tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עלילת הסדרה מתרחשת בתחילת המאה ה-18 ומתמקדת באריסטוקרט העשיר סטד בונט אשר מחליט לנטוש את חיי המותרת במטרה להגשים את חלומו להפוך לשודד ים.
בפועל, לבונט לא היה שום ניסיון קודם בשייט או בלחימה, והצוות שלו נוטה לזלזל בו לעיתים רבות.
בנוסף לכך, ניסיונותיו להפוך לשודד ים מגושמים, מעוררי גיחוך וכאוטיים למדיי.
עם זאת, מצבו משתנה לחלוטין לאחר שהוא פוגש את שודד הים האגדי והידוע לשמצה אדוארד טיץ', אשר מוכר בעיקר בכינויו "שחור הזקן".
רייס דארבי בתפקיד סטד בונט, הקפטן של הספינה "הנקמה"אשר מכונה גם "הפיראט הג'נטלמן".
טאיקה ואיטיטי בתפקיד אדוארד "אד" טיץ' / שחור הזקן, קפטן הפיראטים האגדי, שלאחרונה התעייף מחייו החוזרים על עצמם בלי שינוי.
יואן ברמנר בתפקיד נתנאל באטונס, הקצין הראשון של "הנקמה", שסטיד קורא לו לעיתים קרובות לייעוץ.
ג'ואל פריי בתפקיד פרנצ'י, חבר לצוות על "הנקמה" ששר לעיתים קרובות על הרפתקאות הצוות.
סמסון קאיו בתפקיד אולואנדה בודהארי, חבר צוות מיומן ב"הנקמה" שאוהד את סטיד ומנסה להרחיק אותו מסכנה.
קון אוניל בתפקיד ישראל "איזי" הנדס, הקצין הראשון חסר הרחמים של שחור הזקן.
נייתן פוד בתפקיד לוציוס ספריגס, סופר על הנקמה שהוטל עליו לשמור תיעוד של הרפתקאותיו של סטיד
ויקו אורטיז בתפקיד ג'ים חימנז (שנודע בעבר בשם בוניפאסיה), לוחם מיומן עם פרס על ראשו על הריגת אחד מבעליה של ג'קי.
בעזרת חברו אולוונדה, הוא מצטרף לצוות הנקמה במסווה ומתחזה לאילם.
כריסטיאן ניירן בתפקיד ווי ג'ון פיני, חבר לצוות ב"נקמה".
מתיו מאהר בתפקיד פיט השחור, פיראט עצבני על סיפון "הנקמה" שטוען שהוא חלק מצוותו של בלאקבירד.
גוז חאן בתפקיד איוון, חבר בצוות של שחור הזקן שמצטרף אליו לנקמה.
דייוויד פאן בתפקיד פאנג, חבר בצוות של שחור הזקן שמצטרף אליו ל"נקמה".
רורי קיניר בתפקיד קפטן נייג'ל בדמינטון, קפטן חיל הים הבריטי שהציק לסטיד כששניהם היו ילדים.
קינאר מגלם גם את אחיו של נייג'ל, אדמירל צ'ונסי בדמינטון.
נאט פקסון בתפקיד "השוודי", חבר לצוות על הנקמה.
סמבה שוטה בתפקיד רואץ', הטבח של הספינה על הנקמה.
לסלי ג'ונס בתפקיד ג'קי הספרדית, קפטן פיראטים רב עוצמה ומפחיד עם 19 בעלים.
פרד ארמיסן בתפקיד ג'ראלדו, נובח נדוש ברפובליקת הפיראטים ואחד מבעליה של ג'קי.
קלאודיה או'דוהרטי בתפקיד מרי בונט, אשתו של סטד.
בוריס מקגייבר בתפקיד האב בונט, אביו המתעלל רגשית של סטד.
גארי פארמר בתפקיד צ'יף מאבו, מנהיג ילידים שנזהר ממתיישבים.
קריסטן שאל בתפקיד אנטואנט, אריסטוקרטית צרפתייה ובת זוגו/אחותו של גבריאל
ניק קרול בתפקיד גבריאל, אריסטוקרט צרפתי ובן זוגה/אח של אנטואנט
קריסטן ג'ונסטון בתפקיד האלמנה אוולין היגינס
איבון זימה בתפקיד פלר דה מגויס
ויל ארנט בתפקיד קליקו ג'ק, קפטן פיראטים שהודח לאחרונה וחבר לשעבר של שחור הזקן.
אנגוס סמפסון בתפקיד המלך ג'ורג'
היוצר ומנהל המופעים דייוויד ג'נקינס קיבל השראה לכתוב את התוכנית לאחר שלמד על סטד בונט מאשתו ולאחר מכן קרא את המאמר שלו בוויקיפדיה.
מלכתחילה הוא ראה בעיני רוחו את התוכנית כמרכזת מערכת יחסים רומנטית בין בונט לשחור הזקן, והציג אותה ככזו.
טאיקה וואיטיטי, חולק מנהל עם ג'נקינס, והאחרון סיפר לו את הסיפור של סטד בונט ושאל אם הוא רוצה להיות מעורב.
וייטיטי נמשך לפרויקט עקב גישתו המקורית של ג'נקינס לפיראטים.
בדיונים שלאחר מכן הם הסכימו שרומן בין בונט ולטיץ' הוא "הסיבה לעשות את הסדרה".
גארט באש הצטרף מאוחר יותר לפרויקט כמפיק בפועל, לאחר שקרא את התסריט.
הסדרה קיבלה הזמנה ישר לסדרה על ידי HBO Max בספטמבר 2020 עם ג'נקינס, באש והלסטד כמפיקים בפועל, וואיטיטי כמפיק בפועל וגם כמפיק של הפרק הראשון.
בינואר 2021, ריס דרבי לוהקה לככב בסדרה.
וואיטיטי הצטרף לצוות כדי לגלם את שחור הזקן באפריל.
ביוני נוספו לקאסט כריסטיאן נירן, נתן פוד, סמסון קאיו, רורי קיניר, קון אוניל וויקו אורטיז, עם יוון ברמנר, דייוויד פאן, ג'ואל פריי, גוז חאן ומתיו מאהר.
לסלי ג'ונס, נאט פקסון, פרד ארמיסן וסמבה שוטה ילווקו לתפקידים חוזרים באוגוסט.
וואיטיטי, המשמש כמפיק בפועל, ביים גם את פרק הפיילוט, שצולם לאחר שהוא השלים את ההפקה של Thor: Love and Thunder.
יוצר הסדרה והמפיק בפועל, דייוויד ג'נקינס, משמש כשואו-רנר.
הצילומים התרחשו בין 14 ביוני ל-28 בספטמבר 2021. הסצנות על סיפון ה'נקמה' צולמו על במת קול.
הקטע המקורי של הסדרה הולחן על ידי מארק מות'רסבו.
ב-5 במאי 2022 הוכרז שאלבום הפסקול לעונה הראשונה יצא על ידי WaterTower Music ב-6 במאי 2022.
הסדרה עלתה לראשונה ב-HBO Max ב-3 במרץ 2022. העונה הראשונה הסתיימה ב-24 במרץ 2022.
אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 91% עם דירוג ממוצע של 7.60/10, בהתבסס על 34 ביקורות מבקרים.
התוכנית הפכה לסדרה המבוקשת ביותר בארצות הברית לאחר הגמר שלה, עברה את מון נייט של מארוול והסירה את הספר של בובה פט, שתפס את המקום הראשון במשך שלושה חודשים.
הסדרה זכתה לשבחים על ייצוג הלהט"ב המהותי שלה, המורכב משלוש מערכות יחסים קוויריות, שאחת מהן כוללת דמות לא בינארית (ג'ים חימנז).
הרומנטיקה המרכזית של התוכנית, בין טיץ' ובונט, זכתה גם לשבחים על החתרנות שלה לטרופ הנפוץ של קווירבייט על ידי הפיכת מערכת היחסים ביניהם למפורשת לפני סוף העונה.
שנהפרסקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקור2024פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצהסדרת הקומדיה הטובה ביותר"לו הייתי פיראט"
לו טיילור פוצ'י הוא שחקן אמריקאי.
פוצ'י נולד בסיסייד הייטס (אנ'), ניו ג'רזי.
אמו, לינדה פארבר, היא דוגמנית ומלכת יופי לשעבר (מיס יוניון קאונטי), ואביו, לואיס פוצ'י, גיטריסט שניגן בלהקות The Watch ו-Leap of Faith.
בגיל שנתיים עברה משפחתו לקינסבורג (אנ'), ניו ג'רזי.
הוא בוגר של התיכון הקתולי, אקדמיית האחים הנוצרים (אנ') בלינקרופט (אנ').
פוצ'י שיחק לראשונה בגיל עשר בהפקת המחזמר "אוליבר!" בעיר הולדתו.
שנתיים לאחר שיחק בברודוויי במחזמר "צלילי המוזיקה".
בשנת 2009,שיחק פוצ'י בשלושה סרטים שהוקרנו בפסטיבל סאנדנס: "ראיונות קצרים עם גברים נתעבים", בבימויו של ג'ון קרסינסקי; "לילות אל.
איי", עם בילי בוב תורנטון, וינונה ריידר, קים בייסינגר ומיקי רורק, המבוסס על אוסף הסיפורים הקצרים של ברט איסטון אליס באותו השם; ובסרט "איש התשובות" עם ג'ף דניאלס ולורן גרהאם.
פוצ'י היה גם חבר בצוות השופטים בתחרות הסרטים הקצרים.
לפוצ'י היו תפקידים במספר סרטי אינדי במהלך החלק האחרון של העשור.
בשנת 2013 הוא שיחק בתפקיד ראשי שגילם גבר אוטיסט ב"סיפורו של לוק", לצד סת' גרין.
באותה שנה שיחק בסרט "מוות אכזרי", המבוסס על הסרט המקורי של סם ריימי משנת 1981 ותפקיד ראשי במותחן "Spring".
בנובמבר 2014, שיחק בתפקיד טדי קורטני בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" וב"שיקגו PD".
בשנת 2015 שיחק בסרט האימה "הרכוש של אווה".
בשנת 2016 כיכב לצד מייקל שאנון במותחן המערבון "Poor Boy", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה באפריל 2016.
בשנת 2018, פוצ'י כיכב אורח בשלושת הפרקים הראשונים של סדרת הטלוויזיה "את".
בשנת 2019 הוא שיחק בתפקיד אורח בסדרת הקומדיה "הכי גרועים שיש", ולאחר מכן שיחק בתפקיד חוזר בסדרה "אימה אמריקאית: 1984".
שנהסרטתפקידהערות2002בקצב נשי (אנ')קווין2005מצוץ מהאצבע (אנ')ג'סטין קובשכונה בהפרעה (אנ')לי2006פאסט פוד (אנ')ג'רלד 'פאקו'Fifty Pillsדארןעלילות סאות'לנדמרטין קיפובר2007The Go-Getterמרסר2008Explicit Illsג'ייקובלילות אל.איי.
(אנ')טים2009איש התשובות (אנ')קריס לוקאסראיונות קצרים עם גברים נתעבים (אנ')אווןשרופים (אנ')קמע מס' 1Horsemen אלכס ברסליןהנשאים (אנ')דני2010Brotherhood קוויןבגינרסקוסם2011The Music Never Stopped גבריאל סויירThe Legend of Hell's Gate: An American Conspiracyלילד קראו קלי2012ג'ק ודיאן (אנ')טוםThe Story of Lukeלוק2013All Together Nowרוןמוות רצחניאריק2014Spring אוון2015Ava's Possessionsבן2016Poor Boyרומיאו גריגסגם מפיק בפועל2018A.X.L.
(אנ')רנדל2022Moon Manorאנדרו2023הבעלים לשעבר (אנ')אהרון2025Touch MeTBAWinthropווינט'רופThe Avalancheבני
הופעת אורח (עונה 3); 20 פרקים2025דרדוויל: נולד מחדשאדם3 פרקים
שנהכותרתאמןתפקיד2005Jesus of Suburbiaגרין דייג'ימי הקדוש/ישו מהפרברים
לו הוד היה טניסאי אוסטרלי.
הוא זכה במקום הראשון בתחרויות הגברים באליפות וימבלדון, אליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה בטניס ובסך הכול זכה ב-13 ניצחונות בתחרויות גראנד סלאם.
בתחרויות זוגות גברים הוא ניצח בכל 4 תחרויות גראנד סלאם.
הוא התחיל לשחק טניס בגיל 5. בגיל 10 הוא השתתף בתחרות לילדים עד גיל 16. בילדות ובהמשך כבוגר הוא שיחק הרבה עם בן גילו קן רוזוול שהתאמן באותו מועדון.
בגיל 12 הוא שיחק נגד אדריאן קוויסט שהיה בין הטניסאים בולטים של התקופה.
קוויסט התרשם מיכולתו ונתן לטניסאי הצעיר חסות של חברת Dunlop Sport אותה ניהל.
בשנת 1951 הוד החל לשחק בתחרויות גדולות.
באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הודח בסיבוב הראשון.
בתחרויות הגברים הור הגיע לגמר בשנת 1955 וניצח בתחרות 1956. בתחרויות זוגות גברים הוד ניצח בשנים 1953, 1956 ו-1957.
באליפות צרפת הפתוחה 1951 הוד הודח בשלבים המוקדמים.
בשנת 1956 הוא ניצח בתחרות הגברים.
בתחרות זוגות גברים הוא ניצח בתחרות 1953 והיה בגמר בשנים 1954 ו-1956.
באליפות וימבלדון 1951 הוד הודח בשלבים המוקדמים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הראשונה בהשתתפותו הוד הודח בשלבים המוקדמים.
הוא הפסיד בגמר 1956 ובכך לא הצליח להגיע לגראנד סלאם (טניס) בתחרות הגברים.
בתחרות זוגות גברים הוא היה בגמר בשנת 1954 וניצח בשנת 1956.
הוד היה חבר נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה וזכה עם הנבחרת בתואר 4 פעמים.
בשנת 1957 הוד עבר לקריירה מקצועית ושיחק עד לשנת 1967. בתקופה זו הוא זכה במספר תחרויות.
בשנת 1968 הוא חזר להשתתף בתחרויות "גראנד סלאם" אך ללא הצלחה יתרה ופרש בשנת 1972.
הוד סבל מבעיות גב החל משנת 1954. אחרי פרישה בשנת 1967 זוג עבר לספרד בה הקימו Lew Hoad's Campo de Tenis ו-Lew Hoad Tennis Village.
בשנת 1994 אצל הוד התגלה סרטן והוא נפטר באותה שנה.
בשנת 1958 הוא פרסם ספר My Game, בשנת 2002 אלמנתו פרסמה ספר My Life With Lew.
הוד נכלל בעולם התהילה של הטניס בשנת 1980.
"לו יהי" הוא אלבום האולפן ה-13 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין.
הוא ראה אור בשנת 1973 בהוצאת חברת התקליטים CBS ישראל.
"לו יהי" נכתב והולחן על ידי נעמי שמר בסביבות מלחמת יום הכיפורים ובוצע בעצם ימיה.
"שיר משמר" נכתב על בתה של נתן אלתרמן, תרצה אתר, ונסב על מכאובי החיים והנפש שחוותה, לצד עצות לחיים.
המילים הראשונות של השיר ופסוקים מתוכו נטבעו בשיח הישראלי הציבורי והפרטי בתחום בריאות הנפש, ובמיוחד אצל נשים.
"להפוך את הענבים ליין" מבטא את המתח בין אהבה ורצון לכוח לבין כובד החיים והצורך לברוח מהם.
הוא משקף את מחזוריות החיים – חיים ומוות, בריאה וזיכרון – ואת הכמיהה להפוך רגעים פשוטים למשמעותיים.
"הדרך לאי שם" מתאר את כאב הפרידה והרצון לשובו של אהוב היוצא לדרך ארוכה ולא ידועה.
הדוברת מתמודדת עם חששות כבדים לגורלו, שנמסכים באי-ודאות עמוקה.
כשאהובה שב, האיחוד מלווה בהקלה לצד תחושת כאב על מה שעבר בדרכו, אך נוכחותו מעניקה לה נחמה.
"לפתח הר געש" עוסק בדבקותם של אנשים במקומות מאתגרים ומסוכנים מתוך תקווה ואמונה לעתיד טוב יותר.
הוא משווה בין איכרים שחיים ליד הרי געש לבין העם בארץ ישראל, המדגיש את הקשר לאדמה, למורשת ולבית.
"טוי את הצמר" הוא גרסת כיסוי לשיר הצרפתי "File La Laine" משל רוברט מרסי.
"סולווג" נכתב בהתייחס למחזה "פר גינט" של הנריק איבסן הנורווגי, המספר על פר, בחור בן 20, אשר יוצא למסע ארוך וחווה סדרת הרפתקאות נועזות.
השיר מתאר את נקודת מבטה של סולווג, ארוסתו של פר, שחיכתה לו שנים רבות בעת מסעותיו.
"מה נותר" מדגיש את החשיבות שבשמירה על קשרים משמעותיים עם ההורים, הידידים והשירים שמלווים את חיינו.
הוא מצביע על הפער בין כמות האנשים והדברים שניתן לשכוח לבין מעטים הנאמנים שזוכרים.
"כשתגדלי תביני" מתאר דיאלוג תמים בין ילדה לאמה, שבו הילדה מהרהרת בפני אמא על משמעות החיים מתוך סקרנות ותמימות.
האמא מספקת תשובות חלקיות ומעדיפה לדחות את ההסברים המורכבים לעתיד, בתקווה שהילדה תבין בבגרותה.
הרצועה האחרונה, "בלדה על סוס עם כתם על המצח", היא בלדה המספרת על גלגוליו של סייס יהודי שנשלח לקנות סוס, אך במקום זאת משתמש בכסף שניתן לו לקניית ניגון.
"לו הייתי פירט" (נכתב גם כך: "לו הייתי פיראט") הוא שיר שנכתב על ידי איש התקשורת והפזמונאי ירון לונדון, הולחן על ידי יאיר רוזנבלום, ויצא לאור באלבום הראשון והיחיד של ההרכב המוזיקלי הישראלי "השלושרים" בשנת 1969.
להקת "השלושרים" הוקמה ב-1969 על ידי בני אמדורסקי, וכללה את בני אמדורסקי, שלום חנוך וחנן יובל.
השיר שכתב לונדון מתאר את משאלתו של אדם מאוהב להיות פיראט ולהילחם כדי לכבוש את לב אהובתו.
לונדון סיפר שאת ההשראה לשיר קיבל מספרי הרפתקאות, כגון "הרוזן ממונטה קריסטו", "אוצרות המלך שלמה" ו"המרד על הבאונטי".
בהמשך כתב לונדון ספר זיכרונות אוטוביוגרפי, וקרא לו בשם "לו הייתי פיראט - זיכרונות".
הזמר ואיש התקשורת רפי גינת הקליט גרסה של השיר באלבומו "בחירות אישיות" משנת 2004.
במסגרת המיזם המוזיקלי "עבודה עברית" משנת 2008, הקליטה להקת הפאנק הישראלית "יוסלס איי.די", גרסת כיסוי לשיר "לו הייתי פיראט".
ב-2010 עלה המופע "דורות" בהשתתפות חנן יובל ובתו שירה, יחד עם אורי הרפז ובתו שני.
במופע ביצעו הרביעייה שירים של יובל והרפז בעיבודים מקוריים.
בין היתר, ההרכב הקליט גרסת כיסוי לשיר "לו הייתי פיראט".
כוכבי הילדים רינת גבאי וגיא פרידמן, ביצעו את השיר בתוכנית "החוף של רינת" משנת 2013.
ב-2014 ביצע לי בירן גרסת כיסוי לשיר בתוכנית "אני גיטרה" בערוץ כאן 11, בהנחיית הגיטריסט אבי סינגולדה.
חבורת "זהו-זה!" ביצעה את השיר בשנת 2022, בתוכניתם בערוץ כאן 11.
הזמר אסף אמדורסקי מבצע את השיר במסגרת המופע שלו "אני גיטרה | אסף מנגן ושר בני אמדורסקי", משנת 2023.
"לו הייתי מלך" הוא שיר ילדים שכתבה המשוררת אנדה עמיר-פינקרפלד.
השיר הולחן בידי דרורה חבקין ובוצע ב"פסטיבל שירי משוררים לילדים" בפורים 1974, בביצוע שלישיית שבר ענן (בני שיפטן, ליאו קרוק ומוריס אוחיון).
השיר בביצועם צעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל באמצע מרץ 1974, וב-18 במרץ דורג במקום ה־20 במצעד.
השיר התפרסם גם בביצועה של חוה אלברשטיין, ללחן של משה וילנסקי, ויצא לאור בשנת 1974, בשני אלבומים בהוצאת CBS ישראל: "מצעד החיות מס' 2" ו"שירי אנדה עמיר (הסירים על הקיר)".
לו ז'אנמונו , היא ביאתלטית צרפתית.
היא אלופה אולימפית, אלופת העולם בעלת 7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
היא בעלת 15 ניצחונות במסגרת סבב גביע העולם.
לו ערכה את הופעת הבכורה שלה בגביע העולם ב־2021 וסיימה במקום ה־72 בדירוג הכללי.
ב־2022 היא קיבלה הזדמנות רק באוסלו במסגרת גביע העולם.
החל מ־2023 היא חברה קבועה בנבחרת צרפת בגביע העולם בעונה הזאת היא סיימה פעמיים על הפודיום במסגרת גביע העולם וסיימה בסך הכול במקום ה־11 הכללי במסגרת גביע העולם.
בעונת 2023–2024 לו חוותה פריצה משמעותית היא נצחה גם בספרינט וגם במרדף בגביע העולם באסטרנסד, הצליחה להגיע לשני פודיומים בגביע העולם באנטולץ, זכתה ב-4 מדליות באליפות העולם בנובו מסטו: 2 מזהב קבוצתיים ושתי מדליות ארד אישיות מהספרינט ומהזינוק המוני.
את העונה היא סיימה עם 6 פודיומים רצופים כולל 2 ניצחונות ובמרחק של 23 נקודות בלבד מליסה ויטוצי שזכתה בגביע העולם את העונה היא סיימה עם 4 ניצחונות בסך הכול.
בעונת 2024–2025 המשיכה לו את ההתקדמות מהעונה הקודמת.
היא פתחה את העונה עם ניצחון בגביע העולם בקונטלטי במירוץ האישי, המשיכה עם זכייה במרדף בהוכפילזן.
הצליחה לנצח גם במרדף באוהברף וגם זכתה שוב במירוץ האישי ברופלדינג.
באליפות העולם היא סיימה עם אכזבה יחסית עם 3 מדליות, 2 מזהב אבל רק מדליה אישית אחת.
בהמשך העונה היא הצליחה לנצח את גביע העולם בפוקגיקה והגיעה לתחרות האחרונה של השנה באוסלו כשהיא בפיגור של 20 נקודות מפרניססקה פרויס.
באוסלו שתיהן נלחמו בעוצמה מדהימה לו הפסידה ב-0.2 שניות בלבד לפרוייס בספרינט.
במרדף לו ניצחה ופרוייס סיימה חמישית, למירוץ האחרון של העונה לזינוק ההמוני היא הגיעה ביתרון של 5 נקודות ובמירוץ האחרון בהקפה האחרונה כ-400 מטר לסיום אחרי ששתיהן יצאו ביחד בצוותא להקפה האחרונה לו מעדה ולא הצליחה להגיע לפניש ובסופו של דבר הפסידה את גביע העולם ב-20 נקודות בלבד בסיומת דרמטית.
"לו היה לי מה לומר" הוא סינגל מאת המוזיקאי דני סנדרסון, שיצא ב-22 בדצמבר 2025, לאחר שמונה שנים מאז אלבומו האחרון.
היצירה נכתבה לראשונה כאשר סנדרסון היה בן 20, ונשארה במשך עשרות שנים כשיר לא גמור.
רק לאחר שנים רבות חזר סנדרסון אל הטקסט, השלים אותו, והוציא אותו כסינגל.
סנדרסון סיפר כי הוצאת השיר מהמגירה עוררה אצלו התרגשות, כמעין פגישה מחודשת עם אותו צעיר שלא הצליח לסיים את הכתיבה.
מתוך חוויה זו קיבל החלטה להשלים את המלאכה באמצעות שינויים ושיפוצים.
בדבריו קשר את השלמת השיר להשפעה של ריבוי דעות ומלל בשיח הציבורי בתקופה האחרונה, והשפעה זו שימשה רקע רעיוני לגיבוש הגרסה הסופית.
השיר נכתב לראשונה כאשר דני סנדרסון היה בן 20, אך באותה תקופה לא הושלם ונשמר כטיוטה.
במשך שנים ארוכות לא פורסם החומר, עד שחזר אליו בשלב מאוחר בקריירה שלו.
השלמת השיר התרחשה כחמישים וחמש שנים לאחר הכתיבה הראשונית.
סנדרסון שב אל הטקסט המקורי, ערך אותו, והשלים אותו מתוך נקודת מבט בוגרת יותר, תוך שמירה על רוח הדברים שנכתבו בצעירותו.
סנדרסון תיאר את החזרה אל החומר הישן כחוויה רגשית, שאפשרה לו להתבונן בפער שבין נקודת המבט של יוצר צעיר לבין זו של אמן ותיק.
לדבריו, העבודה המאוחרת כללה שינויים והתאמות, אך לא ניסיון לנתק את השיר מהקשרו המקורי.
הקלטת השיר בוצעה בשיטת 'לייב טו טייפ'.
סנדרסון והלהקה נכנסו לאולפן, שמעו את השיר לראשונה, עיבדו אותו, ניגנו והקליטו אותו בתוך שעות ספורות.
מילות השיר מציגות דובר המבקש לומר דבר מה משמעותי, אך שב ומצהיר כי אין לו מה לומר.
המשפט החוזר "אני רק רוצה לומר דבר קצר" מוביל שוב ושוב אל ההכרזה "אין לי מה לומר".
בבתי השיר מתוארים מצבים היפותטיים שבהם הדובר מדמיין את עצמו חכם יותר, בעל סמכות, עומד על דוכן ומדבר בקול מורם.
החזרתיות של השורה "אין לו, אין לו מה לומר" מדגישה את מוטיב חוסר האמירה, ומבססת אותו כציר מרכזי במבנה השיר.
לקראת אמצע השיר מופיע קטע שבו הדובר מתייחס לשתיקה כמצב שהוא נגוע בו, אך גם כמצב שמוביל לרוגע.
בביקורת שכתב יוסי חרסונסקי הוצג השיר "לו היה לי מה לומר" כעיסוק בריקנות של דיבור ציבורי, בפער בין סמכות לתוכן, ובהשלמה בוגרת עם שתיקה.
חרסונסקי תיאר את השיר כפרדוקס, שבו סנדרסון שר ללא הרף על כך שאין לו מה לומר.
לדבריו, ככל שהדובר מפרט את רצונו לומר דבר מה חשוב, כך מתחדדת הריקנות של עצם האמירה.
עוד ציין כי הדימויים של דוכן, קול סמכותי ולבוש מוקפד מצביעים על דמות של איש ציבור או נואם, אך נחשפים כקליפה ריקה מתוכן ממשי.
בכך זיהה בשיר ביקורת על תרבות של דיבור רהוט ללא עומק.
הביקורת הדגישה גם את שינוי הטון בשורה העוסקת בשתיקה וברוגע, והציגה אותה כסימן לבגרות ולהשלמה, הנובעות מהפער בין היוצר הצעיר שכתב את הרעיון לבין היוצר המבוגר שמשלים אותו.
חרסונסקי התייחס למוזיקה כפופ גיטרות קליל, המנוגד לכאורה לתוכן הרעיוני.
לדבריו, הרמוניות קוליות המזכירות את "כוורת" יוצרות תחושת משחק וקריצה, ומעניקות לשיר את אופיו הייחודי.
לואול אג'ו דנג הוא כדורסלן עבר בריטי-דרום סודאני, אשר שיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
דנג נולד בעיר ואו (ששייכת היום לדרום סודאן) ומשתייך לקבוצה האתנית דינקה.
אביו, אלדו, שהיה חבר בפרלמנט הסודאני, עזב את סודאן עם משפחתו למצרים בזמן מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה.
במצרים נפגשו עם מאנוט בול, שלימד את אחיו הגדול של לואול דנג, אג'ו, איך לשחק כדורסל ובו בזמן היווה מדריך ללואל.
בהמשך היגרה המשפחה לבריקסטון שבדרום לונדון.
דנג החל לפתח עניין בכדורגל והעריץ את פאוסטינו אספרייה ששיחק בניוקאסל יונייטד אך המשיך לשחק כדורסל ולבסוף הוזמן לשחק בנבחרת הכדורסל של אנגליה עד גיל 15. במקביל החל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל של בריקסטון.
הוא ייצג את קרוידון ב-London Youth Games ונכנס להיכל התהילה ב-2009. בגיל 13 שיחק בנבחרת אנגליה, השתתף עימה בטורניר הנוער האירופי וקבע ממוצע של 40 נקודות ו-14 ריבאונדים, הישג שהקנה לו את תואר ה-MVP בתחרות באותה שנה.
בהמשך הוביל את נבחרת אנגליה לגמר הטורניר.
בגיל 14, עבר דנג לארצות הברית לשחק כדורסל באקדמיה של בלייר בניו ג'רזי, שם שיחק באותה תקופה צ'ארלי וילנואבה.
במהלך שנתו האחרונה ללימודים, נחשב דנג לשחקן השני הכי מבטיח בתיכוני ארצות הברית אחרי לברון ג'יימס.
הוא נבחר לשחקן הרכב ב-First Team All-America של מגזין Parade ו-USA Today והוזמן לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן אך פציעה בכף רגלו מנעה ממנו להשתתף.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, בחר באוניברסיטת דיוק להמשך לימודיו.
בעונה הראשונה שלו בדיוק השתתף ב-37 משחקים בהם פתח ב-32 ושיחק בממוצע 30.1 דקות וקלע 15.1 נקודות בכל משחק.
בדראפט ה-NBA 2004 נבחר במקום השביעי על ידי פיניקס סאנס, שהעבירה אותו בטרייד לשיקגו בולס.
בעונתו הראשונה בשיקגו סייע לבולס להעפיל לשלב הפלייאוף לראשונה מאז עונת .
בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, לצד חברו לקבוצה בן גורדון.
כבר בעונותיו הראשונות בקבוצה הפך לשחקן קבוע בחמישייה הפותחת, ולאחד משחקני המפתח של הבולס.
לקראת עונת האריך דנג את חוזהו בשיקגו ל-6 עונות נוספות עבור כ-71 מיליון דולר.
בעונת העפיל עם הבולס לגמר האזור המזרחי, בו הפסידה הקבוצה למיאמי היט בתוצאה 1–4. בעונות ו- נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA.
במהלך עונת , לאחר כ-9 וחצי עונות בשיקגו, הועבר דנג לקליבלנד קאבלירס בתמורה לאנדרו ביינום ו-3 בחירות דראפט עתידיות.
ביולי 2014 חתם על חוזה לשנתיים עם סגנית האלופה, מיאמי היט, כ"מחליפו" של לברון ג'יימס אשר עבר לקליבלנד.
ביולי 2016 חתם על חוזה ל-4 עונות בלוס אנג'לס לייקרס, עבור כ-72 מיליון דולר.
לכל אורך עונתו השנייה בקבוצה, , שותף דנג במשחק אחד בלבד, על אף שהיה כשיר לשחק.
לקראת עונת חתם דנג על חוזה לעונה אחת במינסוטה טימברוולבס, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק.
דנג הוא בעל אזרחות בריטית משנת 2006, והוא היה חבר בסגל נבחרת בריטניה.
לואה (Luqa או חאל לואה Ħal Luqa) היא עיר הממוקמת במרכזו של האי מלטה במלטה.
בלואה ממוקם נמל התעופה הבינלאומי של מלטה, נמל התעופה היחיד במדינה לטיסות נוסעים וכן מרכז מטאורולוגי, ובכך עיקר פרסומה.
משמעות שמה של העיר הוא עץ צפצפה במלטית.
בשטחה של לואה נמצאו מספר שרידים מתקופת האבן החדשה, תקופת הברונזה ומהתקופה הרומית, אך למעט מספר קברים, הם הושמדו בעת פיתוחה של העיר במאה ה-20. בימי הביניים הייתה לואה כפר קטן ובשנים 1419–1420 התגוררו בה ובסביבתה 160 איש בלבד, רובם חקלאיים ובנאים.
בשנת 1492 כבר נצבה בכפר קפלה קטנה שהוקדשה לאנדראס הקדוש, הקדוש המגן של לואה עד היום, וזו הוחלפה בכנסייה גדולה יותר בין השנים 1539–1542. ב-15 ביוני 1636 הייתה העיר לרובע כנסייתי, ועשור שנים לאחר מכן, ב-1646, כבר התגוררו בה 1,082 תושבים.
הכנסייה הקיימת הוחלפה בכנסייה שלישית שהוקמה בין 1670 ל-1686, והורחבה בין 1693 ל-1737. בשנת 1676 צנחה אוכלוסיית העיר באופן קיצוני בשל מגפת הדבר שפקדה את מלטה, אך מאז 1830 היא גדלה באופן הדרגתי.
בין השנים 1937–1940 הוקם נמל התעופה בלואה, והצטרף לשני שדות התעופה האחרים באי - האחד בטא' אלי צפונית-מערבית ללואה, והאחר בחאל פאר דרומית-מזרחית לה.
שלושת השדות ספגו הפצצות אוויריות כבדות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולואה חרבה לחלוטין.
גם כנסיית הרובע נהרסה, אך נבנתה מחדש בין השנים 1945–1954, והוקדשה מחדש ב-26 בספטמבר 1962. הנמל התופס את רוב שטחה של העיר, ביסס את מעמדו כנמל התעופה המרכזי במדינה עם הקמת טרמינל נוסעים חדש ב-1958 ועם סגירתם של שני השדות האחרים.
הוא משמש כמקור תעסוקה, ומשרדי אייר מלטה, חברת התעופה הלאומית של מלטה, שוכנים בו.
בכל שנה נחגגת הפסטה המקומית ביומו של אנדראס הקדוש, החל ביום ראשון הראשון של חודש יולי (יום החג של הקדוש על פי הכנסייה הקתולית הוא ה-30 בנובמבר).
צלב אנדראס הקדוש מופיע בסמלה של העיר, וסיסמתה היא "אורס פרוספיקיו" ("Oras Prospicio" - "צופה בים" בלטינית), למרות שהעיר איננה גובלת בו.
לואזה קומפר היה מלחין צרפתי מתקופת הרנסאנס, בן דורו של ז'וסקן דה פרה.
קומפר היה בין מלחיני המוטטים והשאנסונים החשובים ביותר בתקופה זו ואחד המוזיקאים הראשונים, שהביאו לצרפת את סגנון הרנסאנס האיטלקי הקליל.
מקום הולדתו המדויק אינו ידוע, אבל מסמכים מאותה תקופה משייכים אותו למשפחה מארטואה (בצרפת של ימינו) ומעלים סברה, שייתכן ונולד ברוזנות אינו (בבלגיה של ימינו).
מקור אחד לפחות ממילאנו מציין, שקומפר תיאר את עצמו כמי שמוצאו באראס, גם היא בארטואה.
הן התאריך והן מקום הלידה המשוער קרובים מאוד לאלה של ז'וסקן דה פרה; למעשה, האזור הסובב את הגבול הצרפתי-בלגי הנוכחי הוציא מתוכו במאה ה-15 וה-16 מספר גבוה להפתיע של מלחינים מעולים, שתהילתם השתרעה על אירופה כולה.
במקרים רבים רואים מלחינים אלה כחברים באסכולה הפרנקו-פלמית, או האסכולה ההולנדית.
בשנת 1470 עבד קומפר כזמר בקאפלה של הדוכס גאליאצו מריה ספורצה במילאנו, בתקופה שמלחינים כמו יוהנס מרטיני וגאספאר ואן ורבקה שרו שם גם הם.
מקהלת הקאפלה גדלה בראשית שנות ה-70' של המאה ה-15 לאחד מהרכבי הזמרה הגדולים והמפורסמים ביותר באירופה.
אחרי רצח הדוכס בשנת 1476, נראה שקומפר "פוטר" מן הקאפלה וייתכן שחזר אז לצרפת.
בזמן מן הזמנים במהלך עשר השנים הבאות החל לעבוד בחצר המלוכה הצרפתית, משם התלווה אל שארל השמיני בפלישה לאיטליה ב-1494 (לא ידוע באיזה תפקיד).
הוא היה ברומא בתחילת 1495, בתקופה ששארל וצבאו כבשו את העיר.
לאחר זאת כיהן בשורה של משרות כנסייתיות.
בשנת 1498 שהה קומפר בקמבריי ומשנת 1500 עד 1504 בקירוב היה בדואיי; מינויו האחרון היה לכנסייה בסן קוונטין.
במשך כל הזמן הזה היה כנראה בשירות חלקי של החצר הצרפתית, וראיה לכך חיבוריו הרבים לאירועים רשמיים וטקסיים.
אלה הם מחזורי מוטטים, שכל מוטט מתוכם נועד לשירה במקום קטע מטקס המיסה.
ברשימה מופיע המוטט לצד שם החלק הקבוע במיסה.
Omnium bonorum plena (לפני 1474, ייתכן שלכבוד הקדשת הקתדרלה של קמבריי ב-5 ביולי 1472)
Quis numerare queat / Da pacem (חובר כנראה לחגיגות "שלום אטאפלה" ב-3 בנובמבר 1492, או לחתימת הברית בין האפיפיור אלכסנדר השישי לשארל השמיני ב-15 בינואר 1495)
Seray je vostre mieulx amée (נעדר ממכלול יצירות קומפרה בהוצאת פלואס)
יצירות המיוחסות לקומפר או מוטלות בספק
Ave regina, cælorum (אלמונית, אך מיוחסת לקומפר);
Cayphas (מיוחסת הן ליוהנס מרטיני והן לקומפר;
מלומדים נוטים להעדיף כיום פה אחד את קומפר) ;
Mais que ce fust (מיוחסת הן לקומפר והן לפיטרקין בונל ;
O post partum munda (אלמונית, מיוחסת לקומפר);
Sanctus - O sapientia (מוטל בספק מסיבות סגנון);
Se non dormi dona (אלמונית, מיוחסת לקומפר);
Vray dieu quel payne(ייחוסים רבים, ביניהם גרספאר ואן ורבקה, ז'אן ז'אפאר ומתאוס פיפלארה.
לוֹאוּ (Low; "נמוך") היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית.
הלהקה הוקמה בשנת 1993 בדולות', מינסוטה על ידי בני הזוג המורמונים אלאן ספרהוק (גיטרה, שירה) ומימי פרקר (תופים, שירה) וג'ון ניקולס (בס).
להבדיל מלהקות הרוק הרבות של אותה תקופה, שבה הסגנון הפופולרי היה גראנג' רועש, לואו ניגנו שירים שקטים, איטיים ומינימליסטיים.
למשל, מערכת התופים הייתה מורכבת רק מתוף סנר ומצילת היי האט.
הסגנון שלהם קיבל את הכינוי סלואוקור (Slowcore) - הלחם של Slow (איטי) ו-Core (ליבה).
ספרהוק עצמו הביע את חוסר שביעות רצונו מהכינוי הזה, אך השם הפך לשם כללי לסגנון הזה וכונו בו להקות אחרות, בהן Death Cab for Cutie, Red House Painters, , Mojave 3 ו-מאזי סטאר.
הלהקה פעלה מאז הקמתה ברציפות והוציאה כמעט כל שנה אלבומים אשר זכו ברובם לביקורות אוהדות וצברה קהל מעריצים נאמן.
בשנת 2005 השיר California מתוך האלבום "The Great Destroyer" זכה בתואר "שיר השנה" של תוכנית הרדיו "הקצה" בגלגלצ.
בספטמבר 2008 ובינואר 2015 הלהקה הופיעה בתל אביב.
מימי פרקר נפטרה מסרטן השחלה ב־5 בנובמבר 2022.
האב לואי-אִיג ונסן היה כומר נוצרי צרפתי, מן המסדר הדומיניקני בירושלים, ארכאולוג, מורה בבית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה (EBAF), מחבר ספרים וחוקר ארץ ישראל במשך שנים רבות.
לואי-איג ונסן נולד בשנת 1872 בצרפת, בעיירה סנט-אלבן-דה-וולסר (Saint Albin-de-Vaulserre) במחוז איזר, דרומית-מזרחית לעיר ליון.
אחרי תקופת חניכות אצל הנזירים הדומיניקנים באזור ליון, נשלח בשנת 1891 למנזר סנט אטיין שבירושלים, שם גר עד למותו, במשך כמעט שבעים שנה, פרט לשהות ארוכה בצרפת בימי מלחמות העולם.
את לימודיו והסמכתו ככומר קתולי עשה בבית הספר הצרפתי למקרא וארכאולוגיה, שהוקם במתחם המנזר הדומיניקני שנה לפני הגעתו על ידי האב מארי-ז'וזף לגראנז'.
במהרה הפך לאחד החוקרים הבקיאים ביותר בתחום הארכאולוגיה המקראית, כולל בתחום הקרמיקה ושרידים עתיקים אחרים.
לפיכך התבקש בגיל צעיר ללמֵד ארכאולוגיה במסגרת בית הספר שבו למד.
במהלך חייו הגיע להכיר מקרוב את כל האתרים הארכאולוגיים הידועים בזמנו בארץ ישראל.
בין השאר, חפר בתל פארעה (צפון) ביחד עם הכומר רולאן דה וו.
ונסן פרסם מאמרים רבים בכתב העת Revue Biblique , ואף היה עורכו בין השנים 1931–1938.
בשנת 1953 ביקש לפרסם ביוגרפיה של האב לגראנז' אך הספר נאסר לפרסום על ידי הצנזורים של הכנסייה.
ונסן נפטר בירושלים (שהייתה אז תחת השלטון הירדני) בגיל 88. הוא נקבר בחצר המנזר הדומיניקני, במתחם קבורה עתיק, לצדם של רבים מעמיתיו למסדר הדומיניקני ולסגל בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה.
הסמטה המחברת את דרך שכם למלון אמריקן קולוני קרויה על שמו.
חברות (MBE) במסדר האימפריה הבריטית
עיטור הצלב של מסדר לאופולד
עם האב פליקס-מארי אבל (Félix-Marie Abel):
לואי, דוֹפֶן (יורש העצר) צרפת (4 בספטמבר 1729 - 20 בדצמבר 1765), בנו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ואביהם של לואי השישה עשר, לואי השמונה עשר ושארל העשירי מלכי צרפת.
לואי נולד בארמון ורסאי כבנם של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ושל אשתו מריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין.
אחיו פיליפ שנולד בשנת 1730 מת כשהוא בן שלוש שנים בלבד.
כבן זכר יחיד של מלך צרפת, לואי נחשב ליורש העצר (דופן) של הממלכה.
הוא התעניין מאוד בתורת הלחימה, אך התאכזב קשות כאשר אביו לא אבה לשתפו במערכה במלחמת הירושה האוסטרית.
בשנת 1744, כאשר המלך נדבק במחלה אנושה בהיותו בחזית באזור העיר מץ, לואי, דופן צרפת הפר את פקודת אביו ויצא לשם כדי לשבת ליד מיטתו.
בעקבות ביקור זה שעלול היה להסתיים במותם של המלך ושל יורש העצר, לואי החמישה עשר, שהחלים ממחלתו, התרחק מחברת בנו.
בשנת 1745 נישא לואי למריה תרסה רפאלה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד, היא מתה כעבור שנה, שלושה ימים בלבד אחרי שילדה לו בת.
בשנת 1747 הוא נישא למריה יוזפה, נסיכת סקסוניה, בתם של אוגוסט השלישי, מלך פולין ושל מריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנה נולדו לו 8 ילדים.
לואי היה קתולי אדוק ותמך במסדר הישועים.
בעיני אמו ואחיותיו הוא נחשב לנסיך נוצרי, בניגוד להתנהגותו המינית חסרת המעצורים של אביו.
היות שאביו לא שיתף אותו בניהול ענייני המדינה, לואי, דופן צרפת טיפח קבוצה של קתולים אדוקים שתעזור לו לשלוט כאשר הכתר יעבור לידיו.
אולם, הוא מת בארמון פונטנבלו כתוצאה ממחלת השחפת כשהוא בן שלושים ושש שנה, בעוד אביו בשלטון.
מנישואיו למריה יוזפה, נסיכת סקסוניה, נולדו ללואי 13 ילדים, מתוכם 8 נשארו בחיים:
מארי קלוטילד, נסיכת צרפת (1759–1802), התחתנה עם קרלו אמנואלה הרביעי, מלך סרדיניה
לואי-ז'ורז' טן הוא אקדמאי ופעיל זכויות אדם צרפתי, שנודע בעיקר בזכות מאבקיו נגד הומופוביה ונגד גזענות.
טן נולד באי מרטיניק שבים הקריבי, ובגיל 17 היגר לפריז כדי ללמוד באֶקוֹל נוֹרְמַל סוּפֶּרְיֶיר.
הוא בעל תואר דוקטור בלימודי הרנסאנס, ומלמד ספרות ותולדות המיניות באוניברסיטת אורליאן ובבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה.
הוא עוסק בחקר התרבות ההטרוסקסואלית, וערך סדרת ספרים בנושאי מיניות בהוצאת הספרים "אוֹטְרְמוֹן" (Autrement, בצרפתית: "אחרת").
לאות הוקרה על פעילותו הרבה למען זכויות אדם זכה טן במספר פרסים, בהם Golden Tupilak Award (סטוקהולם, 2005), Grizzly Award (מוסקבה, 2006), Tolerantia Award (ברלין, 2006), ו-Slavic Pride Award (מינסק, 2010).
ב-1997 היה לואי-ז'ורז' טן בין מייסדי "HomoNormaliTé", ארגון להט"ב של סטודנטים ובוגרי האקול נורמל סופרייר, וב-2004 ייסד את "An Nou Allé", ארגון ארצי של להט"ב שחורים בצרפת.
פרסומו העולמי החל בשנת 2003 כאשר ערך והוציא לאור את "מילון ההומופוביה" (Dictionnaire de l'Homophobie), ספר אנציקלופדי שבכתיבתו השתתפו 75 כותבים, ובו מעל 160 ערכים העוסקים בתאוריות שונות מתחומי התאולוגיה, ביולוגיה, פסיכואנליזה ואנתרופולוגיה, במצב החוקי בנושא להט"ב במדינות שונות בעולם, באישים שביטאו הומופוביה, ובקורבנותיה.
ב-2005 יזם טן את היום הבינלאומי נגד הומופוביה (הבנ"ה), אשר מצוין מאז מדי שנה ב-17 במאי בלמעלה מחמישים מדינות.
טן מכהן כנשיא הוועד המארגן של יום הבנ"ה, ומתוקף כך ממשיך ליזום פעילויות נגד גילויי הומופביה ברחבי העולם.
ביום הבנ"ה ב-2006 פתח בקמפיין בינלאומי לקריאה לביטול המעמד הלא-חוקי של הומוסקסואליות.
ב-18 בדצמבר 2008 הביא הקמפיין להעלאת הנושא לדיון במליאת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בדבר הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית.
בראיון בדצמבר 2009 סיפר כי בכוונת הוועד המארגן של היום הבינלאומי נגד הומופוביה להקדיש את פעילותו בשנים 2010 ו-2011 לנושא דתות והומופוביה:
ב-2011 הגישה קבוצת פעילי זכויות אדם את מועמדותו לפרס נובל לשלום.
בראיון עמו בעקבות זאת אמר כי הוא מודע ליוזמה, אולם הוא עסוק בהמשך המאבק לביטול המעמד הלא-חוקי של הומוסקסואליות במדינות רבות.
ב-2012 פנה לנשיא צרפת פרנסואה הולנד, בבקשה שצרפת תיזום הצעת החלטה באו"ם, שתאסור חקיקה נגד הומוסקסואליות.
משפנייתו לא נענתה, פתח בשביתת רעב שנמשכה בשלושה שבועות, והפסיק אותה רק לאחר שאושפז במצב קשה, אולם הבטיח להמשיך לפעול למען החלטה כזו, משום שלדבריו "אזרחים של יותר מ-70 מדינות לא יכולים לחכות".
ב-2008 יצא לאור ספרו "המצאת התרבות ההטרוסקסואלית" (L'Invention de la Culture Hétérosexuelle), הראשון מתוך טרילוגיה מתוכננת בנושא ההיסטוריה של ההטרוסקסואליות, בהוצאת אוטרמון.
טן מבחין בין הטרוסקסואליות כפרקטיקה מינית לבין תרבות הטרוסקסואלית.
באמצעות ניתוח של יצירות ספרות בעולם המערבי החל מימי הביניים, הוא קורא תיגר על ההנחה כי ההטרוסקסואליות הייתה ומתמיד בבסיס המבנה החברתי.
במשך כמה חודשים, בשנים 2008–2009, כתב טן בלוג באתר האינטרנט של העיתון הצרפתי "ליברסיון", בשם L'Observatoire de l'hétérosexualité ("תצפית על ההטרוסקסואליות"), בו עסק בהיבטים שונים של התרבות ההטרוסקסואלית.
במאמר האחרון בבלוג, באוקטובר 2009, הסביר כי הפסיק את כתיבתו שם כדי לאפשר לעצמו להמשיך לחקור את ההטרוסקסואליות ולהתרכז בכתיבת ספרי ההמשך של הטרילוגיה: הספר השני אמור להתמקד בהשוואה בין צרפת לארצות הברית מהמאה ה-19 עד ימינו, והשלישי בתקופות קדומות יותר ובהתפתחות הדתות הארכאיות.
מאז סגירת הבלוג על ההטרוסקסואליות, משתתף טן בכתיבת בלוג בנושאי מיניות וגזע ב"ליברסיון".
ב-2004 הצטרף טן ל-Capdiv, החוג לפעולה וקידום השוֹנוּת בצרפת, ויחד עם חברו פטריק לוֹזֶה החל לפעול להקמת פדרציה של ארגוני השחורים בצרפת.
בעקבות יוזמתו הוקם ב-2006 ארגון CRAN (Conseil représentatif des associations noires de France - המועצה המייצגת של הארגונים השחורים בצרפת), המאגד כ-60 ארגונים שונים של יוצאי אפריקה והאיים הקריביים בצרפת ופועל להשגת שוויון אמיתי ולא תאורטי לכל אזרחי המדינה.
לואי-ז'ורז' טן כיהן שנים אחדות בתפקיד דובר הארגון, ובשנת 2011 נבחר לתפקיד נשיא הארגון.
מרבית ספריו של טן יצאו לאור בצרפתית בלבד, למעט "מילון ההומופוביה", שיצא לאור בתרגום לאנגלית ב-2008, ו"המצאת התרבות ההטרוסקסואלית" שיצא לאור באנגלית ב-2012.
לואי-לוסְיָאן קְלוֹץ היה עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי יהודי.
שימש מספר פעמים בתפקיד שר בממשלות צרפת.
הטביע את חותמו עת שימש בתפקיד שר האוצר בשלביה האחרונים של מלחמת העולם הראשונה ובתקופה שלאחר המלחמה.
לואי-לוסיאן קלוץ נולד בשנת 1868 בפריז למשפחה יהודית ממוצא אלזסי.
בצעירותו למד משפטים, הוסמך כעורך דין, והחל לעסוק במקצוע זה במקביל לפעילויותיו הציבוריות.
בגיל 20 הוא הוציא את העיתון המאויר Vie Franco-Russe ("וי פרנקו-רוס", "חיים צרפתיים-רוסיים"), שנועד להגביר את תמיכת הציבור כלפי הברית הצרפתית-רוסית.
בשנת 1892 הפך לעורך של Voltaire ("וולטר"), ופעל באמצעותו כנגד מה שנחשב בעיניו כמדיניותו הריאקציונית של ראש הממשלה ז'יל פרי (Ferry).
ב-1895 ייסד את העיתון היומי בעל הקו הפטריוטי Français Quotidien ("פרנסה קוטידיאן", 'היומון הצרפתי'), שהקדיש עצמו לענייני הביטחון הלאומי הצרפתי.
קלוץ ניסה להיבחר לאספה הלאומית הצרפתית החל משנת 1893. לאחר שני כישלונות, עלה בידו להיבחר ב-1898 כציר סוציאליסט רדיקלי.
הוא שמר על כסאו עד שנת 1925, ולרוב בלט בפעילותו הפוליטית, הן כציר, הן בתפקידים ציבוריים פיננסיים בכירים, בהנהלת המכס ובפיקוח על התקציב.
בנוסף, קלוץ כיהן מספר פעמים כשר בממשלות צרפת קצרות-הימים של ימי הרפובליקה הצרפתית השלישית.
בין 3 בנובמבר 1910 ל-2 במרץ 1911 כיהן כשר האוצר תחת ראש הממשלה אריסטיד בריאן בממשלתו השנייה.
לאחר הפסקה קצרה, הוא כיהן שוב באותו תפקיד, ותחת אותו ראש ממשלה, זו הפעם בממשלתו השלישית, בין ה-27 ביוני 1911 ל-22 במרץ 1913. מיום זה ועד ל-8 בדצמבר כיהן כשר הפנים בממשלתו של לואי בארטו.
כהונתו זו התאפיינה בהפגנות ובמחאות נרחבות כנגד חוק גיוס החובה לשלוש שנים.
ב-12 בספטמבר 1917 התמנה קלוץ לשר האוצר בממשלתו השנייה של ז'ורז' קלמנסו.
בתפקידו זה ניהל את המגעים לגבי פיצויי המלחמה שנתבעו מן הגרמנים.
הנוסחה שטבע, ואשר אפיינה את מדיניותו הייתה: "הבּוֹש (Boche, כינוי גנאי לגרמנים) ישַלם".
הוא כיהן כשר האוצר עד ל-20 בינואר 1920. כהונתו זו, בתקופה קריטית לכלכלת צרפת, הייתה לא מוצלחת, עד כדי כך שראש הממשלה קלמנסו תיאר אותו כ"יהודי היחיד באירופה שאינו יודע דבר בענייני כספים".
להתאוששותה האיטית של צרפת מנזקי מלחמת העולם הראשונה היה חלק כלשהו בחולשתה היחסית בפרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים היה קלוץ מעורב בכמה השקעות רבות-סיכון, שבהן איבד את כל כספו.
בשנת 1929 הואשם במסירת המחאות ללא כיסוי, הורשע ונידון לשנתיים מאסר.
שנה לאחר הרשעתו, ב-1930, נפטר בפריז.
לוּאה (Lua, מפורטוגזית: ירח) היא שפת תכנות דינמית שפותחה על ידי , , ו־ בשנת 1993 באוניברסיטה הקתולית (PUC Rio) שבריו דה ז'ניירו.
הגרסה הציבורית הראשונה של לואה פורסמה בשנת 1994. לואה משמשת בעיקר כשפת תכנות מוטמעת בתוכניות אחרות.
המפרש הסטנדרטי של השפה כתוב בשפת C ומופץ כתוכנה חופשית ברישיון MIT בקשת רחבה של פלטפורמות.
TECGRAF היא המעבדה לגרפיקה ממוחשבת של האוניברסיטה הקתולית שבריו דה ז'ניירו.
המעבדה נוסדה בשנת 1987. המעבדה פיתחה ספריות ממשק גרפיות ומנהלי התקנים גרפיים כדי לספק ללקוחות שלה תוכנות עם ממשקים ידידותיים למשתמש.
בין השנים 1977–1992 לברזיל הייתה מדיניות מסחר שהקשתה מאוד על ייבוא מוצרי חומרה ותוכנה מתוך מחשבה לאומנית שברזיל יכולה וחייבת לפתח חומרה ותוכנה משלה.
על רקע מצב זה המעבדה TECGRAF נאלצה לפתח את הספריות והשפות המקוריות שלה במקום להישען על מוצרים טכנולוגיים קיימים.
אחת מהלקוחות הכי חשובים של TECGRAF היה חברת הנפט הברזילאית פטרוברז.
TECGRAF פיתחה סך הכול שלוש שפות תכנות עבור הצרכים של פטרוברז.
שתי שפות התכנות הראשונות, DEL ו־SOL, הובילו לפיתוחה של לואה.
Data-entry Language (בראשי תיבות: DEL, בעברית: שפה לקליטת נתונים) הייתה שפת תכנות הצהרתית קטנה שפותחה על ידי TECGRAF עבור פטרוברז.
בשנת 1992 פטרוברז פנתה ל־TECGRAF בבקשה לפתח לה ממשק משתמש ידידותי עבור המהנדסים בחברה שנאלצו עד כה להשתמש בכרטיסים מנוקבים כדי להזין נתונים מספריים למחשבים.
DEL הייתה שפה מוצלחת מאוד אך די מוגבלת; בעקבות זאת, נדרשו עוד ועוד יכולות חדשות לשפה כגון בקרת זרימה, מה שהוביל את המעבדה למסקנה שנדרש פיתוח של שפת תכנות חדשה.
Simple Object Language (בראשי תיבות SOL, בעברית: שפת עצמים פשוטה) הייתה שפת תכנות הצהרתית עם טיפוסיות חזקה שפותחה על ידי TECGRAF עבור פטרוברז.
SOL הושפעה רבות מ־BibTeX ו־UIL, שפה ששימשה לעיצוב ממשקים גרפיים במערכות יוניקס.
הפיתוח של SOL הושלם בשנת 1993, אך השפה מעולם לא הושקה בפועל.
בפטרוברז כבר דרשו תמיכה בתכנות פרוצדורלי; בעקבות כך, TECGRAF החליטו להחליף את שתי השפות באחת שתתן מענה מקיף לכל הדרישות של פטרוברז, וכך נולדה לואה.
הפיתוח של לואה החל בשנת 1993 על ידי מדען המחשב , המתמטיקאי , ומהנדס התוכנה ; השלושה עבדו יחד ב־TECGRAF.
משמעות השם "Lua" בפורטוגזית היא ירח; השם נבחר בעקבות שמה של שפת התכנות SOL שקדמה ללואה, מכיוון שמשמעות המילה "Sol" בפורטוגזית היא שמש.
לואה ירשה מ־SOL את יעודה כשפה לתיאור נתונים, ומ־DEL את יעודה כ.
בנוסף ל־SOL ו־DEL, לואה הושפעה גם ממודולה־2, CLU, Scheme, , ו־SNOBOL.
מודולה־2 תרמה את רוב התחביר והמילים השמורות בשפה.
Scheme הייתה מקור להשראה עבור הסמנטיקה בשפה; לדוגמה, התייחסות לפונקציות כערכים והמעבר ההדרגתי ל.
CLU נתנה השראה לריבוי החזרות והקצאות מפונקציות.
SNOBOL נתנה השראה לטבלאות בשפה.
בשנת 1993 הסתיים הפיתוח של Lua 1.0, אבל גרסה זו לא שוחררה לציבור באותו הזמן.
המנתח הלקסיקלי הראשון של השפה פותח באמצעות Lex ו־Yacc.
בשנת 1994 שוחררה Lua 1.1 וזמן קצר לאחר מכן פורסם המאמר שהציג לראשונה את השפה לקהל הרחב.
גרסה זאת הייתה חופשית לשימוש אקדמי אך לא לשימוש מסחרי.
בגרסה זו פותח מנתח לקסיקלי חדש לשפה שהכפיל את מהירות הניתוח התחבירי.
בשנת 1995 פורסמה Lua 2.1. בגרסה זו הופיע לראשונה התחביר שאפשר חיקוי של תכנות מונחה עצמים בשפה, ונוסף מנגנון ל.
החל מגרסה זאת היישום המרכזי של לואה הפך להיות חופשי גם לשימוש מסחרי.
בגרסה הקודמת, לואה הציעה שלוש דרכים ליצירת טבלאות: בסוגריים עגולים () לטבלה ריקה, בסוגריים מרובעים [] למערך מספרים, ובסוגריים מסולסלים {} לרשומה.
בגרסה זו התחביר ליצירת טבלאות אוחד לסוגריים מסולסלים ופעולת ההשוואה שונתה מ־= ל־== כדי לאפשר את האיחוד בתחביר הטבלאות.
באותה שנה פורסמה Lua 2.2, בגרסה זו התחביר לפונקציות הורחב ונוסף ממשק חדש לניפוי שגיאות.
בשנת 1996 פורסמה Lua 2.5. בגרסה זו נוספו ממשק בשפה לחיפוש ביטויים במחרוזות, ואפשרות ל באמצעות ....
בשנת 1997 פורסמה Lua 3.0. בגרסה זו הטיפוסיות של פונקציות שהוגדרו בלואה ופונקציות שהוגדרו בשפת C אוחדה לטיפוסיות אחת עבור שני סוגי הפונקציות.
בגרסה זו המנגנון ל בשפה התחיל לקבל פרמטר נוסף לסוג האירוע: .
בשנת 1998 פורסמה Lua 3.1. בגרסה זו לואה אימצה חלקי, פונקציות אנונימיות, וייצוג מספרים בשפה באמצעות נקודה צפה .
לאור המחסור בלולאת for, חוסר שביעות רצון מלולאות while, ומחלוקת על התחביר האפשרי עבור לולאת for, הוחלט בסוף לספק פונקציה כללית מסדר גבוה מהצורה foreach(t, print) שתבצע עבודה בלולאה מתוך פרמטר של פונקציה.
החל מגרסה זו, ניתן להגדיר מפתח בטבלה באמצעות סוגריים מרובעים כך: t={["key"]=value}.
באותה שנה הושק הסמליל הנוכחי של השפה.
בשנת 1999 פורסמה Lua 3.2. בגרסה זו נוספה ספרייה חדשה בשפה לניפוי שגיאות, ו חדשות עבור טבלאות.
גרסה זו נחשבה לאחת הגרסאות היציבות של לואה, רבים דילגו כליל על Lua 4.0 ועברו מ־Lua 3.2 הישר אל Lua 5.0.
בשנת 2000 פורסמה Lua 4.0. מגרסה זו ניפוי השגיאות בשפה הפך להיות זמין בכל רגע נתון בזמן ריצה ונוספו לולאות מסוג for.
כמו כן, נוספה בשפה ספרייה לאינטראקציה עם מערכות הפעלה וממשק ה־C של השפה ידע להתמודד עם ריבוי מצבים.
בשנת 2001 פורסמה גרסת אלפא של Lua 4.1. גרסה זאת הייתה בפועל Lua 5.0 תוך כדי הליך הפיתוח שלה; הקפיצה במספר ל־5.0 התרחשה בשנת 2002 לאחר פיתוח מנגנון חדש לניהול מודולריות בשפה.
בשנת 2003 פורסמה Lua 5.0. בגרסה זו לואה אימצה מלא וזנחה את מנגנון היקף המשתנים הקודם, נוספו , תהליכונים, , משתנים בוליאניים, מיטוב לרקורסיית זנב, טבלאות עם ייחוס משתנים חלש (ייחוס מתירני לאיסוף זבל), והרחבות נוספות.
החל מגרסה זו לואה שוחררה תחת רישיון MIT.
החל מגרסה זו, ניתן לערבב בטבלאות באופן חופשי בין רשומות ופריטים.
באותה שנה פורסמה המהדורה הראשונה של מדריך השפה.
בחודש יולי באותה שנה Lua 1.0 שוחררה לציבור לרגל חגיגת עשור לשפה.
בשנת 2005 פורסמה הגרסה הראשונה של המהדר LuaJIT.
בשנת 2006 פורסמה Lua 5.1. בגרסה זו הופיע מנגנון חדש לאיסוף זבל, תחביר חדש למודולריות, מנגנון חדש ל, קינון הערות ומחרוזות בעזרת [==[...]==], שתי פעולות חדשות: אורך ומודולו, לכל הטיפוסים, והרחבות נוספות.
באותה שנה פורסמה המהדורה השנייה של מדריך השפה.
בשנת 2011 פורסמה Lua 5.2. בגרסה זו נוספה ספרייה לפעולות על סיביות (פעולות ביטים), יכולת קידוד UTF-8 במחרוזות, פעולת goto, והרחבות נוספות.
בשנת 2012 ויקיפדיה אימצה את לואה כשפת תסריט לתבניות.
בשנת 2013 פורסמה המהדורה השלישית של מדריך השפה.
בשנת 2015 פורסמה Lua 5.3. בגרסה זו נוסף טיפוס חדש למספרים שלמים, נוספו סימנים חדשים לשפה לפעולות על ביטים, ספרייה חדשה למחרוזות בקידוד UTF-8, ותמיכה במערכות מסוג 32 ביטים ו־64 ביטים.
בשנת 2016 פורסמה המהדורה הרביעית של מדריך השפה.
בשנת 2020 פורסמה Lua 5.4. בגרסה זו מנגנון חדש לאיסוף זבל, תמיכה במשתנים קבועים באמצעות <const> ותחביר חדש לסגירת משתנים.
שגרה רקורסיבית נאיבית לחישוב עצרת בלי אופטימיזציה:local function factorial(n)
endשגרה רקורסיבית לחישוב עצרת עם אופטימיזציה:local result = {
עקרונותיה המעצבים של לואה הם בהירות תחבירית, הצעת מנגנונים בסיסיים במקום מבני שפה מורכבים למקרים ייחודיים, והשימוש בטבלה כמבנה נתונים אוניברסלי.
מאפיינים בולטים נוספים של השפה הם ניידות בין מערכות הפעלה וסוגי מעבדים שונים (מפרש השפה כתוב בשפת C והוא שוקל פחות ממגה בייט אחד), תכנות פונקציונלי, ויעילות ביצועית בזמן ובזיכרון.
היסטורית, לואה עוצבה להיות שפה מוטמעת לתיאור נתונים.
לואה מצוידת במנגנון אוטומטי לאיסוף זבל.
בלואה, משתנים שלא יוגדרו במפורש כמשתנים מקומיים באמצעות local יוגדרו להיות משתנים גלובליים.
גישה למשתנים לא קיימים אינה נחשבת לשגיאה בשפה, אלא משתנה לא קיים תמיד יחזיר ערך nil.
מבחינה סמנטית, לואה שואבת השראה משפת התכנות Scheme.
עם זאת, קיים הבדל סמנטי מרכזי בין לואה ל־Scheme, בכך שטבלאות הן מבנה הנתונים היחידי בלואה, ומהן המתכנת מרכיב מבני נתונים מורכבים יותר כגון מחסניות, קבוצות, ורשימות.
בלואה, למשתנים אין טיפוסיות, אלא רק לערכים יש טיפוסיות.
ניתן לבדוק את הטיפוסיות של הערכים באמצעות הפונקציה הגלובלית type כך:type(print) -- function
בלואה, מחרוזות הן רצף תווים עם קידוד לא מוגדר.
לדוגמה, פעולת אורך של מחרוזת לא מתחשבת בסוג הקידוד, אלא בסכום הבתים בלבד.
עם זאת, נהוג להשתמש בקידוד UTF-8, והחל מגרסה 5.3 קיימת ספרייה קטנה בשפה שיודעת להתמודד עם מחרוזות בקידוד UTF-8. מחרוזות בלואה לא ניתנות לשינוי, במקום זאת, יוצרים כל פעם מחרוזת חדשה עם השינויים רצויים.
כשנעשית פעולה מספרית על מחרוזת (כגון חיבור מספרים +), או פעולת מחרוזת על מספר (כגון שרשור ..) לואה מנסה לבצע המרה בין מחרוזות ומספרים באופן אוטומטי.
בשפה זמינה ספרייה נרחבת ל, חיפוש, והחלפה בתוך מחרוזות באמצעות ביטויים דומים לביטויים רגולריים.
בלואה, טבלאות פשוטות מתנהגות כמילונים והן משמשות להרכבת מבני נתונים מכל הסוגים, כולל מערכים, מטריצות, רשימות מקושרות, קבוצות, ועוד.
בניגוד לשפות רבות אחרות, הספירה בלואה תמיד מתחילה ב־1 ולא ב־0; כלומר, הפריט הראשון בטבלה מקומו הוא 1 ולא 0. ניתן להקצות ערך מכל סוג של טיפוס נתונים (למעט nil המציין פריט חסר) הן למפתח בטבלה והן לערך אליו המפתח מוביל.
בנוסף, לא קיימת אכיפה של אחידות בטיפוסיות בטבלה, לא במפתחות ולא בערכים.
הפעולה לבדיקת אורך טבלה (#) מתאימה אך ורק לטבלאות רצופות היטב (ללא מקומות ריקים); ומכיוון שאין כל אכיפה בשפה על מיקום פריט בטבלה, ספירת הפריטים בטבלאות היא בדרך כלל באחריות המתכנת.
מיקומם של הפריטים בטבלה לא משפיע כלל על גודל הטבלה, מכיוון שטבלאות בשפה הן מילונים ולא מערכים.
למרות היותה שפה אימפרטיבית, ללואה תמיכה מלאה בתכנות פונקציונלי.
בלואה, פונקציות הן ערכים לכל דבר ועניין וניתן להקצות אותן לתוך משתנים וטבלאות או להגדיר אותן בתוך ביטויים כתחשיב למדא.
כמו כן, פונקציות בשפה מתנהגות כ־; לדוגמה, פונקציות יודעות להחזיר פונקציות חדשות ולהנחיל להן גישה למשתנים מקומיים שהוגדרו מחוצה להן.
כשאר הערכים בשפה, פונקציות הן אנונימיות בהגדרה, ורק למשתנים שמחזיקים אותן יש שמות.
בקריאה לפונקציה, פרמטרים חסרים ייחשבו כ־nil ופרמטרים עודפים יושלכו.
בלואה, פונקציות יכולות להחזיר ריבוי של ערכים.
כמו כן, לפונקציות אין אכיפה של טיפוסיות לפרמטרים או לערכים שהיא מחזירה; על המתכנת לדאוג לכך באמצעות בדיקות ידניות.
במקרים מתאימים, לואה מבצעת אופטימיזציית רקורסיית זנב.
מהיותה שפה ניידת עם תלות מינימלית במערכות הפעלה או חומרה, ללואה ישנן יכולות מעטות בניהול קבצים וקלט נתונים.
השפה מציעה אך ורק מה שתקן ISO C מציע עבור צורכי קלט ופלט (IO), וניהול קבצים מתקדם יותר בדרך כלל כרוך בשימוש בספריות צד שלישי או בשיבוץ השפה עם שפה אחרת.
בין היכולות של לואה הן לכתוב ולקרוא בקבצים, ליצור ולמחוק קבצים, לגשת למשתני ENV, להריץ תוכנה, ולבדוק זמן ותאריך.
לואה מצוידת בספרייה לניפוי שגיאות וטיפול בחריגות בזמן ריצה.
הפונקציות assert ו־error משמשות לזריקת שגיאות.
טיפול בחריגות בשפה נעשה באמצעות הפונקציה pcall, הפונקציה מאפשרת להריץ קוד אקראי, לתפוס שגיאות בתוכו, ולמנוע קריסה של התוכנית באירוע שגיאה.
הספרייה debug נותנת למתכנת כלים כדי לבדוק את ומצב התוכנית בכל נקודת זמן בקוד לבירור הנסיבות של שגיאה כלשהי.
מודול ניטען באמצעות הפונקציה require אך ורק פעם אחת בזמן ריצה של תוכנית.
ניתן לשנות את האופן בו לואה מחפשת או טוענת מודולים באמצעות הספרייה package.
כמו בשפות דינמיות אחרות, לואה מאפשרת לטעון ולפרש קוד חדש בזמן ריצה לא רק מתוך מודולים, אלא גם מתוך מחרוזת.
קוד מקור בלואה תמיד עובר הידור למצב ביניים בזמן ריצה, ניתן להדר קובץ קוד מקור בלואה ולשמור אותו באמצעות הפקודה luac במסוף.
כל יחידת קוד שעוברת פירוש, כגון קובץ קוד מקור או פקודה תקנית במסוף, נקראת .
מבחינה תחבירית, לואה שואבת השראה משפת התכנות מודולה־2. בניגוד למודולה־2, לואה מבדילה בין אותיות גדולות ואותיות קטנות.
הסימן נקודה ופסיק (;) מפריד בין פקודות, אך אין חובה להשתמש בו, אפילו בין שתי פקודות צמודות.
בלואה 5.3 קיימות 22 מילים שמורות, ולא ניתן להשתמש בהן כמזהים.
המילים השמורות שהופיעו עם הגרסה הציבורית הראשונה של לואה:
מילים שמורות שנוספו בגרסה 4.0:
break – עצירת לולאה ויציאה ממנה
for – פתיחת לולאה מסוג for
in – קריאה לפונקציית איטרציה בתחילת מחזור של לולאה מסוג for
מילים שמורות שנוספו בגרסה 5.0:
מילים שמורות שנוספו בגרסה 5.2:
goto – קפיצה לתווית בקוד.
תוויות מסומנות באמצעות זוג נקודתיים לפני ואחרי התווית כך: ::label:: בנוסף, לא ניתן לקפוץ מחוץ לפונקציה, וכללי הנראות של משתנים חלים גם על תוויות.
טבלה מוגדרת באמצעות זוג סוגריים מסולסלים {}.local point = {}ניתן להכניס פריטים חדשים לטבלה בשתי דרכים: בתוך הסוגריים המסולסלים בפקודה אחת, או מחוץ לסוגריים המסולסלים באמצעות פקודה נפרדת לכל פריט.
שתי הדרכים הן שקולות, אך הדרך הראשונה היא מהירה יותר מהיבט ביצועי של המפרש.local point = {x = 0, y = 0}local point = {}
point.y = 0בנוסף, ניתן לגשת לפריט בטבלה בשתי דרכים: באמצעות נקודה ומזהה או באמצעות זוג סוגריים מרובעים וערך.
מפתחות שהוגדרו עם מזהים הם בפועל מיוצגים באמצעות ערך של מחרוזת, וכן ההפך.
בניגוד למזהים (שהם תמיד מיוצגים באמצעות מחרוזת), סוגריים מרובעים יודעים לקבל ערך מכל טיפוס נתונים ולא רק מחרוזות.local point = {}
print(point.x, point.y) -- 0 0ניתן לבטא מבני נתונים מורכבים יותר באמצעות קינון טבלאות.local style = {
print(style.font.family) -- sans-serifניתן גם ליצור מבנה שקול אך ללא כל מזהים.
במקרה הזה, ניתן לגשת לנתונים בטבלה באמצעות תחביר המערך.local style = {
print(style[1][2]) -- sans-serifהסרת פריט מהטבלה תתבצע באמצעות הקצאת הערך nil לפריט.local point = {x = 0, y = 0, z = 0}
point.z = nilבפועל, גם ספריות הליבה של לואה מורכבות מטבלאות.
לדוגמה, הפונקציה math.sin נמצאת בתוך הפריט sin בטבלה math שנמצאת בהיקף המשתנים הגלובלי כך:print(math.sin(math.pi/2)) -- 1
print(_G["math"]["sin"](_G["math"]["pi"]/2)) -- 1לואה מאפשרת לסימן פסיק , אחד מיותר להופיע אחרי הפריט האחרון בהגדרת טבלה.
מצורכי תאימות לאחור עם גרסאות קודמות של השפה, לואה מאפשרת גם שימוש בסימן נקודה ופסיק ; במקום פסיק , על מנת להפריד בין פריטים בטבלה.
בלואה פונקציה מוגדרת באמצעות שם מזהה וזוג סוגריים עגולים (), כשהפרמטרים מוגדרים בתוך הסוגריים העגולים.
קיימים שני תחבירים להגדרת פונקציה, שני התחבירים שקולים.
לדוגמה, נגדיר את הפרבולה על ידי הקצאת פונקציה אנונימית לתוך המשתנה f:local f = function(x)
endאו על ידי הכרזת משתנה f מסוג פונקציה:local function f(x)
ניתן להשמיט את הסוגריים העגולים בקריאה לפונקציה אך ורק אם יש פרמטר בודד שמגדיר טבלה חדשה (בתוך זוג סוגריים מסולסלים {}) או מחרוזת חדשה (בתוך זוג מירכאות "").
לדוגמה, הפונקציה require לטעינת מודולים יכולה לקבל פרמטר מסוג מחרוזת של שם מודול ללא זוג סוגריים עגולים: local lfs = require "lfs" -- LuaFleSystem
בלואה קיים תחביר נוסף להגדרת וקריאת פונקציות באמצעות נקודתיים : שמאפשר חיקוי של תכנות מונחה עצמים.
במקרים כאלה, הפרמטר הראשון יהיה אוטומטית הטבלה שמכילה את הפונקציה, והייצוג שלה בתוך הפונקציה יהיה באמצעות המשתנה המקומי self.
ניתן להגדיר פונקציה עם הסימן המיוחד ...
שקולט מספר שרירותי של פרמטרים אנונימיים.
ניתן להעביר את אותם ערכים הלאה באמצעות ...
לדגמה, פונקציית שתחשב סכום של מספר לא מוגדר של פרמטרים תכתב כך:local function sum(...)
הערה בת שורה אחת מתחילה בזוג מקפים.
הערה בת שורות אחדות מתחילה בזוג מקפים ואחריהם זוג סוגריים מרובעים, ומסתיימת בזוג סוגריים מרובעים (כך נכתבת הערה גם ב־SQL).
לואה מאפשרת גם קינון הערות מרובות שורות בעזרת הכלת התו = באופן מאוזן בין הסוגריים המרובעים בכל אגף.-- A comment in Lua starts with a double-hyphen and runs until the end of the line.
בלואה ניתן ליצור תחום הכרזה חדש עבור משתנים מקומיים באמצעות do כך:do
לולאות for נומרית כמו בדוגמה למטה תבצע מחזור מ־1 עד 10 עבור האינדקס i ותוסיף לו 2 בכל מחזור.for i = 1, 10, 2 do
endלולאת for על טבלה לפי מפתח תהיה תמיד בסדר אקראי ולא מוגדר (בדוגמה, יום שני הוא היום הראשון בשבוע בארצות הדוברות אנגלית.
כמו כן, ימי שבת וראשון אינם נחשבים לימי עסקים בארצות אלה.):local weekdays = {
endלולאת for על טבלה לפי אינדקס תהיה תמיד בסדר קבוע:local weekdays = {
endלולאת while בודקת את התנאי בתחילת כל מחזור:local i = 1
endלעומת זאת, לולאת repeat בודקת את התנאי בסוף כל מחזור; לפיכך, בלולאה מסוג זה המחזור הראשון מתקיים תמיד.
בניגוד לשפות רבות, משתנים מקומיים שנוצרו בתוך הלולאה הם עדיין זמינים גם בתנאי למחזור מיד אחרי המילה until, אבל לא מעבר לכך.local i = 1
until not weekdays[i]כמו בהרבה שפות אחרות, בלואה ניתן לבצע עצירה ויציאה ידנית מכל לולאה באמצעות הפקודה break.
השפה מצוידת בספרייה לחיפוש, החלפה, ו במחרוזות באמצעות ביטויים דומים לביטויים רגולריים.
+אסימונים בביטויי מחרוזות בלואה .כל תו %aאותיות %Aלא אותיות %cתווי בקרה %Cלא תווי בקרה %dמספרים %Dלא מספרים %gתווים נראים לא כולל רווחים.
ניתן ללכוד כמה רצפים, הם מוחזרים בסדר הופעתם.
בלכידה ריקה (), לואה מחזירה את המיקום שלה במחרוזת.
[^...]מבחר אפשריות של תווים, בזמן שהסימן ^ בתחילת הרשימה הופך את כל האפשרויות לשלילה (כלומר, אף אחד מהתווים ברשימה).
%סימון תווים מיוחדים או שימוש בתווי דקדוק כתווים רגילים; לדוגמה, %% יחשב כהופעה רגילה של התו % במחרוזת.
דוגמה ללכידת שנה, חודש, ויום מתאריך תפוגה במחרוזת באמצעות הפונקציה string.match:local text = "EXP:2010-01-01"
לואה זכתה לשימוש נרחב בין היתר במשחקי מחשב, רובוטיקה, עיבוד תמונה, עורכי טקסט, אוטומציה, ביואינפורמטיקה, ובמערכות משובצות מחשב.
למרות יעודה כשפה מוטמעת, ללואה קיימת קהילה עצמאית, מנהל חבילות, וספריות המאפשרים בה פיתוח נוח ורב תחומי ללא תלות ב־C או בשפות אחרות.
מבין השימושים המפורסמים בלואה ניתן למנות את התבניות במיזם ויקיפדיה.
LuaRocks היא מערכת ניהול החבילות של לואה, היא פותחה בשפה עצמה והושקה בשנת 2007. המערכת יוצרת סביבה נוחה לפיתוח יציב ושיתופי בלואה ויודעת לטפל ביחסי תלות בין החבילות עצמן, בגרסאותיהן, ובגרסאות של המפרש הזמין במחשב.
החבילות מסודרות במקום מרוכז בכל מחשב וכך חוסכות הכלה מיותרת של אותם רכיבים בכל פרויקט לואה חדש.
מהיותה שפה חופשית שנועדה להטמעה, ללואה קיימים מימושים רבים שפותחו למגוון מטרות על ידי מפתחים וצוותים עצמאים, ואין בניהם בהכרח תאימות.