tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2014 חזר בויד להופיע לצדה של ג'וליה לואי-דרייפוס בתפקיד אורח בסדרה "ויפ" של HBO בפרק "Special Relationship".
עוד השתתף בויד בסדרת הדרמה "רצח בדם קר" של רשת סקיי אטלנטיק ששודרה בסוף 2014.
ב-2015 גילם בויד את מת'יו באנטון בסיטקום "המיילד" של רשת ITV.
הוא השתתף בעונה הרביעית של סדרת המתח "לות'ר" של ה-BBC.
בויד מתגורר בלונדון עם אשתו אמנדה אשי-בויד אותה הכיר בלוס אנג'לס.
הסדרה "Los Dos Bros" זכתה בפרס "ורד הכסף" לסיטקום הטוב ביותר בפסטיבל מונטרה ב-2002.
בויד זכה בפרס הקומדיה הבריטית לשחקן הקומי הטוב ביותר בטלוויזיה לשנת 2011.
בויד היה מועמד לפרס "Royal Television Society" לשחקן הטוב ביותר ב-2012.
בויד זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בקומדיה לשנת 2012.
דארל רוברט דוגלאס (בהולנדית: Darl Robert Douglas; נולד ב-5 באוקטובר 1979 בפרמריבו שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת קיצוני הימני.
עבדי נולד בפרמריבו שבסורינאם, והעביר את ילדותו בהולנד.
החל לשחק באקדמית הנוער של DWS, ולאחר מכן עבר לאקדמית הנוער של אייאקס אמסטרדם.
בעונת הושאל דוגלאס לר.ב.ס רוזנדאל, ששיחקה בליגת העל ההולנדית.
ב-20 באוגוסט 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-2 לניימכן במסגרת המחזור הראשון בליגה.
בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במועדון.
לקראת עונת הושאל להארלם לשנתיים מליגת המשנה ההולנדית, בהן ערך 65 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.
לקראת עונת חתם דוגלאס בהראקלס אלמלו, גם היא מליגת המשנה ההולנדית.
ב-9 באוגוסט 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 5-1 על המועדון החובבי קוויק בויס במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי.
ב-22 באוגוסט 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, כששיחק 90 דקות בהפסד 4-2 לאפלדורן במסגרת המחזור השני.
באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-3. הוא ערך 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע 9 שערים.
בסוף העונה עבר דוגלאס לאוטרכט מליגת העל ההולנדית בהעברה חופשית.
כבר בעונתו הראשונה במועדון הפך להיות שחקן הרכב קבוע, כששיחק ב-32 משחקים מתוך 34. ב-14 באוגוסט 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-2 לנאק ברדה במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-29 באוגוסט 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-20 בתיקו 1-1 נגד אייאקס אמסטרדם במסגרת המחזור השלישי בליגה.
ב-16 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע אופ"א, כששיחק 90 דקות בניצחון 4-0 על יורגודן במסגרת הסיבוב הראשון לעונת .
הוא שיחק בכל ששת משחקי הקבוצה במפעל, עד להדחתה של אוטרכט בשלב הבתים עם 4 הפסדים ב-4 משחקים.
דוגלאס הבקיע שני שערים בשלב הבתים, אחד נגד דניפרו דניפרופטרובסק ואחד נגד אוסטריה וינה.
בעונתו הראשונה הבקיע 3 שערי ליגה.
בעונתו השנייה במועדון ערך 26 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
בעונת שיחק במועדון במשך חצי עונה, בה ערך 11 הופעות מבלי להבקיע.
בינואר 2007 עבר דוגלאס למאריטימו מליגת העל הפורטוגלית, בה שיחק במועדון במשך חצי עונה.
ב-4 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-65 בתיקו 1-1 נגד פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-17 בליגה.
ב-11 במרץ 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שערו היחידי במשך חצי עונה, שער בדקה ה-85 בהפסד 2-1 לפורטו במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
בעונת חזר דוגלאס להולנד ושיחק בוילם II מהליגה הבכירה, אליה עבר בהעברה חופשית.
ב-16 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-51 בהפסד 3-1 לטוונטה במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
ב-22 בינואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שערו היחידי בעונת , שער בדקה ה-90 בניצחון 4-0 על ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-21 בליגה, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-72. הוא ערך 16 הופעות ליגה במועדון.
בתום עונת חזר דוגלאס להראקלס אלמלו, שעד לחזרתו העפילה לליגת העל ההולנדית, בהעברה חופשית.
הוא שיחק במועדון במשך 4 עונות, בהן ערך 114 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים.
בתום עונת , כשהוא בן 32, פרש דוגלאס ממשחק פעיל.
דארן מקדיו הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.
בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד התובלה במחלקת ההגנה של ארצות הברית.
ב-1982 סיים את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה.
התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תדלוק ותובלה.
בשנים 1997–1999 פיקד על טייסת התובלה 14. ביולי 2000 מונה למפקד להק המבצעים של כנף תובלה 62 ובמסגרת זו שימש מפקד כוח המשלוח למזרח התיכון לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
בינואר 2002 מונה למפקד כנף תובלה 375 (מטוסי תובלה מקדונל דאגלס C-9 ומטוסי C-37).
ביולי 2003 מונה לקצין קישור לסנאט בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית.
בינואר 2005 מונה למפקד כנף תובלה 43 (מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס), בתפקיד זו שימש בתחילת 2006 גם כמפקד כוחות התובלה באזור דרום-מערב אסיה.
ביולי 2006 מונה לסגן מפקד חיל האוויר ה-18 (שמשימתו תובלה אווירית) ובנובמבר 2007 עבר לשרת בפנטגון, תחילה כעוזרו של מזכיר חיל האוויר ולאחר מכן כסגן ראש מחלקת תכנון במטות המשולבים.
בדצמבר 2010 מונה למפקד כוחות חיל האוויר בוושינגטון די.
באוגוסט 2012 מונה למפקד חיל האוויר ה-18.
במאי 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר.
באוגוסט 2015 מונה למפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית במחלקת ההגנה.
הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.
במהלך שירותו צבר מעל 3,300 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג KC–135, בואינג C-17, לוקהיד C-14 סטארליפטר, מקדונל דאגלס C-9, לירג'ט C-21, לוקהיד C-130 הרקולס, C-37, ומסוקי בל UH-1N.
מקדיו נשוי לאוולין והם הורים לבן ובת.
דארן קיף דיי (; נולד ב-30 בנובמבר 1960) הוא שחקן כדורסל עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA, איטליה, צרפת ובישראל.
דיי נולד בעיר דה מוין, במדינת איווה, שבארצות הברית.
שיחק בתפקידים סמול פורוורד וכקלע.
בשנת 1979 השתתף באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה בסלבדור (ברזיל) וזכה עם ארצות הברית במדליית הזהב.
בשבעה משחקים קלע 8.6 נקודות בממוצע למשחק.
למד במכללת UCLA בשנים 1979–1983, ובכל שנותיו במכללה שיחק בממוצע 24.6 דקות למשחק וקלע בממוצע למשחק 10.1 נקודות.
בשנת 1983 נבחר בסיבוב השלישי בדראפט ה-NBA במקום 57 על ידי וושינגטון בולטס.
לאחר שלוש שנים בשורות הבולטס, עבר לשיקגו בולס בה שיחק משחק אחד בלבד ועבר לבוסטון סלטיקס.
בסך הכל שיחק 5 שנים בNBA משחקים וב-328 משחקים קלע בממוצע 6.8 נקודות למשחק.
ב-1988 עבר לשחק באיטליה ובסך הכל שיחק באיטליה 6 עונות: 4 עונות בסקבוליני פזארו, ו-2 עונות במונטפסקי סיינה.
דיי שיחק לצידם של וולטר מניפיקו, דומיניק זמפוליני, אריו קוסטה ודרווין קוק וזכה עם פזארו באליפות איטליה בעונת 89/90, ובגביע האיטלקי בעונת 91/92. כמו כן הגיע עם הקבוצה פעמיים לגמר גביע קוראץ'.
הוא שיחק שנה אחת בהפועל גליל עליון, ועונה לאחר מכן בפו אורטז הצרפתית.
בשנת 1996 הצטרף למכבי ראשון לציון ובתום העונה פרש ממשחק.
בשתי העונות ששיחק בישראל קלע 556 נקודות.
בנו אוסטין הוא שחקן כדורסל המשחק בשנת 2017 בהפועל ירושלים, ושיחק בעבר בסקבוליני פזארו ובגלאטסראיי.
דארל יוג'ין ארמסטרונג הוא כדורסלן עבר אמריקאי, שהיה פעיל בין השנים 1991–2008. מזוהה ביותר עם קבוצת אורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA, במדיה שיחק בין העונות –.
בעונת זכה בפרסי השחקן המשתפר והשחקן השישי של העונה ב-NBA, ובכך היה השחקן הראשון בתולדות הליגה שזוכה בשני הפרסים.
לאורך קריירת המשחק ב-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 9.2 נקודות, 2.7 ריבאונדים, 4.0 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק.
מאז עונת משמש כעוזר מאמן בקבוצת דאלאס מאבריקס, אשר זכתה באליפות ה-NBA בעונת .
ארמסטרונג נולד וגדל בעיר גסטוניה שבקרוליינה הצפונית.
בין השנים 1987–1991 למד באוניברסיטת המדינה של פאייטוויל, ושיחק בנבחרות הכדורסל והפוטבול שלה.
ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל קלע 14.3 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום לימודיו האקדמיים העמיד עצמו ארמסטרונג לבחירה בדראפט ה-NBA 1991, אך לא נלקח על ידי אף קבוצה.
מיד לאחר מכן החל לשחק בקבוצת "אטלנטה איגלס" מליגת הקיץ USBL, וחזר לשחק בה מדי קיץ עד שנת 1994. בכל שלוש עונותיו ב-USBL נבחר לחמישיית ההגנה ולאחת מחמישיות העונה.
באוקטובר 1992 חתם בקבוצת "קפיטל ריג'ן פונטיאקס" מליגת ה-CBA, ולאחר מכן עבר ל"סאות' ג'ורג'יה בלוז" מליגת "איגוד הכדורסל הגלובלי" (GBA), בה שיחק עד שהתפרקה.
יצחק פרי, פיני גרשון ושלמה וייספלר נסעו לראותו משחק באטלנטה לפני קיץ 1993, אך גרשון העדיף שלא להחתימו בעבור מכבי ראשון לציון ובמקומו נלקח סטיב בארט ששיחק מולו במדי "ניו ג'רזי שור-קאטס" באותו המשחק.
בשנת 1993 החל לשחק עבור פזופוריקוס לרנקה מליגת העל הקפריסאית, במדיה רשם ממוצעים של 32 נקודות ו-8 אסיסטים למשחק, וזכה בפרס "שחקן העונה".
בעונת 1994/1995 שיחק באורנסה מליגת העל הספרדית, והוביל את כל קלעי הליגה עם 24.6 נקודות בממוצע למשחק.
באפריל 1995 חתם ארמסטרונג באורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA, והספיק לשחק עמה בשלושה משחקים עד סיום עונת .
בפלייאוף 1995 הגיעה אורלנדו עד גמר ה-NBA, אך ארמסטרונג עצמו לא שותף באף משחק.
לאורך העונה העוקבת שותף ב-13 משחקים בלבד, וקלע 3.2 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום העונה העפילו המג'יק עד שלב גמר האזור המזרחי, אך ארמסטרונג שוב לא שותף בפלייאוף.
על אף קומתו הנמוכה יחסית לשחקן כדורסל (1.83 מטרים), הוזמן ארמסטרונג להשתתף בתחרות ההטבעות לשנת 1996. בסיבוב הראשון של התחרות קלע ארמסטרונג זריקת "צעד וחצי" לאחר ניסיון הטבעה כושל, וקיבל את הציון הנמוך ביותר בתחרות.
בעונת השתלב ברוטציית הקבוצה, כששימש כמחליפו מהספסל של הרכז הפותח פני הארדוויי וקלע 6.1 נקודות בממוצע למשחק.
בסדרת הפלייאוף היחידה של קבוצתו באותה עונה התעלה על עצמו 11.4 נקודות למשחק.
בסיום עונת המקוצרת (50 משחקים) זכה בפרסי השחקן המשתפר של העונה והשחקן השישי של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 13.8 נקודות, 6.7 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק.
בכך היה השחקן הראשון בתולדות ה-NBA שזוכה בשני הפרסים.
בעונה הבאה הפך לרכז הפותח של המג'יק לאחר שהארדוויי את הקבוצה, וקלע שיא קריירה של 16.2 נקודות למשחק.
ב-3 העונות הבאות המשיך להציג יכולת סולידית עם ממוצעים של 12.4 נקודות ו-5.4 אסיסטים למשחק.
בכל 9 העונות שלו באורלנדו רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות חיובי, וב-7 מתוכן העפילה לשלב הפלייאוף.
לקראת עונת חתם ארמסטרונג על חוזה בניו אורלינס הורנטס.
בתקופתו בקבוצה קלע 10.6 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של בארון דייוויס.
בדצמבר 2004, לאחר עונה וחצי בניו אורלינס, הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס.
עד סיום עונת מיעט לשחק בדאלאס מאחורי ג'ייסון טרי, וקלע כ-2.2 נקודות למשחק בלבד.
בעונות ו- שיחק עבור אינדיאנה פייסרס וניו ג'רזי נטס, בהתאמה, ובקיץ 2008 הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 39. בעת פרישתו דורג במקום ה-16 בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מקו העונשין, עם 87.1%.
בינואר 2009 מונה לעוזרו של מאמן דאלאס מאבריקס, ריק קרלייל.
בעונת זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA כעוזר מאמן.
דארל סטיבן גריפית' הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA לכל אורך קריירת המשחק, בין השנים 1980–1991. בסיום עונתו הראשונה ב-NBA זכה בתואר רוקי העונה, ולאורך הקריירה העמיד ממוצעים של 16.2 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
גריפית' נולד וגדל בעיר לואיוויל שבקנטקי, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת לואיוויל.
ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע גריפית' 18.5 נקודות בממוצע למשחק, ובעונתו האחרונה הוביל אותה לזכייתה הראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות.
לאורך אותה עונה קלע 22.9 נקודות למשחק, ובמשחק הגמר מול אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA") הוביל את קלעי קבוצתו עם 23 נקודות.
בסיום העונה זכה גריפית' בפרס ג'ון אר.
וודן המוענק לשחקן המכללות המצטיין בליגת המכללות כולה.
בעת סיום לימודיו היה הקלע המוביל בתולדות קבוצת לואיוויל, עם 2,333 נקודות בסך הכול.
בדראפט ה-NBA 1980 נלקח גריפית' על ידי יוטה ג'אז בבחירה השנייה, אחרי ג'ו בארי קארול שנלקח ראשון.
בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 20.6 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר רוקי העונה.
ב-4 העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה עם ממוצע כולל של 21.1 נקודות למשחק, ולצד הסמול פורוורד אדריאן דאנטלי הרכיב את אחד מצמדי הסקוררים הבולטים בליגה.
בעונת הוביל גריפית' את כל שחקני ה-NBA באחוזי קליעה ל-3 נקודות עם 36.1%, וכן קבע שיא NBA למספר שלשות בעונה, עם 91. בסיום אותה עונה העפילה יוטה לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף העפילה לחצי גמר המזרח לאחר שגברה על דנוור נאגטס (3–2) בסיבוב הראשון.
בעונת קלע שיא קריירה של 22.6 נקודות בממוצע למשחק, ושיפר את שיא ה-NBA שקבע בעונה הקודמת כאשר קלע 92 שלשות.
במהלך אותה עונה עקף את ג'ו האסט כשחקן בעל מספר השלשות הרב ביותר בתולדות ה-NBA, אך כבר במהלך העונה העוקבת איבד תואר זה ללארי בירד.
בשנת 1986 סבל גריפית' משבר מאמץ בכף רגלו, ונאלץ להחמיץ את כל עונת .
עד שחזר לשחק, בעונה העוקבת, עזב דאנטלי את הקבוצה, וצמד הצעירים קארל מלון וג'ון סטוקטון הפכו לשחקנים המובילים של הג'אז.
ב-5 העונות הבאות שימש גריפית' בעיקר כשחקן ספסל, ותפקידו בקבוצה הלך ופחת עד פרישתו ממשחק בסיום עונת .
בעת פרישתו ניצב במקום הראשון בתולדות הג'אז במספר משחקים (765) ובשלשות (530), ושלישי בנקודות (12,391) ובחטיפות (931).
ב-4 בדצמבר 1993 הפרישה יוטה ג'אז את גופייתו, עם המספר "35".
דארסי בת' קארדן היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית.
ידועה בעיקר בשל תפקידה כג'נט בסדרת הקומדיה "המקום הטוב" ברשת NBC, ומתפקידה כנטלי גריר בסדרה "בארי" ברשת HBO.
קארדן נולדה בשם "דארסי בת' ארוקן", נולדה בדנוויל , קליפורניה.
אביה, דניס ארוקן היה שחקן בתיאטרון הקהילתי המקומי וייסד את מגזין המוזיקה "BAM".
יש לה שתי אחיות, מירנדה ולני, ואח אחד, וויל.
ב-1998 סיימה את לימודיה בתיכון עמק סן רמון וקיבלה תואר ראשון באמנויות התיאטרון מאוניברסיטת דרום אורגון.
לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', עברה לניו יורק סיטי.
בתחילת הקריירה שלה קארדן אף הייתה בייביסיטר עבור השחקן ביל היידר.
לקארדן היה תפקיד חוזר בסדרה "ברוד סיטי" של קומדי סנטרל.
קארדן גם השתתפה בתפקידי אורח בסדרות "איימי שומר" ו"האקסית המטורפת".
לקארדן היה תפקיד קטן בסרט "אנשים אחרים" .
בין השנים 2016 ל-2020 היא כיכבה בקומדיה שיצר מייקל שור "המקום הטוב", בתפקיד ג'נט.
לקארדן יש גם תפקיד משני כנטלי גריר בקומדיה הדרמטית של HBO "בארי", שמשודרת מ-2018.
בשנת 2019 השתתפה בתפקיד משני בסרטים "כשהשלג יורד" ו"פצצה".
בשנת 2022, קארדן משחקת את גרטה גיל בסדרה "ליגה משלהן" המבוססת על הסרט בעל אותו השם מ-1995. באותה שנה, היא גם גילמה את הארייט בסרט "חתונה אש!".
+שנהסרטתפקידהערות2013iSteveקריינית חדשותרשימה לביצוענותנת חסות2016אנשים אחריםג'סיקה2018פאפי צ'ולוסוזן2019Greener Grassבת אנושכשהשלג יורדקירהפצצהרבקה2021Ride the Eagleאודרי2022חתונה אש!הארייט2023דיקס: המיוזיקל (אנ')שכנהTBAShe Taught Loveלורה
+שנהסדרהתפקידהערות2013איימי שומראמיליפרק: "Meth Lab"2015-2013קומדי באנג!
עוזרת / ברברה פלין3 פרקים2019-2014ברוד סיטיג'מה5 פרקים2015אדם הורס הכל אישה עתידיתפרק: "Adam Ruins Giving"2016האקסית המטורפתנערת הגבותפרק: "I'm Going to the Beach with Josh and His Friends!"2020-2016המקום הטובג'נטתפקיד ראשי; (4 עונות); 53 פרקים
קארדן נישאה למפיק ג'ייסון קארדן ביולי 2010. הם גרים בלוס אנג'לס.
דארל טאקר אימהוף היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1960–1972. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 7.2 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
אימהוף נולד בעיר סן גבריאל אשר בקליפורניה, ובין השנים 1956–1960 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1958/1959, הוביל את ה"גולדן ברס" לזכייתם הראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 11.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים למשחק.
במשחק חצי הגמר קלע אימהוף 22 נקודות בניצחון מול אוניברסיטת סינסינטי, בה שיחק אוסקר רוברטסון, ובמשחק הגמר קלע 10 נקודות מול אוניברסיטת וירג'יניה המערבית, אותה הוביל ג'רי וסט.
בעונתו האחרונה, 1959/1960, העפיל פעם נוספת לגמר טורניר המכללות, אך הפעם קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחקו ג'רי לוקאס וג'ון האבליצ'ק.
בסיום אותה עונה, בה קלע 13.7 נקודות והוריד 12.4 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
מיד עם סיום לימודיו בקליפורניה, בקיץ 1960, השתתף באולימפיאדת רומא כחבר נבחרת ארצות הברית בכדורסל.
לאורך הטורניר ניצחה ארצות הברית בכל משחקיה בהפרש ממוצע של כ-42 נקודות, וזכתה במדליית הזהב.
אימהוף עצמו שותף בכל שמונת המשחקים וקלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
בשנת 2010 הוצגה נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת רומא, בשלמותה, בהיכל התהילה של הכדורסל.
בדראפט ה-NBA 1960 נבחר אימהוף על ידי ניו יורק ניקס בבחירה השלישית, אחרי אוסקר רוברטסון וג'רי וסט.
ב-3 במרץ 1962 היה הסנטר הפותח של הניקס ב"משחק 100 הנקודות של וילט צ'מברלין", ולאורך המשחק היה השומר העיקרי על צ'מברלין.
בשתי עונותיו בניו יורק קלע אימהוף 5.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, והקבוצה רשמה מאזן כולל של 50 ניצחונות ו-109 הפסדים.
באוגוסט 1962 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה לרכז ג'ין שו, וכשנתיים לאחר מכן נמכר ללוס אנג'לס לייקרס.
לאחר שתי עונות סולידיות עם הלייקרס (כ-4.9 נקודות למשחק), בעונת הציג אימהוף שיפור ניכר, ורשם ממוצעים של 10.7 נקודות ו-13.3 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של הקבוצה.
באותה עונה נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חבריו לקבוצה ג'רי וסט ואלג'ין ביילור.
ב-3 מתוך 4 עונותיו בלוס אנג'לס העפילה הקבוצה לגמר ה-NBA, אך בכל שלוש הסדרות היא הפסידה מול בוסטון סלטיקס.
לקראת עונת הועבר יחד עם ארצ'י קלארק וג'רי צ'יימברס בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לווילט צ'מברלין.
בעונתו השנייה בקבוצה קלע שיא קריירה של 13.6 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 1970 נשלח בטרייד לסינסינטי רויאלס, אך לאחר 34 משחקים בקבוצה סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית, והושבת ממשחק עד לסיום העונה.
במהלך עונת עבר לשחק בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובסיומה פרש ממשחק.
ב-30 ביוני 2017 נפטר אימהוף כתוצאה מהתקף לב, בגיל 78.
דארל ווקר הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–1993. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן שיקגו בולס, ולאורך 10 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 8.9 נקודות, 4.6 אסיסטים, 4.4 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.
מאז שנת 1995 שימש כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בקבוצות שונות בליגת ה-NBA, בליגת ה-WNBA, בליגת ה-CBA ובליגת המכללות האמריקאית.
היה המאמן הראשי של קבוצות ה-NBA טורונטו ראפטורס (1996–1998) ווושינגטון ויזארדס (2000).
ווקר נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1980–1983 למד באוניברסיטת ארקנסו.
לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל אדי סוטון, ולצדו של הקלע אלווין רוברטסון.
בסיום עונתו האחרונה, במהלכה רשם ממוצעים של 18.2 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second team All-American).
בדראפט ה-NBA 1983 נבחר ווקר על ידי ניו יורק ניקס, בבחירה ה-12. בעונתו הראשונה עם הניקס העפילה הקבוצה לחצי גמר האזור המזרחי, ועל אף שהעמיד ממוצעים צנועים של 7.9 נקודות ו-3.5 אסיסטים למשחק, נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונה העוקבת קלע שיא קריירה של 13.5 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן חמישייה קבוע, אולם קבוצתו החמיצה את שלב הפלייאוף.
באוקטובר 1986, לאחר 3 עונות בניו יורק, הועבר ווקר בטרייד לדנוור נאגטס בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
בעונתו היחידה בקבוצה קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק.
בחודש מרץ 1987 קלע שיא קריירה של 39 נקודות בשני משחקים שונים מול יוטה ג'אז.
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, תמורת מייקל אדמס וג'יי וינסנט.
בשלוש העונות – קלע 8.8 נקודות, אסף 7.4 ריבאונדים ומסר 7.0 אסיסטים בממוצע למשחק, וכן השיג 15 טריפל דאבלים – אשר הציבו אותו במקום ה-20 בתולדות ה-NBA.
בקיץ 1991 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות, ולאחר כעונה וחצי שוחרר מהקבוצה.
בינואר 1993 חתם על חוזה בשיקגו בולס, וזכה כשחקנה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על פיניקס סאנס בגמר פלייאוף .
לכל אורך אותו הפלייאוף שותף ווקר ב-22 דקות בסך הכול, ובסיומו פרש ממשחק, בגיל 32.
בשנת 1995 מונה ווקר לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, תחת ברנדן מלון (אביו של מייקל מלון), לקראת עונת הבכורה של המועדון.
בתחילת עונת החליף את מלון כמאמן הראשי של הראפטורס, והדריך אותם למאזן שלילי 30–52, אשר היווה שיפור של 9 ניצחונות לעומת העונה הקודמת.
השחקנים הבולטים של הקבוצה היו הרוקי מרכוס קמבי, שחקן השנה השנייה דיימון סטודמאייר, וכן וולט ויליאמס ודאג כריסטי.
לאחר שפתח את העונה העוקבת עם מאזן 11–38, התפטר ווקר מתפקידו, והוחלף על ידי עוזרו בוץ' קרטר.
בשנים 1999–2000 אימן את קבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA.
בפברואר 2000 מונה למאמן הראשי של וושינגטון ויזארדס, כאשר עמד מאזנה בעונת על 14 ניצחונות ו-30 הפסדים.
עד לסיום אותה עונה הציגו הוויזארדס שיפור קל, עם מאזן של 15 ניצחונות ו-23 הפסדים, בהובלתם של השחקנים מיץ' ריצ'מונד, ג'וואן הווארד ורוד סטריקלנד.
ביולי 2000 מונה למאמן קבוצת וושינגטון מיסטיקס מליגת ה-WNBA, ועד לסיום אותה עונה העמידה תחתיו הקבוצה מאזן שלילי 5–7.
בין השנים 2004–2008 שימש כעוזרו של ביירון סקוט, מאמן ניו אורלינס הורנטס, וב-3 העונות הבאות היה עוזרם של מייקל קרי וג'ון קיוסטר בדטרויט פיסטונס.
בין השנים 2012–2014 היה חבר בצוות האימון של ניו יורק ניקס, אותה אימן מייק וודסון.
בשנת 2016 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קלארק אטלנטה.
בשתי עונותיו בתפקיד השיגה הקבוצה מאזן כולל של 45 ניצחונות ו-18 הפסדים בליגת המכללות השנייה (NCAA Division II).
במרץ 2018 מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת ארקנסו בליטל רוק, המשתתפת בליגת המכללות הבכירה (NCAA Division I).
דארל אדוארד עיסא הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-48 של מדינת קליפורניה.
עיסא, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בעבר בבית הנבחרים בשנים 2001–2019, וייצג במרוצת השנים שני מחוזות קונגרס שכיסו בעיקר חלקים מצפון-מזרח העיר סן דייגו ומהמחוז בעל אותו השם.
בשנים 2011–2015 ישב בראשות ועדת הפיקוח של בית הנבחרים.
עיסא שימש כמנכ"ל החברה "Directed Electronics", אותה ייסד ביחד עם שותף בשנת 1982. חברה זו היא אחת היצרניות הגדולות ביותר של מוצרי אבטחה לחלקי חילוף בתעשיית הרכבים.
עם שווי נקי בן כ-250 מיליון דולר אמריקני, במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה עיסא חבר הקונגרס של ארצות הברית האמיד ביותר.
ב-10 בינואר 2018 הכריז עיסא כי לא יתמודד מחדש לתקופת כהונה עשירית.
מייק לוין הדמוקרטי נבחר בבחירות 2018 להחליפו בקונגרס ה-116. בספטמבר 2018 מונה בידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנהל סוכנות הסחר והפיתוח של ארצות הברית (USTDA).
ב-26 בספטמבר 2019, עיסא הודיע כי בבחירות 2020 יתמודד במחוז הקונגרס ה-50 של קליפורניה.
בבחירות מקדימות שהתקיימו במרץ 2020, סיים עיסא בקום השני אחרי עמאר קמפה-נג'אר, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ולפיכך עלה מולו להתמודדות ביום הבחירות הכלליות.
בנובמבר 2020 גבר על קמפה-נג'אר, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
עיסא, השני מבין ששת ילדיהם של מרתה (לבית ביילפלט) ו-ויליאם עיסא, נולד בקליבלנד, הגדולה שבערי אוהיו.
אביו היה אמריקאי ממוצא לבנוני שהשתייך אל הכנסייה המרונית, ואמו ממוצא גרמני ובוהמי שהייתה חברה בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים.
בשנת 2006 נמנה בין ארבעת חברי הקונגרס ממוצא ערבי.
בשנותיו האחרונות לילדותו, עברה משפחתו אל קליבלנד הייטס, פרוור יהודי של עיר הולדתו.
רבים מחבריו הוא יהודים, ועל פי דיווחים שונים הוא אף עבד אצל רב, והיה לבקיא ברזי התרבות היהודית.
בשנת 1970, ביום הולדתו ה-17, עזב עיסא את בית הספר התיכון בו למד והתגייס לשירות בן שלוש שנים בצבא ארצות הברית.
עם זאת, הגברת הראשונה של ארצות הברית פט ניקסון נכחה במשחק מספר 2 של בסדרת 1971, וזרקה את הזריקה הראשונה במשחק.
לאחר משחקים אלה הועבר עיסא לתפקיד אפסנאי, כתוצאה מקבלת דירוגים ירודים.
ב-1972 השתחרר עיסא מהצבא לאחר שאביו לקה באוטם שריר הלב, וקיבל תעודת פיתוח חינוכי כללי (GED).
באירוע הראשון הואשם בידי חבר מושבעים גדול בגניבה לכאורה של מזראטי, אך התובעים ביטלו את האישום.
באירוע השני נעצר בגין נסיעה נגד כיוון התנועה בדרך חד-סטרית, ושוטר הבחין בכלי ירייה בתא הכפפות שלו.
עיסא הואשם בנשיאת כלי נשק סמוי.
הוא הודה באשמת החזקת נשק לא-רשום ונידון לשישה חודשי מאסר על תנאי, והוטל עליו קנס כספי זעיר.
עיסא הצהיר כי הוא מאמין שהתיק הפלילי נמחק מאז.
עיסא למד מנהל עסקים באוניברסיטת סיאנה הייטס, מכללה רומית-קתולית באדריאן שבדרום מישיגן.
מאוחר יותר החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קנט באוהיו, שם נרשם לחיל הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית, שם הגיע לדרגת לוטננט שני.
בכוחות המילואים של הצבא שירת בשנים 1976–1980 וקודם לדרגת קפטן.
זמן קצר בטרם השתחרר מכוחות המילואים של הצבא ב-1980, הואשם שוב עיסא בגניבת מכונית יוקרה.
התביעה ביטלה את התיק באוגוסט אותה שנה.
בשנת 1981 היה מעורב בתאונת דרכים.
הנהג השני תבע את עיסא בסך 20 אלף דולר אמריקני, ובסופו של דבר הגיעו שני הצדדים לפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט בסכום שאינו פורסם.
לאחר שעזב את הצבא, עיסא ואשתו השנייה, קתי סטנטון, שבו לאזור קליבלנד רבתי.
אחד מאותם לקוחות, יצרנית אזעקות הרכב "סטיל סטופר", יסלול את דרכו של עיסא להון עצום.
עיסא אמנם נאבק בדרך להצלחה פיננסית, והתייצב מבחינה כספית דרך עיקול הלוואה בסך 60 אלף דולרים, כאשר מייסד החברה ג'ואי אדקינס החמיץ תשלום שחב לעיסא.
עד מהרה השתלט עיסא על "סטיל סטופר", עד כדי כך שהיא סיפקה לתאגיד הענק "פורד" אלפי אזעקות רכב וניהלה משא ומתן להסכם דומה עם טויוטה.
אך מוקדם בבוקר 7 בספטמבר 1982 עלו באש משרדי החברה והמפעל של "קוונטום" ו"סטיל סטופר" בעיר מייפל הייטס.
ללוחמי האש נדרשו כשלוש שעות לכבות את הלהבות, ובנייני החברה נשרפו כליל.
בחקירה משטרתית התברר כי השרפה הכילה "טביעות שרפה חשודות", שהוצתו בשני מקומות שונים בעזרת מאיץ בערה כגון בנזין.
אדקינס, בעל החברה, גרס כי עיסא התכונן לשרפה כאשר הרחיב ב-462% את פוליסת הביטוח שלו שלושה שבועות קודם לכן, ופינוי מבעוד מועד של ציוד מחשבי המכיל מידע חשבונאי על לקוחות.
חברת הביטוח "סנט פול ביטוחים", שנחשדה בהצתת השרפה ובהונאת ביטוח, שילמה תחילה 25 אלף דולר בלבד על נזקי השרפה.
הארגון "סטיל סטופר" שב במהרה לשגשוגו הקודם.
עם עליית שיעור גניבות הרכבים בארצות הברית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, עלה הביקוש להתקני אבטחה.
רולס רויס, ב.מ.וו וג'נרל מוטורס הצטרפו לפורד ולטויוטה כלקוחות החברה.
בשנת 1985 מכר עיסא את החברה ליצרן אזעקות בית בקליפורניה בשם "Directed Electronics" ועבר לפרוור ויסטה שבסן דייגו, שם החל להתגורר כדי לעבוד בחברה.
עיסא הצליח להשתמש בידע שלו על החולשות באבטחות הרכבים שגנבי מכוניות ניצלו כדי לפתח מנגנוני גניבה יעילים.
באמצעות חיישנים אשר הפעילו גלאי תנועה ולחץ על המכונית בשעת מעשה, המכשיר שפיתח יכול היה לחולל רעש גדול כדי להסב תשומת לב רחבה לגנב המכונית, כמו הפעלת הצופר והפעלת הקלטה והשמעה של קול המאיימות ומזהירות של הגנב.
המכירות של החברה צמחו ממיליון דולר בשנה הראשונה לכ-14 מיליון דולרים בשנת 1989.
עם מעורבותו בחברות אלקטרוניקה וסחר בין צרכנים, הפך עיסא לפעיל פוליטי.
הוא נסע לוושינגטון הבירה כדי לבצע שדלנות ב, והפך לאחד התורמים הגדולים בקליפורניה עבור מועמדי המפלגה הרפובליקנית.
בשנת 1996 היה יושב ראש הקמפיין להעברת "הצעה 209", מעין משאל עם בקרב תושבי קליפורניה שקבע כי יש לאסור על מוסדות ציבור מדינה להביא בחשבון גזע, מין או מוצא אתני בתחומי העבודה, הקבלות או החינוך הציבוריים.
הוא היה גורם מכריע בשכנוע המפלגה הרפובליקנית לקיים את כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית בסן דייגו לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1996.
מסע הבחירות הראשון של עיסא לתפקיד ציבורי היה ב-1998, כאשר התמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג קליפורניה בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת ברברה בוקסר.
הוא הוציא 10 מיליון דולר מכספו האישי במהלך מסע הבחירות, והתמודד נגד גזבר מדינת קליפורניה מאט פונג, חבר הקונגרס פרנק ריגס ושלושה מתמודדים אחרים.
מטה הבחירות של פונג גייס תרומות בסך 3 מיליון דולר, וקבל כי עושרו של עיסא יצר שדה-פעולה לא יחסי (בנוסף לעשרת מיליוני הדולרים האישיים של עיסא, קיבל תרומות בסך 400,000 דולר נוספים).
דוברו של עיסא טען מנגד כי הכסף נדרש כדי להתגבר על המוניטין הרב של פונג ברחבי קליפורניה.
עיסא הפסיד בבחירות המקדימות לפונג, שזכה ב-45% מהקולות, בעוד עיסא נותר לא הרחק מאחור עם כ-40 אחוזים.
סקר בסן פרנסיסקו שבוצע בקלפיות הראה כי מספר גדול של אמריקאים-אסייתים, המצביעים בדרך כלל בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, חצה את הקווים לעבר הרפובליקנים כדי לסייע אסטרטגית לפונג, ששורשיו נטועים בסין.
לקראת הבחירות 2000 בארצות הברית, החליט רון פקארד, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בתקופת כהונתו התשיעית, שלא להתמודד מחדש במחוז הקונגרס ה-48 של קליפורניה.
עיסא החליט להתמודד על מקום מושבו של פקארד, וניצל את ההכרה שצבר מהמירוץ הטרי לסנאט ב-1998. עיקר המחוז היה בצפון מחוז סן דייגו, אך היו בו חלקים זניחים ממחוז ריברסייד וממחוז אורנג'.
עיסא סיים ראשון בבחירות המקדימות העל-מפלגתיות עם 35% מהקולות, וזכה במרב קולות הבוחרים בשלושת מחוזות אלה.
אחריו הגיע למקום השני עמיתו הרפובליקני, חבר הסנאט המדינתי ביל מורו עם 24%.
עיסא ניצח בבחירות הכלליות בנובמבר והביס את פיטר קובליס, המועמד הדמוקרטי, ברוב גדול בן 61 אחוזים.
כהונתו החלה ב-3 בינואר 2001, עם התכנסות הקונגרס ה-107. באותה שנה תכננה הליגה להגנה יהודית להתנקש בחייו.
ב-2002, לאחר חלוקה מחדש של מחוזות בחירה בקליפורניה בעקבות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, הוסב מחוז הקונגרס ה-48 שייצג עיסא למחוז הקונגרס ה-49, וחלקיו במחוז אורנג' הליברלי אבדו.
בדומה מעט לגלגולו הקודם, מחוז הקונגרס החדש של עיסא היה מעוז רפובליקני מובהק.
לפי לפי מסד הנתונים הפוליטי "מַפְתֵּחַ ההצבעות המפלגתי קוק" (Cook Partisan Voting Index), דורג המחוז "R + 10".
לאור זאת, אף דמוקרטי לא ניצב בפני עיסא באותה השנה.
הוא זכה בבחירה לתקופת כהונה שנייה אחרי שגבר על מועמד המפלגה הליברטריאנית עם כ-77% מהקולות.
בעקבות בחירות אמצע הכהונה ב-2010, בהן נטלו הרפובליקנים את הרוב בבית הנבחרים מידי הדמוקרטים, נבחר עיסא ליו"ר ועדת הפיקוח והרפורמה.
הוא הפך לתומך קולני בחקירות ממשל הנשיא ברק אובמה, כולל החזר ההפסדים מתוכנית הסיוע לבנקים (TARP), ועדת החקירה להתמודדות ארצות הברית עם המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, שחיתות שלטונית לכאורה במלחמת אפגניסטן, הדלפות ויקיליקס ומנהל המזון והתרופות האמריקאי, בין היתר.
בשנת 2010 הצהיר עיסא בפני העיתונות כי הוא מעוניין שוועדת הפיקוח והרפורמה תקיים דיוני חקירה "שבע פעמים בשבוע, 40 פעם בשבוע".
בפברואר 2011 פרסם "מכון Watchdog", מוסד ללא כוונת רווח לדיווחים וחקירות עצמאיות אשר בסיס באוניברסיטת המדינה של סן דייגו, חקירה בה נאמר כיו"ר ועדת הפיקוח והרפורמה, הרכיב עיסא צוות שכלל אנשי סגל בעלי קשרים הדוקים לעולם התעשיות, אשר עשויות היו לקבל הטבות ותועלות מחקירותיו.
ב-16 בפברואר 2012 קיימה ועדת הפיקוח שימוע על אודות תקנת מחלקת הבריאות ומשאבי האנוש המחייבת תוכניות ביטוח לכיסוי אמצעי מניעה, שלדעת עיסא היוותה פגיעה בחופש הדת של אנשים המתנגדים לשימוש באמצעי מניעה.
סנדרה פלוק, משפטנית ופעילה למען זכויות נשים, נרשמה כעדה בידי הדמוקרטים בוועדה, אך עיסא לא התיר לה להעיד באומרו כי שמה הוגש מאוחר מדי, טענה עליה ערערו עמיתיו הדמוקרטיים.
ב-7 במאי 2014, עיסא הציג "החלטה פשוטה" בפני מליאת בית הנבחרים אשר התקבלה פה אחד, לפיה לויס לרנר, לשעבר מנהלת המחלקה למיסוי ארגונים פוליטיים בשירות הכנסות הפנים, נמצאה כאשמה בביזוי הקונגרס על שמיאנה לציית לזימון למתן עדות בפני ועדת הפיקוח והרפורמה הממשלתית בראשותו של עיסא.
ההחלטה מצאה את לויס לרנר כאשמה בביזוי הקונגרס לאחר שהייתה מעורבת בשערוריית המיסוי של שירות הכנסת בפנים ב-2013, במסגרתה הקשתה לרנר על ארגוני ימין קיצוני, בהם תנועת מסיבת התה, לקבל פטור ממס על תרומות.
ביולי 2017, במאמץ דו-מפלגתי, הציג עיסא את "חוק CLASSICS" בפני הקונגרס אשר מטרתו להעצים אמנים דרך איסוף התמלוגים לשלוש השנים שקדמו להם, וגם על ידי הבטחה כי זכויות היוצרים שלהם יישארו בתוקף בהקלטות שהקולטו טרם 1972, כמו הערובה ממנה נהנים אמנים חדשים יותר בתעשיית המוזיקה בחקיקה שקדמה לחוק שהציג עיסא.
לקראת בחירות האמצע ב-2018, דמוקרטים אחדים בהם יריבו מבחירות 2016 דאג אפלגייט והסביבתן מייק לוין, השיקעו מסעי בחירות במחוז הקונגרס ה-49. לנוכח ניצחונו הדחוק של עיסא על אפלגייט בשנת 2016, בחירות אלה היו צפויות להיות צמודות ומתוחות הרבה יותר.
במשך חודשים היה משרדו של עיסא בקליפורניה מוקד להפגנות שבועיות בהן מחו מאות אנשים נגד הנשיא דונלד טראמפ, עמו קשר עיסא קשר הדוק, ונגד האג'נדה הרפובליקנית בבית הלבן.
בעצרת אחת שהתקיימה בחודש מאי, התייצבו 800 אנשים כדי למחות על הצבעת בית הנבחרים על ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בעקבות זאת, ב-10 בינואר 2018, הודיע עיסא על לקיחת פסק זמן מהחיים הפוליטיים ועל אי-התמודדותו בבחירות אלה.
כשמונה חודשים אחרי פרישתו, הכריז הנשיא דונלד טראמפ כי ימנה את עיסא לראש סוכנות הסחר והפיתוח של ארצות הברית.
ב-26 בספטמבר 2019, הכריז עיסא כי בבחירות 2020 יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית, הפעם במחוז הקונגרס ה-50. נציג המחוז המכהן היה בעת ההכרזה דאנקן האנטר, שהיה נתון לעננת כתבי אישום.
בדצמבר 2019 האנטר הודה במעילה בכספי בחירות, התפטר מהקונגרס החל ב-13 בינואר 2020 והותיר את מושבו לא-מאויש.
אל מחוז הקונגרס החמישים סופחו חלקים ניכרים ממחוזו הקודם של עיסא, בהם פנים מחוז סן דייגו הרפובליקני והשמרני.
ב-3 במרץ 2020 סיים במקום השני במהלך הבחירות המקדימות הפתוחות.
ובסופו של דבר ניצח את המועמד הדמוקרטי עמאר קמפה-נג'אר בכמעט 30 אלף קולות.
ב-3 בינואר 2021 הושבע אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, ושב לבית הנבחרים.
דארן צ'ארלס בארנט הוא שחקן אמריקאי, אשר מוכר מתפקידו בתור פקסטון בסדרה "אמת או חובה" של נטפליקס ובשל תפקידו בתור טאג בקומדיה הרומנטית "מתה לאהוב" של נטפליקס.
דארן צ'ארלס בארנט נולד ב-27 באפריל 1991 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
סבו של בארנט היה מוזיקאי הסווינג צ'רלי בארנט .
לבארנט אחות גדולה ואחות קטנה.
בארנט ואמו עברו לגור בפרוורי אורלנדו, פלורידה כשהיה בן 12. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ד"ר פיליפס בשנת 2009, שם היה קפטן נבחרת הלקרוס.
הוא סיים לימודי תואר ראשון באמנויות ודרמה במכללת ברי ב-2013, שם שיחק בהצגות וסרטים קצרים.
הוא דובר יפנית וספרדית ברמת השיחה וצרפתית.
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2013, שב בארנט ללוס אנג'לס כדי להתמקד במשחק ועבד במכון לספינינג.
בנוסף קיבל רישיון לעסוק בנדל"ן בקליפורניה במאי 2015. במקביל הופיע בהפקות מזדמנות.
בשנת 2019, לוהק לתפקיד ראשי בסדרת בהפקת נטפליקס אמת או חובה".
הוא גילם את פקסטון הול-יושידה, מושא האהבה של דווי, הדמות הראשית בסדרה.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "מתה לאהוב" לצד נינה דוברב.
באוגוסט 2022 לוהק בארנט לתפקיד ראשי בסרט "שומר הברים", חידוש לסרט משנת 1989 בעל אותו שם, בבימויו של דאג לימן.
בשנת 2023 שיחק בקומדיה הרומנטית "רק לא אתה".
בשנת 2024 החל לגלם את ד"ר ג'ון פרוסט בעונה העשירית של סדרת הדרמה הרפואית "שיקגו MED" שיצר דיק וולף עבור רשת NBC.
שנה סרט תפקיד הערות 2020 אמריקן פאי: הבנות שולטות (אנ') גראנט 2021 Untitled Horror Movie מקס מתה לאהוב טאגLe Sommet des Dieuxפוקאמאצ'י מקוטו דיבוב2023גראן טוריסמומאטי דייוויסרק לא אתהג'ונתןגודזילה מינוס אחתקויצ'י שיקישימהדיבוב2024שומר הבריםסאם TBA Apophenia פיטרגם מפיק
שנה סדרה תפקיד הערות 2017 החיים עצמם ג'ק הצעיר פרק: "The Right Thing to Do" מחשבות פליליות זאק באואר פרק: "Unforgettable" S.W.A.T קורבי פרק: "Imposters" 2018 Turnt סת' החתיך 17 פרקיםInstakillerג'ואיסרט טלוויזיה של Lifetime 2019 משפחה אחת (אנ') פלויד פרק: "Remember the First Day of School?" 2020 סוכני S.H.I.E.L.D.
דיים דארסי אנדראה באסל , DBE (נולדה בשם מרני מרצדס דארסי פמברטון קריטל; Marnie Mercedes Darcey Pemberton Crittle ב-27 באפריל 1969) היא בלרינה ושופטת עבר בתחרות ריקודי הטלוויזיה "Strictly Come Dancing" ברשת ה-BBC.
באסל, שהוכשרה בבית הספר לחינוך לאמנויות ובבית הספר המלכותי לבלט, החלה את דרכה המקצועית בבלט המלכותי של סאדלרס וולס, אך לאחר שנה עברה לבלט המלכותי, שם הפכה לרקדנית ראשית בגיל 20 בשנת 1989. באסל זוכה להערכה כאחת הבלרינות הבריטיות הגדולות.
באסל נשארה עם הבלט המלכותי במשך כל הקריירה שלה, יותר משני עשורים, אך גם הופיעה כאמנית אורחת עם להקות מובילות רבות, ביניהן ניו יורק סיטי בלט, בלט תיאטרון לה סקאלה, בלט מריאינסקי, בלט המבורג והבלט האוסטרלי.
היא פרשה מבלט בשנת 2007.
באסל עוסקת גם בקריירה מקבילה בתחום הטלוויזיה, הספרים והדוגמנות, ותומכת במספר רב של ארגוני צדקה ומוסדות ריקוד בריטיים ובין-לאומיים.
באסל נולדה בלונדון לאיש העסקים האוסטרלי ג'ון קריטל ואשתו האנגלית אנדראה ויליאמס.
בני הזוג התגרשו כאשר באסל הייתה בת שלוש.
אמה נישאה בשנית ובאסל אומצה על ידי בעלה החדש של אמה, רופא השיניים האוסטרלי פיליפ באסל.
המשפחה בילתה זמן מה באוסטרליה, שם למדה באסל בבית הספר.
כשחזרו ללונדון למדה באסל בבית הספר היסודי פוקס בקנסינגטון.
בבית הספר הבחין הכוריאוגרף קנת מקמילן בטכניקה יוצאת הדופן שלה, וב-1988 שיבץ אותה בתפקיד הראשי בבלט "נסיך הפגודות" למוזיקה של בנג'מין בריטן, תפקיד שהזניק אותה לבלט המלכותי.
בדצמבר 1989, בערב הפתיחה של המופע, הועלתה לדרגת רקדנית ראשית בגיל 20 בלבד.
באסל ביצעה את כל התפקידים הקלאסיים הגדולים פעמים רבות במהלך הקריירה שלה, כולל מאשה ב"חלומות חורף" והנסיכה רוז ב"נסיך הפגודות", שניהם בכוריאוגרפיה של מקמילן, וכן הנסיכה אורורה ב"היפהפייה הנרדמת", אודטה/אודיל באגם הברבורים, ניקיה וגמזאטי בביידרה, פיית שזיפי הסוכר במפצח האגוזים, מנון ב"סיפורה של מנון" וז'יזל בז'יזל.
בסך הכול ביצעה יותר מ-80 תפקידים שונים ונוצרו עבורה 17 תפקידים.
ב"יפהפייה הנרדמת" גילמה את אורורה בארבע הפקות שונות, אחת מהן של סר אנתוני דואל במרכז קנדי בוושינגטון הבירה לפני הנשיא ביל קלינטון.
היא הופיעה במספר הופעות אורח בבלט ניו יורק, החל מיוני 1993, בהופעה של פה דה דה מהבלט "אגון".
באסל התארחה בבלטו דלה סקאלה, בלט קירוב, בלט האופרה של פריז, בלט המבורג והבלט האוסטרלי.
היא רקדה את הופעת הבכורה של סילביה מאת ליאו דליב בכוריאוגרפיה של פרדריק אשטון בבית האופרה המלכותי בקובנט גארדן ב-4 בנובמבר 2004. בשנת 2006 הודיעה על פרישה מתפקידה כרקדנית ראשית בבלט המלכותי, אם כי נשארה עם הלהקה כאמנית ראשית אורחת.
היא פרשה מבלט ב-8 ביוני 2007 עם ביצוע "השיר על הארץ" של מקמילן (מוזיקה – גוסטב מאהלר: "Das Lied von der Erde, השיר על הארץ").
הבלט הוצג בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ושודר בשידור חי בערוץ BBC Two.
בשנת 2012 השתתפה באסל בטקס הסיום של אולימפיאדת הקיץ 2012, בראש להקה של 200 בלרינות ו-4 רקדנים מהבלט המלכותי.
ההופעה הייתה ידועה בשם "רוח הלהבה" וקדמה לכיבוי הרשמי של הלהבה האולימפית.
בשנת 2016 השיקה באסל מותג כושר ריקוד בשם DDMIX (תערובת ריקודים מגוונת).
היא עבדה עם הכוריאוגרף והרקדן נתן קלארק, ויצרה את DDMIX הכולל אלמנטים של מחול מסגנונות שונים, כולל אירי, טנגו, ואלס, ג'ייב, בוליווד, דיסקו, פלמנקו, סלסה וטוויסט של שנות ה-60. השיעורים כוללים חימום בנושא בלט וכל ריקוד אורכו כשתי דקות וחצי, עם מוזיקה מותאמת אישית לכל ריקוד.
DDMIX לבתי ספר הוא מפעל חברתי.
באסל עיצבה בגדים עבור חברת מלברי (Mulberry), ברוס אולדפילד ומרקס אנד ספנסר.
היא הצטלמה לטאטלר, ווג וואניטי פייר.
היא צולמה עם יהלום בפה בקידום לדה בירס.
באסל דגמנה את קולקציית התכשיטים הראשונה אי פעם עבור מועצת הזהב העולמית.
היא דגמנה עבור אמריקן אקספרס והופיעה בפרסומת לטלוויזיה של בנק לוידס.
בשנים 2009 עד 2013 הייתה הפנים של ספא The Sanctuary.
בשנת 2014 הייתה שגרירה של מוצרי השיער Silvikrin (Wella / פרוקטר אנד גמבל).
באוקטובר 2008 הוציאה לאור ההוצאה לאור של הרפר-קולינס שישה ספרים קצרים בסדרת ילדים חדשה בשם Magic Ballerina (הבלרינה הקסומה).
באסל יזמה את הרעיון ואת העלילה, והספרים נכתבו באמצעות סדרה של כותבי צללים.
הם מציגים ילדה בשם דלפי המצטרפת לבית ספר לבלט ומגלה שהנעליים שלה קסומות.
בתוך שלוש שנים פורסמו לפחות 23 סיפורי הבלרינה הקסומה, כולם עם בנות בעלות נעלי בלט אדומות נוצצות.
לפחות את השניים הראשונים איירה קייטי מאי.
באסל כתבה את "הרקדנית הצעירה" יחד עם בית הספר המלכותי לבלט וכתבה מבוא לספר "ספר הבלט המאויר" מאת ברברה ניומן, המציג חמישה מהבלטים בהם כיכבה.
ספר תמונות אוטוביוגרפי של קריירת הבלט שלה, שכותרתו "דארסי באסל", יצא לאור בשנת 2012. ואחריו "דארסי באסל: התפתחות", בשנת 2018.
באוקטובר 1992 שודר סרט דוקומנטרי של Show South Bank על באסל ועמיתתה, המנהלת ויויאנה דוראנטה.
בשנת 1994 שיחקה בתפקידה הראשון כשחקנית, כשגילמה את אולגה חוחלובה מול פבלו פיקאסו של בריאן קוקס בסרט "יו פיקאסו".
באסל שיחקה בתפקיד עצמה בקומדיה הפופולרית של BBC One "הכומר מדיבלי" בשנת 1998. בפרק היא מסייעת לג'רלדין בגיוס תרומות והשתיים מבצעים פה דה דה שנקרא "המראה".
בשנת 2004 נעשה על באסל סרט תיעודי שכותרתו "הבלרינה של בריטניה".
באסל וקתרין ג'נקינס העלו הפקה של שירים וריקודים בשם "Viva la Diva", כדי לחלוק כבוד לכוכבות שנתנו להן השראה בהן מדונה וג'ודי גרלנד.
באסל וג'נקינס ביצעו קטע של "ויוה לה דיווה" לפני המלכה בהופעה ה-79 של רויאל וראייטי, ששודרה בטלוויזיה ב-9 בדצמבר 2007. באסל הצטרפה לצוות השיפוט של סדרת ה-BBC בשם "Strictly Come Dancing" כשופטת חמישית בשלבים האחרונים של הסדרה ב-2009. במופע חצי הגמר של התחרות רקדה ג'ייב עם הרקדן המקצועי איאן וייט.
כשבאסל הופיעה כאורחת ב-8 באפריל 2010 בפרק "The ONE Show" ב-BBC One, היא סייעה להרכב קוסמים תאומים זהים בשם "התאומים" באשליה בשם בלתי אפשרי בבירור, בה הם ניסרו אותה לשניים בתוך קופסה שקופה.
בשנת 2012 חזרה באסל לצוות השיפוט של Strictly Come Dancing לסדרה של שנת 2012 כשופטת קבועה ומחליפה לאלישה דיקסון.
בתחילת הופעתה הראשונה כשופטת הופיעה בתוכנית "American Smooth", שוב כשותפה עם איאן וייט.
ב-12 באוגוסט 2012 הופיעה באסל בטקס הסיום של אולימפיאדת הקיץ 2012, כשירדה מגג האצטדיון האולימפי כ"רוח הלהבה" והובילה להקה של 200 בלרינות.
בדצמבר 2013 הציגה באסל סרט תיעודי של BBC Two שכותרתו "גיבורות הבלט של דארסי".
בדצמבר 2014 הציגה סרט תיעודי של BBC One על אודרי הפבורן, שכותרתו "דארסי באסל: מחפשת את אודרי".
במאי 2015 הייתה מנחה משותפת, כמומחית לריקוד, בגמר הגדול בתחרות הרקדנית הצעירה של BBC, ששודרה בשידור חי ב-BBC Two.
בדצמבר 2015 הופיעה באסל בסרט תיעודי בן שעה אחת ב-BBC Two, "גיבורי הבלט של דארסי", תוך התמקדות בוואצלב ניז'ינסקי, רודולף נורייב ורקדני בלט נוספים.
בדצמבר 2016 הופיעה בסרט דוקומנטרי של BBC One על מרגוט פונטיין, שכותרתו "דארסי באסל: מחפשת את מרגוט".
בדצמבר 2017 הופיעה בסרט תיעודי של BBC One על פרד אסטר.
בדצמבר 2018 הופיעה בסרט תיעודי של BBC Two על היתרונות לבריאות הנפש שבמחול, סרט שכותרתו "דארסי באסל: רוקדים לאושר".
היא הציגה את סרטי השידור החי של הבלט המלכותי מעונת 2013/14 ואילך.
ב-10 באפריל 2019 הודיעה באסל כי החליטה להתפטר מתפקיד השופטת מ־Strictly Come" Dancing".
לדבריה, "זו הייתה זכות מוחלטת עבורי להיות חלק מ-"Strictly", לעבוד עם צוות כל כך מוכשר.
נהניתי מכל דקה ואתגעגע לכל חברי השופטים, המנחים, הרקדנים, הנגנים, כל צוות הבמה האחורית, ובמיוחד הצופים במופע, שתמכו כל כך".
באסל הופיעה ב"דארסי באסל מציגה: חופי הפרא של סקוטלנד דארסי באסל", סדרת טיולים בת ארבעה חלקים ששודרה ב-More4 מ-8 בפברואר עד 1 במרץ 2021.
באסל מונתה לקצינת מסדר האימפריה הבריטית (OBE) בהצטיינות בשנת 1995 עבור שירותיה לבלט, למפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) בהצטיינות לשנת 2006, ולגבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (DBE) בהצטיינות לשנת 2018.
בשנת 2019, חברת האוטובוסים Megabus כינתה את אחד מציי האוטובוסים החדשים שלה "דארסי באסל".
דיוקן שלה מאת האמן אלן ג'ונס, שהוזמן על ידי גלריית הדיוקנאות הלאומית, נחשף במאי 1994.
בשנת 2006, בתערוכת הפרחים של צ'לסי, דייוויד אוסטין רוזס השיק ורד ארגמן חדש בשם 'דארסי באסל'.
באסל היא "הסנדקית" של MS Azura, ספינת שייט של 115,000 טון של צי P&O Cruises.
כאשר הושקה הספינה באופן רשמי באפריל 2010, ביצעה באסל את הטקס המסורתי של שבירת בקבוק שמפניה עם קביעת שם האונייה.
כמו כן ביצעה מופע מחול עם תלמידים מבית הספר המלכותי לבלט.
בשנת 2006 קיבלה באסל מדליית זהב ממרכז ג'ון פ.
היא זכתה בפרס קרל אלן על תרומות למחול.
ב-1991 הוענק לה פרס "סר ג'יימס גארארס" של ארגון וראייטי עבור הכוכב העולה החדשה המבטיחה ביותר של 1990 ושבוע לאחר מכן הוענק לה פרס הבלט של העיתון "לונדון איבנינג סטנדארד".
באפריל 1991 נבחרה כזוכה המשותפת בפרס ההישג הקוסמופוליטי בקטגוריית אומנויות הבמה.
ב-18 ביולי 2009 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוקספורד.
במהלך הטקס ציינה נואמת מטעם האוניברסיטה כי באסל "מוסיפה לשליטה טכנית, קסם ודמיון, וכך חושפת את חן האישיות שלה ואת חן התנועה...
יתר על כן, היא רוצה את אלה שאולי נדחו על ידי השערים הגדולים של בית האופרה המלכותי כדי ליהנות מההנאות שיש בבלט."
בשנת 2017 קיבלה באסל תואר דוקטור לשם כבוד מהקונסרבטוריון המלכותי בגלאזגו שבסקוטלנד.
ביוני 2018 קיבלה באסל מלגת כבוד מאוניברסיטת האמנויות בבורנמות' לצד מעצבת התלבושות ג'ני בוואן OBE, המעצבת הגרפית מרגרט קלברט OBE והבמאי והתסריטאי אדגר רייט.
באסל, שביקרה בעבר באוניברסיטה כמרצה אורחת, אמרה: "זהו כבוד רב בשבילי.
אוניברסיטת בורנמות' היא מודרנית ומתקדמת, ולכן בוגריה מגיעים ישירות לתעשיות היצירתיות של המדינה."
מאז 2012 באסל היא נשיאת האקדמיה המלכותית למחול.
היא זוכת פרס האמנים של בית הספר המלכותי לבלט ופטרונית התאחדות המורים למחול בין-לאומי, בלט הילדים של לונדון, צ'קטי (Cecchetti) בריטניה, צ'קטי אוסטרליה, Dance Proms, להקת זיקית, קרן מחול דו בואסון, בלט הנוער הלאומי ותיאטרון הבלט האנגלי החדש.
באסל היא נשיאת קמפיין גיוס הכספים של בלט בירמינגהם המלכותי מאז 2012. היא הפטרון הבין-לאומי של להקת המחול בסידני.
היא פטרונית של ארגוני הצדקה הרפואיים Sight for All וקרן הנרי ספינק.
בשנת 1997 התחתנה באסל עם איש העסקים האוסטרלי אנגוס פורבס בצ'רוול, אוקספורדשייר.
במקור גרו בקנזינגטון, שם נולדו שתי בנותיהם בשנים 2001 ו-2004. בשנת 2008 עברה המשפחה לסידני שבאוסטרליה וחזרה ללונדון ביולי 2012. החל משנת 2021 הם גרים בווימבלדון.
דארן מקסוול קגאסוף הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי, אשר מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור ריצ'רד "ריקי" אנדרווד בסדרה "סודות ההתבגרות" ברשת Freeform.
קגאסוף נולד וגדל בשכונת אנסינו בלוס אנג'לס, קליפורניה לאם יהודייה, אליס קגאסוף (לבית לוי) ולאב נוצרי, בארי קגאסוף, יהלומן במקצועו.
הוא האמצעי מבין שלושה ילדים; יש לו אח גדול יותר, ג'סטין, ואחות צעירה ממנו, נטלי.
קגאסוף סיים את לימודיו בתיכון מונטקלייר בשנת 2005, שם שיחק בנבחרת הבייסבול של בית ספרו.
בזמן שלמד באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו, קגאסוף החליט להיות שחקן.
קגאסוף חזר ללוס אנג'לס, ולוהק לתפקיד הראשי בהפקת תיאטרון מקומית של Suburbia , מחזה שהסרט בעל אותו השם משנת 1996 התבסס עליו.
לאחר שסיים את לימודי משחק, החל להיבחן לתפקידי טלוויזיה וקולנוע.
במהלך אחד האודישנים הראשונים שלו, הוא הרשים את המפיקה ברנדה המפטון עד כדי כך שהיא בחרה בו לככב בתפקיד ריקי אנדרווד בסדרת הנעורים "סודות התבגרות" .
הסדרה הוקרנה במשך חמש עונות.
ב-24 בפברואר 2013 פורסם כי קגאסוף לוהק לתפקיד אלכס בפיילוט של פוקס דליריום, המבוסס על הרומן מאת לורן אוליבר .
עם זאת, הפיילוט לא נמכר לסדרה.
קגאסוף שיחק בסרט האימה העל טבעי "הסיאנס", בבימויו של סטיילס ווייט.
הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2014.
בספטמבר 2014, קגאסוף הצטרף לצוות השחקנים של "רד בנד סוסייטי", סדרת דרמה קומית בעונת הטלוויזיה האמריקאית 2014–15 שפותחה על ידי מרגרט נאגל.
בסדרה שיחק בתפקיד חוזר שגילם את מושא האהבה של קארה, האנטר קול.
הסדרה עלתה לראשונה ב-17 בספטמבר 2014 ובוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הכפר".
+ שנה סדרה תפקיד הערות 2008–2013סודות ההתבגרות ריצ'רד "ריקי" אנדרווד תפקיד ראשי (5 עונות); 121 פרקים 2014Blue דרן סדרת רשת; 2 פרקיםStalker אריק בייטס פרק: "Pilot" 2014–2015 רד בנד סוסייטי האנטר קול 7 פרקים 2017S.W.A.T.
גורדון פרק: "Imposters" 2019הכפר גייב נפוליטנו תפקיד ראשי; 10 פרקים
דארן מייקל סוטו הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת פלורידה.
סוטו, חבר המפלגה הדמוקרטית, נבחר לראשונה לקונגרס בבחירות 2016, וטרם היבחרו לשם היה חבר בבית המחוקקים של פלורידה – תחילה בסנאט ולאחר מכן בבית הנבחרים המדינתי.
סוטו נולד ברינגווד שבניו ג'רזי, בן לאב פוארטו ריקני, א.
לו סוטו, ולאם ממוצא איטלקי, ג'ין סוטו.
כתלמיד בבית הספר התיכון האזורי של לייקלנד, סוטו שאף ללמוד באוניברסיטת ייל, אך לימים אמר לעיתון "The Record" כי סיכוייו להתקבל לאוניברסיטה יוקרתית זו נפגעו בשל חוסר הנכונות של מוריו לכתוב עבורו המלצות בשעה שהיו מעורבים בסכסוך עבודה עם הנהלת המחוז החינוכי.
בסופו של דבר, את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת ראטגרס-ניו ברנזוויק, שם קיבל תואר ראשון, ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בשנת 2006 התמודד סוטו אל בית הנבחרים של פלורידה במחוז הבחירה ה-40, ואתגר ללא הצלחה את נציג המחוז המכהן, אנדי גרדינר.
באפריל 2007 לעומת זאת זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, ונבחר להחליף את ג'ון קיניונס (Quiñones) המתפטר.
בבחירות מיוחדות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית טוני סוארז ב-285 קולות בלבד.
במהלך שלוש תקופת כהונתו בבית הנבחרים של פלורידה, תמך סוטו בחקיקות לבלימת מרוצי רחוב בלתי-חוקיים, העביר את חוק הטבת המוות ע"ש לוחם האש ג'ון קארי שנועד להגן על משפחות של לוחמי אש שנהרגו בתאונות אימונים.
בשנת 2012, מחוזות הבחירה בסנאט של פלורידה שורטטו מחדש לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010, וסוטו בחר שלא להתמודד שוב לבית הנבחרים המדינתי, אלא להתמודד במחוז ה-14 החדש שנוצר, שכלל בעיקר אזורים לטינים במחוזות אורנג', אוסיאולה ופולק.
הוא זכה במועמדות מפלגתו ללא התנגדות והביס את המועמד הרפובליקני ויל מקברייד עם למעלה מ-70% מקולות הבוחרים.
בשנת 2013 הצביע סוטו בעד חקיקה לזירוז הגישה לרישיון נהיגה עבור מהגרי תוכנית DREAM, אך בסופו של הוטל עליה וטו בידי מושל פלורידה ריק סקוט, מה שהצית גל הפגנות ברחבי המדינה.
בבחירות 2016 התמודד סוטו אל הקונגרס של ארצות הברית.
סוטו זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס התשיעי של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית במקומו של אלן גרייסון, שפרש כדי להתמודד לסנאט של ארצות הברית.
סוטו גרף 36% מהקולות בבחירות מקדימות שבהן היו ארבעה מתמודדים.
בבחירות הכלליות ניצח סוטו את המועמד הרפובליקני ויין ליבניצקי עם 57% מהקולות, והושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2017.
סוטו הוא חבר הקונגרס הראשון ממוצא פוארטו ריקני שנבחר לקונגרס מטעם פלורידה.
בשבועות הראשונים לכהונתו בקונגרס מינתה אותו מנהיגת הסיעה הדמוקרטית ננסי פלוסי לאחד משלושת החברים החדשים בוועדת ההיגוי והמדיניות הדמוקרטית לקונגרס ה-115.
דארן מאן הוא שחקן קנדי.
הוא מוכר מהופעותיו בתור לוק קלפנט בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" (2018–2019) של נטפליקס, בתור בארי "באז" בלקוול הצעיר בסדרה הפשע של רשת TNT, "ממלכת החיות" (2022) ובתור ג'ק דאטון בסדרת המערבון של פרמאונט+, "1923" (2022–הווה).
דארן מאן נולד ב-4 במאי 1989 בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה.
בנה של הבמאית והשחקנית לינור מאן; יש לו אח אחד, טיילר.
הופעתו הראשונה של מאן הייתה בשנת 2012 בסרט הקצר "Stanley's Game Seven 3D" בדמותו של בראד.
בשנת 2013 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "אנשי המחר".
שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הטלוויזיה "מניע", בפרק בסדרה "Package Deal" והחל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "100".
בשנת 2015 שיחק בסרט הקולנוע "Even Lambs Have Teeth" וכמה סדרות טלוויזיה בהן "על טבעי" ו"איי זומבי".
שנה לאחר מכן הופיע בסרט הקולנוע "Hello Destroyer" ובפרק בסדרה "Ice".
בשנת 2017 הופיע בסדרות הטלוויזיה "מתחזים" ו"ואן הלסינג" ובסרט הטלוויזיה "House of the Witch".
בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "Giant Little Ones" לצד קייל מקלכלן.
באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה".
בסדרה הוא גילם מכשף הומוסקסואל שנכנס למערכת יחסים רומנטית עם אמברוז (צ'אנס פרדומו).
בשנת 2019 שיחק בסדרת המדע בדיוני "פרויקט הספר הכחול".
שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Fortunate Son" ובדרמת הספורט "קרב חייו" בכיכובו של סטיבן דורף.
בשנת 2022 החל לשחק בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "ממלכת החיות".
באותה שנה לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה, "1923" בדמותו של ג'ק דאטון ולתפקיד בסרט "The Minute You Wake Up Dead" לצד מורגן פרימן וקול האוזר.
דארלין' הייתה להקת רוק צרפתית שהוקמה בשנת 1992 על ידי לורן ברנקוביץ', תומא בנגלטר וגי-מנואל דה הומם-קריסטו.
הלהקה הוציאה את שיריה בחברת התקליטים Duophonic של סטריאולאב.
חברי הלהקה המשיכו ללהקות המצליחות דאפט פאנק ופיניקס.
שמם נלקח מהשיר של הביץ' בויז באותו שם.
הלהקה הוציאה את שיריה בחברת התקליטים Duophonic של סטריאולאב, הכלולה באוסף Shimmies In Super 8 עם סטריאולאב, Huggy Bear ו-Colm.
ב-1995 הם הופיעו באוסף De La Viande Pour Le Disco?, שיצא לאור על ידי בננה ספליט.
קלטת נדירה זו במהדורה מוגבלת הכילה שני שירים של דארלין' שלא פורסמו, בשם "Untitled 18" ו-"Untitled 33".
ביקורת במגזין המוזיקה הבריטי מלודי מייקר כינתה את המוזיקה "ת'ראש פאנקי מטומטם" ("Daft punky thrash").
כך, לאחר שהלהקה קצרת הימים התפרקה, בנגלטר ודה הומם-קריסטו הקימו את דאפט פאנק, פרויקט מוזיקה אלקטרונית מצליח ובעל שם עולמי, משנת 1993 ועד פירוקו מאוחר יותר בשנת 2021. בינתיים הצטרף ברנקוביץ' לאחיו הצעיר כריסטיאן מזלאי בלהקת פיניקס.
השלושה נשארו חברים, והופיעו יחד כאשר דאפט פאנק הופיעו בהפתעה במהלך הדרן המופע של פיניקס במדיסון סקוור גארדן באוקטובר 2010.
דארת' ויידר – או בשמו הקודם אנאקין סקייווקר – הוא דמות בדיונית מסדרת הסרטים "מלחמת הכוכבים", אשר מופיעה כדמות ראשית בסרטי הסדרה 1–6.
דארת' ויידר הוא לורד סית', המפקד העליון של צבא האימפריה הגלקטית ומשרתו של הקיסר פלפטין.
הוא משמש כאנטגוניסט הראשי בטרילוגיה המקורית, ובזכות אכזריותו, הופעתו המאיימת, עיצוב הקסדה, המסכה והחליפה השחורות והדיבוב שסיפק ג'יימס ארל ג'ונס הפך ויידר לסמל הרוע האולטימטיבי, אך בהמשך הוא מתגלה כדמות מורכבת וטרגית.
דארת' ויידר החל את דרכו בתור אנאקין סקייווקר, אביר ג'דיי צעיר שנחשב לעילוי, אך עקב הזעם שבו על מות אמו וחשש לגורלה של אשתו פאדמה אמידאלה, אותה נשא בסתר, פנה לצד האפל של ה"כוח".
עוד משחר ילדותו היה ידוע כאחד מטייסי הקרב הטובים בגלקסיה, ובנוסף לכך היה מהנדס מוכשר – הוא בנה את C-3PO בגיל עשר ומעט אחרי כן פוצץ את תחנת החלל של פדרציית הסחר באמצעות חללית קרב קלה.
לאחר שפנה לצד האפל, הוא תכנן ספינות חלל עבור האימפריה.
בדו-קרב נגד אובי ואן קנובי במוסטאפר שהתרחש בעת השתלטות כוחות הסית' על הגלקסיה, הוא איבד את ידו השמאלית ואת שתי רגליו, וסבל מכוויות קשות ושאיפת עשן ואפר וולקני, כששכב פצוע על קרקע לוהטת וחלק מגופו נשרף.
על מנת לאפשר לו לשרוד, הוחלפו חלקים רבים בגופו בתותבים ביוניים והוא עוטה חליפה ובה מערכות החייאה.
הוא יכול לנשום באופן תקין רק באמצעות מערכת הנשמה מיוחדת הנמצאת בקסדתו.
הוא עוטה שריון שחור, שביחד עם גפיו הביוניות, מעניק לו כוח פיזי מוגבר.
ויידר הוא אדם אכזרי מאוד ומבסס את מרותו באמצעות הטלת פחד וטרור הן בפקודיו והן באויביו.
ויידר לא מהסס להרוג את אלה שחולקים על דעתו ודתו או את אלה שנכשלו במילוי משימה שהטיל עליהם.
אובי ואן קנובי תיאר אותו כ"יותר מכונה מאדם, מעוות ורשע".
בעקבות הצלחתם הרבה של שני הסרטים הראשונים שהופקו (פרקים 4 ו-5) הפך דארת' ויידר לסמל הרוע האולטימטיבי ולנבל-על קולנועי.
התפניות בחייו הופכות את אנאקין/ויידר לאחת הדמויות המורכבות והנוגעות ללב בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים.