tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אגרוטק – פיתוח פתרונות לריסוס טבעי בחקלאות, הקמת מתקנים לניקוי פירות וירקות, והובלת פרויקטים בגואטמלה ובאקוודור.
טלה-רפואה – היה שותף בעסקאות בתחום ושותף לרכישת מערכת רכישה מרחוק על ידי אחת מקופות החולים וכן בעסקת רכישת צבר רפואה על ידי מילגם ועוד.
בעבר, בסכס שימש כדירקטור בחברת נת"ע (נתיבי תחבורה עירוניים).
הוא גם חבר בנבחרת הדירקטורים של רשות החברות הממשלתיות (בעבר, שימש כדירקטור במספר חברות תחת קבוצת מילגם ובחברות פרטיות שהיו בבעלותו) ומכהן כסגן הנשיא העולמי של JCCA – ארגון הגג של המרכזים הקהילתיים העולמיים.
החל משנת 2019, הוא חבר בפורום הישראלי למנהיגות (ILF).
ביחד עם הפורום הישראלי למנהיגות, בסכס מוביל יוזמות לתמיכה וקידום של נוער בפריפריה, תוך מתן מענה לאתגרים לאומיים ולחברות מוחלשות בחברה הישראלית בתחומים שונים.
בסכס מתגורר בגבעת שמואל, נשוי לאורטל ואב לארבע בנות.
רעייתו אופטומטריסטית ואורתופטיסטית ומנהלת חנויות משקפיים.
בסכס מתחרה בריצות אולטרה מרתון, והשתתף בשלושה מרוצים למרחק של 100 ק"מ, וכ-15 מרתונים.
בנוסף, הוא השתתף במרתון של המים פתוחים (שחייה של 10 ק"מ בים).
תואר ראשון במשפטים (LL.B) במכללת שערי משפט – 2001
קורס הכשרה למפרקים וכונסי נכסים באוניברסיטת בר-אילן – 2002
לימודי תעודה בדיני בנקאות באוניברסיטת תל אביב – 2004
תעודת מגשר במשרד המשפטים/אוניברסיטת בר-אילן – 2009
תואר שני במשפטים (LL.M) באוניברסיטת בר-אילן – 2010
קורס הכשרה בדיני מכרזים ליו"ר ועדות במשרד החשב הכללי במשרד האוצר – 2022
חבר ב-ILF (הפורום הישראלי למנהיגות) - 2019
סגן נשיא עולמי של ה-JCCA (ארגון הגג של המרכזים הקהילתיים העולמיים) - 2021
חבר בנבחרת הדירקטורים של רשות החברות הממשלתיות - 2022
טל וייזבורד (נולד ב-2 בינואר 2001) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2021) בקפיצה משולשת וזוכה מדליית ארד במכביה (2022) בקפיצה לרוחק.
וייזבורד מתאמן באגודת מכבי חיפה כרמל.
באליפות ישראל 2019 שנערכה ביולי סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.78 מטר.
באליפות ישראל 2020 שנערכה ביולי סיים במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.82 מטר.
באליפות ישראל 2021 שנערכה ביוני זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.97 מטר, לפני אורי ארנון (14.85 מטר) וגיא מרגלית (14.76 מטר).
באליפות ישראל 2022 שנערכה ביוני זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.02 מטר, אחרי אורי ארנון (15.09 מטר) ולפני גיא מרגלית (14.74 מטר).
בנוסף, סיים במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.88 מטר.
במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר, אחרי אבירם שוורצברד (7.60 מטר) וישי איפראימוב (7.45 מטר).
באליפות ישראל 2023 שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.36 מטר.
טל וילקנפלד היא בסיסטית, זמרת וכותבת שירים אוסטרלית.
היא הקליטה והופיעה עם אמנים כגון ג'ף בק, רינגו סטאר, בריאן וילסון, טוטו, טוד ראנדגרן, מייסי גריי, , טרבור רבין, ג'קסון בראון, ג'ו וולש, רוד סטיוארט, ג'ון מאייר, סטינג, בן הרפר, דייוויד גילמור, פארל ויליאמס, באדי גאי, בילי גיבונס, וויין שורטר, פרינס, סוזן טדסקי, הנס צימר וקרלוס סנטנה.
בשנת 2008 נבחרה וילקנפלד ל"נגנת החדשה המרגשת ביותר של השנה" בסקר בחירת קוראי מגזין .
בשנת 2013, וילקנפלד זכתה בפרס "Young Gun" של אותו המגזין.
וילקנפלד מובילה להקה משלה שבה היא שרה ומנגנת בבס ובגיטרה.
בשנת 2016 היא הוציאה סינגל בשם "Corner Painter" בהשתתפות בלייק מילס ובנמונט טנץ'.
ב-15 במרץ 2019 הוציאה את אלבום הבכורה הווקאלי שלה Love Remains, שהגיע למקום הראשון במצעד ה-Heatseeker בשבוע הראשון לאחר יציאתו.
וילקנפלד התארחה גם בהסכתים פופולריים, כולל , לקס פרידמן ו של ביל בר.
וילקנפלד נולדה בבונדיי שבניו סאות' ויילס.
היא החלה לנגן בגיטרה בשנת 2000, כשהייתה בת 14. שנתיים לאחר מכן, היא נשרה מהתיכון והיגרה לארצות הברית, שם למדה לנגן בגיטרה חשמלית.
שנה לאחר המעבר עברה לנגן בגיטרה בס.
בשנת 2004 סיימה וילקנפלד את לימודיה בקולג' למוזיקה לוס אנג'לס.
היא קיבלה מלגה מחברת הגיטרות סדובסקי והקדישה את מרצה להקמת להקה ולהלחנת שירים.
בגיל 18 עברה וילקנפלד לניו יורק והחלה להופיע במועדוני הג'אז של העיר.
בזמן שניגנה במועדון בניו יורק בשנת 2006, וילקנפלד פגשה כמה מחברי להקת האחים אולמן.
היא מייחסת את הופעתה הראשונה על במה גדולה לחברי הלהקה אוטייל ברברידג' ולדריק טראקס, שעודדו אותה להצטרף אליהם בתיאטרון ביקון.
הג'אם בהופעה זו ארך כ-40 דקות ווילקנפלד שלחה את הקלטה ההופעה לג'ף בק, כשהייתה מועמדת להצטרף ללהקתו.
מספר חודשים לאחר מכן באותה השנה, וילקנפלד הקליטה את אלבום הבכורה שלה, , בתוך יומיים בלבד.
וילקנפלד הלחינה, הפיקה, עיבדה וניגנה בבס בשבעה שירים עם וויין קראנץ, ג'פרי קיזר, הסקסופוניסט שיימוס בלייק וקית' קרלוק.
לאחר שנודע לה שצ'יק קוריאה מחפש בסיסט לסיבוב הופעות קרוב, וילקנפלד שלחה לו קטעים מתוך Transformation ונבחרה לסיבוב ההופעות האוסטרלי שלו בשנת 2007, יחד עם פרנק גמבל ואנטוניו סאנצ'ז.
כמה חודשים לאחר מכן, היא הצטרפה לג'ף בק, ויני קוליוטה וג'ייסון רבלו לסיבוב ההופעות האירופי של בק.
הלהקה השלימה סיבוב הופעות ב של אריק קלפטון בשיקגו בשנת 2007, והופיעה בפני קהל של כ-40,000 איש – הופעה שכל כרטיסיה אזלו.
בנובמבר 2007, וילקנפלד שוב הצטרפה לבק ולשאר חברי הלהקה לשהות אמן בת שבוע במועדון הג'אז של רוני סקוט בלונדון.
בק בחר את המקום להקלטת DVD ודיסק חדשים, עם אורחים כמו קלפטון, ג'וס סטון ואימוג'ן היפ.
התקליטורים צולמו והתפרסמו כאלבום של ג'ף בק בשם Live at Ronnie Scott's.
באותה שהות בלונדון, וילקנפלד חברה להרבי הנקוק, וויין שורטר, הזמרת והמתופף קוליוטה למופע, שצולם עבור הסדרה "Live from Abbey Road" של רשת הטלוויזיה A&E.
וילקנפלד סיימה את 2007 עם שתי הופעות עמידה בגריניץ' וילג' עם וויין קראנץ, בהשתתפות הלהקה.
בשנת 2008 וילקנפלד ליוותה את קראנץ בהופעות בלוס אנג'לס, לפני סיבוב ההופעות באוסטרליה עם קראנץ וקווין קרלוק (איחוד של הלהקה שהופיעה ב-Transformation).
בסוף סיבוב ההופעות, קראנץ, קרלוק וג'ון ביזלי ליוו את וילקנפלד במהלך הופעת הבכורה שלה במופע "" בלוס אנג'לס.
ביולי אותה שנה, וילקנפלד ליוותה את ג'ף בק במופע מחווה לג'ורג' מרטין בלוס אנג'לס.
היא הופיעה גם בג'אם חג המולד השנתי ה-20 של וורן היינס, באיחוד מחודש עם האחים אולמן ואירוח של , איוון נוויל (Ivan Neville) ו.
באותה השנה, וילקנפלד קיבלה שיחת טלפון מפרינס והופתעה מכך שדבריו הראשונים היו, "האם את אוהבת את רולי התופים של המתופף ג'ק דז'ונט?" פרינס הזמין את וילקנפלד להשתתף במסיבות בביתו בלוס אנג'לס.
חודשים אחר כך, פרינס התקשר לווילקנפלד ממיניאפוליס.
הוא אמר שהוא רוצה להקים איתה שלישייה וביקש ממנה למצוא מתופף להופעה.
כריס קולמן, שניגן עם צ'אקה קאן ורייצ'ל פארל, נבחר לתפקיד.
במרץ 2010, וילקנפלד נסעה לפייזלי פארק והחלה לאלתר ולנגן אקורדים בהוראתו של פרינס.
הוא לא נתן לי הנחיות כלשהן לגבי מה לנגן, מעבר לאקורד פה ושם.
זה היה פשוט 'עשי את מה שאת רוצה'", הסבירה וילקנפלד.
התהליך הגיע לשיאו ב-Welcome 2 America, אלבומו של פרינס משנת 2021, הראשון שיצא לאחר מותו עם קטעים שלא התפרסמו קודם לכן.
וילקנפלד ניגנה בבס ב-10 מתוך 12 הרצועות, שהוקלטו בשנת 2010.
בשנת 2009 ערכה וילקנפלד סיבוב הופעות באוסטרליה ויפן עם ג'ף בק.
שבועות לאחר מכן יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית, עם כניסתו של בק להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הם ניגנו שם את "הבולרו של בק" (קטע רוק אינסטרומנטלי משנת 1966), וג'ימי פייג' מלד זפלין הצטרף אליהם ל-Immigrant Song.
אלבום DVD של הופעה זו "היכל התהילה של הרוקנרול: אגדות" יצא לאור בשנת 2010.
בין סיבובי ההופעות ביפן וארצות הברית הופיעה וילקנפלד עם דה רוטס בתוכנית "Late Night" עם ג'ימי פאלון, כאורחת המוזיקלית הראשונה שלהם.
לאחר מכן הצטרפה לסיבוב ההופעות הקיצי של ג'ף בק באירופה, קנדה ובריטניה.
דייוויד גילמור מה-פינק פלויד הופיע עם הקבוצה במהלך הופעה באלברט הול.
באוקטובר 2009 הצטרפה וילקנפלד לג'ף בק במדיסון סקוור גארדן לשתי הופעות, לציון 25 שנה להיכל התהילה של הרוקנרול.
בשנת 2010 יצא לאור תקליטור ה-DVD לציון 25 שנים להיכל התהילה של הרוקנרול, שכלל גם את "Big Block" ,"A Day in the Life" ו-"Freeway Jam".
בשנת 2010 הופיעה וילקנפלד במופע לציון 40 שנה ללהקת "Baked Potato" באמפיתיאטרון "פורד" שבקוני איילנד, עם להקתו של סטיב לוקאת'ר.
היא ליוותה את הנקוק ברחבי ארצות הברית, קנדה ואירופה, תוך כדי קידום אלבום חדש שבו ניגנה.
הסיור כלל מופע בקרנגי הול, לציון יום הולדתו ה-70 של הנקוק.
בספטמבר 2011 ליוותה וילקנפלד את סטיבן טיילר וג'ף בק בפסטיבל המוזיקה "iHeartRadio" ב-MGM גרנד גארדן ארנה.
ב-19 במאי 2012 ליוותה וילקנפלד את בק ומיק ג'אגר בתוכנית סאטרדיי נייט לייב.
בשנת 2013 היא הצטרפה לריאן אדמס, כשותפה באלבום האולפן שלו Ryan Adams שיצא בשנת 2014. היא השתתפה בשני שירים באלבום "Toto XIV" של להקת Toto וכתבה יחד עם גיטריסט להקת ZZ Top, בילי גיבונס, שיר בשם "Running Whiskey", שיצא לאור בשנת 2016 על ידי להקת Supersonic Blues Machine.
בשנת 2018 הופיעה וילקנפלד עם בוב וויר ולהקתו, "וולף ברוס", בתיאטרון ארלינגטון בסנטה ברברה, ובתיאטרון ביקון במנהטן.
וילקנפלד כיכבה בשער גיליון מרץ 2019 של המגזין Bass Player, וב-22 ביולי 2019 היא ביצעה את "Killing Me" ואת "Corner Painter" בתוכנית "ג'ימי קימל לייב!".
בשנת 2022, וילקנפלד הקליטה וביצעה את "Oye Como Va" לצד סנטנה, קורי הנרי ובקי ג'י כחלק מ-Playing for Change.
בינואר ובפברואר 2023, היא הופיעה בחמש הופעות עם Incubus, במקום הבסיסט שלהם בן קני, שהתאושש מניתוח מוח באותה העת.
היא גם הופיעה פעמיים בפסטיבל לצד קורי וונג מוולפפק וג'יי.פי סאקס.
להקת "Scary Pockets" הוציאה סינגל שבו וילקנפלד שרה את "Big Yellow Taxi" יחד עם לארי גולדינגס.
וילקנפלד גם הופיעה בהופעה חיה בפסטיבל הג'אז של ניופורט ובפסטיבל הג'אז של מונטריי עם "Scary Goldings" בהשתתפות ג'ון סקופילד.
ב-3 במרץ 2016 הוציאה וילקנפלד סינגל בשם "Corner Painter", שבו השתתפו בלייק מילס ובנמונט טנץ'.
באותה השנה, המגזין רולינג סטון דיווח כי וילקנפלד "עובדת על מוזיקה חדשה, שמראה כיצד היא התפתחה מילדת פלא אינסטרומנטלית לזמרת-כותבת שירים אדירה".
ב-15 במרץ 2017 הציג ג'אד אפאטאו את "Corner Painter" בעונה השנייה בת 12 הפרקים של סדרת הנטפליקס שלו "אהבה".
וילנקפלד גם פתחה את מסע ההופעות של The Who בצפון אמריקה, שהתחיל בדטרויט ב-27 בפברואר 2016. היא החלה להופיע באופן עצמאי, בין תאריכי ההופעות של The Who.
ההופעה הראשונה הייתה ב-29 בפברואר 2016 בטורונטו.
ב-14 בדצמבר 2018 הוציאה וילקנפלד שיר בשם "Under the Sun".
בשנת 2019, פרסם המגזין בילבורד את הסינגל החדש שלה "Killing Me".
וילקנפלד הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Love Remains, ב-15 במרץ 2019. האלבום כולל את מילס בגיטרה וטנץ' בקלידים.
ג'קסון בראון היה המפיק בפועל של האלבום, שהגיע למקום הראשון במצעד "Billboard Heatseeker" במהלך השבוע הראשון לאחר צאתו.
האלבום זכה לשבחים רבים מהתקשורת, וצוין בכתבי העת "רולינג סטון", "רליקס", "Paste", "בילבורד" ו"פורבס".
מגזין ה"רולינג סטון" תיאר את הופעת הבכורה שלה כ"עשרה שירים צפופים, עמוסי ריפים, עם מילים חצופות ומופנמות, שמוכיחים את כישורי הכתיבה שלה".
וילקנפלד ממליצה על גיטרות בס ומיתרים של Sadowsky, מגברי EBS Professional Bass Equipment, כמו גם לוחות ודוושות לעיבוד צלילים שלהם.
טל מנשה היא התנחלות בגוש שקד שבצפון-מערב השומרון, הממוקמת בסמוך להתנחלוית שקד וריחן.
ההתנחלות היא יישוב קהילתי דתי השייך למועצה אזורית שומרון, והיישוב הקטן ביותר בגוש יישובי שקד.
שמו של טל מנשה הוא על שם נס גיזת הצמר של גדעון, שהיה משבט מנשה ().
על פי המסורת, הנס התרחש בסמוך למיקום היישוב.
טל מנשה החלה בשנת 1991 כגרעין התיישבות של בוגרי הטכניון ובוגרי כולל מר"ץ ממבשרת ציון, אשר ביקשו להתיישב מצפון לג'נין.
באופן זמני התגוררו חברי הגרעין המייסד במושב שדה יעקב שבעמק יזרעאל.
לאחר שיצחק רבין נבחר לראשות הממשלה ב-1992, הופנו חברי הגרעין להתיישבות בצמוד ליישובים שקד וחיננית.
מכיוון שבאותה תקופה כבר לא הכריזה הממשלה על הקמת יישובים חדשים מעבר לקו הירוק, הוקמה טל מנשה באופן רשמי כשכונה של חיננית, אך עם מזכירות ומוסדות נפרדים ונציג נפרד במועצה האזורית שומרון.
כיום היישוב שייך למסגרת של תנועת אמנה השייכת לזרם הפוליטי של גוש אמונים.
לקראת הבחירות לראשות מועצה אזורית שומרון, בנובמבר 2007, החליט היועץ המשפטי לממשלה שלטל מנשה לא יהיה נציג נפרד במועצה האזורית ולא יהיה לה ועד מקומי נפרד, אלא היא תוכלל בתוך חיננית במסגרת של ועד משותף (החלטות דומות ניתנו גם לגבי ההתנחלויות נופי פרת ושבות רחל).
עתירה של שני היישובים לבג"ץ, בבקשה לנציגים נפרדים, נדחתה.
בבחירות התמודדו שתי רשימות: רשימה של אנשי טל מנשה בשיתוף עם חלק מאנשי חיננית שכונתה "ביחד" ורשימה של חלק אחר מתושבי חיננית.
בבחירות למועצה האזורית נבחר נציג מטל מנשה, ובבחירות לוועד המקומי נבחרו שלושה נציגים של רשימת "ביחד", שניים מהם מטל מנשה ואחד מחיננית ושני נציגים מהרשימה האחרת.
בעקבות תוצאות הבחירות פנו אחדים מתושבי חיננית ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה נוספת להפריד בין היישובים.
בבחירות למועצה האזורית שומרון בנובמבר 2012 לא התקיימו בחירות בחיננית וטל מנשה.
הנהלות האגודות של שני היישובים הגיעו להבנות על אופן חלוקת התפקידים ביניהם ובכך ממשיכים להתקיים זה בצד זה שתי קהילות המוגדרות כיישוב אחד אך מתפקדות לכל דבר ועניין כיישובים נפרדים.
בשנת 2013 אושרה התב"ע הראשונה של היישוב.
בסוף 2024 החלה בניית שכונת "נווה אסתר" על שמה של אסתר הורגן שנרצחה בקרבת היישוב בחנוכה תשפ"א, דצמבר 2020.
במרץ 2025 קיבל הקבינט המדיני-ביטחוני החלטה להעניק לטל מנשה ול־12 יישובים נוספים שמוגדרים רשמית כשכונות של יישובים סמוכים, מעמד של יישוב עצמאי.
ובנובמבר אותה שנה ההחלטה בוצעה סופית.
בטל מנשה מתגוררות כ-140 משפחות.
התושבים עוסקים במגוון רחב של עבודות - עובדי הייטק לצד אנשי חינוך ועובדים סוציאליים, קבלני בניין וסוחרים, שכירים ועצמאים.
ביישוב גרים ישראלים ותיקים וכן עולים מצרפת, מגרמניה, מארצות הברית, מדרום אמריקה ומחבר המדינות.
טל-מנשה מורכב מאוכלוסייה דתית תורנית.
אורחות חיי התושבים מתנהלים לפי ההלכה היהודית ובהנחיית הרב יצחק שטרן, רב היישוב מאז סיוון תשפ"ה.
לפניו כיהן כרב היישוב מאז הקמתו הרב ראובן עוזיאל.
בטל מנשה מוסדות חינוך לגיל הרך, גני ילדים ובית ספר יסודי תורני אזורי בשם "טללי אורות" (בו לומדים כ-200 תלמידים).
בבית הספר קיים 'גן תלמודי', אשר התלמידים שותפים בו לעבודה חקלאית, פינת חי פעילה, חדר מחשבים וכדומה.
בגיל העל-יסודי לומדות הבנות באולפנית בפרדס חנה, באולפנית בחריש, באולפנית כפר פינס ועוד, והבנים בישיבה התיכונית בחריש, בישיבת בני עקיבא כפר הרואה, ועוד.
מ-2004 פעלה בטל מנשה במשך מספר שנים מדרשה לבנות ("מדרשת טל מנשה"), ששילבה שירות לאומי עם לימודים תורניים עבור בנות השירות הלאומי באזור.
המדרשה פעלה תחת חסותו של הרב חיים דרוקמן, שהרצה אחת לחודש במדרשה.
בטל מנשה קיים בית כנסת אחד מרכזי, בו מתקיימים כל מנייני התפילה, זאת על פי התפיסה של אחדות הקהילה ומניעת ריבוי ופיצול מניינים.
נוסח התפילה מעורב ונקבע על פי נוסח החזן.
כל ערב מתקיים לימוד משותף של "הדף היומי" בגמרא.
כמו כן מתקיימים שיעורים של רב היישוב, הרב יצחק שטרן, בנושאי פרשת השבוע, תנ"ך, תלמוד בעיון, שיעורי נשים, כמו כן, מתקיים "סדר ערב" פעם בשבוע, לילדים הצעירים.
בית הכנסת המרכזי הוא "אוהל יצחק".
התפילות בנוסח עדות המזרח מתקיימות כיום בשבתות ובחגים בבית הכנסת "טל-גנים", שהוקם על ידי משרד הביטחון משרידי בית הכנסת של היישוב המפונה גנים.
בטל מנשה פועלים מקווה לנשים, ספרייה, ו"חדר נוער" בו מתקיימת אחת לשבוע פעילות לכל שכבת גיל בכיתות ז'-י"ב על ידי רכז הנוער.
ביישוב מתקיימים מופעי תרבות בתקופת החגים, חוגי תורה לילדים, פעילויות בספרייה, וחוגי ספורט לילדים.
כמו כן מתקיימים ערבי נשים לנשות היישוב והסביבה.
טל חן (נולד ב-4 באוגוסט 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
חן החל את הקריירה בקבוצות הנוער של הפועל צפרירים חולון, והיה אף שחקן נבחרת הנוער ולאחר מכן קפטן הנבחרת הצעירה, במדיה רשם 14 הופעות.
בשנת 2000 עבר למכבי נתניה ושנה לאחר מכן עבר להפועל חיפה שירדה לליגה הלאומית בתום אותה עונה, שם שיחק גם בעונה שלאחר מכן.
לקראת עונת 2003/2004 עבר להפועל תל אביב.
ב-4 בינואר 2004 עלה לראשונה בהרכב הראשון של הקבוצה, וכבש את השער הראשון בניצחון 1-4 על בית"ר ירושלים.
לאחר אותו משחק קנה חן את מקומו בהרכב.
בעונת 2004/2005 נקלעה הפועל תל אביב לתחתית הטבלה וחן הוסט לעמדת הקשר האחורי, והיה מהשחקנים הבולטים בקבוצה הואיל ותרם רבות להישארותה בליגת העל.
יכולתו הטובה בעונה זו גרמה לזימונו לראשונה לסגל נבחרת ישראל, אך הוא לא זכה להופיע במדיה.
בתום העונה קיבל חן את תואר "השחקן המצטיין" מטעם ארגון האוהדים של הפועל אביב.
בעונת 2005/2006 זכה עם הפועל אביב בתואר ראשון בקריירה - גביע המדינה.
בעונת 2006/2007 היה שותף חן להעפלתה של הקבוצה לשלב הבתים של גביע אופ"א וזכה עמה בפעם השנייה ברציפות בגביע המדינה, כשהוא כובש את שער הניצחון בחצי הגמר מול מ.ס.
בעונת 2007/2008 איבד את מקומו בהרכב הקבוצה לאחר הגעתו של אלין טופוזאקוב, ובתום העונה שוחרר מהפועל תל אביב לאחר ששיחק חמש שנים במדיה.
בקיץ 2008 חתם חן בקבוצת בני סכנין, שם שיחק שנתיים וחצי, עד שחתם בינואר 2011 בהפועל רמת גן, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.
בעונה שלאחר מכן היה שותף חן להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגת העל.
לאחר עונה אחת בליגת העל שוב ירדה הקבוצה ללאומית, אך באותה עונה זכה עמה חן בגביע המדינה.
ב-17 בספטמבר 2013 חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, ולאחר עונה אחת במועדון הודיע חן ב-23 ביוני 2014 על פרישה ממשחק פעיל.
בשנת 2016 פתח חן סניף של רשת ארומה בבאר יעקב.
טל מוסרי (נולד ב-30 באוגוסט 1975) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה, מדבב, כוכב ילדים וזמר ישראלי.
מוסרי נולד וגדל ברמות צהלה שבתל אביב.
אחיו הוא השחקן, הבמאי והמדבב עידו מוסרי, ולהם אחות צעירה בשם שני.
אימו היא רחל מוסרי (דר) שבעברה שרה בלהקת פיקוד מרכז והשתתפה ב"רד אלינו לבקעה".
מוסרי ציין שהוא ממוצא מצרי מצד אביו.
כבר מגיל צעיר החל להופיע בתוכניות טלוויזיה שונות.
התחנך תחילה במגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות תל אביב, ולאחר מכן בבית ספר התיכון תלמה ילין שבגבעתיים.
בצה"ל שירת תחילה בחיל המודיעין, לאחר-מכן עבר ללהקת חיל החינוך וכן בהמשך ללהקת חינוך מיוחד, ונודע בביצועו לשיר "חורף 73".
מוסרי השתתף בילדותו בתוכניות הטלוויזיה "תופסים ראש" ו"קריאת כיוון"; וכמו כן היה חבר בלהקת צעירי תל אביב בין השנים 1991–1994, והשתתף בסדרות של הלהקה "לא כולל שירות" ו"תלויים באוויר".
ב-1997 הצטרף מוסרי לצוות המנחים של ערוץ הילדים.
ב-1999 שיחק עם כוכבי ערוץ הילדים בסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן.
ב-2000 שיחק שוב עם כוכבי ערוץ הילדים בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים.
ב-2001 השתתף בסרט הילדים "ורק אני לא" המבוסס על שיריו של יהודה אטלס, גילם את דורון המורה לדרמה, אחראי על מופע סוף השנה.
ב-2002 שיחק בסדרה "לחיי הערבה", אשר הייתה פרודיה על הטלנובלה "לחיי האהבה" גילם את דמותה של הדסה הדסי אשתו של שלמה.
באותה השנה שיחק בסרט הקלאסיקה והדרמטי של ערוץ הילדים "אח שלי הגדול" גילם את אורי, חייל שנהרג במהלך שירותו הצבאי, אחיו של אסף (עופר סקר), בן 13 המתקשה להתמודד עם הכאב והגעגועים, ומנהל איתו שיחות בדמיונו, עם השנים הסרט הפך לסמל ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
ב-2003 גילם את רונן בסדרת המערכונים "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים" ששודרה בערוץ הילדים.
התארח בתפקיד עצמו בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הקומית "הפיג'מות" ששודרה בערוץ הילדים, התארח שוב בתפקיד עצמו גם בעונה החמישית, השישית והשביעית של הסדרה.
בשנת 2005 שב לגלם את רונן בסדרת המערכונים "הצלצול הוא בשבילי" סדרת המשך לסדרה "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים" ששודרה בערוץ הילדים.
באותה השנה גם השתתף בתוכנית הפרידה של עודד מנשה מערוץ הילדים שנקראת "לעודד באהבה".
בשנים 2005–2007, 2013–2014 שיחק במשך 5 עונות בסדרת הנוער "השמיניה" בתפקיד עמוס "דדי" דביר: אביהם של איה (הילי ילון), ניני (ידידיה ויטל), תמר (אביב בוכלר) וירון (איתמר כרמלי), ובן זוגה של דגנית (אדית חצור).
ב-2006 שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית של הדרמה היומית "השיר שלנו" של yes בתור יריב, אחיו של ששי טל (עידו מוסרי) שבמציאות הוא גם אחיו.
בשנים 2007–2010 שיחק בסדרה "האי" למשך כשלוש עונות בתפקיד בלו וגורדון מילר.
בשנת 2008 שיחק בסרט המוזיקלי "היא לא תדע" ששודר בערוץ הילדים, הסרט מבוסס על שיריו של דני סנדרסון.
בשנים 2010–2011 שיחק מוסרי בסדרה "מה בכריש?" בתפקיד קוסם האנייה, אברם קדברם.
ב-2012, השתתף בתוכנית "גאליס" בתפקיד וולקן, אחיה של גאיה.
בשנת 2013, הנחה את התוכנית "הבנים והבנות", וחזר לשחק את דדי דביר בעונה הרביעית של "השמיניה".
בנוסף, החל משנת 2013, משמש מוסרי כפרזנטור של רשת חנויות הצעצועים "עידן 2000".
בשנת 2014, השתתף בסדרה "שוברי גלים" של yes בערוץ הילדים בתפקיד בונדר.
באותה שנה השתתף בילדים יוצרים סרטים של HOT בתפקיד הבמאי של ההצגה שלגיה.
מוסרי הנחה תוכניות רבות בערוץ הילדים, כמו "ניפגש בסיבוב" ו"הקול נשאר במשפחה" יחד עם רוני דואני ו"סתאאאם!".
כמו כן השתתף בתוכניות בערוץ לוגי.
בשנת 2016 התארח בעונה הראשונה של הסדרה הקומית של אדיר מילר שנקראת "צומת מילר" ששודרה בערוץ 2, שיחק בתפקיד עצמו.
ב-29 במאי 2015, הודיע מוסרי בחשבון האינסטגרם שלו על פרישתו מהנחיה בערוץ הילדים.
הוא הסביר כי "הגיע הזמן להיפרד ולצאת לדרך חדשה".
ב-31 במאי, נודע כי עבר לערוץ ניקלודיאון.
הדבר עורר סערה גדולה בתחום התקשורתי וגרר תגובות רבות, רובן הומוריסטיות, בהן התואר "בוגד", מצד הגולשים ברשתות החברתיות ובעיקר בדף הפייסבוק שלו.
מהערוץ נטען ב-2017 כי מוסרי פוטר ולא פרש.
בעת עזיבתו היה מוסרי המנחה הוותיק ביותר בערוץ הילדים.
הוא מחזיק בשיא משך ההנחיה הגדול ביותר בתולדות הערוץ - 18 שנים.
ב-17 בדצמבר 2015, יצאה הסדרה הראשונה שלו בערוץ ניק ג'וניור "מיץ ושיר".
הסדרה זכתה להוקרה רבה ולהערכה חינוכית.
ב-31 בינואר 2016, הנחה את התוכנית "צ'מפיונסניק", שאותה אף הכין עם חברו, גיורא חמיצר.
בשנים 2016–2019 שיחק בסדרה "נעלמים" בתפקיד משנה אחיו של עידו, שעובד עם פיזנטי ונקלע לשורת הסתבכויות.
ב-2020, החל לשחק בסדרת הנוער "זיגי" בתור המפיק של המופע הגדול, וגם ב-2021 שיחק בעונה השנייה של הסדרה, כתפקיד אורח, אך ב-2022, חזר לתפקידו בעונה הרביעית אחרי שלא השתתף בעונה השלישית.
הוא שיחק את בן קלוגר בסדרת הנוער "ספיידרז" בערוץ TeenNick.
בספטמבר של אותה שנה שיחק בסדרת הילדים "צוות הצלה" את מנצח המקהלה דובל'ה.
ב-2021, הנחה את התכנית "מרימים מסך" בערוץ 8, בה הוא ראיין את מיטב השחקנים של תיאטרון "הבימה".
ב-25 בנובמבר 2021, נודע כי חוזה הבלעדיות של מוסרי עם ערוץ ניקלודיאון הסתיים, וכי הוא יחזור להנחות בערוץ הילדים בעונה החדשה של "ששטוס".
לאורך השנים השתתף מוסרי גם בדיבוב לעברית של סדרות ושל סרטי אנימציה רבים, כגון "צבי הנינג'ה" (בתפקיד רפאל), "ספיידרמן: סדרת האנימציה", "ספיידרמן המדהים" (בתפקיד פיטר פרקר/ספיידרמן), "בולי איש השלג", "תום סויר", "מחנה טופי" ו"דאוס" (בתפקיד דאוס).
מוסרי השתתף במספר הצגות ב, בהן "המפקח", "שבעה" ו"נתניה".
כמו כן שיחק בהצגה "מכתב לנועה" בתיאטרון בית ליסין, ובהצגות "תשמ"ד", "סימני דרך" וגבעת חלפון אינה עונה ו-"בוסתן ספרדי" בתיאטרון הבימה.
החל משנת 2016, מוסרי מככב במופעי במה לצידו של "בובספוג" הדמות מערוץ ניקלודיאון.
מאוקטובר 2021, משחק במחזמר "הכבש השישה עשר", בתיאטרון הלאומי הבימה
בחנוכה 2025 השתתף ב־Imagine פסטיגל.
בתחילת שנות ה-2000 ניהל זוגיות במשך כשנה עם השחקנית ימית סול.
מוסרי נשוי לנעם בן-גוריון, נכדתו של אריה בן-גוריון (אחיינו של דוד בן-גוריון).
לזוג שני בנים ובת, והם מתגוררים בתל אביב.
במהלך שנת 2006 במסגרת כתבה ב-ynet במטרה ליצור שינוי תדמיתי, בחר מוסרי לחשוף פרטים מחייו האישיים, שכללו, בין היתר, מעורבות בחיי הלילה ושימוש בסמי מסיבות כגון קוקאין.
1996: פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית "השחקן המבטיח".
2021: פרס השחקן המצטיין של תיאטרון הבימה ע"ש קרן אהלה הלוי.
2022: פרס השחקן הוותיק ביותר בערוץ הילדים.
1998: "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי"
2003: "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים" - רונן / דמויות שונות
2005: "הצלצול הוא בשבילי" - רונן / דמויות שונות
2005: "לעודד באהבה" - בתפקיד עצמו
2007: "רונן ורננה - הטלוויזיה של המדינה" - רונן
2014: "משפחה שולטת" - בתפקיד עצמו
2016: "טל והתלתלים" - בתפקיד עצמו
2021: "מותק בול באמצע" - בתפקיד עצמו
2025: "חג של יצירה עם יויו, מיכל הקטנה, טל מוסרי וסתיו בכל הצבעים"
2012: "בית ספר למוסיקה: עולים כיתה"
2017: "חבורת הספסל בדרך לחלל"
2003: המחזמר עלי באבא - טינבד
2004: המחזמר טרזן וג'יין - צ'יטה הקוף
2006: פסטיגל גיבורי הממלכה האבודה - איש השאלות
2007: המחזמר נרניה - האריה, המכשפה וארון הבגדים - פיטר פיוונסי
2008: תפוס ת'פסטיגל - אמנון פורל
2010: שרק המחזמר - פינוקיו
2010: לילה מטורף בפסטיגל - נפוליאון
2011: המחזמר הצילו שכחו אותי בבית - ג'וש
2012: SPY פסטיגל - קפטן גאדג'ט
2013: המחזמר שלגיה והצייד - שפיץ הגמד
2014: משחקי הפסטיגל - יוניברס
מותק של פסטיבל 9 - יוצאים לדרך
2017: ההצגה הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה (הבימה) - דוד אריה
2017: המחזמר "סימני דרך" (הבימה) - חיליק
2019: גבעת חלפון אינה עונה (הבימה) - רפאל "ג'ינג'י" מוקד (לסירוגין עם רוי מילר)
2019: המחזמר "רפונזל" - הנסיך השחקן
2021: בוסתן ספרדי (הבימה) - מושון קסטל (לסירוגין עם משה אשכנזי)
2021: המכבים - הקרב האחרון - יהודה המכבי
2021: עוד חוזר הניגון (הבימה) - עודד קוטלר
2022: הצגת הילדים הכבש השישה עשר (הבימה) - יונתן (לסירוגין עם ניר זליחובסקי)
2022: אידה (הבימה) - אריה לובה (לסירוגין עם עמי סמולרצ'יק)
2023: המופע כוכבי האור - עצמו
2023: הגברת הראשונה (הבימה) - דוד אלעזר (דדו) (לסירוגין עם ניר זליחובסקי)
2024: המחזמר "אלאדין ויסמין" - אלאדין
2024: המחזמר "מתנות קטנות - החנות המכושפת" - טל
2024: האמיני יום יבוא (הבימה) - עציוני
2025: גבעת חלפון אינה עונה (מעין צלנר הפקות) - ג'ינג'י
2025: "משחקי הקיץ - אתגר החוף הגדול" לצד משפחת טרסוב
טל זילברשטיין (נולד ב-1969) הוא יועץ פוליטי ואיש עסקים ישראלי.
שימש יועץ למנהיגים בולטים בישראל ובעולם, בהם ראשי הממשלה אהוד ברק, אהוד אולמרט ובנימין נתניהו.
זילברשטיין הוא המייסד והמנכ"ל של חברת הייעוץ התקשורתי GCS, שימש עד שנת 2006 כמנכ"ל פורום החברות הסלולריות ומכהן כיועץ תקשורת של מגוון חברות מסחריות.
זילברשטיין, בוגר תואר בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת תל אביב, היה אחד ממייסדי עמותת "דור שלם דורש שלום", אשר קראה למימוש הסכמי אוסלו ופעלה בסיוע כספי של איש העסקים דב לאוטמן.
בתקופת כהונתו של זילברשטיין כיו"ר התמודדה התנועה בבחירות המוניצפאליות ב-1998 וזכתה במספר מושבים במועצות מקומיות, בהם שלושה בעיריית תל אביב.
זילברשטיין עצמו לא כיהן בתפקידים אלו.
בעקבות פעילותו בדור שלם נוצר קשר בין זילברשטיין לאהוד ברק והוא מונה להיות מנהל קמפיין הבחירות לראשות הממשלה של ברק ב-1999, שבו גבר ברק על בנימין נתניהו.
בעקבות קמפיין זה נחשד זילברשטיין כי ביצע עבירות על חוק מימון מפלגות כחלק מ"פרשת עמותות ברק".
זילברשטיין נחשד כי השתמש בעמותות שונות, בהן בעמותת דור שלום, לצורך איסוף תרומות בלתי חוקיות למימון קמפיין הבחירות של ברק.
המשטרה המליצה להעמיד את זילברשטיין לדין, והיועץ המשפטי, ד"ר אליקים רובינשטיין, אימץ את עמדת המשטרה, אך ב-2006 החליטה פרקליטות המדינה לסגור את כל תיקי החשודים בפרשה, ההחלטה לסגור את התיק התקבלה על ידי עו"ד רות דוד.
בעקבות מעורבותו בקמפיין הבחירות של אהוד ברק, התוודע זילברשטיין ליועצי התקשורת האמריקנים סטנלי גרינברג, ג'יימס קרוול ובוב שרום.
זילברשטיין הקים עם השלושה ועם משה גאון בשנת 1999 חברת ייעוץ ישראלית בשם "Greenberg/Gaon-Carville-Shrum/Silverstien או GCS, אשר התבססה על שיטות העבודה והמוניטין של השלושה.
זילברשטיין הוא הבעלים העיקרי בחברה, שימש כמנכ"ל החברה בשנותיה הראשונות וכיום משמש כיו"ר החברה.
במסגרת עבודת GCS, שימש זילברשטיין כמנכ"ל פורום החברות הסלולריות, גוף העוסק בפעילות הסברה ולובי בנושא ההשפעות בריאותיות של קרינת טלפון סלולרי ובקידום האינטרסים המשותפים לחברות הסלולריות החברות בו.
הוא ניהל את ההסברה על פריסת האנטנות הסלולריות בישראל ושימש כשדלן בממשלה ובוועדות הכנסת.
על פורום החברות הסלולריות בניהולו נמתחה ביקורת מכיוון שהסתיר התקנת אנטנות בלתי חוקית בקרבת אזורי מגורים.
זילברשטיין התבטא בחריפות נגד ראש עיריית הרצליה, יעל גרמן, על רקע מאבקה בפריסת אנטנות בהרצליה, ואף הצהיר כי המשך פעילות זו מצדה עלול לגרור ניתוק של העיר מהרשת הסלולרית.
חברת GCS סיפקה שירותי ייעוץ לחברות נוספות, בהן הוט, החברה לישראל, כימיקלים לישראל, צים, טאואר סמיקונדקטור, בתי זיקוק לנפט, בנק המזרחי, הזרע, בזק, כלל ביטוח ועוד.
זילברשטיין נחשב לאחד מיועציו הקרובים של אהוד אולמרט.
לאחר בחירתו של אולמרט לראש ממשלה מונה זילברשטיין לתפקיד יועץ אסטרטגי מיוחד.
הוא היה חבר בצוות מאה הימים, קבוצה קטנה של אסטרטגים פוליטיים, אשר תפקידה היה לתכנן את השינויים בלשכת ראש הממשלה.
במהלך "פרשת מעטפות הכסף" שימש כדוברו של אולמרט בתקשורת, ובמהלך עבודתו יצא נגד פטרונו הקודם, אהוד ברק, והכריז כי "ברק הוא האחרון לדבר בנושאים ערכיים".
בשנת 2009 שימש כיועץ לגדעון סער, ובמהלך הבחירות לכנסת השמונה עשרה החל לשמש כיועץ לבנימין נתניהו, אשר עמד בראש רשימת הליכוד לכנסת.
לאחר מינויו של נתניהו לראשות הממשלה המשיך זילברשטיין לכהן כיועצו של נתניהו.
בחודש אוגוסט 2017 נעצר על ידי משטרת ישראל בחשד למעורבות בהונאת ענק בה נחשד גם איש העסקים בני שטיינמץ.
בבחירות 2017 באוסטריה עלה שמו של זילברשטיין לכותרות.
כלי תקשורת באוסטריה דיווחו כי זילברשטיין, שייעץ למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הפעיל דפי פייסבוק מכפישים ובעלי סממנים אנטישמיים נגד מועמד מפלגת העם האוסטרית, סבסטיאן קורץ, התנהלות שאינה אופיינית לפוליטיקה האוסטרית.
גיאורג נידרמיהלביכלר, יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שניהל את הקמפיין לנשיאות מטעמה, נאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות הדיווחים, והמפלגה פיטרה את זילברשטיין.
בנאום בחירות תקף קורץ את התנהלותם של ה"זילברשטיינים".
בדצמבר 2015 דווח שבני שטיינמץ ביחד עם טל זילברשטיין, שמעון שבס, יורש העצר הרומני הנסיך פול ועוד, נחשדים על ידי "הרשות הרומנית למלחמה בשחיתות" בניסיון להשתלט על קרקעות מדינה באמצעות הונאה ושוחד ובכך שגרמו לנזק של 136 מיליון אירו לרומניה.
ביוני 2019 זוכו שטיינמץ, זילברשטיין ושני ישראלים נוספים.
ב-17 בדצמבר 2020 הפך את בית המשפט העליון של רומניה את ההחלטה וגזר על שטיינמץ וזילברשטיין, בהיעדרם, חמש שנות מאסר בגין מתן שוחד בעסקת קרקעות.
בשנת 2006 התחתן זילברשטיין עם נטלי קריב, מנהלת לשכתו של שר הפנים דאז, רוני בר-און.
טל ניצן (נולדה ב־9 בנובמבר 1961) היא משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית.
זוכת פרס ברנשטיין לשנת 2008, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2010 ופרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת לשנת 2012.
התגוררה בבואנוס איירס (ארגנטינה), בבוגוטה (קולומביה) ובניו יורק (ארצות הברית), כיום חיה בתל אביב.
בעלת תואר ראשון בתולדות האמנות ובלימודים ספרדיים ולטינו-אמריקנים, ותואר שני בספרות כללית והשוואתית, מהאוניברסיטה העברית, ירושלים.
לימדה תרגום שירה בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב, וב-2014 הנחתה סדנה לכתיבת שירה באוניברסיטה העברית, במסגרת פרס דוליצקי לשירה.
ניצן הייתה נשואה למטפס ההרים דניאל קרן ולהם שני ילדים.
אחיה הוא הסופר והעיתונאי גבי ניצן.
ניצן פרסמה שמונה ספרי שירה, שלושה ספרי פרוזה, שישה ספרי ילדים, וערכה שלוש אנתולוגיות לשירה: שני מבחרים משירת אמריקה הלטינית בתרגומה, ואת המבחר 'בעט ברזל' לשירת מחאה עברית.
שיריה תורגמו והופיעו באנתולוגיות ובכתבי עת בשפות רבות, וארבעה-עשר מבחרים משיריה ראו אור בתרגום.
שיריה הולחנו, בין השאר, על ידי אלונה דניאל, ערן צור, דניאל סלומון, עומר קליין, ענת גוטמן וגל זיו.
תרגמה עשרות יצירות בשירה, בפרוזה ובתיאטרון, מספרדית ומאנגלית.
ב-2015 ראה אור רומן ראשון פרי עטה, "את כל הילדים בעולם", בהוצאת אחוזת בית.
ב-2024 הרומן תורגם לפורטוגזית וראה אור בברזיל בשם "Todas as crianças do mundo", בהוצאת Ars et Vita.
ב-2020 יצא לאור רומן שני שלה "הנוסעת האחרונה" בהוצאת עם עובד, וב-2021 קובץ הסיפורים "איך לנצח את העצב בשלושה צעדים" בהוצאת אפיק.
ערכה את סדרת "מקומי" לספרות עברית בהוצאת כרמל, את סדרת "לטינו" לספרות היספנית מתורגמת בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ואת כתב העת "אורות" ליצירה בעקבות יוצרים.
קפה השמש הכחולה, פואמה (עם ציורים מאת מירה צדר), אבן חושן, 2007.
לשכוח ראשונה, עם עובד, 2009.
להביט באותו ענן פעמיים, קשב לשירה, 2012.
לחצר הפנימית, (עם עבודות מאת ציבי גבע), אבן חושן, 2015.
את כל הילדים בעולם, הוצאת אחוזת בית, 2015, 191 עמודים.
הנוסעת האחרונה, הוצאת עם עובד, 2020, 216 עמודים.
איך לנצח את העצב בשלושה צעדים, הוצאת אפיק, 2021.
הרפתקאות דון קיחוטה, עיבוד לילדים ולנוער, (סדרת 'לטינו', הקיבוץ המאוחד, 2006).
שקספיר לפני השינה, עיבוד המחזות לסיפורים (אחוזת בית, 2011).
דנית הביישנית ודניאלה אין-דומה-לה, (הקיבוץ המאוחד, 2018).
Penki langai į sodą ("חמישה חלונות אל הגן"), מבחר משיריה בליטאית, 2009.
Soirée ordinaire ("ערב רגיל"), מבחר משיריה בצרפתית, בהוצאת Al Manar, 2011.
Vago ("תועה"), מבחר משיריה בספרדית, בהוצאת Pen Press, 2012.
Animale Notturno ("חיית לילה"), מבחר משיריה באיטלקית, בהוצאת Il Laboratorio, 2013.
El tercer niño ("הילד השלישי"), מבחר משיריה בספרדית, בהוצאת Pen Press, 2013.
O ponto da ternura ("נקודת הרוך"), מבחר משירה בפורטוגזית (ברזיל), בהוצאת Lumme Editore, 2013.
At the End of Sleep ("בקצה השינה"), מבחר שירים דיגיטלי, בהוצאת Restless Books, ארצות הברית, 2014.
Zu Deiner Frage ("לשאלתך") מבחר משיריה בגרמנית, בהוצאת Verlagshaus Berlin, גרמניה, 2015.
Deux fois le même nuage ("אותו ענן פעמיים"), מבחר משיריה בצרפתית, עם עבודות של האמן Albert Woda, בהוצאת Al Manar, 2016.
With an Iron Pen (גרסה אנגלית לאנתולוגיה 'בעט ברזל', עם Rachel Tzvia Beck) בהוצאת SUNY Press, ארצות הברית, 2009
D'un burin de fer (גרסה צרפתית לאנתולוגיה 'בעט ברזל'), בהוצאת Al Manar, 2013.
תרגמה משירתם של מיגל דה סרוואנטס, אנטוניו מצ'אדו, פדריקו גארסיה לורקה, ססאר ואייחו, פבלו נרודה, חורחה לואיס בורחס, אוקטביו פס, אלחנדרה פיסארניק, חוסה ירו ואחרים.
ניצן ערכה ותירגמה שתי אנתולוגיות לשירת אמריקה הלטינית במאה העשרים:
פעמון הפרא, הוצאת הקיבוץ המאוחד / המפעל לתרגום ספרי מופת, 2000.
תרגמה מיצירתם של ג'ון סטיינבק, איאן מקיואן, טוני מוריסון, אדית וורטון, אנג'לה קרטר, גבריאל גרסיה מרקס, מריו ורגס יוסה, חואן קרלוס אונטי, אנטוניו מוניוס מולינה, ארנסטו סאבטו, מיגל דליבס, אדוארדו מנדוסה, אאוגוסטו מונטרוסו, קרלוס פואנטס, חוליו קורטאסר ואחרים.
עיבדה גרסה לנוער של "דון קיחוטה" (סדרת 'לטינו', הקיבוץ המאוחד, 2006), ואת המבחר "שקספיר לפני השינה", עיבוד המחזות לסיפורים (אחוזת בית, 2011).
1985 - הפרס לספרות של האוניברסיטה העברית ע"ש הארי הרשון
1985 - הפרס לספרות ע"ש רוסאריו קסטיאנוס
1995 - פרס היצירה למתרגמים
1998 - פרס האשה היוצרת, מטעם ויצו
2001 - פרס שר התרבות למשוררים בתחילת דרכם
2002 - פרס שר התרבות לספרי ביכורים, עבור דומסטיקה
2005 - פרס היצירה למתרגמים
2007 - פרס אקו"ם לשירה ע"ש נתן יונתן, ליצירות שהוגשו בעילום שם
2004 - מדליה של כבוד מאת נשיא צ'ילה, ריקרדו לגוס אסקובר, עבור תרגום שירת נרודה
2008 - פרס ברנשטיין לשירה, עבור ערב רגיל
2010 - פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (פרס אשכול)
2012 - פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת
2013 - פרס האוניברסיטה העברית לשירה ע"ש דוליצקי, עבור להביט באותו ענן פעמיים
2019 - פרס עקביהו לשירה מטעם אונ' בר-אילן על הספר "אטלנטיס"
בשנת 2003 ארגנה וערכה יחד עם המשוררת טלי לטוביצקי ואחרים את האירוע רב-המשתתפים "שירה.
שלום – שירים ומשוררים לסיום הכיבוש" במועדון צוותא.
באירוע, בהנחיית פרופ' נסים קלדרון, נטלו חלק המשוררים אגי משעול, מאיר ויזלטיר, אריה סיון, טהא מוחמד עלי, יהודה אטלס, סלמאן מצאלחה ורועי צ'יקי ארד, המוזיקאיות רונה קינן, שרון בן-עזר ואלונה דניאל, והשחקנים עינת ויצמן ושמעון מימרן.
בשנת 2005 ערכה את האנתולוגיה לשירת מחאה "בעט ברזל" (הוצאת חרגול).
באפריל 2013 יזמה מכתב בחתימת עשרות סופרים ואנשי רוח לראש הממשלה במחאה על מדיניות המעצרים המנהליים, ובקריאה דחופה לשחרור העציר המנהלי שובת הרעב סאמר אל-עיסאווי.
נוסח אנגלי של המכתב בתרגומה הופץ ביוזמתה מחוץ לישראל ועורר תהודה כחלק מקמפיין בינלאומי לשחרורו.
בהמשך אותו חודש התחייבה ישראל לשחרר את אל-עיסאווי בתום שמונה חודשי מעצר, והוא הפסיק את שביתת הרעב שנמשכה תשעה חודשים.
בשנת 2014 הובילה ביחד עם רועי ארד מאבק מול בית ביאליק ועיריית תל אביב למען תשלום למשוררים תמורת השתתפותם באירועי ספרות בבית ביאליק.
ביוני 2016 יזמה וערכה שני אירועי שירה, בתל אביב ('סיפור פשוט') ובחיפה, בסולידריות עם המשוררת דארין טאטור אשר נעצרה והועמדה לדין בגין הסתה לאלימות ותמיכה בארגון טרור בעקבות מספר פרסומים בפייסבוק וביוטיוב.
באוקטובר, במלאת שנה למעצרה של טאטור, יזמה טל ניצן גילוי דעת המוחה על המעצר וקורא לשחרורה.
למעלה ממאתיים אנשי רוח ואקדמיה ישראלים חתמו על גילוי הדעת, ביניהם חתני פרס ישראל דויד גרוסמן, א.ב.
בעקבות טור של בני ציפר בעיתון הארץ שבו הצדיק ניצול מיני של מעריצות צעירות על ידי אמנים, יזמה ניצן יחד עם המשוררת ליאת קפלן גילוי דעת ובו הצהירו מאתיים משוררות ומשוררים כי לא ישתתפו בפסטיבל מטולה לשירה כל עוד מכהן ציפר כמנהלו האמנותי.
בהמשך יזמה וערכה, עם אחרות, את הפסטיבל האלטרנטיבי 'תיקון' לשירה, שנערך בחודש יוני, במקביל לפסטיבל מטולה, בארבעה מוקדים ברחבי הארץ (שדה בוקר, חיפה, ירושלים ותל אביב) בהשתתפות עשרות משוררות ומשוררים.
המוזיקאי דרור בן-יעקב הלחין את טקסט המחאה של טל ניצן, "כשלא היה אכפת לי", וכלל אותו באלבום 'על החיים ועל המוות'.
בתגובה לביקורת מצד השרים מירי רגב ואביגדור ליברמן על גלי צה"ל בגין שידור תוכנית על מחמוד דרוויש, ערכה והנחתה אירוע מחווה לשירת דרוויש בחנות הספרים 'המגדלור'.
בינואר 2018 יזמה וארגנה את גילוי הדעת של הסופרים והסופרות נגד גירוש שוהים בלתי חוקיים מביטויי המחאה הראשונים נגד תוכנית הגירוש ההמונית.
בחשיפה ארוכה, אביטל גלוברמן, הוצאת אבן חושן, 2010
סליחה, איך מגיעים מכאן, אברי הרלינג, הוצאת כרמל, 2010
האיש בכובע הקסקט, אברי הרלינג, הוצאת כרמל, 2012
שיר עירום, המשוררת ללה (משוררת), עריכת תרגום.
תרגום: הדס גלעד, הוצאת חדקרן, 2012
מסעות במקום, אורי הלוי, הוצאת קשב לשירה, 2012
לקסם הבא אזדקק לכנפיים - 111 סיפורים קצרצרים, אלכס אפשטיין, הוצאת כרמל, 2012
תן למפלצות בשקט, יובל פז, הוצאת אבן חושן, 2013
כל אור בעצם, הדס גלעד, הוצאת פרדס, 2013
אין בית לבית, חוה ניסימוב, הוצאת ספרי עתון 77, 2013
הכל מיהר לדרכו הסודית, אורן אגמון, הוצאת פרדס, 2014
בים הזה אין לי סכר, ראובן פורת, הוצאת ספרי עתון 77, 2014
פניו האחרונים של המלך, סוזי רזניק, הוצאת פרדס, 2015
שוליה נודד, לאה ענבל דור, הוצאת ספרי עתון 77, 2015
קילו ברזל קילו נוצות, מירלה משה אלבו, הוצאת ספרי עתון 77, 2016
החלומות נטו על צידם, מיכל מוגרבי, הוצאת קשב לשירה, 2016
מסע אל הפיניקים, שמעון מרמלשטיין, הוצאת פרדס, 2017
שמש אחרונה, ירון כהן, הוצאת כרמל, 2017
איך עושה תהום, אבישי חורי, הוצאת פרדס, 2018
אנחנו סוסי הפלא של נהריה, מכי חכם נאמן, הוצאת ספרי עתון 77, 2021
נכון לכתיבת שורות אלו, נמרוד שיין, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022
שמרי על הקיכלי, צילה זן בר צור, הוצאת אסיה, 2022
דבש מחושך, חוה ניסימוב, הוצאת ספרי עתון 77, 2022
שתי נשימות מחוץ לעצמי, אורית צמח, הוצאת ספרי עתון 77, 2023
טיול לקצה היקום, גל גורליק, הוצאת פרדס הוצאה לאור, 2023
הלוואי הייתה לי קונכייה, דפנה שן, הוצאת קתרזיס, 2023
יציאת חירום, מירה רן, הוצאת פרדס הוצאה לאור, 2023
תפילה בהנץ, לורן מילק, הוצאת פרדס הוצאה לאור, בשיתוף אורית מיטל, 2023
ספר שכחה וגאולה, רות חוה פוירשטיין,הוצאת ספרי בלימה, 2024
מה שאחרנו להציל, אבישי חורי, הוצאת לוקוס, 2024
טל יניב (נולד ב-23 בנובמבר 1967 בחיפה) הוא נגן כלי מקלדת ומוזיקאי ישראלי.
יניב נולד בחיפה וגדל בקריית ביאליק.
בגיל 16 הצטרף לאריק שחר אייל שכטר ואמיר בן-דוד שהקימו את להקת אבטיפוס.
לאחר שחרורו מהצבא חזר לעסוק במוזיקה והצטרף מחדש ללהקת "אבטיפוס" בהרכב שכלל גם את שרון הולצמן ואיציק הלל.
עם הלהקה הוציא יניב את האלבומים "מה החזאי מבין" (1995), "איך עושים מים" (1997) ו"הודעה לנוסעים מחוץ לזמן" (2015).
במקביל, הלחין מוזיקה לסרטים, בהם "האיטלקים באים" של איל חלפון, פרסומות וזמרירים, וניגן עם אמנים נוספים, בהם רונית שחר וגלי עטרי.
לאחר פירוק הלהקה בסוף שנת 1997, ניגן בסיבוב ההופעות "מסמרים ונוצות" של מיכה שטרית, ובשנת 1999 השתתף בהלחנת פסקול הסרט "צומת וולקן", במשותף עם חיים רומנו, אמיר בן-דוד, יחיאל אמסלם וקובי רכט.
בשנת 2000 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של אייל שכטר – "פעם אחרונה שאני ככה".
ב-2023 הלחין והפיק את המוזיקה למחזה "אטניגונה" בתיאטרון תמונע, במשותף עם אייל שכטר.
מאז 2020 יניב יוצר מוזיקה אלקטרונית ואינסטרומטלית תחת שם הבמה Croptal, והוציא שני אלבומים.
במקביל לעיסוק המוזיקלי, עובד יניב בפיתוח תוכנה.
טל סנונית (נולד ב-27 ביולי 1962 בעין החורש) הוא שחקן כדורמים לשעבר, הישראלי המקצועני הראשון בענף, קפטן נבחרת ישראל בכדורמים במשך שמונה שנים, שיאן התארים (18 אליפויות ו-7 גביעים) ומלך השערים של הליגה הישראלית.
סנונית, בן קיבוץ עין החורש ובנה של המשוררת מיכל סנונית, הגיע לענף הכדורמים בילדותו בזכות הקרבה הגאוגרפית למעצמת הכדורמים הישראלית שבקיבוץ השכן גבעת חיים.
קודם שהחל לשחק כדורמים בגיל 14, התחרה בשחייה והיה אלוף ישראל לנוער ב-100 מטר חופשי.
בגיל 16 כבר שיחק בנבחרת הלאומית.
את שירותו בצה"ל עשה כמדריך ספורט בשייטת ולאחר מכן עבד בעבודות שונות במקביל לאימוני ומשחקי הכדורמים.
בבריכה היה שחקן התקפה מהיר ובעל כושר גופני גבוה.
יחד עם הפועל גבעת חיים זכה ב-13 אליפויות ו-7 גביעים וכן להצלחה באירופה ובמסגרות בינלאומיות עם הנבחרת.
ב-1986 הצטרף למועדון סורי מהליגה האיטלקית והיה השחקן הזר הראשון שהחתים המועדון.
בשתי העונות (1987-1986), בהן שיחק כמקצוען בסורי , בסמוך לג'נובה, היה מלך השערים של הקבוצה ונבחר לאחד מעשרת השחקנים הזרים הטובים בליגה.
לאחר מכן חזר לישראל ולגבעת חיים והיה לשחקנה הראשון שקיבל שכר.
מקץ שנתיים נוספות עבר לקבוצת מכבי קריית אונו, יריבתה הגדולה של גבעת חיים, והוביל אותה לארבע אליפויות.
לאחר שפרש ממשחק הכדורמים ב-1995 עבר לעסוק בביטוח וכמרצה למצוינות בעסקים ובספורט.
מתגורר במושב חניאל ומתחרה בתחרויות למאסטרס במשחי מים פתוחים.
החל לנגן בפסנתר בגיל שש, והשתתף בילדותו בפסטיבלי שירי ילדים.
בפסטיבל בשנת 1989, בגיל 13, שר את השיר "אמא" שכתב והלחין, וזכה במקום הראשון.
בנעוריו היה חבר ב"להקת הנוער המוזיקלי בישראל" בניצוחם של ד"ר מאיר ויזל וטלי ירון, ובמסגרתה הופיע בכנסיות ובפסטיבלים למוזיקה קלאסית, כמו כן שימש כסולן בלהקת הנוער הייצוגית של הרצליה, "צליל", בניהולו המוזיקלי של בועז קביליו.
למד גיטרה קלאסית וקומפוזיציה בקונסרבטוריון העירוני של הרצליה, וסיים תיכון במגמת מוזיקה (9 יח"ל) במסגרתה הגיש רסיטל בפסנתר ובה יצירה אחת שאותה כתב.
בין השנים 1994–1997 שירת במשטרה הצבאית בבסיס הקריה בתל אביב, ובמהלך השרות מונה למש"ק החינוך של היחידה.
עם סיום שירותו בצה"ל הופיע במועדון התיאטרון "פאנץ' ליין", לצד עברי לידר, דין דין אביב ואחרים, ככותב שירים ומבצע של "שיר במתנה".
באותה תקופה שר סונדק בפסטיבלים יהודיים והשתתף במופע "שירים לתמיד" בניהולו המוזיקלי של תמיר הרפז.
שירי המופע יצאו גם באלבום בביצועים חדשים, אוסף של מיטב השירים העבריים מתקופת מאה שנות ציונות.
סונדק שר לצד זמרים נוספים, בהם ליאור פרחי ואורן חן, בעיבודים מוזיקליים של אלדד שרים, שלמה גרוניך ודני רובס.
לאורך שנת 2000 הופיע כזמר בלהקת הבית בתוכנית הטלוויזיה "בטברנה" בערוץ הראשון.
1990–1994 לימודי מוזיקה בקונסרבטוריון הרצליה.
1998–2001 לימודי תואר ראשון במדעי ההתנהגות במרכז האקדמי רופין.
2000–2001 לימודי פיתוח קול אצל דלית כהנא.
2000 -2002 לימודי ניהול באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2001 זכה סונדק במקום הראשון בתחרות הקדם-אירוויזיון בשירו "אין דבר", שכתבה שמרית אור והלחין יאיר קלינגר.
השיר זכה באהדת הקהל בנקודות השיפוט ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון שהתקיים בקופנהגן, דנמרק, ודורג במקום ה-16 בתחרות.
השיר "אין דבר" מופיע באלבום שירי תחרות הזמר האירופאית של שנת 2001, באלבום האוסף הכפול משירי שמרית אור "עוד תראי את הדרך", ובאלבום האוסף המשולש משירי יאיר קלינגר.
בשנת 2017 נבחר סונדק מטעם רשות השידור כיו"ר ועדת השיפוט של ישראל בתחרות הזמר האירופית.
סונדק נשוי מ-2004 לטלי, שהייתה זמרת ליווי שלו באירוויזיון, ולהם שלוש בנות.
מתגוררים בקיבוץ גבעת חיים איחוד.
בשנת 1998, לציון חגיגות שנת היובל למדינה, נבחר טל סונדק להיות חלק ממשלחת זמרים שהופיעו בקהילות יהודיות ברחבי העולם.
במסגרת זו הופיע בין היתר בקנדה, בארצות הברית ובפנמה.
בהופעותיו ביצע את שירו "אין דבר", שביצע בתחרות האירוויזיון בקופנהגן, לצד שירים נוספים.
בשנת 2002 נבחר על ידי הרדיו היהודי בצרפת (Radio G) להופיע באולם אולימפיה בפריז לציון 20 שנה להקמת הרדיו, בשירו של מייק ברנט, Les Moi Teme.
בשנת 2004 יצא למסע הופעות באנגליה מטעם "קרן היסוד", בנוכחות חברי כנסת מישראל.
בשנת 2007 הוביל את חגיגות יום העצמאות הישראלי בקהילה היהודית בעיר סנט לואיס במדינת מיזורי, ארצות הברית.
בשנת 2018 הוזמן סונדק להופיע במצעד החיים במקדוניה, פתיחת תערוכת חסידי אומות העולם ואירועי זיכרון ליהודי מקדוניה, בביטולה ובסקופיה, בהשתתפות גורמים מישראל ומהעולם.
סונדק שר וניגן בקונצרט מצעד החיים ובבית הקברות היהודי בביטולה את "בכל זאת אינני נפרד" ו"מצבה עלי קבר" שהלחין למילותיו של הנער היהודי גאבור ארדש שניספה בשואה.
בחודש מאי 2024 נבחר סונדק יחד עם ניצולת השואה מריאן מילר להופיע בטקס המרכזי ב"מצעד החיים" בבודפשט הונגריה לציון 80 שנה לפרוץ השואה שם.
השניים ביצעו את שירו של גאבור ארדש "מילת פרידה", ללחן של סונדק.
בשנת 2025 הופיע סונדק על גדות נהר הסיין בצרפת מטעם ארגון "שביל הזהב".
בשנת 2002 יצא במופע "אהבה זה כל הסיפור", מיטב שירי אהבה שנכתבו לאורך שנות המדינה.
בשנת 2003 הופיע בהיכלי התרבות בארץ במופע "דרישת שלום", משירי יאיר קלינגר ובהשתתפותו.
בשנת 2004 יצא במופע "מצב זמני" ברחבי הארץ.
בשנת 2006 נבחר סונדק לתפקיד הראשי במחזמר "משה הסיפור האמיתי" שיצר אורן הללי, בהשתתפות עשרות רקדנים וזמרים.
המחזמר הוצג בתיאטרון חולון ובהיכל התרבות בתל אביב, ואף הוליד אלבום שירים.
בשנת 2009 הופיע בהיכלי התרבות בארץ במופע "פרחים בקנה", משירי אפי נצר ובהשתתפותו.
בשנת 2017 יצא במופע "בכל זאת אינני נפרד" בליווי הרכב נגנים ויחד עם ניצולת השואה מריאן מילר.
המופע הושק בתיאטרון "צוותא" בתל אביב והמשיך לרוץ על הבמות ברחבי הארץ, בבתי ספר, בטקסים ממלכתיים ואף ליווה משלחות לפולין.
בשנת 2019 יצא במופע "שירתם" בניהולו המוזיקלי של בנצי גפני.
סונדק שר את שירי האלבום, שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור, נתן יונתן, נעמי שמר, חיים חפר ומאיר אריאל, ונותרו במגירה לאחר מותם.
השירים הולחנו על ידי רמי קליינשטיין.
המופע בהנחייתו ובביצועו של סונדק רץ בהיכלי התרבות בארץ, ולעיתים התארחו ושרו בו אומני ישראל, בהם שלומית אהרון, אילנית ורמי קליינשטיין.
לאורך השנים סונדק מרבה להופיע לצד אומנים נוספים בתיאטרון "הבימה" "הקאמרי" ו"צוותא" במופעי מחוות ליוצרים הגדולים של הזמר העברי, בהם אפרים קישון, דובי זלצר, יעקב אורלנד, יאיר רוזנבלום, רחל שפירא, קובי אושרת, יצחק קלפטר, אהוד מנור, אפי נצר, משה וילנסקי, ויורם טהר לב.
סונדק מנחה ועורך אירועי קונספט בהם ערבי שירי לוחמים ואירועי חברה, ומשתתף כזמר אורח בפסטיבלים, טקסים ממלכתיים, מופעים בפארקים, חגיגות יום עצמאות, ומופעים גדולים לצד תזמורות סימפוניות.
סונדק לוקח חלק באירועי התרמה לעמותות בהם "משאלת לב", "האגודה למלחמה בסרטן", "אור למשפחות" ו"עמותת חיים".
מופיע בפני חיילים בימי מלחמה, בפני מאושפזים בבתי החולים, ובמרכזי יום לאוכלוסייה המבוגרת.
משתתף במופעים עם נוער בסיכון (פרויקט "צהלה") ועם צעירים בעלי צרכים מיוחדים {בית הספר למוזיקה "רימון".)
כמו כן שר את ההמנון הלאומי באירועים ממלכתיים (גמר גביע המדינה בכדורגל), ושר בעצרות המונים בכיכר החטופים.
ביוני 2003 הלחין את הפרויקט "דברים שרציתי לאמר", עשרה שירים שנכתבו על ידי בני נוער מרעננה במסגרת בית הספר לאומנויות "קלעים".
בנובמבר 2003 לציון "יום הילד הבינלאומי", הלחין סונדק למילותיה של עדית פאנק את "איזה ילד", שיר שנולד מסיפורו האישי של סונדק שחלה בגיל 12 באנמיה פלסטית, מחלה הפוגעת במח העצם.
לאחר מספר שנים הבריא בטיפולה של פרופ' זייצוב כלת פרס ישראל לחקר הרפואה לשנת תשס"ה.
השיר נחשף לראשונה בתוכנית "שישי עם מיכל זוארץ" בערוץ הראשון.
החל משנת 2005 כותב ומלחין שירי נושא לבתי ספר וחברות.
בינואר 2012 הלחין וביצע את "עוד לפני" מתוך הספר "גע בי געגוע" שכתבה היוצרת שולי בריסקין.
באפריל 2018 הקליט וביצע ביצוע מחודש ל"העיירה בוערת", יחד עם ניצולת השואה בת ה-90 דינה קול, השרה ביידיש, באירוע המרכזי של טקס הנעילה הממלכתי של יום השואה, שהתקיים באמפי לוחמי הגיטאות בנוכחות נשיא מדינת ישראל.
באפריל 2018 במסגרת פרויקט מיוחד בהוד השרון - "קהילה זוכרת" - יוצרי אומנות למען משפחות שכולות, נפגש סונדק עם משפחת דותן שאיבדה את בנה בעת שירותו הצבאי בחיל רגלים, וקיבל מהם ספר שהוכן לזכרו.
סונדק הלחין את הטקסט שכתב ישראל רוזנפלד מפקד הפלוגה אודות גיא, השיר נקרא "הוא הכי טוב שיש לנו".
בפברואר 2021 נבחר סונדק לבצע ולהקליט את "עוד מעט נהפוך לשיר", את מילותיו כתבה דיאנה פיינברג בת ה-20 במסגרת פרויקט "שישה מיליון אחים דור 3", בו נכדים של ניצולי שואה כותבים שירים לאחר מסע לפולין.
השיר הולחן על ידי קובי אושרת.
באוגוסט 2021 הקליט וביצע את השיר "חולם עלייך" שכתב הנער אור גרינפלד שנאבק במחלת הסרטן.
לאחר מותו מצאו הוריו את הטקסט והעבירו לקובי אושרת שהלחין.
בנובמבר 2021 כתב והלחין את "תמיד מנצחת" בביצוע להקת צעירי דרום השרון, שיר הנושא במופע "חזקה מהרוח".
סונדק כתב, ביים וניהל מוזיקלית את "חזקה מהרוח", מחזה מקורי בביצוע להקת צעירי דרום השרון.
הפרויקט החברתי כולל סרט עלילתי ומופע חי המעלה את המודעות לנושא האלימות כלפי נשים.
הסרט שנכתב ומבוצע על ידי בני הנוער, מתאר את סיפורה של נערה במערכת יחסים אלימה.
בספטמבר 2022 ביצע את השיר "עולם" שכתבה חמוטל בן־זאב ללחן של יורם צדוק במסגרת פרויקט "כסף קטן חלומות גדולים" של חברת אל־על בשיתוף בנק הפועלים והעמותות הפועלות למען ילדים עם צרכים מיוחדים - "עדי", "אלו"ט" ו"עלה".
השיר בביצוע סונדק מלווה את טיסות אל־אל ליעדים בעולם.
בשנת 2005 יצא אלבומו הראשון "עף אלייך", בהפקתו המוזיקלית של אמיתי פריינטא ובניהולו האומנותי של יאיר קלינגר שהלחין 9 מתוך 13 השירים ובהוצאת NMC.
בין הכותבים באלבום: לאה שבת, אהוד מנור, עוזי חיטמן, טל שגב רחל שפירא וסונדק בעצמו.
באותה שנה יצאו מתוכו לתחנות הרדיו השירים: "לקום ליום הבא" - שנבחר לשיר השבוע ברשת גימל, "לילה בשנחאי", "עוד ועוד", "מצב זמני" ושיר הנושא "עף אליך".
בשנת 2017 יצא לאור אלבומו השני, "בכל זאת אינני נפרד".
האלבום, בהפקתה המוזיקלית של קורין אלאל, מבוסס על שיריו של הנער המשורר היהודי גאבור ארדש שנספה בשואה בהונגריה.
סונדק הלחין וביצע את כל שירי האלבום.
האלבום יצא לחנויות ולקהל הרחב ונבחר בעיתון "מעריב" לאחד מחמשת האלבומים הטובים של השנה.
האלבום יצא לאור בהוצאת "יד ושם", ובאדיבות "קרן אריסון", במארז מיוחד שכלל גם את ספר שיריו של גאבור וכן תוכנית חינוכית מיוחדת על הסיפור והשירים שנכתבה על ידי בית הספר להוראת השואה ביד ושם.
המארז יצא גם לכל בתי הספר בישראל והוא חלק מלימודי השואה.
מתוך האלבום יצאו לכלי התקשורת הסינגלים: "מאז שארזת את כנפייך" (מילים: רחל שפירא) שהוקדש לזכרה של אחותו שרון סונדק בוגין, שנפטרה ביום השואה ממחלה קשה, והיא רק בת 40. כמו כן יצאו הסינגלים "החיים", "בכל זאת אינני נפרד", "מילת פרידה" ו"מצבה עלי קבר".
השקת האלבום התקיימה ביום השואה הבינלאומי באירוע חגיגי ב"צוותא" תל אביב בנוכחות שרי אריסון ובנה ג'ייסון.
לתוכנית חגיגית ברשת גימל לציון הוצאת האלבום, נרתמו מיטב אומני ישראל וביניהם ריטה, אריק סיני, קורין אלאל, מירי אלוני, דויד דאור, דנה ברגר, אילנית, אניה בוקשטיין, מיקי גבריאלוב בהנחיית אקי אבני, להקראת הטקסטים של שירי האלבום לצד השמעת שיריו של סונדק.
האלבום אף הוליד מופע משותף של סונדק יחד עם מריאן מילר, בת דודתו של גאבור ואמו של השחקן אדיר מילר, בליווי הרכב נגנים.
המופע נבחר להיות חלק מתוכנית המופעים של "סל תרבות ארצי", והופקה בעקבותיו תוכנית תיעודית בערוץ הראשון.
המופע ייצג את מדינת ישראל במצעד החיים של מקדוניה, ובמצעד החיים בבודפשט הונריה.
לחניו של טל סונדק לשירי גאבור ארדש מלווים קצינים ומפקדים בצה"ל במשלחות "עדים במדים" בפולין.
בשנת 2020 יצא לאור אלבומו השלישי, "שירתם".
האלבום, שאותו יזם סונדק, מכיל טקסטים שלא הולחנו מעולם של גדולי היוצרים שאיבדנו – חיים חפר, מאיר אריאל, אהוד מנור, נתן יונתן ונעמי שמר.
האלבום הולחן והופק מוזיקלית כולו על ידי רמי קלינשטיין ויצא לחנויות לקהל הרחב.
האלבום נבחר על ידי "הפיקוח הארצי למוזיקה של משרד החינוך" להוביל את התוכנית החינוכית המוזיקלית בבתי הספר לשנת הלימודים תשפ"א.
בעקבות כך יצא לאור ספר דיגיטלי שהפיק משרד החינוך אודות הפרויקט, הכולל תווים, הסיפורים מאחורי השירים ותוכניות לימוד לכל בתי הספר בארץ.
האלבום הוליד מופע של סונדק בליווי הרכב נגנים בכל הארץ ואף נבחר להיכלל בתוכנית המופעים של "סל תרבות ארצי".
מתוך האלבום יצאו באותה שנה לתחנות הרדיו והדיגיטל, הסינגלים: "ארץ מולדת ארץ בוערת" (מילים: אהוד מנור), "כל גל" (מילים: נתן יונתן), ו"פרידה" סונדק בדואט עם רמי קליינשטיין (מילים: נעמי שמר).
החל מחודש נובמבר 2025 יושמע האלבום במטוסי אל-על.
באפריל 2012 יצא שירו "שוב לחזור" שכתב נועם חורב והלחין יאיר קלינגר.
בספטמבר 2014 יצא לאור שירו "זה אתה שתחליט", את השיר הלחין יחד עם קורין אלאל למילותיה של חנה גולדברג.
בשיר משתתפת רעייתו הזמרת טלי סונדק.
ביולי 2016 יצא שירו "גיבורים", המנון "עמותת חיים" שכתב קובי אפללו והלחין אוהד חיטמן.
בפברואר 2021 לציון "יום המשפחה" יצא לאור שירו "יפות של אבא", שכתב והלחין עבורו דניאל סלומון, והוקדש לשלוש בנותיו.
ביולי 2021 יצא לאור "שיר גיל", דואט משותף של סונדק עם הזמרת אילנית.
השיר יצא לכבוד יום הולדתו ה־80 של מנור.
במאי 2022 יצא לאור השיר "טל על פרחי הזמן", שיתוף פעולה בין טל סונדק ליצחק קלפטר למילים שכתב מאיר גולדברג.
שיר אחרון שהקליט קלפטר בחייו.
בנובמבר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, יצא לאור השיר "גורל אחד 2023", חידוש לשיר "גורל אחד" של עפרה חזה, בביצועו של סונדק ובליווי הרכב מנגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בעיבודו של יונתן קרת.
לשיר, שנכתב ב־1984 על ידי צפנת ירון טמיר והולחן על ידי שם טוב לוי, התווסף במיוחד בית חדש, אקטואלי ומלא תקווה.
בפברואר 2024 יצא שירו "תראי אותי זוכר" שהלחין וביצע סונדק למילותיו של רועי כהן.
השיר יצא לציון חודש מודעות לסרטן המעי הגס.
בינואר 2025 הוציא סונדק את שירו "בצד אחד של העולם" שכתב איתי צדקה, קצין לוחם בצה"ל שנפצע במלחמת חרבות ברזל והגשים חלום.
בשנת 2003 החל לעבוד כמנהל מוזיקלי ואומנותי של להקות ילדים ונוער בכל רחבי הארץ, בהם להקות הילדים והנוער הייצוגיות בערים ובמועצות: רעננה, כפר יונה, הוד השרון, כפר סבא, תל מונד, כוכב יאיר-צור יגאל, מתן, דרום השרון, אבן יהודה, פתח תקווה וחבל מודיעין.
זמרים צעירים רבים ששרו בלהקות של סונדק, מצאו את מסלולם ללהקות צבאיות ובתי ספר למוזיקה, וחלקם אף הפכו את השירה למקצוע.
לאורך השנים יצר, כתב, עיבד קולית והפיק עשרות מופעי קונספט ומופעי מחווה ליוצרים בהשתתפות להקות הילדים והנוער.
שימש כמנהל מוזיקלי ואומנותי של "כישרונטו" - תחרות כישרונות צעירים בכפר יונה, "פסטירגב" - פסטיבל השירים של תנועת הצופים, "צ'אנס קיד" - מופע כישרונות של העיר הוד השרון, אירועי עצמאות במושבים נווה ירק, מתן, ואחרים.
החל משנת 2012 הוא מביים ומנהל מוזיקלית ואומנותית את פסטיבל שירי הילדים בהשתתפות עשרות זמרים ורקדנים, המצדיע לזמר העברי בדרום השרון, חבל מודיעין, הוד השרון וכפר סבא.