tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רצפי הדנ"א המשמשים לבניית דנ"א רקומביננטי יכולים להיות במקורם מכל יצור או זן.
לדוגמה, דנ"א צמחי יכול להצטרף לדנ"א של בקטריה, או למשל דנ"א אנושי יכול להצטרף לדנ"א של פטרייה.
בנוסף, רצפי דנ"א שלא קיימים בשום מקום בטבע יכולים להיווצר על ידי הסינתזה הכימית של דנ"א, ולהשתלב יחד לדנ"א רקומביננטי.
חלבון אשר נוצר כתוצאה מהופעת הדנ"א הרקומביננטי שבתוך התאים, נקרא חלבון רקומביננטי.
כאשר דנ"א רקומביננטי המקודד חלבון מוצג ליצור המארח, החלבון הרקומביננטי לא תמיד ייווצר.
היווצרות חלבונים כתוצאה מביטוי לחלבונים זרים דורש שימוש בווקטורי ביטוי מיוחדים ולעיתים קרובות על גוף היצור לעשות ארגון מחדש של הרצף הגנטי שלו על מנת לייצר את החלבון הזר.
טכנולוגיית הדנ"א הרקומביננטי משתמשת ברצפים פלינדרומים.
דנ"א רקומביננטי שונה משילוב גנטי בכך שהאחרון משתמש בשיטות מלאכותיות בתוך מבחנה, בעוד שדנ"א רקומביננטי הוא תהליך ביולוגי המתבסס על שילוב של דנ"א הקיים באופן טבעי אצל יצורים חיים.
שיבוט מולקולרי הוא תהליך מעבדה שבו משתמשים על מנת ליצור דנ"א רקומביננטי.
זוהי אחת ממגוון שיטות קיימות, כמו תגובת השרשרת של פולימראז (PCR) המשמשת לבקר את השכפול של כל רצף דנ"א ספציפי.
השוני העיקרי בין שתי השיטות הללו הוא ששיבוט מולקולרי כולל שכפול של הדנ"א בתוך תא חי, בעוד ש-PCR משכפל דנ"א במבחנה, ללא תאים חיים.
ייצור של דנ"א רקומביננטי דורש וקטור שיבוט, מולקולת דנ"א אשר משתכפלת בתוך תא חי.
וקטורים לרוב נגזרים מפלסמידים או מווירוסים, ומייצגים יחסית חלק קטן של דנ"א הכולל אותות נחוצים לשכפול גנטי, כמו גם אלמנטים נוספים המאפשרים החדרת דנ"א זר.
בחירת הווקטור לשיבוט המולקולרי תלוי בבחירת היצור המארח, גודל הדנ"א המשובט, והאם ואיך על הדנ"א הזר להתבטא.
חלקי הדנ"א יכולים להיות משולבים על ידי שימוש במגוון שיטות, כמו הגבלת האנזים או "הרכבת גיבסון".
בפרוטוקולים סטנדרטיים של שיבוט, השיבוט של כל קטע דנ"א כרוך בשבעה צעדים:
בחירה של יצור מארח ווקטור שיבוט
הכנת הדנ"א למצב של שיבוט
הצגה של הדנ"א הרקומביננטי ליצור המארח
בחירה של יצורים המכילים דנ"א רקומביננטי
סריקת השיבוטים עם ה-דנ"א הרצוי והמאפיינים ביולוגיים.
לאחר השתלה לתוך האורגניזם המארח, הדנ"א הזר המוכל בתוך ה-DNA הרקומביננטי עשוי או עשוי שלא, לבוא לידי ביטוי.
ייתכן כי הדנ"א פשוט ישוכפל ללא ביטוי, או שהוא יעובד ויתורגם כך שהחלבון הרקומביננטי ייווצר.
באופן כללי, ביטוי של גן זר דורש בנייה מחדש של הגן, כך שיכלול רצפים הדרושים לייצור מולקולת mRNA היכולה להיות בשימוש על ידי מנגנון התרגום של המארח.
שינויים ספציפיים לאורגניזם המארח יכולים להיעשות על מנת לשפר את הביטוי של הגן.
בנוסף, ייתכן כי יתבצעו שינויים נוספים לרצף קידוד, על מנת לשפר את התרגום, להפוך את החלבון למסיס, לכוון את החלבון רקומביננטי למיקום התאי/החוץ-תאי הנכון ולייצב את החלבון.
מאפייני אורגניזמים המכילים דנ"א רקומביננטי
ברוב המקרים, לאורגניזמים הכוללים דנ"א רקומביננטי יש פנוטיפים רגילים.
כלומר, ההופעה שלהם, ההתנהגות והמטבוליזם לרוב לא משתנים, והדרך היחידה להראות את קיומו של הדנ"א הרקומביננטי הוא לבדוק את הדנ"א עצמו, לרוב על ידי בדיקת PCR.
עם זאת, קיימים יוצאי דופן.
אם רצפי ה-rDNA מקודדים גן, אז הופעת ה-RNA או החלבון המיוצרים על ידי הגן הרקומביננטי, ניתנים לאיתור בדרך כלל באמצעות RT-PCR או שיטות נוספות.
שינויים פנוטיפים משמעותיים הם יוצאי דופן, אלא אם הגן הרקומביננטי נבחר וקודד על מנת לגרום לפעילות ביולוגית בתא המארח.
פנוטיפים נוספים כוללים רעילות לאורגניזם המארח, במיוחד אם הוא מבוטא בתוך תאים או רקמות לא תואמים.
בחלק מהמקרים, לדנ"א רקומביננטי יש השפעות מזיקות גם אם זה לא בא לידי ביטוי.
מנגנון אחד שבו זה קורה הוא הכנסת אי-אקטיבציה insertional, שבו rDNA מוכנס לתוך הגן של התא המארח.
בחלק מן המקרים, חוקרים משתמשים בתופעה הזו כדי "לשכנע" את הגנים להחליט מהו התפקיד הביולוגי שלהם וחשיבותם.
מנגנון נוסף שבו הכנסת rDNA לתוך DNA כרומוזומי יכול להשפיע על ביטוי גנטי הוא על ידי הפעלה בלתי מתאימה של גנים בתאים קודמים שאינם מבוטאים.
מנגנון זה יכול להתרחש, למשל, כאשר חלק של DNA רקומביננטי הכולל יוזם פעיל ממוקם לצד גן תא מארח שקט, או כאשר גן התא המארח הפועל כדי לרסן את הביטוי הגנטי, עובר תהליך של אי-אקטיבציה על ידי ה-DNA הרקומביננטי.
דנ"א רקומביננטי נמצא בשימוש רחב בביוטכנולוגיה, ברפואה ובמחקר.
כיום, חלבונים רקומביננטים ותוצרים אחרים של דנ"א רקומביננטי נמצאים כמעט בכל בית מרקחת, מעבדת מחקר או מעבדה רפואית.
בנוסף, אורגניזמים אשר עברו טיפולים בשימוש דנ"א רקומביננטי, וכן תוצרים שנגזרו מן היצורים הללו, מצאו את דרכם לחוות, לסופרמרקטים, לחנויות טבע ואפילו לחנויות לבעלי חיים.
השימוש הנפוץ ביותר של דנ"א רקומביננטי הוא במחקר בסיסי, בו הטכנולוגיה הזו חשובה לעבודה היומיומית העדכנית בביולוגיה ובביו-רפואה.
דנ"א רקומביננטי משמש לזיהוי, מיפוי וסידור גנטי, וכן כדי להחליט על התפקוד הגנטי.
בדיקות דנ"א רקומביננטי משמשות גם לניתוח הביטוי הגנטי בתאים ספציפיים, וכן ברקמות שונות של אורגניזמים.
חלבונים רקומביננטים משמשים באופן נרחב כמגיבים בניסויי מעבדה, כמי שמסייעים בבדיקות נוגדנים וכבסיס לבדיקת סינתזת חלבונים בתוך התאים.
נמצא ברנט, כימוסין הוא אנזים הדרוש לייצור גבינה.
זה היה המאכל המהונדס הגנטי הראשון שהיווה תוסף בשימוש מסחרי.
באופן מסורתי, נוהגים לייצר כימוסין מרנט, אשר נגזר מהחלב.
מדענים הנדסו שרשרת לא פתוגנית (K12) של בקטריית אי-קולי בשביל ייצור מעבדה נרחב של האנזים.
המיקרוביולוגיה הזו ייוצר אנזים רקומביננטי, בעל זהות מבנית לאנזים העגל, עולה פחות, ומיוצרת בכמויות נרחבות.
כיום, בערך 60 אחוז מהגבינות הקשות בארצות הברית מיוצרות עם כימוסין מהונדס גנטית.
ב-1990, ה-FDA הגדיר את הכימוסין בסטטוס -"באופן כללי מוכר כבטוח", בהתבססות על מידע שהראה כי האנזים בטוח לשימוש.
אינסולין זה החליף כמעט לחלוטין את האינסולין שהופק מבעלי חיים, לטיפול בסוכרת תלוית אינסולין.
מגוון של אינסולינים רקומביננטים נמצא בשימוש רחב.
אינסולין רקומביננטי מסונתז על ידי הכנסת גן אינסולין אנושים לתוך חיידק אי-קולי, או לתוך שמרים, אשר לאחר מכן מפיקים אינסולין לשימוש אנושי.
מיועד לשימוש של מטופלים אשר בלוטת יותרת המוח שלהם אינה מייצרת כמות מספקת של הורמוני גדילה והתפתחות.
לפני ש-HGH רקומביננטי הפך לזמין, HGH לשימוש טיפולי הופק מבלוטות יותרת המוח של גוויות.
השיטה הלא בטוחה הזו הובילה להתפתחות מחלת קרויצפלד-יעקב אצל חלק מהמטופלים.
HGH רקומביננטי מנע את הבעיה הזו, ועכשיו משמש לטיפול נרחב בבעיות גדילה.
כמו כן נעשה ב-HGH הרקומביננטי שימוש לרעה על ידי ספורטאים ואחרים.
גורם קרישת הדם הרקומביננטי השמיני
חלבון קרישת דם המסופק למטופלים הסובלים מבעיות בקרישת הדם כמו המופיליה, שאינם מסוגלים לייצר את גורם 8 בכמויות מספקות לשם קרישת דם תקינה.
לפני התפתחות הגורם ה-8 הרקומביננטי, החלבון היה מתקבל על ידי עיבוד כמויות גדולות של דם אנושי מתורמים רבים, שיטה אשר גרמה לסיכון גבוה מאוד של העברת מחלות זיהומיות בדם הנישא, כמו איידס וצהבת.
אינפקצית הפטיטיס B (צהבת) נמנעת על ידי שימוש בחיסון רקומביננטי להפטיטיס B, אשר כולל אנטיגן של הפטיטיס B המיוצר בתאי שמרים.
פיתוח החיסון הרקומביננטי היה התפתחות חשובה והכרחית כיוון שווירוס הפטיטיס B, בשונה מווירוסים נפוצים נוספים (כמו פוליו), אינם יכולים לחיות במבחנה.
כל אחת משלוש השיטות המשמשות לאבחון נגיף HIV פותחו על ידי שימוש בדנ"א רקומביננטי.
מבחן הנוגדנים (אליסה) משתמשים בחלבון HIV רקומביננטי לשם איתור הופעת נוגדנים שהגוף ייצר כתגובה לנגיף ה-HIV.
מבחן ה-DNA מחפש הופעה של החומר הגנטי של HIV על ידי שימוש בתגובת שרשרת הפוכה.
התפתחות של בדיקת RT-PCR נעשה אפשרי על ידי השיבוט המולקולרי וניתוח הרצפים של הגנום של HIV.
מגוון סוגי אורז רקומביננטי הונדסו לבטא את האנזימים האחראיים לβ-קרוטן ביוסינתזה.
המגוון הזה של אורז מכיל תקווה להפחית את מספר המקרים של מחסור בוויטמין A בעולם.
אורז מוזהב לא נמצא כיום בשימוש.
גידולים עמידים בפני קוטלי עשבים
מגוון זנים מסחריים של גידולים חשובים חקלאיים (כולל סויה, תירס, סורגום, קנולה, אספסת וכותנה) פותחו על ידי גן רקומביננטי שמביא לחסינות בפני גלייפוסט, קוטל העשבים.
גידולים אלה נמצאים בשימוש מסחרי נפוץ במספר מדינות.
Bacillus thuringeiensis (מתג) הוא בקטריה אשר מייצרת חלבון (Bt toxin) עם תכונות של קוטל חרקים.
הבקטריה הוספה לגידולים כאסטרטגיה למלחמה בחרקים במשך שנים רבות, ומנהג זה אומץ באופן נרחב בחקלאות ובגינון.
לאחרונה, צמחים פיתחו באופן ישיר את הסוג של החלבון הרקומביננטי הזה של הבקטריה, דבר שייתכן ויעזור להאבק בחרקים.
נושאים סביבתיים הקשורים לשימוש בגידולים מהונדסים אלו, לא נפתרו במלואם.
הרעיון של דנ"א רקומביננטי הוצע לראשונה על ידי פטר לובן, תלמיד בוגר של פרופסור דייל קייסר בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
הפרסומים הראשונים המתארים את הצלחת הייצור ושכפול התאים בטכנולוגיית ה-DNA הרקומביננטי הופיעו בשנת 1972 ו-1973. אוניברסיטת סטנפורד הגישה בקשה לפטנט בארצות הברית על ה-DNA הרקומביננטי בשנת 1974, המפרטת את שמות הממציאים כסטנלי נ.
בויאר; פטנט זה התקבל בשנת 1980. התרופה המורשת הראשונה שנעשה בה שימוש בדנ"א רקומביננטי, הייתה אינסולין אנושי.
מדענים המוכרים עם הפיתוח הראשון של שיטות הדנ"א הרקומביננטי זיהו שקיימת אפשרות כי אורגניזמים המכילים דנ"א כזה יהיו בעלי תכונות מסוכנות ולא רצויות.
ב-1975, בכנס "אזילומר" על דנ"א רקומביננטי, הדאגות הללו עלו לדיון והוחלט להקפיא את מחקרי ה-DNA הרקומביננטי שנחשבו מסוכנים במיוחד.
הקפאה זו נצפתה באופן רחב עד של המכונים הלאומיים לבריאות (National Institutes of Health) פיתחה חוקים ברורים לעבודה עם דנ"א רקומביננטי.
כיום, מולקולות דנ"א רקומביננטי וחלבונים רקומביננטים לא נחשבים מסוכנים.
בכל אופן, קיימות דאגות בנוגע לאותם אורגניזמים מיוחדים, במיוחד כאשר הם עוזבים את המעבדה ומוצגים לסביבה או לשרשרת המזון.
דאגות אלו מועלות לדיון בכתובות על גנטיקה ובדיונים רפואיים.
DNCE היא להקת דאנס-רוק אמריקאית.
חברי הלהקה הם ג'ו ג'ונאס (סולן), ג'ק לאוולס (תופים), קול וויטל (גיטרה בס) וג'ינג'ו לי (גיטרה).
הלהקה חתמה על חוזה עם חברת ההקלטות ריפבליק רקורדס אשר הוציאו לאור את הסינגל הראשון של הלהקה, "Cake By The Ocean" בשנת 2015, השיר זכה להצלחה והגיע למקום התשיעי בבילבורד 100. המיני אלבום "SWAAY" שלהם זכה לביקורות טובות.
ב-2019 התפרקה הלהקה בעקבות איחוד האחים ג'ונאס.
הרעיון להקמת הלהקה הייתה עוד בשנת 2014 על ידי ג'ו ג'ונאס וג'ק לאוולס אך הרעיון הוקפא בשל לוח זמנים עמוס של הצמד.
הלהקה הוקמה בסופו של דבר עם ג'ין ג'ו לי בשנת 2015, התחלת העבודה על אלבום הבכורה שלהם הייתה זמן קצר לאחר מכן, בזמן העבודה על האלבום, הלהקה התקשתה למצוא חבר רביעי ללהקה.
לאחר שג'ונאס התחיל לעבוד עם כותב השירים ג'סטין טרנר הוא הכיר דרכו את קול וויטל, ארבעתם נהיו חברים טובים והוא הצטרף כחבר הרביעי של הלהקה.
הלהקה קראה לעצמה DNCE לאחר שהם כתבו שיר לאלבום שלהם כש"השיר מדבר על להיות שתוי כל כך שקשה להגיד את המילה Dance (לרקוד)".
הלהקה הוציאה את שירם הראשון "Cake By The Ocean" ב-18 בספטמבר 2015. הצלחת השיר הגיעה רק כמה חודשים לאחר יציאתו.
השיר הגיע למקום ה-9 בבילבורד 100, ומקום 7 בקנדיאן הוט 100, השיר הגיע למקום ה-2 באייטונס ישראל ולמקום הראשון במצעד ההשמעות של מדיה פורסט.
הלהקה הוציאה את המיני-אלבום "SWAAY" ב-23 באוקטובר 2015. האלבום קיבל ביקורות טובות מהמבקרים.
ב-30 באוקטובר 2015, הלהקה הוציאה את השיר "Toothbrush".
ב-31 בינואר הלהקה הופיעה הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה של פוקס "גריז: לייב"; הפקת הסרט גריז בהופעה חיה בטלוויזיה.
ב-26 בפברואר 2016, הלהקה התארחה בשיר "Rock Bottom" של היילי סטיינפלד.
הלהקה הייתה מופע החימום של סלינה גומז בסיבוב ההופעות שלה "Revival tour".
באוגוסט 2016, הלהקה זכתה בפרס ה-VMA בקטגוריות "פריצת השנה".
ב-2017 הלהקה הוציאה את השיר "Kissing Strangers" בו הם אירחו את ניקי מינאז'.
השירים של הלהקה מושפעים בין היתר מלהקת הרוק הבריטית Electric Light Orchestra, סליי אנד דה פמילי סטון, ויזר וHall & Oates.
קול וויטל: נגן גיטרה בס וקלידי.
שנהסדרה/ תוכניתתפקידהערות2016גריז: לייבהופעה מוזיקליתתוכנית מיוחדת
DR1 הוא ערוץ טלוויזיה דני, הנחשב לערוץ הדגל של חברת השידור הדנית (DR).
הוא ערוץ הטלוויזיה הראשון בדנמרק מאז 1951 - כאשר החל לשדר שעה ביום שלוש פעמים בשבוע.
מלבד ההפקות המקוריות של הערוץ, הוא גם משדר הפקות משותפות עם מדינות נורדיות אחרות באמצעות Nordvision, כמו גם כמות משמעותית של תוכניות ממדינות דוברות אנגלית כמו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ואוסטרליה, המשודרות בצירוף כתוביות בדנית.
שידורי טלוויזיה צבעוניים החלו במרץ 1967, עם שידור אולימפיאדת החורף בצרפת ב-1968. תקופת המבחן של השידורים בצבע הסתיימה באופן רשמי ב-1 באפריל 1970, אם כי עדיין עד 1978 שודרו תוכניות בשחור-לבן דוגמת תוכנית החדשות של הערוץ, TV Avisen.
ב-16 במאי 1983 השיקה DR את שירות הטלטקסט הראשון שהיה זמין בכל ערוצי DR.
בשנת 2004 הכריזה DR כי תוכניות עתידיות ישודרו ביחס מסך של 16:9. השינוי התרחש ב-2006 כאשר העבירה DR את אולפניה מ-TV Byen ל-DR Byen בקופנהגן.
התוכנית האחרונה שעברה לשידור ב-16:9 הייתה תוכנית החדשות TV Avisen, בנובמבר 2006.
ב-1 בנובמבר 2006 תמו השידורים האנלוגיים בדנמרק ו-DR עברה לשידור דיגיטלי.
בינואר 2012 החל הערוץ לשדר ב-HD בשיטת 720p.
באפריל 2014 השיקה DR את שירות ה-HbbTV שלה, המאפשר צפייה בתוכן לפי דרישה ישירות בטלוויזיה המחוברת לאינטרנט.
הפקות המבוססות על פורמטים אחרים
כיף דיסני (רצועת תוכניות דיסני)
DR2 הוא ערוץ הטלוויזיה השני המשודר בידי (Danish Broadcasting Corporation (DR, תאגיד השידור הדני בדנמרק.
הערוץ משדר מגוון רחב של נושאים, אך נוטה יותר לכיוון של שידור תוכניות אינטלקטואליות, יותר מאשר אלו המשודרות בערוץ DR1 הפופולרי.
כמו ערוצי הטלוויזיה והרדיו האחרים של DR, הוא ממומן מכספי מיסים, ולכן הוא פטור מפרסום.
הערוץ הושק ב-1996 כערוץ כבלים/לוויין בלבד, דבר שהיה שנוי במחלוקת באותה עת, כיוון שהוא הפר את עקרונות השידור הציבורי, שצריך להיות זמין לכולם, והתחנה החדשה לא הייתה זמינה לכל הצופים.
לביקורת התווספה העובדה של-DR אכן הייתה יכולת לשדר שידורים יבשתיים חופשיים, אך היא השתמשה בה לצורך בדיקת קליטת השידורים.
הערוץ הוא הדומה ביותר לערוץ הבריטי BBC Four, מבחינת התוכן שהוא משדר, הכולל קומדיות, תוכניות תעודה וחדשות.
הוא זכה לשבחים רבים עבור תוכניות איכותיות, עם סדרות רבות ומגוונות.
הערוץ גם משדר סדרות בריטיות רבות.
עקב תחילת שידורי הטלוויזיה הדיגיטלית (והפסקת כל השידורים האנלוגיים בטלוויזיה למעט בטלוויזיה בכבלים) בדנמרק ב-1 בנובמבר 2009, הערוץ משודר ללא תשלום במערכת DVB-T ו-MPEG-4.
בשנת 2013 הערוץ עבר שינוי והחל לשדר 24 שעות ביממה עם שידור חדשות בכל שעה ותוכניות העוסקות בענייני היום.
הערוץ הפסיק לשדר בשיטת SDTV ועבר לשדר בפורמט תמונה HD 720p ב-28 בפברואר 2017.
So ein Ding - תוכנית על חידושים טכנולוגיים
Filmpeler - סרטי איכות מכל המדינות
TV TV TV - תוכנית העוסקת בטלוויזיה
Bonderøven - עברה לערוץ DR1 לאחר הצלחה גדולה
DR P2 (ידוע בעיקר בשם P2) היא תחנת רדיו ציבורית דנית המופעלת על ידי DR, שהוא גוף השידור הציבורי של דנמרק.
התחנה עוסקת במוזיקה קלאסית, הן מוקלטת והן בשידור חי, וגם בדיונים אודות המוזיקה הקלאסית.
מאז 1991 מארגנת התחנה תחרות אחת לשנתיים עבור מוזיקאים צעירים ומבטיחים.
ב-1 באוקטובר 1951 השיקה הסטאטרסדיווניאן את תחנת הרדיו השנייה שלה, שנקראה תחנה 2. בשנת 1959 שונה שמה ל-Danmarks Radio ול-DR בשנת 1996.
ב-1 בספטמבר 2001 לאחר הזכייה של DR בזכויות השימוש בתחנת הרדיו הרביעית של דנמרק, הושקה מחדש התחנה תחת השם "DR P2 Musik & Kultur" (בתרגום חופשי: DR P2 מוזיקה ותרבות).
ב-1 באוקטובר 2017 הפכה התחנה לזמינה בשידורי ה-+DAB לאחר שדנמרק עברה לשידורים מסוג זה.
התחנה שידרה את קדם האירוויזיון הדני לשנת 2018 יחד עם ערוץ DR2.
ב-1 באפריל 2002 הוענק רישיון ל-DR P2 רישיון לשדר במספר תדרים, שנקראו על ידי משרד התרבות הדני "תחנת הרדיו הרביעית".
DR ניצחה בתחרות מספר מועמדים אחרים, כשבמסגרת התחרות בוצעה הערכת איכות.
תחנת הרדיו הרביעית הייתה חלק מההסדר תקשורתי בין מפלגת הסוציאל-דמוקרטית, השמאל הרדיקלי, המרכז הדמוקרטי ו-SF.
בממשלה רצו להקצות את התדר ל-DR, כך שתחנות P2 ו-P4 יוכלו לשדר מסביב לשעון.
לעומתם במרכז הדמוקרטי רצו שכל אחד יוכל לשדר בתחנת הרדיו הרביעית מלבד DR.
DR K הוא ערוץ טלוויזיה דני ציבורי המשודר כחלק משידורי DR, גוף השידור הציבורי הדני.
הערוץ הוא ערוץ התרבות וההיסטוריה של DR.
הערוץ משודר ברשת השידור הדיגיטלית ובטלוויזיה בכבלים.
בתחילת דרכו הוצג הערוץ כערוץ המוקדש לשידורי היסטוריה, ונאמר כי יסתמך על הארכיון הגדול של DR.
דובר גם בעניין הקמת ערוצים ייעודיים לשידור תוכניות ילדים, נוער ודרמות.
ביוני 2006 היה ניסיון לשלב את שלושת הערוצים, כך שישודרו תוכניות לילדים בשעות היום ובשעות הערב ישודרו תוכניות היסטוריה, אך הניסיון לא צלח.
שמות הערוצים החדשים הוצגו במרץ 2009; הערוץ לילדים נקרא DR Ramasjang.
באותה עת, הערוץ התפתח לערוץ תרבות המוקדש לאומנות, היסטוריה, עיצוב, אופנה, ודיונים.
הערוץ קיבל פס בשידורים הדיגיטליים ומשדר בין השעות 16:00-00:00.
הערוץ משודר כיום דרך רשת השידור הדיגיטלית היבשתית, הלוויין, הכבלים ודרך הרשת.
הערוץ עבר מפורמט תמונה SDTV ל-720p ברשת השידור הדיגיטלית היבשתית בדצמבר 2016, ובתחילת 2017 גם ברשתות הכבלים.
הערוץ מתמקד בשידורי תוכניות היסטוריה ותרבות, יחד עם שידור תוכניות על אופרה, אומנות חזותית, ספרות, אופנה, אדריכלות, ארכאולוגיה והיסטוריה.
התוכניות הן תוכניות דוקומנטריות ותוכניות דיוקן אך גם משודרות תוכניות דוגמת חידונים היסטוריים.
בנוסף לכך משודרים גם סרטים קלאסיים משנות ה-60 ואילך, בעיקר ממדינות כמו צרפת, בריטניה ואיטליה.
DRK היא מכונית ספורט פתוחה (רודסטר), בתצורת תלת אופן מתוצרת DRK Kits אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1987–1998.
דגם ה-DRK הוצג לראשונה במאי 1986. שם דגם ה-DRK נגזר מהשמות הפרטיים של שלושת מעצבי הדגם (Derek Callister, Robert Callister and Keith Hamer).
סך הכול יוצרו 59 יחידות.
מפעל היצרן מוקם ב"Ellesmere Port" במחוז צ'שייר בבריטניה.
תלת אופן - מקדימה 2 גלגלים, מאחור גלגל בודד (גלגל רזרבי - מוברג בצד מכסה המנוע (חיצוני)
מחיר היחידה החל מ-2,400 שטרלינג
DOK-ING d.o.o היא חברה קרואטית המתמחה בייצור כלי רכב חשמליים, בלתי מאוישים רב תכליתיים ומערכות רובוטיות, שהוקמה בשנת 1992.
המנועים החשמליים לכלי הרכב מסופקים ברובם על ידי חברת טמה (Tema) שבעיר פולה.
ביולי 2018 פורסם כי DOK-ING חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם התעשייה האווירית לישראל לפיתוח רכב אוטונומי לאזורים מוכי אסון או כאלו שאין אפשרות לאדם להיכנס אליהם, כגון אזורים עם קרינה גרעינית חזקה.
DR3 הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי דני, המופעל על ידי השירות הציבורי של דנמרק, DR.
הערוץ מתמקד בעיקר בשידורי ספורט, הומור, מדע, מוזיקה, דוקומנטריה ומדע בדיוני.
הוא הושק ב-28 בינואר 2013 והחליף את DR HD.
תוכניות הערוץ מיועדות לקהל הגילאים 15–39.
החל משנת 2020 יפסיק הערוץ לשדר כערוץ טלוויזיה פתוח, ויעבור לשידור מקוון בלבד.
DR (בשמו המלא: Danish Broadcasting Corporation, בתרגום לעברית: תאגיד השידור הדני) הוא תאגיד השידור הציבורי של דנמרק, אשר נוסד בשנת 1925 כשירות לציבור, והוא הגדול ביותר מבין גופי התקשורת האלקטרונית בדנמרק.
DR הוא גם חבר מייסד באיגוד השידור האירופי.
DR ממומן על ידי אגרה אשר מחויבים לשלמה כל משקי הבית בדנמרק המחזיקים במקלט טלוויזיה, מחשב, טלפון חכם או התקנים אחרים בעלי גישה לאינטרנט.
כיום מפעיל DR שישה ערוצי טלוויזיה, כולם משודרים בשידור חופשי דיגיטלי ברשת הדיגיטלית הארצית.
הוא מפעיל גם שמונה תחנות רדיו, כולן זמינות ברדיו המשודר בתקן DAB ובאינטרנט.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בעת שדנמרק הייתה כבושה בידי גרמניה, שידורי הרדיו צונזרו - שכללו ניתוק התקשורת עם חו"ל החל מ-29 באוגוסט 1943 - דבר שהביא רבים מהדנים להאזין לשידורים בשפה הדנית של ה-BBC או הפנה אותם לעיתונות הבלתי חוקית, וכן לרדיו השוודי.
בשנת 1951 הוקמה תחנת רדיו שנייה בדנמרק בשם DR P2, ובשנת 1963 הוקמה תחנת הרדיו DR P3.
ב-16 במאי 1983 בשעה 14:00 שעון מרכז אירופה, השיק DR את שירות הטלטקסט הראשון, שעדיין זמין, נכון ל-2019.
המונופול של DR על התקשורת הלאומית של דנמרק נמשך עד 1988, כשהושקה TV 2 בדנמרק.
8 שנים לאחר מכן, השיקה DR את ערוץ הטלוויזיה השני שלה, DR2, ב-30 באוגוסט 1996. הערוץ כונה בעבר "הערוץ הנסתר", משום שהוא לא שודר בפריסה ארצית.
הניסויים הראשונים לשידור בתקן DAB (רדיו דיגיטלי), החלו כבר ב-1995, ושמונה תחנות הרדיו של DR הושקו רשמית בתקן זה באוקטובר 2002.
ב-7 ביוני 2007 השיקה DR ערוץ חדשות מקוון, DR Update, ובהמשך הוא עבר לשידור בטכנולוגיה המסורתית.
בזמן המעבר לשידורי טלוויזיה דיגיטליים, השיקה DR עוד שלושה ערוצים חדשים:
DR K - ערוץ תרבות והיסטוריה.
DR HD - ערוץ המשדר תוכן בהפרדה גבוהה.
בשנת 2013 שונה הרכב ערוצי הטלוויזיה של DR, עם החלפת DR HD על ידי DR3, ערוץ חדש המיועד לצעירים, הושק ערוץ ילדים חדש, DR Ultra שהחליף את DR Update.
בעקבות סגירת ערוץ החדשות DR Update, התחדש ערוץ DR2 כערוץ חדשות וחברה.
מעבר ארצי מתקן DAB ברדיו לתקן DAB+ החדש התקיים ב-1 באוקטובר 2017.
האמצעי העיקרי למימון DR הוא באמצעות אגרה המוטלת על כל משקי הבית בדנמרק המחזיקים במקלט טלוויזיה, מחשב, טלפון חכם או התקנים אחרים בעלי גישה לאינטרנט.
הכנסות אחרות מגיעות מפעילויות מסחריות כגון קונצרטים, מכירות תקליטורים ו-DVD ומכירות לחו"ל של תוכני DR.
החל משנת 2022, בסיום תקופת מעבר שהחלה ב-2019, תופסק הדרישה לתשלום אגרה, והיא תוחלף במיסוי כללי של כל משקי הבית בדנמרק, כך על פי החלטת הפרלמנט הדני מיום 16 במרץ 2018.
DR P1 - התחנה משדרת תוכניות אקטואליה, מציאותיות, חברה וקהילה ודיונים אודות ענייני היום.
DR P2 - התחנה מתמקדת במוזיקה קלאסית, אופרה, ג'אז, דרמה ומופעים אמנותיים אחרים.
DR P3 - התחנה מתמקדת בבידור וספורט, ומשדרת מבזקי חדשות בני שלוש דקות מדי שעה.
DR P4 - תחנת הרדיו הפופולרית ביותר של DR, המשודרת ב-10 גרסאות אזוריות, ומשלבת מוזיקה עממית עם חדשות מקומיות.
התחנה משדרת גם מבזקי תנועה.
DR P5 - תחנה המתמקדת במוזיקה ישנה משנות ה-50 וה-60 המעורבת עם מוזיקה חדשה יותר.
DR P6 Beat - תחנה המתמקדת במוזיקה חתרנית ופופולרית.
DR P7 Mix - תחנה המשדרת להיטים.
DR P8 Jazz - תחנה המשדרת ג'אז.
DR גלים ארוכים - תחנת רדיו בתדר 243 קילוהרץ המשמשת לשידורים לים הסמוך בענייני תחזית מזג אוויר.
השידורים מתקיימים ארבע פעמים ביממה.
DR1 - הערוץ הראשי של DR עם מהדורת חדשות מדי ערב, אירועי ספורט ותחזית מזג אוויר.
בערוץ משודרות הפקות הדרמה המפורסמות בדנמרק, סדרות טלוויזיה וסרטים תיעודיים.
DR2 - ערוץ המשדר חדשות, סרטים תיעודיים, דיונים, קומדיות וסרטים.
DR3 - ערוץ המיועד לקהל הצעיר בגילאי 15–39.
DR K - ערוץ המשדר סרטים מרחבי העולם, המשלב בשידוריו סרטי תעודה היסטוריים או תרבותיים, כמו גם אופרה, תיאטרון ומחזות זמר.
DR Ramasjang - ערוץ לילדים בגילאי 3–6.
DR Ultra - ערוץ לילדים בני 7–12.
הנוכחות המקוונת של DR כוללת אתר חדשות מקיף, וארכיון.
אתר תאגיד השידור הדני הוקם בשם DR Online בשנת 1996.
זה יותר מעשור, מפלגת העם הדנית, מפלגה שמרנית ונייטיביסטית, מעלה טענות לכאורה על הסיקור החדשותי הפוליטי של DR, ומציינת את הליך מינוי הדירקטוריון של DR כהוכחה להטיה.
בתגובה, הקים DR "ועדת אכיפה" שנועדה לאתר ולדווח על כל מקרה בו קיימת הטיה חדשותית.
ניתוח התוכן המדעי הגדול הראשון של DR, שחקר את הפרסומים של DR בין 1994 ל-2007, העלה כי לא הייתה הטיה מתמשכת כלפי שמאל או ימין.
DR1 (באיטלקית: DR1) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית DR Automobiles אשר יוצרה בין השנים 2009–2014.
דגם "DR1" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בבולוניה בשנת 2008.
דגמי "DR1" דומים בעיצוב החיצוני לדגמי "שברולט ספארק" .
DONT היא קונבנציה בברידג' להתערבות בהכרזה אחרי פתיחה של 1NT של היריב.
את הקונבנציה הגה מרטי ברגן, בעת שהיה שותפו של לארי כהן.
הוא הצביע עליה כמוסכמה המועדפת עליו.
המוסכמה מגדירה שלושה מצבים של התערבות: יד עם סדרה ארוכה של שישה קלפים או שבעה קלפים לפחות, יד עם שתי סדרות ארוכות שבאחת לפחות חמישה קלפים ובשנייה לפחות ארבעה קלפים וידיים חזקות וחלוקתיות עם שתי סדרות ארוכות.
מתארת יד עם שישה קלפים בסדרה לא ידועה.
מתארת יד דו סדרתית עם לפחות חמישה קלפים באחת הסדרות, ולפחות ארבעה קלפים בסדרה השנייה.
אחת הסדרות הארוכות היא סדרת ה-.
השנייה וסדרה לא ידועה גבוהה יותר.
מתארת יד דו סדרתית עם לפחות חמישה קלפים באחת הסדרות ולפחות ארבעה קלפים בסדרה השנייה.
השנייה סדרה לא ידועה גבוהה יותר.
מתארת יד עם שישה קלפים לפחות בסדרת ה.
יותר חלשה מיד של שישה קלפים בסדרת ה המתוארת על ידי הכרזת כפל.
מתארת יד דו סדרתית חזקה בסדרת מיינור ובסדרת מייג'ור.
לפחות חמישה קלפים באחת מהסדרות ולפחות שישה קלפים בסדרה השנייה.
מתארת יד עם לפחות שבעה קלפים בסדרת ה-.
מתארת יד דו סדרתית חזקה בסדרות המייג'ור.
לרוב השותף מכריז 2. על מנת שהמתערב יכריז את הסדרה בה יש לו שישה קלפים.
אם הסדרה שבה יש לו שישה קלפים היא סדרת ה-, המתערב מכריז Pass.
כאשר לשותפו של המתערב יש ששיה קלפים בסדרה הוא יכול להכריז אותה בגובה 2. זו הכרזה שאינה מחייבת הכרזה נוספת של התערב.
תשובות שותפו של המתערב אחרי הכרזת 2 או 2
Pass - מעדיף לשחק את הסדרה שהוכרזה
הכרזת הסדרה הבאה שמעליה - מעדיף סדרה גבוהה יותר.
במקרה של הכרזת 2 ברור שמעדיף את סדרת ה-.
הכרזה של שותפו של הפותח אחרי התערבות על פי מוסכמת DONT
כאשר ההתערבות הראתה שתי סדרות ושותפו של הפותח מכפיל, לארי כהן, ממליץ לשותפו של המתערב להכריז Pass, אם יש לו תמיכה בסדרה המוכפלת ולהכריז Redouble, אם הוא מעוניין ששותפו יכריז את הסדרה השנייה.
זוהי גרסה אחרת של המוסכמה.
מתארת יד עם שישה קלפים בסדרת מיינור או לפחות 4–5 בסדרות המייג'ור.
תשובת שותפו של המתערב היא תמיד 2.
אם הסדרה הארוכה של המתערב היא , הוא מכריז Pass.
אם הסדרה הארוכה של המתערב היא , הוא מכריז 2.
אם למתערב יש אורך בסדרות המייג'ור, הוא מכריז 2 ושותפו יכול לתקן ל2 במקרה שיש לו יותר קלפים בסדרת ה.
ממתארת יד דו סדרתית עם לפחות חמישה קלפים בסדרת ה- וארבעה קלפים בסדרת מייג'ור.
ממתארת יד עם שישה קלפים בסדרת ה-.
במקרים חריגים אפשר להכריז כך עם חמישה קלפים בסדרת ה-
ממתארת יד עם שישה קלפים בסדרת ה- במקרים חריגים אפשר להכריז כך עם חמישה קלפים בסדרת ה-.
מתארת יד דו סדרתית בסדרות המיינור.
DO-178C, או בשמו המלא "Software Considerations in Airborne Systems and Equipment Certification" (תרגום: שיקולי תוכנה במערכות מוטסות ותקינה של ציוד) הוא מסמך אשר רשויות תקינה בתחום התעופה, כמו FAA, EASA ו Transport Canada מתבססות עליו כדי לתת הסמכה למוצרי תוכנה המשולבים במערכות בתעשיית האירו-ספייס (aerospace).
המסמך פורסם על ידי RTCA, במאמץ משולב עם EUROCAE, ומחליף את קודמו DO-178B.
המסמך החדש נקרא DO-178C/ED-12C, הוא הושלם בנובמבר 2011 אושר על ידי ה RTCA בדצמבר 2011, וזמין לקנייה ושימוש מינואר 2012.
ה-FAA אישר את AC 20-115C ב-19 ביולי 2013, אשר הפך את DO-178C למסמך אשר "אמצעי קביל, אך לא היחיד, להוכחת תקינות עם רגולציה יישומית בתחום התעופה להיבטי תוכנה המערכות מוטסות ותקינת ציוד".
התנאים לכשל ממוינים על פי ההשפעה שלהם על כלי הטיס, הצוות, הנוסעים:
קטסטרופלי - כשל עלול לגרום למוות, בדרך כלל עם אובדן כלי הטיס
מסוכן - כשל יגרום לעלייה משמעותית בסיכון או ביצועים, או יגביל את האשפרות של הצוות לתפעל את כלי הטיס לאור מצוקה פיזית, או עומס עבודה, או יגרום לפציעה חמורה או קטלנית לנוסעים
עיקרי - כשל יפחית משמעותית את טווח הבטיחות ויגביר משמעותית את עומס העבודה של הצוות.
עלול לגרום לחוסר נוחות אצל נוסע או לפציעה קלה
משני - כשל יפחית במידה מסוימת את טווח הבטיחות או יגדיל במעט את עומס העבודה של הצוות
ללא השפעה - כדל לא ישפיע כלל על הבטיחות, על תפקוד כלי הטיס או על עומס העבודה של הצוות
DO-178C לא נועד להבטיח את היבטי בטיחות התוכנה.
פרמטרי בטיחות בתכן ובמימוש חייבים לקבל משימות בטיחות נוספות כדי להוכיח עמידה בדרישות בטיחות ספציפיות.
רשויות התקנים דורשות, ו DO-178C מגדיר שה-DAL המתאים יותאם לשיטות הניתוח כדי לקבוע את רמת התוכנה A-E.
רמת התוכנה קובעת את מידת ההקפדה (rigor) הנדרשת כדי להוכיח היענות עם DO-178C.
כל תוכנה שפוקדת, שולטת, מנטרת פונקציות עם סיכון בטיחות קריטי (safety-critical) צריכות לקבל את ה-DAL הגבוה ביותר - רמה A.
כמות היעדים שעליהם יש לענות (עם רמת חופש מסוימת) נקבעת על ידי רמת התוכנה A-E.
הביטוי "עם רמת חופש" מתייחס להפרדת תחומי האחריות כאשר היעדים של תהליכי הוריפיקציה וולידציה מובטחים על ידי "רמת החופש" שלהם מתהליך פיתוח התוכנה.
ליעדים אשר חייבים לקבל מענה עם חופש, האדם האחראי על אימות הפריט (כמו דרישה לקוד מקור) לא חייב להיות האדם אשר אישר את הפריט, והפרדה זו חייבת להיות מתועדת בפירוש.
DR Movie הוא אולפן הנפשה דרום קוריאני שהוקם בסיאול בשנת 1990 ומפיק מנגות ואנימציה.
החל משנת 1991 האולפן עובד בשיתוף עם האולפן היפני Madhouse.
בינואר 1990 הוקם DR Movie בסיאול, בירת דרום קוריאה על ידי ג'ונג ג'ונג-גיון המנכ"ל הנוכחי של החברה.
מספר העובדים אז עמד על כעשרים איש.
מאז 1991 החל האולפן לעבוד בשיתוף פעולה עם אולפן ההנפשה היפני Madhouse תוך התמקדות בקבלנות משנה בביצוע עבודות גימור.
בשנת 2006 עברה החברה לשליטת Madhouse.
בשנת 2006, חברת האם של Madhouse באותה תקופה, iXIT Corporation , השקיעה באולפן 600 מיליון ין.
כיום, הסטודיו לרוב לוקח על עצמו עבודות מחברות הפקת הנפשה אמריקאיות כמו ניקלודיאון והאחים וורנר הנפשה, וחברות יפניות כמו סאן רייז, Gonzo , סטודיו ג'יבלי ו-Tezuka Productions , תוך התמקדות במנגות, אנימציה וגימור.
לחברה מטות ברחבי העולם, בערים לוס אנג'לס שבארצות הברית, טוקיו שביפן, וצ'ינגדאו בסין.
בנוסף לאולפן הראשי בסיאול, חברת DR Movie מחזיקה אולפן הפקה נוסף אשר שוכן בעיר פוסאן ומכונה Busan DR.
DNF (ראשי תיבות של Did not finish; לא סיים) הוא מונח בספורט, בעיקר בספורט מוטורי, המתאר מצב שבו מתחרה החל את המרוץ אך לא סיים אותו, מסיבות שונות.
המונח בא לידי שימוש בעיקר במרוצי מכוניות, שטח ומוטוקרוס, אך משתמשים בו גם במרוצי סוסים, אופניים, ריצה, סקי, סנובורד וספידקיובינג.
כשל מכני יכול להביא לכך שהמתחרה לא יוכל לסיים את המסלול, בעיקר באליפויות כמו פורמולה 1, בהן המכוניות מורכבות מאוד וסובלות מבלאי גבוה ומכשלים טכניים אפשריים רבים.
לעיתים DNF יכול להיות מוכרז כתוצאה מהחלטה מכוונת של הנהג או הצוות על פרישה, למשל כאשר המכונית סובלת מבעיות מכניות שלא ניתן לתקן במהלך המירוץ, והצוות מחליט לפרוש על מנת למנוע נזק נוסף או כדי למנוע מהנהג להיפצע.
גורמים אחרים שיכולים לגרום ל-DNF הם תאונות עצמיות או התנגשויות עם מכוניות אחרות, ירידה מהמסלול מבלי יכולת לחזור או עקב עונשים על הפרות של כללים.
אירועים אלו יכולים להיגרם מטעויות שנעשו על ידי הנהג או כתוצאה מנסיבות שאינן בשליטתו.
מלבד הפסד הנקודות שגורם ה-DNF לנהג עצמו, בתחרויות קבוצתיות כמו באליפות הפורמולה 1, בה מתקיימת אליפות יצרנים במקביל לאליפות הנהגים, ה-DNF יכול להשפיע משמעותית על ביצועי הקבוצה כולה.
DNS over HTTPS (DoH) הוא פרוטוקול המיועד לביצוע שאילתות DNS מרחוק באמצעות פרוטוקול HTTPS.
מטרתו העיקרית היא להגדיל את פרטיות המשתמשים והביטחון על ידי מניעת יירוט ומניפולציה של נתוני ה-DNS באמצעות התקפות "האדם שבאמצע" (man-in-the-middle), באמצעות הצפנת הנתונים בין לקוח DoH לבין שרת ה-DNS באמצעות פרוטוקול HTTPS.
במרץ 2018, גוגל וקרן מוזילה החלו לבדוק גרסאות של DoH.
בפברואר 2020, פיירפוקס העביר את DNS over HTTPS כברירת מחדל עבור משתמשים בארצות הברית.
במאי 2020, גוגל כרום עבר לשימוש ב-DNS over HTTPS כברירת מחדל.
DoH הוא תקן מוצע, שפורסם כ- באוקטובר 2018 על ידי IETF.
הפרוטוקול משתמש ב-HTTPS ומעביר את נתוני התשובה בפורמט ה-"wire format" כפי שמוחזר בתשובות UDP קיימות, ב-HTTPS payload עם סוג ה-MIME "application/dns-message".
שכבת ה-HTTP יכולה להיות כל גרסה של HTTP, אם כי HTTP/2 הוא המינימום המומלץ.
אם משתמשים ב-HTTP/2, השרת יכול גם להשתמש ב-HTTP/2 server push לשלוח ערכים שהוא צופה שהלקוח עשוי למצוא מועילים מראש.
Oblivious DNS over HTTPS (ODoH) הוא Internet Draft שמציע הרחבה לפרוטוקול על מנת להבטיח ששום שרת DoH לא יידע גם את כתובת ה-IP של הלקוח וגם את תוכן השאילתות והתשובות של ה-DNS.
ODoH פותח במקור כ-Oblivious DNS (ODNS) על ידי חוקרים באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת שיקגו כהרחבה ל-DNS שאינו מוצפן, לפני ש-DoH עצמו תקנן והופץ באופן נרחב.
אפל ו-Cloudflare פרסמו לאחר מכן את הטכנולוגיה בהקשר של DoH כ-Oblivious DoH (ODoH).
ב-ODoH ו-ODNS, כל הבקשות והתשובות של DNS מנותבות דרך פרוקסי, מסתירים את כתובת הלקוח מהפותח.
הבקשות והתשובות מוצפנות כדי להסתיר את תוכנן מהפרוקסי, ורק הפותח יכול לפענח את הבקשות, ורק הלקוח יכול לפענח את התשובות.
כך, הפרוקסי יודע את כתובת הלקוח אך לא את הבקשה, והפותח יודע את הבקשה אך לא את כתובת הלקוח, מה שמונע קישור של כתובת הלקוח לשאילתה, אלא אם כן שני השרתים משתפים פעולה.
DoH משמש לפתרון DNS חוזר על ידי פותרי DNS.
פותחים (לקוחות DoH) חייבים להיות מחוברים לשרת DoH שמארח נקודת קצה לשאילתה.
שימוש ביישום DoH בתוך יישום: כמה דפדפנים מכילים יישום DoH מובנה ויכולים לבצע שאילתות על ידי מעקף על פונקציונליות ה-DNS של מערכת ההפעלה.
חיסרון הוא שיישום עשוי לא להודיע למשתמש אם הוא מדלג על שאילתת DoH, בין אם בגלל תצורה שגויה או חוסר תמיכה ב-DoH.
התקנת פרוקסי DoH בשרת השמות ברשת המקומית: בתרחיש זה מערכות הלקוח ממשיכות להשתמש ב-DNS מסורתי (יציאות 53 או 853) כדי לשאול את שרת השמות ברשת המקומית, אשר יאסוף את התשובות הנחוצות באמצעות DoH על ידי הגעה לשרתים באינטרנט.
שיטה זו שקופה למשתמש הקצה.
התקנת פרוקסי DoH במערכת מקומית: בתרחיש זה מערכות ההפעלה מוגדרות לשאול פרוקסי DoH הפועל באופן מקומי.
בניגוד לשיטה הקודמת, הפרוקסי צריך להיות מותקן על כל מערכת שמעוניינת להשתמש ב-DoH, מה שיכול לדרוש הרבה מאמץ בסביבות גדולות.
מכשירי iOS 14 ו-macOS 11 של אפל שתצאו בסוף 2020 תומכים בפרוטוקולי DoH ו-DoT.
ב-iOS, ניתן להשתמש בפרוטוקולים באמצעות פרופילי תצורה.
בנובמבר 2019, מיקרוסופט הודיעה על תוכניות ליישם תמיכה בפרוטוקולי DNS מוצפנים ב-Windows, החל מ-DoH.
במאי 2020, מיקרוסופט הוציאה את Windows 10 Insider Preview Build 19628 שכלל תמיכה ראשונית ב-DoH יחד עם הוראות כיצד להפעיל אותו באמצעות רישום וממשק שורת הפקודה.
Windows 10 Insider Preview Build 20185 הוסיף ממשק משתמש גרפי לקביעת תצורה של פותר DoH.
תמיכה ב-DoH לא נכללת ב-Windows 10 21H2.
מערכת ההפעלה Android 11 ואילך תומכת ב-DNS באמצעות HTTP/3 (DoH3) אם מותקן עדכון מערכת יולי 2022.
גרסה 9.17.10 של BIND תומכת ב-DoH באופן טבעי.
גרסה 1.4.0 של dnsdist תומכת ב-DoH באופן טבעי מאפריל 2019.
גרסה 1.12.0 של Unbound תומכת ב-DoH מאוקטובר 2020. תחילה יישם תמיכה בהצפנת DNS באמצעות פרוטוקול ה-DoT החל מגרסה 1.4.14, שיצאה בדצמבר 2011. Unbound פועל על רוב מערכות ההפעלה, כולל הפצות של לינוקס, BSD, MacOS ו-Windows.
DNS over HTTPS זמין ב-Google Chrome 83 ואילך עבור Windows, Linux ו-macOS, וניתן לקבוע אותו באמצעות דף ההגדרות.
כאשר הוא מופעל, וכאשר מערכת ההפעלה מוגדרת עם שרת DNS נתמך, Chrome ישדרג שאילתות DNS למוצפנות.
ניתן גם לציין שרת DoH מותאם אישית דרך ממשק המשתמש.
בספטמבר 2020, גוגל כרום לאנדרואיד החל בפריסה מדורגת של DNS over HTTPS.
משתמשים יכולים לקבוע שרת מותאם אישית או להשבית DNS over HTTPS בהגדרות.
Microsoft Edge תומך ב-DNS over HTTPS, וניתן לקבוע אותו דרך דף ההגדרות.
כאשר הוא מופעל, וכאשר מערכת ההפעלה מוגדרת עם שרת DNS נתמך, Edge ישדרג שאילתות DNS למוצפנות.
ב-2018, מוזילה שיתפה פעולה עם Cloudflare כדי לספק DoH עבור משתמשי פיירפוקס שמפעילים אותו (ידוע כ-Trusted Recursive Resolver).
ב-25 בפברואר 2020, פיירפוקס החלה להפעיל DNS over HTTPS עבור כל המשתמשים בארצות הברית, כשהיא מסתמכת על שרת Cloudflare כברירת מחדל.
Opera תומכת ב-DoH, וניתן לקבוע אותו דרך דף ההגדרות של הדפדפן.
כברירת מחדל, שאילתות DNS נשלחות לשרתי Cloudflare.
ספקי DNS ציבוריים מסוימים מציעים שירותי DoH חינם.
נושאים רבים בנוגע ליישום הנכון של DoH עדיין נפתרים על ידי קהילת האינטרנט, כולל, אך לא מוגבלים ל:
עצירת צדדים שלישיים מניתוח תעבורת DNS למטרות אבטחה
הפרעה לבקרת הורים ומסנני תוכן ברמת DNS
ניתוח תעבורת DNS למטרות אבטחה
DoH יכול להפריע לניתוח ומעקב אחר תעבורת DNS למטרות סייבר; תולעת ה-DDoS Godlua מ-2019 השתמשה ב-DoH כדי להסוות את הקשרים לשרת הפקודות והשליטה שלה.
בינואר 2021, NSA הזהירה ארגונים מפני שימוש בפתרונות DoH חיצוניים כי הם מונעים סינון, בדיקה וביקורת של שאילתות DNS.
במקום זאת, NSA ממליצה להגדיר פותרי DoH בבעלות הארגון ולחסום את כל הפותרי DoH החיצוניים הידועים.
DoH שימש לעקיפת שליטה הורית שפועלת ברמת ה-DNS הבלתי מוצפן; Circle, נתב לשליטה הורית שמשתמש בשאילתות DNS כדי לבדוק דומיינים מול רשימת חסימה, חוסם DoH כברירת מחדל בגלל זה.
עם זאת, ישנם ספקי DNS שמציעים סינון ושליטה הורית יחד עם תמיכה ב-DoH על ידי הפעלת שרתי DoH.
איגוד ספקי שירותי האינטרנט הבריטי (ISPA) וגוף ה-Internet Watch Foundation הבריטי מתחו ביקורת על Mozilla, מפתח ה-Firefox, על תמיכתו ב-DoH, כיוון שלדעתם זה יפגע בתוכניות סינון האינטרנט במדינה, כולל סינון תוכן למבוגרים וחסימת הפרות זכויות יוצרים בהוראת בית המשפט.
ה-ISPA מועמדת למועמדת למועמדת ל"נבל האינטרנט" על ידי Mozilla על תמיכתם ב-DoH, לצד תקנה 13 של זכויות יוצרים של ה-EU, ודונלד טראמפ.
בתגובה לביקורת, ISPA התנצלה והסירה את המועמדות.
מוזילה לאחר מכן הצהירה כי DoH לא ישמש כברירת מחדל בשוק הבריטי עד לדיון נוסף עם הגורמים הרלוונטיים, אך הצהירה כי זה "יספק יתרונות אבטחה אמיתיים לאזרחי בריטניה".
DNS over TLS (DoT) הוא פרוטוקול אבטחת מידע שמצפין ועוטף את שאילתות והתגובות של Domain Name System (DNS) באמצעות פרוטוקול TLS.
מטרת השיטה היא להגדיל את פרטיות וביטחון המשתמשים על ידי מניעת האזנה ומניפולציה של נתוני ה-DNS באמצעות התקפת אדם בתווך.
הפורט הנפוץ עבור DoT הוא 853.
BIND תומך בחיבורי DoT החל מגרסה 9.17. גרסאות מוקדמות הציעו יכולת DoT באמצעות פרוקסי דרך stunnel.
Unbound תומך ב-DNS over TLS מאז 22 בינואר 2023. Unwind תומך ב-DoT מאז 29 בינואר 2023. עם תמיכת Pie של אנדרואיד ב-DNS over TLS, חלק מהחוסמי הפרסומות כעת תומכים בשימוש בפרוטוקול המוצפן כאמצעי נגיש יחסית לגישה לשירותיהם, בניגוד לשיטות עוקפות אחרות כמו VPNs ושרתי פרוקסי.
לקוחות אנדרואיד עם גרסת אנדרואיד פאי או גרסאות אנדרואיד חדשות יותר תומכים ב-DNS over TLS וישתמשו בו כברירת מחדל אם תשתית הרשת, כגון ספק האינטרנט, תומכת בכך.
באפריל 2018, גוגל הכריזה ש-אנדרואיד פאי תכלול תמיכה ב-DNS over TLS, ותאפשר למשתמשים להגדיר שרת DNS ברמת הטלפון הן בחיבורי Wi-Fi והן בחיבורי סלולר, אופציה שהייתה זמינה רק במכשירים עם הרשאות שורש.
לחלופין, ניתן להתקין getdns-utils כדי להשתמש ב-DoT ישירות עם הכלי getdns_query.
iOS 14 של אפל הציגה תמיכה ברמת מערכת ההפעלה עבור DNS over TLS (וגם DNS over HTTPS).
iOS אינה מאפשרת תצורה ידנית של שרתי DoT, ודורשת שימוש באפליקציה של צד שלישי כדי לבצע שינויים בתצורה.
systemd-resolved הוא מימוש עבור לינוקס בלבד שניתן להגדירו לשימוש ב-DNS over TLS על ידי עריכת הקובץ /etc/systemd/resolved.conf ואפשרת ההגדרה DNSOverTLS.
רוב הפצות הלינוקס הגדולות מתקינות systemd כברירת מחדל.
DNS over TLS יושם לראשונה בפתרון DNS חזרתי ציבורי על ידי Quad9 בשנת 2017. מפעילי שרתי DNS אחרים כמו Google ו-Cloudflare הלכו בעקבותיו בשנים שלאחר מכן, וכעת מדובר בתכונה נתמכת בצורה רחבה הזמינה לרוב בשרתים חזרתיים גדולים.
DoT יכול להפריע לניתוח ומעקב אחר תעבורת DNS למטרות אבטחת סייבר.
נעשה שימוש ב-DoT כדי לעקוף בקרת הורים שפועלת ברמת DNS הסטנדרטי (ללא הצפנה); Circle, ראוטר בקרת הורים שמסתמך על שאילתות DNS כדי לבדוק דומיינים מול רשימת חסימה, חוסם DoT כברירת מחדל בגלל זה.
עם זאת, ישנם ספקי DNS שמציעים סינון ובקרת הורים יחד עם תמיכה ב-DoT ו-DoH.
בתרחיש זה, שאילתות DNS נבדקות מול רשימות חסימה לאחר שהן מתקבלות על ידי הספק במקום לפני שהן נשלחות מהראוטר של המשתמש.
כמו בכל תקשורת, הצפנת בקשות DNS בפני עצמה אינה מגינה על פרטיות.
היא מגינה מפני צופים של צד שלישי, אך אינה מבטיחה מה עושים נקודות הקצה עם הנתונים (המפוענחים) לאחר מכן.
לקוחות DoT לא בהכרח מבצעים שאילתות ישירות מול שרתים סמכותיים.
הלקוח עשוי להסתמך על שרת DoT המשתמש בשאילתות מסורתיות (פורט 53 או 853) כדי להגיע בסופו של דבר לשרתים סמכותיים.
לכן, DoT אינו נחשב פרוטוקול הצפנה מקצה לקצה, אלא רק הצפנה "מהקפיצה להקפיצה" וגם זאת רק אם נעשה שימוש ב-DNS over TLS בצורה עקבית.
DNS over HTTPS (DoH) הוא תקן פרוטוקול דומה להצפנת שאילתות DNS, שנבדל רק בשיטות ההצפנה וההעברה מ-DoT.
מנקודת מבט של פרטיות ואבטחה, השאלה אם ישנו פרוטוקול עליון ביניהם שנויה במחלוקת, בעוד אחרים טוענים כי היתרונות של כל אחד תלויים במקרה השימוש הספציפי.
DNSCrypt הוא פרוטוקול רשת נוסף שמאמת ומצפין תעבורת DNS, אם כי הוא מעולם לא הוצע ל-(IETF) (RFC) בהליכים המקובלים ליצירת פרוטוקלים.
Digital Subscriber Line (בראשי תיבות: DSL; בתרגום חופשי: קו מנוי דיגיטלי) היא משפחה של טכנולוגיות לתקשורת נתונים דיגיטלית באמצעות תשתיות הטלפון, היינו על גבי זוג חוטי הנחושת שמחברים את קו הטלפון המסורתי (POTS) אל מרכזית הטלפונים.
מהירויות ההורדה ב-DSL מצורף בטבלה מטה והן תלויות בטכנולוגיה הספציפית שבשימוש, ובאיכות השירות (רמת ציוד, מרחק מהמרכזיה, חבילת השירות וכו').
בטכנולוגית ADSL (ראשי תיבות של Asymmetric Digital Subscriber Line - קו מנוי ספרתי אסימטרי), כמשתמע משמה, אין סימטריה בין מהירות ההעלאה ומהירות ההורדה (שהיא הגבוהה יותר).
בטכנולוגית SDSL (ראשי תיבות של Symmetric Digital Subscriber Line - קו מנוי ספרתי סימטרי), הקצבים בהעלאה והורדה שווים (שיטה זו לא תוקננה ואינה נפוצה בעולם).
מאז המצאת הטלפון ועד ראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 מקובל היה לפרוס זוג חוטי נחושת שזור בין מרכזית הטלפון למנויי הטלפון, כדי לספק שרות של שיחות טלפון.
בראשית שנות ה-90 תפוצת הטלפון הקווי במדינות המערב הייתה גבוהה מאוד.
העברת נתונים על גבי קווי הטלפון, נעשתה באמצעות מודם חיוג שהגיע לכל היותר לקצב העברת נתונים של 56 קילוביט לשנייה.
מראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, העברת נתונים בקצב גבוה יותר סופקה באמצעות שרות "קו שכור"(Leased Line) על גבי קווי E1 או T1 המאפשרים העברת מידע דיגיטלי בקצב של עד 2.048 או 1.544 מגהביט לשנייה - בהתאמה.
שרות זה ניתן בעיקר לארגונים, מחירו היה יקר, הוא היה מוגבל במרחק ודרש סלילת קו מיוחד למקבל השרות.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 פותחה לראשונה טכנולוגית ISDN BRI שאפשרה העברת נתונים באופן דיגיטלי על גבי קו של מנוי טלפון (DSL).
קצב העברת הנתונים היה 144 קילוביט לשנייה, המורכב משני ערוצים של 64 קילוביט לשנייה וערוץ של 16 קילוביט בשנייה.
עד ראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 פריסת קווי ISDN הייתה דלה.
בשנת 1990 החלה פריסה של ISDN במספר מדינות באירופה, בעיקר בגרמניה ומספר ממדינות סקנדינביה.
עם התפתחות האינטרנט וה -World Wide Web והרצון לספק שירותים חדשים כגון, וידאו לפי דרישה וטלוויזיה ברזולוציה גבוהה, התעורר הצורך במתן שרותיי העברת נתונים, בקצבים גבוהים הרבה יותר ובמחיר זול.
כיוון שבעולם כבר הייתה פריסה רחבה מאוד של קווי טלפון היה צורך לנצל את קווי הטלפון הקיימים ובכך להימנע מפריסה יקרה של תשתית חדשה ויקרה אל בתי המנויים.
צורך זה הוביל לפיתוח טכנולוגיות DSL בקצבים גבוהים.
פיתוח הטכנולוגיה נעשה על ידי מעבדות בלקור (Bellcore) על פי דרישה של חברות הטלפון האזוריות בארצות הברית.
כאשר טכנולוגית ADSL פותחה עבור מנויים ביתיים ואפשרה העברת נתונים במקביל לביצוע שיחות טלפון.
טכנולוגית VDSL פותחה כגרסה של ADSL המסוגלת להעביר קצבים גבוהים מאוד לטווח קצר יותר.
כאשר טכנולוגית HDSL פותחה כתחליף זול ובעל טווח ארוך לשירותים מבוססי E1 ו-T1 המיועדים לארגונים עסקיים.
ניסויי שדה של טכנולוגית ADSL החלו להתבצע על ידי חברת בל אטלנטיק בשנת 1993. במחצית השנייה של שנות ה-90 החלפה פריסה של קוי ADSL ו-HDSL המבוססים על פתרונות קנייניים, הדבר חייב רכישה של המודמים בשני צידי הקו מאותו יצרן והקשה על הפריסה.
בשנת 1999 פרסם ארגון ITU-T את תקן G.992 עבור ADSL.
פרסום התקנים אפשר רכישת DSLAM מיצרן אחד ומודם מרוחק (ביתי) מיצרן אחר.
מהצד של הלקוח, הציוד הדרוש הוא מודם DSL.
המודם ממיר את אות אנלוגי חשמלי בטווח תדרים מתאים לקו הטלפון למידע דיגיטלי המכיל חבילות מידע.
מהצד של ספק התשתית (Network Access Provider - NAS), נמצא התקן DSLAM (ראשי תיבות של Digital Subscriber Line Access Multiplexer - מֶרַבֶּב כניסת קו מנוי דיגיטלי) המכיל מערך של מודמים ומטפל באותות הדיגיטליים שמועברים בטכנולוגיית ה-DSL ומעביר את המידע לכיוון ספק השרות.
בתחילת דרכה של הטכנולוגיה, נדרש טכנאי להגיע ללקוח כדי להתקין "מפצל", שהותקן בנקודה שבה תשתית הטלפון המקומית מתחברת לתשתית הביתית, ומשם יצא קו ייעודי ל-DSL.
כיום, ניתן לרוב לבצע התקנה עצמית של המודם על ידי הלקוח, בעזרת ציוד והוראות פשוטים - וכך לא נעשה שינוי בתשתית הטלפון הביתית.
עם זאת, במקום הקו הייעודי נדרש הלקוח להתקין מסנן על כל שקע שנמצא בשימוש על ידי מכשיר טלפון, כדי להפריד את רוחב הסרט שמוקצה לשיחות טלפון ופקס, ולזה שמוקצה להעברת הנתונים בטכנולוגית DSL.
אותו מסנן גורם בדרך כלל להורדת עוצמת האות.
0.3 / 1.3 קילומטר הורדה 13Mbps / 52Mbps - העלאה 16Mbps VDSL טכנולוגיה הנמצאת בשימוש בישראל על ידי בזק על גבי רשת ה-NGN ובעלי תשתיות פרטיות (קיבוצים ועוד).
בשילוב טכנולוגיית Vectoring להפחתת הפרעות על הקו ניתן להגיע למהירות גבוהה במרחק גדול יותר.
פחות מ-0.3 קילומטר הורדה והעלאה סינכרוניים
200Mbps VDSL2 טכנולוגיה הנמצאת בשלבי אישור תקינה מתקדמים על ידי ה-International Telecommunication Union וצפויה להיות מאושרת במהלך שנת 2014.
(ראשי תיבות של Very High bitrate Digital Subscriber Line) (קו מנוי דיגיטלי (DSL) בעל מהירות גבוהה מאוד) היא אחת מהטכנולוגיות המהירות ביותר להעברת נתונים ברוחב פס גבוה בקווי טלפון רגילים.
ואחת משלל טכנולוגיות ה-DSL המטפלות בהשגת מטרה זו.
המרחק בין המרכזייה ללקוח חשוב מאוד מאחר שככל שהמרחק גדל המהירות יורדת בגלל ניחות הנוצר בעוצמת האות,
בתנאים אופטימליים מהירות הקו יכולה להגיע לקצב של:
הורדה - 52Mbps - במרחק של עד 0.3 קילומטר מהמרכזייה
הורדה - 13Mbps - במרחק של עד 1.3 קילומטר מהמרכזייה
העלאה - 16Mbps - במרחק של עד 0.3 קילומטר מהמרכזייה
טכנולוגיית VDSL פועלת על גבי זוג שזור של חוטי-מתכת ומשתמשת ב-4 תחומי תדירויות, שניים לקשר בין הלקוח לשרת (Upstream) ושניים לקשר בין השרת ללקוח (Downstream).
התקן מגדיר שתי שיטות אפנון QAM (שהיא טכנולוגיה זהה לזו שיש במודמי הכבלים) ו-DMT.
כיום מקובל להשתמש בטכנולוגיות xDSL באפנון DMT מאחר ששיטה זו מציגה ביצועים עדיפים על QAM.
תקן VDSL2 מגדיר תמיכה באפנון DMT בלבד.
נכון לסוף 2012, VDSL מהווה 18% מכלל טכנולוגיות הגישה לאינטרנט בעולם (כבלים, DSL, אלחוטי ואחרים).
בישראל, בזק משתמשת בטכנולוגיית ה-VDSL2 על-גבי רשת ה-NGN ומציעה מהירויות גלישה של עד 100 מגה-ביט.
כמו כן, בשילוב טכנולוגיית Vectoring בזק יכולה לספק מהירויות גבוהות יותר ללקוחות אשר נמצאים במרחק גדול מהמרכזיה.
בקיבוצים בעלי תשתיות פרטיות וקמפוסים נוספים, מותקנות טכנולוגיות ה-ADSL ו-VDSL.
(ראשי תיבות של High bitrate Digital Subscriber Line) היא טכנולוגיה להעברת נתונים ברוחב פס גבוה בשני קווי טלפון רגילים.
אחת משלל טכנולוגיות ה-DSL המטפלות בהשגת מטרה זו.
בשונה מטכנולוגיית ADSL השידור הוא סימטרי לשני הכיוונים וללא תמיכה בטלפון, ובשל כך יכול לשמש כאלטרנטיבה זולה לקווי T1 בשוק העסקי כקו להעברת נתונים מהירה בהעלאה ובהורדה.
הרעיון שמאחורי ה-HDSL הוא שימוש באפנון דיגיטלי בטווח תדרים הגבוה מזה שבו עושה שימוש מכשיר הטלפון הביתי (תדרי קול גבוהים שאוזן אנוש אינה שומעת).
בשיטה זו המהירות המרבית להעברת הנתונים בכל כיוון נמוכה מזו שניתן להגיע אליה בקווי ADSL והיא מגיעה למהירות העברה של עד 1.54Mbps לכל כיוון במרחק של עד 3.6 קילומטר מהמרכזייה.
DSM (ראשי תיבות באנגלית של Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders; בעברית: מדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות) הוא ספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי, שמטרתו לאבחן ולסווג את הפרעות הנפש על פי תסמיניהן.
את הספר מוציאה לאור האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית.
מטרת הסיווג של ה-DSM היא ליצור שפה אחידה ולשמש כלי עזר לתקשורת המקצועית.
הסיווג יועד להיות מדריך פרקטי גמיש ותפקודי עבור האבחנות הפסיכיאטריות, אשר יכול לשמש לצרכים של הקלינאי, לצורכי חינוך לחוקרים במקצועות הרפואה, הביולוגיה, הפסיכולוגיה ובמקצועות בריאות הנפש, ולאנשי מינהל ומשפט.
אף שהספר מקובל מאוד ואולי דווקא משום כך, התעוררו מחלוקות עזות סביב חלקים ממנו.
דוגמה בולטת לכך היא הקביעה שהופיעה במהדורה השנייה (DSM-II), ולפיה הומוסקסואליות היא הפרעה נפשית.
קביעה זו הוסרה בשנת 1973 במסגרת שינויים רבים בספר, שהנהיג עורכו של ה-DSM השלישי, רוברט שפיצר.
DSM-I – המהדורה הראשונה, יצאה לאור בשנת 1952, ונכללו בה 60 הפרעות נפשיות.
DSM-II – המהדורה השנייה, יצאה לאור בשנת 1968, נכללו בה 145 הפרעות.
DSM-III – המהדורה השלישית, יצאה לאור בשנת 1980, נכללו בה 230 הפרעות.
DSM-III-R – המהדורה השלישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 1987.
DSM-IV – המהדורה הרביעית, יצאה לאור בשנת 1994.
DSM-IV-TR – המהדורה הרביעית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2000.
DSM-5 – המהדורה החמישית, יצאה לאור במאי 2013.
DSM-V-TR – המהדורה החמישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2022.
DSM-5, מקובלת ורווחת ברוב העולם המערבי: מרבית הפסיכולוגים והפסיכיאטרים לומדים אותה ופועלים לפיה.
זהו המצב גם באקדמיה בישראל, אך במערכת הבריאות הישראלית מקובל לאבחן מחלות פסיכיאטריות על פי סעיפיהן ב־ICD (במהדורתו הנוכחית ICD-11) של ארגון הבריאות העולמי.
האבחון עד למהדורה האחרונה (DSM-5) נערך על פי חמישה צירים:
ציר I – ההפרעות הנפשיות העיקריות ולקויות למידה (כולל רוב הפרעות ההתפתחות, סכיזופרניה, דיכאון מז'ורי ועוד)
ציר II – הפרעות אישיות ופיגור שכלי
ציר III – בעיות רפואיות שמשפיעות על ההפרעה
ציר IV – תנאים סביבתיים שתורמים להפרעה
האבחון על פי שיטת צירים זו בוטל במהדורה הנוכחית, DSM-5. במקומה נקבעת אבחנה על פי מידת החומרה והפגיעה התפקודית של ההפרעה.
שיטת הסיווג נועדה במקור לצורכי אבחון ומחקר, אך בהמשך החלה לשמש גם את חברות הביטוח.
יש הטוענים כי לספר כוח רב בכל הקשור בעצם הגדרת הנורמליות בחברה המערבית.
תופעות שנמצאות בו, מוכרות לשם הכרה ביטוחית הן של חברות פרטיות והן של המדינה, התופעות המתוארות מאפשרות טיפול והתערבות (גם בכפייה) רפואית ולמעשה מהווה ספר זה תשתית להפעלת כוח על יחידים מתוך מטרה להבריא אותם.
נקודת המבט הפילוסופית של הספר היא כי התופעות הפתולוגיות המצויות בו אינן היסטוריות אלא אובייקטיביות, וככאלה הן מצדיקות התערבות.
DTS, ראשי תיבות של Digital Theatre System היא שיטת קידוד דיגיטלית לפסקול רב-ערוצי של סרטי קולנוע.
שיטה זו נוצרה על ידי חברת Digital Theatre Systems שאחד ממשקיעיה היה במאי הקולנוע סטיבן ספילברג.
העבודה על הפורמט החלה ב-1991, ארבע שנים לאחר שמעבדות דולבי החלו לפתח את Dolby Digital.
הסרט הראשון שבו נעשה שימוש בשיטה היה "פארק היורה" שיצא ב-1993, שנה לאחר ש"בטמן חוזר" יצא לבתי הקולנוע בקידוד דולבי דיגיטל.
בניגוד לפסקול סטריאופוני, שיטה זו תומכת בדרך כלל בתצורת 5.1, כלומר שני רמקולים קדמיים ראשיים, שניים אחוריים, רמקול קדמי מרכזי וסאב וופר.
יתרונה של שיטה זו על פני שיטות דיגיטליות אחרות כגון דולבי דיגיטל הוא שמידת הדחיסה של הפסקול הדיגיטלי היא פחותה, ולכן הצליל המתקבל נאמן יותר למקור.
תצורות נוספות שנתמכות על ידי DTS הן סטריאו, ארבעה ערוצים, ארבעה ערוצים וסאב וופר וכן (בגרסאות החדשות) עד שבעה רמקולים וסאב וופר.
השיטה נמצאת גם בשימוש ביתי, בסרטים בפורמט DVD, אך זוכה לפופולריות פחותה מאשר Dolby digital.
רוב המקלטים הביתיים אינם מסוגלים לפענח אותה ורק מיעוט סרטי ה-DVD מכילים פסקול DTS.
גם חלק מהסרטים האחרונים שיצאו בכותרי לייזרדיסק קודדו בשיטת DTS, בשנות התשעים המאוחרות.
Digital Subscriber Line Access Multiplexer או בקיצור DSLAM (מבוטא: דִי-סִלָאם) (בתרגום חופשי: מרבב גישה עבור "קו מנוי דיגיטלי"), הוא רכיב רשת המשמש לקישור קבוצת קווי xDSL (למשלADSL), המגיעים מבתי המנויים, לרשת האינטרנט (או לרשת תקשורת נתונים אחרת).
ה־DSLAM כולל מערך של מודמי xDSL אליהם מתחברים קווי המנויים וחיבור לכיוון "רשתות תקשורת נתונים" של ספקי השרות.
המידע המגיע מקווי המנויים (Upstream) מועבר לכיוון ספקי השרות השונים על גבי קו תקשורת הנתונים.
המידע המגיע על גבי קווי תקשורת הנתונים מופנה לכיוון קווי המנויים (Downstream).
קו הטלפון המגיע מהמנוי מחובר בדרך כלל למפצל פסיבי (Splitter), ממנו יצאו שני קוים - אחד יחובר ל־DSLAM והשני למרכזית הטלפון.
המפצל מפריד בין שני סוגי תקשורת המועברים על קו הטלפון – תקשורת קולית אנלוגית רגילה ותקשורת נתונים דיגיטלית.
ה-DSLAM מצוי בכל אתר של מרכזיית חברת טלפונים המחברת לקוחות DSL לרשת האינטרנט וכן לעיתים יותקן גם ביישובים ובמתחמים המשתמשים בטכנולוגיית ה־DSL ליצירת רשתות פרטיות (למשל – בקיבוצים או באוניברסיטאות).
נתונים ממודמי הלקוחות מגיעים למרכזית חברת הטלפונים
האותות המגיעים מהמנויים, מופרדים באמצעות מערך מפצלים.
הפרדה נעשית באמצעות סינון של תחומי התדרים השונים, לנתוני קול אנלוגיים (שיחות טלפון) ולנתוני מידע (דיגיטליים).
בכיוון ההפוך האותות המכילים נתוני קול והאותות המכילים מידע דיגיטלי מאוחדים במפצל ומשודרים יחדיו לכיוון המנוי
נתוני הטלפוניה מופנים לרשת הטלפוניה הממותגת הציבורית (PSTN)
הנתונים הדיגיטליים (למשל נתוני הגלישה באינטרנט) מרובבים לכדי רצף אחד
הנתונים נשלחים ליעדם על גבי תשתית ייעודית (בדרך כלל בטכנולוגיות Ethernet או ATM)
המידע החוזר נשלח אל מודמי המקור מן ה־DSLAM באופן דומה
בשימוש בטכנולוגיית ה-ADSL הנפוצה בארץ על ידי חברת בזק, איכות הקו (הבאה לידי ביטוי בקצבי העברת הנתונים) תלויה, בין השאר, במרחק שבין מודמי הלקוחות ל-DSLAM.
ככל שמרחק זה גדול יותר, כן יגדל הניחות הניכר באות, איכותו תהיה ירודה יותר וקצב העברת הנתונים יירד.
המרחק המרבי בין המודמים ל-DSLAM המאפשר מהירות אינטרנט מהיר סבירה הוא קצת מעבר ל-5 ק"מ.
רכיבי DSLAM מתקדמים מגוון תכונות המאפשרות בין השאר סינון תעבורה על פי קריטריונים (Packet Filtering), תיוג VLAN ומנגנון QoS.
DTM&H (בשמה המלא Diploma of Tropical Medicine and Hygiene) - תעודה מקצועית ברפואה טרופית ובגיהות.
התעודה ניתנת בבריטניה על ידי אגודת הרופאים המלכותית (Royal College of Physicians - RCP) והיא ייחודית ברמת ההכרה העולמית שניתנת לה.
התעודה הראשונה ברפואה טרופית ניתנה באוניברסיטת אדינבורו בשנת 1899. באותה שנה נוסדו בתי הספר לרפואה טרופית בלונדון ובליברפול.
תעודת DTM&H הראשונה ניתנה על ידי אוניברסיטת קיימברידג' ב-3 בנובמבר 1903.
התעודה ניתנת לרופאים מוסמכים לאחר לימוד, התמחות מעמיקה ומבחן.
לפי אתר ה-RCP, המעניק את התעודה, ניתן ללמוד לקראת הבחינה רק בארבעה מקומות: בית הספר להיגיינה ורפואה טרופית בלונדון, בית הספר לרפואה טרופית בליברפול, הפקולטה למדעי החיים בגלאזגו, וביה"ח הלימודי Royal Hallamshire בשפילד.
עם זאת, לפי מאמר מדעי הכיר ה-RCP גם בבית הספר לרפואה טרופית בעומאן כמוסמך ללימודים לקראת בחינת ההסמכה.
המבחן מתבצע ב-RCP ומורכב מ-3 חלקים:
בעל-פה - לחלק זה ניגשים רק נבחנים גבוליים
מספר אוניברסיטאות מציעות תוכניות ללימודי מוסמכים בהן מקבלים תעודת DTM&H, אולם לא מדובר בתעודה הניתנת מטעם ה-RCP, ולפיכך לא מבצעים מבחן ב-RCP.
בארצות הברית מרוכזת בחינה בתחום הרפואה הטרופית על ידי "החברה האמריקאית לרפואה טרופית וגיהות" (American Society of Tropical Medicine and Hygiene - ASTMH).
הבחינה נערכת מדי שנתיים ומוענקת תעודת ידע ברפואה טרופית קלינית וברפואת מטיילים הידועה בקיצור כ-CTropMed.