tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר לחצים לפרישתו הודיע בן גביר שיפרוש מהמירוץ תמורת ביטול הסכמי אוסלו ופינוי מיידי של חאן אל-אחמר, אך לא הושגה הסכמה בנושא.עוצמה ליברלית-כלכליתזגלעד אלפרמטעם מפלגה רשומה, שחר כלכלי חדש, בראשות גלעד אלפר (מועמד לשעבר ברשימת זהות) ועמוס דב סילבר (מייסד טלגראס).
דב סילבר נפסל מריצה בידי יו"ר ועדת הבחירות.פעולה לישראלזך דוד נאוי פועלת לקידום המודעות לפיצוי היהודים יוצאי ארצות ערב ואיראן.
קול הנשיםנמזל שאול מפלגה אשר באה לתקן את הייצוג הנשי בכנסת.
המפלגה נרשמה בסמוך להגשת הרשימות והתמודדה לראשונה.
קמ"ה - קידום מעמד הפרטני מרדכי צוברה התמודדה בפעם השנייה.
קוראת להילחם בתופעת עיוות הדין בבתי המשפט ומוסדות המדינה ומופעלת על ידי חברות הכת הירושלמית לשעבר.
שמע בראשות נפתלי גולדמןקינפתלי גולדמןמתנגדת ללגיטימיציה של הומוסקסואליות בישראל, וקוראת למאבק באתרי הפורנוגרפיה.
המפלגה נרשמה בסמוך לבחירות והתמודדה לראשונה.
צומת, מפלגה בראשות משה גרין, שהתמודדה בעבר כבר תשע פעמים, פרשה מההתמודדות והודיעה על תמיכה בליכוד.
זאת כחלק מהסכם, במסגרתו הובטח כי הליכוד יפעל לטובת ציבור החקלאים.
מערכת הבחירות שהתקיימה לאחר שתי מערכות שהסתיימו מבלי שהוקמה ממשלה, התאפיינה בקיפאון בתמונת המצב הפוליטית, כאשר הסקרים שנערכו לאורך כל תקופת הבחירות הצביעו על מפת גושים דומה לזו של הסבבים הקודמים, ללא הכרעה של אחד מהצדדים.
כתוצאה מכך הקמפיינים של המפלגות השונות התמקדו בניסיון להעלות את שיעור ההצבעה בקרב תומכיהן הפוטנציאליים.
מערכת הבחירות נתפסה אצל רבים כ'משעממת' ו'מלוכלכת' ולוותה בהשמצות והכפשות הדדיות.
ב-25 בינואר הורתה ועדת הבחירות לראש הממשלה, בנימין נתניהו, להסיר פרסום המוגדר כתעמולת בחירות מדף הפייסבוק הרשמי של ראש ממשלת ישראל.
במהלך תקופת הבחירות התרחשו מספר אירועים אשר השפיעו על השיח הפוליטי:
ברקע ההליכה החוזרת לקלפיות עמדה החלטת היועץ המשפטי לממשלה להגיש כתב אישום נגד ראש הממשלה נתניהו באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים.
נתניהו ביקש מהכנסת חסינות מפני העמדתו לדין, ובעקבות כך פעלו מפלגות האופוזיציה לכונן את ועדת הכנסת, כדי לדון בבקשת החסינות.
במקביל נודע כי לא התגבש רוב להצעה לאחר שליברמן הודיע כי לא יתמוך במתן החסינות.
ב-28 בינואר 2020, יום כינוס המליאה לצורך אישור הקמת הוועדה, משך נתניהו את בקשת החסינות בנימוק שלא ניתן לו לקיים הליך הוגן, וכדי שלא לפגוע בקידום עסקת המאה.
בעקבות משיכת הבקשה הוגש עוד באותו יום בעת ששהה בביקור אצל הנשיא האמריקאי כתב אישום נגד נתניהו.
בני גנץ הודיע שבאם ינצח בבחירות ישנה את הליך בקשת החסינות כך שוועדה ציבורית מקצועית היא שתדון בנושא הסרת החסינות, ולא חברי הכנסת.
בהמשך הקמפיין המשיכו בכחול לבן לתקוף את מועמדותו בטענה שלא ראוי ולא אפשרי שראש ממשלה יכהן תוך כדי קיום משפטו, והעלו חשש כי אם יבחר, יפעל לעצור את ההליכים המשפטיים נגדו.
נתניהו הכחיש טענות אלו מכל וכל.
"עסקת המאה" של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, שהצגתה עוכבה בשל מערכות הבחירות הקודמות, הוצגה ב-28 בינואר 2020, על ידי הנשיא טראמפ בנוכחות בנימין נתניהו.
באישור ראש הממשלה נתניהו, הוזמן גם בני גנץ להצגת התכנית, ושניהם נפגשו עם טראמפ בנפרד.
שני המועמדים הודיעו כי יקבלו את התוכנית ויפעלו לקידומה לאחר הבחירות.
נתניהו הודיע שיספח את יהודה ושומרון מיד לאחר הכרזת טראמפ עוד לפני הבחירות, אך נאלץ לחזור בו בעקבות התנגדות הממשל האמריקאי.
הוקמה 'ועדת גבולות' המורכבת מנציגים אמריקאים וישראלים כדי לשרטט את הגבולות המדויקים של השטחים שאותם תוכל ישראל לספח בתמיכה אמריקאית.
נתניהו הודיע כי בסיום עבודת הוועדה יספח את גושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, בעוד גנץ הבהיר כי יפעל בנושא זה בתיאום עם הקהילה הבינלאומית ובהסכמת מדינות האזור, ובראשן ירדן.
הטיפול בפרשת נעמה יששכר התקדם בסמיכות לפורום השואה שהתקיים בירושלים בהשתתפות נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
במהלך הביקור נפגש פוטין עם ראש הממשלה נתניהו בנוכחות יפה יששכר, וב-29 בינואר חתם נשיא רוסיה על בקשת החנינה ונעמה שבה לישראל במטוסו של ראש הממשלה לאחר ביקורו במוסקבה.
ב-26 בינואר דווח כי התקיימה פגישה בין נציגי המפלגות לנציגי חברת פייסבוק בישראל, בשל השינויים בתהליכי פרסום מודעות.
נציגי החברה הצהירו שלא יפעילו תהליכי בדיקת עובדות על פרסומים ולא ינקטו צעדים כנגד הפצת שקרים ודיסאינפורמציה.
בפברואר 2020 התגלתה פרצת אבטחת מידע באפליקציית "אלקטור", שבה עשתה מפלגת הליכוד שימוש לאחסון רשימת הבוחרים.
כתוצאה מהפרצה דלפו פרטי כל האזרחים המופיעים בספר הבוחרים.
מספר ימים לאחר מכן נחשפה פרצה נוספת, המאפשרות גישה למאגר מלא והמעודכן של כל הבוחרים בישראל, עם כתובתם המלאה ומספר תעודת זהות, וכן מידע שפעילי הליכוד הזינו על מקורביהם.
העיסוק התקשורתי בנושא דעך יחסית מהר, לפי אתר העין השביעית, ולא עורר תגובה ציבורית משמעותית.
בסוף פברואר פורסם שספר הבוחרים דלף שוב בעקבות פריצה לאתר הליכוד.
כעבור שנה, הרשות להגנת הפרטיות קבעה כי אלקטור, הליכוד וישראל ביתנו הפרו את חוק הגנת הפרטיות והתקנות מכוחו.
ועדת הבחירות נקטה באמצעים נוספים כדי למנוע זיופים בבחירות, בהם: מכסה נוסף לתיבת הקלפי ותיבה למעטפות שיהיה ניתן לנעול עם אזיקון מיוחד.
נוסף על כלים אלו, גם במערך הפיקוח נעשו שינויים: סיירת המפקחים הוגדלה ל-5,000 אנשים.
בשעות הערב הם הוצבו בקלפיות וצילמו את מהלך הספירה.
במהלך היום, אם נתקלו במצב שבו הם סבורים שיש חשד סביר לעבירה על טוהר הבחירות, הם היו רשאים לצלם ללא קבלת אישור מראש.
נוסף על כך, לתיעוד ההצבעות והספירה נעשה שימוש במערכת חכמה שתוכל לאתר חריגות בהצבעה.
התפרצות נגיף הקורונה בסמיכות למועד הבחירות, העלתה חשש שההתפרצות תגרום לשיבושים בהליך הבחירות, כתוצאה מהימנעותם של אזרחים מלבוא לקלפיות מחשש שידבקו בנגיף, ובשל החשש שגורמים שונים עשויים להפיץ ביום הבחירות פייק ניוז בדבר הימצאות נשאים של הנגיף בקרבת קלפיות מסוימות, בכוונה לגרום למיעוט מצביעים באותם אזורים.
לאחר שהתגלו מספר מקרים של המחלה בישראל, ובעקבות הוראת מערכת הבריאות לאלו שהיו בסביבת החולים לשהות בבידוד, החליטה ועדת הבחירות להציב קלפיות מיוחדות עבור 5,630 האזרחים שהיו בבידוד ביום הבחירות, ולהקים צוות שיפקח על הפצת שמועות בניסיון להניא בוחרים מלממש את זכותם.
ועדת הבחירות פנתה אל משרד הבריאות לקבלת הוראות בספירת הקולות של האזרחים הנמצאים בבידוד, וסופרי הקולות היו ממוגנים.
מפלגת הליכוד יצאה בקמפיין נרחב האומר כי בני גנץ לא יוכל להקים ממשלה ללא הרשימה המשותפת, על פי הסקרים שהראו כי המפלגות שראשיהן חתמו על הסכם תמיכה בנתניהו מתקרבים יחד ל-60 מנדטים.
גנץ הכחיש כי בכוונתו לסמוך על הרשימה המשותפת.
למעשה, אפשרות ההסתמכות על הרשימה המשותפת עלתה כבר אחרי הבחירות לכנסת העשרים ושתיים כשנטען שגנץ ניסה להרכיב ממשלה בהימנעות נציגי הרשימה ובתמיכת ישראל ביתנו.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הראשונות בשלוש מערכות הבחירות, הציע גנץ עימות טלוויזיוני בינו ובין נתניהו, אך נתניהו לא נענה לכך.
במערכת הבחירות הנוכחית הציע נתניהו עימות טלוויזיוני בינו ובין גנץ, אך גנץ דחה להצעה זו.
ב-20 בפברואר 2020 הודיע ממלא מקום פרקליט המדינה דן אלדד כי תיפתח חקירה פלילית בפרשת המימד החמישי, בחשד שחברת המימד החמישי הונתה את המשטרה.
אף שיו"ר החברה, בני גנץ, אינו חשוד, הליכוד הציב במהלך הקמפיין שורה של שאלות על התנהלותו בפרשה.
ב-28 בפברואר 2020 הצהיר יו"ר מפלגת העבודה עמיר פרץ כי סיכם עם בני גנץ על הקמת ממשלת מיעוט בתמיכה חיצונית של ישראל ביתנו והרשימה המשותפת.
לאחר מכן טענה מפלגת ישראל ביתנו, כי דברי עמיר פרץ נאמרו בעקבות דיל של עמיר פרץ עם בנימין נתניהו.
בשל תחילת מגפת הקורונה בישראל, ביום הבחירות הוצבו אוהלי הצבעה מיוחדים לחולים ומבודדים שהופעלו על ידי צוותי מד"א.
קולות לרשימות שעברו את אחוז החסימה: 4,553,161
קולות לרשימות שלא עברו את אחוז החסימה: 36,901
הבחירות לכנסת העשרים וארבע התקיימו ב-23 במרץ 2021, י' בניסן ה'תשפ"א.
תוצאות הבחירות קבעו את הרכב הכנסת העשרים וארבע.
הבחירות התקיימו מאחר שהכנסת ה-23 התפזרה לאחר שלא הוגש לאישורה, עד 22 בדצמבר 2020, חוק התקציב לשנת 2020.
אלו הבחירות הרביעיות בפרק זמן של שנתיים שהתקיימו בישראל בצל המשבר הפוליטי בישראל, שהחל בשנת 2019 והסתיים בשנת 2022.
שנת 2020 החלה בעיצומה של מערכת בחירות, ובשל כך לא גובש תקציב מדינה.
עם הרכבת הממשלה ב-17 במאי 2020 נקבע לבקשת הליכוד בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לכחול לבן, שנחתם טרם הקמת הממשלה, כי יועבר תקציב מדינה דו-שנתי לשנים 2020–2021, בתוך שלושה חודשים.
לקראת מועד העברת התקציב דרשו בליכוד להעביר תקציב חד-שנתי, בטענה כי לא ניתן לחזות את השפעות המגפה.
המהלך נחשב בעיני כחול לבן כהפרה בוטה של ההסכם הקואליציוני, שכן בכך התאפשר פיזור הכנסת ללא קיום הסכם הרוטציה בין ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לראש ממשלת ישראל החלופי בני גנץ.
בחודש אוגוסט המשבר נפתר באופן זמני, באמצעות "פשרת האוזר".
חוק יסוד: הכנסת תוקן בהוראת שעה, כך שנדחה המועד הקבוע בחוק להגשת תקציב המדינה ב-120 יום.
ניסיון של הקואליציה לדחות שוב את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה ללא פיזור הכנסת כשל, בשל הצטרפותם של חברי הכנסת מיכל שיר, אסף זמיר, רם שפע ומיקי חיימוביץ' להצבעת האופוזיציה כנגד הצעת החוק ואי הנוכחות של שרן השכל בהצבעה השמית.
האירוע כונה "ליל החניונים" עקב שהייתו של חבר הכנסת רם שפע בחניון הכנסת ממש עד רגע ההצבעה עצמו.
כתוצאה מכך, הכנסת התפזרה, לראשונה בתולדותיה, משום שתקציב המדינה לא אושר עד למועד האחרון הנקוב ב לחוק יסוד: הכנסת.
ב-21 בנובמבר 2019 הוגש כתב אישום נגד בנימין נתניהו, בגין שלושה סעיפי אישום, הכוללים עבירה של שוחד ושלוש עברות של מרמה והפרת אמונים.
האישומים עסקו בקשרי נתניהו עם בעלי הון שלכאורה כללו מעשים פליליים.
המשפט נפתח ב-24 במאי 2020. נתניהו כפר בכל האישומים וטען שמדובר ברדיפה פוליטית.
כמה מפלגות שונות פסלו ישיבה בממשלה בראשות נתניהו, בשל מצבו המשפטי ואחרות בשל סיבות נוספות.
כשנשאל על השפעה על המשפט באמצעות חקיקה אמר נתניהו שהוא לא עוסק בזה.
מגפת הקורונה היא מגפה עולמית של מחלת נגיף קורונה 2019. החלה בדצמבר 2019 והנדבק הראשון בישראל נרשם בפברואר 2020. במהלכה, הוגדרו צעדים שונים והנחיות לטיפול במגפה ובהשלכותיה, כגון סגירת מקומות, צמצום מפגשים, סיוע כלכלי, איתור בידוד וטיפול בנדבקים ובסביבתם, עטית מסכות, שמירת על ריחוק וכו'.
ממשלת ישראל השלושים וחמש הוקמה על רקע המגפה.
אחרי דיכוי גל התחלואה הראשון, ומימוש אסטרטגיית היציאה החלה עלייה מחודשת בתחלואה, שהובילה למספר נדבקים גבוה ממוצע של 2000 במהלך יולי-אוגוסט 2020. עליה חדה בספטמבר הובילה לסגר שני בחגי תשרי.
במקביל התקיימו מחאות נגד נתניהו וממשלתו על רקע ניהול המשבר ובשל המשך כהונתו של נתניהו הנאשם.
במקביל החל מבצע חיסון של האוכלוסייה שנמשך במהלך מערכת הבחירות.
בתחילתה התמודדה המדינה עם שיאים במדדי התחלואה היומיים שונים, כמו תמותה יומית.
השפעת החיסון תלויה בדברים כמו כמות המתחסנים, השפעת מוטציות, ומענה על שאלות כמו האם החיסון מונע הדבקות או רק תחלואה קשה.
ב-7 בפברואר הוסרו חלק מהמגבלות, ביניהן מגבלת המרחק.
היה עומס בבתי החולים וממדי התחלואה היו גבוהים.
גורמים שהשפיעו על הטיפול במגפה היו אופן קבלת ההחלטות, התשתית במערכת הבריאות, אופן הסיוע ועיתויו, ניהול, אכיפה, הסברה, שיתוף פעולה ציבורי, רכש, איתור ובידוד הנדבקים, התמודדות עם קבוצות לחץ, הטיפול בנכנסים לגבולות המדינה, מאפיינים דמוגרפיים, מאפיני הנגיף והחל מדצמבר 2020 גם נתוני ההתחסנות בישראל.
נכון ל-, מספר המקרים המאומתים הוא .
נפטרו, במצב קשה, ו- החלימו.
חלקם התמודדו עם השפעות ארוכות טווח של הקורונה.
במקביל, נכון ל-8 במרץ מספר מתחסנים במנה ראשונה עומד על 4,995,253 ומספר המתחסנים במנה שנייה עומד על 3,859,111.
1 בינואר 2021 – פרסום פנקס הבוחרים העדכני.
3–4 בפברואר – מועד הגשת רשימות המועמדים לוועדת הבחירות, ובקשת האותיות הרצויות.
11 בפברואר – מועד אחרון לעתור כדי לפסול רשימה מהתמודדות.
9 במרץ – תחילת שידורי התעמולה בטלוויזיה וברדיו.
11 במרץ – פתיחת ההצבעה בנציגויות ישראל בעולם.
23 במרץ – מועד הבחירות.
31 במרץ – המועד האחרון לפרסום תוצאות הבחירות הסופיות.
מערכת הבחירות מנוהלת על ידי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת, המורכבת מנציגי הסיעות היוצאות של הכנסת העשרים ושלוש בהתאם לגודלן היחסי, ובראשה עומד שופט בית המשפט העליון, עוזי פוגלמן.
שונה אופן הדרך בה סיעות הכנסת נטלו הלוואות וכן שונה חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות.
שלושה שבועות לפני הבחירות, אושר לקיים כינוסי בחירות בהשתתפות עד 300 איש בחלל סגור ו-500 איש בחלל פתוח, בכפוף לכללי התו הירוק.
הצורך בהפחתה בהתקהלות של אנשים בקלפיות גרמה לגידול של 30% במספר הקלפיות, כמו כן צפויות להיפתח קלפיות "הצבע וסע" בהן יוכלו חולי קורונה ומבודדים להצביע, וקלפיות בבתי האבות.
וכן, לציוד הקלפי נוספו מטליות חיטוי וציוד מיגון.
בנוסף לכך, שבועיים לפני הבחירות פורסם כי יוסבו כ-50 אוטובוס של חברת אגד לעמדות קלפי, מטרת האוטובוסים היא להקל על העומסים בקלפיות הרגילות.
חוק הבחירות לכנסת מאפשר חתימה על הסכם עודפים בין שתי רשימות, כאשר המועד האחרון להגישם הוא 12 במרץ 2021.
רשימת ימינה ומפלגת תקווה חדשה.
מפלגת יש עתיד ומפלגת ישראל ביתנו.
רשימת כחול לבן והמפלגה הכלכלית החדשה.
מפלגת הליכוד ורשימת הציונות הדתית.
מפלגת ש"ס ורשימת יהדות התורה.
בראשות המפלגה עומד בנימין נתניהו.
פרשנים ציינו שהוצנעו המתקפות והטענות על מערכות החוק שהיו מעורבות בחקירותיו, ובעוד חברי מפלגה אחדים הובלטו – בייחוד אמיר אוחנה וישראל כ"ץ, אחרים הוצנעו כמעט לחלוטין – בהם שלמה קרעי, מיקי זוהר ודודי אמסלם.
במערכת בחירות זו נתניהו פועל לגיוס קולות מקרב ערביי ישראל, והוא אף שריין מועמד ערבי מטעמו ברשימת הליכוד והיו פניות לרשות הפלסטינית בניסיון להתערב בבחירות ולהשיג תמיכה שקטה ממנה.
במהלך קמפיין הליכוד לקהל הערבי, נתניהו שיווק את עצמו בכוניה "אבו יאיר".
במסגרת השריונים שהוקצו לנתניהו, במיקום ה-10 שוריינה העיתונאית גלית דיסטל-אטבריאן.
במקום ה-26 שוריינה חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס.
במקום ה-28 שוריין אופיר סופר, נציג מפלגת הציונות הדתית, כחלק מעסקת החבילה שבה התאחדו עוצמה יהודית, מפלגת נעם והאיחוד הלאומי – תקומה.
במקום ה-36 שוריין יאיר גבאי.
במקום ה-39 שוריין נאיל זועבי ובמקום ה-40 שוריין בוריס אפלצ'יק.
כינוי הרשימה: יש עתיד בראשות יאיר לפיד
יאיר לפיד, יו"ר יש עתיד, בוחר את נציגיו ברשימה.
השרה לשעבר מירב כהן מכחול לבן וחברת הכנסת לשעבר מטעם כולנו, מירב בן ארי, הודיעו על הצטרפותן למפלגה.
עפר שלח, שהיה שותף בכיר במפלגה פרש והקים את מפלגת "תנופה", לאחר שביקש לקיים פריימריז לראשות יש עתיד אך דרישתו לא נענתה.
מפלגת תל"ם בראשות משה יעלון שכיהנה בכנסת החולפת בסיעה משותפת עם יש עתיד, יש עתיד – תל"ם, ורצה עימה בבחירות יחד עם רשימת חוסן לישראל בשם כחול לבן, הודיעה על היפרדות מלפיד והתמודדות עצמאית אך פרשה ימים ספורים לפני מועד הגשת הרשימות.
עם הגשת הרשימות פורסם כי אורנה ברביבאי שובצה במקום השני, ומאיר כהן במקום השלישי.
בראשות ש"ס עומד אריה דרעי.
מועצת חכמי התורה קבעה את הרשימה.
חבר הכנסת יצחק כהן הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וחבר הכנסת משולם נהרי לא שובץ ברשימת המפלגה.
בני גנץ עומד בראשות המפלגה.
ב-27 בדצמבר 2020 עדכן את אסף זמיר ומיקי חיימוביץ' כי הם לא ייכללו ברשימת המפלגה בבחירות, לאור הצבעתם כנגד הצעת החוק שביקשה לדחות בשנית את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה ללא פיזור הכנסת.
בהמשך פרשו גבי אשכנזי ומיכל קוטלר-וונש.
אבי ניסנקורן ועינב קאבלה הצטרפו למפלגת הישראלים, מירב כהן הצטרפה למפלגת יש עתיד, יזהר שי הצטרף למפלגת תל"ם, רם שפע הצטרף למפלגת העבודה, והילה שי-וזאן הצטרפה לתקווה חדשה.
עומר ינקלביץ' סירבה להצעתו של גנץ להיות מוצבת במקום ה-4, והחליטה שלא להתמודד בבחירות.
כינוי הרשימה: ימינה בראשות נפתלי בנט
מפלגת האיחוד הלאומי – תקומה בראשות בצלאל סמוטריץ' שהייתה שותפה להימין החדש ברשימת ימינה בכנסת ה-23, החליטה להיפרד ולרוץ באופן עצמאי.
יו"ר המפלגה, נפתלי בנט, הודיע כי הוא מתמודד לראשות הממשלה, ולא הודיע על תמיכה או התנגדות לישיבה בממשלה בראשות בנימין נתניהו.
לפיכך בסקרים ימינה נספרת בנפרד משני הגושים.
לפני הגשת הרשימות הצטרפו לרשימה: אביר קארה, מראשי השולמנים, ששובץ במקום השביעי ברשימה.
אלון דוידי, ראש עיריית שדרות מטעם הליכוד, ששובץ במקום השלישי ברשימה, וסטלה ויינשטיין, חברת מועצת העיר אשדוד מטעם ישראל ביתנו, ששובצה במקום ה-12 ברשימה.
ב-3 בפברואר פורסם כי איש החינוך עמיחי שיקלי שובץ במקום החמישי ברשימה, ובעת הגשת הרשימות התפרסם כי ניר אורבך שובץ במקום השישי.
אורבך שימש כמזכ"ל מפלגת הבית היהודי, והתמודד בבחירות המקדימות לראשות המפלגה והפסיד לחגית משה, עבר לימינה ושובץ במקום השישי ברשימה.
ההסכם הפנימי בין שני מרכיבי רשימת יהדות התורה – אגודת ישראל ודגל התורה, נחתם טרם הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
על פי ההסכם, בראש הרשימה יעמוד יעקב ליצמן, המקומות האי זוגיים ברשימה יהיו בידי אגודת ישראל והזוגיים יהיו בידי דגל התורה.
כאשר מידי מערכת בחירות, יתחלפו ראשי המפלגה והמיקומים ברשימה, הזכות הראשונה לבחירת תפקיד בידי מי שאינו עומד בראש הרשימה.
בבחירות לכנסת ה-22 וה-23, נטען כי לא נבחרה ממשלה ולכן לא השתנתה הרשימה.
יעקב ליצמן דרש את מימוש ההסכם בבחירות הללו.
ליצמן שחשש כי לא יוכל לכהן כשר עקב כתב אישום שהיה צפוי להיות מוגש נגדו בפרשת מלכה לייפר, חשק בתפקיד יו"ר ועדת הכספים.
משה גפני שהעדיף להישאר בתפקידו, התנגד למהלך בטענה כי הכנסת לא השלימה את כהונתה.
יענקי קנייבסקי, נכדו של הרב קניבסקי, ומוטי פלאי נכדו של הרב אדלשטיין איימו בריצה נפרדת בבחירות.
ב-1 בפברואר 2021, הוחלט כי בראש הרשימה יעמוד יו"ר דגל התורה משה גפני, ואף בחירת התפקיד הראשון תהיה בידי ועדת הכספים תישאר בידי גפני.
מאיר פרוש וישראל אייכלר פעלו בחזית משותפת, והציגו 3 דרישות: נציג חסידות בעלזא יוצב ברשימה לפני נציג חסידות ויז'ניץ; הקמת ועדת כספים פנימית; הצבת נציג מחסידות אחרת במקום החמישי במקום נציג חסידות גור.
באופן חריג הדרישות הוצגו מעל גבי היומון החרדי המבשר.
ב-3 בפברואר העבירה גור את המקום החמישי ברשימת אגודת ישראל (והעשירי ברשימה המאוחדת), לידי צאנז – החסידות הרביעית בגודלה, והאדמו"ר מצאנז החליט כי במקום ישובץ עורך הדין משה שמעון רוט מבני ברק.
על אף התנגדותו של ליצמן, פרוש ואייכלר כפו על מזכיר המועצת לבצע משאל בין חברי המועצת, שישה אדמו"רים דרשו לקיים בוררות בנושאים שבמחלוקת.
באותו יום נחתם הסכם לבוררות בין ויזניץ לבעלז.
למחרת החליט הבורר, כי המקום השלישי באגודת ישראל (השישי ברשימת המאוחדת) יהיה בידי בעלז ברוטציה, והמיקום הרביעי (השמיני) בידי ויזניץ, ואם הרשימה תקבל 7 מנדטים תתקיים רוטציה בין חברי הכנסת ישראל אייכלר ליעקב טסלר.
בראשות המפלגה עומד אביגדור ליברמן והוא קובע את הרשימה לכנסת.
למפלגה הצטרף יוסי שיין ששובץ במקום ה-8 ברשימה לכנסת.
כינוי הרשימה: מפלגת העבודה בראשות מרב מיכאלי
עמיר פרץ הודיע על פרישתו מראשות המפלגה ומהחיים הפוליטיים.
בתחילה ניסה פרץ להציע את ראשות המפלגה לראש עיריית תל אביב רון חולדאי, לרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט ולשר המשפטים, אבי ניסנקורן, אך כולם סירבו להצעה.
לבסוף, ב-24 בינואר נבחרה מרב מיכאלי לעמוד בראשות המפלגה.
אחוז ההצבעה בבחירות המקדימות עמד על 26%.
הבחירות להרכב הרשימה התקיימו ב-1 בפברואר, ושיעור ההצבעה בהן היה 40%.
קודם לכן, בחודש נובמבר העביר פרץ החלטה כי הרשימה לכנסת תורכב על ידי ועידת המפלגה ולא באמצעות בחירות מקדימות בקרב חברי המפלגה כפי שהיה נהוג עד כה.
בחודש ינואר, שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב, רחל ברקאי, קיבלה את עתירתה של מרב מיכאלי כנגד החלטה זו, וביטלה אותה.
לקראת הפריימריז איציק שמולי הודיע כי לא יתמודד במפלגה וכי הוא מחפש מסגרת פוליטית חדשה.
מיד לאחר הפריימריז החליטה מיכאלי על פרישת המפלגה מממשלה.
בתגובה עמיר פרץ התפטר מהכנסת ופרש מחברותו במפלגה, ושמולי הודיע על עזיבתו את המפלגה, אך לא התפטר מהכנסת ומהממשלה.
לאחר בחירתה של מיכאלי, לראשונה מאז הבחירות, החלה המפלגה לעלות בסקרים ולעבור את אחוז החסימה.
ניצן הורוביץ ממשיך לעמוד בראשות מרצ, כחלק מסיכום על ביטול הבחירות המקדימות, וללא התנגדות.
הסיכום כלל שריון של נציג נוסף לחברה הערבית בחמישייה הראשונה.
ג'ידא רינאווי זועבי, מנכ"לית אגודת הידידים של בית החולים פוריה, שובצה במקום ה-4 במקומו של אילן גילאון שהודיע על פרישתו.
במקום החמישי ישובץ חבר הכנסת לשעבר, עיסאווי פריג'.
מהרטה ברוך-רון ששובצה במקום ה-10 פרשה מהרשימה במחאה על הליך בחירתה.
כינוי הרשימה: הציונות הדתית בראשות בצלאל סמוטריץ'
בצלאל סמוטריץ', יו"ר מפלגת האיחוד הלאומי, הכריז על ריצה בנפרד ממפלגת הימין החדש ועל הקמת רשימה חדשה בשם הציונות הדתית במטרה לאגד תחתיה את כל מפלגות הציונות הדתית.
ב-3 בפברואר 2021 חתמה המפלגה על הסכם ריצה משותפת עם מפלגות עוצמה יהודית ונעם, כאשר יו"ר עוצמה יהודית איתמר בן גביר מוצב במקום השלישי ויו"ר נעם במקום השישי.
בין המצטרפים מטעם האיחוד הלאומי לרשימה החדשה נמנים עו"ד שמחה רוטמן, מראשי התנועה למשילות ודמוקרטיה, ועו"ד מיכל וולדיגר, יו"ר עמותת בת עמי.
מגעי ריצה משותפת התנהלו עם הבית היהודי.
המגעים כשלו, והסתיימו בהטחת האשמות הדדיות.
אופיר סופר שובץ על ידי בנימין נתניהו במקום ה-28 ברשימת הליכוד, בתמורה לריצה המשותפת של האיחוד הלאומי, עוצמה יהודית ונעם.
כינוי הרשימה: תקווה חדשה בהנהגת גדעון סער לראשות הממשלה
ב-8 בדצמבר 2020, פרש גדעון סער מהליכוד והתפטר מהכנסת על מנת להקים מפלגה חדשה בשם "תקווה חדשה".
טרם פיזור הכנסת חברו לסער יפעת שאשא-ביטון, יו"ר כולנו, וחברי סיעת דרך ארץ, יועז הנדל וצבי האוזר.
לאחר פיזורה של הכנסת הודיעו חברי הליכוד זאב אלקין, מיכל שיר ושרן השכל, על הצטרפותם למפלגתו של סער והתפטרו מהכנסת ומהממשלה.
לאחר מכן עזב את הליכוד גם ראש עיריית אילת מאיר יצחק-הלוי, ושובץ במקום השביעי.
יו"ר מועצת יש"ע דוד אלחייני תמך במפלגה.
זאב בנימין בגין שובץ במקום השישי, וחברת הכנסת הילה שי-וזאן שובצה במקום ה-10.
כינוי הרשימה: הרשימה המשותפת (חד"ש, תע"ל, בל"ד)
חד"ש: מועצת חד"ש השאירה את רשימת המועמדים כפי שהיא מאז הבחירות לכנסת ה-21: איימן עודה, עאידה תומא-סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה.
תע"ל: המועצה המרכזית של תע"ל בחרה בשלושת חברי הכנסת אחמד טיבי למקום ראשון, אוסאמה סעדי מקום שני, וסונדוס סאלח למקום 3. גסאן עבדאללה מהכפר מוקייבלה נבחר למקום 4 והייתם זחאלקה סגן ראש העיר כפר קרע למקום 5.
בל"ד:ב-23 בינואר ניצח סאמי אבו שחאדה את היו"ר המכהן, מטאנס שחאדה, ונבחר לראשות המפלגה.
למקומות השני והשלישי נבחרו, בהתאמה, היבה יזבק וג'ומעה אזבארקה.
ב-3 בפברואר הודיעו חד"ש תע"ל ובל"ד כי הגיעו להסכמות על ריצה משותפת ללא רשימת רע"מ.
כינוי הרשימה: הרשימה הערבית המאוחדת
ב-27 בינואר הודיעה רע"מ כי תרוץ בנפרד מהרשימה המשותפת ואף ביקשה להתפצל מהסיעה בכנסת.
בראש המפלגה עומד חבר הכנסת מנסור עבאס.
עבאס הוא המועמד הערבי היחיד לכנסת אשר אינו פוסל ישיבה תחת בנימין נתניהו.
כינוי הרשימה אותיות ראש הרשימה פרטים נוספיםהישראליםירון רגב מפלגה שהתמודדה בעבר בבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009) והתשע עשרה (2013) ללא הצלחה.
אין קשר בינה להתארגנות באותו שם בראשות רון חולדאי שבסופו של דבר פרשה מהמירוץ.המפץ החברתי - גמלאיםציון ווהבמפלגה הפועלת לקידום זכויות גמלאים המבקשת להשוות את קצבת אזרח ותיק לשכר מינימום.הכלכלית החדשה בראשות פרופסור ירון זליכהירון זליכה הכריז ב-30 בדצמבר על הקמת .
אסנת עקירב, עליאן אלקרינאוי ואיציק תורג'מן מתמודדים מטעם הרשימה.ברית השותפות לאיחוד לאומי בהנהגת רב חובל ב.
מתמודדת בפעם השישית ברציפות.נועם קולמןנועם קולמן התמודד בעבר במפלגת זכויותינו בקולנו.
המפלגה שמה דגש על קידום זכויות רפואיות לילדים עם אוטיזם ופועלת לצמצום הבירוקרטיה לאנשי עסקים ממדינות ערב שרוצים להשקיע בישראל.מפלגת שמע בראשות נפתלי גולדמןנפתלי גולדמןמתנגדת ללגיטימיציה של הומוסקסואליות בישראל, וקוראת למאבק באתרי הפורנוגרפיה.
מתמודדת בפעם השנייה ברציפות.סדר חדש לשינוי שיטת הבחירות והממשל בישראל בראשות עו"ד אביטל אופקאביטל אופקמפלגה שפועלת לשינוי שיטת הבחירות בישראל.
מתמודדת בפעם השלישית ברציפות.משפט צדק, לרפורמה במערכת המשפטמפלגה שהתמודדה גם בבחירות לכנסת ה-23. בשתי מערכות הבחירות, נפסלו בשם המפלגה המילים "לשחרור יגאל עמיר"עם שלם – בראשות הרב חיים אמסלםחיים אמסלםהרב חיים אמסלם הודיע שמפלגתו תתמודד בבחירות.
למפלגה הצטרפה הילה חסן-לפקוביץ', אישה חרדית מ"עמותת נבחרות".
המפלגה פועלת להגברת השוויון בנטל, בקידום נשים חרדיות ותומכת בלימודי ליבה בבתי הספר החרדיים.צומת - עצמאים, חקלאים, כפריםמשה גריןמפלגתו של הרמטכ"ל לשעבר, רפאל איתן.
בשנים האחרונות מונהגת על ידי משה גרין ופונה בעיקר לקהל החקלאיים.
הישראלים: ב-29 בדצמבר הקים רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב–יפו, מפלגה חדשה בראשותו בשם "הישראלים".
אליו הצטרפו מכחול לבן אבי ניסנקורן, כשותף להנהגת המפלגה, ועינב קאבלה.
בהמשך הצטרפו למפלגה קרין נהון, קארן טל, עדי צברי ודן הראל.
ב-31 בינואר 2021, הודיע ניסנקורן כי לא יתמודד בבחירות לכנסת ה-24. ב-4 בפברואר סמוך לתום המועד להגשת הרשימות, פרש חולדאי מהמרוץ.
בטרם הודיע על פרישתו, הגיש ירון רגב רשימה לוועדת הבחירות בשם "הישראלים", ובכך נמנעה מחולדאי האפשרות להשתמש בשם זה.
תנופה: חבר הכנסת עפר שלח הודיע ב-24 בדצמבר על פרישה ממפלגת יש עתיד והקמת מפלגת "תנופה" יחד עם רועי כהן, נשיא ארגון העצמאים להב שמשמש גם כיו"ר מפלגת המדף "מפלגת העצמאים והעסקים בישראל".
שלח הודיע כי הוא מעוניין בריצה משותפת עם "העבודה" ו"הישראלים".
ב-4 בפברואר הכריז על פרישה מהחיים הפוליטיים ומהתמודדות לכנסת.
תל"ם: ב-9 בינואר, משה יעלון, יו"ר תל"ם, סיכם עם יאיר לפיד על היפרדות וריצה עצמאית.
למפלגתו חברו יזהר שי מכחול לבן, חגי לוין וגונן בן יצחק.
ב-1 בפברואר, החליט יו"ר המפלגה על פרישתו ופרישת מפלגתו מהבחירות הקרובות.
ותיקי ישראל: דני יתום הודיע על הקמת מפלגת "ותיקי ישראל".
למפלגה הצטרפו השחקן נתן דטנר ושדרנית הרדיו פאר-לי שחר.
ב-3 בפברואר פרש יתום מהמירוץ.
הבית היהודי: בעקבות הודעתו של רפי פרץ, שעמד בראש הבית היהודי, על פרישה מהחיים הפוליטיים, התקיימו בחירות מקדימות לראשות המפלגה, בהן ניצחה חגית משה את מנכ"ל המפלגה ניר אורבך, לאחר שמתמודד נוסף – איתי גרנק – פרש מההתמודדות בערב הבחירות והודיע על תמיכתו בחגית משה.
הבחירות לשאר חברי הרשימה לכנסת התקיימו ב-26 בינואר בהשתתפות 7 מועמדים.
מהם זכה במקום הראשון דוידי בן ציון, סגן ראש מועצה אזורית שומרון ואחריו יקותיאל (קותי) תנעמי, סגן ראש מועצה מקומית גדרה.
דמוקרטית - חירות, שוויון וערבות הדדית: מפלגת פעילים במחאה נגד בנימין נתניהו.
ב-25 בינואר התקיימו בחירות מקדימות בקרב חמשת אלפים מתפקדי המפלגה, ומהם 77% הצביעו בפועל.
בראש הרשימה עמד עורך הדין ברק כהן.
ב-16 בפברואר פרשה הרשימה, כדי למנוע בזבוז קולות ולעסוק ביצירת בית פוליטי לטווח הרחוק וכל מועמדיה התפטרו ממנה בהדרגה עד 18 במרץ.
מען (יחד) לעידן חדש: המפלגה התמודדה בעבר בשם המפלגה הדמוקרטית הערבית (מד"ע), התומכת בקידום שוויון אזרחי ברוח מגילת העצמאות.
בראש המפלגה עומד עו"ד מוחמד דראושה – ראש תחום תכנון וחיים משותפים בגבעת חביבה ואחיינו של המייסד עבד אל-והאב דראושה.
ב-16 במרץ, שבוע בלבד לפני הבחירות הודיעה המפלגה מהמירוץ והביעה תמיכה ברשימה המשותפת.
בפועל רק 3 מהמועמדים לרשימה, בהם העומד בראשה, התפטרו ממנה והרשימה הופיעה בקלפי וקיבלה 253 קולות.
עצמנו עצמאים וליברלים: מפלגה שדגלה המרכזי הוא דאגה למגזר העצמאים.
שמה הרשמי של המפלגה "שחר כלכלי חדש" והיא התמודדה בבחירות הקודמות בשם "עוצמה ליברלית – כלכלית בראשות גלעד אלפר" כשבבחירות אלו הוצב אלפר במקום השני.
המפלגה פרשה מהמירוץ ב-18 במרץ והביעה תמיכה במפלגת כחול לבן.
בפועל 2 מתוך 7 מהמועמדים לרשימה לא התפטרו ממנה והרשימה הופיעה בקלפי וזכתה ב-441 קולות.
לוועדת הבחירות המרכזית הוגשו 4 בקשות לפסילת רשימה ושתי בקשות לפסילת מועמדים:
בקשות של הפיראטים לפסול את רשימת הליכוד ואת רשימת הציונות הדתית או לחלופין לבטל את ההסכם ביניהן, אך בקשות אלו נדחו על הסף על ידי השופט בהיעדר עילה מספקת.
בקשות של מפלגת עוצמה יהודית לפסול את רשימות רע"ם והרשימה המשותפת נידונו על ידי הוועדה ונדחו ברוב של 15 מול 3 ושני נמנעים.
שתי בקשות הוגשו לפסילה אישית של אבתיסאם מראענה, מועמדת רשימת מפלגת העבודה הישראלית, על ידי עוצמה יהודית ועל ידי קבוצה בראשות מעוזיה סגל.
סגל, שלא היה מעוניין "לדור בכפיפה אחת" עם עוצמה יהודית ביקש לפצל את הדיון אך בקשתו נדחתה והוא משך את עתירתו.
עתירת עוצמה יהודית נידונה בוועדה והתקבלה ברוב של 16 בעד, 15 נגד ו-2 נמנעים.
ב-28 בפברואר החליט בית המשפט העליון ברוב של 8 שופטים להכשיר את מועמדותה של מראענה, כאשר השופט מינץ היה בעמדת המיעוט.
בנוסף, נפסלו מסיבות טכניות שלא פורטו 20 מועמדים: מועמדת מרשימת "רפא", מועמדת מרשימת "מפלגת הגוש התנ"כי", שלי אלקיים מרשימת מפלגת העבודה, 9 מועמדים מרשימת "עולם חדש", מועמד מרשימת "תקווה חדשה", שני מועמדים מרשימת רע"ם, שניים מרשימת "כבוד האדם" ושלושה מרשימת "מען (יחד) לעידן חדש".
ב-21 בפברואר, פסלה ועדת הבחירות את שם הרשימה "משפט צדק לרפורמה במערכת המשפט ולשחרור יגאל עמיר", והסירה ממנה את המילים "ולשחרור יגאל עמיר" בשל הפגיעה ב"תקנת הציבור".
החלטה זהה לזו התקבלה גם במערכת הבחירות לכנסת ה-23.
מגפת הקורונה בישראל, השלכותיה הכלכליות והאחרות השפיעו רבות.
כנראה, חזרה מלאה לשגרה לא תהיה עד מועד בחירות אך מדובר באירוע מתגלגל.
נתניהו ומפלגתו עסקו בתחילת הבחירות בעיקר במגזר הערבי ובחיסון נגד COVID-19. בימינה, נפתלי בנט תקף את נתניהו רבות על אופן הטיפול במגפה, היחס לבעלי העסקים והעצמאיים והתנהלות הממשלה.
לראשונה, בנט ראה בעצמו מועמד לראשות הממשלה ולא התחייב לגושי "רק ביבי" ו"רק לא ביבי".
בתקווה חדשה טענו שנתניהו לא סופר את המובטלים והחולים, אלא רק מנדטים, בעקבות תיעוד שיחתו עם אנשי אני שולמן.
בנוסף הבטיחו להקים ועדת חקירה ממלכתית בנושא הטיפול במגפה בממשלה בראשות סער.
ביש עתיד, לפיד תיאר את הממשלה כ"כושלת ומטורללת" והובטח להקים "ממשלה שפויה".
מפלגת ש"ס פתחה בקמפיין שסיסמתו "אין לנו על מי להישען, ישראל בחר בהשם" וטענה שהם לבד אלה שדאגו לחרדים במהלך המגפה ולא מפלגת יהדות התורה שניסתה גם היא לפנות לתושבים בפריפריה.
בישראל ביתנו טענו שהסיעות החרדיות צריכות לשבת באופוזיציה על רקע התנהלות בנושאים הקשורים למגפה ושאינם דואגים לציבור החרדי אותו הם מתיימרים להציג.
נתניהו הגיב לחלק מהטענות בראיונות.
שני מתמודדים הכריזו על עצמם כמועמדים לראשות הממשלה, מלבד ראש הממשלה המכהן, נתניהו: גדעון סער ונפתלי בנט.
למרות זאת נתניהו סימן כמתמודד מולו את יאיר לפיד, (על אף שלפיד סירב להכריז על עצמו כמועמד לראשות הממשלה) ואת השניים האחרים כשותפים פוטנציאליים בממשלתו.
הטקטיקה בה נקט אכן הובילה לשינוי בסקרים, ויש עתיד הגיעה לאזור ה-20 מנדטים בסקרים, לעומת תקווה חדשה שהחלה עם קרוב ל-20 וצנחה למספר חד ספרתי.
ב-15 במרץ, שבוע לפני הבחירות, אמר לפיד כי הוא מעוניין להיות ראש ממשלה.
מערכת הבחירות מתאפיינת בחרמות ופסילות הדדיות של רשימות ומפלגות.
יש עתיד, תקווה חדשה, העבודה, ישראל ביתנו, מרצ, כחול לבן והרשימה המשותפת הצהירו כי לא ישבו בממשלתו של בנימין נתניהו.
מנגד הצהירו המפלגות החרדיות, ש"ס ויהדות התורה, והציונות הדתית כי לא יתמכו בהקמת ממשלה אחרת שאינה בהובלת נתניהו.
ימינה לא הודיעה במי תתמוך, אך שללה אפשרות לממשלה בראשות יאיר לפיד, אליה הצטרפה גם תקווה חדשה.
אביגדור ליברמן הכריז כי לא ישב בממשלה אחת עם החרדים, ואיילת שקד הודיעה כי מפלגתה לא תהיה שותפה בקואליציה בה נמצאת מרצ.
בהמשך גם סער הודיע כי לא ישב עם מרצ באותה קואליציה אם לא תקבל את עמדות הממשלה.
בסוף ינואר, סער הציג תוכנית כלכלית לתקופה שלאחר הקורונה.
באותו היום נתניהו הצהיר שיוענקו מענקים שונים.
פרשנים מעריכים, כי בליכוד תכננו מראש לתקוף את היועץ המשפטי לממשלה אם יפסלו חלקים בה אם יתגלו ככלכלת בחירות או כשוחד בחירות או כי ממשלת מעבר דורשת איפוק ודחיפות בצעדיה.
בנט הציג תוכנית כלכלית אותה כינה "תוכנית סינגפור".
התוכנית נכתבה בחסות החיבור עם השולמנים של אביר קארה והם אף גייסו לקמפיין אושיות ליברליות מוכרות כגון עידן דה ארץ וסניה ולדברג.
מפלגתו ואחרות פרסמו מצע כלכלי.
במהלך מערכת הבחירות, נדחה ביקור של נתניהו באיחוד האמירויות הערביות כמה פעמים.
לקראת הבחירות, נדחתה פגישה נוספת בשל תקרית דיפלומטית עם ירדן.
נדחה גם ביקור שר החוץ גבי אשכנזי.
כשבוע לפני הבחירות, על רקע החשש כי לא תעבור את אחוז החסימה, פתחה מפלגת מרצ בקמפיין געוואלד.
בחודש פברואר הוציאו הציונות הדתית ובפרט עוצמה יהודית סרטון תעמולה בו נראים חברי מפלגות שמאל מתכתבים בנושאים רגישים שאינם תקינים פוליטית, הכוללים דמויות כמו אדולף היטלר וסמיר קונטאר.
בעקבות הסרטון, נוצר סכסוך פנימי בין סמוטריץ' לבן גביר, סמוטריץ' גינה את הסרטון וטען: מאוחר יותר פרסם בן גביר ציוץ ברשת החברתית "טוויטר" שבו כתב כי אך הוסיף כי הוא
כ-3 שבועות לפני הבחירות פסל יו"ר ועדת הבחירות, את שידורה של פרק של תוכנית סטנדאפ ניישן מבית רשת 13, הפרק שהיה בהשתתפות נתניהו והורה לא לשדר אותה עד תום הבחירות, מחשש שלדבריו שידור התוכנית יהווה תעמולת בחירות.
במפלגת הליכוד גינו את הפסילה והצהירו (ביחד עם רשת 13) והגישו ערעור על ההחלטה.
בתגובה עתרה הליכוד בדרישה לפסול לשידור פרק בתוכנית אופירה וברקוביץ' בו התראיין יועז הנדל, והעתירה נדחתה.
התנועה למען איכות השלטון עתרה נגד מפלגת ש"ס, בדרישה לפסול תשדיר בחירות בו נראו תמונות של חיילי צה"ל לצד שירתו של הזמר הדתי-מזרחי, חיים ישראל.
השופט פוגלמן החליט לדחות את העתירה ולאפשר את המשך שידור התשדיר בנימוק כי .
קולות לרשימות שעברו את אחוז החסימה: 4,345,300
קולות לרשימות שלא עברו את אחוז החסימה: 64,752
שליאןינבשארה שליאן04080.01%הישראליםזירון רגב03950.01%מפלגת שמע בראשות נפתלי גולדמןקינפתלי גולדמן03950.01%דעם – כלכלה ירוקה מדינה אחתץיואב גל טמיר03850.01%מנהיגות חברתיתיראילן משיחא יר זנבר02560.01%מען (יחד) לעידן חדשצכמוחמד דראושה0חדש2530.01%חץצףליאור שפירא02260.01%חדש"אנחנו" – בראשות עו"ד מוש חוג'הנרמוש חוג'ה0חדש2200.00%כבוד האדם, בראשות עו"ד ארקדי פוגץ'יףארקדי פוגץ'01960.00%סה"כ1204,410,052100%בעלי זכות הצבעה6,578,084קולות כשרים67.44%4.08%
הבחירות לכנסת העשרים וחמש התקיימו ב-1 בנובמבר 2022, ז' בחשוון ה'תשפ"ג, ותוצאותיהן קבעו את הרכב הכנסת העשרים וחמש.
הבחירות נערכו לאחר פירוק ממשלת לפיד-בנט ופיזור הכנסת הקודמת ב-20 ביוני 2022. הבחירות התקיימו בתקופת המשבר הפוליטי בישראל, שנמשך כשלוש שנים וחצי, מאז אי-ההצלחה להקים ממשלה לאחר הבחירות לכנסת העשרים ואחת (אפריל 2019).
במהלך המשבר התקיימו חמש מערכות בחירות.
בבחירות נובמבר 2022 התמודדו 40 רשימות מטעם 49 מפלגות (מהן 13 מפלגות שכיהנו בכנסת היוצאת, ו-2 מפלגות של ח"כים בודדים שפרשו ממפלגותיהם).
מערכת הבחירות הייתה החמישית תוך ארבע שנים, לאחר ארבע מערכות בחירות שבהן לא הצליחו להרכיב ממשלה מתפקדת לאורך זמן.
מערכות הבחירות האלו באו לאחר כעשור שבו ראש הממשלה היה בנימין נתניהו ולאחר חקירות פליליות כנגדו שבסופן הוגש כתב אישום בסעיפי שוחד, מרמה והפרת אמונים.
מולו התייצבו מפלגות שהתנגדו להמשך כהונתו בהובלת בני גנץ ויאיר לפיד ומנעו ממנו הקמת ממשלה פעם נוספת, כאשר במקביל המפלגות שתמכו בנתניהו מנעו מהם להרכיב ממשלה חלופית.
לאחר מערכת הבחירות השלישית התפרצה מגפת הקורונה ונתניהו וגנץ החליטו על הקמת ממשלת אחדות במתכונת של ממשלת חילופים, אולם ממשלה זו התפרקה לאחר כשנה וגררה את ישראל למערכת הבחירות הרביעית תוך שלוש שנים.
ב-13 ביוני 2021 הוקמה ממשלת ישראל השלושים ושש, בראשותה עמדו נפתלי בנט כראש הממשלה ויאיר לפיד כראש הממשלה החלופי.
הממשלה נתמכה על רוב קואליציוני צר בן שמונה סיעות - 2 סיעות מרכז, 3 סיעות ימין, 2 סיעות שמאל וסיעה ערבית.
במהלך כהונת הכנסת העשרים וארבע פחת בהדרגה הרוב הקואלציוני שעליו התבססה הממשלה:
ב-5 במאי 2021, עוד בטרם כוננה הממשלה, הודיע חבר הכנסת עמיחי שיקלי מסיעת ימינה שאין בכוונתו לתמוך בממשלה או לציית למשמעת הקואליציונית, ועקב כך נשענה הממשלה (שהושבעה ברוב של 60 בעד 59 נגד ונמנע 1) על רוב צר של 61 חברי הכנסת.
ב-25 באפריל 2022 הוכרז שיקלי על-ידי ועדת הכנסת כפורש מסיעתו.
ב-6 באפריל 2022 הודיעה יושבת ראש הקואליציה חברת הכנסת עידית סילמן על פרישתה מהקואליציה בעקבות בקשתו של שר הבריאות ניצן הורוביץ ממנהלי בתי החולים לקיים את פסיקת בג"ץ ולא לאכוף הכנסת חמץ בפסח.
בכך איבדה הקואליציה את הרוב שלה בכנסת, ומספר חבריה ירד ל-60 ח"כים.
ב-30 ביוני אמורות היו לפוג תקנות שעת חירום לשיפוט על יהודה ושומרון.
בחודש מאי אישרה ועדת החוץ והביטחון בקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק להארכת תוקפן של התקנות, אולם אישורה הסופי של הצעת החוק במליאת הכנסת נתקל בקשיים עקב התנגדותם של גורמים בקואליציה לתמוך בה, לצד התנגדות מפלגות האופוזיציה לסייע לממשלה באישור ההצעה.
ב-13 בחודש הודיע שר המשפטים גדעון סער כי הצבעה נגד החוק משמעותה הצבעה נגד המשך קיומה של הממשלה.
ההצעה עלתה לדיון ולהצבעה ב-6 ביוני, ונדחתה ברוב של 58 חברים נגד מול 52 בעד.
בין המתנגדים היו חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי ומאזן גנאים, שניהם היו חברי הקואליציה.
ב-13 ביוני 2022, במלאת שנה לכינון הממשלה, הודיע יו"ר ועדת הכנסת ניר אורבך כי איננו חלק מהקואליציה, אולם לא הודיע כי יתמוך בפיזור הכנסת.
עוד הודיעו בנט ולפיד כי אם תפוזר הכנסת, הם מתכוונים לבצע ביניהם את החילוף הקבוע בהסכם ממשלת החילופים, כך שלפיד יהיה לראש הממשלה ובנט יהיה לראש הממשלה החלופי.
יומיים לאחר מכן, ב-22 ביוני, אושר החוק לפיזור הכנסת בקריאה טרומית ברוב של 110 חברי הכנסת וללא מתנגדים.
ב-30 ביוני אושר החוק בקריאה שנייה ושלישית ברוב של 92 חברי הכנסת וללא מתנגדים, ותאריך הבחירות נקבע ל-1 בנובמבר 2022, ז' בחשוון ה'תשפ"ג.
כפי שנקבע בחוק, ראש הממשלה החלופי יאיר לפיד החל לכהן כראש הממשלה בחצות הלילה של 1 ביולי 2022. מכוח לחוק יסוד: הכנסת, תקנות החירום לשיפוט על איו"ש הוארכו אוטומטית לאור פיזור הכנסת.
כמה מפלגות פסלו ישיבה בממשלה בראשות נתניהו, בשל מצבו המשפטי ואחרות בשל סיבות נוספות.
בשנת 2021, כשנשאל על השפעה על המשפט באמצעות חקיקה, אמר נתניהו שהוא לא עוסק בזה.
במפלגתו היו שקראו לפיטורי היועצת המשפטית לממשלה, דבר שנתניהו הכחיש.
1 בספטמבר – המועד האחרון בו ניתן היה להגיש בקשה לרישום מפלגה חדשה לרשם המפלגות לצורך התמודדות בבחירות אלו.
11 בספטמבר – פרסום פנקס הבוחרים העדכני וכניסתו לתוקף.
14–15 בספטמבר – הגשת רשימות המועמדים לוועדת הבחירות ובקשת האותיות הרצויות.
22 בספטמבר – מועד אחרון להגשת עתירה בבקשה לפסילת רשימה או מועמד מהתמודדות.
18 באוקטובר – תחילת שידורי התעמולה בטלוויזיה וברדיו.
20 באוקטובר – פתיחת ההצבעה בנציגויות ישראל בעולם.
1 בנובמבר – מועד הבחירות.
9 בנובמבר – מועד אחרון לפרסום תוצאות הבחירות הסופיות.
הבחירות בישראל מנוהלות על-ידי ועדת הבחירות המרכזית, המורכבת מנציגי הסיעות המיוצגות בכנסת היוצאת בהתאם לגודלן היחסי, ובראשה עומד שופט בית המשפט העליון.
בראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים וחמש יושב השופט יצחק עמית, ומנכ"לית ועדת הבחירות היא אורלי עדס.
בבחירות אלו, לראשונה מזה מספר שנים, קיים חלק ניכר מהמפלגות מהכנסת היוצאת בחירות מקדימות במתכונת כלשהי (הליכוד, מרצ, מפלגת העבודה, רע"מ, האיחוד הלאומי – תקומה - המתמודדת במסגרת הציונות הדתית, בל"ד, תע"ל, חד"ש)
הרשימות מסודרות לפי גודל הסיעות המורכבות ממפלגות הכנסת היוצאת.
מפלגה: הליכוד, תנועה לאומית ליברלית.
כינוי הרשימה: הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה.
הרשימה נבחרה בבחירות המקדימות ביום 10 באוגוסט 2022
על פי חוקת הליכוד מתקיימות בחירות מקדימות לראשות המפלגה ולרשימה לקראת בחירות לכנסת.
בנימין נתניהו היה היחיד שהגיש את מועמדותו לראשות המפלגה ולכן נבחר באופן אוטומטי.
הבחירות המקדימות לרשימת המפלגה נערכו ב-10 באוגוסט 2022. בית הדין של הליכוד פסק, בעקבות עתירה שהוגשה אליו, כי מאחר שחברי המרכז לא נבחרו מחדש למעלה מעשור, יבחרו מתפקדי הליכוד את נציגי המחוזות ברשימה.
נוסף על חברי הכנסת המכהנים, הודיעו גם מועמדים שאינם מכהנים בכנסת על התמודדתם בבחירות המקדימות לרשימת המפלגה, ביניהם: משה פייגלין, ארז תדמור, איוב קרא, אבי שמחון, שולי מועלם-רפאלי, פנחס עידן, דני דנון, מרדכי בניטה, גרשון מסיקה, בועז ביסמוט ועוד.
לעומתם, הודיע ח"כ יובל שטייניץ על פרישה מן החיים הפוליטיים.
לצד הבחירות לרשימה נערך בקרב המתפקדים משאל לאישור הצעת היו"ר נתניהו לאפשר לו לשבץ מועמדים במקומות: 14, 16, 28, 37, 43, בכפוף לאישור השיבוצים במזכירות המפלגה.
בעד ההצעה הצביעו 39,501 בוחרים, ונגדה הצביעו 12,305. ב-14 בספטמבר אישרה מזכירות הליכוד את הצעת היו"ר נתניהו לשריין את עמיחי שיקלי במקום ה-14, את עידית סילמן במקום ה-16, את משה סעדה במקום ה-28, את צגה מלקו במקום ה-37 ואת עורך הדין יוסי פוקס במקום ה-43.
ב-15 ו-19 בספטמבר 2022 הוגשו שתי בקשות לפסול את מועמדותה של עידית סילמן, על ידי התנועה למען איכות השלטון בישראל וגבי לסקי עם מרצ.
ב-21 בספטמבר 2022 הוגשה בקשה לפסול את מועמדותו של עמיחי שיקלי, על ידי גבי לסקי עם מרצ.
ב-28 בספטמבר 2022 החליט יו"ר ועדת הבחירות, השופט יצחק עמית, לדחות את שתי הבקשות נגד סילמן, ולפסול את מועמדותו של שיקלי.
ב-3 באוקטובר 2022 ערערו הליכוד ושיקלי על הפסילה לבית המשפט העליון.
מרצ והתנועה לאיכות השלטון ערערו על הדחייה.
בעקבות הערות השופטים, משכה מרצ את העתירה.
ב-9 באוקטובר קיבל בג"ץ את הערעור ואישר לשיקלי להתמודד.
מפלגה: יש עתיד – בראשות יאיר לפיד.
כינוי הרשימה: יש עתיד בראשות יאיר לפיד לראשות הממשלה.
בהתאם לתקנון המפלגה, ימשיך יאיר לפיד לכהן כיושב-ראש המפלגה עד לתום תקופת כהונתה של הכנסת העשרים וחמש, ולכן יעמוד בראשות הרשימה בבחירות אלו.
לפי תקנון המפלגה, הרשימה לכנסת תורכב על-ידי הוועדה לבחירת הרשימה לכנסת, כאשר ליו"ר שמורה הסמכות לשבץ מועמדים נוספים, אך לא יותר משניים בכל עשירייה.
ב-1 ביולי נכנס יו"ר המפלגה יאיר לפיד, לתפקיד ראש ממשלת ישראל.
ב-10 בספטמבר הודיעו חברות הכנסת נירה שפק וענבר בזק על החלטתן שלא להתמודד בבחירות לכנסת ה-25.
הציונות הדתית – עוצמה יהודית
האיחוד הלאומי – תקומה (המוכרת בכינוי הציונות הדתית).
חזית יהודית לאומית (המוכרת בכינוי עוצמה יהודית).
לזוז (המוכרת בכינוי מפלגת נעם).
עתיד אחד – עתיד טוב לישראל (מפלגת מדף השייכת לציונות הדתית).
ארץ ישראל שלנו – מפלגה יהודית מאוחדת לשלמות התורה העם והארץ (מפלגת מדף השייכת לעוצמה יהודית).
כינוי הרשימה: הציונות הדתית בראשות בצלאל סמוטריץ' ועוצמה יהודית בראשות איתמר בן גביר.
רשימת "הציונות הדתית" לכנסת העשרים וארבעה הייתה רשימה משולבת של האיחוד הלאומי – תקומה, עוצמה יהודית ומפלגת נעם.
עם ההכרזה על הבחירות לכנסת העשרים וחמש, ניהלו כל חלקי הרשימה קמפיין בחירות עצמאי במאבק על מיקום ואופי הרשימה לכנסת ה-25.
בסיעת האיחוד הלאומי – תקומה נערכו בחירות מקדימות פתוחות.
לאחר שלא הוצגו מעמדים נוספים, נבחר היושב ראש המכהן בצלאל סמוטריץ' לעמוד בראש המפלגה ללא בחירות.
בחירות מקדימות לראשות המפלגה נערכו לראשונה במקום הליך בחירות פנימי בידי גוף המונה כ-120 איש, שהיה נהוג עד אז.
הבחירות המקדימות נערכו ב-23 באוגוסט והתמודדו בהן 16 מועמדים, בהם גם חברי הכנסת המכהנים מטעם הרשימה: מיכל וולדיגר, אופיר סופר, אורית סטרוק ושמחה רוטמן.
ליושב ראש יש זכות לשריין שני מועמדים בעשירייה הראשונה.
ב-15 באוגוסט הציע סמוטריץ' לבן גביר את המקומות 2, 5, 9, ו-10, בעוד מקום 7 ייקבע בהסכמה, ההצעה פורסמה בתקשורת בטרם נשלחה לבן גביר.
בשל מחלוקת על המקום השביעי, דחה בן גביר את ההצעה.
ב-26 באוגוסט נחתם הסכם לריצה משותפת בין האיחוד הלאומי – תקומה לעוצמה יהודית, ללא צירוף מפלגת נעם ובתיווכו של בנימין נתניהו.
הוסכם כי עוצמה יהודית תקבל את המקומות 2, 5, 7, 9 ו-10 ברשימה, והמקום ה-11 נשמר למפלגת נעם.
עוד סוכם כי אם הרשימה תזכה ב־10 או 11 מנדטים תוסט יחידת מימון אחת למפלגת האיחוד הלאומי – תקומה.
על אף ההסכם, ניהלו שתי המפלגות את קמפיין הבחירות בנפרד זו מזו.
ב-28 באוגוסט הודיעה מפלגת נעם על כוונתה לרוץ באופן עצמאי, תוך שהיא דוחה את ההצעה לשיבוץ במקום ה-11 ברשימה, אולם ב-14 בספטמבר ולאחר שנועד נתניהו עם מנהיגה הרוחני של המפלגה, הרב טאו, הוחלט במפלגה על קבלת ההצעה ועל הצטרפות לרשימת "הציונות הדתית".
תקווה חדשה – אחדות לישראל.
כינוי הרשימה: המחנה הממלכתי בהנהגת בני גנץ לראשות הממשלה.
ב-10 ביולי חתמו בני גנץ וגדעון סער על הסכם לריצה משותפת של המפלגות "חוסן לישראל" ו"תקווה חדשה".
לפי ההסכם, היחס בין נציגי שתי המפלגות ברשימה המשותפת יהיה 2:1. דהיינו, שני נציגי חוסן לישראל ולאחריהם נציג תקווה חדשה וחוזר חלילה.
מפלגת "דרך ארץ" שהתמודדה בבחירות הקודמות יחד עם תקווה חדשה לא נכללה בהסכם.
ב-28 ביולי הודיע ח"כ זאב בנימין בגין כי הוא פורש מהחיים הפוליטיים.
ב-31 ביולי הודיעה ח"כ מיכל שיר כי היא פורשת מהמפלגה ומצטרפת למפלגת "יש עתיד", ובאותו היום הודיעה הילה שי-וזאן על פרישה מהחיים הפוליטיים ומהמפלגה.
ב-14 באוגוסט הודיע הרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט על כניסתו לפוליטיקה ועל הצטרפותו לרשימה המאוחדת.
ניתן לו המקום השלישי לאחר גנץ וסער.
בנוסף נקבע כי מקומות 9, 17 ו-18 יאוישו לפי בחירתו של איזנקוט, אשר בחר את מתן כהנא למקום התשיעי, את ענבר יחזקאלי למקום ה-17 ואת ענבר הרוש-גיטי למקום ה-18.
ב-22 באוגוסט הודיעה ח"כ שירלי פינטו מסיעת "ימינה" על הצטרפותה לרשימה המאוחדת ולמפלגת תקווה חדשה.
היא שובצה במקום ה-23 ברשימה.
ב-1 בספטמבר הודיע סגן השר, ח"כ מאיר יצחק-הלוי, על פרישתו מהחיים הפוליטיים ובהתאם לכך לא יתמודד במסגרת הרשימה בבחירות לכנסת.
מפלגה: ש"ס – התאחדות הספרדים העולמית שומרי תורה.
כינוי הרשימה: התאחדות הספרדים שומרי תורה תנועתו של מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל.
בראש הרשימה עומד אריה דרעי.
בינואר 2022 הודה והורשע דרעי במסגרת הסדר טיעון בעבירות מרמה והפרת אמונים ועקב כך התפטר מן הכנסת.
דרעי המשיך לעסוק בפוליטיקה והועסק באופן רשמי כיועץ פרלמנטרי.
בבחירות אלו לא היו לדרעי מניעות להיבחר לכנסת, והוא אכן עמד בראש הרשימה.
הרשימה הורכבה על-ידי מועצת חכמי התורה של המפלגה, שקבעה כי עשרת המקומות הראשונים יהיו זהים לאלו שהיו בבחירות הקודמות, והסמיכה את דרעי לקבוע את שאר הרשימה.
ב-20 בספטמבר 2022 הוגשה בקשה לפסול את מועמדותו של יו"ר הרשימה (וכן את האפשרות שיכהן כשר), על ידי התנועה למען איכות השלטון בישראל.
בקשה זו נדחתה על הסף.
הסתדרות אגודת ישראל בארץ ישראל.
אגודת החרדים – דגל התורה.
כינוי הרשימה: יהדות התורה והשבת אגודת ישראל – דגל התורה.
רשימת "יהדות התורה" היא איחוד פוליטי של שתי מפלגות: "אגודת ישראל" החסידית, ו"דגל התורה" הליטאית.
לכל אחת מן המפלגות יש מועצת גדולי תורה משל עצמה וזו אחראית על קביעת הרשימה של המפלגה לכנסת.
מאז הבחירות לכנסת השלוש עשרה (1992) רצות שתי המפלגות ברשימה מאוחדת תחת השם "יהדות התורה", המורכבת מנציגי שתי המפלגות לסירוגין (נציג "אגודה" ולאחריו נציג "דגל" וחוזר חלילה).
ב-1 ביוני 2022 התפטר יעקב ליצמן (יו"ר "אגודת ישראל") מן הכנסת ופרש מן החיים הפוליטיים.
ליצמן היה ראש הרשימה לכנסת והחבר המוביל בה מאז תחילת המאה ה-21. הוא כיהן כשר וכסגן שר מטעם המפלגה וניהל מטעמה מגעים פוליטיים לצד משה גפני.
את מקומו של ליצמן תפס יצחק גולדקנופף.
מחלוקות בנוגע לזרם החינוך העצמאי של חסידות בעלז איימו על המשך הריצה המשותפת של שתי המפלגות, אולם ב-12 בספטמבר הוסכם על פתרון למשבר ועל ריצה משותפת.
בראש הרשימה יעמוד גולדקנופף, נציג "אגודת ישראל" ולאחריו משה גפני, נציג "דגל התורה".
כינוי הרשימה: ישראל ביתנו בראשות אביגדור ליברמן.
בראשות ישראל ביתנו עומד אביגדור ליברמן.
ועדה מסדרת קבעה את הרכב הרשימה לכנסת ב-12 בספטמבר.
הקמפיין של מפלגת ישראל ביתנו התייחס ליוקר המחיה ולנושאים של דת ומדינה.
לצורך הקמפיין גויסו אושיות רשת מהתחום הכלכלי כגון סניה ולדברג.
כינוי הרשימה: מפלגת העבודה בראשות מרב מיכאלי.
נבחרה בבחירות המקדימות באוגוסט 2022 הבחירות לראשות מפלגת העבודה - 18 ביולי 2022מרב מיכאליערן חרמוני82.48%16.16%12,429 קולות2,435 קולותרשימת המפלגה לכנסת – נבחרה ב-9 באוגוסט 2022
הבחירות המקדימות לראשות המפלגה נערכו ב-18 ביולי 2022 בין יושבת הראש המכהנת מרב מיכאלי למזכ"ל המפלגה ערן חרמוני.
מיכאלי נבחרה לכהונה שנייה ברוב של 82.5% מהקולות.
הבחירות המקדימות לרשימת המפלגה התקיימו ב-9 באוגוסט.
במסגרת תיקון החוקה שהעבירה מיכאלי בוועידת המפלגה ב-2021, נקבע כי רשימת המפלגה לכנסת תבנה בשיטת "ריץ' רץ' מגדרי", כך שהרשימה תורכב מנשים וגברים לסירוגין באופן שוויוני, בהתאם למספר הקולות שיקבל כל מועמד.
כלומר, ראשון ישובץ המועמד שיקבל את מספר הקולות הגבוה ביותר, ולאחריו מועמד בן המין השני אשר יזכה במספר הקולות הגבוה ביותר מבין המועמדים בני מינו.
כינוי הרשימה: מרצ השמאל של ישראל בראשות זהבה גלאון.
נבחרה בבחירות המקדימות ב-23 באוגוסט 2022 הבחירות לראשות המפלגהזהבה גלאוןיאיר גולן60.6%39.4%9,443 קולות6,140 קולותרשימת המפלגה לכנסת
הבחירות המקדימות לראשות המפלגה ולרשימתה לכנסת נערכו ב-23 באוגוסט 2022. על ראשות המפלגה התמודדו ח"כ יאיר גולן וזהבה גלאון, שחזרה להתמודד על תפקיד במפלגה 5 שנים לאחר שהתפטרה מתפקיד היו"ר ופרשה מהתמודדות לכנסת.
השר ניצן הורוביץ, יו"ר המפלגה בכנסת היוצאת, הודיע כי לא יתמודד לראשות המפלגה בכנסת הנוכחית אבל יתמודד על מקום ברשימה.
במהלך יולי הודיעו השרה תמר זנדברג, ח"כ ג'ידא רינאוי זועבי והשר עיסאווי פריג' כי לא יתמודדו על מקום ברשימת המפלגה.
בבחירות לתפקיד היו"ר זכתה גלאון.
יאיר גולן, שהפסיד בהתמודדות על תפקיד היו"ר, התמודד במקביל לרשימה לכנסת ושובץ במקום החמישי.
המפלגה הקומוניסטית הישראלית (המוכרת בשם חד"ש).
כינוי הרשימה: חד"ש תע"ל בראשות איימן עודה ואחמד טיבי.
בין המפלגות שהרכיבו את הרשימה המשותפת בכנסת היוצאת, חד"ש ותע"ל, לבין בל"ד, נתגלתה מחלוקת לגבי שני נושאים: המלצה על מועמד לראשות הממשלה ורוטציה בין חברי כנסת מטעם המפלגות השונות במהלך כהונת הכנסת.
בתחילה נראה כי השיחות בין שתי המפלגות מניבות פרי ואף פורסם כי סוכם על ריצה משותפת, אך לקראת סגירת הרשימות החליטה בל"ד על ריצה עצמאית וכך פורקה הרשימה המשותפת.
ב-13 באוגוסט 2022 בחרה ועידת מפלגת חד"ש את הרשימה לכנסת.
איימן עודה נבחר לכהונה נוספת בתפקיד היו"ר, והוא ימשיך לעמוד בראש הרשימה.
אחריו נבחרו עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף עטאונה.
ב-3 בספטמבר 2022 הודיע ח"כ אוסאמה סעדי כי לא יתמודד על מקום ברשימה של תע"ל וכי יפרוש מהחיים הפוליטיים.
בראשות המפלגה ממשיך לכהן ח"כ אחמד טיבי.
בליל 15 בספטמבר, לאחר שנכשלו המגעים בין חד"ש ותע"ל לבין בל"ד, הגישו חד"ש ותע"ל את רשימתן בנפרד.
כינוי הרשימה: הרשימה הערבית המאוחדת.
ועידת המפלגה, המורכבת מ-600 צירים, הרכיבה את רשימת המפלגה לכנסת בבחירות מקדימות שנערכו ב-6 באוגוסט 2022.
צל"ש – ציונות ליברליות ושוויון (המוכרת בכינוי הימין החדש).
הבית היהודי, מיסודה של המפד"ל – המפלגה הדתית לאומית המזרחי הפועל המזרחי בארץ ישראל.
דתי לאומי ישראלי למען כלל ישראל (מפלגת מדף השייכת לבית היהודי).
כינוי הרשימה: הבית היהודי בראשות איילת שקד
ב-29 ביוני 2022, בטרם נתקבל החוק לפיזור הכנסת, הודיע ראש הממשלה נפתלי בנט (חבר סיעת "ימינה") על כוונתו שלא להתמודד בבחירות המתקרבות.
את ראשות המפלגה מסר לאיילת שקד.
ב-27 ביולי הודיעו שקד ויועז הנדל על החלטתם לרוץ ברשימה משותפת בשם "הרוח הציונית".
ב-3 באוגוסט הודיעה ח"כ שירלי פינטו על פרישה מן הרשימה ועל הצטרפות לרשימת "המחנה הממלכתי".
ב-21 באוגוסט הודיע ח"כ אביר קארה גם הוא כי לא ירוץ במסגרת "הרוח הציונית", וב-4 בספטמבר הכריז על הקמת מפלגת "חופש כלכלי".
ב-11 בספטמבר הודיעו שקד והנדל על פירוק השותפות ביניהם.
עוד באותו הערב הודיע יוסי ברודני, יו"ר מפלגת הבית היהודי, כי הוא ושקד הגיעו להסכמות על התמודדות משותפת של "ימינה" ושל מפלגתו שלו.
שקד וברודני הגיעו לסיכום על חלוקת השיבוצים בין מפלגותיהם וחתמו על הסכם התמודדות משותפת ב-13 בחודש.
ב-14 בספטמבר הודיעה עורכת הדין ניצנה דרשן-לייטנר, יו"ר ארגון "שורת הדין", על הצטרפותה לרשימה, ושובצה במקום הרביעי.
כינוי הרשימה: בל"ד - אלתג'מוע אלווטני אלדמוקרטי בראשות סמי אבו שחאדה.
לאור המחלוקות בין המפלגות המרכיבות את הרשימה המשותפת, אמר ח"כ סאמי אבו שחאדה (יו"ר בל"ד) כי הוא לא שולל את האפשרות שהמשותפת תבחן התמודדות בבחירות במסגרת גוש פוליטי חדש או במסגרת רשימות נפרדות, והדבר יוכרע לאחר שהנושא יידון בשיחות בין מרכיבי הרשימה המשותפת.
מפלגת בל"ד ערכה בחירות מקדימות ב-6 באוגוסט 2022. ח"כ אבו שחאדה נותר בראש הרשימה, ואחריו מטאנס שחאדה ודועאא חוש-טאטור, בסדר זה.
כאמור, בליל 15 בספטמבר, לקראת סיום המועד להגשת הרשימות, הוחלט בבל"ד לרוץ באופן עצמאי לאחר שלא הגיעו להסכמות עם חד"ש ותע"ל.
אותיותכינוי הרשימהמפלגהראש הרשימהפרטים נוספיםחופש כלכלי בראשות אביר קארהשחר כלכלי חדשאביר קארהמפלגה הדוגלת בליברליזם כלכלי ובראשה עומד סגן השר אביר קארה.
במקום השני הוצבה עורכת הדין עידית רז קלישר.
שמה הרשמי של המפלגה "שחר כלכלי חדש" והיא התמודדה בבחירות לכנסת ה-23 בשם "עוצמה ליברלית – כלכלית" בראשות גלעד אלפר שהוצב במקום השלישי ברשימה ובבחירות לכנסת ה-24 בשם "עצמנו עצמאים וליברלים" בראשות דותן סופר, בחירות שבסופן פרשה מהמירוץ.
שאר המועמדים הם ממנהיגי תנועת אני שולמן שהובילה את מחאת העצמאים בתקופת הקורונה.שחר כוח חברתי בראשות וג'די טאהרשחר כוח חברתיוג'די טאהרמפלגה ששמה לה למטרה שינוי התרבות הפוליטית בישראל.קמ"ה – קידום מעמד הפרטדורית בירןמפלגה המתמקדת בזכויות האדם והפרט מן הזווית הדתית.
דוגלת בהנחלת המשפט העברי בשיטת המשפט הישראלית, ובקידום מעמדו של הפרט מול רשויות השלטון.
מועמדות הרשימה הן נשותיו של דניאל אמבש, מנהיג הכת הירושלמית.
המפלגה התמודדה בפעם הרביעית ברציפות לכנסת.כח להשפיע בראשות בני אלבזכח להשפיעבני אלבזרשימה בראשות בני אלבז שבין מטרותיה קידום הספורט בישראל ותמיכה במתמודדים בחדלות פרעון שהתבססה על מפלגת מדף שהתמודדה בעבר באותו שם.
כיום מתמקדת בעיקר במעמדם של החקלאים בישראל.הכלכלית החדשה בראשות פרופסור ירון זליכההמפלגה הכלכלית החדשהירון זליכהמפלגה המתמקדת בנושאים הכלכליים, שהוקמה על ידי החשב הכללי לשעבר, ירון זליכה.
התמודדה בפעם השנייה ברציפות.ישראל חופשית דמוקרטית בראשות אלי אבידראלי אבידרמפלגה בראשות חבר הכנסת לשעבר אלי אבידר, שפרש ממפלגת "ישראל ביתנו".
דוגלת בחילוניות, בגיוס בני ישיבות לצה"ל ובמאבק בשחיתות השלטונית.איחוד בני הברית – בראשות רב חובל בשארה שליאןאיחוד בני הברית – איתחאד אבנאא אלעהד – בראשות רב חובל בשארה שליאןבשארה שליאןמפלגת ימאים נוצרים.
התמודדה לכנסת בפעם החמישית ברציפות.צו השעהצו השעה לנהגי המוניות הגמלאים והנכיםאורי דויד חימפלגה ששמה לה למטרה לקדם את רמת חייהם של הגמלאים ובעלי המוגבלויות, לצד תנאי העבודה של נהגי המוניות.מפלגת הגוש התנ"כיגה"ת – גוש התנ"כידניס ליפקיןמפלגה נוצרית-יהודית, התמודדה בפעם החמישית ברציפות.
המפלגה התמודדה בפעם השלישית ברציפות.העצמאים החדשים בראשות יורם מועלמיהעצמאים החדשים – כוח חזקיורם מועלמימפלגה כלכלית הקוראת לשיפור מצבם של העסקים הקטנים והבינוניים בישראל.יש כיוון בראשות עמוס דב סילברעמוס דב סילברמפלגה חדשה שהוקמה לקראת הבחירות ודוגלת בהעצמת חירות הפרט.
המפלגה הוקמה בידי עמוס דב סילבר, שהואשם ב-2019 בסחר בסמים על דבר הקמת רשת ההפצה המקוונת "טלגראס"."אנחנו" – בראשות עו"ד מוש חוג'האנחנו.
ביחד – לסדר חברתי חדשמוש חוג'המבקשת לשנות את שיטת הבחירות בישראל.
המפלגה התמודדה פעם שנייה ברציפות.הפיראטים הכי טוב לדעתי אני רוצה להיות שםהפיראטיםנועם כוזרמפלגת פיראטים.
דוגלת בדמוקרטיה דינמית, רפורמה בדיני זכויות יוצרים ופטנטים, תוכן חופשי, שקיפות וחופש המידע.
מתמודדת לכנסת בפעם השביעית ברציפות.צעירים בוערים בהנהגת בת אל חזןמפלגה המבקשת לייצג את הצעירים בישראל ולטפל במשבר הדיור וביוקר המחיה.
יו"ר המפלגה, הדר מוכתר, לא יכלה להתמודד לכנסת בעצמה משום שלא עברה את הגיל המינימלי הדרוש לריצה לכנסת.
המפלגה התמודדה לכנסת בפעם השלישית ברציפות.סדר חדש – למען האזרחים הוותיקים בישראלסדר חדש לשינוי שיטת הבחירותאופק אביטלמפלגה שמטרתה לקדם את רמת חייהם של האזרחים הוותיקים בישראל.כל קול קובע נועם קולמן ולירון עופרי לראשות הממשלהקולנועם קולמןמפלגה המתמקדת במצבם של עצמאיים, פרילנסרים, פנסיונרים, בני הגיל השלישי והגיל הרך.