tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המהדורה החדשה כוללת אינפורמציה מעודכנת וחלוקה חדשה של הכרכים.
מדריך ארץ ישראל החדש, שיצא בשנת 2001, בשונה מהמדריך שיצא בשנת 1980, אינו כולל את חצי האי סיני, וכן את היישובים היהודיים ביהודה ושומרון ובחבל עזה.
פרקי המבוא כוללים מידע כללי בנושאי גאולוגיה, גאומורפולוגיה, בוטניקה וזואולוגיה.
פרקי האתרים כוללים תיאור אתרים רבים - אתרים היסטוריים, ארכאולוגיים, גאולוגיים, אתרי נוף, שמורות טבע וגנים לאומיים.
פרקי המסלולים כוללים תיאור מסלולי טיול המתאימים למשפחות, למיטיבי לכת ומסלולים לטיולים רכב שטח.
תיאור מסלולי הטיול מלווה בתרשימים של מפות צבעוניות.
הכרכים של המדריך מסודרים לפי חלקי ארץ ישראל שהם מתארים.
הכרך הראשון כולל מילון מונחים ותוכן עניינים של המדריך על כל כרכיו.
המערכת המדעית של המדריך כללה את פרופ' עקיבא פלכסר, מנחם מרקוס, פרופ' יואל וייזל, ד"ר אבי שמידע, ד"ר עדי פז, ד"ר גבריאל ברקאי, ד"ר יוסף דרורי, ישראל ליפל, בני פרנקל ויואב רגב.
מילון למונחי יסוד ומפתח, ערך ספי בן-יוסף.
החרמון, הגולן ועמק החולה, ערך מנחם מרקוס.
הגליל העליון וחופו, ערך מושון גבאי.
הגליל התחתון וחופו ובקעת כנרות, ערכו מושון גבאי ויצחקי גל.
הכרמל וחופו ורמות מנשה, ערכו סלמן אבו רוכן ויעקב שורר.
העמקים, ערכו יוסי בוכמן ויצחקי גל.
שומרון ובקעת הירדן, ערכו ספי בן יוסף ומנחם מרקוס.
מישור החוף הדרומי, פלשת, ערך יואב רגב .
הרי יהודה, ערך ספי בן יוסף.
מדבר יהודה ובקעת ים המלח, ערך ספי בן יוסף.
הנגב הצפוני, ערך מנחם מרקוס.
הר הנגב והערבה, ערך מנחס מרקוס.
מדריך הטרמפיסט לגלקסיה הוא שמו של הספר הראשון בסדרת המדע בדיוני בשם זה אשר נכתב על ידי הסופר דאגלס אדמס.
הספר הוא רומן המבוסס על סדרת תסכיתי הרדיו בשם זה ששודרה ב-BBC והוא יצא לאור ב-12 באוקטובר 1979. עד שנת 2005 הספר תורגם ליותר מ-30 שפות וב-2005 גם יצא לאקרנים סרט קולנוע המבוסס על עלילתו.
הספר מתאר את הרפתקאותיהם של ארתור פיליפ דֶנְט, צעיר בריטי, וחברו פורד פְרִפֶקְט, חייזר מביטלג'וז שהתחזה במשך שנים לאדם.
הספר פותח בתיאור דחפורים העומדים בפתח ביתו של ארתור במטרה להרסו כדי לאפשר סלילת מעקף על שטחו.
קבלן ההריסה מודיע לארתור כי תוכניות הכביש העוקף קיימות כבר חודשים רבים במרתפים של משרד כלשהו והיה לו מספיק זמן להגיש התנגדות.
באותו הזמן אוסף אותו מביתו חברו פורד לבירה בפאב בטענה שאין לו טעם להתווכח עם האנשים שבאו להרוס את ביתו משום שכדור הארץ עומד להיהרס.
בזמן בו ארתור ופורד שותים בפאב, מגיעות לכדור הארץ חלליות של חייזרים המכונים "ווֹגוֹנים" במטרה להחריב את כוכב הלכת.
הווגונים מכריזים כי התוכניות להריסת כדור הארץ נמצאות כבר 50 שנים במחלקת התכנון באלפא קנטאורי וכי היה לבני האדם מספיק זמן להתנגד אליה.
שניות לפני הריסת כדור הארץ פורד מציל את עצמו ואת ארתור, באמצעות בוהן אלקטרונית המאפשרת להם לקחת טרמפ בחללית הווגונית.
בהמשך הספר, גונב זֵייפוֹד בִּיבְּלבְּרוֹקְס - נשיא הגלקסיה הדו-ראשי, את ליבת הזהב, החללית המתקדמת ביותר ביקום, וביחד עם טְרִילִיאָן הארצנית (שעזבה את כדור הארץ 6 חודשים טרם השמדתו ביחד עם זייפוד) ומרווין הרובוט הדיפרסיבי (המכונה מרווין האנדרואיד הפרנואיד) מציל באופן לא סביר לחלוטין את ארתור ופורד שהושלכו מהחללית הווגונית.
החמישייה שטה במרחבי החלל עד שמגיעה לכוכב בשם מַגְרָתֵיאָה, שנחשב לאגדה משום שסופר עליו כי בו היו מייצרים כוכבים על-פי הזמנה אישית.
זייפוד, שמוביל את המסע לוקח את פורד (שמתגלה כבן דודו של ביבלברוקס) ואת טריליאן אל תוך מנהרות הכוכב, ומשאיר את ארתור ביחד עם מרווין לשמור על החללית.
ארתור, שהתייאש מדיכאונו הבלתי פוסק של הרובוט מסתובב על אדמת מגרתיאה החשוכה עד שנתקל בתושב הכוכב העונה לשם סְלַרְטִיבַּרְטְפַסְט.
אותו יצור לוקח את ארתור אל מעמקי הכוכב ומספר לו את הסיפור על היווצרו של כדור הארץ: לפני מיליוני שנים ישויות פאן-ממדיות היפר-אינטליגנטיות החליטו לבנות מחשב-על בשם "הרהור עמוק" שימצא את התשובה לחיים, היקום וכל השאר.
7 מיליון וחצי שנים לאחר מכן, מצא המחשב שהתשובה היא 42, והסביר שבשביל להבין את פשר התשובה יש צורך למצוא את השאלה לחיים, היקום וכל השאר.
לשם כך נבנה מחשב גדול עוד יותר שמטרתו הייתה למצוא את השאלה לאותה תשובה.
אותו מחשב היה כדור הארץ, והתגשמותן של אותן ישויות פאן-ממדיות היפר-אינטליגנטיות היו עכברים.
ארתור, שחבר אל זייפוד, טריליאן ופורד גילה כי העכברים במגרתיאה, שהובאו מכדור הארץ בתמימותה של טריליאן, הן אותן ישויות אדירות, שכעת דרשו את מוחו (כיוון שהיה השריד שנמצא בכדור הארץ בזמן הרב ביותר לפני השמדתו, וייתכן שנוסחת השאלה נצרבה במוחו).
החבורה נמלטת ממגרתיאה לאחר שהעכברים תוקפים אותם ובורחים אל חללית "ליבת הזהב".
הספר מסתיים כאשר זייפוד מציע לארתור הרעב "לחטוף משהו במסעדה שבסוף היקום".
הסיפור מתואר מנקודת מבט הומוריסטית המרבה לתאר את נחיתותו של המין האנושי יחד עם מוזרויותיו של החלל ושל הזמן.
הספר מציג דרך מסעותיהם של ארתור ופורד יחד עם שלל דמויות צבעוניות נוספות את המין האנושי ומקומו ביקום בסגנון איגיוני ובנימה צינית.
הספר מתאר וגם מתייחס באופן ישיר אל השאלה של משמעות החיים, היקום וכל השאר, ואת התשובה אליה.
מדריך כתיבה או מדריך סגנון הוא מסמך המכיל אוסף של תקנים לכתיבה ולעיצוב, שנועד למטרות כלליות או למסמכים שמופקים בארגון מסוים.
חלק מהמדריכים מתמקדים בעיצוב גרפי, כמו טיפוגרפיה ורווחים לבנים.
מדריכים לעיצוב אתרים מתמקדים במראה ובהיבטים הטכניים, סגנון כתיבה, דקדוק, פיסוק, איות, ובהירות.
הוצאות ספרים מגבשות בדרך כלל קווים מנחים לכתיבה, לאיות ולפיסוק עבור הכותבים שלהם, אך בדרך כלל מי שמתאים את הטקסט לקווים המנחים של ההוצאה הוא עורך לשון מקצועי.
מדריכי כתיבה רבים מתעדכנים מדי תקופה, על מנת שיתאמו לשינויים במוסכמות ובשימושים.
לדוגמה, מדריך הסגנון של AP, שעליו מבוססים רוב המדריכים של העיתונים בארצות הברית, מתעדכן מדי שנה.
מדריכי כתיבה של מוסדות אקדמיים ואוניברסיטאות מתמקדים בדרך כלל באופן רישום המקורות.
חוקרים מקצועיים צריכים להתאים את הכתיבה שלהם למדריכי הכתיבה של הארגונים שמייצגים את החוג שלהם, כאשר הם שולחים מאמרים וספרים לכתבי עת אקדמיים ולהוצאות לאור אקדמיות.
ברגע שהעבודה אושרה לפרסום, המוציאים לאור מספקים לכותבים את הקווים המנחים שלהם, ואלה מתאימים, לעיתים בעזרת עורך לשון, את הטקסט לדרישות ההוצאה.
מדריך הכתיבה של האגודה לשפות מודרניות (MLA) הוא מדריך כתיבה אקדמי שמתמקד ברשימת המקורות, הצגת ומיון המקורות, וציטוט מקורות.
מדריך הכתיבה של MLA נמצא בשימוש נרחב במדעי הרוח, ובעיקר בחוגי הספרות.
מדריך הפרסום של האגודה האמריקאית לפסיכולוגיה (APA) פונה בעיקר למדעי החברה.
מדריך הסגנון של AP הוא מדריך סגנון מקיף מטעם סוכנות הידיעות AP לעיתונאות בארצות הברית.
המדריך מכיל בו כמה מילונים למינוח מקצועי ועריכה לשונית, הנחיות דקדוק ופיסוק באנגלית, הסבר על חוק התקשורת בארצות הברית, אתיקה בתקשורת, המדיניות של AP, והנחיות שונות לכתבים ועורכים.
חלק ממדריכי הכתיבה מיועדים לציבור הרחב.
אלה בדרך כלל מבוססים על מדריכי כתיבה של הוצאות ספרים או עיתונים.
בארצות הברית רוב המדריכים הנמכרים בחנויות הספרים מבוססים על המדריך של שיקגו.
מדריך הסגנון של הוצאת אוניברסיטת שיקגו (מכונה בקיצור Chicago או בראשי תיבות CMS) הוא מדריך כתיבה כללי שפונה לכותבים ועורכים בכתבי עת מדעיים והוצאות ספרים כאחד.
המדריך פורסם לראשונה בשנת 1906.
מדריך למיניות הוא ספר הדרכה העוסק בהיבטים מעשיים שונים של המיניות.
סוג נפוץ של מדריכים אלה עוסק בדרכים שונות לקיום יחסי מין, במניעת היריון ובפרקטיקות מיניות נוספות.
מדריכי מיניות מסוג זה נבדלים זה מזה לפי מאפיינים אחדים:
קהל היעד: מבוגרים או בני נוער.
רמת ההמחשה הוויזואלית: ללא איורים, מלווים ברישומים בלבד, מלווים בתצלומים.
מידת המתירנות המינית בחומר אותו הם סוקרים.
סוג אחר של מדריכי מיניות עוסק בעובדות הבסיסיות הקשורות ביחסי מין ועשויות להיות מובנות מאליהן למרבית האוכלוסייה.
מדריכים אלה נועדו לילדים, לנערים בעלי לקות שלקותם מונעת מהם לקלוט מהסביבה מידע שאינו כתוב באופן רשמי (חירש שגדל בין שומעים או אוטיסט), או לזוגות צעירים שגדלו בחברה שאוסרת כל שיחה בנושא מיני.
מדריכי המיניות העתיקים ביותר מקורם באסיה, העתיק שבהם הוא "מדריכי המיניות" הסיני, שנכתב על ידי הקיסר הואנג טי (2697-2598 לפנה"ס).
קאמה סוטרה, שמועד כתיבתו המשוער הוא המאה הראשונה עד המאה השישית לספירה, רכש מוניטין כמדריך מיניות, אף שרק חלק קטן ממנו עוסק בכך.
בתחילת המאה הראשונה פרסם המשורר הרומי אובידיוס שלושה ספרים בשם אמנות האהבה (Ars Amatoria).
נושאה המרכזי של היצירה, הכתובה בחרוזים, הוא אמנות הפיתוי.
שני הכרכים הראשונים, שנכתבו בעבור גברים, עוסקים ב"כיבוש לבבות הנשים" וב"שמירה על אהובתך לצדך", בהתאמה.
במאה ה-16 פורסם בערבית ספרו של עומר נפסאווי, "הגן המבושם".
במאה ה-19 תורגם הספר לאנגלית.
בתרבות המערב הייתה במשך שנים רבות הסתייגות מפרסומם של מדריכי מיניות, חרף פרסומם בתרבויות אחרות.
בשלהי המאה ה-19 פרסמה איידה קראדוק מדריכים אחדים העוסקים במיניות האדם.
ספריה, The Wedding Night ("ליל החתונה") ו-Right Marital Living ("חיי נישואים נכונים") הוכרזו כספרי תועבה, והיא נדונה למאסר.
במשפטה האחרון אסר השופט על חבר המושבעים לקרוא את ספרה, שבגינו הועמדה לדין, משום שלדבריו הכיל "תועבה, זימה ולכלוך".
היא נדונה לחמש שנות מאסר, והעדיפה להתאבד, בהיותה בת 45.
בשנת 1918 יצא לאור ספרה של מארי סטופס Married Love, שנחשב לפורץ דרך.
במהלך החצי השני של המאה העשרים נכתבו והתפרסמו מדריכי מיניות רבים במדינות המערב, שהפכו לרבי מכר.
זאת לאחר שבמשך עשורים רבים השיחה והקריאה בנושא נחשבו לטאבו בתרבות המערבית.
מדריכי "איך באים ילדים לעולם?"
קטגוריה נפרדת כוללת מדריכי מיניות לילדים, הבאים לתת תשובה לשאלה "איך באים ילדים לעולם?", ואינם מסתפקים באגדה על החסידה.
מהם המתחילים בשלב שבו העובר כבר נמצא ברחם אמו, ומהם המרחיבים ומתארים, במידה זו או אחרת, את שקדם לתחילת ההיריון.
בשנת 1930 יצא לאור תרגום לעברית של ספרו של הפסיכולוג השווייצרי אוגוסט פורל, "השאלה המינית".
בשנת 1938 יצא לאור ספרו של ד"ר אברהם מטמון, "חיי המין של האדם".
היה זה ספר חלוצי בשפה העברית, והוא לווה ב-42 איורים.
מאז שנות השבעים של המאה העשרים פורסמו גם בעברית מדריכי מיניות רבים, מהם רבי מכר שתורגמו מאנגלית, כגון "כל מה שרצית לדעת על מין ולא העזת לשאול" ו"חדוות המין", ומהם יצירות עבריות מקוריות.
בנוסף למדריכים למבוגרים, יצאו לאור מדריכים רבים לבני נוער, ובהם:
רות וסטהיימר, אהבה ראשונה, הדרכה מינית לבני הנעורים, הוצאת רות סירקיס
דפנה שריר, באיזה גיל זה מתחיל, הוצאת רות סירקיס
איך להתגבר?, הוצאת רות סירקיס
דפנה שריר, מותר לשאול הכל, ילדים שואלים על מין, הוצאת רות סירקיס
אלונה פרנקל, ספר מלא אהבה - איך נפתלי בא לעולם, סטימצקי הוצאה לאור, 2015.
אברהם שמואל, לדעת לאהוב, ספר הדרכה מינית לזוגות דתיים ומסורתיים, הוצאה עצמית, 2013.
מדריך הסגנון של ההוצאה לאור של אוניברסיטת שיקגו הוא מדריך כתיבה המספק כללי כתיבה וציטוט לכותבים באנגלית אמריקנית.
המהדורה הראשונה של המדריך פורסמה בשנת 1906 בהוצאת אוניברסיטת שיקגו.
המדריך תפח מ־200 עמודים במהדורה הראשונה ל־984 עמודים במהדורה ה־15. עד 1969, הוא הפך למדריך המוביל כאשר מכר 150,000 עותקים של המהדורה ה־12. עם הוצאת המהדורה ה־13 ב־1982, שונה שמו באופן רשמי ל־The Chicago Manual of Style שהיה עד לאותו זמן השם הלא רשמי שלו.
המהדורות האחרונות של המדריך יצאו בערך כל עשור.
המהדורה ה־15 יצאה בשנת 2003, והיא עודכנה על מנת לשקף את העלייה בשימוש במחשבים ובאינטרנט לכתיבה ולפרסום של טקסטים.
בין השאר, המהדורה מספקת קווים מנחים לציטוט של מקורות אלקטרוניים.
כמו כן, המהדורה כוללת פרק שנכתב על ידי אשר עוסק בכללי הדקדוק והשימוש באנגלית האמריקנית.
המהדורה ה־15 של המדריך פורסמה בכריכה קשה ובמהדורה מקוונת אשר מאפשרת חיפוש באמצעות שאילתות.
כמו כן, האתר כולל כלים לעורכים, סיכום של כללי הציטוט וחלק עם תשובות לשאלות שנשאלו על ידי הקוראים.
הגישה לרוב חלקי האתר כרוכה בתשלום וניתן להרשם אליו לתקופה של שנה.
בשנת 2024 יצאה לאור המהדורה ה־18.
היתרון של המדריך הוא בכך שהוא גמיש ומציע לכותבים לבחור בין מספר חלופות שונות.
עם זאת הוא מאפשר לשמור על בהירות ועקביות.
לדוגמה המהדורה החמש עשרה מאפשרת כתיבת ביבליוגרפיה בתוך הטקסט או בסופו; היא מספקת ביבליוגרפיה לפי מספר עמוד (כמו בסגנון MLA) או ביבליוגרפיה לפי שנת פרסום (כמו בסגנון APA); היא אפילו מספקת וריאציות שונות של הערות בסוף הטקסט עבור ביבליוגרפיה שלמה או עבור ביבליוגרפיה חלקית.
המדריך משמש בחלק מהוצאות הספרים במדעי החברה וברוב כתבי העת ההיסטוריים.
כמו כן, הוא מהווה בסיס למדריכי סגנון כמו המדריך של האגודה האמריקנית לאנתרופולוגיה וארגון ההיסטוריונים האמריקאים.
מדריך זאגאט נוסד בידי טים ונינה זאגאט ב-1979 כדרך לאסוף ולשקלל דירוג של מסעדות בידי סועדים.
עבור המדריך הראשון, שכיסה את העיר ניו יורק, ערכו הזאגאטים סקר בקרב חבריהם.
נכון לשנת 2005, סקר זאגאט כלל 70 ערים, עם סקרים המבוססים על נתונים של 250,000 אנשים שמסרו דיווחים במהלך השנים.
בנוסף למסעדות, מדריכי זאגאט מדרגים בתי מלון, חיי לילה וקניות, גני חיות, מוזיקה, סרטים, תיאטרון, גולף וחברות תעופה.
המדריכים נמכרים בצורת ספר, כתוכנה למחשבי כף יד וטלפונים סלולריים, ולמנויים בתשלום על גבי האינטרנט.
הדירוג הוא בסולם של 30 נקודות, מורכב מאומדן של שטחים מוגדרים הכוללים אוכל, עיצוב, שירות ומחיר.
בנוסף לנקודות מספריות, הסקר גם כולל סעיף תיאורי קצר שמאגד ציטוטים נבחרים (בדרך כלל מספר מילים) מתגובותיהם של מספר קוראים על כל מסעדה או שירות, כמו גם אפשרויות התשלום ומידע רלוונטי אחר.
קרן ההשקעות הפרטיות General Atlantic רכשה שליש מחברת האם Zagat, LLC עבור סכום של 31 מיליון דולר בפברואר 2000 ומינתה את איימי מקינטוש, שאינה בת למשפחת זאגאט, כמנכ"לית.
ב-2008 הועמדה החברה למכירה עבור סכום של 200 מיליון דולר.
מאחר שלא היה קונה פוטנציאלי הודיעה החברה ביוני שהיא אינה עומדת עוד למכירה ושהיא תתור אחר אסטרטגיה של צמיחה טבעית.
ב-2011 נרכשה החברה בידי חברת גוגל.
ולאחר כמה שנים היא מכרה אותו
מדריך מילה הוא מדריך למסעדות הטובות באסיה.
מדריך מילה הוקם וממומן בידי חברת מכשירי החשמל הביתיים הגרמנית Miele והוא רואה אור זו השנה השלישית (2010/2009).
המדריך בוחר את 450 המסעדות הטובות באסיה (בשנה הראשונה (2009/2008) היו 320) ומדרג את 20 המסעדות הטובות ביותר ביבשת, כמו כן מדרג את חמש המסעדות הטובות ביותר בכל מדינה.
השופטים התבקשו להעריך שלושה מדדים:
85 עיתונאים ומבקרי מסעדות ב-18 ארצות אסיאתיות התבקשו לנקוב בשמותיהן של 20 המסעדות הטובות ביותר בארצם ויצרו רשימה סופית של 1,054 מסעדות.
הציבור התבקש להציע רשימה של המסעדות הטובות באסיה מתוך הרשימה הקודמת שפורסמה אונליין וכן להציע מסעדות נוספות, הציבור בחר ב-1,214 מסעדות נוספות.
ההצבעה הייתה פתוחה אונליין במשך עשרה שבועות.
במקביל הזמין כתב העת 1,500 מומחי אוכל ויין לבחור את המסעדות הטובות באסיה.
דעותיהם ודעות הציבור שוקללו ביחד.
שופטי המדריך ביקרו במסעדות הנבחרות בעילום שם ודירגו אותן, הוצאות הסעודה הן על חשבון המדריך.
הארץ שבה הכי הרבה מסעדות שדורגו בין העשרים הראשונות היא הונג קונג (חמש מסעדות), אחריה צועדת סינגפור (ארבע מסעדות).
רוב המסעדות שנבחרו (מתוך ה-450) הן מיפן (91 מסעדות), אם כי רק אחת מהן דורגה בין 20 הראשונות.
המסעדה שהגיעה למקום הראשון השנה היא Iggy's מסינגפור, שנה לפני כן הייתה זו האטליה של ז'ואל רובישון בהונג קונג, ובשנתו הראשונה של המדריך הייתה זו מסעדת Iggy's.
השף היחידי שכמה ממסעדותיו מדורגות בין העשרים הראשונות הוא ז'ואל רובישון שמסעדות עם מסעדות האטליה שלו בהונג קונג ובטוקיו ומסעדת רובישון א-גאלרה במקאו.
המדריך הקים קרן מלגות לטבחים צעירים מהארצות המופיעות במדריך, והוא מממן להם קורס בישול בן 15 חודשים בבית הספר At-Sunrice Global Chef Academy בשיתוף עם בית הספר.
המדריך יזם פעילות התנדבותית, הוא איגד 57 מסעדות שנתבקשו להרכיב תפריט שהוגש בהן באוגוסט, 15% אחוזים מהכנסות הארוחות הלכו לארגון תוכנית המזון העולמית במטרה להילחם ברעב באסיה ויוקדשו לילדים רעבים במזרח טימור.
מדריך טיולים במערכת החינוך הוא מדריך טיולים שהוסמך להדריך טיולים במערכת החינוך בישראל, לאחר שעבר הכשרה וקיבל תעודה מתאימה (תעודת היתר להדרכת טיולים במערכת החינוך, הנקראת בטעות "תו תקן") ממשרד החינוך, תחום של"ח וידיעת הארץ.
תעודה זו אינה מקנה למחזיק בה היתר לשמש כמורה דרך למבוגרים, שניתן על ידי משרד התיירות בלבד.
החיוב להכשרה ייעודית ולאחזקת תעודת היתר להדרכת טיולים במערכת החינוך נכנס לתוקפו בשנת 2009. מאז הוענקו למוסדות הכשרה להדרכת טיולים היתרים להעברת קורסים למדריכי טיולים, אשר מקבלים בתום תקופת הכשרה והסמכה לאזור גאוגרפי מסוים, הנמשכת מספר חודשים, תעודת היתר.
בנוסף זוכים להכשרה בני ובנות שירות לאומי, מדריכי של"ח ורשות הטבע והגנים בשירות צבאי, בני נוער בשנת שירות לפני גיוס לצה"ל ומדריכים פרטיים מכל רחבי הארץ, בעלי רקעים שונים.
הקבלה למסלול ההכשרה מותנית בתעודת בגרות וכוללת מיון מוקדם של המדריכים וריאיון עם מנהל תוכנית ההכשרה.
לקבלת התעודה נדרשת עמידה בדרישות אותן הגדיר משרד החינוך, הכוללות קורס מגיש עזרה ראשונה, בוחן ביטחון ובטיחות בטיולים, לימודי מתודולוגיית הדרכה לגילאים שונים, ניווט בשטח והסמכה לשני אזורים גאוגרפיים בארץ ישראל לפחות (הכוללת הכרות עם הגאוגרפיה, גאולוגיה, בוטניקה, זואולוגיה, ארכאולוגיה, היסטוריה ותרבות האזור).
אזורי ההסמכה הם: הגולן ועמק החולה; הגליל התחתון והעמקים; השרון ומישור החוף; ירושלים; הר הנגב; הגליל העליון והמערבי; הכרמל כולל מישור חוף הכרמל; שפלת יהודה כולל יהודה ושומרון; מדבר יהודה, ים המלח ובקעת הירדן; הערבה והרי אילת.
ההסמכה האזורית נעשית במסגרת מספר ימי סיור והדרכה אינטנסיביים הנקראים "קמפוסים".
מדריך למשתמש הוא מסמך מקצועי שמטרתו לספק הדרכה ותמיכה למשתמשים בנוגע לשימוש נכון ויעיל במוצר או מערכת.
זהו כלי חיוני בתחום הכתיבה הטכנית, המשמש להעברת מידע טכני ממומחים לקהל הרחב באופן ברור, מפורט ונגיש.
מדריכים אלה יכולים לכלול מגוון רחב של נושאים, החל מתפעול מכונות וציוד כבד, דרך התקנת תוכנות מחשב, ועד להדרכה על מוצרי צריכה יומיומיים.
עמוד שער - מהווה את הפתח למדריך, מציג את שם המוצר או המערכת ולעיתים גם לוגו של החברה המפיקה.
הוא עשוי לכלול גם תאריך הפקה או גרסה של המדריך, כדי להבטיח שהמשתמשים יודעים את רמת העדכניות של המסמך.
דף כותרת וזכויות יוצרים - דף זה מכיל פרטים כמו שם המחבר, זכויות יוצרים, ומידע על איך ליצור קשר עם החברה או המפיצים למקרה של שאלות או בעיות.
זהו מקום חשוב להגנה על התוכן והכרה בזכויות היוצרים.
הקדמה המכילה פרטים על מסמכים קשורים והסבר על ניווט במדריך
תוכן עניינים - מאפשר למשתמשים למצוא בקלות את החלקים הרלוונטיים במדריך.
תוכן העניינים צריך להיות מאורגן וקל לניווט, עם הפניות לעמודים ספציפיים.
מדריך המסביר את השימוש ביישומים העיקריים של המערכת, ולעיתים יישומים נוספים
פרק תקלות המסביר על בעיות אפשריות שעשויות להתעורר וכיצד להתמודד איתן
שאלות ותשובות נפוצות - סעיף זה מסכם שאלות שנשאלות בתדירות גבוהה על ידי משתמשים, ומספק תשובות מקיפות ומועילות.
זה יכול לסייע בפתרון מהיר של שאלות וחששות ללא צורך בפנייה ישירה לתמיכה.
פרטי התקשרות - מכיל מידע על כיצד ליצור קשר עם החברה לצורך תמיכה, הכוונה או מידע נוסף.
יכול לכלול כתובות דוא"ל, מספרי טלפון וקישורים לאתר האינטרנט או פורומים תמיכה.
מונחון, ובמסמכים גדולים מפתח העניינים - מסייעים למשתמשים להבין מונחים טכניים ולמצוא מהר חלקים ספציפיים במדריך.
מדריך למשתמש נכתב בכתיבה טכנית.
לרוב כולל המדריך מלבד טקסט גם איורים, שרטוטים, תרשימים ותמונות.
במקרה של תוכנות מחשב, מוצגים גם צילומי מסך המציגים כיצד התוכנית צריכה להיראות.
השפה שבה משתמשים מתאימה לקהל היעד, עם ז'רגון מינימלי או מוסבר ביסודיות.
תיקי מתקן מכילים מדריכים למשתמש עבור כל אחת מהמערכות הכלולות במתקן.
מדריך לתלמוד, מושגי יסוד והגדרות הוא לקסיקון של התלמוד מאת הרב עדין אבן ישראל.
ראה אור לראשונה בשנת 1984 בהוצאת כתר בירושלים.
לספר קדם ספרו "תלמוד לכל" העוסק באותם נושאים.
כולל פרק היסטורי כללי של תולדות עם ישראל בעת העתיקה ובמיוחד תקופת התלמוד, מתאר את חיי היומיום, את ההתיישבות היהודית בארץ ישראל ובבבל במשך התקופה, ואת דורות התנאים והאמוראים.
שטיינזלץ מסביר כי הבנת הרקע ההיסטורי של התקופה מעמיק את ההבנה של סוגיות התלמוד, ובחלק מהן הוא אף חיוני להבנתן.
חלק שני - פרקי התלמוד
מסביר בפרוטרוט מהן המסכתות במשנה ובתלמוד ואת מבנהו של דף הגמרא.
מבנה הדף בימינו, אשר רובו כולל את המקור התלמודי ואת פירושיהם של רש"י, התוספות ופרשנים נוספים.
נקבע על פי טעמם של הדפסים שהכינו את בדפוס שונצינו בוונציה בשנת 1520, ומאז נעשה בו שימוש ברוב דפוסי התלמוד, עם שינויים קלים מהוצאה להוצאה; האהודה ביניהן היא הוצאת וגשל שמבוססת על הוצאת האלמנה והאחים ראם.
דן בלשון התלמוד, שנלמד ונכתב "בשפה בלולה ארמית-עברית".
שטיינזלץ מסביר את אוצר המילים הבסיסי של התלמוד, ואת שורשי הפועל ושם העצם הנפוצים.
אל פרק זה נספח מילון מקוצר למילות יסוד של מילים עיקריות בארמית המובאות בתלמוד.
עוסק בדיון התלמודי, ומציע "הדרכות ללימוד התלמוד", ו"הנחות ובעיות יסוד".
שטיינזלץ סוקר את מונחי הדיון ואת המידות שהתורה נדרשת בהן.
שטיינזלץ מסביר כי "התלמוד מושתת על מכלול של הנחות-יסוד ועל-פיהן אפשר להבין את משמעותם ועניינם של רוב הדיונים שבו".
עקרונות היסוד של לימוד התלמוד על פי שטיינזלץ הם: האחד, היחס של הלומדים אל חכמי התלמוד וההנחה שהוא עוסק בעקרונות היסוד החשובים והמקודשים של אורח החיים היהודי; השני, הניסוח הבהיר והשלם של כל סוגיה ובעיה, ודיוק ההוכחה; והשלישי, הניסיון המפרך לקרב בין דעות שמלכתחילה הן רחוקות או חלוקות.
המאפיינים של דברי האמוראים, לדעת שטיינזלץ, הם: מחויבות למקורות המידע שמהווים בדרך כלל גם אסמכתות, מקוריות של האמירה מבלי חזרה על דברי אמורא אחר, ועקביות "שלא תהא סתירה בשיטתו-שלו מעניין לעניין", וכמו כן, תשומת לב והתאמה לכלל השיטות האחרות, המכונות "לכל הדעות".
כולל מונחים ומושגים בהלכה, שראשיתם רובם ככולם מתוך הדיון התלמודי.
לוח אותיות של כתב רש"י.
לקט ראשי תיבות נפוצים בדף התלמודי, ובכלל זה אצל פרשני התלמוד, המובאים בדף.
כמו כן, נספחה אל הספר רשימה ביבליוגרפית של מקורות ומחקרים על לימוד התלמוד.
מדריך הטרמפיסט לגלקסיה הוא סרט מדע בדיוני קומי משנת 2005. הסרט מבוסס על ספר באותו שם שנכתב על ידי דאגלס אדמס.
הסרט בכיכובם של מרטין פרימן, זואי דשנל, מוס דף, סם רוקוול ואלן ריקמן.
התסריט נכתב על ידי דאגלס אדמס (הסרט עלה לאקרנים אחרי שאדמס מת) וקריי קירקפטריק.
הסרט הופק על ידי דאגלס אדמס, ניק גולדסמית', דרק אוונס ורובי סטמפ, והופץ על ידי חברת סרטי טאצ'סטון.
הסרט יצא לאקרנים ב־28 באפריל 2005.
בתחילת הסרט, צעיר בריטי בשם ארתור דנט (מרטין פרימן) מתעורר ומגלה שדחפורים עומדים בפתח ביתו כדי להרסו.
כשהם יוצאים מהפאב מגיעות חלליות של חייזרים המכונים "ווגנים" במטרה להשמיד את הפלנטה, אך מספר מועט של שניות לפני ההחרבה פורד לוקח מגבת (שלפי סדרת הספרים נחשבת כפרט שימושי מאוד), מציל את עצמו ואת ארתור באמצעות מכשיר המאפשר להם לקחת טרמפ בחללית.
ארתור ופורד שוהים זמן מה בחללית, אך כשהם מתגלים על ידי הווגנים הם מושלכים לחלל.
באותו זמן עברה חללית ששמה "ליבת הזהב", וארתור ופורד נכנסו אליה בתור טרמפיסטים.
בגלל זה, זאפוד מחפש את כוכב הלכת מגרתיאה, כדי לשאול את המחשב הרהור עמוק, איזה מחשב הוא בנה ואיפה הוא נמצא.
לאחר טיסה ממושכת הם מגיעים לכוכב הלכת ווילוודל 6, שם נמצא המה קוולה (ג'ון מלקוביץ'), המתחרה של זאפוד בבחירות לנשיא הגלקסיה, וזאפוד מחליט לבקר אותו.
המה קוולה הודיע לו שיש לו את הקואורדינטות למגרתיאה.
הוא לוקח את אחד מראשיו של זאפוד כבן ערובה, ומבקש ממנו להביא לו אקדח שנוצר על ידי המחשב "הרהור עמוק", האקדח מאופיין בכך שמי שנורה על ידי האקדח אינו מת, אלא מבין דברים לפי נקודת המבט של היורה.
כשהם מתכוונים לצאת מכוכב הלכת, הווגונים חוטפים את טרישה.
זאפוד, ארתור ופורד טסים לכוכב הווגונים על מנת לשחרר אותה.
טרישה מגלה שזאפוד חתם על הוראות להשמדת כדור הארץ, וכשהוא, ארתור ופורד מצליחים לשחרר אותה היא כועסת על זאפוד, על החלטתו להשמיד את כדור הארץ.
הם חוזרים לליבת הזהב ובורחים מהווגונים.
בעזרת הקואורדינטות למגרתיאה, הם מצליחים להגיע למגרתיאה, אך כוכב הלכת היה סגור זמנית.
הם מתעקשים להיכנס למגרתיאה, ולכן נשלחים אליהם 2 טילים גרעיניים.
ארתור מפעיל את הטייס הבלתי סביר (אפשרות לעבור למקום אחר ביקום בבת אחת) על מנת לברוח, אך הם מגיעים לאן שהם היו לפני הפעולה של הטייס הבלתי סביר.
משני הטילים הגרעיניים שנשלחו אליהם, טיל אחד הפך לכד פרחים והשני ללוויתן.
הם נוחתים על מגרתיאה, ושם יש שערים לממדים אחרים.
זאפוד הצביע על השער ש"לפי תחושתו" הוא השער הנכון, וכולם חוץ מארתור ומרווין מאמינים לו ונכנסים לשער, ואכן, הם מוצאים את המחשב "הרהור עמוק".
המחשב (מדובב בקולה של הלן מירן) אומר לזאפוד, פורד וטרישה שהמחשב שהוא בנה כבר הושמד, וכך הם מבינים שהמחשב הוא בעצם כדור הארץ.
זאפוד מוצא את האקדח שהמה קוולה ביקש ממנו.
הוא פתאום רואה שני עכברים, ואלה לוקחים אותו, את פורד ואת טרישה משם.
בינתיים, בא אדם שהציג את עצמו לארתור כסלארטיבארטפאסט (ביל ניי) ואמר לו שעליו לבוא עמו.
הוא עושה לו סיור בגיבוי של כדור הארץ (שעדיין נמצא בתהליך בנייה) שנקרא "כדור הארץ 2", ומספר לו שהעכברים חכמים מבני האדם ומבצעים עליהם ניסויים.
ארתור חוזר לביתו בכוכב הלכת החדש, שם הוא מוצא את פורד, זאפוד וטרישה, אוכלים.
הוא מוצא שם גם זוג עכברים, שרוצים לדעת את השאלה שהתשובה לחיים, היקום, וכל השאר עונה לה, ולכן הם רוצים את המוח שלו.
הם כמעט מצליחים לפתוח לו את הראש, אך ברגע האחרון הוא מצליח להרוג אותם.
הווגונים, שרודפים אחרי זאפוד משום שגנב את החללית, מצליחים למצוא אותו בסוף בכדור הארץ 2. גם מרווין, שנעלב על כך שנשאר לבד במגרתיאה, הצליח להגיע לשם.
הווגונים פותחים בירי, וזאפוד, טרישה, פורד וארתור נכנסים לקרוואן כדי להסתתר, אך מרווין נפצע מהיריות ומאבד את ההכרה.
האקדח שזאפוד, טרישה ופורד לקחו ממגרתיאה, נשאר על השטח שבו הווגונים יכולים לירות, והם רוצים לקחת אותו כדי לירות בווגונים.
הם מנסים להגיע לשם, אך הווגונים יורים בהם והם חוזרים לקרוון.
לבסוף מרווין מתעורר, לוקח את האקדח ויורה על הווגונים.
מכיוון שמי שנורה על ידי האקדח רואה את הדברים מנקודת המבט של היורה, הווגונים נהיים מדוכאים ונופלים זה על זה, והם מפונים משם כעבור זמן מה.
הסרט נגמר כשסלרטיבארטפאסט אומר לארתור שהעבודה על כדור הארץ 2 נגמרה והחיים מוחזרים לכדור הארץ.
זאפוד, טרישה, פורד, ארתור ומרווין טסים בחללית למסעדה בסוף היקום.
קטעים מהספר האלקטרוני "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" (בקולו של סטיבן פריי) מלווים את הסרט לכל אורכו ומהווים מעין דמות מספר (כפי שהיה גם בספר ובסדרת התסכיתים שקדמו לספר).
הדמות המשוחקת השחקן/ית ארתור דנט מרטין פרימן פורד פרפקט מוס דף זאפוד ביבלברוקס סם רוקוול טריליאן זואי דשנל מרווין ווריק דייוויס (דמות), אלן ריקמן (קול) המה קוולה ג'ון מלקוביץ' סלארטיברטפאסט ביל ניי קווסטולר רונטוק אנה צ'נסלור "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" סטיבן פריי (קול) "הרהור עמוק" הלן מירן (קול)
הסרט היה מועמד לפרס ארטיוס לסרט הקומדי עם הליהוק הטוב ביותר.
הסרט זכה בשני פרסי אמפייר לסרט הבריטי הטוב ביותר והקומדיה הטובה ביותר, פרס בחירת בני הנוער לסרט הפעולה-הרפתקה הנבחר והראפר הנבחר בסרט מוס דף, פרס הקדימון המוזהב לקול הטוב ביותר וניצחון בפרס הקדימון המוזהב לקדימון הכי מקורי.
מדריך בֶּדֶקֶר הוא סדרת מדריכי הטיולים הוותיקה בעולם.
בשנת 1827 יסד קרל בדקר בעיר קובלנץ שבגרמניה בית הוצאה לאור.
ב-1835 החל להוציא לאור ספר הדרכה למטיילים באזור הריין על מנת שיוכלו לטייל באופן עצמאי ולא יצטרכו לשלם למורי דרך מקומיים (כדוגמת מדריך הטיולים שהוציאה לאור באנגלית הוצאת ג'ון מאריי).
בהמשך החליט בדקר להתמקד בכתיבה והוצאה לאור של מדריכי טיולים.
החברה התרחבה עד מהרה ליעדים נוספים והצטיינה במסירת מידע מדויק ועדכני, נוח ויעיל להתמצאות ובמפות מודפסות באיכות מעולה.
בתחילה ערך בדקר עצמו את הסיורים ולאחר מכן גייס עובדים, תוך דרישה מפורשת לדיווח אמין, מלא ומדויק ככל הניתן (למשל מספר המדרגות המדויק שיש לטפס).
המדריך הודפס בכריכה בצבע אדום, שהפכה מזוהה עמו.
לאחר שקרל בדקר מת בשנת 1859 הוביל בנו פריץ את החברה לתור הזהב שלה.
אחת מההמצאות שהחדיר בדקר הייתה שיטת דירוג לאתרים, בתי מלון ומסעדות שהתבססה על ציון כוכב אחד ("טוב") עד שלושה כוכבים ("אסור להחמיץ!") ליד שמותיהם.
כן חידש המדריך כאשר הציע מסלולי טיול מוכנים-מראש המחברים אתרים מומלצים לתייר שעיתותיו אינן בידיו וחפץ להספיק לראות כמה שיותר אתרים בעלי חשיבות.
עם זאת, פירט המדריך עובדות רבות על כל ישוב, כולל נתונים דמוגרפיים וכלכליים, שהפכו אותו בדיעבד לכלי תיעודי עבור חוקרים והיסטוריונים.
המהדורה הראשונה של בדקר באנגלית ראתה אור בשנת 1861 ורוב המהדורות נדפסו בדרך כלל בגרמנית, אנגלית וצרפתית.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 התרחב המדריך מעבר לגבולות גרמניה ליעדי תיירות בשווייץ, איטליה, צרפת וארצות השפלה.
ב-1867 ראה אור מדריך פריז המפורט.
בדקר שם לו למטרה לשוב ולבדוק באופן שיטתי כל יעד מדי שנים אחדות, על מנת להציב על המדף מהדורה עדכנית ככל האפשר, דבר שסייע מול המתחרים הרבים שהחלו לפרסם מדריכי טיולים דוגמתו.
ב-1878 יצא לאור מדריך לונדון והסביבה.
המדריך הראשון ליעד מחוץ לאירופה היה מדריך בדקר לארץ ישראל (פלשתינה) וסוריה, שחובר בידי המזרחן אלברט סוצין, ראה אור ב-1875 ותורגם בתוך שנה לאנגלית.
ב-1877 יצא המדריך השני ליעד מחוץ לאירופה – המדריך למצרים התחתונה ולחצי האי סיני.
ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה היו מדריכי בדקר לרבים מהיעדים התיירותיים ברחבי העולם.
בשנת 1925 מת פריץ בדקר ואת החברה המשיך להוביל בנו הנס.
בית ההוצאה המשיך לפעול ממטהו בלייפציג לאורך שתי מלחמות העולם.
מהדורת "מצרים" של המדריך משנת 1929, שראתה אור לאחר סערת תגליותיו של הווארד קרטר, הפכה לאחד הכותרים הפופולריים והקלאסיים בעולם מדריכי הטיולים.
המהדורה שבה ונדפסה ב-1974 ומאז במספר הדפסות חוזרות.
השלטון הנאצי ביקר וצינזר את המדריכים שהמשיכו להופיע.
בפרט נודעה מהדורה מיוחדת של מדריך גרמניה באנגלית שראתה אור ב-1936 לכבוד אולימפיאדת ברלין.
לאחר מלחמת העולם השנייה הועבר ניהול החברה לאחיינו של הנס, קרל פרידריך בדקר.
מטה בית ההוצאה היה בלייפציג, שנמצאה בשטח מזרח גרמניה והשלטון שם סירב לתת לו רישיון להמשך פעילותו.
הוצאת בדקר המשיכה בפרסום מדריכים מוטוריים באמצעות חברת בת בשטוטגרט ומדריכים אזוריים תלת-לשוניים לאזורים בגרמניה המזרחית, בפרט לעיר ברלין.
בשנת 2007 חודשה החברה במתכונתה המקורית כחברת מדריכי טיולים גלובלית.
בספרו משנת 1908 "זכרונות אהבה מפירנצה" עושה א.מ.
פורסטר שימוש ביחס הדמויות למדריך ה"בדקר" שלהן, על מנת לתאר את אופיין.
הסופר האמריקאי תומאס פינצ'ון סיפר כי השתמש במדריכי בדקר ישנים על מנת לספוג את אווירת המקום והזמן עליהם רצה לכתוב.
בשנת 1942 הכריז התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום "אנחנו נפציץ כל מקום (באנגליה) שזכה לציון שלושה כוכבים במדריך בדקר", הכרזה על פיה ניתן הכינוי "בליץ בדקר" לסדרת הפצצות הערים ההיסטוריות אקסטר, באת', יורק, נוריץ' וקנטרברי.
השם "בדקר" הפך שם נרדף למדריך טיולים.
בביקורת "הפועל הצעיר" על ספרו של ישעיהו פרס, "ארץ ישראל: ספר המסעות של ארץ ישראל וסוריה הדרומית" נאמר, בין השאר "השאלה היא רק אם זהו בדקר בעברית או בדקר עברי...
במבוא המפורט נותן לנו המחבר את כל החומר הרגיל בכל בדקר לועזי".
חמדה בן-יהודה, למשל, בדיווחה משווייץ ב-1909, סוקרת את סוגי התיירים ובהם:
אמור טאוולס מתאר בספרו "ג'נטלמן במוסקבה", שעלילתו מתרחשת בשנת 1922, את חדר החפצים האבודים במלון ובו מדריכי בדקר.
מדריך ללומד הוא עזר למידה המשמש להעברת מידע ללומד.
עד להתפתחות המחשוב היה המדריך ללומד בצורת ספר, ועם התפתחות המחשוב נוספה גם הצורה האינטראקטיבי של לומדה ממוחשבת, הממוקדת יותר בהשוואה לספר או הרצאה.
המדריך ללומד מלמד באמצעות דוגמאות ומספק את המידע הנחוץ להשלמת משימה כלשהי.
המדריך ללומד יכול ללבוש צורות רבות בהתאם להקשר, הנעות בין סדרת הוראות להשלמת משימה, עד למפגש אינטראקטיבי לפתרון בעיות.
הוא יכול להיות בעל אופי ליניארי או מתפצל (כמו תרשים עץ).
בלמידה משולבת מחשב, מדריך ללומד הוא תוכנת מחשב המיועדת לסייע למשתמש ללמוד כיצד להשתמש בחלקים של תוכנה או אפליקציה.
למשל: אופיס, תוכנת הפעלה, כלי תכנות, או משחקי מחשב.
ישנם שלושה סוגים של מדריכי לומד ממוחשבים:
מדריכים אינטראקטיביים ללומד שבהם המשתמש עוקב אחרי הוראות המוצגות על המסך (ולעיתים גם צופה בסרטוני הדרכה קצרים), כאשר במשך הפעילות המשתמש מקבל משוב על הפעולות שלו.
מפגשים מקוונים שבהם משתמשים משתתפים מרחוק בהרצאות בזמן אמת, למידה מקוונת או סדנאות על ידי תוכנה לניהול ישיבות ברשת.
לומדה היא תוכנת מחשב שמטרתה הקניית ידע ומיומנויות מוגדרות למשתמש בה.
קיימים סוגים רבים של לומדות: לומדות ללימוד שפות, לומדות ללימוד מתמטיקה, לומדות להקלדה עיוורת ועוד.
מדריכים ממוחשבים ללומד באינטרנט יכולים לבוא בצורה של הקלטה או צילום של מסך, מסמך כתוב (מקוון או ניתן להורדה), פעילות אינטראקטיבית, או קובץ שמע שבו קריין מקריא הוראות לפעולה.
מאפיינים נפוצים של מדריכים ללומד:
היכרות עם התצוגה, אשר לרוב מסבירה את ממשק המשתמש.
הדגמה של תהליך, על ידי דוגמאות המראות את צורת העבודה הרצויה, אשר לרוב מפורקים לתתי חלקים מובחנים.
כלים לחזרה ותרגול, אשר מחזקים או בוחנים את ההבנה של התכנים שהוצגו קודם לכן.
מעבר לחלקים או שיטות אחרות אשר מתבססים על ההדרכה שניתנה.
אומנם לעיתים קרובות מתייחסים למדריך ללומד כרשימת הוראות או טיפים, אולם שימוש זה עלול להיות מטעה.
ההוראה השגרתית באוניברסיטאות ובמכללות היא הוראה פרונטלית, שבה המורה בקורס, בדרך כלל איש סגל אקדמי בכיר, מתמקד בידע התאורטי הנכלל בקורס.
לעומתו, עוזר ההוראה עוסק במטלות נוספות הקשורות בקורס, כגון תרגול החומר הנלמד, בדיקת תרגילים שפתרו הסטודנטים במסגרת שעורי בית שניתנו להם והכנת מעבדות.
בנוסף על השימוש במדריכים ללומד ככלי ללמידה מבוססת מחשב, במסגרת קורסים אקדמאיים במוסדות להשכלה גבוהה נהוג לכלול גם שיעורי תרגול (Tutorial class) בקבוצות קטנות המועברים על ידי המרצה או עוזר הוראה מטעמו.
תרגולים אלו מאפשרים מתן תשומת לב אישית יותר לכל סטודנט.
על פי רוב, שיעורי התרגול מתקיימים כמפגשי פנים מול פנים, אך הם יכולים גם להתקיים באופן מקוון.
מדריך הג'נטלמן לאהבה ורצח הוא קומדיה מוזיקלית שכתב רוברט ל' פרידמן עם שירים שכתב והלחין סטיבן לוטבק.
המחזמר מבוסס על רומן משנת 1907 בשם Israel Rank: The Autobiography of a Criminal מאת רוי הורנימן.
המחזמר הועלה להראשונה בברודוויי ב-17 בנובמבר 2013 ורץ עד ל-17 בינואר 2016. ביוני 2014 ההפקה זכתה בארבעה פרסי טוני, לרבות בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר.
המחזמר מדריך הג'נטלמן לאהבה ורצח הוצג לראשונה בהרטפורד, קונטיקט, בחודשים אוקטובר-נובמבר 2012 בבימויו של דרקו טרסנג'ק.
צוות השחקנים כלל את ג'פרסון מייס, קן ברנט וליסה אוהייר.
ההצגה הייתה הפקה משותפת של תיאטרון הרטפורד ותיאטרון אולד גלוב מסן דייגו.
לאחר מכן, המחזמר עבר להופיע בתיאטרון אולד גלוב שבסן דייגו, קליפורניה, במרץ 2013. הבימוי היה של טרסנג'ק, בהשתתפותם (שוב) של מייס, ברנט ואוהייר.
המחזמר עלה לראשונה בברודוויי ב-Walter Kerr Theatre ב-17 בנובמבר 2013, לאחר מספר הצגות הרצה שהחלו ב-22 באוקטובר 2013, בבימויו של טרסנג'ק עם כוריאוגרפיה מאת פגי היקי.
ההפקה ירדה ב-17 בינואר 2016. צוות השחקנים המקורי של ברודוויי כלל את ג'פרסון מייס (שהמשיך להופיע בהפקה זו עד לסיומה), ליסה אוהייר, לוריין וורסהאם וברייס פינקהאם.
במחזמר, מייס מגלם שמונה דמויות שונות, כולן בנות משפחת דייסקווית'.
בהפקה הושקעו 7.5 מיליון דולר; באפריל 2015 הודיעו המפיקים שהחזירו את כל השקעתם.
סיבוב הופעות ראשון ברחבי ארצות הברית החל ב-19 בספטמבר 2015 בסקנקטדי, ניו יורק.
סיבוב הופעות שני צפוי היה להיפתח ב-27 בספטמבר 2017 באלמיירה, ניו יורק.
ההפקה הבינלאומית הראשונה של המחזמר צפויה לעלות במלבורן, אוסטרליה באוקטובר 2018, בכיכובם של מיטשל בוטל וכריס רייאן, בבימויו של רוג'ר הודגמן.
בשלהי העשור הראשון של המאה ה-20, מונטגיו "מונטי" דייסקווית' נבארו (ברייס פינקהם), צעיר בריטי עני, מגלה כי הוא נצר למשפחת אצולה אריסטוקרטית ומועמד לרשת תואר של רוזן והון רב.
למורת רוחו, הוא מגלה גם כי ישנם שמונה יורשים אחרים שנמצאים לפניו בשושלת הירושה.
הפתרון שלו לבעיה: לרצוח את כל המתמודדים האחרים על הירושה (את כולם מגלם ג'פרסון מייס).
הדמות הפקת הרטפורד/סן דייגו הפקת ברודוויי המקורית סיבוב הופעות בארצות הברית משפחת דייסקווית' ג'פרסון מייס ג'פרסון מייס ג'ון רפסון מונטי נאבארו קן ברנט ברייס פינקהם קווין מייסי סיבלה האלוורד ליסה או'הרה ליסה או'הרה קריסטן בת' ויליאמס פיבי דייסקווית' סילינה קנדי לוריין וורסהאם אדריאן אלר
צ'ארלס אישרווד (ניו יורק טיימס) שיבח את ההפקה שעלתה בהרטפורד וקבע כי היא "מתוחכמת" ו"בין מחזות הזמר החדשים מעוררי ההשראה".
אישרווד כתב ביקורת גם על ההפקה של ברודוויי, בה ציין שהמופע "מענג", שיבח את ג'פרסון מייס והוסיף כי מחזמר זה משלב בצורה טובה "מנגינה בלתי נשכחת עם טקסט שנון".{{הערה|Isherwood, Charles.
גם אליזה גרדנר (USA Today) שיבחה את מייס, וכתבה כי "הציג לראווה את כישרונו הקומי".
כמו כן כתבה כי הבימוי היה שנון, והחמיאה לעיצוב התפאורה היצירתי.
לסיכום, כתבה כי המחזמר היה "מצחיק להחריד".
על פי Stagegrade'', רוב המבקרים שיבחו את המחזמר וקבעו כי הוא מהנה ומבדר, אם כי כמה מהם מתחו ביקורת על הלחן ("פסטיש שנשכח במהרה").
רוזנברג Drama League Award המחזמר הטוב ביותר ההופעה הטובה ביותר ג'פרסון מייס 2015 פרס גראמי אלבום מחזמר הטוב ביותר ג'פרסון מייס, ברייס פינקהאם (קולות); קורט דויטש, ג'ואל מוס (מפיקים); רוברט ל' פרידמן (מילים), סטיבן לוטוק (לחן/מילים)
מדריך לפיד היה מדריך הטיולים העברי המקורי הראשון שפנה לתייר הישראלי היוצא לחו"ל (בפרט למערב אירופה).
המדריך, אותו חיבר יוסף לפיד, ראה אור לראשונה בשנת 1970 בהוצאת שקמונה וזכה לעשרות מהדורות.
סגנון הכתיבה היה אישי למחצה והעצות הרבות, שנמסרו מפיו של לפיד ברוח של עצות ידידותיות של איש לחברו, כללו גם הדרכה כללית לגבי ההתנהלות הראויה (כיצד להתכונן לנסיעה, מה לארוז, לא לרוץ בין אתרים שונים ועוד.
למשל: "לנוסע השובב והצעיר: אנא, לטובתך, אל "תרים" מזכרות, אנא, לטובתנו, אל תהיה קולני...
ואנא, לטובת האנושות, אל תרשום על קירותיהם של אתרים היסטוריים כי 'ענת ורונן ביקרו פה'").
המדריך שיקף את אותה תקופה שבה הישראלי הממוצע הצליח לראשונה להרוויח דיו על מנת לצאת לטיול בחו"ל ושטיול כזה לא נתפס עוד כמותרות יוצאי דופן, אך עם זאת עשה זאת בחשש ובחרדה של חסר ניסיון.
לפיד הקפיד להתייחס לנקודה היהודית בכל אתר ואף נטה לקבוע בהחלטיות את יחסם של בני המקום ליהודים ולישראלים (למשל: "יחס חם אל היהודים, המוצא ביטוי גם ביחס לישראלים, שמור בליבם של הולנדים רבים, בייחוד מהדור הישן").
מסלולי הטיולים המוצגים הם השגורים והפופולריים ביותר, ללא כל יומרה לחידוש, מקוריות או ייחוד, והמדריך מוביל את הנעזר בו באופן מדויק ומדוד.
עם זאת, תיאוריו של לפיד שופעים דמיון ומחיים את המראות הנגלים לעין המבקר.
כך למשל בקולוסיאום ברומא: "מה שתופס את דמיונך הוא קול טפיפת סנדלי הרומאים הבאים למפגש, רחש הציפייה של ההמון הצמא לדם, שאגת החיות העולה מהכלובים ויללת העבדים המושלכים טרף לחיות".
מדריך גרין לנהג השחור היה מדריך שנתי לאפרו-אמריקאים שנסעו ברחבי ארצות הברית והמליץ על מקומות ידידותיים לשחורים.
המדריך יצא לאור בין השנים 1936–1966, בתקופה שחוקי ג'ים קרואו, הכתיבו באופן חוקי אפליית לא-לבנים ברחבי ארצות הברית ובייחוד במדינות הדרום.
אף על פי שהאפליה הגזענית והעוני הגבילו את הבעלות על מכוניות של אזרחים שחורים, שחורים בני המעמד הבינוני רכשו כלי רכב, אך עמדו בפני מגוון של סכנות ואי-נוחות לאורך הדרך, החל מסירוב למכירת מזון ולינה ועד למעצר שרירותי.
"מדריך גרין לנהג השחור" מכיל רשימות של שירותים ומקומות שהיו יחסית ידידותיים לאפרו-אמריקאים, בתחילה באזור ניו יורק ובהמשך בכל ארצות הברית.
המדריך היה שימושי ביותר בגל ההגירה של שחורים מדרום למרכז וצפון ארצות הברית שנמשך עד שנות השבעים.
מדריך גרין לנהג השחור נכתב ופורסם על ידי ויקטור הוגו גרין מניו יורק שהיה דוור במקצועו ולאחר מכן התפרנס כסוכן נסיעות.
גרין פיתח את רשימת העסקים הידידותיים באמצעות אנשי הקשר מאיגוד עובדי הדואר בכל רחבי ארצות הברית, ניסיונו האישי ומידע שקיבל מסוכני נסיעות ומהציבור הרחב.
גרין עודד נוסעים שחורים לשלוח לו מידע אם מצאו מקום ידידותי שלא הופיע במדריך.
הוא שילם דולר לכל המלצה שהתפרסמה במדריך (ומשנת 1941 חמישה דולר).
גרין פנה גם לבעלי עסקים לבנים והציע להם לתת שירותים גם לשחורים מתוך מוטיבציה כלכלית.
המדריך נמכר בכ־15,000 עותקים בשנה.
המדריך אורגן על בסיס מדינה, ערים וכתובות מדויקות וכלל המלצות למקומות לינה, מסעדות, מספרות, סלוני יופי, ומוסדות נוספים, רבים, אך לא כולם, בבעלותם של שחורים.
מעבר לעסקים רשמיים המדריך, כלל גם שמות של אנשים פרטיים שאפשרו לינה בבתיהם באזורים שלא היו בהם מלונות הפתוחים בפני שחורים.
שחורים שעבדו כבדרנים, אנשי מכירות או ספורטאים נהגו גם למטרות פרנסה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, היו לאפרו-אמריקאים הזדמנויות רבות יותר לשוויון.
הבעלות על מכוניות אפשרה את הרחבת חופש התנועה והזדמנות לבקר קרובי משפחה וחברים במקומות רחוקים שכמעט לא היו נגישים לשחורים עד אז.
מעבר לכך המכונית יצרה פתח מילוט לאפרו אמריקנים מהפרדה הגזעית שכפו עליהם חוקי ג'ים קרואו, בה נתקלו בכל מקום.
המדריך של גרין יצר צורת מיפוי נוספת של כבישי ארצות הברית המתייחסת לאזורים ולכבישים שהיו בטוחים יותר לנוסעים אפרו-אמריקאים ולאזורים שהיו מסוכנים כדוגמת Sundown towns , יישובים או שכונות שהיו מיועדים לתושבים לבנים בלבד.
לצד האזורים שהיו לא נגישים לשחורים, המדריך סימן אזורים בתוך הערים שהיו בטוחים ומקבלי פנים לשחורים.
כך למשל בדנוור הספר הירוק חיזק את הקהילה השחורה המקומית בכך שהנגיש אזורים ועסקים שחורים.
מדריך הרפתקה לספרי נוער הוא מדריך לספרי קלאסיקה לנוער מתורגמים מספרות העולם.
במדריך מוצגות 80 יצירות מופת לנוער מתרבות המערב, שנכתבו החל משנת 1719. המדריך נערך על ידי האחים חגי ברקת ואסף ברקת, העורכים הראשיים של סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, שבמסגרתה מתפרסמים ספרי קלאסיקה לנוער.
ערכי המדריך נכתבו על ידי חוקרי ספרות, סופרים, מתרגמים, עורכים ומבקרי ספרות.
מדריך השורד לבתי כלא הוא סרט דוקומנטרי אמריקאי שיצא ב-23 בפברואר 2018.
הסרט בוחן את מערכת הכליאה בארצות הברית ואת הכשלים שבה, בעיקר דרך עיני שני אנשים שהורשעו שלא בצדק, רג'י קול וברוס ליסקר.
בסרט מקריינים מת'יו קוק וסוזן סרנדון, מתעכבים על עוולות כהסדר טיעון, תא בידוד ועל הקושי שבחיים לאחר היציאה מהכלא.
בסרט מרואיינים אסירים לשעבר, עורכי דין, אנשי מערכת המשפט, שוטרים וידוענים רבים, בהם: דני טרחו, דני גלובר, מאקלמור, דיפאק צ'ופרה, ריזה, באסטה ריימס, קווינסי ג'ונס, טום מורלו, אייס-טי ועוד, כשהחלק מהידוענים הם גם אסירים לשעבר.
הסרט גייס 29,000 דולר במימון המונים באתר "Indiegogo".
"האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות" ו"פרויקט החפות" היו מעורבים בהוצאת הסרט.
הסרט יצא לאקרנים בלוס אנג'לס ב-20 בפברואר 2018, וב-23 בפברואר 2018 יצא לאקרנים מסביב לעולם ולפלטפורמות צפייה נוספות.
מדריך טלוויזיה (מוכר גם כמדריך שידורים או מדריך תוכניות) הוא לוח זמנים מודפס או אלקטרוני של תוכניות טלוויזיה.
לרוב הוא מיועד לשימוש צרכני, ומספק מידע הנוגע לתוכניות המשודרות בערוצי טלוויזיה שונים העומדים לרשות הקורא – אם דרך ספקים יבשתיים, לקליטה חופשית, כבלים, לווין או OTT.
במדריך מציינים באיזו שעה ובאיזה ערוץ התוכניות אמורות להיות משודרות, ובדרך כלל הם מקיפים תקופה של בין 7 ל-14 הימים הבאים.
מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה, הודפסו מדריכי טלוויזיה בעיתונים מקומיים, מוספי עיתון, או מגזינים (כולל מדריכי טלוויזיה מיוחדים המודפסים בנפרד), אבל עכשיו הם בעיקר מוכרים כלוח שידורים אלקטרוני הנגיש בממירים ובמרבית הטלוויזיות הדיגיטליות.
לרוב לוח השידורים מבוסס על מידע המתקבל מתחנת השידור לגבי תוכנית השידורים הצפויה.
עם זאת, לעיתים לוח השידורים המפורסם אינו מתבסס על דיווח שכזה אלא על הערכה של הגורם המפרסם.
הערכה זו יכולה אף להיות שונה וסותרת בין גופים שונים המפרסמים לוחות שידורים של אותו ערוץ.
דוגמאות לכך הן לוח השידורים של הטלוויזיה הירדנית, אשר פורסם בעיתונים שונים בישראל.
לוח שידורים זה והתבסס ברובו על רשימת התוכניות הקבועות ששודרו, ולעיתים לא תאם את השידורים בפועל עקב סיום הפרקים של סדרה מסוימת או שינויים יזומים של התחנה בלוח השידורים.
מאז שנות השמונים, רשתות – המארגנות רשימות בעיקר לפי ערוצים בהתאמה לזמן השידור – הפכו לפורמט המקובל להצגת רשימות מידע, מכיוון שהוא מאפשר יותר מקום להציג נתוני תכנות עבור מערך ערוצים מורחב.
רבים ממגזינים של מדריכי טלוויזיה לאומיים ומקומיים (כגון TV Guide בארצות הברית) שילבו במקור רשתות להצגת רשימות תוכניות הפריים טיים, אך בסופו של דבר התחילו להרחיב אותם כדי להקיף את יום השידור המלא בסוף שנות השמונים והתשעים.
עבור פרסומים מודפסים, דרישות השטח הגבילו במידה רבה את הזמינות והפרטים של מידע תכנות שניתן לשלב בפורמט רשת; אולם מכיוון שממשקי API מבוססי אינטרנט ויישומים יכולים להכניס מידע רב יותר למבנה כזה, הפורמט מאפשר לכלול תקצירים מפורטים ברשת.
עם זאת, רוב האתרים והאפליקציות הכוללים מדריכי טלוויזיה משלבים בדרך כלל תקצירים ומידע אחר הנוגע לתוכנית טלוויזיה ספציפית בתיבת דו-שיח הניתנת לפתיחה.
נתוני רשימות התוכניות נאספים על ידי ספקי מטא-דאטה שונים ברחבי העולם, המספקים נתונים לאזורים או ארצות ספציפיות.
בתוך הממלכה המאוחדת, איגוד העיתונות, , REDNI ו־DigiGuide משמשים כספקים העיקריים של מטא-דאטה של מדריכי טלוויזיה.
מדריך הבייביסיטר לציד מפלצות הוא סרט קומדיית-אימה אמריקאי, שבוים על ידי הבמאית רייצ'ל טלליי.
הסרט מבוסס על טרילוגיית הספרים באותו השם מאת הסופר ג'ו בלריני, שגם כתב את התסריט לסרט.
בסרט מככבים תמרה סמארט, טום פלטון, אינדיה מור ואונה לורנס.
עלילת הסרט עוקבת אחר שמרטפית בשם קלי פרגוסון, שנאלצת לצאת למשימה למצוא את הילד עליו היא משמרטפת, לאחר שהוא נחטף על ידי הבוגימן.
במהלך משימה זו, קלי מגלה כי קיימת חברה סודית של שמרטפיות ושמרטפים המגנים על הילדים עליהם הם משמרטפים, במקביל לעולם שלם של מפלצות, בהם היא נאלצת להילחם.
תמרה סמארט – קלי פרגוסון
אונה לורנס – ליז לרו
אינדיה מור – פגי דרוד
איאן הו – ג'ייקוב זלמן
מומונה טמאדה – שמרטפית מיפן
קמרון בנקרופט – פיט פרגוסון
הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-15 באוקטובר 2020, עם תרגום לשפת המקור ודיבוב לשפות שונות.
מדריך הכתיבה של MLA הוא מדריך כתיבה מטעם האגודה לשפות מודרניות (MLA) בארצות הברית.
המדריך מציג את שיטת MLA לרישום ואזכור סימוכין עבור תלמידים המגישים מטלות אקדמיות, ולחוקרים המגישים מאמר במדעי הרוח לפרסום בכתב עת.
במדריך נמצאות הנחיות מפורטות לעיצוב רשימת המקורות, הפניה, הערות שוליים, הצגת מבואות, אתיקה אקדמית, ולמבנה הכללי של חיבור אקדמי קביל לפרסום בכתב עת.
האגודה לשפות מודרניות (MLA) נוסדה בשנת 1883 על ידי קבוצת חוקרי ספרות ולימודי שפות, ומאז שנת 1931 היא הוציאה לאור מספר גיליונות לציבור עם הנחיות לשיטה שלה.
בהמשך השנים ההידור התרכז לשני מדריכים מרכזיים שירשו את הגיליונות שהופיעו עד שנת 1977.
בשנת 1931, האגודה לשפות מודרניות פרסמה לראשונה גיליון עם הנחיות לסגנון כתיבה בן שלושה עמודים בלבד עבור כתב העת PMLA.
בשנת 1951, כעבור 20 שנים מפרסום הגיליון, האגודה פרסמה גיליון חדש הפעם עם 31 עמודים בשיתוף פעולה עם יותר ממאה עורכים מכתבי עת אקדמיים שונים, ומעל 30 הוצאות אוניברסיטאיות בארצות הברית.
הגיליון שימש מעל 80 כתבי עת נוספים.
בשנת 1957, כעבור שש שנים מפרסומו, נמכרו מעל 100,000 עותקים של הגיליון.
בשנת 1971 יצאה לאור המהדורה השנייה של הגיליון.
מהדורה זאת התמקדה בשטף ורציפות הטקסט.
בשנת 1975 הגיליון עבר שינויים נוספים.
עד כה בעקבות הצלחת הגיליונות, בשנת 1977 האגודה הוציאה לאור את המהדורה הראשונה של המדריך המלא לשיטתה עם דוגמאות נרחבות והסברים גם ברישום והפניה למקורות שאינם בדפוס והסברים על אתיקה אקדמית וגנבה ספרותית.
בשנת 1978 תורגם בפעם הראשונה ליפנית.
בשנת 1989 תורגם בפעם הראשונה לסינית.
החל מהופעת המהדורה השנייה של המדריך בשנת 1984, האגודה לשפות מודרניות דגלה במבנה טקסט רציף ואחיד והמליצה נגד הערות שוליים או כל מאפיין אחר שקוטע קריאה רצופה של הטקסט.
בשיטת MLA, ברשימת המקורות לא נעשה מיון מספרי של המקורות כמו שמקובל בשיטות אחרות.
במקום זאת, המיון וההפניה לכל מקור בדרך כלל נעשים לפי שם המשפחה של המחבר מאותו מקור.
המדריך נוקט בגישה כי פרוזה אקדמית מהווה לשיח מתמשך בין חוקרים.
לפיכך, חובה לתת סימוכין לכל טענה, ולסמן באופן ברור קטעים שצוטטו ממקורות אחרים על מנת לאפשר לחוקרים ותלמידים לפנות ולהתייחס לאותם מקורות ולהשתתף בשיח.
הפניות למקורות הן בדרך כלל בסוגריים עגולים, בגודל גופן רגיל, ובתוך המשפט עצמו.
המדריך מזהיר נחרצות מפני גנבה ספרותית.
לדוגמה, אפילו גנבה ספרותית אחת תערער את האותנטיות של פרסומים קודמים ועתידיים מאותו חוקר.
לאור זאת, המדריך דורש מחוקרים, מחברים, ותלמידים כאחד לצטט כל מקור ללא יוצא מן הכלל כדי למנוע גנבה ספרותית בשגגה.
בנוסף, המדריך מזהיר מוסדות אקדמיים מפני רשלנות במניעת גנבה ספרותית, מפני שהמחיר על רשלנות כזו פוגע בשמם הטוב של תלמידים וחוקרים המשתייכים לאותם מוסדות אקדמיים.
המדריך מזכיר כמה צורות של גנבה ספרותית:
הגשת מטלה אקדמית לא מקורית.
לדוגמה, העתקה של מטלה אקדמית מתלמיד אחר.
תשלום לצד שלישי שמציע שירות לכתיבת מטלות אקדמיות.
לדוגמה, רכישת כתיבת מטלה חדשה מצד שלישי תמורת תשלום.
העתקת קטע ממקור אחר ללא סימוכין והפנייה.
לדוגמה, העתקת קטע מויקיפדיה לתוך מטלה אקדמית ללא מבואה והפנייה לערך בוויקיפדיה בסוף המבואה וציון גרסת עמוד ברשימת המקורות.
העתקת קטע מפרסום קודם של עצמו ללא סימוכין, מבואה, והפנייה.
לדוגמה, תלמיד שהעתיק ללא מבואה והפנייה קטע ממטלה קודמת שהגיש בעבר לתוך מטלה חדשה.
למרות ששתי המטלות היו שלו, הוא נכשל בגנבה ספרותית כי הקטע שהעתיק כבר נמצא במקור נפרד.
שכתוב קטע ממקור ללא סימוכין והפנייה.
לדוגמה, תלמיד שמתאר הגדרה למונח ידוע במילים שלו אך לא נותן הפנייה למקור בו מצא את ההגדרה המקורית.
למרות שבמקרה כזה אין מבואה, עדיין היה חייב לתת הפנייה למקור שממנו למד את הרעיון שהביע בכתיבה מקורית.
דין פרוטה כדין מאה, אפילו העתקה של כמה מילים ללא מבואה והפנייה נחשבת לגנבה ספרותית במלוא חומרתה.
כמו כן, המדריך מזהיר מפני כתיבה חפוזה שעלולה לגרום לגנבה ספרותית בשגגה במידה ושוכחים לתת הפנייה או לסמן את המבואה כראוי.
בנוסף, גנבה ספרותית חלה גם על רעיונות, ולא רק על תמליל.
הבעה או תרגום של אותו רעיון במילים אחרות או לשפה אחרת ללא הפנייה למקור נחשבת לגנבה ספרותית.
באוניברסיטת תל אביב בחוגים ספרות, לימודי אנגלית, לימודים אמריקניים, התוכניות הבין־תחומיות, והתוכנית הבין־לאומית משתמשים בשיטת MLA בהגשת עבודות בית, חיבורים, מטלות בסדנאות כתיבה, ועבודות סמינריוניות.
בנוסף, האוניברסיטה מעבירה מספר קורסי חובה בכתיבה אקדמית באותם חוגים בהם לומדים את שיטת MLA.
בין השנים 1977 עד 2021 יצאו 9 מהדורות של מדריך הכתיבה לתלמידים וחוקרים, ושלוש מהדורות של מדריך הסגנון המקביל לעורכים.
במהדורה זו המדריך הפסיק לסווג מקורות והציג גישה חדשה עם מספר תבניות מצומצם שמתאימות ליותר מסוג אחד של מקור.
באופן מקביל הושק אתר חדש וחופשי עם דוגמאות, הסברים, ומידע נוסף.תשיעית2021367פרק חדש לשפה שמתחשבת במיעוטים ומגדר (inclusive language), פרק חדש לעיצוב תבנית מאמר, עדכונים בגנבה ספרותית, פרק חדש בדקדוק ופיסוק אנגלי, פרק חדש לכתיבת הערות שוליים.
+MLA Style Manualמהדורהשנהעמודיםהערותמקורראשונה1985המדריך MLA Style Manual פנה לעורכים של כתבי עת באגודות מדעיות והוצאות ספרים, והוא עוסק בין היתר בעריכה לשונית, גנבה ספרותית, זכויות יוצרים, ואנונימיות בהליך ביקורת עמיתים.שנייה1998שם המדריך שונה ל־MLA Style Manual and Guide to Scholarly Publishingשלישית2008
בשנת 1909 סוכנות הידיעות AP הוציאה לראשונה מדריך סגנון לשימוש פנימי.
המדריך עסק בעיקר בשימוש טלגרף.
בשנת 1953, עקב בקשות רבות מעיתונאים, הסוכנות פרסמה בפעם הראשונה מדריך סגנון לציבור הרחב.
בשנת 1977 יצאה לאור המהדורה הראשונה של המדריך הנוכחי.
בשנת 2007 העורך הראשי של המדריך, נורם גולדשטיין, פרש מתפקידו כעבור 18 שנים.
בשנת 2009 ו־2011 הסוכנות פרסמה את המדריך בשתי אפליקציות ל־BlackBerry ול־iOS.
אך בשנת 2015 האפליקציות בוטלו לטובת פיתוח אתר שיגיש את המדריך באופן מקוון.
בשנת 2012 המדריך יצא לאור גם בספרדית, אך מאוחר יותר הסוכנות ביטלה את המהדורה הספרדית.
בשנת 2019 הסוכנות פרסמה את הארכיון שלה ברשת; בו זמינים כל שבע־עשרה המדריכים הישנים שהוציאה לשימוש פנימי וציבורי עד שנת 1977.
מדריך הסגנון של AP מכיל בו מספר מילוני מונחים עכשוויים, והוא מתייחס בעיקר לצורת השימוש הנכונה במונחים מאשר להגדרתם.
המדריך פותח במילון מונחים כללי בן 330 עמודים.
ולאחר מכן מציג מספר מילונים קצרים בני עשרות עמודים בפרקים נפרדים שמוקדשים לנושאים חשובים בעיתונות; אלה מכילים הסברים ומונחים עכשוויים בעסקים, נתונים, סקרים, רפואה, מדע, דת, ספורט, ושידור.
המדריך מכסה באופן מקיף שימוש דקדקני בכל סימני הפיסוק באנגלית.
שיטת הפיסוק בסגנון AP עקבית עם חוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, אך שונה מזו שמקובלת בכתיבה מדעית.
המדריך מצטט את סטראנק & וויט כהשראה מרכזית לגישתו.
המדריך קובע שבמקרי צירוף שייכות לצורת רבים של שמות עצם הנגמרים באות שמים את הגרש בסוף המילה ללא נוספת אחריו כדי לציין את השייכות.
לדוגמה, לעומת בנוסף, המדריך קובע כי אין להשתמש בגרש על מנת לציין תכלית בצירוף שמני.
לדוגמה, (במקרה זה המדריך "נועד" לכותבים, ואין הכוונה לשייכות).
עם זאת, המדריך מחריג מהכלל מקרים בהם צורת הרבים של הגרעין בצירוף השמני אינו נגמר באות לדוגמה, כלומר, אף על פי שבמקרה הזה בית החולים "נועד" לילדים (ציון תכלית), המדריך מחייב להוסיף גרש במילה מכיוון שהצורה נחשבת עילגת.
המדריך קובע דקויות נוספות מסביב לשימוש בגרש.
רובן עקביות עם הפיסוק התקני בשפה האנגלית, והן מתייחסות לשימוש בגרש בשמות מסחריים, קיצורי מילים, וסלנג.
המדריך אוסר על שימוש בסוגריים מרובעים מכיוון שלא ניתן לשדר אותם בטלגרף.
במקום זאת, המדריך ממליץ על שימוש בסוגריים עגולים.
המדריך מציין שהצורך להשתמש בסוגריים (מכל סוג) בטקסט רציף רומז על כך שהמשפט כנראה בנוי לא טוב, והכותב מנסה לדחוף מידע נוסף שאחרת היה ראוי להציג אותו במשפט נפרד.
המדריך אף ממליץ על שימוש בפסוקית זיקה כעדיפה על פני סוגריים.
המדריך מתיר את השימוש בסוגריים במספר מקרים חריגים, כגון הערות עריכה בתוך ציטוטים, מידע שחסר בו נשוא או נושא, ומקרים אחרים.
המדריך מציין שאחרי שימוש בנקודתיים חובה להתחיל באות גדולה בתנאי שבאה אחריו פסוקית שלמה.
בנוסף, המדריך מתיר שימוש בנקודתיים על מנת להדגיש מסר.
לדוגמה, כפי שמקובל באנגלית, המדריך מעודד שימוש בנקודתיים בפתיחת רשימה, מבואה, ציון זמן בשעות ודקות, וציון פסוקים בתנ"ך והברית החדשה.
כמו כן, המדריך מחייב שימוש בנקודתיים בתיעוד שיחה על מנת לציין את הדובר.
המדריך חוזר ומדגיש את צורת השימוש המקובלת בפסיק בשפה האנגלית בהרחבה רבה.
עם זאת, הוא מתיר לזנוח את שיטת הפיסוק של אוקספורד ברשימת פריטים.
בהתאם לחוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, המדריך מחייב להכניס פסיק לתוך המירכאות אם הוא בא מיד לאחר מכן אף על פי שאינו חלק מהציטוט.
המדריך מתיר השמטה של נקודות בשמות עצם מראשי תיבות.
לדוגמה, בהתאם לחוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, וכמו עם פסיקים, המדריך מחייב למקם את הנקודה בתוך המירכאות אם הנקודה באה מיד לאחר מכן אף על פי שאינה שייכת לשם.
לדוגמה, הנה נקודה שנבלעה בתוך הציטוט
המדריך מתיר שימוש כללי בנקודה ופסיק כדי ליצור "הפרדה חזקה יותר מזו של פסיק, אך רצופה יותר מזו של נקודה." המדריך מכיר גם בשימוש מקובל יותר בנקודה פסיק כדי לחבר בין שתי פסוקיות שלמות באמצעות כינויי רמז או ביטויי קישור.
בנוסף, המדריך מתיר שימוש בנקודה פסיק כדי להפריד בין פריטים ברשימה כשהפריטים עצמם מכילים פסיקים.
לדוגמה, ברשימת ערים במדינות שונות:
המדריך מתייחס לבעיות שונות שעיתונאים מתמודדים איתן ברשתות חברתיות.
בין היתר פרטיות, סחיטות, נייטרליות, ותדמית ציבורית.
המדריך ממליץ נגד הבעת דעות אישיות, אפילו בשיחה פרטית.