tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפיגוע בוצע על ידי 5 מסתננים.
2 בפברואר – ישראלי יהודי נרצח בשכונת מוסררה בירושלים בדרכו הביתה מן העבודה על ידי צלף ירדני.
6 בפברואר – בפיגוע ירי בדרום-מערב ירושלים רצחה קבוצת מסתננים ישראלי.
7 בפברואר – ישראלי יהודי נרצח על ידי הפדאיון בשדה עוזיה.
19 במרץ – ישראלי יהודי נרצח בשכונת מוסררה בירושלים על ידי צלף ירדני.
7 באפריל – ישראלי יהודי נרצח ליד בית צפאפה על ידי צלף ירדני בעת שטייל בערב.
13 באפריל – חיילי הלגיון הירדני ירו למוות בישראלי שניסה לגרש עדר צאן שעבר את קו הגבול.
18 באפריל – ישראלי יהודי נרצח על ידי צלף סורי צפונית לעין גב.
5 במאי – ישראלי יהודי נרצח במחסן הנשק ביישוב אלישמע על ידי מסתננים מירדן.
12 במאי – בפיגוע דקירה שבוצע בגבעת ברנר נרצח ישראלי על ידי מסתננים.
9 ביוני – בפיגוע במחנה עולים בפתח תקווה נרצח חייל צה"ל על ידי מסתננים.
2 ביולי – ישראלי יהודי נרצח בשכונת מוסררה בירושלים על ידי צלף ירדני.
3 ביולי – ישראלי יהודי נרצח בעת שהשקה את שדהו במושב עין ורד על ידי מחבלים ערבים-ישראלים מאזור המשולש.
3 באוגוסט – בפיגוע שבוצע בשיכון לעולים שמוקם על ידי חברת סולל בונה ביהוד נרצח שומר ישראלי-יהודי.
הפיגוע בוצע על ידי 10 מסתננים.
4 באוגוסט – ישראלי נרצח בפתח ביתו במשמר איילון על ידי מסתננים ירדנים.
5 באוגוסט – בפיגוע שבוצע ביישוב בדרום נרצח שומר ישראלי-יהודי על ידי מסתננים.
21 באוגוסט – שני ישראלים נרצחו ליד סדום על ידי מסתננים ירדנים.
25 באוגוסט – בפיגוע דקירה ברמלה מסתננים רצחו ערביה-ישראלית בביתה.
30 באוגוסט – ישראלי נרצח בפרדס בכפר סבא על ידי מסתננים ירדנים.
1 בספטמבר – ישראלי יהודי שהיה בדרכו אל בית הכנסת בשכונת הבוכרים ירושלים נרצח על ידי מסתננים ירדנים.
2 בספטמבר – חיילי הלגיון הירדני ירו למוות בישראלי שנכנס לאזור שטח ההפקר בירושלים.
5 בספטמבר – ישראלי נרצח בדרכו לאילת, אשתו נפצעה קשה, הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מירדן.
10 בספטמבר – בפיגוע ירי שבוצע בכפר רפאל שעל יד נתניה נפצע ישראלי.
21 בספטמבר – בפיגוע ירי שבוצע על ידי מסתננים נגד רכב צבאי בין חצבה לסדום נפצעו 5 חיילי צה"ל.
28 בספטמבר – בפיגוע בירושלים רצחו מסתננים שומר ישראלי-יהודי.
30 בספטמבר – בפיגוע בפרדס בפאתי חדרה רצחו מסתננים פועל ישראלי-יהודי.
18 באוקטובר – ישראלי נרצח על חוליית מסתננים מהפדאיון במושב נטעים בעת שעבד בפרדס.
24 בנובמבר – בפיגוע בקטרה (אבן ספיר) רצחה קבוצת מסתננים 2 ישראלים.
3 בדצמבר – בפיגוע במושב בקרבת לוד נרצח רפתן ישראלי.
6 בדצמבר – ישראלית-יהודיה שנחטפה ליד ירושלים נאנסה נשדדה ונרצחה על ידי מסתננים מירדן.
15 בדצמבר – שומר ישראלי נפצע קשה במושב אמונים שליד אשדוד על ידי מסתננים מרצועת עזה ונפטר מפצעיו מאוחר יותר באותו היום.
16 בדצמבר – שני ישראלים נרצחו על ידי חיילים סורים בכנרת סמוך לחוף עין גב.
31 בדצמבר – בפיגוע בירושלים נרצחה אישה ישראלית על ידי מסתננים.
3 בפברואר – שומר ישראלי נרצח במנחת על ידי מסתננים מירדן.
1 במרץ – שני שומרים ישראלים נרצחו בעין כרם על ידי מסתננים מירדן.
18 במרץ – שומר ישראלי נרצח בירוחם על ידי מסתננים.
20 במרץ – אדם שטייל בטלביה נורה למוות על ידי צלף ירדני.
24 במרץ – שומר ישראלי נרצח על ידי מסתננים בקרבת יהוד.
30 במרץ – שומר ישראלי נרצח בקיבוץ שדה נחום לאחר שניסה למנוע משודדים ירדנים לגנוב פרות ברפת של הקיבוץ.
14 באפריל – בפיגוע ירי בין עין חצבה לסדום נרצחו 2 ישראלים ו-3 נפצעו.
3 במאי – אישה ישראלית-יהודיה נרצחה במחצבה במוצא על ידי מסתננים מירדן, בעלה נפצע אנוש ונפטר מפצעיו לאחר 10 ימים.
16 במאי – רצח בינה מיכאל: בפיגוע ירי בעין עירון נרצחה אישה ישראלית-יהודיה.
הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מירדן.
2 ביולי – ישראלי נרצח בהר ציון בירושלים על ידי צלף ירדני.
13 ביולי – הפיגוע במכרות תמנע: מסתננים מירדן רצחו 5 שומרים ישראלים ופצעו שומר נוסף בתמנע.
4 באוגוסט – ישראלי נרצח ליד גבול ירדן ליד הכפר בית סוריכ, צבא ירדן טען כי ישראל יזמה התקפה על הכפר מה שהתברר לאחר מכן כשקר.
19 באוגוסט – ישראלי נפצע אנוש ממוקשים שהניחו מסתננים ירדנים ליד נחשון ונפטר מפצעיו יום לאחר מכן.
23 בספטמבר – בפיגוע ירי ליד שדה בוקר נרצחה אישה ישראלית.
25 בספטמבר – ישראלי נרצח באחיסמך על ידי מסתננים ירדנים.
26 בספטמבר – שומר ישראלי נרצח ליד המושב אורה על ידי מסתננים ירדנים.
26 בספטמבר – חקלאי ישראלי הותקף ונורה למוות באזור לטרון על ידי מסתננים ירדנים, גופתו נמצאה יום לאחר מכן על ידי עמיתו לעבודה.
6 באוקטובר – שומר ישראלי נרצח בירושלים על ידי מסתננים מירדן.
21 באוקטובר – בפיגוע שבוצע צפונית לניצנה מכונית צבאית עלתה על מוקש ולאחר מכן נפתחה עליה אש.
6 בנובמבר – חיילי הלגיון הירדני ירו למוות בילד ישראלי בן 11 ששיחק עם חבריו בקרבת שטח ההפקר ליד ביתו.
22 בנובמבר – בפיגוע שבוצע בסביבות ירושלים נרצחו 2 שומרים ישראלים-יהודים.
19 בדצמבר – ישראלי-יהודי נרצח מצפון לשדה בוקר במארב של מסתננים ממצרים.
15 בינואר – מסתננים ירדנים רצחו שומר בקיבוץ אשתאול.
11 במרץ – שלושה ישראלים ממבשרת ציון שיצאו לחורשת קק"ל ליד אבו גוש נתקלו במארב של ערבים מהכפר, כתוצאה מהירי נרצח עולה חדש מאפגניסטן.
18 באפריל – ישראלית נפגעה מירי על ידי הצבא הירדני בירושלים בזמן שניקתה את גג ביתה, לאחר זמן מה נפטרה מפצעיה מכיוון שהחיילים הירדנים עיכבו את הגעת כוחות ההצלה.
19 באפריל – בערב יום העצמאות תשי"ג נרצחו ישראלי ואחייניתו בירושלים על ידי מסתננים ירדנים.
4 במאי – ישראלי נרצח במושב עזריאל על ידי מסתננים מירדן.
5 במאי – זוג ישראלי נרצח במושב עזריאל על ידי מסתננים מירדן.
8 במאי – ישראלי נרצח בשכונת גבעת שאול בירושלים על ידי שודדים ממזרח העיר.
17 במאי – שני שומרים נרצחו על ידי מסתננים ירדנים במושב אבן ספיר בהרי ירושלים.
25 במאי – בפיגוע בבית נחמיה מסתננים ירדנים זרקו רימון לבית משפחת נמדר, אב המשפחה ושני ילדיו נפצעו אך אם המשפחה נפטרה מפצעיה.
31 במאי – נער ישראלי שהיה בטיול כיתי להר מירון נפצע קשה ממארב של מחבלים ממשאית שירו בו, הנער נפטר מפצעיו יומיים לאחר מכן.
7 ביוני – זוג צעיר ישראלי הותקף בפיגוע ירי בדרום-מערב ירושלים שבוצע על ידי 2 מסתננים עם רובים.
9 ביוני – בפיגוע במושב טירת יהודה שבוצע בשעות הלילה נרצח ישראלי.
10 ביוני – מסתננים ירדנים חדרו למושב משמר איילון והניחו מטען חבלה בבית הקיצוני שביישוב, כתוצאה מפיצוץ המטען נפצע קל נער בן 17 ואמו נפצעה קשה ונפטרה כיומיים לאחר הפיגוע.
באותו היום מסתננים ירדנים שחדרו לכפר הס רצחו אישה ופצעו קשה את בעלה שנפטר מפצעיו שלושה ימים לאחר מכן.
11 ביוני – בפיגוע ירי במושב כפר הס שבשרון נרצחה אישה ישראלית ובעלה נפצע קשה.
5 ביולי – שומר חווה בראשון לציון נרצח על ידי מסתננים מירדן.
9 ביולי – ישראלי שיצא מביתו לחלק לחם לתושבי המושב תלמים, נרצח על ידי מסתננים ירדנים.
7 בספטמבר – מסתננים ירדנים שהתחזו ליהודים עצרו נערים מהמושב חדיד שצעדו לכיוון לוד, שניים מתוכם נפצעו ושניים אחרים נרצחו.
19 בספטמבר – בערב יום כיפור תשי"ד נרצח שומר פרדס ליד אשקלון על ידי מסתננים מצרים.
11 באוקטובר – רצח מסעוד אבוטבול: בפיגוע בקיבוץ נווה אילן נרצח בשנתו גבר בן 20 על ידי מסתננים מירדן.
12 באוקטובר – הפיגוע ביהוד: בפיגוע בבית משפחת קאניאס בכפר יהוד נרצחה אם ושני ילדיה.
5 בנובמבר – מסתנן ירדני רצח ישראלי בצומת רמז בחדרה.
12 בנובמבר – מסתננים ירדנים חטפו קבוצת פועלות ערביות ומדריכן היהודי שהיו בדרך למסיק זיתים ליד הכפר בית צפאפה, הפועלות הוחזרו אך המדריך היהודי נרצח.
17 במרץ – טבח מעלה עקרבים: פיגוע ירי שבו נרצחו 12 נוסעים של אוטובוס "אגד" במעלה עקרבים שבנגב.
19 באפריל – התפוצץ מטען שהונח בסככה במעברת עמק חפר, אישה נהרגה במקום ובנה נפצע קשה.
7 במאי – ישראלי תושב המושב מעוז ציון נרצח על ידי מסתננים ירדנים בערב יום העצמאות כאשר היה בדרכו לעבודה כמאבטח בבית הבראה במוצא.
9 במאי – שוטר ישראלי נרצח על ידי צלף ירדני באזור תל איילון.
19 ביוני – שלושה ישראלים נהרגו בחילופי אש עם מסתננים מירדן במבוא ביתר.
27 ביוני – ישראלי נרצח משלוש יריות על ידי מסתננים מירדן ברעננה, בתגובה צה"ל פותח במבצע ברוך 1.
1 ביולי – ישראלית נפצעה קשה מירי של צלף ירדני בירושלים ונפטרה לאחר כמה שעות מפצעיה.
24 ביולי – ישראלי נרצח בביתו מושבה יבנאל על ידי מסתננים מירדן שניסו לגנוב את סוסיו לאחר שחזר מסרט שהוקרן בבית ספר במושבה.
13 באוגוסט – מסתננים שחדרו לישראל, הגיעו למאהל השבט אבו רגייג.
הרגו את אחד מבני השבט בעת מרדף אחרי המסתננים, שביצעו שוד במאהל השבט.
18 באוגוסט – מסתננים רצחו יהודי בפתח ביתו בלוד.
5 בספטמבר – ישראלי נרצח על ידי מסתננים ממצרים בשדות בין קיבוץ דורות לקיבוץ רוחמה.
10 בספטמבר – חייל מסתנן ירדני ירה למוות בשני חיילי צה"ל בביר-מעין שליד לטרון.
25 בספטמבר – שני אחים ישראלים מאשקלון שהובילו חלב מבית קמה לאשקלון נרצחו ועוד שניים נפצעו על ידי מארב של חמישה מחבלים ממצרים.
22 בדצמבר – ישראלי נרצח בעת שהיה בדרכו לבית הספר למלאכה בכפר חב"ד על ידי מסתננים מירדן.
18 בינואר –מסתננים ירדנים רצחו 2 ישראלים באזור המושב עגור.
25 בפברואר רוכב אופנוע נרצח על ידי מסתננים באזור אל-קובייבה ליד רחובות.
24 במרץ – ישראלית בת 22 נרצחה ו-24 נפצעו בפיגוע ירי בחתונה במושב פטיש אשר בנגב המערבי.
הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מרצועת עזה שבמצרים.
30 במאי – ישראלי נהרג בקיבוץ נירים מפגז שנורה מחאן יונס.
25 באוגוסט – ישראלי נרצח בג'יפ ליד ארז מאש מצרית.
29 באוגוסט – מבוצעים מספר פיגועי ירי ודקירה בדרום ישראל שכללו פיגוע בסמוך לכפר בית-חנן בו נרצחו ארבעה פועלים ישראלים, פיגוע ירי על משפחה שטיילה בכביש קובבה-יבנה בו נרצח אב המשפחה, ופיגוע ירי באזור כפר מנחם בו נרצחו 2 אזרחים ישראלים.
30 באוגוסט – 3 עובדים נהרגו במשאית על ידי חוליית מסתננים מירדן באזור לכיש.
4 באוקטובר – מסתננים ירדנים ירו למוות בעובד חקלאי מצפון לצומת גילת.
11 בנובמבר – מסתננים ירדנים ירו בעגלת סוס בין בית שמש למושב זנוח ובה היו שני אנשים, העגלון נמלט אך השני נהרג במקום.
30 בדצמבר – מחבלים מהפדאיון הסתננו לשטח ישראל וירו ברכב מספר קילומטרים דרומית למצפה רמון על כביש 40, הנהג נפצע ושני מלוויו נהרגו.
10 במרץ – ישראלי נרצח בירי תת-מקלע סמוך לנחם על ידי מסתננים מירדן.
7 באפריל – ישראלי נרצח ו-3 נפצעו בפיגועי ירי על מכונית צפונית לקיבוץ שובל.
הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מרצועת עזה שבמצרים; באשקלון נהרגה אישה ושניים מרימון שהוטל לתוך בית.
7 באפריל – ישראלי נרצח בקיבוץ ניצנים לאחר שנזרק עליו רימון יד.
11 באפריל – פיגוע הירי בבית הכנסת בכפר חב"ד: פיגוע ירי שהתרחש בבית הכנסת שביישוב כפר חב"ד.
בפיגוע נרצחו ארבעה ישראלים (מתוכם 3 ילדים) ו-5 נפצעו.
23 באפריל – פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת: פיגוע ירי בו נרצחו ארבעה יהודים שעבדו בתכנון המים לישראל, במהלך נסיעה בתפקיד עבודתם, על ידי מחבלים מירדן שארבו להם בדרך.
16 באוגוסט – הפיגוע בקו 361 לאילת: חוליית פדאיון פלסטינית חדרה לישראל מירדן ופתחה באש על אוטובוס "אגד" בפיגוע בכביש הערבה.
בפיגוע נרצחו 4 אזרחים ישראלים ונפצעו 3.
12 בספטמבר – הפיגוע בעין עופרים: בפיגוע דקירה בעין עופרים שבערבה נרצחו 3 מאבטחים ישראלים-דרוזים.
כלי הנשק של הקורבנות נשדדו.
23 בספטמבר – פיגוע הירי ברמת רחל: חיילי הלגיון הירדני פתחו באש על קבוצת ארכאולוגים ישראלים שהיו בשטח ישראל, ליד קיבוץ רמת רחל, בקרבת גבול ישראל-ירדן.
באירוע נרצחו 4 ארכאולוגים יהודים ו-16 אנשים נוספים נפצעו.
24 בספטמבר – אישה ישראלית בת 32 נרצחה בפיגוע בעמינדב.
הפיגוע בוצע על ידי חיילי הלגיון הירדני אשר חדרו לתוך שטח ישראל.
24 בספטמבר – בקיבוץ מעוז חיים שבעמק בית שאן נרצח ישראלי בן 20 אשר גופתו נגררה לירדן.
4 באוקטובר – פיגוע הירי בכביש סדום-באר שבע: בפיגוע בכביש סדום-באר שבע (כביש 25) הותקפו שתי מכוניות אשר נסעו דרומית לים המלח, כ-7 קילומטרים מערבית לגבול ירדן-ישראל ובהם עובדים של חברת סולל בונה.
בפיגוע נרצחו 5 ישראלים ואחד נפצע קשה.
9 באוקטובר – 2 ישראלים נרצחו בפיגוע ירי בפרדס של נווה הדסה על ידי 3 מסתננים מירדן.
מתקפת הפדאיון נגד ישראל במלחמת סיני (לאורך נובמבר–דצמבר 1956)
2 בנובמבר – 2 ישראלים עובדי מקורות ו-2 חיילים נרצחים בפיגוע סמוך לקיבוץ ארז
5 בנובמבר – פיגוע המיקוש ליד שדרות: 5 ישראלים תושבי שדרות נרצחו על ידי מוקש שהונח על ידי מחבלי הפדאיון שהסתננו מרצועת עזה ליד קיבוץ אור הנר.
8 בנובמבר – 6 ישראלים נפצעו במהלך הלילה בפיגועים שבוצעו ברחבי ישראל.
הפיגועים בוצעו על ידי חוליית פדאיון מירדן ומסוריה.
15 בנובמבר – נרצח אדם בתל מונד מפיצוץ מטען שהונח על ידי חוליית מסתננים ממצרים.
18 בפברואר – בפיגוע מוקש ליד ניר יצחק נרצחו 2 ישראלים עובדי מכון ויצמן.
8 במרץ – בפיגוע בשדות של קיבוץ בית גוברין נרצח ישראלי שעבד כרועה העדר של משק הקיבוץ.
16 באפריל – נרצחו 2 מאבטחים של אתר סולל בונה הנמצא בקרבת קיבוץ מסילות שבעמק בית שאן.
21 במאי – בפיגוע ירי בערבה אשר כוון למשאית נרצח ישראלי.
29 במאי – בפיגוע מוקש בשדות של קיבוץ כיסופים נרצח ישראלי ונפצעו 2 נוספים.
16 ביוני – ישראלי נרצח בגשר בנות יעקב על ידי חייל סורי.
24 ביוני – ישראלית נרצחה בקיבוץ גדות מירי סורי.
7 ביולי – ישראלי נרצח במבשרת ציון כתוצאה ממוקש שהונח על ידי מסתננים ירדנים, אחיו נפצע בפיצוץ.
9 ביולי – ישראלי נרצח בקיבוץ גונן מהפגזה סורית.
23 באוגוסט – שני שומרים בדואים ששמרו על מתקן מים ליד בית גוברין נרצחו על ידי מסתננים ירדנים.
24 בנובמבר – שתי כיתות של חיילים סורים שחדרו לשטח ישראל ירו בקבוצת פועלים ישראלים בשאר ישוב, אחד מהם נפטר מפצעיו.
21 בדצמבר – בפיגוע בשדות של קיבוץ גדות נרצח ישראלי.
הפיגוע בוצע על ידי מסתנן מסוריה.
12 בפברואר – חקלאי ישראלי נהרג על ידי מסתנן ירדני בכפר יונה.
31 במרץ – ישראלי נהרג בקיבוץ גדות מפגז סורי.
4 באפריל – בפיגוע ירי ליד תל לכיש נרצחו 2 אזרחים ישראלים.
18 באפריל – ישראלי נהרג על ידי כדור 9 מ"מ שנורה מרצועת עזה במושב שדה דוד.
26 במאי – בפיגוע באזור המפורז של הר הצופים בירושלים נרצחו 4 שוטרים ישראלים ומשקיף האו"ם קולונל ג'ורג' פלינט מהצבא הקנדי.
3 בדצמבר – 5 רועים ישראלים מקיבוץ גונן אשר במזרח עמק החולה, על מורדות רמת הגולן, הותקפו ביריות ממקלעים ורבים שנורו ממוצבים סוריים ברמת הגולן.
במתקפה נרצח אחד מהרועים ונפצעו 3 נוספים, אחד במצב אנוש.
7 בינואר – אזרח בדואי ישראלי ששירת בכוחות הביטחון בעברו נרצח על ידי חוליית מחבלים ירדנית.
23 בינואר – בפיגוע ירי בקיבוץ להבות הבשן נרצח ישראלי חבר הקיבוץ.
הפיגוע בוצע על ידי 2 חיילים סוריים שחדרו לשטח ישראל.
15 באפריל – בפיגוע בקיבוץ רמת רחל נרצח שומר הקיבוץ.
הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מירדן
17 באפריל – ישראלי נהרג מירי של חייל סורי בכנרת לאחר ששט עם חבריו בסירות דיג.
27 באפריל – בפיגוע בקרבת מצדה נרצחו 2 אזרחים ישראלים.
כוחות הביטחון שלחו לאזור מטוס פייפר של חיל האוויר הישראלי על מנת לגלות את עקבות הרוצחים אך המטוס התרסק ו-2 טייסי מטוס פייפר נהרגו.
8 בספטמבר – בפיגוע ירי באזור ניצנה נרצח סרן יאיר פלד.
3 באוקטובר – בפיגוע בקיבוץ בחן נרצח רועה ישראלי.
רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20.
24 בפברואר – 1) ערבים פתחו באש על שני חברים שטיילו באזור עין גדי שניהם נפצעו אך אחד מהם נפטר מפצעיו באותו היום.
2) "פיגוע באוטובוס אילת-תל אביב".
חוליית מחבלים פלסטינית חדרה לישראל מירדן, תקפה נוסעים באוטובוס של "אגד" שהיה בדרכו מאילת לתל אביב.
25 באפריל – בפיגוע ירי בדרום אשקלון נרצח ישראלי.
20 ביוני – בפיגוע ירי שבוצע בקרבת קיבוץ חוקוק שבגליל העליון נרצח שומר דרוזי וחברו נפצע באופן אנוש.
הפיגוע בוצע על ידי מסתננים מסוריה.
10 באוקטובר – גלעד שגיא נורה ממארב ירדני לאחר שעבר את הגבול בין ישראל וירדן בשכונת סנהדריה.
גופתו נמסרה באותו יום לישראל.
12 באפריל – בפיגוע ירי שבוצע לעבר משאית שהייתה בדרכה ליד אילת נרצח ישראלי.
25 במאי – שודדים בדואים שהסתתנו מירדן ירו למוות בתושב אחד השבטים ליד דימונה.
10 ביולי – פיגוע ירי בירושלים, חיילים ירדנים שירו מחומות העיר העתיקה אל השכונות ימין משה ואבו טור הרגו שני חיילים ופצעו מספר אזרחים שאחד מהם נפטר כמה שעות לאחר מכן.
6 בנובמבר – כדור שנורה מירדן הרג עובד במגדל המים של קיבוץ אשדות יעקב.
7 בנובמבר – שני חיילים נרצחו על ידי מסתננים מרצועת עזה ליד קיבוץ ניר עם.
23 בנובמבר – מסתננים מקלקיליה שרפו מחסן תחמושת בקיבוץ אייל, כתוצאה מכך שלושה ימים לאחר מכן נפטר מפצעיו אדם ששהה במחסן בעת שאחד הפגזים התפוצץ
12 במרץ – בפיגוע ירי שבוצע לעבר אוהל של משפחה בדואית נרצח אב המשפחה ו-2 בנותיו נפצעו.
2 ביולי – מסתננים ירדנים ירו בשומר של תחנת ראש העין של המוביל הארצי, השומר מת מפצעיו כ-40 ימים לאחר הפיגוע.
26 ביולי – רצח היליאל זאנון: בפיגוע ירי שבוצע לעבר אוהל של משפחה בדואית בתל-מליחה נרצח ילד בן 13 ואמו נפצעה קשה.
עקבות המסתננים הובילו לדורא שבירדן.
3 בספטמבר – מסתננים ירדנים ירו אל עבר עובדי קק"ל במטעי מושב אורה שבהרי ירושלים.
אחד הפצועים נפטר מפצעיו בזמן שפונה לבית החולים.
8 בדצמבר – רצח אברהם ג'ורי מיד חנה על ידי מפגעים מירדן.
31 בדצמבר – נורתה אש מסוריה אל עבר חקלאים באזור הכנרת ועמק החולה כחלק מהמלחמה על המים, אחד הרסיסים הרג את החקלאי ישראל דרנפלד באזור קריית שמונה.
1 בינואר – פיגוע ראשון של הפת"ח – במהלך ניסיון זה חדרו שלושה אנשי פת"ח מירדן לעבר המוביל הארצי.
החוליה הצליחה להניח מטען נפץ, אך הוא לא התפוצץ, והתגלה על ידי סיור של משמר הגבול שעבר באזור.
בדרכה חזרה לירדן, נתקלה החוליה בחיילים ירדנים.
בחילופי האש עם החיילים הירדנים נהרגו שניים מאנשי פת"ח ואילו אחד הצליח לשוב לירדן.
על אף הכישלון, פעולה זו נראתה בעיני ערביי העולם והערבים הפלסטינים בפרט כאירוע מכונן, קרנה של התנועה עלתה ועל כן נקבע תאריך זה כיום הקמת הפת"ח.
4 בינואר – ערבים מיפו רצחו את שריף שנטי מכיוון שעבד בקק"ל.
25 במרץ – מסתננים שפלשו מירדן הרגו בדואית מהשבט אלעטאונה בחורה.
25 במאי – בפיגוע ברמת הכובש נפצעו קל 4 ישראלים.
31 במאי – בפיגוע ירי בירושלים, שבוצע כאשר חיילי הלגיון הירדני פתחו באש מעמדותיהם לעבר מוסררה, נרצחו 2 ישראלים (בהם נערה בת 14) ו-4 נפצעו.
12 באוגוסט – מספר פגזים שנורו מסוריה הרגו חייל ופצעו חייל אחר באזור כורזים ומספר פגזים אחרים נורו אל הכפר טובא-זנגרייה שם אם בתה וחברתה נהרגו ו-5 אחרים נפצעו.
16 בנובמבר – חקלאי שעבד בשדות המושב יראון נרצח על ידי מסתננים מלבנון.
25 באפריל – בסוף יום העצמאות ה-18 למדינת ישראל, מתרחש פיגוע במושב בית יוסף בו פצעו מחבלים מארגון הפת"ח זוג נשוי ישראלי.
16 במאי – בפיגוע שבוצע באמצעות מוקש באלמגור נרצחו 2 ישראלים
13 ביולי – בפיגוע שבוצע באמצעות מוקש באלמגור נרצח ישראלי ונפצעו 2 חיילי צה"ל.
13 ביולי – בפיגוע שבוצע באמצעות מוקש ליד מחניים נפצע ישראלי.
10 ביוני - רצח חיים גרון - הנער חיים גרון שעמד בפני גיוסו לצה"ל נכנס בימיה האחרונים של מלחמת ששת הימים לרצועת עזה שזה עתה נכבשה במטרה להצטרף לכוחות צה"ל שם כמתנדב.
הוא נרצח על ידי תושב הרצועה וגופתו התגלתה שם לאחר כארבעה חודשים.
בית דין צבאי הרשיע אדם אחד ברצח.
10 ביולי – נער בן 18 מקיבוץ ניר עם עלה על מוקש שהטמינו המצרים במלחמת ששת הימים ונהרג כתוצאה מהפיצוץ.
6 בספטמבר – מחבלים חטפו ורצחו על רקע לאומני את נהג המונית ראובן לוינשטיין.
גופתו נמצאה במוניתו ברחוב קרן היסוד בירושלים.
25 בספטמבר – מחבלים שהסתננו מירדן הניחו מטעני נפץ בסמוך לבית במושב אומץ, בפיצוץ נהרג הפעוט יוסף סלומון בן השלוש.
8 באוקטובר – התרחש ניסיון הפיגוע הראשון בסדרת הפיגועים של ארגון פת"ח בקולנוע ציון בירושלים, אך המטען שהונח בבית הקולנוע אותר והפיגוע סוכל.
18 במרץ – אסון המוקש בבאר אורה: אוטובוס עם תלמידים מטיילים של גימנסיה הרצליה עלה על מוקש שהטמינו מחבלים באזור באר אורה.
בפיגוע נרצחו 2 ישראלים מבוגרים ונפצעו 26 תלמידים.
7 במאי – מחבלים הפגיזו את שכונת ממילא בירושלים, קיבוץ מנרה, כפר רופין ואשדות יעקב.
22 ביולי – חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה: אירוע חטיפת המטוס הראשון בישראל.
3 באוגוסט – פיגוע טרור ברצועת עזה בו נרצחה קרולין כהן בת ה-11, שהייתה לקורבן הטרור הצעיר ביותר עד לאותו מועד.
18 באוגוסט – מספר רימוני יד שהוטמנו בסלי אשפה עירוניים בירושלים התפוצצו.
4 בספטמבר – בפיגוע שבוצע בתחנה המרכזית בתל אביב התפוצצו שלושה מטעני נפץ.
בפיגוע נרצח ישראלי ו-60 נפצעו, 8 מהם במצב אנוש.
13 בספטמבר – בפיגוע באזור מעוז חיים נרצח שוטר משמר הגבול ונפצעו 3 שוטרי מג"ב נוספים.
הירי לעבר השוטרים בוצע מירדן.
9 באוקטובר – בפיגוע במערת המכפלה בחברון שבאזור יהודה ושומרון נפצעו 45 יהודים, מהם 5 במצב אנוש, לאחר שמחבל זרק רימון על המתפללים היהודים במקום
22 בנובמבר – הפיגוע בשוק מחנה יהודה: בפיגוע מכונית תופת בשוק מחנה יהודה בירושלים נרצחו 12 אנשים ונפצעו 55 נוספים.
21 בפברואר – פיגוע בסניף שופרסל ברח' אגרון בירושלים: 2 ישראלים נרצחו ו-9 נפצעו מפיצוץ מטען חבלה.
6 במרץ – פיגוע בקפיטרייה של הספרייה הלאומית בגבעת רם בירושלים – 29 פצועים מפיצוץ מטען חבלה (בעיקר סטודנטים).
15 במאי – פצמ"ר שנחת בחצר בית בקיבוץ אשדות יעקב פצע אנושות את אסתר יעקובסון שנפטרה כשבועיים לאחר מכן.
17 ביוני – אש ירדנית שנורתה אל יחידת צה"ל בבקעת הירדן פוצעת קשה את חיים מזרחי שנפטר מפצעיו באותו יום.
20 ביוני – בפיגוע בסמטת גיא אשר נמצאת בקרבת הכותל המערבי בירושלים נפצעו 4 אנשים (בהם חייל צה"ל).
23 ביולי – מטען חבלה שהתפוצץ מאחורי תחנת אוטובוס בתל אביב הרג את אחד האנשים בתחנה.
24 ביולי – 3 נערים נפצעו קל בפיגוע תופת בכיכר חמרה בחיפה.
31 ביולי – מחבלים ירו למוות במנהל עבודה של מע"צ ברצועת עזה.
7 באוגוסט – בפיגוע באוטובוס אגד ליד חמת גדר נרצח נהג האוטובוס וחייל צה"ל ו-12 חיילים נפצעו, אחד מהם במצב אנוש
13 באוגוסט – מחבלים שהסתננו מסוריה רצחו רועה צאן בדואי מאום אל-גנם באזור עין דבשה.
19 באוגוסט – שני מטעני חבלה התפוצצו בקריית היובל בירושלים, 4 ילדים נפצעו באורח קל.
31 באוגוסט – מטען חבלה התפוצץ מחוץ לקולנוע פאר בחיפה.
לא היו הרוגים, 2 נשים נפצעו באורח קל.
16 בספטמבר – מחבל זרק רימון ברחוב עומר אל-מוח'תאר, כתוצאה מהפיצוץ 14 נפצעו ואחת נהרגה, אחת הפצועות נפטרה מפצעיה שבועיים לאחר מכן.
16 באוקטובר – מוקשים שהוטמנו על ידי חמישה ערבים מעזה בקיבוץ עלומים שבעוטף עזה פצעו אנושות את יהודה קינן שנפטר מפצעיו 5 ימים לאחר מכן.
22–23 באוקטובר – מתקפת הטרור בחיפה: בחמישה פיגועים שבוצעו במקומות שונים בחיפה נרצחו שני ישראלים,23 נפצעו ו-8 דירות נהרסו.
29 באוקטובר – שני מחבלים נכנסו לחנות בעזה ורצחו את בעל החנות הישראלי, שלמה לוי.
24 בנובמבר – 4 מחבלים ממג'ד אל-כרום פוצצו מכונית תופת בצומת תל עכו, ארבעתם נהרגו ולא היו נפגעים אחרים.
27 בדצמבר – מחבלים פתחו בירי אל אוטובוס תיירים מארצות הברית שנסעו מירושלים לבאר שבע ליד הכפר דורא שבאזור חברון, כתוצאה מהירי נרצח תייר יהודי מברוקלין.
פִּיגְמים הם קבוצת כל העמים, שבהם גובהו של גבר בוגר הוא פחות מ-1.5 מטר בממוצע.
עמים אלה מצויים ביערות משווניים-טרופיים במערב אפריקה, מזרח אפריקה, אינדונזיה ואיים שבקרבת אינדונזיה.
לא ברור אם הפיגמים האינדונזיים הם ממוצא דומה לזה של האפריקנים וסביר שהם הפכו דומים אלו לאלו באבולוציה מתכנסת.
מעבר להיותן של קבוצות הפיגמים נמוכות בהרבה משאר קבוצות בני האדם, יש לכלל הקבוצות האלה תכונות שונות של מערכת החיסון ולפחות לאחדות מהקבוצות יש סוג דם ייחודי משלהן.
הפיגמים חיים ביערות טרופיים ומכלכלים עצמם, כחברה נודדת של ציידים-לקטים.
קיימת סברה בין אנשי המדע, כי ממדי גופם מותאמים, אבולוציונית, לאורח חיים זה.
הן תרבותית והן גנטית, הם מבודדים מחברות אחרות של בני האדם והאוכלוסיות שלהם מבודדות גם זו מזו.
הם חיים בקבוצות של מאה איש או יותר.
רק מעטים מהם משנים את חייהם, מתיישבים במגורי קבע, ושולחים את ילדיהם לבית ספר.
אולם, למרות הבידוד התרבותי, כמעט כל הפיגמים, הן באפריקה והן באסיה, מדברים בשפות של העמים השכנים להם.
לבד מן הילידים של איי אנדמן (שבקרבת אינדונזיה ובשליטת הודו), המדברים בשפות משלהם, אשר אינן קרובות לאף קבוצה לשונית אחרת בעולם.
אולם, אין עדות על פיתוח שפה מקורית בידי הפיגמים.
כיום חיים כ-180,000 פיגמים, מרביתם ביערות הטרופיים של מרכז אפריקה ודרום-מזרח אסיה.
הפיגמים האפריקאים נקראים נגרילים (Negrillos) והם חיים באזורים מסוימים בבורונדי, קמרון, גינאה המשוונית, קונגו (שבט האקא), גבון ורואנדה.
סמנים גנטיים מורים כי כלל אוכלוסיית הפיגמים האפריקנים נפרדה משאר אוכלוסיית האדם לפני כשישים אלף שנים ושתחילת הליך בידוד קבוצות הפיגמים זו מזו התחיל לפני כעשרים אלף שנים.
הפיגמים באסיה נקראים "נגריטים" (Negritos) והם חיים במספר אזורים בפיליפינים, חצי האי המלאי (מלזיה ותאילנד) ובאיי אנדמן (הודו).
נראה כי בעבר היה תחום המחיה של הפיגמים רחב הרבה יותר, אך הם נדחקו על ידי אוכלוסיות חזקות יותר – בעלות ממדי גוף גדולים יותר, יישובי קבע ופרנסה חקלאית-מסחרית.
קבוצת הפיגמים הנקראת Bambuti היא קבוצת הפיגמים המפורסמת והמתועדת ביותר.
קבוצה זו היא גם הנמוכה ביותר – גובה ממוצע של גבר בוגר במבותי הוא 137 סנטימטרים.
מִשְׁפַּחַת הַפֵּיגָמִיִּים (שם מדעי: Rutaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים עזי ניחוח.
המשפחה כוללת צמחים עשבוניים, שיחים ועצים.
הסוג המועיל ביותר לחקלאות בה הוא ההדרים, הכולל את המינים אשכולית, תפוז, לימון, מנדרינה ועוד.
מרבית המינים הם שיחים או עצים, לעיתים עם קוצים על קליפת הענף.
העלים מנוגדים ולרוב מורכבים, ללא עלי-לוואי.
הפרחים מואבקים על ידי חרקים, חד-מיניים.
מרבית הפרחים בעלי ארבעה או חמישה עלי כותרת מופרדים, עם בין שמונה לעשרה אבקנים, צלקת יחידה ושחלות מרובות.
הפרי יכול להיות בכל תצורה כמעט: ענבה, בית-גלעין, הלקט ועוד.
בהתאם לתצורה משתנה מספר הגרעינים בפרי.
צמח בוכו הגדל בדרום אפריקה ידוע כצמח מרפא.
מין נוסף ידוע ויפה פרחים מן המשפחה, דיקטמנוס (Dictamnus albus)
הצמח גדל בר באירופה, בטורקיה ובקווקז.
אף על פי שהפיגמיים ידועים בזכות ההדרים, שמם בעברית נלקח מהמינים המקומיים לארץ ישראל השייכים למשפחה זו: הפיגם המצוי (Ruta) והפיגמית (Haplophyllum).
דווקא ההדרים הם מין שיובא מאוחר יותר לארץ, למטרות חקלאיות.
גם בלטינית קרויים הפיגמיים על שם הפיגם דווקא - Rutaceae נגזר מ-Ruta.
ייתכן כי הדבר נגזר מהפופולריות של הפיגם המצוי (הקרוי גם רוטא או רודה) בתרבות העממית, שהחשיבה אותו כבעל סגולות להרחקת עין-הרע ושלל מחלות.
פיגורציה תרבותית היא מונח שטבע הסוציולוג נורברט אליאס.
הפיגורציה היא מערכת חברתית המורכבת מקבוצות שבהן פועלים הפרטים לפי עיקרון של קונפליקט לצד שיתוף פעולה.
מושג הפיגורציה (או הקונפיגורציה) נועד להרחיב שתי תפיסות הפוכות: הגישה הסטרוקטורליסטית שבה קודמים המבנים הגדולים למימושים הספציפיים, והפרט הוא אמצעי בלבד למימוש המבנה, ומולה התפיסה הממוקדת בפרט וברצונותיו.
הפיגורציה מגשרת בין הסטרוקטורה החברתית לאינדיבידואל.
לפי קונספט זה, המבנה תלוי באנשים ובפעולותיהם: אנשים מייצרים את המבנה שמייצר אותם.
זו תפיסה מעגלית המשקפת תהליך של רציפות, ובחינתה מחייבת התבוננות היסטורית.
המושג פיגורציה מייצג מבנה הנתון בהתהוות מתמדת, ולכן מאפשר ניתוח דינאמי ותהליכי.
פיגור גדילה תוך-רחמי , להלן - IUGR, הוא מונח הבא לתאר עוברים בעלי עיכוב גדילה ברחם האם במהלך ההיריון.
עיכוב הגדילה יכול להוביל למשקל עובר נמוך לגיל ההיריון (SGA) המוגדר כמשקל הנמוך מהאחוזון העשירי (10%) ביחס לשבוע ההיריון.
כ-70% מעוברים אלו הם עוברים קטנים ללא כל פתולוגיה אחרת (constitutional small), ועל כן המינוח "פיגור גדילה תוך-רחמי" אינו מדויק עבור מרבית העוברים.
הסיבות ל-IUGR נחלקות לגורמים הקשורים באם (maternal factors) ולגורמים הקשורים בעובר ובשליה (fetoplacental causes).
בין הגורמים הקשורים באם ניתן למנות מחלות כרוניות מהן סובלת האם, תת-תזונה, שימוש באלכוהול, סיגריות ותרופות או סמים שונים וכן קומה נמוכה.
גורמים הקשורים בעובר ובשליה כוללים מחלות גנטיות ומומים שונים, זיהום תוך-רחמי, היריון מרובה עוברים ופתולוגיות בשליה עצמה.
באופן כללי, גדילת העובר נעשית בשלושה שלבים במהלך ההיריון: עד שבוע 16 העובר עולה 5 גרם ליום, כשבעיקר קיימת היפרפלזיה (התרבות של תאים).
משבוע 16-32 יש עליה של 15-20 גרם כשיש שילוב בין היפרפלזיה להיפרטרופיה (גדילת כל תא כשלעצמו).
מעל שבוע 32, יש עליה במצבורי שומן וגליקוגן, והתהליך הוא היפרטרופי.
בהשוואה לעוברים בעלי משקל תקין, עוברים עם IUGR מאופיינים בירידה בכמות השומן, החלבונים, חומצות השומן וחומצות אמינו בגוף, שוני בחלוקת משקל וגודל בין איברים שונים ועוד.
במרבית המקרים קיימת פגיעה כלשהי בכבד וזרימת הדם לכליות ולריאות נפגעת אף היא.
כתוצאה מהשינויים האמורים, קיים בחלק מן המקרים מיעוט מי שפיר (המושפע מפעולת הריאות והכליות).
בעבר חולקו מקרי IUGR בהתאם לאופן הפגיעה (סימטרית או א-סימטרית):
פיגור גדילה סימטרי - כ-20% מעוברים אלו הם קטנים באופן סימטרי - כלומר, מרבית או כל איברי הגוף קטנים מהממוצע.
עוברים אלו הם לרוב בעלי בעיה אנדוגנית (פנימית) המביאה כבר בשלב מוקדם לפגיעה בהתפתחות הכוללת של תהליך ההיפרפלזיה העוברית, או עוברים אשר נחשפו בשלב מוקדם של ההיריון לעישון, אלכוהול, סמים או זיהומים שונים.
עוברים עם פיגור גדילה סימטרי מאופיינים בכך שגודל מוחם קטן גם הוא באופן פרופורציונלי, היות שמספר תאי המוח קטן יותר מהרגיל.
פיגור גדילה א-סימטרי: 80% מן העוברים הם קטנים באופן א-סימטרי, באופן בו משקל וגודל המוח קטנים באופן מועט יחסית לשאר איברי הגוף, בעיקר משום שהירידה היא רק בגודל תאי המוח ולא במספר התאים עצמם.
אצל עוברים אלו הפגיעה נגרמת כתוצאה מחסר תוך-רחמי כלשהו, אי ספיקת שליה, או רעלת הריון המביאות לשינוי בחלוקה של זרימת הדם לאיברים שונים (כגון מוח ולב) על חשבון איברים אחרים הנחשבים חיוניים פחות.
פיגור גדילה א-סימטרי מקושר ליותר סיבוכים במהלך ההיריון כגון מצוקה עוברית, רעלת הריון והתערבות ניתוחית.
קיימים סיבוכים הן לאם והן לעובר במקרים בהם העובר הוא IUGR.
סיבוכים אימהיים כוללים רעלת הריון, לידה מוקדמת וניתוח קיסרי.
סיבוכים עובריים כוללים לידת מת, היפוקסיה וחמצת של העובר ומומים מולדים.
לטווח הקצר לאחר הלידה, ילוד IUGR עלול לפתח היפוגליקמיה, היפוקלצמיה, היפוקסיה וחמצת, היפותרמיה, תסמונת שאיפת מקוניום, פוליציטמיה, מלפורמציות קונגניטליות ותסמונת מוות בעריסה.
לטווח הארוך, הסיבוכים לילד שהוגדר כ-IUGR עלולים לכלול מנת משכל נמוכה מהרגיל, בעיות התנהגות, ונכויות נוירולוגיות שונות כמו גם יתר לחץ דם.
סיבות ל-IUGR הקשורות לעובר ולשליה
מומים מולדים ותסמונות גנטיות: תסמונות גנטיות אחראיות לכשליש מהמקרים של עוברים עם IUGR.
התסמונת הגנטית השכיחה ביותר היא תסמונת דאון - בלידה, תינוקות אלו שוקלים בממוצע 350 גרם פחות, והם בעלי סיכון של פי 4 להיות IUGR, כאשר עיקר הירידה במשקל ובגודל הוא בששת השבועות האחרונים של ההיריון.
התסמונת השנייה השכיחה ביותר המקושרת ל-IUGR היא טריזומיה 18 או Edward's syndrome - עד 85% מעוברים אלו הם IUGR.
בהערכת US לעוברים אלו ניתן לראות מומים נוספים כגון סיכוי מוגבר למצג עכוז, ריבוי מי שפיר, מומים בתעלת השדרה העצבית ומומים נוספים.
המשקל הממוצע של עובר הלוקה בטריזומיה 18 הוא כ-1,000 גרם מתחת לממוצע הרגיל, וגם השליה קטנה באופן משמעותי.
טריזומיה 13 מאופיינת אף היא ב-IUGR אצל כ-50% מהעוברים.
תסמונת טרנר מאופיינת במשקל לידה נמוך בכ-400 גרם מהממוצע.
מומים נוספים המקושרים עם IUGR כוללים בין היתר מומים בתעלת השדרה העצבית, פרכת, ותסמונות נוספות.
זיהומים קונגניטליים - כ-5% עד 10% מהעוברים עם IUGR הם כתוצאה מזיהום כרוני במהלך ההיריון, והפתוגן העיקרי האחראי לכך הוא נגיף הציטומגלו (CMV).
ההדבקה בנגיף גורמת להרס תאים (ציטוליזיס), דלקת שהיא משנית לתהליך ההדבקה, פיברוזיס והסתיידויות.
הדבקה תוך-רחמית בנגיף האדמת מעלה את הסיכון ל-IUGR, בעיקר בטרימסטר הראשון, כתוצאה מנזק לכלי הדם.
וירוסים נוספים המקושרים ל-IUGR כוללים את נגיף ההרפס, נגיף השפעת ונגיפים אחרים כגון נגיף הפוליו.
זיהומים הקשורים בפרזיטים כגון טוקסופלסמה מביאים אף הם ל-IUGR.
זיהומים חיידקים, לעומת זאת, אף שהם עלולים להביא ללידה מוקדמת, אינם מקושרים ל-IUGR במרבית המקרים.
סיבות הקשורות לשליה - לשליה יש תפקיד חשוב בכל הקשור להתפתחות נורמלית של העובר.
נמצא כי לעוברים עם IUGR, גם משקל השליה היה נמוך יחסית, מה שמצביע על קשר בין גודל או משקל השליה לבין התפתחות עוברית.
קיימות כמה פתולוגיות שלייתיות המקושרות ל-IUGR: כך למשל, שליית פתח מהווה גורם סיכון ל-IUGR בגלל מיקומה הבעייתי ונטייתה לדמם.
אוטמים בשליה, היפרדות שליה מוקדמת, זיהומים בשליה כגון chronic villitis וגם מלפורמציות בחבל הטבור יכולים להביא ל-IUGR.
הריון מרובה עוברים - בכ-20% עד 30% מן המקרים של הריון מרובה עוברים יש IUGR, ככל הנראה בגלל בעיות כגון אי ספיקת שליה, twin-twin transfusion syndrome, ואנומליות אחרות.
יתר לחץ דם - יתר לחץ דם אימהי הוא הסיבה השכיחה ביותר המביאה ל-IUGR.
יתר לחץ דם מביא לירידה בזרימת הדם לארטריולות ספירליות בשליה ולירידה בכמות החמצן המועברת לשליה ולעובר.
יתר לחץ דם מקושר גם לאוטמים בשליה המביאים אף הם ל-IUGR.
עישון, סמים ואלכוהול - נמצא כי צריכת אלכוהול מקושרת באופן הדוק ל-IUGR: כמעט כל העוברים לאימהות שצרכו אלכוהול במהלך ההיריון נולדו עם פיגור בגדילה.
עישון סיגריות ממהלך ההיריון מהווה כשליש מסך המקרים של IUGR, ולנשים מעשנות סיכון של פי 3 עד פי 4 לעובר עם IUGR, כשמשקל העובר הממוצע נמוך בכ-200 גרם מהנורמה.
נשים שהפסיקו לעשן לפני השבוע ה-16 של ההיריון לא נמצאו כבעלות סיכון לעובר עם IUGR.
שימוש בסמים כגון הרואין וקוקאין גורם גם הוא ל-IUGR בחלק מן המקרים.
שימוש בתרופות: לעיתים, בשל מחלה כרונית, האם נוטלת תרופות אשר מהוות גורם סיכון ל-IUGR.
תרופות אלו כוללות תרופות אימונוסופרסיביות ואנטגוניסטים של חומצה פולית.
תת-תזונה ותת-ספיגה - משקל נמוך ותת-תזונה של האם במהלך ההיריון מקושר לעליה בסיכוי ל-IUGR.
מחקרים ממלחמת העולם השנייה הצביעו על כך שירידה בתצרוכת הקלורית היומית של מתחת ל-1500 קלוריות מקושרים ל-IUGR.
מחלות וסקולריות - מחלות המביאות לירידה בזילוח הדם, כגון מחלות קולגן, סוכרת ופרה-אקלמפסיה (רעלת הריון) מקושרות לעליה בסיכון ל-IUGR.
מידות נמוכות של האם - יביאו לעוברים קטנים מהממוצע, בעיקר עקב פוטנציאל גדילה מופחת של הרחם.
עוברים אלו נורמליים לחלוטין, אולם הם קטנים בגלל וריאציה גנטית כאמור.
ניתן לחשב את מידות הילוד על פי אינדקס פונדרל (Ponderal index) אשר מחושב לפי משקל הלידה ואורך הילוד.
תינוקות שהם עם IUGR א-סימטרי, יאופיינו באינדקס נמוך (מאחר שהם יהיו ארוכים יחסית ובעלי משקל נמוך), בעוד שלתינוקות נורמליים אינדקס שנע מ-1.8 בשבוע 28 ועד ל-2.4 בתום ההיריון.
אולטראסאונד: הדמיה על ידי US מתבצעת במהלך ההיריון על מנת להעריך את גודלו ומשקלו של העובר.
בשבוע 32-34 מתבצעת הערכת משקל ב- US, הערכת הגדילה בשבועות אלו מורכבת ממדדים של הראש, הבטן ועצם הירך.
שיעור הטעות בהערכת משקל העובר מוערך בכ-10%-20%, כאשר המדד הטוב ביותר להערכת גודל העובר הוא האורך שבין הראש לעכוז (Crown-rump length) במהלך שלבי ההריון המוקדמים, ולאחר מכן קוטר הראש (biparietal diameter) בטרימסטר השני (וכן head circumference).
קוטר הבטן מדויק פחות ממדידות אלו, אולם מהווה את הכלי היעיל ביותר להערכת גדילת העובר.
אורך הפמור (עצם הירך) אינו אבחנתי לקביעת IUGR.
ירידה בכמות מי השפיר יכולה להיות הסמן ההדמייתי הראשון ל-IUGR, אולם גם כמות תקינה של מי שפיר אינה שוללת IUGR.
ביצוע בדיקת דופלר במהלך האולטראסאונד עוזר באבחנה של מומים ווסקולרים, ירידה בפרפוזיה לשליה ולעובר ומומים אחרים הקשורים בזרימת דם מופחתת לעובר.
כמו כן ניתן לבדוק זרימת דם ב- middle cerbelar artery, כדי לבדוק brain sparing effect (מצב בו יש זרימות מוגברות למוח על חשבון איברים אחרים)- זרימה מוגברת תחשיד לפיגור גדילה תוך-רחמי.
בדיקות מעבדה: רמות מוגברות של maternal serum alpha protein מעידות על חשש ל-IUGR (וכן חשש לפתולוגיות נוספות כגון היפרדות שליה, לידה מוקדמת ועוד).
מניעה של IUGR כוללת בין היתר שינוי אורחות חיים כגון הפסקת עישון וצריכת אלכוהול.
גורמים אחרים המביאים ל-IUGR אינם ניתנים למניעה במרבית המקרים.
על אימהות לעוברים שיש להם IUGR, להיות במעקב כל שבוע-שבועיים ממועד האבחנה ויש להעריך את העובר באמצעות מוניטור, הערכת כמות מי השפיר ודופלר.
כאשר מאובחן עובר עם פיגור גדילה תוך-רחמי באופן וודאי, והאישה קרובה למועד הלידה- מבצעים ילוד.
במידה ויש מיעוט מי שפיר משמעותי, מיילדים בשבוע 34. יצוין כי מיעוט מי השפיר יכול לגרום ללחץ על חבל הטבור.
מחקרים מצאו כי ילודים עם IUGR נוטים לעשות קפיצת גדילה במהלך ששת החודשים הראשונים לחייהם, אולם מרביתם נותרים קטנים, רזים ונמוכים יותר בהשוואה לנורמה.
לתינוקות עם IUGR לטווח הארוך יש נטייה גדולה יותר לבעיות נוירולוגיות ואינטלקטואליות, עליה בשכיחות לתסמונת מוות בעריסה, ועליה בסיכון ללקות במחלות לב איסכמיות כמבוגרים.
פֵּיגָם מָצוּי (שם מדעי: Ruta chalepensis) הוא בן-שיח ממשפחת הפיגמיים.
צבעו ירוק כהה בעל גוון כחלחל.
הצמח נושא ענפים רכים, ועלים קטנים לרוב.
גדל בחלק ממדינות הים התיכון.
הצמח מפריש חומרים קוטלי חרקים מבלוטות שמן אתרי.
ריחם החריף מרחיק מהצמח גם חתולי בית.
יוצא מן הכלל הוא פרפר זנב סנונית, המטיל את ביציו על הצמח, כמו גם על ההדרים בני משפחה זו.
לפריחת הפיגם צבע צהוב, והיא מתאפיינת בשפע פרחים קטנים, שצורתם מסמר או ציפורן.
הצמח מתרבה בטבע ברבייה מינית, אך ניתן להרבותו גם באמצעות ייחורים.
לפיגם מיוחסות אמונות הקשורות לשדים ולגירושם, כפי שהסיקו חוקרים ובלשנים משמותיו בשפות שונות: בערבית, שם הצמח הוא פיג'ן (فيجن), משמע "שד"; יהודי תימן קוראים לו שד'אב, משמע "שד בו"; ובמרוקו קוראים לו רוטה (או רודא), על שמו הלטיני, Ruta.
גם כך בלאדינו, רודא: ruda.
לעיתים מוזכר הפיגם כבעל סגולות להרחקת עין הרע ושלל מחלות.
הצמח, שגדל בארץ ישראל וסביבתה, היה ידוע ליהודים כבר בעת העתיקה.
יוסף בן מתתיהו מספר על "שיח פיגם מופלא בגודלו, אשר לא נפל בגובהו ובעוביו מכל עץ תאנה", עליו נאמר כי עמד בחצר הארמון במבצר מכוור עוד מימי שלטונו של הורדוס, עד כריתתו בידי המורדים שתפסו את המקום במהלך המרד הגדול נגד הרומאים.
גם בתלמוד נזכר הפגם: "אמר רב ספרא האי עינבתא פרוונקא דמלאכא דמותא היא מאי אסותא טיגנא בדובשא או כרפסא בטילייא" (פירוש: העיניב – שליח של מלאך המוות הוא.
– טיגנא בדבש וכרפס בטוליא – מין יין חריף).
מפרש רש"י: "טיגנא בדובשא – עשב הנקרא רוד"א בלע"ז ושוחקים אותו עם הדבש".
הפיגם זוכה למקום של כבוד בתרבות של יהדות ספרד.
כיוון שהצמח לא היה נפוץ בספרד של ימי הביניים, נראה כי מגורשי ספרד החלו להשתמש בו עם הגיעם לשטחי האימפריה העות'מאנית.
בתרבותם של יהודי ספרד, הפיגם משמש כסגולה נגד עין הרע, ומסמל אהבה וחיבה.
הוא נזכר בבלדה פופולרית בשפת הלדינו, "Una Matica de Ruda", שיר הכולל שיחה בין אם ובתה על אהבה ונישואין.
הבת מקבלת צרור של פיגם ממאהב, בעוד האם מזהירה אותה מפני סכנות האהבה החדשה.
הצמח משמש במספר תרופות עממיות.
במדינות ערב נהוג לטפל בכאבי אוזניים באמצעות חימום שמן זית עם ענפי הצמח, וטפטופו לתוך האוזן הכואבת.
במסורת היהודית-ספרדית, נהוג לתת את הפיגם בכמויות קטנות לנשים הרות, להניחו על מיטות יולדות ועריסות הרך הנולד, וכן ליד תינוק בזמן מילתו.
ביטוי לכך ניתן למצוא באמרה: "ruda menuda, guarda de las criaturas", או "רודה קצוצה, שומרת הילדים".
הצמח נודע גם בשל סגולותיו הרפואיות.
כאשר משלבים אותו עם סוכר, הוא יכול להקל על אי נוחות בעיניים.
במהלך יום הכיפורים, הצמח משמש לעיתים בבתי כנסת כדי לרענן את הצמים.
חשיפת העור למוהל הצמח בשילוב קרינת השמש עלולה לגרום לגירוי קשה ולהופעת שלפוחיות, תופעה המכונה פיטו-פוטו-דרמטיטיס .
הגורמים לכך הם חומרים מקבוצת הפסוראלנים, המצויים במוהל הצמח, אשר מגבירים את רגישות העור לקרינה על-סגולה.
תופעה זו שכיחה יותר אצל אנשים שעורם בהיר.
המין פיגם ריחני (Ruta graveolens) גדל בר באירופה, ונפוץ כצמח גינון בכל העולם.
הוא דומה בתכונותיו לפיגם המצוי.
פיגועי נובמבר 2015 בפריז היו מתקפת טרור משולבת, שבוצעה במספר מוקדים בפריז, בירת צרפת, וכללה פיגועי ירי ופיגועי התאבדות.
לפחות שלושה פיצוצים שונים ושישה אירועי ירי דווחו, לצד טבח שהתרחש בתיאטרון בטאקלאן בעיר.
משרד התובע הכללי של פריז הצהיר כי כתוצאה מהפיגועים נרצחו 130 אנשים, עוד 352 אנשים נפצעו, מהם 99 פצועים קשה.
בהצהרה לתקשורת בשעה 23:58 הכריז נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, על מצב חירום וסגירת גבולות המדינה בעקבות האירועים, שהם מתקפת הטרור הגדולה ביותר בתולדות הרפובליקה החמישית, ומהגדולות שאירעו באירופה.
למחרת הטיל הנשיא הולנד את האחריות לפיגועים על ארגון הטרור האסלאמיסטי המדינה האסלאמית.
את הפיגועים ביצעו שמונה מחבלים מוסלמים, שבעה מהם נהרגו כמחבלים מתאבדים ואחד נמלט (ונלכד כעבור כארבעה חודשים).
ב-14 בנובמבר קיבל ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) אחריות על הפיגועים.
המחבלים בכל זירות הפיגועים היו חמושים ברובי Zastava M70, גרסה סרבית של רובה AKM קלשניקוב, ואפודי הנפץ של המתאבדים היו מבוססי טריאצטון.
בסך הכול אירעו שבעה פיגועי טרור נפרדים, שכללו לפחות שישה אירועי ירי ושלושה פיצוצים.
אירועי הירי דווחו מאזורי הרחובות רו דה לה פונטן-או-רואה, רו דה שארון ורו בטאקלאן.
שלושה מחבלים מתאבדים ניסו לבצע פיגוע באצטדיון סטאד דה פראנס בפרוור סן דני, בשעות 21:20, 21:30, ו-21:53, זמן קצר לאחר תחילתו של משחק ידידות בין צרפת לגרמניה שנערך באצטדיון.
המחבלים נהדפו על ידי מאבטחי האצטדיון, והתפוצצו ברחוב בסמוך לאצטדיון.
פרט למחבלים, נהרג בפיגועים אדם אחד, ונפצעו תשעה.
נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, שנכח באצטדיון, פונה בבטחה במחצית, ונפגש עם שר הפנים ברנאר קזנב כדי לתאם תגובה למצב החירום המתפתח.
שתיים מההתפוצצויות נשמעו בשידור החי של המשחק, אך הצופים נותרו באצטדיון עד סיום המשחק, בלי שיהיו מודעים למתרחש בחוץ, ורק עם סיום המשחק פונו מהאצטדיון בהשגחת המשטרה.
מסעדת קמבודיה הקטנה ובר לה קאריון
בשעה 21:25 ירו מחבלים באנשים מחוץ לבר לה קאריון (Le Carillon) ברובע העשירי סמוך לתעלת סן-מרטן, ומשם המשיכו לירות במסעדת קמבודיה הקטנה (Le Petit Cambodge).
מהירי נהרגו 15 אנשים ועשרה נוספים נפצעו קשה.
בשעה 21:32 ירה רוכב קטנוע על פיצריית "קאזה נוסטרה" שברחוב לה פונטן-או-רואה, הרג חמישה אנשים ופצע שמונה.
בשעה 21:41 התיישב מחבל בבית קפה בשדרות וולטר (Boulevard Voltaire) והזמין אוכל, ולאחר מכן פוצץ את עצמו.
בפיגוע זה נפצעו 15 בני אדם ולא היו הרוגים.
בערך בשעה 21:45, כשעה לאחר תחילת הופעה של להקת הרוק האמריקאית Eagles of Death Metal בתיאטרון בטאקלאן שברובע ה-11 של פריז, נכנסו לאולם שלושה מחבלים חמושים ברובי סער AK-47 (קלשניקוב).
אנשים בקהל העידו על קריאות "אללה אכבר", שלאחריהן החלו המחבלים בירי שיטתי ובזריקת רימונים לעבר הקהל באולם במשך כעשרים דקות.
בשעה 22:00 בערך החלו המחבלים לרכז כ-60–100 אנשים בסמוך לבמה, בעת שהמשטרה נערכה מחוץ לאולם.
חברי להקת הרוק נמלטו ללא פגע.
בשעה 00:20 החלה מתקפה של השוטרים על המחבלים שבאולם.
שלושה מהמחבלים פוצצו עצמם באמצעות חגורות נפץ, והרביעי נהרג בידי המשטרה, וחגורת הנפץ שעליו התפוצצה.
האירוע הסתיים בשעה 00:58. בפיגוע נהרגו 89 אנשים.
שני מחבלים ביצעו במשך דקות אחדות פיגוע ירי במסעדת בל אקיפ (La Belle équipe) שברובע ה-11 בפריז, ואז נמלטו במכונית בערך בשעה 21:50. 19 אנשים נהרגו, ו-14 ונפצעו.
נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, נאם לאומה ואמר כי העם הצרפתי מוכרח להתייצב איתן מול הטרור.
הוא ביטל את נסיעתו המתוכננת לפסגת ה-G-20 באנטליה שבטורקיה, ובמקומו נשלחו שר החוץ הצרפתי לורן פביוס ושר האוצר מישל סָאפַּן.
הרשויות המליצו לתושבי פריז להישאר בבתיהם למען ביטחונם.
כתגובה למתקפות הטרור, הכריזה צרפת על החלת מצב חירום, וגבולות המדינה נסגרו, לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה, כאשר צבא צרפת נקרא לסייר ולפטרל ברחובות פריז.
רמת הכוננות הועלתה לרמה הגבוהה ביותר ומספר שיא של 1,500 חיילים נפרסו בפריז.
עיריית פריז הודיעה על סגירת כל המקומות הציבוריים: בתי ספר, מוזיאונים, ספריות, בריכות שחייה ומרכזי קניות.
פארק השעשועים דיסנילנד פריז נסגר ב-14 בנובמבר, לראשונה בתולדותיו, מגדל אייפל הוחשך ונסגר עד להודעה חדשה והכניסה למתחם הותרה אך ורק לשוטרים.
מרבית הטיסות מנמל התעופה שארל דה גול ונמל התעופה אורלי בפריז קורקעו.
חברת אמריקן איירליינס השעתה את טיסותיה לפריז עד להודעה חדשה.
מנגד, אל על הודיעה שכל הטיסות לפריס יצאו כמתוכנן.
למחרת הפיגועים הטיל נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, את האחריות לפיגועים על ארגון הטרור המדינה האסלאמית (דאעש) והכריז על שלושה ימי אבל לאומיים ברחבי צרפת.
כהזדהות עם צרפת, מספר אתרים ברחבי העולם הוארו בצבעי דגל צרפת, ובהם מגדל החירות בניו יורק, בית האופרה של סידני, מגדל סקיי שבאוקלנד, ניו זילנד, מגדל טאיפיי 101 שבטאיוואן, אצטדיון ומבלי שבלונדון, משכן הכנסת, חומות העיר העתיקה בירושלים, ובית עיריית תל אביב-יפו.
בעקבות המתקפות, הכריזה בלגיה על הגברת הכוננות בגבולותיה עם צרפת.
מאוחר יותר הודיעה על מעצרם של כחמישה חשודים בסיוע למחבלים.
במקביל, החלה צרפת להפציץ מטרות של ארגון המדינה האסלאמית בסוריה ועיראק.
בגרמניה בוטל משחק ידידות בין נבחרת גרמניה בכדורגל לנבחרת הולנד בכדורגל ב-17 בנובמבר עקב התרעה על אמבולנס תופת שנועד לפגע במשחק.
ב-18 בנובמבר פשטה משטרת צרפת על דירת מסתור בסן דני.
לאחר מצור שנמשך שעות אחדות וקרב יריות, שבמהלכו התפוצצה מחבלת מתאבדת ונהרג חשוד נוסף, נעצרו שבעה חשודים.
היעד העיקרי של המשטרה היה עבד אל-חמיד אבו עוד, מתכנן מתקפת הטרור בפריז, שנהרג בפשיטה.
בחדר בית מלון, שבו שהה מתכנן המתקפה, נמצאו כדורי קפטגון המשמשים את מחבלי המדינה האסלאמית.
ב-18 במרץ 2016 עצרה משטרת בלגיה את סלאח עבד א-סלאם, מהחשודים העיקריים בתכנון מתקפת הטרור.
ביוני 2018 החל בנטפליקס שידורה של מיני סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים, בשם "13 בנובמבר: מתקפת טרור בפריז", המתעדת את פרטי המתקפה ואת סיפוריהם האישיים של כמה מהניצולים ואנשי כוחות החירום וההצלה.
את הסרט הפיק וביים במאי הסרטים התיעודיים הנודע גדעון נודה שהפיק וביים עם אחיו, בין השאר, את הסרט התיעודי על פיגוע 9/11 בניו-יורק.
בנובמבר 2018 פורסם כי כל האחראים לפיגועים נרדפו וחוסלו בסוריה בשלוש השנים שעברו מאז מתקפת הטרור.
פיגיירה דה פוש (בפורטוגזית: Figueira da Foz, הגייה: [fiɣɐjɾɐ ðɐ fɔʃ]), ידועה בקיצור גם בשם פיגיירה, היא עיר במחוז קוימברה, פורטוגל.
העיר ממוקמת בפתחו של נהר ממונדגו, 40 ק"מ מערבית לעיר קוימברה, ומוקפת בגבעות סרה דה בואה.
ב-2011 מנתה אוכלוסיית העיר 62,125 נפשות.שטח העיר הוא 379 קמ"ר, והיא העיר השנייה בגודלה במחוז קוימברה לאחר קוימברה העיר.
פיגיירה דה פוש היא עיר חוף בעלת מספר רב של חופים לאורך האוקיינוס האטלנטי.
כעיר תיירות, התיירות ממלא מקום חשוב במיוחד במרכז.
קיים בעיר אזור הימורים חוקיים, וקזינו "פיגיירה" הוא אחד מבתי הקזינו הגדולים שבחצי האי האיברי.
על פי האגדה שם המקום נובע משמו של עץ הפיקוס, שעמד על המזח של סלמנה, שם נהגו הדייגים לקשור את סירותיהם.
עם זאת לדברי ההיסטוריון נלסון בורחס, שם העיר מורכב משפות שונות ופירושו המילולי הוא "פתיחת פי הנהר".
עקבות היסטוריות מסוימות מראות שהייתה קיימת התיישבות ילידית באזור זה כבר מן התקופה הנאוליתית.
עם זאת, התיעוד הראשון מאזור זה הוא מסמך משנת 1096, המתעד תרומה של ראש מנזר בשם פדרו, לקתדרלת סה ולה שבקוימברה.
בתרומה הועברו מספר אחוזות שהיו שייכים לכנסייה של סאו יוליאו אל הקתדרה.
במאות ה-18 וה-19 עברה העיר התפתחות גדולה בשל תעשיית יצור הספינות, ותעשיית ייבוש דגי הבקלה שפרחו באזור.
בעיר פועלות שתי אוניברסיטאות פרטיות: האוניברסיטה הקתולית של פורטוגל, ואוניברסיטת אינטרנסיונל.
בעיר קיים אקלים ים תיכוני המאופיין בחורפים גשומים ומתונים וקיץ יבש וחם.
ממוצע הטמפרטורה השנתי הוא 15°C, וכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-600 מ"מ.
בקיץ נפוצות לעיתים (בשעות אחר הצהרים) רוחות צפוניות-מערביות חזקות.
בבוקר 22 במרץ 2016 אירעו שלושה פיגועי התאבדות בשני אתרים בבריסל בירת בלגיה.
הראשון היה בנמל התעופה של בריסל, בו אירעו שני פיגועי התאבדות, וכשעה וחצי לאחר מכן התרחש פיגוע התאבדות בתחנת המטרו של בריסל.
בשני הפיגועים נרצחו 32 אנשים, נפצעו יותר מ-300 בני אדם ומתו שלושת המחבלים המתאבדים.
ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות לפיגועים.
בעקבות פיגועי נובמבר 2015 בפריז הכריזה בלגיה על הגברת הכוננות בגבולותיה עם צרפת.
מאוחר יותר הודיעה על מעצרם של כ-5 חשודים בסיוע למחבלים.
ב-18 במרץ 2016 עצרה משטרת בלגיה את סלאח עבד א-סלאם, מהחשודים העיקריים בתכנון הפיגועים בפריז.
הפיגוע בנמל התעופה של בריסל
הפיגוע הראשון התרחש ב-8:15 בנמל התעופה של בריסל, בו אירעו שני פיגועי התאבדות; אחד ליד עמדת הצ'ק-אין של אמריקן איירליינס ובריסל איירליינס, ואחד ליד בית קפה של סטארבקס.
12 אנשים נרצחו, 35 נפצעו.
דווח שלפני הפיצוצים נשמעו ירי וצעקות בערבית.
לפי גורמי החקירה בבלגיה, המחבלים התכוונו לפגוע בנוסעים מבלגיה, משאר אירופה וכן בנוסעים אמריקנים.
כשעה לאחר הפיגוע בנמל התעופה התפוצץ מחבל מתאבד נוסף בשעה 9:11 בקרון המרכזי ברכבת בעלת שלושה קרונות בתחנת המטרו של בריסל מאלבק, סמוך לבנייני האיחוד האירופי.
מיד לאחר הפיצוץ עצר הנהג את הרכבת ועזר לפנות את הנפגעים.
בפיגוע נרצחו 16 בני אדם, 106 נפצעו, 17 מהם באורח קשה.
בעקבות הפיגוע נסגרו בשעה 9:27 כל תחנות הרכבת בבריסל, והושבתו כל הרכבות המגיעות לבריסל מרחבי אירופה.
בעקבות הפיגועים הועלתה רמת הכוננות והאבטחה בבלגיה ובכל אירופה, ובפרט בנמלי תעופה ברחבי אירופה, שם ננקטו צעדים דרסטיים של העלאת מספר החיילים והשוטרים המוצבים במקום במידה ניכרת, כמו גם הוספת ניידות שיטור רבות סביב בניני הטרמינל.
שדה התעופה של בריסל נסגר להמראות ונחיתות, והופסקה כל פעילות התחבורה הציבורית בעיר.
האבטחה בשדות התעופה בפריז ובפרנקפורט הוגברה וכמו כן הועלתה הכוננות בפריז ובלונדון.
צרפת והולנד חסמו את המעברים היבשתיים לבלגיה, ובריטניה פרסמה אזהרת מסע לבריסל.
במהלך מסיבת עיתונאים בירדן שהתקיימה באותו יום בצהריים עם שר החוץ הירדני, הגיבה שרת החוץ של האיחוד האירופי פדריקה מוגריני על הפיגועים בבריסל שהתרחשו באותו בוקר, והפסיקה את מסיבת העיתונאים לאחר שפרצה בבכי.
הרשויות בבלגיה מסרו, כי בעקבות הפיגוע בנמל התעופה והנזק הרב שנגרם למקום, יישאר נמל התעופה סגור למשך שבוע לפחות, צעד שע"פ כלכלנים בכירים יגרום להפסדים של עשרות מיליוני אירו לחברות התעופה ולעובדים בנמל, ובסופו של דבר תצטרך ממשלת בלגיה לשאת בהוצאות ולפצות את כל אלו שניזוקו מהמהלך.
רשות שדות התעופה בישראל החליטה לאסור נחיתת מטוסים מאירופה בישראל, איסור שבוטל לאחר כשעה.
בתקשורת דווח שדאעש לקח אחריות על הפיגועים.
עדות שמסר נהג המונית שהסיע את המחבלים לנמל התעופה הביאה לזיהוי שניים מהמחבלים המתאבדים: האחים איברהים וחאלד אל-בקראווי.
המחבל השלישי, שנמלט משדה התעופה מיד לאחר הפיגוע, נתפס יומיים לאחר מכן ב-24 במרץ, אולם רק ב-26 במרץ הוא זוהה בוודאות כמחבל השלישי, וזאת לאחר ניתוח התצלומים ממצלמות האבטחה של נמל התעופה.
למרבה ההפתעה, ב-28 במרץ הודיע התובע הכללי של בלגיה כי ע"פ נתונים נוספים התברר שהאיש אינו קשור כלל לפיגוע, והוא שוחרר לביתו.
בתקשורת העולמית הוצג כל העניין כמחדל מודיעיני מתמשך של הרשויות בבלגיה, שטרם הצליחו לפענח כראוי את זהות המחבלים ולהניח עליהם את ידן.
ב-16 באפריל הודיעה שרת התחבורה של בלגיה, ז'קלין גלאן, על התפטרותה עקב ליקויי האבטחה בנמל התעופה.
לתהודה עולמית זכתה תגובתו של שר התחבורה והמודיעין, ישראל כ"ץ, שאמר: "אם בבלגיה ימשיכו לאכול את השוקולד, ואם ימשיכו ליהנות מכל החיים ולהיראות ליברלים ודמוקרטים גדולים, ולא יגדירו שחלק מהמוסלמים שיושבים שם מארגנים טרור - הם לא יוכלו להילחם בהם".
ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הציג את משנתו הפוליטית ביחס לטרור העולמי, ואמר: "שרשרת ההתקפות מפריז לסן ברנרדינו, לאיסטנבול, לחוף השנהב, ועכשיו לבריסל – וההתקפות היומיות בישראל הן חלק מהתקפה מתמשכת נגד כולנו.
זה לא שאנו יכולים להציע להם את בריסל, איסטנבול, קליפורניה או אפילו את הגדה המערבית.
זה לא יספק את הרצונות שלהם.
כי מה שהם מחפשים זה רק את השמדתנו והשליטה המלאה שלהם.
הדרישה הבסיסית שלהם היא שאנו פשוט ניעלם.
אז חבריי – זה לא יקרה.
הדרך היחידה להביס את הטרוריסטים היא להילחם בהם יחד."
שר הביטחון, משה יעלון, תיאר את הפיגועים: "זו מלחמת עולם שלישית נגד ערכינו ההומניים המשותפים".
פִּיגוֹפּוֹדִיִּים (שם מדעי: Pygopodidae) היא משפחה של לטאות חסרות רגליים (אף על פי שהן שייכות לקבוצת בעלי ארבע רגליים) החיות באוסטרליה וגינאה החדשה.
למרות מראם הם אינם נחשים או קרובים לנחשים אלא דווקא לשממיות והם בעלי אוזניים חיצוניות וחסרי לשונות מפוצלות כמו לנחשים.
עם זאת כמותם הם חסרי עפעפיים כמו שאר דמויי השממיות.
משפחה זו כוללת 47 מינים.
מינים אלה מגיעים עד לאורך 75 ס"מ.
הם מתחפרים וחיים בעומק באדמה או בסבך עלים וצמחייה וצדים חרקים.
חלקם גם מסוגלים להשמיע קולות על-קוליים שהאדם לא מסוגל לשמוע - וגם נחשים אמיתיים לא.
במשפחה זו ישנם 2 תת-משפחות ו-7 סוגים:
משפחה לטאות חסרי רגל (Pygopodidae)
זוהי רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים בשנת 2017.
בשנים 2015 ו-2016, בעיקר החל מראש השנה ה'תשע"ו פרץ גל טרור פלסטיני נגד ישראל שהתבטא בפיגועים רבים מצד מחבלים ספונטניים, שפעלו לעיתים ללא שייכות ארגונית או חברות בארגון טרור גדול.
רוב הפיגועים היו פיגועי יידוי אבנים, יידוי בקבוקי תבערה, פיגועי דקירה ופיגועי דריסה.
אך הקשים שבהם כללו גם פיגועי ירי.
בגל טרור זה נרצחו 43 ישראלים ונפצעו מאות.
כ-270 מחבלים ערבים (פלסטינים, מהם תושבי מזרח ירושלים ואף ערביי ישראל) נהרגו על ידי כוחות הביטחון של ישראל, או על ידי אזרחים, רובם תוך כדי ביצוע פיגוע.
כמות הפיגועים דעכה באופן משמעותי במחצית השנייה של שנת 2016 וגברה בתחילת שנת 2017.
להלן, נזכרים האירועים הבולטים יותר; לצידם, התרחשו מקרים רבים נוספים של ניסיונות פיגוע או פיגועים מתוכננים שלא פורסמו לפרטיהם.
בנוסף, פיגועים רבים סוכלו על ידי כוחות הביטחון של ישראל בהובלת שירות הביטחון הכללי וצה"ל, ובסיוע הימ"מ ויחידות מסתערבים.
בחודש ינואר יצאו לפועל 100 פיגועי טרור.
כתוצאה מהם, נרצחו 5 איש ונפצעו 16, מתוכם 4 הרוגים ו־15 פצועים מקרב כוחות הביטחון.
3 בינואר – פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017): מחמד שינאוי ערבי-ישראלי תושב שכונת חליסה שבחיפה רצח את גיא כפרי ופצע את הרב יחיאל אילוז באורח קשה על רקע לאומני, אחרי מצוד ממושך המחבל נעצר.
באותו יום התרחשה דריסה ליד מחסום צפונית לג'נין.
רוכב קטנוע דרס לוחם ולוחמת מג"ב ופצע אותם קל-בינוני.
רוכב הקטנוע ואדם שישב מאחוריו נפצעו בינוני-קשה.
8 בינואר – פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב: מחבל פלסטיני דרס למוות באמצעות משאית 4 חיילי צה"ל ופצע עוד 13 בטיילת ארמון הנציב ואז נהרג.
17 בינואר – מחבל פלסטיני ניסה לדקור חייל במחסום 104 ליד טולכרם ונהרג.
25 בינואר – מחבל חמוש בסכין ניסה לדרוס חיילים ליד תחנת דלק בכוכב יעקב.
המחבל נורה ונהרג ללא נפגעים.
מספר שעות לאחר מכן התרחש ניסיון פיגוע ירי בעוקף עאבוד (כביש 465) בכניסה לחלמיש שבהרי בנימין.
המחבל נורה ונפצע אנוש, גם באירוע הזה אין נפגעים.
באותו הלילה במהלך פעילות מבצעית בג'נין בוצע ירי ונזרקו מטענים לעבר הלוחמים, כתוצאה מכך נפצע לוחם באורח קל-בינוני ופונה לבית החולים להמשך טיפול רפואי.
בחודש פברואר יצאו לפועל 102 פיגועי טרור.
כתוצאה מהם נפצעו 14 ישראלים, מתוכם 5 מקרב כוחות הביטחון.
2 בפברואר – התרחש פיגוע דריסה ליד היישוב אדם (גבע בנימין) שבמועצה האזורית מטה בנימין.
ערביה-ישראלית נהגה בכלי רכב והתנגשה ברכב משטרתי ופצעה קל שניים מיושביו ומאבטח שעמד בסמוך.
מתחקור שביצעו כוחות הביטחון עולה שהאישה התכוונה לבצע פיגוע במקום וכי לא מדובר בתאונת דרכים.
9 בפברואר – התרחש פיגוע משולב בירי ודקירות בשוק העירוני בפתח תקווה: מחבל פלסטיני פתח בירי לעבר אוטובוס בשוק ודקר מספר בני אדם סמוך למספרה ופצע בסך הכל 7 אנשים במצב קל ובינוני.
אזרחים השתלטו על המחבל והוא הועבר לידי המשטרה.
27 בפברואר – בשעות הלילה, בוצע ירי לעבר כוח צה"ל, שביצע פעילות מבצעית בסמוך לאפרת.
חייל אחד מהכוח נפצע וטופל במקום.
בוצעו סריקות אחר המחבל היורה.
בחודש מרץ יצאו לפועל 119 פיגועי טרור.
כתוצאה מהם נפצעו 6 ישראלים, מתוכם 4 מקרב כוחות הביטחון.
1 במרץ – מחבל פלסטיני חדר לבית בחוות מור, ליד ההתנחלות טנא עומרים שבדרום הר חברון ודקר אזרח ישראלי באורח קל.
כלבת השמירה של האזרח נשכה את המחבל בתגובה והאזרח לקח את אקדחו וירה במחבל למוות.
8 במרץ – מחבלת ממזרח ירושלים בת 50 ניסתה לדקור שוטרי מג"ב ברחוב הגיא שבעיר העתיקה בירושלים.
היא נורתה לפני שהצליחה לפגוע באיש ונהרגה במקום.
13 במרץ – התרחש פיגוע דקירה בשער האריות בירושלים מחבל דקר שני שוטרי מג"ב ופצע אותם באורח בינוני.