tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ה'תשל"ו – ר' הנדל ליברמן, צייר, חסיד חב"ד
ה'תשמ"ו – (אדר ב') רבי משה פיינשטיין, הפוסק החשוב של יהדות ארצות הברית (נולד ה'תרנ"ה).
ה'תשנ"ז – אליעזר ננס, אסיר ציון ואוטוביוגרף, חסיד חב"ד (נולד ב-ה'תרנ"ז).
ה'תשנ"ז (אדר ב') – הרב משה מלכה, רב-ראשי לפתח תקווה.
ה'תשס"ט – הרב שמואל אלעזר היילפרין, רב שכונת בית ישראל וראש ישיבת תורת אמת בירושלים
ה'תשע"ו – (אדר א') הרב יוחנן סופר האדמו"ר מערלוי, וראש ישיבה.
י"ב באדר – י"ד באדר
ה'תש"ח – שליח האו"ם, הרוזן פולקה ברנדוט, נרצח בירושלים על ידי חברי לח"י
ה'תרנ"ז – חתונתם של רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר מלובביץ' ונחמה דינה שניאורסון
ה'תשנ"ג – אושר הסכם אוסלו א' בממשלת רבין
ה'תשס"ג – הפיגוע בקפה הלל במושבה הגרמנית בירושלים (7 נרצחים)
ה'תרמ"ג – הרב מנחם זמבה, מאחרוני רבני פולין, נרצח בשואה (נרצח ה'תש"ג),
ה'תש"ט – הרב שבתי סבתו, ראש ישיבת נתיבות יוסף שבמצפה יריחו
ה'תש"ל – אראל סג"ל, עיתונאי ופובליציסט ישראלי
ה'תשל"א – יובל סגל, שחקן, יוצר, קומיקאי ודוגמן ישראלי
ה'תשמ"א – עמיחי שיקלי, חבר הכנסת והשר לתפוצות ושוויון חברתי
ה'תש"ן – אורטל עמר, מנחת טלוויזיה וכתבת ישראלית
ה'תש"ן - אלינה לוי, שחקנית, דוגמנית ומנחה ישראלית
ה'תרל"ו – רבי יעקב ישראל טברסקי, אדמו"ר ומגיד מישרים, בנו השלישי של רבי מרדכי מצ'רנוביל, מכונה ה"צ'ארקאסער" על שם מושבו בעיר צ'רקס.
ה'תרנ"ב – רבי אברהם יששכר בער רבינוביץ, החסד לאברהם, האדמו"ר השני בחסידות ראדומסק.
ה'תרס"ט – רבי יוסף חיים מבגדאד, מקובל, דרשן, מנהיג יהדות בגדאד ומגדולי הפוסקים של יהדות ארצות האסלאם.
ה'תשס"ז – גד יעקבי, שר וחבר הכנסת מטעם המערך, שגריר ישראל באו"ם (נולד ה'תרצ"ה)
י"ב באלול – י"ד באלול
ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: כוחות סובייטיים פולשים ליוגוסלביה
ה'תש"ח – ממשלת בריטניה מודיעה לאו"ם על הסכמתה לפנות את ארץ-ישראל (26 בספטמבר 1947)
ה'תש"ט – מלחמת העצמאות – תחילת מבצע יואב לשחרור הנגב
ה'תשל"ד – מלחמת יום הכיפורים: נכשלה התקפת הנגד של אוגדה 162, בפיקודו של אברהם אדן, מול הצבא המצרי בתעלת סואץ
ה'תשמ"א – נפתחת מלחמת איראן–עיראק
ה'תשנ"ז – מהומות מנהרת הכותל
ה'תשע"ח – הטבח בסטריפ של לאס וגאס
ה'תרפ"א – הרב עובדיה יוסף הראשון לציון הרב הראשי הספרדי וראש מועצת חכמי התורה.
ה'תקי"ט – רבי יוסף יוזפא סג"ל, מורה הוראה בדייץ שבגרמניה ומחבר "נוהג כצאן יוסף" על מנהגי פרנקפורט דמיין.
ה'תקל"ז – ר' אברהם המלאך, בנו של המגיד ממזריטש
ה'תשפ"ג – שושנה נתניהו, שופטת בבית המשפט העליון
ה'תשפ"ג – פנינה רינצלר, שחקנית ואמנית ישראלית
י"א בתשרי – י"ג בתשרי
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ג כסלו היא תמיד פרשת וישלח.
ה'תר"ל – תעלת סואץ נפתחת לשיט
ה'תרפ"ב – הקיבוץ תל יוסף מוקם על ידי גדוד העבודה
ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: אלבניה משוחררת מן הכיבוש הגרמני
ה'תשל"ג – בית דין רבני מיוחד בראשות הרב הראשי לישראל, הרב שלמה גורן מפרסם את פסק דין האח והאחות, המכשיר את חנוך ומרים לנגר מממזרותם ומתיר להם לבוא בקהל
ה'תשל"א – עינת וילף, חברת הכנסת מטעם סיעת עצמאות שפרשה ממפלגת העבודה
ה'תשל"ז – יריב אופנהיימר, פעיל שמאל ומזכ"ל ודובר שלום עכשיו
– רב אבינא בר רב הונא, ראש ישיבת סורא ועורך התלמוד הבבלי, הידוע בשם "רבינא האחרון" (אגרת רב שרירא גאון)
ה'תרל"ו – רבי דב בער פרידמן, האדמו"ר מליאובה שפרש מאדמו"רותו
ה'תרנ"ג – הרב דוד שלוש, ראש ישיבה מפורסם במרקש שבמרוקו.
ה'תרפ"א – רבי ישראל טאוב, האדמו"ר הראשון לבית מודז'יץ, בעל ה"דברי ישראל"
ה'תרצ"ד – רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב
ה'תש"ה – רבי שלום הדאיה, דיין ומקובל מחכמי ירושלים
ה'תשע"ז – אהובה עוזרי, זמרת, יוצרת ומלחינה ישראלית, ילידת ה'תש"ח (1948)
י"ב בכסלו – י"ד בכסלו
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ג טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה או כסדרה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות הכז, השא או השג) פרשת בר המצווה היא פרשת שמות.
ה'תרצ"ח – עיתון "הצופה" – עיתון תנועת המזרחי העולמית, החל להופיע כעיתון יומי
ה'תשל"ז – שר השיכון, אברהם עופר, מתאבד לאחר שנחשד בשחיתות
ה'תשנ"ו – השב"כ מחסל את יחיא עיאש, מבכירי ארגון הטרור חמאס, באמצעות טלפון סלולרי ממולכד
ה'תקפ"א – רבי שמעון סופר, בנו של החתם סופר, מרא דאתרא ואב"ד של מטרסדורף וקרקוב, וחבר הפרלמנט האוסטרי.
ה'תרס"ג – בנימין מינץ, חבר הכנסת ושר הדואר (נפטר ב-ה'תשכ"א)
ה'תרס"ט – משה סנה, ראש המטה הארצי של ההגנה, חבר הכנסת, מנהיג ופובליציסט (נפטר ב-ה'תשל"ב)
ה'תרפ"ד – הרב יוחנן סופר, האדמו"ר מערלוי, בעל ה"אמרי סופר", ממשיך דרכו של זקנו ה"חתם סופר".
ה'תש"ך – אלכסנדר אובארוב, כדורגלן ישראלי-רוסי
ה'תשכ"א – אראל מרגלית, חבר הכנסת ממפלגת העבודה
ה'תשכ"ט – ראובן עטר, כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי
ה'תשל"א – גלית דיסטל-אטבריאן, פובליציסטית, שדרנית רדיו וסופרת ושרת ההסברה מטעם הליכוד
ה'תשל"ח – קובי מאור, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
ה'תרי"א – רבי משה בידרמן האדמו"ר השני בשושלת אדמו"רי חסידות לעלוב
ה'תרע"ו – רבי שאול חיים הלוי הורוויץ, ראב"ד דוברובנה, מקים הישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים, ורב שכונת מאה שערים
ה'תר"ץ – רבי עזרא דנגור, הרב הראשי של קהילת יהודי בגדאד בין השנים 1923 ל-1928.
ה'תשכ"ה – הרב יחיאל מרדכי גורדון, ראש ישיבת לומז'ה בפתח תקווה (נולד ב-ה'תרמ"ג)
ה'תשל"ז – אברהם עופר, שר וחבר הכנסת מטעם המערך (התאבד)
ה'תשל"ז – רבי יצחק הוברמן, "הצדיק מרעננה" (נולד ה'תרנ"ו)
ה'תש"ל – הרב שלמה סובל, מגיד מישרים ומחבר ספרים.
ה'תשנ"א – רבי שמעון ברוך אוחיון, ראש ישיבה במרוקו ורבה של יפו
ה'תשע"ד – הרב בנימין בצרי, ראש מוסדות בית יוסף בבאר שבע ומיסד הסליחות באצטדיון באר שבע
ה'תשע"ט – הרב יהודה שביב, רב וחוקר ישראלי.
י"ב בטבת – י"ד בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, ברוב השנים, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב שבט היא פרשת בשלח.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה או כסדרה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות הכז, השא או השג) פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו.
ה'תרפ"ה – נפתח הטכניון בחיפה.
ה'תש"ג – התנגדות חמושה ראשונה לאקציה בגטו ורשה.
ה'תש"ג – ראשית חיסולו של גטו הורדנה בידי הנאצים.
ה'תשכ"א – נוסד תיאטרון חיפה.
ה'תשנ"ז – העיתונאית איילה חסון חושפת בערוץ הראשון את פרשת בר-און חברון.
ה'תר"ך – יצחק ליב גולדברג, נדבן ופעיל ציוני ליטאי, ממייסדי חברת הכשרת הישוב וגואל אדמות הר הצופים.
ה'תרל"ט – פנחס רוטנברג, ממנהיגי היישוב העברי וחלוץ התעשייה המודרנית בארץ ישראל, מייסד חברת החשמל.
ה'תרע"א – ישראל גלילי, ראש המטה הארצי של "ההגנה" ושר בממשלת ישראל.
ה'תרצ"א – ידידיה בארי, פעיל אצ"ל וחבר הכנסת מטעם הליכוד.
ה'תשט"ו – מיקי רוזנטל, חבר הכנסת ועיתונאי ועורך ישראלי.
ה'תשכ"ז – שי צ'רקה, מאייר וקומיקסאי ישראלי.
ה'תשכ"ט – עודד רביבי, ראש המועצה המקומית אפרת.
ה'תשל"ט – אביעד קיסוס, שדרן רדיו, מנחה טלוויזיה, עיתונאי ופובליציסט ישראלי
ה'שצ"א – רבי חיים כפוסי, פוסק הלכה ומגדולי חכמי מצרים במאות השש עשרה והשבע עשרה.
ה'תש"ה – אבא ברדיצ'ב, מצנחני היישוב, שהוצא להורג בידי הנאצים.
ה'תשל"ט – דניס גאבור, פיזיקאי יהודי-הונגרי ממציא ההולוגרפיה.
ה'תשמ"א – הרב יהושע פישל זקס, רב ואיש חינוך מאנשי היישוב הישן בירושלים (נולד בד' בטבת ה'תרנ"ח).
ה'תשס"ו – הרב שבתי אטון, משגיח בישיבת פורת יוסף, מייסד ישיבת "ראשית חכמה" והעומד בראשה וחבר מועצת חכמי התורה.
תשפ"ג – שבח וייס, יו"ר הכנסת ושגריר ישראל בפולין.
י"א בשבט – י"ג בשבט
ה'תרפ"ז – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי של חב"ד קיבל אישור שחרור מהכלא לאחר שנאסר בט"ו בסיוון התרפ"ז בעבור פעלו הרב לשמירת גחלת היהדות בהגבלות השלטון הקומוניסטי.
יום זה נחגג בחסידות חב"ד.
ה'תש"ז – נוסדה בצפון הנגב קבוצת סעד, קבוצת בני עקיבא הראשונה
ה'תש"י – מוקם היישוב יָגֵל (בלועזי 27 ביוני 1950) ליד המושבים השכנים לו: אחיעזר מדרום וזיתן ממזרח, על ידי יהודים עולים מעיראק.
מיקום המושב ליד העיר לוד וליד נמל התעופה בן-גוריון השייך למועצה אזורית שדות דן (שם קודם: עמק לוד), נקראה בראשיתה לוד ב'
ה'תשמ"ב – מוקם היישוב נוקדים שבמזרח גוש עציון
ה'תשנ"ב – יצחק רבין מציג את ממשלתו בפני הכנסת, ומתחיל כהונה שנייה כראש ממשלת ישראל
ה'תר"ם – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי בשושלת אדמו"רי חב"ד (אדמו"ר הריי"צ), (נפטר ב-ה'תש"י)
ה'תרצ"ה – דן אלמגור, מהיוצרים הבולטים בתחום הזמר העברי והמחזאות הישראלית
ה'תרצ"ט – משה בר-אשר, נשיא האקדמיה ללשון העברית
ה'תש"א – ישראל (פולי) פוליאקוב, שחקן וקומיקאי ישראלי.
ה'תשכ"ט – איילת זורר, שחקנית ודוגמנית ישראלית
ה'ק"ח – הרב יעקב בן אשר (בעל הטורים), מחבר "ארבעה טורים"
ה'תרע"ז – הרב אליהו ברוך קמאי, רב העיר מיר וראש ישיבת מיר (נולד ב-ה'ת"ר)
ה'תרצ"ח – אלכסנדר זייד (השומר על הסוס), נרצח על גבעות שיך אבריק בעמק יזרעאל
ה'תש"ט – מנשה מאירוביץ, אחרון הביל"ויים (נולד ב-ה'תר"ך)
י"א בתמוז – י"ג בתמוז
פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ב בניסן היא בחלק מהשנים הפשוטות פרשת צו, בשנים פשוטות מקביעות (הכז, גכה, בשה) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח.
קורבן אחירע בן עינן נשיא שבט נפתלי
תענית בכורות כאשר יום טוב ראשון של פסח חל ביום ראשון.
(על פי המקרא והמסורת היהודית) – עזרא יוצא מבבל לעלות לירושלים
ה'תש"ט – נוסד פלמחים, קיבוץ השוכן במישור החוף הדרומי, מדרום לראשון לציון, ליד שפך נחל שורק לים התיכון הקיבוץ שייך למועצה האזורית גן רווה
ה'תשמ"ז – חוסיין מלך ירדן ושר החוץ הישראלי שמעון פרס חותמים על "הסכם לונדון"
ה'תרל"ט – יהושע זאב ברטונוב – שחקן תיאטרון, מוותיקי תיאטרון הבימה, וחתן פרס ישראל לתיאטרון
ה'תרמ"ב – הרב משה אביגדור עמיאל, רב, דיין והוגה דעות.
כיהן כרבה הראשי של תל אביב (נפטר ב–י"ד בניסן ה'תש"ו)
ה'תרפ"ה – הלגה דן, נערה יהודייה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי, נכתב ביומנה הנקרא ´´יומן הלגה דן´´ (נרצחה ב–ה'תש"ג)
ה'תשל"א – שי גולדן, סופר, עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי
ה'תשל"ג – אדריאן ברודי, שחקן קולנוע אמריקאי יהודי, זוכה פרס האוסקר
ה'ך' או ה'כ"ד (יום שבת) – רבינו יחיאל מפריז, תלמיד חכם צרפתי בתקופת הראשונים, מבעלי התוספות, אב בית דין, ראש ישיבת "מדרש הגדול דפריש" ומגדולי וחשובי רבני דורו שפעל במאה ה-13 בממלכת צרפת.
ה'תקי"א – רבי יהודה מילר, אב"ד דייץ , בון ומדינת קלן ומגדולי הפוסקים ביהדות גרמניה בדורו.
ה'תקכ"ב – רבי דוד פרנקל, רבה של ברלין, בעל "קרבן העדה" על התלמוד הירושלמי.
ה'תקנ"ד – רבי מנחם מנדל, מגיד מישרים בבאר, מבני חבורתו הראשונים של הבעל שם טוב
ה'תרי"ב – רבי מרדכי זיסקינד סג"ל לנדא מסטריא, תלמיד השרף רבי אורי מסטרעליסק
ה'תרע"ח – הרב יעקב זונדל קרויזר מירושלים, מורו ורבו של הצדיק הירושלמי ר' אריה לוין
ה'תשכ"ה – הרב חיים שאול ברוק, ראש ישיבות חב"ד "אחי תמימים" בתל אביב וראשון לציון ורב קהילת חב"ד בראשון לציון
ה'תשמ"ז – פרימו לוי, סופר יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'תרע"ט)
י"א בניסן – י"ג בניסן
פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ג בניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי הפסח בה קוראים בשנים פשוטות את פרשת שמיני, בשנים פשוטות מקביעות (השא, זחא) פרשת בר המצוה תהיה פרשת צו.
בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה תהיה חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי פסח בה קוראים בשנים מעוברות את פרשת אחרי מות או פרשת קדושים, בשנים מקביעות (החא) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות
המן האגגי מפיל פור לקביעת תאריך השמדת היהודים
ה'תרמ"ו – נדפס הכרך האחרון של ש"ס וילנא מן התלמוד הבבלי (מסכת נדה) בדפוס האלמנה והאחים ראם
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות ההגנה משתלטים על חיפה
ה'תשכ"א – ישראל בר נעצר בעוון ריגול על מדינת ישראל לטובת ברית המועצות
ה'תשנ"ז – היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, ופרקליטת המדינה, עדנה ארבל מפרסמים את מסקנותיהם בעקבות פרשת בר-און חברון וקובעים כי ניתן להעמיד לדין את אריה דרעי
ה'תרצ"ח – רבקה מיכאלי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בדרנית, זמרת וקומיקאית ישראלית
ה'תש"ה – הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת כסא רחמים בבני ברק ומנהיגה הרוחני של מפלגת יחד (אלי ישי).
ה'תש"י – יונה אליאן, שחקנית ישראלית
ה'תש"י – יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נפטר בה'תשפ"ג)
ה'תשמ"ב – שלמה קרעי, חבר הכנסת מטעם הליכוד
ה'תשמ"ה – דודי סלע, טניסאי ישראלי
– רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך
(לפי זאב וילנאי ) – הרב משה אלשיך תלמידו המובהק של רבי יוסף קארו
ה'תרכ"ו – רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), האדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד
ה'תש"ה – הרב משה אביגדור עמיאל, הרב הראשי לתל אביב (נולד ב-ה'תרמ"ב)
י"ב בניסן – י"ד בניסן
היום העשרים ושמונה (ארבעה שבועות מלאים) של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
ה'תרכ"ב – במלחמת האזרחים האמריקנית הפלאנטר – אוניית מלחמה של הדרום, הוברחה אל הצפון בידי עבד בשם רוברט סמולז, שהיה לכהה העור הראשון שמונה כרב חובל
ה'תרע"ו – נחתם הסכם סייקס–פיקו
ה'תשכ"ז – נאצר סוגר את מצרי טיראן
ה'תשכ"ז – הרמטכ"ל יצחק רבין מתמוטט בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים וראש אג"ם עזר ויצמן ממלא בפועל את מקומו במשך יומיים
ה'תר"ן – רבי אברהם חיים נאה – "בעל השיעורים" – מחבר ספר שיעורי תורה, שיעור מקוה, שיעורי ציון, אבני צדק, קצות השלחן ועוד.
ה'תשל"א – דני דנון, שגריר ישראל באו"ם וחבר הכנסת מטעם הליכוד
ה'תשמ"א – שירי מימון, זמרת ישראלית
ה'תרכ"ב – רבי שמואל שמעלקי רוקח, רב החייטים מברודי, ואבי שושלת רוקח של חסידות בלז
ה'תרע"ח – אברהם חיים גרין, רופא ארצישראלי שהתמסר לרפואת בני היישוב בגליל בימי מלחמת העולם הראשונה ונפטר עקב כך גם הוא מטיפוס הבהרות בדמי ימיו.
ה'תשי"א – דוד רמז, מדינאי ישראלי, ממנהיגי היישוב, שר בממשלת ישראל
ה'תשי"ב – ר' ישראל אריה לייב שניאורסון בנו של הרב לוי יצחק שניאורסון ואחיו של רבי מנחם מנדל שניאורסון
ה'תשט"ז – רפאל סופרמן, מחנך, פעיל ציוני ומייסד בתי ספר עבריים (נולד ה'תרל"ט))
ה'תשס"ו – יוסי בנאי, זמר ושחקן ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ה'תרצ"ב)
י"ב באייר – י"ד באייר
קהילת ביתא ישראל נהגה לספור את ספירת העומר ממחרת שביעי של פסח ולא ממחרת יומו הראשון של פסח, ולכן חג השבועות שלה (שכונה "בעל מארר" שמשמעותו היא חג הקציר) חל בתאריך זה.
ה'תשי"ג – נעצרים שניים מחברי מחתרת ברית הקנאים בדרכם להטמין מטען חבלה במשרד החינוך הישראלי, במחאה נגד חוק חינוך ממלכתי
ה'תשנ"א – מבצע שלמה, עלייתם של כ-15,000 יהודי אתיופיה תוך 34 שעות ברכבת אווירית לארץ
ה'תשנ"ו – בנימין נתניהו מנצח בבחירות הישירות לראשות הממשלה
ה'תשע"ד – ראובן ריבלין נבחר לנשיאה העשירי של ישראל
ה'תרס"ט – יחזקאל קוטשר, בלשן ישראלי (נפטר בה'תשל"א)
ה'תר"ץ – ישראל אומן, מתמטיקאי ישראלי, חתן פרס נובל לכלכלה
ה'תש"ב – אליעזר ריבלין, המשנה לנשיא בית המשפט העליון
ה'תשל"ה – יועז הנדל, פוליטיקאי, היסטוריון ופובליציסט ישראלי
ה'תשל"ה – נועה תשבי, שחקנית, זמרת, דוגמנית, מנחת טלוויזיה ומפיקה ישראלית
ה'תשמ"ז – איזי, ראפר ישראלי
ה'שפ"ד – רבי יצחק כ"ץ מפראג, רב בניקלשבורג ובוינה ודיין בפראג, חתנו ומקורבו של המהר"ל מפראג.
ה'תקנ"ב – רבי דוד פארדו, פרשן ספרות חז"ל, פוסק ומשורר.
ה'תר"ד – בן ציון רפאל פריצי, פילוסוף, רופא והוגה דעות ממנטובה, מחבר פירוש לאגדות חז"ל.
ה'תשכ"ג – הרב שאול דוב זיסלין, מגדולי רבני חסיד חב"ד, דיין בבית הדין הרבני ורב שכונת מאה שערים בתל אביב-יפו.
ה'תשמ"א – רבי אברהם וינברג, האדמו"ר השלישי בשושלת סלונים.
ה'תשע"ב – הרב ניסים טולדנו, ראש ישיבת שארית יוסף שבבאר יעקב.
י"א בסיוון – י"ג בסיוון
"יום נס מוסן" – פורים שני ביהדות חלב, לזכר הינצלם מעלילת דם בשנת ה'תרי"ג.
ה'א' – טבח בקהילת פרנקפורט, כנראה עקב המרת דת של צעיר יהודי
ה'תמ"ט – כוחות הצבא הצרפתי, שכבשו את וורמייזא וסביבותיה במלחמת תשע השנים, מחריבים את רחוב היהודים ואת בית הכנסת בוורמייזא, ומגרשים את יהודי הקהילה.
ה'תרי"ג – נס מוסן, הסתיימה עלילת הדם בארם צובא כשנמצא באותו יום הילד הנוצרי הנחבא וניקו את הנאשם משה מוסן.
ביהדות חלב אין אומרים תחנון בי"ג בסיוון
ה'תש"א – מלחמת העולם השנייה: בריטניה פולשת לסוריה וללבנון.
ה'תש"ו – ממשלת בריטניה מחליטה לחזור בה מהחלטה לאמץ את מסקנות הוועדה האנגלו-אמריקאית שהמליצה להתיר את העלאתם של 100,000 יהודים לארץ ישראל
ה'תשל"ד – יצחק רבין מציג את הממשלה השבע עשרה בפני הכנסת
ה'תשמ"ב – שגריר ישראל בלונדון שלמה ארגוב נורה על ידי מחבלים פלסטינים, מה שמוביל למבצע שלום הגליל
ה'תשנ"ט – אותרה הצוללת אח"י דקר
ה'תקכ"ח – הרב שמואל פרץ איגר מכונה גם הרב שמואל זנוויל או הרב פרץ זאבל רב פוסק ואב"ד בעיר בראונשווייג והמחוז בגרמניה (נפטר א' בטבת ה'תר"ג)
ה'תרל"ו – יצחק היינמן, פרופסור לספרות ופילולוגיה (נפטר ב-ה'תשי"ז)
ה'תר"ם – הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הראשון לציון הראשון של מדינת ישראל (נפטר ה'תשי"ג)
ה'תרע"ב – יהושע בר-יוסף, סופר, מחזאי ועיתונאי עברי, זוכה פרס ביאליק (נפטר ה'תשנ"ג)
ה'תרע"ו – הרב משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ונשיא מועצת גדולי התורה (נפטר ה'תשע"ב)
ה'תרפ"ד – עזר ויצמן, נשיא מדינת ישראל (נפטר ה'תשס"ה)
ה'תר"ץ – דוד פרלוב, במאי קולנוע ישראלי (נפטר ה'תשס"ד)
ה'תש"ז – אלכס גולדפרב, חבר הכנסת מטעם צומת ויעוד
ה'תשכ"ב – מיקי חיימוביץ', חברת הכנסת, עיתונאית ואשת טלוויזיה
ה'תשמ"ז – עמיחי חסון, משורר, במאי ויוצר קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
ה'ת"ש – זלמן דוד ליבונטין מחלוצי העלייה הראשונה, ממקימי ראשון לציון, וממקימי אוצר התיישבות היהודים
ה'תש"א – הרב יעקב מאיר בידרמן, מרבני יהדות פולין, גאב"ד ורשה, (נולד ב-ה'תר"ל)
ה'תש"ד – רבי יצחק אייזיק וייס, האדמו"ר השני בשושלת ספינקא, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרל"ה)
ה'תשכ"ה – מרטין בובר, פילוסוף יהודי (נולד ב-ה'תרל"ח)
ה'תשל"ג – עזרא זוסמן, משורר עברי, מתרגם, עורך ומבקר תיאטרון ישראלי.
ה'תשמ"ג – הרב יעקב מוצפי, ראב"ד העדה החרדית הספרדית בירושלים (נולד ב-ה'תר"ס)
ה'תשמ"ט – הרב רפאל יונה טיקוצ'ינסקי, ראש ישיבת ירוחם (נולד ב-ה'תרצ"ו)
ה'תשס"ג – שרל שלום מופסיק, חוקר בקבלה וסופר צרפתי (נולד ב-ה'תשט"ז)
י"ב בסיוון – י"ד בסיוון
ה'נ"ח – גזירות רינדפלייש: פרעות בקהילת וירצבורג, שנהרגו בהן קרוב לאלף מיהודי העיר.
פרעות אלה סיימו את ימי פריחתה של הקהילה.
ה'תש"ד – חוסל מחנה הצוענים באושוויץ וכל יושביו הובלו לתאי הגזים
ה'תש"ז – בתגובה להוצאתם להורג של שלושת אנשי האצ"ל על ידי הבריטים, נתלים בחורשה ליד נתניה שני סרג'נטים בריטים שנחטפו
ה'תש"ח – בנק אנגלו-פלשתינה מנפיק שטרי כסף ראשונים של מדינת ישראל
ה'תרס"ד – הרב ניסן נמנוב, רב ומשפיע בישיבות תומכי תמימים בטשקנט, בסמרקנד ובברינואה (נפטר ב-ה'תשמ"ד)
ה'תרע"ג – מנחם בגין, ראש הממשלה השישי של מדינת ישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ב)
ה'תש"ך – עמנואל רוזן, עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי
ד'תתקל"ז – אמלריך הראשון, מלך ממלכת ירושלים הצלבנית.
ה'שצ"ג – רבי נתן נטע שפירא, ה"מגלה עמוקות", מחשובי המקובלים בפולין, וראש ישיבה בקרקוב.
ה'תקפ"ט – רבי מרדכי בנט (מהר"ם בנט), רבה של ניקלשבורג וחבל מורביה וראש ישיבה.
ה'תרפ"ז – הרב מוזש פלדמן (משה פלדמן) רב הונגרי, יליד סלובקיה, רבה הראשי של פשט בין השנים 1901–1927 (נולד ט"ו בטבת ה'תר"כ).
ה'תש"ו – הרב ד"ר יצחק ברויאר, הוגה דעות, סופר ועסקן ציבור, איש אגודת ישראל.
ה'תשל"ג – הרב יוסף אליהו הנקין, מגדולי הפוסקים בארצות הברית במאה העשרים.
ה'תשמ"ד – הרב יוסף גרינוולד, האדמו"ר מפאפא.
ה'תשמ"ט – הרב זבולון גרז,אב"ד רחובות.
ה'תשנ"א – יצחק בשביס-זינגר, מגדולי הסופרים ביידיש, חתן פרס נובל לספרות 1978.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ג חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת.
ה'שי"ד – שרפת התלמוד בוונציה, בעקבות שרפת התלמוד ברומא בא' בתשרי בהוראת האפיפיור יוליוס השלישי
ה'תש"ב – השואה: השמדת קהילת לזדיי שבליטא
ה'תש"ג – השואה: השמדת קהילת נדבורנה שבגליציה
ה'תרע"א – מרדכי טביב, סופר עברי
ה'תרצ"ד – יוסי גרבר, שחקן ישראלי (נפטר בה'תשע"ו)
ה'תשכ"ד – רמי קלינשטיין, זמר ומפיק ישראלי
ה'תשמ"ד – אלונה טל, שחקנית ישראלית
ה'תס"ד – רבי שמואל יצחק מודילינו, פוסק הלכה ודרשן, מחכמי סלוניקי.
ה'תקמ"ב – רבי ברוך מקוסוב, מתלמידי המגיד ממזריטש ומחבר הספרים "יסוד האמונה ו"עמוד העבודה".
ה'תרע"א – רבי אליהו יוסף רבינוביץ מליניץ, רב בבאפלו שבניו יורק, האדמו"ר הראשון בארצות הברית.
ה'תרע"ו – אליעזר ליפמן פרינץ, ביבליוגרף ומהדיר ספרות תורנית, ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם לתמיכה ביהודי היישוב הישן.
ה'תשי"ט – יוסף קלוזנר, היסטוריון, חוקר ספרות ואיש רוח ישראלי.
ה'תשע"ח – הרב ישראל רוזן, רב ופוסק דתי-לאומי, ראש ומייסד מכון צומת.
י"ב בחשוון – י"ד בחשוון
יחידת גילוי (י"ג) 503, שהייתה בעברה גם י"ק (יחידת קשר), יב"א (יחידת בקרה אווירית אזורית) וי"ב (יחידת בקרה) 503, היא יחידת גילוי במערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי.
בסיס היחידה בנוי בגובה של 1,016 מטרים מעל פני הים על הר בעל חצור, שהוא הגבוה בהרי בנימין והשומרון.
היחידה הוקמה במקור ב־1953 כי"ק 503 בסטלה מאריס שעל הר הכרמל, ושכנה שם עד לפירוקה ב־1968. ב־1978 הוקמה היחידה מחדש בבעל חצור, ובין השנים 1982–1985 שימשה כיב"א.
במהלך המנדט הבריטי הוקמה יחידת מכ"ם בריטית על שטח שנתפס בסטלה מאריס.
היחידה הבריטית הותקפה על ידי כוחות ההגנה בפעולת פיצוץ תחנות הרדאר ב־20 בינואר ו־19 בפברואר 1946 וב־20 ביולי 1947.
במהלך מלחמת העצמאות, באוגוסט 1948, הוקמה במקום יחידת מכ"ם ישראלית מאולתרת, בפיקודו של מקס ברלין.
התחנה כונתה "ארז" ו"מכון יוסף", והוצב בה המכ"ם הראשון שהורכב בארץ על ידי טייסת 505 של חיים ברוידא, שהונע על ידי דוושות.
היחידה צויד במכ"ם ימי מתוצרת ארצות הברית מדגם SM-1 , מעודפי מלחמת העולם השנייה.
היחידה הוכפפה בתחילה לראש מחלקת אלקטרוניקה, ובמרץ 1954 הועברה לאחריות קצין בקרה ודיווח חיילי (קצין בד"ח) שמונה באותה העת.
בתקופה זו בוצעה בקרת הטיסה ביב"מ 333 שבמטה חיל האוויר, והיחידה דיווחה על תוצריה אליה.
ב־1956, עקב התחממות היחסים עם הרפובליקה הצרפתית הרביעית נרכשו מצרפת מכשירי מכ"ם חדשים שהועברו לישראל במסגרת מבצע יונה והוצבו ביחידה.
לאחר מלחמת סיני ב־1957 הועבר ליחידה תחנת מכ"ם ניידת מתוצרת בריטית Convoy-21, שנלקח שלל בסיני.
ב־1 בנובמבר 1962, במסגרת תוכנית לארגון מחדש של מערך הבקרה, הוחלף כינויים של י"ק 501 וי"ק 503 לי"ב 501 וי"ב 503. ביוני 1966 עבר מערך הבקרה לבקרה אזורית, שלא בוצעה עוד ממטה חיל האוויר אלא ביחידות עצמן.
בעקבות השינוי הפכה היחידה ליב"א וקיבלה אחריות לבקרה בצפון, מקו פלמחים וצפונה.
במקביל הוקמה יחידת בקרה צפונית חדשה, יב"א 506 בהר מירון.
ב־6 באפריל 1968 הופעלה היחידה החדשה, ויחידה 503 חזרה להיות י"ב עד לסגירתה בנובמבר 1968.
היחידה הוקמה במיקומה הנוכחי בשנת 1975 והחלה לפעול כיחידת בקרה אווירית בשנת 1978.
היוזמה להקמת יחידת הגילוי 503 על פסגת הר בעל חצור התגבשה בשנת 1972, כשנה וחצי לפני מלחמת יום הכיפורים, אך יצאה לפועל רק באוקטובר 1974 כאשר קצין אג"מ יו"ש למפקד נפת רמאללה פרסם צו תפיסה לאתר.
הכשרת הבסיס החלה בינואר 1975 כאשר 20 חיילים הכשירו את האתר לפריסה קבועה.
אנשי גרעין שילה של גוש אמונים עבדו עבור צה"ל בהקמת הגדר ההיקפית, והקימו מחנה עבודה בבסיס נטוש של הלגיון הירדני ששכן בסמוך.
היחידה הוקמה רשמית כיחידה קבועה בסוף 1977. פעילות מבצעית של היחידה החלה בשנת 1978 במשימות בקרה וגילוי מכ"ם שסיפקו גיבוי וכיסוי על פערים מבצעיים בין יחידות אחרות.
ב-9 במאי 1982, כחודש לפני מבצע שלום הגליל, הוכרזה היחידה כיב"א וניתנה לה האחריות לבקרה אווירית במרכז הארץ, מקו בסיס פלמחים לקו חדרה.
ב־1985 החליט ראש ענף תעבורה בחיל האוויר, סא"ל אריה גלעד, לבטל את האחריות האזורית של היחידה, ששטחה הוחזר לאחריות יב"א 506 הצפונית, וזאת משיקולי בטיחות טיסה.
באפריל 1985 שבה 503 לתפקד כיחידת בקרה (י"ב) משימתית.
בשנות התשעים החל מערך הברה לקיים קורסים מתקדמים משותפים לשתי היב"אות, כגון קורס בקרי תקיפה, ביחידה 503.
בשנת 2002 הפכה "יחידת בקרה 503" ל"יחידת גילוי 503" והמשימה שלה הוגדרה כאחראית על אספקת תמונה אווירית ויכולות קשר לחיל האוויר.
מרכז ההדרכה המתקדם הועבר לי"ב 528 בבסיס עובדה.
ב־2022 הוקמה ביחידה פלגת זאבי הפסגה של מערך ההגנה הקרקעית.
ב־2023 הוכללה היחידה בגדוד הגילוי 503, הכולל גם את י"ג 511 וטל שמיים.
גדוד הגילוי כפוף למפקדת יחידות הבקרה (מיח"ה 517).
שלש עשרה מידות של רחמים, הידועות בכינוי י"ג מידות, הן, לפי היהדות, מידותיו הרחומות שבהן נוהג ה'.
מקורן של י"ג מידות בדברי התורה בפרשת כי תשא, כאשר עלה משה להר סיני בשנית כדי לקבל לוחות שניים במקום לוחות הברית ששבר בכעסו על חטא העגל:
הפרשנים נחלקו האם נאמרו פסוקים אלה מפי משה רבנו כשראה את ה' עובר על פניו או על ידי ה' למשה רבנו.
לדעת רש"י לימדו הקב"ה למשה תפילה זו לאחר שראה שהזכיר משה בתפילה את אברהם יצחק ויעקב על מנת שבזכות האבות – אברהם יצחק ויעקב, תתקבל סליחתם, ועל כך נענה לו הקב"ה שאף לאחר שתכלה זכות אבות, יוכלו להתפלל תפילה זו של י"ג מידות ותפילתם תתקבל.
מידות אלו מכילות הן רחמים והן דין אולם הן מוגדרות במדרש 'י"ג מידות של רחמים'.
קיימת מחלוקת במדרש האם מספר המידות בפסוקים אלו הוא 13, 11, או 10. הגמרא מזכירה רק את הדעה שהן 13, ודעה זו התקבלה לדורות.
יש גם דעות שונות לגבי חלוקת המידות בין המילים בפסוקים, כדלהלן.
שד"ל מונה לא פחות מ-13 שיטות שונות לגבי חלוקה זו.
שיטת רבנו תם, רמב"ן, אבן עזרא ואבודרהם
החלוקה לפי דעת רמב"ן, דוד אבודרהם ואבן עזרא (שמות לד, ו) וכן דעת רבנו תם היא:
(ו) ארך אפים (ז) ורב חסד (ח) ורב אמת
(י) נושא עוון (יא) ונושא פשע (יב) ונושא חטאה
החלוקה לפי דעת רב ניסים גאון שבמגילת סתרים היא:
(ה) ארך אפים (ו) ורב חסד (ז) ואמת
(ח) נוצר חסד (ט) לאלפים
(י) נושא עוון (יא) ופשע (יב) וחטאה
שיטת רב האי גאון הרי"ף והרמב"ם
החלוקה לפי דעת רב האי גאון שמוזכרת גם בדברי הרי"ף וכן בדברי הרמב"ם היא:
(ט) נושא עוון (י) ונושא פשע (יא) ונושא חטאה
(יב) ונקה (יג) לא ינקה
ישנה חלוקה ייחודית לרבי משה קורדובירו אותה הוא כותב בספרו "אילימה".
לשיטת רמ"ק, כמו שהמילה "נושא" חלה על "עוון", "פשע" ו"חטאה", כך המילה "נקה" חוזרת על כל אלה, כך שהחלוקה היא:
(ד) ארך אפים (ה) ורב חסד (ו) ואמת
(ח) נושא עוון (ט) ונושא פשע (י) ונושא חטאה
(יא) ונקה עוון (יב) ונקה פשע (יג) ונקה חטאה
החלוקה לפי דעת האר"י שמוסכמת גם כן על הגר"א, שמודפסת במרבית הסידורים הספרדיים היא:
(ג) ארך אפים (ד) ורב חסד (ה) ואמת
(ו) נוצר חסד לאלפים (ז) נושא עוון
(יא) פוקד עון אבות על בנים (יב) ועל בני בנים על שלשים (יג) ועל רבעים
ה' ה' – את כפילות המילה "ה'" מסביר התלמוד בכך שהמידה הראשונה היא רחמיו על החוטא לפני החטא (אף על פי שגלוי לפניו שיחטא), והשנייה היא רחמיו על החוטא אחרי החטא.
"רחום" – פירוש המידה רחמים הוא שה' מרחם על האדם בהתאם למעשיו (רחמים כשילוב של חסד ודין).
"חנון" – רחמיו של ה' הם ללא קשר למעשי האדם, אלא הם באים כמתנת חינם, חנינה.
"ארך אפים" – פירושו אורך רוח, סבלני, 'נושם עמוק' (כמו שנהוג לומר בימינו), שאינו 'מתרגז' ומעניש מיד, אלא ממתין ומחכה לחוטא שיחזור בו ויתקן את דרכו.
"ורב חסד ואמת" – : 'רב חסד' – עושה חסד גדול, וכן רב 'אמת' – כלומר עושה הרבה אמת (הכוונה לדין אמת).
על מידת ה'אמת' חָלַק יונה הנביא בתפילתו ("כי עתה ידעתי כי אתה...") ומחליף אותה ב'ניחם על הרעה'.
בכך הוא מחה על אי הצדק שבעולם.
הוא נענה שמידת הרחמים הכרחית לקיום העולם.
אף כאן בסיומה של אמירת שלוש עשרה המידות, מחליפים את אמירת 'ונקה לא ינקה' באמירת 'ונקה...' בלבד.
מוטיב זה – של חשיבות הרחמים לפני האמת – הוא מרכזי בספרות הקבלה.
"נוצר חסד" – פירושו שומר חסד, כלומר נותן 'אשראי' של חסד – אף על פי שחטאו נגדו.
"נושא עוון ופשע וחטאה" – כלומר מוכן 'לשאת' ולסבול על גבו "עוון" – פעולה רעה, ו"פשע" – פעולה מכוונת בזדון, ו"חטאה" – פעולה 'המחטיאה את המטרה' בטעות או בהבנה לקויה.
"ונקה" – סיום מידות הרחמים במילה "ונקה", כלומר תוך התעלמות מהמשך הפסוק, "לא ינקה", מתבסס על מאמר התלמוד כי "מנקה הוא לשבים (בתשובה) ואינו מנקה לשאינם שבים" ().
לפי פירוש זה, המשך הפסוק אינו תיאור מידות הרחמים של ה', ועל כן אין אומרים אותו.
לי"ג המידות קדושה וכח רוחני רב, ועל כן, על האומר אותן להבין פירושן וכוונתן ולדקדק באמירתן.
על י"ג מידות כתב רבינו בחיי:
כמו כן פסק ר' חיים מרדכי מרגליות כי "אסור להזכיר י"ג מידות שלא בכוונה" (שערי תשובה על ).
את קדושתן של י"ג מידות ניתן גם ללמוד מההלכה כי למתפלל ביחיד אסור לומר בתחנון את י"ג המידות, אלא אם כן קורא אותן בטעמיהן, וכך הוא כ"קורא בתורה" ולא כאומרן בתפילתו.
אמרו חכמים בתלמוד שלאחר שמחל הקב"ה על חטא העגל ביקש משה רבנו: "הַרְאֵנִי נָא אֶת כְּבֹדֶךָ".
השיב לו הקב"ה: "אֲנִי אַעֲבִיר כָּל טוּבִי עַל פָּנֶיךָ וְקָרָאתִי בְשֵׁם ה' לְפָנֶיךָ", כלומר אגלה לך את המידות שבהן אני מנהיג את ישראל, ואלו הם י"ג מידות הרחמים.
הוסיפו חכמים שם ואמרו שלגודל מעלתן כשעם ישראל יאמרו אותן ה' ימחל להם על עוונותיהם:
מעבר לפשט הדברים, ביארו המקובלים שחלק מהותי מסוגלת אמירתן הוא לימוד ממידות אלו גם לתיקון המידות שלנו:
למעשה, המבנה של ספר תומר דבורה מבוסס על הגישה הזאת, ומציע דרך לחיקוי של י"ג המדות בחיים הפרטיים של האדם.
פיוטים קודם אמירת י"ג מידות
ניתן גם לעמוד על חשיבותן של י"ג מידות, מהפיוטים הקדומים (אולי המאות ה-5–6) שנוהגים לומר כהקדמה לאמירתן.
פיוט נוסף המקובל בנוסח אשכנז ובמנהגים נוספים מבוסס על פסוקי התורה ומבקש שה' יקבל את י"ג המידות כפי שאמר למשה בהר סיני:
בנוסח הספרדים מקובלת גרסה קצרה של פיוט זה.
את מידות הרחמים מזכירים בתפילה בזמן שמבקשים לעורר את רחמיו של אלוהים.
מזכירים אותן בהרבה קהילות בתפילת שחרית ומנחה בכל יום באמירת התחנון, ויש נוהגים לאומרם רק בתחנון הארוך של ימי שני וחמישי, ויש נוהגים שלא לאומרם כחלק מתחנון כלל.
בסליחות – בימי צום, וכן בתקופות שונות (בחודש אלול או סופו, בעשרת ימי תשובה ובימי בין המצרים), ובתפילות ימים נוראים.
בתפילות יום כיפור, י"ג המידות מוזכרות בכל תפילה – לפי מנהג האשכנזים, באמצע התפילה, ולפי מנהג הספרדים בסיומה של כל תפילת עמידה.
יש כמה דעות בגאונים ובראשונים כמה פעמים לומר י"ג מדות בכל תפילה.
סביב י"ג מידות נכתבו פיוטים רבים, הנאמרים בקהילות השונות עם הסליחות והתפילות ועוד.
הפיוטים המפורסמים הם "שלוש עשרה מידות האמורות בחנינה" הנאמר לפי חלק ממנהגי האשכנזים בערב ראש השנה, ו"אזכרה אלהים ואהמיה" הנאמר לפי מנהג האשכנזים באחד מימי הסליחות של הימים הנוראים.
רבי משה קורדובירו בספרו תומר דבורה מרחיב על שלוש עשרה המידות הנלמדות מהפסוקים
פסוקים אלו נאמרים אף הם בתחנון ובסליחות וכן בתפילות וטקסים כמו תשליך, וגם סביבם יש פיוטים רבים – הידוע בהם פיוט 'אדיר ונאור...
שלוש עשרה המידות מוזכרות אף בפיוט "אחד מי יודע", המושר לקראת סופו של ליל הסדר – .
י"ג מידות – לחן של יוסי גרין בביצוע של אברהם פריד.
ללחן גם גרסת כיסוי על ידי ישראל אדלר בדואט משותף יחד עם יוסי גרין.
אל ארך אפיים – מוטי אילוביץ באלבום רעיונות.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ד אלול היא לרוב פרשת כי תבא.
אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת כי תצא.
ה'רט"ז – מסתיימת הדפסתו של תנ"ך גוטנברג על ידי יוהאן גוטנברג
ה'תש"א – החובה לשאת את הטלאי הצהוב מוטלת על כל היהודים שבשטחי הכיבוש הגרמני
ה'תש"ד – אנה פרנק ומשפחתה מועלים על רכבת-המשלוח האחרונה מווסטרבורק לאושוויץ, ומגיעים למחנה ההשמדה כעבור 3 ימים
ה'תשכ"ו – נחנך בניין הכנסת
ה'תשמ"ד – הוקמה ההתנחלות עלי שבבנימין
ה'תשס"ד – 16 הרוגים בפיגוע התאבדות משולב בשני אוטובוסים בבאר שבע
ה'תקל"ז – נתן מאיר רוטשילד, בנקאי אנגלי ובן למשפחת רוטשילד (נפטר ב-ה'תקצ"ו)
ה'תרי"ט – יהושע חנא רבניצקי, עיתונאי ומו"ל עברי ממוצא רוסי (נפטר ב-ה'תש"ד)
ה'תרל"ה – הרב משולם ראטה, רב, דיין ופוסק הלכה, מחבר הספר "קול מבשר".
ה'תרמ"ג – משה דוד קאסוטו, רב ופרופסור למקרא באוניברסיטה העברית.
עסק בפרשנות המקרא, בביקורת נוסח המקרא ובאשורולוגיה (נפטר ב-ה'תשי"ב)
ה'תרפ"ו – נסים אלוני, מחזאי, במאי, סופר ומתרגם ישראלי (נפטר ב-ה'תשנ"ח)
ה'תרצ"ט – ג'ואל שומאכר, במאי קולנוע אמריקאי
ה'תרי"ב – הרב ברוך מרדכי אטינגר, מגדולי חסידי חב"ד, רב העיר בוברויסק
ה'תש"ג – יעקב גנס, יושב ראש היודנראט בגטו וילנה
ה'תש"ם – יעקב דוד קמזון, משורר וסופר ישראלי
י"ג באלול – ט"ו באלול
היום העשרים ותשעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
ציון הילולת רבי מאיר בעל הנס בטבריה
ה'תרע"ד – אספת היסוד הראשונה של המושבה רמת גן נערכה בתל אביב
ה'תש"ז – כוחות האצ"ל פורצים לכלא עכו ומשחררים אסירים יהודים מלוחמי האצ"ל והלח"י
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות חטיבת אלכסנדרוני כובשים את טנטורה במבצע נמל
ה'תש"ך – סוכני המוסד לוכדים בארגנטינה את אדולף אייכמן
ה'תרנ"ב – הרב משה חיים לאו, אביו של הרב ישראל מאיר לאו, רב בפיוטרקוב שבפולין, נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה (נפטר י"א בחשון ה'תש"ג)
ה'תר"ס – יעקב דוד קמזון, סופר, ומשורר
ה'תר"ע – הרב גדליה אייזמן, משגיח בישיבת קול תורה (נפטר ה'תשע"ב)
ה'תרע"א – הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, דיין, הרב הראשי לישראל (ה'תשמ"ג עד ה'תשנ"ג) וראש ישיבת מרכז הרב (נפטר ה'תשס"ח)
ה'תרע"ח – מרים בן-פורת, שופטת בית המשפט העליון ומבקרת המדינה (נפטרה בה'תשע"ב)
ה'תש"י – אריה אלדד, קצין רפואה ראשי, פרופסור לרפואה וחבר הכנסת.
ה'תש"י – ד"ר חגי בן ארצי, איש חינוך, מרצה למחשבת ישראל ואח אשת ראש הממשלה.
ה'תש"י – סעדיה מרציאנו, מראשי הפנתרים השחורים וחבר הכנסת (נפטר ב-ה'תשס"ח)
ה'תשי"ב – רב יצחק ברדא מאשקלון
ה'תשי"ט – דייוויד בלאט, מאמן כדורסל ישראלי
ה'תשל"ה – אודי דוידי, זמר השר בסגנון מוזיקה יהודית מקורית.
ה'שנ"ז – רבי עקיבא פרנקפורט, דרשן, פייטן וממנהיגי הקהילה היהודית בפרנקפורט.
ה'תס"ו – רבי זכריה מנדל בן אריה לייב, מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך.
ה'תרס"ז – רבי יהודה צבי לנגנר, האדמו"ר הרביעי של חסידות סטרטין.
ה'תרע"ב – הרב אליהו חיים מייזל רבה של העיר לודז' במשך ארבעים שנה, ממנהיגי יהדות פולין (נולד ט' בסיוון ה'תקפ"א)
ה'תרע"ד – ישראל דב פרומקין – איש היישוב הישן, מחלוצי העיתונות העברית, עורך החבצלת, כתב עת עברי שהחל לצאת לאור בירושלים בשנת ה'תרכ"ה (1863)
ה'תש"ח – הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי במלחמת העצמאות וחלליו.
ה'תשל"ג – ז'אק ליפשיץ, פסל ליטאי יהודי (נולד ב-ה'תרנ"א)
ה'תשל"ה – מייק בראנט, זמר ישראלי, התאבד (נולד ב-ה'תש"ז)
י"ג באייר – ט"ו באייר
ה'תשי"א – תחנת גלי צה"ל מתחילה את שידוריה
ה'תשמ"ז – הנווט רון ארד נפל בשבי ארגון אמל לאחר שמטוסו נפל בדרום לבנון
ה'תשס"א – אספסוף פלסטיני מבצע את הלינץ' ברמאללה בשני חיילים ישראלים ומרטש גופותיהם.
ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות באוטובוס בתל אביב, בו נהרגו 6 אנשים
ה'תרנ"א – רבי מרדכי שלמה פרידמן האדמו"ר מבויאן בניו יורק, חבר מועצת גדולי התורה וראש אגודת האדמו"רים בארצות הברית (נפטר ה' באדר ה'תשל"א)
ה'תש"ח – שאול יהלום, פוליטיקאי ישראלי
ה'תשי"ט – יעקב כהן, שחקן וקומיקאי ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ה)
ה'תנ"א – רבי חגי חנוך פרנקל, דיין בווינה, רב ואב"ד במברג והנאו.
ה'תקס"ג – רבי שלום שכנא מפראהביטש (נולד בה'תקכ"ט)
ה'תקע"ג – מאיר אנשל רוטשילד, מייסד שושלת רוטשילד (נולד בה'תק"ד)
ה'תקצ"ח – רבי עקיבא איגר, מגדולי האחרונים (נולד בא' בחשוון ה'תקכ"ב)
ה'תרמ"ג – רבי שמואל שניאורסון האדמו"ר הרביעי של חסידות חב"ד (נולד בב' באייר ה'תקצ"ד)
ה'תרמ"ה – רבי מנחם מנדל פנט, בנו של רבי יחזקאל פנט (ה"מראה יחזקאל") והאדמו"ר השני מדעעש (נולד בה'תקע"ח)
ה'תרע"ג – רבי חיים ברלין, אב"ד ור"מ וולוז'ין, רבה של מוסקבה וירושלים (נולד בה' בשבט ה'תקצ"ב)
י"ב בתשרי – י"ד בתשרי
פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ד חשוון היא תמיד פרשת וירא.
ה'תרמ"ג – הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד שולח תרומה ראשונה למושבת ראשון לציון
ה'תש"א – גטו ורשה נסגר מאחורי חומות ושערים – אין יוצא ואין בא
ה'תשנ"ה – פיגוע התאבדות באוטובוס סמוך לכיכר דיזנגוף בתל אביב – 22 אנשים נהרגו
ה'תשס"ה – טרמינל 3 בנמל התעופה בן-גוריון, המוכר גם כנתב"ג 2000, נפתח לראשונה
ה'תרע"ד – הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, מנהיג הציבור החרדי-ליטאי (נפטר בה'תשע"ח)
ה'תרע"ו – יצחק שמיר, ממפקדי הלח"י, ראש הממשלה השביעי של מדינת ישראל (נפטר בה'תשע"ב)
ה'תרפ"ח – שלמה להט, אלוף בצה"ל וראש עיריית תל אביב (נפטר בה'תשע"ה)
ה'תרצ"ה – הרב אריה משה אליהו קפלן רב אורתודוקסי (נפטר י"ב בשבט ה'תשמ"ג)
ה'תרפ"ו – יעקב בזק, שופט בבית משפט השלום בירושלים (נפטר בה'תש"פ)
ה'תשמ"ד – נינט טייב, זמרת ושחקנית ישראלית.
זוכת עונה ראשונה של כוכב נולד.
ה'תר"ט – אבראהים פאשא, שליט ארץ ישראל ובנו של מחמד עלי
ה'תרנ"ה – יעקב רייפמן, היסטוריון אוטודידקט של היהדות ואיש בתנועת ההשכלה היהודית (נולד ב-ה'תקע"ח)
ה'תרס"ה – הרב אברהם יצחק משכיל לאיתן, רב הערים סמולוביץ, חסלוביץ' וסטויבץ שברוסיה הלבנה
ה'תר"צ – הרב מנחם קרקובסקי, רב בנובהרדוק ובוילנה
ה'תש"ג – רבי אברהם אלימלך מקרלין, אדמו"ר מחסידות סטולין-קרלין (נרצח על ידי הנאצים).
(תאריך רציחתו משוער) (נולד ב-ה'תרנ"א)
ה'תשכ"ז – הרב פרופ' בנימין דה פריס, חוקר תלמוד ומשפט עברי (נולד ב-ה'תרס"ה)
ה'תשמ"ח – זוהר ארגוב, זמר ישראלי (נולד ב-ה'תשט"ו)
ה'תשס"א – לאה רבין, רעייתו של יצחק רבין (נולדה ב-ה'תרפ"ח)
ה'תשע"ב – הרב דן מרצבך, רב ואדריכל ישראלי
י"ג בחשוון – ט"ו בחשוון
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ד כסלו היא לרוב פרשת וישלח.
אולם אם הבר מצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מסוג השא או השג), פרשת הבר מצווה היא פרשת וישב.
ה'תרפ"ט – יום נישואיו של רבי מנחם מנדל שניאורסון עם הרבנית חיה מושקא שניאורסון.
ה'תש"י – דוד בן-גוריון מכריז על ירושלים כעל בירת מדינת ישראל.
ה'תשכ"ט – השתלת לב ראשונה בישראל.
ה'תשס"ב – פיגוע התאבדות של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני והפת"ח באוטובוס מספר 823, ארבעה אנשים נהרגו.
ב'קצ"ג על פי המסורת – ראובן בנו הראשון של יעקב אבינו.
ה'תרפ"ד – חנה מרון, שחקנית תיאטרון ישראלית.
ה'תש"ד – הרב יקותיאל גרין, משפיע ומחבר ספרים חב"די.
ה'תש"ל – הילה בלום, עורכת ספרות וסופרת ישראלית, כלת פרס ספיר.
ה'תשמ"ג – נלי תגר, שחקנית ישראלית
ב'שי"ח או ב'שי"ז על פי המסורת – ראובן בנו הראשון של יעקב אבינו.
ה'תי"ח – רבי מנשה בן ישראל, דרשן ומדינאי יהודי מאמסטרדם שפעל למען שיבת היהודים לאנגליה.
ה'תכ"ד – מתתיהו קלהורה, רוקח יהודי מקרקוב, הוצא להורג בפיוטרקוב באשמת ביזוי הנצרות.
ה'תס"ד – רבי וידאל הצרפתי (השלישי), פוסק הלכה ודיין בעיר פאס, בן למשפחת צרפתי.
ה'תרכ"ט – רבי מנחם נחום פרידמן, האדמו"ר הראשון משטפנשט.
ה'תרס"ו – רבי מרדכי טברסקי מלויעב, האדמו"ר השישי בשושלת חסידות צ'רנוביל
ה'תר"ף – רבי דוד אבוחצירא, רב ומקובל, ממנהיגי הקהילה היהודית בתאפילאלת.
ה'תר"ץ – הרב בצלאל זאב שפרן, רב ופוסק ברומניה.
ה'תשע"א – הרב נתן גשטטנר, דיין ופוסק הלכה, ראש ישיבת "פנים מאירות" בבני ברק.
ה'תשפ"ב – הרב שלמה פישר, מראשי ישיבת איתרי, דיין ואב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים (נולד בה'תרצ"ב)
ה'תשפ"ג – יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נולד בה'תש"י)
י"ג בכסלו – ט"ו בכסלו
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ד טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי.
אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת שמות.
ה'תרצ"ד – גרמניה הנאצית מקבלת את החוק למניעת צאצאים החולים במחלות תורשתיות
ה'תשל"ג – אפולו 17, החללית המאוישת האחרונה לנחות על הירח, שבה לכדור הארץ
ה'תשמ"ד – יאסר ערפאת מתפנה סופית מלבנון בעקבות מרד בשורות הפת"ח
ה'תשמ"ט – יצחק שמיר מציג את ממשלתו השלישית (העשרים ושלוש במנין הממשלות) בפני הכנסת
ה'תשס"ה – רעידת האדמה בדרום-מזרח אסיה בדרגה 9.3 בסולם ריכטר גרמה לגלי צונאמי אימתניים ולבסוף למוות של כ-280,000 אנשים.
ה'תר"ז – רבי יצחק יעקב רבינוביץ, בעל "דברי בינה", האדמו"ר הראשון של חסידות ביאלא (נפטר בה'תרס"ה)
ה'תר"ן – שרה אהרנסון, מראשי רשת הריגול ניל"י (נפטרה ב-ה'תרע"ח)
ה'תרנ"ה – קדיש לוז, יושב ראש הכנסת ושר החקלאות (נפטר ב-ה'תשל"ג)
ה'תרע"ה – שמואל בן ארצי, סופר, משורר ומחנך ישראלי (נפטר בה'תשע"ב)
ה'תשי"ח – שלמה גליקשטיין, טניסאי ישראלי
ה'תרי"ב – לואי ברייל, מורה, ממציאו של כתב ברייל לעיוורים (נולד ב-ה'תקס"ט)
ה'תרנ"ג – רבי רפאל מאיר פאניז'ל, הראשון לציון ורבה הספרדי של ירושלים (נולד ב-ה'תקס"ד)
ה'תרע"ז – הרב יצחק דאנציג, רב ודרשן ליטאי
ה'תש"ב – פנחס רוטנברג, מייסד חברת החשמל (נולד ב-ה'תרל"ט)
ה'תשי"ג – הרב יעקב ישראל זובר, רב בסטוקהולם ובוסטון, ראש ועד לתקנת עגונות לאחר מלחמת העולם השנייה
ה'תשס"ו – שלי וינטרס, שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס האוסקר (נולדה ב-ה'תר"ף)
ה'תשע"ח – הרב זאב דב סלונים רב מרכז ירושלים וזקן חברי בית דין רבני חב"ד בישראל (נולד ב-ה'תרצ"ד)
י"ג בטבת – ט"ו בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, ברוב השנים, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ג שבט היא פרשת בשלח.
אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו.
ה'תרפ"ז – נוסד כפר הנוער בן שמן
ה'תש"ה – השואה: הצבא האדום משחרר את מחנות ההשמדה אושוויץ ובירקנאו שבפולין מידי הנאצים (במחנות אלה נרצחו בין 1.1 ל-1.5 מיליון איש, רובם יהודים)
ה'תשי"א – החל מבצע ייבוש החולה שנועד להוסיף שטחי חקלאות
ה'תשס"א – אריאל שרון זוכה בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה
ה'תשס"ג – מעבורת החלל קולומביה משוגרת לטיסה STS-107 – טיסתה האחרונה.
בטיסה זו נספה האסטרונאוט הישראלי אילן רמון
ה'תי"ח – רבי שמשון ורטהיימר, רב, מדינאי ונדבן, מנהיג יהדות וינה ויהודי החצר של קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ה'תרנ"ג – יצחק מאיר לוין, יו"ר אגודת ישראל ושר הסעד הראשון של ישראל (נפטר ה'תשל"א)
ה'תרס"א – יאשה חפץ, כנר יהודי (נפטר ה'תשמ"ח)
ה'תרס"ח – מרדכי אולמרט, חבר הכנסת ואביו של אהוד אולמרט (נפטר ה'תשנ"ח)
ה'תש"ב – נסים זווילי, חבר הכנסת מטעם המערך
ה'תשי"ט – דורון אביטל, חבר הכנסת, קצין בצה"ל, מפקד סיירת מטכ"ל, מנהל בית הספרים הלאומי ומרצה
ה'ת' – רבי ישראל שמואל קליהרי, מחבר ספרים ומקובל מרבני קרקוב, בן למשפחת קלהורה.
ה'ת"ט – רבי מאיר די בוטון, פוסק וראש ישיבה בסלוניקי ובגאליפולי ובעל שו"ת מהר"ם די בוטון.
ה'תל"ח – יוזפא שמש, שמש, שוחט וסופר קהילת וורמייזא, מתעד מנהגי הקהילה ומחבר ספר מעשה נסים.
ה'תקס"ח – רבי יעקב שמשון מזסלב, רב בזסלב, בנו של רבי פנחס מקוריץ (נולד ב-ה'תקל"ב)
ה'תק"ע – רבי מרדכי מלכוביץ', ראש שושלת "לכוביץ'-קוברין-סלונים" (נולד ב-ה'תק"ב)
ה'תרצ"ד – פריץ הבר, כימאי יהודי-גרמני, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-ה'תרכ"ט)
ה'תש"ה – הרב ישכר שלמה טייכטל, רב בפישטיאן שבסלובקיה, מחבר שו"ת "משנה שכיר" והספר אם הבנים שמחה, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרמ"ה)
ה'תשי"ט – הרב ד"ר יעקב נאכט היה רב ברומניה (נולד ה'תרל"ג)
ה'תשי"ח – ריכרד קאופמן, אדריכל ומתכנן ערים ישראלי (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תש"ך – ויקטור קלמפרר, בלשן ועיתונאי גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-ה'תרמ"א)
ה'תשל"ט – הרב ברוך סורוצקין, ראש ישיבת טלז בקליבלנד וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית (נולד ב-ה'תרע"ז)
ה'תשמ"ז – דוד ורהפטיג, איש בית"ר ואסיר ציון (נולד ב-ה'תר"ע)
ה'תשס"ג – שמעון גרידי, חבר הכנסת מטעם התאחדות התימנים בישראל (נולד ב-ה'תרע"ג)
י"ב בשבט – י"ד בשבט
בשנה פשוטה, בשנה מעוברת, י"ד באדר א' לעולם לא יחול בימים שני, חמישי ושבת ("לא בהז"), וי"ד באדר ב' הוא "לא בדז".
בסך הכל, י"ד באדר לעולם לא יחול בימים שני ושבת.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ד אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת.
על פי הלוח העברי הקבוע, עבור ילד שנולד באדר א' ו/או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים, פרשת כי תשא.
אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצוה היא פרשת תצוה.
עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת צו.
בשנה מעוברת, יום זה באדר א' הוא פורים קטן, ובאדר ב' הוא פורים דפרזים
ה'תקנ"ט (אדר א') – אל עריש נופלת בידי נפוליאון
ה'תר"ל – נוסד בית הספר החקלאי מקוה ישראל, על ידי חברת כל ישראל חברים
ה'תרע"ב – נוסדה הדסה, הסתדרות נשים ציוניות באמריקה
ה'תשנ"א – סיום מלחמת המפרץ
ה'תשנ"ד – ברוך גולדשטיין רוצח 29 אנשים במערת המכפלה
ה'תש"ס (אדר ב') – האפיפיור יוחנן פאולוס השני נוחת לביקור בישראל
ה'תשס"ו – מבצע הבאת ביכורים: כוחות צה"ל וימ"מ מכתרים את הכלא בעיר יריחו במטרה לתפוס את רוצחי רחבעם זאבי הכלואים שם
ה'תר"ד – הרב מרדכי הורוויץ, רבה של פרנקפורט (נפטר ה'תר"ע)
ה'תרס"ב (אדר א') – דב סדן, חוקר ספרות, חתן פרס ישראל וחבר הכנסת מטעם המערך (נפטר בה'תשמ"ט)
ה'תר"ע – בנציון נתניהו, היסטוריון ישראלי ואביו של ראש ממשלת ישראל (נפטר בח' באייר ה'תשע"ב).
ה'תרפ"ה – מרדכי אלקחי, איש אצ"ל, מעולי הגרדום (הוצא להורג ה'תש"ז)
ה'תרפ"ז (אדר א') – הרב יהושע ישעיה נויבירט, רב, ראש ישיבה מחבר הספר שמירת שבת כהלכתה (נפטר בה'תשע"ג)
ה'תרצ"ה (אדר א') – אורי אילן, חייל צה"ל שהתאבד בשבי הסורי (התאבד בה'תשט"ו)
ה'תרצ"ז – הרב שמעון אליטוב, רב המועצה האזורית מטה בנימין, חבר מועצת הרבנות הראשית, מרבני חב"ד בירושלים
ה'תשי"ד (אדר א') – מיקי ברקוביץ', כדורסלן ישראלי
ה'תש"ך – ארז גרשטיין, מפקד יחידת הקישור ללבנון (נהרג ה'תשנ"ט)
ה'תשל"ט – יוני שטבון, חבר הכנסת ממפלגת הבית היהודי
ה'תקנ"ח – רבי זאב וולף מז'יטומיר, מגדולי תלמידי המגיד ממזריטש ומחבר הספר "אור המאיר"
ה'תר"ה (אדר א') – שלום הכהן, משורר עברי (נולד בה'תקל"א)
ה'תרי"ב – רבי דב בריש אשכנזי, רב הקהילות היהודיות בסלונים ובלובלין ובעל שערי ירושלמי.
ה'תש"ך – הרב יוסף צבי הלוי (קלמנס), אב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו וחתן פרס ישראל לספרות תורנית (נולד ב-ה'תרל"ד)
ה'תשמ"ב – הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראש ישיבת מרכז הרב (נולד ב-ה'תרנ"א)
ה'תשנ"ד – ברוך גולדשטיין, רופא יהודי, שביצע את הטבח בערבים במערת המכפלה (נולד ב-ה'תשי"ט)
ה'תשנ"ה – הרב שמעון שוואב, מנהיג קהל עדת ישורון בניו יורק ומחבר הספר "מעין בית השואבה" (נולד ב-ה'תרס"ט)
ה'תרס"ו – נוסדה "אחוזת בית", ממנה התפתחה העיר תל אביב
ה'תרפ"ז – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי של חב"ד השתחרר מהכלא לאחר שנאסר בט"ו בסיוון התרפ"ז בעבור ניסיונותיו לשמור על הגחלת היהודית בהגבלות השלטון הקומוניסטי.
ה'תשי"ח – החל המשבר הפוליטי סביב שאלת מיהו יהודי
ה'תשנ"א – בית שמש קיבלה מעמד של עיר
ה'תשס"ח – עסקת חילופי שבויים, במסגרתה הושבו ארונותיהם של אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שני חיילי צה"ל שנחטפו ללבנון בט"ז בתמוז ה'תשס"ו.
ה'תרפ"ד – יעקב וייס, פעיל אצ"ל ואחד מעולי הגרדום (הוצא להורג בה'תש"ז)
ה'תשי"ט – יהודה משי זהב, עסקן חרדי ופעיל חברתי ישראלי, מייסד ויו"ר ארגון זק"א (נפטר ב-ה'תשפ"ב)
ה'תשמ"ג – עוז זהבי, שחקן, דוגמן ומנחה ישראלי
ה'תשמ"ג – נטלי דדון, דוגמנית ומנחה טלוויזיה ישראלית
ה'תקל"ה – הרב אריה לייב הלוי אפשטיין (בעל הפרדס), רב בקניגסברג (נולד ב-ה'תס"ח)
ה'תק"פ – רבי מרדכי מקרמניץ, אדמו"ר חסידי, בנו השני של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (נולד ב-ה'תק"ו)
ה'תר"ץ – רבי מאיר לרנר, רב בלונדון ורבה של אלטונה, מחבר שו"ת "הדר הכרמל".
ה'תש"א – הרב ד"ר אברהם יעקב מרק רב אוסטרי ורומני כיהן כרב הראשי של צ'רנוביץ ויהודי בוקובינה (נולד י"ב באדר ה'תרמ"ד)
ה'תש"ג – הלגה דֵן, נערה יהודייה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי נכתב ביומנה, (נרצחה בשואה) (נולדה ב-ה'תרפ"ה)
ה'תשי"א – רבי דוד טברסקי, האדמו"ר השלישי (יחד עם אחיו) בשושלת רחמסטריווקא (נולד ב-ה'תרל"ב)
ה'תש"ל – חיים משה שפירא, שר ב-15 ממשלות ישראל הראשונות, ממנהיגי המפד"ל (נולד ב-ה'תרס"ב)
ה'תשל"א – יצחק טבנקין, מנהיג ציוני (נולד ב-ה'תרמ"ח)
י"ב בתמוז – י"ד בתמוז
פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ד בניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי הפסח בה קוראים בשנים פשוטות את פרשת שמיני, בשנים פשוטות מקביעות (השא, זחא) פרשת בר המצוה תהיה פרשת צו.
ביעור חמץ מתבצע בשעות הבוקר
בתקופת בית המקדש היו מקריבים את קורבן הפסח בשעות אחר הצהריים
– הקריבו בני ישראל את קרבן פסח במצרים.
– הקריבו בני ישראל בגלגל את קרבן הפסח הראשון בארץ ישראל.
היום הראשון משלושת ימי התענית שהכריז מרדכי היהודי לביטול גזירת המן האגגי.
ה'תש"ג (19 באפריל 1943) – החל מרד גטו ורשה, וכוחות הגרמנים נכנסו לגטו ורשה במטרה לחסלו סופית.
ד'תתצ"ה – לפי גרסאות מסוימות, רבי משה בן מימון (הרמב"ם), "הנשר הגדול", שנחשב לגדול הפוסקים וההוגים היהודיים (נפטר בד'תתקס"ה)
ה'תקנ"ו – אדולף כרמיה, מדינאי צרפתי יהודי (נפטר בה'תר"ם)
ה'תרמ"ו – הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב הראשי לישראל לשעבר (נפטר בה'תשל"ו)
ה'תרפ"ג – שושנה דמארי, זמרת ושחקנית ישראלית, כונתה "מלכת הזמר העברי" (נפטרה בה'תשס"ו)
ה'תשל"ב – מנדי ג'רופי, זמר חסידי המשתייך לחסידות חב"ד
ה'תשמ"ח – טוטו תמוז, כדורגלן ישראלי
ה'תשמ"ח – מנדי גרוזמן, עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי, חסיד חב"ד
ה'תש"ן – נפתלי קמפה, מוזיקאי חסידי ישראלי
ה'תש"ן – תם אהרון, סטנדאפיסט, תסריטאי וסאטיריקן ישראלי
ה'תר"ה – רבי אשר ישעיה רובין, האדמו"ר השני מרופשיץ
ה'תש"ל – הרב אברהם יפהן, ראש ישיבת בית יוסף נוברדוק (חתן הסבא מנוברדוק)
ה'תשל"ג – אישטוון קרטס, מנצח הונגרי יהודי (נולד ב-ה'תקנ"ו)
ה'תש"ף – יהודה לייב גרונר, חסיד חב"ד ומזכירו של רבי מנחם מנדל שניאורסון (נולד בה'תרצ"א)
י"ג בניסן – ט"ו בניסן
ה'תש"ב – הוחלט בגטו ורשה על הקמת הארגון היהודי הלוחם (אי"ל) ובראשותו של מרדכי אנילביץ'.
ה'תש"ן – נחטפו ונרצחו שני הנערים ליאור טובול ורונן לוי קרמני בשכונת רמות בירושלים.
ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות בטרמפיאדה בכניסה לאריאל בו נהרג הנער ארז הרשקוביץ ושניים נפצעו.
ה'תשס"ד – משה קראדי התחיל לכהן כמפכ"ל המשטרה.
ה'תרמ"ה – אנדרה מורואה, שם עט של הסופר היהודי צרפתי אמיל הרצוג (נפטר ב-ה'תשכ"ח).
ה'תש"א – הרב דוד בצרי, ראש ישיבה (ישיבת המקובלים) ומקובל.
ה'תש"ח – אביהו מדינה, מלחין, כותב וזמר ישראלי ים תיכוני.
ה'תשי"ז – הרב דוד יוסף, רבה של שכונת הר נוף.
ה'תש"ך – דייוויד דוכובני, שחקן אמריקאי.
ה'תשכ"א – ארז טל, בדרן ואיש טלוויזיה ישראלי.
ה'תקצ"ו – נתן מאיר רוטשילד, בנקאי אנגלי ובן למשפחת רוטשילד (נולד ב-ה'תקל"ז).
ה'תרל"ד – רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, מייסד חסידות ליסקא – הונגריה.
ה'תשס"ב – חיים פוטוק, סופר יהודי אמריקאי (נולד ב-ה'תרפ"ט).
"י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק" (1987) הוא ספר אמן שיצר האמן הישראלי משה גרשוני המכיל סדרת הדפסים לשיריו של חיים נחמן ביאליק.
המניע הראשוני ליצירת ספר האמן "י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק" הייתה הזמנתו של דן מירון מגרשוני ליצור איורים לשיריו של ביאליק עבור מחקרו אודות המשורר.
ספר האמן עצמו נוצר בהפקה ובהזמנתה של סדנת ההדפס ירושלים.
גרשוני עבד על יצירת הפלטות בין חודש יוני 1986 ועד חודש אוקטובר 1987 בעזרתה של ברבי קרביץ, דפסית-אמנית בסדנה.
הלוחות נוצרו על גבי פלטות ברזל בגובה של 20.8 ס"מ וברוחב של 13.8 ס"מ.
סדרת ההדפסים שיצר כללה 16 תצריבים.
מהם, הודפסו 13 בספר האמן, ואילו שלושת הנותרים הודפסו כסדרות עצמאיות.
את ההדפסים עצמם הדפיסו קרביץ וסידון רוטנברג.
סדרת ההדפסים איננה מאיירת את השירים באופן ישיר, אלא מכילה תערובת של ציטוטי שירים וטקסטים עם דימויים קוסמולוגיים כגון כוכבים, מגיני דוד, סימן האינסוף, סמלים המאזכרים צלב קרס ועוד.
במידה רבה משותפת איקונוגרפיה זו עם סדרות ציורים כ"במראה ובחידות" ו"לילות ירושלים" מאותה עת.
מירון טען כי גרשוני בחר ליצור פרשנות לאומית של השירים, המציבה אותם בקונטקסט מודרני-נבואי.
רבות מהעבודות מצביעות על עיסוקו של גרשוני בשואה וביחס אל האל שבעקבותיה.
בהדפס המצורף לשיר "לבדי", לדוגמה, מופיעים מגיני דוד, וסמלים המאזכרים צלבי קרס עם כתובת ביידיש – "יינגלע מיישע".
הספר הודפס במהדורה של 50 עותקים ממוספרים על גבי 13 דפי נייר בגובה של 26.5 ס"מ וברוחב 37 ס"מ הנתונים בקופסת קרטון שעיצב יהודה מיקלף.
כל דף מכיל הדפס, כשהוא מלווה בשיר.
השירים והטיפוגרפיה שלהם נלקחו מתוך "כרך שירי ביאליק" של מהדורת יובל ה-50 למשורר, בהוצאת חובבי השירה העברית (ברלין, תרפ"ג) הודפסו בטכניקה של הדפס רשת.
מהדורה זו עוצבה על ידי יוסף בודקו, שעיצב גם את האותיות הרישיות.
כותרות השירים במהדורה זו עוצבו על ידי פרנצ'סקה ברוך.
שיר אחד, "תחת העצים הירקרקים", נכתב בכתב ידו של גרשוני ביידיש והועבר לגיליון הנייר בדפוס-רשת.
ב-16 ביוני 1988 הוצג הספר בתערוכה במוזיאון תל אביב לאמנות, אותה אצרה עדנה מושנזון.
עבור התערוכה הודפסה מהדורה מצולמת ומוקטנת של הספר ששימשה כקטלוג התערוכה.
בשנת 1990 הוצג חלק מן הספר בתערוכה "על נייר / בנייר / עם נייר" במוזיאון ישראל, ירושלים.
בשנת 1999 הוצג בתערוכה "עבודות מופת על נייר ממוזיאון ישראל ירושלים", שהוצגה במוזיאון קליבלנד לאמנות.
ה'תש"ד – מלחמת העולם השנייה: הממשל האיטלקי החדש מצטרף לבעלות הברית ומכריז מלחמה על גרמניה
ה'תרל"ח – הרב מנחם מנדל אלתר, רבה של העיר פאבניץ.
ה'תרע"ט – בנימין צביאלי, מראשוני קול ישראל וממניחי היסוד לשידורי הדת והמסורת ברדיו (נפטר בה'תשס"ד)
ה'תרצ"ה – שרה מרום שלו, חברת כנסת מטעם מפלגת גיל
ה'תש"ה – דרור קשטן, מאמן נבחרת ישראל בכדורגל
ה'תקע"ה – רבי ישראל הופשטיין, המגיד מקוז'ניץ (נולד ה'תצ"ז)
ה'תרצ"ג – הרב גרשון פוזן, שימש כדיין בפרנקפורט במשך שנים רבות, ורב ב"חברת קלויז" בפרנקפורט (נולד ב-ה'תרי"ג)
ה'תרצ"ד – אלתר לוין, משורר, מראשוני ענף הביטוח בישראל
ה'תש"ט – הרב יוסף צבי דושינסקי, גאב"ד העדה החרדית בירושלים, פוסק וראש ישיבה.
ה'תשמ"ב – דוד מלץ – סופר עברי, ממייסדי עין חרוד
ה'תשמ"ו – הרב בן ציון ברוק, מייסד וראש ישיבת בית יוסף נובהרדוק בירושלים, תלמידו של הסבא מנובהרדוק
ה'תשס"ט – ד"ר יעקב אשל, ממייסדי המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון
י"ג בתשרי – ט"ו בתשרי
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ד שבט הוא במרבית השנים פרשת יתרו.
אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת בשלח.
ה'תרצ"ח – חנוכת בית הכנסת כדורי בפורטו – מבנה בית הכנסת הגדול ביותר בחצי האי האיברי
ה'תשכ"א – דוד בן-גוריון מתפטר מראשות הממשלה לאחר שלא קיבל את המלצת ועדת השבעה שחקרה את "העסק הביש"
ה'תשמ"ו – חללית המחקר וויאג'ר 2 חולפת על פני כוכב הלכת אורנוס, עד עתה (2017) לא הגיעה לאורנוס משימת מחקר נוספת
התרכ"ז – רבי אליעזר דוד גרינוולד, רב בצהלים ובסאטמר, מחבר הספר קרן לדוד, (נפטר ב-א' סיוון ה'תרפ"ח)
ה'תרנ"ט – יופ וסטרויל, חסיד אומות העולם הולנדי (נרצח ב-ה'תש"ד)
ה'תרפ"ג – נורמן מיילר, סופר אמריקאי ממוצא יהודי (נפטר ב-ה'תשס"ח)
ה'תרצ"ה – גד יעקבי, שר וחבר הכנסת מטעם המערך, שגריר ישראל באו"ם (נפטר ב-ה'תשס"ז)
ה'תש"א – אברהם הירשזון, שר האוצר וחבר הכנסת מטעם קדימה
ה'תשי"א – יוסף הכט, רבה הראשי האשכנזי של אילת וחבר בבית דין רבני חב"ד
ה'תשכ"ז – אילן ליבוביץ, חבר הכנסת מטעם שינוי
ה'תשכ"ט – דנה אינטרנשיונל, זמרת ישראלית
ה'תצ"ח – הוצא להורג יוזף זיסקינד אופנהיימר, "היהודי זיס", בנקאי יהודי ויהודי החצר בדוכסות וירטמברג
ה'תקט"ז – רבי יעקב יהושע פאלק, מגדולי האחרונים ידוע בכינויו הפני יהושע (נולד ב-ה'תמ"א)
ה'תרנ"ד – רבי יחיאל מאלכסנדר (דנציגר), האדמו"ר הראשון מאלכסנדר, ידוע בכינוי הרבי הזקן מאלכסנדר
ה'תרע"ב – רבי יצחק אבוחצירא (הראשון), רב ומקובל ממשפחת אבוחצירא, בנו הצעיר של רבי יעקב אבוחצירא (נולד ב-ה'תר"ך)
ה'תרע"ט – רוזה לוקסמבורג, מהפכנית יהודייה פולניה-גרמניה (נולדה ב-ה'תרל"א)
ה'תשכ"ב – חכם יצחק נח, רב ואב בית דין של קהילות יהודיות בכורדיסטן, ורב מושב אלקוש שבגליל (נולד בא' בתמוז ה'תרמ"ח)
ה'תשמ"ג – הרב אריה משה אליהו קפלן, רב אורתודוקסי יהודי-אמריקני שעסק בקשר בין מדיטציה ליהדות (נולד ב-ה'תרצ"ה)
ה'תש"ס – מיכל ניב, שדרנית רדיו
י"ג בשבט – ט"ו בשבט
יום טוב במגילת תענית על ביטול ספר הגזירות של הצדוקים.
ה'נ"ח – פרעות רינדפלייש: הפורעים התנפלו על קהילת רוטנבורג על הטאובר, ורצחו כחמישים מיהודי הקהילה.
ה'תשס"ג – הרב יצחק טוביה וייס מתחיל לכהן כגאב"ד ירושלים
ה'תרמ"ט – הרב קלונימוס קלמיש שפירא, האדמו"ר מפיאסצנה, רב והוגה דעות פולני
ה'תרפ"ו – אליקים העצני, חבר במועצת יש"ע וחבר כנסת מטעם מפלגת התחיה
ה'תש"ז – לארי דייוויד, יוצר משותף של הסדרה "סיינפלד"
ה'תשכ"א – הרב אליעזר מלמד, רב היישוב הר ברכה, ראש ישיבת הר ברכה, מחבר סדרת ספרי ההלכה פניני הלכה ועוד ספרים
ה'תשכ"ה – משה אבוטבול, ראש עיריית בית שמש
ה'תע"ט – רבי שמואל שאטין (מהרשש"ך), ראש ישיבה בפרנקפורט, רבה של הסן-דרמשטאדט ומחבר "כוס הישועות".