tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היחידה מפרסמת דין וחשבון שנתי ממנו ניתן ללמוד על היחסים בין הבנקים לבין הלקוחות בשנת הדו"ח.
על יסוד התלונות, מפיקה היחידה לקחים ומופצות הנחיות לבנקים בתחום יחסי בנק–לקוח.
חטיבת המחקר של בנק ישראל היא הזרוע המסייעת לנגיד בתפקידו כיועץ הכלכלי לממשלה ובקביעת שער הריבית.
חטיבת המחקר עוסקת בעיבוד נתונים וניתוחם בתחומים שונים, ובהם שוק ההון, רמת המחירים, מאזן התשלומים, התקציב, שוק העבודה, רווחה ועוד.
בנוסף תוצאות המחקרים מתפרסמות בדו"ח השנתי של בנק ישראל, המוגש לכנסת ולממשלה, וכן בסקירות חצי שנתיות שוטפות בשם "ההתפתחויות הכלכליות בחודשים האחרונים" המתפרסמות פעם בחצי שנה, ומחקרים נושאיים.
אחד מהמדדים החשובים שמפרסמת המחלקה הוא המדד המשולב למצב המשק, מדד שפותח במחלקה על ידי ד"ר רפי מלניק בתקופת כהונתו כמשנה למנהל המחלקה בשנות התשעים ויהודית גולן.
מדד זה נותן תמונה עדכנית של מצב המשק על פי חמישה או שישה רכיבים שונים.
מחלקת המטבע היא המחלקה האחראית על הנפקת מטבעות ושטרות.
מחזור המטבע הסתכם בסוף שנת 2014 ב-63 מיליארדי ש"ח, לעומת 58 מיליארדים בסוף שנת 2013. במהלך השנה גדל מספר השטרות במחזור בכ-8% והגיע ל-45 מיליון שטרות.
במהלך שנת 2014 החלה מחלקת המטבע בהכנסתה למחזור של סדרת השטרות החדשה, בעריכים של 20, 50, 100 ו-200 ש"ח.
השטר החדש בעריך 50 ש"ח הנושא את דיוקנו של שאול טשרניחובסקי הופץ למחזור בשנת 2014, והשטר החדש בעריך 200 ש"ח הנושא את דיוקנו של נתן אלתרמן הופץ למחזור בשנת 2015, והשטרות החדשים בערכים של 20 ש"ח ו-100 ש"ח הופצו למחזור בשנת 2017.
לחטיבת השווקים מספר תפקידים מרכזיים.
הראשון שבהם הוא יישום המדיניות המוניטארית של הבנק ומדיניות שער החליפין.
החטיבה מיישמת את המדיניות המוניטארית באמצעות מספר כלים מוניטריים, כדוגמת מכרזים מוניטריים מול התאגידים הבנקאיים (הלוואות או פיקדונות), ומכרזי מק"ם.
התפקיד השני הוא ניהול יתרות המט"ח של מדינת ישראל.
יתרות מטבע החוץ נחוצות כדי לספק נזילות במט"ח בעת הצורך.
בנק ישראל נוקט בגישה זהירה בכל הקשור לניהול יתרות המט"ח, על מנת לשמור על שלושה יעדים: שמירה על כוח הקנייה של יתרות מטבע החוץ, שמירה על רמת נזילות גבוהה והשגת תשואה נאותה על ההשקעות.
לחטיבת השווקים תפקיד נוסף והוא מעקב אחר התפקוד התקין של שוק המט"ח ושוק האג"ח.
בשנת 2019 הוקמה יחידה חדשה בבנק ישראל בהתאם לחוק נתוני אשראי, התשע"ו-2016, אשר באמצעותה פועל בנק ישראל להפעלה של מערכת לשיתוף בנתוני אשראי בישראל הכוללת מאגר נתוני אשראי מרכזי.
המאגר מסייע להגברת התחרות בשוק האשראי הקמעונאי, מרחיב את הנגישות לאשראי, מאפשר הרחבת המידע העומד לרשות נותני האשראי בבואם להעריך את רמת סיכון האשראי של הלקוח, ומהווה בסיס מידע לא מזוהה שמשמש את בנק ישראל לשם ביצוע תפקידיו, לרבות לצורכי מחקר מאקרו כלכלי ופיתוח כלי מדיניות אפקטיביים.
לצורך כך, פועל בנק ישראל בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ומשרד המשפטים לאסדרת השוק באמצעות התקנת תקנות, פרסום הוראות וגיבוש הליכי רישוי ופיקוח בנושא.
החל משנות ה-50 החל בנק ישראל ביצירת אוסף נומיסמטי, המציג את התפתחות אמצעי התשלום ששימשו בארץ ישראל מתקופת קדם המטבע, דרך המטבעות הראשונים שנטבעו בממלכת לידה הקדומה שבמערב אסיה הקטנה במאה השביעית לפנה"ס.
דגש מושם על המטבעות שטבעו היהודים בתקופת בית חשמונאי, שלטון בית הורדוס, תקופת המרד הגדול ותקופת מרד בר-כוכבא.
כמו כן כולל האוסף גם אמצעי תשלום מהעת החדשה, בתוכם השטרות והמטבעות של ישראל מתקופת המנדט הבריטי וכן כל השטרות והמעות של מדינת ישראל מהקמתה ועד לימינו.
האוסף הוצג בעבר במסגרת תערוכת "כסף עובר לסוחר" וכיום הוא מוצג במרכז המבקרים הלימודי של בנק ישראל.
מחלקת חשבות, מערכות תשלומים וסליקה
חוק בנק ישראל (התש"ע 2010) קובע כי הבנק ישמש כבנקאי של הממשלה ויסדיר את מערכות התשלומים והסליקה במשק במטרה להבטיח את יעילותן ויציבותן.
מתן שירותי בנקאות ללקוחות הבנק במטבע ישראלי ובמטבע חוץ.
ניהול מערך דיווחים והפקת הדוחות הכספיים של הבנק.
ניהול הספר הראשי של הבנק.
ביצוע התשלומים המנהליים של הבנק.
טיפול בפדיון מלוות חובה וניהול מלוות הפנים של המדינה.
קביעת מדיניות בתחום מערכות תשלומים וסליקה בישראל.
פיקוח על מערכות התשלומים (אשר הוכרזו כמבוקרות).
תפעול מסלקות וטיפול בממשקי תקשורת, כמו גם תפעול של מערכת זה"ב.
האגף להפצת מידע ולקשרים בינלאומיים
בראש בנק ישראל עומד נגיד, המתמנה על ידי נשיא המדינה ועל פי המלצת הממשלה לתקופה בת חמש שנים.
הנגיד אחראי לניהול המדיניות הכלכלית שבאחריותו, ובראש ובראשונה על יציבות המחירים במשק באמצעות ניהול המדיניות המוניטרית, מדיניות שער החליפין וניהול יתרות המט"ח, וכן על פיקוח על הבנקים באמצעות מחלקת הפיקוח שבאחריותו.
הנגיד אחראי פורמלית גם לניהולו התקין של הבנק, ונעזר לצורך כך במנכ"ל שהוא הממונה על כל הנושאים האדמיניסטרטיביים.
תפקיד חשוב נוסף של הנגיד הוא היותו, על פי חוק, יועץ כלכלי לממשלה, ומתוקף תפקידו זה הוא משתתף בישיבות הממשלה בהן נדונים עניינים כלכליים בעלי חשיבות גבוהה.
כחלק מתפקידו, חתימת הנגיד מתנוססת על שטרות כסף המונפקים בזמן כהונתו.
בעבר הייתה נהוגה גם חתימתו של יו"ר המועצה המייעצת של בנק ישראל, אך החל מהנפקת השטר בערך של 200 ש"ח בשנת 2010, חותם הנגיד על השטרות לבדו.
עם הקמתו, השתכן בנק ישראל בשכירות בבית מצפה שממערב לבניין ג'נרלי ברחוב יפו בירושלים.
הבניין שימש אז את משרד האוצר שעבר למשכנו החדש באמצע 1955. בשנת 1959 נוספה קומה לבניין מצפה.
בבניין שכנו גם משרדים פרטיים שונים, בהם משרדי בנק אלרן בירושלים, ובתחילת שנות ה-60, עם הקמת בית יואל, ביקש הבנק להעביר אליו את העסקים הפרטיים כדי שיוכל להתפרש על שטחים נוספים בבניין.
בהמשך שיכן הבנק חלק מעובדיו במלון עדן ובבניין סמוך נוסף.
רעיון הקמת מבנה חדש לבנק עלה כבר בשנות ה-60. בנובמבר 1966 זכו אריה ואלדר שרון בפרס ראשון לתכנון בניין בנק ישראל בירושלים.
המבנה החדש הוכלל בשנת 1967 במסגרת תוכנית כוללת לבניית בניינים עבור משרדי ממשלה שונים, אולם התוכנית התעכבה במשך זמן רב.
בשנת 1979, כאשר הממשלה החליטה על הקפאת בניית מבני משרדים חדשים, ניתן פטור למבנה של בנק ישראל, כדי שיוכל לצאת ממרכז העיר הפקוק.
בחג החנוכה של 1981 נחנך הבניין הראשי של הבנק בקריית הממשלה במעמדו של נגיד הבנק וראש הממשלה מנחם בגין.
הבניין שוכן ברחוב בנק ישראל (ע"ש דוד הורביץ) שנקרא כך לזכרו של נגיד הבנק הראשון.
המבנה עוצב בהשראת בניין עיריית בוסטון בארצות הברית, ומזכיר בעיצובו פירמידה הפוכה.
באוגוסט 2015 עבר משכן הבנק להר חוצבים, וזאת בשל שיפוצים משמעותיים מאוד המבוצעים במבנה הישן.
בנובמבר 2018, כמעט שלוש שנים וחצי שנים מאז תחילת השיפוץ, צפויים לחזור למבנה הישן ראשוני העובדים.
במקביל למרכז בירושלים החזיק הבנק סניפים בתל אביב ובחיפה.
בעת הקמתו היה לבנק ישראל סניף אחד בלבד, בנוסף למרכז בירושלים, שמוקם בתל אביב בבניין משרד האוצר ברחוב אחד העם 27. בשנת 1956 עברו המשרדים בתל אביב לרחוב נחלת בנימין פינת רחוב לילינבלום.
במאי 1955 נפתח סניף של בנק ישראל בחיפה, בדרך העצמאות 65. כבר בשנת 1960 עלתה כוונה לבנות בניין חדש לסניף בחיפה בדרך העצמאות 24, אולם התחלת הבנייה נתעכבה, והבניין הושלם בשנת 1970.
מבנה הבנק הוא פרי תכנונו של האדריכל משה חת ושותפתו שרה סופר שרויאר.
מינהל מלוות המדינה שכן במבנים נפרדים מהבנק, בשדרות רוטשילד 3 בתל אביב.
במאי 2009 נפתח בבניין בנק ישראל בירושלים מרכז מבקרים לקהל הרחב.
מטרות המרכז – להכיר לציבור את הבנק המרכזי, את תפקידיו ובראשם השמירה על יציבות המחירים, את תרומתו לכלכלת המדינה, וכן להכיר לציבור את תולדות המטבע בארץ ואת השתקפות מורשת העם והמדינה בעיצוב השטרות והמעות.
במרכז המבקרים מוצגת תערוכה מקיפה על התפתחות אמצעי התשלום בעולם ובישראל, אמצעי הנפקת המטבע וסימני הביטחון על השטרות.
בנוסף מוצגת במרכז תערוכה המתארת את הקמת בנק ישראל ושנותיו הראשונות.
הביקור במרכז כולל הדרכות וסרטים בליווי סרטים והדרכות על תפקידיו של בנק ישראל.
בשנת 2017, לאחר שהמרכז בירושלים נסגר בשל השיפוצים במבנה בירושלים, עבר מרכז המבקרים לבניין הבנק ברחוב לילנבלום בתל אביב.
במהלך השנים עלו טענות לחריגות שכר בבנק ישראל.
בנובמבר 1974 האשים חבר הכנסת אברהם זילברברג את בנק ישראל במתן הטבות שכר מפליגות והביקורת עוררה דיון נרחב בכנסת ובעיתונות.
בין המבקרים את בנק ישראל היה ראש הממשלה, יצחק רבין, שהשווה את ההסכם להתמוטטות בנק ארץ ישראל בריטניה.
הביקורת התעצמה במיוחד על רקע העובדה שבאותה תקופה בנק ישראל הטיף להידוק החגורה כדי להתמודד עם הקשיים הכלכליים לאחר מלחמת יום הכיפורים.
כן עלתה דרישה לפרסום הסכם השכר הסודי שהבנק סירב לפרסם.
לאחר מספר ימים הסכמי השכר פורסמו ומשרד האוצר הצהיר שמס הכנסה ייגבו מכל ההטבות.
בסוף שנות ה-90 שוב עלתה ביקורת על תנאי השכר המפליגים בבנק ישראל.
האוצר הצליח להתגבר על התנגדות בנק ישראל, בטענה של שמירה על עצמאות הבנק, והביא לחשיפת תנאי השכר בבנק.
אלו הראו שהשכר בבנק עמד בראש השכר במגזר הציבורי.
בבנק ישראל טענו שהשכר הגבוה נובע מההשכלה של העובדים.
בשנת 2000 החל הממונה על השכר באוצר, יובל רכלבסקי, בבדיקה מעמיקה של תנאי השכר בבנק ישראל במטרה לשים סוף לשכר הגבוה בבנק.
כותרות על הסכמי השכר בבנק ישראל המשיכו להופיע בעיתונות גם בשנים שלאחר מכן.
השפעות חשבונאיות של מדיניות הגדלת הרזרבות
במהלך כהונתו של סטנלי פישר הגדיל הבנק בצורה משמעותית את יתרות המט"ח שברשותו, וזאת באמצעות רכישות שמומנו על ידי הנפקת מק"מים בריבית הגבוהה משמעותית מהתשואה שהושגה על יתרות המט"ח.
כתוצאה מכך, בסוף שנת 2011 רשם הבנק הון עצמי חשבונאי שלילי בסך 37.4 מיליארד שקל.
בסוף שנת 2013 עמד הגרעון בהון העצמי על 47 מיליארד שקלים שרובו נובע מהפרשי שער, עקב הייסוף החד של השקל מול כלל המטבעות הזרים ובהשפעת התשואות הנמוכות על השקעת היתרות ביחס לעלות הריבית השיקלית.
בשנים שלאחר מכן קוזז ונסגר הגירעון החשבונאי הזמני שנוצר בהון הבנק בהשפעת תנועות ההון החיוביות במשק הישראלי ושינויים בשערי החליפין הגלובלים.
חמישים שנה לבנק ישראל בבול דאר ישראלי
במלאת חמישים שנה לבנק ישראל הונצח האירוע בבול יובל מיוחד ; ב-14 בדצמבר 2004, הנפיק דאר ישראל בול דאר שעליו ציור של 4 שטרות כסף של 20, 50, 100, ו-200 שקלים חדשים, וכיתובית " 50 שנה לבנק ישראל".
האמנית עינת לידא עיצבה את הבול.
דאר ישראל מכר בול זה במשך כ-3 שנים עד להפסקת מכירתו.
בנק מרכזי הוא הסמכות המוניטרית המרכזית במדינה.
תפקידיו כוללים את האחריות לקביעת המטבע של המדינה, קביעת שער הריבית, אחראי על התשלומים המתבצעים על ידיו, מפקח על המוסדות הפיננסיים במדינה, ועל המגזר הפיננסי בשלמותו, וכן על מדיניות אספקת האשראי של המדינה.
בנק זה מתפקד גם כמלווה של מוצא אחרון – זאת אומרת ספק האשראי במקרה שבו אין כל דרך אחרת להשיגו (למשל, בזמן המשבר הכלכלי של 2008).
הבנק המרכזי הוא גוף בעל חשיבות מכרעת במערכת פיננסית מבוססת אשראי, מכיוון שהוא מחזיק מונופול ליצירת אשראי לא מוגבל.
הבנק המרכזי יוצר כסף, כחוב-נושא-ריבית ומלווה אותו למדינה ולבנקים מסחריים.
כל שנה, רווחי הריבית של הבנק המרכזי מחולקים למשרד האוצר, לבעלי המניות בבנק המרכזי או נצברים להון-העצמי של הבנק עצמו.
בכלכלה, הבנק המרכזי מפקח על מערכת הבנקאות באותה המדינה וקובע את יחס הרזרבה, שמהווה תקרה למתן אשראי על ידי בנקים פרטיים.
מכיוון שהבנק המרכזי לא מוגבל על ידי יחס הרזרבה, הריבית בה הוא מלווה היא בהכרח הנמוכה ביותר במשק האשראי, וממנה נגזרים רווחי יתר המוסדות הפיננסים, שבתורם מלווים אשראי זה, בריבית גבוהה יותר, ליתר המשק.
כמו כן, הבנק המרכזי מלווה לבנקים המקומיים תמורת פיקדונות שהם מנהלים אצלו במטבע המקומי.
כדי לווסת ולדאוג למדיניות שער החליפין של המטבע של המדינה, שומר הבנק המרכזי פיקדונות במטבעות זרים.
לעיתים נוהגים בנקים מרכזיים להתערב בתהליך קביעת שער החליפין למטבע חוץ, על ידי רכישת מט"ח בכמויות גדולות.
בראש הבנק המרכזי ניצב הנגיד (בחוץ לארץ נקרא התפקיד יו"ר או נשיא הבנק) שאחראי על השגת היעדים שהוגדרו לבנק המרכזי.
בדרך כלל היעדים הללו כוללים את יציבות המחירים באותו המשק, כלומר יעד אינפלציה שנתית.
הנגיד מתייעץ עם מועצה של בכירי הבנק בבואו לקבוע את גובה הריבית במשק.
משנת 1990 החלה מגמה כלל עולמית של הגברת העצמאות של הבנק המרכזי.
בעוד בין השנים 1970–1989 שונה מעמדם של בנקים מרכזיים בשמונה מדינות בלבד, בין השנים 1990–2000 שונה מעמד הבנק המרכזי באופן המחזק את עצמאותו ב-17 מדינות שעברו הליך השתחררות משלטון קומוניסטי, 13 מדינות במערב אירופה, 11 מדינות באמריקה הלטינית, 9 מדינות באפריקה ו-4 מדינות באסיה.
חוקרים העלו מספר סברות לגבי הגורמים להליך כלל עולמי זה.
אלו כוללים: התרחבות של שוק ההון הגלובלי המחייב מדינות להיות אטרקטיביות למשקיעים הבינלאומיים, לחץ מצד הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית והתגברות התמיכה התרבותית בליברליזם כלכלי.
דניאל ממן וזאב רוזנהק ציינו שהבנקים המרכזיים היו במקרים רבים הסוכנים להבאת גורמים אלו אל תוך המדינות ושימוש בהם כדי להגביר את עצמאותם.
עם התגברות תהליך הגלובליזציה, משתנה גם יכולתם של הבנקים המרכזיים ברחבי תבל, לשלוט במדיניות הריבית שלהם.
הריבית על הדולר האמריקני הנקבעת על ידי הבנק הפדרלי, הלוא הוא - הבנק המרכזי של ארצות הברית, היא גורם בעל חשיבות רבה למדיניות המוניטרית של בנקים מרכזיים רבים ברחבי העולם.
גם מדיניות זאת אינה עצמאית לגמרי והיא מושפעת מהיקפי רכישות איגרות החוב של הממשל האמריקני על ידי בנקים מרכזיים אחרים ברחבי תבל.
באירופה חל תהליך של התכנסות של מספר בנקים מרכזיים ליחידה אחת מרכזית שנקראת: הבנק המרכזי האירופי (או ECB, כלומר European Central Bank), אותו הבנק מנהל את המדיניות המוניטרית של גוש האירו והוא אחראי למטבע האירו.
תקן הזהב שהתמוטט בשנות ה-70, הביא את הבנקים המרכזיים להשקעות שונות, בעיקר במטבעות זרים, לדוגמה, בנק ישראל מחויב על פי חוק להציג את יתרות מטבע החוץ שברשותו
פרט ליתרות מטבע החוץ, הבנקים המרכזיים רוכשים גם זהב על מנת לגוון את תיק ההשקעות.
כמות הזהב יכולה לתת אינדיקציה על הסיכונים הגאופוליטיים בעולם, כאשר בתקופות אי ודאות מתקיימת רכישות מוגברות של הזהב.
בשנת 2018, נשבר שיא רכישות הזהב מאז 1971
המדינה עם אחזקות הזהב הכי גדולות היא ארצות הברית אשר מחזיקה כ-8100 טון, רובם מאוחסנים בפורט נוקס.
בנק לאומי לישראל בע"מ הוא התאגיד הבנקאי הוותיק בישראל.
נוסד בלונדון בשנת 1902 בשם "בנק אנגלו-פלשתינה", על פי חזונו של ד"ר בנימין זאב הרצל, שראה צורך בהקמתה של זרוע פיננסית שתתמוך בפעילות התנועה הציונית בארץ ישראל.
הבנק הפך בשנת 1951 לבנק לאומי לישראל, או בקיצור בנק לאומי.
הבנק, שהציג בשנת 1902 מאזן של 58,000 ליש"ט, הפך עם השנים למודרני וגלובלי, ועל פי נתוני הדו"חות הכספיים לשנת 2023 הוא הבנק הגדול בישראל במונחי הון עצמי.
קבוצת לאומי מעסיקה כ-8,000 עובדים.
מניות בנק לאומי מוחזקות על ידי הציבור והגופים המוסדיים ונסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
מנכ"ל הבנק הוא עו"ד חנן פרידמן, שהחל לכהן בתפקידו ב-1 בנובמבר 2019, ויו"ר הבנק הוא אורי אלון.
בנק אנגלו-פלשתינה הוקם ב-1902 על ידי המוסד הבנקאי "אוצר התיישבות היהודים" (אוה"ה) של ההסתדרות הציונית.
הקמת הבנק הייתה חלק מחזונו של בנימין זאב הרצל, שסבר כי על מנת להקים יישוב יהודי ומדינה יהודית בארץ ישראל, התנועה הציונית צריכה להפסיק להתבסס על תרומות ונדבנים, ולהקים גוף פיננסי שיעניק הלוואות ולא תרומות, וכך יוכל להמריץ את המשק ואת הכלכלה של המדינה שבדרך.
הסניף הראשון של הבנק, בניהולו של זלמן דוד ליבונטין, נפתח ביפו בשנת 1903, ומאז היה הבנק מעורב בכל ההתפתחויות הכלכליות המשמעותיות של הקמת המדינה.
בשנת 1909 נתן הבנק את הערבויות ואת הליווי הפיננסי הראשוני להקמת השכונה החדשה שקמה מחוץ לחומות יפו – היא העיר תל אביב.
הבנק העניק אשראי לפעילות חקלאית, והפעילות שלו אפשרה לתושבי ארץ ישראל בזמן מלחמת העולם הראשונה להינצל מקריסה כלכלית ומאנרכיה מוניטרית, שאפיינה מדינות אחרות בעת המלחמה.
בין שתי מלחמות העולם הרחיב הבנק את פעילותו ועזר לתעשייה, למסחר ולבנייה בארץ ישראל, ובין היתר היה לו תפקיד מפתח בהקמת נמל תל אביב, יריד המזרח ולשכות המסחר.
ביוזמת ההסתדרות הציונית אף הוקם אז הבנק למשכנתאות – הפועל היום בשם 'לאומי למשכנתאות', כמערך בתוך החטיבה הקמעונאית של לאומי.
עם הקמת המדינה בשנת 1948 נחתמה אמנה בין הבנק לבין הממשלה הזמנית, ובה הוגדר הבנק בתור הסוכן הכספי של מדינת ישראל.
בהתאם לכך, הבנק (אז בשם אפ"ב – "בנק אנגלו-פלשתינה"), שימש כבנק המרכזי של ישראל ואף הנפיק את שטרות הכסף הראשונים שלה, שהיו הילך חוקי החל מ-18 באוגוסט 1948.
ב-1 במאי 1951 הועברו כל הנכסים וההתחייבויות של "בנק אנגלו-פלשתינה" לחברה חדשה בשם "בנק לאומי לישראל בע"מ".
בעקבות כך, הונפקה סדרת שטרות חדשה, והמטבע החדש נקרא: "לירה ישראלית".
החלפת המטבע בוצעה ביוני 1952, ולוותה במילווה חובה בן 10 אחוזים על המזומנים וחשבונות עובר ושב.
גלי העלייה שהגיעו מיד עם קום המדינה הביאו לפתיחת סניפים רבים של בנק לאומי בארץ, ובשנת 1960 היה הבנק עם פריסה רחבה של 125 סניפים ברחבי ישראל.
בשנת 1954 רכש הבנק את מניות "האגודה הארץ-ישראלית" וקנה שליטה בבנק אגוד שנוסד שלוש שנים קודם לכן.
שיתוף הפעולה הזה איפשר את קידומה של תעשיית היהלומים והעברת יהלומים לא מלוטשים לליטוש בישראל, ובנק אגוד היה המקור העיקרי למימון פעילות תעשיית היהלומים המקומית – שסיפקה לישראל את מטבע החוץ הנצרך כל כך באותה עת.
בנק לאומי המשיך לסייע לתעשייה בארץ, בין היתר באמצעות חברת הבת: "בנק לאומי לפיתוח התעשייה", שנוסדה בשנת 1944.
הבנק עזר לפתח גם את ענף החקלאות, באמצעות חברת הבת "אוצר לחקלאות", דרכה קודמו מימון אשראי לחקלאים ברחבי הארץ.
בשנות ה-80 היה חלקו של לאומי בהקצאת מימון לחקלאות גבוה מן הממוצע במערכת הבנקאית כולה.
בשנת 1983 הולאם הבנק בעקבות משבר מניות הבנקים.
בעקבות המלצות ועדת בייסקי נאלץ יו"ר מועצת המנהלים של הבנק, ארנסט יפת, לפרוש מתפקידו.
במסגרת מדיניות ההפרטה שהנהיג משרד האוצר מכרה המדינה בהדרגה את מרבית המניות שברשותה, אולם לא הצליחה למכור את גרעין השליטה בבנק.
בשנת 2005 ערכה המדינה מכרז על מניות השליטה של הבנק, וזכתה בו קבוצת קרנות הגידור האמריקאיות סרברוס-גבריאל.
בעקבות הזכייה רכשה קבוצה זו מהמדינה 9.99% ממניות הבנק.
אולם בסופו של דבר נדחתה בשנת 2007 בקשת הקבוצה לקבל היתר שליטה בבנק.
בראשית המאה ה-21 תמך הבנק במימון שני פרויקטים לאומיים רחבי היקף: תחנת הכוח "אורות רבין" בחדרה, וכביש חוצה ישראל (כביש 6), זאת בנוסף לעשרות פרויקטים של התעשיות הביטחוניות הישראליות.
קבוצת לאומי מספקת מגוון שירותי בנקאות לכל סוגי הלקוחות, החל במשקי בית, דרך עסקים קטנים ובינוניים וכלה בתאגידי ענק.
חברות הבנות של קבוצת לאומי כוללות את 'לאומי פרטנרס' – זרוע ההשקעות הריאליות של הקבוצה, לאומיטק – זרוע בנקאות ההיי-טק של הקבוצה ו-VIDEA – חברת ניהול תיקי השקעות דיגיטלית.
לקבוצת לאומי סניפים ונציגויות בצמתים פיננסיים מרכזיים ברחבי העולם, לרבות ניו יורק, לונדון, פאלו אלטו ושאנגחאי.
ב-24 בפברואר 2022 הודיעה קבוצת לאומי כי בכוונתה לסגור את אפליקציית התשלומים Pay (לשעבר Pepper Pay) בחודש אפריל.
פרשת מתחם חמי טבריה והחרם החרדי
בשנת 2014 הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית פתחה בחקירה כנגד מספר בנקים ישראלים בחשד כי הבנקים סייעו ללקוחות בעלי אזרחות אמריקאית להעלים מס בין השנים 2000–2010. בנק לאומי נפגע באופן הקשה ביותר בפרשת העלמות המס בארצות הברית בין היתר עקב פעילותו הנרחבת בארצות הברית ביחס לשאר הבנקים בישראל.
בחקירה נגד בנק לאומי היו מעורבות מספר רשויות נפרדות בנוגע להיבטים שונים בפרשה: הוועדה לניירות ערך ולבורסות, משרד המשפטים והרשות לשירותים פיננסים של מדינת ניו יורק.
הבנק הפריש במספר פעימות, סכום מצטבר בסך של למעלה מארבע מאות מיליון דולר עבור חלקו בפרשה, הסכום הגבוה ביותר מבין כל הבנקים והקנס הגבוה ביותר ששילם בנק ישראלי אי פעם.
הפרשה נסגרה באופן סופי ביום 18 ב-אוקטובר 2016 כאשר נציגי הבנק חתמו על הסדר סופי במסגרתו הבנק מודה בסיוע אקטיבי להעלמת מס ונדרש לשלם קנס של יותר מארבע מאות מיליון דולר.
במהלך השנים גדלה פעילות הבנק גם באמצעות מיזוגים ורכישות:
בשנת 1960 רכש את "קופת מלווה רחובות".
ואת אגודת "קרדיט מסחרי" שהיה לה סניף אחד בשדרות רוטשילד 6 בתל אביב.
בשנת 1967 רכש את רוב הסניפים של בנק אלרן ואת בנק קרדיט שנקלעו לקשיים.
בשנת 1971 רכש את "קופת מלווה לעולה".
בשנת 1972 רכש את בנק אגודת ישראל שנקלע לקשיים.
שבעצמו רכש את בנק פויכטוונגר בשנת 1967.
בשנת 1972 רכש 11 סניפים של הלוואה וחיסכון.
בשנת 1975 רכש את "קופת מלווה וחיסכון המזרח" שהייתה ידועה בשם "בנק התימנים".
בשנת 1976 רכש את בנק קופת עם שהיו לו 17 סניפים ברחבי הארץ.
בשנת 1981 רכש את בנק אוניקו.
בשנת 2016 מוזג בנק ערבי ישראלי לתוך בנק לאומי, וסניפיו הפכו לסניפי בנק לאומי.
עד אז פעל כחברת בת עצמאית.
בשנת 2021 מוזג בנק לאומי ארצות הברית עם ואלי נשיונל בנק (Valley National), במטרה להרחיב משמעותית את הפעילות בארצות הברית ולשדרג את הצעת הערך המסחרית ללקוחותיו שם.
בשנת 2021 החברה נכנסה לשותפות עם קבוצת אלדר.
"בנק לאומי למשכנתאות בע"מ" נוסד בשנת 1921 בשם "הבנק האפותיקאי הכללי של ארץ ישראל בערבון מוגבל" (The General Mortgage Bank of Platasinte Limited), בעקבות החלטה של הקונגרס הציוני (אפותיקאי משמעותו משכנתא ביוונית), בסיוע מימון של בנק אנגלו-פלשתינה.
ארבע שנים מאוחר יותר, עברה השליטה בבנק לבעלותו של בנק אנגלו-פלשתינה.
הבנק מימן הלוואות על ידי הנפקת אג"ח ומניות שנסחרו בלשכת החליפין לניירות ערך.
בשנת 1957 קוצר שם הבנק ל"הבנק האפותיקאי הכללי בע"מ" בשנת 1981 הפך ל"בנק לאומי למשכנתאות בע"מ".
מניות הבנק נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2002, כאשר נמחקו מהמסחר בעקבות הצעת רכש של בנק לאומי שרכש את מלוא הבעלות.
בשנת 2012 מוזג לתוך בנק לאומי.
לאחר שהבעלות על חברת כרטיסי האשראי "כאל", שהייתה משותפת לבנק לאומי ולבנק דיסקונט עברה במלואה לבנק דיסקונט - הקים בנק לאומי, ב-15 בפברואר 2000 את חברת "לאומי קארד".
באפריל 2000 רכש לאומי את הפעילות של חברת כרטיסי האשראי "אלפא קארד", שהייתה בבעלות הבנק הבינלאומי וקבוצת עורק, והעביר אותה לחברת "לאומי קארד".
בינואר 2001 החל מהלך במסגרתו הוחלפו רוב כרטיסי האשראי של לקוחות בנק לאומי, מכרטיסי האשראי שהונפקו על ידי חברת כאל לכרטיסים חדשים שהנפיקה לאומי קארד.
באוגוסט 2001 החלה החברה בהנפקת כרטיסי אשראי ללקוחות כל הבנקים.
במאי 2008 רכשה קבוצת עזריאלי, באמצעות חברת הבת "קנית – ניהול השקעות ומימון", 20% מלאומי קארד, תמורת כ-360 מיליון ש"ח.
ביולי 2018 נמכרה החברה לקרן ההשקעות ורבורג פינקוס האמריקאית, בתמורה ל-2.5–2.7 מיליארד ש"ח.
זאת, בעקבות המלצות ועדת שטרום להפרדת כרטיסי האשראי מהבנקים הגדולים בישראל, כדי לעודד תחרות במערכת הבנקאית.
במרץ 2019, בעקבות המכירה, עברה החברה מיתוג מחדש - כשכעת היא ממותגת בשם "MAX".
שם החברה שונה ל"מקס איט פיננסים בע"מ".
במהלך 2014 החליט לאומי להרחיב משמעותית את פעילות הבנק בקרב תעשיית ההיי-טק הישראלית, ובתוך כך הקים את 'לאומיטק', זרוע בנקאות ההייטק של קבוצת לאומי, המספקת שירותים פיננסיים לחברות הייטק ישראליות שפועלות בישראל ובעולם.
ללאומיטק מרכזי פעילות בישראל, ניו יורק, לונדון ופאלו אלטו.
באוגוסט 2018 לאומיטק הרחיבה את פעילותה בארצות הברית, במסגרתה היא מספקת שירותים גם לחברות הייטק שאינן בעלי זיקה ישראלית.
לאומי פרטנרס היא זרוע הבנקאות להשקעות של קבוצת לאומי.
לחברה, שנמצאת בבעלות מלאה של בנק לאומי, מוצרים המשלימים את הפעילות הבנקאית של הקבוצה, באמצעות כלים חוץ בנקאיים כגון חיתום, ייעוץ וניהול של גיוסי הון פרטיים וציבוריים בישראל; ניהול תהליכי מיזוגים ורכישות וגיוסי הון; וביצוע ניתוחים כלכליים והערכות שווי.
בנוסף, לאומי פרטנרס מנהלת את תיק ההשקעות הריאליות של קבוצת לאומי בשווי מיליארדי ש"ח.
פפר, או Pepper, הוא בנק שבו כל השירותים הבנקאיים מוצעים רק דרך אפליקציית מובייל.
פפר החל בתור "מחלקה" בתוך לאומי, ובסוף שנת 2018 הפך לחברת בת נפרדת.
בראשית שנות ה-60 החלו הבנקים המובילים בארצות הברית לעשות שימוש במחשבים.
בשנת 1964 הופעל המחשב הראשון בבנק לאומי, ובשנים שלאחר מכן שודרגה כל הפעילות המיכונית בבנק.
בשנת 1971 הוכנס לשימוש, לראשונה בישראל, מכשיר ה"טלר האוטומטי", או הכספומט, לרחוב דיזנגוף דרכו יכלו תושבי העיר למשוך כסף באופן אוטומטי וללא עזרת פקיד.
בראשית שנות ה-80 היה לאומי מהבנקים הראשונים בעולם שאיפשרו ללקוחותיהם עבודה מקוונת – תחילה דרך הטלפון ומאוחר יותר באמצעות האינטרנט.
בין כלל סניפיו החל הבנק להפעיל, בסוף שנות ה-90, גם סניף וירטואלי שנקרא "הבנק הישיר הראשון" – סניף שכל הקשר שלו עם לקוחותיו נעשה בתקשורת מרחוק, באמצעות הטלפון והאינטרנט ובאמצעות שירותי שליחים ושירותי דואר כאשר נדרשת העברה פיזית של מסמכים (כגון פנקסי צ'קים).
עם הקמתו נקרא סניף זה "הישיר הראשון", וביולי 2009 עבר שינוי מיתוג ושמו שונה ל"ישיר לאומי".
בשנת 2016 היה בנק לאומי לבנק הראשון בישראל, שעבר להשתמש בטכנולוגיית מחשוב ענן.
על רקע המהפכה הטכנולוגית ועם כניסת שירותים דיגיטליים לבנקים בכל העולם, הקים בנק לאומי בראשית 2016 את 'החטיבה לבנקאות דיגיטלית'.
מטרת החטיבה הייתה לפתח את מגוון השירותים הבנקאיים שניתנים ללקוחות באמצעות ערוצי הדיגיטל, להטמיע טכנולוגיה מתקדמת בכל קווי העסקים של הבנק, ולהקים את הבנק הדיגיטלי הראשון בישראל.
במסגרת זו, השיק לאומי בראשית 2017 אפליקציית תשלומים עבור לקוחות כל הבנקים, אפליקציית PAY.
מספר חודשים לאחר מכן השיק לאומי את PEPPER, הבנק הדיגיטלי הראשון מסוגו בארץ.
עם זאת בשנה הראשונה לאחר השקתו סבל השירות מתקלות רבות ותלונות של לקוחות על תפקוד מערך שירות הלקוחות בחברה, ועל כך שכספים המועברים בין משתמשים באפליקציה אינם מגיעים ליעדם.
בעקבות המעבר לשירות דיגיטלי סגר הבנק בין השנים 2013 ל-2018 64 סניפים, ומאז מספר סניפיו נמוך מזה של בנק מזרחי טפחות.
במקביל גם הקטין לאומי את מספר העובדים שלו ביותר מ-2,200 איש.
בנק לאומי פועל ופעל בעבר במספר מדינות מחוץ לישראל.
ארצות הברית – בנק לאומי החל לפעול בניו יורק בשנת 1951 באמצעות נציגות מקומית, ובהמשך פעל באמצעות בנק מקומי שהקים בשם "Bank Leumi Trust Company of New York".
בשנת 1968 נוסד "Bank Leumi USA" והוא בעל רישיון לבנק מסחרי ממדינת ניו יורק וחבר בחברה האמריקאית לביטוח פיקדונות, ה-FDIC.
בשנת 1975 היו לבנק 7 סניפים בניו יורק סניפים באיי קיימן, איי בהאמה וטורונטו בשנת 1979 נתגלתה מעילה בכספי הבנק בסך 2.5 מיליון דולר, בעקבות שיתוף פעולה בין לקוח לבין פקידה בסניף הבנק.
בשנת 1988, סך הפיקדונות בבנק הגיע ל-2.9 מיליארד דולר והיו לו 21 סניפים.
אך שנה אחר כך שילם קנס של חצי מיליון דולר עקב עבירות מס.
בעשור השני של המאה ה-21 צומצמה הפעילות לחמישה סניפים – בניו יורק, קליפורניה, פלורידה ואילינוי.
הבנק עוסק בבנקאות מסחרית, בעיקר במימון חברות מקומיות בסדר גודל בינוני (Middle Market) וחברות ישראליות הפועלות בארצות הברית.
עיקר הפעילות המסחרית של הבנק מתרכזת בתחומי נדל"ן, היי-טק, בתי אבות ומוסדות סיעודיים ומסחר.
פעילות נוספת של הבנק היא בתחום הבנקאות הפרטית לתושבי ארצות הברית ותושבי חוץ.
בראשית 2018 הכניס בנק לאומי שני שותפים אסטרטגיים לבנק לאומי ארצות הברית.
ההסכם שיקף ללאומי ארצות הברית שווי של כמיליארד דולר, 20% מעל ההון העצמי שלה.
בשנת 2021 מוזג בנק לאומי ארצות הברית עם ואלי נשיונל בנק (Valley National), בעסקת ענק לפי שווי של 1.2 מיליארד דולר.
עם השלמת העסקה יחזיק לאומי ב-14.2% ממניות הבנק האמריקאי ויהפוך לבעל המניות הגדול בו, אך לא יהיה בעל השליטה בו.
בשנת 1959 נוסד "בנק לאומי בריטניה" (Bank Leumi UK Plc) במטרה לפעול בשוק המקומי בבנקאות מסחרית ופרטית, אשראי בתחום הנדל"ן וסחר בינלאומי תוך דגש לפיתוח עסקים הקשורים עם ישראל ועם חברות ישראליות הפועלות בבריטניה.
עד שנת 2003 החזיק איש העסקים ברנרד שרייר 20% ממניות הבנק.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 הרחיב הבנק את פעילותו.
ב-1997 רכש מניות בבית ההשקעות הבריטי "שור קפיטל" במטרה ליצור שותפות בתחום בנקאות ההשקעות, אך מכר אותן ב-2003. הבנק הפעיל גם סניפים בערים לידס ומנצ'סטר, הקים חברת בת באי ג'רזי שבשנת 2005 רכשה את פעילות בנק ריגס באי (Riggs Bank & Trust Company), וזו נמכרה כעבור שנים אחדות.
תחום מימון הנדל"ן כולל מימון של מגוון פעילויות בבריטניה ובמערב אירופה, ביניהן השקעות ופיתוח של נדל"ן למגורים ומימון נדל"ן מסחרי, לרבות בתי מלון, בתי אבות ומעונות סטודנטים.
במרץ 2022 הוחלט לסגור את הפעילות הבנקאית של לאומי בריטניה, לאחר שבמשך מספר שנים לא הציג רווחים משמעותיים, ובחלק מהשנים אף הסב הפסדים.
בעקבות כך, החזיר את הרישיון הבנקאי שלו והפך לנציגות העוסקת במימון נדל"ן בלבד.
נציגות לאומי שאנגחאי – במאי 2014 פתח לאומי נציגות חדשה בשאנגחאי, סין, ובכך היה לבנק הישראלי הראשון עם נוכחות במדינה.
הנציגות מסייעת ליצואנים ואנשי עסקים ישראלים הפועלים בסין, או אשר מעוניינים לחדור לשוק הסיני, וכן לחברות סיניות המעוניינות לחדור לשוק הישראלי.
רומניה – בשנת 2005 רכש לאומי ברומניה את "יורום בנק", ושינה את שמו ל"בנק לאומי רומניה".
בשיא הפעילות שלו בשנת 2007 היו לבנק 420 עובדים ב-32 סניפים, 5 מהם בבוקרשט.
ב-2018 מכר לאומי את "בנק לאומי רומניה".
"לאומי שווייץ" נוסד בשנת 1953. הבנק עסק בתחום הבנקאות הפרטית, וכלל אלפי לקוחות אמידים.
בשנת 2011 התרחבו עסקי הבנק כאשר רכש את "בנק ספדיה" (Banque Safdie) השווייצרי תמורת כ-670 מיליון שקל.
נכסי "בנק ספדיה" עמדו בעת הרכישה על כ-3 מיליארד פרנק שווייצרי, והרכישה הביאה להכפלת הפעילות של בשווייץ.
בסוף 2013 היקף הנכסים של הבנק עמד על 5.2 מיליארד פרנק שווייצרי.
בשנת 2014 נמכרה פעילות זו לבנק יוליוס בר.
נציגויות נוספות: בשנת 2014 סגר לאומי את כל הנציגויות שהפעיל באוסטרליה, בטורונטו, בצ'ילה, במקסיקו, בגרמניה, בהונג קונג, באורוגוואי ובצרפת.
שלוחות הבנק "לאומי לוקסמבורג", שנוסדה ב-1991, ו"לאומי לטין אמריקה" נסגרו בתהליך של פירוק מרצון, לאחר שנמכרו בשנת 2014.
פרשת הסיוע של בנק לאומי להימנעות ממס בארצות הברית
בשנת 2014 חתם הבנק על הסכם עם מחלקת המשפטים של ארצות הברית והרשות לשירותים פיננסים של מדינת ניו יורק במסגרתו הודה שסייע ללקוחותיו האמריקאים להעלים מס מהרשויות בארצות הברית בין השנים 2002–2010, שנים בהן נוהל הבנק על ידי גליה מאור.
הבנק הודה כי נקט משך יותר מעשור שורה ארוכה של פעולות שנועדו לסייע ללקוחות האמריקאים להשתמש בשירותיו לצורך העלמת מיסים בארצות הברית.
בין השאר, הודה כי הטיס בנקאים אישיים מישראל לפגישות חשאיות עם לקוחות אמריקאים ברחבי העולם ובכלל זאת בארצות הברית כדי לדון עימם בחשאיות בחשבונות ה"אוף שור" (Offshore) שהם ניהלו.
הבנקאים קיימו את הפגישות עם הלקוחות בבתי מלון, פארקים ובתי קפה כדי לסייע ללקוחות הללו להסתתר מפני רשות המיסים האמריקאית.
הבנק גם סיפק ללקוחות מספרי טלפון סלולרי אנונימיים.
במסגרת ההסכם חויב הבנק לשלם 270 מיליון דולר.
במסגרת ההסדר, קבוצת לאומי התחייבה ליישם מדיניות ציות ובקרה מחמירה על מנת לוודא כי הקבוצה פועלת בהתאם להוראות החוק האמריקאי לאכיפת מיסים בחשבונות זרים (FATCA).
לאחר החתימה על ההסדר, לאומי התאים עצמו לשינויים הרבים שנעשו בתחום הבנקאות הפרטית הבינלאומית ופועל בהתאם לדרישות הרגולטוריות, הן בישראל והן במדינות אחרות, לרבות יישום קפדני של מדיניות כסף מוצהר.
במסגרת זו, פעל לאומי לסגירת נציגויות וסניפים של הבנק בחוץ לארץ, לרבות מכירת פעילות השלוחות בשווייץ ובלוקסמבורג.
בתחילת שנת 2001, נתגלתה מעילה ב"בנק לאומי שווייץ" שגרמה לבנק נזק הנאמד בכ-229 מיליון פרנק שווייצרי.
רוב הלקוחות של לאומי שווייץ היו בעלי הון ממוצא יהודי שהתגוררו, בגרמניה, צרפת, בריטניה, ארצות הברית, ארגנטינה ודרום אפריקה; ובחרו בשווייץ כמקלט לכספם מטעמי הסודיות הבנקאית.
אימפלד סחר בעיקר במטבע חוץ ובמניות בכספי הבנק והלקוחות.
המעילה התגלתה לאחר שלקוח התקשר לבנק וגילה חוב של ארבעה מיליון דולר בתיק מניות אמריקאיות אף על פי שמעולם לא קנה מניות.
בעקבות המעילה, בנק לאומי פיצה את הלקוחות ב-90 מיליון דולר, בגין הכנסות שרשם הבנק מפעולות שביצע אימפלד בחשבונות הלקוחות, כך שחויבו בעמלות יתר בגין עסקאות בניירות ערך, מטבע חוץ וריבית על יתרות חובה.
חברת הביטוח פיצתה את לאומי ב-83 מיליון פרנק שווייצרי.
שאר סכום הנזק שנגרם לבנק, 146 מיליון פרנק שווייצרי, הופרש על ידי לאומי בדו"חות הכספיים לשנים 2003-2005.
בשנת 2008, בית המשפט בציריך גזר 8 שנות מאסר על ארנסט אימפלד.
על 4 נאשמים נוספים בפרשה, שלא נמנו על עובדי בנק לאומי שווייץ, נגזרו עונשים של עד שנתיים וחצי מאסר בפועל, וכן עונשי מאסר על-תנאי וקנסות כבדים.
בנק לאומי הגיש תביעה אזרחית בסך 107 מיליון פרנק שווייצרי נגד אימפלד ו-4 הנאשמים הנוספים.
מתחם קש"ב (קריית שירותים בל"ל), הממוקם באזור התעשייה הצפוני של לוד, הוא מרכז המחשבים, שירות הלקוחות, מכרז ההדרכה ובעתיד תעבור אליו גם הנהלת הבנק מתל אביב.
הפרויקט החל בשנת 1980 כאשר החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה החליטה להקצאת שטח של 100 דונם להקמת מרכז שירותי מחשב לענף הפיננסים.
הרעיון מאחרי הפרויקט היה, למשוך מוסד פיננסי שיקים במקום מרכז שירותים לעובדים שאינם באים במגע עם הקהל, בבניין משרדים ייעודי בעלות זולה יחסית למרכז תל אביב.
יתרון נוסף של האזור היה נגישות לכבישים ראשיים (כביש 1 וכביש 40).
בנק לאומי נענה להצעה והקמת הפרויקט החלה בשנת 1983. חברת אפריקה ישראל להשקעות זכתה במכרז להקמת המתחם, בו 30,000 מטר רבוע, ובו נבנה לראשונה בישראל מרכז נתונים ייעודי וחדרי מחשבים תת-קרקעיים.
על פי התכנון הייתה אמורה לקום גם שכונת מגורים בסמוך, עבור עובדי הבנק.
הקמת המתחם הושלמה בשנת 1990, אך אכלוסו התעכב עקב סירובם של עובדי הבנק לעבור ללוד.
במשך השנים בנה בנק לאומי מבנים נוספים במתחם, וגם בנק מזרחי טפחות העביר את מכרז המחשבים שלו למבנה חדש שבנה מדרום למתחם קש"ב של לאומי.
ביוני 2019 הודיע על העברת כל הנהלת הבנק למתחם.
בנק מזרחי טפחות הוא בנק ישראלי, השלישי בגודלו בישראל.
קבוצת הבנק, הכוללת גם את בנק יהב, פועלת בישראל ומחוצה לה, ועוסקת בכל תחומי הפעילות הבנקאיים המיועדים למשקי בית ולעסקים בכלל זה אשראי, משכנתאות, פיקדונות, חדרי מסחר בשוק ההון, ייעוץ פנסיוני ופיננסי באמצעות כ-200 סניפים ומרכזי עסקים.
פעילותו של הבנק בחוץ לארץ מתבצעת באמצעות שני סניפים, בבריטניה ובארצות הברית.
מנכ"ל בנק מזרחי טפחות מאז ספטמבר 2020 הוא משה לארי, אשר החליף בתפקיד את אלדד פרשר, שכיהן כמנכ"ל הבנק משנת 2014. יו"ר הבנק הוא אבי זלדמן שהחליף במהלך 2024 את משה וידמן.
בנק המזרחי נוסד על ידי תנועת המזרחי העולמית בשנת 1923, במטרה להעניק סיוע כספי ולשמש מכשיר פיננסי למפעלם של יחידים ולמוסדות השייכים להסתדרות המזרחי.
נוסף לכך הוטלה על הבנק המשימה לשמש בנק לאומי ציבורי לכלל היישוב.
הבנק הוקם עם הון התחלתי של 10,000 לירות מצריות, וההון המונפק באותו שלב היה בערך של 100 מניות יסוד בנות לירה מצרית כל אחת, ו-9,900 מניות רגילות בנות לירה מצרית כל אחת.
מניות היסוד אמורות היו, על פי התקנון, להישאר ברשות הסתדרות המזרחי כדי להבטיח את המשך קיומו של המוסד.
במשך שנות ה-20 המזרחי פעל רבות בשיווק מניות הבנק בארץ ישראל, ארצות הברית ואירופה.
מניות נמכרו בוועידות המזרחי בארצות הברית בשנים 1923–1925, באסיפות בארץ ישראל ושליחים נשלחו לאירופה, ארצות הברית ודרום אפריקה למכירת מניות.
באפריל 1925 הבנק נפתח לקהל הרחב, ומניות המייסדים הראשונים הוקצו לרב יהודה לייב פישמן מימון ולפרופסורים הרמן שטרוק וחיים פיק.
למנהל ראשי של הבנק מונה דוד צבי פנקס.
בשנת 1927 שילם הבנק את הדיבידנד הראשון שלו.
בהזדמנות זו הוחלט להפריש מהרווחים 20 ליש"ט לקרן הקיימת לישראל לשם רישום הבנק ב"ספר הזהב".
באותה שנה נפתח סניף הבנק בתל אביב ברחוב הרצל 18, ומנהלו היה דוד צבי פנקס, לימים שר התחבורה בממשלת ישראל.
המשרד הראשי של הבנק היה ברחוב יפו בירושלים.
במקביל להקמת בנק המזרחי הוקם בשנת 1928 "בנק הפועל המזרחי" ונקרא "קופת מלווה של הפועל המזרחי".
בשנת 1932 התקבלה החלטה שחייבה את כל עובדי הבנק להיות חברים מאורגנים ומשלמי מיסים, בתנועת המזרחי או הפועל המזרחי.
על פי החלטה זאת חברי ועד ההנהלה חייבים להתגורר בארץ ישראל.
כן נקבע, שאדם שאינו מתנהג בחייו בדרך התורה והמצוות לא יוכל להתקבל לעבודה בבנק.
בשנת 1935 נוסדה חברת המזרחי לפיתוח קרקעות בע"מ ונפתח סניף הבנק בחיפה ברחוב כיאט.
במאי 1936 עבר סניף הבנק בתל אביב לרחוב לילינבלום 48. הבניין תוכנן על ידי האדריכל ד"ר אלכס פרידמן ובנייתו הושלמה בשנת 1936 בסגנון הבאוהאוס, שאפיין את הבניינים שנבנו בעיר בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20.
במאי 1960 פתח הבנק סניף שני בירושלים, ברחוב בן יהודה.
במאי 1961 נפתח סניף ברמת גן.
בשנת 1963 היו לבנק 14 סניפים, בין השאר באשדוד ובשלומי.
בשנת 1969 החליטו ראשי בנק המזרחי ובנק הפועל-המזרחי לחבור יחד ולהקים את בנק המזרחי המאוחד.
לבנק המאוחד היו 42 סניפים ברחבי הארץ ונכסים בשווי של למעלה מ-400 מיליון לירות ישראליות.
בשנת 1978 החל הבנק בתהליך מחשוב הסניפים, לאחר שקודם לכן רכש לשם כך את חברת המחשוב "חיש", שהפכה לחברת המחשוב של הבנק בשם "מחיש".
במרץ 1979 רכש הבנק מההאפוטרופוס הכללי את "בנק שווייץ ישראל לסחר", לאחר הרכישה שם הבנק שונה ל"בנק למימון ולסחר" עד לשנת 1990 בנק זה היה לחברת בת שבשליטת מזרחי, ולקראת סוף שנה זו הוא מוזג לתוכה.
בשנת 1980 רכש הבנק מהמדינה את בנק טפחות שהחל להתנהל כחברת בת של הבנק.
בשנת 1983, בעקבות משבר מניות הבנקים, עבר הבנק לבעלותה של ממשלת ישראל.
לנוכח המלצות ועדת בייסקי נאלץ מנכ"ל הבנק, אהרן מאיר, להתפטר, והוא הועמד לדין ונדון למאסר על תנאי של שנתיים וקנס בסך 600,000 ש"ח.
בשנת 1995 החלה הפרטת הבנק וקבוצת עופר-ורטהיים רכשה 26% ממניותיו.
לאחר מכן הגדילה הקבוצה את החזקותיה בבנק ורכשה 51% ממניותיו, והמדינה מכרה את יתרת החזקותיה בבנק לעובדי הבנק (9%) ולציבור הרחב.
טפחות הוקמה בשנת 1944 על ידי הסוכנות היהודית כחברה למתן משכנתאות שניות והושקעו בה כספים של קרן היסוד.
היא הלוותה כסף לפרויקטים של שיכון כמלווה נוספת.
בשנת 1949, שנת הקמתה של עמידר, היא הייתה לחברת בת שלה.
פעילותה בשנת 1950 הייתה מצומצמת כי הממשלה הגדילה את אחוזי המימון של המשכנתא הראשונה דבר שייתר ברוב המקרים את הצורך במשכנתא שנייה.
בראשית 1954 הוחלט שטפחות תעבור לממן פרויקטים ליצירת מקומות עבודה, עבודות ציבוריות ועבודות דחק.
החברה העניקה הלוואות לרשויות מקומיות לעבודות פיתוח שונות, כמו חיבור יישובים לרשת החשמל, פיתוח דרכים והקמת בתי ספר ונודעה כ"בנק עמידר".
במקביל העניקה החברה הלוואות לצורך בניית חדר נוסף בבתים פרטיים.
בסוף 1961 הוחלט על הפיכתה לבנק למשכנתאות.
בשנת 1965 פתח הבנק סניף בירושלים ובשנת 1968 עברה הנהלת הבנק מתל אביב לירושלים.
בשנת 1975, בעקבות שמועות על הענקת הלוואות מועדפות למקורבים, עלתה בכנסת הדרישה להפריט את הבנק.
הבנק היה לחברה ציבורית שרוב מניותיה בידי ממשלת ישראל.
הממשלה החזיקה בשנת 1978 52% מהמניות, משקיעי ישראל החזיקו ב-16% וכלל החזיקה ב-20%.
מיד לאחר המהפך, ביולי 1977 הוחלט במשרד האוצר להפריט את בנק טפחות.
בשנת 1978 קיימה הממשלה משא ומתן למכירת מניותיה בבנק למשקיעים פרטיים וחברות כלל ומשקיעי ישראל של סם רוטברג טענו שנחתם עמם זיכרון דברים על מכירת הבנק להם.
בינואר 1979 הסתמן שמניות הממשלה יימכרו למשקיעים קנדיים ולבנק המזרחי.
בפברואר 1980 החליטה הממשלה על מכירת טפחות לבנק המזרחי, שהציעה את ההצעה הגבוהה ביותר והמכירה יצאה אל הפועל בסוף מרץ 1980.
מנכ"ל החברה היה חיים רייזל, עד פטירתו בשנת 1964. מנכ"ל הבנק בשנות ה-60 וה-70 היה משה מן.
יושב ראש מועצת המנהלים של הבנק היה דוד טנה שעד 1969 היה במקביל גם מנכ"ל משרד השיכון.
במרץ 1974 נתמנה זאב שרף, שקודם לכן היה שר השיכון, ליו"ר מועצת המנהלים של הבנק.
ביוני 1975 עבר תפקיד יו"ר מועצת המנהלים לידי דוד וינשל שהיה מנכ"ל משרד השיכון.
בשנת 2005 התמזגו בנק המזרחי המאוחד ובנק טפחות למשכנתאות, ומאז נקרא הבנק "בנק מזרחי טפחות בע"מ" או "מזרחי טפחות".
בנק טפחות נמנה עם קבוצת בנק המזרחי מאז רכישתו בשנת 1980. במשך השנים לא התקיימו בין חברת האם – (בנק המזרחי), לחברת הבת – (בנק טפחות), יחסי גומלין.
ההנהלה והדירקטוריון של בנק טפחות התנהלו באופן עצמאי ובנק המזרחי לא התערב בניהולו.
הקשר ביניהם התבטא בכך שבנק טפחות נהנה מן ההון ומן המקורות שהעמיד לרשותו בנק המזרחי, ועל בסיסם פיתח והרחיב את פעילותו העסקית, ואילו קבוצת בנק מזרחי נהנתה מרווחי בנק טפחות, שנרשמו בדוחות הכספיים של הקבוצה.
היעדר שיתוף פעולה בין שני הבנקים שנבע, בין השאר, ממגבלות רגולטוריות, מנע מן הקבוצה לנצל את מלוא הפוטנציאל שהיה בידיה, והפתרון היחיד לבעיות אלו, היה מיזוג בין שני הבנקים – רעיון שעלה מדי פעם על סדר יומו של הבנק, ומסיבות שונות לא יצא אל הפועל.
במהלך שנת 2004, לנוכח תמורות ושינויים שחלו במערכת הבנקאית, ובהם השלמת מיזוגם של מספר בנקים למשכנתאות עם הבנקים המסחריים שלהם, הפך רעיון המיזוג בתוך קבוצת בנק המזרחי למעשי, ובחודש יוני אותה שנה, החליט דירקטוריון בנק המזרחי לפעול למיזוג בנק טפחות עם ולתוך בנק המזרחי.
עם זאת, שני ועדי העובדים של שני הבנקים התנגדו להליך המיזוג, מחשש לפיטורי עובדים שיביא המהלך בעקבותיו.
גם מנכ"ל בנק טפחות, חיים פרייליכמן, התנגד למיזוג ופרש בעקבותיו.
הוועדים נקטו שביתות והנושא אף הגיע לדיון בוועדת העבודה של הכנסת.
לאחר עימותים נחתם הסכם שהוארך לאחרונה עד שנת 2015 ולאחר מכן הוארך פעם נוספת עד שנת 2021. בעקבות המיזוג, עבר הבנק תהליך כולל של מיתוג מחדש (פברואר 2006) על ידי סטודיו עדלי סטוק (מעצבת: ברברה דגטיאר).
במסגרתו אימץ הבנק שם חדש – מזרחי טפחות ושפה תקשורתית חדשה הכוללת לוגו, סיסמה וקו עיצובי חדש.
לוגו הבנק בנוי מסימן האינסוף, בצבעי כתום ואפור.
בשנת 2003 עבר מטה הבנק לבית מזרחי טפחות, משכנו הנוכחי, בקומות 3–13 של מגדל משה אביב, בצומת הרחובות ז'בוטינסקי ואבא הלל סילבר ברמת גן.
בשנים 2008–2009 הושלמו רכישת 50% מההון המונפק של בנק יהב לעובדי המדינה בע"מ והמיזוג עם בנק אדנים למשכנתאות.
בשנים 2007 עד 2017 עלה תיק המשכנתאות של הבנק ביותר מפי שלושה לכ-115 מיליארד שקל, הונו העצמי יותר מהוכפל והגיע ליותר מ-13 מיליארד שקל במרץ 2017.
מיזוג מזרחי טפחות עם בנק אגוד
באוגוסט 2017 פורסם על מגעים למיזוג הבנק עם בנק אגוד לישראל, צעד שגרם להסתדרות להכריז על סכסוך עבודה בבנק אגוד.
ביוני 2018 הודיע מ"מ הממונה על ההגבלים העסקיים על התנגדותו למיזוג.
בעלי השליטה בשני הבנקים הגישו ערעור לבית המשפט, ובדיון שנערך בבית הדין לתחרות בנובמבר 2019 נדחה הערעור והמיזוג אושר.
לאחר מכן החל תהליך שבו חברת מזרחי פרסמה הצעה לציבור לרכוש את כל מניות החברה, תהליך שלקח כ-3 חודשים.
לאחר שתהליך רכישת המניות הושלם בהצלחה (מזרחי קיבלה את הסכמת 95% ממחזיקי המניות), החל תהליך מיזוג משפטי, שהסתיים בסוף 2020. בסוף אוגוסט 2020 בנק מזרחי פרסם הצעת רכש רשמית לבעלי 25% מניות המיעוט הכוללת הסכם חליפין תמורת כ-8% ממניות מזרחי.
העילה המרכזית של הממונה על התחרות להתנגדות המיזוג היא שוק האשראי לענף היהלומים הישראלי.
בנק מזרחי מחזיק בכ-40% מהשוק, ואיגוד מחזיק בכ-22% ומיזוגם היה יוצר מונופול, ולכן הערעור של שני הבנקים התקבל בנובמבר על תנאי שהם ידללו את שליטתם בשוק זה.
ביולי 2020 בנק מזרחי פרסם שהוא חתם על הסכם למכירת תיקי האשראי שלו בשוק זה לחברת "פנינסולה" וכך, הבנק התקרב עוד שלב בדרך להשלמת המיזוג.
בספטמבר 2020 רכש בנק מזרחי טפחות את כל מניות בנק אגוד וכך, מבחינה משפטית, החל מ-1 באוקטובר 2020, חדל בנק אגוד מלהתקיים כחברה ציבורית נסחרת והפך לחברה בת של "מזרחי טפחות".
במסגרת זאת, מזרחי מינה 4 דירקטורים מטעמו לדירקטוריון הבנק וכן את מנכ"ל בנק מזרחי טפחות, משה לארי, כיו"ר הדירקטוריון במקומו של זאב אבלס.
עד ל-15 בנובמבר 2022 הועברו כלל לקוחות בנק אגוד אל "מזרחי טפחות".
בשנת 2022, החלה בניית קמפוס הבנק המרכזי בלוד, שראשיתו ב-2011 עם הקמת בניין משרדים אליו הועברו מוקדי השירות, המחשב המרכזי ומרכז ההדרכה ומשרדי מטה נוספים שהיו פזורים ברחבי גוש דן.
הקמפוס החדש נבנה בתקני בנייה ירוקה לחסכון וצמצום עלויות ועם סיום הבנייה הצפויה בשנת 2025, תעבור אליו הנהלת הבנק ששוכנת במגדל משה אביב ברמת גן.
החטיבה הקמעונאית מרכזת את מרבית הפעילות הבנקאית של לקוחות פרטיים ושל לקוחות עסקיים קטנים.
בפעילות החטיבה נכללים: תחום הקמעונאות, האחראי בעיקר לפעילות מגזר משקי הבית ומגזר העסקים הקטנים, תחום המשכנתאות, ותחום הבנקאות הישירה, האחראי לצינורות ההפצה באמצעות האפיקים השונים של הבנקאות הישירה.
כמו כן, נכלל בפעילות החטיבה תחום הבנקאות הפרטית ללקוחות נבחרים.
החטיבה הקמעונאית מנהלת 165 מרכזי עסקים, סניפים ושלוחות ברחבי הארץ וכן את מרכזי הבנקאות ואת מזרחי טפחות LIVE.
במזרחי טפחות LIVE סניפים המעניקים את מגוון השירותים הבנקאיים, ככל שאר הסניפים, אך ללא צורך בהגעה אל הבנק.
הבנקאים במזרחי טפחות LIVE זמינים ללקוחות במגוון ערוצי תקשורת כמו טלפון ישיר, דואר אלקטרוני מאובטח, SMS, פקס', שירות שליחים, שיחת וידאו (צ'ט).
בנוסף לסניפי הבנק, אחראית החטיבה הקמעונאית גם על תחום הבנקאות הישירה.
החטיבה לבנקאות עסקית מרכזת את מרבית הפעולות הבנקאיות של תאגידים גדולים ושל לקוחות עסקיים.
בחטיבה סקטור תאגידים, האחראי בעיקר לפעילות מגזר הבנקאות העסקית, וסקטור עסקים, האחראי בעיקר לפעילות מגזר הבנקאות המסחרית.
בנוסף, הוקם בשנת 2008 מוקד עסקי ללקוחות מתחום ההתיישבות.
במסגרת החטיבה נכללות יחידות נוספות, המספקות שירותים ייחודיים לטיפול בלקוחות מתחומים ספציפיים, כמו סקטור בנייה ונדל"ן, סקטור מימון וסחר בינלאומי ומרכז עסקים המתמחה ביהלומנות.
כמו כן, פועל במסגרת החטיבה סקטור לקוחות מיוחדים, המטפל בגביית חובות בעייתיים.
החטיבה הפיננסית אחראית על הנכסים הפיננסיים של הבנק ועל התחייבויותיו; על חדר עסקאות מאוחד, הפועל בכל השווקים הפיננסיים, במסחר במטבעות, בריביות ובניירות ערך ישראלים וזרים, על הפעילות הבינלאומית של הקבוצה וכן על הבנקאות הפרטית:
מגזר הבנקאות הפרטית מורכב מצוותים המטפלים בלקוחות המוגדרים כבעלי "עושר פיננסי גבוה", ומצוותים המטפלים בתאגידים בעלי היקף גדול של נכסים כספיים להשקעה.
הפעילות הבינלאומית בקבוצת הבנק כוללת פעילות עסקית ושירותי בנקאות פרטית באמצעות חברות בנות וסניפים, בישראל ומחוצה לה.
הפעילות הבינלאומית של הקבוצה מתמקדת בעיקר בבנקאות פרטית, במתן שירותים פיננסיים ללקוחות ישראלים המקיימים פעילות מחוץ לארץ, במימון סחר חוץ, בהענקת אשראי מקומי ובהשתתפות באשראים סינדיקטיביים.
לבנק שלוחות בציריך, בלוס אנג'לס, בלונדון ובאיי קיימן, ונציגויות במקסיקו, באורוגוואי ובפנמה.
החטיבה לנכסי לקוחות וייעוץ אחראית על סקטור קופות הגמל, על הייעוץ הפנסיוני והפיננסי, ועל החברות הבנות.
החטיבה לתכנון ותפעול כוללת את האגף להנדסת תהליכים, את אגף תכנון וכלכלה, וכן אחראית על ביטוחי הבנק.
חטיבת משאבי אנוש ומינהל אחראית על ניהול משאבי האנוש, תחום ההדרכה, לוגיסטיקה מינהל והתייעלות (כולל נכסים ובינוי) ותחום הביטחון והאבטחה.
חטיבת שיווק, פרסום ופיתוח עסקים אחראית על הפעילויות בנושא הפרסום, השיווק ופיתוח מוצרים פיננסיים ושירותים אחרים אותם משווק הבנק ללקוחות.
חטיבת חשבונאות ודיווח כספי אחראית על הכנה ועריכה של הדוחות הכספיים של הבנק לציבור, על דיווחים לרשויות סטטוטוריות ולהנהלה, על תחום המיסוי, על יישום סרבנס-אוקסלי בבנק, על הספר הראשי, הנהלת החשבונות והגזברות.
החטיבה המשפטית אחראית למתן שירותים משפטיים לכל יחידות הבנק, ליצירת התשתית המשפטית של פעילות הבנק, לניהול החשיפה לסיכונים משפטיים (לרבות קצין הציות אשר ממונה גם על נושא איסור הלבנת ההון), ולטיפול בתביעות נגד הבנק.
חטיבת הביקורת הפנימית אחראית לביצוע ביקורת פנימית על היחידות העסקיות והתפעוליות של הבנק.
כמו כן, אחראית החטיבה על היחידה לפניות הציבור המטפלת בפניות ובתלונות הציבור בקשר עם פעילות הבנק.
חטיבת הטכנולוגיה (מח"יש שירותי מחשב בע"מ) אחראית על תחום המחשוב ואבטחת המידע בבנק.
חטיבה לבקרת סיכונים: שעוסקת בבקרה קבועה ובלתי תלויה על איכות ניהול הסיכונים בתחומי הפעילות השונים; סיכוני אשראי, סיכוני שוק, סיכוני מוניטין וסיכונים תפעוליים.
אתגר – ניהול תיקי השקעות - עוסקת בניהול תיקי השקעות מאז 1987.
מזרחי-טפחות חברה לנאמנות - חברה לנאמנות הנמצאת בבעלות ובשליטה מלאה של הבנק, ומאפשרת שילוב שירותי הנאמנות בכלל שירותי הבנקאות שהבנק מציע.
טפחות סוכנות לביטוח - מספקת ביטוחי משכנתא (ביטוח חיים וביטוח מבנה) ללקוחות אשר נוטלים משכנתא דרך הבנק.
מזרחי טפחות שרותי אבטחה (מטש"א) - עוסקת בשירותי בלדרות מזומנים עבור בנקים, הטענת כספונים, שינוע מסמכים יקרי ערך של הבנק כדוגמת שיקים, כרטיסי אשראי ועוד.
הבנק מציע שירותים בנקאיים ללקוחות פרטיים ועסקיים, ובהם חשבונות עו"ש, הלוואות, משכנתאות, כרטיסי אשראי ותוכניות חיסכון.
הבנק מתמקד גם בשירותי משכנתאות ובניהול פיננסי מותאם אישית ללקוחות פרטיים ולעסקים קטנים.
בנוסף מציע הבנק מסלולים ייעודיים לצעירים, סטודנטים וחיילים, עם פטורים והקלות בעמלות.
הבנק מפעיל מערך שירותים דיגיטליים רחב, הכולל פתיחת חשבון מרחוק, ניהול השקעות, חתימה דיגיטלית והפקדת צ'קים בצילום.
בשנים האחרונות השקיע הבנק בפיתוח מערכות בינה מלאכותית לזיהוי דפוסי הונאה ולשיפור חוויית המשתמש.
הבנק מספק ממשקי API לשיתוף מידע עם גופים פיננסיים חיצוניים בהתאם לרגולציה.
בשנת 2024 החל בנק מזרחי־טפחות בתהליך מודרניזציה רחב של תשתיות המידע שלו, בשיתוף חברת Dell.
הפרויקט כלל החלפת מערכות אחסון ישנות במערכות Dell PowerMax בתצורת Active-Active, לשם הבטחת רציפות עסקית, שיפור אבטחת המידע והיערכות ליישומי בינה מלאכותית עתידיים.
אפליקציית ניהול החשבון של בנק מזרחי טפחות זכתה למעל מיליון הורדות נכון ל-2025. האפליקציה מאפשרת העברות, תשלומים, ניהול כרטיסי אשראי, בקשת הלוואות, הפקדת צ'קים בצילום וניהול השקעות.
היא כוללת גם זיהוי ביומטרי (טביעת אצבע וזיהוי פנים), התראות בזמן אמת ושירות ייעוץ מותאם אישית.
בנק מזרחי טפחות מפעיל יוזמות לחינוך פיננסי בקרב בני נוער וקהילות מוחלשות, במטרה לקדם אחריות תקציבית ומודעות כלכלית.
בנוסף, הבנק תומך בפרויקטים חברתיים ובפרויקטי הנגשה הדיגיטלית ומקדם הנגשת שירותים פיננסיים לאזרחים ותיקים ולאנשים עם מוגבלות.
בינואר 2026 הודיע הבנק על יוזמה חברתית במסגרתה יופקד מענק של 1,000 ש"ח לכל ילד של לקוחות הבנק שנולד מאז מתקפת 7 באוקטובר 2023, וכן ללקוחות חדשים, במסגרת פיקדון ייעודי על שם הילד.
היוזמה נועדה לעודד חיסכון ארוך-טווח ולהביע סולידריות עם משפחות שנפגעו מהמלחמה.
את המהלך הוביל שגיא דקל חן, שורד שבי חמאס, שבמהלך שביו נולדה בתו.
במסגרת היוזמה תרם הבנק גם 100,000 ש"ח לעמותת "עטופים באהבה" המסייעת ליתומי המלחמה.
הבנק מפעיל מאז 2005 את "מזרחי טפחות בקהילה", תוכנית חברתית המתמקדת בקידומם ובטיפוחם של ילדים ובני נוער בחסך, תוך עידוד עובדים ומנהלים להיות שותפים מלאים בתהליך.
עם פעילויותיו הנוספות של מזרחי טפחות בקהילה נמנים "מדריך ערך מוסף" המכיל מידע מפורט על מוצרים המיוצרים בידי אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, וערכת ההדרכה אינטראקטיבית בנושאים בנקאיים-פיננסיים לגילאי 14–18.
באוקטובר 2007 העלה הבנק את אתר "תערוכת אינסוף לאמנות", תערוכה אינטראקטיבית בהשתתפות כ-1,000 אמנים מכל תחומי המדיה, אשר הציגו כ-2,500 עבודות בנושא האינסוף.
פרשת הסיוע בהעלמת מס ללקוחות האמריקאים
רשויות המס בארצות הברית פתחו בחקירה בשנת 2013 כנגד הבנק על כך שסייע ללקוחותיו האמריקאים להעלים מס בין השנים 2000–2010.
בפברואר 2019, הבנק הגיע להסדר עם משרד המשפטים האמריקאי על תשלום קנס של 195 מיליון דולר.
בנק מרמורוש, בלנק ושות' (ברומנית: Banca Marmorosch, Blank & Co) הוא בנק שנוסד ונוהל על ידי יהודים רומנים, היה אחד הבנקים הוותיקים ביותר של רומניה ובמהלך שנות ה-20 של המאה ה-20, הבנק הגדול והחזק ביותר ברומניה.
בשנת 1848, בתקופת המהפכה בוולאכיה, הסוחר היהודי הוולאכי יעקב מרמורוש ייסד בבוקרשט עסק שפעל בתחומי המסחר ומתן הלוואות ונשא את שמו.
מאוחר יותר עשה שותפות עם הבנקאי היהודי יעקב לבל, גיסו של בלנק ובשנת 1864 עם מאוריצ'יו בלנק.
ב-1865 הצליח לבל לשכנע את הבנק האימפריאלי העות'מאני לפתוח סניף ברומניה תחת השם "הבנק של רומניה" (Banque de Roumanie).
ב-1870 פרש יעקב מרמורוש מעבודתו ונסע לווינה.
בלנק שינה ב-1874 את שם הבנק ל"מרמורוש, בלנק ושות'", בנק מקושר לבנק הווינאי של יצחק לבל והפסיק כל פעילות שלא הייתה בתחום הפיננסי.
במלחמת העצמאות של רומניה תמך הבנק בפעולות הצבאיות של הממשלה ובעקבות זאת, כעבור שנתיים, הפרלמנט הרומני העניק למאוריצ'יו בלנק את האזרחות הרומנית (הרומנים מנעו את האזרחות מרוב יהודי רומניה עד אחרי מלחמת העולם הראשונה).
בשנת 1878 הבנק מימן, יחד עם היזם Leon Guillaux, את סלילת מסילת הברזל בין בוקרשט ובין פרדאל ובשנת 1882 את המנהרה בין ברבושי ובין גאלאץ.
מאותה שנה מימן הבנק את התיעול של בוקרשט.
ב-1887 הבנק השתתף בהקמת בית החרושת לנייר בסקאן (Scăeni).
מ-1889 הבנק היה לחברה בערבון מוגבל של בנק Darmstädter מברלין ושל הבנק המסחרי של פשט עם הון של שניים וחצי מיליוני פרנקים.
הבנק, יחד עם המהנדס I.
Cantacuzino, הניח את היסודות של בית החרושת למלט בבראילה ומימן את מסילות הברזל בקווים דורוחוי-יאשי ורמניקו ולצ'אה-קאינן (Câineni), בשנת 1895. ב-1897 ייסד הבנק את חברת הביטוח Generala (הכללית), עם הון של שלושה מיליוני פרנקים.
ב-1898 המיר הבנק 54 מיליוני פרנקים, הלוואה שקיבלה עיריית בוקרשט וארגן מחדש את בית החרושת לסוכר בקיטילה (Chitila) עם הון של שניים וחצי מיליוני פרנקים.
משנת 1905 החברה נרשמה כחברה אנונימית עם הון של שמונה מיליוני פרנקים.
עסקי הבנק התרחבו גם מחוץ לרומניה, השתתפות בהלוואה של 35,000,000 פרנקים לעיריית סופיה וייסוד הבנק למסחר והשקעות של סלוניקי.
בשנות העשרים של המאה העשרים בנק מרמורוש, בלנק ושות' היה הבנק המסחרי הגדול והחזק ביותר ברומניה.
לבנק היו 25 סניפים ברומניה ו-4 סניפים בחו"ל, בפריז, בווינה, באיסטנבול ובניו יורק.
הבנק היה מעורב בניהול 115 פירמות, שדרכן היה מקורב למחנה בניות הברית של ההסכמה הלבבית, אך שמר גם על הקשרים הוותיקים עם השותפים מהבנק הווינאי ומהבנק הבודפשטי.
כתוצאה מהמשבר הכלכלי העולמי של 1929 נקלע הבנק ב-1931 לקשיי נזילות והתקשה לעמוד בפדיון החסכונות, במיוחד לאחר שהציבור המבוהל עמד בתורים ארוכים, כדי להוציא את כספו.
כשהבנק נכנס למצב של אי יכולת לעמוד בהתחיבויותיו ונדרש הסדר נושים, התערב הבנק הלאומי של רומניה, לקח על עצמו חובות בלתי ניתנים לגבייה והעניק לבנק אשראי מועדף.
בהמשך קיבל הבנק זיכיון של המדינה בתחום ממכר מוצרי הטבק, בתנאי שישיב לבנק הלאומי את האשראי שקיבל ממנו, תוך 14 שנים.
בשנת 1948, לאחר מאה שנות קיום עצמאי, הולאם הבנק.
בנק למשכנתאות מתמחה במתן שירותי הלוואות משכנתה.
בנק למשכנתאות הוא בנק שקיבל רישיון מהמדינה להעניק הלוואות משכנתה ישירות לצרכנים.
בנקים למשכנתאות יכולים להיות שונים מאוד בגודלם ובגודל ההלוואה שהם יכולים לספק.
מקור ההכנסות של בנקים למשכנתאות הוא מעמלות ההלוואות, ועמלות שירותי ההלוואה.
עד שנות ה-70 של המאה ה-20 פעלו בישראל כ-15 בנקים עצמאיים למשכנתאות, מאז בהדרגה נרכשו ומזגו לתוך הבנקים המסחריים.
בנוסף יש 2 חברות ביטוח שמאפשרות לקחת הלוואת משכנתה.
הבנקים למשכנתאות היו מכונים גם "הבנקים האפותיקאים" (אפותיקאי משמעותו משכנתא ביוונית).
עד שנת 2005 יכלו הבנקים למשכנתאות בישראל למכור ביטוח משכנתה, אך כיום נאסר עליהם לשווק מוצר זה באופן ישיר, אלא רק באמצעות סוכנויות ביטוח נפרדות.
רשימת הבנקים למשכנתאות שפעלו בישראל
"הלוואה וחיסכון יפו תל אביב", עיריית תל אביב בנק ירושלים לפיתוח ומשכנתאות בע"מ 1964 - הוקם כבנק למשכנתאות, החל מ-1998 הפך לבנק מסחרי המספק את כל שרותי הבנקאות
בארצות הברית שני מוסדות בבעלות הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, "פאני מיי" ו"פרדי מאק", שהופרטו והולאמו בחזרה לאחר המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, מספקים מימון לכ-50% מהמשכנתאות.
"פאני מיי" הוקמה בידי הממשלה הפדרלית בשנת 1938 לאחר השפל הגדול של שנות ה-30 של המאה ה-20, במטרה לשמש זרוע מימון ברכישת בתים, במקום מערכת הבנקאות הפרטית שכשלה בתחום זה.
ב-1968 היא הופרטה והונפקה בבורסה, אך להיות מגובה בידי הממשל.
"פרדי מאק" נוסדה על ידי הקונגרס ב-1970 כדי לספק נזילות, יציבות ותחרות לשוקי משכנתאות המגורים בארצות הברית.
בתחילת שנות ה-2000, לאחר סיום משבר בועת ההיי-טק, החל שוק הדיור האמריקני לשגשג.
המניעים העיקריים לצמיחת השוק היו הורדת שיעורי הריבית באותה תקופה על ידי הפדרל ריזרב.
מספר צעדי חקיקה אשר אפשרו לקיחת משכנתאות בשיעור מימון של 100 אחוז ואפשרו לקיחת משכנתאות גם על ידי אזרחים שיכולת החזר המשכנתה שלהם אינה ברורה.
שילוב צעדים אלה גרם לבנקים לקחת סיכונים גבוהים בתמורה לריבית נמוכה מאד.