tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חומת העיר נאסאונג – היא באורך של 6.3 קילומטרים והיא בנויה מאדמה ואבן.
היא סיפקה אבטחה לחלק הצפוני והמזרחי של סאבי.
החומה נבנתה בטכנולוגיית אדמה נגוחה, שהייתה אז חדשנית.
חלקה המזרחי של החומה שופץ.
קירות העפר נבנו עם לוחות עץ, זרדים ועלים לאורך חלקים מסוימים.
החפירות חשפו את השער הראשי בחלק המזרחי של בוייאו, ליד הקברים המלכותיים בניונגסאן-רי, שהיה ברוחב 9.5 מטרים בנוי באבנים מלבניות.
שער נוסף שנמצא במרחק של 800 מטרים התגלה גם הוא ב-2013.
מקדש מירוקסה - המקדש הוא פגודת אבן גדולה שנחשבת לאתר המקדש הגדול ביותר לא רק בקוריאה אלא בכל מזרח אסיה.
המגדל המזרחי של הפגודה שופץ בשנת 1993. גם המגדל המערבי היה בשיקום.
האזור המזרחי הוא אחד משני האזורים המרכיבים את ליגת ה-NBA, יחד עם האזור המערבי.
שני האזורים מורכבים מ-15 קבוצות כל אחד המאורגנות בשלושה בתים.
המבנה הנוכחי אומץ בתחילת עונת , כאשר שארלוט הורנטס החלה לשחק בתור הקבוצה ה-30 של ה-NBA.
הקמת הקבוצה הצריכה את המעבר של ניו אורלינס פליקנס מהבית המרכזי של המזרח לבית הדרום-מערבי החדש של המערב.
האזור המזרחי מורכב מ-3 בתים, מצפון לדרום: הבית האטלנטי, הבית המרכזי והבית הדרום-מזרחי, כשבכל אחד 5 קבוצות.
עם זאת, מה שקובע מי תעלה לפלייאוף ה-NBA היא טבלת האזור כולו, ולא הבתים.
6 הקבוצות המדורגות ראשונות מעפילות באופן אוטומטי, והקבוצות המדורגות 7–10 נכנסות לטורניר פליי-אין.
לאחר טורניר הפליי-אין, בו עולות שתי קבוצות, מתחיל הסיבוב הראשון: מקום 1 נגד מנצחת הפליי-אין האחרון, מקום 2 נגד מנצחת הפליי-אין הראשון, מקום 3 נגד מקום 6 וכן הלאה.
מנצחות הסדרות מעפילות לסיבוב הבא.
הסדרות נערכות בפורמט סדרת הטוב מ-7, כשהמדורגת למעלה יותר מארחת את 2 המשחקים הראשונים, הנמוכה את ה-2 האחרים, ולאחר מכן – במידת הצורך – מדורגת גבוהה, מדורגת נמוכה, מדורגת גבוהה.
הקבוצה הראשונה שמנצחת 4 משחקים מעפילה לסיבוב הבא.
בהמשך נערך עוד סיבוב, והמנצחות בו עולות לגמר המזרח.
מי שמנצחת בסדרת גמר המזרח מוכתרת כאלופת המזרח ומעפילה לגמר ה-NBA נגד אלופת האזור המערבי.
הפליי-אין נערך במשחק אחד, המנצחת במשחק 7–8 ובסיבוב 2 עולה לפלייאוף (הראשונה כמקום 7 נגד מקום 2, השנייה כמקום 8 נגד מקום 1).
קבוצה שנמצאת כעת באזור קבוצה שעזבה את האזור
מודגשזכתה בגמר ה-NBA ^ המאזן הטוב ביותר בעונה הסדירה
במזרח זכו 13 קבוצות שונות, ויצאו ממנו 24 אלופות לעומת 29 מהמערב.
הקבוצות היחידות מהמזרח כיום שלא זכו בו הן אטלנטה הוקס ושארלוט הורנטס.
ניו יורק ניקס – 4
מ-1951 עד 2017 (66 משחקי אולסטאר) הורכב משחק האולסטאר מנבחרת המזרח ונבחרת המערב, והמאזן ביניהן עומד על 37–29 לטובת המזרח.
האזור המערבי הוא אחד משני האזורים המרכיבים את ליגת ה-NBA, יחד עם האזור המזרחי.
האזור המערבי מורכב מ-3 בתים, מצפון לדרום: הצפון-מערבי, הבית הפסיפי והבית הדרום-מערבי, כשבכל אחד 5 קבוצות.
בהמשך נערך עוד סיבוב, והמנצחות בו עולות לגמר המערב.
מי שמנצחת בסדרת גמר המערב מוכתרת כאלופת המערב ומעפילה לגמר ה-NBA נגד אלופת האזור המזרחי.
השחקן המצטיין של סדרת גמר המערב זוכה בפרס ה-MVP של סדרת גמר המערב על שם מג'יק ג'ונסון.
קבוצהביתמיקוםשנת הצטרפותדאלאס מאבריקסדרום-מערבידאלאס, טקסס1980דנוור נאגטסצפון-מערבידנוור, קולורדו1976גולדן סטייט ווריורספסיפיסן פרנסיסקו, קליפורניה1970יוסטון רוקטסדרום-מערבייוסטון, טקסס1970לוס אנג'לס קליפרספסיפילוס אנג'לס, קליפורניה1978לוס אנג'לס לייקרספסיפילוס אנג'לס, קליפורניה1970ממפיס גריזליסדרום-מערביממפיס, טנסי1995מינסוטה טימברוולבסצפון-מערבימיניאפוליס, מינסוטה1989ניו אורלינס פליקנסדרום-מערביניו אורלינס, לואיזיאנה2004אוקלהומה סיטי ת'אנדרצפון-מערביאוקלהומה סיטי, אוקלהומה1970פיניקס סאנספסיפיפיניקס, אריזונה1970פורטלנד טרייל בלייזרסצפון-מערביפורטלנד, אורגון1970סקרמנטו קינגספסיפיסקרמנטו, קליפורניה1972סן אנטוניו ספרסדרום-מערביסן אנטוניו, טקסס1980יוטה ג'אזצפון-מערביסולט לייק סיטי, יוטה1979
קבוצהמיקוםהצטרפותעזיבהשארלוט הורנטסשארלוט, קרוליינה הצפונית19891990שיקגו בולסשיקגו, אילינוי19701980דטרויט פיסטונסדטרויט, מישיגן19701978אינדיאנה פייסרסאינדיאנפוליס, אינדיאנה19761979מיאמי היטמיאמי, פלורידה19881989מילווקי באקסמילווקי, ויסקונסין19701980אורלנדו מג'יקאורלנדו, פלורידה19901991
קבוצה שנמצאת כעת באזורקבוצה שעזבה את האזור
מודגשזכתה בגמר ה-NBA^המאזן הטוב ביותר בעונה הסדירה
במערב זכו 11 קבוצות שונות, ויצאו ממנו 29 אלופות לעומת 24 מהמזרח.
הקבוצות היחידות מהמערב שלא זכו בו הן לוס אנג'לס קליפרס, ממפיס גריזליס, מינסוטה טימברוולבס וסקרמנטו קינגס.
לוס אנג'לס לייקרס – 19
סן פרנסיסקו/גולדן סטייט ווריורס – 7
סן אנטוניו ספרס – 6
סיאטל סופרסוניקס/אוקלהומה סיטי ת'אנדר – 5
פורטלנד טרייל בלייזרס – 3
מ-1951 עד 2017 (66 משחקי אולסטאר) הורכב משחק האולסטאר מנבחרת המערב ונבחרת המזרח, והמאזן ביניהן עומד על 37–29 לטובת המזרח.
האזור הסאב-אנטארקטי הוא חלק מהאזור האנטארקטי המצוי בחצי הכדור הדרומי מצפון לרכס האטנארקטי והאוקיינוס הדרומי אך מדרום ליבשות שאינם אנטארקטיקה, בהם אקלים חמים יותר.
אזור זה מצוי לאורך דרומם של האוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי ובו בעיקר איים פזורים שונים, הנמצאים מדרום לאמריקה הדרומית, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד.
בחלק התחתון ישנם גם קרחונים צפים רבים יותר ויותר, ככל שמדרימים, אם כי בשנים האחרונות אלה החלו להינמס בהדרגה.
האקלים העיקרי באזור זה הוא אקלים תת-ארקטי כשחלקו הצפוני נחשב לסובטרופי לח.
מקובל לחלק את האזורים לשלושה לפי האקלים וחזית מזג אוויר בהם: חזית סובטרופית (STF), חזית האזור התת-אנטארקטי (SAZ) וחזית קוטבית (PFZ).
אזורים אלה נעים בין קווי רוחב 48 ל-58 בדרום האוקיינוסים ההודי והשקט ו-42 עד 48 בדרום האוקיינוס האטלנטי.
סביב כל האזור זורם הזרם האנטארקטי המחזורי , המגיע גם לדרום היבשות הדרומיות.
אזור זה קודר וקר, אף שהוא נוח בהרבה לחיים מאשר אנטארקטיקה עצמה.
מרבית החיים מותאמים לתנאי סערות ממושכות ולקור קשה ורבים מבעלי החיים הם שוכני ים, כשחלקם גם נודדים לאזור רק כשהתנאים טובים.
בניגוד לאנטארקטיקה בה כמעט ואין צמחי יבשה, באזור ישנם מספר צמחים המותאמים לקור.
צמחים אלה הם חלק מהממלכה האנטארקטית , הנפוצים בעיקר בטונדרות הדרומיות באיים כמו ג'ורג'יה הדרומית, האי גוף או איי פוקלנד.
כולם צמחים עשבוניים שאינם עצים או שיחים (למעט העץ Phylica nitida מאמסטרדם והאי גוף), מהם דגנאים רבים או מצליבים.
בנוסף ישנם חזזיות, טחבים, כמה שרכים ואצות לאורך החופים.
אזורים אלה משמשים כרי מרעה לבעלי חיים מתמחים, ביניהם מספר חרקים, סרטנאים יבשתיים, יסעוראים שונים, קורמורניים, שחפיים וחמסניים וכן פינגווינים ואלבטרוסיים, אף שבכמה אזורים ישנם גם עופות יבשה כמו קרקרה מפוספסת או סינקלודה שחורה.
בכמה אזורים ישנם גם טורפים ימיים כמו פיל ים דרומי, דובי ים (ובעיקר דוב ים תת-אנטארקטי), לובודון הסרטנים, כלב ים נמרי ועוד.
באוקיינוס סביב האיים אזורי מחיה עשירים, עקב פריחת הפלנקטון המושך אוכלי פלנקטון ובייחוד קריל אנטארקטי ועוד בעלי חיים ימיים.
אלה משמשים מזון לטורפים שונים, ביניהם דיונונים, תולעים, אלמוגים ייחודיים, מדוזות, דגי גרם, עופות ימיים רבים, טורפים ימיים, כרישים וללווייתנאים כולל לווייתני מזיפות ענקיים.
חלק מבעלי החיים נידוגים באזור למטרות מסחריות ובעבר אף היה בחלק מהאיים ציד פעיל של לווייתנים וטורפים ימיים, אך הוא הופסק ברובו.
האזורים הרוסיים הגדולים הם שמונה אזורים גאומורפולוגיים בשטח הפדרציה הרוסית, שלהם צורות אופייניות של פני שטח.
שבעה מהם נמצאים ממזרח לרכס הרי אורל.
המישור האירופי - שטח נרחב מאד, הכולל את המישורים ואת השקעים הטופוגרפיים ממערב ומדרום מערב להרי אורל.
אלו נחצים על ידי נהרות רבים, ובהם הוולגה, הדנייפר, הדון והפצ'ורה.
המישור הסיבירי המערבי - אזור אדמת סחף בין הרי אורל ממערב לבין הנהר יניסיי ממזרח, שמעבר לו מתנשאת הרמה הסיבירית המרכזית.
האזור תחום מצפון על ידי ים קארה ומדרום על ידי מורדות הרי אלטאי.
האזור הדרומי שלו נמשך אל תוך קזחסטן.
השפלה הסיבירית הצפונית - שפלה בעלת פני שטח שטוחים, המפרידה בין הרי ביראנגה שבחצי האי טיימיר שמצפון לה לבין הרמה הסיבירית המרכזית שמדרומה.
משתרעת על פני כ-400,000 קילומטר רבוע.
הרמה הסיבירית המרכזית - אזור המשתרע בין נהרות היניסיי והלנה, ובו מספר רמות, המבותרות על ידי עמקי נהרות.
השפלה היאקוטית המרכזית - מישור אדמת סחף בחלקו המרכזי של הנהר לנה.
הוא מפריד בין הרמה הסיבירית המרכזית לבין ההרים הסיביריים המרכזיים.
ההרים הסיביריים הדרומיים - משתרעים ממזרח למערב במחוז הפדרלי הסיבירי ובמחוז המזרח הרחוק הפדרלי וכן במונגוליה.
השפלה הסיבירית המזרחית - מישור אדמת סחף נרחב, ובו ביצות ואלפי אגמים.
הוא כולל גם את איי סיביר החדשה.
ההרים הסיביריים המזרחיים - אזור הררי נרחב הממוקם בצפון מזרח סיביר.
יש בו שתי מערכות הרריות עיקריות ומספר מערכות משניות.
הוא מגיע אל כף דז'נב שלחוף מצר ברינג.
האזור הצפון-מזרחי של ברזיל (בפורטוגזית: Região Nordeste do Brasil) הוא אחד מחמשת האזורים הרשמיים והפוליטיים של ברזיל על פי המכון הברזילאי לגאוגרפיה וסטטיסטיקה.
מתוך 26 המדינות של ברזיל, האזור הצפון-מזרחי של ברזיל כולל את תשע המדינות הבאות - מרניאו, פיאאוי, סיארה, ריו גראנדה דו נורטה, פאראיבה, פרנמבוקו, אלגואס, סרז'יפה ובאהיה, יחד עם הארכיפלג פרננדו די נורוניה.
אזור זה, אשר נודע בברזיל גם בכינוי "נורדסטה" (בפורטוגזית: Nordeste, צפון-מזרח), היה האזור הראשון בברזיל שיושב על ידי הפורטוגזים ועמים אירופיים אחרים, ומילא תפקיד מכריע בהיסטוריה של ברזיל.
האזור הצפון-מזרחי של ברזיל משתרע בסך הכל על פני כ-18% משטחיה של ברזיל, וכולל נכון ל-2022 53.6 מיליון תושבים, המהווים כ-28% מכלל אוכלוסיית ברזיל.
קרוב לשלושה רבעים מאוכלוסיית האזור הצפון-מזרחי של ברזיל מתגוררים באזורים עירוניים המקובצים לאורך החוף האטלנטי.
כ-43.5% מאוכלוסיית האזור הצפון-מזרחי של ברזיל חי מתחת לקו העוני, המוגדר ככל מי שמרוויח פחות מ-2 דולרים ביום.
האזנה לקולות או אוסקולטציה (המילה מבוססת על הפועל הלטיני auscultare "להקשיב") היא האזנה לצלילים הפנימיים של הגוף, בדרך כלל באמצעות סטטוסקופ.
ההאזנה מבוצעת למטרות בדיקת מערכות מחזור הדם ומערכת הנשימה (קולות לב ונשימה), וכן להאזנת תעלת העיכול.
תעלת העיקול היא צינור הארוך של איברים שיוצר מסלול למזון כדי לעבור לאורך כל הגוף.
הצינור עובר למעשה מהפה עד לפי הטבעת (יציאת הצואה) וכולל את הוושט, הקיבה והמעיים.
אורך מערכת העיכול של מבוגר הוא כ-9 מטרים.
המונח האזנה לקולות הוצג על ידי הרופא הצרפתי רנה לאנק.
פעולת ההאזנה לקולות הגוף למטרות אבחון רפואי מקורה רחוק מאוד בהיסטוריה, אולי עוד במצרים העתיקה.
(ההאזנה והמישוש הולכים יחד בבדיקה גופנית והם דומים בכך שלשניהם יש שורשים עתיקים, שניהם דורשים מיומנות, ושניהם חשובים עד היום).
תרומתו של רנה לאנק הייתה חידוד ההליך, קישור בין צלילים לשינויים פתולוגיים ספציפיים בחזה, והמצאת מכשיר מתאים (הסטטוסקופ) לתווך בין גוף המטופל לבין אוזן הרופא.
האזנה היא מיומנות הדורשת ניסיון קליני משמעותי, סטטוסקופ משובח וכישורי האזנה והקשבה טובים.
אנשי מקצוע בתחום הבריאות (רופאים, אחיות וכו') מקשיבים לשלושה איברים ומערכות איברים עיקריות במהלך ההאזנה: הלב, הריאות ומערכת העיכול.
כאשר מאזינים ללב, הרופאים מקשיבים לקולות חריגים, כולל קולות בלב, דהירות וצלילים נוספים העולים בקנה אחד עם פעימות הלב.
קצב פעימות הלב מצוין גם.
כאשר מקשיבים לריאות, מזוהים קולות נשימה כגון צפצופים, קרפיטוס שמתייחס למצבים שבהם רעשים נוצרים על ידי שפשוף של חלקים זה בזה, כמו תחושת חריכה המורגשת בבעיות רפואיות מסוימות.
רלס או פצפוצים, צלילים חריגים שנשמעים דרך הריאות עם סטטוסקופ וגם פיצפוצים.
מערכת העיכול מואזנת (האזנה) כדי לציין את נוכחותם של קולות מעיים.
מסכת אלקטרונית יכולה להיות מכשיר הקלטה, ויכולה לספק הפחתת רעשים ושיפור האות.
הדבר מועיל למטרות של טלרפואה (אבחון מרחוק) והוראה.
זה פתח את השדה להאזנה בעזרת מחשב.
בדיקת אולטרה סאונד (US) מטבעה מספקת יכולת לשמיעה בעזרת מחשב, ו-US נייד, במיוחד אקוקרדיוגרפיה נייד מחליף חלק מהאזנות הסטטוסקופ (במיוחד בקרדיולוגיה), אם כי לא את כולן (סטטוסקופים עדיין חיוניים בבדיקות בסיסיות, בהאזנה לקולות המעיים והקשרי טיפול ראשוני אחרים).
ניתן לתאר את צלילי ההאזנה באמצעות סמלים להפקת אוסקולטוגרם (גרף האזנה).
האזנה אמצעית היא מונח רפואי מיושן להאזנה (אוסקולטציה) לצלילים הפנימיים של הגוף באמצעות מכשיר (אמצעי), בדרך כלל סטטוסקופ.
זה בניגוד להאזנה המיידית, כלומר הנחת האוזן ישירות על הגוף.
הוכח בשנות ה-2000 כי האזנת דופלר באמצעות בדיקת אולטרסאונד דופלר מאפשרת שמיעת תנועות מסתמים וקולות זרימת דם שאינם מזוהים במהלך בדיקת לב עם סטטוסקופ.
בדיקת אולטרסאונד דופלר הציגה רגישות של 84% לאיתור אי-ספיקת מסתם אבי העורקים, בעוד שמיעת סטטוסקופ קלאסית הציגה רגישות של 58%.
יתרה מכך, האזנת דופלר הייתה עדיפה בזיהוי של פגיעה בהרפיית החדרים.
מכיוון שהפיזיקה של האזנת דופלר וההאזנה הקלאסית שונות, מקובל היום כי שתי השיטות יכולות להשלים זו את זו.
האזור המבצעי של הרי האלפים היה אזור כיבוש של גרמניה הנאצית באזור הרי האלפים האיטלקים במהלך מלחמת העולם השנייה.
האזור המבצעי של הרי האלפים הוקם ב-10 בספטמבר 1943 על ידי הוורמאכט הגרמני שהחל לכבוש את איטליה כתגובה לנפילת המשטר הפשיסטי באיטליה וחתימת הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה (שקרו בעקבות פלישת בעלות הברית לסיציליה).
אזור הכיבוש כלל את המחוזות בלונו, טרנטו ודרום טירול.
אזור כיבוש נוסף הוקם מזרחית לאזור זה ונקרא האזור המבצעי החוף האדריאטי.
שני האזורים המבצעיים היו נפרדים מהרפובליקה הסוציאלית האיטלקית שבסיסה בסאלו שעל גדות אגם גארדה, ששלטה בשארית איטליה שעדיין לא נכבשה על ידי בעלות הברית.
לאחר כניעת גרמניה הנאצית, אזור בולצנו נותר תחת כיבוש צבאי על ידי האומות המאוחדות והוחזר לאיטליה רק ב-1947 כשהיא הפכה לרפובליקה.
האזור המבצעי של הרי האלפים נוהל על ידי הנציב העליון פרנץ הופר.
האזור נוהל בפועל כחלק מהרייכסגאו של רייכסגאו טירול-וורלברג.
הפודסטה האיטלקי שפעל בדרום טירול התפטר עם תחילת הכיבוש והוחלף בראשי ערים פרו-גרמנים.
בספטמבר 1943 קיבלה השפה הגרמנית מעמד שווה לשפה האיטלקית ושמות רחובות בגרמנית הוצגו לצד שמות באיטלקית.
עיתונים בשפה האיטלקית נסגרו והונהגו חוקים המגבילים את הגירתם של איטלקים הנמלטים משירות צבאי.
הלירה האיטלקית נותרה ההילך החוקי היחיד באזור.
ההשפעה של מדיניות זו הייתה היפוך מהיר ודרקוני של מדיניות האיטלקית המחמירה שנכפתה על האזור על ידי ממשלת איטליה החל בתחילת שנות ה-20, עם העברת האזור מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית לממלכת איטליה עם חתימת חוזה סן-ז'רמן.
ב-12 בספטמבר 1943, כמעט מיד לאחר תחילת הכיבוש הגרמני, הוציא מפקד האס אס והמשטרה המקומי למרגלות האלפים, קרל ברונר הוראה שיש לעצור את כל היהודים באזור.
רבים מהיהודים בקהילות המקומיות גורשו ונרצחו במחנות ההשמדה.
באזור שכן גם מחנה המעבר בולצאנו, שהיה פעיל מקיץ 1944 ועד סוף המלחמה ושימש למעבר של יהודי איטליה לאושוויץ ולמחנות אחרים.
האזור המת הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1983 שביים דייוויד קרוננברג עם תסריט מאת ג'פרי בואה.
הסרט מבוסס על הספר באותו השם מאת סטיבן קינג ומככבים בו כריסטופר ווקן, מרטין שין וברוק אדמס.
העלילה עוסקת במורה בשם ג'וני סמית שנכנס לתרדמת לאחר תאונת דרכים ומגלה עם התעוררותו שיש לו כוח לחזות את העתיד.
הסרט הופק בתקציב של כ-10 מיליון דולר והכניס כ-20 מיליון דולר בקופות.
ג'וני סמית הוא מורה בבית ספר קטן במיין, אשר עובר תאונת דרכים ונכנס לתרדמת ממושכת.
כשהוא מתעורר חמש שנים לאחר מכן, הוא מגלה כי יש לו את היכולת לחזות את אירועי העתיד כשנוגע באנשים או חפצים.
בתחילה משמש את כוחותיו לעזור לאנשים קרובים אליו, אך ככל שהזמן עובר, הוא מבין כי עליו להשתמש ביכולותיו כדי למנוע אסון פוליטי גדול כאשר הוא חזה פוליטיקאי מסוכן שמוביל את המדינה לקיצוניות.
ג'וני נקלע לקונפליקט אישי כשהוא מתמודד עם ההשלכות המוסריות של פעולתו וההשלכות על חייו האישיים.
כריסטופר ווקן בתפקיד ג'וני סמית - מורה עם כוחות חזיוניים
מרטין שין בתפקיד גרג סטילסון - פוליטיקאי מסוכן
ברוק אדמס בתפקיד שרה ברקנל - אהובתו לשעבר של ג'וני
טום סקריט בתפקיד שריף ג'ורג' באנרמן - שריף העיר
הרברט לום בתפקיד ד"ר סם וויזאק - הרופא של ג'וני
באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון 89% בהתבסס על 36 ביקורות.
הקונצנזוס באתר: "התאמה קולנועית חזקה עם משחק יוצא דופן של ווקן.".
ובנוסף באתר Metacritic הסרט קיבל ציון 69 מתוך 100, בהתבסס על 7 ביקורות.
בנוסף, ביקורות חיוביות בעיקרן, תוך דגש על האווירה והמשחק של ווקן.
האזרח קיין הוא סרט דרמה אמריקאי שהפיק, ביים וכתב (יחד עם הרמן מנקייביץ') היוצר אורסון ולס.
הסרט הוא יצירת הקולנוע הראשונה של ולס, והוא גם שיחק בו בתפקיד הראשי.
הסרט הופק בשנת 1941, ונבחר במשאלים שונים, הן של מומחי הקולנוע והן של הציבור הרחב, לאחד הסרטים הטובים והחשובים ביותר בכל הזמנים, ולסרטו החשוב ביותר של ולס.
הוא נבחר חמש פעמים לסרט הטוב בכל הזמנים במשאלים של מבקרי קולנוע שערך המגזין Sight & Sound.
הסרט נפתח במותו של איל העיתונות צ'ארלס פוסטר קיין ועוקב אחר עיתונאי בלתי נראה שנשלח על ידי עורך יומן חדשות קולנועי לחקור את חייו.
לצורך זה הוא מנסה לגלות מה משמעות המילה "רוזבאד" (בתרגום מילולי: "ניצת ורד"), אותה אמר קיין לפני שמת.
העיתונאי, והצופים בסרט יחד עמו, לומדים על עברו של קיין, באמצעות בחינה של אירועים שונים מחייו, מנקודות מבט שונות.
כך הם פוגשים היבטים שונים באישיותו של קיין.
הוריו של קיין מוסרים אותו בילדותו על מנת שיזכה לחינוך טוב יותר, ובהמשך, חייו עוברים תהפוכות שונות – מבחינה עסקית, רומנטית ופוליטית.
בסופו של דבר העיתונאי נכשל במשימתו, ולא מצליח לפענח את משמעות המילה, כמו גם את המפתח לאישיותו של קיין.
רגע לפני תום הסרט המצלמה סוקרת את חפציו המרובים של קיין, המושלכים אל האש, ואז הצופה מגלה את פירוש המילה - זהו שם המודפס על מזחלת שאיתה נראה קיין (בתחילת הסרט) גולש בילדותו, כאשר גר עדיין בבית הוריו.
הסרט זכה לאהדה גדולה על החדשנות שלו לעומת התקופה בה יצא ועל תרומתו הגדולה לקולנוע, וזכה לדירוג של 8.3 באתר IMDb וציון של 99% במסד הנתונים Rotten Tomatoes.
הסרט זכה במקום הראשון ברשימת הסרטים האמריקאיים הטובים בכל הזמנים "מאה שנים...
מאה סרטים", והיווה השראה למספר סרטים ועד היום נחשב לאחד הסרטים הטובים בכל הזמנים.
הסרט מאנק, שיצא ב-2020 בבימוי דייוויד פינצ'ר, תיאר את דמותו המורכבת של הרמן מנקייביץ', את תהליך כתיבת התסריט של האזרח קיין, ואת האירועים שהיוו מקור השראה לתסריט.
מקור ההשראה ותהליך יציאת הסרט
הסרט נעשה בהשראת סיפור חייו של מו"ל העיתונות האמריקאי ויליאם רנדולף הרסט – אייל עיתונות רב עוצמה – ובהשראת אהובתו, שחקנית הקולנוע מריון דייוויס (Marion Davies).
ולס עיצב את דמותו של צ'ארלס פוסטר קיין, טייקון עיתונות מושחת ועורך העיתון "New York Inquirer", בהשראת הרסט, עורכם של העיתונים "San Francisco Examiner" ו-"New York Journal".
בנוסף לפועלו כעיתונאי, ניכרת השוואה לחייו של הרסט גם בתחום הפוליטי.
הרסט היה עיתונאי "צהוב" ואישיות פוליטית רבת השפעה, אשר שאיפותיו הפוליטיות הובילו אותו להתמודד על משרת מושל מדינת ניו יורק.
בסרט מוצג קיין לא רק כטייקון עיתונות אלא גם כמשפיע ומעצב דעת קהל, ומנסה להתמודד באופן עצמאי על משרת מושל מדינת ניו יורק.
הוא אף מתחתן עם אמילי מונרו נורטון, אחייניתו של נשיא ארצות הברית.
גם ארמון "זאנאדו" המפואר (על שם הארמון זאנאדו מהפואמה קובלא חאן) של קיין בפלורידה, אשר קיין מילא בחפצי אמנות יקרי ערך, הוא מקבילה לטירת הרסט, "החווה" ("The Ranch") של הרסט בקליפורניה.
דמיון רב נמצא גם בדמותה של סוזן אלכסנדר, אשתו השנייה של קיין – זמרת חסרת כישרון, המקבילה לפילגשו של הרסט, שחקנית הסרטים האילמים מריון דייוויס.
צ'ארלס קיין בנה בעבור אשתו בית אופרה, אף על פי שלא באמת רצתה להיות זמרת (זה היה בעיקר רעיון של אמהּ), בדומה לוויליאם הרסט שתמך באופן מוגזם באשתו כאשר קנה לה אולפן סרטים לשם קידום הקריירה שלה, אף על פי שלמעשה הייתה מוכשרת יותר כקומיקאית.
כשנודע להרסט שהסרט מבוסס על חייו, הוא ניסה למנוע את הפצתו, ולפגוע בקריירה של ולס.
הוא ביקש להשמיד את כל הנגטיבים ואף הציע סכום עצום ל-RKO על מנת שלא יקרינו את הסרט.
בתי קולנוע רבים סירבו להקרין את הסרט מפני שחששו מהרסט.
ברם, הסרט הגיע למקום 6 בטבלת הסרטים הקופתיים של 1941, קיבל ביקורות אוהדות ואף זכה בטקס פרסי האוסקר בפרס התסריט היוקרתי.
המבקרים האירופאים התלהבו במיוחד מהסרט והבינו שלפניהם יצירת מופת שככל הנראה עומדת להוביל את הקולנוע לעידן חדש.
"האזרח קיין" הפך לנושא שיחה בקרב אינטלקטואלים וחובבי תרבות באירופה, ומעמדו אף התעצם עם תום מלחמת העולם השנייה, כשהוקרן במדינות שעד אז היו כבושות.
צילומי "האזרח קיין" נעשו כמעט בחטף, אולם ולס הביא לפרויקט את מלוא כישרונו וגאוניותו, וכמעט כל סצנה בו הייתה פורצת דרך.
ולס השכיל להשתמש בעדשות "פוקוס עמוק" והעניק ממד נוסף, קולנועי, לדמויות שלו.
הסרט שבר את התפיסה הנראטיבית שהייתה שלטת עד אז, והוכיח שניתן לעשות סרט שאינו כרונולוגי בהכרח (סגנון שבא לידי ביטוי בולט לאחר מכן בסרט רשומון).
ולס, שגילם את קיין בעצמו, נכנס עד כדי כך לתפקיד, שלאחר ששבר את רגלו באחת הסצנות, סירב להפסיק את הצילומים, והמשיך לשחק עם רגל שבורה.
דוגמה לשימוש האמנותי של ולס בקומפוזיציה תוך שימוש ב"פוקוס עמוק", היא הסצנה שבה קיין כילד נמסר על ידי הוריו לאיש שיגדל אותו.
המצלמה מתמקדת בקיין, שמשחק בחוץ בשלג, ואז נעה אחורה אל תוך הבית, תוך שהיא ממשיכה לצלם את הילד.
מסביב לילד מופיע חלון הבית, והמשמעות האמנותית היא שהילד אמנם משחק בחוץ אך "כלוא" במסגרת של החלון, כלומר "כלוא" בחייו על אף שהוא נראה חופשי.
ליד החלון מופיעים הוריו של קיין, וניתן להבין שהם אלו שכופים את ה"מסגרת" על הילד.
המצלמה ממשיכה לנוע אחורה ומצלמת את ההורים חותמים על החוזה למסירת הילד לאיש שיגדל אותו.
האם מצולמת קרוב ביותר למצלמה וכתוצאה מכך היא הדמות הגדולה ביותר, דבר המעיד על כך שהיא המחליטה המרכזית בסצנה, הדמות השלטת באירועים והחשובה מבין המבוגרים.
מאחוריה, קטן יותר, האיש שמולו נחתם החוזה; ומאחוריו האב, שנראה כי חשיבותו בקביעת ההחלטה למסור את הילד היא הקטנה ביותר מבין המבוגרים.
זווית הצילום הנמוכה גורמת לתקרה להיראות נמוכה, כאילו היא "דוחסת" את הדמויות, והמשמעות היא שהדמויות נמצאות במצב לא נוח, מלחיץ ומאיים.
הילד הוא הקטן ביותר מבין הדמויות, כך שחשיבותו בקבלת ההחלטה היא אחרונה.
הוא צועק אך לא נשמע על ידי המבוגרים, מה שמוסיף למועקה שבתהליך המסירה שלו.
הוא אמנם "יוצא" מהמסגרת, אך חוזר אליה בעל כורחו.
כל המידע הזה מועבר בצילום רצוף אחד ("שוט" אחד) ללא עריכה.
שימוש שכזה במצלמה, שכולל מידע צילומי רב הן של עצמים קרובים למצלמה והן של עצמים הרחוקים ממנה, נקרא "פוקוס עמוק", והיה חדשני בתקופתו של ולס.
ל"עומק" הצילומי ולס הצמיד משמעויות אמנותיות התורמות לסיפור, ובכך באה לידי ביטוי יכולתו האמנותית הגבוהה.
בארץ ישראל הוצג הסרט לראשונה בקולנוע אסתר, תל אביב, במוצאי שבת 16 בינואר 1943.
האח הגדול הוא ז'אנר תוכנית מציאות הולנדי.
בכל אחת מעונות השידור, קבוצה של אנשים שונים חיים ביחד ב"בית האח הגדול" למשך 3 חודשים בדרך כלל, מנותקים לגמרי מהעולם אך מצולמים כל הזמן על ידי עשרות מצלמות טלוויזיה.
במהלך העונה מודחים משתתפים מהתוכנית ועקב כך יוצאים מהבית השמור.
האחרון שנשאר ולא הודח זוכה בפרס כספי גדול.
ההפקה הראשונה של "האח הגדול" הייתה בהולנד ב-1999. הרעיון להפקה זו החל בתור תוכנית כלוב הזהב, ופותח בידי חברת ההפקות אנדמול בבעלותו של ג'ון דה מול וב-1999 הפכה ללהיט פריים טיים ב-54 מדינות שונות.
שם התוכנית מגיע מהרומן 1984 מאת ג'ורג' אורוול, ששם "האח הגדול" הוא ה"רואה כל" השולט של הדיסטופיה אוקיאניה.
העונה הארוכה ביותר בתולדות האח הגדול הייתה העונה החמישית של הגרסה הגרמנית, בה שהו המתמודדים כ-365 יום בין כותלי הבית.
כמעט כל מדינה בה משודרת התוכנית משנה במעט את החוקים ומתאימה אותם לתרבות המקומית אולם הקונספט הכללי נשאר דומה: "דיירי הבית" סגורים בבית מגורים אחד, כל פעילותיהם מוקלטות על ידי מצלמות ומיקרופונים כל הזמן, והם מנותקים לחלוטין מכל קשר עם העולם בחוץ.
ברוב הגרסאות, בפער קבוע, בדרך כלל פעם בשבוע (אף על פי שברוב העונות המוקדמות זה היה כל שבועיים), דיירי הבית מזומנים להצביע לאחד ממספר המועמדים להדחה שיודח מהבית.
בכמה מקרים, שני משתתפים עלולים להיות מודחים בו-זמנית ("הדחה כפולה"), או לעיתים נדירות, אף משתתף לא יודח באותו שבוע.
בסוף המשחק, המשתתף האחרון שנשאר, מוכרז כמנצח של העונה וזוכה בפרס, בדרך כלל כולל סכום כסף גדול, מכונית, חופשה וגם (בכמה גרסאות; כגון בעונה השביעית של הגרסה הישראלית) – בית
מבחינה חברתית ודמוגרפית, הפורמט הזה בוחן איך אנשים יגיבו למגורים בבית סגור עם אנשים שמחוץ למעגל החברתי שלהם.
בעונה השלישית בבריטניה, התבקשו דיירי הבית לבצע משימות בליל שבת, כדי לזכות בפרסים.
הפורמט הזה הופסק בעונה החמישית עקב מדרוג נמוך, אך באוסטרליה החלו להשתמש בו.
קיים שוני רב בין תוכניות המשודרות בארצות שונות, שוני הנובע מתרבות שונה או אף מתקדימים שהיו באותה מדינה בעונות קודמות של התוכנית.
כך למשל, בגרסה המופקת בארצות סקנדינביה מקיימים דיירי הבית יחסי מין מלאים, בבריטניה ובמדינות נוספות יחסי מין חלקיים או מרומזים ובמדינות אחרות קיימת פוריטניות האוסרת על מגע קרוב בין משתתפים.
מטרת חלק גדול ממשתתפי התוכנית האלמוניים היא להתפרסם.
ברוב המדינות קיימות עונות נפרדות בהן משתתפים ידוענים שכבר התפרסמו בתחומם במטרה לאפשר לקהל הצופים לגלות מי הוא האדם שמאחורי השם וכיצד הוא מתפקד בחיי היום-יום.
רוב משתתפי תוכניות ה-VIP מקבלים תשלום עבור השתתפותם.
ביולי 2000 החלה ארצות הברית לשדר את "האח הגדול", בערוץ CBS.
בעונתה הראשונה, פורמט הסדרה היה ברוב הארצות, וההדחות נקבעו על פי הצבעות הקהל.
הפורמט לא נחל הצלחה רבה, והוא שונה מהשנה שאחרי.
מעונתה השנייה של התוכנית, נבחר בכל שבוע מנצח במשימת "Head of Household" (ראש הבית), אותו זוכה מקבל חדר גדול ומפואר בשבילו, אך עם זאת, עליו גם להעמיד שני דיירים להדחה, לאחר שמועמדים שני דיירים, על חברי הבית להצביע להדחת אחד מהם, והוא עוזב את הבית.
כשנותרים שני מתמודדים בלבד, חבר המושבעים, המורכב מהמתמודדים שהודחו מהבית (מעונה 4 הוא מורכב משבעת המודחים האחרונים בלבד) מצביע לניצחון של אחד משני הפיינליסטים.
מעונתה השלישית של התוכנית, נוסף לתוכנית "כוח הווטו" (Power of veto).
משימה הנערכת בין דיירי הבית, והזוכה בה מקבל את האפשרות להציל את אחד המועמדים להדחה, ולגרום לראש הבית להעמיד להדחה מישהו אחר.
אם הזוכה בווטו אינו מועמד, אך הוא בוחר להציל את אחד המועמדים להדחה.
ראש הבית אינו יכול להעמיד אותו.
מנחת התוכנית היא ג'ולי צ'ן.
עונהשם הזוכה1אדי מקגי2וויל קירבי3ליסה דונהיו4ג'ון סונג5דרו דניאל6מגי אוסבורן7מייק מאלין8דיק דונאטו9אדם יסינסקי10דן גיסלינג11ג'ורדן לויד12היידן מוס13רייצ'ל ריילי14איאן טרי15אנדי הרן16דריק ליבסור17סטיב מוזס18ניקול פרנזלמה"פמורגן ווילט19ג'וש מרטינזVIP 1מריסה ג'ארט וינוקור20קייסי קלארקVIP 2תמר ברקסטון21ג'קסון מיקי22קודי קלאפיורי23גזבייה פרת'רVIP 3מישה טייט24טיילור הייל25
בספטמבר 2008 הצטרפה ישראל לרשימת המדינות המשדרות את "האח הגדול", כאשר זכיינית ערוץ 2 "קשת" החלה לראשונה לשדר אותה.
התוכנית, בהנחייתם של ארז טל ואסי עזר ומאוחר יותר קורין גדעון, זכתה להצלחה רבה ולאחוזי צפייה גבוהים מאוד.
בישראל עלו לשידור 15 עונות, וכן ארבע עונות נוספות שהן גרסת ה-VIP של התוכנית.
בתום העונה השמינית והאחרונה במסגרת הזכיינית "קשת", עברה התוכנית לזכיינית "רשת" והיא משודרת ברשת 13. ב-22 במרץ 2021 הסתיימה העונה ה-11 של התוכנית לראשונה עם שישיית גמר וקהל ברחבת הגמר אחרי שנה ללא קהל בעקבות מגפת הקורונה.
עונהשם הזוכה1שפרה קורנפלד1 VIPדודי מליץ2אלירז שדה3ג'קי מנחם4קותי סבג5טהוניה רובל6טל גלבוע2 VIPמושיק עפיה7שי מיקה יפרח8אביחי אוחנה9ישראל אוגלבו3 VIPאסף גורן10תקווה גדעון11זהבה בןVIP 4אורן חזן12טליה עובדיה13יובל מעתוק14אור בן דוד15יובל לוי
במאי 2003 עלה "האח הגדול אפריקה" .
התוכנית היא הגרסה האפריקאית של האח הגדול.
בתוכנית תחילה השתתפו 12 מדינות מאפריקה: אנגולה, בוצואנה, גאנה, קניה, מלאווי, נמיביה, ניגריה, דרום אפריקה, טנזניה, אוגנדה, זמביה וזימבבואה.
בעונה 4 נוספו גם המדינות אתיופיה ומוזמביק, בעונה 7 נוספו ליבריה וסיירה לאון ובעונה 9 רואנדה נוספה.
כל מדינה מספקת לפחות מתחרה אחת מהמדינה שלה.
ב-7 בדצמבר 2014 שודר הפרק האחרון של התוכנית.
עונהשם הזוכה1כריס מקובייל2ריצ'רד בזוידנהוט3ריקרדו ונקיו4קווין צ'וואנג5אוטי נוואצ'וקוו6קארן איגו ווואנדל פרסון7קיגן פטרסן8דיליש מתאוס9אידריס סולטן
אל מול ההצלחה של התוכנית נמתחת עליה ביקורת לא מועטה וטענות כי יש להפסיק את שידורה נשמעות לעיתים קרובות.
מתנגדים רבים של התוכנית טוענים כי ההפקה היא זו שמתווה את כיוון התוכנית וקובעת את מהלכה, ובכך נפגעת אובייקטיביות התוכנית.
במרץ 2012 נחשף בעיתון ידיעות אחרונות כי חלק ממשתתפי האח הגדול ישראל אולצו לקחת כדורים פסיכיאטריים ללא הסבר מדוע וללא הסבר אודות תופעות הלוואי שיגרמו מהם.
בפברואר 2013 התפרסם כי מפיקי התוכנית וד"ר אילן רבינוביץ' ישלמו פיצויים לנפגעים מכך.
מקרה זה מובא פעמים רבות כהוכחה להתערבות ההפקה בתוכנית.
העובדה כי מרגע כניסת הדיירים לבית ועד לרגע יציאתם אין ביניהם כל קשר לעולם החיצון והם אינם יכולים לצאת אל מחוץ לבית (אלא במקרה של פרישה) גורם להמשלה של בית האח לבית כלא, ממנו לא ניתן לצאת.
מתנגדי התוכנית טוענים כי על אף שקיימת אפשרות טכנית לצאת מהבית, ההשלכות של יציאה כזו הן פגיעה נואשת בשמו של המשתתף.
בנוסף, נטען כי חוסר הפרטיות של הדיירים מוגזם ותקף גם במקומות שבהם הפרטיות היא בסיסית ביותר.
כך, נטען כי המקלחות השקופות למחצה בבית האח הגדול הישראלי אינן הולמות ופוגעות בדיירים, שלא העלו בדעתן שלא תינתן להם פרטיות בדבר בסיסי זה.
הטענות מתגברות כאשר פרטיות המשתתפים, בגרסאות שונות של האח הגדול, קטנה אף יותר, ואף נהפכות לטענות בדבר המיניות המוגזמת של התוכנית.
כך, באוסטרליה נעשו מאמצים כבירים להפסקת שידורי האח הגדול: מבוגרים בלבד ששידרה את דיירי הבית מתרחצים במשותף, בעירום מלא, גברים ונשים, מעסים את חבריהם העירומים, ואף מסתובבים עירומים ברחבי הבית.
מאמצים אלו אף הביאו להפסקת התוכנית.
בכולן העירום הוא מרכיב מרכזי של התוכנית ונשמעת ביקורת בנוגע לצפייתם של ילדים בתכנים, וכן בנוגע לחשיפה המוגזמת הנדרשת מהמתמודדים.
האח הגדול היא תוכנית מציאות ישראלית המבוססת על תוכנית האח הגדול העולמית – פורמט הולנדי, ששודר לראשונה בשנת 1999 ומאז משודרת בקרוב ל-70 מדינות בעולם.
בתוכנית נאספים מספר מתמודדים, שנבחרו על ידי הפקת התוכנית והם מוכנסים למרחב מגורים גדול עם דיירים נוספים, המכונה "בית האח הגדול".
בזמן שהותם בבית, מצולמים ומוקלטים המתמודדים בכל רגע, והתוכנית מאפשרת צפייה בהם בשידור חי (באינטרנט או בערוץ טלוויזיה ייעודי) או כתוכנית סיכום מדי כמה ימים.
המתמודדים שוהים ב"בית האח הגדול" למשך פרק זמן מוגדר ובמהלכו עליהם למלא משימות שמטילה עליהם הפקת התוכנית.
במהלך התוכנית, מודחים דיירי הבית (לרוב מתקיימת הדחה אחת לשבוע) עד לתוכנית הגמר, בה לוקחים חלק חמשת הדיירים האחרונים שנשארו בבית.
בסיום הגמר, מוכרז הדייר האחרון שנותר בבית כמנצח וזוכה בפרס.
שמה של התוכנית נלקח מהרומן "1984" מאת ג'ורג' אורוול, בו "האח הגדול" הוא דמות טוטליטארית, "רואה כול", השולטת ב"אוקיאניה" ובחיי תושביה.
בישראל, עלתה העונה הראשונה של התוכנית ב-1 בספטמבר 2008 במסגרת שידורי קשת של ערוץ 2 בהנחיית ארז טל ואסי עזר.
בנובמבר 2015 לאחר תום עונת ה-VIP השנייה פרש אסי עזר מהנחיית התוכנית, ובשתי העונות הבאות והאחרונות ב"קשת", הנחו התוכנית ארז טל וקורין גדעון.
במאי ועורך הסדרה, וגם הקול מאחורי האח הגדול, היה יורם זק.
עם סיומה של העונה השביעית, נודע שבסיום העונה השמינית של התוכנית, בשל שינויי בעלות בחברות בתחום הפקת התוכן הטלוויזיוני (חברת אנדמול שיין ישראל), הזכויות לשידורה של התוכנית יהיו בבעלות "רשת".
כך, רשת שידרה את העונה התשיעית, שהיא בעצם הראשונה בבעלותה, לאחר פיצול ערוץ 2 והמעבר לערוץ 13.
ביולי 2017 פרסמה חברת "רשת" כי רווית ליאור-מנדל תשמש כעורכת הראשית של התוכנית ובכך למעשה תשמש כ"אחות הגדולה".
בסוף מרץ 2018 פורסם כי המנחים החדשים לאחר המעבר לרשת יהיו עפר שכטר, אסי ישראלוף ולירון ויצמן.
ב-23 במאי 2018 פרשה רווית ליאור-מנדל מתפקידה כ"אחות הגדולה" ועורכת התוכנית.
במקומה מונה רועי עוז-פרבשטיין, ששימש כעורך העונה הראשונה של התוכנית בארץ, לפני כניסתו של יורם זק לנעליו.
האח הגדול עונה 9 שודרה ב-5 במאי 2018 בערוץ 13. פרק הבכורה זכה ל-29% רייטינג, ובנקודת שיאו זכה הפרק ל-33% אחוזי רייטינג עם כמיליון צופים.
השידור החי מבית האח הגדול לאורך כל העונה הזו שודר בערוץ 26 ב-HOT וב-YES, ולראשונה גם בסלקום TV, פרטנר TV, באתר ובאפליקציית "רשת".
האח הגדול VIP עונה 3 שודרה ב-12 בינואר 2019 והסתיימה ב-2 במרץ 2019. בנובמבר 2018 נודע כי גיא זו-ארץ ינחה את התוכנית לצד לירון ויצמן ויחליף את ישראלוף ושכטר בתפקיד ההנחיה.
העונה העשירית של התוכנית הועלתה לשידור ב-1 בינואר 2020 והסתיימה ב-4 באפריל 2020. כחודש לפני סיום התוכנית משדרי ההדחה היו ללא קהל לאור הנחיות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
האח הגדול VIP עונה 4 עלתה לשידור ב-10 ביולי 2021. זוהי עונת ה-VIP השנייה של רשת.
ברחבי "בית האח הגדול" פזורות מצלמות רבות, חלקן גלויות וחלקן נסתרות.
כל דייר מצויד במיקרופון אישי, אותו עליו לשאת עמו בכל שעות היום ובמקרה ולא יעשה זאת (למעט רחצה בבריכה או בזמן שינה), ייקנס בסכום כסף מהתקציב השבועי המיועד לרכישת מזון, סיגריות וכלי רחצה.
כל קשר של הדיירים עם העולם החיצון נמנע, ובמקרי חירום רפואיים, רופא מטפל במשתתפים בתוך הבית.
הדיירים אינם מחזיקים בטלפון או במכשיר מדיה מכל סוג, אין להם גישה לאינטרנט והם אינם צופים בטלוויזיה.
כמו כן אסור לדיירים להכניס לבית כל חומר קריאה או כלי כתיבה, למעט ספרי קודש.
הדיירים אינם מצוידים בשעונים, מה שמקשה עליהם לעקוב אחר מהלך הזמן ותורם לתחושת הניתוק ואי-הוודאות בו הם נתונים כתוצאה מבידודם בבית.
אסור למתמודדים לדבר בלי המיקרופון האישי שלהם, אסור להם לדבר על אסטרטגיות הדחה או לספר לעמיתיהם למי הצביעו.
כמו כן, אסור למתמודדים לעשן בתוך הבית – אלא במקומות המיועדים לכך.
כמקובל במתכונת תוכניות "האח הגדול", נבחרו לשהות בבית אנשים בעלי רקע ותכונות שונים זה מזה במידה רבה.
שונות הדיירים מתבטאת בלאום, זיקה לדת, מוצא עדתי, מעמד חברתי, אזור מגורים, גיל, נטייה מינית ועוד.
שונות זו מפיקה מעין מיקרו-קוסמוס לא מייצג של החברה הישראלית, וחלק מהמתחים המאפיינים אותה משתקפים גם בתוכנית.
חדר הווידויים בבית האח הגדול ("חדר האח הגדול") משמש את הדיירים כפינה סגורה לפריקת המתח הגואה לפרקים, ולווידויים אישיים בפני האח הגדול – ובפני הצופים.
כמו כן, משמש חדר זה להודעות אישיות מאת האח הגדול לדיירים.
חדר זה משמש גם לשיחות עם פסיכולוג, המלווה את הדיירים מחוץ לגבולות השידור.
מספר הדיירים שנכנסים לבית בתחילת העונה משתנה מעונה לעונה.
כמו כן, בכל עונה (למעט עונת ה-VIP) נכנסים דיירים חדשים באמצע העונה.
בכל שבוע מקבלים הדיירים סכום התחלתי המשמש אותם לקניית מזון, שתייה, חומרי ניקיון וסיגריות בלבד.
בעונה הראשונה בחרו הדיירים את אחוז הסכום שהם מוכנים לסכן.
אם זכו במשימה, כספם יוגדל באחוז המשימה, ואם יפסידו הוא יוקטן באותו אחוז.
החל מהעונה השנייה בוטלה שיטת האחוזים והדיירים זוכים בתקציב מותרות או בתקציב בסיסי.
לכל אחד מהתקציבים מוגדר תעריף לכל דייר ולפיו מחושב התקציב הסופי.
פעם בשבוע נכנס כל דייר לחדר האח הגדול ומוסר לו שמות של שני דיירים אותם ירצה להעמיד להדחה.
שלושת הדיירים אשר קיבלו את מרב הקולות יכנסו לרשימת ההדחה.
במקרה של תיקו במספר הנמוך ביותר יכנסו יותר דיירים לרשימה.
במקרה שדייר מחליט להעמיד את עצמו להדחה, הוא יכנס אוטומטית לרשימת ההדחה.
הצופים בבית מתבקשים לשלוח מסרון לאותם מועמדים שלדעתם צריכים להישאר, והמועמד שמקבל את מספר המסרונים הנמוך ביותר מודח.
הפקת התוכניות יכולה להכריז על כל הדיירים כמועמדים להדחה, והיא אכן עשתה זאת בשבוע הרביעי של העונה הראשונה, בו הועמדו כולם להדחה ושניים עזבו את בית האח הגדול.
אסור לדיירים לדבר על הדחות בשום צורה שהיא, אחרת ייקנסו.
לראשונה באח הגדול ישראל, בעונה השביעית, התקיימה הדחה פומבית בסלון הבית מול כל הדיירים בכל שבוע בה הדייר שי חי העמיד שני דיירים להדחה והיה חייב לתת פירוט מדויק על כך.
בעונה החמישית מנגנון ההדחות השתנה מארבע העונות הקודמות בהן לקהל הצופים ולדיירים לא היה ניתן לדעת מי הדייר שקיבל הכי הרבה מסרונים מהצופים.
בהעמדה להדחה הראשונה הודיע "האח הגדול" לדיירים שבעונה זו בכל הדחה יועמדו לפחות ארבעה משתתפים, וכי לאחר יום מההכרזה על מועמדותם להדחה תתבצע ספירת מסרונים ראשונה והדייר שיקבל הכי הרבה מסרונים מהקהל יוכרז כי הוא ניצל מאותה הדחה.
כאשר יתר המועמדים להדחה יישארו מועמדים להדחה עד ליום ההדחה.
אולם בעונה השישית הדבר הופסק.
החל מהעונה השישית שיטת ההצבעה שונתה ובה המצביעים נדרשו להצביע דרך אפליקציית מאקו, שהחליפה את שיטת ההצבעה הקודמת בה הקהל סימס דרך הטלפונים הניידים.
כמו כן, בכל שבוע הקהל בחר דרך אותה אפליקציה את הדייר שהוא מעוניין להעמיד להדחה ואותו דייר היה מועמד אף הוא יחד עם הדיירים שהמתמודדים עצמם העמידו להדחה.
החל מהעונה השנייה הונהגה בבית שיטת המשימה הסודית.
בכל עונה חלק מהדיירים בבית מקבלים בשבוע הראשון משימה סודית שאסור לשאר הדיירים לדעת ממנה.
אם יעמדו במשימה, הם יהיו חסינים מההדחה הראשונה, אך אם יכשלו, הם יצטרפו לרשימת ההדחה יחד עם שאר דיירי הבית.
ישנן גם אפשרות של משימה סודית שהפרס שלה הוא תקציב מותרות.
בעונה השנייה, מוטי ומעיין חודדה, קיבלו משימה להסתיר מדיירי הבית את העובדה שהם זוג נשוי.
כדי שהדיירים לא יחשדו, הכריז האח הגדול על מוטי ואלין כזוג פיקטיבי.
במשימה זו השתתפו מוטי, מעיין, אלין, אביב ושרה, אשר עמדו במשימה וזכו בחסינות מההדחה, למעט מעיין שהצטרפה לרשימת ההדחה עקב התנהגות בוטה כלפי אלין.
בעונה השלישית, רינת ושירן, קיבלו משימה להסתיר משאר דיירי הבית את העובדה שהן תאומות זהות, ולגרום להם להאמין שבבית קיימת רק דיירת אחת בשם רינת.
לשם כך שתי הדיירות לא יכלו לשהות בבית באותו זמן ובכל פעם שאחת מהן שהתה בבית התאומה הייתה סגורה בחדר מיוחד ללא גישה לשאר הדיירים.
במשימה זו השתתפו רינת, שירן, יגאל, ג'קי וליהיא שעמדו במשימה וזכו בחסינות מההדחה.
בעונה הרביעית, יוסי ויעל, קיבלו משימה לכפות את אופיים כביכול על דיירי הבית.
המשימה של יוסי הייתה להציק לשאר הדיירים עד כדי כך שלא יוכלו לסבול אותו יותר, לעומת זאת המשימה של יעל הייתה להעמיד פני אישה אנטיפתית וביקורתית.
שני הדיירים לא עמדו במשימה והצטרפו לרשימת ההדחה יחד עם שאר דיירי הבית.
בעונה החמישית, כל דיירי הבית, למעט רוני וגילי מיילי, קיבלו משימה להתחזות לזוגות ולגרום לאב והבן מיילי לחשוב שזוהי עונת הזוגות של האח הגדול, כשבפועל רוני וגילי הם הזוג היחיד בבית.
הדיירים עמדו במשימה, אך חלקם בכל זאת הועמדו להדחה יחד עם רוני וגילי כיוון שביום ה-8 האח הגדול הטיל על רוני וגילי משימה לגלות איזה זוג מכל זוגות הדיירים הוא זוג פיקטיבי.
רוני וגילי בחרו ב-4 זוגות בלבד ולא הצליחו לגלות שלמעשה הם הזוג היחיד בבית, וארבעת הזוגות שאותם בחרו הצטרפו לרשימת ההדחה.
בעונה החמישית, גרמה ההפקה לדיירים להאמין שבמהלך כל שהותם בבית, התקיים בית אח גדול שני עם דיירים כמותם.
לדיירים התבשר שהם יתמודדו נגד בית האח הגדול השני בשלל משימות, ובית אחד ייסגר ובית שני יישאר.
למעשה – האנשים שהוצגו בפני הדיירים כדיירי האח הגדול השני, היו רובם שחקנים ומקורבי ההפקה.
בין הדיירים הללו היו גם חמישה דיירים חדשים שנכנסו לבית ביום ה-66.
בעונה השישית, שחקן של ההפקה בשם יאיר פיש, קיבל משימה סודית להתחזות לדייר בבית.
הצופים בבית היו צריכים להצביע ולהחליט האם יאיר יכנס לבית בתור מגדל בקר, או בתור עשיר.
בסיום ההצבעה נקבע שיאיר יכנס לבית כיאיר קידר, מגדל הבקר.
הדיירים לא הצליחו לגלות כי מדובר בשחקן ועל כן יאיר הצליח במשימה והדיירים זכו בתקציב מותרות.
בעונה השביעית, דודו כהן, הדייר הראשון שנכנס לבית, קיבל משימה סודית במהלכה היה צריך לבחור שמונה דיירים אשר יקבלו תנאים שונים במהלך השבוע הראשון שלהם בבית.
בזמן המשימה, האח הגדול "עצר את הזמן", מה שאומר שכל החלטותיו תקפות לכל העונה וניתנות לשינוי בהתאם להחלטת האח הגדול.
כמו כן ביום התקציב יוכלו המתמודדים להחליף ביניהם את התנאים.
החלטותיו קבעו: דייר עם מים חמים כל היום, דייר שיבחר שיר כל יום, שני דיירים כאחד, דייר שיעמיד להדחה באופן פומבי, דייר שלא יקבל את מזוודתו, דייר שמועמד להדחה כל שבוע, ודייר חסין מהדחה.
בעונה השמינית, שמוליק, כוכב וחיים קיבלו משימה סודית לשבוע הראשון של העונה במהלכה כוכב וחיים צריכים לשכנע את יתר הדיירים כי הם אמא ובן.
במקביל, הזוג הנשוי שמוליק וכוכב נדרשו לשכנע כי אין ביניהם שום קשר קודם.
השלושה הצליחו להסתיר את העובדה על הנישואים של שמוליק וכוכב ולכן עמדו במשימה.
בעונה התשיעית, אילן קיבל משימה סודית מורכבת: עליו לגרום ל"דיירי היום הראשון" (שנכנסו לבית בערב הפתיחה הראשון ב-5 במאי 2018) להאמין לו שיש לו חוש שישי, והכול בעזרת מידע שקיבל אילן מהאחות הגדולה.
אם יצליח – הבית כולו יזכה בתקציב מותרות.
בשלב מסוים, לאחר שנכנסו "דיירי היום השני" ביומה השני של העונה (6 במאי), האחות הגדולה סיפרה לדיירי היום הראשון כי לאילן אין באמת חוש שישי, ועליהם לגרום לדיירים הנותרים להאמין שלאילן יש חוש שישי, על ידי גיבוי אילן.
בסוף המשימה, דיירי היום השני נוכחו לדעת כי אחד מדיירי היום הראשון קיבל משימה סודית לגרום להם להאמין למידע מסוים על אחד מהם שאינו נכון.
האחות הגדולה הציבה להם אפשרויות מסוימות (שרובן המוחלט נכון), ביניהם גם האפשרות של אילן.
הדיירים סימנו את אילן כמי שעבד עליהם, וצדקו.
לפיכך, אילן ושאר הדיירים שנכנסו איתו ביום הראשון, נכשלו במשימה הסודית וכל הבית הסתפק בתקציב בסיסי.
בעונת ה-VIP השלישית, לראשונה באח הגדול, חולקו הדיירים לשתי קבוצות בערב הפתיחה.
קבוצה אחת גרה בבית האח הגדול, והקבוצה השנייה גרה בביוב תחת בית האח הגדול.
עדי לאון, הדייר הראשון שנכנס לבית, נקרא מיד לחדר האח הגדול, שם קיבל ממנו משימה סודית.
במשימה קיבל את הזכות לבחור איפה יגורו הדיירים הנכנסים: בבית האח הגדול או בביוב.
בסוף ערב הפתיחה, עדי היה צריך לקבל החלטה: להיכנס לביוב ולקבל חסינות, או להיכנס לבית האח הגדול, ולא לקבל חסינות.
הוא בחר להיכנס לבית האח הגדול באופן רשמי.
לאחר מכן, במהלך יומיים, התבקש לבצע מגוון החלטות, כמו: לקבוע מי יהיו שני הדיירים מהביוב שייבשלו ארוחת בוקר לדיירי הבית, לקבוע מי ייצטרך לשנות את שמו ל"מויישה" ולגור בפח, ולקבוע מי הדיירים שייתחלפו במקומם בין הבתים.
במהלך המשימה דיירי הבית חשבו שההחלטות מתבצעות מתוך מזל, עד שהאח הגדול חשף להם בשידור חי, ללא ידיעתו של עדי, אותו, בוחר מי הדיירים שייתחלפו במקומם בין הבתים.
בשלב זה המשימה עברה לידיים של הדיירים שהיו צריכים להתנהג כרגיל ולא לחשוף לעדי שהם יודעים על המשימה, תוך כדי שהוא חושב שהמשימה מתנהלת כרגיל.
דיירי הבית הצליחו במשימתם וזכו בתקציב מותרות.
בסוף המשימה כל דיירי הביוב עברו לבית האח הגדול.
בעונה העשירית, חילק האח הגדול 3 משימות סודיות שונות.
המשימה הראשונה הייתה של תקווה, בה היא צריכה להתחזות לאישה בהיריון בחודש שביעי.
המשימה השנייה הייתה של ניר, בה היה צריך להתחזות למתנחל דתי (דבר המנוגד לעמדותיו הפוליטיות).
המשימה השלישית הייתה של אסיף, לדאוג שזהותם האמיתית של תקווה וניר לא תיחשף.
התנאי היה שאם תקווה וניר יצליחו במשימות שלהם הם יזכו בחסינות מההדחה הראשונה.
אם אסיף יצליח במשימה שלו, הבית יזכה בתקציב מותרות.
בסיום המשימה הסודית הדיירים הצליחו לנחש שרק תקווה במשימה סודית ובעקבות כך רק ניר קיבל חסינות.
משום שתקווה לא הצליחה במשימה הסודית, אסיף נכשל במשימתו והבית לא זכה בתקציב מותרות.
בעונה האחת עשרה, יחזקאל, הדייר האנונימי הראשון שנכנס לבית, קיבל משימה מהאח הגדול.
המשימה שלו הייתה לבחור דייר מפורסם אחד להציל מהביצה לאחר שיצפה בכל תעודות הזהות של המפורסמים.
לאחר הבחירה נודע לו וגם לדיירים שבחירתו אומנם הצילה את שולה מהביצה אך הכניסה את שולה אוטומטית לרשימת ההדחה הראשונה.
גל ודרור נותרו האחרונים בביצה ועל כך קיבלו חסינות מהדחה.
הם קיבלו משימה לייבש את הביצה, אך הם פרשו ממנה באמצע והביאו לבית תקציב בסיסי בלבד.
בעונה השתים עשרה האח הגדול ביקש מדיאן לבחור לאחר כל הכניסות שלושה דיירים רווקים בעזרת קאזם ודינה, דיאן בחרה באליאב, דניאל ונתנאל.
לאחר מכן הלכו הרביעייה לחדר המשימות, שם נמצאת מעלית, הם עלו במעלית לקומה השמינית, אך המעלית נתקעה והרביעייה עצרו ב"חצי קומה".
לאחר מכן לצופים ניתנה אפשרות להצביע מי הכי מתאים לדיאן.
הצופים בחרו בנתנאל, ולפיכך, עד להודעה חדשה, דיאן ונתנאל מעמידים להדחה ביחד ואף מועמדים להדחה ביחד כאילו היו כדייר אחד (בדומה לגילי וגיל מהעונה השביעית ולשמוליק וכוכב מהעונה השמינית).
השניים לבסוף הופרדו כשני דיירים בנפרד בתום השבוע השישי.
כולם נכשלו במשימות שלהם, פרט ליענקי שעדיין לא קיבל משימה.
המשימה של יענקי הייתה להחליט אם לקבל תקציב מותרות לכל הבית ושחברי המשימה הסודית לא יקבלו קשר עם משפחותיהם או לקבל קשר עם המשפחות ולחיות עם תקציב בסיסי בלבד.
יענקי החליט לקבל תקציב מותרות עבור הבית.
בעונה הארבע עשרה הטיל האח הגדול משימה סודית על שני הדיירים הראשונים בבית – חיים ועידן.
המשימה הסודית של חיים ועידן היא להצליח לזהות מי הוא או היא, דיירי ה-AI.
אם יצליחו במשימתם זו (חלק מהמשימה כרוך בכך שתישאר סודית ואף אחד מהדיירים האחרים לא יגלה שהם במשימה) יקבלו חסינות מההדחה הראשונה.
בסיום המשימה, בשל העובדה שחיים ועידן הצליחו לחשוף רק דייר אחד לא אמיתי (את יהודה/דוד ולא את גאיה/מלאני) – הם נכשלו במשימה ולא זכו בחסינות.
העונה החמש עשרה הייתה העונה הרגילה הראשונה מאז עונה 1 בה לא ניתנה משימה סודית בערב הכניסה לשום דייר.
"הדוח היומי" הוא תוכנית אינטרנטית שמסכמת בקצרה מדי יום את המתרחש בבית האח הגדול באתר mako.
"חוזרים הביתה" הוא פרק איחוד של האח הגדול, המשודר שבוע לאחר סיום העונה והגמר הגדול.
כל מתמודדי העונה חוזרים אל בית האח הגדול, ודנים לראשונה כולם יחד על השהות שלהם בבית, הקשיים, הסליחות, וההתפשרויות.
בעונה השנייה והרביעית, ספיישל "חוזרים הביתה" לא צולם בבית האח הגדול כי אם תועד ליווי של כמה מהפיינליסטים בדרכם מהגמר הביתה וחזרה לשגרת חייהם, את המפגש עם התקשורת, המעריצים והקהל, ואת קורותיהם ביום שלאחר התוכנית.
ספיישל במתכונת זו שודר גם בתום עונת ה-VIP השנייה.
בעונה השביעית של התוכנית, לראשונה לא הופק כלל ספיישל "חוזרים הביתה".
גם לעונה השמינית לא הופק ספיישל זה, אולם דיירי העונה שבו אל בית האח הגדול למסיבת סיום מספר ימים לאחר תוכנית הגמר.
"הבית של האח שווה יותר" היא תוכנית ספיישל מאחורי הקלעים המונחת על ידי דניאל חסון או ליאת תימור, שבו נחשפים בפני הצופים בבית סודות העיצוב של בית האח, את העיצובים, הרעיונות, מי עומד מאחורי זה, מלווה בסיור מדורך בבית.
התוכנית משודרת החל מהעונה הרביעית, וחושפת את הספיישל לפני אירוע הפתיחה.
"דברים שנשארים בחדר האח" היא תוכנית קצרה, ששודרה במהלך העונה השישית כל יום חמישי לאחר המהדורה, שבה הצופים צופים בשיחות האישיות והפרטיות של הדיירים עם האח הגדול.
התוכנית הניפה רף בינוני באחוזי הרייטינג.
"סודות מחדר האח" – גרסתה המחודשת של התוכנית שחזרה לקצרה גם בעונה השביעית.
"רגע לפני" היא תוכנית קצרה לפני תחילתה של כל עונה החל מעונת ה-VIP השנייה, ובהגשת חיים אתגר.
בתוכנית מתראיינים המתמודדים הבולטים מהעונה הקודמת, ושומעים גם מה יש למנחים לאחל למתמודדים החדשים.
"אחי נדבר בבית" החל מהעונה השלישית מלווה את התוכנית באתר mako.
בצמוד לעונה הרביעית של "האח הגדול", הגישו בפאנל: זוהר ישראל, גואל פינטו, וליהיא גרינר.
"משחקי האח" היא תוכנית קצרה, ששודרה בערוץ 2 החל מעונת ה-VIP השנייה בימי חמישי, יום לאחר חשיפת רשימת המועמדים להדחה של השבוע.
כל המועמדים מתחרים ביניהם בשלושה שלבים של חידון.
הזוכה מקבל חסינות וצריך להעמיד במקומו דייר אחר.
בעונה השמינית "משחקי האח" שודרה בימי שני בשעה 21:00. בעונה התשיעית כבר לא שודרה, אך חזרה בשידורי רשת במסגרת האח הגדול VIP עונה 3 בפורמט דומה, בשם "משחקי ההצלה".
"אח עד הבית" החל מהעונה השביעית שודרה במקביל לתוכנית "האח הגדול" גם תוכנית אינטרנטית בהנחייתו של גיא הוכמן.
בתוכנית מלווה גיא את המודחים מ"בית האח הגדול" בדרכם הביתה ומספק לצופים הצצה אחרונה במתמודד המודח וברכילות וחדשות מתוך הבית, מנקודת מבטו של המודח הטרי.
בעונה השמינית לירון שמם נבחרה להגיש את התוכנית האינטרנטית לליווי המודח, והשם שונה ל"אחות עד הבית".
"האחות הקטנה" – במהלך העונות הראשונות שודרה במקביל לשידורי האח הגדול בערוץ 2 התוכנית האחות הקטנה (או האחות הקטנה VIP במקביל לאח הגדול VIP) בערוץ ביפ בטלוויזיה בכבלים, שהציעה פרשנות סאטירית והומוריסטית לנעשה בבית האח הגדול.
בניגוד לתוכניות אחרות מסוגה (דוגמת "חדר הלבשה" למרוץ למיליון ו"מהדורת השבט" להישרדות), האחות הקטנה הופקה על ידי חברת הפקה שונה מחברת ההפקה של האח הגדול (קופרמן הפקות).
התוכנית, שודרה במהלך העונות: הראשונה, ה-VIP והשנייה בהגשתה של אפרת אברמוב, ושודרה שלוש פעמים בשבוע: בשתיים מהן עסקה התוכנית באירועי 48 השעות האחרונות בבית האח הגדול ולאחר מכן שודרה תוכנית לסיכום וניתוח אירועי השבוע החולף בבית האח הגדול.
בכל פרק הצטרף אל אברמוב אורח, לרוב קומיקאי.
האחות הקטנה זכתה להתייחסות תקשורתית בזכות עצמה.
בשתי העונות הראשונות שלה שימשה ככלי במאבק שהתנהל בין זכייניות ערוץ 2, שידורי קשת (שהיא גם הבעלים של ערוץ ביפ) ורשת, על רקע עלייתה של התוכנית שבוע סוף!
ברשת, שנתפסה על ידי שידורי קשת כחיקוי הפורמט של ארץ נהדרת.
תוכנית סיכום השבוע של האחות הקטנה, ששודרה בערוץ ביפ בעונתה הראשונה בשישי בערב מול שבוע סוף!
בערוץ 2, הצליחה למשוך צופים רבים, בהתחשב בכך ששודרה בערוץ נישה, ונגסה באחוזי הצפייה של "שבוע סוף!".
"האחות הקטנה" לא שבה ללוות את העונה השלישית של "האח הגדול", מאחר ששידורי ערוץ ביפ הסתיימו בסמוך לתחילת העונה.
"הדו"ח היומי" הוא מגזין ריאליטי יומי בהנחיית קובי מחט ויעל בר זוהר, ששודר החל מהעונה התשיעית בכל יום ב-15:30 בערוץ 13. מגזין זה עוקב אחרי מה שקורה בכל יום בבית האח הגדול ומחוצה לו, ואף מארח דיירי עבר שונים אשר משמשים כפאנליסטים "אחיינים".
התוכנית משודרת גם אחרי סיום עונות, ובעת עונת ה-VIP השלישית נקראה "הדו"ח היומי VIP".
"13 בצהריים" הוא מגזין יומי בהנחיית קובי מחט המשודר בכל יום ב-13:00 המשודר במשך שעתיים, בערוץ 13. למגזין שעלה בתחילת העונה ה-11 ב-2020, פורמט דומה לתוכנית "הדו"ח היומי" שבוטלה בעקבות קיצוצים בערוץ ובחברת החדשות שלו.
"ג'ודי ואלירז" (לשעבר "הדו"ח השבועי") היא תוכנית ששודרה החל מהעונה התשיעית, בכל יום שישי בערוץ 13, בהנחיית אלירז שדה וג'ודי ניר מוזס שלום, המסקרת את אירועי השבוע שהיה בבית האח הגדול ואת מה שקרה השבוע מחוצה לו.
התוכנית שודרה גם לאחר סיום העונה התשיעית, אך לאחר זמן קצר ירדה מהאוויר.
"חדשות האח" פינה בתוכנית "לפני החדשות", שאותה מנחה ירדן הראל, המספרת על המתרחש בתוכנית.
"נא להיפרד בהתאם" היא תוכנית ספיישל ששודרה מספר ימים לאחר סיום העונה התשיעית.
בספיישל, אשר צולם יומיים לפני אירוע הגמר, חמשת הפיינליסטים נקראו לשיחה פרטית עם דיירים אחרים (רובם הודחו במהלך העונה), אשר להם ביקשו להודות או לבקש מהם סליחה.
הספיישל, שהופק ושודר בשם זה לאחר רוב עונות התכנית במסגרת הזכיינית "קשת", הופק לראשונה במסגרת הזכיינית "רשת" לאחר העונה העשירית (העונה הרגילה השנייה ששודרה בזכיינית).
כאשר הפעם דיירי חמישיית הגמר מוקמו בחלקים שונים של הבית ומספר דיירים נוספים תיקשרו עמם מתוך חדר האח הגדול, זאת בעקבות הנחיות משרד הבריאות בעת מגפת הקורונה.
העונה הראשונה נפתחה כאשר ברקע שוררת אי ודאות לגבי הצלחתה העתידית של התוכנית ומידת הצלחת הפורמט בקרב צופי הטלוויזיה בישראל.
בעונה זו נחתם הסכם עם הוט לשידור חי של אירועי האח הגדול.
בשל אי הוודאות לגבי הצלחת התוכנית, נפתח ערוץ 20 לכלל הצופים ללא תשלום, כדי להגדיל את חשיפת התוכנית לכמה שיותר צופים.
בעונות הבאות, כאשר מעמד התוכנית היה ברור יותר וניכר היה שהתוכנית מעוררת עניין בקרב חלק ניכר מהצופים, הוחלט לגבות תשלום בעבור הצפייה.
החלטה זו התבררה כנכונה, תרמה להכנסות הזכייניות והעידה כי התוכן נתפס אצל צופים רבים כמעניין מספיק כדי שיבחרו להוציא סכום כסף נוסף כדי לצפות בו.
כמו כן, בעונות השנייה והשלישית נחתם הסכם גם עם yes, כך שכל לקוחות הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל יכלו להירשם לצפייה.
בעונת ה-VIP ובעונה השנייה המשיך השידור באינטרנט להיות בחינם.
בעונה השלישית השידור בחינם באינטרנט הוגבל לשעה ביממה, וניתנה אפשרות לפתוח אותו ללא הגבלה תמורת תשלום.
לא פורסמו נתונים לגבי ההצלחה הכלכלית של השידור באינטרנט בתשלום.
בעונה הרביעית ניתן היה לצפות בשידור החי מהבית גם דרך אפליקציית "האח הגדול Live", שהייתה זמינה באייפון ובמכשירים מבוססי אנדרואיד.
החל מהעונה החמישית השידור החי עבר לאפליקציית MakoTV של הזכיינית קשת.
הרייטינג הגבוה של השידור בערוץ 20 שימש אף הוא כלי במאבק בין הזכייניות "קשת" ו"רשת".
כך, למשל, כניסתם של המנחים לבית בעונה השנייה התבצעה ביום שישי, שנקבע כיום השידורים של רשת, על-פי תנאי הזיכיון שקיבלה מהרשות השנייה.
"רשת" מחתה על כך וטענה שהצעד פגע בהכנסותיה, משום שהאירוע ששודר בערוץ 20 גרם לצופים רבים לנטוש את הצפייה בערוץ 2, לטובת צפייה בו.
חברות HOT ו-yes התחייבו בפני המועצה כי אם ישודרו דברים פוגעניים שיש בהם משום ביזוי והשפלה של משתתפי התוכנית או פגיעה מהותית ברגשות הצופים בבית, ידרשו מפיקי הערוץ לשדר התנצלות מיידית שתשודר בערוץ לאלתר או במועד סמוך לכך.
כדי לאפשר למפיקי התוכנית לעמוד בהוראות אישור הערוץ ולפקח על התכנים המשודרים, נקבע כי ערוץ "האח הגדול" ישדר את השידור החי לאחר השהייה בת דקה.
בינואר 2012 בעקבות עתירה לבג"ץ של עמותת אוויר נקי והאגודה למלחמה בסרטן ותלונות נוספות שהתקבלו במועצה לשידורי כבלים ולוויין על עישון מאסיבי בתוכנית, הוחלט כי במהלך שידור התוכנית בערוץ 20, תשודר בין השעות 19:00 ועד 23:00 כתובית כי "העישון מזיק לבריאות" פעמיים בכל שעה.
החל מהעונה החמישית, משודרת באתר אך ורק המצלמה הראשית ולא ניתן לבחור בין המצלמות כפי שהתאפשר בעונות שקדמו לה וכמו כן ניתן לראות הקלטה של השעות האחרונות ששודרו.
החל מהעונה השישית עבר "האח הגדול LIVE" לערוץ 26. בערוץ החדש נוסף חידוש בצורת פופ-אפים על המסך שבאמצעותם נמסר מידע רב יותר על המתמודדים.
כמו כן, השידור לווה בעונה זו בפרשנות על המתרחש בבית בקבוצת וואטסאפ על גבי הערוץ בהשתתפות מפורסמים, כתבים ודיירים מעונות קודמות.
הצפייה בערוץ הוגבלה החל מגיל 14. בעונה השביעית של התוכנית, ערוץ 26 היה פתוח בחינם ביום השידורים הראשון של העונה בלבד, להבדיל מעונות אחרות בהן הערוץ היה פתוח בחינם במהלך השבוע הראשון.
ערוץ 26 ממשיך לשדר שידור חי מבית האח הגדול גם בעונה התשיעית והראשונה בערוץ רשת 13 והחל מעונה 13 בסלקום TV הוסף לערוץ בתשלום ללא פרסומות באפיק 26 ערוץ בחינם עם פרסומות באפיק 22.
במהלך העונה התשיעית חלה תקרית חמורה בערוץ 26 לצופי HOT כאשר במשך מספר דקות שידורי בית האח הופסקו והוחלפו בתכנים בלתי הולמים שנבעו, לטענת חברת HOT, מטעות אנוש שתוקנה באופן מיידי.
אחדים ממשתפי תוכני "האח הגדול" הגישו תביעות לפיצויים נגד מפיקי התכנית:
עדנה קנטי, דיירת העונה השנייה, תבעה פיצוי בסך שני מיליון ש"ח, בטענה לכליאת שווא, פגיעה בפרטיות ולשון הרע.
תביעותיה בעניין כליאת שווא ופגיעה בפרטיות נדחו, אך בתביעת לשון הרע נפסק לה פיצוי בסך 30 אלף ש"ח, על שכונתה בתוכנית "מכחישת שואה" ונאמר כי היא "מרביצה לחיילי צה"ל וקוראת להם נאצים".
מפיקי העונה השנייה של התוכנית נתבעו בידי שלושה מהמשתתפים בתוכנית, סער שיינפיין, ארז דה דרזנר ובנצי שני, בטענה שבמהלך שהותם בבית "האח הגדול" קיבלו כדורים פסיכיאטריים מד"ר אילן רבינוביץ', ללא הסבר על תופעות לוואי חמורות.
בפברואר 2013, לאחר הליך של גישור, דווח באמצעי התקשורת שמפיקי "האח הגדול" ורבינוביץ' ישלמו סכום של כ-1.5–2 מיליון ש"ח כפיצוי לשלושת התובעים.
משתתפת העונה השביעית אור סיונוב הגישה תביעה נגד הפקת התוכנית בגין התעמרות במקום העבודה ותנאי עבדות כשהיא מתבססת על חוקי העבודה של יחסי עובד ומעביד.
במרץ 2021 פורסם שבמסגרת פשרה, הפקת התוכנית תפצה אותה בסכום של כמה מאות אלפי שקלים.
משתתף העונה ה-15, גלעד פרץ, עו"ד מטעמו שלחה מכתב התראה להפקת התוכנית שבו גלעד דורש פיצוי של 750,000 שקלים, התנצלות רשמית ושחרור מיידי מהחוזה שעליו חתם.