tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לימים כתבה בביוגרפיה בשם "האחים נוקס": "כשהייתי צעירה לקחתי את אבי ושלושת אחיו כמובנים מאליהם, ולא עלה על דעתי שלא כל המבוגרים דומים להם.
לימים גיליתי שאין זה כך, ומעולם לא הצלחתי להתרגל לזה.
אמנם הם היו חריגים, אבל עודני חושבת שהם צדקו, ואם העולם לא השלים עמם, אני איני משלימה עם העולם."
פנלופי אליס וילטון היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
היא כיכבה לצדו של ריצ'רד בריירס בסיטקום "Ever Decreasing Circles" של ה-BBC.
עוד הופיעה בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", ובתפקיד משנה בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון".
וילטון נולדה בסקרבורו שבצפון יורקשייר.
היא בתם של אליס טרוורס, רקדנית ושחקנית, ושל קליפורד ויליאם וילטון שהיה איש עסקים.
היא אחיינית של השחקנים ביל טרוורס ולינדן טרוורס.
היא ואחיותיה, רוזמרי ולינדה, למדו במנזר בניוקאסל, בו אמם לימדה בעבר.
אחרי כן למדה בבית הספר למשחק "Drama Centre London" בלונדון.
לפני שהתחילה להופיע בטלוויזיה הצליחה וילטון בקריירת המשחק על במות התיאטרון.
הופעת הבכורה שלה בווסט אנד הייתה לצידו של סר רלף ריצ'רדסון.
ב-1974 גילמה את רות בהפקה של אלן אייקבורן של הטרילוגיה "כיבושי נורמן" (Norman Conquests) על במות לונדון.
ב-1972 שיחקה לראשונה בטלוויזיה בתפקיד ויו וורן במחזה "Mrs.
אחר כך השתתפה בתפקידים ראשיים בהפקות של ה-BBC למחזות שייקספיריים וגילמה את דזדמונה ב"אותלו" ואת ריגן ב"המלך ליר".
ב-1984 הפכה להיות מוכרת היטב בבריטניה עם עליית הסדרה "Ever Decreasing Circles" בו הופיעה לצידו של ריצ'רד בריירס אשר רצה במשך חמש שנים.
בסיטקום היא מגלמת את דמותה של אן, אשתו של מרטין (בריירס), הסובלת זמן רב מבעלה השוחר טוב אך קפדן באופן כפייתי.
אן מחפשת אורח חיים יותר הרפתקני, והיא מפלרטטת מעט עם השכן הכריזמטי פול (פיטר איגן).
ב-2005 הופיעה וילטון כשחקנית אורחת בסדרת המדע בדיוני המחודשת "דוקטור הו" בתפקיד הארייט ג'ונס.
תפקיד זה נכתב במיוחד עבורה על ידי הכותב הראשי של הסדרה ראסל ט.
דייוויס איתו עבדה קודם בסדרת הדרמה "בוב ורוז" (2001) בהפקת ITV.
הארייט ג'ונס כראש הממשלה חזרה לככב בפרק הספיישל "הפלישה בחג המולד" ב-2005. כמו כן שיחקה בתפקיד ראש ממשלה לשעבר בעונת 2008 בפרק "הארץ הגנובה", בו היא מקריבה את עצמה לאש הדאלקים כדי ששאר בני הלוויה יוכלו ליצור קשר עם הדוקטור.
בסך הכל השתתפה בארבעה מפרקי הסדרה.
עוד ב-2005 השתתפה וילטון בסדרת הדרמה "חמישה ימים" בה גילמה אם של אישה נעדרת.
באוקטובר 2007 הופיעה בסדרה "Half Broken Things" של ITV, וב-2008 השתתפה בהפקה "The Passion" של ה-BBC.
החל מ-2010 היא מגלמת את דמותה של איזבל קרולי בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון".
באפריל 2008 היא התארחה בתוכנית הרדיו של BBC4 כ"ניצולה" בתוכנית "Desert Island Discs".
מדצמבר 2012 עד פברואר 2013 הייתה המספרת בתסכית הרדיו של "The Cazalets" עיבוד לספרה של אליזבת ג'יין הווארד.
וילטון הייתה נשואה לשחקן דניאל מאסי בין השנים 1975 ועד 1984. לזוג יש בת אחת, אליס, שנולדה ב-1977.
ב-1991 התחתנה עם השחקן איאן הולם.
כאשר הוא קיבל את תואר האבירות היא נקראה ליידי הולם.
השניים הופיעו יחד במיני סדרה "The Borrowers" בשנת 1993. הם התגרשו ב-2001.
היא זכתה פעמיים בפרס מבקרי התיאטרון.
ב-1981 על הופעתה ב"מהומה רבה על לא דבר" וב-1993 על הופעתה במחזה "The Deep Blue Sea".
ב-2001 הייתה מועדת לפרס התיאטרון של לונדון איבנינג סטנדרד, על משחקה ב-"The Little Foxes" שעלה ב"דונמאר ורהאוס".
ב-2004 קיבלת תואר קצין האימפריה הבריטית (OBC) על תרומתה לתחום הדרמה.
ב-2012 קבלה דוקטורט של כבוד באוניברסיטת הול סקרבורו קמפוס.
וילטון הייתה מועמדת לפרס אוליביה שש פעמים:
ב-1981 כשחקנית השנה בהעלאה מחודשת של מחזה עבור "Man and Superman"
ב-1988 כשחקנית השנה במחזה חדש עבור "The Secret Rapture"
ב-1994 כשחקנית הטובה ביותר עבור "The Deep Blue Sea"
ב-2008 כשחקנית הטובה ביותר עבור "יון גבריאל בורקמן"
ב-2009 כשחקנית הטובה ביותר עבור "The Chalk Garden"
ב-2015 כשחקנית הטובה ביותר עבור "Taken at Midnight"
פנלופי דלתא הייתה סופרת ילדים ונוער יוונייה, ככל הנראה הראשונה בתרבות היוונית המודרנית.
היא חיברה רומנים היסטוריים שזכו להצלחה והשפיעו על תפיסות עממיות של זהות לאומית בקרב הקוראים היוונים.
בשל הקשר ההדוק שלה למהפכן איון דרגומיס, נקלעה דלתא לסערות הפוליטיקה היוונית של ראשית המאה ה-20, החל מהמאבק המקדוני ועד לקרע הלאומי.
דלתא התאבדה ביום כניסת צבא גרמניה הנאצית לאתונה בזמן מלחמת העולם השנייה.
דלתא נולדה באלכסנדריה לעמנואל בנאקיס, סוחר כותנה עשיר, ולוירגיניה בנאקיס לבית כורמי.
היא הייתה שלישית בין שישה ילדים.
היא הנציחה את תעלולי אחיה המבוגרים אלכסנדרה ואנטוניס בספרה "טרלאנטוניס".
צעירים ממנה היו קונסטנטינוס, שמת בינקותו, אלכסנדר, וארגיני.
משפחת בנאקיס עקרה זמנית לאתונה בשנת 1882, שם נישאה פנלופי לסטפנוס דלתא, איש עסקים אמיד מאיסטנבול, שהיה אחיינו של המתמטיקאי קונסטנטין קרתיאודורי.
לזוג נולדו שלוש בנות: וירגיניה זאנה, סופיה מאברוגורדאטו, ואלכסנדרה פפדופולו.
הזוג שב לאלכסנדריה בשנת 1905, ושם פגשה דלתא את איון דרגומיס, שהיה אז סגן הקונסול של יוון באלכסנדריה.
על רקע זיקתם המשותפת לכתיבתם על המאבק המקדוני, נקשר בין דלתא ודרגומיס קשר רומנטי לזמן מה.
לטובת ילדיה, החליטו דלתא ודרגומיס להפסיק להתראות, אך קיימו חליפת מכתבים נלהבת עד 1912, עת פיתח דרגומיס קשר רומנטי עם שחקנית התיאטרון מריקה קוטופולי.
באותה תקופה ניסתה דלתא להתאבד פעמיים.
דלתא עקרה עם משפחתה לפרנקפורט בגרמניה בשנת 1906, בעקבות עסקיו של בעלה, ושם חיברה את הרומן הראשון שלה, για την πατρίδα ("למען המולדת"), שיצא לאור בשנת 1909. עלילת הרומן מתרחשת בימי האימפריה הביזנטית, ובעקבותיו החלה דלתא בהתכתבות עם ההיסטוריון גוסטב שלומברגר, מומחה לאימפריה הביזנטית.
על בסיס הדיונים עמו, חיברה את הרומן השני שלה, Τον καιρό του Βουλγαροκτόνου, "בעידן קוטל-הבולגרים", אשר מתרחש בימי הקיסר בסילאוס השני.
בשנת 1911 פרסמה את הרומן השלישי שלה, Παραμύθι χωρίς όνομα, ("מעשה ללא שם").
בשנת 1913 שבה דלתא עם משפחתה לאלכסנדריה, ובשנת 1916 עקרה לאתונה, שם הפך בינתיים אביה ראש העירייה, ונשארה שם כל ימיה.
באתונה התיידדה דלתא עם אלפתריוס וניזלוס, שהיה בעל ברית פוליטי של אביה.
אביה אף שימש שר אוצר בממשלת וניזלוס הראשונה.
פנלופת ספיקס (שם מדעי: Penelope jacquacu) היא מין של עוף ג'ונגל גדול מסדרת התרנגולאים השייך למשפחה דרום אמריקאית שנקראת הוקיים ולסוג פנלופה.
הפנלופה מזכירה במראה תרנגול הודו קטן ושוכן עצים, שייכת למשפחה אחרת.
צבעה חום-שחור ובעל גרון אדום-עז המצוי רק אצל הזכרים.
כמו מינים רבים של תרנגולאים הזכר אינו מטפל בביצים ומשאיר את זה לנקבה החומה ומוסווית הרבה יותר.
פנלופה זו קרויה ע"ש החוקר הגרמני יוהאן פון שפיקס (1781 – 1826) שגילה חיות רבות ביערות דרום אמריקה.
תפוצה: הפנלופה חיה בעיקר ביערות שפילה בבוליביה, קולומביה, ברזיל, ונצואלה, אקוודור, גויאנה ופרו.
מזון: היא אוכלת כל הניזונה בעיקר מפירות שונים, זרעים וחרקים קטנים.
הפנלופות מפיצות עיקריות של עצים רבים ביער הגשם.
איומים: הם עלולות להיטרף על ידי הטורפים הגדולים כמו היגואר והפומה.
כמו כן הם נדבקות במחלות ומשמשות קורבן לתולעי מעיים.
גם האדם צד אותם אך לעת עתה היא אינה בסכנת הכחדה.
פנלה וולגר היא שחקנית אנגלייה.
היא הבת הצעירה של מורין (שם נעורים מק'קאן) ומייקל וולגר.
אחיה דרמוט הוא בריסטר ואחותה קלודיה עוסקת באמנויות בהולנד.
בילדותה גרה בניו כנען שבקונטיקט, ובשנת 1976 חזרה המשפחה לבריטניה.
אביה היה עבד ככלכלן במשך שנים רבות והמשפחה נסעה איתו לכווית ולשרג'ה .
וולגר התחנכה במנזר מייפילד, באוניברסיטת דרהאם ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
בהיותה באוניברסיטה ביימה את המחזה "רצח בקתדרלה" בקתדרלת דרהאם.
היא שיחקה והייתה חברה ב"דרהאם רביו".
ב-1999 סיימה וולגר את לימודיה ב-RADA והתחילה להופיע בעיקר בתיאטרון במיוחד עם להקת "רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר".
פריצת הדרך שלה הייתה ב-2002 כשהופיעה בתפקיד אגאתה בסרטו של סטיבן פריי "צעירים יפים ומבריקים".
בהמשך עבדה עם מייק לי, קונור מקפרסון ועם וודי אלן.
ב-2008 גילמה את דמותה של אגאתה כריסטי בפרק "החד-קרן והצרעה" בסדרה "דוקטור הו".
וולגר הופיעה גם בתיאטרון המלכותי הלאומי ובתיאטרון אולד ויק.
ב-2013 זכתה בפרס קלרנס דרוונט לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וב-2014 זכתה בפרס סנדיי טיימס לשחקנית השנה.
היא מרבה להופיע ברדיו, וב-2013 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר ברדיו על תפקידה כרוזמרי קנדי ב-"An American Rose".
עוד ברדיו שיחקה בתפקיד ראשי ב"גברת דאלוויי" ובתפקיד אדית וורטון ב-"The Jinx Element" וב"איתן פרום".
היא כיכבה בקומדיה "דוט" של BBC Radio 4. עוד הקליטה ספרי שמע והייתה מועמדת לפרס "ספר השנה" לשנת 2013.
ב-2006 התחתנה וולגר עם ד"ר רוברט הרלנד.
לבני הזוג יש שלושה ילדים: קיט נולד ב-2007, וטריסטן וגבריאל נולדו ב-2009. היא מציירת ודוברת איטלקית.
ב-2014 זכתה וולגר בפרס הופעת התיאטרון של השנה מטעם "The Sunday Times Culture Awards".
ב-2013 זכתה וולגר בפרס קלרנס דרוונט Clarence Derwent Award לשחקנית המשנה הטובה ביותר בווסט אנד.
וולגר הייתה מועמדת לפרסים הבאים:
פרס What's On Stage לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2013
פרס BBC Radio Drama לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2013
פרס ספר אודיו של השנה על "Life After Life" לשנת 2013
פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס הקולנוע אמפייר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס חוג המבקרים של לונדון לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית החדשה הטובה ביותר ל-2003
פרס מנצ'סטר איבנינג ניוז לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2000 ולשנת 2001
Trinian's מיס קליבר 2008 דוקטור הו Doctor Who אגאתה כריסטי בפרק "החד-קרן והצרעה" איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים How to Lose Friends & Alienate People 2009 טירוף של קולג' 2 St.
Jones פרנסס סטיבנסון (אנ') סרט 2021 דלגליש (אנ') Dalgliesh מאביס גירינג 2 פרקים 2023 הבאקניריות The Buccaneers ליידי ברייטלינגסי 4 פרקים 2024 דרגה סודית (אנ') Secret Level ד"ר לנגדון דיבוב; פרק: "The Outer Worlds: The Company We Keep"
2014: בתפקיד מרגרט תאצ'ר (מאגס) במחזה "Handbagged" בתיאטרון וודוויל, לונדון
2013: בתפקיד מרגרט תאצ'ר (מאגס) במחזה "Handbagged" מאת מוירה בופיני Moira Buffini בתיאטרון טריסייקל, לונדון
2013: בתפקיד תרזה במחזה "Circle Mirror Transformation" בתיאטרון רויאל קורט, האגרסטון, לונדון
2012: בתפקיד אלבסטד בעיבוד של בריאן פריל למחזה "הדה גאבלר" בתיאטרון אולד ויק, לונדון
2011: בתפקיד מדליין במחזה "The Veil" מאת קונור מקפרסון בתיאטרון הלאומי, לונדון בבימויו של קונור מקפרסון
2010: בתפקיד שארלוט במחזה "The Real Thing" בתיאטרון אולד ויק, לונדון
2009: בתפקיד מאדג' במחזה "Time and the Conways" בתיאטרון הלאומי, לונדון בבימויו של רופרט גולד
2006: בתפקיד הלן במחזה "Motortown" בתיאטרון רויאל קורט, לונדון
2005: בתפקיד שרלוט ברונטה במחזה "ברונטה" עם להקת התיאטרון "Shared Experience"
2004: בתפקיד אדלה במחזה על פי הרומן "המעבר להודו" עם להקת התיאטרון "Shared Experience"
2002: בתפקיד הלנה במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
2002: בתפקיד אמה במחזה "Way Upstream" בתיאטרון דרבי פלייהאוס
2001: בתפקיד תרזה במחזה "How the Other Half Loves" בתיאטרון ווטפורד פאלאס
2001: בתפקיד אלינור במחזה "The Miser" בסליסבורי פלייהאוס
2000: בתפקיד סיליה במחזה "כטוב בעיניכם" ברויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
2000: בתפקיד קיטי וורדון במחזה "Charley's Aunt" בתיאטרון שפילד קרוקיבל
2000: בתפקיד לוסי בפרק "Bring Me Sunshine" ברויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
1999: בתפקיד ואריה במחזה "גן הדובדבנים" בתיאטרון York Theatre Royal
1994: בתפקיד נלי במחזה "Playboy of the Western World" בתיאטרון בריסטול אולד ויק
פנלו () היא עיר במחוז לימבורג בדרום הולנד, השוכנת בסמוך לגבול עם גרמניה, על שפת נהר המז.
מגורים וחקלאות התקיימו בפנלו מתקופת הברונזה ותקופת הברזל, כפי שמעידים כמה תלי קבורה באזור.
בפנלו נתגלו מטבעות רומיים וקלטיים וכן גשר רומי החוצה את נהר המז.
ככל הנראה היה זה היישוב שנקרא Sablones, ששכן על הדרך שחיברה את מאסטריכט לקסנטן (גרמניה).
מיקומה במקום שיש בו מים, מקום רדוד לעבור את הנהר ומפגש של הרבה דרכים, הפך אותה בימי הביניים לתחנת מסחר חשובה.
ב-1375, קיבלה פנלו זכויות עיר, וב-1481 הייתה לחברה בברית ערי הנזה.
בשל חשיבותה האסטרטגית, הוטל מצור על העיר פנלו מספר פעמים.
המצור המשמעותי ביותר הוטל עליה ב-1702. היא הייתה תחת הכיבוש הספרדי, חלק מהרפובליקה ההולנדית והצרפתית ולבסוף, כחלק מהמחוז החדש "לימבורג", הפכה לחלק של הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה.
הפנלונרים מדברים בעגה הולנדית קרובה יותר לגרמנית.
במאה ה-19, הרסו את חומות העיר כדי לאפשר את התרחבותה לכיון האזור הכפרי.
במסמכים משנים אלה מוזכרת פנלו כתחנת סחר חשובה.
היא התפתחה להיות אחת התחנות החשובות ביותר באזור הריין-מז.
המצור המשמעותי ביותר הוטל עליה ב-1702. כתוצאה מכך היא הייתה חלק מהרפובליקה ההולנדית ומאוחר יותר חלק מממלכת הולנד הנפוליאונית.
ב-9 בנובמבר 1939, נחטפו שני סוכני מודיעין בריטים על ידי האס דה [SD] במה שנודע כתקרית פנלו.
התקרית שימשה לנאצים כאמתלה לקשור את בריטניה לניסיון ההתנקשות של גאורג אלזר באדולף היטלר יום לפני כן וכדי להצדיק את פלישתם להולנד, עד אז מדינה נייטרלית, ב-10 במאי 1940.
בפנלו היו הן גשר רכבת והן גשר כביש על פני נהר המז, העיר ניזוקה קשות בפשיטות הפצצה על הגשרים בין ה-13 באוקטובר ל-19 בנובמבר 1944 לקראת סוף המלחמה.
בעלות הברית ניסו 13 פעמים להרוס את הגשרים כדי לנתק את קווי האספקה של הגרמנים וכדי לחסום את נתיב נסיגתם.
מאמצים אלו נכשלו והיו אלה הכוחות הגרמנים הנסוגים שבסופו של דבר פוצצו את הגשרים בניסיון לעצור את התקדמותם של בעלות הברית.
פנלו שוחררה במתקפה שהגיעה ממזרח, מתוך גרמניה עצמה.
כ-300 מתושבי פנלו נהרגו בפשיטות אלו.
הפשיטות החריבו חלק ניכר מבנייניה ההיסטוריים של העיר.
אף על פי כן, כמה מהבניינים העתיקים, כמו בניין העירייה שרדו את המלחמה ללא נזק משמעותי.
עד לסוף שנות התשעים סבלה פנלו ממטרדים כתוצאה מנגע הסמים.
הרשויות הארציות והעירוניות יזמו כמה פעולות, בין השאר העברת הקופי שופ הגדולים של העיר אל הפרברים, שם הם המשיכו לפעול באזור שירות לשעבר.
כתוצאה מכך הופסקה פעילות זו במרכז העיר והעסקים הללו היו כעת קרובים יותר לכביש המהיר.
ב-2001 התמזגו עם פנלו היישובים בלפלד וטחלן.
זה האחרון היה במקור חלק מדוכסות יוליך, לפני מאות שנים, בעוד שבעבר הייתה פנלו חלק מדוכסות חלרה.
ב-2010 התמזג היישוב ארסן אן ולדן עם פנלו.
הקהילה היהודית בפנלו הייתה חלק מיהדות הולנד, והתקיימה מאמצע המאה ה-14 עד לסוף שנות ה-70 של המאה ה-20.
דיים פנלופי קית', DBE, DL היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מהופעותיה בקומדיות המצבים "החיים הטובים" ו"האצילות מחייבת".
אחרי מותו של לורנס אוליבייה ב-1989 היא מונתה במקומו לנשיאת קרן הצדקה של השחקנים.
בשנת 2014 הוענק לה תואר דיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית (DBE) במסגרת הענקת התארים לשנה החדשה על תרומתה לאמנויות ועל פעילות הצדקה.
ב-1963 הצטרפה קית' ללהקה השייקספירית המלכותית, וב-1976 זכתה בפרס אוליבייה להופעה הקומית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "Donkeys' Years".
שמה הפך להיות מוכר בכל בית כשהופיעה בתפקיד מרגו לידבטר בסיטקום "החיים הטובים" (1975–1978), עליו זכתה ב-1977 בפרס באפט"א לטלוויזיה להופעת הבידור הטובה ביותר.
ב-1978 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בעיבוד לטלוויזיה של הטרילוגיה "The Norman Conquests" מאת אלן אייקבורן.
בשנים 1979–1981 כיכבה בתפקיד אודרי פורבס-המילטון בסיטקום "האצילות מחייבת", שמספר הצופים בה עלה על 20 מיליון.
משנת 2000 היא מופיעה בעיקר בתיאטרון בתפקידים כמו מאדאם ארקטי במחזה "Blithe Spirit" (ב-2004) וליידי ברקנל במחזה "חשיבותה של רצינות" (2007).
פנלופי אן קונסטנס הטפילד נולדה בסאטון ב-1940. אביה עזב את אמה, קוני, כשהייתה תינוקת, וקית' גדלה בקלקטון-און-סי ובקלפהאם.
אמנם היא לא גדלה במשפחה קתולית, אבל בגיל שש נשלחה קית' לפנימייה קתולית בסיפורד.
שם החלה להתעניין במשחק ולעיתים קרובות הלכה עם אמה להצגות יומיות בווסט אנד.
כשהייתה בת 8 התחתנה אמה בשנית, ופנלופי קיבלה את שם המשפחה של אביה החורג, קית'.
היא לא התקבלה לבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" בנימוק שהיא גבוהה מדי.
עם זאת היא התקבלה ל"אקדמיית ובר דאגלס לאמנות דרמטית" ולמדה שם שנתיים, ובערבים עבדה במלון הייד פארק.
את קריירת המשחק החלה קית' בהופעות בתיאטרון רפרטוארי ברחבי הממלכה המאוחדת ושיחקה בין השאר בלינקולן, מנצ'סטר וסולסברי.
המחזות הראשונים שבהם שיחקה היו "The Tunnel of Love", המחזמר "ג'יג'י" ו-"Flowering Cherry".
ב-1963 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד וגם בתיאטרון אולדוויץ' בלונדון.
בטלוויזיה החלה קית' להופיע בתוכניות כמו הסיטקום "The Army Game", הסדרה המשטרתית "Dixon of Dock Green", קומדיית המצבים "Wild, Wild Women" ובסדרה "הגומלים".
בשנות השבעים של המאה העשרים הופיעה במופע "מורקמב ווייז", בסרט "Ghost Story" ובסדרה "משפחת פאליסר".
ב-1967 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "Carry On Doctor" אבל הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה.
הופעתה הידועה ביותר בתיאטרון היא בתפקיד שרה במחזה "כיבושי נורמן" לצדו של ריצ'רד בריירס, מי שכיכב לצדה בסיטקום "החיים הטובים".
קית' ובריירס הצטלמו במשך היום לסדרה "החיים הטובים" ובערב היו מופיעים יחד על הבמה בווסט אנד.
ב-1975 זכתה קית' לפופולריות עם שידור הסיטקום "החיים הטובים" של ה-BBC.
בפרק הראשון רק קולה נשמע, כי הדמות של מרגו לידבטר לא נראתה על המסך.
אבל עם התקדמות הסדרה, תפקידה התרחב.
ב-1977 זכתה קית' בפרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר על תפקיד זה.
מ-1979 עד 1981 שיחקה קית' בתפקיד אודרי פורבס-המילטון בסדרה הקומית "האצילות מחייבת".
עוד כיכבה בעיבוד למחזה "Spider's Web" מאת אגאתה כריסטי.
ב-1978 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"כיבושי נורמן".
ב-1982 כיכבה קית' בהפקה טלוויזיונית של המחזה "On Approval" מאת פרדריק לונסדייל .
ב-1988 הנחתה עונה של השעשועון ברשת ITV, בעקבות מותו של המנחה המקורי איימון אנדרוז.
ב-1993 דיבב את המלכה אליסה בסדרה "ממלכת עכברי השן".
ב-1998 השתתפה במיני-סדרה "Coming Home".
קית' הופיעה בקביעות על במת התיאטרון במחזות קלאסיים ומודרניים.
בין השאר שיחקה במחזות מאת שייקספיר, שו, שרידן, ויילד, רטיגן וקונגריב.
היא שיחקה בתפקיד לוריין במחזה "Star Quality" מאת נואל קאוורד, וב-2004 גילמה את מאדאם ארקטי במחזה נוסף של קאוורד "Blithe Spirit" בתיאטרון סבוי.
ב-2004 כיכבה קית' בתפקיד הראשי בעיבוד רדיופוני של ה-BBC של סדרת הרומנים "אגאתה רייסין" מאת מ.
שנתיים אחר כך הופיעה בפסטיבל צ'יצ'סטר בהופעת הבכורה של הקומדיה "Entertaining Angels" מאת ריצ'רד אוורט, שבה שיחקה גם בסיור הופעות.
ב-2007 שיחקה קית' בתפקיד ליידי ברקנל במחזה "חשיבותה של רצינות" בסיור הופעות ואחר כך בתיאטרון וודוויל בווסט אנד.
היא הייתה הקריינית בפרסומות עבור החברות פימ'ס, לורפאק, טסקו והמפורסמת ביותר, של חברת עטי פארקר.
ב-2012 כיכבה במחזה "Good Grief" מאת קית' וורטרסטון.
ב-1997 כיכבה בעיבוד הרדיופוני של הסדרה "האצילות מחייבת".
ב-2003 הופיעה לצדה של ג'ון בראון בסרט הטלוויזיה "מרג'רי וגלדיס".
ב-2007 כיכבה בפרק ספיישל לחג המולד של הסדרה "האצילות מחייבת".
ב-2009 הגישה את התוכנית הדוקומנטרית "Penelope Keith and the Fast Lady" אודות דורותי לוויט Dorothy Levitt, נהגת חלוצה מהתקופה האדוארדית.
ב-2011 הגישה תוכנית דוקומנטרית בשם "The Manor Reborn".
מ-2014 היא מגישה את הסדרה "Hidden Villages" בערוץ More4 / ערוץ 4, וביוני 2016 הגישה את התוכנית "פנלופי קית' בשירות הוד מלכותה" שוב עבור ערוץ 4.
ב-1978 התחתנה קית' עם רודני טימסון שהיה שוטר.
הם הכירו כשהוא היה בתפקיד בתיאטרון צ'יצ'סטר והיא הופיעה שם.
טימסון, שהוא צעיר ממנה בארבע שנים, היה נשוי פעמיים לפני כן.
בני הזוג אימצו שני ילדים.
קית' וטימסון חיים במילפורד שבמחוז סארי.
מ-1990 היא נשיאת קרן הצדקה של השחקנים, תפקיד שקיבלה אחרי מותו של לורנס אוליבייה.
היא גם נשיאה של קרן הנאמנות הלאומית בדרום מערב סארי.
ב-1989 הוענק לקית' תואר קצינת מסדר האימפריה הבריטית (OBE), ב-2007 בחלוקת התארים של השנה החדשה קודמה לתואר מפקדת (CBE).
בחלוקת התארים של שנת 2014 הוענק לה תואר דיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית (DBE) על תרומתה בתחומי האומנות והצדקה.
פנלופה הוא סרט קולנוע מסוג קומדיה רומנטית בריטית-אמריקאית, אשר יצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט בוים על ידי מארק פלנסקי, והוא בכיכובם של כריסטינה ריצ'י, ג'יימס מק'אבוי, קת 'רין או' הרה, פיטר דינקלג', ריצ'רד אי.
הסרט יצא להפצה ביתית בארצות הברית ב-15 ביולי 2008.
פנלופה ווילהרן (כריסטינה ריצ'י) היא בחורה בת 25 ממשפחה עשירה ואריסטוקרטית - לכאורה, השידוך המושלם.
אלא שלפנלופה יש בעיה - היא קוללה באף חזיר.
לפני דורות, אחד מבני משפחתה נטש משרתת אותה הכניס להריון.
המשרתת התאבדה ואמה הזועמת, מכשפת הכפר (מייקל פיסט) הטילה קללה על משפחת ווילהרן.
לפי הקללה הבת הבאה שתיוולד למשפחה תהיה עם פני חזיר, עד ש'אדם במעמדה' יאהב אותה.
במשך חמישה דורות, נולדו למשפחת ווילהרן רק בנים, ואז נולדה פנלופה.
ג'סיקה (קת'רין או'הרה), אמה מוכת הזעזוע של פנלופה בטוחה שהקללה תוכל להתבטל אם רק תינשא לגבר ממעמד האצילים.
כתב צהובון וצלם פפראצי בשם למון (פיטר דינקלג') מנסה להשיג תמונה של פנלופה תוך שהוא מתחבא בביתה.
בתגובה, ג'סיקה מכה אותו עד כדי שהוא מאבד את עין ימין שלו.
היא מחליטה לזייף את מותה של פנלופה, ולשרוף כביכול את גופתה.
פנלופה מבלה את חייה באחוזת הוריה, נסתרת מעיני העולם, והיא מתעניינת בעיקר בספרות, גננות, ומוזיקה.
כאשר פנלופה מגיעה לגיל 18, הוריה (ג'סיקה ופרנקלין (ריצ'רד אי גרנט)) שוכרים את וונדה (רוני אנקונה), בעלת מכון שידוכים למעמד הגבוה, ומנסים להכיר לה מחזרים אריסטוקרטיים, בתקווה שאחד מהם יתאהב בה, ויגרום להפרת הקללה.
למרבה הצער, כל מועמד הרואה את פניה של פנלופה בורח באימה.
את כל הבורחים מאתרת המשפחה, ומחתימה אותם על הסכם סודיות, למעט אדוארד האמפרי ונדרמן השלישי (סיימון וודס), אציל, יורש עשיר, מפונק, שחצן ומתנשא.
אדוארד בורח לתחנת המשטרה ותובע לעצור את פנלופה, מה שלא עולה יפה, והשוטרים עוצרים אותו למשך הלילה.
סיפור המעצר של ונדרמן מתפרסם בצהובונים, וגורם להם לפקפק בשפיותו.
על מנת לטהר את השם שלו, ונדרמן, מאחד כוחות עם למון, במטרה להשיג תמונה של פנלופה.
הם בוחרים במקס קמפיון (ג'יימס מק'אבוי), אריסטוקרט צעיר שאיבד את כל הונו המשפחתי להימורים, וזקוק נואשות לכסף.
הם משלמים לו עבור ההתחזות, ומשתילים מצלמה ומכשיר ציתות בג'קט שלו, כך שיוכל להשיג תמונה של פנלופה.
לאחר ששוחח מספר ימים עם פנלופה דרך זגוגית חד-סטרית, מקס נכבש באופן בלתי צפוי על ידי הקסם שלה, והיא מאפשרת לו לראות את פניה.
הוא אמנם נדהם בהתחלה, אך לא נרתע ממנה.
אלא שאז הוא מפעיל בטעות את המצלמה הנסתרת ואומר 'לעזאזל', מה שגורם לפנלופה לברוח בדמעות מהחדר.
מקס יוצא מהבית, רק כדי לשבור את המצלמה עם התמונה לנגד עיניו של למון.
כשהוא חוזר פנלופה שבורת הלב מתחננת בפניו שיתחתן אתה, ומספרת לו שהקללה תוסר ברגע שתתחתן.
הוא שואל מה אם זה לא יקרה, והיא אומרת שהיא תתאבד במקרה שכזה, אך הוא מתעקש שאינו יכול להתחתן אתה, ומגורש מביתה.
לפנלופה נמאס מהגנת היתר של הוריה, ובעקבות סיפוריו של מקס, היא בורחת מהבית.
ע"מ שלא יבחינו באפה, היא עוטה צעיף.
היא מתיידדת עם אנני (ריס ויתרספון), נהגת קטנוע המבצעת שליחויות שמכירה לה את החיים בעיר הגדולה.
היא שולחת גלויות להוריה המודאגים, ששכרו בלש פרטי על מנת לאתר אותה.
הצהובון בו עובד למון מציע פרס כספי גדול למי שיצליח להשיג תמונה של נערת החזיר, וכשפנלופה מבינה שעליה להשיג אמצעי מחיה - היא מתקשרת ללמון, ומציעה להעביר תמונה שלה בתמורה לפרס.
תמונתה של פנלופה מודפסת בעיתון.
מקס מתפרץ למשרד של למון, מחזיר לו חלק מהכסף תמורת ההתחזות, וזועם על פרסום התמונה.
למון מספר לו את האמת.
הוריה של פנלופה מאתרים אותה, היא בורחת מהם ומתעלפת.
כשהיא מתעוררת בבית החולים המוני עיתונאים צובאים עליה ועל הוריה והאמת מתגלה.
פנלופה הופכת לסלבריטי ו'מאומצת' על ידי עיר הולדתה.
היא פוגשת את מקס באירוע והוא מספר לה עד כמה היה סיפור של השראה עבורו וגרם לו להשתנות אך היא משיבה לו שעליה ללכת.
בתגובה לאמירה של ונדרמן, ש'צריך לשים אנשים כמו פנלופה בכלוב', אביו - אדוארד ונדרמן השני (נייג'ל הייברס) שנחרד ממשמעות האמירה לעסקי המשפחה, מצווה עליו לתקן את המצב.
לשמחת הוריה, ונדרמן מציע לפנלופי להתחתן אתו.
מקס מתעמת עם וונדרמן בתיאטרון, אבל וונדרמן טוען שהוא רק נותן לפנלופה את מה שהיא רוצה, ושמקס רק יפגע בפנלופה אם יחשוף בפניה עד כמה אפילו הארוס שלה, נחרד ממנה.
למון מגלה שמקס, הוא למעשה ג'וני מרטין, בנו של שרברב, ושמקס קמפיון האמיתי (ניק פרוסט) יושב בכלל בכלא.
הוא מנסה לשכנע את ג'וני להתוודות על רגשותיו בפני פנלופה, אך ג'וני משוכנע שזה מה שפנלופה רוצה.
למון חושף את הסיפור גם בפני וונדה ואמה של פנלופה ביום החתונה.
וונדה רוצה לספר לפנלופה, אך אמה מתנגדת בשל רצונה להפר את הקללה.
פנלופה מחליטה שלא להינשא לונדרמן, שכן היא לא מעוניינת להינשא רק על מנת להפר את הקללה.
היא אומרת לאמה שמתחננת בפניה לחזור ולהינשא לונדרמן שהיא דווקא אוהבת את עצמה כפי שהיא, ובכך מופרת הקללה, שכן אדם במעמדה אהב אותה - היא עצמה - ואף החזיר שלה הופך לאף רגיל.
פנלופה יוצאת מבית הוריה ומתחילה לחיות חיים רגילים - היא הופכת למורה ומתעסקת בהורטיקולטורה.
היא אף שולחת מכתב מפויס לונדרמן.
העיסוק בנערת החזיר דועך עם הזמן, אם כי זו נשארת תחפושת פופולרית לליל כל הקדושים.
מסתבר שרב המשרתים בבית הוריה של פנלופה, היה למעשה המכשפה שהטילה את הכישוף על משפחת ווילהרן.
כשהוא עוזב את אחוזת ההורים, מוטל כישוף על ג'סיקה, שלא מצליחה להוציא קול יותר.
וונדה מספרת לפנלופי על ג'וני מרטין, ובליל כל הקדושים, פנלופה שמה מסכה של נערת החזיר על פניה, ונפגשת עם ג'וני.
הוא מנשק אותה, בלי לדעת שהקללה כבר הוסרה, ומתנצל בפניה שאין בו את הכח להסיר את הקללה ממנה.
פנלופה מורידה את המסכה והוא נדהם לראות אותה ללא אף החזיר.
בסצנת הסיום, פנלופה מספרת את סיפורה לקבוצת ילדים, במדשאה, ושואלת אותם מה הלקח.
רובם מספקים לקחים ילדותיים, עד שילד אחד אומר שהמסקנה היא שלקללה אין כח, מלבד זו שאנו נותנים לה.
הילדים מתפזרים, וג'וני המאושר מנדנד את פנלופי המאושרת על נדנדה.
למון, החותר בסירת משוטים ליד הפארק, חוכך בדעתו אם לצלם אותם אך לבסוף מחליט שלא, וחותר הלאה.
כריסטינה ריצ'י - פנלופה ווילהרן
מרי אנדי - דמותה של פנלופה הצעירה
ג'יימס מקאבוי - ג'וני מרטין / "מקס צ'מפיון"
ניק פרוסט - מקס צ'מפיון האמיתי
קת'רין או'הרה - ג'סיקה וילהרן
ריצ'רד אי גרנט - פרנקלין וילהרן
סיימון וודס - אדוארד האמפרי ונדרמן השלישי
נייג'ל הייברס - אדוארד ונדרמן השני
ג'ון ווס - יומנאי בתחנת המשטרה
ריצ'רד ליף - סם הברמן
מייקל פיסט - ג'ייק, המכשפה
הסרט פנלופה הופק ב-2006, וצולם הן בלונדון, והן באולפני פיינווד, בבקינגהאמשייר.
הוא הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בשנת 2006. זהו סרטה הראשון של השחקנית ריס וית'רספון בתפקיד מפיקה.
את התסריט לסרט כתב לסלי קאבני.
מרילין קאי כתבה נובלה המבוסס על התסריט.
ג'ובי טלבוט כתב את פסקול הסרט.
הסרט היה נתון בתסבוכת משפטית בארצות הברית למשך כשנה.
הסרט, שנרכש על ידי חברת ויינשטיין וסרטי IFC, הוסר מהאקרנים, ולבסוף ננטש על ידי שתי החברות.
בסופו של דבר נרכש הסרט על ידי סאמיט בידור שהפיצה אותו בארצות הברית.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בשנת 2006. כמו כן הוא הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2007. הוא הגיע לרוסיה ואוקראינה באוגוסט 2007, ולבריטניה ב-1 בפברואר 2008.
בארצות הברית וקנדה הוא שוחרר להפצה מסחרית ב-29 בפברואר 2008. בסוף השבוע הראשון להפצתו בארצות הברית, הוא מוקם במקום ה-9, והיה בעל הכנסות של 3.8 מיליון דולר.
עד ל-5 באוקטובר 2008, הסרט גרף 20.8 מיליון דולר, מתוכם 6.5 מיליון בבריטניה, אירלנד, ומלטה.
באתר הביקורות האמריקאי Rotten Tomatoes, דורג הסרט ב-53% רייטינג בהתבסס על 127 ביקורות והביקורת באתר גרסה כי : "אף שבסרט פנלופה הליהוק מקסים, והמסר שובה לב, העלילה לוקה בחסר והבימוי מרושל".
באתר metacritic, הוא קיבל ממוצע של 48% בהתבסס על 29 ביקורות - מה שמלמד על ביקורות מעורבות או ממוצעות.
פנלופה (שם מדעי: Penelope) הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת ההוקיים השייכים לסדרת התרנגולאים.
מיני הפנלופה חיים ממקסיקו עד ליערות אמריקה הדרומית.
הפנלופה נראית כמו תרנגול הודו בעל ראש כחול-אפור, עם מקור קצר ומעט כפוף ורגליים ארוכות.
הפנלופות בעלות דלדל אדום מתחת הצוואר ונוצות חומות כהות לעיתים עם נקודות לבנות.
הן חיות על עצים ביערות אמריקה ואורכן הממוצע 65–95 ס"מ.
הן נמצאות בקבוצות ומחפשות מזון על הקרקע.
הפנלופות הן אוכלות כל הניזונות מהחי ומהצומח.
פניראמין (INN, שם מסחרי אויל, בין היתר) הוא נוגד היסטמנים עם מאפיינים אנטיכולינרגיים שמשמש לטיפול באלרגיות כגון קדחת השחת או סרפדת.
יש לו אפקטים חזקים יחסית של הרגעה, ולפעמים יכול להיות בשימוש בגלולות שינה ללא מרשם באופן דומה לאנטי-היסטמינים אחרים כגון דיפנהידראמין.
פניראמין בדרך כלל גם נמצא בטיפות עיניים המשמשות לטיפול בדלקת הלחמית אלרגית.
פניראמין עלול לגרום לנמנום, ובמינון גבוהה עלול להוביל להפרעות שינה וגם עלול להוביל להתקפים, במיוחד בשילוב עם אלכוהול אתנול.
אנשים הנוטלים קורטיזול בטווח ארוך צריכים להימנע מפניראמין כי זה עלול לגרום להורדת רמות של אדרנלין (אפינפרין), אשר עלול להוביל לאובדן הכרה.
פנלופה מצוייצת (שם מדעי: Penelope purpurascens) היא מין עוף ממשפחת ההוקיים שבסדרת התרנגולאים החי באמריקה הדרומית ובאמריקה המרכזית בין חצי האי יוקטן שבמקסיקו לוונצואלה ולאקוודור ביערות לחים עד לגובה 1,800 מטרים.
הפנלופה בעלת נוצות חומות-אדמדמות עם צוואר ארוך בעל דלדל בצבע שני, המזכיר דלדל של תרנגול הודו.
הפנלופה מתאימה לחיים על עצים הודות לטפריה הגדולים והיא בעלת זנב ארוך חום, ראש אפור ופנים כחולות-אפורות.
שני הזוויגים דומים זה לזה.
כמו הרבה תרנגולאים היא משמיעה קולות רמים.
הפנלופה שוכנת ביערות ומעופפת אל ענפי העצים כדי לנוח ולחפש פירות וזרעים.
לעיתים הם מחפשים מזון בקבוצות ואף עם עופות ממינים אחרים.
הפנלופה מקננת על העצים ומטילה 2–3 ביצים בהן מטפלת הנקבה לבדה.
פנלופה לבנת-ציצה (שם מדעי: Penelope pileata) היא מין של עוף קרקע מהסוג פנלופה שבמשפחת ההוקיים.
היא אנדמית לאגן האמזונאס של מזרח ברזיל ומצויה בסכנת הכחדה עקב אובדן בית גידולה בקצה מואץ.
תחום מחייתה בטבע הוא בין נהר הארגואייה לגדות האמזונאס ביובל נהר פארה ועד לאי מרז'ו במזרח.
עוף זה מגיע לאורך 80 ס"מ ובעל נוצות חומות-אדמדמות עם כנפיים שחורות, זנב שחור ארוך וגוף מנוקד בלבן.
הראש בעל עור כחול כהה מוקף בנוצות שחורות והציצה לבנה.
כמו מרבית הפנלופות היא בעלת שק ורדרד מתחת מקורה האפור.
הפנלופה בעלת יציבה נמוכה אך בעלת רגליים ארוכות העוזרות לה לנוע מהר על הקרקע.
תחום מחייתה הוא ביערות הגשם של האמזונאס אך היא תימצא גם בסראדו.
היא מותאמת גם ליערות מוצפים עונתית, בהם היא נתלית מהענפים.
באזורים אחרים, בייחוד ביערות הרריים בהם עצים נמוכים היא תעדיף לנוע על הקרקע.
הפנלופה ניזונה מפירות, זרעים שונים ומחסרי חוליות ביער.
אוליביה האסלר , הידועה יותר בשם הבמה שלה, פנלופי פורד (Penelope Ford), היא מתאבקת אמריקאית המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
פורד ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון CZW ב-17 בדצמבר, כשהצטוותה לשורות ג'ורג' גאטון בניצחונם על קונור קלקסטון ופרנקי פיקארד.
שבועיים לאחר מכן, היא ניצחה בקרב היחידים הראשון שלה את דייב מק'קול.
לאורך שנת 2015, פורד התחרתה במגוון קרבות זוגות ובמספר קרבות יחידים.
ב-10 ביוני, היא הפסידה לבריטני בלייק.
היריבות בין השתיים נמשכה עד ל-16 בדצמבר לקרב 2 מתוך 3 הכרעות על אליפות עיטור הגבורה של CZW, שבו פורד כשלה בניסיונה לנצח בקרב ולזכות בתואר.
במהלך שנת 2016, פורד המשיכה לקחת חלק בקרבות זוגות ויחידים, כשלאורך אותה השנה השיגה מספר זעום של ניצחונות.
את אותה השנה היא סיימה בהפסד לג'ורדיין גרייס ב-7 בדצמבר.
השתיים התחרו פעם נוספת במועד מאוחר יותר ובו שוב פורד הפסידה.
ב-21 בדצמבר 2015, פורד ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון ובו הצטוותה לשורות בריטני בלייק, ג'ואי ג'נלה, קירה ונייקו סוזיו בניצחונם בקרב מעורב על אמנדה רודריגז, דייב כריסט, גרג אקסלנט, ג'וולס מאלון וסאסי סטפני.
היא חזרה להופיע ב-13 בפברואר 2016, כשהפסידה לבריטני בלייק.
ב-14 במאי, פורד הפסידה לג'ורדיין גרייס.
ב-17 בפברואר 2017, פורד ומריה מאניק חברו האחת לשנייה, כשנודעו בשם The Academy.
השתיים איתגרו את התאומות פלה לקרב על אליפות הזוגות של WSU באירוע חגיגות העשור לארגון, אך הן כשלו בניסיונן לזכות בחגורות האליפות.
באירוע WSU Battle Tested, שנערך ב-13 במאי, מאניק ייצגה את הצמד בקרב האנדיקאפ על חגורות אליפות הזוגות של התאומות פלה; בקרב זה, מאניק ניצחה וזיכתה את הצמד בזכייה באליפות הזוגות של WSU.
ניצחון זה סימל את האליפות הראשונה בקריירה של פורד.
ב-8 ינואר 2019, פורד חתמה על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW) ביחד עם ג'ואי ג'נלה, שאותו ליוותה לזירה באותה התקופה.
במופע המקדים לאירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי, היא ליוותה את ג'נלה לזירה לקרב הקזינו באטל רויאל שלו.
באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, פורד השתתפה בקרב הקזינו באטל רויאל נשים, שבו הודחה על ידי המנצחת בקרב, ניילה רוז.
בתוכנית הבכורה של AEW Dark, ששודרה ב-8 באוקטובר, פורד ובי פריסטלי הפסידו בקרב זוגות לאלי ובריט בייקר.
ב-29 באוקטובר בתוכנית Dark, פורד השתתפה בקרב מרובע נגד אלי, אמי סאקורה, סיידי גיבס, שבסופו סאקורה ניצחה.
ב-4 בפברואר בתוכנית Dark, פורד וקיפ סביאן הפסידו בקרב זוגות לריהו וקני אומגה.
ב-3 במרץ בתוכנית Dark, פורד ובריט בייקר ניצחו בקרב זוגות את ריהו ויוקה סאקאזאקי.
ב-17 במרץ בתוכנית Dark, פורד רשמה ניצחון על ריהו.
לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite, פורד השתתפה בקרב מרובע נגד היקארו שידה, קריס סטטלנדר וריהו, שבסופו שידה ניצחה.
באירוע Double or Nothing, שנערך ב-23 במאי, פורד נוצחה על ידי קריס סטטלנדר.
בלילה הראשון של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-1 ביולי, פורד כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW לאחר שהפסידה לאלופה, היקארו שידה.
באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, פורד הודיעה שהיא וסביאן יתחתנו ואף אמרה שהם יחשפו את השושבין לחתונה שלהם בפרק העוקב של Dynamite.
ב-9 בספטמבר בפרק של Dynamite, מירו נחשף כשושבין לחתונה של פורד וסביאן.
ב-20 בינואר 2021, פורד ניצחה את ליילה הירש.
ב-28 באפריל, פורד הפסידה לקריס סטטלנדר.
בלילה הראשון של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-14 ביולי, פורד הפסידה ליוקה סאקאזאקי.
ב-18 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, פורד הפסידה לת'אנדר רוזה כתוצאה מהכנעה.
ב-1 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד נחלה הפסד לטיי קונטי.
ב-29 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד והבאני הפסידו בקרב זוגות לאנה ג'יי וטיי קונטי.
ב-16 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד ניצחה את קירה הוגאן.
שבוע לאחר מכן, פורד הפסידה לרובי סוהו במסגרת הסיבוב הראשון של הטורניר על אליפות TBS.
ב-17 בדצמבר בפרק של התוכנית Rampage, פורד נחלה הפסד לטיי קונטי במסגרת קרב הכנעות.
ב-19 באוגוסט 2022 בפרק של התוכנית Rampage, פורד נחלה הפסד לאתנה.
פורד מאורסת למתאבק קיפ סביאן.
PWI דירג אותה במקום ה-48 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2020
הישגים בארגון ההיאבקות Queens of Combat - QOC
אליפות הזוגות של QOC (פעם אחת) - עם מריה מאניק
אליפות הזוגות של WSU (פעם אחת) - עם מריה מאניק
פנלופי מדי היא פילוסופית ומתמטיקאית אמריקאית, פרופסור אמריטה למתמטיקה, פילוסופיה ולוגיקה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
עוסקת בעיקר בפילוסופיה של המתמטיקה ובנטורליזם בתורת הקבוצות, ונוסף על כך גם בנושא שהיא קוראת לו "פילוסופיה שנייה".
מדי למדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי משנת 1968 עד שנת 1972, וסיימה את התואר הראשון שלה במתמטיקה ביוני 1972. בשנת 1974 מדי עברה לאוניברסיטת פרינסטון ושם, בינואר 1979, הוענק לה תואר הדוקטור בתחום הפילוסופיה.
מדי עבדה במחלקה למתמטיקה ובמחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת נוטר-דאם בין השנים 1978–1983, ובשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר (Assistant Professor).
לאחר מכן, עברה לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו ועבדה שם במחלקה לפילוסופיה עד שנת 1987, אז עברה לאוניברסיטה בה היא עובדת עד היום: אוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
באוניברסיטה זו היא כיהנה כפרופסור חבר לפילוסופיה ולמתמטיקה בין השנים 1987–1989, ולאחר מכן כפרופסור מן המניין לפילוסופיה בין השנים 1989–1998. בשנת 1989 מונתה גם כפרופסור מן המניין למתמטיקה.
בנוסף, בשנת 1998 היא מונתה כפרופסור מן המניין ללוגיקה ולפילוסופיה של המדע, ובשנת 2014 שבה לכהן גם כפרופסור מן המניין לפילוסופיה.
מחקרה המוקדם של מדי התפתח מתוך שאלות מתודולוגיות בנוגע ליסודות של תורת הקבוצות, ובייחוד משאלות לגבי האופנים שבהם ניתן להגן על אקסיומות חדשות או לבקר אותן.
מחקר ממוקד זה הוביל אותה לשאלות כלליות יותר במטפיזיקה ואפיסטמולוגיה של מתמטיקה ולוגיקה, ולגבי הקשר בין התחומים הללו למדעי הטבע.
בעקבות מחקרה, נראה היה למדי שההתקדמות בתחום הזה דורשת הקדשת תשומת לב למתודולוגיה של הפילוסופיה עצמה.
בשל כך, החלה מדי להתעניין בסוגים שונים של נטורליזם, כלומר של הגישה לפיה יש קשר בין פילוסופיה ולוגיקה למדעי הטבע.
הדבר הוביל אותה לפתח סוג חדש של פילוסופיה, שהיא קראה לו "פילוסופיה שנייה", דהיינו גישה שמתארת הכרח מסוים לחקור את העולם ואת הסביבה דרך לוגיקה ומתמטיקה.
באמצעות גישה זו הגיעה מדי לשאלות העוסקות בהיגיון עצמו, כלומר בשאלות כגון: האם יש היגיון אחד, האם יש דרך "נכונה" לחשוב, וכו'.
בעקבות מחקר זה, מדי החלה לדגול בגישה הריאליסטית של המתמטיקה, שעל פיה בני האדם אינם ממציאים מושגים מתמטיים אלא מגלים אותם, ומושגים אלה קיימים כשלעצמם, בעולם בלתי-מוחשי לחלוטין.
על בסיס גישה זו היא כתבה את ספרה "Realism in Mathematics", שיצא לאור בשנת 1990. מספר שנים לאחר מכן, מדי שינתה את גישתה לגישת הנטורליזם במתמטיקה, שעל פיה חלק מהמושגים המתמטיים דווקא כן מוחשיים.
היא יישמה את הגישה הזו בתחום של תורת הקבוצות, כאשר הוכיחה שקבוצות יכולות להיות דבר מוחשי, ואפילו קיים גיל בו בני האדם מתחילים להבחין בקבוצות במקום בעצמים בודדים.
על גישתה זו מדי כתבה ספר בשם "Naturalism in Mathematics", שיצא לאור בשנת 1997.
נוסף על כך, מחקריה של מדי עסקו בפוזיטיביזם לוגי (הגישה שטוענת שמלבד הדברים שאנחנו יכולים להוכיח באופן לוגי, לא קיים דבר אמיתי) ובפילוסופיית השפה הרגילה (תאוריה פילוסופית שלפיה הבעיות הפילוסופיות נוצרות עקב חוסר הבנה של מילים בסיסיות שאנו משתמשים בהן ביום-יום).
כמו כן, מדי השתמשה בספקנות רדיקלית (הגישה לפיה אין דבר אחד שניתן להיות בטוח בו, ניתן להטיל ספק בכל) ככלי ניתוחי להשוואה ולהנגדה של האסכולות האלה של החשיבה המטא-פילוסופית (חקירה של הפילוסופיה).
לאורך מחקרה, מדי חקרה את הגותם של פילוסופים שונים, וביניהם דקארט, לוק, ברקלי, יום, ריד, קאנט, פרגה, וויטגנשטיין, מור, אוסטין, קארנאפ וקוויין.
תואר ראשון בהצטיינות יתרה – 1972.
מענק הקרן הלאומית למדעי הרוח – קיץ 1984.
נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים – אפריל 1988.
פרס לקטוס לכבוד הספר שלה "נטורליזם במתמטיקה" (Naturalism in Mathematics) – נובמבר 2002.
בנוסף, מדי פרסמה כ-50 מאמרים.
הראשון שבהם, "Is the importance of identity derivative?" יצא לאור בשנת 1979, והאחרון שבהם אמור לצאת בקרוב על פי אתר הבית של מדי וכותרתו "?Do numbers exist".
פנלופה אלביפניס (שם מדעי: Penelope albipennis) היא מין של עוף קרקע נדיר, מהסוג פנלופה שבמשפחת ההוקיים.
פנלופה זו מצויה בטבע רק ביערות של צפון-מערב פרו.
אורך הפנלופה 70 סנטימטרים בקירוב והיא בעלת נוצות חומות כהות עם קצוות כנפיים לבנות.
הראש שחור עם פנים תכולות, דלדול עור כפול אדמדם ומקור דק כחול-בהיר.
הפנלופה בעלת רגליים צהובות חזקות העוזרות לה להיאחז בענפים שבין עצי היער.
היא יכולה לעוף אך תעופתה מגושמת יחסית לעופות אחרים.
הפנלופות מסתובבות בקבוצות קטנות ומחפשות פירות, זרעים וחרקים הן על הקרקע והן על העצים.
אין הרבה הבדלים בין שני הזוויגים.
פנלופה זו מצויה בסכנת הכחדה.
בעבר חשבו שהיא נכחדה לחלוטין, מחמת נדירותה.
הסיבות להיעלמותה הן כריתת יערות הגשם הטרופיים - בהם היא חיה - וצייד לא חוקי למטרת מאכל.
ב-2018 נספרו כ-200 פרטים באוכלוסיות קטנות בצפון-מערב פרו.
יש בפרו כ-10 אזורי מקלט מוגנים לעוף זה, בהם מקלט חיות הבר בלאמבאייק (Laquipampa Wildlife Refuge) שבלאמבאייק ואתר "Chaparri Private Conservation Area".
האוכלוסייה באזור זה משתקמת לאיטה, והולכת וגדלה.
פנלזין (בלועזית: phenelzine; נמכרת בישראל בשם נרדיל) היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת ה-MAOI (מעכבי מונואמין אוקסידאז).
משמשת לטיפול בדיכאון קליני והפרעות חרדה.
פנלזין עלולה לגרום לתגובות קשות ומסכנות חיים בשילוב עם תרופות ומאכלים מסוימים.
השפעה מרבית מושגת לאחר 2 עד 6 שבועות של טיפול ממושך.
פנלזין משמשת בעיקר לטיפול בלוקים בדיכאון קליני.
התרופה שימושית גם בחולים שאינם מגיבים היטב או שאינם מגיבים כלל (דיכאון עמיד) לנוגדי דיכאון מהקו הראשון והשני.
בנוסף להיותה טיפול מוכר לדיכאון קליני, פנלזין יעילה גם לטיפול בדיסתימיה, הפרעה דו־קוטבית, הפרעת פאניקה, הפרעת חרדה חברתית, הפרעת דחק פוסט טראומטית, בולימיה והפרעה טורדנית-כפייתית.
נבדק גם השימוש בפנלזין לטיפול בסרטן הערמונית.
סחרחורות, ראייה מטושטשת, יובש בפה, כאבי ראש, לתרגיה, סדציה, ישנוניות, נדודי שינה, אנורקסיה (תיאבון ירוד), עלייה או ירידה במשקל, בחילות והקאות, שלשולים, עצירות, אצירת שתן, רעד, היפרתרמיה (חום גוף גבוה), הזעה, לחץ דם גבוה/נמוך, תת-לחץ דם תנוחתי, נמלול, דלקת כבד, הפרעות בתפקוד המיני (בעיקר ירידה בחשק המיני ואנאורגזמיה .
אי ספיקת כבד חריפה (בעיקר בקרב מבוגרים, אלכוהוליסטים ואנשים עם עבר של מחלות כבד).
בעת הטיפול בפנלזין יש להימנע משתיית משקאות המכילים קפאין ואלכוהול, וכן ממזונות עשירים בטיראמין, מחשש לעלייה חדה ומסוכנת בלחץ הדם.
תסמונת סרוטונין (הידועה גם בתור "הרעלת סרוטונין") עשויה לנבוע מאינטראקציה עם תרופות מסוימות המגבירות את פעילות הסרוטונין כגון: SSRI.
דווח על מספר מקרי מוות.
כמו עם MAOI אחרים, קיים חשש לגבי שימוש בתרופות הרדמה מקומיות וכלליות בעת נטילת פנלזין, ולפיכך יש ליידע את רופא השיניים או המנתח על השימוש בתרופה לפני הטיפול.
פנלזין תוארה לראשונה על ידי אמיל ויטוצ'ק ואוטקר למינגר בשנת 1932.
תיאודור פנלי בויד היה אמן אוסטרלי יליד בריטניה.
פנלי בויד ידוע בעיקר כצייר נוף.
נולד באנגליה למשפחה אוסטרלית של אמנים.
הוריו ארתור מריק בויד (1862–1940) ואמה מיני בויד (לבית בקט) היו אמנים ידועים ואחיו כללו את הקרמיקאי מריק בויד (1888– 1959) והסופר מרטין בויד (1893–1972).
בנו רובין בויד (1919–1971) הפך לאדריכל, מחנך ופרשן חברתי מפורסם ומשפיע, ואחייניו ארתור בויד, גיא בויד ודייוויד בויד הפכו לאמנים בולטים.
בויד קיבל את הכשרתו האמנותית מהוריו ובבית הספר לאמנות של הגלריה הלאומית.
הוא הציג את התערוכה הראשונה שלו באגודת האמנים הוויקטוריאנית בגיל 18, והציג באקדמיה המלכותית בלונדון בגיל 21. הוא זכה בפרס השני בתחרות של הממשלה הפדרלית האוסטרלית על ציור של אתר הבירה הלאומית החדשה קנברה.
הוא זכה בפרס וויין בשנת 1914 עם ציור נוף.
אשתו ילידת קווינסלנד, אדית סוזן ג'רארד אנדרסון, הייתה בעצמה ציירת מיומנת והגיעה גם ממשפחה עמידה.
אביה היה מנהל מחלקת ההדרכה הציבורית בקווינסלנד, אחיה ארתור היה רופא בולט, ואחותה הבכורה מוד הייתה אחת הנשים הראשונות שסיימו לימודי תואר B.A.
פנלי בויד נסע לאירופה בשנת 1911. הוא פגש את אדית, דוגמנית, בפריז בשנת 1912 הם נישאו ב -15 באוקטובר.
בני הזוג חזרו לאוסטרליה בשנת 1913 והתיישבו במלבורן.
ילדתם הראשונה, פמלה, נולדה באביב 1913, אך היא נפטרה כעבור שבועיים.
בשנת 1914, כשקריירת הציור שלו פורחת, רכש פנלי חלקת אדמה בוורנדיט ובנה בית משפחתי וסטודיו, "הרובינס".
ילדו השני ג'ון בקט בויד נולד בשנת 1915. זמן קצר לאחר מכן התגייס פנלי כמו אחיו מרטין ומריק, הוא שירת בצרפת במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך הוא הועבר לאחר שנפגע מגז בשנת 1917 (מה שהותיר אותו עם בעיות פיזיות מתמשכות) כנכה חזר לאנגליה והוחזר לאוסטרליה במרץ 1918.
בנו השני של בויד רובין נולד בינואר 1919. פנלי המשיך לצייר כל חייו, אם כי שירות המלחמה שלו הותיר גם צלקות פסיכולוגיות מתמשכות.
בשנת 1922 הוא מכר את ביתו "הרובינס" ועבר עם המשפחה לסידני, וקבל על עצמו לארגן תערוכה גדולה.
לכן פנלי לקח את משפחתו לאנגליה בסוף אותה שנה כדי לבחור ציורים לתערוכה, אך חזר לאוסטרליה בלעדיהם ביוני 1923 כדי להקים את התערוכה, שהועלתה בסידני ובמלבורן ביולי –אוגוסט 1923.
אולי כתוצאה ממעורבותו בתערוכה, הפך פנלי מאוכזב מיצירתו האחרונה, והשמיד רבים מציוריו הפחות טובים ומכר כמה מציוריו הטובים יותר, והרוויח 2500 פאונד.
במהלך היעדרותה של אשתו הוא ניהל רומן גלוי עם מיננה שולר.
זמן קצר לפני שאדית והילדים חזרו הוא קנה בחזרה את ביתו "הרובינס" וכן רכש מכונית חדשה.
הוא פגש את משפחתו בנמל מלבורן כשחזרו ב־24 בנובמבר, אך הוא ואדית הסתכסכו כמעט מיד.
ב־28 בנובמבר, מסיבות לא ידועות, הוא לקח את מכוניתו לנסוע לסידני.
אף שהיה נהג מיומן, הוא איבד שליטה בעיקול חד והמכונית התהפכה.
הנוסע שלידו שרד, אך פנלי סבל מפציעות קשות ומת במקום.
לאשתו, השילוב של הכסף מעיזבונו (כולל הכנסות ממכירת הבית "הרובינס", המכונית המתוקנת וכ־40 ציורים) בתוספת ירושה קטנה מאביה וקצבה שנתית מאביו של פנלי אפשרו לה לפרנס את בניהם פט ורובין מבלי להזדקק לעבודה, אפילו בזמן השפל הגדול.
פניש (בפורטוגזית: Peniche) היא עיירת חוף הממוקמת אשר במערב פורטוגל.
העיר מארחת מדי שנה, בחוף סופרטובוס, את אליפות העולם בגלישה (WSL).
העיר נמצאת במרחק של כ-100 ק"מ צפונה לעיר ליסבון, כ-157 ק"מ מהעיר קוימברה וכ-263 ק"מ מהעיר פורטו.
האי ברלנגה (Berlengas) נמצא כ-10 ק"מ מהחוף ונחשב לחלק מהעיר, האי נחשב לאחת משמורות הטבע הראשונות בעולם וניתן לבקר בו באמצעות מעבורת ימית היוצאת מפניש.
העיר נבנתה בשנת 1864 על חצי אי סלעי שגילו גאולוגים והיא ידועה בעיקר בזכות החופים הארוכים שלה.
פניש הייתה מעורבת באירועים היסטוריים שונים בעלי אופי לאומי ובינלאומי והייתה יעד מרכזי לתקיפות של שודדי ים וכיבוש על ידי מעצמות זרות.
כחלק מהגנה על חוף הים, העיר ותושביה, בשנת 1557 הורה המלך ז'ואאו השלישי על בנייתו של מבצר פניש.
במהלך השלטון האוטוריטרי במהלך המאה העשרים, המכונה אסטאדו נובו, או הרפובליקה השנייה, שימש המבצר כבית כלא של קומוניסטים ומתנגדי משטר אחרים.
פניש היא מרכז תיירות פופולרי המוכר בזכות חופי הים המרהיבים שבה הפונים לשלשה כיוונים שונים וזה הופך אותם לאחד ממיקומי הגלישה הטובים ביותר באירופה.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילויות דייג, יחד עם מגזר תעשייתי הכולל מרכזי מסחר ותיירות ושטחים נרחבים המשמשים לחקלאות.
התאחדות הכדורגל פנלו או פנלו 03 (בהולנדית: Venlose Voetbal Vereniging) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר פנלו המשחק בליגת המשנה ההולנדית.
הישג השיא של המועדון הוא זכייה בודדת בגביע ההולנדי בעונת 1958/1959.
הקבוצה הוקמה בפברואר 1903 על ידי מספר חברים ממועדון החברים "גולדן לאו".
ב-1909 הצטרפו למועדון הקבוצות "טוהור" ו"פייטוס".
בתחילה שיחקה הקבוצה בליגת החובבנים השנייה מכיוון שלא היו קבוצות מספיקות לליגת חובבים בכירה בדרום הולנד באותה התקופה.
בשנות העשרים של המאה העשרים העפיל המועדון לאליפות הולנד שהייתה הליגה הבכירה במדינה.
ב-1922 נשרה הקבוצה לליגה האזורית השנייה ולאחר מכן נעה הקבוצה בין הליגה השנייה והשלישית עד 1952 אז שבה לליגה הראשונה.
בעונת 1955/1956 שהייתה עונת המבחן של אליפות הולנד סיימה הקבוצה במקום החמישי בבית א' והעפילה לעונת הבכורה של ליגת העל ההולנדית עונת 1956/1957 ובכך נמנתה בין 18 מייסדות הליגה הבכירה.
בשתי העונות הראשונות של הליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום ה-7. בעונתה השלישית הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה וזכתה בגביע ההולנדי לאחר שגברה בגמר 4–1 על דן האג.
בעונת 1960/1961 הגיעה להישג השיא מבחינת מיקום כאשר סיימה במקום ה-3 בליגה הבכירה, אך בעונה הבאה חוותה הקבוצה משבר וסיימה במקום ה-17 וירדה לליגת המשנה, בה שיחקה ארבע עונות ובסופן ירדה לליגה השלישית.
לאחר חזרתה לליגה הבכירה בילתה הקבוצה את שלוש העונות הבאות במרכז ובתחתית הטבלה אז סיימה במקום ה-18 ונשרה לליגת המשנה בה שיחקה 6 עונות בעיקר במרכז הטבלה.
בעונת 1984/1985 סיימה הקבוצה פעם נוספת במקום השני ושבה לליגה הבכירה.
בארבע עונותיה בליגה הבכירה הצליחה הקבוצה לסיים פעמיים במקום ה-5 כולל העפלה לשלב חצי גמר הגביע, אך בעונתה הרביעית סיימה במקום ה-17 ונשרה לליגת המשנה.
לאחר שנתיים בליגת המשנה שבה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שסיימה במקום ה-3 וזכתה בטורניר הפלייאוף לאחר שניצחה את נאק ברדה בזכות יתרון שערי חוץ.
בעונה שלאחריה עונת 1991/92 סיימה הקבוצה במקום ה-18 ונשרה לליגת המשנה אך שבה לאחר עונה בודדת לאחר שסיימה במקום הראשון ושוב בסיום העונה נשרה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-17. הקבוצה שיחקה 13 עונות נוספות בליגת המשנה ואף העפילה לשלב הפלייאוף פעמיים אך כשלה בהעפלה.
בעונת 2006/2007 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שניצחה בטורניר פלייאוף העלייה את ואלבייק בסדרת הטוב משלושה משחקים.
בסיום עונת 2007/2008 נשרה הקבוצה לליגת המשנה אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בלבד.
בליגה הבכירה שיחקה הקבוצה 4 עונות לפני שנשרה פעם נוספת לליגת המשנה, בה שיחקה כ-3 עונות בטרם שבה לליגה הבכירה.
בעונת 2020/2021 נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר 4 עונות.
פניר טיקה (בהינדי: पनीर टिक्का; באנגלית: Paneer tikka או Paneer Soola או Chhena Soola) הוא מאכל הודי העשוי מנתחי גבינת פניר או גבינת צ'הנה כבושים בתבלינים וצלויים בטנדור.
זוהי אלטרנטיבה צמחונית לעוף טיקה ומנות בשר אחרות.
זהו מאכל פופולרי שזמין בהודו ובמדינות עם פזורה הודית.
נתחי גבינת פניר, סוג של גבינה טרייה, מושרים בתבלינים ואז מסדרים אותם על שיפוד עם פלפלת (פלפלים), בצל ועגבניות.
שיפודים אלו נצלים בטנדור (תנור) ולאחר מכן המנה מוגשת חמה, מתובלת במיץ לימון וצ'אט מסאלה.
לפעמים המנה מלווה בסלט או צ'אטני נענע.
מנות טיקה הולכות באופן מסורתי טוב עם צ'אטני נענע.
הפניר, על אף שהוא רך, יש לו חריכה חדה על פני השטח ואינה מתפרקת.
כשפניר טיקה מוגשת עם רוטב, היא נקראת פאניר טיקה מסאלה.
היא מוגשת גם בעטיפה (כמו לאפה), כרול פאניר טיקה, כאשר הפאניר טיקה עטופים לתוך לחם שטוח הודי בהגשה.
סוג של פאניר טיקה עשוי גם כקבב.
במהלך השנים, היו כמה וריאציות, כמו Kashmiri paneer tikka, שבו הפניר ממולא בשקדים קצוצים וצלוי על הגריל, מגוון מאכלים מהמטבח סיני, paneer tikka masala chow mein, ודוסה ממולאת פניר טיקה.
גם רשתות מזון מהיר בינלאומיות בהודו שילבו את הפניר טיקה בתפריטיהן.
לדוגמה, פיצה האט ודומינו'ס פיצה מציעות תוספת של פניר טיקה על הפיצות שלהן, בעוד שסאבוויי מציעה כריך פאניר טיקה ולמקדונלד'ס יש רול של פניר טיקה בתפריט שלה.
מותג הבינגו של חטיף תפוחי אדמה של החברה ההודית הענקית ITC ייצרה חטיף בטעם פניר טיקה.
לפני כן, בשנת 2003, מאג'י (Maggi) של נסטלה יצאה לשוק במגוון מוכן לבישול של פאניר טיקה.
גם חברות אחרות מציעות תערובות תבלינים וגרסאות מוכנות לאכילה של פניר טיקה.
פנסיה או גמלה (גמלא בארמית) היא תשלום חודשי המשולם לעמית לאחר פרישתו מהעבודה (פרישה בגיל פרישה או פרישה מוקדמת, טרם גיל הפרישה), באירוע נכות לפני הפרישה מהעבודה או תשלום לשאירים בעקבות אירוע פטירה של העמית/ה הן במהלך העבודה או לאחר הפרישה מעבודה.
מקבל הפנסיה קרוי גמלאי או פנסיונר.
מטרת תוכניות הפנסיה השונות והרציונל שלהן הם להבטיח לאדם העובד ולשאריו, התלויים בו בפרנסתם, המשך זרם ההכנסות שיחליף את מקור ההכנסה הכלכלי שנפסק בשל נכות, מוות או זקנה.
גובה הפנסיה קשור ברמת ההכנסה המבוטחת של העובד, בתקופת עבודתו, ובתקופת העבודה שבה היה מבוטח בפנסיה ושבה היה צפוי להיות מבוטח אלמלא הפסקת עבודתו מסיבות שאינן תלויות בו (נכות ומוות).
פנסיית זקנה - פנסיה המשולמת לזכאים החל בהגיעם לגיל מסוים ולכל חייהם.
בדרך כלל, גיל הזכאות לפנסיה הוא גיל הפרישה (גיל הפרישה שהיה נהוג בישראל מראשיתה עד שנת 2004 הוא 65 שנה לגברים ו-60 שנה לנשים.
על פי חוק גיל פרישה, הועלה גיל זה בהדרגה ל-67 שנה לגברים ו-62 שנה לנשים).
עם זאת, בתוכניות פנסיה שונות (פרטיות, ציבוריות וממשלתיות) ניתן להגדיר גיל פרישה השונה מגיל הפרישה הכלל ארצי או גילי פרישה מיוחדים למקצועות שונים.
כמו כן, בתוכניות פנסיה שונות ניתן להקדים את הפרישה לפני גיל הפרישה הרגיל (בדרך כלל תמורת הפחתה של שיעור הפנסיה) או לדחות את מועד הפרישה (בדרך כלל עם תוספת לפנסיה בשל הדחייה).
יציאה לפנסיה לפני גיל הפרישה קרויה פנסיה מוקדמת.
פנסיית נכות - פנסיה המשולמת במקרה של איבוד כושר העבודה.
פנסיית נכות יכולה להיות משולמת לתקופה מוגבלת (פנסיית נכות זמנית, במקרה של איבוד זמני של כושר העבודה) או לכל התקופה עד הגיע הנכה לזכות קבלת פנסיית זקנה (פנסיית נכות תמידית).
הפנסיה יכולה להיות פנסיית נכות מלאה (במקרה איבוד מלוא כושר העבודה, או 75% מכושר זה) או פנסיה נכות חלקית (כאשר משולמת פנסיית נכות מופחתת המהווה פיצוי על איבוד חלקי של כושר העבודה).
פנסיית שאירים - פנסיה המשולמת לשאירי הזכאי (העובד המבוטח בפנסיה או האדם שבוטח באופן פרטי או הפנסיונר) במקרה של מותו.
המוגדרים כשאירים הם: בן/בת הזוג של הנפטר, ילדיו של הנפטר (עד הגיעם לגיל מסוים, 18 או 21 או אף לכל החיים אצל יתומים שאינם מסוגלים לכלכל את עצמם) וכן פנסיות לשאירים אחרים התלויים בנפטר כמוגדר בתקנון תוכנית הפנסיה.
מערכת הביטוח הפנסיוני בישראל כוללת שלושה רבדים:
פנסיה בסיסית - קצבת אזרח ותיק, קצבת שאירים וקצבת נכות מעבודה של המוסד לביטוח לאומי
פנסיה תעסוקתית או בשמו הנפוץ יותר ביטוח פנסיוני הכולל קרנות פנסיה, פנסיה תקציבית, ביטוחי מנהלים וקופות גמל
בישראל שני מסלולים עיקריים המבטיחים פנסיה:
פנסיה תקציבית היא פנסיה שבמסגרתה העובדים אינם נדרשים להפריש ממשכורתם סכומים לצורך תשלומי פנסיה עתידיים וכל עול הפנסיה, למעט דמי ניהול המשולמים על ידי העובדים, הוא על המעסיק.
הפנסיה ממומנת מתקציב המעסיק בהתאם לכללים שנקבעו.
בשירות המדינה כללים אלה נקבעו בחוק שירות המדינה (גמלאות).
צירוף מבוטחים חדשים למסלול זה הופסק בתחילת המאה ה-21.
פנסיה צוברת ופנסיה ותיקה הן תוכנית חיסכון לפנסיה שאליהן מפקידים הן המעסיק והן העובד סכומי כסף הנגזרים מגובה שכרו של העובד לאחד מהמוצרים הפנסיוניים או שילוב של מספר מוצרים פנסיוניים על פי בחירת העובד: קרן פנסיה, קופת גמל או ביטוח מנהלים.
הסכום שנצבר מושקע על ידי החברה המנהלת את המוצר הפנסיוני באפיק השקעה בהתאם לבחירתו של העובד, וישמש בעתיד לצורך תשלום קצבת הפנסיה למבוטח (העובד) לאחר פרישתו.
הפנסיה תשולם על ידי הגוף המוסדי (קרן פנסיה, קופת גמל, חברת ביטוח) בו נחסכו הכספים במהלך השנים.
במקרים כאלו אחריות תשלום הפנסיה איננה על המעסיק, אלא ממומנת מהחיסכון הפנסיוני (קרן פנסיה, קופת גמל או ביטוח מנהלים).
העובד יכול לבחור מבין 3 סוגים של מוצרים פנסיוניים: קרן פנסיה, ביטוח מנהלים וקופת גמל.
יש לזכור כי ישנם הבדלים מהותיים בין מוצר למוצר, ויש לבחון את ההתאמה האישית למוצר הרצוי באמצעות היוועצות בבעל רישיון פנסיוני מוסמך.
אפשרויות הפנסיה השונות שניתנות לאזרח בידי יועץ או משווק פנסיוני, צריכות לבוא לידי ביטוי במסמך שנקרא "מסמך הנמקה" והוא יפרט את ההמלצות שהציע לאותו אזרח ואת הבחירה שהוא ביצע, בעקבות או למרות המלצותיו בנושא.
בקרנות הפנסיה הוותיקות נקבע גובה הפנסיה לפי קריטריונים אחדים:
אחוז מענק (אם קיים) המתווסף ביום הפרישה
האם הפנסיה משולמת לגמלאי או ליורשיו
מקובל כי אחוז הפנסיה המרבי יהיה 70% משכרו הקובע של האדם.
בפנסיה הצוברת גובה הקצבה נקבע על פי הסכום שנצבר בקרן הפנסיה, ביום הפרישה.
בפנסיה תקציבית נהוג שהפנסיה משולמת לפי שכרו האחרון של הפנסיונר, מוכפלת באחוז הפנסיה שצבר.
בקרנות הפנסיה החדשות מחושבת פנסיית זקנה חודשית לפי הסכום שנצבר בקרן עד מועד הפרישה, מחולק במקדם הקצבה שנקבע לפורש לפי מאפייניו, ובהם: גיל הפרישה, תאריך הלידה, מין, תקופה מינימלית לתשלום פנסיה בה בחר הפנסיונר, מצב משפחתי ושיעור הפנסיה המובטח לשאירים.
מקדם קצבה מקובל הוא בערך 200, ופירושו שצבירה לדוגמה של מיליון שקל בקרן פנסיה מעניקה קצבה חודשית של 5,000 שקל.