tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחלק מהשירים הבאנו נגן בס אמיתי, אחד ה"חתולים" מלוס אנג'לס, לארי קנכטל, שניגן את אותו בסליין שניגנתי ב-"Light My Fire".
הוא הכפיל את הבסליין שלי.לדברי בוטניק, "מה שאתה שומע באלבום הראשון זה מה שהם עשו בהופעה חיה.
זה לא היה רק לנגן את השיר – זה התעלה על זה".
עם זאת, מוזיקאי הסשן לארי קנכטל וקריגר דיבבו גיטרת בס במספר רצועות כדי לתת קצת "פאנץ'" לצליל הבס של מנזרק.
מוריסון הסביר ב-1969: "התחלנו כמעט מיד, וחלק מהשירים לקחו רק כמה טייקים.
היינו עושים כמה טייקים רק כדי לוודא שלא נוכל לעשות אחד טוב יותר".
עבור השירים "The End" ו-"Light My Fire", שני טייקים נערכו יחד כדי להגיע להקלטה הסופית.
האלבום עבר מיקס והושלם באוקטובר 1966. למרות שהשיר "Indian Summer" הוקלט במהלך הסשנים והושקעה מחשבה לכלול אותו כרצועה האחרונה, הוא הוחלף בסופו של דבר ב-"The End".
את השיר כתב ג'ים מוריסון.
חברת התקליטים של הלהקה Elektra, התנגדו לשימוש במילים "she gets high" ("היא עפה גבוה", ביטוי להתמסטלות) בגלל שזהו התייחסות לשימוש בסמים.
בכל ההוצאות של אלבום הבכורה המשפט הזה נכתב וכל מילות השיר הופיעו, עד 1990 שבו מחקו את המילה "high" וכך ג'ים שר "she gets" ארבע פעמים עד ליללה.
תחנות רדיו עד היום משתמשות בגרסה המצונזרת.
Soul Kitchen הוא השיר השני באלבום.
השיר הוא מעין מחווה למסעדה בשם "אוליביאס'ס" בחוף ונציה, לוס אנג'לס, בה סולן הלהקה ג'ים מוריסון הרבה לאכול שם ואמר שהמסעדה מזכירה לו את הבית.
משתתפי השיר: ג'ים מוריסון – סולן, רובי קריגר – גיטרה, ריי מנזרק – קלידים, קלידי בס, קולות, ג'ון דנסמור – תופים וכנגן אולפן לארי קנשטל – גיטרת בס.
שיר זה כמו שירים רבים של הלהקה, מופיעים בסרט פורסט גאמפ.
ב-1980, להקת הפאנק X, ביצעה גרסת כיסוי המופיעה באלבום הבכורה שלה.
אקו והבאנימן עשו גרסת כיסוי המופיעה כרצועת בונוס בגרסת הרימסטר לאלבום Echo & the Bunnymen מ-2003.
באדי ריץ' ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבום ההופעה שלו מ-1969, Buddy & Soul.
The Crystal Ship הפך לבי-סייד לסינגל המצליח שהגיע למקום ה-1 במצעד הפזמונים, Light My Fire.
לפי דבריו של מתופף הלהקה ג'ון דנסמור, מוריסון כתב את השיר לחברתו לשעבר מארי וורבלו.
הוצע לקרוא לשיר "Crystal Ship" (ספינת הגבישים) המתייחס לפלטפורמת הולי, אסדת נפט מול חופי סנטה ברברה, קליפורניה, שנוצצת כמו ספינת גבישים שמוארת בלילה, בהשפעת לילה אחד בחוף הים שסולן הלהקה ג'ים מוריסון בילה.
Twentieth Century Fox מספר על אישה אופנתית אך חסרת רגש כמטפורה לחברת הסרטים והטלוויזיה בעלת אותו השם.
לעומת זאת, מעריצי הלהקה טוענים כי לפי האוטוביוגרפיות של קלידן הלהקה ריי מנזרק ומתופף הלהקה ג'ון דנסמור, השיר עוסק בחברתו לשעבר של מנזרק (כיום אשתו) דורותי.
חלק מהשיר כולל סולו גיטרה שנשמע בדיוק כמו בקטע מסולו הגיטרה בשיר השני באלבום, Soul Kitchen.
שיר זה הוא גרסת כיסוי לשיר אלבמה.
הסולן ג'ים מוריסון שינה מעט את המילים; במקום Show us the way to the next pretty boy (הראו לנו את הדרך לבחור היפה הבא) הוא שר: Show me the way to the next little girl (הראו לי את הדרך לילדה הקטנה הבאה).
The Dutchess (בעברית: הדוכסית) הוא אלבום הבכורה של הזמרת פרגי.
האלבום יצא לאור ב-19 בספטמבר 2006. את האלבום הפיק חברה ללהקת הבלאק אייד פיז, וויל.
אי .אם, בחברת התקליטים הפרטית שלו.
וויל, ושאר חברי להקת הבלאק אייד פיז, מופיעים במספר שירים מהאלבום, וגם בקליפ לשיר "London Bridge", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי תוך 3 שבועות.
השיר גם הצליח להגיע לרשימת 5 הגדולים באמריקה ובמצעד בבריטניה.
האלבום מכר מעל 6.5 מיליון עותקים ברחבי העולם, מחציתם בארצות הברית.
האלבום הביא עמו שלושה להיטים אשר כבשו את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, והזמרת הפכה לבין הזמרים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת, כאשר השירים שהגיעו לפסגת המצעד הם: "London Bridge", ו-"Glamorous", ו-"Big Girls Don't Cry".
The Emancipation Of Mimi (בעברית: "האֵמַנְצִיפַּצִיָה של מימי") הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור בשנת 2005.
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-389 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שתי גרסאות שנוצרו בעבר.
האלבום נחשב לאלבום הקאמבק של מריה קארי.
הוא יצא לאחר שורה של אכזבות מקצועיות בקריירה של קארי.
לאחר כישלון הפרויקט Glitter, והאלבום Charmbracelet, קארי בילתה את השנתיים הבאות בכתיבת שירים ובהקלטת אלבומה הבא.
קארי הייתה מועמדת לשמונה פרסי גראמי על האלבום.
בין המועמדויות הן אלבום השנה.
בטקס היא ביצעה את השיר הזוכה ואת "Fly Like A Bird".
בינואר 2005 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "It's Like That", רצועת אר-אנד-בי קצבית שהופקה על ידי ג'רמיין דופרי.
השיר הפך תוך מספר שבועות ללהיט הבולט ביותר של קארי מאז החל העשור, כשהוא מטפס בבטחה במצעד הבילבורד.
תגובות דומות נרשמו גם מעבר לים, כשהשיר מצליח להתברג במיקומים גבוהים במצעדים גם בבריטניה ואוסטרליה.
בישראל הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבינלאומי של גלגלצ.
כשבועיים לפני צאת האלבום, יצא לרדיו הסינגל השני, "We Belong Together".
השיר הוא בלדה קצבית שהופק אף הוא על ידי דופרי.
השיר הפך ללהיט הגדול ביותר בקריירה של קארי.
הוא רשם שיא כשכבש שמונה מצעדים במגזין הבילבורד בו זמנית.
בסך-הכול שהה 14 שבועות לא רצופים בראש מצעד הבילבורד הכללי.
כמו כן, הוא זכה להשמעות הרבות ביותר מעל גלי האתר אי פעם.
השיר היה הצלחה גם מחוץ לארצות הברית.
הוא הגיע למקום הראשון באוסטרליה ובקנדה ולמקום השני באנגליה.
הסינגל השלישי מהאלבום, "Shake It Off", זכה להצלחה בארצות הברית.
הוא הגיע למקום השני, שם שהה שישה שבועות.
בשאר העולם יצא כסינגל כפול עם השיר "Get Your Number".
הסינגל החמישי מהאלבום "Don't Forget About Us", נכלל במהדורה המחודשת של האלבום, והפך לסינגל ה-17 של קארי שהגיע למקום הראשון בארצות הברית.
הסינגל האחרון מהאלבום, "" לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו.
The Don Killuminati: The 7 Day Theory הוא אלבום הסטודיו החמישי והאחרון של הראפר האמריקאי טופאק שאקור והאלבום האחרון שלו שבו הוא היה מעורב, בשם מקוואלי, שעבודתו סוימה לפני מותו.
האלבום הושלם במהלך חודש אוגוסט 1996 ב-7 ימים בלבד: המילים נכתבו והוקלטו ב-3 ימים והעבודה עליהם ארכה עוד 4 ימים.
אלו היו בין שיריו האחרונים של טופאק לפני הירי ב-7 בספטמבר 1996. אף ש-Killuminati: The 7 Day Theory יצא כמעט חודשיים לאחר הירי ב-5 בנובמבר 1996, הוא לא האלבום הראשון של טופאק לאחר מותו כיוון שסיים לעבוד עליו לפני מותו.
על פי דבריו של ג'ורג' פרייס הידוע בכינוי "פאפא ג'י", מנהל יחסי הציבור של דאת' רואו, האלבום לא היה אמור לצאת כאלבום סטודיו
רק אחרי מותו של הזמר, הוחלט להוציאו לשווקים כאלבום סטודיו.
ב-2005, האתר הרשמי של ערוץ המוזיקה MTV דירג את Killuminati: The 7 Day Theory במקום התשיעי בקטגוריית אלבומי ההיפ הופ הגדולים ביותר בכל הזמנים, וב-2006 הכירו בו כקלאסיקה.
הרגש והכעס שהוצגו באלבום נערצו על ידי חלק גדול של קהילת ההיפ הופ, כולל ראפרים אחרים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד Billboard Top R&B/Hip-Hop Albums chart ובמצעד הבילבורד 200.
האלבום הגיע למעמד פלטינה מרובעת ב-1999 שאושר על ידי RIAA.(האלבום מכר כ־28,000,000 מסביב לעולם)
על עטיפת האלבום ישנו טקסט שבו רשום "Exit 2Pac, EnteMakaveli", שמתייחס לשם הבמה החלופי של שאקור.
ישנן רמיזות רבות למספר 7 במהלך שחרורו.
דוגמה אחת היא מבוא לשיר "Blasphemy" (חילול הקודש), שבו קול מעוות דן במושג "חזרת המושיע" לפני הסיום: 'if the Lord doesn't return in the coming seven days, we'll see you next time' (אם ה' לא יחזור בשבעת הימים הקרובים, נתראה בפעם הבאה).
אפילו בעטיפת האלבום, שהראו את שאקור על צלב, בניסיון להביע אnd", והמפיק Shock G סיפר:
הסינגל הראשון מהאלבום היה Toss It Up, שיצא לאור לפני צאת האלבום, אך הוא יצא כשבועיים לאחר מותו של שאקור.
בשיר מתארח הזמר Danny Boy, שהיה חלק מ-7 האנשים שכתבו את השיר.
גרסת האלבום מכילה סימפול של חלק מהשיר "Blind Man Can See It" של ג'יימס בראון.
הסינגל השני היה To Live & Die in L.A.
שגם לו יצא קליפ ונחשב לשיר הכי מוכר מהאלבום.
הסינגל מכיל סימפול של השיר Do Me, Baby של הזמר פרינס.
הסינגל האחרון מהאלבום היה Hail Mary, שהופק לו גם קליפ שיצא בשנת 1997.
שלושת הסינגלים הופיעו באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור מ-1998, Greatest Hits.
ארגוןדירוגמיקוםמקורבילבורד100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות37
"The Edge of Glory" (בעברית: "קצה התהילה") הוא הסינגל השלישי של זמרת הפופ האמריקנית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way.
השיר יצא לאור ב-9 במאי 2011 ונכתב והופק על ידי גאגא ופרננדו גאריבי.
זה הוא שיר פופ ורוק אלקטרוני והוא מדבר על הרגעים האחרונים של חיי בני אדם על כדור הארץ.
לדברי גאגא, ההשראה לשיר באה ממות סבה ב-2010.
"The Edge of Glory" זכה לביקורות משבחות ממבקרי המוזיקה שציינו שהוא מדגיש את האלבום.
ברחבי העולם השיר היה להצלחה מסחרית רבה והגיע לחמשת המובילים באוסטרליה, אירלנד, אירופה, הולנד, נורווגיה, ניו זילנד, ועוד, ונכנס למקום הראשון באוסטריה, איטליה, גרמניה, ישראל, קוריאה הדרומית, סלובקיה, ומצעד שירי הדאנס של בילבורד.
במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע בשיאו למיקום השלישי ובכך הפך לשיר ה-10 של גאגא בעשרת המובילים במדינה.
ברחבי העולם מכר מעל ל-6 מיליון עותקים ובארצות הברית הגיע לתואר פלטינה משולשת.
הקליפ לשיר צולם בסוף חודש מאי, בהדרכתם של צוות ההפקה היצירתי של גאגא, Haus of Gaga.
הקליפ הוא פשוט בניגוד לעבודתה של גאגא ובו, היא נראית הולכת ברחוב בערפל סגול ושרה את השיר על מדרגות בניין.
בקליפ איננה כוריאוגרפיה ורקדני גיבוי, כמו כן גאגא הייתה לבושה בו רק בתלבושת אחת שעוצבה על ידי ורסאצ'ה.
המבקרים שיבחו את הפשטות של הווידאו, תוך כדי השוואה בין יצירתו של מייקל ג'קסון, ג'נט ג'קסון, ומדונה.
גאגא הופיעה עם השיר בטקס פרסי "iHeartRadio Much Music", בתוכנית סאטרדיי נייט לייב, בפסטיבל "Coachella", ובכל סבבי ההופעות שלה - בסבב ההופעות האחרון שלה, Joanne World Tour, גאגא שרה את השיר בגרסת פסנתר איטית.
ב-29 בספטמבר 2010, פרסמה גאגא בטוויטר מספר שורות מהשיר.
שם השיר ניתן על ידי סטפאן ג.
ב-22 במרץ 2011, פורסם ריאיון עם גאגא בגוגל, שהועלה ליוטיוב.
גאגא חשפה במהלך הראיון כי השיר מספר "על הרגע האחרון בכדור הארץ, רגע האמת, הרגע לפני שעוזבים את הארץ".
באותו הראיון אמרה כי כתבה את השיר לאחר מות סבה.
ב-2 במאי פרסמה את עטיפת האלבום Born This Way בטוויטר, יחד עם רשימת הרצועות של האלבום, ובה השיר הוא הרצועה האחרונה.
ב-5 במאי שלחה חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס אימיילים למספר רב של תחנות רדיו והודיעה שהסינגל ייצא ב-9 במאי כסינגל השיווקי הראשון מן האלבום Born This Way.
בראיון סיפרה גאגא על משמעות השיר, "השיר מספר על הרגע בו סבי נפטר, אני מאמינה שהוא רואה את סבתי ואני מבינה שהוא היה מנצח, הוא הגיע לקצה של האושר שמייצג סוף של רגע נהדר".
ב-8 במאי הודיעה גאגא בחשבונה בטוויטר כי הסינגל יצא לחנות iTunes ביום שלמחרת, ה-9 במאי ובנוסף פרסמה את עטיפת הסינגל באותו היום.
השיר הושמע לראשונה ב-9 במאי ברדיו KISS FM.
לאחר הצלחתו הגדולה של השיר בחנות ה-iTunes, ולאחר שקיבל מחמאות רבות, החליטה גאגא להוציא אותו כסינגל השלישי מהאלבום.
לאחר מכן הוחלט להוציא את השיר "Hair", כסינגל השיווקי הראשון מהאלבום, ב-16 במאי.
באתר Same Same, נטען שהשיר הוא "בלדת רוק, שמביאה גם קטעי דאנס למועדונים." השיר כולל קטע סולו של סקסופון, שמבוצע על ידי קלרנס קלמונס, מלהקת E Street Band.
בביקורת לשיר שפורסמה באתר Digital Spy נאמר כי השיר מכיל "קטעי גיטרת אוויר בסדרי גודל של אצטדיון וקטעי סינתיסייזר מקפיצים."
בטקס פרסי BMI של שנת 2011, סיפרה לוריאן גיבסון שגאגא מוכנה לצלם את קליפ הווידאו לשיר ובתאריך ה-16 ביוני 2011 שודר הקליפ בתוכנית "So You Think You Can Dance" ולאחר זמן קצר הועלה הקליפ ברשת יוטיוב.
תחילה הודיעה הכוריאוגרפית של גאגא, לוריאן גיבסון כי במאי הקליפ הוא ג'וזף קהאן אשר עבד עם גאגא בעבר.
אך קהאן הודיע בטוויטר כי הוא לא ביים את הקליפ אלא גאגא, ולאחר בירורים נודע כי קהאן אכן היה אמור לביים את הקליפ אך בעקבות ויכוחים עם גאגא, הפסיק לביים את הקליפ והיא המשיכה מהמקום שהופסקו הצילומים.
הקליפ קיבל כ-121 מיליון צפיות באתר ה-Vevo הרשמי של גאגא.
בארצות הברית, "The Edge of Glory" הופיע לראשונה במספר 31 במצעד שירי הפופ של בילבורד, ב-28 במאי 2011. בנוסף הגיע ביציאתו למיקום השני במצעד השירים הדיגיטליים החמים עם מכירת 266,000 עותקים.
לאחר מכן הפך לשיר עם המכירות הדיגיטליות הגבוהות ביותר עם כ-165,000 עותקים ועלייה נוספת בהשמעות ברדיו, בכך נכנס שוב לעשרת המובילים במצעד ההוט 100 במספר השמיני.
בסופו של דבר במצעד שירי הרדיו נקודת השיא של השיר הפכה למקום הרביעי, המקום השלישי במצעד הפופ, מקום שביעי במצעד המבוגרים, מקום שני במצעד שירי הפופ למבוגרים, והמקום הראשון במצעד שירי הדאנס.
"The Edge of Glory" מכר כ-2,325,000 עותקים דיגיטליים בשנת 2011 והפך לשיר ה-29 הנמכר ביותר של השנה בארצות הברית, נכון לאפריל 2016 מכירותיו עומדות על יותר מ-3,000,000 מיליון הורדות דיגיטליות במדינה בהקשבה ל-"Nielsen SoundScan".
"The Edge of Glory" הופיע לראשונה במיקום השלישי במצעד קנדה הוט 100 ונכנס למצעד השירים הדיגיטליים במספר השני עם כ-26,000 עותקים.
במצעד שירי הדיו נכנס למיקום ה-42. לאחר 4 שבועות במצעד ההוט 100 הגיע בשיאו למיקום השלישי, ולעשרת המובילים במצעד הרדיו.
בהממלכה המאוחדת, "The Edge of Glory" הופיע לראשונה במספר השישי במצעד הסינגלים הבריטי.
לאחר ששהה מספר שבועות עלה לעשירייה הפותחת ב-26 ביוני 2011. מכירותיו הדיגיטליות גדלו בכ-89.1% והשמעותיו ברדיו, בכך עלה למקום ה-11 במצעד שירי הרדיו.
נכון לאוגוסט 2016, השיר מכר מעל 606,000 עותקים במדינה והוכתר כתואר פלטינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של בריטניה".
באוסטרליה, נכנס לראשונה במקום ה-11 במצעד הרשמי ובמיקום השלישי בניו זילנד.
לאחר כ-11 שבועות השיר קיבל הסמכת תואר פלטינה כפולה באוסטרליה עבור כ-140,00 עותקים ותואר זהב בניו זילנד עבור 15,000 על ידי איגודי ההקלטות הרשמים במדינות.
באירלנד, "The Edge Of Glory" הופיע לראשונה בעשרת הגדולים במצעד הסינגלים האירי ב-13 במאי 2011 והגיע בשיאו למספר הרביעי.
בצרפת, השיר נכנס ביציאתו בדירוג השביעי במצעד הסינגלים הצרפתי.
בגרמניה דורג לראשונה במספר ה-28 במצעד הרשמי ועלה בשיאו למיקום ה-3. בדרום קוריאה השיר מכר מעל ל-44,176 הורדות דיגיטליות ונכנס למקום השני במצעד השירים הבין לאומי ובשבועו השני עלה למקום הראשון עם כ-48,937 עותקים נוספים.
עד היום מכר מעל ל-392,500 עותקים במדינה.
ביפן, איטליה, ושוודיה הגיע לתואר פלטינה.
במגזין הרולינג סטון, פורסמה ביקורת מוקדמת לשישה שירים מהאלבום Born This Way, ביניהם השיר הזה.
בביקורת נכתב "בלדה עוצמתית עם צלילי קלאב חזקים, שכוללת קטע סולו על סקסופון של קלארנס קלמונס מ-E Street Band.
אך בדרך כלשהי, הכל נשמע טבעי לגמרי כשאתה באמת שומע את זה." לאחר יציאתו, השיר קיבל ביקורות חיוביות ממעריצים וממבקרים, על פי Contact Music.
בביקורת שנערכה לשיר באתר NME, נאמר בנקודות הטובות של השיר, כי בשיר, "גאגא, היא פשוט אדם רגיל", אמר ש"גאגא שרה בקולה הרגיל", "היא לא אומרת את המילה "Gaga" בשיר בכלל, או מנסה לחרוז אותה עם מילים אחרות", ושיבח את "סולו הסקסופון".
בנקודות הרעות מהשיר, ציין הכותב נקודה אחת: "השיר לא יצא כסינגל הראשון מהאלבום."בביקורת לשיר שנכתבה ב-MTV, נכתב שהשיר הוא פחות אלקטרוני, ויותר פופ פשוט.
בנוסף, ציין שמה שמייחד את השיר הזה מהשירים הנוכחיים, הוא סולו הסקסופון באמצע השיר.
בביקורת שנערכה לשיר באתר Valture, שיבח הכותב את השיר בזכות הסקסופון שמשתתף בשיר.
הוא כתב שהשיר טוב בהרבה משני קודמיו, ושהוא פחות אלקטרוני.
ב-28 בפברואר 2019, עלתה לאוויר העונה ה-11 של תוכנית המציאות האמריקאית "המרוץ לדראג של רו פול" שמציגה את חיפושו של רופול אחר "כוכבת הדראג הבאה של אמריקה".
בתאריך 30 במאי 2019, מתמודדות הדראג ברוק לין הייטס ואיבי אודלי ביצעו ליפ-סינק לשיר, ואיבי אודלי ניצחה את הדו-קרב וזכתה במקום הראשון.
בשנת 2017, הזמר אימרי זיו ביצע את השיר בפרק הראשון בשלב האודישנים בעונה הרביעית של תחרות השירה "הכוכב הבא לאיריוויזיון".
בשביל לעבור לשלב הבא הזמר הצטרך לקבל 70% מן השופטים ומן הקהל.
הביצוע בתוכנית גרף ביקורות חיוביות והגיע ל-93% משופטי התוכנית אשר כל שופט העביר את אימרי ובכך עבר לשלב הבא.
בשנת 2020, ארבעת המתמודדים בחצי הגמר הראשון של העונה השביעית בתוכנית "הכוכב הבא לאיריוויזיון" שרו את השיר ופתחו את ערב חצי הגמר.
שנהטקס הפרסקטגוריהתוצאהמקור2011פרס הווידאו פליי של MTVוידאו פלטינה2012פרסי הפופ של BMIפרס שיר מנצחי הפרסיםפרסי המוזיקה של ASCAPהשיר המבוצע ביותרפרסי בחירת הקהלהשיר האהוב ביותר2016פרסי Vevo certified100 מיליון צפיות ב-Vevo
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000איטליה (FIMI)פלטינה30,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 4×4,000,000בריטניה (BPI)פלטינה606,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב15,000גרמניה (BVMI)זהב150,000דרום קוריאה (Gaon)ללא תואר392,500יפן (RIAJ) (רינגטון)פלטינה100,000יפן (RIAJ) (הורדות)פלטינה100,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500שוודיה (GLF)פלטינה40,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב15,000סיכוםבכל העולם7,100,000
The Elder Scrolls V: Skyrim (בעברית: מגילות הזקנים: סקיירים) הוא משחק וידאו מסוג משחק תפקידים ופעולה בסגנון עולם פתוח, אשר פותח על ידי חברת Bethesda Game Studios.
זהו המשחק החמישי בסדרת The Elder Scrolls.
המשחק יצא לאור ב-11 בנובמבר 2011 למחשב האישי (Microsoft Windows), לפלייסטיישן 3, ול-Xbox 360.
העלילה של המשחק סובבת סביב המאבק באָלְדוּאִין (Alduin), אל-דרקון שנובא להחריב את העולם, על מנת להכין את המקום לעולם הבא.
המשחק מתרחש כ-200 שנים אחרי עלילתו של המשחק הקודם, The Elder Scrolls IV: Oblivion, באזור המחוז הדמיוני סְקַיְירִים (Skyrim) שנמצא בצפון היבשת הדמיונית טַמְרִיאֵל (Tamriel).
כיוון שהמשחק דוגל בגישת "עולם פתוח", השחקן יכול לחקור את הארץ ואף להתעלם מקו העלילה הראשי וקווי העלילה המשניים.
המשחק זכה לביקורות משבחות והצלחה מסחרית גדולה, בהפצה של 7 מיליון עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בתערוכת e3 2016 הכריזה החברה על גרסה מחודשת של המשחק ל-PlayStation 4 ול-Xbox One.
גרסה זו יצאה לחנויות ב 28 באוקטובר 2016. בנובמבר 2017 יצאה גרסה גם לנינטנדו סוויץ'.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום התשיעי ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.
בתחילת המשחק הדמות מתעוררת קשורה בעגלת אסירים, תוך כדי שהיא מובלת יחד עם אסירים אחרים לעיירה Helgen שם עומדים להוציא את כולם להורג בידי האימפריה.
לאחר הגעתם לעיירה, החיילים אשר מפקחים על ההוצאה להורג מגלים שהדמות אותה אתם משחקים לא נמצאת ברשימה, ואז על השחקן ליצור את הדמות.
במשחק כ-10 גזעים שונים מהם על השחקן לבחור, ובנוסף בפני השחקן עומדת האפשרות לשנות לדמות את מבנה הפנים, השיער, צבע העור וכדומה.
לכל גזע החולשות והחוזקות שלו, לדוגמה: נורדים יהיו חזקים יותר כלוחמים, אך אלפים יהיו חזקים יותר כקוסמים.
לאחר מכן החיילים מחליטים להוציא את הדמות להורג בכל זאת, אך רגע אחד לפני שעורפים את ראשה מגיע דרקון.
הדרקון מעורר בהלה מאחר שאז דרקונים היו רק אגדה.
החיילים כמובן עוזבים את ההוצאה להורג כדי לנסות להביס את הדרקון, בזמן שהדמות בורחת יחד עם חייל מהאיפריה או אסיר (תלוי בבחירת השחקן) למקום מבטחים אל תוך מגדל שמתוכו עוברים למערה בה הדמות תשיג בגדים, נשקים, פריטים, שיקויים וציוד בסיסי.
לאחר שהדמות תלחם במספר יצורים במערה, היא תצא החוצה, שם החייל האימפראלי או האסיר יציע לדמות ללכת איתו לעיירה הקרובה, משם ההרפתקה מתחילה והעולם פתוח בפני השחקן.
העלילה לא אחידה מכיוון שאפשר לשחק שעות ולעשות משימות צדדיות בלי לגעת בעלילה הראשית בכלל.
העלילה הראשית לוקחת כ-30 שעות בלבד ברצף (מספר שעות נמוך יחסית למשחקים המודרניים)
המשחקיות הפתוחה, ללא עלילה ליניארית מאפיינת את המשחק כיאה לסדרת The Elder Scrolls.
השחקן יכול לחקור את העולם של סקיירים ברגל או על סוס, ולנסוע במהירות לערים, מערות ומקומות בהם כבר ביקר.
משימות (Quests) ניתנות לשחקן על ידי דמויות בעולם, וניתן לשלב כמה קווי עלילה במקביל ולשנותם באופן דינאמי לפי מטרות השחקן ומיקומו.
בנוסף לכך, דמויות במשחק יכולות להתלוות לשחקן ולהילחם עמו, או לסחור עמו.
לכל קבוצה כזאת יש מפקדה, משימות ועלילה שניתן לפתח במקביל.
כמו כן, במשחק המון משימות צד שלא קשורות לקווי עלילה המאפשרות לשחקן להילחם באויבים מיוחדים, לקבל ציוד קטלני ולפגוש יצורים מוזרים ועתיקים עם סיפורים מעניינים.
בעולם של סקיירים קיימות גם חיות בר שניתן למצוא בדרכים, מפלצות ועכבישי ענק במערות ואף ענקים.
בנוסף לכך קיימים דרקונים, אשר מהווים חלק משמעותי במשחקיות ובעלילה.
במשחק יש מספר רב של ערים המחולקות ל - 2 קבוצות: ערי האימפריה וערי המורדים (stormcloaks).
למעשה בתחילת המשחק השחקן צריך לבחור צד (ניתן לשינוי מאוחר יותר), איתו יילחם נגד הצד השני במלחמת האזרחים על סקיירים.
פיתוח יכולות הדמות הוא מרכיב מרכזי ב-Skyrim.
בתחילת המשחק השחקן בוחר את גזע הדמות מתוך מספר גזעים הכוללים דמויי אדם, דמויי לטאה (argonian) וחתול (khajiit), אלפים אפלים, אלפים רגילים, אורקים ועוד.
לכל אחד מגזעים אלו יכולות טבעיות (למעט אורקים) ומראה חיצוני שונה.
אחת המטרות המרכזיות של השחקן היא לשפר את יכולותיה של הדמות ב-18 מיומנויות, המחולקות בצורה שווה בין שלושה תחומים: קסם, לחימה והתגנבות.
אימון יכולת מסוימת עד לרמת הניסיון הדרושה תוביל לעליה ברמה.
כאשר השחקן עולה רמה, הוא מקבל נקודות אותן ניתן להמיר להטבות (perks) ביכולות אותן אימן, לדוגמה: להתגנב בקלות יותר, לזמן 2 יצורים במקום אחד, או לזוז מהר יותר עם שריון כבד.
ההטבות עוזרות משמעותית לשחקן ומשפיעות על החופש והשילוב במשחק, לדוגמה: בעזרת הטבה המאפשרת להשתמש בכישופים בלי שאף אחד יישמע וישים לב, אפשר לשלב אלמנטים של קסם עם דמות הגנב או המתנקש.
חופש הבחירה, וצורת המשחק בסקיירים הנתונה לבחירת השחקן היא גדולה ומשמעותית מאוד במשחק: הוא יכול לפעול כפיי שיירצה, מתי שירצה.
במשחק מגוון עצום של נשקים מסוגים שונים אשר אפשר לשפר ולכשף (להוסיף יכולת לשתק אויב, לשאוב את החיים שלו, לגנוב את נשמתו ועוד).
בין הנשקים: חץ וקשת, גרזן, חרב ליד אחת, חרב לשתי ידיים, פטיש מלחמה ועוד.
ניתן לפגוש במגוון דרקונים בעולם של סקיירים.
הם נוצרים באופן אקראי ויכולים להתקיף עיירות ולעוף באזורים בעולם.
בתחילת המשחק מגלה השחקן כי הדמות אותו הוא מגלם היא ה-Dragonborn ("מולד הדרקון"), תכונה אשר מעניקה לדמות את האפשרות להשתמש בכשפים חזקים הנקראים "צעקות דרקון".
כל צעקה כזאת מכילה 3 מילים, ועוצמתה משתנה לפי מספר המילים שנשמעות.
20 צעקות שונות יכולות להתגלות במשחק על קירות המבוכים והמקדשים, וניתן לפתוח אותם על ידי שימוש בנשמת דרקון שנלקחה ממנו בזמן שנהרג.
בין הצעקות: עצירת הזמן, נשימת אש, יצירת סופה, הגברת מהירות התקיפה ועוד.
בניגוד לשם היצור, ה"דרקונים" ב־skyrim הם למעשה ויברנים.
Bethesda למעשה קראו ליצורים הללו דרקונים כדי לחסוך במאמצים תוך תהליך יצירת האנימציה של דרקון.
The Elder Scrolls V: Skyrim קיבל תשבחות וביקורות חיוביות רבות.
אתרים המסכמים ביקורות כגון Metacritic נתנו למשחק ציון 96/100 לגרסת ה-Xbox 360, ציון 94/100 לגרסת ה-PC, ו-92/100 לגרסת הפלייסטיישן.
המשחק זכה לתואר משחק המחשב של השנה ומשחק התפקידים של השנה בשני המגזינים הללו.
Dawnguard - ה-DLC הראשון למשחק.
מתמקד בחזרתו של מנהיג שבט הערפדים.
Hearthfire - הרחבה נוספת אשר מאפשרת בניית בית וגידול משפחה.
Dragonborn - מתמקד בחזרתו של מולד-הדרקון הראשון.
לשחקן תהיה אפשרות לחקור מחוזות חדשים ממשחקים קודמים בסדרה, ולרכב על דרקון.
The End הוא שיר של להקת הביטלס מאלבומם Abbey Road מ-1969.
זהו השיר האחרון שהוקלט על ידי כל הלהקה יחד (ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר, וגם השיר האחרון שהלהקה הקליטה.
בחלקו הראשון של השיר משתעשעים לנון, מקרטני והאריסון באלתורים על הגיטרות, כל אחד בתורו, וכן סולו התופים היחיד של רינגו סטאר בכל הקלטות הביטלס.
בחלקו השני, לאחר פאוזה קצרה של פסנתר, נשמע המשפט המסכם - "And in the end, the love you take is equal to the love you make" (ובסופו של דבר, האהבה שאתה מקבל שווה לאהבה שאתה נותן).
באלבום הרמיקס של הלהקה LOVE, נמצא סולו התופים ואלתור הגיטרות בשיר Get Back.
במשחק הווידאו של הלהקה The Beatles: Rock Band, השיר מגיע בסופו של המשחק.
בסיקור של השיר סולו הגיטרה של ג'ורג' האריסון בסיום השיר זכה לתשבחות.
פיל קולינס ביצע גרסת כיסוי לשיר בשנת 1998.
פול מקרטני - שירה מובילה וקולות רקע, גיטרה בס, פסנתר, סולו גיטרה
ג'ון לנון - קולות רקע, סולו גיטרה
ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרה מובילה, קצב גיטרה, סולו גיטרה
רינגו סטאר - תופים, קולות רקע
The Eminem Show הוא האלבום הרביעי של הראפר האמריקאי אמינם, שפורסם ב-28 במאי 2002. זה היה האלבום הנמכר ביותר בשנת 2002 בארצות הברית, עם מכירות של 7.6 מיליון עותקים.
בשנת 2003, בפרסי גראמי הוא היה מועמד לפרס אלבום השנה והפך לתקליט השלישי של אמינם בארבע שנים שזכה בפרס אלבום הראפ הטוב ביותר.
האלבום הגיע למקום מספר אחד במצעד האמריקאי בילבורד 200, ומכר כ-284,000 יחידות בשבוע הראשון שלו.
האלבום מכר 1,322,000 עותקים בשבוע השני ליציאתו.
האלבום בילה חמישה שבועות רצופים בראש מצעד האלבומים הבריטי.
האלבומם הופק בין השנים 2001–2002. אמינם התחיל להקליט את האלבום בסמוך לתחילת הצילומים של הסרט 8 מייל.
האלבום רובו היה בהפקה עצמית, בשיתוף פעולה עם ג'ף באס ששיחק תפקיד משמעותי בכתיבה משותפת של חלק מהשירים.
ד"ר דרה, אשר הפיק בפועל את האלבום, הפיק בנוסף לכך שלושה שירים נפרדים באלבום: "Business", "Say What You Say" ו-"My Dad's Gone Crazy".
הגרסה המצונזרת היא הגרסה הנקיה של The Eminem Show.
בהשוואה לאלבומים הקודמים שלו, שבו המילים "goddamn", "prick", "bastard", "piss", "bitch", "ass","shit" היו מותרות.
בגרסה זו של האלבום אין קללות וניבולי פה.
בעקבות כך, הגרסה המצונזרת אפילו הוציאה משפטים שלמים בגלל שהם היו יותר מדי טעונים מינית.
נושאי האלבום מדברים על האופן בו הושפע אמינם מהפרסום, מערכת היחסים עם אשתו קים וילדתו היילי, והסטטוס שלו בקהילת ההיפ הופ.
באלבום זה הוא גם מתאר סיטואציה מציאותית שהתרחשה בשנת 2000 בה נקלע להתקף קנאה, כשאשתו קים התנשקה עם סדרן במגרש חנייה.
בסקיט, אמינם מחכה במכוניתו במגרש חנייה יחד עם חבר, וכאשר הוא רואה את הסדרן מנשק את קים, הוא שואל את חברו "היא נישקה אותו עכשיו???" בעוד חברו מנסה לשכנע אותו שהסדרן לא נישק את קים, אמינם רץ אליו כשאקדח לא טעון בידו ומכה אותו בראשו בקת האקדח.
בעקבות תגרה זו, אמינם נתבע, הובא בפני בית המשפט ונמצא אשם.
האלבום זכה, כמו קודמו, במספר פרסי גראמי ו-MTV, והיה לאלבום הנמכר ביותר בשנת 2002.
Superman - שיר זה הוא על מערכות היחסים הלא יציבות של אמינם, הנשים שהיו בחייו, וכיצד הוא מתכנן לנהוג בדברים אלה.
אמינם הודיע שהשיר הוא על מערכת היחסים שלו עם הזמרת מריה קארי.
בנוסף, בשנת 2005 לפני הופעת השיר, אמינם חשף לקהל קטע מתוך התא הקולי שלו בו מריה מדברת אליו שזוהי גם הוכחה לדברים שהכחישה מריה.
Without Me - השיר הוא בעצם החזרה של אמינם לאחר האלבום המצליח The Slim Shady LP, הוא כביכול אומר שהוא בא להציל את העולם, שזאת אומרת להציל את הראפ.
שיר זה גם מראה על השפעתו על תעשיית המוזיקה והשפעותיו בכללי.
Business - אמינם וד"ר דרה משתמשים באותו "רקע גיבורי" על מנת להיפטר מן מילות שירים גרועות של ראפרים אחרים.
בשיר זה אמינם מתאר את הראפ שלו כטהור, גולמי וכדומה.
Cleanin' Out My Closet - שיר זה, בשונה משאר השירים באלבום, הוא שיר אוטוביוגרפי בהשראת אירועי ילדותו ומערכות היחסים של אמינם.
הוא מתאר את אמינם פורק את כעסו כלפי אמו, דבי מאת'רס, על האופן שבו גידלה אותו.
בפזמון, אמינם מתנצל בסרקזם בפני אמו על שפגע בה וגרם לה לבכות, תוך שהוא מתאר את אמו למאזיניו ברחבי העולם.
Sing For The Moment - שיר זה עוסק ברבדים של מוזיקת ההיפ-הופ אשר משפיעה על החברה והטעויות הבנה שאמינם טוען שנתקל בהם מהורים וממבקרי מוזיקה מהמסרים שלו.
The Essential Britney Spears הוא אלבום האוסף החמישי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס.
האלבום יצא לאור ב-20 באוגוסט 2013 בארצות הברית, תחת חברת התקליטים לגאסי רקורדינגס.
האלבום כולל 2 דיסקים ו-2 רצועות שלא יצאו כסינגלים אשר נכנסו לאלבום זה.
The Endless River (הנהר האינסופי) הוא אלבום האולפן ה-15 והאחרון של להקת הרוק המתקדם, פינק פלויד.
האלבום הופק על ידי דייוויד גילמור, מרטין גלובר, אנדי ג'קסון ופיל מנזנרה, ויצא ברחבי העולם ב-7 בנובמבר 2014 (תאריך יציאה בבריטניה: 10 בנובמבר 2014).
האלבום נמכר כדיסק יחיד, תקליט ויניל כפול ובמארז מיוחד עם הטבות לרוכשים שלא נמצא בהוצאה הסטנדרטית של האלבום.
האלבום הוא הראשון מאז מותו של קלידן הלהקה ריצ'רד רייט שנפטר ב-2008. באלבום זה נכלל ניגונו של רייט בהקלטות שלפני מותו.
זהו גם האלבום השלישי שנעשה תחת הנהגתו של דייוויד גילמור, לאחר עזיבתו של המנהיג הקודם, רוג'ר ווטרס שעזב ב-1985.
The Endless River הוא גם האלבום הראשון שיצא תחת חברת פרלופון ווורנר מיוזיק גרופ, בעקבות רכישתה של EMI על ידי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ ב-2012, הובילה למעבר לפרלופון שנרכשה על ידי וורנר מיוזיק גרופ.
האלבום שנחשב כשירת הברבור של רייט, מכיל ברובו מוזיקת אמביינט אינסטרומנטלית.
החומר מבוסס על 20 שעות של חומר מוקלט שלא יצא לאור שנכתב, הוקלט והופק יחד עם רייט במהלך ההקלטות לאלבום הקודם של הלהקה, The Division Bell ב-1993 (שם האלבום נלקח מהמילים האחרונות שבשיר "High Hopes" מאותו אלבום).
העבודה על האלבום הסתיימה באולפן הצף של גילמור, אסטוריה, בין 2013 ל-2014.
מידע על האלבום הודלף באינטרנט לאחר שפינק פלויד הודיעו על כך בהודעה רשמית.
בקרב המעריצים נרשמה התלהבות ותגובות חיוביות לגבי האלבום, אולם חלק מהמעריצים הביעו בוז בשל היעדרותו של ווטרס מהפרויקט.
הלהקה ופרלופון קידמו את האלבום באמצעות פרסומות בטלוויזיה ושלטי חוצות כשעטיפת האלבום מוצבת בערים כמו לונדון, ניו יורק, פריז, ברלין ומילאנו.
עטיפת האלבום נעשתה על ידי אחמד אמד אלדין עם עיצוב על ידי Stylorouge.
אוברי פאוואל התגייס בתור המנהל האמנותי של העטיפה.
למרות שהאלבום ברובו אינסטרומנטלי, השיר האחרון שבו "Louder than Words", הוא היחיד שמושר ונכתב על ידי גילמור עם אשתו, פולי סמסון.
השיר יצא לאינטרנט כסינגל ומשודר ברדיו ברחבי העולם.
בנובמבר 2024, גילמור טען כי "אולץ" להקליט את האלבום.
גילמור ציין כי במהלך הקלטות האלבום הוקלטו שעות רבות של מוזיקת אמביינט, שהייתה אמורה לצאת באלבום אינסטרומנטלי נפרד.
חברת התקליטים התעקשה להוציא את הקלטות האמביינט האלה כאלבום רשמי של פינק פלויד.
דייוויד גילמור - גיטרות, זמר, קלידים, גיטרת בס
ריצ'רד רייט - אורגן האמונד, פסנתר, קלידים, סינתסייזר
גיא פראט - גיטרת בס
גלעד עצמון - סקסופון (טנור), קלרינט
דורגה מקברום - זמרת ליווי
לואיס מארשל - זמרת ליווי
שרה בראון - זמרת ליווי
דייוויד גילמור, מרטין גלובר, אנדי ג'קסון, פיל מנזרנה - מפיקים
אנדי ג'קסון ודיימון אינדיס - הנדסת קול
אוברי פאוול - מנהל אמנותי
אחמד אמד אלדין - עטיפת אלבום
The Elusive Chanteuse Show הוא סיבוב ההופעות השמיני של הזמרת מריה קארי שנועד לקדם את אלבומה ה-12 Me.
סיבוב ההופעות החל בטוקיו יפן ב-4 באוקטובר 2014 והסתיים באוסטרליה ב-16 בנובמבר 2014. סיבוב ההופעות זכה להצלחה בעיקר בסין שם הזמרת הופיעה 5 פעמים.
בדצמבר 2012 המנהל האישי של קארי רנדי ג'קסון אישר שהזמרת תצא לסיבוב הופעות עולמי לאחר שתוציא את אלבומה ה-12 במהלך שנת 2013. לאחר עזיבתה כשופטת בתוכנית "אמריקן איידול" קארי אמרה שהיא התפנתה לסיים דברים אחרונים באלבום ואמרה כי סיבוב ההופעות צפוי להתחיל באוקטובר באסיה.
על סיבוב ההופעות אמרה קארי: "אני רוצה לחוות את הספונטניות והרגש שהכנסתי לאלבום הזה על הבמה עם המעריצים שלי.
אני לא יכולה להפסיק לכתוב שירים אז אל תתפלאו אם אתם שומעים שיר חדש שכתבתי רק בלילה לפני המופע בעיר שלכם!".
אך בעקבות דחיית יציאת האלבום סיבוב ההופעות נדחה לכשנה לאחר מכן לאוקטובר של 2014 והוכרז כי במהלכו קארי תופיע בסין, יפן והפיליפינים בין היתר ובנובמבר הצהירה הזמרת כי תופיע גם באוסטרליה ובניו זילנד.
The Education of Shelby Knox (בתרגום חופשי: חינוכה של שלבי נוקס) הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2005, המספר על התבגרותה של הפעילה פמיניסטית שלבי נוקס, נערה שמצטרפת לקמפיין מקיף עלחינוך מיני בבתי ספר בלובוק, טקסס.
הסרט היה בחירה רשמית של פסטיבל הסרטים סאנדנס לשנת 2005 ושודר ברשת PBS.
הוא בוים והופק על ידי מריון ליפשוץ ורוז רוזנבלט.
בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של היריון בגיל נעורים וכן של מחלות מין בארצות הברית, אשר ה"פתרון" הנבחר לבעיה בבתי הספר הוא חינוך קפדני להתנזרות ממין, ומטיף שמרן אשר דוחק בנוער להתחייב להתנזרות עד הנישואים.
שלבי נוקס היא נערה בפטיסטית דתייה שמצטרף לוועדת הנוער של לאבק, קבוצה של תלמידי תיכון המייצגים את קול הנוער במועצת העיר.
כשבני הנוער מתעמתים עם משבר הבריאות המינית בלאבק ומשיקים קמפיין מקיף לחינוך מיני, נוקס משליכה את עצמה לתוך הקרב בלהט מיסיונרי, ונאבקת ליישר את אמונותיה הפוליטיות החדשות עם השקפתה הדתית-שמרנית.
כאשר הקמפיין מתרחב לכלול מאבק ליצירת ברית בין התלמידים הגאים והסטרייטים, נוקס מוצאת את עצמה בעימות עם משפחתה ואיש הדת שלה.
הסרט זכה במספר פרסים, ביניהם:
2005 – פסטיבל הסרטים (מצוינות בצילום קולנועי, בקטגוריה התיעודית)
2005 – פסטיבל הסרטים SXSW (פרס הקהל)
2005 – פסטיבל הסרטים של עמק סונומה (פרס חבר השופטים)
2005 – פסטיבל הסרטים הגאה של מיאמי (פרס חבר השופטים, הסרט התיעודי הטוב ביותר)
2005 – פסטיבל הסרטים הדוקומנטריים Full Frame (פרס הקהל)
2005 – Council on Foundations (פרס הנרי המפטון למצוינות בקולנוע ומדיה דיגיטלית)
2005 – פסטיבל הסרטים Reel Pride של פרזנו (פרס הקהל, הסרט הטוב ביותר)
האלבום של דיקסי צ'יקס משנת 2006 Taking the Long Way כולל רצועה שכותרת "Lubbock or Leave It", המבוסס על הסרט.
כשהשיר יצא, חברת הלהקה אמילי רוביסון אמרה לעיתונות: "ראינו סרט תיעודי בשם The Education of Shelby Knox, אשר היה על נערה שנאבקת למען לימוד חינוך מיני בבתי הספר.
בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של היריון בגיל הנעורים ושל מחלות מין, כך שזה באמת מראה מה קורה כאשר מסתירים את המידע הזה מאנשים." הסולנית נטלי מיינס, שהיא מלאבק, לאחר מכן הופיעה בתוכנית VH1 Storytellers וסיפרה כיצד שאבה מניסיונה האישי בכתיבת השיר.
שלבי מכנה את עצמה מהפכנית פמיניסטית.
נכון ל-2011, היא עבדה עבור change.org בתור מנהל התוכנית Organizing Women's Rights (התארגנות לזכויות נשים).
בנוסף, שלבי הוא בוועדה המייעצת של SPARK, מועצת המנהיגות יוזמת נשים וילדות של ITVS.
היא גם כותבת בבלוג The Ms.
Education of Shelby Knox, בו היא מביעה דעות על נושאים עכשוויים חמים.
שלבי נוקס גם פעילה בטוויטר.
בסרט התיעודי משנת 2013, How to Lose Your Virginity, מופיעים סצנות מהסרט לצד ראיונות עם שלבי נוקס.
"The Dream" (בעברית: "החלום") הוא שיר באנגלית וקרואטית שנכתב והולחן על ידי ז'אק הודק, אנדראה קוריץ', צ'ארלי מייסון ובוצע על ידי רוקו בלאז'ביץ'.
השיר ייצג את קרואטיה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הקרואטית - DORA 2019.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם17 בפברואר 2019הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהקרואטיה רקורדס
The Elle King EP (בעברית: המיני-אלבום של אל קינג) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית אל קינג.
המיני-אלבום יצא לאור ב-12 ביוני 2012, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס.
במיני-אלבום נעשה שימוש בגיטרה אקוסטית ובנג'ו.
המיני-אלבום מכיל בתוכו ביצוע מחודש של אל קינג לשיר "My Neck, My Back" של הראפרית חיה.
את שלוש הרצועות הנוספות במיני-אלבום כתבה אל קינג.
הרצועה הראשונה נכתבה על ידי קינג בשיתוף כריס דסטפנו.
שלוש שנים לאחר צאתו של המיני-אלבום, הוציאה קינג את אלבום הבכורה שלה, Love Stuff.
The Endless Summer Tour הוא סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, אשר התקיים באמריקה הצפונית בלבד.
סיבוב ההופעות כלל בתוכו כ-20 הופעות בסך הכול, והוא החל ב-7 במאי 2015, והסתיים, ב-16 ביוני 2015.
סיבוב הופעות זה נועד לקדם את אלבומה החמישי של דל ריי, Ultraviolence.
The Early Singles (בעברית: הסינגלים הראשונים) הוא אלבום האוסף התשיעי של הזמרת הקנדית סלין דיון.
אלבום האוסף יצא לאור ב-21 בפברואר 2000, על ידי חברת התקליטים בי אר מיוזיק.
בשנת 1994, הוציאה דיון אלבום אוסף דומה, Les premières années.
אלבום האוסף יצא לראשונה באירופה ב-21 בפברואר 2000, בפורמט של תקליטור.
אלבום האוסף הופק על ידי רנה אנג'ליל, דידייה ברבליביאן, דניאל הטו, אורס פיטר קלר, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, רודי פסקל ואטילה סרפטוג.
ב-AllMusic קיבל אלבום האוסף דירוג של שני כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
בנוסף לכך, נכלל באלבום האוסף קטע כלי של השיר "Ne partez pas sans moi".
מדינה תאריך יציאה חברת תקליטים פורמט קטלוג אירופה 21 בפברואר 2000 בי אר מיוזיקתקליטור BX 530-2
The Element of Freedom הוא אלבום אולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אלישה קיז.
האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2009, על ידי חברת תקליטים ג'יי רקורדס.
מתוך האלבום יצא הסינגל "", שזכה להצלחה בארצות הברית.
בין שנת 2010 לשנת 2019 פרסם מגזין הבילבורד את רשימת האלבומים הטובים ביותר של העשור השני של המאה ה-21, בה התברג האלבום במקום ה-148. ברשימה של חברת המצעדים הרשמית התברג במקום ה-63.
The End Of Everything (בעברית: הסוף של הכול) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית נואה סיירוס.
האלבום יצא לאור ב-15 במאי 2020 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ו-RECORDS.
(קיצור של: The Energy Never Dies, בעברית: האנרגיה לעולם לא מתה) הוא אלבום האולפן החמישי של הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז.
האלבום יצא לאור ב-3 ביוני 2009 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם3 ביוני 2009תקליטור • DVDאינטרסקופ רקורדס
Summer 2010 Canadian Invasion Tour: Remix Collection הוא אלבום הרמיקס הראשון של הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז.
האלבום יצא לאור ב-27 ביוני 2010 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם27 ביוני 2010הורדה דיגיטליתאינטרסקופ רקורדס
The Essential Alice in Chains הוא אלבום אוסף של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס, שיצא בשנת 2006 וכולל מעל שעתיים של להיטי הלהקה משנת הקמתה ועד ל-1998.
האוסף כולל 2 תקליטורים והוא אלבום "הלהיטים הגדולים" השלישי שהוציאה הלהקה.
השירים "What the Hell Have I" ו- "A Little Bitter" שהופיעו בפסקול הסרט "אחרון גיבורי הפעולה" הם הגרסאות בעריכתו של טובי רייט מתוך אוסף התקליטורים "Music Bank".
אוסף זה הוא השחרור הראשון שהוציאה הלהקה לאחר מותו של סולן הלהקה בשנים אלו ליין סטאלי, שמת ב-2002.
The End of the World (בעברית: סוף העולם) הוא שיר פופ מאת ארתור קנט (מלחין) וסילביה די (פזמונאית).
השניים יצרו את השיר עבור זמרת הקאנטרי האמריקאית סקיטר דייוויס.
השיר ראה אור בדצמבר 1962 ונהיה ללהיט.
השיר הוא שיר אהבה עצוב.
הוא עוסק בתחושתה הקשה של המספרת, שאהובה נפרד ממנה.
היא חשה כי זהו סוף העולם ותוהה מדוע העולם ממשיך להתקיים כרגיל.
סילביה די, מחברת המילים, יצרה את השיר יחד עם המלחין והיוצר ארתור קנט, איתו שיתפה פעולה גם לשם יצירת השירים: "I Taught Her Everything She Knows" (בילי ווקר, 1968) ו-"Bring Me Sunshine" (וילי נלסון, 1968).
דייוויס הקליטה את הסינגל בליווי טכני של מהנדס הקול ביל פורטר ב-8 ביוני 1962, באולפני תקליטי RCA בנאשוויל טנסי.
צ'ט אטקינס ניצח על ההפקה ואילו פלויד קריימר ליווה את השירה בנגינה על פסנתר.
לדייוויס הייתה קריירה עשירה, אך השיר הזה הוא המזוהה איתה ביותר.
ב-1975 הקרפנטרז הוציאו לאור סינגל של "סוף העולם", חלק מאלבומם " Live in Japan".
ב-1990 הזמרת סוניה הוציאה לאור סינגל של "סוף העולם", חלק מאלבומה "Everybody Knows".
השיר, בגרסתה של דייוויס, הושמע בהפקות רדיו, קולנוע וטלוויזיה וכן במשחקי מחשב.
בסרט הקולנוע נערה בהפרעה השיר מושמע שוב ושוב בחדרה של דייזי אשר נמצאת בסמוך ללא רוח חיים לאחר ששמה קץ לחייה (1999).
השיר הושמע בסרט הישראלי אלכס חולה אהבה (1986), והוא חותם את פרק 12 בעונה השלישית של מד מן (2009 ואת פרק 3 של סדרת הטלוויזיה גמביט המלכה (2020).
ב-2018 חלקו הראשון של השיר, בביצועה של שרון ואן אטן, הושמע כחלק מסרטון פרסומת של דומינו'ס פיצה.
The End of an Era (בעברית: סוף עידן) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית איגי אזליה.
האלבום יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, על ידי חברות התקליטים באד דרימס רקורדס ואימפריה רקורדס.
בשנת 2019 הוציאה אזליה את אלבום האולפן השני שלה In My Defense ואת המיני-אלבום החמישי שלה Wicked Lips.
לאחר צאתם של האלבומים האחרונים, היא החלה לעבוד על מוזיקה נוספת עם כמה מפיקים, כולל ג'יי ווייט עשה את זה איתו שיתפה פעולה רבות באלבומים In My Defense ו-Wicked Lips.
וייט תיאר את אזליה כ"לייזר התמקד בהגשת אנשים טריים, משהו חדש" ושיבח את מוסר העבודה שלה.
ב-21 באוגוסט 2020, הוציאה את הסינגל העצמאי "Dance Like Nobody's Watching", יחד עם הזמרת טינשיי.
במרץ 2021, צייצה אזליה כי צליל אלבום האולפן השלישי שלה יסמן חזרה לשורשי המיקסטייפ שלה.
ב-5 באוגוסט 2021, חשפה אזליה את רשימת הרצועות לאלבום שבוע לפני צאתו.
ב-2 באפריל 2021, הוציאה אזליה את הסינגל "Sip It", שיתוף פעולה עם טייגה, כסינגל המוביל הרשמי של האלבום.
הוא מכיל צד ב' סינגל שכותרתו "Brazil".
סרטון מוזיקה הועלה ל"Sip It" באותו היום, ואילו הסינגל "Brazil" זכה לגרסת רמיקס הכוללת את מלכת הדראג הברזילאית גלוריה גרוב שיצא לאור ב-20 באפריל 2021. "Sip It" הגיע ל-40 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.
אף על פי ש"Sip It" יצא כסינגל מוביל מהאלבום, לבסוף אזליה החליטה להסירו מהמהדורה הסטנדרטית, ואילו "Brazil" אכן נכלל באלבום.
ב-2 ביולי 2021, הוציאה אזליה את הסינגל השני, "I Am the Stripclub".
סרטון המוזיקה שלו, שהועלה עוד באותו היום, עורר מחלוקת בשל האשמות בדייג שחור ; אזליה כינתה את הטענות "מגוחכות וחסרות בסיס".
ב-5 באוגוסט 2021, שבוע לפני האלבום, הוציאה אזליה את הסינגל השיווקי "Sex on the Beach" בהשתתפות סופיה סקוט.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 באוגוסט 2021סטרימינג • הורדה דיגיטליתבד דרימס • אימפריה דיסטריביושן
The Essential Barbra Streisand (ידוע גם כ־The Ultimate Collection – האוסף האולטימטיבי בכמה מדינות באירופה) הוא אלבום האוסף החמישי של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר יצא ב־29 בינואר 2002 על ידי קולומביה רקורדס.
אלבום האוסף מכיל אוסף של שירים ולהיטים בולטים לאורך הקריירה של הזמרת, בתוספת שני שירים חדשים.
בשנת 2008 יצאה מהדורה מחודשת של אלבום האוסף, על ידי חברות התקליטים קולומביה ולגסי רקורדס, אשר כוללת תקליטור נוסף עם 9 שירים נוספים.
אוסף זה נחשב לאוסף הגדול ביותר שהוציאה עד כה.
האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע לראש מצעדי המדינות של אירלנד, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת ולעשירייה הפותחת של מדינות נוספות כולל מצעדי סוף שנה של 4 מדינות.
בנוסף האלבום הגיע למעמד פלטינה ב־4 מדינות ולמעמד פלטינה כפולה בבריטניה.
The Essential Cyndi Lauper הוא אלבום אוסף מאת זמרת הפופ האמריקאית סינדי לאופר.
הוא הופץ כחלק מסדרת The Essential של סוני BMG בשנת 2003. האלבום נמכר בלמעלה מ-15,000 עותקים בארצות הברית, על פי נילסן סאונדסקאן.
האלבום הגיע למקום ה-210 במצעד האלבומים שביפן.
The Dream (בעברית: החלום) הוא אלבום האולפן השני של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment.
האלבום, בניגוד לאלבום הקודם שלה, כולל שימושים קוליים נוספים מעבר לקולה של מריה, סולנית הלהקה.
הסינגל הראשון, "Forever", הופץ לראשונה בעמוד המייספייס של הלהקה באוגוסט 2008.
האלבום הגיע למקום ה-73 במצעד הבילבורד 200.
"The End" (בעברית: "הסוף") הוא שיר אפי של להקת הרוק האמריקאית הדלתות.
הסולן ג'ים מוריסון כתב בתחילה את מילות השיר על פרידתו מחברתו מארי וורבלו, אך התפתח לאורך חודשים ספורים לשיר ארוך יותר העוסק במוות, מרד חברתי ותסביך אדיפוס במהלכו האדם יגיע לחירות בכך שהרג את מה שהוריו נטעו בו.
הלהקה הקליטה את השיר, שהוא באורך 12 דקות, כשיר האחרון באלבום הבכורה שלהם שיצא לאור ב-4 בינואר ,1967. השיר זכה לפופולריות והצלחה גדולה יותר כששומש בסרט המלחמה של פרנסיס פורד קופולה ,"אפוקליפסה עכשיו" שיצא ב-1979 ,כשמונה שנים לאחר מותו של מוריסון.
השיר דורג במקום ה-336 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין "רולינג סטון" ב-2010. סולו הגיטרה בשיר דורג במקום ה-93 ברשימת "100 סולואי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים".
מוריסון כתב את השיר בליל חורף 1967 בבוץ מתחת למזח חוף ונציה בלוס אנג'לס ובמהלך ראיון בשנת 1969, הסביר את המילים;
כשהתראיין לליזי ג'יימס, הוא הסביר את משמעות הבית "My only friend, the End" בשיר; "לפעמים הכאב הוא יותר מדי לבחינה, או אפילו לסבול אותו...אבל זה לא הופך אותו לרשע - או בהכרח מסוכן.
אבל אנשים חוששים ממוות אפילו יותר מכאב.
החיים כואבים הרבה יותר ממוות.
כן - אני מניח שזה חבר".
זמן קצר מעבר לנקודת האמצע של גרסת האלבום שאורכה כמעט 12 דקות, השיר נכנס לחלק מדובר עם המילים "הרוצח התעורר לפני עלות השחר/הוא נעל את נעליו".
קטע זה של השיר מגיע לשיא דרמטי עם השורות, "אבא / כן בן?
/ אני רוצה להרוג אותך / אמא, אני רוצה..." (כשהמילים הבאות צרחו בלי להבין שמדובר ב"לזיין", שאת מילה זו צנזרו באמצעות עיצוב סאונד) שמדבר על תסביך אדיפוס.
מוריסון עבד בהפקת תלמידים של ההצגה "אדיפוס רקס" בעת לימודיו באוניברסיטת פלורידה, והקלידן ריי מנזרק הסביר;
בספרו האוטוביוגרפי Riders on the Storm ,מתופף הלהקה ג'ון דנסמור נזכר ברגע בו מוריסון הסביר בפניו את משמעות השיר;
בנוסף לכך, לדברי מגזין מוג'ו והרולינג סטון במהלך תהליכי ההקלטה של השיר, מוריסון נהג לשכב על רצפת הסטודיו תוך כדי כך שהוא ממלמל וחוזר על המילים; "לזיין את האמא, להרוג את האבא" עד שלפתע עמד והשליך טלוויזיה על חלון לוח הבקרה באולפן.
השיר הוקלט באופן חי באולפן ללא אובר-דאבינג.
שני טייקים הוקלטו כשהשני שומש עבור האלבום.
השיר תואר כאחד מחלוצי ז'אנר הרוק הגותי, כשבביקורתו של ג'ון סטיקני בויליאמס רקורד שיצאה באוקטובר 1967, תיאר אותו כ"רוק גותי".
בשנת 2017, Pitchfork כלל את השיר ברשימת "סיפור הגות ב-33 שירים".
באתר קוסמיק, ראסטי פייפס תיאר את סגנון השיר כאחת הדוגמאות המוקדמות של ארט רוק.
אולם, למרות זאת, השיר בעצם מורכב מסגנונות של רוק פסיכדלי, ראגא רוק וספוקן וורד.
בנוסף, סגנון המוזיקה בשיר מושפע מאוד ממוזיקה הודית בעיקר בחלקי הגיטרה.
קריגר השתמש בכיוון גיטרה שלמד משיעוריו של ראווי שנקר בבית הספר הקנארי למוזיקה בלוס אנג'לס, על מנת ליצור סאונד דמוי סיטאר או וינה.
לשיר יצאו מספר גרסאות הנבדלות מהמקורית, בין היתר גרסה בת 6 וחצי דקות שיצאה בתקליטור The Very Best of The Doors.
נעשה שימוש בשיר בסרט "אפוקליפסה עכשיו" שיצא 8 שנים לאחר מותו של מוריסון ,ב-1979, אך שומשה גרסה שעברה רמיקס במיוחד עבור הסרט.
בראיון לרדיו משנת 2020, קריגר סיפר שלפרנסיס פורד קופולה ויוצרי הסרט הייתה רשות להשתמש בכמעט כל שירי הלהקה ,אך בחרו ספציפית בשיר הזה מאחר שהתאים.
בהופעות החיות, הלהקה נהגה לעשות את השיר כסוגר את ההופעות משום שהוא נקרא "הסוף".
במועדון המטריקס בסן פרנסיסקו, גרסת השיר בהופעה הייתה כ-14 דקות, בזמן שההופעה המפורסמת ביותר של הלהקה בהוליווד בול ביולי 1968 ,הגרסה הייתה כ-15 דקות, בחורף 1970 במהלך הופעה בניו יורק השיר ארך 17 דקות וכך גם במאי 1970 בהופעה בדטרויט.
כשהלהקה הופיעה לראשונה עם השיר במועדון הפופולרי בלוס אנג'לס וויסקי א-גוגו בערך ככמה חודשים או שנה אחרי יציאת האלבום הראשון, הם נזרקו מחוץ למועדון בשל חלק האדיפוס בשיר שבו מוריסון שר על "לזיין את האמא" ולהרוג את אבא.
חלק זה גם הפך לשנוי במחלוקת במרוצת השנים.
אך לעומת זאת, מוריסון ידע שמדובר בנושא קשה ומטריד לשמיעה ולכן עשה זאת.
בנוסף לכך, בהופעות שלאחר מכן, מוריסון נהג לייצר אווירה מיסטית ומסתורית עבור הקהל כשהשיר נוגן כאשר נהג לצעוק את המשפט "Bring Out Your Dead" (הביאו את המתים שלכם) ,משפט שהיה מוכר בתקופת ימי הביניים בקרב המוציאים להורג.
בנוסף נהג מוריסון לרקוד ריקוד אינדיאני עתיק שנקרא "ריקוד הרפאים", שלפי אמונות שונות בקהילת הילידים האמריקאים עליהם מוריסון למד, מחבר את עולם החיים עם עולם המתים כדי להביא שלום ושגשוג.
The Eras Tour הוא סיבוב ההופעות השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
במהלך ההופעות היא ביצעה בעיקר שירים מאלבומיה האחרונים, Lover, folklore, evermore ו-Midnights, שלא בוצעו בהופעות חיות עקב מגפת הקורונה העולמית.
הסיבוב נערך באצטדיונים ברחבי העולם, כשההופעה הראשונה הייתה ב-17 במרץ 2023 בגלנדייל שבאריזונה.
הסיבוב כולל הופעות רבות בארצות הברית שהתקיימו עד תחילת אוגוסט 2023, ולאחר מכן הופעות במקסיקו, ארגנטינה וברזיל עד סוף 2023. בשנת 2024 סוויפט הופיעה ביפן, אוסטרליה וסינגפור, והחל ממאי 2024 התקיימו כ-48 הופעות באירופה.
ההופעה ה-149, שחתמה את סיבוב ההופעות, נערכה בוונקובר שבקנדה, ב-8 בדצמבר 2024. בסך הכול נמכרו במהלך סיבוב ההופעות כרטיסים בשווי של יותר מ-2 מיליארד דולר, יותר מכפול מכל סיבוב הופעות אחר בהיסטוריה.
בהופעות נכחו יותר מ-10.1 מיליון צופים, על אף שהמחיר הממוצע לכרטיס היה 204 דולר (בהשוואה לממוצע של 131 דולר ב-100 סיבובי ההופעות המצליחים בשנת 2023).
ההופעה עם מספר הצופים הגבוה ביותר (96,006) הייתה במלבורן שבאוסטרליה.
בשמונה ההופעות שערכה סוויפט באצטדיון ומבלי בלונדון לבדן, צפו 753,112 אנשים.
סוויפט הוציאה סרט של סיבוב ההופעות לאקרנים ברחבי העולם בשם "Taylor Swift: The Eras Tour", שיצא לאור ב-13 באוקטובר 2023.
בשנת 2018 קידמה סוויפט את אלבומה השישי, Reputation, ויצאה לסיבוב הופעות עולמי בשם "Taylor Swift's Reputation Stadium Tour".
עקב מגפת הקורונה בוטל סיבוב ההופעות השישי המתוכנן שלה, "Lover Fest".
במהלך הימים שקדמו ליציאתו של Midnights אישר אתר האינטרנט של סוויפט ב את היציאה לסיבוב ההופעות בעקיפין.
הזמנה מוקדמת של האלבום בחנות הבריטית זיכתה את קוניה לגישה מיוחדת לקוד מכירה מוקדמת להופעותיה של סוויפט במדינה.
ב-24 באוקטובר הצהירה סוויפט בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון כי היא צריכה לצאת לסיבוב הופעות, וכשיגיע הזמן הנכון היא תעשה זאת.
ב-1 בנובמבר 2022 הודיעה סוויפט ב"Good Morning America" ובחשבונות המדיה החברתית שלה שסיבוב ההופעות הבא שלה ייקרא "The Eras Tour".
היא תיארה אותו כ"מסע בתקופות המוזיקליות השונות בקריירה שלה".
החלק בארצות הברית מורכב מ-52 הופעות בעשרים ערים שונות.
הוא התחיל ב-18 במרץ 2023 בגלנדייל שבאריזונה ויסתיים ב-9 באוגוסט 2023 באינגלווד שבקליפורניה.
מופעי החימום של חלק זה הם פאראמור, חיים, פיבי ברידג'רס, ביבדובי, גירל אין רד, מונה, גייל, גרייסי אברמס ואוואן.
ביוני 2024, סוויפט אישרה כי סיבוב ההופעות לא יוארך מעבר למופעים הסופיים המתוכננים בדצמבר 2024. ההופעה ה-100 של סיבוב ההופעות נחגגה במהלך הופעה בליברפול, שבה הודתה סוויפט על כך שסיבוב ההופעות מסתיים.
באוגוסט 2024, סוויפט ביטלה את שלוש הופעותיה בווינה במסגרת סיבוב ההופעות בעקבות מזימה טרוריסטית שנמנעה, שהובילה למעצרם של שני גברים.
סוויפט הביעה צער וכאב על הביטולים והודתה לרשויות על כך שהצליחו למנוע אובדן חיים.
ההופעות בווינה היו אמורות להתקיים באצטדיון ארנסט האפל בין ה-8 ל-10 באוגוסט, אך בוטלו לאחר שהרשויות עצרו שני גברים מחוץ לווינה בעיירה טרניץ'.
אחד מהעצורים, צעיר בן 19 שהצהיר על נאמנותו לארגון הטרור דאעש, נתפס עם חומרים כימיים שייתכן ויועדו לייצור פצצה.
הרשויות האוסטריות החליטו לבטל את ההופעות לאחר שתחילה שקלו לקיימן תחת אבטחה מוגברת.
סוויפט סיימה את סיבוב ההופעות האירופי שלה עם חמש הופעות באצטדיון וומבלי בלונדון, ולאחר מכן חזרה לצפון אמריקה לסיים את סיבוב ההופעות בדצמבר.
ספר "The Eras Tour Book" של סוויפט יצא לאור ב-29 בנובמבר 2024 והוצע למכירה בבלעדיות בחנויות טארגט בארצות הברית.
הספר כולל 256 עמודים בכריכה קשה ומכיל תמונות רבות מהמופעים בסיבוב ההופעות.
סוויפט מציינת במבוא לספר שסיבוב ההופעות היה "הארוך והשאפתני ביותר שניסיתי אי פעם", עם ממוצע הופעות של 3 שעות ו-15 דקות הכוללות 45 שירים.
הספר מסודר לפי "תקופות" בדומה לרשימת השירים במופע, וכל תקופה מוצגת באמצעות טקסטים ותמונות מהמופעים.
פרקים מיוחדים בספר עוסקים מאחורי הקלעים, כולל קרדיטים לנגנים, זמרי הליווי, רקדנים, וכן מחוות למיקרופונים, הגיטרות ותלבושות המופע.
סוויפט חשפה בדצמבר 2025 טריילר לסרט ההופעה "Taylor Swift | The Eras Tour | The Final Show", המתעד את המופע האחרון של סיבוב ההופעות בוונקובר.
הסרט יצא לאור ב-12 בדצמבר 2025 ומשלב את כל מקטע Tortured Poets Department, שנוסף רק לאחר יציאת האלבום באפריל 2024 ולא הופיע בגרסאות קודמות של הסרט.
במקביל לסרט התפרסמה סדרה תיעודית בשם "Taylor Swift | The Eras Tour | The End of an Era", הכוללת תיעוד מאחורי הקלעים, קטעי חזרות ופרשנות של סוויפט על מהלך יצירת ההפקה.
| תוכן = ; אקט ראשון – Lover
אקט חמישי – Speak Now
אקט תשיעי – סט אקוסטי, שני שירים מתחלפים בכל מופע.
סט זה נלקח מההופעה בנאנטר ב-9 במאי 2024.
אקט רביעי – Speak Now
+רשימת מופעים 2023תאריךעיר, מדינהמדינהמיקוםמופעי חימוםצופיםהכנסה17 במרץגלנדייל, אריזונהארצות הבריתState Farm Stadiumפארמור
גייל——18 במרץ24 במרץפרדייס, נבדהAllegiant Stadiumביבדובי
גייל——25 במרץ31 במרץארלינגטון, נבדהאצטדיון AT&TMuna
גרייסי אברמס2 באפריל13 באפרילטמפה, פלורידהRaymond James Stadiumביבדובי
גרייסי אברמס15 באפריל21 באפריליוסטון, טקססnrg Stadium——22 באפריל23 באפריל28 באפרילאטלנטה, ג'ורג'יהMercedes-Benz Stadium——29 באפריל30 באפרילMuna
גייל5 במאינאשוויל, טנסיNissan Stadiumפיבי ברידג'רס
גייל7 במאי12 במאיפילדלפיה, פנסילבניהLincoln Financial Fieldפיבי ברידג'רס
גרייסי אברמס19 במאיפוקסבורו, מסצ'וסטסGillette Stadiumפיבי ברידג'רס
גרייסי אברמס26 במאיאיסט רתרפורד, ניו ג'רזיMetLife Stadiumפיבי ברידג'רס
Owenn2 ביונישיקגו, אילינויSoldier Fieldגירל אין רד
גרייסי אברמס9 ביונידטרויט, מישיגןFord Fieldגירל אין רד
גרייסי אברמס——10 ביוניגירל אין רד
Owenn16 ביוניפיטסבורג, פנסילבניהAcrisure Stadiumגירל אין רד
גרייסי אברמס——17 ביוניגירל אין רד
גרייסי אברמס——24 ביוניגירל אין רד
גרייסי אברמס——1 ביולי7 ביוליקנזס סיטי, מיזוריאצטדיון ארוהד——8 ביולי14 ביולידנוור, קולורדוEmpower Field at Mile High——15 ביולי22 ביוליסיאטל, וושינגטוןLumen Fieldחיים
גרייסי אברמס——23 ביולי28 ביוליסנטה קלרה, קליפורניהאצטדיון ליווייס——29 ביולי3 באוגוסטאינגלווד, קליפורניהאצטדיון SoFi——4 באוגוסטחיים
גרייסי אברמס7 באוגוסט8 באוגוסט9 באוגוסטחיים
גייל24 באוגוסטמקסיקו סיטימקסיקוForo Solסברינה קרפנטר——25 באוגוסט26 באוגוסט27 באוגוסט9 בנובמברבואנוס איירסארגנטינהEstadio River Plate——10 בנובמבר11 בנובמבר17 בנובמברריו דה ז'ניירוברזילEstádio Olímpico Nilton Santos——18 בנובמבר19 בנובמבר24 בנובמברסאו פאולוAllianz Parque——25 בנובמבר26 בנובמבר
+מופעים שבוטלו 2024תאריךעירמדינהמיקוםסיבה לביטול8 באוגוסטוינהאוסטריהErnst-Happel-Stadionפיגוע טרור מתוכנן של דאעש בהופעה9 באוגוסט10 באוגוסט
סיבוב ההופעות הפך לאירוע תרבותי בעל השפעה רחבה, שהותיר חותם לא רק בעולם המוזיקה, אלא גם על הכלכלה והחברה.
ההופעות משכו קהלים עצומים ברחבי העולם, וסייעו לה להפוך לאחת האמניות המצליחות ביותר בהיסטוריה מבחינת הכנסות ממכירת כרטיסים.
בנוסף, סיבוב ההופעות השפיע גם ברמה הכלכלית המקומית במדינות רבות.
הופעותיה הביאו לפריחה בעסקים קטנים, במיוחד בתעשיות התיירות, המלונאות והמסעדנות באזורים בהם התקיימו המופעים.
ההשפעה הזו גרמה לכך שגורמים כלכליים ומקומיים אף שיבחו את סוויפט על תרומתה לכלכלה המקומית.
לאחר הופעותיה של סוויפט בלונדון, נוצרה סערה פוליטית סביב הליווי המשטרתי שלה להופעותיה באצטדיון וומבלי באוגוסט.
לפי דיווחים, הליווי המשטרתי המיוחד ניתן בעקבות איומים מצד גורמי טרור לאחר ההופעות בווינה, שבוטלו, ולאחר תקרית דקירה באירוע ריקודים בהשראת סוויפט בדרום אנגליה.
הליווי הזה בדרך כלל שמור לבני משפחת המלוכה או פוליטיקאים בכירים, כמו הנסיך הארי שלא מקבל יותר הגנה משטרתית פרטית.
יש טענות כי הסיוע המשטרתי ניתן מחשש לביטול ההופעות של סוויפט, דבר שהיה עלול לגרום נזק כלכלי משמעותי.