tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא זכה לשבחים רבים מטעם מבקרי המוזיקה ברחבי העולם, על האלמנטים המוזיקליים שלו, תוך שהוא צוין לשבח בזכות המילים שלו, שתוארו כ"בעלות מודעות".
עם זאת, הייתה ביקורת מסוימת כלפי רשימת הסמים המוזכרת בפזמון (קנאביס, ממסים נדיפים, MDMA ו-LSD).
לאחר יציאתו כשיר בהזמנה מראש מ-Rebel Heart, דורג "Devil Pray" במצעדים שונים במדינות רבות באירופה, והגיע ל-25 העליונים בפינלנד, יוון, הונגריה ולבנון.
מדונה ביצעה אותו בפעם הראשונה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית Che tempo che fa, כשהיא לבושה בחלוק שחור ובמחרוזות שונות, ובסיבוב ההופעות שלה ב-"Rebel Heart Tour" בשנים 2015–2016.
מדונה ואביצ'י נפגשו לראשונה ב-2012 כשהזמרת הופיעה בפסטיבל אולטרה מיוזיק וביצעה רמיקס שנעשה עבור השיר "Girl Gone Wild", בהפקתו של הדי ג'יי.
מאוחר יותר, תוך כדי הקלטות אלבומה שהיה עתיד לצאת באותה העת, המנהל של מדונה, גיא עוזרי, הציע לה לעבוד עם צוות כותבי השירים של אביצ'י; הזמרת נענתה להצעתו מאחר שחיבבה את שיריו ואלבומיו של אביצ'י.
ב-7 במרץ 2014, פרסמה מדונה תמונה בחשבון האינסטגרם שלה עם הכיתוב, "עושה קצת עבודות בבית לפני היציאה לאולפן ההקלטות עם אביצ'י".
שבוע לאחר מכן, היא פרסמה תמונות נוספות עם אביצ'י וצוות כותבי השירים שלו, בטענה שהם עשו "כל כך הרבה שירים טובים".
בריאיון עם דייוויד בליין מ-Interview, מדונה דיברה על השיר והצהירה כי:
באותו הריאיון, היא אמרה שהשיר לא נכתב על אף אחד ושהיא רק משתפת את החוויות שלה.
ברולינג סטון קבעו שמדונה דוגלת ב"חקירה אישית אינטנסיבית" על שימוש בסמים.
בזמן שנשאלה אם "Devil Pray" עלול להסתכן בכך שלא יובן כשיר המעודד סמים, ענתה מדונה: "אני בהחלט לא שופטת אנשים שלוקחים סמים או אומרת 'אל תעשה סמים', עם זאת, אני אומרת שאתה יכול לעשות את כל הדברים האלה כדי להיות תחת השפעה, אך בסופו של דבר אתה הולך לאיבוד.
אנשים שמנסים באופן אינסטינקטיבי להיכנס לרמת השפעה כה גבוהה, עלולים לפגוע בעצמם ועושים את זה בצורה מסוימת שיכולה לפגוע בקיומם".
גרסת הדמו של "Devil Pray" דלפה לאינטרנט בדצמבר 2014, לצד 12 דמואים נוספים מהאלבום.
בעקבות זאת, הוציאה מדונה את האלבום, בשם Rebel Heart, להזמנה מראש ב-20 בדצמבר 2014. לאחר ההזמנה, שש הרצועות הראשונות הורדו אוטומטית, כולל "Devil Pray".
מדונה הצהירה שהשירים נועדו להיות "מתנה מוקדמת לחג המולד" והוסיפה שהיא מעדיפה שהמעריצים שלה ישמעו את הגרסאות השלמות של חלק מהשירים במקום את הרצועות הלא שלמות שדלפו.
את "Devil Pray" כתבו והפיקו מדונה, אביצ'י, די ג'יי דהי ומייקל דיימונד (בלאדפופ), עם כתיבה נוספת של סוואן קוטצ'ה, קרל פאלק, רמי יעקב וארש פורנורי.
אביצ'י ופאלק היו אחראים גם על צלילי כלי המקלדת והתכנות, כשפאלק היה אחראי גם על הניגון בגיטרות.
הקלטה ומיקסינג נוספים נעשו על ידי אנג'י טיאו, בעוד שדמצ'יו "דמו" קסטלון היה המהנדס והמיקסר של השיר.
"Devil Pray" הוגדר כשיר פופ חצי אקוסטי עם מקצב בינוני-מהיר, המאופיין בסוגות נוספות כדוגמת טכנו-פולק, ו-EDM.
בשיר יש שימוש בולט בגיטרה אקוסטית.
הוא עוסק בהתגברות על התמכרות, שמתבטאת בסגנון "קאנטרי" ו"פולקי" יותר בהשוואה לרצועות אחרות באלבום.
מבקרי המוזיקה ברחבי העולם מצאו קווי דמיון בין השיר לסינגל של מדונה עצמה "Don't Tell Me" (2000) בשל "אלמנטי הקאנטרי-פופ" שלו, לבין היותו שיר המזכיר את שיר העם המסורתי "The House of the Rising Sun".
בהמשך, הוסיפו שלשניהם יש "אווירה בלוזית".
ב-"Devil Pray" יש אזכור לתפילה כמו גם לשטן.
"Devil Pray" מציג את מדונה "כתלמידה מסורה, הנמשכת לסוג אפל יותר של תפילה", כפי שציינה איימי פטיפר מ-The Quietus, וסיפורו עוסק בחטא, פיתוי וגאולה.
השיר מתחיל במחיאות כפיים ובגיטרה, שלטענתה של פטיפר "מאפיינות את שאר השירים של המפיק והדי ג'יי אביצ'י".
הפזמון של השיר זכה לשבחים ביקורתיים, בעוד שחלק ממבקרי המוזיקה טענו שיש פירוט יתר של הסמים המוזכרים בו.
הוא כולל את השורות: "ואנחנו יכולים לעשות סמים, ואנחנו יכולים לעשן קנאביס, ואנחנו יכולים לשתות ויסקי / כן, אנחנו יכולים להשתכר, ואנחנו יכולים להיסקל / ואנחנו יכולים להסניף דבק, ואנחנו יכולים לעשות E, ונוכל להתעסק בחומצה".
אזכור ה-E מהווה מעין הרמז לאלבום האולפן השנים-עשר של מדונה, MDNA, שיצא לאור בשנת 2012 ושמו הוא משחק מילים של הסם עצמו.
במהלך הבית השני, נראה שמדונה "מבינה את המצוקה הרוחנית שלה כשהיא שרה [...], אמא מרי, את לא יכולה [לעזור] לי?
/ כי הלכתי שולל / כל המלאכים שהיו סביבי / כולם עפו משם", ובהמשך היא מצהירה, "לוציפר קרוב".
מאוחר יותר, מסבירה מדונה שעל אף ההקלה הקצרה שהסמים גורמים למשתמש בהם לחוש, השימוש בהם לא יספק כל השפעה חיובית לטווח הארוך ומזהירה, "כן, אנחנו יכולים לרוץ ואנחנו יכולים להסתתר / אבל לא נמצא את התשובות".
בהמשך, מושמע קול מסוים שחוזר ואומר "הצילו את הנפש שלי / השטן כאן כדי לשטות בך".
מדונה ממשיכה את אותו הקול ושרה, "אוי, הצילו את הנשמה, הצילו את הנשמה שלי, הצילו את שלי / השטן כאן כדי לשטות בך".
את השיר מסיימת מדונה בשורות "אמרתי (אוי, אוי, תשירו הללויה) / (אוי, תצילו את נשמתי) שרה הללויה / (הו, אוהו, השטן כאן כדי לשטות בך) / עד שהסיפור שלי יסופר".
"Devil Pray" זכה לשבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה.
חלקם ציינו שהוא "מחזיר את המאזין אחורה בזמן, לא רק לשירה של מדונה "Don't Tell Me" (2000), אלא גם לשיר העם המסורתי, "The House of the Rising Sun" (1964)".
ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז שיבח את "התוספת של הפזמון" וטען שהוא גורם לשיר להישמע "מפתה".
ברנרד ז'ול מ-The Sydney Morning Herald מצא קווי דמיון בין "Devil Pray" לשני השירים שצוינו קודם לכן, והגדיר אותו כשיר "גיטרה אקוסטית-עם-אלקטרו", שהלחן שלו "אינו מנסה להסתיר את הדמיון ל-"The House of the Rising Sun" (1964)".
מת'יו ג'ייקובס מפינגטון פוסט הצביע על כך ש"מדונה עוררה מחדש את סוגת הדאנס כפי שהיא יודעת, ועשתה זאת בעבר עם אלבומיה ושיריה הקודמים".
ג'יימיסון קוקס מטיים כתב בהתלהבות שהשיר "יכול להשתלב בצורה מסודרת ברדיו לצד להיטי האוס-פופ, ולצד להיטים כדוגמת "Hey Brother" של אביצ'י עצמו".
קתי איאנדולי מאיידולטור שיבחה את אביצ'י ואת בלאדפופ על כך ש"התמזגו יחד עבור היצירה של "Devil Pray", בו המאזין יכול לשמוע את הסגנונות של שניהם שזורים אחד בשני".
אנדי גיל מאינדפנדנט מצא ש-"Devil Pray" מזכיר את "תקופת "Like a Prayer" של מדונה, שאירעה לקראת סיומן של שנות ה-80 של המאה ה-20", בעוד גאווין היינס מ-NME סבר שהשיר "מזכיר את סוגת הדאנס המטורפת של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, בשירה "Aura" משנת 2013, שיצא כחלק מ-Artpop".
סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic בחר ב-"Devil Pray" כאחד השירים הטובים ביותר ב-Rebel Heart, וכינה אותו "המחשה ממשית של סוגת הפולקטרוניקה שהייתה פופולרית בתקופת "באג 2000" שאירעה עם התקרבותה של שנת 2000".
קארין גנץ מרולינג סטון הסכימה, וציינה ש"אביצ'י עזר למדונה להחיות את הקריירה המוזיקלית שלה הן מבחינה מוזיקלית והן מבחינות אחרות".
בהמשך, הוסיפה שהשיר מאופיין ב"אווירה של Music (2000)".
סאל צ'ינקוומני מסלנט המשיך וכינה אותו "השיר הטוב ביותר שלה מזה 15 שנים".
הוא שיבח את "Devil Pray" על כך שהוא "מדמיין מחדש את האנימלס ומגדיר אותה כלהקת פולקטרוניקה".
Club ראתה בשיר גולת הכותרת באלבום, ותיארה אותו כ"תחינה שנעשית באמצעות גיטרה אקוסטית בעלת גוון גוספל, שאין לעמוד בפניה.
השיר מהול בגאולה ועוסק בהדרכה אלוהית מול פיתויים כמו סמים פסיכואקטיביים מסוימים".
סשה גפן מ-Consequence of Sound החשיבה את "Devil Pray" כאחד מהשירים הטובים ביותר של מדונה זה שנים, והגדירה את הפזמון שלו כ"אחד החזקים שלה מזה עשרות שנים".
בהמשך לכך, היא שיבחה את קולה של מדונה.
בניו יורק טיימס הסכימו עם הדעה הזו, וציינו שהשיר "נחשב לאחד מהשירים הטובים ביותר של מדונה מזה שנים".
מלבד הביצועים הקוליים הטובים ביותר של מדונה מאז אי שם בעשור הקודם, היא כתבה לעצמה סמי-בלדות על סמים, תקווה ומטפורות אחרות, בקטעים לא קיטשיים מדי, כאלה שלוקחים את המאזין המתמיד לימים שבין אלבומי המופת Ray of Light ו-Music, במיקס מרגש ומפתיע".
מלבד הביקורות החיוביות שהופנו כלפי "Devil Pray", הוא ספג כמה ביקורות מעורבות ושליליות בעקבות רשימת הסמים המפורטת במהלך הפזמון שלו.
כריס ריצ'רדס מוושינגטון פוסט מתח ביקורת על העובדה ש"המילים ב-Rebel Heart מרגישות אלימות".
בהמשך לכך, ציטט את רשימת הסמים המפורטת בפזמון ותהה "איזה מהם הכי יעזור לנו לשכוח שזה קורה?".
אנדרו אונטרברגר מ-Spin ביקר גם כן את מדונה על כך שפירטה יתר על המידה את הסמים המוזכרים בפזמון, וציין שזה "גורם ל-"Devil Pray" להישמע כמו תשדיר שירות (PSA) שנלקח מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20".
ג'סיקה הופר מפיצ'פורק המשיכה ומתחה ביקורת על אותה רשימת הסמים וטענה שהיא "מוזרה, עדינה וקומית, [...] אך בסופו של דבר, חסרת תכלית".
בהמשך, ציינה שמדובר ב"נפילה ב-Rebel Heart".
אלכסיס פטרידיס מגרדיאן הפנתה ביקורת שלילית לגבי ההפקה המוזיקלית של "Devil Pray" וטענה ש"[זה] ניסיון די שקוף של אביצ'י להמציא משהו בסגנון הלהיט שלו "Wake Me Up" (2013)".
"Devil Pray" התפרסם במדינות רבות באירופה לאחר יציאתו יחד עם חמש הרצועות הנוספות של האלבום, ב-20 בדצמבר 2014. השיר הגיע לעשירייה הפותחת ביוון ובהונגריה, והגיע בשיאו למקומות 9 ו-10, בהתאמה, בעוד שבפינלנד, לבנון ושוודיה, "Devil Pray" הצליח להגיע ל-20 העליונים והגיע בשיאו למקומות 16, 18 ו-14, בהתאמה.
בספרד, השיר הגיע בשיאו למקום ה-50 והיה לשיר עם המיקום הנמוך ביותר במצעד מתוך האלבום.
עם זאת בצרפת, "Devil Pray" היה השיר השלישי שהצליח להיכנס למצעד של המדינה, אחרי "Living for Love" ו-"Ghosttown" (שני הסינגלים שהופצו מתוך האלבום).
בוולוניה הגיע בשיאו למקום ה-80 במצעד הסינגלים של המדינה.
ב-1 במרץ 2015, מדונה ביצעה את השיר בפעם הראשונה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית, Che tempo che fa, יחד עם "Ghosttown", הסינגל השני מתוך האלבום.
הפרק שכלל את הופעתה שודר בטלוויזיה ב-8 במרץ באותה השנה.
במהלך הביצוע של "Devil Pray", לבשה מדונה "גלימה שחורה מוגזמת ומחרוזות תפילה שונות".
שמו לב ששתי ההופעות התקבלו בחום על ידי הקהל, בעוד שליונל ניקייז העריך שמדונה שמה דגש רב יותר על המנגינות והקולות שלה במהלך ההופעה, במקום על תלבושות ואביזרים לבמה.
ביאנקה גרייס מאיידולטור ציינה שההופעה "תגרום לך לחזור בתשובה על חטאי סוף השבוע שלך, שכן הזמרת ביצעה בצורה רגשית את השיר".
"Devil Pray" בוצע בסיבוב ההופעות של מדונה ב-2015–2016, "Rebel Heart Tour".
לאחר המאשאפ שעשתה ל-"Holy Water" ו-"Vogue", מדונה טיפסה למרכז הבמה כדי לבצע את "Devil Pray"; במהלך ההופעה היא עלתה על אחד מהרקדנים הגברים שלה, שהיה לבוש ככומר, וביצעה תנועות ריקוד נוספות עם רקדנים אחרים שהקיפו אותה.
ג'ורדן זיביץ מ-Montreal Gazette אמרה שהיא מצאה את ההופעה "מאתגרת".
קודם לכן, שימש השיר לסרטוני תדמית הקשורים לחזרות של סיבוב ההופעות ולראיונות עם הרקדנים.
הביצוע של "Devil Pray" בהופעות שאירעו בתאריכים 19–20 במרץ 2016 בסידני סופרדום בסידני, הוקלט ונכלל באלבום ההופעה החמישי של מדונה, Rebel Heart Tour.
הקרדיטים והצוות מותאמים מהאתר הרשמי של מדונה.
הוצאת ובו גירל, בע"מ (ASCAP) / EMI בלאקווד מיוזיק בע"מ (BMI) / הוצאת EMI מיוזיק סקנדינביה AB (STIM) / סוני/ATV סונגס LLC (BMI)
סוני/ATV סקנדינביה AB (STIM) / קבוצת 2101 סונגס (ASCAP) / רמי פרודקשנס AB (ASCAP) / הוצאת קובלט סונגס מיוזיק
סוני/ATV סונטה ודאהי פרודקשנס (SESAC) / מייקל טאקר מיוזיק (ASCAP) בשילוב הוצאת קובלט סונגס מיוזיק / ד'יס אר סונגס אוף פולס (ASCAP) / OWSLA טראקס (ASCAP)
Destiny Fulfilled (בעברית: גורל שהתממש) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הבנות האמריקאית, דסטיניז צ'יילד.
האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2004, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני אורבן מיוזיק.
אלבום זה היה האלבום הראשון של הלהקה מאז שהן יצאו להפסקה על מנת להתמקד בקריירות הסולו שלהם.
בניגוד לאלבומים הקודמים שלהן הפעם כל בנות הלהקה היו מעורבות בהפקת וכתיבת האלבום.
בנוסף לעבודה שלהן בעצמם על האלבום הלהקה עבדה גם עם מפיקים אשר עבדו איתם באלבומים קודמים לצד מפיקים חדשים כמו רוקווילדר, סוויז ביטז ורודני ג'רקינס.
מבחינה לירית האלבום שואב השראה משיחה בה ניהלו בנות הלהקה בשבוע הראשון להקלטות האלבום על מה קרה בחייהן של כל אחת מאז הן התפצלו.
שירי האלבום למעשה ממשיכים זה את זה ויוצרים סיפור אחד.
מבחינה מוזיקלית האלבום מכיל שירי מיד טמפו לצד בלדות ומוזיקת R&B.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים שכינו את הבלדות באלבום כ"בינוניות" ואף מתחו ביקורת על התוכן הלירי.
האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השני בארצות הברית ומכר שם 3 מיליון עותקים מה שהביא לכך שקיבל 3 מעמדות פלטינה.
גם בבריטניה האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה ואף הגיע למעמד פלטינה גם באוסטרליה, קנדה, גרמניה ויפן.
על מנת לקדם את האלבום הבנות הופיעו במספר אירועים וטקסים שונים בארצות הברית ובאירופה.
בנוסף גם יצאו לסיבוב ההופעות "Destiny Fulfilled...
אחרי סיבוב ההופעות הלהקה התפרקה באופן רשמי.
Değmezsin Ağlamaya הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת הטורקייה, אירם דריג'י.
המיני-אלבום יצא לאור ב-24 במרץ 2015, על ידי חברות התקליטים GNL אנטרטיינמנט ודואן מיוזיק קומפני.
במיני-אלבום נכלל הלהיט הטורקי "Değmezsin Ağlamaya", שצבר למעלה מ-63 מיליון צפיות ביוטיוב.
המיני-אלבום הופק על ידי חולוסי דריג'י, בדומה לקודם Üç, ולזה שיצא לפניו İki, שהופקו על ידו גם כן.
ב-24 במרץ 2015, יצא לאור השיר "Değmezsin Ağlamaya", אשר נכלל במיני-אלבום.
הקליפ של השיר הועלה ליוטיוב באותו היום, וזכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-63 מיליון צפיות.
בהמשך, יצא השיר "İstemez Misin", אשר זכה להצלחה נאה גם כן, אף על פי שלא יצא לו קליפ נלווה.
Devo (דיבו) היא להקת גל חדש אמריקאית שהוקמה בשנת 1973 באקרון שבאוהיו.
הלהקה הצליחה להביא להיט אחד למקום ה-14 במצעד הבילבורד בשנת 1980, הסינגל "Whip It" , אשר העניק ללהקה פופולריות מיינסטרים.
Detention (בעברית: ריתוק) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12. השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.
הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-4 בפברואר 2020. נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, כאשר הגיע למקום ה-170. נכון לאוקטובר 2020, זכה השיר למעל ל-36 מיליון השמעות בספוטיפיי.
Detour (בעברית: מַעֲקָף) הוא אלבום קאנטרי ואלבום האולפן האחד עשר של האמנית האמריקאית סינדי לאופר.
הוא הופץ ב-6 במאי 2016, והוא הראשון שלה שיצא על ידי חברת התקליטים סייר רקורדס.
האלבום הוקלט בנאשוויל והופק על ידי טוני בראון.
בארצות הברית, האלבום הגיע לראשונה למקום ה-29 במצעד הבילבורד 200 והרביעי במצעד אלבומי הקאנטרי.
"Devil" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון.
השיר היה הסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השישי שלהם, Attention Attention.
ביוני 2018 הגיע השיר למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד, והיה בכך לשיר ה-12 של שיינדאון שמגיע להישג.
ב-9 בינואר 2020 זכה השיר למעמד תקליטון זהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
השיר יצא לאור ב-7 במרץ 2018, כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי של הלהקה, Attention Attention.
במקביל יצא גם הווידאו קליפ לשיר, שכלל גם את הפתיח לאלבום ("The Entrance").
את הקליפ ביים ביל יוקיך שביים גם את כל יתר הקליפים מאותו האלבום, כמו גם את הסרט שיצא בעקבות האלבום.
השיר נכלל בפסקול של המשחק "WWE 2K19" לאחר שנבחר על ידי המתאבק ברון קורבין.
בנוסף נכלל השיר בטריילר הקולנועי למשחק "Apex Legends".
המגזין "אלטרנטיב פרס" תיאר את השיר כ"צלילה עמוקה אל לב לבו של הפחד".
האלבום Attention Attention הוא אלבום קונספט המתאר את ההתקדמות של האדם משהות בחלל אפל ושלילי, עבודה על הבעיות שהוא חווה ובסופו של דבר התקדמות ומהפך לאדם חיובי יותר.
השיר "Devil" הוא הרצועה השנייה באלבום, והשיר הראשון באלבום (הרצועה שלפניו היא פתיח קצר), כלומר זהו השיר השלילי ביותר באלבום.
הסולן, ברנט סמית, הרחיב על משמעות השיר:
מבחינה מוזיקלית, המגזין "Loudwire" תיאר את השיר כ"בעל איכות קיר סאונד צפוף, פראזת פורטמנטו [sliding] בגיטרה וביט לא מאוזן [off kilter beat], מקהלה ברקע, ושכבות מרקמים של סינתסייזר, פסנתר וגיטרה".
שנהפרסמועמדקטגוריהתוצאה2019 פרסי המוזיקה של iHeartRadio "Devil" שיר הרוק של השנה
and Lovin' It (בעברית: הגורל התגשם...
ואוהבות את זה) היה סיבוב ההופעות האחרון של להקת ה-R&B האמריקאית דסטיניז צ'יילד, שנערך באסיה, אוסטרליה, אמריקה הצפונית ואירופה.
סיבוב ההופעות התחיל בהירושימה שביפן ב-9 באפריל 2005, והסתיים בוונקובר, קנדה, ב-10 בספטמבר אותה השנה.
הדסטיניז צ'יילד יצאה לסיבוב הופעות עולמי בחסות חברת מקדונלד'ס, וביצעה מתוכו מספר להיטים, דוגמת "No, No, No", "Survivor", "Say My Name", "Independent Women Part I" ו-"Lose My Breath".
בנוסף לכך, בוצעו מספר שירים מקריירות הסולו של אחת מחברות הלהקה, בעיקר מתוך אלבום הבכורה של ביונסה, Dangerously in Love.
כמה הפסקות ביניים בין הלגים של סיבוב ההופעות אפשרו את החלפת התלבושות, שעוצבו כולן על ידי טינה נואלס, אמה של ביונסה.
"Dilemma" (שיר של קלי רולנד)
"Do You Know" (שיר של מישל ויליאמס)
"Baby Boy" (שיר של ביונסה)
"Naughty Girl" (שיר של ביונסה)
"Bad Habit" (שיר של קלי רולנד)
"Crazy in Love" (שיר של ביונסה)
"Devour" (בעברית: "לטרוף") הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
הסינגל יצא לאור ב-5 במאי 2008 כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלהם, The Sound of Madness.
נכון ל-2022 מדובר בסינגל של הלהקה שטיפס לחמשת המקומות הראשונים במצעד הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד בזמן הקצר ביותר (ארבעה שבועות).
השיר הגיע למקום הראשון במצעד, והיה השני של הלהקה להגיע להישג.
סולן הלהקה, ברנט סמית, תיאר את השיר כמכתב שכתב לנשיא ארצות הברית, ומתאר את סלידתו של סמית מג'ורג' ווקר בוש, הנשיא דאז, בהקשר של מדיניות החוץ שלו והמלחמה בעיראק.
השיר נכתב לאחר שסמית הופיע בפני חיילים אמריקאיים, והבין מה נדרש מהם לבצע.
הקליפ מתחיל בחברי הלהקה מכינים את כלי הנגינה שלהם, כשמדי פעם מוצג דגל ועליו סמל הלהקה.
רוב יתר הקליפ מתרחש בתוך אולפן הקלטות שבו מבצעת הלהקה את השיר.
ניתן לראות את ציוד הצילום שמשמש את צוות ההפקה, לרבות המסילה עליה נעה המצלמה.
בקליפ מופיעה הלהקה בהרכב מחומש, הכולל את ארבעת חברי הלהקה הקבועים ואת ניק פרי, שפרש ממנה זמן קצר לאחר מכן.
מפעם לפעם עובר הצילום לסמית כשהוא שר ללא הלהקה על רקע כחול המזכיר מים, וסביבו התזות מים.
בסוף השיר מוצגת הלהקה מאחור בהילוך איטי, והמתופף קרץ' זורק את מקלות התיפוף באוויר, בעוד חברי הלהקה מתרחקים מהמצלמה.
הקליפ עושה שימוש רב באפקטים שונים, כמו הילוך איטי ופילטרים.
ב-29 ביוני 2008 שימש השיר כנעימה הרשמית של אירוע "Night of Champions" של ה-WWE לאותה שנה.
רשת ESPN השתמשה בשיר במסגרת קידום שידורי עונת 2008 של ליגת ה-MLB.
השיר נכלל בפס הקול של המשחק "Madden NFL 09" של חברת EA Sports.
ב-22 ביולי 2008 הופיע השיר במשחק "Rock Band".
ב-2009 הוא הופיע כרצועה ניתנת להורדה במשחק "גיטאר הירו 5", כחלק מחבילת הרצועות של שיינדאון, יחד עם "Second Chance" ו-"Sound of Madness".
השיר היה שיר הנושא של עונתה ה-16 של תוכנית הריאליטי "The Challenge" של רשת MTV.
השיר מופיע לזמן קצר בתחילת הסרט "יעד סופי 4", לפני התאונה על הכביש המהיר.
מילות השיר קורצות להתרחשויות בסצנה עצמה.
בשנת 2016 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לסינגל מעמד של תקליטון זהב, שמעיד על מכירת למעלה מחצי מיליון עותקים ממנו בארצות הברית.
Devil May Cry היא סדרת משחקי פעולה-הרפתקה שמפותחת על ידי קאפקום.
הסדרה מתמקדת בצייד השדים השכיר דנטה וההרפתקאות שלו כשהוא מסכל פלישות של שדים מהגיהנום לכדור הארץ.
עד כה יצאו חמישה משחקים מרכזיים בסדרה בנוסף למשחק אתחול ולכמה משחקי מובייל.
המשחק הראשון בסדרה נוצר במקור על ידי הידקי קאמייה כאבטיפוס למשחק "Resident Evil 4", אבל כשהמשחק סטה מסוגת ההישרדות אימה של סדרת Resident Evil הוחלט להפוך אותו לסדרה חדשה בפני עצמה.
הסדרה נחלה הצלחה ביקורתית וכלכלית ומכרה מעל 28 מיליון עותקים נכון ל-2022. הצלחת הסדרה גררה עיבודים לסדרת אנימה, קומיקס, מאנגה ומרצ'נדייז.
"Devil May Cry" היא סדרת משחקי פעולה-הרפתקה המוצגת בגרפיקת תלת-ממד בגוף שלישי.
ברוב המשחקים השחקן מגלם את דנטה, צייד שדים שכיר שיוצא להרפתקאות במטרה לעצור פלישות מהגיהנום לכדור הארץ; ובמשחקי הסדרה העדכניים יותר השחקן מגלם גם את נירו, צייד שדים נוסף שעובד עם דנטה.
המשחקים ידועים בסגנון הלחימה האקרובטי והתזזיתי שלהם שמשלב בין נשק קר לחם יחד עם כוחות-על ודורש תגובה מהירה מצד השחקן, שנלחם באויבים, תוקף אותם עם הנשקים שלו ומנסה להתחמק ממתקפות באמצעות תזוזה או מתקפות נגד.
כמה ממשחקי הסדרה מציגים מערכת משחקיות שנקראת "סטייל", שמאפשרת לשחקן להחליף בין כמה סגנוני משחק במהירות כדי לאפשר לשחקן כמות עצומה של מהלכים שונים.
המשחקים מדרגים את ביצועי השחקן באמצעות מערכת ניקוד.
הציונים הם אלפביתיים, כלומר הציון הנמוך ביותר הוא D, אחריו C, B ו-A, והגבוה ביותר הוא S.
המשחקים החדשים יותר מאפשרים ציונים אפילו גבוהים יותר מ-S, שנקראים SS ו-SSS.
כדי להעלות את הציון שלו, השחקן צריך לצרף רצפים ארוכים של מתקפות מגוונות מבלי להיפגע על ידי אויב.
חזרה חוזרת ונשנית על אותן ההתקפות או פגיעה יורידו את ציון השחקן.
המשחקים מחולקים ל"משימות", פרקים עלילתיים שמספרים את עלילת המשחקים, ובנוסף לציון שהשחקן מקבל בזמן אמת הוא מקבל גם דירוג ביצועים בסוף כל משימה.
Devil May Cryהמשחק הראשון בסדרה.
יצא ב-23 באוגוסט 2001. המשחק מציג לראשונה את דנטה ואת המשחקיות המהירה של הסדרה.
במשחק, דנטה חובר לאישה מסתורית בשם טריש כדי לעצור את מונדוס, מלך השדים שמאיים לפלוש לכדור הארץ.
Devil May Cry 2: המשחק השני בסדרה.
יצא ב-28 בינואר 2003. המשחק מתמקד בדנטה בעודו מתמודד כנגד איש עסקים מרושע בשם אריוס.
בנוסף לדנטה המשחק מציג דמות חדשה לשחקן - לוסיה.
המשחק מציג לראשונה את האפשרות להחליף נשקים בזמן אמת.
יצא ב-17 בפברואר 2005. המשחק, שמהווה פריקוול לשאר הסדרה, מתמקד בדנטה בעודו מתמודד עם סכסוך כנגד אחיו התאום ורג'יל.
המשחק הציג לראשונה את מערכת ה"סטייל" המוכרת של הסדרה שמאפשת לשחקן להחליף בין מספר סגנונות משחק.
ב-24 בינואר 2004 יצאה מהדורה מורחבת של המשחק המאפשרת לשחקן לשחק בתור ורג'יל.
Devil May Cry 4: המשחק הרביעי בסדרה.
יצא ב-31 בינואר 2008. משחק זה מציג פרוטגוניסט חדש, נירו, בנוסף לדנטה שחוזר כדמות שחקן נוספת.
עלילת המשחק מתמקדת בסכסוך בין נירו, אביר בצבא דתי שנקרא "מסדר החרב", לבין דנטה, שרואה במסדר החרב כת מסוכנת שיש להשמיד.
נירו מציג סט מהלכים חדש ושונה מזה של דנטה, שמאפשר לשחקן למשוך אליו אויבים מרחוק באמצעות יד מפלצתית ו"להטעין" את מתקפותיו הבאות של השחקן.
כדנטה, השחקן יכול להחליף בין סגנונות המשחק בזמן אמת.
גרסה מורחבת של המשחק יצאה ב-23 ביוני 2015, המאפשרת לשחקן לשחק בתור ורג'יל בנוסף לדמויות מהמשחקים הקודמים, טריש וליידי.
DmC: Devil May Cry: משחק נפרד המהווה אתחול לסדרה שיצא לשוק ב-15 בינואר 2013. בניגוד לשאר משחקי הסדרה, משחק זה פותח על ידי Ninja Theory.
המשחק מתמקד בגרסאות חדשות של דנטה וורג'יל כשהם נלחמים נגד השטן העריץ מונדוס.
Devil May Cry 5: המשחק החמישי בסדרה וההמשך ל-"Devil May Cry 4".
יצא לשוק ב-8 במרץ 2019. עלילת המשחק מתמקדת בדנטה ונירו כשהם חוברים לאדם מסתורי בשם V כדי לעצור עוצמתי שנקרא יוריזן.
המשחק מחליף את היד המפלצתית של נירו מ-"Devil May Cry 4" במבחר של ידיים פרוסתטית רובוטית הניתנות להחלפה, כשכל אחת מהן מאפשרת מהלכים אחרים.
המשחק מאפשר גם לשחק בתור V, שמפקד מרחוק על שלושה יצורים כדי להילחם.
גרסה מורחבת שמאפשרת לשחק בתור ורג'יל יצאה ב-10 בנובמבר 2020.
Dhrystone (בעבריתː דרייסטון) הוא שמה של תוכנה להשוואת ביצועים של מעבדי מחשבים ומהדרים ונחשבת לאמת מידה לביצועי המעבד.
ביצועי המעבד נמדדים במספר מחזורי הריצה של התוכנה, שהמחשב מבצע בשנייה אחת.
ציון הביצועים ניתן ביחידות של דרייסטון לשנייה.
לעיתים קרובות נעשה שימוש ביחידת Dhrystone MIPS או בקיצור DMIPS, כאשר DMIPS משתמש כקנה מידה, בכוח העיבוד של מחשב VAX 11/780. מעבד זה השיג ציון של 1757 דרייסטון לשנייה, ציון זה הוגדר כ .
דרך נוספת להציג את ביצועי מעבד מדגם מסוים היא, להציג את הנתון MIPS/MHz לליבה בודדת.
הדבר מאפשר להשוות ביצעים בין מעבדים המופעלים בתדר שעון שונה ומעבדים מרובי ליבות בעלי מספר שונה של ליבות.
התוכנה פותחה בשנת 1984 על ידי ריינהולד פ.
ויקר חוקר בחטיבת מערכות המידע של חברת סימנס.
כוונתו הייתה שקוד התוכנה ייצג תוכנית מחשב אופיינית המבוצעת במערכות מחשב ומשתמשת במספרים שלמים (Integers) בלבד.
לאחר פרסומו הפך הדרייסטון לאמת מידה מקובלת להערכת ביצועים של מעבדי מחשב כלליים.
תוכנת הדרייסטון אינה מכילה פעולות נקודה צפה וזאת בניגוד לתוכנת השוואת הביצועים "אבן משחזת" (באנגלית Whetstone).
"אבן משחזת" הייתה תוכנת השוואת הביצועים הסינתטית היחידה שהייתה קיימת אז והיא כללה גם פעולות בנקודה צפה, דבר המשקף את האוריינטציה המוטית חישובים מתמטיים, של שימושי המחשב בשנות ה-60.
השם Dhrystone הוא משחק מילים הנגזר משמה באנגלית של אמת המידה "אבן משחזרת".
המילה Whetstone נשמעת כמו "Wet stone" (בעברית ː "אבן רטובה"), ולכן לאמת המידה החדשה נבחר שם שישמע כבעל משמעות מנוגדת לו, "Dry stone" (בעבריתː "אבן יבשה") ומזה נגזר השם Dhrystone.
אמת המידה דרייסטון פותחה על פי אותם עקרונות ששימשו לפיתוח "אבן משחזת".
שתיהם תוכנות מדידה "סינתטיות", כלומר הן תוכנות שנכתבו רק לצורך השוואת ביצועים ואינם מבצעות כל חישוב שימושי.
הן תוכננו בקפידה כדי לחקות סטטיסטית, את השימוש במעבד של קבוצה נפוצה של תוכניות.
אבן משחזת, שפותחה ב-1972, נכתבה במקור בשפת ALGOL 60 ושאפה לחקות תוכנות טיפוסיות כפי שעלה מניתוחי תוכניות ALGOL 60 שנעשו בשנת 1970. בסופו של דבר "אבן משחזת" הפכה לפופולרית ביותר, דווקא בגרסת ה-Fortran שלה.
השם "אבן משחזרת" נלקח משמו של מהדר ALGOL 60 שהיה בשימוש נפוץ מאוד אז, בעיקר בתוכניות שביצעו חישובים נומריים.
ניתוח תוצאות שפת הביניים שלו שימשו לצורך איסוף נתונים סטטיסטיים על שימוש בפקודות לצורך פיתוח תוכנת "אבן משחזת"
הבסיס לפיתוח תוכנת הדרייסטון הוא סקר של ספרות על התפלגות התכונות של קוד מקור שלא שימש לחישובים נומריים, כגון קוד מערכות הפעלה, מהדרים, ותוכנות עריכת טקסט.
תוכנות אלו, בהשוואה לתוכנות לחישובים נומריים, מאופיינות בשימוש בטיפוסי נתונים מסוג מספרים שלמים, שימש מופחת בלולאות, חישובים פשוטים יותר, שימוש רב בפקודות תנאי ובקריאה לפרוצדורות.
גרסת התוכנה הראשונה, גרסה 1.0, של דרייסטון נכתבה בשפת ADA, תוך שימוש רק באוסף הפקודות התואמות לשפת פסקל כדי להקל על התרגום הקוד לשפות פסקל ו-C.
היא כללה 101 פעולות שהם תמהיל של פעולות אופניות כפי שעלו מאיסוף הנתונים שנעשה.
התוכנית מכילה 12 פרוצדורות, מספר לולאות, פקודות תנאי, פעולות אריתמטיות, העתקת מחרוזות תוך שימשו בפונקציות ספריה, ומספר קריאות למערכת הפעלה UNIX.
ריק ריצ'רדסון תרגם את התוכנה לשפת C ופרסם אותה כגרסה 1.1, מה שתרם רבות לפופולריות שלה.
גם ויקר פרסם גרסה משלו של התוכנה בשפת C.
החשיבות שקיבלה אמת המידה דרייסטון גרמה למפתחי מהדרים מסחריים לאמץ טכניקות שונות של ניתוח קוד סטטי כדי ליעל את ביצועי התוכנה (כגון ביטול קוד שאינו משפיע על הפלט) דבר שיכול לפגוע באמינות של השימוש בתוכנה סינתטית להשוואת ביצועים.
בגרסה 2.0 של התוכנה, שפורסמה על ידי ויקר וריצ'רדסון במרץ 1988, נעשו מספר שינויים.
מטרתם הייתה, ליצור לתוכנה גרסה אחידה בשפת C, ולסכל מגוון של טכניקות שיכולת לשמש מהדרים לשיפר מלאכותי של ציון הביצועים הניתן על ידי דרייסטון.
עם זאת, בתוכנה בגרסה זו עוצבה בקפידה כדי לא לשנות את אמת המידה הבסיסית.
המאמץ לסכל את שיפורי המהדרים הצליח רק בחלקו.
גרסת 2.1 של תוכנת דרייסטון ששוחררה במאי של אותה שנה, כללה מספר תיקונים ושינויים קלים וזאת הגרסה האחרונה של התוכנה שפורסמה עד כה.
תוכנת הדרייסטון היא קצרה, פשוטה, קלה להבנה וניתנת בקלות לניוד לסוגי מעבדים שונים בארכיטקטורות שונות.
כמו כן היא נותנת לביצועי המעבד ציון בודד פשוט וחד משמעי.
תכונות אלו הפכו את אמת המידה דרייסטון למאוד פופולרית ובמשך שנים ארוכות השתמשו יצרי מעבדים באמת מידה זו, כדי להציג את ביצועי המעבדים שלהם.
נכון לשנת 2023 אמת מידה זו עדיין בשימוש אבל הפופולריות שלה בירידה.
ישנם תוכנות אחרות למדידת ביצועים הנמצאות בשימוש בכללם אמות מידה המותאמות לסוגים מסוימים של משימות כגון עבור אפליקציות עתירות גישה לזיכרון או עתירות תקשורת TCP/IP.
לשימוש בדרייסטון כאמת מידה ישנם מספר חסרונות:
דרייסטון אינו מתמודד עם ההתפתחות והשינויים שחלו בארכיטקטורות המעבדים או עם סוגי משימות שהפכו נפוצות בתוכנות מודרניות.
למשל, הוא לא יכול להשוות ביצועים בין מעבדים שחלקם יכולים לכלול מנגנונים שנועדו לשפר את ביצועי המעבד, כגון מעבדי "סופר סקלאר" המסוגלים לעבד מספר פקודות בלתי תלויות במקביל או מעבדים המסוגלים לבצע במקביל פקודה אחת על נתונים רבים – Single instruction, multiple data ().
הוא גם לא מתמודד עם מעבדים הנדרשים לבצע משימות מסוימות הנפוצות באפליקציות מודרניות כגון הצפנה, תקשורת מרובה או וירטואליזציה, מה גם, שמעבדים שונים יכולים להכיל מנגנונים לשיפור הביצועים בביצוע משימות מעין אלו.
דרייסטון רגיש למיטובים הנעשים על ידי המהדר.
לדוגמה, הקוד שלו מבצע העתקה מרובה של מחרוזות בעלות אורך קבוע וידוע מראש ושגבולותיהם מיושרים לכתובות נוחות.
שני מאפיינים אלו אינם קיימים בדרך כלל בתוכניות אמתיות.
מהדרים יכולים להשתמש בתכונות אלו כדי ליצר עבור העתקות המחרוזות, רצף של פקודות מכונה המותאם לגודל המחרוזת וללא לולאות או אפילו ליצר קוד המשתמש ב-SIMD.
קוד זה מתבצע במהירות רבה יותר מקוד המשתמש בלולאות.
הדבר יכול לגרום להטיה, שיכולה לעלות על 30%, בהערכת ביצועי המעבד.
הקוד של דרייסטון הוא קטן מאוד ויכול להיטען בשלמותו למטמון ההוראות של מעבדים מודרניים, כך שביצועי אחזור ההוראות מהזיכרון אינם נבדקים כראוי.
באופן דומה, הנתונים המשמשים את דרייסטון עשויים להתאים לחלוטין לגודל מטמון הנתונים, וביצועי המעבד, במקרה שקריאת הנתונים "מחטיאה" את המטמון, לא נמדדים.
שנת 1988 פותחה אמת המידה SPECint כדי להתמודד עם בעיית התאמה למטמון.
אמת מידה זו כוללת חבילה של מספר תכוניות גדולות בהרבה (כולל מהדר) שלא יוכלו להתאים לגודל ממטמון L1 או L2 של אותה תקופה.
"Det var en yndig tid" (בעברית: "זה היה זמן נפלא") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הדנית קטי בדטגר.
השיר ייצג את דנמרק באירוויזיון 1960. השיר נכתב על ידי סוון בומן והולחן על ידי וילפרד קר.
בדומה לשירי התקופה, השיר הוא בלדת אהבה.
במרכז מילות השיר מספרת הדוברת על חייה הישנים בעיר שבה גדלה.
ב-29 במרץ 1960, ליל האירוויזיון, שרה בדטגר רביעית בסדר ההופעות, לפני בלגיה אחרי לוקסמבורג.
לבסוף, השיר הגיע למקום העשירי מתוך שלוש עשרה מקומות, וקיבל.
דנמרק העניקה את הניקוד הגבוה ביותר (4) לצרפת, שניצחה לבסוף.
"Deutschland" (בעברית: "גרמניה") הוא שיר של להקת הרוק הגרמנית "רשמטיין" שיצא כסינגל מוביל מתוך האלבום השביעי של הלהקה שנקרא "רמשטיין".
השיר הוא השיר החדש הראשון של הלהקה מאז "Mein Land" שיצא בשנת 2011. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים בגרמניה, הונגריה ושווייץ.
את יציאת השיר ליווה וידאו קליפ באורך 9:22 דקות בבימויו של ספקטר ברלין.
השחקנית הגרמנייה השחורה רובי קוממי מופיעה בסרטון כדמותו של גרמאניה.
השיר משתמש פעמיים בשורה "Deutschland, Deutschland über allen" ("גרמניה, גרמניה מעל כולם") כהתייחסות ל"Deutschland, Deutschland über alles" ("גרמניה, גרמניה מעל הכל") מהמנון גרמניה.
באחת הסצנות בסרטון נראים חברי הלהקה במדי אסירים במחנה ריכוז עם חבלי תלייה סביב צווארם כשטלאי צהוב על חולצתם.
הסצנה עוררה תגובות בגרמניה ובישראל נגד השימוש בשואה.
Devil May Cry היא סדרת אנימה למבוגרים מסוגת פעולה-פנטזיה אורבנית, שנוצרה על-ידי אדי שנקר על בסיס סדרת משחקי הווידאו באותו השם בהפצת "Capcom".
הסדרה, שהופקה על ידי סטודיו מיר, עלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-3 באפריל 2025. שבוע לאחר מכן חודשה הסדרה לעונה שנייה.
הסדרה מתרחשת במציאות מקבילה, שבה שדים מיקום מקביל, בהנהגתו של שד בדמות ארנב לבן, מנסים לפלוש לארצות הברית.
מולם מוביל סגן הנשיא ויליאם ביינס מתקפה של בני האדם (סאפיינס בלשון הסדרה) באמצעות ארגון ממשלתי בשם DARKCOM, בהובלתה של סגן מרי אן ארקהאם ("ליידי") וצייד שדים בשם דנטה.
ג'וני יונג בוש – דנטה
סקאוט טיילור קומפטון – מרי (ליידי)
הון לי – הארנב הלבן
כריס קופולה – אנזו פרינו
קווין קונרוי / איאן ג'יימס קורלט – סגן הנשיא ויליאם ביינס.
לאחר מותו של קונרוי בשנת 2022, קורלט החליף אותו בדיבוב הדמות.
ג'ון גרייס – נשיא ארצות הברית
קני אומגה – סליי, שכיר חרב שנשלח להרוג את דנטה.
אדי שנקר הודיע על הפקת עיבוד טלוויזיוני לסדרת משחקי הווידאו "Devil May Cry" עבור נטפליקס בשלהי 2018. עוד נמסר כי את הסדרה יכתוב התסריטאי אלכס לארסן, וכי העונה הראשונה תכלול 8 פרקים.
בספטמבר 2023 הופץ קדימון ראשון לסדרה במסגרת אירוע שידור הלייב של "נטפליקס", "Drop 01", לצד הכרזה כי את הסדרה תופק על ידי אולפני ההנפשה סטודיו מיר.
זמן קצר לאחר מכן, חשף מדבב דמותו של דנטה במשחקי הסדרה באנגלית, רובן לנגדון, כי מפיקי הסדרה לא יצרו עמו קשר במטרה לשוב לדבב את הדמות.
קדימון שני הופץ ב-19 בספטמבר 2024, במסגרת האירוע "Geeked Week" השנתי.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV2025הרוק הטוב ביותראוונסנס – "Afterlife"פרס המוזיקה במדיה של הוליווד2025השיר הטוב ביותר – סדרת טלוויזיה/מיני-סדרהאוונסנס – "Afterlife"
Diamond Dogs הוא אלבום קונספט של המוזיקאי דייוויד בואי משנת 1974.
שיר אחר באלבום, "We Are the Dead", הוא למעשה שורה שאומר גיבור הספר 1984 וינסטון לבת זוגו ג'וליה לפני שאנשי משטרת המחשבות מגיעים ואוסרים אותם.
הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום Diamond Dogs הוא Rebel Rebel, אשר זכה לגרסה מחודשת באלבומו של בואי משנת 2003 - Reality
כל השירים נכתבו בידי דייוויד בואי למעט ההערות בסוגריים.
דייוויד בואי - שירה, גיטרה, סקסופון, סינתיסייזר מוג, מלוטרון, מפיק מוזיקלי, ערבול צליל
טוני ויסקונטי - תזמור, ערבול צליל
קית הארווד - טכנאי קול
Diamonds from Sierra Leone הוא סינגל זוכה פרס גראמי של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, והוא הסינגל הראשון מתוך אלבום הסטודיו השני שלו, Late Registration.
השיר מכיל סימפול של שיר הנושא "Diamonds Are Forever" מהסרט יהלומים לנצח של הזמרת שירלי באסי משנת 1971. מבאסי נמסר כי היא התרשמה מאוד מביצועי של קניה וקבעה כי היא רוצה לעבוד איתו בעתיד.
השיר הגיע למקום 43 במצעד הבילבורד הוט 100, והיה מוצלח למדי בזכות שירות ה-iTunes.
השיר הגיע למקום 40 במצעד הטופ 40 של בריטניה, והוא זכה בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-48.
אחרי איסוף מחקר על מצוקתם של ילדים במערב אפריקה מאז שנת 1991 לאחר שנאלצו לריב ושפכו דמים על היהלומים ומתו במלחמות אזרחים, וסט הקליט רמיקס לשיר Diamonds from Sierra Leone שגם מופיע באלבום עם הראפר ג'יי-זי, אשר הציג במילותיו את המצב בפירוט בסיירה לאון.
הקליפ לשיר צולם כולו בשחור לבן והוא צולם בפראג, בירת צ'כיה.
וסט הוקסם מהארכיטקטורה בפראג ורצה שהפסלים, הקתדרלות ורצפות האבן יתנו הרגשה של נצח ה"יהלומים".
הווידאו, כפי שוסט מתאר ברמיקס לשיר, משלב ויזואליה של ילדים אפריקאים צעירים העמלים במכרות תחת מעקב קפדני של הסוהרים שלהם.
התמונות חופפות לסצנות של קניות מערביות ויקרות בבוטיקים של מדידות תכשיטים.
"Diamonds" (בעברית: יהלומים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברבדית ריהאנה.
השיר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2012, על ידי חברות התקליטים דאף ג'אם ו-SRP, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, Unapologetic.
השיר נכתב על ידי סיה פרלר ביחד עם המפיקים המוזיקליים בני בלנקו וסטארגייט.
השיר שודר לראשונה במהלך "Elvis Duran and the Morning Show", תוך שנשלח לרדיו השירים העכשוויים למבוגרים בארצות הברית ב-2 באוקטובר 2012. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו את סגנון ה-R&B והסגנון האלקטרוני.
מילות השיר מדברות על מערכת יחסים לא בריאה בדומה לשיריה הקודמים של ריהאנה ועל אהבה.
השיר כבש עשרות צמרות מצעדי פזמונים, תוך שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר ה-12 של ריהאנה שעשה זאת במצעד.
בעקבות כך, הפכה ריהאנה ביחד עם מדונה והסופרימס לאמנית עם מרבית השירים שכבשו את פסגת המצעד.
השיר קיבל את תואר הפלטינה המשושת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ונמכר ביותר מ-3.5 מיליון עותקים דיגיטליים בארצות הברית.
בין היתר, הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובכך הפך לשיר השביעי של ריהאנה שעשה זאת.
השיר קיבל את תואר הפלטינה הכפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
עד מאי 2013, נמכר השיר בלמעלה מ-7.5 מיליון עותקים ברחבי העולם ובכך הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי אנתוני מנדלר, תוך שהקונספט שלו הוא ארבעת היסודות: מים, אש, אדמה ואוויר.
הקליפ זכה לביקורות חיוביות ולשבחים על הדימויים שבו.
מבקרי מוזיקה שונים סבורים כי האיש המקועקע אשר מופיע בקליפ הוא כריס בראון.
ריהאנה ביצעה את השיר במספר פורמטים שונים כדוגמת "סאטרדיי נייט לייב" ו-"The X Factor", והופיעה איתו בסיבובי ההופעות: "777", "Diamonds World Tour", "The Monster Tour" ו-"Anti World Tour".
האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור (ASCAP) הכירה בשיר כאחד מהשירים שבוצעו הכי הרבה בשנת 2013 ו-2014. הרמיקס הרשמי של השיר כלל בתוכו את הראפר האמריקאי קניה וסט ויצא לאור ב-16 בנובמבר 2012.
בשנת 2012, נפגש הכותב והמפיק המוזיקלי האמריקאי בני בלנקו עם צמד המפיקים הנורווגיים סטארגייט, באולפן הקלטות בניו יורק כדי לכתוב שירים חדשים, עבור אמנים שונים ביניהם ריהאנה.
בעבר, הפיקו סטארגייט עבור ריהאנה את להיטיה "Don't Stop the Music" ו-"".
לדברי בלנקו, הוא וסטארגייט רצו לסטות מהסאונד הרגיל של ריהאנה ולהפיק עבורה שיר שמתאים לקניה וסט: "זה לא שלא חשבנו על ריהאנה, פשוט הבאנו משהו שונה הפעם.
כמו כן, הם הקליטו את פעימות התופים לאחר שכבר הקליטו את הלחן עצמו.
לאחר השלמת השיר, הם רצו להשמיע אותו לריהאנה, אך בלנקו היה סקפטי בעקבות כך, מפני שחשב שהיא לא תאהב את הקצב האיטי שלו.
לבסוף, סטארגייט ניגנו לה אותו, תוך שהם התקשרו לבלנקו מלונדון ואמרו לו שהיא אוהבת את השיר: "היא מאושרת.
היא שמעה אותו שבע פעמים ברציפות, זה השיר האהוב עליה".
כזכור, בריאיון להפינגטון פוסט, בלנקו אמר כי: "היינו צריכים להקליט ולערוך את השיר ב-24 שעות בלבד.
לבסוף, הקליטו את קולה של ריהאנה היכן שהייתה נמצאת באותה העת ולאחר מכן, שלחו לנו את קובצי הקול ואנחנו ערכנו אותם והצלחנו להשלים את המשימה.
זה פשוט יוצא דופן ומדהים".
קוק הראל הפיק את השירה של ריהאנה בשיר והקליט אותה ביחד עם מרקוס טובר.
מייקל סטורלר אריקסן מסטארגייט אמר לעיתון הניו יורק טיימס כי: "בלנקו לקח קטע מהקלטתו של אריקסן, שינה אותו באופן אלקטרוני וגרם לו להישמע יותר מלוכלך מהמקור".
בהמשך, ערכו את ההקלטה תוך שהוסיפו לו תוספות שונות.
אריקסן תיאר את הסגנון של בלנקו כ-"לא שגרתי".
הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה כתבה את השיר ב-14 דקות בלבד.
בשנת 2014 ביצוע של ג'וזף סלווט הגיע למקום השני במצעד של איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי.
מקוםתאריםמכירותאוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000אוסטרליה (ARIA)פלטינה 6×420,000איטליה (FIMI)פלטינה 4×200,000ארצות הברית (RIAA)יהלום10,000,000בלגיה (BEA)פלטינה30,000בריטניה (BPI)פלטינה 2×1,200,000גרמניה (BVMI)זהב 5×750,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה 4×120,000ונצואלה (APFV)פלטינה 3×30,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה 2×60,000ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000פינלנד (Musiikkituottajat)פלטינה10,000קנדה (Music Canada)זהב40,000שוודיה (GLF)פלטינה 6×240,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה 4×120,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורקנדה27 בספטמבר 2012הורדה דיגיטליתדאף ג'אםארצות הבריתאוסטרליה28 בספטמבר 2012אוסטריהבלגיהפינלנדצרפתגרמניהאיטליההולנדניו זילנדנורווגיהפורטוגלספרדשוודיהשווייץבריטניהאיטליה30 בספטמבר 2012רדיו שירים עכשוויים למבוגריםארצות הברית2 באוקטובר 2012גרמניה5 בנובמבר 2012תקליטורארצות הברית16 בנובמבר 2012רמיקס18 בדצמבר 2012הורדה דיגיטלית (מיני-אלבום רמיקסים)
Diamonds World Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של הזמרת הברבדית ריהאנה.
ריהאנה הודיעה על סיבוב ההופעות בספטמבר 2012 במהלך הופעתה בטקס פרסי MTV.
סיבוב ההופעות החל ב-8 במרץ 2013 בבאפלו, ניו יורק, והסתיים ב-15 בנובמבר 2013 בניו אורלינס, לואיזיאנה, עם סך של 96 הופעות.
במהלך הסיור הופיעה ריהאנה ב-5 יבשות, מספר היבשות הגדול ביותר עד היום שבהן הופיעה בבת אחת.
היא הופיעה ב-3 יעדים באפריקה, 6 באסיה, 39 באירופה, 38 בצפון אמריקה, ו-10 באוקיאניה.
התלבושות של ריהאנה עוצבו על ידי מגוון רחב של מעצבים הכולל את ריקרדו טיסקי מג'יבנשי ורף סימונס מכריסטיאן דיור ואלבר אלבז.
ההנעלה תוכננה על ידי קו האופנה הצרפתי Christian Louboutin ומנולו בלאניק.
המופע כלל חמש מערכות והדרן וקודם לו, הופיעו זמרי החימום A$AP Rocky ודייוויד גטה.
סיבוב ההופעות קיבל שבחים ממבקרים שתיארו אותו כ"צמיחה אמנותית".
מבחינה מסחרית, היה סיבוב ההופעות הצלחה ובשל ביקוש גבוה, נוספו לו הופעות.
ב-22 באוקטובר הופיעה הזמרת בישראל בפארק הירקון לעיני 50,500 איש.
ב-6 בספטמבר, בעת הופעתה בטקס פרסי MTV, הודיעה ריהאנה על סיבוב ההופעות ועל שמו.
ריהאנה פרסמה בחברת הניהול שלה "לייב ניישן בידור וידאו" את התאריכים בצפון אמריקה ולאחר מכן גם ביוטיוב.
הכרטיסים למופע החלו להימכר ב-14 בספטמבר 2012. במהלך חודשיים ריהאנה הופיעה ב-27 יעדים.
ב-14 בנובמבר 2012 חשפה גם את התאריכים באירופה.
ריהאנה הופיעה חודשיים נוספים באירופה מסוף מאי ועד סוף יולי.
במהלך יוני 2013 הופיעה ריהאנה בבריטניה ולאחר מכן פורסמה הודעה על תאריכים נוספים באירופה ששונו.
ב-13 במרץ 2013 הוכרזו התאריכים של ההופעות באוסטרליה.
בתחילת מרץ 2013, דרך עמוד הפייסבוק הרשמי של הזמרת ודרך אתר יוטיוב, פרסמה הזמרת את סרטוני מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות.
ב-1 במרץ 2013 העלתה את הסרטון הראשון, בו נראים הרקדנים מתכוננים לקראת המופע על הריקודים.
הסרטון השני הועלה יום למחרת ובו נראה הצוות מכין את התלבושות לריהאנה, לרקדנים ולרקדני הגיבוי.
מארלי גרסלוף, ששימש כקבלן התלבושות, הסביר כי נושא התלבושות שונה בכל קטע של המופע: "יש קצת רוק אנ' רול קצת סקסיות...
עוזר סטייליסט, יחלאל ויבר, אמר כי התהליך הקשה ביותר ביצירת הלבוש הוא "סיעור המוחות".
יום לאחר מכן ריהאנה העלתה סרטון נוסף המציג את תהליך הגדרת תוכנית המופע שלטענתה עבדה עליה במשך 18 שעות.
בסרטון ניתן לראות את תהליך בניית הבמה למופע.
ג'ו סנשז, ששימש כמנהל הבנייה, טען כי הוא חשב על תוכנית הבנייה עוד מהשנה שעברה והבמה בבנייה כבר 5 שבועות.
הוא גם אמר שלקח צוות של 58 אנשים ו-100 אנשים מקומיים לבניית הבמה.
ב-4 במרץ פורסם סרטון נוסף ובו נראים הרקדנים וריהאנה מתאמנים על תנועות הריקוד של השיר "Pour It Up" ביחד עם הכוריאוגרף.
ריהאנה אמרה כי "הריקוד נותן לך תחושה שהוא כאילו ריקוד חשפנות אבל זה סוג של אנרגיה".
למחרת הועלה סרטון נוסף בשם "Run Through First Look", בו ריהאנה מסבירה על התאורה, הבמה ותוכן המופע.
בסרטון נוסף שהועלה ב-6 במרץ נראים הרקדנים וריהאנה מצלמים את ההכנות למופע ובסרטון נוסף שהועלה יום לפני פתיחת המופע נראים הרקדנים עורכים חזרה גנרלית.
המופע מורכב מ-5 מערכות והדרן.
הוא נפתח עם השיר "Mother Mary", בו נראית ריהאנה כורעת ברך מול פסל אנדרטה נשי על מנת לדמות תפילה.
האורות במופע נדלקים וריהאנה מבצעת את "Phresh Out the Runway".
המופע נמשך עם השיר "Birthday Cake", בו ריהאנה מבצעת תנועות מיניות ומיד לאחר מכן מבצעת את השיר "Talk That Talk", אליו מצטרפים רקדנים נוספים.
אחרי שריהאנה מבצעת את השיר "Pour It Up" ו-"Cockiness (Love It)", היא סוגרת את המערכה עם השיר "Numb".
המערכה השנייה של המופע היא בהשראת האיים הקריביים.
המערכה נפתחת בסולו גיטרה קצר ואחריו ריהאנה מבצעת את "You da One" ו-"No Love Allowed".
בביצוע השיר "Man Down" נראה וידאו הפותח את המופע, המציג את ריהאנה כאסירה בכלא כאשר מוצג שמה המלא: "Robyn Rihanna Fenty".
ריהאנה ממשיכה לביצוע השיר "Rude Boy" וסוגרת את המערכה עם "What's My Name?".
במערכה השלישית ריהאנה לובשת מכנסי עור צבעוניים ופותחת בשיר "Jump", שכולל שורת בס ודאבסטפ.
לאחר מכן עוברת ריהאנה לבצע את השירים "Umbrella", "All of the Lights" ו-"Rockstar 101", וסוגרת את המערכה עם השיר "What Now" כשברקע אפקטי אש.
במערכה הרביעית עולה ריהאנה עם שמלה אדומה ארוכה המחולקת לשני חלקים ומבצעת שורה של בלדות.
המערכה נפתחת עם השיר "Loveeeeeee Song", כאשר ברקע גם הראפר פיוצ'ר שר.
המערכה החמישית נפתחת עם "We Found Love" כשריהאנה לובשת בגד מעוצב בדולרים.
ריהאנה חוזרת לבמה לבצע את ההדרן עם השיר "Stay" וסוגרת את המופע עם הלהיט "Diamonds".
לאחר ההופעות בצפון אמריקה היה ביקוש להופעות נוספות ולכן נוספו תאריכים: בניו יורק, טורונטו ומונטריאול.
כשריהאנה הופיעה בבריטניה נודע כי בשל הביקוש הרב נוספו 700% של כרטיסים נוספים למכירה.
מומחים חזו כי הכרטיסים להופעות באירופה יכולים להיגמר בפחות מ-6 דקות.
ריהאנה עשתה היסטוריה ב-24 במאי 2013 בפסטיבל המוזיקה Mawazine השנתי של מרוקו, כאשר במופע חזו 150,000 איש, שיא חדש בעיר הבירה של המדינה.
ריהאנה שברה שיא נוסף בכך שהופיעה באצטדיונים שונים בצרפת בהם הפכה לאמן הצעיר ביותר שהופיעה בהם (בגיל 25) שהיחידה ששברה עד היום שיא זה היא ליידי גאגא כאשר הייתה בת 26. ריהאנה הופיעה פעמיים באצטדיון המילניום בצרפת ב-15 ו-16 ביוני ופעם אחת באצטדיון טוויקנהאם.
ב-22 בספטמבר 2013 הופיעה בסינגפור מול 100,000 איש, הופעה שהפכה לאחת מהגדולות ביותר בהיסטוריית המדינה.
ריהאנה גם הפכה לזמרת הכי צעירה שהופיעה באצטדיון FNB ביוהנסבורג.
בישראל הופיעה מול 50,500 איש, ובכך מופע זה הפך למופע הסולו הנשי הנצפה ביותר במדינה אחריי הופעתה של מדונה ב-1993. במהלך 12 השעות הראשונות למכירה נמכרו כ-7,100 כרטיסים.
במהלך ההופעה הופיעה ריהאנה ב-7 תלבושות שונות, אותם החליפה בתחילת כל מערכה.
התלבושות למופע נוצרו על ידי מעצב אופנה האיטלקי ריקרדו טיסקי מהחברה ג'יבנשי.
בריאיון ל-Women's Wear Daily אמר ריקרדו: "ריהאנה מייצגת את מה שהצעירים רוצים ומאפיינת את הדור שלה, בעזרת אמצעים מדהימים, היא זמרת פופ מוכשרת מאוד ויש לה אנרגיה ויופי טהור".
התכשיטים למופע עוצבו על ידי הסטייליסט האישי של הזמרת, אדם לסלמן.
אחת המעצבות, הילרי מוס, עיצבה את משקפי השמש והמגפיים של המופע, עליהם אמרה בריאיון למגזין ניו יורק: "המגפיים ומשקפי השמש שואבים השראה משנות ה-90".
אדם סלמן, המעצב האישי של הזמרת, אמר בריאיון ל"ניו יורק דיילי ניוז": "הגוף שלה כל כך מטורף.
זה חלום לעשות לה בגדים.
לא צריך לנסות בכל הכוח".
ריהאנה פתחה את המופע כשהיא לבושה בחולצה ארוכה שחורה של גברים המגיעה לה עד הברכיים.
ריהאנה מורידה את החולצה הזו וחושפת לבוש נוסף: חולצת משי שחורה שקופה, קישוט של כוכב זהב, חזיית עור שחורה, מכנסי סאטן רקומים מזהב ושרשרת שן כריש, בה חרוט הכינוי של הזמרת "רירי" , תלבושת אותה עיצב ריסקי עצמו.
במערכה השנייה מופיעה ריהאנה עם חולצה שחורה שקופה עליו סימן פלוס בצבע לבן, שני קווים בצבע לבן וסמלים נוספים בצבע לבן.
באותה תלבושת לבשה גם מכנסיים ארוכים לבנים ומגפיים מסוג Louboutin נוצריות ומשקפי שמש עגולים.
את תלבושת זו עיצב מעצב האופנה הבלגי הראף סימונס.
את המגפיים עיצבה הילרי מוס.
את המערכה השלישית ריהאנה פותחת עם לבוש חדש אותו עיצב אדם סלמן, מעצב האופנה האישי של הזמרת: קולר אדום, מכנסי עור צבעוניים, מגפי עור מעור של נחש וחצאית אדומה.
במערכה הבאה ריהאנה לבשה שמלה אדומה שהייתה מחולקת לשני חלקים, עליון ותחתון.
במערכה הבאה ריהאנה לבשה שמלת כסף ארוכה, אותה כיסה ג'קט בצבע תואם.
במשך המופע פשטה ריהאנה את הז'קט והופיעה עם השמלה בעצמה עד סוף המופע.
מיק סטינגלי ממגזין בילבורד כתב שהוא הרגיש שריהאנה "האירה" במהלך ההופעה שלה וכתב כי "יחסי הגומלין שלה עם רקדניה ומנהיג הלהקה הוותיק נונו בטנקורט (של להקת הרוק אקסטרים ) היה תענוג, במיוחד הריקוד הרוקיסטי שלו (של נונו בטנקורט).
עם חמש תלבושות שונות, שירים מגוונים, סרטוני וידאו ואורות מהבהבים, נתנה ריהאנה הופעה פנטסטית בקול מצוין, למרות דלקת הגרון שלה.
ריהאנה טלטלה את ישבנה, תפסה את המפשעה שלה וחייכה כל הזמן.
ריהאנה היא כוכבת הפופ הכי מצליחה בעולם אף על פי שהיא רק בת 25. היא הוציאה 7 אלבומים בפחות מ-10 משנים ומכרה מיליונים ברחבי העולם.
ריהאנה היא מותג רגיל של צהובון, החיים האישיים שלה מאפילים אל הקריירה שלה, אבל עם סיבוב ההופעות הזה נראית ריהאנה לוקחת אותו בחזרה." בוב גנדרון מעיתון "שיקגו טריביון" כתב: "ריהאנה היא אסרטיבית וחצופה במרכז ארצות הברית.
עם ביצועים מפלצתיים לשירים: 'Umbrella', 'We Found Love' ו-'Diamonds', ריהאנה נראית כאילו היא יוצרת מסביבה קבוצת פוטבול לוהטת.
ריהאנה הדגישה חגיגה וחוסן אישי.
הזמרת שפתחה את המופע בביצוע מעולה כאשר היא כורעת ברך לפסל ומראה סימנים של חולשה בלתי אפשרית." בריאן מק'קולם מעיתון דטרויט חינם שיבח את המופע ואמר: "אנרגיה גבוהה ומופע עמוס בלהיטים."
בראד וילר מ-The Globe and Mail כתב: "מופע מרגש של 100 דקות כולל הדרן של שני שירים הכוללת את הבלדה "Stay", שלאחריה ריהאנה מבצעת את הסינגל "Diamonds".
ריהאנה היא כוכבת לוהטת במגמת עלייה.
דמות האלטר אגו של ביונסה: Sasha Fierce (סשה פירס), היא עכשיו Sasha Fears." דוני מורהוס מ- Live echoed כתב כי: "זה היה מופע שהיית מצפה מכוכבות גראמי כמו אלישיה קיז, ביונסה וג'ניפר לופז לעשות אותו.
הביצועים של ריהאנה הם בהחלט ביצועים מהשורה הראשונה שכוכבות מהסוג הזה יכולות לספק." נטשה פאוליני מ"היפ-הופ קנדה" אמרה: "זה היה ברור שהיא גדלה והתבגרה והפכה לאמן מכובד.
אני אוהבת את הדרך שהיא ביצעה את המופע הזה, היא הייתה סקסית, מקסימה ואפילו דייקה בזמנים.
למעט מעידות ווקאליות קטנות, ריהאנה נתנה הצגה של כוכבים שהייתה בטוב טעם וכיף".
מגזין "הראפ-אפ" טען: "ריהאנה הביאה את הכיף והזוהר לבאפלו, ניו יורק, להשקה של סיבוב ההופעות הגדול ביותר שלה עדיין.
הקונצרט היה מחולק לשלוש מערכות ובהשתתפות תזמורת של ארבעה נגנים, שמונה רקדנים, ושפע של רגעים עוצרי נשימה".
גם סם אדמס מ-"Inquirer" נתן ביקורת חיובית לביצועים ב"מרכז וולס פארגו" בפילדלפיה.
מיקאל ווד מ"לוס אנג'לס טיים" סיקר את המופע באופן חיובי וכתב: "ריהאנה בת ה-25 כמו רבים מבני הנוער המעריצים אותה, עדיין לא מוכנה להחליט איזה מבין התפקידים הרבים יגדיר אותה.
היא חשפה יותר מהם ביום שני בלילה ב"מרכז סטייפלס", שבו ה-Diamonds World Tour נראה כמו ארבעה מופעים קטנים מתוחים ביחד עם תלבושות ושינויים.
אז הרבה "ריהאנות" בכל העולם הופיעו קרוב לשעתיים, כאשר בסיבוב הופעות זה ריהאנה לקחה את כל האישיות שהיא טיפחה לעצמה מאז 2005, עם קונפקצית דאנסהול קלה: Pon de Replay.
ריהאנה הייתה "רייברית" ונתנה את הביצועים הטובים ביותר לשירים כמו "We Found Love" ו-"Where Have You Been".
החלפת האפקטים והסאונד הייתה מסחררת, אך לא שטחית למרות השינויים המהירים בסגנון ובטון, או אולי בגללם הזמרת נשמעה באופן משכנע מאוד כמו קייטי פרי וביונסה.
הקונצרט כולו מוגדר על ידי האישה שבמרכזו." הביקורת של ריק פלורינו מ-Artistdirect, שיבחה גם את המופע: "מותק אני כוכבת רוק, ככה ריהאנה הכריזה אתמול על הבמה בלילה במרכז סטייפלס.
ויש לה את הזכות הזאת.
למעשה היא אחת מה'רוקסטריות' האמתיות האחרונות שנשארו והיא נושאת בתואר הזה כמו אלופה אמיתית.
ריהאנה הבהירה שמעמדה היא ככוכבת רוק.
בסופו של לילה היה ברור שריהאנה היא לא רק כוכבת רוק אלא אגדה בזכות עצמה ולא כמו אף אחד אחר שם בחוץ".
עם זאת, ג'יימס ריד מ"הבוסטון גלוב" כתב ביקורת שלילית למופע, במיוחד לביצועים הכוללים של ריהאנה.
פתיחת המאמר שלו הייתה עם המשפט "היא לא הייתה שווה את ההמתנה".
ואף המשיך: "המופע שלה בבוסטון היה אמור במקור בחודש מרץ, אך בשל דלקת גרון, היא נאלצה לדחות את המופע ל-7 במאי.
הביצועים היו לא טובים ולפי המבטים של ריהאנה היה ניתן לחשוב כאילו היא לא רצתה לבוא לכאן.
חיוכים ביישנים, מודעות עצמית שגבלה בזחוח, היא נראתה אדישה לכל זה.
לאחר המופע, היא הביעה את אהבתה לבוסטון בטוויטר וכאשר דחתה את המופע במרץ היא רשמה הודעה כאילו היא העתק של משהו: "כואב לי, כי אני אאכזב אתכם".
ברגל האירופית סיור, ריהאנה קיבלה ביקורות מעורבות מצד המבקרים.
בטי קלארק מגרדיאן נתן למופע ציון של 3 כוכבים, ואמרה "לעיתים קרובות מדי ריהאנה מסתמכת על הכישורים של זמרי הגיבוי כדי למלא את השורות שהיא לא יכולה או לא טרחה לסיים, ויש רק קטעים, כמו למשל בשיר "Take a Bow" בהם ריהאנה לא עושה את זה.
ריהאנה מבצעת את "Hate That I Love You" בביצוע לא מעורר שבחים ועוברת לבצע את "We Found Love" בו היא הקפיצה את כל המופע, אך לעומת זאת, ההתרגשות הייתה זמן קצר.
לאחר מכן סגרה את המופע בהדרן עם הביצוע לשיר "Diamonds" ובכך הסתיים המופע."
באוסטרליה המופעים זכו לביקורות מעורבות.
ב-Courier Mail stated נכתב: "שירה בשידור חי הופך יותר ויותר נדיר במופעים, ובעיקר בזירת ההופעה של ריהאנה היה מעט מאוד שירה בשידור חי.
לא שזה ממש משנה הרבה אם היא שרה או לא אבל הסאונד היה כל כך גרוע עד שהיה קשה להבחין עם ריהאנה שרה באמת או שזה סינתיסייזר.
כנראה ריהאנה מעדיפה להעביר את הזמן שלה במופע בלתפוס את המפשעה שלה אבל לא בלשיר".
ב"הארלד סאן" נכתב: "ריהאנה גילתה חוסר כבוד באיחור שלה.
במופעים קודמים באוסטרליה, כמו למשל במופע במלבורן, היא הגיעה בזמן.
עם זאת, במהלך ההופעה, זמרות ליווי נשמעו יותר מריהאנה.
נערכה השוואה בין הכוריאוגרפיה לריקודי חשפניות, או להופעות של מיילי סיירוס או ג'ודית דרהאם." בניו זילנד המופע קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
האתר Stuff.co.nz פרסם ביקורת חיובית למופע בלילה הראשון של הזמרת במדינה וכתב: "למרות האיחור של 46 הדקות, יש לה המון אנרגיה משלה, 'טוורגינק' משלה, ריקודים משלה, ריהאנה היא גוף מתגלגל אבל הבעיה היא שריהאנה נותנת יותר לזמרות הליווי שלה לשיר.
אפשר לסלוח לה על האיחור ועל זה שהמיקרופון שלה לא עבד בחצי שעה הראשונה, כי בסופו של דבר היא נתנה מופע מספק." מיכאל קוג מ-3News נתן למופע גם ביקורת חיובית, ואמר כי "אף על פי שריהאנה הגיעה באיחור ולא דיברה הרבה עם קהל המעריצים, כולם היו מחויכים ומלאי אנרגיה.
אף על פי שהמופע הסתיים כולם המשיכו להישאר במקום ולא לזוז.
אין ספק שריהאנה קיבלה הרבה אהבה מהקהל הניו זינלדי".
ברנה ראשין מ-Dallas Morning News נתנה ביקורת חיובית למופע ואמרה: "סוף סוף ריהאנה הגיעה לדאלאס אחרי הדחייה הפתאומית בחודש אפריל.
חיכינו חודשים כדי לראות את הזמרת ילידת ברבדוס.
ריהאנה לקחה שליטה מלאה על הבמה באופן מפתיע, נוטפת סקס אפיל והערות נוקאאוט.
אם זאת הייתה דרכה של ריהאנה להתנצל על הביטול קודם לכן, אז ההתנצלות התקבלה".
ג'ואי גוארה מ"יוסטון כרוניקל" נתנה ביקורת חיובית למופע ואמרה: "ביום חמישי בלילה במרכז טויוטה, היא הייתה מוכנה להשתחרר.
ריהאנה אמרה במהלך המופע: 'אנחנו סוף סוף כאן.
חיכיתי הרבה זמן למופע הזה עד שהוא התבטל בפתאומיות ואז הייתי צריכה לחכות זמן רב יותר.' והקהל המשיך לשאוג.
ריהאנה המשיכה ואמרה: 'עכשיו זה זה יוסטון.
האם אתם מוכנים לקבל את זה מלוכלך?' וכן הם היו מוכנים.
האנרגיה הייתה מדהימה בחלק הראשון של המופע.
ריהאנה לפעמים פלטה אנרגיה קרה בקטעי הווידאו, אבל היא התעוררה לחיים על הבמה.
האנרגיה הייתה שם וכוונה לקהל בקולניות.
וזה עוד היה לפני הלהיטים הגדולים.
הישורת האחרונה של המופע הייתה כולה ריקודים.
בשיר 'We Found Love' דפקה ריהאנה קרנבל, ולאחריו בשיר 'S&M', ריהאנה נהמה בסקסיות, ולאחר מכן הקפיצה את הקהל ב-'Don't Stop the Music' ו-'Where Have You Been'.
זה היה יכול להיגמר שם אבל לרירי היה עוד טריק אחד בשרוול (שניים למעשה), ואף על פי שהייתה שחוקה ועייפה היא משכה את פוקוס הקהל עם ביצועים ל-'Stay' ו-'Diamonds' בקול המתוק שלה".
בביקורת שנכתבה באתר Reverb.com גם נכתבה ביקורת חיובית על המופע: "כשריהאנה פתחה את המופע עם השיר "Phresh Out the Runway", ריהאנה ציינה שזה המופע הראשון שלה בסיבוב הופעות, וזה היה נראה כאילו היא מפצה על זמן אבוד לאחר שביטלה את המופע בדנבה.
המופע הורכב מזמרות ליווי ורקדניות ובני נוער שעמדו תחת כיפת השמיים.
הקהל היה באנרגיה ושר ורקד ביחד עם ריהאנה כאילו המופע היה שלהם.