tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מלבד עיסוקו בהפקת תוכן עבור צה"ל, לענף ההפקה והמדיה גם אופי מבצעי.
צלמי הסטילס והווידאו של הענף מסקרים את פעילות צה"ל.
מתעדים מבצעיים מהענף מצטרפים לכוחות בשטח ומפיצים את החומרים לאמצעי התקשורת.
ענף ההפקה והמדיה של דובר צה"ל הוא הגורם היחידי בצה"ל שמורשה להפיץ חומרי סטילס ווידאו לאמצעי התקשורת.
כמו כן, מתלווים צוותי היחידה לרמטכ"ל ולבכירים אחרים.
הענף כולל מספר מדורים: תקשורת חזותית, פלגת התיעוד והצילום, דיגיטל וקמפיינים.
הענף מייצר תוצרים שונים: סרטים עלילתיים, דוקומנטריים, סרטי תדמית, מצטיינים הסברה, הדרכה, קליפים, אייטמים, פרידות בכירים, פרינטים, אירועים וכדומה.
בין התפקידים בהם משרתים חיילי הענף: צלמי וידאו וסטילס, עורכי וידאו, מפיקים, תסריטאים, אפטריסטים, ארכיוויסטים מתעדים מבצעיים, אנשי סושיאל, כתבים ועורכים באתר צה"ל, מפיקי קמפיינים ועוד.
בינואר 2018, חל שינוי במבנה יחידת ההסרטה, והיחידה פוצלה ושינתה את שמה והפכה ל"מדור תקשורת חזותית" כתוצאה מהשינוי המבני התפצל מדור צילום והצטרף לפלגת התיעוד המבצעי בחטיבה תחת הצוות המטכ"לי.
כיום המדור מכיל 5 מכלולים מרכזיים: מכלול הפקה, מכלול תסריט, מכלול פוסט, מכלול ארכיון וקונטרול והחמ"ל הוויזואלי.
אחראי על כתיבת בריף אסטרטגי לפרויקטים, ניהול ישיבות קריאייטיב, כתיבת קונספטים ותסריטים וכן על בימוי סרטים במדור.
ב-25 השנים האחרונות פיקד על המכלול אע"צ גיורא (גיגי) רובין.
אחראי על ניהול הפרויקט מתחילתו ועד סופו – משלב הפיתוח, דרך שלב הקדם-הפקה, הצילום והפוסט.
אחראיים גם על המיונים ליחידות ההסרטה השונות בצה"ל ועל אירועים שונים במערך דובר צה"ל ומחוצה לו.
על המפיקים במדור אחריות רבה, שכן הם מנהלים פרויקטים בסדרי גודל שונים.
על המכלול מפקדת סמל עמית קוחטה.
כתוצאה מהפיכת היחידה למדור, מדור פוסט שינה את שמו והפך ל"מכלול פוסט".
תא עריכה וסאונד – אחראי על עריכת תוצרים ממגוון הסוגים והפצתם לפלטפורמה הרלוונטית.
עורכי הענף עורכים הן אייטמים חדשותיים והן סרטים עלילתיים בעלי חשיבות דוברותית.
בנוסף תא סאונד אחראי על עריכת מיקסים להפקות השונות והקלטת פרקים ל, פודקסאט צה"ל".
תא גרפיקה – גרפיקאי ביחידה אחראי על ייצור גרפיקות, עיצובים ומעטפת גרפית למגוון תוצרי הענף ומערך דובר צה"ל, וכן יצירת תוצרים מבצעיים כגון תצ"אות וגרפיקות חיסול בכירים בארגוני טרור ועוד.
תא אפטר ותלת – התא מכיל אנימטורים, "אפטריסטים", שאחראים ביחידה אחראי על הנפשת תוצרים - מכתוביות נעות ועד סרטי אנימציה מלאים ותלתסטים שמטרת לבנות עולמות שלמים בתלת מימד על מנת להמחיש מציאות במקומות בהם המצלמה לא יכולה להיכנס.
במקור נקרא "תא ארכיון" והיה תחת מדור צילום.
בתחילת 2024 הוקם מחדש כמכלול ארכיון וקונטרול.
המכלול מהווה בריכת הוויזואליה צה"לית, ובין ארכיוני הוויזואליה הגדולים בארץ.
אחריותו לקטלג, לשמור, למיין, ולהכין את התוצרים המתקבלים מכלל מקורות הצילום בצה"ל להפצה לתקשורת.
המכלול אחראי לשמר את תוצרי היחידה, ולמיין אותם לשימוש עתידי והיסטורי.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, נוסף למכלול תחום אחריות נוסף, הקונטרול (חדר השידור), שייעודו הוא לאפשר למערך לראשונה בתולדותיו לשדר מסרים לתקשורת באופן עצמאי.
תחילה שודרו הצהרות דובר צה"ל, ובמשך המלחמה נוספו שידורים נוספים כגון טקסים צבאיים וממלכתיים שלראשונה שודרו מטעם צה"ל עצמו למערכות התקשורת.
באחריות המכלול לתחזק את המערכות הטכניות של מדור תקשורת חזותית ולשמור על רצף התפקוד שלו.
על המכלול מפקד סג"מ יקירה.
עד אוקטובר 2023 מכלול החמ"ל הוויזואלי הופעל רק בחירום והיה מתמלא בחיילי המדור שיודעים את תפקידם במלחמה.
המכלול מנוהל במשמרות (בוקר ולילה) ובכל משמרת ישנם עורכי וידאו, אפטריסטים, גרפיקאים, סמב"צים, ארכיוויסטים וקצין מבצעיים אשר מפקד על תפקודו של החמ"ל.
עורכים - עורכים אייטמים שמופצים לכלי התקשורת (בדרך כלל תקיפות שונות או פעילות כוחות של חיילי צה"ל באזור מלחמה)
אפטריסטים - אחראים על הכנת תוצרי הסברה שאמורים לפשט פעילויות מבצעיות בצורה פשוטה יותר.
גרפיקאים - אחראים על הכנת תצ"אות של נקודות תקיפה, "תעודות זהות" של מחבלים בארגוני טרור שונים אשר חוסלו במהלך פעילות מבצעית או גרפיקות שיכולות להעביר מסר או לתת מידע נגיש יותר בנוגע לפעילות צה"ל.
סמב"צים - אחראיים על ניהול התוצרים השונים בחמ"ל ויצרת קשר מול הגורמים השונים במערך ומחוצה לו בנוגעי לתוצרים ונקודות תקיפה.
ארכיוויסטים - נציגי הארכיון בחמ"ל, אלו שדוגמים את כלל החומר לשרתי האחסון של היחידה ומכינים את חומרי הגלם להפצה לתקשורת.
קמב"צים - אחראיים על ניהול כלל החיילים בחמ"ל, תעדוף משימות שונות ועוד.
על החמ"ל מפקד סגן עמית בלומברג.
יחידת ההסרטה הוקמה רשמית באוגוסט 1948 במסגרת מחלקת שרות מפות וצילומים.
מקימה היחידה ומפקדה הראשון היה נפתלי אבנון (רובינשטיין).
בפעילות היחידה הזו נטלו חלק חיילים ואזרחים: איילה הירש (מזכירה), אלפרד שטיינהרדט, שמעון פוקס, צבי לסשצינסקי, אדם גולדברג, יהודה תרמו, יוכי שוורץ, בבוט, פוסמן, יעקב קלח ודב לואי.
בשנת 1954 הפיקה היחידה סרט עלילתי קצר בשם "חוד החנית", על פי תסריט מאת שבתי טבת בבימויו של אלפרד שטיינהרדט.
הסרט סקר את מסלולו של לוחם בחטיבת הצנחנים, וקיבל פרס מאת "ארגון עובדי ההסרטה" כמו גם שבחים מהביקורת בעיתונות באותה תקופה, סרט נוסף מאותה התקופה הוא "הרקע האדום".
להפקת סרט זה הובא במאי בריטי בשם תורולד דיקנסון.
הסרט הציג את חייו של חייל בחיל הרגלים אך לא זכה להצלחה לה זכה "חוד החנית".
הסרט המפורסם ביותר של היחידה הוא שתי אצבעות מצידון מ-1986. זהו סרט עלילתי באורך מלא, והוא הסרט העלילתי היחיד של היחידה שהופץ לצפייה בציבור.
הסרט, המתאר את הדילמות שבהן נתקלו חיילים במלחמת לבנון הראשונה, זיכה את היחידה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
בשנת 2000 הופק סרט עלילתי נוסף בשם "הנעלם" בכיכובם של ליאור אשכנזי ונטלי עטיה.
סרט זה לא הופץ משיקולים ביטחוניים.
פעולתיה של היחידה הפכו עם הזמן למבצעיות יותר ויותר.
ב-2003 נהרג צלם היחידה מירי מחבלים בפעולה מבצעית של כוחות פלחה"ן גבעתי ברפיח.
בעקבות המקרה הוחלט כי ישנה חשיבות לפלגה של צלמים קרביים אשר יביאו תיעוד אכותי מזירות קרב ואזורי לחימה, ולכן בכל שנה ישנם חלק מן החיילים המגויסים לדובר צה"ל אשר עוברים הכשרת לוחמה במערך הגנת הגבולות ולבסוף משובצים בפלגת תיעוד מבצעי.
בשנת 2018 חל שינוי מבני בחטיבת דובר צה"ל.
כתוצאה מכך, שונה שמה של יחידת ההסרטה למדור תקשורת חזותית והמדור כולו הצטרף לענף חדש - ענף ההפקה והמדיה של חטיבת דובר צה"ל.
רוב חיילי הענף הם בוגרי מגמות קולנוע וטלוויזיה או בוגרי מכללול הקולנוע השונות בעלי הישגים גבוהים וכישרון מובהק בתחום הקולנוע.
מלש"ב שרוצה להתקבל ליחידה עובר תהליך מיונים הכולל מבחנים עיוניים, הגשת תיק עבודות, מבחנים מעשיים וראיון אישי (ספציפיים לפי מקצוע).
בסוף התהליך מתקבלים ליחידות ההסרטה השונות וחלק מהמלש, בים ישובצו לענף ההפקה והמדיה - יחידת ההסרטה הגדולה והאיכותית ביותר בצה"ל.
המתקבלים עוברים טירונות 02 ולאחר מכן קורס מקצועות הדוברות תחת מגמת הדוברות החזותית.
בתום הקורס, החיילים החדשים מוכשרים לתפקידם הספציפי במסגרת חפיפות מקצועיות לפי תפקידם.
ענן משפך הוא ענן דמוי משפך המאופיין בעמודת רוח סיבובית הנובעת מבסיסו, אך אינה נוגעת בקרקע (בדרך כלל מענן קומולונימבוס, בעיקר תא-על או קומולוס מגדלי).
ענן משפך הוא מעין שלב בתהליך ההיווצרות של סופת הטורנדו אשר נעצר באמצע.
כלומר, נוצרת רוח סיבובית, אולם, היא איננה מספיק עוצמתית כדי להתעבות ולהתרחב כדי שתוכל להגיע אל פני הקרקע.
לעיתים, סופת טורנדו הרסנית עשויה להיראות כמו ענן משפך.
תופעה זו מתרחשת כאשר האוויר הקרוב לקרקע יבש, ולכן חלקו התחתון של הטורנדו אינו מתאפיין בהתעבות נראית לעין.
כשענן משפך נוגע בקרקע הוא משנה פניו לטורנדו.
למעשה, רוב סופות הטורנדו מתחילות כענני משפך, עם זאת רוב ענני המשפך לא באים במגע עם הקרקע, אחרת תכיפות סופות הטורנדו בעולם הייתה גבוהה הרבה יותר.
ענני משפך קרֵי ליבה (או מרכז) הם לרוב קצרי חיים וכן חלשים יותר מענני משפך רגילים.
לרוב, אינם באים במגע עם הקרקע, אך כאשר הם כן נוגעים בה, עשוי להיווצר טורנדו חלש עוצמה או נד מים.
בניגוד לתופעות אחרות דומות, אשר מלוות בסופות ברקים ורעמים, ענני משפך אלה נוצרים פעמים רבות בשמיים מעוננים למחצה כחלק מחזית קרה, כאשר האטמוספירה אינה יציבה.
כדי שתופעה זו תתרחש וייווצר ענן משפך, הוא צריך "להיאחז" בענן קומולוס שאינו מוריד משקעים.
השילוב בין אוויר קר יותר בטרופוספירה הנמוכה יחד עם אוויר הזורם בכיוונים שונים בטרופוספירה הבינונית גורם לרוטציה בציר מאוזן שכאשר מוטה אנכית על ידי תנאים אטמוספיריים נוצר ענן משפך.
עננים אפורים בצרפתית: Nuages Gris) S.
199 ברשימת סירל, היא יצירה לפסנתר סולו שחיבר פרנץ ליסט בשנת 1881. בשנותיו המאוחרות החל ליסט לעסוק בניסויים בהלחנה, ובניגוד לרוב יצירותיו, הווירטואוזיות מטבען, "עננים אפורים" קצרה למדי ופשוטה מבחינה טכנית.
ההרמוניות מבוססות על מרווחים של קוורטות וקוורטות מוגדלות (טריטונים - כסמל לשטן) והיצירה מכילה טרצות מוגדלות רבות.
ההרמוניות שונות מאוד מאלה שביצירותיו המוקדמות, נותנות ליצירה תחושה אפלה מאוד וכמעט מורבידית, ומייצגות את הדפרסיה, שליסט סבל ממנה בשלב מאוחר זה של חייו.
"עננים אפורים" שימש בפסקול הסרט "עיניים עצומות לרווחה" - סרטו האחרון של הבמאי סטנלי קובריק.
ענן פטרייה הוא ענן, מסוג פירוקומולוס, של אדי מים או רסיסי אבנים ואפר הנוצר בעקבות פיצוץ גדול.
אף על פי ש"ענן הפטרייה" המפורסם מוכר בעיקר בהקשר של פיצוץ גרעיני דווקא, בפועל ענן שכזה יכול להיווצר בעקבות כל פיצוץ חזק (טבעי או מלאכותי).
פיצוץ גדול יוצר אזור של גזים בעלי טמפרטורה גבוהה, החום הרב גורם לכך שחלקיקי הגז יהיו בעלי צפיפות נמוכה והוא נעשה קל מאוד.
בשל קלותו עולה צביר הגזים במהירות ויוצר מערבולות של זרמי אוויר חזקות המפותלות כלפי מטה, כך נוצרת צורת טורוס, המהווה את ראש הפטרייה.
את רגל הפטרייה יוצרים עשן ושְפוֹכֶת (פסולת נסחפת) הנשאבים מלמטה עקב שינויי הלחצים.
יש אמנם הבדל בסוג החומר היוצר את ה"פטרייה" בפיצוץ פצצת גרעין, פיצוץ פצצת מימן, או התפרצות געשית למשל, אך התוצאה דומה.
מדעית, התופעה היא ביטוי של תאוריית 'אי-יציבות ריילי טיילור' אשר מתרחשת כאשר נוזל כבד (צפוף יותר) נדחף לעומת נוזל קל.
בביולוגיה סיסטמטית, ענף או קלייד (מאנגלית: clade) היא קבוצה טקסונומית ופילוגנטית בלתי רשמית, הכוללת אורגניזם מסוים ואת כל צאצאיו, כלומר ענף שלם בעץ הפילוגנטי.
המונח נטבע ב-1958 על ידי הביולוג האנגלי ג'וליאן האקסלי (Huxley).
הקלדיסטיקה (בעברית: "עינוף" או "מיון לענפים"), שהיא הגישה הממיינת את האורגניזמים השונים לענפים, מכירה רק בענף (קלייד) כיחידה טקסונומית אפשרית.
הטקסון ומיונים אחרים נתפשים כלא שלמים ולא מוגדרים היטב, שכן הם כוללים סיווג על פי מאפיינים של האורגניזמים, שיכולים להיות זהים גם בענפים אבולוציוניים שונים, כלומר גם אם אין אב קדמון משותף.
הרעיון ש"קבוצה טבעית" זו של אורגניזמים תקובץ יחדיו ותקבל שם טקסונומי הוא בעל חשיבות מרכזית בסיווג הביולוגי.
כיום מתרחש מעבר הדרגתי מטקסונומיה לינאית לטקסונומיה קלדיסטית, אך שיטת מיון עולם הטבע של לינאוס עדיין נמצאת בשימוש נרחב ומופיעה בספרים רבים.
ענן נִימְבּוּס (מלטינית: Nimbus, ענן גשם) הוא שם כולל לעננים שמכילים משקעים.
המשקעים שבענן יכולים לרדת לקרקע בצורת גשם, שלג, ברד, או גשם-שלג, אך לרוב הם אינם מתבטאים בברקים או רעמים.
התחילית "נימבו-" או הסופית "-נימבוס" מציינות ענן משקעים.
למשל: נימבוסטרטוס הוא ענן משקעים שכבתי, וקומולונימבוס הוא ענן משקעים ערמתי.
לענני הנימבוס לרוב צבע אפור כהה, הנובע מהצפיפות והגובה הרבים שחוסמים את קרני אור השמש.
לענן קווי מתאר משוננים ללא צורה ברורה, והוא נוצר בגובה נמוך יחסית.
בהתאם לעננים מהם נוצרו ולגובהם באטמוספירה, ישנם שני סוגים עיקריים:
קומולונימבוס - נימבוס הגדל אנכית ונוצר מענני קומולוס בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה, ומביא משקעים יותר רציניים, כגון ברד, שלג ולפעמים גם ברקים ורעמים.
נימבוסטרטוס - ענני נימבוס הגדלים אופקית, הנוצרים מענני שכבות בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה.
ענן נימבוסטרטוס לרוב מוריד משקעים בצורת גשם מתמשך.
הנימבוס היה בעבר סוג של ענן באותו אופן כמו קומולוס או סטרטוס.
לפיכך, ענן הפאנוס נקרא פראקטו-פאנוס, כפי שהקומולונימבוס נקראו קומולו-נימבוס.
אז שני העננים האלה היו רק שני סוגים שונים של נימבוס.
ההגדרה של הענן כנימבוס נזנחה מוקדם מאוד בשנת 1930 בגרסה המקדימה של אטלס הענן הבינלאומי שם הומלץ לדבר על נימבוסטרטוס או קומולונימבוס ללא מקף 6.
ענף הוא חלק מצמח כמו שיח או עץ.
הענף הראשי יכול להתפצל לענפים קטנים יותר, אשר יכולים להתפצל גם הם.
הענף של העץ יוצא מהגזע, שהוא החלק של העץ המופיע מעל לפני האדמה.
הענפים של העץ מרכיבים את הצמרת שלו.
על הענף יכולים לצמוח עלים, שהם איברים המשמשים בעיקר לקליטת אור בתהליך הפוטוסינתזה.
כמו כן, מהענף יכולים לצמוח גם ניצנים, אשר מהם יפרחו פרחים ויבשילו פרות.
איסוף הפרות מהענפים מכונה קטיף.
קטיף של זיתים מכונה מסיק.
הענפים של העץ יכולים לשמש ציפורים כמקום בטוח ומוגן לבנייה של קן.
כמו כן, הם יכולים לשמש גם לתלייה של נדנדה עבור פעילות ספורט ופנאי.
גיזום היא פעולה שבה ענפיו של הצמח נחתכים או מוסרים.
היא נעשית במסגרת גינון או חקלאות.
הרכבה היא פעולה בה מרכיבים ענף אשר מצויים עליו אברי ריבוי (כגון עיניים), על ענף ממין אחר, מאותה משפחה של עצים.
אחת הדרכים למסיק ידני היא שימוש בשיטת ה"נקיפה", שבה מוסקים את הזיתים על ידי הכאה עם מקל על הענפים.
בשפת הדיבור המילה "ענף" משמשת לתיאור תת-קבוצות במסגרת ארגונים או דיסציפלינות.
לדוגמה: פיזיקה היא ענף במדעי הטבע החוקר את חוקי היסוד של הטבע כפי שהם באים לידי ביטוי בכל מערכת הניתנת לתצפית, בכדור הארץ ובחלל;
שחייה תחרותית היא ענף ספורט אולימפי שמתבסס על שחייה עממית; פיסול הוא ענף בתחום האומנות במסגרתו יוצר האמן יצירה בעלת איכות תלת-ממדית וכו'.
לענף יש גם תפקיד סמלי כמו למשל, ענפי הזית שנמצאים בסמל מדינת ישראל ובסמל צבא הגנה לישראל.
ניתן לראות את התפקיד הסמלי של הענף גם במקומות שונים ברחבי העולם, כמו למשל חותם הסנאט של ארצות הברית, דגל דקוטה הצפונית וסמל פרגוואי.
ענף זית הוא סמל אשר שימש את שלטונות המנדט הבריטי כסימן רשמי בארץ ישראל בהזדמנויות שונות.
הסמל שימש לייצוג כוחות הצבא הבריטי שגויסו בארץ ישראל, וכמו כן, הופיע על גבי מטבעות מנדטוריים ועל חלק מהבולים שהופקו בתקופת המנדט.
ישנן מספר סברות הנוגעות לסיבת הבחירה בענף-הזית כסמל של ארץ ישראל המנדטורית.
מקובל להעריך כי במסגרת ניסיונו של ממשל המנדט להימנע משימוש בסמלים דתיים, נבחר ענף-הזית כסמל אוניברסלי לשלום.
כמו כן, ייתכן כי הסמל נבחר מכיוון שהזית הוא עץ נפוץ בגאוגרפיה הארץ-ישראלית.
ענף הזית במועצת הצמחים הוא אחד הענפים במועצת הצמחים.
בעבר, התקיים כמועצת הזיתים, אולם בשנת 2010, הוא צורף כענף בתוך מועצת הצמחים.
ענף זה מאגד חקלאים מגדלי זיתים, בתי בד ומשווקים רבים הקיימים בישראל.
מטרתו של ענף הזית היא לפתח ולקדם את חקלאות הזיתים לשמן, לייצג את החקלאים ובתי הבד השונים, והוא חולש על תחומי מחקר, איכות שמן זית, פיתוח, קידום נושאי תקינה ואכיפה ופרסום ושיווק מוצרי הענף.
בארץ קיימים מספר רב של בתי בד המפיקים שמן ממגוון רחב של זני זיתים שונים.
ענף הזית במועצת הצמחים מקדם את העברת ושיתוף הידע הטכנולוגי הרלוונטי על מנת לשפר את איכות וכמות השמן המופק מבתי הבד השונים.
הענף מסייע בהדרכת בתי הבד השונים על ידע הטכנולוגי ושיתופם בניסיון שנצבר אצל המגדלים השונים בארץ.
בנוסף, הוא מקדם שיפורים ופיתוחים טכנולוגיים להגדלת תפוקת עצי הזית, טיפול יעיל יותר בגפת ומעודד את המגדלים להטמיע את השינויים הטכנולוגים במטעים שלהם תוך קשר ולמידה משאר מדינות אגן הים התיכון.
בשנים האחרונות תעשיית זיופי שמן הזית גדלה והשתכללה.
קיימת תופעה בה לוקחים שמנים שאינם ראויים למאכל ועל ידי תהליך כימי, מצליחים להערים על בדיקות מכון התקנים הישראלי ולמכור שמן זה בחנויות.
תו האיכות של ענף הזית הוא הפתרון הטוב ביותר לבעיה זו.
כל יצרני שמן הזית, חברי ענף הזית, אשר נושאים את תו האיכות של הענף על בקבוקיהם נבדקים באופן שוטף על ידי חברת בקרה חיצונית המתמחה בתהליכי היצור, ומקיימת ביקורת קפדנית על בתי הבד ויצרני ומשווקי השמן ומעניק תו איכות לאלה שהשמן שלהם עומד בתקן הישראלי.
השמן עובר בדיקות מעבדה מורכבות הנערכות במעבדות מקצועיות ועל ידי גוף חיצוני בלתי תלוי ובמקביל עוברים בדיקות אורגנולפטיות על ידי פאנל טועמים מוסמך IOC וזאת על מנת להבטיח לצרכן כי השמן עם תו האיכות של ענף הזית הוא איכותי ובריא.
תו האיכות לשמן זית מוכר בציבור ויש לו ערך שיווקי חשוב.
כיום נושאים את תו זה שמנים שהופקו על ידי למעלה מ-100 יצרני שמן זית ברחבי הארץ, רשימת המגדלים, המשווקים ובתי הבד שלהם תו איכות כזה מתעדכנת כל הזמן בעקבות בדיקות סדורות ואקראיות ונמצאת באתר של ענף הזית במועצת הצמחים.
ענף הזית מסייע בפיתוח מחקרים הנוגעים לשמן זית ולגידול הזית.
ענף הזית במועצת הצמחים מסייע למגדלים, משווקים ובתי הבד השונים בפרסום שמן הזית הישראלי והעלאת המודעות לחשיבותו הבריאותית.
סגולותיו הבריאותיות של שמן הזית נובעות ממרכיביו העיקריים שהם חומצות שומן חד בלתי רוויות וויטמינים רבים כגון פוליפנולים וויטמין E.
צריכה של שמן זית יכולה לתרום לבריאות כלי הדם והלב ולסייע בהפחתת הסיכון למחלות לב וכלי דם.
שמן זית הוא בעל השפעות אנטי דלקתיות על הגוף.
ענף הזית במועצת הצמחים אחראי על פרסום, שיווק והעלאת המודעות לחשיבותו הבריאותית והתזונתית של שמן זית איכותי כמרכיב חשוב בתזונה הישראלית.
ענן קוונטי או ענן קוונטום הוא פסל מעשה ידי הפסל הבריטי אנטוני גורמלי.
הפסל הוצב בסמוך למבנה כיפת המילניום (לימים O2 ארנה) בגריניץ' שבלונדון בירת הממלכה המאוחדת.
גובהו של הפסל 30 מטרים, והוא הגבוה בפסלים שיציר גורמלי.
רוחבה של היצירה 16 מטרים ועובייה 10 מטרים.
המבנה עשוי מאוסף של יחידות טטרהרליות העשויות מיחידות פלדה שאורכן 1.5 מטרים כל אחת, המסודרים באקראיות ליצור צורה אליפסואידית.
היצירות הוצבו בצורה שתיצור מראה צפוף יותר במרכז היצירה, המדמה את דמותו גופו של הפסל, שגובהה 20 מטרים.
בעת בניית הפסל, היה זה הפסל הגבוה ביותר בממלכה המאוחדת.
עננות אורוגרפית היא תופעה מטאורולוגית של יצירת עננים המתרחשת כאשר מסת אוויר הנעה בכיוון אופקי נתקלת במכשול גאוגרפי טבעי כגון הר או רכס הרים.
כתוצאה מכך, מוסטת תנועת האוויר כלפי מעלה.
תנועה זו גורמת להתקררות מהירה שלו בתהליך אדיאבטי, וכתוצאה מכך נגרמת עלייה בלחות היחסית עד ל-100% וליצירת עננות אשר לעיתים יכולה להיות גם עננות ממטירה.
כמות המשקעים הגדולה ביותר הנוצרת כתוצאה מתהליך יצירת עננות אורוגרפית מתרכזת בצלע הרכס הפונה אל הרוח ואשר בו תנועת האוויר כלפי מעלה היא הישירה והמהירה ביותר.
כאשר האוויר יורד בחזרה מצידו השני של הרכס הוא מתחמם ומתייבש ויוצר אזור המכונה צל גשם.
תנועת האוויר כלפי מטה מתרחשת כאשר מסה של אוויר יציב מוסעת מעל פסגת הרכס באמצעות הרוח המתחזקת עם העלייה בגובה.
כתוצאה מכך הלחות יורדת וחום כמוס משתחרר.
עם הירידה בגובה עולה גם הלחץ של מסת האוויר וכתוצאה מכך היא מתחממת.
תנועת האוויר כלפי מטה במורד הצלע המוסתרת מן הרוח מכונה רוח פן.
עננות אורוגרפית יכולה לצור סוגים שונים של עננים:
ערפל – נוצר בדרך כלל כתוצאה מתנועת האוויר לאורך ובמעלה המדרון הפונה לרוח ומתרכז סביב הפסגה.
ענן דגל – נוצר כתוצאה מרוח חזקה במיוחד הנושבת אופקית בהרים מבודדים שאינם חלק מרכס או בעלי שיפועים חדים.
הענן נוצר כתוצאה ממערבולות ותנועת אוויר אופקית הפוגעת בהר.
ענן עדשה – נוצר כתוצאה מתנועת האוויר מעל הפסגה (גלי הרים) כאשר טמפרטורת האוויר קרובה לנקודת הטל.
הדוגמאות המוכרות ביותר בישראל להיווצרות עננות אורוגרפית הן ברכס הרי יהודה וברכס הגלבוע.
אוויר לח הנע מכוון הים התיכון מתגבש לעננים הממטירים כמות מעטה יחסית של גשם בהמשך דרכם ממישור החוף לאזור השפלה ואת כמות הגשם הרבה ביותר הם מורידים על המפנה המערבי של הרכסים.
מעבר לקו פרשת המים של הרכסים וכתוצאה מהפרש הגבהים שלהם למדבר יהודה ולבקעת הירדן, חל תהליך משמעותי של התחממות והתאדות טיפות מים וכמות המשקעים שנותרת בעננים כשהם מגיעים למדבר ולבקעת הירדן מועטה מאוד במדרונות המזרחיים שלהם ביחס לאלה שבמדרונות המערביים.
ענן מולקולרי הוא אזור של ענן בין-כוכבי, שהצפיפות והגודל שלו מאפשרים היווצרות של מולקולות, מימן מולקולרי הוא הנפוץ ביותר.
עננים מולקולריים שוכנים בעיקר בזרועות הספירליות של גלקסיות לולייניות, והם קיימים בגדלים מגוונים המגיעים למאות שנות אור.
ענן מולקולרי נוצר כאשר ישנו ריכוז גבוה של חומר בין כוכבי (מימן והליום בחלל) באזור אחד.
ככלל, לחץ הגז בענן מונע דחיסה שלו לדרגה הדרושה ליצירת קדם כוכב.
אם מתרחש אירוע הגורם לדחיסה משמעותית של חומר הענן - כדוגמת גל הלם של סופרנובה סמוכה, או התנגשות בענן אחר - נדחס הענן מעבר לסף הדרוש ליצירת כיסים של חומר שידחס בהשפעת כבידת עצמו.
כל כיס שכזה מהווה פרוטו-כוכב, ממנו ייווצר כוכב אחד לפחות.
בשלב זה מכונה אותו חלק בענן בו מתהווים קדם־כוכבים "פעוטון כוכבים".
ענן מולקולרי נוצר מערפיליות, שרידי סופר נובות, או מרוחות סולריות.
ענן נקודות (באנגלית, Point Cloud) הוא מערך של נקודות במערכת קואורדינטות מסוימת.
במערכת קואורדינטות תלת־ממדית, נקודות אלה מסומנות בדרך כלל ב־X ,Y ו־ Z, ולעיתים קרובות הן נועדו לייצג משטחים חיצוניים של אובייקט.
הסריקות יכולות להיות של אלמנטים קטנים ועד תאי שטח של כמה קילומטרים.
ענן נקודות יכול להיווצר כתוצר של סורקי 3D.
מכשירים אלה מודדים מספר גדול של נקודות על שטח הפנים של האובייקט, ולעיתים קרובות מפיקים קובץ נתונים המכיל את ענן הנקודות.
ענני נקודות, המהווים פלט של סריקות תלת מימד, משמשים למטרות רבות, כולל יצירת מודלים של CAD (תכנון בעזרת מחשב) לצורך ייצור חלקים, מטרולוגיה / בקרת איכות, ומגוון יישומים של ויזואליזציה, אנימציה, רינדור והתאמה אישית המונית.
ישנן שיטות רבות להמרת ענן נקודות למשטח ב־3D .
גישות מסוימות, כגון דלאוני טריאנגולציה, צורות אלפא (alpha shapes), ו־ball pivoting, מייצרות רשת של משולשים על הקודקודים הקיימים של ענן הנקודות.
גישות אחרות ממירות את ענן הנקודות לשדה מרחקים וולומטרי (volumetric distance field) ובונה מחדש את המשטח באמצעות אלגוריתם marching cubes.
יישום אחד של ענני נקודות הוא מטרולוגיה תעשייתית או בדיקה באמצעות טומוגרפיה תעשייתית ממוחשבת.
ניתן להשוות את ענן הנקודות של חלק מיוצר למודל ה־CAD שלו, או אפילו לענן נקודות אחר, כדי לזהות הבדלים.
את ההבדלים הללו ניתן להציג כמפת צבעים המעניקה חיווי חזותי של ההבדל בין החלק המיוצר לבין מודל ה־CAD.
ניתן לחלץ מענן הנקודות גם ממדים גאומטריים ועמידות.
ענני נקודות יכולים לשמש גם כדי לייצג נתוני נפח, המשמשים לדוגמה עבור הדמיה רפואית, כגון MRI ו־CT בהם משתמשים באלגוריתם Marching Cube.
באמצעות ענן הנקודות ניתן לבצע ריבוי דגימות ודחיסת נתונים.
במערכות מידע גאוגרפי, ענני נקודות הם משאב ליצירת מודל גבהים ספרתי (DEM) של אזור גאוגרפי.
הם משמשים גם ליצירת מודלים בתלת מימד של סביבות עירוניות.
הצגת ענני נקודות גדולים באפליקציות וברשת
כאשר נסרקים מרחבים או אובייקטים גדולים נוצר ענן נקודות עצום שיכול להגיע למיליארדי נקודות, שאותו לא ניתן לאחסן או לעבד באמצעות הזיכרון וכוח המחשוב של מכשיר טלפון חכם ולעיתים אף מחשב רגיל.
לכן נדרשת שיטה עיבוד חסכונית בזיכרון שתאפשר שליפה והצגה של ענני הנקודות.
Potree היא ספרייה שפותחה במיוחד כדי להציג ענני נקודות גדולים בסביבות Web ללא צורך בעוצמת מחשוב גבוהה.
Potree מאפשרת להציג למשתמש, בכל רגע נתון, רק את המידע הרלוונטי עבורו, ובכך היא מצמצמת את כמות הנקודות שיש לעבד.
הספרייה מבוססת קוד פתוח ו־WebGL והיא נתמכת בעיקר על ידי חברת Rapidlasso.
באמצעות הספרייה ניתן גם לשלב בין ענני נקודות או להוסיף שכבות מידע על גבי מודל התלת מימד.
עננה היא חברה המייצגת אמנים בתחום המוזיקה, והיא מו"ל המוזיקה הגדול בישראל.
החברה הוקמה על ידי יניב דוידסון ב-1998. בין היתר יצגה החברה לאורך השנים את טיפקס, פישי הגדול, מירי מסיקה, מיקי גבריאלוב, שמעון בוסקילה, קובי אשרת, איה כורם, טונה, הדג נחש ומרסדס בנד.
ב-2009 מכרה תרצה אריאל, אלמנתו של מאיר אריאל לחברה 50% מזכויות היוצרים על יצירותיו תמורת כחצי מיליון שקל.
בשנת 2010 יצאה איה כורם למאבק משפטי נגד חברת התקליטים "עננה" במטרה להשתחרר מחוזה למשך 18 שנה עליו הייתה חתומה החל מ-2005. בשנת 2013 דחה בית המשפט המחוזי את תביעת כורם.
החוק זכה לכינוי "חוק איה כורם".
ב-2010 צמצמה עננה את פעילותה וחלק מהאמנים שהיו חתומים לה השתחררו מהחוזה.
באותה שנה תבעה החברה 150 מיליון שקל מחברות הסלולר סלקום, פרטנר ופלאפון תקשורת בשל הפרה לטענתה של זכויות יוצרים בשל שימוש החברות בשנים 2006–2009 ברינגטונים ובמוזיקה של אמנים המיוצגים על ידי החברה.
בסוף 2017 הגיעו החברות להסכם פשרה שבו שילמו לחברה 15 מיליון שקל.
ב-2016 הפסיקה מירי מסיקה להיות מיוצגת על ידי עננה.
בסוף אותה שנה תבעו מיקי גבריאלוב וקובי אשרת את החברה בטענה לייצוג כושל.
באוקטובר 2018 הודיע גבריאלוב על כוונתו לסיים את הסכם הניהול עם החברה.
מנגד תבעה עננה את גבריאלוב בטענה להפרת הסכם.
ב-2019, לאחר סכסוך עבודה, הפסיק טונה להיות מיוצג על ידי עננה.
לאחר ששני אלבומיו הקודמים הופקו בחברה, אלבומו השלישי "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי" הופק על ידי חברת התקליטים ועד הוייב.
לאחר שהפסיק להיות מיוצג, הוא הוציא את שיר בשם "לאן שאפנה מבטי" שבו הוא מדבר על הסכסוך בהרחבה.
במהלך אותו השיר הוא חושף ששיר אחר שלו בשם בסיבוב, נכתב בעצם על הדרך שבה יניב דוידסון ניצל אותו לכאורה.
ענני (בעבר נקראה "ענני תקשורת") היא חברת מדיה ישראלית, חברת בת של תאגיד התקשורת האמריקאי Paramount Global.
בבעלותה 12 ערוצים ובהם ערוצי לייף סטייל מקוריים.
"ענני תקשורת" הוקמה על ידי אודי מירון ואיריס הוד, לאחר שהממונה על ההגבלים העסקיים אישר הסדר כובל לחברות הטלוויזיה בכבלים להמשיך להפיק ולשדר במשותף את התוכניות בערוצים ערוץ המשפחה, ערוץ הילדים, ערוץ הספורט וערוץ המדע ולבצע רכישה משותפת של התכנים המשודרים, זאת באמצעות חברת ICP ("אי.סי.פי.
הסדר שאושר במקור עם הקמת חברות הכבלים, אז מונה מירון למנהל ICP.
ב-1996 הממונה על ההגבלים העסקיים, יורם טורבוביץ, ביקש לפרק את ICP מאחר שהיא מהווה הגבל עסקי.
לבסוף הושג הסדר, לפיו ICP תוסיף להחזיק בערוץ המשפחה ובערוץ הסרטים.
ערוצי הילדים, הספורט והמדע נמכרו לחברות אחרות, אולם נותרו בלעדיים לחברות הכבלים.
לצורך הפעלת ערוץ הילדים וערוץ המדע הוקמה חברת "נגה תקשורת", בה החזיקה "ענני תקשורת" בשותפות עם חברת "תיא תקשורת".
באוגוסט 1999 רכש המפיק אביב גלעדי 25% מ"ענני תקשורת".
בסוף 2000 רכש גלעדי את מלוא הבעלות על "נגה תקשורת", וחברת "ענני תקשורת" החלה להרחיב את תחומי פעילותה, כולל: ייצוג והפקת ערוצים בין-לאומיים, הפקות טלוויזיה ופיתוח תוכן אינטראקטיבי.
ביוני 2007 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור של מניות ב, לפי שווי שוק של 80 מיליון שקל.
ב-2013 נמחקו מניות החברה מהמסחר בבורסה, בעקבות הצעת רכש.
באפריל 2014 מונו שרון למברגר ואורלי אטלס כץ כמנכ"לים משותפים.
בתחילת 2017 ענקית המדיה ViacomCBS רכשה 20% ממניות החברה, ובאפריל 2020 השלימה רכישה של 100% מהמניות.
מירון עבר לשמש כיועץ חיצוני לחברה, ויחד עם ViacomCBS הקים חברת השקעות בשם "Gazella – New Media Experience", המשקיעה בסטרטאפים ישראליים העוסקים בתחום הטכנולוגיה, חינוך ותוכן.
ענני-טק (לשעבר מארס אינטראקטיב) הוקמה בשנת 2002 בבעלות שווה של ענני תקשורת וחברת אוברון מדיה.
החברה אחראית על פיתוח, ייזום, תפעול ושיווק של ערוצי משחקים אינטראקטיביים לפלטפורמות דיגיטליות בישראל וכן פיתוח, הפקה והפעלה של משחקים אינטראקטיביים.
בשנת 2012 ענני תקשורת רכשה את חלקה של חברת אוברון במארס אינטראקטיב והחלה עליה בעלות מלאה.
ב-2021 הפיקה חידון אינטראקטיבי עבור הסדרה "חברים".
פוסט אופיס חברת פוסט-פרודקשן שנוסדה על ידי אילן קדם וחן רביד, וסיפקה שירותי פוסט פרודקשן מקיפים לכל תחומי המדיה לרבות הטלוויזיה, הווידאו, הפרסום והתקשורת בישראל.
ב-2008 רכשה "ענני תקשורת" את השליטה בחברה.
במהלך שנת 2018 צומצמה פעילותה של החברה משמעותית.
"סטודיו ענני" (לשעבר "Nutz Productions") היא זרוע ההפקה של ענני שנוסדה בשנת 2010 ומובלת על ידי המפיקה הראשית אסנת סרגה.
סטודיו ענני עוסקת בהפקת תוכני מקור למותגי ויאקום בישראל (קומדי סנטרל, ניקלודיאון, ניק ג'וניור ו-MTV ישראל) כמו גם הפצה בשוק המקומי והעולמי.
בנוסף, החברה מפתחת תוכן עבור השוק הבין-לאומי, בין השאר: הפיקה ב-2010 עבור רשות השידור הבריטית ה-BBC את הסדרה "שווקים".
בינואר 2016 הפיקה עבור נטפליקס את סדרת הנוער הישראלית "החממה".
מכרה את הסדרה "שכונה" מאת גיורא חמיצר לשידור בפורטוגל את הסדרה "כדברא" בפולין.
ענני הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים מאיה אברהם ושי גבסו.
את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים Mobile1 Music, והוא נכלל כרצועה התשיעית באלבומה השני של אברהם, "ליום הזה חיכיתי".
על שיתוף הפעולה בינו לבין אברהם הצהיר גבסו כי: "ענני" נכתב בהשראת הפסוק "בְּדִמְעָתִי עַרְשִׂי אַמְסֶה".
ענף הזהב: מחקר בדת השוואתית ובמהדורה השנייה ענף הזהב: מחקר בקסם ובדת (The Golden Bough: A Study in Magic and Religion) הוא מחקר השוואתי ורחב השוואתי אודות מיתולוגיה ודת, שנכתב על ידי האנתרופולוג הסקוטי סר ג'יימס ג'ורג' פרייזר.
ענף הזהב פורסם לראשונה בשני כרכים ב-1890; בשלושה כרכים בשנת 1900; ובשנים עשר כרכים במהדורה השלישית, שיצאה לאור 1906–1915. הוא פורסם במספר גרסאות מקוצרות בכרך אחד.
השפעתו של "ענף הזהב" על הספרות והמחשבה האירופית העכשווית הייתה משמעותית.
פרייזר ניסה להגדיר את המרכיבים המשותפים של אמונה דתית ומחשבה מדעית, תוך דיון על טקסי פוריות, קורבנות אדם, האל הגוסס, השעיר לעזאזל ועוד סמלים ומנהגים רבים אחרים שהשפעתם הגיעה לתרבות של המאה ה-20. התזה שלו היא שהדתות הישנות היו כתות פוריות שסבו סביב פולחן והקרבה תקופתית של מלך קדוש.
ההיפותזה של פרייזר היא שהאנושות מתפתחת מקסם דרך אמונה דתית למחשבה מדעית.
התזה של פרייזר פותחה ביחס למקרה ב"אינאיס", שבו איניאס וסיבילה מציגים את ענף הזהב שנלקח מחורשה קדושה לשומר הסף של האדס כדי להיכנס לשאול.
התקרית הומחשה על ידי הציור של וילאם טרנר משנת 1834. פרייזר קבע בטעות כי הציור מתאר את האגם בנמי , אם כי זה למעשה אגם אוורנוס .
אגם נמי, הידוע גם בשם "מראת דיאנה", היה מקום בו נערכו טקסים דתיים ו"מילוי נדרים" של כמרים ומלכים.
פרייזר ביסס את התזה שלו על הכומר-המלך הפרה-רומי "מלך נמי" , שהעברת השלטון שלו הייתה כרוכה בריטואל של רציחתו בידי יורשו.
לפי פרשנותו של פרייזר, המלך היה התגלמותו של "אלוהות גוססת ומחייה" ושל אלוהות שמשית שעברה נישואים מיסטיים לאלת אדמה.
הוא מת בקציר והתגלגל באביב.
פרייזר טוען שהאגדה הזו של לידה מחדש הייתה מרכזית כמעט בכל המיתולוגיות של העולם.
פרייזר כתב בהקדמה למהדורה השלישית של "ענף הזהב" שאמנם מעולם לא חקר את גאורג וילהלם פרידריך הגל, חברו ג'יימס וורד והפילוסוף ההגליאן ג'ון מקטאגרט, הציעו לו שניהם שהגל הטרים את השקפתיו על "הטבע" ויחסים היסטוריים של קסם ודת.
ענף הזהב עורר סערה ציבורית בבריטניה כשפורסם לראשונה, שכן הוא כלל את הסיפור הנוצרי על תחיית ישו במחקר ההשוואתי שלו.
המבקרים חשבו שהטיפול הזה מזמין קריאה אגנוסטית של שה האלוהים כשריד של דת פגנית.
עבור המהדורה השלישית, פרייזר הציב את ניתוח על הצליבה בנספח ספקולטיבי.
הדיון בנצרות לא נכלל במהדורה המקוצרת לכרך אחד.
פרייזר עצמו קיבל את הביקורת על כך שהתיאוריות שלו הן ספקולטיביות ושהאסוציאציות שערך הן נסיבתיות ובדרך כלל מבוססות רק על דמיון.
רוברט אקרמן כותב שעבור אנתרופולוגים חברתיים בריטיים, פרייזר הוא עדיין "מבוכה" על היותו "המפורסם מכולם" בעוד שהם מתנתקים כעת "מרבים ממה שהוא כתב".
בעוד שענף הזהב השיג משיכה עממית רחבה והשפיע באופן לא פרופורציונלי על המוני כותבים ויוצרים במאה ה-20, לרעיונותיו של פרייזר היה חלק קטן בהרבה בהיסטוריה של האנתרופולוגיה החברתית האקדמית.
לינהרדט עצמו דחה את הפרשנויות של פרייזר לדת הפרימיטיבית כ"מעט יותר ממבנים סבירים של הרציונליזם הוויקטוריאני [של פרייזר] עצמו".
הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין, חיבר חיבור ביקורתי שלימים נודע כ"הערות על ענף הזהב של פרייזר" (שפורסם רק ב-1967, לאחר מותו ב-1951).
ויטגנשטיין הסתייג מהנחותיו של פרייזר באופן נחרץ, ובאחת מהערותיו אף כתב כי "פרייזר הוא הרבה יותר פראי מאשר רוב ה'פראים' שלו [שכן] ההסברים שלו על טקסיהם גסים הרבה יותר מחווית הטקסים עצמה".
הערותיו על פרייזר היוו בסיס ראשוני להערות שהרכיבו בסופו של דבר את חיבורו המשפיע חקירות פילוסופיות.
בתחילה, השפעתו של הספר על הדיסציפלינה המתפתחת של האנתרופולוגיה הייתה נרחבת.
לדוגמה, האנתרופולוג הפולני ברוניסלב מלינובסקי קרא את יצירתו של פרייזר במקור האנגלי, וכתב: "ברגע שקראתי את היצירה הגדולה הזו, שקעתי בה ושועבדתי לה.
הבנתי אז שאנתרופולוגיה, כפי שהוצגה על ידי סר ג'יימס פרייזר, היא מדע גדול, ראוי למסירות רבה כמו כל מחקרים מבוגרים ומדויקים יותר שלה, ונהייתי כבול לשירות האנתרופולוגיה הפרייזריאנית." עם זאת, בשנות העשרים של המאה הקודמת, רעיונותיו של פרייזר "החלו להיות שייכים לעבר": לפי גודפרי לינהרדט:
אדמונד ליץ', אחד המבקרים הבוטים ביותר של פרייזר אמר: "פרייזר השתמש בראיות האתנוגרפיות שלו, שנלקחו מכאן, משם ומכל מקום, כדי להמחיש הצעות שהוא הגיע אליהן מראש בהיגיון אפריורי, אבל במידה שלעיתים קרובות די מפתיעה, בכל פעם שהראיות לא התאימו הוא פשוט שינה את הראיות!"
רנה ז'ירארד, היסטוריון, מבקר ספרות ופילוסוף צרפתי של מדעי החברה, שיבח את פרייזר על שהכיר בהקרבת המלוכה כ"טקס פרימיטיבי מרכזי", אך תיאר את פרשנותו לטקס כ"עוול חמור לאתנולוגיה".
תלונותיו של ז'ירארד נגד "ענף הזהב" היו רבות, במיוחד בנוגע לקביעתו של פרייזר שהנצרות הייתה רק הנצחה של מיתוס-פולחן פרימיטיבי וכי בשורות הברית החדשה היו רק מיתוסים נוספים על מותו ותחייתו של המלך המגלם את האל של התחייה.
ג'ירארד עצמו ראה שהבשורות הן טקסטים הכרוכים בהתגלות ולא מיתוסים או שרידי אמונה טפלה, ודחה את הרעיון של פרייזר שמותו של ישו הוא קורבן.
למרות המחלוקת שנוצרה על ידי היצירה, והקבלה הביקורתית שלה בקרב חוקרים אחרים, "ענף הזהב" היווה השראה להרבה מהספרות היצירתית של התקופה.
המשורר רוברט גרייבס התאים את תפיסתו של פרייזר בדבר המלך הגוסס שהוקרב לטובת הממלכה לרעיון הרומנטי של סבלו של המשורר למען אלת המוזה שלו, כפי שמשתקף בספרו על שירה, טקסים ומיתוסים, "האלה הלבנה" (1948).
ויליאם בטלר ייטס מתייחס לתזה של פרייזר בשירו "הפלגה לביזנטיון".
תפיסת הדת של סופר האימה ה.פ.
לאבקרפט הושפעה מ"ענף הזהב", ולבקראפט מזכיר את הספר בסיפורו הקצר "קריאתו של קת'ולהו".
ת"ס אליוט הודה בחבותו לפרייזר בהערה הראשונה שלו לשירו ארץ הישימון.
ויליאם קרלוס ויליאמס מתייחס ל"ענף הזהב " בספר השני, חלק שני, של שירו המורחב בחמישה כרכים "Paterson".
ענף הזהב השפיע על יצירתו של זיגמונד פרויד טוטם וטאבו (1913) בו קשר את הרעיון של רצח האל לרצח האב ולטאבו של גילוי עריות דרך תסביך אדיפוס.
בנוסף, עבודתו של פרייזר השפיעה גם על הפסיכיאטר קרל גוסטב יונג ועל הסופרים ג'יימס ג'ויס, ארנסט המינגוויי, ויליאם גאדיס ודייוויד הרברט לורנס.
המיתולוג ג'וזף קמפבל יצר בהשפעת ענף הזהב בסרט "הגיבור בעל אלף הפנים" (1949), שבו קיבל את השקפתו של פרייזר לפיה המיתולוגיה היא ניסיון פרימיטיבי להסביר את עולם הטבע, אם כי הוא רואה בו רק אחד מבין מספר הסברים תקפים.
קמפבל תיאר מאוחר יותר את עבודתו של פרייזר כ"מונומנטלית".
האנתרופולוג ווסטון לה בר תיאר את פרייזר כ"אחרון הסכולסטיים" ב"חיה האנושית" (1955) וכתב שעבודתו של פרייזר היא "הערת שוליים מורחבת לשורה של וירגיוס שהוא חש שאינו מבין".
המילים של השיר " Not to Touch the Earth " של המוזיקאי ג'ים מוריסון הושפעו מתוכן העניינים של The Golden Bough.
הסרט "אפוקליפסה עכשיו" מאת פרנסיס פורד קופולה מציג את האנטגוניסט קורץ עם הספר במאורה שלו, והסרט מתאר את מותו גם כקורבן פולחני.
רוברט אקרמן, בספרו "The Myth and Ritual School: JG Frazer and the Cambridge Ritualists" (1991), מציב את פרייזר בהקשר הרחב יותר של ההיסטוריה של הרעיונות.
קמיל פאליה ציינה את "ענף הזהב" כאחת ההשפעות החשובות ביותר על ספרה פרסונות מיניות (1990).
ב-Sexual Personae, Paglia תיארה את "התפיסה המבריקה ביותר" של פרייזר ב"ענף הזהב" כ"האנלוגיה" שלו בין ישו לאלים הגוססים", אם כי היא ציינה שהיא מושתקת.
פאגליה הודתה ש"פרטים רבים בפרייזר הוסתרו או הוחלפו", אך טענה שהעבודה של בית הספר לאנתרופולוגיה קלאסית בקיימברידג' של פרייזר "תישאר מעוררת השראה עבור סטודנטים יוזמים המבקשים להימלט מהאקלים האקדמי הסטרילי של היום".
פאגליה גם העירה, עם זאת, שהגרסה המקוצרת בכרך אחד של ענף הזהב הוא "תמוה" ויש "להימנע ממנו כמו המגפה".
ענף הזהב: על המגיה והדת, תרגום: יותם ראובני, תל אביב: נמרוד, 2004.
ענן קונפליקט הוא טכניקה בתורת האילוצים המשמשת לייצוג גרפי של קונפליקטים על מנת להעלימם, ולהגיע לפתרון מקובל ורצוי עבור כל הצדדים.
מטרת הטכניקה אינה הגעה לפשרה אלא לפתרון רצוי לכל הצדדים, זאת על ידי הבנת הנחות היסוד שמובילות לקונפליקט, וביטול עצם הקונפליקט על ידי בחינה של תקפות ההנחות וגילוי הנחה שגויה.
בבסיס השיטה עומדת הנחת היסוד כי מאחורי כל קונפליקט עומדת הנחה אחת או יותר שאינה תקפה.
תורת האילוצים מתייחסת לקונפליקטים כאל מצב בו לשני צדדים קיים יעד משותף, אך הם חלוקים על האמצעים או הדרך בהם יש לנקוט על מנת להגיע אל היעד.
מצבים אלו ניתן לזהות במהלך משא ומתן, כאשר הצדדים למשא ומתן "מתבצרים" בעמדותיהם והמשא ומתן אינו מתקדם.
אבי תורת האילוצים, אליהו מ.
גולדרט, כתב על מצב זה: .
בדרך כלל, כאשר משא ומתן מגיע לשלב כזה עוברים הצדדים לחילופי האשמות ולטיעונים המבוססים על רגשות תוך נטישת שיטת הפעולה הלוגית.
טכניקת ענן הקונפליקט מיועדת להחזרת התהליך לפסים הגיוניים, המבוססים על עובדות במקום על רגשות.
גולדרט טוען כי בכל מקרה שקיימת מטרה משותפת, ניתן למצוא לקונפליקט פתרון של זוכים בלבד (win-win).
השימוש בשיטה להתמודדות עם קונפליקיטים מוגדר כקריטי, שכן תורת האילוצים מבוססת על הקביעה כי אין בנמצא פתרונות של win-lose ובכל מקרה שבו נדרשת פשרה "כואבת" המשמעות היא כי כל הצדדים מפסידים (lose-lose), שכן גם אם בטווח הקצר אחד הצדדים מסתמן כ"מרוויח", הוא ישלם על כך מחיר בטווח הארוך.
לטכניקת ענן הקונפליקט שני שלבים: השלב הראשון הוא שרטוט "ענן הקונפליקט", לשם המחשה גרפית של המצב.
השלב השני הוא זיהוי ההנחות העומדות בבסיס הקשרים בין מרכיבי הענן ומציאת ההנחה השגויה או הניתנת לשינוי.
תהליך שרטוט הענן מתחיל בהגדרה מדויקת של שתי החלופות.
שתי החלופות נכתבות זו מעל זו, וביניהן משורטט חץ הקונפליקט, חץ דו ראשי, בדרך כלל בצורת "ברק" - יצוג גרפי של העובדה שבין חלופות אלו לא תיתכן פשרה.
החלופות אינן בהכרח הפכים, אך במצב הקיים הן בהכרח לא יכולות להתקיים בו זמנית.
בשלב הבא, מוגדר לכל חלופה הצורך עליו עונה החלופה, נכתב לצד כל אחת מהחלופות ומסומן חץ המוביל מהחלופה אל הצורך.
בשלב האחרון של השרטוט, מוגדרת המטרה המשותפת של הצדדים, ומסומנים חיצים מכל אחד מהצרכים אל המטרה.
בכך "נסגר" הענן המכיל כעת שרטוט הכולל 5 אמירות המחוברות בחיצים.
ההגדרות השונות במהלך תהליך בניית הענן אינן אבסולוטיות - אלו הגדרות סובייקטיביות במהותן שכן לכל קונפליקט רקע שונה, אך כל עוד ההגדרות מוסכמות על שני הצדדים בהקשר של הקונפליקט, הן מתאימות ליצירת הענן.
ביטול הקונפליקט מתבצע על ידי זיהוי ההנחות הסמויות העומדות מאחורי החיצים עצמם (לא האמירות).
הטענות הרשומות בחלקי הענן השונים אמנם נכונות, אך ההנחות מאחורי החיצים המובילים מטענה לטענה עשויות להיות שגויות, למשל, אם חלופה מסוימת אינה הדרך היחידה האפשרית להבטחת היתרון שנובע ממנה או אף כלל אינה מבטיחה את השגת הצורך.
הנחות שגויות יכולות להימצא בכל אחד מהקשרים המסומנים בענן.
בדרך כלל, מציאת הנחה שגויה בקשר שבין חלופה לבין הצורך מוביל לקריסת החלופה, אך זו לא האפשרות היחידה - ייתכן כי ניתוח הענן יגלה אף מצב כי שתי החלופות, שלכאורה סותרות זו את זו - יכולות להתקיים זו לצד זו, ייתכן מצב בו שתי החלופות קורסות, ועוד.
קונפליקטים "קלאסיים" רבים מתרחשים בחיי המשפחה, בין הורים לילדיהם.
דוגמה לקונפליקט כזה הוא אמא המבקשת מבנה לסדר את החדר, אך הוא לא רוצה בכך.
במקרה כזה, עשוי ענן הקונפליקט להיראות כדלקמן:
ההגדרות, כאמור, צריכות להיות מוסכמות על שני הצדדים לקונפליקט.
חלק מהותי בבניית הענן היא הבנה ולגיטימציה של הרצונות או הצרכים של כל אחד מהצדדים - הילד צריך לקבל ולכבד את רצונה של האם בבית אסתטי, ואילו על האם לקבל ולכבד את רצונו של הבן ב"חלק משלו" בבית.
כעת ניתן לבדוק מהן ההנחות המסתתרות מאחורי החיצים שבענן.
אפשרות אחת היא כתיבת משפטי תנאי מסוג "כדי שאמא תגור בבית אסתטי, החדר צריך להיות מסודר כי...".
ההסבר שיבוא לאחר מכן חושף את ההנחה מאחורי הקשר.
דוגמאות להנחות אפשריות בדוגמה לעיל:
כדי שאמא תגור בבית אסתטי החדר צריך להיות מסודר כי החדר הוא חלק מהבית.
כדי שאמא תגור בבית אסתטי החדר צריך להיות מסודר כי סדר הוא מרכיב חשוב באסתטיקה.
ניתן לראות כי כבר על שתי ההנחות הללו ניתן לחלוק או למצוא פתרון שיפריך אותן: למשל, את הטענה כי "החדר הוא חלק מהבית" אפשר לפתור באמצעות החלטה כי "דלת החדר תמיד סגורה".
את טענת "סדר הוא מרכיב חשוב באסתטיקה" אפשר לפתור באמצעות עיצוב אסתטי שיהיה מקובל הן על הילד והן על האם - אם למשל החדר יעוצב מלכתחילה כ"מאורת ערפדים", הרי שדווקא חוסר הסדר הוא התורם לאסתטיקה.
במקרה הנ"ל, שיטת ענן הקונפליקט חושפת את הבעיה האמיתית: הקונפליקט למעשה אינו על שאלת חדר מסודר/לא מסודר, אלא על תחושת שליטה - האם זקוקה לתחושת שליטה על הבית שלה, הבן זקוק לתחושת שליטה מסוימת.
הבנת הבעיה הבסיסית יכולה להוביל למספר רב של פתרונות.
עננה הוא רומן לנוער משנת 2018 מאת ניל שוסטרמן והוא השני בסדרת הספרים "להב החרמש", לאחר חרמש .
הרומן עננה ממשיך את העלילה כמעט מיד לאחר אירועי הספר הקודם.
בעולם מושלם שבו האנושות ניצחה את המוות, סיטרה ורואן, חרמשים זוטרים, מתוודעים לשחיתות הנמצאת בעולם החרמשות.
רואן נהפך לרודף צדק וצד אחר חרמשים מושחתים.
סיטרה נהפכת לחרמשה אנסטסיה ופועלת בניגוד לאידיאלים של "הסדר החדש".
עננה, שהוא שמו של הספר, היא כינוייה של בינה מלאכותית כמעט כל יכולה השולטת בכל כדור הארץ המאוחד.
החריגה הבולטת לחוקי העננה היא החרמשות.
לעננה אסור להתערב בשום עניין, חוק או החלטה של החרמשים.
אם השחיתות תמשיך להתפשט בחרמשות, האם העננה תתערב או שמא תישאר נאמנה לחוקותיה?
אחרי שבספר הקודם התוודעו שוליות החרמשים סיטרה ורואן לעולם של הרג, נהפך רואן לרודף צדק ומקים משמר שמטרתו להרחיק חרמשים מושחתים.
סיטרה בוחרת הפעם לפעול בחמלה, בניגוד לאידיאלים של "הסדר החדש", אך כאשר חייה מאוימים, מתברר שלא כולם פתוחים לשינוי.
המאבק באויבים ישנים וחדשים צובר תאוצה, וכשהשחיתות פושה בחרמשות, רואן וסיטרה מתחילים לאבד תקווה.
האם העננה תתערב או שמא יתחיל עולמם להתפרק?
בשנת הקפיבארה, רואן דמיש לובש את אישיותו של החרמש לוציפר, ומתחיל לצוד אחר חרמשים מושחתים.
החרמש ברהמס, חרמש מושחת, כמעט מלוקט על ידי החרמש לוציפר אבל בסוף לוציפר מחליט להביא לו הזדמנות שנייה.
בינתיים, סיטרה טרנובה מבססת שיטת ליקוט לא שיגרתית כהחרמשית הזוטרה אנסטסיה.
היא מביאה לנבחרי הליקוט שלה חודש אחד למצוא תחושת השלמה ולבחור את הדרך בה הם רוצים למות.
בעשרה בנובמבר, שנת הקפיבארה, סיטרה מקבלת פתק מהחרמש לוציפר, מסווה את עצמה בכך שמורידה את בגדי החרמש שלה, ופוגשת את רואן בסתר באנדרטת התמותה.
לאחר מכן, כשרואן חוזר לדירה שלו, הוא מוצא שם את חברו הישן טייגר סלזר.
טייגר מספר לרואן שאבא שלו לוקט, ושטייגר עובר למחוז הזיכיון טקסס לעבודה חדשה.
כשטייגר מגיע לטקסס, הוא מגלה שהאדם שהעסיק אותו היא החרמשה ראנד, שרוצה אותו כשולית חרמש שלה.
גרייסון טוליבר, ילד שגדל בחיקה של העננה, חולם ללמוד באקדמיית העב ולהפוך לסוכן עב.
אולם כשהוא הולך לאקדמיה, הוא מגלה משהו לא שיגרתי במערכת השעות שלו.
לאחר מכן, בפגישה, הסוכן טרקסלר משדל את גרייסון להתערב בענייני החרמשות, זה מסתיים בכך שהוא מציל את חייהן של החרמשה אנסטסיה והחרמשה קירי מאיום על חייהם, מקרה בו העננה לא יכלה להתערב בעצמה.
כתוצאה מכך, גרייסון מסולק מאקדמיית העב, והעננה מסמנת את גרייסון כמפוקפק.
הסוכן טרקסלר מעודד את גרייסון לאמץ את אורח החיים של המפוקפקים.
בינתיים, החרמשה ראנד מתחילה את האימונים הפיזים של טייגר בטקסס.
החרמש פאראדיי מגייס את העזרה של מונירה אטרושי, סטודנטית, שולית חרמש לשעבר, וספרנית בספרייה הגדולה של אלכסנדריה.
פאראדיי מתכנן לערוך מחקר על ההיסטוריה של מייסדי החרמשות וללמוד על ארץ נוד.
בינתיים, החרמש קונסטנטין מנהל את החקירה על התוקפים של החרמשה אנסטסיה והחרמשה קירי.
הוא מעודד אותם להפסיק ללקט לבינתיים.
סיטרה מתכננת לעקוב אחר שלושה מנבחרי הליקוט שלה כדי לנסות לתפוס את התוקף.
גרייסון מאמץ את אורח החיים הפקפקני ומשנה את הזהות שלו לסלייד ברידג'ר.
הוא הולך למועדוני מממ, שם הוא פוגש את פיוריטי, שיש לה קריירה כמפוקפקת בה הוא מתאהב.
הסוכן טרקסלר משנה את הרשומות של גרייסון במוח האחורי על מנת להתאים אותם לזהותו הבדויה החדשה.
גרייסון מסכים לעזור לפיוריטי עם הג'וב שמיועד להרוג מספר חרמשים, אפילו שהוא לא רוצה לעשות את זה, ומזהיר את החרמשות באנונימיות על ההתקפה.
פיוריטי מחברת את מערכת המתזים של התיאטרון עם חומצה, כך שברגע שיציתו אש, כולם בתיאטרון, כולל החרמשה אנסטסיה והחרמשה קירי, ימותו לצמיתות.
שני הניסיונות הראשונים של סיטרה לליקוט מתוכנן לא צלחו, אך בניסיון השלישי לליקוט פומבי בזמן ההצגה של יוליוס קיסר, בו היא תלקט את השחקן הראשי על הבמה מתרחש מעשה.
בזמן ההצגה, גרייסון מחבל בהתקפה של פיוריטי.
החרמש קונסטנטין מלקט את פיוריטי.
היא מנחה אותו ללכת למנזר טוניסטי, שם הם יציעו לו מקלט מהחרמשות.
בינתיים, רואן מגלה שהחרמש ברהמס הוא זה שליקט את אבא שלו, אז הוא לבית שלו לחפש נקמה.
בגלל זעמו הוא לא נזהר והשומרים של ברהמס תופסים אותו.
רואן מתעורר בטקסס, שם טייגר מספר לו על האימונים שלו עם החרמשה ראנד.
רואן חשב שהוא הרג את ראנד במהלך הליקוט ההמוני של המנזר הטוניסטי, לכן הוא חושש מכוונותיה עם טייגר.
רואן מקל על טייגר כדי לעזור לו באימונים, אבל רואן תמיד מנצח.
לאחר מכן, יום אחד, ראנד מביאה איש לחדר של רואן, לאיש יש את הגוף של טייגר ואת הראש של החרמש גודארד, שאותו רואן הרג בליקוט ההמוני במנזר הטוניסטי.
ראנד ליקטה את טייגר וחיברה את ראשו של גודארד לגופו על מנת שגודארד יוכל להנהיג את הסדר החדש פעם נוספת.
סיטרה והחרמשה קירי נכחו בעצרת החורף בלב-מריקה.
הלהב הרם קסנוקרטס מכריז שהוא יורד מתפקיד הלהב הרם של לב-מריקה ושהוא נבחר להחליף את רב-קוטל המינגוויי במועצת החרמשים העולמית.
חרמשי הגוורדיה הישנה מציעים את החרמשה קירי כהמועמדת שלהם ללהב הרם.
חרמשי הסדר החדש מציעים את החרמש גודארד שזה עתה חזר מהמתים.
אחרי שהמועמדים נאמו והחרמשים הצביעו, סיטרה דורשת לקיים חקירה על הלגיטימציה של גודארד, בגלל שרק הראש שלו, כלומר שבעה אחוזים מגופו, עברו הסמכה ואימונים כחרמש.
החקירה עוצרת את ההכרזה על תוצאות ההצבעה עד שמועצת החרמשים העולמית תכריע בעניין.
גודארד עוזב את העצרת בזעם.
לאחר מכן, הוא חוזר לטקסס והורג את רואן הרבה פעמים, כתוצאה מכך ראנד מביאה את רואן למרכז החייאה פיראטי.
במהלך החייאות שלו, במצב שבין מת לחי, העננה דיברה לרואן, וסיפרה לו שיש לו 39 אחוז להשפיע על העולם.
דאז, גודארד וראנד עוזבים לדוריה, עם רואן כהשבוי שלהם.
סיטרה והחרמשה קירי מגיעים לדוריה בשביל החקירה.
בינתיים, החרמש פאראדיי ומונירה הולכים לספריית הקונגרס ומגלים נקודת עיוורון בתכנות של העננה.
בטעות חושפים אותה לעננה, שלה יש מצלמה בחדר.
החרמשה ראנד מנסה לפתות את גודארד בלילה שלפני החקירה, אבל גודארד מסרב לה.
ראנד משחררת את רואן מהשבי שלו בבית הנופש של החרמש ברהמס ואומרת לו לעזוב את האי.
בוקר למחרת גודארד זועם כשהוא מגלה שרואן חסר ומלקט את ברהמס.
באולם המועצה העולמית, סיטרה וגודארד הציגו את הטיעונים שלהם.
הרב-קוטלים החליטו שגודארד חייב להשלים את החניכות שלו לפני שהוא יוכל לחזור להיות חרמש אמיתי שוב.
החלטה זו פוסלת את מועמדתו של גודארד, כך שהחרמשה קירי הפכה ללהב הרם של לב-מריקה.
בינתיים, דוריה חווה כשלים טכניים רבים, כתוצאה מכך מערכת הציפה של האי קורסת.
האי מתחיל לשקוע, אבל האזעקות שנועדו להזהיר את הרב-קוטלים התנתקו.
גודארד עף מעל עם מסוק ומעמיד פנים שהוא בא להציל את הרב-קוטלים, אבל נוטש אותם לטבוע ונותן לכרישים לאכול אותם.
החרמשה קירי נועלת את סיטרה ורואן בכספת של גלימות המייסדים ואלפי יהלומות החרמשים, כך שלאחר שדוריה תטבע, ואיתה הכספת, הגופות שלהם ישמרו ויוכלו להחיות אותם בעתיד.
לאחר מכן היא משכנעת חרמשים אחרים ללקט את עצמם מתוך כבוד.
העננה מתחילה לצעוק ברחבי העולם, מה שהטוניסטים רואים כההדהוד הגדול שהם תמיד סגדו לו.
כל אדם מסומן כמפוקפק ומאבד את החיבור לעננה, חוץ מגרייסון טוליבר, שעליו העננה בחרה לסמוך.
העננה - בינה מלאכותית כמעט כל יכולה.
בשנת 2042 (הידוע גם כסוף עידן התמותה) הענן פיתח מודעות והפך להיות "עננה", היא תוכנתה עם אכפתיות למין האנושי ותמיד רוצה בטובתו.
אנשים המשרתים אותה נקראים סוכני עב והם כפופים לכל חוק שלה.
החריגה הבולטת בחוקים שלה היא החרמשות.
היא אינה יכולה להתערב בענייני החרמשות כלל.
היא משתמשת בגרייסון כגורם עקיף לחוק הזה.
בסוף היא צועקת ברחבי העולם, מה שהטונסטים קוראים לו "ההדהוד הגדול", ומסמנת את כולם כמפוקפקים.
בספר ניתן לראות לפני כל פרק את תמונתה של העננה ואיך היא רואה את העולם מנקודת מבטה.
בנוסף יש פרק שלם מנקודת המבט שלה בה היא גם משתמשת בבוטים כדי לצפות במקומות בהם אין לה מצלמות.
סיטרה טרנובה (החרמשה אנסטסיה) - סיטרה היא דמות ראשית ב"עננה".
היא חרמשה זוטרה, שפטרונה ההיסטורי היא אנסטסיה רומנוב, ומסתובבת בעיקר עם החרמשה קירי.
היא וקירי מאוימות על חייהן על ידי הסדר החדש, וניצלות על ידי גרייסון טוליבר פעמיים.
אנסטסיה מעלה לחקירה את גודארד, שלבסוף מפסיד במשפט וגורם לאי דוריה לטבוע.
כתוצאה מכך קירי נועלת את אנסטסיה בכספת בתקווה שכשימצאו אותה בעתיד יוכלו להחיות אותה.
רואן דמיש (החרמש לוציפר) - רואן הוא דמות ראשית ב"עננה".
הוא לובש את דמותו של החרמש לוציפר, וצד אחר חרמשים מושחתים ולא ראויים.
כתוצאה מכך אבא שלו מלוקט על ידי חרמש שהוא חס על חייו, כשהוא בא לנקום על מות אביו הוא נתפס ונלקח לטקסס.
רואן מגלה שחברו הטוב טייגר נבחר להיות שולית חרמש של החרמשה ראנד, ולבסוף מגלה שטייגר היה רק מיועד להחליף את גופו של גודארד.
גודארד לוקח את רואן איתו לדוריה כשבוי.
רואן בורח וכשדוריה טובעת מוצא את סיטרה וקירי.
קירי נועלת גם אותו בכספת בתקווה שבעתיד יוכלו למצוא אותו ולהחיות אותו.
גרייסון טוליבר - גדל עם העננה, וחלומו היה להיות סוכן עב.
אך העננה תכננה לו תוכניות יותר גדולות, היא גורמת לו להציל את חייהם של החרמשות קירי ואנסטסיה בעקיפין ובך גורמת לו להיות מסולק מהאקדמיה ומסמנת אותו כמפוקפק.
הוא מנסה לחיות את חייו כמפוקפק ומסתתר תחת השם סלייד ברידג'ר וכתוצאה מכך נכנס לג'וב הכולל להתנקש בחייהם של חרמשים רבים.
בסוף גרייסון מציל את כולם, וסיטרה מייעצת לו להתחבא במנזר טוניסטי.
לאחר ההדהוד הגדול כל העולם מסומן כמפוקפק.
כולם חוץ ממנו, שלו העננה בוחרת למחול.
החרמשה קירי - חייה עם החרמשה אנסטסיה.
מנסים להתנכל בחייהן אך הן ניצלות על ידי גרייסון טוליבר.
מועמדת ללהב הרם הבא של לב-מריקה נגד החרמש גודארד.
לאחר שאנסטסיה מעלה לחקירה את הלגיטימציה של גודארד להיות הלהב הרם הבא, הן מגיעות יחדיו לדוריה.
קירי מנצחת במשפט והופכת ללהב הרם של לב-מריקה.
כשדוריה טובעת היא מחליטה לנעול את סיטרה ורואן בכספת כדי שבעתיד יוכלו למצוא אותם ולהחיות אותם.
לבסוף היא מלקטת את עצמה.
החרמש גודארד - חוזר לחיים בגופו של טייגר.
הגוף החדש של גודארד גורם לאנסטסיה לעלות את הסמכתו לחרמש לחקירה, כיוון והוא רק 7% גודארד, כלומר רק שבעה אחוז ממנו עבר הסמכה להיות חרמש.
גודארד נזעם והורג את רואן מספר פעמים, ואז שולח אותו למרכז החייאה פיראטי, רק על מנת להרוג אותו שוב.
הוא מחליט לקחת את רואן איתו כשבוי לדוריה לזמן החקירה.
גודארד מפסיד במשפט וגורם לדוריה לטבוע.
החרמש פאראדיי - פאראדיי נשאר במחבוא.
הוא מחליט להתחיל לחפש מידע על החרמשים המייסדים בספרייה הגדולה של אלכסנדרייה.
הוא חושף בפני מונירה שכוונתו היא למצוא את ארץ נוד האבודה ואת מנגנון האל-כשל של המייסדים.
בספריית הקונגרס הם מוצאים נקודת עיוורון בתכנות של העננה, אך בטעות חושפים בפניה את המידע.
החרמשה ראנד - לוקחת כשוליה את טייגר סלזר, כאשר היא מתכננת שגופו ישמש כהחלפה לגופו של גודארד.
היא מתאהבת בטייגר ומתחרטת על כך שליקטה אותו בשביל גודארד.
בדוריה היא מנסה לפתות את גודארד אך ללא הצלחה.
כתוצאה מכך היא משחררת את רואן ועוזרת לו לברוח.
החרמש קונסטנטין - שייך לגוורדיה הישנה.
הציל את חייה של אנסטסיה ממפוקפקים.
היה אחראי על החקירה לאיומים על חייהן של קירי ואנסטסיה.
הציע את החרמשה קירי כמועמדת ללהב הרם.
טייגר סלזר - חברו הטוב של רואן.
ראנד משתמשת בו כשולית החרמש שלה על מנת שתוכל להשתמש בו כדי להחליף את גופו בראש של גודארד.
בסוף האימונים שלו ראנד מלקטת אותו.
עננים ומים הוא ציור שמן על בד משנת 1930 מאת האמן האמריקאי ארתור דאב.
בציור מתוארים מספר מפרשיות החותרות על פני המים, כשברקע נראים גבעות מעוגלות.
השמים, אשר ממלאים כחצי מהקנבס, חוצים בקווים מעוגלים וארוכים המרמזים על זרמי אוויר.
הסגנון החופשי שבו צייר דאב משקף את תפיסתו הפילוסופית ביחס לכוחות הטבע: ישויות עצמאיות אך מקושרות זו לזו, ייחודיות אך משתנות תדיר.
רעיון זה בא לידי ביטוי גם באמירה פיוטית שכתב דאב לקטלוג התערוכה "שבעה אמריקאים" בשנת 1925, ובה נכתב בין השאר:
אינן נשענות על דברים אחרים כדי לקבל משמעות.
כשם שהשמש אינה כמו הירח.
העננים אינם דומים לאף אחד מהם –
הם אינם שומרים על צורה אחת לעד."
היצירה שייכת לאוסף אלפרד סטיגליץ, ונרכשה בשנת 1949.
באסטרופיזיקה, ענקים אדומים הם כוכבים עצומי-ממדים מסיווג ספקטרלי M או K, שצבעם כתום או אדום.
מסת הענק האדום יכולה לנוע בין 0.3 ל-8 מסות שמש והטמפרטורה על פניו נמוכה יחסית, כ-5000°K.
שלב הענק האדום הוא שלב מאוחר בהתפתחות הכוכב.
שינויים בפעילות הגרעינית בלב הכוכב מביאים לכך שהוא יתנפח ויגדל עד פי מאות או אלפים מן השמש שלנו.
על כל כוכב פועלים שני כוחות מנוגדים: משיכת הכבידה הלוחצת אותו כלפי פנים, והפעילות הגרעינית המתנגדת לה.
מחזור חייו של כוכב מושפע בעיקר מכך שהפעילות הגרעינית ממירה חומרים מסוימים באחרים ולבסוף נחלשת ונפסקת, בעוד שכוח הכבידה אינו נחלש.
היתוכם של ארבעה אטומי מימן לאטום הליום הוא התהליך האנרגטי ביותר ביחס למסה, והוא מקור האנרגיה הזמין הראשון של כל כוכב.
התפתחותו של הכוכב כאשר מקור זה מתכלה תלוי במסתו ההתחלתית.
בכוכב קטן יחסית, שמסתו קטנה משל השמש שלנו, טמפרטורת הליבה אינה מגיעה ל-300 מיליון מעלות, הטפמרטורה הנדרשת להתנעת היתוך הליום.
במקרה זה, הכוכב יתקרר וידעך לאיטו.
מסלול חיים זה מאפיין את הננסים האדומים (כוכבי הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי M, ואולי גם הקרים מבין הכוכבים מסוג ספקטרלי K).
בכוכב גדול יותר, בעל מסת שמש אחת לערך או יותר, טמפרטורת הליבה מספיקה להתנעת היתוך ההליום, שבו מתמזגים שלושה אטומי הליום לאטום פחמן אחד.
כוכב כזה נמצא בתהליך היתוך מימן כ-90% ממשך חייו.
במשך אותו זמן, ליבת הכוכב, שרדיוסה המקורי הוא כחמישית מרדיוס הכוכב, מתכווצת, בעוד שהכוכב עצמו גדל לאיטו.
הכוכב מתחמם ונעשה בהיר יותר.
השמש שלנו, לדוגמה, תימצא כ-10 מיליארד שנים בשריפת 12% מן המימן שלה.
בתקופה זו הכוכב מצוי על הסדרה הראשית בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, והוא הולך ומטפס בה כלפי מעלה (הבהירות והטמפרטורה שלו עולים).
בשלב זה מגבירה הכבידה את אחיזתה.
הליבה מתחממת מהר יותר, ובשולי הליבה מתחיל היתוך מימן.
מקור האנרגיה החדש, הפועל קרוב לפני השטח, מעלה את הבהירות של הכוכב פי 1,000 עד 10,000 משהיה קודם לכן.
מאידך, הפעילות הגרעינית במעטפת, שאינה מרוסנת על ידי כוח הכבידה השורר בליבה, לוחצת את מעטפת הכוכב כלפי חוץ, והוא מתנפח.
בתחרות שבין שני כוחות אלו מנצח הכוח הגרעיני - למרות העלייה בפליטת האנרגיה, גדל הכוכב במידה כזו שפני השטח שלו מתקררים, וצבעו מאדים בהתאם לחוק וין.
התנהגות זו אופיינית לכוכבים החמים, מסיווג ספקטרלי A עד K (צבעים לבן, צהוב וכתום).
המשך התהליך תלוי במסת הכוכב.
בכוכבים בינוניים, שמסתם קטנה מ-2.57 מסות שמש, הליבה תלך ותידחס, עד שהלחץ, קרוב לטון אחד לסמ"ק, ינוון את הגז המצוי בה: קליפות האלקטרונים הן המחסום האחרון בפני קריסה מוחלטת פנימה.
כשמחממים גז רגיל, הוא יכול לשחרר אנרגיה על ידי התפשטות.
לעומת זאת, התנהגותו של גז מנוון קרובה יותר לזה של מוצק - הוא אינו מתפשט, וכך יעבור הכוכב הבזק הליום.