tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כך, למשל, ייסדה הישיבה במה תורנית ליום העצמאות.
דוגמה נוספת: ישיבת חולון הייתה הראשונה בארץ שערכה ריקודגלים ביום ירושלים מחוץ לירושלים, כבר בשנת תשס"ה.
בתחום החינוך: בשנת תשס"ז הקימה הישיבה בשיתוף עם הגרעין התורני ישיבה תיכונית, ישיבת בני עקיבא חולון.
תלמידי הישיבה פועלים פעילות העשרה תורנית קבועה מדי שבוע בישיבה התיכונית וכן בבית הספר נאות שושנים.
בתחום הנוער: תלמידי הישיבה היו שותפים לצוות חשיבה עירוני (שאיננו דתי), הפועל לקירוב כלל הנוער בעיר למורשת ולמסורת היהודית, וכן עוסקים לעיתים בפעילות משותפת עם תנועות הנוער בעיר.
כמו כן הישיבה הקימה בחולון סניף של תנועת הילדים עוז.
אברכי הישיבה מלווים את צוות ההדרכה של סניף עוז וכן גם של סניף בני עקיבא.
בתחום זהות יהודית: תלמידי הישיבה פועלים להעמקת הזהות היהודית, באמצעות דוכני מעייני הישועה, 'פנים אל פנים', הכנת ילדים לבר מצווה, ופעילות בבתי ספר.
ישיבת הרעיון היהודי היא ישיבה גבוהה שהוקמה בירושלים על ידי הרב מאיר כהנא ומזוהה עם דרכו.
הישיבה מונה כ-30 תלמידים, חלקם לפני השירות הצבאי, חלקם במסלולי הסדר, וחלקם בוגרי צבא.
הישיבה הוקמה בשנת 1987 בירושלים בידי הרב כהנא.
בראש הישיבה עומד הרב יהודה קרויזר, רב היישוב מצפה יריחו.
בנו של הרב כהנא, הרב בנימין זאב כהנא למד בישיבה עם פתיחתה ואף לימד בה מספר שנים.
במחזור הראשון של הישיבה למדו גם מיכאל בן-ארי, נעם פדרמן ונתי עוזרי.
לאחר רצח כהנא חל פיצול בתנועה ובנו בנימין זאב, שהקים את כהנא חי, הקים ישיבה בשם זהה בכפר תפוח, והישיבות פעלו במקביל.
בשנים 2004–2005 מושבה של הישיבה היה בגבעה באזור כפר תפוח.
בישיבה מתקיימות אזכרות לרב כהנא, לבנו הרב בנימין זאב, ולבוגר הישיבה נתי עוזרי שנרצח בפיגוע.
הישיבה התיכונית חברותא היא ישיבה תיכונית פנימייתית בקריה החינוכית של רשת אמית בכפר אברהם שבפתח תקווה.
הישיבה הוקמה בשנת הלימודים תשנ"ז (1996–1997) על ידי רשת אמי"ת בכפר בתיה, רעננה, כפרויקט הסיום של הרב ד"ר שמעון אדלר בבית הספר למנהיגות חינוכית שבו למד אדלר במחזור הראשון.
הישיבה נועדה לתלמידים שנפלטו או לא הצליחו הישיבות התיכוניות הרגילות.
אדלר ניסה ליישם בישיבה את תאוריית האינטליגנציות המרובות של הווארד גארדנר, במטרה שתלמידים שאינם מצטיינים באינטליגנציה האנליטית-מתמטית המקובלת ברוב בתי הספר יוכלו להצטיין באחת מן האינטליגנציות האחרות שבהם ניחנו.
לישיבה מתקבלים תלמידים שממוצע ציוניהם הוא למטה מ-70 בתחום העיוני, בתנאי שבאחד התחומים - סיירות, מוזיקה או בעלי חיים - כישוריו בולטים.
על התלמיד להיות מעוניין באורח חיים דתי-תורני לאומי.
הישיבה אינה מטפלת בתלמידים השייכים לחינוך המיוחד.
הישיבה הוגדרה בחלק מהשנים כבית ספר ניסויי.
בזמן הקמתה היו בה שלוש מגמות לימוד: ספורט, מוזיקה וסיירות.
מבנה המגמות השתנה מעט, כמפורט בהמשך.
כיום מונה הישיבה כ-150 תלמידים בכיתות ט'-י"ב.
אצל תלמידי מגמת סיירות מפותחת האינטליגנציה המרחבית: הם לומדים ניווט וכישורי שטח ויוצאים למסע בן יומיים מדי שבוע; פעמיים בשנה מתקיימת סדנה בנושא הנלמד, ובסוף כיתה י"ב מקיימים התלמידים מסע רגלי מאילת עד החרמון.
תלמידי מגמת המוזיקה לומדים תאוריה של המוזיקה ונגינה באופן אישי ובהרכבים.
שיאה של המגמה הוא הפקת דיסק אישי בסוף כיתה י"ב, כפרויקט סיום.
במגמת בעלי חיים מפתחים אינטליגנציה גופנית-תנועתית, ועוסקים בלימודים עיוניים ומעשיים, תוך התמקדות בסוסים.
התלמידים ניגשים לבחינת בגרות בחקלאות בהיקף 5 יחידות לימוד ויכולים להוציא תעודה של מדריך רכיבה.
בלימודי יהדות נעשה מאמץ לשים את התלמידים במרכז.
התלמידים לומדים בחברותא עם אברכי הכולל בכפר בתיה.
נעשה מאמץ גם לשתף את התלמידים בקבלת ההחלטות בישיבה.
ההחלטה על קבלת תלמיד חדש, למשל, נמצאת בידי תלמידי הכיתה, המצביעים בנושא לאחר שלמד בכיתה בתקופת ניסיון.
רוב בוגרי הישיבה ממשיכים למכינות קדם צבאיות ולישיבות הסדר.
בשנת 2008, התפטר הרב יורם שמיר מתפקידו ובהמשך מונה לתפקיד ראש ישיבת "יבנה" בחיפה.
את המושכות בהנהלת הישיבה נטלו אבינועם אלמגור מנהל הישיבה והרב שמואל מינקוב, ראש הישיבה ור"מ כיתה י"ב.
בשנת 2024 עברה הישיבה לקריה החינוכית של רשת אמית בכפר אברהם, פתח תקווה, והרב עדו שמחון מונה למנהל במקום הרב אלמגור.
ישיבת התפוצות (מכונה לעיתים גם ישיבת הר ציון) היא ישיבה חרדית, על הר ציון בירושלים, ליד מתחם דורמיציון.
הישיבה נוסדה בידי הרב מרדכי גולדשטיין כישיבה לחוזרים בתשובה אמריקאים בשנת תשכ"ה - 1965. עם השנים הפך אופייה ישראלי יותר ונוסדו לצדה גם ישיבה קטנה וישיבה גדולה "תורת ישראל" לישראלים.
לאחר פטירת הרב מרדכי גולדשטיין, בכסלו תשע"ז (דצמבר 2016), עומד בראשות הישיבה בנו הרב יצחק, והמשגיח בישיבה הוא בנו הרב יוסף.
הרב מרדכי גולדשטיין, (יליד 1930), בוגר ישיבות 'חפץ חיים' ולייקווד בארצות הברית, הקים את הישיבה בשנת תשכ"ה.
היא שכנה תחילה בעזרת נשים של ישיבת ישיבת חברון כנסת ישראל, בשכונת גאולה, ובהמשך עברה למתחם בית היתומים דיסקין.
הייתה זו הישיבה הראשונה שנועדה לתלמידי ישיבות שגרים בחו"ל.
בשנת התשכ"ח - 1968, לאחר ניסיון קצר של השתכנות בבית כנסת הרמב"ן ברובע היהודי, עברה הישיבה להר ציון, ביוזמת מנכ"ל משרד הדתות שמואל זנוויל כהנא.
הישיבה השתכנה במבנה ששימש כבית כנסת.
מתחת מבנה זה ממוקם מרתף השואה.
הישיבה הוקמה עבור חוזרים בתשובה וכמה מהבולטים בהם בשנות השבעים למדו בה.
רבים מהלומדים בשנים הראשונות היו ילדי פרחים.
הרב מרדכי גולדשטיין הוביל אווירה ששילבה ערכים אוניברסליים כדוגמת "Peace & love" עם מחויבות לעולם הערכים היהודי ולימוד התורה.
הישיבה עודדה מעורבות של תלמידיה בתחומים כמו מוזיקה וקולנוע.
אופי זה משך אליה שחקנים, אמנים ואנשי רוח.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, פעלה בישיבה להקת ישיבת התפוצות , מחלוצות ז'אנר הרוק היהודי הלהקה זכתה בפסטיבל הזמר החסידי ה-10, עם השיר "מלכותך" שהלחין חיים סירוטקין ועיבד אריה לבנון שבוסס על הפסוק "מלכותך מלכות כל עלמים וממשלתך בכל דור ודור" (תהלים קמה יג).
הלהקה קיימה מדי מוצאי שבת מסיבות מלווה מלכה רבות משתתפים בקבר דוד.
בין רבני הישיבה בעבר נתן למנות את הרב שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה.
לישיבה קשר הדוק עם היישוב מיצד: רבים מתלמידי הישיבה מגיעים משם מדי יום, ובני משפחת גולדשטיין, שהתגוררו ביישוב, נושאים תפקידים בישיבה.
ביישוב אף פעלה שלוחה של הישיבה.
שלוחות נוספות פעלו בפקיעין ובמתחם מערת אליהו הנביא בחיפה.
מינהל מקרקעי ישראל תבע בבית המשפט את פינוייה של הישיבה מן אחד המבנים שבה הישיבה שוכנת בטענה שהיא פלשה למקום.
בית משפט השלום בירושלים דחה בשנת 2012 "צו סילוק פולש" שהגיש המינהל וקבע כי על התביעה להתנהל בהליך משפטי רגיל.
הספר "אל תוך האש" של יאיר דרעי מתרחש ברובו בישיבה ובסביבתה וגיבור העלילה הוא תלמיד בישיבה.
גם הרומן "החצי השני של הלילה" של שפרה קורנפלד, שהוריה היו קשורים לישיבה, מתרחש ברובו בסביבתה של הישיבה בשנות השבעים.
כמה קטעי סרטים ותוכניות טלוויזיה הוסרטו בישיבה, בהם הסרט "הגונב מגנב פטור" וסדרות הטלוויזיה "פעם בחיים" ו"בני ערובה".
כמו כן הוסרט במתחם הישיבה הסרט "סיפור אחר" של אבי נשר.
ישיבת תורת ישראל מיועדת עבור בחורי ישיבה ליטאיים ישראליים.
זהו המרכיב העיקרי של הישיבה כיום.
ישיבת התפוצות שבה לומדים כיום בעיקר חוזרים בתשובה וגרי צדק ממדינות דרום אמריקה.
מתקיימת בה גם מסגרת לימודית עבור פנסיונרים וכולל אברכים.
ניתוח הטקסט התלמודי נעשה בין השאר על פי מחשבת הרמח"ל.
כמו כן בישיבה מכון הוראה ודיינות.
רב העיר באר שבע הרב יהודה דרעי העביר תקופת הרב מרדכי גולדשטיין שיעורים שבועיים בישיבת תפוצות עשרות שנים.
ישיבת תורה מציון - עבור בחורים שהתקשו להשתלב במסגרות הישיבתיות הרגילות.
היא מנוהלת על ידי הרב יחזקאל רפופורט ונשיאה הרוחני הוא הרב אריה שפירא.
ישיבת השיבנו עבור נוער מתמודד.
בראשות הישיבה עומד הרב שלמה חנן והמשגיח הוא הרב הלל גולדשטיין, בוגר הישיבה.
במקביל ללימוד עובדים התלמידים או משרתים במסלול צבאי דתי.
ישיבת נפש החיים - בית מדרש ללימודי קבלה במתחם קבר דוד המלך.
בראשותו עומד הרב יעקב אברהם שפהרד.
בית המדרש מוציא ספרי קבלה.
מכון רוני מיועד לנשים ולנערות בתהליכי גיור מתקדמים, בעיקר ממדינות דרום אמריקה,המכון נמצא ברחבת בית הכנסת החורבה.
מרכז חינוכי ארמון המלך דוד מקיים סיורים והדרכות בנושאי יהדות לקבוצות חיילים וסטודנטים.
הישיבה מנהלת את מוזיאון מרתף השואה, הנמצא סמוך אליה באותו מבנה.
בתחקיר עיתונאי בדצמבר 2022 עלה שהישיבה הזניחה מאוד את המוזיאון, והשתמשה בחלל לאפסון ציוד ומזרנים.
בעבר ניהלה הישיבה גם את אתר קבר דוד המלך הסמוך.
כיום מנהל את המקום המרכז הארצי למקומות הקדושים.
הישיבה מנהלת מאבק נגד מסירתו של קבר דוד לידי הוותיקן.
ישיבת המתמידים, ובשמה הרשמי קהל עדת ירושלים, היא קהילה חרדית שמרכזה בירושלים, המורכבת מבני היישוב הישן.
מנהיג הקהילה היה הרב לייב מינצברג עד לפטירתו בחשוון ה'תשע"ט (אוקטובר 2018).
מאז ממלא את מקומו בנו הרב ברוך מרדכי מינצברג.
ראשיתה של הקהילה במסגרת ערב לימודית וחברתית, שהוקמה בשנת 1948 על ידי הרב יוסף אייכלר, עבור בני נוער חרדיים מהיישוב הישן, במטרה להתמודד עם ריפיון רוחני ואף יציאה בשאלה בקרב אותם בני נוער, שנגרמו בשל חוסר תעסוקה ובשל התגייסות לצה"ל (וקודם לכן גם גיוס לארגוני המחתרות).
שמה של המסגרת היה "ישיבת המתמידים".
השם "ישיבת המתמידים" או "חברת מתמידים" הפך ברבות השנים, משם פרטי של ארגון נוער, לשם כללי, אשר מוסדות רבים משתמשים בו להגדרת פעילות הנוער בשעות הערב.
מייסדי "ישיבת המתמידים" היו הרב חיים אורי רוזנברג והרב יוסף אייכלר שאף ניהל אותה בשנותיה הראשונות.
המנהיג הרוחני הראשון של הקהילה היה הרב אברהם לייב קליין.
בהמשך, העביר הרב קליין את ההנהגה לידי הרב מינצברג..
הרב מינצברג שינה את הישיבה ממסגרת מצומצמת של בני היישוב הישן בירושלים למסגרת של קהילה, ומאז פטירת בעל ה"מנחת יצחק" ניתק במידה מסוימת את הקשר של הקהילה לרבני "העדה החרדית", עליהם הם נמנו עד אז.
כמו כן הכניס לקהילה את שיטתו הלימודית המיוחדת, המבוססת בעיקר על סגנון הלמדנות של ישיבות ליטא ומשלבת בתוכה גם משיטת היישוב הישן בירושלים.
כמו כן עסק בלימוד טעמי המצוות ותנ"ך.
הוא דגל בחינוך באמצעות הסברה ובדרכי נועם ולא באמצעי ענישה.
ב-1995 שינתה הקהילה את שמה ל"קהל עדת ירושלים", כפי שמופיע בלוגו הרשמי.
אם כי בין הציבור עדיין נקראת בשמה הישן - "מתמידים".
בט"ז בחשון תשע"ט, 25 באוקטובר 2018 נפטר הרב מינצברג, ובנו הרב ברוך מרדכי מינצברג מונה לממלא מקומו.
נכון לשנת ה'תשע"ב מונה הקהילה כ-1600 נפש.
מלבד המרכז בירושלים לקבוצה קהילות נוספות בבית שמש, בביתר עילית, בשכונת אחוזת ברכפלד שבמודיעין עילית (נוסדה ב-2008) ובטבריה (נוסדה ב-2018).
הקהילה מחזיקה כוללי אברכים ובתי כנסיות במקומות אלה, וכן מוסדות חינוך לגילאים שונים, בהם הישיבה הגדולה "תורת ה'", הישיבה לצעירים "אור התלמוד" בביתר עילית, ותלמודי תורה "צאן קדשים" בבית שמש ובביתר עילית.
הקהילה פרסמה תקופה ארוכה עלון דו שבועי בשם "תורה ודעת" העוסק בפרשת השבוע, שיחות מוסר ועוד, ואוגד לספר מדי שנה.
עד עתה יצאו לאור שישה כרכים.
היא מוציאה עלון שבועי בשם "לוח מתמידים" המסקר את הפעילות במוסדות הקהילה.
כמו כן מוציאה הקהילה קובצי מאמרים בהלכה ובאגדה בשם "מאורות ירושלים" ואת סדרת הספרים "בן מלך" מאת הרב מינצברג.
הקהילה עורכת מדי שנה בסמוך לכ"א באדר, יום ייסוד הישיבה, מסיבה מרכזית.
עוד מקיימת הקהילה משנת 1977 מדי שנה 'שבת התאחדות' במירון בשבת פרשת 'לך-לך', בהשתתפות מאות חברי הקהילה.
השבת כוללת כשמונה שעות של שיעורים מאת הרב מינצברג.
במוצאי שבת מתקיימים טקסי "חלאקה" במקום, בליווי תזמורת.
רבנים בולטים בקהילה הם הרב יוסף הירשמן - ראש ישיבת שומרי החומות, הרב מאיר סירוטה (מו"צ), הרב משה שיינברגר, הרב צבי ריבלין (מו"צ) הרב משה מינצברג הרב בן ציון גוטפרב והרב מיכל לוצקין מראשי הישיבה.
בחג הפסח תשע"ו מינה הרב מינצברג את בנו הרב מרדכי לרב בית הכנסת של הקהילה בשכונת התמר בביתר עילית, ואת הרב יהודה קליין לרב בית הכנסת של הקהילה בשכונת הדקל בעיר.
ב־2010 חשפה משטרת ישראל פרשת הונאה שהחלה ב־1999, במהלכה מוסדות המתמידים הונו את משרד הדתות באמצעות רישומים של זכאים למלגות מטעם המשרד שבחרו שלא לקבל מענקים ממנו, והקהילה ניצלה את זכאותם על מנת לקבל תרומות עבור עצמה, בסכומים שהצטברו במשך השנים לכ-52 מיליון שקל.
המערכת כללה זיופי תעודת זהות ורישום פיקטיבי ברשויות.
המערכת התנהלה על ידי הרב הירשמן, חתנו של הרב לייב מינצברג מנהיג הקהילה.
ב־21 בנובמבר 2010 פשטה המשטרה על משרדי המוסדות ועצרה כמה מחברי ההנהלה בחשד לזיופים בדיווח למשרד הדתות ובהם הרב הירשמן, חתנו של רבי לייב מינצברג.
בעקבות כך הוחלפו חלק מחברי ההנהלה והרב מינצברג הגביר את מעורבותו בניהול ושיקום המוסדות, תוך שהוא מורה על פיטוריו של חתנו הרב הירשמן, מה שהוביל לקרע חריף בקהילה.
בנובמבר 2012 הוגש כתב אישום נגד אותם חברי ההנהלה בגין קבלת דבר במרמה, זיוף מסמכים, שיבוש הליכי חקירה והטרדת עד.
בנובמבר 2016 צירפה המדינה גם תביעה כספית להשבת כ-52 מיליון ש"ח שלטענתה הוצאו במרמה.
ב-7 במאי 2018 הרשיע בית משפט המחוזי בירושלים את הנאשמים בעבירות של זיוף, מרמה, הלבנת הון, שיבוש הליכים והטרדת עד.
ב-24 בינואר 2019 גזר בית המשפט המחוזי בירושלים על הנאשמים מאסר בפועל של בין שנה לחמש שנים וכן צו חילוט על ארבעה מבני הקהילה.
בעקבות הפיטורים והפניית העורף של הרב מינצברג לחתנו הרב הירשמן, מנהל המוסדות הקהילה, התפטר מתפקידו הרב חיים מן ההר ראש הישיבה גדולה ופרש מקהילת המתמידים.
כמו כן פורסם בעיתונות החרדית כי בעקבות הפרשה ביקש הרב יעקב חיים סופר מבנו, דוד אהרן סופר, לפרוש מניהול הדפסת ספרי "בן מלך".
ישיבת המתמידים נחשבה בתחילה כחלק מהמסגרת הקהילתית והאידאולוגית של העדה החרדית.
בחודש חשוון ה'תשנ"ה - נובמבר 1994, חדל רשמית הקשר בין שני הגופים, לאחר שעיריית ירושלים הקצתה מגרש בשכונת רוממה לבניית בית הכנסת המרכזי של הקהילה.
הדבר התקבל בקרב אנשי העדה החרדית כסטייה מעקרונותיה, המתנגדים לכל שיתוף פעולה עם הממסד "הציוני".
בעקבות כך קמו שתי קהילות של פורשי המתמידים, בשם "תפארת ירושלים" ו"אנשי ירושלים".
מחלוקת נוספת של הקהילה עם העדה החרדית התגלעה בעקבות הוראת הרב מינצברג לתלמידיו שמותר להצביע בבחירות בישראל, בניגוד לפסיקת רבני העדה החרדית שאוסרת להצביע.
בשנת 2001 הוציאו הקנאים מתוך העדה החרדית חוברת בשם "כאבה של ירושלים", ובה ציטוטים שבהם הרב מינצברג מזלזל לכאורה ברבנים שונים ובשיטת לימודם.
עם זאת, חלק מרבני הבד"צ של העדה החרדית המשיכו לקיים קשר עם הקהילה ועם הרב מינצברג עצמו.
רבני הישיבה מתלמידי הרב לייב מינצברג
הרב אליהו מאיר פייבלזון ראש ישיבת פתחי עולם
הרב יצחק פנחס גולדווסר משגיח בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ומחבר ספרי מוסר ומחשבה
הרב חיים מן ההר ראש ישיבת מן ההר
הרב משה קלצקין מייסד שיטת זכרו
הרב דוד לוי יושב ראש ארגון פלא יועץ
הרב דוד אהרן סופר רב במשכן דוד אהרן ברחוב אגן האיילות בגבעת זאב בן הרב יעקב חיים סופר מראשי ישיבת כף החיים
הרב אורי הולצמן מחבר ספרי להתהלך
הרב יוסף הירשמן - ראש ישיבת שומרי החומות
הרב חנינה יום טוב ליפא ליוש רב שכונת גרין פארק במודיעין עילית
הרב מיכל לוצקין מראשי ישיבת תורת ה'
הרב מנדל פרוש רב קהל עדת ירושלים מודיעין עילית
הרב חיים קוק ראש ישיבת תורת רפאל
הרב שלמה פלאי משגיח ישיבת חברון
הרב נפתלי אייזנשטיין ראש ישיבת אור התלמוד
הרב נפתלי אנשין מחבר חומש פשוטו של מקרא ורש"י כפשוטו
ישיבת המאירי היא ישיבת הסדר שהוקמה בשנת ה'תשנ"ה בקריית משה בירושלים.
הלימודים בישיבה הם במסלול ישיבת הסדר והיא מונה כ-80 תלמידים.
הישיבה הוקמה בחסות המכללה האקדמית הדתית לחינוך ליפשיץ ופועלת תחת עמותת ליפשיץ עד היום.
בשנת תשנ"ה החלו הרב שמואל זעפרני וד"ר יעקב הדני (בהוראתו של הרב מרדכי אליהו) בהקמת הישיבה, שבה מסלול ייחודי המשלב בין לימודי ישיבה ללימודי אקדמיה, וזאת במטרה להסמיך בוגרים בעלי השכלה אקדמית.
הישיבה נקראה על שם הרב משה המאירי, שהוריש את ביתו להקמת הישיבה.
הרב מרדכי אליהו שימש כנשיא הישיבה והרב שמואל זעפרני עמד בראשה מהקמתה ועד לדצמבר 2021, אז פרש מראשות הישיבה מסיבות בריאותיות, וכיהן כנשיא הישיבה עד לפטירתו כשמונה חודשים לאחר מכן.
את מקומו מילאו הרב עדיאל אסייג והרב יגאל קוטאי.
תלמידי הישיבה למדו את לימודי האקדמיה במכללת ליפשיץ בירושלים, עד התאחדותה עם מכללת הרצוג שבאלון שבות בשנת 2013. מאז לומדים תלמידי הישיבה במכללת הרצוג, בקמפוס גברים שבאלון שבות.
לימוד העיון בישיבה הוא בשיטת הלימוד הספרדית.
שיטת הפסיקה בישיבה היא על פי נשיאה, הרב מרדכי אליהו.
מלבד שיעורי העיון מועברים בישיבה שיעורי אמונה, הלכה, מוסר ותנ"ך.
תלמידי הישיבה לומדים תואר ראשון בחינוך (B.Ed) ותעודת הוראה במכללה האקדמית הרצוג.
בישיבה מסלול מיוחד, כאשר הלימודים האקדמיים מתחילים כבר משנה א' בישיבה, בשונה מישיבות אחרות בהן מתחילים את הלימודים בדרך כלל רק בשיעור ד', לאחר החזרה מהצבא.
המסלול המשולב של ישיבת המאירי, בשיתוף המכללה האקדמית הרצוג מאפשר לתלמידים לסיים תואר ראשון בחינוך (B.Ed) ותעודת הוראה, כבר בשיעור ה' - בסיום מסלול הישיבה.
ישיבת המקובלים שער השמים היא ישיבה אשכנזית ירושלמית בה נלמדת תורת הקבלה על פי שיטת הרש"ש.
הישיבה היא הבולטת והוותיקה מבין ישיבות האשכנזיות הקבליות.
כיום עומדים בראשות הישיבה הרב ראובן גרוס והרב גמליאל רבינוביץ.
הישיבה נוסדה בשנת תרס"ו (1906) על ידי הרב חיים יהודה לייב אוירבך והרב שמעון צבי הורוביץ, אנשי היישוב הישן.
הרב נסים נחום שרצה להקים ישיבה אשכנזית ללימוד תורת הרש"ש תמך בה מבחינה כלכלית.
בתחילה שכנה הישיבה בירושלים העתיקה וניזוקה קשות ברעידת האדמה בארץ ישראל (1927).
לאחר נפילת הרובע היהודי במלחמת העצמאות הציתו הירדנים את הישיבה על תכולתה, בניגוד לחוק הבינלאומי.
לאחר קום המדינה נדדה הישיבה לשכונות קטמון ובית ישראל ולבסוף קבעה את משכנה בבית הכנסת "אהל אברהם" ברחוב רשב"ם.
בשנת 1992 תרם איש העסקים רובי שראן סכום כסף נכבד לקניית בניין ברחוב רש"י בשכונת מקור ברוך בירושלים, עבור הישיבה.
כשהגיע הרב אברהם יצחק הכהן קוק לירושלים העניקו לו ראשיה באופן סמלי תפקיד "כהונת ראש" בה.
לאחר פטירת הרב אוירבך בשנת 1954 עמדו בראשה הרב אפרים שמואל לרנר, הרב אהרן סלוטקין ורבי יחיאל פישל אייזנבאך.
כיום מכהנים כראשי ישיבה הרב ראובן גרוס והרב גמליאל רבינוביץ.
לאחר פטירת הרב אוירבך כיהן בנו הרב שלמה זלמן אוירבך כנשיא הישיבה אחריו מילא את מקומו בנו הרב שמואל אוירבך.
בין רבני הישיבה בעבר וכיום: הרב משה לוריא, הרב מאיר יוסף ויצמן נכדו של הרב אשלג בעל הסולם, הרב יעקב מאיר שכטר, הרב יצחק משה ארלנגר הרב שרגא סמליוס והרב מרדכי מנשה זילבר.
בישיבה נמסרים שיעורים בתורת הקבלה ללומדים מבוגרים ומקבלים מלגה סמלית מההנהלה.
בישיבה נערכים מעמדים של "פדיון נפש" שבהם מתקיימים לימוד ותפילות עבור חולים.
בישיבה קיים מכון להוצאת ספרים [בעיקר ספרי קבלה] הנקרא 'מכון שערי זיו'.
ישיבת השרון הייתה ישיבה קטנה שפעלה ברמת השרון.
הישיבה הוקמה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הרב בנימין מובשוביץ, רבה של הרצליה, ואחיינו הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון.
השניים קיבלו את תמיכתו של החזון איש, שאף תרם להקמת הישיבה.
לתכנון בניין הישיבה הוזמן האדריכל צבי תורן.
הישיבה החלה את פעילותה עם גרעין של שלושה תלמידים.
הוא הביא עמו את הנדיב יעקב הלפרין כדי לעודדו לתמוך בישיבה.
שלושה שבועות לאחר מכן נפטר הרב מובשוביץ, והרב אדלשטיין נותר לעמוד בראשות הישיבה לבדו.
לצדו כיהן כר"מ הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ, כר"מ ובתפקיד מנהל הישיבה שימש בנו של הרב מובשוביץ, הרב בן ציון מובשוביץ.
שנות ה-60 היו שנות השיא של הישיבה.
באמצע שנות ה-60 שב מארצות הברית הרב דב שוורצמן, הרב אדלשטיין הזמינו לכהן כר"מ בישיבה ויסד עבורו שיעור מיוחד שהורכב מבוגרי שיעור ג'.
כמו כן שימש כר"מ בישיבה הרב עזרא נוביק.
במשך שנה כיהן בה כמנהל רוחני מאיר וונדר.
בשנות ה-70 הועם זוהרה של הישיבה ועם הזמן חדלה מפעילות.
במבנה הישיבה נעשו פעולות תורניות שונות.
על פי עצת הרב שך, נמכר שטח הישיבה ליזמים פרטיים וסכום הכסף נשמר בקרן מיוחדת למימון פעילות תורנית.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הקים נכדו של הרב בנימין מובשוביץ, הרב דניאל יעקבוביץ, את ישיבת "נחלת בנימין" במודיעין עילית, על שם סבו.
בין בוגרי הישיבה: הרב שלום נגר, הרב פנחס קורח והרב חיים רבי, ראש ישיבת עטרת חכמים בחולון.
ישיבת הנגב (בעבר "ישיבת עזתה") היא ישיבה גדולה חרדית שהוקמה בנתיבות, על ידי הרב יששכר מאיר.
הרב יששכר מאיר שימש כשנתיים כר"מ בישיבת בני עקיבא כפר הרואה.
בראשית שנות ה-60, הוא עבר לנתיבות עם 17 מתלמידיו ופתח שם את "ישיבת עזתה" שנקראה לימים "ישיבת הנגב", כחלק ממגמה לחיזוק הדת בדרום הארץ.
בהמשך הוקצה לישיבה שטח של 34 דונם, עליו הוקמו בניני הישיבה, תלמוד תורה לבנים בית ספר וסמינר לבנות.
תוך שנים ספורות גדלה הישיבה לכ-250 תלמידים.
בשנות ה-60 וה-70 וה-80 התחנכו בישיבה בוגרי ישיבות תיכוניות, דתיים לאומיים, ודרכה נטמעו בעולם החרדי (תופעה זו כונתה "שרפה" - הבחורים "נשרפו" על שום המעבר מכיפה סרוגה לכיפה שחורה, ולפיכך כונתה הישיבה "משרפה").
בעשורים אלה היו בין הרבנים בישיבה: רפאל יונה טיקוצ'ינסקי, יונה ברוורמן, שמחה שיף, שלמה פישר, שאול דולינגר, ואריה לייב לוי.
בשנת ה'תשל"ו (1976) צרף הרב מאיר את הרב ראובן יוסף גרשונוביץ לכהן לצידו כראש הישיבה.
הרב חיים פרידלנדר כיהן כמשגיח בישיבה בשנות השבעים, ומשנת ה'תשמ"א (1981) כיהן כמשגיח גם בישיבת פוניבז'.
בשנות ה-90 לאחר אסון צ'רנוביל קלטה הישיבה עשרות נערים מהאזור.
בהמשך שינתה הישיבה את צביונה והפכה לישיבה חרדית.
הרב הנהיג בישיבה להתפלל בנוסח ספרד ולאחר פטירתו של הרב יששכר מאיר שינו לנוסח אשכנז.
לישיבה ומוסדותיה היה חלק בהתפתחותן של קהילות חרדיות באזור.
חלק מבוגריה עברו לגור בקרבת מקום לאחר נישואיהם, וילדיהם למדו במוסדותיה, לרבנים מאיר וגרשנוביץ הייתה השפעה רבה על עיצוב דמותן של קהילות אלה.
בשנת 2005 פתח הרב מאיר בעיר שדרות, שהייתה מופגזת אז בתדירות גבוהה, את ישיבת "היכל אליהו".
מאז פטירת הרב מאיר עומד בראשה הרב ישראל מאיר שלום.
משגיח הישיבה הוא הרב אהרן שורץ.
בין הר"מים: הרב משה אבוטבול, הרב דב מן והרב חגי צדוק.
'נר זרח' - זרועה - עוצם
בקיץ ה'תשס"ו (2006) הקים הרב מאיר את ישיבת 'נר זרח' במושב זרועה הסמוך לנתיבות.
אחרי פטירתו של הרב מאיר, היא נלקחה תחת חסותה של ישיבת ארחות תורה, עקב התנגדות תושבי המקום לישיבה, היא עברה למושב עוצם.
בראש ישיבה זו עומדים הרב יצחק זאב פיינשטיין, והרב אליהו ברוורמן.
לאחר פטירתו של הרב יששכר מאיר נסגרה הישיבה בנתיבות, באדר ה'תשע"ב נפתחה הישיבה בסיוע ישיבת בית מדרש עליון על ידי אחיינו של הרב יששכר מאיר הרב שלמה צבי פרוכטר, ונקראה "ישיבת הנגב שכר שכיר" על שם ספרו של הרב.
בראשה עומדים הרב אריה לוי והרב אפרים זאב גרבוז, בעבר עמד בראשות הישיבה הרב צבי יהודה גרשנוביץ בנו של הרב ראובן יוסף גרשנוביץ, עד פטירתו באייר ה'תשפ"ב.
באייר התשפ"ד יצא גיליון בשם "הישיבה" הגיליון מכיל חומר רב אודות הישיבה משנות הקמתה עד למצבה העכשווי, זאת כהכנה לאירוע "נקבצו לך" שיתקיים בחודש סיון במתחם הדי סיטי.
ישיבה קטנה "עטרת שלמה" בראשות הרב חיים מגורי (בעבר התקיימה במקום ישיבה קטנה נוספת "אבן האזל").
כולל אברכים בבניין הישיבה לבוגרי הישיבה בראשות הרב ראובן חלא לשעבר משגיח בישיבת הנגב.
ישיבת "תפארת צבי" ישיבה קטנה בראשות הרב תנחום פישהוף מרבני ישיבת פונביז' לצעירים הנקראת על שם הרב צבי יהודה גרשנוביץ
המשגיח הרב יצחק פנחס גולדווסר
הרב יעקב מדן הראשון לציון והרב הראשי לישראל יצחק יוסף
חבר הכנסת לשעבר אלי ישי
ישיבת זכרון מיכאל היא ישיבה חרדית-ליטאית השוכנת בזכרון יעקב.
הישיבה הוקמה הוקמה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כחלק מ"המרכז לחינוך תורני" (מ.ל.ת.) מיסודו של הרב שלום מאיר יונגרמן.
בשנותיה הראשונות תפס כולל האברכים של הישיבה את המקום המרכזי בה, ובמהלך שנות ה-90 גדל מספר בחורי הישיבה.
כיום עומד מניין הבחורים סביב מאתיים יחד עם הסניף בבני ברק.
ראש הישיבה כיום הוא הרב יוסף חיים בן-דב, לצידו כיהן גיסו הרב ישראל מנחם הירשפלד עד למחלתו בשנים האחרונות.
בשנת 1968 הקים הרב שלום מאיר יונגרמן קריה חרדית בזכרון יעקב הכוללת ישיבות קטנות ומתיבתות, כולם תחת הארגון מ.ל.ת - מרכז לחינוך תורני.
הישיבה נחנכה לקראת שנת הלימודים ה'תשמ"ט, בידי הרב יונגרמן ונקראה "זיכרון מיכאל" על שם אביו.
בראשות הישיבה הועמד הרב אלחנן אילן מילר.
לאחר פרישתו בתום תקופת כהונה קצרה, מינה הרב יונגרמן את ראשי הישיבה הנוכחיים, שניהם חתניו של הרב חיים שאול גריינימן, שהרב יונגרמן היה מקורבו.
הלימוד בישיבה ודרכה בכלל מתנהלים בדרכו של החזון איש.
הלימוד הוא לפי 'סוגיות', נושאים נבחרים במסכת, כמקובל בישיבת סלבודקה בבני ברק, ולא לפי סדר דפי המסכת המקובל ברוב הישיבות.
דגש מיוחד מושם בישיבה על ידיעת ההלכה ושמירתה בקפדנות שהן חלק מרכזי בעבודת ה' בתפיסתו של החזון איש.
הישיבה מקבלת בחורים מכל הזרמים החרדיים שמעוניינים ללמוד בסגנון הלימוד המקובל בה, אך רוב התלמידים נמנים עם משפחות חוג חזון איש, בעיקר על החלק בו שהונהג על ידי הרב חיים שאול גריינימן עד לפטירתו.
בנו הרב אברהם ישעיהו גריינימן גר בקרבת הישיבה והשפעתו עליה רבה למרות שאינו נושא בה בתפקיד רשמי.
מאפיין נוסף בישיבה זו בשונה מרוב הישיבות של המגזר הליטאי, שהישיבה מרשה ואף מעודדת נישואין בגיל צעיר בהתאם לגישתו של החזון איש.
ראש הישיבה הוא הרב יוסף חיים בן דב, לצידו כיהן הרב ישראל מנחם הירשפלד, עד למחלתו בשנים האחרונות.
המנהל הרוחני הוא הרב חיים שלום וייס, חתנו של הרב דב יפה.
ר"מים המכהנים או כיהנו בישיבה: הרב אברהם קלמנוביץ; הרב אליהו בייפוס; הרב אליהו פוזן; הרב צבי פרידמן והרב יחיאל מיכל פישר.
משיבים: הרב אילון שמואל עזריאלי והרב שמעון קויפמן.
באופן ייחודי למדי, הר"מים וראשי הישיבה מכהנים ברוטציה, כדי לאפשר לכל אחד מהם תקופה בשנה ללימודיו הפרטיים.
לישיבה סניף קטן בבני ברק, במבנה ישיבת "אוהל יעקב" בשכונת זיכרון מאיר.
בראשות סניף הישיבה מכהנים (לסירוגין) הרב אליהו והרב יעקב גריינימן (בני הרב חיים גריינימן), והרב שמואל ('מוּקֶה') זילבר (נכדו של הרב גריינימן).
ישיבות לצעירים הקשורות לישיבה: ישיבת תהילת-שלמה בבני ברק; ישיבת דרכה-של-תורה במודיעין עילית ובמידה מסוימת גם ישיבת משכן התורה בבני ברק.
ישיבת הקצבים (בשמה הרשמי "ישיבת זובחי צדק") הייתה ישיבה היסטורית ותיקה בעיר וילנה.
מסוף המאה ה-19 שימשה כישיבה קטנה.
מבית מדרש שכנראה שימש את קצבי העיר וילנה בעת לימודם, הפך המקום במחצית המאה ה-19 לישיבה בסגנון הישיבות הליטאיות, והיא כונתה בפי כל "ישיבת הקצבים".
לישיבה התקבלו ילדים שהגיעו למצוות, והלימודים התקיימו בשלוש שכבות במשך ארבע שנים, כשבכיתה הגבוהה נמשכו הלימודים שנתיים.
בראשית המאה ה-20 הונהגו בישיבה, בהוראת השלטונות הרוסיים, לימודי חול.
אולם הוקצו להם רק שתי שעות ואלו נלמדו לאחר שבע שעות לימוד תלמוד, ורק בימות החורף, בקיץ הונהגו אך ורק לימודי תלמוד.
ההנהלה הרוחנית של הישיבה הייתה נתונה באופן מסורתי בידי המגיד מישרים הרשמי של וילנה.
ובעשרות השנים האחרונות לקיומה שימשו בה כראשי ישיבה הרבנים קסטוקורסקי ואליהו גרשון הלפרין.
הישיבה הייתה אחת המפורסמות בווילנה היהודית, לצד ישיבת רמיילס, ובשלב מסוים לפני מלחמת העולם השנייה התאחדה עם ישיבה זו תחת הנהגתו של הרב הלפרין.
ישיבת זיכרון משה (מכונה: ישיבת סאות' פולסברג) היא ישיבה אמריקאית בסגנון ליטאי, השוכנת בעיירה סאות' פולסבורג בניו יורק.
ראש הישיבה הנוכחי הוא הרב אליהו דב וכטפוגל.
הישיבה הוקמה בברונקס בשנות ה-70 של המאה ה-20 בידי הרב ירוחם גורליק, ומאוחר יותר הועברה לעיירה סאות' פולסברג.
ראש הישיבה הרב אליהו דב וכטפוגל מונה לעמוד בראשה בידי המייסד.
הרב גורליק מינה את בנו הרב צבי אבא למשגיח רוחני בישיבה, הוא שימש בתפקיד עד פטירתו ב-2011. שני בנים נוספים של הרב גורליק חברים אף הם בסגל הישיבה.
רובם מארצות הברית וקנדה, קבוצה מאנגליה, ובודדים משאר מדינות העולם, ואף מישראל.
ארבעת בנייני הישיבה ממוקמים בקמפוס רחב ידיים.
הבניין המרכזי הוא בנין בית המדרש, ובו נמצאים גם אוצר הספרים, חדר האוכל והמטבח, וחדרי הרבנים.
בנין פנימייה המיועד לבחורים הוותיקים, פנימייה זו מכונה "פנימיית בית המדרש" ובתוכה קיים גם מקווה.
בנין הפנימייה המיועד לבחורים צעירים יותר, מכונה "פנימיית המתיבתא".
בקמפוס נמצאים מבנים נוספים הכוללים את תלמוד התורה ובית הספר לבנות.
זיכרון משה - סאות' פולסברג
ישיבת הרב קוק ביפו הייתה ישיבה גבוהה שהוקמה בשנת ה'תרס"ט (1909) ביפו, על ידי רבן של יפו והמושבות, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ונסגרה בשנת 1915 בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
קודם להקמתה תוכנן ששמה יהיה "אוצר חיים", אך לא ידוע על שימוש בשם זה לאחר הקמתה.
בשנת תרס"ז החל הראי"ה קוק בפעולות להקמת ישיבה ייחודית לבחורים כישרוניים מרחבי הארץ והעולם, שתכלול תוכני לימוד רבים ותגדל אנשים שישפיעו על המצב הרוחני והתרבותי בארץ־ישראל.
תוכנית הלימודים בישיבה עוצבה על ידי הראי"ה קוק בשיתוף ר' שם טוב גפן, הסופר אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ (אז"ר), ד"ר נחמן שלזינגר, ד"ר יעקב שלום ענגיל, הרב ד"ר בנימין מנשה לוין, הרב ד"ר משה זיידל ואנשים נוספים.
תוכנית הלימודים כללה בין היתר לימוד פנימיות התורה, אמונה ומחשבת ישראל, מדעים ושפות זרות.
לתלמידים המעוניינים בכך, ניתנה אפשרות ללמוד מלאכת־כפיים בבית המלאכה של תלמוד התורה 'שערי תורה', אשר שכן בסמוך לישיבה.
כל זאת בנוסף לסדרי הלימוד הרגילים הנהוגים בישיבות – לימוד ש"ס ופוסקים בבקיאות ובעיון – בהכוונתו של הראי"ה, ועל פי דרכו המיוחדת.
לאחר כשנתיים של פעולות הקמה, בשנת תרס"ט, נפתחה הישיבה, וכמה עשרות תלמידים למדו בה במשך השנים, עד לסגירתה בסביבות שנת תרע"ה, בשל מלחמת העולם הראשונה.
ככל הנראה, ברוב שנות פעילותה שכנה הישיבה בקומה השנייה במתחם המוסד 'שערי תורה' בשכונת נווה־שלום.
בין מגידי השיעורים בישיבה היו הראי"ה, ר' זלמן שך, ר' שם טוב גפן ועוד.
בין התלמידים המפורסמים שלמדו ב'אוצר חיים' ניתן למנות את הרבנים יצחק לוי, ישראל פורת ויהושע קניאל, הלל פרלמן ("מר שושני"), המשורר יוסף צבי רימון, ועוד.
ישיבת חברון – גאולה הייתה ישיבה חרדית־ליטאית בירושלים.
הישיבה הוקמה בשנת תשמ"ז (1987) במבנה ישן של ישיבת חברון כנסת ישראל שהתפנה על ידי ישיבת חברון כנסת ישראל עם עזיבתה לשכונת גבעת מרדכי בשנת תשל"ו (1976).
הישיבה הוקמה על ידי רבי חיים סרנא, בנו של ראש ישיבת חברון כנסת ישראל רבי יחזקאל סרנא.
היא התקיימה עד לשנת תשע"ב (2012) לערך .
בשנת תשמ"ז פרש הרב חיים סרנא מישיבת חברון כנסת ישראל עקב מחלוקת עם מנהל הישיבה יצחק חברוני בנו של הרב משה חברוני.
לאחר הסכם פשרה, הקים הרב סרנא ישיבה משלו בבניין הישן של הישיבה בשכונת גאולה.
ישיבתו כונתה "ישיבת חברון-גאולה", הישיבה נועדה לשמש כהמשך לישיבת חברון כנסת ישראל ההיסטורית.
בראשות הישיבה עמדו הרב חיים סרנא והרב שמואל יעקב בורנשטיין.
בשנת תש"ס (2000) עם הקמתה של ישיבת 'קריית מלך' בבני ברק, הוזמן הרב שמואל יעקב בורנשטיין לכהן בה כראש ישיבה, בעקבות זאת עזב את הישיבה ועבר לגור בבני ברק.
עם עזיבתו זומנו לישיבה המשגיח הרב נפתלי קפלן והרב יהושע אייכנשטיין.
כחלק משיפור הלימוד בישיבה הוחלט על הקמת שני בתי מדרש בתוך בנין הישיבה, כשהאחד מכיל את בחורי הישיבה הבוגרים יותר, והשני נקרא בשם 'כנסת יחזקאל', במהלך השנים עזבו השניים את הישיבה ובתי המדרש התאחדו.
לאחר פטירת הרב חיים סרנא (תשע"א), שימש הרב אלחנן שוימר כראש ישיבה בפועל.
בשנת תשע"ב החליט הרב ברוך סולובייצ'יק חתנו של הרב סרנא ויורשו, להשכיר את מבני הישיבה, ולמזג את הישיבה עם ישיבת כנסת מרדכי משכונת הר נוף.
בשנת תשע"ג עזב הרב שוימר את הישיבה, מה שהיווה סתימת הגולל על ישיבת חברון גאולה.
בנין הישיבה הושכר לישיבת "אמיתה של תורה", ובשנת 2021 שכרה ישיבת "משכן שלמה" בראשות הרב פרוידיגר את הבניין.
ובשנת 2024 לאחר שישיבת משכן שלמה עברה למעונה החדש ברחוב פתח תקווה 14 בשכונת רוממה בירושלים עברו לבנין בית הכנסת דחסידי סאטמר שהיה ברחוב יונה אך המבנה נשרף בשבת.
ישיבת הר הבית היא ארגון הפועל במטרה ליצור קבוצת עולים קבועה ויומיומית לעלייה להר הבית, וללימוד ההלכות הנוגעות להר הבית ובית המקדש.
במקביל פועלת הישיבה לקידום הקמת בית כנסת, בית מדרש, ישיבה וכולל אברכים בהר הבית.
ישיבת הר הבית הוקמה ביום העצמאות שנת תשע"ז על ידי הרב אליהו ובר.
הישיבה נועדה לקיים עלייה להר הבית, בטהרה ולאחר טבילה, מדי בוקר לתפילת שחרית וללימוד דף גמרא.
בתחילת שנת ה'תשפ"א, הוקם על ידי הישיבה כולל אברכים "דרישת ציון" בראשות הרב אלישע וולפסון.
נשיא הישיבה הוא הרב חיים עוזר חייט.
בעבר, עקב התנגדות משטרת ישראל לתפילות בהר, היו אומרים את תפילת הקדיש בעברית, כדי שלא יובן שמדובר באמירת קדיש.
בהמשך הזמן החלו תפילות מסודרות יותר, עם אמירת קדיש בארמית וחזרת הש"ץ.
רבני הישיבה מלמדים את העולים להר לשמור על ההלכות הקשורות בכניסה להר כגון:
טבילה במקווה טהרה בטרם הכניסה להר.
לבישת נעליים שאינם מעור, או ללא נעליים כלל.
המקומות המותרים לכניסה (שאינם מקום העזרה).
הליכה בכבוד וברגישות למקום הקדוש.
כאחד ממיזמי הישיבה, מתבצע מדי שנה רישום מנויים לקרבן פסח, שבמידה ויוכלו להקריב את הקרבן יהיו מוכנים כבשים או גדיים לצורך ההקרבה.
מיזם נוסף המתבצע פעמיים בשנה, בחוה"מ סוכות ופסח הוא תפילת הלל מוזיקלית בכניסה להר הבית, ולאחריו תפילת מוסף בהובלת הרב אלישע וולפסון בשטח ההר.
נכון לשנת ה'תשפ"ה אברכי הכולל ותלמידי הישיבה עולים בטהרה מדי יום בבוקר ובצהריים, לתפילת שחרית, שיעורי תורה ולתפילת מנחה בהר הבית.
והדבר מסייע לרבים נוספים העולים להר בקדושה ומצטרפים לתפילות ולשיעורי התורה הנמסרים על ידי רבני הישיבה, וכדברי הרב ובר:
בשנים האחרונות יותר ויותר יהודים גם מהמגזר החרדי עולים להר, כשהעלייה מתבצעת בעיקר במסגרת הישיבה.
לקראת יום ירושלים ה'תשפ"ה לקראת הריקודים שנערכו על ידי הישיבה בהר הבית, הוציאה הישיבה קליפ לשירים הקשורים בעלייה להר.
רבנים ידועים שעלו להר במסגרת הישיבה
ישיבת חכמי לובלין (המוכרת גם כיח"ל) הוקמה בעיר לובלין בפולין בשנת 1930 על ידי רבי מאיר שפירא (מייסד מפעל הדף היומי).
לאחר מכן, כראש הישיבה מונה הרב אריה צבי פרומר (רבה של העיר קוז'יגלוב ), ראשי ישיבה נוספים היו הרב אריה לייב לנדא והרב אברהם יעקב הורוביץ.
הישיבה הוקמה כדי להחזיר את עטרת העיר לובלין ליושנה, כמרכז חשוב של לימוד תורה בפולין, ובמיוחד כדי לשחזר את גדולתה של הישיבה שהוקמה בלובלין ב-1515. המשגיח הרוחני של הישיבה היה רבי שמעון מזליחוב.
עם פטירתו של רבי מאיר שפירא בשנת 1933, הוקם ועד רוחני לניהול הישיבה, בראשות הרבנים מנחם זעמבא, דוב ויידנפלד, יעקוב הורביץ, וולף ניסבוים, שמואל פירר, אריה צבי פרומר, ונחום ויידנפלד.
כנשיא, מונה רבי משה פרידמן האדמו"ר מבויאן-קראקא.
כראש ישיבה בפועל מונה הרב אריה צבי פרומר, אשר שימש בתפקיד עד לפיזורה על ידי הנאצים בשנת 1939.
בניין הישיבה תוכנן בסגנון אקלקטי הכולל מאפיינים מזרחיים על ידי האדריכל אגנור שמולקובסקי.
בעת הקמתה הייתה הישיבה מן המפוארות שבפולין.
ייחודה היה בכך שהיא סיפקה את כל צורכי התלמידים, לרבות אוכל ולינה, והם לא היו צריכים להיסמך על בעלי בתים בסביבה כפי שהיה נהוג עד אז.
בישיבה למדו כ-400 תלמידים והיא שכנה בבניין מפואר בן שש קומות.
עיקר לימוד הישיבה היה בסדר קודשים ואף היה בישיבה דגם של בית המקדש לצורכי לימוד.
בשנת 1934 סיים את הישיבה המחזור הראשון של תלמידים.
בישיבה הייתה ספרייה תורנית עשירה ובה 22,000 ספרים.
בשנת 1940 השמידו הנאצים את הספרייה, אותם שרפו בטקס פומבי בכיכר השוק בפני יהודי לובלין.
החוקר פיוטר נזארוק ניסה למצוא את "ביטאון הנוער הגרמני" המדובר אך לא מצא ביטאון בשם זה, במחקר מעמיק גילה שהספרייה נבזזה על ידי הנאצים אך לא נשרפה, חלקים ממנה נמצאים אצל אספנים וחלקים אחרים נעלמו.
הישיבה קיבלה לשורותיה בחורים מצטיינים, בעלי פוטנציאל להיות רבנים וגדולים בתורה.
מבחני הקבלה דרשו שליטה במסכתות יומא, פסחים, ביצה, ברכות ושבת, עם מפרשים - בסך הכל מעל ל-400 דפי גמרא.
בנוסף נדרשו התלמידים לשלוט במשניות מסכת תמיד ומידות, הלכות בית הבחירה בספר יד החזקה להרמב"ם ובחלק אורח חיים מהשולחן ערוך.
תלמיד שהתקבל לישיבה יכול היה לקבל סמיכה לרבנות בתוך ארבע שנים והיה מוכר כרב אחרי שנתיים נוספות.
את הבחינה לסמיכה נהגו לעשות בז' באדר בטקס מיוחד כאשר מי שהצליח במבחן קיבל סמיכה.
הרב יהודה מאיר אברמוביץ - חבר הכנסת מטעם תנועת אגודת ישראל לשעבר
הרב אביעזר בורשטיין- ראש הישיבה הטכנולוגית "כפר צבי סיטרין" וסופר דתי
הרב יהודה לייב גפן - רב כפר אתא
יחיאל די-נור - התפרסם בשם העט ק.
הרב פנחס הירשפרונג - רב העיר מונטריאול
הרב שמואל הלוי ואזנר - ראש "ישיבת חכמי לובלין" בבני ברק
הרב אברהם אביגדור לנדא האדמו"ר מסטריקוב
שמואל נדלר - סופר, משורר, עיתונאי ופובליציסט.
הרב יצחק פלקסר - ראש ישיבת שפת אמת וחבר מועצת גדולי התורה
הרב חיים קרייזווירטה - רבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה
הרב ישראל אברהם שטיין - האדמו"ר מפאלטישאן ניו יורק
הרב ברוך שמעון שניאורסון - ראש ישיבת כוכב מיעקב-טשעבין וחבר מועצת גדולי התורה
הרב מרדכי יהודה לובארט - מחבר הספר "מלחמות יהודה"
אחרי השואה הקים רבי שמואל הלוי ואזנר ישיבה בעלת אותה שם, ישיבת חכמי לובלין בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק, לזכרה של הישיבה המקורית.
בחיפה הוקמה ישיבת יח"ל ישראל על ידי הרב יהודה לייב גפן, בוגר ישיבת יח"ל.
בית ספר יסודי בשם זה הוקם בדטרויט שבמישיגן.
רחוב 'חכמי לובלין' קיים בשכונת בית ישראל בירושלים.
לאחר המלחמה שימש הבניין בלובלין מוסדות אקדמיים פולניים.
בשנת 1952 פעלה בו אוניברסיטה קתולית.
בשנת 2004 הוחזר לידי הקהילה היהודית וכיום הוא שייך לקהילה היהודית בוורשה ומשמש כסניפה בלובלין.
החל משנת 2007 הוחל בשיפוץ רחב היקף של הבניין, שבמסגרתו שוחזר בית המדרש, ובניין הישיבה הפך למרכז הארחה ליהודים המבקרים במקום.
בשנת 2005 התקיים בו טקס חגיגי של סיום לימוד הדף היומי באירופה על ידי ארגון מרכז רבני אירופה, בהשתתפות אדמו"רים ורבנים ידועים.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, המלון הצמוד לישיבה החל לקלוט פליטים מאוקראינה במימון הג'וינט ובמבנה הישיבה החל לפעול מרכז חלוקת מוצרי בסיס וביגוד בהפעלת הקהילה היהודית המקומית ובסיוע של פליטים אוקראינים.
בישיבה עצמה החל לפעול מרכז חינוכי לילדי הפליטים בהפעלת תנועת קבוצות הבחירה של המחנות העולים.
ישיבת חורב היא ישיבה תיכונית המשתייכת לרשת החינוך חורב.
הישיבה שוכנת בשכונת סנהדריה בירושלים.
הישיבה נחשבת לאחד מבתי הספר הטובים בישראל.
הישיבה הוקמה בשנות החמישים על ידי הרב אליהו שכטר, תלמידו של הרב משה צבי נריה.
הרב שכטר למד בין היתר בישיבת סלבודקה וישיבת מיר בירושלים והקים את הישיבה ברוח ישיבות אלה, לצד לימודי חול.
לאחר שנתיים הביא הרב שכטר את הרב שמעון-אשר כהן, חתנו של הרב אפרים זאב גרבוז ובוגר ישיבת חברון, לכהן במקומו כראש הישיבה התיכונית.
הרב שכטר נשאר לכהן כר"מ בכיר בישיבה התיכונית למשך שנים רבות.
בשנות כהונתו של הרב שמעון-אשר כהן כראש הישיבה התיכונית, הוא הפנה את התלמידים ללימודי המשך בישיבות גבוהות וחלקם הפכו לרבנים ליטאיים, כגון הרב יונה זלושינסקי, ר"מ בישיבת פוניבז'.
ב-1987 החליף את הרב שמעון-אשר כהן בראשות הישיבה התיכונית אחד המחנכים בישיבה התיכונית - הרב מרדכי אלון.
הוא כיהן בתפקיד 15 שנה, עד שהוזמן לעמוד בראשות ישיבת הכותל.
כיום ראש הישיבה התיכונית הוא הרב יצחק דור, ששימש בעבר גם ראש ישיבת נתיב מאיר.
הייתה בעבר בישיבה התיכונית תוכנית ללימוד תואר ראשון במדעי המזרח התיכון בשילוב עם אוניברסיטת בר-אילן.
הישיבה התיכונית כוללת בתוכה חטיבת ביניים וישיבה תיכונית.
בחטיבת הביניים מתחיל יום הלימודים בשבע ורבע בבוקר ונמשך עד עשרה לשש בערב, וכולל מקצועות קודש כגון גמרא, תנ"ך, חומש, הלכה, ונביא, ומקצועות חול כגון מתמטיקה, לשון, ספורט היסטוריה ופסיכולוגיה תלמודאית ואנגלית.
בישיבה התיכונית מתחיל יום הלימודים בשבע ורבע בבוקר בתפילה ונמשך עד רבע לשבע בערב, וביום חמישי סדר ערב עד רבע לתשע, בימי שלישי מונהג יום לימודים קצר וביום שישי לימודים עד 11:50 תחומי הלימוד דומים ללימודי החטיבה, בישיבה התיכונית ישנן מגמות לימוד כמו ארץ ישראל, כימיה-ביולוגיה, גאוגרפיה, מזרחנות, היסטוריה
בתוך תחומי הישיבה התיכונית נמצא חדר כושר הפתוח לכל התלמידים, ובנוסף משמש את מורי הספורט.
בישיבה התיכונית מתקיים מדי שנה סמוך לט"ו בשבט "גמראתון" במסגרתו תלמידי התיכון מסימים את התלמוד הבבלי בתוך שלושה ימים, ותלמידי החטיבה חוזרים על החומר הנלמד במהלך המחצית בחטיבה יש גם מורים נוספים, המכונים "חצר"מים" (חצי רב מחנך) שעוזרים לתלמידים בלימודי הקודש
בישיבה התיכונית יש תוכנית המאפשרת לתלמידים ללמוד מקצועות קודש מחוץ לתוכנית הלימודים.
בישיבה התיכונית מתקיימת תוכנית ללימוד הדף היומי כבר למעלה מ-40 שנה, בתוכנית משתתפים רק חלק קטן מהתלמידים והיא מנוהלת על ידי הרב יונתן הורוביץ.
הישיבה התיכונית נתמכת בידי "ידידי חורב" בעולם, העוזרים ותורמים להמשך פעילותה ושיפורה.
ישיבת כינור דוד היא ישיבה תיכונית בעטרת, שהוקמה בשנת תשנ"ח (1998), הישיבה היא בהגדרתה ישיבה תיכונית למצוינות במוזיקה ומצוינות במדעים וטכנולוגיה ועל כן משלבת לימודי מוזיקה ברמה מוגברת בתוכנית הלימודים או לחלופין לימודי מדע וטכנולוגיה ברמה מוגברת.
הישיבה משלבת לימודי תורה, מוזיקה, מדע וטכנולוגיה ומסלולי הלימוד בה עומדים בסטנדרט של הישיבות התיכוניות.
הישיבה משתייכת למרכז ישיבות בני-עקיבא.
בראשות הישיבה עומד הרב מוטי הרשקופ.
לימודי המוזיקה נחלקים ללימודים עיוניים ול"לימודי ביצוע":
הלימודים העיוניים כוללים את המקצועות המקובלים בכל מגמות המוזיקה, התלמידים מתבקשים לבצע מטלות ומבחנים במסגרת בחינת הבגרות.
במסגרת "תוכניות לימודים ייחודיות" במשרד החינוך, החל משנת הלימודים תשע"ח התלמידים לומדים בתוכנית חדשה בנושא "מוזיקה יהודית ישראלית כמורשת תרבותית".
ב"לימודי הביצוע" מתמחה כל תלמיד בכלִי נגינה לפי בחירתו.
ומקבל שיעור פרטי בישיבה אחת לשבוע.
בנוסף, רוב התלמידים נבחנים בבחינת בגרות בתחום הביצוע (רסיטל).
הישיבה דוגלת בפיתוח התלמידים בסגנונות מוזיקליים שונים: ג'אז, קלאסית, רוק ומוזיקה ערבית ובשילוב ביניהם.
2016 עד היום: אביעד רייך
מדי שנה עורכת הישיבה את הקונצרט השנתי, מופע מרכזי בהשתתפות תלמידי הישיבה, אליו מוזמנים הורי התלמידים ואורחים נוספים.
הקונצרט השנתי היה שנים רבות "מנת הדגל" של הישיבה.
בשנים המוקדמות של הישיבה, לתלמידים החדשים חולקו דיסקים מהקונצרט השנתי הקודם, ובתקופה האחרונה, העלו את הקונצרט ביוטיוב והקונצרט הפך למושא להערצה.
בשנת 2025 ראש הישיבה הרב מוטי (מרדכי) הרשקופ הכריז להפסיק עם קונצרט זה.
ישיבת חכמי לובלין היא ישיבה כלל חסידית השוכנת בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק.
הישיבה נוסדה בשנת תש"ז, 1947, בידי הרב שמואל הלוי ואזנר, כהמשך וזכר לישיבת חכמי לובלין בלובלין שבפולין, שבה למד הרב ואזנר.
את השטח להקמת הישיבה תרם, בעידוד החזון איש, יעקב הלפרין, מייסד שכונת זיכרון מאיר, שהיה מקורב לרב שפירא.
בישיבה פועלים גם כולל הלכה וכולל עיון.
בנו של הרב ואזנר, הרב חיים מאיר, לימד בישיבה במשך שנים רבות, וכיום נכדו הרב יוסף בנימין ואזנר משמש כראש הישיבה.
בין בוגרי הישיבה הרבנים משה הלברשטאם, משה שאול קליין, שמואל אליעזר שטרן, יעקב יוסף זינגר ואריה שכטר, והאדמו"רים מבערגסאז, מסאסוב, מקוסוב, ממעליץ ומשאץ כמו רבנים ואדמו"רים נוספים.
ישיבת חזון עובדיה רוממה היא ישיבה גדולה חרדית–ספרדית השוכנת בשכונת רוממה בירושלים.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשל"ג (1973) במתכונת כולל על ידי הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ויועדה עבור אברכים נשואים במטרה להכשירם כרבני קהילות ברחבי הארץ.
את הקמת הכולל יזם הרב עובדיה יוסף לאחר שראה כי קיים מחסור רב ברבנים ודיינים הבקיאים בהלכה בקהילות השונות.
בראשות הישיבה העמיד הרב עובדיה את בנו הרב יצחק יוסף.
בשנים הראשונות שכנה הישיבה בירושלים בדירה ברחוב חנה, באדר ה'תשמ"ב (1982) נערך טקס חנוכת הבית לישיבה בשכונת קטמון בירושלים הטקס התקיים במעמד גדולי תורה רבים ובהם הרב אלישיב, הרב אליעזר ולדנברג הרב בצלאל ז'ולטי ועוד.
בבניין זה הייתה הישיבה למעלה מעשור, ובו שכנה גם לשכתו של הרב עובדיה יוסף במשך כהונתו כרב הראשי לישראל ולאחר מכן כשעברה למתכונת של ישיבה, עברה לשכונת גבעת שאול, נכון לשנת 2018 הישיבה נמצאת בשכונת רוממה שברחוב הרקמה (מספר שנים, בעשור השני של המאה ה-21, כונתה "ישיבת רוממה").
בשנת 1992, בעקבות חילוקי הדעות שנתגלעו בין ש"ס והנהגת הציבור הליטאי, על רקע כניסת ש"ס לקואליציה, הקים הרב יצחק יוסף את ישיבת חזון עובדיה עבור בחורים ספרדים.
נכון ל-2018, מונה הישיבה כמאה תלמידים.
מבין תומכי הישיבה בלטו הגביר משה סבא ואיל ההון אדמונד ספרא.
באלול ה'תשע"ג לאחר מינויו של הרב יצחק יוסף לראשון לציון, מונה בנו הרב רחמים יוסף לעמוד בראשות הישיבה.
המשגיחים בישיבה, הרב אריה נגר והרב אייל עזרן.
בין הר"מים הרב שלמה לוי, הרב יהודה פרץ והרב שמואל חיות.
שיטת הלימוד בישיבה היא בסגנון ישיבתי, לימוד גמרא עם ראשונים ואחרונים.
אולם בשונה משאר הישיבות, בליל שבת ישנו סדר מיוחד המוקדש ללימוד הלכה, תוך שימת דגש על לימוד בספרים יביע אומר וילקוט יוסף (אשר חלק מכרכיו חוברו בין כותלי הישיבה).
פסיקת ההלכה והמנהגים בישיבה הם על פי פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף.
הרב יצחק פרץ, רב העיר רעננה
הרב יצחק דניאל - רב בית הכנסת הגדול בירושלים
הרב מרדכי גזית - יו"ר ארגון 'יד לאסיר'
הרב יעקב זמיר- דיין בבית הדין הרבני הגדול ולפני כן אב"ד נתניה.
הרב בנימין יפרח, אב"ד אשדוד
הרב אברהם דיין, רב שכונת רמת שרת בירושלים
הרב אברהם דניאל, רב בשכונת רמות בירושלים
הרב דוד יוסף, הראשון לציון והרב הראשי לישראל
הרב שמואל פנחסי, רב שכונת מחנה יהודה וראש כולל 'דרכי דוד'
הרב אליהו טופיק, ראש ישיבת באר יהודה
הרב יצחק לוי, רב העיר נשר
הרב אברהם שלוש, ראב"ד בעיר חיפה.
הרב יניב עזיז, ראש מוסדות אור יצחק ב"ב.
ישיבת ירושלים לצעירים שעל יד מרכז הרב (מכונה גם בקיצור "ישל"צ" - ראשי תיבות של "ישיבה לצעירים"), היא ישיבה תיכונית עם פנימייה בשכונת קריית משה בירושלים, בצמוד לישיבת מרכז הרב.
הישיבה היא אחד מהמפעלים החינוכיים-תורניים שנוסדו בהשראת משנתו החינוכית של הראי"ה קוק, ובהכוונתם של הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.
בשנת תרצ"ג (1933) הוקמה בשכונת בית יעקב ישיבת מכינה ל"מרכז הרב" בשם "תורת ירושלים", בראשה עמד הרב משה בולבין, מתלמידיה הראשונים של ישיבת "מרכז הרב".
מכינה זו פעלה למעלה משלושים שנים.
ישיבת ירושלים לצעירים הוקמה בשנת תשכ"ד (1964) ביוזמה של הרב אברהם שפירא להקים ישיבה שתתאים לרוחה של ישיבת מרכז הרב, ובפרט עבור בניו.
הרב צבי יהודה הכהן קוק תמך ברעיון.
את הישיבה הקימו בפועל תלמידיהם בישיבה - בראשם הרב יעקב פילבר, ועימו הרב יהושע רוזן והרב יוסף ברמסון ועוד.
הישיבה סיפקה מענה חינוכי לבניהם של תלמידי ובוגרי מרכז הרב, שלא היו מרוצים מהחינוך במוסדות חינוך חרדיים, שלא היו ציוניים, ובמוסדות מהזרם הממלכתי דתי, שלא היו די תורניים.
הרב פילבר צירף אליו את הרבנים עוזי קלכהיים, צפניה דרורי, איתן אייזמן, יעקב כהן ועוד.
הישיבה כוונה לצעירים בגילאי 12–18, כמוסד בת של ישיבת מרכז הרב.
מורה דרכה הרוחני היה הרב צבי יהודה הכהן קוק, אם כי הוא נתן חופש פעולה לצוות הישיבה.
המילה 'ירושלים' בשם הישיבה, נוספה לבקשתו של הרב צבי יהודה הכהן קוק.
הישיבה בנתה בניין על שטחה של ישיבת מרכז הרב לצד בניין הפנימיה של מרכז הרב, ודירות שכורות באזור שימשו כפנימיות וכיתות.
בשנותיה הראשונות המשיכו רוב הבוגרים לישיבה הגבוהה.
בחמש-עשרה שנותיה הראשונות (תשכ"ד-תשל"ט), כיהן בראשה מייסד הישיבה הרב יעקב פילבר.
הרב איתן אייזמן שימש שנה אחת כממלא מקומו.
בשנת תש"ם (1979) התמנה הרב פילבר לרבו של קיבוץ חפץ חיים, ועם מעברו לקיבוץ, התמנה הרב ירחמיאל ויס לראש הישיבה עד לשנת ה'תשע"ו, אז החליט הרב ויס לפרוש בשל פציעתו, ולהעביר את ראשות הישיבה החל משנת התשע"ז לרב יאיר גזבר, ששימש עד להתמנותו כר"מ שיעור א' וכר"מ אמונה במרכז הרב.
מאמצע שנות השמונים, הישיבה בראשות הרב ויס החלה להכין את תלמידיה לבגרות מלאה.
בתקופה זו גדל הביקוש ללמוד בישיבה, נפתחה כיתה נוספת בכל מחזור, וכיום לומדים בישיבה כ-250 תלמידים מכיתה ט' עד י"ב.
במשך השנים צומצמה הישיבה מתיכון בן 6 שנות לימוד, לתיכון בן 4 שנות לימוד, ובהמשך נוספה שוב חטיבת ביניים, השוכנת ברחוב קוסובסקי 7. במסגרת הישיבה פועלת גם כיתת חינוך מיוחד.
בראשית שנות ה-90 נבנה מבנה לישיבה בצמידות לבניין פנימיית ישיבת מרכז הרב, ששימש לחדרי כיתות ולאולם בית מדרש, והמבנה הראשוני, שנחנך בשנת 1967, הוסב כולו לפנימייה.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 קיבלה הישיבה כיתות לימוד במבנה בית ספר יסודי סמוך, והכיתות הקודמות הוסבו לחדרי פנימייה.
במהלך השנים כיהנו כמורים ור"מים בישיבה דמויות בולטות בציונות הדתית, בהם הרב חנן פורת (לימד ספרות בראשית ימי הישיבה), הרב שלמה אבינר (לימד מתמטיקה), הרב יהושע רוזן (כיהן כר"מ שנים רבות), הרב אברהם רמר (שימש כר"מ שנים רבות), הרב בנימין אייזנר (שימש כר"מ ומשגיח) הרב דוד סמסון ועוד.
הישיבה פועלת באמצעות עמותה רשומה בשם "ישיבת י-ם שע"י ישיבת רבנו מרן א.
הישיבה מחנכת את תלמידיה ברוח תורת הרב קוק, כאשר חלק משמעותי מצוות ההוראה בישיבה מורכב מבוגרי ישיבת מרכז הרב, וכיום אף חלק גדול מהצוות החינוכי הם בוגרים של הישיבה.
הישיבה נוקטת במשנה חינוכית של אחריות אישית ומתן אמון בתלמידים.
בתחילת דרכה של הישיבה, תוכנית הלימודים שילבה לימודי גמרא עם לימודי הגות ומחשבת ישראל, ולימודי חול ברמה מינימלית בלבד.
מאוחר יותר, עקב רצונם של הורי תלמידים רבים, צורפו בהדרגה לתוכנית הישיבה לימודי חול נוספים על מנת לעמוד בדרישות משרד החינוך לתעודת בגרות.
הרב צבי יהודה קוק, שהיה מורה דרכה הרוחני של הישיבה, התנגד ללימודי שפה זרה בתוך הישיבה, ולפיכך לימוד השפה האנגלית נערכו בכיתה שהייתה מחוץ לתחום הרשמי של הישיבה.
מאוחר יותר פסק נוהג זה, וכיום שיעורי אנגלית נלמדים באופן רגיל.
בתקופה מאוחרת יותר, עקב ריבוי התלמידים שביקשו להגביר את כמות לימודי הקודש בישיבה (ביקוש שבעקבותיו קמו בהמשך השנים ישיבות קטנות ציוניות שבהן לא מתקיימים כלל לימודי חול) פתחה הישיבה תוכנית חדשה ששמה "אתר"ג" (ראשי תיבות של 'אל תבואני רגל גאווה').
בראש התוכנית עמד הרב אריה שטרן ובהמשך הרב יוסף ולד.
כיום עומדים בראשה הרב שמיר שיינטופ והרב אברהם קוסמן.
במקביל, נפתחה תוכנית מקבילה ששמה "גמב"ק" (ראשי תיבות של "גמרא בקיאות"), וכיום עומד בראשה הרב אורי אנגלמן.
בליל ר"ח אדר ב' תשס"ח (2008) בפיגוע בישיבת מרכז הרב חדר מחבל לספריית הישיבה הגבוהה, מרכז הרב, ורצח שמונה בחורים - חמישה מתוכם היו תלמידי הישיבה לצעירים ותלמיד שישי, בוגר.
כ-10 תלמידים נוספים נפצעו בפיגוע.
הישיבה זכתה לחשיפה רבה בעקבות האירוע, ובייחוד התפרסם ראש הישיבה הרב ירחמיאל ויס לאור הספדיו בישיבה והראיונות עמו בכלי התקשורת.
בעקבות הפיגוע, הוציאה הישיבה את הספר שמונה נסיכי אדם, שיצא לאור בסוף שנת הלימודים, ובו מאמרים מאת רבנים מובילים בציבור הדתי-לאומי על ענייני השעה, גאולה והתמודדות עם משברים, וכן מאמרים, מכתבים ודברי זיכרון על התלמידים שנרצחו.
הישיבה הוציאה ארבעה דיסקים לזכר הנרצחים: "וכל מאמינים", "נעם הנשמות", "נפשי תקשיב שירו" ו"המלך הקדוש", המבוססים ברובם על מנגינות לתפילות בימים נוראים, לפי הנוסח הנהוג בישיבה.
בדיסק "נעם הנשמות" כלול לחן של אחד הנרצחים, שגב פניאל אביחיל, לפיוט של רבי יהודה הלוי, וכן שיר שחיבר והלחין יונדב הירשפלד שנרצח גם הוא בפיגוע.
כמה שירים בדיסקים בוצעו עם זמרים נוספים, בהם "השבעתי" שבוצע עם ישי ריבו, ו"כנפי רוח", שבוצע עם ביני לנדאו.
תלמידי הישיבה ממשיכים לרוב לישיבות גבוהות וישיבות הסדר.
נכון לשנת 2025, מדי שנה מנסים להתקבל לישיבה למעלה מ-300 תלמידים אך בסופו של דבר כל מחזור מונה בין 60 ל-70 תלמידים בלבד.
כל שבת שנייה מתקיימת שבת ישיבה, כאשר רוב התלמידים נשארים לשבת בישיבה.
במסגרת השבת יש סדר לימוד קבוע, ושיעור של ראש הישיבה.
כמו כן יוצא לאור עלון פנים ישיבתי להבעת דעות במגוון נושאים, ששמו "ישלצניק".
בשנת תשס"ז חודשה מסורת של הוצאת ביטאון תורני הנקרא דגל ירושלים החמישי במספר, על שם התנועה שרצה להקים הרב אברהם יצחק הכהן קוק, בשנת תשע"ז יצא הביטאון השמיני, בשנת ה'תשפ"ב יצא הביטאון התשיעי במלאת ארבעים שנה לפטירת הרב צבי יהודה הכהן קוק, ובשנת ה'תשפ"ג יצא הביטאון העשירי.
בעבר מדי כמה שנים אף יצא ביטאון ספרותי הנקרא 'ודור יקום וחי'.
סדר החופשות ('בין הזמנים') בישיבה דומה לסדר החופשות בישיבות הגבוהות, יותר מאשר לסדר החופשות בישיבות התיכוניות.
כך, יוצאים תלמידי הישיבה לחופשת בין הזמנים הראשונה לאחר יום כיפור וחוזרים רק בר"ח חשוון.
החופשה הגדולה הבאה, מתחילה בר"ח ניסן, אז התלמידים יוצאים לחופש, עד ר"ח אייר.
מדי שנה בשנה, במהלך חופשת הקיץ, חלק מהתלמידים מתאספים מרצונם החופשי לשלושה שבועות של לימודי "תורה לשמה", במסגרת תוכנית הנקראת 'ישבה"ז', (ראשי תיבות של 'ישיבת בין הזמנים'), שבמהלכה ישנו לימוד חופשי, בצירוף שיעורי גמרא על מסכת מסוימת.
כמו כן ישנם שיעורים בנושאים כלליים ואקטואליים, מפי רבנים ועוד.
מנהל התיכון הוא הרב דוד שמחון וסגנו הרב יצחק חרץ.
לאחר שבעקבות הפיגוע בישיבה יזמו בה הוצאת דיסקים לזכר הנרצחים, כאמור.
חברי המקהלה מבצעים שירים שונים, שחלקם נכללים בדיסקים האמורים.
רבים מהשירים בוצעו לראשונה על ידה וחלקם אף נוצרו על ידה או בעבורה.
שירים מסוימים בוצעו יחד עם זמרים מפורסמים - ביניהם ניתן למצוא את כנפי רוח בביצוע בכורה יחד עם ביני לנדאו, יסוד כיסא ה' בביצוע בכורה יחד עם יוחאי בן אב"י, וכן השיר "ידידותו" בהלחנתו של הרב אלישיב ברלין בביצוע בכורה של מקהלת הישיבה יחד עם רועי ידיד.
ישיבת כנסת בית יצחק (ידועה גם כישיבת קמניץ') הייתה אחת מישיבות ליטא.
בין השנים תרס"ד-ת"ש (1904–1940) כיהן כראש ישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ.
הישיבה נוסדה בשנת תרנ"ח (1897) בסלובודקה המהווה פרבר של קובנה על ידי הרב צבי הירש רבינוביץ שעשה זאת להנצחת אביו, הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה.
בתרס"ד (1904) מונה לראשות הישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ.
בשנת תרע"ד (1914) עברה הישיבה למינסק כדי להתרחק מחזית הלחימה במלחמת העולם הראשונה.
אולם בשנת תרע"ז (1917) התקרבה החזית למינסק והישיבה נדדה שוב, לקרמנצ'וג.
בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון ברוסיה עברה הישיבה לווילנה.
בשנת תרפ"ו (1926) עברה הישיבה לקמניץ על מנת להתרחק משאון העיר.
בשנת תרצ"ו (1937) נחנך עבור הישיבה בניין חדש, שהוקם בהשתדלותו של מר גרשון גאלין, יליד קמניץ שהתגורר בארצות הברית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נסגרה הישיבה ותלמידיה התפזרו.
בניין הישיבה הפך תחת השלטון הקומוניסטי לבית קולנוע.
בשנות ה-40, לאחר סגירת ישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, נוסדה ישיבת קמניץ בארץ ישראל על ידי הרב משה ברנשטיין, חתנו של הרב ליבוביץ.
הרב יהודה לייב לוין, - רבה של מוסקבה
הרב שלמה היימן, ראש ישיבת ר' מיילעס
הרב נחום פרצוביץ, ראש ישיבת מיר
הרב אליהו מישקובסקי, ראש ישיבת כפר חסידים
הרב משה שמואל שפירא, ראש ישיבת באר יעקב
הרב שניאור קוטלר, ראש ישיבת לייקווד
הרב גדליה אייזמן, משגיח בישיבת קול תורה
הרב ברוך סורוצקין, ראש ישיבת טלז בארצות הברית
הרב ראובן יוסף גרשנוביץ, ראש ישיבת הנגב
הרב משה סולובייצ'יק, ראש ישיבת לוצרן
הרב נתן וכטפוגל, משגיח בלייקווד
הרב קאפל כהנא, עבר לבריטניה
ישיבת חומש המתחדשת היא ישיבה בראשות הרב אלישמע כהן השוכנת בחומש ומהווה את סמל המאבק לביטול חוק ההתנתקות, וחזרה ליישובי גוש קטיף וצפון השומרון שפונו בתוכנית ההתנתקות.
ב-2023 עברה הישיבה למבנה קבע בחומש בעקבות ביטול חוק ההתנתקות מצפון השומרון.
משנת 2002 ועד לביצוע תוכנית ההתנתקות ב-2005 פעלה ביישוב שלוחה של ישיבת ברכת יוסף בשם ישיבת הר שלום או ישיבת חומש.
לאחר הפינוי מחומש עברה הישיבה למצפה אשתמוע.
הישיבה קרויה על שם שלום הר מלך, שנרצח בפיגוע ירי בכביש אלון סמוך לכפר אל-מועייר בא' באלול תשס"ג, 29 באוגוסט 2003, אשר היה בין מקימי הישיבה.
הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול ה'תשס"ב על ידי הרב אליקים לבנון והרב מרדכי גנירם, כשלוחה של ישיבת ברכת יוסף באלון מורה.
המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי שהאינתיפאדה השנייה גרמה להיחלשותו.
ראש הישיבה, הרב גנירם, בוגר ישיבת קדומים וישיבת אלון מורה, אמר כי "הצלחנו באותה תקופה לחזק את היישוב, כאשר האווירה בחומש השתנתה ועלינו למספר של 53 משפחות מתוכן 16 שבאו לחומש בעקבות הישיבה".
במהלך תוכנית ההתנתקות, פונה היישוב חומש והישיבה עברה למצפה אשתמוע.
שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה כישיבת הסדר.
ישיבת "הר שלום" באשתמוע מציעה תוכנית המאפשרת לשלב לימוד תורה ועיסוק בחקלאות.
תלמידי הישיבה עובדים גם עם הנוער ביישוב הסמוך שמעה.
בישיבה לומדים 55 תלמידים מכל רחבי הארץ.
בי"ב תמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש.
ב-2013 הוחלף ראש הישיבה הרב גנירם ברבנים איציק אמיתי ואיציק אידלס ובמקביל הישיבה קיבלה תפנית לישיבת הסדר רגילה על גבול מכינה.