tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך העלילה, מירה מתבקשת על ידי בני משפחתה להפעיל את כל קשריה במעלה המלך על מנת להגן על רכוש בית פורסטר מידי בית וייטהיל, אך בעצמה מסתבכת ונופלת קרבן למזימה אכזרית הנרקמת בתוככי ארמון המלוכה.
אשר פורסטר אלכס ג'ורדן בנם השני של לורד גרגור וליידי אליסה ואיש צבא שגלה לאסוס אשר מעבר לים הצר.
במהלך העלילה, אשר מתבקש על ידי בני משפחתו לנסות ולאסוף צבא של שכירי חרב שיעזרו לבית פורסטר בהגנה על ביתם ורכושם.
גארד טאטל דניאל קנדריק נושא כליו של לורד גרגור, אשר ניצל בעור שיניו מטבח החתונה האדומה.
במהלך העלילה, גארד נשלח על ידי דודו, דאנקן, אל החומה במטרה להצטרף למשמר הלילה, בתקווה שבדרך זו הוא יוכל להגן על סודו של לורד גרגור אשר צפון במקום מעבר לחומה הקרוי החורשה הצפונית.
טליה פורסטר מולי סטון בתם הצעירה של לורד גרגור וליידי אליסה ותאומתו של איתן אשר חוננה בקול כישרוני.
ליידי אליסה פורסטר לארה פולבר אם בית פורסטר ואשתו של לורד גרגור, אשר מייעצת לשני בניה, איתן ורודריק, במהלך קבלת ההחלטות שלהם לאורך העלילה.
דאנקן טאטל רובין אטקין דאונס דודו של גארד ואיש סודו הקרוב ביותר של לורד גרגור.
במהלך העלילה, דאנקן שולח את אחיינו אל החומה במטרה להגן על סודו של לורד גרגור ומשמש כאחד מיועציהם של איתן ורודריק.
סר רוילנד דגור בריאן ג'ורג' איש צבא וטקטיקן מיומן המשמש בתור הבכירות העליונה בבית פורסטר בכל הנוגע לאימון חיילי הבית וכן למהלכים הצבאיים של הבית.
סר רוילנד הוא אחד מיועציהם של איתן ורודריק.
בלאנק אחיה של ליידי אליסה ויורשו החוקי של בית ברנפילד, אשר נשלח על ידי אחותו ואחיינו, איתן, אל אסוס במטרה לבקש בשמם את עזרתו של אחיינו, אשר.
המלומד אורטנגרין דייוויד פרנקלין המלומד הראשי של בית פורסטר ואחד מיועציהם של איתן ורודריק.
ריון פורסטר לוק סוק בנם הצעיר של לורד גרגור וליידי אליסה, שנשבה על ידי לוד וייטהיל כקלף מיקוח, אך מאוחר יותר הוא מוברח מבית וייטהיל על ידי בסקה, ידידתו הטובה ביותר של אחיו, אשר.
איתן פורסטר כריסטופר נלסון בנם השלישי של לורד גרגור וליידי אליסה ותאומה של טליה.
לאחר מותו של אביו ומותו לכאורה של רודריק, איתן הופך ללורד של הבית, אך במהלך פגישה עם רמזי בולטון, הוא נרצח על ידו.
לורד גרגור פורסטר רובין אטקין דאונס אב בית פורסטר ובעלה של ליידי אליסה, אשר נרצח במהלך החתונה האדומה.
ללורד גרגור ישנם שישה ילדים מאליסה, אך שלא בידיעת המשפחה כולה, במהלך אחת ממשימותיו, לורד גרגור נאף עם אישה אחרת ממנה נולדו לו שני תאומים ממזרים, אותם הוא השאיר בחורשה הצפונית.
מעלה המלך סרסיי לאניסטר לנה הידי בתו הבכורה של טיווין לאניסטר, המלכה העוצרת ואמו של המלך ג'ופרי באראתיאון.
במהלך העלילה, סרסיי פוגשת את מירה, מה שמחריף אף יותר את יחסה העוין כלפי מארג'רי, אך מאוחר יותר היא מנצלת את מירה על מנת לגלות באילו עדים טיריון ישתמש במשפט שלו על רצח ג'ופרי.
טיריון לאניסטר פיטר דינקלג' בנו הצעיר של טיווין לאניסטר, המכונה "השימדון" בשל קומתו הנמוכה.
גמד בעל פיקחות וערמומיות וימין המלך הזמני של המלך ג'ופרי, אשר מנסה לעזור למירה למצוא את מקומה במעלה המלך ולסגור איתה חוזה שתציל את מטעי האיירונווד של בית פורסטר.
במהלך העלילה, טיריון מושלך לתא השחור על ידי סרסיי, שמאמינה כי הוא התנקש בחייו של ג'ופרי, מה שמוביל לאיבוד סמכויותיו ויכולותיו לעזור למירה.
מארג'רי טיירל נטלי דורמר המלכה העתידית, ארוסתו של המלך ג'ופרי וגבירתן של מירה ושרה.
במהלך העלילה, מארג'רי מתבקשת על ידי מירה לעזור למשפחתה עד היכן שידה מגעת, אך כתוצאה מהסתבכותה של מירה במזימה הנרקמת בתוככי ארמון המלוכה, מארג'רי מאבדת בה את אמונה ולבסוף מפטרת אותה.
שרה דארוול נטשה לורינג בת לווייתה השנייה של המלכה העתידית, מארג'רי, וחברתה הטובה של מירה.
במהלך העלילה, שרה חושפת בפני מירה את סודה כי היא למעשה שמה האמיתי הוא שרה פרחים, משמע שהיא ממזרה, ולאחר שמארג'רי מאבדת את אמונה במירה, היא הופכת למשרתה האישית.
טום "נער הפחמים" יורי לוונטל נער המספק פחמים לבאי הארמון, אשר מתיידד עם מירה במהלך העלילה ונהפך לאחד מחבריה הבודדים במעלה המלך.
במהלך העלילה, טום מחלץ את מירה פעם אחר פעם ממצבים מסוכנים שהיא נקלעת אליהם.
ריקארד מורגורין ניק אפקה תומאס סוחר עשיר וממולח המנהל משא ומתן על מטעי האיירונווד מול טיריון.
במהלך העלילה, ריקארד מתיידד עם מירה, אך בסוף מתגלה כי הוא זה שרקם את המזימה בה מירה הסתבכה ובאמצעותה הוא מעוניין לסחוט את מירה להינשא לו ודרכה לשלוט במטעי האיירונווד.
אנדרוס רובין אטקין דאונס שליחו של לורד וייטהול במעלה המלך, המנהל משא ומתן על מטעי האיירונווד וכן על צבא לוחמים שישרתו עבור בית וייטהיל.
לורד גארבילד טורוויק רוב רקסטראו לורד עשיר המחזר אחר שרה דארוול, מבלי להיות מודע לעובדה כי שרה היא למעשה ממזרה שנולדה בשם שרה פרחים.
ליימן לאניסטר קארל פרקופ אחד מדודניהם של סרסיי וטיריון, המנהל משא ומתן מול אנדרוס על שכירת צבא לוחמים עבור בית וייטהיל.
לוקאן פאביו טאסון אחד משומרי המלך המלכותיים, אשר עוין את מירה במיוחד.
דמיאן אוון תומאס אחד משומרי המלך המלכותיים, אשר לכאורה מפלרטט עם מירה, אך למעשה נשלח על ידי ריקארד לרצוח אותה.
משמר הלילה ג'ון שלג קיט הרינגטון ממזרו של אדראד סטארק, המכונה "הממזר מהצפון", "מלך העורבים" ו"לורד שלג".
ג'ון איבד את מעמדו בקרב משמר הלילה כתוצאה מעריקתו לכאורה אל הצד של הפראים במהלך אירועי העונה השלישית.
במהלך העלילה, ג'ון פוגש בגארד ומתרשם ממנו לטובה, ואף מציין כי גארד מזכיר לו את עצמו.
קוטר ג'וזף באלדרמה אחד מהמגויסים החדשים של משמר הלילה, אשר הופך לאחד מחבריו הטובים של גארד ומלווה אותו במסעו אל החורשה הצפונית.
במהלך העלילה, גארד מגלה כי קוטר הוא למעשה פראי.
פין יורי לוונטל אחד מהמגויסים החדשים של משמר הלילה, אשר בתחילה עוין את גארד וקוטר, אך בהמשך נהפך לחברם ומצטרף אליהם במסעם אל החורשה הצפונית.
בריט ואריק אליסטר ג'יימס אחד מחייליו של רמזי בולטון, שאחראי לטבח משפחתו של גארד.
במהלך העלילה, בריט נשלח אל החומה, שם הוא מתגרה ללא הרף בגארד, עד שפורצת בין השניים תגרה במהלכה בריט נהרג.
דנר "אצבעות-קפואות" ג'רמי קרוצ'לי אחד מחברי משמר הלילה והאחראי לאימון המגויסים החדשים, אשר עוין במיוחד את גארד, פין וקוטר.
הכינוי "אצבעות-קפואות", ניתן לו כתוצאה מאיבוד מספר מאצבעותיו למכת קור אכזרית שהכתה בו במהלך אחת ממשימותיו.
מעבר לים הצר דאינריז טארגאריין אמיליה קלארק בת טארגאריין האחרונה אשר גלתה לאסוס במטרה להינצל מציפורניו של המלך רוברט באראתיאון.
דאינריז מכונה בפי אנשיה "הבלתי-נשרפת", "אם הדרקונים" ו"מנתצת השלשלאות".
במהלך העלילה, דאינריז פוגשת באשר, שמבקש את רשותה ללוות חלק מצבאותיה על מנת להגן על ביתו ורכוש משפחתו, והיא מסרבת לבקשתו, אך מתנה איתו עסקה חלופית, כי אם הוא יעזור לה לכבוש את מירין, היא תיתן לו תמורה הוגנת באמצעותה הוא יוכל לשכנע חלק מהעבדים במירין לעמוד לצידו ולצד ביתו.
בסקה טוקס אולאגונדוייה ידידתו הטובה ביותר של אשר, שכירת חרב ושפחה לשעבר שברחה מאדונה.
במהלך העלילה, בסקה עוזרת לאשר להשיג את שכירי החרב שלו, אך נגד רצונה, שכן היא לא מעוניינת להתקרב למירין, משם היא ברחה, ובהמשך היא עוזרת לבית פורסטר במלחמתם נגד בית וייטהיל ומבריחה את ריון פורסטר הצעיר שנשבה בידם.
קרופט אדם לידביטר מפקד בעל מעמד גבוה בצבא "הבנים השניים", אשר מפקד תחת פיקודה של דאינריז טארגאריין.
לקרופט יש עבר עתיק עם אשר.
אמאיה ג'ייה ג'ייקובס שפחה משוחררת ואחת מידידותיה לשעבר של בסקה, אשר מנהיגה את צבא העבדים המשוחררים.
"שיר-דם" פול נקאוצ'י חייל בצבא העבדים המשוחררים שנלחם נגד אשר ואף מפסיד לו בקרב.
אחר רמזי בולטון איוואן רהון ממזרו הסדיסטי והאכזרי של רוז בולטון, שמונה ליורשו החוקי.
במהלך העלילה, רמזי מגיע לאיירונראת' מספר פעמים, במהלכם הוא רוצח את לורד איתן, מתגרה בלורד רודריק ופוקד על בית פורסטר לתת לבית וייטהיל חצי ממטעי האיירונווד שלהם.
אלנה גלנמור איימי פמברטון חברת ילדות של רודריק בעבר ואהובתו בהווה.
במהלך העלילה, אלנה תומכת ברודריק ומגייסת את אחיה, ארתור, ואת שאר ביתה לעזרת בית פורסטר.
לורד לוד וייטהיל גאוף ליסליי אב בית וייטהיל, אביהם של גוון וגריף ואויבו המר של רודריק.
במהלך עימות נגד איתן, לורד לוד שובה את ריון כקלף מיקוח, ולאחר מכן משאיר את איירונראת' תחת פיקודו של גריף.
גריף וייטהיל סשה דאוואן בנו הצעיר של לורד לוד ואחיה הקטן של גוון.
במהלך העלילה, גריף מתגרה ללא הרף ברודריק ובשאר בני המשפחה הנמצאים באיירונראת'.
גווין וייטהיל לורה ביילי בתו היחידה של לורד לוד ואחותו הגדולה של גריף.
גוון הייתה אהובתו של אשר, ולבה נשבר כאשר הוא גלה לאסוס.
בשם אהבתה לאשר, גוון כורתת ברית חשאית עם רודריק ומסייעת לו נגד אביה ואחיה.
סילבי קלייר לואיז קונולי פראית ואחותו הקטנה של קוטר.
גארד, קוטר ופין נתקלים בה לאחר ששרדו התקפה של פראים, וזאת האחרונה מסייעת להם במסעם אל החורשה הצפונית, אם כי למורת רוחה ולמרות רצונה להדרים דרומה ולהצטרף לאנשים החופשיים של מאנס ריידר.
ארתור גלנמור מאט ליטלר אחיה של אלנה וחבר ילדות של רודריק.
במהלך העלילה, אלנה מגייסת אותו ואת צבאו על מנת לעזור לרודריק להגן על ביתו, אך זה האחרון נרצח באכזריות על ידי רמזי בעודו פושט את עורו חי.
ג'וסרה שלג ג'ו טנדברג בנו הממזר של לורד גרגור, תאומה של אלסרה ואחיהם למחצה של רודריק, אשר, מירה, איתן, טליה וריון היושב בחורשה הצפונית ומנהיג את הכפר הקטן הנמצא שם יחד עם אחותו.
ג'וסרה הוא וארג, אדם בעל היכולת לראות את העבר, ההווה והעתיד ולשלוט בבעלי חיים, השולט בדוב קוטב בשם "צל" ("Shadow").
אלסרה שלג נינה ינדיס בתו הממזרה של לורד גרגור, תאומתו של ג'וסרה ואחותם למחצה של רודריק, אשר, מירה, איתן, טליה וריון היושבת בחורשה הצפונית ומנהיגה את הכפר הקטן הנמצא שם יחד עם אחיה.
אלסרה היא מכשפה בעלת היכולת ליצור כשפי דם, באמצעותם היא שולטת בצבא המורכב מבני הכפר.
אריק יורי לוונטל אחד מבני הכפר הנמצא תחת שלטונם של בית פורסטר, שנתפס בגנבתו.
בגזר הדין, על לורד איתן להחליט האם לקטוע את אצבעותיו כאופן סמלי על כך שגנב, לשלוח אותו לחומה או להראות כלפיו רחמים.
פרק 1: "Iron From Ice" ("ברזל מקרח")
הפרק הראשון במשחק, "Iron From Ice", קיבל ביקורות "חיוביות לרוב".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 75/100 בהתבסס על 44 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 77/100 בהתבסס על 18 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 80/100 בהתבסס על 14 ביקורות.
פרק 2: "The Lost Lords" ("הלורדים האבודים")
הפרק השני, "The Lost Lords", קיבל ביקורות "מעורבות או ממוצעות".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 73/100 בהתבסס על 35 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 69/100 בהתבסס על 16 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 76/100 בהתבסס על 11 ביקורות.
המבקר של האתר "Gamezebo", ציין כי בגרסת ה-iOS, המשחק מציג ביצועים בינוניים עד ירודים, ובפרט בפרק השני, שמופיעות בו באגים ותקלות רבות המשפיעות על יכולתו של השחקן להצליח באירועים מתוזמנים.
הפרק השלישי, "The Sword in the Darkness", גם הוא קיבל ביקורות "חיוביות לרוב".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 77/100 בהתבסס על 30 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 70/100 בהתבסס על 16 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 80/100 בהתבסס על 9 ביקורות.
פרק 4: "Sons of Winter" ("בניו של החורף")
הפרק הרביעי, "Sons of Winter", קיבל ביקורות "חיוביות לרוב".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 77/100 בהתבסס על 27 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 73/100 בהתבסס על 15 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 80/100 בהתבסס על 8 ביקורות.
הפרק החמישי, "A Nest of Vipers", קיבל ביקורות "מעורבות או ממוצעות".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 74/100 בהתבסס על 25 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 77/100 בהתבסס על 11 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 72/100 בהתבסס על 10 ביקורות.
פרק 6: "The Ice Dragon" ("דרקון הקרח")
כמו הפרק הראשון, השלישי והרביעי, גם הפרק השישי, "The Ice Dragon", קיבל ביקורות "חיוביות לרוב".
אתרי הביקורת "GameRankings" ו-"Metacritic" נתנו לגרסת ה-PC של הפרק את הציון 70/100 בהתבסס על 24 ביקורות, לגרסת ה-PlayStation 4 את הציון 75/100 בהתבסס על 13 ביקורות, ולגרסת ה-Xbox One את הציון 80/100 בהתבסס על 7 ביקורות.
כשהעונה הראשונה הוכיחה את עצמה כהצלחה בקרב השחקנים והמעריצים, החברה החלה לעבוד על פיתוח העונה השנייה.
בנובמבר 2015, מייסד "Telltale", קווין ברונר, אישר כי הם החלו לעבוד על פיתוח עונה שנייה למשחק הנוכחי.
משחקי אפריקה , הידועים גם בשם משחקי כל-אפריקה (All-Africa Games) והמשחקים הפאן-אפריקאיים (Pan African Games) הם אירוע ספורט רב-ענפי, המתקיים אחת לארבע שנים באפריקה.
האירוע מאורגן על ידי האיחוד האפריקאי (AU), איגוד הוועדים האולימפיים הלאומיים של אפריקה (ANOCA) והתאחדות הקונפדרציות הספורטיביות באפריקה (AASC).
המשחקים הראשונים נערכו בשנת 1965 בברזוויל, הרפובליקה של קונגו.
החל משנת 1999 כוללים המשחקים גם תחרויות לאתלטים בעלי מוגבלויות.
פייר דה קוברטן, מייסד המשחקים האולימפיים המודרניים, ניסה ליזום קיומם של משחקים פאן-אפריקאיים בראשית שנות העשרים של המאה ה-20. המעצמות הקולוניאליסטיות ששלטו באותו הזמן ביבשת התנגדו לכך מתוך חשש שהמשחקים יעודדו את המדינות לדרוש עצמאות.
ניסיונות לקיים את האירוע באלג'יר בשנת 1925 ובאלכסנדריה בשנת 1928 לא צלחו.
בתחילת שנות השישים המדינות דוברות הצרפתית באפריקה ארגנו את משחקי הידידות.
המשחקים התקיימו במדגסקר (1960) ובחוף השנהב (1961).
האירוע השלישי תוכנן להתקיים בשנת 1963 בסנגל.
בשנת 1962 התכנסו שרי ספורט ונוער ממספר מדינות באפריקה בפריז, ביניהם שרים ממדינות דוברות אנגלית שהחליטו להצטרף למשחקים, ששמם שונה למשחקים הפאן-אפריקאיים.
המתכונת החדשה זכתה להכרה מצד הוועד האולימפי הבין-לאומי כאליפות היבשת בדומה למשחקי אסיה ול.
בשנת 1965 נערכו המשחקים לראשונה בברזוויל, בירת הרפובליקה של קונגו ונקראו בשם "המשחקים הכל-אפריקאיים".
כ-2,500 ספורטאים משלושים מדינות לקחו חלק באירועים.
מצרים סיימה את המשחקים כמנצחת לאחר שספורטיאה זכו בשלושים מדליות, מתוכן שבע עשרה מדליות זהב.
האירוע השני תוכנן להתקיים בשנת 1969 במאלי, אך הפיכה צבאית במדינה הובילה לביטולם.
לאגוס, שבניגריה נבחרה להחליף את מאלי והמשחקים נקבעו לשנת 1971, אך בסופו של דבר נדחו בשנתיים נוספות עקב מלחמת ביאפרה.
הסבב השלישי של המשחקים נקבע לשנת 1977 באלג'יר, אך מסיבות טכניות נדחו המשחקים לשנת 1978. הדפוס של דחיות המשחקים נמשך גם בסבב הרביעי שתוכנן להתקיים בשנת 1983 בקניה, נדחה לשנת 1985 ולאחר מכן נדחה שוב בשנתיים נוספות.
מאז שנת 1987 מתקיימים המשחקים אחת לארבע שנים.
בשנת 2015 התקיימו המשחקים בשנת בברזוויל לציון 50 שנה לפתיחת המשחקים.
שנה משחקים עיר מארחת מדינה תאריך מדינות ספורטאים ענפי ספורט אירועים מרב מדליות הזהב 2023 Iאקרה3–12 בספטמבר18400372027 IIקהיראירוע עתידי
במשחקי אפריקה מתקיימות תחרויות ב-30 ענפים.
המספרים בסוגריים מציינים את השנה הראשונה בה נערכו התחרויות בענף.
משחקי אפריקה ה-12 התקיימו בין ה-19 באוגוסט ל-31 באוגוסט.
המשחקים התקיימו בערים קזבלנקה ורבאט במרוקו.
זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התחרות שהתחרות התקיימה בשתי ערים במקביל.
מצרים ניצחה את המשחקים כשזכתה ב-273 מדליות, מתוכן 102 מדליות זהב, 98 מדליות כסף -73 מדליות ארד.
אקרה, ניירובי ולוסקה הכריזו על רצונן להתמודד על אירוח המשחקים, אך אף אחת מהן לא נבחרה.
ביוני 2016 הוחלט באיחוד האפריקאי כי המשחקים יתקיימו במלאבו, בירת גינאה המשוונית.
בעיות כלכליות במדינה הובילו לנסיגה מהתוכנית.
לוסקה, בירת זמביה, דחתה גם היא את ההצעה לארח את המשחקים, בטענה שאין לה מתקנים מתאימים לכך.
ביולי 2018 הוכרז כי קזבלנה ורבאט יארחו במשותף את המשחקים.
באליפות התקיימו תחרויות ב-26 ענפי ספורט
אוגוסט16שישי17שבת18ראשון19שני20שלישי21רביעי22חמישי23שישי24שבת25ראשון26שני27שלישי28רביעי29חמישי30שישי31שבתאירועיםטקסים פתיחה|| || || || || || || || || || || || style="background:#e33; text-align:center;"|סיום כדורסל 3X3
|18 אירועים Cumulative total אוגוסט16שישי17שבת18ראשון19שני20שלישי21רביעי22חמישי23שישי24שבת25ראשון26שני27שלישי28רביעי29חמישי30שישי31שבתאירועים
משחקי גמדים הוא סרט קולנוע אמריקאי-קנדי בהנפשה ממוחשבת, מסוגת קומדיה ופנטזיה, שהופק על ידי Vanguard Animation, 3QU Media ו-Cinesite.
הסרט בוים על ידי פיטר לפניוטיס, ונכתב על ידי מייקל שוורץ וזינה זאפלו, על פי סיפורו של רוברט מורלנד.
הסרט מספר על קלואי וליאם המשתפים פעולה כדי להילחם בטרוגים יחד עם גמדי הגינה בשביל להציל את העולם.
הסרט הוקרן לראשונה בקפריסין וביוון ב-2 בנובמבר 2017. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-14 בדצמבר 2017. ב-19 באוקטובר 2018, הסרט הופץ בנטפליקס ארצות הברית.
אורך הסרט הוא כ-85 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
קלואי ואמה עוברות כל שבוע דירה, דבר שמונע מקלואי להכיר חברים.
בסרט, קלואי ואמה עוברות לדירה שנמצאת בבית ישן ומוזר מלא בגמדי גינה.
כשקלואי מגיעה הביתה לבד אחרי בית ספר, היא והשכן החטטן שלה, ליאם, מגלים שהגמדים הם בעצם יצורים חיים.
לגמדים במשך המון שנים הייתה משימה להגן על כדור הארץ מפני יצורים קטנים ומפלצתיים הנקראים "טרוגים", אשר מנסים לפלוש לבית דרך מעבר מיקום אחר.
קלואי וליאם משתפים פעולה עם גמדי הגינה, בשביל להילחם באיום הפלישה ולהציל יחד את העולם.
הדיבוב העברי בוים על ידי עמיחי בר טוב, והופק על ידי גל לוי.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתקלואיבקי ג'ימיה אלוןליאםג'וש פקדן קיזלרזוקג'ורג' לופזצביקה שוורצברגקוויקסילברג'ף דנהאםצביקה פורמןזמפרידייוויד קואצ'נרגדי לויקתריןטרה סטרונגשירלי לילובריטניאוליביה הולטספיר דרמוןטריינאש גרייררועי וינברגצ'לסימדיסון דה לה גארזהמייה קדושג'סטיילור רייןטרוגדור סרוגודמויות שונותעמיחי בר טוב
הסרט היה אמור להתפרסם לראשונה ב-13 באוקטובר 2017, אבל יום לפני תאריך הפרסום הוחלט שיפורסם ב-2 במרץ 2018. בסופו של דבר הסרט הופץ ב-20 באפריל 2018 באמריקה הלטינית, אירופה ואסיה.
מאוחר יותר הסרט פורסם בנטפליקס ארצות הברית ב-19 באוקטובר 2018. בקפריסין, יוון, רומניה וישראל הסרט הוקרן לראשונה בחודשי נובמבר ודצמבר בשנת 2017.
משחקי גנגסטה (שם מקורי באנגלית: Havoc; בעברית: אנדרלמוסיה, או: חוּרְבָּן) הוא סרט דרמת פשע והתבגרות אמריקאי משנת 2005 שביימה ברברה קופל.
את התסריט עיבד סטיבן גייגן לפי סיפור מאת ג'סיקה קפלן.
במרכז העלילה המתרחשת בלוס אנג'לס, עומדת תופעת ה"וִיגֶרים" , בני-טובים לבנים המחקים את תרבות כנופיות הגנגסטה ראפ על גינוניה, שפת הרחוב ואופנת הביגוד שלה, וכן ה"סלאמינג" (Slumming), שוטטות והתרועעות עם בני מעמד חברתי נמוך, דבר שמביא להתנגשות הממחישה ללבנים עד כמה הם חסרים חוכמת רחוב של הכנופיות.
את הדמויות הראשיות מגלמים אן האת'וויי, ביז'ו פיליפס, פרדי רודריגס ומייק ווגל, ובתפקידי משנה משחקים מאט או'לירי, ג'וזף גורדון-לוויט, שירי אפלבי, אלקסיס דזינה, צ'נינג טייטום, מייקל בין ולורה סאן ג'אקומו.
נער בשם אריק (או'לירי) מצלם סרט תיעודי על חבריו מכנופיית "פי.אל.סי" (P.L.C), בני נוער "ויגרים" משכונת המעמד העליון "פסיפיק פאליסיידס" בלוס אנג'לס.
את הכנופיה מנהיג טובי (ווגל), שחברתו היא אליסון "אלי" לאנג (האת'וויי), בת יחידה במשפחה לא-מתפקדת שהתקשורת בה מתנהלת בעיקר באמצעות פתקים על המקרר.
אליסון מבלה את רוב זמנה עם חברתה הטובה אמילי רובין (פיליפס), והיא בת-בית אצל משפחת רובין.
אליסון מדברת למצלמת הווידאו של אריק, ומסבירה שהיא וחבריה הם בסופו של דבר בני נוער משועממים, שאימצו את נורמות הגנגסטה כתרבות המתנגדת להוריהם העשירים והמתנשאים.
הסצנה הפותחת מתרחשת במגרש חניה, שם מתלקחת תגרה המונית בין כנופיית "פי.אל.סי" לכנופיה ממעמד חברתי נמוך.
בני הנוער בורחים כאשר המשטרה מגיעה.
בערב, החבורה מגיעה למסיבה פרועה בביתו של אריק, השורף רהיטים לפני שהוא עובר להתגורר עם אימו בשיקגו.
במהלך המסיבה מתבהרים היחסים בין אליסון, טובי, אמילי וסאם (גורדון-לוויט), והערצתה של אמילי כלפי אליסון.
למחרת, אליסון נפגשת עם אביה סטיוארט (בין) במשרדו, לשיחה מאולצת ושטחית.
בערב נוסעים טובי, אליסון, אמילי וסאם לאזור המכונה "הַגֶּטוֹ" במזרח לוס אנג'לס , שם הם קונים מריחואנה מהקטור (רודריגס), סוחר סמים ומנהיג כנופיית מקסיקנים מרחוב 16. אליסון קונה לעצמה קראק.
טובי סבור שהקטור מרמה אותו בכמות המריחואנה, ובוויכוח ביניהם הקטור שולף אקדח, משפיל את טובי לעיני חבריו, ורק תחנוניה של אליסון משכנעים את הקטור להניח לטובי.
מאחר שהן מאשימות את טובי בהסלמת התקרית, יוצאות אליסון ואמילי בערב המחרת לבילוי בנות עם חברותיהן אמנדה (אפלבי) וסאשה (דזינה).
הבילוי מתחיל בבר, והבנות מעריצות את אליסון המפלרטטת עם גבר מבוגר כדי לקבל ממנו קוקאין.
הן שואפות את הסם בשירותים, ואליסון משכנעת את חברותיה לנסוע למזרח העיר.
למעשה, אליסון מקווה לפגוש שוב את הקטור שדמותו משכה וסקרנה אותה.
הן פוגשות אותו עם אחיו הגדול צ'ינו וחבר כנופייתם, מנואל.
הקטור מזמין את הנערות למסיבה בביתו, לשם הן הולכות למרות הסתייגותה של אמילי וחששה של אמנדה לעבור את הגבול הגאוגרפי שהציבו לה הוריה, ולהיכנס לאזור של זנות וסמים.
סאשה מתערה מיד בסביבה בזכות הספרדית השגורה בפיה, ואמנדה נרגעת אחרי שתיית טקילה.
הקטור מספר להן שהוא וחבריו נוהגים לבלות דרך שגרה במוטל "אלווראדו" ומציע להן לבוא לשם, אך אליסון דוחה את הזמנתו ברוח טובה והן חוזרות הביתה בלילה, נרגשות מחוויית ההרפתקה.
אריק בא למחרת אל ביתה של אליסון לראיין אותה לסרט שלו, אך היא הופכת את הריאיון לקרב מוחות ארוטי שבסופו הוא אומר לה שהיא אחת מהאנשים הבודדים ביותר שהוא מכיר.
פגועה מהאמת שהוטחה בה, אליסון יוצאת להסתובב בעיר ופוגשת את הקטור, כביכול באקראי.
הוא לוקח אותה לסיור מודרך בסביבת מגוריו ופעילותו ומספר לה על משפחתו ואורחות חייו, תוך שהוא מסביר שאף על פי שאנשים מזהים את האזור עם פשע וסמים, זה מקום שבני אדם גרים וחיים בו.
מוקסמת מחוכמת הרחוב של הקטור, אליסון ממשיכה לסייר איתו לתוך הערב, כאשר כוח משטרה פושט על הרחוב בחיפוש אחרי סוחרי סמים.
אליסון נעצרת על ידי שוטרת המבינה שמדובר בקטינה שלא שייכת לסביבה.
הוריה באים לשחררה מהמעצר, ואביה נוזף בה על שנתפסה בחברתם של סוחרי קראק.
אליסון טוענת כנגדו שהיא מאסה בחיים המזויפים.
בבית הספר, אליסון הופכת למושא הערצה בין הבנות בגלל מעצרה, אך טובי כועס על חוסר נאמנותה ל"משפחת פי.אל.סי".
אמילי מעוניינת לצאת עם אליסון שוב לעיר, וזו לוקחת אותה לביתו של הקטור כאשר במקום מתקיים טקס טבילה לנצרות של תינוק.
הקטור שבע רצון מכך שאליסון לא הסגירה אותו למשטרה, ומזמין אותן לבלות בערב ב"אלווראדו".
השתיים באות למוטל, ואחרי ערב של שתיית אלכוהול הן מבקשות להצטרף לכנופיית רחוב 16. הקטור מסביר שבטקס החניכה הן צריכות להטיל קוביית משחק ולשכב עם חברי כנופיה כמספר שיעלה בגורל.
אליסון מעלה את המספר 1, ואמילי – 3. אליסון בוחרת לשכב עם הקטור, אך מתחרטת ומבקשת לעזוב, דוחקת באמילי לבוא איתה, אך אמילי נלהבת להמשיך, ואליסון מושלכת מהחדר.
הקטור שוכב עם אמילי, תוך כדי מעשה הוא רומז לצ'ינו להצטרף, והלה אונס את אמילי בחדירה אנאלית.
למשמע זעקותיה של אמילי, אליסון פורצת לחדר ומחלצת אותה מידי הבחורים הכועסים על הפכפכותן.
למחרת באה אליסון למוטל ומתעמתת עם הקטור בגין האונס.
הוא טוען שעשה רק את מה שהן רצו וביקשו, אבל הן לא עמדו בזה.
מחדר צדדי יוצאת בחורה, ומתברר שאליסון הפריעה להקטור בשעת קיום יחסי מין.
נוכח מבטה הנבוך, הוא לועג לה על שחשבה שהוא מאוהב בה, ומטיח בה שהיא בסך הכל לבנה מתחזה שמשחקת משחקים.
בינתיים, אמילי מוסרת עדות במשטרה ומפלילה את הקטור.
אליסון נקראת לתשאול, ובנוכחות עורך הדין רוברט שפירו (בתפקיד עצמו) המייצג את משפחתה, היא טוענת שאיננה יודעת שהתבצע אונס.
סטיוארט, עורך הדין והחוקרים מסכמים שאליסון לא ידעה דבר ולא תיחקר.
צ'ינו ומנואל מחליטים להשתיק את הנערות, נוסעים לחפש אותן, טועים בדרך ונכנסים לבל אייר.
הם מעוכבים על ידי שוטרים שחושדים בחזותם החריגה, ומסולקים מהשכונה.
באותו הזמן, טובי, סאם וניק (צ'נינג טייטום) מתארגנים לנקום באנשיו של הקטור, ומול מצלמתו של אריק הם מקיימים טקס ראוותני עם כלי הנשק שלהם.
אליסון באה אל אריק, והוא מראה לה בדאגה את סרטון שבועת הנקמה של טובי.
היא נבהלת ומתקשרת לטובי להסביר שכלל לא היה אונס, אך הוא מסרב להאמין לה ומנתק את השיחה.
היא ממהרת לביתה של אמילי כדי לנסות למנוע שפיכות דמים ומספרת להוריה של אמילי על טקס הטלת הגורל שהן השתתפו בו מרצונן.
אמילי המושפלת בורחת לחדר השירותים ומתחילה לחתוך את ורידי ידיה בסכין גילוח, אך אליסון, במילות פיוס ובהומור, מניאה אותה מהמעשה.
טובי וחבריו פורצים למוטל, אך מבהילים רק אישה ונערה מקסיקניות המתחננות על חיי התינוקת שאיתן, והם נמלטים מהמקום מבולבלים.
בדרכם הביתה, הם חולפים על פני מכוניתם של צ'ינו ומנואל המחפשים את אליסון ואמילי.
מבטיהם מצטלבים תוך כדי נסיעה, טובי רואה כתובת קעקע של כנופיית רחוב 16 על קרקפתו של מנואל, והמסך מחשיך.
נשמעות חריקת צמיגים בולמים וצעקות, ולבסוף נשמעת ירייה.
הסרט של אריק מסתיים במונולוג של אליסון מסצנת הפתיחה, המדגיש לצופה עד כמה היא התפכחה מאז.
שחקניםדמויותאן האת'ווייאליסון לאנגביז'ו פיליפס אמילי רוביןפרדי רודריגס הקטורמייק ווגלטובימאט או'לירי אריקג'וזף גורדון-לוויטסאםשירי אפלביאמנדהאלקסיס דזינה סאשהריימונד קרוזצ'ינוחוסה "ג'וני" ואסקזמנואלמייקל ביןסטיוארט לאנגלורה סאן ג'אקומוג'ואנה לאנגג'יי.
פארדוטוד רוזנברגסאם הנינגס אבא של אמיליססיליה פק אמא של אמיליג'וש פקג'וש, אח של אמיליצ'נינג טייטוםניק, נער בכנופיית "פי.אל.סי"עורך דין רוברט שפירובתפקיד עצמולואיס רוֹבְּלֶדוֹ"אייס", חבר בכנופיית רחוב 16ארתורו פניצ'החבר בכנופיית רחוב 16טוני גרסיהחבר בכנופיית רחוב 16(ללא קרדיט)ג'וסארה ג'ינארוהבחורה של הקטור
ג'סיקה קפלן, ילידת 23 ביוני 1978 בסנטה מוניקה, כתבה את הסיפור בהיותה תלמידת בית ספר כבת 15, בהשראת דמויות חבריה לכיתה, ילדי עשירים לבנים במערב לוס אנג'לס אשר חיקו את תרבות הכנופיות.
הכותרת המקורית הייתה "The Powers That Be" (כינוי גנאי ליחידים או קבוצות בעלי שררה המרכזים בידיהם כוח לקבוע עבור אחרים מה מקובל ומותר בקבוצה מסוימת).
בשנת 1995, בהיות קפלן בת 17, נרכש הסיפור תמורת 150,000 דולר על ידי חברת "ניו ליין סינמה" וחברת ההפקות "New Cell" שבבעלות מייקל סטייפ.
במשך כשבע שנים עבר הסיפור גלגולים שונים, כולל שכתובים שונים שעשתה קפלן עבור כמה אולפני הפקות, בטרם משך התפקיד הראשי את תשומת ליבן של השחקניות מנדי מור וקייט בוסוורת'.
ג'סיקה קפלן נהרגה באסון תעופה ב-6 ביוני 2003. מטוס קל שהטיס דודה ג'פרי סיגל התרסק לתוך בניין מגורים ברובע פיירפקס שבלוס אנג'לס, אחרי שהמריאו משדה התעופה של סנטה מוניקה בדרכם לבית המשפחה בסאן ואלי, איידהו.
בכתוביות הסיום מוקדש הסרט לזכרה של קפלן.
את עיבוד התסריט השלים סטיבן גייגן בשם "Havoc" בראשית שנת 2003, עוד לפני מותה של קפלן, ואז הוחתמה מנדי מור לגלם את תפקידה של אליסון.
מור פרשה מההפקה זמן קצר לפני תחילת הצילומים, משום שחשה לא בנוח עם נושאי המין, האלימות והסמים.
בעקבות מור פרשה גם ג'נה מאלון שיועדה לתפקיד אמילי.
אחרי פרישתה של מאלון, הוצע תפקיד אמילי ללינדזי לוהן שדחתה את ההצעה בנימוק שלא היה ראוי שהיא תשתתף בסצנת אונס.
בסופו של דבר הוחתמו אן האת'ווי לתפקיד אליסון, וביז'ו פיליפס לתפקיד אמילי.
הסרט צולם בין התאריכים 30 בספטמבר ו-7 בנובמבר באזור דרום קליפורניה: מזרח לוס אנג'לס, אלטדינה , ברנטווד , הוליווד, סנטה מוניקה ושכונת פסיפיק פאליסיידס.
סצנות בית הספר צולמו בבית הספר התיכון "פאליסיידס" בשכונה.
בתסריט שעיבד גייגן, סצנת הסיום מתרחשת בהלווייתו של טובי שנהרג בעימות המזוין בסוף הסרט.
סצנה זו מעולם לא צולמה.
הגרסה הקולנועית שהופצה קיבלה מהתאחדות הקולנוע של אמריקה סיווג צפייה R (Restricted) המגביל צפייה מתחת לגיל 17 בהשגחת הורים.
אולם חברת "ניו ליין סינמה" הפקיעה את הגרסה הסופית מידיה של ברברה קופל, ונערכה גרסה נוספת ללא מעורבות הבמאית.
גרסה זו לא הוגשה לקבלת דירוג צפייה, והיא ארוכה ב-7:05 דקות מהגרסה הקולנועית.
הקרנת הבכורה העולמית של "משחקי גנגסטה" התקיימה ב-26 ביוני 2005 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מינכן , בארצות הברית – ב-8 באוקטובר באותה שנה, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו , וב-16 באוקטובר הופץ הסרט לבתי קולנוע בעולם.
בארצות הברית, הסרט הופץ לצפייה ביתית בלבד ב-29 בנובמבר, באמצעות "New Line Home Video" (חטיבת ההפצה לצפייה ביתית של "ניו ליין סינמה").
"משחקי גנגסטה" לא הופץ לבתי הקולנוע בארצות הברית מכיוון שהאת'וויי ופיליפס סירבו ליטול חלק במסע פרסום לאור התערבותה הבוטה של ההפקה ועריכת הגרסה הארוכה ללא מעורבות הבמאית.
באתר ביקורות הסרטים "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט 45% התייחסות חיובית בשקלול 11 ביקורות.
ג'ני קרמוד העניקה לסרט ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וכתבה שזהו סרט נעורים צנוע, קצבי ומשכנע, העוסק בעולם האמיתי תוך שהוא נמנע מהמסקנה שבהינתן הבחירה, כל אחד יעדיף את עולם העשירים.
האת'וויי מוכיחה אחרי "יומני הנסיכה" שהיא שחקנית מגוונת, ואותה משלימים מיטב שחקני המשנה, עם הופעה מרתקת של פרדי רודריגס, וביז'ו פיליפס כדמות מורכבת ורגישה.
קרמוד סבורה שאף שהוא לא מחדש דבר לבני 25 פלוס, זהו סרט אינטליגנטי ששווה צפייה.
ריצ'רד רפר הביע את דעתו ב"שיקגו סאן-טיימס" שהסרט היה נכנס לרשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר לשנת 2005, אם היה מופץ כראוי לבתי הקולנוע.
לעומתם, מייטלנד מקדונו כתבה במגזין "TV Guide" שכסיפור אזהרה, זהו ניסיון קלוש לספר על סלאמינג של ילדי עשירים.
אנה סמית' כתבה במגזין "אמפייר" שהדרמה מעלה שאלות מעניינות לגבי סלאמינג של מתבגרים בני-טובים, אבל מתקשה לספק תשובות.
עם זאת, לאור האג'נדה הנוגעת ללב של הסרט, אין בו רגע דל.
ליסה נסלסון ממגזין "וראייטי" הביעה דעה שהכותרת הראויה יותר לסרט היא "סלאמינג לאידיוטים", וציינה שהוא מספק כמה דיאלוגים משכנעים, ואיומים בין-תרבותיים אותנטיים.
בסופו של דבר, אומרת נסלסון, הסרט נראה יותר כמו גרסת המאה ה-21 מצועצעת של מסות בסגנון שנות ה-50 של המאה ה-20 אודות הסכנות הצפויות לנערות נחמדות המפלרטטות עם מתמרדים חברתיים, בתוספת אקדחים, מין קבוצתי וקראק.
כמה מבקרים התייחסו לאיכות הסרט לאור עבודתם של במאית ותסריטאי זוכי פרס אוסקר.
כריסטופר נול הביע התפעלות ממיומנותה של קופל נוכח תסריט לא מפותח וסיפור קשה לעיבוד.
מייקל או'סאליבן כתב ב"וושינגטון פוסט" שהדבר הטוב ביותר בסרט הוא שדמותה של אליסון מתוארת ללא שמץ של התנשאות.
הוא מציין שהתסריט כתוב באופן חד, וקופל מביאה רגישות של "זבוב על הקיר" אבל בסיכומו של דבר, הסרט מתקדם לשום מקום ואומר מעט.
ריק ד'מוט סבור שלקופל וגייגן יש מה לומר, אבל הם לא מצליחים להעביר לצופים את המסר.
לכן, הסרט אמנם איננו בזבוז זמן, אבל הוא בזבוז של כישרון, וקורס תחת תסריט לקוי שהיה צורך לשכתבו כדי שיהיה טוב באמת.
ד'מוט נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך חמישה.
פיליפ פרנץ' כתב ב"הגרדיאן" הבריטי שהסרט מתיימר להיות קריאת השכמה להורים מהמעמד הבינוני, אבל נשאר במרחב של "Reefer Madness" (סרט תעמולה אמריקאי משנת 1936 אודות סוחרי סמים המפתים ילדים להשתמש במריחואנה), והאכזבה גדולה בהרבה לאור העובדה שמדובר בבמאית דוקומנטריה רדיקלית גדולה, ותסריטאי שכתב את "טראפיק" ואת "סיריאנה" .
משחק תפקידים מיני הוא משחק תפקידים הכולל בו אלמנט ארוטי מהותי.
במשחק תפקידים מיני עשויים לקחת חלק שניים או יותר אנשים שממלאים תפקידים מסוימים במטרה להגשים פנטזיה מינית והדבר עשוי להיות סוג של משחק מקדים ולגרום לעוררות מינית.
אנשים רבים מתייחסים למשחק תפקידים מיני כאמצעי להתגבר על עכבות מיניות.
משחק תפקידים מיני עשוי לקחת חלק בעולם האמיתי, או בעולם וירטואלי - פורום אינטרנטי, חדר צ'אט, משחק וידאו, או באמצעות הדואר האלקטרוני - מה שמאפשר לעיתים להגשים תשוקות ארוטיות פיזיות שונות שלעיתים כמעט בלתי אפשרי להגשימן בחיי היומיום.
מידת הרצינות של המשתתפים במשחק התפקידים המיני תלוי במשתתפים עצמם, והתרחיש עשוי להיות פשוט ומאולתר או מפורט ומורכב כאשר המשתתפים לובשים תלבושות מיוחדות ופועלים על סמך תסריט שנכתב מבעוד מועד.
משחק התפקידים המיני יכול לשלב כל סוג של פטיש מיני בו המשתתפים מעוניינים לקחת חלק.
לדוגמה, לבישת פריטי לבוש שנתפסים כפרטי לבוש ארוטיים או שאחד מהמשתתפים או יותר יהיה/יהיו עירום/ים.
משחק התפקידים עשוי לכלול אלמנטים של דומיננטיות וכניעה כולל שעבוד מיני.
בהתאם לתרחיש שנקבע עבור משחק התפקידים המיני, הוא עשוי במקרים מסוימים לקחת חלק בפני צופים אחרים, ולעיתים הצופים עשויים גם לקחת חלק פעיל במשחק התפקידים המיני.
לדוגמה, משחק תפקידים מיני עשוי לערב אורחים או עשוי להתרחש מחוץ לבית של בני הזוג - למשל בבר, ברחוב, בפארק וכדומה.
במסגרת משחק התפקידים המיני אחד/אחת מבני הזוג או שניהם עשויים לפלרטט עם אדם זר, או שבן/בת הזוג יפתה/תפתה את החבר של בן/בת הזוג, וכדומה.
הפופולריות של האינטרנט אפשרה גם קיום של מפגשים מיניים מקוונים, המכונים סייברקס, אשר עשויים לכלול משחק תפקידים מיני.
בסקר אמריקני משנת 2015 כ-22% מהנשאלים הצהירו שלקחו במהלך חייהם חלק במשחק תפקידים מיני.
רבים מהמשחקים המיניים הנפוצים ביותר מהווים חלק מהאספקט של דומיננטיות וכניעה בתחום ה-BDSM.
משחקי התפקידים המיניים הללו יכולים לדוגמה לכלול אנשים שבוחרים לשחק אנשים בעמדות כוח, או לנסות ולהגשים פנטזיות מפורטות במיוחד.
האדם שבוחר לשחק את הצד הדומיננטי מכונה לרוב "Top" ואילו האדם שבוחר לשחק את הצד הנשלט/כנוע מכונה לרוב "Bottom".
דוגמאות לתרחישים נפוצים במשחק תפקידים מיני
תרחישים נפוצים במשחק תפקידים מיני כוללים בין היתר:
יחסים בין רופא-אחות-מטופל - פטיש נפוץ בו המשתתפים מגלמים רופא ו/או אחות ו/או מטופל.
יחסים בין נער/ת ליווי ולקוח/ה - אחד מהשותפים מגלם תפקיד של נער/ת ליווי אשר לוקח/ת תשלום עבור מפגש מיני עם לקוח/ה.
יחסים בין מנהל/ת לפקיד/ה - אחד מהשותפים מגלים מנהל של עסק בעוד שהשותף השני מגלם את תפקיד הפקיד/ה של המנהל.
יחסים בין שיפוצניק לעקרת בית - אחד מהשותפים מגלמים שיפוצניק שנכנס בתחילה לבית במטרה לבצע עבודות אינסטלציה/תחזוקה.
יחסים בין אדון/נית לעבד - העבד נדרש לקיים את כל הדרישות של האדון/נית, אחרת הוא/היא יענש/תענש.
יחסים בין צלם/ת לדוגמן/נית - במסגרת משחק תפקידים זה אחד מהמשתתפים מצלם את בן/בת זוגו/ה לפני האינטראקציה המינית.
יחסים בין חשפן/נית ללקוח/ה - אחד מהשותפים מבצע סטריפטיז עבור השותף השני.
יחסים בין מורה לתלמיד/ה - התלמיד/ה חייב/ת לקיים את כל הדרישות של המורה, אחרת הוא/היא יענש/תענש.
יחסים בין בובת מין לבעל הבובה - אחד מהשותפים מגלם בובת המין אשר חייבת להישאר דוממת ולהיות צייתנית לאורך כל האינטראקציה.
משחק גילים - אחד מהשותפים מתנהג ו/או מתייחס לשותף האחר כאילו הוא/היא צעירים ו/או זקנים באופן ניכר.
אחד השותפים עשוי להתייחס לשותף האחר כאל חיה לא אנושית, כגון כלב, פוני או חתול.
יחסים בין דמות סמכותית לאדם שהתנהג באופן לא רצוי - אחד השותפים מגלם תפקיד של דמות סמכותית אשר סוחטת ו/או משפיל את בן/בת הזוג במסגרת אינטראקציה מינית ביניהם.
הגבר עשוי לגלם אישה והאישה עשויה לגלם גבר במהלך האינטראקציה המינית .
אחד מהשותפים עשוי/ה ללבוש מדים ו/או תלבושות אחידות שונות (לדוגמה ללבוש תלבושת של תלמיד/ת בית ספר, מעודדת, עוזרת בית, חייל/ת וכדומה), בעוד שהשותף השני מגלם דמות סמכותית (למשל, הורה, מורה, מאמן/ת, שוטר/ת, קצין/ה).
אחד מהשותפים עשוי לגלם תפקיד של דמות על טבעית - לדוגמה, ערפד או מכשפה, אשר מפתה את הקורבן שלו.
הסקסולוגית גלוריה בראם, וכמו גם הסקסולוג טרבור ז'אק, פירטו בספריהם מספר תרחישים מהסוג הזה.
משחק תפקידים שולחני, הידוע גם כמשחק תפקידים בעט ונייר, הוא סוג של משחק תפקידים (RPG) בו המשתתפים מתארים את פעולות הדמויות שלהם בדיבור.
המשתתפים קובעים את פעולות הדמויות שלהם על פי אפיונם, והצלחת או כישלון הפעולות נקבעים על פי שיטה רשמית של חוקים והנחיות.
במסגרת הכללים, לשחקנים יש חופש לאלתר; הבחירות שלהם מעצבות את כיוון המשחק ואת תוצאתו.
בשונה מסוגים אחרים של משחקי תפקידים, משחק תפקידים שולחני מתנהל לרוב כמו תסכית: משחקים רק את החלק המדובר.
השחקנים לא תמיד מדברים בתוך הדמות, אלא ממלאים את תפקידה על ידי לקיחת החלטות ותיאור הפעולות שהדמות מבצעת במהלך המשחק.
ברוב המשחקים, יש שחקן מיוחד הנקרא בדרך כלל שליט המשחק (GM) היוצר עולם מערכה בו כל שחקן משחק את התפקיד של דמות אחת.
שליט המשחק מתאר את עולם המשחק ואת תושביו; השחקנים האחרים מתארים את הפעולות אותן הם רוצים לבצע, ושליט המשחק מתאר את תוצאותן.
התוצאות נקבעות בחלקן על פי שיטת המשחק, וחלקן על פי החלטות שליט המשחק.
כמה ממשחקי התפקידים השולחניים השונים קובעים שמות מלשהם לשליט המשחק, כגון שליט המבוך (שה"מ) ב"מבוכים ודרקונים", מנחה בכל משחקי Game Designers' Workshop, או מספר סיפורים בשיטת היסטוריטלינג.
המונחים "עט ונייר" ו"משחק שולחני" משמשים בדרך כלל רק כדי להבדיל בין הפורמט הזה של משחקי תפקידים לפורמטים אחרים, מכיוון שעט ונייר או שולחן לא תמיד הכרחיים.
מרבית המשחקים מתנהלים על פי התבנית שביסס משחק התפקידים הראשון שפורסם – "מבוכים ודרקונים".
המשתתפים בדרך כלל מנהלים את המשחק במפגש חברתי מצומצם.
שליט המשחק, המכונה שליט המבוך (שה"מ) ב"מבוכים ודרקונים", רוכש או מכין מערכת חוקים וסביבה בדיונית שבה השחקנים יכולים לפעול לפי תפקידי הדמויות שלהם.
הסביבה הבדיונית כוללת אתגרים שעל הדמויות המשוחקות להתגבר עליהם, כגון מלכודות שיש להימנע מהן או יריבים שיש להילחם בהם.
הפרטים המלאים של העולם נשמרים בסוד, אך בדרך כלל ניתנים לשחקנים כמה פרטים כלליים של עולם המשחק.
ניתן לשחק משחקים בפגישה אחת של כמה שעות, או בפגישות רבות בהתאם לעומק ולמורכבות העולם.
כל אחד מן השחקנים יוצר דמות שאת תפקידה הם ישחקו.
בנוסף ליצירת ההיסטוריה האישית והרקע של הדמות, הם מקצים סטטיסטיקות מספריות של לדמות אשר ישמשו אחר כך לקביעת תוצאות האירועים במשחק.
כל אלו יחדיו מספרים לשחקן על הדמות שלו ומקומה בעולם המשחק.
בתחילת המשחק השה"מ מציג ומתאר את העולם והדמויות השונות.
השחקנים מתארים את פעולות הדמויות שלהם, והשה"מ מגיב בתיאור תוצאת הפעולות.
בדרך כלל התוצאות נקבעות על פי עולם המערכה והשכל הישר של השה"מ; רוב הפעולות הן פשוטות ומצליחות באופן מיידי.
למשל, אם שחקן מחליט שדמותו מסתכלת מסביב לחדר, שליט המשחק יתאר את החדר; אם הדמות עוזבת את החדר שליט המשחק יתאר מה נמצא בחוץ.
לפעמים התוצאה של פעולות מסוימות נקבעת על ידי חוקי המשחק.
לדוגמה, בעת התבוננות בחדר, דמות עשויה להבחין או לא להבחין בחפץ חשוב או בפתח סודי, בהתאם למיומנות החקירה של הדמות.
דברים כאלה בדרך כלל נעשים על ידי זריקת קובייה, והשוואה בין המספר שיצא בקובייה לסטטיסטיקה של הדמות כדי להחליט אם פעולה הצליחה או לא.
לרוב, ככל שמספר הסטטיסטיקה גבוה יותר כך סיכוי ההצלחה גדל.
קרב מתנהל באופן דומה, בהתאם ליכולות הקרביות והמיומנויות הפיזיות של הדמות.
בשיטות משחק מסוימות, דמויות יכולות להעלות את הערך המספרי של תכונותיהן במהלך המשחק (או לאורך כמה משחקים) כתוצאה מצבירת ניסיון.
ישנן שיטות משחק חלופיות ללא קוביות, או כאלו המשתמשות בצורות חלופיות של אקראיות, כגון הקוביות ללא מספרים של פאדג' או מגדל ג'נגה.
אין אורך מוגדר למשחקים, והם יכולים להימשך בין מפגש אחד (שלרוב מסתיים תוך שעות ספורות) ועד לסדרת מפגשים רבים המתפרסים על פני שנים עם צוות שחקנים ודמויות מתפתח.
המשחק מתנהל לעיתים קרובות באופן אפיזודי וממוקד משימה, עם סדרת אתגרים שבשיאם חידה או אויב סופיים שיש להתגבר עליהם.
סדרת משימות מרובות המשוחקת על ידי אותו סט של דמויות עשויות להיות קשורות זו לזו בקו עלילה אחיד בעל אתגרים גוברים.
הטון, המבנה, הקצב והסיום (אם יש אחד) המסוימים משתנים ממשחק למשחק בהתאם לצורכי והעדפות השחקנים.
מקורם של משחקי התפקידים השולחניים הוא במשחקי מלחמה, ששורשיהם במשחקי אסטרטגיה עתיקים, במיוחד שחמט, (שמקורו במשחק ההודי העתיק צ'טורנגה).
מסוף המאה ה-18 ועד המאה ה-19, וריאציות השחמט התפתחו למשחקי מלחמה מודרניים, בעיקר קריגספיל.
מעל למאה שנה אחר כך, בשנת 1971, שוחרר משחק המלחמה המניאטורי "Chainmail", והפך בסופו של דבר לבסיס ל"מבוכים ודרקונים".
לדברי יוצר משחקי תפקידים ג'ון וויק, ניתן להפוך את השחמט למשחק תפקידים אם נותנים שמות לכלי השחמט כמו המלך, המלכה, הצריחים, הפרשים או הרגליים, וההחלטות מתקבלות על סמך המניעים שלהם.
על פי וויק, מבוכים ודרקונים הוא "משחק לוח סימולציה קרבית מתוחכם, מסובך ומתוחכם שאנשים הפכו למשחק תפקידים" ממש "כמו לתת לצריח שלך מניע" בשחמט.
מתן תפקיד היה מוטיב מרכזי בכמה פעילויות בתחילת המאה ה-20, כמו המשחק "Jury Box", משפטים מדומים, מחוקקים למופת ו"משחקי תיאטרון".
בשנות השישים, קבוצות שחזור היסטוריות כמו The Sealed Knot והחברה לאנכרוניזם יצירתי החלו לבצע שחזורי "היסטוריה יצירתית" המציגים אלמנטים פנטזיים, ובשנות ה-70 פותחו משחקי מלחמה פנטזיים, בהשראת "חרבות וכשפים", בהם כל שחקן שלט רק ביחידה, או "דמות", אחת בלבד.
משחק התפקידים הראשון נוצר דרך שילוב בין מנהגי שיחוק התפקידים המוקדמים לבין ייצוג הדמויות מבוסס החוקים של משחקי המלחמה.
המשחק "מבוכים ודרקונים", שפותח בשנת 1974 על ידי דייב ארנסון וגארי גייגקס ופורסם על ידי חברת TSR של גייגקס, היה משחק התפקידים הראשון שהיה זמין לציבור הרחב.
TSR שיווקה את המשחק כמוצר נישה.
גייגקס ציפה למכור כ־50,000 עותקים בסך הכל לשוק התחביבים.
לאחר שהתבסס בחנויות בוטיק, המשחק פיתח קהל מעריצים אדוק.
אחד ממשחקי התפקידים הראשונים היה "Empire of the Petal Throne" של בארקר, שפורסם לראשונה בשנת 1974, באותה שנה בה התפרסם "מבוכים ודרקונים".
המשחק של בארקר הציג את העולם הבדיוני של Tékumel, שמושפע מהמיתולוגיות ההודיות, מזרח תיכוניות, מצריות ומסו-אמריקאיות.
הוא גם הציג את מכניקת הפגיעה הקריטית.
על פי כללים אלה, שחקן שמגלגל 20 ב-ק20 (קובייה בעלת 20 צדדים) גורם נזק כפול מהזנק הרגיל, וקבלת 19 או 20 בקוביות מיד לאחר גלגול של 20 נחשב לפגיעה קטלנית.
המשחק השפיע על ארנסון וגיגקס, שהתרשמו ממנו כל כך עד שחברת TSR פרסמה את "Empire of the Petal Throne" בשנת 1975. TSR פרסמה את המשחק והעולם של בארקר כמשחק בפני עצמו, ולא כ"תוספת" לכללים של מבוכים ודרקונים.
משחק מוקדם נוסף היה "הנוסע", שיצר מארק מילר ופורסם לראשונה בשנת 1977 על ידי Game Designer's Workshop.
מטרתו המקורית הייתה להיות שיטה להרפתקאות אופרת-חלל מדע בדיוני גנריות (באותו מובן ש"מבוכים ודרקונים" היא שיטה להרפתקאות פנטזיה גנריות), אבל שיטה אחרת בשם "האימפריום השלישי" מזוהה עם המשחק.
השינויים בשיטה זו לאורך זמן, במיוחד אלה הכרוכים ב"מלחמת החזית החמישית", כפי שמתואר ב"Journal of the Travellers Aid Society", הם השימוש הראשון בעלילת-מטא במשחק תפקידים.
בינתיים, "קריאותו של קת'ולהו" ו"פרנויה" הציעו חווית משחק שונה, בה עלילת החקירה של החבורה מובילה למוות ושיגעון.
במקביל, משחקים המשתמשים בעולמות הבדיוניים של "מסע בין כוכבים", גיבורי DC, יקום מארוול או "שר הטבעות" הרחיבו את מגוון האפשרויות למשחקי תפקידים.
משחקים כמו "GURPS" ו-"Champions" הציגו איזון משחק בין הדמויות המשוחקות; מאוחר יותר, "Vampire: The Masquerade" ומשחקים דומים שמו דגש על הסיפור, העלילה ופיתוח הדמויות על פני כללים וקרבות.
לאחרונה, חידושים בחוקים משתמשים בטכניקות ספרותיות לפיתוח משחקים כמו "Dogs in the Vineyard" ו-"Polaris" המסתמכים על תרומתם של שחקנים כדי לחזק את העצמאיות המוסרית בתהליך התהוות הסיפור.
בשל הצלחת המשחק, המונח "מבוכים ודרקונים" שימש לעיתים כשם גנרי למשחקי תפקידים בז'אנר הפנטזיה.
חברת TSR נקטה צעדים משפטיים כדי למנוע את הפיכת שם המוצר שלה למושג גנרי.
"מבוכים ודרקונים" הפך לנושא שנוי במחלוקת בשנות ה-80 כאשר מתנגדים כמו פטרישה פולינג טענו כי המשחק גורם להשפעות רוחניות ופסיכולוגיות שליליות.
המחקר האקדמי הכפיש את הטענות האלו.
יש אנשי חינוך התומכים במשחקי תפקידים כדרך בריאה לחיזוק מיומנויות קריאה וחשבון.
למרות שמשחקי תפקידים נהיו מקובלים בחברה, הם עדיין מושא מחלוקת בקרב ארגונים דתיים מסוימים.
האמונה או העמדה הזו אינה אוניברסלית בקרב כל הארגונים הדתיים; ישנם משחקי תפקידים מבוססי אמונה בשוק ושחקני תפקידים דתיים שאינם מסכימים כי משחקים אלה הם מושחתים מוסרית או בעלי אופי נסתר.
תחרות מצד משחקי תפקידים ממוחשבים ומשחקי איסוף קלפים הובילה לדעיכה בתעשיית משחקי התפקידים השולחניים.
TSR, Inc., שהייתה המובילה בשוק, חוותה קשיים ועיכובים כלכליים כתוצאה מייצור יתר, ובסופו של דבר נרכשה על ידי מכשפי החוף.
כדי להתמודד עם מצבם הכלכלי של משחקי התפקידים, הם הציגו משטר חדש של משחק פתוח, המאפשר לחברות אחרות לפרסם מוספים למבוכים ודרקונים.
בינתיים, קמו באינטרנט קהילות שהגדירו את עצמן כ"קהילות משחקי תפקידים עצמאיים".
קהילות אלו חקרו את משחקי התפקידים ופיתחו מספר תאוריית משחקי תפקידים כמו תאורית GNS, והסתכלות ביקורתית על משחקי תפקידים הפכה פופולרית בסקנדינביה, דבר שאף הוביל לכנס אקדמי שנתי.
במהלך ארבעים שנים הז'אנר הפך מתחביב בחנויות בוטיק לחלק משמעותי בכלכלה של תעשיית המשחקים.
מעורבות העסקים הקטנים והקהילות נותרו משמעותיים בעוד שפרויקטים גדולים יותר משכו כמה מיליוני שחקנים מרחבי העולם.
מנהיגת תעשיית הצעצועים הסברו רכשה את מכשפי החוף בשנת 1999 תמורת סכום מוערך של 325 מיליון דולר.
אוסף החוקים של משחק תפקידים נקרא "שיטת המשחק"; החוקים עצמם נקראים מכניקת המשחק.
על אף שאותן שיטות משמשות בהרבה משחקים שונים, לדוגמה שיטת ה-ק20. להרבה משחקים יש שיטות ייחודיות משלהם.
רוב משחקי תפקידים דורשים השתתפות של שליט המשחק, שיוצר עולם מערכה, משחק את תפקידם של תושביה הידועים בשם דמויות בלי שחקן (דב"שים), ומשמש כמנחה וכבורר עבור השחקנים.
שאר המשתתפים יוצרים ומשחקים דמויות מלשהם השוכנות בעולם והדמויות האלה נקראות דמויות שחקן.
קבוצת כל הדמויות יחד נקראת "חבורה".
במהלך מפגש, שליט המשחק מציג מטרה שעל השחקנים להשיג דרך פעולות הדמויות שלהם.
לעיתים קרובות, המטרה כרוכה באינטראקציה עם דמויות בלי שחקן, תושבים אחרים בעולם המשחק שמגולמים על ידי שליט המשחק.
מפגשים לרוב כוללים פתירת חידות, מרדפים, וקרבות.
המטרה יכולה להיות ברורה מהתחלה, או להתבהר אט אט במהלך המשחק.
כמה משחקים, כמו "Polaris" ו-"Primetime Adventures", מחלקים את סמכויות שליט המשחק בין שחקנים שונים וברמות שונות.
טכניקה זו משמשת לעיתים קרובות כדי להבטיח כי כל השחקנים מעורבים בייצור סיטואציות מעניינות וכדי למנוע ניגודי אינטרסים מהם סובל שליט המשחק.
כללי המשחק קובעים את ההצלחה או הכישלון של פעולות הדמות.
שיטות משחק רבות משקללות את הסטטיסטיקות ותוצאות הקוביות או אלמנטים אקראיים אחרים.
ברוב השיטות, שליט המשחק משתמש בחוקים לקביעת המספר רצוי, אם כי לעיתים קרובות המספר נקבע בצורה עקרונית יותר.
השחקן מגלגל קובייה, במטרה לקבל תוצאה גבוהה או נמוכה מהמספר הרצוי, בהתאם לחוקי השיטה.
לא כל המשחקים קובעים הצלחות באופן אקראי; משחק מוקדם ופופולרי ללא אלמנטים אקראיים הוא משחק התפקידים ללא קוביות של אמבר מאת אריק ווצ'יק (1990).
רוב השיטות קשורות בעולם בו הן נמצאות.
עם זאת, ניתן להתאים כמה שיטות משחקי תפקידים אוניברסליות לכל ז'אנר.
משחק תפקידים בסיסי (1980), שנלקח מתוך משחק התפקידים RuneQuest, היה הראשון מביניהם.
בשנה שלאחר מכן פורסם "Champions"; שלווה במספר ספרי מקור (המכונים יחדיו שיטת הגיבור) והם אפשרו לשחק במגוון רחב של ז'אנרים.
"שיטת הק20", המבוססת על המהדורה השלישית של "מבוכים ודרקונים", שימשה בהרבה משחקים בעלי רקע מודרני או מדע בדיוני כגון "Spycraft" ו"משחק התפקידים של מלחמת הכוכבים".
בפועל, אפילו שיטות אוניברסליות מוטות לרוב לסגנון או ז'אנר ספציפיים ומותאמות לאחרים.
לדוגמה, למרות שלשיטת ק20 יש ספרי מקור לעולמות מודרניים ועתידניים, רוב חומרי שיטת ק20 שפורסמו נשארים בתוך סביבת הפנטזיה ממוקדת הלחימה של מבוכים ודרקונים.
דמויות במשחקי תפקידים מיוצגות בדרך כלל על ידי מספר "נתונים סטטיסטיים".
הסטטיסטיקות משמשות מעין מדידה של יכולת הדמות להצליח במשימה.
שיטות רבות מבדילות בין שני סוגים מרכזיים של סטטיסטיקות: תכונות ומיומנויות.
חלקם, כמו הגלגל הבוער ו-The Shadow of Yesterday כוללים גם מניעי דמות.
השמות האלו לסטטיסטיקות אינם זהים בין המשחקים השונים.
תכונות הן סטטיסטיקה שיש לכל הדמויות: כוח, זריזות וחוכמה הם דוגמאות נפוצות.
התכונות מדורגות, לרוב באמצעות ערך מספרי, כדי שהשחקנים יוכלו להעריך את יכולות הדמות.
לדוגמה, ניתן להשתמש בדירוג החוזק של הדמות כדי לקבוע את הסבירות שהדמות תוכל להרים משקל מסוים.
מיומנויות הן יכולות שיש רק לדמויות מסוימות, כגון משא ומתן, רכיבה על סוסים וקליעה למטרה.
שיטות משחק לרוב מגדירות מיומנויות המתאימות לז'אנר.
לדוגמה, רקע פנטזיה בדרך כלל יכלול מיומנויות קסם, ואילו רקע מדע בדיוני עשוי לכלול מיומנות הטסת חלליות.
עם זאת, כמה כישורים נמצאים בכמה ז'אנרים: נוכלים מימי הביניים ופושעים במערב הפרוע עשויים להיות בקיאים בהשלכת סכינים, ומיומנות הדיפלומטיה עשויה להועיל באותה מידה גם לפוליטיקאים ברומא העתיקה וגם לטייקונים תעשייתיים של המאה ה-19.
מניעי דמות הם דברים שהדמות תילחם למענם.
התכונות הרוחניות של The Riddle of Steel, אמונות בגלגל הבוער ומפתחות ב-The Shadow of Yesterday הם דוגמות למניעים.
מניע יכול לחשוף סודות שהדמות שומרת, שאיפות או דברים אחרים שהדמות שומרת קרוב לליבה.
לפני תחילת המשחק, שחקנים מפתחים רעיון של התפקיד אותו ירצו לשחק.
לאחר מכן הם משתמשים בכללי בניית הדמויות של שיטת המשחק כדי ליצור ייצוג של הדמות שלהם, על פי מכניקת המשחק.
הסטטיסטיקות של הדמות נרשמות בטופס ייעודי מיוחד הנקרא דף דמות.
בשיטות מסוימות, כמו זו של "Feng Shui", נדרש לבחור את הדמויות מסט בנוי מראש עם מעט מקום לשינוי והתאמה להעדפות השחקן.
שיטות אחרות, כמו "שיטת ק20", משתמשות במקצועות כדי להגדיר את רוב מאפייני הדמות, אך מאפשרות חופש מסוים בהגדרת הסטטיסטיקות בתוך במקצועות האלו.
שיטות כמו "GURPS", מאפשרות לשחקנים חופש מלא בבחירת הדמות והסטטסיטיקות.
סטטיסטיקות אינן תחליף לקונספט הדמות.
לדוגמה, אקדוחן במערב הפרוע עשוי להפוך לשולף מהיר וצלף באקדח, ואילו אחר עם סטטיסטיקה דומה יכול להיות אשף ברובים.
שיטות רבות לוקחות זאת בחשבון, ודורשות תיאור של הסטטיסטיקות, כגון תכונות ורכוש ב-"Dogs in the Vineyard".
יתרונן של שיטות מבוססות תבנית הוא בנייה מהירה של דמויות.
שיטות אלו גם מאפשרות לשליט המשחק לבלות פחות זמן באישור כל דמות.
החיסרון של שיטות אלו הוא מחסור בגמישות ורעיונות.
תבניות הן למעשה דמויות הבנויות מראש שמאוזנות ביניהן ומאושרות מראש על ידי חברת המשחק.
שיטות מבוססות מקצועות נותנות קצת יותר חופש אבל עדיין דורשות מהשחקנים לבחור מתוך מספר מוגבל של תפקידים לדמויות שלהם.
החוזקות של הדמות נקבעות לרוב על ידי המקצוע, אבל השחקן יכול לקבוע לבדו סטטסיסטיקות מסוימות.
מערכות מבוססות נקודות דמות, כמו שיטת הגיבור, מאפשרות יותר חופש בחירה.
במקרים מסוימים הדבר הופך את יצירת הדמויות למורכבת הרבה יותר, מה שגורם לשליט המשחק להקדיש זמן רב יותר לבדיקה ולאישור כל דמות.
כמה משחקים מאפשרים יצירת דמויות בצורה חופשית.
השחקנים רשאים להוסיף מאפיינים לדמות לפי בחירתם, והתוצאה הסופית מוגשת לאישור אצל שליט המשחק או אצל הקבוצה.
ניתן ליישם שיטה של בניית דמות חופשית גם במשחקים אחרים, אבל נדיר לראות את שיטת הבנייה הזו מומלצת.
לכל משחק יש עולם מערכה, בו יכולות להתקיים הרפתקאות וקמפיינים.
בדרך כלל עולם הקמפיין נוצר למשחק ספציפי (כגון עולם "הממלכות הנשכחות" עבור "מבוכים ודרקונים") או לז'אנר ספציפי (כגון פנטזיה מימי הביניים, מלחמת העולם השנייה או הרפתקה בחלל החיצון / מדע בדיוני).
ישנם מספר עלמות מערכה זמינים הן בדפוס והן באינטרנט.
בנוסף לעולמות הקמפיין הזמינים לרכישה, שליטי משחק רבים יוצרים עולמות משלהם.
קיימים עולמות מערכה בכמעט בכל ז'אנר; עם זאת, מכיוון שמשחק התפקידים הפופולרי ביותר בעולם, מבוכים ודרקונים, הוא בז'אנר הפנטזיה, זהו הז'אנר המשוחק ביותר.
השימוש במונח "עולם" בתיאור עולמות מערכה הוא רופף, במקרה הטוב.
עולמות כמו "עולם הגרייהוק" מפרטים קוסמולוגיות וצירי זמן של אלפי שנים, ואילו עולמות כמו "Deadlands" עשויים לתאר רק אומה אחת בתוך קטע קצר של היסטוריה חלופית.
ישנם שלושה סוגים עיקריים של עולמות.
הראשון קיים בז'אנר ומשחק תפקידים ספציפי לעולם הזה, כגון "וורהאמר" או "עולם האפלה" שקיימים רק בעולם מערכה אחד.
הסוג השני של הוא עבור משחקים עם מספר עלומות כגון "מבוכים ודרקונים" מודרני או כאלה שפותחו במיוחד כדי להיות ללא עולם ספציפי כגון "GURPS".
הסוג הסופי מפותח מבלי להיות קשור לשיטת משחק מסוימת.
בדרך כלל סוג העולם הזה פותח תחילה כיצירה בדיונית עצמאית, שמאוחר יותר הותאמה למשחק תפקידים אחד או יותר כגון יקום "מלחמת הכוכבים" או "הארץ התיכונה".
מגוון הז'אנרים המיוצגים על ידי העולמות שפורסמו הוא עצום, וכולל כמעט כל ז'אנר.
למרות שמשחקי התפקידים החלו בז'אנר הפנטזיה, משחקים כמו "הנוסע" משתמשים בז'אנר המדע הבדיוני, ז'אנר האימה היוה את הבסיס של "עולם האפלה" ו"קריאתו של קת'ולהו" בעוד ש-"Spycraft" התבססה בעולם מותחן מרגלים מודרני.
משחקים כמו "Mutants and Masterminds" אימצו את ז'אנר גיבורי העל.
כמה עולמות מערכה מזגו מספר ז'אנרים למשחק אחד.
"מרוצללים" שילב פנטזיה עם סייברפאנק, "טירת פלקנשטיין" לקח אלמנטים מפנטזיה וסטימפאנק, ו"Torg" שילב פנטזיה, מדע בדיוני, ספרות זולה ואלמנטים של אימה.
בינתיים, "Feng Shui" שילב פנטזיה היסטורית סינית עם אלמנטים של קונג פו אקשן ומדע בדיוני דיסטופי.
ב-"GURPS Infinite Worlds" הדמויות מגלמות סוכני "פטרול אינסופי" הנוסעים לעולמות מקבילים, חלקם כוללים פנטזיה או סטיימפנק כמו גם אלמנטים של מדע בדיוני.
המוציאה לאור הגדול ביותר של משחקי תפקידים היא הוצאת מכשפי החוף, היא הבעלים של המשחק מבוכים ודרקונים, משחק התפקידים של "מלחמת הכוכבים", שיטת D20, בבעלותה גם חברת הסברו.
מרבית האנליסטים מיחסים לחברת וייטוולף את נתח השוק השני בגודלו בתעשייה, ואת הנתח הגבוה ביותר במשחקי תפקידים חיים.
מרבית המוציאות לאור של משחקי התפקידים הן חברות פרטיות ואינן מפרסמות נתוני מכירות, דבר המקשה על הערכות מדויקות.
לא נערכה בדיקה ציבורית של נתוני מכירות, דבר המגביל עוד יותר את היכולת לתת הערכה שמוסכמת בין חוקרי התעשייה והמסקנות שלהם לרוב שנויות במחלוקת.
מחקרי שוק שנערכו במשכפי החוף בשנים 1999–2000 הצביעו על כך שיותר מ-1.5 מיליון אנשים שיחקו מבוכים ודרקונים על בסיס חודשי, וכ-2 מיליון אנשים שיחקו בכל משחקי התפקידים השלוחניים יחדיו על בסיס חודשי.
הצלחת המהדורה השלישית של מבוכים ודרקונים היא ככל הנראה זו שגרמה לעלייה במספרים נתונים אלה למשחק גדולים משמעותית מנתוני המכירות.
בשנת 2006, משחקי תפקידים שאינם מבוכים ודרקונים שנמצאים בראש המכירות בדרך כלל מכרו בין חמשת-אלפים לעשרת אלפים יחידות.
רוב משחקי התפקידים שפורסמו באופן מסחרי הם מוצרי הוצאות קטנות, שמוכרות פחות מאלף יחידות.
טכנולוגית ההדפסה לפי דרישה משמשת בתעשיית משחקי התפקידים, שכן היא מפחיתה עלויות עבור הוצאות קטנות.
משחקים עצמאיים נכתבים על ידי קהילות המזדהות כקהילות משחקים עצמאיות, או על ידי אנשים בודדים המזדהים עם הקהילה.
בדרך כלל משחקים אלה מיוצרים באופן עצמאי, על ידי קבוצה או על ידי חברה קטנה.
קהילת משחקי התפקידים העצמאית בדרך כלל מוציאה את המשחק עם חתימה או סמל ייחודי.
חלק מהמוציאות העצמאיות מוכרות את המשחקים באופן ישיר דרך האינטרנט ובכנסים, או מכרות ישר לחנויות, אבל הרבה מהן משתמשות בשרותי הפצה.
הגבול בין מוצא לאור "עצמאי" ומוציא לאור "מיינסטרים" הוא מטושטש.
הגדרות שונות דורשות שאלמנטים פרסומיים, עיצוביים, או רעיונותיים במשחקים יישארו תחת שליטת היוצר, או שייצור המשחק יהיה מחוץ לסביבה התעשייתית.
משחקי איי האוקיינוס ההודי הם תחרויות ספורט רב-ענפיות בין-לאומיות, הנערכות מדי ארבע שנים לערך בהשתתפות ספורטאים מאיים וממדינות איים באוקיינוס ההודי.
המשחקים התקיימו לראשונה ב-1979 ונערכו עד כה עשר פעמים.
גרסה מוקדמת של המשחקים התקיימה משנת 1947 ועד 1963 בהשתתפות מדגסקר, מאוריציוס וראוניון ונקראה משולש משחקי איי האוקיינוס ההודי .
בעקבות סכסוך בין המשתתפות פסקו המשחקים לאחר 1963. ב-1974 הציע הוועד האולימפי של ראוניון לייסד תחרות ספורט רב-ענפית של מדינות האוקיינוס ההודי.
הרעיון אומץ על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי.
התחרות נקראה בתחילה משחקי האוקיינוס ההודי, אך שמה השתנה לשם הנוכחי לאחר שסרי לנקה, שהתכוונה להשתתף בהם, החליטה להימנע מכך.
מטרות קיום המשחקים הן לעודד שיתוף פעולה אזורי, ידידות והבנה בין המשתתפות בהם, לאפשר לספורטאים מהאזור להשתתף מדי מספר שנים בתחרות בקנה מידה משמעותי ולעודד הקמת תשתית לתחרויות ספורט אצל המשתתפות.
המדינות הבאות השתתפו בכל עשר התחרויות אלא אם צוין אחרת: