tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נכון לעונת 2025/2026 הוא משמש כאצטדיונה הביתי הזמני של ריאל בטיס, בזמן שאצטדיונה הביתי, הבניטו ויימרין, נמצא תחת שיפוצים.
נחנך במסגרת אליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בשנת 1999. בשנת 2003 התקיים באצטדיון משחק גמר גביע אופ"א בו גברה פורטו על סלטיק בתוצאה 3-2.
האצטדיון נכלל בהצעה שהגישה סביליה לאירוח המשחקים האולימפיים בשנת 2004 ו-2008. לאחר שלא זכתה באירוח נותר האצטדיון לא בשימוש שכן קבוצות הכדורגל העירוניות סביליה וריאל בטיס העדיפו להמשיך ולשחק באצטדיוניהן הביתיים.
נבחרת ספרד קיימה באצטדיון מספר משחקים, כאשר האחרון שבהם התקיים באוקטובר 2023, אז אירחה את נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 2024.
האצטדיון הוא אחד מ-11 האצטדיונים שנבחרו לארח את טורניר יורו 2020, האצטדיון אירח את שלושת משחקי נבחרת ספרד בשלב הבתים ואת משחק שמינית הגמר בין פורטוגל לבלגיה.
האצטדיון אירח את גמר גביע דייוויס ב-2004 ו-2011, וגמר גביע גביע בילי ג'ין קינג 2023.
בשנת 2025 הורחב האצטדיון ל-70,000 מקומות ישיבה, על ידי יציעים שנבנו על חשבון מסלול האתלטיקה שהוסר.
האצטדיון המורחב נחנך במסגרת גמר גביע המלך הספרדי בו גברה ברצלונה על ריאל מדריד בתוצאה 3-2. האצטדיון צפוי לעבור שיפוץ נוסף לקראת מונדיאל 2030 בו הוא מיועד לארח משחקים.
האצטדיון מנוהל על ידי "חברת האצטדיון האולימפי של סביליה" (Sociedad Estadio Olímpico de Sevilla) הנמצאת בבעלות הקהיליה האוטונומית בסביליה (40%), ממשלת ספרד (25%), עיריית סביליה (19%), מחוז אנדלוסיה (13%).
3% הנותרים מתחלקים בין שתי קבוצות הכדורגל העירוניות.
ב-9 באוקטובר 1999 הופיע באצטדיון לואיס מיגל מול קהל של 35,000 צופים.
ב-16 בספטמבר 2008 הופיעה באצטדיון מדונה מול קהל של 47,712 צופים כחלק ממסע ההופעות Sticky & Sweet Tour.
ב-30 בספטמבר 2010 הופיעה באצטדיון להקת U2 מול קהל של 76,159 צופים כחלק ממסע ההופעות 360°.
אצטדיון טוקיו (יפנית: 東京スタジアム) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בצ'ופו שבמטרופולין טוקיו.
האצטדיון מכיל 50,000 מקומות ישיבה.
באצטדיון משחקות טוקיו, טוקיו ורדי.
האצטדיון הוא השני בגודלו בטוקיו אחרי האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו.
האצטדיון נבנה עבור תחרויות גביע העולם בכדורגל 2002 אך לבסוף לא שימש כאחד אצטדיוני המונדיאל.
האצטדיון צפוי לארח את תחרויות הרוגבי והקרב חמש מודרני של אולימפיאדת טוקיו (2020).
האצטדיון נבחר להיות חלק מאצטדיוני גביע העולם ברוגבי 2019.
אצטדיון טוטנהאם הוטספר הוא אצטדיון כדורגל בשכונת טוטנהאם שבלונדון, מכיל 62,062 מקומות ישיבה ומשמש החל מאפריל 2019 את קבוצת טוטנהאם הוטספר.
האצטדיון נבנה על הריסותיו של אצטדיונה הקודם של הקבוצה, וייט הארט ליין, אשר נהרס לטובת בניית האצטדיון החדש.
במהלך המאה ה-21 החליטה קבוצת טוטנהאם הוטספר לעזוב את אצטדיון וייט הארט ליין המיושן והקטן, אשר שימש את המועדון יותר ממאה שנים.
האצטדיון האולימפי היה מבין האפשרויות להיות אצטדיונה החדש, אולם ראשי טוטנהאם לא הסכימו לבסוף לשחק שם, בעיקר עקב המרחק משכונת טוטנהאם, ומסלול האתלטיקה שאמור להישאר באצטדיון וגורם לריחוק בין היציעים למגרש.
ב-2014 הודיעה הנהלת המועדון שהיא מתכננת לבנות אצטדיון חדש בצמוד ובמקום וויט הארט ליין.
האצטדיון הוא חלק מ"פרויקט פיתוח נורת'מברלנד", אשר כולל גם בניית 579 יחידות דיור חדשות, בית מלון, מרכז רפואי קהילתי, מרכז קניות ומוזיאון לקבוצת הכדורגל.
בניית האצטדיון החדש החלה ב-2016 בשטח הצמוד לוייט הארט ליין.
בניית החלק הצמוד הסתיימה במהלך 2017 ולצורך המשך הבנייה נהרס האצטדיון הישן.
בעקבות זאת בעונה 2017/2018 שיחקה טוטנהאם באצטדיון ומבלי, בו עשתה שימוש גם בעונת 2018/2019 עקב עיכוב במועד סיום בניית האצטדיון.
האצטדיון נחנך ב-3 באפריל 2019 במשחק ליגה מול קריסטל פאלאס בו ניצחה טוטנהאם בתוצאה 2–0.
אצטדיון לוס קרמנס החדש (בספרדית: Nuevo Estadio de Los Cármenes) הוא אצטדיון בעיר גרנדה, ספרד.
האצטדיון משמש כאצטדיון הבית של מועדון הכדורגל גרנדה מליגת המשנה הספרדית.
האצטדיון נבנה בשנת 1995 ומכיל 19,336 מקומות ישיבה.
האצטדיון אירח בעבר מספר משחקים של נבחרת ספרד בכדורגל.
האצטדיון נפתח ב-16 במאי 1995 וכשבועיים לאחר מכן נחנך במשחק ידידות בין ריאל מדריד לבאייר לברקוזן, בו ניצחה ריאל מדריד בתוצאה 1-0.
ב-22 באוגוסט 1995, יותר משלושה חודשים לאחר פתיחתו הרשמית של האצטדיון, שיחקה בו לראשונה קבוצת הכדורגל המקומית גרנדה, במשחק הכנה מול ריאל בטיס שהסתיים בתוצאה 4-1 לזכות גרנדה.
בשנת 2011, לאחר עלייתה של גרנדה ללה ליגה, נערך באצטדיון שיפוץ שבו הוקמו יציעים פינתיים בפינות שבין היציעים הקיימים, מה שהגדיל את תכולת האצטדיון מ-16,500 מושבים בשנותיו הראשונות לתכולה של כ-23,100 מושבים.
בנק הוא אצטדיון מקורה רב-תכליתי הממוקם בעיר מיניאפוליס שבמינסוטה.
האצטדיון הוא מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס, וכן משמש לאירוח משחקי הבייסבול של נבחרת אוניברסיטת מינסוטה.
האצטדיון אירח את סופרבול LII ב-2018 ואת הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2019
האצטדיון החליף את אצטדיון יוברט האמפרי מטרודום שפעל במינסוטה מ-1982 ועד דצמבר 2013. הוא נחנך ב-22 ביולי 2016 וב-28 באוגוסט 2016 קיימה בו קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס את משחקה הראשון במהלך קדם העונה.
החלטה על בניית האצטדיון אושרה במאי 2012 בישיבה בה החליטה מדינת מינסוטה ומועצת העיר מיניאפוליס לתקצב את הבנייה בסך של 975 מיליון דולר.
מינסוטה ויקינגס התחייבה לשחק באצטדיון במשך 30 שנה.
מלבד משחקי הפוטבול מתקיימים באצטדיון גם אירועי ספורט אחרים כגון משחקי כדורגל, האצטדיון אירח משחק ב-2016 במסגרת גביע האלופות הבינלאומי בין צ'לסי למילאן וב-2018 בין מילאן לטוטנהאם הוטספר.
ב-2016 אירח משחק ידידות של נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים מול שווייץ.
הוא מארח את משחקי הבייסבול של אוניברסיטת מינסוטה, אירח את הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2019, ואת משחקי האקסטרים ב-2017 וב-2018. כמו כן מתקיימים באצטדיון הופעות מוזיקה.
אצטדיון יוקוהמה (ביפנית: 横浜スタジアム) הוא אצטדיון הממוקם בעיר יוקוהמה שביפן.
האצטדיון נפתח בשנת 1978 ויכול להכיל כ-30,000 איש.
האצטדיון משמש בעיקר לתחרויות בייסבול והוא משמש כאולם הבית לקבוצת הבייסבול של יוקוהמה בליגת הבייסבול היפנית.
האצטדיון אירח את תחרויות הבייסבול והסופטבול באולימפיאדת טוקיו (2020).
האצטדיון אירח גם מספר משחקי פוטבול אוסטרלי ומספר מופעי מוזיקה.
אצטדיון יוקהמה אירח מספר רב של אמנים בינלאומיים.
ב-2 באוגוסט 1981 הופיעו באצטדיון להקת הרוק האמריקאית להקת סנטנה.
מייקל ג'קסון הופיע באצטדיון 5 פעמים כחלק מסיבוב ההופעות שלו Bad.
כל הכרטיסים לחמשת המופעים נמכרו וסך הכל כ-240,000 איש (כ-48,000 איש בממוצע להופעה) באו לצפות בג'קסון באצטדיון יוקוהמה, המספר הגדול ביותר של צופים שבאו לצפות בזמר יחיד באצטדיון יוקוהמה.
ההופעות שלו התקיימו בחודשי ספטמבר ואוקטובר של שנת 1987. אחד מהמופעים שלו באצטדיון הוקלט ושוחרר בקלטת VHS בשם: Michael Jackson Live in Japan.
טינה טרנר הופיעה באצטדיון 4 פעמים במהלך חודש מרץ 1988.
מדונה הופיעה באצטדיון שלוש פעמים כחלק מסיבוב ההופעות שלה Blond Ambition World Tour בחודש אפריל של שנת 1990, אחד מן המופעים שלה באצטדיון הוסרט ולאחר מכן הופצו בלייזרדיסק ובקלטות VHS בשם: Blond Ambition – Japan Tour 90.
האצטדיון אירח את תחרויות הבייסבול והסופטבול באולימפיאדת טוקיו.
זאת לאחר שבאולימפיאדת לונדון ואולימפיאדת ריו הענפים הללו לא שוחקו.
לאחר שהוכרז שהאצטדיון יארח את האולימפיאדה החלו העבודות לקראת שיפוץ האצטדיון.
העבודות, שהחלו בנובמבר 2017 מיד לאחר סיום עונת הבייסבול ביפן הסתיימו בפברואר 2020 עלו ליפן 8.5 מיליארד ין יפני.
במהלך השיפוצים הורחבו יציעי האולם בעוד כ-6,000 מקומות כך שהאולם מכיל 35,000 איש.
אצטדיון טרקטור הוא מתקן ספורט, אחד האצטדיונים הוותיקים ביותר בוולגוגרד וממוקם ברחוב מוגילביץ' בעיר.
כיום, אצטדיון הטרקטור משמש כמגרש חלופי של מועדון הכדורגל רוטור המקומי ומכיל 15,000 מושבים.
האצטדיון נבנה בשנת 1931. במהלך הקרבות על סטלינגרד נהרס לחלוטין ונבנה מחדש לאחר המלחמה.
עמודי הכניסה לאצטדיון הם כיום אנדרטה ארכיטקטונית בעלת חשיבות מחוזית.
האצטדיון נבנה בשנת 1931 עבור קבוצת הכדורגל של מפעל הטרקטור של סטלינגרד, שאירחה בו את משחקיה עד 1962.
לאצטדיון מתווה שדה לא סטנדרטי - ממזרח למערב.
בדיווחי כדורגל רבים לאורך שנים רבות על הופעת הקבוצה באצטדיון, ניתנו פרטים אופייניים - "במחצית הראשונה שיחקנו נגד השמש והרוח...".
הקבוצות בהגרלות תמיד ביקשו להשיג את השער המערבי, מכיוון שקרני השמש מופנות לשער המזרחי ומקשות על משחקם של המגנים והשוער.
הסיבה למתווה הבלתי מוצלח של המגרש היא שהבונים הראשונים של האצטדיון בשנת 1930 התמודדו עם גחמות השטח ועם אוריינטציה שונה של השדה והיה צורך בעבודה אדירה כדי להסיר מדרון ענק.
היעדר הציוד הדרוש קבע מראש תוכנית כזו של זירת הספורט, שהפכה במשך שנים רבות לזירת הספורט העיקרית בעיר.
עד 1940 לא היה במגרש האצטדיון כיסוי דשא וקבוצות רבות מערים אחרות סירבו לשחק באצטדיון.
בתחילת עונת 1940 נבנה יציע חדש באצטדיון, מה שהגדיל את הקיבולת הכוללת מ-15 ל-20 אלף צופים.
במהלך קרב סטלינגרד, האצטדיון, כמו רבים ממבני העיר, נהרס.
בשנים 1953–1955 הוקמו שבילי גישה לאצטדיון שעוצבו על ידי האדריכל ב.א.
בשנת 1998, האצטדיון שהיה בבעלות מפעל הטרקטורים הועבר לבעלותו של מועדון הכדורגל רוטור.
מאוחר יותר, האצטדיון שופץ ושימש את המועדון לאימונים ומשחקי ידידות וכאצטדיון ביתי עבור קבוצת הנוער והמילואים רוטור-2
ב-16 באוקטובר 2002 אירח האצטדיון משחק בטורניר מוקדמות אליפות אירופה לנוער 2004 בין הנבחרות הלאומיות של רוסיה ואלבניה.
הרוסים ניצחו בתוצאה 1: 0.
האצטדיון משמש את "רוטור" לאימונים.
בשנת 2010 הוכן פרויקט לשיפוץ אצטדיון, אך התוכניות לא יושמו מעולם.
לקראת גביע העולם 2018 באצטדיון תוכנן שיפוץ מקיף ונרחב, כאשר תוכנן כי האצטדיון ישמש כבסיס האימונים של הנבחרות המשתתפות.
באוגוסט 2018 קבע מושל מחוז וולגוגרד אנדריי בוצ'ארוב כי יש לעצב מחדש את פרויקט שיפוץ האצטדיון כך שיהיה מכוון לאירוח אירוע ספורט המוני ובילוי לאזרחי העיר.
עמודי הכניסה לאצטדיון הם אנדרטה לאדריכלות ותכנון עירוני בעל חשיבות מחוזית, אך כיום הם נתונים במצב של הזנחה.
אצטדיון יאן בריידל הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר ברוז', בלגיה.
האצטדיון בבעלות העירייה המקומית משמש כמגרש הביתי של שתי קבוצות הכדורגל העירוניות: קלאב ברוז' וסרקל ברוז'.
בנייתו של האצטדיון הושלמה בשנת 1975 והוא מכיל 29,042 מקומות ישיבה.
עד לשנת 1999 היה ידוע המקום בשם "אולימפיהסטדיון" (האצטדיון האולימפי) ובו היו 18,000 מקומות ישיבה.
במהלך אירועי יורו 2000 אירח האצטדיון ארבעה משחקים, 3 משחקים בשלב הבתים ואת משחק רבע הגמר בין נבחרת צרפת לנבחרת ספרד.
האצטדיון קרוי על שם יאן בריידל , ממובילי המרד נגד פיליפ הרביעי, מלך צרפת בתחילת המאה ה-14.
אצטדיון לואיג'י פראריס (באיטלקית: Stadio comunale Luigi Ferraris; מוכר גם בתור אצטדיון מראסי) הוא אצטדיון הממוקם בג'נובה, שבאיטליה.
האצטדיון הוא האצטדיון הביתי של קבוצות הכדורגל של גנואה וסמפדוריה מהסרייה א'.
האצטדיון נפתח ב-1911 והוא אחד האצטדיונים העתיקים ביותר באיטליה ובאירופה.
האצטדיון הוא רב-שימושי והוא גם אצטדיונה הביתי של נבחרת הרוגבי של איטליה ומשמש סוגי ספורט אחרים, בנוסף הוא גם היכל הופעות עירוני.
האצטדיון עבר שיפוץ משמעותי לקראת משחקי מונדיאל 1990 בהם אירח מספר משחקים.
האצטדיון נקרא על שם הכדורגלן לואיג'י פראריס שהיה גם מהנדס וחייל איטלקי שנהרג בעת מילוי תפקידו במלחמת העולם הראשונה.
אצטדיון לוקהארט היה אצטדיון ששימש בעיקר לכדורגל בפורט לודרדייל שבפלורידה, ארצות הברית.
האצטדיון הכיל 17,417 מושבים והיה ביתם של פורט לודרדייל סטרייקרס מליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית.
במהלך השנים האצטדיון שימש למגוון ענפי ספורט, בעיקר כדורגל ופוטבול אמריקאי.
האצטדיון תוכנן במקור בשנת 1959 לענפי ספורט בתיכון.
הקשר הוותיק של האצטדיון עם הכדורגל החל בשנת 1977, כשהוא הפך לאצטדיון הביתי של פורט לודרדייל סטרייקרס מה-NASL המקורית.
האצטדיון שופץ כדי שיותאם באופן בלעדי לכדורגל בשנת 1998 כדי לשמש את מיאמי פיוז'ן מה-MLS, אך לבסוף הקבוצה פורקה בשנת 2002. לאחר מכן שימש בתור האצטדיון הביתי של קבוצת הפוטבול פלורידה אטלנטיק אאולס משנת 2002 עד שנת 2010.
האצטדיון נהרס בשנת 2019 ועל שטחו נבנה אצטדיון אינטר מיאמי של מועדון ה-MLS אינטר מיאמי.
בין השינויים שנעשו היה שינוי כיוון האורך המגרש באצטדיון מכיוונים מזרח-מערב לצפון-דרום, כדי שהשוערים לא יעמדו מול השמש בשעת משחק.
במתחם אצטדיון אינטר מיאמי יהיו המטה הראשי של אינטר מיאמי ושל מחלקות הנוער, וכמתחם האימונים.
האצטדיון נבנה בשנת 1959 כחלק ממתחם ספורט חדש שכלל גם את אצטדיון בייסבול בשם אצטדיון פורט לודרדייל.
האצטדיון תוכנן במקור כדי לארח תחרויות פוטבול אמריקאי ותחרויות ריצה ואתלטיקה של ארבעה בתי ספר תיכוניים מקומיים: תיכון פורט לודרדייל, תיכון סטראנהאן, בית תיכון צפון-מזרח ותיכון דילארד.
האצטדיון נקרא על שם נציב העיר לשעבר "דאג" לוקהארט, ונפתח במשחק פוטבול ב-18 בספטמבר 1959.
במשך כמעט עשרים שנה, שימש אצטדיון לוקהארט בעיקר לפוטבול ולאתלטיקה בתיכון, אך מדי פעם שימש גם למסגרות פוטבול מדינתי (של מדינת פלורידה) וכן גם לכדורגל.
תפקיד מהותי יותר כמתחם כדורגל הגיע בשנת 1977, כשמיאמי טורוס מליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית המקורית עברו לאצטדיון, ושינו את שמם לפורט לודרדייל סטרייקרס.
משם התחיל הקשר הארוך של אצטדיון לוקהארט עם הכדורגל.
הסטרייקרס שיחקו שם עד שנת 1982, אז עברו למינסוטה.
ב-23 בנובמבר 1980, נערך באצטדיון לוקהארט משחק בין נבחרת ארצות הברית ונבחרת מקסיקו, בו ניצחה נבחרת ארצות הברית 2–1 במסגרת מוקדמות אליפות CONCACAF (טורניר הגמר שימש גם כמוקדמות המונדיאל), ניצחון זה היה הניצחון הראשון של ארצות הברית נגד מקסיקו מזה 46 שנים.
לאחר עזיבתם של הסטרייקרס, האצטדיון חזר לשימושו המקורי לספורט בתיכון במשך מספר שנים.
אולם למרות זאת, האצטדיון שימש כמארח לבדיקות של מיאמי דולפינס במהלך מחנות האימונים שלהם בסוף שנות התשעים.
בשנת 1998 שופץ האצטדיון על ידי מיאמי פיוז'ן מה-MLS.
השיפוץ הגדיל את הקיבולת ל-20,000 מושבים והמגרש עוצב מחדש כך שיועד במיוחד לכדורגל.
זה היה מהלך יוצא דופן באותה תקופה, כי כל שאר קבוצות ה-MLS שיחקו באצטדיוני פוטבול, מיאמי פיוז'ן התחילה והובילה בסופו של דבר למגמה של הליגה ללכת לכיוון של בניית אצטדיונים ייעודיים לכדורגל.
האצטדיון המשיך לארח משחקי כדורגל מרכזיים לאורך תקופה זו, ביניהם הניצחון של די.
מסע הבישור האחרון בדרום פלורידה של בילי גרהאם התרחש באצטדיון לוקהארט בשנת 1985. האצטדיון לקח חלק באירוח הקרנבל הקאריבי 2007 במחוז ברווארד, לאחר שהעיר מיראמר ביטלה את הצעתה לאירוח הקרנבל.
האצטדיון אירח גם את תחרויות ה"קומביין" של ליגת ה-MLS בשנים 2008 ו-2009.
בשנת 2009 עבר מועדון הכדורגל מיאמי מהעיר מיאמי לאצטדיון לוקהארט.
הם שינו את שמם לפורט לודרדייל סטרייקרס בשנת 2011.
פורט לודרדייל סטרייקרס הודיעו בשנת 2016 כי הם עוברים מאצטדיון לוקהארט לאצטדיון בפארק האזורי מרכז ברווארד.
היו מספר הצעות על בניית פארק מים במתחם עליו יושב אצטדיון לוקהארט, כשלבסוף אחת מהן נבחרה על ידי העירייה, אולם בספטמבר 2018 העסקה בוטלה.
מאז עזיבת הסטרייקרס בשנת 2016, האצטדיון נפל למצב של אי שימוש והוזנח.
בסוף ינואר 2019 הודיעה קבוצת ההרחבה החדשה מליגת ה-MLS אינטר מיאמי על כוונותיה להשיג את שטח אצטדיון לוקהארט כדי לשמש כמגרש האימונים של המועדון לסגל הראשון, וכאצטדיון של אקדמיית הנוער ושל פורט לודרדייל, קבוצת הבת העתידית של אינטר מיאמי שתשחק ב-USL1 (הליגה השלישית).
הפיתוח יכלול אצטדיון בן 18,000 מושבים, שישמש את קבוצת הבת, וכן גם את הקבוצה הראשונה בשתי העונות הראשונות, בעוד האצטדיון מיאמי פרידום פארק בעיר מיאמי נמצא בתהליכי בנייה.
מועצת עיריית פורט לודרדייל אישרה פה אחד את הצעתה של אינטר מיאמי על אתר אצטדיון לוקהארט ב-19 במרץ.
ב-2 באפריל, ועדת עיריית פורט לודרדייל התירה לאינטר מיאמי להתחיל בתהליך ההריסה של אצטדיון לוקהארט, וכחלק מהעסקה, הקבוצה הייתה אמורה להתחיל לפנות את האתר תוך 180 יום, שתאריך תחילת הריסת האצטדיון החל מ-8 במאי.
ב-9 ביולי 2019 אישרה ועדת עיריית פורט לודרדייל פה אחד הסכם שכירות ל-50 שנה לשטח אצטדיון לוקהארט עם אינטר מיאמי.
על פי תנאי ההסכם, העיר פורט לודרדייל תשמור על הבעלות על הנכס ואילו אינטר מיאמי תהיה אחראית על הקמה, תפעול ותחזוקה של המתקנים החדשים.
אצטדיון יוהאן קרויף (בקטלאנית: Estadi Johan Cruyff) הוא אצטדיון כדורגל בברצלונה, שבחבל קטלוניה שבספרד.
האצטדיון שוכן במערב העיר, כ-7 קילומטרים מהקאמפ נואו ובסמוך למרכז האימונים של קבוצות הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה.
האצטדיון קרוי על שמו של הכדורגלן ההולנדי יוהאן קרויף, שבשנים 1973–1978 היה משחקניה הבולטים של ברצלונה, ונפטר במרץ 2016.
האצטדיון מדורג בקטגוריה 3 בדירוג האצטדיונים של אופ"א, מכיל כ-6,000 מקומות ישיבה ומאז 2019 מחליף את מיני אסטדי כמגרש קבוצות הנוער, הנשים והמילואים של ברצלונה.
אצטדיון לה אינדפנדנסיה (בספרדית: Estadio La Independencia) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר טונחה, בירתו של מחוז בויאקה שבקולומביה.
תכולתו הוא של כ-20,000 צופים ומשמש כאצטדיונן הביתי של קבוצות בויאקה צ'יקו ופטריוטס בויאקה.
בנייתו החלה ב-1953 והייתה אמורה להסתיים ב-1957, אבל לבסוף רק ב-1969 הושלם סופית וב-1970 הייתה הפתיחה הרשמית.
שימש בעיקר למשחקי חובבנים או ידידות של קבוצות מקומיות ולאומיות.
אירח את גמר הליגה השנייה החובבנית בין אוניון מגדלנה למיונאריוס ב' ב-1984. מאוחר יותר שופץ לקראת המשחקים הלאומיים בשנת 2000. האירוע המשמעותי ביותר שנערך בו היה גמר אליפות קולומביה בטורניר האפרטורה של 2008 שבו התמודדו בויאקה צ'יקו ואמריקה קאלי, התמודדות שהוכרעה בסיכום שני המשחקים לטובת הקבוצה מבויאקה.
באותה שנה החליטה ממשלת בויאקה להרחיב את התכולה מ-8500 ל-12,000 ומאוחר יותר ל-20,000. לאור זכייתה של צ'יקו והבטחת השתתפותה בקופה ליברטדורס, כמה ימים לפני משחק הבכורה שלה, קיבלה ממשלת בויאקה מהCONMEBOL את האישור לאחר את המשחקים באצטדיון.
לאחר שהרחבת האצטדיון הושלמה ל-20,000 צופים ב-2011, התכנון העתידי הוא להרחיב את ההתכולה ל-28,000. כיום האצטדיון בנוי לאחר משחקים בינלאומיים וב-2017 שיחקה בו פטריוטס את משחקיה הביתיים במסגרת הקופה סודאמריקנה.
בין השנים 1993–2000 שיחקה באצטדיון קבוצת לנסרוס בויאקה.
האצטדיון משמש גם לאירוח של קונצרטים ואירועים מוזיקליים, בעיקר של בתי הספר בטונחה ובמחוז בויאקה ובאירועי סוף שנה וקרנבלים של המחוז.
אצטדיון כמיל שמעון ספורט סיטי הוא אצטדיון עם קיבולת של 49,500 מושבים, שנמצא באזור ביר חסן בביירות, לבנון.
האצטדיון, המצויד במתקני אתלטיקה, הוא הגדול ביותר בלבנון, ומשמש בעיקר למשחקי כדורגל.
האצטדיון נבנה בשנת 1957 על ידי משרד הנוער והאמנויות הלבנוני בנשיאות כמיל שמעון.
משחק הפתיחה היה משחק ידידות מול אנרג'יה פלואשטי, בו לבנון ניצחה 1–0 משער שהבקיע ג'וזף אבו מוראד.
האצטדיון נהרס במלחמת לבנון הראשונה.
כתוצאה מכך, ראש ממשלת לבנון לשעבר רפיק אלחרירי יזם פרויקט לשחזור האצטדיון כהכנה לגביע אסיה בכדורגל 2000. שיפוץ האצטדיון קיבל מימון מערב הסעודית וכווית, עם תרומות של 20 מיליון דולר ו-5 מיליון דולר בהתאמה.
יתר ה-75 מיליון דולר סופקו על ידי ממשלת לבנון.
תהליך השיפוץ של ה"אולם פייר ג'מייל" הסמוך נכלל גם הוא בפרויקט הכולל.
החברה הקבלנית קווארנר ציינה כי 25 מהנדסים בריטים ו-115 מהנדסים לבנוניים עבדו יחד עם 850 עובדים לבנוניים וערבים לשחזור העיר הספורטיבית שנחנכה במקור על ידי נשיאה לשעבר כמיל שמעון בשנת 1957.
לאחר השחזור, האצטדיון אירח את המשחקים הפאן-ערביים 1997 שם נשא נשיא לבנון אליאס הרווי נאום פתיחה בו אמר: "מלבנון אנו אומרים לעולם; הלבנונים חזרו למורשתם ולאחדותם, הם חזרו לבנות לבנון לגיבורים, לנוער ולשלום".
גם ראש ממשלת לבנון נשא נאום בו אמר: "הבנייה ניצחה את ההרס, והשלום ניצח את המלחמה".
לבסוף, נשיא הוועדה הפאן-ערבית אמר: "זוהי תחרות של סולידריות בין העם הלבנוני אשר ביסס אמינות במדינתו ונתן חיים לאירוע ספורטיבי גדול זה".
"פצצות יכולות להרוס עיר אך לא יצליחו לערער את האמונה של המאמינים".
האצטדיון היה גם המקום המרכזי לאליפות ערב באתלטיקה 1999, גביע אסיה 2000, והמשחקים הפרנקופוניים 2009. ב-27 באפריל 2017, האצטדיון אירח משחק בין ברצלונה מול ריאל מדריד, שהסתיים בניצחון 3–2 לברצלונה.
האצטדיון נפגע מהפיצוץ בנמל ביירות 2020, ולא היה ניתן לקיים בו אירועי ספורט בליגה הלבנונית בעונת 2020-2021. ב-26 באוקטובר 2020 דווח כי האצטדיון הוסב זמנית למחסן עבור קמח וחיטה, לאחר שפיצוץ גם גרם לקריסת בניין המחסן לחיטה בביירות.
ב-23 בפברואר 2025 האצטדיון שימש להלוויית חסן נסראללה.
לפי ינואר 2019, המשטח של האצטדיון משתרע על פני 50,000 מטרים רבועים.
גלריה נשיאותית של 37 מקומות נמצאת מעל המגרש, מגודרת בזכוכית משוריינת.
המבנה מסוגל לספוג רעידות אדמה עד דרגה 8.6 על סולם ריכטר.
יתרה מכך, נבנו משרדי הנהלה, מתחם עבור הוועד האולימפי הבין-לאומי וארגוני ספורט נוספים, מרכזי תקשורת, מרפאות לטיפול במצבי חירום עבור שחקנים וצופים, חניון עבור אמבולנסים ורכבי כיבוי אש, מתחת ליציעים.
אצטדיון האגרוף לומפיני הוא אצטדיון ספורט בבנגקוק, תאילנד לאיגרוף תאילנדי.
הוא נפתח למעלה מעשור לאחר אצטדיון רג'אדאמנרן ומנוהל על ידי הצבא המלכותי של תאילנד.
האצטדיון הפך לסמל של האגרוף התאילנדי המודרני (מואי תאיי).
רק אצטדיון רג'אדאמנרן משתווה ליוקרה של החזקת התואר "אלוף מואי תאיי של לומפיני".
מערכת הדירוג ותוארי האליפות נעים ממשקל זבוב זעיר (48 קילוגרם או 105 ליברות) ועד למשקל בינוני־על (70 קילוגרם או 154 ליברות).
קרבות מואי תאיי נערכים בימי שלישי, שישי ושבת.
הקרבות מתחילים לרוב בסביבות השעה 18:00.
האירוע האחרון באתר המקורי של האצטדיון ברחוב ראמה הרביעי, סמוך לפארק לומפיני (במקום שבו נבנה מתחם One Bangkok), התקיים ב־8 בפברואר 2014. לאחר מכן עבר האצטדיון למשכנו החדש ברחוב ראם אינטרה, שבו ניתן להכיל עד 5,000 צופים.
הקרב הראשון נערך באצטדיון החדש ב־11 בפברואר 2014, והוא נפתח באופן רשמי ב־28 בפברואר אותה שנה.
בתחילה שכן האצטדיון ברחוב ראמה הרביעי, ברובע לומפיני שבנפת פאתום ואן, בנגקוק, בסמוך לבית הספר להכנה האקדמית הצבאיות לשעבר ולשוק הלילה סואן לום שפעל במקום.
בימינו הוא שוכן במתחם מרכז הפיתוח הספורטיבי של הצבא המלכותי התאילנדי, ברחוב ראם אינטרה, ברובע אנוסאוורי שבנפת באנג קֶן, בנגקוק.
אצטדיון האגרוף לומפיני היה אחד ממוקדי ההדבקה המרכזיים של מחלת נגיף הקורונה 2019 (COVID-19) בתאילנד, בעקבות קרב האליפות של קיאטפץ' שהתקיים ב־6 במרץ 2020.
הגנרל פרפאס צ'ארוסאתיאן היה הכוח המניע מאחורי הקמת אצטדיון לומפיני, בעת שכיהן כמפקד הדיוויזיה הראשונה של משמר המלך.
האצטדיון היה האצטדיון הלאומי השני שנבנה בתאילנד לאחר אצטדיון ראדז'דמנרן.
הקרב הראשון התקיים ב־15 במרץ, וטקס הפתיחה הרשמי נערך ב־8 בדצמבר באותה שנה.
את האצטדיון מפעיל אגף הרווחה של הצבא המלכותי התאילנדי, וכל ההכנסות מהקרבות מועברות לתמיכה במחלקות השונות של הצבא.
דירקטוריון האצטדיון, שבראשו עמד בשנת 2020 מפקד הצבא אפיראט קונגסומפונג, מורכב כולו מקציני צבא.
באצטדיון האיגרוף לומפיני נערכים קרבות מואי תאיי לצד קרבות איגרוף בינלאומיים, ובמהלך השנים התקיימו בו קרבות חשובים רבים.
לדוגמה, ב־16 באפריל 1960 נערך בו הקרב על אליפות העולם הראשון בין פונה קינגפץ' לפסקל פרס.
באצטדיון מתקיימים קרבות אליפות במואי תאיי ובאיגרוף בינלאומי, כאשר המנצח נחשב לאלוף תאילנד.
בנוסף, מתקיימים בו הימורים על קרבות בין אלופים במשקל זהה לבין אלופי אצטדיון רג'אדמנרן.
בליל ה־2 באפריל 1982, במהלך אירוע האיגרוף "דאנג ת'אלו פָה מהאקוסון", הושלכו שתי פצצות סמוך לזירה.
בפיגוע נהרגו שישה בני אדם ו־66 נוספים נפצעו.
קלאו תאניקון טען כי מדובר היה בניסיון להתנקש בחייו.
ב־25 ביולי 1989 הצליח אצטדיון האיגרוף לומפיני לראשונה לגבות דמי כניסה בסך של עד שלושה מיליון בהט ( כ-92,430$ דולר אמריקאי השווים לכ-306,134 שקלים חדשים (ILS), ) ולהכניס לתוכו מעל ל־10,000 צופים.
הדבר התרחש בקרב השישי של אותו יום, בין פונגסירי פי.
סיאמצ'אי, שאורגן בידי סונגצ'אי רטאנאסובאן.
אחד־עשר אמרגנים אחראים על שיבוץ המתאגרפים לקרבות באצטדיון.
החוקים זהים לאלה הנהוגים באצטדיון ראדז'דמנרן: המתאגרפים חייבים לשקול יותר מ־100 ליברות (45.4 ק"ג), להיות בני יותר מ־15 שנים, ופער המשקל בין המתאגרפים לא יעלה על 5 ליברות (2.3 ק"ג).
לנשים אסור היה להתחרות באצטדיון או להיכנס לזירה.
אחד האלופים המפורסמים ביותר באצטדיון לומפיני היה דיזלנוי צ'ור תנאסוקארן, אשר שלט ללא הפסד בראשית שנות ה־80 והחזיק בתואר ב"משקל קל" במשך ארבע שנים.
בסופו של דבר הוא נאלץ לפרוש, משום שלא נותרו לו יריבים.
אצטדיון לומפיני נקשר להתפרצות של מקרי קורונה COVID-19 במהלך מגפת הקורונה בתאילנד בשנת 2020. קרבות איגרוף נערכו בו ב־6 במרץ 2020, על אף צו ממשלתי מ־3 במרץ שהורה על סגירת מקומות ציבוריים.
בין הנדבקים היה גם ראש מחלקת הרווחה של הצבא המלכותי התאילנדי, שנכח באצטדיון.
בתחילת שנת 2021 דווח כי הצבא שוקל להעביר את אצטדיון לומפיני לידי המגזר הפרטי, או להפוך אותו למוזיאון.
בתגובה לכך הודיעה הנהלת האצטדיון על כוונתה למתג מחדש את לומפיני ולבצע שינויים מהותיים.
בין השינויים נכללו מתן אפשרות לנשים להתחרות בזירה, תחילת קיום קרבות אמנויות לחימה משולבות ואיסור על הימורים, במטרה למשוך קהל שאינו עוסק בהימורים.
לאחר שבמשך עשרות שנים הוגבל האצטדיון למתמודדים גברים בלבד, ב־13 בנובמבר 2021 התקיימה לראשונה בלומפיני סדרת קרבות נשים.
הקרב המרכזי הפגיש בין בואקאו מור.קור.צ'ור.צ'איפום לבין סנאייאן סור.ג'ור.
טונגפראג'ין, על אליפות המיני־זבוב של ה־WBC במואי תאי ועל אליפות המיני־זבוב לנשים של אצטדיון לומפיני.
סנאייאן ניצחה על פי החלטת השופטים.
לאחר שנים שבהן שימש האצטדיון בעיקר לקרבות מואי תאי, ב־16 בינואר 2022 נערך בלומפיני לראשונה אירוע אמנויות לחימה משולבות (MMA), שאורגן בידי Fairtex Fight Promotion.
האירוע כלל קרבות מואי תאי וקרבות MMA גם יחד.
באוגוסט 2022 החל האצטדיון לארח אירועי ONE Championship, שרובם נערכו תחת חוקי מואי תאי.
עד היום רק שישה לוחמים שאינם תאילנדים זכו בתואר אלופי לומפיני.
הראשון היה הלוחם היווני־אלג'ירי מוראד סארי, שזכה באליפות במשקל סופר־קל בשנת 1999. בשנת 2012 זכה הצרפתי דמיאן אלאמוס בתואר סופר־קל, והיה הזר הראשון שהגן על חגורתו באותה שנה.
בשנת 2017 זכה היווני רפי בוהיק באליפות במשקל חצי־בינוני והגן על התואר ארבע פעמים.
בשנת 2018 זכה היווני־בלגי יוסוף בוגאנם באליפות במשקל בינוני.
בשנת 2019 זכה היפני נדאקה יושינרי באליפות המיני־זבוב, אם כי חגורתו הוענקה לו באירוע שנערך ביפן.
בהמשך אותה שנה זכה הצרפתי ג'ימי ויינו באליפות במשקל בינוני.
לצד האלופים, מספר לוחמים זרים הגיעו לדירוגי עשר הראשונים באצטדיון.
רמון דקרס נחשב לאחד הלוחמים הזרים הבולטים בהיסטוריה של לומפיני, אך מעולם לא זכה בחגורה.
סטפן ניקיימה כמעט היה לזר השני שזוכה באליפות לומפיני, אך קרב האליפות שלו הסתיים ללא הכרעה.
אצטדיון יוּנָאק (בבולגרית: Стадион Юнак) היה אצטדיון רב-תכליתי אשר שכן בעיר סופיה, בירת בולגריה והוקם על ידי ההתאחדות הבולגרית להתעמלות יונאק ובו שכן מטה התנועה.
האצטדיון אשר בתקופת בין המלחמות היה הגדול בבולגריה, נחנך ב-20 באוגוסט 1928, תכולתו הייתה 35,000 מקומות ישיבה, שיחקו בו קבוצות שונות מסופיה וכן נבחרת בולגריה בכדורגל, ונערכו בו טורנירים בין-לאומיים.
"יונאק" הייתה תנועת נוער ספורטיבית שהוקמה בבולגריה ופעלה בין השנים 1895–1946, תוך אימוץ סממנים לאומניים בולגריים.
בשיאה מנתה התנועה כ-60,000 חברים, וסניפיה שכנו ב-242 יישובים שונים.
יונאק נחשבת לתנועה שייסדה את החינוך הגופני בבולגריה המודרנית.
הארגון חנך את מכבי בולגריה והווה השראה עבורה.
חברי "מכבי בולגריה" השתתפו בעבודות להקמת האצטדיון, בטקס הנחת אבן הפינה ובטקס חניכת האצטדיון.
בין התאריכים 11–13 במאי 1938 נערכו בפלובדיב ובסופיה משחקי "מכבי בולגריה" הראשונים (ה"המכביה" הבולגרית).
משחק הגמר בטורניר הכדורגל נערך ב-12 במאי, באצטדיון יונאק לעיני אלפי צופים מקרב הקהילה היהודית ומקרב תושבי סופיה, ובמסגרתו ניצחה "מכבי סופיה" את "מכבי פלובדיב" 2–1 וזכתה בטורניר.
ב-1944, לאחר הפיכת חזית המולדת, נטה השלטון בהדרגה לכיוון הטוטאליטריות הקומוניסטית.
ב-1945 אולץ "יונאק" להתאחד עם "ההתאחדות העממית לספורט", וב-1946 הוקע על ידי השלטון כארגון פשיסטי ופורק.
המגרש היה כמעט מרובע לחלוטין, עם ארבע שורות ישרות של יציעים מכל עבר הוא נחנך ב-20 באוגוסט 1928. בשנים הראשונות היה זה מגרשה הרשמי היחידי של נבחרת בולגריה בכדורגל, ובהמשך שימש גם למשחקים בינלאומיים.
בין השנים 1931–1948 נערכו בו 20 משחקים בינלאומיים.
כמו כן שימש למשחקי גמר גביע המלך הבולגרי.
עוד שוחקו בו טורנירי שחמט אנושי.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20, נבנה מצפון-מזרח לאצטדיון יונאק, נבנה אצטדיונה החדש והקטן יותר של לבסקי סופיה.
בינואר 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע האצטדיון במהלך הפצצות בעלות הברית על סופיה ולאחר המלחמה שוקם ושופץ.
בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, הוחלט לבנות אצטדיון לאומי חדש וגדול יותר באתר של אצטדיון לבסקי.
האצטדיון החדש של לבסקי סופיה כלל גם שטחים שגבלו ב"אצטדיון יונאק" ולהן הוחלט להרוס את אצטיון יונאק.
ביולי 1953 נחנך האצטדיון הלאומי ע"ש וסיל לבסקי , בעוד שבמקומו של אצטדיון יונאק נבנה מבנה ששימש כמתקן החלקה על קרח.
לאחר נפילת הקומוניזם, משטח ההחלקה הנטוש נקרא מחדש "אצטדיון יונאק", אך מעולם לא שימש שוב כמתקן ספורט, ונכון לראשית המאה ה-21 עמד נטוש ולא מתוחזק.
אצטדיון מיכאיל מסחי (בגאורגית: მიხეილ მესხის სახელობის სტადიონი), הידוע גם בשם אצטדיון לוקומוטיב, הוא אצטדיון רב-תכליתי בטביליסי, גאורגיה.
עיקר השימוש באצטדיון הוא לתחרויות כדורגל, והוא מצויד גם לתחרויות אתלטיקה.
זהו האצטדיון הביתי של קבוצת לוקומוטיב טביליסי ונבחרת גאורגיה בכדורגל.
האצטדיון נבנה בשנת 2001 עם תפוסה מקסימלית של 24,680 איש.
רצפת האצטדיון היא מדשא טבעי.
אצטדיון זה הוא השני בגודלו בטביליסי ובגאורגיה כולה, אחרי אצטדיון בוריס פאיצ'דזה.
האצטדיון נקרא על שם שחקן הכדורגל הגאורגי מיכאיל מסחי.
אצטדיון לציגרונד (Letzigrund) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ציריך שבשווייץ, והוא מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל פ.צ.
זמנית, הוא משמש גם כמגרשה הביתה של קבוצת גראסהופרס, עד להשלמת בנייתו של אצטדיון ציריך.
האצטדיון נחנך ב-22 בפברואר 1925 והוא היה בבעלותה של קבוצת הכדורגל פ.צ.
בעת המיתון של שנת 1937, האצטדיון הועבר לבעלותה של עיריית ציריך, ומאז ועד היום העירייה היא הבעלים של המגרש.
לפני ששופץ, הכיל האצטדיון 23,605 מקומות, מתוכם 11,605 מקומות ישיבה ו-12,000 מקומות הנחשבים למקומות עמידה.
המשטח הוא בגודל של 105 × 68 מטרים, ובנוסף יש באצטדיון מסלול אתלטיקה.
כיום הוא מארח תחרויות במסגרת ליגת היהלום.
בחודש ינואר 2005 אופ"א אישרה את התוכניות להרחבת ושיפוץ האצטדיון על מנת שיוכל לארח את משחקי יורו 2008. במהלך האליפות, אירח המגרש 3 משחקים במסגרת שלב הבתים.
האצטדיון נחנך מחדש ב-30 באוגוסט 2007, כאשר תכולתו הוגדלה ל-30,000 מקומות ישיבה.
משחק הכדורגל הראשון באצטדיון המחודש היה בין פ.צ.
בשנת 2014 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה.
במהלך אליפות אירופה בכדורגל שנערכה בשווייץ ובאוסטריה אירח האצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים:
תאריךשלבקבוצותתוצאה9 ביוני 2008בתים - משחק ראשון רומניה - צרפת0-013 ביוני 2008בתים - משחק שני איטליה - רומניה1-117 ביוני 2008בתים - משחק שלישי צרפת - איטליה2-0
אצטדיון מסטאייה (בספרדית: Estadio de Mestalla), ובקיצור מסטאייה (בספרדית: Mestalla), הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר ולנסיה שבספרד, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת ולנסיה מאז פתיחתו ב-1923. האצטדיון מכיל 48,600 מקומות, והוא האצטדיון השמיני בגודלו בספרד.
נכון לשנת 2025, זהו האצטדיון הוותיק ביותר בליגה הספרדית הראשונה (לה ליגה).
ב-20 במאי 1923 נחנך האצטדיון במשחק ידידות בין שתי הקבוצות של העיר, ולנסיה ולבאנטה.
חנוכת האצטדיון משמעותה עבור האוהדים גם פרידה מאצטדיון הקבוצה הקודם, אלגירוס, שהיה ביתה הראשון.
עם פתיחתו, כשולנסיה טרם השתייכה לליגה הבכירה, האצטדיון הכיל 17,000 מקומות.
הצלחתה של ולנסיה באותה תקופה הובילה להרחבתו הראשונה ב-1927, לאחריה הכיל 25,000 מקומות, לפני שניזוק קשות במלחמת האזרחים, במהלכה שימש האצטדיון כמחנה ריכוז וכמגרש גרוטאות.
לאחר שהאצטדיון שופץ מנזקי המלחמה, הצליחה ולנסיה לזכות בתארה הראשון, גביע המלך הספרדי, ב-1941. עשור מוצלח שכלל שלוש אליפויות ושני גביעים עודד את מנהלי הקבוצה להשקיע באצטדיון ולהרחיבו.
בשנות ה-50 עבר האצטדיון שינוי משמעותי כשהורחב לכמות של 45,500 מקומות, אך האצטדיון ניזוק פעם נוספת בעקבות השיטפון בוולנסיה באוקטובר 1957, שנגרם בעקבות ההצפה של נהר הטוריה.
בעקבות ההצפה, האצטדיון שוחזר ואף שופר באמצעים רבים (כגון תאורה מלאכותית), שנחנכו במהלך חג מקומי ב-1959.
במהלך שנות ה-60 האצטדיון שמר על חזותו, בעוד הנוף העירוני סביבו החל להשתנות למראה המאפיין ערים אירופאיות גדולות אחרות.
ב-15 בספטמבר 1961 אירחה הקבוצה המקומית את נוטינגהאם פורסט האנגלית, שהייתה הקבוצה הראשונה שאינה ספרדית המשתתפת במשחק רשמי במסטאייה.
משחק זה היה תחילתה של תקופה מוצלחת עבור המועדון, שזכה פעמיים ברצף בגביע ערי הירידים האירופאי, ב-1962 ו-1963.
ב-1969 שונה שם האצטדיון ל"אצטדיון לואיס קסנובה", כדי לחלוק כבוד לנשיא המועדון ששירת בתפקיד 25 שנה.
קסנובה עצמו הצטנע והודה כי קריאת האצטדיון על שמו היא צעד גדול מדי, וביקש להחזיר את שמו הקודם, המסטאייה, ב-1994. האצטדיון גם חזה בשורה של הצלחות בשנות ה-70, שכללו אליפות (תחת אלפרדו די סטפנו כמאמן), שתי הופעות בגמר גביע המלך, והופעות בגביע האלופות וגביע אופ"א.
ב-1972 נחנכו משרדי המועדון, שהציגו עיצוב חדשני וחדר גביעים חדש.
בקיץ 1973 הוחלף יציע שכלל 14 שורות עמידה ביציע ישיבה.
בעקבות הצלחות הקבוצה והגידול במספר אוהדיה התגבשה תוכנית להעברת האצטדיון אל מחוץ לתחומי העיר, אך זו לא צלחה.
באותן שנים זכתה ולנסיה ברציפות בגביע המלך הספרדי, גביע אירופה למחזיקות גביע ובסופר קאפ האירופי (כשבאותן שנים מככב בקבוצה מריו קמפס), כשהסופר קאפ האירופי אף משוחק באצטדיון המסטאייה עצמו.
המסטאייה נבחר לארח את משחק הבכורה של נבחרת ספרד במונדיאל 1982, ו-10 שנים מאוחר יותר את משחקי הכדורגל של אולימפיאדת 1992, שנערכו במקור בעיר ברצלונה.
ב-2011 הייתה אמורה ולנסיה לעבור לאצטדיון המסטאייה החדש, בעל קיבולת של 61,500 מקומות ישיבה, אולם בנייתו הופסקה עקב בעיות פיננסיות.
בשנת 2013, לציון 90 שנים לחניכת האצטדיון, החל האצטדיון לעבור מתיחת פנים שבמסגרתה הוחלפו הכיסאות באצטדיון לכיסאות בצבעים כתום, שחור ולבן כצבעי המועדון.
בנוסף, הכיסאות ביציע המזרחי הונחו כך שיצרו צורה של עטלף כסמל המועדון.
כמו כן, המעטפת החיצונית של האצטדיון נצבעה מחדש ועוטרה בתמונות היסטוריות של המועדון.
גם אזורים מחלקו הפנימי של האצטדיון חודשו.
מרכז הספורט המחוזי 'מטאליסט' (באוקראינית: ОСК Металлист), המוכר בכינויו אצטדיון מטאליסט, הוא אצטדיון כדורגל רב-תכליתי בחרקוב שבאוקראינה.
האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות מטאליסט 1925 מהליגה האוקראינית השנייה.
החל מתחילת 2017 נקבע כי האצטדיון יהיה (באופן זמני) גם את מגרשה הביתי של קבוצת שחטאר דונצק (אצטדיון הבית של שחטאר נהרס לחלוטין במהלך הקרבות של מלחמת האזרחים במזרח אוקראינה).
האצטדיון אירח מספר משחקים במסגרת יורו 2012.
בניית האצטדיון החלה בשנת 1925 בהוראתו של אנסטס מיקויאן.
עם פתיחתו בשנת 1926 נקרא 'אצטדיון טרקטור', בשל המימון על ידי מפעל הטרקטורים המקומי.
בשנת 1949 עבר האצטדיון שיפוץ ושמו שונה ל'אצטדיון פליקס דזרז'ינסקי'.
בשנת 1967 שופץ היציע המערבי שהביא את תכולת האצטדיון ל-10,000 צופים, והאצטדיון קיבל את שמו הנוכחי.
בשנת 1970 החל שיפוץ נוסף שהסתיים כעבור ארבע שנים, במהלכו נבנו יציע צפוני ויציע דרומי, שהגדילו את תכולת האצטדיון לכדי 30,000 צופים.
במהלך השיפוץ הותקנו גם מערכות ניקוז, תאורה ולוח תוצאות, נבנה מכון כושר והוקם בית הארחה לספורטאים מתחת ליציע הצפוני.
בשנת 1979 החל שיפוץ של היציע המזרחי והיציע הדרומי.
לאחר הריסת היציע הדרומי באותה השנה הופסקו עבודות השיפוץ למשך קרוב לעשרים שנים, עד שנת 1998. עם סיום העבודות בשנת 2001 נפתחו יציע מזרחי חדש ויציע דרומי משופץ חלקית.
בשנים 2008–2009 בוצע שיפוץ נוסף של האצטדיון לקראת יורו 2012. בשיפוץ נבנה יציע מזרחי חדש ותכולת האצטדיון גדלה ל-40,000 צופים.
במהלך יורו 2012 נערכו באצטדיון 3 משחקים של בית ב'
בשנת 2008 החלה בניית אקדמיה לכדורגל במרכז הספורט, לצדו של אצטדיון מטאליסט.
האקדמיה כוללת מבנה מרכזי המאכלס כ-90 דיירים, 5 מגרשי קטרגל, מגרש כדורגל בינוני, מגרש כדורגל מלא במידות תקניות, 2 מגרשי כדורסל ו-2 מגרשי טניס.
כיום לומדים באקדמיה כ-200 תלמידים ומתקניה משמשים, מלבד את הלומדים בה, גם עבור תחרויות נוער וילדים ארציות ומשחקי ליגות חובבים מקומיות.
במהלך יורו 2012 שימש מבנה האקדמיה למגורי עיתונאים זרים וצוותים טכניים.
אצטדיון מוזס מבהידה (אנגלית Moses Mabhida Stadium; אפריקאנס Moses Mabhida-stadion) הוא אצטדיון בעיר דרבן שבדרום אפריקה, שנבנה במטרה לקחת חלק באירוח משחקי מונדיאל 2010.
המבנה נחנך ב-28 בנובמבר 2009 במשחק בין קבוצת אמאזולו המקומית ומריצבורג יונייטד.
ב-2022 יארח האצטדיון את טקס הפתיחה ותחרויות האתלטיקה של "משחקי חבר העמים".
באצטדיון היה בתקפות המונדיאל 70,000 מושבים, אבל לאחר המונדיאל, צומצם נפחו ל-54,000 מושבים בלבד על ידי הסרת היציעים העליונים משני צידיו.
אך באצטדיון נשמרת האפשרות להגדלתו מחדש עד לנפח של 80,000 מושבים.
גג המבנה מכסה 88% משטחו, והוא ניכר בקשת שמעליו, שאורכה 350 מטר וגובהה 105 מטר.
במקום שוכן גם מוזיאון כדורגל ומכון ספורט
אצטדיון מוזס מבהידה הוא אחד מעשרת האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2010. האצטדיון אירח חמישה משחקים במסגרת שלב הבתים, משחק אחד במסגרת שמינית הגמר ומשחק אחד במסגרת חצי הגמר.
אצטדיון מבומבלה הוא אצטדיון בנלספרייט (בשמה האפריקאי - מבומבלה) שבדרום אפריקה.
בניית האצטדיון החלה בשנת 2007, והוא אירח מספר משחקים במסגרת גביע העולם בכדורגל 2010. פרט לכדורגל, מארח האצטדיון משחקי רוגבי.
בניית האצטדיון החלה בחודש פברואר 2007 והושלמה בחודש נובמבר 2009. במהלך הבנייה פתחו העובדים מספר פעמים בשביתות, וכתוצאה מהשביתה החמישית, פוטרו כל עובדי חברת הבנייה.
בניית האצטדיון נמשכה והושלמה באמצעות קבלני משנה בלבד.
בסך הכל נדרשו כ-5.5 מיליון שעות עבודה להשלמת המבנה.
בהקמת האצטדיון נקשרו שערוריות של שחיתות, העלמת מס ואף רצח, בעקבותיהן נאלצה ממשלת הפרובינציה לקחת לידיה את המשך ניהול הבנייה החל מחודש ינואר 2009.
מרבית המושבים באצטדיון מקורים תחת גג זיזי.
תכונתו הבולטת של האצטדיון היא 18 תומכי הגג שלו, המזכירים בצורתם ג'ירפים, בין היתר בשל קרבתו של האצטדיון לפארק הלאומי קרוגר.
כמו כן, מושבי האצטדיון צבועים בפסים שחורים ולבנים, המזכירים זברות.
במהלך מונדיאל 2010, אירח האצטדיון ארבעה משחקים במסגרת שלב הבתים:
האצטדיון שימש לאירועי אתלטיקה עד שנת 2004. בשנת 2002 אירח האצטדיון את אליפות העולם באתלטיקה של IAAF.
ביוני 2005 ביצע ארגון הטרור הבסקי אט"א פיגוע בסמוך לאצטדיון, אך זה הסתיים ללא נפגעים.
בתחילת שנות ה-90, מועצת הספורט של קהילת מדריד קידמה את הצעתה של העיר לארח את אליפות העולם באתלטיקה בשנת 1997, והתחילו לבנות אצטדיון אולימפי במזרח מדריד.
בניית האצטדיון התחילה בשנת 1990 על בסיס עיצוב שהוצע על ידי האדריכלים אנטוניו קרוז וילאלון ואנטוניו גרסיה אורטיז.
הבנייה הושלמה בשנת 1993, ואילו חנוכת האצטדיון התקיימה בספטמבר 1994.
אירוח אליפות העולם באתלטיקה 1997 הופקד בסופו של דבר בידיה של אתונה.
במהלך העשור הראשון לקיומו אירח האצטדיון אירועי ספורט ותרבות, עד שבשנת 2004 הוא ננטש.
בשנת 2019 אירח האצטדיון את גמר ליגת האלופות לשנה זו, בו גברה ליברפול על טוטנהאם הוטספר בתוצאה 2-0.
אצטדיון מישיגן , הידוע בכינויו המקובל הבית הגדול הוא אצטדיון המשמש בעיקר למשחקי פוטבול, הנמצא בקמפוס אוניברסיטת מישיגן באן ארבור, מישיגן, ארצות הברית.
זהו האצטדיון הגדול ביותר בארצות הברית בפרט וביבשת שאינה אסיה בכלל, והשלישי בגודלו בעולם.
בתחום האקדמי, נערכים באצטדיון כל טקסי הסיום השנתיים של האוניברסיטה והענקת הדיפלומות.
האצטדיון נבנה מראש עם יסודות שמאפשרים להרחיבו לקיבולת של כ-200,000 צופים במידה ויוחלט כך.
לפני היווסדו של אצטדיון מישיגן, שיחקה נבחרת הפוטבול של האוניברסיטה באצטדיון בעל תכולה של 40,000 צופים, שהיה קטן מלהכיל את הקהל הרב שהגיע למשחקים.
פילדינג יוסט, מנהל תוכנית הספורט של האוניברסיטה, שכנע את פרנסיה שיש להקים אצטדיון חדש אחרי שהרחבה של האצטדיון הישן התגלתה כקטנה מדי גם היא.
ב-1926 הונחה אבן הפינה לאצטדיון החדש, שתוכנן להיות בעל קיבולת של 72,000 מקומות, אך עוד תוך כדי בנייתו הורחבה קיבולתו ל-84,401. יסודותיו תוכננו כדי לאפשר להרחיבו בעתיד לקיבולת שתגיע לכ-200,000 צופים.
ב-1 באוקטובר 1927 שוחק המשחק הראשון באצטדיון החדש, כאשר אוניברסיטת מישיגן הביסה את אוניברסיטת אוהיו וסליאן 0:33. שלושה שבועות לאחר מכן נחנך האצטדיון בטקס רשמי, וגם במשחק שלאחר הטקס - נגד אוניברסיטת המדינה של אוהיו - ניצחה מישיגן 0:21.
ב-1930 עשה האצטדיון היסטוריה כאשר הפך לאצטדיון הראשון בארצות הברית שהותקנו בו לוחות תוצאות אלקטרוניים.
האצטדיון עבר מאז מספר הרחבות, כאשר ההרחבה שעבר ב-1955 הביאו אותו לראשונה לקיבולת של מעל 100,000 צופים.
המשחק נגד אוניברסיטת אינדיאנה ב-27 בספטמבר 1975 היה משחק הפוטבול האחרון שבו נכחו פחות מ-100,000 צופים באצטדיון.
מאז ועד היום, לכל משחק ביתי של אוניברסיטת מישיגן מגיעים למעלה מ-100,000 צופים.
בין 2007 ו-2010 עבר האצטדיון שיפוץ מסיבי, יחד עם הרחבתו לתכולתו הנוכחית.
במסגרת השיפוץ הורחבו המעברים והמושבים, הוכנסו לשימוש תא עיתונאים חדש, 83 תאי צפייה מפוארים, ואלפי מושבים חדשים שהביאו את תכולתו הרשמית ל-109,901 מושבים.
עם זאת, השיפוץ זכה לביקורות, בעיקר בשל חוסר הקצאה מספקת של מקומות לאנשים עם מוגבלויות.
בעקבות תובענה ייצוגית בנושא, הכריזה האוניברסיטה על הקטנה בתכולתו של האצטדיון כדי לאפשר עוד מקומות לאנשים עם מוגבלויות.
ב-2015 תוקנה תכולתו הרשמית של האצטדיון והועמדה על 107,601 מושבים.
ב-4 בספטמבר 2010 נחנך האצטדיון המחודש במשחק פתיחת העונה מול אוניברסיטת קונטיקט.
האצטדיון נחנך ללא מערכת תאורה קבועה.
ב-10 בספטמבר 2011 נקבע שיא הקהל באצטדיון, כאשר 114,804 צופים נכחו במשחק מול אוניברסיטת נוטרדאם.
המושבים המקוריים כשנפתח האצטדיון ב-1927 היו מושבי עץ.
הם הוחלפו במושבי מתכת בשיפוץ הראשון שעבר האצטדיון ב-1949.
תכולת האצטדיון הרשמית אינה מעוגלת למאה שלמה, אלא מוגדרת כמאה שלמה ועוד אחד - וזאת באופן מכוון.
המושב העודף האחד שמור כביכול לפריץ קריזלר, שהיה מאמן הפוטבול של המכללה בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, מאמן מהפכן שהיה הראשון להשתמש בשיטה המקובלת כיום של קבוצות שונות להגנה והתקפה.
עם זאת, לקריזלר לא "שמור" מושב אחד קבוע ומסוים.
בין 1927 ו-1969 משטח האצטדיון היה משטח דשא טבעי.
ב-1969 הוחלף המשטח לראשונה לדשא מלאכותי, אך הדשא המלאכותי גרם לפציעות ולבעיות מפרקים לשחקנים, והוא הוחלף שוב לדשא טבעי ב-1991. הדשא הטבעי לא נקלט טוב באדמת האזור, ובסופו של דבר הוחלף ב-2003 בדשא מלאכותי מסוג FieldTurf - דשא מלאכותי המותאם במיוחד למגרשי ספורט.
ב-10 בספטמבר 2011 נקבע שיא הקהל באצטדיון, כאשר מישיגן גברה על אוניברסיטת נוטרדאם 31:35 לעיני 114,804 צופים.
זהו שיא הקהל למשחק פוטבול מכללות כלשהו בארצות הברית מאז שהוחל במדידה מדויקת של כמות הצופים ב-1948. באותה עונה קבעה אוניברסיטת מישיגן גם את שיא הקהל העונתי של המכללות בארצות הברית - 112,179 צופים בממוצע למשחק.
ב-10 בדצמבר 2010 ניצחה נבחרת ההוקי קרח של האוניברסיטה את נבחרת אוניברסיטת המדינה של מישיגן 0:5 לעיני 104,173 צופים לפי מדידת אנשי ספר השיאים של גינס - משחק ההוקי קרח עם הקהל הגדול בהיסטוריה, תוך ניפוץ השיא הקודם שעמד על 77,803 ונקבע בגרמניה.
השם הרשמי של האירוע היה "הצינה הגדולה בבית הגדול".
על פי נתוני האוניברסיטה נמכרו למשחק 113,401 כרטיסים.
ב-1 בינואר 2014 נערך באצטדיון משחק ה"וינטר קלאסיק" השנתי של ליגת ה-NHL.
במשחק שיחקו שתיים מהקבוצות הפופולריות בליגה - דטרויט רד וינגס וטורונטו מייפל ליפס, מתוך כוונה לשבור את שיא הקהל למשחק הוקי קרח שקבע משחק "הצינה הגדולה בבית הגדול".
למשחק נמכרו 105.491 כרטיסים, ובכך נקבע שיא מכירת כרטיסים למשחק NHL, אך בשל תנאי מזג אוויר קשים שגרמו לאיחור בכניסת חלק גדול מהקהל לא התבצעה סריקה מלאה של הכרטיסים, ולכן לא הייתה אפשרות למדוד את כמות הקהל בפועל.
לפיכך לא הצליחה ליגת ה-NHL במשימתה לשבור את השיא הרשמי לקהל במשחק הוקי קרח.
במשחק ניצחו המייפל ליפס 2:3 לאחר דו-קרב מכות עונשין.
ב-2 באוגוסט 2014 נשבר באצטדיון שיא הצופים למשחק כדורגל בארצות הברית, כאשר 109,318 צופים חזו בניצחונה של מנצ'סטר יונייטד בתוצאה 1:3 על ריאל מדריד במסגרת טורניר גביע האלופות הבינלאומי.
אצטדיון מקסימיר הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת מקסימיר בזאגרב, בירת קרואטיה.
האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות דינמו זאגרב ולוקומוטיבה זאגרב.
כמו כן, משמש האצטדיון את נבחרת קרואטיה בחלק ממשחקיה הביתיים.
האצטדיון נחנך בשנת 1912 והורחב בשנת 1997. האצטדיון מונה כ־35,120 מקומות ישיבה דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בקרואטיה.
האצטדיון נחנך ב-5 במאי 1912. ב-26 במאי 1941, נציג של הממשלה הפשיסטית דאז של קרואטיה, ריכז סטודנטים צעירים יהודים וסרבים באצטדיון, וציווה על היהודים להיות מופרדים בצורה מוחלטת מהקרואטים.
הסטודנטים לא צייתו, ושרפו כליל את האצטדיון לאחר כחודש.
ב-1977 צולם סרט באצטדיון ששיחזר את האירועים.
האצטדיון אירח את משחק חצי גמר יורו 1976 בין נבחרת הולנד לנבחרת צ'כוסולובקיה, וכן את המשחק על המקום השלישי בין נבחרת הולנד לנבחרת יוגוסלביה.
ב-1997 נבנה מחדש היציע הצפוני של האצטדיון, דבר שהגדיל את קיבולת האצטדיון ל-35,120 מקומות ישיבה, והפך אותו לגדול ביותר בקרואטיה.
עד אז האצטדיון בספליט שמכיל 35,000 נחשב לגדול במדינה.
מאז שנת 1992, החזיקה נבחרת קרואטיה שיא של 30 משחקים ללא הפסד באצטדיון זה, רצף נקטע ב-10 בספטמבר 2008 עם הפסדה של הנבחרת לנבחרת אנגליה.
באצטדיון הופיעו אמנים רבים דוגמת U2, דייוויד בואי, ביילו דוגמה, בון ג'ובי ומדונה.
אצטדיון מצ'רום (בריסביין רוד) הוא אצטדיון כדורגל אנגלי הממוקם בלייטון, מזרח לונדון, אנגליה.
במקור נקרא אצטדיון זה "אוזבורן רוד", וכיום הוא נקרא "אצטדיון מצ'רום", מסיבות פרסומיות.
האצטדיון נבנה בשנת 1937 ומאז הוא משמש כאצטדיונה של לייטון אוריינט וקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספור.
שיא הצופים באצטדיון נקבע בשנת ב-1964, כאשר ווסטהאם יונייטד הגיעה להתארח בו כחלק מהגביע האנגלי, במשחק בו נכחו 34,345 צופים.
אצטדיון מקס מורלוק הוא אצטדיון בנירנברג שבגרמניה, אשר נפתח בשנת 1928.
מאז שנת 1966 האצטדיון משמש בית עבור קבוצת הבונדסליגה הגרמנית נירנברג.
באולימפיאדת מינכן בשנת 1972, אירח האצטדיון שישה משחקים.
בשנת 1967, אירח את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בין באיירן מינכן וגלאזגו ריינג'רס, באיירן מינכן ניצחה 0–1.
האצטדיון היה ידוע בכינויו Städtisches Stadion (בעברית: "אצטדיון עירוני") עד 1991, אז קיבל את השם פרנקנשטדיון.
ב-14 במרץ 2006 האצטדיון נקרא מחדש בשם EasyCredit-Stadion ("איזיקרדיט-שטדיון") למשך שש שנים אחרי עסקת חסות עם הבנק הגרמני DZ Bank.
בין השנים 2013–2016 נקרא האצטדיון Grundig Stadion ("אצטדיון גרונדיג"), עקב הסכם חסות עם חברת גרונדיג.
בין השנים 2016-2017 נקרא האצטדיון "אצטדיון נירנברג".
בשנת 2017, לאחר בקשות רבות מצד אוהדי הקבוצה, נקבע שמו הנוכחי של האצטדיון, שנקרא על שמו של מקס מורלוק, גדול כדורגלני נירנברג בכל הזמנים וסמל בקבוצה.
כמו כן, האצטדיון אירח חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006, כולל המשחק המפורסם בין פורטוגל והולנד אשר נקרא "קרב נירנברג" עקב 4 הכרטיסים האדומים ו-16 הכרטיסים הצהובים שהוצאו על ידי השופט הרוסי ולנטין איבאנוב, מספר הכרטיסים הגדול ביותר שהוצא בטורניר בין-לאומי של פיפ"א.
המתקנים באצטדיון כוללים שני חדרי הלבשה עבור שחקנים, מאמנים ושופטים.
קיימים גם חדרי טיפול ופיזיותרפיסטים.
אזור בגודל של 300 מטרים רבועים עבור מדיה ותקשורת ואזור עבור מסיבות עיתונאים.
באצטדיון קיים גם חדר VIP בגודל של 1,200 מטרים רבועים אשר מסוגל להכיל 800 אורחים.
עקב הכמות הגדולה של מקומות הישיבה באצטדיון, מחוץ לאצטדיון יש כ-15,000 מקומות חניה.
באצטדיון יש גם מתקני אתלטיקה ברמת תקן בין-לאומית, מערכת ממטרות שלמה, שמזינה את הדשא במי גשם.
המגרש מואר על ידי מערכת הארה.
בתוך האצטדיון קיימים שני קירות בגודל של 60 מטרים רבועים אשר מספקים שידור וידאו לאוהדים.
אצטדיון זה הוא אחד ממספר אצטדיונים אשר אירחו את מונדיאל 2006.
במהלך המונדיאל אירח האצטדיון חמישה משחקים:
אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי (באיטלקית: Stadio Marcantonio Bentegodi) הוא אצטדיון בעיר ורונה שבאיטליה.
משמש כאצטדיון הביתי של קבוצות הכדורגל קייבו ורונה והלאס ורונה מהסרייה א'.
האצטדיון נחנך בשנת 1963 כמתקן מדינת-האמנות ומעוצב כאמפיתיאטרון והוא היה לאחד מהאולמות המשובחים באיטליה בשנות ה-60. הוא מוקדש על שמו של מארקנטוניו בנטנגודי, נדבן ורונזי מהמאה ה-19 שתרם רבות לספורט בעיר.
האצטדיון החליף את האצטדיון העירוני העתיק (בעל אותו השם) ב"פיאצה סיטאדלה" במרכז ורונה.
באצטדיון היה 8 מסלולי ריצה מעגליים שחודשו ב-2010 והוחלפו בשבילי אספלט בצבעי צהוב וכחול (צבעי קבוצות הכדורגל של ורונה).
תכולת האצטדיון השתנתה מאוד לאורך השנים, וכיום קיימים בו 42,160 מקומות (מתוכם רק 31,045 מאושרים למשחקים).
בעונת 1984/1985 זכתה הלאס ורונה בתואר הסקודטו (אליפות איטליה) היחידי שלה עד היום, כשהיא משחקת את העונה באצטדיון.
לקראת מונדיאל 1990 שנערך באיטליה, עבר האצטדיון שדרוג שכלל הוספה של מפלס נוסף וקירוי היציעים.
כמו כן, שופרה הנגישות לאצטדיון על ידי סלילה של כביש מהיר שחיבר את מרכז העיר לאצטדיון.
היציע הדרומי מאוכלס באופן היסטורי על ידי אוהדי הלאס ורונה, בעוד היציע הצפוני מאוכלס על ידי אוהדי קייבו ורונה בדרבי העירוני שנקרא ה"דרבי דלה שאלה".
בשנת 2014 אירח האצטדיון גם את משחקיה של קבוצה שלישית מרונה וירטוס ורונה המשחקת בליגה פרו.
ממוצעי צופים באצטדיון לפי עונה
אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה (בספרדית: Estadio Libertadores de América; עד שנת 2005 נקרא הדובלה ויסרה) הוא אצטדיון כדורגל באבז'אנדה, שבפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.
האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית אינדפנדיינטה.
האצטדיון נבנה במהלך השנים 1923 עד 1928 ונחנך רשמית ב-4 במרץ 1928 במשחק בין אינדפנדיינטה לפניארול מאורוגוואי.
המשחק הסתיים בתוצאה 2-2. במהלך השנים עבר האצטדיון שיפוצים והרחבות, שהבולט ביניהם היה בשנת 2005, וכלל את הריסת האצטדיון באופן כליל על מנת לבנות באותו שטח את האצטדיון החדש, שקיבל את השם ליברטדורס דה אמריקה כמחווה לזכייתה של אינדפנדיינטה בשבעה גביעי ליברטדורס.
האצטדיון החדש נחנך בשנת 2009 במשחק ליגת העל הארגנטינאית מול אתלטיקו קולון והסתיים בניצחון אינדפנדיינטה 2-3.
אצטדיון מאלמה (בשוודית: Malmö Stadion) הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר מאלמה שבשוודיה.
האצטדיון מהווה מגרש-ביתי של קבוצת איי.אף.
קיי מאלמה, ושל קבוצת האתלטיקה של מאלמה (MAI).
האצטדיון היה גם מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל מאלמה אף.אף מהאלסונסקאן (ליגת-העל השוודית) מיום פתיחת האצטדיון בשנת 1958 ועד שעברה למגרשה החדש באצטדיון סוודבנק בשנת 2008. מאלמה אף.אף עדיין משתמשת באצטדיון כמגרש האימונים שלה וכן כמגרש קבוצת הנוער.
בנוסף להיותו מגרש כדורגל, משמש האצטדיון גם לקונצרטים ואירועים נוספים.
האצטדיון העירוני מונטיליבי (בקטלאנית: Estadi Municipal de Montilivi) הוא אצטדיון כדורגל בז'ירונה אשר בקטלוניה, ספרד.
האצטדיון נחנך בשנת 1970 ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת ז'ירונה המקומית.
בשנת 2017 לאחר שז'ירונה העפילה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה, המועדון הרחיב את קיבולת האצטדיון ל-13,450 צופים.
מאוחר יותר הקיבולת הופחתה ל-11,200.
תאריךקבוצה 1תוצאהקבוצה 2מסגרת6 בספטמבר 2018 טרינידד וטובגו2–0 איחוד האמירויות הערביותידידות29 במרץ 2019 קטלוניה2–1 ונצואלהידידות
אצטדיון ליודסקי ורט (בסלובנית: Stadion Ljudski vrt; מילולית: אצטדיון גן העם) הוא אצטדיון כדורגל במריבור שבסלובניה ומכיל 12,702 מקומות ישיבה.
האצטדיון משמש את קבוצת הכדורגל מריבור ואת נבחרת סלובניה.
האצטדיון ממוקם באזור בו היה בית קברות עד לשנות ה-20 של המאה ה-20, אז האזור עבר שדרוג.
האצטדיון נפתח בשנת 1952 ושימש את קבוצת ברניק מריבור במשך 8 שנים עד שהקבוצה התפרקה בשנת 1960. שנה לאחר מכן הוקמה מריבור שמאז הקמתה משחקת את משחקי הביתיים באצטדיון.
ב-8 ביולי 1973 נערך משחק במסגרת פלייאוף העלייה לליגת העל היוגוסלבית נגד פרולטר זרניאנין בו נכחו באצטדיון 20,000 צופים, כמות שיא של צופים באצטדיון שלא נשברה עד היום.
החל משנת 1994 האצטדיון התחיל לארח משחקים של נבחרת סלובניה.
גן העם אירח גמר גביע סלובני כלשהו יותר מגל אצטדיון אחר בסלובניה: 6 פעמים את גמר הגביע הסלובני ו-4 פעמים את הסופר קאפ הסלובני.
בשנת 2012 האצטדיון נבחר לארח כמה ממשחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17.
אצטדיון מטלייף (באנגלית MetLife Stadium) הוא אצטדיון פוטבול הממוקם במזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי.
באצטדיון משחקות שתי קבוצות פוטבול מליגת ה-NFL: ניו יורק ג'איינטס וניו יורק ג'טס.
תפוסת האצטדיון היא עד 82,500 מקומות ישיבה במשחקי פוטבול.
האצטדיון אירח את גמר הקופה אמריקה 2016, משחקי גביע האלופות הבינלאומי, את אירועי רסלמניה 29, רסלמניה 35 של ארגון ה-WWE וגביע העולם למועדונים 2025, ובנוסף יארח את גמר מונדיאל 2026.
מ-1976 עד 2010 שיחקה קבוצת ניו יורק ג'איינטס באצטדיון ג'איינטס.
הבנייה החלה ב-5 בספטמבר 2007 והסתיימה ב-10 באפריל 2010. עלות הבנייה של האצטדיון הסתכמה בכ-1.6 מיליארד דולר.
אצטדיון מטלייף הוא אחד מ-11 אצטדיונים בארצות הברית ו-16 אצטדיונים בסך הכול הצפויים לארח את מונדיאל 2026, והוא יארח שמונה משחקים, חמישה בשלב הבתים של הטורניר, אחד בשלב 32 האחרונות, אחד בשלב שמינית הגמר וכן את משחק הגמר.
אצטדיון מאריפילד הוא אצטדיון הממוקם במערב העיר אדינבורו, בירת סקוטלנד, אשר מונה 67,130 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בסקוטלנד ולחמישי בגודלו בממלכה המאוחדת.
בתחומי האצטדיון ממוקמים משרדי התאחדות הרוגבי יוניון הסקוטית, והוא משמש לרוב בתור אצטדיונה הביתי של נבחרת סקוטלנד ברוגבי יוניון, וכן עבור תחרויות רוגבי בינלאומיות דוגמת Pro12 ואליפות אירופה לקבוצות.
לעיתים משמש האצטדיון עבור אירוח תחרויות פוטבול, , כדורגל וכן עבור הופעות חיות.
בשנת 1922 רכשה התאחדות הרוגבי יוניון ממועדון הפולו המקומי את השטח עליו הוקם האצטדיון תמורת 3,800 ליש"ט.
בניית האצטדיון נמשכה כשנתיים והוא הכיל תחילה יציע אחד ושלוש סוללות אדמה ביתר השטח.
האצטדיון נחנך ב-21 במרץ 1925 במשחק במסגרת טורניר "חמש האומות" שבו גברה נבחרת סקוטלנד על נבחרת אנגליה בתוצאה 11–14. בשנת 1927 הורחב האצטדיון בשני יציעים נוספים.
בנוסף, נבנו לצד האצטדיון מגרשי אימון וכן שופרה הנגישות לאצטדיון על ידי הקמה של שני גשרים ומגרש חניה.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האצטדיון את הצבא הבריטי לאחסון אספקה.
ב-1 במרץ 1975 נרשם שיא הצופים באצטדיון כש-104,000 צופים חזו בניצחונה של נבחרת סקוטלנד על נבחרת ויילס בתוצאה 0–12 במסגרת טורניר "חמש האומות", שיא אשר היווה אף את השיא העולמי לצופים במשחק רוגבי יוניון עד שנשבר בשנת 1999.
בשנת 1981 הורחב האצטדיון על ידי בניית יציע נוסף בצדו במזרחי, אשר נחנך על ידי אן, הנסיכה המלכותית.
כמו כן, הותקנו באצטדיון שני לוחות תוצאות.
בשנת 1994 הושלם שיפוץ האצטדיון בעלות 50 מיליון פאונד, שכלל בין היתר את חידוש היציעים והתקנות זרקורים.
בתום העבודות עמדה תכולת האצטדיון על 67,800 מקומות ישיבה.
בשנת 2010 הותקנו באצטדיון שני מסכי וידאו חדשים אשר הפחיתו את תכולת האצטדיון לתכולתו הנוכחית.
לקראת עונת 2014/2015 הוחלף כר הדשא באצטדיון ובמקומו הותקן משטח .
עלות ההתקנה הייתה להשקעה הגבוהה בתולדות האצטדיון.
במאי 2014 נמכרו זכויות שיום האצטדיון לחברת בריטיש טלקום ומאז הוא נקרא באופן רשמי "BT אצטדיון מאריפילד".
מערבית לכר הדשא באצטדיון מותקן משטח ריצה בעל שמונה מסלולים המיועד לתחרויות ריצת 100 מטר.
האצטדיון משמש בעיקר עבור אירוח משחקי רוגבי יוניון בינלאומיים.
האצטדיון מארח באופן בלעדי את משחקי נבחרת סקוטלנד בטורניר "שש האומות".
כמו כן, מארח האצטדיון את משחקיה של קבוצת אדינבורו רוגבי במסגרת טורניר Pro12 המפגיש קבוצות מסקוטלנד, אירלנד, ויילס ואיטליה.