tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רוזנפילד שיחק בסרט הדרמה "Person to Person", שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס 2017. הוא גם לוהק לתפקיד סם קולבי בסדרת הטלוויזיה של דייוויד לינץ' "טווין פיקס".
בשנת 2017, רוזנפילד גילם את אלכס הולמס בהצגת הבכורה של אוף ברודוויי למחזהו של סיימון סטפנס "On the Shore of the Wide World".
לאחר מכן הוא נראה בסרט הקומדיה "The Long Dumb Road" בבימוי האנה פידל.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ארון צ'רץ, בסרט "מיקי והדוב" שביימה אנאבל אטנאסיו.
הסרט זכה לביקורות משבחות בפסטיבל קאן 2019.
בשנת 2020 כיכב רוזנפילד מול קייט בלאנשט בתפקיד ג'ון שלאפלי, במיני סדרה גברת אמריקה שהייתה מועמדת ל-10 פרסי אמי כולל הסדרה הטובה ביותר.
בפברואר 2020 פורסם כי רוזנפילד לוהק לתפקיד הראשי בסרטה של האנה מארקס "מארק, מרי ואנשים אחרים".
בדצמבר 2014 הוציא בן רוזנפילד מיני-אלבום שכותרתו "Field" והחל לנגן במופעים במועדונים ברחבי ניו יורק.
בפברואר 2017 הוציא בן רוזנפילד אלבום באורך מלא שכותרתו "dum die" שיצא בבנדקמפ.
השיר "מלאך בשמיים" מאלבומו של רוזנפילד שימש בפסקול הסרט "מיקי והדוב".
בן רוזנפילד הקליט כמה שירים עם ג'ני לואיס לפסקול הסרט "שיר אחד".
שנה סדרה תפקיד הערות 2013 Live from Lincoln Center אנוך סנו ג'וניור פרק: "Carousel" 2013–2014 אימפריית הפשע ווילי תומפסון 12 פרקים 2017 טווין פיקס סם קולבי 2 פרקים 2019 המשפחה: פונדמנטליזם ופוליטיקה באמריקה אח מיני-סדרה תיעודית של נטפליקס 2020 גברת אמריקה ג'ון שלאפלי מיני סדרה
שנה מחזה תפקיד מקום 2011 מבעד לזכוכית אפלה מקס אוף לברודוויי 2015 The Nether תיאטרון לוסיל לורטל, מחוץ לברודוויי 2016 אהבה אהבה אהבה ג'יימי אוף ברודוויי 2017 On the Shore of the Wide World אלכס הולמס אוף ברודוויי
שנה ארגון קטגוריה עבודה תוצאה 2013 פרס גילדת שחקני המסך ביצוע יוצא מן הכלל של אנסמבל בסדרת דרמה אימפריית הפשע
בן רדקליף הוא רקדן, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטי.
רדקליף נולד בבריטניה ב-25 באפריל 1998. הוא למד מחול בסטודיו ארמלי ובבית הספר למשחק של סילביה יאנג.
בשנת 2014 שיחק בסרט הקולנוע "קובה אהובתי".
הוא גילם בסרט את ברוס הצעיר.
למרות ביקורות מעורבות רדקליף קיבל ביקורות מצוינת על תפקידו.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד "איגי" בסדרה "הסודות של אברמור".
באותה שנה שיחק בפרק בסדרה "הלודג'".
בשנים 2019–2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "פנדורה".
הוא לוהק לסדרת הטלוויזיה "אנטומיה של שערורייה", שהוקרנה בבכורה בשנת 2022, ולסדרת הטלוויזיה "אדוני האוויר", שעלתה לאוויר ב-2024.
בנובמבר 2024, פורסם כי רדקליף הצטרף לקאסט של הקומדיה הבריטית התקופתית "Fackham Hall".הסרט כולל סיפור על גנב בשם אריק נון (רדליף) שמתחיל לעבוד באחוזה אנגלית בשם "Fackham Hall", שם הוא מתחיל רומן אסור.
בשנת 2025 שיחק בסרט הפעולה האמריקאי "סוניה האדומה" (אנ') המבוסס על הסרט באותו שם משנת 1985. באותה שנה לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה התקופתית "עידן התמימות" (אנ') המבוססת על הרומן באותו שם ותופץ על ידי נטפליקס.
בשנת 2008 החל לשחק במחזמר "אוליבר!", שהוצג בתיאטרון "דרורי ליין" ובמסע ההופעות ברחבי בריטניה.
רדקליף לוהק בשנת 2012 לתפקיד הבל במחזה "ילדי גן עדן".
המחזה הוצג בתיאטרון הנסיך מווילס.
הוא שיחק עוד במגוון הפקות ובשנת 2017 שיחק במחזמר צ'יטי צ'יטי בנג בנג בתיאטרון וסט אנד ובמסע ההופעות ברחבי בריטניה.
בן רפפורט הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.
רפפורט נולד בארלינגטון, טקסס, והיה פעיל באמנויות (ציור ונגינה בגיטרה) במהלך ילדותו.
הוא גדל בדת היהודית, וזהותו היהודית חשובה לו.
הוא למד בתיכון קליין ליד יוסטון.
רפפורט פיתח עניין במשחק בגיל חמש עשרה.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר ג'וליארד בניו יורק במגמתד משחק.
הוא היה חתן פרס מישל וסוריה סן-דני שמוענק לתלמידי ג'וליארד, שהוא הכבוד הגבוה ביותר של המחלקה לדרמה.
הוא מתגורר בסטודיו סיטי, לוס אנג'לס .
רפפורט הופיע בפרסומת לחג "תכשיטי קיי", פרסומת ידועה כי אשר הציגה באופן בולט שפת סימנים ודמות חירשת.
בשנת 2010 לוהק רפפורט לתפקיד הראשי בתור טוד דמפסי בקומדיית המצבים, "Outsourced".
התפקיד סימן את עבודת המשחק הראשונה של רפפורט על המסך.
רפפורט הופיע בעבר בהפקות תיאטרון ובמה.
בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע קומקום הנחושת לצד אלקסיס בלדל.
בשנת 2013 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה האישה הטובה, לצד מאט זוקרי וג'וליאנה מרגוליס.
הוא שיחק בסדרה את עו"ד קארי זפס.
בשנת 2016 שיחק במחזה כנר על הגג בברודוויי.
בשנת 2017 שיחק בשני פרקים במיני סדרת הטלוויזיה מלחמת וייטנאם.
שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Ask For Jane"' ובסרט הקולנוע "Landing Up".
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה, למען העם שהופקה בחברת שונדלנד.
בשנת 2022 גילם את בילי מקפרלנד , בפרק הרביעי במיני סדרה להמציא את אנה, גם היא בהפקת שונדלנד.
מקפרלנד, נוכל אמריקאי ועבריין מורשע שהיה שותף להקמת פסטיבל Fyre.
הוא הונה משקיעים ב-27.4 מיליון דולר על ידי שיווק ומכירת כרטיסים לפסטיבל ולאירועים אחרים.
שנה שם הסרטתפקיד הערות 2012 הופ ספרינגס בראד 2012קומקום הנחושת ריקי 2016Better Off Singleניית'ן 2018Landing Up דייוויד 2018Ask for Janeביל
בנג'מין "בן" שוורץ הוא שחקן, מדבב, קומיקאי, סופר, תסריטאי, במאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי-יהודי זוכה פרס אמי לבידור בפריים טיים.
שוורץ דיבב את קולו של סוניק הקיפוד בסרט בעל אותו השם ובסרט ההמשך שלו, כמו כן שיחק בסרטי הקולנוע "החבר'ה האחרים", "על חבל דק", "מכאן אני ממשיך", "קמים, נופלים" ו"פלורה ויוליסס".
בטלוויזיה, הוא מוכר בשל תפקידו בתור ז'אן ראלפיו (אנ') בסדרה "מחלקת גנים ונוף" ברשת NBC ובשל תפקידו בתור קלייד אוברהולט בסדרה ברשת שואוטיים; לאחר מכן החל לככב בסדרה הקומית "חיל החלל" של נטפליקס ובסדרת קומדיית הפשע "אפטר פארטי" של אפל TV פלוס.
בנג'מין שוורץ נולד ב-15 בספטמבר 1981 בברונקס, ניו יורק.
הוריו, שניהם נולדו להורים יהודים ושניהם ילידי ברונקס, גידלו את שוורץ בריברדייל, שכונה בצפון-מערב הברונקס.
אביו היה עובד סוציאלי ובהמשך עבר לעסוק בנדל"ן, ואמו הייתה מורה למוזיקה בבית ספר יסודי בריברדייל.
בראיון עם קווין פולק, הוא הצהיר, "כשסיפרתי לאנשים שאני מהברונקס, זה היה כזה 'אה, יש לך פצעי כדור?' ואני כזה 'לא, זה רק אני וכזה, אנשים יהודים'."
כשהיה בן 11, משפחתו עברה לאדג'מונט, ניו יורק, במחוז וסטצ'סטר הסמוך.
שוורץ למד בתיכון אדג'מונט, שם שיחק כדורסל ושר; הוא סיים את לימודיו בשנת 1999. לאחר מכן למד ביוניון קולג' וסיים את לימודיו ב-2003 עם תואר כפול בפסיכולוגיה ואנתרופולוגיה.
בטלוויזיה הוא גילם את ז'אן-ראלפיו בסדרה "מחלקת גנים ונוף" של NBC, דיבב את רנדי קנינגהאם בסדרת ההנפשה "רנדי קאנינגהם: נינג'ה בפעולה" ודואי דאק בסדרה "סיפורים של ברווזים".
שוורץ היה מועמד לשלושה פרסי אמי וזכה בפרס אמי לשנת 2009 עבור מוזיקה מקורית יוצאת דופן על כך שהיה שותף לנאום הפתיחה של יו ג'קמן לטקס פרסי אוסקר ה-81.
הוא גם דיבב את דמותו של סוניק הקיפוד בסרט הלייב אקשן סוניק – הסרט, והופיע בסרט לצדם של ג'ים קארי וג'יימס מרסדן, שגילמו את ד"ר רובוטניק וטום ואצ'ובסקי בהתאמה.
הוא חזר לדבב את סוניק גם בסרט ההמשך, סוניק – הסרט 2, לצדם של קולין אושונסי (ידועה גם בתור קולין וילארד) ואידריס אלבה, שדיבבו את טיילס ונאקלס בהתאמה.
בסרט ההמשך השני, סוניק - הסרט 3, הוא חזר לדבב את סוניק לצדם של קולין אושונסי ואידריס אלבה (שחזרו לדבב את טיילס ונאקלס בהתאמה), וכמו כן גם לצדו של קיאנו ריבס, שדיבב בסרט זה את דמותו של שאדו הקיפוד.
שנהסדרהתפקידהערות2006לייט נייט עם קונאן או'בריאןדמויות שונותפרק: "#13.213"2007Starveillanceגלןדיבוב; 3 פרקים2007–2008Bronx World Travelersבןסדרת רשת; 5 פרקים
Bang!רודני וייבר4 פרקים2015–2019בוג'ק הורסמןרוטבגה רביטוביץ'דיבוב; 9 פרקים2015משפחת סימפסוןלקוח בחנותדיבוב; פרק: "Cue Detective"היסטוריה שתויהמאיר לנסקיפרק: "Las Vegas"Wallykazam!הדוד סטיבדיבוב; פרק: "The Big Goblin Problem"2016The Earliest Showג'וש באט'סדרת רשת; 6 פרקים
גם יוצר ותסריטאי2020–2021Crossing Swordsקיפרדיבוב; 3 פרקיםאבא אמריקאידמויות שונותדיבוב; 3 פרקים2020–2022חיל החללפ.
טוני סקרפידוצ'יתפקיד ראשי (2 עונות); 17 פרקים2021מבוימיםטום3 פרקיםCallsאנדידיבוב; פרק: "The Beginning"Bless the Hartsברייסדיבוב; פרק: "Haul Force One"מודוקלואיס "לו" טרלטוןדיבוב; 9 פרקיםHouseBrokenדמויות שונותדיבוב; 4 פרקיםראגרטסלורד קרטרדיבוב; פרק: "Final Eclipse"פיירפקס (אנ')קודידיבוב; 2 פרקים2022הבנים מציגים: שטניסימוןדיבוב; 2 פרקים2022–הווהאפטר פארטייאספרתפקיד ראשי; 8 פרקים2023מלחמת הכוכבים: באד באצ'Tay-0דיבוב; פרק: "Faster"הארט מת לחיותאנדרה7 פרקים
מועמד פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה או קומדיה קצרה (2024)2024נאקלססוניק הקיפודפרק: "The Warrior"2025לגו מלחמת הכוכבים: לבנות את הגלקסיה מחדש (אנ')ג'קסוןדיבובChibiverseדואי דאקדיבוב; 2 פרקים
בנג'מין שרפסטין היה במאי ומפיק קולנוע אמריקאי בחברת וולט דיסני.
הוא ביים 31 סרטים במהלך הקריירה שלו, שהייתה בין השנים 1920–1980. כאשר הוא הצטרף לאולפני וולט דיסני בשנת 1929, הוא הפך במהירות ליד ימינו של וולט דיסני בהפקת סרטי הנפשה ולייב אקשן.
כפי שכתב פעם וולט, "לגבי בן שרפסטין ותרומתו לפיתוח ארגון דיסני, אני רוצה לומר שהוא מילא תפקיד חשוב מאוד".
על עשייתו בחברה הוא הוגדר בשנת 1998 כאגדת דיסני.
שרפסטין נולד בטקומה, וושינגטון, ב-4 בנובמבר 1895 וגדל במחוז אלמידה, קליפורניה.
הוא למד חקלאות באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס ובשנת 1917 הצטרף לחיל הנחתים האמריקאי במלחמת העולם הראשונה.
כאמן מוכשר, הוא זכה בעבודה לאחר המלחמה בשירות הסרטים הבינלאומי של חברת הרסט, ועבד על סדרות הנפשה מוקדמות כמו "Happy Hooligan".
הוא המשיך לעבוד כאנימטור בסרטי פרמאונט, סרטי ג'פרסון ובאולפנים של מקס פליישר בניו יורק.
חבר משותף המליץ על בן לוולט דיסני, ששלח מכתב שהזמין אותו לבקר בסטודיו בלוס אנג'לס.
ביום שבן הגיע, וולט הציג לעובד הפוטנציאלי שלו קרטונים של מיקי מאוס.
"תגובתי הראשונה", נזכר בן מאוחר יותר, "הייתה שהם היו מצוינים, בהשוואה להנפשה שאני הכרתי..."
וולט העריך את בן על הניסיון שלו בסטודיו בניו יורק ושכר אותו ב-125 דולר לשבוע, משכורת גבוהה משלו עצמו, 50 דולר, ושל האנימטור הבכיר אב אייוורקס, שהרוויח 90 דולר.
במשך שש השנים הבאות, בן הנפיש ב-97 סרטים מצוירים של מיקי מאוס, ביניהם "השטויות של מיקי", "כנופיית השלשלאות" ו"המופע של מיקי", כמו כן כמה סרטים בסדרה "סימפוניות טיפשיות", ביניהם "הצרצר והנמלה".
בשנת 1933, לבקשתו של וולט, הוא הקים תוכנית פנימית להכשרת הנפשה ופעל כצייד כישרונות, וגייס אמנים כוכבים כמו אגדת דיסני ביל טייטלה.
בשנה שלאחר מכן, בן ביים את הסרט הראשון מבין 21 סרטי ההנפשה הקצרים, "Two Gun Mickey", וכשהסטודיו עבר לסרטי הנפשה באורך מלא הוא שימש כבמאי רצף בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים".
הוא המשיך לשמש כמנהל מפקח ב"פינוקיו" וכמפיק בפועל של "פנטסיה", "סינדרלה" ו"עליסה בארץ הפלאות".
בשנת 1947, בן הפיק את סרט הלייב אקשן הראשון שלו, "Seal Island".
זה היה הראשון בסדרת הסרטים "הרפתקאות החיים האמיתיים", וזכה באוסקר עבור הסטודיו.
הוא המשיך להפיק 12 מתוך 13 "הרפתקאות החיים האמיתיים", שמונה מהן זכו בפרסי אוסקר.
במהלך שנות ה-50 הפיק בן גם את הסדרה "אנשים ומקומות"; שלושה מהם זכו באוסקר.
בשנת 1954 החל בן להפיק את סדרת הטלוויזיה של דיסנילנד, "עולמו המופלא של דיסני", והופיע בפרק הראשון שלה.
בן שרפסטין נפטר ב-20 בדצמבר 1980 בקליסטוגה, קליפורניה, שם ייסד את מוזיאון שרפסטין המוקדש לחלוצי האזור ומתעד את חייו של המיליונר הראשון של קליפורניה, סמואל בראנן, את ההיסטוריה של מחוז נאפה וכן עוד על חייו ויצירתו של שרפסטין.
בן אברהם שָׂרָף (נולד ב-14 באפריל 2006) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
שרף נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה להורים ישראלים, בעת שאביו עבד שם בתעשיית היהלומים.
כשהיה בן שלוש, חזר עם משפחתו לישראל.
שרף גדל במושב גן יאשיה.
אביו ידיד שיחק כדורסל במחלקת הנוער של בני הרצליה ואף שיחק במדי הקבוצה הבוגרת למשך עונה אחת, ואמו אלה שיחקה בנבחרות כדורסל הנשים של ישראל וב.
הוא החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל עמק חפר, ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון כבר בגיל 16.
בפברואר 2022 נבחר לקבוצת פטרס הכלל-אירופאית בטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול, שאותה אימן ואסיליס ספאנוליס.
ב-10 באוגוסט 2022 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית בכדורסל, ועבר לכדורסל מקצועני בגיל 16 בלבד.
שרף נבחר למצטיין המחזור ה-11 בעונת , לאחר שרשם 32 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-33 נקודות מדד יעילות בניצחון 93–85 על אליצור שומרון.
הוא נבחר בסך הכל שלוש פעמים לחמישיית המחזור בעונה הסדירה.
בדצמבר 2022 זומן בפעם השנייה ברציפות לטורניר הדור הבא, שוב בקבוצת פטרס, הפעם תחת המאמן פטרי קופונן.
בטורניר עצמו, שנערך בפברואר 2023, העמיד שרף ממוצעים של 18.8 נקודות, 4.2 ריבאונדים 2.8 אסיסטים ו-2.8 חטיפות.
ב-10 באפריל 2023 נבחר לשחקן השישי ותגלית העונה בליגה הלאומית לאחר שהעמיד ממוצעים של 14 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים.
ב-11 ביולי 2023 חתם בעירוני קריית אתא מליגת העל בכדורסל.
ב-4 בדצמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ורשם 19 נקודות, 5 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-26 נקודות מדד ב-26 דקות בניצחון 100–72 על הפועל חיפה במחזור הפתיחה של עונת .
בסיום העונה נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל לאחר שהעמיד ממוצעים של 10.7 נקודות, 3.7 אסיסטים, 3.2 ריבאונדים ו-1.0 חטיפות למשחק.
הוא הוביל את קבוצתו לחצי גמר הפלייאוף, שבו הפסידה בתוצאה 1–2 להפועל תל אביב.
ב-20 ביוני 2024 חתם שרף לשלוש שנים ברטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית בכדורסל.
בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, ניצחון 90–86 על ניינרס קמניץ, הוא רשם 21 נקודות, ובבכורה שלו ביורוקאפ הוא רשם דאבל דאבל של 17 נקודות ו-10 אסיסטים בניצחון על 96–93 על טרפל סופוט.
בעונת 2024/25 הגיע עם אולם לגמר הבונדסליגה, בו הפסידה 2–3 לבאיירן מינכן.
ב-26 ביוני 2025 נבחר שרף בבחירה ה-26 בדראפט ה-NBA 2025 על ידי ברוקלין נטס.
בקיץ 2022 שיחק במדי נבחרת הקדטים של ישראל, והגיע איתה למקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16. הוא העמיד ממוצעים של 24.3 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים, נבחר לחמישיית הטורניר והוכתר למלך הסלים.
ב-2024 זומן לסגל נבחרת הנוער של ישראל לאליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18. ב-31 ביולי הוא רשם 40 נקודות, 8 ריבאונדים, 4 חטיפות ו-3 אסיסטים בניצחון 102–89 בשמינית הגמר על ספרד.
כעבור שלושה ימים שחזר את ההישג עם 40 נקודות, 6 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-8 חטיפות בהפסד 114–115 לסרביה בהארכה כפולה בחצי הגמר.
הוא הוביל את הנבחרת למקום הרביעי, הישג השיא שלה בכל הזמנים, סיים כמלך הסלים ונבחר ל-MVP לאחר שהעמיד ממוצעים של 28.1 נקודות, 5.3 אסיסטים, 5.0 ריבאונדים ו-4.0 חטיפות למשחק.
ביוני 2025 זומן לסגל נבחרת ישראל לאליפות אירופה בכדורסל 2025, אך לאחר בחירתו בדראפט ה-NBA הודיע שרף כי בשל הלו"ז הצפוף במסגרת משחקי הקיץ של הברוקלין נטס לא יוכל להצטרף למשחקי הנבחרת.
בן שפרד הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע באינדיאנה פייסרס.
שפרד נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, והחל לשחק כדורסל בתיכון מקומי.
ובחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בלמונט.
בעונתו הראשונה שיחק ב-32 משחקים והעמיד ממוצעים של 2.9 נקודות למשחק, אך בעונתו השנייה השתפר והעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות למשחק.
בעונתו השלישית בעמיד ממוצעים של 16.2 נקודות למשחק, וברביעית עלה ל-18.8 נקודות למשחק.
בתום עונתו הרביעית באוניברסיטה הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.
בדראפט נבחר שפרד בבחירה ה-26 על ידי אינדיאנה פייסרס.
ב-1 ביולי חתם על חוזה רוקי בקבוצה.
בן רובסון הוא שחקן ודוגמן אנגלי.
רובסון נולד וגדל בניוקאסל על הטיין, אנגליה.
יש לו אח אחד צעיר ואחות קטנה.
אחותו עובדת כסוכנת של במאים ומאמנים קוליים.
סבתו נולדה בבית יתומים אוקראיני ועברה לגרמניה במהלך המלחמה.
רובסון למד באוניברסיטת מערב אנגליה בבריסטול שם למד מנהל עסקים.
בשנת 2011 שיחק לראשונה בסרט הקצר "Everything Carries Me to You" לצדו של מת'יו ריס.
באוגוסט 2015, לוהק רובסון לתפקיד 'קרייג קודי' בפיילוט של "ממלכת החיות" (אנ') המבוסס על הסרט האוסטרלי בעל אותו השם.
באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזק בסדרת הטלוויזיב "ויקינגים" בערוץ ההיסטוריה.
בשנת 2016, הופיע בסרט האימה "הילד" בתור קול הסרט זכה להצלחה מתונה אך זכה לביקורות שליליות מהמבקרים.
סרט זה הכניס 64 מיליון דולר.
באוקטובר 2017, לוהק רובסון לתפקיד בסרט מותחן הפשע "הפרדה אלימה".
רובסון דגמן בעבר ותמונותיו עיטרו מגזינים רבים.
+שנהסדרהתפקידהערות2015–2016ויקינגיםקאלף13 פרקים2016–2022ממלכת החיות (אנ')קרייג קודיתפקיד ראשי (6 עונות); 72 פרקים2023הקונטיננטלפרנקי סקוט2 פרקים
בן בנימין שמעוני (י"א באייר תשנ"ב, 14 במאי 1992 – כ"ב בתשרי תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023) היה יזם ואיש מסעדנות ישראלי, שנרצח בטבח שבעה באוקטובר 2023. על אף שהצליח להימלט מהטבח בפסטיבל נובה, הוא בחר לחזור שלוש פעמים לתוך התופת כדי להציל חברים ואנשים זרים, עד שנפגע בעצמו מהירי.
תחת אש כבדה, הצליח בן להציל 13 אנשים.
בסיבוב השלישי, נפגע ממארב מחבלים בצומת עלומים ונרצח עם חברתו לעבודה גאיה חליפה.
בנוסף נחטפו מרכבו אופיר צרפתי ורומי גונן.
אופיר נרצח בשבי החמאס וגופתו הושבה לקבורה בארץ לאחר 54 יום.
רומי גונן שוחררה בהסכם חמאס–ישראל בינואר 2025.
בן בנימין שמעוני נולד לרפי ופנינה שמעוני לאחר 12 שנים של טיפולים.
לבן אחים תאומים – אבינועם וחי – שעקב סיבוך בלידה נותר בעל צרכים מיוחדים.
הוא גדל ביישוב דוגית שבחבל עזה ובעקבות תוכנית ההתנתקות בשנת 2005, משפחתו עברה למושב בוסתן הגליל.
באותה תקופה הוריו נפרדו, ובן עבר להתגורר עם אביו, ובהמשך הצטרף אליהם אחיו אבינועם.
לאחר סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת כלוחם חוד בחיל האיסוף הקרבי באזור עוטף עזה.
לאחר שחרורו, השתלב בתחום המסעדנות.
הוא ואביו עברו למודיעין ופתחו עסק משותף.
בהמשך חזר לגור יחד עם אימו ואחיו חי באשקלון ובשלב מאוחר יותר הצטרפה גם בת זוגו ג'סיקה אלטר.
בן היה שותף ב"המונאקו" ו"הבורגר מרקט" בירושלים.
בשנת 2023 החל לעבוד כסו-שף במסעדת "פיטמאסטר" בפתח תקווה.
הוא היה בעל קשר עמוק למשפחתו, במיוחד לאחיו הצעיר חי, בעל הצרכים המיוחדים.
ביום שבת, 7 באוקטובר 2023, בשעה שש בבוקר, פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על ישראל, שכללה ירי מסיבי של טילים ורקטות על ישראל, לצד חדירת אלפי מחבלים.
המתקפה, אשר התפשטה במהרה לכמה מוקדים, כללה את עוטף עזה, קיבוצים כמו רעים ונירים, מושבים באזורים הסמוכים, וערים כמו שדרות, אופקים ונתיבות.
באותה שבת, בן החליט להישאר בבית לחג שמחת תורה.
החלטה זו הצילה את אימו ואחיו חי מלנסוע לחגוג אצל חברתה בכפר עזה, טובה גורן, שנרצחה בביתה בטבח בכפר עזה, יחד עם בתה ארן.
באותו בוקר, בן שמעוני, שהיה בן 31, הגיע לפסטיבל ה"נובה", שנערך בסמוך לקיבוץ רעים, בן הגיע למסיבה ברכב השטח שלו.
במסיבה הוא פוגש את חבריו, תום פרץ ומיכל אוחנה.
כאשר פרצה המתקפה, מתחם הפסטיבל הפך לשדה קטל, עם פיצוצים וירי מסיבי מצד המחבלים על המשתתפים.
בן, שהיה נהג מנוסה, והכיר את האזור היטב מהשירות הצבאי שלו באזור עוטף עזה, פעל במהרה ובקור רוח.
ברגעים הקריטיים שבהם נשמעה אזעקת צבע אדום, הוא התקשר לאימו והורה לה להעיר את המשפחה ולהכניסם לממ"ד, מתוך דאגה לשלומם.
בהמשך, כשהבחין במצב הכאוטי ופקק התנועה ביציאה מהפסטיבל, החליט לפנות דרך שדות חקלאיים.
במהלך הנסיעה הראשונה אסף אל רכבו 4 נוסעים זרים: ג'וד קוטלר, עמית שליט, משי לינדנר וטל גוזגל.
הוא רצה לחלץ אותם לבית אביו בבאר שבע, אך האב היה בעומר.
כדי לא להאריך את הדרך, בן החליט להוריד אותם בבית שלא הכיר בכניסה לבאר שבע.
הם הפצירו בו שיישאר איתם, אך בן, שהיה נחוש להציל את חבריו, התעקש לחזור לאזור המסיבה.
הוא חזר והצליח לחלץ עוד 8 אנשים נוספים שלא הכיר לאזור נתיבות.
לאחר מכן חזר שוב לאזור המסיבה כדי למצוא את תום ומיכל, על אף שהפצירו בו לא להגיע.
הוא נסע למקום האחרון ששלחו לו, אך הם כבר דילגו למסתור הבא שלהם, והסוללה של הפלאפון אזלה.
הם הצליחו להימלט בבטחה, למרות פציעתה של מיכל.
במהלך היום, בין נסיעה לנסיעה, בן המשיך ליצור קשר עם חבריו ובני משפחתו כדי לוודא את שלומם, כאשר כולם ביקשו ממנו לא לחזור לאזור הסכנה.
במהלך המסיבה והבוקר בן היה בקשר עם חברתו לעבודה ב"פיטמאסטר", גאיה חליפה, שנמצאה יחד עם חברתה רומי גונן באזור חניון רעים.
גאיה שלחה לו את המיקום שלהן, אך מיד אחרי כן כתבה לו "אל תבוא, יש יריות שוב".
אך בן לא ויתר ונסע בכל זאת לאסוף את גאיה ורומי.
הוא איתר אותן והעלה אותן לרכבו, כשבהמשך הצטרפו אליהם בני הזוג תומר ושובל, שברגע האחרון עברו לרכב של שוטר חמוש.
לאחר מכן, בן הבחין באופיר צרפתי שנשאר בשטח, מכיוון שלא נותר לו מקום ברכב לאחר שדאג לחבריו ובת זוגו, והחליט לחלצו.
הרביעייה המשיכה בנסיעה בשטח וקצת לפני צומת עלומים נאלצו לעלות לכביש 232 לכיוון אשקלון.
בדרך הבחין בן בדמויות חשודות שצעדו על הכביש.
בשיחה עם חברתו ג'סיקה, אמר לה שהוא חושב שהם מחבלים.
בשעה 10:12 בבוקר, כשהגיעו לצומת עלומים, הם נתקלו במחבלים שפתחו לעברם בירי מסיבי.
בן וגאיה, שישבו במושב הקדמי, נרצחו במקום.
הוא הוגדר במשך ימים כנעדר, עד שגופתו אותרה.
אופיר ורומי שישבו מאחור, נפצעו ונחטפו לעזה.
אופיר הגיע לבית החולים שיפא, שם נרצח.
רומי הייתה בשבי שנה ו-3 חודשים, עד שב-19 בינואר 2025, שוחררה בפעימה הראשונה של ההסכם חמאס–ישראל.
בן הובא למנוחות בבית העלמין במודיעין.
על מצבתו נכתב: "מסר נפשו למען חבריו והציל נפשות רבות".
סיפור גבורתו של בן זכתה להוקרה רבה בישראל ומחוצה לה ונלמדה במוסדות החינוך.
כמחווה לזכרו אחיו אבינועם בשיתוף מועדון סיאט&קופרה ישראל ציינו מסע של מעל 130 רכבי "קופרה", הרכב בו חילץ בן את המשתתפים.
המסע יצא מבית המשפחה באשקלון, אל הרכב של בן המוצג ב"קיר המכוניות" השרופות באתר ההנצחה בתקומה.
גרפיטי ענק של פניו צויר בקריית המלאכה שברחוב העמל בתל אביב.
רכבו של בן מוצג באתר הנצחה בתקומה, שם תוכלו לשמוע את סיפורו מאביו הנמצא שם כל יום.
הזמר והיוצר גלעד שגב החליט בתחילת המלחמה לכתוב על בן שיר "מי-האדם", רק בעקבות סיפור גבורתו ללא היכרות מוקדמת, בהמשך הלחין את השיר מתוך פרויקט 'גיבורים' שהשיק ומופיע איתו בארץ ובעולם.
בנוסף להקת "סינרגיה" השיקה גרסה נוספת לשיר "מי האדם", שנכתב לזכרו, ובו המשפט: "ומי האדם שיחזור אל הגיהנום רגע אחרי שנמלט משם".
משפט זה גם חרוט על קברו.
בספר "אנחנו בדרך" מאת נחום אבניאל מובא סיפורו של בן שמעוני.
בן שמעוני מונצח במסעדת "פיטמאסטר", לצד חברתו לעבודה גאיה חליפה, אשר נרצחה גם היא במסיבה.
משפחתו קיבלה בשמו את אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית.
בן שלטון הוא טניסאי אמריקאי.
נכון לאוגוסט 2025 הוא מדורג במקום השישי בסבב ה-ATP.
שלטון נולד באטלנטה, הוא בנו של טניסאי העבר ומאמן הטניס בריאן שלטון.
הוא היה חבר בנבחרת הטניס של אוניברסיטת פלורידה תחת הדרכתו של אביו.
ב-2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בסבב ה-ATP, בטורניר אטלנטה, בו הפסיד בסיבוב השני.
בסינסינטי מאסטרס באותה שנה הפסיד בסיבוב השלישי לקמרון נורי לאחר שגבר בסיבוב השני על המדורג חמישי בעולם קספר רוד.
בהמשך השנה הגיע לשישה גמרים של טורנירים מסבב ה-ATP צ'לנג'ר וזכה בשלושה מהם.
את השנה סיים במקום ה-97 בעולם.
ב-2023 העפיל לרבע גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בו הפסיד לטומי פול.
כמו כן העפיל לרבע גמר שאנגחאי מאסטרס לאחר ניצחון בסיבוב הרביעי על המדורג רביעי בעולם יאניק סינר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2023 הפסיד בחצי הגמר לנובאק ג'וקוביץ' לאחר שגבר בדרך על פרנסס טיאפו, טומי פול, אסלן קראצב ודומיניק תים.
הוא זכה באליפות יפן הפתוחה בטניס לאחר שגבר על קרצב בגמר.
את השנה סיים במקום ה-15 בעולם.
ב-2024 זכה באליפות ארצות הברית על מגרשי חימר, העפיל לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, אליפות צרפת הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, ולסיבוב הרביעי באליפות וימבלדון.
כמו כן העפיל לסיבוב הרביעי באינדיאן וולס מאסטרס ובשאנגחאי מאסטרס ולרבע הגמר בסינסינטי מאסטרס.
ב-2025 הפסיד בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה ליאניק סינר.
הוא העפיל לשמינית הגמר באליפות צרפת הפתוחה ולרבע הגמר בוימבלדון.
באוגוסט זכה בטורניר קנדה מאסטרס.
העיר ממוקמת על אי סנט מרי, במקום החיבור בין נהר גמביה לאוקיינוס האטלנטי.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2013, התגוררו בעיר 31,054 תושבים, ובמטרופולין שלה התגוררו 747,565 תושבים.
בנג'ול נחכרה על ידי דוכס קורלנד בשנת 1651 מהממלכה ששלטה עליה באותו זמן.
בנג'ול נוסדה על ידי הבריטים בשנת 1816 כעמדת מסחר ובסיס לסחר בעבדים.
לאחר היווסדה נקראה העיר "בת'רסט" (Bathurst) על שם הנרי בת'רסט, שר המושבות הבריטי באותה עת.
שם העיר שונה ל"בנג'ול" בשנת 1973.
ב-22 ביולי 1994 התרחשה בבנג'ול הפיכה צבאית ללא שפיכות דמים, שבה הודח הנשיא דאוודה ג'ווארה על ידי יחיא ג'אמה, שהתמנה כנשיא במקומו.
לציון אותה הפיכה נבנתה "קשת 22", שגובהה 35 מטרים.
בבחירות בשנת 2016 נבחר אדאמה בארו כנשיא.
ג'אמה סירב לקבל את תוצאות הבחירות ולפנות את כס הנשיאות, אולם בשנת 2017, בעקבות התערבות צבאית מצד מדינות האזור, ג'אמה נמלט מגמביה ובארו הושבע כנשיא.
בנג'ול מהווה את המרכז הכלכלי והאדמיניסטרטיבי של גמביה.
עיקר כלכלת העיר מתבססת על עיבוד בוטנים, וכן על שעוות דבורים, עצי דקל, ושמן דקלים.
העיר משורתת על ידי נמל התעופה הבין לאומי של בנג'ול.
מרבית בתי התפילה בבנג'ול הם מסגדים מוסלמיים, אך ישנם גם מספר כנסיות נוצריות-אנגליקניות, פנטקוסטליות וקתוליות.
בנג'ו הוא כלי נגינה מסוג כלי מיתר, שמקורו בתרבות האפרו-אמריקאית, בעל שורשים בכלי נגינה אפריקניים מסורתיים.
ישנם סוגים שונים של בנג'ו, לרוב בני 4, 5, או 6 מיתרים.
הבנג'ו מורכב מראש עגול, הכולל כיסוי דק מעל גוף חלול (כעין תוף), ומוט שעליו מורכבים המיתרים.
כיסוי הראש, שבעבר היה עשוי מעור חיה, עשוי כיום בדרך כלל מפלסטיק.
הבנג'ו מזוהה לרוב עם מוזיקת פולק, מוזיקת קאנטרי ובלוגראס, וכן מוזיקה אירית מסורתית, אם כי כיום נעשה בו שימוש גם בסגנונות מוזיקליים נוספים.
לבנג'ו 4 מיתרים שני תתי-סוגים עיקריים: בנג'ו ה- Plectrum שכיוונו בדרך כלל DGBD ומשמש לליווי כולל של להקות ג'אז מסוג דיקסי והנגינה עליו במפרט, ובנג'ו טנור, שכיוונו בדרך כלל GDAE, המשמש למוזיקה קלטית בעיקר, גם הוא מנוגן במפרט.
המיתר החמישי קצר מהאחרים ולרוב בעל צליל קבוע.
מכוון בדרך כלל GDGBD ומשמש לנגינת מוזיקה אמריקאית בעיקר, אם כי בעשרות השנים האחרונות שימושיו נעשו רבים ומגוונים.
שני תת-הסוגים העיקריים שלו הם ה-Openback (גב פתוח) המשמש למוזיקה עתיקה יותר (Oldtime) ולרוב סוגי מוזיקת הפולק הטהורה, והשני עם תיבת תהודה עגולה וסגורה (Resonator) שמשמש בעיקר למוזיקה מסוג בלוגראס וכן פופ, רוק, פולק לסוגיו ועוד הרבה שימושים.
לבנג'ו 5 מיתרים ישנם מספר סגנונות נגינה עיקריים: Old Time, סגנון Frailing, סגנון Clawhammer, סגנון שנקרא Scruggs Style (על שם ארל סקראגס), סגנון Reno Style (על שם דון רינו), סגנון Melodic או Chromatic והסגנון המעורב Seeger Style (על שם פיט סיגר).
לאחרונה יש נטייה לשלב בנג'ו אמריקאי בעל חמשת המיתרים גם בשירי רוק מודרניים, כולל בישראל, דבר הנותן גוון אקוסטי נוסף לעיבודים.
בנג'ו בן 6 מיתרים (ולעיתים אף 12 מיתרים), המכוון באופן דומה לגיטרה.
מטרתו העיקרית היא לתת לגיטריסטים אפשרות להפיק צלילי בנג'ו מבלי ללמוד לנגן על כלי נוסף.
זאת לאור העובדה שטכניקות הנגינה של הבנג'ו (4 ו-5 מיתרים) ושל הגיטרה שונות במהותן.
בנבה המכונה גם אי האוקיינוס או האי אושן (Ocean Island) הוא אי באוקיינוס השקט המהווה חלק מקיריבטי.
האי מצוי מערבית לשרשרת איי גילברט ומזרחית לנאורו.
הנקודה הגבוהה ביותר באי (שהיא גם הנקודה הגבוהה בקיריבטי) נמצאת בגובה 81 מטרים מעל פני הים.
על פי האמונה של התושבים המקומיים של האי, שבט טה אקא הגיע אל האי ממלנזיה, עוד בטרם הגיעו המהגרים מאיי הודו המזרחית לקיריבטי.
מקור שם האי "בנבה" משמעו בשפה המקומית "אבן".
בשנת 1900 החלו בכריית מרבצי הגואנו הגדולים של האי לצורך שימוש במחצב זה בתעשיית הדשנים ועד 1979 נכרו 95% מהמחצבים באי.
השלטונות הבריטיים של האי העבירו את מרבית התושבים לאי רייבי ולפיג'י.
חלק מהתושבים שבו לאי לאחר 1979. נכון ל-2012, חיים באי כ-335 תושבים ממוצא מקומי.
בירת האי היא הכפר אנטרין (שנקרא בעבר טאביאנג).
האי בנבה הוא אנומליה פוליטית.
על אף היותו חלק מקיריבטי, הוא מנוהל מבחינה אדמיניסטרטיבית על ידי מועצת זקני רייבי שמצוייה למעשה בפיג'י.
ב-19 בדצמבר 2005 הכריז נציג בנבה בפרלמנט קיריבטי כי האי שוקל לפרוש מקיריבטי ולעבור לפיג'י, בשל כעסם על כך שממשלת קיריבטי לא העניקה לאי תקציב מתוך מענק שניתן על ידי אוסטרליה בגין כריית הגואנו שבוצעה על ידי חברות אוסטרליות באי.
ב-23 בדצמבר הכריז רטטה רימון, הנציב הכללי של קיריבטי לפיג'י שהאי אכן זכאי למענק, ואכן יקבל אותו רק אם ישוב להיות חלק מקיריבטי, אולם הנציג של האי בפרלמנט הודיע כי עדיף לאי לפרוש לפיג'י.
ממשלת קיריבטי צפויה להתנגד לניסיונות עצמאות אלה בשל המחצבים באי ובשל גובה האי מעל פני הים - האי הוא היחיד מאיי קיריבטי שאינו בסכנה בשל עליית פני הים.
בנג'מין ליוואי "בנג'י" מאדן הוא גיטריסט וזמר רקע בלהקת הפאנק רוק (Punk rock) גוד שארלוט.
מאדן נולד בוולדורף, במרילנד שבארצות הברית.
יש לו אח תאום זהה בשם ג'ואל מאדן, המתפקד כסולן בלהקה.
כמו כן, יש לו אח מבוגר ממנו בשם ג'וש, ואחות צעירה בשם שרה.
כשהיה בן 16, אביו נטש את המשפחה ובכך גרם למשפחה לבעיות כלכליות קשות.
על מנת לעזור לשפר את המצב, מאדן ואחיו עבדו בעבודות זוטרות כמו נערי שמפו במספרות וכדומה.
בתחילת שנות העשרים שלו, שינה מאדן את שמו האחרון מקומבס (שם המשפחה של אביו), למאדן (שם הנעורים של אימו).
בינואר 2015, נישא לשחקנית האמריקאית קמרון דיאז, בטקס יהודי (אף על פי ששניהם נוצריים) בביתם בבוורלי הילס, זאת לאחר 17 יום של אירוסין.
הזוג הכיר 7 חודשים קודם לכן דרך חברתה של דיאז, ניקול ריצ'י, אשר היא גיסתו של מאדן.
ב-3 בינואר 2020 נולדה בתם הבכורה של השניים.
במרץ 2024 דווח כי לזוג נולד בן.
בשנת 1995, בגיל 16, מאדן היה בהופעה של הביסטי בויז עם אחיו ג'ואל.
בהשפעת ז'אנר המוזיקה שנהגו לשמוע, ובעיקר לאחר ההופעה, השניים החליטו להקים להקה משלהם עם עוד חבר.
חיי הלהקה היו קצרים, והם התפרקו לאחר זמן קצר.
לאחר מכן, התאומים החליטו להקים עוד להקה, ולשם כך גייסו שניים מחבריהם, פול תומאס ואהרון אסקולופיו.
יחד הקימו את גוד שארלוט.
במשך הזמן, הצטרף ללהקה הגיטריסט בילי מרטין, אהרון עזב, ומאז נדדה הלהקה עם 8 מתופפים שונים, עד האלבום הרביעי, בו התווסף חבר חדש ללהקה, דין בוטרוורת'.
הלהקה התפרסמה במהרה לאחר צאת האלבום השני והמצליח שלהם, The Young and the Hopeless.
התאומים גם הנחו תוכנית בערוץ MTV.
הלהקה הוציאה את אלבומה החמישי, Cardiology, וממשיכה את הקריירה המצליחה שלה.
ב-2001, הופיע מאדן בסרט הקומדיה "קטע מהסרטים" יחד עם שאר להקת גוד שארלוט.
ב-2006, הופיע עם אחיו ג'ואל בסרט "בנות חומריות".
בנוסף הוא הוציא עם להקתו סרט דוקומנטרי המספר על סיבוב ההופעות המצליח שלהם ביפן בתקופת האלבום השלישי.
מאדן הקים יחד עם אחיו ג'וש וג'ואל את חברת ההלבשה DCMA COLLECTIVE.
החברה מייצרת בעיקר טי שירטים וניתן לראות את בנג'י ואת ג'ואל מסתובבים איתם בדרך כלל.
בתכנות מונחה-עצמים, בנאי הוא פיסת תוכנה (דומה לשגרה) המאתחלת אובייקט, ונקראת באופן אוטומטי מיד לאחר שהאובייקט נוצר.
בנאי דומה למתודות רגילות, אך תפקידו שונה באופן מהותי.
בתחילת הריצה של הבנאי האובייקט אותו הוא צריך לבנות עדיין איננו מוגדר עד תומו.
תפקידו של הבנאי הוא למעשה לדאוג לכך שהאובייקט יהיה בנוי היטב (כלומר, שהאינווריאנט של האובייקט יתקיים), למשל עבור אובייקט המגדיר תאריך, לדאוג שהשדה של היום בחודש יכיל ערך חוקי ביחס לחודש אליו האובייקט מאותחל, ולא יכיל "זבל".
זאת בניגוד למתודה רגילה המניחה שהאובייקט עליו היא פועלת בנוי היטב, וצריכה רק לדאוג לשמור אותו במצב זה.
הבנאי נקרא רק לאחר שהזיכרון עבור האובייקט כבר הוקצה; בשפות תכנות המאפשרות למתכנת לשלוט בהקצאה, זו תתבצע בעזרת פונקציה נפרדת.
על פי רוב מוגדר בשפת התכנות בנאי "ברירת מחדל" למחלקה, ולעיתים די בבנאי זה - למשל כאשר ניתן להגדיר ערכי התחלה לשדות באופן ישיר, או כאשר אין צורך בפרמטרים, או כאשר השפה מאפשרת אתחול ישיר של השדות על ידי הצד שיוצר את האובייקט.
ישנן שפות תכנות בהן ניתן לכתוב מספר בנאים שונים לאותה מחלקה.
בנאים יכולים לקבל פרמטרים, אך בשפות תכנות רבות הבנאי שונה ממתודות גם בכך שאין לו ערך החזרה, כך שלא ניתן לסמן כישלון דרך ערך החזרה.
בשפות תכנות התומכות בניהול חריגות ניתן לסמן כישלון של הבניה בעזרת חריגה.
בשפות בהן יש הורס (destructor) שתפקידו לשחרר משאבים המוחזקים על ידי המחלקה, ושנקרא אוטומטית כאשר אובייקט נהרס, הוא לא ייקרא אם הבנאי סימן כישלון.
שמו של הבנאי הוא לרוב כשם המחלקה עבורה הוא מוגדר, אך ישנן שפות תכנות (למשל שפת D) שבהן אין לבנאי שם, או שהבנאי נקרא this, על מנת שלא לחזור על שם המחלקה במקומות שונים שלא לצורך.
בתכנות פונקציונלי, בנאים הם פונקציות היוצרות באופן חד-חד-ערכי ערך מטיפוס נתונים מורכב, ולהן קיים גם "הורס" (על פי רוב, בצורה של תבנית) המאפשר לקבל בחזרה את הפרמטרים שהועברו להן.
בנאים כאלה אינם כוללים קוד המוגדר על ידי המשתמש.
הגישה הזו מקלה על הוכחת נכונות של תוכניות, בעזרת הוכחה באינדוקציה.
ב-Java הבנאי מהווה חלק מהמנגנון של גוש אתחול.
// בנאי שאינו מקבל פרמטרים
בנאי או פועל בניין הוא פועל המועסק בענף הבנייה.
המונח מתייחס לפועלי בניין כלליים, אך גם לעובדים בעלי התמחות מיוחדת, כגון חשמלאים, נגרים, שרברבים, טייחים, ברזלנים, צבעים וטפסנים.
חשמלאי – הוא אדם שמקצועו הוא חשמלאות - חיווט חשמלי של בניינים, מכונות וציוד נייח.
חשמלאי עוסק בהתקנת ציוד חשמלי חדש או בתחזוקת תשתית קיימת.
טייח – פועל המתמחה בעבודה עם טיח, ותפקידו לטייח קירות חיצוניים או פנימיים.
מניח לבנים – פועל שתפקידו להניח שורות לבנים או בלוקים.
מפעיל ציוד מכני כבד – נוהג ומפעיל ציוד מכני הנדסי בפרויקט המערבים בנייה והנדסה.
מקים ומאחזק פיגומים ומבני מתכת – העושים עבודתם בעזרת עגורן ואפרון
נגר – אומן המתמחה בנגרות, במגוון סוגים של עבודה בעץ, ובהם בנייה, ריהוט ועוד.
צבע – אדם שמקצועו סיוד וצביעה של קירות ודלתות.
רתך איש מקצוע המתמחה בריתוך חומרים זה לזה.
חומרים אלה עשויים להיות מתכות (כגון פלדה, אלומיניום, ברזל וכדומה), וכן חומרים פלסטיים או פולימרים אחרים.
שרברב – בעל מקצוע בתחום צנרת מים או ביוב, המתמחה בהתקנתם ובאחזקתם של מערכות המשמשות באינסטלציה, בחימום ובניקוז מים.
רצף – בעל מקצוע שתפקידו הוא כיסוי השטח באריחים או קרמיקה.
נכון לשנת 2017, הקיף ענף הבניין בישראל כ-261.5 אלף עובדים, מתוכם כ-75% אלף תושבי ישראל (כמחציתם ערבים ישראלים), 20% תושבי הרשות הפלסטינית ו-4.5% עובדים זרים.
השכר החודשי הממוצע בענף עמד ב-2017 על 9,256 שקלים - כ-91% מהשכר הממוצע באותה שנה.
רק תושבים ישראלים יכולים לקבל תעודת מנהלי עבודה, מנופאים, מהנדסים והנדסאים, ועובדים זרים ניתן להעסיק רק בעבודות המוגדרות כעבודות 'רטובות'.
ענף הבניה נחשב למסוכן בענפי העבודה בישראל, והסכנה לחייו של פועל בניין גבוהה פי 4 מזו של עובד תעשייה.
בין השנים 2010–2015 היוו פועלי בניין למעלה מ-50% ממספר העובדים שנהרגו בעבודתם.
הסכנה הבולטת בעבודה בענף היא נפילה מגובה, ולצידה סכנות נוספות כגון פגיעה מחפצים כבדים, קריסות, התחשמלות, פציעה מכלי עבודה ועוד.
בֶּנבֶּן או בֶּן בֶּן היא האתר במיתוס הבריאה של המיתולוגיה המצרית הקדומה שעליו נוצר האל אתום מתוך נו - תהום המים החשוכה ששררה לפני היווצרות הזמן.
מתוך החושך יצר האל אתום את עצמו בעזרת שימוש במחשבותיו ובכוח רצונו, כשהוא מופיע לפי אחת הגרסאות על הגבעה שנקראה בנבן.
לפי גרסה אחרת הפציע האל מתוך פרח החבצלת שבראש הגבעה.
ישנן גרסאות בהן מזוהה האל אתום עם הגבעה.
המצרים זיהו את הגבעה עם אתר בעיר און, אשר נחשב מקום משכנו של האל.
באתר זה נבנה מקדש לאל אתום (אל השמש בתקופה הקדומה), ובו הייתה ממוקמת אבן בצורת פירמידה שנקראה אבן בנבן, והיוותה מקור השראה לבניית צורת הפירמידה בראש אובליסקים ולאבן הרישא שבראש הפירמידות (פירמידיון).
על פי המסורת המצרית קינן עוף החול המיתולוגי (במצרית עתיקה הוא נקרא בֶּנו) על אבן הבנבן.
בנאית ישראלית (שם מדעי: Tapinoma israele) היא מין נמלה אנדמית לישראל ולאלג'יריה.
הנמלה הבנאית ידועה במבנה קינה: מעין תלולית עפר הבולטת מעל פני האדמה.
הנמלה הבנאית קלה לגידול בנמלול (קן מלאכותי), ולכן היא מושא מחקר נוח עבור מירמקולוגים.
הפועלות הן נמלים מבריקות בצבע שחור.
בטנן עגולה, והיא מעט בהירה יותר משאר הגוף.
המלכה והזכרים גדולים יותר (כ-5–6 מ"מ), ויש להם כנפיים.
מלבד כנפיה, המלכה דומה לפועלות באורח יוצא דופן.
גודל המושבות של הנמלה הבנאית יכול לנוע בין עשרות למאות פרטים.
בניגוד לרוב מיני הנמלים, אצל הבנאית יש לרוב מספר מלכות באותו קן.
המלכות גם פעילות יותר ממלכות אחרות, אם כי הן אינן משתתפות במשימות הקבועות של הנמלים.
הבנאית ניזונה ממגוון גדול במיוחד של מזון, החל בצוף של פרחים וכלה בפגרים של בעלי חיים מזדמנים.
לעיתים הבנאית מקיימת סימביוזה עם כנימות וציקדות על מנת להשיג טל דבש.
בחורף, הבנאית בונה שלוחת קן דמוי חרוט חלול מעל לפני האדמה, במקומות החשופים לשמש, במבנה המכונה סולריום .
מבנה הקן ומיקומו מאפשרים שימור אופטימלי של חום, והקן מסוגל להגיע לטמפרטורה הגבוהה בעשר מעלות צלזיוס מהסביבה.
הטמפרטורה הגבוהה מתאימה יותר לגידול הזחלים הבוקעים מביצי המלכה בתקופה זו.
בקיץ עוזבת הבנאית את התלולית, ועוברת לגור מתחת לאדמה, בחללים המוגנים מהחום, ובאזורים עשירים במים וצמחייה.
כאשר בנאית מותקפת, או כשנוגעים בה, היא מפרישה פרומון.
שימושו הסינתטי של פרומון זה הוא חומר ריח וטעם של ענבים.
בנאווה (או בנאווי, Banaue או Banawe) היא רשות מקומית בנפת איפוגאו שבמחוז קורדילרה בפיליפינים.
לפי מפקד התושבים האחרון, היישוב מונה 21,448 תושבים ב-3,952 משקי בית.
היישוב נודע כמקום הימצאן של שתי מערכות של טרסות חקלאיות, בטאד ובנגאן, הכלולות באתר המורשת העולמית "טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית".
מערכת הטרסות בבנאווה, שנקראת לעיתים על ידי המקומיים "פלא תבל השמיני", נפרסת ממדרון רכס ההרים בבנאווה ועד לגובה של אלפי מטרים.
שתיים ממערכות הטרסות בבנאווה, בנגאן ובטאד, מהוות חלק מאתר המורשת העולמית טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית, שמוכר על ידי אונסקו.
נטען כי אם הטרסות ייפרסו לאורכן מקצה לקצה, הן יקיפו מחצית מכדור הארץ.
הטרסות נבנו לפני 2,000 שנה, והן מדגימות את יכולותיהם ההנדסיות המעולות של המקומיים.
מערכת ההשקיה נעזרת בזרמי ההרים ובמעיינות, שמימיהם מוזרמים דרך ברזים ומועברים בתעלות החצובות לאורך ההר ועד לטרסות.
ניתן להגיע לבנאווה בג'יפני, באוטובוס וברכב פרטי מהעיר בגויו.
בנא הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של ניב קליינר.
הצגת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בספטמבר 2009. הצגת הבכורה שלו בישראל הייתה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה מספר 25, באוקטובר 2009. "בנא" השתתף גם בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקרלובי וארי, צ'כיה, ביוני 2010, במסגרת "Another View" המציגה סרטים בעלי אלמנטים צורניים או תוכניים ניסיוניים.
עמוס (שמואל וילוז'ני) הוא אלמן שמגדל לבדו בדירה קטנה את בנו המפגר יוריק (מיכאל מושונוב), שהוא גאון מוזיקלי.
עמוס מפחד לשלוח את בנו למוסד סגור, בו מתעללים בו ויוריק גדל לבד, ללא חברים.
עיסוקו של עמוס הוא פינוי בכפייה של אנשים לבתי חולים לחולי נפש.
יום אחד עמוס מנסה לפנות מביתו אדם שמנסה להצית עצמו, בביתו של האיש הוא פוגש את בנא (רייצ'ל סנטילאן), עובדת זרה תאילנדית, ומציע לה להתאכסן בביתו.
בין עמוס, יוריק ובנא מתרחשת מערכת יחסים שתחילתה בידידות שהולכת ומתהדקת בין בנא לאב ובנו.
עמוס מנסה לסייע לבנא לאתר את בעלה פייסאן (ריוג'י שירקוובה), בתחילה במטע בננות בגליל ובהמשך בבית הסוהר, שם הוא מוצא אותו.
יוריק מאוהב בבנא ויום אחד כשעמוס בעבודה הוא אונס אותה.
כשעמוס מגלה זאת הוא כועס מאוד על יוריק וכולא אותו בחדרו.
שחקנ/ית דמות עמוס שמואל וילוז'ני יוריק מיכאל מושונוב בנא רייצ'ל סנטילאן רמי גיא סלמן אייזנשטיין אייל נחמיאס אישה בחוף הים דפנה ארמוני נער בחוף הים ניב קליינר אישה בטלוויזיה שוש זלמנוביץ גבעתי אריה צ'רנר איש עירום תום שנאן פייסאן ריוג'י שירקוובה שומר בכלא שלמה בן משה טלי שרון טל
עיצוב אמנותי - לי לוי
עיצוב תלבושות - אורי גלעדי
בנברי היא עיר נמל במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה.
העיר שוכנת במרחק 175 ק"מ מדרום לבירת המדינה פרת'.
נמל העיר משרת את ענפי החקלאות והכריה ואת תעשיית העץ של דרום מערב המדינה ומקושר לרשת הרכבות.
אוכלוסיית העיר מנתה 64,385 תושבים במפקד 2011.
האירופאי הראשון שביקר במקום היה הימאי הצרפתי לואי דה פריסינה (Louis de Freycinet) בשנת 1803. הוא קרא לאזור פור לשנו (Port Leschenault) על שם הבוטנאי של המשלחת והמפרץ במקום נקרא גאוגרף (Geographe) על שם אחת הספינות של המשלחת.
ב-1829 הגיעה למקום בדרך היבשה משלחת סקר בראשות דר' אלכסנדר קולי (Collie).
בהמשך ביקר במקום סגן מושל המושבה והוקמה בו עמדה צבאית.
המקום נקרא בנברי על שם לוטננט ויליאם בנברי שגילה את אחת הדרכים המובילות למקום.
ב-1898 מנתה אוכלוסיית היישוב 2,970 תושבים.
ב-1893 הושלמה סלילת מסילת הברזל שחיברה את בנברי לפרת' ולאזורי המכרות והאזורים החקלאיים שמצפון וממזרח לה והעיר הייתה לצומת תחבורתי חשוב.
בֶּנְבֶנִידָה אַבְּרַבַנְאֵל (בפורטוגזית: Benvenida Abravanel; 1473~, פורטוגל – 1560, איטליה) הייתה נדבנית ואשת עסקים יהודיה שחיה באיטליה בתקופת הרנסאנס.
אברבנאל הייתה אחת הנשים המשפיעות והעשירות ביותר באיטליה בתקופה זו.
היא נודעה בשל נדיבותה ובשל עזרתה לעמה; בין השאר, מנעה את גירושם של יהודי נאפולי.
אברבנאל הייתה בתו של יעקב אברבנאל, אחיו של המדינאי היהודי רבי יצחק אברבנאל.
מקום ותאריך לידתה המדויקים אינם ידועים בוודאות.
משפחתה נמלטה מספרד לפורטוגל בעקבות גזירות קנ"א והמרת הדת שנכפתה על הסבא-רבא שלה, שמואל אברבנאל.
היא נישאה לבן דודה מדרגה ראשונה שמואל אברבנאל (1473–1547), בנו של יצחק אברבנאל, והביאה עימה נדוניה גדולה.
בשנת 1492, בעקבות גירוש ספרד, עזבה עם משפחתה את פורטוגל והם עברו לנאפולי.
בנאפולי שימש בעלה כיועץ פיננסי למשנה למלך נאפולי, פדרו אלוורז דה טולדו, והצליח גם כאיש עסקים.
לאחר מותו של אביה, יעקב אברבנאל, הוא לקח על עצמו את הנהגת הקהילה היהודית של נאפולי.
לאברבנאל היו שישה ילדים משלה (שלושה בנים ושלוש בנות) והיא גידלה גם את בנו מחוץ לנישואים של שמואל.
בניה היו יעקב, יהודה (ליאו) ויצחק (או ראובני); לגבי בנותיה, ידועים רק שמותיהן של שתיים מהן – גיאויה ולטיסיה.
אחת מבנותיה חיה, ככל הנראה כאנוסה, בליסבון.
אף על פי שפרננדו השני, מלך אראגון, לא הקים אינקוויזיציה בנאפולי, התושבים היהודים היו תמיד תחת לחץ וסבלו מגזירות.
בשנת 1510 הוציא פרננדו השני צו גירוש ליהודים.
הצו נכנס לתוקף בשנת 1511, אך משפחת אברבנאל ומאתיים משפחות יהודיות נוספות הורשו להישאר בעיר תמורת סכום כסף גדול.
בתקופת שלטונו של קרל החמישי, אויימו היהודים בגירוש נוסף.
המצב השתפר במקצת ב-1532 כשפדרו אלוורז דה טולדו התמנה למשנה מלך נאפולי.
דה טולדו אהד את משפחת אברבנאל ואף מינה את בנבנידה למורתה ולמדריכתה של ביתו, לאונור דה טולדו, שלימים נישאה לקוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה.
אברבנאל הייתה ידועה למרחקים בשל אדיקותה ונדיבותה.
כאשר ביקר דוד הראובני באלכסנדריה ובירושלים בשנת 1523, כתב ששמע שהיא צמה כל יום, פדתה שבויים – לפחות אלף פליטים יהודים אנוסים – והייתה ידועה בצדקה שנתנה בצורה נדיבה לכל מי שביקש את עזרתה.
כאשר שהה הראובני באיטליה בשנים 1524–1525, תמכה בו אברבנאל והעניקה לו סכומי כסף ומתנות מספר פעמים.
1533–1553: מעבר לפרארה ומאבקים פנימיים
בשנת 1533 הורה קרל החמישי על גירושם של היהודים שוב, אך אברבנאל הצליחה לדחות את ההחלטה בעשר שנים.
בשנת 1540, אולצו היהודים לענוד טלאי על בגדיהם.
כתוצאה מכך, עזבה אברבנאל את נאפולי עם משפחתה בשנת 1541, ונענתה להזמנתו של ארקולה השני ד'אסטה, דוכס פרארה, להתיישב בעירו, שהייתה אז מרכז ההגירה הספרדית באיטליה.
כמו בנאפולי, גם בפרארה נהנתה אברבנאל ממוניטין כנדבנית וכמממנת של יצירות אמנות, ספרות והוצאה לאור של ספרי קודש יהודיים.
בשנת 1548, לאחר שכבר הספיקה אברבנאל לצבור כוח רב בקהילה היהודית, זכתה דונה גרציה נשיא, נדבנית ידועה גם היא, למקלט בעיר.
נוצרה יריבות בין משפחת אברבנאל למשפחת נשיא, שבאה לידי ביטוי בעיקר ב-1555–1556, כשדונה גרציה ארגנה את חרם אנקונה שפגע באינטרסים המסחריים של בנה של אברבנאל, יעקב.
שמואל, בעלה של בנבנידה, חשש משודדי דרכים ולכן פנה לסופר העיר ולתשעה עדים כדי לכתוב את צוואתו, בה העניק את כל נכסיו לאשתו, כירושה או כמתנה.
הסיבות שנתן לכך היו שהיא הביאה עימה לנישואים נדוניה גדולה, הראתה שיקול דעת ואופי חזק בניהול ענייניו בחוכמה וסיפקה את צורכי הבית לשביעות רצונו.
הוא חשש מכך שאחד או שניים מבניו, שהתנהגותם הייתה לא מוסרית ומתנשאת, יחריבו את רכושו ברגע שיירשו אותו.
חלק מהסכום הוקצה לילדים, שיקבלו אותו עם נישואיהם, בתנאי שאלו יהיו לרצונה של בנבנידה.
לילד מחוץ לנישואים הוקצה סכום נפרד, לפי אותו כלל כמו הילדים האחרים.
יצחק, ככל הנראה בנו מחוץ לנישואים של שמואל, קרא תיגר על הצוואה בטענה שלפי ההלכה היהודית אישה לא יכולה לרשת.
הנושא הפך למחלוקת רחבה בין הרבנים של איטליה וטורקיה.
אברבנאל טענה שגם אם אינה יכולה לזכות בנכסי בעלה מכוח ירושה, היא יכולה לזכות בהם מכוח מתנה.
טענה נוספת שהעלתה היא הדין דינא דמלכותא דינא, לפיו קיים תוקף הלכתי גם לדין המקום והמדינה – לפיהם אישה יכולה לרשת.
למרות המחלוקת, הצליחה אברבנאל להשתלט על עסקיו של בעלה.
תוך שימוש בקשריה עם תלמידתה לשעבר לאונור דה טולדו, הצליחה אברבנאל יחד עם בניה יעקב ויהודה להגדיל את כוחה העסקי והקימה חמישה בנקים בדוכסות הגדולה של טוסקנה באישורה של ממשלת פירנצה.
בספטמבר 1550, הצליחה, באמצעות שוחד, לשדל את קרל החמישי להעניק למאה משפחות יהודיות – שנבחרו על ידה – להתיישב בנאפולי.
במאי 1552 פרץ מאבק פנימי נוסף במשפחת אברבנאל, כאשר יהודה נישא ליהודייה פורטוגזית בפזארו, נישואים אליהם בנבנידה התנגדה.
בנבנידה ויעקב הביאו לכך שיהודה ייכלא ושנכסיו יעוקלו.
בצוואה שכתבה ב-17 בפברואר 1553, נישלה לחלוטין את יהודה בשל נישואיו ובשל תמיכתו ביצחק.
בתקופת חרם אנקונה תמכה משפחת אברבנאל באינטרסים של יהודי אנקונה ולא באינטרסים של יהודי פזארו, שם חי יהודה.
אברבנאל נפטרה ככל הנראה ב-1560 באיטליה.
יש הסוברים שהיא נפטרה מאוחר יותר, ב-1565.
אברבנאל הייתה סמל לאישה חזקה, בעלת נדיבות רבה ומחויבות למשפחתה ולאנשיה.
היא נחשבה לאחת מהנשים הצדקניות בישראל וזכתה לאזכורים משבחים בספרות הרבנית, המתייחסים אליה כ"אם בישראל" וכאל "מודל וסמל לצניעות, יראת שמיים, חוכמה וכוח".
בנבאו הוא משחק הרכבה דמוי לגו, המיוצר בגואנגדונג, סין.
חלקי המשחק מודולריים, עשויים פלסטיק וכוללים קוביות, תיבות, דמויות וצורות נוספות.
ניתן לחבר בין החלקים בדרכים שונות.
חלקי בנבאו תואמים חלקית את אלו של לגו, אך אינם מהווים תחליף למשחק הדני.
באוקטובר 2011, הגישה חברת לגו תביעה לבית המשפט הדני, בטענה כי בנבאו מפרה את זכויות היוצרים בכך שהדגמים שלה דומים מאוד לאלו של לגו, כולל עיצוב האריזה.
החברה הדנית דרשה מבנבאו להפסיק לשווק מוצרים אלו.
בית המשפט הכריע לטובת לגו.
בן תורג'מן (נולד ב-9 בינואר 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
תורג'מן נולד בנצרת עילית למשה תורג'מן, יליד מרוקו, ולאודליה לבית כהן, ילידת ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית.
ב-18 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת הליגה הלאומית, ובמשחק זה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה.
בעונה זו ערך בסך הכל שש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, במדיה שיחק גם בעונה שלאחר מכן.
במהלך עונת החל לקבל דקות משחק רבות יותר בקבוצה הבוגרת, לאחר שירדה לליגה הארצית, ולקראת סיום העונה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה וסייע לה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית.
בעונה שלאחר מכן שותף רק בשלושה משחקי ליגה לאחר שהיה פצוע במשך רוב שלבי העונה, אך בעונת חזר להרכב הקבוצה, ובמשך שלוש עונות היה המגן השמאלי הבכיר במועדון.
בקיץ חתם בהפועל באר שבע מליגת העל ביחד עם חברו לקבוצה בן ביטון.
ב-30 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–1 נגד הפועל תל אביב, בעקבות פציעתו של אופיר דוידזאדה, המגן השמאלי הבכיר של הקבוצה.
לאחר שדוידזאדה לא הצליח להתאושש מהפציעה תפס את מקומו בהרכב עד לסיום עונת 2013/2014 וערך בסך הכול 15 הופעות ליגה.
ב-10 ביוני 2014 הושאל להפועל עכו, ובמדיה ערך 16 הופעות ליגה.
בפברואר הצטרף להפועל פתח תקווה, במדיה ערך תשע הופעות ליגה ובתום עונת 2014/2015 ירד עמה לליגה הלאומית.
בקיץ 2015 חזר להפועל באר שבע, ושותף בשמונה משחקי ליגה בעונת 2015/2016, בה זכתה הקבוצה באליפות ראשונה לאחר 40 שנה.
בעונת 2016/2017 שותף ב-14 משחקי ליגה, זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, וכן זכה עמה בתואר אלוף האלופים ובגביע הטוטו.
ב-18 ביוני 2017 חתם בבני יהודה תל אביב.
ב-6 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו.
בעונת 2017/2018 ערך 29 הופעות ליגה והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון.
ב-13 בינואר 2019 חזר להפועל באר שבע, אך ערך רק שלוש הופעות בכל המסגרות ושוחרר בתום העונה.
במדי הקבוצה ערך 11 הופעות ליגה בכל המסגרות.
ב-20 בינואר 2020 חתם בבני סכנין מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.
ב-9 ביולי 2020 חזר לקבוצת נעוריו הפועל נוף הגליל, אך ב-5 בנובמבר 2020 חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א' דרום.
ב-7 בספטמבר 2021 חתם במועדון ספורט רמלה מליגה ב' דרום ב'.
בשנת 2022 עשה הסבה להייטק וסיים קורס הבטחת איכות.
בַּנַאדִיק (בעברית: קראתי לך) הוא אלבומה השני של הזמרת הערבייה-ישראלית נסרין קדרי.
האלבום יצא לאור ב-3 בנובמבר 2016, תחת חסותה של חברת התקליטים ליאם הפקות.
מתוך האלבום יצאו מספר סינגלים, כשהבולטים ביותר מביניהם הם: "קצת שונה", "בסיבוב השני", "זה נכון", "העזתי" ושיר הנושא "בנאדיק".
השיר "העזתי" היה לסינגל היחידי מתוך האלבום שנכנס אל המצעד של רשת ג'.
האלבום הופק על ידי פזמונאים רבים, ביניהם שי ראובני שהפיק את "בסיבוב השני", דודו טסה וניר מימון שהפיקו את "העזתי", אבי גוטמן שהפיק את "זה נכון" ו-"אמא שלך", נדב ביטון שהפיק את "מילה אחת", ו"בנאדיק", ואלירן אביטל שהפיק את "דוד מאמריקה", אשר נכתב על ידי דיקלה.
יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב ואף העניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
בָּנאת שמאמה (מערבית: بنات شمامة, בתרגום לעברית: בנות שמאמה או האחיות שמאמה) היו להקת בנות אחיות מהמשפחה היהודית-תוניסאית שמאמה, שהייתה פעילה בראשית העשור הראשון של המאה העשרים בבירה תוניס, ונושאי השירים שביצעה הלהקה התאפיינו באומץ ובחוצפה יחד עם מה שרווח מבחינה אמנותית באותה תקופה.
הלהקה התמחתה במוזיקה רבאביה שהייתה נפוצה בעשורים הראשונים של המאה ה-20.
בנות שמאמה היו ארבע בנותיו של סוחר יהודי עשיר שהלך לעולמו, אשר החליטו להיכנס לעולם המוזיקה ולהרוויח את לחמן.
החלו את דרכן בהופעות באירועים משפחתיים וברגע שהפכו למפורסמות פנו אליהן מחברות תקליטים.
ההקלטות הראשונות של להקה זו הופיעו בראשית שנת 1905. הלהקה הופיעה לפני מלחמת העולם הראשונה והגיעה לשיא פרסומה בשנת 1908. הלהקה כללה את כמונה, מנאנה ובחאילה, ולפעמים הייתה איתם טיביה.
אף כי חבורה זו לא נשארה בזיכרון הפופולרי של ימינו, היא נחשבת לחלוצת השיר הפשוט והקליל בתחילת המאה העשרים ולמבשרת המוזיקה הפופולרית עם ראשיתן של ההקלטות הקוליות.
להקת "בנאת שמאמה" משתייכת ל"מוזיקה הרבאבית", שהתמקדה בעיקר בכלי הרבאב (כְּלִי מֵיתָר מִזְרָחִי, לרוב בעל מיתר אחד או שניים) והייתה לה נוכחות מתמדת בקרב המשפחות התוניסאיות, באירועים ובחגיגות.
בנות השמאמה נודעו במילותיהן הנועזות ובליצנות הגסה שנלוותה להופעותיהן.
בהקלטות רבות המשתתפים שיכורים ומקיימים אינטראקציה עם השירים תוך התנערות מכל הכללים החברתיים וכללי הנימוס המוסריים, כפי שאנו מוצאים בהקלטת "דיר אלח'מר פי אלכאס" ("מנזר היין בגביע") ובהקלטת "אלזין אלזין" ("יופי-יופי"), שבשתיהן משולבים קטעים של כמה מהנוכחים.
מרוב ההשפעה של בנות שמאמה בקרב המאזינים והבליינים באותה תקופה, ומהפיכתן למיתוס המזין את דמיונם של רבים באותה תקופה, מספרים מספר מקורות שאחד השיח'ים התאהב בכמונה, ואף בנה לה ארמון בפרבר אל-מרסא, שמוכר כיום בשם (הארמון) זפיר.
הקלטות ומסמכים המספרים את ההיסטוריה של הלהקה נדירים והאחרונה מביניהן נפטרה ב-1935.
בנאדיר (בסומלית: Banaadir, בערבית: بنادر, באיטלקית: Benadir) הוא אזור בדרום-מזרח סומליה.
שטחו קרוב לשטחה של העיר מוגדישו, המשמשת כבירה.
הוא גובל בצפון-מערב בנהר שאבל, ובדרום-מזרח באוקיינוס ההודי.
למרות שהוא האזור המנהלי הקטן ביותר בסומליה, יש בו את האוכלוסייה הגדולה ביותר, המוערכת ב-1,650,227 תושבים (כולל 369,288 עקורים פנימיים) נכון ל-2014.
מסורות ורישומים ישנים טוענים שדרום סומליה, כולל אזור מוגדישו, היה מיושב על ידי ציידים-לקטים.
לאלה הצטרפו מאוחר יותר אוכלוסיות הדוברות שפות כושיות.
בתקופת ימי הביניים, היא שימשה כבירת סולטנות מוגדישו במאות ה-9–13, אשר במשך מאות שנים שלטה בסחר בזהב באוקיינוס ההודי, ובסופו של דבר עברה תחת אימפריית אג'וראן, במאה ה-13, שהייתה שחקן חשוב בתחום הסחר הימי של דרך המשי מימי הביניים.
מוגדישו נהנתה משיא שגשוגה במהלך המאות ה-14 וה-15 ונחשבה בעת החדשה המוקדמת לעיר העשירה ביותר בחוף מזרח אפריקה ולמרכזה של תעשיית טקסטיל משגשגת.
במאה ה-17 נפלו מוגדישו וחלקים נוספים מדרום סומליה תחת שלטון ה-Hiraab Imamate ובמאה ה-19 נכנסה לתחום ההשפעה של סולטנות גלדי.
לאחר שסומליה הפכה לעצמאית ב-1960, מוגדישו נודעה בתור הפנינה הלבנה של האוקיינוס ההודי.
לאחר הדחת משטר סיאד בארה ב-1991 ומלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, נלחמו מיליציות שונות על השליטה בעיר, שלימים יוחלפו על ידי איגוד בתי המשפט האסלאמיים באמצע שנות ה-2000. לאחר מכן, האיגוד התפצל לקבוצות קיצוניות יותר, בעיקר א-שבאב, שלחמה בממשלת המעבר הפדרלית (2004–2012) ובכוחות האיחוד האפריקאי שהגיעו כדי לסייע לממשלת סומליה.
עם שינוי בממשל בסוף 2010, הצליחו חיילי ממשלת סומליה ובעלות בריתה לגרש את כוחות א-שבאב מהאזור עד אוגוסט 2011. מוגדישו חוותה לאחר מכן תקופה של שיקום ארוך טווח.
יש בו את האחוז הגבוה ביותר של תושבים שהם עקורים פנימיים מבין אזורי סומליה, בגלל הבטיחות היחסית שלה, ההזדמנויות הכלכליות וזמינות המשאבים.
אזור בנאדיר כולל בתוכו שבעה עשר מחוזות.
מחוז ורטה נבדה היה ידוע בעבר כמחוז ורדהיגלי עד ששמו שונה באופן רשמי ב-2012. מחוז קהדה הוקם ב-2013, אולם עדיין אינו מופיע ברוב המפות.
הוא נודע בעיקר בזכות תפקידו של בריאן טאנר בסיטקום "אלף" של NBC בשנים 1986–1990.
בנג'מין גרגורי הרצברג נולד בלוס אנג'לס בשנת 1978. והגיע ממשפחה של שחקנים; אביו, דודו ואחותו היו כולם שחקנים, וסבתו הייתה הסוכנת שלו.
הוא הופיע במספר תפקידי משנה בסדרות טלוויזיה בשנות ה-80, כמו "צוות לעניין", "אי האשליות", "סיפורים מופלאים" של סטיבן ספילברג, "מרפי בראון" ו"פאנקי השובבה", שם גילם יתום בשם דש.
בנוסף, סיפק את קולו של אדגר החפרפרת בסרט האנימציה "היה היו ביער".
הוא גם השתתף בסרט "ג'ק פלאש המקפץ".
הפריצה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1986, כאשר לוהק בגיל שמונה לתפקיד ראשי בסדרה "אלף".
בנוסף, הופיע בתור עצמו בסדרת הטלוויזיה PSAs "The More You Know", בסדרת המשחקים לילדים "I'm Telling!" וב"הצדעה לפרקים ל-50 המדינות" של תוכנית המשחק "Fun House".
גרגורי התגייס לצי ארצות הברית בשנת 2003 וסיים את לימודיו כדי להפוך למטאורולוג של הצי (Aerographer's Mate).
במהלך הקריירה הצבאית שלו הוצב גרגורי על נושאת המטוסים קרל וינסון (CVN-70).
בשנת 2005, הוא שוחרר מהשירות מסיבות רפואיות.
הוא התחתן בשנת 2006, לאחר שסיים את שירותו הצבאי.
ב-13 ביוני 2024 נמצאו גרגורי וכלב השירות שלו מתים בתוך מכונית בחניון צ'ייס בנק בפיאוריה, אריזונה.
גרגורי היה בן 46. מותו נחשף בפומבי כמעט חודש לאחר מכן, ב-10 ביולי 2024, כאשר סיבת מותו עדיין הייתה בחקירה.
אחותו אמרה שגרגורי סבל מדיכאון, הפרעה דו קוטבית והפרעת שינה ואמרה שהוא כנראה מת ממכת חום לאחר שנרדם במכוניתו.
שנהכותרתתפקיד1986ג'ק פלאש המקפץהארי קרלסון ג'וניור1993היה היו ביער (דיבוב)אדגר
הוקרשוןפרק: "The Confession"1985פאנקי השובבהדאש2 פרקים1985סיפורים מופלאיםסאםפרק: "Alamo Jobe"1985אזור הדמדומיםילדפרק: "Night of the Meek"1986הריצה האחרונה של תומפסוןליטל ג'וןסרט טלוויזיה1986–1990אלףבריאן טאנרצוות ראשי1988הקרקס הקומי של דיסני: כל הכוכביםעצמומופע טלוויזיה1991מרפי בראוןבריאןפרק: "On Another Plane"1991לעולם אל תשכחקני מרמלשטייןסרט טלוויזיה