tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם איחוד היחידה הועלה סא"ל משה קנזין, שהיה מפקד ממת"ם, לדרגת אל"ם והפך למפקד מפת"ח.
בשנת 2022 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות על ידי רא"ל אביב כוכבי
בשנת 2023 זכתה היחידה בפרס ביטחון ישראל
יחידת מִרעוֹל, או פלוגה 7777, היא יחידת מילואים בצה"ל, שמטרתה איתור בני אדם על בסיס ניתוח שטח.
היחידה פועלת תחת פיקוד אוגדת אזור יהודה ושומרון.
מקור שמה של היחידה הוא בהלחם בסיסים של המילים מרעה ומשעול, המתאר שביל צר שנוצר ממעבר של עיזים או כבשים בשטחי מרעה הרריים.
ייעודה של היחידה הוא איסוף מודיעין ממקורות גלויים, מעקב והתחקות אחר תנועה בשטח.
היחידה פועלת בביצוע מרדפים אחר מבוקשים, באיתור אמצעי לחימה ובמיפוי כוחות בשטח.
ביחידה משרתים כ-60 חיילי מילואים, הכוללים הידרולוגים, גאולוגים, מומחי בוטניקה, מהנדסים, מדריכי טיולים וגששים.
נכון ל-2021, מפקד היחידה הוא רב-סמל במילואים רועי סימון.
היחידה הוקמה ב-2015 בעקבות לקחי מבצע "שובו אחים" בשנת 2014. בין מקימי היחידה נמנים זאב חנוך ארליך ורועי סימון.
בספטמבר 2021 פעלו לוחמי היחידה בחיפוש אחר המחבלים שנמלטו מבית הסוהר גלבוע, והביאו ללכידתם של זכריא זביידי ומוחמד קאסם עארדה באום אל-גנם.
כהוקרה על הישג זה הוענקה ליחידה תעודת הערכה מהרמטכ"ל אביב כוכבי.
במאי 2022 השתתפו לוחמי היחידה במבצע לאיתור וללכידתם של שני המחבלים שביצעו את הפיגוע באלעד.
באוקטובר 2023, במהלך במלחמת חרבות ברזל, השתתפו לוחמי היחידה במבצע לאיתור נעדרים בעוטף עזה.
שם המפקדתקופת כהונההערותרס"ל (מיל') רועי סימון2015–מכהן
יחידת מגן היא יחידה ממלכתית לאבטחת שרים במשרד ראש הממשלה.
משימות היחידה הן אבטחת שרי ממשלת ישראל ואישים נוספים שאינם סמלי שלטון שמאובטחים על ידי היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות.
היחידה אחראית על אבטחת אישים אילו בפעילותם השוטפת בישראל ובחו"ל בהתאם להחלטות הממשלה שנתקבלו בנושא.
הגוף המנחה של היחידה הוא שירות הביטחון הכללי.
רוב מאבטחי היחידה הם בוגרי יחידות האבטחה של השב"כ, ובכלל זה בוגרי היחידה לאבטחת אישים ומשלחות (יחידה 730).
כלל מאבטחי יחידת מגן הם בוגרי קורס ממלכתי "אחיד", קורס לוחם מקיף הנערך במתקני השב"כ.
הקורס כולל בין היתר אימוני ירי ותרגולות לוחמה בטרור, אימוני כושר גופני, אימוני קרב מגע.
מועמדים שסיימו בהצלחה את הקורס "אחיד", ממשיכים להכשרה ייעודית ובסיומה יוסמכו למאבטחי אישים.
לאחר רצח רחבעם זאבי בשנת 2001 הוחלט כי יש לאבטח את כלל השרים במדינת ישראל.
עד לשנת 2004 אבטחת השרים הייתה באחריות שירות הביטחון הכללי.
בשנת 2004 האחריות לאבטחת השרים הועברה למנהלי הביטחון במשרדי הממשלה השונים, כאשר היחידה לאבטחת אישים ומשלחות שימשה כגורם המנחה למשרדי הממשלה.
בשנת 2013 בהחלטת הממשלה הוקמה יחידת מגן, כאשר האחריות לאבטחת כלל השרים בישראל ובחו"ל הועברה ליחידת מגן במשרד ראש הממשלה.
בשנת 2023 החליטה ועדת השרים לענייני שירות הביטחון הכללי על העברת אבטחת בני משפחתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לידי היחידה הממלכתית לאבטחת אישים 730 של שירות הביטחון הכללי.
זאת, בשל התגברות האיומים על ביטחונם.
במהלך השנים קיבלה היחידה אחריות על אבטחת משפחת ראש הממשלה ומשימות נוספות:
בני משפחת ראש הממשלה בנימין נתניהו שרה נתניהו ויאיר נתניהו.
בני משפחת ראש הממשלה נפתלי בנט בעת כהונתו.
בני משפחת ראש הממשלה לשעבר יאיר לפיד ורעייתו ליהיא לפיד.
אגף חירום וביטחון משרד ראש הממשלה
אגף ביטחון וחירום אמון על אבטחת מתקני משרד ראש הממשלה, עובדיו ומבקריו, בידוק הקהל וכבודתו, ביצוע סריקות נגד פעילות חבלנית עוינת, ביצוע התאמה ביטחונית לעובדי המתקנים ולמבקרים בהם, אבטחת שרי הממשלה ובכירים נוספים.
האגף מונה כ-600 עובדים במגוון תפקידים, לרבות מנהלי שטח ועובדי מטה אשר עוסקים בתחומים שונים כגון: אבטחת משרד ראש הממשלה, המעון הרשמי ומתקנים מסווגים נוספים, אבטחת אישים יחידת מגן, מוכנות לחירום, אבטחת מידע, ניהול פרויקטים, רכש, תקציבים, משאבי אנוש, רווחה, הדרכה, התאמה ביטחונית ומודיעין.
מערך האבטחה החמושה – אמון על מניעת פיגועים חבלניים במשרד רה"מ, במתקנים אסטרטגיים ומסווגים נוספים ובאירועים רשמיים שראש הממשלה משתתף בהם.
מערך הבידוק הביטחוני – אמון על קבלת קהל, בידוק ביטחוני וחיפוש אמצעי חבלה אצל המבקרים במשרד ראש הממשלה, המעון הרשמי ובאירועים רשמיים שראש הממשלה משתתף בהם תוך שימוש במערכות טכנולוגיות מתקדמות.
חדר המבצעים של משרד ראש הממשלה – בעל אחריות אבטחתית מלאה על משרד ראש הממשלה ומתקנים מסווגים נוספים.
חטיבת הגנת המידע – אמונה על ליווי נותני שירות במתקנים מסווגים ופיקוח על כניסת בכירים לישיבות הממשלה, קבינטים ודיונים ביטחוניים מסווגים.
יחידת מגן – היחידה לאבטחת שרים אמונה על אבטחת שרי הממשלה ובכירים נוספים, בפעילותם השוטפת בארץ ובחו"ל.
יחידת לה"ב (ראשי תיבות של השם הרשמי: יחידת לוגיסטיקה הנדסה ובקרה 18) היא יחידה ומחלקה בלהק הציוד של חיל האוויר הישראלי.
היחידה ממוקמת בבסיס חיל האוויר במחנה ידין שבצריפין.
היחידה כפופה לראש להק הציוד.
לה"ב 18 אחראית להיבטי הלוגיסטיקה התפעולית, רכב, חימוש, ציוד אט"לי, השליטה, הקישור והבקרה, ולתת מענה טכני והנדסי לכוחות המיוחדים בחיל האוויר.
היחידה נוסדה ב-21 בינואר 2004 כחלק משינוי ארגוני בלהק ציוד.
מפקד יחידת לה"ב הוא קצין בדרגת אלוף-משנה מהמערך הטכנולוגי של החיל.
ביחידה 3 ענפים ו-4 יחידות שדה כפי שהוגדר בעת הקמתה ובתיקוף מבנה היחידה שבוצע בשנת 2015.
יחק"ל 8832 – יחידת הקישור והלוגיסטיקה
ישמ"ת 666 – יחידת השליטה המרכזית לתחזוקה
מחש"א 5633 – מרכז חימוש אווירי
אר"ז – יחידת אחזקת רכב זרועית
מפקד היחידה הוא קצין בדרגת אלוף-משנה מהמערך הטכני.
יחידת הקישור והלוגיסטיקה (בראשי תיבות יחק"ל) היא יחידת התפעול הלוגיסטי של חיל האוויר.
בנוסף לתפעול הלוגיסטי, כוללת היחידה את מרכז ההוצאה לאור החֵילי האמון על העלאת הספרות הטכנית למערכות המידע והדפסת צורכי חיל האוויר.
בשנת 1997 אוחדו שתי יחידות: יקת"א 8832 (יחידת הקישור לתעשיות אזרחיות) וי.ק., ליחידה אחת בשם יקת"א, המאגדת את כלל פעילויות חיל האוויר אל מול התעשיות.
לפני האיחוד עסקה יקת"א בקישור למפעלים אזרחיים בישראל ומחוצה לה וי.ק.
עסקה בתחום הקישור אל מול התעשייה האווירית בלבד.
בשנת 2014, עם איחוד יקת"א ויחידת מרכז אספקה ושינוע (בראשי תיבות מא"ש), הוקמה יחק"ל.
בשנת 2024 הועברה האחריות על כל גפי לוגיסטיקה אווירית (גל"א) בבסיסי החיל מטייסות התחזוקה ליחידה.
ענף מערכתי האמון על ניהול משקי הרכב בחיל האוויר על כלל התחומים הרלוונטיים לתחום זה – רכש והנדסה בדגש לרכב ייעודי, כתיבת מדיניות אחזקה וניהול תמונת מצב כשירות הרכב, עיתוד ורכש חלפים, ניהול מצאי הרכב בחיל ומערך ההובלה הקרקעית וריכוז תחום הנהיגה בחיל.
הענף הוא החוליה המקשרת בין גופי אט"ל השונים בכל הקשור לתחום הרכב ותשתיות האחזקה בצה"ל כגון חיל הטכנולוגיה והאחזקה, חיל הלוגיסטיקה וחטיבת הלוגיסטיקה, חטיבה טכנולוגית ליבשה ומרכז ההספקה המטכ"לי.
מרכז חימוש אווירי (בראשי תיבות מחש"א) עוסקת בקליטה, אחסנה, אספקה, ויסות וניהול מלאי החימוש בחיל האוויר תוך הסתכלות כוללת על כלל צורכי הבסיסים והיחידות.
ביחידה קיים גם בית מלאכה לציוד בטיחות והצלה (בראשי תיבות בי"מ צב"ה) הנותן מענה לכלל חיל האוויר בתחומו.
היחידה בנויה ממספר מצבורי חימוש הפרוסים גאוגרפית באתרים שונים בארץ מהצפון ועד הדרום.
היחידה הוקמה בשנת 1972 ומאז שותפה מלאה לכלל משימות חיל האוויר.
בשעת חירום היחידה קולטת את גדוד ההובלה והאבטחה שמתגברים את משימותיה, מנהלת את מלאי החימוש ומערכות השליטה תוך טיפול בכלל הדרישות המבצעיות הן בתחום ההגנה והן בתחום ההתקפה.
יחידת אחזקת רכב זרועית (אר"ז בראשי תיבות) היא יחידה המעניקה שירותי אחזקה לכלי הרכב הצבאיים בחיל האוויר.
תפקיד היחידה לתת מענה אחזקתי למערך הרכב בהתאם לצורך, ולעמוד ביעדי חיל האוויר.
היחידה הוקמה בשנת 1956 ושמה היה סדנת אר"ז, בשנת 1987 הוכפפה לחיל האוויר ועברה במהלך השנים התאמות לצורכי החיל כגון קליטת תחום השינוע, הקמת סדנאות רכב בבסיסי חיל האוויר.
בשנת 2012 הוגדרה סדנת אר"ז כיחידה ובשנת 2020 קלטה היחידה את כלל מחלקות הרכב בבסיסי חיל האוויר.
יחידת השליטה המרכזית לתחזוקה 666 (ישמ"ת בראשי תיבות) הוקמה לאחר פרסום פקודת ארגון ב-28 ביולי 1974. התפקיד שהוגדר עבורה הוא לשלוט בפעילות מערך התחזוקה של זרוע האוויר.
עם השנים היחידה עברה מכפיפות ישירות לראש להק ציוד לכפיפות למחלקת תאו"ם ולאחר מכן ליחידת לה"ב.
עיקר עיסוקה של היחידה הוא שליטה באמצעים, בתהליכים ובמשאבים של המערך הטכני בהכוונה ובמיקוד לצרכים המבצעיים של חיל האוויר.
היחידה אחראית לגיבוש תמונת המצב של מערכות הנשק והציוד, תוך מיקוד בצרכים המבצעיים של חיל האוויר באמצעות שליטה, בקרה תהליכית, וויסות אמצעים בחיל.
תחום טכנולוגיות ומיוחדים הוא הגוף המערכתי לכנף 7 (כוחות האוויר המיוחדים) בלהק ציוד.
התחום מהווה גורם מרכזי בחיל האוויר בהכוונת הפיתוח, הקליטה ואחזקת מערכות למערך הכוחות המיוחדים.
התחום הוקם בשנת 2004 בעקבות סגירת ענף ציוד עזר ומיוחדים במחלקת לוגיסטיקה ותחזוקת מערכות (בראשי תיבות לוט"ם) והוכפף פיקודית לענף ציוד קרקע.
במסגרת שרגון לצ"ד 3 (2013–2014) עם העברת ענף ציוד קרקע למחלקת בינוי ותשתיות הוכפף התחום לענף רכב.
ב-23 ביוני 2014 הוכר כתחום עצמאי הכפוף ישירות למפקד לה"ב.
ענף לוגיסטיקה אמון על ניהול משקי הדלק, מזון, ציוד לפרט ומחנה, נשק, תחמושת ואופטיקה, בקרה והטמעת תורת ניהול המלאי האט"לי בחיל האוויר.
הענף אחראי על התיאום והקישור בין חיל האוויר לגורמי אט"ל בהקשרי לוגיסטיקה ומרכזי האספקה.
בנוסף, מהווה הענף גורם מקצועי, הדרכתי ותורתי בתחומים שעליהם הוא אחראי.
הענף שותף למהלכים כלל צה"לים המשפיעים על חיל האוויר בהיבטי המזון והתעצמות חיל האוויר ברכש ציוד לוגיסטי, מדים, כלי נשק ועוד.
גף משאבי אנוש (משא"ן בראשי תיבות) נותן מענה לכלל יחידות וענפי היחידה בתחום משאבי האנוש (סדיר, קבע, אזרחים עובדי צה"ל ומילואים).
הגף נוסד בשנת 2018 במטרה לרכז את ניהול כוח האדם.
בנוסף גף משא"ן אמון על שגרת המחנה באמצעות רס"ר היחידה, ועל טיפול בנושא המשפחות השכולות.
ראשיתו של מערך האפסנאות הטכנית
לקראת סוף תקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, עמדו השלטונות לפנות את בסיסיהם בארץ.
זמן קצר לפני הפינוי הוטל על יצחק לוי, שעמד בראש הפעילות להקמת מערך האפסנאות הטכנית, לרכוש ציוד בבסיסים המתפנים עבור הכוח האווירי שהולך ומוקם בארץ.
פעילותו כללה קשירת קשרים עם סוחרים וסוכנים שעסקו בקניית עודפים מהבסיסים המתפנים, קשירת קשרים עם קציני ה F.A.R שהיו מוכנים לסייע במידע וכן באמצעות קשר ישיר עם מחלקת התעופה הבריטית בירושלים, שהייתה המקור הראשי לעודפי הציוד התעופתי.
הכוונה הייתה להבטיח ש"קלוב התעופה" או חברת אווירון יזכו במכרז לרכישת הציוד.
המחסן הטכני הראשון היה בעצם רכב מסחרי גדול בעל ארגז עם דלתות, אשר חנה בחצר האחורית של בית הספר לפעילי ההסתדרות בתל אביב.
במחצית ינואר 1948 החל להתארגן מחסן אפסנאות במושבה שרונה שבקריה בתל אביב, בחצר מבנה בן שישה חדרים וחצר נרחבת.
בקבוצת האפסנאים הראשונים נכללו אנשים שרכשו את ניסיונם המקצועי בשירות חיל האוויר המלכותי הבריטי.
עם התארגנות המחסן הקבוע החל פעולת הרישום ועיתוד של הציוד והחלפים הנדרשים לתחזוקת המטוסים.
בכדי להבטיח פעילות מסודרת ותקינה, פרסם יצחק הלוי ב-25 באפריל את "פקודת אפסנאות מס' 1" שנועדה להסדיר את שיטות הרישום וניהול המחסנים במחלקות השונות במקביל הוקמה רשות מרכזית לפיקוח על ניהול המחסנים, להדרכת האפסנאים ולביקורת מרכזית.
הפקודה פירטה את הדרכים לניהול ספרי המלאי, ניהול המחסנים, קבלת החומרים ממקורות חוץ וממחלקות חיל האוויר, שיטת הכרטסת ועוד.
לקראת סוף המחצית השנייה של 1948 הועבר מחסן האפסנאות הראשון של חיל האוויר מ"שרונה" ליפו.
כמות הפריטים שהצטברה במחסן, חלקם מייצור מקומי וחלקם מרכש מחוץ לישראל, הולידה את הצורך לגדול ולהתרחב.
לפיכך הוחלט להקים "מחסן מרכזי" באבו כביר.
ליד המחסן החדש הוקם מחסן נוסף לציוד והצלה.
ב-22 ביולי 1949 החליט מנהל אגף האפסנאות של חיל האוויר, אליהו רוטנברג, על שינוי שמו של המחסן המרכזי ל"מחסן מרכזי ח.א".
בתקופה זו שירתו במחסן המרכזי 84 חיילים ו-56 אזרחים, שהיוו 50 אחוז מהתקן הזמני שנקבע ליחידה – 298 אנשים.
בסוף שנת 1949 הועבר המחסן של ח.א לצריפין ובמקביל פורסמה פקודת ארגון להקמת כנף 18 שנקראה מחנה "נשר".
בעקבות המעבר לצריפין ניתן ב-1.1.1950 תוקף לשינוי מהותו של ה"מחסן המרכזי ח.א" שהוכפף למפקד כנף 18 (מחנה "נשר") בצריפין.
בשלב זה נקבע ייעודו של הבסיס להוות בסיס אספקה טכנית של חיל האוויר.
מפרסום צו זה נקבע שמו של המחסן המרכזי "טייסת מספר 201" מפקד טייסת 201, שהיה כפוף למפקד כנף 18, קיבל ממנו את כל שירותי המנהלה והאפסנאות.
בתקופה זו נוהלה פעילות המחסן המרכזי במספר מחסנים לדוגמה: מחסן א' שהיה מחסן לציוד אישי, מחסן ב' שהיה מחסן לציוד מחנה, מחסן ג' שיועד לציוד משרדי, מחסן ו' לצמיגים, מחסן ז' לחלקי מנועים, מחסן ח' הידראולי ועוד.
בתקופה זו שונתה שיטת הרישום בכרטיסיות והוחל במשלוח ציוד לפי דרישה למחסנים הכנפיים ומשם לטייסות ולבתי המלאכה.
שיפור משמעותי בניהול המלאי התרחש עם הכנסת מכונות חישוב NCR נתוני הלוגיסטיקה הוזנו לתוכם בכרטיסים מנוקבים.
הכנסת המחשוב אפשרה קבלת תמונת מצב עדכנית ומהימנה על מצאי הפריטים במחסני, צריכתם ומחסור בציוד.
בסיס אספקה 18 (בס"א 18 בראשי תיבות) הוקם בשנת 1980 לצורך אחסנה, קליטה והפצה של כלל הציוד הייעודי בחיל האוויר.
מחלקת לוגיסטיקה ותחזוקת מערכות (ראשי תיבות לות"ם) הוקמה בשנת 2001 על בסיס מחלקת התחזוקה הכללית (תחכ"ל בראשי תיבות) וגופים נוספים מיחידת מפ"א שנסגרו, לצורך הטיפול באחזקה ולוגיסטיקה בתחומי הניהול מערכות המידע, המלאי והרכש.
בשנת 2000 במטרה לפתור בעיות ארגוניות ומתן מענה להפרדה בין האחזקה ללוגיסטיקה החליט רלצ"ד על עדכון מחלקת תחכ"ל והקמת מחלקת לוגיסטיקה ותחזוקת מערכות אחודה (לות"ם בראשי תיבות).
מחלקת לות"ם הוקמה ביולי 2001 על בסיס מחלקת תחכ"ל וגופים מיחידת מפ"א שנסגרו לצורך הטיפול באחזקה ובלוגיסטיקה, לשמירת המקצוענות בתחום הניהול והרכש של המלאי.
כחלק ממהלכי התייעלות בחיל האוויר בוצע שינוי ארגוני של איחוד גוף המטה מחלקת תחכ"ל ובס"א 18 – והפיכתן ליחידה לוגיסטית מרכזית שמאגדת בתוכה ארבעה תחומי פעילות עיקריים:
התחום הלוגיסטי, תחום הקישור לתעשיות האזרחיות, תחום תחזוקת הציוד ותחום המטה המקצועי.
לוגיסטיקה הנדסה ובקרה 18 (בראשי תיבות לה"ב) הוקמה באופן רשמי ב-21 ינואר 2004 זאת כחלק ממהלכי השתנות בחיל האוויר.
תפקידה לקלוט, לאחסן, להפיץ ולתחזק ציוד ייעודי וחימוש בח"א, ליזום ולהוביל ולבקר תהליכים בתחום הציוד הקרקעי והמוטס התומך מערכות נשק.
עם הקמתה הכילה יחידת לה"ב 18 את הגופים הבאים
בסיס אספקה 18 (בראשי תיבות בס"א 18) – מחש"א, יקת"א וסדנת ארז.
מחלקת לוגיסטיקה ותחזוקת מערכות (בראשי תיבות לות"ם) – ענף רכב, ענף ציוד קרקע ותחום מיוחדים, אספקה אט"לי.
איחוד גופים במרכז אספקה ושינוע (בראשי תיבות מא"ש) על בסיס מא"ש מבס"א 18.
הקמת גופי מנהלה, הנדסה ותמך למפקדי הגפים הלוגיסטיים.
בהקמת של יחידת לה"ב הוקמה יחידה ייחודית הכוללת יחידות ביצוע בשדה ויחידות מטה.
בשנת 2015 תוקף מבנה היחידה:
שינוי שם היחידה ללה"ב 18.
העברת ענף ציוד קרקע למחלקת הנדסת תשתיות בלצ"ד, תחום מיוחדים נשאר בכפיפות ישירה למפקד לה"ב.
איחוד יחידת קישור תעשיות אזרחיות (בראשי תיבות יקת"א) ומרכז אחסון ושינוע (בראשי תיבות מא"ש) והקמת יחידה חדשה בשם יחידת הקישור והלוגיסטיקה 8832.
ינמ"מ (יחידת נ"מ מוצנחת) 7298 הייתה יחידה מובחרת בצה"ל, שהתמחתה בהפעלת אמצעי נ"מ (נגד-מטוסים) ניידים מעבר לקווי האויב.
היחידה נוסדה בשנת 1985 ופעלה עד לסגירתה בשנת 2014.
היחידה הכילה שלושה חלקים: גרעין סדיר בפיקוד סמג"ד שישב במחנה סירקין במשך מרבית שנות קיום היחידה, שהופקד על שמירת כשירות האמל"ח ותכנון האימונים.
חלק נוסף היה צוות שהתגייס ליחידת מגלן והיה מגיע ליחידה אחת לחודש לשמירת כשירות.
בנוסף היו כוחות המילואים של היחידה שהרכיבו שתי סוללות.
לוחמי היחידה התמיינו תחילה ליחידת מגלן ולאחר חלקו הראשון של המסלול שכולל הכשרה בסיסית בבא"ח 35 (בא"ח צנחנים) עלו הלוחמים ליחידה במסע כומתה בסיומו קיבלו החיילים את הכומתה האדומה.
מכאן התחילה הכשרת החיילים כלוחמי מגלן – הם מבצעים סדרות אימון העוסקות בשלל תחומים המכשירים אותם ללוחמה מבצעית.
לאחר שלב זה יצאו החיילים לקורס מ"כים בית ספר למ"כים.
לבסוף עוברים הלוחמים אימון מסכם מסלול, שבסופו נערך טקס בו מוענקת להם סיכת הלוחם של היחידה.
לוחמי היחידה, כלוחמי יחידות מיוחדות אחרות, חבשו כומתות אדומות והשתייכו מבחינה ארגונית למערך הנ"מ תחת אגד 167 ולאחר מכן תחת אגד 168, אולם הכפיפות הפיקודית בפועל הייתה נתונה לאוגדה 98.
ביוני 2005 קיבלה ינמ"מ תעודת הצטיינות יחידתית מהנשיא משה קצב "על פועלה הרב בשנה האחרונה במסגרת פעילות מבצעית בשטחים והישגים רבים נוספים".
היחידה נסגרה בשנת 2014 עקב סגירת כל מערך הברקן בחיל האוויר, ובשל החשש שאם היחידה תועבר לפיקוד אוגדה 98, נשק היחידה יופנה בטעות כלפי כלי טיס של חיל האוויר, בהיעדר מרכז שליטה ובקרה מתאים.
הנשק העיקרי של היחידה היה FIM-92 סטינגר (ברקן) וציוד היחידה כלל אמל"ח מיוחד ואמצעים מסווגים.
לוחמי היחידה היו מצוידים בנשק אישי מסוג רובה M4A1 פלאט-טופ, גלילון, במקלעי נגב ומאג וברובי צלפים מיוחדים, בהם SR-25.
מפקדה הראשון ,בתצורה מיוחדת תחת אוגדה 98 למתארי "וילון ירוק" בעומק האויב, היה אל"ם איציק בן משה.
החליף אותו בתפקיד סא"ל ברגר גיל בשנים מ-2006-2013 במהלכן בפעילות מבצעית רחבה ובלחימה במסגרת מלחמת לבנון השנייה.
מפקדה הבא והאחרון היה סא"ל רזי עטואר ובתקופתו הועברה היחידה בכפיפות מלאה לאוגדה 98 עד לסגירתה בשנת 2014
הסמל מהווה שילוב בין כנפי העטלף המייצגות את מערך הנ"מ מאז הקמתו, בשילוב עם סמל "עוצבת האש" שהיא אוגדה 98, מעוטר במגן דוד.
היחידה הלאומית לחילוצים מיוחדים "להבה" היא היחידה הארצית לכבאות והצלה הכפופה לאגף המבצעים.
היחידה פועלת במגוון רחב של תחומים, בהם: איתור וחילוץ נעדרים בתווך תת-ימי, חילוץ מגובה, חילוץ ממים זורמים חילוץ ממערות, חילוץ מחללים מוקפים, רכבלים, כלי שיט ומתארים נוספים.
היחידה מונה כ-36 לוחמים, מפקדים ואנשי מטה, פועלת בתצורת משמרות ונמצאת בכוננות מבצעית 24 שעות ביממה בכל ימות השנה.
"להבה" כפופה לאגף המבצעים ותופסת כוננות ארצית ומרחבית לאירועים שבהם יש ליחידה יתרון יחסי, כשירות ואמצעים מתאימים (וייחודיים) למתן המענה המבצעי.
היחידה פועלת בשיתוף המערך האווירי של משטרת ישראל, ומבצעת גם חילוצים מוסקים.
ההחלטה על הקמת היחידה התקבלה ברשות הארצית לכבאות והצלה, כחלק ממילוי הדרישות המבצעיות שהציב חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, תשע"ב-2012 והצורך לפתח מענה מבצעי הולם לתרחישי חילוץ והצלה שונים.
בהנחיית ראש אגף המבצעים טפסר אייל כספי בנציבות כבאות והצלה, נכתבה תפיסת הפעלה ליחידת העילית שפרטה את ייעוד היחידה, המבנה, אופי הפעילות והאירועים שבהם תפעל.
התפיסה, לצד תוכנית ההקמה של היחידה, אושרה על ידי נציב כבאות והצלה.
במרץ 2013 מונה טפסר משנה יוסף דקלו, למפקד היחידה ועליו הוטלה מלאכת הקמת היחידה, כיחידה מרכזית (ימ"ר) בנציבות.
ביולי 2016, בתום שנתיים של הכנות, אימונים וסיום הקורס הראשון, הוקמה היחידה שמנתה 28 מחלצים שעברו את הכשרות הבאות:
קורס חובש רפואת חירום של מגן דוד אדום.
בהמשך, נוספו ביחידה הכשרות נוספות, כמו:
התמחות בתחום חילוץ ממים זורמים.
חילוץ מוסק בשיטת "לונג ליין " (חילוץ מספר אנשים במקביל באמצעיות מסוק) בשיתוף המערך האווירי של משטרת ישראל.
ב-2017 הוחלט לקרוא ליחידה: להבה (יחידה מרכזית ארצית).
2020 – סגן טפסר דורון אלמשלי.
היחידה נמצאת בכוננות מבצעית, במשך כל ימות השנה והיא פועלת בתרחישים לא שגרתיים, בתחומים שונים, כגון:
חילוץ מגובה – תחום המקיף מגוון תרחישים ובניהם: חילוץ מעגורנים וקונסטרוקציות, חילוץ מרכבלים, חלל מוקף.
חילוץ מסוק ("חילוץ מוסק") – היחידה פועלת בשיתוף היחידה האווירית של משטרת ישראל.
בשנים הקרובות, עתידה היחידה לקבל מסוקי בלאק הוק על מנת לפתוח כשירויות נוספות.
חילוץ בצלילה – ליחידה יש פלגת צלילה, שכוללת צוללים בעלי הכשרות מיוחדות, בין היתר, צלילה במים עכורים וחילוץ בתנאים קשים.
חילוץ ממים זורמים – ליחידה יש ציוד רפטינג מתקדם וכל מחלצי היחידה מוכשרים לביצוע משימות חילוץ במים זורמים.
רפואה – כל המחלצים מוכשרים כחובשי רפואת חירום מטעם מד"א.
אירועים שבהם היחידה נטלה חלק פעיל
מאז הקמתה, היחידה השתתפה במספר אירועים בארץ:
"אסון המעלית", ברחוב נדב 2 בתל אביב, שבו מצאו את מותם סתיו הררי ובן זוגה דין הררי.
צוללי היחידה הוציאו את בני הזוג מהמעלית בחניון הבניין שהוצף.
"אסון הבולען בכרמי יוסף", שבו נספה כליל קמחי, שנסחף אל תוך בולען שנפער, תחת בריכת שחייה פרטית.
היחידה פעלה בשיתוף פעולה גופים נוספים, לחילוץ הנעדר.
"המערה בערערה" – היחידה פעלה למעלה מ-24 שעות בתוך מערה בעומק של 50 מטרים לחילוץ אדם שנלכד בתוכה.
בחודש אפריל 2025, לאחר חיפושים של כיממה, חילצו צוללי היחידה את שרידי גופתו של ברק צח ז"ל, צולל שהותקף על ידי כרישים מול חופי חדרה.
במהלך שנת 2024 ביצעה היחידה כ-30 חילוצים של אזרחים בשטח מדינת ישראל.
במקרים מורכבים, צוותי היחידה פועלים בשיתוף פעולה עם כוחות מיוחדים ויחידות חילוץ אחרות בהן: כוחות יחידת החילוץ וההצלה הארצית (יחצ"א), יחידה 669, יחידות השיטור הימי של משטרת ישראל.
בין היתר השתלבו מחלצי היחידה בחילוץ מאסונות כמו: אסון נחל צפית (2018), אסון הר מירון (2021).
היחידה נטלה חלק במספר משלחות סיוע שונות בעולם: שיטפונות בברזיל (2021), שריפות ביוון (2023), רעידת אדמה בטורקיה (2023).
ביחידה נמנים כ-36 לוחמים, מפקדים ואנשי מטה, רובם יוצאי יחידות מובחרות בצה"ל.
גיוס מתבצע אחת לכמה שנים ובסיום תהליך המיון נערך "גיבוש" בן יומיים, אשר כולל משימות מעולם התוכן של היחידה.
בסיס היחידה שוכן במבנה תחנת הכיבוי הישנה של יהוד.
עד לשנת 2025 עתיד להסתיים פרויקט בניית מתקן הקבע של היחידה אשר נבנה בימים אלה בסמוך לשער הגיא.
ביחידה קיימת פלגת מתנדבים שהוקמה על ידי סגן טפסר (מתנדב) יגאל אליהו, שמונה כמה עשרות מתנדבים, מתחומים שונים, כמו: צוללים בעלי הכשרות מיוחדות, מומחים בתחום הגובה וחלל מוקף, רופאים, פרמדיקים, מהנדסים, מומחים לחללים בתת-קרקע וטייס.
יחידת מג"ן (מודיעין גבולות נגב [או יחידה 692]), היא יחידת עילית ייעודית של משטרת ישראל למאבק בהברחות של אמצעי לחימה לא חוקיים בגבולותיה הדרומיים, המערביים והמזרחיים של ישראל.
לרוב היחידה פועלת באופן מוסווה ומסוערב, תוך הפעלת מגוון כלים ויחידות שותפות בכדי להתמודד עם האתגרים המבצעיים להם היא נדרשת מבחינת זמן ומרחב, כמו גם אל מול תעוזתם של הגורמים הפליליים.
בשל מאפייני הפעילות הייחודיים להם ומומחיותם, לוחמי היחידה נוטלים גם חלק במאבק בפשיעה הקשה בדרום.
היחידה היא חלק מיחידות המחוז הדרומי של משטרת ישראל וכפופה לימ"ר דרום שהוקם מחדש לאחרונה.
טיפול בפשיעה המאורגנת וביצוע מעצרים מורכבים ומסוכנים תוך כדי שימוש בטכניקות מסווגות
איסוף מודיעין איכותי עבור משטרת ישראל, צה"ל ושירות הביטחון הכללי
ביצוע משימות מיוחדות עבור מרחב נגב ומחוז דרום
מניעת הברחות אמצעי לחימה המיועדים לפשיעה חמורה וארגוני טרור (פעולות סיכול, בקו התפר, יהודה ושומרון, בקעת הירדן והערבה)
ביצוע משימות מיוחדות יחד עם צה"ל והשב"כ
המבצעים של יחידת מג"ן מסווגים, חלק מהפעולות מפורסמות תוך סיקור מוגבל שכן שיטת העבודה היא חשאית.
היחידה מגייסת לוחמים לשורותיה לאחר מעבר כשירות רפואית, מבחנים, ראיון וגיבוש.
יחידת מג"ן הוקמה בשנת 2008 על פי החלטה של המפכ"ל, לאור הצורך ביחידה שתתמחה במאבק בהברחות הסמים המסוכנים ואמצעי הלחימה בגבולותיה הדרומיים והמזרחיים של מדינת ישראל.
היחידה הופקדה בין השאר על טיפול בנגע הסמים המסוכנים בשטחי האש של צה"ל ופיתחה מודל שבמסגרתו מושמדים גידולי הקנאביס בשטח.
בשנת 2022 זכתה יחידת מג"ן בפרס היחידות המצטיינות של משטרת ישראל על פועלה בתחום הלחימה בפשיעה ובטרור.
יחידת מעצר של האומות המאוחדות (בראשי תיבות באנגלית: UNDU) היא בית מעצר בניהול האו"ם.
הוא נמצא ברובע סכוונינגן של מוסד הכליאה בהאג, הידוע יותר בשם כלא סכוונינגן, בהאג, הולנד.
מרקוס (בהינדי: मार्कोस) היא יחידת הקומנדו הימי המשתייכת לחיל הים ההודי והיא חלק מחטיבת המבצעים המיוחדים של הכוחות המזוינים.
יחידה זו מתמקדת בפעילות קומנדו ובמשימות מיוחדות אחרות.
לוחמי היחידה מסוגלים לפעול בכל סוגי הסביבות; בים, באוויר וביבשה.
היחידה הוקמה בשנת 1987 והיא מתמקדת בפעולות ימיות, בדומה לשייטת 13 בצה"ל ויחידות קומנדו ימי אחרות, אך פועלת במשולב בכל סוגי השטח ובמגוון רחב של פעילויות, תפקיד היחידה התפתח לאורך השנים מאז הוקמה וכיום תפקידיה מאופיינים בלוחמה בטרור, סיור מיוחד, פשיטות ימיות וחילוץ בני ערובה.
אורך הכשרתם של לוחמי היחידה אורך כשנתיים.
לאורך השנים צברה היחידה ניסיון בפעילויות לחימה מגוונות בתוואי שטח שונים בהודו וברחבי העולם ביניהם מלחמת קרגיל ועימותים צבאיים אחרים מול פקיסטן וסין.
החל משנת 2008 קורפוס האמודאים משתתף בעיקר בלחימה כנגד פיראטים ברחבי העולם.
יחידת מודיעין החוץ של חזבאללה או יחידה 910 היא יחידת ביצוע פיגועי הטרור ואיסוף המודיעין במערב של ארגון הטרור חזבאללה, שמטרתה להרתיע את המערב בעזרת ביצוע פיגועים על שטחם.
מפקד היחידה היה עימאד מורנייה עד שחוסל בשנת 2008, מאז מפקד היחידה הוא טלאל חמיה.
היחידה הוקמה בשנת 1992 על ידי עימאד מורנייה על מנת שתבצע נקמה לחיסולו של עבאס מוסאווי, הנקמה שביצעה היחידה היה פיצוץ שגרירות ישראל בבואנוס איירס בשנת 1992 ופיצוץ בניין האגודה היהודית בארגנטינה בשנת 1994.
על פי חקירת המוסד סוכל פיגוע שלישי, מכיוון שאיראן וחזבאללה חששו שלוחמי "המוסד" הצליחו לעלות על עקבותיהם.
בשנת 2012 בוצע פיגוע על ידי היחידה בבורגס שבבולגריה, שבו מחבל מתאבד פוצץ אוטובוס תיירים ישראלים.
בשנת 2017 נעצר פעיל חזבאללה עלי כוראני, עלי היה חלק מתא רדום של יחידה שנוצרה על ידי יחידה זו, היחידה שנוצרה נקראת "יחידת המבצעים השחורים" ומטרתה לפגוע ביהודים בארצות הברית.
במהלך מלחמת חרבות ברזל גרמניה עצרה פעיל של היחידה ופשטה על מסגדים בהם נמצאו ציוד של היחידה.
ב-8 בנובמבר הוגש אישום לבית המשפט הפדרלי במנהטן שחשף כי ה-FBI סיכל תוכנית של משמרות המהפכה ו"יחידת המבצעים השחורים" של חזבאללה להתנקש בחייו של הנשיא ה-47 ו-45 של ארצות הברית דונלד טראמפ.
מטרתה העיקרית של היחידה היא לבצע פיגועים נגד יהודים במדינות ברחבי העולם על מנת להרתיע את המדינות.
היחידה שוכרת מחבלים ומחבלים מהיחידה שיבצעו פיגועים לרוב פיצוץ אוטובוסים, ליחידה יש תאים רדומים ברחבי העולם כמו "יחידת המבצעים השחורים" שפועלת בארצות הברית.
בליל 12 בפברואר 2008 המוסד התנקש במפקד היחידה עימאד מורנייה בכך שפוצצו את רכבו.
יחידת עוקץ (יחידה 7142) היא יחידת הכלבנים של צה"ל.
תפקידה להפעיל כלבים בשימוש צבאי למשימות ייעודיות.
היחידה כפופה למפקדת זרוע היבשה.
לוחמי היחידה הם לוחמי קומנדו המבצעים פעילויות מבצעיות תוך הפעלת אמל"ח ייחודי – כלב, אשר מספק יתרונות מבצעיים ייחודיים שאין להם תחליף אנושי או טכנולוגי.
היחידה הוקמה בשנת 1974 במטרה לתת מענה לאירועי בני ערובה.
מאז, היחידה לקחה חלק בכלל אירועי הלחימה של צה"ל, תוך שהיא גדלה ומרחיבה את תחומי הפעילות בהם ניתן למצות את יתרונו של לוחם המפעיל את הכלב בשדה הקרב.
היחידה פועלת בשיתוף פעולה עם כלל יחידות הצבא המתמרנות, ולעיתים תכופות עם יחידות העילית של צה"ל, לרבות: שייטת 13, סיירת מטכ"ל, שלדג וחטיבת הקומנדו.
בנוסף, פועלת היחידה באופן עצמאי, ומבצעים מסוג זה נחשבים כמסווגים ביותר.
בשנת 1939 הוקם "ארגון נוהגי כלבי כשירות" - יחידת הכלבים של ההגנה.
הכלבים שאולפו על ידם פעלו במגוון משימות כמו איתור מטענים, גישוש ואבטחה.
בשנת 1948, עם הקמת המדינה, עברה היחידה לצה"ל ובסיסה נקבע בבית הספר לכלבי נחייה של ד"ר רודולפינה מנצל בקריית חיים.
היא כונתה: "מחלקת נוהגי הכלבים" והייתה כפופה לחיל המשטרה הצבאית.
המחלקה מנתה כחמישים חיילים וכמה מאות כלבים אשר הופעלו בכל החזיתות.
חיילי המחלקה אימנו את הכלבים למספר תפקידים ובהם: השתלטות על עמדות מקלעים, איתור פצועים, גילוי מוקשים ועוד.
האימונים כללו צניחה עם כלבים.
המחלקה פעלה עד שנת 1954 ואז פורקה.
בעקבות אסון מעלות בשנת 1974, הוקמה על ידי יוסי לבוק, שהיה אזרח עובד צה"ל ומומחה לעבודה עם בעלי חיים, יחידה חדשה של לוחמים לצד כלבים למטרות לוחמה בטרור.
באסון, הכוחות הלוחמים כשלו בחילוץ והמחבלים רצחו 22 ילדים שלקחו כבני ערובה.
בין היתר הכשל היה נעוץ בכך שהכוחות זיהו לא נכון את הקומה בה שהו החטופים.
השילוב בין הלוחמים לכלבים היה במטרה שהכלבים יידעו להוביל את הלוחמים למיקומם המדויק של המחבלים ואף לתקוף ולהפתיע אותם במהירות ובעוצמה, כאשר מייד לאחר מכן ייכנס הכוח הפורץ שישחרר את בני הערובה.
לבוק היה מפקדה הראשון של היחידה בפועל שהייתה כפופה בזמנו לסיירת מטכ"ל.
יהודה מילר היה המאמן הראשי שהתווה הפעלת כלבים שלא על בסיס משמעת ותלות במאמן אישי, אלא הפעלת הכלבים על בסיס אינסטינקטים והתניות.
תפקידה של היחידה היה לאמן כלבים לתקיפת חוטפים בפיגועי מיקוח ואירועי בני ערובה.
היחידה הוצבה תחת פיקוד ראש ענף לוחמה בטרור במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי.
בתחילה שירתו בה רק אחד עשר נוהגים וכלביהם, רובם יוצאי יחידות מובחרות ובעלי הכשרת חיל רגלים, שלאחר שסיימו את שירותם הסדיר, נדרשו לעבור מיון על מנת להגיע ליחידה.
היחידה הייתה סודית, ורק קומץ אנשים ידעו על קיומה, לא כל שכן על תפקידה.
לאור ההצלחה הרבה הוחלט להגדיל את היחידה על מנת שכל היחידות המיוחדות יוכלו לשתף עימה פעולה וכיום הפכה יחידת עוקץ לחוד החנית של כלל יחידות העילית של צה"ל.
מרגע קבלת ההחלטה על הרחבתה של היחידה, ליוסי לבוק הוקצו שלושה חודשים למשימה.
היחידה קיבלה שטח במרכז הארץ אשר נבנו בו מכלאות ומתקני אימון.
גיורא זורע וצוות מסיירת מטכ"ל, ובתוכם יוני נתניהו, סגן מפקד הסיירת דאז, סייעו רבות בהקמת התשתית להקמת הבסיס.
היחידה הייתה מעורבת, כבר בשנת הקמתה, בחילוץ בני הערובה ממלון סבוי אשר לוחמיה וכלביהם הוקפצו לאירוע יחד עם לוחמי סיירת מטכ"ל.
במרץ 1975 קיבלה את מספרה הרשמי - יחידה 7142. היחידה קיבלה תשומת לב וחשיפה ראשונה במבצע שחרור בני הערובה בפיגוע במשגב עם בשנת 1980, אשר בתחילה הוטלה המשימה על סיירת גולני, אך זו נכשלה והמשימה הוטלה על סיירת מטכ"ל בפיקודו של סא"ל עוזי דיין יחד עם לוחמי עוקץ וכלביהם.
כוח הפריצה פוצל לשניים, כוח אחד לווה על ידי הלוחם ניר אדר וכלבו טומי שפרצו דרך הדלת הראשית, והכוח השני לווה על ידי סגן מפקד הסיירת דאז ברוך גולדברג וכלבו סטיב שפרצו דרך החלון, ובנוסף לכך גולן ואלי, שניים מלוחמי היחידה יפרצו יחד עם הכלבים ברנדי, ודדי.
לאחר ניסיון הפריצה הראשוני התברר שהמחבלים חסמו את דלת הכניסה עם מיטת קומתיים ולכן הצטרף סטיב לכוח הפריצה הנוסף שהצטרף אליהם.
כשהגיע סטיב למרחק של כשמונה מטרים מהמבנה, הושלך לעבר הכוח רימון יד שהתפוצץ מתחת לגוף הכלב, שנהרג ובכך ניצלו כלל הלוחמים שרצו אחריו.
עם הכוח השני נכנס הכלב טומי שהוביל את הפריצה מהחלון והגיע לחדר שדלתו הייתה פתוחה.
מאחורי הדלת עמד מחבל כשנשקו דרוך והוא ממתין לבואם של הלוחמים.
כאשר טומי נכנס לחדר, זיהה את המחבל והסתער עליו.
בזמן זה המחבל גלגל לעברו רימון והפעם הפגיעה בטומי הייתה קטלנית.
לאחר בדיקה פתולוגית, הסתבר שחדרו לגופו של טומי 27 קליעים ואף מספר רב של רסיסים מהרימון.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה השתתפו צוותים של היחידה במשימות מגוונות בגזרות השונות ובזכות יכולותם המגוונות הצילו הלוחמים וכלביהם עשרות לוחמים שהשתתפו במערכה.
במהלך המערכה, כוח מחטיבת הנח"ל שהה לא הרחק ממוצב טייבה בגזרה המרכזית של אזור הביטחון בדרום לבנון, לא רחוק משם זיהתה הכלבה קאיה מטען.
אלמלא הייתה שם, הכוח היה עולה עליו.
זו דוגמה אחת מני רבות לפעילות היחידה במערכה זו.
צוות של היחידה נמנה עם הכוחות שהשתתפו בחילוץ בני הערובה בקו 300 בשנת 1984. ה"כלבייה", שזוהתה עד אז רק במספרה הרשמי, זכתה לשם רשמי: יחידת "עוקץ".
במבצע כחול וחום בלבנון בשנת 1988 נעשה ניסיון כושל להשתמש בכלבים שלגופם הולבשה חגורת נפץ, אשר היו אמורים לרוץ לבונקרים של מחבלים ולהתפוצץ בהם.
מאז לא עשתה עוד היחידה שימוש בכלבים "מתאבדים".
בשנת 1999 במבצע חיסול ראשי החמאס, האחים עאדל ועימאד עוודאלה בחברון, פרצו הכלבים ראשונים לבית המחבלים יחד עם לוחמי הימ"מ.
בשנת 2002, לאחר הפיגוע במלון פארק ומבצע חומת מגן, נשלחה קבוצה של כלבנים מהיחידה לקליפורניה, להשתלמות בשיטת אימון אילוף ייחודית בארגון "פאפס פור פיס".
בהמשך נשלחו צוותים נוספים והיחידה קיבלה תרומה של עשרות כלבים מארגון זה.
בשנת 2005 היחידה הוכפפה לחטיבת המרום (מרהו"ם).
בשנת 2007 עוצב ליחידה תג יחידה.
במהלך מבצע עופרת יצוקה איתרו כלבי היחידה כ-30 מטעני חבלה.
בשנת 2010 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות.
בשנת 2014, במהלך מבצע "שובו אחים" הופעלו עשרות מכלבי היחידה בגזרת איו"ש - לוחמות עם כלבים לאיתור חנ"מ ואמל"ח ולוחמים עם כלבי תקיפה וכלבי הצלה.
במהלך מבצע צוק איתן, לוחמי היחידה וכלביהם פעלו לאיתור מטענים, איתור פירי מנהרות וסריקתם, ואיתור מחבלים.
במהלך הלחימה ברצועת עזה נהרגו ארבעה מכלבי היחידה, שניים מהם תוך הצלת חיי לוחמים.
על פועלה קיבלה היחידה צל"ש מפקד אוגדה, מקצין חי"ר וצנחנים ראשי.
בשנת 2022 זכתה היחידה בפרס אות הערכה מטעם הרמטכ"ל לאור עשייתה המבצעית הענפה, האיכותית והיוצאת דופן בביטחון השוטף ובמבצעים מיוחדים של היחידה.
ביולי 2023 השתתפו לוחמי עוקץ במבצע בית וגן במרחב העיר ומחנה הפליטים ג'נין במסגרתה ביצעו לוחמי היחידה בשיתוף פעולה עם חטיבת הקומנדו פעולות התקפיות אשר כוללות סיכול תשתיות טרור, סימון וזיהוי מטעני חבלה ותקיפת מבוקשים.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר פרצה מלחמת חרבות ברזל, במסגרתה הוקפצו לוחמי יחידת עוקץ ככוחות אורגניים ליישובי עוטף עזה והיו לכוח השני שהגיע לאזור אחרי לוחמי סיירת מטכ"ל.
לוחמי היחידה ניהלו קרבות עיקשים כנגד המחבלים וחילצו אזרחים רבים תחת אש, כל זאת כאשר שאר לוחמי היחידה חברו במקביל לכלל הכוחות המיוחדים שפעלו באירוע.
במהלך הקרבות לשחרור היישובים נהרג רב-סרן אריה צירינג ז"ל, מפקד פלגת תקיפה ביחידה.
לוחמי היחידה וכלביהם לקחו חלק מרכזי בתמרון בעזה יחד עם כלל הכוחות המתמרנים באיתור ולחימה במנהרות עם כוחות מיוחדים, איתור, זיהוי ותקיפת מחבלים, סימון מטענים וחומרי נפץ ועוד.
בקרבות נהרגו עשרות כלבים ונוספים נפצעו.
בעקבות המלחמה המתמשכת נערכים ביחידה להגדיל את סד"כ הלוחמים לצד גיוס כלבים נוספים מחו"ל.
ב-6 במרץ 2024 במהלך התמרון הקרקעי בעזה במהלך פעילות של לוחמי היחידה יחד עם יחידת אגוז בשכונת חמד בח'אן יונס, נורה טיל RPG על הכוח בהיתקלות עם מחבלים וכתוצאה מכך איבדה היחידה את אחד מלוחמיה סמ"ר דויד ששון.
במהלך חודש ספטמבר לקחו חלק לוחמי היחידה במבצע "רבות הדרכים" בהובלת יחידת שלדג בלב סוריה לשם איסוף חומרים והשמדת מתקן לייצור טילים בליסטיים.
+שםתקופת כהונההערותיוסי לבוק1974אזרח עובד צה"לבעז יוסיפוןברוך גולדברגגיל בנדרשלומי קניניר מוקוטוב1998–2001אריק אלעזרלימים מפקד חטיבת מרום ומפקד מחוז צפון בפיקוד העורףיוני אורוןיואב כוכבאירון סיטבון2009–2012לימים מפקד חטיבת מרוםאריאל בן דיין2012–2014לימים מפקד חטיבת מרוםדוד (דודו) עבו2014–2017גיל אליה2017–2020לימים מפקד חטיבת מרוםי'2020–2022ע'ספטמבר 2022–
לכלבים של יחידת עוקץ מספר יכולות, לכל כלב יכולת וייעוד משלו.
כל אחד מהכלבים של היחידה נבחר אישית ומאולף.
כלבי תקיפה, אשר מאתרים, מסמנים ותוקפים מחבלים.
כלבים לזיהוי חומרי נפץ, אשר מטרתם לזהות ולסמן מטעון חומרי חבלה לפני הגעת כוחות צה"ל.
כלבים לזיהוי סימני חיים באתרי אסון, ואיתור גופות.
צוותים מסווגים אשר לא ניתן לחשוף.
בעבר היה ניתן להגיע אל היחידה דרך גיבוש היח"טיות של חטיבת כפיר.
כיום, המיון ליחידה מתבצע בשני שלבים ישירות ביחידת עוקץ: יום חשיפה, שבו נחשפים המלש"בים לחלק מיכולות היחידה (יום שאינו ממיין).
בשלב השני עוברים גיבוש לוחמים שאליו מזומנים מלש"בים העומדים בדרישות הסף של היחידה וביצעו יום חשיפה.
יום החשיפה מתקיים ארבע פעמים באזור חודש פברואר, ואורכו יום אחד, כאשר לכל מועד יזומנו מלש"בים שונים אשר סימנו במנילה שברצונם להגיע לעוקץ.
המלש"בים העוברים אותו מזומנים לגיבוש ליחידה.
הגיבוש שמורכב ברובו מתכנים פיזיים ומנטליים, מתקיים אחת לשנה באזור החודשים מרץ-אפריל.
אלו שעוברים את הגיבוש ליחידה ומתקבלים אליה, מתגייסים במחזור חד שנתי בגיוס בדצמבר.
החיילים מקובצים לשלושה צוותים, ומבצעים הכשרה לרובאי 07 הכוללת הכשרה של קליעה, שדאות וכושר גופני גבוה בפלוגה ייעודית של עוקץ בבא"ח צנחנים (עד מחזור נובמבר 18 הטירונות התבצעה בבא"ח כפיר).
לאחר סיום הטירונות בבא"ח צנחנים עולים הצוותים ליחידה, שם עוברים לוחמיה סדרת קומנדו וטירונות יחידה, קורס צניחה, שבועות ירי באקדח ובנשק ארוך, שבועות לוחמה בשטח בנוי, שבועות סבך והסוואה, לוחמה תת-קרקעית, שטח פתוח, ניווטים וקרב מגע.
לוחמי עוקץ מתחייבים לחתום על שנת שירות קבע בסיום שירות החובה, לאור ההכשרה הארוכה והצורך המבצעי.
בשנת 2002, בעקבות מבצע חומת מגן, הוקמה פלגה של לוחמות בלבד בשם פלגת מגן אשר מפעילה כלבים לאיתור אמצעי לחימה וכלבי קיצון.
עיקר עבודתן היה במעברים באזור יהודה ושומרון, לסיכול פיגועי הטרור שיצאו מהשטחים.
הצוות פועל הן במחסומים והן בפעילויות מסוג סריקות למציאת אמצעי לחימה ומיפויים (שרטוט והשגת מידע על אזורים עירוניים).
הצוות פועל בצורה יומיומית, כל לוחמת עם כלבה האישי, כאשר כל אחת חוברת לאחד מהגדודים או היחידות המיוחדות.
עיסוק נוסף של הלוחמות הוא יכולת הקיצון, אשר ייעוד הכלבים שלהן הוא זיהוי גופות ונעדרים באתרי אסון בעורף מדינת ישראל.
במהלך האינתיפדה השנייה הוחלט לתגבר את המחסומים בשטחים בנוהגות 'עוקץ' ובכלביהן, אשר מאומנים באיתור אמצעי לחימה מוסלקים בעזרת חוש הריח.
פלגת מגן ביחידה, היא פלגה ללוחמות בלבד.
היחידה איננה מעורבת, המיון, המסלול על כל תכניו, השירות, והייעוד המבצעי של הלוחמים והלוחמות נפרדים לחלוטין.
אורך המסלול של הלוחמים הוא 16 חודשים, ושל הלוחמות 11 חודשים.
סוג הכלבים שונה וכן האימון הייעודי.
גיבוש לבנות מתקיים בסמוך לשלושת מחזורי הגיוס של צה"ל: מרץ, אוגוסט ונובמבר, מתוך הלוחמות שהתגייסו לגדוד קרקל ואורך כיומיים.
אלה שעוברות את הגיבוש ליחידה ומתקבלות אליה, מבצעות הכשרה לרובאי 07 יחד עם מגויסות קרקל בבא"ח סיירים, ולאחריו מבצעות קורס כלבנות והכשרה ייעודית של לוחמת עוקץ ביחידה.
בסיום מסלול ההכשרה ביחידה (כ11 חודשים), עולות הלוחמות לפלגת הלוחמות המבצעית – פלגת מגן.
בדומה לכלל הלוחמות בצה"ל, הלוחמות ביחידה חותמות על התנדבות לתפקידי לחימה.
התנדבות זו כוללת בתוכה שירות של 32 חודשים, (גברים חותמים על שנת קבע נוספת, מעבר ל-32 החודשים של שירות החובה).
בדצמבר 2008 הודחו ונאסרו קצין וארבעה מפקדים נוספים שעסקו בהכשרת הטירונים של היחידה, בשל התעללות בלוחמים.
בחודש יוני 2012 הודיע צה"ל כי הוא מפסיק את השימוש בכלבים למטרת פיזור הפגנות של פלסטינים בשטחים.
זאת לאחר שבחודש מרץ הופץ סרטון בו נראה רועה גרמני תוקף מפגין פלסטיני בכפר קדום.
על אף ההודעה מ-2012, בחודש מרץ 2015 נחשף סרטון המתעד חיילים מיחידת "עוקץ" עוצרים נער פלסטיני, לאחר שהשליך אבנים, באמצעות כלבי תקיפה.
הנער אושפז עקב הפגיעות שנגרמו לו.
לטענת קצין בכיר באוגדת איו"ש, השימוש בכלבים הופסק רק לצורכי פיזור הפגנות אך לא לשימוש במארבים.
בכל שנה, ב-30 באוגוסט, מתקיים בבית הקברות שבבסיס היחידה טקס זיכרון לכלבים שמתו במהלך שירותם.
בית הקברות הוקם בעזרת תרומה של יהודי אמריקאי שביקש להישאר בעילום שם.
בבית הקברות קבורים כלבי היחידה שנהרגו במהלך הקרב, ועל מצבותיהם רשום הכיתוב "נפל בקרב"; וכלבים שנפטרו ממחלות או מזיקנה, ועל מצבותיהם נכתב "נפל במהלך שירותו".
בבית הקברות ניצב פסל אבן של לוחם וכלבו, שעוצב בהשראת הכלב "אוסקר", שנהרג בשנת 2003 בחברון ואשר לא ניתן היה לחלץ את גופתו.
יחידת רימון (נקראת גם סיירת רימון) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל הכפופה לפיקוד הדרום, אשר פעלה לסירוגין משנת 1970 עד 2005 ותפקידה העיקרי היה לחימה בטרור הפלסטיני ברצועת עזה.
בשנת 1970 הטיל אלוף פיקוד הדרום, אריאל שרון, על סרן מאיר דגן, יוצא סיירת צנחנים ומפקד פלוגה באחד מגדודי החטיבה, להקים יחידה ללחימה בטרור ברצועת עזה.
יחידה זו הייתה מודל מוקדם ליחידות המסתערבים (יחידת דובדבן וימ"ס) וביצעה פעילות דומה.
לימים העיד דגן כי לוחמי היחידה הוכשרו בירי מהיר באקדחים מסוגים שונים ואומנו להגיב מהר תחת אש.
פעילות היחידה הייתה שנויה במחלוקת, על פי עדותו של דניאל עוקב.
היחידה הועברה לחטיבת הבקעה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והמשיכה לפעול כמחלקת הסיור של החטיבה עד שנת 2005, אז הועברה לאחריות גדוד נצח יהודה ופעלה שם כמחלקת סיור.
בדצמבר 1998 הוקם הגדוד מחדש, כגדוד בט"ש לגזרת יהודה ושומרון.
בשנת 2010 הוקמה בפיקוד הדרום יחידה חדשה בשם "יחידת רימון", שנסגרה גם היא בשנת 2018 ולוחמיה שובצו והועברו ליחידות מגלן ודובדבן בחטיבת הקומנדו.
גרסה אחת למקור שמה של היחידה הוא באירוע בו מצאה היחידה מצבור של רימוני יד מתוצרת רוסית ששימשו את המחבלים.
במקום לפוצץ אותם פיצוץ מבוקר או פשוט להחרימם, החליטו ביחידה למלכדם באמצעות נטרול המנוף וקיצור פתיל ההשהייה של הרימונים מזמן של 5 שניות לשנייה אחת בלבד.
כאשר המחבלים ניסו מאוחר יותר להשתמש ברימונים הללו כנגד כוחות צה"ל, רבים מהם התפוצצו להם בידיים.
עם זאת, האלוף במיל' מאיר דגן, מקים היחידה ומפקדה, ציין כי הסיפור הוא רק מיתוס, והיחידה קרויה על שם עץ הרימון.
יחידת רימון של משמר הגבול הוקמה בשנת 2003 בהוראתו של ראש הממשלה אריאל שרון, כחלק מהמלחמה בסחר בבני אדם, והניסיון להגביל את המעבר הלא חוקי של הסוחרים בבני אדם מגבול מצרים לגבול ישראל.
הקמת היחידה באה כתוצאה מלחץ בינלאומי כבד בנושא סחר בנשים בישראל, ובהמשך להמלצות ועדת החקירה הפרלמנטרית לעניין סחר בנשים (2000 - 2002).
היחידה פעלה במשך מספר חודשים, שבמהלכם נתפסו, הועמדו לדין והורשעו מספר סוחרים בבני אדם למטרת ניצול מיני.
רוב המקרים הסתיימו בעסקאות טיעון ובעונשים קלים.
עם ירידת הנושא מסדר היום הציבורי, פורקה היחידה לאחר זמן, מסיבות כלכליות.
יחידת ניהול הזיכרון היא רכיב חומרה האחראי על פעולות ניהול הזיכרון על ידי המעבד.
נכון לתחילת המאה העשרים ואחת, ברוב המעבדים יחידת ניהול הזיכרון ממוקמת במעבד, והיא אינה רכיב פיזי נפרד.
יחידות ניהול הזיכרון מודרניות ממפות בין כתובות וירטואליות לכתובות פיזיות בזמן ריצה, אם דף הזיכרון הנדרש לא נמצא כעת בזיכרון הפיזי, היחידה מייצרת פסיקה שמסורתית נקראת page fault, ומערכת ההפעלה מטפלת בפסיקה על ידי טעינת הדף מהזיכרון המשני – בדרך כלל דיסק או SSD.
זיכרון וירטואלי היא טכניקה לניהול והקצאה של זיכרון המחשב, המסתירה את הזיכרון הפיזי של המחשב ומדמה זיכרון רציף וגדול, ומפרידה בין ניהול הזיכרון של תהליכים שונים.
תהליך המנסה לגשת לזיכרון בכתובת X (כתובת וירטואלית), ייגש בפועל לכתובת מתאימה Y (כתובת פיזית) בזיכרון הראשי של המחשב, או לכתובת Z בזיכרון משני כלשהו, בדרך כלל דיסק קשיח, שהוא זול יותר, ואז המידע המבוקש יישלף משם ויועתק לזיכרון הראשי בפעולה הנקראת דפדוף.
בשיטת זיכרון וירטואלי מחלקים את הזיכרון לעמודים, כל עמוד הוא בדרך כלל בגודל של מספר ק"ב בודדים שהוא חזקה של שניים.
כאשר תהליך מנסה לגשת לכתובת בזיכרון הווירטואלי, יחידת ניהול הזיכרון לוקחת את כל הביטים שגדולים מגודל העמוד שנקבע, ומחליפה אותם במיקום של הדף בזיכרון הפיזי ומוסיפה בסופם את הביטים הנותרים, שמסמלים את המיקום בתוך הדף.
ישנם שלושה מימושים לניהול טבלת המיפוי:
באמצעות מערך פנימי – בתוך יחידת הניהול ישנו מערך של אוגרים מהירים שמספרו הסידורי של כל אחד מהם מסמל את הכתובת הווירטואלית של הדף ובתוכו יש את הכתובת הפיזית אם קיימת.
היתרון בשיטה הוא מהירות הגישה לאוגר בודד היא מאוד גבוהה.
החסרונות הם עלות גבוהה לכמות גדולה של אוגרים וצורך להחליף את כל התוכן שבתוך המערך כל פעם שמבוצעת החלפת הקשר מה שמבזבז הרבה זמן, בגלל חסרונות אלו מימוש זה אינו בשימוש רב.
באמצעות מערך חיצוני שמנוהל על ידי מערכת ההפעלה – גישה זו זהה לקודמת אך במקום שיחידת הניהול תקבל TLB fault ותיגש לזיכרון הפיזי, מערכת ההפעלה עושה זאת ועובדת ישירות מול ה-TLB.
גישה זו אמנם יותר איטית מהגישה הקודמת אך תופסת פחות מקום פיזי על המעבד, מה שמפנה מקום לדברים אחרים.
מימוש זה מקובל במעבדי RISC.
בקטע תוכנה המתכנת הגדיר משתנה וכינה אותו בשם X.
טיפוס המשתנה X הוא מספר שלם בגודל שני בתים, שבו מספר.
אם דף הזיכרון הנדרש לא נמצא כעת בזיכרון הפיזי, היחידה קוראת למערכת ההפעלה, שאצלה נמצא המיפוי בין הזיכרון הווירטואלי לדיסק, עם page fault ומערכת ההפעלה מעבירה בעזרת דפדוף את הדף המבוקש לזיכרון הראשי ולאחר מכן מבוצעת פעולת הכתיבה באותו האופן.
בדרך כלל בינתיים כדי העתקת הדף מוענק ה-CPU לתהליך אחר כדי לא לבזבז זמן עיבוד.
הסיבה שמעתיקים את כל הדף ולא רק את המקטע המבוקש היא כדי להמעיט כמה שאפשר בפעולת הדפדוף.
יחידת נחשון היא הזרוע המבצעית של שירות בתי הסוהר.
היחידה הוקמה בשנת 1973 על ידי צבי גבעתי, ונקראה יחידת אב"מ (אבטחה ומבצעים).
בשנת 1993 שונה שמה ליחידת "נחשון" על שם נחשון בן עמינדב, שקפץ ראשון לים סוף וסחף אחריו את כל העם.
אופי משימות היחידה ותפקידיה מחייב את המפקדים והלוחמים לכשירות מבצעית גבוהה, מקצועיות, גיבוש ומשמעת עצמית.
יחידת נחשון משמשת כיחידה מרכזית לליווי אסירים, ככוח אבטחה וכוח התערבות של שירות בתי הסוהר, ועוסקת בשמירת הביטחון והסדר במתקני השב"ס.
תפקידיה כוללים ביצוע ליווי אסירים או עצירים בין מתקני הכליאה של שב"ס, משטרת ישראל, צה"ל והשב"כ, וכן התערבות באירועים חריגים בבתי סוהר, לצורך השלטת סדר וביטחון.
היא מסייעת בביצוע חיפושים רחבי היקף בבתי הסוהר לאיתור אמל"ח, סמים, טלפונים סלולריים וכיוצא באלו.
בנוסף, עוסקת היחידה באבטחת אנשי סגל מאוימים ובני משפחותיהם, בהבאת אסירים מחו"ל על פי הסכמי הסגרה, בליווי אסירים ועצירים לבתי המשפט, כולל אבטחתם באולמות הדיונים, וכן בליווי מיוחד של אסירים מסוכנים לביקורי בית ולטיפולים רפואיים.
היחידה כפופה לשרות בתי הסוהר ומחולקת לשלושה גדודים בפריסה ארצית.
הגדודים פועלים תחת פיקודו והנחייתו של מטה היחידה, הממוקם במפקדת היחידה ברמלה.
גדוד צפון - מקום מושבו במתחם בימ"ר קישון בגדוד ישנן שלוש פלגות – ארז, אגוז ודולב.
גדוד מרכז - מקום מושבו במפקדת היחידה ברמלה, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אלון, חרוב ודן.
גדוד דרום - מקום מושבו במתחם ביס"ר אשל, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אורן, שקד וציון.
היחידה מונה כ-1250 לוחמים ולוחמות בשירות קבע.
הם בוגרי היחידות הקרביות בצה"ל, מג"ב ומ"י, בעלי רובאי 05 ומעלה.
הלוחמים שגויסו ליחידה עוברים קורס סוהרי ביטחון, ואחריו קורס לוחמים ייעודי שנמשך חמישה שבועות בפיקודו של קצין הדרכה ובהדרכת מדריכים מבצעיים מתוך היחידה.
סיום הקורס הוא תנאי לקבלת הלוחמים ליחידה בתפקיד לוחם.
כלולים בו אימוני גוף, קרב מגע ואגרסיביות, נשק ארוך, נשק קצר ותרגולים טקטיים המדמים מצבי חירום.
כל זאת על פי תוכנית יחידת נחשון.
מעבר להכשרתם הבסיסית, נדרשים הלוחמים להיות זמינים להקפצות במשך כל שעות היממה.
רכבי וואן מדגמי שברולט "סוואנה" ומרצדס "ספרינטר" שעברו הסבה ייעודית
משאיות ואוטובוסים ייעודיים להסעת כלואים
יחידת ניסוי טילים 151 (בראשי תיבות: ינ"ט 151) היא יחידה בחיל האוויר הישראלי, שיעודה הוא ביצוע ניסויי טיסה בטילים ואמצעי לחימה אחרים עבור חיל האוויר הישראלי וגופים נוספים כגון תעשיות הנשק הישראליות.
מקום מושבה של היחידה הוא בסיס פלמחים, שם ישנו שדה ניסויים המשמש אותה (מסומן במפות טיסה כ"מטווח 82").
מלבד ביצוע ניסויי טיסה לאמצעי לחימה, מנהלת היחידה גם אימונים של חיל האוויר בהם נורים טילים מבצעיים.
ינ"ט אחראית על ניהול השיגורים לחלל שמבצעת ישראל, ובמסגרת זו משוגר משטחה משגר הלוויינים הישראלי "שביט" עם לוויינים מסדרת "אופק".
מקורות היחידה בהקמת שדה ניסוי באזור נחל שורק ביולי 1967. על הפעילות הייתה אחראית "יחידת ניסויי טיסה".
הינ"ט הוקמה ב-1972, החלה לפעול בבסיס תל נוף ועברה ב-1973 לפלמחים, מפקדה הראשון ומייסדה, היה אלי לוי.
כחלק מתר"ש גדעון אוזרחה היחידה ומדצמבר 2017 מרבית הפעילות מבוצעת על ידי עובדי "רפאל מערכות לחימה מתקדמות" ולוחמי הגנ"ק.
יחידת קוברה היא יחידת מבצעים טקטית למלחמה בטרור שכפופה למינהל הכללי לביטחון הציבור של משרד הפנים האוסטרי.
היחידה הוקמה ב-1978 והייתה ידועה בשם יחידת הז'נדרמריה (GEK, Gendarmerieeinsatzkommando).
היחידה פעלה כדי להגן על אזרחי אוסטריה וכדי למנוע מתקפות טרור על אדמתה.
משימה זו הוטלה על היחידה כמסקנה בעקבות טבח הספורטאים הישראליים באולימפיאדת מינכן 1972 והפיגועים בשנות השבעים באוסטריה כנגד מטרות יהודיות וישראליות.
ב-2002 שונה שם היחידה ל"יחידת קוברה".
היחידה השתתפה במבצעי חילוץ בני ערובה מבית הכלא גראץ קארלאו ב-1996. ב-17 באוקטובר 1996 חילצה יחידת קוברה חטופים ממטוס, כשכלי הטיס עדיין היה באוויר.
ארבעה קצינים מהיחידה ליוו אסירים מהעיר לאגוס, בירת ניגריה, במטוס טופולב 154 בטיסת איירופלוט.
במהלך הטיסה אחד מהניגרים איים בסכין על צוות תא הטייס ותבע לנחות בגרמניה או דרום אפריקה, רביעיית הלוחמים השתלטה על האיש והעבירה אותו לידי הרשויות בנחיתה.
לקצינים הוענק עיטור מיוחד מטעם הנשיא הרוסי, ולדימיר פוטין.
יחידת רוכב שמיים (או יחידה 5353, בראשי תיבות רוכ"ש) היא יחידה מיוחדת בצה"ל שמתמחה בהפעלת כלי טיס טקטיים משטח אויב.
צוותי היחידה חוברים לגדודים מתמרנים וליחידות מיוחדות אחרות, ומספקים עבורם יכולות תקיפה וחוזי בזמן אמת.
בשגרה, היחידה עוסקת בליווי כוחות, איסוף מודיעין ומב"מ.
אמל"ח היחידה כולל כטמ"מים ממשפחת Skylark ורחפני תצפית ותקיפה.
היחידה ככוח חובר של כטמ"ם היא הראשונה מסוגה.
אחד ממאפינייה הבולטים של היחידה הוא השילוב של הפן הטכנולוגי יחד עם הפן המבצעי-קרבי.
זמן קצר לפני פרוץ האינתיפאדה השנייה הוחלט לסגור את יחידת נחשון של חיל המודיעין, שהפעילה מזל"טים מסוג "סורק", "זהבן", סרצ'ר-1 וסרצ'ר-2, במטרה לספק מודיעין חזותי לכוחות היבשה.
עם פרוץ האינתיפאדה מפקד אוגדת עזה תת-אלוף ישראל זיו פנה לחברת אירונאוטיקס, שתיחזקה קודם את הציוד של יחידת נחשון, בבקשה שתפעיל מערך מזל"טים כדי לסייע לכוחות בשטח.
במרץ 2002, החליט צה"ל רשמית לרכוש את שירותי המזל"טים של אירונאוטיקס לביצוע משימות מודיעין טקטי, לצורכי ביטחון שוטף.
זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות צה"ל שהוא החליט להפריט שירותי מודיעין ולהפקיד אותם בידי קבלן אזרחי, במודל של מיקור חוץ.
המשימה שקיבלה החברה הייתה שיגור מזל"טים לרצועת עזה ולגדה המערבית כדי לעקוב אחרי פעילות מחבלים בשטחי הרשות, ולהתריע מפני ניסיונות שיגור חוליות טרור לשטח מדינת ישראל.
במקביל החליט המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון, בשנת 2003, לצאת במכרז לפיתוח ואספקת מזל"ט חדש לצה"ל לאור לקחי האינתיפאדה השנייה.
המכרז קיבל את שם הקוד "רוכב שמיים".
בינואר 2004 נערכה תחרות הדגמת יכולות על ידי זרוע היבשה, שבה התמודדו בין השאר מזל"טים מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, אלביט מערכות ורפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
לאחר התחרות הודיע צה"ל כי הוא מעדיף את סקיילרק 1 של אלביט.
בשלב זה הוחלט במנהל למחקר ולפיתוח לפרסם מפרט טכני ומכרז רשמי לפיתוח ורכישת המזל"ט.
במקביל הכניס צה"ל לשימוש ניסיוני כמה מערכות שפותחו בידי התעשייה האווירית (בירד-איי), רפאל ("סקיילייט") ואלביט ("סקיילרק 1").
המערכות, נוסו גם בתנאי קרב במלחמת לבנון השנייה, במבצע עופרת יצוקה ובפעילות מבצעית בעזה.
חמש חברות התמודדו במכרז "רוכב שמים": אלביט מערכות, התעשייה האווירית, רפאל, אירונאוטיקס ו"רותם תעשיות", חברת מסחור ידע של הקריה למחקר גרעיני – נגב.
במקביל למכרז המנהל למחקר ולפיתוח העניק לחברת "קונטרופ", שבה הייתה מושקעת חברת "אירונאוטיקס", מענק של כשני מיליון דולרים לפתח את המצלמה של המזל"ט.
כדי להחזיר לעצמה את כספי השקעתה החליט המנהל למחקר ולפיתוח, כי אחד מתנאי הסף להגשת ההצעה במכרז הוא להצטייד במצלמה של "קונטרופ".
בשנת 2008 הודיע המנהל למחקר ולפיתוח כי "רותם תעשיות" נופתה מהמכרז, מאחר שאין לה הכישורים לניהול פרויקט צבאי מסוג זה, והתעשייה האווירית נופתה מאחר שהמזל"ט שלה היה כבד מדי.
ב-16 בדצמבר 2008 זכתה חברת אלביט במכרז עם דגם ה"סקיילרק", תמורת 40 מיליון דולר.
במסגרת החוזה נקבע כי אלביט תהיה אחראית גם לאימון הכוחות ולתמיכה הלוגיסטית.
חברת אירונאוטיקס פנתה לבית המשפט בבקשה לקבלת צו מניעה נגד זכיית אלביט, בטענה שההצעה שלה הייתה זולה מדי ולא כלכלית, אך נדחתה.
היחידה הוכרזה כעצמאית ב-10 באוקטובר 2010, לאחר שבוצעו כמה פיילוטים לקליטת הציוד תחת חיל המודיעין וחיל האיסוף הקרבי, אך לבסוף הוחלט שהיחידה תוכפף לחיל התותחנים.
בנובמבר 2013 התרסק לראשונה מזל"ט של היחידה ברצועת עזה כקילומטר מגבול ישראל, מול נחל עוז.
גורמים פלסטיניים פרסמו תמונה של המזל"ט שהתרסק וטענו כי הם שאחראים להפלתו.
במרץ 2014, שוב התרסק מזל"ט בדרום רצועת עזה בעקבות תקלה.
באוגוסט 2015, הזרוע הצבאית של החמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, הודיעה כי יחידה מיוחדת של הארגון השתלטה על מזל"ט של היחידה והצליחה להפעילו ולהכניסו לשירות מבצעי.
בנוסף, פורסם ביוטיוב סרטון של המזל"ט לכאורה.
בספטמבר 2014, שולבו לראשונה נשים במסלול ההכשרה לתפקידים ביחידה.
באותו חודש גם התרסק מזל"ט של היחידה באזור מרג' עיון בלבנון, עקב תקלה.
במבצע צוק איתן הפעילו לוחמי היחידה את הסקיילרק על מנת לסייע לכוחות היבשה של צה"ל במודיעין חזותי בעת התמרון הקרקעי.
ביולי 2017 התרסקו שני מזל"טים של היחידה באותו שבוע, אחד ליד בית לחם והשני בשטח הרצועה.
חברת אלביט הודיעה כי קיים כשל טכני ודפוס המקשר בין ההתרסקויות.
ב-2018 שופרו הכטב"מים של היחידה ומערכת ההפעלה שודרגה לבלוק 3 ונוספה אפשרות לסימון מטרות.
כמו כן הוקמה ביחידה פלגת קומנדו שייעודה הוא הפעלת המערכת בעומק האויב.
באפריל 2018 מצאה תושבת הצפון במקרה מזל"ט של היחידה, שנעלם שנה וחצי קודם במהלך תרגיל.
ביוני 2018 נפל מזל"ט של היחידה בשטח סוריה.
ב-5 בספטמבר 2019 הועברה כפיפותה הפיקודית של היחידה לעוצבת עמוד האש.
במאי 2021 יירטה סוללת כיפת ברזל בשוגג מזל"ט של היחידה, לאחר שמפעיליו לא עדכנו את הבקרה של חיל האוויר על הפעלתו, והוא יורט לאחר שלא זוהה.
במהלך מתקפת הפתע של ה-7 באוקטובר 2023, לוחמי היחידה הוקפצו בשעות הבוקר המוקדמות לעוטף עזה לטובת טיהור היישובים וגיבוש תמונת המצב בשטח.
במהלך מלחמת חרבות ברזל היחידה השתתפה בלחימה בכלל החזיתות.
תוך כדי הלחימה היחידה החלה לקלוט רחפנים מסוגים שונים כאמל"ח נוסף, ולהכשיר את לוחמיה להפעיל את האמצעים החדשים.
הפגסוס (סוס מכונף), המסמל את התמחותה האווירית של היחידה, הוצע כסמל על ידי תום זיידרמן מגרעין ההקמה שלה בשנת 2007. באותה השנה עיצב נדב אמבון, קצין ביחידה, את סיכת הלוחם.
כנפי סיכת מפעיל כטמ"ם, נועדו לסמל את תחילת היחידה, כאשר היא הייתה פלוגה הכפופה ליחידת זיק של חיל התותחנים;
לכנפיים נוצות, כפי שמקובל בסיכות פלס"רים;
הפגסוס מסמל שילוב של חוזקה בקרקע ובשמיים.
בנוסף הוא נועד להפריד בין סיכת מפעיל כטמ"ם, אשר מבצעים את תפקידם באוויר בלבד;
צוואר ראש הפגסוס מורכב משלושה חלקים כפופים המדמים את מראה אתר ההנצחה לחללי חיל התותחנים, שתוכנן על ידי אלכס שר.
סמל זה נועד לסמל את הקשר לחיל התותחנים.
היחידה עוסקת בהפעלת כלי טיס מאויש מרחוק (כטמ"ם) מסוג סקיילרק 1.
הכלי נישא על גב הלוחמים ומורכב בשטח בעת הצורך, דקות טרם העלייה לאוויר.
משקל המערכת ללא ציוד לחימה או ציוד נלווה הוא כ-70 קילוגרם.
משקל הכטמ"ם כ-7 ק"ג, עלותו כ-200 אלף ש"ח והוא מיוצר על ידי אלביט מערכות.
בנוסף למטוס הסקיילרק, היחידה עושה שימוש ברחפנים מסוגים שונים לשלל מטרות.
ניתן להגיע ליחידה דרך גיוס לחיל התותחנים ומעבר גיבוש ליחידה או דרך שבוע ראיונות בעת הפסקת השתתפות בקורס טיס, קורס חובלים, או יחידות מיוחדות או מובחרות אחרות.
בשבוע הראשון לשירות, חיילים שהתגייסו לחיל התותחנים ומעוניינים לשרת ביחידות המיוחדות של החיל מבצעים גיבוש.
חייל שמסיים את הגיבוש ונבחר על ידי הממיינים משובץ בטירונות של היחידה.
מסלול הלוחם ביחידה מחולק לשלושה חלקים: טירונות, "אימון פרט" ו"אימון צוות".
אורך המסלול הוא שנה, ואורך כל פרק הוא כ-4 חודשים.
מסלול הלוחם ביחידה דורש מן החיילים במסלול יכולות טכניות ומוטוריות גבוהות, כושר גופני גבוה, ויכולת לתחקר ולהשתפר במהירות.
בתום הגיבוש החיילים מגיעים לפלוגת טירונים "להב", פלוגה ייעודית שמכשירה את טירוני היחידה, את טירוני מסלול "מטאור"(קצונה ייעודית בחיל התותחנים) ואת טירוני מסלול "תבור" מחזור ו' (קצונה ייעודית לתפקיד קמ"ן הגדוד).
זוהי פלוגה נפרדת משאר הטירונים שהתגייסו לחיל.
הטירונות נמשכת כ-4 חודשים בבסיס שבטה, ומסמיכה את הטירונים לרמת רובאי 05. בנוסף למיומנויות חי"ר רגילות, טירוני הפלוגה עוברים סדרת ניווט.
בסיום שלב הטירונות החיילים מתחילים את השלב השני של ההכשרה, שנקרא "אימון פרט".
אימון הפרט מתחלק לשלושה תחומים עיקריים:
הפעלת הכטמ"ם: הלוחמים מבצעים גיחות במאמן הטיסה (סימולטור) ובשטח על מנת לתרגל את הפעלת המטוס לבדם, לומדים לשגר את המטוס, להרכיב ולפרק אותו.