tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשטח המועצה יש אזור תעשייה קלה ותעשיית היי־טק, גן תעשייה, מרכז גשר לשיקום וגם מספר מסעדות.
שטח תחום השיפוט של המועצה משתרע על פני 2,700 דונם.
נמצא כ־6 קילומטר ממעלות-תרשיחא וכ־17 קילומטר מכרמיאל, בין המושב לפידות מדרום ליישוב הקהילתי כפר ורדים מצפון, וכפרי דרוזים שנמצאים ממערב וממזרח לה.
ראש המועצה, החל מיולי 2023, הוא פאיז חנא.
מגדל תפן גובלת בשלוש מועצות, מדרום מועצה אזורית מעלה יוסף, ממערב ומצפון מועצת יאנוח-ג'ת, ממזרח מצפון ומדרום מועצת כסרא-סמיע.
המועצה נמצאת דרומית לעיר מעלות-תרשיחא וצפונית לעיר כרמיאל בחבל תפן, באזור הררי שבו סלעים ונחלים רבים.
פריצת דרך ראשונה באזור נעשתה בשנת 1966 על ידי קרן קיימת לישראל במסגרת ייהוד הגליל.
מאוחר יותר נסלל כביש אספלט ולאורכו ובקרבתו הוקמו מושבים ומצפים.
בשנת 1981 התפטר מהכנסת התעשיין סטף ורטהיימר והחל לפעול לבניית אזור התעשייה.
באותה שנה הוא השתתף בתכנון כפר ורדים שעלה לקרקע בשנת 1984. הכפר הפך לדגם התיישבותי ליישוב קהילתי באזור ספר, ועם השנים הפך ליישוב הקהילתי הגדול בצפון.
הרעיון היה למזג את יתרונות העיר הגדולה עם תנאי המגורים באזור בסגנון כפרי, כל זאת תוך ניסיון לפתח חיים קהילתיים וניהול עצמי שונה.
כפר ורדים הוקם ליד מגדל תפן, לפי תפיסה תכנונית חדשנית של הקמת יישוב עירוני כמערכת משולבת של מגורים, שירותים ציבוריים ברמה גבוהה ותעסוקה המבוססת בעיקר על תעשייה ליצוא היא התעשייה במגדל תפן.
בשנת 1982 הועתקו מפעלי "ישקר" מנהריה לתפן.
והיוו את ראשית אזור התעשייה.
שנה לאחר מכן הוקם גן התעשייה במקום ונתן מענה למפעלים קטנים בשנותיהם הראשונות.
עם השנים נוספו למקום מפעלים רבים נוספים, בהם מפעל המצברים "וולקן" ומפעל השוקולדים "תופיני סער".
אזור התעשייה שהיה מחובר בתחילה רק לכביש 89, נהריה–צפת, חובר גם לעיר כרמיאל, ולכביש 85, עכו–צפת.
בשנת 1991, לאחר פירוק מועצה אזורית מרכז הגליל, שבשטח שיפוטה שכן אזור התעשייה תפן, הוקמה המועצה התעשייתית מגדל תפן, הראשונה מסוגה בגליל והשנייה בארץ לאחר רמת חובב.
המועצה המקומית מכילה בתוכה 62 מפעלים, שבהם מועסקים תושבים מכל יישובי הסביבה – דרוזים, נוצרים, מוסלמים ויהודים.
רונן פלוט – סוף שנות התשעים עד 10 ביולי 2001. לימים ראש עיריית נוף הגליל (נצרת עילית דאז)
אלי אפללו – 10 ביולי 2001 עד 2003. שימש קודם לכן כחבר מועצת העיר עפולה ובהמשך היה חבר הכנסת מטעם הליכוד.
צביקה כהן – 4 בספטמבר 2011 עד 2013. איש מפלגת ש"ס, כיהן גם כראש עיריית אלעד וראש המועצה התעשייתית נאות חובב
פאיז חנא – החל מיולי 2023
באזור התעשייה שוכן גן תעשייה, חממה לתעשיינים ויזמים בראשית דרכם.
גן התעשייה מאגד בשטחו מפעלי תעשייה קטנים, המצויים בשלבי הקמה ומאפשר להם לחסוך בהוצאות על ידי שכירות משותפת של שירותים.
בגן התעשייה תפן ממוקמים עשרות חברות ומפעלים.
הפארק כולל 25,000 מ"ר של מבנים תעשייתיים הפרושים על שטח של 120 דונם.
כ-30 חברות אשר החלו את דרכן בגן התעשייה כבר התרחבו ועברו לאזור התעשייה הצמוד.
מפעלים הנמצאים בשטח גן התעשייה הם וסטרן דיגיטל (לשעבר, סנדיסק ישראל) ומפעל הסבונים של סבתא ג'מילה.
גן התעשייה בתפן הוא גן התעשייה הראשון, שבנה סטף ורטהיימר, אחריו נבנו גני תעשייה נוספים בתל חי, בעומר, בלבון ובנצרת.
הפיקוח על שמירת והגנה הסביבה מבוצע על ידי מחלקת איכות הסביבה של המועצה.
הדרכה למפעלים ובתי מלאכה בעלי פוטנציאל לפגיעה בסביבה לשם מניעת מפגעים ומעבר ל"תעשייה ירוקה".
פיקוח על המתקן המקומי לטיהור שפכים, ביצוע סקרים תקופתיים של שפכי תעשיות ומעורבות בצוות הקמת מפעלים חדשים, כל זאת על מנת למזער את זיהום מי התהום, הנחלים והים.
בדיקות תקופתיות: המועצה מבצעת בדיקות תקופתיות של שפכים וקולחים אחת לחודשיים.
ובדיקות זיהום אוויר תוך שימוש בנתונים מטאורולוגיים המתקבלים באופן רציף.
המועצה ערוכה לסייע בטיפול באירועים של חומרים מסוכנים, באמצעות נציג מוסמך של המחלקה המגיע לשטח האירוע ומשמש יועץ לכוחות המשטרה וההצלה.
כמו כן אוכפת המחלקה את החוקה במקרים בהם מתקיימים תהליכים או מאוכסנים חומרים, העלולים לגרום לאירועים מסוכנים.
מפגעים סביבתיים ומצב הזיהום הביא את התושבים הסמוכים לאזור התעשייה לצאת להפגנות.
מעורבות התושבים הגבירה את הערנות והפיקוח לגבי דליפת חומרים מסוכנים.
ביולי 2007, לאחר דיון עם תושבי האזור והמפעלים התעשייתיים, הוחלט על שורה של פעולות כדי לקדם את תחום איכות הסביבה.
אימוץ עקרונות של איכות סביבה והתנהגות בת קיימא בתחומי אנרגיה, מים ועוד:
המועצה הציעה כיעד להפחית בצריכת החשמל במבנה המועצה ב-25 אחוז עד לשנת 2010 באמצעות מעבר לשימוש במכשירים חסכוניים בחשמל.
המועצה תעודד שימוש באנרגיות חלופיות ובטכנולוגיות חדשניות וניסיוניות במפעלים הפועלים בתחומה.
בנייה חדשה תיעשה על פי עקרונות של בנייה ירוקה תוך התחשבות במאפיינים אקלימיים של המבנה והשתלבותו בסביבה.
המועצה תיעזר בגופים הפועלים למחזר מים ולצמצום צריכת המים במבנים החדשים שיוקמו.
בתחומי המועצה יישארו שטחים פתוחים וריאות ירוקות אך תצומצם צריכת המים להשקיית הגינות.
בפברואר 2013 פרסמה עמותת "אזרחים למען הסביבה" דו"ח על פיו חרגו המפעלים מהתקנים לזיהום אוויר ולשפכים, כך למשל פרסמה העמותה נתונים המצביעים על שיעורים החורגים מתקן איכות האוויר ב:
חריגות של סולפטים עד 10,500% מהתקן.
חריגות של מאות אחוזים במתכות, שמנים ומוצקים מרחפים.
המשרד להגנת הסביבה דחה את ממצאי הדו"ח וטען כי איכות האוויר באזור עומדת בתקן וכי מבוצעות ביקורות סדירות למפעלים.
בשנים 2009–2011 נמצאו בבדיקות אלו 128 חריגות מהתקנים לאיכות אוויר ושפכים של 7 מהמפעלים וכן של המכון לטיפול בשפכים.
כך למשל נמצאו בשמונה בדיקות ריכוזי עופרת גבוהים מהמותר בשפכים של מפעל וולקן וזיהום אוויר בחומרים אורגנים נדיפים ברמה העולה עד פי 100 מהמותר ממפעל ישקר.
בשל עיכובים בחיבור מתקן טיהור השפכים של המועצה התעשייתית למכון השפכים של עכו מומטרים השפכים בשטח וגורמים בעיה סביבתית קשה.
המשרד להגנת הסביבה מונה את אזור ההמטרה של שפכי תפן בין 20 האתרים בהם קיימת בעיית זיהום קרקע חמורה ביותר.
המועצה אף הורשעה ונקנסה על עברות על חוק המים וחוק שמירת הניקיון בעקבות זיהום נחל כישור.
במרץ 2014 אישרה רשות המים והביוב למועצה המקומית התעשייתית מגדל תפן לצאת למכרז להנחת הקו למתקן טיהור השפכים מסריק.
המועצה המקומית תעשייתית מגדל תפן זכתה בפרס – כוכבי יופי – 5 כוכבים של המועצה לארץ ישראל יפה, פרס זה ניתן על סביבת עבודה מטופחת.
בשטח הפארק התעשייתי ממוקמים משרדי המועצה המקומית ומפעלים בעבר היו עד שנת 2021 מספר מוזיאונים המאוגדים תחת השם "המוזיאון הפתוח תפן" – הגלריה לאמנות, תפן, המוזיאון ליהדות דוברת גרמנית, אוסף מכוניות.
וכן גן פסלים ובו יצירות של פסלים ישראלים.
בשנת 1991 הוקם באתר בית ספר הניסויי והדמוקרטי תפן.
בבית הספר לומדים כ-550 תלמידים מגיל גן ועד כיתה י"ב.
בשנת 2015 עבר בית הספר מגן התעשייה למשכנו הקבוע בכפר ורדים.
"מגדלור" הוא שם האלבום החמישי של הזמרת מיקה קרני.
האלבום יצא לחנויות ב-2004 בחברת התקליטים NMC.
הקו האלקטרוני שלט באלבום, בניגוד לאלבומיה הקודמים של קרני, שהתאפיינו בביצועים אקוסטיים שקטים.
שיר הנושא, "מגדלור", המספר את סיפורה של אחותה הקטנה שהתמכרה לסמים, זכה להצלחה גדולה.
סינגלים נוספים מהאלבום: "שיר מספר אחת", "מלחמות כאילו", "קח".
לשירים "מגדלור" ו"מלחמות כאילו" צולמו קליפים מושקעים.
באלבום מחדשת קרני את שירו של אריק איינשטיין, "סע לאט".
מגדל שמש הוא מגדל המרכז אל קולט בראשו את קרינת השמש בעזרת הליוסטטים (מראות העוקבות אחרי השמש) על מנת לחמם מים לקיטור המפעיל טורבינה לייצור חשמל.
ניתן לחמם את המים ישירות על ידי מילוי קולט השמש שבראש המגדל במים, או לחמם את המים בעקיפין באמצעות חומר אחר שמסוגל לצבור יותר חוֹם, לדוגמה שמן או מלח.
בשנות השמונים של המאה העשרים חברת "לוז" הישראלית פיתחה טכנולוגיה לתחנות כוח תרמו-סולאריות.
ממשיכת דרכה, ברייטסורס אנרג'י, סייעה בהקמת תחנת כוח כזו במדינת קליפורניה שבארצות הברית ובישראל.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 נבנה במכון ויצמן למדע מרכז סולארי ע"י אדריכל המכון משה הראל ומגדל השמש על שם קופלר המהווה יצירה אדריכלית בולטת.
סביב המגדל נבנו 64 מראות קעורות עוקבות שמש (הליוסטטים) הקולטות ומרכזות את אור השמש לעבר המגדל.
תפקיד כל הליוסטט לעקוב בנפרד אחר מיקום השמש באמצעות מערכת בקרה ממוחשבת ולכוון את הקרינה לכיוון המגדל.
תפוקת המגדל הכוללת היא כ-3 מגה-ואט חשמל.
המגדל הופעל כשלושים שנים בין השנים 1988 ל-2025. הפרויקט הוקם על ידי פרופ' ישראל דוסטרובסקי ובניהולו של המהנדס מיכאל אפשטיין.
ב-2009 נחנכה בקיבוץ סמר בערבה תחנה סולרית קטנה בהספק 100 קילווואט.
התחנה של חברת AORA בשיתוף פעולה עם מכון ויצמן, הייתה בשיטת מגדל שמש על פני שטח של כ-2 דונם ובה כ-30 הליוסטטים ומגדל שמש בגובה של כ-30 מטר, שבתוכו מותקנים קולט שמש ייחודי וטורבינת גז.
לאחר מספר שנים התחנה הושבתה.
בתחנות הכוח באשלים פועלת תחנת כוח של חברת ברייטסורס בהספק של 121 מגהוואט בטכנולוגיה של ריכוז קרינת השמש, באמצעות אלפי הליוסטטים, אל מגדל שמש שבו מחממים מים לטמפרטורה של כ־550 מעלות צלזיוס.
הקיטור שנוצר מוזרם לטורבינה ותהליך ייצור החשמל נמשך כבכל תחנת כוח רגילה.
לאחר המעבר בטורבינה מקורר הקיטור ומוחזר למגדל כמים לשימוש חוזר; הקירור נעשה באמצעים יבשים (כלומר ללא שימוש במים) ומאפשר חיסכון במים, משאב יקר במדבר בו מוקמת התחנה.
את הקיטור יכולים לייצר גם באמצעות שריפת גז טבעי כך שהתחנה תוכל לפעול 24 שעות ביממה.
התחנה משתרעת על פני 3,150 דונם, ועלות הקמתה הייתה 700 מיליון דולר.
על אף שעקרונית תחנות שמשתמשות במגדל שמש מסוגלות לפעול ללא בערה של דלק מתכלה, על מנת לקצר את משך החימום של דוד השמש בשעות הבוקר מארבע שעות לחצי שעה, תחנות הכוח בטכנולוגיה זו שורפות דלק בשעות הלילה, והדבר גורם לזיהום אוויר.
מחירי האנרגיה של תחנות תרמו-סולריות בעלות מגדל שמש אינם תחרותיים.
לדוגמה, עוד בהקמתה בשנת 2014, מחירי האנרגיה של התחנה התרמו-סולארית איוונפה לא היו תחרותיים עם מחירי האנרגיה של תחנות כוח פוטו-וולטאיות.
על פי מחלקת האנרגיה של ארצות הברית, בשנת 2017 בממוצע מחיר האנרגיה לקוט"ש של תחנה תרמו-סולארית בארצות הברית היה פי ארבעה ממחיר האנרגיה לקוט"ש של תחנה סולארית פוטו-וולטאית, וכמעט פי חמישה בשנת 2018, וכך גם בישראל.
מגדלור פיג'ן פוינט הוא מגדלור לחוף האוקיינוס השקט שנמצא 65 קילומטרים מדרום לסן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
גובהו של המגדלור 35 מטר, ובראשו ניצבת נורה שמהבהבת כל 10 שניות.
ראש המגדלור נמצא בגובה של 45 מטר מעל פני הים.
שמורה היסטורית הוכרזה מסביב למגדלור.
השם המקורי של המקום היה "Punta de las Ballenas" (בספרדית) או "Whale point" (באנגלית), כלומר "נקודת הלווייתנים".
השם שונה לאחר שספינה בשם "Carrier Pigeon" ("יונת דואר") טבעה באזור בשנת 1853.
במחצית השנייה של המאה ה-19 חל גידול ניכר באוכלוסיית קליפורניה כתוצאה ממציאת זהב במדינה.
המגדלור נבנה לאחר שכמה ספינות שהיו בדרכן מבוסטון לקליפורניה התנגשו בסלעים באזור החוף.
מגדל שעון הוא מגדל שבו קבוע שעון, ופעמים רבות שניים או ארבעה שעונים הפונים לכל אחד מצדדיו.
פעמים רבות מגדלי שעונים הם חלק מכנסייה או ממשכנה של רשות מקומית, ובמקרים רבים הם צוברים פרסום כאלמנט נופי בולט, או אף כסמלו של היישוב בו הם ניצבים.
לעיתים מודיע השעון במגדל על השעה, או על חלק ממנה, גם באמצעות צלצול פעמונים או צליל או סדרת צלילים אחרת, העשויה להשמע כקטע מוזיקלי.
מגדלי השעון הראשונים הופיעו בימי הביניים.
עד המאה ה-20 לא היה ברשות רוב האנשים שעון כיס, ומגדלי השעונים סיפקו את הצורך הבסיסי לדעת את השעה.
המגדלים הראשונים התריעו על השעה רק באמצעות צלצול, פעמים רבות לצרכים דתיים, ולא נחשבו לאלמנט אדריכלי בפני עצמו.
כדי שצליל הפעמונים ישמע למרחוק, מוקמו אלה בראשם של מגדלים במרכז העיר, ואלה היו לעיתים המבנים הגבוהים ביישוב.
עם השנים נוספו שעונים ויזואליים למגדלים כדי לאפשר לתושבים להתעדכן בשעה בכל זמן נתון.
השעונים הוויזואליים הראשונים כללו רק את מחוג השעות, שכן די היה במידת דיוק זו.
עם זאת הפיכתם של מגדלי השעונים למבנים שעיני התושבים נשואות אליהם, הביאה לכך שהוענקה תשומת לב רבה לחזותם האדריכלית והאומנותית.
בד בבד הופיעו מגדלי שעונים ששעוניהם הראו נתונים רבים נוספים כמו נתונים אסטרונומיים, התאריך, גלגל המזלות ועוד.
השעונים במגדלי השעונים מעוצבים בצורות שונות תוך שימוש בספרות, אותיות, סמלים ואלמנטים אחרים.
בעשור הראשון של המאה ה-20 צוינו ברחבי האימפריה העות'מאנית 25 שנה לשלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני.
בתקופה זו נבנו שישה או שבעה מגדלי שעון ברחבי ארץ ישראל: ביפו, צפת, חיפה, חאן אל-עומדאן בעכו, ובשכם.
חמש שנים מאוחר יותר נבנה מגדל שעון נוסף בשער יפו בירושלים.
מגדל השעון בשער יפו פורק בשנות ה-20 של המאה ה-20 ובמקומו נבנה בכיכר אלנבי בניין מגדל השעון, שנהרס בשנת 1934. ישנה מחלוקת האם מגדל השעון בנצרת משתייך אף הוא לקבוצה זאת.
ב-3 במאי 2004 הנפיק השירות הבולאי סדרת בולים בשם "מגדלי שעון עות'מאניים בישראל".
הסדרה כוללת חמישה בולים כל אחד מהם במחיר נקוב 1.30 ש"ח.
הסדרה כוללת את המגדלים בצפת, ירושלים, עכו, חיפה ויפו.
מגדל תקשורת הוא מגדל המשמש להצבת אנטנות.
הצורך במגדל גבוה נובע מהעובדה שחלק מגלי הרדיו וכן תקשורת לייזר מצריכים קשר עין בין האנטנה המשדרת לאנטנה הקולטת, כך שככל שהאנטנה גבוהה יותר טווח השידור שלה נקי יותר מהפרעות.
לעיתים נבנה מגדל תקשורת למטרה זו בלבד, ולעיתים הוא מנוצל למטרות נוספות, כגון מרפסת תצפית לתיירים במרומי המגדל, בית משרדים בחלקו התחתון של המגדל וכדומה.
מגדל התקשורת בולט מאוד מעל סביבתו, ולכן מוצבת בראשו נורת אזהרה, שנועדה למנוע התנגשות בו של מטוס מנמיך טוס.
פעמים רבות מגדל תקשורת הוא מסימני ההיכר של האזור שבו הוא נמצא.
מיקומו של מגדל תקשורת בראש גבעה או בראש הר מאפשר למקימיו ליהנות מיתרון הגובה הטבעי של מיקום זה.
אנטנת הרדיו של ורשה הייתה מגדל תקשורת בגובה של 646.38 מטר, דבר שהקנה לה את תואר "המבנה הגבוה בעולם", עד שקרסה בשנת 1991, עקב עבודות שיקום שבוצעו בה ברשלנות.
רוב מגדלי התקשורת בעולם חברים בארגון הנקרא: "הפדרציה הבין-לאומית של מגדלים גבוהים (WFGT)" שמקום מושבו הוא בשיקגו.
מגדל שמירה הוא סוג של מבנה מבוצר שנבנה במטרה לספק נקודת תצפית גבוהה אשר ממנה הזקיף או השומר מסוגל להשקיף על האזור שמסביב על מנת להגן על אזורים בעלי חשיבות אסטרטגית.
מגדלי שמירה שונים ממגדלים רגילים בכך שהשימוש העיקרי שלהם הוא לצרכים צבאיים, והם שונים מצריחים בכך שהם בדרך כלל מבנים עצמאיים.
מגדלי השמירה הצבאיים ממוקמים בדרך כלל בנקודות אסטרטגיות שונות כמו לאורך הגבול, לאורך קו החוף ובבסיסים צבאיים.
מגדלי שמירה נמצאים בשימוש עוד מימי קדם בתרבויות שונות ברחבי העולם.
תרבויות קדומות שעשו שימוש במגדלי שמירה כללו בין היתר את המצרים, האשורים והבבלים.
בנוסף, גם לאורך תוואי החומה הסינית שולבו בסביבות 25,000 מגדלי שמירה אשר שימשו לתצפית על תנועות האויב.
באירופה הרומאים עשו גם שימוש במגדלי שמירה לאורך הגבולות של האימפריה הרומית העצומה.
בתקופת ימי הביניים מגדלי השמירה היו נפוצים בטירות ובעיירות מבוצרות שונות ברחבי אירופה.
מגדלי השמירה הללו אפשרו לזקיפים להיות מודעים כאשר כוחות צבאיים החלו להתקרב למקום, ואפשרו להם להזהיר כוחות הגנה מפני איומים פוטנציאליים.
לעיתים רבות אותם מגדלי השמירה היו חלק מביצורים גדולים יותר.
מגדלי השמירה באותה התקופה נבנו לרוב מאבן.
בעת המודרנית החשיבות של מגדלי השמירה ירדה במקומות רבים ברחבי העולם בשל הזמינות הגבוהה יותר של דרכים חלופיות לאסוף מודיעין צבאי, כמו שימוש בלווייני ריגול וכלי טיס בלתי מאוישים.
מגדלור אדיסטון הוא מגדלור הניצב על גבי צוקי אדיסטון שבתעלה האנגלית, כ-21 קילומטרים מדרום-מערב לעיר הנמל פלימות' שבחופה הדרומי של בריטניה הגדולה.
זהו המפורסם מבין המגדלורים שלאורך חופי בריטניה.
המגדלור הנוכחי הוא הרביעי שנבנה באותו אתר, החל בשנת 1698. שני המגדלורים הראשונים נהרסו.
המגדלור השלישי, מגדלור סמיטון, התפרסם בזכות השפעתו על תכנונם של מגדלורים ועל טכניקות הבנייה שלהם.
חלקו העליון של המגדלור השלישי פורק והוקם מחדש כאנדרטה בחופה של פלימות'.
המגדלור הראשון על צוקי אדיסטון הוקם לאחר שעם השנים ניזוקו וטבעו כלי שיט רבים עקב פגיעה בהם בחשיכה.
זה היה המגדלור הראשון שהוקם על גבי סלעים בים הפתוח, תוך קשיים רבים בבנייה שנבעו מהיות הסלעים חשופים לגלי הים ולתנאי מזג האוויר.
המגדלור הוקם בשנים 1696–1698 על ידי המהנדס הנרי וינסטנלי (Henry Winstanley).
היה זה מבנה מתומן העשוי עץ, שלאחר החורף הראשון לפעולתו נזקק לשיפוץ והוסב למבנה שחלקו התחתון מצופה אבן ובן שתים עשרה צלעות.
בניית המגדלור התרחשה במהלך מלחמת תשע השנים ובשל כך הציבה האדמירליות ספינת מלחמה לשמור על אתר הבנייה.
למרות זאת שבה ספן צרפתי את וינסטנלי ב-1697, אך משהוא הובא לצרפת ציווה המלך לואי ה-14 לשחררו באומרו כי "צרפת נתונה במלחמה עם אנגליה, לא עם האנושות" (France is at war with England, not with humanity).
המגדלור פעל עד לסערה הגדולה של 1703 – הסופה החמורה ביותר שפגעה מאז ומעולם בדרומו של האי הבריטי.
ב-27 בנובמבר באותה שנה הרסה הסופה את המגדלור עד היסוד.
וינסטנלי, שנמצא בו בעת הסופה, נספה בה וגופתו לא נמצאה.
לאחר חורבנו של המגדלור הראשון חכר את הסלעים אדם בשם לובט (Lovett), אשר הורשה בחוק של הפרלמנט לגבות מס מעבר מספינות שעברו לידו.
הוא שכר את שירותי הסוחר והיזם ג'ון רודיארד (John Rudyard) על מנת שיבנה את המגדלור מחדש.
זה נבנה בתבנית של חרוט והיה בנוי ממעטה עץ על גבי ליבה של לבנים ומלט.
הוא הוקם בין השנים 1708–1709 והתקיים קרוב לחמישים שנה.
אז – בליל 2 בדצמבר 1755 – עלה המגדלור באש, כנראה עקב תקלה בטיפול בנרות ששימשו לתאורה בראשו, ובער במשך חמישה ימים.
המגדלור השלישי שנבנה באתר היה המפורסם מאלו שהוקמו בו והיווה התקדמות של ממש מבחינת תכנונם ובנייתם של מגדלורים בכלל.
המהנדס האזרחי ג'ון סמיטון בנה את המגדלור בשנים 1756–1759. המגדלור נבנה מאבני גרניט בחתך של גזע עץ אלון, תוך שימוש במלט מיוחד שפותח על ידי סמיטון ובטכניקות חדשות של חיבור הלבנים זו לזו במדורג (Dovetail Joints) ותוך שימוש במוטות מוארכים (Dowels) של שיש.
גובהו היה 18 מטר וקוטרו 8 מטר בבסיסו ו-5 מטר בראשו.
המגדלור היה פעיל עד שנת 1877, ואז הוחלף משום שיציבותו התערערה – לא עקב פגם בו, אלא בשל שחיקת הסלעים שעליהם ניצב על ידי מי הים.
הוא פורק למעט חלקו התחתון, אשר נותר במקום עומדו על הסלעים.
יתרת מבנה המגדלור הורכבה מחדש והוצבה כאנדרטה בפלימות' הו (Plymouth Hoe), טיילת פתוחה בחופה הדרומי של פלימות', שם הוא ניצב עד היום.
המגדלור הרביעי והנוכחי שנבנה באתר תוכנן על ידי המהנדס ג'יימס דאגלס (James Dougkass) תוך שימוש בטכניקות של סמיטון, אשר שוכללו על ידי המהנדס רוברט סטיבנסון (Robert Stevenson).
הוא נבנה על גבי סלע סמוך לסלע שעליו הוקמו קודמיו, שעליו נותר בסיסו של המגדלור השלישי.
המגדלור הופעל לראשונה בשנת 1882. הוא נתון לאחריותו של בית טריניטי (Trinity House), רשות המגדלורים של אנגליה.
אבן המגדלור האחרונה הונחה על ידי הדוכס מאדינבורו.
ב-1982 הוסב ציוד המגדלור לציוד אוטומטי, וכדי להקל על העבודה הותקן אז מנחת מסוקים על ראש המגדלור.
גובה המגדלור הוא 49 מטר ומנורת האור הלבן בו, המבזיקה פעמיים מדי 10 שניות, נראית למרחק של 41 קילומטר ממנו.
בנוסף מותקן בו צופר ערפל, הצופר שלוש פעמים מדי 60 שניות.
מגדלור אדיסטון זכה לאזכורים שונים בספרות, ובהם בספרו של הרמן מלוויל "מובי דיק" ובאחד מספריו של ס.ס.
פורסטר אודות גיבורו הבדיוני הוריישיו הורנבלואר.
על שמו נקראו גם להקת פופ בריטית וארבעת בתיה של פנימייה בפלימות' (כל בית על שם אחד מארבעת המגדלורים).
תולדות המגדלור נסקרו באחד מפרקיה של סדרת טלוויזיה של ה-BBC אודות חופיה של בריטניה (חופים (Coast)).
מגדלור אשדוד הוא מגדלור הנמצא על גבעת יונה ברובע א' באשדוד ובעבר שימש את נמל אשדוד, וכן את חיל הים.
המגדלור היה ועודנו נחשב לסמל בולט של העיר אשדוד.
המגדלור נבנה בשנת 1965 כחלק מבניית נמל אשדוד שהוקם אז בישראל, בראשו הוקם גם מתקן מכ"ם של חיל הים.
הוא ממוקם על גבעת יונה והוא מגיע עד לגובה 138 מטר מעל פני הים.
מידי 20 שניות נצפים מראש המגדלור שלושה הבזקי אור הנראים למרחק של כ-25 מייל.
המגדל בנוי בחלקו התחתון במבנה משולש ובחלקו העליון הוא הופך לעגול, הזכוכית שבראש המגדלור נלקחה מן המגדלור ביפו שהוצא מפעילות אז.
בשנת 2009 הונצח המגדלור על בול שהונפק על ידי דואר ישראל.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הופסק השימוש במגדלור עם כניסתם לשימוש של אמצעי ניווט מתקדמים.
מגדלור עכו הוא מגדלור הנמצא בעיר העתיקה בעכו ושימש בעבר את נמל עכו.
המגדלור הוקם לראשונה בשנת 1864 והוא הופיע לראשונה במפות מספר שנים לאחר מכן.
המבנה הנוכחי נבנה בשנת 1912 על ידי חברה צרפתית לפי זיכיון טורקי.
גובהו של המגדל מעל פני הים הוא כ-16 מטרים ומאפיינים אותו שני הבזקי אור מדי 7 שניות הנראים למרחק של כ-12 מייל.
מן המגדל יורדות מדרגות לכיוון הים אך הוא סגור למבקרים.
מגדלור יפו הוא מגדלור הנמצא באזור יפו העתיקה ופעל בין השנים 1865 – 1966.
מגדלור יפו הוקם לראשונה בשנת 1865 כחלק מפעולות לשיפור מתקני נמל יפו שבנה השלטון הטורקי בעיקר בשל הגידול ביצוא מהארץ.
הוא נבנה על בית המשקיף על הנמל.
המבנה הנוכחי נבנה על ידי הבריטים בשנת 1936, והוא מתנשא לגובה של כ-29 מטרים מעל פני הים.
המגדלור היה מאיר בארבעה נצנוצים לבנים כל 14 שניות.
בשנת 1966 הופסקה הפעילות במגדלור עקב פתיחת נמל אשדוד, ובעקבות כך גם פורקו חלקים מן המגדלור והורכבו במגדלור אשדוד.
ב-26 בנובמבר 2009 המגדלור הונצח בבול שהונפק בישראל.
מגדלור מכמורת (ידוע גם כמגדלור מבואות ים) הוא מגדלור פעיל הנמצא בצפון חוף מכמורת כחלק מכפר הנוער מבואות ים.
המגדלור הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-20 במבנה בטון בעל קומה אחת על עמודים.
המגדלור צבוע בצבעי כחול ולבן.
גובהו של המגדל הוא כ-14 מטרים מעל פני הים, ומאפיינים אותו שני הבזקי אור מדי 15 שניות, אחד לבן ואחד אדום.
האור נראה למרחק של כ-10 מייל.
מגדלור סְטֶלָה מַארִיס (ידוע גם כמגדלור הר הכרמל; מלטינית: Stella Maris – מגדלור "כוכב הים"), הוא מגדלור בתוך בסיס של חיל הים בחיפה, בסמוך למנזר סטלה מאריס.
מאפיין אותו הבזק אור אחד מדי 5 שניות הנראים למרחק של כ-12 מייל.
המגדלור סגור לציבור ואין גישה אל הבניין, אך ניתן לצפות בו ממקום סמוך.
במהלך השנים נבנו מגדלורים במספר מקומות על הר הכרמל.
בסוף המאה ה-19 ניצב המגדלור בקצה המערבי של ארמון הקיץ של עבדאללה פאשא, שליט עכו בין 1820–1831, שבנה את ארמונו על בסיס בניין של המסדר הכרמליתי אותו הרס.
בשנת 1832 כבש אבראהים פאשא את עכו, הגלה את עבדאללה ובשנת 1834 החזיר את הבניין לכרמליתים.
לאחר מכן הוחזר המגדלור לעבדאללה, אך בשנת 1846 הוא מכר אותו לכרמליתים שפתחו בו אכסניה לצליינים.
המבנה ניזוק קשות במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך לאחר שהוחזר לידיהם של הכרמליתים בשנית, הם הוסיפו בשנת 1926 קומה שנייה למבנה, ובשנת 1928, בעזרת תרומה של קונסול הכבוד הספרדי, נבנה המגדלור הנוכחי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הפך הממשל הבריטי את המתקן למחנה צבאי, ולאחר פינוי הבריטים מארץ ישראל בשנת 1948, שימש תקופה קצרה כבסיס של האו"ם.
מאוחר יותר הפך למחנה של צה"ל וכיום שוכן בו בסיס של חיל הים אשר משלם שכירות לכנסייה.
מגדלור תל אביב או מגדלור רדינג הוא מגדלור הממוקם בנמל תל אביב על יד תחנת הכוח רדינג בצמוד לתל כודאדי שעל שפך הירקון בתל אביב.
המגדלור שימש בעבר את הנמל, וכיום פועל בו בית קפה.
המגדלור הוקם על ידי הבריטים בשנת 1935 במטרה להזהיר אוניות המתקרבות לחוף מפני שרטונים, ובמהלך הקמתו נחשף תל כודאדי, שרידי מצודה מהמאה ה-8 לפנה"ס.
בשנת 1936 בעקבות המרד הערבי הגדול הוחלט להקים את נמל תל אביב והמגדלור סייע בניווט הספינות אליו.
ראשו של המגדלור גבוה כ-17 מטרים מעל פני הים, וסימן ההיכר שלו היה שני נצנוצים (האחד ארוך והשני קצר) כל שבע שניות.
המגדלור הפסיק לפעול בשנת 1966 עם הפסקת הפעילות בנמל תל אביב עקב פתיחת נמל אשדוד.
המגדלור הוכרז כאתר מורשת ובשנת 2011 הוחל בשיפוצו ובשימורו.
בשנת 2013 נחנך המגדלור המשופץ.
בשנת 2009 הונצח המגדלור על גבי בול שהונפק בישראל.
בשנת 2021, אחרי 55 שנים של חוסר פעילות, המגדלור הוסב לבית קפה.
מגדלור אילת הוא מגדלור הממוקם בצד המערבי של הצוק במפרץ אילת כ־1.2 ק"מ צפונית־מזרחית לגבול עם מצרים ו־7 ק"מ דרומית־מערבית לנמל אילת.
החוף בו הוא ממוקם ידוע כ"חוף המגדלור" ומשמש למחנאות וצלילה.
עם תכנון הקמת נמל אילת בשנת 1950 הובאו הכלים להקמת המגדלור, והחלו בבנייתו בשנת 1954.
המבנה שהוקם בנוי מבסיס עגול גדול ובו חדר הציוד, מגדל עם 6 רגליים שכל אחת מרגליו מסומנת בפסים מתחלפים של שחור ולבן, בחלקו העליון פנס וגלריה וגובהו 9 מטרים.
מגדלורי הרצליה הם זוג מגדלורים הממוקמים על שוברי הגלים משני צידי הכניסה למרינה הרצליה.
שני המגדלים הוקמו בשנות ה-90 כאשר נבנתה המרינה בהרצליה.
המגדלורים בנויים מבטון ומתנשאים לגובה של כ-11 מטרים מעל פני הים.
המגדלורים מהבהבים כל 5 שניות.
המגדלור המערבי באור ירוק והמגדלור המזרחי באדום.
ההבהוב נצפה למרחק של עד כ-14 מייל.
הכניסה למגדלורים סגורה בפני מבקרים.
מגדל ששון חוגי הוא מגדל משרדים ממוקם ברחוב אבא הלל סילבר 12 ברמת גן בפינת רחוב הרי הגלעד.
המגדל תוכנן על ידי יסקי-מור-סיון אדריכלים.
בנייתו הסתיימה ב-2009 והוא מונה 21 קומות.
בכל קומה לובי קומתי המעוצב בקווי הלובי הראשי של המגדל.
מתחת למגדל ישנו חניון תת-קרקעי בן ארבע קומות.
למגדל זה, ולבית איילון ביטוח ישנה רחבה משותפת ובה פסל ואנדרטה לחללי פרעות בעיראק.
במגדל שוכנות מספר שגרירויות, בהן שגרירויות דרום אפריקה, אוסטריה, בלגיה, ליטא, גאנה וקולומביה.
בשנת 2018 הצטרף לבניין משרד היח"צ המוביל דני לוי תקשורת.
מגדלור קולומבוס (בספרדית: Faro a Colón) הוא אנדרטה בסנטו דומינגו המוקדשת לכריסטופר קולומבוס.
הרעיון להקים את האנדרטה, בשיתוף כל מדינות אמריקה, עלה כבר במהלך המאה ה-19, אך רק במהלך המאה ה-20 קרם עור וגידים.
הבחירה בסנטו דומינגו כמקום האנדרטה נבעה מהיותה של העיר היישוב האירופי הראשון בעולם החדש.
ב-1931 נערכה בברזיל תחרות לעיצוב האנדרטה, בהשתתפות 455 אדריכלים מ-48 מדינות.
בין השופטים היו האדריכל האמריקני פרנק לויד רייט והאדריכל הפיני אליאל סארינן.
ההצעה הזוכה הייתה זו של האדריכל הסקוטי ג'וזף לי גליב.
על אף שהעיצוב כבר נבחר, חל עיכוב ניכר בביצוע הפרויקט.
עד 1950 רק שמונה ממדינות אמריקה העבירו כספים לשם כך, בסכום כולל של 15 אלף דולרים בלבד.
רק ב-1986 החליט נשיא הרפובליקה הדומיניקנית חואקין בלאגר, לחדש את הפרויקט והבנייה החלה, בפיקוחו של האדריכל הדומיניקני טאופילו קרבונל.
המבנה נחנך ב-1992, כחלק מהאירועים לציון 500 שנה להגעתו של קולומבוס למדינות אמריקה.
עלות הבנייה הכוללת מוערכת בכ-70 מיליון דולרים.
המבנה כולל מוזיאון ובו מוצגים היסטוריים ותרבותיים ממדינות אמריקה השונות.
בנוסף, הוא כולל מאוזוליאום, ובו טמונות לכאורה עצמותיו של כריסטופר קולומבוס, שהועברו מקתדרלה פרימאדה דה אמריקה עם הקמתו.
המבנה עשוי בטון, ואורכו 210 מטרים.
צורתו דמוית צלב, כדי לסמל את הבאת הנצרות ליבשת אמריקה.
בראש המבנה זרקורים ענקיים, המשווים לו מרחוק מראה של מגדלור, ומכאן שמו.
מגדל תורען הוא מגדל תצפית אש של הקרן הקיימת לישראל.
המגדל נבנה ב-1970 על פסגת הר תורען בגובה 548 מטר.
הוא בנוי בטון וגובהו 15 מטר.
הכניסה אליו אפשרית רק בנוכחות תצפיתן במקום.
מבקרים מדווחים כי מגדל התצפית לא נגיש.
הדלת נעולה, אין זכר לשעות פתיחה והשלט האוסר כניסה ניצב במקום.
דרך הנוף יער תורען מתחילה ליד הכניסה לקיבוץ בית רימון אליו אפשר להגיע מכביש 77 בדרך החוצה את בקעת תורען ומטפסת על רכס הר תורען.
בתחילת הדרך יש חניון ומצפור על שם לאודרמילק.
מהמצפור יש תצפית על בקעת בית נטופה ועל התעלה הפתוחה של המוביל הארצי שחוצה אותה.
כן גם נצפים מצפונה רכס הרי יודפת ואזור לב הגליל.
במרחק עוד צפונה ניתן לראות את רכס הרי מירון בגליל העליון.
מדרום, בקעת בית רימון (תורען) שאחריה רכס הרי נצרת.
בימים של ראות טובה ניתן לראות הרחק דרומה אל תוככי השומרון ובמזרח אף את הר הבשן שבסוריה.
מהתצפית ישנה דרך נופית מצופה אספלט לאורך הצד הצפוני של רכס תורען וממנה יש תצפיות מרהיבות על הבקעה והחלקות החקלאיות שבה.
הדרך מגיעה עד למגדל תורען.
משם אפשר להמשיך בדרך כורכר משובשת בחלקה, עד לכביש הגישה למצפה נטופה.
את דרך הנוף אפשר לעבור בשני הכיוונים.
ליד המגדל נמצא אתר זיכרון "מצפור ה-17".
ב-9 באוקטובר 1999 נסעו 53 מטיילים בטיול פו"פ (פנויים ופנויות) לטיול לגליל.
בכביש 65 ליד צומת נטופה החליק האוטובוס ונפל לתהום.
17 מטיילים נהרגו ו-37 נפצעו.
ב-6 בדצמבר 2006 זיכה בית המשפט את הנהג וחברת האוטובוסים מהריגה בנסיבות מחמירות וקבע כי יש לראות כגורם התאונה את השפיכה של חומר ניסיוני על הכביש על ידי עובדי מע"ץ לפני התאונה.
אחד מהנחקרים ממע"ץ התאבד והשני נפטר במהלך המשפט.
מגדלור נמל קצא"א באשקלון הוא מגדלור בקצה שובר הגלים הראשי של נמל קצא"א באשקלון.
המגדלור מופעל על ידי חברת קו צינור אילת אשקלון ואינו נגיש לציבור.
מגדלי K הוא מתחם מגורים בן 40 קומות באשדוד שכולל שני גורדי שחקים, הממוקמים במע"ר הצפוני שברובע הקריה ("הסיטי") בעיר.
גובהם 148 מטר, והם דורגו ברשימת גורדי השחקים הגבוהים בישראל במקום ה-30 בעת חנוכתם.
המגדלים נבנו בתכנון האדריכל וולטר שיינקמן.
המתחם כולל קומת מסחר, שש קומות של משרדים, 28 קומות של מגורים (בכל אחד מהמגדלים) ושש קומות לחניה (שלוש תת-קרקעיות ושלוש עיליות).
בקומת המסחר ישנן מסעדות, חנויות הלבשה, בתי קפה ובנקים.
בבנייני המשרדים שוכנים משרדי עריכת דין וייעוץ פיננסי, וכן מכון כושר גדול, מרפאות ומכון קוסמטיקה.
בניית המגדלים החלה בשנת 2008. תוך ארבע שנים הושלמה קומת המסחר ולאחר מכן הסתיימה הקמתן של שש קומות המשרדים.
בנייתם של המגדלים הסתיימה בשנת 2017, ובוצעה על ידי הקבלן קלוד נחמיאס.
במהלך הבנייה התגלו בה ליקויים, ומאחר ולא היו מקלטים בכל קומה, הבנייה נעצרה ונמשכה אחרי כשנתיים לאחר קבלת היתר מעיריית אשדוד.
מגדלור פטי מינו הוא מגדלור שמסייע להנחות את הסירות שרוצות להגיע לעיר ברסט שבצרפת, בדרך לנמל.
המגדלור מקושר למגדלור פורטזי (phare du Portzic).
למגדלור יש גם אור אדום שמציין את ה־plateau des Fillettes, אחד השרטונים שמאכלסים את מצר ברסט (goulet de Brest), ומאפשר לספנים להימנע ממפגש איתו.
המגדלור ממוקם מול נמל פטי מינו בעיר פלוזאנה (Plouzané).
המגדלור החל לפעול ב-1848 ועבר להפעלה אוטומטית ב-1989. מקור שמו הוא מהמילה men (אבן) בלשון רבים.
מגדל תצפית הוא מגדל שייעודו העיקרי הוא תצפית, ולרוב אינו מכיל יותר ממספר קומות תצפית ותחזוקה (בניגוד לגורד שחקים, המכיל קומות רבות המשמשות למגורים, משרדים, מלונאות ומסחר, ולעיתים כוללות גם קומת תצפית באחת הקומות העליונות).
לרוב, מגדלים אלה יהיו צרים וקלים יחסית משיקולי חיסכון כלכלי בבנייה וכן שיקולי אדריכלות.
ניתן לחלק בהכללה גסה מגדלי תצפית לשני סוגים - מגדל תצפית מסחרי, ומגדל תצפית ייעודי.
מגדל תצפית מסחרי הוא לרוב מגדל שיבנה עם אנטנת תקשורת ויקרא מגדל תקשורת (או שהמגדל יוקם כמגדל תקשורת והתצפית תתווסף כאטרקציה תיירותית שתהווה מקור הכנסה לחברה המחזיקה במגדל), עקב גובהו המאפשר קליטה טובה יותר, וכדי להגדיל את הכדאיות הכלכלית של הקמת המגדל.
מגדלים כאלה מצויים לרוב במרכזי ערים.
מגדל תצפית ייעודי הוא מגדל שתכליתו היא תצפית לצורך מקצועי.
דוגמאות ידועות לכך הן מגדלי תצפית אש ביער, ומגדל פיקוח בשדה התעופה.
מגדל תצפית אש ביער ימוקם לרוב על גבעה ביער המאפשרת תצפית טובה בלא צורך לבנות לגובה רב.
מטרתם העיקרית של מגדלים כאלה היא להתריע משרפות מבעוד מועד.
לרוב, מגדלים אלה סגורים לקהל, אך לעיתים הם נגישים ואף פתוחים בלא גביית עלות על הכניסה.
מגדל פיקוח בשדה התעופה נמצא בנמל התעופה, מאפשר בקרה על הטיסות והמרחב האווירי, ועל הסדר בתנועת המטוסים.
קיימים גם מגדלי תצפית לצורכי ביטחון, לאבטחת מתחמים כגון בתי כלא, ולאבטחת גבולות.
מגדלור דירהוליי (באיסלנדית: Dyrhólaeyjarviti) הוא מגדלור הממוקם על צוק הדירהוליי, והוא הנקודה הדרומית ביותר באיסלנד.
המגדלור הראשון היה שלד פלדה שהובא משוודיה והוקם בשנת 1910. המגדלור הנוכחי הוקם בשנת 1927.
המגדלור הוא מגדל בטון מרובע, צבוע בלבן עם גימור אדום.
מגורי שומרים ממוקמים בצד שמאל וימין של המגדל.
על גבי המגדל ממוקם בית פנס אדום מתכת.
המרחק של האור הוא 118 מטרים.
הגובה הכולל של המגדל הוא 13 מטרים.
האור הלבן במגדל מהבהב כל עשר שניות.
מגדלור חיפה הוא מגדלור בחיפה.
הוא ממוקם בסוף הרציף על שובר הגלים הפנימי של נמל חיפה.
עד 2007 מיקום האור היה במבנה בטון מרובע בגובה 9 מטרים ששימש לבקרת השייט במעגן.
גובה המוקד היה 14 מטרים וטווח הראות היה 9 קילומטרים.
מאז, שובר הגלים של המפרץ פותח מחדש והאור הועבר למגדל מכ"ם משולש בגובה 25 מטרים.
מגדלור קוֹרְדוּאׇן (צרפתית Phare de Cordouan) הוא מגדלור הניצב על שרטון קורדואן מול שפך הז'ירונד, באקיטן שבצרפת.
המגדלור תוכנן על ידי המהנדס לואי דה פואה (Louis de Foix) ונבנה בין השנים 1584-1611 בסגנון הרנסאנס.
בסוף המאה ה-18 המבנה הוגבה והותאם להתפתחות הטכנולוגית בידי המנדס ז'וזף טלר .
זהו המגדלור הפעיל העתיק ביותר בצרפת, והוא זכה למספר כינויים, בהם "ורסאי של הים" (Versailles de la mer), "מגדלור המלכים" (Phare des rois) ו"מלך המגדלורים" (Roi des phares).
מאז 1862 המגדלור מוגדר כמונומנט היסטורי והוא היה המגדלור הראשון בצרפת שזכה במעמד זה.
בשנת 2021 הוכרז המגדלור כאתר מורשת עולמית.
המגדלור שוכן בקצהו המזרחי של שרטון קורדואן העשוי אבן גיר בהירה, 7 ק"מ אל תוך האוקיינוס האטלנטי, מול שפך הז'ירונד, שרוחבו 12 ק"מ.
מסביב לשרטון קורדואן שרטונים בלתי יציבים העשויים חול אשר הנעים בהתאם למשטר הגאות והשפל, זרמי הים וסערות.
מצפון ומדרום לשרטון קורדואן שוכנים שני המעברים אל שפך הז'ירונד.
המעבר הדרומי רדוד ויציב מאחר שהוא שוכן בשכבת סלע היסוד.
הוא מאפשר מעבר לסירות קטנות יחסית ואינו מואר בלילה.
המעבר הצפוני עמוק מהדרומי ועומקו מגיע ל-15 עד 30 מטרים.
הוא יציב רק בבסיסו, ומאפשר מעבר לספינות גדולות ותעבורה מסחרית.
המבנה נח על גבי 2,000 קורות עץ אלון, אשר שוקעו אל תוך הסלע, ואשר תומכות בשכבת אבן המהווה את שכבת המסד של המגדלור.
מכיוון צפון-מזרח מוליך אל המבנה רציף באורך של 270 מטרים המכונה "הפיירה" (Le Peyrat).
המגדלור מוגן על ידי מבנה עגול המכונה "הטבעת" (L'Anneau), המתנשא לגובה של 7.50 מטרים.
הוא בנוי מאבן ומלט שחוזקו בפלדה מכוסה בעופרת.
בצידו המזרחי של מבנה זה שוכן פתח הכניסה אל המגדלור המוגן בשתי דלתות עבות מעץ אלון.
הפתח מוליך אל גרם מדרגות שעולה אל משטח הבסיס העגול, שבמרכזו ניצב המגדלור.
המגדלור עצמו נישא לגובה של 63 מטרים מעל משטח הבסיס, או 67 מטרים מעל מסלע השרטון.
ניתן לחלק את המגדלור ל-5 קומות או רגיסטרים הנחים זה על גבי זה.
שני הרגיסטרים הראשונים הוקמו בשלב הראשוני של בניית המגדלור, בעוד שהיתר נוספו במאה ה-18. ברגיסטר הראשון המקביל לקומת המסד קבועה דלת מסוגננת הפונה מזרחה ובה אלגוריה של האוקיינוס.
ברגיסטר זה שוכנים המטבח ואזור המגורים של שומרי המגדלור, כמו גם האזור הטכני השולט על פעילות המגדלור.
ברגיסטר השני הכולל את הקומות הראשונה והשנייה שוכנת קפלה, שכיפתה נמצאת ברגיסטר השלישי.
הרגיסטר הרביעי כולל את הקומות הרביעית עד השביעית, וצורתו כשל גליל ההולך ונעשה צר.
הרגיסטר החמישי והאחרון הוא משכנה של המנורה, וחלונותיו עשויים מזכוכית לבנה, ירוקה ואדומה.
מעליו קרניז עם גרגוילים אשר תומך בכיפת מתכת ושבשבת רוח מפלדה.
פנים המגדלור מעוטר בעושר בעמודים טוסקניים ואלגוריות ומוטיבים צרפתיים אומנותיים מהמאות ה-16 עד ה-18. במרכזן של כל התקרות/רצפות קבוע אוקולוס שמאפשר קשר בין הרגיסטרים.
קודם להקמת המגדלור הנוכחי, שכן באתר מגדל הגנתי קטן בהרבה, שמקורו אינו ידוע במדויק, אך הוא מתוארך למאה ה-13 או ה-14. מגדל זה כונה "מגדל הנסיך השחור" או "מגדל אנגליה", מאחר שנבנה או שופץ בידי נסיך ויילס אדוארד המכונה "הנסיך השחור".
בסוף המאה ה-16 כבר עמד מגדל זה בהריסותיו ולא יכול היה למלא את תפקידו.
הקמת המגדלור החדש החלה ב-1584 בידי המהנדס לואי דה פואה, אך העבודות נדחו בשל מאבקים ובעיות מימון.
אנרי הרביעי, מלך צרפת חידש את התמיכה בהקמה וב-1611, לאחר מותם של המלך והמהנדס, הבנייה הסתיימה והמגדלור החל לפעול.
מגדלור זה היה נמוך מהמגדלור הנוכחי וכלל רק את שלושת הרגיסטרים התחתונים, ולרגיסטר השלישי שבו שוכנת כיום כיפת הקפלה הייתה צורת חרוט.
חלקו העליון של מגדלור זה נפגע כבר ב-1617 בסופה, אך עבודות השיפוץ החלו רק ב-1663, בתקופת לואי הארבעה עשר.
התנאים הקשים להם נחשף המבנה המשיכו וגרמו לו נזקים, ובמאה ה-18 הוחלט על שיפוצו.
העבודות הופקדו בידיו של המהנדס ז'וזף טלר.
טלר הציע להגביה את המבנה ב-48 מטרים והצעתו התקבלה ב-1787. עבודות ההקמה החלו שנה לאחר מכן והמבנה זכה בצורתו הנוכחית.
ב-1823 הותקנה במגדלור מערכת אופטית חדשנית אשר הומצאה על ידי הפיזיקאי הצרפתי אוגוסטן ז'אן פרנל, והמגדלור זכה בפרסום עולמי.
עדשות אלה הוחלפו בעדשות הנוכחיות ב-1854. ב-1862 סווג המגדלור כמונומנט היסטורי, והיה למגדלור הראשון בצרפת שזכה במעמד זה.
ב-1907 החלה המנורה לפעול על גז במקום שמן בו נעשה שימוש עד אז, וב-1948 הוסבה לחשמל.
מאז 2006 התאורה במגדלור פועלת באופן אוטומטי.
ב-2021 הוכרז המגדלור כאתר מורשת עולמית.
מגדל שן הוא ביטוי מקראי, שמשמעותו המקורית היא מבנה גבוה ורב רושם עשוי שנהב ובנוי בצורה מעוררת התפעלות.
מאז המאה ה-19, הביטוי משמש לתיאור סביבה של אנשים בעלי עיסוק אינטלקטואלי המנותק מהדאגות המעשיות של חיי היומיום.
כיום, המונח מתייחס לעיתים קרובות לאקדמיה או למערכות המכללות והאוניברסיטאות.
הביטוי "מגדל השן" מופיע במקורו בשיר השירים .
בפסוק זה, הדימוי מתייחס לצווארה של האהובה, המדומה למגדל עשוי שנהב, סמל ליופי ולרוממות.
הצירוף מופיע גם בספר מלכים, כתיאור מפעליו של המלך אחאב, נמנה ביניהם 'בית השן' שבנה, ככזה שיזכר לדורות:
מגדל זה של אחאב לא נמצא, גם לא בחיפושיהם של ארכאלוגים, אמנם עיטורים עשויים שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס נמצאו בעיר שומרון.
ההנחה היא שמדובר בבית השן שבנה אחאב.
ממצאים אלה מוצגים לציבור במוזיאון רוקפלר.
לדעת חלק מהפרשנים, המילה "שן" מכוונת לשן פיל, העשויה שנהב, שמאז הפרהיסטוריה ועד המצאת החומרים הפלסטיים, נהגו להשתמש בה לייצור חפצי נוי.
השנהב היה חומר יקר, והוא סימל את עושרו של בונה המבנה או המגדל.
ייתכן גם שהמגדל נקרא כך בשל צבעו הלבן.
בעקבות התרבות הנוצרית המערבית, שאף היא הכירה את מגדל השן המקראי, התגלגל הביטוי לכתביו של הסופר והמבקר הצרפתי שארל-אוגוסטן סנט-בב מהמאה ה-19 שעשה בו שימוש לתאר את גישתו הפואטית של אלפרד דה ויניי, בניגוד למעורבותו החברתית של ויקטור הוגו.
מהצרפתית עבר הביטוי לאנגליה ולארצות הברית, ומשם לשאר העולם, בעיקר כדימוי ציורי לאוניברסיטה או בית מחוקקים, שמתקבלות שם החלטות שלא בהתאם למציאות, או ההרגשה השוררת בציבור הרחב.
כיום, הביטוי "מגדל השן" משמש לתיאור מוסדות אקדמיים או אנשי רוח הנתפסים כמנותקים מהחברה ומהמציאות היומיומית.
לדוגמה, נטען לעיתים שאנשי אקדמיה עוסקים במחקרים תאורטיים שאינם רלוונטיים לצרכים המעשיים של החברה, ובכך "שוכנים במגדל השן".
השימוש בביטוי "מגדל השן" נאמר בדרך כלל כביקורת על התבדלות והתנשאות.
כשהוא מדגיש את הפער בין עיסוק אינטלקטואלי תאורטי לבין המציאות המעשית, ומביע הסתייגות מהתעלמות מצרכי החברה והפרט.
הביטוי משמש כיום לשלילה, גם על אנשים, בדרך כלל מקבלי החלטות, כשהחלטותיהם אינם עולים בקנה אחד עם המציאות.
מגדלי Beyond (בִּיוֹנְד) הם צמד גורדי שחקים עתידיים אשר יהוו חלק מפרויקט גדול הנבנה במתחם הסיטי של גבעתיים.
הפרויקט כולל מגדל דרומי אשר ישמש למשרדים, מגדל צפוני למגורים, מרכז מסחרי ושטחים ציבוריים נוספים.
בספטמבר 2025 הגיע המגדל הדרומי לגובהו הסופי והפך רשמית לגורד השחקים הגבוה בישראל.
גובהו מקומת הכניסה ועד קצה הגג כ־307.5 מטרים.
בשנת 2019 החלו עבודות הבנייה על הבניין הדרומי שיוקם בשלב הראשון של הפרויקט.
הבניין, שעתיד להיות הגבוה מבין השניים, יכלול 72 קומות על שטח של 130 אלף מטרים רבועים שיוקצו למשרדים ויתנשא לגובה של 307.46 מטרים.
הוא יהיה המגדל הראשון בישראל שיחצה את קו 300 המטרים וצפוי להיות גורד השחקים הסופר גבוה הגבוה בישראל, עד אשר יושלמו עבודות הבנייה על מגדל הספירלה בתל אביב שיהיה גבוה ממנו ב-28.5 מטרים.
במסגרת השלב השני, יוקם המגדל הצפוני, בו יבנו 64 קומות שיכללו בסך הכל כ-500 דירות קטנות אשר יועמדו להשכרה ארוכת טווח ויהיו מיועדות למשקי בית קטנים כמו זוגות צעירים, דיירים יחידים ואוכלוסיית הגיל השלישי.
כמו כן, יוקמו מרכזי קניות ופנאי, קליניקות רפואיות, מרכז ספורט, פארק עילי וחניון גדול שיכלול מקומות חניה לאופניים ועמדות הטענה לרכבים חשמליים.
הפרויקט יתפרש על שטח כולל של 300 אלף מטרים רבועים.
עבודות הבנייה צפויות להסתיים בשנת 2026 עם השלמת השלב השני, ואכלוסם של צמד המגדלים בפרויקט.
המגדלים תוכננו ועוצבו על ידי משרד ברעלי לויצקי כסיף אדריכלים ויזמיות הפרויקט הן חברת תדהר, חברת יוניון, חברת הבת של קק"ל הימנותא ועו"ד דורון כוכבי.
מעטפת הבניין תוכננה ובוצעה על ידי קבוצת אלומיניום קונסטרקשיין.
בספטמבר 2024, עם השלמת הקומה ה-60, עבר בגובהו המגדל הדרומי את מגדל עזריאלי שרונה והפך למגדל הגבוה בישראל, ובשנת 2025 הגיע לגובהו הסופי והפך רשמית למגדל הגבוה בישראל.
מגדלור דונה מריה פיה (נקרא גם מגדלור דה פונטה טמרוסה או מגדלור דה פראיה) הוא מגדלור הממוקם בדרום האי סנטיאגו שבכף ורדה.
המגדלור ממוקם בכניסה לנמל פראיה, 2 ק"מ מדרום למרכז העיר פראיה.
המגדלור נבנה בשנת 1881. במשך שנים רבות נזקק המגדלור לשיפוץ, ובשנת 2018, המגדל שופץ מבפנים ומבחוץ.
לאחר השיפוץ תוכנן לבנות בתוכו מוזיאון קטן ובית קפה, אך נכון לעכשיו הוא סגור למבקרים.
גובה המגדל המתומן הוא 21 מטרים ומישור המוקד שלו בגובה 25 מטרים מעל פני הים.
כיום המגדלור משמש לצורכי ניווט.
המגדלור נקרא על שם מריה פיה מסבויה, שהייתה באותה תקופה מלכת פורטוגל.
מגדלור נוסי אלנהנה הוא מגדלור פעיל בנוסי אלנהנה , מחוז טומאסינה שבמדגסקר.
מגדלור זה הוא המגדלור ה-24 הגבוה ביותר בעולם, והגבוה ביותר ביבשת אפריקה, עם גובה של .
המגדלור, שנבנה מבטון ב-1931–1933, מתומן וצבוע בלבן, למעט החלק העליון, הפנס והמרפסת שצבועים בשחור.
המגדלור פולט שלושה הבזקי אור לבנים במרווחים של חמש שניות כל 25 שניות.
טווח הראות של הבזקי האור הוא 23 מיילים ימיים.
מגדלי DC (הידוע גם בשם Donau City Towers) הוא קומפלקס גורדי שחקים לעירוב שימושים ברובע דונאושטאדט של וינה.
המגדלים תוכננו על ידי האדריכל הצרפתי דומיניק פרו.
מגדל DC 1, הוא גורד השחקים הגבוה ביותר באוסטריה בגובה 220 מטר (250 מטר כולל צריח האנטנה), המגדל נפתח רשמית ב-26 בפברואר 2014 בהשתתפות האדריכל דומיניק פרו והאסטרונאוט לשעבר באז אלדרין.
בשל המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, בניית המגדל התעכבה מספר פעמים, ובסופו של דבר, הבנייה החלה ב-17 ביוני 2010.
הקומות העליונות ישמשו לדירות, בעוד שב-15 הקומות הראשונות יהיה מלון ארבעה כוכבים, המופעל על ידי מלונות מליה אינטרנשיונל הספרדית.
כמו כן תהיה מסעדה באחת הקומות העליונות ותצפית על העיר וינה.
מגדל DC 2 צפוי להגיע לגובה של 180 מטר, מה שיהפוך אותו לבניין הרביעי בגובהו בעיר.
הוא עתיד להכיל משרדים, חנויות ודירות להשכרה.
מגדלור (הידוע גם במילות הפתיחה שלו "הוא ידע שאין בחוף שום מגדלור") הוא שיר שנכתב על ידי דן אלמגור והולחן על ידי משה וילנסקי בשנת 1958, עבור טקס חגיגות העשור לקיומה של מדינת ישראל.
השיר מספר על יורד ים שרואה אור מרוחק על החוף ללא שום סימן למגדלור, ולבסוף מגלה שהאור בוקע מליבה של אהובה שפגש שם.
השיר בוצע לראשונה על ידי הזמרת שושנה דמארי בטקס חגיגות העשור למדינה שהתקיימו בנמל הקישון בחיפה.
במסגרת הופעתה, עלתה הזמרת על רפסודה שהייתה בנויה כבמה והתזמורת הייתה ערוכה על הרציף מאחוריה.
לפתע, דחפו את הרפסודה אל תוך המים, והזמרת ייצבה את עצמה והמשיכה לשיר.
אלמגור סיפר על דמארי, שברגע שנדחפה אל המים ללא התראה מוקדמת, היא פחדה כל כך, שהיא התחילה לשיר בקצב מהיר על מנת לסיים מהר יותר.
עם זאת, משהבינה שתיאלץ לשיר אותו מספר פעמים על מנת שכל האורחים, שהיו פזורים לאורך רציף הנמל, ישמעו אותו, התגברה על הפחד וחזרה לשיר את השיר בקצב הרגיל שלו.
בסיום ההופעה סטרה דמארי לאלמגור, על כך שלא הזהיר אותה מפני השייט הבלתי צפוי.
אמנים רבים ביצעו את השיר, ביניהם: יפה ירקוני, רוחמה רז, נחמה הנדל, רן אלירן, רן ונמה, חבורת רננים, אופירה גלוסקא, גלי עטרי, יהודית רביץ, אפרת גוש, מירי מסיקה, מירי אלוני, נתן סלור.
מגדלי Lyfe לייף הוא מתחם גורדי שחקים למשרדים בבני ברק שבישראל.
המתחם נבנה בין 2018 ל-2022, המתחם מורכב משני מגדלי תאומים שונים בגובהם, מגדל B בגובה 175 מטרים ו-42 קומות, ומגדל A בגובה 160 מטרים ו-37 קומות.
מתחם הבניינים הוקם ונוהל על ידי החברה הישראלית של דן נדל"ן ואשטרום נכסים בשווי של מעל ל-1.6 מיליארד שקלים.
חברות גדולות כמו רשות מקרקעי ישראל, קבוצת גבאי, קבוצת יפעת וקופת חולים כללית ששכרו חללים בסכום של כ-2,000 מטרים רבועים כל אחת.
המתחם בנוי על כ-16 דונם באזור התעסוקה של בני ברק (BBC).
במתחם בנויים שני מגדלים בני 42 ו-37 קומות (בבניינים A+B), המיועדים למשרדים ולמסחר.
בשלב זה נמכרו כ-105 אלף מ"ר של שטחי משרדים, והמשרדים פועלים בתפוקה מלאה.
בהמשך, אמור להיבנות גם המגדל השלישי (C), שיגיע לגובה של כ-44 קומות שיכיל כ-90,000 מ"ר של שטח עסקים, הבניין מיועד כבניין משרדים להשכרה.
השטח הבנוי הכולל של המגדלים ושטחי המסחר בשלושת המגדלים אמור לעלות בסך הכל על 200 אלף מ"ר.
מיקומו המתחם מהווה יתרון בולט למבקרים במתחם, שכן הוא מקושר לצירי תנועה מרכזיים ולמרכז העיר בני ברק, וגם בסמוך לקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן.
שםתמונה גובה מטרים (רגל)</small> קומות מגדל B 42 מגדל A 37 מגדל C?
מגדלי התאומים היו צמד גורדי שחקים סופר גבוהים בני 110 קומות במרכז הסחר העולמי בעיר ניו יורק, שקרסו כתוצאה מפיגועי 11 בספטמבר 2001. המגדלים התנשאו לגובה של 417 מטר (הצפוני, בעל האנטנה הגדולה בראשו) ו-415 מטר (הדרומי).
"מגדל מספר 1", שבנייתו הסתיימה ב-1972, היה בשעתו המגדל הגבוה בעולם, ועבר בכ-30 מטר את בניין אמפייר סטייט, המגדל שהיה הגבוה ביותר עד אז.
בשנת 1974 עבר השיא למגדל ויליס בשיקגו שגובהו 442 מטר.
כל אחד מצמד הבניינים נבנה על שטח של כ-4,000 מטר רבוע, ובסך הכול היו בכל בניין 350,000 מ"ר בנויים מתוך למעלה ממיליון מ"ר במרכז הסחר העולמי כולו.
גגו של המגדל הדרומי שימש עמדת תצפית למבקרים, ובתוך הבניין היו עמדות תצפית בקומה העליונה ובקומה 107. מנקודות תצפית אלו ניתן היה לראות בימים בהירים עד למרחק של 80 קילומטר.
בקומות 106–107 במגדל הצפוני הייתה מסעדה שנקראה "חלונות לעולם" ("Windows on the World"), שנפתחה ב-1976.
את המגדלים תכנן האדריכל האמריקאי מינורו יאמאסקי (Minoru Yamasaki), שרצה להביע בתכנונם מחווה לגותיקה.
התכנון האדריכלי בא להזכיר שני מגדְלי פעמונים של קתדרלה, כמו גם הקווים האנכיים המודגשים וסיומת המבנה המזכירה את הקשתות של סיומת הקתדרלה.
מגדלי התאומים היו מסמליה הבולטים של העיר ניו יורק, וככאלה סימלו גם את עוצמתה הכלכלית של ארצות הברית.
במגדלים שכנו חברות רב-לאומיות רבות.
עקב היותם הסמל הבולט של עוצמתה הכלכלית של ארצות הברית, המגדלים היוו מטרה מועדפת לביצוע פעולות טרור על ידי מחבלים מארגון אל-קאעדה שחרתו על דגלם את המלחמה בארצות הברית.
המגדלים שימשו מטרה למתקפת טרור לראשונה ב-26 בפברואר 1993. פיגוע זה תוכנן על ידי מחבל מוסלמי בשם רמזי יוסוף מארגון אל-קאעדה, ובוצע על ידי משאית תופת שהוחנתה בחניון התת-קרקעי של הבניין על מנת למוטט אותו.
בפיגוע נרצחו שישה אנשים, 1,042 נפצעו ונגרם נזק כבד לחניון, אך המטרה לא הושגה.
פיגועי 11 בספטמבר והתמוטטות המגדלים
ב-11 בספטמבר 2001 קרסו שני המגדלים לאחר שזוג מטוסים רוסקו לתוכם כחלק מפעולת הטרוריסטים האסלאמיסטים מקבוצת אל-קאעידה, בהנהגתו של אוסאמה בן לאדן.
המטוסים, שהיו עמוסים בכמות גדולה של דלק, פגעו בכל אחד משני המגדלים וגרמו לדליקה שהחלישה את שלד הפלדה של המבנה - דבר שגרם בסופו של דבר לקריסתו ולכתישתו לאבק מאחר שלא הצליח לעמוד במשקל הבניין.
שלד המגדלים אמנם תוכנן לספוג פגיעה של כלי טיס כגון אלה מתוצרת חברת בואינג, אלא שאיש לא הביא בחשבון שמטוסי נוסעים גדולים ועמוסים בכל כך הרבה דלק יפגעו בהם.
לאחר קריסת שני המגדלים, העריך המבטח את שווים ב-4.55 מיליארד דולר אמריקני, וסכום זה שולם על ידי חברת סוויס רה
לסילברסטיין נכסים, שחכרה את הבניין ביולי 2001. מאוחר יותר ויתרה החברה על חלקה בשטח ובניית מרכז הסחר העולמי החדש נעשתה על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי יחד עם חברות נוספות.
"מגדל החירות" הוא בניין שנחנך בשנת 2014 במנהטן תחתית בניו יורק על חורבות מגדלי התאומים.
מגדל החירות הוא הבניין הגבוה בניו יורק במקומו של בניין אמפייר סטייט, והגבוה בארצות הברית במקום מגדל ויליס.
מגדלי האנוי או מגדלי הבראהמינים הוא משחק-חידה לשחקן בודד, הנחשב לאחד המשחקים המתמטיים הידועים ביותר.
המשחק הומצא על ידי המתמטיקאי הצרפתי אדואר לוקאס בשנת 1883, ותואר בשנת 1892 בספר "Mathematical Recreations and Essays".
לוקאס שיווק את המשחק בתוספת אגדה על מקדש בראהמי שבו הכהנים עוסקים בהעברת מגדל בן 64 דיסקיות.
על פי האגדה, כאשר הכהנים יסיימו את עבודתם, יגיע סוף העולם.
נוסף על היותו משחק ילדים פופולרי, משמש המשחק כאמצעי לימוד והדגמה של הוכחות באינדוקציה, עקרון הרקורסיה, ניתוח אלגוריתמים ומושגים בסיסיים אחרים בקומבינטוריקה ובמדעי המחשב.
על החידה והכללותיה נכתבו במהלך השנים מאות מאמרים.
שלושה מוטות אנכיים ("המגדלים"), בעלי אורך זהה.
מספר דיסקיות בגדלים שונים שניתן להשחיל על המוטות, כאשר:
כל דיסקית – בגודל שונה (אין אף שתי דיסקיות בעלות אותו הקוטר).
סכום עוביין של כל הדיסקיות – קטן מגובה "המגדלים".
בתחילת המשחק, הדיסקיות מסודרות על פי גודלן מהגדולה לקטנה על אחד המוטות, כשהגדולה ביותר למטה והקטנה ביותר למעלה.
מטרת המשחק היא להעביר את כל הדיסקיות ממוט זה אל אחד משני המוטות הנותרים, בכפוף לשני חוקים:
מותר להזיז רק דיסקית אחת בכל פעם – מראש מוט אחד לראש מוט אחר (אפשר להזיז רק את הדסקית העליונה בכל עמוד).
אסור להניח דיסקית אחת על דיסקית שקטנה ממנה.
היתכנות פתרון המשחק - הוכחה באינדוקציה
שאלה בסיסית עבור החידה היא האם ניתן לפתור אותה עבור כל מספר שהוא של דיסקיות.
בפרט, במקרה של האגדה של לוקאס, האם ניתן לפתור את החידה עבור מגדל בעל 64 דיסקיות, ובכך להביא לסוף העולם?
ניתן להוכיח שאכן ניתן לפתור את החידה עבור מגדל בעל כל מספר שהוא של דיסקיות, וההוכחה היא באינדוקציה.
פתרון החידה המתקבל באופן זה הוא גם הפתרון היעיל ביותר - וניתן להיווכח על בסיס אותה ההוכחה.
בכל פתרון שהוא הדיסקית הגדולה ביותר חייבת לזוז לפחות פעם אחת - ובפתרון שהוצג היא זזה רק פעם אחת.
על מנת להזיז את הדיסקית הגדולה יש צורך ששאר הדיסקיות יהיו כולן במגדל השלישי, ולאחר הזזת הדיסקית הגדולה יש להעביר אותן מהמגדל השלישי אל המגדל השני.
על פי הנחת האינדוקציה הפתרון המוצע מבצע את שני השלבים האלו במינימום הצעדים הנדרש.
פתרון החידה ברקורסיה (הפתרון הנסיגתי)
ההוכחה המופיעה בפסקה הבאה משרטטת גם שיטה לפתרון המשחק - שיטה רקורסיבית.
כבכל רקורסיה, הפתרון כולל שני מרכיבים עיקריים: תנאי עצירה, שמבטיח שהתהליך יסתיים בסופו של דבר, ועיקרון שמבטיח שאם תנאי העצירה טרם הושג, הפתרון יופעל מחדש על בעיה קטנה יותר.
נסמן את המוטות בתור א', ב', ג'.
הגדרת הקלט לרקורסיה פשוטה: היא מקבלת מוט אחד שממנו עליה להעביר את כל הדיסקיות, מוט אחר שאליו היא צריכה להעביר את הדיסקיות, ומוט שלישי שבו היא תשתמש כמוט ביניים.
אם אנו רוצים להעביר רק דיסקית אחת, מותר לנו לעשות זאת על פי חוקי המשחק, ועל כן זו הפעולה היחידה שמבצעת הרקורסיה - ולכן זהו תנאי העצירה.
לעומת זאת, אם אנחנו צריכים להעביר כמה דיסקיות, אי אפשר להעביר את כולן ביחד.
על כן נעביר על ידי הפעלה נוספת של הרקורסיה את כל הדיסקיות פרט לתחתונה למוט הביניים, נעביר את התחתונה למוט היעד, ונעביר את שאר הדיסקיות ממוט הביניים למוט היעד.
בצורה זו הפעלנו את הרקורסיה שוב על בעיה קטנה יותר - שכן להעביר את כל הדיסקיות על המוט פרט לאחת פשוט יותר מלהעביר את כל הדיסקיות.
בצורה פורמלית, האלגוריתם יוגדר כך:
העבר-דיסקיות (קלט: מספר-דיסקיות, מוט-מקור, מוט-ביניים, מוט-יעד)
אם מספר-דיסקיות=1 העבר את הדיסקית ממוט-מקור למוט-יעד.
העבר-דיסקיות (מספר-דיסקיות פחות אחת, מוט-מקור, מוט-יעד, מוט-ביניים): מעביר את כל הדיסקיות פרט לתחתונה למוט הביניים.
העבר-דיסקיות (1, מוט-מקור, מוט-ביניים, מוט-יעד) : מעביר את הדיסקית התחתונה למוט היעד.
העבר-דיסקיות (מספר דיסקיות פחות אחת, מוט-ביניים, מוט-מקור, מוט-יעד): מעביר את כל הדיסקיות שעל מוט הביניים למוט היעד.
לפתרון הרקורסיבי יש יתרון בכך שהוא פשוט מאוד ליישום על ידי מחשב, ואכן משמש תרגיל פופולרי בקורסים וספרים המלמדים תכנות.
מנגד פתרון זה קשה ליישום בחישוב אנושי, משום שהמוח האנושי מתקשה יחסית בביצוע הליך לוגי מעין זה.
דוגמה לפתרון רקורסיבי בשפת התכנות פייתון:
שאלה בסיסית אחרת הנוגעת למשחק ולפתרון שלו היא כמה זמן לוקח הפתרון, ובהקשר של האגדה של לוקאס, כמה זמן נותר עד לסוף העולם?
אם נסמן את מספר הצעדים הדרושים להעביר מגדל בעל n דיסקיות ב- אזי מכיוון שהפתרון מורכב משלושה שלבים - העברת מגדל בעל n-1 דיסקיות, העברת הדיסקית התחתונה, ושוב העברת מגדל בעל n-1 דיסקיות, אזי מתקבלת נוסחת הנסיגה הבאה:
מכיוון ש- (לוקח מהלך אחד להעביר מגדל בעל דיסקית אחת), אזי ניתן להשתמש בנוסחאת הנסיגה בשביל לחשב את הסדרה: .
סדרה זאת נקראת מספרי מרסן, והיא כוללת מספרים השווים לחזקה של 2 פחות אחת, כלומר .
את השוויון האחרון ניתן שוב להוכיח באמצעות אינדוקציה שכן:
מכאן ניתן לפתור את החידה ב- צעדים.
כאמור לעיל, פתרון זה הוא גם היעיל ביותר - לא ניתן לפתור את החידה במספר קטן יותר של צעדים.
במונחים של מדעי המחשב, מספר ההעברות המינימלי להעברת n דיסקיות הוא , כלומר הגדלת אורך הקלט ב-1 מביאה להכפלת הזמן הנחוץ לפתרון הבעיה, ולכן זהו אלגוריתם בעל סיבוכיות זמן מעריכית - לבעיה אין פתרון "יעיל".
בהקשר של האגדה של לוקאס, מספר הצעדים שלוקח להעביר מגדל בעל 64 דיסקיות הוא , ומכאן שאפילו אם הנזירים יכולים להעביר דיסקיות בקצב של אחת לשנייה (מבלי להתבלבל), הזמן שיידרש להם להעביר את כל המגדל הוא כ-580 מיליארד שנים - פי 42 מגילו המוערך של היקום.
הפתרון הרקורסיבי מבוסס על רעיון טבעי, אך קשה מאוד לביצוע באמצעות חישוב אנושי.
ישנה שיטה נוספת, המובילה לאותו רצף של פעולות כמו הפתרון הרקורסיבי, אך קלה לחישוב אנושי.
במהלכים אי זוגיים: העבר את הדיסקית הקטנה ביותר למוט הבא, עם כיוון השעון אם מספר הדיסקיות הכולל זוגי ונגד כיוון השעון אם מספר הדיסקיות הכולל אי-זוגי (אחרת המגדל יופיע בסוף התהליך בעמוד השני ולא בשלישי כרצוי).
במהלכים זוגיים: בצע את ההעברה היחידה האפשרית שאינה כוללת את הדיסקית הקטנה ביותר.
בפעם הראשונה שבה לא יהיה ניתן לבצע את צעד 2, יהיה זה סימן שהמשחק נפתר.
נשים לב שהפעולה בצעד 2 מוגדרת היטב: ההעברה המתוארת בו לא יכולה להיות העברה של דיסקית אל המוט שעליו נמצאת הדיסקית הקטנה ביותר, שכן לא ניתן לשים שום דיסקית על הדיסקית הקטנה ביותר, ולכן ההעברה חייבת להיות בין שני המוטות האחרים.
אם אחד מהם ריק, ההעברה היחידה האפשרית היא מהמוט עם הדיסקיות למוט הריק.
אם על שניהם יש דיסקיות, אז אחת הדיסקיות גדולה מהשנייה, ולא ניתן להעביר אותה למוט השני.
בכל מקרה, תמיד יש לכל היותר העברה אחת אפשרית שאינה כוללת את הדיסקית הקטנה ביותר.
חשוב לשים לב שבפתרון הזה יועברו כל הדיסקיות ממוט אחד לאחר, אבל השאלה לאיזה מוט תלויה במספר הדיסקיות; אם הוא זוגי יש להעביר את הדיסקית למוט הביניים.
ואם הוא אי-זוגי, אזי יש להעבירה אל מוט היעד.
העניין מתבסס על כך שעל דיסקית המונחת במקום הסידורי יונח "מיני מגדל" (מגדל שלא כולל את כל הדיסקיות) המתבסס עליה, אם יש מספר דיסקיות אי זוגי אז ה"מיני מגדל" יהיה לבסוף מגדל שלם.
אך אם מדובר במספר דיסקיות זוגי אז ה"מיני מגדל" יהיה חסר בדיסקית אחת, הגדולה ביותר, והדיסקית הזו תוכל להיות מועברת אל מוט היעד.
גישה נוספת להסתכלות על הפתרון האיטרטיבי היא זו: צבע את כל הדיסקיות בשחור ולבן לסירוגין, וגם את ה"רצפה" שמתחת למוטות (שוב, לסירוגין).
עכשיו, שחק כרגיל בתוספת חוק אחד: לשמור על הסירוג בצבעים.
כלומר, אסור לשים שחור על שחור או לבן על לבן.
אזי הספרה הראשונה שאיננה 0 מייצגת את מספר הדיסקית (כשהדיסקיות ממוספרות מהקטנה לגדולה) שיש להזיז באותו מהלך.
לדוגמה במהלך הרביעי יש להזיז את הדיסקית השלישית, מכיוון שבייצוג הבינארי של המספר 4 שהוא 100, הספרה הראשונה שאיננה 0 היא הספרה השלישית.
את כל הצעדים החוקיים לפתרון חידת מגדלי האנוי ניתן לייצג בגרף בלתי מכוון, שבו הצמתים מייצגים פיזור של הדיסקיות והקשתות מייצגות צעדים.