tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מ-1815 למד באוניברסיטת וילנה בליטא, שבה היה גם פעיל באגודות נוער לאומיות ששאפו לשחרור לאומי.
לאחר קבלת התואר, עבד בשנים 1819–1823 כמורה בבית ספר בקובנה.
בשנת 1822 פרסם קובץ בלדות וכעבור שנה את שני חלקיה הראשונים של הפואמה הדרמטית "האבות" .
בעטיה של פעילותו נגד המשטר הרוסי נידון ל-4 שנות גירוש.
במוסקבה עבד כפקיד, התקרב לחוגים המשכילים ובא במגע עם מהפכנים רבים.
בתקופה זו פרסם את "סונטת קרים" ואת הפואמה "קונרד וָלֶנרוד" .
מאוחר יותר הצטרף אל אלפי המהגרים הפולנים שהשתקעו בפריז והפך למנהיגה הרוחני של הקהילה הפולנית בגולה.
שנה לאחר מכן פרסם את חלקה השלישי של הפואמה "אבות".
סמוך לכך עבד בקתדרה לספרות סלאבית באוניברסיטת פריז.
"ספרי העם הפולני וספרי הצליינות הפולנית" שפרסם ב-1832 בפריז שימש כמעין מורה דרך למהגרים פולנים רבים.
מאוחר יותר פרסם את האפוס "פן טדאוש" , מעין סיפור לירי-אפי על חיי האצולה הפולנית בתקופת נפוליאון.
בשנותיו האחרונות התמסר לפעילות פוליטית, ויצא לארגן ברומא ואחר כך בקונסטנטינופול גדודים פולניים וגדוד יהודי למלחמת קרים נגד האימפריה הרוסית.
בעת פעילות זו נפטר מכולרה בקונסטנטינופול.
תחילה נקבר באזור פריז בצרפת, וב-1890 הועברו עצמותיו לקתדרלת ואוול בקרקוב, לצד גדולי האומה הפולנית.
נחשב למשורר לאומי הן בפולין (שבשפתה כתב ואתה הזדהה פוליטית ולאומית), הן בליטא (בה גדל ואותה החשיב כארצו - ראו "פן טדאוש") והן בבלארוס (שבתחומה דהיום נולד).
במוסקבה פגש את המשוררת מריה שימנובסקה, שעם בתה צלינה שימנובסקה הצעירה ממנו ב-14 שנה התחתן בפריז ב-22 ביולי 1834. נולדו להם 6 ילדים.
הבנות מריה והלנה והבנים ולדיסלב, יוסף, אלכסנדר ויאן.
מריה נישאה לבנו של חברו הקרוב של מיצקביץ', המשורר אנתוני גורצקי .
אנדרטה על שמו נמצאת במרכז העיר העתיקה של קרקוב.
אנדרטה נוספת וכיכר על שמו נמצאים ברחוב נובי סוויט בוורשה.
אנדרטה ואוניברסיטה על שמו במרכז העיר פוזנן.
אנדרטה נוספת נמצאת במרכז העיר לביב באוקראינה.
רחוב על שמו נמצא בשכונת דקר ביפו.
ספר עם פולוניס וספר גרי פולוניס; נעתק ללשון עברית על ידי ...
משה יחיאל עזכאריאל; עם הקדמה מאת ארמאנד הלוי, פריז: ווירסאילליס סירף ובנו, תרמ"ב 1881.
פן טדיאוש: או, הכנסייה האחרונה בליטה; תרגם מפולנית: יוסף ליכטנבוים, ורשה: א"י שטיבל, תרפ"א.
פן טדיאוש: או, מסע האדרכתה האחרון בליטא; מפולנית לעברית: יוסף ליכטנבום; בצירוף מבוא ובאורים מאת המתרגם, תל אביב: נ.
טברסקי, 1953. (מהדורה ב (הציורים: טדיאוש גרונובסקי): 1953)
קונרד ולנרוד: סיפור היסטורי בשירה; תרגם: שלמה סקולסקי, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ד.
גרָז'ינה: ספור ליטאי; אֹדה אל הנעורים; מבצר אוֹרדוֹן; האימפרוביזציה הגדולה ועוד; עברית: שלמה סקולסקי, תל אביב: נ' טברסקי, תש"י.
קונרד ולנרוד; עברית: שולמית הראבן, מרחביה: ספרית פועלים ('ספרי מופת'), 1958.
על השירה הרומנטית, מפולנית: מרים בורנשטיין.
דחק, סדרת דרש לכתבי מופת בפואטיקה ואסתטיקה, 2022.
אדם מריוט , כומר ופיזיקאי צרפתי.
את רוב שנות חייו העביר מריוט בדיז'ון, בה כיהן כראש מנזר "מרטין סוס ביון".
בשנת 1660 גילה את הכתם העיוור בעין האדם ובשנת 1676 קבע את חוק בויל-מריוט.
בשנת 1733 התפרסמה המהדורה הראשונה של כתביו (Histoire et memoires de l'Academie) שהכילו מגוון מאמרים בפיזיקה כגון: תנועת נוזלים, "טבע הצבעים", "צלילי החצוצרה", הברומטר, נפילה של גופים, מתיחות, נקודת הקיפאון של המים ועוד.
עבודותיו של אדם מריוט (Oeuvres de Mariotte) יצאו בשני כרכים בשנת 1717 וכללו ארבעה מאמרים, שפורסמו בפריז (שלושת הראשונים פורסמו בין השנים: 1676–1679).
במאמרו השני: De la nature de l'air ("טבע האוויר"), מתוך קובץ המאמרים בפיזיקה (Essais de physique), חקר מריוט את תורת הגזים והגיע לגילוי כי, מכפלת הנפח בלחץ של כמות קבועה של גז אידיאלי בטמפרטורה קבועה היא קבועה.
זאת ידוע כחוק בויל-מריוט אשר התגלה על ידי רוברט בויל כ-16 שנים מוקדם יותר.
אולם, מריוט הגיע לתוצאות מדויקות יותר בעקבות המצאת מכשיר הקרוי "בקבוק מריוט".
במאמרו הרביעי, מריוט דן ומעלה סוגיות, שהתקבלו מתוך ניסוייו הרבים, במחקרים על הקשת בענן, הילות, החזרה ושבירה של קרני אור והסברים לתופעות פיזיולוגיות של צבע.
כמו כן, במאמר זה פרסם מריוט את גילויו על הכתם העיוור שבעין האדם.
שני מאמריו האחרים עסקו בחישובים של תופעות שונות במכניקה של גופים, תצפיות ומחקר בתחום המחזוריות של הטבע, לרבות חילופי החומרים שבטבע ופוטוסינתזה.
אדם ריצ'רד סנדלר הוא קומיקאי, שחקן, תסריטאי, מפיק ומוזיקאי יהודי-אמריקאי, הידוע בסרטי הקומדיה הרבים שבהם הוא מככב.
סנדלר נולד בברוקלין שבניו יורק למשפחה יהודית-רוסית.
אביו סטנלי סנדלר היה מהנדס חשמל, ואימו ג'ודית (לבית לוין) מורה בבית ספר לאחיות.
בילדותו משפחתו עברה עמו לניו המפשייר שבניו אינגלנד, היכן שהתחנך בבית הספר התיכון.
בצעירותו לקח חלק בארגון הנוער היהודי אמריקאי נוער לנוער.
הוא בוגר בית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק.
לקראת סוף שנות ה-80 שיחק בתפקיד משני בסדרה הקומית "משפחת קוסבי", ומאוחר יותר הופיע בתפקידי אורח בשעשועון "שלט רחוק" ברשת MTV.
בתחילת שנות ה-90 הופיע במועדוני סטנד-אפ בבוסטון, ועד מהרה גילה אותו הקומיקאי דניס מילר והמליץ עליו מיד למפיקי תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" ברשת NBC, שם התחיל לכתוב ומאוחר יותר להופיע כשחקן וכזמר.
ב-1993 שיחק בסרטו הגדול הראשון "רוקנ'רול באוויר" לצדם של סטיב בושמי ושל ברנדן פרייזר.
בשנת 1995 שיחק סנדלר בסרט הקומדיה "בילי מדיסון".
ב-1996 כתב וכיכב בסרט הקומדיה "גילמור המאושר" העוסק בשחקן הוקי קרח מקצועי שהופך לשחקן גולף מקצועי.
בשנת 1998 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "זמר החתונות" לצדה של דרו ברימור.
באותה שנה כיכב גם בסרט הקומדיה "נער המים".
בשנת 1999 כיכב בסרט הקומדיה "ביג דדי" לצדה של וינונה ריידר, שהיה להצלחה גדולה בכל העולם.
ב-2000 שיחק ב"שטן על הזמן" בתפקיד ראשי.
בשנת 2001 שיחק בסרט הקומדיה "חיה רעה" בכיכובו של רוב שניידר.
בשנת 2002 שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בסרט שאינו קומדיה גרידא, בסרט הדרמה "מוכה אהבה" של פול תומאס אנדרסון.
אף על פי שהסרט נכשל בקופות, זכה סנדלר לשבחים רבים על משחקו בסרט ואף היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר.
בנוסף ב-2002 דיבב בסרט האנימציה "8 לילות מטורפים" לחג החנוכה.
בשנת 2003 כיכב בסרט הקומי "סדנה לעצבים" לצדו של רוב שניידר.
בשנת 2004 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "50 דייטים ראשונים" לצדה של דרו ברימור.
ובשנת 2005 כיכב והפיק את הסרט הקומי "משחק מכור".
בשנת 2006 כיכב בסרט הקומדיה-הדרמטית "קליק - לזפזפ את החיים" אותו כתב והפיק.
סרט זה היה הראשון שבו השתתף והיה מועמד לפרס אוסקר.
בשנת 2007 שיחק בסרט הדרמטי "שמור עלי" המספר על אדם שאיבד את משפחתו בפיגועי 11 בספטמבר והתמודדותו עם האירועים.
ב-2008 סנדלר הפיק, השתתף בכתיבה וכיכב בתפקיד הראשי של סרט הקומדיה "אל תתעסקו עם הזוהן".
בשנת 2009 סנדלר נתבע על ידי אמן קומיקס בטענה שגנב ממנו את הרעיון עבור סרטו "אל תתעסקו עם הזוהן".
בהמשך 2008, כיכב בסרט הקומי לכל המשפחה "סיפורים לפני השינה".
בשנת 2010 כיכב בסרט הקומדיה "מגודלים", בו גם היה שותף לכתיבת התסריט וכיכב לצדם של כריס רוק, פול שניידר, דייוויד ספייד וקווין ג'יימס.
סרט זה הפך לרווחי ביותר באותה עת, בו השתתף סנדלר.
בשנת 2011 הופיע אדם בסרט הקומדיה הרומנטית "לזרום עם זה".
בחודש פברואר באותה שנה הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אם כי בנוסף ב-2011 שבר שיא כמות זכיות בפרסי פטל הזהב (לסרטים גרועים או לשחקנים גרועים) על סרט הקומדיה "ג'ק וג'יל" בכיכובו בתפקיד כפול כאח ואחות תאומים.
מאוחר יותר ב-2011, דיבב באותה שנה בסרט הקומדיה לכל המשפחה "שומר גן החיות", אותו גם הפיק.
בשנת 2012 כיכב בסרט הקומדיה "זה הבן שלי", לצדו של אנדי סמברג.
בשנת 2013 כיכב בסרט ההמשך הקומי "מגודלים 2".
בשנת 2014 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "תקועים בחופשה" לצדה של דרו ברימור, ובאותה שנה כיכב בסרט הדרמה הקומי "הסנדלר", וכן שיחק בסרט הדרמה "גברים, נשים וילדים" העוסק בבריונות רשת ונזקים נוספים בשימוש באינטרנט.
ביולי 2015 עלה לאקרנים סרט המדע-הבדיוני הקומי "פיקסלים" בכיכובו.
היה זה הסרט האחרון בטרם חתם על עסקת הפצה בלעדית עם נטפליקס.
בשנת 2015 סנדלר כיכב בסרט המערבון הקומי "ששת המגוכחים" מבית Netflix, לאחר שחתם עם החברה למספר סרטים.
ב-2016 כיכב בסרט הקומדיה "המהפך" ("The Do-Over") ששודר בנטפליקס.
בשנת 2017 כיכב בסרט הדרמה-הקומית "סיפורי מאירוביץ", מבית נטפליקס.
בנוסף באותה שנה, כיכב בסרט הקומי "סנדי וקסלר" מבית נטפליקס.
בין השנים 2012 עד 2018 דיבב בסדרת הסרטים של "מפלצת של מלון" בתור דרקולה.
בשנת 2019 הועלה בנטפליקס ספיישל הסטנד-אפ של סנדלר "100% טרי".
בנוסף באותה שנה, כיכב בסרט המתח-הקומי "תעלומת רצח" של נטפליקס, לצדה של ג'ניפר אניסטון.
בשנת 2020 סנדלר כתב, הפיק וכיכב בסרט המתח-הקומי "יובי יציל את האלווין" של נטפליקס לליל כל הקדושים.
בשנת 2021 יצא שיר שבו מופיע אדם, שם השיר הוא "adem sendler" מאת kreekcraft.
בשנת 2022 כיכב בסרט דרמת-הספורט "השיחוק" של נטפליקס.
ב-2023 חזר לשחק לצדה של ג'ניפר אניסטון בסרט ההמשך "תעלומת רצח 2" בנטפליקס, ושיחק בסרט הקומי לכל המשפחה בו כיכבה גם בתו סאני סנדלר "את מה-זה לא מוזמנת לבת מצווה שלי" שעלה בנטפליקס.
ב-2025 שיחק בסרט ההמשך גילמור המאושר 2.
בשנת 2003 נשא לג'קלין סמנת'ה טיטון, הידועה כיום כג'קי סנדלר, שחקנית אמריקאית שהתגיירה.
לזוג נולדו שתי בנות; סיידי סנדלר (2006) וסאני סנדלר (2008).
שלושתן כשחקניות הופיעו בסרטים רבים של בעלה ושל אביהן.
סנדלר גאה במוצאו היהודי וכתב מספר שירים קומיים הקשורים ביהדות, והידוע שבהם הוא "שיר החנוכה", המונה מפורסמים יהודיים בתעשיית הבידור ומעודד את המיעוט היהודי בארצות הברית.
בכל סרטיו (למעט "זמר החתונות") דמותו תמיד נשאה בחתונה יהודית.
בסרטו "אל תתעסקו עם הזוהן" שיחק סנדלר חייל צה"ל משוחרר.
סנדלר הציג זיקה לעם בישראל: בזמן מלחמת לבנון השנייה הוא תרם 400 מערכות פלייסטיישן ו-2400 משחקים לילדים בצפון ובשדרות.
באוקטובר 2023, סנדלר, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.
הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס.
הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind.
דיקי רוברטס: ילד פלא לשעבר (2003)
פול בלארט: שומר קניון (2009)
באקי לרסון: נולד להיות כוכב (2011) – גם תסריטאי
אדם סנדרסון (נולד ב-20 ביוני 1980) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
בעבר פעל כראפר תחת שם הבמה "קסוטו".
אביו הוא המוזיקאי דני סנדרסון, אמו הייתה העיתונאית והמעצבת נעמי סנדרסון ואחותו הקטנה היא התסריטאית והשחקנית דינה סנדרסון.
הוא למד במגמת הקולנוע בתיכון עירוני א' ולאחר מכן שירת ביחידת ההסרטה של חיל האוויר.
הוא הקים עם עוד ארבעה חברים (תום שובל, דניאל אדר, מיכאל הנגבי ויהושע סימון) את קבוצת "באבון", קבוצה של קולנוענים עצמאיים,
היוצרים סרטים ללא תמיכה ממסדית, במהלך פעילותה של הקבוצה ביים שלושה סרטים קצרים, שהוקרנו ברחבי הארץ ובפסטיבלים שונים בעולם.
הוא ביים בשיתוף עם מולי שגב את סרט הקולנוע "זוהי סדום" של חבורת ארץ נהדרת.
אף על פי שלא זכה לאהדת המבקרים הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה, הביא מעל ל-500,000 צופים לקולנוע ונחשב לסרט הישראלי מצליח ביותר מאז שנת 1985.
בשנת 2013 יצא סרטו השני "לוויה בצהריים", דרמה המבוססת על ספרו של ישעיהו קורן.
הסרט הוקרן בפסטיבל "סאן סבסטיאן" במסגרת "במאים חדשים" וזכה בפרס המבקרים בפסטיבל מונפלייה ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל חיפה.
ב-2013 יצר עם שחר מגן וביים את סדרת המתח "בתולות" ל-הוט.
הסדרה זכתה להצלחה גדולה בארץ גם ביקורתית וגם מבחינת כמות הצפיות שלה הקרובה למיליון.
היא נמשכה שלוש עונות ונמכרה לברזיל, צרפת, רוסיה וסין.
על עבודת הבימוי שלו בסדרה אדם היה מועמד פעמיים לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס פרסי הטלוויזיה.
ב-2018 ביים שלושה פרקים לסדרת המתח האמריקאית "אבסנטיה" בהפקת Sony Pictures Television ופריים וידאו.
ב-2025 ביים את הסדרה נוטוק העוסקת בגלגול נשמות ומשודרת בערוץ 12
סנדרסון נשוי למעצבת התפאורה לקולנוע כרמלה סנדרסון ואב לשני ילדים.
שנה סרט מפיקים מסגרת הפקה פסטיבלים ופרסים2018אבסנטיה Sony Pictures Televisionפריים וידאו 2014-2019 בתולות HOTאדם סנדרסון מועמד פעמיים לפרס הבימוי הטוב ביותר בפרסי האקדמיה.
ונקנה להקרנה על ידי רשת הטלוויזיה האוסטרלית SBS 2002 מעל ומעבר (סרט קצר) נעשה במסגרת קבוצת "באבון" השתתף בתחרות וולג'ין לסרט קצר בפסטיבל ירושלים,
בפסטיבל הקולנוע העצמאי בניו יורק, פסטיבל "סינאלטרנטיב" בפריז,
פסטיבל "הקולנוע הישראלי" בפריז ובפסטיבל "יורושורטס" בורשה 2000 איזה אפי, איזה עמוס, איזה אוסי (סרט קצר) נעשה במסגרת קבוצת "באבון" הוקרן בערוץ ביפ, בערוץ 2 במסגרת "מבחן בד" ובפסטיבל
"KINO FILM" במנצ'סטר 1998 אני צנצנת (סרט קצר) סרט גמר במגמת הקולנוע של תיכון עירוני א' זכה במענק כספי מטעם קרן סנונית של הרשות השנייה, הוקרן בערוץ 2 במסגרת "מבחן בד"
אדם מוּשְׁקָא (Adam Muszka; 4 במרץ 1914 – ינואר 2005) היה אמן יהודי-פולני-צרפתי, צייר ופסל, ניצול מלחמת העולם השנייה, שחי מרבית שנותיו בפריז ועסק בהנצחת עיירת הולדתו פיוטרקוב טריבונלסקי, הווי החיים שלה, דמויותיה וסופה הטראגי בשואה.
הושפע רבות ממארק שאגאל ומפול סזאן, אך יצר סגנון ייחודי ריאליסטי-לירי משלו, שהוגדר על ידי מבקרים פולנים כ"יודאיקה" ייחודית.
נולד בעיר פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין, ב-1914 כצעיר מבין תשעת ילדי אהרון מושקט, חזן בבית הכנסת הגדול בפיוטרקוב ונכד לחזן עקיבא מושקט-אפטר, שהיה ידוע גם כמלחין ומלחין של ליטורגיה יהודית, בפרט.
למד בחדר ולאחר מכן בבית ספר ציבורי פולני.
לאחר שהאב איבד את קולו ומעמדו כחזן, המשפחה עברה לגור בלודז'.
בלודז' סיים מושקא את בית ספר התיכון ועבד כפקיד, כדי לתרום להכנסה המשפחתית.
במקביל למד בבית הספר העירוני לאמנויות דקורטיביות.
בעת כיבוש פולין הצליח לברוח עם אשתו לטשקנט.
ב-1947 חזר לעיר הולדתו פיוטרקוב, ומצא את ביתו ואת עירו בחורבות כשכל תושביה היהודים הושמדו.
האירועים הנוראים האלה הותירו את חותמם העז עליו ועל עבודתו.
שם יצר וכיהן בתפקיד ראש אגודת האמנים.
לאחר התלבטות ארוכה נענה מושקא לפניית מחלקת התרבות במועצת העיר של פיוטרקוב, שבאותה עת בנתה מחדש את בית הכנסת ההרוס, כספרייה ציבורית, וצייר על התקרה על החיים היהודיים בעיר, כשמעליהם מרחפת ציפור סימבולית בעלת כנפיים שבורות.
ב-1955 פיסל את מצבת הזיכרון לנִספי השואה של לודז'.
ציור קיר גדול שלו מתנוסס גם במועדון היהודי בלודז'.
ב-1967 הוזמן על ידי עיריית פריז לגור וליצור בה.
הוא גר ברובע מונפארנס והיה מעורב מאוד בקרב הקהילה האידישאית הפריזאית עד יום מותו בינואר 2005. היה ידוע גם כפסנתרן מחונן.
מושקא היה מיודד עם איציק מאנגער וצייר ציורים בהשראתו, המפורסם שבהם הוא "טווס הזהב".
היה קשור גם לדמותו של יאנוש קורצ'אק וצייר את דיוקנו.
הרבה להגיע לישראל עם שמחה הולצברג, שהיה ידידו הקרוב.
לכבוד הסכם השלום בין ישראל למצרים, ב- -26 במרץ 1979, השירות הבולאי הישראלי פרסם מעטפת היום הראשון המעוטרת בציורו של מושקא: כינור דוד שממנו פורחות יונות שלום.
ב-1972 הפיקה הטלוויזיה הצרפתית סרט על מושקא בשם "צבעים של זיכרון".
הסרט הוקרן ברחבי העולם וגם בישראל בערוץ 1 ב-1973.
יצירותיו הוצגו בתערוכות בעיקר בפולין, בצרפת ובארצות הברית, וב-1977 וב-2008 גם בישראל.
כיום נמצאים ציוריו של מושקא בגלריה הלאומית של ורשה, במוזיאון לודז' לאומנות, במוזיאון להיסטוריה יהודית ובמוזיאון האתנוגרפי של העיר, בגלריה בן אורי בלונדון, בגלריית קלצ'קין בתל אביב, וכן באוספים פרטיים ברחבי העולם.
היה נשוי לברברה, לבית הימלפרב, ילידת ורשה, ולזוג נולד בלודז' ב-1946 בנם ברוניסלב – כיום יורם מושקט – עורך דין מומחה בתחום התקשורת וקניין רוחני, המתגורר בתל אביב.
נכדו דניאל הוא סוכן של הבנק העולמי.
ברברה נפטרה בתל אביב ב-12 באוגוסט 2004.
מאשתו השנייה נולדו לו שתי בנות: סוניה, הגרה בצרפת, עובדת בסורבון, ולודמילה, לבורנטית, הגרה בארצות הברית.
אדם מזוֹר (4 בינואר 1936 – 28 ביוני 2022) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי, פרופסור חבר במסלול הנלווה בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון וחתן פרס ישראל בתחום האדריכלות והעיצוב לשנת ה'תשע"ג (2013).
נולד בקרקוב שבפולין, בן לרבקה (אירנה) ויהושע מזור.
לאחר סיום שרותו הצבאי בחיל המודיעין, למד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, בה סיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1960.
בשנים הראשונות של עבודתו המקצועית (1960–1963) הועסק במשרדו של נחום זולוטוב בתל אביב, ומ-1964 כאדריכל עצמאי בשותפות עם ידידו מספסל הלימודים, עוזי רוזן.
שותפות זו נקטעה עם נפילתו של במלחמת ששת הימים.
במסגרת זו התוודע לראשית יישומם של מודלים מתמטיים ממוחשבים לפתרונן של בעיות מורכבות בתחומים מקצועיים שונים, ולפיתוחן של שיטות הבוחנות את השפעתם של מעשי אדם ופעולות "פיתוח" שונות על הסביבה הטבעית.
מערכת הגומלין בין התכנון הפיסי לתחום מדעי החברה והסביבה, והאפשרות של יישום מודלים מתמטיים ממוחשבים לביטוי מערכת גומלין זו, הפכו לנושא המרכזי של פעילותו המחקרית והמקצועית.
פעילות זו בוצעה במסגרת המכון הישראלי למחקר ולמידע אורבני אשר הקים יחד עם שותפיו פרופ' חיים בן שחר וצבי כסה.
בתקופה זו (1964–1975) פיתח מזור סדרה של מודלים מתמטיים ליישום בבעיות תכנון מורכבות.
מודלים אלו, שניצבו בחזית הפעלת המודלים המתמטיים והמחשוב בתחום התכנון בעולם יושמו בהצלחה על ידי מזור וצוותו בעשרות פרויקטים תכנוניים, בעיקר באירופה המערבית.
מודל ה"URBANIX" (1968) המיישם שיטות של אופטימיזציה באמצעותן ניתן לקשור משתנים פיזיים, כלכליים, חברתיים תחבורתיים וסביבתיים לפתרון משולב של מערכות מרחביות מורכבות במימד הזמן, תוך השאת פונקציות מטרה שונות.
מודל זה יושם בין השאר ברוטרדם, אוטרכט ונינן בהולנד; המבורג, דורטמונד, דיסלדורף וטרויסדורף בגרמניה; בתכנון הערים החדשות: אירוין בסקוטלנד וסינס בפורטוגל.
יישום שיטות "לא מטריות" בתכנון עירוני ואזורי, המתגברות על קשיים של אי-מטריות, אי-רציפות ואי-מונוטוניות בניתוחי שונות.
באמצעות כלים אלה ניתן להגדיר "שונות" ו"דמיון" גם לפרופילי תכונות בהם השיטות הסטטיסטיות המטריות נכשלות.
שיטות אלו יושמו בניתוח אזורי של חבל הרוהר בגרמניה, במטרופולין רוטרדם ובפרויקטים אזוריים ומטרופוליניים בישראל.
מודל "ECOLATRIX" המיישם שיטות של "ניתוח פעילויות" למערכים אזוריים וסביבתיים תוך הרחבת מושג ה"פעילויות" גם לתחום החברתי, לזיקות בין אזורים (כתחבורה), לחלופות טכנולוגיות ולתוצרי לואי סביבתיים.
מודל זה יושם בהצלחה בצפון הולנד ובישראל.
על פיתוח מודלים מתמטיים לתכנון ערים ויישומם בעבודות התכנון זכה מזור ב"פרס קדמן לתכנון ערים" (1968).
הניסיון בפיתוח כלים ומודלים ממוחשבים בבינוי ערים, הצלחת יישומם בסדרה ארוכה של פרויקטים בינלאומיים, שיתופי הפעולה עם אנשי מקצוע ומשרדים מהמובילים בשוק העולמי והחשיפה לתהליכי פיתוח בקנה מידה מטרופוליני ועירוני בעולם המפותח, הביאו לביצוען של עבודות תכנון רחבות היקף, ראשונות מסוגן בישראל.
עבודות אלו בוצעו על ידי צוותי תכנון רב-תחומיים בראשותו של מזור (1973–1988) ביניהן:
תוכנית אב מטרופולינית לערי גוש דן (1973–1979) – תוכנית האב הראשונה בישראל למרחב מטרופוליני משותף הכולל את העיר תל אביב והערים שמסביבה.
התוכנית נועדה לממש מטרות מטרופוליניות כמיצוי יתרונות לגודל; עידוד יתרונות מיקום והתמחות ו"הפנמה" של השפעות חיצוניות.
תוכנית אב לעיר תל אביב-יפו (1979–1987), המגדירה את אסטרטגית הפיתוח של העיר המרכזית במטרופולין גוש דן: חיזוקה כמרכז מטרופוליני כלכלי ותרבותי, סגירת הפער בין הדרום והצפון, והעלאת הרווחה החברתית והסביבתית של העיר, כבסיס להחייאת העיר למגורים ומשיכת אוכלוסייה חזקה וצעירה לתחומה.
תוכנית לשיקום "לב העיר" בתל אביב (1978–1981) המיישמת את עקרונות תוכנית האב לעיר תל אביב-יפו להחייאת רובעיה המרכזיים המתדרדרים, שיקום התשתית החברתית וההנדסית ושימור הערכים הארכיטקטוניים של הסגנונות הבינלאומיים והנוף העירוני.
תוכנית זו הביאה למהפך בכיוון ההגירה לתחומי תל אביב לראשונה מזה כעשרים שנה, תוך משיכת אוכלוסייה חזקה, וצעירה לרובעיה המרכזיים של העיר והחייאתם.
על התוכנית לשיקום "לב העיר" זכה מזור ב"פרס רכטר לאדריכלות" (1988).
בשנת 1986 הצטרף אלי פירשט למשרדו של אדם מזור ומאז פועל המשרד כשותפות – "אדם מזור – אלי פירשט אדריכלים ומתכנני ערים".
בשנת 1987 הצטרף אדם מזור לסגל הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון.
שבה לימד כפרופסור תכן ארכיטקטוני, עיצוב עירוני ותכנון ערים ואזורים.
במקביל, מקיים אדם מזור קשרים אקדמיים, כאורח באוניברסיטאות אירופאיות ואמריקאיות, כעומד בראש סמינרים וסדנאות בינלאומיות, כנשיא ארגון המתכננים הבינלאומי SCUPAD) 1992 – 1996) וכחבר ויו"ר צוותי הערכה ושיפוט בינלאומיים ולאומיים.
בשנת 1989 מונה מזור על ידי שר הפנים, בהמלצת לשכת המהנדסים והאדריכלים, כחבר המועצה הארצית לתכנון ולבניה וכחבר הוועדה לנושאים תכנוניים עקרוניים, ועדת הערר העליונה לנושאי תכנון, ועדת הערר לקרקע חקלאית וועדות היגוי לתוכניות ארציות שונות.
בשנת 1989 יזם אדם מזור את רעיון הכנתה של תוכנית אב כוללת רב תחומית וארוכת טווח לישראל בשנות האלפיים.
אגודת האדריכלים ומתכנני הערים בישראל, לשכת המהנדסים האדריכלים והאקדמאיים במקצועות הטכנולוגיים בישראל, הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים והטכניון מכון טכנולוגי לישראל, הצטרפו ליוזמה זו.
בשם גופים אלו עמד אדם מזור בראש הצוות שהכין את תוכנית "ישראל 2020" מתחילת היוזמה ועד להשלמתה המלאה של התוכנית (1997).
"ישראל 2020" היא התוכנית בעלת ההיקף הגדול ביותר שבוצעה אי פעם בישראל כאשר למעלה ממאתיים וחמישים אנשי מקצוע מבכירי הקהילייה האקדמית והמקצועית בישראל, משתפים פעולה במשך כשבע שנים בביצועה תוך ליווי של אחד עשר משרדי ממשלה, הסוכנות היהודית, מינהל מקרקעי ישראל ונציבות המים.
לראשונה נכללו בתוכנית אחת כל התחומים הכלכליים, החברתיים, התשתיתיים והסביבתיים ובכלל זה מערכות החינוך, הביטחון התחבורה והתקשוב, תוך תשומת לב להשפעות ההדדיות של פעילויות בתחומים השונים.
התוכנית פורשת את סוגיות התכנון השונות של ישראל, ואת תסריטי העל לדמותה העתידית של המדינה.
"ישראל 2020" מגדירה באמצעות סדרת חלופות, את מרחב האפשרויות מתוכו עוצבה "תמונת העתיד" הכלכלית, החברתית והסביבתית המשולבת לישראל בשנות האלפיים, תוך הצבעה על אמצעי המדיניות להגשמתה.
תוכנית האב לישראל בשנות האלפיים – "ישראל 2020" מהווה בסיס לרבדי התכנון הסטטוטוריים של ישראל: תמ"א 35 והתוכניות המחוזיות השונות וכבסיס לחשיבה כלכלית (כנס קיסריה) וכנסים בנושאי תשתיות, נדל"ן, חברה וסביבה.
"ישראל 2020" זכתה לתהודה בינלאומית רבה שהובילה לשיתופי פעולה בביצוע ובסיס ידע ומתודולוגיה לפרויקטים תכנוניים שונים באירופה (שווייץ, גרמניה, פולין, הולנד, ארצות הברית, ירדן והפלסטינים).
באמצעות מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה, הטכניון מכון טכנולוגי לישראל.
במסגרת פעולה זו מקודמים שני מהלכים עיקריים: "תכנון חוצה גבולות בין ישראל ושכנותיה" ו"תכנון לשוויון במדינת ישראל".
ב-1999 יזם אדם מזור את הקמת "ארגון הגג" של איגודי האדריכלים המתכננים והמהנדסים האזרחיים בישראל ועמד בראשו של ארגון זה עד שנת 2004.
ותכנן מבנים רבים ומגוונים למגורים, תעסוקה, משרדים, מבני ציבור ומבנים ייעודיים שונים.
בשנת 2001 הצטרף לצוות המשרד אדריכל אורי מזור, בנו של אדם.
לאחר מותו של אלי פירשט "מזור – פירשט אדריכלים ומתכנני ערים" מנוהל על ידי מעין פירשט ואורי מזור.
מזור היה נשוי לעיה (עמליה), בתה של ד"ר הדסה היינריך, ואב לארבעה בנים ובת.
אחותו הייתה ריטה, אלמנת מרדכי גור.
מ-1990 חבר הוועדה לנושאים תכנוניים עקרוניים, המועצה הארצית.
מ-1990 חבר ועדת הערר העליונה לנושאי תכנון.
מ-1990 חבר ועדת הערר לקרקע חקלאית ושטחים פתוחים.
מ-1994 פורום המשק והכלכלה למען איכות הסביבה בישראל.
1994–1997 חבר המועצה לתכנון לאומי, כלכלי.
1996–1997 חבר צוות ההיגוי לשיתוף הפעולה בין מדינת ישראל וממלכת ירדן.
מינוי שר האוצר ושר החוץ.
2003 חבר המועצה להנדסה ואדריכלות.
1976–1982 ועדה מטרופולינית לערי גוש דן – ראש צוות התכנון.
1976-1982 ועדה מטרופולינית לערי גוש דן.
1984–1988 תוכנית אב לתיירות ונופש בישראל.
1991 ועדת היגוי קדמת נגב – נושאים תכנוניים – מינוי שר האוצר.
מ-1990 תוכנית אב לישראל בשנות האלפיים – תוכנית ארוכת טווח לישראל – ישראל 2020.
מ-1993 תוכנית אב ותוכנית פיתוח למטרופולין ירושלים.
מ-1993 תוכנית תיירות בנגב בשלום – מסמכי עבודה כבסיס משא ומתן עם הפלסטינים וארצות ערב.
מ-1994 תוכנית אב לנגב בשלום – ביוזמת משרד האוצר, משרד החוץ והסוכנות היהודית.
1995 סיום תוכנית אב ותוכנית פיתוח למטרופולין ירושלים.
1995 מרכז עסקים ותעשייה עתירת ידע, רמת השרון.(מתאר, מפורטת, בינוי ואדריכלית), עבור מועצה מקומית רמת השרון, מינהל מקרקעי ישראל ופרטיים.
1996 הסדר קרקעות הקיבוצים – פוטנציאל תכנוני ואפשרויות מימוש עבור ועדת ההיגוי להסדר הקיבוצים המשלים.
1996 תוכנית מתאר כרמיאל, עבור משרד הבינוי והשיכון ועירית כרמיאל.
1997 סיום תוכנית אב לקריית גת, עבור משרד הבינוי והשיכון.
1997 תוכנית אב למטרופולין חיפה ותוכנית מתאר למחוז חיפה.
בשיתוף עם פרופ' יגאל צמיר, עבור משרד הפנים, משרד הבינוי והשיכון, מינהל מקרקעי ישראל.
1997 "דרום גלילות": תוכנית מתאר, בינוי ועיצוב עירוני של 13,000 יחידות דיור, עבור מינהל מקרקעי ישראל, מועצה מקומית רמת השרון, עיריית תל אביב-יפו.
1992–1998 תוכנית אב רמת השרון, עבור מועצה מקומית רמת השרון.
1998 סיום תוכנית אב לבני ברק, בשיתוף עם אדריכל מייק טרנר, עבור עירית בני ברק, משרד הפנים, משרד הבינוי והשיכון, מינהל מקרקעי ישראל.
2000 ראש צוות התכנון הישראלי לשיתוף פעולה תכנוני עם הרשות הפלסטינית.
2002–2003 ראש צוות משותף עם פרופ' אריה שחר מהאוניברסיטה העברית בירושלים לתכנון חוצה גבולות בין ישראל ושכנותיה.
2002–2003 ראש צוות משותף עם ד"ר ת'אבת אבו ראס מהמרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי בתכנון שוויוני בין יהודים וערבים במדינת ישראל.
1971 מוקדים בתכנון האזורי של חבל הרור בגרמניה, עם פרופ' זלוניצקי, גרמניה.
1972 אזור העיר טרויסדורף, גרמניה.
עם משרד פרופ' זלוניצקי (גרמניה).
1973 אזור העיר נטטל, גרמניה.
1974 תוכנית כוללת לעיר רוטרדם (עיר בת 1.1 מיליון תושבים).
תכנון ארצי, מחוזי, אזורי ומטרופוליני בישראל
תוכניות ארציות: תוכנית אב לישראל בשנות האלפיים, ישראל 2020 (1997); תאום המרחבים הלאומיים בין הירדן והים: "ישראל 2020" – "פלסטין 2015" (2000); תכנון "חוצה גבולות" בין ישראל ושכנותיה (מ-2002); תכנון לשוויון בין יהודים וערבים בישראל (מ-2002).
תוכניות מחוזיות ואזוריות: לפיתוח הגליל המערבי (1973); למרחב המזרחי של ירושלים ואזור מעלה אדומים (1977); ל"קדמת הנגב" (1991); לנגב בשלום (1994); לערבה התיכונה (2000); למחוז חיפה, תמ"מ 6 (2002).
תוכניות מטרופוליניות: לרפורמה מוניציפלית בגוש דן (1975); תוכנית אב למטרופולין גוש דן (1982); תוכנית אב למטרופולין ירושלים (1995); תוכנית אב למטרופולין חיפה והצפון (1999).
תוכניות אב, מתאר ומדיניות פיתוח עירונית
1969 ארוין, עיר חדשה בסקוטלנד – ניתוח תכנוני ומודל עירוני.
1970 המבורג – ניתוח תכנוני ומודל עירוני.
1972 נינן, הולנד – ניתוח תכנוני ומודל עירוני (עם חברת RBB, הולנד).
1974 סינס, עיר חדשה בפורטוגל – ניתוח תכנוני ומודל עירוני.
1968 אזור קירשטיינבך, המבורג, גרמניה – תוכנית פיתוח.
1970 אזור המרכזי – המערבי, המבורג, גרמניה.
1971 אזור דרום האלבה, המבורג, גרמניה.
1972 הרנה, גרמניה – תכנון פרוגרמטי ותוכנית פיתוח (עם משרד זלוניצקי)
1973 אוטרכט, הולנד – שיקום העיר המרכזית (עם חברת RBB, הולנד)
1974 נירנברג, גרמניה – שיקום העיר המרכזית (עם משרד זלוניצקי)
1989 קרקוב, פולין – ייעוץ ושיקום העיר קזימיש (בשיתוף עם עירית קרקוב ואוניברסיטת ג'ון הופקינס, בולטימור).
תכנון מפורט לשכונות מגורים ומקבצי מגורים
1971 לודנשייד, גרמניה – תוכנית עיצוב עירוני לשימור העיר ההיסטורית.
לאחר זכייה בתחרות (עם משרד זלוניצקי, גרמניה).
1972 דיסלדורף, גרמניה – תכנון אזור גרפנברגר (עם חברת נויה, היימט, גרמניה).
1973 תכנון מרכז העיר דורטמונד, גרמניה – ניתוח תכנוני ומודל עירוני (עם משרד זלוניצקי).
1974 תכנון מרכז העיר אוטרכט, הולנד – ניתוח ומודל עירוני.
מעונות ילדים וגני ילדים (כ-40 מבנים בכל חלקי הארץ).
מוסדות תרבות: מתנ"ס ומרכז ספורט – מנחמיה (1965), מרכז שיטרית-מוזיאון, ספריה ואולם-טבריה (1979), בית החייל-קצרין (1987), מרכז תרבות-בני יהודה (1987), המרכז ללימודי פיתוח-רחובות (1997).
תוכניות אב ומבני תיירות ונופש
מזור הוא חתן פרס ישראל בתחום האדריכלות והעיצוב לשנת ה'תשע"ג (2013).
אדם סילבר הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, ונציב (קומישינר) של ליגת ה-NBA.
הוא נכנס לתפקידו במקום דייוויד סטרן ב-1 בפברואר 2014.
סילבר נולד בערי ריי שבמדינת ניו יורק למשפחה יהודית, לאב עורך דין, שותף בחברת עורכי דין בינלאומית, "Proskauer Rose".
בשנת 1984 סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק.
בשנים 1984–1985 הוא עבד כעוזרו של חבר הקונגרס, לס אוקיין.
בשנת 1988 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת שיקגו.
לאחר מכן עבד בחברת עורכי דין בניו יורק, וגם שימש כעוזר משפטי של שופט בבית משפט בניו יורק.
סילבר החל לעבוד ב-NBA בשנת 1992, בהתאם להצעה שקיבל מדייוויד סטרן.
הוא עבד בכמה תפקידים, עוזר של הקומישנר, היה סגן ולאחר מכן מנהל של NBA Entertainment.
בשנת 2003 הופיע סילבר ברשימת האנשים המשפיעים של "טיים מגזין" ושל "CNN".
סילבר הופיע כמה פעמים ברשימת 100 האנשים בספורט של "Sporting News".
סילבר יזם את השימוש הנרחב בהילוכים חוזרים בסופי משחקים, ואת שינוי הפורמט של סדרת הגמר מ- ל-, כמו בסדרות פלייאוף אחרות.
סילבר גם ניהל משא ומתן עם ארגון השחקנים שהוביל לחתימת הסכם עבודה, והיה מעורב בחתימת הסכמי שידורי טלוויזיה.
ב-25 באוקטובר 2012 בחרה הנהלת הליגה פה אחד בסילבר, בהמלצת סטרן, להחליף את סטרן במועד פרישתו, ב-1 פברואר 2014.
ב-29 באפריל 2014 החליט סילבר להשעות לצמיתות את דונלד סטרלינג, הבעלים של לוס אנג'לס קליפרס, בשל התבטאויותיו הגזעניות.
החלטה זו זכתה לשבחים רבים.
מג'יק ג'ונסון אמר שסילבר הפגין יכולת מנהיגות נהדרת.
אדם סימונזון (12 בנובמבר 1908 – 12 ביוני 1983) היה מחנך, סופר ומחזאי ישראלי.
סימונזון נולד בשנת 1908 בברלין בירת גרמניה, בנם של ד"ר אמיל סימונזון, הרופא המייעץ של הרצל, וואלי סימונזון לבית קספרי.
למד באוניברסיטת ברלין וב-1933 הוענק לו תואר דוקטור.
לאחר תום לימודיו עבד עם הצוות שהקים את מפעל "עליית הנוער" בראשות רחה פראייר.
בשנת 1934 עלה סימונזון לארץ ישראל עם קבוצת הנוער הראשונה ששלחה "עליית הנוער" לעין חרוד והצטרף להכשרת שער הנגב, ששכנה ליד המושבה גדרה.
בשנים אלה החליט להפוך למורה לעברית על מנת לסייע לעולים החדשים, לשם כך עבר לירושלים ולמד בסמינר בית הכרם ע"ש דוד ילין.
עם תום לימודיו נסע לאנגליה ללמוד אנגלית, ולאחר מכן שב להכשרת שער הנגב, אשר התיישבה בקיבוץ כפר סאלד שבגליל העליון.
הוא שהה בה 1947. בשנת 1948 עבר להתגורר בתל אביב, והיה מפקח חינוכי במוסדות "עליית הנוער".
במהלך שנות עבודתו כתב ספרי לימוד להוראת השפה והתרבות העברית.
עם פרישתו לגמלאות החל בכתיבת מחזות, ובהם "השליח" (מחזה העוסק בפרשת קסטנר); "צער חינם" (מחזה העוסק בילדות תימניות שאולצו להינשא בגיל צעיר מאוד לגבר מבוגר); "המחזה"; ו"בעל המאה".
אדם סימונזון היה נשוי עד מותו לשרה (1919–1993), ואב לשתי בנות ובן: זיוית אברמסון, דניה אנזנברג ואיתמר סימונסון.
עליַּת מר זיגפריד כהן: רומן (תל אביב: צ' ליינמן, תש"ג).
הרפובליקה הרומית: נושא לימודי (ירושלים, הוצאת הסוכנות היהודית לארץ ישראל - המחלקה לעלית ילדים ונוער - המדור להדרכה, 1957–1958).
הבה נלמד לשוננו: ספר למוד השפה העברית; הציורים: רן שחורי, 2 כרכים (תל אביב: יסוד, תשכ"ב 1961).
אדם סימונזון, אריה לוי, למרחבים: ספר קריאה ולמוד הלשון העברית; הציורים: משה מלמד, 3 כרכים (ירושלים: אחיאסף, תשכ"ה 1964–תשכ"ט).
(כרך א: הספר האדֹם, תשכ"ה; כרך ב: הספר הכתֹם, תשכ"ו; כרך ג: הספר החום, תשכ"ט)
הלן ל' קאופמן, תולדות מאה גדולי הקומפוזיטורים; עברית: א' סימונזון (תל אביב: צ' ליינמן, תש"ה).
סולומון גולדמן, זרמים בביקורת המקרא; תרגם מאנגלית: א' סימונזון (ירושלים: המחלקה לעלית ילדים ונוער – מדור להדרכה – (הסוכנות היהודית) ('עיונים למדריך ולמורה'), תשי"א).
אדם ג'יימס מת'יוס (בוולשית: Adam James Matthews; נולד ב-13 בינואר 1992) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת המגן הימני בשמרוק רוברס.
מת'יוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קארדיף סיטי אליה הצטרף בגיל 8. בינואר חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון.
ב-21 באפריל 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד צ'רלטון אתלטיק.
בתחילת עונת פקדה מכת פציעות את המועדון ומת'יוס הפך לשחקן מפתח בהרכב של המועדון.
ב-3 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-4 נגד ווטפורד.
במהלך חלון העברות של ינואר מנצ'סטר יונייטד הביעה עניין בשחקן, אך קארדיף סירבה לשחרר את השחקן.
ב-25 בפברואר 2011, חתם בסלטיק ל-4 שנים והוא הצטרף אליה בסיום העונה.
ב-7 באוגוסט 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסלטיק בניצחון 0-1 נגד אברדין.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופאית בהפסד 2-0 לאתלטיקו מדריד.
ב-12 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בסלטיק נגד ארבורת' במסגרת הגביע הסקוטי.
ב-5 ביולי 2015 חתם בסנדרלנד תמורת 2 מיליון פאונד.
ב-8 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 4-2 ללסטר סיטי.
כעבור שבועיים נפצע בקרסול ונעדר שלושה חודשים.
מת'יוס חזר להתאמן אך נפצע שוב כעבור חודש ונעדר כחודשיים.
ב-7 במרץ 2016 הושאל לבריסטול סיטי עד לסיום העונה.
עם תום העונה הושאל לעונה נוספת בקבוצה.
בקיץ מת'יוס חתם בצ'רלטון את'לטיק.
ב-23 ביוני 2022 סיכם באומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית.
מת'יוס שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של ויילס ואף שימש כקפטן.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הבוגרת ב-25 במאי 2011, נגד במסגרת גביע האומות.
אליפות סקוטלנד: , , ,
אדם מילשטיין (נולד ב-1952) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי, יזם ונדבן.
בשנת 2000 הקים יחד עם אשתו גילה את הקרן המשפחתית של אדם וגילה מילשטיין.
מילשטיין נולד בשם טוביה מילשטיין בחיפה.
בשנת 1971 התגייס לצה"ל ולחם במלחמת יום הכיפורים תחת פיקודו של אריאל שרון.
עם סיום לימודיו נרשם ללימודים בטכניון בחיפה, שם סיים בהצטיינות תואר במנהל עסקים וכלכלה בשנת 1978.
מילשטיין התחתן בשנת 1974 עם גילה אלגרבלי מחיפה, ולהם שלוש בנות.
מילשטיין הוא מנהל שותף ב-Hager Pacific Properties, האחראי על הניהול הפיננסי וראיית החשבון בחברה.
החברה מתמחה ברכישה, פיתוח ומכירה של נדל"ן לתעשייה, עסקים ומגורים.
מילשטיין הוא שותף בהקמת המועצה הישראלית-אמריקאית.
הוא חבר בדירקטוריונים של איפא"ק, פרויקט תגלית, StandWithUs וארגונים פרו ישראליים אחרים.
מילשטיין ואשתו גילה הם שותפים ביוזמת "ספריית פיג'מה באמריקה", תוכנית המספקת ספרים בעברית לעשרות משפחות של ישראלים-אמריקאיים בארצות הברית.
אדם מקיי הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק, שחקן וקומיקאי אמריקאי.
הוא למד שנה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת טמפל, אך פרש חודשים ספורים לפני סיום לימודי התואר הראשון.
הוא עבר לשיקגו ועסק בסטנד-אפ.
בשנים 1995 עד 2001 כתב מערכונים עבור תוכנית הטלוויזיה סאטרדיי נייט לייב, כשבשנים 1997–1999 שימש הכותב הראשי של התוכנית.
ב-2004 יצר עם ויל פרל את הקומדיה "והרי החדשות", אותה גם ביים, שזכתה להצלחה רבה.
ב-2007 יצר עם פארל את אתר האינטרנט "Funny or Die" ובו סרטונים קומיים.
מקיי שכתב את התסריט לסרט "אנטמן" שיצא ב-2015. הוא כתב וביים את הסרט "מכונת הכסף" (2015), הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר בהם לסרט הטוב ביותר ולבמאי הטוב ביותר ומקיי זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
סרטו הבא, "סגן הנשיא" (2018), היה מועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב ומועמד לשבעה פרסי אוסקר בהם לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולתסריט המקורי הטוב ביותר.
הוא הבמאי והמפיק של סדרת הטלוויזיה "יורשים" ששידורה החל ב-2018 ברשת HBO.
על עבודתו כבמאי הסדרה, זכה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה.
ב-2021 יצא בנטפליקס הסרט שכתב וביים "אל תסתכלו למעלה".
בשנת 2022 עלתה ברשת HBO הסדרה "לייקרס: קבוצה מנצחת", אותה מקיי ביים והפיק.
באותה שנה לקח חלק בהפקת הסרט "Fresh" ובהפקת הסרט "התפריט".
עוד באותה שנה החל לעבוד על בימוי מיני-סדרת הדרמה "Kings of America" בכיכובה של איימי אדמס; אשר מתוכננת לעלות ברשת נטפליקס במהלך שנת 2023.
בשנת 2025 הפיק את מותחן ההישרדות "Beneath the Storm".
מקיי נשוי לבמאית האמריקאית-יהודית שירה פיבן (אחותו של השחקן ג'רמי פיבן).
בספטמבר 2025 מקיי היה בין יותר מ-1,200 אנשי תעשיית הקולנוע והטלוויזיה שחתמו על עצומה בה הם מתחייבים שלא לעבוד עם מוסדות וחברות קולנוע ישראליות שלטענתם "מעורבות בפשעי מלחמה, ג'נוסייד ואפרטהייד נגד העם הפלסטיני".
את העצומה יזם הארגון Film Workers for Palestine שטען כי רוב מוסדות וחברות הקולנוע בישראל מעולם לא תמכו בזכויות המלאות של הפלסטינים.
בעצומה נכתב כי מאחר שממשלות רבות בעולם "מאפשרות את הטבח בעזה", על אנשי הקולנוע לפעול כדי לא להיות שותפים לו.
אדם נאג' (בהונגרית: Ádám Nagy; נולד ב-17 ביוני 1995) הוא כדורגלן הונגרי המשחק כקשר בקבוצת ספציה.
נאג' החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של סנטלרינץ שה.
בגיל 17, עבר לפורטוגל לאחר שהצטרף לקבוצת VSI ריו מאיור, מועדון שהוקם כפרויקט על ידי המוסד האקדמי האנגלי לקידום כדורגל, "VisionPro Sports Institute".
הפרויקט הובל על ידי שחקני הפרמייר ליג לשעבר איאן רייט ומארק יוז, ששמו לעצמם למטרה לשבח כדורגלנים בין הגילאים 16–19 מהמדינות פורטוגל, הונגריה, אנגולה, ויילס, אנגליה, קונגו וספרד.
הפרויקט עצמו נכשל והגיע לסיום במרץ 2013.
בסיום הפרויקט, נאג' חזר להונגריה, וחתם במחלקת הנוער של פרנצווארוש.
בעונת 2013–2014, החל לשחק בקבוצת המילואים של מועדונו במסגרת הליגה ההונגרית השלישית.
משחקו הראשון בקבוצת המילואים היה -24 באוגוסט 2013, בהפסד הביתי 0–2 מול פלסוטארקאני.
ב-30 באוגוסט 2015, כבש את שערו הראשון, גם במסגרת קבוצת המילואים של פרנצווארוש, בניצחון 0–7 מול אבש.
ב-12 במאי 2015, נאג' ערך בכורה רשמית בקבוצה הבכירה של מועדונו, כאשר שותף במשחק הניצחון הביתי 0–3 מול בודפשט הונבד במסגרת גביע הליגה ההונגרית.
ארבעה ימים לאחר מכן, שיחק את משחקו הראשון בליגת העל ההונגרית, במשחק הניצחון 0–1 מול פאקס.
ב-20 במאי 2015, נאג' סייע לקבוצתו לזכות בגביע ההונגרי, לאחר ששיחק 70 דקות במשחק הגמר.
ב-2 באפריל 2016, נאג' זכה עם פרנצווארוש באליפות הונגריה, למרות הפסד 1–2 מול דברצן.
ב-14 ביולי 2016 חתם נאג' בבולוניה 1909 האיטלקית שם שיחק שלוש עונות.
באוגוסט 2020 חתם בבריסטול סיטי מליגת המשנה האנגלית.
ב-14 ביוני 2016, שיחק את משחקו הראשון ביורו 2016, כאשר שותף במשחק הניצחון 0–2 של נבחרתו מול אוסטריה באצטדיון החדש של בורדו, בורדו, צרפת.
נכלל בסגל נבחרת הונגריה ליורו 2020. נכלל בסגל נבחרת הונגריה ליורו 2024.
המגיש והדוגמן לשעבר ניקולט קלויבר, שעזב את BNN, מגיש את התוכנית.
התוכנית החלה באזור האוקיינוס השקט, באי מוגו מוגו באיי הפנינה, פנמה.
עונה 1 הכילה 6 פרקים.
עונה 2 הכילה 8 פרקים.
הפורמט נמכר ליצרנים במדינות שונות.
גרסה ספרדית, Adán y Eva, צולמה בקרואטיה, בהגשת מוניקה מרטינז, והוצגה ב-Cautro ב-21 באוקטובר 2014. התוכנית חודשה לעונה שנייה, אשר צולמה באזור הפיליפינים.
העיבוד הגרמני Adam sucht Eva החל בבכורה ב-28 באוגוסט 2014 בערוץ RTL.
שישה פרקים של העונה הראשונה צולמו ב-Tikehau, בהגשת נלה לי.
הגרסה הצרפתית Adam recherche Ève החלה בבכורה ב-3 במרץ 2015 בערוץ D8, בהגשת קרוליין אית'ורבייד.
הגרסה הדנית Adam og Eva צולמה ביוון והחלה לשדר ב-21 בינואר 2015 ב-TV3.
העיבוד פיני Aatami etsii Eevaa צולם גם הוא ביוון והחל בבכורה ב-6 באפריל 2015 ב-Nelonen.
NOVE הפיקו בסתיו 2015 את הגרסה האיטלקית "L'isola di Adamo ed Eva", עם ולדימיר לוקסוריה כמגיש.
הגרסה ההונגרית Ádám keresi Évát שודרה למשך שמונה פרקים ב-Viasat 3 מ-25 באפריל ל-10 ביוני 2016.
הסדרה נתקלה בביקורות רבות, הן בגרסתה המקורית והן בעיבודיה.
העובדה שמשתתפי הסדרה אינם לבושים כלל נתקלה בטענה כי המתמודדים חושפים עצמם יתר על המידה עבור פרסום, לעיתים בלי שהם מודעים לכך לחלוטין, ועלול להיווצר מצב בו אדם משודר בעירום בטלוויזיה ללא ידיעתו וללא דרך לתקן זאת, בדומה לתקרית ג'סי ניסוויץ בדייט בעירום.
בנוסף נטען ששידור התוכנית ללא טשטוש איברי המין וללא צנזור מינימלי פוגע ברגשות הציבור ואינו מתאים לילדים שעלולים לצפות בכך.
עוד נטען שמוצגת בתוכנית זו דרך לא בריאה להתחלת מערכת יחסים, והפיכת התוכנית לתחרות עלולה לגרום לבחירה במתמודד האטרקטיבי יותר.
סצנות כמו עיסוי המתמודדים אחד את השני בעירום, רחצה בעירום, וכן שתי מתמודדות המורחות בשמנים מתמודד באמבט העצימו את הביקורת כלפי המתירנות של התוכנית.
אדם פול סקוט הוא שחקן, קומיקאי, מפיק קולנוע וטלוויזיה ויוצר פודקאסטים אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו כבן ואייט בסדרה "מחלקת גנים ונוף", כאד מקנזי בסדרה "שקרים קטנים גדולים" מבית HBO, וכמארק סקאוט בסדרה "ניתוק" של אפל TV פלוס.
סקוט נולד בסנטה קרוז, קליפורניה, הצעיר משלושה ילדים של אן סקוט (לבית קווארטרורו) וסימון דאגלס סקוט; שניהם מורים בגמלאות.
הוא ממוצא סיציליאני, מצד אימו.
יש לו שני אחים גדולים, שאנון ודייוויד.
למד בבית הספר התיכון הארבור ולאחר מכן באקדמיה האמריקנית לאמנויות הבמה בפסדינה, קליפורניה.
תפקיד זה זיכה אותו במועמדות לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה לשנת 2009 של מגזין אנטרטיינמנט ויקלי.
בשנת 2010 הופיע בסרט "The Vicious Kind", והיה מועמד עליו לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר.
עוד בשנת 2010, סקוט הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה עטורת השבחים של NBC, "מחלקת גנים ונוף", בתור בן ואייט, מבקר מדינה המגיע לעיר הבדיונית פאוני שבאינדיאנה כדי לאמוד את כספי העיר.
הוא הופיע כשחקן אורח יחד עם רוב לאו בעונה השנייה של הסדרה לפני שהפך לדמות מרכזית עד לסוף הסדרה.
העונה השביעית והאחרונה של הסדרה הסתיימה בפברואר 2015.
סקוט הופיע בסדרה של Adult Swim "האירוע הגדול בהיסטוריה של הטלוויזיה", אותה גם יצר והפיק.
ב-2011 כיכב בסרט "חברים עם ילדים", שהיה להיט בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-2011. לצידו כיכבה ג'ניפר וסטפלדט, וצוות השחקנין כלל את מאיה רודולף, קריסטן ויג, כריס או'דאוד, אדוארד ברנס, מייגן פוקס וג'ון האם.
בשנת 2017 החל לשחק לצד ניקול קידמן וריס וית'רספון בסדרת הדרמה-קומית "שקרים קטנים גדולים" שיצר וכתב דייוויד אי קלי עבור רשת HBO, ומבוססת על הרומן באותו השם מאת הסופרת ליאן מוריארטי.
בשנת 2022 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "ניתוק" מבית אפל TV, בבימויו של בן סטילר.
באפריל 2025 סקוט נכלל ברשימת טיים 100 לשנת 2025 בזכות יכולתו לגלם דמויות מורכבות וחריגות באופן מעורר הזדהות, ובזכות הצלחתו המרשימה בסדרה "ניתוק" שהביאה להכרה רחבה בקריירה רבת-שנים.
סקוט מנחה יחד עם סקוט אקרמן את הפודקאסט "U Talkin' U2 To Me?".
התוכנית מוצגת בתחילת כל פרק כ"תקציר המקיף והאנציקלופדי של כל מה שקשור ל-U2", אך הדיון לרוב גולש גם לנושאים אחרים.
בשנת 2015, סקוט וסקוט אירחו את חברי להקת U2 בתוכנית.
סקוט השתתף גם כאורח בפודקאסטים רבים כגון "Comedy Bang!
ב-2005 התחתן עם נעמי סבלן.
שנים סדרה תפקידהערות1994Dead at 21דןפרק: "Pilot"1994–1995ילד פוגש עולםחבר להקה/גריפין הוקינס4 פרקים1995ERדייוויד קרסטטרפרק: "Full Moon, Saturday Night"Murder Oneסידני שניידר6 פרקים1996NYPD Blueגורדון פוטרבופרק: "The Nutty Confessor"1997Paybackאדם סטנפילסרט טלוויזיה של ABC1998–1999שולחן לחמישהג'וש מקון7 פרקים1999Wastelandפיליפ7 פרקים2002ימי התהילההווארדפרק: "Everybody Loves Rudy"עמוק באדמהבן קופר2 פרקים2004CSI: מיאמידני קטופרק: "Stalkerazzi"2005ורוניקה מארסמר רוקספרק: "Mars vs.
Mars" 2006 חוק וסדר רובי האוול פרק: "America, Inc." 2007תגיד לי שאתה אוהב אותיפאלק תפקיד ראשי; 10 פרקים2009סמוך עליג'וש בארקט2 פרקים 2009–2010על הפניםפט אנדרסון2 פרקים2009–2010; 2023אנשי המסיבות הנרי פולארד תפקיד ראשי (3 עונות); 26 פרקים
גם מפיק2010התוכנית של שרה סילברמן (אנ')הסוכן שרידרפרק: "Just Breve"בית חולים לילדיםלוטננט דיג'ור קוהרפרק: "Joke Overload"Nick Swardson's Pretend Timeמגיש חדשותפרק: "Mudslide Junction"אבא אמריקאימרשלדיבוב; פרק: "The People vs.
Martin Sugar"2010–2015מחלקת גנים ונוףבן ואייט תפקיד אורח (עונה 2)
גם יוצר, במאי ומפיק בפועל2012–2016Comedy Bang!
אדם נוימן הוא יזם ואיש עסקים ישראלי.
מייסד חברת WeWork, בה כיהן בתפקיד המנכ"ל בשנים 2010–2019.
הונו האישי של נוימן, מוערך נכון לדצמבר 2024, בכ-2.3 מיליארד דולר ע"פ המגזין העסקי פורבס.
נוימן נולד בבאר שבע, לזוג הרופאים אביבית ודורון נוימן.
הוא ואחותו, הדוגמנית לעתיד עדי נוימן, עברו להתגורר בארצות הברית יחד עם אמם, לצורך התמחותה ברפואה.
לאחר ארבע שנים, ב-1990, שבו לישראל וגרו בקיבוץ ניר עם, משם עברו בהמשך לכפר סבא, שם למד נוימן בתיכון.
ב-1998 התנדב לקורס חובלים וסיים אותו בהצלחה, ולאחר חמש שנות שירות בחיל הים השתחרר.
דודתו מצד אביו היא גליה אלבין.
ב-2008 הקים נוימן עם שותפו מיגל מקלבי את "GreenDesk", חברה שהציעה שטחי עבודה משותפים "ירוקים".
שנתיים לאחר מכן הם מכרו את החברה והקימו את "WeWork".
מתחם העבודה הראשון שפתחה החברה היה בסוהו שבניו יורק, ובמהלך השנים הבאות נפתחו 156 סניפים ברחבי העולם, שישה מהם בישראל.
שווייה המוערך, שעמד בינואר 2019 על 47 מיליארד דולר, ירד בהמשך השנה ל-15 מיליארד דולר.
בספטמבר 2019 הודיע נוימן על פרישתו מתפקיד המנכ"ל לאחר קבלת "מצנח זהב" של 1.7 מיליארד דולר מהתאגיד היפני סופטבנק בתמורה לרוב מניותיו בחברה.
נוימן נשאר בחברה כמשקיף בעל החזקה מינורית.
בנובמבר 2023 החברה הודיעה על פשיטת רגל וכניסה להליך פירוק צ'אפטר 11.
בשנת 2020 רכש שליש ממניות חברת "גו טו גלובל" (Go To Global), העוסקת בתחבורה שיתופית.
בסוף שנת 2021 החל נוימן במגעים להשקעה כספית ותמיכה כלכלית בקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה, בעיקר בגלל קרבתו המשפחתית למנכ"ל המועדון אבי יחיאל (יחיאל היה באותה עת נשוי לאחותו של נוימן, עדי).
בשנת 2022 פורסם כי נוימן מתכנן להרחיב את השקעתו במועדון ואף נפגש יחד עם אבי יחיאל ועם ראש עיריית פתח תקווה רמי גרינברג, כשהם שוחחו בעיקר על עתיד המועדון.
נוימן אף חילק מענקי עלייה לפלייאוף העליון לשחקני הקבוצה.
ב-6 ביוני 2022 נכנס לשיתוף פעולה עם המועדון עד שנת 2025.
הוא נשוי לאשת העסקים האמריקאית יהודייה, רבקה ויקטוריה פלטרו (בת דודתה של גווינת' פלטרו), ולהם שישה ילדים (כולל זוג תאומים).
ב-18 במרץ 2022 עלתה המיני-סדרת דרמה בשירות "אפל TV פלוס" בשם "WeCrashed", המתארת את עלייתה ונפילתה של חברת הסטארט-אפ WeWork מנקודת מבטם של נוימן ואשתו, בה דמותו מגולמת על ידי ג'ארד לטו.
אדם צ'אבה סאלאי (בהונגרית: Ádám Csaba Szalai, נולד ב-9 בדצמבר 1987 בבודפשט שבהונגריה) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
לסאלאי 86 הופעות ו-26 שערים במדי נבחרת הונגריה.
סאלאי שיחק כנער במועדונים בודפשט הונבד ואויפשט מהונגריה, ובגיל 17 עבר לגרמניה, כאשר חתם בשטוטגרט.
סאלאי שיחק בקבוצות הנוער של שטוטגרט, ובשנת 2006 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה האזורית הדרומית, שהייתה אז השלישית בהיררכיית הליגות בגרמניה.
בעונת 2006/07 הבקיע סאלאי חמישה שערים ב-33 הופעות והציג יכולת טובה מאוד.
בקיץ 2007 נרכש סאלאי על ידי ריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד ששיחקה אז בליגה הספרדית השלישית, תמורת כחצי מיליון אירו.
בעונת הבכורה שלו במועדון, 2007/08, הבקיע סאלאי ארבעה שערי ליגה וסיים עמה במקום החמישי בליגה.
בעונתו השנייה במועדון, 2008/09, סיים סאלאי עם הקבוצה במקום השישי ולא הצליח להעפיל עמה לליגת המשנה הספרדית, אך המשיך להציג יכולת טובה מאוד והבקיע 16 שערי ליגה.
לאחר שפתח את עונת 2009/10 בריאל מדריד קסטיליה, והבקיע שלושה שערים ב-13 הופעות, עבר סאלאי במחצית העונה בהשאלה למיינץ 05 מהבונדסליגה.
את הופעת הבכורה שלו במיינץ 05 בבונדסליגה ערך סאלאי בינואר 2010 כשנכנס כמחליף בהפסד 2–4 לבאייר לברקוזן.
באפריל 2010 הבקיע סאלאי את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על בורוסיה דורטמונד.
שער זה היה היחיד של סאלאי עד לתום עונה זו, אותה סיימה מיינץ במקום התשיעי בבונדסליגה.
בעונת 2010/11 סאלאי היה חלק מעונה טובה מאוד של מיינץ, אותה סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם אנדרה שורלה, ומבקיע ארבעה שערים ב-20 הופעות.
סאלאי פתח עם מיינץ את העונה עם שבעה ניצחונות רצופים, כשהוא מבקיע שני שערי ניצחון יוקרתיים, האחד בניצחון 3–4 על וולפסבורג, והשני בניצחון 1–2 על באיירן מינכן.
לאחר מכן, נפצע סאלאי בתחילת הסיבוב השני של הליגה במשחק הליגה מול פ.צ.
קייזרסלאוטרן, והחמיץ את יתר העונה, וגם מחצית מעונת 2011/12. סאלאי חזר למגרשים בינואר 2012, ושיחק מחצית אחת בהפסד 2–3 לבאייר לברקוזן.
בקיץ 2013 עזב סאלאי את מיינץ 05, וחתם לארבע עונות בשאלקה 04 מהבונדסליגה.
בהופעת הבכורה שלו בליגה במדי שאלקה, הבקיע סאלאי את השער האחרון בתיקו 3-3 מול המבורג.
במוקדמות ליגת האלופות הבקיע סאלאי צמד בניצחון החוץ 2–3 על פאוק סלוניקי לאחר 1-1 במשחק הביתי, וסייע לשאלקה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות.
סאלאי ושאלקה הודחו בשמינית הגמר על ידי ריאל מדריד.
בבונדסליגה סאלאי הבקיע שבעה שערי ליגה בעונת 2013/14, וסיים עם הקבוצה במקום השלישי.
ביולי 2014, לאחר עונה אחת בלבד בשאלקה, נמכר סאלאי להופנהיים תמורת שישה מיליון אירו.
בהופעת הבכורה שלו במועדון, הבקיע סאלאי שער בניצחון 0–2 על אאוגסבורג.
את עונת 2014/15 סיים סאלאי עם ארבעה שערים, וקבוצתו סיימה במקום השמיני בבונדסליגה.
את עונת 2015/16 פתח סאלאי בהופנהיים, אך מיעט מאוד לשחק ולא הבקיע כלל, ובמחצית העונה הושאל להנובר 96 עד לסיום העונה.
סאלאי ערך 12 הופעות במדי האנובר, בהן לא הבקיע כלל, וקבוצתו נשרה אל הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2016 חזר סאלאי להופנהיים מההשאלה, ובעונת 2016/17 הבקיע שמונה שערים ב-22 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום הרביעי בבונדסליגה.
בעונת 2017/18 הבקיע סאלאי חמישה שערים ב-18 הופעות, וסיים עם הופנהיים במקום השלישי, שהקנה לה השתתפות בליגת האלופות.
ב-27 באוגוסט 2019 חזר סאלאי למיינץ 05 וחתם לשנתיים.
בזל עד סוף עונת 2022/23. בינואר 2023 החליטו בזל וסאלאי לסיים את החוזה בהסכמה משותפת.
ביולי 2023 פרש סאלאי ממשחק פעיל.
סאלאי שיחק והצטיין בנבחרות הונגריה הצעירות.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה הבכירה עשה סאלאי כשנכנס בדקה ה-84 של ההפסד 0–1 לנבחרת ישראל במשחק ידידות בפברואר 2009. סאלאי השתתף עם נבחרת הונגריה בטורניר מוקדמות יורו 2012, ואת שלושת שערי הבכורה שלו הבקיע באוקטובר 2010 בניצחון 0–8 על סן מרינו בטורניר זה.
כעבור ארבעה ימים הוסיף סאלאי שער נוסף בניצחון 1–2 על פינלנד.
עם זאת, נבחרת הונגריה לא הצליחה להעפיל ליורו 2012 עצמו.
סאלאי הבקיע שני שערים עבור נבחרת הונגריה במוקדמות מונדיאל 2014 - אירופה, אך גם לטורניר מונדיאל 2014 כשלו סאלאי והונגריה להעפיל.
בתחילת טורניר מוקדמות יורו 2016, באוגוסט 2014, הודיע סאלאי על פרישה מנבחרת הונגריה, כל עוד מאמן אותה אטילה פינטר.
כעבור כשלושה שבועות פוטר פינטר מאימון הנבחרת, ומונה במקומו פאל דרדוי כמאמן זמני, וסאלאי הצהיר על חזרתו לנבחרת.
במהלך טורניר המוקדמות, הבקיע סאלאי שער אחד, בניצחון 0–1 על איי פארו באוקטובר 2014. סאלאי והונגריה הצליחו להעפיל ליורו 2016 עצמו, לאחר שסיימו את טורניר המוקדמות במקום השלישי בבית, והדיחו בפלייאוף את נורווגיה.
זו הייתה השתתפות ראשונה של הונגריה בטורניר גדול מאז מונדיאל 1986. סאלאי הבקיע שער אחד עבור הונגריה בטורניר זה, בניצחון 0–2 על אוסטריה.
הונגריה וסאלאי סיימו את שלב הבתים במקום הראשון המפתיע, אך הודחו בשמינית הגמר לאחר תבוסה 0–4 לבלגיה.
סאלאי נטל חלק במוקדמות מונדיאל 2018 - אירופה עם נבחרת הונגריה, ואף הבקיע חמישה שערים בטורניר זה, לרבות צמד בהפסד הביתי 2–3 לשווייץ, אך הונגריה וסאלאי כשלו להעפיל למונדיאל 2018 עצמו.
אדם ג'ון מוריסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 2006–2012.
נבחר על ידי שארלוט בובקאטס בבחירה השלישית של דראפט ה-NBA 2006 לאחר קריירת מכללות מרשימה, אך אכזב כשחקן מקצועי ופרש ממשחק כבר לאחר 6 עונות.
נחשב בעיני פרשנים רבים לאחד מנבחרי הדראפט המאכזבים ביותר אי פעם.
מוריסון נולד בעיר גלנדייב שבמונטנה, ובגיל 9 עבר עם משפחתו לספוקיין שבמדינת וושינגטון.
בכיתה ח' רזָה מוריסון בכ-15 ק"ג תוך מספר חודשים, ולאחר שחש בחולשה גופנית במהלך מחנה כדורסל בו השתתף, הובהל לחדר מיון ואובחן כחולה בסוכרת מסוג 1. על אף מחלתו הפך מוריסון לשחקן המוביל בקבוצת הכדורסל של "תיכון מיד" המקומי, והוליך אותה בשנת 2003 למעמד גמר אליפות התיכונים של וושינגטון.
במשחק הגמר קלע מוריסון 37 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול "תיכון פרנקלין", אותה הוביל ארון ברוקס.
בשנת 2003 החל מוריסון ללמוד באוניברסיטת גונזגה, ובעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל שלה קלע 11.4 נקודות למשחק כשחקן ספסל.
בעונה העוקבת הפך לקלעי המוביל של הקבוצה, כשקלע ממוצע של 19 נקודות למשחק, ונבחר לחמישיית העונה של מחוז החוף המערבי (WCC).
בעונתו השלישית בגונזגה הוביל את כל שחקני ליגת המכללות עם 28.1 נקודות בממוצע למשחק, והוליך את קבוצתו לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) בפעם הרביעית בלבד בתולדותיה.
במשחק שמינית הגמר מול UCLA קלע מוריסון 24 נקודות, אך גונזגה הפסידה בתוצאה 71–73 לאחר שכבר הובילה ב-17 הפרש.
בשניות הסיום של המשחק פרץ מוריסון בבכי, ולאחר שריקת הסיום נשכב על רצפת האולם וכיסה את פניו.
הבעת הרגשות העזה של מוריסון זכתה לתגובות רבות, והפכה ברבות השנים לאחד מרגעיו הזכורים ביותר בקריירה.
בסיום אותה עונה עזב מוריסון את גונזגה, והעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2006 נלקח מוריסון על ידי שארלוט בובקאטס בבחירה השלישית, אחרי אנדראה ברניאני ולמרכוס אולדרידג'.
בכך היה מוריסון השחקן הראשון שנבחר על ידי מייקל ג'ורדן כבעלים של הקבוצה.
בתחילת עונת הרוקי שלו הציג יכולת מבטיחה עם ממוצע של 15.3 נקודות למשחק ב-15 משחקיו הראשונים, אך בהמשך זכה לדקות משחק מועטות יותר וסיים את העונה עם 11.8 נקודות למשחק ב-37.6% קליעה מהשדה בלבד.
באוקטובר 2007 סבל מוריסון מקרע ברצועה הצולבת הקדמית של ברכו הימנית, אחרי שלוק וולטון הפיל אותו לרצפה בקרוסאובר.
ונאלץ להחמיץ את כל עונת .
בעונה העוקבת זכה לכ-15 דקות בממוצע למשחק בשארלוט, וקלע 4.5 נקודות למשחק בלבד.
בפברואר 2009 נשלח יחד עם שאנון בראון בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לוולדימיר ראדמנוביץ'.
בעונות ו- זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, אך מיעט לשחק ושותף בשני משחקי פלייאוף בסך הכול.
בספטמבר 2011 חזר מוריסון לשחק לאחר שנת הפסקה, וחתם על חוזה בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.
לאחר 8 משחקים בבלגרד, בהם קלע 15.5 נקודות למשחק, שוחרר מהקבוצה.
בינואר 2012 חתם על חוזה בבשיקטש מליגת העל הטורקית.
בשמונת משחקיו בקבוצה קלע 11.8 נקודות למשחק, בטרם שוחרר ופרש ממשחק.
אדם מתיו נגייטיס הוא שחקן בריטי.
הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד קורנליוס היקי בסדרת הטלוויזיה "האימה" של ערוץ AMC, ובתפקיד הכבאי וסילי איגנאטנקו במיני-סדרה "צ'רנוביל" של HBO.
אדם נגייטיס נולד בצ'ורלי שבלנקשייר לבארי וסוזן נגייטיס.
יש לו אחות גדולה בשם קייט.
ב-2002 נפטר אביו אחרי שנפגע מאוטובוס במנצ'סטר.
בגיל 19 עזב נגייטיס את הממלכה המאוחדת כדי ללמוד בקונסרבטוריון סטלה אדלר בניו יורק.
הוא סיים את הלימודים בשנת 2007. בהמשך למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון.
ב-2012 סיים תואר BA במשחק מ-RADA.
אדם סן הוא דוגמן ושחקן אמריקאי-צרפתי.
סן נולד בפריז וגדל בפרבר של יוסטון, בתיכון למד תיאטרון ולאחר סיום לימודיו עבר לניו יורק.
ב-2010 הוא היה בן זוגה של מדונה
הוא שותף בבעלות על מסעדה בניו יורק.
ב-2008 החל לדגמן לדולצ'ה וגבאנה במספר קמפיינים ותצוגות אופנה, הוא גם הוביל את מסע הפרסום לבושם של החברה.
הוא גם דגמן לחברת האופנה "Express, Inc."
מ-2008 ועד 2009 הופיע בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "דולצ'ה וגבאנה" ששודרה ב-MTV.
ב-2011 שיחק בפרק של חוק וסדר: מדור מיוחד ובאותה שנה שיחק בסרט "Magic City Memoirs".
הוא שיחק ברמן בסרט הקומדייה "While We're Young".
מ-2014 ועד 2016 גילם כדורסלן בסדרה "Hit the Floor" של VH1.
ב-2016 שיחק בסרט הטלוויזיה "Married by Christmas".
בשנת 2017, שיחק בסרט הטלוויזיה "חתונת חורף" לצדה של אנדריאה בואן.
ב-2018 צעד על המסלול בשבוע האופנה של מילאנו.
אדם סדג'וויק היה גאולוג וכומר בריטי, ממייסדי הגאולוגיה המודרנית.
הוא הגדיר את תקופה הקמבריום והדבון כפרקי זמן גאולוגיים.