tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן רצחו הרוצחים השכירים ויליאם ברוק וויליאם הארי את המלצרית מהמסעדה שאותה פקד לאכול פעם בשבוע ד"ר ג'קיל.
רלף בטס - ד"ר הנרי ג'קיל
מרטין בסויק - האחות גברת אדווינה הייד
ג'רלד סים - פרופסור רוברטסון
לואיס פיאנדר - הווארד ספנסר אחיה של סוזן ספנסר והאהוב של הייד
סוזן ברודריק - סוזן ספנסר אהובתו של ד"ר ג'קיל
דורותי אליסון - גברת ספנסר אמם של סוזן ושל הווארד
איוור דיאן - ויליאם ברוק, רוצח שכיר אמיתי מהעבר חברו לפשע של ויליאם הארי
טוני קלווין - ויליאם הארי רוצח שכיר אמיתי מהעבר חברו לפשע של ויליאם ברוק
פיליפ מאדוק - בייקר, האח של המעבדה לזיהוי טביעת נסיבות הרצח של הגופה, אשר ידע ושתק שד"ר ג'קיל הוא אכן הרוצח
ד"ר גולדפוט ומכונת הביקיני הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1965 בבימויו של נורמן טאורוג ובכיכובו של וינסנט פרייס.
הסרט הוא פרודיה על טרנד סרטי המרגלים ששרר בהוליווד בזמן צאתו, בייחוד עם צאת "גולדפינגר" מסדרת סרטי ג'יימס בונד.
למרות היותו בי מובי, הסרט זכה למעמד פולחני, בעיקר בשל הפסקול שלו הזכור לטובה.
וינסנט פרייס הוסיף לגלם את ד"ר גולדפוט בסדרה "עולמו המוזר והפרוע של ד"ר גולדפוט" ובסרט ההמשך "הפצצות של ד"ר גולדפוט".
ד"ר גולדפוט (בגילומו של וינסנט פרייס) הוא מדען חולה נפש שמתכנן ומייצר רובוטים דמויי אישה כדי לפתות ולשדוד אנשים עשירים.
שני טיפוסים תימהוניים, אדון אמיד ובלש כושל, מנסים לסכל את תוכניתו, במרדף ממושך אחריו ברחובות סן פרנסיסקו.
במהלך צילום סצנות המרדף, אחד מהתאורנים נהרג.
במקור הסרט היה אמור להיות מוזיקלי, אך קטעי השירה נחתכו בעריכה.
ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1941 המבוסס על הנובלה המפורסמת "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" מאת רוברט לואיס סטיבנסון (1866).
לפי הנובלה הופקו חמישה סרטים אילמים.
ב-1931 הופק סרט מדבר עם פרדריק מארץ' בתפקיד הראשי שזיכה אותו בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
חברת מטרו גולדווין מאייר קנתה את הזכויות לסרט מסרטי פרמאונט ואסרה להמשיך להפיץ אותו.
הבמאי הוא ויקטור פלמינג ששנתיים לפני כן זכה בשתי הצלחות גדולות : חלף עם הרוח והקוסם מארץ עוץ.
בתפקיד הכפול של ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד משחק ספנסר טרייסי ולצידו אינגריד ברגמן שהתפרסמה בסרט אינטרמצו והשחקנית המתחילה לנה טרנר שהתפרסמה בסרט "נערת זיגפילד".
הסצנות המפורסמות בסרט הן אלה המרוכזות בפניו של ד"ר ג'קיל שהופכים בהשפעה התרופה לפנים מפחידות ומזרות אימה של מר הייד.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על הצילום בשחור-לבן הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.
ד"ר הנרי ג'קיל (ספנסר טרייסי) הוא רופא מכובד בלונדון, מקובל בחברה הגבוהה ומאורס לביאטריקס אמרי (לנה טרנר), בתו היפה של סר ריצ'רד אמרי (דונלד קריספ).
ג'קיל עוסק במחקר רפואי המתבסס על ההנחה שבכל אדם יש צד טוב וצד רע והוא מחפש תרופה שתעזור להבין את הרוע במטרה למגר אותו בדרכים רפואיות ותאפשר לו להדחיק זמנית את הצד הטוב באישיותו של האדם.
לבסוף הוא מוצא תרופה הפועלת על ארנבים והופכת אותם מיצורים טובי מזג לחיות אגרסיביות וכן תרופת נגד המבטלת את השפעותיה.
סר ריצ'רד ועמיתיו הרופאים של ד"ר ג'קיל מתנגדים לניסוייו ורואים בהם סכנה.
סר ריצ'רד מחליט לצאת עם בתו לצרפת ולהינתק זמנית מד"ר ג'קיל.
באחד הלילות נתקל ד"ר ג'קיל בגבר התוקף בחורה.
הוא מבריח אותו ומביא אותה לחדרה.
הבחורה אייוי פירסון (אינגריד ברגמן) מודה לד"ר ג'קיל ומוכנה להתמסר לו אבל מצפונו הטוב מונע זאת ממנו.
הוא מחליט לנסות את התרופה על עצמו.
לאחר שתיית התרופה הוא רואה חזיונות, פניו משתנות, עיניו בולטות, שערותיו זקורות והוא נראה כאדם מכוער ומטיל אימה - מיסטר הייד.
הוא מגיע למועדון לילה, מעורר שם מהומה ומזהה את אייוי כמוכרת משקאות במקום.
בעזרת כספו הוא מכריח אותה להגיש לו שמפנייה ואחר כך משפיע על הבעלים לפטר אותה.
הוא מביא אותה לחדרה ומתחיל להתעלל בה פיזית ונפשית.
אייוי השבורה נפשית הולכת להתייעצות אל ד"ר ג'קיל...
הוא מבטיח לה שיטפל בעניין וידאג לכך שמר הייד לא יטריד אותה יותר.
הוא מקבל מכתב מביאטריקס המודיעה לו שהם חוזרים לאנגליה.
ד"ר ג'קיל נפגש אתם ואביה מסיר את התנגדותו לנישואים.
נראה שהכל שפיר אך לפתע משתנה ד"ר ג'קיל למיסטר הייד ללא התרופה.
הוא ממהר לחדרה של אייוי החוגגת את שחרורה ממר הייד, מטיח בה האשמות על כך שהלכה לד"ר ג'קיל וחונק אותה.
לקול זעקותיה מגיעים שכנים אך מיסטר הייד מצליח לפרוץ דרך ולהימלט.
הוא מנסה לפרוץ למעבדתו ולשתות את תרופת הנגד אך אין לו מפתח.
הוא מעביר הודעה לעמיתו ד"ר לניון (איאן הנטר) שיש לו מפתח למעבדה, שיביא לו את תרופת הנגד.
ד"ר לניון מצפה לד"ר ג'קיל אך מסרב להכניס את הייד.
הייד שותה את התרופה ולנגד עיניו המשתוממות של חברו הוא הופך לד"ר ג'קיל.
ד"ר ג'קיל הולך לארוסתו ומודיע לה כי החליט לבטל את האירוסים.
היא בוכה אך לפתע משתנה ג'קיל למיסטר הייד.
היא פורצת בזעקה ולעזרתה מגיע אביה (דונלד קריספ).
הייד מכה בו במטהו, הורג אותו ובורח כששוטרים רצים אחריו.
מיסטר הייד פורץ למעבדה, שותה את תרופת הנגד והופך שוב לד"ר ג'קיל.
ד"ר לניון מגלה לכולם את סודו.
ד"ר ג'קיל כועס עליו והופך בן-רגע למיסטר הייד, שולף סכין ומנסה לרצוח את ד"ר לניון אך זה מקדים אותו ויורה בו למוות.
מיסטר הייד צונח וברגעי גסיסתו הוא הופך שוב לד"ר ג'קיל.
ד"ר דבור היא חברת קוסמטיקה ישראלית שנוסדה בשנת 2010 בבית ג'ן.
החברה מייצרת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה ודרמוקוסמטיקה לטיפול ולטיפוח העור והשיער, המבוססים על מקורות צמחיים בלבד.
מוצרי החברה נמכרים בישראל, רוסיה, קנדה, צרפת וסין.
החברה הוקמה בשנת 2010 על ידי ד"ר זיאד דבור, בוגר תואר ראשון ברוקחות האוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות, ותואר שני ושלישי במדעי הרפואה בטכניון.
דבור הוא סא"ל במילואים, ובעברו הרוקח הצבאי הראשי.
מרצה בכיר לפרמקולוגיה וביוכימיה במכללה האקדמית צפת, ומרצה מן החוץ בפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי.
דבור שימש חבר בוועדת סל הבריאות, דירקטור במכון חקר הימים והאגמים, יו"ר ועדת פיתוח תרופות בלתי קונבנציונליות, חבר בוועדות שונות באגף לשעת חירום במשרד הבריאות.
מפעל הקוסמטיקה של מעבדות ד"ר דבור נמצא ביישוב בית ג'ן, ומייצר מוצרי קוסמטיקה המופקים מצמחי מרפא הגדלים בגינה ענקית במפעל.
במפעל מועסקות נשים בלבד, רובן ככולן מהמגזר הדרוזי.
חברת ד"ר דבור אומצה על ידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות שמפיצה את המוצרים בבתי מרקחת ברחבי ישראל, במרכז המבקרים ובאתר האינטרנט של החברה.
החברה עוסקת במחקר, פיתוח וייצור תכשירים לטיפול וטיפוח העור והשיער.
במסגרת פעילות זו פותחו בחברה עשרות מוצרים לאנטי-אייג'ינג, יובש עור, תסמיני פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער, אקנה, הגנה מקרני השמש ועוד.
מעבדות ד"ר דבור הוכרו על ידי משרד החינוך כגוף חקר בלתי פורמלי התומך בחקר מדעי.
בשל מגפת הקורונה נוספו לפיתוח ולייצור מוצרי חיטוי והיגיינה, כולל חיטוי ציוד רפואי ומשטחים המשמש מעבדות קורונה.
חברת ד"ר דבור היא חברה משפחתית בבעלות משפחת דבור, מהכפר הדרוזי בית ג'ן.
לחברה 80 מוצרים רשומים ומאושרים במשרד הבריאות לאנטי-אייג'ינג, פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער ועוד.
החברה פיתחה תכשיר רפואי ממקור צמחי לטיפול בפסוריאזיס, אשר נרשם כפטנט והמוצר קיבל את אישור רשויות הבריאות הקנדיות.
תכשירים רפואיים לבעיות עור שונות
סבונים משמן זית וצמחי מרפא
חביב הקהל בתחרות עסקים קטנים של ynet, בנק הפועלים, וידיעות אחרונות לעסקים קטנים
חברה בעלת תרומה חברתית ייחודית – החממה לעסקים חברתיים 360 - בראשות תמיר פרדו
פרס ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בנושא ספר תרופות
אות יקיר עולם, מרכז חינוך ליאו באק, חיפה
ד"ר ג'קיל ומר הייד הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1931 בבימויו של רובן ממוליאן, על פי תסריט מאת פרסי הית' וסמואל הופנגרדנר המבוסס על המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד.
בסרט מככבים פרדריק מארץ', מרים הופקינס ורוז הוברט.
הסרט מתאר את סיפורו של ד"ר הנרי ג'קיל, רופא מכובד, שמבצע ניסויים מדעיים שהופכים אותו לאדוארד הייד, דמות אכזרית ואלימה.
הסרט הופק בתקציב של 535 אלף דולר והכניס 1.25 מיליון דולר.
הסרט מתחיל עם ד"ר הנרי ג'קיל, רופא מכובד בעיר לונדון, שמאמין שניתן להפריד בין הטוב והרע שבאדם באמצעות תרופה כימית.
הוא מתנסה בתרופה זו על עצמו והופך לראשונה לדמות הפראית ונוטפת הרוע אדוארד הייד.
כמר הייד, ג'קיל משחרר תשוקות אפלות שהוא חבוי בתוכו, ומתחיל לחיות חיים כפולים שמובילים לעימותים מסוכנים.
הוא מתאהב באייבי פירסון, זמרת במועדון לילה, אך יחסיהם מסתבכים כשהיא מגלה את האמת על שני הפרצופים שלו.
ככל שהופכות התחלופות בין ג'קיל להייד תכופות יותר, ג'קיל מאבד שליטה על השינוי, מה שמעמיד את חייו האישיים והמקצועיים בסיכון.
הסרט מסתיים בקרב פנימי קשה שבו ג'קיל נאבק לנסות לחזור ולהיות דמותו הטובה, אך גורלו נקבע בצעד האחרון של מאבקו.
פרדריק מארץ' בתפקיד ד"ר ג'קיל / מר הייד - רופא הופך לדמות אפלה
מרים הופקינס בתפקיד אייבי פירסון - זמרת במועדון לילה
רוז הוברט בתפקיד מיוריאל קרו - ארוסתו של ד"ר ג'קיל
הולמס הרברט בתפקיד ד"ר ג'ון לניאון - חברו של ג'קיל
באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 92% בהתבסס על 37 ביקורות.
הקונצנזוס באתר: "סרט אימה קלסי שעומד במבחן הזמן עם משחק מרשים של פרדריק מארץ'."
דוקטור אודיסיאה היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה רפואית שנוצרה על ידי ראיין מרפי, ג'ון רובין בייץ וג'ו בייקן עבור רשת ABC.
מככבים בה ג'ושוע ג'קסון, פיליפה סו, דון ג'ונסון ושון טיל.
הסדרה הוקרנה בבכורה ברשת ABC ב-26 בספטמבר 2024. מאוחר יותר היא הפכה זמינה לסטרימינג בהולו.
ביוני 2025 פורסם כי הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת.
מקס, רופא חדש על סיפון ספינת תענוגות יוקרתית והצוות הקטן אך המקצועי שלו מטפלים במקרים רפואיים ייחודיים (ואחד בשני) במעמקי האוקיינוס.
ג'ושוע ג'קסון – ד"ר מקס בנקמן
פיליפה סו – האחות אייברי מורגן
שון טיל – האחות טריסטן סילבה
דון ג'ונסון – קפטן רוברט מאסי
מרקוס עמנואל מיטשל – ספנסר מונרו
לורה הרייר – ויויאן מונטגומרי
רייצ'ל דראטץ' – באני רובנס
טום מקגוון – ברט רובנס
קורד אוברסטריט – סיפיליס סם
ג'ינה גרשון – לינור לורן
ג'סטין ג'דליקה – קן הבובה
קונסטנס מארי – קרוליין פון דרייזן
איימי סדריס – בת'ני וולס
מרגרט צ'ו – ג'ודי ריבה
קייט ברלנט – אגנס סימקין
קלסי בלריני – ליסה פרסונס
מרגו מרטינדייל – אלן פרסונס
ג'ון סטיימוס – קרייג מאסי
בוב דה דראג קווין – מרשה
לורטה דיווין – ג'יל מנפורט
פרד מלמד – ג'רי מנפורט
אדריאן פאליצקי – ד"ר ברוק ליין
אנג'לה באסט – אתנה גרנט-נאש, סמלת סיור של LAPD מ-מוקד 911
דיאנה אגרון – קתרין מאסי הצעירה
ג'סי ג'ונסון – רוברט מאסי הצעיר (ג'סי ג'ונסון הוא בנו האמיתי של דון ג'ונסון)
ביוני 2025 דווח כי הסדרה לא תחזור לעונה שנייה, כאשר אפשרויות ההעסקה של צוות השחקנים יפוגו בקרוב ולא חודשו.
הסדרה לא בוטלה רשמית, אך השחקנים שוחררו לפרויקטים אחרים וצוות ההפקה כבר עבר לעבוד על פרויקטים נוספים.
אתר אגרגטור הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 63% עם דירוג ממוצע של 5.2/10, בהתבסס על 8 ביקורות מבקרים.
Metacritic, המשתמשת בממוצע משוקלל, קיבלה ציון של 66 מתוך 100 על סמך 5 מבקרים, מה שמצביע על ביקורות "טובות בדרך כלל".
הסדרה הפכה לבכורת הדרמה הנצפית ביותר של ABC בארבע שנים, משכה 7.59 מיליון צופים בסך הכול בצפייה ישירה.
היא החזיקה במקום הראשון ברשימת "15 המובילים היום" של הולו במשך שלושה ימים רצופים, ונשארה במקום זה נכון ל-30 בספטמבר 2024. הסדרה משכה מאוחר יותר 13.6 מיליון צופים חוצי פלטפורמות בשבוע הראשון שלה.
+שנהמסגרתקטגוריהמועמד/יםתוצאהסיכומין2025טקס פרסי גילדת המאפרים ומעצבי השיער בהוליוודפרס האיפור העכשווי הטוב ביותר – סדרה מוגבלת או מיני-סדרה"ד"ר אודיסיאה"
ד"ר הוליווד הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1991, בבימויו של מייקל קאטון-ג'ונס ובכיכובו של מייקל ג'יי פוקס.
הסרט מבוסס באופן רופף על ספרו של ניל ב.
Again?, ומשלב אלמנטים של הומור, רומנטיקה וסאטירה על החיים בעיירה קטנה לעומת החלום ההוליוודי.
הסרט זכה לביקורות מעורבות אך הפך עם השנים לקלאסיקה קומית קלילה, הודות לקסמו של פוקס ולמסר האנושי של הסרט.
הסרט עוקב אחר ד"ר בנג'מין סטון (מייקל ג'יי פוקס), רופא צעיר ושאפתן שחולם לעבוד כמנתח פלסטי בלוס אנג'לס.
בדרכו לראיון עבודה, הוא נקלע לתאונת דרכים בעיירה הכפרית גריידי שבדרום קרוליינה, ופוגע בגדר של תושב מקומי.
כעונש, הוא נאלץ לבצע שירות קהילתי כרופא בעיירה.
בתחילה, בנג'מין מתקשה להסתגל לחיי הכפר האיטיים ולתושביו האקסצנטריים, אך עם הזמן הוא מפתח קשרים עם המקומיים, כולל רומן עם ויאלולה ("לו") (ג'ולי וורנר), נהגת אמבולנס מקומית ואם חד-הורית.
הסרט מציג את המסע של בנג'מין ממנתח יהיר עם חלומות תהילה לאדם שמגלה את ערכם של קהילה, פשטות וחיבור אנושי.
פוקס – ד"ר בנג'מין "בן" סטון, מנתח צעיר ושאפתן
ג'וליה וורנר – ויאלולה/"לו", נהגת אמבולנס חופשייה ואם חד-הורית, סטודנטית למשפטים
ברנרד יוז – ד"ר אורליוס הוג, רופא קשיש וממורמר בגריידי
וודי הרלסון – האנק גורדון, סוכן ביטוח מקומי בגריידי
דייוויד אוגדן סטיירס – ראש העיר ניק ניקולסון, ראש העיירה ובעלי בית הקפה המקומי
פרנסס סטרנהגן – ליליאן, חברה בוועדת הקבלה של גריידי
ברידג'ט פונדה – ננסי לי ניקולסון, בתו של ניק ניקולסון
מל וינקלר – מלווין, מכונאי האחראי לתקן את מכוניתו של בן
רוברטס בלוסום – השופט אוונס, השופט שגוזר על בן שירות קהילתי
מייקון מקאלמן – אוברי דרייפר
הסרט הופק על ידי אולפני וורנר ברוס, עם תסריט מאת פיטר ס.
סימן, ג'פרי פרייס ודניאל פיין.
הצילומים התקיימו בעיקר בדרום קרוליינה ובפלורידה, כאשר העיירה מיקונופי שבפלורידה שימשה כתפאורה לעיירה הבדיונית גריידי.
המראה הפסטורלי של המקום תרם לאווירה החמימה של הסרט.
המוזיקה לסרט הולחנה על ידי קרטר בורוול, והיא משלבת נגיעות של מוזיקה כפרית עם תזמור קלאסי.
עם צאתו, הסרט זכה לביקורות מעורבות.
המבקרים שיבחו את הכימיה בין פוקס וורנר ואת הקסם של הדמויות המשניות, אך חלקם טענו כי הסרט צפוי מדי וחסר חדשנות.
הסרט הרוויח כ-51 מיליון דולר בקופות בארצות הברית, והיה להצלחה מסחרית בינונית.
עם השנים, הסרט זכה למעמד של קלאסיקה קומית, במיוחד בקרב מעריצי מייקל ג'יי פוקס, והוא נתפס כסרט שמייצג את רוח שנות ה-90 המוקדמות.
"דוקטור הוליווד" הפך לסרט שמייצג את הניגוד בין החלום האמריקאי של הצלחה בעיר הגדולה לבין ערכי הקהילה והחיים הפשוטים.
הסרט השפיע על יצירות מאוחרות יותר שחקרו נושאים דומים, והוא מוזכר לעיתים כמקור השראה לקומדיות רומנטיות המתרחשות בעיירות קטנות.
בנוסף, הסרט הציג את וודי הרלסון בתפקיד משני, שהיה אחד מתפקידיו הראשונים בקולנוע והוביל לקריירה מוצלחת.
לפני צאת הסרט ב-1991, מייקל ג'יי פוקס כבר היה כוכב מוכר בזכות תפקידו כמרטי מקפליי בטרילוגיית חזרה לעתיד ובסדרה קשרי משפחה.
תפקידו כד"ר בנג'מין סטון חיזק את מעמדו כשחקן ראשי בקומדיות רומנטיות, אם כי הסרט לא נחשב לנקודת מפנה בקריירה שלו.
לעומת זאת, וודי הרלסון, שהיה בתחילת דרכו והופיע בסדרה חופשי על הבר בתפקיד משני, זכה לחשיפה משמעותית יותר בזכות תפקידו כהאנק גורדון.
הסרט היה אחד מתפקידיו הקולנועיים הראשונים והיווה קרש קפיצה לקריירה מוצלחת, שכללה תפקידים בסרטים כמו רוצחים מלידה והצעה מגונה.
ברידג'ט פונדה הייתה בתחילת קריירת המשחק שלה ב-1991, עם תפקידים קטנים בסרטים כמו הסנדק 3. תפקידה כננסי לי ב"דוקטור הוליווד" סייע לה לבסס את מעמדה כשחקנית צעירה מבטיחה, והוביל לתפקידים בולטים בסרטים כמו רווקה לבנה וג'קי בראון.
לעומתה, , שגילמה את לו, לא זכתה לפריצה משמעותית לאחר הסרט, והמשיכה בעיקר בתפקידים משניים בסרטים וסדרות טלוויזיה.
ג'ורג' המילטון, שחקן ותיק ומפורסם עוד משנות ה-60, הביא לסרט את מעמדו ככוכב הוליוודי מבוסס, ותפקידו כד"ר הלברסטום היה תוספת קומית שמשכה קהל בזכות המוניטין שלו.
הסרט, אם כן, שימש כבמה לשילוב בין כוכבים מבוססים כמו פוקס והמילטון, שחקנים בתחילת דרכם כמו הרלסון ופונדה, ודמויות משנה כמו וורנר, שהוסיפו לקסם הקומי של היצירה.
בעוד שהסרט לא היה נקודת מפנה עבור כל השחקנים, הוא תרם לבניית הקריירה של חלקם והפך לחלק בלתי נפרד מהפילמוגרפיה שלהם.
ד"ר פיל היא תוכנית אירוח אמריקנית שנוצרה על ידי אופרה ווינפרי ומנחה התוכנית הפסיכולוג ד"ר פיל מק'גרו, אשר שודרה בין השנים 2002–2023.
התוכנית עסקה במתן עצות לשיפור החיים, ומתבססת על ניסיונו של ד"ר פיל כפסיכולוג קליני.
נושאי התוכנית כללו הורדה במשקל, תוכניות כספיות, בעיות בזוגיות, גידול ילדים וכדומה.
ד"ר פיל ידוע כמאחד משפחות, ומשפחות המשתתפות בתוכניתו נתבקשו למלא אחר הכללים שהוא נתן.
בישראל, התוכנית שודרה בערוץ yes stars base בשנים 2009–2015, ושודרה בעבר ב-HOT בערוצים HOT3 ו-HOT Family.
תוכנית האירוח של ד"ר פיל שודרה לראשונה ב-30 בנובמבר 2002. קודם להפיכתה לתוכנית עצמאית, הייתה לד"ר פיל פינה "ימי שלישי עם ד"ר פיל" בתוכניתה של אופרה וינפרי, שזכתה להצלחה רבה.
בשנת 2007 פיל מק'גרו היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית המנחה הטוב ביותר של תוכניות אירוח.
התוכנית שודרה במשך 21 עונות עד לסיומה ב-25 במאי 2023.
טרוויס ליין סטורק שהתארח בתוכנית מספר פעמים בהמשך החל להנחות תוכנית משלו "הרופאים" שמהווה ספין אוף של התוכנית "ד"ר פיל".
בעונה ה-35 של התוכנית רחוב סומסום התווספה הדמות "Dr.
Feel" אשר מבוססת על מק'גרו.
בתוכנית סאטרדיי נייט לייב דמותו של ד"ר פיל שולבה במספר מערכונים בהם וויל פרל גילם את ד"ר פיל.
בפרק של סדרת האנימציה פיניאס ופרב הייתה פרודיה לד"ר פיל בה הדמות נקראה ד"ר פילבטר (Feelbetter).
בתוכנית חברים צ'נדלר ומוניקה מתווכחים וצ'נדלר שואל את מוניקה "לא ראית את התכנית של ד"ר פיל שהקלטתי לך?"
ד"ר נוֹ , הוא ספר מאת הסופר איאן פלמינג שיצא לאור בשנת 1958, העוסק בעלילותיו של סוכן הריגול ג'יימס בונד.
על ספר זה התבסס סרט קולנוע בעל אותו שם, בכיכובו של השחקן שון קונרי, שיצא לאקרנים ב-1962.
בשנת 1990 תורגם הספר לעברית בידי עמנואל לוטם ויצא בהוצאת הספרים זמורה-ביתן.
בשנת 2008 תורגם מחדש על ידי אסף כהן ויצא לאור על ידי הוצאת ידיעות ספרים.
בספר זה הטיל M, ראש השירות החשאי הבריטי שבעברו שירת כקצין בכיר בצי המלכותי על ג'יימס בונד, המבצע הטוב ביותר בשירות החשאי הבריטי, שזה עתה החלים מפציעה, לבצע משימה "קלה" בג'מייקה זאת על מנת לוודא כי הוא כשיר לשוב לשירות פעיל.
בונד נדרש לחקור את נסיבות היעדרותם של ג'ון סטרנגווייז ומרי טרובלאד, איש השירות החשאי הבריטי באי וסגניתו.
במלחמת העולם השנייה שירת בונד כקצין בצי הבריטי וטיפס עד לדרגת קומנדר ושירת ביחידת "הקומנדו ה-30".
מספרו של בונד, אותו קיבל בשנת 1952, מורכב מהקידומת "00", המסמנת רישיון להרוג תוך כדי עבודה ומהספרה 7, שנלקחה ממספר קו האוטובוס שהוביל למשרדו של פלמינג.
עם הגעתו לג'מייקה הצטרף אליו קוורל, עוזרו הנאמן, והוא הבחין כי עוקבים אחר כל מעשיו.
עד מהרה התברר לבונד ולבחורה הצעירה והמושכת שנלוותה אליו, האני ריידר, כי באי המבודד קראב-קי שבים הקאריבי זמם לו ד"ר ג'וליוס נו, מתבודד מרושע בעל צבתות מכניות המשמשות לו בתור ידיים ובעל משיכה סדיסטית לכאב, תוכנית שטנית.
ד"ר נו הקים באי פרויקט בשיתוף המודיעין הסובייטי, המשבש באמצעות אותות רדיו את מערכות הטילים המונחים שבוחנים אנשי משרד ההגנה האמריקני באי סמוך.
מטרתו הסופית של הפרויקט היא להצליח להשתלט על מערכת הנחיה של הטיל בעת שיגורו כדי לשנות את יעדו כך שיפגע בערים בארצות הברית גופא.
כאשר שלום העולם החופשי מוטל על הכף נדרש בונד לסכל את מזימתו של ד"ר נו.
ד"ר נו היה הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
מבחינה מסחרית, הסרט הפך להיות הסרט החמישי הרווחי ביותר בבריטניה, והסרט הצליח מסחרית גם בשאר אירופה.
"נעשתה גרסה פרודית על ד"ר נו .
הד"ר שגולם שם על ידי מוני מושונוב היה מדען מרושע שעסק בבוטניקה.
בסדרה " מתי בלש מתמטי " שמו של הנבל בסדרה היה "ד"ר לא" (שם מעוברת של ד"ר נו) וגולם שם על ידי דובי גל.
בסדרה "הרעשנים" אויבו של סוכן הביון "דייוויד סטיל" הוא ד"ר סנו (באנגלית, שלג) שהוא יצור דמוי יטי.
ד"ר קווין, רופאה במערב היא סדרת דרמה טלוויזיונית אמריקאית אשר שודרה ברשת CBS בארצות הברית מ-1 בינואר 1993 ועד ל-16 במאי 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2.
הסדרה מתחילה בשנת 1867 ומתמקדת ברופאה מבוסטון, מסצ'וסטס בשם מיקלה קווין (אותה מגלמת ג'יין סימור).
אחרי מות אביה, ד"ר קווין עוברת לעיירה קטנה בקולורדו בשם קולורדו ספרינגס על מנת לעסוק ברפואה.
היא מתיידדת עם סאלי (אותו מגלם ג'ו לנדאו), המקורב לאינדיאנים, ונעזרת במיילדת והשותפה שלה במרפאה, שרלוט קופר (אותה מגלמת דיאן לאד).
בהמשך, נחש ארסי מכיש את שרלוט.
לפני מותה, שרלוט מבקשת ממיקלה שתטפל בשלושת ילדיה - מת'יו, קולין ובריאן.
בעקבות זאת, ד"ר קווין עוברת למגורי קבע בעיירה ומסתגלת לחיים החדשים כאם לשלושה ילדים.
במהלך הסדרה נרקמת מערכת יחסים בינה לבין סאלי, עד שלבסוף אלה נישאים ונולדת להם בת.
לאורך הסדרה, ד"ר קווין מנסה להסתגל לחיים בעיירה השונה מהסביבה המודרנית בה הייתה רגילה לחיות, ונחושה להוכיח לתושבי המקום, אשר אינם סבורים כי נשים יכולות לעסוק ברפואה, כי הם טועים ושאל להם להפלות נשים.
במשך שש עונותיה הסדרה עסקה במגוון רחב מאוד של נושאים, כמו גזענות, התמודדות עם מחלה, אהבה, נישואין, מיניות, כסף ויחסים בין הורים לילדים.
מלבד מיקלה הסדרה עוסקת בחייהם של הרבה אנשים.
כבר בתחילת הסדרה, מת'יו קולין ובריאן נקשרים אל מיקלה מאוד, והצעירים אף קוראים לה אמא.
הסדרה מלווה את שלושתם לאורך השנים.
מת'יו עומד להתחתן עם אינגריד, שמתה מכלבת.
הוא הופך להיות שריף, ובסוף הסדרה לומד להיות עורך דין.
קולין עוזרת למיקלה במרפאה ומחליטה ללמוד להיות רופאה.
בפרק הסיום של הסדרה היא מתחתנת עם בחיר ליבה, הרופא אנדרו (בסרט השני, מתגלה כי קולין זכתה ללמוד רפואה בהרווארד, כסוג של ניסיון של נשים להיות רופאות.
היא זוכה בציונים הגבוהים ביותר מבין המסיימים).
בריאן מגלה את אהבתו לכתיבה, ומסייע לדורותי ג'ניגנס, (אלמנה, שברחה מבעלה המכה, והוא מת משתיית יתר) לכתוב את העיתון של העיר.
ג'יין סימור - ד"ר מיקלה קווין
ג'ו לנדאו - ביירון סאלי
צ'אד אלן - מת'יו קופר
אריקה פלורס - קולין קופר (עד אמצע העונה השלישית)
ג'סיקה באומן - קולין קופר קוק (החל מאמצע העונה השלישית)
שון טובי - בריאן קופר
ד"ר פפר (Dr Pepper) הוא משקה מוגז אמריקאי המשווק כבעל טעם ייחודי.
המשקה נוצר בשנות ה-80 של המאה ה-19 על ידי צ'ארלס אלדרטון בעיר וייקו בטקסס ונמכר לראשונה בשנת 1885. ד"ר פפר החל להיות משווק ברחבי ארצות הברית בשנת 1904. בתחילת המאה ה-21 נמכר המשקה אף באירופה, אסיה ודרום אמריקה.
למשקה גרסה ללא סוכר, דיאט ד"ר פפר, וכן שורה של טעמים נוספים תחת אותו מותג, אשר שווקו לראשונה בשנת 2000. ד"ר פפר הוא המשקה הקל הפופולרי הוותיק ביותר הנמכר כיום בעולם.
על פי נתוני משרד הפטנטים האמריקאי הבקשה להכרה במשקה ד"ר פפר הוגשה ב-1 בדצמבר 1885, שנה בטרם הוגשה הבקשה למשקה קוקה-קולה.
בשנת 1904 הוא החל להיות משווק ברחבי ארצות הברית, בעת התערוכה העולמית של סנט לואיס שנערכה בשנת 1904. המשקה שווק כמשקה מוגז חדש המורכב מ-23 טעמים.
את המשקה המציא רוקח יליד ברוקלין בשם צ'ארלס אלדרטון אשר עבד בבית מרקחת בעיר וייקו בטקסס.
תחילה הוא הציע לבעל בית המרקחת לטעום מן המשקה והאחרון אהב את הטעם.
הקונים בבית המרקחת שמעו על המשקה מפה לאוזן והחלו מבקשים את משקה ה"ווייקו".
אלדרטון מסר את נוסחת המשקה לבעל בית המרקחת מוריסון וזה כינה אותו בשם ד"ר פפר.
מקור שמו של המשקה אינו ברור וקיימות השערות רבות בעניין זה.
אחת מהן היא כי נקרא על שם אנזים הקיבה פפסין.
מסמכים שהתגלו בשנת 2009, ואשר מקורם ככל הנראה בבית המרקחת שבו נרקח לראשונה המשקה, תומכים בהשערה זו.
דוגמת משקאות מוגזים רבים אחרים בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ד"ר פפר שווק כמשקה הממריץ את פעילות המוח ומעניק אנרגיה.
על פי השערה נוספת באשר למקור שמו, תכונות נטענות אלה הן שהיוו מקור לשם.
יש אף המשערים כי המשקה נקרא לכבודו של ד"ר פפר אמיתי כלשהו.
המשקה מופץ על ידי Keurig Dr Pepper, קוקה קולה ופפסיקו בהתאם לזכיינות אזורית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נקשר שמו של המשקה במאבקים משפטיים.
בשנת 1995 הנציבות הפדרלית למסחר בארצות הברית מנעה מיזוג בין חברת קוקה-קולה לבין ד"ר פפר.
ההחלטה התקבלה על יסוד ההנחה כי משקה ד"ר פפר משתייך לסוג משקאות מוגזים ייחודי, בעל טעם "פפר", ולא בטעם קולה, ולכן קוקה-קולה מנסה לרכוש מונופול בתחום משקאות מוגזים אלה.
לאחר כישלון ניסיון המיזוג בין ד"ר פפר לקוקה-קולה, התמזגו חברות ד"ר פפר וסבן אפ ויצרו את תאגיד Dr Pepper/Seven Up Inc.
לאחר מיזוג זה רכשה חברת קוקה-קולה את רוב זכויות שיווק המשקה מחוץ לתחומי ארצות הברית.
בשנת 1996 הייתה חברת ד"ר פפר מעורבת שוב בסכסוך משפטי בנושא הגבלים עסקיים לאחר שהנהלת קבוצת הפוטבול דאלאס קאובויס הואשמה בכך שכרתה עם החברה הסכמים בניגוד לחוזים המחייבים של ליגת ה-NFL.
בישראל נמכר ד"ר פפר מ-1997 ובמשך תקופה ארוכה קשה היה להשיגו.
לאחר מכן החלו לשווק את המשקה מחדש בחלק מחנויות הנוחות בתחנות הדלק ובכל סניפי רשת המרכולים "טיב טעם".
כמו כן, ניתן להשיג את המשקה במרכולים שונים ברחבי הארץ.
לוקאס גוטוואלד , המוכר בשם הבמה שלו ד"ר לוק (Dr.
Luke), הוא מפיק, פזמונאי ונגן יהודי-אמריקאי.
לוק החל את הקריירה שלו ב-1997, כשהחל לנגן בתזמורת התוכנית הטלוויזיה סאטרדיי נייט לייב שם ניגן במשך עשר שנים.
במהלך הקריירה שלו הפיק וכתב סינגלים מצליחים לאמנים ידועים, בהם בריטני ספירס, הבקסטריט בויז, קייטי פרי, קאשה, אבריל לאבין, מיילי סיירוס ו-B.o.B.
כתב והפיק את "Just Want You to Know" עבור בקסטריט בויז
כתב והפיק "Break You" עבור מריון רייבן
כתב והפיק את "Let U Go" עבור אשלי פרקר אנג'ל
כתב והפיק את "Nothing in This World" עבור פריס הילטון
כתב והפיק את "I Don't Think So" עבור קליס
כתב והפיק את "About You Now" עבור שוגאבייבז
הפיק את "This Boy's Fire" עבור סנטנה וג'ניפר לופז
הפיק גרסת כיסוי ל-"About You Now" שכתב, עבור מירנדה קוסגרוב בשביל הסדרה "iCarly"
כתב והפיק את "G-Slide (Tour Bus)" עבור ליל מאמא
כתב והפיק את "Circus" עבור בריטני ספירס
כתב והפיק את "Right Round" עבור פלו ריידה וקשה
הפיק את "So Human" עבור ליידי סובריין
כתב והפיק את "" עבור מיילי סיירוס
כתב והפיק את "I'm Your Daddy" עבור ויזר
כתב והפיק את "For Your Entertainment" עבור אדם למברט
כתב והפיק את "Kissin U" עבור מירנדה קוסגרוב
כתב והפיק את "Shots After Shots" עבור ת'רי 6 מאפיה
כתב והפיק את "My First Kiss" עבור וקשה
הפיק את "Magic" עבור B.o.B
כתב והפיק את "Hey" עבור ליל ג'ון
הפיק את "Dynamite" עבור טאיו קרוז
כתב והפיק את "You Make the Rain Fall" עבור קווין רודולף
הפיק את "We R Who We R" ו-"Blow" עבור קשה
כתב והפיק את "Price Tag" עבור ג'סי ג'יי
הפיק את "Part of Me", "Wide Awake" עבור קייטי פרי
הפיק את "Rock Me" עבור ואן דיירקשן
כתב את "Fall Down" וכתב והפיק את "Geekin" עבור ויל.איי.אם
הפיק את "Ooh La La" עבור בריטני ספירס
הפיק את Wrecking Ball עבור מיילי סיירוס
הפיק את "Roar", "Dark Horse" עבור קייטי פרי
כתב והפיק את "Pills n Potions" עבור ניקי מינאז'
הפיק את "Ain't Your Mama" עבור ג'ניפר לופז
ד"ר פישר היא קבוצת חברות פרמצבטיקה וקוסמטיקה רב-לאומית שנוסדה בישראל.
מעבדות התשלובת פועלות במגוון תחומים תוך התבססות על טכנולוגיה וידע פרמצבטיים.
נכון לשנת 2025, מונה תשלובת מפעלי ד"ר פישר כ-700 עובדים.
מדי חודש מייצרת התשלובת כ-5 מיליון יחידות של מוצרים שונים, ביניהם מוצרים לטיפול בעור, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה ותוספי תזונה.
מלבד המוצרים הנמכרים בישראל, משווקת תשלובת ד"ר פישר את תכשיריה לכ- 30 מדינות ברחבי העולם.
תשלובת מפעלי ד"ר פישר נוסדה בשנת 1965 על ידי דבורה ואלי פישר.
ד"ר אלי פישר, בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קליפורניה בארצות הברית, פיתח תרופה לטיפול במחלת העיניים גלאוקומה כבר בעבודת הדוקטורט שלו.
המפעל ייצר תרופות למחלות עיניים ועור.
80% ממכירות המפעל היו של פיתוחים ישראליים.
המפעל הכניס את השימוש בבקבוקי פלסטיק לטיפות עיניים.
כן פותח במפעל תרופה בשם אונקוזן לטיפול בעיוורון הנהרות.
בשנת 1969 נפתח במפעל אגף חדש לייצור ארוסולים.
בשנת 1975 החל פיתוח וייצור תרופות ותכשירים לטיפול בעור ללא מרשם רופא ובהם סדרת תכשירים לטיפול בתינוקות.
בפתח מלחמת יום כיפור, הסתיים פיתוח סדרת פולידין לטיפול בפצעים אשר סייעה לפצועי המלחמה.
בשנת 1982, בתום עשר שנות מחקר בנושא סכנות החשיפה לשמש, החלו לייצר את סדרת תכשירי אולטרסול להגנה מהשמש.
תכשירי אולטרסול היו הראשונים בארץ ובין הראשונים בעולם אשר הגנו מפני קרינת UVA בנוסף לקרינת UVB.
בשנת 1993 הוקמה רשת Body-Shop Israel - רשת חנויות קוסמטיקה טבעית, המונה, נכון ל-2025, 55 חנויות.
בשנת 1996 רכשה תשלובת ד"ר פישר מפעל לייצור מגבונים לחים בגליל.
בשנת 1995 זכו דבורה וד"ר אלי פישר בפרס התעשייה הישראלי.
בשנת 1999 קבלה תשלובת ד"ר פישר את תו תקן משרד הבריאות האמריקאי FDA, ובשנת 2000 השלימה החברה תהליך בניית זהות תאגידית, שבמסגרתו שונה לוגו החברה.
תשלובת ד"ר פישר מקיימת פעילות אחריות חברתית במסגרת פעילותה העסקית.
בשנת 2007 יוסדה קרן לזכרה של דבורה פישר, מייסדת התשלובת לצד ד"ר אלי פישר, שבמסגרתה נתרמים תכשירים וסכומי כסף לעמותות נזקקות.
בנוסף, התשלובת ועובדיה פעילים ב"ילדים בסיכוי - המועצה לילד החוסה".
בשנת 1975 נרכשה חברת סימפא קוסמטיקה
בשנת 1975 נרכשה חברת גלמא לתרופות
בשנת 1990 נרכש מכור תעשיות הזיכיון (סוכנות הלטיס) לייצור ושיווק מוצרי "הלן קרטיס".
ב-1996 נרכשה "הלן קרטיס" על ידי תאגיד יוניליבר ומפעלי ד"ר פישר איבדו את הזיכיון
בשנת 1992 נרכש מפעל תרופות בקליפורניה - TI Pharmaceuticals
בשנת 1996 נרכשה יצרנית המגבונים חברת אפאר
תרופות ותכשירים טיפוליים לעור ולעיניים
תכשירים המיועדים לטיפול בתינוקות וילדים
ד"ר פומרנץ הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אסי דיין, שיצא לאקרנים בשנת 2012. זהו סרטו האחרון של דיין כבמאי.
הסרט מתאר את ד"ר יואל פומרנץ (אסי דיין), פסיכולוג קליני בערוב ימיו המקצועיים והאישיים, שחי עם בנו, יואב (מיכאל הנגבי), בעל תסמונת אספרגר העובד כפקח חניה.
השניים מתפקדים לכאורה ושורדים את חייהם בדוחק ובדחק, אך הפער בין חייהם היומיומיים ותפקודם האישי והחברתי הנורמטיבי הולך וגדל לאורך העלילה ומהווה את מוקד הסרט, הן מבחינת ההומור המקברי והן מבחינת המסר האקזיסטנציאליסטי שמלווה אותו - "החיים הם מחלה עם 100% תמותה", מסביר ד"ר פומרנץ למטופליו האובדניים.
רעיונות אלו מושפעים מחייו האישיים של השחקן והבמאי אסי דיין, המגלם את גיבור הסרט, במיוחד לגבי סוגיית ההתאבדות והקשר שלה למידת התמיכה החברתית או הבדידות והניכור הבינאישי בחיים, שעימם מתמודדים כל גיבורי הסרט.
שחקנים בולטים נוספים בסרט הם רבקה מיכאלי, שלמה וישינסקי, יוסף כרמון, שמיל בן ארי, שלמה בר-שביט, יבגניה דודינה, צופית גרנט, לוסי דובינצ'יק ואושיק לוי.
קשיש בשם ולדק נוסבאום (שלמה בר-שביט) מגיע לטיפול פסיכולוגי אצל ד"ר יואל פומרנץ (אסי דיין), פסיכולוג קליני בערוב ימיו המקצועיים והאישיים המתגורר רמת אביב ג'.
נוסבאום מגיע לד"ר פומרנץ עקב הפרעת דחק פוסט-טראומטית שהחלה עקב מות הוריו, אחותו ציפי, אחיו גרי ומשפחתו: בלה אשתו ובתם נדיה – בצומת מסובים באוגוסט 2005. במהלך הטיפול נכנס לחדר בנו של פומרנץ, יואב (מיכאל הנגבי), בעל תסמונת אספרגר העובד כפקח חניה.
יואב מספר לאביו שהוא מועמד לזכייה בתחרות הפיקטיבית "פקח נולד" והעלאה לדרגת "רב-פקח".
לבסוף הוא עוזב את החדר והטיפול נמשך.
פומרנץ מייעץ לנוסבאום ללכת לבית החולים איכילוב ובילינסון ולראות שם את חדרי המתים, ללכת לבתי קברות, ובפרט לבית העלמין הדרום שבחולון ואף לצומת מסובים, למקרה שתהיה שם תאונת דרכים, על מנת לשחזר את הטראומה המקורית.
לאחר שהטיפול מסתיים ונוסבאום הולך, נוסע פומרנץ באוטובוס למקום עבודתו, חברת ענ"א (ראשי תיבות של "עזרה נפשית אקספרס").
זמן קצר לאחר הגעתו מקבל פומרנץ טלפון משירה גור (ענת וקסמן).
גור מספרת ששכנה, יוסי שרמן (שמיל בן ארי), קצין צה"ל בדרגת סגן אלוף, ניסה להתאבד בקפיצה ממרפסת ביתו, אך נפל על מתלה כביסה.
בהמשך מקבל פומרנץ טלפון מאדם נוסף, יצחק בר-נר (שלמה וישינסקי), מפיץ כרזות של סרטים מטעם עיריית תל אביב-יפו שפוטר מעבודתו.
בר-נר מספר לפומרנץ על רצונו להתאבד, עקב היותו מובטל, פרידתו מאשתו שבגדה בו עם מציל מבת ים ושהותה הממשוכת של בתו בהודו, ומבקש ממנו עזרה.
פומרנץ מבקש מבר-נר לזוז מאדן החלון ומציע לו לבוא אליו לטיפול.
אחר כך מטלפנת לפומרנץ אישה נוספת, רבקה צימר (רבקה מיכאלי).
הוא מציע גם לה לבוא אליו לטיפול.
פומרנץ מבקש את מספר הטלפון של שרמן, מתקשר אליו ומבקש ממנו להגיע אליו לטיפול.
אחר כך מתקשר בנו של פומרנץ, יואב, ומדווח לאביו שלקוח שלו, צבי שטארק (יוסף כרמון), נמצא בביתם וממתין לו.
שטארק, קשיש המטופל אצל פומרנץ זה כ-20 שנה, שותה בקבוק ברנדי שיואב מגיש לו.
אחר כך יוצא יואב לעבודתו כפקח ומשאיר את שטארק לבדו.
בעוד פומרנץ מתכונן לעזוב את משרדו בענ"א ולצאת לביתו, נודע לו מטעם ההנהלה כי הוא מפוטר מעבודתו במקום, עקב העובדה שבניגוד לתקנות, השתמש בקו החם במשרדו כדי לגייס לעצמו לקוחות שיגיעו לדירתו.
בינתיים מסיים שטארק את בקבוק הברנדי, כשהוא כבר שרוי במצב של שכרות.
הוא קם מכורסתו, יוצא לעבר המרפסת וקופץ אל מותו.
לאחר המעשה מגיע פומרנץ לאזור ועובר תשאול על ידי שוטר (אושיק לוי) וחוזר לדירתו.
בר-נר מגיע לדירתו של פומרנץ לצורך טיפול.
פומרנץ מגיש לבר-נר כוס תה ובר-נר משתף אותו ברגשותיו: יחסיו עם אשתו עכורים ובתו, רינת, שלחה לו רק מכתב אחד מהודו, שהכיל תמונה שלה עם בן זוגה ההודי, בן 60 בערך.
בר-נר לא יודע כלום על קשר זה, אך אשתו כן.
הדבר גורם לו תסכול רב והוא רוצה לקפוץ מהמרפסת אל מותו.
פומרנץ עוצר אותו מביצוע ההתאבדות ומבקש ממנו 2,000 שקלים עבור הקפיצה.
הוא עושה זאת הן כדי לנסות למנוע את ההתאבדות, אך גם כדי להרוויח כסף, עקב קשייו הכלכליים.
בר-נר הולך להביא לפומרנץ כסף ומביע את זעמו עליו.
במקביל מוציא בנו הפקח של פומרנץ, יואב, דו"חות חניה למכוניות רבות באזורו.
במהלך עבודתו הוא נתקל ברכבה של הזמרת ברכה נחמיאס (צופית גרנט), אותו החנתה במקום אסור.
הוא מנסה להוציא לה דו"ח, אך היא עוצרת אותו ומסבירה מדוע עשתה זאת: אחותה של נחמיאס, יונה כהן, גרה בבניין סמוך.
בעלה של כהן, שגם לו קוראים יונה, מקיים יחסי מין עם בתה בת ה-12 של נחמיאס.
לבסוף, על רקע מחאת השכנים ולאחר שנחמיאס מפתה את יואב לבוא איתה לחניה פרטית, חוזר בו יואב ממתן הדו"ח.
הוא מתאהב בה ומשתף בכך את אביו בשיחת טלפון.
במהלך השיחה מגיעה רבקה צימר לטיפול אצל פומרנץ.
צימר בוחנת את המרפסת של פומרנץ ורוצה לקפוץ ממנה אל מותה.
פומרנץ מסכים אך בתנאי שתשלם לו 2,000 שקלים (בדומה לבר-נר).
צימר מסכימה והולכת גם כן כדי להביא כסף.
במקביל מגיע לטיפול יוסי שרמן ומבקש גם הוא לבדוק את המרפסת.
שרמן מגלה עניין בקפיצה ממנה אך פומרנץ מבקש גם ממנו כסף.
שרמן מביא לפומרנץ את הכסף במיידי ומקבל אישור לקפוץ מהמרפסת.
שרמן נושא דברי פרידה בפני פומרנץ וקופץ מהמרפסת אל מותו.
בינתיים שב בר-נר לדירתו של פומרנץ, מביא לו את הכסף ומבקש ממנו להמתין עד שיוכל לקפוץ מהמרפסת, שכן המשטרה עושה את דרכה לאזור עקב התאבדותו של שרמן.
בר-נר מסכים ומתחיל לשחק סוליטר, שלדבריו הוא "משחק תואם בדידות".
פומרנץ אומר לבר-נר שהוא יורד לאזור לצורך תשאול ומבקש ממנו לחתום על מסמכים, שלפיהם הוא בעל דירתו של פומרנץ ליום אחד (שרמן הוחתם אף הוא על מסמכים דומים לפני שהתאבד).
בהגיעו לאזור, מראה פומרנץ לשוטר את המסמך עליו חתם שרמן, ומנסה לשכנעו שהוא היה בעל הדירה ממנה קפץ (על אף שהיא, כאמור, של פומרנץ).
פומרנץ טוען בפני השוטר ששרמן סבל מפרנויה ולכן התאבד.
השוטר מאמין לפומרנץ והאחרון חוזר לדירתו.
אחר כך אומר פומרנץ לבר-נר שהם "ניצלו בנס" ושהוא חייב לקפוץ מהמרפסת.
בר-נר ממלא את הבקשה ומתאבד בקפיצה.
מחשש שהמשטרה תבוא לאזור עוד הפעם, מפנה פומרנץ את גופתו של בר-נר וקובר אותה באריזות קרטון.
באותו הזמן חוזר בנו יואב לדירה ונרדם על הספה.
כשפומרנץ האב חוזר לדירה גם כן הוא שוטף את ידיו ומחליף את בגדיו.
לאחר מכן הוא ניגש אל בנו יואב, מודיע לו שפוטר מענ"א וכי מצא פרנסה חדשה: משכיר דירות (במקרה הזה דירתו שלו) לאנשים הרוצים להתאבד.
יואב מתלהב מכך אך לא מבין מהי משמעות המוות.
פומרנץ האב מנסה להסביר לו אך זה נרדם עקב שעמום.
באותו הלילה מגיעה שוב רבקה צימר לדירה, נותנת לפומרנץ 1,600 שקלים (במקום 2,000) ומעטפות המכילות הזמנה להלווייתה ובקשת סליחה.
צימר מבקשת מפומרנץ לשלוח אותן לנמענות לאחר שתתאבד.
פומרנץ מציע לצימר לקפוץ מהחצר האחורית ולא מהמרפסת, עקב העובדה שלא שילמה את יתרת הסכום.
לעומת זאת, צימר אומרת לו שבקרוב תגיע לדירה אחייניתה הדיכאונית אפרת (לוסי דובינצ'יק), שאינה רוצה שתתאבד.
על אף שצימר מסרבת תחילה לקפוץ מהחצר האחורית, פומרנץ מצליח לשכנע אותה ומסייע לה לקפוץ אל מותה.
פומרנץ חוזר לכורסתו ומספר ליואב שצימר התאבדה.
אחר כך הוא מקריא לו ציטוט מ"המיתוס של סיזיפוס" מאת אלבר קאמי: "ישנה רק בעיה פילוסופית אחת, והיא ההתאבדות: לשפוט אם החיים הם כן או לא שווים לחיות".
זמן קצר אחר כך מגיעה לדירה אפרת, אחייניתה של צימר.
פומרנץ אומר ליואב שהוא הולך לקפוץ אל מותו והוא עושה זאת בתוך שניות.
יואב מכניס את אפרת לדירה והשניים יוצאים אל המרפסת, שם הם מגלים את פומרנץ כשהוא מחוסר הכרה.
לאחר שניסו לטלפן לפומרנץ ללא הצלחה, חוזרים השניים לדירה.
יואב מתאהב באפרת ומנסה להתחיל איתה.
היא מגוללת בפניו את סיפור חייה וחיי משפחתה.
תוך כדי מגלה יואב את הכסף שהביאה צימר לפומרנץ ומגלה שהכיסא בחצר האחורית הוזז.
אפרת נכנסת לחצר האחורית, מגלה שדודתה התאבדה ומנסה להתאבד גם כן.
הוא מתוודה בפניה שהיא הצליחה להוציא ממנו את צערו על אביו.
הוא מתחייב שישמור עליה והיא מנשקת אותו בתגובה.
אסי דיין – ד"ר אודי פומרנץ, פסיכולוג קליני בערוב ימיו המקצועיים והאישיים.
עבד בחברת ענ"א עד לפיטוריו ממנה.
בסוף הסרט התאבד בקפיצה מדירתו.
מיכאל הנגבי – יואב פומרנץ, בנו של ד"ר פומרנץ העובד כפקח חניה בעיריית תל אביב-יפו.
רבקה מיכאלי – רבקה צימר, קשישה המגיעה לטיפול אצל פומרנץ ומתאבדת בקפיצה מדירתו.
שלמה וישינסקי – יצחק בר-נר, מטופל אצל פומרנץ.
קשיש מובטל שעבד כמפיץ כרזות של סרטים מטעם עיריית תל אביב-יפו עד שפוטר.
התאבד בקפיצה מדירתו של פומרנץ.
יוסף כרמון – צבי שטארק, קשיש המטופל אצל פומרנץ כ-20 שנה.
התאבד בקפיצה מדירתו של פומרנץ בעת שזה לא היה בדירה.
שמיל בן ארי – יוסי שרמן, קצין צה"ל בדרגת סגן אלוף שהגיע לטיפול אצל פומרנץ לאחר שניסה להתאבד.
בצה"ל היה ראש "היחידה לווידוא הריגה".
שלמה בר-שביט – ולדק נוסבאום, קשיש ומטופל אצל פומרנץ המתמודד עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית עקב מות משפחתו בצומת מסובים.
יבגניה דודינה – ד"ר נטלי גורביץ', עובדת בכירה בענ"א.
מבשרת לפומרנץ על פיטוריו מהחברה.
צופית גרנט – ברכה נחמיאס, זמרת עבר מצליחה המנסה לפתות את יואב, על מנת שלא ינפיק לה דו"ח.
בעברה השתתפה בפסטיבל הזמר החסידי עם השיר "הליכה לקיסריה".
לוסי דובינצ'יק – אפרת צימר, אחייניתה הדיכאונית של רבקה צימר.
יואב מתאהב בה בסיום הסרט.
אושיק לוי – שוטר המגיע פעמיים לאזור דירתו של פומרנץ: לאחר התאבדותו של שטארק ולאחר התאבדותו של שרמן.
שחקנים נוספים שהופיעו בסרט הם ענת וקסמן, אפרת לביא, צחי נוי, נפתלי אלטר, גברי בנאי, אריאל פורמן ונעמי לבוב.
אסי דיין סיפר שהרעיון לסרט עלה במוחו מספר שנים לפני כן.
הוא רצה לכתוב סרט קצר או מחזה על אדם המשכיר את דירתו לצורכי התאבדות.
בתחילת מאי 2009 שוחרר דיין למעצר בית בחוותו של כושי רימון, לאחר שבחודש מרץ נעצר על ידי המשטרה בחשד שתקף את בת זוגו קרן אלן.
בעודו שוהה במעצר בחווה כתב דיין את הרעיון לסרט, שהתפרש על פני שלושה עמודים.
את התסריט כתב אחר כך.
לדברי דיין, דמותו של ד"ר פומרנץ עוצבה תוך כדי תהליך הבימוי, על בסיס הדמות שגילם בסרט "מבצע יונתן": "ניסיתי להתנהל כמוהו, לשבת כמו שהוא יושב, לדבר כמוהו, לשדר משהו מהבהמיות שלו".
לדעת אורי קליין, מבקר הקולנוע של עיתון "הארץ", הסרט הוא מעין ריאקציה לסדרה "בטיפול", בה גילם דיין את דמותו של הפסיכולוג ראובן דגן.
לעומת זאת, דיין טען שהסרט הוא "מניפולציה על הזיכרון הרעוע שלו, הסובל מ'אלצהיימר נעורים'".
דיין העיד שבתור שחקן התקשה לעמוד בהוראות הבימוי שלו עצמו, עקב העובדה שהתקשה אז לזכור פרטים.
קרן הקולנוע הישראלי השקיע מיליון שקלים בסרט.
בסך הכל, עלות הפקת הסרט נאמדה בשני מיליון שקלים.
הסרט צולם על ידי בועז יהונתן יעקב במשך שבועיים בלבד.
אחד מהקשיים שעלו במהלך תהליך הצילום היה צילום הקפיצות של המתאבדים בסרט.
לצורך כך צולמו סצנות ההתאבדות מזוויות וממקומות שונים.
על התהליך עצמו אמר דיין: "הקפיצות - זה קטע שהוא כביכול קשה מאוד מבחינת אקשן בסרט.
איך אתה מביא את זה לקהל, לצופים.
אם המצלמה הייתה צריכה להימצא מחוץ לבניין, מקומה נמוכה יותר, לצלם אותם כלפי למעלה.
ואותם, מלמעלה למטה, כאילו הם לפני קפיצה, והם קופצים".
דיין אמר שהסרט הוא המוקפד ביותר שביים.
לדעת קליין, שראיין את דיין על הסרט, הוא אף נחשב לדעתו כסרט העשוי היטב מאשר כל סרטיו האחרים.
דיין עצמו אכן אמר זאת בריאיון לגלעד אמיליו שנקר בדצמבר 2013, חודשים ספורים לפני מותו.
את פסקול הסרט יצר המוזיקאי עמית פוזננסקי, עיצבו אלכס קלוד וישראל דוד והקליט אשי מילוא.
הפסקול מורכב רובו ככולו מקטעים אינסטרומנטליים, למעט "סוף", שיר הנושא של הסרט, אותו מבצעים פוזננסקי ודיין.
דיין אף כתב את מילות השיר.
זו הייתה עבודתם המשותפת היחידה של דיין ופוזננסקי.
לדברי האחרון, דיין נקט בקו ברור לגבי הפסקול.
תהליך כתיבת הפסקול היה שונה מבחינתו של פוזננסקי.
הוא התחיל ליצור אותו אחרי שהסרט צולם ונערך, אך לא הכיל מוזיקה.
דיין העביר לפוזננסקי את מילות השיר "סוף" בשלב די מוקדם ביצירת הפסקול, וביקש שיולחן בסגנון תיאטרלי.
פוזננסקי אמר שהפסקול הושפע, בין היתר, מיצירותיהם של ברטולט ברכט, הנס אייזלר, קורט וייל וחנוך לוין, איתו אף עבד בעבר.
הפסקול זכה לשבחים רבים: באתר ynet נכתב כי "תשואות מגיעות גם למלחין, עמית פוזננסקי, שמעטר את הסרט בנעימות בעלות אופי חד וסרקסטי".
ב"עכבר העיר" נכתב: "עמית פוזננסקי כתב מוזיקה מעניינת ביותר, שמשום מה נפקדת מרובו המוחלט של הסרט".
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-18 באוקטובר 2011. ב-19 בפברואר 2012 התקיימה הקרנת הבכורה של הסרט, וב-23 בפברואר הוא עלה לאקרנים ביתר בתי הקולנוע ברחבי ישראל.
הסרט נתמך על ידי קרן הקולנוע הישראלי בשיתוף yes והופץ לבתי הקולנוע על ידי חברת "יונייטד קינג", אולם לא הופץ תחילה במדיה ביתית.
בעקבות מותו של אסי דיין במאי 2014 ראה הסרט אור לראשונה במהדורת DVD ביוני 2014.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות: שמוליק דובדבני מאתר "ynet" כינה את הסרט כ"שיא האישי של אסי דיין".
כן אמר כי הסרט "הוא קומדיה שחורה מבריקה ומצחיקה מאוד, ובתום צפייה חוזרת ניתן אף לקבוע שזהו סרטו המרגש ביותר של דיין.
אבל בעיקר זהו סרט השב ומעיד על היותו של דיין נכס צאן ברזל של התרבות הישראלית.
יש בו משהו כן ואמיץ יותר ממרבית הסרטים שמופקים פה, והוא מהווה חלק בלתי נפרד מחיבוק הדוב של דיין עם המוות, חיבוק שנמשך מאז הופעתו המכוננת כצבר המיתי שמקריב עצמו על מזבח המולדת".
אורי קליין מעיתון "הארץ" שיבח גם הוא את הסרט: "דיין מצליח לתמרן היטב בין נימותיו השונות של הסרט ולעצב יצירה שהיא בה בעת מצחיקה - ודיין הוא אשף של כתיבת דיאלוגים מושחזים ומצחיקים - נוגעת ללב ומצמררת.
זה איננו שילוב קל, והעובדה שדיין מצליח לממש אותו במין נינוחות בלתי אמצעית, מעוררת הערכה והנאה".
כן שיבח את ליהוק השחקנים ואת סצנת הסיום של הסרט, שלדבריו דומה לסצנת הסיום בסרט "החיים על פי אגפא", מהבולטים שבסרטיו של דיין.
באתר "וואלה" נכתב כי הסרט הוא "קאמבק משמח לאסי דיין [...] ועם זאת, מוכרחים להודות שהסרט אינו אחד משיאי יצירתו - אבל כזו שעדיין כדאי לראות".
בחירת השחקנים זכתה גם היא לשבחים מצד האתר.
עם זאת, הובעה הסתייגות מעלילת הסרט, ונכתב כי ניכרות בה בעיות רבות.
לסיום נכתב כי "עדיין מדובר במפגש קיצוני ומטלטל עם יוצר מבריק, שעשה כאן עבודה מובהקת ואישית מאוד ועל כן חשוב לתת לה צ'אנס".
עם זאת, מספר ביקורות אחרות היו שליליות כלפי הסרט: מאיר שניצר כתב כי הסרט ואסי דיין מעודדים התאבדות.
כן אמר על הסרט כי "הקולנוען (אסי דיין) מזדרז להטיל על סיזיפוס את האחריות לטון המיזנתרופי שבו מתנהלת העלילה המאקברית.
סיזיפוס הוא אותו טיפוס מהמיתולוגיה היוונית שניסה להוביל בכחש את האלים, ועל כך נענש בעבודת פרך נטולת תכלית - לגלגל במעלה הר תלול אבן סלע כבדה.
מובן שאותו הסלע מידרדר כלפי מטה ברגע שסיזיפוס משלים את משימתו.
אורון שמיר כתב על הסרט באתר "סריטה": "מצבו העכשווי (של דיין), יחד עם הילת הגדולה שעדיין נקשרת עימו, גורמת לרוב הדברים בהם לקח חלק בשנים האחרונות להיראות כמו טיוטת עבודה.
בלתי אפשרי לבקר או להעריך ברצינות סרט כמו "פומרנץ", הנע ללא הרף בין הפתטי לנשגב.
הוא מסוגל להפיל אל הרצפה עם שורת דיאלוג שהיא לא פחות מגאונית, המומחיות של דיין ככותב, אבל אז לא לאפשר לקום מאותה רצפה בגלל משפט עוקב שמביך להאמין כי נכנס לסרט.
יש בו רגעים כבירים לצד מחפירים, ומאוד קשה לקבוע האם מדובר בסקיצה מקצועית מאוד או שמא בסרט לכל דבר ועניין שזולג לעיתים אל החובבני והמאולתר".
עם מותו של דיין, במאי 2014, הוגדר הסרט כאחד מסרטיו הגדולים ביותר.
כן הוגדר תפקידו בסרט כד"ר פומרנץ כאחד מתפקידיו הגדולים ביותר בקולנוע.
ד"ר סוס/העולם המופלא של ד"ר סוס היא סדרת בובות אמריקאית, המבוססת על הדמויות של דוקטור סוס והופקה על ידי חברת ג'ים הנסון.
הסדרה שודרה במשך 2 עונות בשנים 1997–1999 בארצות הברית בערוץ ניק ג'וניור, ובשנת 2000 בטלוויזיה החינוכית בישראל.
תוכנית זו משלבת בין בובות לבין אנימציית רקע תלת־ממדית ובעונה הראשונה ישנם שילובים של מספר דמויות מסיפורים הרגילים של ד"ר סוס לתוך סיפורים חדשים.
העונה הראשונה והעונה השנייה הופקו בפורמט שונה זו מזו.
הפתיח והסיום של שתי העונות והשירים במהלך הפרקים נשמעים שונים זה מזה.
בגרסה הישראלית לא השתנה שיר הפתיחה במהלך שתי העונות.
כל פרק הוא סיפור עצמאי המבוסס על דמויות של ד"ר סוס, כגון ירטל הצב והורטון הפיל.
האלמנט המאחד הוא שהסיפורים מוצגים ומלווים בהערות מפי החתול תעלול (בגילומו של ברוס לאנואל), המשמש כמנחה התוכנית.
לעיתים החתול תעלול עצמו מופיע בתוך העלילה, וחוזר לתפקידו כמעין תעלולן, כפי שהיה בספריו המקוריים.
העונה מתאפיינת בהיצמדות הדוקה לרבים מן הנושאים המרכזיים של סיפורי ד"ר סוס המקוריים, כאשר כל פרק נושא מסר מוסרי ברור.
בעונה השנייה עוצבה הסדרה מחדש כך שתתאים יותר לפורמט מסורתי של תוכניות ילדים.
גם בעונה השנייה מנחה החתול תעלול (כעת בגילומו של מרטין פ' רובינסון), ואליו מצטרפים החתולים הקטנים וטרנס הציפור.
החתול תעלול מתגורר בבית משחקים יחד עם החתולים הקטנים א'–ת' ועם טרנס מקבירד, ציפור נרגנת למדי (בגילומו של אנתוני אסבורי).
החתול במגבעת חדל להיות תעלולן, ובמקומו אימץ תפקיד של מארח ידידותי, נלהב, תומך ומתוק.
לצד דיירי הבית הקבועים, מופיעים מבקרים רבים המבוססים על דמויות מעולמו של ד"ר סוס.
כל פרק נסוב סביב נושא מרכזי (כגון משפחה, בריאות או אמנות) וכולל שיר אחד או שניים העוסקים בנושא.
בסיום כל פרק נוסף גם שיר סיום.
העלילה נעה בין החתול במגבעת והמתרחש בבית המשחקים שלו לבין קטעי ביניים קצרים של סיפורים קשורים, אותם הוא מציג לצופים באמצעות הסיפורוסקופ ("וובולוסקופ") שלו.
קטעי הסיפורים הללו מתרחשים במיקומים שונים כמו "סוסוויל", "הג'ונגל של נול", "הממלכה של דיד" ו"הר קרמפיט".
ד"ר כץ, מטפל מקצועי היא סדרת אנימציה אמריקאית אשר שודרה בקומדי סנטרל ברחבי ארצות הברית.
הסדרה שודרה מ-28 במאי 1995 ועד 24 בדצמבר 1999. בנוסף לכך, שלושה פרקים שנגנזו שודרו בשנת 2002. התוכנית כללה 81 פרקים ב-6 עונות.
שפת התוכנית הייתה אנגלית, היא לא דובבה לשפות אחרות.
התוכנית נוצרה על ידי "ברבנק, קליפורניה", חברה להפקת אומנויות בידור פופולריות (Burbank, California production company Popular Arts Entertainment), על ידי יונתן כץ וטום שניידר.
התוכנית התרכזה בדמות הראשית ד"ר יוֹנתן כָּץ, דמות מצוירת שדובבה והתבססה על הקומיקאי יונתן כץ.
בתוכנית מתואר כץ כפסיכותרפיסט מקצועי, אשר המטופלים שלו הם שחקנים וקומיקאים מפורסמים, בדרך כלל שניים בכל פרק.
דוקטור מרטינס הוא מותג הנעלה והלבשה בריטי.
הנעליים הייחודיות של ד"ר מרטינס פותחו במקור על ידי הרופא הגרמני ד"ר קלאוס מרטנס (Klaus Maertens) והן זכו להצלחה רבה בשוק הגרמני במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1959, יצרנית ההנעלה הבריטית "ר.
גריגס גרופ בע"מ" () רכשה ממרטנס את הפטנט לייצור הנעליים בבריטניה וב-1 באפריל 1960 החלו להימכר הנעליים הראשונות תחת המותג ד"ר מרטינס.
בין השנים 1960 ל-2010 נמכרו מעל ל-100 מיליון זוגות נעליים של המותג ד"ר מרטינס ברחבי העולם.
המגפיים הייחודיים של ד"ר מרטנס הפכו לאורך השנים לפופולריים במיוחד בקרב הסקינהדס בבריטניה, ועד סוף שנות ה-80 הם הפכו גם פופולריים בסצנת הפאנק, בקרב מוזיקאים בולטים שונים, בנוסף לתתי-תרבויות נוער שונות בעולם המערבי.
ד"ר קלאוס מרטינס, חייל בוורמאכט לשעבר, יצר ב־1945 אב טיפוס של הנעליים עם סוליה מרופדת כדי לסייע לקרסולו שנשבר במהלך סקי.
מרטנס לא הצליח בתחילה לשווק את הנעל הייחודית שפיתח עד אשר ב־1947 הוא פגש במינכן בחברו מימי האוניברסיטה, ד"ר הרברט פאנק (Herbert Funck).
השניים הפכו לשותפים והחלו בהמשך לייצר את הנעליים בעיירה סיסהאופט (Seeshaupt) אשר ממוקמת בקרבת מינכן, כאשר הם החליטו להחליף את הסולייה המקורית בסוליית גומי (חומר גלם זה הם לקחו במקור מציוד שלא היה בשימוש בשדות התעופה של הלופטוואפה).
הסוליות הנוחות הפכו ללהיט גדול בקרב עקרות בית בגרמניה, כאשר לפי ההערכות של מרטנס 80% מהרוכשים של הנעליים במשך העשור הבא היו נשים מעל גיל 40. בעקבות הגידול המשמעותי במכירות ב־1952 מרטנס ופאנק פתחו מפעל ייצור במינכן.
ב־1959, יצרנית ההנעלה הבריטית "ר.
גריגס גרופ בע"מ" () רכשה ממרטנס ופאנק את הפטנט לייצור הנעליים בבריטניה.
גריגס גרופ ביצעו מספר שינויים מהותיים במוצר – הם ביצעו אינגלוז לשם המותג (Martens במקום Märtens), שינו מעט את צורת העקב על מנת לגרום לנעליים להתאים טוב יותר, וכמו כן הם הוסיפו תפר צהוב בשולי המגפיים, וכמו כן על כל הנעליים שהחברה ייצרה בבריטניה הודפס השם "AirWair".
הנעליים הראשונות של המותג ד"ר מרטינס (דגם מספר 1460) הופיעו לראשונה בשווקים בבריטניה ב-1 באפריל 1960. באנגליה, הנעליים הפכו במהרה פופולריים למדי בקרב עובדי צווארון כחול, כגון דוורים, שוטרים ועובדים במפעלים.
בעקבות כך עם השנים נעלי ד"ר מרטינס מזוהים לרוב עם מעמד הפועלים בבריטניה.
בשנות ה-70 המוקדמות, הנעליים הפכו פופולריים בקרב הסקינהדס בבריטניה אשר אימצו לעצמם את קוד הלבוש של מעמד הפועלים.
עד סוף שנות ה-80 הם הפכו גם פופולריים בקרב מוזיקאים בולטים שונים (בהם חברי הלהקות The Who, הקלאש, הקיור, רובים ושושנים והרד הוט צ'ילי פפרז), בסצנת הפאנק, בקרב רוקיסטים, בנוסף לתתי-תרבויות נוער שונות בעולם המערבי.
במהלך שנות ה-90 הם גם הפכו פופולריים למדי כפריט אופנתי המזוהה עם סצנת הגראנג' שפרחה באותה העת בארצות הברית ונעלו אותם בין היתר גם מוזיקאים בולטים שונים בסצנה זו (בהם חברי הלהקות פרל ג'אם ונירוואנה).
אף על פי כן, העלייה בפופולריות של הנעליים בקרב גלוחי ראש הובילה לכך שהמותג החל להיות מזוהה בקרב הציבור הרחב עם אלימות.
בעקבות כך, בסוף נובמבר 1994 הושקה חנות של ד"ר מרטינס בת שש קומות בקובנט גרדן בלונדון אשר בנוסף לנעליים מכרה גם מזון, חגורות, ושעונים תחת המותג "ד"ר מרטינס".
גריגס גרופ בע"מ העסיקה 2,700 עובדים אשר ייצרו בסביבות 10 מיליון זוגות נעליים בשנה.
היקף המכירות של נעלי ד"ר מרטינס דעך במידה משמעותית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. הכנסות הבינלאומית של המוצר ירדו מ-412 מיליון דולרים ב-1999 ל-127 מיליון דולרים ב־2006. ב־2003 חברת ד"ר מרטינס הייתה על סף פשיטת רגל.
בעקבות כך חדלה החברה באופן מיידי מלייצר את הנעליים בבריטניה, והעבירה את כל פס הייצור לסין ולתאילנד.
חמשת המפעלים ושתי החנויות של החברה בבריטניה נסגרו באופן מיידי כתוצאה מהחלטה זו, ויותר מ-1000 עובדי החברה פוטרו.
גריגס גרופ בע"מ העסיקה מעתה רק 20 עובדים בבריטניה, אשר כולם עבדו רק במשרד הראשי של החברה.
ב־2004, החברה החלה לייצר שוב נעליים במפעל ביישוב וולאסטון במחוז נורת'האמפטונשייר שבאנגליה.
המוצרים שמיוצרים במפעל זה משווקים בתור נעליים "משובחות" המיוצרות בהתאם למפרט המקורי.
אף על פי כן, היקף המכירות של הנעליים שמיוצרות כיום באנגליה אלו נמוך במידה משמעותית בהשוואה לאלה שמיוצרות באסיה.
ב־2010 המפעל ייצר 50 זוגות ביום בלבד.
היקף המכירות העולמי של נעלי ד"ר מרטינס גדל במידה משמעותית בתחילת העשור השני של המאה ה-21.
בין 1960 ל־2010 נמכרו מעל ל־100 מיליון זוגות של נעלי ד"ר מרטינס ברחבי העולם, ונכון ל־2010, החברה מכרה מעל ל־250 דגמים שונים של נעליים.
גריגס גרופ בע"מ פתחה 14 חנויות חדשות של ד"ר מרטינס בבריטניה, בארצות הברית ובהונג קונג וכמו כן החברה השיקה גם ליין של ביגוד תחת מותג זה במהלך 2011.
זוג נעלי ד"ר מרטינס מופיע על החלק האחורי של עטיפת אלבום הבכורה של להקת הרוק האירית הפופולרית הקרנבריז משנת 1992.
בעקבות כך בונד חותך את שרוכי הנעל ומשחרר את נקרוס אל מותו כאשר הנעל בידו.
בטרילוגיית הספרים שלו ("אדום החזה", "נמסיס" ו"כוכב השטן") מציין יו נסבו כי גיבור הסדרה, הבלש הארי, נועל מגף שחור כבד- ד"ר מרטינס.
בספרי "תיכון לילה" מסופר כי הדמות הראשית אלי נועלת מגפי ד"ר מרטינס גבוהות בצבע בורדו.
ד"ר צ'אן (נולד ב-30 באפריל 1984) הוא כינויו הידוע של אמיר כץ, ראפר, זמר, מפיק מוזיקלי, כותב, מלחין, פזמונאי, עורך, יוטיובר ובמאי וידאו קליפים ישראלי.
אמיר הוא הבעלים של הלייבל "סאיי רקורדס" וחלק מצמד בעל אותו שם יחד עם הראפר "מוגלי".
נולד בבית שמש כבן אמצעי למשפחה חד הורית.
החל ללמוד לנגן על גיטרה בגיל 10 והמשיך בלמידה עצמית של כלי נגינה שונים.
מקור הכינוי "ד"ר צ'אן" או כינויו המורחב "ד"ר צ'אן לי"', וכן שם הלייבל "סאיי רקורדס", הוא מאמנויות הלחימה.
מגיל צעיר התאמן כץ באמנות הלחימה "קונג-פו", אמיר שימש כמדריך בבית הספר של אלי איבגי ומחזיק בחגורה שחורה בשיטה משולבת של קרב מגע ו-CLF .
במאי 2001 ייצג את ישראל במשלחת לאליפות העולם של איגוד World Kobudo Federation, שהתקיימה בצרפת, וזכה במקום שלישי בקרבות מגע מלא עד משקל 70 ק"ג.
כץ אימץ את שמות המשפחה של אישים מתחום אמנויות הלחימה בהם ראה דמויות להערצה, ג'קי צ'אן וברוס לי, והתואר "ד"ר" הוצמד לו מאוחר יותר על ידי הראפר אבי בן זקן, המכונה "אוקטובר".
בגיל 13 התוודע כץ למוזיקת היפ הופ דרך אלמנט ה"ביטבוקס" שראה בתוכנית טלוויזיה.
הוא התאמן להפיק בעצמו צלילים שונים, דרך האזנה למוזיקה זו.
ב-2001 הקים את האולפן הראשון שלו, וב-2004 הקים יחד עם אחיו אלמוג ("מוגלי") את הלייבל "סאיי רקורדס".
ב-2007 הוציא כץ, כחלק מהצמד "סאיי רקורדס", את סינגל המועדונים "מה זה כל הקטע".
ב-2008 יצא סינגל הבכורה "פרפרים", שהגיע למצעד הבחירות של גלגלצ, וצוין כשיר השבוע ברדיו תל אביב וברדיו ירושלים.
ב-2010 שיתפו פעולה הצמד "סאיי רקורדס" עם יזהר כהן, וחידשו את להיט האירוויזיון "אבניבי".
ב-2011 החלו "סאיי רקורדס" בשיתוף פעולה עם צמד המפיקים שוהם וגבריאל.
האחים כץ כתבו, הלחינו וביצעו מספר שירים נוספים, בהם "אם תחכי לי", "את", "בלאגן", "אם את רוסיה", "סחי בלטה".
בשנת 2012 הוציא כץ קליפ לשיר "מכורה" מתוך אלבום הסולו הראשון שלו.
באותה שנה הפיק וביים קליפ לשיר "דיבור מלוכלך" של KYD וג'ורדי, בעקבות שיתוף פעולה קודם עם KYD.
ב-2014 הוציא כץ את אלבום הבכורה "מציאות אחרת" שמימן באמצעות גיוס הדסטארט.
האלבום זכה להצלחה ובשבוע הראשון מכר למעלה מ-4 אלף עותקים.
ב-29 בדצמבר 2015 שירו "אף אחד" נכנס לפלייליסט הערב של גלגלצ.
בערוץ היוטיוב הרשמי של "סאיי רקורדס" למעלה מ-11 מיליון צפיות.
ב-15 בנובמבר 2018 החל ד"ר צ'אן ולוג ביוטיוב אשר מלמד הפקה המוזיקלית, סקירת מוצרי אולפן והפקה, מיקסינג ומאסטרינג.
ד"ר נו הוא סרט ריגול משנת 1962 בבימויו של טרנס יאנג.
זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
את התסריט עיבדו ריצ'רד מייבאום, ג'והנה הארווד וברקלי מאתר על פי הרומן "ד"ר נו" מאת איאן פלמינג.
שון קונרי מגלם בו את ג'יימס בונד, ולצידו משחקים אורסולה אנדרס, ג'וזף ויסמן וג'ק לורד.
הוא הופק על ידי הארי זלצמן ואלברט ברוקולי.
בסרט, הסוכן החשאי ג'יימס בונד נשלח לג'מייקה כדי לחקור את תעלומת רציחתו של מפקד תחנת ה-MI6 באי.
החקירה מובילה אותו לבסיס התת-קרקעי של ד"ר יוליוס נו, הזומם לחבל בתוכנית החלל האמריקאית.
זהו הראשון מבין ספרי ג'יימס בונד שעובד לסרט קולנוע, אף שהיה הספר השישי בסדרת ספרי ג'יימס בונד שכתב פלמינג, שהחלה בספר "קזינו רויאל".
ישנם בסרט כמה אזכורים לאלמנטים מספרים קודמים וגם מאוחרים יותר בסדרה, דוגמת ארגון הטרור ספקטר, שלא הופיע בסדרת הספרים עד "כדור הרעם" משנת 1961. הסרט, שהופק בתקציב נמוך, זכה להצלחה רבה בקופות.
עם צאתו לאקרנים זכה הסרט לתגובות מעורבות, אך במרוצת השנים נחשב לאחד מהסרטים הטובים ביותר בסדרה.