tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אחת השכונות העתיקות ביותר בקלבסס היא פארק מודרן, המכונה "רחובות הציפורים".
בשכונה, שהייתה בעבר כפר אמנים, נותרו שרידים מבית המועדון, הבריכה והבקתות, אשר פזורים על פני רחובות עם שמות של ציפורים כגון "Meadow Lark" (פַּזָּאִי, "עפרוני האחו"), "Blackbird" (שַׁחֲרוּר), "Bluebird" (קיכלי סיאליה), ו-"Hummingbird" (קוליברי, "יונק הדבש"), הממוקמים ממש מאחורי בית הספר התיכון קלבסס.
קלארק וולאס תומפסון היה אמריקאי ותיק מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, שכיהן 11 קדנציות בבית הנבחרים של ארצות הברית באמצע המאה ה-20.
תומפסון נולד בלה קרוס, ויסקונסין ב-6 באוגוסט 1896, ועבר לאורגון ב-1901 עם הוריו, שהתיישבו בקסקייד לוקס.
תומפסון למד בבתי הספר הנפוצים ובאוניברסיטת אורגון ביוג'ין.
הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה ושירת מ-1917 עד 1918. הוא נשאר חייל מילואים בחיל הנחתים של ארצות הברית עד 1946 למעט כאשר שירת שוב בתפקיד פעיל במהלך מלחמת העולם השנייה מ-1940 עד 1942.
ב-16 בנובמבר 1918, הוא התחתן עם ליבי מודי, בתו של ויליאם לואיס מודי הבן מגלווסטון, טקסס.
תומפסון היה גזבר חברת הביטוח הלאומי האמריקאית.
הוא היה חבר דמוקרטי בבית הנבחרים מהמחוז השביעי של טקסס מ-1933 עד 1935, לאחר שנבחר למלא את המשרה הפנויה שנגרמה על ידי מותו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, קליי סטון בריגס.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא ייצג את המחוז ה-9 של טקסס משנת 1947 ועד שפרש ב-1966. הוא היה אחד מרוב המשלחת הטקסנית שסירבה לחתום על המניפסט הדרומי משנת 1956 המתנגד לביטול ההפרדה של בתי ספר ציבוריים בהוראת בית המשפט העליון בעניין פסק דין בראון נגד מועצת החינוך.
עם זאת, תומפסון הצביע נגד חוקי זכויות האזרח של 1957 ו-1960, וכן התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, בזמן שהצביע נוכח על חוק זכויות האזרח משנת 1964 ולא הצביע על ההצבעה חוק הזכויות משנת 1965.
תומפסון מת ב-16 בדצמבר 1981 בגלווסטון, טקסס ונקבר בבית הקברות של פארק הזיכרון של גלווסטון.
קלבדיה ליכהולטובה ליברמן (בלועזית: klavdiya likholetova liberman; 1924 – 2 באוקטובר 2003) הייתה אוקראינית חסידת אומות העולם שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה.
קלבדיה הייתה בת 17 כשפרצה מלחמת העולם השנייה.
בסוף אוקטובר 1941, הצבא האדום נסוג מן העיר פאודוסיה בחצי האי קרים באוקראינה.
הצבא האדום דאג לפוצץ מראש את המפעלים התעשייתיים המקומיים כדי למנוע מהצבא הגרמני להשתמש בהם.
הפיצוצים פגעו במספר רב של בתים וכתוצאה מכך אנשים רבים נותרו ללא קורת גג.
אחד הבתים שנפגע היה של קטיה דוז, חברתה היהודיה לכיתה של קלבדיה.
לאחר שקלבדיה שמעה על כך שביתה נפגע, היא יצאה לחפש אותה ומצאה את חברתה ואת אימה, מריה זסלבסקיה, במצב נואש.
קלבדיה הביאה אותן לבית הוריה.
בבית היה חדר אחד ומטבח ולמרות זאת הסכימו הוריה להלין את חברתה ואמה.
לאחר שהגרמנים כבשו את המקום בנובמבר 1941 המשיכה משפחתה של קלבדיה להסתיר את קטיה ואמה.
הן הסתתרו בבית משפחת ליכהולטוב במשך כחודשיים נוספים ולאחר מכן בשל הצפיפות הרבה עברו להסתתר בביתם של הזוג אוסיק, שהייתה להם דירה מרווחת יותר.
קלבדיה וקטיה שמרו על קשר במשך שנים רבות.
קלבדיה נישאה ליהודי איליה ליברמן והשניים עלו ב-1998 לישראל.
ב-19 בספטמבר 2010 יד ושם הכיר בקלבדיה ליברמן (ליכהולטובה) ובהוריה אולגה ואיוון ליכהולטוב כחסידי אומות העולם.
עמותת עצו"מ ארגנה לכבודה עם תלמידי בית ספר אילון בחולון, המפגש נערך ב-12 בדצמבר 2011. בעלה של קלבדיה, מר איליה ליברמן קיבל את תעודת ההוקרה לכבוד קלבדיה אשתו.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של קלבדיה.
קברה אותר בבית העלמין בקיבוץ רבדים.
קַלֶדוֹנְיָה הַחֲדָשָׁה היא קבוצת איים בדרום־מערב האוקיינוס השקט, אחת מחמש הטריטוריות של צרפת מעבר לים, שמאז 1999 בעלת מעמד פוליטי מיוחד – "קולקטיב מיוחד" (Collectivité sui generis française).
איי קלדוניה החדשה נמצאים כ-1,200 קילומטר מזרחית לאוסטרליה וכ-1,500 קילומטר צפונית לניו זילנד, לא הרחק ממדינת האיים ונואטו.
היא אחד מהחלקים הצפוניים ביותר ביבשת זילנדיה (אשר 93% ממנה שקועים תחת הים).
שטחה של קלדוניה החדשה הוא 18,575 קילומטר רבוע.
העיר הגדולה ועיר הבירה היא נומאה (94,285 תושבים בשנת 2019).
האקלים בקלדוניה החדשה הוא אקלים טרופי בעל שתי עונות עיקריות: עונה יבשה הנמשכת בין החודשים אפריל–נובמבר בה הטמפרטורות ביום נעות בין 17 ל-27 מעלות צלזיוס, ועונה חמה וגשומה בין החודשים דצמבר–מרץ בה הטמפרטורה ביום מגיעה עד ל-32 מעלות צלזיוס.
מגלה הארצות ג'יימס קוק היה לאירופאי הראשון שביקר בקלדוניה החדשה ב-1774, בעת שערך את מסעו השני.
הוא העניק לה את שמה, בגלל הדמיון שראה בין חופי האי הצפון מזרחיים לחופי סקוטלנד, ששמה ההיסטורי היה קלדוניה.
קלדוניה החדשה הועברה לשליטה צרפתית ב-1853 לאחר שיושבה עוד קודם על ידי בריטים וצרפתים.
במשך כארבעה עשורים, החל מ-1864, היא שימשה כמושבת עונשין.
בין היתר, נשלחו לקלדוניה החדשה רבים משורות הקומונה הפריזאית.
בספטמבר 1984 הוקמה במקום תנועה הקוראת לעצמאות והינתקות מצרפת.
בהתאם להסכמי מטיניון מ-1988 ו"הסכם נומאה" מ-1998, נערך ב-2018 משאל עם בנוגע לעצמאות קלדוניה החדשה, ובו הצביעו 56% מהבוחרים נגד קבלת עצמאות.
על-פי ההסכמים, לקלדוניה החדשה מעמד מיוחד ושונה משאר המחוזות שמעבר לים של צרפת והיא זוכה לאוטונומיה נרחבת ולממשל עצמי.
ב-2020 נערך משאל עם נוסף ובו הצביעו 53.26% נגד עצמאות.
ב-2024 שינתה האספה הלאומית בצרפת את כללי ההצבעה בקלדוניה החדשה.
אישור החוק הוביל למהומות הקשות ביותר בארכיפלג מאז שנות השמונים: שדה התעופה הושבת, בתי ספר נסגרו, מכוניות הוצתו ומפגינים פתחו באש לעבר כוחות הביטחון.
בקבוצת האיים גרים 271,407 תושבים (נכון ל-2019) מתוכם כ-41% מקומיים, כ-24% הם ממוצא אירופי, כ-7.5% מגדירים את עצמם "קלדוניים" או שמסרבים להגדיר את קבוצתם האתנית, כ-11% בעלי זהות אתנית מעורבת, והשאר בני לאומים שכנים.
רוב האוכלוסייה נוצרית, מהם כחצי קתולים.
נכון לשנת 2023 הייתה קלדוניה החדשה המפיקה השלישית בעולם של ניקל גולמי.
כיוון שהניקל הוא יסוד חיוני בייצור סוללות חשמליות, בפרט לכלי רכב חשמליים, עלה מחיר המתכת פי 4 מהשפל של 2008 ועד 2022, לעליית מחיר הניקל הייתה השפעה ניכרת על שגשוג כלכלת האי בכלל ומכרה גורו (Goro), שבדרום האי, בפרט.
תוצרי הכרייה מהווים 90% מהיקף הייצוא של האי והכרייה מספקת כ-20% מהמשרות בסקטור הפרטי.
בשנת 2021 חתמו בעלי המכרה וממשלת קלדוניה החדשה על חוזה אספקה לענקית הרכב החשמלי, טסלה.
גרנד טר, האי המרכזי, מוקף בשונית אלמוגים באורך 800 קילומטר, המהווה את הלגונה הגדולה ביותר בעולם.
איי בלפ (Bélep) מצפון, אי האורנים (Île des Pins), איי הנאמנות (Îles Loyauté) בדרום ובמזרח.
מדרום לעיר הבירה נומאה נמצאים האגם יאטה (Yaté) והמפלים של מדלן (Chutes de la Madeleine), הנהר הכחול, שבו מקנן המין קגו, הסמל של הארכיפלג.
קלואה (בספרדית: Kahlúa) הוא ליקר קפה שמקורו במקסיקו.
הליקר מיוצר מזן קפה ערביקה, ומכיל לרוב כ-26.5% כוהל בנפח.
שמו של המשקה נובע מהמילה "קאהווה" – המילה הערבית לקפה.
לליקר טעמי קפה, שוקולד ומעט וניל, שיוצרים איזון בין מרירות למתיקות.
בקבוק הליקר חום כהה, ועליו תווית צהובה עם כיתוב אדום.
הליקר משמש הן כדיז'סטיף (עם או בלי קרח) והן כמרכיב בכמה קוקטיילים פופולריים.
בנוסף, הוא משמש גם במתכונים לעוגות ולתבשילים.
הרעיון לייצור הליקר נולד מתוך שיתוף פעולה בין כימאי לבין האחים אלווארז, מגדלי קפה מוראקרוס.
בשנת 1936 הושק הליקר לראשונה, ולאחר כארבע שנים הורחב שיווקו לארצות הברית, ומשם התפשט בהדרגה לשווקים נוספים בעולם.
בשנות ה-60 נודעה החברה בהנהלתה הנשית.
מאז 1980 קלואה הוא ליקר הקפה הנמכר ביותר בעולם.
רוסי שחור - הומצא בבר בבריסל בשנת 1948.
רוסי לבן - הומצא באוקלנד, קליפורניה ב-1965.
סביב המדבר נמצא אגן מדבר קלהארי ששטחו 2.5 מיליון קמ"ר, והוא מכסה את יתרת שטחי בוטסואנה וכן חלקים מאנגולה, זמביה וזימבבואה.
מקורו של שם המדבר בשפה הצוואנית במילה "קחאלאחאדי" שמשמעה "הצימאון הגדול".
מדבר קלהארי מכוסה חול בצבע אדום חום, וברובו צומחת צמחייה ערבתית.
כמות המשקעים הממוצעת בקלהארי היא מעל 250 מ"מ גשם בשנה, ועל כן רוב המדבר אינו מדבר אמיתי (למעט דרום מערב המדבר בו יורדים 175 מ"מ גשם בשנה).
הטמפרטורות בקיץ נעות בין C° 20 ל-C° 40. בחורף, הטמפרטורות יורדות מתחת ל-C° 0.
שמורת הטבע מרכז קלהארי היא שמורת הטבע השנייה בגודלה בעולם.
שמורות נוספות הן שמורת קוצה ופארק קחאלאחאדי.
בעלי החיים המוגנים החיים בשמורות הן צבועים, אריות, סוריקטות, פילי מדבר, אנטילופות שונות כדוגמת: ראם הצבי, אילנד, דלגן, צביון, וקודו, עופות שונים וזוחלים רבים.
אף שמרבית שטח הקלהארי מכוסה עשב ערבתי, בקלהארי מעל 400 סוגי צמחים מזוהים.
התנאים הגאוגרפים של מדבר קלהארי, שהופכים אותו לשטח שאינו מתאים לחקלאות, גרמו לכך שבעוד בשטחים רבים אחרים של אפריקה הדרומית התפתחו בהדרגה התיישבויות חקלאיות ב-1,500 השנים האחרונות, נותר מדבר קלהארי שטחם של ציידים לקטים ששימרו מאפיינים תרבותיים עתיקים שאבדו במקומות אחרים.
בתקופה המודרנית, מדבר קלהארי הוא אזור מגורי הבושמנים.
במדבר מתגוררים מספר רב של שבטים, שאין להם שם בו הם מכנים את עצמם.
השם "בושמני" מקורו בשפה האנגלית (איש הערבה).
בשפת הקחויקחוי נקראים תושבי האזור בשם "סאן" שמשמעו "אדם חיצוני" ובשפת ההררו הם נקראים "באסארווה" שמשמעו "אדם בלא כל רכוש".
אנתרופולוגים משערים כי הבושמנים מתגוררים באזור זה ברציפות כציידים-לקטים למעלה מ-22,000 שנה, והיו בני האדם הראשונים שהתיישבו באזור.
בשנת 1961 הוקמה שמורת מרכז הקלהארי על מנת להגן על הבושמנים ומולדתם.
במדבר מצויים פחם, נחושת, ניקל ואורניום.
כמו כן באזור אוראפה בצפון מזרח הקלהארי מצוי מכרה היהלומים הגדול בעולם.
יישוב מחדש של שבטים מקומיים
בשנת 2002 הכריחה ממשלת בוטסואנה את כל הבושמנים לעזוב את אדמותיהם ולעבור להתגורר במחנות שנבנו עבורם.
ההצדקה שניתנה לכך הייתה שהדבר בוצע לשם שימור הטבע, על מנת לחסוך בעלויות אספקת המים לבושמנים וגם על מנת להביא את הציוויליזציה אל הבושמנים.
קבוצת שמירת הטבע הבינלאומית סורביבל אינטרנשיונל טוענת כי הסיבה האמיתית למיקום מחדש של הבושמנים הייתה לאפשר כרייה יותר נרחבת של יהלומים.
קלגנפורט היא עיר הבירה של המדינה הפדרלית האוסטרית קרינתיה.
העיר ממוקמת בדרום-מזרח קרינתיה, על גדות נהר גלאן.
העיר הוקמה במאה ה-12 ואוכלוסייתה מונה 97,827 תושבים (נכון ל-2015).
כ-10% (כ-1,700) מבני מגזר הסלובנים-קרינטיים גר בעיר.
העיר היא מקום תיירות פופולרי, יש בה הרים מצפון לדרום, פארקים רבים ו-23 טירות.
בקיץ מתקיים בעיר הפסטיבל "Altstadtzauber" (קסם העיר העתיקה), הטריאתלון איש הברזל, סבב מאליפות העולם בכדורעף חופים ומצעד "פרס אינגבורג בכמן", אחת ההוקרות הגדולות לספרות הגרמנית.
מראה מיוחד נוסף בעיר הוא "הכיכר הישנה" (Alter Platz).
מקומות מיוחדים נוספים הם אגם ורטרזה, המעיין האלפיני החם ביותר, ומזרקת לינדוורם.
בעיר נמצאת אוניברסיטת קלגנפורט, נמל תעופה וגימנסיה סלובנית וכן פארק המיניאטורות מינימונדוס.
במרחק מה מהעיר ממוקמת טירת הוכאוסטרוויץ, טירה מבוצרת בראש גבעה שאליה אפשר להגיע רק דרך שביל מעוקל העובר שערים אחדים.
קלגנפורט היא המרכז הכלכלי של קרינתיה, עם 20% מהחברות התעשייתיות.
33 מהחברות הללו העסיקו יותר מ-200 עובדים.
המגזרים הכלכליים השכיחים הם תעשייה קלה, אלקטרוניקה ותיירות.
בעיר מוזיאונים רבים, ביניהם ניתן למנות את הבאים:
מינימונדוס - עיר מיניאטורית בה דגמים של מבנים מפורסמים בעולם.
מוזיאון קרינתיה לאמנות מודרנית (MMKK) - מכיל תערוכות מתחלפות ותצוגות קבועות.
אבוארמוזיאון - מוזיאון מוזיקלי המוקדש לכלי מקלדת ומכיל כ-1,700 פריטים עתיקים וחדשים.
גן הזוחלים (Reptilienzoo Happ) - גן חיות קטן המוקדש כולו לעולם הזוחלים ופרוקי רגליים.
מכיל כ-1000 בעלי חיים בתצוגות פנים וחוץ, וכן מתקני שעשועים ופארק דינוזאורים קטן.
מוזיאון הקולנוע קלגנפורט - מכיל תצוגות קבועות ומתחלפות העוסקות בבתי קולנוע וסרטים.
קלגנפורט היא עיר תאומה של הערים:
קלגרי היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציית אלברטה שבקנדה והעיר השלישית בגודלה בקנדה כולה (אחרי טורונטו ומונטריאול).
קלגרי ממוקמת במפגש של נהר הבואו ונהר אלבו (אנ') בדרום המחוז, באזור המעבר בין הרי הרוקי הקנדיים וערבות קנדה, כ-80 ק"מ (50 מייל) מזרחית לרכסים הקדמיים של הרי הרוקי, כ-299 ק"מ (186 מייל) דרומית לבירת המחוז אדמונטון וכ-240 ק"מ (150 מייל) צפונית לגבול קנדה-ארצות הברית.
נכון לשנת 2021 מונה העיר אוכלוסייה של כ-1,306,784 תושבים ואוכלוסיית מטרופולין של 1,481,806, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודלה בקנדה ולאזור המטרופולין החמישי בגודלו.
החל מ-25 באוקטובר 2021, ראש העיר היא ג'יוטי גונדק, ילידת לונדון, אנגליה שנולדה להורים מפנג'אב, הודו והיגרה לקנדה בגיל 4.
על פי הסקר השנתי של יחידת המודיעין של האקונומיסט (EIU) של קבוצת האקונומיסט, שפורסם בשנת 2022, דורגה קלגרי לצד ציריך בשווייץ כעיר השלישית בעולם בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן, ובמקום הראשון בקנדה ובצפון אמריקה.
בסקר מעודכן שפורסם ביוני 2024, קלגרי דורגה חמישית (אחרי מלבורן ולפני ז'נבה) באותו דירוג, ועדיין במקום הראשון בקנדה ובצפון אמריקה.
קלגרי נוסדה ב-1873 על ידי חוטב עצים בשם ג'ון גלן והפכה עם הזמן לתחנת משטרה.
ב-1876 נקרא המקום פורט קלגרי על שם חוף ים קלגרי בסקוטלנד.
לאחר בניית מסילת הרכבת ב-1882 ותחנה באזור, צמחה קלגרי בהדרגה למרכז כלכלי וחקלאי חשוב.
ב-1884 ניתן לקלגרי הסטטוס של עיירה ולראשה נבחר ג'ורג' מורדוך.
ב-1902 נמצא באלברטה נפט, אך רק לאחר שנמצאו כמויות נכבדות ב-1947, התפתחה העיר במהירות והפכה לעיר מרכזית ולמרכז תעשיית הנפט באזור.
עד שנות ה-80 של המאה ה-20, הכלכלה של קלגרי הייתה תלויה כמעט אך ורק במחירי הנפט והגז הטבעי.
לאחר ירידת מחירי הנפט בשנות ה-80, החלה להתפתח בעיר כלכלה מגוונת יותר.
עם העלייה במחירי הנפט בעשור הראשון של המאה ה-21 נהנתה העיר מהתפתחות כלכלית מרשימה.
בשנת 1988, הפכה קלגרי לעיר הקנדית הראשונה שאירחה את משחקי החורף האולימפיים.
העיר גם נודעה ביוזמות לשמירת איכות הסביבה שלה.
הדוגמה הבולטת: כל החשמל שמערכת הרכבת הקלה של העיר צורכת, מגיע מאנרגיה מתחדשת בלבד.
קלגרי נמצאת כ-60 קילומטר ממזרח להרי הרוקי הקנדיים, בגובה של כ-1,050 מטר מעל גובה פני הים.
שטח השיפוט שלה הוא 721 קילומטר רבוע.
דרך העיר עוברים שני נהרות - נהר הבוו ונהר האלבוו.
האקלים השורר בעיר הוא אקלים יבשתי יבש, הגובל באקלים צחיח למחצה, עם סממנים חצי מונסוניים, עם קיצים חמימים וגשומים יחסית, וחורפים קרים מאוד ומושלגים במידה מתונה, כתוצאה מהיובש בתקופה זו.
בקיץ ישנם סיכויים גבוהים לסופות רעמים, וחודשי האביב נוטים להיות לא יציבים עם תקופות של מזג אוויר חמים יחסית, לצד פרקים של מזג אוויר קר מאוד.
בחודשי החורף יכולות לנשוב רוחות הצ'ינוק, אשר מביאות איתן עלייה חדה בטמפרטורות והמסת שלגים.
הטמפרטורה המקסימלית הממוצעת בחודש יולי עומדת על C° 23.5, ובחודש ינואר על C° 1.5−.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 445 מילימטרים.
5.9% מתושבי קלגרי הם ממוצא סיני והאזור הסיני (צ'יינטאון) בעיר, הוא בין הגדולים בקנדה.
בעיר חיים כ-8,300 יהודים ויש בה שני בתי ספר יהודיים וחמישה בתי כנסת.
קלגרי מפורסמת בפסטיבל הקלגרי סטמפיד שהוא אירוע הרודאו הפתוח הגדול בעולם.
הפסטיבל נמשך עשרה ימים בכל שנה בחודש יולי וכולל תהלוכות, מופעי תרבות, לונה פארק ומגוון גדול של תחרויות רודאו.
קבוצות הספורט הפופולריות בעיר הן קבוצת ההוקי קרח קלגרי פליימס, המשחקת בליגת ה-NHL, וקבוצת הפוטבול הקנדי קלגרי סטמפידרס המשחקת בליגת ה-CFL.
קבוצות מקצועניות נוספות בעיר ובפרווריה הן קבוצת הלקרוס קלגרי ראפנקס המשחקת בליגת הלקרוס הלאומית (NLL) וקבוצת הכדורגל קאוואלרי FC המשחקת בליגת העל של קנדה.
לקבוצות הספורט של קלגרי יש יריבות מסורתית עם קבוצות הספורט של עיר הבירה של אלברטה, אדמונטון.
קלגרי אירחה את אולימפיאדת החורף של 1988. אצטדיון הפוטבול של העיר, אצטדיון מקמאהון שהוא ביתה של קלגרי סטמפידרס, שימש כאצטדיון האולימפי באותה אולימפיאדה.
קלגרי פליימס היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מקלגרי, אלברטה, קנדה, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1972 באטלנטה תחת השם אטלנטה פליימס כתוצאה ממתן זיכיון חפוז באותה שנה לניו יורק איילנדרס והרצון לשמור על מספר קבוצות זוגי בליגה.
הפליימס זכו בגביע סטנלי פעם אחת, ב-1989.
סיפורה של קלגרי פליימס התחיל ב-1968 באטלנטה, כאשר איש העסקים טום קזינס ומושל ג'ורג'יה לשעבר, קרל סנדרס, קנו את קבוצת ה-NBA סנט לואיס הוקס והעבירו אותה לעיר.
השניים בנו עבור קבוצת הכדורסל אולם חדש במרכז אטלנטה, "אומני קוליסאום", וביססו עליו גם בקשה לזיכיון לקבוצת NHL.
ב-1972 העניקה ה-NHL בחופזה זיכיון לקבוצה בלונג איילנד (שהפכה להיות ניו יורק איילנדרס) כדי להדוף תחרות מצד ליגה מתחרה שהייתה בשלבי הקמה, ה-WHA.
מתוך רצון לאזן את לוח המשחקים ולשמור על מספר קבוצות זוגי בליגה הוענק גם הזיכיון לקבוצה מאטלנטה - קבוצה ראשונה של ה-NHL בדרום-מזרח ארצות הברית.
השם "פליימס" ("להבות") נבחר כדי לייצג את השריפה הגדולה שהשמידה את אטלנטה במלחמת האזרחים.
הפליימס הצליחו למדי בעונה הרגילה - מתוך שמונה העונות שלהם באטלנטה הם עלו שש פעמים לפלייאוף.
עם זאת, בפלייאוף הייתה הקבוצה כישלון חרוץ; היא נוצחה בכל שש סדרות הפלייאוף בהן השתתפה, וניצחה בכולן ביחד בשני משחקים בלבד.
הפליימס היו כישלון גם בתחום הכספי.
ההימור על קבוצה ראשונה בדרום-מזרח ארצות הברית התגלה באותם ימים ככישלון, והתחרות עם ה-WHA גבתה גם היא מחיר כבד.
הפליימס לא הצליחו להשיג חוזה טלוויזיה, וקזינס נאלץ למכור את הקבוצה כדי להצילה מפשיטת רגל.
בהיעדר הצעות שישאירו את הקבוצה באטלנטה, מכר קזינס את הקבוצה לאיש עסקים קנדי, נלסון סקלבניה, שבעברו החזיק בשתי קבוצות ב-WHA - אדמונטון אוילרס ואינדיאנפוליס רייסרס, שם התפרסם כראשון שהחתים על חוזה מקצועני את וויין גרצקי.
סקלבניה החליט להעביר את הקבוצה לקלגרי, ולשמר עבורה את השם "פליימס", אותו ראה כמתאים לקבוצה המבוססת באלברטה שבה מפותחת תעשיית הנפט.
את עונת 1981 פתחה הקבוצה בביתה החדש.
עם הגיעם לקלגרי הפכו הפליימס לסיפור הצלחה מיידי.
הקהל קיבל את הקבוצה בהתלהבות, והאולם הביתי של הקבוצה, "סטמפיד קורל" בן ה-7000 מקומות, היה מלא בכל משחק.
10000 מנויים עונתיים וחצי-עונתיים נמכרו לעונה הראשונה של הקבוצה - הצלחה מפתיעה בהתחשב בעובדה שקבוצת ה-WHA ששיחקה בעיר עד 1977 התקבלה בקרירות והביאה מעט מאוד קהל למשחקיה.
הפליימס, בהנהגת המנהל קליף פלטשר, פנו מיד לאסטרטגיית הרכש שבנתה אותם בהמשך שנות ה-80 - רכישה של כמות גדולה של שחקנים אירופים ושחקני מכללות מליגת ה-NCAA, שווקים שאז היו ממועטי תחרות.
כבר בעונה הראשונה בקלגרי השתלמה ההחלטה לקבוצה, כאשר החלוץ השוודי קנט נילסון, עם 49 שערים, הוביל אותה לפלייאוף.
ההצלחה נמשכה גם בפלייאוף כאשר הפליימס ניצחו בסדרת פלייאוף לראשונה בתולדותיהם כולל תקופת אטלנטה, מול שיקגו בלאקהוקס, והמשיכו בניצחון נוסף בשבעה משחקים, נגד יתרון הביתיות, על פילדלפיה פליירס.
בחצי הגמר נעצרו הפליימס בהפסד למינסוטה נורת'סטארס.
הפליימס התחזקו בעונת 1982 בחלוץ לני מקדונלד שהגיע מקולורדו רוקיז.
למרות זאת, עונה חדשה הסתיימה במאזן שלילי ובעלייה קשה לפלייאוף, שהסתיים מהר מאוד עם הפסד מול ונקובר קנאקס.
למזלם הרע של הפליימס חל בליגה באותה עונה ארגון מחדש על בסיס גאוגרפי.
הפליימס מצאו עצמם בבית קשה מאוד, "בית סמיית'", שכלל את הקבוצות במערב היבשת, כולל מי שכבר הפכה ליריבתם המושבעת - אדמונטון אוילרס, שבאותה תקופה בנתה את אחת הקבוצות הגדולות בתולדות הליגה.
כיוון שהפלייאוף באותה תקופה היה על בסיס בתים ולא חטיבות, הפליימס והאוילרס נפגשו בפלייאוף כמעט מדי שנה.
בשתי העונות הבאות הצליחו הפליימס לעבור את ונקובר קנאקס בסיבוב הראשון בפלייאוף, אולם בשתי הפעמים כשלו מול האוילרס בסיבוב השני.
בינתיים המשיכו הפליימס במדיניות הרכש שלהם.
בוגרי קולג'ים מליגת ה-NCAA השתלבו בקבוצה, וגם הרכש מאירופה נמשך עם הגעתו של כוכב שוודי נוסף, הוקאן לוב.
גם בית חדש נמצא לקבוצה - ה"סאדלדום" (Saddledome), ששמו נגזר מצורתו המזכירה אוכף.
רצף העליות לפלייאוף נמשך גם ב-1985, אולם הפעם כשלו הפליימס כבר בסיבוב הראשון מול ויניפג ג'טס.
המחצית השנייה של שנות ה-80 היו תקופת שיא לפליימס.
השחקנים שנרכשו בשנים הקודמות התגבשו לאחת הקבוצות החזקות בליגה, כאשר בכל עונה עד 1991 סיימה הקבוצה את העונה הרגילה עם 90 נקודות ויותר בטבלה.
לפני עונת 1986 ויתרו הפליימס על קנט נילסון, ואת המושכות ההתקפיים של הקבוצה נטלו הוקן לוב ודן קווין, החלוץ המרכזי קו ההתקפה הראשון.
עוגני ההגנה היו אל מקיניס, בעונתו הרביעית בקבוצה, וגרי סוטר, מגן שהגיע מקולג' בליגת ה-NCAA באותה עונה, וזכה בגביע קאלדר כרוקי העונה בליגה.
בשער עמד מייק ורנון, שוער הקבוצה מאז 1983, יליד קלגרי שגדל בקבוצות הצעירים של העיר.
הפליימס עברו בפלייאוף בקלות את ויניפג ג'טס ועלו לגמר "בית סמיית'", שוב מול יריבתם המושבעת אדמונטון אוילרס.
האוילרס של 1986 הייתה כבר קבוצת-על מבוססת, עם כוכבים כוויין גרצקי, יארי קורי, מרק מסיה, פול קופי ועוד.
היא הייתה אלופת השנתיים הקודמות ונראתה כמועמדת בטוחה לזכות בגביע סטנלי שלישי ברציפות.
היריבות בין הקבוצות, שהייתה גדולה בלאו הכי, הייתה חריפה במיוחד בעקבות תקרית במשחק ביניהם בעונה הרגילה, כאשר בעקבות קטטה המונית בין שחקני שתי הקבוצות השתלט שחקן הפליימס, דאג רייזברו, על חולצתו של שחקן האוילרס מרטי מקסורלי וקרע אותה לגזרים בעזרת סכיני המחליקיים שלו.
גם הסדרה הייתה פיזית וקשוחה, כאשר גרי סוטר נפצע בה פציעה קשה בעקבות תיקול של מרק מסיה, וסיים אותה טרם זמנה.
הסדרה נגררה לשבעה משחקים, והפעם הפתיעו הפליימס כשניצחו במשחק השביעי באדמונטון והדיחו את האוילרס.
גם הגמר החטיבתי מול סנט לואיס בלוז נמשך לשבעה משחקים, וגם הפעם יצאו הפליימס כשידם על העליונה במשחק השביעי ועלו לראשונה בתולדות המועדון לסדרת הגמר על גביע סטנלי, מול מונטריאול קנדיאנס - הגמר הכל-קנדי הראשון מאז התרחבות ה-NHL ב-1967.
הפליימס ניצחו במשחק הראשון בסדרה, אולם כאן הגיע סוף הצלחותיהם.
הקנדיאנס ניצחו בארבעת המשחקים הבאים וזכו בגביע סטנלי.
הפליימס סיימו את עונת 1987 עם המאזן השני בטיבו בליגה, אולם בפלייאוף הופתעו על ידי ויניפג ג'טס.
עונה לאחר מכן שובש לוח המשחקים של הקבוצה בעונה הרגילה, כיוון שה"סאדלדום" היה תפוס במהלך חודש פברואר עקב אולימפיאדת החורף שנערכה בקלגרי, והפליימס שיחקו במהלך כל החודש משחקי חוץ.
למרות זאת סיימו הפליימס עם המאזן הטוב בליגה וזכו בגביע הנשיאים.
בפלייאוף הביסו הפליימס את לוס אנג'לס קינגס, אולם בסיבוב השני שוב נתקלו באדמונטון אוילרס, ששוב הגיעה כאלופה המכהנת.
האוילרס הביסו את הפליימס בארבעה משחקים בדרך לגביע סטנלי רביעי בחמש עונות.
הרוקי של הקבוצה ג'ו ניוונדייק נבחר לרוקי העונה בליגה וזכה בגביע קאלדר.
הפליימס בחרו לוותר באותה עונה על ברט האל, שלא הצליח בקבוצה בעונה וחצי ששיחק בה.
האל הפך לאחר הכוכבים הגדולים של הליגה במדי סנט לואיס בלוז.
את העונה הרגילה של 1989 סיימו הפליימס עם מאזן מצוין של 54 ניצחונות מול 17 הפסדים ו-9 תיקו, וזכו בפעם השנייה ברציפות בגביע הנשיאים וביתרון ביתיות לאורך כל הפלייאוף.
סדרת הפלייאוף של הסיבוב הראשון, מול ונקובר קנאקס, הגיעה לשבעה משחקים, כאשר שער של ג'ואל אוטו בהארכה של המשחק השביעי הציל את חלום הפלייאוף של הקבוצה.
בגמר של "בית סמיית'" פגשו הפליימס שוב את וויין גרצקי, שמירר את חייהם לאורך שנות ה-80 עם אדמונטון אוילרס, הפעם במדי קבוצתו החדשה לוס אנג'לס קינגס.
גם גרצקי לא עזר לקינגס, והפליימס הביסו אותם בקלות ועלו לגמר החטיבתי.
בגמר החטיבתי פגשו הפליימס את שיקגו בלאקהוקס, וגם הפעם עברו בקלות בחמישה משחקים ועלו בפעם השנייה לסדרת גמר גביע סטנלי.
כמו ב-1986, גם הפעם היריבה בגמר הייתה מונטריאול קנדיאנס.
עד היום זו הפעם האחרונה ששתי קבוצות קנדיות הגיעו לסדרת גמר גביע סטנלי.
הסדרה הייתה דרמטית והפכפכה כאשר יתרון הביתיות עובר מצד לצד בארבעת המשחקים הראשונים.
הפליימס ניצחו במשחק החמישי ב"סאדלדום" ועלו ל-3:2, ובמשחק השישי במונטריאול, עם שערים של לני מקדונלד ודאג גילמור, שהגיע לקבוצה עם תום מועד ההעברות באותה עונה, ניצחו הפליימס את הקנדיאנס והשלימו זכייה ראשונה, ויחידה עד היום, גביע סטנלי.
זו הייתה הפעם היחידה שקבוצה אורחת הניפה את גביע סטנלי ב"מונטריאול פורום", ביתם ההיסטורי של הקנדיאנס.
אל מקיניס זכה בגביע קון סמיית' כ-MVP של הפלייאוף.
השער שכבש לני מקדונלד במשחק האחרון התברר כשערו האחרון בקריירה - הכוכב הוותיק, שהגשים את חלומו לזכות בגביע סטנלי במדי הפליימס, פרש מפעילות לאחר 16 עונות בקבוצה.
עונת 1989 הייתה היסטורית בעוד היבט.
לאורך שנות ה-80, נאמנה למדיניותו של המנהל קליף פלטשר לחפש שחקנים במקומות בהם התחרות קטנה יותר - אירופה וליגת ה-NCAA - בחרה הקבוצה בדראפט מספר פעמים שחקנים סובייטים, למרות הסיכוי הנמוך לקבל אותם.
ב-1989 הצליח פלטשר לקבל שחקן סובייטי ראשון בברכת שלטונות ברית המועצות.
סרגיי פריאחין הגיע לקבוצה לאחר סיום העונה בברית המועצות והספיק לשחק בשני משחקים בעונה הרגילה ובמשחק אחד בפלייאוף.
כמות המשחקים הנמוכה לא הספיקה כדי להפוך אותו לשותף רשמי לזכייה באליפות, ושמו לא נחרט על גביע סטנלי, אולם מקרה פריאחין פרץ את השערים לכוכבים סובייטים אחרים שהחלו להציף את ה-NHL.
בעונה שלאחר מכן הפגינו הפליימס עונה רגילה מצוינת וסיימו עם המאזן הטוב ביותר שלהם עד אז, ולראשונה עברו 100 נקודות בטבלה בסיום העונה הרגילה.
השחקן המוביל שלה היה תיאורן פלרי, שבעונתו השלישית בקבוצה פרץ למעמד של כוכב עם 51 שערים ו-53 אסיסטים.
גם הפעם נכשלו הפליימס בשבעה משחקים בסיבוב הראשון, שוב מול היריבה הגדולה והאלופה היוצאת, אדמונטון אוילרס.
המנהל הוותיק קליף פלטשר, שהיה בקבוצה למן היווסדה באטלנטה, עזב לטורונטו מייפל ליפס ולקח איתו את דאג גילמור.
ב-1992, לראשונה מאז המעבר לקלגרי, סיימה הקבוצה את העונה הרגילה במאזן שלילי והחמיצה את הפלייאוף.
יחד עם התקופה באטלנטה, העונה הכושלת קטעה לפליימס רצף של 17 עליות לפלייאוף.
הקבוצה חזרה לפלייאוף בארבע העונות הבאות, תוך כדי שכוכבה, תיאורן פלרי, נאבק לאורך כל התקופה בהתמכרות לסמים ושתייה.
למרות בעיותיו והיעדרויותיו בתוכניות גמילה חוזרות ונשנות, היה פלרי כוכב ההתקפה העיקרי של הקבוצה לצדם של גארי רוברטס ורוברט רייכל.
בפלייאוף, בכל ארבע העונות, כשלה הקבוצה בסיבוב הראשון.
כוכבי הזכייה בגביע סטנלי מ-1989, מייק ורנון ואל מקיניס, עזבו את הקבוצה, ובסוף עונת 1996 נאלץ גם רוברטס לפרוש מפעילות בשל פציעה.
במהלך אותה עונה הועבר ג'ו ניוונדייק לדאלאס סטארס ובמקומו הגיע שחקן צעיר וכוכב בהתהוות, ג'רום איגינלה.
1997 - 2003: צרות כלכליות ובצורת מקצועית
שבע העונות, בין עונת 1997 ועונת 2003, היו שנים של שקיעה בקבוצה.
במשך כל אותן עונות לא עלתה הקבוצה לפלייאוף, כאשר היא מפסידה כסף רב וסובלת מירידת ערכו של הדולר הקנדי.
גם הקהל הלך ונטש אותה, וחזר רק לנוכח איומים להעביר את הקבוצה לארצות הברית כפי שנעשה עם ויניפג ג'טס וקוויבק נורדיקס.
הקבוצה נאלצה לוותר על כוכבים גדולים שלא יכלה לעמוד במשכורותיהם, ובראשם תיאורן פלרי שעזב את הקבוצה ב-1999.
לאחר עונת 2003 הובא לקבוצה המאמן דאריל סאטר, שהגיע מסן חוזה שארקס והביא איתו משם את השוער הפיני מיקה קיפרוסוף.
העונה הרגילה של 2004 הסתיימה במאזן חיובי אך פושר של 42 ניצחונות מול 30 הפסדים, 7 תיקו ו-3 הפסדים בהארכה, כך שהפליימס חזרו לפלייאוף לראשונה מאז 1996, אך בדירוג נמוך שהועיד להם יריבות קשות.
על העלייה לפלייאוף ניצח השוער החדש מיקה קיפרוסוף, שהצטיין עם ממוצע ספיגה של 1.7 שערים למשחק - הנמוך בליגה.
היריבה בסיבוב הראשון הייתה אלופת הבית הצפון-מערבי, ונקובר קנאקס.
הסדרה ההפכפכה, שיתרון הביתיות בה שינה צד 4 פעמים, הגיעה למשחק שביעי ומכריע בוונקובר, כאשר הפליימס עמדו בו על סף ניצחון, אולם שער שוויון של הקנאקס שש שניות לסיום כפה הארכה.
הפעם הפליימס היו אלה שניצחו בהארכה כדי לנצח את הסדרה.
זו הייתה סדרת הפלייאוף הראשונה שהפליימס ניצחו בה מאז הזכייה בגביע סטנלי ב-1989.
בסיבוב השני חיכתה לפליימס אלופת הבית המרכזי, שסיימה את הליגה הרגילה עם המאזן הטוב ביותר, דטרויט רד וינגס.
למרות מתקפה של הרד וינגס על שער הפליימס לאורך כל הסדרה, ניצחו הפליימס בסדרה בשישה משחקים בעזרת סדרת משחקים מצוינים של מיקה קיפרוסוף בשער.
בשני המשחקים האחרונים לא הצליחו הרד וינגס להבקיע אפילו שער אחד.
גם בגמר החטיבה המערבית פגשו הפליימס אלופת בית - סן חוזה שארקס, אלופת הבית הפסיפי וקבוצתם הקודמת של המאמן סאטר והשוער קיפרוסוף.
הסדרה נפתחה בחמישה ניצחונות חוץ לפני שהפליימס ניצחו ב"סאדלדום" את המשחק השישי ועלו לסדרת גמר גביע סטנלי.
סדרת הגמר, מול טמפה ביי לייטנינג, ריתקה את קנדה כולה, כאשר בזמן משחקי החוץ התמלא ה"סאדלדום" באוהדים שצפו במשחקים על מסך ענק.
הפליימס הגיעו למשחק השישי בקלגרי עם יתרון 3:2 בסדרה, והזדמנות גדולה לזכות בגביע סטנלי ב"סאדלדום".
בשליש השלישי, במצב של 2:2, נראה היה שמרטן ז'לינה כבש שער עבור הפליימס.
השופטים סימנו שהדיסקית לא עברה במלוא היקפה את קו השער, והשער נבדק ממספר זוויות בווידאו כאשר התוצאות לא היו חד משמעיות מספיק כדי להפוך את החלטת השופטים.
הלייטנינג ניצחו לבסוף בשתי הארכות, החזירו את הסדרה למשחק שביעי ומכריע בטמפה, וניצחו גם בו כדי לזכות בגבוע סטנלי.
למרות ההפסד, 30,000 אוהדים הגיעו ל"אולימפיק פלאזה" בקלגרי כדי לקבל את פני השחקנים.
2005 - 2014: הצלחות אישיות וכישלונות קבוצתיים
עונת 2005 בוטלה בעקבות סכסוך עבודה בין ה-NHL לאיגוד השחקנים.
הבעלים של הפליימס, הרלי הוצ'קיס, הוביל לבסוף את המשא ומתן מצד בעלי הקבוצות וסייע להגיע להסכם עם איגוד השחקנים שאיפשר לחדש את הליגה בעונת 2006.
העונות שאחרי העונה המבוטלת היו מצוינות מבחינה אישית לג'רום איגינלה, ששבר את שיאי ההבקעה של המועדון שבהם החזיק תיאורן פלרי, ולמיקה קיפרוסוף שנבחר לשוער העונה ב-NHL ב-2006 וזכה בגביע וזינה.
עם זאת, מאז הריצה לסדרת הגמר ב-2004 ועד 2015 לא ניצחו הפליימס עוד בסדרת פלייאוף, כאשר בין 2006 ו-2009 הודחו בסיבוב הראשון ובין 2010 ל-2014 כלל לא עלו לפלייאוף.
בתווך, בסיום עונת 2011, הודיע החלוץ השוודי הוותיק של הקבוצה, פרדריק מודין, על פרישתו ממשחק, וב-2013 עשה זאת גם השוער המצטיין מיקה קיפרוסוף.
באותה עונה איבדה הקבוצה גם את כוכב ההתקפה והקפטן שלה, ג'רום איגינלה, שעזב לפיטסבורג פינגווינס עם סיום מועד ההעברות.
בעונת 2014/15 נאבקו הפליימס על מקום בפלייאוף מול האלופה היוצאת לוס אנג'לס קינגס, ולקראת סיום העונה ניצחו הפליימס את הקינגס במשחק מכריע בקלגרי ועלו לפלייאוף תוך השארת האלופה היוצאת מחוצה לו.
הם המשיכו בניצחון על ונקובר קנאקס בשישה משחקים, סדרת הפלייאוף הראשונה שניצחו בה הפליימס מאז 2004. בסיבוב השני הודחו הפליימס על ידי אנהיים דאקס.
עונה לאחר מכן החמיצו הפליימס את הפלייאוף, וב-2016/17 נתקלו שוב באנהיים דאקס, הפעם בסיבוב הראשון בפלייאוף, ושוב הודחו.
במהלך עונת 2017/18 החתימה הקבוצה את החלוץ הצ'כי הוותיק יארומיר יאגר, מגדולי המבקיעים בתולדות הליגה, אך יאגר בן ה-46 היה מעבר לשיאו ושיחק בקבוצה 7 משחקים בהם כבש שער אחד בלבד לפני שעזב את הקבוצה וחזר לקבוצת נעוריו בצ'כיה.
הפליימס סיימו את העונה הפושרת מחוץ לפלייאוף.
בעונה הרגילה ב-2018/19 גילו הפליימס יכולת גבוהה שהביאה להם 50 ניצחונות ו-107 נקודות בטבלה, ואת המקום הראשון בחטיבה המערבית.
בפלייאוף נחלה הקבוצה אכזבה גדולה כאשר מול השמינית בחטיבה, קולורדו אוולאנש, הודחו הפליימס בחמישה משחקים.
בעונה שאחריה, שהושפעה ממגפת הקורונה, עברו הפליימס את הסיבוב המוקדם שנוסף לפלייאוף באותה שנה לפני שהודחו בסיבוב הראשון בידי דאלאס סטארס העדיפה.
חוסר היציבות נמשך בעונה 2020/21 שבה שבה הקבוצה והחמיצה את הפלייאוף.
בעונת 2021/22 גילתה הקבוצה יכולת גבוהה בעונה הרגילה וסיימה אותה כאלופת הבית הפסיפי עם 50 ניצחונות ו-111 נקודות בטבלה - אך הפלייאוף הסתיים באכזבה עם הדחה בסיבוב השני מול היריבה המושבעת אדמונטון אוילרס, וחוסר היציבות נמשך כשהקבוצה שבה והחמיצה את הפלייאוף בשלוש העונות שלאחר מכן.
במהלך ריצת הפלייאוף של 2004 הפכה השדרה ה-17 בקלגרי, הסמוכה ל"סאדלדום", לאזור מסיבות אוהדים בלתי פוסקות.
בכל לילות המשחקים במהלך הפלייאוף התאספו בין 35,000 ל-60,000 אוהדים בשדרה למסיבה.
לקראת הפלייאוף של 2006 הודיעה משטרת קלגרי כי תאסור על מסיבות "המייל האדום" ותקנוס את המשתתפים.
לחץ של האוהדים ופרנסי העיר הפך את החלטת המשטרה, אולם הדחתם המוקדמת של הפליימס מהפלייאוף הביאה לסיום מוקדם של "המייל האדום".
אוהדי הפליימס ידועים בקנאותם לצבע האדום של הקבוצה, כאשר במהלך ריצת הפלייאוף של 2004 יצאה קריאה לאוהדים להגיע למשחקים ב"סאדלדום" לבושים באדום.
ההיענות הייתה עצומה, והביקוש לחולצות הבית האדומות של הפליימס היה גדול עד כדי כך שיצרנית חולצות ההוקי CCM הפסיקה לייצר חולצות של קבוצות אחרות כדי לעמוד בביקוש.
ההיענות של האוהדים ללבוש את צבעי הקבוצה הייתה באחוזים גדולים במיוחד, ומכאן נוצר הכינוי C of Red - משחק מילים על Sea of Red ("ים של אדום") ועל האות C שבלוגו של הפליימס.
"ה-C העולה בלהבות", הלוגו של הפליימס, מלווה את הקבוצה בשינויים מזעריים מאז המעבר שלה לקלגרי.
המורשת של גלגולה הקודם של הקבוצה, אטלנטה פליימס, מאוזכרת על חולצות הקפטנים החלופיים של הקבוצה, כאשר האות A המסמנת קפטן חלופי (Alternate Captain) מוחלפת בלוגו "ה-A העולה בלהבות" של הקבוצה מימיה באטלנטה.
היריבות הטבעית של קלגרי פליימס היא עם אדמונטון אוילרס.
מעבר לכך שמדובר על שתי הערים הגדולות בפרובינציית אלברטה - קלגרי העיר הגדולה ואדמונטון בירת הפרובינציה - הקבוצות גם החלו לפעול באלברטה במסגרת ה-NHL כמעט באותו זמן.
האוילרס הצטרפו ל-NHL ב-1980 מליגת ה-WHA שנסגרה, ועונה אחת לאחר מכן עברו הפליימס מאטלנטה לקלגרי.
הקבוצות נפגשו חמש פעמים בפלייאוף, רק בסדרה אחת (1986) הצליחו הפליימס לנצח.
קַלְדֶרָה היא לוע התמוטטות שקוע ועגול שנוצר לאחר קריסת תקרתו של תא המאגמה המצוי מתחת להר געש.
קלדרה שונה באופן עקרוני מהתמוטטות של שפת לוע עקב רעידת אדמה, שחיקה או כוחות בליה, והמאפיין העיקרי שלה היא קריסה של תקרת תא המאגמה במהלך התפרצות געשית.
מקור השם: בספרדית (Caldera), בפורטוגזית (Caldeira) ובלטינית (Caldaria) – דוּד או קדֵרה.
במונח "קלדרה" בנוגע ללוע התמוטטות השתמש לראשונה הגאולוג והפלאונטולוג הגרמני כריסטיאן לאופולד פון בוך (Christian Leopold von Buch).
בשנת 1815 ביקר פון בוך באיים הקנריים, ארכיפלג במזרח האוקיינוס האטלנטי, בין היתר בקלדרת טיידה (Teide) בטנריפה ובקלדרת טבוריינטה (Taburiente) בלה פאלמה.
כשפרסם את זכרונותיו מביקור זה טבע למעשה את המונח המקומי בלקסיקון הגאולוגי.
מסביב ללועות התמוטטות מצויים סימני שבירה וגלישה של סלעים בשולי הלוע, שאינם מופיעים בלועות אחרים.
סימנים אלה הובילו למסקנה כי בלועות מסוג זה מתקיימים תנאים הגורמים לקריסת סלעים ולהתמוטטות פסגת הר הגעש אל תוך תא המאגמה.
התמוטטות זו מגדילה את הלוע באופן ניכר, והיא נגרמת משלוש סיבות, או מצירוף שלהן:
התרוקנות תא המאגמה – בטרם ההתפרצות היה תא המאגמה מלא ותמך בתקרתו.
היעלמות כמות גדולה של מאגמה יוצרת חלל במקום שקודם לכן היה מלא בחומר, וגורמת לקריסת התקרה שאינה נתמכת עוד.
כתוצאה מקריסת פני הקרקע נוצר שקע גדול ועמוק.
התרוקנות התא מתרחשת בשני אופנים התלויים בצמיגותה של המאגמה:
מאגמה צמיגה נוטה להתפרצויות מתפוצצות מאחר שהיא מכילה גזים ואדי מים היוצרים לחץ רב בשאיפה להשתחרר מהנוזל הצמיג.
התפרצויות מסוג זה משליכות את המאגמה למרחק רב מהר הגעש ומפחיתות את כמות המאגמה הנותרת בתא.
השתחררותה של מאגמה צמיגה בהתפרצות מתפוצצת עשויה להיגרם כתוצאה מסתימה בצינור ההזנה ופריצתה בעוצמה רבה על ידי לחץ הגזים במאגמה.
מאגמה דלילה מכילה פחות גזים ואדי מים ואינה מתפוצצת אלא זורמת.
עם שוך ההתפרצות היא נסוגה מתא המגמה ומשאירה מאחוריה חלל.
ירידה בלחץ – ההתפרצות לוותה בלחץ עצום שדחף בכוח את המאגמה מתוך התא ותמך בתקרתו.
ככל שנפלטה יותר מאגמה, כך הלך וירד הלחץ בתא.
כוח הדחף שלו הלך וקטן ולא תמך יותר בתקרת התא.
משקל עודף – במהלך ההתפרצות החזיק הלחץ הגבוה בתא המאגמה את עמוד ההתפרצות ובו המאגמה והטפרה.
ירידת הלחץ גרמה להתמוטטות העמוד, ועמו התמוטטו האפר ושברי הסלעים שבו.
אלה נשרו על הר הגעש וסביבתו ויצרו מצע כבד על תקרת התא, שכרעה תחת המשקל הרב.
קריסה הנגרמת מהתרוקנות תא המאגמה מתחת להר הגעש מתרחשת בדרך כלל כתוצאה מהתפרצות עזה.
אם כמות גדולה של מאגמה נפלטת ופוחת הלחץ בתא, לא יכול התא המתרוקן להמשיך ולתמוך במבנה שמעליו.
מסביב לשולי התא מתפתחים סדקים טבעתיים, המהווים מוקד חדירה לדייקים טבעתיים, ומעל סדקים אלה עשויים להתפתח לועות משניים.
כשתא המאגמה מתרוקן מתחיל האזור שבתוך הסדקים הטבעתיים להתמוטט.
התמוטטות כזו עשויה להתרחש כתוצאה מהתפרצות עזה אחת או באופן הדרגתי כתוצאה מסדרה של התפרצויות.
אזור ההתמוטטות עשוי להגיע למאות ואלפי קמ"ר.
התמוטטות הלוע עשויה להתרחש לא רק בתום התפרצות געשית אלא גם במהלכה.
במקרה כזה תתרומם במרכז הקלדרה כיפה געשית: מבנה כיפתי הנוצר כאשר המאגמה – הצמיגה מכדי להמשיך לזרום – נדחקת מלחץ הגזים במעלה צינור ההזנה ונקרשת, ויוצרת בתוך הקלדרה סלעים כטוף, איגנימבריט (טוף מולחם) וריוליט.
לצד קלדרת התמוטטות קיימים שני סוגים נוספים של קלדרה:
צמיגותה של מאגמה ריוליטית עשירה בסיליקה גבוהה ולכן אינה זורמת בקלות כמאגמה בזלתית.
כתוצאה מכך נלכדים בה גזים בלחץ גבוה, וכאשר היא מגיעה לפני השטח הם משתחררים ממנה בעוצמה ויוצרים התפוצצות הרסנית ופיזור של אפר געשי על שטחים נרחבים.
כל שנותר מהר הגעש הוא מסגרת חיצונית התוחמת את הקלדרה.
מאגמה סיליקטית עשויה ליצור קלדרות בגדלים שונים, ללא קשר לעוצמת ההתפרצות, מקוטר של מאות מטרים ועד קוטר של עשרות קילומטרים.
כך למשל קלדרת טובה שאורכה 100 ק"מ ורוחבה 30 ק"מ, והקלדרה של ילוסטון שאורכה כ-72 ק"מ ורוחבה 55 ק"מ.
קלדרות התפוצצות נוספות קיימות למשל בהר סיינט הלנס, בפינטובו, בוזוב ובסנטוריני.
הרי געש מסוימים, דוגמת קילוואה בהוואיי, אינם מתמוטטים או מתפוצצים אלא יוצרים קלדרה באופן שונה: המאגמה המזינה את הר הגעש היא בזלתית ודלה בסיליקה.
כתוצאה מכך המאגמה נוזלית ודלילה יותר ממאגמה ריוליטית ותא המאגמה מתרוקן לאיטו מפליטת זרמי לבה ולא מהתפרצות מתפוצצת.
קלדרות נוספות שנוצרו בתהליך דומה נמצאות באי פרננדינה ובמאונה לואה.
קלדרות מסוג זה מתרוקנות לרוב באמצעות ניקוז של לבה מותכת דרך סדקים בשולי הקלדרה.
הקלדרות של טיידה בטנריפה וטבוריינטה בלה פאלמה התרוקנו לפני כ-500 אלף שנה באמצעות נהר של לבה שזרם מהן.
לאחר הפסקה בפעילות הגעשית נוצר במקומות רבים אגם לוע מהצטברות מי גשמים, שאינם יכולים לזרום החוצה מאחר ששקע הלוע סגור ואינו מאפשר ניקוז.
דוגמה לתופעה זו הוא אגם טאופו בניו זילנד, שנוצר כתוצאה מאחת ההתפרצויות הגעשיות הגדולות בהיסטוריה ונקווה בו אגם.
דוגמאות נוספות הן ילוסטון בויומינג ולונג ואלי בקליפורניה.
בקלדרות זרימה עשוי להיקוות גם אגם לבה: לבה מותכת ונוזלית (לרוב בזלתית) חוזרת וזורמת לתוך הקלדרה ונותרת בו בשלבי התמצקות שונים.
תופעה זו נראית היום רק בארבעה מקומות: ארטה אלה באתיופיה, הר ארבוס באנטארקטיקה, קילוואה בהוואי וניאראגונגו בקונגו.
מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 ידוע כי גם בכוכבי לכת אחרים ובירחים מתקיימת או התקיימה בעבר פעילות געשית, והתגלו לה עדויות בנוגה, במאדים, בירח ובאיו (אחד מירחיו של צדק).
הקלדרות שלהם דומות במבנה, אולם קיימים הבדלים ניכרים בגודליהן: הקוטר הממוצע של קלדרה בנוגה הוא 68 ק"מ, במאדים 48 ק"מ ובאיו 40 ק"מ.
ממוצע קוטר הקלדרות בכדור הארץ הוא הקטן ביותר במערכת השמש – החל ב-1.6 ק"מ ומעטות בקוטר של עשרות ק"מ, כאשר הגדולה בהן מגיעה ל-100 ק"מ.
לשם השוואה: קוטרה של הקלדרה הגדולה ביותר באיו הוא 290 ק"מ.
מאות שנים של התבוננות בירח גילו את הימצאותם של מכתשים על פניו, והסברה הייתה כי אלה לועות געשיים.
במהלך המאה ה-20 נערכו מחקרים רבים שהוכיחו כי מכתשים אלה הם תוצאה של פגיעת מטאוריטים ושביטים סמוך לאחר היווצרותו.
בשנת 1980 פורסם מאמר המביא הוכחות לכך ש"אינה" (Ina), ים ירחי המוכר בשם אגם השמחה , הוא למעשה קלדרה בקוטר של 3 ק"מ ובעומק של 3 מ'.
הפעילות הגעשית במאדים מתרכזת בשני אזורים עיקריים: אליסיום (Elysium), מישור געשי, השני בגודלו במאדים, ות'רסיס (Tharsis), בו נמצא אולימפוס מונס, הר הגעש הגבוה ביותר במערכת השמש.
באולימפוס מונס קיים מערך קלדרות מתקופות שונות שנוצרו זו בתוך זו שאורכו 85 ק"מ, רוחבו 60 ק"מ ועומקו 3 ק"מ.
רוב מראות הנוף בנוגה הם תוצאה של התפרצויות של הרי געש וזרימה של לבה.
פני השטח בנוגה מלאים במכתשים, בקעות, מישורים קטנים והרי געש נישאים שקוטרם 150–400 ק"מ וגובהם 2–4 ק"מ.
הרי געש אלה הפולטים זרמי לבה עצומים האחראים ליצירת 80% מפני השטח של כוכב הלכת, ובפסגתם של רבים מהם קלדרות בקוטר ממוצע של יותר מ-60 ק"מ.
אִיוֹ הוא הגוף הגעשי הפעיל ביותר במערכת השמש, וההתפרצויות הגעשיות שלו יורקות זרמי לבה המגיעים לגובה של 300 ק"מ.
גשושית המחקר גלילאו מצאה כי הירח כמעט שלא נפגע ממטאוריטים, שיש בו הרי געש פעילים רבים מאוד ואף שלחה צילומים של התפרצויות געשיות.
פני השטח של איו מנוקדים בלועות געשיים רבים המכונים "פָּטָרֵאָה" (patarea, ביוונית – קערה עמוקה).
לפטראה קרקעית שטוחה והיא מוקפת קירות תלולים, וקיימת השערה שסוג זה של קלדרה נוצר מהתרוקנות סילים, שתוכנם הועף בעוצמה במהלך התפרצות.
שלא כקלדרות אחרות במערכת השמש, פטראות אינן נמצאות בפסגות של הרי הגעש אלא באזורים שונים במורדותיהם.
קלו לוסה היא בית אחוזה באמבואז, בעמק הלואר שבצרפת.
האחוזה ממוקמת כקילומטר דרומית לארמון אמבואז (Château d'Amboise), ושני האתרים מקושרים זה לזה בתעלה תת-קרקעית.
בית האחוזה נבנה בידי אטיין ללופ באמצע המאה ה-15, ונרכש בשנת 1490 על ידי שארל השמיני, מלך צרפת, עבור רעייתו, אן מברטאן.
מאוחר יותר שימש בית האחוזה את פרנסואה הראשון, וכן את אחותו, מרגריט מנווארה, שהחלה לכתוב בו את ספרה L'Heptaméron.
בשנת 1516 הזמין פרנסואה הראשון את לאונרדו דה וינצ'י לאמבואז, והעניק לו את בית האחוזה בקלו כמקום מגורים (האזור נקרא באותם ימים קלו בלבד).
לאונרדו הגיע למקום עם שלוש דוגמאות מיצירותיו, המונה ליזה, מריה וישו העולל עם הקדושה אנה, ויוחנן המטביל.
לאונרדו העביר בקלו את שלוש שנות חייו האחרונות, עד שנפטר באחוזה ב-2 במאי 1519.
במאה השמונה עשרה נוספו חדרים לאחוזה.
כיום, קלו לוסה היא מוזיאון שמציג את ההיסטוריה העשירה של האזור וכולל ארבעים מודלים של מגוון המכונות שעיצב לאונרדו.
קלדרת רבאול (Rabaul) הוא מתחם קלדרה גדול ופעיל במזרח האי בריטניה החדשה, השייך לפפואה גינאה החדשה.
הקלדרה קרויה על שם העיירה רבאול השוכנת בצידו הצפון-מזרחי.
בשוליה נוצרו כמה לועות געשיים שכולם רדומים כיום, למעט הר הגעש טבורבור המתפרץ לעיתים תכופות.
קלדרת רבאול מהווה את הקצה הדרומי של חצי האי גזל (Gazelle) בצדו הצפון-מזרחי של האי בריטניה החדשה.
גודלה 8 על 14 קילומטרים, כאשר ממזרח חדר הים לתוך הקלדרה ונוצר מפרץ בלנש (Blanche), נמל טבעי מוגן רחב.
בתוך המפרץ נוצר האי מאטופיט (Matupit) מהתרוממות של קרקעית הקלדרה.
בשוליה של הקלדרה יצרו משקעים מזרמים פירוקלסטיים הרים שגובהו של הגבוה בהם, הר קומביו (Kombiu), הוא 688 מטרים.
הר קומביו מכונה "האם", ודרומית-מזרחית לו שוכן הר טורנגונן (Turangunan) המכונה "הבת הדרומית" – שניהם הרי געש שכבתיים שקדמו ליצירת הקלדרה.
מערבית לטורנגונן שוכן הר הגעש הפעיל טבורבור, הר געש שכבתי נמוך יחסית (233 מטרים).
מצדה השני של הקלדרה מצוי הר הגעש וולקן, חרוט פומיס בגובה 243 מטרים.
במהלך ההולוקן התרחשו בחצי האי שתי התפרצויות שיצרו קלדרות: אירוע ראשון התרחש לפני 7,100 שנים ויצר את קלדרת טבוי (Tavui) שמרכזה בצפון חצי האי; אירוע שני – שיצר את קלדרת רבאול – התרחש לפני 1,400 שנים בדרומו.
מקור ההתפרצות מצוי במרכז המפרץ כיום, סמוך לאי הקטן התלול המכונה "סלעי דוואפיה" (Davapia) המכונה גם "הכוורת".
לאחר שנפלטו בהתפרצות כמויות גדולות של טפרה חלה התמוטטות של תקרת תא המאגמה ונוצרה הקלדרה.
בהתפרצויות שהתחוללו לאחר היווצרות הקלדרה נוצרו חרוטים געשיים בזלתיים עד דקיטיים על קרקעית הקלדרה, בסמוך לשוליים הצפון-מזרחיים והמערביים שלה.
התפרצות גדולה החלה ב-29 במאי 1937, כאשר באותו יום התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור.
טבורבור התפרץ במשך יום אחד, בעוד שוולקן התפרץ במשך ארבעה ימים, עד 2 ביוני.
במהלך אותם 4 ימים נבנה ההר וולקן מפומיס שהושלך מהלוע, שהיה בתחילה בגובה פני הים והגיע לגובה של 243 מטרים.
בשנים 1982 ו-1984 התרחשו רעידת אדמה במגניטודה 5.1, שבישרו על התחדשות הגעשיות.
ב-19 בספטמבר 1994 שוב התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור, בהפרש של שעה האחד מהשני, וכיסו את שדה התעופה המקומי ואת העיירה כולה באפר געשי.
עמוד האפר מוולקן הגיע לגובה של 30-21 ק"מ, זרם פירוקלסטי מהר וולקן הגיע למרחק של שלושה קילומטרים, והמפרץ כוסה במרבד של פומיס שנפלט מההר.
עמוד האפר מטבורבור הגיע בשיא ההתפרצות לגובה של 6 ק"מ, אם כי גובהו הממוצע היה 2-1 ק"מ.
הר הגעש וולקן נותר רדום לאחר ההתפרצות, אבל טבורבור המשיך להיות פעיל עד 1995. בקצה הצפוני של רבאול הוקמה תצפית הרי געש ממשלתית, שתפקידה העיקרי לנטר את הרי הגעש הסמוכים לעיירה, אך גם את הרי הגעש הנוספים בבריטניה החדשה ובאיים הסמוכים.
שדה התעופה של רבאול נחרב בהתפרצות של שנת 1994. השדה – שהיה במסלולו הישיר של האפר הגעשי – נבנה מחדש בעיירה טוקואה (Tokua), דרומית-מזרחית לרבאול, מחוץ לטווח הרי הגעש.
עם זאת, הוא נסגר מדי פעם בשל פעילות געשית.
ב-25 בינואר 2005 התפרץ טבורבור שוב, והתפרצותו נמשכה עד נובמבר של אותה שנה.
בהתפרצות זו פעלו שני לועות משנה, שכל אחד מהם פלט טפרה בגוון שונה.
ב-7 באוקטובר 2006 שוב התפרץ טבורבור, והתפוצצותו הראשונית גרמה לניפוץ זגוגיות במרחק 12 קילומטרים משם.
בהתפרצות זו התרומם עמוד אפר לגובה של 18 קילומטרים, אם כי למזלם של התושבים הרוח הרחיקה את האפר מרבאול.
קלו הוא אזור היסטורי בצפון-מזרח אתיופיה שבו שכנה נגידות מוסלמית.
בשלהי המאה ה-16 התיישב שבט הוררה קלו, מהאורומו, במזרח מחוז אמהרה.
בשלהי המאה ה-18, בני השבט כבר ביססו עצמם ונוצרה נגידות שבירתה איין אמבה.
לפני התיישבות האורומו האזור היה מוסלמי, כאשר שבט הוררה קללו שבמקורו היה פוליתאיסטי התיישבו באזור אלו אימצו בהדרגה את דת האסלאם.
שליטה הגדול של קלו היה בררו לובו שהרחיב את גבולות הנגידות והשתלט על אזורים שכנים, בתקופתו גבולות קלו הגיעו עד לגבולות נסיכות שוואה, דבר אשר גרם לסכסוכי גבול.
בתחילת המאה ה-19 הנגידות השתרעה על שטחים נרחבים וגבולותיה היו סולטנות אוסה במזרח, נחל מיללה בצפון מערב ונחל בוקרנה בדרום ובמערב.
במרוצות המאה ה-20 וה-21 הייתה הנגידות לחלוקה מנהלית בתוך מחוז וולו.
קלואי הוא סרט מותחן ארוטי משנת 2009, בבימויו של אטום אגויאן.
הסרט הוא גרסה מחודשת של הסרט הצרפתי "נטלי..." משנת 2003 שנכתב על ידי אן פונטיין.
בסרט מככבים ג'וליאן מור, ליאם ניסן ואמנדה סייפריד.
הסרט נכתב על ידי ארין קרסידה וילסון.
הסרט נפתח כשקלואי (אמנדה סייפריד) מתלבשת.
קלואי מתחילה לדבר ברקע, וכאשר היא מסיימת, היא יוצאת החוצה ומתלווה לאדם בתור יצאנית.
במקביל, דרך חלון במשרדה, צופה בה קתרין (ג'וליאן מור), רופאת נשים.
בעלה של קתרין, דייוויד (ליאם ניסן) הוא פרופסור באוניברסיטה.
קתרין חושדת בדייוויד שהוא מקיים רומן עם אחת מתלמידותיו, לאחר שהיא רואה תמונה בטלפון הסלולרי שלו מחובק עם סטודנטית.
אחרי העבודה, קתרין עוצרת עם רכבה ליד המלון שבו קלואי מחכה ללקוחותיה.
קלואי אומרת לה שהיא בדרך כלל לא משרתת נשים.
קתרין אומרת לה שהיא רוצה להעסיק אותה כדי לבדוק את נאמנותו של בעלה כיוון שהיא חושדת בו.
בערב קתרין נפגשת עם קלואי שמספרת לה, כי בעלה שאל אותה אם הוא יכול לנשק אותה, ועשה זאת.
בכעס, קתרין אומרת לקלואי כי זה לא מה שהן דיברו על כך שהיא רוצה שתעשה.
עם זאת, היא מתעקשת שקלואי תמשיך להיפגש עם דייוויד שוב.
בכל הלילות בהם נפגשות קתרין וקלואי, קלואי מתארת בפירוט את המפגשים עם דייוויד, אשר מעורר את קתרין (מבחינה מינית).
מאוחר יותר, קתרין נזכרת שהיא אמורה להיפגש שוב עם קלואי.
קלואי נפגשת איתה בבית המלון ושתיהן שוכבות.
לאחר מכן, קתרין חוזרת לביתה ודייוויד שואל אותה אם היא הייתה נאמנה לו.
קתרין אומרת לו שהיא חושבת שהוא בוגד בה.
למחרת אחר הצהריים קתרין וקלואי נפגשות יחד וקתרין מפסיקה את היחסים ביניהן.
באותו הלילה קתרין ודייוויד הולכים לבית הקפה, שם קתרין דורשת מדייוויד שיודה שהוא מנהל רומן.
קלואי לפתע נכנסת ודייוויד אינו יודע מי היא.
קלואי עוזבת במהירות, וקתרין מבינה שקלואי המציאה את המפגשים שלה עם דייוויד כדי להיות איתה.
קתרין מתוודה בפני דייוויד על המפגשים המיניים שלה עם קלואי.
קלואי הולכת לבית משפחת סטיוארט ומקיימת יחסי מין עם מייקל, הבן של קתרין שחובב מוזיקה ונגן פסנתר.
הם מקיימים יחסי מין בחדר השינה של קתרין ודייוויד.
קתרין מגיעה הביתה כדי למצוא אותם.
קלואי מספרת לקתרין שלא ניתן לקנות אותה בכסף, שהיא מאוהבת בה, ומאיימת לפגוע בה עם סיכת השיער שלה.
קתרין שואלת את קלואי מה היא רוצה.
קלואי מבקשת נשיקה אחרונה וקתרין מסכימה.
מייקל רואה, קתרין נדהמת ודוחפת בגלל זה את קלואי אל חלון חדר השינה, שנשבר.
קלואי מצליחה לאחוז במסגרת החלון אבל אז היא משחררת, ונופלת אל מותה.
מאוחר יותר, במסיבת הסיום של מייקל, קתרין שמה את סיכת הראש של קלואי בשערה, ובכך מסתיים הסרט.
שם השחקן שם הדמות ג'וליאן מור ד"ר קתרין סטיוארט ליאם ניסן פרופ' דייוויד סטיוארט אמנדה סייפריד קלואי סוויני מקס ת'יריוט מייקל סטיוארט ר' ה' תומסון פרנק נינה דוברב אנה מייגן הפרן מירנדה לורה דקרטרט אלישיה מישו ולאני ג'ולי
קלה (שם מדעי: Calla palustris) הוא צמח בעל פקעת, ממשפחת הלופיים.
זהו המין היחיד בסוג Calla.
הקלה מסתגל לכל אקלים ידוע.
פורח בעונה הגשומה ובעל עלווה רחבה ויפה ובעונה השחונה (קיץ) אינו נראה על פני האדמה.
הפרח לבן, במרכזו ניצב עמוד צהוב ובעל אבקנים.
הריבוי האפקטיבי ביותר נעשה על ידי הפקעות.
חלקי הצמח רעילים בשל ריכוז גבוה של חומצה אוקסלית, אם כי קנה השורש ניתן לאכילה לאחר ייבוש, טחינה, סינון והרתחה.
עקב יופיו וצבעו משמש רבות בזרי פרחים של כלות.
מקורו של הקלה במרכז, מזרח וצפון אירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה הצפונית.
קַלוֹאוֹקַן (בפיליפינית: Lungsod ng Kalookan, "לונגסוד נג קלואוקן"; בשפות אחרות נפוץ הכתיב Caloocan) היא עיר במטרופולין של מנילה, בירת הפיליפינים.
העיר נמצאת מצפון לצפון־מזרח מנילה עצמה.
ב־2010 התגוררו בעיר כ־1.5 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בפיליפינים, אחרי קסון סיטי ומנילה (כל השלוש נמצאות במטרופולין מנילה).
זוהי העיר השמינית בצפיפותה בעולם.
קלואוקן נוסדה ב-1815, במהלך תקופת השלטון הספרדי בפיליפינים.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 התהוותה במקום מחתרת קטיפונן, שהתנגדה לשלטון הספרדי.
המחתרת הייתה גורם מרכזי במהפכה הפיליפינית שפרצה ב-1896. ב-1898 הפיליפינים סופחו לארצות הברית בעקבות מלחמת ארצות-הברית ספרד.
כעבור שנה פרצה מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים במהלכה המקומיים ניסו לגרש את האמריקאים ולשחרר את הפיליפינים.
במהלך המלחמה התקיימו בקלואוקן שני קרבות קשים.
ב-1962 קלואוקן קיבלה מעמד של עיר.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת העיר קלואוקן, שהיא האוניברסיטה הציבורית היחידה בעיר.
בקלואוקן עובר קו LRT-1 של הרכבת הקלה של מנילה.
העיר גם מקושרת למערכת המסילות של הפיליפינים.
יוליסס קלו היה דמות בדיונית של נבל-על אשר הופיע בחוברות הקומיקס הפנתר השחור, האוונג'רס וארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #53 מאוגוסט 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
יוליסס קלו הוא מדען (רוצח שכיר במקור המחודש) שבעקבות תקיפה על ידי טצ'אלה ידו נכרתה, והוחלפה בתותב הפולט אנרגיית קול.
הוא הפך לקול מוצק, לחבר בקבוצת אדוני הרשע (וכך לאויב האוונג'רס), בעל ברית של נבלי על כדוקטור דום ועוד.
קלו הופיע במספר סדרות אנימציה, בעיקר באלו של ארבעת המופלאים (הסדרה מ-1967, מ-1994 ומ-2006) אך גם בהאוונג'רס: סדרת האנימציה בדיבובו של מארק המיל ובאולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה בדיבובו של מאט לנטר.
את דמותו של קלו ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרט הלייב אקשן "הנוקמים: עידן אולטרון", מגלם השחקן אנדי סירקיס, אשר גלמו שוב בסרט "הפנתר השחור".
בפלאשבק, יוליסס קלו הוא פיזיקאי הולנדי אשר חקר את נושא האקוסטיקה.
על מנת לבנות מכשיר מסוים, קלו נוסע לוואקאנדה במטרה לגנוב ויברניום, וכאשר המלך טצ'אקה התעמת איתו, הוא נהרג בידי אנשיו של קלו.
בנו של טצ'אקה, טצ'אלה, תקף את קלו וכרת את ידו הימנית.
במקור מחודש משנת 2005, קלו הוא רוצח שכיר בלגי אשר הושכר להרוג את מלך ואקאנדה טצ'אקה לאחר שזה האחרון סירב למשא ומתן על ויברניום.
קלו לקח זאת באופן אישי היות שקרוב משפחתו מהמאה ה-19 נהרג על ידי הפנתר השחור אז.
הוא הסתתר כשבוע בוקאנדה, כשלבסוף התנקש בחייו של טצ'אקה.
ידו נכרתה על ידי טצ'אלה, אשר פצע אותו קשה ואילץ אותו לסגת.
קלו טופל על ידי הממשלה הבלגית יותר מעשור בידיעה כי טצ'אלה - כעת הפנתר השחור - יצוד את האחראים לרצח אביו.
התקנת התותב, ארבעת המופלאים, אדוני הרשע ונגד גיבורי-על
שנים לאחר מכן, קלו התקין לעצמו תותב הפולט אנרגיית קול, מה שמאפשר לקלו לא רק לתקוף באמצעותו אלא גם ליצור חפצים העשויים מקול.
הוא יצר מכשיר שהופך אותו לקול מוצק, מה שהעניק לקלו חיי נצח.
קלו התעמת עם הפנתר השחור וארבעת המופלאים, להם הפסיד בקרב.
קלו נכלא, אך שוחרר על ידי ברדס הארגמן להצטרף לקבוצת אדוני הרשע שלו.
יחד עם הקבוצה הוא נאבק באוונג'רס, והובס על ידי הפנתר.
קלו ניסה לאחד בחזרה את אדוני הרשע נגד האוונג'רס, אך מזימותיו סוכלו על ידי לוחמות החופש של ולקיריה (למעשה מכשפת במסווה).
קלו ברח חזרה לוואקאנדה בניסיון לגנוב מכשיר נוסף, אך הובס על ידי הפנתר, הדבר והלפיד האנושי.
הוא הופיע יחד עם נבל-העל סולאר, ולוכד את האוונג'רס במחסום קול מוצק.
הוא מאיים להוציאם להורג אם הפנתר לא יוותר על מלכותו, אך הפנתר מביס אותו ואת סולאר.
קלו שוחרר מכלאו על ידי חבר בגזע חייזרי, אשר ביקש מקלו שיפתח פורטל בעזרת תותבו כדי להביא את צי הצבא החייזרי לכדור הארץ.
קלו מסכים להצעה, ולאחר קרב עם קא-זאר בלונדון, הוא נוסע לארץ הפראית על מנת להשיג ויברניום לפתיחת הפורטל.
קא-זאר הכניע את החייזרים, וקלו נסוג למימד בו הם שוכנים.
עם הטכנולוגיה שלהם, הוא חוזר לכדור הארץ.
יחד עם איש המולקולה, קלו נוקם בארבעת המופלאים ומביס לבדו את האיש הבלתי אפשרי.
קלו גילה כי כוחותיו דועכים, ונאלץ לתמרן חבורת נערי-רחוב על מנת להשיג את החומר הדרוש לשחזור כוחותיו.
עם זאת, הפנתר השחור גרם לתוכניתו של קלו לחזור אליו כבומרנג.
קלו מצא עצמו לכוד בתוך תותבו, שנלקח על ידי פרויקט פגסוס.
הוא שוחרר על ידי סולאר, אך שניהם הובסו על ידי ת'נדרה, הדבר, קוואזר, האיש הענק ואקוואריאן.
לאחר מכן קלו נלחם בדבר, בקא-זאר ובאמריקן איגל.
התקרית עם דאזלר והמלחמות הסודיות, ארבעת המפחידים, מעשי נקמה
במהלך עימות עם המוטאנטית דאזלר, צורתו הקולית דמוית-האדם הומסה והושלכה לחלל, שם נמצאה על ידי טורף הכוכבים גלקטוס.
במהלך אירוע המלחמות הסודיות, דוקטור דום מצא את אנרגיית הקול של קלו בחלל, וקלו שוחזר על ידי דום למצבו הקודם.
למרות זאת, לאובדן צורתו הפיזית היו השלכות: האינטלקט של קלו נעשה של ילד, והוא נעשה מדבר בחרוזים.
דום ניסה להיעזר בקלו על מנת לקחת את כוחותיהם של גלקטוס ושל הביונדר, אך מזימתו של דום סוכלה וקלו שב לכדור הארץ, נרפא אט-אט.
לאחר שנאבק בדרדוויל ובויז'ן, קלו גויס על ידי מכשף לקבוצת ארבעת המפחידים יחד עם טיטניה והידרו-מן.
קלו גרם לדבר לחזור למצבו כבן-אנוש, ויחד עם ארבעת המפחידים וארבעת המופלאים, נתפס על ידי ארון הצופה.
בעוד ארבעת המופלאים נאבקו בכפיליהם שנוצרו על ידי ארון, קלו ושאר ארבעת המפחידים חזרו למאסר.
במהלך אירוע מעשי נקמה, קלו ברח מכלאו אך נתפס על ידי ארגון A.I.M, אשר שתלו מכשיר בתותבו על מנת לשלוט בו.
הוא נשלח להיאבק בוולקנה בתקווה שאיש המולקולה יתפתה לעזור, אך ברח כאשר תותבו נהרס.
קלו גויס לקבוצת "אדוני הפסיפיק" של דוקטור דמוניקוס, אך כאשר גילה כי דמוניקוס נעשה משועבד לשד, בגד בקבוצה וסייע לאוונג'רס מהחוף המערבי נגדם.
הוא הצטרף לקבוצת אדוני הרשע של ג'אסטין האמר (ברדס הארגמן החדשה, בתו של ג'סטין האמר) והובס על ידי קבוצת ת'נדרבולטס, ונאבק בקפטן אמריקה על ויברניום.
קלו חזר, מוביל את באטרוק המזנק, האיש הרדיואקטיבי השני, הקניבל, ריינו ואת האביר השחור הרביעי לפלוש לוואקאנדה.
המכשף מוצא את קלו באינטרנט, ומוריד אותו - כגרסת הקול המוצק - מהביטורנט וצירף אותו לארבעת המפחידים.
קלו סייע לארגון אינטליג'נסיה ללכוד את מיסטר פנטסטיק, וכאשר זיקית הסתן לאינטליג'נסיה בדמותו של קלו, נרמז כי קלו חבר באינטליג'נסיה.