tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון 63% בהתבסס על 150 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 6.2 מתוך 10. הקונצנזוס בקרב מבקרי האתר נראה בציטוט "הסרט מבוצע יותר כמלודרמה מסורתית מאשר כסרט של סוסנה בייר שנתן את ההשראה המקורית, אך 'אחים' של ג'ים שרידן נהנה מביצוע איתן של שלושת מוביליו".
באתר הביקורות Metacritic, ניתן לסרט רייטינג של 58 מתוך 100 בהתבסס על 31 ביקורות.
מגווייר קיבל שבחים רבים שניתנו בפה אחד על הופעתו הדרמטית.
רוג'ר איברט אמר כי "הסרט 'אחים' הוא סרטו השולט של טובי מגווייר עד כה, ומעולם לא חזיתי בעומקים שכאלו בתוכו לפני סרט זה".
ריצ'רד רופר מהעיתון שיקגו סאן-טיימס הכתיר את 'אחים' לסרט הטוב ביותר של שנת 2009.
אחיינו של ויטגנשטיין היא נובלה אוטוביוגרפית מאת הסופר האוסטרי תומאס ברנהרד, שיצאה לאור בשנת 1982. הנובלה היא מונולוג של המספר, ברנהרד, על זכרונותיו מפאול ויטגנשטיין, בן למשפחת ויטגנשטיין.
הנובלה היא מונולוג רצוף, ללא חלוקה לפסקאות, של המספר, ברנהרד, על זכרונותיו מפאול ויטגנשטיין, המוצג כאחיינו של הפילוסוף הנודע לודוויג ויטגנשטיין (אך למעשה אינו אחיינו של לודוויג ויטגנשטיין, אלא נכד דודו).
תחילתה בשנת 1967, שבה היו שניהם מאושפזים בשתי מחלקות נפרדות של אותו בית חולים - המספר בביתן הרמן לחולי ריאה, וויטגנשטיין בביתן לודוויג לחולי נפש.
בין שני הביתנים חצצה גדר, שנועדה למנוע מעבר ביניהם, אם כי מעבר כזה התאפשר מחמת פרצות בגדר.
אירינה, חברה משותפת של שניהם שלמעשה הובילה לתחילת ידידותם, מבקרת אצל שניהם, וכך כל אחד מהם יודע שהאחר מאושפז לא רחוק ממנו.
המספר משתוקק לבקר אצל ויטגנשטיין, אך בריאותו הרופפת אינו מאפשרת לו זאת, ובסופו של דבר הם מצליחים להיפגש בבית החולים רק פעם אחת.
פאול ויטגנשטיין גילה עניין רב במוזיקה קלאסית ובמרוצי מכוניות, ואת הכסף הרב שקיבל ממשפחתו בזבז עד שנותר חסר כל.
המשך הנובלה עוסק בקשרים שבין המספר לוויטגנשטיין במשך שים-עשרה השנים הבאות, עד לפטירתו של ויטגנשטיין.
מבקרת הספרות בתיה גור תיארה את הנובלה:
"אחיינו של ויטגנשטיין" הוא מין וידוי המתאר יחסים בין שני בני אדם חריגים ומורדים, שתכונותיהם הקיצוניות, השקפת עולמם ופגיעותם האיומה מכלות אותם בייסורים קשים.
תומאס ברנהאד וידידו היחיד אינם יכולים להסיח את דעתם מהכיעור, מהצביעות, השקר וההשפלה שבקיום, ומאחר שהם מלאים שנאה עצמית (יותר מכל הם מלאים בה) ומשום שלעולם אינם מניחים לעצמם לנוח מהשנאה, אינם מוצאים להם שנייה של נחת, כמעט.
שם הספר, "אחיינו של ויטגנשטיין", הוא בהשראת ספרו של דני דידרו, "אחיינו של רמו" .
מסדר האחיות של מחרוזת התפילה המקודשת ביותר מירושלים של הלטינים, הידועות כאחיות הרוזרי הוא מסדר של נזירות קתוליות, שהוקם בירושלים בשנת 1880 על ידי הנזירה מארי אלפונסין דניל גטאס והכומר הנוצרי-ערבי יוסף טאנוס, יועצו של הפטריארך הלטיני בירושלים.
ראש המסדר הנוכחית היא האם הנכבדת ביביאן זכריה.
ב-1880 חוותה אלפונסין התגלות שבה נראתה לה מרים, אם ישו בחג האפיפניה ב-6 בינואר 1874, שהנחתה אותה להקים מסדר-בת עבור נזירות פלסטיניות-קתוליות בשם "אחיות מחרוזת התפילה" (אחיות הרוזרי).
החיזיון חזר על עצמו שוב ושוב, עד שגמלה בלבה ההחלטה להגשימו.
בהיותה אישה לא יכולה הייתה אלפונסין להקים את המסדר לבדה ולכן חיפשה פטרון שיסייע לה להוציא את התוכנית לפועל.
הכומר יוסף טאנוס התגייס לעזרתה וביחד קיבצו השניים שבע נערות צעירות שהיוו את המסד למסדר-הבת החדש במשכנו הראשון בעיר העתיקה ליד הפטריארכיה.
רוב הנזירות במסדר אחיות הרוזרי הן ערביות-נוצריות.
התפקיד העיקרי שהמסדר הציב לעצמו הוא חינוך ילדים ורפואה.
אחיות המסדר מנהלות ומפעילות מנזרים, בתי ספר, בתי יתומים ומרפאות.
למסדר שלוחות בכל מרחב המזרח התיכון ופועל בישראל, הרשות הפלסטינית, ירדן, מצרים, לבנון, סוריה וכוויית.
מנזר אחיות הרוזרי המרכזי שוכן ברחוב אגרון בירושלים, מול גן העצמאות, והוקם בשלהי המאה ה-19 (במפת שיק 1894/5 כבר מסומן המנזר ברחוב אגרון).
תחילה נבנה האגף הדרומי של המנזר ואחר כך בניין החזית, בגובה שתי קומות.
האגף הצפוני נוסף סמוך למלחמת העולם הראשונה.
הכנסייה העגולה בחזית נבנתה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי אדריכל ערבי מקומי ושמו סנסור.
ניתן להבחין בדמיון רב בתוכנית ובפרטים סגנוניים בין מנזר "סן ונסן דה פול" למנזר "האחיות רוזרי", ונראה שהשני הושפע מהראשון.
המנזר הוקם בתוך שטח של כ-8.5 דונם, וגן ניטע בין המנזר לרחוב.
הכנסייה נבנתה במתכונת של כנסייה יוונית אורתודוקסית, אבל עגולה.
גובהה 20 מטר בערך, וקוטרה 15 מטר.
על שער הכניסה שבחומה דגם גדול של מחרוזת בצורת M, שהיא מחרוזת התפילה של מריה, שממנה נגזרו שם המסדר והמנזר.
במנזר מפעילות הנזירות בית יתומות, ובו כ-20 נערות.
במקום גם חדרי אירוח לתיירים ולנופשים.
בנוסף מפעילות אחיות הרוזרי בית יתומים לבנים בשכונת עין כרם, בית ספר לבנות בשכונת בית חנינא, ומרפאה בעיר העתיקה.
אחים בנפש הוא פזמון ישראלי שכתב והלחין אודי דמארי, ובוצע על ידי הזמר החרדי-אמריקאי אברהם פריד באלבומו כמה טוב שנפגשנו.
מילות הפזמון החוזר בשיר הן "כל עם ישראל אחים בנפש".
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-910 אלף צפיות ביוטיוב.
מילות השיר עוסקות באמונה וביטחון ובאחדות בעם היהודי.
השיר זכה לפרסום רב ולהצלחה במגזר הדתי והחרדי והושמע גם במגזר החילוני.
היה מהשירים המושמעים בתחנות רדיו קול חי ורדיו קול ברמה בתוכניות סופי שבוע בהם שלושה שבועות ברצף.
אחים גלובל הוא ארגון העוסק בקידום ופיתוח כלכלה עצמאית ויציבה עבור הציבור החרדי בישראל.
כדי למגר את העוני הקיים בקהילה וליצור מקורות תעסוקה והכנסה, מפעיל ארגון אחים מספר מרכזים המציעים סיוע לעובדים, יזמים, בעלי עסקים וסטרטאפים, במטרה לסייע לציבור החרדי להגיע לעצמאות כלכלית ולהוות שותף פעיל במשק הישראלי.
כיום, כ-%45 מכלל האוכלוסייה החרדית חיה מתחת לקו העוני, ולרבים מהם אין גישה להשכלה גבוהה רלוונטית בשוק העבודה.
כדי לגשר על הפערים, ליצור מקורות הכנסה ולהגיע לעצמאות כלכלית מלאה, הוקם בשנת 2015 ארגון אחים גלובל על ידי הפילנתרופ אברהם משה (מארק) שימל נשיא אחים, והרב מרדכי (מוטי) אייכלר.
הארגון מפעיל חברת תעסוקה בה יועצי השמה מסייעים לחרדים להשתלב במקומות עבודה ופרויקטים ברחבי הארץ, וכן מערך יזמות ועסקים עם מרכזים ייחודיים המציעים שירותי סיוע, תמיכה וליווי לסטרטאפים ועסקים חרדיים.
במרכזים קיימים גם חללי עבודה משותפים, משרדים מאובזרים וחדרי ישיבות מרווחים.
בנוסף, הארגון מפעיל רשת עסקית חברתית של מאות יזמים ועצמאים חרדים, מכל תחומי העשייה, אשר יוצרת הפריה הדדית ברעיונות, הצעות, מידע רלוונטי ואנשי קשר, ומעניקה לחבריה גב חברתי ומקצועי המסייע להם להתקדם להצלחה עסקית.
הודות לפעילות הארגון, מצאו למעלה מעשרת אלפים איש עבודה יציבה, מאות רבות הקימו עסקים עצמאיים ונהיו שותפים במשק הישראלי, ורבבות משפחות יצאו ממעגל העוני.
הארגון מפעיל שלושה מרכזי יזמות ועסקים: "מרכז אחים" בבני ברק ובאשדוד ו"מרכז ביזמקס" בירושלים, בשיתוף עם קרן קמח והרשות לפיתוח ירושלים.
במרכזים מוצע מגוון רחב של שירותי תמיכה ליזמים ובעלי עסקים חרדיים, בין היתר:
מפגשי נטוורקינג המחברים בין בעלי עסקים לשם שיתוף מידע, אתגרים והצלחות
קורסים מקצועיים בתחומים עסקיים מגוונים
סדנאות והרצאות בתחום ניהול עסקים והעולם הפיננסי
בניית חבילת נוכחות מקוונת מותאמת ליזמים, הכוללת פרופיל LinkedIn, עמוד פייסבוק וערוץ יוטיוב
תוכניות נוספות במרכזי היזמות והעסקים:
בביזמקס בירושלים פועלות תוכניות המכוונות לסקטורים עסקיים ספציפיים, כגון:
ביזאפ, תוכנית עבור יזמים מתחום המדיה, העיצוב וגרפיקה.
בעבר פעלה התכנית בשיתוף עם הג'וינט וכעת בשיתוף עם מטי ירושלים.
'BizLabs', תוכנית לסטרטאפים חרדים בתחום הטכנולוגיה, בה מקבלות החברות ליווי ופיתוח עסקי ומקצועי, חיבור למנטורים מטעם חברות מובילות בתעשיית הטכנולוגיה כמו אמזון, מיקרוסופט, GM ועוד, גישה למשקיעים בינלאומיים, פתיחת דלתות לשיתופי פעולה בחברות רב לאומיות, ייעוץ שיווקי, עסקי וטכנולוגי וסדנאות מקצועיות.
BizGroups - פורום מקצועי ליזמים ובעלי עסקים בקהילה החרדית.
במרכז אחים בני ברק, פועלות התוכניות הנוספות הבאות:
ביזלאבס מדטק - Bizlabs Medtech, פרויקט בשיתוף עם המרכז הרפואי וולפסון, המיועד לחברות סטארט-אפ בבעלות יזמים חרדים בתחום המכשור הרפואי והבריאות הדיגיטלית.
במהלך התכנית, שתימשך חצי שנה, יקבלו החברות ליווי ופיתוח עסקי ומקצועי מלא, חיבור למנטורים מטעם המרכז הרפואי וולפסון, גישה למעבדות מחקר, נגישות לביצוע פיילוטים במרכז הרפואי, וייעוץ רפואי ורגולטורי.
מטרת התכנית היא לשפר את אחוזי ההצלחה של הסטארט-אפים ולסייע בפיתוח מוצרים מצילי חיים.
בימים אלו מתקיים הליך האיתור והמיון לסטארט-אפים שישתתפו בתוכנית.
מנהל התכנית הוא ד"ר אלעד שטרן.
פרויקט המנטורינג - תוכנית חונכות ייחודית הכוללת מפגשים שבועיים לפעילים בתחומי הייטק, פרסום, מדיה, נכסים ונדל"ן, כלכלה וחשבונאות, עם יועצים ומומחים פיננסיים מובילים, למשך שנתיים.
מסחר מקוון – במרכז פועל מתחם מסחר אלקטרוני המציע הדרכה, ייעוץ והכוונה, החל מהשלב הראשון שבהקמת החנות המקוונת ולאורך כל תהליך הזיהוי והקידום.
אחים גלובל גם יזמה וארגנה בהצלחה כנס גדול להכשרת יזמים בסחר אלקטרוני, בנוכחות חן סבן, מנכ"ל Game On ונציג קבוצת עליבאבא בישראל.
אחיזת היהלום של אנגלה מרקל היא מחווה גופנית שנעשתה על ידי הנחת 2 הידיים על הבטן אחת ליד זו כך שקצות האצבעות של 2 הידיים נפגשות והאגודל ואצבע המרה יוצרת צרובעת הדומה לצורתו של יהלום.
מחווה גופנית זו נתפסת כסימן ההיכר הבולט ביותר של קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל ונחשבת אחת ממחוות הידיים המוכרות ביותר בעולם.
כאשר מרקל נשאלה כיצד יצרה את הסימן כסימן ההיכר שלה, היא הצהירה כי היא עשתה זאת מכיוון שחיפשה היכן להניח את ידיה וכך זה נוצר.
מרקל אף הודתה שהדבר מעיד על חיבתה לסימטריה.
אף על פי זאת, המחווה הפך במהרה למושא של תאוריות קונספירציה בנוגע לחלקה של מרקל ב"סדר עולמי חדש" או באילומינטי.
שימוש על ידי תומכים ומתנגדים
מחוות היד שימשה לא פעם את מתנגדיה ומבקריה של מרקל.
מלבדם, גם קומיקאים רבים שחיקו אותה, עשו את אחיזת היהלום, ובשילוב של המעילים הצבעוניים שהיא בדרך כלל לובשת.
מלבד זאת, גם מפלגתה של מרקל (המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית) משתמשת במחווה כסמל פוליטי להנהגתה של מרקל.
ב-2 בספטמבר 2013, מספר ימים הבחירות שנערכו באותו החודש חשפה המפלגה הנוצרית-דמוקרטית כרזה ענקית בתחנת הרכבת ברלין האופטבנהוף, שכללה פסיפס תמונות שבנוי מ-2150 תמונות של תומכי המפלגה עושים את "אחיזת היהלום".
לצד הפסיפס, נכתבה סיסמה "לשים את עתידה של גרמניה בידיים טובות".
באופוזיציה מתחו ביקורת על הכרזה וטענו כי היה מדובר בקמפיין "פולחן אישיות מפלצתי".
המפלגה עשתה שימוש ב"אחיזת היהלום" גם לקראת הבחירות שנערכו ב-2017. המפלגה פתחה בקמפיין בו פורסמו ברחבי גרמניה כרזות של מרקל ואחיזת היהלום לצד הסיסמה "I love Raute".
בנוסף לכך, המפלגה עודדה את תומכיה להעלות תמונות שלהם לצד סיסמה זו.
אחיין הוא הילד של האח או הגיס של אדם.
מנקודת המבט של האחיין, אותו האדם הוא הדוד/ה שלו/ה.
מכיוון שישנו פער של שני דורות בין הדודה/דוד לאחיינית/אחיין, מדובר בקרבה משפחתית מדרגה שנייה כאשר במקרים בהם יש קשר דם בין הדודה/דוד לאחיינית/אחיין יש 25% קשר דם.
באופן מסורתי האחיין היה האדם שהיה מקבל את הירושה מהדוד/ה שלו במקרים להם לדוד/ה לא היו ילדים.
אחיינים מפורסמים בתרבות הפופולרית הם אחייניו של דונלד דאק - יואי, דואי ולואי.
אחים לחיים היא עמותה ללא כוונת רווח, אשר מסייעת ללוחמי צה"ל שנפצעו במהלך פעילות מבצעית.
העמותה מספקת מסגרת חברתית תומכת עבור לוחמים פצועים בהליך השיקום, כדי לעזור להם לחזור לשגרת חייהם כפי שהייתה לפני אירוע הפציעה.
אחים לחיים הוקמה בשנת 2008. נכון לשנת 2023 מועסקים בארגון כ-30 עובדים וכ-50 מתנדבים.
הגיל הממוצע של העמיתים הוא 33. כ-250 מהעמיתים הם סטודנטים, רבים מתוכם מקבלים מלגת לימודים שנתית.
כ-40% מחזיקים בתואר ראשון וכ-13% אחוז גם בתואר שני.
כ-15% נוספים מחזיקים בתעודה מקצועית.
המחזור השנתי של הארגון נכון לשנת 2021 הוא 20 מיליון שקל.
התקציב של העמותה מקורו בעיקר בתרומות מחוץ לישראל, ובחלקו הקטן תרומות מתוך ישראל.
כ-70% מהעמיתים הם שכירים או עצמאים, היתר הם ללא מסוגלות תעסוקתית או ללא תעסוקה.
40% מהעמיתים מוכרים כנכי צה"ל באגף השיקום של משהב"ט בגין פציעה פיזית, ו-30% מוכרים גם בגין הפרעת דחק פוסט טראומתית (PTSD).
30% מוכרים בגין PTSD בלבד.
חטיבות הצנחנים, גולני וגבעתי הן היחידות המובילות במספר הפצועים.
הלוחמים מאותרים על ידי העמותה לאחר פציעתם בבית החולים.
העובדים והמתנדבים מסייעים לפצועים בזמן האשפוז, בין היתר על ידי קבלת חוות דעת רפואית שנייה, אספקת ציוד רפואי וטיפולים רפואיים משלימים.
"בית האחים" הממוקם בכפר טרומן משמש פעילות והמפגש של העמיתים, ובו משרדי העמותה.
בנוסף קיים "בית אחים" בקיבוץ אלונים בצפון.
העמותה מחולקת לשלושה מחוזות; צפון, דרום וירושלים.
בכל אחד מהמחוזות מתקיימת פעילות חברתית, שיעורים, קורסים, סדנאות, הרצאות ופעילויות ספורט.
בנוסף תומכת העמותה בתא המשפחתי של העמיתים, בפרויקט שפונה לבנות הזוג, להוריהם ולילדי הלוחמים הפצועים.
בפעילות החברתיות נפגשים העמיתים, חולקים חוויות אישיות ומסייעים אחד לשני.
בעמותה יש כ-30 פרויקטים המופעלים על ידי הלוחמים, ומסייעים לעמיתים בהתמודדות עם אתגרים יום-יומיים, כולל עם השלכותיה של הפרעת הדחק הפוסט־טראומתית.
העמותה מעניקה סיוע כלכלי לעמיתיה, במלגות לימודים, בייעוץ פיננסי ובעזרת קרן הלוואות ללא ריבית.
לעמותה יש תוכניות פיתוח קריירה, מלגות סטודנטים, הכשרות מקצועיות, קורסי העשרה, וסיוע במציאת עבודה.
בשנת 2024 קיבלה העמותה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
אחים ואחיות לנשק (ידוע בשמו הקודם אחים לנשק) הוא ארגון מחאה והתנדבות ישראלי שנוסד על ידי אנשי מילואים כחלק מתנועת המחאה נגד הרפורמה המשפטית שהוכרזה בינואר 2023 על ידי ממשלת ישראל השלושים ושבע.
במשך תשעת חודשי הפעילות הראשונים היה הארגון ממוקד במחאה, ארגון הפגנות ופעולות ישירות של הסברה, הקמת מיצגים ותליית שלטי ענק.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר ב-2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הפסיק הארגון את ההפגנות נגד הרפורמה המשפטית, והרחיב את פעילותו להתנדבות וסיוע, שכללו הסעות, רכישה והפצת ציוד צבאי ואזרחי, ושיקום יישובי עוטף עזה שנפגעו.
בפברואר-מרץ 2024 חזר הארגון להפגין למען שוויון בנטל בתגובה ל"חוק הגיוס".
ביוני 2023 נרשם הארגון כעמותה בשם "אחים לנשק".
בעקבות פנייה של רשם העמותות הופרדו פעילויות העמותה בינואר 2024: פעילות ההתנדבות נותרה בעמותה המקורית, ששינתה את שמה לשם "אחים ואחיות לישראל – חמ"ל אזרחי", ופעילות המחאה נרשמה כעמותה חדשה בשם "אחים ואחיות לנשק – למען הדמוקרטיה".
בינואר 2023 הקימו את הארגון סגן אלוף (מיל') רון שרף, רב-סמל (מיל') איל נוה ורב-סמל (מיל') איתן הרצל, יוצאי סיירת מטכ"ל, בעקבות הצגת הרפורמה המשפטית על ידי שר המשפטים יריב לוין, שלתפיסתם צפויה הייתה לגרום לפגיעה קשה במשטר הדמוקרטי בישראל.
ביוני 2023 נרשם הארגון כעמותה, שמייסדיה הם איתן הרצל והראל טיקטין.
מטרותיו הראשוניות של הארגון היו עצירת צעדי החקיקה המתוכננים כחלק מהרפורמה, וביצור הדמוקרטיה הישראלית.
הארגון החל בקבוצת וואטסאפ של חברים מסיירת מטכ"ל, שפתח איתן הרצל במהלך מילואים משותפים.
פעילותו החלה במסע של שלושה ימים, שהחל ב-8 בפברואר 2023, מלטרון לבית המשפט העליון בירושלים, אותו הגדירו היוזמים כמסע לשמירה על הדמוקרטיה בישראל.
למסע הצטרפו יוצאי יחידות לוחמות ובכירים לשעבר במערכת הביטחון.
ביומו השלישי השתתפו במסע כ-10,000 איש.
למסע, כמו לפעילויות נוספות של הארגון, הצטרפו גם אזרחים, שאינם אנשי מילואים, התומכים במטרות הארגון ובפעולותיו.
על פי ראיונות שבוצעו עם המייסדים, הארגון פעל בתקופת המחאה באמצעות מספר מעגלים: צוות היגוי שהורכב משבעה אנשים, שלכל אחד מהם תחום אחריות (דוגמת אסטרטגיה, מבצעים, קשרי חוץ, תקשורת, מודיעין); תחתם פעל צוות, שהוציא לפועל את המשימות, מטה ובו מספר מחלקות ומנגנון של כ-300 פעילים.
בקבוצות וואטסאפ לעדכונים של הארגון חברים עשרות אלפים.
חלק מהפעולות היו חשאיות וחלקן היו פתוחות לקהל הרחב.
מרבית אנשי הוועד המנהל הם מסיירת מטכ"ל ופעילים בו אנשי מילואים פעילים ולשעבר, יוצאי יחידות צבאיות נוספות, כמורן, שריון ושלדג.
פעולות הארגון ממומנות באמצעות תרומות של הציבור הישראלי, יהדות ארצות הברית וכן ממכירת ציוד ממותג של הארגון (חולצות וכובעים).
פעילות מרכזית נוספת הייתה החתמת אנשי מילואים על הצהרה להפסקת התנדבותם לשירות מילואים במקרה שחוקי הרפורמה המשפטית יעברו.
ב-28 במרץ הודיעו מובילי הארגון שהשהו את המחאה בעקבות הצהרת ראש הממשלה בנימין נתניהו על השהיית החקיקה, על מנת לתת הזדמנות למהלך ההידברות וכי יהיו ב"דקת קריאה" לחידושה אם ההידברות לא תישא פרי.
זמן קצר לאחר מכן שב הארגון לפעילות מחאה מלאה, לאחר שחברי הממשלה המשיכו לקדם את צעדי החקיקה.
החל מיוני 2023, פעילים של הארגון קיבלו הודעות על ביטול רישיון הנשק שלהם.
הודעות על ביטול רישיון הנשק התקבלו גם לאחר אירועי 7 באוקטובר בקרב פעילים שהם קצינים במילואים עם נשק ארוך וחברים בכיתות כוננות.
ב-2 בפברואר 2024 פורסמו מטעם אחים לנשק מודעות ענק בעיתונים ובהם קריאה לקבוע תאריך מוסכם לבחירות עוד השנה.
פעילי הארגון קיימו מוקדי הפגנה קבועים ומשתנים מול בתיהם של שרים וחברי כנסת בקואליציה, וכן ביצעו פעולות שיבוש במוקדים שונים.
ב-1 במרץ 2023, במסגרת "יום שיבוש" חסמו את כביש 1, והקימו מעבר גבול סמלי בין הדמוקרטיה לדיקטטורה.
ב-9 במרץ חסמו את הכניסה למשרדי פורום קהלת, המקדם את הרפורמה המשפטית, וכן את נמל חיפה תחת הכותרת "בדיקטטורה אין חופש תנועה".
ב-16 במרץ הוקמה לשכת גיוס סמלית מול עיריית בני ברק, וב-17 במרץ הגיעה קבוצה בקיאקים להפגין מול ביתו של נתניהו בקיסריה.
במרץ ומאי התקיימו מחאות נוספות מול ביתו של איתמר בן גביר בקריית ארבע עקב כישלונותיו בתחום הביטחון הלאומי.
ב-26 באפריל, ביום העצמאות ה-75, הניפו שלט "דמוקרטיה" במצדה, את דגל ישראל ומגילת העצמאות בנחל קומראן, וארגנו משט לאורך חופי תל אביב.
ביום השוויון הלאומי שנערך ב-4 במאי התקיימו הפגנות בקריאה לשוויון בנטל הגיוס מול ישיבת פוניבז' ובית הרב גרשון אדלשטיין, ותפילת שחרית מול בית השר סמוטריץ' עם ארגון המחאה "דתיים, ציוניים, דמוקרטים".
בנוסף נערכו מחאות מול השרים יצחק גולדקנופף ומשה גפני על חלוקת התקציב, הכספים הקואליציוניים לחרדים וקרן הארנונה.
ב-27 ביוני חסמו את הגישה לרחוב מגוריו של השר יריב לוין, וביולי חסמו את נמל חיפה וקיימו "לילה לבן" מול בית שר הביטחון.
ב-18 ביולי אזקו עצמם לשער הקריה וחסמו את הכניסות לבורסה לניירות ערך.
באוגוסט קיימו מחאה מול ביתו של בצלאל סמוטריץ' ובספטמבר חסמו את חניון ביתו של יריב לוין ערב דיון בבג"ץ על ביטול עילת הסבירות.
באוקטובר הפגינו בנווה אטי"ב נגד נתניהו שהתארח במקום.
לאורך תקופת המחאה נאמו מייסדי הארגון ופעילים מרכזיים בו בהפגנות, דוגמת הבמה המרכזית של המחאה ברחוב קפלן בתל אביב.
פעילי הארגון התראיינו באמצעי התקשורת בישראל, וכתבות על הארגון פורסמו בתקשורת זרה ואף הוקדשה להם כתבה בתוכנית "60 דקות" האמריקאית.
פעילי הארגון הקימו עמדות שיח מחוץ לבתי שרים וחברי כנסת וניהלו שיחות עם רבנים מהציונות הדתית במטרה לייצר הידברות ולהעביר את המסר שצבא העם מתפרק בעקבות צעדי החקיקה.
כמו כן הוקם אוהל הידברות עם צעירים חרדים המגיעים ללשכת הגיוס בתל השומר לצורך קבלת פטור מגיוס, שפעל במשמרות, החל מ-20 במרץ.
אנשי הארגון הפיקו סדרת סרטוני הסברה ("המגדלור") עם דמויות מובילות בחברה הישראלית.
בנוסף נעשו פעולות הסברה וקירוב נקודתיות, ותפילה משותפת לשלמות העם, חלוקת זרי פרחים בתחנות המשטרה, וקמפיין הקורא לחרדים לחלוקה בנטל באמצעות שירות צבאי או אזרחי.
ב-21 במרץ קיימו מובילי הארגון מסיבת עיתונאים ובה הכריזו שיחתימו אנשי מילואים על עצומה לפיה יפסיקו את התנדבותם לשירות מילואים אם צעדי החקיקה המתוכננים יעברו.
בימים שלאחר מכן הלכו והתרבו הדיווחים על חתימות של אנשי מילואים על העצומה.
פעילי הארגון חזרו והזהירו מפני נזק בלתי־הפיך שיתרחש בצבא אם לא תיעצר החקיקה.
ב-19 ביולי התכנסו חברי הארגון ברחבת מוזאון תל אביב לאירוע שבו הודיעו על השהיית ההתנדבות במילואים במטרה לשמור על ערכי רוח צה"ל.
בימים שלאחר מכן פנו פעילי הארגון לרמטכ"ל רב-אלוף הרצי הלוי בדרישה: "דפוק על השולחן ואמור בקול רם וברור: 'אתם מפרקים את צבא העם!
החקיקה שלכם מסוכנת לביטחון המדינה!"ב-22 ביולי קיים הארגון מסיבת עיתונאים עם נציגי עשרות יחידות והודיע ש־10,000 איש הפסיקו התנדבותם למילואים בעקבות קידום החקיקה.
הארגון נאבק גם למען גיוס חרדים על פי חוק ונשיאה בנטל.
ב-16 באוגוסט 2023 הגיש הארגון לבג"ץ עתירה למתן צווים לממשלה בנוגע להחלטתה לא לאכוף גיוס חרדים בעקבות פקיעת חוק שירות ביטחון.
במרץ 2024 פעילי הארגון הגיעו לבני ברק, צעדו עם אלונקה והעבירו מסר כי ברצונם לתמוך בחרדים שמעוניינים להתגייס לצה"ל.
עקב התמשכות מלחמת חרבות ברזל והמחסור הרב בחיילים שהוביל לגיוס חיילי למילואים לתקופות ממושכות מאוד, התרחב המאבק בנושא זה.
ב 8 במאי 2025 השיק הארגון קמפיין שלטי חוצות בקריאה לראש אכ"א, האלוף דדו בר כליפא, להוציא צווי גיוס לכל 80,000 הצעירים החרדים החייבים בגיוס לפי חוק.
במאי 2025 ערך הארגון מבצע גיוס סמלי בו חולקו אלפי צווי גיוס סמליים לתיבות הדואר ברחבי בני ברק, במחאה על כך שלא הוצאו צווי הגיוס ל-80,000 הצעירים החרדים.
בבוקר 7 באוקטובר 2023, עם היוודע דבר טבח שבעה באוקטובר ועל רקע הידיעות על הטבח בדרום, הודיעו מובילי התנועה שכל פעילות המחאה נפסקת, וקראו לחיילי המילואים להתייצב להגנת המדינה.
הארגון פתח חמ"ל הסעות לנקראים בצו 8 ולאזרחים הזקוקים להסעה מהעוטף, בעת שהתחבורה הציבורית לא פעלה עקב השבת.
עוד באותו יום הוסבו התשתיות ששימשו למחאה כדי לסייע לכוחות הביטחון ולניצולי הטבח שביצע חמאס.
הארגון פעל במלחמה, במענה על צרכים אזרחיים וצבאיים, תחת השם "החמ"ל האזרחי".
התנועה הקימה חמ"לים בתל אביב, בבית קמה ובאילת, שריכזו יוזמות שבהן פעלו 15 אלף מתנדבים.
לקראת הלחימה ברצועת עזה, הארגון אסף ציוד נדרש למשפחות ולחיילים, וייבא בהיטס ציוד חסר כגון אפודים קרמיים ורובוטים דמויי־כלב.
ב-20 באוקטובר החלו מתנדבי אחים לנשק לסייע במשקים חקלאיים בעוטף עזה, ובהמשך גם בצפון ישראל, שסבלו ממחסור בידיים עובדות.
יוזמה נוספת של הארגון, "בצרה קראת ואחלצך" (First Line Med), עסקה בגיוס תרומות ורכישת ציוד רפואי שחולק ליחידות הצבא בחזית וכן למרפאות ואנשי ביטחון בעורף.
בנוסף, היוזמה מסייעת במתן טיפולי בריאות הנפש לנפגעים.
בנובמבר 2023 החל הארגון בהקמה והפעלה של כ-100 מרכזים לחינוך משלים, בשיתוף עם המועצות המקומיות והאזוריות באתרים אליהם פונו אזרחים, בהם חלה פגיעה משמעותית במסגרות החינוך הפורמלי ופעילויות החינוך המשלים, בעיקר לבני נוער.
ב-12 באוקטובר 2023 ביקר מזכיר המדינה האמריקאי אנתוני בלינקן בחמ"ל שהקימה התנועה במתחם אקספו בתל אביב.
בחמ"ל התנועה ביקרו ותמכו גם נציגים תקשורת מהעולם, עיתונאים ישראלים, שגרירים זרים, ופוליטיקאים.
גם הקומיקאי ג'רי סיינפלד ביקר בחמ"ל הארגון.
ב-15 בנובמבר 2023 אישרה ועדת הכספים של הכנסת בנוהל מקוצר מתן זיכוי ממס לתרומות (לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה) באופן זמני לחצי שנה לעמותת "אחים ואחיות לישראל – חמ"ל אזרחי", בשל תרומתה למדינה ואזרחיה מאז פרוץ המלחמה.
בתום חצי שנה פג תוקף האישור שניתן לעמותה.
בדצמבר 2023 הקים הארגון בשיתוף, הסוכנות היהודית וגופים נוספים את המיזם "עוטף לעסק" במטרה להעניק מעטפת סיוע עסקי וכלכלי לעסקים קטנים שבעוטף עזה.
בפברואר 2024 התרחב המיזם ל"עוטף לעסק למילואים" המעניק מעטפת ליווי עסקי בשילוב מענק כספי למילואימניקים על מנת לתמוך בתהליך החזרה לפעילות ושימור העסק.
ביוני 2024 התרחבה תוכנית "עוטף לעסק " לעזרה לבעלי עסקים בצפון.
ב-20 במאי 2024 היה הארגון שותף, עם עוד ארגוני מחאה, בשיירת מחאה שעלתה לירושלים במטרה להפגין מול משכן הכנסת, בשעת פתיחת כנס הקיץ, בתמיכה בחטופים ובקריאה להקדמת הבחירות.
המפגינים חסמו את כביש 1 ובמקום התפתחו עימותים בין מפגינים לשוטרים.
שבעה מפגינים נעצרו ובית המשפט הורה על שחרורם.
ביוני 2024 נמנתה עמותת "אחים ואחיות לישראל – חמ"ל אזרחי" עם מקבלי אות הנשיא להתנדבות, על פעילותה ש"נעשתה בהיקף עצום, בכל הארץ עם עשרות אלפי מתנדבים ובזמן שיא".
באוקטובר 2024 הקים הארגון בשיתוף עם שירות "נעים בסופ"ש" מערך אוטובוסים למען חיילי המילואים שלא מצליחים להגיע לבסיס בהיעדר תחבורה ציבורית בחג.
באוקטובר 2024 הקים הארגון את פרויקט "בונים מחדש" במסגרתו התנדבו אלפי מתנדבים בהובלת עמרי רונן ממובילי הארגון לשיפוץ ולשיקום שכונת "הרצפות הירוקות" בקיבוץ כפר עזה.
בדצמבר 2024 הקים הארגון את פרויקט "בונים מחדש-חוזרים הביתה לצפון" במסגרתו ניתנת עזרה לתושבי הצפון בשלבי החזרה לביתם: השמשת הבתים בניקיון, ניקוי השטחים הציבוריים, גינון ופינוי.
באפריל 2025 נחנך הפרויקט בכפר עזה ובכך היה לשכונה הראשונה המוכנה לאכלוס בעוטף עזה מאז 7 באוקטובר.
באפריל 2025 בגל השריפות פתח הארגון מערך סיוע לתושבים שנאלצו לעזוב את בתיהם.
במאי 2025 על רקע צפי כי בשל ההילולה במירון בל"ג בעומר יהיה מחסור בהסעות, הודיע הארגון על הקמת מערך היסעים לטובת חיילים שיוצאים לביתם לסוף השבוע.
ביוני 2025 הקים הארגון חמ"ל חרום "עם כלביא" הכולל מענה לצרכים מבצעיים, ציוד ולוגיסטיקה לרווחת החיילים, שינוע בפריסה ארצית, מקלחות לשטח, פרויקט רוח צה"ל, מיזם רשתות הצל וכיפות רשת וברזנט ומענה לבקשות אזרחיות.
באוקטובר 2025 הודיע שר החינוך יואב קיש שהארגון לא יורשה להיכנס להרצאות ופעולות בבתי הספר.
עקב כך עתר נגדו הארגון.
בעקבות העתירה, חזר בו השר קיש וטען כי ההחלטה אינה גורפת.
בג"ץ הבהיר כי אין מניעה לכניסת הארגון לבתי ספר .
הארגון קיבל את פרס ג'ון מקיין בכנס Halifax בקנדה על הגנתו על הדמוקרטיה הישראלית, וסיועו האזרחי מאז אירועי 7 באוקטובר.
ב-18 בנובמבר 2023, העניק לו את הפרס השנתי ע"ש הסנטור ג'ון מקיין על "מנהיגות יוצאת דופן בחתירה לצדק אנושי".
ב־22 בינואר 2024 קיבל הארגון את אות גיבורי העורף של המועצה הציונית בישראל על פעילותו בעורף הישראלי במלחמה.
ב-28 בפברואר 2024 קיבלו הנשים הפעילות בארגון ("אחיות לנשק") את אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות לאותה השנה, בעקבות פעילותן למתן מענה במגוון תחומים לאחר אירועי 7 באוקטובר.
ביוני 2024 הוענק אות הנשיא להתנדבות לחמ"ל האזרחי שהפעיל הארגון בעת מלחמת חרבות ברזל.
באותו החודש העניקה אוניברסיטת רייכמן לאייל נווה תואר דוקטור לשם כבוד, כהוקרה על הקמת החמ"ל האזרחי.
ביולי 2024 העניק ראש עיריית שדרות, אלון דוידי, אות הוקרה לחמ"ל האזרחי של "אחים לנשק", זאת בשל "תרומתם הייחודית לעיר בתקופת המלחמה".
ב-2025 נכלל הארגון ברשימת 100 המשפיעים של העיתון כלכליסט, בקטגוריה של עיתונות עצמאית אקטיביסטית, ביחד עם יוזמות תקשורת אקטיביסטית נוספות.
"אחיי גיבורי התהילה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
את השיר הוציאה לאור בשנת 1973 חברת התקליטים התקליט חיפה, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום אילנית.
"אחיי גיבורי התהילה" נמנה בין שירי חג החנוכה, ומופיעים בו כל בני מתתיהו הכהן.
אולם העלילה נכתבה בתקופת מלחמת יום הכיפורים.
המחבר, דודו ברק, חשף כי את השיר כתב לזכר סרן חיים חוצב, שנפל באותו אירוע.
ההשראה לשיר באה מהספר "אחי גיבורי התהילה", שעלילתו מתרחשת סביב מרד החשמונאים.
גם עדנה לב הקליטה גרסה משלה לשיר.
"אחיי גיבורי התהילה" הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל.
אחים דוניץ בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייזום, תכנון, פיתוח, בנייה, שיווק ומכירה של פרויקטי נדל"ן למגורים.
מניותיה של החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב וכלולות במדד ת"א 90. לאחים דוניץ כמה חברות-בת, בהן קריית האמנים בע"מ, דוניץ יזום ופיתוח בע"מ ואלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ.
מאז השלמת רכישתה של אלעד ישראל מגורים החדשה בשנת 2022, עושה החברה שימוש בשם דוניץ-אלעד בפעילותה העסקית.
בני משפחת דוניץ החלו לפעול בענף הבנייה בשנת 1961 כיחידים.
חברת אחים דוניץ נוסדה ב-9 בספטמבר 1968 על ידי האחים אריה דוניץ, יוחנן (ינק) דוניץ ואברהם (אדם) דוניץ.
החברה החלה את פעילותה בכפר סבא ובבת-ים, ובהמשך הרחיבה את פעילותה לערים נוספות, במרכז הארץ ובירושלים.
ב-10 בפברואר 1993 הנפיקה החברה לראשונה את מניותיה לציבור.
איחוד אחים דוניץ עם אלעד ישראל מגורים החדשה
באפריל 2020 רכשה קרן JTLV יחד עם רונן יפו את השליטה באלעד ישראל מגורים החדשה, חברה שהוקמה על ידי יצחק תשובה הייתה בבעלותו המלאה.
אלעד ישראל מגורים החדשה הוקמה במקור לצורך גיוס חוב ולשם כך תשובה העביר אליה את עיקר פעילותה של אלעד ישראל מגורים.
במרץ 2021 רכשה JTLV מניות שליטה בחברת אחים דוניץ בע"מ, והחלה במגעים לעסקת מכירת מניות אלעד בתמורה להקצאת מניות דוניץ.
בשלהי שנת 2021 החליט יצחק תשובה למכור את יתרת החזקותיו בחברת אלעד ישראל מגורים החדשה לקרן JTLV בשל התנאים הכלכליים בעקבות מגפת הקורונה.
וביוני 2022 יצאה לפועל עסקת החלפת המניות, שבה הפכה אלעד ישראל מגורים החדשה לחברת בת בבעלות ובשליטה מלאות של אחים דוניץ.
במועד השלמת העסקה מונה רונן יפו למנכ"ל החברה וחברות הבנות שלה.
טרם מינויו כמנכ"ל אחים דוניץ כיהן רונן יפו כמנכ"ל אלעד ישראל מגורים החדשה.
באוגוסט 2023 הושלם מהלך של החלפת איגרות החוב של אלעד ישראל מגורים החדשה באיגרות חוב מסדרה חדשה שהנפיקה אחים דוניץ.
עם השלמת המהלך הופסק המסחר באג"ח אלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ והחל המסחר באג"ח החדש שהנפיקה אחים דוניץ בע"מ.
אלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ הפכה לחברה פרטית, שאינה חברה מדווחת, בבעלות מלאה של אחים דוניץ.
בינואר 2024 גייסה החברה עוד 57.75 מיליון ש"ח באיגרות חוב.
החברה נמצאת בשליטת קרן JTLV2, שמחזיקה מעל 50% מהחברה.
בעלי עניין נוספים בחברה הם חברות הביטוח הפניקס חברה לביטוח ומנורה מבטחים פנסיה וגמל, ויקי דוניץ.
החליף אותו בתפקיד זה חן מרדכי.
משרדי החברה הראשיים נמצאים ביורופארק, יקום.
פרויקטים עיקריים בשנות ה-20 של המאה ה-21
החברה עוסקת בייזום, תכנון, פיתוח, בנייה, שיווק ומכירה של פרויקטים למגורים, תוך התמקדות, על פי רוב, בפרויקטים רחבי היקף, הכוללים בנייה של מתחמי מגורים גדולים באזורי ביקוש.
החברה עוסקת בין השאר בפרויקטי התחדשות עירונית ופינוי-בינוי, לדוגמה כ-1,400 יחידות דיור בשכונת קריית האומנים בראשון לציון, התחדשות שכונת הארגזים בתל אביב, שבה בונה החברה כ-2,300 דירות, כ-430 דירות בשכונת נווה מגן שברמת השרון, ועוד.
החברה יוזמת בין היתר כ-105 דירות ברחוב המרי בגבעתיים, כ-500 דירות ברחוב ההסתדרות בגבעתיים, כ-490 דירות מגורים בדרך השלום בתל אביב, כ-2000 דירות בשכונת ניצנה בבת-ים, כ-1,200 דירות בשכונת קריית אליעזר בחיפה, 400 דירות בשכונת בית הכרם בירושלים וכ-1000 דירות בשכונת ארמון הנציב בירושלים.
בנוסף בונה החברה דיור מוגן, דיור להשכרה ושטחי מסחר ותעסוקה.
אחים חורגים הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2008 בבימויו של אדם מקיי ובכיכובם של ויל פרל וג'ון סי.
הסרט, אשר הופק בתקציב של 65 מיליון דולרים, גרף מעל ל-128.1 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם.
ברנן הוף (מגולם על ידי ויל פארל) ודייל דובק (מגולם על ידי ג'ון סי.
ריילי) הם שני גברים מובטלים וילדותיים בגיל העמידה אשר עדיין גרים יחד עם הוריהם החד הוריים.
לאחר שאמו של ברנן (מגולמת על ידי מרי סטינבורגן), ואביו של דייל (מגולם על ידי ריצ'רד ג'נקינס), מתחתנים, שני הגברים נאלצים לחיות יחד כאחים חורגים, והדבר מוביל ליריבות עזה ומריבות ילדותיות ואבסורדיות רבות.
וויל פארל בתפקיד ברנן האף
ג'ון סי ריילי בתפקיד דייל דובק
מרי סטינבורגן בתפקיד ננסי הוף, אמו האכפתית של ברנן
ריצ'רד ג'נקינס בתפקיד ד"ר רוברט דובאק, אביו של דייל
אדם סקוט בתפקיד דרק האף, אחיו הצעיר המצליח אך השחצן של ברנן
קתרין האן בתפקיד אליס הוף, אשתו הלא יציבה רגשית של דרק
אנדריאה סאבאג' בתפקיד דניס, הפסיכולוגית של ברנן
אחים בקרב: סיפורה של פלוגה מיתולוגית, מהצניחה בנורמנדי עד כיבוש הבונקר של היטלר הוא ספר עיון מאת ההיסטוריון האמריקאי סטיבן אמברוז, שפורסם בשנת 1992. הספר עוסק בפלוגת צנחנים מרגימנט 506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 שפעלה בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה.
הספר מתמקד פחות במהלך הקרבות ויותר בחייהם של החיילים – תוך תיאור הקשרים ביניהם, הקשיים, הדינמיקה הצוותית, והאומץ שנדרש מהם.
בשנת 2001 עובד הספר לסדרת טלוויזיה בשם "אחים לנשק" על ידי טום הנקס, סטיבן ספילברג ואריק ג'נדרסן עבור רשת HBO.
הספר מבוסס על ראיונות שערך אמברוז עם יוצאי פלוגה ה' מגדוד 2, רגימנט הצנחנים 506 של הדיוויזיה ה־101. הראיונות התקיימו במסגרת פרויקט לאיסוף עדויות למען מוזיאון דיי-די הלאומי שבניו אורלינס, בעת איחוד יוצאי היחידה בעיר.
אמברוז התעניין במיוחד בקשרים שצמחו בין חברי היחידה לאורך שירותם.
הוא חלק את טיוטות הספר עם יוצאי הפלוגה, קיבל מהם הערות, והכניס תיקונים והצעות לגרסאות הסופיות.
לדבריו, "הגענו הכי קרוב שניתן לסיפור האמיתי של פלוגה ה'".
הספר כולל מבוא, אפיגרף, קטע מפות, 19 פרקים, וכן אחרית דבר וביוגרפיה קצרה של המחבר.
לאחר תוכן העניינים מופיעה ההקדשה הבאה:
לכל חיילי חיל הרגלים המוצנח
שנושאים את אות "הלב הסגול"
לא כעיטור – אלא כסימן לתפקיד.
האפיגרף נלקח ממחזות שייקספיר, הנרי החמישי, שממנו לקוח גם שם הספר:
...יזכרו אותנו בין האנשים ...אנחנו המעטים, המאושרים המעטים,
"רצינו את הכנפיים האלה" – מחנה טוקואה, יולי–דצמבר 1942
"עמוד והתחבר" – פיתוח הכשרה מבצעית, דצמבר 1942 – ספטמבר 1943
"תפקיד שומר השירותים" – אולדבורן, ספטמבר 1943 – מרץ 1944
"זהירות היטלר, הנה אנחנו באים!" – סלאפטון סאנדס ואופוטרי, אפריל – יוני 1944
פצעים ומשימות שנכשלו – חזרה לאולדבורן, יולי–ספטמבר 1944
"כביש הגיהנום" – הולנד, ספטמבר–אוקטובר 1944
"האי" – הולנד, אוקטובר–נובמבר 1944
מנוחה והתארגנות – מורמלון, נובמבר–דצמבר 1944
"הם הקיפו אותנו – המסכנים!" – בסטון, דצמבר 1944
נקודת השבירה – בסטון, ינואר 1945
התקפה – נוביל, ינואר 1945
הסיור – הגנאו, ינואר–פברואר 1945
"התחושה הכי טובה בעולם" – מורמלון, פברואר–אפריל 1945
להכיר את האויב – גרמניה, אפריל 1945
לשתות את השמפניה של היטלר – ברכטסגאדן, מאי 1945
"חיי החלום של החייל" – אוסטריה, מאי–יולי 1945
אחיינו של הקוסם הוא סרט פנטזיה אמריקאי שנכתב ויבוים על ידי גרטה גרוויג על בסיס הרומן "אחיינו של הקוסם", הרומן השישי בסדרת הספרים "דברי ימי נרניה" מאת ק.ס.
לואיס, שיצא לאור בשנת 1955. בסרט מככבים אמה מקי, דניאל קרייג, מריל סטריפ וקארי מאליגן בתפקידים ראשיים.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-26 בנובמבר 2026, לפני שיעלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-25 בדצמבר 2026.
אמה מקי – ג'אדיס / המכשפה הלבנה, מכשפה עריצה מממלכת צ'ארן המגיעה ללונדון בעקבות תאונה.
דניאל קרייג – אנדרו קטרלי, קוסם ודודו של דיגורי קירק.
קארי מאליגן – מייבל קירק
באוקטובר 2018 חתמו שירות הזרמת המדיה "נטפליקס וחברת ההפקת "eOne Films" על חוזה רב-שנתי מול חברת "C.S.
Lewis Company", במסגרתו רכשה "נטפליקס" את זכויותיהן של הפקת סרטים וסדרות טלוויזיה המבוססות על סדרת הספרים "דברי ימי נרניה".
ביולי 2023, לאחר הפצת הסרט "ברבי", הוכרז כי הקולנוענית גרטה גרוויג חתמה על חוזה עם נטפליקס, במסגרתו היא תופקד על כתיבת ובימוי שני סרטים שיתבבסו על סדרת הספרים "דברי ימי נרניה", על הפקתם הופקדו המפיקים מארק גורדון, דאגלס גרישם, איימי פסקל ווינסנט סיבר.
בדצמבר 2024 חשף ג'ייסון אייזקס כי גרוויג, על פי השמועות, עתידה לעבד את עלילת "אחיינו של הקוסם" כסרט ראשון בסדרה.
במרץ 2025 נמסר כי הזמרת הבריטית צ'ארלי XCX נמצאת במשא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים, בעוד כי לדניאל קרייג הוצע תפקיד.
באפריל 2025 נודע כי מריל סטריפ נמצאת במשא ומתן על דיבוב דמותו של אסלן, בעוד שלגילום דמותה של המכשפה הלבנה לוהקה השחקנית הצרפתייה אמה מקי.
בהמשך אושר ליהוקם של קרייג וסטריפ לצוות השחקנים.
במאי 2025 פורסם כי קארי מאליגן לוהקה לגילום דמותה של מייבל קירק, וכי הסרט אכן יעבד את עלילת "אחיינו של הקוסם".
צילומי הסרט עתידים להתחיל ביולי 2025. על צילומי הסרט יופקד צלם הקולנוע שיימוס מקגארווי.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-26 בנובמבר 2026, לפני שיעלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-25 בדצמבר 2026. הסרט יוקרן באופן בלעדי על 1,000 מסכי IMAX.
אחים לנצח הוא סרט דרמה ישראלי, מסוגת קולנוע חרדי משנת 2005, שביים והפיק יהודה גרובייס.
יעקב (שלמה סדן) יהודי חרדי מבני ברק יוצא למסע בעקבות רכוש משפחתו שנעלם בתקופת השואה.
במהלך חיפושיו הוא מגיע לארץ זרה שם מתברר כי הנכס שהיה שייך להוריו מנוהל כיום בידי כומר (נתן נתנזון) הידוע בעמדותיו האנטישמיות.
הגילוי מערער את יעקב והוא שוקל לחדול ממאבקו אך תחושת העוול מחזקת את נחישותו לפעול להשבת הרכוש לבעליו החוקיים.
בדיקה מקיפה של מסמכים היסטוריים חושפת כי הכומר הוא למעשה אחיו הצעיר של יעקב שננטש בילדותו במנזר בתקופת השואה.
העלילה מתפתחת סביב המפגש בין השניים וההתמודדות של הכומר עם גילוי שורשיו היהודיים ועם עברו תוך עיסוק בזהות זיכרון ושאלות מוסריות.
הצילומים נמשכו שישה ימי צילום בוונציה ויומיים בישראל.
במקור תוכנן הסרט כסרט המתמקד בדמויות נשיות אך בהמשך הוחלט לעבד את העלילה לגרסה גברית.
במקביל הופקה גם גרסה נשית, שצולמה בהונגריה.
שלמה סדן ונתן נתנזון ששיתפו פעולה בעבר בהצגה תיאטרונית לוהקו בעקבות זאת לתפקידים הראשיים בסרט.
אחד הלוקיישנים שתוכננו במקור לצילום בחו"ל צולם בסופו של דבר בישראל משיקולים הקשורים לליהוק השחקן דודיק סמדר.
במהלך הצילומים בוונציה עוררה דמותו של נתן נתנזון שגילם כומר בלבול בקרב תושבים מקומיים שחשבו כי מדובר בכומר אמיתי.
אחד המקרים הבולטים התרחש בכיכר סן מרקו אתר תיירות מרכזי הקרוי על שם קדוש נוצרי וכולל כנסייה, מסעדות ותזמורות.
הצוות החל לצלם באחת המסעדות לאחר שהתפנה שולחן, אך נתבקש לעזוב בטענה שהמקום סגור.
לאחר שמלצר הבחין בדמותו של נתנזון בתלבושת הכומר והשתכנע כי מדובר בדמות דתית אמיתית, הוא התיר את המשך הצילום, הגיש משקאות ואף לא גבה תשלום.
התזמורת במקום, שהבחינה בהמשך הצילומים לאחר סגירת המסעדה, בחרה לנגן עבור הצוות את הנעימה מתוך הסרט "הסנדק".
אתגר נוסף בצילומים נגע לצורך בלוקיישן של בית קברות יהודי, שאינו קיים במרכז ונציה.
לאחר חיפושים התברר כי ונציה בנויה על כ-273–274 איים, שחלקם הוקצו לשימושים ייחודיים, ובהם גם אי המשמש כבית קברות יהודי.
ההגעה למקום הייתה מורכבת, ובמהלך הצילומים התמודד הצוות עם רעשי רקע רבים, בין היתר של צרצריים, אך לבסוף הושלמו הצילומים באתר.
אֲחִיתֹפֶל הַגִּלֹנִי (כלומר בן העיר גילה) הוא דמות מקראית המתוארת כבעלת חכמה רבה.
היה יועצו של דוד המלך, ולאחר מכן יועצו של בנו אבשלום.
לפי המקרא, בנו אליעם היה משלושים ושבעה גיבורי דוד ואילו לפי האגדה, נכדתו, בתו של אליעם, הייתה בת שבע - אשת דוד ואם שלמה.
בתנ"ך אחיתופל מתואר כיועץ מוכשר ועצותיו התבררו לאחר מעשה כנכונות.
הגמרא במסכת ברכות מסבירה את נוהל היציאה למלחמה, אשר כלל התייעצות באחיתופל.
כאשר מרד אבשלום באביו דוד, חבר אחיתופל אל אבשלום ויעץ לו עצות.
עצתו הראשונה הייתה שאבשלום יבוא על עשר פילגשי אביו שנותרו לשמור על הארמון לעיני כל ישראל, כדי שידעו שאיננו מתכוון לחזור בו מהמרד, והדבר יחזק את מעמדו אצל אלו שפוחדים מתגובתו של דוד.
ואכן אבשלום נטה אוהל על גג ארמון המלך, ובו קיים יחסים עם פילגשי אביו.
דבר שהיה התממשות של דברי הנביא נתן על מעשי דוד בבת שבע: .
עצתו השנייה והחשובה, הייתה שהוא עצמו יתנפל עם צבא של שנים עשר אלף אנשים על מחנה דוד העייף והמוכה בהפתעה.
במצב זה, אמר אחיתופל, כל אנשי דוד ינוסו ודוד ייהרג, ולאחר מכן, אבשלום יגייס את אנשי דוד אליו.
אולם חושי הארכי, שהיה נאמנו של דוד, הפר את עצתו, ויעץ לאבשלום שבמקום זאת יצבור כוח גדול יותר, דבר שהקנה לדוד זמן להתארגן.
אחיתופל שנוכח לדעת שלא שמעו לעצתו (הנכונה), הלך לביתו ושלח יד בנפשו.
על פי הרד"ק המניע למעשהו היה הקנאה בדוד, ורצונו לסלול לו את הדרך אל המלכות.
אחרים מסבירים כי תמיכתו של אחיתופל באבשלום הייתה רצונו לנקום בדוד בשל פרשת בת שבע, שהייתה בתו של אליעם שהיה בנו.
בנימין מזר טען כי ייתכן ששמו התיאופורי המקורי של אחיתופל היה "אחיבעל", ותוקן לאחיתופל על ידי תיקון סופרים, שכן בספר דברי הימים מופיע שמו כאחיה ().
בעיני חז"ל אחיתופל שהתאבד בגיל 33 הוא אב טיפוס לאדם חכם בעל מידות מקולקלות, והוא מכונה "איש דמים ומרמה".
המשנה, מונה את אחיתופל עם ההדיוטות שאין להם חלק בעולם הבא.
ובמסכת סוטה הוא נמנה בין האנשים "שנתנו עיניהם במה שאינו ראוי להם: מה שביקשו לא ניתן להם, ומה שבידם נטלוהו מהם".
בתלמוד מסבירים את מניעיו של אחיתופל לבקש לעצמו את המלוכה בתחושה פנימית של שייכות למלכות, ואכן הוא צדק אבל הקדים את דורו, מכיוון ששלמה המלך היה נינו.
עוד מסופר בתלמוד הבבלי שכאשר ביקש דוד לחצוב את היסודות לבית המקדש, מי התהום התחילו להציף את העולם, ורק אחיתופל ידע לפתור את הבעיה, והציע שיכתבו את השם המפורש על חרס ויזרקוהו למים.
מסופר בפרקי אבות כי דוד נהג כבוד באחיתופל כמו ברבו, משום שלימד אותו שני דברים, ועל כן אמרו חז"ל: .
מן הכתוב , הסיקו חז"ל שבטרם התאבד, השאיר אחריו צוואה, ובה ציווה שלושה דברים: "אל תהיו במחלוקת, ואל תמרדו במלכות בית דוד, ויום טוב של עצרת ברור זרעו חטים."
בראשית המאה העשרים הצירוף "עצת אחיתופל" הופיע הן במשמעות חיובית והן במשמעות שלילית.
לדוגמה, בשנת 1903 השתמש בו איו"ב ממינסק כדי לתאר עצה טובה ב"חֲזוֹר בָּךְ – ציור מעולם העשיה".
לעומת זאת בשנת 1926 הופיע בהקשר של עצה רעה בתרגום של שמחה בן־ציון לשיר "כך שמעתי" מאת היינריך היינה.
עם השנים התקבעה המשמעות השלילית, שנועדה להוליך שולל.
ברם, לאמתו של דבר הייתה עצתו של אחיתופל לאבשלום הייתה עצה טובה ונכונה לו, כפי שמעיד התנ"ך: .
ושעל כן, דוד, אשר ידע את אמיתות עצותיו, התפלל במיוחד: .
דווקא עצתו הנגדית של חושי הארכי היא שהייתה עצה גרועה.
יש הסוברים כי הסיבה למשמעות שקיבל הביטוי, היא שאם הייתה עצת אחיתופל לאבשלום מתממשת, היה מת דוד המלך טרם זמנו, ולכן נחשבת העצה לעצה רעה.
הסבר אחר הוא סמנטי, בדומה לביטוי הגרמני "טוֹיְפֶל" (Teufel) פירושו שטן, וכך דרך היידיש עברה עצת אחיתופל למשמעות של עצת השטן.
אֲחִיעֶזֶר הוא מושב דתי לאומי במחוז המרכז בישראל ליד העיר לוד השייך למועצה אזורית שדות דן.
צפונית לאחיעזר נמצאים כביש 1 ומושב יגל, דרומית ומערבית לאחיעזר נמצאת מסילת הרכבת מתל אביב ללוד, מזרחית לאחיעזר נמצא מושב זיתן.
שמו של היישוב הוא כשמו של אחד מנשיאי שבט דן, שהמושב מזוהה כמצוי בנחלתו.
היישוב נוסד בי"ב בתמוז ה'תש"י - 27 ביוני 1950 על ידי עולים ביצ'אנים מתימן.
אחיעזר נמצאת כ-36 מ' מעל פני הים.
היישובים השכנים הם זיתן ממזרח, כפר חב"ד במערב ויגל מצפון.
ב- 7 בדצמבר 2018 היו הצפות ונזקים במושב אחיעזר כתוצאה מכמויות משקעים גבוהות שגרמו לעליה חריגה של מפלס נחל שפירים הסמוך.
אֲחִיסָמָךְ הוא מושב ב ליד העיר לוד השייך למועצה אזורית חבל מודיעין ומשתייך לתנועת המושבים.
ממערב למושב נמצאים כביש 40 והערים לוד ורמלה וממזרח לו יער בן שמן, כביש 6 ומחלף דניאל.
מצפון שוכן המושב בן שמן ומדרום מחלף נשרים.
שטחו של המושב הוא כ-2,000 דונם.
המושב נקרא על שם אהליאב בן אחיסמך, שהיה מבוני המשכן ().
מושב אחיסמך הוקם בי"ח בתמוז תש"י (1950) על ידי קבוצת עולים מלוב, בעיקר ממסלאתה שבאזור טריפולי.
במושב קיימים מועדונית לילדים, מועדון לנוער, סניף של בני עקיבא ובית הקשיש הנותנים מענה חינוכי ותרבותי לשכבות הגיל השונות.
בשנת 2022 נחשפה הונאת ענק במושב, כאשר למעלה מ-100 מיליון שקלים שהצטברו באגודת המושב המשותפת נעלמו.
תושב המושב נעצר בחשד לגניבה בידי מורשה, עשיית פעולה אסורה ברכוש, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ואיסור הלבנת הון.
פנחס עידן - פוליטיקאי ישראלי.
אחינועם ניני (נולדה ב-23 ביוני 1969), מוכרת גם בשם הבמה הבין-לאומי נועה (Noa), היא זמרת, מלחינה ופעילת שמאל ישראלית.
התפרסמה בעולם ובמיוחד באירופה כאמנית פופ ומוזיקת עולם.
בין שיריה המוכרים של ניני: "עקרה (אורי)" (רחל / ניני, דור), "הוא (בואי כלה)" (גולדברג / ניני, דור), "ננוע" (ניני, דור), "בעיניה (מישאלה)" (ניני, דור), "Beautiful That Way" - "החיים יפים" (ניני, דור / פאונה, שיר הנושא של הסרט "החיים יפים"), "Wildflower" (ניני, דור), "We" (ניני, דור).
אחינועם ניני נולדה ב-1969 בתל אביב להורים מבת ים, דור חמישי בארץ לעולים מתימן.
כשהייתה בת שנתיים, עברה משפחתה לניו יורק שבארצות הברית, בעקבות מלגת לימודים שקיבל אביה, דוקטור להנדסה כימית.
היא גדלה בשכונת ריברדייל שברובע הברונקס, שם למדה בבתי ספר אורתודוקסים-מודרניים, "ס.ע.ר" וישיבת רמז במנהטן.
במקביל למדה לימודי זמרה ומחול.
בגיל 15 החלה את לימודיה בתיכון לאמנויות הבמה של ניו יורק, והצטרפה לשבט ריוורדייל של צופי צבר, שם התחזקה בה הזיקה לעברית ולישראל.
בגיל 15 נרשמה לטיול של החברה להגנת הטבע בארץ, בטיול הזה פגשה את אשר ברק שהיה מלווה בטיול והתאהבה בו.
בגיל 17 חזרה לישראל לבדה, כשבכוונתה לשהות בארץ במשך כשנה.
בתקופה זו למדה בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים והתגוררה בפנימייה.
לבסוף החליטה להישאר בארץ בגפה, עד שכעבור שנים מספר החליטו הוריה לעלות בחזרה לישראל בעקבותיה.
לאחר סיום לימודיה התיכוניים עשתה את שירותה בצה"ל בלהקת פיקוד צפון, שם הייתה סולנית בשיר "תמיד בן 18" (שלא הופיע על גבי אלבום).
ב-1988 הקליטה עבור פסקול הסרט "Notre dame de Paris" של ג'רלד פוליצ'ינו את השיר "Babel", באנגלית, בצרפתית ובעברית.
השיר הגיע לראש מצעד הפזמונים בצרפת ב-1989, והוא אחד משיריה הראשונים.
ב-1990 התקבלה לבית הספר הגבוה למוזיקה "רימון", שבו פגשה את אחד ממייסדיו, גיל דור, גיטריסט ומעבד.
מאז החלו השניים לעבוד כצמד מוזיקלי.
ב-1990 הופיעו ניני ודור בפסטיבל הג'אז הבינלאומי באילת, עם שירים בהשראת ג'אז, פופ ורוק, בהם כאלו של הביטלס ושל מדונה.
בעקבות סיבוב הופעות הם הוציאו את אלבומם הראשון, "אחינועם ניני וגיל דור בהופעה חיה" (יולי 1991) על גבי תקליט ודיסק.
כעבור שנתיים יצא תקליטם השני, "אחינועם ניני גיל דור", שכלל שירים פרי עטה של המשוררת לאה גולדברג ושיר אחד של רחל, בהם "אני" של רחל ו"הוא" של גולדברג, שהפך ללהיט המוכר בשם "בואי כלה".
השיר "עקרה" (הידוע גם בשם "אוּרי") של רחל, אשר היה חלק מפרויקט "רחל ולאה" של ניני ודור, לא נכלל בתקליט, אולם גרסה שלו מצויה באלבום ההופעה החיה שיצא קודם לכן.
השם "רחל ולאה" היה שם נוסף שבו התפרסם האלבום.
החל מ-1994, שבה נוצר קשר בין נועה וגיל דור לבין הגיטריסט פט מתיני, התפתחה הקריירה הבינלאומית של ניני עם תקליטה הבינלאומי הראשון, "Noa".
ניני שיתפה פעולה והופיעה מאז עם זמרים בינלאומיים רבים אחרים.
היא שרה ב-1994 וב-2000 בפני האפיפיור יוחנן פאולוס השני, והשתתפה בעצרת השלום של 4 בנובמבר 1995, שבסיומה נרצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין.
ב-1996 הופיעה בבית הלבן בפני הנשיא ביל קלינטון.
ב-16 באוקטובר 2003 מונתה לשגרירה של רצון טוב מטעם ארגון המזון והחקלאות FAO.
בינואר 2009 נבחרה על ידי רשות השידור לייצג את ישראל באירוויזיון 2009. בתחרות, אשר התקיימה במאי 2009 במוסקבה, היא ביצעה עם מירה עווד את השיר "עינייך", בעברית, באנגלית ובערבית.
השתיים הגיעו למקום ה-16. באוגוסט 2009 זכתה ניני לאות הוקרה עם עווד מראש עיריית לורד שבצרפת.
בשנת 2023 נבחרה להופיע בחגיגות האליפות של נאפולי.
ניני הקליטה את השיר "מדינה אחרת" יחד עם הראפר סגול 59, לאלבום "פסטיבל מסמפלי סימפולים 2" של המפיק עידו מימון, שיצא בנובמבר 2024.
ניני הביעה פעמים רבות דעות פוליטיות המזוהות עם השמאל.
במאי 2010 השתתפה בהפגנת שמאל בירושלים ובנאומה אמרה כי היא דוגלת ב"בירה אחת לשני עמים".
בספטמבר 2012, לקראת מושב האו"ם שבו הכריזו הפלסטינים על מדינה, יצאה כנגד ממשלת נתניהו ואמרה כי היא אינה מייצגת אותה וכי מדיניות ממשלת ישראל מובילה לקטסטרופה.
באחת מהופעותיה אמרה לקהל: "הילדים שלי לא ייסעו לחברון, אלא לאום אל-פאחם".
ביום הזיכרון לחללי צה"ל בשנת 2012 הופיעה בטקס הזיכרון האלטרנטיבי של משפחות שכולות יהודיות ופלסטיניות.
בעקבות יוזמה של אנשי ימין להחרים את ניני, אמרה: "אני מאחלת שתתעוררו מהכישוף שגזל את תבונתכם וחמלתכם".
ביום ירושלים 2013 הופיעה בטקס רשמי מטעם עיריית ירושלים ושרה את השיר "ירושלים של זהב", תוך שהיא משמיטה את הבית העוסק בשיבת היהודים למזרח העיר לאחר מלחמת ששת הימים.
ניני יצאה נגד אמני המוזיקה המזרחית המתפשרים לדבריה על חומר נמוך מתוך אינטרסים מסחריים.
בשנת 2014 סירבה ניני לקבל פרס אקו"ם הישראלי למוזיקה, בתגובה להחלטה להעניק את הפרס בקטגוריית "פרס מפעל חיים" לזמר אריאל זילבר.
בינואר 2017 פרסמה ניני פוסט באנגלית בפייסבוק שבו כתבה כי נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, הוא לטענתה "היטלר בן-ימֵינו" וכינתה את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו "גזען, נרקיסיסט, פרנואיד וולגרי כמו טראמפ".
ניני לקחה חלק פעיל והופיעה בהתנדבות במסגרת המחאה נגד בנימין נתניהו והמחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע.
השמעת דעותיה הובילה לא אחת לביטולים של הופעותיה, בעיקר בישראל, וגם בקהילות יהודיות בעולם.
ניני היא חברת הוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.
מעט לאחר טבח שבעה באוקטובר, באוקטובר 2023, הייתה ניני שותפה לארגון בשם "קואליציית המחנה הפרו־אנושי" שפרסם מכתב פומבי שיצא, מצד אחד, נגד "הזוועות שבוצעו כלפי אזרחים ישראלים ואחרים ב-7 באוקטובר" ומצד שני נגד זיהוי כל העזתים עם חמאס "המצדיק הרג חסר הבחנה ומניעת סיוע הומניטרי".
ב-1993 ניני נישאה לרופא הילדים אשר ברק, ולהם שלושה ילדים.
אחותה אודיה ניני היא זמרת-יוצרת ומעבדת מוזיקלית.
בשנת 2006 קיבלה את התואר "אבירת מסדר כוכב הסולידריות האיטלקי" מנשיא איטליה.
2018 - עיטור מסדר ההצטיינות של איטליה בדרגת מפקד
2018 - התואר "עולת הרגל של השלום" מטעם העיר אסיזי באיטליה.
פרס שולמית אלוני למפעל חיים - 2019
"אחינועם ניני וגיל דור בהופעה חיה" (יולי 1991)
"אחינועם ניני גיל דור" (ספטמבר 1993)
"Noa" (מרץ 1994; תקליטה הבינלאומי הראשון)
"Calling" (מאי 1996; אלבום בינלאומי)
"אחינועם ניני והתזמורת הפילהרמונית הישראלית" (אפריל 1998)
"Blue Touches Blue" (מרץ 2000, אלבום בינלאומי)
"Now" (ספטמבר 2002, אלבום בינלאומי)
"נאפולי תל אביב" (ספטמבר 2006)
"La Voix de l'Espoir" (ינואר 1998, מארז כפול שיצא בצרפת הכולל את האלבומים "Noa" ו"Calling")
"Both Sides of the Sea" (אפריל 1998, אוסף שירים נבחרים מהאלבומים "אחינועם ניני גיל דור" ו"אחינועם ניני")
"Le Meilleur de Noa" (מאי 1999, אוסף משיריה בעברית ובאנגלית)
"First Steps" (ינואר 2000, מארז הכולל את האלבומים "אחינועם ניני וגיל דור בהופעה חיה" ו"אחינועם ניני גיל דור")
"אוסף ראשון" (מרץ 2001, אוסף ראשון בישראל משיריה, עם ביצועים מחודשים או תוספות למילים המקוריות)
אֲחִירׂתֶם החורש (שם מדעי: Spartium junceum) הוא מין יחיד בסוג אחירותם ממשפחת הקטניות.
שיח או עץ נמוך בעל ענפים רותמיים, עלים מעטים ופשוטים ופרחים גדולים, צהובים וריחניים.
בזמן פריחת הצמח ריחו הטוב נודף למרחוק.
כל חלקי הצמח מכילים את האלקלואיד ספרטאין.
אחירותם החורש נפוץ בארצות הים התיכון, ובארץ ישראל בגליל עליון וגליל מערבי, כרמל, רמות מנשה והשרון, הרי ירושלים והשפלה והשומרון.
שיא הפריחה בחודשי אפריל ומאי.
ענפיו החזקים והגמישים של הצמח משמשים לקליעת מחצלות.
שמו נגזר מיוונית ופירושו: חבל, חוט.
התיאור junceum ניתן עקב הדמיון למשפחת Juncaceae.
אחירותם החורש הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
העלים, הגבעולים ובמיוחד הזרעים מכילים חומרים רעילים.
האחירותם שכיח מאוד בגינות והתינוקות נמשכים אל פירותיו המבריקים, המבשילים בקיץ, ועלולים לטעום מהם.
ההרעלה גורמת להקאות חולשה כללית ודופק חלש, אולם על פי רוב אין זו הרעלה מסוכנת, והרעל מורחק מהגוף על ידי שטיפת קיבה.
רבי אֲחִימַעַץ בֶּן פַּלְטִיאֵל (1017, קפואה, איטליה – 1054/1060, אוריה, פוליה, איטליה) היה היסטוריון ופייטן יהודי-איטלקי, שנודע בשל חיבור כרוניקה, בשם: "ספר היוחסין" (היא "מגילת אחימעץ").
אחימעץ נולד בשנת 1017 בעיר קפואה שבדרום איטליה למשפחה יהודית עתיקה ומיוחסת: אבות אבותיו היו פייטנים ידועי שם ובהם שפטיה בן אמיתי, וקרובי משפחתו שמואל בן פלטיאל ופלטיאל הנגיד שימשו שרים בממלכתו של הח'ליף אבו תמים אל מואיז.
אחיו של אחימעץ מתו בגיל צעיר, והוא היחיד מבני אביו שהגיע לבגרות.
אבי המשפחה הראשון שנזכר בספר היוחסין שחיבר על משפחתו (מגילת אחימעץ) הוא רבי אמיתי.
על פי דבריו במגילה, לאחימעץ נולדו שני בנים.
בנו פלטיאל נולד בשנת ד'תשצ"ח, ובנו שמואל נולד בשנת ד'תת"ד.
מחודש אדר עד חודש סיון בשנת ד'תתי"ד (1054) חיבר אחימעץ את הכרוניקה 'מגילת היוחסין' – חיבור פרוזה בחרוזים, המתאר את תולדות המשפחה והקהילה מהמאה ה-9 ועד זמנו של אחימעץ.
המגילה מכילה זיכרונות ותיאורים היסטוריים שהחוקרים רואים בהם מקור מהימן (במגבלות הז'אנר הספרותי) לתולדות היהודים בקהילות דרום איטליה בשלהי האלף הראשון.
לצִדם מצויים במגילה אגדות ומעשיות.
על רקע תולדות משפחת אחימעץ, מתארת המגילה בין השאר את סבלם של היהודים במערב אירופה, ובמזרח התיכון וצפון אפריקה בצל הכיבוש הערבי.
רבים מבני משפחתו (בהם שפטיה בן אמיתי, בנו אמיתי בן שפטיה, וכן פלטיאל הנגיד) היו מנהיגי קהילות באיטליה, במצרים ובמקומות נוספים, ונטלו חלק נכבד במאורעות המרכזיים בימיהם, ועל כן מהווה המגילה תעודה היסטורית חשובה כמקור לאירועים בתולדות עם ישראל בעת ההיא.
בנימין קלאר כתב בפתח החיבור: .
קלאר הוא שהעניק לחיבור את השם "מגילת אחימעץ".
לפי אתר האקדמיה ללשון העברית: "סגנון המגילה מזכיר את ספרות המקאמות העברית שהתפתחה בהמשך בעיקר בספרד ובפרובאנס".
עם זאת "ברור כי זו יצירה יהודית מקורית לחלוטין".
המגילה נתגלתה בידי אדולף נויבאואר ב-1869 וב-1895 נתפרסמה על ידיו במלואה תחת השם "ספר יוחסין".
מאז יצאה המגילה במספר מהדורות וכן תורגמה למספר שפות .
אדולף נויבאואר, "ספר יוחסין", סדר החכמים וקורות הימים, חלק ב', אוקספורד: דפוס קלארינדון, תרנ"ג-1895, עמ' 111 - 132 (מהדורה שנייה: 1967).
בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, 1944 (מהדורה שנייה: תשל"ד-1973).
מגילת אחימעץ (כתב יד), האוניברסיטה העברית, החוג להיסטוריה של עם ישראל, ירושלים: הוצאת אקדמון, תשכ"ד (הדפסה שנייה: תשכ"ז) (צילום כתב היד 13/86-25, שבספריית הקתדרלה בטולדו, ספרד; צילום מיקרופילם 7359, במכון לצילומי כתבי יד עבריים, בספרייה הלאומית, בירושלים).
זאב בן חיים (עורך) ואח', מגילת אחימעץ, מעובדת ומוגשת כחומר למילון, האקדמיה ללשון העברית, ירושלים: הוצאת אקדמון, תשכ"ה.
אֲחִינֹעַם הַיִּזְרְעֵלִית היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל, אחת מנשותיו של דוד המלך.
לפי המסופר, מקורה ביזרעאל, כנראה זו שבדרום הר יהודה, ומכאן כינויה.
אחינועם הייתה ממוצא כליבי – משפחת כלב.
היא נישאה לדוד בסוף ימי נדודיו במדבר יהודה, כמסופר בספר שמואל א':
אחינועם היא אמו של אמנון, בנו הבכור של דוד.
במלחמת דוד בעמלק, כאשר דוד ואנשיו לא היו בעיר צקלג, נשבתה אחינועם יחד עם יתר אנשי צקלג, ועם אשת דוד השנייה – אביגיל.
לאחר מרדף אחר העמלקים, הצילו דוד ואנשיו את אחינועם ואת שאר השבויים.
יש החושדים שאחינועם היזרעאלית היא בעצם אחינועם בת אחימעץ, אשת שאול- ושדוד לקח אותה כאישה לאחר מות שאול (בשל הנורמה של לקיחת אשתו של המלך הקודם אשר מבטאת את ירושת מקומו).
אך זיהוי זה לא באמת מופיע במקרא, ורבים סבורים כי מדובר בשתי נשים שונות - משום שלפי זה דוד נשא את אמה של מיכל, ודבר זה נחשב אסור ידוע.
השם אחינועם מופיע בחרסים שנתגלו בשומרון.
אֲחִיעֶבֶר הייתה תנועת נוער ציונית וחוג רעיוני ותרבותי שהתקיימו בבגדאד, עיראק בין השנים 1930–1947. מאחר שפעילות ציונית הייתה אסורה אז, פעלה תנועת אחיעבר באופן מחתרתי.
את התנועה הקימו נערים תלמידי תיכון "שָמָש" ותיכון "אליאנס", בהם יעקב לוי, ג'ורג' אליאס, אברהם עזרה, עובדיה סחייק, רחמים גלבוע, אברהם שרוני, עזרא מני ואליהו הלל (אחיו של יו"ר הכנסת לשעבר, שלמה הלל).
התנועה קמה בעידודו של שליח הסוכנות, אברהם רוזן שהגיע מא"י ושימש כמורה בבית הספר "שמש".
אברהם כמו השליחים האחרים הלהיבו את הצעירים היהודים בסיפורים על ארץ ישראל והציתו את דמיונם.
כמו כן נשאו השליחים דרשות בבתי הכנסת הגדולים בבגדאד בהם סיפרו על הארץ והקריאו קטעים מן העיתונים שיצאו בארץ בעברית בעת ההיא.
קבוצת הצעירים הזמינה ספרים בעברית מהארץ והקימה ספרייה.
בתחילת הדרך שכנה הספרייה בבית משפחת עזרה ואולם בהמשך כשהתרחבה וגדלה עברה לשכון במדרש תלמוד תורה של הקהילה היהודית בבגדאד.
התנועה קיימה קשרים עם תנועת החלוץ בארץ ישראל, השיגה חומרי קריאה ציוניים למען הבוגרים והנוער היהודי בקהילה וארגנה פעולות להגברת המודעות הציונית וללימוד עברית לנוער.
התנועה דאגה להפצת ספרים ועיתונים עבריים, גיוס תרומות לקק"ל ולקרן היסוד.
הקבוצה גבתה דמי הקריאה ששימשו לצורך רכישה של ספרים נוספים.
בהמשך, ארגנה קבוצות נוער חלוציות למטרת עלייה ועבודה בחקלאות בארץ ישראל.
ראשון העולים ארצה מחברי הקבוצה, היה יעקב לוי שעלה באוגוסט 1932 והוא בן 18. בעקבותיו עלו חבריו.