tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בראיון עם אנדראס דג'ה, האנימטור המפקח על דמותו של סקאר וכיוצא בכך גם קולגה של איירונס בעבודה על הסרט, הוא חשף כי באחת מההקלטות הארוכות בסרט בטנו של איירונס קרקרה, מה שהצריך להקליט מחדש את הסצנה המלאה.
דג'ה המשועשע סיפר כי "ניתן היה לשמוע את הצליל הנוהם בהקלטה, ולכן היינו צריכים להקליט את כל החלק הזה של הדיאלוג מחדש".
ב-1 בנובמבר 2017 נבחר רשמית לתפקיד סקאר השחקן הבריטי צ'ואיטל אג'יופור, זאת לרגל הגרסה המחודשת (רימייק) לסרט המקורי שהפקתה החלה זמן קצר קודם לכן בבימויו של ג'ון פאברו.
אף על פי שאיירונס הביע עניין בתפקיד ואף הצהיר שהוא חושק בו בראיון ללארי קינג ב-2016, הוא לא זכה בו משום שקולו כבר לא התאים לתפקיד, וצורת משחקו הייתה שונה ממה שכיוון הבמאי החדש פאברו.
לעומתו, אגיופור התאים מאוד לתפקיד, והרשים את המלהקים בתפקידו כברון מורדו בסרט של אולפני מארוול, דוקטור סטריינג'.
אגיופור טען כי "במיוחד עם סקאר, בין אם זו האיכות הקולית שמאפשרת ביטחון מסוים או דווקא תוקפנות מסוימת, לדעת תמיד שאתה משחק מישהו שטמונה בו היכולת להפוך הכל על פיו בתוך שבריר שנייה עם מעשי אלימות שערורייתיים - זה יכול לשנות לחלוטין את הטמפרטורה של הסצנה".
פאברו התייחס לליהוק של אגיופור בכך ששיבח אותו ואמר "הוא פשוט שחקן פנטסטי, שמביא לנו קצת מהקצב המרכז-אטלנטי וזורק אור חדש על הדמות.
הוא מביא את התחושה הזו של נבל שייקספירי עם הרקע שלו כשחקן.
זה נפלא כשיש לך מישהו מנוסה ומתובל כמו צ'יווטל; הוא פשוט מפיח חיים נפלאים כל כך בדמות הזו".
הסרט תורגם ודובב, בנוסף לשפה האנגלית, לעשר שפות נוספות: פורטוגזית, ספרדית, קוריאנית, מנדרינית, איטלקית, קנטונזית תקנית, יפנית, הולנדית, זולו ועברית.
שפרירה זכאי, מפיקת הדיבוב העברי, הציעה את התפקיד לשחקן אלי גורנשטיין.
קולו העמוק ויכולותיו הווקאליות של גורנשטיין שיוו לו תפקיד של מדבב מפתח בסרט, וקולו של סקאר בישראל הפך למזוהה עם קולו של גורנשטיין.
על כן, הוא המשיך לדבב את סקאר גם בסרט השני, מלך האריות 2: מלכות סימבה.
בשנת 2019 עמד לצאת בישראל הרימייק המדובר, ובו דיבב את סקאר השחקן שמעון סמיט.
אולם האהדה שרכש גורנשטיין בעבר עם תפקידו כסקאר זכתה למחאה של ממש, אשר דרשה מחברת וולט דיסני לבחור בגורנשטיין לדיבוב הדמות המוכרת.
השחקן הודה מספר ימים מאוחר יותר כי הוא מעוניין לחזור לדבב את דמותו המיתולוגית, גורנשטיין אף דיבב בטריילר העברי את סקאר, אם זאת, בעקבות הוראה של חברת דיסני עבור כלל הפקות הדיבוב שיש להימנע משימוש במדבבים שלקחו חלק בסרט המקורי, גורנשטיין עצמו סורב לחזרה לתפקידו
בראשית 2020, תקופת הגל הראשון של מגפת הקורונה בישראל, בחר גורנשטיין לחזור אל הדמות המוכרת עם שיר הנושא שלה, אך הפעם כמחאה על ניהול משבר מגפת הקורונה בישראל, ובפרט התנהלותו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו אשר נהג להעביר מדי ערב הנחיות חדשות לציבור.
גורנשטיין דיבב מחדש את סקאר עם השיר "מלך ההנחיות" - סאטירה על ראש הממשלה - ובמהלכו השתמש בדמותו הנבזית והנכלולית של סקאר המנסה לעלות לשלטון כמטאפורה על השלטון הנוכחי.
השיר זכה לביקורות מעורבות, כאשר מצד אחד היו שכינו את הסרטון "צפיית חובה" ותיארו אותו כסאטירה גולמית, אך מן הצד השני היו שביקרו אותו וגורנשטיין עצמו זכה לטוקבקים מפי תומכי ראש הממשלה, ששלחו לו הודעות נאצה שונות.
בראשית היצירה של הסרט בשנת 1994 הייתה עלילתו המתוכננת משולבת עם העלילה של הסרט פוקהונטס, סרט נוסף מבית דיסני שיצא לבסוף מעט אחרי מלך האריות.
תחילה, המפיקים חששו ליצור סרט אנימציה ארוך שכזה, משום שבתקופה ההיא סרטים ארוכים היו לרוב בכיכוב אנשים ולא דמויות מונפשות.
על כן, יו"ר דיסני, ג'פרי קצנברג, החליט לחלק את ההפקה לשני סרטי אנימציה נפרדים, מלך האריות ופוקהונטס, כאשר הצפי היה כי האחרון יהיה הסרט המוצלח מבין השניים.
מכיוון שקו המחשבה היה שפוקהונטס יהיה הסרט המצליח והרווחי יותר, האנימטורים המנוסים של דיסני גויסו אליו, בעוד שהאנימטורים החדשים יותר של הסטודיו נשלחו לעבוד על מלך האריות, מה שיצר צוות שלם שהיה חסר ניסיון מצד אחד אך מלא מוטיבציה של 'פרויקט ראשון' מצד שני.
הצוות של "מלך האריות" קיבל את השם צוות ב' (B-team), באופן חצי מבודח על הצורה הלא-הוגנת שבה חולקו הצוותים.
עם זאת, אלרס קיבל בחיוב את החלטתו של קצנברג כ"הזדמנות עבור אנימטורים חדשים יותר [...] להגיע לתפקידי מנהיגות".
בין האנימטורים החדשים שגויסו לצוות היה גם אנדראס דג'ה, אנימטור ממוצא פולני-גרמני שהגיע לאמריקה כדי לעבוד ב"דיסני".
דג'ה מונה לאנימטור המפקח של סקאר, והוא, יחד עם מספר אנימטורים נוספים, היו אחראים על הדמות.
כאנימטור המרכזי של סקאר, דג'ה לא הגיע חסר ניסיון לחלוטין.
לפני כן החזיק בתפקיד אנימטור ראשי או מפקח בקרב כמה מדמויות הרשעים הידועות של דיסני.
בסוף שנות השמונים היה דג'ה האנימטור המפקח על דמותו של ג'אפר בסרט אלאדין (1992) ודמותו של גסטון בסרט היפה והחיה (1991).
למעשה, דג'ה בחר לפקח פעם נוספת על דמות הנבל וזאת לאחר ששקל ברצינות לפקח דווקא על הנפשת דמותו של סימבה.
מה ששכנע אותו להמשיך ולעסוק בדמויות האנטגוניסטיות גם ב"מלך האריות" היה כששמע שהשחקן שידבב את סקאר הוא ג'רמי איירונס.
לימים סיפר כי חשב ש"יהיה נהדר לדבב דמות עם שחקן כה יוקרתי".
כשהתחילה העבודה על סקאר (אחרי שסיימו לדבב ולעצב אותו) נתקלו האנימטורים ובראשם דג'ה במגבלות ותקלות רבות בכל הנוגע לתנועה של הדמות.
סקאר חווה תהליך של האנשה במידה רבה מזו של כמעט כל דמות דיסני לפניו, ולכן היה מאוד קשה לגרום לו להתהלך ולנוע בצורה שהיא, מצד אחד, אנושית מאוד אך מצד שני, נמצאת בגוף של אריה ההולך על ארבע.
כדי להתגבר על המכשול, התמקדו האנימטורים בתמרון פניו של סקאר, ובאופן ספציפי באופן בו הוא מטה את ראשו בהתנשאות, מרים את גבותיו ואת סנטרו.
האנושיות שבמבטיו כיפרה על האופן החייתי שבו הוא נע בהצלחה ניכרת.
בנוסף, כדי לעזור לאנימטורים לצייר את האריות בצורה אותנטית, ההפקה רכשה מספר אריות חיים שהושמו בכלוב כדי שהאנימטורים יצפו בהם וילמדו את תנועותיהם.
מבקר הקולנוע אוון גלייברמן מהמגזין האמריקאי "אנטרטיינמנט ויקלי" תיאר את דמותו של סקאר כ"דמות של רחמנות ורשע, קומדיה בוגדנית [...] איירונס ממלא את תפקיד הפחדן הערמומי הזה בתיעוב עצמי שנון ובאלגנטיות".
כאנימטור, דג'ה דיבר טובות על איירונס אף הוא, וסיפר כי "אם יש לך מדבב נהדר לעבוד איתו, העבודה שלך מתקצרת בחצי".
דג'ה התרשם כל כך מיכולותיו של איירונס, עד כי ביסס במידה רבה את המראה החיצוני של סקאר על השחקן, ובעיקר את הבעות הפנים שלו.
כמה מהתכונות הפיזיות של איירונס שולבו בעיצוב של סקאר, ואיירונס אף הודה כי זיהה את צורת עיניו בדמות המונפשת.
בנוסף, דג'ה למד את הופעותיו של איירונס בסרט תהפוכות הגורל (1990) כדי לקבל השראה לדמות, וכדי לשמור על ההשראה שלו בלעדית מאיירונס, הוא סירב בכל תוקף לצפות בסרט הקלאסי ספר הג'ונגל עד סיום העבודה על "מלך האריות" על מנת להימנע מהשפעה של דמות הנבל בסרט, שירחן.
סקאר מככב בשיר אחד בלבד בסרט: "Be Prepared" ("היה מוכן"), שנכתב על ידי המוזיקאים אלטון ג'ון וטים רייס.
השיר הוא מקדם עלילה משמעותי שבמהלכו סקאר מצהיר על תוכניותיו לעלות לשלטון על ידי הרג אחיו מופסה, ומגייס צבא של צבועים לשם כך.
השיר תואר כ"אפל ביותר" ו-"פיין פשיסטי לצעירים", כאשר סקאר תואר כ"חתול גדול ופאשיסט".
לדברי אתר החדשות Business Insider, בנוסף לביסוס דמותו של סקאר באופן רופף על חזותו ההיסטורית של אדולף היטלר, יוצרי הסרט ביססו באופן ישיר את הקליפ לשירו "היה מוכן" על צעדה צבאית של המפלגה הנאצית משנות השלושים המוקדמות.
ההשפעה ניכרת בתנועות הצבועים הצועדים בדומה לחיילי אס אה ובמיקומו של סקאר; הוא עומד גבוה מעליהם - בדומה לדרך בה עמד היטלר על המרפסת בסרט התעמולה הנאצי "ניצחון הרצון" משנת 1935, אשר מתעד את גרמניה הנאצית במהלך שנת 1934.
מקורו של הרעיון לבסס את השיר על מצעדים נאצים היה מערכון שיצר כבדיחה הסטוריבורדר יורגן קלוביין, בו סקאר הוצג כהיטלר.
אף שתחילה חששו המפיקים שיו"ר דיסני לא יאשר את הרעיון, בסופו של דבר הם החליטו להמשיך עם הרעיון ולהפוך את השיר למעין "צעדת נירנברג".
ב-3 בפברואר 2019 דיווח אתר "The DisInsider" כי שירו של סקאר יהיה אחד מהשירים המופיעים במהדורה המחודשת של "מלך האריות" משנת 2019, בבימויו של ג'ון פאברו.
ב-24 ביוני אותה שנה פרסמה דיסני את הדיסקוגרפיה הרשמית של הפסקול - ובכללה כאמור, את השיר.
בראיון לרגל יציאת המהדורה המחודשת ל"מלך האריות" משנת 2019, סיפר מדבבו הנבחר של סקאר, צ'ואיטל אג'יופור, כי לפי דעתו האריה "אכזרי, פסיכולוגי וברוטלי" יותר מאשר בסרט המקורי.
אג'יופור הוסיף כי "מערכת היחסים [של סקאר ומופסה] נהרסת לחלוטין על ידי צורת החשיבה של סקאר.
הוא סובל ממחלת האגו הזו ומהרצון שלו למלוך".
אחד השינויים המסיביים שנעשו בגרסה המחודשת לדמותו של סקאר היה שינוי האופי של צלקתו - בסרט החדש מסופר שהוא בכלל קיבל את הצלקת במהלך מריבה עם אחיו, זאת לאחר שהשניים חשקו בסאראבי, אשר לבסוף בחרה במופסה להיות לבעלה.
בנוסף, בגרסה זו הצבועים הם לא בני הברית המובנים מאליהם של סקאר, אלא רק תומכים שלו אשר את אמונם היה עליו להרוויח בעמל רב.
בתקופת שלטונו, סקאר לוקח תפקיד פעיל יותר בציד לצד להקת הצבועים, ומנסה לגרום לסאראבי להיות לו לאישה, אף שהיא אינה מעוניינת.
סקאר עבר מספר שינויים קלים בגרסת הרימייק אשר לא התקיימו בסרט מ-1994: הוא אוסר לומר בקול רם את שם אחיו המנוח, צלקתו אינה ורודה אלא שחורה והמראה הכללי שלו דומה להפליא לזה של אריה אסייתי, בעל רעמה דקה יותר ומבנה קל יותר.
במהלך סצנת השיא שבסוף הסרט, כאשר סקאר מנסה להפיל את סימבה מהצוק, הוא עושה טעות ומספר על רגעיו האחרונים של מופסה, מה שסותר את טענותיו הקודמות כי לא היה נוכח כלל באותו זמן - זאת בניגוד לסרט המקורי שבו הוא מגלה על כך לסימבה ברגעיו האחרונים לכאורה.
כמו בסרט המקורי, סקאר מנסה לברוח בזמן שהצבועים נלחמים בלביאות, אך נרדף על ידי סימבה עד לפסגת צוק התקווה.
שם נוצרת סצנה המושרת ממקבילתה המקורית אך שונה ממנה.
סקאר מתחנף, מתחנן לרחמים ומנסה להאשים את הצבועים בפשעיו, כשהוא מכנה אותם "נבלות מורדות", מבלי להבחין שהם מאזינים לו.
סימבה מסרב להאמין לשקרים של סקאר, אך חס על חייו בתנאי שיעזוב את ארץ התקווה לנצח.
סקאר מסרב ותוקף את סימבה, והאחרון זורק אותו מהצוק לאחר מאבק קצר.
סקאר שורד את הנפילה, אך עד מהרה הוא מוקף ומותקף על ידי הצבועים הנקמנים.
בשינוי קל לסוף המקורי, סקאר נלחם בתחילה נגד הצבועים, אך הם גוברים עליו וטורפים אותו בעודו בחיים, חלק שהושמט בסרט המקורי שהיה מיועד לקהל הצעיר יותר.
לפי הסרט נקרא במקור סקאר, טאקה.
ובסרט הוא ומופאסה היו אחים חורגים.
שמות הוריו של סקאר היו אשה ואובאסי שהיו השליטים של השטח.
סקאר חונך על ידי אביו למעשי מרמה והחשד מפני אריות זרים, מתוך פחד שהם יתקעו סכין בגב.
בהמשך הוא מתאהב בסאראבי, לאחר שהיא הצטרפה אליהם עם זאזו.
ומופאסה החליט לתת לו את הקרדיט על הצלתה מפני עדר הפילים.
כשגילה סקאר שסאראבי מאוהבת באחיו, הוא הרגיש נבגד והחליט לשתף פעולה עם האריות הלבנים, שהיו הנבלים בסרט, ולהובילם את מיליליי, התחנה הסופית של מופאסה במסעו.
במהלך העימות מול קירוס השליט של האריות הלבנים, סקאר קיבל את הצלקת על פניו.
ובסוף הסרט הוא רצה שאחיו ימחל על מעשיו, לאחר שהוכתר למלך ומופאסה קיבל את המחילה ושינה לטאקה את שמו לסקאר, כי לא היה יכול לומר את שמו יותר.
הצלחתו של 'מלך האריות' בקופות הולידה מספר הפקות לוות, בהן מחזמר בעל אותו שם אשר עלה בתיאטרון ברודוויי ומבוסס על הסרט, בבימויה של ג'ולי טימור.
בנוסף יצא גם ספרון נלווה שנכתב בידיי הבמאי השותף רוג'ר אלרס והתסריטאית אירנה מכי.
לתפקיד סקאר לוהק השחקן והזמר ג'ון ויקרי, עובדה שהפתיעה את הקהל משום שקולו של ויקרי הוא גבוה יחסית ומהיר, ולא איטי, נמוך וסרקסטי כשל ג'רמי איירונס, מדבבו המיתולוגי.
בהפקה הלונדונית של המחזמר לוהק השחקן הבריטי רוב אדוארדס שהתאים יותר לתפקיד ואף היה מועמד לפרס טקס פרסי לורנס אוליבייה 2000 בקטגוריית השחקן הטוב ביותר במחזמר.
במחזמר מופיע שיר אחד בכיכובו של סקאר, שנקרא "טירוף המלך סקאר".
במהלכו, הוא מנסה לפתות את נלה הצעירה ממנו בדור ולהפוך אותה למלכתו ולאם גוריו, אולם נלה דוחה את ההצעה ועוזבת את צוק התקווה.
הקטע הוא רפרנט לרעיון המקורי לסרט בו סקאר חושק בנלה ואשר הושמט לבסוף מהסרט הסופי.
סיפורם של שני אחים (ספר)
דמותו האייקונית של סקאר מופיעה פעמים אחדות בספר "שש הרפתקאות חדשות", המהווה מעין ספין אוף לזיכיון מלך האריות, כשהפעם הבולטת בהן היא בסיפור "סיפורם של שני אחים" (A Tale of Two Brothers).
בסיפור, המתרחש כהמשך לסרטי מלך האריות המקוריים, סימבה המלך הבוגר מפר הבטחה שנתן לבנו קופה (Kopa).
הקוף הזקן והחכם רפיקי, אשר מלווה את סימבה מאז הולדתו ומעניק לו עצות רוחניות, מתריס בפניו כי אל לו להפר ההבטחה, ומספר לו על יחסיו העכורים של סקאר עם סבו של סימבה, אהאדי.
בשלב זה חל פלשבק לעבר, לתקופת ילדותו של סקאר.
סקאר, בעודנו כפיר, חש כי מופסה הוא האח המועדף מביניהם, חרף ביטחונו כי הוא החכם והמתקדם מבין השניים.
סקאר רוקם מזימה שבעזרתה יגרום למופסה להצטייר כשוטה תוך העמדתו ליד באפלו בשם בומה.
עם זאת, מזימתו של סקאר, שטרם נקרא כך אלא נשא את השם "טאקה", כשלה והיחסים בינו לבין מופסה ואביו התדרדרו עד מאוד.
בשנת 1994, מעט לאחר יציאת הסרט הראשון, הונפק משחק המחשב "מלך האריות" בו מופיעה, בין היתר, גם דמותו של סקאר.
על פי אתר AllGame, המקביל ל-AllMusic ו-AllMovie, סקאר מופיע לקראת סיום משחק הווידאו כשסימבה "חייב להביס את דודו סקאר" ו"להפסיק את שלטון סקאר ולהחזיר לעצמו את מה שבצדק שייך לו".
במשחק "ההרפתקה האדירה של סימבה" משנת 2000 הדמות המרכזית (סימבה) נלחמת בסקאר במה שמכונה "קרב השיא של סימבה עם סקאר המסכם את שש הרמות הראשונות של המשחק".
על פי אתר IGN, המפיקים הקליטו עבור המשחק את המדבבים המקוריים, ובכללם את איירונס.
במשחקים "Disney's Extreme Skate Adventure" ו-"Kingdom Hearts" הופיע סקאר כדמות שאיננה שחקן בתור 'שלב בוס' שבסופו הפך ל"חסר-לב" (Heartless) כתוצאה מהשנאה והקנאה שלו.
בשני המשחקים סקאר דובב על ידי השחקן ג'יימס הארון.
ישנם מספר אזכורים (רפרנסים) של סקאר בסרטים שונים של דיסני, המהווים חלק מתאוריית היקום של דיסני.
המוכר שבאזכורים אלה מתרחש בסרט הרקולס מ-1997. באחת הסצנות מוצג הרקולס כשהוא מדגמן לצייר כדים כשהוא לובש פרווה של אריה בעל מראה זהה לזה של סקאר.
יש המשערים כי זוהי פרפרזה להערתו של זאזו בסרט הראשון של 'מלך האריות' לפיה סקאר ייעשה "יכול להיות שטיח נאה" ("חשוב על כך: בכל פעם שהוא יתלכלך, תוכל לחבוט בו כרצונך!").
התאוריה קיבלה חיזוק מהעובדה כי אנדראס דג'ה, שהיה אחראי לאנימציה של סקאר, היה גם האנימטור המפקח בסרט הרקולס.
דמותו של סקאר זכתה לשבחים רבים מצד מבקרי הקולנוע, שחלקם אף הגדילו וטענו כי הוא דמות טובה יותר מזו של סימבה.
ניקולס כתב בספרו "New York Times Essential Library" שסקאר "הוא הדמות המעניינת ביותר בסרט", תוך שהוא מתאר את סימבה ומופסה כ"משעממים בהשוואה [לסקאר]".
ג'נט מסלין ממגזין הניו יורק טיימס כינתה את סקאר "נבל מרושע להפליא".
מסלין המשיכה לשבח את הדיבוב של איירונס, והוסיפה כי הוא "גולש עם סיפור גרנדיוזי גבוה, רוע ירוק עיניים שהוא אחד התענוגות העיקריים של הסרט".
לאה רוזן ממגזין פיפל תיארה את סקאר כ"מימוש של הכישרון ללא רבב של איירונס".
ג'ין סיסקל מכתב העת שיקגו טריביון שיבח את דמותו של סקאר באומרו "הדמות הטובה ביותר בסרט", ותיאר אותו בהומור כ"קלאוס פון בולו של איירונס רק עם פרווה".
באופן דומה, ג'ושוע סטארנס מאתר ComingSoon.net כתב כי סקאר הוא "החלק הטוב ביותר בסרט".
בהמשך הוסיף בהקשר של איירונס כי "הוא עובר כל כך מהר ובקלות מקאמפ לקטלניות, כמו חלון ראווה לאיך להיות נבל מעל ומעבר".
ג'יימס ברדינלי מאתר ReelViews כתב כי "נגמר עניין שלישיית הבופונים של אורסולה, גסטון וג'אפר [...] הדרך האפלה שבה [סקאר] גורם למותו של מופסה מסמנת לנו כי מדובר באריה שלא כדאי להתעסק איתו".
בתור סרט עם מיטב השחקנים והמדבבים של העשור - איירונס כסקאר, מתיו ברודריק בתפקיד סימבה, ג'יימס ארל ג'ונס בתפקיד מופסה, נייתן ליין בתפקיד טימון, ווופי גולדברג בתפקיד שנזי - "מלך האריות" זכה לשבחים רבים כ"אחד מצוותי הדיבוב הטובים ביותר שהיו לסרט אנימציה כלשהו".
השחקן פיטר טרוורס היה מהראשונים להתייחס לסרט וכתב במאמר למגזין הרולינג סטון כי איירונס "העביר תפקיד שנון בתיקו-ניצחון עם רובין ויליאמס כאלאדין".
אנדי פטריזיו מאתר IGN התייחס לתפקידו של איירונס כסקאר, ותיאר אותו "נבל שייקספירי מושלם".
פיטר סטאק מכתב העת סן פרנסיסקו כרוניקל אמר כי דיסני "תופסת את הכישרונות הגדולים" והדגיש את תפקידו של איירונס בסרט.
היו מבקרים ששפטו את הסרט לרעה ואף הגדירו אותו "סרט רע", אך עם זאת עדיין נהנו מהופעותיו של סקאר בדיבוב ג'רמי איירונס.
טרנס רפרטי ממגזין "ניו יורקר" כתב כי "בין קולות הסלבריטאים בפסקול בולטות שתי דמויות.
[אחד מהם הוא] ג'רמי איירונס, בתור סקאר האריה הנבל, המשתווה בצורה אלגנטית ומצחיקה לג'ורג' סנדרס".
סטיבן האנטר מכתב העת "בולטימור סאן" תיאר את קולו של איירונס כ"עשיר במלוא האירוניה".
את'ן אלתר מאתר "TWoP" הודה כי מצא את הסרט משעמם, אולם דווקא לדמותו של סקאר חש חיבה.
הוא הוסיף ושיבח את הדמות על היותו "נבל פנטסטי וקליל הנהדר מכל דמויות הסרט, [זאת] בזכות הביצועים המרושעים להפליא של ג'רמי איירונס והעיצוב המתוחכם מצד האנימטורים".
הכותב דייוויד דנבי, אף הוא ממגזין ניו יורק, חשף כי לא נהנה מהסרט אך אף על פי כן טען כי "נשמע שיש [לאיירונס] זמן מסך טוב יותר מבכל סרט ששיחק בו עד כה".
בביקורת פושרת מאוד ויוצאת דופן מבחינה זו, השחקן אנתוני קווין כתב במאמר של האינדיפנדנט כי ההופעה של איירונס הייתה מתוחכמת מדי, ותיאר אותה "יותר ליברצ'ה מאשר ג'ורג' סנדרס".
בהקשר לגרסת הרימייק משנת 2019
על אף שלא זכה לביקורות נלהבות כמו איירונס, גם תפקידו של צ'ואיטל אג'יופור זכה לתשואות יחסיות.
רנאלדו מטאדין מאתר CBR Exclusives שיבח את גלגולו המחודש של סקאר ותיאר אותו "מפחיד יותר מהמקור", תוך שהוא ציין את מניעיו הפשוטים יותר של סקאר ושליטתו המעורערת יותר בצבועים לחיוב.
מבקר הקולנוע אוון גלייברמן מכתב העת "וראייטי" שיבח את הביצוע הקולי של אג'יופור, והעיר כי הצלקת שלו מעלה את הממדים הדרמטיים של הסרט.
סקוט מנדלסון מעיתון העסקים "פורבס" כתב כי על אף שגרסתו של איירונס היא המועדפת עליו, אג'יופור עדיין הפך את הופעת סקאר למצוינת וניואנסית.
על פי אתר IGN, סקאר, סימבה ומופסה הפכו מאז יציאת הסרט המקורי ל"שמות מוכרים בכל בית, וזאת הודות לפופולריות העצומה של [הסרט] ...
אבל בשנת 1994, מי יכול היה לחזות שדמויות אלה ייכנסו ללקסיקון היצירות הפופולריות ביותר של דיסני?".
סקאר נחשב על ידי רבים לאחד הנבלים הגדולים ביותר של דיסני בכל הזמנים.
דזמונד ריאן ממגזין "פילדלפיה אינקוויירר" סקר את הדמות האנטגוניסטית וקבע כי הוא "הנבל הכי חי בכל סרטי דיסני לדורותיהם".
ברשימה שערך כתב העת אנטרטיינמנט ויקלי נכלל סקאר כאחד מ-"10 הנבלים המונפשים הגדולים ביותר אי פעם".
עורכי הרשימה הסבירו את הבחירה בכך ש"אתם יכולים לצפות רק לדמות אדירה כשאתה משייך דמות כובשת ומרתקת כל כך לקולו המפתה של ג'רמי איירונס".
כמו כן, אלכס פלטשר מהמגזין האינטרנטי Digital Spy כתב על סקאר במאמרו "מיהו הנבל הגדול ביותר של דיסני אי פעם?" כי "הסצנה בה הוא נותן למופסה ליפול לתהום מלא חיות בר השאירה טראומה רגשית בקרב דור שלם".
במאמר שהופיע באתר ה-CNN, סקאר תואר כאחת מהדמויות המפחידות ביותר של דיסני.
ריצ'רד קרוז מעיתון מטרו הגדיל ואמר כי השלב בו סקאר אומר "יחי המלך" בסרקסטיות כלפי אחיו מופסה הוא המשפט הכי מרושע של הדמות.
הבלוגרים הרשמיים של חברת דיסני האמונים על ביקורות לסרטיה שיבחו רבות את הופעתו של סקאר וכתבו על שירו "עם זמרות הרקע שלו וכלי ההקשה העשויים מעצמות, הוא הטוב ביותר מכל שירי הנבלים של דיסני בעבר".
כתב העת הפינגטון פוסט דירג את סקאר במקום הראשון ברשימת "הדירוג הסופי של 25 הנבלים הקלאסיים ביותר של דיסני".
בדומה לכך, גם אתר BuzzFeed דירג את סקאר במקום הראשון ברשימת "הדירוג הסופי של 20 הנבלים הטובים ביותר של דיסני".
עוד הוסיף באותה רשימה הסופר ג'אבי מורנו כי סקאר אחראי ל"העלמת תמימותם של בני דור שלם".
סקאר עמד בנוסף גם בראש רשימת "10 הנוולים הגדולים של דיסני" שערך אתר About.com.
במסגרת הרשימה סיכם הסופר דייוויד נוסייר "יש מעט דמויות בקולקטיב של דיסני שניתנות לגינוי ושפלות כמו סקאר, אשר הועצמו על ידי הדיבוב הזחוח להפליא של ג'רמי איירונס".
נוסייר גם כלל את איירונס בין "5 המדבבים הטובים ביותר לדמויות מונפשות אי פעם", וציין כי אף על פי ש"שיחק הרבה נבלים במהלך הקריירה שלו [...] לאף אחד מהם לא הייתה השפעה מתמשכת כמו סקאר ממלך האריות".
מלבד בסרטי דיסני ובאנימציה, סקאר זוכה לעיתים קרובות לאהדה כאחד מנבלים הקולנועיים הגדולים בכל הזמנים, כולל סרטים מצולמים לקהל בוגר.
מגזין דיגיטל ספיי פרסם טור ביקורת דמויות של הסופר סיימון ריינולדס , ובו דורג סקאר בין "25 הנבלים הקולנועיים הגדולים ביותר אי פעם".
באופן דומה, בשנת 2012, כתב העת אנטרטיינמנט ויקלי דירג את הדמות בין עשרים וחמישה "הנבלים הקולנועים הנוראים בהיסטוריה".
המגזין טוטאל פילם העריך פחות את הדמות, אך עדיין דירג את סקאר במקום שישים ושבע המכובד ברשימת "הנבלים הקולנועיים הגדולים ביותר אי פעם" בשנת 2014.
סקאר מככב בצמרת רשימות רבות של אתרי אינטרנט ומגזינים החל מיציאתו המקורית של 'מלך האריות' ועד לימינו אנו, רבות בזכות היותו שונה וייחודי ביחס לנבלים אחרים של דיסני.
מגזין אורלנדו סנטינל דירג את סקאר במקום השישי ברשימת "הנבלים הגדולים ביותר של דיסני בכל הזמנים".
ברשימה דומה, גם האתרים Babble.com ו-Moviefone הציבו את הדמות במקום השישי.
סרטים דירג את סקאר במקום השני ברשימת "12 הנבלים המפורסמים ביותר של דיסני מהגרוע ביותר לטוב ביותר".
דירג את סקאר במקום החמישי ברשימת הנבלים הטובים ביותר של דיסני, כשהסופר ג'ון בון כתב כי הדמות "תכננה את אחד ממקרי המוות הכואבים ביותר בתולדות דיסני, כך שהוא לעולם לא יישכח".
ברשימה שערך מגזין "סטנפורד דיילי" ובו דורג סקאר במקום החמישי, נכתב כי "מההרגל שלו לשחק בצורה סדיסטית עם טרפו ועד לצבוע המטומטם שעוקב אחריו בעיוורון.
ממלכת צוק התקווה הגיעה לתקופת רעב וצער, כשהוא הדיקטטור".
אתר BuzzFeed ערך רשימה של שירי הנבלים הגדולים ביותר של דיסני ומיקם את השיר "Be Prepared" במקום ה-2, תוך שנכתב עליו "מבין כל הנבלים של דיסני, סקאר הוא החכם והשטני ביותר, והשיר הזה מסכם אותו בצורה מושלמת".
רשימה דומה מיקמה אותו במקום ה-6.
צופים ומבקרים רבים שמו לב עם יציאת הסרט הראשון של מלך האריות שסקאר הוא למעשה הנבל הראשון של דיסני שבאופן מפורש רצח דמות אחרת בהצלחה.
גם מגזין וראייטי כתב זמן קצר לאחר מכן כי "אותו הדור שצפה במות אמו של במבי בתור ילד וזוכר אותו כטראומטי צריך להחליט למי כדאי לִצְפּוֹת במלך האריות".
מבקרי קולנוע והורים רבים הביעו חשש כאחד שהאלימות הברוטלית והמפורשת של סקאר תפחיד ותטריד את הצופים הצעירים.
בדומה לכך מבקרים רבים הזהירו את הצופים אף ממותו המטריד של סקאר עצמו; אתר האינטרנט Movieline הזהיר את הקהל בביקורת שפרסם כי הסרט "מציג את חוש הצדק האפל של האגדה", ומציין בין השאר את היותו של סקאר "נאכל על ידי בעלי הברית הצבועים שלו לאחר שהוא בוגד בהם".
מבקר הקולנוע המוערך ג'יימס בררדינלי כתב בבלוג שלו, ReelViews, כי:
בביקורת שפרסם קנת' טורן במגזין "לוס אנג'לס טיימס" הוא הזהיר את הצופים מכך ש"מותו של מופסה על המסך והקרב האלים בסיום הסרט עלולים להפחיד עד מאוד ילדים קטנים".
על פי מאמר שפרסם כתב העת , "ישנם מבקרים שהתלוננו כי הסרט מצחיק וטוב לב מכדי להכיל את הסיפור העגום שלו".
סקדילוזאוריים (שם מדעי: Scelidosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התיראופורה שהיו קרובים לאנקילוזאורים ואולי היו אבותיהם.
הם חיו בתחילת היורה לפני 197 עד 183 מיליון שנה והיו פרימיטיביים יחסית לבני קבוצת התיראופורה.
הקבוצה תוארה ב-1839 בידי החוקר הבריטי תומאס הנרי האקסלי.
המאובנים שלהם התגלו באנגליה, סין, באמריקה הצפונית (אריזונה) ואולי גם בפורטוגל.
הסקדילוזאוריים דמו מעט לאנקילוזאורוס וגם קצת לסטגוזאורוס אך היו קטנים יותר לא יותר מאורך של 4 מטרים, כנראה דו-רגליים והם ניזונו מצמחייה קרקעית בעזרת שיניים קטנות ובעזרת חלל בטן רחב בתוכו מעיים גדולות.
המאפיין החשוב שלהם היה שכבת האוסטאודרם שכיסתה את גופם, פחות בנוקשות מהאנקילוזאורים אך יותר מאוכלי צמחים אחרים מתקופתם.
מבנה זה אולי הרתיע טורפים גדולים כמו הצרטוזאורוס מלטרוף אותם.
חלק מהחוקרים כיום רואים במשפחה קבוצה פרפילטית אך אחרים כמו מייקל בנטון (Michael Benton) עוד רואים בה (2004) קבוצה מונופילטית.
סקאניה סדרה 3 היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1987–1998.
בעל חזית אנכית, "פנים שטוחים" – "Cab over" .
מנוע בולט בקדמת הרכב – תצורה קונבנציונלית.
סקאניה סדרה 4 היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1995–2007.
סוגי הנעות דגמי "סקאניה סדרה 4"
"C class" (על השלדה הורכבו מנועים בתפוקה של 260–310 כ"ס)
"D class" (על השלדה הורכבו מנועים בתפוקה של 220–260 כ"ס)
"L class" (על השלדה הורכבו מנועים בתפוקה של 310 כ"ס)
סקאניה סדרה 2 היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1980–1989.
ארגז מטען "בינוני" (מסומן באות "M", פירוש: medium).
ארגז מטען "כבד" (מסומן באות "H", פירוש heavy).
ארגז מטען "כבד מאד" (מסומן באות "E", extra-heavy).
סקאניה סדרה 1 (בשוודית: Scania 1-serie) היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1974–1981.
סקאניה סדרה 0 (בשוודית: Scania 0-serie) היא סדרת משאיות כבדות מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים השוודית סקאניה אשר יוצרו בין השנים 1968–1974.
סקאצ'י (בהונגרית: Szakácsi) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בסקאצ'י חיו מעט יהודים ובמקום קיים עדיין בית קברות יהודי.
סקדה (בלטבית: Šķēde) הוא יישוב פרברי ליד לייפאיה שבלטביה, בקהילת מדזה (Medze) שבמחוז גרובינה (Grobiņa).
סקדה שוכנת בגבול הצפוני של העיר לייפאיה.
סקדה הייתה הקואופרטיב הגדול ביותר בלטביה בתקופת לטביה הקומוניסטית.
אחד המאפיינים הבולטים שלה הוא שמות רחובותיה, המכונים "קווים" וממוספרים בין 1 ל-18. כתובות טיפוסיות בסקדה עשויות להופיע כך: "סקדה 1-15-2".
עד שנת 2005, המטמנה העיקרית של לייפאיה שכנה ליד סקדה.
סקדה ידועה גם עקב מעשי הטבח הנאצים בלייפאיה בשנת 1941. מבצעי הרציחות העיקריות היו יחידות של האיינזצגרופן, האס דה, משטרת הסדר ומשטרת העזר הלטבית.
אלפים מיהודי לייפאיה הועברו לסקדה ושם, על חוף הים, נורו למוות.
כוחות ורמאכט וכוחות חיל הים הגרמנים השתתפו גם הם בירי.
בנוסף ליהודים, רצחו הנאצים ומשתפי הפעולה הלטביים שלהם גם צוענים, קומוניסטים, חולי נפש ובני ערובה אחרים.
לזכר הטבח הוצבה מצבת זיכרון מאבן בדיונות הסמוכות לסקדה.
סקו קויטה הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בגנצ'לרבירלי בהשאלה מצסק"א מוסקבה ובנבחרת מאלי.
קויטה החל את הקריירה שלו במועדון הנוער של USC קיטה מעיר מולדתו.
בשנת 2017, הוא חתם על חוזה ברד בול זלצבורג עד לשנת 2022, כשהאחרונה השאילה אותו ישירות לקבוצת הבת שלה, ליפרינג.
ב-8 בינואר 2018, הוא הושאל לעונה אחת לוולפסברג.
זלצבורג החזירה אותו לשורותיה לקראת עונת 20–2019 במטרה להפוך אותו לאחד מהחלוצים המשתלבים ברוטציה של הקבוצה.
גביע אפריקה לאומות עד גיל 20: 2019
סקאניה אומנידקא הוא אוטובוס דו-קומתי עירוני, אשר יוצר על ידי יצרנית מרכבי אוטובוס East Lancashire Coachbuilders , אשר בשנת 2007 נרכשה על ידי יצרנית האוטובוסים Darwen Group ומ-12 במרץ 2008 היה קרוי Optare , יצרנית האוטובוסים (חברת בת של Ashok Leyland בשליטת הקונגלומרט Hinduja Group ).
שלדות "סקאניה אומנידקאז" התבססו על שלדות סקאניה סדרה "Scania 4-series" .
סקו קייטה הוא נגן קורה ומתופף מסנגל.
מופיע רבות בפסטיבלים באירופה, בהם הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה, אמנות וריקוד ופסטיבל גלסטונברי.
קייטה תורם 50% מהכנסותיו לוועד הבינלאומי של הצלב האדום.
נולד בעיר זיגינשור שבדרום סנגל.
אביו הוא בן לשושלת קייטה, משפחת המלוכה של אימפריית מאלי.
אמו היא משבט גריוטים (שאנשיו משמשים באופן מסורתי כמוזיקאים וכרוניקאים).
ב-1996 הופיע לראשונה עם דודו, סולו קיאוחו, בפסטיבל בנורווגיה, לאחר מכן הופיע בהודו ולאחר מכן עבר לבריטניה.
בשנת 1998 שימש כנגן כלי הקשה בלהקת הפיוז'ן Baka Beyond והשתתף בהקלטת אלבומם East To West.
בשנת 2001 ניגן בליל הבכורה של העלאת המחזמר מלך האריות בלונדון.
בשנת 2001 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Baiyo ("יתום").
צלילי הנבל של הקורה מלווים במנדולינה, כינור, תופים וקולות.
בשנת 2002, לאחר מסעי הופעות מוצלחים בבריטניה ושיתופי פעולה עם מוזיקאים אפריקאים (בהם סאליף קייטה ויוסו נ'דור), מערביים והודים, היה מועמד לפרס רדיו 3 BBC למוזיקת עולם (BBC Radio 3 Awards for World Music).
ב-2002 הקים קייטה שתי מסגרות עמן הוא מרבה להקליט ולהופיע.
האחת היא להקת Jamoral, במסגרתה ביקש לשלב בין צלילי הקורה למוזיקה קצבית.
הלהקה, ובה עשרה נגנים בכלים אפריקאים מסורתיים ושתי זמרות, הציעה שילוב של מסורת מוזיקת המנדינקה האפריקאית עם ג'אז וסווינג.
המסגרת השנייה מונה נוסף אליו עוד ארבעה נגנים בני משפחתו.
תקליטם הראשון Lindiane ראה אור ב-2003. שנה לאחר מכן הקים קייטה מסגרת נוספת, "רביעיית/חמישיית סקו קייטה" (Seckou Keita Quartet/Quintet או SKQ), המשלבת את המסורת המערב אפריקאית (סנגל, גמביה, גינאה ביסאו ומאלי) עם מוזיקה מערבית ומוזיקה אלקטרונית.
ברביעייה חברים נגן הקונטרבס דוידה מנטובאני (Davide Mantovani), נגן כלי הקשה אלקטרוניים, סורבטה סוסו (Surahata Susso), נגן הכינור סמי בישאר (Samy Bishai) והזמרת בינטה סוסו (Binta Susso).
ב-2013 החל לשתף פעולה עם נגנית הנבל הוולשית קתרין פינץ', ביוזמת המפיק גאי צ'יימברס.
תקליטם הראשון, Clychau Dibon ראה אור באותה שנה.
תקליטם מ-2018, SOLAR, התקבל בביקורות חיוביות במיוחד, שהתפעלו משיתוף הפעולה בין שני קולות הנבל, הנדמים כמגיעים ממסורות רחוקות כל-כך (מערבית/קלטית מזה ומערב-אפריקאית מזה) ועם זאת פועמים יחד בהרמוניה.
סקו מארה הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ באוסר, בהשאלה משטרסבורג.
מארה ערך את הופעת הבכורה שלו בבורדו בהפסד 2–0 לטולוז ב-10 בפברואר 2021 במסגרת הגביע הצרפתי.
הוא הבקיע את שערו הראשון בניצחון 1–0 בליגה על סטאד רן ב-2 במאי 2021. הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר שכבש שער ליגה עבור בורדו מזה כמעט 14 שנים.
מארה הוא בוגר נבחרות הנוער של צרפת.
הוא שיחק בנבחרות עד גיל 16, 17, 20 וכיום משחק בנבחרת עד גיל 21.
ב-21 ביולי 2022 חתם בסאות'המפון מהפרמייר ליג.
ב-13 באוגוסט הוא ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בתיקו 2-2 עם לידס יונייטד.
ב-21 באוגוסט 2024 חתם בשטרסבורג מהליג 1.
מארה, שנולד בצרפת, הוא ממוצא צרפתי וסנגלי.
אימו, אודרי קרספו-מארה, היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה צרפתייה, ואביו, אליו מארה, הוא יזם סנגלי.
סקו מוחמד פופאנה (בלועזית: Seko Mohamed Fofana, נולד ב-7 במאי 1995) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק כקשר עבור פורטו ובנבחרת חוף השנהב.
והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז.
בגיל 15 עבר ללוריאן ולאחר שנתיים עבר לאנגליה כאשר הצטרף למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ב-2013 ומיד נשלח לקבוצת הפיתוח.
פופאנה החל לשחק בקביעות בקבוצת הנוער של המועדון ואף כבש מספר שערים.
במהלך משחק ידידות של קבוצת המילואים של מנצ'סטר סיטי נגד רייקה, הוא ספג קריאות גזעניות משחקן היריבה וכתוצאה מכך שחקני סיטי עזבו את המגרש והמשחק בוטל.
בנובמבר 2014 הושאל פופאנה לפולהאם מהצ'מפיונשיפ עד ינואר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף והרשים מאוד, מה שהוביל להארכת תקופת ההשאלה עד סוף העונה.
הוא כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 על האדרספילד במרץ 2015. בסך הכל ערך 25 הופעות וכבש שער אחד בפולהאם לפני שחזר למנצ'סטר סיטי.
לאחר שערך שתי הופעות במדי מנצ'סטר סיטי במסע משחקים באוסטרליה, הושאל פופאנה לבסטיה מליגת העל הצרפתית לעונת 2015/2016. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית במשחק הפתיחה של העונה ושיחק 90 דקות מלאות בניצחון 1-2 על ראן.
בסך הכל ערך 32 הופעות וכבש שער אחד עבור בסטיה.
לאחר שלוש שנים במנצ'סטר סיטי, פופאנה חתם באודינזה מהסרייה א' האיטלקית לחוזה לחמש שנים תמורת 2.5 מיליון אירו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של העונה בהפסד 0–4 לרומא.
באוגוסט 2020 חתם פופאנה על חוזה לארבע שנים בלאנס מהליגה הצרפתית.
הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי לאנס בפברואר 2021 נגד דיז'ון.
בעקבות יכולת טובה, הוא זכה בתואר שחקן החודש של ליגת העל הצרפתית עבור ספטמבר 2021. במאי 2022 הוא זכה בפרס מארק ויוויאן פו ככדורגלן האפריקאי הטוב ביותר בצרפת לעונת 2021/2022, לאחר שכבש 8 שערים ב-37 הופעות.
באוגוסט 2022 האריך את חוזהו בלאנס עד 2025.
ביולי 2023 חתם פופאנה בא-נסר הסעודית ל-3 שנים תמורת כ-25 מיליון אירו.
בינואר 2024 הושאל לאל-איתיפאק עד לסוף העונה.
ב-1 בינואר 2025 חזר לצרפת וחתם בסטאד רן לארבע וחצי שנים.
ב-2 בפברואר 2026 הושאל לפורטו עד לסוף העונה.
פופאנה היה יכול לייצג את נבחרות צרפת או חוף השנהב מכיוון שהוריו משם.
הוא ייצג את צרפת במספר נבחרות נוער לאומיות.
באפריל 2017 בחר פופאנה לייצג את נבחרת חוף השנהב.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 למרוקו במוקדמות מונדיאל 2018 בנובמבר 2017.
סקאצ'ה (באיטלקית: Scaccia; ברבים: Scacce) הוא לחם שטוח ממולא מהמטבח הסיציליאני.
סקאצ'ה עשויה משכבה מלבנית דקה מאוד של בצק, מקופלת על עצמה שלוש או ארבע פעמים.
ניתן למלא אותו במרכיבים שונים, הווריאציות הנפוצות יותר הן ריקוטה ובצל, גבינה ועגבנייה, עגבנייה ובצל, או עגבנייה וחציל, תלוי במיקום המנה, בטעם או בעונה.
היא אפוייה וניתן לאכול אותה חמה או קרה.
"סקצ'אטה" נובעת מהמילה הסיציליאנית שמשמעותה למעוך או לשטח, המקבילה למילה האיטלקית schiacciata, שמשמעותה גם כן למעוך או לשטח.
ניתן למצוא את סקאצ'ה ברגוזה ובסירקוזה, וכן בכמה קהילות אמריקאיות סיציליאניות (כמו מידלטאון, קונטיקט).
המנה נולדה בסוף המאה ה-17 כמנה בסיסית של שולחנות איכרים.
בסיציליה המתכון הועבר והורחב לפי הקולות הקולינריים של אז.
בשולחנות הכפריים של ממלכת סיציליה ולאחר מכן בממלכת שתי הסיציליות.
המנה הפשוטה הזו פותחה על בסיס לחם, ירקות ובשר, לעיתים קרובות שאריות של ארוחת ערב דשנה או ארוחת צהריים חוזרת.
בתפוצה רחבה המנה הופיעה על השולחנות הסיציליאנים בתחילת המאה ה-18 כשהמתכון מבוסס על ירקות ותפוחי אדמה.
המנה השיגה את הצלחתה כאשר מונקדה עצמו, נסיך פטרנו, בשנת 1763, רצה אותו על שולחנו במהלך חגיגות חג המולד.
מאז, המסורת הציבה אותו כמנת חג המולד עם מתכון שנמסר מדור לדור.
נכון להיום, לסקאצ'ה יש תפוצה רחבה בשטח סיציליה ושיווק כפרי משמעותי.
Squad Busters (בתרגום חופשי לעברית: מכסחי חבורות) הוא משחק וידאו אסטרטגי חינמי שפותח ופורסם על ידי חברת משחקי הווידאו הפינית Supercell.
המשחק שוחרר ברחבי העולם ב-29 במאי 2024 עבור פלטפורמות אנדרואיד ו-iOS.
מדובר במשחק אסטרטגיה שבו השחקן רוכש תיבות במהלך הקרב כדי לקבל דמויות חדשות להצטרף לקבוצתו.
מטרת המשחק היא לצבור כמה שיותר יהלומים, והשחקן עם מספר היהלומים הגבוה ביותר בסיום המשחק מנצח.
במשחק קיימות 35 דמויות ו-4 גיבורים.
בתחילת המשחק נבחרים באופן אקראי הגיבור, שתי דמויות ושני לחשים שיתחילו איתם.
גיבורים ניתנים לשדרוג באמצעות "נקודות גיבור".
כדי להשיג דמויות נוספות במהלך המשחק יש לאסוף מטבעות.
כאשר נצבר מספר מספיק של מטבעות, השחקן יכול לפתוח תיבה המאפשרת לבחור דמות אקראית מתוך שתיים.
מספר המטבעות הדרוש גדל בהתאם למספר הדמויות שברשות השחקן.
הדמויות שבקבוצה נעות יחד כיחידה אחת, ויש להן "אזור התקפה": אם הקבוצה נייחת ובאזור נמצא חפץ, מפלצת או אויב, הן תוקפות אותו באופן אוטומטי.
שתי דמויות זהות מתמזגות לדמות גדולה יותר בשם "Mega", ושלוש דמויות זהות מתמזגות לדמות אחת גדולה יותר הנקראת "Fusion".
במשחק ישנם 8 עולמות, שניתן להתקדם בהם על ידי התקדמות ב-World Journey, שניתן להתקדם בו על ידי איסוף Portal Energy מקרבות או השלמת קווסטים.
כאשר מגיעים לרמה האחרונה (180), נפתח "חדר האוצרות", שבו יש מסלול שניתן להשלים עד שייצא עולם חדש למשחק.
+העולמות במשחקשםרמה ב-World Journeyדמויות שנפתחותGreen World
(העולם הירוק)1ברברי, גרג, קולט, אל-פרימו, שלי, מכשפה, תרנגולת, ארצ'ר, ניטה, מדיק, באנדיט, דינ-מייק, מקס, טריידר, דר' טי, הוג-ריידר, פני, ג'סי, בי ופרנק.Desert World
(עולם המדבר)15גובלין, מרפאת-קרב, בו, אופטימוס פריים ואליטה-1.Royal World
(עולם הקרח)90מכשף קרח ופאם.Lava World
(חדר האוצרות)180לא נפתחות דמויות בעולם זה.
כל דמות מתחילה באבולוצית תינוק, וכדי לשדרג לאבולוציה הבאה, צריך מספר משתנה של כפילים מהאבולוציה הקודמת.
+מספר אבולוציהשםמספר כפילים שדרושים לשדרוגהערות1תינוק302קלאסי153סופר64אולטרה35אולטימייט ---האבולוציה זמינה כרגע רק ל-15 דמויות.
ישנם גם 7 דמויות גיבורים, שאיתם מתחילים את המשחק.
לכל גיבור יש חנות משל עצמו שניתן לשדרג באמצעותה את הגיבור ולקנות אביזרים לגיבור.
+שםסוגמשחק מקורמלכת ארצ'רתוקףClash Of Clansמלך ברברילוחםמורטיסמזמןBrawl Starsמלך רויאלתומךClash Royaleפקהלוחםclash royaleסוניקמהירותסוניקספייקהגנהBrawl Stars
ציד יהלומים: מצב המשחק הקלאסי, בו יש 10 שחקנים הנלחמים נגד השני במטרה להשיג כמה שיותר יהלומים ולהביס את השחקנים האחרים.
השחקן עם הכי הרבה יהלומים ששורד בסיום המשחק מנצח.
ציד יהלומים בזוג: ציד יהלומים, רק שיש 5 קבוצות, בכל אחת 2 שחקנים שפועלים ביחד במטרה להשיג כמה שיותר יהלומים ולהביס את הקבוצות האחרות.
קרב מכריע: מצב "באטל רויאל", שבו 5 שחקנים נלחמים אחד נגד השני עד שרק אחד נשאר ומוכרז כמנצח.
אין יהלומים ואין הגבלת זמן, אבל המפה קטנה מרגע לרגע.
ליגת הסקוואד: מצב מדורג שמיועד לשחקנים מנוסים, שדומה לציד יהלומים קלאסי, רק שאפשר להתאים אישית את הדמויות שבקרב כדי להתאים אסטרטגיה.
כשמנצחים, אפשר להשיג גביעים שאיתם אפשר להתקדם בדירוג הארצי או העולמי.
כשיוצאים למשחק באחד ממצבי המשחק, ייבחר משנה מצב באקראיות.
משני מצב משנים את המשחק והחוקים של המשחק בדרכים ייחודיות.
כל עולם שתגיע אליו יפתח משני מצב חדשים.
בדוק את כל מצבי המשחק שפתחת ונתקלת בהם, ולמד עוד עליהם על ידי הקשה על הכרטיסייה משני מצב בספר ההישגים במשחק.
ה-Gem Pass היא מערכת התקדמות מסוג Battle Pass שהתחילה במשחק ב-23 באפריל 2024, המאפשרת לשחקנים לזכות בפרסים לאורך המסלול.
יהלומים שנאספו במהלך הקרב פותחות שמתגמלות שחקנים במשאבים.
אתה יכול לשלם עבור Super Pass שעולה 35.90₪ שמציע לך יותר תגמולים, בנוסף לתגמולים הבסיסיים.
לאחר הגעת הטיר הסופי (רמה 30 כרגע) תוכל לפתוח בנק פיניאטה עבור 3000 יהלומים עד פעמיים ביום.
לרוב, עונה חדשה מתחילה ביום הראשון של כל חודש.
כדי לפתוח את מסלול ה-Gem Pass העונתי, לשחקנים חדשים יש Gem Pass ייחודי משלהם בשם Starter Pass, בו הם יכולים להשיג פרסים קבועים שאינם מתחלפים בכל חודש.
הפרסים מועטים יותר משל עונה רגילה, וקל יותר להתקדם במסלול.
לאחר שמסיימים את ה-Starter Pass ההתחלתי, אפשר לפתוח את המסלול העונתי.
משחק הווידאו הוכרז ב-31 בינואר 2023, ולאחר מכן היה מהדורה מוגבלת בגרסת בטא ב-6 בפברואר של אותה השנה בלבד עבור קנדה ולאחר מכן הסתיים ב-16 בפברואר.
לאחר מכן, במאי 2023 גרסת בטא מוגבלת נוספת (אנדרואיד בלבד) הוכרזה ונמשכה מ-22 במאי עד 29 במאי והייתה זמינה רק בקנדה, מקסיקו וספרד.
כמעט שנה לאחר גרסת הבטא האחרונה, ב-1 באפריל 2024, הוכרזו "הרבה תכונות חדשות ומרגשות" לעתיד המשחק.
לאחר מכן, ב-8 באפריל של אותה השנה הוכרז כי המשחק יהיה זמין בהשקה רכה החל מה-23 באפריל בקנדה, מקסיקו, ספרד, נורווגיה, פינלנד, דנמרק וסינגפור.
ב-25 באפריל 2024, נחשף שמשחק הווידאו ישוחרר ברחבי העולם ב-29 במאי של אותה שנה.
ב-30 באוקטובר 2025, הוכרז כי הפיתוח הפעיל של המשחק יופסק.
עדכון התוכן הסופי ייצא בדצמבר 2025. והמשחק עצמו ייסגר בסביבות 2026.
איוואן מוריס מהחברה Pocket Gamer דירג את המשחק ב-4.5 כוכבים מתוך 5. הוא תיאר את המשחק כ"משחק נייד טוב", שיבח את הפשטות והגרפיקה שלו.
הוא ציין "אם אתה לא אוהב את הסגנון של Supercell אז זה כנראה לא יסחוף אותך".
סקו טידיאני באנגורה הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת עירוני קריית שמונה.
באנגורה נולד בגינאה, ובשנת 2020 הצטרף למחלקת הנוער של איסטנבול בשאקשהיר.
הוא הושאל ליאמרבוגט מליגת המשנה הדנית, ולקבוצות גנצ'לרבירלי וטוזלספור מליגת המשנה הטורקית.
ב-11 ביולי 2024 הושאל לעירוני קריית שמונה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית.
באנגורה נכלל בסגל נבחרת גינאה עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר.
סקו עומר ינסאנה הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-אהלי דוחה מליגת העל הקטרית.
ינסאנה גדל במחלקות הנוער של גרנובל ואולימפיק ליון.
בהמשך שיחק במחלקת הנוער של דיז'ון, ואף ערך שלוש הופעות והבקיע שני שערים במדי קבוצת המילואים של המועדון.
ב-8 בינואר 2021 חתם על חוזה לשנתיים וחצי בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית, והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון.
ב-22 בדצמבר 2021 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד לוריאן במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-10 בספטמבר 2022 חתם ינסאנה באל-אהלי דוחה מליגת העל הקטרית, ועשרה ימים לאחר מכן הושאל לא-ריאן עד לסוף שנת 2022. הוא לא שיחק במדי א-ריאן, וב-5 בינואר 2023, עם חזרתו לאל-אהלי דוחה, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לאל-ערבי במסגרת המחזור השמיני בליגה.
ב-12 בינואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על א-סאיליה במסגרת המחזור התשיעי בליגה.
בראד טרנס ג'ורדן (נולד ב-9 בנובמבר 1970), המוכר יותר בשם הבמה שלו סקארפייס , הוא ראפר ומפיק אמריקאי.
סקארפייס מוכר הן בזכות קריירת הסולו שלו והן כאחד מחברי ה"גטו בויז" (Geto Boys), להקת היפ הופ מיוסטון, טקסס.
סקארפייס זכה בקריירה שלו לאהדה רבה ממבקרי מוזיקה - למשל, הוא דורג על ידי מגזין ההיפ הופ The Source כאחד מ-50 כותבי השירים המובילים בכל הזמנים.
סקארפייס למד בחטיבת הביניים וודסון ביוסטון, טקסס שבארצות הברית.
הוא נשר מהתיכון ועבד כסוחר סמים.
כנער, הוא ניסה להתאבד, ולאחר מכן בילה במחלקה פסיכיאטרית בבית החולים.
ג'ורדן החל את הקריירה שלו בשם "DJ AKSHEN" ("די ג'יי א'קשן"), כשהקליט ועבד כדי ג'יי עבור חברת תקליטים מקומית ביוסטון בשם "Lil' Troy's Short Stop".
אחר כך אימץ את השם "Scarface" (סקארפייס) כהתייחסות לסרט בשם זה משנת 1983. לאחר שבשנת 1989 הוציא את הסינגל "Scarface/Another Head Put To Rest", סקארפייס חתם ב"Rap-A-Lot Records" והצטרף לקבוצת הראפ "גטו בויז", כשהחליף חבר שעזב.
הוא הופיע לראשונה באלבום השני של הקבוצה, "Grip It!
On That Other Level ", שיצא בשנת 1989. האלבום זכה להצלחה רבה שהביאה קהל רחב לקבוצה.
האלבום לא נוגן ברדיו וב-MTV בשל תכניו הקשים והאלימים.
בשנת 1992 הופיע סקארפייס, יחד עם בושוויק ביל, חברו ל"גטו בויז", באלבום Live and Let Die של קול ג'י ראפ ודי-ג'יי פולו.
שיתוף הפעולה הזה נתפס כבולט בשל ההשפעה הרבה של סקארפייס וקול ג'י ראפ על ההיפ הופ הדרומי וההיפ הופ של החוף המזרחי, בהתאמה.
במהלך תקופה זו של הקריירה שלו, Scarface עבד גם עם כוכבי הגנגסטה ראפ של החוף המערבי אייס קיוב ו־אם סי אייט, כמו גם עם חברו Devin the Dude, חבר ראפ-א-לוט.
בשנת 1991 סקארפייס הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "Mr.
הפופולריות שלו האפילה במהרה על זו של שאר חברי "גטו בויז".
למרות זאת, סקארפייס נשאר בקבוצה, והמשיך להוציא שורה של אלבומי סולו ששמרו אותו בתודעה הציבורית, והם נמכרו היטב.
סקארפייס הוא החבר היחיד ב"גטו בויז" שנשאר בקבוצה מאז שינוי ההרכב ב-1989. הפופולריות של סקארפייס כאמן סולו הגיעה לשיא עם האלבומים The" Diary" ו-"The Last of a Dying Breed".
"The Last of the Dying Breed" זכה להצלחה קריטית ומסחרית גבוהה במיוחד, והוביל את סקארפייס לתואר "כותב התמלילים של השנה" בטקס פרסי "The Source" ב-2001. בשנת 2002, Scarface הוציא את האלבום "The Fix", ההמשך ל-"The Last of a Dying Breed".
היה זה אלבום מצליח נוסף, שהציג מגוון רחב של אורחים בעלי פרופיל גבוה כמו נאז, ג'יי-זי, Faith Evans, Kelly Price, דאב סי, וביני סיגל.
באותה תקופה הזה סקארפייס חזר לאולפן עם "גטו בויז" למה שהתברר כאלבום האחרון שלהם כשלישייה, The Foundation (2005).
בנוסף, הוא הופיע ב-"Duets: The Final Chapter", אלבום לאחר המוות של הנוטוריוס בי.
גם הופיע אורח במגוון שירים ואלבומים במהלך שנות ה-2000, כולל באלבומים של ביני סיגל, פריוויי וטק ניין.
בנוסף לקריירה שלו כראפר, סקארפייס נשא בתפקיד ניהולי בכיר בחברת התקליטים Def Jam South משנת 2000 עד 2005, שם טיפח את הקריירה של הראפר לודאקריס.
הוא גם הפיק שלוש רצועות לאלבום "Underground Kingz" של UGK.
ההכרה של סקארפייס כאמן מוכשר בקרב מבקרים ואמני היפ הופ העפילה עם הזמן על הצלחתו המסחרית הצנועה יחסית, והוא נחשב בעיני רבים מתעשיית ההיפ הופ לאחד מגדולי הראפרים בכל הזמנים.
הקריירה של סקארפייס עוכבה כשהוא נשפט למאסר ב-2011 בעקבות הרשעה על אי-תשלום מזונות.
הוא ישב מספר חודשים בכלא ב-2011 בעקבות ההרשעה.
הוא הוציא אלבום נוסף בשם "Deeply Rooted" ב-2015 לאחר המאסר.
ב-2019 סקארפייס נכנס לפוליטיקה המקומית בטקסס ורץ לתפקיד במועצת עיריית יוסטון.
Uncut Dope (1992) – בעיקרו אלבום אוסף
סקדין הוא הגדול מבין ששת איי זיילה, מול חופי סומלילנד.
שטחו הוא 7.2 קמ"ר והוא ברובו מדברי, אם כי באזורים הדרומיים והמערביים שלו קיימת צמחייה שופעת.
אורכו של האי 4 קילומטרים ורוחבו 2.5 קילומטרים, והוא ממוקם במרחק של 5.4 קילומטרים צפונית לחוף סומלילנד, סמוך לגבול עם ג'יבוטי.
האי קרוי על שמו של סולטאן יאפט סעאד א-דין השני, שנהרג במקום על ידי קיסר חבש בשנת 1403.
אי זה, יחד עם אייבט, האי השני בגודלו בארכיפלג, נחשב לאתר מרכזי.
סקובוי (בפארואזית: Skúvoy) הוא אי במרכז איי פארו.
שטחו של האי הוא 10 קמ"ר, והוא ממוקם דרומית לאי סאנדוי.
באי קיים יישוב אחד בשם "סקובוי", בחופו המזרחי של האי.
באי שני הרים: "קנוטור" אשר גובהו 392 מטרים, ו"הייגג'ורין מיקלי" אשר גובהו 391 מטרים מעל פני הים.
חופו הדרומי של האי הוא צוק שגובהו בין 300 - 400 מטרים, והוא מהווה משכן לציפורי ים רבות.
עד המאה ה-14 היה האי מיושב.
במאה ה-14 המגפה השחורה הרגה את כל תושבי האי, למעט אישה אחת בשם ראנווה, שביקתתה עומדת על תילה עד היום.
במיתולוגיה הפארואנית - הפארינגה סאגה האי הוא מקום מגוריו של סיגמונד ברסטרסון.
סקובי-דו הוא סרט לייב אקשן מסוגת קומדיית אימה, שיצא לאקרנים ב-2002. הסרט בוים על ידי ראג'ה גוסנל והתסריט נכתב על ידי ג'יימס גאן וקרייג טיטלי.
הסרט מבוסס על סדרת אנימציה בעלת אותו שם.
אחריו יצא סרט המשך לאקרנים בשם סקובי-דו 2: חופשי חופשי (2004) עם אותו הליהוק.
לאחר מכן, יצאו שני פריקוולים ששוחררו כסרטי טלוויזיה, עם ליהוק שונה, בשם סקובי-דו 3: התעלומה מתחילה (2009) וסקובי-דו 4: קללת מפלצת האגם (2010).
בסרט מככבים פרדי פרינז ג'וניור, שרה מישל גלר, מת'יו לילארד, לינדה קרדליני וניל פאנינג כקולו של סקובי-דו.
הסרט מתחיל בתעלומת רוח הרפאים לונה.
דפני נחטפת על ידי הרוח, וחברי התעלומה מצילים אותה ופותרים את התעלומה.
לאחר מכן חברי "מסתורין בע"מ" רבים ומפרקים את החברה.
שנתיים לאחר מכן מנהל האי "ספוקי איילנד" קורא לסקובי דו ושאגי לפתור תעלומה.
כל החבורה נפגשת בנמל התעופה לאחר שבשנתיים שחלפו ולמה עבדה בנאס"א, פרד כתב ספר על עצמו, ודפני נשארה עשירה.
במטוס פוגש שאגי אישה בשם מרי ג'יין, האלרגית לכלבים (עובדה שמתגלה כחשובה בהמשך הסרט).
אנשי החבורה מגיעים ל"ספוקי איילנד" ופוגשים את מנהל האי, האומר להם שנערים רבים באים מהקולג' פרמיטיבים וכשהם יוצאים מהאי הם מחונכים וחזקים באופן מוזר.
כל אחד מאנשי החבורה מתחיל לפענח לבד את התעלומה מתוך רצון להראות שהוא יפתור ראשון את התעלומה.
בהמשך החבורה מתחילה לעבוד ביחד, וסקראפי דו, האחיין של סקובי דו, מתגלה.
הדיבוב העברי יצא רק בבתי הקולנוע:
פרדי פרינז ג'וניור / אורי אומנותי - פרד "פרדי" ג'ונס
שרה מישל גלר / אניה בוקשטיין - דפני בלייק
מת'יו לילארד / יואב יפת - שאגי רוג'רס
לינדה קרדליני / אתי קסטרו - ולמה דינקלי
ניל פאנינג / שרון כהן - סקובי-דו (קול)
סקוט לנס / אבי חדש - סקראפי-דו (קול)
רואן אטקינסון / נתן דטנר - אמיל מונדווריוס
איילה פישר / סיון שביט - מרי ג'יין
פמלה אנדרסון / לימור שפירא- עצמה
סקובי-דו באי הזומבים הוא סרט אימה-קומי מונפש לילדים, שהופץ ישירות למדיה הביתית משנת 1998, המבוסס על סדרות האנימציה של סקובי דו ששודרו בבקרי שבת.
בסרט, שאגי, סקובי, פרד, ולמה ודפני מתאחדים לאחר הפסקה של כשנה מ"מסתורין בע"מ" על מנת לחקור את האי באו, שעליו נאמר כי הוא רדוף על ידי רוחו של הפיראט מורגן מונסקאר.
הסרט בוים על ידי ג'ים סטנסטרום, עם תסריט מאת גלן ליאופולד.
הפופולריות של סקובי-דו גדלה בשנות התשעים בגלל שידורים חוזרים ששודרו ברשת "Cartoon Network".
חברת האם של הערוץ, טיים וורנר, הציעה לפתח סרט ישיר לווידאו (DTV) עבור הזיכיון.
צוות ההפקה בהאנה-ברברה כלל אמנים ותסריטאים ותיקים רבים.
חלק גדול מהמדבבים המקוריים של הסדרה לא שבו לדבב את דמויותיהם מחדש בסרט והם הוחלפו; החריג היה פרנק ולקר ששב לדבב את דמותו של פרד ג'ונס.
זה היה גם הראשון מבין ארבעה סרטי וידאו-ישירים של סקובי-דו שהופצו בחו"ל על ידי סטודיו האנימציה היפני "Mook Animation".
הפסקול של הסרט כלל גם שירים שבוצעו על ידי להקות הרוק "Third Eye Blind" ו-"Skycycle".
בניגוד לרוב ההפקות של סקובי-דו, הסרט הציג תמות אפלות יותר, והוא בולט בעיקר בשל הצגת יצורים על-טבעיים אמיתיים ולא פושעים בתלבושות.
הסרט הופץ ב-22 בספטמבר 1998, וזכה לביקורות חיוביות של מבקרים, ששיבחו את הדרך בה הדמויות השונות הונפשו ואת הדרך שבה הוצגה העלילה.
הסרט נעזר בקמפיין לקידום המכירות בסך 50 מיליון דולר, וקיבל חסות מחברות מרובות.
מכירות הסרט בקלטות וידאו היו גבוהות, והוא הפך לראשון בסדרה ארוכת טווח של סרטי סקובי-דו במדיה הביתית.
שני עשורים לאחר יציאת הסרט פיתחו אולפני האחים וורנר סרט המשך, "סקובי-דו: בחזרה לאי הזומבים", שיצא בשנת 2019.
הסרט נפתח במהלך אחת החקירות של "מסתורין בע"מ".
לאחר שפתרו את התעלומה וחשפו את הנבל התורן, בני הקבוצה שהחלו להשתעמם מפתרון התעלומות השגרתיות, מחליטים להתפרק ולהיפרד איש איש לדרכו.
דפני בלייק, יחד עם פרד ג'ונס, מתחילה להריץ תוכנית טלוויזיה מצליחה; ולמה דינקלי הופכת לבעליה של חנות ספרים עתיקים, ואילו סקובי-דו ושאגי רוג'רס עובדים בעבודות מזדמנות.
תקופה לאחר הפרידה, חל יום הולדתה של דפני, ולשם כך פרד מחליט להזמין את החבורה לטיול משותף בדרכים בזמן שהיא מצלמת את התוכנית שלה.
אחרי שהם נתקלים בהרבה מפלצות מזויפות, החבורה מגיעה סוף סוף לניו אורלינס.
שם הם מוזמנים על ידי אישה צעירה בשם לינה דופרי לבקר באי מונסקאר, ביתה של מעסיקתה שלכאורה רדוף על ידי רוחו של הפיראט מורגן מונסקר.
אף על פי שהחבורה מסופקת בתחילה האם להיענות להזמנה, הם מסכימים ובאים אל האי עם לינה.
באי, החבורה פוגשת את מעסיקתה של לינה, סימון לנואר, כמו גם את קפטן המעבורת, ז'אק, ואת הגנן של סימון, בו נוויל.
החבורה פוגשת גם את סנייקבייט סקרוג', דייג המתעב תיירים, ואת חזיר הציד שלו, מוג'ו.
בעוד החבורה יוצאת להוכיח ש"הרוח" היא למעשה זיוף, סקובי ושאגי נרדפים על ידי מוג'ו ובסופו של דבר נופלים לבור גדול, שם הם נתקלים בגווייתו של מורגן מונסקאר שקמה לתחייה.
כששאר חברי החבורה מגיעים אל הבור, גווייתו של מונסקאר נעלמת.
סימון מזמינה את החבורה לביתה להישאר ללון בביתה במהלך הלילה.
בזמן שהחבורה מתארגנת לארוחת הערב, שאגי רואה את רוחו של אלוף-משנה בקונפדרציה במראה; סימון מסבירה כי האי היה מטה זמני לגדוד הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית.
בשל האנטגוניזם של סקובי לחתוליה של סימון, הוא ושאגי אוכלים ב"מכונת המסתורין", אך לחרדתם נתקלים בצבא של זומבים שמגיח מהאגם ונמלטים.
במהלך חיפושים אחר סקובי ושאגי, פרד, דפני וולמה נתקלים בבו.
ומחליטים להתפצל על מנת לכסות יותר שטח.
פרד ודפני מוצאים את "מכונת המסתורין", אך לא את עקבותיהם של שאגי וסקובי.
לאחר שהשניים מתווכחים על מערכות היחסים שלהם, הם נתקלים בסקובי ושאגי ומצליחים לתפוס זומבי, שמתגלה כאמיתי לאחר שפרד מוריד את ראשו מתוך מחשבה שמדובר במסכה.
כשהזומבים מסתובבים סביבם, הכנופיה מתפצלת בבהלה.
במהלך מנוסתם, סקובי ושאגי מגלים בובות וודו עשויות שעווה שנראות כמו פרד, ולמה ודפני, ומשחקים איתן; שלא ביודעין גורמים לחבריהם לבצע סדרה של פעולות לא רצוניות לזמן קצר עד שהם נמלטים שוב בעקבות גל עטלפים.
פרד, דפני, ולמה ובו חוזרים לביתה של סימון ומגלים מעבר סודי מתחת למדרגות שם הם מוצאים את לינה שמספרת להם שהזומבים חטפו את סימון.
דפני, פרד, ולמה, לינה ובו מוצאים חדר סודי המיועד לטקסי וודו, שם ולמה מוצאת את סימני העקבים של סימון ומתחילה לפקפק בסיפורה של לינה.
סימון מופיעה ואז היא ולינה משתמשים בבובות הוודו על מנת ללכוד את החבורה.
משאלתן של השתיים התקבלה והן הרגו את הפיראטים, אך הקללה גרמה לצמד להפוך לנשות חתולים לצמיתות, מה שדרש מהם להעלות קרבן בכל ירח קציר במטרה לשמר את האלמותיות שלהן.
השתיים גם העניקו לז'אק חיי אלמוות ומעבורת שתביא להן עוד קרבנות; כך מתגלה כי הזומבים היו קורבנותיהם הקודמים (שודדי ים, חיילים קונפדרציים, מתיישבים ותיירים) שמתעוררים עם כל ירח קציר על מנת לנסות למנוע מאחרים לסבול מאותו הגורל.
עם הגיעם למעבורת, שאגי וסקובי נתקלים בז'אק - שהופך לאיש חתול שרודף אחר הצמד עד שהוא תופס אותם.
עם זאת, סקובי ושאגי ניצלים כשהזומבים מופיעים ומתנפלים על ז'אק - ומאפשרים להם לברוח.
לאחר מכן השניים נופלים בטעות למערה, משבשים את הטקס ומסיחים את דעתם של נשות החתולים.
ולמה מצליחה למלט את עצמה וליצור בובות וודו של לינה וסימון, אך ז'אק שוב מופיע ומטרפד את תוכניתה.
אנשי החתולים מקיפים אז את הקבוצה, אך קללותיהם מוסרות לפתע - מה שגורם לסימון, לנה וז'אק להתפורר לאבק; ולנשמותיהם של הזומבים להשתחרר וסוף סוף לנוח בשלום.
לאחר מכן, בו חושף את עצמו כבלש סמוי שנשלח לחקור את פרשת ההיעלמויות באי.
דפני מציעה לבו הזדמנות לככב בתוכנית שלה ולדון בהרפתקה שעברו.
למחרת בבוקר, החבורה עוזבת את האי באמצעות המעבורת; ואילו פרד ודפני חוזרים שוב להיות זוג.
סצנה שלאחר הכתוביות מציגה את סקובי מתפייס עם כמה מהחתולים של סימון בכך שהוא נותן להם צלוחית חלב.
בילי וסט - שאגי רוג'רס
מרי קיי ברגמן - דפני בלייק
אדריאן ברבו - סימון לנואר
טרה סטרונג - לינה דופרי
קאם קלארק - הבלש בו נוויל
מארק המיל - סנייקבייט סקרוג'
ג'ניפר לי וורן - כריס
אד גילברט - מר בימן
הזיכיון של "סקובי-דו", שעד להפצת הסרט היה קרוב לציון 30 שנה, נכנס לתקופה של ירידה בתשואה בראשית שנות ה-90. לאחר סיום האיטרציה השישית של הסדרה, "גור בשם סקובי-דו", הדמות נעדרה מהשידורים של בקרי שבת.
בשנת 1991, רכשה " Turner Broadcasting System" את האנה-ברברה, שהייתה אחראית ליצירת דמותו של סקובי-דו, בעיקר כדי לתת תוכניות לערוץ כבלים חדש שישודר 24/7, שבמרכזו סדרות מונפשות: "Cartoon Network".
היתרון של הכבלים העניקה לזיכיון פופולריות מחודשת: במהירות, שידורי "סקובי-דו" משכו שיאי רייטינג גבוהים.
הסרט לא היה הניסיון הראשון להציג את הרפתקאותיו סקובי-דו באורך מלא; בסוף שנות ה-80 הופקו כמה סרטי טלוויזיה בכיכובו של הדמות.
על דייוויס דוי, שעמד בראש "האנה-ברברה", הוטל לפתח פרויקטים על בסיס נכסיה הקיימים של האולפן.
הבכירים ב"האחים וורנר" הציעו לעבד את דמותו של סקובי-דו, בהתחשב בכך שהוא החזיק בציון Q גבוה, והציעו לעבד אותו לסרט עלילתי ישירות לווידאו.
הצוות שהתאסף כדי לעבוד על ההפקה היו ותיקים מעסקי האנימציה.
התסריטאי גלן ליאופולד כתב את התסריטים עבור הזיכיון מאז "הרפתקאות סקובי-דו וסקראפי-דו" בשנת 1979. את הסרט ביים ג'ים סטנסטרום, שעבד על פרויקטים של סקובי-דו החל הסדרה "הרפתקאותיהם החדשות של סקובי וסקראפי-דו" ששודרה בשנת 1983. מכיוון שהסרט נחשב לניסוי חד-פעמי, צוות ההפקה עבד עם מעט פיקוח וחופש יצירתי מוחלט.
דוי והתסריטאי גלן ליאופולד פיתחו את הקו הכללי לעלילת הסרט, כאשר ליאופולד זכה לקרדיט הבלעדי על התסריט.
חלק גדול מהתסריט נלקח מתסריטו של לאופולד לאחד מהפרקים של "SWAT Kats: The Radical Squadron", שלא הסתיימה הפקתו וטרם שודר.
ג'ים סטנסטרום, במאי הסרט, הציע בדיונים ראשוניים שהמפלצות בסרט יהיו אמיתיות; ואילו ליאופולד לא הסכים, וציין כי לאורך כל תולדות הזיכיון התעלומה תמיד נשארה פשוטה ופתירה.
סטנסטרום הרגיש שהנוסחה הקבועה עובד בפרק טלוויזיוני בן חצי שעה, אך עשוי להיות מייגע בפרק זמן של סרט קולנועי.
לאנס פאלק, שעבד כמתאם מודלים לסרט, הציע לשלב את שני הרעיונות.
במקור, המדבב קייסי קאסם התעתד לשוב לדבב את דמותו של שאגי, אך לאחר שהוא נהיה טבעוני, דרישתו של קאסם הייתה שדמותו של שאגי תיהפך לטבעונית בעקבותיו.