tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רולנדסון גם יצר ארוטיקה מפורשת מאוד עבור קהל לקוחות פרטי; יצירות אלו מעולם לא פורסמו בפומבי באותה תקופה ונמצאים כיום רק במספר קטן של אוספים.
הקריקטורות שלו כללו את אלה של אנשים בשלטון כמו ג'ורג'ינה קוונדיש, הדוכסית מדבונשייר, ויליאם פיט הבן ונפוליאון בונפרטה.
רולנדסון נולד ברחוב , בסיטי של לונדון.
הוא הוטבל ב-23 ביולי 1757 בכנסיית סנט מרי קולצ'רץ', לונדון לוויליאם ומרי רולנדסון.
תיעוד הטבילה של הכנסייה, שנמצא כעת בארכיונים של לונדון, מציין בבירור את תאריך הלידה שלו ב-13 ביולי 1757, ולא ב-1756 כפי שניתן ברוב הביוגרפיות הקודמות.
אביו, ויליאם, היה אורג, אך עבר לסחור באספקה לתעשיית הטקסטיל ולאחר שהרחיב את עצמו הוכרז פושט רגל בשנת 1759. החיים נעשו קשים עבור ויליאם בלונדון, ובסוף 1759, הוא העביר את משפחתו ל בצפון יורקשייר.
ג'יימס, דודו של תומאס, מת ב-1764, ואלמנתו ג'יין סיפקה כנראה גם את הכספים וגם את המגורים שאפשרו לתומאס ללמוד בבית הספר בלונדון.
רולנדסון התחנך בבית הספר של ד"ר קאת'ברט בארוויס ב 8, אז "אקדמיה של איזה ידוען", שם אחד מחבריו לכיתה היה ריצ'רד ברק, בנו של הפוליטיקאי אדמונד ברק.
כתלמיד בית ספר, רולנדסון "צייר דמויות הומוריסטיות של מנהל בית הספר שלו ושל רבים ממוריו לפני שמלאו לו עשר שנים", מכסה את שולי ספרי בית הספר שלו ביצירות האמנות שלו.
ב-1765 או 1766 הוא התחיל ללמוד באקדמיית סוהו.
אין ראיות תיעודיות לכך שרולנדסון למד שיעורי ציור בבית הספר המכוון בעיקר לעסקים, אך סביר להניח כך משום שעם סיום הלימודים בבית הספר בשנת 1772, הוא הפך לתלמיד באקדמיה המלכותית לאמנויות.
לפי ההספד שלו מ-22 באפריל 1827 בThe Gentleman's Magazine, רולנדסון נשלח לפריז בגיל 16 (1772), ובילה שם שנתיים בלימודים ב"אקדמיה לציור".
בפריז למד ציור "דמות האדם" והמשיך לפתח את מיומנות הנעורים שלו בציור קריקטורות.
בשובו ללונדון למד שיעורים באקדמיה המלכותית, שהתמקמה אז בבית סאמרסט.
רולנדסון בילה שש שנים בלימודים באקדמיה המלכותית, אך כשליש מהזמן הזה בילה בפריז, שם אולי למד אצל ז'אן-בטיסט פיגאל.
מאוחר יותר הוא ערך סיורים תכופים ביבשת אירופה, והעשיר את תיקי העבודות שלו במספר רב של סקיצות של דמויות ואורח חיים.
בשנת 1775 הוא הציג ציור של "דלילה מבקרת את שמשון בעת שהיה בכלא בעזה" באקדמיה המלכותית ושנתיים לאחר מכן קיבל מדליית כסף עבור דמות תבליט.
עם מותה של דודתו, הוא ירש 7,000 ליש"ט שבאמצעותם צלל לתוך חיי התהוללות וידוע שהוא ישב ליד שולחן המשחקים במשך 36 שעות ברציפות.
עם הזמן הוא ירד כליל מנכסיו, ונראה שהידידות והדוגמאות של ו הציעו שקריקטורות הן אמצעי להתפרנס.
הציור שלו של ווקסהול, שהוצג בתערוכת האקדמיה המלכותית של 1784, נחרט על ידי פולארד, וההדפס זכה להצלחה.
רולנדסון הועסק בעיקר על ידי , מוציא לאור של אמנות, שב-1809 – פרסם בכתב העת שלו "המגזין הפואטי" את "The Schoolmaster's Tour" (הסיור של מנהל בית הספר) – סדרה של לוחות עם חרוזים להמחשה מאת ד"ר .
הם היו הפופולריים ביותר מבין יצירותיו של האמן.
הוא גם יצר אוסף של הדפסים וחיתוכי עץ ארוטיים.
העיצובים של רולנדסון נעשו בדרך כלל בקו מתאר עם קולמוס מקנה מצוי, ונשטפו בעדינות בצבע.
לאחר מכן הם נצרבו על ידי האמן על נחושת, ולאחר מכן הלוח עבר תהליך אקווטינטה - בדרך כלל על ידי חרט מקצועי, וההדפסים נצבעו לבסוף ביד.
כמעצב הוא התאפיין בנוחות ובקלות הרישום שלו.
הוא עסק בתדירות נמוכה יותר בפוליטיקה מאשר בן זמנו העז, גילריי, אבל בדרך כלל נגע, ברוח עדינה למדי, בהיבטים ובאירועים השונים של החיים החברתיים.
יצירתו האמנותית ביותר נמצאת בין הרישומים המוקפדים יותר של תקופתו המוקדמת יותר; אבל אפילו בין הקריקטורות המוגזמות של תקופתו המאוחרת יש רמזים לכך שהאמן הזה של ההומור עשוי היה להגיע אל היפה לו היה רוצה כל כך.
באיורים "הובלט הניגוד בין האנגלי המפוטם בן המעמד הבינוני לעני הכחוש והמנוצל".
עבודתו כללה האנשה של הממלכה המאוחדת בשם ג'ון בול שפותחה משנת 1790 לערך בשיתוף עם אמנים סאטיריים בריטים אחרים כמו גילריי וג'ורג' קרוקשנק.
הוא גם הפיק יצירות רבות המתארות את הדמויות המעורבות במערכות בחירות ובמפגשי מרוצים.
עם זאת, יצירותיו הסאטיריות על חיי הרחוב של לונדון, כגון "גני התענוגות בווקסהול, נדחקים עם חיילים, סטודנטים, פרוצות ויפהפיות החברה", המציגים התבוננות ופרשנות חברתית חריפים, הם מהטובים ביותר שלו.
הקריקטורות של רולנדסון כוללות את אלה על מקצוע הרפואה שהתפתחו באמצעות ידידותו עם ג'ון וולקוט בסביבות 1778. הוא גם הרוויח כסף באיור ספרים של רופאים ורופאי אליל.
בהמשך חייו גם צייר קריקטורות על נושאים רפואיים.
פטרונו וחברו מתיו מיצ'ל (Matthew Michell) אסף מאות מציוריו שמיצ'ל הציג במעונו הכפרי, גרוב האוס באנפילד, מידלסקס.
רולנדסון גם צייר סצנות מוקדמות של ברייטון שבה חיה אחותו של מיצ'ל, ליידי אן אונסלאו, לאחר מותו של בעלה סר .
הציור של רולנדסון "גלריית התמונות של מר מיצ'ל בגרוב האוס, אנפילד" נמכר על ידי סותבי'ס, לונדון, ב-4 ביולי 2002.
רולנדסון מת במשכנו ברחוב ג'יימס 1, אדלפי, לונדון, לאחר מחלה ממושכת, ב-21 באפריל 1827. הוא נקבר בכנסיית בקובנט גארדן ב-28 באפריל 1827, בגיל 69. כמה מחברים משערים שעוזרת הבית שלו בטסי וינטר שירשה את חפציו הייתה המאהבת שלו אבל אחרים דוחים זאת.
תומאס רובינסון הבן היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.
רובינסון נולד בשנת 1800 בג'ורג'טאון שבדלאוור.
הוא השלים את לימודיו בפרינסטון קולג', למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1823, והחל לעסוק בכך במחוז סאסקס, דלאוור.
רובינסון הפך לגזבר של מחוז סאסקס ב-1823, ונבחר לנציב בבית המשפט במחוז לוי ב-1831 וב-1832. הוא ייצג שנתיים את דלאוור בבית הנבחרים של ארצות הברית.
נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית, וכיהן מ-4 במרץ 1839 עד 3 במרץ 1841.
רובינסון מת ב-28 באוקטובר 1843 בג'ורג'טאון שבדלאוור, ונקבר שם בבית הקברות הישן של קפלת סנט ג'ורג'.
תומאס רנדולף רוס היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו.
רוס נולד ב-26 באוקטובר 1788 בעיר ניו גארדן, פנסילבניה, וסיים לימודי הכנה.
הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בלבנון, אוהיו, ב-1810.
רוס נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרסים ה-16 וה-17 ונבחר מחדש כרפובליקני של קרופורד לקונגרס ה-18, וכיהן מ-4 במרץ 1819 עד 3 במרץ 1825. הוא כיהן כיו"ר הוועדה לתיקון ועסקים לא גמורים (הקונגרסים ה-17 וה-18).
הוא בניסיון להיבחר מחדש ב-1824 לקונגרס ה-19. הוא חידש את עריכת הדין בלבנון.
הוא איבד את ראייתו ב-1866. הוא מת בחווה שלו ליד לבנון, אוהיו, 28 ביוני 1869, ונקבר בבית הקברות בלבנון.
גיסו היה מושל אוהיו תומאס קורווין, שנישא לאחותו של רוס שרה.
תומאס ג'יימס רוברטסון היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.
רוברטסון נולד ב-3 באוגוסט 1823 ליד וינסבורו שבקרוליינה הדרומית, השלים לימודי מכינה קדם אקדמית וסיים את לימודיו במכללת קרוליינה הדרומית (כיום אוניברסיטת קרוליינה הדרומית) בקולומביה ב-1843. הוא החזיק מטעים והיה בעל עבדים.
בשנת 1865 היה חבר בוועידת החוקה של המדינה.
עם קבלתה מחדש של מדינת קרוליינה הדרומית לייצוג בקונגרס ב-1868, נבחר רוברטסון מטעם המפלגה הרפובליקנית כחבר הסנאט של ארצות הברית.
הוא נבחר מחדש ב-1871 וכיהן מ-15 ביולי 1868 עד 4 במרץ 1877, אולם לא ניסה להיבחר מחדש בסיום תקופת השיקום.
במהלך כהונתו בסנאט כיהן כיו"ר הוועדה לייצור (הקונגרסים ה-42 עד ה-44).
רוברטסון הצביע נגד חוק הקו קלוקס קלאן, אך הצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1875. לאחר כהונתו בקונגרס, פרש רוברטסון מהחיים הציבוריים ומעסקים פעילים עקב בריאות לקויה.
הוא מת ב-13 באוקטובר 1897 בקולומביה שבקרוליינה הדרומית ונקבר בבית הקברות אלמווד.
תומאס דייוויד שול היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי.
הוא כיהן הן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית והן כחבר הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה.
הוא נבחר בתחילה ולאחר מכן נבחר מחדש כפרוגרסיבי, אך לאחר מכן הצטרף למפלגה הרפובליקנית.
של נבחר לבית הנבחרים בשנת 1914 וכיהן מ-4 במרץ 1915 עד 3 במרץ 1925, בקונגרסים ה-64, ה-65, ה-66, ה-67 וה-68. מכיוון שהיה עיוור מבחינה חוקית, הוא קיבל, בהצבעה בבית הנבחרים, עוזר במשרה מלאה כדי לסייע לו בעבודתו.
לאחר שהפסיד בפריימריז הרפובליקני לבחירות המיוחדות לסנאט ב-1923, שול נבחר לסנאט ב-1924, כשהביס את מגנוס ג'ונסון עם 46% מהקולות.
הוא כיהן מ-4 במרץ 1925, עד מותו ב-22 בדצמבר 1935. ג'ונסון ערער על בחירתו של שול, מה שהוביל את הסנאטור העיוור לתאר אותו בצורה מפורסמת כ"הבובה שדפקה וריפדה את ידיה ופתחה את פיה בהתאם למתח בחוט".
הוא התמודד בקמפיין מותח לבחירה מחדש ב-1930, מול מועמדים חזקים מהמפלגה הדמוקרטית ומפלגת העבודה החקלאית של מינסוטה, ולבסוף ניצח עם 37% מהקולות, בעזרתה של ה-NAACP בזכות תמיכתו בחוק נגד הלינצ'ים של דייר.
שול, שצוין זמן רב כתועמלן מרושע ואישי, התגלה כיריב מוביל של הניו דיל, והרחיק לכת והשווה את פרנקלין ד.
רוזוולט לשטן וטען שתוכנית הרפורמה שלו הייתה קומוניסטית באופייה.
בהמשך, שול האשים את אלינור רוזוולט בשחיתות והשווה את הנשיא רוזוולט למוסוליני ולהיטלר, ובמקביל האשים אותו בתכנון "הרס כל התעשייה הפרטית".
שול נפגע בתאונת פגע וברח בזמן שחצה את שדרת וושינגטון-בולטימור, הידועה כיום כדרך בלדנבורג, בקוטג' סיטי, מרילנד, ב-19 בדצמבר 1935. הוא מת בוושינגטון די.
שלושה ימים לאחר מכן, והפך לאחד הסנאטורים או חברי הקונגרס הבודדים של ארצות הברית שנהרגו בתאונת דרכים בזמן כהונתם.
הוא נקבר בבית הקברות לייקווד במיניאפוליס.
תומאס ריינולדס היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כמושל השביעי של מדינת מיזורי בין השנים 1840–1844 וכנשיא בית המשפט העליון של מדינת אילינוי.
ריינולדס, שהיה חבר המפלגה הדמוקרטית, נודע לשמצה ממעטי הפוליטיקאים האמריקאים שהתאבדו במהלך כהונתם.
תומאס ריינולדס נולד במחוז בראקן שבקנטקי, בנם של נייתניאל וקת'רין (לבית ורנון) ריינולדס.
בקנטקי רכש את השכלתו היסודית ולמד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין של הקהילייה בשנת 1817. בשנות העשרים המוקדמות לחייו עבר ריינולדס עם משפחתו לאילינוי והתיישב באזור ספרינגפילד.
חרף הדמיון בשם המשפחה והקריירות הפוליטיות הדומות באילינוי, ובניגוד למקורות מסוימים, ג'ון ריינולדס אינו אחיו של תומאס ריינולדס.
ריינולדס נישא לאלייזה אן יאנג ב־20 בספטמבר 1823 ולשניים נולד בן אחד – אמברוז דאדלי ריינולדס, בשנת 1824.
ריינולדס כיהן כמזכיר בית הנבחרים של אילינוי משנת 1818 ועד למינויו לבית המשפט העליון של אילינוי ב־31 באוגוסט 1822. הוא כיהן בבית המשפט עד 19 בינואר 1825 ושימש כנשיא בית המשפט העליון במשך כל כהונתו.
לאחר מכן נבחר לבית הנבחרים של אילינוי, שם כיהן כהונה אחת בין השנים 1826–1828. לאחר שלא נבחר מחדש, עבר ריינולדס עם משפחתו למיזורי והתיישב בעיירה פייט שבמחוז הווארד.
ריינולדס הקים משרד עורכי דין בפאייט, ובמקביל שימש לזמן מה גם כעורך העיתון "Boonslick Democrat".
בשנת 1832 נבחר לייצג את מחוז הווארד באספה הכללית של מיזורי ומונה במהרה ליושב ראש בית הנבחרים של מיזורי.
בינואר 1837 מינה אותו מושל מיזורי לילברן בוגס לשופט מחוזי במחוז השיפוט השני, תפקיד שבו כיהן עד שנבחר למושל השביעי של מיזורי בנובמבר 1840.
לאחר שניצח את ג'ון ב.
קלארק בניצחון מוחץ בבחירות למושל בשנת 1840, פיקח תומאס ריינולדס על תקופה של התרחבות וצמיחה משמעותית במיזורי.
שביל אורגון, שהחל את מסלולו במערב מיזורי, היה בשיא פעילותו, והכלכלה החלה להתאושש במדינה ובארצות הברית כולה מפאניקת 1837 .
ריינולדס, שהיה דמוקרט ג'קסוניאני ותומך של הסנאטור תומאס הארט בנטון, דגל לרוב בגישה של ממשלה מוגבלת ובמדיניות מטבע קשיח.
בנוגע לסוגיית העבדות, האמין ריינולדס כי לכל מדינה יש זכות להחליט בעצמה בנושא, וכי יש לגזור מאסר עולם על פעילים נגד-עבדות או כל מי שסייע לעבדים נמלטים.
בתקופת כהונתו כמושל נוסדו במיזורי 15 מחוזות חדשים.
אחד הנושאים שבהם נאבק ביתר שאת היה ביטול בתי כלא לבעלי חוב , והאספה הכללית של מיזורי אכן ביטלה אותם בפברואר 1843.
במהלך כהונתו פעל ריינולדס לשיפור דרישות ההצבעה ונגישות הבחירות.
בתחום החינוך, אחד ההישגים המשמעותיים היה רישום הכיתה הראשונה באוניברסיטת מיזורי.
חרף כל הצלחותיו, תומאס ריינולדס לא היה אדם בריא – לא פיזית ולא נפשית.
חודשים אחדים טרם מותו דווח כי היה חולה, וסבל ממלנכוליה.
יריביו הפוליטיים במפלגה הוויגית של מיזורי, וכן עיתונים מסוימים שהיו נתונים להשפעתם, מתחו עליו ביקורת חריפה במיוחד על פעולותיו ודעותיו כמושל.
בבוקר 9 בפברואר 1844, במהלך ארוחת בוקר, ביקש ריינולדס לברך, דבר שלא היה רגיל לעשות.
לאחר הארוחה נעל את עצמו במשרדו באחוזת המושל והגיף את התריסים.
זמן מה לאחר מכן, עובר אורח שמע ירייה, וכאשר נכנסו לבדוק התגלה ריינולדס מת ליד שולחנו, ככל הנראה כתוצאה מפצע ירי עצמי.
על שולחן הכתיבה שלו נמצאה הודעה חתומה שהייתה ממוענת לחברו, הקולונל ויליאם ג'י.
קהל רב השתתף בלווייתו של המושל ריינולדס ובקבורתו בבית העלמין וודלון בג'פרסון סיטי.
שנתיים לאחר מכן הוקמה מצבת גרניט גדולה על קברו.
מחוז ריינולדס במיזורי נקרא על שמו.
יורשו של ריינולדס, מרדית' מרמדיוק, קרא במסר שהעביר למחוקקים בשנת 1844 להקים מערכת מדינתית לטיפול בחולי נפש.
יוזמה זו הובילה לפתיחתו של בית החולים המדינתי של פולטון במיזורי בשנת 1851.
ג'וזף סמית' הבן, ממנהיגי כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים, היה בעימות עם ריינולדס.
בדרשה שנשא ב-10 במרץ 1844 אמר סמית' כי אלוהים הבטיח לתת לו כל שיבקש.
הוא הצהיר כי התפלל לאלוהים "לשחרר אותי מידי מושל מיזורי, ואם זה הכרחי לשם כך – לקחת אותו".
בהמשך אמר: "החדשות שהגיעו מיד לאחר מכן...
היו שהמושל ריינולדס ירה בעצמו".
תומאס בולינג רוברטסון היה פוליטיקאי אמריקאי מלואיזיאנה, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1812–1818, כתובע הכללי של לואיזיאנה בשנים 1819–1821, כמושל לואיזיאנה השלישי בשנים 1820–1822, וכשופט בבתי המשפט הפדרליים המחוזיים של המחוזות השיפוטיים של מזרח ומערב לואיזיאנה מ-1824 ועד מותו.
תומאס רוברטסון נולד בבלפילד שליד פיטרסבורג שבווירג'יניה, כבנם של ויליאם "בילי" רוברטסון האב, ושל אליזבת (לבית בולינג) רוברטסון.
הוא למד במכללת ויליאם ומרי, וב-1806 למד משפטים בקריאה עצמית.
באותה שנה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק בעריכת דין במגזר הפרטי בפיטרסבורג.
בשנים 1806–1807 הוא שימש כתובע הכללי של טריטוריית אורלינס.
לאחר מכן ועד 1811 הוא היה מזכיר הטריטוריה של טריטוריית לואיזיאנה.
עם קבלתה של לואיזיאנה כמדינה בארצות הברית, נבחר רוברטסון מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו שלוש תקופת כהונה רצופות מ-30 באפריל 1812, מועד קבלתה של לואיזיאנה כמדינה, ועד 20 באפריל 1818, כאשר הוא התפטר כדי לשמש כתובע הכללי של לואיזיאנה.
בשתי תקופות כהונתו האחרונות בבית הנבחרים, בשנים 1815–1818, הוא היה יושב ראש הוועדה לקרקעות ציבוריות של הבית.
לאחר תום כהונתו בבית הנבחרים, שב רוברטסון ללואיזיאנה, ובשנים 1819–1821 כיהן כתובע הכללי של המדינה.
מ-15 בדצמבר 1820 ועד התפטרותו ב-15 בנובמבר 1822 כיהן רוברטסון כמושל לואיזיאנה השלישי.
ב-24 במאי 1824 מונה רוברטסון על ידי הנשיא ג'יימס מונרו כשופט בבתי המשפט הפדרליים המחוזיים של מחוז מערב לואיזיאנה ושל מחוז מזרח לואיזיאנה, במושב שהתפנה עקב פטירתו של השופט ג'ון דיק.
יומיים לאחר מכן אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית, ובו ביום החל רוברטסון לכהן על כס השיפוט.
הוא כיהן בתפקידו עד מותו.
ב-1821 נשא רוברטסון לאישה את לילה סקיפווית', בתו של איש הצבא, הפוליטיקאי והדיפלומט פולר סקיפווית' .
ב-1821 היה רוברטסון לחבר ב"אגודת העתיקות האמריקאית" .
ב-1827 יחד עם ארמנד דופלנטייר , חמו פולר סקיפווית', אנטואן בלנק וסבסטיאן היריארט, קיבל רוברטסון אישור מבית המחוקקים של לואיזיאנה להקים אגודה שנקראה החברה החקלאית של באטון רוז' .
תומאס רובטסון נפטר בווייט סולפר שבווירג'יניה (כיום בתחומי וירג'יניה המערבית) ב-5 באוקטובר 1828. הוא נטמן בבית הקברות קופלנד היל המקומי.
רחוב רוברטסון שבניו אורלינס קרוי על שמו.
תומאס אויפלושי (בצ'כית: Tomáš Ujfaluši; נולד ב-24 במרץ 1978) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדות הבלם והמגן הימני.
אויפלושי החל את הקריירה בסיגמה אולומואוץ, ושיחק במהלך הקריירה בליגות של גרמניה, איטליה, ספרד וטורקיה.
הוא ייצג את נבחרת צ'כיה בכדורגל במונדיאל 2006, ובשתי אליפויות אירופה.
אויפלושי החל את הקריירה בקבוצת הנוער של סיגמה אולומואוץ.
בגיל 18 עבר לקבוצה הבוגרת של המועדון, בה שיחק ארבע עונות וחצי.
במהלך עונת עבר אויפלושי לקבוצת המבורג מהבונדסליגה.
הופעת הבכורה שלו במדי המבורג הייתה ב-10 בדצמבר 2000, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחונה 2-1 על אנרגי קוטבוס.
בעונת סיימה המבורג במקום הרביעי בטבלה, וזכתה בגביע הליגה הגרמנית, לאחר ניצחון 4-2 בגמר מול בורוסיה דורטמונד.
היה זה התואר הראשון בקריירה של אויפלושי.
עונה אחר כך סיימה המבורג במקום השמיני בטבלה, ובסיומה חתם אויפלושי בקבוצת פיורנטינה האיטלקית, שחזרה לסרייה א' לקראת אותה העונה.
העונה הראשונה של אויפלושי בפיורנטינה הייתה קשה, כשהקבוצה שרדה בליגה רק בזכות מאזן טוב יותר בשמחקיה מול פארמה ובולוניה, שסיימו עם אותו מספר נקודות כמוה.
במהלך העונה, במשחק מול רג'ינה, היה אויפלושי מעורב בקטטה בה הפשיל את מכנסי יריבו.
בעונתו השנייה בקבוצה מונה צ'זרה פראנדלי למאמן פיורנטינה, שסיימה עונה מוצלחת במקום הרביעי.
בעקבות פרשת שחיתות הופחתו ממאזנה 30 נקודות, מה שהציב אותה בסופו של דבר במקום התשיעי, אך מבחינה מקצועית הקבוצה חוותה שדרוג משמעותי.
אף על פי שתופקד בעברו בעיקר כמגן ימני, תחת פראנדלי אויפלושי תופקד בעיקר בעמדת הבלם.
לאחר שתי עונות נוספות בחלקה העליון של הטבלה, סיים אויפלושי את חוזהו בקבוצה, לאחר שרשם 123 הופעות ליגה במדיה, אך לא זכה עימה באף תואר.
עם תום חוזהו, לקראת עונת , עבר אויפלושי בהעברה חופשית לאתלטיקו מדריד הספרדית.
בספרד חזר לשחק בעיקר כמגן ימני.
בעונתו הראשונה בקבוצה סייע לה לסיים במקום הרביעי, כמו בעונה הקודמת, ולהעפיל לליגת האלופות.
עונה אחר כך, אף על פי שסיימה רק במקום התשיעי בליגה, זכתה הקבוצה בטורניר הליגה האירופית הראשון בהיסטוריה, לאחר שהחליף את גביע אופ"א.
אויפלושי פתח בהרכב אתלטיקו למשחק הגמר, בו ניצחה את פולהאם בתוצאה 2-1. עם פתיחת עונת , השלימה הקבוצה את הזכייה במשחק הסופר קאפ האירופי, כשניצחה את אלופת אירופה אינטר מילאן בתוצאה 2-0. אויפלושי פתח בהרכב קבוצתו במשחק.
ב-19 בספטמבר 2010, בזמן הפציעות של הפסדה של אתלטיקו לברצלונה, הורחק אויפלושי בכרטיס אדום ישיר לאחר עבירה על ליונל מסי, שפצעה אותו בקרסול הימני.
בעקבות ההרחקה הושעה אויפלושי על ידי ועדת המשמעת של הליגה לשני משחקים נוספים.
ב-20 ביוני 2011, עם סיום עונתו השלישית בקבוצה, אותה סיימה אתלטיקו במקום השביעי בליגה, חתם אויפלושי בקבוצת גלאטסראיי מטורקיה.
בעונתו הראשונה בקבוצה פתח אויפלושי בכל משחקי קבוצתו בליגה, 39 במספר, וזכה עם הקבוצה באליפות ה-18 של המועדון.
במשחק סיום העונה מול פנרבחצ'ה הורחק אויפלושי בכרטיס אדום.
עונה אחר כך סבל אויפלושי מפציעה ארוכה, והפסיד את רוב משחקי קבוצתו עקב כך.
למרות זאת, השלימה הקבוצה זכייה באליפות נוספת.
בסיום העונה חזר אויפלושי לצ'כיה כשחתם בקבוצת ספרטה פראג, אך משלא הצליח להתגבר על פציעתו, פרש כעבור מספר חודשים ממשחק פעיל בגיל 35, ועם פרישתו התמנה לתפקיד המנהל המקצועי בגלאטסראיי.
אויפלושי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי כשהיה שחקנה של המבורג, ב-28 בפברואר 2001, במשחק ידידות מול בסקופיה.
הוא ייצג את הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2002, שם הודחה על ידי בשלב הפלייאוף.
ב-6 בספטמבר 2002, במשחק ידידות מול , כבש אויפלושי צמד בניצחון נבחרתו 5-0, במה שהיו לשעריו הבינלאומיים היחידים בקריירה.
הוא העפיל עם נבחרתו לטורניר יורו 2004, ושיחק בארבעה משחקים במהלך הטורניר, כולל בניצחון 3-0 על ברבע הגמר, ובהפסד בהארכה 1-0 ל בחצי הגמר.
אויפלושי רשם שתי הופעות בשלב הבתים של מונדיאל 2006 בגרמניה.
הוא פתח בניצחון הנבחרת 3-0 על , ובמשחק השני בשלב הבתים מול הורחק בכרטיס אדום ישיר בדקה ה-65, לאחר עבירה מאחור ברחבה.
נבחרתו הפסידה במשחק 2-0, והוא ריצה את עונש ההרחקה במשחק מול בו הפסידה צ'כיה בתוצאה דומה והודחה מהמפעל.
אויפלושי העפיל עם נבחרתו לטורניר יורו 2008, אליו הגיע כקפטן הנבחרת.
הוא שיחק בכל שלושת משחקיה של נבחרתו בטורניר, בו הודחה בשלב הבתים לאחר שסיימה שלישית.
הוא הספיק לשחק עם נבחרתו במוקדמות מונדיאל 2010, ממנו לא העפילה.
אויפלושי פרש מהנבחרת במהלך טורניר המוקדמות, ב-8 באפריל 2009, וזאת לאחר ביקורת שהועברה עליו ועל חמישה שחקני נבחרת נוספים שצולמו בבילוי לאחר הפסד הנבחרת ל.
אויפלושי רשם בסך הכל 78 הופעות במדי הנבחרת, והוא מדורג תשיעי בטבלת ההופעות בנבחרת בכל הזמנים, וכבש במדיה שני שערים.
תומאש הובוצ'ן (בסלובקית: Tomáš Hubočan; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הבלם.
תומאש הובוצ'ן, המכונה "הובו", התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת הצמרת של הליגה הסלובקית מ.ש.ק.
בשנת 2004 הוא עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון, עמה זכה באליפות הליגה בעונת 2006/07.
ב-11 בפברואר 2008 הועבר הובוצ'ן לקבוצה הרוסית זניט סנקט פטרבורג תמורת סכום של 3.8 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם למועדון סלובקי תמורת שחקן.
בקיץ 2014 עבר לדינמו מוסקבה.
ב-8 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים במרסיי הצרפתית.
ב-7 בספטמבר 2018 הושאל לטרבזונספור הטורקית לעונה אחת.
ב-4 בספטמבר 2019 חתם באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.
תומאש ברדיך (בצ'כית: Tomáš Berdych; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא טניסאי צ'כי.
בשיאו (18 במאי 2015) דורג רביעי בעולם בדירוג סבב ה-ATP.
זכה ב-13 תארים ביחידים ו-2 בזוגות.
ברדיך, הגיע לשלב הגמר באליפות וימבלדון (2010) ולשלב חצי הגמר, ביתר שלושת טורנירי הגראנד סלאם.
הוא זכה ב-12 טורנירים בסבב היחידים, ובשני טורנירים בסבב הזוגות.
הוא החל לשחק טניס בגיל 5. את הקריירה המקצוענית שלו הוא החל בשנת 2002 בגיל 17.
בשנת 2010 בטורניר הרולאן גארוס ניצח ברדיך בסיבוב השלישי את ג'ון אייזנר מארצות הברית, בשלב שמינית הגמר את אנדי מארי מבריטניה (4 בעולם), בשלב רבע הגמר את מיכאיל יוז'ני מרוסיה ובשלב חצי הגמר הפסיד לרובין סודרלינג משוודיה 3–6, 6–3, 7–5, 3–6, 3–6.
בווימבלדון אותה שנה הגיע ברדיך לשלב הגמר והפסיד לרפאל נדאל מספרד (1 בעולם) 6–3, 7–5, 6–4. בדרך לגמר הוא ניצח את אנדריי גולובב מקזחסטן ובנג'מין בקר מגרמניה בשלוש מערכות, את דניס איסטמין אוזבקיסטן ב-5 מערכות ואת דניאל ברנדס מגרמניה ב-4 מערכות.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2011 הגיע ברדיך לשלב רבע הגמר בו הפסיד לג'וקוביץ' שזכה בטורניר.
באליפות צרפת הפתוחה אותה שנה הוא הפסיד באופן מפתיע כבר בסיבוב הראשון לסטפן רובר מצרפת (140 בעולם) ב-5 מערכות, לאחר שהחמיץ נקודת משחק במערכה החמישית.
באוקטובר זכה בטורניר בייג'ינג, לאחר שניצח בגמר את מרין צ'יליץ' מקרואטיה בשלוש מערכות.
באולימפיאדת לונדון (2012) ברדיך הודח בסיבוב הראשון, לאחר שהפסיד בשתי מערכות לסטיב דרסיס הבלגי (75 בעולם).
באליפות וימבלדון הגיע ברדיך עד לשלב רבע הגמר בו הודח על ידי נובאק ג'וקוביץ' שדורג ראשון בעולם.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2014 הגיע ברדיך לראשונה לשלב חצי הגמר בו הפסיד לסטאן ואוורינקה משווייץ (8 בעולם) ב-4 מערכות (6-3, 6-7, 7-6, 7-6).
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2015 הגיע ברדיך לשלב חצי הגמר בו הפסיד לאנדי מארי (6 בעולם) ב-4 מערכות (6–7, 6-0, 6-3, 7-5).
ב-18 במאי דורג ברדיך במקום רביעי בעולם, דירוג השיא שלו.
תומאש מייבסקי (בפולנית: Tomasz Majewski; נולד ב-31 באוגוסט 1981) הוא אתלט פולני.
פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), סגן אלוף העולם (ברלין 2009) ואלוף אירופה (ברצלונה 2010) בהדיפת כדור ברזל.
מייבסקי התחרה באוניברסיאדה שהתקיימה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2003 וסיים במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.90 מטר.
באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר טורקיה בשנת 2005 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.60 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים מייבסקי במקום שמיני בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.85 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בולנסיה ספרד אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בשיא פולין חדש של 20.93 מטר, אחרי ריס הופה (21.20 מטר) וכריסטיאן קאנטוול (21.77 מטר), שניהם מארצות הברית.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה יפן בשנת 2007 הוא סיים במקום חמישי בהדיפת כדור בתוצאה של 20.87 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה מייבסקי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 21.51 מטר, לפני קאנטוול (21.09 מטר) ואנדריי מיחנביץ' (21.05 מטר).
הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של פולין בהדיפת כדור ברזל מאז זכייתו של ולדיסלב קומר באולימפיאדת מינכן (1972).
באליפות אירופה באתלטיקה באולם, שנערכה בטורינו איטליה בשנת 2009, זכה מייבסקי במדליית זהב כשהדף למרחק של 21.02 מטר, לפני ייבס נייר מצרפת (20.42 מטר) ורלף ברטלס מגרמניה (20.39 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין גרמניה אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 21.91 מטר, אחרי כריסטיאן קאנטוול (22.03 מטר) ולפני רלף ברטלס (21.37 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2010 זכה מייבסקי במדליית כסף בתוצאה של 21.00 מטר, אחרי אנדריי מיחנביץ' שהדף סנטימטר אחד רחוק יותר, ולפני רלף ברטלס (20.93 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים מייבסקי במקום תשיעי בתוצאה של 20.18 מטר.
במשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון בשנת 2012 זכה מייבסקי בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהדיפץ כדור ברזל בתוצאה של 21.89 מטר, לפני דוד שטורל מגרמניה (21.86 מטר) וריס הופה (21.23 מטרים) והיה הודף כדור הברזל הראשון שמגן על תוארו האולימפי מאז פרי אובריאן מארצות הברית שעשה זאת במלבורן 1956.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה מייבסקי במדליית ארד בהיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.83 מטר, אחרי דוד שטורל (21.41 מטר) ובורחה ויואס מספרד (20.86 מטר).
תומאש יירסאק (צ'כית: Tomáš Jirsák; נולד ב-29 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר צ'כי המשחק בעמדת הקשר.
יירסאק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הראדץ קראלובה ובגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון ולאחר שנתיים חתם בטפליצה.
ביולי חתם ל-5 שנים בויסלה קרקוב שהייתה הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לצ'כיה.
במדי ויסלה זכה ב-3 אליפויות.
ב-3 ביולי 2012 חתם בבוטב פלובדיב.
ב-11 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד סלביה סופיה.
ב-7 ביולי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון בניצחון 0-1 נגד אסטנה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-8 בנובמבר 2014 כבש שער במשחק ליגה נגד ליטקס לובץ' שנבחר לשער השנה של 2014. ב-5 באפריל 2015 הפך לזר הראשון שרושם 100 הופעות במדי המועדון.
ב-26 במאי 2015 חתם באירטיש בה שיחק שנתיים.
בינואר 2017 חזר להראדץ קראלובה ובשנת 2018 פרש מכדורגל מקצועי.
הברונית תומסינה כריסטינה גילמבורג-אהרנסוורד (בדנית: Thomasine Christine Gyllembourg-Ehrensvärd, 9 בנובמבר 1773 - 2 ביולי 1856) הייתה סופרת דנית.
שם הנעורים שלה היה בונצן (Buntzen).
תומסינה התחתנה עם הסופר המפורסם פטר אנדראס הייברג כאשר הייתה בת 16. בנם שנולד שנה לאחר החתונה הוא המשורר והמבקר יוהאן לודביג הייברג .
בשנת 1800 הוגלה בעלה בשל פעילותו הפוליטית.
היא התגרשה והתחתנה מחדש בדצמבר 1801 עם הברון השוודי קרל פרדריק אהרנסוורד , אשר היה פליט פוליטי בעצמו בשל מעורבותו ברצח גוסטב השלישי, מלך שוודיה בשנת 1792. בעלה השני, שאימץ את השם גילמבורג (Gyllembourg) על שם אמו, נפטר בשנת 1815.
בשנת 1822 היא הלכה אחרי בנה לקיל, שם הוא מונה לפרופסור, ובשנת 1825 חזרה איתו לקופנהגן.
בשנת 1827 היא הופיעה לראשונה באופן אנונימי כסופרת עם פרסום הרומן "Familien Polonius" בעיתונו של בנה ה-"Flyvende Post".
בשנת 1828 פורסמו שתי יצירות נוספות שלה "Den Magiske Nøgle" (מפתח הקסם) ו-"Hverdags-Historie" (סיפור יום יומי).
ההצלחה של העבודה האנונימית הייתה כה גדולה עד שהיא אימצה את התואר "הסופרת של סיפור יום יומי" עד סוף הקריירה שלה.
בשנים 1833–1834 האי פרסמה שלושה כרכים של נובלות ישנות וחדשות Old and New Novels שלאחריהם בשנים 1835–1836 פורסמו גם סיפורים חדשים New Stories שכללו גם הם 3 כרכים.
לאורך חייה היא הקפידה לשמור על עיסוקה כסופרת בסוד, גם בקרב חבריה הקרובים ביותר.
רק לאחר מותה נודעה זהותה כסופרת לציבור.
תומאש נציד (בצ'כית: Tomáš Necid, נולד ב-13 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בוויקטוריה ז'יז'קוב בעמדת החלוץ.
נציד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סלביה פראג.
נציד ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
במהלך עונת הושאל נציד לבאומיט ייאבלונץ.
לפני שהגיע לייאבלונס המועדון היה בסכנת ירידה ועם 5 שערים מתוך 14 משחקים בהם שיחק, הפך לאחד מהשחקנים הבולטים שעזרו למועדון להישאר בליגה.
בנוסף לכך הוא גם היה מלך השערים של המועדון בעונה זו.
בתום העונה חזר לסלביה וסיים את העונה עם 11 שערי ליגה מתוך 16 משחקים והוא נבחר לכישרון השנה בצ'כיה ואף על פי שעזב במהלך העונה היה מלך השערים של המועדון.
במהלך העונה עזב את סלביה וחתם בצסק"א מוסקבה.
ב-7 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי צסק"א במסגרת הסופר קאפ הרוסי.
נציד שנכנס בדקה ה-78 של המשחק, הבקיע את שער הניצחון בהארכה וזכה בתואר ראשון מחוץ לצ'כיה.
ביוני נפצע בברכו והוא חזר לשחק רק באפריל .
לאחר שחזר לשחק הושאל לפאוק סלוניקי ולסלביה פראג, אך לא הצליח לשחזר את היכולת שלו מהעבר.
בקיץ הושאל לזוולה ההולנדית ועד לאמצע העונה כבש 8 שערים ב-14 משחקים.
בינואר רכש המועדון את כרטיס השחקן שלו מצסק"א.
ב-2 ביולי 2015 חתם בבורסאספור הטורקית ל-4 שנים.
בינואר הושאל ללגיה ורשה עד לסיום העונה.
ב-12 באוקטובר 2020, נציד חתם בבוהמיאנס 1905 במדיה שיחק 4 עונות.
נציד שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה והיה מלך השערים באליפויות אירופה עד גיל 19 ועד גיל 21. נציד היה שחקן מוביל בכל הנבחרות פרט לנבחרת הצעירה, זאת בשל ההצטרפות לנבחרת הבוגרת.
ב-19 בנובמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–3 נגד בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
מלך השערים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 - 2006
מלך השערים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2008
תומאש וַאצְלִיק (בצ'כית: Tomáš Vaclík; נולד ב-29 במרץ 1989) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת השוער בבואבישטה מהליגה הפורטוגלית השנייה ובנבחרת צ'כיה.
ואצליק השתתף באליפות אירופה עד גיל 21 ב-2011 ונבחר בנבחרת הטורניר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה ב-2012 והיה חלק מסגל הקבוצה ביורו 2016 ויורו 2020.
ואצליק התחיל את הקריירה שלו בוויטקוביצה בליגה הצ'כית השנייה.
בקיץ חתם בוויקטוריה ז'יז'קוב עימה עלה לליגת העל הצ'כית.
בקיץ סיכם בדה חראפסחאפ ההולנדית, אך לא צלח את הבדיקות הרפואיות והמעבר לא יצא לפועל.
במהלך חלון ההעברות של ינואר חתם בספרטה פראג לארבע וחצי שנים תמורת 8.25 מיליון קורונות.
בזל מליגת העל השווייצרית לארבע שנים, כמחליפו של יאן זומר.
ב-19 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בבזל בניצחון 1–2 נגד פ.צ.
ב-4 ביולי 2018 חתם בסביליה לארבע שנים.
ב-13 ביולי 2021 חתם באולימפיאקוס לשנתיים.
ב-31 בינואר 2023 חתם בהאדרספילד טאון בהעברה חופשית עד סוף העונה.
ב-26 באוגוסט 2023 ואצליק חתם בניו אינגלנד רבולושן מה-MLS.
ב-13 בפברואר 2024 חזר לספרד וחתם באלבסטה.
ואצליק שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה, כאשר בכולן שימש שוער ראשון.
ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3–0 על .
שחקן החודש בלה ליגה: נובמבר 2018
תומאש וויצ'ך ולדוך (בפולנית: Tomasz Wojciech Wałdoch), נולד ב-10 במאי 1971 בגדנסק שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת המגן בעיקר בגורניק זאבז'ה, בוכום, שאלקה 04 ונבחרת פולין, בה שיחק באולימפיאדת ברצלונה (1992) בה זכה במדליית כסף, ובמונדיאל 2002, כאשר באחרון שימש קפטן.
ולדוך גדל במועדון הנוער סטוצ'יוביץ גדנסק, ובשנת 1988 החל את קריירת הבוגרים שלו בגורניק זאבז'ה מליגת העל הפולנית, מועדון שהיה בשיא תפארתו בסוף שנות ה-80. ולדוך לא לקח תארים עם גורניק זאבז'ה, אך הציג יכולת מצוינת, ואף זומן לסגל נבחרת פולין לאולימפיאדת ברצלונה (1992).
לקראת עונת 1994/95, לאחר שש עונות בגורניק זאבז'ה, בהן הופיע 152 פעמים בליגה והבקיע שמונה שערים, עבר ולדוך לבוכום מהבונדסליגה, והשתלב מהר מאוד בקבוצתו החדשה כאשר הפך לשחקן הרכב, אך כבר בעונה הראשונה נשרו ולדוך ובוכום לליגת הבונדסליגה השנייה.
בעונת 1995/96 חזרו ולדוך ובוכום לבונדסליגה לאחר שסיימו את העונה במקום הראשון.
בשתי העונות הבאות נשארה בוכום בליגה, אך בעונת 1998/99 נשרו שוב ולדוך ובוכום לבונדסליגה השנייה, ולכן ולדוך עזב את הקבוצה לאחר חמש עונות, בהן צבר 133 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
לקראת עונת 1999/00 חתם ולדוך בשאלקה 04, והשתלב מהר בקבוצה.
בעונת 2000/01 היה ולדוך חלק מעונת שיא של שאלקה 04, שהסתיימה במקום שני בבונדסליגה, לאחר אובדן אליפות בדקות הסיום של מחזור ההכרעה לבאיירן מינכן, ובזכייה בגביע הגרמני, כאשר ולדוך לא שיחק בגמר בו ניצחה שאלקה 0–2 את אוניון ברלין.
בעונה זו, ולדוך הבקיע חמישה שערי ליגה.
בעונת 2001/02 הודחו ולדוך ושאלקה מליגת האלופות כבר בשלב הבתים.
בתום עונה זו, הוסיף ולדוך גביע גרמני נוסף לארונו, לאחר ניצחון 2–4 בגמר על באייר לברקוזן.
ולדוך שיחק 90 דקות בגמר זה.
בעונת 2002/03 הודחו ולדוך ושאלקה מגביע אופ"א לאחר תבוסה 1–4 ללגיה ורשה בשלב 32 הגדולות.
ולדוך השתלב היטב בשאלקה, והיה שחקן הרכב קבוע עד לעונת 2004/05, אז איבד את מקומו בהרכב, ובעונת 2005/06, שהייתה העונה האחרונה של ולדוך בשאלקה, כמעט שלא שיחק.
בתום עונה זו עזב ולדוך את שאלקה לאחר שצבר 142 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים, וחתם ביאגילוניה ביאליסטוק מליגת העל הפולנית, שם שיחק עונה אחת, ובתומה פרש ממשחק פעיל.
ולדוך החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1991. בשנת 1992 השתתף ולדוך עם נבחרת פולין באולימפיאדת ברצלונה (1992), עמה זכה במדליית כסף, לאחר הפסד 2–3 לנבחרת ספרד.
ולדוך ופולין נכשלו על אף הפוטנציאל הרב להעפיל לטורנירים גדולים אחרים במהלך שנות ה-90, אך כן הצליחו להעפיל למונדיאל 2002 לאחר קמפיין מוקדמות מרשים.
במונדיאל זה ולדוך שימש קפטן הנבחרת, והציפיות ממנה היו גבוהות, אך המונדיאל הסתיים במפח נפש ובהדחה בשלב הבתים, כאשר ולדוך פתח בשני המשחקים הראשונים בהם הפסידה פולין לנבחרות קוריאה הדרומית ופורטוגל, ונכנס כמחליף בדקה ה-89 במשחק חסר משמעות בו פולין ניצחה את נבחרת ארצות הברית.
לאחר מונדיאל זה, ולדוך פרש מהנבחרת.
ולדוך עסק בתפקידי אימון שונים בעיקר בקבוצות נוער בשאלקה 04 ובגורניק זאבז'ה.
החל משנת 2014 ולדוך הוא עוזר המאמן בקבוצת המילואים של שאלקה 04.
ולדוך נשוי ואב לשני בנים ושתי בנות.
בנו, קמיל, משחק במועדון הגרמני פ.צ.
תומאסו ויטני , הידוע יותר בשם הבמה שלו, תומאסו צ'אמפה הוא מתאבק אמריקאי המופיע בארגון ההיאבקות AEW.
תחילת הקריירה ושהייה בארגונים העצמאיים (2005–2016)
ויטני אומן על ידי חבר היכל התהילה, קילר קובלסקי, וערך את הופעת הבכורה שלו בינואר.
הוא בעיקר התאבק בעבור ארגונים עצמאיים סביב בוסטון, מסצ'וסטס.
ויטני התאבק בעיקר בארגון Chaotic Wrestling שם זוהה בשם טומי פנמנשיפ.
בסוף שנת 2007, חזר צ'אמפה לזירת הארגונים העצמאיים וב-29 בספטמבר ניצח את איי ג'יי סטיילס ואדי אדוארדס בקרב משולש כדי להפוך לאלוף הטלוויזיה של הארגון MWF.
בשנים 2009 ו-2010 התחרה צ'אמפה בטורניר "סופר 8" של הארגון ECWA ובפעמיים האלה הגיע עד לגמר, אך הפסיד בשני הגמרים, עד שבשנת 2011 הגיע שוב לגמר ושם גבר על אדם קול.
ב-30 באוגוסט 2013 צ'אמפה ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Pro Wrestling Guerrilla, שבו נכנס לטורניר השנתי של "הקרב של לוס אנג'לס", בו הפסיד בסיבוב הראשון לבריאן קייג'.
ב-14 ביולי 2005 בתוכנית סמאקדאון ויטני הוצג כתומאס ויטני, אחד מעורכי הדין של המתאבק מוחמד חסן בזמן הפיוד שלו נגד אנדרטייקר.
ויטני קרא הצהרה של חסן, אך אנדרטייקר תקף אותו לפני שהספיק לסיים את ההצהרה.
ב-25 באוגוסט 2006 בתוכנית Heat הוא וקופי קינגסטון התאבקו בקרב זוגות שלא שודר לטלוויזיה נגד לאנס קייד וטרבור מרדוק.
ב-4 בפברואר 2007 דווח שוויטני חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE ונשלח לארגון הפיתוח, OVW.
בסוף החודש ערך את הופעת הבכורה בארגון תחת השם תומאסו.
לאחר שספג פציעה, הוא הוכרח להיעדר מפעילות בזירה.
לאחר שנעדר מהזירה החליט לשנות את דמותו לדמות של מומחה לבעיות כעס.
ב-27 ביוני 2007 ויטני החליט ללכת על גימיק אחר של דמות בשם פרודיג'י, המתאבקת תחת מסכה.
ב-9 באוגוסט ויטני שוחרר מהחוזה שלו בארגון.
תחילה צ'אמפה התאבק בארגון בעיקר בקרבות חושך (קרבות שאינם משודרים לטלוויזיה) בשנת 2007 וב-2009.
בינואר 2011 צ'אמפה החל לעבוד באופן קבוע בעבור הארגון, וב-22 בחודש גבר על מייק סיידל.
לאחר מכן הצטרף לנסיך נאנה ולקבוצתו שנקראה "השגרירות" והייתה מזוהה כקבוצה רעה.
ב-1 באפריל התאבק באירוע "שלם וצפה" אינטרנטי נגד הומיסייד, אך כשל לזכות בניצחון.
ב-13 ביולי דווח שצ'אמפה חתם על חוזה רשמי עם הארגון.
באירוע Death Before Dishonor IX שנערך ב-17 בספטמבר, צ'אמפה חבר לצד ריינו נגד הומיסייד וג'יי לית'ל, בקרב זה צ'אמפה הצליח להצמיד את הומיסייד לניצחון.
ב-21 בינואר 2012 צ'אמפה ניצח את אלוף הטלוויזיה, ג'יי ליטל, בקרב שזיכה אותו בקרב עתידי על אליפות הטלוויזיה.
קרב זה נערך ב-4 במרץ בחגיגות העשור לארגון, ובו הקרב ביניהם נגמר ללא הכרעה, משום שהגבלת הזמן של 15 הדקות לקרב נוצלו.
צ'אמפה המשיך את הפיוד שלו נגד ליטל וב-31 במרץ, הפריע בקרב אליפות של ליטל נגד רודריק סטרונג, וגרם לליטל להפסיד ולאבד את התואר.
ב-7 באפריל צ'אמפה גבר על ליטל, אדם קול ומייק בנט בקרב מרובע שזיכה אותו בזכייה בטורניר "צעידת המהומה".
ב-12 במאי רצף הניצחונות של צ'אמפה נקטע, לאחר שנוצח על ידי ג'יי ליטל.
ב-24 ביוני התקיים קרב הדחות משולש בין צ'אמפה, ליטל ואלוף הטלוויזיה, רודריק סטרונג, על האליפות, אך בקרב זה סטרונג הצליח לשמור על התואר.
הפיוד בין צ'אמפה לליטל הסתכם בקרב מכריע ב-11 באוגוסט, בקרב 2 מתוך 3 הכרעות, ובו ליטל יצא עם ידו על העליונה.
במהלך הקרב צ'אמפה קרע את הרצועה הצולבת הקדמית, מה שגרם לו להפסיק לזמן בלתי מוגבל מפעילות בזירה.
ב-7 בספטמבר צ'אמפה הצהיר שהפציעה שלו דורשת ניתוח שתרחיק אותו מהזירה לתקופה של שנה.
צ'אמפה חזר מהפציעה ב-4 במאי 2013.
ב-3 באוגוסט צ'אמפה נכנס לטורניר אשר קבע את אלוף העולם של הארגון, כשהצליח לגבור על סיילאס יאנג בסיבוב הראשון.
שבועיים לאחר מכן העפיל לחצי הגמר על חשבון מייק בנט.
ב-20 בספטמבר צ'אמפה הודח מהטורניר על ידי אדם קול.
ב-14 בספטמבר באירוע "הקרב האחרון", צ'אמפה גבר על אלוף הטלוויזיה, מאט טייבן, והפך בפעם הראשון לאלוף הטלוויזיה.
צ'אמפה הצליח לשמור על התואר כנגד יריבים כמו מאט טייבן, ג'יי ליטל והנסון, אך ב-4 באפריל 2014 הפסיד את התואר לג'יי ליטל.
לאחר היעדרות מהזירה, צ'אמפה חזר ב-19 ביולי כדמות רעה בעלת מראה חדש.
ב-23 באוגוסט כשל בניסיונו בקרב על אליפות העולם נגד מייקל אלגין.
באירוע שציין 13 שנה לארגון, צ'אמפה סבל משתי צלעות שבורות, מה שהכריח אותו להתרחק מפעילות בזירה.
ב-29 במרץ 2015 צ'אמפה הודיע על עזיבתו.
הקרב האחרון שלו היה נגד ג'יי ליטל ובו הפסיד.
צ'אמפה ערך הופעה בקרב משולש נגד DJ Z וטרבור לי ב-30 בספטמבר 2015. קרב נוסף שצ'אמפה רשם בשורות הארגון היה בניצחונו על קרייזי סטיב ב-1 באפריל 2016.
ב-2 בספטמבר 2015 נודע שצ'אמפה יהיה חלק מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס שנערך כחלק מתוכניות NXT ביחד עם ג'וני גרגאנו, השניים נודעו בשם DIY.
בסיבוב הראשון גברו על טיילר בריז ובול דמפסי, אך הודחו בשלב הבא על ידי ברון קורבין וריינו.
ב-30 בספטמבר הפסיד בקרב יחידים לטיילר בריז.
ב-2 בדצמבר נוצח על ידי סמואה ג'ו.
ניצחון הבכורה שלו הגיע נגד דני בורץ' ב-13 בינואר 2016, ומכאן יצא לדרך חדשה של עוד שני ניצחונות, האחד על בול דמפסי והאחר על ג'סי סורנסן.
ב-2 באפריל נודע שצ'אמפה חתם על חוזה רשמי בארגון.
צ'אמפה היה אחד מ-32 המשתתפים בטורניר אשר קבע את אלוף ה-WWE במשקל קל, אך כבר בסיבוב הראשון הפסיד לחברו, ג'וני גרגאנו.
באירוע NXT TakeOver: Brooklyn II צ'אמפה וגרגאנו איתגרו ללא הצלחה את אלופי הזוגות, הריבייבל (סקוט דוסון ודאש ויילדר).
השניים הצליחו לקבל הזדמנות נוספת על התארים באירוע NXT TakeOver: Toronto בקרב 2 מתוך 3 הכרעות ובו ניצחו והפכו לאלופי הזוגות החדשים.
הזוג החזיק בתארים 70 ימים, עד שהפסידו אותם באירוע NXT TakeOver: San Antonio לקבוצת Authors of Pain (אקאם ורזאר).
הקרב החוזר שלהם התקיים באירוע NXT TakeOver: Orlando והיה קרב הדחות משולש שכלל גם את הרבייבל, אך היו הראשונים להיות מודחים ובכך כשלו להשיג את התארים בחזרה.
הזדמנות נוספת להשיג את מבוקשם הגיעה באירוע NXT TakeOver: Chicago בקרב סולם, אך שוב כשלו בניסיונם.
לאחר הקרב צ'אמפה תקף את גרגאנו והפך לדמות שנואה על הקהל.
לאחר מכן נודע שצ'אמפה קרע שוב את הרצועה הצולבת בברך הימנית שלו וההשערות לחזרה שלו לזירה היו בין תחילת לאמצע שנת 2018.
ב-27 בינואר 2018 צ'אמפה חזר באירוע NXT TakeOver: Philadelphia, כשתקף את גרגאנו עם הקב שלו, לאחר קרב האליפות שלו נגד אנדרדה "סיין" אלמאס.
ב-21 בפברואר בקרב שהוגדר כ"הכל או כלום" מבחינת גרגאנו, צ'אמפה הפריע שוב לקרב האליפות שהתקיים ביניהם וכך גרגאנו אולץ לעזוב את NXT.
ב-21 במרץ צ'אמפה יצא לזירה כדי להשתיק את קריאות הקהל להחזרתו של ג'וני גרגאנו, ואף קרע את שלטיהם של הצופים בשורות הראשונות, עד למצב שאחד מהאוהדים הסיר את המסכה שלו ותקף את צ'אמפה, והוא היה לא אחר מאשר ג'וני גרגאנו, שהורחק על ידי צוות האבטחה לאחר תקיפתו.
ב-28 במרץ הג'נרל מנג'ר, ויליאם ריגל, הודיע שצ'אמפה יתאבק נגד גרגאנו בקרב ללא חוקים, שייערך באירוע NXT TakeOver: New Orleans, כשהתנאי של הקרב היה שאם גרגאנו ינצח הוא יחזור ל-NXT, אך אם צ'אמפה ינצח, גרגאנו יעזוב את NXT לתמיד.
הקרב היה הקרב המרכזי של האירוע ובו צ'אמפה הפסיד לגרגאנו, והאחרון חזר להיות חלק מהרוסטר הפעיל של NXT.
ב-25 באפריל צ'אמפה תקף את גרגאנו במהלך הכניסה שלו לקרב האליפות שהובטח לו נגד אליסטר בלאק ואף גרם לפציעתו ופינויו באמבולנס לבית החולים (כחלק מהעלילה).
ב-9 במאי צ'אמפה ניצח את קסיוס אונו.
באירוע NXT TakeOver: Chicago II, שנערך ב-16 ביוני, צ'אמפה ניצח את ג'וני גרגאנו בקרב רחוב.
ב-18 ביולי (בתוכנית ששודרה ב-25 ביולי) צ'אמפה ניצח את אליסטר בלאק וזכה באליפות ה-NXT.
באירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4, שנערך ב-18 באוגוסט, צ'אמפה הגן בהצלחה על חגורת האליפות של NXT נגד ג'וני גרגאנו בקרב מי שעומד אחרון.
ב-26 בספטמבר, צ'אמפה גבר על אוטיס דוזוביץ' בקרב שאינו היה על התואר.
באירוע NXT TakeOver: WarGames II, שנערך ב-17 בנובמבר, צ'אמפה הגן בהצלחה על חגורת האליפות של NXT לאחר שניצח את ולווטין דרים.
באירוע NXT TakeOver: Phoenix, שנערך ב-26 בינואר 2019, צ'אמפה ניצח את אליסטר בלאק, וכתוצאה מכך רשם הגנה מוצלחת על התואר.
ב-18 בפברואר בתוכנית Raw, צ'אמפה הוצג כאחד מארבעת המתאבקים אשר יערכו את הבכורה שלהם במהלך התוכנית; בתוכנית זו, צ'אמפה הצטוות לשורות אלוף צפון אמריקה של NXT ויריבו המושבע לאורך השנה החולפת, ג'וני גרגאנו, וביחד הם גברו על אלופי הזוגות של Raw, הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון).
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, צ'אמפה וגרגאנו ערכו את הבכורה שלהם בתוכנית, כשרשמו ניצחון על הבר (סזארו ושיימוס).
ב-6 במרץ בתוכנית NXT, צ'אמפה וגרגאנו התחרו יחדיו וניצחו את בובי פיש וקייל אוריילי מקבוצת The Undisputed Era במסגרת טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, וכתוצאה מכך העפילו לשלב חצי הגמר.
בשלב חצי הגמר של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, שנערך ב-13 במרץ, צ'אמפה וגרגאנו הודחו מהטורניר לאחר הפסד לאליסטר בלאק וריקושט; לאחר הקרב צ'אמפה ניסה לתקוף את גרגאנו, אך האחרון הרגיש שהוא הולך לבצע זאת בשלב כלשהו, והפך זאת למתקפה משלו.
הסיבוב הראשון וחצי הגמר של הטורניר הוקלטו ב-20 בפברואר.
ב-6 במרץ, דווח שצ'אמפה ייאלץ לעבור ניתוח בצווארו, ובעקבות זאת, ייאלץ לוותר על אליפות ה-NXT.
הפציעה תגרום לו להיעדרות של למעלה מחצי שנה.
עוד דווח שה-WWE נאלצו לבטל את הפיוד המתוכנן ברוסטר הראשי בין צ'אמפה לגרגאנו.
השניים היו אמורים גם להתחרות אחד נגד השני על אליפות ה-NXT באירוע NXT TakeOver: New York בחודש אפריל.
בהקלטות NXT של 13 במרץ 2019 (הפרק שודר ב-20 במרץ), צ'אמפה ויתר על התואר באופן רשמי; תקופה כהונתו כאלוף נמשכה כ-237 ימים.
ב-1 באפריל, צ'אמפה אמר בראיון שהקריירה שלו תהיה על "זמן שאול" אם יחזור לזירה.
צ'אמפה ערך הופעה מפתיעה באירוע NXT TakeOver: New York, שנערך ב-5 באפריל, כשהגיע לברך את גרגאנו לאחר ניצחונו על אדם קול וזכייתו באליפות ה-NXT.
ב-2 באוקטובר, צ'אמפה חזר, כשהופיע לפתע והתעמת פנים מול פנים נגד אלוף ה-NXT, אדם קול.
ב-16 באוקטובר, צ'אמפה רשם את החזרה שלו לזירה, כשגבר בקרב יחידים על אנג'ל גרזה.
ב-1 בנובמבר בתוכנית סמאקדאון, צ'אמפה גבר על המיז.
באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-23 בנובמבר, קבוצתו של צ'אמפה ביחד עם קית' לי, דומיניק דיג'אקוביק וקווין אואנס ניצחה את קבוצת The Undisputed Era במסגרת קרב ה-WarGames.
ב-27 בנובמבר, צ'אמפה הפסיד בקרב יחידים לפין באלור.
שבוע לאחר מכן, צ'אמפה, דומיניק דיג'אקוביק וקית' לי ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את קבוצת The Undisputed Era (קול, אוריילי וסטרונג).
ב-11 בדצמבר, צ'אמפה הפסיד בקרב משולש נגד פין באלור וקית' לי אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-NXT, שבסופו באלור ניצח.
באירוע Worlds Collide, שנערך ב-25 בינואר 2020, צ'אמפה וג'וני גרגאנו התאחדו כצמד DIY לקרב זוגות שבו ניצחו את מאסטש מאונטיין (טרנט סבן וטיילר בייט).
באירוע NXT TakeOver: Portland, שנערך ב-16 בפברואר, צ'אמפה כשל בניסיונו לזכות באליפות ה-NXT לאחר שהפסיד לאלוף ה-NXT, אדם קול כתוצאה מהסחת דעת של ג'וני גרגאנו, שבגד בצ'אמפה, כשהטיח את חגורת האליפות בראשו של צ'אמפה.
ב-26 בפברואר, צ'אמפה גבר על אוסטין ת'יאורי, כשלאחר הקרב צ'אמפה הותקף על ידי ג'וני גרגאנו.
ב-8 באפריל, צ'אמפה הפסיד לגרגאנו בקרב אשר הוגדר כקרב האחרון בין השניים.
באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-7 ביוני, צ'אמפה נחל הפסד, כשנוצח על ידי קאריון קרוס אשר תקף אותו במהלך השבועות שקדמו לקרב ביניהם.
לאחר היעדרות של קרוב לחודשיים מן המרקע, צ'אמפה חזר ב-26 באוגוסט, כשניצח את ג'ייק אטלס.
צ'אמפה המשיך ותקף בצורה ברוטלית את אטלס גם לאחר הקרב, מה שביסס את מעמד דמותו של צ'אמפה כדמות רעה.
ב-4 בנובמבר, צ'אמפה ניצח את ולווטין דרים.
באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-6 בדצמבר, צ'אמפה ניצח את טימותי טאצ'ר.
בפרק העוקב של התוכנית NXT שלושה ימים לאחר מכן, צ'אמפה רשם ניצחון נוסף, הפעם על קמרון גריימס.
קרב הפייט פיט בין צ'אמפה לטימותי טאצ'ר שהיה אמור להתקיים בספיישל NXT New Year's Evil ב-6 בינואר 2021 ובוטל עקב אי כשירותו של טאצ'ר, נדחה ל-20 בינואר, כשבקרב זה צ'אמפה הפסיד.
ב-29 בינואר בפרק של התוכנית 205 לייב, צ'אמפה וטאצ'ר חברו אחד לשני וניצחו את טוני ניס וארייה דבארי בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס.
ב-17 במרץ, צ'אמפה גבר על מרסל ברטל; לאחר הקרב, אלוף בריטניה של NXT ומנהיג קבוצת אימפריום, וולטר הגיע ותקף את צ'אמפה ביחד עם ברטל ופביאן אייכנר.
ב-4 במאי, צ'אמפה וטאצ'ר ניצחו את GYV.
ב-18 במאי, צ'אמפה וטאצ'ר גברו על לגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה).
ב-15 ביוני, צ'אמפה וטאצ'ר ניצחו את Grizzled Young Veterans בקרב טורנדו זוגות.
בספיישל המסיבה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-6 ביולי, צ'אמפה וטאצ'ר כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות לאחר שהפסידו לאלופי הזוגות, MSK (נאש קרטר ווס לי).
ב-27 ביולי, צ'אמפה וטאצ'ר הפסידו בקרב זוגות לאוני לורקאן ופיט דאן.
ב-31 באוגוסט, צ'אמפה ניצח את רידג' הולנד.
ב-14 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה זכה באליפות ה-NXT הפנויה לאחר שגבר בקרב מרובע על אל.
נייט, פיט דאן וון וגנר.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, צ'אמפה וברון ברייקר ניצחו בקרב זוגות את פיט דאן ורידג' הולנד.
ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה גבר על ג'ו גייסי בקרב שאינו היה על תוארו.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, צ'אמפה וברייקר ניצחו בקרב זוגות את Grizzled Young Veterans.
בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, צ'אמפה הצליח להגן על תוארו מול ברון ברייקר.
ב-23 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה גבר על גרייסון וולר בקרב שאינו היה על התואר.
באירוע NXT WarGames, שנערך ב-5 בדצמבר, צ'אמפה היה חלק מקבוצת שחור & זהב (לצד ג'וני גרגאנו, אל.
נייט ופיט דאן) כשביחד הם נחלו הפסד לקבוצת 2.0 (ברון ברייקר, כרמלו הייס, גרייסון וולר וטוני דיאנג'לו) במסגרת קרב ה-WarGames המסורתי.
בפרק הספיישל NXT New Year's Evil, שנערך ב-4 בינואר 2022, צ'אמפה הפסיד לברון ברייקר ואיבד את תואר האליפות.
ב-1 בפברואר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה וברייקר שיתפו פעולה ביניהם, כאשר ניצחו את לגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה).
ב-21 בפברואר בפרק של התוכנית Raw, צ'אמפה ופין באלור ניצחו את הדירטי דוגס (דולף זיגלר ורוברט רוד).
ב-22 בפברואר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה הפסיד לדולף זיגלר.
ב-28 בפברואר בפרק של התוכנית Raw, צ'אמפה ניצח בקרב יחידים את רוד.
ב-1 במרץ בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה וברייקר שילבו כוחות כאשר ביחד הם גברו על דולף זיגלר ורוברט רוד.
בפרק הספיישל Roadblock של התוכנית NXT 2.0, שנערך ב-8 במרץ, צ'אמפה השתתף בקרב משולש על אליפות ה-NXT מול האלוף, ברייקר ודולף זיגלר, שבסופו זיגלר זכה בתואר לאחר שהצמיד לניצחון את צ'אמפה.
באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-2 באפריל, צ'אמפה הפסיד לטוני דיאנג'לו.
ב-13 ביוני, צ'אמפה נחל הפסד למאט רידל.
ב-8 באוגוסט, צ'אמפה כשל בניסיונו לזכות באליפות ארצות הברית לאחר שהפסיד לאלוף, בובי לאשלי.
ב-24 ביולי 2023, צ'אמפה הפסיד לברונסון ריד.
ב-18 וב-25 בספטמבר, צ'אמפה ניצח את נציגי קבוצת אימפריום, ג'ובאני וינצ'י ולודוויג קייזר, בהתאמה.
ויטני נשוי למתאבקת העבר, ג'סי וורד.
לשניים יש ילדה אחת בשם ווילו אשר נולדה ב-26 בספטמבר 2018.
פיוד השנה (2018) - נגד ג'וני גרגאנו
PWI דירג אותו במקום ה-13 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - עם ג'וני גרגאנו
אליפות הזוגות של ה-WWE (פעמיים, נוכחי) - ביחד עם ג'וני גרגאנו
קרב השנה (2016) - עם ג'וני גרגאנו נגד הרבייבל (אלופים) (סקוט דוסון ודאש ויילדר) בקרב 2 מתוך 3 הכרעות על אליפות הזוגות של NXT באירוע NXT TakeOver: Toronto
יריבות השנה (2018) - נגד ג'וני גרגאנו
תומאס תורדרסון (בדנית: Tomas Thordarson; נולד ב-1974) הוא זמר דני-איסלנדי.
בשנת 2004 הוא זכה בתחרות הזמר הדנית Dansk Melodi Grand Prix עם השיר "Shame on You" ונשלח לייצג את דנמרק באירוויזיון 2004, בו סיים במקום ה-13 בחצי הגמר ולא העפיל לגמר.
תורדרסון התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בסמינר בלאגארד .
אחר כך הוא הצטרף ללהקת פאנק-נשמה כסולן.
בשנת 2001 הוא השתתף בתוכנית "כוכב ללילה" של רשת DR.
בשנת 2004 הוא היה מועמד לפרס הלהט"ב של ארגון LGBT Danmark בקטגוריית ההומוסקסואל של השנה.
הוא ובן זוגו נרשמו בשותפות רשומה בשנת 2003, והם מאמצים ילד מאז 2002.
תומאש סואוצ'ק (בצ'כית: Tomáš Souček; נולד ב-27 פברואר 1995) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר האחורי בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ובנבחרת צ'כיה.
סואוצ'ק החל את הקריירה בקבוצת הנוער של סלביה פראג בגיל 10. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצ'כית ב-8 במרץ 2015 בהפסד 1–2 לויקטוריה ז'יז'קוב.
הוא כבש את שער הליגה הראשון שלו ב-16 באוגוסט 2015 בניצחון 0–4 על FC Vysočina Jihlava.
במהלך 2016/2017, הושאל סואוצ'ק לסלובן ליברץ.
בעונת 2018/2019 זכה בדאבל המקומי עם סלביה פראג וזכה בפרס שחקן השנה הצ'כי בליגה הצ'כית הראשונה.
ב-29 בינואר 2020, הצטרף סואוצ'ק לווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג בהשאלה עד לסיום עונת 2019/2020, עם אופציה לרכישה בקיץ.
ב-1 ביולי, הוא כבש את שערו הראשון עבור ווסטהאם בניצחון 2–3 על צ'לסי.
ב-24 ביולי 2020 הודיעה ווסטהאם על רכישת סואוצ'ק מסלביה פראג סואוצ'ק בחוזה לארבע שנים, תמורת סכום של כ-21 מיליון יורו.
באוגוסט 2020 זכה בכדור הזהב הצ'כי.
לאחר שייצג את צ'כיה בכל נבחרות הנוער, ערך סואוצ'ק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת ב-15 בנובמבר 2016 במשחק ידידות נגד דנמרק.
ב-24 במרץ 2021, כבש סואוצ'ק שלושער בניצחון 2–6 על אסטוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תומאש סוסלוב (בסלובקית: Tomáš Suslov; נולד ב-7 ביוני 2002 בספישסקה נובה וס שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הלאס ורונה מהסרייה א' ובנבחרת סלובקיה.
סוסלוב גדל במחלקות הנוער של ספישסקה נובה וס וטטרן פרשוב, ובשנת 2017 הגיע אל מחלקת הנוער של חרונינגן מליגת העל ההולנדית.
ב-22 בפברואר 2020 ערך סוסלוב את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לפנלו במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת 2019/20. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.
בעונתו השנייה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך סוסלוב 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-1 בספטמבר 2023 הצטרף סוסלוב בהשאלה להלאס ורונה האיטלקית וב-31 בינואר 2024 חתם על חוזה עד יוני 2027.
ב-18 בנובמבר 2020 ערך סוסלוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, בהפסד 2-0 לצ'כיה במסגרת ליגת האומות, ובהופעתו ה-11 בנבחרת הבקיע שער ראשון במדים הלאומיים של סלובקיה במסגרת ליגת האומות מול בלארוס ב-3 ביוני 2022.
סוסלוב זומן לסגל נבחרת סלובקיה לקראת טורניר יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024.
תומאש הולש (בצ'כית: Tomáš Holeš; נולד ב-31 במרץ 1993) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת המגן ימני בסלביה פראג ובנבחרת צ'כיה.
ב-7 בספטמבר 2020, הולש ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת צ'כיה במשחק במסגרת ליגת האומות מול נבחרת סקוטלנד, משחק שבו שותף במלוא 90 הדקות, שבסופו נגמר בהפסד צ'כי בתוצאה 2–1.
ב-25 במאי 2021, הולש נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2020. ב-27 ביוני 2021, הוא כבש בדקה ה-68 את השער הראשון לזכות צ'כיה ואף בישל את השער השני בדקה ה-80 לפטריק שיק במסגרת הניצחון המפתיע 0–2 על נבחרת הולנד בשלב שמינית הגמר.
תומאסו סנאלי, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
סאנלי נולד ב-9 באוקטובר 2004 בטורונטו, קנדה.
סאנלי החל את הקריירה בשנת 2015 בסרט הקצר "My Brother Charlie".
ucab" ובשנת 2016 הופיע בסרט הקצר, "הנוסע".
באותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה בסדרה ממלכה, בסדרה "Odd Squad" ובתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה בכיכובו של שון טיל, "Incorporated (TV Series)".
שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד אורח בסדרה "Ransom", בסדרות הטלוויזיה "כשגבר פוגש אישה", וחומר אפל ובסדרה ציידי הצללים בתפקיד חוזר.
בשנת 2018 הופיע בתפקידי אורח בסדרה "Murdoch Mysteries" ובסדרה Suits.
באותה שנה שיחק בתפקיד משנה בסרט הקומדיה "Road to the Lemon Grove", בתפקיד חוזר בסירת הטלוויזיה טיטאנים ובתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Stars Falls".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרת הטלוויזיה, סגר.
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "Dark Web: Cicada 3301" .
באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הולי הובי" ובתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Detention Adventure" .
על משחקו בסדרה היה מועמד לפרס המסך הקנדי בקטגוריית ההופעה הטובה ביותר בסדרה או תוכנית ילדים ונוער.
במרץ 2023 לוהק לתפקיד בסרט האימה, חג ההודיה.
תומאסין הארקורט מקנזי היא שחקנית ניו זילנדית.
מקנזי נולדה, גדלה והתנחכה בבירתה של ניו זילנד, העיר ולינגטון, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי.
אמה היא השחקנית והמורה למשחק דיים מירנדה הארקורט, ואביה הוא הבמאי סטיוארט מקנזי.
היא נכדתם של השחקנית דיים קייט הארקורט ושל פיטר הארקורט.
משפחתו של סבה פיטר הארקורט הקימה את חברת הנדל"ן Harcourts International בוולינגטון.
לה אח בכור ואחות צעירה, השחקנית דווידה מקנזי.
היא סיימה את לימודיה התיכוניים ב-2018 בבית הספר הפרטי לבנות-בלבד ע"ש סמואל מרסדן שבעיר הולדתה.
בשנת 2012 הופיעה עם אחיה בסרט "Existence".
בשנת 2014 גילמה מקנזי את המתבגרת לואיז ניקולס בסרט הטלוויזיה "Consent: The Louise Nicholas Story".
ב-2015 היא גילמה את פיקסי האנה באופרת הסבון הטלוויזיונית "רחוב שורטלנד".
בשנה שלאחר מכן, היא שיחקה בתפקיד המרכזי בסדרה הקומית לילדים "Lucy Lewis Can't Lose".
בשנת 2018, היא זכתה להכרה על גילומה של בת של ותיק מלחמה בסרטה של דברה גרניק, "Leave No Trace"; על הופעתה זכתה לשבחי המבקרים וזיכתה אותה בפרס המועצה הלאומית לביקורת עבור הופעה פורצת דרך.
בשנת 2019, מקנזי גילמה את מלכת דנמרק, פיליפה, בסרט הדרמה ההיסטורית מבית נטפליקס "המלך" לצדם של טימותי שאלאמה ורוברט פטינסון.