025, במסגרת סבב המינויים שערך סטארמר בממשלתו לאחר התפטרותה של סגניתו אנג'לה ריינר, עברה קופר לכהן כשרת החוץ במקומו של דייוויד לאמי.
בן זוגה הוא אד בולס, בכיר במפלגת הלייבור שכיהן במקביל אליה בקבינט של בראון.
איוון אנדריאדיס (בצ'כית: Ivan Andreadis; 3 באפריל 1924 – 27 באוקטובר 1992) היה שחקן טניס שולחן יהודי-צ'כי, אלוף עולם, בעל 27 מדליות מאליפויות העולם, מהן 9 זהב, 5 בזוגות, 10 כסף מהן 2 ביחידים (סגן אלוף העולם) ו-8 מדליות ארד.
הוא שיחק בקבוצת ספרטה פראג.
במלחמת העולם השנייה הוא נעצר וניכלא במחנה שליד קרפקוביצה שבדרום מערב פולין.
איווטה מוקוצ'יאן (בארמנית: Իվետա Մուկուչյան; נולדה ב-14 באוקטובר 1986) היא זמרת-יוצרת, דוגמנית ושחקנית ארמנית-גרמנייה.
היא נולדה בירוואן, בארמניה הסובייטית, ועברה לגור בהמבורג, גרמניה, ב-1992. מוצ'וקיאן חזרה לארמניה ב-2009, נבחנה לעונה הרביעית של תחרות הכישרונות "Hay Superstar", בה היא סיימה במקום החמישי.
במהלך תקופה זו, היא למדה פיתוח קול בקונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן.
מוצ'וקיאן נבחנה לעונה השנייה של The Voice גרמניה בשנת 2012.
היא ייצגה את ארמניה באירוויזיון 2016 עם השיר "LoveWave", והגיעה למקום השביעי בגמר.
את הבכורה הקולנועית שלה עשתה מוצ'וקיאן בסרט "לברוח או להתחתן" (עם השחקן הארמני מקרטיץ' ארזומאניאן) באותה השנה, והמיני-אלבום הבכורה שלה, IvaVerse, גם יצא בשנה זו.
בסתיו 2016 מוקוצ'יאן שמשה כשופטת בעונה הראשונה של תוכנית השירה הארמנית "דפי אווראטסיל", בה נבחר המופע שייצג את ארמניה בתחרות אירוויזיון 2017.
מוקוצ'יאן וAram Mp3 הוציאו יחד את הסינגל "דשטרוב", אשר זכה בשיר השנה לשנת 2017. השיר קדם לפרויקט משותף באותו השם, אשר זכה בפרס שיתוף הפעולה של השנה בטקס פרסי המוזיקה ארמניה-אירופה.
מוקוצ'יאן הוציאה את האלבום "פולק ארמני", גרסת סולו לפרויקט דשטרוב, ב-3 באוקטובר 2017. באותה שנה, היא גם כיכבה בסרט "דרך חלומנו".
ב-2018 זכתה מוקוצ'יאן בתואר הזמרת הטובה ביותר של השנה בארמניה.
מוקוצ'יאן נולדה ב-14 באוקטובר 1986 בירוואן, ארמניה (אז חלק מברית המועצות), שם התחילה ללמוד בגן ילדים משפחתה עברה לגרמניה ב-1992 לפני שהתחילה בית ספר.
היא התחנכה בגרמניה, שם למדה בבית ספר קתולי בהמבורג מ-1998 עד 2006, ובגיל תיכון עבדה במשרה חלקית בתור מלצרית בבית קפה.
מוקוצ'יאן חזרה לארמניה בשנת 2009 על פי עצת הוריה.
היא למדה בקונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן, ולא השלימה את לימודי העיצוב שהחלה קודם לכן בגרמניה.
בשנת 2009, מוקוצ'יאן נבחנה לעונה הרביעית של תחרות הכישרונות Hay Superstar (הגרסה הארמנית לתוכנית "פופ איידול" הבריטית), בה היא סיימה במקום החמישי.
היא זכתה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי ארמניה שנערך במוסקבה, והופיעה ברצועה בשפה הצרפתית "L'amour n'a pas de loi" באלבומו של הראפר הארמני אררט 93, Amalgame (2010).
Mukuchyan הופיעה בשנה הבאה בתוכנית "פאראהנדס" (הגרסה הארמנית לסדרת הטלוויזיה הבריטית Strictly Come Dancing), בה הודחה לפני חצי-הגמר.
באותה שנה, היא סיימה במקום השלישי בתחרות השירה הגרמנית "קולה של המבורג".
היא השתתפה בעונה השנייה של "The Voice גרמניה" ב-2012 (היא ביצעה את שירה של לורין, "Euphoria", באודישן שלה), ונבחרה על ידי חאווייר נאידו להיות חלק מהצוות שלו בעונה.
מוקוצ'יאן הייתה המתחרה הזוכה מצוותו של נאידו בחלק השני של התחרות, בו המשתתפים שרו את השיר "Many Rivers to Cross".
בדצמבר 2012, מגזין "El Style" מינה את מוקוצ'יאן בתור "הארמנית הסקסית ביותר", והיא שוב הופיעה על שערו.
חודש לאחר מכן, הופיעה מוקוצ'יאן בהופעת הסולו הראשונה שלה בירוואן, ושוב הופיעה על השער של "El Style".
מוקוצ'יאן הוציאה את הסינגל, "פשוטה כמו פרח", בליווי קליפ וידאו, באוקטובר 2015. באותו החודש, הטלוויזיה הציבורית הארמנית הודיעה שהיא תייצג את ארמניה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם.
השיר "LoveWave" אשר הולחן על ידי לילית נוואדרדיאן ולבון נוואדרדיאן, למילים מאת מוקוצ'יאן וסטפני קרצ'פילד, נבחר בתור השיר הארמני בתחרות בפברואר 2016. מקוצ'יאן הוציאה את השיר בליווי קליפ במרץ 2016, ושוב הופיעה על השער של "El Style".
בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה, מוקוצ'יאן כיכבה מול מקרטיץ' ארזומאניאן בסרט ההרפתקה-הקומית "לברוח או להתחתן" בשנת 2016, וגם הקליטה את הפסקול של הסרט.
במהלך עונת האירוויזיון, מוקוצ'יאן והצוות שלה חלקו מידע שוטף אודות התחרות וההכנות לה, באמצעות תוכנית הטלוויזיה "יומן האירוויזיון", בערוץ AMPTV.
התוכנית תוכננה במיוחד עבור מתחרי ארמניה באירוויזיון.
ב-3 באפריל 2016 היא קידמה את "LoveWave" כבחירת ארמניה באירוויזיון במסיבת טרום-אירוויזיון במוסקבה.
אך בהופעה זו, היא שינתה את השורות הראשונות של השיר בהכרה בעימותים שהתרחשו באותה העת בנגורנו קרבאך, בין כוחות הרפובליקה העצמאית של ארצאך, בגיבוי הצבא הארמני, נגד אזרבייג'ן.
היא שרה: "לכל לבבות שבורים אי שם.
אהבה צריכה להיות הדבר היחיד שחוצה את גבולותינו.
בסופו של דבר, בגין העימותים המתמשכים, השתתפותה באירוע "קונצרט האירוויזיון" באפריל בוטלה.
השיר "LoveWave", סיים במקום השביעי באירוויזיון, עם 249 נקודות.
מוצ'וקיאן זכתה גם בתואר הטופ מודל הבאה של האירוויזיון, וזמרת הסולו הטובה ביותר של אירוויזיון 2016. במהלך חצי הגמר של האירוויזיון, במאי 2016, מוצ'וקיאן נראתה מניפה בדגל של הרפובליקה של ארצאך, ועוררה בכך מחלוקת, והתנגדות מצד התקשורת של אזרבייג'ן.
אני רוצה שיהיה שלום בכל מקום." ביום של האירוויזיון, הופיע מטוס ליד בניין Ericsson Globe בסטוקהולם, עם שלט ועליו ההודעה, "קרבאך ♥ איווטה".
אחרי האירוויזיון, מוקוצ'יאן התארחה במספר תוכניות טלוויזיה ארמניות.
ביוני 2016, האחיות מוקוצ'יאן השתתפו ב-Sónar, פסטיבל קיץ בן שלושה ימים למוזיקה אלקטרונית בברצלונה.
מוקוצ'יאן הייתה זמרת אורחת בפסטיבל הרחוב הארמני בלונדון ביולי 2016 (שם הופיעה עם שחקן הדודוק גוורג קרפטיאן), והיא הופיעה במופע סולו בהשקה מסע פרסום של Evocabank.
היא מונתה כשגרירת ארמניה לבידור ב-19 בנובמבר 2016 בפרסי הבידור הפאן-ארמנים בתיאטרון מיקרוסופט בלוס אנג'לס, שם היא ביצעה את "LoveWave" וכן סינגל חדש שלה, "Amena" הסינגל, אשר מוקוצ'יאן מתארת כשיר על נשים והטרנספורמציה שלהן, המאבקים הפנימיים והערכים שלהן, יצא חמישה ימים מאוחר יותר.
הקליפ של השיר יצא באפריל 2017. מוקוצ'יאן הפיקה את השיר בעצמה.
היא הייתה שופטת בעונה הראשונה של התוכנית "דפי אוורטסיל"("אל האירוויזיון"), סדרת הטלוויזיה בה נבחר השיר הארמני לאירוויזיון 2017. המתחרה האחרון שלה, ואהה אלכסניאן, סיים בתחרות במקום החמישי, עם 48 נקודות.
מוצ'וקיאן הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, IvaVerse (תערובת של סגנונות, כולל פאנק ו-R&B), ב-25 בדצמבר 2016, וביצעה אותו בהופעה בקניון גן דאלמה בירוואן.
היא הצטלמה לסט צילומים למגזין הארמני Oriflame בינואר 2017, ואף הופיעה על שערו.
מוקוצ'יאן וAram Mp3 הוציאו יחד סינגל, "דשטרוב" חודש לאחר מכן, אשר זכה בתואר שיר השנה בפרסי ארמניה TV.
היא הייתה הדוברת הארמנית בגמר של אירוויזיון 2017 בחודש מאי והופיעה כאורחת מיוחדת בתוכנית האירוח המוזיקלית Benefis''.
מוקוצ'יאן הודיעה על פרויקט מוזיקה מסורתית עם Aram Mp3, גם בשם "דשטרוב", המבוסס על הסינגל שהוציאו השניים קודם לכן.
ב-10 ביוני, הם ביצעו את השירים בהופעה.
הפרויקט זכה בפרס שיתוף הפעולה הטוב ביותר של השנה בטקס פרסי המוזיקה ארמניה-אירופה, בו מוצ'וקיאן זכתה להכרה בתור "הדיווה של הפופ הארמני".
ב-21 ביוני, היא הודיעה בעמוד הפייסבוק שלה על שיר חדש בליווי קליפ ("היאסטאן ג'אן"); הקליפ שותף לראשונה כעבור חמישה ימים.
באותו חודש, מוצ'וקיאן, יחד עם זמרים ארמנים ידועים אחרים, הוציאה סינגל בשם "דה-ג'פטה" שהכנסותיו מוקדשים לילדים חולי סרטן.
הזמרת הודיעה על השתתפותה בסרט "הדרך לחלומנו", יחד עם מהר מקרצ'יאן וארקה מנוקיאן, באוגוסט 2017; הסרט יצא ב-19 דצמבר.
היא אמרה על קריירת המשחק שלה, "התאהבתי במשחק, בגילום דמויות שונות", וציינה כמה שפר מזלה לעבוד לצד שחקנים כישרוניים כל כך.
מוקוצ'יאן הופיעה עם הסינגל החדש שלה, "דפי מור אירקנוטיון", בתחרות היופי מיס ארמניה ב-24 בספטמבר.
היא הוציאה את הקליפ לשיר ביוטוב למחרת.
השיר הפך לשיר הסלוגן של Evocabank.
באוקטובר, מוקוצ'יאן זכתה בשלוש מועמדויות בפרסי המוזיקה "דאף באמה" של גרמניה.
אלבום סולו הבכורה שלה, "פולק ארמני" (גרסאות הסולו לשירים מפרויקט דשטרוב), יצא בחודש זה.
מוקוצ'יאן הייתה אורחת מיוחדת בתוכנית "דה וויס" ב-13 באוקטובר, בה היא שרה את השיר "Running" של Naughty Boy.
ב-26 באוקטובר היא הופיעה בפרסי New Body בברלין.
ב-11 נובמבר, היא ואחותה השיקו את המותג "מוצ'וקיאן" שלהן במרכז הקניות MADE.
בינואר, מוצ'וקיאן הייתה אחת משופטי תחרות האירוויזיון של צ'כיה, וכן בתחרות הצרפתית, בהן נבחרו השירים של אותן המדינות לאירוויזיון 2018. באותו החודש, היא הודיעה על שיר חדש, שהקליפ שלו שודר לראשונה ב-1 בפברואר וכותרתו "סירהרוול אם קז".
שלושה ימים מאוחר יותר השיר נהיה זמין להורדה דיגיטלית ב-- iTunes בתור סינגל.
בפברואר, מוצ'וקיאן התחילה פרויקט מוזיקלי בדרום אפריקה, אשר מתוכנן לצאת לפני תום השנה.
בינתיים, היא הופיעה בשני מופעי סולו בדובאי במרץ ובאפריל.
היא גם הופיעה בפרסי המוזיקה Swallow, הנערכים מטעם משרד התרבות הארמני, ב-31 במרץ 2018, ואף זכתה באחד הפרסים הגדולים - הזמרת הטובה ביותר של השנה.
הייתה לה הופעה יחד עם להקתה במרץ במועדון KAMI בירוואן, ביום האישה הארמני, היא הייתה אורחת של כבוד של האירועים שנערכו בקניון ריו, וכן של תוכנית הערב בטלוויזיה, "ערב אזויאן".
שםפרטיםIvaVerse יצא: 25 בדצמבר 2016
שםפרטיםפולק ארמני יצא: 3 אוקטובר 2017
שםשנהמקום שיא במצעדיםאלבוםSWEחום."הדרך הנכונה לאהוב"2012— rowspan="2" "ארי יאר"2015—"פשוטה כמו פרח"—IvaVerse"LoveWave"201613 rowspan="5" "Amena"—"האיאסטן ג'אן"2017—"דפי נור אירקאנוטיון"—"סירהרבל אם קז"2018—"—" מסמן את כותרת זה לא תרשים, או לא ישוחרר בתוך שטח זה.
שםשנהאלבום"פריק"(לזארו בהשתתפות איווטה מוקוצ'יאן)2013 rowspan="5" "גשמי קיץ"(לזארו בהשתתפות איווטה מוקוצ'יאן)2014"אני נופל"(סרג'ו בהשתתפות איווטה מוקוצ'יאן)"דשטרוב"(Aram Mp3 בהשתתפות איווטה מוקוצ'יאן)2017"דה-ג'פטה"(Aram Mp3 בהשתתפות אחרים)
2018 אורחת מיוחדתאולה פרוטי פורה2016תוכנית יוונית; אורחת מיוחדתArmComedyאורחתDepi Evratesil2016–17שופטת/מנטוריתESC-Songcheck 20172017מבקרת את השירים המתחריםבאירוויזיון 2017Benefisפרק: "ארם Mp3", "איווטה מוקוצ'יאן"Melodifestivalen 2017שופטת ודוברת בינלאומיתהאיאסטן ג'אןמתחרהקולה של ארמניהאורחת מיוחדתהיעד: אירוויזיון2018שופטת בינלאומיתערב אזויאןאורחת מיוחדת
שנהפרסקטגוריהזוכהעירתוצאהסימוכין2010פרסי המוזיקה של ארמניההתגלית של השנהמוצ'וקיאןמוסקבהrowspan=6 2016פרסי הבידור הפאן-ארמניםשגרירת הבידור של השגרירלוס אנג'לס2017פרסי המוזיקה SWALLOWהלהיט של השנה"LoveWave"ירוואןפרסי המוזיקה ארמניה-אירופהשיתוף הפעולה של השנהפרויקט דשטרובפריזהדיווה של הפופ הארמנימוצ'וקיאןפרסי שיר השנהשיר השנה"דשטרוב"סוצ'יפרסי המוזיקה Daf Bamaהזמרת הטובה ביותרמוצ'וקיאןהמבורגrowspan=3 המופע הארמני הטוב ביותרחביבת הקהל2018פרסי המוזיקה SWALLOWהזמרת הטובה ביותר של השנהירוואןrowspan=1
מחוז משנה איוויה (בבלארוסית: Іўеўскі раён) הוא אחד מ-17 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הורדנה בבלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר איוויה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה איוויה 28,891 בני אדם.
איוון אלכסנדרוב (נולד ב-8 בספטמבר 1980) הוא מתאבק עבר ישראלי, מחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (2004).
אלכסנדרוב נולד בעיר טיגינה שבמולדובה בשנת 1980 והחל להתאמן בהיאבקות בגיל 9. בשנת 1997 הוא עלה לישראל והחל להתאמן במועדון ההיאבקות של הפועל רחובות תחת הדרכתו של אריאל זימקין.
בשנת 2000, אלכסנדרוב השתתף באליפות העולם לנוער שנערכה בנאנט שבצרפת וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בכל 5 קרבותיו.
בקרב הראשון הוא ניצח את עבדלחאק סיידוני האלג'יראי בתוצאה 6:0, בשמינית הגמר הוא ניצח את סילבסטר חז'בסקי הפולני בתוצאה 4:0 וברבע הגמר הוא ניצח את בחטיאר דשיגסבייב הקזחי בתוצאה 2:1. בחצי הגמר אלכסנדרוב היה אמור להתמודד מול והיד ג'פארי האיראני אך הוא עלה אוטומטית לגמר מאחר שהאיראני לא התייצב לקרב.
בגמר אלכסנדרוב התמודד מול אאוסביו דיאקונו הרומני וניצח בתוצאה 3:2.
בשנת 2001, הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לבוגרים שנערכה בפטרס, יוון, וסיים במקום ה-11. באליפות אירופה באותה השנה הוא סיים במקום ה-21.
בשנת 2004 הוא השתתף באליפות אירופה שנערכה בהפרנדה שבשוודיה וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג.
בקרב הראשון הוא ניצח את מרקו איסוקוסקי הפיני בתוצאה 7:2, בשמינית הגמר הוא ניצח את היינז מרנט הגרמני בתוצאה 3:0 וברבע הגמר הוא ניצח את אלכסנדר סיבינסקי הבלארוסי בתוצאה 4:1. בחצי הגמר, אלכסנדרוב הפסיד בתוצאה 10:6 לדאבור סטפאנק הסרבי ונשר לקרב על מדליית הארד.
בקרב על המדליה אלכסנדרוב התמודד מול בונימין אמיק הטורקי והפסיד בתוצאה 7:0. במהלך הבדיקות לאחר התחרות, התגלה כי הטורקי נטל סמים.
עקב כך זכייתו נפסלה והמדליה עברה לאלכסנדרוב.
למרות זכייתו במדליית הארד באליפות אירופה, אלכסנדרוב לא נכלל במשלחת הישראלית לאולימפיאדת אתונה 2004 מאחר שלא עמד בקריטריונים האולימפיים הישראלים.
בשנת 2005 הוא סיים במקום השביעי באליפות אירופה ובמקום ה-32 באליפות העולם.
איוולגה (המכונה EG2Tv), שמשמעותו זהבן מחלל, היא רכבת נוסעים חשמלית שתוכננה על ידי מפעל הקרונות של טבר (TVZ) שבבעלות Transmashholding לשירות ברכבות הנוסעים ברוסיה.
הרכבת מיוצרת מאז 2014 ונכנסה לשירות רכבת מוסקבה בשנת 2017.
שתי הרכבות הראשונות היו בשימוש במסלול האקספרס ממוסקבה - לנובופרדלקינו בשנים 2017–2018 לפני הארכת קו המטרו במוסקבה וקו סולנצבסקאיה.
מאז 2018 הרכבות משמשות את סניף אוסובו של קו בלארוס לקראת ההשקה של קו D1 בטבעת המרכזית במוסקבה.
נכון לאוקטובר 2019 נוצרו 46 יחידות שמסוגלות לאכלס 1,638 נוסעים ברכבת בעלת 5 קרונות.
איווט ניקול בראון היא שחקנית, מדבבת, קומיקאית ומנחת טלוויזיה אמריקאית.
היא גילמה את שירלי בנט בסדרה "קומיוניטי" ואת הלן דובואה בסדרות "דרייק וג'וש" ו"ויקטוריוס".
בראון נולדה ב-איסט קליבלנד , אוהיו.
היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון Warrensville Heights בשנת 1989.
בראון הופיעה לראשונה בפרסומות לפני שהחלה לשחק בסדרות טלוויזיה.
היא הופיעה בסדרות כגון טירוף בבית, מלקולם באמצע, כל כך רייבן, והגרסה האמריקאית של המשרד.
היא שיחקה את מנהלת בתי הקולנוע הלן דובואה בסיטקום דרייק וג'וש של ניקלודיאון ושבה לשחק דמות זו בפרק של העונה השנייה של "ויקטוריוס".
היא גם דיבבה את קוקי בסדרה כלבי מכלאה.
בשנת 2009 בראון החלה לככב כשירלי בנט בסדרה הקומית קומיוניטי.
ב־30 בספטמבר 2014 הודיעה שהיא תעזוב את התוכנית אחרי חמש עונות על מנת לטפל באביה החולה.
בראון הופיעה בפרקים של Thrilling Adventure Hour בתור "The Troubleshooter" בסדרת הניצוצות נבדה, מרשל על מאדים.
בשנת 2014 דווח כי בראון אמורה לחזור לסדרות ברשת האמריקאית USA (ערוץ טלוויזיה).
זמן קצר לאחר שעזבה את קומיוניטי, הדמות של דני, אותה גילמה בסיטקום של רשת CBS, "הזוג המוזר", הפכה לדמות קבועה.
היא גם הייתה אורחת קבועה ב-Talking Dead של AMC.
היא מארחת נכון לעכשיו את סדרת הקוספליי Cosplay Melee של ערוץ Syfy.
ביולי 2018, החליפה בראון באופן זמני את כריס הארדוויק כמארחת של Talking Dead.
בשנת 2019 כתבה בראון את הקומדיה הרומנטית Always A Bridesmaid.
בסרט מככבים ג'ורדן קאלוויי וג'ביסיה לסלי.
בשנת 2021 השתתפה בסרט "החבובות: האחוזה הרדופה" שעלה בדיסני+, כמו כן החלה לדבב בסדרה "צוות תרנגול".
שנהכותרתתפקידהערות2000His Woman, His Wife2004יומן האקסיותעוזרת הפקה2005איילנדאחותהילד ואניבאני2006נערות החלומותהמזכירה של קרטיס2007The Neighborפקידת קבלה2008לפגוש את דייבאשת מכירותרעם טרופיויויקה2009בית מלון לכלביםגברת קאמוול500 ימים עם סאמרמזכירה חדשההאמת המכוערתדורי2010המעקליםרודאסיה2013פרסי ג'קסון וים המפלצותאחות אפורה2014אשת חרקדיבוב2017חכמולוגיתהשוטרת ניסי2019הנוקמים: סוף המשחקסוכנת ש.י.ל.דAlways a Bridesmaid כומרת אלתהאה ברודיגם תסריטאית ומפיקה בפועלהיפהפייה והיחפןאונט שרה2021יהלומים שבוריםקוקיהחבובות: האחוזה הרדופהנהגת2022מכושפת 2רוזלין2025Code 3שאניס2025זוטרופוליס 2הדוכסית דובהדיבוב
Echo Creek"2016-הווהאלנה מאוולורלונה (דיבוב)15 פרקים2018-2017ראש העירדינה רוזתפקיד ראשי; 13 פרקים2019-2017סופרמנשןפורטיה ג'ונס (דיבוב)8 פרקים2017ד"ר קןאיימיפרק: "A Day In The Life"רגולר שואוסיר (דיבוב)פרק: "Meet The Seer"פן זירו - גיבור במשרה חלקיתמריה (דיבוב)3 פרקיםסקובי-דו קולשופטת (דיבוב)פרק: "The People vs.
איוויצה חורבאט (בקרואטית: Ivan "Ivica" Horvat; 16 ביולי 1926 – 27 באוגוסט 2012) היה כדורגלן ומאמן קרואטי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי עבור נבחרת יוגוסלביה.
חורבאט נולד ב-16 ביולי 1926, בעיר סיסאק שנמצאת בקרואטיה, שבעבר הייתה שייכת ליוגוסלביה.
חורבאט שיחק את רוב הקריירה שלו במדי דינמו זאגרב שם ערך 507 הופעות בכל המסגרות.
לאחר מכן עבר לאיינטרכט פרנקפורט, שם שיחק עד סוף הקריירה שלו.
בשנת 2016 נבחר חורבאט להיות בנבחרת המצטיינת בכל הזמנים של דינמו זאגרב, והיה בהרכב לצד שחקנים גדולים כמו לוקה מודריץ' ודאבור שוקר.
בנבחרת יוגוסלביה שיחק חורבאט במשך 10 שנים, ולקח חלק בנבחרת במונדיאל 1950 ו-1954. בנוסף לכך, שיחק גם באולימפיאדת 1952 שנערכה בהלסינקי בירת פינלנד, וזכה עימה במדליית כסף לאחר הפסד בגמר לנבחרת הכישרונית של הונגריה.
ברבע גמר מונדיאל 1954 נגד גרמניה המערבית, חורבאט כבש שער עצמי שהעלה את הגרמנים ליתרון 1–0. השער נכבש בדקה ה-10 של המשחק, והיה לשער העצמי המהיר ביותר בהיסטוריית המונדיאל, עד שהשחקן הפרגוואי, קרלוס גמארה, ניפץ את השיא כאשר עשה זאת במונדיאל 2006 כעבור 3 דקות בלבד.
גרמניה המערבית ניצחה בסוף המשחק בתוצאה 2–0. חורבאט ערך את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים בשנת 1956.
לאחר פרישתו ממשחק היה חורבאט למאמן בקרואטיה ובגרמניה.
תחילה היה כעוזר מאמן באיינטרכט פרנקפורט עד שהחליף את פול אוסוולד בתפקיד המאמן הראשי ב-1964. שנה אחר כך כבר פוטר כי קבוצתו לא צלחה בליגה.
לאחר מכן עבר לדינאמו זאגרב עימה זכה בגביע הירידים, הטורניר הקודם של גביע אופ"א, ב-1967 לאחר ניצחון בשני משחקי הגמר על לידס יונייטד.
משנת 1971 חזר חורבאט לבונדסליגה, הפעם לשאלקה 04, עימה זכה בגביע הגרמני ב-1972. הוא חזר אליה ב-1978 לאחר שאימן את רוט וייס אסן ווסטפאליה מהליגה השנייה.
עם חזרתו פוטר במרץ של אותה עונה לאחר ביצועים לא טובים של הקבוצה ופרש מקריירת אימון אחר כך.
חורבאט נפטר ב-27 באוגוסט 2012, בניוויצה, קרק, שבקרואטיה בגיל 86.
ניקולה דנסרו הידוע יותר בשם הבמה שלו, איוול אונו הוא מתאבק קנדי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), שבו הוא חלק מקבוצת הדארק אורדר.
דנסרו שמוכר גם בשם הבמה פלייר אונו הוא חבר בצמד הסופר סמאש בראדרס לצד סטו גרייסון, כשביחד הם הופיעו במספר ארגוני היאבקות עצמאיים כמו Alpha-1 Wrestling, Capital City Championship Combat (C4), Pro Wrestling Guerrilla (PWG) ועוד.
יחדיו הם זכו פעם אחת באליפות הזוגות של Chikara, פעם אחת באליפות הזוגות של PWG בנוסף לזכייתם בטורניר הזוגות המסורתי של הארגון, DDT4 בשנת 2012.
דנסרו החל להתאמן במטרה להפוך למתאבק מקצועי בגיל 14. באותה התקופה, הוא הופיע תחת שם הבמה "אל פופו".
בריאיון שנערך כמה שנים לאחר מכן, הוא הסביר את בחירת השם.
אונו ערך את הקרב הראשון שלו בארגון ההיאבקות הקנדי International Wrestling Syndicate (IWS).
במהרה, הקריירה שלו עשתה מעבר חד לתחרות זוגות ביחד עם סטופיפייד, כשביחד הם הקימו את צמד הסופר סמאש בראדרס.
השניים נחלו הצלחה כשזכו באליפות הזוגות של הארגון.
במקביל לקריירת הזוגות, הוא נחל הצלחה כמתחרה יחידים, כשזכה באליפות הקנדית של IWS ב-17 ביוני 2006; הוא החזיק בתואר זה כ-105 ימים.
אונו נשאר בארגון היאבקות זה עד שהוא נסגר ב-9 באוקטובר 2010.
בשנת 2007, השניים החלו להופיע בארגון ההיאבקות Chikara, כאשר אונו שמר על שם הבמה שלו, בעוד שסטופיפייד שינה את שם הבמה שלו לפלייר דוס.
השניים זכו באליפות הזוגות של הארגון, לאחר שגברו על אינקוהרנס (דליריוס והאלוויקד).
לעומת זאת, תקופת הכהונה של השניים הגיעה לקיצה ב-19 באוקטובר, כשהם הפסידו את חגורות האליפות לאוסיריאן פורטל (אמייסיס ואופידיאן) כבר בהגנה הראשונה שלהם על התואר.
בשנת 2009, אונו היה נמצא ברצף הפסדים ארוך, שבמסגרתו אפילו הפסיד לשותפו, פלייר דוס, במסגרת גביע האריות הצעירים.
הרצף נקטע לאחר שהוא ניצח את טים דונסט, כשהציג מהלך הכנעה חדש.
ב-24 באוקטובר 2010, פלייר אונו ופלייר דוס רשמו את הקרב האחרון שלהם בארגון, כשהם נחלו הפסד לחברי קבוצת BDK, שרה דל ריי ודייזי הייז.
ב-8 במאי 2009, אונו הופיע לראשונה בארגון ההיאבקות ROH, כשעשה זאת ביחד עם שותפו, פלייר דוס, בהפסדם לרת' טייטוס וקני קינג.
במהלך הלילה השני של האירוע Death Before Dishonor VII, שנערך ב-25 ביולי, הם רשמו ניצחון מפתיע על אלופי הזוגות של ROH, קווין סטין ואל ג'נריקו.
ב-9 בנובמבר, אונו ודוס נוצחו על ידי אותם סטין וג'נריקו.
לאחר שמונה שנים שלא הופיעו בארגון, אונו הופיע בפעם האחרונה בארגון זה באירוע War of the Worlds, שנערך ב-11 במאי 2018 ביחד עם גרייסון, כשהם התמודדו מול היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) והפסידו להם.
ב-28 בינואר 2012, הסופר סמאש ברוס ערכו את קרב הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות Dragon Gate USA בניצחון על הסצנה (קיילב קונלי וסקוט ריד).
לילה לאחר מכן, הם רשמו ניצחון נוסף על D.U.F.
(אריק קאנון ופינקי סאנצ'ז) ובעקבות ניצחון זה, הם קיבלו הזדמנות להתחרות על אליפות פתחו את השער המאוחד.
רצף הניצחונות של הסופר סמאש ברוס הגיע לסיומו ב-2 בנובמבר, כשהם נחלו הפסד בידי גנקי הוריגוצ'י וריו סאיטו בקרב אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות פתחו את השער המאוחד.
ב-10 בספטמבר 2011, סטופיפייד ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות PWG ביחד עם סטופיפייד כחלק מצמד הסופר סמאש ברוס, כשבקרב שלהם יחדיו הם נחלו הפסד לרוקנס מונסטרס (ג'וני גודטיים וג'וני יומה).
השניים חזרו שלושה חודשים לאחר מכן והפסידו פעם נוספת בקרב זוגות, הפעם לאמריקן וולבס (דייבי ריצ'רדס ואדי אדוארס).
הם השיגו את ניצחונם הראשון ב-17 במרץ 2012, כשהם הצליחו לגבור על פעמיים אלופי הזוגות לשעבר, היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) והרוקנס מונסטרס בקרב זוגות משולש.
ב-21 באפריל, הסופר סמאש ברוס השתתפו בטורניר הזוגות DDT4 של שנת 2012. הם ניצחו את היאנג באקס בסיבוב הראשון, Future Shock (אדם קול וקייל אוריילי) בחצי הגמר ואת Husky Black Guys 2 (אל ג'נריקו ווילי מאק) וכתוצאה מכך זכו בטורניר והפכו לטוענים לכתר לאליפות הזוגות של PWG.
ב-25 במאי, הסופר סמאש ברוס ניצחו את היאנג באקס בקרב ללא פסילות ובעקבות זאת זכו באליפות הזוגות הפנויות של PWG.
הם רשמו הגנה ראשונה מוצלחת על חגורות האליפות באירוע Threemendous III, שסימן את חגיגות קיום תשע השנים לארגון, שנערך ב-21 ביולי, ובו הם גברו על Future Shock והיאנג באקס בקרב סולם זוגות משולש.
באירוע Mystery Vortex, שנערך ב-1 בדצמבר, הם הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד הרוקנס מונסטרס.
מאוחר יותר באותו האירוע, הם נוצחו על ידי הדוג'ו ברוס (אדי אדוארדס ורודריק סטרונג) בקרב שאינו היה על התואר.
ב-12 בינואר 2013, הסופר סמאש ברוס הפסידו את חגורות האליפות ל-Unbreakable F'n Machines (בריאן קייג' ומייקל אלגין) בסיבוב הפותח של טורניר הזוגות DDT4 של שנת 2013.
איוול אונו וסטו גרייסון ערכו את הופעת הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) כדארק אורדר באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי 2019, כשהופיעו לאחר קרב הזוגות בין בסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט) לאנחליקו וג'ק אוואנס.
לאחר שהקרב הסתיים, האורות כבו ודלקו בחזרה, כאשר אונו וגרייסון נכחו בזירה.
האורות כבו ודלקו בפעם השנייה, כשהפעם שורת משרתים בעלי מסיכות הקיפו את הזירה.
הדארק אורדר תקפו את כל ארבעת המשתתפים.
לאחר התקיפה של אונו וגרייסון, האורות כבו והם נעלמו.
באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, הדארק אורדר ניצחו את אנחליקו וג'ק אוואנס ואת ילד הג'ונגל ולוצ'סאורוס.
באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, הדארק אורדר ניצחו את בסט פרנדס ובעקבות זאת קיבלו כרטיס חופשי מהסיבוב הראשון של הטורניר להכתרת אלופי הזוגות הראשונים של AEW.
במופע המקדים לאירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, השניים ניצחו את SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי).
באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, הדארק אורדר (ברודי לי, קולט קבנה, איוול אונו וסטו גרייסון) הפסידו בקרב ארבעה נגד ארבעה למאט קרדונה, סקורפיו סקיי והנטורל נייטמרס (דאסטין רודס ו-QT מרשל).
ב-28 במאי 2021, אונו וגרייסון הפסידו לאית'ן פייג' וסקורפיו סקיי.
ב-11 ביוני, אונו איתגר ללא הצלחה את מירו לקרב על אליפות TNT של AEW.
ב-17 בנובמבר בפרק של התוכנית Dynamite, אונו הפסיד לבריאן דניאלסון.
ב-4 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית Rampage, אונו נוצח על ידי אדם קול.
דנסרו היה מומחה אתרים עבור ממשלת קנדה.
כמו כן, דנסרו מחזיק ערוץ טוויץ', שבו הוא משדר את עצמו משחק במשחקי וידאו.
אליפות הזוגות של Alpha-1 Wrestling (פעמיים) - עם פלייר דוס/סטופיפייד
אליפות C4 אנדרגראונד (פעם אחת)
אליפות הזוגות של Chikara (פעם אחת) - עם פלייר דוס
אליפות הזוגות הזמנית של CRW (פעם אחת) - עם סטופיפייד
האליפות הקנדית של IWS (פעם אחת)
אליפות הזוגות של IWS (פעם אחת) - עם סטופיפייד
אליפות Inter Species (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות **La Lutte C Vrai
הישגים בארגון ההיאבקות Lucha Toronto
אליפות הזוגות המלכותית הקנדית (פעם אחת) - עם סטופיפייד
אליפות הזוגות של NSPW (פעמיים) - עם סטופיפייד
אליפות הזוגות של PWG (פעם אחת) - עם סטופיפייד
טורניר DDT4 (2012) - עם סטופיפייד
PWI דירג אותו במקום ה-232 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020
הישגים בארגון ההיאבקות Smash Wrestling
טורניר F8tful Eight (2018) - עם סטו גרייסון
קרב השנה (2012) עם סטופיפייד נגד Future Shock (אדם קול וקייל אוריילי) נגד היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) ב-21 ביולי
צמד השנה (2012) - עם סטופיפייד
אליפות הזוגות של 2CW (פעם אחת) - עם סטופיפייד
איוויצה דראגוטינוביץ' (בסרבית: Ивица Драгутиновић; נולד ב-13 בנובמבר 1975) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
דראגוטינוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פולימליה.
בקיץ הצטרף לבור מהליגה היוגוסלבית השנייה.
כעבור שנה חתם בבוראץ' צ'צ'אק עמה עלה לליגת העל היוגוסלבית בסיום העונה הראשונה.
בקיץ הצטרף לגנט מליגת העל הבלגית.
ב-10 באוגוסט 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד שרלרואה.
ב-31 באוגוסט 2005 דראגוטינוביץ' חתם בסביליה מליגת העל הספרדית.
בשתי עונותיו הראשונים במועדון, רשם שתי זכיות בגביע אופ"א, אחת בגביע המלך הספרדי, הסופר קאפ הספרדי והסופר קאפ האירופי.
ב-25 באוגוסט 2007 היה זה שנתן את הטיפול הראשוני לחברו לקבוצה אנטוניו פוארטה שהתמוטט במהלך משחק הליגה נגד דפורטיבו לה קורוניה ובכך הציל את חייו, אך פוארטה נפטר בבית החולים שלושה ימים לאחר מכן.
ב-24 בנובמבר 2009, דראגוטינוביץ' הבקיע שער עצמי בהפסד 1-0 לאוניראה אורזיצ'ני במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
בתחילת עונת נפצע וחזר לשחק כדורגל רק ב-11 במאי 2011 במשחק החוץ נגד אוססונה.
ב-26 במאי הודיע על עזיבת המועדון ויותר מאוחר פרש מכדורגל.
ב-13 בדצמבר 2000 דראגוטינוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוגוסלביה בתיקו 1-1 נגד .
במהלך קמפיין מוקדמות מונדיאל 2006, דראגוטינוביץ' היה חלק מרביעיית ההגנה שספגה רק שער אחד במהלך הקמפיין וסיימה במקום הראשון בבית המוקדם.
ב-12 בספטמבר 2007 נקלע לעימות עם מאמן לואיס פליפה סקולארי במהלך המשחק בין שתי הנבחרות, שהביא להרחקת השחקן לשני משחקים.
את מונדיאל 2010, דראגוטינוביץ' החמיץ בגלל פציעה בגיד האכילס.
איווי ג'יין טמפלטון היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר בזכות תפקידה כאגנס דה-מיל בעונה השנייה של הסדרה "ונסדיי".
איווי טמפלטון נולדה ב-31 בדצמבר 2008 בברבדוס, בת להורים אנגלים.
יש לה אחות אחת, גדולה ממנה בשש שנים והיא רקדנית בלט מקצועית.
כשהייתה טמפלטון בת שבע, היא ומשפחתה חזרו לאנגליה והתיישבו בעיירה ליד לונדון.
טמפלטון ערכה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע ובטלוויזיה בשנת 2022, כאשר שיחקה בתפקידים משניים במיני-סדרה, "חיים ועוד חיים" (אנ'), דרמה ההיסטורית של ה-BBC, ובסרט "פינוקיו" של דיסני.
לפני כן טמפלטון הופיעה בתיאטרון בהצגות, "לידת המולד" בסיבוב הופעות בבריטניה ובמחזה "עלובי החיים" בווסט אנד.
בשנת 2023, טמפלטון קיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה, לצד טאפנס מידלטון בסרט האימה "Lord of Misrule" בתפקיד גרייס הולנד.
בשנת 2024 טמפלטון דיבבה את דמותה של לורה במשחק הווידאו "סיילנט היל 2".
טמפלטון צפויה לחזור לתפקידה כלורה בסרט האחרון בסדרת סרטי סיילנט היל, סרט האימה הפסיכולוגי "חזרה לסילנט היל", הסרט צפוי לצאת לאקרנים בשנת 2026.
במאי 2024, הוכרז כי טמפלטון קיבלה תפקיד קבוע בעונה השנייה של הסדרה של נטפליקס, "ונסדיי" בתור התלמידה אגנס דה-מיל, הסטוקרית של ונסדיי אדמס, בעלת כוחות היעלמות.
העונה השנייה יצאה לאקרנים בשני חלקים, הראשון ב-6 באוגוסט 2025 והשני ב-3 בספטמבר של אותה השנה.
שנהסרטתפקיד הערות2020Redטוליסרט קצר 2022 פינוקיו להקת אי התענוגות 2023 Lord of Misrule גרייס הולנד2024The Bunkerבססרט קצר 2026 החזרה לסיילנט היל לורה
שנהסדרהתפקיד הערות 2022 חיים ועוד חיים (אנ') פרידה (בת 10) פרק: "#1.4" 2024 קרימינל רקורד (אנ') ליסה הגרטי (בת 10) פרק: "The Sixty-Twos" 2025 ונסדיי אגנס דה-מיל תפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקים
שנהפרויקטתפקיד הערות2021Save Lunaנערה שקטה 2024 סיילנט היל 2 (אנ') לורה
איוון-אלכסיס כרייסט הוא מנצח אמריקאי ממוצא יווני.
איוון-אלכסיס כריסט נולד בלוס אנג'לס למשפחת מוזיקאים בעלת שורשים יווניים, ובילה את ילדותו בלאס וגאס.
כבר בגיל צעיר ניגן באבוב ובפסנתר, ובהמשך למד מתמטיקה והלחנה באוניברסיטת הרווארד וניצוח בקונסרבטוריון למוזיקה בלייפציג.
מאז שנת 2020 הוא עובד באופן קבוע עם האופרה הלאומית של סופיה בבולגריה.
שם ניצח על הצגות הבכורה הבולגריות של האופרות "אלקטרה" ו"אריאדנה בנקסוס" מאת ריכרד שטראוס, וכן על הפקות בכורה של מחזור "טבעת הניבלונג" ו"לוהנגרין" מאת ריכרד וגנר, לצד הופעות רבות נוספות מתוך הרפרטואר.
באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו באסיה כשניצח על "אלקטרה" באופרה של דגו (דרום קוריאה), והוזמן שוב לנצח על הפקה חדשה של "אביר הוורד" ב-2024.
בעונת 2023/2024 כיהן כמנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של סרייבו לרגל שנת המאה להיווסדה.
לצד אמנים אורחים בולטים כמו ריקרדו מוטי וזובין מהטה, הוא ניצח על מספר תוכניות לאורך השנה.
מאז 2022 הוא מופיע בקביעות כמנצח אורח בגרמניה עם התזמורת הסימפונית של נירנברג, ה"נויה פילהרמוני-וסטפאליה" והפילהרמונית של צפון מערב גרמניה, וכן עם התזמורת הקלאסית של מדיירה בפורטוגל.
בזירה הבינלאומית, הוא הוזמן לשיתופי פעולה חוזרים עם הפילהרמונית של זאגרב, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת רשות השידור הסלובנית, התזמורת הסימפונית של סנט גאלן והפילהרמונית של לוקסמבורג.
בקיץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בפסטיבל זלצבורג, שם ניצח על האופרה "מקבת" מאת סלבטורה שארינו עם אנסמבל קלאנגפורום וינה.
בשנת 2018 ניצח על קונצרט הנעילה של פסטיבל "אולטרסאונד ברלין" למוזיקה חדישה.
איוון-אלכסיס כריסט זכה להכרה בזכות תוכניות הקונצרטים החדשניות שלו.
מחזורי הביצוע שלו לכלל הסימפוניות של מאהלר ובטהובן, כמו גם למחזור "טבעת הניבלונג" של וגנר, זכו לשבחים מהביקורת.
הוא ניצח על 70 הופעות בכורה עולמיות ועל אינספור תוכניות של מוזיקת סרטים, קונצרטי חוצות, תוכניות חינוכיות, אירועי פלאש-מוב ופרויקטים של קרוס-אובר.
בנוסף, הוא ניצח על למעלה מ-60 הפקות אופרה, הכוללות את כל האופרות הקאנוניות של מוצרט ורפרטואר גרמני, איטלקי וצרפתי נרחב.
אוואן-אלקסיס כריסט כיהן כמנהל המוזיקלי של האופרה הממלכתית של ברנדנבורג בקוטבוס בין השנים 2008 ל-2018, מה שהפך אותו באותה עת לאחד המנהלים המוזיקליים הצעירים ביותר בגרמניה.
תחת ניצוחו, התזמורת הקליטה מספר אלבומים ויצאה לסיבובי הופעות בינלאומיים לראשונה בהיסטוריה בת מאה השנים שלה.
בשנת 2011 זכתה התזמורת בפרס המוציאים לאור (של בוזי אנד הוֹקס, פטרס, ברייטקופף ונוספים) עבור תוכנית הקונצרטים הטובה ביותר מבין כל התזמורות בגרמניה.
בשנת 2010 בחרו תושבי העיר קוטבוס בכריסט כ"איש השנה של קוטבוס".
בסדרת המנויים הקבועה, תפוסת הקהל באולם עלתה מ-70 ל-95 אחוזים.
בין השנים 2009 ל-2018, התזמורת העלתה בבכורה יצירה חדשה בכל קונצרט מנויים, ושיתפה פעולה באופן קבוע עם אנסמבלים למוזיקה עכשווית כמו Court-circuit (פריז) ו-ensemble mosaik (ברלין).
האיכות הגבוהה של עבודתה האמנותית של התזמורת זכתה להכרה ולתמיכה מצד קרנות רבות ונדיבות (קרן ארנסט פון סימנס, האקדמיה לאמנויות בברלין, הקרן הלאומית הגרמנית "נוף תזמורות מצטיין" וקרן Impuls Neue Musik).
לאחר תקופה קצרה ב-2003 כקורפטיטור ופסנתרן באופרה של פורטלנד (ארצות הברית), הוא כיהן כקאפלמייסטר ראשון וכמנהל מוזיקלי עמית באופרה של וירצבורג בין 2003 ל-2005. משנת 2005 עד 2008 שימש כקאפלמייסטר ראשון באופרה של וופרטל.
בשנת 2026 ניצח על ביצוע בכורה ישראלי לקונצ'רטו לכלי הקשה ותזמורת כלי קשת (קוסם) מאת ג'ון קוריליאנו עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ותום בצלאל כסולן.
איוון חסינטו הורטאדו אנגולו (בספרדית: Iván Jacinto Hurtado Angulo; נולד ב-16 באוגוסט 1974) הוא כדורגלן עבר אקוודורי ששיחק בעמדת הבלם.
הורטאדו שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באקוודור, מקסיקו, ספרד, קטר וקולומביה.
הוא זכה במהלך הקריירה בחמש אליפויות (שלוש באקוודור ושתיים בקולומביה), וידוע כאחד מגדולי שחקניה של אקוודור בכל הזמנים.
לזכותו 168 הופעות במדי , והוא שיאן ההופעות במדיה בכל הזמנים, וכן בעל מספר ההופעות הבינלאומיות הגבוה ביותר לשחקן דרום אמריקאי.
הוא ייצג אותה בין היתר בשישה טורנירי קופה אמריקה ובשני טורנירי המונדיאל הראשונים בתולדותיה.
הורטאדו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של אסמרלדס פטרולרו מעיר הולדתו.
במקביל, הצליח להרשים בנבחרות הצעירות, מה שהוביל למעבר יוקרתי לאמלק, מהקבוצות הבכירות במדינה, כבר בגיל 17. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האקוודורית ערך הורטאדו ב-8 במרץ 1992, במחזור הפתיחה של עונת , בהפסדה הביתי של אמלק 2-1 לברצלונה ספורטינג קלוב בקלאסיקו דל אסטיירו, הדרבי של גואיאקיל.
הורטאדו רשם 28 הופעות ליגה באותה העונה, בהן כבש שער אחד וסייע לקבוצתו לסיים שלישית בטבלה.
בתחילת עונת היה הורטאדו מעורב בתאונת דרכים, שגרמה לפציעה בצווארו.
הוא הושבת לחמישה חודשים מהמגרשים, אך היה שותף לזכייתה של אמלק באליפות אקוודור באותה העונה.
הורטאדו ערך 13 הופעות ליגה באותה העונה וכבש שני שערים, אחד מהם בבעיטה חופשית במחזור הנעילה שהעניקה לקבוצתו את התואר.
עונה אחר כך כבר היה הורטאדו לאחד משחקניה המשמעותיים ביותר של אמלק.
הוא קבע שיא קריירה אישי של חמישה שערי ליגה ב-37 הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות בתואר אליפות שני ברציפות.
היכולת הגבוהה שהפגין הורטאדו במדי אמלק הביאה אותו למעבר לליגת העל המקסיקנית, כשחתם באתלטיקו סלאיה במהלכה של עונת .
הורטאדו השתלב היטב בקבוצה, וכבר באותה עונה סייע לה להעפיל עד לגמר פלייאוף האליפות מול נקקסה.
סלאיה הסתפקה בסגנות באותה העונה, לאחר שנקקסה גברה עליה בזכות חוק שערי חוץ.
בעונה הבאה החלה כל עונה להתחלק לטורנירי חורף וקיץ.
במהלך שתי העונות הבאות תפס הורטאדו מקום של קבע במרכז ההגנה של סלאיה, אך הקבוצה התקשתה לשחזר את יכולתה הגבוהה ומצאה עצמה בתחתית הטבלה.
במהלך עונת עבר הורטאדו מסלאיה לטיגרס, בשורותיה ערך קרוב לשמונים הופעות ליגה אך גם במדיה התקשה להגיע להישגים משמעותיים.
בפתיחת עונת חזר לקדנציה קצרה באמלק, אך לאחר חצי עונה חזר למקסיקו כשחתם בשורות לה פיאדד.
הוא שיחק בקבוצה במהלך טורניר אינביירנו , אותו סיימה הקבוצה מחוץ לפלייאוף האליפות.
לקראת עונת חזר הורטאדו למולדתו וחתם בברצלונה ספורטינג קלוב, יריבתה הגדולה של האקוודורית הקודמת בה שיחק, אמלק.
הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות כבלם הרכב קבוע, ובשתיהן סיים עם הקבוצה במקום השני בטבלה הסופית של הליגה.
הקדנציה הראשונה של הורטאדו בברצלונה הסתיימה עם 57 הופעות ושני שערים, שניהם בעונה השנייה שלו בקבוצה.
עם סיום עונת 2003 באקוודור ופתיחת חלון ההעברות של אמצע עונת בספרד, עבר הורטאדו לראשונה לאירופה כשהצטרף לריאל מורסיה מהליגה הבכירה.
הוא הגיע לקבוצה בצוותא עם המאמן הוולשי ג'ון טושאק, והופעת הבכורה של השניים הייתה בהפסד החוץ של מורסיה 3-2 לראסינג סנטנדר ב-25 בינואר 2004. עד לסיום העונה שותף הורטאדו ב-15 מתוך 18 משחקי הליגה של הקבוצה, מתוכם 14 בהרכב.
הוא סיים את העונה עם מאזן עגום של 11 הפסדים ב-15 המשחקים בהם שותף, ומורסיה נשרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה.
לאחר חצי עונה בספרד הסתיים הפרק האירופי בקריירה של הורטאדו, שחתם בקיץ 2004 בפצ'וקה, הקבוצה המקסיקנית הרביעית בקריירה שלו.
בטורניר אפרטורה 2004 העפילה הקבוצה עם הורטאדו לפלייאוף האליפות, אך הודחה כבר ברבע הגמר על ידי מונטריי.
טורניר אחר כך נותרה הקבוצה מחוץ לפלייאוף.
לקראת עונת עבר הורטאדו בן ה-31 לאל-ערבי הקטרית.
הוא ערך 13 משחקים במדי הקבוצה, בהם כבש שלושה שערים והפגין יכולת גבוהה.
את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה.
בתום העונה עבר לאל-אהלי, גם היא מליגת העל הקטרית, אך עזב אותה לאחר כחצי עונה בה לא שיחק כלל בליגה.
לקראת טורניר אפרטורה בליגת העל הקולומביאנית הצטרף הורטאדו לאתלטיקו נסיונל, ובשני הטורנירים של אותה השנה (אפרטורה ופינאליססיון) זכה עמה באליפות קולומביה.
היו אלה זכיותיו הראשונות בתואר אליפות לאחר 13 שנים.
לאחר שנה אחת בקבוצה, ולקראת עונת באקוודור, חזר הורטאדו לקדנציה שנייה בברצלונה ספורטינג קלוב.
קדנציה זו נמשכה כחצי עונה בלבד, בטרם חזר לקולומביה וחתם בשורות מיונאריוס, לקראת טורניר הפינאליססיון 2008. מיונאריוס סיימה את הבית המוקדם במקום התשיעי, והחמיצה את ההשתתפות בטורניר חצי הגמר רק עקב פער שערים נחות מזה של דפורטיבו קאלי במקום השמיני.
לאחר יכולת חלשה של הקבוצה באפרטורה , שהסתיימה עבורה במקום ה-15, חזר הורטאדו פעם נוספת לאקוודור וחתם במדיה של דפורטיבו קיטו.
עד לסיום העונה ערך הורטאדו 17 הופעות ליגה, וזכה עם הקבוצה באליפות אקוודור השלישית בקריירת המשחק שלו.
לקראת עונת , בתום עונה וחצי בקיטו, הצטרף הורטאדו לקדנציה שלישית בברצלונה.
בינואר 2012, בתום עונה אחת במועדון שהסתיימה במקום החמישי בליגה, שוחרר הורטאדו מהקבוצה, ובמשך שמונה חודשים נותר מחוץ למגרשים.
רק בחודש אוגוסט חזר הורטאדו לשחק במדיה של דפורטיבו גרסיה מליגת המשנה.
בדצמבר 2012, עם סיום העונה, הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38.
הורטאדו החל את דרכו בנבחרת אקוודור ב-24 במאי 1992, תחת המאמן דושאן דראשקוביץ', במשחק ידידות מול .
באותו המשחק כבש הורטאדו את שער הבכורה שלו במדי אקוודור, והמשחק הסתיים בשוויון 1-1. הורטאדו היה בן 17 שנים ו-285 ימים בלבד בהופעת הבכורה שלו, והוא השחקן שלבש את מדי הנבחרת בגיל הצעיר ביותר.
הורטאדו זומן על ידי דראשקוביץ' לסגל אקוודור לקראת קופה אמריקה 1993, אותו אירחה אקוודור.
במשחק הראשון של אקוודור בשלב הבתים עלה הורטאדו מהספסל לרבע שעה בניצחון 6-1 על .
הייתה זו הופעתו היחידה בשלב הבתים, אותו סיימה אקוודור ראשונה עם מאזן של שלושה ניצחונות.
ברבע הגמר שוב שולב הורטאדו כמחליף בניצחון 3-0 על , ועלה לראשונה בטורניר בהרכב הפותח בהפסד 2-0 ל בחצי גמר.
הוא לא שותף במשחק על המקום השלישי, בו נוצחה נבחרתו 1-0 על ידי .
החל מאותה השנה היה שותף הורטאדו לשמונה משחקים במוקדמות מונדיאל 1994, מהם כשלה נבחרתו להעפיל.
המאמן פרנסיסקו מטוראנה זימן את הורטאדו לטורניר קופה אמריקה 1995. אקוודור כשלה להעפיל משלב הבתים, בו פתח הורטאדו בהרכב בכל שלושת משחקיה של נבחרתו.
לאחר צמד הפסדי 1-0 ל ולקולומביה, גברה אקוודור 2-1 על .
הורטאדו כבש שער עצמי לחובת נבחרתו בדקות הסיום של המשחק.
לאחר מכן שותף הורטאדו ב-15 משחקי מוקדמות מונדיאל 1998, ושוב כשל להעפיל עם נבחרתו.
לאחר שלא נכלל בסגל בקופה אמריקה 1997, חזר הורטאדו לשחק בטורניר כשזומן על ידי המאמן קרלוס סביליה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1999. הורטאדו פתח ושיחק לאורך כל משחקיה של אקוודור בשלב הבתים, שהסתיימו כולם בהפסדים - 3-1 לארגנטינה, 2-1 ל ו-2-1 לקולומביה.
כחצי שנה לאחר טורניר הקופה, במוקדמות מונדיאל 2002 עם הרנן דריו גומס על הקווים, רשמה אקוודור טורניר היסטורי שהסתיים עם המקום השני בבית, מתחת לארגנטינה ומעל ברזיל.
הורטאדו היה מהבולטים בנבחרתו במשחקי המוקדמות, בהם שותף ב-17 מתוך 18 משחקים.
הייתה זו ההעפלה הראשונה בתולדותיה של אקוודור לטורניר המונדיאל.
במהלך טורניר המוקדמות, זומן הורטאדו לסגל הנבחרת של גומס לקראת קופה אמריקה 2001. הורטאדו שוב היה לשחקן הרכב קבוע ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור, שהסתיימו עם הפסדים של 4-1 לצ'ילה ו-1-0 לקולומביה, ועם ניצחון 4-0 על שלא הספיק לה כדי לעלות שלב.
הטורניר האחרון של אקוודור לפני המונדיאל היה גביע הזהב 2002, ממנו הודחה כבר בשלב הבתים עם ניצחון והפסד.
בשני המשחקים שותף הורטאדו בהרכב נבחרתו.
הורטאדו נכלל בסגל ההיסטורי של אקוודור לקראת מונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית וביפן, הראשון בתולדותיה.
הורטאדו פתח בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר.
במשחק השני, כשהקפטן הקבוע אלכס אגינגה פותח על הספסל, עלה הורטאדו למפגש מול מקסיקו עם סרט הקפטן.
בסיום נוצחה אקוודור בתוצאה 2-1. במשחק השלישי והאחרון גברה אקוודור 1-0 על , כאשר אגינגה שוב פותח על הספסל והורטאדו שוב פותח עם סרט הקפטן.
על אף הניצחון, סיימה אקוודור את דרכה בטורניר בתום המשחק.
בטורניר קופה אמריקה 2004 שוב עלה הורטאדו בהרכב בכל משחקי נבחרתו.
במשחק הראשון מול ארגנטינה עלה הורטאדו כקפטן, במשחק בו הובסה אקוודור בתוצאה 6-1. אקוודור נוצחה גם בשני משחקיה הבאים בתוצאה זהה של 2-1 לאורוגוואי ולמקסיקו.
אקוודור הודחה בסיום שלב הבתים ללא נקודות.
לאחר טורניר הקופה סיים אגינגה את דרכו בנבחרת, ומי שירש ממנו את סרט הקפטן הקבוע היה הורטאדו.
תחת המאמן החדש לואיס פרננדו סוארס השלימה אקוודור העפלה שנייה ברציפות למונדיאל, לאחר שסיימה שלישית אחרי ברזיל וארגנטינה בבית הדרום אמריקאי של מוקדמות מונדיאל 2006, שהחל עוד טרם טורניר הקופה.
הורטאדו היה משחקניה החשובים ביותר של אקוודור בטורניר, עם 17 הופעות.
הורטאדו זומן על ידי סוארס כקפטן הנבחרת למונדיאל 2006 בגרמניה.
הורטאדו פתח בניצחון המפתיע 2-0 על ובניצחון שהבטיח לאקוודור את המקום בשמינית הגמר, 3-0 על .
לאחר שהבטיחה את העפלתה ההיסטורית לשמינית הגמר, שמרה אקוודור כוחות במשחק השלישי בו הובסה 3-0 על ידי המארחת, ללא הורטאדו שלא שותף.
הורטאדו חזר להרכב בהפסד 1-0 בשמינית הגמר ל.
הורטאדו זכה לשבחים רבים על הופעתו המוצלחת בטורניר.
בשלושת המשחקים בהם שותף הורטאדו ספגה נבחרתו שער אחד בלבד, כאשר הבלם עצמו מפגין יכולת מרהיבה מול חלוצים אירופים חזקים ומנוסים.
שנה בלבד לאחר טורניר השיא שלו במדי הנבחרת, חלה ירידה משמעותית בכושרו של הורטאדו.
הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2007 כקפטן, ופתח בהרכב בשני משחקיה הראשונים של אקוודור, בהם נוצחה 3-2 על ידי ו-2-1 על ידי מקסיקו.
הורטאדו ספג את מרב הביקורות על יכולתו הפושרת, ולא שותף כלל בהפסד 1-0 לברזיל במשחק השלישי והאחרון של נבחרתו בטורניר.
טרם תחילתו של טורניר מוקדמות מונדיאל 2010 הצהיר הורטאדו כי המוקדמות, ומונדיאל 2010 עצמו במידה ונבחרתו תעפיל, יהיו זה הטורנירים האחרונים שלו במדי אקוודור.
הוא שותף ב-16 משחקי מוקדמות, בסיומם החמיצה נבחרתו את ההשתתפות במונדיאל כשסיימה שישית.
במאי 2010 שיחק בשני משחקי ידידות של נבחרתו, שלאחריהם פרש ממשחק בינלאומי.
ב-14 באוקטובר 2014 נערך לכבודו משחק פרידה מהנבחרת, בו ניצחה אקוודור 5-1 את .
הייתה זו ההופעה ה-168 והאחרונה של הורטאדו במדים הלאומיים, והוא מוביל את טבלת מלך ההופעות בכל הזמנים של נבחרת אקוודור.
בנוסף, הורטאדו הוא בעל מספר ההופעות הבינלאומיות הרב ביותר לכדורגלן דרום אמריקאי, וכן מלך ההופעות במוקדמות המונדיאלים בכל הזמנים.
לזכותו של הורטאדו חמישה שערים במדי הנבחרת.
אליפות קולומביה (2): (אפרטורה), (פינאליססיון)
עונהקבוצהליגהבליגההופעותשעריםאמלקליגת העל האקוודורית281132375242אתלטיקו סלאיהליגת העל המקסיקנית161290310131טיגרסליגת העל המקסיקנית140340310אמלקליגת העל האקוודורית180לה פיאדדליגת העל המקסיקנית141ברצלונה ספורטינג קלובליגת העל האקוודורית220352ריאל מורסיהליגת העל הספרדית150פצ'וקהליגת העל המקסיקנית260אל-ערביליגת העל הקטרית133אל-אהליליגת העל הקטרית00אתלטיקו נסיונלליגת העל הקולומביאנית381ברצלונה ספורטינג קלובליגת העל האקוודורית170מיונאריוסליגת העל הקולומביאנית111151דפורטיבו קיטוליגת העל האקוודורית170320ברצלונה ספורטינג קלובליגת העל האקוודורית410דפורטיבו גרסיההליגה האקוודורית השנייה184סך הכול בקריירה60225
איוון מיכאילוביץ' סידורנקו (ברוסית Ива́н Миха́йлович Сидоре́нко, 12 בספטמבר 1919 - 19 בפברואר 1994) היה קצין בצבא האדום וגיבור ברית המועצות שלחם נגד גרמניה הנאצית בעת מלחמת העולם השנייה.
היה מהצלפים המוצלחים ביותר של ברית המועצות בזמן המלחמה, ולזכותו נזקפה הריגת 500 חיילים וקצינים גרמנים.
הוא נולד למשפחת איכרים בסמולנסק שברוסיה.
למד לימודי חובה עד הגעתו לכיתה העשירית, ולאחר מכן החל בלימודי אומנות בפנזה דרומית-מזרחית למוסקבה.
בשנת 1939 נשר מהלימודים וגויס לשורות הצבא האדום.
נשלח לטירונות ואימונים בחצי האי קרים.
בשנת 1941 השתתף בקרב על מוסקבה כקצין זוטר שפיקד על יחידת מרגמות.
בעת הלחימה התאמן רבות בצליפה.
המארבים שערך לחיילי האויב היו מוצלחים, ובעקבותיהם הממונים עליו אישרו שיאמן את חייליו להיות צלפים.
החיילים נבחרו בקפידה לפי איכות הראייה שלהם, התמצאות בכלי נשק וכושר עמידות.
בהתחלה הוא הכשיר את חייליו תאורטית ובהדרגה לקח אותם למשימות קרב יחד עימו.
בתוך זמן קצר, הגרמנים החלו לאמן צלפים משלהם בשטח הפעילות של סידורנקו, בתור תגובה לאיום של נוכחתו ושל נוכחות חייליו.
לאחר קרב מוסקבה הוא נשלח לחזית הבלטית הראשונה שלחמה באזור לנינגרד.
אם כי נהג בעיקר לאמן חיילים, הוא לעיתים לקח חלק במארבי צלפים אליהם התלוו חייליו.
באחד מאירועים אלה, הוא הצליח להשמיד טנק ושלושה טרקטורים באמצעות קליעים נפיצים.
מנגד, היו פעמים בהם הוא נפצע, פציעתו הקשה ביותר הייתה באסטוניה בשנת 1944 וכתוצאה ממנה חדל להשתתף באופן פעיל בלחימה עד לתום המלחמה.
בעודו מחלים מפציעותיו, הוענק לו עיטור גיבור ברית המועצות ב-4 ביוני 1944. נאסר עליו להשתתף בקרבות על ידי ממוניו, שכן הוא נחשב לצלף ומאמן צליפה בכיר ביותר.
עם תום המלחמה, נזקפו לזכותו 500 הריגות מאושרות של חיילי אויב, וכן אימון של 250 צלפים.
הגיע לדרגת רב-סרן ונחשב לצלף המוצלח ביותר של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה.
את רוב הצליפות ביצע ברובה מוסין נגאן עם כוונת טלסקופית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, סידורנקו פרש משורות הצבא האדום ועבר לצ'ליאבינסק, באזור הרי אורל, שם נהיה מנהל עבודה במכרה פחם.