tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במונולוגים של אליזבת (למשל במונולוג שהיא משמיעה לפני שהיא חותמת על גזר דין מוות למרי), הביא שילר לשיא את מלאכת העיצוב הרטורי, בשל התואם בין המתח הפאטתי לבין המתח הרגשי ובניגוד לארכנות השכיחה במונולוגים שלו.
למרות כל זאת דמותה של אליזבה אינה משתנה באופן מהותי לאורך המחזה.
במחלוקת על גזר הדין, שני יועציה - ברלי ושרוסברי - נותנים לה עצות מנוגדות.
שילר ניסה להציג את שני היועצים כנציגים חיצוניים של רגשות הקיימים באליזבת ומתעמתים בתוך נפשה, אבל ניסיון זה נדמה כמלאכותי.
למעשה אליזבת מזדהה עם ברלי, שבראש מעייניו טובת הממלכה, יהא אשר יהא השליט העומד בראשה.
היא מבינה שעל מנת להבטיח את שלטונה, אין לה מנוס אלא להרוג את מרי, אלא שהיא שואפת לעשות זאת בלי להסתבך דיפלומטית.
עדות לכך היא בפנייתה למורטימר שירצח את מרי בחשאי, בכך היא מנסה להרוג אותה ולהימנע משערורייה בינלאומית.
גם הדמויות האחרות הן שטוחות ומונוטוניות.
ברלי הוא המדינאי הקר, שרואה לנגד עיניו רק את טובת הממלכה.
לסטר הוא הנוכל יפה-התואר שבעורמתו חי על חשבונן של נשים מלכות.
פאולט הוא ישר ושומר חוק.
אמנם מורטימר היה אנגליקני בתחילה ונהפך לקתולי שמסכן את חייו למען מרי, אבל התמורה התחוללה בעברו ואילו במחזה עצמו הוא סטטי מבחינה פסיכולוגית.
הוא המיר את דתו מכיוון שהדת הקתולית סובלנית יותר כלפי הנאות החושים ששולטות בו והוא מצטרף לחבורת הקושרים מכיוון שהוא מאוהב במרי וחושק בה.
מרי אינה משתנה ואינה עוברת תהליך התרוממות והיטהרות, מכיוון שהיא מרוממת מלכתחילה והיא סמל לקורבן חף מפשע.
אליזבת אינה אלא סמל לעריץ המופיע בסיפורי קדושים נוצריים.
אוטו לודביג כתב: "שייקספיר עושה את אשר חייב הוא לעשות כמשורר, שילר עושה את מעשהו כפילוסוף".
מבחינה רעיונית המחזה מתמקד בבעייתיות הטמונה בכוח המדיני ובמושג העריצות.
דמותה של אליזבת היא המפותחת ביותר במחזה.
היא מתגלה כאדם בעל צרכים וכאישה בעלת תאוות, אלא שהיא אנוסה להמית את מרי, משום שבעולם הפוליטיקה האכזר בו היא חיה זו היא הברירה היחידה העומדת בפניה כדי לשרוד.
מאותה סיבה עצמה אין היא מתמסרת ללסטר אהובה ואין היא נענית להצעת הנישואים של מלך צרפת.
הניגוד בין מרי לאליזבת נדמית כניגוד בין שתי השקפות עולם.
אליזבת מבטלת את רצונה ותשוקותיה בפני השרידות הפוליטית.
מרי לעומתה מאמינה באהבה ככלי לחיבור בין נשמות, משום כך היא נישאה לבותוול, רוצחו של בעלה.
היא רואה את האהבה בצורתה הנוצרית כשהיא מציעה לאליזבת בפגישתן "אהבת אחות" ו"סולחת לה את מותה" ב"כל ליבה".
המחזה "מרי סטיוארט", שהפך לאופרה חשובה בידי דוניצטי (בשם "מריה סטוארדה"), עדיין מועלה על הבמות בצורתו המקורית בהפקות מצליחות.
המחזה הוצג בתיאטרון Donmar Warehouse, בסיטי של וסטמינסטר ב-2005. המתרגם הוא פיטר אוסוולד והבמאית היא פילידה לויד.
בהפקה כיכבו ג'נט מק'תיר בתפקיד מרי, מלכת הסקוטים והארייט וולטר בתפקיד אליזבת מלכת אנגליה.
ההפקה עברה לתיאטרון אפולו, בוסט אנד, לונדון, שם הציגה מ-2005 עד 2006. ההפקה עלתה בברודוויי ב-30 במרץ 2009 (טרום בכורה).
הבכורה הרשמית התקיימה ב-19 באפריל, ורצה זמן מוגבל עד לאמצע אוגוסט.
ההפקה זכתה בשבע מועמדויות לפרס טוני, בכללן מועמדות להעלאה מחודשת של מחזה הטובה ביותר.
ארגון L.A Theatre Works בלוס אנג'לס העלה הפקה עם תרגומו של פיטר אוסוולד ב-2007, בבימויה של רוזלינד איירס, שהוקלטה בתקליטור ().
בהפקה כיכבו אלכס קינגסטון בתפקיד מרי, ג'יל גסקואן (Jill Gascoine) בתפקיד אליזבת, מרטין ג'רביס בתפקיד ברלי, סיימון טמפלמן בתפקיד לסטר, קן דנציגר בתפקיד פולט, וו.
מורגן שפרד בתפקיד טלבוט, כריסטופר נים בתפקיד דייוויסון, שילה קאלן בתפקיד האנה קנדי ושיימוס דיוור בתפקיד מורטימר.
להקת התיאטרון The Faction Theatre Company העלתה כחלק מהרפרטואר העונתי שלה את "מרי סטיוארט" בתיאטרון ניו דיאורמה בלונדון בראשית 2012. ההפקה הייתה המחזה השלישי של שילר שתרגמו ועיבדו דניאל מילאר ומרק לייפאכר, אותם הציג התיאטרון.
ב-23 בספטמבר 2012, BBC Radio 3 שידר הפקה בתרגומו של דייוויד הרואר, עיבוד לרדיו של רובין ברוקס ובימוי/הפקה של גיינור מקפרליין.
המשתתפים כללו את מג פרייזר כמרי, אלכסנדרה מתיה כאליזבת, מתיו פידג'ן כמורטימר, רובין לנג כלסטר, ריצ'רד גרינווד כברלי ופול יאנג כשרוסברי.
פסטיבל סרטפורד שייקספיר העלה הפקה בתיאטרון תום פטרסון בתרגומו של פיטר אוסוולד ובבימויו של אנתוני צ'ימולינו (Cimolino)
השחקנים הראשיים הם לוסי פיקוק בתפקיד מרי, שינה מק'קנה בתפקיד אליזבת, בריאן דנטי בתפקיד לורד שרוסברי וג'רנט וין דייוויס (Geraint Wyn Davies) בתפקיד לורד לסטר.
הצגת הבכורה התקיימה ב-31 במאי 2013, היות שכל הכרטיסים נמכרו, האריכו אותה בפעם הרביעית, עד ל-19 באוקטובר 2013.
מרי סטוארט: מחזה בשבע תמונות על פי פרידריך שילר; תרגם, עיבד והוסיף אחרית-דבר דן מירון.
1. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 30 בינואר 1961
יוצרים - נוסח עברי : דן מירון, בימוי : גרשון פלוטקין, תפאורה : דני קרוון, תלבושות : טובה קליינר-סדן.
שחקנים - אליזבת : חנה מרון/אורנה פורת, מרי סטיוארט : אורנה פורת/מרים זוהר.
שחקנים נוספים - סר עמיעז פולט : משה חורגל, הרוזן סרוסברי : אברהם בן-יוסף, לורד ברלי : זלמן לביוש, הרוזן לסטר : יוסף ידין, ג'ורג' טלבוט : נתן כוגן.
שיחקו גם - מאיר גולדשמיט, עודד תאומי/עודד קוטלר, מרים ברנשטיין-כהן, יהודה פוקס, ניסן יתיר, אריה קסוינר, מרגלית סטנדר.
2. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 19 בדצמבר 1981
יוצרים - עיבוד : הולק פרייטג ודן מירון, תרגום : דן מירון, בימוי : הולק פרייטג, תפאורה ותלבושות : יורג דומיניק, מוזיקה : פולדי שצמן, תאורה : נתן פנטורין.
שתי ילדות : איריס אהרון, טלי טרוסמן, חנה יהודאי, ימימה יהודאי.
3. תיאטרון תמונע, הצגת בכורה: 28 בפברואר 2012
יוצרים - תרגום : יותם בנשלום, עיצוב ובימוי : עירא אבנרי, עיצוב חלל ותלבושות : דינה קונסון, עיצוב תאורה : שחר ורכזון.
שחקנים - אליזבת מלכת אנגליה : שירי גולן, מרי סטיוארט : מיכל ויינברג, לורד ברלי : דודו ניב, לורד שרוסברי והרוזן אובספין : אלחי לויט, לורד רוברט דאדלי וסר פאולט : דייוויד לוינסקי, מורטימר ודייויסון : בני אלדר.
4. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 23 בנובמבר 2024
יוצרים - עיבוד מודרני: רוברט אייק, תרגום: דורי פרנס, בימוי: אלדר זוהר גרויסמן, תפאורה: נטע הקר, תאורה: נדב ברנע, תלבושות: אביעד אריק הרמן, מוזיקה: רמי אוסרווטר.
מרי הרברט, רוזנת פמברוק הייתה מחשובי המשוררים האנגלים בתקופה האליזבטנית ופטרונית של השירה.
אחותו של המשורר פיליפ סידני.
מרי סידני נולדה בארמון תיקנהיל, ביוודלי, ווסטרשייר ביום 27 באוקטובר 1561. היא הייתה אחת מארבע בנותיהם של סר הנרי סידני ומרי דאדלי, בתו של ג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד.
מרי גדלה בעיקר בטירת לדלו, מקום מושבו של נשיא הכוחות הוולשים, תפקיד בו החזיק אביה עד 1586. כמו אחיה, סר פיליפ סידני, היא קיבלה חינוך קלוויניסטי, שכלל לימודים קלאסיים, צרפתית, איטלקית, עברית, מוזיקה ורקמה.
בעקבות מותה של אחותה הצעירה, אמברוזיה, בשנת 1575, מרי זומנה ללונדון כדי לשמש כבת לוויה למלכה, אליזבת הראשונה.
בשנת 1577, דודה, רוברט דאדלי, סייע אביה, לסר הנרי סידני, להסדיר את נישואיה לבעל בריתם, הנרי הרברט, רוזן פמברוק ה-2. כרוזנת של פמברוק, מרי הייתה אחראית על מספר אחוזות כולל: רמסבורי, מנזר כנסיית הקיסוס, בית וילטון וטירת ביינארד שבה, כך מסופר, הם אירחו את המלכה אליזבת לארוחת ערב.
היא ילדה לפמברוק ארבעה ילדים.
הבן הבכור, ויליאם (1580-1630) עשוי להיות האיש הצעיר המתואר בסונטות של שייקספיר.
בנם השני, פיליפ, הפך לרוזן פמברוק ה-4, עם מותו של אחיו בשנת 1630. בנים אלה היו "הזוג שאין דומה לו" שלהם הוקדש הפוליו הראשון של ויליאם שייקספיר.
בזמנים שונים, שניהם היו פטרונים של אנשי המלך.
מרי סידני גודלה על פי המסורת ההומניסטית.
במאה ה-16, נשות האצולה חונכו כך שיהיו להן היכולות הבאות:
הבנה טובה של נושאים תאולוגיים וקלאסיקות
מילוי מקום בעליהן, במידת הצורך.
השכלתה של מרי סידני אפשרה לה לתרגם את "ניצחון המוות" של פטרארקה וכמה יצירות אחרות באירופה.
היה לה עניין רב בכימיה והיא הקימה מעבדה לכימיה בבית וילטון, שנוהלה על ידי אחיה החורג סר וולטר ראלי.
עוד תחומי עניין שלה היו ייצור תרופות, קודים מוזיקליים ודיו סתרים.
היא הפכה את בית וילטון, ל"גן עדן למשוררים", שנודע בשם "מעגל וילטון", חוג סלון של ספרות ושירה תחת חסות הרוזנת, שכלל את אדמונד ספנסר, סמואל דניאל, מייקל דרייטון, וסר ג'ון דייוויס.
מטרתה המשותפת עם אחיה סר פיליפ סידני הייתה לחזק את השפה, הספרות והשירה האנגלית ואת התמיכה בדת ה"אמיתית", שהיא לדעתם, שילוב של קלוויניזם עם העקרונות של קסטיליון ומעשי צדקה.
היא עצמה הייתה תאולוגית קלוויניסטית ואישיותה הציבורית (לפחות) נתפסה כאדוקה, מוסרית ומשכילה.
היא נחשבה למוזה של סמואל דניאל בשירו "דליה" (Delia) - חילוף אותיות של המילה אידיאל (Ideal).
מרי סידני עוררה יצירתיות בכל הסובבים אותה, כוללים המעגל, קרובי המשפחה ומשרתיה.
פיליפ סידני כתב את "ארקאדיה" על מנת לשעשע אותה בבית וילטון.
מרי גם לקחה על עצמה את המשימה של עריכה והוצאה לאור של "ארקאדיה", שחיבר אחיה פיליפ, כ"ארקאדיה של הרוזנת מפמברוק", מהספרים הנקראים ביותר באנגלית ב-200 השנים הבאות.
בעלה של מרי נפטר ב-1600 והותיר אותה, על פי דיווחו של ג'ון אוברי, עם תמיכה פיננסית קטנה מהצפוי.
צוואת בעלה דרשה שהיא לא תינשא בשנית.
לאחר מכן, זמנה הוקדש לניהול וילטון ואחוזות פמברוק האחרות, בשמו של בנה, ויליאם הרברט, רוזן פמברוק ה-3, שלגמרי השתלט על תפקידה כפטרונית של האמנויות.
אחרי ביקורו של המלך ג'יימס בשנת 1603 בבית וילטון, שבו הופיעה להקתו של שייקספיר "אנשי המלך", מרי יצאה מווילטון ושכרה מספר בתים בלונדון.
אף על פי שאין ספק כי אנשי המלך הופיעו בווילטון לפני המלך ומרי סידני, לא ברור אם ויליאם שייקספיר בעצמו היה איתם.
עם זאת, הוא ביקר בווילטון לפחות פעם אחת, כפי שעולה ממכתבה של מרי לבנה, בו היא מפצירה בו לבוא לוילטון, כי "האיש שייקספיר איתנו".
בין השנים 1609–1615 מרי גרה בקרוסבי הול, סמוך לצ'לסי, לונדון.
קיימת השערה כי היא התחתנה בחשאי עם הרופא שלה, סר מתיו ליסטר, ונסעה לספא ביבשת עמו, שם העבירה את זמנה בירי באקדחים ומשחק בקלפים.
היא בנתה אכסניית ציד בבדפורדשייר עם נופים יפים, בית יוג'טון, שג'ון בניאן מתייחס אליה ביצירותיו, כ"בית היופי".
מרי סידני מתה מאבעבועות שחורות, בגיל 59, בביתה ברחוב אלדרסגייט, לונדון, זמן קצר לאחר שהמלך ג'יימס ביקר אותה ביוג'טון הול.
לאחר לוויה גדולה בקתדרלת סנט פול, נקברה לצד הרוזן, בחלקת הקבר המשפחתית, מתחת למדרגות המובילות לשורת המקהלה בקתדרלת סולסברי והונצחה בשלט זיכרון בסמוך.
בשנותיו האחרונות פיליפ סידני עסק בהכנת תרגום חדש לספר תהילים.
הוא הספיק לתרגם 43 מתוך 150 מזמורי תהילים עד נפילתו בשנת 1586 במערכה צבאית נגד הספרדים בהולנד.
מרי סיימה את תרגומו של פיליפ לתהילים, על פי עקרונות התרגום של אחיה, ותרגמה את פרקים 44–150. מרי מצליחה להתעלות על אחיה במחשבה ולפעמים גם בנעימה, אם כי סגנונו הפשוט של פיליפ נאמן יותר למקור.
פיליפ סידני ואחותו, ככל הנראה לא ידעו את השפה העברית, אולם בעזרת השוואה של תרגומים שונים לספר תהלים, כגון תנ"ך ז'נבה (1560) ומפרשים כגון ג'ון קלווין ותיאודור בזה, השתדלו להגיע למשמעות של המקור העברי ולבטא רגש אינטימי במלוא כחו השירי.
תרגום תהלים של סידני הוא תרגום חופשי היוצר מחדש את הספר ברוח אסתטית אנגלית רעננה תוך שימוש עשיר בצורות שיר רבות, כל אחת מהן בהתאם למחשבה ולרגש שבמזמור.
העותק השלם של התהילים הוצג לאליזבת הראשונה של אנגליה ב-1599. עבודה זו נקראת בדרך כלל בשם "Sidney Psalms" או "The Sidneian Psalms" (התהילים של סידני).
אף על פי שהופץ בכתבי יד ולא יצא לאור בדפוס אלא כעבור כ-200 שנה, התרגום נחשב לאחת מיצירות המופת של הספרות האליזבתנית, והשפיע על התפתחות השירה האנגלית במאה ה-16 ותחילת המאה ה-17. ג'ון דאן כתב שיר המשבח תרגום זה.
סגנונה של סידני מדגיש להט ותשוקה.
דוגמה לכך היא סצנות המוות בדרמת הקריאה שלה הטרגדיה של אנטוני (1592), תרגום מצרפתית של המחזה מארק אנטוני (1578) מאת רוברט גרנייר; מחזה זה הושלם בשנת 1590 ופורסם לראשונה ב-1592. ייתכן כי מחזהו של ויליאם שייקספיר, אנטוניוס וקלאופטרה (1607), מבוסס עליו.
ב"מזמורי דוד" היא מתארת את הכאב של קיום ארצי לאור החסד האלוהי.
היא החשיבה את המזמורים כמורשתה הספרותית, אף על פי שהם לא פורסמו בחייה.
תחריט שלה בשנים מאוחרות יותר מראה לה מחזיק אותם.
השפעתה - דרך חסותה הספרותית, דרך פרסום עבודותיו של אחיה ובאמצעות עבודותיה בתחומי הדרמה, התרגום והתאולוגיה (למשל תרגומה לשיח של חיים ומוות מאת פילפ דה מורניי) לא ניתנת לכימות בקלות.
שורות משיר שהקדיש לה סמואל דניאל כמבוא לשירים שחיבר בחסותה ובהשראתה, מסכם איך התייחסו אליה בני דורה:
מרי סידני היה דודתה של המשוררת ליידי מרי רות' (בתו של אחיה, רוברט סידני, רוזן לסטר).
ג'ון ופול שולטר פרסמו מאמר במוסף הספרותי של הטיימס ב-23 ביולי 2010, שבו הם תיארו כתב יד חדש של מרי סידני שהתגלה.
מרי סידני כאחת ממחברי מחזות שייקספיר
תאוריות החבורה השונות של הכתיבה השייקספירית הוצעו החל מאמצע המאה ה-19. אחת מהן תוארה בספרו של גילברט סלאטר, "שבעת השייקספירים" (1931), שבו הוא טוען כי העבודות נכתבו על ידי שבעה מחברים שונים, ביניהם מרי סידני.
תאוריה נוספת משנות ה-60 של המאה ה-20, גרסה כי מאחורי מחזותיו של שייקספיר עמדה אגודה סודית בשם "סינדיקט אוקספורד", שאחת מחבריה הייתה מרי סידני.
גרסאות מסוימות של תאוריות אלה, כוללות גם את ויליאם שייקספיר מסטרטפורד כמנהל הקבוצה, כמתווך בין חבריה או כפנים של הקבוצה כלפי חוץ (מציג עצמו כמחבר המחזות והשירים על מנת להגן על זהותם האמיתית של מחבריהם).
הקשר בין ויליאם שייקספיר לבין מרי סידני מתבטא בנקודות הבאות:
היא הייתה אימם של ויליאם הרברט, רוזן פמברוק ה-3 ופיליפ הרברט, רוזן מונטגומרי ולאחר מכן רוזן פמברוק ה-4, "הזוג שאין דומה לו" שלהם הוקדש הפוליו הראשון של ויליאם שייקספיר.
בזמנים שונים, שני בניה היו פטרונים של להקתו של שייקספיר, אנשי המלך.
ייתכן שויליאם עשוי להיות האיש הצעיר המתואר בסונטות של שייקספיר.
במהלך ביקורו של המלך ג'יימס בשנת 1603 בביתה, בית וילטון, הופיעו אנשי המלך.
שייקספיר ביקר בווילטון לפחות פעם אחת, כפי שעולה ממכתבה של מרי לבנה, שבו היא מפצירה בו לבוא לווילטון, כי "האיש שייקספיר איתנו".
ייתכן כי מחזהו של ויליאם שייקספיר, אנטוניוס וקלאופטרה (1607) מבוסס על דרמת הקריאה שלה הטרגדיה של אנטוני (1592).
היא ובעלה אירחו את המלכה אליזבת לארוחת ערב בטירת ביינארד.
הטירה מוזכרת במחזה "ריצ'רד השלישי" של שייקספיר.
מרי ת'ריס מקארתי (21 ביוני 1912, סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית – 25 באוקטובר 1989, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית) הייתה סופרת, מבקרת, ופעילה פוליטית אמריקאית.
נולדה בסיאטל לרוי ווינפילד מקארתי ומארת'ה ת'ריס מקארתי (לבית פרסטון), ונתייתמה בגיל 6, כששניהם מתו במגפת השפעת ב-1918. היא ושלושת אחיה (בהם השחקן קווין מקארתי) גדלו באומללות במיניאפוליס אצל הורי אביה, ובהשגחת דוד ודודה שלהם ייחסה לימים קשיחות והתעללות.
כשהמצב הפך בלתי נסבל, עברה לגור עם הורי אמה בסיאטל.
סבה מצד אמה, הרולד פרסטון, היה עורך דין מצליח, אשר ניסח את אחד החוקים הראשונים בארצות הברית להבטחת פיצויים לעובדים בגין פציעה בעבודה.
מקארתי ייחסה לסבה השפעה על עמדותיה השמאליות.
לימים חיברה מקארתי ספר זכרונות בשם "Memories of a Catholic Girlhood".
מקארתי סיימה את לימודיה התיכוניים בסיאטל, ועברה לפוקיפסי, ללמוד במכללת ואסר, שם סיימה תואר ראשון בשנת 1933. באותה תקופה הפכה אתאיסטית ועזבה את הכנסייה הקתולית.
על אף זאת, העריכה את החינוך הקלאסי שהוענק לה, שהזין את האינטלקט שלה כל חייה והניח מסד לחיי היצירה שלה.
היא ראתה בהשתחררות מן האמונה ובמאבקיה עם רשויות הדת חלק מהותי מאופייה.
בניו יורק היא התחברה לחוגים קומוניסטיים בראשית שנות השלושים, אך עוד באותו עשור דחתה את הקומוניזם של ברית המועצות, הביעה סולידריות עם לאון טרוצקי לאחר משפטי מוסקבה, והתנגדה במרץ לסופרים ומחזאים שהיא החשיבה לתומכים בסטליניזם.
עד מהרה רכשה לה מוניטין של מבקרת חדה, שנלחמה על חירות יצירתית ועל זכותה להתעלות מעל אידאולוגיה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה מבקרת ליברלית של מקארתיזם וקומוניזם גם יחד.
היא החזיקה בדעות ליברליות על תרבות ועל שררה, התנגדה למלחמת וייטנאם בשנות ה-60, ואף ביקרה בווייטנאם מספר פעמים במהלך המלחמה.
בריאיון ל-BBC אמרה שאין מקרה מתועד אחד של רצח נשים או ילדים דרום-וייטנאמיים בידי לוחמי וייט קונג.
מקארתי לימדה במכללת בארד בשנים 1946–1947, ושוב בין 1986 ל-1989. כמו כן לימדה במשך שנה במכללת שרה לורנס בניו יורק.
רומן הביכורים שלה, The Company She Keeps, זכה לשבחים מצד הביקורת כרומן שערורייתי, שמתאר את החוג החברתי של האינטלקטואלים בניו יורק בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20 בכנות חסרת מעצורים.
לאחר שרכשה מוניטין כמבקרת וכמחברת סאטירה, זכתה מקארתי גם בהצלחה מסחרית כשהרומן The Group משנת 1963, המתאר קבוצה של סטודנטיות במכללת ואסר, צעד ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך קרוב לשנתיים תמימות.
יצירתה מתאפיינת בכתיבה מדויקת ובעירוב מורכב של אוטוביוגרפיה ובדיון.
יש הסוברים שדמותה חסרת-הטאקט של גרטרוד ברומן Pictures from an Institution מאת רנדל ג'רל מבוססת על מקארתי בשנה שבה לימדה במכללת שרה לורנס, שם לימד גם ג'ארל באותה עת.
למקארתי היה סכסוך רב שנים עם המחזאית ליליאן הלמן, מאז סוף שנות ה-30, על רקע חילוקי הדעות ביניהן לגבי משפטי מוסקבה ותמיכתה של הלמן בארגוני "החזית העממית" השונים שטיפח סטלין.
מקארתי הכעיסה את הלמן במיוחד כשאמרה בתוכנית הטלוויזיה המופע של דיק קאווט "כל מילה ש[הלמן] כותבת היא שקר, לרבות ה"א הידיעה וו"ו החיבור".
הלמן הגיבה בתביעת דיבה על סך 2.5 מיליון דולר, שלא הסתיים בחייה של הלמן.
במהלך המשפט דעך כוכבה של הלמן בשל תשומת הלב המרובה שניתנה לטענות נגדו, שהציגו מקארתי ותומכיה.
לימים חיברה נורה אפרון מחזה על הסכסוך בין השתיים, בשם Imaginary Friends.
מקראתי זכתה בפרס הורייזן בשנת 1949, ובשתי מלגות גוגנהיים, בשנת 1949 ושוב ב-1959. היא הייתה חברה במוסד הלאומי לאמנויות ולמדעי הרוח, ובאקדמיה האמריקאית ברומא.
בשנת 1973 נבחרה לשאת את הרצאת הויזינחה באוניברסיטת ליידן, תחת הכותרת "התיתכן ספרות גותית?".
באותה שנה נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 1984 זכתה במדליה הלאומית לספרות ובמדליה על שם אדוורד מקדאוול.
מקארתי זכתה בתארים לשם כבוד מטעם מכללת בארד, מכללת בודן, מכללת קולבי, מכללת סמית', אוניברסיטת סירקיוז, אוניברסיטת מיין באורונו, אוניברסיטת אברדין, ואוניברסיטת האל.
מקארתי חדלה מקשר עם כמה מעמיתיה ב-Partisan Review על רקע שינוי דעותיהם לכיוון שמרני לאחר מלחמת העולם השנייה.
על אף זאת, שמרה על קשרי ידידות כל חייה עם המבקרים דווייט מקדונלד, פיליפ רב, פ"וו דופי, עם ההוגה הפוליטי והאקטיביסט ניקולה קיארומונטה, ועם הסופרת והמסאית אליזבת הרדוויק.
מקארתי קיימה ידידות קרובה עם ההוגה חנה ארנדט, וניהלה חליפת מכתבים ענפה ואינטלקטואלית עמה.
לאחר מות ארנדט, הייתה מקארתי למנהלת עזבונה הספרותי של ארנדט, עד מותה שלה בשנת 1989.
בשנת 1933 נישאה להאראלד ג'ונסרוד, שחקן תיאטרון.
זמן קצר לאחר מכן קיימה רומן מחוץ לנישואים עם פיליפ רב.
בשנת 1938 עזבה את רב ונישאה למבקר אדמונד וילסון, ולזוג נולד בן, רעואל וילסון.
בשנת 1946 נישאה לבודן ברודווטר, שעבד באותה עת בניו יורקר.
בשנת 1961 נישאה מקארתי לדיפלומט ג'יימס ר' וסט.
מקארתי מתה לאחר מאבק בסרטן הריאה, ב-25 באוקטובר 1989, בעיר ניו יורק.
מרי קופלנד פאלין היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כמושלת אוקלהומה בשנים 2011–2019.
פאלין נולדה במיזורי וגדלה באוקלהומה, בתם של מרי ג'ו וג'וזף קופלנד.
אביה כיהן כראש העיר טקומסה ולאחר מותו מילאה תפקיד זה אמה.
היא בוגרת האוניברסיטה הבפטיסיטת של אוקלהומה ואוניברסיטת המדינה של אוקלהומה.
לאחר לימודיה שימשה המנהלת המקומית של רשת המלונות לקסינגטון מטקסס.
בשנים 1990 עד 1995 כיהנה כחברת בית הנבחרים של אוקלהומה, ב-1995 נבחרה לסגנית מושל אוקלהומה והייתה בכך לאישה הראשונה ולחברת המפלגה הרפובליקנית הראשונה למלא תפקיד זה בתולדות המדינה.
היא נבחרה לכהונה נוספת ב-1998 וב-2002. ב-2006 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, היא ניצחה בסיבוב השני של הבחירות המוקדמות במפלגה הרפובליקנית ובבחירות הכלליות של המחוז החמישי זכתה ברוב של 60%.
ב-2008 זכתה לכהונה נוספת לאחר שניצחה בבחירות ברוב של 66%.
ב-2010 התמודדה בבחירות למשרת מושל אוקלהומה וגברה על יריבתה מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 60.5%.
היא נכנסה לתפקיד בינואר 2011. היא שימשה גם יושבת ראש איגוד מושלי המדינות בארצות הברית באוגוסט 2013 עד יולי 2014.
במהלך כהונה התמודדה המדינה עם סופות טורנדו קטלניות, החמורות בהן אירעו במהלך מאי 2013. סופת מור שבמהלכה הכריזה פאלין על מצב חירום, פגעה באזור מטרופולין אוקלהומה סיטי, גרמה לאלפי בתים הרוסים, לנזק המוערך בכ-2 מיליארד דולר ול-24 הרוגים במדינה.
ימים ספורים לאחר סופת מור פגעה במדינה סופת אל רינו, שהייתה בעלת העוצמה הגדולה ביותר שנמדדה מעולם וגרמה ל-8 הרוגים.
ההוצאה להורג עצמה שאירעה באפריל 2014 השתבשה לאחר שהסם המרדים לא פעל כהלכה, מה שגרם ללוקט להתענות במשך 43 דקות עד שמת מדום לב.
ב-2015 אישרה לראשונה בארצות הברית שימוש בגז חנקן לצורך הוצאה להורג.
פאלין היא אם לשני ילדים מנישואיה הראשונים לג'וזף פאלין.
ב-2009 נישאה בשנית לוורן כריסטינסנס שלו ארבעה ילדים.
מרי פיירפקס סומרוויל הייתה מדענית רב-תחומית סקוטית; נחשבת לחלוצת ספרות המדע הפופולרי.
מרי פיירפקס נולדה בסקוטלנד, בתם של מרגרט צ'ארטרס ושל סגן אדמירל בצי הבריטי ויליאם ג'ורג פיירפקס.
אביה שהה לעיתים קרובות בים לתקופות ארוכות ומרי בילתה על שפת הים ולימדה עצמה לקרוא את התנ"ך.
בהמשך למדה בכוחות עצמה גאוגרפיה ואסטרונומיה.
כן למדה לטינית אצל הדוד שלה, ד"ר תומאס סומרוויל.
מתמטיקה למדה כאשר הקשיבה לאחיה שקיבל שיעורים פרטיים.
בנוסף למדה אמנות אצל אלכסנדר נאסמית' באדינבורו, שלימד אותה על נקודת מבט והשראה.
בהמשך החלה ללמד באופן לא רשמי לטינית ואסטרונומיה.
במקביל מצאה עותק של כתבי אוקלידס ("יסודות") ולמדה בכוחות עצמה.
בשנת 1804 נישאה לבן-דוד רחוק, שלא הכיר בחשיבות של ההשכלה עבורה.
לכן ניהלה חיי אשת משפחה, ובמקביל, כבת למשפחה מקושרת היטב, השתתפה באירועים חברתיים ועסקה בלימוד עצמי.
בני הזוג גרו בלונדון ונולדו להם שני ילדים.
בעלה נפטר ב-1807, והיא חזרה לסקוטלנד.
בשנת 1812 התחתנה שוב עם בן-דוד, ד"ר ויליאם סומרוויל, מפקח של הוועדה הרפואית של הצבא הבריטי, ונולדו להם 4 ילדים.
הפעם בעלה עודד אותה ועזר לה במחקר בתחום מדעי הטבע.
כך התוודעה לחוקרים ומדענים בולטים, שהכירו בכישרונה ונתנו במה לפרסומיה.
בשנת 1838 נסעה עם בעלה לאיטליה ושם בילתה את רוב שארית חייה.
בשנת 1868 חתמה על העצומה הכושלת של ג'ון סטיוארט מיל בעד זכות בחירה לנשים.
בשנת 1869 הוענקה לה מדליה של החברה הגאוגרפית המלכותית.
היא הייתה חברת כבוד של אגודת האסטרונומיה המלכותית הסקוטית, וחברה בחברה האמריקנית לפילוסופיה.
סומרוויל מתה באיטליה בגיל 91, ונקברה בבית-העלמין האנגלי בנאפולי שבאיטליה.
סומרוויל פעלה בתקופה בה השתתפותן של נשים במדע לא התקבלה בקלות בחברה.
בתחילת המאה ה-19 היא פרסמה ספרים ומאמרים בכתבי עת, בהם הציגה לציבור הרחב נושאים מדעיים בשפה בהירה המובנת לכל.
כתביה זכו לפופולריות בשל כתיבה חדה ונלהבת סביב הנושאים המדעיים.
עבודתה המדעית הראשונה הייתה תרגום ספרו של המתמטיקאי הצרפתי לפלס, "על המכניקה של השמיים".
בעקבות עבודתה וכהכנה לכתיבת ספרה הראשון המפורסם, ערכה ביקור ארוך בפריז, ושם הכירה את עבודתו של הפיזיקאי הצרפתי אמפר והכימאי גה-ליסאק.
ספרה הראשון על הקשרים של המדעים הפיזיקליים, תיאר מושגים עיקריים בתחומי מדע שונים: אסטרונומיה, פיזיקה, כימיה, גאוגרפיה, מטאורולוגיה ואלקטרומגנטיות.
ספר זה היה הפרסום המדעי הנמכר ביותר במשך 25 שנה (יצא ב–10 מהדורות ותורגם לצרפתית, איטלקית וגרמנית, וכן פורסם בארצות הברית).
בשנת 1835 הייתה סומרוויל האישה הראשונה שנבחרה לחברת כבוד של אגודת האסטרונומיה המלכותית הסקוטית (ביחד עם קרוליין הרשל, אסטרונומית גרמניה-אנגליה).
עם תלמידותיה נמנתה עדה לאבלייס (1815–1852), מתמטיקאית וסופרת הידועה בתור המתכנתת הראשונה בעולם.
לאחר מותה יצא לאור ספר אישי אוטוביוגרפי, שכלל את זיכרונותיה שנכתבו בזקנתה.
הספר עורר עניין בשל אופייה, מהלך חייה, והתמודדותה עם החברה הספרותית המדעית באותה עת.
לאחר סדרת ניסויים שערכה פרסמה בשנת 1825 מאמר על התכונות המגנטיות של קרינה סגולה של ספקטרום קרינת השמש ("The Magnetic Properties of the Violet Rays of the Solar Spectrum").
ב-1830 תרגמה את ספרו של המתמטיקאי הצרפתי לפלס, "על המכניקה של השמיים" - עבודתה המדעית הראשונה.
(לדבריה, היא תרגמה את עבודתו "מאלגברה לשפה פשוטה").
בשנת 1832 כתבה את עבודת המחקר הראשונה על המכניקה של השמיים, בעקבות תרגום ספר זה.
בשנת 1834 פרסמה את ספרה הראשון במדעים פיזיקליים, "On the Connection of the Physical Sciences".
ב-1848 פרסמה עבודה בגאוגרפיה פיזיקלית; ספר זה היה נפוץ כספר לימוד עם תחילת המאה ה-20.
ב-1869 פרסמה עבודה על מדע מולקולרי ומיקרוסקופי.
על שמה נקראו מספר מקומות ואתרים בעולם:
בית ספר תיכון לבנות בבריסביין, אוסטרליה.
אחד מחדרי הוועדה של הפרלמנט הסקוטי באדינבורו.
סומרוויל איילנד (74°44′N 96°10′W), אי קטן במצר בארו שבטריטוריית נונאווט בקנדה.
האי נקרא על שמה על ידי סר ויליאם אדוארד פארי בשנת 1819, במשלחת הראשונה תחת פיקודו (מתוך ארבע המשלחות לאזור הארקטי).
האסטרואיד סומרוויל (1987 ST1), שהתגלה ב-21 בספטמבר 1987 על ידי אדוארד בוול במצפה הכוכבים לוול בפלגסטף, אריזונה.
מכתש סומרוויל, מכתש ירחי קטן בחלקו המזרחי של הירח.
האיגוד האסטרונומי הבינלאומי קרא למכתש על שמה, והוא מהווה אחד מקומץ מכתשי ירח על שם אישה.
מרי סטיוארט מסטרסון היא שחקנית ובמאית אמריקאית.
בין היתר כיכבה בסרטים "עגבניות ירוקות מטוגנות" ו"בני וג'ון", והיא התפרסמה תודות לתפקידה בסדרות "האישה הטובה" ו"חוק וסדר".
היא הייתה מועמדת לפרס הטוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה "Nine".
מסטרסון נולדה במנהטן לבמאי-תסריטאי פיטר מסטרסון ולשחקנית קרלין גלין.
בתיכון היא למדה בבית ספר לאמנויות הבמה יחד עם השחקנים רוברט דאוני ג'וניור וג'ון קרייר.
היא למדה אנתרופולוגיה באוניברסיטת ניו יורק במשך שמונה חודשים.
הסרט הראשון שבו השתתפה מסטרסון היה "נשות סטפפורד" (1975) בגיל שמונה, בו גילמה את בתו של הדמות ששיחק אביה.
היא בחרה לא לפתח קריירה במשחק בתור ילדה, ובמקום זאת המשיכה את לימודיה.
ב-1985 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אהבה חיה" לצד כריסטין לאטי.
בשנות ה-90, מסטרסון המשיכה להופיע בסרטים ובתוכניות טלוויזיה.
ב-1989 השתתפה בסרט פתאום הורים, ב-1990 השתתפה לצד ג'ין ויילדר בסרטו של לנרד נימוי "אהבות מצחיקות" ב-1991 כיכבה בעגבניות ירוקות מטוגנות לצד קתי בייטס, מרי-לואיז פרקר וג'סיקה טנדי.
ב-1992 אירחה את סאטרדיי נייט לייב.
ב-1993 שיחקה מול ג'וני דפ ב"בני וג'ון" בתפקיד ג'ון, אחותו הלוקה בנפשה של בני.
ב-1994 השתתפה ב"ילדות רעות" לצד מדלין סטו, דרו ברימור ואנדי מקדואל, בתור קבוצת זונות לשעבר שנמלטות מהאשמת שווא ברצח במערב הפרוע.
ב-1996 שיחקה עם כריסטיאן סלייטר בדרמה "גן של שושנים".
ב-1998 שיחקה בסרטו של טימותי האטון "כח הלב" לצד קווין בייקון.
בשנת 1999 שיחקה בדרמה העצמאית "ספר הכוכבים" לצדה של ג'נה מאלון.
בשנות ה-2000 מסטרסון המשיכה להופיע בסרטים, אך התמקדה יותר בתחום הטלוויזיה.
בשנת 2001 היא הפיקה סדרה משלה בשם "קייט בראשר" ואף כיכבה בו בתפקיד הראשי, אך זו בוטלה לאחר שישה פרקים.
בשנת 2002 השתתפה בסרט "מערבה מכאן" בכיכובה של אליזבת מוס.
ב-2004 כיכבה בסרט יצירת האלוהים, אשר זכה בפרס אמי ופרס פיבודי.
בשנים 2004–2007, הופיעה בתפקיד חוזר ככוכבת אורחת בסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד בתפקיד ד"ר רבקה הנדריקס.
מסטרסון הופיעה גם בהפקות ברודוויי, והייתה מועמדת לפרס טוני עבור תפקידה במופע המוזיקלי Nine.
היא גם קריינה מספר ספרי אודיו.
החל בשנות ה-90, מסטרסון כתבה תסריטים ופיתחה פרויקטים לבימוי, אך את סרטה הראשון ביימה בפועל ב-2007 - "אוכלי העוגה", אשר זכה בפרס הקהל בפסטיבל הקולנוע העצמאי באשלנד.
ב-2018 שיחקה בסרטו של גיא נתיב "סקין".
בשנת 2019 שיחקה בסרט האימה "דניאל לא אמיתי" בהפקתו של אלייז'ה ווד.
בשנת 2020 שיחקה בעונה הראשונה של סדרת הדרמה המשפטית של ABC, "צדק לכל החיים" בדמותה של אניה הריסון.
בשנת 2023 שיחקה בסרט האימה העל טבעי "חמישה לילות אצל פרדי" המבוסס על סדרת משחקי הווידאו באותו השם.
מסטרסון הייתה נשואה שלוש פעמים.
היא נישאה לג'ורג' קארל פרנסיסקו ב-1990 ולבמאי דיימון סנטוסטפנו ב-2000. לשחקן ג'רמי דייווידסון היא נישאה ב-2006. השניים שיחקו יחד בהפקה של חתולה על גג פח לוהט.
בנם הבכור של הזוג נולד ב-2009, ב-2011 נולדו להם תאומים, וילדם הרביעי נולד ב-2012.
שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס פטל הזהבשחקנית המשנה הגרועה ביותרחמישה לילות אצל פרדי
שלגיה, מוכרת בסטוריברוק כמרי מרגרט בלנשארד (נולדה ב-17 במרץ 1956) היא דמות ראשית בסדרת הטלוויזיה עד עצם היום הזה.
הסדרה מתארת קללה שהוטלה על היער המכושף על ידי המלכה הרעה כדי למנוע את אושרה של שלגיה, אשר לוקחת את כל הדמויות המוכרות מהאגדות לעולם שלנו, לעיירה בשם סטוריברוק.
הסדרה מתמקדת באמה, בתה של שלגיה, המושיעה שאמורה לשבור את הקללה.
העונה הראשונה של הסדרה מתארת את סיפורה של שלגיה, את התאהבותה עם הנסיך ג'יימס, את היחסים עם אמה החורגת רג'ינה ואת הפרידה מבתה הקטנה דקות ספורות לאחר הולדתה.
שלגיה, בתם של המלך ליאופולד והמלכה אווה, נולדה ביער המכושף.
בילדותה אימה קוללה על ידי קורה ומתה.
בזמן שרכבה על סוס, קורה גרמה לו להתחיל לרוץ ורג'ינה הצילה אותה.
כאות תודה, המלך ליאופולד מציעה לרג'ינה להתחתן איתו והיא הופכת להיות אימה החורגת של שלגיה.
בהמשך, שלגיה מגלה על הרומן בין רג'ינה לדניאל ומספרת לקורה, אימה של רג'ינה, שהורגת את דניאל.
רג'ינה מתחתנת עם המלך ולאחר מספר שנים הורגת אותו במטרה להשתלט על הממלכה ולהפוך למלכה.
שלגיה בורחת מרג'ינה, ששולחת אחריה את הצייד, ומסתתרת ביער.
לאחר המפגש עם הצייד, הוא חס על חייה ומעביר מכתב ממנה לרג'ינה.
לאחר מכן, במטרה לברוח מרג'ינה, שלגיה מנסה לשדוד את כרכרתו של הנסיך ג'יימס ולגנוב משם כסף כדי שתוכל לברוח לממלכה אחרת.
לאחר שגונבת מהכרכרה טבעת הנסיך רודף אחריה אך היא מצליחה לברוח עם הטבעת.
הנסיך ממשיך לחפש אותה ומציב לה מלכודת מול גזע העץ החלול בתוכו היא חיה.
הוא לוכד אותה ודורש לקבל את הטבעת והיא מספר לו שהיא מכרה אותה לטרולים וקיבלה תמורתה זהב.
השניים הולכים להשיג חזרה את הטבעת ולאחר שנלכדים על ידי הטרולים שלגיה מצילה את שניהם והם בורחים.
מספר ימים לפני חתונתו של הנסיך עם הנסיכה אביגיל הוא כותב לשלגיה מכתב בו הוא מבקש ממנה לבוא להיפגש איתו אם היא מרגישה את מה שהוא מרגיש כלפיה.
שלגיה מנסה להגיע לטירה כדי להיפגש עם הנסיך אך נלכדת על ידי המלך ג'ורג' שדורש ממנה להגיד לנסיך שהיא לא מאוהבת בו על מנת שיתחתן עם הנסיכה אביגיל.
לאחר ששלגיה והנסיך מדברים היא יוצאת מהטירה ועוברת לגור עם הגמדים, אותם פגשה במהלך ביקורה בטירה.
שלגיה מתגעגעת לנסיך ומבקשת מעוץ לי גוץ לי שיקוי שיאפשר לה לשכוח ממנו.
הגמדים מנסים לשכנע אותה לא לשתות מהשיקוי אך היא שותה ממנו בכל זאת והופכת להיות כועסת ועצבנית.
לבסוף היא מחליטה לצאת ולהרוג את רג'ינה והנסיך מאתר אותה ומונע ממנה לעשות את זה.
היא נזכרת בו ובאהבה אליו בדיוק בזמן ששליחיו של המלך ג'ורג' לוכדים אותו ומחזירים אותו לטירה.
לאחר מכן, בכוחות משותפים, מצליחים שלגיה, הגמדים, כיפה אדומה והפיות לחדור לטירתו של ג'ורג' כדי לשחרר את הנסיך.
הם מגלים שג'ורג' מסר את ג'יימס לרג'ינה והיא מחזיקה בו כאסיר.
היא מסכמת עם רג'ינה ששתיהן יפגשו לבד ללא כלי נשק כדי לדבר כל עוד היא לא פוגעת בג'יימס.
בפגישתן רג'ינה מספרת לה על תוצאות מעשיה, לאחר שלא שמרה את סוד הרומן בינה ובין דניאל, ומראה לה את הקבר שלו.
היא נותנת לה לאכול מתפוח שיטיל עליה קללת שינה בתמורה לכך שג'יימס יחיה.
היא אוכלת מהתפוח וכך מוצאים אותה הגמדים וכיפה אדומה.
הם מכינים לה ארון זכוכית ומשאירים אותה שם בדיוק בזמן שג'יימס מגיע ומגלה אותה.
הוא רוצה להיפרד ממנה ונותן לה נשיקה שמעירה אותה.
השניים מחליטים לחזור לממלכה ולכבוש אותה מידיו של המלך ג'ורג' כאשר ג'יימס מציע לשלגיה נישואים עם הטבעת של אמו, אותה היא גנבה בעבר.
לאחר שג'יימס עוזר לשלגיה לעמוד מול רג'ינה ולקבל ביטחון השניים כובשים את הממלכה ומתחתנים.
בחתונתם רג'ינה מופיעה ומאיימת עליהם שהיא תהרוס את האושר שלהם.
שלגיה וג'יימס מחפשים דרך לעצור אותה.
במהלך ירח הדבש שלהם הם הולכים לחפש אחר המפלצת מדוזה שיכולה להפוך לאבן כל מי שמסתכל בעיניה.
הם מתכננים לכרות את ראשה ולגרום לרג'ינה להסתכל בעיניה אך התוכנית לא מצליחה והם נמלטים מהמקום.
הם פונים לעוץ לי גוץ לי בבקשת עזרה והוא מספר להם שבתם שעדיין לא נולדה תשבור את הקללה ותחזיר את הסופים השמחים שהקללה לקחה.
בשלב הזה הפיה הכחולה מציעה להם לבנות ארון מעץ מכושף אשר יכול להגן על אדם אחד מהקללה.
התוכנית הייתה שג'פטו ופינוקיו יבנו את הארון והוא יגן על שלגיה שתלד את בתה בארץ החדשה אליה הם מועברים ותגדל אותה להיות המושיעה.
בזמן שהקללה מתקרבת שלגיה יולדת את בתה, אמה, מוקדם מהצפוי ונאלצת לשלוח אותה לבדה לארץ החדשה בתקווה שנבואתו של עוץ לי גוץ לי תתגשם והיא תחזור להציל אותם יום אחד.
ג'יימס לוקח את אמה לארון ושלגיה נשארת לבדה.
דקות לפני שהקללה מגיעה שלגיה הולכת לחפש את ג'יימס שלא חזר עדיין והיא מגלה אותו מת ומבינה שהוא הספיק להכניס את בתם לארון ולהציל אותה.
רג'ינה מופיעה לידה, מאושרת מהצלחתה, ושתיהן נקרעות מהממלכה ועוברות לארץ החדשה.
לאחר הקללה שלגיה מופיעה בסטוריברוק בתור מרי מרגרט, מורה ומתנדבת בבית החולים.
היא חיה לבד ויוצאת עם ד"ר וייל.
לאחר שאמה, בתה, מגיעה לסטוריברוק הן נפגשות ומדברות על הנרי, בנה של אמה.
כאשר אמה רוצה לצאת מסטוריברוק ולחזור לביתה היא סוטה מהכביש ומתעלפת, השריף גרהאם לוקח אותה לתחנת המשטרה ומרי מרגרט משחררת אותה.
לאחר מכן מציעה מרי מרגרט לאמה לבוא לגור איתה.
בתחילה אמה לא מסכימה אך לאחר מכן היא עוברת לגור איתה לאחר שהיא מחליטה להישאר בסטוריברוק.
לפי בקשתו של הנרי, המאמין בקללה ומחפש דרך לשבור אותה, מרי מרגרט ניגשת להקריא סיפור לאלמוני חסר הכרה שנמצא בבית החולים.
לאחר שהיא עוזבת את בית החולים מתגלה כי האלמוני התעורר ועזב והיא הולכת ביחד עם אמה וגרהאם למצוא אותו.
לאחר שהם מצילים את האלמוני הם מחזירים אותו לבית החולים ומגלים את אשתו, קת'רין (הנסיכה אביגיל).
בשלב זה מתברר ששמו של האלמוני הוא דייוויד נולאן והנרי מזהה אותו כנסיך ג'יימס.
במהלך תקופת ההשתקמות של דייוויד, שאיבד את זכרונו, הוא מפתח מערכת יחסים עם מרי מרגרט.
בהמשך הם מתאהבים ומתחילים לצאת כאשר דייוויד מסתיר את הדבר מאשתו.
לאחר שרג'ינה מספרת לקת'רין על הרומן בין השניים קת'רין הולכת למרי מרגרט ורבה איתה, דבר שגורם לאנשי העיירה לכעוס על מרי מרגרט ולהשפיל אותה.
לאחר שקת'רין נעלמת באופן מפתיעה כולם סבורים שדייוויד הוא זה שאחראי להיעלמותה, לאחר שהוכחות מראות שהוא היה האחרון עמו דיברה.
אמה, שהתמנתה לשריף העיירה, יוצאת לחקור את הסיפור ובעזרתה של רובי, כיפה אדומה, היא מגלה קופסת תכשיטים ובתוכה לב אנושי.
טביעות האצבעות ובדיקות הדנ"א מוכיחות שמדובר בלב של קת'רין ושהקופסה שייכת למרי מרגרט.
במהלך החקירה נאספות עוד ועוד ראיות לפיהן מרי מרגרט היא הרוצחת.
מר גולד (עוץ לי גוץ לי) מציע לייצג את מרי מרגרט במשפט.
הוא מעמיד פנים שהוא עוזר לה ומנסה להשיג הוכחות לטובתה אך הוא עוזר לרג'ינה לגרום לסילוקה של מרי מרגרט מהעיר כך שסופה השמח עם דייוויד לעולם לא יוכל להתגשם מחדש.
מר גולד שותל בתא הכלא של מרי מרגרט מפתח בעזרתו היא יכולה לברוח.
הוא מקווה שהיא תברח מהעיר וכך, כאשר לא תופיע למשפט, היא לא תוכל לחזור.
אמה יוצאת לחפש את מרי מרגרט הנמלטת, שנחטפת בינתיים על ידי ג'פרסון, אדם עם אובססיה לכובעים שזוכר את חייו הקודמים לפני הקללה.
אמה מחלצת את מרי מרגרט והן חוזרות לתחנת המשטרה לפני שהמשפט מתחיל.
בדרך אל המשפט אמה מגלה את קת'רין בחיים וכך מתגלה שמרי מרגרט לא רצחה אותה והיא יוצאת לחופשי.
למרות זאת, מרי מרגרט מסרבת לסלוח לדייוויד על שלא תמך בה והאמין לה בזמן שהייתה חשודה ברצח אשתו, והוא מתכנן לעזוב את סטוריברוק.
מרי מרגרט ממשיכה בחייה ולאחר שהקללה נשברת על ידי אמה, היא מוצאת את דייוויד והשניים מתנשקים.
לאחר הסרת הקללה מרי מרגרט ודייוויד מאתרים את חבריהם ופוגשים לראשונה את בתם, כאשר הם זוכרים מי הם.
ביחד הם הולכים למצוא את רג'ינה ולכלוא אותה אך תוכניותיו של מר גולד מסכנות את רג'ינה ומרי מרגרט, דייוויד ואמה מחפשים דרך להגן עליה.
לבסוף הם מחליטים לשלוח את הרוח שרודפת אחרי רג'ינה דרך שער המעבר של ג'פרסון אל ארצם, שלא קיימת יותר אחרי הקללה, אך הרוח מושכת אחריה את אמה ומרי מרגרט קופצת אחריה.
השתיים מתעוררות ביער המכושף ונלקחות על ידי אורורה ומולאן אל מקום המחסה של מי שנשאר ביער המכושף אחרי הקללה.
כאשר הן נכלאות הן פוגשות את קורה, אמה של רג'ינה, ולאחר מכן גם את לנסלוט, חבר ותיק של מרי מרגרט.
השתיים יוצאות עם מולאן ואורורה לעבר הטירה של שלגיה והנסיך כדי למצוא את הארון דרכו עברה אמה בילדותה, בתקווה שיצליח להחזיר אותן לסטוריברוק.
כאשר הן מגיעות לטירה הן פוגשות את קורה, שמנסה לגנוב את הארון ולהשתמש בו כדי למצוא את בתה בסטוריברוק.
אמה שורפת את הארון כדי שקורה לא תוכל להשתמש בו ולשתיים לא נשארת דרך לחזור הביתה.
כאשר הן חוזרות למקום המחסה הן מגלות שקורה עקרה את הלבבות של כל האנשים שהיו שם ונותר רק ניצול אחד.
בהמשך הניצול האחרון מספר להן, לאחר שהן מאיימות עליו, שהוא קפטן הוק והוא עוזר לקורה להגיע לארצם על מנת לנקום בעוץ לי גוץ לי שלקח לו את ידו.
הוק מספר להן על קיומו של מצפן מכושף, אותו עליהן להשיג כדי שיוכלו לחזור לביתן.
הוק ואמה עולים על שיח האפונים כדי למצוא את המצפן בארץ הענקים ומרי מרגרט נשארת למטה עם אורורה ומולאן.
מרי מרגרט עוזרת לאורורה להתגבר על הסיוטים שתוקפים אותה לאחר קללת השינה שהוטלה עליה והן מחכות שאמה תחזור.
לאחר חזרתה של אמה הן בורחות ומקימות מחנה.
אורורה מתעוררת מסיוט ומספרת להן שבחלומה היא פגשה ילד ששמו הנרי.
אמה ומרי מרגרט מבינות שאורורה יכולה ליצור קשר עם הנרי, מאחר שגם עליו הוטלה קללת שינה, והן מנצלות את הקשר כדי להיעזר ברג'ינה ובמר גולד כדי להביס את קורה.
באחד הימים, בזמן שאורורה ישנה ודיברה עם הנרי במטרה לקבל ממנו הוראת להבסת קורה, הן מותקפות ואורורה נחטפת ומובאת לקורה.
מרי מרגרט ואמה מחכות להוראות חדשות אך מאחר שחיבורן היחיד עם הנרי נחטף על ידי קורה הן נאלצות לגרום למרי מרגרט לישון שינה עמוקה שתגרום לה להגיע אל השאול, לשם הנשמה מגיעה בזמן קללת שינה, ולפגוש את הנרי.
לאחר שמרי מרגרט נרדמת ומגיעה לשאול היא פוגשת את דייוויד, שהטיל על עצמו קללת שינה כדי לפגוש אותה.
הוא מספר להן שעליהן ללכת לתא הכלא של עוץ לי גוץ לי ולמצוא שם דיו מיוחד שיכול לשתק את קורה.
לאחר שהן מתחילות לעשות את דרכן הן פוגשות את אורורה שמספרת להן שהיא ברחה מקורה.
הן מגיעות לתא הכלא של עוץ לי גוץ לי וננעלות שם על ידי אורורה, שנשלטת על ידי קורה המחזיקה בליבה.
לאחר שקורה והוק מתכוננים למעבר לסטוריברוק, אמה ומרי מרגרט מגלות מגילת קלף עליה רשם עוץ לי גוץ לי את שמה של אמה מאות פעמים.
מרי מרגרט נזכרת שבילדותה צפתה בקורה עושה קסמים ומצליחה לשחרר אותן משם באמצעות הדיו שעל הדף.
הן משאירות מאחור את אורורה, שמפחדת שתזיק להן עקב כך שליבה אינה אצלה, והן יוצאות עם מולאן לעצור את קורה שהשיגה את המצפן ואת האפר מהארון ומוכנה לצאת לדרך.
הן מצליחות להשיג בחזרה את ליבה של אורורה ולוקחות מקורה את המצפן והאפר מהארון והן יוצאות לדרכן חזרה לסטוריברוק.
השתיים מגיעות לסטוריברוק ומרי מרגרט ניגשת להעיר את דייוויד.
הוא מתעורר והם הולכים לחגוג את חזרתן.
אמה עוזבת את העיירה עם גולד והנרי במטרה למצוא את בלפייר, בנו של גולד, ומרי מרגרט נשארת בעיירה עם דייוויד.
בזמן הזה מרי מרגרט ודייוויד מגלים שקורה מצאה דרך להגיע לסטוריברוק והיא הביאה איתה ענק.
הענק משתחרר, מתחיל להרוס את העיירה ומנסה לנקום בדייוויד אחרי מה שאחיו התאום עשה לו ולחבריו הענקים.
לבסוף מרי מרגרט ודייוויד מסבירים לאנטון הענק שהוא מתבלבל בין דייוויד לבין אחיו התאום, הוא מתכווץ לגודל של אדם ומצטרף לגמדים בניסיון לגדל אפוני קסם שיוכלו לפתוח שער חזרה ליער המכושף.
במקביל, אמה מתקשרת למרי מרגרט ודייוויד ומספרת להם שבנו של גולד הוא אביו של הנרי.
כאשר אמה חוזרת לעיירה ביחד עם בלפייר, ששינה את שמו לניל, הנרי וגולד הפצוע והגוסס, גולד מבקש ממרי מרגרט להשתמש בנר דו צדדי שיכול לקחת חיים של אדם אחד ולהציל אדם אחר.
הוא מבקש ממנה להשתמש בו על קורה, שחברה לרג'ינה ומנסה להפוך לאפלה ולהשתלט על סטוריברוק, והיא מסרבת.
בהמשך, לאחר שרג'ינה וקורה חדרו לחנות של גולד בה הוא נמצא, למרות ההגנות והכשפים שאמה הטילה, מרי מרגרט יוצאת לעבר הכספת של רג'ינה במטרה לקלל את ליבה של קורה ולהרוג אותה.
לאחר שהיא מקללת את הלב, היא משכנעת את רג'ינה להכניס אותו חזרה לקורה בטענה שהיא לא יכולה לאהוב אותה באמת ללא הלב.
כאשר היא מתחרטת על מעשיה קורה כבר מתה ורג'ינה רוצה לנקום בה.
גולד מגן על מרי מרגרט אך היא לא יכולה לסבול את תחושת החרטה ויוצאת לביתה של רג'ינה כדי לבקש ממנה להרוג אותה.
רג'ינה עוקרת את ליבה ומגלה שהוא החל להשחיר עקב המעשה של מרי מרגרט.
היא מכניסה את ליבה חזרה לגופה ומשחררת אותה כדי שרגשותיה ימשיכו להעציב אותה וליבה ימשיך להשחיר.
בינתיים מגיעה לעיירה תמרה, ארוסתו של ניל, וביחד עם גרג, מבקר שהגיעה לעיירה, הם מנסים להשמיד את סטוריברוק.
מרי מרגרט עוזרת לדייוויד, אמה וניל לעצור את גרג ותמרה.
הם מצילים את רג'ינה שנחטפה על ידיהם ומגלים שהם גנבו ממנה מנגנון השמדה שיכול לאתחל את הקללה ולגרום לכולם להיעלם כאילו שהקללה לא קרתה מעולם.
רג'ינה ואמה מצליחות לנטרל את המנגנון שהופעל על ידי גרג ותמרה אך ברגע האחרון הנרי נחטף על ידי תמרה וגרג ונלקח אל ארץ לעולם לא.
מרי מרגרט יוצאת ביחד עם אמה, דייוויד, רג'ינה, הוק ומר גולד אל ארץ לעולם לא בעזרת אחד האפונים שהצליחו לגדל והם מנסים להציל את הנרי.
בדרכם אל ארץ לעולם לא הם מותקפים בידי חבורה של בנות ים.
רג'ינה חוטפת אחת מבנות הים ומנסה להכריח אותה לעזור להם.
מרי מרגרט מנסה לפנות אליה ולדבר איתה אך רג'ינה הורגת אותה ומתפתח ריב בין מרי מרגרט לרג'ינה.
בסופו של דבר הריב שלהן ביחד עם ריב של הוק ודייוויד גורם לסערה גדולה שנפסקת כאשר אמה גורמת להם להפסיק לריב.
הם ממשיכים בדרכם ומגיעים לחוף.
הם נכנסים אל תוך היער עד שהם מחליטים לבנות מחנה.
לאחר פגישה של אמה עם פיטר פן הם מבינים שכדי להמשיך במסעם הם חייבים לגרום לאמה לקבל את מי שהיא.
לאחר קרב עם הילדים האבודים במהלכו מרי מרגרט כמעט נפגעת מאחד החצים הם חוזרים למחנה ולאחר שיחה של מרי מרגרט עם אמה, אמה מקבלת את מי שהיא - יתומה וילדה אבודה.
הגיבורים נעזרים במפה שאמה חשפה וממשיכים במסעם.
הם מגלים שניל נמצא על האי ומנסים למצוא אותו.
הם מגיעים למערת ההד, בה כל אחד מהם חושף את הסוד הגדול ביותר שלו.
מרי מרגרט מספרת שהיא עצובה על כך שפספסה את הילדות של אמה ומצטערת שלא גידלה אותה ולכן היא רוצה להביא עוד ילד כאשר יחזרו לסטוריברוק.
דייוויד מספר לה שהוא נפגע מאחד החצים הרעילים של הילדים האבודים ושתה ממעיין מיוחד באי כדי להירפא אך כעת הוא לא יכול לעזוב יותר את האי והיא תאלץ להמשיך בלעדיו.
לאחר שהם יוצאים מהמערה מרי מרגרט כועסת על דייוויד ופגועה מכך שלא סיפר לה והסתיר את זה ממנה.
היא אומרת לו שהיא תישאר איתו באי בכל מצב.
לאחר שהם מתאחדים עם גולד, שעזב אותם בתחילת הדרך, הוא מבטיח להם שיכין תרופה לדייוויד כשיחזרו לסטוריברוק ושהוא יוכל להמשיך לחיות אך לשם כך יאלצו להביא עוד מים מן המעיין הקסום.
החבורה מתפצלת ומרי מרגרט ודייוויד הולכים למעיין כדי לקחת משם מים נוספים.
כאשר הם חוזרים הם מגלים שהנרי בסכנת חיים ושפיטר פן לקחת את ליבו.
הם נשארים עם הילדים האבודים והאחרים יוצאים להציל את הנרי.
הם חוזרים עם הלב של הנרי והגיבורים יוצאים חזרה לסטוריברוק.
כאשר הם חוזרים מר גולד מכין לדייוויד את התרופה ובכך מאפשר לו להמשיך לחיות בסטוריברוק והגיבורים מגלים שפיטר פן עדיין חופשי.
פיטר פן מטיל עליהם את הקללה האפלה שאמורה לגרום להם לשכוח מי הם ולהפוך לעבדים שלו.
גולד הורג את פיטר פן, ובלית ברירה גם את עצמו, ומציל אותם ממנו ורג'ינה מצליחה למנוע את הקללה אך כתוצאה מכך על הגיבורים לחזור אל היער המכושף בעוד אמה והנרי ישכחו מהם ויישארו שם.
מרי מרגרט נאלצת להיפרד מבתה בפעם השנייה בתקווה שיום אחד יפגשו שוב והם חוזרים אל היער המכושף.
הגיבורים נוחתים חזרה ביער המכושף.
מרי מרגרט ודייוויד מתחילים לאסוף את כולם ומתכננים לצאת אל עבר הטירה של רג'ינה ולהקים שם את ממלכתם.
הם מתחילים במסעם לצד רג'ינה ובדרך מגלה מרי מרגרט שרג'ינה כבר לא איתם.
היא יוצאת לחפש אותה ומגלה אותה קוברת את ליבה ליד עץ.
היא משכנעת אותה שעקירת ליבה לא תעזור לה ושזהו לא הפתרון להתגבר על הצער שבלא להיות ליד הנרי.
היא מסבירה לה שגם היא עצובה ושהיא גם נפרדה מהנרי ומאמה, כבר בפעם השנייה.
הן מותקפות על ידי קוף מעופף ורובין הוד מציל אותן.
הוא מצטרף אליהן והם ממשיכים את דרכם לעבר הטירה.
כשהם מגיעים לטירה הם מגלים שהוטל עליה כישוף הגנה.
רג'ינה אומרת להם שהיא יכולה לחדור לטירה שלה ולהסיר את הכישוף.
היא עושה זאת והם נכנסים לטירה.
הם נפגשים שוב עם רג'ינה ומותקפים בשנית על ידי קוף מעופף.
הם מבינים שהם מתמודדים הפעם מול המכשפה המרשעת מן המערב שהיא גם אחותה למחצה של רג'ינה.
הם חיים בטירה ולאחר תקופה מרי מרגרט מגלה כי היא בהיריון ומספר לדייוויד.
לאחר מכן הם מחפשים דרך להביס את המכשפה, זלינה, בעוד בל מגיעה ומספרת להם שעוץ לי גוץ לי חזר מן המתים ושזלינה שולטת בו בעזרת הפגיון שלו.
הם מתכננים תוכנית חדירה לטירתו של עוץ לי גוץ לי, שם הוא מוחזק, כדי שיוכלו להתייעץ איתו לגבי הדרך להבסת זלינה.
כאשר הם מגיעים בל מדברת איתו והוא מספר להם על גלינדה, המכשפה הטובה מהדרום, שגורשה לצפון היער האפל.
הוא מספר להם חידה לפיה עליהם לעבור דרך הדלת, אם לבם טהור היא לא תסתתר מהם.
מרי מרגרט, דייוויד ורג'ינה יוצאים לצפון היער ומגלים דלת קסמים.
מרי מרגרט ודייוויד עוברים דרך הדלת אך רג'ינה, שליבה אינו טהור, נשארת מאחור.
השניים פוגשים את גלינדה שמספרת להם על קסם האור החזק ביותר שיכול להביס את זלינה.
הם מבינים שאותו קסם שייך לבתם, המושיעה, והם מחפשים דרך לחזור לסטוריברוק.
הם מבינים שהדרך היחידה היא להטיל שוב את הקללה האפלה והיחידה שיכולה לעשות זאת, ולוותר על הדבר האהוב עליה ביותר, היא מרי מרגרט.
השלושה מתכוננים להטיל את הקללה ליד טירתה של רג'ינה.
מרי מרגרט מוכנה למחוץ את ליבו של דייוויד על מנת להטיל את הקללה.
השניים נפרדים בפעם האחרונה ומרי מרגרט משלימה את הקללה כאשר זלינה מגיעה ומוסיפה לקללה שיקוי שכחה שיגרום להם לשכוח אותה כך שהיא תוכל להמשיך בתוכניותיה.
מרי מרגרט בוכה על אובדנו של אהובה ומבקשת מרג'ינה לקחת את ליבה, לחצות אותו לשניים ולתת חצי ממנו לדייוויד כדי שהוא יוכל לחיות.
רג'ינה עושה כבקשתה ודייוויד חוזר לחיים.
מאותו רגע דייוויד ומרי מרגרט חולקים לב אחד ועל כולם מוטלת הקללה שמחזירה אותם לסטוריברוק, ללא זיכרונותיהם מהשנה החולפת.
מרי מרגרט ודייוויד מתעוררים בסטוריברוק ללא הזיכרונות מהשנה האחרונה ומגלים שחזרו לסטוריברוק ושהם מצפים לילד.
הם מגלים שאנשים רבים עדיין נעדרים והם לא יודעים מי הטיל את הקללה שהחזירה אותם.
דפיקה בדלת מגלה בפניהם את אמה, ששתתה שיקוי זיכרון ונזכרה בהם.
הם מספרים לה את הפרטים שגילו מאז שחזרו והם מתחילים לחקור את המצב.
הם נפגשים עם רג'ינה שעוזרת להם לגלות מול מי הם מתמודדים הפעם.
הם מגלים שכל מי שחוצה את גבול העיירה נלכד בידי קוף מעופף.
הם מבינים שהם ניצבים בפני המכשפה המרשעת מן המערב.
במקביל, מרי מרגרט מנסה להתמודד עם ההיריון המפתיע שלה ונעזרת בזלינה, שמציגה את עצמה כמיילדת, על מנת להתכונן ללידה.
אמה, דייוויד, הוק ורג'ינה יוצאים לחפש את המכשפה ומרי מרגרט נשארת בבית.
לבסוף, הם מגלים שזלינה היא המכשפה והיא מתגלה בפניהם כאחותה למחצה של רג'ינה.
הם מבינים שהיא מעוניינת בתינוק שלהם מסיבה מסוימת ומתחילים לחשוב על דרכים להביס אותה.
הם מבינים שזלינה מנסה להטיל כישוף מסע בזמן על מנת להרוג את אמה של שלגיה, הנסיכה אווה, אשר גרמה לאמה של זלינה, קורה, לוותר עליה.
בכך היא תקבל את החיים שהיא רצתה, חייה של רג'ינה, ובמקביל גם שלגיה לא תיוולד ואחריה גם אמה והנרי.
כאשר הקללה נשברת הם נזכרים בשנה החולפת ומבינים שהם הטילו אותה כדי למצוא את אמה שתוכל להביס את זלינה.
לאחר הסרת הקללה מרי מרגרט מגיעה לבית החולים כדי ללדת את ילדם החדש.
רג'ינה ואמה מטילות כשפי הגנה בבית החולים, רובין הוד וחבריו ניצבים בפתח בית החולים כדי להגן עליהם ואמה יוצאת להתעמת עם זלינה לפני שתגיע לבית החולים.
התוכנית נכשלת וברגע שמרי מרגרט יולדת את בנה זלינה מגיעה לבית החולים, עוקפת את רובין הוד, בל, כשפי ההגנה ואת רג'ינה ולוקחת את בנם הטרי של מרי מרגרט ודייוויד.
בכך מרי מרגרט נאלצת בפעם השנייה להיפרד מילדיה דקות ספורות לאחר שנולדו.
דייוויד, אמה, רג'ינה והוק הולכים להחזיר את התינוק ומרי מרגרט נשארת בבית החולים.
לאחר זמן מה הם חוזרים ובידיהם בנה הקטן של מרי מרגרט.
הם מספרים לה שלכדו את זלינה וכעת הם בטוחים.
לאחר מספר ימים מרי מרגרט ודייוויד מארגנים מסיבה לכבוד הולדת בנם הקטן.
הם מגלים שזלינה השתמשה בקסם שנשאר לה כדי להרוג את עצמה ובעקבות כך נפתח שער המעבר בזמן שלה.
אמה והוק נעדרים ולאחר שהם חוזרים הם מספרים שהם חזרו בזמן ליום בו שלגיה והנסיך נפגשו לראשונה.
מרי מרגרט ודייוויד חושפים את שמו של בנם הקטן, ניל, על שם בנו של מר גולד שהקריב את עצמו כדי להציל אותם מהמכשפה.
מרי מרגרט מתמקדת בגידול בנה.
אף על פי שזו הפעם השנייה שהיא אמא זו הפעם הראשונה שהיא מגדלת תינוק מאחר שהקללה הוטלה כשאמה רק נולדה.
הפעם הגיבורים עומדים בפני איומה של מלכת השלג.
במהלך הקרב אמה ממשיכה לגדול את כוחות הקסם שלה ועקב חוסר שליטה בהם היא בוחרת לפנות אל גולד בבקשה שייקח ממנה את הכוחות.
מרי מרגרט ודייוויד מנסים לגרום לאמה לוותר על הרעיון ולשמור את הכוחות שהופכים אותה למי שהיא.
לבסוף משכנעת אותה אלזה לשמור על כוחותיה וכעת הם צריכים להתמודד מול הקללה שמטילה עליהם מלכת השלג.
הקללה גורמת לכל אדם לראות את הדברים הרעים באהוביו ולנסות לפגוע בהם.
לשם ביטחונם, מרי מרגרט ודייוויד נכלאים בתאי הכלא שבתחנת המשטרה.
כאשר הקללה מוטלת על כולם דייוויד ומרי מרגרט רבים ורג'ינה מופיעה ומנסה להרוג את מרי מרגרט.
כאשר הקללה מוסרת הם מפסיקים להילחם וצוחקים.
כעבור מספר חודשים מגיעות לעיירה אורסולה וקרואלה דה ויל אשר מנסות להחזיר לחיים את מליפיסנט.
מרי מרגרט ודייוויד מודאגים שחזרת מליפיסנט תגרום לכך שאמה תגלה שבגללם מליפיסנט איבדה את בתה ולכן הם משקרים לה ומסתירים ממנה את האמת.
כאשר אמה מגלה זאת היא כועסת עליהם והם מסבירים לה שהם מתחרטים על מה שעשו והם לא ידעו שמעשיהם יגרמו לכך שמליפיסנט תאבד את בתה.
בהמשך גולד משכנע את הסופר, שיכול לכתוב מה שהוא רוצה שיקרה, שיכתוב לו סיפור בו הגיבורים מפסידים והנבלים מנצחים וזוכים בסוף שמח.
מרי מרגרט הופכת להיות המלכה הרעה אשר מנסה להרוג את רג'ינה.
היא שולטת בדייוויד וגורמת לו להרוג את הוק אך לבסוף הנרי ואמה מצליחים להחזיר את המצב לקדמותו.
האפלה עוזבת את גופו של גולד ומנסה להיכנס לגופה של רג'ינה אך אמה לוקחת את האפלה לגופה והופכת להיות "האפלה" במקום עוץ לי גוץ לי.
היא נעלמת ומשאירה מאחוריה את הפגיון של האפל.
מרי מרגרט והגיבורים הולכים אחרי אמה ליער המכושף ומוצאים אותה.
הם עוזרים לה להתגבר על הדחפים האפלים שלה והם מגיעים לקמלוט.
בממלכה הם מנסים לשחרר את המכשף מרלין שכלוא בתוך עץ ומגלים את סיפורו ואת סיפורה של הממלכה ומלכה, ארתור.
מרי מרגרט עושה ככל יכולתה לעזור לבתה לא להפוך לאפלה אך לבסוף, כאשר הוק כמעט נהרג, אמה הופכת אותו לאפל ומשתמשת בקללה שהוא הטיל כדי לחזור לסטוריברוק ולגרום לכולם לשכוח מהזיכרונות שלהם.
הגיבורים חוזרים לסטוריברוק ומגלים שזכרונותיהם נלקחו שוב ושאמה הפכה לאפלה.
בהמשך הם מנסים לגלות מה מטרתה של אמה ולבסוף מגלים שהיא הפכה את הוק לאפל.
היא מצליחה לחבר את חרב האקסקליבר ומנסה להשתמש בה על מנת להשמיד את האפלה ולעזור לה ולהוק לחזור לעצמם.
הוק משתלט על החרב ומזמן מהשאול את כל האפלים שקדמו לעוץ לי גוץ לי.
האפלים מסמנים את מרי מרגרט ושאר הגיבורים כדי שיחליפו אותם בשאול בעוד הם יחזרו לחיות.
לבסוף, אמה משכנעת את הוק לוותר ורגע לפני שהגיבורים עוברים לשאול אמה דוקרת את הוק בעזרת האקסקליבר, שניהם חוזרים לעצמם והוק מת.
בהמשך אמה מגלה שמר גולד שיקר לה וגרם לה להפוך אותו חזרה לאפל למרות הקרבתו של הוק, שהבטיחה שהאפלה תפסיק להתקיים.
היא מאיימת עליו שתספר לבל על משימתו והוא לוקח אותה לשאול לבקשתה כדי שתוכל להחזיר את הוק.
מרי מרגרט, דייוויד, הנרי, רג'ינה ורובין הוד מצטרפים אליהם וביחד הם מגיעים לשאול.
במסע שלהם הם נפגשים עם אנשים רבים מעברם כמו אחיו של דייוויד, ג'יימס, הוריה של רג'ינה ועוד.
בהמשך זלינה מגיעה אל השאול ביחד עם בתה המשותפת עם רובין הוד.
מרי מרגרט ודייוויד מנסים לתקשר עם בנם, ניל, אותו השאירו לסטוריברוק, אך לאחר שהטלפון נלקח מן השאול על ידי קרואלה מרי מרגרט חוזרת לסטוריברוק עם רובי בעזרת נעליים קסומות ומגיעה לניל.
שאר הגיבורים חוזרים מן השאול ללא הוק ומספרים למרי מרגרט על ההרפתקאות האחרונות שלהם ועל כך שנאלצו להשאיר את הוק מאחור.
כעת הם נאלצים להתמודד עם האיום של האדס בסטוריברוק.
במהלך הקרב רובין הוד נהרג וזלינה הורגת את האדס כאשר מבינה ששיקר לה.
הוק מצליח לחזור מן המתים כאות תודה על תרומתו להשמדת האדס והגיבורים נאלצים להתמודד עם איום חדש מצד גולד, שמנסה להשתמש בגביש מיוחד על מנת להסיר קללת שינה מאשתו, בל.
הגביש נגנב על ידי הנרי כדי שבעזרתו יוכל להשמיד את הקסם בעולם.
הגיבורים, שמבינים כי סטוריברוק תימחק לאחר השמדת הקסם, מחזירים את התושבים ליער המכושף ולאחר תקלה זלינה, דייוויד, הוק ומרי מרגרט מגיעים לעולם לא מוכר.
הם פוגשים את ד"ר ג'קיל שמנסה לעזור להם ומגלים שעקב שיקוי שפיתח הוא יצר את מר הייד, אשר מכיל את כל תכונותיו הרעות.
מר הייד מנסה לרדוף אחרי החבורה אך בעזרת מר גולד, הנרי, אמה ורג'ינה הם מצליחים לחזור לעולם שלהם.
הם משתמשים בנסיוב כדי לעזור לרג'ינה להיפרד באופן סופי מהמלכה הרעה שהיא הייתה פעם ולאחר השמדת המלכה הרעה הם חוזרים לסטוריברוק.
הם מגלים שגולד נעלם ועזר למר הייד להגיע לסטוריברוק כדי שהוא יוכל למצוא דרך להעיר את בל.
שלגייה היא אישה צעירה בעלת שיער ארוך ושחור.
היא נסיכה שגרה בארמון והיא גם מומחית בחץ וקשת.
לאחר מות אביה היא לומדת לחיות ולהתקיים ביער.
בסטוריברוק למרי מרגרט יש שיער קצר וכהה, היא מורה בבית הספר בו לומד הנרי ולאחר הקללה השנייה היא משמשת באופן זמני כראש העיר כאשר רג'ינה מסרבת לדבר עם אנשים אחרים.
שלגייה היא דמות אופטימית ומלאת תקווה שלאורך כל העונות מנסה לעודד את משפחתה ולעזור לאמה להציל את סטוריברוק פעם אחר פעם.
היא מאמינה באהבת אמת ועוזרת לאנשים למצוא אהבה.
אימה של שלגייה לימדה אותה להיות טובה לאנשים במעמד נמוך יותר ולדאוג לכל האנשים באופן שווה ובעזרתם החינוך של אימה היא רוכשת תכונות רבות כמו אדיבות, דאגה ועזרה לאנשים ולב טוב.
בנוסף, היא הראשונה שמאמינה שרג'ינה יכולה להשתנות והיא אף עוזרת לה בתהליך שבסופו היא הופכת לגיבורה.
שלגייה מעדיפה את טובת האחרים על פני טובתה.
היא מפחדת משליטה בממלכה ומנסה למצוא דרכים להשמדת האיום של רג'ינה על הממלכה מתוך פחד לגורלם של האנשים.
היא נחרדת לראות כיצד רג'ינה רוצחת אנשים אשר מנסים להגן עליה ובכל פעם מנסה למנוע הריגת חפים מפשע.
היא מוצאת בביתה את ספר האגדות, אשר נחשב להתגלמות התקווה בסטוריברוק, והיא מוסרת אותו להנרי שמשתמש בו כדי לשבור את הקללה האפלה.
לאחר שמרי מרגרט הורגת את קורה ומגלה שליבה משחיר היא דואגת ומפחדת.
היא מנסה להילחם באפלה וחוששת להיכנע לה.
היא מפחדת לשתף את משפחתה אך בסוף מסרת לבעלה, שעוזר לה להתמודד עם המצב.
היא מנסה לשמור על משפחתה שלמה וחוששת מהמחשבה על פירוק המשפחה, כמו לאחר הקללה שהטיל פיטר פן, אשר גרמה לאמה והנרי להיפרד משאר בני משפחתם, וכמו לידת שני ילדיה, כאשר נאלצה להיפרד משניהם דקות לאחר שנולדו.
גם כאשר החבורה מגיעה אל השאול היא עוזרת לאנשים להמשיך הלאה ונאלצת לחזור לסטוריברוק כדי להיות עם בנה התינוק, ניל, מחשש שיאלץ לגדול כמו אחותו הגדולה, אמה, אשר גדלה כיתומה בלי להכיר את הוריה.
היא מרגישה אשמה על כך שאמה גדלה ללא הורים ומנסה לפצות אותה.
היא מדוכאת מהמחשבה על ילדותה של אמה, שפספסה בלית ברירה, ולכן היא רוצה להביא תינוק נוסף אותו תוכל לגדל.
מרי מרגרט מכירה את אמה כאשר היא תחת השפעת הקללה.
היא בוטחת בה ומזמינה אותה לדירה שלה.
הן הופכות להיות חברות וחיות כשותפות עד לשבירת הקללה.