tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרקזי נולד בטורינו ב-26 באפריל 1907. מגיל צעיר הוא למד בבתי ספר צבאיים, וב-1927 החל לשרת בצבא המלכותי האיטלקי בדרגת לוטננט משנה.
שנה לאחר מכן החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית במודנה.
ביולי 1930 הוא החל לשרת בגדוד האלפיני ה-3 של טורינו, ובשנה שלאחר מכן קודם לדרגת לוטננט.
באוקטובר 1934 החל לשרת בבית הספר למלחמה בטורינו.
באוקטובר 1938 הוא קודם לדרגת קפיטנו.
הוא לחם במלחמת האזרחים בספרד כמפקד פלוגה איטלקית שלחמה לצד הלאומנים.
ב-1941 הוא הועלה לדרגת מאיורו ובינואר 1942 מונה למפקד גדוד.
לאחר שאיטליה חתמה על הסכם כניעה עם בעלות הברית, מרקזי הצליח להימנע מלכידה בידי הגרמנים, וחבר ליחידת פרטיזנים אשר עמה לחם עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה חזר מרקזי לשרת בצבא האיטלקי.
בפברואר 1948 הוא הועלה לדרגת טנטה קולונלו.
בנובמבר של אותה שנה, הוא שימש כראש המשלחת שקבעה את הגבול בין איטליה ליוגוסלביה.
במאי 1952 הוא הועלה לדרגת קולונלו.
ב-1954 הוא מונה למפקד הגדוד האלפיני ה-4. במאי 1957 הוא הועלה לדרגת גנרל די בריגדה, וביוני של אותה שנה הוא מונה למפקד הבריגדה האלפינית "יוליה" ולאחר מכן למפקד בית הספר הצבאי בצ'יוויטווקיה.
בינואר 1960 הוא הועלה לדרגת גנרל די דיוויזיוני וארבע שנים לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל די קורפו.
במאי 1964 הוא הוא מונה למפקד הקורפוס האלפיני ה-4. ב-1968 הוא מונה למפקד צבא איטליה.
ב-14 בינואר 1970 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
הוא כיהן בתפקיד עד 31 ביולי 1972 אז פרש מהצבא.
הוא נפטר בוורונה ב-22 בפברואר 1997.
אנצו וצ'רלי (באיטלקית: Enzo Vecciarelli; נולד ב-13 במאי 1957) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר האיטלקי.
וצ'רלי נולד בקולפרו ב-13 במאי 1957. ב-1975 הוא התגייס לחיל האוויר האיטלקי.
הוא נשלח לארצות הברית, ושם הוסמך כטייס קרב.
ב-1991 הוא מונה למפקד קבוצת הקרב ה-9. ב-1999 הוא הועבר לפקד על קבוצת הקרב ה-4. במקביל, הוא מילא תפקידים בכירים במטה חיל האוויר.
ב-2003 הוא מונה למפקד חיל האוויר ה-1 שהוצב בעיראק.
ב-2007 הוא מונה לנספח הצבאי האיטלקי בברלין, עם סמכויות גם להולנד ודנמרק.
ב-2010 הוא חזר לאיטליה ומילא תפקידי מטה ומנהל בכירים בחיל האוויר.
בפברואר 2015 הוא מונה לסגן ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
ב-21 במרץ 2016 הוא מונה למפקד חיל האוויר האיטלקי.
ב-5 בנובמבר 2018 הוא מונה לראש מטה ההגנה.
הוא כיהן בתפקיד עד 19 באוקטובר 2021.
אנציקלופדיה אוניברסליס היא אנציקלופדיה כללית בשפה הצרפתית.
המאמרים באנציקלופדיה מכוונים לקוראים מבוגרים ומשכילים, ונכתבו על ידי צוות עורכים במשרה מלאה ותורמים מומחים בתחומם.
האנציקלופדיה פורסמה תחילה במהדורה מודפסת, ולאחר מכן גם על תקליטור, DVD ודיסק און קי.
הופעת המהדורה המודפסת הופסקה סופית בשנת 2012. היא נגישה באינטרנט למנויים בתשלום.
אנציקלופדיה אוניברסליס פורסמה במקור על ידי חברת ההוצאה לאור Encyclopædia Universalis SA.
החברה נוסדה בשנת 1966, בשיתוף פעולה של חברת מועדון הספרים הצרפתי (CFL) וחברת אנציקלופדיה בריטניקה.
חברת מועדון הספרים הצרפתי התמחתה בפרסום ומכירת ספרים וסדרות דרך הדואר, ואנציקלופדיה בריטניקה הייתה האנציקלופדיה המפורסמת ביותר באנגלית.
המיזם המשותף נועד לשלב את היתרונות של שתי החברות.
הכרך הראשון של האנציקלופדיה הופיע בשנת 1968.
שיתוף הפעולה בין שתי החברות, וכן האיכות הגבוהה של המהדורות הבאות, הובילו להצלחה מסחרית יוצאת דופן של החברה עד תחילת שנות ה-90. אז החלה ירידה במכירות, בעקבות עליית האינטרנט.
במהלך המחצית השנייה של שנות ה-90 חוותה החברה תקופה שנייה של צמיחה, בעקבות הטמעה מהירה של גרסאות אלקטרוניות של האנציקלופדיה.
מנגד, השינוי בדרך ההפצה הביא לעימותים בין שתי החברות השותפות.
לבסוף, בשנת 2005, מכר מועדון הספר הצרפתי את מניותיו לחברת אנציקלופדיה בריטניקה בתום תהליך מכירה פומבית, לאחר ארבעים שנות שותפות.
אנצאריה היא עיירה לבנונית הממוקמת בנפת צידון שבמחוז דרום לבנון.
העיירה אנצאריה נמצאת כ-66 ק"מ דרומית מביירות בירת לבנון, 19 ק"מ דרומית מהעיר צידון, ו-17 ק"מ צפונה מהעיר צור.
גובהה של העיירה כ-144 מטרים מעל פני הים והיא משתרעת על פני שטח המוערך בכ-7.34 קמ"ר.
השטח הסלעי למחצה הוא הרחבה טבעית של גבעות ג'בל עאמל.
העיירה משקיפה על הים התיכון וגובלת מדרום וממערב בעיירה עדלון , מצפון בעיירה א-לוביה , וממזרח בעיירה באבליה .
ממזרח לעיירה עוברת האוטוסטרדה של ביירות-דרום, וממערב לה עובר כביש החוף הראשי.
באנסאריה ישנו מקדש היסטורי של "מוחמד אל-אנסארי", שיש משערים שמסיבה זו נקראת העיירה אנסאריה.
במקדש מבקרים רבים מהעיירה ומהכפרים השכנים.
העיירה מלאה במונומנטים היסטוריים, וניתן לחלק את האזורים הארכאולוגיים שלה לשלושה:
האזור המרכזי, בו נמצאים עדיין חלק מבתי העיר העתיקה.
בעומק של שני מטרים נמצאו רצפת פסיפס ומטבעות שמקורם ככל הנראה מהתקופה הביזנטית.
ייתכן ששרידים מבתי האבן מהריסות התקופה הביזנטית שימשו לבניית בתים.
האזור המזרחי נקרא יפד, וזוהי גבעת עפר שבה נמצאו סרקופגים מעופרת, מעוטרים בציורים של חזית מקדש.
ייתכן ששטח זה הוא אזור קבורה.
השטח המערבי, שהוא מדרון המשקיף על הים, מכיל קברים חצובים בסלעים בצורת קשתית.
יש שני חללים צדדיים מעוקלים, שם הוא הופך לצורת צלב.
נראה כי בתקופות קדומות חווה האזור רעידת אדמה חזקה שהרסה חלק גדול ממנו וקברה עתיקות רבות.
אנציקלופדיה גלאקטיקה היא מושג מעולם המדע הבדיוני שמתאר אנציקלופדיה הכוללת את כל הידע הקיים אצל בני האדם וגזעי החייזרים ביקום.
הסופר אייזק אסימוב מתאר בסדרת המוסד שלו שהתפרסמו בשנות ה-50 של המאה העשרים, את כתיבתה של האנציקלופדיה גלאקטיקה בידי האנציקלופדיסטים שמנסים לשמר את הידע האנושי לפני שהאימפריה תדרדר לחשכת ימי ביניים.
בסדרת "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מזכיר הסופר דאגלס אדמס לעיתים קרובות את המדריך שלו כתחליף מקובל יותר לאנציקלופדיה גלאקטיקה.
לדוגמה, ההקדמה לספר הראשון בסדרה:
בסדרה "קוסמוס" של קרל סייגן הופיע פרק בכותרת "אנציקלופדיה גלקטיקה", ובו סייגן מציע שהאנציקלופדיה תשודר בעזרת גלי רדיו לחלל כדי שתקלט על ידי טלסקופי רדיו כדוגמת פרויקט סט"י (SETI).
ברשת האינטרנט מופיעים מספר אתרים המתיימרים להיות אנציקלופדיה כזו.
חלקם מנסים להכיל את האנציקלופדיה של אסימוב ואחרים כוללים מידע כללי על היקום.
אנציקלופדיה בריטניקה (מלטינית: Encyclopædia Britannica) היא אנציקלופדיה שמוציאה לאור חברה באותו שם מאז שנת 1768.
בריטניקה היא הוותיקה מבין האנציקלופדיות באנגלית שעודן מוסיפות להתעדכן.
ב-14 במרץ 2012 הודיע המו"ל על הפסקת הפקתן של מהדורות דפוס חדשות, והתמקדות בגרסה המקוונת של האנציקלופדיה.
המהדורה הראשונה של הבריטניקה יצאה לאור בשנים 1768 עד 1771 באדינבורו שבסקוטלנד, בשלושה כרכים.
עד מהרה צמח מניין הכרכים, ובמהדורתה השלישית, משנת 1801, עמד על 20. יוקרתה העולה של האנציקלופדיה בריטניקה סייעה לגיוס כותבים בעלי-שם, ומהדורותיה התשיעית (1875-1889) והאחת-עשרה (1911) מוחזקות כציוני-דרך בתולדות האנציקלופדיות, זאת בשל עומקן וסגנון הכתיבה הרהוט שהתאפיינו בו.
מאז צאת המהדורה האחת-עשרה לאור, נתקצרו ערכי האנציקלופדיה בריטניקה ופושטו בהליך הדרגתי, על מנת להופכם לנגישים יותר לציבור הרחב.
בשנת 1933 הייתה בריטניקה לאנציקלופדיה הראשונה שאימצו מדיניות "עדכון מתמיד", לפיה האנציקלופדיה מודפסת שוב ושוב לאורך השנים, כאשר הערכים מתעדכנים תדיר בהתאם ללוח זמנים קבוע.
אדלר (יושב-הראש של מועצת העורכים בעבר).
המיקרופדיה נועדה לשמש לבדיקת עובדות מהירה וכמדריך למאקרופדיה; הקוראים מונחים ללמוד את תרשים כל הידע האנושי המצוי בפרופדיה כדי לתפוס את ההקשר הכללי שבו מצוי נושא מסוים, וכן על-מנת למצוא ערכים מפורטים אחרים בנושאים סמוכים.
ערכי המהדורה החמש עשרה של האנציקלופדיה נכתבו על ידי צוות המונה 19 עורכים במשרה מלאה ולמעלה מ-4,000 כותבים מקצועיים.
גודלה של האנציקלופדיה בריטניקה נותר קבוע למדי במשך שבעים השנים האחרונות של המאה העשרים, ועמד על כ-40 מיליון מילים.
הגם שמלאכת ההוצאה לאור חצתה את האוקיינוס האטלנטי ומצאה את משכנה הקבוע בארצות הברית למן שנת 1901, מוסיפה האנציקלופדיה להיכתב על פי כללי האיות הבריטיים.
במרוצת שנותיה, התקשו המו"לים של האנציקלופדיה בריטניקה לשמור על רווחיות - אתגר שעמו מתמודדים מוציאים לאור של אנציקלופדיות רבות.
האנציקלופדיה בריטניקה החליפה ידיים פעמים מספר, ועם בעליה בעבר נמנים המוציא לאור הסקוטי A & C Black, הוראס אוורט הופר, חברת סירס רובק וויליאם בנטון.
הבעלים הנוכחים של האנציקלופדיה בריטניקה הוא יעקב (ז'אקי) ספרא, מיליארדר יהודי-שווייצרי.
התפתחויות מהשנים האחרונות בטכנולוגיית המידע, ועלייתן של אנציקלופדיות אלקטרוניות דוגמת אנכרטא וויקיפדיה, הפחיתו את הביקוש לאנציקלופדיות מודפסות.
על מנת לשמור על תחרותיות, חברת אנציקלופדיה בריטניקה שמה דגש על המוניטין הטוב של האנציקלופדיה בריטניקה, הפחיתה את המחיר ואת עלויות ההוצאה לאור, ופיתחה גרסאות אלקטרוניות הזמינות על גבי אמצעים שונים, ובהם CD-ROM ו-DVD, ובאינטרנט.
האנציקלופדיה בריטניקה יצאה במהלך השנים בחמש-עשרה מהדורות רשמיות, בנוסף לנספחים מרובי-כרכים למהדורות השלישית והחמישית.
במובן המצומצם, המהדורה העשירית לא הייתה אלא נספח למהדורה התשיעית, כשם שהמהדורות השתים-עשרה והשלוש-עשרה היו נספחים למהדורה האחת-עשרה.
המהדורה החמש-עשרה, שיצאה לאור לראשונה בשנת 1974, עברה ארגון-מחדש בשנת 1985, אך המהדורה הנוכחית, הנמכרת בחנויות בשנות האלפיים, עודנה ידועה בתור המהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה.
לאורך ההיסטוריה שלה, האנציקלופדיה בריטניקה חתרה להגשים שתי מטרות: להיות ספר-יעץ ולהוות חומר לימוד בעבור אלו המעוניינים להרחיב את השכלתם.
בשנת 1974 אומצה לגבי המהדורה החמש-עשרה מטרה נוספת: לסדר בשיטתיות את כל הידע האנושי.
ניתן לחלק את ההיסטוריה של האנציקלופדיה בריטניקה לחמש תקופות עיקריות, בחלוקה לפי שינויים מרכזיים בניהול הפקת האנציקלופדיה ובצורת ארגונה.
בתקופה הראשונה (המהדורות הראשונה עד השישית, 1768-1826), נוהלה הוצאת האנציקלופדיה בריטניקה על ידי מייסדיה, קולין מקפרקוואר ואנדרו בל, וכן על ידי חבריהם וקרובי משפחתם, דוגמת תומאס בונאר, ג'ורג' גלייג וארצ'יבלד קונסטבל.
האנציקלופדיה יצאה לאור במהדורתה הראשונה בין השנים 1768 ל-1771 באדינבורו, בשם Encyclopædia Britannica או A dictionary of arts and sciences, compiled upon a new plan (מילון לאמנויות והמדעים, חובר על-פי תוכנית חדשה).
היא נתפסה כתגובה שמרנית לאנציקלופדיה הגדולה של דני דידרו, שיצאה לאור בין השנים 1751 ל-1766. האנציקלופדיה בריטניקה הייתה בעיקר מיזם סקוטי, כמשתקף בסמלה.
יסוד האנציקלופדיה בריטניקה הוא אחד מהנודעים ובני-הקיימא שבפירות מורשת תקופת הנאורות הסקוטית.
בתקופה זו, האנציקלופדיה בריטניקה הפכה ממהדורה ראשונה צנועה, בת שלושה כרכים שחוברו על ידי עורך צעיר אחד, עד למהדורה השישית בת 20 הכרכים שנכתבו בידי בני-סמכא רבים.
הגם שמספר אנציקלופדיות אחרות התחרו באנציקלופדיה בריטניקה, כגון הציקלופדיה של ריס והאנציקלופדיה מטרופוליטנה של קולרידג', עד מהרה פשטו מתחרים אלה את הרגל או נטשו את המיזם בלתי-גמור בשל מחלוקות בין עורכיהם.
עד תום תקופה זה, הייתה לאנציקלופדיה בריטניקה רשת ענפה של כותבים בעלי-שם, בעיקר הודות להיכרויות אישיות שלהם עם העורכים, במיוחד קונסטבל וגלייג.
במהלך התקופה השנייה (המהדורות השביעית עד התשיעית, 1827-1901), נוהלה האנציקלופדיה בריטניקה על ידי בית ההוצאה לאור A & C Black.
הגם שמספר כותבים גויסו הודות לידידות אישית עם העורכים הראשיים, ובמיוחד מקווי נייפייר, רבים אחרים נמשכו בזכות המוניטין המצוינים של האנציקלופדיה.
מוצאם של רבים מהתורמים לא היה בריטי ולעיתים הם נמנו עם ברי-הסמכא המוכרים ביותר בתחום התמחותם.
מפתח עניינים כללי לכל הערכים נכלל לראשונה במהדורה השביעית, מנהג שנשמר עד שמורטימר ג'.
אדלר, יו"ר מועצת העורכים של האנציקלופדיה בריטניקה, החליט לוותר עליו לקראת הוצאתה לאור של המהדורה החמש-עשרה בשנת 1974. העורך הראשי הראשון שלא היה סקוטי, אלא אנגלי, היה תומאס ספנסר ביינס, שניהל את הפקת המהדורה התשיעית הנודעת של האנציקלופדיה בריטניקה; מהדורה זו זכתה לכינוי "מהדורת המלומדים".
על פי רוב, היא אמנם נחשבת לבעלת הרמה האקדמית הגבוהה ביותר מבין כלל מהדורות הבריטניקה עד כה.
בפרוס המאה העשרים הייתה המהדורה התשיעית כבר מיושנת למדי, והאנציקלופדיה בריטניקה עמדה בפני קשיים כלכליים ניכרים.
במהלך התקופה השלישית (המהדורות העשירית עד הארבע-עשרה, 1901-1973), האנציקלופדיה בריטניקה נוהלה על ידי אנשי-עסקים אמריקאיים, שעשו שימוש בשיטות שיווק אגרסיביות חדשות דוגמת שיווק ישיר ושיווק מדלת לדלת כדי להגדיל את רווחיהם.
הבעלים האמריקאיים אף הובילו בהדרגה תהליך של פישוט תוכני באנציקלופדיה, ובכך הפכו את ערכיה לאקדמיים פחות אך נגישים יותר לקורא הממוצע.
המהדורה העשירית לא הייתה אלא נספח למהדורה התשיעית שהופק בחופזה, אך את המהדורה האחת-עשרה משבחים על שום מצוינותה עד עצם היום הזה; הבעלים, הוראס אוורט הופר, לא חסך במאמצים על מנת להביאה לידי שלמות.
כאשר הופר נקלע לקשיים כלכליים, עבר ניהול האנציקלופדיה בריטניקה לידי תאגיד סירס רובק למשך שמונה-עשרה שנים בקירוב (1920-1923, 1928-1943).
בשנת 1932, סגן נשיא חברת סירס, אלקן הריסון פאואל, נטל לידיו את נשיאות הבריטניקה; בשנת 1936, הוא הנהיג את מדיניות העדכון המתמיד (שלא הופסקה מאז), לפיה כל ערך נבדק ומעודכן במידת הצורך פעמיים בעשור.
היה זה שינוי גדול בהשוואה לנוהג הקודם, לפיו הערכים לא שונו כלל עד להפקת המהדורה הבאה, לאחר כ-25 שנה בממוצע, כאשר לעיתים היו אף ערכים שעברו בלא כל שינוי למהדורה החדשה.
פאואל השקיע בפיתוח מוצרים חינוכיים שעשו שימוש במוניטין של הבריטניקה.
בשנת 1943 עברה הבעלות על האנציקלופדיה בריטניקה מתאגיד סירס רובק לוויליאם בנטון, שניהל אותה עד יומו האחרון, בשנת 1973. בנטון אף יסד את קרן בנטון, שניהלה את הבריטניקה עד לשנת 1996. בשנת 1968 נערכו חגיגות ה-200 לצאת המהדורה הראשונה של האנציקלופדיה.
בתקופה הרביעית (המהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה, 1974-1994), הושקה המהדורה החמש-עשרה של הבריטניקה, והאנציקלופדיה פוצלה לשלושה חלקים: מיקרופדיה, מאקרופדיה ופרופדיה.
תחת השפעתו הרבה של מורטימר ג'.
אדלר (חבר מועצת העורכים של האנציקלופדיה בריטניקה מאז הקמתה בשנת 1949, ויושב-ראש שלה משנת 1974; מנהל תוכנית העורכים בעבור המהדורה החמש-עשרה למן שנת 1965), האנציקלופדיה בריטניקה שאפה לא רק להוות ספר-יעץ מובחר ואמצעי חינוכי חשוב, אלא אף לסדר ולארגן את כל הידע האנושי מאז ומעולם.
היעדרו של מפתח-עניינים נפרד וקיבוצם של הערכים לשתי אנציקלופדיות מקבילות (המיקרופדיה והמאקרופדיה) הביאו לביקורות רבות על המהדורה החמש-עשרה בראשית דרכה.
בתגובה לכך, המהדורה החמש-עשרה עברה ארגון-מחדש נוסף ויצאה בהשקה מחודשת בשנת 1985, עם שני כרכי מפתח עניינים חדשים.
גרסה שנייה זו למהדורה החמש-עשרה ממשיכה להיות מודפסת עד היום, בכפוף למדיניות העדכון המתמיד; הגרסה האחרונה היא גרסת הדפוס של שנת 2007. שמה הרשמי של המהדורה החמש-עשרה הוא New Encyclopædia Britannica (האנציקלופדיה בריטניקה החדשה), הגם שלשם קידום המכירות נעשה שימוש אף בשם "Britannica 3".
בתקופה החמישית (1994 ואילך), פותחו גרסאות ממוחשבות של האנציקלופדיה בריטניקה והגיעו למדפים מעל גבי אמצעי אחסון אופטיים (כגון CD-ROM).
בשנת 1996 נרכשה האנציקלופדיה בריטניקה על ידי יעקב (ז'אקי) ספרא, איל-הון שווייצרי, במחיר נמוך בהרבה ממחיר השוק המוערך של החברה, וזאת בשל קשייה הכלכליים.
חברת אנציקלופדיה בריטניקה פוצלה לשניים בשנת 1999. חלק אחד שמר על שמה של החברה והמשיך לשקוד על פיתוח המהדורה המודפסת, ואילו החלק האחר, חברת בריטניקה.קום (Britannica.com Inc), נטל את האחריות על הגרסאות הממוחשבות השונות.
למן שנת 2001 ועד לשנת 2006, חלקו שתי החברות מנכ"ל משותף - הישראלי אילן ישועה, שהמשיך באסטרטגיה של פאואל שתמכה בצמיחה מרבית של חברת האנציקלופדיה בריטניקה על ידי ניצול מרבי של מוניטין האנציקלופדיה ומותגה לשיווק מוצרי-משנה.
החל משנת 1985, האנציקלופדיה בריטניקה נחלקת לארבעה חלקים: מיקרופדיה, מאקרופדיה, פרופדיה ומפתח עניינים בן שני כרכים.
ערכי הבריטניקה נמצאים בחלקי המיקרופדיה והמאקרופדיה, הכוללים שנים-עשר ושבעה-עשר כרכים בהתאמה, כל כרך מונה כאלף עמודים בקירוב.
המאקרופדיה של שנת 2007 כוללת 699 ערכי עומק, שאורכם נע משניים ל-310 עמודים, וכל אחד מהם חתום על ידי כותבו וכולל רשימת מקורות.
לעומת זאת, המיקרופדיה לשנת 2007 מונה כ-65,000 ערכים, רובם המוחלט (כ-97%) אינם עוברים באורכם את רף 750 המילים, ואינם כוללים רשימת מקורות או את שם הכותב.
ערכי המיקרופדיה נועדו לבדיקת עובדות מהירה ולעזרה במציאת מידע נוסף במאקרופדיה.
ערכי המאקרופדיה נועדו לשמש הן כמאמרים איכותיים פרי עטם של כותבים בני-סמכא בתחומם, והם כמאגרים של מידע שאין למוצאו בכל מקום אחר.
הערך הארוך ביותר (310 עמודים אורכן) הוא על ארצות הברית, והוא מהווה תוצר של מיזוג כל ערכי המדינות השונות בארצות הברית לתוכו.
ניתן להגיע לפריט מידע מסוים באנציקלופדיה בריטניקה על פי ההפניות הכפולות בין המיקרופדיה למאקרופדיה; אולם, הן נדירות למדי, אחת לעמוד בממוצע.
מכאן, הקוראים מונחים להיעזר במפתח העניינים האלפביתי או בפרופדיה, המארגנת את תוכני הבריטניקה על פי תחומים.
עיקר הפרופדיה הוא "תרשים כל הידע האנושי", השואף להוות מסגרת לוגית לכל הידע האנושי.
לפיכך, עורכי האנציקלופדיה בריטניקה נעזרים בתרשים על מנת להכריע בשאלת הכנסת ערכים חדשים למיקרופדיה ולמאקרופדיה.
התרשים יועד אף להוות מדריך ללומדים, לשים נושאים בפרספקטיבה היאה להם, ולהציע סדרת ערכים בבריטניקה לתלמיד המעוניין ללמוד נושא לעומקו.
אולם, על פי נתוני הספריות לא נעשה בפרופדיה כמעט שימוש, והמבקרים המליצו לבטל כליל כרך זה.
הפרופדיה כוללת גם אטלס אנטומי קטן וכן מספר נספחים המונים את חברי צוות הבריטניקה, היועצים והתורמים לכל שלושת החלקים.
בהתייחס אליהן כאל יחידה אחת, המיקרופדיה והמאקרופדיה כוללות בערך 40 מיליון מילים ו-24,000 איורים.
שני כרכי מפתח העניינים כוללים 2,350 עמודים, ומפורטים בהם 228,274 נושאים המכוסים על ידי האנציקלופדיה, בנוסף ל-474,675 תת-נושאים תחתם.
הבריטניקה עושה על פי רוב שימוש בשיטת האיות הבריטית ולא האמריקאית; כך לדוגמה, נכתב colour (ולא color), וכן centre (ולא center) ו-encyclopædia (ולא encyclopedia).
אולם, לכלל זה ישנם חריגים, דוגמת defense במקום defence.
איותים חלופיים נפוצים זוכים להפניה דוגמת "Color: see Colour".
למן שנת 1936, ערכי האנציקלופדיה בריטניקה מעודכנים על בסיס קבוע, כאשר לפחות 10 אחוזים מהם נשקלים כמועמדים לעדכון בכל שנה.
על פי אחד מאתרי הבריטניקה, 46% מהערכים עודכנו במהלך שלוש השנים האחרונות; אולם, על פי אתר אחר של הבריטניקה, רק 35% מהערכים עודכנו בתקופה זו.
הסידור האלפביתי של הערכים במיקרופדיה ובמאקרופדיה נעשה על פי כללים נוקשים.
סימנים דיאקריטיים ואותיות לא-אנגליות זוכים להתעלמות, בעוד שערכים מספריים, דוגמת "1812, War of" מסודרים אלפביתית כאילו המספר נכתב במילים ("Eighteen-twelve, War of").
ערכים עם שמות זהים מסודרים תחילה על פי אישים, אחר כך אתרים ולבסוף עצמים.
שליטים בעלי שמות זהים מסודרים תחילה על פי סדר אלפביתי של מדינותיהם ואחר כך כרונולוגית; כך, שארל השלישי מצרפת קודם לצ'ארלס הראשון מבריטניה.
בדומה לכך, אתרים החולקים שמות זהים מסודרים אלפביתית על פי מדינה ואחר כך על פי חלוקה מנהלית הולכת וקטנה.
תקליטור ה-DVD שנקרא Britannica Ultimate Reference Suite 2006 כולל למעלה מ-55 מיליון מילים ולמעלה מ-100,000 ערכים.
הוא כולל 73,645 ערכים רגילים מן הבריטניקה, והיתר שאולים מן ה-Britannica Student Encyclopædia, the Britannica Elementary Encyclopædia וה-Britannica Book of the Year (1993–2004), ובנוסף עוד מספר ערכים "קלאסיים" ממהדורות ישנות יותר של האנציקלופדיה.
חבילה זו כוללת מגוון תכנים נספחים ובהם מפות, סרטוני וידאו, קטעי קול, סרטוני הנפשה וקישורים לרשת האינטרנט.
היא אף מציעה עזרי לימוד, מילון ולקסיקון מבית מילון מרים-ובסטר.
"אנציקלופדיה בריטניקה און-ליין" הוא אתר אינטרנט הכולל למעלה מ-120,000 ערכים המעודכן באופן קבוע.
הוא כולל עדכונים יומיים וקישורים לדיווחי חדשות מהניו יורק טיימס וה-BBC.
ניתן לרכוש מנוי שבועי, חודשי או שנתי.
אפשרויות הרשמה מיוחדות מוצעות לבתי ספר, מכללות וספריות; מנויים מוסדיים כאלו מהווים חלק נכבד מהכנסותיה של הבריטניקה.
הערכים זמינים מעל גבי הרשת, אך רק מספר שורות מתחילת הערך מוצגות חינם.
החל מראשית שנת 2007, הערכים של הבריטניקה און-ליין זמינים במלואם בתנאי שהם מקושרים מאתר אחר.
קישורים חיצוניים שכאלה משפרים לרוב את דירוגו של הערך בתוצאות מנועי החיפוש.
ב-20 בפברואר 2007 הכריזה חברת אנציקלופדיה בריטניקה על פיתוח גרסה של האנציקלופדיה לטלפונים סלולריים, בשיתוף פעולה עם חברת AskMeNow.
המשתמשים יוכלו לשלוח שאלה במסרונים, וחברת AskMeNow תריץ חיפוש בגרסה המתומצתת בת 28,000 הערכים של הבריטניקה כדי להחזיר תשובה לשאילתא.
מסרונים יומיים שיישלחו לטלפונים מתוכננים אף הם.
גרסת הדפוס משנת 2007 של המהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה נכתבה על ידי 4,411 תורמים, רבים מהם בני-סמכא בתחומם, דוגמת מילטון פרידמן, קרל סייגן והמנתח מייקל דבקיי.
כרבע מן הכותבים נפטרו, חלקם עוד בשנת 1947 (אלפרד נורת' וייטהד), בעוד שרבע נוספים פרשו.
רוב הכותבים (כ-98%) כתבו ערך אחד בלבד; אולם, 64 כתבו שלושה ערכים, 23 - ארבעה, 10 כתבו חמישה ערכים ואילו שמונה כתבו יותר מחמישה ערכים.
כותבת שופעת במיוחד היא ד"ר כריסטין סאטון מאוניברסיטת אוקספורד, שכתבה 24 ערכים על פיזיקת חלקיקים.
הסינולוג דייל הויברג מכהן כיום כעורך הראשי של האנציקלופדיה בריטניקה.
אניטה וולף ותאודור פאפאס משמשים כיום כסגנית העורך והעורך בפועל, בהתאמה.
עם עורכי עבר בפועל נמנים ג'ון ו.
האנציקלופדיה בריטניקה שומרת על צוות עורכים הכולל חמישה עורכים בכירים ותשעה עורכי משנה, המפוקחים על ידי דייל הויברג וארבעה אחרים.
צוות העורכים מסייע בכתיבת ערכי המיקרופדיה ובחלקים מסוימים של המאקרופדיה.
לאנציקלופדיה בריטניקה מועצת עורכים מייעצים, הכוללת כיום ארבעה-עשר מלומדים בעלי-שם:
נשיא אקוודור לשעבר, רוסליה ארטגה
חתן פרס נובל לרפואה, דייוויד בולטימור
מומחית לענייני דתות, ונדאי דוניגר
נשיא בדימוס של המועצה ליחסי חוץ, לזלי ה.
חתן פרס נובל בפיזיקה, מארי גל-מאן
נשיא תאגיד קרנגי של ניו-יורק, וארטאן גרגוריאן
כלת פרס פריצקר לאדריכלות, זהה חדיד
היסטוריון מלחמת האזרחים האמריקאית, ג'יימס צ.
חתן פרס נובל לכלכלה אמרטיה סן
סטיוארט סאתרלנד, נשיא החברה המלכותית של אדינבורו.
הפרופדיה ותרשים כל הידע האנושי שלה הם פרי עמלם של עשרות עורכים מייעצים תחת הנהגתו של מורטימר ג'.
כמחציתם נפטרו מאז ועד היום, ובהם כמה מאדריכליו הראשיים של התרשים: רנה דובוס (נ.
הפרופדיה מונה את שמותיהם של כמעט 4,000 יועצים שנעשה שימוש בשירותיהם לצורך כתיבת ערכיה הלא-חתומים של המיקרופדיה.
בינואר 1996, נרכשה האנציקלופדיה בריטניקה מקרן בנטון על ידי המיליארדר השווייצרי יעקב (ז'אקי) ספרא, המכהן כיום כיושב ראש חבר המנהלים שלה.
בשנת 1997, דון יאניאס, חבר ותיק ויועץ השקעות של ספרא, נתמנה למנכ"ל חברת האנציקלופדיה בריטניקה.
הוקמה בשנת 1999 על מנת לשקוד על פיתוח גרסאות ממוחשבות של האנציקלופדיה בריטניקה; יאניאס מילא את תפקיד המנכ"ל בחברה החדשה, ואילו משרתו בחברת האנציקלופדיה בריטניקה נותרה ריקה למשך שנתיים נוספות.
תקופת כהונתו של יאניאס ב-Britannica.com Inc התאפיינה במשגים רבים ובהפסדים כספיים כבדים.
בשנת 2001 הוחלף יאניאס על ידי הישראלי אילן ישועה, שאיחד מחדש את שתי החברות.
יאניאס שב מאוחר יותר לעיסוקו בניהול השקעות, אך מוסיף לכהן כחבר במועצת המנהלים של החברה.
בשנת 2003, נתמנה היועץ הניהולי לשעבר חורחה אגילר-קאוס לנשיא חברת האנציקלופדיה בריטניקה.
קאוס הוא בעל המשרה הבכיר בחברה ומדווח ישירות למועצת המנהלים של הבריטניקה.
על אף סגנונו הרך והמלומד, קידם קאוס באגרסיביות רבה שיתופי פעולה עם חברות אחרות ואת מתיחת מותג הבריטניקה למינוף מוצרי חינוך וספרי עיון חדשים, בהמשיכו את האסטרטגיה אותה הגה המנכ"ל אלקן הריסון פאואל עוד בשנות השלושים של המאה העשרים.
תחת בעלותו של ספרא נקלעה החברה לקשיים כלכליים, והגיבה על ידי הפחתת מחירי מוצריה ויישום תוכניות התייעלות דרסטיות.
על פי דיווח משנת 2003 בניו יורק פוסט, הנהלת הבריטניקה הפסיקה להשתתף בתוכניות הפנסיה של עובדיה ועודדה את השימוש בתמונות חופשיות.
שינויים אלה הביאו לתופעות שליליות, כאשר כותבים פרילנסרים נאלצו להמתין עד שישה חודשים להמחאות התשלום על כתיבתם ואילו עובדי הבריטניקה לא זכו להעלאת שכר במשך שנים.
אנציקלופדיה בריטניקה היא בעלת רישום כסימן מסחר על השמות "Britannica", "Encyclopædia Britannica", "Macropædia", "Micropædia" ו-"Propædia", כמו גם על סמלילה הוותיק.
למן המהדורה השלישית, זכתה האנציקלופדיה בריטניקה לאהדה רבה מצד הקהל והמבקרים.
מהדורות רבות, החל בשלישית וכלה בתשיעית, הודפסו ונמכרו באופן פיראטי (תוך הפרת זכויות יוצרים של בעלי האנציקלופדיה) בארצות הברית, החל באנציקלופדיה של דובסון.
לכבוד השקת המהדורה הארבע-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה, כינה טיים מגזין את האנציקלופדיה בריטניקה "הפטריארך של הספרייה".
באחת הפרסומות לאנציקלופדיה מצוטט הנטורליסט ויליאם ביבי כאומר שהבריטניקה הייתה "מעבר לכל השוואה משום שאין כל מתחרה." הפניות לבריטניקה ניתן למצוא לכל אורך ההיסטוריה של הספרות האנגלית, כדוגמת הסיפור הקצר בכיכוב שרלוק הולמס שכתב ארתור קונאן דויל - "ליגת אדומי-השיער".
הסיפור הוזכר בגאווה על ידי ראש-עיריית לונדון, גילברט אינגלפילד, באירועי יובל ה-200 של האנציקלופדיה בריטניקה.
לבריטניקה יש מוניטין בקרב הציבור הרחב כטומנת בחובה את כל הידע האנושי.
לשם הרחבת השכלתם, אנשים רבים הקדישו את זמנם לקריאת האנציקלופדיה בריטניקה במלואה, משימה שאורכה נע על פי הדיווחים בין 3 ל-22 שנים.
כאשר פאת' עלי נעשה לשאה הפרסי בשנת 1797, הוענקה לו במתנה המהדורה השלישית של האנציקלופדיה בריטניקה, שאותה קרא במלואה; בתום משימה זו, הוא הרחיב את תוארו המלכותי כך שיכלול את "השר והאדון המדהים של האנציקלופדיה בריטניקה".
הסופר ג'ורג' ברנרד שו טען כי קרא את המהדורה התשיעית בשלמותה - להוציא את ערכי המדע, וריצ'רד בירד נטל עמו את הבריטניקה כחומר קריאה לשהייתו בה חמשת-החודשים בקוטב הדרומי בשנת 1934. מאוחר יותר, א.ג'.
ג'ייקובס, עורך בכתב-העת Esquire, קרא את גרסת שנת 2002 של המהדורה החמש-עשרה במלואה, ותיאר את חוויותיו בספרו המצליח משנת 2004, The Know-It-All: One Man's Humble Quest to Become the Smartest Person in the World ("לדעת-הכל: מסעו הענו של אחד האדם במטרה להיות לאדם החכם בעולם").
מעטים עוד יותר קראו שתי מהדורות שונות: הסופר ס.ס.
פורסטר ואיימוס אורבן שירק, איש-עסקים אמריקאי, שקרא את המהדורות האחת-עשרה והארבע-עשרה, על ידי הקדשת כשלוש שעות ללילה במשך ארבע שנים וחצי על מנת להשלים את קריאת המהדורה האחת-עשרה.
מספר עורכים ראשיים של האנציקלופדיה בריטניקה קראו, ככל הנראה, את כל המהדורה שהייתה באחריותם, למשל ויליאם סמלי (המהדורה הראשונה), ויליאם רוברטסון סמית' (המהדורה התשיעית) וואלטר יאסט (המהדורה הארבע-עשרה).
האנציקלופדיה בריטניקה זכתה בפרסים רבים.
המהדורה המקוונת של האנציקלופדיה בריטניקה זכתה בפרס קודי בגין "שירותי המידע ללקוח המקוונים הטובים ביותר" לשנת 2005; פרסי הקודי מוענקים בכל שנה על ידי ארגון תעשיית המידע והתוכנה כאות הוקרה למוצרים הטובים ביותר בקטגוריות שונות של תוכנה.
בשנת 2006, הגיעה הבריטניקה שוב למועמדות סופית לפרס.
בדומה לכך, גרסאות ה-CD-ROM וה-DVD של הבריטניקה זכו בשנת 2004 בפרס ההישג הראוי לציון מטעם ארגון המוציאים לאור החינוכיים, ובפרסי קודי לשנים 2001 ו-2002.
בתור אנציקלופדיה כללית, האנציקלופדיה בריטניקה שואפת לתאר מגוון רחב ככל האפשר של תחומים.
התחומים נבחרים בחלקם על פי "תרשים כל הידע האנושי" שבכרך הפרופדיה.
עיקר הבריטניקה מוקדש לגאוגרפיה (26% מהמאקרופדיה), ערכי אישים (14%), ביולוגיה ורפואה (11%), ספרות (7%), פיזיקה ואסטרונומיה (6%), דתות (5%), אמנויות (4%), פילוסופיה מערבית (4%) ומשפטים (3%).
מחקר משלים על המיקרופדיה העלה תוצאות לפיהן ערכי הגאוגרפיה היוו כ-25% מהערכים, מדעים מדויקים 18%, מדעי החברה 17%, ערכי אישים 17% וכל שאר מדעי הרוח 25%.
בביקורת משנת 1992, פסק אחד המבקרים כי "הטווח, העומק ורוחב-הדעת בכיסוי התחומים [על ידי הבריטניקה] אינם בני-תחרות עם אף אנציקלופדיה כללית אחרת."
האנציקלופדיה בריטניקה אינה מכסה נושאים שונים בפירוט זהה; כך למשל, כל דת הבודהיזם ורוב הדתות האחרות בעולם נסקרות בערך מאקרופדיה אחד ויחיד, בעוד שארבעה-עשר ערכים נדרשו לכיסוי הנצרות, כמעט מחצית מכלל ערכי הדתות.
למרות זאת, האנציקלופדיה בריטניקה כונתה "המוטה פחות" מבין האנציקלופדיות הכלליות המשווקות לקורא המערבי וקצרה שבחים על ערכיה הביוגרפיים על נשים חשובות בכל הזמנים.
גרסאות מוקדמות מסוימות של האנציקלופדיה בריטניקה זכו לביקורות בגין אי-דיוקים, הטיות וכותבים לא מוסמכים; באותה המידה, אף דיוק העובדות שבמהדורה הנוכחית של הבריטניקה הוטל בספק, הגם שדברי ביקורת שכאלה זכו למענה מצד הנהלת האנציקלופדיה בריטניקה.
למרות המוניטין המוצלח ואהדת הציבור, האנציקלופדיה בריטניקה ספגה ביקורות קשות, במיוחד כשמהדורותיה נעשו למיושנות.
בשל יוקר ההפקה של מהדורה חדשה לגמרי של האנציקלופדיה בריטניקה, עורכיה לאורך ההיסטוריה השתדלו לדחות זאת ככל האפשר (25 שנה בממוצע, כנזכר לעיל).
לדוגמה, על אף מדיניות העדכון המתמיד, המהדורה הארבע-עשרה הייתה למיושנת למדי בתום 35 שנים (1929-1964).
כאשר הארווי איינביינדר תיאר את כישלונותיה בספרו משנת 1964, The Myth of the Britannica ("המיתוס של הבריטניקה"), עודד הדבר את צוות האנציקלופדיה להתחיל להפיק את המהדורה החמש-עשרה, משימה שארכה כ-10 שנות עבודה.
אף היום קשה לשמור על עדכניותה של האנציקלופדיה בריטניקה; אחד המבקרים כתב ש"אין זה קשה למצוא ערכים מיושנים או דורשים עדכון", בהעירו שערכי המאקרופדיה הארוכים נוטים להתיישן בקלות רבה יותר מערכי המיקרופדיה הקצרים.
המידע במיקרופדיה אינו תואם לעיתים לזה המופיע בערך המאקרופדיה המקביל לו, בעיקר בשל כישלון בעדכון אחד מהם.
רשימות המקורות של ערכי המאקרופדיה זכו לביקורות בשל חוסר עדכניותן המובהקת, אף יותר מהערכים שבסופם הן מופיעות.
עם מחברי ערכי הבריטניקה נמנים כאלה שהיו נודעים למדי, ואף בני-סמכא בעלי שם עולמי, כגון אלברט איינשטיין, מארי קירי ולאון טרוצקי.
אולם, היו מבין הכותבים שספגו ביקורת על היעדר מומחיות מספקת:
ברי-סמכא רבים, החל בווירג'יניה וולף וכלה בפרופסורים, העבירו ביקורת קשה על הבריטניקה כמקדמת עמדות מיושנות ובורגניות בנושאי אמנות, ספרות ומדעי-החברה.
כך למשל, המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה הואשמה בהזנחת עבודתו של זיגמונד פרויד.
פרופסור בן-זמנו מאוניברסיטת קורנל, אדוארד טיצ'נר, אמר: "הבריטניקה החדשה אינה משקפת את האטמוספירה הפסיכולוגית של הדור והתקופה...
על אף הילת הסמכא, ועל אף העבודה המדוקדקת של הצוות, עיקר ערכי המשנה בנושאי פסיכולוגיה כללית...
אינם עומדים בדרישות הקורא הנבון."
האנציקלופדיה בריטניקה זוכה לעיתים לביקורת על בחירות עורכיה.
בהינתן גודלה הקבוע במידה רבה, נדרשו עורכי האנציקלופדיה לצמצמם או להסיר כליל תחומים מסוימים על מנת לפנות מקום לאחרים, דבר שהביא לכמה החלטות שנויות-במחלוקת.
הגרסה הראשונה של המהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה (1974-1985) ספגה האשמות בשל הצמצום הניכר עד המוחלט של כיסוי התחומים הבאים: ספרות ילדים, עיטורים צבאיים והמשורר הצרפתי ז'ואקן די בלה; הועלו אף האשמות על טעויות עריכה, דוגמת סידור בלתי-עקבי של ערכי האישים היפניים.
ביטול מפתח העניינים ספג גינויים רחבי היקף, כמו גם החלוקה השרירותית למראה של הערכים לתוך המיקרופדיה והמאקרופדיה.
בסכמו, קרא אחד המבקרים לגרסה הראשונה של המהדורה החמש-עשרה "כישלון איכותי...
[ש]עוסק יותר בלהטוטים צורניים מאשר בשימור מידע." מאוחר יותר, מבקרים מאיגוד הספריות האמריקאי הופתעו לגלות שערכים מרחיבי-דעת במיוחד הועלמו מהמאקרופדיה גרסת 1992, ובהם ערך על פסיכולוגיה.
כותבי האנציקלופדיה בריטניקה ביצעו לעיתים טעויות ואף גילו היעדר ידע מדעי מספק.
דוגמה ידועה לשמצה מימיה הראשונים של הבריטניקה היא דחיית תאוריית הכבידה של אייזק ניוטון על ידי ג'ורג' גלייג, העורך הראשי של המהדורה השלישית (1788-1797), שכתב כי הכבידה נגרמת על ידי היסוד הקלאסי - האש.
על-פי תקנים בני-זמננו, מהדורות העבר של האנציקלופדיה בריטניקה חטאו בגזענות ובסקסיזם.
שכיום מהווים מכשול כה מאיים להתקדמות הגזעית." המהדורה האחת-עשרה אינה כוללת ערך על מארי קירי, הגם שזכתה בפרס נובל לפיזיקה עוד בשנת 1903 ובפרס נובל בכימיה בשנת 1911, אם כי היא מוזכרת קצרות בערך על אודות בעלה, פייר קירי.
האנציקלופדיה בריטניקה העסיקה מספר רב של נשים בצוות העורכים שלה, שכתבו מאות ערכים עליהן לא זכו לכל קרדיט.
קרפינסקי מתח ביקורת על המהדורה האחת-עשרה בגין אי-דיוקים רבים בערכים על ההיסטוריה של המתמטיקה, שאף אחד מהם לא נכתב על ידי מומחה מן התחום.
בשנת 1917, מבקר-האמנות וילארד הנטינגטון רייט פרסם ספר, Misinforming a Nation (מטעים אומה), ובו הוצגו לראווה אי-דיוקים רבים והטיה אנגלית של המהדורה האחת-עשרה, במיוחד בתחום מדעי הרוח.
רבות מהערותיו של רייט זכו למענה במהדורות מאוחרות יותר של הבריטניקה.
ברם, ספרו הוקע כפולמוסי על ידי מספר מבקרים בני-זמננו; כך למשל, הניו יורק טיימס כתב כי "מזג רע-לב ורדוד...
ממלא את הספר", בעוד שהניו ריפבליק קבע, "מצער שמטרתו הלא יודעת רחם של רייט אינה מגובה ברוח מדעית ובהצדקה אובייקטיבית ממשית לביקורתו."
מבקר אחר, הכומר לשעבר והסופר האנגלי ג'וזף מק'קייב, טען כי הבריטניקה הושפעה מלחצי הכנסייה הקתולית, בספרו, Lies And Fallacies Of The Encyclopedia Britannica (שקרים ופרכות באנציקלופדיה בריטניקה), שיצא לאור בשנת 1947.
הנהלת האנציקלופדיה בריטניקה טענה תמיד כי טעויות הן בלתי נמנעות כשמדובר באנציקלופדיה בסדר גודל שכזה.
משום שהאנציקלופדיה בריטניקה היא אנציקלופדיה כללית, היא איננה שואפת להתחרות באנציקלופדיות תחומיות דוגמת "האנציקלופדיה של המתמטיקה" או "מילון ימי הביניים", היכולים להרחיב את היריעה בנושאים שבהם הם מתמקדים.
מתחרותיה העיקריות היו אנציקלופדיות כלליות אחרות.
בשנותיה הראשונות, מתחרתה העיקרית של האנציקלופדיה בריטניקה הייתה האנציקלופדיה של צ'יימברס ומיד אחר כך הציקלופדיה של ריס והאנציקלופדיה מטרופוליטנה של קולרידג'.
במאה העשרים, מתחרים מצליחים היו בין השאר האנציקלופדיה של קולייר, האנציקלופדיה אמריקנה וה-World Book Encyclopedia.
כל אחת מאנציקלופדיות אלה התברכה בתכונות שעשו אותה איכותית במיוחד, כגון כתיבה בהירה ביותר או איורים מעולים.
אף על פי כן, החל במהדורתה התשיעית ואילך, האנציקלופדיה בריטניקה נחשבה ככלל לאנציקלופדיה האמינה ביותר מבין כל האנציקלופדיות הכלליות בשפה האנגלית, במיוחד בשל תחום הכיסוי הרחב שלה וכותביה בעלי-השם.
ברם, מהדורת הדפוס של האנציקלופדיה בריטניקה יקרה במידה ניכרת ממתחרותיה.
למן ראשית שנות התשעים של המאה העשרים, נאלצה האנציקלופדיה בריטניקה להתמודד עם מקורות מידע ממוחשבים.
רשת האינטרנט צמחה להיות מקור מידע מקובל בעבור אנשים רבים, ומספקת גישה פשוטה למקורות ראשוניים אמינים ולדעות-מומחים, הודות ליוזמות כגון Google Books או היוזמה של MIT, שפתח לציבור הרחב את תכניו הלימודיים, וספריית PubMed של הספרייה הלאומית האמריקאית לרפואה.
באופן כללי, רשת האינטרנט נוטה לספק כיסוי עדכני יותר לאירועים מאשר העיתונות המודפסת, הודות לקלות שבה ניתן לעדכן את התכנים באינטרנט.
בתחומים המשתנים תדיר דוגמת מדע, טכנולוגיה, פוליטיקה, תרבות והיסטוריה מודרנית, האנציקלופדיה בריטניקה התקשתה לשמור על עדכניותה, בעיה שעמד על טיבה לראשונה העורך הראשי לשעבר ואלטר יאסט.
הגם שהאנציקלופדיה בריטניקה זמינה כיום הן מעל גבי מדיה דיגיטלית והן מעל גבי רשת האינטרנט, הרי שבכורתה בעולם זה מאוימת על ידי אנציקלופדיות מקוונות כגון אנקרטה לשעבר (עד לסגירתה בין השנים 2009–2011) וויקיפדיה.
בעבר הייתה אנקרטה המתחרה הבולטת ביותר לאנציקלופדיה בריטניקה בתחום האנציקלופדיות הנמכרות מעל גבי CD/DVD-ROM.
שתי האנציקלופדיות נעו באותו טווח מחירים, כאשר האנציקלופדיה בריטניקה "Ultimate" לשנת 2007 ב-CD או DVD נמכרת ב-50 דולר בעוד שהאנקרטה פרימיום לשנת 2007 נמכרה ב-45 דולרים.
בעוד שהבריטניקה הייתה כוללת למעלה מ-100,000 ערכים, ובנוסף מילון ואגרון של מרים-וובסטר (בארצות הברית בלבד), ומציעה גרסאות לבית הספר היסודי ולתיכון.
אנקרטה כללה 66,000 ערכים, תוכנת ניווט חזותית ידידותית למשתמש, מפות אינטראקטיביות וכן כלי מתמטיקה, שפה וסייעים להכנת שיעורי בית, מילון לאנגלית אמריקאית ובריטית, ומהדורה לנוער.
בדומה לאנקרטה, האנציקלופדיה בריטניקה ספגה ביקורת על הטיה לטובת קהלים בארצות הברית; ערכים הקשורים בבריטניה מעודכנים בתדירות נמוכה יותר, מפות של ארצות הברית מפורטות יותר מאלו של ארצות אחרות, ואין בה מילון לאנגלית בריטית.
בדומה לבריטניקה, אנקרטה הייתה זמינה מעל גבי רשת האינטרנט בשיטת המנויים, הגם שחלק מהתכנים היו פתוחים לצפייה ללא תשלום.
עם צמיחתה של ויקיפדיה בתחילת המאה ה-21 היא הפכה למתחרה העיקרית של אנציקלופדיה בריטניקה.
האנציקלופדיה בריטניקה הושוותה עם אנציקלופדיות מודפסות אחרות, הן ברמה האיכותנית והן מן הבחינה הכמותית.
השוואה ידועה במיוחד היא זו של קנת' קיסטר, שביצע השוואה איכותית וכמותית של הבריטניקה עם שתי אנציקלופדיות, האנציקלופדיה של קולייר והאנציקלופדיה אמריקנה.
מן הבחינה האיכותית, עשרה ערכים נבחרו אקראית (מילה, צ'ארלס דרו, גלילאו, פיליפ גלאס, מחלת לב, IQ, דוב פנדה, הטרדה מינית, תכריכי טורינו ואוזבקיסטן) וציונים באותיות (A-D ו-F) ניתנו על בסיס ארבע קטגוריות: רוחב הכיסוי, דיוק, בהירות ועדכניות.
בכל ארבע הקטגוריות ובעבור כל שלוש האנציקלופדיות, הציון הממוצע נע בין B- לבין B+, בעיקר בשל העובדה שבאף אחת מהאנציקלופדיות לא היה ערך בנושא הטרדה מינית בשנת 1994. בקטגוריית הדיוק, קיבלה הבריטניקה D אחד ושמונה A-ים.
האנציקלופדיה אמריקנה קיבלה שמונה A-ים והאנציקלופדיה של קולייר קיבלה D אחד ושבעה A-ים; אשר על כן, קיבלה האנציקלופדיה בריטניקה ציון ממוצע של 92% בדיוק בהשוואה ל-95% של האמריקנה ו-92% של קולייר.
הבריטניקה של 1994 הורשעה בפרסום עלילת השמצה על צ'ארלס דאו שהופרכה זמן רב קודם לכן.
בקטגוריית העדכניות קיבלה הבריטניקה ממוצע של 86% בהשוואה ל-90% אצל האמריקנה ו-85% אצל קולייר.
לאחר השוואה איכותנית מעמיקה יותר בין כל השלוש, המליץ קיסטר על האנציקלופדיה של קולייר כעל האנציקלופדיה העליונה, בעיקר הודות לסגנון הכתיבה, לנייטרליות וליכולת הניווט.
כתב העת Nature ערך השוואה בין בריטניקה לוויקיפדיה מבחינת אמינות הערכים (ההשוואה נעשתה בעשרות ערכים מתחומים שונים, בהם עקרון ארכימדס, מחלת קרויצפלד-יעקב, ענן, ליפיד, דימיטרי מנדלייב, בלוטת התריס וקווארק), והתברר שאין הבדל משמעותי בין האנציקלופדיות.
344 כותבים ובהם ויליאם תומסון תשיעית 1875–1889 24 כרכים וכרך מפתח-עניינים תומאס ספנסר ביינס (1875-1880; אחר כך ו.
רוברטסון סמית' העתקה מהמהדורה השמינית, אך הרוב בחדש; נחשבת ל"מהדורת המלומדים"; הועתקה בפראות בארצות הברית.
עשירית, נספח לתשיעית 1902–1903 11 כרכים, נוסף על 24 כרכי המהדורה התשיעית סר דונלד מקנזי ואלאס ויו צ'ישולם בלונדון; ארתור ט.
פירס וויליאם היילי החל יישום מדיניות "העדכון המתמיד" בשנת 1936, כל ערך נבדק לפחות פעמיים בעשור חמש-עשרה 1974–1984 30 כרכים וורן א.
גץ הושק מבנת שלושת החלקים - המאקרופדיה, המיקרופדיה והפרופדיה, בוטל מפתח-העניינים הנפרד 1985–2007 32 כרכים פיליפ ו.
גץ, אחר כך רוברט מק'הנרי, כיום דייל הויברג הושב מפתח-עניינים בן שני כרכים; מוזגו ערכים מהמיקרופדיה ומהמאקרופדיה; מעט ארוכה יותר, ומודפסת בגרסה מעודכנת מדי מספר שנים
אנציקלופדיה לבית ישראל היא אנציקלופדיה בעברית מאת רפאל הלפרין, המתאימה במיוחד לציבור החרדי, לצרכיו ולהשקפת עולמו.
ייחודה של האנציקלופדיה טמון בכך שהיא מתיימרת לשלב בין ערכים תורניים רבים לערכים מדעיים וכלליים.
עם זאת, בכתיבת האנציקלופדיה הושם דגש על ערכים תורניים יותר מעל כאלה שאינם, ורוב הערכים הכלליים קצרים יחסית ולא ממצים את הנושא.
מאידך, אנשים רבים בציבור החרדי רכשו את האנציקלופדיה, ואין לה אלטרנטיבה ראויה בציבור זה.
רעיון הפקת אנציקלופדיה שכזו, המותאמת במיוחד לציבור החרדי, עלה בראשו של רפאל הלפרין, והכרך הראשון במהדורה הראשונה של האנציקלופדיה יצא בשנת 1993. האנציקלופדיה בנויה מעשרים כרכים הכוללים בסך הכול כעשרים אלף ערכים.
כמחצית עד שני שלישים מכלל הערכים עוסקים בנושאי יהדות, רבנים, תורה ותלמוד.
באנציקלופדיה ניתן דגש במיוחד לסגנון ולניסוח הערכים כך שיתאימו גם לצעירים ולאנשים חסרי ידע מוקדם בנושא הערך.
אופייה התורני של האנציקלופדיה משתקף בשמה – "האנציקלופדיה לבית ישראל", וכן בהקדמת העורך לכרך הראשון:
באנציקלופדיה הוקדש מקום רב לתולדות עם ישראל, לאישים מן התנ"ך, לחכמי התלמוד והמדרש וליצירות תורניות רבות.
כמו כן, באנציקלופדיה מתוארים בפירוט בעיקר שליטים, מלכים ולוחמים שהשפיעו על תולדות עם ישראל.
בהיותה אנציקלופדיה השואפת להביא אל הקורא גם ערכים כלליים וגם ערכים תורניים, תוך כדי הקפדה לשמור על השקפת היהדות וכן השקפת העולם החרדית, נתקלה האנציקלופדיה במספר בעיות והתנגשויות בין ההשקפה החרדית המקובלת לבין ההשקפה המדעית המודרנית, ומסיבה זו באנציקלופדיה לא נכתב במפורט על תאוריות מדעיות כאלה.
מדיניות זו משתקפת בהקדמה לאנציקלופדיה: .
כך, למשל, הערך אבולוציה כולל את המידע:
ככלל, ערכים על נושאים כלליים מפורטים כמעט תמיד פחות מאשר ערכים תורניים-יהודיים.
השפעתה של תפיסת העולם החרדית ניכרת גם בערכים נוספים.
בערך לוי אשכול, למשל, נאמר "בהיותו ראש ממשלה נלחמה ישראל נגד מדינות ערב במלחמת "ששת הימים" (ה'תשכ"ז / 1967) ותוך נסים גלויים נחלה ניצחון מהיר ומוחץ".
קהל היעד של האנציקלופדיה ואופי המידע הנגיש לכל שהיא מנסה להציג מתבטא בעיקר בכתיבה פשוטה וברורה של הערכים (בעיקר הערכים הכלליים) ובתמונות רבות המלוות את הערכים - כמחצית שטחה של האנציקלופדיה מוקדש לתמונות ולתרשימים, אך אין בהן תמונת אישה.
עובדות אלה מקנות לאנציקלופדיה הן יתרון והן חיסרון; יתרון, כמקור מידע המתאים לטווח גילים גדול, אך גם חיסרון, עם ערכים לא מקיפים דיים בנושאים כלליים הכתובים בשפה פשוטה יחסית, וכן בדרך כלל קצרים ולא ממצים.
באנציקלופדיה אין ערך על מדינת ישראל, בניגוד לערכים שכן קיימים על מדינות אחרות, בשל מעמדה הטעון של מדינת ישראל בחוגים החרדיים השונים.
לעומת זאת, באנציקלופדיה קיים ערך על ארץ ישראל, והוא אחד מהערכים הארוכים והמפורטים בה, וכולל שמונה עשר עמודים.
בנוסף, בתת-הערך "היסטוריה של ארץ ישראל", לצד תקופות עבר כשלטון הרומאים והמנדט, מובאת גם ההיסטוריה של מדינת ישראל.
כמו כן אין ערך על נביא האסלאם מוחמד, אבל היסטוריית האסלאם מובאת בכמה ערכים העוסקים במדינות או בחלוקה לקבוצות של האסלאם.
באנציקלופדיה כתובים התאריכים בתאריך העברי בעיקר, ולידם בסוגריים מובא התאריך הלועזי, כך למשל שנת 1991 כתובה כ"התשנ"א (1991)".
באנציקלופדיה לא נכללים ערכים אודות אנשים חיים.
בכתיבת האנציקלופדיה השתתפו מדענים רבים, בין השאר פרופסור נתן אביעזר מהמחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן, ד"ר משה רוטשילד, הבלשן יונתן שונרי וכן רבנים ואנשי דת.
לאנציקלופדיה הייתה "ועדת ביקורת" בראשות הרב עובדיה יוסף, שקבעה אילו ערכים יוכלו להיכנס לאנציקלופדיה ואילו לא, והשתתפה בניסוח הערכים כך שיתאימו לרוח היהדות החרדית והתורה.
בעת כתיבת האנציקלופדיה קובצו כ-150,000 ערכים שונים, ומהם בחרו העורכים את 20,000 החשובים ביותר לדעתם, ואותם פרסמו.
האנציקלופדיה זכתה להמלצות ושבחים רבים מאישים תורניים, בין השאר הרב עובדיה יוסף, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב הראשי לשעבר, הרב נסים קרליץ, ראש כולל "חזון איש" בבני ברק, ועוד.
ואכן, היא מצויה בבתים רבים בציבור החרדי ונפוצה בו מאוד, למרות חוסר הפתיחות שלו בדרך כלל לחיבורים לא תורניים הכוללים נושאים כלליים.
למרות זאת, האנציקלופדיה לא חמקה מביקורת מצד חוגים חרדיים קיצוניים, אשר מצאו בה דברים שלדעתם הם כפירה, ומצד רבנים, דוגמת הרב שמשון דוד פינקוס, שראה בעצם העיון באנציקלופדיה "טריפה", שכן הוא הסחה מעבודת ה'.
האנציקלופדיה היהודית הקצרה בלשון הרוסית (רוסית: «Краткая еврейская энциклопедия») שיצאה לאור בירושלים בין השנים 1976–2005, היא המאגר הראשון מאז 1913 המביא מידע מקיף ומגוון על ענייני יהודים ויהדות בשפה הרוסית.
האנציקלופדיה יצאה לאור בהוצאת מאגנס של האוניברסיטה העברית; עורכים: י' אורן (נדל), נ' פרת; יועצים מדעיים ראשיים: פרופ' ח.
באנציקלופדיה רוכז מידע עדכני על תולדות עם ישראל, על מורשתו, על תרבותו ועל ארצו ומדינתו.
תשומת-לב רבה נתייחדה לחידוש הישות המדינית העצמאית של האומה וכן לתולדות יהודי רוסיה בכל הדורות, ובפרט - לתחייה הלאומית שמתחוללת בקיבוץ יהודי זה למן השליש האחרון של המאה העשרים.
במשך 30 שנים יצאו לאור 11 כרכים ועוד שלוש חוברות מילואים, ובהם כ-5,300 ערכים מסודרים לפי אותיות האלף בית הקירילי.
הכרך האחרון (ה-11) הוא מפתח עניינים (אינדקס) שערכיו מכילים לא רק את מקום אזכורו של השם או המושג באנציקלופדיה, אלא גם קשרים אסוציאטיביים בין המושגים.
לכן יש לכרך זה ערך אינפורמטיבי בפני עצמו.
משנת 2005 מופיעה באינטרנט הגרסה המעודכנת והמורחבת של האנציקלופדיה.
האתר פותח בתמיכה של קרן אבי חי וועידת התביעות.
אנציקלופדיה יודאיקה היא אנציקלופדיה המתמקדת בנושאי עם ישראל: יהדות, מדעי היהדות ותולדות עם ישראל שיצאה לאור בישראל באנגלית, בשנת 1972, ובה 16 כרכים ו-25,000 ערכים.
בתחילת 2007 יצאה לאור מהדורה מחודשת של האנציקלופדיה, ב-22 כרכים.
בשנים 1928–1934 יצאה לאור בגרמנית אנציקלופדיה יודאיקה, שלא הושלמה עקב עליית הנאצים לשלטון בגרמניה.
אחדים מהערכים של אנציקלופדיה זו, (וכן חלק מכספי השילומים לגולדמן), שימשו בהכנת "אנציקלופדיה יודאיקה" באנגלית שיצאה לאור ב-1972, בהוצאת כתר.
במהלך השנים 1972–1994 יצאו לאור עשרה כרכי עדכונים, שקובצו בשני מקבצים: אירועי 1973–1982 ואירועי 1983–1992. העורך הראשי של האנציקלופדיה היה ססיל רות, ואחריו ג'פרי ויגודר (השניים ערכו קודם את "אנציקלופדיה של היהדות", בשפה העברית, שראתה אור בהוצאת מסדה ב-1969).
העורך הגרפי היה מרדכי אנסבכר.
פרויקט האנציקלופדיה יודאיקה (מהדורת 1972) היה הראשון בישראל בו מרבית שלבי העבודה הטכנית בוצעו בעזרת מחשב:
הטקסטים הוקלדו במכונות כתיבה שייצרו סרטי נייר, סרטי הנייר נקלטו במחשב ועברו בו עיבודים אחדים, וביניהם: הגהות וקליטת התיקונים, הכנה אוטומטית של אינדקס, סדר דפוס ממוחשב (computerized typesetting), עימוד ממוחשב, ופלט בסרט מגנטי לסדר-צלם .
במהלך השנים יצאה לאור גם גרסת CD-ROM של מהדורה זו.
בתחילת שנות השבעים הושק מיזם להוצאת מהדורה מקוצרת ברוסית.
מיזם זה הפך למיזם עצמאי, בשם "אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית" (Краткая еврейская энциклопедия), שיצא לאור ב-11 כרכים בשנים 1976–2005.
מהדורה מחודשת של האנציקלופדיה יצאה לאור בתחילת 2007, בעריכתם של פרד שקולניק, שנמנה עם עורכיה של מהדורת 1972, ומיכאל ברנבאום.
במהדורה החדשה נוספו ערכים חדשים, חלק מהערכים הישנים עודכנו ומספר התמונות והאיורים הוקטן.
יש כמה ערכים שהיו במהדורה הראשונה ואינם בחדשה, ועל כן המהדורה החדשה אינה מייתרת את הראשונה.
בין כותבי ועורכי המשנה של המהדורה: פרופ' אבי רביצקי (מחשבה יהודית ופילוסופיה), פרופ' משה אידל (קבלה וחסידות), פרופ' מנחם אלון ופרופ' אביעד הכהן (משפט עברי), פרופ' ענת פינברג (ספרות).
המהדורה יצאה לאור ב-22 כרכים והודפסה בשיתוף פעולה של הוצאת כתר עם הוצאת מקמילן (Macmillan Reference USA) מדטרויט, שבבעלות חברת תומסון גייל.
מהדורה זו מופצת גם בגרסת ספר אלקטרוני.
אנציקלופדיה "מַעְיָן" היא אנציקלופדיה לילדים ולנוער בעריכת ז.
אריאל (שלמה זלמן אריאל) שיצאה לאור בישראל בהוצאת יוסף שרברק מאמצע שנות ה-50 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20 במספר מהדורות.
האנציקלופדיה הוקדשה לזכרה של בתו היחידה של המו"ל יוסף שרברק, ברוריה, שמתה ב-1934, בגיל 10 (בראש כל כרך נכתבה הקדשה לזכרה).
האנציקלופדיה הייתה מאוירת ומנוקדת, וכללה שלושה עשר כרכים בנושאים שונים - "טכניקה", "גדולי עולם", "גדולים בישראל", "מורשת אבות", "עולמנו", "האדם בתבל", "מעייני האמנות" ועוד.
כל כרך כלל מאמרים בני מספר עמודים בנושא הכרך, שחולקו לפרקים.
בסוף כל כרך ניתן תוכן עניינים, אך לא ניתן אינדקס לכרך או לאנציקלופדיה בכללותה.
כל כרך כלל למעלה מארבע מאות עמודים, רובם מאוירים.
לאנציקלופדיה תרמו מספר כותבים קבועים, כיצחק ספיבק, דב כיטוב, שרגא פייבל קלעי ואהרן דובניקוב.
האנציקלופדיה נועדה לדור הצעיר, מתוך מגמה חינוכית ברורה.
כך, למשל, קובעת ההקדמה "לקורא הצעיר", בכרך "גדולים בישראל" - "מגמת המחברים בספר זה היא להעשיר את אוצר ידיעותיך, הקורא הצעיר, וגם להבליט לנגד עיניך את אורח חייהם של גדולי הרוח בעמנו, את דרך חינוכם ואת שאיפתם אל האמת אשר בנפשם, שבה ראו מטרת חייהם.
לא פעם ולא אחד מהם שבעו לעג וקלס בראשית צעדיהם, נכשלו ונתאכזבו, אבל הם התגברו על העלבונות וההתקלסות, והאמת שלהם עלתה ותהי לבאר מים חיים לעמם ולברכה לכל אדם".
בצד מאמרים בנושאים "רציניים" ו"חשובים" כקורות חיי פילוסופים או דמויות היסטוריות, ונושאים טכנולוגיים שונים, ניסתה האנציקלופדיה לכלול נושאים מושכים ומרתקים, שיעניינו את בני הנוער.
כך, למשל, כלל הכרך "גדולים בישראל" מאמרים הנוגעים לדמויות בנות התקופה, כגון יצחק שדה וזאב ז'בוטינסקי, והכרך "טכניקה" כלל מאמרים בנוגע ל"רקטות ומטוסי דחף", "הפצצה האטומית וקורותיה", "הטלוויזיה" (כעשרים שנה לפני תחילת שידורי הטלוויזיה במדינת ישראל) ואף "אנשים מכונות" (רובוטים).
אנציקלופדיה מעיין זכתה להצלחה, ויצאה במספר רב של מהדורות במשך כעשר שנים.
בשל השפה הבהירה בה היא כתובה, ומבחר איוריה, יש המשתמשים בה גם כיום.
אנציקלופדיה מיתיקה (Encyclopedia Mythica) היא אנציקלופדיית אינטרנט לפולקלור, מיתולוגיה ודת.
היא מכסה את המיתולוגיה של רוב העולם, עם חלקים העוסקים באירופה, אפריקה, אסיה, המזרח התיכון, אמריקה הלטינית, צפון אמריקה ואוקיאניה.
האנציקלופדיה נוסדה ביוני 1995 כאתר קטן בעל כ-300 מאמרים, וקיבלה את שם המתחם הנוכחי שלה ב-29 במרץ, 1996. נכון לדצמבר 2009, היא מכילה כ-7,300 ערכים.
אנציקלופדיה מיתיקה אינה מספקת מקורות לכל מאמריה.
לדוגמה, הערכים המתייחסים לאלים הפולינזיים והאוקיאניים פעמים רבות אינם אמינים בכך שהם נוטים לסווג בשגגה את האלים המיקרונזיים, המלזיים והפיג'יים בתור פולינזיים.
הם מאחדים מידע ממספר תרבויות שונות, או מזהים בשוגג דמויות משנה מאגדות כאלים או אלות.
זהירות דומה יש לנקוט ביחס לדמויות קלטיות, שנראה שלכמה מהן אין כל אזכור בכל מקור אחר.
האנציקלופדיה מטרופוליטנה (Encyclopaedia Metropolitana) התפרסמה בשלמותה בלונדון בשנת 1845, על גיליון קווארטו (9.5x12 אינץ'), בשלושים כרכים, לאחר שיצאה חלקים חלקים, חמישים ותשעה, במשך השנים 1817 עד 1845 (בסה"כ 22426 עמודים ו-565 לוחות תחריטים).
עורכיה התיימרו להציג את המדעים והאמנויות השיטתיים בשלמותם ובסדרם הטבעי, כמתואר במסה הפותחת העוסקת בשיטת ארגון המידע, שכתב המשורר סמואל טיילור קולרידג'.
התוכנית הייתה כהצעתו של קולרידג', והייתה בה מידה מספקת של אופי פואטי כדי להיות בלתי-מעשית לחלוטין (Quarterly Review, cxiii, 379).
אולם, לוקה ככל שהיה התכנון, המצוינות של רבות מהמסות שכתבו הארכיהגמון ריצ'רד וייטלי, סר ג'ון הרשל, הפרופסורים פיטר ברלאו, ג'ורג' פיקוק, אוגוסטוס דה מורגן ורבים אחרים, אינה מוטלת בספק.
היא כתובה ארבעה חלקים, האחרון בסדר אלפביתי בלבד:
מדעים טהורים, שני כרכים, 1813 עמודים, 16 תחריטים, 28 מסות, כולל דקדוק, משפטים ותאולוגיה.
מדעים מעורבים וישומיים, שישה כרכים, 5391 עמודים, 437 תחריטים, 42 מסות, כולל אמנויות יפות, אמנויות שימושיות, ידיעת-הטבע (הכרת עולם החי והצומח) ויישומיה, ומדעי הרפואה;
שונות ומילונאות, 13 כרכים, 10338 עמודים, 105 תחריטים, כולל גאוגרפיה, מילון של השפה האנגלית והכרת עולם החי והצומח בתחריטים.
התחריטים יצאו לאור בשלושה כרכים.
כרך האינדקס, אורכו 364 עמודים, הכיל 9000 מאמרים לערך.
הוצאה מחודשת, ב-38 כרכים על גיליון קווארטו, הוכרזה בשנת 1849. מתוך המהדורה השנייה שאמורה הייתה לכלול 42 כרכים, על גיליון אוקטבו (6x9 אינץ'), 14744 עמודים, הנכללים במחלקות I.
האנציקלופדיה אמריקנה היא האנציקלופדיה המודפסת השנייה בגודלה בשפה האנגלית (שנייה רק לאנציקלופדיה בריטניקה).
כפי ששמה מרמז, היא מופקת בארצות הברית ומכוונת אל השוק הצפון האמריקאי.
אי לכך, כיסויה את תחומי הגאוגרפיה וההיסטוריה של ארצות הברית וקנדה מורחב במיוחד.
שמה נודע ברבים גם על שום מילוני-המונחים הרבים הכלולים בה.
רוב הערכים חתומים על ידי כותביהם.
נכון לשנת 2004, האנציקלופדיה כוללת 45,000 ערכים המשתרעים על פני 25 מיליון מילים, ומספר כותביה עומד על כ-6,500. היא כוללת רשימה ביבליוגרפית ובה כ-9,000 מקורות, 150,000 הפניות-פנימיות, למעלה מ-1,000 טבלאות, 1,200 מפות וקרוב ל-4,500 תמונות בצבע ובשחור-לבן.
כמו כן, היא כוללת 680 "תיבות מידע".
אולם, בשל העובדה שהאנציקלופדיה מתוקנת כרך אחר כרך, חלק מהערכים נחשבים כיום לבלתי-מעודכנים.
גרסה מקוונת, המצריכה מנוי בתשלום, הושקה בשנת 1997. קהל היעד של האנציקלופדיה אמריקנה הוא תלמידי חטיבת הביניים (בארצות הברית, כיתות ה'-ח'), בית הספר התיכון והמכללות.
היא זמינה בבתי הספר ובספריות כאחד ממאגרי המידע של שירות Groiler Online, הכולל גם את אנציקלופדיית המולטימדיה של גרולייר, שתוכננה במיוחד בעבור תלמידי חטיבת הביניים והתיכון, ואת "הספר החדש של הידע", אנציקלופדיה לתלמידי בית הספר היסודי.
גרולייר מציעה גם אנציקלופדיה בשפה הספרדית, ספרי-רפרנסים בנושאי מדע, ארצות ואישים, ומדינות ארצות הברית ומקסיקו.
שירות גרולייר אינו זמין בעבור מנויים פרטיים.
האנציקלופדיה אמריקנה, "מילון פופולרי של האמנויות, המדעים, הספרות, ההיסטוריה, הפוליטיקה וביוגרפיות מן העבר וההווה; הכולל אוסף שופע של ערכי ביוגרפיות אמריקאיות מקוריים; מבוסס על המהדורה השביעית של ה-Conversations-Lexicon", נוסדה על ידי פרנסיס ליבר, יליד גרמניה.
שנייה אך לאנציקלופדיה של דובסון (שיצאה לאור בין השנים 1789 ל-1798), זו הייתה האנציקלופדיה האמריקאית המשמעותית הראשונה; הגם שהתבססה על ה-Conversations-Lexikon של ברוקהאוס, הייתה בה מידה משמעותית של מלל חדש או משוכתב.
כמו אנציקלופדיית ברוקהאוס, היא הייתה כתובה בסגנון קריא וכוונה לציבור הרחב, ולאו דווקא המשכיל.
המהדורה הראשונה כללה שלושה עשר כרכים והתפרסמה בין השנים 1829 ל-1833 על ידי Carey, Lea & Carey מפילדלפיה; בשנת 1846, הכרך הארבעה עשר והמשלים יצא לאור.
הדפסות מחודשות ומהדורות מאוחרות המשיכו לצאת לאור עד שנת 1858.
בשנת 1848, ג'ון סאטר עשה בה שימוש כמקור לאימות האותנטיות של הזהב שמצא במנסרה שלו, גילוי שהוביל לבהלה לזהב בסיירה נבאדה שבקליפורניה.
בשנת 1902, מהדורה חדשה בת שישה עשר כרכים שכללה חלק מהמלל של המהדורה הישנה, יצאה לאור בשם "אנציקלופדיה אמריקנה", תחת השגחת מערכת כתב-העת Scientific American.
עורך כתב-העת, פרדריק קונברס ביץ', היה לעורך הראשי, ונאמר שהוא "נעזר ביותר מאלף מהמשכילים הבולטים ובני-הסמכא ביותר באמריקה." המוציא הראשון לאור של מהדורה זו היה R.S.
בין השנים 1903 ו-1906 מהדורות נוספות של האנציקלופדיה אמריקנה יצאו לאור בשיתוף עם מחלקת ההידור של ה-Scientific American.
הקשרים עם ה-Scientific American נותקו בשנת 1911. משנת 1907 ועד שנת 1912, האנציקלופדיה יצאה לאור תחת הכותרת "האמריקנה".
מהדורה גדולה וחדשה של האנציקלופדיה אמריקנה הופיעה בשנים 1918 עד 1920 בשלושים כרכים, ומאז ועד היום היא מתוקנת ומעודכנת.
כמו כן, הונהגה הוצאתו לאור של אלמנך - ספר שנה, בין השנים 1923 ל-2000.
בשנת 1945, האנציקלופדיה נרכשה בידי קבוצת גרולייר.
במשך מספר שנים במרוצת שנות התשעים של המאה העשרים, האנציקלופדיה הוצעה למכירה מעל גבי תקליטור.
שטודארט הוציא לאור "אנציקלופדיה אמריקנה" בין השנים 1883 ו-1889, כתוסף להדפסות מחודשות בארצות הברית של המהדורה התשיעית של האנציקלופדיה בריטניקה.
אולם, אין כל זיקה בין חיבורו של שטודארט לבין יצירתו של ליבר, שקדמה לו בזמן.
אנציקלופדיה בריטניקה , המוכרת גם בשם קבוצת בריטניקה (Britannica Group), היא חברה פרטית הידועה בעיקר בשל היותה המוציאה לאור של אנציקלופדיה בריטניקה, האנציקלופדיה המודפסת הוותיקה בעולם.
החברה נוסדה בסקוטלנד ב-1768 ומאז 1929 פועלת מארצות הברית.
החברה נוסדה באדינבורו במאה השמונה עשרה, בתקופת הנאורות של סקוטלנד.
מדפיס בשם קולין מקפרקוהר וחרט בשם אנדרו בל הקימו שותפות במטרה ליצור ספר שיגלם בתוכו את רוח הידענות החדשה ששרתה באותם הימים.
השותפות התקשרה עם ויליאם סמלי והלה היה לעורך של המהדורה המקורית בת שלושת הכרכים של האנציקלופדיה בריטניקה, שהתפרסמה כרך אחר כרך החל משנת 1768.