tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשלהי אפריל 1945 הועבר לטירול ושוחרר ב-5 במאי 1945 על ידי חיילי הארמייה החמישית של הצבא האמריקני.
ב-1946 גלה מהונגריה, השתקע בארצות הברית והתמסר לכתיבת זיכרונותיו.
הוא הלך לעולמו בניו יורק ב-1967 והוא בן 80 שנים.
בתקופת כהונתו של קאלאי היה מצב היהודים בממלכת הונגריה טוב יחסית ממצבם בארצות השכנות.
בני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה וזכויותיהם נשללו, אך הם לא היו נתונים לסכנת השמדה ממוסדת.
עם זאת, אלפי יהודים מצאו מותם במחנות העבודה בעיקר בחזית הרוסית.
קאלאי מעולם לא הסתיר את עמדותיו האנטישמיות המסורתיות, אך התנגד לפתרון הסופי והתחמק מדרישות הגרמנים לפעול בתחום זה.
בשלהי דצמבר 1942 אושרה שוב העלייה מהונגריה, לאחר שהופסקה מספר חודשים קודם לכן עם ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין הונגריה לבריטניה.
ניתנה כמות מצומצמת של אשרות, תוך שיתוף פעולה בין הממשלה ההונגרית ובין משה קראוס מנהל המשרד הארצישראלי בבודפשט.
עם הכיבוש הגרמני פסקה העלייה.
מיקמק – הסדרה היא סדרת הנפשה לילדים המבוססת על העולם הווירטואלי של המשחק המוכר "מיקמק" משנת 2009. הסדרה שודרה ב-yes בשירות yesVOD kids ובערוץ ניקלודיאון, והחל מה-29 יוני 2018 הסדרה משודרת בשידורים חוזרים בערוץ זום למנויי yes החל מה-21 במרץ 2018 עלתה העונה הראשונה ב-HOT VOD Young.
בעקבות הצלחת הסדרה הופק ביולי 2013 סרט קולנוע בשם "המסע לכוכב המינימיקים".
לסדרה 3 עונות, כל פרק אורכו כ-12 דקות.
את המוזיקה הפיק חן גוסלר.
בדצמבר 2013 דובב לאנגלית הפרק השלישי של הסדרה, "הווירוס – חלק ב'".
מקס (לירון לב) – אמיץ, שובב ואהוב, אך מעט ילדותי.
תמיד ילחם על מטרות צודקות, ולא יוותר עד שיפתור כל בעיה, שלו, או של אחד מחבריו.
מקס אהוב ופופולרי בכל רחבי מיקמק סיטי.
בנוסף, מקס מאוהב בחשאי בזואי חברתו הטובה מילדות ומתבייש להציע לה חברות.
זואי (שירי גדני) – חכמה ושנונה, בוגרת יותר מחבריה.
היא בוחנת את המצב בראייה לטווח ארוך.
ידידתו הטובה של מקס ונראה שמאוהבת בו בסתר, אף שלא חשפה זאת עד כה, מחשש שמקס אינו חש כמוה.
בסרט היא ומקס נהפכים להיות חברים.
סאני (עמי סמולרצ'יק) – הגאון האולטימטיבי.
מחלץ את החבורה מכל בעיה בעזרת המצאות מבריקות וידע מדעי מדהים בכל התחומים.
מדבר בשילוב של נאיביות חמודה עם התחכמויות מעצבנות, דבר שלעיתים מעורר עליו את כעסם של חבריו שלא מבינים מה הוא אומר ולמה הוא מתכוון.
ג'ימבו (לירון לב) – נמהר ואימפולסיבי, קודם עושה ורק אחר כך חושב.
הוא אשף בגיטרה חשמלית ואלוף בגיטאר הירו.
המילה האופיינית לו היא "וואו", מילה שבה הוא משתמש בכל מיני מצבים, בכל פעם בטון ואינטונציה אחרת, בהתאם לרגש אותו הוא מביע.
ראש העיר (קובי פרג') – אומרים שהוא בן 2002, אבל אפילו הוא שכח מה גילו (אם כי בפרק 23 חגג את יום הולדתו ה-454 ושרו לו "שתזכה לשנה הבאה, עד 620 שנה").
תמיד מתעקש להוכיח שהוא צעיר ברוחו, ובכושר טוב יותר מכל הצעירים.
פוליטיקאי מיומן, ששורד כל השנים בתפקיד (אף על פי שבמשחק עליו מבוססת הסדרה יצא לחופשה פעם), בזכות העובדה שהוא מסכים עם כולם ומבטיח הבטחות, גם אם הן סותרות.
אדם חביב ובעל כוונות טובות, אך מבולבל ומעורפל.
קשה להבין אותו ואי אפשר לסמוך על המילה שלו.
מיקיאוולי (שירי גדני) – עשירה, מרושעת, תחמנית ונקמנית.
בעלת שאיפות גדולות, שלא תהסס לעשות כל שבידה, כדי להדיח את ראש העיר הזקן ולהגשים את מזימתה להשתלט על מיקמק סיטי כולה.
היא בעלת בוטיק למותגי אופנה יוקרתיים, שאותו היא רוצה להרחיב לעוד ועוד סניפים.
יד ימינה הוא מונדו, יצור ביבים, שמוכן לעשות הכול למענה, אף על פי שהיא לא יכולה לסבול את נוכחותו ואז היא לוחצת לו באף.
שונאת מינימיקים ואף ניסתה בסרט לחסלם.
מונדו (אילן גנני) – יצור מיוחד שאיש אינו יודע מאין בא ולאן הוא הולך, אך בסרט "המסע לכוכב המינימיקים" מתגלה כי הוא מינימיק.
חנפן וגמלוני שכל מטרתו בחיים היא לקבל יחס כלשהו מגברת מיקיאוולי.
מוכן לעשות כל דבר שהיא תבקש כדי לספק את רצונותיה.
בחלומותיו הפרועים, הוא וגברת מיקיאוולי נשואים באושר ומגדלים מונדואים קטנים.
המאכל האהוב עליו הוא זבובים אותם הוא לוכד.
לדמות זו יש אפליקציה "מונדו" שמיועדת למכשירי אנדרואיד בלבד.
בסרט מתגלה כי הוא המינימיק האבוד והוא בקע מאחת מהביצים הגדולות.
הוא התגלה במדבר ואומץ משם על ידי מיקיאוולי.
אלקסיס (שירי גדני) – גאוותנית, עסוקה בעיקר במראה החיצוני וביצירת רושם שהיא הטובה ביותר בכל דבר.
אין שני לה בכל מה שקשור למצבים חברתיים ושמירה על מעמדה הרם – היא תעשה הכול, כולל לרמות, לגנוב, להתחנף, ולהשתמש בעושרה של אמה, גברת מיקיאוולי.
חברתה הטובה ביותר היא דולי, אותה היא מנצלת לרעה.
דולי (שירי גדני) – הולכת אחרי אלקסיס לכל מקום.
לכאורה, ג'ינג'ית קטנה וחמודה, אך למעשה, חמת מזג.
בדומה לענק הירוק, כאשר היא כועסת, גופה גדל לממדים ענקיים.
אז היא יכולה להיות אלימה ומסוכנת, וכולם מפחדים ממנה (חוץ מאלקסיס).
משמשת כשומרת הראש של אלקסיס בזכות התכונה הזו שלה.
מתאהבת בג'ימבו בפרק 4 בעונה השנייה, באותו הפרק מתגלה כי קיבלת את התכונה לגדול בעקבות אכילה של עוגת ניסיון של סאני.
אקסל (קובי פרג') – גולש, איש טבע וזן, שחי חיים פשוטים, על חוף הים ועוסק בתורות לחימה, וחי על פי פילוסופיה שיצר לעצמו שנקראת הרוח הגדולה.
נדמה שהוא מקבל כל דבר בשלווה סטואית, אך בשעת צרה, הוא הראשון לעזור.
מבוגר קצת מהחבורה ומשמש מעין אב רוחני שלהם, אך עם זאת, נהנה לחגוג בחברתם ותמיד מנדב את המקום שלו למסיבות שהם עורכים.
רייני (שירי גדני) – אחותו הקטנה של מקס.
בעלת מוח חריף ותושייה רבה אותה היא שואבת לרוב מספרי הפנטזיה שלה.
מזדנבת לפעמים אחרי החבורה, דבר אשר מוציא את מקס מדעתו.
פנסי – מינימיק המחמד של אלקסיס.
כמו בעליו, הוא מגונדר ומפונק.
אוהב סיכות, תכשיטים, סירוקים, ליטופים ופינוקים.
תמיד ישמח להתלוות אל אלקסיס לטיולים כשהוא בתיק היד שלה, או סתם לשבת על ספסל בפארק ולאכול עוגיות יוקרתיות בצבע ורוד.
אלביס – מינימיק המחמד של זואי.
שותף מלא להרפתקאות ולחוויות של החבורה ותמיד ימצא דרך לעזור בדרכו המיוחדת.
חובב מושבע של חומפים ומאפינס.
אויבו של פנסי, ויורק אש.
אוהב בעיקר פירות, והתקשה בסרט לבקוע מהביצה.
תיאור חיצוני: בצבע כחול בהיר, אף גדול ואדום, ושיער ארוך וכחול.
דראקו – מינימיק טוב לב ואחראי המופיע גם בסרט.
שף בעל תוכנית טלוויזיה משלו.
הוא פרש ממקצועו כשטעם מהמרק של מונדו.
הופיע בפרק 11 של העונה הראשונה.
אנטוניו וירוס – הופיע בפרקי ההמשך 2 ו-3 של העונה הראשונה.
ניסה להפנט את ראש העיר ולהשתלט על מיקמק סיטי יחד עם מיקיאוולי.
היה מאוהב במיקיאוולי וגם היא הייתה מאוהבת בו.
הלנה ון-דר מיק – הופיעה בפרק 4 של העונה הראשונה.
ראש העיר הכין נשף לכבודה, הבת של אייל ההון הנודע קורנליוס ון-דר מיק.
מיק-ויקטור פלדמק – הופיע בפרק 10 של העונה הראשונה.
היה עורך דינו של מונדו ועזר למיקיאוולי ומונדו לתבוע את מקס, אך כשל.
המיקטרול – הופיע בפרקים 6 ו-12 של העונה הראשונה.
שקרן וערמומי, אוהב מאוד לדגדג מיקמקים.
ארמיק בריידן – מיקמק מפורסם, כוכב הסדרה "מיקמקים חסרי מנוח" בגילום מוק.
הופיע בפרק 2 בעונה השנייה.
בסוף הפרק בו הופיע מונדו חושף את מראו האמיתי וארמיק בריידן עובר לשחק בסדרה "היפים והמיקמקים".
בנוסף ניסה לכבוש את לבה של זואי, אך קנאתו של מקס לא הובילה לדבר, אם כי מקס אמר שהוא לא מקנא.
פרופסור מיקמונד פרויד – הפסיכיאטר הטוב ביותר במיקמק סיטי ומדען מוכשר.
בסדרה הופיע בפרק 6 של העונה השנייה, בו מיקיאוולי רכשה את שירותיו כדי לגרום למונדו להבריא.
חבר בשלישיית הפרופסורים ואחיה של פרופסור קרול פרויד.
בולי הבריון – הופיע בפרק 9 בעונה השנייה.
הוא שגילה שסאני הוא סופר-מיקמק.
בסוף הפרק התגלה כי מונדו העריץ אותו.
בעל עיניים אדומות, דבר מאוד לא רגיל אצל מיקמקים.
טומי – הופיע בפרק 9 בעונה השנייה.
מאוד דומה לסאני באופי ובמראה החיצוני.
הופיע בפרק 10 בעונה השנייה.
הוזמן ליום הולדתו של ראש העיר והוריד לו את השפם, מה שגרם לתסבוכת גדולה בפרק.
מר מיקובסקי – הופיע בפרק 11 בעונה השנייה.
בפרק הוזמן לבית חולים בשל הצינון שלו, ובעקבות כך הקימו בחירות לחבר מועצה שיחליף אותו.
ארתור מיקלשטיין – היה יועץ הבחירות של מונדו למועצת העיר בפרק 11 בעונה השנייה.
משלב מיקמקית (עברית במקור) ואנגלית.
העונה הראשונה שודרה במספר ערוצים:
yesVOD kids: העונה עלתה לשירות לראשונה ב-28 ביולי 2011, והסתיימה ב-12 באוקטובר 2011. הפרקים שודרו כל אחד בפני עצמו.
Mik Cinema: הקולנוע באתר מיקמק, העונה שודרה לראשונה מה-3 באוגוסט 2011 (קצת לאחר תחילת העונה ב-yesVOD) עד ה-30 באוקטובר 2011 (קצת לאחר סיום העונה ב-yesVOD).
הפרקים שודרו כל אחד בפני עצמו.
ניקלודיאון ישראל (yes): הפרקים שודרו מה-9 באוקטובר 2011 עד ה-17 באוקטובר 2011. הפרקים שודרו באופן של כל 2 פרקים ברצף בימי ראשון עד חמישי.
ערוץ זום: הסדרה שודרה בשידורים חוזרים החל מ-28 ביולי 2018 למנוי yes ,HOT ופרטנר tv.
HOT VOD young: העונה עלתה לשירות החל מה-21 במרץ 2018.
עונה זו כוללת את פרקים 1–13 של הסדרה.
העונה השנייה משודרת במספר ערוצים:
yesVOD kids: העונה החלה את שידוריה לראשונה ב-21 ביוני 2012, והסתיימה ב-8 ביולי 2012 יחד עם סיום העונה בניקלודיאון.
כל פרק משודר בפני עצמו.
Mik Cinema: הקולנוע באתר מיקמק, העונה משודרת מ-21 ביוני 2012. הפרקים משודרים כל אחד בפני עצמו.
ניקלודיאון ישראל (yes): הפרקים שודרו לראשונה באופן של כל 2 פרקים ברצף מה-1 ביולי 2012 עד 8 ביולי 2012. הפרקים שודרו כל יום בימי ראשון-חמישי.
ערוץ זום: הסדרה שודרה בשידורים חוזרים החל מ-28 ביולי 2018 למנויי yes ,HOT ופרטנר tv.
HOT VOD young – העונה עלתה לשירות החל מחודש אוגוסט 2018.
עונה זו כוללת את פרקים 14–26 של הסדרה.
עונה זו כוללת ארבעה פרקים בלבד.
הפרק הראשון של העונה פורסם בערוץ היוטיוב של מיקמק בשנת 2014, לכבוד המונדיאל של אותה שנה.
הפרק השני נוסף בחודש יולי 2019 לשירות HOT VOD young.
שני פרקים נוספים הופצו ב-1 באוגוסט 2021 ל-HOD VOD young.
מספר הפרק(בסדרה) מספר הפרק(בעונה) שם הפרק תאריך שידור מקורי 27 1 הגביע הוא שלנו 3 ביולי 2014 28 2 חורף תמידי 14 ביולי 2019 29 3 מיקאדברה 1 באוגוסט 2021 30 4 משרתן של שתי אדוניות
מספר קצרים הופצו לערוץ היוטיוב של מיקמק לפני שידור הסדרה; קטעי פספוסים הופצו במהלכה.
מספר הפרק שם הפרק 1"מקס מציג את עצמו"2"זואי מציגה את עצמה"3"סאני מציג את עצמו"4"ג'ימבו מציג את עצמו"5"אלכסיס ודולי מציגות את עצמן"6"ראש העיר מציג את עצמו"7"רייני מציגה את עצמה"8"מיקיאוולי מציגה את עצמה"9"מונדו מציג את עצמו"
מספר הפרק שם הפרק3"הווירוס – חלק ב'" 13"סאניום 77"17"השיר של ג'ימבו"19"ההחלפה"20"הבאג של מונדו"26"ההצגה של ראש העיר"
בתחילת השנה האזרחית 2013, נשאל בסקר באתר מה מיקמקים ירצו לשנה החדשה: מופע מיקמק, עונה שלישית לסדרה וסרט מיקמק.
סרט מיקמק הגיע למקום השני כאשר הסדרה במקום הראשון.
באתר המכללה הישראלית לאנימציה נחשף בכתבה לקראת סוף השנה כי האולפנים שעובדים על הסדרה עובדים בימים אלו על סרט באורך מלא.
הסרט עלה לאקרנים בקיץ 2013, במאי הסרט שי כרמלי פולק ותסריטאי הסרט גיא צחורי אמרו ישנה אפשרות לסרט המשך.
בנוסף, בשלושת החודשים הראשונים להקרנות הסרט נמכרו כל הכרטיסים מבעוד מועד מה שנחשב למעין שובר קופות באפריל 2013 יצא לראשונה הספר המסע לכוכב המינימיקים המבוסס על הסרט ואותו דמות אשר יצרה תמי- שם טוב בו בספר זה יש 150 עמודים.
ובינואר 2014 היה ניתן לקנות בובות המשחק החדשות של הסרט אך על פי שלאחר הסגירה שהתקיימה במאי 2014 בחמשת סניפי המיקפה ושלושת סניפי המיקסינימה לאחר שנחלו כישלון כספי גדול וחוסר ביקורים בהם וב-2015 ניתן לקנות הבובות האלה כבר חנויות חברת הפנינג כבר חצי שנה.
ונכון ב-30 ביולי 2015 הסרט זכה לאפליקציה מיוחדת חדשה שבשם הסרט במשחק זה יש 31 שלבים העיר, הר הגעש, החלל, כוכב המינימיקים, הנהר ועוד וב-7 בינואר 2016 האפליקציה של הסרט יצאה לראשונה לאייפון ואייפד לגרסת הiOS.
לא היה ניתן לצפות בו מאחר שבמאי 2014 נסגרו כל חמשת סניפי המיקפה ושלושת סניפי המיקסינימה לאחר שנחלו כישלון כספי גדול וחוסר ביקורים בהם.
החל מה- 16 ביולי 2015 ניתן לצפות בסרט בבתי הקולנוע הרגילים.
החל מ-21 בדצמבר 2015 ניתן לצפות בסרט בYes ובHot.
והחל מינואר 2016 ניתן לקנייה ב-DVD.
מיקלוש שרקן (בהונגרית: Sárkány Miklós; 15 באוגוסט 1908 – 20 בדצמבר 1998) היה שחקן ומאמן כדורמים יהודי-הונגרי.
פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ו-3 פעמים ברציפות אלוף אירופה בכדורמים (פריז 1931, מגדבורג 1934 ולונדון 1938).
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו גאורג ברודי ואישטוואן ברטה שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית.
בטורניר עצמו שיחק במשחק אחד.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה שרקן במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים פעם שנייה ברציפות לצידו שיחק גאורג ברודי, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה עם השחקן היהודי ז'ראר בליץ.
בטורניר עצמו שיחק בשלושה משחקים.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בלונדון, בריטניה בשנת 1938 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת הולנד.
לאחר מלחמת העולם השנייה כיהן כמאמן נבחרת הונגריה בין השנים 1947-1945. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במונטה קרלו, מונקו בשנת 1947 סיים עם נבחרת הונגריה במקום רביעי.
בשנת 1958 היגר שרקן לוופרטל, מערב גרמניה ובין השנים 1973-1968 אימן את נבחרת הכדורמים של גרמניה המערבית.
בשנת 1998 נפטר שרקן בווינה, אוסטריה.
מיקסומטוזיס (לועזית: Myxomatosis) היא מחלת ארנבים הנגרמת על ידי וירוס המיקסו.
המחלה זוהתה לראשונה במעבדה באורוגוואי בסוף המאה ה-19. ב-1950 החלה ממשלת אוסטרליה להשתמש בווירוס כנשק ביולוגי להשמדת אוכלוסיית הארנבים במערב אוסטרליה שנחשבו באזור זה כמזיקים.
המחלה זוהתה לראשונה ב-1896 בארנבים שיובאו לאורוגוואי.
ב-1938 נעשו באוסטרליה בדיקות שטח למדידת היעילות של המחלה בצמצום אוכלוסיית הארנבים במערב המדינה.
הניסויים הראו שמרגע ההדבקה המחלה קוטלת את הארנב תוך כ-4 ימים ביעילות של כמעט 100%.
ב-1950 היא הופצה בקנה מידה רחב, ההשפעה הייתה מידית ותוך שנתיים צומצמה האוכלוסייה מ-600 מיליון פריטים לכ-100 מיליון בלבד.
בתקופה זו החלו חלק מהארנבים לפתח חיסון טבעי לווירוס והיום היא קטלנית רק ב-50% מהמקרים.
כדי להגביר את יעילות הווירוס פותח זן קטלני יותר ששוחרר באוסטרליה ב-1996.
זמן קצר לאחר הפצת הווירוס באוסטרליה המחלה הופיעה גם באירופה, כנראה על ידי אנשים פרטיים שייבאו ארנבים חולים.
ב-1955 נפטרו כ-95% מהארנבים בממלכה המאוחדת ובעקבות כך נפגעו גם בעלי חיים אחרים כגון העיט המלכותי הספרדי ושונר איברי שכיום בסכנת הכחדה.
מאז, חלק מהאוכלוסיות שנפגעו הצליחו להשתקם, אך חלקן עדיין בסכנת הכחדה.
קיים חיסון למחלה המשמש לרוב לחיסון ארנבים מתורבתים המשמשים כחיות מחמד.
באוסטרליה, נאסר בחוק השימוש בחיסון, או ייבוא שלו למדינה, כדי להימנע מהאפשרות שהוא יזלוג לאוכלוסיות הפראיות ויעזור להם בפיתוח עמידות למחלה.
מיקלי (בפינית: Mikkeli) היא בירת אזור סאבו הדרומית שבדרום-מזרח פינלנד, והעיר הגדולה בו.
מיקלי שוכנת לחופו של אגם סאימה, וממוקמת כ-257 צפונית-מזרחית קילומטרים מטמפרה, כ-106 קילומטרים צפונית-מערבית ללאפנראנטה, וכ-230 ק"מ צפונית להלסינקי.
העיר ממוקמת במקום ה-39 בגודל תחום השיפוט שלה, ובמקום ה-20 בגודל אוכלוסייתה בפינלנד.
העדויות הקדומות ביותר להתיישבות במקום קיימות החל מתקופת האבן.
במאה ה-17 המקום נקרא לראשונה על שם המלאך מיכאל, הפטרון של הכנסייה המקומית.
שימוש רשמי בשם נמצא בהתכתבויות של בית המלוכה השוודי כבר בשנת 1604.
בראשית המאה ה-18, המתיחות בין שוודיה לאימפריה הרוסית הפכו את מיקלי לחשובה בגלל מיקומה האסטרטגי.
העיר הלכה והתפתחה, ובמהלך השנים שקדמו למלחמה הצפונית הגדולה, הפכה למרכז לתעבורה ומסחר.
בשנת 1809 הפכה פינלנד לחלק אוטונומי מהאימפריה הרוסית, וב-7 במרץ 1838, הכריז ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, על הקמת העיר מיקלי, ובשנת 1842 ניתן לה שלט האצולה שלה.
Infantry Museum - המוזיאון מציג את הפיתוח, הציוד והפעילויות של חיל הרגלים הפיני מיום הקמתו ועד היום.
מוזיאון האמנות המקומית של מיקלי - מציג תערוכות קבועות ומתחלפות
המוזיאון הצבאי במיקלי - תערוכת צילומים ופריטים מהמלחמות בהן השתתפה פינלנד.
מוזיאון סאבו הדרומית - מכיל פריטי אמנות וחפצים שימושיים המייצגים את ההיסטוריה של העיר והאזור.
מוזיאון השעווה במיקלי - מציג 80 דמויות בינלאומיות.
מרכז הטבע אורפולה - מוזיאון פתוח לילדים, הממוקם בשמורת הטבע אורפולה.
מיקסטורה היא שימוש באקורד כרומטי לשם יצירת גוון.
להבדיל מתפקידם ה"רגיל" הפונקציונלי של אקורדים, להוביל ולמשוך אל מרכזים טונאליים ואל דרגות שונות, המיקסטורה מחליפה לרגע (או לפרק זמן) אקורד דיאטוני לשם גיוון והעשרת המצלול.
מלחינים חשובים לדוגמה שנהגו להשתמש רבות במיקסטורות הם שופן, שוברט ורחמנינוב.
בנוסף, מלחיני מחזות זמר ומוזיקה לסרטים מרבים להשתמש במיקסטורות בזכות הרגשנות הרבה שלהן.
שימוש באקורד השאול מהסולם שווה הטוניקה.
לדוגמה בסולם מז'ורי שימוש בדרגה רביעית מינורית הוא מיקסטורה פשוטה.
בסולם מז'ורי: ראשונה מינורית, שנייה מוקטנת, שנייה מז'ורית על מדרגה שנייה מונמכת (נפוליטנית), שלישית מזורית על מדרגה שלישית מונמכת, רביעית מינורית, חמישית מינורית, שישית מז'ורית על מדרגה שישית מונמכת.
שביעית מז'ורית על מדרגה שביעית מונמכת.
הגבהת טרצה של אקורד מינורי או הנמכת טרצה של אקורד מז'ורי שאינה יוצרת מיקסטורה פשוטה ואינה דומיננטה שניונית כלומר אינה באה ליצור משיכה למרכז טונאלי חדש.
לדוגמה בסולם מינורי דרגה שנייה מז'ורית.
בסולם מז'ורי: שנייה מז'ורית, שלישית מז'ורית, שישית מז'ורית, שביעית מינורית, שביעית מז'ורית.
בסולם מינורי: שנייה מינורית על מדרגה שנייה מונמכת, שלישית מינורית, שישית מינורית, שביעית מינורית.
מיקסטורה פשוטה שאותה הופכים גם למיקסטורה שניונית לדוגמה בסולם מז'ורי, אקורד מינורי, שבנוי על מדרגה שלישית מונמכת.
בסולם מז'ורי: שנייה מינורית על מדרגה שנייה מונמכת, שלישית מינורית על מדרגה שלישית מונמכת, שישית מינורית על מדרגה שישית מונמכת, שביעית מינורית על מדרגה שביעית מונמכת.
בסולם מינורי: שנייה מז'ורית, שלישית מז'ורית על מדרגה שלישית מוגבהת, שישית מז'ורית על מדרגה שישית מוגבהת, שביעית מז'ורית על מדרגה שביעית מוגבהת.
בדידו ואניאס מאת הנרי פרסל בסוף המערכה הראשונה במקהלה To the hills and the vales במילים cool shady האקורד הוא חמישית מינורית.
בסונטה לפסנתר מאת שוברט דויטש 958 מס' 1 בתיבה 5 ישנה שביעית מז'ורית הבנויה על מדרגה שביעית מונמכת.
בפנטזיה מאת שומאן אופוס 17 פרק 3 בתיבה שנייה מופיע האקורד רביעית מז'ורית.
בסימפוניה התשיעית של שוברט בתיבה מספר 26 מופיעה הדרגה השביעית מז'ורית.
מיקסטייפ הוא שם כללי שניתן לאוסף שירים שהוקלטו או נאספו למטרה מסוימת.
המיקסטייפ משקף בדרך כלל טעם מוזיקלי אישי, ויכול לכלול אוסף שירים מועדפים, אוסף שירים הקשורים ביניהם על ידי נושא משותף או שירים המייצגים אמירה אישית לנמען מסוים.
חובבי מיקסטייפים רבים מאמינים כי על ידי בחירה זהירה של השירים באוסף ניתן ליצור אמירה אמנותית.
המיקסטייפים הראשונים הנפוצים ביותר היו בוטלגים שנמכרו בשוקי פשפשים בשנות ה-60 המאוחרות ועד שנות ה-80 המוקדמות.
המיקסטייפים הביתיים נהפכו לפופולריים בשנות ה-80.
בשנים הראשונות של ההיפ הופ, המוזיקה הייתה קיימת רק בהופעות חיות, והופצה באמצעות קלטות של מופעים.
המיקסטייפים הראשונים של הז'אנר הוקלטו באמצע שנות ה-70 בניו יורק, וככל שהיו זמינים יותר, החלו מעריצים לאסוף את המיקסטייפים ולסחור בהם.
משנות ה-90 החלו המיקסטייפים לשמש לקידום זמרים חדשים או להוצאת חומרים במטרה לקדם אלבומים רשמיים.
כיום המיקסטייפים הם אלבומים באורך מלא שפורסמו בחינם, ובהם שירים מקוריים, רמיקסים לשירים פופולריים או שירי "פריסטייל".
מיקסינות (שם מדעי: Myxini) היא מחלקה של מיתרניים חסרי לסתות המזכירים במראם צמדאים אך הם ריריים יותר, חיים בעומק הים והם חסרי עמוד שדרה אמיתי.
הם היצורים המפותחים ביותר שאינם בעלי עמוד שדרה וקרובים מאוד לחולייתנים האמיתיים.
בתוך מחלקה זו ישנה סדרה אחת - מיקסינאים (Myxiniformes) ובה משפחה יחידה - מיקסיניים (Myxinidae).
יצורים אלה בעלי גולגולת אבל הם חסרים עמוד שדרה והם מזכירים את החולייתנים הראשונים שהתפתחו.
הם קרובים רחוקים של הצמדים אך לא ברור מה טיב הקשר ביניהם - הצמדים הם חולייתנים אמיתיים.
אלו יצורים ריריים באורך 18–127 ס"מ.
הם בעלי גופים מכוסי ריר, ללא קשקשים ועור וללא גפיים.
הזנבות רחבים ועוזרים להם לנוע.
הם מזכירים במראם צלופחים עיוורים.
ראשם חשוף ומכיל בעיקר פתח פה בעל שיניים קטנות העוזרות להיאחז בטרף.
צבע המיקסינות יכול להיות כחול, אפור, שחור או לבן.
על נחיריהם ישנם שפמים משתרבבים והשינים בולטות מחוץ לפיהם.
תזונתם של המיקסינות מתבססת בעיקר על תולעים ימיות שונות, אותן הם גורפים מהמים או מהסלעים.
הם ניזונים גם מחלקי גוף ואיברים של יצורים גדולים יותר כמו דגים, חולייתנים ימיים ורכיכות.
ההתחפרות במעי יצורים אחרים הורגת אותם לעיתים קרובות.
כמו כן המיקסינות הם אוכלי נבלות הניזונים מיצורים השוקעים במותם לתהומות.
עם זאת הם אינם מוצלחים בגירוד הבשר המת וצריכים לחכות שהוא יירקב או ייעשו בו חורים.
מיקסוטוקסודון (שם מדעי: Mixotoxodon; משמעות השם: "מעורב עם טוקסודון") הוא סוג יונק פרהיסטורי מסדרת הנוטונגולאטויים הקדומה שחי בתקופת הפליסטוקן.
יונק זה חי באמריקה הדרומית, אך במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה היגר צפונה לאמריקה המרכזית ולדרום אמריקה הצפונית, בה נתגלו שרידיו ממקסיקו עד לדרום טקסס.
זהו המין היחיד בסדרתו שהיגר צפונה.
מאובניו נתגלו ב-1957 באתרי חפירות שונים אשר הכילו בעיקר מאובני גולגולת ושיניים.
הוא קיבל את שמו מכיוון שמאובניו דמו לאלה של קרובו המפורסם, הטוקסודון, בעל חיים דמוי-היפופוטם שחי באותו זמן.
שני סוגים אלה היו מהאחרונים שבפרסתנים המקוריים של אמריקה הדרומית.
המיקסוטוקסודון היה גדול כמו קרנף חסר-קרן, דמה לו במראהו והגיע למשקל 3.8 טון, מה שהפך אותו לגדול שבבני סדרתו.
הייתה לו לסת גלילית ובעלת שיניים צרות יותר מאשר לטוקסודון, כך שככל הנראה ניזון בצורה אחרת מצמחייה נוקשה יותר.
מאובניו האחרונים שנתגלו תוארכו לתקופה של לפני 12,000 שנה.
מיקסוזאורוס (שם מדעי: Mixosaurus; מילולית: "לטאה מעורבת") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאורים שחי בתור הטריאס.
במראהו הוא היה נראה כצורת מעבר בין איכתיוזאורים נחשיים כמו הסימבוספונדילוס לבין אחרים שהזכירו דולפין בצורתם כמו האיכתיוזאורוס.
הוא היה קרוב בעיקר לסוג פלרודון (Phalarodon).
המיקסוזאורוס היה מהנפוצים שבאיכתיוזאורים שנמצאו בתור הטריאס, ומאובנים שלו התגלו בסין, טימור ואינדונזיה, ברחבי אירופה עד סבאלברד ואף בקנדה, אלסקה ונבאדה שבאמריקה הצפונית.
שלושה מיני מיקסוזאורוס נמצאו, הראשון שבהם התגלה ב-1887. הוא היה קטן ממדים יחסית, באורך 1–2 מטר והיה בעל סנפיר גבי קטן, זנב ארוך ורחב וארבע גפיים דמויי משוטים, איתם ריחף במים.
הוא היה בעל ראש וגב קדמי שהיה גבוה יותר מאחורי הגוף והזנב.
לסתותיו היו צרות ונועדו לתפיסת דגים מהירים וחלקלקים.
מיקלוש פַרַאגוֹ (במקור גולדמן עד שנת 1899, בהונגרית: Faragó Miklós; צ'ונגראד, 24 בפברואר 1884 – תל אביב, 15 במרץ 1972) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מוציא לאור, ניצול שואה שעלה לישראל בשנת 1946 מקים הוצאת "הרומן הזעיר", יחד עם שני בניו שעלו לישראל בתחילת מלחמת העולם השנייה.
פראגו סיים את לימודיו בתיכון בסולנוק ובסגד, לאחר מכן המשיך את לימודיו כסטודנט באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), ובשנת 1905 נכנס למקצוע העיתונאות.
הוא הפך ראשית לכתב בעיתונים בארד, ולאחר מכן עבד במערכת העיתונות של "סגד והמחוז".
משנת 1907 כבר עבד בעיתונים בבודפשט, משנת 1910 ועד סוף המהפכות בשנת 1919 עבד באֶשְט ("ערב" בהונגרית).
עבודתו העיתונאית המצטיינת ביותר נופלת לתקופה זו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שלח כתבות משדה הקרב.
בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה חבר במנהלת העיתונות ולאחר הנפילה היגר לאוסטריה, ומשם עבר לקלוז'-נפוקה שהפכה אז להיות חלק מרומניה.
בתקופה זו הקים את "חברת הספרים וההפצה פאלאס", אותה פיתח להיקף משמעותי.
הוא שב לאוסטריה בשנת 1926, ושנתיים לאחר מכן שב להונגריה בשנת 1928, אך לא הצליח לעסוק בעיתונות.
בשנת 1932 ייסד את סדרת החוברות בכריכה רכה בשם "רומני הכרך" (הו') שפורסמו בין השנים 1932–1942. אלו היו רומנים בכריכה רכה (יומני משרתות) שנודעו במחירם "עשרה גרוש לחוברת" ובתוכן האיכותי שבהם.
עד קיץ 1942, עד שנכנס לתוקפו צו שנקרא "יומני המשרתות".
בעשר השנים הללו הוא הוציא לאור כמעט 1,000 סיפורים.
בשנת 1939 הגיע מיקלוש פראגו לארץ ישראל עם אשרת תייר, ואחריו הגיעו לאשקלון באונית מעפילים שני בניו אברהם וישראל (אנדראש ואישטוואן).
הוא סייע להם בהקמת הוצאת "הרומן הזעיר", וחזר בשנת 1940 לאשתו שנשארה בהונגריה.
לאחר שאשתו נספתה, עלה בשנת 1947 לארץ ישראל, והצטרף לבניו בניהול ההוצאה.
ההוצאה פעלה בין השנים 1939–1961 במהלכן יצאו לאור קרוב ל-1000 חוברות של "הרומן הזעיר", שהפך בשנת 1952 לשבועון "הקולמוס".
חלק גדול מן החוברות היו תרגומים של ספרוני הסדרה שיצאו לאור בהונגריה.
הוא נפטר בתל אביב בשנת 1972.
מיקסדמה (בעברית: "בצקת רירית"), הוא מצב רפואי הנגרם עקב תת-תריסיות קשה.
באופן מילולי המונח מתייחס לשינויים העוריים הנגרמים בשל תת-פעילות של בלוטת התריס, עם יצירה של בצקת שאינה גומתית.
במצב קיצון מיקסדמה עשויה להוביל לתסמינים מסכני חיים כולל היפותרמיה, האטה בקצב הלב, ירידה במצב הכרה עד כדי תרדמת ("מיקסדמה קומה").
כיום מצב זה נדיר בזכות זמינות גבוהה של בדיקת דם לתפקודי תריס המובילה לאבחנה וטיפול בתת-תריסיות בשלב מוקדם.
מיקסדמה טופלה לראשונה בהצלחה בשנת 1891, כאשר ג'ורג 'רדמיין מוריי אבחן אישה בת 46 הסובלת מהמחלה.
הוא טיפל בה בעזרת תמצית מבלוטת התריס שנלקח מכבשה.
המטופלת השתפרה משמעותית תוך מספר שבועות וחיה 28 שנים נוספות עם המשך טיפול בתמצית בלוטת התריס.
נכון ל-2020, הטיפול במיקסדמה כולל מתן הורמון תריס חלופי סינתטי.
מיקלוש רוז'ה (במקור רוזנברג, בהונגרית: Rózsa Miklós; בודפשט, 18 באפריל 1907 – לוס אנג'לס, קליפורניה, 27 ביולי 1995) היה מלחין יהודי-הונגרי-אמריקאי, זוכה פרס אוסקר שלוש פעמים.
הוא ידוע בכמעט מאה פסקולים שלו, אך הוא תמיד היה מחויב למוזיקה הקלאסית.
רוז'ה קיבל את פרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע על המוזיקה שלו עבור בכבלי השכחה של היצ'קוק (1946), החיים הכפולים של ג'ורג' קיוקור (1948), ובן חור של סם צימבליסט.
מיקלוש רוז'ה נולד במשפחה יהודית לדיולה רוז'ה (עד 1897 רוזנברג) (1878–1943), מנהל מפעל נעליים, ורגינה ברקוביץ'.
סבו וסבתו מצד אביו היו מור רוזנברג (1844–1900), סוחר, וקטלין הרצוג.
וסבו וסבתו מצד אמו היו אנטל ברקוביץ' ופאני רוטר (1851–1910).
רוז'ה סיים לימודי הנדסה כימית באוניברסיטה לייפציג, ולמד במקביל גם בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג.
הוא נסע לפריז עם שני תארים ועבד בשנת 1935 כמנהל אמנותי של אנסמבל מחול בלונדון.
בשנת 1936 כתב שם את פרטיטורת המוזיקה לסרטים הראשונה שלו, לסרט בהפקת זולטאן קורדה שביים "האביר ללא שריון".
הוא התיישב בהוליווד בשנת 1940. עד מהרה הפך לאחד מכותבי מוזיקת רקע וליווי הידועים ביותר לסרטי קולנוע בהוליווד ובעולם.
המוזיקה המלודית של רוז'ה שימשה ביצירות מופת במגוון רחב של ז'אנרים, החל מהמתח של מותחני היצ'קוק וכלה בפאר חגיגי של הפקות על ועד לליריקה עמוקה שהגיחה מאחורי הרציונליות, או עצבות כואבת של המלודרמה הגדולה.
הגיוון שלו הושמע אולי בצורה המושלמת ביותר ב- Moonfleet של פריץ לאנג.
זהו קוריוז בתולדות הסרטים והמוזיקה שבילי וילדר קיבל השראה מהיצירה של מיקלוש רוז'ה "תחרות הכינור", שלא נכתב לסרט בכלל בשנת 1970 ועליה ביסס את סרטו "חייו הפרטיים של שרלוק הולמס".
המוזיקה של רוז'ה בסרט בכבלי השכחה נתנה השראה למלחין הסרטים הנודע לאחר מכן ג'רי גולדסמית' כדי להתחיל לכתוב מוזיקה לסרטים בעצמו.
רוזיה גם לימד את גולדסמית' באוניברסיטה במשך זמן מה.
ארבע נוצות - The Four Feathers, 1939, GB: זולטאן קורדה
הגנב מבגדד - Thief of Bagdad, 1940, GB,: לודוויג ברגר, טים וילן, מייקל פאוול
ספר הג'ונגל -The Jungle Book, 1942, GB: זולטאן קורדה
להיות או לא להיות - To Be Or Not To Be, 1942, ארצות הברית, שם: ארנסט לוביטש
חמישה קברים לקהיר - Five Graves to Cairo, 1943, ארצות הברית, בילי ויילדר
ביטוח חיים כפול - Double Indemnity, 1944, ארצות הברית, שם: בילי ויילדר
בכבלי השכחה - Spellbound, 1945, ארצות הברית, אלפרד היצ'קוק
סוף השבוע האבוד - The Lost Weekend, 1945, ארצות הברית, בילי ויילדר
אהבתה המוזרה של מרתה אייברס - The Strange Love of Martha Ivers, 1946, ארצות הברית, שם: לואיס מילסטון
חיים כפולים - A Double Life, 1947, ארצות הברית, שם: ג'ורג' קיוקור
פרשת מקומבר -The Macomber Affair 1947, ארצות הברית : זולטאן קורדה
- Madame Bovary, 1949, USA, מאדאם בובארי: וינסנט מינלי
ג'ונגל האספלט - The Asphalt Jungle, 1950, ארצות הברית, שם: ג'ון יוסטון
קוו ואדיס?, 1951, ארצות הברית, שם: מרווין לרוי
יוליוס קיסר, 1953, ארצות הברית, יוזף ל מנקייביץ'
אש ירוקה (1954), ארצות הברית, אנדרו מרטון
מונפליט - Moonfleet 1955, ארצות הברית, שם: פריץ לאנג
מאהב היום - תאווה לחיים, 1956, ארצות הברית : Vincente Minnelli
דבר של ערך - (1957), בבימוי ריצ'רד ברוקס
עת לאהוב ועת למות (1958) בבימוי דאגלס סירק
בן-חור, 1959, ארצות הברית: ויליאם וילר
מלך המלכים - מלך המלכים, 1961, ארצות הברית: ניקולס ריי
אל סיד, 1961, ארצות הברית, שם: אנתוני מאן
אנשים חשובים ביותר - VIP, 1963, GB,
הכומתות הירוקות - The Green Berets, 1968, ארצות הברית, שם: ריי קלוג, ג'ון וויין
חייו הפרטיים של שרלוק הולמס, The Private Life Sherlock Holmes 1970, GB, שם: בילי ווילדר
פרובידנס Providence, 1977, צרפת: אלן רנה
מפעם לפעם - Time After Time, 1979, ארצות הברית, שם: ניקולס מאייר
איש מת לא לובש מעיל - Dead Men Don't Wear Plaid, 1982, ארצות הברית, שם: קרל ריינר
מיקלוס רוז'ה מלך המוזיקה הקולנועית, הסרט התיעודי ההונגרי, 2018, בבימויו של טמאש באבוש
מיקלוש רוז'ה, (במקור רוזנטל, בהונגרית: Rózsa Miklós; פאפה, 12 במרץ 1873 – בודפשט, 9 בינואר 1945) היה עיתונאי, סופר אמנות והיסטוריון אמנות יהודי-הונגרי, מתרגם ועורך דין.
הוא חקר באמנות את האמנויות המודרניות.
השם הבדוי הסיפרותי שלו היה: טֶבִיש שפירושו בהונגרית: קוץ.
הוא היה חבר ב-KUT - האגודה החדשה לאמנים)
מיקלוש רוז'ה נולד במשפחה יהודית כבנם של המורה מור רוזנטל ושל פרנציסקה ריינר.
אביו נפטר בטרם נולד, ולכן אמו גידלה אותו לבד.
הוא סיים את ארבע הכיתות הנמוכות בגימנסיה הקתולית בעיר הולדתו, ומהשנה החמישית (כיתה ט') למד בקולגיום הקלוויניסטי.
מכיוון שנכשל ביוונית, אמו הוציאה אותו מבית הספר ומסרה אותו כחניך בחנות ספרים.
כבר באותה תקופה כתב שירים ומאמרים לעיתונים הטרנסדאנוביים ועבד גם בעיתונים המקומיים בפאפה.
בשנת 1892 עבד בפשטי נפלו.
בשנת 1893 עבר לצמיתות לבודפשט, שם הפך לעובד פנימי של היומון "מדיאר היראפ" (Magyar Hírlap), ומאוחר יותר של "יומן בודפשט" (Budapesti Napló).
בינתיים סיים את לימודיו בתיכון באופן פרטי ובהמשך קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד).
בשנת 1894 כתב מחזה עממי מתוך הרומן בשם "יולצ'ה גאניו" של ז'יגמונד יוסט בשם "האמונה", אך ההצגה לא הוצגה אז על ידי תיאטרון העם באותה תקופה.
רוז'ה הוציא שוב את ההצגה בשנת 1902 - זמן רב לאחר מותו של ז'יגמונד יוסט - ופעל רבות כדי לעלות אותה על הבמה.
הוא הפך למזכירו של הצייר מיהאי מונקאצ'י, כשחזר הביתה מפריז בשנת 1896. את הידע האמנותי שלו רכש בעיקר בחו"ל, במסעותיו במינכן ובפריז.
המאמרים שלו בכמה עיתונים ומגזינים, בעיקר בנושא אומנויות יפות, תיאורי תערוכות וביקורות אמנות היו משמעותיים ביותר.
בשנת 1909 הקים את "בית האמנים" והפך למנהל התפעול והאמנותי שלו.
הוא היה מזכיר הסלון הלאומי במשך ארבע שנים.
הוא עבד שנים כשותף ובמשך זמן מה כעורך בכתב העת "הֵט" (Hét-שבוע בהונגרית).
כאחד העיתונאים המובילים של כתב העת, הוא הביע את ביקורתו על ממשלתו של מיהאי קארואי ואחר כך על הדיקטטורה הקומוניסטית של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
פרסום העיתון נאסר ב-27 במרץ 1919, כשבוע לאחר הכרזת הרפובלקה הסובייטית.
עקב נישואיו הוא השתייך לחוג שושלת הבנקאות מדארשי-בק.
משנת 1922, כפי שפורסם בעיתונות "קולנוע קורווין (תיאטרון קורווין דאז) שנפתח לאחרונה יהיה בניהולו האמנותי ובניהולו הראשי של ד"ר מיקלוש רוז'ה, מנהל הבנק העירוני ההונגרי".
משנת 1928 הוא ארגן מספר תערוכות בגלריה טמאש בבודפשט וניסה לזכות בתמיכת הציבור באמנות ההונגרית המודרנית.
בנוסף, כיוון שקיבל רישיון עורך דין באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, עסק גם בעריכת דין.
מיקלוש רוז'ה נחשב לאחד מקורבנות השואה, אך נסיבות מותו מוזכרות באופן שטחי בלבד או בכלל לא.
שתיקת הרוח (שירים, הקדמה מאת ז'יגמונד יוסט.
קוצים: אהבת הוסארים ; סאקס - פולק, 1896
סיפור מהחיים האמריקאים ; לנוער הונגרי.
סיפורים נחמדים ; לנוער הונגרי.
ירח דבש בשלישייה (בודפשט, 1899)
מחזה עממי ; מבוסס על סיפור קצר מאת ז'יגמונד יוסט 1902 (תוכנית תיאטרון העם) בכורה - 22 בנובמבר 1902
סיפור שקיעת שמש ; לנוער הונגרי.
בתוך: דז'ה מאלונאי: אמנות העם ההונגרי.
בודפשט, הסלון הלאומי, 1903 מיקלוש רוז'ה: חייו ואומנותו של טיהאמר מרגיטאי ; סלון לאומי, 1903
תערוכה בסלון הלאומי מיקלוש רוז'ה: חייו ואומנותו של מיהאי זיצ'י ; סלון לאומי, עמ '191?
מדריך לתערוכה האימפרסיוניסטית הבינלאומית של בית האמנות.
מדריך לתערוכה הרטרוספקטיבית של קרולי קרנשטוק בבית האמנות.
János Vaszary - Béla Lázár - Miklós Rózsaː התערוכה הקולקטיבית של יאנוש ואסארי בבית האמנים במרץ-אפריל 1912.
מדריך לתערוכת הפתיחה של בית האמנים ; עורך מיקלוש רוז'ה
ציור אימפרסיוניסטי הונגרי ; 1914
שלישיית יופי, אהבה ואופנה נשית ; מדיאר לאפ - 1922
שלישיית יופי, אהבה ואופנה נשית ; 1923
אמנות ויופי ; הקישוטים שנחצבו בעץ והטיפוגרפיה שצוירה על ידי לאסלו רייטנר; 1943
פול דה קוק: בעל, אישה ומאהב ;
פול דה קוק: חמורו של מר מרטין ; 1897
הבתולה מבלוויל (אחרי פול דה קוק.
סיסמת האהבה (אחרי פול דה קוק.
הנערה בשלוש החצאיות (אחרי פול קוק.
הארכיפלג בלהבות ( אחרי ז'ול ורן, עיבוד מצרפתית.
סיפור מהקווקז (אחרי לב ניקולייביץ 'טולסטוי.
האישה בת שלושים (אחרי אונורה דה בלזק.
נישואי אמנים וסיפורים אחרים (אחרי אלפונס דודה.
גוסטאב אדולף מילר: שמשון ודלילה.
פייר קוראר: בית הספר לאוהבים 1908
מיקלוש קון (בהונגרית: Kun Miklós; בולוניה, 17 ביוני 1920 – לינץ, 28 באפריל 1996) היה רופא מנתח, מנתח פלסטי, יהודי-הונגרי פרופסור באוניברסיטה, תחילה עבד בבית החולים היהודי ברחוב סבולץ' (היום: המרכז הרפואי הלאומי) ואחר כך ייסד את במכון להכשרה רפואית (OTKI) שהיא ממוזגת כיום למעשה לתוך אוניברסיטת זמלווייס בבודפשט.
שם הקים את הקליניקה הכירורגית 2. מיקלוש קון הוא בנו של בלה קון פוליטיקאי קומוניסטי, מנהיג הרפובליקה הסובייטית ההונגרית של שנת 1919 שהוצא להורג במשפטי הראווה בברית המועצות.
הוא אביו של ההיסטוריון מיקלוש קון.
מיקלוש קון סיים את לימודיו באוניברסיטה הרפואית הקירגיזית בשנת 1942. הוא הורשה לחזור להונגריה בשנת 1959 וב-15 בספטמבר 1961 קיבל על סמך תעודתו משם את תעודת הרופא בהונגריה.
הוא קיבל אזרחות גם בהונגריה.
קון כתב את התזה של עבודת הדוקטורט שלו בנושא "ניתוח פלסטי מיוחד" שהיה "יצירת נרתיק באמצעות השתלת מעי גס", ששיקף בצורה מושלמת את כישוריו המיוחדים בניתוחים פלסטיים ובטן ואת ניסיונו הרב.
קון החזיר את ההזדמנות לקיום יחסי מין ליותר מ-500 נשים שסבלו ממום מולד בנרתיק שנקרא "מחסור בנרתיק - אפלציה נרתיקית".
נשים אלה יכלו להשיב לעצמן את נשיותן הראויה באמצעות ניתוח שיחזור פלסטי מורכב.
הוא יצר מחלקות מיוחדים במרפאת הכירורגיה שלו.
שיקום פלסטי וניתוחי שד, ניתוחי בטן ופרוקטולוגיה.
משימת השיקום הפלסטי של המרפאה הייתה לתקן שיחזורים מסובכים של דופן הבטן, בקעים וצלקות, ניתוחים פלסטיים של הבטן התלויה.
במרפאת הניתוחים שלו בוצעו ניתוחי זפקת וגידולים ואלה בוצעו עם חתך פלסטי בקושי מורגש.
מאוחר יותר, מיקלוש קון הציג במרפאתו את ביצועי ניתוח סרטן השד עם שמירה על הפטמה במקום הסרת חזה מלאה בחולות מתאימות אונקולוגית.
המחלקה הפרוקטולוגית ומרפאת החוץ המיוחדת - כמו כל המרפאות של מיקלוש קון - התפרסמו בכל רחבי הונגריה בזכות התוצאות הטובות והעבודה המחקרית שלהם.
מיקלוש קון פרש לגמלאות בשנת 1990.
אביו, בלה קון (1886 – 1938), היה פוליטיקאי קומוניסטי, המנהיג בפועל של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית וקומיסר העם לענייני חוץ (שר החוץ) ואמו, אירן גאל הייתה מורה לפסנתר.
הוא נולד כאמור בבולוניה לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית, כשהוריו היו בגלות.
אחותו, אגנש קון נולדה בשנת 1915 שבעלה היה אנטל הידאש, משורר, סופר ומתרגם יהודי הונגרי קומוניסט.
אשתו של מיקלוש קון הייתה אולגה סריאגובה רופאה ילידת מוסקבה שסיימה גם היא את האוניברסיטה הרפואית בקירגיזסטן בשנת 1942.
מיקלוש קון (בהונגרית: Kun Miklós; ברוסית:Миклош Кун (младший); קסין, ברית המועצות, נולד ב-11 ביולי 1946) הוא היסטוריון יהודי-הונגרי יליד ברית המועצות, זוכה פרס סצ'ני, פרופסור באוניברסיטה, מומחה לברית המועצות ולרוסיה.
הוא נכדו של בלה קון (1886–1938) הפוליטיקאי הקומוניסטי, היהודי-הונגרי, שהיה המנהיג בפועל של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919 וקומיסר העם לענייני חוץ (שר החוץ) שהוצא להורג בברית המועצות במשפטי הראווה.
אביו מיקלוש קון (1920 – 1996) היה רופא, מנתח, פרופסור באוניברסיטה, אמו הייתה אולגה סריאגובה, רופאה ילידת מוסקבה בשנת 1919 שסיימה את לימודיה באוניברסיטה הרפואית הקירגיזית בשנת 1942 והתואר שלה הוכר בשנת 1961 בהונגריה.
אביו, מיקלוש קון, נולד בבולוניה באיטליה, אחרי שאמו ההרה ברחה מהונגריה עם נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
המשפחה הגיעה והתגוררה לבסוף בברית המועצות בגלות.
בלה קון הפך קורבן של הטרור הסטליניסטי.
גם סבתה, אירן גאל ששיחקה תפקיד מרכזי בחינוכו של מיקלוש קון הצעיר, נכלאה אז.
במכתב מאוחר יותר שכתב קון ליאנוש קאדאר (פוליטיקאי הונגרי, המנהיג הקומוניסטי של הונגריה בין השנים 1956–1988, ראש ממשלת הונגריה בין השנים 1956–1958 ובין 1961–1965) הזכיר ההיסטוריון את סבתו: "היא תמיד גידלה אותנו, את בני משפחתה, להיות אופטימיים לגבי הקומוניזם.
מיקלוש קון נולד בברית המועצות.
מיקלוש קון למד וסיים את לימודיו בגימנסיית פרנץ ראקוצי בבודפשט בין השנים 1960 לבין 1964, ולאחר מכן למד היסטוריה ורוסית באוניברסיטת אטווש לוראנד בשנים 1964 עד 1969.
משנת 1969 לימד ברציפות היסטוריה אוניברסלית במאות ה-19 וה-20, במיוחד ההיסטוריה של רוסיה וברית המועצות.
בנוסף למקורות היסטוריים קלאסיים, הוא שם דגש רב על דיווחים , סרטי תעודה וחומרי צילום שמוחזקים בארכיונים זרים, בנוסף למקורות היסטוריים קלאסיים.
הוא נשא הרצאות אורח רבות באוניברסיטאות ובכנסים זרים: הממלכה המאוחד (נוטינגהאם), דנמרק (קופנהגן), ארצות הברית (ניו יורק, סטנפורד, וושינגטון), ברזיל (סאו פאולו), איטליה (ברגמו), פולין (קרקוב), ברית המועצות לשעבר (מוסקבה, סנקט פטרבורג, ריגה).
בעקבות שינוי המשטר בהונגריה בשנת 1989 פנתה עבודתו בעיקר להיבטים השליליים של ההיסטוריה של ברית המועצות והקומוניזם.
הוא לקח חלק בהקמת מוזיאון בית הטרור, עזב את אוניברסיטת אטווש לוראנד והמשיך את פעילותו בהוראה באוניברסיטה הקלוויניסטית גאשפאר קארוי.
בתקופת ממשלת אורבן בשנת 1999 הוא קיבל את מלגת הפרופסורים של סצ'ני, ובשנת 2002 קיבל את צלב האביר מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית.
בשנת 2011 קיבל את פרס סצ'ני.
1970 – דוקטורט בבמדעי הרוח
1970–2002 – אוניברסיטת אטווש לוראנד, המחלקה להיסטוריה של מזרח אירופה, פרופסור חבר
1980–1986 – פרופסור להכשרה ניסיונית באוניברסיטת יאנוס פאנוניוס בפץ'
2003–הווה – אוניברסיטה הקלוויניסטית גאשפאר קארולי, פרופסור מן המניין
2005–הווה – האוניברסיטה הקלוויניסטית גאשפאר קארולי, המכון לקרמנולוגיה, ראש המכון
צלב האביר מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (2002)
מדליית ההצטיינות לשירות אוקראינה דרג שלישי (2009)
אזרח כבוד של רובע 7 בבודפשט (2018)
הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות ההונגרי (2020)
מיקסוזואה (שם מדעי: Myxozoa) היא מערכה הכוללת 2,180 מינים (הערכות מסוימות מצביעות על לכל הפחות 30,000) של חסרי חוליות טפילים המהווים את בעלי החיים הקטנים ביותר שחיים כיום ובעבר נחשבו לפרוטיסטים.
כול המינים במערכה זו הם טפילים כשפונדקאי הביניים שלהם הם דגים כמו סלמוניים אך גם דו-חיים, זוחלים, עופות ויונקים והפונדקאים הסופיים הם תולעים טבעתיות או חיטחבים.
אורכם של המינים במערכה זו נע בין 10 עד 300 מיקרומטרים והם חיים גם במים מתוקים וגם באוקיינוסים.
משמעות שם המערכה היא חיה רירית בגלל הריר שממנו הם עשויים.
מיקלוש רֵב (במקור עד 1945 רוט; בהונגרית: Rév Miklós; שאטוראליאויהיי, 20 באוקטובר 1906 – בודפשט, 22 במאי 1998) היה צלם יהודי-הונגרי, צלם עיתונות מפורסם עטור פרסים שהוציא מעל 10 ספרים, זוכה פרס בלה באלאז' (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה).
מיקלוש רוט נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר האופנה שמואל רוט ושל אידה פולאצ'ק (1879–1954) במשפחה עם שלושה ילדים.
בגיל שנה עבר לבודפשט עם משפחתו.
הוא למד עיצוב רהיטים במכללה לאמנויות שימושיות (כיום שמו Moholy-Nagy University of Art and Design).
הוא התחיל לצלם ב-1923. התגורר בלוקסמבורג בין השנים 1925 עד 1926. בשנת 1926 הפך לחבר באגודת פיתוח הגוף של הפועלים (Munkás Testedző Egyesület-MTE) שהיה איגוד פיתוח הגוף הגדול הראשון שחבריו היו מועסקים באופן בלעדי כפועלים.
הוא נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בזמן מלחמת העולם השנייה.
אחת מתמונותיו, שהצליח לצלם במהלך שהותו במחנות העבודה הגיעה לממלכה המאוחדת במהלך המלחמה והופיעה בעיתון אנגלי רב תפוצה.
מ-1945 עד 1947 תחילה היה צלם העיתונות ולאחר מכן הפך המנהל של מאפירט (Magyar Filmipari Rt.-Mafirt), החברה ההונגרית לסרטים.
משנת 1948 עבד כראש דסק הצילום של העיתון היומי "העם החופשי" (Szabad Nép), עיתון מפלגת השלטון, קודמו של ההיומון החשוב "חירות העם" (Népszabadság).
ב-1955 היה הצלם ההונגרי הראשון בסין העממית.
ביקר בסין ובטיבט פעמיים בשנים 1955–1956. צילם בווייטנאם ב-1959, סייר ברחבי העולם בשנות ה-60 ושנות ה-70 (אלבניה, מצרים, צרפת, מונגוליה, בריטניה, ברית המועצות).
בשנת 1957 הפך לחבר בוועדת עריכת התמונות.
מאותה השנה נבחר כחבר ב"אגודת הצלמים ההונגרים", משנת 1965 היה נשיא האגודה ולאחר פרישתו נשיא הכבוד שלה.
הוא הוביל את הכשרת צלמי העיתונות בבית הספר MUOSZ לעיתונות וצילום עיתונות ובבית הספר הבינלאומי לעיתונאות.
הוא היה משמעותי בתחום צילום הסטריאו וגם התמונות הצילומיות (המגוונות) שלו היו ידועות, אבל הוא הותיר את החותם המתמשך ביותר בתמונות הרפורטז'ה הקלאסיות שלו.
הוא עבד יחד, בין היתר; עם הגרפיקאי לאיוש לנדייל, והצלמים (היהודים הונגרים גם הם) טיבור בש, פרנץ האר ודז'ה רוואי.
אשתו הייתה גיזלה אורבן, בתם של אישטוואן אורבן ושל יוליאנה קאג'י.
הם נישאו ב-24 באוקטובר 1935 בבודפשט.
מהחומה הגדולה לאוקיינוס השקט (אלבום תמונות, 1958)
מיקלוש רב ; מבוא ועריכה מיהאי גרה.
1934 בבית האיגוד ואשאש (Vasas Székház)
עיטור מסדר העבודה דרג כסף (1970)
מסדר הכבוד להונגריה הסוציאליסטית (1976)
מסדר דגל הרפובליקה העממית ההונגרית (1986)
מיקמק 2 הוא משחק וידאו ישראלי מרובה משתתפים מסוגת עולם וירטואלי, שפותח על ידי חברת D.I.C Network Technologies.
המשחק מהווה המשך ל"מיקמק", וגרסתו הראשונה הושקה למנויי הפלטפורמה ב־2 בדצמבר 2021 ולציבור הרחב ב־13 בינואר 2022. פיתוח המשחק החל בעקבות הפסקת התמיכה בתוכנת Adobe Flash ב־12 בינואר 2021, שעל בסיסה פעל המשחק המקורי.
מיקמק 2 פותח במנוע המשחק Unity, המאפשר תמיכה בפלטפורמות מודרניות.
מיקמק 2 מכניס את השחקן לעולם וירטואלי המהווה גרסה מחודשת ומשודרגת של המשחק המקורי.
המשחק מציע שיפור גרפי ותוספות טכנולוגיות חדשות, בהן ממשק טלפון וירטואלי הכולל מסך אפליקציות.
דרך מכשיר זה ניתן לגשת לפורטל המשחקים Mikmak Games+, לחנות פריטים לרכישת שדרוגים ותלבושות, לתפריט ההגדרות – המאפשר בין היתר שליטה על מאפייני המערכת ומעבר בין שרתים – ולמפת עולם אינטראקטיבית המחולקת לחמישה אזורים עיקריים: העיר, הקלאב, הבריכה, יער הקסמים והגבעה.
ניווט בין אזורים מתבצע בלחיצה.
עיצוב הדמות מתבצע דרך "הארון שלי", קטלוג אישי שבו השחקן מרכיב תלבושות ממגוון פריטים המדורגים לפי רמות נדירות (כחול, סגול, כתום).
ברחבי העולם פזורים ארגזי בלוני מים, המשמשים לאינטראקציה בין שחקנים.
כל אזור מציע מתקנים ואטרקציות ייחודיים, ובחלקם גם הקטלוגים.
חלק מהקטלוגים כוללים פריטים בעלי מלאי מוגבל.
מהלך המשחק משתנה לאורך זמן בעקבות אירועים קהילתיים ואתגרים שנערכים לאורך השנה והחגים, דבר שיוצר חוויה דינמית ומתחדשת.
המשחק כולל בתוכו עולם וירטואלי בו חמישה אתרים עיקריים: עיר, קלאב, בריכה, יער הקסמים והגבעה.
כמו כן, ישנם עוד מספר מקומות במשחק בתוך האזורים המרכזיים, ביניהם המיקפה, הארקייד, חדר ההחלפות והקבינה של בומבו.
העיר – אזור הבסיס הראשי של מיקמק 2. בעיר ממוקמת משחקיית ארקייד ושטחי בילוי שונים, חדר החלפות לצורך החלפת פריטים בין שחקנים (זמין לבעלי מנוי), וכן חנות ה-MIX בא ניתן לקנות פריטים ותלבושות.
בצידי העיר נמצאים פיצרייה עם פיצות שניתן לאכול, רחפן איתו אפשר לרחף, מעלית שמשגרת לגג בניין מימנו אפשר לצנוח, ובמרכז העיר ניתן לשגר את הדמות בעזרת מזרקה לגובה רב ולנחות באמצעות מצנח.
הקלאב – נימצא בסמוך לעיר והוא אזור פופולרי נוסף למיפגש בין השחקנים בין השאר יש ריהוט ומקומות ישיבה לפיקניק וגם חנות לבגדי ים למי שהולך לבריכה.
בקלאב נמצא בית הקפה "המיקפה" – בית קפה ייחודי במשחק שבו ניתן להזמין מאכלים ושתייה, לעבוד במטבח ואף לעלות לבמה להופיע על הבמה ולשיר את שירי מיקמק 2.
הבריכה – אזור מים שבו ניתן לשחק במים עם שאר השחקנים, לקפוץ במקבצות או מהתורן, לרות את עצמך מתותח, לשתות ברד בבר שבבריכה או אפילו לשחק כדורסל ולנצח את בומבו.
בבריכה יש קאבינה של בומבו – חדר מיוחד המוקדש לדמות הבומבו הפיראטית.
חדר זה נמצא בומבו עצמו, המשוחח עם השחקנים ומחלק להם משימות תקופתיות למשל, אזורים השונים בעולם מסתתרים חפצים חפצים שונים ותיבות אוצר, ועל השחקנים למצוא אותם.
בגבעה נערכה משימת החפירות לחגיגת יום השנה למשחק.
יער הקסמים – אזור חדש שנוסף ב-5 באפריל 2023 כחלק מעדכון חג הפסח במשחק, במקביל להשקת האפליקציה "אקדמיק ג'וניור".
ביער הקסמים נמצאת בקתה מכושפת ובה ניתן לקנות "קסמים" שונים, קסם הגדלה, קסם הקטנה וקסם מהירות, מדי פעם הבקתה מכשפת חלק מהמשתמשים שנמצאים במקום באחד מהקסמים.
יש שמה גם עמדה שמקבלים בה 20 מיקבט ו-10 כוכבים לעומת המניים שמקבלים 200 מיקבט ו-50 כוכבים
ה־Mikmak Games הוא מתחם משחקים אינטראקטיבי בתוך עולמה של פלטפורמת מיקמק 2. המשחקים הם מסוג מרובה משתתפים (Multiplayer), כאשר רק משתמשים בעלי מנוי או שדרוג חשבון יכולים להפעיל משחק חדש.
שחקנים ללא שדרוג יכולים להצטרף למשחקים פעילים, לצפות בהם או להשתתף בהם רק כאשר הם נפתחים לציבור.
בתוך מתחם המשחקים ניתן לראות שחקנים אחרים שמחוברים באותו הזמן, לצפות במשחקים בשידור חי ולהצטרף אליהם.
המשחקים עצמם מגוונים וכוללים אלמנטים שונים של פעולה, מהירות, חשיבה אסטרטגית ותחרות.
בין המשחקים הקיימים נכון לשנת 2025:
מיק-דאש – משחק ריצה מהירה במסלול מכשולים דמוי מקדש אצטקי, בו על השחקן לרדת קומות תוך התחמקות ממלכודות ולהתקדם כמה שיותר למטה.
במהלך המשחק מופיעות שלוש בוסטרים – מגן, הסרת מכשולים וירידה בין הקומות.
סומו-סאן – משחק לחימה בזירה, המדמה קרב סומו בין שני שחקנים.
השחקנים מתקדמים בדירוג לפי חגורות צבעוניות, בדומה לשיטת הדרגות באמנויות לחימה.על השחקנים להדוף יריבים החוצה.
מומיה גול – משחק כדורגל קבוצתי בסגנון מצרי, בו קבוצות שחקנים מתחרות בהבקעת שערים.
השחקנים מתחרים על ידי בעיטת כדור לשער, תוך כדי הימנעות ממכשולים ופרעונים.
תפוס ת'צבע 2 – בשמיים – הוא משחק טריוויה, שבו מתחרים עד 20 שחקנים.
על המשתתפים לעמוד על צבע התשובה הנכונה, וכל מי שבוחר צבע שגוי "נופל" מהתחרות.
לאחר כמה סיבובים יש סיבוב פרס בו מי שנשאר יכול להרוויח מתנות ולקבל פרסים כגון מטבעות, אביזרים אישיים ומנויים.
Bubble rush (באבל ראש) – הוא משחק תחרותי, שבו השחקנים מתבקשים לפוצץ בועות על ידי שימוש באביזרים כגון בלוני מים, חץ וקשת או תותחים.
ככל שמפוצצות יותר בועות תואמות לתמונה שמוצגת בצד המשחק, כך צובר השחקן נקודות.
במהלך המשחק מוענק כתר למוביל הנקודות, ובשלבי הבונוס ניתן לזכות בפרסים נוספים, לרבות סקינים מותאמים אישית ופריטים קוסמטיים נדירים.
Monjik (מונג'יק) – הוא משחק פנטזיה משלב חידות, שבו השחקנים מגלמים דמות קוסם הנלחמת בגלים של מפלצות.
Towers (מגדלים) – הוא משחק טריוויה תחרותי בזמן אמת, שבו שחקנים עונים על שאלות במטרה לטפס בין קומות מגדל וירטואלי.
כל תשובה נכונה מקדמת את השחקן קומה אחת מעלה, בעוד תשובות שגויות מורידות קומה.
המשחק נמשך ארבע דקות, ובסיומו מחולקים פרסים וירטואליים בהתאם לביצועים.
בכל משחק קיימת טבלת מובילים המציגה את השחקנים עם הניקוד הגבוה ביותר, וכן ציר התקדמות אישי – מערכת שבה צוברים נקודות במהלך המשחק ומקבלים בתמורה פרסים, הכוללים לרוב פריטי לבוש, חפצים לעולם האישי של הדמות או אפקטים ויזואליים נוספים.
במשחקים מסוימים קיימת מערכת עלייה בדרגות, כמו במשחק "סומו-סאן", בו ההתקדמות מתבצעת באמצעות צבירת נקודות וענידת חגורות צבעוניות, החל מהחגורה הלבנה ועד לחגורה השחורה – דרגת המאסטר.
חנות מיקמק 2 הושקה לראשונה ב־10 ביולי 2022 בגרסת המחשב, ולאחר מכן הושקה גם באפליקציית הנייד למערכות אנדרואיד ו־iOS.
הגישה לחנות מתבצעת דרך סמל טלפון וירטואלי בסרגל הכלים של המשחק.
החנות מחולקת למספר קטגוריות עיקריות: מבצעים מתחלפים, מנויים, שדרוגים, סקינים, מתנות "מנהלים", ורכישת מטבע וירטואלי פנימי הקרוי "מיקביט".
המבצעים בחנות מתעדכנים מדי מספר שעות וכוללים פריטים דיגיטליים – חלקם נדירים – שניתנים לרכישה באמצעות מיקביט או באמצעים נוספים.
בקטגוריית "מתנות המנהלים" מוצעים פריטים שנושאים את שמותיהם ועיצוביהם של דמויות מצוות מיקמק, בהן יניב, יונימיק, כפירמיק, ליאת ואסי.
קיימים גם שדרוגים נוספים, כגון "Mikmak Games+" וחבילות נושא שונות.
השחקנים מקבלים מדי יום מיקביט חינמי, וכן מתנה יומית המכונה "מתנת יניב", הכוללת לרוב מטבעות מיקביט, ולעיתים נדירות גם פריט דיגיטלי או גישה זמנית לשירותים ייעודיים כמו מנוי או שדרוגים.
בדומה למשחק הקודם, גם במיקמק 2 ישנה נוכחות פעילה של דמויות מנהלים במשחק – שחקנים אשר מופעלים על ידי צוות התמיכה והפיתוח של החברה.
דמויות אלו מסייעות לשמור על הסדר בקהילה, עונות לשאלות שחקנים, משתתפות באירועים, ולעיתים גם מופיעות כחלק מתכנים מיוחדים בתוך המשחק.
המנהלים פועלים תחת שמות משתמש ייחודיים ומזוהים.
בין דמויות המנהלים הבולטות ב־מיקמק 2 ניתן למנות את:
יניב, כפירמיק, ענבלית, ליאת, בן, דניאלמיק, שגיבמיק ואלמוג מהבלוג.
דמויות מנהלים נוספות, שכבר אינן פעילות, כוללות את יונימיק, AceEX ומאיהמיק.
ב-15 בדצמבר 2022 לכבוד חגיגות שנה למשחק, אלמוג מהבלוג ארגנה בגבעה מסיבה גדולה והלכה ל-5 דקות ולאחר מכן שחזרה הכול נעלם.
ההפתעה הענקית של אלמוג איכשהו הגיעה לתוך האדמה בגבעה, המשימה הייתה לחפור באדמה וככל שחפרו יותר כך מצאו יותר הפתעות והתקדמו בחפירה על מנת למצוא את ההפתעה שאלמוג הביאה.
בגבעה הייתה טבלת מובילים ובה היה אפשר לראות את 100 המיקמקים שחפרו הכי הרבה באדמה, כל המיקמקים שבטבלה זכו בפרסים.
בנוסף, היה קטלוג חפירה עם בגדי החפירה של כל מנהלי מיקמק כולל 2 מנהלים חדשים "דניאלמיק" והמנהלת "ענבלית".
סיום משימת החפירה: ב-21 בדצמבר 2022, הסתיימה משימת החפירה בגבעה כאשר שחקני מיקמק 2 הצליחו לחפור עד הסוף ולהגיע להפתעה שהוסתרה באדמה.
בסיום התברר כי מאחורי העלמת ההפתעה עמדה קסם או בשמה השני מאדאם-טאדם דודה של אלמוג, מכשפה טובה המוכרת מהמשחק "כדורי הקסם 2".
קסם ביצעה טריק והעלימה את ההפתעה לתוך האדמה, מאחורי שער מכושף שננעל באמצעות לחש.
כדי לפתוח את השער ולחשוף את ההפתעה, התבקשו השחקנים לומר את לחש פתיחת השער "אברה גבעתוש בלה דברוש" בדיוק בשעת שקיעת השמש.
עם פתיחת השער, הושלמה המשימה והשחקנים קיבלו את קטלוג המעצבים 2, קטלוג שהכיל פריטים וסקינים שעוצבו על ידי משתמשים במסגרת תחרות עיצובים שהתקיימה כחמישה חודשים קודם לכן.
על פי דבריה של אלמוג בבלוג, בעבר חיו בגבעה "מכשפי הגבעה", אבות אבותיה של קסם.
מטרת המשימה הייתה לא רק למצוא את ההפתעה, אלא גם לחשוף את השחקנים להיסטוריה הקסומה של הגבעה, כפי שהתבטאה בפריטים המכושפים שנמצאו במהלך החפירה.
ב-10 בדצמבר 2024, לכבוד חגיגות שנתיים למשחק הכריזה עינבלית בבלוג על אתגר חגיגי.
באתגר על השחקנים למצוא את דוגו הדרקון הצעיר של מאדאם-טדאם (קסם), באמצעות כישוף מיוחד שדורש אנרגיה קולקטיבית של השחקנים.
על פי הנרטיב הרשמי: מסתבר של למאדאם-טדאם יש חיית מחמד בשם דוגו.
דוגו הוא דרקון צעיר וסקרן שאוהב לאסוף פריטים.
אחרי שהוא סיים ללעוס לקסם את נעלי הבית, הוא עף לחפש אוצרות חדשים, וקסם לא מוצאת אותו.
כדי להפעיל כישוף איתור עוצמתי, היא זקוקה ל-10,000 מיקמקים מחוברים בו-זמנית "אתם האנרגיה של הכישוף".
לצד הסיפור הופעלו שלבים בהתאם למספר השחקנים המחוברים בלייב, בהם הם יקבלו פרסים:
1,600 מיקמקים – חשיפת ביצת הדרקון הירוקה, עם פריטים חדשים לפרופיל הדמות.
2,400 מיקמקים – חשיפת ביצת הדרקון האדומה, הכוללת אביזרים קוסמטיים ייחודיים.
3,200 מיקמקים – חשיפת אייקון הקצפת (סמל חגיגי המלווה פריטי עיצוב בנושא).
4,000 מיקמקים – חשיפת ביצת הדרקון הכחולה, המציעה מטבעות "מיקביט" נוספים לאיסוף.
5,000 מיקמקים – השקת קטלוג פריטים חדש, שהוסיף פריטי לבוש ושדרוגים לקהילה.
6,200 מיקמקים – חשיפת מחזור נוסף של ביצת הדרקון הירוקה עם פריטים נדירים נוספים.
7,500 מיקמקים – שיחזור משימת החפירה הראשונית, שאיפשרה למשתתפים לחפור מחדש בגבעה ולזכות בהפתעות מהעבר.
10,000 מיקמקים – חשיפת המשחק החדש של דוגו הדרקון ("משחק אל תעיר את הדרקון"), בו השחקנים עונים יחד על חידות קצרות כדי לצבור ניקוד ולזכות בתיבת אוצר מיוחדת.
בנוסף לאתגר ה-10,000 התווסף למיקמק 2 כרטיס מיקראד (כרטיס אשראי וירטואלי), המאפשר לשחקנים לרכוש פרסים וירטואליים בתשלום ישיר בכסף אמיתי.
ב-11 בינואר 2024 עלה הטיזר הראשון למשימה של בומבו בבלוג של ענבלית באתר מיקמק, בו ניתן לראות את הקבינה של בומבו במטשטש שיצאה במועד מאוחר יותר למשחק.
ב-15 בינואר 2024 עלה טיזר נוסף, בעקבות תגובות רבות לבלוג כפירמיק החליט להעלות תמונה פחות מטשטשת כרמז נוסף לשחקנים.
וב-26 בינואר 2024 התקיימה המשימה הראשונה של בומבו "חיפוש אחר אוסף המפתחות של בומבו".
במקביל ליציאת המשימה הראשונה עלו סקינים פיראטים חדשים לקניה בחנות: ריבי קאריבי, סמית' כחול הברך וקפטן ברמודה.
ב-21 באפריל 2024 התקיימה המשימה השנייה של בומבו "חיפוש חטיפי החמוצון של בומבו" .
בסיפור ליידי דארלינג וזימי גולדפיש זללו לו את החטיפים, ועל השחקנים למצוא את החטיפים המוסתרים בעולם.
25 חטיפים מכל סוג: חמוצון גזר, חמוצון מלפפון, חמוצון חריף וחמוצון מתוק.
ב-25 באפריל 2024 התקיימה המשימה השלישית של בומבו "חיפוש מסטיקים לבומבו".
בסיפור נכתב שלבומבו יש חורים בשיניים ומה שיעזור לו זה מסטיקים אוטמי חורים, השחקנים היו צריכים לעזור לבומבו לחפש 25 מסטיקים מכל סוג: מסטיק ענבים, מסטיק חרדל חמוץ, מסטיק ברוקולי ומסטיק פלפל חריף.
ב-25 ביולי 2024 התקיימה המשימה הרביעית של בומבו "חיפוש הקלפים של אמן האשליות מיסטר איסטר".
בסיפור מיסטר איסטר הגיע לסיפון לערוך חזרות למופע הקסמים הקרוב שלו, נברא-ארנברה, שוליית הקוסם, כעס על שלא הוציא לו גזר לכן הוא פיזר את הקלפים בכל העולם, השחקנים היו צריכים לעזור למיסטר איסטר לחפש 25 קלפים מכל סוג: קלף שלוש יהלום, קלף ארבע תילתן, קלף חמש לב וקלף שש עלה.
ב-1 באוגוסט 2024 התקיימה המשימה החמישית של בומבו "חיפוש פחיות בשביל בומבו".
בסיפור בומבו שתה את כל המשקאות התוססים שלו, ומבקש את עזרת השחקנים לחדש את המלאי.
השחקנים היו צריכים לעזור לבומבו לחפש 25 פחיות מכל סוג: חציל מוגז דיאט, מנטה מוגז, פלפל אדום מוגז ומרציפן מוגז דיאט.
ב-14 באוגוסט 2024 התקיימה המשימה החמישית של בומבו "חיפוש עפרונות המזל של בומבו".
בסיפור בומבו רוצה ליצור יצירות לקהילה, אבל הוא איבד את עפרונות המזל שלו והוא לא יצליח להשיג אוצר מליאת.
השחקנים היו צריכים לעזור לו לחפש 25 עפרונות מכל סוג: עיפרון עץ אלון, עיפרון דובדבן, עיפרון פיסטוק ועיפרון ויסטריה.