tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טרנטולת עצים סגולה (שם מדעי: Avicularia purpurea; ידועה גם בשמות טרנטולה אקוודורית סגולה וטרנטולה ורודת בהונות סגולה) היא מין של עכביש ממשפחת הטרנטולות בסוג אוויקולריה.
עכבישים אלה נפוצים בעיקר באקוודור, באזור האמזונאס.
מין זה חי בסביבות שונות מאוד, אך לרוב ניתן למצוא אותו באזורים חקלאיים, בעיקר באזורי מרעה בקר.
לעיתים ניתן למצוא אותו בחורים בקירות בתים או בחללים שתחת הגגות.
טרנטולת עצים סגולה יכולה להגיע לגודל של עד כ-5 סנטימטרים, מה שהופך אותה לאחת מהטרנטולות הקטנות בסוג אוויקולריה.
צבעיו של העכביש באור יום הם סגול-כחול בוהק בראשחזה וברגליים, ובבחננים והכליצרות.
השיערות הארוכות המכסות את הרגליים והבחננים הן בצבע אדום-חום כהה.
השיערות על פיסת הרגל ועל משנה הפיסה הן בצבע חום כהה.
באזור הציפורניים בקצה פיסת הרגל הן בצבע קרם-ורוד.
הבטן שחורה וקטיפתית ומכוסה בשערות צורבות.
טרנטולה זו היא בעיקר שוכנת עצים.
מין זה מטפס ובונה את הקן בחללים בעצים, לעיתים בקרבת אפיפיטים.
עכבישים אלה ניזונים בעיקר על צרצרים, מקקים, תולעים וחיפושיות, אך לעיתים יתפסו מכרסם קטן.
בתקופת ההזדווגות הנקבה הופכת תוקפנית כלפי זכרים.
מספר חודשים לאחר ההזדווגות תטיל הנקבה עד 12 ביצים בתוך גולם קורים.
שישה עד שמונה שבועות לאחר מכן יבקעו מהביצים בין 50 ל-120 נימפות.
טרנינג פוינט (2009) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של AJ סטיילס מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 15 בנובמבר 2009 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAבאונד פור גלוריטרנינג פוינט(2009)פיינל רזולושן סדרת אירועי טרנינג פוינט2008טרנינג פוינט(2009)2010
טרנינג פוינט (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-15 בנובמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי טרנינג פוינט.
בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את דניאלס וסמואה ג'ו בקרב משולש ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, קורט אנגל ניצח את דזמונד וולף בהכנעה, וסקוט סטיינר ניצח את בובי לאשלי בקרב ספירות בכל מקום.
טרנינג פוינט (2010) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של ג'ף הארדי מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 7 בנובמבר 2010 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAבאונד פור גלוריטרנינג פוינט(2010)פיינל רזולושן סדרת אירועי טרנינג פוינט2009טרנינג פוינט(2010)2011
טרנינג פוינט (2010) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-7 בנובמבר 2010 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי טרנינג פוינט.
בקרב המרכזי, ג'ף הארדי ניצח את מאט מורגן ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, ג'ף ג'ארט ניצח את סמואה ג'ו, רוב ואן דאם ניצח את טומי דרימר בקרב ללא פסילות, וקבוצת Fortune (AJ סטיילס, דאגלס ויליאמס, ג'יימס סטורם, קאזריאן ורוברט רוד) ניצחה את EV 2.0 (בריאן קנדריק, רייבן, ריינו, סאבו וסטיבי ריצ'רדס) בקרב חמישה נגד חמישה.
טרנינג פוינט (2011) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של ג'ף הארדי מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 13 בנובמבר 2011 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAבאונד פור גלוריטרנינג פוינט(2011)פיינל רזולושן סדרת אירועי טרנינג פוינט2010טרנינג פוינט(2011)2012
טרנינג פוינט (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-13 בנובמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השמיני בסדרת אירועי טרנינג פוינט.
בקרב המרכזי, בובי רוד ניצח את AJ סטיילס ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, ג'ף הארדי ניצח את ג'ף ג'ארט, אביס ומר אנדרסון ניצחו את אימורטל (בולי ריי וסקוט סטיינר), ואוסטין אריס ניצח את ג'סי סורנסן וקיד קאש בקרב משולש ושמר על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.
+ אישיויות אחרות על המסך תפקיד: שם:צוות השידורמייק טנאיטאזכרוזהכריסטי המישופטיםבריאן סטיפלרארל הבנרבריאן הבנרמראייןג'רמי בוראש
טרנמרה (בהונגרית: Tarnaméra) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטרנמרה מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-14 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1334.
יהודים חיו בטרנמרה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
טרנללס (בהונגרית: Tarnalelesz) הוא כפר קטן בנפת פטרוואשארה שבמחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטרנללס מספר התושבים נמצא בירידה.
יהודים חיו בטרנללס במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
מועדון כדורגל טרננה (באיטלקית: Ternana Calcio) הידוע גם בשם טרננה הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר טרני במחוז אומבריה שבאיטליה.
זה מועדון כדורגל ותיק ששיחק בעבר בסרייה א' והיה המועדון הראשון מאומבריה שהגיע לליגה העליונה באיטליה.
במשך 28 עונות הקבוצה שיחקה בסרייה ב'.
נכון לעונת 2024/25 היא משחקת בסרייה ג'.
המועדון נוסד בשנת 1925 תוך איחוד מספר קבוצות שהיו בעיר.
בעונת 1927/28 הוא לראשונה קודם לסרייה ב'.
בהמשך הוא שיחק בעיקר בליגות נמוכות.
בעונת 1972/1973 המועדון ניצח בסרייה ב' ועלה לסרייה א' אך ירד ממנה לאחר עונה בודדת.
כעבור שנתיים הוא חזר לליגה העליונה אך ירד ממנה לאחר עונה.
בהמשך המועדון שיחק בסרייה ב' תוך ירידה למספר עונות לסרייה ג'.
בסוף עונת 1992/1993 הוכרז על פשיטת רגל והוא הוקם מחדש תוך זמן קצר.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הקבוצה משחקת בעיקר בסרייה ג'.
משחקי הבית נערכים באצטדיון ליברו לירטי שנבנה בשנת 1969. הוא נקרא על שם ספורטאי בתחום מרוצי אופנוע שנולד בעיר ונהרג בתאונת דרכים.
טרנס אמזוניקה (בפורטוגזית: Rodovia Transamazônica) היא דרך שנסללה על ידי ממשלת ברזיל במעבה יער האמזונאס, מן החוף האטלנטי עד לגבול הפרואני.
אורכה של הדרך 4,380 ק"מ, והיא השלישית באורכה בברזיל.
הדרך נחנכה ב־30 באוגוסט 1972, במטרה לחבר את מדינות פארה ואמזונאס, אותן היא חוצה, עם יתר ברזיל, וכן עם פרו ואקוודור.
הקמת הדרך לוותה בקשיים לוגיסטיים, בשל מרחקם של חלקים רבים ממנה מנקודות יישוב.
בתחילה תוכנן לסלול כביש לאורך 8,000 ק"מ, אך תוכנית זו ירדה מן הפרק.
למעשה, בשל עלויות הסלילה, רק חלק קטן מן הדרך נסלל, ורובה דרך עפר.
הדבר מקשה על הנסיעה בה, ובעונה הגשומה (בין אוקטובר למרץ) השימוש בה בלתי אפשרי.
טרנס הומניזם (בלועזית: Transhumanism, "מעבר לאנושיות") היא גישה פילוסופית הומניסטית המנסה להבין ולהעריך את האפשרויות להתגבר על מגבלותיו הביולוגיות של האדם באמצעות קדמה טכנולוגית.
הטרנס-הומניזם שואף להאריך את תוחלת החיים האנושית, למנוע הזדקנות, להכחיד מחלות ולשפר את האדם מבחינה פיזית, מנטלית וחברתית.
הטרנס-הומניזם שואף להפוך את האדם לפוסט-אדם, ישות עם יכולות פיזיות, אינטלקטואליות ופסיכולוגיות חסרות תקדים.
הטרנס-הומניסטים מאמינים שאם המין האנושי לא ייכחד במאה הקרובה, בני האדם יהפכו באמצעות חידושים טכנולוגיים לסופר-אינטליגנטיים.
לאחר שזה יקרה תחל תקופה של שינויים טכנולוגיים וחברתיים מהירים ביותר עד לנקודת מפנה המכונה "סינגולריות".
הביולוג ג'וליאן האקסלי, אחיו של הסופר אלדוס האקסלי, הגדיר את ה"טרנס אדם" ב־1957 כ"אדם שנשאר אדם, אך התעלה על עצמו, כאשר הכיר באפשרויות שבוויתור על טבעו האנושי".
הגדרתו של האקסלי שונה באופן משמעותי מזו הנפוצה כיום.
בשנת 1966 החל פרידון מ' אספנדיארי, בנו של דיפלומט, ותלמיד איראני־אמריקאי זר שקרא לעצמו "FM 2030" (ראשי תיבות של שמו ומאה שנים מלידתו, בתקווה שיחיה עד גיל 100), שלימד את "הרעיון החדש של האדם" באוניברסיטת ניו סקול (The New School), לזהות אנשים שאימצו טכנולוגיה, סגנון חיים והשקפה שתואמים ל"פוסט-הומניזם".
ב־1972 תרם רוברט איטינגר לפופולריות ההולכת וגוברת של הרעיון "טרנס־אנושות" בספרו "מאדם לסופרמן" (סופר אדם).
ב־1990 ד"ר מקס מור נתן לטרנס הומניזם את הגדרתו המודרנית:
"טרנס הומניזם הוא מבחר של פילוסופיות שמחפשות להובלינו למצב של פוסט אנושות.
הטרנס הומניזם חולק מאפיינים רבים עם ההומניזם כולל כבוד להיגיון ומדע, וכמו כן מחויבות לקדמה, והארכת הקיום של אדם (או טרנס-אדם) בחיים [...] הטרנס הומניזם שונה מההומניזם בכך שהוא מבין וצופה שינויים רבים ועקרוניים של טבענו ואפשרויות חיינו כתוצאה מגילויים שונים במדעים וטכנולוגיה".
אתר השאלות ועובדות הטרנס הומניסטי שהוכן על ידי האגודה הטרנס הומניסטית העולמית מציע שתי הגדרות אפשריות:
תנועה אינטלקטואלית ותרבותית, אשר מאשרת את האפשרות והרצון לשפר באופן משמעותי את התנאים האנושיים דרך הגיון, בייחוד על ידי טכנולוגיה זמינה לכל, על מנת למנוע הזדקנות ולשפר את האדם מבחינה אינטלקטואלית, פיזית ופסיכולוגית.
חקר האפשרויות הרווחות והסכנות הפוטנציאליות, שיאפשר לנו להתגבר על גבולות אנושיים בסיסיים.
החקר יתן מענה על עניינים אתיים שנובעים משימוש ופיתוח טכנולוגיות מתקדמות.
טרנס הומניסטים מתעסקים לעיתים בנושאים של שיפור המוח.
על אף שחלקם מציעים שיפור אנטומי שולי של מערכת העצבים, המוח נחשב למכנה המשותף לאנשים כולם, ובזאת גורם מיקוד עיקרי לשאיפות הטרנס־הומניסטיות.
טרנס הומניזם תומך באופן כללי בהופעתן של טכנולוגיות כגון: ננוטכנולוגיה, טכנולוגית מידע קוגניטיבי וביוטכנולוגיה.
כמו כן, הוא תומך גם בטכנולוגיות היפותטית כגון: מציאות מדומה, אינטליגנציה מלאכותית, טעינת מידע לתוך מוח אנושי, וקריוניקה (שמירה על רקמות או תאים במצב של השהייה של כל הפעילות הכימית, כלומר עצירת ההזדקנות למעשה).
אחד מאנשי הטרנס הומניזם המפורסמים ביותר במאה ה-21, הוא איש הטכנולוגיה והעתידן ריי קורצווייל, שסיכם את עיקרו תפיסותיו בעניין בספר הסינגולריות מתקרבת.
ישנו מגוון של דעות במחשבה הטרנסהומניסטית.
רבים מהוגי המחשבות הטרנסהומניסטים הם בעלי השקפות זהות ומורכבות שכולן תחת פיתוח והשקפה מחדש.
מספר זרמים בולטים בטרנס הומניזם זוהו ומפורטים כאן בסדר אלפביתי:
אנרכו-טרנסהומניזם: פילוסופיה פוליטית המורכבת מאנרכיזם וטרנסהומניזם נדירים.
טרנסהומניזם נוצרי: פילוסופיה דתית המורכבת מנצרות חופשית וטרנסהומניזם.
טרנסהומניזם דמוקרטי: פילוסופיה פוליטית המורכבת מדמוקרטיה חופשית, סוציאל-דמוקרטיה דמוקרטיה ישירה וטרנסהומניזם.
אקסטרופיאניזם: זרם מוקדם של טרנסהומניזם המאופיין בסדרת עקרונות המבוססים על גישה פרואקטיבית להתפתחות האנושית.
הדוניסטיק אימפרטיב: פילוסופיה מוסרית המבוססת על החובה להשתמש בטכנולוגיה כדי להאיר את הסבל בכל מישורי החיים.
טרנסהומניזם חופשי: פילוסופיה פוליטית המורכבת מדגילה בעקרונות החופש וטרנסהומניסטיות.
לוציפראניס: פילוסופיה פוליטית אתאיסטית המורכבת משטניזם וטרנסהומניזם.
פוסטג'נדריזם: פילוסופיה חברתית שמחפשת את מקום הבדלי המין במיני בני האדם דרך יישום ביוטכנולוגיה מתקדמת וטכנולוגיות פוריות מסייעות.
פוסטהומניזם: פילוסופיה מתהווה המחפשת הגדרת עקרונות ההומניזם של הרנסאנס ולהביא אותם אל פרשנות קרובה יותר בעזרת רעיונות המאה ה-21 של ידע מדעי.
סינגולאריטריאניזם: פילוסופיה מוסרית המבוססת על האמונה לפיה ייחוד טכנולוגי אפשרי ומוביל לפעולה מכוונת להשפיע עליו ולהבטיח את ביטחונו.
טכנוגאיאניזם: פילוסופיה מוסרית המבוססת על האמונה שטכנולוגיה מתקדמת יכולה לשקם את סביבת כדור הארץ, ומכאן פיתוח טכנולוגיה שכזו צריכה להיות מטרה חשובה של הירוקים.
סוציאליזם טרנסהומניסטי: פילוסופיה פוליטית המורכבת מסוציאליזם דמוקרטי וטרנסהומניזם.
טראנסאוקסאניה או "טראנסאוקסיאנה" (פירוש מילולי בלטינית: "מעבר לנהר האוקסוס"; שמות נוספים: בערבית: ما وراء النهر, "מא וראא' א-נהר", שפירושו "מעבר לנהר", בפרסית: فرارود, פרארוד) הוא שטח נרחב במרכז אסיה הנפרש בין נהרות אמו דריה לסיר דריה, כיום בין אוזבקיסטן, טג'יקיסטן ודרום קזחסטן.
בתקופת הממלכה האחמנית באיראן חלק מן האזור קיבל את השם סוגדיאנה שבתקופת האימפריה הסאסאנית התפשט לכלל האזור על מנת להבדילו מבאקטריה הסמוכה.
בין הממלכה לאימפריה הוא נכלל בשליטת הממלכה הסלאוקית, ממלכת יוון-בקטריה, האימפריה הפרתית ואימפריית קושאן.
מגלה הארצות הסיני ג'אנג צ'יאן היה הסיני הראשון המתועד שסיפר על האזור אותו הוא ביקר ב-126 לפנה"ס יחד עם ביקורו בבקטריה ופרתיה.
טרנס מאליק הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע אמריקאי.
במהלך שלושת העשורים הראשונים של יצירתו ביים שלושה סרטים בלבד, שזכו למעמד של יצירות מופת והקנו למאליק מקום מיוחד בין יוצרי הקולנוע האמריקאיים.
סגנונו של מאליק ייחודי מאוד ומכונה על ידי כמה מבקרים כ"טרנסצנדנטי".
סרטיו מאופיינים בשוטים ארוכים, בעלי קצב איטי ומהורהר, ומשולבים בהם צילומי טבע ונוף, שהפכו לאחד מסימני ההיכר שלו.
מאליק נוהג להשתמש בקריינות (Voice Over) של אחת, או יותר, מהדמויות, והוא עושה בה שימוש אירוני שמוסיף מימד של מורכבות לסרטיו.
למרות העמדה האירונית, מאליק נמנע משיפוטיות מופגנת כלפי דמויותיו ומבטו מרוחק ואובייקטיבי לכאורה.
סרטיו ספוגים באווירה ואינם נשענים על עלילה.
מאליק נולד באוטווה, אילינוי שבארצות הברית.
אביו, אמיל מאליק, גאולוג נפט במקצועו, היה בנו של מהגר לבנוני ממוצא נוצרי-אשורי.
אמו איירין (לבית תומפסון) הייתה ממוצא אנגלי.
את ילדותו העביר באוקלהומה ובטקסס ובצעירותו אף עבד בשדות נפט.
הוא סיים בהצטיינות לימודי פילוסופיה באוניברסיטת הרוורד ואחר-כך המשיך ללמוד באוקספורד, שם החל בכתיבת התיזה שלו על הפילוסופים היידגר, קירקגור ו-ויטגנשטיין.
בשל אי הסכמה עם מנחה הדוקטורט שלו, הפילוסוף גילברט רייל, לא סיים את כתיבת התזה.
מאליק אף תרגם מאמר של היידגר לאנגלית (The Essence of Reason) תחת הוצאת אוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1969. לאחר שחזר לארצות הברית פרסם מאמרים בניוזוויק, ניו יורקר ו-לייף ולימד פילוסופיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
"לא הייתי מורה טוב", התוודה מאליק בריאיון מוקדם, "ולכן החלטתי לעשות משהו אחר."
ב-1969 עבר ללוס אנג'לס והחל ללמוד קולנוע במסגרת מכון הסרטים האמריקאי (AFI).
בין היתר היה מעורב בכתיבת גרסה מוקדמת להארי המזוהם.
את סרטו הראשון, "שבילי הזעם", ביים ב-1973. הסרט עוקב אחר זוג נאהבים, גבר צעיר ונערה, הנמלטים מזרועות החוק, בשל מעשי רצח שהיו אחראים להם.
הדינמיקה שבין פשטות ותמימות ילדותית לבין הפניית עורף לציוויים מוסריים, המאפיינת את הצעירים, היא מוטיב מרכזי בסרט והיא תשוב להעסיק את מאליק גם בסרטיו הבאים.
הסרט לא הצליח מבחינה קופתית, אך זכה לשבחים רבים מצד מבקרים ואנשי קולנוע.
רבים תיארו את הסרט כאחת מיצירות הביכורים המבריקות בתולדות הקולנוע האמריקאי.
בסרט כיכבו, בהופעתם הקולנועית המשמעותית הראשונה, השחקנים מרטין שין וסיסי ספייסק.
מאליק עצמו מופיע בו בתפקיד קטן.
ב-1978 יצא סרטו השני, "ימים ברקיע", העוסק בשלושה נוודים עניים - גבר, אישה וילדה, שבחיפושם אחר עבודה מגיעים לחווה של בעל אדמות עשיר בארצות הברית, בתחילת המאה ה-20. החוואי מתאהב באשה, אלא שכוונותיה כלפיו אינן טהורות.
זוהי אלגוריה על אמריקה - ואולי על האנושות כולה - על יופייה וכיעורה, על התמימות והשחיתות שבה.
ייחודו של הסרט הוא באופן שבו מאליק מעניק לסיפור הצנוע, ממדים מיתיים של "גן עדן" ו"גיהנום", בעיקר באמצעות דימויים סיפוריים וחזותיים חזקים, הנתמכים בצילומים מרשימים, פרי עבודתו של צלם הקולנוע נסטור אלמנדרוס (שצילם רבים מסרטי פרנסואה טריפו).
אלמנדרוס, בעידודו של מאליק, מיעט להשתמש בתאורה מלאכותית וצילם באור הרך של שעות השקיעה והזריחה ולעיתים אף לאחר השקיעה.
בשל התארכות הצילומים, נאלץ אלמנדרוס לעזוב את ההפקה ואת מקומו החליף צלם הקולנוע המוערך הסקל וקסלר.
צילום הסרט זכה בפרס האוסקר והוא אחד מהישגי הצילום המזהירים בקולנוע המודרני.
הסרט נכשל קופתית, אך כיום הוא נחשב לאחד הסרטים האמריקאים המרשימים שנוצרו בשנות ה-70.
לאחר "ימים ברקיע", פרש מאליק מעשיית סרטים למשך עשרים שנה.
במהלכן, טייל ברחבי העולם, חי בפריז ובטקסס וכתב תסריטים.
בין היתר החל בפיתוח פרויקט גדול ממדים בשם Q, שברבות השנים יהפוך לסרט "עץ החיים".
לצד התסריטים שכתב, יצר מאליק גם עיבוד בימתי לסרט של מיזוגוצ'י עבור הבמאי אנדז'יי ויידה.
בשל פרישתו רבת השנים מבימוי סרטים וסירובו הגורף לראיונות עיתונאיים וצילומים, החלה להיווצר סביב מאליק מעין הילה "סאלינג'רית" של יוצר מסתורי ואגדי, מעין מתבודד גאון.
המוניטין של מאליק רק התחזק בשנות השתיקה שלו.
ב-1998 חזר מאליק אל הבימה עם סרט המלחמה "הקו האדום", המבוסס על ספרו של ג'יימס ג'ונס
גם בסרט הזה עוסק מאליק ביופי ובאימה, גן העדן והגיהנום ובמחיר שהאדם משלם על התרחקותו מן הטבע, מן ההרמוניה.
הסרט היה מועמד ל-7 פרסי אוסקר וזכה בפרס דב הזהב בפסטיבל ברלין.
הבמאי מרטין סקורסזה בחר בו כאחד הסרטים הטובים של שנות התשעים.
ב-2005 יצא לאקרנים "העולם החדש" העוסק בסיפורה של פוקהונטס, נסיכה אינדיאנית שהתאהבה בקפטן האנגלי ג'ון סמית', בג'יימסטאון באמריקה.
הסיפור המפורסם הוא חלק חשוב בהיסטוריה האמריקאית, והוא אף זכה לגרסה מצוירת של אולפני וולט דיסני.
מאליק מספר את הסיפור בסגנונו הלירי, ובאמצעות צילום בתאורה טבעית.
סרטו "עץ החיים", זכה בפרס דקל הזהב לשנת 2011. ההתאחדות הבינלאומית של מבקרי הקולנוע בחרה בו כסרט הטוב של השנה.
ב-2012 יצא לאקרנים סרטו "אל הפלא", הסרט צולם באוקלהומה, עיר ילדותו של מאליק ומשתתפים בו חאווייר ברדם, רייצ'ל וייס ובן אפלק.
בשנת 1999 הוענק למאליק פרס הוקרה בפסטיבל הקולנוע בירושלים, מאליק הגיע לישראל כדי להשתתף בו כאורח כבוד.
מאליק הוא הבוגר בין שלושה אחים.
אחד מאחיו, כריסטופר, נפצע קשה בתאונת דרכים, בה גם נהרגה אשתו.
אחיו השני, לורנס, נסע לספרד למטרת לימודי גיטרה עם נגן הגיטרה הנודע אנדרס סגוביה, שם מצא את מותו, ככל הנראה בהתאבדות.
מאליק התייחס למותו המוקדם של אחיו בשניים מסרטיו, "עץ החיים" ו"אביר הגביעים".
מאליק נישא שלוש פעמים: בפעם הראשונה לג'יל ג'ייקס ב-1970, בשנית למישל מורט ב-1985, ובשלישית לאלכסנדרה וואלאס ב-1998. מתגורר עם רעייתו באוסטין, טקסס.
מאליק דואג לכלול בחוזי העבודה של סרטיו תנאי מפורש, לפיו חברת ההפקה תמנע לחלוטין משימוש בדיוקנו לצורך יחסי הציבור של הסרט.
כמו כן אינו משתתף בראיונות במסגרת מסעי הפרסום של סרטיו.
חיים נסתרים (2019, A Hidden Life) - סיפורו של פרנץ יגרשטטר שהתנגד לנאצים והוצא להורג.
המלאכים הטובים ביותר (2014, The Better Angels)
טרנס דראה מוריס הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
בצעירותו שיחק מוריס במדי קבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון על שם המושל תומאס ג'ונסון בעיר הולדתו פרדריק ולאחר מכן במדי אוניברסיטת מרילנד.
בשנת 2001 נבחר בדראפט ה-NBA על ידי אטלנטה הוקס במקום ה-33. זכויות הדראפט של מוריס הועברו לקבוצת יוסטון רוקטס במדיה שיחק שנתיים (2001-2003).
בעונת שיחק בליגת הפיתוח של ה-NBA ועונה לאחר מכן חתם בקבוצת אפולון פטרס היוונית.
בספטמבר 2005 חזר לליגת ה-NBA כשהוחתם על ידי אורלנדו מג'יק, בשורותיה שיחק עד סיום העונה.
את עונת פתח מוריס ללא קבוצה עד שבדצמבר 2006 חתם בהפועל ירושלים ואחרי חתימתו הקבוצה חזרה לעצמה אחרי תקופה קשה.
עם הפועל זכה בפברואר 2007 בגביע המדינה, כאשר הוא קלע בגמר 15 נקודות.
בסיום העונה, עבר למכבי תל אביב לעונה אחת.
במהלך עונה זו זכה מוריס בתואר השחקן המצטיין של היורוליג לחודש ינואר, ובסיום אותה עונה אף נבחר לחמישיית העונה של המפעל.
בסיום עונת הפך מוריס אוטומטית לשחקן חופשי ושמו נקשר לפנאתינייקוס ולאולימפיאקוס.
לבסוף, העדיף מוריס את צסק"א מוסקבה בה הוצעה לו משכורת גבוהה, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים ואמור היה להשתכר בכשני מיליון דולרים לעונה.
אולם לאחר עונה אחת, לאור קיצוץ משמעותי בתקציב צסק"א מוסקבה, עבר לברצלונה, אותה עזב לאחר שתי עונות והודיע על פרישה מכדורסל.
טֶרֶנס ופיליפ הם דמויות חוזרות בסדרת הטלוויזיה "סאות' פארק".
הם מהווים במשותף צמד קומי שמקורו בקנדה, ומדובבים בידי יוצרי הסדרה מאט סטון וטריי פארקר.
תוכנית הטלוויזיה בכיכובם של טרנס ופיליפ היא האהובה ביותר על גיבורי "סאות' פארק": קייל, סטן, אריק וקני.
הצמד מהווה מרכיב מרכזי בעלילותיהם של הסרט "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" ושל מספר פרקים ב"סאות' פארק", בה נעשה בקביעות שימוש בצמד ככלי ליצירת סאטירה על הדעה הרווחת בציבור כלפי סטון ופארקר וכלפי הסדרה.
הצמד "טרנס ופיליפ" נוצר בעקבות האשמות רבות להן זכתה "סאות' פארק" על היותה סדרה המאוירת באופן דל שכל תוכנה הוא בדיחות הקשורות לנפיחות.
יוצרי "סאות' פארק" החליטו להגיב על טענות אלה ביצירתם של טרנס ופיליפ, על מנת להדגים כיצד תוכנית שכולה הומור-נפיחות עלולה להיראות, כשהם מאיירים את הצמד באופן דל אף יותר מאשר הדמויות האחרות בסדרה.
גופה של כל דמות מלבד הראש מורכב ממרובעים בלבד כאשר האות הראשונה של שמה מתנוסס בחזית הגוף, וראשה בנוי מאליפסה חתוכה לשניים במקום בו אמור להיות הפה.
חלקי האליפסה עולים מעלה ומטה כדי לדמות את תנועת השפתיים.
כבר בפרק הראשון ראשו של אייק ברופלובסקי, אחיו התינוק של קייל, עוצב בתבנית אליפטית זו.
בפרקים הבאים נעשה שימוש בתבנית זו לשם איורו של כל אדם קנדי בסדרה, ובהמשך התברר כי גם אייק קנדי במוצאו.
טרנס ופיליפ הם סטריאוטיפים מופרזים של האדם הקנדי, דבר שבא לידי ביטוי בין השאר במבטא קנדי כבד.
קיימות מספר הקבלות מכוונות בין טרנס ופיליפ לבין יוצרי "סאות' פארק", מאט סטון וטריי פארקר.
"סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" כולל סצנה בה טרנס ופיליפ מתארחים בתוכנית האירוח של קונאן או'בריאן, בצוותא עם ברוק שילדס.
זוהי פרודיה על התארחותם של סטון ופארקר בתוכניתו של אובראיין לצידה של שילדס.
בנוסף, הזעם שמופנה כלפי טרנס ופיליפ מצידם של הורי הילדים על רקע יציאתו של סירטם "ישבנים בוערים", נכתב כסאטירה על הזעם שהופנה במציאות מצידם של הורים כלפי סטון ופארקר בעקבות יציאתו של "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר".
דוגמה מאוחרת יותר היא הפרק "!Canada on Strike" בו התנגדו טרנס ופיליפ לשביתה הכללית שהוכרזה בקנדה, בהתייחסות להתנגדותם המוצהרת של סטון ופארקר לשביתת איגודי התסריטאים בארצות הברית ב-2007/2008.
הצמד אוזכר רבות בהקשר לסדרה "ביוויס ובאטהד", שסטון ופארקר הביעו בעבר את הערצתם אליה.
בדומה לביוויס ובאטהד, תהילתם של טרנס ופיליפ באה להם כתוצאה משימוש בהומור בתי שימוש ובגסויות, ולצמדים יש מאפיינים משותפים בולטים נוספים כמו צבעי השיער, הצחוק הייחודי והישיבה המשותפת על הספה.
בנוסף הושוו טרנס ופיליפ אל הצמד הקומי הקנדי ויין ושוסטר, בעיקר על רקע העובדה ששני הצמדים החלו את הקריירה במופע של אד סאליבן.
בפרט, בתחילת דרכם התלבטו ויין ושוסטר אם אחד ממערכוניהם מתאים לקהל האמריקאי, בעוד שטרנס ופיליפ זכו לצחוק ראשון מקהל הצופים האמריקאי רק לאחר שפלטו בשוגג נפיחה לאחר סיום הופעתם (כפי שתואר בפרק "טרנס ופיליפ: מאחורי הכישלון").
טרנס מקיואן היה מנהל אופרה קנדי.
בשנות גידולו באזור מונטריאול למד להכיר ולאהוב אופרה מגיל צעיר.
הוא האזין לשידורים מן המטרופוליטן אופרה ובגיל 14 נסע בחופשת החורף לניו יורק לשמוע כמה מן האופרות האהובות עליו.
בין השאר שמע את בידו סייאו ואת יוסי ביירלינג בריגולטו.
כזמרת, נשארה סייאו מושא להתלהבות שלא פגה מצדו, בייחוד אחרי שראה אותה בתפקיד מאנון במונטריאול.
הוא קודם בעבודתו במהלך שנות ה-50 ובשנת 1959 הגיע לניו יורק.
במשך 20 השנים הבאות קידם את "לונדון רקורדס", המחלקה הקלאסית של דקה, לחברת ההקלטות החשובה ביותר בארצות הברית.
אדלר מן האופרה של סן פרנסיסקו פנה אליו והציע לו את משרת המנהל ומקיואן עבר לשם בשנת 1980 והשתקע כל כולו בלימוד מלאכת הניהול של להקת אופרה.
מינואר 1982 ניהל מקיואן את האופרה של סן פרנסיסקו.
לאור מיומנותו והרקע שלו בהבנת הקול האנושי ונפלאותיו, גישתו בשנים הראשונות שלו באופרה הייתה רחוקה מן הצד התיאטרלי והתמקדה יותר בזמרים.
מחזור הטבעת שלו, שהחל בעונת הקיץ של 1983 ובסתיו 1984, והוצג בשלמותו ביוני 1985, היה דוגמה מאירת-עיניים לקדימויות שלו, שהתמקדו בשכירת הזמרים הטובים ביותר בעולם.
בתגובה לאקלים הכלכלי של אותן שנים, הקים מקיואן את "מרכז האופרה של סן פרנסיסקו" כדי לפקח על תפעולן וניהולן המאוחד של תוכניות החינוך וההכשרה הרבות המסונפות לאופרה.
בין הצלחותיו בתחום זה הייתה המצו-סופרן דולורה זג'יק מנבדה.
הליווי הצמוד שהעניק לה בכל שלבי ההכשרה הכין אותה לתפקיד אזוצ'נה, שאותו ביצעה בעונת הקיץ 1986 בהצלחה רבה.
בעונת הסתיו 1983 צורפו להצגות השחרית של לה טרוויאטה לתלמידים ולמשפחה כתוביות, שהיו תרגום לאנגלית של הלברית והוקרנו מעל הבמה במקביל להתרחשויות שעליה.
טרנס מקיואן הלך לעולמו ב-14 בספטמבר 1998 בהונולולו, הוואי בגיל 69.
טרנס הנרי סטמפ היה שחקן קולנוע בריטי.
סטמפ התגלה באמצע שנות ה-60 ובמשך מספר שנים היה בין השחקנים הבריטים הבולטים של דורו, לצד שחקנים כמייקל קיין ואלברט פיני.
בשנים אלו שיחק סטמפ בתפקידים ראשיים ביצירות של גדולי הבמאים האירופים כפדריקו פליני ופייר פאולו פאזוליני.
בשנת 1978 קיבלה קריירת המשחק שלו תנופה כאשר שיחק את גנרל זוד, אויבו של סופרמן בסרט "סופרמן 2".
תפקידיו בסרטים "בילי באד", "האספן", "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" ו"הקשר האנגלי" זיכו אותו בפרסים.
סטמפ נולד וגדל בלונדון, הבכור בין חמישה ילדים.
אביו היה קברניט בצי הסוחר.
מגיל צעיר שאף סטמפ להיות שחקן.
בסוף שנות ה-50 קיבל מלגה ללימודי משחק באקדמיית ובר דאגלס בלונדון.
בשנת 1962 התגלה על ידי פיטר יוסטינוב וכיכב בסרטו "בילי באד" (1962), על פי ספרו של הרמן מלוויל.
תפקיד זה זיכה אותו בהכרה, ובמועמדות לפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן החדש הטוב ביותר, וכן לתשומת לב בין-לאומית.
בתחילת שנות ה-60, שיחק בסרט "האספן" שביים ויליאם ויילר על פי ספרו של ג'ון פאולס, סרט אימה על פקיד בנק אפרורי וביישן, שתחביבו איסוף פרפרים, החוטף צעירה (סמנתה אגר) שכן אינו מסוגל לפתח מערכת יחסים, והוא סבור כי אם יחטוף את הצעירה ויטפל בה היא תתאהב בו.
הסרט הצליח וסטמפ זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן.
בשנת 1966 שיחק בסרטו של ג'וזף לוסי "מודסטי בלייז", שהיה אחד הניסיונות הראשונים ליצור סרט קולנוע על פי קומיקס.
על אף שהסרט לא הצליח, פיתח סטמפ שותפות מקצועית עם המפיק ג'ו ג'אני, והמשיך עמו לשני פרויקטים נוספים, עיבודו של ג'ון שלזינגר לספרו של תומאס הרדי "הרחק מהמון מתהולל" (הסרט נקרא בעברית "הרחק מן ההמון הסוער") (1967), וסרטו הראשון של הבמאי קן לואץ' "Poor Cow" (1967).
בשנת 1968 שיחק סטמפ באיטליה בסרטו של פדריקו פליני "טובי דאמיט" אחת משלוש אפיזודות בסרט "סיפורים מופלאים".
סטמפ התגורר באיטליה מספר שנים, ובתקופה זו היה תפקידו הזכור ביותר תפקיד הזר הפלאי החודר לחייה של משפחה מילאנזית מן המעמד הבורגני בסרט תיאורמה של פייר פאולו פזוליני (1968).
בעשר השנים שלאחר מכן מיעט סטמפ להופיע בקולנוע.
בשנת 1978 גילם את דמותו של גנרל זוד, אחד משלושת הנבלים ואויביו של סופרמן בכוכב קריפטון בסרט סופרמן.
הסרט הראשון בסדרת סופרמן התמקד במאבקו של סופרמן נגד לקס לות'ר אותו שיחק ג'ין הקמן, וסטמפ שיחק את תפקיד הנבל המשני.
בסרט השני בסדרה, סופרמן 2, (1980) קיבל סטמפ את תפקיד הנבל הראשי, כאשר תאונה קוסמית מביאה את זוד ושני שותפיו לפשע אל כדור הארץ, ומשגילו כי יש להם כוחות על, הם מנסים לשלוט בעולם.
במהלך הפקת הסרט הוחלף הבמאי ריצ'רד דונר בבמאי ריצ'רד לסטר.
הסרט הצליח, אולם פחות מקודמו.
בשנת 2006 יצאה גרסת הבמאי "סופרמן 2: הגרסה של ריצ'רד דונר", עריכה של חומרים שצילם דונר לפני שהוחלף.
בשנות ה-80 שיחק סטמפ בתפקיד משנה בסרט וול סטריט של אוליבר סטון (1987), ובתפקיד בעל האחוזה האמיד החונך את חבורת הצעירים, בסרט "אקדוחנים צעירים" (1988).
בשנת 1992 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של פילאר מירו "בלטנברוס" (Beltenebros) שזכה בפרס דב הכסף בפסטיבל ברלין.
סטמפ שיחק קומוניסט ספרדי החוזר לספרד, 20 שנה לאחר מלחמת האזרחים בספרד על מנת לנקום באדם שבגד בו.
בשנת 1994 שיחק סטמפ בסרט "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" של הבמאי האוסטרלי סטיבן אליוט, בתפקיד ברנדט, טרנסקסואלית מבוגרת שיוצאת למסע באוטובוס בערבה האוסטרלית.
סטמפ מופיע בסרט בקטעי דראג הכוללים ריקוד לצלילי להקת אבבא, ושירים אחרים המזוהים עם דראג כגון I Will Survive.
התפקיד הביא לסטמפ מועמדות לפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי ולפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר.
בין תפקידיו הידועים של סטמפ לאחר "פריסילה", היו התפקיד הראשי בסרט "הקשר האנגלי" שביים סטיבן סודרברג בשנת 1999, ותפקיד "הנשיא העליון ואלורום" בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום (1999).
כן שיחק את הבוס המטורף של אשטון קוצ'ר בסרט "הבת של הבוס שלי" (2003), וכיכב לצד אדי מרפי בסרט הפנטזיה הבלשי "הטירה המכושפת" בבימויו של רוב מינקוף.
בשנת 2008 גילם את תפקיד הגנרל לודוויג בק בסרט "מבצע ואלקירי" בכיכוב טום קרוז שעסק בקשר העשרים ביולי.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "קציר מר" (Bitter harvest) בתפקיד איוון.
בשנת 2017 שיחק במותחן הרומנטי "בית המזימות".
סטמפ הוא אחיו הגדול של כריס סטמפ , שהיה בעל קריירה מצליחה כאמרגן, ובין היתר היה מעורב בעלייתם של להקת המי וג'ימי הנדריקס.
בנוסף לקריירת המשחק שלו פיתח סטמפ גם קריירה כסופר.
בין היתר פרסם שלושה כרכים של זיכרונותיו, נובלה וספר בישול המספק מתכונים נטולי חלב וחיטה.
סטמפ השתתף כמדבב במספר משחקי וידאו, ביניהם "Elder Scrolls IV: Oblivion" ו-"Halo 3".
בשנות ה-60 נקשר שמו של סטמפ בשמן של כמה כוכבות קולנוע ידועות, לרבות ג'ולי כריסטי ובריז'יט בארדו.
בשנת 2002, בגיל 63 נישא לאליזבת אורורק, רוקחת אוסטרלית בת 29. בשנת 2008 התגרש הזוג עקב "התנהגותו הבלתי סבירה" של סטמפ.
שניםשםתפקידתיאטרון1959סאמי ויטאקרUK Tour1960צ'ארליתיאטרון וודוויל, וסט אנד1964–1965אלפי!אלפיתיאטרון מורוסקו, ברודוויי1978דרקולההרוזן דרקולהתיאטרון שפטסברי, וסט אנד1979האישה מן היםזרתיאטרון ראונדהאוס, וסט אנד
טרנס דאשון הווארד הוא שחקן, ראפר, מפיק מוזיקלי, יזם וממציא אמריקאי.
את קריירת המשחק שלו החל בתחילת שנות ה-90, ותפקידו המשמעותי הראשון היה בסרט "סימפוניית החיים" משנת 1995, מה שהביא לפריצתו במיינסטרים ולמועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "מלחמות הראפ" לשנת 2005.
הווארד נולד בשיקגו, אילינוי וגדל בקליבלנד, אוהיו.
הוא בנם של אניטה ויליאמס וטיירון הווארד, אשר שניהם ממוצא מעורב של אפרו-אמריקאים.
סבתה רבא שלו, מיני ג'נטרי הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע, וממנה שאב את אהבתו למשחק.
כשהיה בן 3, דקר אביו למוות אדם כאקט של הגנה עצמית, כתוצאה מכך ישב אביו במעצר במשך אחד עשר חודשים בעוון הריגה.
הוריו של הווארד התגרשו עם שחרורו של אביו, והוא גדל אצל סבתא רבתא שלו.
בגיל 16 הצהיר הווארד באופן חוקי על עצמאותו, ושנתיים מאוחר יותר עבר לניו יורק, כדי להתמקד בקריירת המשחק שלו.
תפקידו הראשון בעולם הבידור היה במיני סדרה של ABC "The Jacksons: An American Dream", שם גילם את דמותו של המוזיקאי ג'קי ג'קסון.
את פריצת הדרך שלו עשה שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 1995, עם הופעתו בסרט "סימפוניית החיים" ובסרט "שטרות לוהטים" בכיכובו של כריס טאקר.
ב-1998 שיחק בסרט הטלוויזיה "מלך העולם" של רשת ABC על פי ספרו של דייוויד רמניק אותו המתאגרף מוחמד עלי, אותו גילם הווארד.
בשנת 2002 הופיע בווידאו קליפ, "Foolish" של אשנטי, ובשנת 2005 הופיע בווידאו קליפ, "Be Without You", של מרי ג'יי בלייג', וכן היה מועמד על משחקו בסרט "מלחמות הראפ" לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 2005. בשנת 2008 הנחה את התוכנית של PBS, "Independent Lens", וביצע את הופעת הבכורה שלו בברודוויי.
בשנת 2009 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "לחימה", דרמת אקשן בכיכובו של צ'נינג טייטום.
בשנים 2015–2020 שיחק במהלך שש עונות בסדרת הדרמה עטורת השבחים "אימפריה", ברשת פוקס, כשהוא מגלם את לושיוס ליון, ראש אימפריית מוזיקה.
ב-2016 שיחק בסרטו של פיטר בילינגסלי, "במנוסה".
בנוסף למשחק האוורד הוא יזם וממציא והגיש בעבר מספר פטנטים בעיקר בתחום הטכנולוגיה בתחום הבנייה, בינה מלאכותית וריפוי בתדרים.
הווארד ביצע שלושה שירים בסרט "מלחמות הראפ".
את השיר "It's Hard Out Here For A Pimp" שנכתב על ידי ת'רי 6 מאפיה, ואף זכה בפרס אוסקר לשיר הטוב ביותר, ואת "Hustle And Flow (It Ain't Over)" ו-"Whoop That Trick", הנמצאים בפסקול הסרט.
הוא החל לעבוד על אלבום משלו ממרץ 2007, והאלבום, "Shine Through It", אשר הושפע רבות מזמרי נשמה כמו מרווין גיי וקרטיס מייפילד יצא ב-1 בספטמבר 2008.
הווארד גר מחוץ לפילדלפיה שבפנסילבניה, והיה נשוי ללורי מק'מונז' במשך 14 שנה.
לזוג שלושה ילדים, שתי בנות ובן.
הוא היה נשוי למק'מונז' מ-1989 עד לגירושיהם בשנת 2003, והשניים נישאו שוב ב-2005 ונפרדו בשנית.
מק'מונז' יהודייה ומשתייכת לזרם עדי יהוה.
בריאיון ל-NPR, הסביר הווארד את הרצון העז שלו להשתייך לאחד מאנשי עדי יהוה.
בפברואר 2009 דווח באתר בפלילים "The Smoking Gun" שבשנת 2001 נעצר האוורד בשל שורה של אישומים שונים בגין תקיפה אלימה של אשתו לשעבר.
עוד כללו האישומים איומים, מעקב והטרדה.
על פי דיווחי המשטרה הוא הגיע לביתה לאחר ויכוח שהתנהל ביניהם בטלפון, התפרץ לביתה בכוח ורדף אחריה עד לחצר האחורית שם הכה אותה בפניה באגרופיו.
המתקפה האלימה הסתיימה רק לאחר התערבותו של אחיו של הווארד.
בסופו של דבר הוא הורשע תחת סעיף "הפרת הסדר הציבורי" בלבד.
האירוע פורסם בהרחבה רק לאחר דיווח שלפיו הווארד עצמו הביע זלזול בזמר כריס בראון, לאחר שזה נעצר בגין תקיפה חמורה של חברתו, הזמרת ריהאנה ב-2009. לאחר הפרסום נשאל הווארד בראיון אודות האישומים בגין אלימות במשפחה כנגד בראון, הוא ענה לכתב: "אלה החיים, גבר.
הוא יהיה בסדר, וריהאנה יודעת שהוא אוהב אותה, אתה מבין?
להווארד 5 ילדים, 3 מאשתו הראשונה: 2 בנות ובן ו-2 מאשתו השלישית: 2 בנים.
בנוסף הוא סב לנכדים ונכדות מילדיו הבוגרים.
+שנהסרטתפקידהערות1993Who's the Man?לקוח1995Lotto Landוורןשטרות לוהטיםקאובויסימפוניית החייםלואיס ראס1996סאנסט פארקספייס-מןג'ונסג'ימי1997Double Tapאולייסס1998חמאהדקסטר בנקסSparkביירוןמועדון השחקניםקיי.סי1999Valerie Flakeהיטצ'יקרהתוכנית (אנ')ג'ימיסודו של שושביןקוונטין ספייבימועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר2000ביג מאמאלסטר וסקוLove Beat the Hell Outta Meכריס2001עיני מלאךרוביכל מה שנוצץטימותי ווקר2002בחירתו של הארטלינקולן אי.
סקוטחוקרים סקסלורנז2003Love Chroniclesטי-רויבייקר בויזצ'ו צ'ו2004התרסקותקמרון ת'ייררייגוסי מק'קי2005The Salonפטריקמלחמות הראפדג'ייזוכה פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי
+שנהסדרהתפקידהערות1992כל ילדייג'סטין3 פרקיםהג'קסונים: חלום אמריקאיג'סי ג'קסוןמיני-סדרה1993Tall Hopesצ'סטר האריסתפקיד ראשי; 6 פרקים1994אריזה משפחתיתג'וןפרק: "Opposites Attract"Living Singleברנדן קינגפרק: "The Hand That Robs the Cradle"המאמןג'וני ויליאמספרק: "Blue Chip Blues"Getting Byהרברטפרק: "My Brilliant Career"סודות העירמאליק2 פרקים1995New York Undercoverבאסטרפרק: "Buster and Claudia"סיפורו של או.
טרנס (טרי) טאו הוא מתמטיקאי אוסטרלי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וזוכה מדליית פילדס לשנת 2006.
הוא היה ילד פלא, ונאמר עליו שכבר בגיל שנתיים ידע אריתמטיקה בסיסית.
בגיל 24 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, והיה לאדם הצעיר ביותר שמונה למשרה זו בתולדות האוניברסיטה.
שני הוריו הם מהגרים מהונג קונג, אביו רופא ילדים ואמו מורה למתמטיקה.
תחומי מחקרו העיקריים הם: אנליזה הרמונית, משוואות דיפרנציאליות חלקיות, קומבינטוריקה אדיטיבית ותורת המספרים.
הוא פיתח, יחד עם המתמטיקאי בן גרין, את משפט גרין-טאו שקובע שעבור כל מספר טבעי n קיימת סדרה חשבונית באורך n של ראשוניים.
בסדרת עבודות משותפת עם תמר ציגלר, טאו המשיך לפתח את משפט גרין-טאו לתוצאות אודות סדרות פולינומיות במספרים ראשוניים.
פרס המחקר של מכון קליי למתמטיקה – 2003
פרס נמרס למתמטיקה – 2010
פרס פריצת הדרך במתמטיקה – 2015
טרנס מייקל פרקין , הוא שחיין דרום אפריקאי חירש בעבר, שזכה במדליית כסף באולימפיאדת סידני (2000) במשחה ל-200 מטר חזה.
החל לשחות בהיותו בן 12. בתחילה לא הצליח בשחייה, אך הוא היה נחוש להצליח, לכן הלך כל יום חמישה קילומטרים לאימון השחייה שלו.
בהיותו בן 15, בשנת 1995, זכה לראשונה במדליות בתחרויות.
מאז, החל להתאמן במשך כשש שעות ביום.
בשל חירשותו, לא היה מסוגל לשמוע את שריקת הפתיחה של התחרויות, לכן מאמנו השתמש באור על מנת לסמן לו לזנק לשחייה (כגון אור פלאש ממצלמה).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בסידני, אוסטרליה בשנת 1999 זכה פרקין במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.12 דקות, אחרי סיימון קאולי מאוסטרליה (2:12.98 דקות) וטום וילקינס מארצות הברית (2:13.97 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) זכה פרקין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.50 דקות, אחרי דומניקו פיורבנטי (2:10.87 דקות) ולפני דוויד רמולו (2:12.73 דקות) שניהם מאיטליה.
במשחקי הרצון הטוב שנערכו בבריזביין, אוסטרליה בשנת 2001 זכה פרקין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.21 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, בריטניה בשנת 2002 זכה פרקין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.34 דקות.
ג'ון טרנס ריס היה שחקן ברידג' ותאורטיקן ברידג' בריטי.
ריס נחשב לשחקן הבריטי הטוב ביותר בכל הזמנים ולאחד מהשחקנים והתאורטיקנים הטובים ביותר בכל הזמנים בעולם.
ריס זכה באליפויות עולם ובאליפויות אירופה וכתב כ-90 ספרים.
ריס נולד במחוז סרי באנגליה בעיירה אפסום, הנמצאת קילומטרים מועטים מדרום-מערב ללונדון.
הוא נולד להורים מהמעמד הבינוני.
אביו של ריס היה בנקאי מויילס, שעזב את עבודתו והצטרף לעסקי ההסעדה של משפחת אשתו.
אמו אן, ניהלה בית מלון בעיירה גילדפורד שבדרום-מזרח אנגליה.
במלון שהיא ניהלה, היה גם מועדון ברידג', כך שהילד טרנס התחיל לשחק ברידג' בגיל 7. בשנות ה-30 למד ריס לימודים קלאסיים באוניברסיטת אוקספורד.
בזמן לימודיו פגש שם כמה משחקני הברידג' המובילים בבריטניה: וולטר בולר (Walter Buller), איאן מקלאוד והשחקן הטוב ביותר בבריטניה באותה תקופה מוריס האריסון-גריי (Maurice Harrison-Gray).
בשנת 1935 סיים את לימודיו.
לאחר תקופה קצרה של עבודה בהארודס התחיל לעבוד בעיתון של יוברט פיליפס וביחד איתו כתב את ספר הברידג' הראשון שלו, שפורסם בשנת 1937. בעקבות הספר, מקצועו של טרנס ריס, לכל אורך הקריירה שלו, היה ברידג': משחק ברמות הגבוהות ביותר וכתיבה על המשחק.
חודשים מספר לפני מלחמת העולם השנייה, הצטרף ריס לארגון ההגנה נגד פשיטות אוויריות (Air Raid Precautions).
בתקופת המלחמה לא גויס לצבא, אלא עבד במפעל של שחקן ברידג' בשם חואן פדרו (Pedro Juan), שייצר וילונות האפלה.
ריס זכה בכל התארים החשובים האפשריים על פי הפירוט הבא:
אליפות העולם לקבוצות (Bermuda Bowl) מקום ראשון בשנת 1955
מקום שני באולימפיאדה לקבוצות בשנת 1960 ומקום שלישי באולימפיאדה לקבוצות שנערכה במונטה קרלו.
האולימפיאדה במונטה קרלו הייתה הפעם האחרונה שבה השתתף כשחקן פעיל בתחרות ברידג' בינלאומית.
מקום שני באליפות העולם הפתוחה לזוגות בשנת 1962
ייצג את בריטניה אליפות העולם לקבוצות (Bermuda Bowl) בשנת 1965 ובחמש אליפויות אירופה.
זכה 8 פעמים בתחרות החשובה ביותר בבריטניה הנקראת Gold Cup
באליפות אירופה לקבוצות בשנת 1981 בברמינגהאם היה קפטן שאינו משחק בנבחרת אנגליה.
באליפות העולם לקבוצות (Bermuda Bowl), שנערכה בשנת 1965 בבואנוס איירס הושעו ריס ושותפו בוריס שפירו (Boris Schapiro) מהתחרות בעוון העברה אי-חוקית של מידע ביניהם במהלך המשחק.
בשימוע שעשתה התאגדות הברידג' העולמית (), הואשמו ריס ושפירו בהעברת מידע על מספר הקלפים שכל אחד מהם מחזיק בסדרת ה , באמצעות סימונים באצבעותיהם.
הם נמצאו אשמים והושעו מהמשך התחרות.
בכל משחקיהם עד לאותו שלב נפסקו להם הפסדים.
נקבע שעונשים נוספים יקבעו בשלב מאוחר יותר.
העונש הנוסף שהוטל עליהם היה השעיה מתחרויות בינלאומיות.
Jay Becker), שם לב לכך שריס מחזיק את הקלפים באופן מוזר עם שתי אצבעות בצורת האות V.
מאוחר יותר שם לב לכך, שהם משנים את מספר האצבעות האוחזות בקלפים.
הוא דיווח על כך לשותפתו דורותי היידן-טרסקוט.
הם החליטו לא להתלונן עד שהיידן לא תבחן בעצמה את נכונות התצפית של שותפה, בהמשך המפגש למחרת.
אחרי שגם היידן הבחינה בכך, הם דווחו על כך לקפטן הנבחרת האמריקאית ג'ון גרבר (John Gerber) ולשחקן המוביל בנבחרת האמריקאית אלן טרסקוט (Alan Truscott).
היידן העלתה את הרעיון לבחון את מספר האצבעות שבהם החזיקו ריס ושפירו את הקלפים, מול החלוקה של הקלפים שקיבלו.
בבדיקה נמצא מתאם כמעט מלא בין מספר הקלפים בסדרת ה לבין מספר האצבעות, שהחזיקו את הקלפים.
בתהליך השימוע בבואנוס איירס לא ניתנה לשחקנים אפשרות להגן על עצמם.
השימוע נעשה, שלא בנוכחותם והקפטן של הנבחרת הבריטית הודה באשמה, על אף שלא דיבר עם השחקנים ושמע את גרסתם.
בעקבות פגמים אלו בתהליך החליטה התאגדות הברידג' הבריטית להקים ועדת חקירה משלה.
הוועדה עבדה במשך מספר חודשים שבהם שמעה את גרסת השחקנים, עדויות עדי ראייה, עדויות עדי אופי ועדויות אנליסטים של ברידג'.
מסקנת הוועדה הייתה שלא ניתן להוכיח את אשמתם מעבר לספק סביר.
אחד הנימוקים המרכזיים לקביעה שלא הוכחה אשמתם היה, שלא נמצא קשר בין הסימנים שנטען שהשתמשו בהם לבין התוצאות בתחרות.
תוצאותיהם של ריס ושפירו בתחרות לא היו טובות.
ריס הקדיש לפרשה ספר שכתב בשנת 1966 ונקרא: The Story of an Accusation.
בספר טען שזוג שמשתמש בסימנים לא חוקיים ישיג כמעט בוודאות תוצאות טובות.
כמו כן ניתח את כל ההכרזות שהכריזו וניסה להוכיח שהן תואמות באופן מלא את ההכרזות על פי שיטת אקול.
בשנת 2005 התעורר הנושא מחדש כאשר עיתונאי אנגלי בשם דויד רקס-טיילור, טען כי ריס הודה בפניו שהוא ושפירו אכן רימו.
לטענתו ריס דרש ממנו לא לגלות זאת עד להתרחשות שלושה אירועים: מותו של ריס, מותו של שפירו ושיעברו ארבעים שנה ממועד התחרות בבואנוס איירס.
הפרסום, אכן נעשה לאחר ארבעים שנה בדיוק.
הטיעון נראה מוזר, משום שריס היה יכול לבצע תהליך כזה באמצעות עורך-דין.
מהלך הכרזה תמוה של בוריס שפירו במשחק מול נבחרת קנדה.
האוברקול שלו הבטיח יד מאוזנת עם 16-18 נקודות.
כשהיו לו רק 8 נקודות.
הכרזה כזו עשויה להיות לא יותר מדי מסוכנת רק בהנחה, שלשותפו ארבעה קלפים בסדרת ה .
לריס היו ארבעה קלפים בסדרה זו, על אף שלא הכריז כלל לפני ההכרזה של שפירו.
התוצאה הסופית הייתה ששפירו וריס נפלו שלוש פעמים בחוזה מוכפל של 5 (שהקנה לקנדים 800 נקודות), בעוד בשולחן השני בו לא הייתה הכרזה כזו היו הבריטים בחוזה של 6 שבוצע והקנה לבריטים 1430 נקודות.
צולמו מספר תמונות של ריס ושפירו בהן הם מרימים את אצבעותיהם.
מספר האצבעות המורמות השתנה בין תמונה לתמונה.
ריס התעניין במרוצי כלבים ואפילו כתב ספר על נושא זה.
הוא היה חובב נלהב של קריקט ושחמט ואחרי מלחמת העולם השנייה הפך לאוהד של קבוצת הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס.
הוא שיחק תמורת כסף משחקים נוספים, בעיקר: פוקר, קנסטה ושש בש.
בשנים האחרונות של חייו שיחק בעיקר שש בש ומיעט לשחק ברידג'.
בשנת 1970 נישא לאלווין שרינגטון.
הם התגוררו בלונדון ואחרי כן בעיירת הנופש הוב, שבדרום-מזרח אנגליה.
בהוב נפטר מהרעלת אספירין בגיל 83. מסקנות חקירת מותו לא העלו ממצאים פליליים.
ריס כתב, לבד ועם אחרים, כ-90 ספרי ברידג'.
ספריו הצטיינו ברעיונות חדשניים לזמנו.
בנוסף לכך היה כתב הברידג' של העיתון "איבנינג סטנדרד" החל משנת 1981 ושל האובזרבר החל משנת 1950.
הוא כתב גם את מדור הברידג' של שני עיתונים נוספים: The Lady ו-the London Evening News.
ספרו The Expert Game דורג במקום הראשון בסקר מומחים, שערכה התאגדות הברידג' האמריקאית (ACBL) בין מומחים.
משתתפי הסקר התבקשו לבחור את עשרת ספרי הברידג' המועדפים עליהם.
בנוסף לכתיבת ספרים ערך מהדורות מחודשות של ספרים חשובים של שחקנים מהצמרת העולמית.
הספר The Blue Club, שנכתב על ידי בניטו גארוצו וליאון יאלוז (Léon Yallouze) נערך והותאם על ידי טרנס ריס, עם הקדמה של עומר שריף.
(Ely Culbertson) ערך והתאים ריס, שנה לאחר מותו של השחקן האמריקאי המצטיין.
ריס תרם רבות לפיתוח שיטת ההכרזה אקול, המקובלת גם היום.
בנוסף לכך פיתח שיטת הכרזה הנקראת Little Major.
כיום לא משתמשים בשיטת הכרזה זו.
שיטת ההכרזה Little Major נבנתה על ידי ריס, בשיתוף עם שותפיו בוריס שפירו ומאוחר יותר ג'רמי פלינט.
במקור פותחה השיטה, במטרה להראות את הסכנה שבשימוש בלתי מבוקר בשיטות הכרזה מלאכותיות.
למרות זאת כללה מאפיינים מעניינים.
אחרי שנתיים הפסיק איגוד הברידג' הבריטי את השימוש בה בטיעון שמספר השחקנים המשתמשים בה קטן מדי.
ריס היה הראשון לכתוב על עיקרון הבחירה המוגבלת.
עיקרון הבחירה המוגבלת מבוסס על יישומו של חוק בייס לשלב המשחק בברידג'.
על פי העיקרון, אם חסרים שני קלפים שווי ערך (למשל: K ו Q או Q ו J) ואחד הקלפים שוחק על ידי אחד היריבים, גדלה ההסתברות שהקלף השני נמצא אצל שותפו.
העיקרון מגדיל את סיכוייו של שחקן המכיר אותו לזכות במספר לקיחות גדול יותר.
יכולתו של ריס להתרכז הייתה יוצאת דופן.
שותפו של ריס, בוריס שפירו, תיאר יכולת ריכוז זו באופן ציורי: אם ריס היה הכרוז והיו מחליפים את שפירו בדומם באישה עירומה, ריס לא היה מבחין בכך.
כשהייתה הזדמנות לבצע זאת בפועל, שפירו הושיב אישה עירומה במקומו.
לאחר המשחק שאל את ריס האם הבחין במשהו יוצא דופן?
היה מצב יוצא דופן בחלוקת קלפי ה .
בשנת 1976 היה ריס קפטן שאינו משחק של נבחרת בריטניה באולימפיאדת מונטה קרלו.
ברנט שנקין (Brent Shenkin) ושותפו כשלו במשחקי המבחן לנבחרת והגיעו כשחקנים מחליפים.
אשתו של שנקין, שלא היה לה מושג כלשהו ברידג', שאלה את ריס: "האם אתה בוריס (שפירו)?" תשובתו: "לא מי את?" האישה ענתה: אני אשתו של ברנט.
ריס ענה מידית: "ברנט מי?" .
אמירות של ריס על ברידג':
"במרבית המשחקים, שחקנים מעריכים נכון את רמתם ומרוצים ממנה.
בברידג' אין שיטה מהימנה להשוות רמה של שחקנים יחידים.
כל שחקן רשאי לחשוב שהוא משחק היטב כמו כל שחקן אחר.
מסיבה לא ברורה, מרבית השחקנים מנסים לשכנע את עצמם ואחרים, שהם שחקנים הרבה יותר טובים ממה שהם באמת" .
"משחק הברידג' חושף תכונות של אנשים.
אדם שבחיים הרגילים הוא אזרח הגון ונבון, עשוי להתגלות ליד שולחן הברידג' כטיפש, יהיר, עקשן שאינו מוכן להודות בטעויותיו, חמדן ולא ישר" .
"שחקנים טובים נבדלים משחקנים ממוצעים בכך שהם משחקים עם 52 קלפים.
השחקן הממוצע משחק עם 26 הקלפים שהוא רואה".
מריו ג'ירוטי (באיטלקית: Mario Girotti, שנודע בשם הבמה שלו, טרנס היל ; נולד ב-29 במרץ 1939), הוא שחקן קולנוע ממוצא איטלקי, שהתפרסם בשנות ה-70 ככוכב סדרת "מערבוני הספגטי", טריניטי.
טרנס היל נולד בשנת 1939 בוונציה בשם מריו ג'ירוטי, לאב איטלקי מן העיר גוביו ואם גרמניה מן העיר דרזדן, למשפחה בת שלושה ילדים.
בשנת 1943 עבר עם משפחתו לעיירה בקרבת דרזדן, בה עבד האב ככימאי.
בשנת 1947 שבה המשפחה לאיטליה, לעיר אמליה שבאומבריה, שם סיים את לימודיו התיכוניים.
הוא התגלה כשחקן מוכשר כבר בהיותו ילד, ושיחק בסרטים איטלקיים רבים תפקידי ילדים.
בגיל 15 למד שלוש שנים בבית ספר למשחק.
משם המשיך בלימודי ספרות באוניברסיטת רומא.
הוא השתתף במספר סרטים איטלקיים, ביניהם של הבמאי לוקינו ויסקונטי.
לאחר מכן השתתף ב-4 מערבונים של "וינטו", המבוססים על ספריו של קרל מאי.
בשנת 1967 השתתף במערבון שצולם בדרום ספרד.
המפיקים ביקשו שיופיע תחת פסאודונים בעל צליל אמריקאי ולכן החליט להסב את שמו האיטלקי לשם "טרנס היל".
בסרט זה הכיר את אשתו לעתיד, לורי צוויקלבאואר, אמריקאית ממוצא בווארי.
השניים נישאו לאחר היכרות של חודשיים.
היל הופיע במשותף לראשונה ב-1959 בסרט "חניבעל" עם השחקן באד ספנסר.
השניים כיכבו החל משנת 1970 בסדרת סרטי "טריניטי ובמבינו".
היל גילם את "טריניטי" ואילו באד ספנסר גילם את "במבינו".
הסרט הראשון נקרא "קוראים לי טריניטי", ולאחריו הסרט "עדיין קוראים לי טריניטי"/"שמי הוא עדיין טריניטי".
זה הפך לסרט האיטלקי המצליח ביותר.
היל הופיע בכמה מערבונים בבימויו של אריה להולה בתחילת שנות השישים.
אחד מסרטים אלו, "דו-קרב בשמש (1965)" , הוא מערבון בהפקה גרמנית-איטלקית שהופץ ב-1965 ובו שיחק טרנס היל באחד התפקידים הראשיים.
התסריט היה של להולה בשיתוף עם מארק חלאסקו.
טרנס היל נשוי לשחקנית לורי צוויקלבאואר.
רוס נהרג בתאונת דרכים ב-1990.
טרנט ג'יימס אלייז'ה רוס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
רוס שיחק בתיכון ג'פרסון בפורטלנד בשנתיים הראשונות שלו, לאחר מכן שיחק שנה בתיכון הנוצרי מונטרוז.
בין השנים 2010–2012 שיחק רוס באוניברסיטת וושינגטון.
אחרי שנה ראשונה בינונית, בשנתו השנייה קלע 16.4 נקודות למשחק והחליט לאחר עונתו הטובה להירשם לדראפט ה-NBA.
רוס נבחר על ידי טורונטו ראפטורס בבחירה השמינית של דראפט ה-NBA 2012. ב-25 בינואר 2014, קלע רוס שיא קריירה של 51 נקודות (כולל 10 שלשות) במשחק הראפטורס מול לוס אנג'לס קליפרס.
ב-16 בפברואר 2013, ניצח רוס את ג'רמי אוואנס בגמר תחרות ההטבעות של סוף-שבוע האולסטאר.
רוס קיבל 58% מקולות הקהל בסיבוב הגמר.
בעונה זאת שיחק רוס 73 משחקים, פתח מתוכם ב-2 משחקים בחמישייה הפותחת, וקיבל 17.0 דקות למשחק בהן קלע 6.4 נקודות למשחק.
בנובמבר 2015 חתם רוס על הארכת חוזה בטורונטו, אשר נכנסה לתוקף בעונת , ל-3 עונות נוספות עבור כ-33 מיליון דולר.
בפברואר 2017, לאחר 4 עונות וחצי בטורונטו, הועבר רוס בטרייד לאורלנדו מג'יק בתמורה לסרג' איבקה.
לקראת עונת חתם על הארכת חוזה באורלנדו ל-4 עונות נוספות עבור כ-54 מיליון דולר.
ב-11 בפברואר 2023 שוחרר רוס מאורלנדו.
ב-15 בפברואר 2023 לאחר 6 שנים באורלנדו, חתם רוס בפיניקס סאנס.
טרנס מקנה היה אתנובוטנאי, אנתרופולוג אתנופארמקולוג וסופר אמריקאי בתחום הפסיכונאוטיקה, שאמנזים, וחקר חקר התודעה
מקנה כתב והרצה על מצבי מודעות שונים, מיסטיקה, סמים פסיכדליים, הזיות, מטאפיזיקה, שמאניזם, שפה, תרבות, אתנובוטניקה, טכנולוגיה, עתידנות, אנתאוגנים מבוססי צמחים, אלכימיה, פילוסופיה, אתנומיקולוגיה, איכות הסביבה והמקורות התאורטיים של התודעה האנושית.
הוא הטיף לשימוש אחראי בצמחים בעלי השפעות פסיכדליות (פסיכואקטיביות).
הוא ידוע בעיקר על ספריו בתחום חקר צמחים המשמשים לטקסים שמאניים ומצבי תודעה מורחבים.
כן נודע ב"תאוריית החדשנות" (novelty theory) שפיתח, ובנבואותיו לגבי תופעת 2012 והתאריך 21.12.2012, עליהן כתב החל מספרו הראשון "The Invisible Landscape" בשנת 1975 (עם אחיו הצעיר דניס מקנה).
מקנה כונה "טימותי לירי של שנות ה-90", "אחת הסמכויות המובילות על היסודות האונטולוגיים של השמאניזם" ו"הקול האינטלקטואלי של תרבות הרייב".
טרנס אנתוני בויד הוא כדורגלן אמריקאי, יליד גרמניה המשחק בקבוצת וולדהוף מנהיים.
בויד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הרטה ברלין, בשנת הצטרף לקבוצת המילואים.
בתחילת העונה הוא היה על הספסל, אך הצליח להשתלב בקבוצה וסיים את העונה עם 13 שערים.
בקיץ עבר לבורוסיה דורטמונד והצטרף לקבוצת המילואים.
ב-22 באוקטובר 2011 הצטרף בויד לקבוצה הראשונה, אך לא שיחק בה אף לא משחק אחד.
ב-17 ביולי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק קדם-עונה (לא רשמי) בהפסד 2:1 נגד רומא.
ב-21 ביולי 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0:4 נגד ווקר אינסברוק, בו הבקיע גם את שני שעריו הרשמיים הראשונים, ואף הוסיף בישול ובסיום המשחק נבחר לשחקן המצטיין.
את עונתו הראשונה סיים עם 13 שערים ועזר לקבוצה לסיים במקום ה-3 שמוביל למוקדמות הליגה האירופית.
בצעירותו היה בויד חלק מנבחרות הנוער של ארצות הברית.
ב-8 ביוני 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית נגד .
בויד נכלל בסגל הרחב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2014, אך לא נכלל בסגל הסופי.
ב-24 בינואר 2017 חתם בדארמשטאדט 98 מתחתית הבונדסליגה עד לסיום העונה.
בויד, נולד בגרמניה לאם גרמניה ואב אמריקאי.
זמן קצר לאחר שנולד, עברה המשפחה לקווינס, ניו יורק.
אחרי כמה שנים הוריו התגרשו ובויד חזר ביחד עם אימו לגרמניה.
טרנס קונגולו (בהולנדית: Terence Kongolo; נולד ב-14 בפברואר 1994 בפריבור שבשווייץ) הוא כדורגלן הולנדי אשר משחק בעמ דת הבלם בנאק ברדה מהארדיוויזי.
קונגולו גדל באקדמיה של פיינורד.
ב-14 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–3 על אקסלסיור רוטרדם.
ב-26 בספטמבר 2012 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–3 על ניימכן.
ב-3 ביולי 2017 חתם לחמש שנים במונקו.
ב-2 בינואר 2018 הושאל קונגולו להאדרספילד טאון.
ב-6 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–2 על בולטון וונדררס בגביע האנגלי.
ב-8 ביוני 2018 חתם באופן קבוע בהאדרספילד לארבע שנים.
ב-16 בינואר 2020 הושאל לפולהאם עד לסוף העונה.
ב-16 באוקטובר 2020 חתם באופן קבוע בקבוצה.
ב-1 בספטמבר 2022 הושאל ללה האבר מהליגה הצרפתית השנייה.
אחיו הצעיר רודני, משחק בקבוצת הירנפיין.
טרנס אלכסנדר ג'ונס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת אירי בייהוקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
לאחר קריירת תיכונים מוצלחת הודיע ג'ונס שישחק בשורות אוניברסיטת וושינגטון, אך ב-19 במאי 2010 שינה את דעתו וחתם באוניברסיטת קנטקי.
כבר במשחקו הראשון במכללה הציג ג'ונס יכולת מרשימה, כשקלע 25 נקודות והוריד 12 ריבאונדים נגד אוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי.
ב-11 בינואר 2011 קלע ג'ונס 35 נקודות במשחק נגד אוניברסיטת אובורן, ובכך שבר את שיא הנקודות במשחק לשחקן בשנתו הראשונה באוניברסיטת קנטקי.
ג'ונס הגיע עם קבוצתו עד שלב חצי גמר אליפות המכללות, שם הפסידה הקבוצה לאוניברסיטת קונטיקט בתוצאה 55–56. ג'ונס סיפק בשנתו הראשונה במכללה של 15.7 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק.
בשנתו השנייה באוניברסיטת קנטקי זכתה הקבוצה באליפות המכללות לאחר שגברה על אוניברסיטת קנזס בתוצאה 67–59 במשחק הגמר, בו קלע ג'ונס 9 נקודות והוריד 7 ריבאונדים.
ממוצעיו של ג'ונס בעונת האליפות היו 12.3 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק.
באפריל 2012 העמיד עצמו ג'ונס לבחירה בדראפט ה-NBA, יחד עם חבריו לקבוצה אנתוני דייוויס, מייקל קיד-גילכריסט, מרקיז טיג, דורון למב ודריוס מילר.
בדראפט נבחרו כל השישה, ובכך שברו את השיא למספר השחקנים מאותה אוניברסיטה הנבחרים באותו הדראפט.
ג'ונס נבחר בדראפט 2012 בבחירה ה-18 על ידי היוסטון רוקטס.
ב-4 בפברואר 2013, בעונתו השנייה ב-NBA, קלע ג'ונס שיא קריירה של 36 נקודות בניצחון קבוצתו על מילווקי באקס, ובכך הפך לשחקן השני הכי צעיר בתולדות היוסטון רוקטס שקולע 30 נקודות ומעלה במשחק (אחרי האקים אולאג'ואן).
ב-4 בנובמבר 2014 התלונן ג'ונס על כאבים ברגלו הימנית שהתבררו מאוחר יותר כדלקת עצבית.
בעקבות הפציעה נעדר ג'ונס מ-41 המשחקים הבאים של קבוצתו בעונת .
לקראת עונת חתם ג'ונס על חוזה לעונה אחת בניו אורלינס פליקנס, עבור כמיליון דולר, ובאמצע העונה שוחרר מהמועדון.
ב-5 במרץ 2017, לאחר שחרורו מהפליקנס, חתם ג'ונס על חוזה במילווקי באקס עד סיום העונה, אך הוא נופה מסגל הקבוצה לאחר שלושה משחקים בלבד.
לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת צ'ינגדאו איגלס מליגת ה-CBA שבסין.
לאחר תשעה משחקים בלבד שוחרר ג'ונס מהקבוצה, על אף שרשם ממוצעים מרשימים של כ-22 נקודות ו-11 ריבאונדים למשחק.
כחודש לאחר שחרורו מצ'ינגדאו חתם בסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
לקראת עונת 2018/2019 חתם בקבוצת אירי בייהוקס, אף היא מליגת הפיתוח.
בפברואר 2019 חתם על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים ביוסטון רוקטס, בה שיחק ב-4 עונותיו הראשונות ב-NBA.
לאחר שני משחקים בקבוצה חזר לשחק עבור אירי בייהוקס.
טרנס אנתוני קינסי הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דיז'ון מהליגה הצרפתית ומליגת האלופות של פיבא.
קינסי משחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קינסי החל את הקריירה שלו במכללת דרום קרולינה.
ב-2006 קלע לממוצע 15.8 נקודות למשחק וניסה את מזלו בדראפט ה-NBA.
לאחר שלא נבחר בדראפט ב-2006 הצליח קינסי לקבל חוזה ב-NBA וחתם בממפיס גריזליס.
ב-48 משחקים בעונה קלע 7.7 נקודות בממוצע.
בעונתו השנייה שיחק 11 משחקים עד ששוחרר מהקבוצה.
לאחר מכן ב-2008 חתם בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית, וסייע לה לזכות באליפות טורקיה ולהעפיל עד לרבע גמר היורוליג.
ב-1 באוגוסט 2008 חזר קינסי ל-NBA והצטרף לקליבלנד קאבלירס לעונה אחת בה מיעט לשחק.
ב-25 באוגוסט 2009 חתם קינסי שוב בפנרבחצ'ה ושיחק במדיה שנתיים, במהלכן קבוצתו זכתה פעמיים באליפות טורקיה תוך כדי שהוא זוכה ב-2010 בתואר ה-MVP של סדרת הגמר בליגה הטורקית.
ביולי 2011 חתם קינסי לעונה אחת באנאדולו אפס.
בעונה זו קבוצתו הגיעה עד לגמר הפלייאוף בליגת העל הטורקית שם הפסידו בסדרה 2–4 לבשיקטש.
ב-26 בספטמבר 2012 הצטרף לגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA אך נופה מהסגל הסופי.
ב-14 בדצמבר 2012 חתם קינסי בסקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית איתה קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק.
בהמשך אותה עונה עבר לאוניקאחה מלאגה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה.
ב-9 בספטמבר 2013 חתם קינסי לעונה אחת בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית.
ב-31 בינואר, במשחק היורוליג של קבוצתו נגד לוקומוטיב קובאן קלע 32 נקודות, לקח 5 ריבאונדים והוסיף 3 חטיפות.
באותו עונה קלע 14.8 נקודות ולקח 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק ביורוליג.
ב-4 באוגוסט 2014 חתם קינסי בניז'ני נובגורוד מליגת ה-VTB.
ב-22 ביולי 2015 חתם לעונה אחת בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.