tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תומכת בשוק חופשי כמפתח לשגשוג חברתי וכלכלי של מדינת ישראל, ויזמה שתי הצעות חוק לסגירת מועצת הדבש ומועצת הצמחים.
בפברואר 2018 עברה בכנסת הצעת חוק של השכל שנועדה להפחית את הרגולציה בשוק הטלוויזיה ובכך לפתוח אותו לתחרות חופשית.
ההצעה כונתה "חוק ערוץ 20" שכן הצילה את הערוץ מסגירה ואיפשרה לו לשדר חדשות.
היא הביעה את התנגדותה לחוק המאגר הביומטרי, ובעקבות כך הודחה מהוועדה שניסחה את החוק.
העבירה הצעת חוק אשר מחייבת גופים ציבוריים לפרסם דרכי יצירת קשר בדואר אלקטרוני ולא רק בפקס.
השכל תומכת בשוויון זכויות מלא לקהילה הלהט"בית.
שימשה כיו"ר השדולה הגאה בכנסת עד חודש יולי 2018, והתפטרה מתפקידה לאחר שהתקבל תיקון לחוק הפונדקאות אשר לא הכיל אבות יחידנים.
בדירוג פעילות חברי הליכוד למען היהדות בכנסת העשרים, הגיעה למקום שלפני האחרון.
בינואר 2018, בעקבות התנגדותה ל'חוק המרכולים' שניסתה הקואליציה לחוקק, עתר חבר מפלגתה דודי אמסלם לבית הדין של המפלגה בדרישה להדיחה מתנועת הליכוד, אך בית הדין דחה את העתירה ואף מתח ביקורת על עצם הגשתה.
בדצמבר של אותה שנה מונתה השכל ליושבת ראש ועדת המשנה ליחסי חוץ והסברה.
חוקים שיזמה במהלך כהונתה בכנסת ה-20:
חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני, התשע"ז - חוק המחייב גופים שנותנים שירות ציבורי ליצור קשר ולשלוח הודעות בדואר אלקטרוני במקום בפקס.
השכל יזמה את החוק יחד עם חבר סיעתה, דוד ביטן.
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 44), התשע"ח-2018 - התיקון מאפשר לערוצים הייעודיים, שקיבלו את רישיונותיהם לפי חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, להפוך לבעלי רישיונות לפי חוק הרשות השנייה ולעבור, בהתאם לכך, לפיקוחה של מועצת הרשות השנייה, תוך קביעת שורה של הקלות שיחולו במעבר כאמור.
תיקון לפקודת הכלבת שחייבה הסגר לכלב שנשך.
לפי התיקון לחוק שיזמה עם חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', כלב שנשך והיה מחוסן לכלבת, לא-יחויב בהסגר, וניתן יהיה להסתפק בבידוד ביתי.
בעקבות פעילותה הכלכלית, הוזמנה בשנת 2018 לייצג את ישראל בכנס יום הכלכלה של גרמניה, יחד עם נציגי מדינות G10 .
בפריימריז בליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת שנערכו בפברואר 2019 הגיעה השכל למקום ה-22 ובשל כך הוצבה במקום ה-29 ברשימת הליכוד לכנסת ה-21. היא עלתה במיקום לאחר ההתפטרות של פנחס עידן שנדרש לתקופת צינון מהכנסת.
הליכוד זכה ב-35 מנדטים והיא נבחרה לקדנציה שנייה בכנסת.
בבחירות לכנסת העשרים ושתיים, הוצבה במקום ה-30 ברשימת הליכוד ונבחרה לקדנציה שלישית בכנסת.
לקראת הבחירות לראשות הליכוד (2019) הייתה בין הח"כים היחידים שהודיעו על תמיכתם בגדעון סער לראשות המפלגה.
היא שובצה באותו מקום גם לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, ונבחרה לקדנציה רביעית בכנסת.
בכנסת זו התמנתה לסגנית יושב ראש הכנסת, לחברת ועדת החוץ והביטחון מטעם סיעת הליכוד וליושבת ראש ועדת המשנה ליחסי חוץ.
ב-23 בדצמבר 2020, לקראת הבחירות לכנסת ה-24, הודיעה השכל על התפטרותה מהכנסת, פרישתה מתנועת הליכוד, והצטרפותה למפלגת "תקווה חדשה – אחדות לישראל" בראשות גדעון סער, והוצבה במקום החמישי ברשימה.
לאחר שבבחירות קיבלה מפלגת תקווה חדשה כ-6 מנדטים, נכנסה השכל לכנסת.
בכנסת ה-24 כיהנה השכל כיו"ר סיעת תקווה חדשה, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, יו"ר ועדת הרפורמה בקנאביס הרפואי, יו"ר השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות בעולם, יו"ר השדולה לשינוי המדיניות באונר"א, חברה בוועדת החוקה, חוק ומשפט וחברה בוועדת הכנסת.
בשיתוף עם שר המשפטים גדעון סער, העבירה השכל חוק לעונש מינימום לעבירות נשק.
השכל קידמה את הצעת החוק לפסילת ראיה שהושגה שלא כדין (פרי העץ המורעל) שעברה בקריאה טרומית ומוזגה עם הצעת החוק הממשלתית שאושרה בכנסת.
השכל קידמה את הצעת חוק הרדיו שיעודה לתת הקלות רגולטוריות לתחנות הרדיו האזוריות בדגש על מכרזי התדרים, על מנת לתת לתחנות הרדיו מרווח נשימה כלכלי לאור הירידה ברווחיות לנוכח מגפת הקורונה.
יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט
ביולי 2021 מונתה ליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, כיו"ר הוועדה פעלה במגוון נושאים:
הכינה את הרפורמה בפעוטונים לקריאה שנייה ושלישית במסגרת חוק ההסדרים לתקציב 2022–2023. יעוד הרפורמה היה להוריד את הנטל הרגולטורי על הפעוטונים שנפגעו בזמן מגפת הקורונה.
אישרה בוועדה צווים לביטול כלובים בתעשיית הביצים שתרמה לקידום לולים ללא-כלובים, עליהם נלחמה יחד עם שר החקלאות, עודד פורר.
ערכה דיון בנושא כניסת ארגון פורום המשפחות השכולות הישראלי-פלסטיני לבתי ספר.
ערכה דיון בנושא הנפת דגל אש"ף וקיום הפגנות פרו-פלסטיניות בשטחי האוניברסיטאות.
בחודש יוני 2022 פעלה על מנת לצרף את אוניברסיטת אריאל לוועד ראשי האוניברסיטאות, ובכך סיימה את החרם שהוטל עליה מאז שהוכרזה כאוניברסיטה.
בחודש מאי 2022 הובילה מאבק שבסופו התקבלה החלטת ממשלה לפירוק החברה הממשלתית לחינוך ימי, אותה ראתה השכל כחברה מיותרת שגוזלת תקציבים ומטילה קשיים מיותרים על בית הספר לקציני ים עכו.
ועדת החינוך, אמונה בין היתר על חוק צער בעלי חיים, והשכל קיימה דיונים בנושא על מנת לקדם חקיקות וצווים מגוונים למען צער בעלי החיים.
במהלך חודש ינואר 2022, בשיאו של גל וריאנט האומיקרון, ניהלה השכל מאבקים מרובים אל מול הממשלה לעניין תקנות הקורונה, השכל שינתה בוועדה צווי קורונה רבים על מנת להשאיר את בתי הספר פתוחים ולאפשר לתלמידים ללמוד בתנאים נאותים.
השכל פעלה בתחום הקנאביס והקנאביס הרפואי, אך יוזמותיה בתחום זה לא הגיעו להשלמת החקיקה:
השכל הגישה את הצעת חוק אי ההפללה בקנאביס, הצעה זו לא אושרה במליאת הכנסת לאור התנגדותה של מפלגת רע"מ.
לאחר מכן קידם שר המשפטים גדעון סער אי הפללה באמצעות צווים ממשלתיים.
הצעת חוק הרפורמה בקנאביס הרפואי של השכל, אושרה במליאת הכנסת בקריאה טרומית.
ברפורמה יבוטל משטר הרישיונות וקנאביס רפואי יינתן באמצעות מרשם, קופות החולים ינפקו קנאביס למטופלים, יוסר נטל רגולטורי על הליך הגידול, היצור, האבטחה והניפוק של הקנאביס.
לצורך קידום הצעת החוק ובהתאם להסכמים הקואליציוניים הקימה השכל את ועדת הקנאביס ועמדה בראשותה.
בוועדת הקנאביס הכינה השכל את הצעת החוק לקריאה הראשונה.
הצעת החוק לא אושרה בקריאה ראשונה לאור התנגדותם של חברי כנסת ערביים מהקואליציה ומחברי האופוזיציה.
השכל העבירה בקריאה טרומית את הצעת חוק העברת שירותי הגמילה מבתי החולים לקופות החולים, הצעה זו נועדה לסייע לצרכני קנאביס שנאלצים, לפעמים בכפייה, להתאשפז ולעבור טיפולים קשים ושנויים במחלוקת.
השכל הגישה גם את הצעת חוק הלגליזציה של קנאביס בישראל, שאושרה בוועדת השרים לחקיקה.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצבה במקום ה-11 ברשימת "המחנה הממלכתי", הרשימה קיבלה 12 מנדטים ובכך הושבעה לכנסת בפעם השישית.
ב־12 במרץ 2024 התפצלה מפלגת "תקווה חדשה", שבה חברה השכל, מסיעת "המחנה הממלכתי" והקימו את סיעת "הימין הממלכתי", וכעבור שבועיים פרשה מהקואליציה.
בנובמבר 2024, עם מינויו של גדעון סער לשר החוץ, מונתה לסגניתו.
בשנת 2016 בעודה מכהנת כחברת כנסת נישאה לאייל הרפז.
היא מנהלת אורח חיים טבעוני ומתגוררת בכפר סבא.
בדצמבר 2019 סיפרה על הקשיים בטיפולי פוריות שעברה במשך כארבע שנים.
ב-18 באוקטובר 2020 נולדה לזוג בת, וביולי 2022 נולדו להם תאומות.
שרנסק (בפולנית: Szreńsk; ביידיש: שרענסק) הוא כפר במחוז מלאווה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב נזכר לראשונה באמצע המאה ה-12 ככפר בבעלות אצולה, ובסוף המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר, תוך ביצורו.
את התפתחות היישוב קטעו פלישות השוודים לאזור באמצע המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובתחילת המאה ה-19 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.
במהלך המאה ה-19 הפך היישוב לעיירת נפה לסביבתו החקלאית.
יהודים ישבו בשרנסק מהמחצית השנייה של המאה ה-17, ובשנות השלטון הפרוסי באזור היישוב, עלה מספר היהודים בו באופן משמעותי.
במאה ה-19 פעל ביישוב הרב חיים זליג טננבוים, מגדולי חסידם של רבי שמחה בונם מפשיסחה ושל רבי מנחם מנדל מקוצק.
בשנת 1857 היוו היהודים כמחצית מתושבי היישוב, ובשנת 1897 נמנו בכפר קרוב ל-1,000 יהודים.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר 613 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בה פעילות ענפה של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ובתקופה הראשונה לכיבוש נמלטו ממנו רבים מיהודיו, אך רובם נאלצו לבסוף לשוב לבתיהם.
בתחילת נובמבר 1939 נכנסו ליישוב אנשי גסטאפו, והחלו בהחרמת רכוש יהודי המקום, תוך הטלת גזירות שונות על בני הקהילה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר ואיסור על הליכה במדרכות ועל קשר עם לא יהודים ביישוב.
בסוף שנת 1939 הרסו הגרמנים את בית הכנסת ואת בית המדרש שבכפר.
בנובמבר 1941 גירשו הגרמנים את כ-600 היהודים שנותרו בכפר לגטו מלאווה, שם שוכנו בשתי טחנות קמח נטושות.
בתחילת יוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג בגטו מלאווה יהודייה משרנסק, שהואשמה באפייה שלא בהיתר.
ב-17 ביוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג 10 יהודים משרנסק בגטו מלאווה, יחד עם 40 צעירים נוספים מהגטו.
יהודי שרנסק הנותרים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה עם רוב יושבי גטו מלאווה במהלך נובמבר 1942.
מקהילת שרנסק שרדו את השואה כ-20 יהודים, ובהם אישה אחת בלבד.
שרף (במקור: Seraph) הוא גיבור-על ישראלי שנוצר על ידי חברת DC קומיקס.
הוא נוצר על ידי א' נלסון ברידוול ורמונה פרדון, והופיע לראשונה בחוברת Super Friends #7.
חיים לבון הוא מורה בבית ספר יהודי האוחז בכוח קסום.
הוא עוזר לסופרמן לנטרל פצצה שנורתה על ישראל ומשחרר את התאומים המופלאים משטיפת מוח.
כחבר של השומרים העולמיים הוא סייע לסופרמן במשימות שונות.
הוא נשאר עם השומרים העולמיים במשך כמה שנים, עד שסירב להצעה של מלכת הדבורים מביאליה, מאחר שהוא היה יהודי וביאליה היא מדינה מוסלמית.
במשך כמה זמן הסתובב שרף לבדו עד שדוקטור מיסט קרא לו לבוא לביאליה כדי להציל את השומרים העולמיים.
לאחר מאבק באויביו של דוקטור מיסט חברי קבוצה שונים נופלים בקרב.
שרף מקים מחדש את השומרים העולמיים, כעת כמנהיגם, ומקים פסלים לזכר חבריו שנפלו.
כוחותיו של שרף נובעים בעיקר מחפצים מיתיים שונים שהוחזקו בעבר על ידי דמויות היסטוריות מהתנ"ך.
הוא עונד את טבעת שלמה, שנותנת לו חכמת-על ומאפשרת לו להשתגר למרחקים קצרים, ועוטה את אדרתו של אליהו המגנה עליו מפני פגיעה.
הוא אוחז במטהו של משה, שיכול להתארך לכל אורך, לקרוע מים ולהפוך לנחש.
בנוסף יש לו שיער ארוך המעניק לו את כוח-העל הפיזי של שמשון.
הוא יכול לבקש ניסים מ"כוח עליון" בשעת הצורך.
למשל, באחת מהרפתקאותיו של שרף הנבלים יורים לעבר בני ערובה, והוא מבקש מכוח עליון לעצור את הזמן כדי שיכול להציל את בני הערובה.
מתקן שרף , המוקם בשנים האחרונות במרכז למחקר גרעיני שורק ביבנה, מבוסס על מאיץ קווי על-מוליך רב-עוצמה של פרוטונים ודאוטרונים בזרם גבוה ואנרגיה בינונית.
תכונותיו פורצות הדרך (טבלה 1) ומטרות ההקרנה הייחודיות שפותחו עבורו ימצבו את שרף כאחד מהמקורות המובילים בעולם לניטרונים בתחום אנרגטי רחב (תרמיים עד מהירים) וגרעינים רדיואקטיביים מסוגים שונים.
+טבלה 1 – התכונות העיקריות של מתקן שרףתכונהערךהערותסוג יון מואץפרוטונים / דאוטרוניםM/q ≤ 2תחום אנרגיה5 – 40 MeV דאוטרונים
5 – 35 MeV פרוטוניםאנרגיה ניתנת לכוונוןתחום זרם0.04 – 5 mAרציף (CW) ופולסי ניתן לכוונוןהפעלהעד 6000 שעות בשנהאופן תחזוקהעל ידי גישה ישירה למאיץמחייב איבודי קרן נמוכים
אלומות ניטרונים בשפיעה גבוהה ובטווח אנרגיות רחב, וכמויות גבוהות של גרעינים רדיואקטיביים, מאפשרים מחקרים בתחומים חדשים של מדע בסיסי ויישומי.
ניטרונים הם חיישנים ייחודיים להבנה ושיפור של דלק, סוללות, רכיבי מחשב, פלסטיק, תרופות, התקנים רפואיים, אנרגיה גרעינית מבוססת ביקוע או היתוך, חקלאות, ארכאולוגיה, ועוד.
ניטרונים משמשים לחקר המבנה הפנימי של גרעין האטום ותהליכים גרעיניים מגוונים, מדע חומרים, מבנה פנימי של מולקולות מסוגים שונים, כולל ביולוגיות.
הם יכולים לשמש גם כ'קליעים חכמים' לטיפול בסרטן על ידי הריסה ממוקדת של תאים סרטניים בגוף האדם, עם פגיעה היקפית מינימלית בתאים בריאים.
גרעינים רדיואקטיביים משמשים לרפואה גרעינית, הן בדימות והן בטיפול.
גרעינים רדיואקטיביים נדירים משמשים למחקר בסיסי של היווצרות היסודות ביקום, פיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי של החלקיקים האלמנטריים, ותכונות של גרעיני אטומים הרחוקים מעמק היציבות.
עקב החדשנות הטכנולוגית של מאיץ שרף ומטרות ההקרנה שלו, הוחלט לחלק את פרויקט הקמתו לשני שלבים, א' ו- ב'.
בשרף א' הואצו פרוטונים ודאוטרונים בזרם גבוה ואנרגיה נמוכה, לבדיקות ואפיונים טכנולוגיים.
המתקן פעל בשנים 2010-19 ושמש גם למחקרים שהיו אפשריים רק עם אלומות היונים המיוחדות שלו.
הפרויקט המלא (שרף ב', טבלה 1) אושר לביצוע ב־2015 ומתוכנן להתחיל לפעול באמצע העשור הנוכחי.
תמונת מבנה שרף ב', שהושלם לאחרונה, מוצגת באיור 1.
שרף א' הגיע לאלומות פרוטונים בזרם רציף 2 mA עד אנרגיה 4 MeV, ואלומות דאוטרונים בזרם רציף 2 mA עד אנרגיה 2.6 MeV, וזרם פולסי (מחזור פעולה 10%) עד אנרגיה 5.6 MeV.
מטרת ההקרנה העיקרית של שרף א' הייתה מטרת סילון הליתיום הנוזלי (Liquid Lithium jet Target – LiLiT), טכנולוגיה שנדרשה כדי לעמוד בצפיפות ההספק הגבוה במיוחד של אלומות היונים בשרף.
בפעם הראשונה בעולם, הקרנו בשרף מטרה מסוג זה בפרוטונים בזרם גבוה (1-2 mA) ואנרגיה של כ-1.9 MeV, מעט מעל אנרגיית הסף ליצירת ניטרונים מליתיום (1.880 MeV).
התקבל קצב ניטרונים של 3-5×1010 ניטרונים לשנייה, שהקרינו מטרות נוספות עם עניין מדעי (איור 3)
מדידות חתכי פעולה לבליעת ניטרונים על איזוטופים משמעותיים להבנת תהליך יצירת היסודות ביקום על ידי בליעת ניטרונים איטית (s-process).
הקרנת ליתיום בפרוטונים מעט מעל אנרגיית הסף, מייצרת ניטרונים בעלי התפלגות אנרגטית הדומה לזו הקיימת בליבות כוכבים.
מחקר ופיתוח טכנולוגיות לטיפולים רפואיים על ידי בליעת ניטרונים בבורון (Boron Neutron Capture Therapy – BNCT).
בורון, שהוא בולע ניטרונים יעיל במיוחד, מוזרק לגוף האדם כתרכובת עם מולקולות הנספגות בעיקר בגידולים ממאירים.
כאשר מקרינים את אזור הגידול בניטרונים באנרגיה המתקבלת במטרת לילית, הם מבקעים את הבורון לגרעיני ליתיום והליום שלהם טווח של מיקרונים אחדים, אשר הורסים את התא הממאיר עם פגיעה מינימלית בתאים היקפיים בריאים.
נדרש שטף גבוה במיוחד של ניטרונים על מנת לספק למטופל את מנת הקרינה הנדרשת בפרק זמן סביר.
מדידות מדויקות של חתכי פעולה מושרי דאוטרונים באנרגיות נמוכות, עבור מספר חומרים.
האנרגיה הנמוכה יחסית של שרף א', יחד עם האפשרות לכוונן את הקרן באופן מדויק בהרבה ביחס לציקלוטרונים אפשרה לאשש באמינות גבוהה יותר תיאוריות המתארות תהליכים גרעיניים בתחום אנרגטי זה.
בדיקות היתכנות ללכידת הגרעינים הרדיואקטיביים6He, 23Ne ו- 8Li, עבור חקר התפרקותם בתהליך בטא המהווה כלי לחקר פיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי של החלקיקים האלמנטריים.
חקר נזקי קרינה עקב הקרנת פרוטונים על טונגסטן וסגסוגותיו, שהם חומרי מבנה של ליבות כורי היתוך גרעיני עתידיים.
לימוד המשמעויות של הרחבת השימוש בתגי קרינה המיועדים לפוטונים גם עבור חלקיקים טעונים, ובדיקת האפשרות לשימוש בתגים כאלו למדידת הילת אלומות היונים בשרף.
בדיקה ואפיון של מערכים חדשים למדידת ניטרונים, המודדים את אנרגיית הניטרונים על ידי שילוב גלאי ניטרונים תרמיים בתוך עוביים שונים של חומר מאט, ושל גלאים חדשים לחלקיקים טעונים בסביבת שטף ניטרונים גבוה המבוססים על צריבת מסלולי חלקיקים בחומר (nuclear track detectors).
התכנון, הייצור, ההרצה וההפעלה של שרף א' (המאיץ ומטרות ההקרנה) כללו מחקר ופיתוח חדשניים.
יחד עם המחקרים שבוצעו בו, הם הניבו עד היום כ־250 פרסומים (מתוכם כ־80 בעיתונים מקצועיים מבוקרי עמיתים), מתוכם מעל מחצית בנושאי מטרות הקרנה ומחקרים.
בנוסף, כ־25 תלמידי מחקר סיימו עד כה פרויקטי תואר שני ו/או שלישי בשרף או בנושאים הקשורים בו, ומשתלמי בתר-דוקטורט אחדים בצעו בו את השתלמותיהם.
שרף ב' יבוסס על מאיץ קווי על מוליך אשר יותקן לאחר מקור היונים, ה־LEBT וה- RFQ של שרף א' (איור 2).
הוא יכלול MEBT חדש באורך 5 מטרים וארבעה מכלולי האצה על מוליכים חדשים הכוללים בסך הכול 27 מהודי HWR (איור 4).
התכן והייצור של שרף ב' מתואר ב-.
בנוסף, שודרגו רכיבי שרף א'.
במקור היונים הוחלף המגנטרון והשליטה על השדה המגנטי הנדרש ללכידת היונים השתפרה.
ב־LEBT נוספו עדשות מגנטיות לשליטה משופרת בקרני היונים.
בתוך ה־RFQ הוחלפו אלקטרודות ההאצה בכאלו שתוכננו על בשרף, על מנת להוריד במקצת את אנרגיית ההאצה בהם ובכך לשפר באופן מהותי את הזמינות הכוללת של המאיץ.
במערכת ה־RF ל־RFQ פוצלו קווי העברת הספק ה־RF למערכת על מנת להוריד את צפיפות ההספק בכניסה ל־RFQ, והוחלפו מצמדי העברת הספק ה־RF למערכת, כדי לצמצם את ניצוצות ה־RF שגרמו להפסקות רגעיות בהפעלת המאיץ.
עבור מטרות ההקרנה המיועדות להספק המלא של שרף ב' (5 mA × 40 MeV = 200 kW), הוחלט לפתח מטרה המבוססת על סילון גליום-אינדיום (GaIn), המכונה GaLiT (איור 5).
חומר המטרה הוא תערובת אאוטקטית של 75.5% גליום ו־24.5% אינדיום, שהיא נוזלית כבר בטמפרטורה של 15.7°C, כך שאין צורך לחמם אותה כמו את מטרת לילית (טמפרטורת ההתכה של ליתיום היא כ־180°C ולפיכך לילית חוממה ל־200°C).
בנוסף, גליום ואינדיום אינם חומרים מסוכנים כמו ליתיום, ועקב המספר האטומי (Z) הגבוה שלהם, מספיק סילון בעובי של 5 מילימטר לעצירת קרן דאוטרונים של 40 MeV וקרן פרוטונים של 35 MeV.
זאת לעומת 25 מילימטר ליתיום הדרושים לעצירת אלומות דאוטרונים ופרוטונים באנרגיות הללו.
שפיעת הניטרונים הכוללת נמדדה להיות כ־65% משפיעת הניטרונים מליתיום, אך עדיין מדובר בשפיעה ברמה עולמית.
התוכנית המדעית של שרף ב'
מבנה שרף מכיל ארבעה אזורי הקרנה (איור 6).
המטרה להפקת ניטרונים מהירים תשמש כבלם הקרן של המאיץ, וכמקור ניטרונים בקצב של עד 1.3×1015 ניטרונים לשנייה.
השימושים בהם למחקר תהליכים גרעיניים ונזקי קרינה בחומרי מבנה של תחנות כוח עתידיות המבוססות על כורי היתוך גרעיניים.
יתוכננו ויותקנו תחנות הקרנה הצמודות ככל האפשר למקור הניטרונים, עם אמצעים אוטומטיים לשינוע דוגמאות לאזור הקרינה הגבוהה.
שטף הניטרונים על דוגמאות קטנות ליד המקור יהיו נמוכות רק בסדר גודל ביחס לזה המתוכנן ב־IFMIF-DONES, שהוא מתקן האמור להיות מבוסס על מאיץ דאוטרונים באנרגיה של 40 MeV וזרם של 125 mA, לצורך לימוד נזקי הקרינה הצפויים בכור ההיתוך הראשון האמור להדגים שימוש בטכנולוגיה זו לייצור חשמל (DEMO).
הקמתו של IFMIF-DONES טרם מומנה, ולכן בעתיד הנראה לעין, שרף ב' יהיה בין מקורות הניטרונים המהירים העוצמתיים ביותר בעולם, ולפיכך יאפשר בדיקות ומחקרים ראשוניים של נזקי קרינה בכורי היתוך.
בנוסף, מתוכנן להקרין את הניטרונים המהירים על מטרה אקטינידית דקה לייצור כמויות גבוהות של תוצרי ביקוע, על ידי ביקוע מושרה ניטרונים בקצב של 1010 ביקועים בשנייה.
התוצרים יואטו לאנרגיה תרמית בתא עצירה גזי, יופרדו ויועברו לאמצעי מדידה.
תכן המערכת הזו מתבצע במסגרת שיתוף פעולה מדעי עם מעבדת המאיצים GSI בגרמניה.
התכן מבוסס על מערכת עצירת היונים הקיימת שם (FRS Ion Catcher), עם תא עצירה הדומה לזה המתוכנן עבור הדור הבא של מערכת עצירת היונים אשר תותקן במאיץ העתידי FAIR, גם הוא בגרמניה.
במערכת זו צפויות מדידות מדויקות של תנובות ביקוע איזוטופיות ויחסי איזומרים של תוצרי ביקוע עבור אנרגיות ניטרונים שונות, נתונים החשובים לחקר תהליך הביקוע הגרעיני, תכנון הדורות הבאים של תחנות כוח מבוססי כורי ביקוע, וניהול בטוח של דלק גרעיני שרוף.
הפרדה על פי מסות ומדידה מדויקת של המסות יאפשרו מחקרים של איזוטופים ספציפיים, אשר ייוצרו בקצב גבוה במיוחד (106 איזוטופים לשנייה של 132Sn, המהווה מדד סטנדרטי של מתקני מחקר מסוג זה).
מחקרי איזוטופים ספציפיים חשובים להבנת תהליך יצירת היסודות ביקום על ידי בליעת ניטרונים מהירה (r-process), והרחבת תיאוריות של גרעין האטום אל הרחק מעמק היציבות.
ניטרונים תרמיים ישמשו לרדיוגרפיה ודיפרקציה, עם שטף של 5×105 ניטרונים לשנייה לסמ"ר במצלמת הניטרונים התרמיים.
דימות ניטרונים תרמיים היא אמצעי משלים לדימות עם אלומות פוטונים (קרינת X, גמא).
בנוסף, מתוכננת עמדה הקרנה פנימית בניטרונים בשטף של 1012 ניטרונים לשנייה לסמ"ר עבור אנליזת אקטיבציית ניטרונים (NAA), שיטה לזיהוי מדויק של תכולת החומרים בדוגמאות נתונות.
שטפי הניטרונים התרמיים הצפויים באמצעי הדימות והמדידה בשרף ב' דומים לאלו של כור מחקר בהספק של מגה-וואט אחדים.
בכך תודגם היכולת של מאיצים באנרגיה בינונית להוות תחליף לכורי מחקר עבור יישומים אלו.
ניטרונים פולסיים בקצב הגבוה בצפוי בשרף, 1012 ניטרונים לשנייה, עם ספקטרום אנרגיה רחב עד עשרות MeV, הם שימושיים מאד לחקר תהליכים גרעיניים בסיסיים ומחקר ופיתוח של שיטות דימות ייחודיות.
בשרף ב' ייווצרו פולסי ניטרונים ברוחב של כ-1 ננו-שנייה בלבד בקצב של עד 200kHz, שיאפשרו מדידות מגוונות בתלות באנרגיית הניטרונים, אותה נחלץ בשיטת זמן מעוף (time of flight – TOF).
תחנת הקרנה זו צפויה לכלול גם מטרת ליתיום דקה (כ- 1.5 מילימטר) אשר באמצעותה ניתן להפיק אלומות ניטרונים באנרגיה כמעט אחידה (quasi-mono-energetic), עד כ־30 MeV, הניתנת לכוונון על ידי שינוי אנרגיית הפרוטונים הפוגעים במטרת הליתיום, בשטף של 1010 ניטרונים לשנייה ל־sr.
בנוסף, מתוכננת גם מטרה שתהיה מוקפת במאט ניטרונים, אשר תייצר ניטרונים עם אנרגיה בתחום האפי-תרמי, בשטף של 104 ניטרונים לשנייה לסמ"ר במרחק של 10 מטרים ממטרת הייצור.
נתונים ניסויים של חתכי פעולה מושרי ניטרונים מהירים הם נדירים למדי, ודרושים כדי להרחיב תיאוריות של תהליכים גרעיניים לאנרגיות גבוהות, והבנה של הרקע הגרעיני בחיפושים אחר חלקיקים ותהליכים נדירים כגון חומר אפל, ודעיכת בטא כפולה ללא ניטרינו.
בהיבט היישומי, חתכי פעולה אלו חשובים לתכן של כורי ביקוע מדור רביעי המבוססים ניטרונים מהירים, מתקנים עתידיים להמרת דלק שרוף קורן לחומרים שפירים יותר, והערכה עיונית של נזקי הקרינה בכורי היתוך גרעיני עתידיים.
באזור הניסויים בהספק נמוך תימשך תוכנית המחקר עם ניטרונים אפי-תרמיים בתחום האסטרופיזיקה (s-process) והרפואה (BNCT), עם גרסה משודרגת של מטרת לילית.
השימוש יהיה באב הטיפוס של גלית (איור 5) כדי לייצר קצב ניטרונים של עד 1013 ניטרונים לשנייה, על מנת לייצר וללכוד 6He, 8Li ו- 18,19Ne בקצב של 1011 איזוטופים לשנייה.
קצב גבוה זה יאפשר מדידות מדויקות של ההתפלגויות הזוויתיות של תוצרי דעיכת בטא של איזוטופים אלו, שעשויים להביא לגילוי תופעות פיזיקליות מעבר למודל הסטנדרטי של החלקיקים האלמנטריים.
מעבר לשימוש לעיל בניטרונים, יהיה שימוש גם בפרוטונים והדאוטרונים עצמם עבור מחקר בסיסי ויישומי.
נתונים על חתכי פעולה מושרי דאוטרונים הם נדירים למדי, בייחוד באנרגיות גבוהות, דבר המגביל את האמינות של תיאוריות גרעיניות בתחום זה.
תיאוריות המתארות תהליכים מושרי דאוטרונים הן אתגריות במיוחד, שכן דאוטרונים שונים מהותית מגרעינים אחרים, בכך שאנרגיית הקשר בין הפרוטון והדאוטרון המרכיבים אותם חלשה באופן יחסי, דבר הגורם להתפרקות הדאוטרונים ברוב התהליכים הגרעיניים שהם משרים.
בהיבט היישומי, הערכת הרדיו-אקטיביות הנוצרת כתוצאה מפגיעת דאוטרונים בחומרי מבנה של מאיצים, חשובה ביותר לתכנון של מקורות ניטרונים מבוססי מאיצים, כך שניתן יהיה להפעילם ולתחזקם באופן בטוח.
הזרם הגבוה והאנרגיה הגבוהה והניתנת לכוונון של אלומות הפרוטונים והדאוטרונים בשרף מהווים יתרון משמעותי על פני ציקלוטרונים, בהקשר של ייצור מוצרי רדיו-רוקחות עבור רפואה גרעינית, הן לדימות והן לטיפול.
בנוסף תהליכי (d,p) מאפשרים לייצר מוצרי רדיו-רוקחות עשירי ניטרונים, המיוצרים כיום רק בכורים גרעיניים רבי שטף, שחלק משמעותי מהם בעולם מתיישנים או עומדים בפני סגירה.
פרוטונים, דאוטרונים וחלקיקי אלפא (שגם הם יהיו זמינים בשרף בכמויות סבירות) ישמשו גם למחקרים של נזקי קרינה.
הזרם הגבוה יאפשר מחקר שיטתי של האפשרות לחקות את האופן שבו ניטרונים משרים נזקי קרינה על ידי הקרנה ביונים קלים, אשר זמינים בכמויות גבוהות בהרבה מניטרונים, וניתנים לכוונון זוויתי ואנרגטי בקלות יחסית.
בנוסף לזרם הגבוה, האנרגיה הניתנת לכוונון מדויק והסמיכות למקורות ניטרונים 'תחת אותו גג', יאפשרו לשרף להרים תרומה משמעותית לתחום זה, אשר נחקר רבות בעולם, הן בתחום הניסויי והן בעיוני
שרף ב' יופעל כמתקן משתמשים בין לאומי.
זמן קרן יחולק למשתמשים על פי קריטריונים מדעיים על ידי ועדת תוכנית מדעית.
בימים אלו ממשיכים לפתח את תוכניות המחקר בשרף ב', חוקרים רבים מעוניינים להשתמש בשרף, והדלת פתוחה למכתבי כוונות והצעות מחקר נוספות מהקהילות המדעיות המגוונות בארץ ובעולם.
לאור הרב-גוניות של המחקרים הצפויים בשרף ב', ואופיים הבסיסי והיישומי כאחד, פועלים בשנים אלו להגדרת שרף כמעבדה לאומית.
כיום, אין בישראל הגדרה חוקית ל'מעבדה לאומית'.
לאור זאת, ועדת המעקב אחר מצב המדע בישראל, מיסודה של האקדמיה הלאומית למדעים, הגדירה בשני הדו"חות התלת-שנתיים האחרונים שלה את הצורך בהקמת מעבדות לאומיות בישראל.
הוועדה המליצה שמתקן שרף יהיה אחת משתי המעבדות הלאומיות הראשונות שיוקמו בארץ.
שרף ב' נמצא כעת בשלבי ייצור סופיים ובתחילת תהליך ההרצה בממ"ג שורק.
בתקופה זו מפעילים את המזרק (INJ) משרף א' (מקור יונים, LEBT ו־RFQ) עם ה־MEBT החדש, קו העברת יונים זמני (TBL) ואב הטיפוס של מטרת גלית .
עד כה הקרינו את אב הטיפוס של גלית במשך עשרות שעות באלומת פרוטונים באנרגיה של 1.3 MeV וזרם רציף (CW) של 5 mA.
בשנתיים הקרובות יותקנו מכלולי ההאצה העל מוליכים של שרף ב', יוקמו מקורות הניטרונים ולאחר מכן תחל התכנית המדעית.
שפת השרפה היא שפה מדוברת בנפאל, ובמדינת סיקים בצפון-מזרח הודו, השפה שגורה בעיקר בפי אנשי השרפה בצפון נפאל.
שרנפלווה (בהונגרית: Serényfalva) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית שרנפלווה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-1,071 תושבים בשנת 1990 עד 962 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-10%).
בשרנפלווה, שנקרא עד שנת 1957 שרניפלווה (Serényifalva) חיו מעט יהודים.
שרמן דאגלס הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1989–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 5.9 אסיסטים ו-2.2 ריבאונדים למשחק.
סי., ובין השנים 1985–1989 למד באוניברסיטת סירקיוז.
בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל אותה – לצדם של רוני סייקלי ודריק קולמן – לגמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה.
במשחק הגמר עצמו הפסידה סירקיוז בתוצאה 73–74 מול אוניברסיטת אינדיאנה, חרף משחק מצוין של דאגלס אשר קלע 20 נקודות ומסר 7 אסיסטים.
בעונת 1988/1989 הגיעה הקבוצה לשלב רבע גמר הטורניר (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי אוניברסיטת אילינוי.
בשלוש עונותיו האחרונות בסירקיוז קלע דאגלס 17.2 נקודות בממוצע למשחק, ובכל אחת מהעונות הוביל את שחקני מחוז "Big-East" בממוצע אסיסטים למשחק (8.1).
בסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של המחוז בפעם השלישית ברציפות, וכן לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
בדראפט ה-NBA 1989 נבחר דאגלס בבחירה ה-28 על ידי מיאמי היט, לקראת העונה השנייה של המועדון.
כבר בעונתו הראשונה ב-NBA שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של הרוקי גלן רייס ושחקן השנה השנייה וחברו מסירקיוז, רוני סייקלי.
לאורך אותה עונה העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות ו-7.6 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונה העוקבת הציג יכולת מצוינת עם 18.5 נקודות ו-8.5 אסיסטים בממוצע למשחק, אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו.
ב-27 בדצמבר 1990 קלע שיא קריירה של 42 נקודות במשחק מול דנוור נאגטס.
בינואר 1992, לאחר מעט יותר משנתיים עם ההיט, הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס בתמורה לבראיין שו.
ב-3 באפריל 1994 מסר שיא קריירה של 22 אסיסטים במשחק מול פילדלפיה 76'.
ב-3 וחצי עונותיו בבוסטון פתח במרבית המשחקים, ותרם 11.1 נקודות ו-6.8 אסיסטים למשחק.
בנובמבר 1995 הועבר בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לטוד דיי ואלטון ליסטר.
עד לסיום עונת קלע דאגלס 10.5 נקודות למשחק כרכז הפותח של הבאקס.
בקיץ 1997 הועבר לקליבלנד קאבלירס בטרייד משולש, במסגרתו טרל ברנדון וטיירון היל (מקליבלנד) נשלחו למילווקי, וין בייקר (ממילווקי) נשלח לסיאטל סופרסוניקס, ושון קמפ (מסיאטל) נשלח לקליבלנד.
כחודש לאחר מכן, בטרם שיחק עם הקאבלירס, הועבר בטרייד נוסף לדנוור נאגטס, ממנה שוחרר מידית.
לאחר מכן חתם על חוזה לעונה אחת בניו ג'רזי נטס.
לאורך אותה עונה שימש כמחליפו מהספסל של סם קאסל, אולם בשל פציעה של קאסל לקראת הפלייאוף תפס דאגלס את מקומו בחמישייה, ובשלושת משחקי הפלייאוף (בהם הפסידו מול שיקגו) אף הוביל את קלעי קבוצתו עם 18.3 נקודות למשחק.
בעונת שיחק עבור לוס אנג'לס קליפרס, ובשתי העונות הבאות חזר לשחק בניו ג'רזי.
בסיום עונת פרש דאגלס ממשחק, בגיל 34.
שרפה מעל אנגליה הוא סרט היסטורי בריטי משנת 1937 בבימויו של ויליאם הווארד, עם פלורה רובסון, לורנס אוליביה וויויאן לי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "שרפה מעל אנגליה" של אלפרד מייסון (1936) המתאר דרמה בתקופת המאבק בין אנגליה בראשות המלכה אליזבת הראשונה לבין הארמדה הספרדית.
הספר היה מיד לרב מכר בגלל דמיונו לאותה תקופה בה עמדה בריטניה לפני גרמניה הנאצית המתעצמת.
תוך זמן קצר הוא עובד לקולנוע עם גוון של תעמולה לאומית.
הופעתה של ויויאן לי בסרט, שכנעה את המפיק דייוויד או.
סלזניק לשבץ אותה לתפקיד חייה בחלף עם הרוח.
בעת צילומי הסרט היו לי ואוליביה מאוהבים אך עדיין נשואים לבני זוג אחרים.
הסרט עבר רסטורציה שמוצגת באתר יוטיוב.
שנת 1587, היחסים בין אליזבת הראשונה (פלורה רובסון) ובין פיליפ מלך ספרד (ריימונד מאסי) מתערערים בגלל פשיטות של פיראטים בפיקודו של פרנסיס דרייק על אניות ספרדיות נושאות מטענים יקרים.
אליזבת לא נוקטת אמצעים נגד הפשיטות של דרייק מפני שהיא נהנית מזה וזה מרגיז את הספרדים.
לצד המלכה נמצאים לורד ברלי, הלורד הראשון של האוצר (מורטון סלטן) והרוזן לסטר (לסלי בנקס).
אחת המלוות שלה היא סינתיה (ויויאן לי) נכדתו של לורד ברלי, והמלכה מקנאת בה בגלל יופייה.
סינתיה אוהבת את מייקל (לורנס אוליבייה), למגינת ליבה של אליזבת, שמכירה בעובדה שאינה יפה ומצווה לסלק את המראות מהארמון.
מיל נמצא עם אביו, סיר ריצ'רד אינגולבי (לין הרדינג) כשספינתם מותקפת ונכבשת על ידי הספרדים בפיקודו של דו מיגואל (רוברט רנדל) ידידו בעבר.
דון מיגואל מציע למייקל לקפוץ ולהגיע לחווילתו ואילו אביו נתפס על ידי האינקוויזיציה.
מייקל מגיע בשארית כוחותיו לבית מיגואל שם מטפלת בו אלנה בתו (תמרה דסני) והאהבה ביניהם פורחת.
כאשר נודע למייקל שאביו הועלה על המוקד, הוא מחליט לחזור ללונדון שם נפגש עם סינתיה ועם המלכה.
הילרי ויין (ג'יימס מייסון) הוא בוגד אנגלי שלסטר חושד בו ואוסר עליו לעזוב את אנגליה.
כאשר הוא מנסה להתחמק הוא נאסר על הספינה אך קופץ למים וטובע.
לסטר חושש שיש באנגליה בוגדים שמשתפים פעולה עם הספרדים.
הוא מציע למלכה שמייקל יחזור לספרד בדמותו של ויין כדי שיגלה את הבוגדים.
מייקל מתקבל אצל המלך פיליפה (ריימונד מאסי שבתחילה מאמין בו ומוסר לו את שמות הבוגדים.
אלנה מזהה אותו אך לא מסגירה אותו.
כאשר פיליפה חוקר אותו, הוא אינו זוכר את שמו של אחד הבוגדים ופיליפה מצווה לאסרו.
דון פדרו, בעלה של אלנה, מאפשר לו לברוח כי לא רוצה שיגלה את סוד הקשרים שלו עם אלנה.
לאחר דו-קרב עם שומרי הארמון מצליח מייקל לברוח ולהגיע ללונדון.
מוכרז גיוס חרום בכל הממלכה כדי להתמודד מול הארמדה.
המלכה יוצאת להיפגש לפני החיילים בטילבורי ואז היא נשאת בפניהם את נאומה המפורסם.
מייקל מצליח להגיע למקום, מתקבל על ידי המלכה ומוסר לה את שמות הבוגדים.
היא מעניקה לו תואר סר, מזמנת את הבוגדים הנשבעים לה כעת אמון ומצווה עליהם לצאת עם מייקל למלחמה נגד הארמדה.
מייקל ואנשיו משיטים ספינות הבערה נגד הארמדה ומעלים אותה באש.
אנגליה חוגגת ומייקל והילרי נישאים בברכת המלכה לקול תשואות ההמון.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותפלורה רובסוןאליזבת הראשונהמלכת אנגליהריימונד מאסיפליפה השנימלך ספרדמורטון סלטןלורד ברליהלורד הראשון של האוצרלורנס אוליבייהמייקל אינגולביויויאן ליסינתיהמלוות המלכהלסלי בנקסהרוזן לסטריועץ המלכהתמרה דסניאלנהאצילה ספרדיתרוברט רנדלדון מיגואלאביה של אלנהלין הרדינגסיר ריצ'רד אינגולביאביו של מייקלג'יימס מייסוןהילרי וייןבוגד אנגלי
שרפאת היא שכונה ערבית בדרום-מזרח ירושלים, הממוקמת מערבית לבית צפאפא, וצפונית לגילה.
ביחד עם שכונת בית צפאפא, שרפאת מנותקת מרוב הרצף הערבי של העיר, ושתי השכונות נחשבות לעיתים כמקשה אחת.
בשתי השכונות יחד מתגוררים כיום כ-14,000 תושבים..
בעבר שרפאת הייתה כפר חקלאי ועצמאי.
בשנות ה-30 התגורר בכפר מוסא אל-עלמי, ובביתו שבכפר נפגש עם אישים חשובים ובהם עם דוד בן-גוריון.
בתום מלחמת העצמאות (1949) נותר הכפר שרפאת תחת שלטון ירדן.
ב-5 בפברואר 1951 רצחו מסתננים פלסטינים עולה יהודי ואנסו את אשתו בכפר הערבי הנטוש אל-מאלחה (מנחת), שיושב ביהודים.
המודיעין הישראלי הצביע על שרפאת כבסיסם של המסתננים, ובתגובה לתקיפה, ב-7 בפברואר פשט עליו צה"ל ופוצץ שני בתים, אחד מהם של מוכתר הכפר.
לפי דיווח הלגיון הערבי, תשעה תושבים נהרגו בתקיפה.
לאחר איחוד ירושלים במלחמת ששת הימים בשנת 1967, סופחה שרפאת לשטח העיר.
בשנת 1993 הוקם בשכונה מנהל קהילתי, המשותף גם לבית צפאפא.
החל משנת 2015 כביש בגין עובר בסמוך לשכונה.
במהלך אינתיפאדת הסכינים התפרסם כי שרפאת תזכה לתקציבים נוספים מהעירייה, מאחר שאף אחד מתושביה לא נטל חלק באותם אירועים אלימים.
במרץ 2019 התגלה בשטח השכונה יישוב יהודי מהתקופה החשמונאית.
בכפר התגלו מערת קבורה, בור מים וגת לייצור יין.
בינואר 2020 בוצעה בשרפאת פעולת תג מחיר שבמסגרתה נשרף מסגד מקומי.
השכונה נחשבת לאטרקטיבית בהשוואה לשאר השכונות הערביות בעיר, לאור קרבתה למרכז ירושלים ולאזור התעשייה תלפיות.
שרנגרד (בסרבית: Шаренградска ада; בקרואטית: Šarengradska ada) הוא אי ששוכן בדנובה, באזור הגבול בין סרביה ובין קרואטיה.
בתקופת קיומה של יוגוסלביה האי השתייך לקרואטיה, שם נמצאת גם היישוב שרנגרד הנושא אותו שם, אולם בעת מלחמת העצמאות של קרואטיה האי נכבש על ידי הסרבים, ששולטים בו מאז.
על פי ועדת התיווך בראשות בדינטר האי היה אמור לעבור לידי קרואטיה, אך סרביה סירבה לקבל את הצעת ועדת התיווך וטענה לזכותה על אי על בסיס קרבתו הגדולה יותר לחוף הסרבי.
במעמד דומה נמצא האי ווקובאר.
שרמן "שיי" מינטון היה סנאטור מטעם אינדיאנה ושופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.
לאחר שלמד בקולג' ובבית ספר למשפטים, שירת מינטון כקצין בדרגת קפטן בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן ניהל קריירה משפטית ופוליטית.
ב-1930, לאחר ניסיונות רבים להיבחר, ולאחר ששימש כמנהיג אזורי ב"לגיון האמריקאי" , הוא התמנה כמפקח להתייעלות בממשלו של מושל אינדיאנה, פול מקנאט.
ארבע שנים לאחר מכן נבחר מינטון לסנאט של ארצות הברית.
במהלך מסע הבחירות שלו לסנאט הוא הגן על צעדי החקיקה של הניו דיל בסדרה של נאומים שבהם הוא טען שאין זה הכרחי לפעול על פי חוקת ארצות הברית במהלך השפל הגדול.
המערכה של מינטון זכתה לגינויים מצד מתנגדיו הפוליטיים, והוא ספג ביקורת קשה על אחד מנאומיו שנודע בשם נאום "אינך יכול לאכול את החוקה".
כחלק מקואליציית הניו דיל, תמך מינטון בסנאט בתוכנית הרפורמה הבלתי מוצלחת של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, והיה אחד התומכים המרכזיים של רוזוולט בסנאט.
לאחר שלא עלה בידו להיבחר מחדש לסנאט ב-1940, מינה רוזוולט את מינטון כשופט בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים.
לאחר מותו של רוזוולט, מינה אותו הנשיא החדש הארי טרומן, שפיתח יחסי ידידות קרובים עם מינטון במהלך התקופה בה הם כיהנו יחדיו בסנאט, כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
ב-4 באוקטובר 1949 אישרה מליאת הסנאט את מינויו ברוב של 48 תומכים ו-16 מתנגדים (על המתנגדים נמנו 15 רפובליקנים ודמוקרט אחד, הסנאטור הארי פ.
מינטון כיהן בבית המשפט העליון שבע שנים.
כתומך של הריסון השיפוטי, הוא היה תומך קבוע של דעות הרוב בבית המשפט במהלך שנותיו הראשונות על כס השיפוט.
לאחר שהשופטים שמונו על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר שינו את מאזן הכוחות בבית המשפט, הוא היה איש דעת המיעוט באופן קבוע.
ב-1956 נאלץ מינטון לפרוש בשל בריאותו הרופפת.
לאחר מכן ועד למותו ב-1965 הוא נסע ברחבי אירופה ובארצות הברית והרצה במסגרות רבות.
היסטוריונים מציינים את הניגוד הבלתי רגיל בין תפקידו כסנאטור ליברלי בהשקפתו המפלגתית לבין עמדתו כשופט שמרן.
הם מייחסים את השינוי בעמדתו כתגובה למערכת היחסים בין הסנאטורים תומכי הניו דיל לבין בית המשפט העליון שבשנות ה-30 היה שמרן, ופסק נגד רבים מצעדי החקיקה של הניו דיל כבלתי תואמים את החוקה.
כאשר מונה מינטון כשופט, הפך הסנאט ליותר שמרני, ובית המשפט הפך ליותר אקטיביסט, שינויים שגרמו לו לתמוך בעמדות המיעוט של השמרנים.
לעיתים קרובות הוא היה משכין השלום ויוצר הקונצנזוס בבית המשפט במהלך התקופה בה שופטי בית המשפט היו מפולגים ביניהם.
באופן כללי הוא נהג לפסוק לטובת החוק והסדר על פני שיקולים של חירות כחלק מהפירוש הרחב שהוא נתן לסמכויות הממשלה.
פסיקות אלו והשפעתן המוגבלת הובילו כמה היסטוריונים להתייחס באופן שלילי לקריירה השיפוטית שלו.
היסטוריונים אחרים משבחים את מחויבותו הגדולה של מינטון לעקרונותיו השיפוטיים.
שרמן מינטון נולד בעיירה ג'ורג'טאון שבאינדיאנה לג'ון איוון ולאמה ליברס מינטון.
הוא היה השלישי מבין חמשת ילדי המשפחה וכונה "שיי" בשל אי יכולתו של אחיו הקטן להגות כראוי את השם "שרמן".
סבו של מינטון מצד אביו, ג'ונתן מינטון, נהרג במלחמת האזרחים האמריקאית ואביו של מינטון גדל לבדו.
הוריו של מינטון נישאו ב-1883.
מינטון רכש את השכלתו הבסיסית בבית ספר בו היו שני חדרים בג'ורג'טאון, עד להגיעו לכיתה ח'.
כבר מגיל צעיר הוא נחשף לפוליטיקה.
אביו לקח אותו לכמה עצרות פוליטיות, כולל הנאום שנשא ב-1895 מנהיג המפלגה הדמוקרטית ויליאם ג'נינגס ברייאן.
אביו של מינטון היה פועל יום בקו הרכבת המהיר ניו אולבני וסנט לואיס.
ב-1898 איבד האב את כושר עבודתו בעקבות מכת חום שלקה בה בעת עבודתו.
משמעות הדבר שהאב לא יכול היה לעבוד, והמשפחה ירדה מנכסיה והייתה תלויה ביבול הדל של החווה הקטנה שהייתה בבעלותה.
ב-1899 לקתה אמו של מינטון בסרטן השד.
רופא נודד ניסה להסיר את הגידולים מגופה באפריל 1900 וביצע את הניתוח כשהיא שכבה על שולחן האוכל של המשפחה, אך במהלך ההליך היא נפטרה.
מותה של אמו היה מכה נפשית לשרמן מינטון.
לאחר מכן הוא סירב להגיע לתפילות בכנסייה ודיבר נגד האל, שאותו הוא האשים במותה של אמו.
בדצמבר 1901 נישא אביו של מינטון בשנית לשרה מונטגיו.
כאשר גדל מינטון הוא החל להסתבך בצרות עם אנשים בשכונת מגוריו.
ב-1904 הוא נעצר על כך שלא ציית לצו שאסר על רוכבי אופניים לרכב על המדרכה.
הוא הובא בפני שופט שלום ונקנס בסכום של שלושה דולר.
לתקרית זו הייתה בהמשך השפעה על שינוי נקודת המבט שלו על החיים ועוררה בו את הרצון להיות עורך דין.
כדי להשיג מטרה זו, וכדי לעזור בפרנסת משפחתו, הוא נסע עם אחיו הגדול הרברט לפורט וורת', טקסס כדי לעבוד בחברת סוויפט לאריזת בשר.
אביו ואחיו הקטנים הצטרפו אליהם עד מהרה לאחר שהכנסתם של מינטון ושל אחיו הייתה מספקת כדי לכסות את הוצאותיהם.
לאחר שחסך מספיק כסף כדי שהמשפחה תעבור לבית חדש, השאיר מינטון את משפחתו בטקסס ושב לאינדיאנה כדי ללמוד בבית ספר תיכון.
ב-1905, כשהיה בן 14, החל מינטון את לימודיו בבית הספר התיכון אדוארדסוויל.
בשנה שלאחר מכן התמזג בית הספר עם בית הספר התיכון ניו אולבני.
שם הוא היה חבר בנבחרות הפוטבול, הכדורסל והריצה של בית הספר.
הוא הקים את מועדון הדיבייטינג הראשון של בית הספר, שזכה בכמה פרסים.
הוא עבד במרכז חנויות מקומי ובחופשות הקיץ הוא שב לפורט וורת' כדי לעבוד במפעל הבשר.
בפברואר 1908 הוא הורחק לזמן מה מבית הספר לאחר שביצע מעשה קונדס.
מנהל בית הספר, צ'ארלס אלן פרוסר, התיר למינטון לשוב ללימודים לאחר ששבוע לאחר מכן הוא התנצל באופן פומבי בפני כל תלמידי בית הספר ומוריו.
בשנת לימודיו האחרונה בבית הספר החל מינטון לצאת עם גרטרוד גורץ, והשניים נשארו בקשרי מכתבים כאשר הוא יצא ללימודים בקולג'.
ב-1910 סיים מינטון את לימודיו כמצטיין בכיתתו.
מינטון התכוון להמשיך את לימודיו בקולג'.
בקיץ 1910 הוא עבד כאיש מכירות של חברת סוויפט באזור פורט וורת' כדי לממן את לימודיו.
הוא שב לאינדיאנה ובספטמבר 1911 החל את לימודיו באוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון בבלומינגטון.
הוא למד במספיק קורסים כך שעלה בידו להשלים את חובותיו לשלוש השנים הראשונות ללימודיו תוך שנתיים.
על אף עומס הלימודים, הוא הצטרף לנבחרות הבייסבול והדיבייטינג של המוסד, והשתתף בפעילות מועדון ג'קסון, ארגון שהיה בעל זיקה למפלגה הדמוקרטית.
לשנותיו בקולג' הייתה השפעה רבה על הקריירה הפוליטית שלו בהמשך.
הוא התיידד עם מי שלימים היה מושל אינדיאנה פול מקנאט, עם מי שלימים היה מועמד לנשיאות ונדל וילקי, ועם אישים נוספים בעלי השפעה במדינה.
בשנת לימודיו השנייה בקולג' אזל כספו, אך הוא לא יכול היה לשוב לטקסס כדי להרוויח כספים נוספים בשל לימודיו.
הוא התגורר במעונות של אחוות פי-דלתא-תטא והתקיים בעיקר מפירות יער ומשאריות לחם וחלב מהקפיטריה של האוניברסיטה.
ב-1913 הוא סיים את לימודיו כמצטיין בכיתתו.
ב-1915 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון.
בתקופת לימודיו בבית הספר למשפטים הוא היה חבר בנבחרת הפוטבול של האוניברסיטה.
הישגו זה אפשר לו לשמש כספרן בבית הספר למשפטים.
בעבודתו זו שולמה לו משכורת נאה שאפשרה לו לחיות בתנאים נוחים יותר בשנתיים האחרונות ללימודיו.
ב-1915 הוא סיים את לימודי המשפטים, ושוב כמצטיין בכיתתו, וזכה במלגה לשנה אחת להשלמת לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, שם הוא קיבל תואר שני במשפטים.
בלימודיו בייל התמקד מינטון בלימוד משפט חוקתי ונכח בהרצאותיו של נשיא ארצות הברית לשעבר ולימים נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט.
עבודת הגמר שלו לתואר השני הייתה "תאוריית הפעולה" (Theory of the Action).
לדבריו של טאפט, עבודת הגמר של מינטון הייתה בין הטובות שהוא קרא מעודו.
מינטון ולואיס פאוול הם שני שופטי בית המשפט העליון היחידים שקיבלו תואר מוסמך במשפטים.
מינטון המשיך לשפר את אומנות הדיבור שלו בייל.
הוא זכה בפרס מועדון ויילנד לנאום בציבור ללא הכנה, וסייע לארגן את החברה לסיוע משפטי של האוניברסיטה.
קריירה משפטית ומלחמת העולם הראשונה
במאי 1916 שב מינטון לניו אולבני, שם הוא פתח משרד עורכי דין חדש וחידש את קשריו עם גרטרוד גורץ.
הוא לקח על עצמו מספר תיקים משפטיים וצבר ניסיון בעבודות פרו בונו כסיוע לתובע המחוזי המקומי.
הוא הצטרף לארגון התרבות צ'טאווקווה ונסע לכמה ערים כדי לשאת נאומים.
במהלך סבבי ההרצאות שלו הוא פגש את ויליאם ג'נינגס ברייאן, שייעץ לו בנושאים פוליטיים, והיווה עבורו השראה לשקול קריירה בשירות הציבורי.
ב-1917, זמן קצר לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה ונכנסה למלחמת העולם הראשונה, התגייס מינטון לצבא ארצות הברית.
הוא החל קורס קצינים בפורט בנג'מין הריסון שבאינדיאנה מתוך תקווה לקבל מינוי של קצין, אך הוא לא היה בין אלו שמונו כקצינים.
באוגוסט הוא קיבל חופשה קצרה.
הוא שב לניו אולבני, שם הוא נשא את גרטרוד גריץ לאישה ב-11 באוגוסט.
בספטמבר הוא שב לבסיסו וביקש לעבור מחדש את הקורס, מתוך תקווה שהפעם יוכל לקבל את המינוי.
לאחר שסיים את ההכשרה הוא קיבל מינוי לדרגת קפטן.
הדיוויזיה ה-84 של חיל המשלוח של ארצות הברית, שאליה השתייך מינטון, נשלחה ביולי 1918 לצרפת.
מינטון ויחידתו שירתו בחזית המערבית בוורדן ובסואסון ובהמשך הגנו על קווי אספקה בבלגיה.
במשך רוב שירותו במלחמה, הייתה היחידה של מינטון אחראית על תצפיות על הדרכים כדי להבטיח מעבר בטוח של אנשים וציוד אל קווי החזית.
בקרב של ממש הוא לא השתתף.
כאשר הגיע הנשיא וודרו וילסון לוועידת השלום בפריז ב-1919, היה מינטון אחראי על חוליית האבטחה ששמרה על אולם הדיונים, ומינטון נפגש עמו.
לאחר המלחמה המשיך מינטון לשרת לזמן קצר בצבא הכיבוש בגרמניה ובאוגוסט 1919 הוא שוחרר מן השירות.
הוא בחר להישאר בפריז במשך כמה חודשים כדי ללמוד את המשפט הרומי, משפט בינלאומי, משפט אזרחי ותורת המשפט בסורבון.
במרץ 1920 הוא שב לביתו.
הראשון מבין ילדי משפחת מינטון, שרמן א.
מינטון הבן, נולד בעת שהותו באירופה.
לאחר שובו פתח מינטון מחדש את משרד עורכי הדין שלו והחליט להיכנס לפוליטיקה.
הוא התמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השלישי של אינדיאנה אך הפסיד בבחירות המקדימות, על אף מסע בחירות משמעותי ועברו הצבאי.
הוא הפסיד לג'ון יואינג, שקיבל 6,502 קולות מול 3,170 קולות שהצביעו עבורו והיה השני מבין חמישה מועמדים.
לאחר ההפסד הוא הצטרף לזמן קצר למשרד עורכי הדין מאינדיאנה "סטונסנבורג ווית'רס", שני עורכי דין שהיו פעילים בפוליטיקה, ולאחר מכן עבר למיאמי, פלורידה, שם הוא הצטרף למשרד עורכי דין אחר, "שאטס ובאוון".
בינואר 1928 הוא עזב את מיאמי ושב ל"סטונסנבורג ווית'רס".
הוא ניסה לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית לקונגרס ב-1930, אך הובס שוב, הפעם על ידי יושב הראש לשעבר של המפלגה באינדיאנה, יוג'ין ב.
בשנה שלאחר מהן היה מינטון למפקד המקומי של "הלגיון האמריקאי" .
ארגון זה היה פעיל אז מאוד באינדיאנה ומספר חבריו היה רב, ומינטון עשה שימוש במעמדו כדי לעודד את התמיכה בסדר היום של המפלגה הדמוקרטית.
פול מקנאט היה המפקד הלאומי של הלגיון, והשניים נעשו בעלי ברית פוליטיים.
ב-1930, כאשר נבחר מקנאט כמושל אינדיאנה, הוא הציע למינטון את התפקיד החדש של ראש הנציבות להתייעלות.
בתפקידו זה אכף מינטון בהצלחה תקנות שצמצמו את הוצאות המדינה על טלפונים בסכום כולל של 525,000 דולר.
קיצוצים אלו זכו לכיסוי נרחב בתקשורת, ומינטון זכה לשבחים על הצלחתו.
בזכות הפופולריות שלו בהנהגת המפלגה במהלך שתי שנות היותו נציב ההתייעלות, קיבל מינטון מהם עידוד להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית ב-1934. בוועידה המדינתית של המפלגה הדמוקרטית הוא התמודד מול ארל פיטרס, יושב הראש לשעבר של המפלגה באינדיאנה.
עם תמיכתו של מקנאט, זכה מינטון במועמדות בסבב ההצבעה השלישי, בו הצביעו בעדו 827 צירים מול ה-586 שהצביעו לפיטרס.
באוגוסט 1934 פתח מינטון במסע בחירות ברחבי המדינה ונשא נאומים לקידום הניו דיל.
הוא האשים את הרפובליקנים על המצב עקב השפל הגדול.
יריבו, הסנאטור הרפובליקני המכהן, ארתור ריימונד רובינסון, האשים את מינטון על כך שגילם את סנטה קלאוס כאשר ניסה לתת לכולם "מתנות".
הוא גם מתח ביקורת על תמיכתו של מינטון בניו דיל, שרובינסון והרפובליקנים ראו בו כמנוגד לחוקה.
סיסמת מסע הבחירות הראשונית של מינטון הייתה "אינך יכול להציע לאדם רעב לאכול את החוקה", סיסמה שהוא חשף בעימות שנערך עם רובינסון ב-11 באוגוסט בעיירה קורידון.
הוא המשיך להשתמש בסיסמה, וב-11 בספטמבר הוא נשא את הנאום הידוע שלו, שכונה נאום "אינך יכול לאכול את החוקה" (You Cannot Eat the Constitution), ושבו הוא סיכם את הצרכים הדחופים של ההמונים שיגברו על הצורך לתמוך בחוקה.
הנאום חזר למינטון כבומרנג והודפס בעיתונים רבים.
מתנגדיו בכל רחבי המדינה הגדירו את הערותיו של מינטון כבוגדניות.
מינטון חדל להשתמש בסיסמה והסביר את עמדתו שוב תוך שימוש במונחים אחרים, אך מתנגדיו המשיכו לרדוף אחריו על הנושא.
הרפובליקנים גם הלינו על המושל הפופולרי מקנאט על תהליכי הארגון מחדש של הממשל, ומקנאט נעשה יותר ויותר מעורב בבחירות.
עם מעורבותה הישירה יותר של המפלגה בנעשה באינדיאנה, ניצח מינטון בבחירות לאחר שזכה ב-52 אחוזים מקולות הבוחרים.
בינואר 1935 החל מינטון את כהונתו בסנאט.
כסנאטור חדש, הוא ישב בשורה האחורית של אולם המליאה ולצידו ישב הארי טרומן, שגם הוא היה חדש בסנאט, ועד מהרה היו השניים לידידים קרובים.
מינטון נבחר כחבר בוועדה המיוחדת לחקירת השדלנות בראשותו של הסנאטור הוגו בלאק, שעליה הוטל לחקור קבוצות שדולה מפוקפקות.
לדבריה של הפרופסורית למדע המדינה לינדה גוגין, הביוגרפית של מינטון, הבסיס לחקירות הוועדה הונע משיקולים פוליטיים וכוון נגד קבוצות שקראו תיגר על חוקי הניו דיל.
איל העיתונות ויליאם רנדולף הרסט החל להשתמש בעיתוניו כדי לשים ללעג את "ההתקפות הפוחזות על החירות" של הוועדה.
מינטון הוביל את המאמצים להשיב להרסט ונשא נאום בו הוא מתח ביקורת על תמיכתו של הרסט במפלגה הרפובליקנית.
ב-1937 מונה בלאק לבית המשפט העליון ועזב את הסנאט, ומינטון ירש אותו בתפקידו כיושב ראש הוועדה.
הוא החל מיד חקירה בהיקף מלא על קונצרן התקשורת בשליטת פרנק גאנט, והאשים אותו בפרסום תעמולה של המפלגה הרפובליקנית.
במשך כמה שבועות, נשא מינטון נאומים נגד גאנט בסנאט, וגאנט הגיב באופן דומה בעיתוניו.
בסופו של דבר הגיש מינטון הצעת חוק שהייתה אמורה להפוך "פרסום כל מידע שיקרי כבלתי חוקי".
גאנט ומספר רב של בעלי בריתו בעיתונות וברדיו, החלו מיד לתקוף את מינטון ואת המפלגה הדמוקרטית על פגיעה בחופש העיתונות.
בעלי בריתו של מינטון בקונגרס ביקשו ממנו למשוך את הצעת החוק בשל ההשלכות הפוליטיות שלה, והוא נעתר.
מינטון ניסה שוב לחשוף את מה שהוא ראה כשליטה הרפובליקנית באמצעי התקשורת.
הוא הוביל את הוועדה לבחור כמטרה עיתון בעל תפוצה ארצית, Rural Progress.
מינטון האשים את המוציאים לאור של העיתון על קבלת כספים באופן בלתי ראוי מתאגידים ואת עורכי העיתון על השפעה בלתי הוגנת כתוצאה מקבלת כספים אלו.
רנולדס, זומן לשימוע בפני הוועדה, בו מניטון דרש ממנו לדעת מדוע הוא קיבל כספים מתאגידים.
כאשר ביקש רנולדס ממנהל העיתון דר' גלן פרנק, לסייע לו להשיב על השאלות, החלו מינטון והסנאטורים הדמוקרטים בוועד להשתיק את פרנק.
כאשר הוא אמר שהכספים מהתאגידים היו תשלומים על פרסומים בעיתון, הכה מינטון בפטישו וצעק, "אין בכוונת ועדה זו להתיר לך לעשות שימוש בפורום זה כדי לפרסם את השקפותיך הרפובליקניות".
מינטון לא היה מודע שפרנק היה גם נשיא אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, ועד מהרה הוא ספג נקמה על הדרך בה הוא התייחס לפרנק.
פרנק פנה לתחנות הרדיו של רשת NBC בכל רחבי ארצות הברית ותקף את מינטון על גסות הרוח שלו.
הוא הציג טיעונים ארוכים שבהם הוא האשים את מינטון על ניסיון להפר את מגילת הזכויות.
מינטון זעם, אך לטיעונים הייתה השפעה בקרב המצביעים באינדיאנה.
ב-1938 הוא ביקש תקציב לפתיחה בחקירה ארצית רחבה על גופי התקשורת הגדולים כהוכחה למעורבות הרפובליקנים בתקשורת.
הסנאטור הדמוקרטי אדוארד בורק הוביל את המאמצים להפלת צעדים אלו, ובשיחות פרטיות האשים את מינטון בגרימת נזק למפלגה.
בשל כך פרש מינטון מתפקידו בוועדה.
מינטון היה תומך נלהב של מפלגתו במהלך תקופת כהונתו בסנאט, ונהג להשפיל באופן מילולי את מתנגדיו.
הסנאטור הדמוקרטי יואי לונג היה לאחת מהמטרות המועדפות על מינטון, בשל הפיליבסטרים המוגזמים שלו.
במהלך אחד מהפיליבסטרים, איים לונג לעבור למפלגה הרפובליקנית.
לאחר שרוב הסנאטורים עזבו את אולם המליאה, נשאר מינטון באולם למשך כמה שעות כדי להתגרות בלונג.
לאחר שעייף מההתגרויות, קרא לונג למינטון מעל דוכן הנואמים פוליטיקאי מושחת שעמדותיו יעלו לו בבחירתו מחדש.
נימת חילופי הדברים בין השניים הייתה יוצאת דופן והגיעה לחדשות בכל רחבי ארצות הברית.
מינטון היה מעורב בכמה פעמים של חילופי דברים מסוג זה, כולל אחד עם הסנאטור הרפובליקני לסטר דיקינסון במרץ 1936. דיקינסון נשא נאום בסנאט בו הוא ביקר בחריפות את הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט על ביצוע מה שהוא הגדיר צעדים בלתי חוקיים ונוגדים את החוקה.
מינטון הגיב במגוון של האשמות, כמה מהן אישיות, כנגד דיקינסון ו"הנאיביות הפוליטית" שלו.
ב-1936 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית שחוק ההסדר החקלאי נוגד את החוקה.
בפעם הראשונה נשא מינטון נאום שבו הוא מתח ביקורת על בית המשפט על עקיפת רצונו של הקונגרס.
הוא האשים את בית המשפט על כך שהרשה לעצמו להיות מושפע ממניעים פוליטיים ולא מהחוק.
בתגובה לפסיקת בית המשפט, החל מינטון לנסח הצעת חוק שתאפשר לבית המשפט להכריז על חוק כנוגד את החוקה רק אם שבעה מתוך תשעת השופטים יתמכו בהחלטה.
בפברואר 1937 לפני שהגיש מינטון את הצעת החוק, הציג הנשיא רוזוולט תוכנית משלו לטיפול בבית המשפט העליון.
רוזוולט הציע הוספת שופטים נוספים לבית המשפט וקביעת גיל פרישת חובה.
השינויים היו אמורים לאפשר לו למנות שופטים כך שייווצר רוב שיגלה יותר אהדה לסדר היום שלו, ויבטיח שלא ייפסלו החוקים שיועברו על ידי מפלגתו.
מינטון היה מרוצה מהצעת החוק של רוזוולט ועד מהרה הוא היה התומך המוביל שלה בסנאט.
צעד זה נכלל בהצעת חוק כוללנית שנועדה בין השאר לביצוע רפורמות במשכורות השופטים ובמערכת הארגונית של בתי המשפט הפדרליים.
עד מהרה גילו הרפובליקנים שהצעת החוק נועדה להציף את בית המשפט בשופטים שיהיו נוחים לממשל ותקפו אותה.
לדמוקרטים היה רוב מיוחס בקונגרס, ובתחילה נראה היה בטוח שהצעת החוק תעבור.
תמיכתו של מינטון בהצעת החוק סייעה לו לקבל את תפקיד מצליף סיעת הרוב בסנאט, כך שהוא יכול היה לפעול באופן אפקטיבי להעברת החוק.
מינטון נשא שישה נאומים ברדיו בשם מפלגתו שתמכו בהצעת החוק, אך הדמוקרטים לא זכו בתמיכת דעת הקהל.
מינטון קיבל איומים על חייו בצורת קליע רובה בתוך מעטפה שנשלחה אליו עם הודעה שבה הציעו לו לא להצביע בעד הצעת החוק.
דמוקרטים רבים, מתוך חשש שלא יעלה בידם להיבחר מחדש, הצטרפו לרפובליקנים והפילו את הצעת החוק.
מינטון לא היה מאושר מהפלת החוק והדבר עלה לו בתמיכת מצביעיו, אך כתוצאה מהקשר ההדוק שלו להצעת החוק ועם מנהיגי המפלגה, הוא זכה להשפעה חזקה יותר בה.
אף על פי שמינטון תמך בממשל רוזוולט והיה אורח קבוע בבית הלבן, הוא היה חלוק עם הנשיא על כמה מצעדיו.
הוא הצביע בעד עקיפת וטו נשיאותי להענקת 2.5 מיליארד דולר (49 מיליארד דולר בערכים של 2021) כתשלום בונוס לחיילים שלחמו במלחמת העולם הראשונה.
הוא תמך בהצעת החוק נגד מעשי לינץ' של חבר בית הנבחרים לאונידס דאייר, שרוזוולט חשש שתעלה לו בתמיכת מדינת הדרום.
הוא גם תמך בהרחבת חוק האץ' , חוק שאסר על עובדי הממשל הפדרלי לקחת חלק במערכות בחירות במדינות, ולמעשה לצמצם את השפעת הפטרונות הפדרלית.
לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה נקט מינטון בעמדה זהירה בנוגע למעורבותה של ארצות הברית בה.
כאשר פלשה ברית המועצות לפינלנד, הצביע מינטון נגד הענקת הלוואה לפינלנד לסיוע במאמציה הצבאיים.
הוא גם התנגד למכירת תחמושת וכלי נשק לבעלות הברית או למדינות הציר.
הוא תמך בהרחבת כוחם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית והאמין שכניסתה של ארצות הברית למלחמה בלתי נמנעת, אך טען שיש להשהותה ככל האפשר.
הוא הצביע בעד חוק סמית' , שהגדיר תמיכה בהפלת הממשלה כפשע, חוק שכוון במיוחד נגד הקומוניסטים והפשיסטים בארצות הברית.
בשנתו האחרונה בסנאט, נפוצה השערה בעיתונות שמינטון יקודם למשרה בכירה יותר על ידי רוזוולט, כולל משרה בקבינט ובבית המשפט העליון, אך אף אחת מהשערות אלו לא התממשה.
מינטון התמודד לבחירה מחדש לסנאט ב-1940. מקנאט קרא תיגר על מועמדתו של רוזוולט לנשיאות, וכך הוא אילץ את מינטון לבחור בין תמיכתו בממשל לבין בעלי בריתו במפלגה הדמוקרטית במדינתו.
מינטון תמך ברוזוולט, והחלטתו זו עלתה לו בתמיכתם של מקנאט ושל המנגנון המפלגתי באינדיאנה.
המועמד הרפובליקני לנשיאות, ונדל וילקי, היה גם הוא בן אינדיאנה, ומינטון התמודד עם אתגר קשה לזכות בבחירה מחדש.
הוא התייחס לווילקי כ"חנפן כלפי העשירים והמפורסמים".
וילקי מעולם לא הגיב להתגרויותיו של מינטון, והשאיר ליריבו של מינטון בבחירות לסנאט, ריימונד ויליס, להגיב על תקיפותיו של מינטון.
ויליס התמודד בבחירות לסנאט שנתיים קודם לכן, אך הובס על ידי הדמוקרט פרדריק ואן נויס.
ויליס מצא פגמים במינטון בשל שורה של נושאים, אך התמקד בצעדי החקיקה שמינטון תמך בהם בעת כהונתו בסנאט.
ויליס טעם שרבים מצעדי חקיקה אלו נגדו את החוקה ושעמדותיו של מינטון גרמו נזק לאומה.
מינטון הגיב בציון קשריו של ויליס לתאגידים עשירים והאשים אותו בכך שלא דאג לאנשים.
מערכת הבחירות של מינטון התמקדה בהישגי הניו דיל.
הוא טען שהכנסות החקלאים באינדיאנה הוכפלו מאז 1932, ושם דגש על העברת חוקי הפנסיה.
תמיכתו בגיוס חובה ובהכנות צבאיות לקראת המלחמה הממשמשת ובאה הוכחו כלא פופולריות בקרב קהל המצביעים ועלו לו בתמיכה משמעותית, אך על פי ההיסטוריון ויליאם רדקליף, היה זה מעמדו של וילקי כ"בן המועדף", שהוביל רבים מאזרחי אינדיאנה להצביע לרפובליקנים, שהוכח כגורם המכריע בבחירות.
על אף מערכת הבחירות הנמרצת של מינטון, הוא הפסיד בבחירות לוויליס בהפרש של 5,179 קולות מתוך 1.5 בעלי זכות הבחירה.
בבחירות לנשיאות של 1940 ניצח רוזוולט.
לאחר שסיים מינטון את כהונתו בסנאט בינואר 1941, הוא מונה למשרה בממשלו של רוזוולט כגמול על נאמנותו במערכה על הרפורמה בבית המשפט העליון.
הוא שימש כאחד היועצים הקרובים נשיא וכאיש הקשר בין הבית הלבן לבין הקונגרס.
הגדרת תפקידיו לא ידועה במלואה.
לינדה גוגין שיערה שהוא ניהל את מערכת הפטרונות הפוליטית של רוזוולט.
הוא גם שכנע את הנשיא לתמוך בהקמת ועדת ההגנה של הסנאט בראשותו של טרומן, תפקיד שהביא את טרומן לאורך הזרקורים ברמה הלאומית וסייע לו להיבחר בהמשך כסגן הנשיא.
שופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השביעי
ב-7 במאי 1941 הודיע הנשיא רוזוולט על מינויו של מינטון כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השביעי שמרכזו בשיקגו.
ב-12 במאי אושר המינוי פה אחד על ידי הסנאט וב-22 במאי הוא נכנס לתפקידו.