tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחלק הצפוני של בודה של ימינו, אובודה (רובע 3 של בודפשט), פרחה עיר בעת העתיקה בשם אקווינקום, שקיבלה את שמה ממימיה החמים (אקווה בלטינית = מים), ואילו מקורות לטיניים מימי הביניים התייחסו לעיר העתיקה בשם סיקמבריה.
השם בודה ציין את היישוב שנבנה באתר אקווינקום בראשית התקופה הארפדיאנית (התקופה הארפדיאנית נמשכה מיום הקמת ממלכת הונגריה בשנת 1000 ועד 1301, אז מת אחרון המלכים של בית ארפאד.
המקום כונה אחר כך אובודה (בודה הישנה) לאחר הפלישה המונגולית לאירופה ובניית מבצר בודה על גבעת הטירה בבודפשט.
המקום נקרא תחילה בודה החדשה (Újbuda).
על פי דברי הימים של ימי הביניים, העיר נקראה על שם אחיו של אטילה ההוני בודה (בלדה ההוני).
בשירו על מותו של בודה של המשורר ההונגרי יאנוש אראן הנציח הוא את הסיפור העתיק הזה על אח שבהיעדרו קשר כנגד המלך אטילה כובש העולם ושנהרג בדו-קרב על ידי אטילה כשחזר.
לדברי גַלֶאוֹטוֹ מַרְצִיוֹ, הומניסט איטלקי, חברו של יאנוש פנוניוס והספרן של המלך מתיאש:
"בודה היא עיר הבנויה על גבעה, שלצידה זורם הדנובה".
"הם לא יודעים בוודאות מאין הוא קיבל את שמו, או מבודליה הקדומה, או מהאיש הקדוש שנקרא בודהה.
לא שהוא היה מייסדה, אלא מכיוון שהוא היה כל כך מצוין שהעיר קיבלה ממנו את שמה".
"על פי עדותו של בודהה מדווחים כי בתולה הולידה אותו מצידה".
"אם הלידה הזו נכונה או לא, זה לא בשבילי להחליט."
"מה שבטוח הוא שהאדם החכם שגיבש את התורות הדתיות של ההינדים נקרא בודהה".
"אני אומר את זה מכיוון שבהונגריה נשמר העיקרון של הדמיון לשמות לאנשים מצוינים".
בשפת ונדה (Prekmurje Slovene) שהוא דיאלקט סלובני, בידין
ההיסטוריה של העיר ארוכה מאוד, אך בתמצית:
המאה ה-1 עד 5 – אקווינקום (אובודה)
המאה ה-13 – בניית טירת בודה ורובע הטירה
המאה ה-15 – בירה מלכותית
1541 – המצור, העות'מאנים כובשים את בודה בתחבולה
1686 – בודה משתחררת מהשלטון העות'מאני
בספרים היסטוריים נקרא לרוב בודה ופשט לפני איחוד בשם פשט-בודה.
איחוד שתי הערים התאומות, בודה ופשט, היה נושא לשיחה כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19, אישטוואן סצ'ני דגל ביעד זה עם הקמת גשר השלשלאות, הוא רשם לראשונה את השם בודפשט.
יוזף בהם (1795–1876) היה כנר, מלחין ומורה יהודי-הונגרי.
ז'יגמונד קונוואלדר (1818–1900) היה רופא הונגרי-יהודי.
וילמוש דויטש (1825–1896) היה פסנתרן ומלחין הונגרי-יהודי.
קארוי אקין במקור כהן (1830–1893) היה פיזיקאי הונגרי-יהודי וחבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
לאו פרנקל (1844–1896) היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי וראש ועדת העבודה והמסחר של הקומונה בפריז.
איזידור באומגרטן (1850–1914) שופט הונגרי-יהודי, תובע, נשיא מועצת הקוריה (בית המשפט העליון ההונגרי).
יוז'ף בלוך (1862–1922) היה כנר, מורה למוזיקה ומלחין הונגרי-יהודי.
מיקלוש ליגטי במקור מוריץ לוי (1871–1944) היה פסל הונגרי-יהודי, אחד הפסלים ההונגריים המפורסמים ביותר של המאה ה-19 וה-20.
קורנל נוישלוס (1864–1935) היה אדריכל והיסטוריון לאמנות הונגרי-יהודי.
לאיוש טרק במקור טאוב (1863–1945) היה דוקטור לרפואה, רופא עור, יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.
בוגרה (בבנגלית: বগুড়া) היא עיר במחוז ראג'שאהי , בנגלדש.
העיר ממוקמת כ-159 ק"מ מבירת בנגלדש, דאקה.
החודש הכי חם הוא אוגוסט (26 מעלות צלזיוס).
החודש הכי קר הוא ינואר (17 מעלות צלזיוס).
כמות המשקעים הממוצעת היא 1,640 מילימטרים בשנה.
חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (397 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש שיש בו את כמות הגשמים המועטה ביותר (1 מ"מ גשם).
בוגרת-כזה היא סיטקום אמריקאית וספין-אוף של הסדרה "שחור-כזה".
התוכנית עוקבת אחר בתם הבכורה של בני הזוג ג'ונסון, זואי, כשהיא הולכת לקולג'.
זואי ג'ונסון (יארה שאהידי) – המספרת והגיבורה הראשית של הסדרה.
היא פוגשת את ששת חבריה בכיתה של פרופסור טלפי.
היא תכננה להיות מעצבת אופנה, אך מאז יצרה מגמה משלה, "הסוציולוגיה של האופנה", ושואפת להיות סטייליסטית.
היא סטודנטית לשנה א' בעונה הראשונה,.
היא יצאה עם לוקה עד הפרידה שלהם בסוף עונה העונה השנייה.
היא התחילה לצאת עם אהרון בסוף העונה השלישית.
באמצע העונה השלישית, היא עזבה את האוניברסיטה כדי להתמקד בקריירה שלה כסטייליסטית, ואז עזבה את עבודתה כדי להירשם מחדש לאוניברסיטה.
פרופסור צ'רלי טלפי (דיון קול) (עונות 1–2, משני 3–4) – חבר קרוב של משפחתה של זואי ופרופסור לשעבר שהפך לדיקן הסטודנטים באוניברסיטה ומלמד שיעור בשם "אסטרטגיות שיווק דיגיטליות".
הוא הופך לדיקן בעונה השנייה.
אהרון ג'קסון (טרבור ג'קסון) – סטודנט באוניברסיטה.
הוא "נאור", ופעיל למטרות שונות העוסקות באפרו-אמריקאים.
הוא סטודנט שנה ב' בעונה הראשונה.
בסוף העונה השלישית, הוא מסיים את לימודיו.
בעונה הרביעית, הוא מתחיל ללמד שיעורי ערב באוניברסיטה.
אנאליסה "אנה" פטרישיה טורס (פרנסיה ראיסה) (עונות 1–4, אורחת עונה 5) – סטודנטית באוניברסיטה.
היא נולדה למהגרים מקובה, היא קתולית אדוקה ורפובליקנית.
היא הייתה שותפתה לדירה של זואי בעונה הראשונה.
בעונה השנייה היא וזואי עוברות לדירה עם נומי והיא מפתחת רגשות לאהרון.
היא סטודנטית שנה א' בעונה הראשונה, והיא לומדת מדעי המדינה.
נומי סגל (אמילי ארלוק) (עונות 1–4, אורחת עונה 5) – יהודיה אמריקאית.
היא ביסקסואלית, אבל היא לא יוצאת מהארון עד העונה השנייה בפני משפחתה.
היא סטודנטית לשנה א' בעונה הראשונה.
בתחילת העונה השלישית, מתגלה כי היא בהיריון מסטוץ.
במהלך המחצית הראשונה של העונה השלישית, היא נושרת מהאוניברסיטה וחוזרת לבית הוריה תוך כדי התמודדות עם ההריון.
במחצית השנייה של העונה השלישית, היא חוזרת לקמפוס עם בתה, לונה.
ויווק שאה (ג'ורדן בוהאט) (עונות 1–4, אורח עונה 5) – מהגר הודי אמריקאי.
הוא סוחר סמים על מנת להתפרנס ולחזק את אורח החיים הראוותני שלו.
הוא סטודנט להנדסה ומפגין אינטליגנציה רבה לאורך כל הסדרה.
בעונה השנייה עובר לגור עם דאג ואהרון.
הוא תלמיד שנה א' בעונה הראשונה.
בעונה השלישית, הוא מתחיל לצאת עם בחורה בשם היידי עד לסיום העונה.
בעונה הרביעית, הוא מגורש מהאוניברסיטה לאחר שנתפס כסוחר סמים.
ג'אזלין "ג'אז" פורסטר (קלואי ביילי) (עונות 1–4, אורחת עונה 5) – אחותה התאומה של סקיי ואצנית באוניברסיטה.
במקור היא מדרום לוס אנג'לס, היא חכמה מאוד.
המוטיבציה שלה אובד לאחר שנכנסת למערכת יחסים עם דאג, מה שגורם לקרע בינה לבין אחותה.
היא תלמידת שנה ראשונה בעונה הראשונה וסטודנטית לכלכלה.
סקיילר "סקיי" פורסטר (האלי ביילי) (עונות 1–3; עונה 4 משנית) – אחותה התאומה של ג'אז ואצנית באוניברסיטה.
היא חכמה מאוד, חצופה, אבל בעלת מוטיבציה להצליח.
היא נשארת מרוכזת במטרות שלה גם תוך כדי מסיבות ומערכות יחסים רומנטיות, משהו שאחותה מתקשה איתו שגורם לקרע ביניהן.
היא תלמידת שנה ראשונה בעונה הראשונה וסטודנטית לחינוך לגיל הרך.
היא עוזבת לטוקיו בסוף עונה העונה השלישית לאחר שהתקבלה לנבחרת האולימפית.
לוקה הול (לוקה שבת) (עונות 1–4) – סטודנט לעיצוב אופנה באוניברסיטה.
הוא גם עובד לצד זואי בטין ווג, התמחות שקיבל במקרה.
זואי ולוקה הופכים לזוג בתחילת עונה השנייה אך נפרדים בסוף העונה.
דין ברט פארקר (כריס פרנל) (עונה 1) – דיקן הסטודנטים.
הוא גם הדוד של נומי.
הוא עוזב את האוניברסיטה מסיבות לא ידועות לפני העונה השנייה.
דאגלס פרדריק "דאג" אדוארדס (דיגי סימונס) (עונה 3–הווה; עונות 1–2 משני) – החבר של ג'אזלין.
הוא החבר הכי טוב של אהרון וויווק.
אנדרה "ג'וניור" ג'ונסון (מרקוס סקריבנר) (עונה 5; משני 2–3, אורח 4) – אחיה הצעיר של זואי מ"שחור-כזה".
קיילה הול (דניאלה פרקינס) (עונה 5; משנית עונה 4) – אחותו של לוקה.
מנהלת מערכת יחסים עם דאג בעונה הרביעית.
קאש מוני (דא'ווינצ'י) (עונות 1–2) – החבר הראשון של זואי בקולג' וכוכב קבוצת הכדורסל של בית הספר.
פרופסור פייג' היוסון (קתרין מוניג) (עונה 2) – הפרופסור בקורס ללימודי מגדר שבו זואי וחברותיה לומדות, שהיא גם מושא האהבה של נומי.
ג'יליאן (ראיין דסטיני) – סטודנטית חדשה בקולג' ובת זוגו החדשה של לוקה.
חוויאר (הנרי אסטיב) (עונה 3–הווה) – סטודנט שאנה מתמחה אצלו.
הוא ואנה מתחילית לצאת בעונה השלישית.
רודני (אנדרו ליינר) (עונה 3) – בן זוגה החדש של סקיי.
רושל (רייגן האריס) (עונות 2–3, אורחת בעונה 4) – בחורה דעתנית ומשכילה באגודת הסטודנטים השחורה שתמיד נלחמת למען מטרות הקרובות לליבה.
רושל יוצאת עם אהרון בעונה השלישית.
היא וזואי מפתחות יריבות מפני שלשתיהן יש רגשות כלפי אהרון.
לפני סוף עונה 3, אהרון נפרד מרושל לאחר שבגד בה עם זואי.
אף על פי שעזרה לזואי להשיג התמחות בעונה הרביעית, היא מתגלה כמי שעדיין שומרת טינה כלפיה בגלל האירוע.
אניקה לונגסטריט (ג'סטין סקיי) (עונה 5)
בודהה פילד היא כת בארצות הברית.
הכת הוקמה בתחילת שנות ה-80 בהוליווד ונכון ל-2023 העבירה את משכנה להוואי.
הכת מגייסת אליה חברים בעיקר דרך שיעורי יוגה.
חלק מחברי הקבוצה לשעבר שדיברו בפומבי מגדירים את הקבוצה ככת.
בבריטניה, קיימת קבוצה שגם נקראת "בודהה פילד" אותה מנהיג הגוף "".
אותה קבוצה לא קשורה לבודהה פילד שבארצות הברית ומקיימת אירועי צדקה בהשראת הבודהיזם.
אחד מחברי הקבוצה לשעבר, ויל אלן יצר את הסרט התיעודי "" על חוויותיו בכת וכן הציג תיעוד של חברי הקבוצה לשעבר.
בכורת הסרט הייתה פסטיבל הסרטים "סאנדנס" בשנת 2016.
המנהיג של בודהה פילד הוא אדם בשם חיימה גומז (Jaime Gomez), שידוע גם בשמות מישל רוסטנד, אנדראס, המורה ורייג'י.
תלבושתו של גומז כללה בגד ים מסוג "ספידו" ולעיניו אייליינר.
בודהה פילד עשתה שימוש ברעיונות שמקורם בעידן החדש (שילוב בין חילוניות לרוחניות).
גומז נהג להתייחס לעצמו כאלוהים והפציר במאמיניו להתייחס לעצמם כך בהתאם.
גומז השתמש בשיטה לה קראו חברי הקבוצה "שאקטי" במטרה "להעביר" אנרגיה רוחנית מגומז עצמו אל סוגדיו בעזרת אצבעו.
גומז עשה שימוש בספר "בהגווד גיטא" כמקור לאמונות הכת.
גומז דרש ממאמיניו להתנזר לחלוטין מקיום יחסי מין או מנישואין (צליבט), אך גומז עצמו לכאורה כן קיים יחסי מין עם חלק מחברי הקבוצה.
אלכוהול וסמים נאסרו לשימוש בזמן החברות בכת.
חברי הקבוצה שינו את שמם בזמן שהיו חלק ממנה.
במאי הסרט "Holy Hell", ויל אלן סיפר ש-"המון מהאלמנטים שהיו שם כמו כניעה למורה, הורדת האגו, חליצת הנעליים לפני כניסה לחדר והשארת העולם מאחור – לא חשבנו על זה כוויתור על הכוח שלנו, אלא התייחסנו לזה כחוויה מעצימה." חלק משגרת היום של הקבוצה כללה אימוני בלט בני 3 שעות.
חלק מחברי הקבוצה התפטרו מעבודותיהם במטרה להקדיש יותר זמן לתרגולים.
הופעות הבלט וההצגות שנכתבו ובוצעו על ידי חברי הכת הוצגו רק פעם אחת בנוכחות חברי הכת, אך לא לקהל מחוצה לה.
גומז התייעץ עם ויל אלן ותיאר בפניו את החשש שאנשים חיצוניים יתנכלו לקבוצה לאחר אירועי המצור בווייקו.
אלן סיפר שבנקודה זו, גומז הפך לפרנואיד.
גומז עזב את סוגדיו למשך חצי שנה במטרה למצוא מיקום חדש בו הקבוצה יכולה להשתכן.
במקביל, גומז עבר מספר ניתוחים פלסטיים וכן ייעץ לחלק מהנשים בקבוצה לעבור ניתוחים דומים.
גומז עודד את עוקביו "להלשין" אחד על השני אם הם חוו תחושות פקפוק או משברי אמונה.
גומז מנע מאחת מחברות הקבוצה להיפגש עם אביה לפני שהאחרון מת, וכן עודד סוגדת אחרת לעבור הפלה "מסיבות דתיות".
מספר האשמות כוונו נגד חיימה גומז, בעיקרן האשמות בדבר אונס שביצע לכאורה על חלק מהחברים בקהילה (גברים).
קורבנותיו סיפרו שפעם בשבוע הם נהגו להגיע לטיפולי היפנותרפיה אצל גומז ונפתחו בפניו, אך הוא השתמש בווידויים אלו נגדם.
גומז עשה שימוש ב במטרה לשתול פחדים בחברי הקהילה שיצאו מהארון, בכך גרם להם לא להטיל ספק ולהישאר בקבוצה.
חלק מחברי הקבוצה לשעבר וביניהם כריס ג'ונסטון, ג'וליאן גולדשטיין, ראדיה גליס ואלסנדרה בורנין העידו שהם עברו שטיפת מוח על ידי גומז.
ויל אלן וחברי קבוצה נוספים העידו שנאסר עליהם לקבל מידע על העולם שבחוץ ושגומז התפרץ על אחד החברים לאחר שהאחרון רכש טלוויזיה.
גומז הכחיש בכל תוקף את האשמות חברי הקבוצה לשעבר נגדו.
גומז שלח לכאורה חלק מחברי הקבוצה לפסטיבל סאנדנס במטרה לאיים על חברי הקבוצה לשעבר שהשתתפו בסרט הדוקומנטרי.
אחד ממאבטחיו של גומז לכאורה איים על אחד מחברי הקבוצה לשעבר לאחר הפסטיבל.
חיימה גומז פרסם את תגובתו לסרט:
בּוּדָאי הוא כפר שיעי לבנוני בנפת בעלבכ, מחוז בעלבכ-הרמל.
הכפר בודאי שוכן בגובה 1,170 מטר מעל פני הים, כ-17 ק"מ מערבית, צפון-מערבית לעיר בעלבכ, על גדות נהר הליטני, בסמוך לכביש המרכזי A-8, למרגלות הר הלבנון.
הכפר משקיף על בקעת הבקאע לכיוון העיר בעלבכ והרי הלבנון המזרחי (המפרידים בין לבנון לסוריה) ונמצא במרחק של כ-26 ק"מ מגבול לבנון–סוריה.
כ-2 קילומטרים מצפון לבודאי שוכן כפר וכ-5 קילומטרים מדרום לו שוכן הכפר .
כ-80% מהתושבים עוסקים בחקלאות והגידולים העיקריים הם: עצי משמש, וגידולי שדה, כמו: תפוחי אדמה, דגנים ובצל.
המילה בודאי היא ממקור פיניקי קדום.
"דאי" מציין עושר ושפע, ו"בא" נוספה להברה כדי לציין את המקום, כלומר: מקום העושר והשפע.
בחלוף הימים שם היישוב "באדאי", השתנה לבּוּדָאי.
באדמות הכפר ובסביבתו נמצאו חרסים שבורים, אבנים מסותתות וכתובות חקוקות על הסלעים, ממצאים המעידים על יישוב עתיק במקום.
לא נערכו במקום חפירות מסודרות.
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 5,130 בוגרים בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
99% מאוכלוסיית הכפר הם מוסלמים שיעים, והיתר מוסלמים סונים ונוצרים מזרמים שונים.
בשנת 2004 סופח הכפר אל-עלאק לבודאי, והמועצה המקומית נקראת "עיריית בודאי ואל-עלאק" (بلدية بوداي والعلاق).
בכפר יש מסגד ישן, חוסייניה, ומקאם "נבי צאדק" הממוקם על גבעה ממערב לכפר, באמצע אזור מיוער.
חינוך: בית ספר יסודי מעורב, חטיבת ביניים מעורבת, בית ספר פרטי שהוקם על ידי חזבאללה בשנת 1986, המשמש תלמידים מהכפר ומהכפרים השכנים.
ב-26 במרץ 2024 תקף חיל האוויר הישראלי מטרות חזבאללה במישור הסמוך לכפר.
מוחמד יזבכ: ממייסדי חזבאללה וראש מועצת השריעה של הארגון.
בודהאנילקאנטהה (בנפאלית: बूढानीलकण्ठ) היא עיר בנפאל והשלישית בגודלה בעמק קטמנדו לאחר קטמנדו ולליטפור.
לפי מפקד האוכלוסין של נפאל בשנת 2021, אוכלוסיית העיר מנתה 179,688 תושבים ב-26,678 משקי בית.
העיר הוקמה ב-2 בדצמבר 2014 על ידי מיזוג רשויות מקומיות.
העירייה נקראת על שם מקדש מקומי.
בודהה קטן הוא סרט דרמה משנת 1993 בבימויו של ברנרדו ברטולוצ'י.
הסרט עוסק במסעו של לאמה נורבו (יינג רולנד) מבודהיזם טיבטי, שיוצא לחפש את גלגולו החדש של מורהו המנוח.
הוא מוצא ילד אמריקאי בשם ג'סי קונרד (אלכס ויסנדנג'י) מסיאטל, שנראה שהוא הגלגול הנבחר.
הסיפור משתלב עם סיפור חייו של הנסיך סידהארתא (בגילומו של קיאנו ריבס), הלומד את דרכו הרוחנית בדרכו להפוך לבודהה.
הסרט נע בין סיפורו של ג'סי, ילד אמריקאי שמתגלה כגלגול נשמתו של לאמה טיבטי, לבין סיפורו של סידהארתא, נסיך הודי שמוותר על חיי העושר כדי להפוך לבודהה.
במהלך המסע, ג'סי ומשפחתו נאלצים להחליט אם להישאר בסיאטל או לנסוע לנפאל כדי לגלות את גורלו.
קיאנו ריבס בתפקיד הנסיך סידהארתא / בודהה
יינג רולנד - לאמה נורבו
כריס אייזק בתפקיד דין קונרד
אלכס ויסנדנג'י בתפקיד ג'סי קונרד
רושאן סת בתפקיד לאמה נורבו
ברידג'ט פונדה בתפקיד ליסה קונרד
בודהה קטן קיבל ביקורות חיוביות על הצילום והבימוי של ברטולוצ'י, תוך שימת דגש על תיאור מרהיב של הבודהיזם הטיבטי.
עם זאת, המשחק של קיאנו ריבס זכה לביקורות מעורבות.
ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 65%.
בתעתיק לאנגלית, Bodh Gayā) היא עיירה קטנה במדינת ביהאר שבהודו, הממוקמת במקום בו על פי המסורת הגיע גאוטמה בודהה להארה (פאלי: ).
עבור בודהיסטים, בוד גאיה היא החשובה ביותר מבין ארבעת מוקדי העלייה לרגל הקשורים לחיי הבודהה, הכוללים גם את קושינגר, לומביני וסרנת.
בוד גאיה מפורסמת במקדשים הרבים שבה, המושכים אליהם עולי רגל מכל רחבי העולם.
האתר החשוב ביותר הוא מקדש מהאבודהי שבו נמצא "כס היהלום" (Vajrasana) ועץ הבודהי הקדוש הסמוך לו.
זרמים בודהיסטיים שונים ממדינות שונות בנו בבוד גאיה מקדשים, וכך לקהילות בודהיסטיות מבהוטן, בורמה, וייטנאם, טיאיוואן, יפן, מונגוליה, נפאל, סין, סרי לנקה, קמבודיה, ותאילנד, יש מקדשים ומרכזים משלהן, שכל אחד מהם נבנה בהתאם למסורות האדריכליות האופייניות למדינת המוצא.
לא רחוק ממקדש מהבודהי נמצא מתחם הקלאצ'קרה מאידן (Kalachakra Maidan), המשמש כאתר ההוראה השנתי של הדלאי לאמה.
הלימוד מתקיים בדרך כלל בתחילת ינואר ומושך אליו אלפי עולי רגל מרחבי העולם.
בנוסף לעולי הרגל המגיעים למקום למטרות דתיות, האתר מהווה גם מוקד תיירותי, בשל הריכוז של סגנונות בודהיסטיים ארכיטקטוניים שונים מכל רחבי העולם.
בשנת 2002, הוכר מקדש מהבודהי כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
על פי המסורת הבודהיסטית, הנסיך גאוטמה סידהרתה, הגיע בסביבות שנת 500 לפני הספירה במסעותיו לגדות נהר הפלגו ליד העיירה גאיה.
הוא עצר לייד עץ הבודהי ולאחר שלושה ימים ושלושה לילות של מדיטציה, הוא הגיע להארה.
לאחר מכן הוא בילה שבעה שבועות במדיטציה, וביסס את חווית ההארה שלו.
לאחר מכן נסע לסרנת, שם החל ללמד בודהיזם.
תלמידיו החלו לבקר באופן קבוע במקום בו זכה להארה, בירח המלא של חודש ווסק (אפריל-מאי) בלוח השנה ההינדואי.
מאוחר יותר, המקום הזה נקרא בוד גאיה.
העץ הנמצא כיום במקום, ממין פיקוס קדוש, איננו העץ המקורי שתחתיו זכה בודהה בהארה, שכן המקום היה חרב במשך מאות בשנים לאחר מלחמות הדת בין הבודהיסטים להינדואיסטים ולמוסלמים.
אולם מעץ המהאבודהי המקורי נלקח זרע, שהובא לסרי לנקה ונקרא "ג'יה סרי מהאבודהי", וזרע ממנו הוחזר להודו ונשתל בבוד גאיה.
ההיסטוריה של בוד גאיה מתועדת במסמכים ובכתובות רבות, במיוחד בסיפוריהם של עולי הרגל הסינים פקאשיין (המאה החמישית) ושוואנדזאנג (המאה השביעית).
היא הוותה מרכז הבודהיזם העולמי עד לשקיעתה של דת זו בהודו במאה ה-13.
ישנן עדויות המייחסות את בניית מקדש המהאבודהי במקום לאשוקה, קיסר האימפריה המאורית.
עדויות אחרות תומכות בכך שהמקדש נבנה או נבנה מחדש בזמן אימפריית קושאן במאה ה-1. כשהבודהיזם נחלש בהודו בעקבות מלחמות דת עם הינדים ומוסלמים, המקדש ננטש ונקבר מתחת לשכבה עבה של אדמה וחול עד שנשכח.
במאה ה-19, אלכסנדר קנינגהם מהאגודה הארכאולוגית הבריטית ערך חפירות במקום ואף שחזר חלקים גדולים של המקדש.
החל מ-1949, לאחר שהודו קבלה את עצמאותה, החלו מדינות רבות לבנות במקום מקדשים.
בודדים בפסגה הוא סרט דרמה טלוויזיוני אמריקאי שנכתב ובוים על ידי ג'סי ארמסטרונג ומככבים בו סטיב קארל, ג'ייסון שוורצמן, קורי מייקל סמית' וראמי יוסף.
הסרט עלה לשידור בערוץ "HBO" ובשירות הזרמת המדיה "Max" ב-31 במאי 2025.
ארבעה חברים עשירים נפגשים לנופש מבודד על רקע טלטלה כלכלית-עולמית גוברת שנגרמת מהפצת דיסאינפורמציה באמצעות פלטפורמת המדיה החברתית הבדיונית "Traam", הנשלטת על ידי אינטליגנציה מלאכותית.
במהלך שהותם בבית, הוויכוחים ביניהם מחריפים.
הם יוצאים יחד לטיול בשלג ומבצעים טקס "ברוסטרי" מסורתי בו הם רושמים את שווי ההון העצמי שלהם על חזיהם בליפסטיק, אך מתחים גוברים כשבולט שג'ף עבר את רנדל בדירוג.
כשהכאוס הגלובלי מחריף, וון, רנדל וסופר מחליטים להחריף אותו עוד יותר כדי להביא למשטר טכנוקרטי עולמי.
ג'ף, לעומתם, פונה בסודיות לרנדל בהצעה להשתלט על "Traam" בשיתוף ממשלת ארצות הברית, אך רנדל חושף את תוכניתו בפני האחרים.
השלושה מחליטים להתנקש בג'ף כדי להשיג שליטה ב"בילטר", אך הניסיונות כושלים.
לאחר מרדף בבית וסצנה מתוחה בסאונה, הם כופים על ג'ף לחתום על חוזה למכירת החברה.
בבוקר למחרת, ג'ף משתחרר ונפגש עם חבריו בארוחת בוקר, שם הם מודים שוויתרו על תוכניותיהם להפיכות פוליטיות.
בהמשך, ג'ף מתעמת עם וון ומבהיר שבכוונתו להילחם משפטית בעסקה.
וון מציע לו להשלים את העסקה בצורה חוקית, וג'ף מסכים בתנאי שרנדל לא יהיה מעורב.
השניים מחליפים התחייבויות הדדיות לעימות עתידי במסגרת שותפות עסקית.
רנדל, שצופה בשיחה מרחוק, עוזב את המקום במצב רוח קודר.
הסרט מסתיים כאשר סופר, שהפך סוף־סוף למיליארדר בזכות העסקה, מתבונן בנוף ההרים בעודו מאזין למדיטציה מתוך "Slowzo".
סטיב קארל – רנדל גארט
ג'ייסון שוורצמן – הוגו ואן יאלק
קורי מייקל סמית' – וניס
ראמי יוסף – ג'פרי "ג'ף" אברדזי
דניאל אורסקס – ד"ר פיפס
הסרט נכתב ובוים על ידי ג'סי ארמסטרונג והופק על ידי ארמסטרונג, פרנק ריץ', לוסי פרבל, ג'ון בראון, טוני רוש, ויל טרייסי, מארק מיילוד וג'יל פוטליק.
עוד נמסר כי הסרט יופק במיוחד עבור ערוץ "HBO וישודר בו, ובהמשך אף יופץ בשירות "Sky Cinema".
במרץ 2025, נמסר על ליהוקו של צוות השחקנים המלא, הכולל את סטיב קארל, ג'ייסון שוורצמן, קורי מייקל סמית', ראמי יוסף, אנדי דיילי והדלי רובינסון.
צילומי הסרט התקיימו בפארק סיטי שביוטה, טקסס, לאורך כל חודש מרץ 2025.
באפריל 2025, נחשף כי הסרט עתיד לעלות לשידור סימולטנית בערוץ "HBO" ובשירות הזרמת המדיה "Max" ב-31 במאי 2025.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס אמי לבידור בפריים טיים6 בספטמבר 2025סרט הטלוויזיה הטוב ביותרפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה4 בינואר 2026שחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיהראמי יוסף
בודו אלעזר (Bodo; 814–876) היה דיאקון הארמון בחצרו של לואי החסיד, שהתגייר.
בודו נולד כבן למשפחת אצולה אלמנית קתולית.
בילדותו התחנך בחצרו של לואי החסיד מלך הפרנקים באאכן, קיבל חינוך קתולי גבוה ובמהרה הצליח להתחבב על אנשי החצר, וכתוצאה מזה בגיל צעיר התמנה לדיאקון הארמון.
בשנת 839, לאחר שהתעוררו בלבו ספקות לגבי אמיתותה של הדת הנוצרית, יצא מחצר המלך לרומא באמתלה שהוא יוצא לברר שאלות בענייני דת.
לאחר ששהה ברומא שנה אחת, הוא למד יותר ויותר על אורחות חייהם של היהודים, עד שלבסוף החליט להתגייר, עבר ברית מילה וקיבל שם נוסף: "אלעזר".
גיורו מתועד היטב במקורות שונים מהתקופה, לא ברורים מניעיו להמרת הדת אך הם נתפסו כדחיית התרבות הקרולינגית בעקבות השחיתות שלה היה עד בחצר המלך לואי.
נראה שהייתה לבודו היכרות עם המקורות היהודיים גם בהיותו כומר.
משום שאיטליה הייתה קתולית נאלץ בודו אלעזר להגר לאחת המדינות המוסלמיות, שבהן התייחסו השלטונות בצורה טובה יותר ליהודים מאשר במדינות הנוצריות.
הוא החליט להגר לאמירות קורדובה (בספרד של ימינו), התגייס שם לצבא והוצב בסרגוסה.
בודו ניסה להשפיע על הציבור והממשל המורי להתנגד לנצרות.
מהלכיו גרמו לנוצרים בספרד לפנות ב-847 למלך הפרנקי קרל הקירח בבקשה שידרוש את הסגרתו.
לא ידוע על גורלו של בודו אלעזר לאחר שנה זו.
ב-840 החל בודו לנהל חליפת מכתבים עם פאבלו אלווארו (אלווארוס) מקורדובה, מלומד נוצרי שטען לשורשים יהודיים.
מאחר שגם בודו וגם אלווארו המירו את דתם, החל ביניהם דיאלוג שבו ניסה כל אחד לשכנע את השני שדתו החדשה היא האמיתית.
במכתביו הביע בודו אלעזר דעות חריפות נגד הנצרות, ואילו אלווארוס טוען שאהבתו לאישה היא שהסיטה אותו מהאמונה הנוצרית הנכונה.
הארכיבישוף אמולו מליון מספר את סיפורו של בודו בחיבורו האנטישמי Liber contra Judaeos ("הספר נגד היהודים", 846) שבו קרא לנוצרים לנתק כל מגע עם היהודים.
בודואן אלברט שארל לאופולד אקסל מארי גוסטב מבלגיה היה מלכם החמישי של הבלגים, אשר מלך מ-17 ביולי 1951 ועד מותו ב-1993.
בודואן נולד ב-7 בספטמבר 1930 בלייקן, והיה ילדם השני ובנם הראשון של לאופולד השלישי ושל המלכה אסטריד, אחיהם של המלך אלברט השני (נולד ב-1934) ושל הדוכסית הגדולה ז'וזפין שארלוט מלוקסמבורג (1927–2005).
בודואן התייתם מאימו בגיל 5, לאחר שזו נהרגה בתאונת דרכים.
במאי 1940, בעקבות פלישת הגרמנים לבלגיה, הוברח בודואן עם אחיו ואחותו לצרפת ולאחר מכן לספרד.
באוגוסט 1940 חזרו הילדים לבלגיה ושהו בבריסל, וסיירניון (Ciergnon) שבולוניה.
בשנת 1944, נלקחה משפחת המלוכה לגרמניה ולאחר מכן לאוסטריה עד לשחרורה ב-7 במאי 1945 על ידי צבא ארצות הברית.
בעקבות כניעתו של לאופולד השלישי לגרמניה בזמן המלחמה, למרות התנגדות הממשלה, הוא לא שב לארצו, בגלל התנגדות בארצו, בעיקר מצד הוולונים.
משפחת המלוכה שהתה בשווייץ עד יולי 1950, בזמן שצ'ארלס, אחיו של ליאופולד, מילא את מקום המלך.
ב-1950 נערכה "התייעצות עממית" (שכן החוקה הבלגית אוסרת – גם כיום – על ביצוע משאל עם) ובה הביע העם את רצונו להחזיר את לאופולד השלישי למלכותו, ברוב קטן.
מהומות פרצו בעקבות כך, במיוחד במחוז בריסל ובוולוניה.
לאופולד החליט למנות את בנו בודואן כנסיך מלכותי ב-11 באוגוסט, וויתר סופית על הכס לטובתו ב-16 ביולי 1951. בכך הפך בודואן למלך הבלגים החמישי למחרת, כשהוא בן כמעט 21.
שנות ה-50 היו מאופיינות על ידי יסוד ארגונים אירופאים שונים (כדוגמת CECA – הארגון האירופאי לפחם ומתכות ב-1951 והאיחוד האירופאי לכלכלה ב-1957).
ב-1958 נערכה בבריסל התערוכה העולמית של בריסל (1958), התערוכה הגדולה הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה.
ב-1955 ערך בודואן מסע לקונגו הבלגית כשהוא ביקר בכל האזורים שהיו תחת השלטון הבלגי, שם התקבל בחום על ידי האוכלוסייה המקומית.
הוא זכה לכינוי Mwana kitoko שפירושו בלינגאלה (שפת תושבי קונגו): "הילד היפה".
כארבע שנים לאחר מכן, ב-1959, הודיע בודואן על כוונתה של ממשלתו לתת לקונגו עצמאות.
ב-30 ביוני 1960, הוא השתתף בטקס העצמאות שנערך בעיר ליאופודלויל (Léopoldville) (לימים קינשאסה, בירת קונגו).
בדרך לבמה, צעיר חטף ממנו את חרב הפרשים שלו, סמל השלטון, אולם המשטרה המקומית מיהרה לתפוס את הצעיר ולהחזיר את החרב למלך.
בודואן היה גם למלך הראשון שביקר ביקור רשמי בישראל (1958), בסמוך לחגיגות העשור לישראל.
בודואן מלך במשך כ-42 שנים, שבהן היו לו ללא ספק השפעות על הממשלות השונות במהלך השנים, על אף העובדה כי באופן רשמי, אין על המלך לחוות את דעותיו בפומבי ללא אישור הממשלה.
תחת שלטונו והשפעתו, הפכה בלגיה למדינה פדרלית.
למרות ניסיונותיו לשמור על בלגיה מאוחדת, הוא לא הצליח למנוע את הפלגנות בקרב שלוש הקהילות דוברות שלוש השפות השונות הקיימות בבלגיה, ואשר יצרו גבולות לשוניים של ממש בתוך המדינה.
בודואן, שהיה נוצרי אדוק, שקל לפרוש ממלכותו על מנת להפוך לנזיר, אולם שוכנע על ידי יועציו לוותר על הרעיון, שכן שני ויתורים רצופים על כס המלכות עשויים לגרום לנזק כבד למלוכה הבלגית.
מקרה מוזר אירע בשנת 1990: הממשלה העבירה חוק המתיר הפלות.
כמקובל ובאופן כמעט טכני, נדרש המלך לחתום על צו המאשר את החוק.
אולם בשל דבקותו הדתית (ואולי אף בשל העובדה כי הוא עצמו היה חשוך ילדים), סירב בודואן לחתום על החוק.
בעקבות זאת, הצהירה הממשלה על בסיס סעיף 82 לחוקת בלגיה כי המלך נמצא לא כשיר למלא את תפקידו.
סמכויותיו נלקחו ממנו ב-3 באפריל.
על פי החוקה, כאשר המלך אינו יכול למלא את תפקידו, הממשלה כולה ממלאת את מקומו וכך חתמו כל שרי הממשלה על החוק.
למחרת, ב-5 באפריל, נמצא המלך שוב כשיר למלוך והוחזרו לו סמכויותיו.
רבים בבלגיה טענו כי ההליך לא היה חוקי, שכן החוקה מדברת על מצב בו המלך חולה או אינו נמצא פיזית במדינה.
מצד שני, אחרים טענו כי המלך החליט לעשות את המעשה הזה בעצמו על מנת להימנע ממשבר עם הממשלה מצד אחד, אך לא לחתום על חוק המתיר הפלות מצד שני.
ב-15 בדצמבר 1960, נשא בודואן את דונה פביולה פרננדה מריה דה לה ויקטוריאס אנטוניה אדלאידה דה מורה אי אראגון (Doña Fabiola Fernanda María de las Victorias Antonia Adelaida de Mora y Aragón), אחות במקצועה ומחברת ספרי ילדים, שהפכה בכך למלכה פאביולה.
המלכה הפכה להיות מאוד פופולרית בשל צניעותה ופועלה למען החברה.
החתונה הועברה בשידור טלוויזיוני חי, בפעם הראשונה בתולדות בלגיה.
ב-1976, כחלק מהחגיגות לכבוד 25 שנות כהונה, נוסדה עמותת המלך בודואן.
עמותה זו פועלת מאיסוף תרומות ומטרתה לשפר את תנאי המחיה של האוכלוסייה בהיבטים כלכליים, חברתיים, תרבותיים ומדעיים.
ב-31 ביולי 1993, נפטר המלך בודואן מדום לב בזמן חופשה בעיר מוטריל שבדרום ספרד.
אחיו, אלברט השני, הוא אשר החליפו על כס המלוכה לאחר שהושבע ב-9 באוגוסט.
תושבים רבים חלקו למלך כבוד אחרון, ומנהיגים רבים השתתפו בהלווייתו (ביניהם אליזבת השנייה מלכת בריטניה, אקיהיטו קיסר יפן, פרנסואה מיטראן נשיא צרפת ועוד).
בודהיזם מזרח אסיאתי, הוא מונח לתיאור אוסף של זרמי מחשבה בבודהיזם שהתפתחו באזור מזרח אסיה, שמשתייכים ברובם לזרם המהאיאנה.
זרמים אלו כוללים את הבודהיזם הסיני, הבודהיזם הקוראני, הבודהיזם היפני ואת הבודהיזם הווייטנאמי.
זרם הבודהיזם העיקרי בסרי לנקה ובמדינות דרום-מזרח אסיה הוא הטהרוואדה.
בודווין זנדן (בהולנדית: Boudewijn Zenden; נולד ב-15 באוגוסט 1976 במאסטריכט שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי.
זנדן, שאביו פייר היה ג'ודוקא לשעבר ושדר ספורט ברשת טלוויזיה הולנדית, התאמן בג'ודו בילדותו, במקביל לכדורגל.
ב-1985 הוא הוחתם על ידי קבוצת הנוער של המועדון המקומי, ושנתיים לאחר מכן הצטרף לאקדמיית הנוער של פ.ס.וו.
את החגורה השחורה בג'ודו קיבל זנדן בגיל 14, וזכה 3 פעמים באליפות לימבורג (מחוז הולדתו) בג'ודו.
למרות הישגיו החליט בגיל 16 לעזוב את הג'ודו ולהתמקד בכדורגל.
החל מ-1993 החל זנדן להשתלב בקבוצה הבוגרת של פ.ס.וו.
הוא היה חלק משמעותי בקבוצה, כשזו זכתה באליפות הליגה ההולנדית ב-1997, וזכה בתואר "פריצת השנה" בהולנד.
לאחר עונה נוספת בפ.ס.וו (בה כבש 12 שערים ב-23 משחקים) עבר זנדן לברצלונה ב-1998.
בברצלונה חבר זנדן לכמה שחקנים הולנדים, כמו פטריק קלויברט, פיליפ קוקו, פרנק ורונאלד דה בור ועוד, תחת המאמן לואי ואן חאל.
זנדן, שאיבד את המשבצת של הקשר ההתקפי השמאלי להולנדי נוסף, מארק אוברמארס, הוסב לעמדת המגן השמאלי, תפקיד אותו מילא בהצלחה ועזר לקבוצה לזכות באליפות הליגה הספרדית.
לאחר עזיבתו של ואן חאל בשנת 2000 איבד זנדן את מקומו בהרכב, ובסיום עונת 2000/2001 עבר לצ'לסי תמורת סכום של 7.5 מיליון ליש"ט.
בשלוש עונותיו בצ'לסי התקשה זנדן לשמור על מקום קבוע בהרכב, בעיקר עקב פציעות רבות.
לאחר שתי עונות בהן לא הייתה לזנדן הצלחה גדולה במדי הבלוז, הוא הושאל למידלסברו.
במידלסברו הצליח זנדן לשמור על יציבות ועל מקום של קבע בהרכב הפותח, ואף כבש את שער הניצחון בגמר גביע הליגה האנגלית של שנת 2004. לאחר עונת ההשאלה עזב זנדן את צ'לסי וחתם במידלסברו, בהעברה חופשית.
בעונת 2004/2005 נבחר זנדן לשחקן העונה של הקבוצה על ידי אוהדי מידלסברו, לאחר ששיחק 36 מתוך 38 משחקי הליגה וכבש 5 שערים.
למרות ההצלחה עזב זנדן את הקבוצה לאחר עונה אחת, עם תום חוזהו.
ביולי 2005 הצטרף לאלופת אירופה הטרייה, ליברפול.
לאחר פתיחת עונה מוצלחת בה זכה לדקות משחק רבות קרע זנדן את הרצועה בברכו הימנית בדצמבר 2005, פציעה שהשביתה אותה עד לתום העונה.
בתחילת עונת 2006/2007, לאחר עזיבתו של הקשר הגרמני דיטמר האמאן, הצהיר מאמן הקבוצה רפא בניטז כי הוא רואה את זנדן כאופציה במרכז השדה.
בנובמבר 2006 שוב נפצע זנדן בברכו, ונאלץ לעבור ניתוח, שממנו החלים וחזר לשחק בהמשך העונה.
הוא הגיע עם ליברפול עד לגמר ליגת האלופות באותה עונה, ואף פתח בהרכב במשחק הגמר, שבו הפסידה קבוצתו למילאן.
במאי 2007 הכריז בניטז כי חוזהו של זנדן לא יחודש, ושבועיים אחר כך חתם זנדן על חוזה לשנתיים באולימפיק מרסיי הצרפתית.
את הבכורה בקבוצה ערך באוגוסט 2007 במשחק נגד סטאד רן.
זנדן נאבק על מקומו בהרכב במרסיי, ובעונת 2008/2009 של ליגת העל הצרפתית הוא השתתף ב-13 משחקים (רובם כמחליף) והבקיע שלושה שערים.
זנדן סיפר כי ברצונו לסיים את הקריירה שלו באנגליה, והיה מועמד לעבור לבלקברן רוברס או לפורטסמות'.
ב-16 באוקטובר 2009 חתם זנדן על חוזה עם סנדרלנד למשך עונה אחת.
הוא חתם בזמן כך שהספיק להשתתף בניצחון 1 - 0 על מועדונו הקודם ליברפול, בו עלה כמחליף במקום לי קאטרמול שנפצע.
ב-22 במאי 2011 שיחק במשחקו האחרון בקבוצה ופרש ממשחק.
את הופעת הבכורה בנבחרת הולנד ערך זנדן בקמפיין מוקדמות מונדיאל 1998, ב-30 באפריל 1997 נגד סן מרינו.
במונדיאל עצמו שותף זנדן בעיקר כמחליף, ופתח רק בחצי הגמר (בו הפסידה הולנד לברזיל) ובמשחק על המקום ה-3, בו גם כבש לאחר פריצה ובעיטה מרחוק.
לאחר הכיבוש ניסה לחגוג על ידי ביצוע סלטה, אך הסלטה לא הצליחה וזנדן נפל על הראש.
במהלך מוקדמות יורו 2000 שותף זנדן ברוב משחקי נבחרתו, בעיקר בזכות העובדה כי הוא יכול לשחק במגוון תפקידים.
בתחילת שנת 2000 הצטיין זנדן במשחק הידידות נגד נבחרת גרמניה, כשכבש שער ובישל שער נוסף.
בטורניר היורו שותף זנדן בכל חמשת משחקי נבחרתו, והפגין יכולת גבוהה.
הוא כבש שני שערים בשלב הבתים אותו סיימה הולנד במקום הראשון ובישל שער ברבע הגמר מול יוגוסלביה (משחק שנגמר בתוצאה 1-6 לזכות ההולנדים).
בחצי הגמר נגד איטליה הוחלף זנדן, משחק שבסיומו הודחה הנבחרת ההולנדית לאחר דו-קרב בעיטות עונשין.
זנדן שיחק עם נבחרתו גם ביורו 2004, אך שותף רק בשני משחקים.
לאחר הטורניר הודח זנדן מהסגל יחד עם שחקנים ותיקים נוספים כמו קלרנס סידורף ואדגר דווידס על ידי המאמן החדש מרקו ואן באסטן.
זכייה בגביע הליגה האנגלית 2003/04
בודווה (במונטנגרית: Будва) היא עיר במונטנגרו לחוף הים האדריאטי בין בר לקוטור בת 18.000 תושבים (2011), מרכז תיירות במונטנגרו עם רצועת חוף באורך 35 ק"מ הנקראת הריביירה של בודווה (במונטנגרית - Будванска Ривијера, Budvanska Rivijera).
עדויות ארכאולוגיות מעידות על תחילת התיישבות במקום במאה ה-5 לפנה"ס, העתיקה ביותר לחוף הים האדריאטי.
היא הייתה בתחום האימפריה הרומית ונקראה אז Budua וזה היה שמה גם בתקופת שלטון הרפובליקה של ונציה במשך כ-400 שנים (1420–1797).
האימפריה האוסטרו הונגרית שלטה בעיר בשנים 1814–1918. לאחר מלחמת העולם הראשונה סופחה בודווה לממלכת יוגוסלביה ובמלחמת העולם השנייה נכבשה על ידי הצבא הגרמני ונמסרה לאיטליה הפאשיסטית.
העיר שוחררה ב-22 בנובמבר 1944 וסופחה ליוגוסלביה וב-2006 למונטנגרו העצמאית.
ברעידת אדמה שפקדה את מונטנגרו ואלבניה ב-15 באפריל 1979 נפגעו 400 מבנים בעיר העתיקה וגם החומות ניזוקו.
לאחר שיקום ושחזור קפדני במשך שמונה שנים, אין כיום סימן לנזק.
בודווה היא מרכז התיירות במונטנגרו.
העיר העתיקה בנויה על חצי אי ומוקפת בחומה.
בתים, חלונות ומרפסות בנוסח ונציאני.
חופים חוליים ואקלים ים תיכוני נוח.
ווילות מפוארות של מיליונרים, בעיקר מרוסיה, איטליה ואוסטריה מחליפות את הבתים הישנים.
בודווה מכונה "כווית של מונטנגרו".
סווטי סטפן (סטפן הקדוש, בסרבית - Свети Стефан), הוא אי כ-6 ק"מ דרומית לבודווה.
בעבר הוא היה כפר דייגים.
טיטו פינה את הדייגים והפך את המקום למלון יוקרתי בו התאכסנו שחקני קולנוע מפורסמים כמו אליזבת טיילור, סופיה לורן, אורסון וולס ועוד.
סווטי ניקולא (ניקולא הקדוש, בסרבית - Острво Свети Никола, Ostrvo Sveti Nikola) נמצא כקילומטר מבודווה העתיקה.
אי המתנשא בצורת כף לגובה 121 מטר מעל הים עם חופים חוליים.
מכונה אצל המקומיים בשם "הוואי".
פסל הרקדנית – על סלעי החוף מול מבצר בודווה.
את הפסל פיסל האמן גרדימיר אלכסיץ (Gradimir Aleksic), והוא מהווה אטרקציה תיירותית בבודווה בדומה לפסל בת הים הקטנה בקופנהגן.
הפעמון - בצמוד לחומת העיר העתיקה מוצב פעמון גדול מאד ומרשים, המהווה יעד לתיירים.
לפעמון אין רקע היסטורי, הוא הוצב והושאר במקום על ידי צוות צילום של הסרט ההוליוודי "הספינות הארוכות" (באנגלית "The Long Ships"), 1964, בהשתתפות ריצ'רד וידמארק, סידני פואטייה, ראס טמבלין ורוזנה שיאפינו, בבימוי ג'ק קארדיף.
במאי 2023 נפתח לראשונה בית חב"ד על ידי הרב אריה איידלקופ שליח ראשי למדינת מונטנגרו, שליח חב"ד בבודווה הוא הרב אליעזר ארנפלד שמשרת את הקהילה היהודית המקומית, תיירים ואנשי עסקים.
בּוֹדוּ בַּאלַה סָנַה (בסינהלית: බොදු බල සේනා, אנגלית: Bodu Bala Sena או BBS, תרגום: כח בודהיסטי חזק) היא ארגון סינהלי בודהיסטי לאומני בקולומבו, סרי לנקה.
במהלך פוסון פויה (אירוע בודהיסטי חשוב בסרי לנקה, שקורה בעת ירח מלא של חודש יוני) הותקפו הנזיר איאגמה סאמית'ה ונהגו על ידי מוסלמים בעיר דהארגה, לאחר התקיפה קמו מהומות של קבוצת בודהיסטים, שתבעו מתחנת המשטרה לבצע פעולות מיידיות נגד האלימות.
שלשה מוסלמים נעצרו והושמו במאסר עד 25 ביוני 2014 על ידי בית המשפט.
המהומות לא שכחו וקבוצות נוספות הפגינו נגד האלימות המוסלמית, מהומות אשר הגיעו לכדי יידוי אבנים על שוטרים, ותקיפת חנויות של מוסלמים.
שלשה פורעים נעצרו אף הם.
לאחר אירועים ראשוניים אלו אורגנו הפגנות נרחבות על ידי קבוצות בודהיסטיות שונות, שקראו קריאות אנטי-אסלאמיות.
מוסלמים מקומיים יידו אבנים לעברם והרוחות התלהטו.
במהלך האירועים נזרקו בקבוקי תבערה לעבר חנויות ובתים של מוסלמים, וכן הותקפו מוסלמים רבים.
לפחות 4 נהרגו ומעל 80 נפצעו.
כ 8,000 מוסלמים וכ 2,000 סינהלזים נאלצו לברוח ונשארו ללא קורת גג.
בתקשורת האשימו באופן נרחב את תנועת BBS בהלהטת הרוחות, אך אלו הכחישו כל אחריות למהומות.
בּוֹדוֹ היא קבוצה אתנית דוברת שפה ייחודית, המהווה שבט בעמק ברהמאפוטרה שבצפון מזרח הודו.
אוּדַאלגוּרי וקוֹקְרגְ'האר של אסאם נחשבים מרכז התרבות של הבודו.
היסטורית הבודו נקראו "מֶעך" (Mech).
הבודו עצמם משתמשים במינוח "בודוסה", שפירושו בן בודו, כדי לתאר עצמם.
בני קהילות הבודו, הגם שגאוגרפית פעמים שמרוחקים אלו מאלו, שומרים על תרבות, מסורת, שפה, ודת אחידה.
האוכלוסייה הכללית של הבודו מונה כ-5 מיליון איש, כאשר כ-4 מיליון באסאם.
השפה המדוברת בין כולם היא בודו, הדת העיקרית היא הינדואיזם (מעל 90%) והשאר בעיקר נוצרים (מעל 9%).
הבודו שואפים לעצמאות עוד מימי השלטון הבריטי.
בשנת 2012 מהומות אלימות בין הבודו למהגרים מוסלמים אילצו כ-400,000 אנשים לעקור ממקום מושבם.
בודו אילגנר הוא כדורגלן עבר גרמני אשר שיחק כשוער.
במהלך הקריירה המקצוענית שלו, אילגנר שיחק עבור המועדונים פ.צ.
קלן וריאל מדריד, והיה שותף לזכייתה של הנבחרת הגרמנית במונדיאל 1990, במהלכו נהיה לשוער הראשון אי פעם ששומר על שער נקי בגמר המונדיאל.
היה ידוע בהתמחותו במצבי אחד על אחד ובלימת הגבהות לעומק הרחבה.
אילגנר נולד בעיר קובלנץ, וגדל במחלקת הנוער של מועדון פ.צ.
ב-30 באוגוסט 1996, אחרי שכבר התחיל את עונתו ה-11 בקלן, אילגנר חתם במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד.
בעונתו הראשונה במדריד, שיחק 40 משחקי לה ליגה וזכה יחד עם קבוצתו באליפות ספרד.
בעונה שלאחר מכן, הוא איבד את מקומו לטובת השוער הספרדי סנטיאגו קניזארס, אך בכל זאת חזר להרכב הקבוצה במשחק גמר ליגת האלופות באותה העונה, בו ריאל ניצחה 1-0 את יובנטוס האיטלקית.
בעונת 1999–2000, אילגנר הוריש את מקומו בהרכב רשמית לשוער הספרדי העולה איקר קסיאס בן ה-18, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו שימש כפרשן כדורגל עבור ערוצי טלוויזיה שונים.
ב-13 באפריל 2013, אילגנר זכה להיכלל בתואר המכובד שהעניק עיתון המארקה הספרדי, כשנבחר לשוער בסגל 11 השחקנים הזרים בטובים ביותר ששיחקו בריאל מדריד.
ב-23 בספטמבר 1987, אילגנר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת מערב גרמניה, במשחק ידידות מול דנמרק, בו ניצחה נבחרתו 1-0 בבית.
במהלך טורניר יורו 1988, אילגנר שימש כמחליפו של איקה אימל בנבחרת המערב גרמנית.
במונדיאל 1990, הוא כבר היה שוערה הראשון של נבחרתו.
במהלך הטורניר, אילגנר סייע למערב גרמניה להעפיל לגמר המונדיאל, לאחר שעצר את בעיטתו של סטיוארט פירס במהלך דו-קרב בעיטות העונשין מול נבחרת אנגליה במסגרת חצי הגמר.
במשחק הגמר, הוא שמר על שער נקי, בניצחון 1-0 מול ארגנטינה.
סך הכל, אילגנר שיחק עבור מולדתו 54 פעמים, ופרש באופן מפתיע אחרי ההפסד של גרמניה ברבע גמר מונדיאל 1994 מול בולגריה בגיל 27 בלבד.
אליפות אירופה בכדורגל, סגנות (1): יורו 1992
מועדון הכדורגל בודוצ'נוסט פודגוריצה (במונטנגרית: Fudbalski Klub Budućnost Podgorica) הוא מועדון כדורגל מונטנגרי מהעיר פודגוריצה, המשחק בליגת העל של מונטנגרו.
אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון פודגוריצה סיטי בעיר, המכיל כ-12,000 מקומות ישיבה.
המועדון נוסד ב-1925, והחל לשחק בליגת העל היוגוסלבית בעונת .
בודוצ'נוסט הייתה מהמשתתפות הראשונות בליגת העל של מונטנגרו עם הקמתה בעונת , ומאז זכתה להצלחה עם שבע אליפויות וחמש גביעים.
בודוצ'נוסט פודגוריצה הוקמה בשנת 1925. בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה בליגות אזוריות שונות במונטנגרו, כשזו הייתה עוד חלק מממלכת יוגוסלביה.
בתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945, חנכה הקבוצה את אצטדיון פודגוריצה סיטי, אצטדיון הבית החדש של הקבוצה.
שנה אחר כך הייתה הקבוצה לנציגה הראשונה של הרפובליקה הסוציאליסטית של מונטנגרו בליגת העל היוגוסלבית, הליגה הבכירה ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
הקבוצה פעלה במשך שנים תחת השם בודוצ'נוסט טיטוגרד, כאשר שם העיר בה פעלה הוחלף.
תחת שם זה הגיעה הקבוצה פעמיים להישג השיא שלה בעידן היוגוסלבי - העפלה לגמר הגביע היוגוסלבי, אך בשני המקרים כשלה להשיג את התואר, לאחר שהפסידה ב-1965 לדינמו זאגרב בתוצאה 1–2 (בעונה בה שיחקה בליגת המשנה), וב-1977 הפסידה 0–2 לאחר הארכה להיידוק ספליט.
בעונת הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה בזירה הבינלאומית, כשהעפילה לגמר גביע הבלקנים.
בודוצ'נוסט הדיחה בדרך את טירנה האלבנית ואת גלאטסראיי הטורקית, אך הפסידה בגמר 0–1 בהארכה לאינטר סיביו הרומנית והחמיצה את ההזדמנות לזכות בתואר.
ב-1992, עם החזרת שמה של העיר טיטוגרד לפודגוריצה, חזרה הקבוצה להיקרא בודוצ'נוסט פודגוריצה.
תחת השם החדש, השתתפה הקבוצה בעונת לראשונה במפעל רשמי של אופ"א, ושיחקה בגביע האינטרטוטו.
כעשור אחר כך, במהדורת של אותו המפעל, רשמה הקבוצה את אחד מניצחונותיה הגדולים, כשגברה על דפורטיבו לה קורוניה הספרדית בתוצאה 1–2.
בעונת עברה הקבוצה לשחק בליגת העל של מונטנגרו, שחגגה את עונת הבכורה שלה.
על אף שרשמה הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה, סיימה בודוצ'נוסט במקום השני בלבד אחרי זטה בפער של שתי נקודות.
עונה אחר כך, בעונת , חגגה הקבוצה את התואר הראשון בתולדותיה, כשזכתה באליפות מונטנגרו.
בודוצ'נוסט, זטה ומוגרן בודווה סיימו עם מאזן נקודות זהה, אך פער שערים עדיף של בודוצ'נוסט העניק לה את התואר.
בעקבות הזכייה, השתתפה הקבוצה לראשונה במוקדמות ליגת האלופות עונה אחר כך, אך סיימה את דרכה לאחר סיבוב אחד בלבד, בו הודחה על ידי טמפרה יונייטד הפינית.
באותה העונה העפילה הקבוצה לגמר הגביע המונטנגרי, אך הפסידה למוגרן בדו-קרב בעיטות עונשין.
מאז עונת האליפות סיימה הקבוצה כסגנית במשך שלוש עונות רצופות, ובעונת אף העפילה פעם נוספת לגמר הגביע, שם נוצחה 1–2 על ידי רודאר פלייבליה.
בעונת החזירה לעצמה את תואר האליפות, לאחר שהקדימה בראש הטבלה את רודאר בשלוש נקודות.
עונה אחר כך זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע, לאחר שגברה בגמר על המחזיקה המכהנת צ'ליק ניקשיץ' 1-0 משער דרמטי בתוך תוספת הזמן.
קבוצת הנוער של המועדון הצמיחה במרוצת השנים כישרונות רבים שזכו להצלחה מקומית ובינלאומית.
בין השמות ניתן למנות את פרדראג מיאטוביץ', סימון ווקצ'ביץ', דיאן סביצ'ביץ' וברנקו ברנוביץ'.
בשנת 1945 חנכה בודוצ'נוסט את אצטדיון פודגוריצה סיטי בעיר פודגוריצה.
האצטדיון הוא הגדול ביותר במונטנגרו, ומכיל כ-17,000 מקומות ישיבה, ומלבד היותו אצטדיון הבית של בודוצ'נוסט, האצטדיון מארח גם את משחקי נבחרת מונטנגרו.
במקור מנה האצטדיון כ-15,000 מקומות, אך הקמת יציע צפוני ויציע דרומי שדרגו את גודלו.
היציע המזרחי המתוכנן להיבנות עשוי להגדיל את תכולת האצטדיון לכ-20,000 מקומות.
ארגון האוהדים הרשמי של בודוצ'נוסט נקרא ורווארי (ברברים), והוא פועל החל משנת 1987. היציע הצפוני באצטדיון הבית של הקבוצה שמור לארגון האוהדים, הנחשב למאורגן ולגדול ביותר במונטנגרו.
בשנותיו הראשונות שמר הארגון על קשר קרוב עם הדלייה, ארגון האוהדים של הכוכב האדום בלגרד.
הקשר הטבעי ההיסטורי והתרבותי בין מונטנגרו לסרביה עמד במרכז החיבור בין המועדונים.
עם זאת, לקראת סוף שנות ה-90 הופסק הקשר בין הארגונים על רקע המתח הפוליטי בין שתי המדינות.
באותה התקופה היה הארגון מעורב יותר במחלקת הכדורסל של המועדון, בודוצ'נוסט פודגוריצה, וזאת על רקע ההשקעה הרבה בקבוצה לעומת דשדושה של קבוצת הכדורגל בחלקה התחתון של הטבלה.
בודו (बर) היא שפה במשפחת השפות הסינו-טיבטית המדוברת בעיקר במדינת אסאם שבצפון-מזרח הודו, וכמו כן היא בעלת מעמד של שפה רשמית במועצה הטריטוריאלית של בודולנד שבמדינת אסאם בה מתגוררים רוב אנשי בודו.
שפה זו היא אחת מ-22 שפות בעלות מעמד חוקתי מיוחד בהודו.
מאז 1963, שפת בודו נכתבת בעיקר באמצעות מערכת הכתב דוונאגרי, כאשר בעבר היה נהוג להשתמש באלפבית האסאמי.
האזורים באסאם בהם הדיבור של בודו הוא נפוץ נמשכים מדוברי במערב לסדייה שבמזרח.
אוכלוסיית דוברי הבודו מונה כ-1,324,748 איש.
הניבים המדוברים באזורים אלו יכולים להיות מחולקים לשלוש קבוצות עיקריות:
ראוי להזכיר כי הניב המערבי זכה למעמד של "ניב תקני" ופיתח גם צורה כתובה.
הווריאציות בין הניבים הן בעיקר פונולוגיות ולקסיקליות.
בעקבות ההתעוררות החברתית-פוליטית והתנועה שהפעילו ארגוני בודו מאז 1913, הוצגה השפה כשפת ההוראה (1963) בבתי הספר היסודיים באזורים דוברי בודו.
לאורך השנים התפרסמו בשפת הבודו מספר רב של ספרי שירה, דרמה, סיפורים קצרים, רומנים, ביוגרפיה, מסעות, ספרות ילדים וביקורת ספרותית.
אף על פי שהשפה המדוברת הושפעה מקהילות אחרות, בייחוד מהאסאמים, בעיר קוקראג'הר ובסביבותיה, היא עדיין נשמעת בצורתה הטהורה, באזור רובע אודלגורי.
בודואן, נסיך בלגיה (3 ביוני 1869 - 23 בינואר 1891), היה נסיך בלגיה אשר היה מיועד לרשת את הכתר הבלגי, אולם מת בצעירותו.
בודואן נולד ב-3 ביוני 1869 לנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה (אחיו של לאופולד השני, מלך הבלגים) ולמריה, נסיכת הוהנצולרן, בתם של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ויוזפינה, נסיכת באדן.
בודואן נולד כ-6 חודשים לאחר מותו של בן דודו הנסיך לאופולד, דוכס בראבנט, ובעת לידתו היה השני בתור לרשת את הכתר לאחר אביו, ומשום כך התקבלה לידתו בשמחה גדולה ברחבי הממלכה.
בודואן טופח על ידי דודו לאופולד השני, מלך הבלגים, כדי שיוכל לרשת את הכתר לאחר מותו, ואף אירס אותו עם בתו קלמנטין, נסיכת בלגיה.
בינואר 1891 ביקר בודואן את אחותו הנרייט, נסיכת בלגיה שחלתה, בעוד הוא עצמו חולה בשפעת, וב-23 בינואר מת בודואן בבריסל.
בעקבות מותו הפתאומי נפל אבל כבד על הממלכה, וכל התיאטראות והמוסדות הציבוריים נסגרו עד לאחר ההלוויה.
בשנת 1905 מת אביו הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה ובשנת 1909 מת דודו לאופולד השני, מלך הבלגים ואחיו אלברט הראשון, מלך הבלגים עלה לשלטון במקומו.
בודו ראמלו הוא פוליטיקאי גרמני ממפלגת השמאל די לינקה המכהן כראש ממשלת מדינת תורינגיה.
בשנים 2005–2009 כיהן בבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני) מטעם מדינתו.
ראמלו נולד ב-16 בפברואר 1956 בסקסוניה התחתונה, אז בגרמניה המערבית.
לאחר איחוד גרמניה בשנת 1990, היגר ראמלו לתורינגיה, שעד כה הייתה בגרמניה המזרחית.
שם הצטרף למפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי שהייתה מזוהה עם השמאל הפוליטי.
בשנת 1999 נבחר לפרלמנט המקומי.
כשנתיים לאחר מכן, בשנת 2001, נבחר ראמלו להנהיג את המפלגה בפרלמנט ובשנת 2004 נבחר להנהיג את די לינקה בכל תורינגיה.
בשנת 2005 נבחר לבונדסראט ובשנת 2014 נבחר לכהן כראש ממשלת המדינה בתמיכת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ומפלגת הירוקים.
באוגוסט 2024, כחלק מהקמפיין שלו לבחירות בתורינגיה לשנת 2024, הוציא ראמלו חידוש ללהיט DA DA DA של להקת Trio.
את השיר הוציא יחד עם הלהקה Donata.
בּוֹדְהִיסַטְּוָוה (בסנסקריט: बोधिसत्त्वׂ, ובפאלי: בּוֹדְהִיסַטָּה बोधिसत्त) הוא כינוי בבודהיזם למתרגל הצועד בדרך המתומנת הנאצלת ועוד לא הגיע להארה.
כיום המושג משמש בזרמי המהאיאנה והוג'ריאנה ככינוי למתרגל שנדר להקדיש את חייו לחמלה עבור כל היצורים החיים, גם במחיר דחיית ההארה האישית.
הגדרה זו של הבודהיסטווה לרוב באה יד ביד עם האמונה ש"טבע הבודהה", כלומר הפוטנציאל להשתחרר מהסבל, קיים בכל דבר.
לעיתים מוגדר הבודהיסטווה רק כאדם שחווה את טבע הבודהה בעצמו.
בטקסטים הקדומים ביותר שכלולים בקאנון הפאלי, אלו שנחשבים על ידי חוקרים כמייצגים את גישתו של הבודהיזם הקדם כיתתי, המושג משמש לתיאור גלגוליו הקודמים של גאוטמה הבודהה וחייו בגלגולו האחרון לפני שהגיע להארה.
לפי הפרשנות הטהרוודית של הטקסטים הבודהיסטים, גאוטמה הבודהה הפך לבודהיסטווה רק לאחר שנגלה לו שעתידו להפוך לבודהה, ולכן בודהיסטווה מוגדר רק מי שהגעתו להארה וודאית.
לפי הטהרוודה, הבודהה בילה עידנים וגלגולים רבים מרגע שהפך לבודהיסטווה ועד שהגיע להארה.
ודאות זאת, לדעת הפרשנים, יכולה להתקבל רק לו נשבע בפני בודהה חי שכוונתו להגיע להארה, מכיוון שכל סוג אחר של הכרעה תשכח בגלגולי העתיד.
המושג בודהיסטווה הוא במהאיאנה, והוא מתאר את דמות המתרגל האידיאלי לפי דת זו: המתרגל שנשבע לדחות ההארה הפרטית למען רווחת כל היצורים החיים.
בלב הרעיון עומדת השאיפה להגיע לנירוואנה רק כאשר המתרגל הופך באותו זמן לבודהה ומשחרר יחד איתו גם את היצורים החיים האחרים.
ישנו חילוק דעות במהאיאנה בדבר השאלה האם הבודהיסטווה הגיע להארה וחזר ממנה או שדחה את ההארה למועד בלתי ידוע.
בזרמים מסוימים במהאיאנה הבודהיסטוות הפכו למושאי פולחן דמויי אלים, חלקם מיתולוגיים וחלקם היסטוריים, ומאמיניהם מתפללים ומשאירים מנחות לבודהיסטוות מסוימות על מנת לקבל סיוע בתחום עליו הן אחראיות.
המופע המפורסם ביותר של אמונה זו הוא בודהיזם הארץ הטהורה, שמושא פולחנו הראשי הוא הבודהיסטווה אמיטאבהה.
בדומה למהאיאנה, גם בזרם הוג'ריאנה המושג תופס מקום נרחב.
בזרם זה, נחשב הבדהיסטווה ליצור שהגיע בעבר להארה אך למען הסיוע לאלו שעדיין לא הוארו ללא תנאי, הוא מתפקד בפועל כיצור שאינו מואר.
בזרמים השייכים לוג'ריאנה קיימות מסורות רבות על דמויות בודהיסטווה היסטוריות.
ובחלקן קיימת אמונה על גלגולם של אלו ביצורים החיים כיום.
הדוגמה המפורסמת ביותר לכך היא, הדלאי לאמה בבודהיזם הטיבטי, הנחשב לגלגולו של הבודהיסטווה אַוַולוֹקִיטֶשְוַורָה.
הבודהיסטווה מקבל על עצמו בנדר את דחיית הארה למען כל היצורים החיים.
היחס לבודהיסטווה הוא כאל אדם הנמצא קרוב מאוד להארה והוא הולך ומתקרב אליה ככל שהוא מתרגל יותר.
בגלל נדרו, הוא עדיין לא מגיע בגלגול הנוכחי לשלב האחרון - הנירוואנה.
תכליתו של הבודהיסטווה בזרמים אלו, לא מסתפקת בחירות עצמית מהסבל, אלא שואפת ללמד את הדרך להארה שלמה למען רווחתם של כל היצורים החיים, שאיפה זו נקראת בודהיצ'יטה.
הבודהיסטווה מאמין, שכפי שהשמש זורחת ומאירה את כל כדור הארץ ללא איפה ואיפה, כך הוא צריך לפעול למען כל היצורים החיים, ולפתח גישה אלטרואיסטית.
למעשה מדובר בביטוי של עקרון החמלה, אשר כאמור ניצב במרכז זרם המהייאנה, ומהווה תנאי הכרחי בדרך להשגת הארה שלמה.
בודהיצ'יטה וחמלה הן הבסיס והמקור של כל הטוב והנירוואנה.
לפי הזרמים האלו בבודהיזם, האדם צריך לפעול ככל יכולתו על מנת להגביר את חמלתו, עד שהיא תהיה מושרשת עמוק בתוכו.
בודוואלנקה (בהונגרית: Bódvalenke) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בודווראקו (בהונגרית: Bódvarákó) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבודווראקו התגוררו יהודים בודדים וישנו תיעוד של יהודי אחד מהכפר שנרצח בשואה.
בודווסילש (בהונגרית: Bódvaszilas) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבודווסילש התגוררו יהודים בודדים וחלקם נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
בודהנת' (בנפאלית: बौद्ध स्तुपा; בנפאל בהאסה: Khāsti; בפראקליט : 𑐏𑐵𑐳𑑂𑐟𑐶 𑐩𑐵𑐴𑐵𑐔𑐿𑐟𑑂𑐫; בטיבטית: Jarung Khashor; בווילי : bya rung kha shor) הוא סטופה בקטמנדו שבנפאל.
הסטופה נמצאת בצפון-מזרח קטמנדו כ-11 ק"מ ממרכז קטמנדו.
סטופה זו היא אחת מהסטופות הגדולות ביותר בנפאל.
לאחר שפליטים רבים היגרו מטיבט, החלו בנייה של למעלה מ-50 גומפות שבאו סביב הבודהה.
החל מ-1979, בודהנת' הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
בודהנת' יחד עם סוויאמבהונאת הוא אחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בקטמנדו.
הסטופה נמצאת על ציר הסחר העתיק מטיבט שנכנס לעמק קטמנדו שבאה דרך הכפר סנקהו מצפון-מזרח לסטופה.
ציר הסחר עובר דרך הסטופה והסטופה העתיקה והקטנה יותר של צ'א-באהי ששמה שרומטי (המכונה לעיתים קרובות "בודהה הקטנה").
לאחר מכן, ציר הסחר פונה ישירות לכיוון דרום, לכיוון נהר הבגמטי לפטן, ובכך גם עוקף את העיר הראשית קטמנדו, שהוקמה מאוחר יותר.
סוחרים טיבטיים נחו בקטמנדו והתפללו במשך מאות שנים.
כשנכנסו הפליטים לנפאל מטיבט בשנות ה-50 של המאה ה-20, רבים החליטו להתגורר בסביבות הסטופה בודהנת'.
יש טענות כי הסטופה מכסה את שרידיו של קסאפה בודהה .
בודוג (פליקס) שומלו (במקור פליישר, בהונגרית: Somló Bódog; ברטיסלאבה, 21 ביולי 1873 – קלוז'-נאפוקה, 28 בספטמבר 1920) היה עורך דין, פילוסוף למשפט, אתנוגרף, סוציולוג, פרופסור באוניברסיטה הונגרי-יהודי.
יחד עם אדה הרקאני ודיולה פיקלר היה בין מקימי "האגודה למדעי החברה".
בודוג שומלו היה בנם של ליפוט פליישר, מהנדס ושל יוזפין ויינברגר.
הוא למד בקלוז'-נפוקה, בלייפציג, ובהיידלברג.
בשנת 1899 הפך למרצה למשפטים באוניברסיטת קלוז' ובשנת 1903 גם במדע המדינה.
הוא לימד גם באקדמיה למשפטים באוראדיה משנת 1899. הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת קלוז' בשנת 1905. משנת 1918 היה פרופסור למדע המדינה ולמשפט בינלאומי באוניברסיטת בודפשט.
הוא התאבד בשנת 1920 כיוון שלא יכול היה להשלים עם הסכם השלום בטריאנון שנטל שטחים נרחבים מהונגריה.
ב־29 במרץ 1903, קיימה האגודה למדעי החברה ישיבה בה דר' בודוג שומלו קרא את מחקרו בנושא: התאוריה של ההתפתחות החברתית וכמה יישומים מעשיים.
גיליון מרץ של כתב העת "המאה העשרים" (Huszadik Század) פרסם את נוסח ההרצאה והציג את הוויכוח שלאחר מכן.
המשורר אנדרה אדי כתב על כך מאמר.
הטקסט המעוות של המאמר נשלח לשר כהסתה נגד המלוכה.
בסופו של דבר אדי חולץ על ידי הפרלמנט - מה שאדי ראה כניצחון המאבק נגד אנשי הדת.
שומלו המשיך להסתתר ברקע ולהימנע מאור הזרקורים.
(("המאה העשרים" היה כתב עת בורגני מתקדם למדעי החברה, שפורסם בין השנים 1900–1919 ומשנת 1901 ואילך בהוצאת האגודה למדעי החברה.
בשלב הראשון בקריירה של שומלו, עד שנת 1910, הייתה לסוציולוגיה האבולוציונית של הרברט ספנסר השפעה רבה.
עבודות התקופה השנייה מפריכות את הראשונה.
הוא נטש את תחום הסוציולוגיה הנטורליסטית ומרכז העניין שלו הפך הפילוסופיה של החוק והמוסר.
עבודתו הראשונה ששרדה "הפרלמנטריזם במשפט ההונגרי", היא עבודה בהיסטוריה של המשפט.
לדעתו, פרלמנטריזם יכול להיות רק תופעה חולפת בחיי האנושות והממשלה, ברמת התפתחות מסוימת.
עבודותיו סוציולוגיה (1901), אתיקה (1900) ופילוסופיה משפטית (1901) המחישו בבירור את קווי המחשבה שהשפיעו עליו באופן מכריע: הסוציולוגיה האבולוציונית של ספנסר, תיאורית התובנה של דיולה פיקלר והסוציולוגיה של קרל מרקס.
תיאורית התובנה של פיקלר עצמה מלמדת אנשים ליצור בצורה רציונלית חוק, מדינה, התאחדות, וכך כל מוסד, אם הם מגלים כי שצרכיהם מוגשים טוב יותר על ידי המוסד חדש מאשר על ידי הקודם.
בהיות התהליך רוחני, שומלו הסיק שחוקיות סוציולוגית אינה אפשרית.
שומלו דחה במהרה את הקשר לפיו הגורמים התורמים ליצירת תופעה חברתית אפשריים רק בגוף האדם, כלומר שהם פסיכולוגיים.
עבודתו נמשכה עד מותו ומשמשת עד היום חוקרים וסטודנטים כאחד.
פרלמנטריזם בחוק ההונגרי (עמ '1896);
עקרונות המשפט הבינלאומי (עמ '1898);
תורת החוק הימני (קלוז'-נפוקה, 1914);
פילוסופיה של כתיבה/עריכה, הקדמה ותווים מאת קטלין סגה.
קלוז'-נאפוקה: פילוסופיה פרו; סגדתי: המחלקה לפילוסופיה של 1999(סר.
מקורות לספרות פילוסופית הונגרית; 1.)
כתביו של שומלו בודוג ושאר הערות מהפילוסופיה הממלכתית המתוכננת.
בודונהיי (בהונגרית: Bodonhely) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בבודונהיי מספר התושבים נמצא בירידה.
בבודונהיי חיו עשרה יהודים בשנת 1880 ונותרו בה שני יהודים בלבד בשנת 1910.
בודומה (Buduma, הם קוראים לעצמם ידינה - Yedina) היא קבוצה אתנית מאגם צ'אד במערב אפריקה.
הם חיים על האיים ועל גדות האגם, שהמדינות הגובלות בו הן קמרון, ניז'ר, ניגריה וצ'אד.
שפתם נקראת גם ומדברים בה כ-54,800 אנשים.
השם בודומה הוא השם בו כינו אותם שכניהם והגיע משפת ה.
בשפה זו "בודו" פירושו "דשא" – "מה" יוצרת שם עצם.
פירוש המילה בודומה הוא "אנשי דשא".
זה תואם את המסורת של הבודומה, לפיה הם צאצאים מ"ריגה", בן קנורי שהסתתר בביצות אגם צ'אד מאחיו הבכור מאי עלי.
ריגה פגש שם את בני ה, ונשא אישה בשם סאדו סאוראם.
מקשר הזה בין קנורי לסאו נולד "בולו", שילדיו הם אבותיהם של הבודומה.
עד המאה ה-19 התגוררו בני הבודומה בפריפריה של אימפריית קאנם בורנו, שלא הצליחה להשיג שליטה מלאה באגם צ'אד.
בני הבודומה נהגו לבזוז בשטחי קאנם-בורנו, ושני הצדדים ניסו לשמור על יחסי סחר.
בתחילת התקופה הקולוניאלית הצרפתית משנת 1900 ואילך התנהלו קרבות מתמשכים בינם לבודומה, ל ולטוארג, כאשר כפרים שלמים ננטשו.
כשבני הבודומה תקפו עמדות צבאיות צרפתיות בצ'אד, כבשו הצרפתים בשנת 1905 את איי אגם צ'אד בהם הם התגוררו.
שלטונם הישיר של הצרפתים באזור בול (Bol), שבלב אזור הבודומה היה מוגבל בגלל היעדר תשתיות ואנשי כוח אדם.
במהלך מלחמת העולם השנייה לא היו שם צרפתים.
רק כשאגם צ'אד נפתח לשיט בשנת 1950, הובאו לבסוף בני הבודומה תחת ממשל המדינה.
הקלאנים החשובים ביותר באזור הארכיפלג של אגם צ'אד הם הקלאנים בודג'ה (Budja), מאיבולה (Maibula), דאלה (Dalla), מייוואדג'ה (Maiwadja), גוריה (Guria), קליאה (Kelea), אורסוגנה (Orsogana) ומרנגנה (Marengana).
ראש קלאן הנבחר מכונה מאי (May).
בנוסף, הקבוצה האתנית אינה מאורגנת באופן קולקטיבי.
הדתות הנפוצות בין בני הבודומה הן אסלאם ודתות אפריקאיות מסורתיות.
פוליגמיה נפוצה, ובני הזוג בדרך כלל חיים בבית אבי הבעל.
עבור בודומה, חשובה במיוחד מבחינה כלכלית, כך גם גידול בקר, כמו גם דיג, חקלאות ומסחר, והם מציעים שירותי תחבורה עם פירוגים ו.
הבודומה ידועים במיוחד בזכות בקר הקורי שלהם, תת-מין של בקר הטאורין, שיש לו קרניים גדולות במיוחד, לעיתים בצורת בצל בשני הזוויגים.
סירות הקנים של הבודומה נקראות בשפתם קדאי (kadai).