tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זהו גזע שמוצאו באוסטרליה, משם יוצא לרחבי העולם ככלב רועים מוצלח.
הוא מתאים במיוחד לייעודו כרועה הודות לכושר המנהיגות הגבוה שלו, כך שכמעט ואינו זקוק להוראות.
תכונותיו השונות המפורטות מטה הפכוהו לאחד הכלבים האהובים והמועדפים על רועים ברחבי העולם, במיוחד באוסטרליה.
זהו כלב בגודל בינוני בעל מראה ספורטיבי, כתפיים ואחוריים שריריים וגפיים מפותחים היטב.
הראש מעט מעוגל, ורחב בין העיניים.
פרוותו חלקה וכפולה, ומופיעה בשלל צבעים ומרקמים שהעיקריים מביניהם: חום כהה, חום-אדמדם, צבע זהוב, אפור-כחלחל, שחור ושילוב גוני שחור עם חום-צהבהב.
משקלו נע לרוב בין 14–20 קילוגרמים, וגובהו בין 41–51 (עד השכם).
הזנים: קלפי העבודה וקלפי התערוכה
מאז ראשית התפתחותו של הגזע, הקלפי טופח לשם עבודה.
הגזע המקורי עבר ברירה מלאכותית בה פותח זן העבודה תוך שימת דגש על יכולת עבודה וסיבולת גבוהות.
לזן זה יש מבנה גוף רזה ושרירי, חסר "תוספות" מיותרות.
השחור עם הכתמים החומים-זהובים נחשב המופע המקורי שלו, שכאמור זה לא פותח למטרות מראה, אך הוא מופיע גם בצבעים האחרים הנמנים מעלה.
עם הזמן, טופח הזן שנקרא "קלפי התערוכה" המודרני בדגש על מבנהו ועל מראהו.
קלפי התערוכה לרוב גדול יותר מזן העבודה, יש לו פרווה עדינה יותר והוא משמש גם כחיית מחמד.
זהו כלב עבודה חרוץ ובלתי נלאה, שהאינטליגנציה שלו ניכרת לכל מי שרואה אותם בפעולה.
תשוקתו של הכלב לעבוד בין כבשים היא אינסטינקטיבית: כלבים צעירים ולא מאומנים יכולים לחקות באופן טבעי תנועות ופעולות הדומות לאלו של מנוסים מהם, ללא למידה מכלב אחר.
הקלפי תמיד דרוך ועומד על המשמר, וניחן בחשיבה עצמאית ובכושר מנהיגות גבוה במיוחד, כך שכמעט ואינו זקוק להוראות מבעליו (אף על פי שכלבים אלו מאומנים להגיב לפקודות, כמו שריקות שונות).
תכונות אלו הופכות אותו לכלב עבודה מצוין, ממושמע מאוד וקל לאילוף.
הוא מלא מרץ, זריז וקל רגליים, ומסוגל לפרוץ בריצה פתאומית ולעצור באותו האופן, ולכן הוא משתעמם בקלות וזקוק לפעילות רבה.
זהו כלב אמיץ ונאמן מאוד, ונחשב כ"כלב של אדם אחד" (לכן, כאשר חוואי מגיע לבחור כלב חדש, הוא לרוב עושה זאת מבין קבוצת גורים, ולוקח עמו את זה שבאופן טבעי נמשך ומתחבר אליו).
אצל הקלפי קיימת הבחנה ברורה בין עבודה ומנוחה: בעת מנוחה בבית הוא רגוע ושקט, בעוד שבזמן העבודה הוא רץ כאחוז תזזית בשדה.
שני הזנים של הקלפי צריכים מרחב, והרבה ממנו.
הוא אינו כלב בית: ריצה יומית של 50–60 קילומטרים היא פעולה שבשגרה הנעשית ללא בעיה על ידי גזע נמרץ זה.
לכן, גידולו חייב להיעשות בבתים בעלי שטחים פתוחים, מהם יפיק הכלב הנאה מרובה.
כאמור לעיל, מעצם טיפוחו המסורתי כ"מכור לעבודה", הוא משתעמם בקלות ולכן זקוק לפעילות רבה ולעבודה קבועה (אי הפעלת הקלפי תוביל לבעיות התנהגותיות).
זן העבודה אינו זקוק לטיפוח רב, הודות לפרוותו הקשה והקצרה שאינה מצריכה סירוק או תספורת תכופים.
טיפוח יעשה על ידי סירוק קל ועיסוי באמצעות מגבת.
רחיצה צריכה להיעשות רק בעת צורך.
הקלפי מתאים לגידול ילדים כאשר גדל הוא יחד עמם.
כמו כן ובאותו אופן, הוא מתאים לחיים משותפים עם חיות אחרות, אותם אף ינסה לרעות.
הקלפי משמש גם ככלב שמירה מצוין, מעצם היותו כל הזמן בתנועה.
ההמלטה כוללת בדרך כלל בין 4 ל-7 גורים.
אלו רגועים, צייתנים ומהירי למידה.
הגזע שימש במקור ועודו משמש ככלב רועים היכול לעבוד תחת מאמצים רבים, אף בתנאי טמפרטורה קיצוניים.
נאמר כי קלפי טוב אחד שווה לגברים רבים, במיוחד באזורים הרריים ועל פני שטחים נרחבים.
למרות גודלו, זהו כלב המסוגל לעבוד עם בקר, צאן, עופות, איילים ועוד.
מונחים ופקודות נפוצים הקשורים לקלפי העבודה
"אסוף/קבץ!" ("Cast"): הכלב נשלח לקבץ ולאסוף עדר צאן כאשר הבעלים רוצה להביאם למקום מסוים, כמו דיר.
הקלפי מצוין בקיבוץ הצאן אל תוך הדיר והמכלאה, האצתם להיכנס אל סככות וכלובי נשיאה (כמו במשאית) וכו'.
תכונה טבעית זו של הגזע נתפסת על ידי החוואי כערך שלא יסולא בפז.
"החזק!" ("Hold"): הכלב נשלח "להחזיק" את העדר במיוחד, כלומר לשמור עליהם כקבוצה.
הכבשה באופן אינסטינקטיבי תשאף להישאר עם העדר, אך אם זאת תלחץ או תיבהל, היא עלולה להיפרד מחברותיה ולברוח.
לכן, כבשים אשר פורצות בריצה צריכות להיאסף במהירות בחזרה על ידי הכלב.
"לשמור מרחק" ("Keeping Distance"): העדר לא חייב להיות מואץ באופן מתמשך על ידי הכלב, במיוחד בעת נדידה למרחקים ארוכים בימים חמים.
לקלפי העבודה צריכה להיות יכולת לשמור מרחק מהעדר כדי שיוכלו ללכת באחידות ובחופשיות, מבלי לאבד אנרגיה רבה מדי.
כמו כן, הוא צריך לדעת באופן אינסטינקטיבי מתי להפעיל לחץ ולהאיץ, ומתי להוריד ממנו ולשמור מרחק מסוים מהעדר.
"באקינג" ("Backing"): פעולה בה הכלב מטפס ומהלך על גבי העדר, אותה הוא נצרך לעשות כאשר העדר יוצר פקק במכלאה ונתקע במעברים.
"עין" ("Eye"): נאמר על קלפי שיש לו "עין טובה" או "עין גמישה" כאשר הוא מסוגל לעקוב אחרי תנועת העדר ולקרוא את השינויים תוך כדי תנועה.
לרוב הכלב "יגזים" וינוע חרש בתנועת התגנבות
מופעי פרווה שונים אצל הקלפי
קלפים נגד האנושות הוא משחק קלפים קבוצתי שמומן בקיקסטארטר.
המשחק זמין להורדה ללא תשלום באינטרנט, כך ששחקנים יכולים ליצור קלפים משלהם או לרכוש קלפים מודפסים עם הגרסה המקורית.
המשחק זכה לשבחים על הרעיון.
בתחילת המשחק, כל שחקן שולף עשרה קלפי "תשובה" לבנים.
אחד השחקנים נבחר להיות "קיסר הקלפים" הראשון, והוא מוציא קלף "שאלה" שחור, ומקריא מתוכו את השאלה לקבוצה.
כל אחד מהשחקנים האחרים בוחר אחד (ולפעמים שניים, תלוי בשאלה) מקלפי תשובה שבידו שלדעתו הכי מתאים לשאלה ומעביר אותו, שפניו כלפי מטה, לקיסר הקלפים.
לאחר מכן, מערבב קיסר הקלפים את כל קלפי התשובות, קורא אותם בקול רם בצורה הומוריסטית, ובוחר את השילוב המועדף עליו.
מי שהתשובה שלו נבחרה מקבל את הקלף השחור, וצובר "נקודה מדהימה" ("Awesome Point").
בתום כל סיבוב, עובר תפקיד קיסר הקלפים לשחקן אחר, וכל שחקן משלים לעצמו עשרה קלפים.
על הקלפים הלבנים מופיע צירוף שמני, שעשוי להיות מילה בודדת או צירוף מורכב יותר.
על הקלפים השחורים מופיעות שאלות או משפטים עם חלקים להשלמה.
במקרים נדירים, כללים אלו עשויים להיות מופרים הן בקלפים השחורים והן בקלפים הלבנים.
כללי המשחק גמישים וניתן לשנות אותם בחופשיות, לפי חוקי הבית הרבים (ששמותיהם מופיעים במדריך ובאתר האינטרנט) ששחקנים יכולים לאמץ (למשל: יש גרסאות של המשחק שבהן הקלפים הזוכים נבחרים באופן דמוקרטי, וגרסאות שבהן ניתן להמיר נקודות לקלפים, לתת נקודות על פי דירוג, וכן הלאה).
גם במשחק המקורי ישנן וריאציות.
למשל, ישנם קלפי שאלה שחורים שאפשר למלא בתוכם תשובות ממספר קלפי תשובה לבנים.
הכללים הרשמיים מאפשרים גם להמר על נקודות שנצברו בתמורה לזכות לתת תשובה נוספת באותו סיבוב.
הפשוט שלו, לצד תוכן סאטירי ובוגר.
המשחק נוצר על ידי קבוצה של בוגרי התיכון היילנד פארק (Highland Park, מהעיר שיקגו) כמשחק למסיבת ליל השנה החדשה.
בגרסה מוקדמת של המשחק, שנקראה Hyper-Theticals, השחקנים התבקשו לכתוב את התגובה הכי מופשטת לשאלה בנושא מסוים.
בפועל, התשובות נטו להיות הומוריסטיות.
מאוחר יותר, קיבל המשחק את שמו הנוכחי, קלפים נגד האנושות, ונוספו לו תשובות כתובות מראש (על קלפים לבנים, בנוסף לשאלות הכתובות על קלפים שחורים).
בראיון משנת 2011, סיפר אחד מיוצרי המשחק, בן הנטוט (Ben Hantoot), כי את המשחק פיתחו "שמונה שהיו המחברים הראשיים, חמישה או שישה מפתחים נוספים 'במשרה חלקית'" ו-"עשרות חברים ומכרים ששיחקו במשחק".
הוא הוסיף כי המשחק נוצר בהשראת ניסיונם של המפתחים עם מגוון משחקים, כגון Magic: The Gathering וחידוני פנטומימה (Charades).
קלפים נגד האנושות מומן בקיקסטארטר, בקמפיין שהחל ב-1 בדצמבר 2010, והגיע תוך שבועיים ליעדו המקורי, 4,000 דולרים.
הקמפיין הסתיים ב-30 בינואר 2011, ובפרויקט הגיוס הצטברו אז מעל 15,000 דולר.
בזכות הסכום הגבוה שהצטבר למימון המשחק, היוצרים הוסיפו חמישים קלפים נוספים למשחק עצמו.
קַלְפּוּרְנִיָה הייתה אשתו השלישית והאחרונה של יוליוס קיסר.
היא הייתה בתו של לוקיוס קלפורניוס פיסו קייסונינוס (קונסול 58 לפנה"ס).
קלפורניה התחתנה עם קיסר בשנת 59 לפני הספירה.
מקורות מתארים אותה כאישיות ביישנית וצנועה.
לאחר שנרצח יוליוס קיסר ב-44 לפני הספירה, היא העבירה את יומניו וכתביו אל חברו הטוב ובעל בריתו של קיסר, מרקוס אנטוניוס.
במהלך נישואיהם לא ילדה קלפורניה ילדים לקיסר, ולאחר מותו לא התחתנה שוב.
לפי המקורות, הייתה לקלפורניה תחושה שנשקפת סכנה לביטחונו של קיסר בסנאט הרומי, והיא ביקשה ממנו לא ללכת.
קיסר לא שעה לעצתה והלך היישר אל אויביו.
במחזה של ויליאם שייקספיר "יוליוס קיסר", לקלפורניה יש חלום שקיסר ימות בידה.
בסדרת הטלוויזיה "רומא" מגלמת את קלפורניה שחקנית הטלוויזיה האנגלייה היידן גריין.
קלפטוקרטיה היא מאפיין של שחיתות שלטונית, המתאר ממשלה עם מנהיגים מושחתים (קלפטוקרטים) המשתמשים בכוחם לנצל את האנשים ואת המשאבים הטבעיים של הטריטוריה שלהם כדי להרחיב את העושר האישי שלהם ואת הכוח הפוליטי.
בדרך כלל מערכת זו כוללת מעילה בכספי ציבור על חשבון האוכלוסייה הרחבה.
ממשל המאופיין בקלפטוקרטיה לעיתים אף לא טורח להסתיר את התנהלותו חסרת התקינות.
קלפטוקרטיה קשורה לרוב בדיקטטורה, אוליגרכיה, ממשל צבאי ושיטות ממשל אחרות של שלטון אבסולוטי ונפוטיזם, שהן שיטות ממשל שאינן מאפשרות פיקוח על מוסדות השלטון.
קלפטוקרטיה נפוצה במיוחד במדינות מתפתחות שכלכלותיהן מבוססות על יצוא של משאבים טבעיים.
הכנסות היצוא פועלות כמעין דמי שכירות קבועים אשר קל יותר לנצל מבלי לגרום להקטנת ההכנסות.
מחקר של אוניברסיטת קליפורניה בדק את מאפייניהן של מדינות מתפתחות רבות הסובלות תחת שלטון של קלפטוקרטים, אשר הנהיגו מדיניות כלכלית מאוד לא יעילה, תוך הפקעת העושר הציבורי כדי להשתמש בו לתועלתם או לתועלת בני בריתם.
החוקרים העלו במחקרם כי הצלחת הקלפטוקרטים נשענת, בין השאר, על יכולתם להשתמש באסטרטגיית 'הפרד ומשול', שמתאפשרת בזכות חולשתם של מוקדי הכוח הנוספים בחברות אלה, כדוגמת בכירים בתקשורת או במשטרה.
כדי להדיח קלפטוקרט, לרוב נדרש שיתוף פעולה רחב של גורמים שונים בחברה, אך את שיתוף הפעולה הזה עלולה ההנהגה לרוקן מתוכן מראש, על ידי הטלת שיעורי מס מוגזמים על כל אזרח שמסכן את השלטון, ולחלק את הרווחים מחדש לגורמים העלולים לשתף פעולה עם אותו אזרח מורד.
השלטון שואף לשמר בכל עת מעין שיווי משקל שבו כולם מנוצלים, ואף אחד לא מאיים על השלטון.
אם שיווי המשקל מופר, פועל השלטון על ידי איומים והפעלת כוח כדי להשיב את הסדר על כנו.
מדיניות קלפטוקרטית נפוצה יותר כאשר קיימת עזרה כספית מגורמים חיצוניים כמו מדינות או ארגונים, או רווחים קבועים ממשאבי טבע, אשר מספקים לשליטים אמצעים משמעותיים לקנות בהם את תמיכתם של המתנגדים הפוטנציאליים של השלטון.
גורם נוסף שמגביר את הסיכוי לקלפטוקרטיה הוא כאשר קבוצות האופוזיציה חלשות; כאשר הפריון הממוצע במשק נמוך; וכאשר יש אי-שוויון כלכלי גדול יותר (כי כאשר ישנם מוקדים רבים של כוח, קשה יותר לקנות את תמיכת כולם).
שיתופי פעולה בין מדינות קלפטוקרטיות
בספרה של שרה צ'אייס: "גנבי המדינה: מדוע שחיתות מאיימת על הביטחון הגלובלי", היא סוקרת לעומק מספר מדינות בעלות מאפיינים קלפטוקרטיים, ומציגה רשת קשרים חוצת-מדינות שקיימת בין המדינות הנגועות בקלפטוקרטיה, כדי לשמר באופן הדדי את המאפיינים והאינטרסים של השלטון.
דוגמאות שמספקת צ'אייס הן למשל תפקודו של הסקטור הבנקאי של מולדובה כחלק מהרשת הקלפטוקרטית של רוסיה, שלכאורה מספק שירותי הלבנת כספים בהיקף של מיליארדים בשנה.
כמו כן, האינטרסים העסקיים הטורקיים מוטמעים עמוק באזרבייג'ן, ורשתות ממשלתיות-עסקיות באמריקה המרכזית פועלות בשיתוף פעולה סבוך במיוחד כדי ליצור מצב ששוק החשמל במדינות המקומיות יישאר רווחי ללא הפסקה, למרות הפרות רבות של תקנות איכות הסביבה.
מסקנתה של צ'אייס מן המחקר שלה, היא שאי אפשר לפעול במגזרים כלכליים הנשלטים על ידי רשתות קלפטוקרטיות – למשל, במקומות כמו אזרבייג'ן, הפיליפינים, קזחסטן או טורקיה – מבלי להסתבך ברשת.
משמעות הדבר היא קבלת טובות הנאה – כגון מחירי רצפה על קרקעות או שירותים, השגת היתרים שאינם נגישים לציבור הרחב, השתתפות בהלבנת הון, שוחד, או כולם גם יחד.
ההשפעות של משטר או ממשלה הנגועים בקלפטוקרטיה הן בדרך כלל שליליות בכל הנוגע לרווחת כלכלת המדינה, ענייני המדינה וזכויות האזרח.
ממשל קלפטוקרטי בדרך כלל הורס את הסיכויים של השקעות זרות, ובאופן דרסטי מחליש את השוק המקומי ואת הסחר חוצה הגבולות.
ממשלים קלפטוקרטיים נוטים להשתמש לרעה בכספי מיסים שהיו עשויים להיות מיועדים למוצרים ציבוריים כגון בניית בתי חולים, בתי ספר, כבישים, פארקים – הם גורמים להשפעות שליליות נוספות על איכות חייהם של אזרחים.
האוליגרכיה הבלתי רשמית הנובעת מאליטה קלפטוקרטית מחלישה את הדמוקרטיה בארצם, או כל פורמט פוליטי אחר העשוי לאיים על שלטונם.
קלצ'ב (בפולנית: Kleczew) היא עיירה במחוז קונין שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
לקלצ'ב הוענקו זכויות עיר בשנת 1366, ועד תחילת המאה ה-19 הייתה בבעלות פרטית.
במהלך המאה ה-17 ניזוקה העיירה כתוצאה משריפה גדולה שפקדה אותה, ובהמשך, כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
יהודים ישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-18, אך בין השנים 1823 ו-1862 נאסר על יהודים נוספים להתגורר בה, בשל קרבתה לגבול.
טרם מלחמת העולם הראשונה פעלו בעיירה שני בתי כנסת ובית מדרש.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, קרוב ל-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה להבטחת התשלומים, החרמת רכוש ודירות וחיוב כלל היהודים בענידת סרט זרוע.
בד בבד, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לשלטונות עובדי כפייה יהודים.
ב-17 עד 18 באוגוסט 1940 גורשו כל יהודי העיירה למספר יישובים בסביבתה.
רובם נרצחו לאחר מכן ביערות קז'ימייז' ביסקופי.
קלצ'י איהנאצ'ו הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סלטיק ובנבחרת ניגריה.
איהנאצ'ו נולד בעיר אוברי, בירת מדינת אימו שבניגריה.
אביו ג'יימס הוא סוחר בגדים ואמו מרסי הייתה מורה ונפטרה כשהיה בן 17. הוא שיחק במועדון הנוער טייה באוברי.
ב-2013 היה חבר בסגל נבחרת ניגריה שזכתה בטורניר גביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שהתקיים באיחוד האמירויות הערביות.
איהנאצ'ו כבש במהלך הטורניר שישה שערים, בישל שבעה נוספים ונבחר לשחקן המצטיין.
בינואר 2014 זכה בפרס הכישרון המבטיח ביותר מטעם קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.
באוקטובר 2014 עבר איהנאצ'ו למנצ'סטר סיטי ששילמה 350,000 לירות שטרלינג תמורת שירותיו.
בשל מגבלת אישורי עבודה לא יכול היה לשחק באנגליה בחודשים הראשונים שלו במועדון.
בפברואר 2015 שיחק במשחקו הרשמי הראשון עם הקבוצה עד גיל 19 של המועדון במסגרת ליגת האלופות לנוער.
פציעה במשחק זה השביתה אותו למשך מספר שבועות.
באפריל 2015 חזר לשחק וכבש בגמר גביע הנוער (עד 18) של התאחדות הכדורגל האנגלית, במשחק שהסתיים בהפסד סיטי 1–2 לצ'לסי.
באוגוסט 2015 רשם את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג וב-12 בספטמבר כבש לראשונה בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס.
בכל העונה כבש 8 שערים ב-26 הופעות ליגה, ועוד 4 שערים בגביע ושני שערים בגביע הליגה, 14 שערים בכל המסגרות.
בעונתו השנייה בסיטי שיחק פחות, אבל הספיק לכבוש ב-23 הופעות 7 שערים בכל המסגרות.
ב-3 באוגוסט 2017 חתם איהנאצ'ו לחמש שנים בלסטר סיטי עבור 25 מיליון שטרלינג.
איהנאצ'ו זכה בפרס שחקן החודש בפרמייר ליג במרץ 2021 לאחר שכבש חמישה שערים בשלוש הופעות ליגה.
ב-31 ביולי 2024 לאחר שבע שנים בלסטר חתם בסביליה.
ב-3 בפברואר 2025 הושאל למידלסברו עד לסוף העונה.
ב-3 בספטמבר 2025 חתם בסלטיק.
איהנאצ'ו היה חבר בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שהתקיים בניו זילנד ב-2015. בהמשך השנה זומן לסגל נבחרת ניגריה הבוגרת לקראת מוקדמות מונדיאל 2018. במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות.
שחקן החודש בפרמייר ליג: מרץ 2021
קלפרניה שרה אדמס היא שחקנית ומוזיקאית אמריקאית, ופעילה למען זכויות וסוגיות לקהילה הטרנסג'נדרית.
היא שירתה כחובשת בחיל הים ובחיל הנחתים האמריקאי.
במהלך שנת השירות האחרונה שלה, היא יצאה כטרנסג'נדרית.
אדמס בחרה את השם "קלפרניה" מהמחזה של ויליאם שייקספיר, "יוליוס קיסר", ומהסרט "משפחת אדמס", בו השם הופיע על מצבה.
בשנת 2002, היא יסדה את חברת Deep Stealth Productions בהוליווד יחד עם אנדריאה ג'יימס.
החברה מפיקה תוכני חינוך ובידור שנסובים סביב חוויותיהם של אנשים שמגדרם אחר מהתפישה ההגמונית.
אדמס וג'יימס אימנו את פליסיטי הופמן לקראת תפקידה מועמד פרס האוסקר כאישה טרנסג'נדרית בסרט "טראנסאמריקה".
בבכורת הסרט "נערתו של חייל" (המבוסס על חייו ומותו של בן זוגה, בארי וינצ'ל) בפסטיבל סאנדנס ב-2003, אדמס פגשה את ג'יין פונדה, שהציעה לאדמס להפיק גרסה טרנסג'נדרית של "מונולוגים מהווגינה".
ההפקה נועדה לגייס כספים ולהעלות מודעות לאלימות נגד נשים; המופע גם היה נושא הסרט הדוקומנטרי Beautiful Daughters ב-2006.
ב-2008, אדמס השתתפה בסדרת הריאליטי Transamerican Love Story, בה אדמס הייתה "הרווקה" שבוחרת מבין שמונה מחזרים.
באפריל 2008, אדמס הופיעה לצד פונדה, גלן קלוז, סלמה הייק, אלישיה קיז, ועוד בהפקה מיוחדת לרגל עשר שנים ל"מונולוגים מהווגינה", בלואיזיאנה סופרדום.
במאי 2008, ארגון PFLAG (הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים), בחר באדמס כדוברת קמפיין החינוך שלו, "זהו סיפור האהבה שלנו".
אדמס הביעה תקווה שהקמפיין יעזור לצעירים טרנסג'נדרים כשהם חושפים את זהותם לעולם, ואת רצונה להוות מודל לחיקוי.
אדמס כותבת בלוג על מגדר עבור מגזין פסיכולוגיה היום.
ב-2010 יצאה אדמס עם סינגל בשם "Stunning", להורדה ב-iTunes.
אדמס היא גם מפיקה-שותפה של השיר "The Vagina Song" של ויליאם בלי, מתוך אלבום הבכורה שלו, The Wreckoning, וגם מופיעה בתפקיד אורח בקליפ של השיר.
בשנת 1999 אדמס התחילה לצאת עם טר"ש בארי וינצ'ל.
בבסיס בו שירת החלו להתפזר שמועות, על היחסים ועל נטיותיו המיניות של וינצ'ל, שלבסוף הובילו לכך שהוא הוכה ונרצח באכזריות על ידי חיילים אחרים.
הרצח והמשפט בעקבותיו סוקרו באופן נרחב בתקשורת, והובילו לביקורת ובחינה מחודשת של מדיניות "אל תשאל, אל תספר" (DADT) בהוראותיו של הנשיא ביל קלינטון.
המקרה הפך לדוגמה בולטת לכישלון של מדיניות DADT להגן על אנשי שירות להט"בים.
מערכת היחסים של אדמס ווינצ'ל, וההתעללות בו והפשעים נגדו שהובילו למותו הם הבסיס לסרט "נערתו של חייל", שיצא ב-2003. דמותה של אדמס גולמה ידי לי פייס, ושל וינצ'ל על ידי טרוי גריטי (בנה של ג'יין פונדה).
אדמס גם הייתה נושא מאמר בניו יורק טיימס, "An Inconvenient Woman", אשר תיעד את ההדרה של אנשים טרנסג'נדרים ואת האופנים השגויים שהמיניות שלהם מוצגת, אפילו על ידי פעילי זכויות להט"ב.
קלפים טיפוליים הם קלפים הכוללים איורים או מילים שנועדו לעורר אסוציאציות והשלכות של המשתמשים בהם, ובכך לשמש כאמצעי להבנה רגשית של עצמם, ובמיוחד כאמצעי לקידום תהליכים רגשיים בפסיכותרפיה או בהנחיית קבוצות.
הקלפים מאפשרים למשתמשים בהם התנסות חווייתית על בסיס תהליכי השלכה של עולמם הפנימי על הדמויות או המילים שמופיעים בהם.
התמונות והדימויים שבקלפים נועדו לשמש כשפה בלתי מילולית, העוקפת את החשיבה המודעת, ומקדמת הבנה של רגשות ומחשבות שהן עמוקות ופחות מודעות.
בטיפול פרטני או קבוצתי עשוי להיווצר באמצעות הקלפים משחק מובנה בהנחיית המטפל, או שמתאפשר למשתתפים חופש בעיצוב המשחק כראות עיניהם, וכך ניתן לעודד פיתוח עצמאות ויצירתיות, שימוש בדמיון ובמטפורות.
הקלפים עשויים להיות מאוירים בסמלים או בארכיטיפים ממיתולוגיות שונות או מהתת-מודע הקולקטיבי, כמשתקף בין השאר מהתאוריה היונגיאנית בטיפול.
תיאוריה זו אמנם מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, אך מעמדה המדעי שנוי במחלוקת.
"קלף" הוא אלבומו השני של הזמר דויד ברוזה שיצא בשנת 1982.
במאי 1982 הוציא ברוזה את אלבומו השני, "קלף", שהיה בו שילוב של רוק'נ'רול ובלוז.
מרבית שירי האלבום נוצרו כתוצאה משיתוף פעולה של ברוזה עם יהונתן גפן, ויהודה עדר היה אחראי על ההפקה המוזיקלית והעיבודים.
מהשירים הבולטים שנכללו באלבום זה הם: "חיפה" (שנכתב במיוחד על ידי גפן על עיר הולדתו של ברוזה), "החיים הם חומר טוב" ו"דניאלה".
האלבום נוצר בשבועיים של נגינה בצריף של שמוליק "שמיילך" בורשטיין בגני יהודה.
לאחר צאת אלבום זה, שינה ברוזה את הסגנון המוזיקלי ושני אלבומיו הבאים "האשה שאתי" ו-"ברוזה" היו כבר בסגנון מוזיקה לטינית.
עיבודים והפקה מוזיקלית: יהודה עדר.
קלף הוא עור בהמה על-פי-רוב כבש לעיתים עז או עגל, שמעובד בייחוד למטרת כתב.
בניגוד לבורסקאות, לא נעשה בזמן העיבוד שימוש בטאנין המכהה את צבעו.
בשפות אירופיות שונות מציין מונח זה גם את המסמכים הכתובים עליו.
הקלף משמש גם בציור, כריכת ספרים, כלי הקשה כמו תופים וכחלק בכיסוי רהיטים.
ביהדות משמש הקלף לצורך כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות.
הקלף קיים כבר למעלה מאלפיים שנה, אך החליף סופית את הפפירוס, שהיה בשימוש בעולם המערבי, רק במאה ה-7 בספרים (קודקסים), בולות וצ'ארטרים.
כתבים מוסלמים מוקדמים נכתבו גם כן על קלף.
הוא הוחלף בנייר עם מהפכת הדפוס במאה ה-15 כאשר הביקוש לדברי דפוס הרקיע, ושוב לא היה ניתן לספקו על ידי קלף.
מאז הוא משמש בעיקר לכתיבת מסמכים יקרי-ערך, דפוס יוקרתי או לכריכת ספרים.
הקלף הוא אומנם חומר מורכב לייצור ויקר, אך יתרונותיו בכך שהוא נשמר היטב, עמיד יותר ומאפשר קיפול.
בעוד שנייר רגיל מצהיב כעבור מספר שנים הקלף נשאר נקי זמן רב יותר וניתן אף למצוא בארכיונים קלפים בני מאות רבות של שנים שצבעם נותר לבן לגמרי, והדיו לגמרי שחורה.
בשל מחירו הגבוה, השתמשו לעיתים בקלפים ישנים לאחר שגרדו מהם את הכתוב.
מגילות וספרי קלף אלה נקראים פלימפססט.
קיים קלף עדין במיוחד (לטינית ואנגלית: vellum) שייצורו החל בסוף ימי הביניים ומקורו בעור חיות צעירות או כאלה שמתו בלידתן.
בשל צבעו הלבן, רכותו ועדינותו, הוא משמש לקליגרפיה וציור מיניאטורות.
בין השימושים בו: כתיבת ספרי התורה וחוקי הפרלמנט הבריטי.
במוזיאון הלאומי לטבע של צרפת יש אוסף של 6998 קלפים מסוג זה בגודל זהה ועליהם תמונות בוטניקה, זואולוגיה, מינרלוגיה, פלאונטולוגיה ואנטומיה השוואתית.
כדי להבדיל בין הקלף העדין לקלף הרגיל, במוזיאונים וספריות קוראים לזה האחרון : animal membrane.
קיימים היום חיקויי נייר עשויים מסיבי קליפת עץ (או כותנה).
נייר ה"וֶולום" חלק, בעל מרקם משי ודק דיו כדי להיות שקוף או שקוף למחצה כדרוש בשרטוט טכני.
השימוש בעור חיות לכתבי יד היה ידוע במצרים העתיקה ובמסופוטמיה.
הרודוטוס כתב במאה ה-5 לפנה"ס בספרו "היסטוריות" שהאיונים כתבו על עורות מעובדים והשתמשו במילה זו כדי לציין ספר (ביוונית דֵיפְתֶרה – διφθερα).
הוא מציין שגם עמים אחרים, שאינם יוונים, עשו זאת.
שמו של הקלף בלטינית – pergamenum בא מהעיר פרגמון ומלטינית עבר לשפות אירופאיות רבות (באנגלית, למשל: parchment).
לפי פליניוס הזקן, מלך פרגמון הכניס את הקלף לשימוש במאה ה-2 לפנה"ס, לאחר אמברגו שהוטל על ידי המצרים על יצוא פפירוס.
לדבריו, המצרים חששו שספריית פרגמון תעלה על הספרייה הגדולה של אלכסנדריה.
דעה אחרת גורסת שהמחסור הורגש באגן הים התיכון כולו ונבע מהמלחמה הסורית השישית בין אנטיוכוס אפיפאנס לבית תלמי.
מסירים מעור הבהמה את השומן, הגידים והשרירים כדי שיישאר העור בלבד.
טובלים אותו באמבט סיד, חובטים בו ובעזרת סכין מסירים שאריות פרווה ובשר.
לאחר-מכן מרדדים, מקרצפים ומלבינים את העור בעזרת אבן ספוג ואבקת גיר.
ניתן אז להבחין בין הצד של הפרווה (צרפתית גם: צד הפרח) לצד הבשר.
בהיותו יקר ערך, היו מתקנים עורות שניזוקו בעזרת חוט.
ניתן לכתוב על שני צדי הקלף.
איכות החומר (עובי, גמישות, חלקות, מרקם, צבע...
ביבליה שלמה הצריכה 650 כבשים.
הקלף משמש לכיסוי גוף כלי מיתר כמו רבאב, טאר, שמיסן, וקורה.
אופן מתיחת הכיסוי קובע את עוצמת הצליל.
בכלי הקשה כמו תוף מרים, טאבלה, דג'מבה ודרבוקה הקלף משמש כיריעה.
מחקר מ-2006 גילה שמספר כתבי-יד יווניים הכילו חומר גנטי של עיזים.
במאמר מ-2009 נבדקה האפשרות לעקוב אחר מקורות כתבי היד מימי הביניים באמצעות בדיקת PCR שתשכפל את החומר הגנטי.
ייתכן שטכניקות אלה יאפשרו לקבוע אם כתבים שונים נכתבו על קלפים השייכים לחיות הקשורות גנטית (אולי מאותו עדר).
קלצ'ה (בהונגרית: Kölcse) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קלצ'ה עלתה משמעותית במפנה המאה ה-21, מ-1,460 תושבים בשנת 1990 עד 1,402 תושבים בשנת 2020.
הכפר והאזור הסובב לכפר מיושבים לסירוגין החל מהמאה ה-14.
יהודים חיו בקלצ'ה בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בסמוך לבית הקברות הכללי בית קברות יהודי ובו מצבות רבות, רובן די מוזנחות.
באפריל 1944 גורשו לכפר יהודים מפילשד ומסטמארצ'קה, משם גורשו כל היהודים לגטו במאטסלקה והוחזקו במקום בתנאים קשים יחד עם 17,000 יהודי המחוז.
במאי 1944 גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
קלפים פתוחים היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים ולבני נוער, בהנחיית נתיב רובינזון.
היא שודרה מדי שבוע בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1996–2001.
התוכנית מיועדת לבני נוער, וגם רבים מיוצריה הם בני נוער (למשל, תחקירני התוכנית).
בכל פרק מתכנס פאנל של מספר בני נוער מרחבי הארץ ומקבוצות שונות בציבור על מנת לדון בנושא מסוים, ובנוסף מגיעה לאולפן קבוצה של כמה עשרות בני נוער, המשתתפת כקהל בתוכנית ותפקידה לשאול את המרואיינים שאלות ולשוחח עימם.
מנחה התוכנית מוביל את הפרק ומחבר בין חברי הפאנל לקהל, אשר עליהם לנהל שיח מתון ומכובד.
המשתתפים דנים בנושאים שונים המעסיקים ומעניינים בני נוער.
בין הנושאים השונים שנידונו לאורך שנות התוכנית: אהבה, גיוס לצה"ל, אלימות, קשיים חברתיים, יחסי מין, עצמאות כלכלית, נשירה מהלימודים, כתות, עישון, קעקועים, שימוש בסמים, אלכוהוליזם והפרעות אכילה.
שם התוכנית נועד להצביע על הפתיחות הנדרשת בשיח עם בני הנוער בנושאים השונים, חלקם שנויים במחלוקת, כאשר "הקלפים פתוחים".
משבצת השידור של התוכנית הייתה מדי שבוע, לרוב ביום רביעי או חמישי, בשעה 17:30. פרקי התוכנית זכו לרוב לנתוני רייטינג של כ-15 אחוזי צפייה.
אחד מפרקי התוכנית, "נוער גאה", עסק בזהות מינית.
בפאנל התארחו שני צעירים הומוסקסואלים, צעיר ביסקסואל וצעירה לסבית (ובנוסף נכחה בקהל אם לבן הומוסקואל והשחקן חגי אייד שוחח עם הקהל).
המשתתפים סיפרו את סיפורם האישי ודנו בסוגיות שונות הקשורות ללהט"ב כגון יחס החברה, יציאה מהארון, יחסיהם עם משפחותיהם והסביבה, קשיים, השקפת עולמם וכדומה.
הפרק שובץ לשידור ביום 21 בנובמבר 1996 בערוץ חינוכית 2.
שר החינוך באותה תקופה, זבולון המר (מפד"ל), הורה לעכב את שידור התוכנית בנימוק ששידור פרק כזה בטלוויזיה החינוכית יתפרש כמתן לגיטימציה להומוסקסואליות.
בעקבות כך הגישו לב האגודה לזכויות האזרח, אגודת הלהט"ב וארגון קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית) עתירה נגד שר החינוך, הטלוויזיה החינוכית והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בדרישה לשדר את התוכנית.
בפסק הדין, שניתן לאחר שנה וחצי, קבע בג"ץ פה אחד כי יש להתיר את שידור התוכנית כפי שתוכנן במקור, בערוץ בו תוכנן השידור, ללא התניה של השידור בשינויים וסייגים כפי שדרשו המשיבים.
הפרק שודר, בשני חלקיו, ב-20 וב-27 בנובמבר 1997, וזכה לרייטינג של כ-90 אחוז.
קלף חזק הוא סרט פעולה ומתח אמריקאי משנת 2015, בבימויו של סיימון וסט, המבוסס על הרומן "Heat" מאת ויליאם גולדמן, שגם כתב את התסריט.
הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט מ-1986 באותו שם.
בתפקיד הראשי מככב ג'ייסון סטיית'האם, לצד שחקנים נוספים כמו מייקל אנגרנו הופ דייוויס, מיילו ונטימיליה ואן הייש.
הסרט עוקב אחר שומר ראש בלאס וגאס עם בעיית הימורים, הנקלע למאבק עם המאפיה לאחר שחברתו מותקפת.
הסרט ספג ביקורות שליליות והיה כישלון קופתי כאשר הרוויח 6.7 מיליון דולר בלבד ברחבי העולם מול תקציב של 30 מיליון דולר.
ניק ווילד (ג'ייסון סטיית'הם) הוא שומר ראש בלאס וגאס, המתמודד עם בעיית הימורים חמורה.
כאשר חברתו הטובה, הולי (דומיניק גרסיה-לורידו), נאנסת ומוכה על ידי חבורה של מהמרים אלימים, ניק מחליט לצאת למסע נקמה.
במהלך החקירה, הוא מגלה שהאחראי לתקיפה הוא דני דה-מרקו (מיילו ונטימיליה), בנו של מאפיונר מקומי.
ניק מוצא את עצמו במאבק מול המאפיה, תוך שהוא מתמודד עם השדים הפנימיים שלו ועם רצונו לעזוב את לאס וגאס ולהתחיל חיים חדשים.
ג'ייסון סטיית'האם – ניק ווילד, שומר ראש עם בעיית הימורים.
הופ דייוויס – קסנדרה, דמות מרכזית בעלילה.
מייקל אנגרנו – סיירוס קיניק, מהמר צעיר המסתייע בניק.
מיילו ונטימיליה – דני דה-מרקו, בנו של מאפיונר ואחראי לתקיפת הולי.
סטנלי טוצ'י – בייבי, מאפיונר אלגנטי ומסוכן.
ג'ייסון אלכסנדר – פינקי, דמות משנה.
סופיה ורגרה – דידי, דמות משנה.
אן הייש – רוקסי, דמות משנה.
הסרט "קלף חזק" קיבל ביקורות מעורבות.
באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 31%, המבוסס על 39 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מציע כמה סצנות אקשן מרשימות, אך העלילה והדמויות שטחיות." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 40 מתוך 100, המבוסס על 15 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
קלקיליה היא עיר בדרום-מזרח השרון ולמרגלותיו המערביים של השומרון, בתחומי הרשות הפלסטינית, הממוקמת בנקודה הקרובה ביותר לחוף הים התיכון (כ-12 ק"מ) ביהודה ושומרון.
קלקיליה היא חלק משטח A של הרשות הפלסטינית, וממוקמת ממזרח לכפר סבא, דרומית לאייל, לצור יגאל ולטייבה ומערבית לצופים ולשכם.
בסמוך לה עובר כביש 6. נכון לשנת 2016 נאמד מספר תושביה ב-51,969 נפשות, והיא משמשת כעיר המרכזית של נפת קלקיליה -אחת משש עשרה נפות של הרשות הפלסטינית.
ידוע על קיומו של יישוב באזור כבר בימי קדם.
באזור העיר המודרנית של קלקיליה נמצאו גם מספר כלי צור המתוארכים לתקופה הפרהיסטורית.
בתקופה הרומית הייתה קיימת במקום תחנת דרכים בשם קלקאליאה (calecaicea).
במהלך מלחמת העולם הראשונה התיישבו בעיר מספר משפחות יהודיות שגורשו מתל אביב על ידי הטורקים.
במאורעות תרפ"א השתתפו תושבים מקלקיליה בהתנפלות על כפר סבא ועין חי ובעקבות זאת הוטל על תושבי קלקיליה קנס של 1,500 לירות מצריות.
קלקיליה הייתה על התוואי של מסילת הרכבת שנסללה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובמקום נבנתה תחנה כחצי קילומטר מזרחית לקלקיליה.
התחנה בקלקיליה הייתה מהתחנות הקטנות מבחינת היקף הנוסעים, אך שירתה בהובלת משאות מפרדסי הסביבה של היהודים והערבים גם יחד.
מקלקיליה הוביל כביש לטולכרם וממנה לג'נין לכיוון חיפה ויישובי העמק.
סיום סלילת כביש 402 בתחילת 1932 הקלה על התנועה לקלקיליה והנסיעה לצפון ארץ ישראל מתל אביב דרך קלקיליה הייתה ליותר פופולרית, במקום הנסיעה דרך ירושלים ושכם.
משנת 1933 נרשמו אירועים רבים של פגיעה בנוסעים דרך קלקיליה, באבנים וגם בירי.
בשנת 1935 הושלמה סלילת כביש שחיבר את כביש 402 לקלקיליה וכן כביש מקלקיליה דרך ראש העין ליפו, דבר שהגביר את התנועה דרך העיר.
בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול החל הצבא לארגן שיירות למעבר דרך קלקיליה וטולכרם.
במקביל, בלחץ היישוב היהודי הואצה סלילת כביש תל אביב חיפה ומסוף שנת 1936 התנועה דרך קלקיליה עבור היהודים התייתרה.
במהלך המרד הערבי הגדול אירעו תקריות רבות באזור קלקיליה, בתחילה נגד מכוניות ולאחר מכן בעיקר נגד הרכבת, בעקבותיהם הוטלו קנסות כספיים על העיר, תחנת המשטרה הועברה מהעיר לרמת הכובש ובמקומה הוצב בעיר הצבא הבריטי וכן ניתנה לתושבים אזהרה שאם המצב יימשך השלטונות יהרסו בתים בעיר.
ביוני 1938 שהו בעיר כ-150 חיילים ובעקבות פעילות כנופיות בעיר נטשו חלק מהתושבים את העיר.
בנובמבר 1938 רצחו אנשי הכנופיות את ראש המועצה.
בסוף מרץ 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פינו הבריטים את תחנת המשטרה בקלקיליה והיא הועברה לידי הערבים.
ב-13 במאי 1948 כבשו יחידות של חטיבת אלכסנדרוני את כפר סאבא, וגרמו בכך לפינוי המוני של תושבי הכפר, שנהרו מזרחה וגרמו לבהלה בקלקיליה ולמנוסה המונית ממנה.
בהלה זו והתקפות הטרדה יהודיות גרמו לפינוי מוחלט של קלקיליה ב-19 במאי.
ישראל ראתה חשיבות רבה בהכללת קלקיליה, ששלטה על כביש 444 ומסילת הברזל והצרה מאוד את המותניים הצרים של ישראל, בשטח ישראל.
לקראת סוף מלחמת העצמאות רוכזו כוחות צה"ל בכפר סבא לקראת פעולה לכיבוש קלקיליה, אך בשתי הפעמים הפעולות בוטלו ברגע האחרון.
לקראת המשא ומתן על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, ביקשה ישראל להעלות תביעה להעברת קלקיליה לאחריותה, אולם בהסכם בין מדינת ישראל לממלכת ירדן נשארה קלקיליה בשטחי הגדה המערבית שבשליטת ירדן.
במהלך שנות השלטון הירדני בקלקיליה נוצלה קרבתה למרכזי אוכלוסייה יהודית לביצוע מעשי טרור בתוך תחומי מדינת ישראל.
שלוש פעולות תגמול בוצעו בקלקיליה: הראשונה, מבצע שומרון, בשנת 1956 בה פוצצה משטרת קלקיליה, השנייה במאי 1965, בה פוצצו שתי תחנות דלק בעיר והשלישית בספטמבר 1965 בה פוצצו בארות המים של העיר.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים הופגזו כפר סבא ותל אביב מתותחים בגזרת קלקיליה.
ביום השני למלחמה נכבשה קלקיליה על ידי חטיבה 5 של צה"ל.
קרוב למחצית מהבתים בקלקיליה נהרסו במהלך הלחימה או לאחריה ורבים מהתושבים ברחו או הוגלו מהעיר.
רבים מהם התמקמו באוהלים בקרבה לעיר.
ב"דבר" של 9 ביוני נאמר שרבים מתושבי העיר ברחו ממנה בגלל הלחימה, והם כבר החלו לשוב.
כן נכתב: "ראינו כי בתי העיר לא ניזוקו.
רק בבית העירייה נופצו הזגוגיות, בגלל הפגזים שנפלו ברחוב.
המסגד המרכזי ובתי הספר שלמים, ללא פגיעה." לעומת זאת, בסביבות 20 ביוני ירדן התלוננה באו"ם שצה"ל גירש את תושבי העיירה והרס את כל בתיה ותלונה דומה הועלתה על ידי אורי אבנרי בכנסת.
כמה ימים אחר כך הודיע משה דיין שכמחצית מהבתים בקלקיליה נהרסו על ידי צה"ל מפני ששמשו מחסה לצלפים ושתושבי העיר יורשו לחזור אליה.
במגזין לייף של 29 בספטמבר 1967 נכתב: "המלחמה השמידה לגמרי חצי מבתי העיירה ...
לאחר כיבוש העיירה, הישראלים פוצצו את הבתים שנחשדו כמחסה לצלפים.
הערבים טוענים שהרס זה היה מכוון".
פליטים מקלקיליה טענו: "הכריחו אותנו לעזוב.
הישראלים אספו את כולם למסגד וציוו עלינו לצאת את העיר מיד".
בין השנים 1967–1993 הייתה קלקיליה נתונה לממשל צבאי ישראלי וזכתה לפריחה כלכלית.
בשנת 1986 נוסד גן החיות בקלקיליה וישראלים רבים הגיעו לעיר לקניות ולטיפולי שיניים.
לאחר הסכמי אוסלו, הפכה קלקיליה לחלק מהרשות הפלסטינית.
בתקופת האינתיפאדה השנייה שימשה העיר כבסיס וכתחנת מעבר למחבלים מתאבדים, בשל קרבתה לאזור השרון והעדר מכשול טבעי בינה לבין היישובים הישראליים.
בעקבות זאת, נבנתה גדר ההפרדה בין העיר לבין כביש 6, במטרה למנוע ניסיונות פיגוע מהעיר אל הכביש.
בניית תוואי הגדר מסאלם שבצפון לאלקנה הסמוכה מדרום הושלמה ב-31 ביולי 2003.
קלקיליה מוקפת כולה בגדר ההפרדה, ויש אליה שלוש כניסות: במזרח הכניסה הראשית לעיר, בדרום כביש מנהרה העובר מתחת לכביש 55 לכיוון הכפר חאבלה, ובצפון מעבר אייל המשמש להעברת סחורות לישראל.
במאי 2005 התקיימו בחירות למועצת העיר, לראשונה מאז כינון הרשות הפלסטינית.
בבחירות זכה החמאס בכל 15 המושבים במועצת העיר ואיש חמאס, וג'יה נזאל, שהיה כלוא במעצר מינהלי בישראל בשנה וחצי שלפני הבחירות, נבחר לראשות העיר.
הוא גבר בבחירות על מערוף זהראן, ראש העירייה המכהן מטעם הפת"ח.
בספטמבר 2009 הורה אבו מאזן על פיזור מועצת עיריית קלקיליה בגלל חובות כבדים ואי ציות להוראות המשרד לשלטון מקומי.
גן החיות בקלקיליה אומץ על ידי משרד התיירות והעתיקות הפלסטיני, והוא גן החיות היחיד ב של הרשות הפלסטינית.
הוא כולל פארק למשפחות, פארק שעשועים, בריכת מים וסירות, מוזיאון חינוכי, את המרכז הרפואי הפלסטיני לחיות בר, בית ציפורים וחלקי בעלי חיים.
קלציט הוא מינרל קרבונטי והפולימורף היציב ביותר של סידן פחמתי (CaCO3).
הוא אחד המינרלים הנפוצים ביותר על פני כדור הארץ ומהווה כ-2% ממסת קרום כדור הארץ.
המינרל ארגוניט, שהוא פולימורף נוסף של סידן פחמתי, מותמר לקלציט בטמפרטורות של 380-470°C.
במגע עם חומצת מלח מהולה מגיב הקלציט בתסיסה ובפליטת גז פחמן דו-חמצני בדומה למינרלים פחמתיים (קרבונטים) אחרים.
הקלציט יכול להיות שקוף בתחום אורכי הגל מ-230 ננומטר בעל סגול עד 5000 ננומטר בתת-אדום.
הוא פולט לעיתים קרינה פלואורסצנטית.
אחת התכונות הידועות שלו היא היכולת לייצר שבירה כפולה של אור העובר דרכו, כך שעצמים בהם צופים דרך פיסת קלציט שקופה נראים כאילו כל חלקיהם מוכפלים – תופעה שתוארה לראשונה על ידי רסמוס ברתולין.
תופעת השבירה הכפולה החזקה בתחום אורכי גל רחב מאפשרת להשתמש בגביש זה (בנוסף למספר מועט של גבישים אחרים) כמקטב.
היא סוג של קלציט שקוף בעל איכות אופטית שמקורו באיסלנד, ונעשו בו שימושים אופטיים אולם המאגר התדלדל עם השנים.
מאגרים נוספים קיימים במקסיקו, אפריקה וסיביר.
ניתן גם לגדל גבישי קלציט באיכות אופטית בצורה מלאכותית את עדיין יש מגבלה של גודל, מקסימום אורך של 3-4 מילימטר (נכון לשנות ה-90 של המאה העשרים).
"פצלת שן הכלב" הוא שם לסוגים של גבישי הקלציט בהם בולט המבנה הרומבוהדרלי.
למרות שקלציט הוא רך מזכוכית, ניתן לעבדו לאיכות אופטית טובה של 1/5 פרינג' או אפילו 1/10 פרינג'.
קלציט הוא המרכיב העיקרי בסלעי משקע, בעיקר באבן גיר, והוא גם המינרל העיקרי בסלע המותמר שיש, כמו גם המינרל הבונה נטיפים וזקיפים במערות.
קלציט הוא המרכיב העיקרי בשלד החיצוני או הפנימי של הרבה יצורים ימיים כמו צדפות וכוכבי ים.
קלֵר אפשטין (18 בספטמבר 1911 – 18 באוגוסט 2000) הייתה ארכאולוגית וחוקרת ארץ ישראל.
מומחית לארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, ושל התקופה הכלקוליתית בפרט.
כלת פרס ישראל לארכאולוגיה לשנת 1995.
אפשטין נולדה בלונדון בשנת 1911 למשפחה יהודית מסורתית, ובגיל 17 החלה ללמוד באוניברסיטת לונדון.
בשנת 1932 קיבלה תואר ראשון בשפות ובספרות איטלקית.
היא הייתה פעילה ומדריכה בתנועת "הבונים" באנגליה.
בשנת 1937 עלתה לארץ ישראל, ובהמלצת ברל כצנלסון החלה לעבוד בוועד הפועל של ההסתדרות.
בשנת 1942 היא התגייסה לחיל העזר לנשים בצבא הבריטי, והגיעה לדרגת רב-סמל.
לאחר השחרור מן הצבא התגוררה אפשטין בקיבוץ עין גב.
במלחמת העצמאות הגנה על הקיבוץ מן המשלט בסוסיתא.
בעקבות כיבוש סוסיתא וגילוי הכנסייה בה, חפרה במקום, התאהבה במקצוע והחליטה להיות ארכאולוגית.
בשנת 1953, בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, עברה להתגורר בגינוסר, שם שיתפה פעולה עם יגאל ידין בחפירות ארכאולוגיות בחצור.
בשנת 1962 סיימה את עבודת הדוקטורט בארכאולוגיה באוניברסיטת לונדון, כתלמידתה של קתלין קניון.
הדיסרטציה עובדה לכדי ספר (Palesinian biochrome ware, ליידן: J.
ב-1965 ניהלה חפירות בתל קליל, ליד קיבוץ כפר סאלד.
לאחר מלחמת ששת הימים ניהלה אפשטין את אחת משתי חוליות הסקר הארכאולוגי ברמת הגולן (בראש החוליה השנייה עמד שמריה גוטמן), ושם חשפה תרבויות שלא היו ידועות למחקר עד אז.
אפשטין המשיכה בסקר במסגרת תפקידה כארכאולוגית מחוז צפון של רשות העתיקות, ונחשבה מומחית של הארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, התקופה הכלקוליתית, ותופעת הדולמנים בפרט.
היא חשפה 25 אתרים כלקוליתיים שלא היו ידועים עד אז, והשתתפה בהגדרת התרבות שעזרה לגלות כ"כלקוליתית הגולן".
בשנת 1985 קיבלה מטעם מוזיאון ישראל את פרס פרשיה שימל על תרומתה לארכאולוגיה של ישראל.
בשנת 1995 זכתה אפשטין בפרס ישראל על מפעל חייה בתחום הארכאולוגיה.
קלקוט מטסקלקלה היה נשיא ונואטו בין 2004 ל-2009.
מטסקלקלה נשלח ללימודים תיכוניים במלבורן ומאוחר יותר למד משפטים באוניברסיטה של פפואה ניו גיני.
עם שובו לוונואטו, ב-1982, החל לעבוד כפרקליט במשרד התובע הכללי.
ב-1987 התפטר על מנת שיוכל להיבחר לפרלמנט.
במקביל לכהונתו בפרלמנט, עסק בעריכת דין במשרד פרטי שפתח.
לבחירתו של מטסקלקלה ב-2004 קדמו שלושה סיבובי בחירות, שבהם מועמדי הקואליציה והאופוזיציה לא הצליחו להשיג את הרוב הדרוש לבחירתם - שני שלישים מחברי הפרלמנט.
עם היבחרו, בסיבוב הרביעי, תמה תקופה של למעלה 3 חודשים בהם לא היה לוונואטו נשיא.
בהיבחרו, היה לנשיא הראשון של ונואטו שהוא בעל השכלה אקדמית.
קלקסיקו היא להקת אינדי רוק מטוסון שבאריזונה, הידועה בסגנון האקלקטי שלה.
חבריה העיקריים הם ג'ואי ברנס וג'ון קונברטינו.
הצליל של הלהקה מושפע ממוזיקה מקסיקנית וכן מהמוזיקה של דרום-מערב ארצות הברית.
שם הלהקה בא מהעיירה קלקסיקו שבקליפורניה (על גבול מקסיקו) וכמו כן הוא הלחם בין קליפורניה לבין מקסיקו, דבר המתאים לסגנון הלהקה המשלב אמריקנה ומוזיקה לטינית.
ברנס וקונברטינו יחדיו לראשונה בלוס אנג'לס כחלק מהלהקה "ג'יאנט סאנד", ואחר כך הקימו להקה בשם "חבריו של דין מרטינז".
לאחר התפרקות הלהקה, הם ניגנו כחוליית קצב עבור אמנים שונים, ביניהם ויקטוריה ויליאמס, בטרם הקימו את קלקסיקו.
קלקסיקו הוציאו את אלבומם הראשון, "Spoke", ב-1997. האלבום השני, "The Black Light", יצא ב-1998, וזכה לביקורות אוהדות ביותר.
גרסאות אחדות של האלבום הזה מכילות גם את השיר "The Chrystal Frontier", שיר מהיר מקצב הכולל ריף של חצוצרה, שמבוסס על ספרו של הסופר הדרום אמריקני קרלוס פואנטס.
קלקסיקו תרמו שיר לאלבום של ננסי סינטרה ב-2004. באלבומם משנת 2006, "Garden Ruin", אימצו קלקסיקו סגנון הקרוב יותר לפופ, תוך הדגשה של הגיטרה והשירה על חשבון כלי הנשיפה.
ב-2012 יצא לאור אלבומם השמיני, "Algiers".
ב-2015 יצא אלבומם התשיעי, "Edge of the Sun".
קלקסיקו זוכה להצלחה בישראל והגיעה לשלושה ביקורים: בקיץ 2009 הופיעה פעמיים במועדון הבארבי, עם הופעת אורח מפתיעה של אהוד בנאי.
בשנת 2013 הופיעה שוב פעמיים במועדון הבארבי, ב-28 בפברואר וב-1 במרץ.
בשנת 2015 הופיעה בתיאטרון גשר ב-16 בנובמבר ובמועדון הבארבי ב-17 בנובמבר.
ב-30 ביולי 2022 הופיעה הלהקה בפארק אריאל שרון.
קָלֵקְסִיקוֹ היא עיר במחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה, בקרבת הגבול עם מקסיקו.
אוכלוסיית העיר מונה כ-39,000 תושבים (נכון לשנת 2009).
במעבר הגבול היבשתי השוכן בקרבת העיר ומחבר בינה לבין העיר המקסיקנית מקסיקלי עוברים מדי יום כ-60,000 איש.
מקור השם "קלקסיקו" הוא בשילוב המילים "קליפורניה" ו"מקסיקו".
תושביה הראשונים של קלקסיקו היו עובדים מקסיקנים שעבדו בחברת "אימפריאל לנד" - חברה שהכשירה את האדמה באזור למחיה וחפרה תעלות השקיה.
בשנת 1900 הקימה החברה באזור עיר אוהלים עבור עובדיה, ועד מהרה הפכה עיר האוהלים למקום מגורי קבע - אשר הוכרז רשמית כעיר בשנת 1908. שגשוגה של העיר היה בעיקר בזכות הקרקע הפורייה שהכשירה חברת "אימפריאל לנד", שכן קודם לכן היה האזור מדברי ושומם ולא התאים כלל למחיה.
בתחילה הוצעו לעיירה השמות "סנטו טומאס" ו"טומאסוויל", אך בסופו של דבר הוחלט לקרוא לעיר "קלקסיקו" - שם המורכב מ"קליפורניה" ומ"מקסיקו", שתי המדינות ביניהן מפריד מעבר הגבול השוכן בקרבת העיר.
לאחר המהפכה המקסיקנית, בתחילת המאה ה-20, הגיע גל נוסף של מקסיקנים לעיר.
כיום, כ-90% מתושבי העיר הם ממוצא מקסיקני, ובכך היא העיר האמריקאית בעלת האחוז הגבוה ביותר של תושבים מקסיקנים.
קלקסיקו ממוקמת בקרבת הגבול עם מקסיקו בדרום מחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה.
העיר ממוקמת מעט צפונית למקסיקלי שבמקסיקו, אשר נמצאת מעברו השני של הגבול.
קלקסיקו שוכנת 370 ק"מ דרום-מזרחית ללוס אנג'לס, 201 ק"מ דרום-מזרחית לסן דייגו ו-420 ק"מ מערבית לפיניקס.
העיר משתרעת על שטח של כ-20 קמ"ר.
"נמל תעופה הבינלאומי קלקסיקו" הממוקם בפאתי העיר משמש בעיקר לתעופה כללית.
בעיר עוברת מסילת רכבת של חברת הרכבות "יוניון פסיפיק", המחברת אותה לכל הערים הראשיות של קליפורניה, ומגיעה לפורטלנד, אורגון.
קלציטריול או בשמו האחר – 1,25 דיהידרוקסיויטמין D, הוא הנגזרת הפעילה של ויטמין D ומשמש כהורמון הסטרואידי העיקרי אשר מעורב בוויסות משק המינרלים בגוף, אחראי לספיגת סידן במעי, מגביר את ביטויו של הקולטן לסידן בכליה ומעצים את פעילותו של ההורמון הפרתירואידי PTH להגברת ספיגה של סידן בכליה.
בעל תפקידים נוספים הקשורים לתהליכי בנייה ופירוק של העצם.
מקור ויטמין D בגוף מייצור עצמי בעיקר בעור, בהשפעת קרני שמש אולטרה סגולות.
חשיפה קצרה לאור השמש מקבילה לצריכה של כ-200 יחידות ויטמין D.
פרה ויטמין D עובר שינוי תרמי.
מקור החום הוא חום הגוף שהופך את הפרה-ויטמין D לויטמין D, החודר למחזור הדם ונישא על ידי הגלובולין-שהוא חלבון קושר ויטמין (Gc-globulin) אל הכבד.
ויטמין D2 המכונה ארגוקלציפרול (Ergocalciferol) מצוי במקורות צמחיים כגון פטריות, אך הוא אינו פעיל בגוף באותה ברמה של ויטמין D3. ויטמין D3 פעיל מעל פי 3 מויטמין D2. ויטמין D2 מתפנה מהגוף מהר יותר מויטמין D3.
לאחר שויטמין D נוצר בשכבות הפנימיות של העור או לאחר ספיגתו ממזון ומתוספים, הוא חייב לעבור שני שינויים ביוכימיים כדי להפוך לפעיל:
בכבד עובר הוויטמין הידרוקסילציה בעמדה 25, על ידי אנזימים ציטוכרומיים.
הנגזרת העיקרית הנוצרת, הקלצידיול, (או 25 הידרוקסיויטמין D) היא הנגזרת העיקרית של ויטמין D במחזור הדם ובמאגרים השונים של הגוף.
לצורך הפיכת הקלצידיול להורמון הפעיל, הקלציטריול, נחוצה פעולת הידרוקסילציה נוספת המתרחשת בכליה.
הקלצידיול מגיע לתאי אבובית הכליה ונקשר לקולטן מגלין בדופן תא האבובית המקורבת.
לאחר אנדוציטוזיס של קלצידיול לתוך התא, מתבצעות פעוללות של הידרוקסילציה נוספת על ידי האנזים 1 אלפא הידרוקסילאז, וכך מתקבל ההורמון הפעיל קלציטריול.
יצוין כי מלבד ייצורו העיקרי בכליה, מיוצר קלציטריול גם ברקמות שאינן כלייתיות, כגון רקמת העצם, מקרופאגים ולימפוציטים.
עם זאת, ייצורו ברקמות אלו אינו תורם לרמת קלציטריול גבוהה יותר בדם, ואינו פעיל בוויסות המינרלים בגוף במצב תקין.
עם זאת, כאשר קיימות מחלות שונות, כגון, מחלות גרנולומטיות או לימפומות, קיימת יצירת קלציטריול בעודף ובעיקר בלימפומה מסוג B, הגורמת לספיגה מופרזת של סידן במערכת העיכול, לתופעות של היפרקלצמיה בדם, ולהפרשה מוגברת של סידן בשתן.
תופעה זו מכונה גם היפרקלצמיה משנית .
גורמים המבקרים את פעילותו של הקלציטריול
על הקלציטריול פועלים מספר גורמים אשר מעודדים או מעכבים את ייצורו:
ההורמון PTH מגביר את ייצור הקלציטריול.
גורם גידול הנקרא FGF23 מעכב את ייצורו של הקלציטריול.
זהו גורם בקרה משמעותי גם למשק הזרחן בגוף, מיוצר בעיקר בעצם, בתימוס, במוח ובלב.
גורם גדילה זה עולה בתגובה לעליה בזרחן ועליה בקלציטריול ומביא להורדתם.
אינאקטיבציה- הפסקת הפעילות: מלבד עיכוב ייצורו, ניתן להפסיק את פעילותו של הקלציטריול על ידי ביצוע הידרוקסילציה נוספת בעמדה 24 של הקלציטריול – תהליך המבוצע על ידי האנזים ויטמין D 24- הידרוקסילאז המצוי במרבית הרקמות.
הגן לאנזים זה מושפע מרמותיו של הקלציטריול עצמו, כלומר ההורמון האחראי לפעילות ציטריול אחראי לאינאקטיבציה שלו עצמו באמצעות העלאת ביטוי הגן לאנזים הגורם לאינאקטיבציה.
לעומת זאת, ההורמון PTH מעכב את ביטוי האנזים בכליה (מעודד את פעילות הקלציטריול על ידי עיכוב האינאקטיבציה שלו).
מצבים של חוסר בזרחן המכונה היפו-פוספטמיה, גורמים לעליה בקלציטריול, על ידי עליה בתהליך ההידרוקסילציה בכליה, ולהפ, קלציטריול מסייע להגברת הספיגה של הזרחן במעי, וכאשר יש עודף של זרחן, המכונה היפרפוספטמיה, תחול ירידה ברמתו של קלציטריול המשמש כמנגנון הגנה מפני עלייה ברמת הזרחן בסרום, על ידי עיכוב הספיגה במעי.
קלציטריול הוא ההורמון היחיד שזוהה עד היום כמווסת את ספיגת הסידן הפעילה במעי.
קלציטריול מגביר את יכולת ספיגת הסידן במעי מ-10%-15% (בהיעדר נוכחותו) ל-30%
פעילותו של הקלציטריול יעילה אף יותר במצבי הריון, עד לספיגה שבין 50%-80% של סידן ידי המעי.
קלציטריול במעי אחראי גם לייעול הספיגה של זרחן באמצעות משק הזרחן.
הוא פועל על ידי וויסות שעתוק הטרנספורטר המחדיר זרחן לתאי המעי.
פעולת הקלציטריול בעצם מתחלקת לשלושת התהליכים הבאים:
עידוד התמיינות של אוסטאובלסטים (תאים בוני עצם).
עידוד התמיינות של אוסטאוקלסטיים (תאים מפרקי עצם), על ידי הפחתת הביטוי של אוסטיאופרוטגרין , חלבון הקשור לאוסטאובלסטים האחראי לעיכוב פעולתם של אוסטאוקלסטים.
הפחתת ביטויו של חלבון זה תביא לעליה בביטוי של אוסטאוקלסטים.
כמו כן, משרה ביטוי של RANK-L באוסטיאובלסט, מביא באותו אופן לעליה בביטוי של אוסטאוקלסטים.
פעולת קלציטריול בכליה כוללת התהליכים הבאים:
עיכוב ביטויו של האנזים 1 אלפא הידרוקסילאז האחראי להפיכת קלצידיול לקלציטריול שהוא ההורמון הפעיל.
כלומר, הקלציטריול פועל במנגנון של משוב שלילי על האנזים האחראי לייצור של קלציטריול נוסף.
הגברת הביטוי של האנזים 24 הידרוקסילאז האחראי להפיכת הקלציטריול עצמו ללא פעיל.
זהו מנגנון נוסף של משוב שלילי.
הגברת הביטוי של הקולטן לסידן הקרוי גם רצפטור החישה של הסידן המצוי בממברנות של תאים– CaSR.
העצמת פעולתו של הורמון יותרת בלוטת התריס PTH להגברת הספיגה של סידן בכליה, באמצעות הגברת ביטוי הקולטן ל-PTH בתאי האבובית המרוחקת, והגברת ביטוי תעלות סידן והחלבון קלבינדין.
קלציטריול פועל על בלוטת יותרת התריס על ידי עיכוב השעתוק לגן האחראי לייצור ההורמון PTH המשפיע על ספיגת סידן במעים ועל ספיגת סידן בכליות וכן גורם לעיכוב השגשוג של תאי הבלוטה עצמה.
ויטמין D מהווה חלק ממנגנון הבקרה על חלוקה והתמיינות של תאים ומעודדת צמיחת תאים תקינה בגוף.
תהליכים אלה קשורים לתהליכי התפתחות של מחלות סרטניות מפני ששגשוג יתר ללא התמיינות מהווה מאפיין של התהליך הסרטני.
מחקרים הראו כי הצורה הפעילה של ויטמין D נקשרת לקולטנים על גבי תאים ובכך מעכבת שגשוג יתר שלהם ומקדמת את תהליך ההתמיינות שלהם.
כך למשל, התגלה שבתאי סרטן הדם בבעלי חיים ובבני אדם קיימים קולטנים של ויטמין D, וכשחשפו אותם לקלציטריול, השגשוג שלהם פחת והם החלו להתמיין לתאים בריאים.
קלציטונין הוא הורמון הקשור במשק הסידן.
הקלציטונין הוא פפטיד המורכב מ-32 חומצות אמינו, בעלות קצה (שייר) דו-זרחני.
הוא מופרש מתאים ספציפיים הנקראים "c-cells" ונמצאים בבלוטת התריס.
הוא מופרש בתגובה לעליית רמת הסידן בדם (בתיווך הקולטן לסידן).
עיכוב שחרור סידן מהעצמות על ידי דיכוי פעילות ה-osteoclasts (תאים האחראים על פירוק רקמת עצם ושחרור סידן כחלק מתהליך הבנייה מחדש של העצם - Remodeling).
הורדת ריכוז הסידן וזרחן בדם.
גורם לשחרור ופינוי הסידן, הזרחן והמגנזיום אל שתן, כמו כן גורם לפינוי של מלחים.
גורם לספיגה של סידן במערכת העיכול (על מנת להתגבר על הסידן ה"ישן" שיצא).
מחקרים חדשים הוכיחו שהוא משמש גם כמוליך עצבי של מערכת העצבים (אך עדיף לחכות ולראות כמה אמינים מחקרים אלו).
פירוק זרחן במים בתאי עצבים.
שחרור של סידן משומש אל האזור החוץ תאי ומניעת סידן חזרה אל התאים.
באופן כללי, מטרתו העליונה היא להגן על עצמות הגוף, בעיקר אצל נשים.
ריכוזו בגוף גדל בזמן היריון, הנקה וגדילה.
עם הגיל ריכוזו יורד, במיוחד אצל נשים לאחר סיום המחזור החודשי (בסביבות גיל 50) ויכול לגרום לאוסטאופורוזיס (דילול עצם) כתוצאה מבריחת סידן, ממנה סובלת בממוצע כל אישה 7 מעל גיל 50.
רמתו בבני אדם נמוכה יחסית לעומת מינים אחרים.
בעבר השתמשו בו באופן פרמקולוגי לצורך האטת שיחלוף העצם (מחלת פאג'ט של העצם, אוסטאופורוזיס).
קלציום אסקורבט היא תרכובת שנוסחתה CaC12H14O12. היא מלח הסידן של חומצה אסקורבית.
כתוספת מזון, הוא מסומן במספר E כ־E302. אחד השימושים שלו הוא שמירת הטריות של תפוחים, כך שלא יהפכו לכהים במהירות.
הוא מיועד גם כתוספת מזון לוויטמין C לאנשים הסובלים מרגישות לחומציות במערכת העיכול.
קַלְצוֹנֶה (באיטלקית: Calzone al forno, בתרגום חופשי: "גרב" או "מכנסיים" בתנור, ידוע גם כ"פיצה ממולאת") הוא מאפה בצק מקופל שמקורו באיטליה.
ההכנה נעשית על ידי אותם מרכיבים המשמשים להכנת פיצה, כאשר את הבצק מקפלים לשניים בצורת חצי סהר בטרם האפיה.
הקלצונה הבסיסי ממולא בגבינת מוצרלה ובעגבניות, ועשוי להכיל בתוכו מרכיבים נוספים המשמשים כתוספות לפיצה.
במטבח החלאבי ישנו מאפה דומה בשם כלצונס ויש משערים שמקורו בקלצונה האיטלקית.
קלֶר לַכמן (Claire Lachmann; 17 באוקטובר 1904, האג, הולנד – 12 באוגוסט 1990, חיפה) הייתה היסטוריונית של האמנות, מבקרת אמנות ועיתונאית ישראלית.
לכמן נולדה בשם קלר אוּלמן (Ullmann), לדוד אולמן ולאליס אולמן לבית הרץ, משפחה גרמנית, בהאג שבהולנד, ובה גדלה.
בשנים 1924–1930 למדה תולדות האמנות באוניברסיטת פרייבורג ובאוניברסיטת המבורג, שם למדה אצל ארווין פָּנוֹפסקי (Panofsky) ופריץ זַקסל (Saxl) (חברי "אסכולת המבורג" בתולדות האמנות).
ב-1930 קיבלה תואר דוקטור בהמבורג.
הדיסרטציה, בהנחייתו של זקסל, הייתה "ההיסטוריה של האנשים הראשונים באמנות של המאות ה-1 עד ה-13" (Die Geschichte der ersten Menschen in der Kunst des 1.-13. Jahrhunderts; היא לא התפרסמה כספר בגין הגירתה).
בתמיכתו של אבי ורבורג נכנסה לכמן ב-1928 לעבוד במכון לתולדות האמנות בהמבורג.
בשנת 1926 נישאה לד"ר היינץ (חנוך) לכמן, רופא שיניים.
ב-1934, על רקע עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, היגרה עם בעלה ללונדון, ומשם עלו לארץ ישראל והתיישבו בחיפה.
בארץ שימשה כתבת אמנות עבור היומון "דבר", עיתון הנשים "דבר הפועלת", וכתבה על תיאטרון ואמנות בכתב העת לתיאטרון "במה".
כן שימשה בוחנת חפצי אמנות עבור ממשלת ישראל.
לכמן נפטרה ב-1990 ונקברה בבית הקברות שדה יהושע.
קלצק (בבלארוסית וברוסית: Клецк, בפולנית: Kleck) היא עיר במחוז מינסק בבלארוס על נהר הלאן .
העיר נוסדה במאה ה-11 על ידי שבט סלאבי קדום.
בני שבט זה הקימו מצודה גדולה ומרכז שבטי במקום.
במאה ה-14 העיר צורפה לדוכסות הגדולה של ליטא ולאחר מכן צורפה לאיחוד הפולני-ליטאי.
בשנת 1506 התחולל באזור קרב קלצק , בו ניצחו כוחות ליטאיים ופולניים את צבאות הטטרים והצילו את העיר מכיבוש.
זמן קצר לאחר מכן הפכה העיר לרכושה של משפחת האצולה רדזיוויל ובני משפחה זו החלו לפעול לשם התיישבות יהודית בעיר ובאזור.
תיעוד מאת המלך זיגמונט הראשון מציין נוכחותה של קהילה יהודית בעיר משנת 1522. בתיעוד זה מופיע אישור שנתן המלך ליצחק יוספוביץ, יהודי מברסט, להחכיר פונדקים בקלצק, וזאת בתמורה לתשלום.
במסמך מאותו העשור מוזכר חיובם של יהודי הקהילה לשרת שירות צבאי.
יהודים מוזכרים גם במסמכים משפטיים מהתקופה.
ממפקד אוכלוסין שבוצע בשנות החמישים של המאה ה-16 עולה שבקלצק ישבו יהודים בעיקר ברחובות וילנה וסלובודה וכן היו בעליהם של גני ירק בפרברי העיר.
בשנת 1586 הפכה העיר למרכז עירוני של השטחים שבבעלות משפחת רדזיוויל, וכך הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר.
בסוף המאה ה-17 גדל באופן משמעותי מספר היהודים בעיר, ובמקביל הייתה העיר מרכז קלווינסטי, זרם בו תמכו בני משפחת רדזיוויל.
הרב הראשון בקלצק היה רבי יהודה בן לב ואחריו כיהנו מיכאל בן מאיר אייזנשטט ובנו משה אייזנשטט (נ.
לאחר חלוקת פולין סופח השטח בו ישבה קלצק לאימפריה הרוסית.
בשנת 1921 עברה ישיבת סלוצק לעיר, ושכנה בה עד 1940. עמדו בראשה, רבי אהרן קוטלר, הרב שך, והמשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין.
לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית נכללה העיר בשטח פולין.
בשנת 1939 סופחה קלצק לברית המועצות.
בשנת 1941 כבשה גרמניה הנאצית את קלצק.
באוקטובר 1941 נטבחו רוב יהודי העיר על ידי הגרמנים.
יתר היהודים, כ-2,000 במספר, רוכזו בגטו ובקיץ 1942 נשלחו למחנות ריכוז גרמניים.
התקוממות צעירים יהודים בעיר דוכאה על ידי הגרמנים.
הקהילה היהודית בעיר חרבה ובעיר נותרו ממנה בית קברות, בית כנסת גדול שנוסד על ידי הנסיך רדזיוויל בשנת 1796, בית מדרש מתחילת המאה ה-18 ומספר בתי תפילה קטנים יותר.
לאחר מלחמת העולם השנייה השתייכה העיר לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית.
מ-1991 קלצק היא חלק מבלארוס.
לפני מלחמת העולם השנייה היה הבניין הישן ביותר בעיר, מבנה כנסייתי שנוסד במאה ה-16 - כנסיית השילוש.
המבנה ניזוק קשה במלחמת העולם השנייה, ופוצץ על ידי הסובייטים בשנות ה-50. חורבותיו של המבנה עדיין עומדות בקלצק.
המבנה האדריכלי המרכזי בעיר כיום הוא כנסיית התחיה שנבנה בסגנון בארוק בשנת 1683.
קלר ברוויצקי , הייתה פעילה רוחנית (Seelsorgehelferin) קתולית וחסידת אומות העולם מגרמניה.
ברוויצקי נולדה להורים קתוליים אדוקים בעיר ניסה, שבשלזיה העלית (אז בגרמניה וכיום בפולין).
אביה היה פועל רכבת עני שעבד בדויטשה רייכסבאן.
ברוויצקי ביקשה להיות מורה אך זנחה רעיון זה עקב מצבה הכלכלי.
בשנת 1932 סיימה את לימודיה וקיבלה משרה בליון בתור מזכירתו של כומר קתולי שהנהיג תנועת שלום דתית בשם "עמיתי פרנסואה הקדוש" (Compagnons de Saint François) .
ברוויצקי הצטרפה לתנועה זו ונסעה לפרייבורג, שם למדה שנתיים על מנת לקבל הכשרה בתור מסייעת רוחנית (Seelsorgehelferin).
בשנת 1935 שבה ברוויצקי לצרפת והוצבה לשרת בוויאני .
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, נחשפה ברוויצקי לסכנת פגיעה מצד תנועת ההתנגדות הצרפתית עקב מוצאה הגרמני.
עקב הסכנה לביטחונה עברה לסנט אטיין שם הועסקה בקליניקה קתולית לטיפול במשפחה ושמרה על דבר מוצאה הגרמני בסוד.
ארגון הצדקה שבו עבדה סייע גם למשפחות יהודיות נרדפות, רובן חסרות אזרחות צרפתית.
בני משפחות אלה הסתתרו כדי להינצל מגירוש למזרח ואת ילדיהם הביאו למוסד הקתולי.
המוסד בו עבדה ברוויצקי העסיק יהודי שתפקידו היה להסתיר יהודים במקומות מסתור ארעיים בקרב האוכלוסייה המקומית.
בהמשך, ולאור הסכנה הגוברת לשלומם של הילדים, אוכסנו ילדים אלה במחנה קיץ שהשתייך למוסד הקתולי ליד שאמוני.
שם שהו במשך שנה, מקיץ 1943 עד קיץ 1944, תחת חסותם של שני אנשי צוות מהמוסד, אחת מהן הייתה ברוויצקי, ועוד שתי יהודיות.
הטיפול בילדים היה מתיש ותובעני, והסכנה לגילוי זהותם של הילדים הייתה רבה.
כל מגע עם השלטונות חייב זהירות רבה.
כל אלה גבו מחיר נפשי מהצוות.
בנוסף לפעילותה זו שלחה ברוויצקי שליחים לליון בעת שזו הופצצה, כדי לחלץ משם שתי תינוקות יתומות.
לאחר המלחמה הגיעה ברוויצקי לפריז ומשם עברה לעבוד בלייפציג.