tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המלך, הנסיך והדוכס נאלצים להיעדר למשך יומיים, בעוד סינדרלה התמימה צריכה להסתגל לחיים החדשים בארמון, תחת הדרכתה של פרודנס הנוקשה.
סינדרלה מתקשה לקבל על עצמה את חוקי הארמון, וחשה כי הם מגבילים את יכולתה לבטא את עצמה.
היא מחליטה לארגן את הנשף המלכותי בדרכה.
כאשר המלך חוזר, כולם נוכחים לדעת שהנשף שארגנה סינדרלה מצליח ביותר, אף על פי שאינו על פי המסורת המלכותית.
סינדרלה לומדת שאם מקשיבים ללב, אפשר להצליח לעשות כל דבר.
סינדרלה אחראית על ההכנות לפסטיבל, והיא חווה עומס עבודה רב.
ז'אק העכברון רוצה לעזור לה, אך הוא קטן מדי.
הוא מבקש מהפיה הטובה שתהפוך אותו לבן-אדם על מנת שיוכל להיות מועיל יותר.
לאחר שהפיה נענית לבקשתו, ז'אק מתלהב מיכולתו לעזור לסינדרלה בכל מה שהיא מבקשת ממנו, אך במהרה הוא מתגעגע לחבריו, וחש כי היה לו טוב בדמותו כעכבר.
במהלך הפסטיבל, ז'אק משחרר בטעות את אחד מפילי הקרקס; נראה כי הדרך היחידה לעצור אותו היא באמצעות עכבר - ולכן ז'אק מבקש מהפיה הטובה להפוך אותו בחזרה לעכבר.
כך ז'אק לומד שכדאי להיות מרוצה מדמותו כפי שהיא.
הסיפור מתחיל בביתם של האם החורגת של סינדרלה ושתי בנותיה, דריזלה ואנסטסיה.
האם מודיעה לבנות שסינדרלה עורכת נשף, ודורשת מהן להתגנדר כדי למצוא בעל עשיר ומיוחס בנשף.
שלושתן הולכות לשוק לבחור בגדים, ובדרך אנסטסיה מריחה ריח טוב של מאפים.
היא הולכת בעקבות הריח ונכנסת למאפיה, שם היא פוגשת באופה והם מתאהבים ממבט ראשון.
אימה ואחותה אוסרות עליה להיפגש עם האופה הפשוט, אך סינדרלה עוזרת לה לכבוש את ליבו.
אנסטסיה מגלה שהדרך לכבוש את ליבו היא לא רק להיראות טוב חיצונית, ומה שחשוב הוא היופי הפנימי.
לאחר שהעכברים מסיימים לכתוב את הסיפורים הם מפתיעים את סינדרלה בספר הסיפורים.
בסיום הסרט, סינדרלה, הפיה והעכברים יושבים יחד וסינדרלה מקריאה את הסיפורים.
סינדרלה (מיכל צפיר): נסיכה בארמון.
היא מארגנת אירועים, מסיבות ופסטיבלים.
טובת לב ועוזרת לחבריה בעת הצורך.
הנסיך (אלון אופיר): בעלה של סינדרלה.
מופיע במספר סצנות בסיפור הראשון.
הפיה הטובה (דבי בסרגליק): עוזרת לעכברים להכין ספר לסינדרלה.
היא משתתפת בסיפור השני, כשהיא הופכת את ז'אק לבן-אדם.
ז'אק (אוהד שחר/חן חגי), גאס (ליאור זוהר זרחין) ומרי (שרית וינו-אלעד): עכברים, חברים של סינדרלה.
פרודנס (ליליאן ברטו): המלך מינה אותה ללמד את סינדרלה כיצד להיות נסיכה.
היא אמורה לעזור לה לתכנן את הנשף המלכותי, ואוסרת על סינדרלה להתנהג לפי דרכה, כי לטענתה זה "לא מקובל" בארמון.
המלך (שמוליק טנא): אביו של הנסיך.
בסרט מוצג כטיפוס ילדותי ושתלטן.
הדוכס (דב רייזר): עוזר למלך.
לעיתים הוא גם נפגע ממעשי השטות הילדותיים של המלך.
ליידי טרמיין (יעל עמית): אמה החורגת של סינדרלה.
חיה עם בנותיה דריזלה ואנסטסיה.
אנסטסיה (סיון שביט): אחותה החורגת של סינדרלה.
היא מתאהבת באופה ומוצגת בסרט כדמות יותר רגישה לאחרים בהשוואה לסרט הקודם.
דריזלה (שרית וינו-אלעד): אחותה החורגת השנייה של סינדרלה.
היא ואמה אוסרות על אנסטסיה להיפגש עם האופה.
האופה (מומי לוי): בעל מאפיה בעיר.
הוא ואנסטסיה (אחותה החורגת של סינדרלה) מתאהבים במהלך הסרט.
לוציפר: החתול של ליידי טרמיין.
בסרט הזה מתאהב בפום-פום החתולה והעכברים עוזרים לו לכבוש את ליבה בתמורה שלא יפגע בהם לרעה.
כמו לוציפר, גם היא נוהגת לרדוף אחר העכברים.
היחידה שחזתה במהפך של ז'אק כשהוא הופך לבן אנוש, וממשיכה לרדוף אחריו גם בצורה האנושית שלו.
"צייתי ללב" - מלווה את הסיפור הראשון, כאשר סינדרלה מבינה שעליה לארגן את הנשף בדרך שלה.
"יום נהדר" - מלווה את הסיפור השני, כאשר ז'אק הופך לבן-אדם.
"חשוב מה שבפנים" - מלווה את הסיפור השלישי, כאשר סינדרלה מסייעת לאחותה החורגת אנסטסיה להתכונן לקראת הפגישה עם האופה.
סינה 1 (בפרסית: سینا ۱, תעתיק מדויק: סינא 1) הוא הלוויין הראשון של איראן.
הלוויין שוגר לחלל ב-17 באוקטובר 2005, על גבי משגר לוויינים רוסי מסוג קוסמוס 3-M מקוסמודרום פלסצק.
הלוויין, בעל היכולת לחישה מרחוק, נועד לשימושי מחקר והתנסות טכנולוגית, כמו גם פיקוח על המתרחש על הקרקע באיראן (על פי הצהרות של בכירים איראניים).
לאחר שיגור הלוויין הודיעו ראשי תוכנית החלל האיראנית כי לוויין שני, הפעם מתוצרת איראנית, ישוגר תוך חודשים ספורים.
למעשה, הלוויין סינה-1 היה אמור להיות נלווה ללווין מסבאח, אך זה האחרון התקלקל לאחר שספג זרם חשמלי בעת חיבורו לטיל השיגור, ולאחר שתוקן ייאלץ להמתין למשגר אחר כדי לעלות לחלל.
המשטר האיראני הצהיר במועד שיגור הלוויין כי מטרתו לצלם את שטח איראן ולחפש אחר מחצבים טבעיים ובעיות גאולוגיות במדינה מוכת רעידות האדמה.
לטענתם, משך השימוש של הלוויין הוא שלוש שנים והוא בעל רזולוציית צילום של כ-50 מטר (הנחשבת לרזולוציה נמוכה).
סינוד (מיוונית: Σύνοδος) הוא ועידה כנסייתית בכירה, המתכנסת לשם הכרעה בענייני אמונה, פולחן ומנהל.
מקור המילה במונח היווני שמשמעותו "אספה" או "מפגש", דומה במשמעותו לביטוי הלטיני "Concilium" ("קונקיליום" או "קונציליום").
במקורו היה הסינוד מפגש שבו כינס בישוף את הכמרים הכפופים לו, ואילו הקונסיליום היה כינוס בו הארכיבישוף כינס את הבישופים הכפופים לו.
בכנסיות הקתולית והאורתודוקסית נעשה כיום שימוש במושג סינוד לכל כינוס דתי בו מתקבלות החלטות הקשורות לאמונה.
בעת החדשה נוצל השם על ידי יהודים לתרגום המושג "סנהדרין" ללועזית, ובמובנו זה שימש בין היתר לתיאור אסיפות הרפורמים.
ועידה אקומנית היא סינוד כלל-כנסייתי (ומכאן השם "אקומני", דהיינו כלל-עולמי), אם כי למעשה מדובר בביטוי סובייקטיבי הקובע את גבולות הכנסייה הכלל-עולמית בהתאם להשקפת מכנסי הוועידה.
ועידה אקומנית מכונה לעיתים גם "סינוד כללי", ובכנסייה הקתולית גם בכינוי "סינוד קדוש" .
החלטה של קונסיליום או של סינוד אקומני נקראת "קאנון" (חוק), ומכאן – החוק הקאנוני הוא סך כל ההחלטות שהתקבלו במהלך ההיסטוריה הנוצרית בקונציליומים שונים במקומות שונים ובוועידות האקומניות השונות.
החוק הקאנוני מכתיב את האמת הכנסייתית (ה"דוגמה").
ברוח דומה קיימים סינודים לאומיים או אזוריים, בהתאם להיקף ההשתתפות בהם, והמושג מתייחס גם למועצות קבועות של בישופים נושאי תפקיד בכנסיות מסוימות, המכונות לעיתים "סינוד קבע".
סוג ייחודי של סינוד הוא "סינוד דיוקסיה", בו מכנס הבישוף המופקד על הדיוקסיה את הכפופים לו, ולסינוד זה אופי של מתן הנחיות ולא של ועידה המתכנסת לשם הכרעה בעניין מסוים.
במושב הרביעי של ועידת הוותיקן השנייה הוכרז על הקמת מועצה מצומצמת קבועה של בישופים, כחלק מן הקוריה הרומאית המכונה "הסינוד הקתולי הבינלאומי", המתכנסת אחת לשנתיים.
סינוד קבוע זה נועד לקדם את שיתוף הפעולה בין הבישופים לבין האפיפיור.
Cinderella (סינדרלה) היא להקת רוק אמריקאית אשר נוסדה בפילדלפיה בשנת 1983 על ידי כותב השירים, הפסנתרן, והגיטריסט טום קיפר יחד עם חברו הבסיסט אריק בריטינגהאם.
הלהקה הוציאה ארבעה אלבומי אולפן, וחמישה אלבומי הופעה חיה.
הלהקה התגלתה על ידי ג'ון בון ג'ובי בעת שניגנה במועדון בפילדלפיה.
ובשנת 1985 הם חתמו על חוזה בחברת התקליטים מרקורי\פוליגרם ובאותה עת צירפו אליהם את הגיטריסט ג'ף לאבר והמתופף ג'ים דרנס שלאחר מכן החולף במתופף פרד קורי שמלווה את הלהקה עד היום.
כעבור שנה יצא אלבום הבכורה "Night Songs" (שירי לילה) שהגיע למעמד של פלטינה משולשת וזכה להצלחה רבה.
לאחריו הגיעו "Long Cold Winter" (חורף ארוך וקשה) בשנת 1988, "Heartbreak Station" (תחנת הלבבות השבורים) בשנת 1990,
ולבסוף אלבומם האחרון " Still Climbing " (עדיין מטפס) בשנת 1994
סולן הלהקה טום קיפר ניחן בקול גרוני ועוצמתי ביותר אותו איבד מספר פעמים בקריירה.
לראשונה בשנת 1991 לאחר סיבוב ההופעות של אלבומם השלישי "תחנת הלבבות השבורים".
הוא נאלץ לעבור ניתוחים בגרונו במהלך השנים ולימד עצמו לשיר מחדש.
מלבד השירה טום מנגן בקלידים, מפוחית, סקסופון, ובעיקר גיטרה עבור הלהקה.
הוא מתמחה בנגינת סלייד על הגיטרה ומבצע את רוב קטעי הסולו של הלהקה.
הלהקה ידועה בחיבתה לבלוז ומוזיקת קאנטרי אותם הם משלבים לרוב בשיריהם.
להיטה הידוע ביותר של הלהקה הוא השיר - (Dont know what you got (till it's gone אשר יצא כסינגל מאלבומם השני.
השיר הוא בלדה ומיוחד בזכות שירתו הגרונית של טום ומילותיו הנוגעות.
סינדרלה מן הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2005 בבימויו של רון הווארד.
הסרט הוא סרט ביוגרפי, המתאר את סיפור חייו של המתאגרף הנודע ג'יימס ג'יי בראדוק, אותו מגלם ראסל קרואו.
לצידו שיחקו רנה זלווגר ופול ג'יאמטי, שזכה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ג'יימס ג'יי בראדוק (ראסל קרואו) הוא עובד קשה יום, שבעבר היה מתאגרף אירי אמריקני מניו ג'רזי.
הוא נאלץ לוותר על האגרוף לאחר ששבר את ידו בזירה.
זוהי הקלה לאשתו, מיי (רנה זלווגר), שסולדת מהאלימות במקצוע שבחר, אך יודעת כי בלעדי האגרוף לא יהיה להם מקור פרנסה אחר.
כשארצות הברית נכנסת לשפל הגדול, בראדוק נאלץ לעבוד עבודת כפיים לפרנסת משפחתו.
המנהל הוותיק של בראדוק, ג'ו גולד (פול ג'יאמטי), מציע לו לחזור לזירה במטרה להשיג כסף.
אך הוא מפסיד בקרב וסופג קריאות בוז מהקהל.
כשבראדוק מצליח לקבל תחרות נוספת הוא מפתיע את המומחים בניצחון מול יריב הנחשב חזק ממנו בהרבה.
הוא סבור כי ידו נרפאה לגמרי והוא כשיר לחזור לזירה.
בניגוד לרצונה של אשתו, בראדוק מקבל את ההצעה של גולד לחזור לזירה.
מיי מתרעמת על ניסיונו של גולד להרוויח מבעלה עד שהיא מגלה כי גם גולד ואשתו נמצאים במצב כלכלי קשה.
בראדוק מקבל הזדמנות להיאבק מול אלוף העולם במשקל כבד, מקס בר (קרייג ביירקו), בעוד שהוא ממשיך לצבור ניצחונות.
לבסוף הוא מצליח להביס את בר ולהפוך להיות אלוף העולם במשקל כבד.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות עם ציון גבוה על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes".
אך הסרט נכשל בקופות והכניס בארצות הברית רק 61,649,911 מיליון דולר לעומת תקציב ה-88 מיליון דולר.
מחוץ לארצות הברית הסרט הכניס כ-46,890,000 מיליון דולר, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-108,539,911 מיליון דולר.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, לשני פרסי גלובוס הזהב, לשני פרסי באפט"א ולשני פרסי גילדת שחקני המסך, זכה בפרס אחד מטעם גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ראסל קרואו – ג'יימס ג'יי בראדוק
פול ג'יאמטי – ג'ו גולד
קרייג ביירקו – מקס בר
פאדי קונסידיין – מייק וילסון
דייוויד הובאנד – פורד בונד
קונור פרייס – ג'יי בראדוק
אריאל וולר – רוזי בראדוק
פטריק לואיס – הווארד בראדוק
רוזמרי דה ויט – שרה וילסון
לינדה קאש – גברת גולד
ניקולס קמפבל – ספורטי לואיס
סינוד ויטבי הוא כינוס כנסייתי גדול שהתקיים בשנת 664 במנזר ויטבי (Whitby Abbey) שבנורת'מבריה, אנגליה, כדי להכריע בנושא מחלוקת הפסחא - באיזה לוח שנה יש להשתמש על מנת לקבוע את חג הפסחא בצורה המדויקת ביותר.
בתום הוועידה, השתכנע מלך נורת'מבריה, אוסוי , כי הלוח הרומי הוא הנכון, ובאנגליה החלו לחוג את הפסחא באותו מועד כמו ברומא.
בעת הגעתו של שליח האפיפיור, אוגוסטינוס (לימים אוגוסטינוס מקנטרברי) בשנת 597 לקנטרברי, בירת ממלכת קנט, על מנת לנצר את האנגלו-סקסונים, הייתה בבריטניה כבר כנסייה נוצרית, עוד מימי האימפריה הרומית – הכנסייה הברטונית-קלטית.
משום מרחקם הרב של הברטונים מרומא (הפרובינקיה בריטניה הייתה הגבול המרוחק ביותר של האימפריה במערב) השתמרו אצלם מנהגים קלטיים עתיקים, ובהם גם לוח השנה שלהם.
אוגוסטינוס, כשליח האפיפיור גרגוריוס הראשון, דרש מן הברטונים שלושה דברים: 1) לחוג את חג הפסחא לפי הלוח הרומי, ולא לפי הלוח המקובל שלהם; 2) לעשות את הטבילה לפי הנוהג הרומי; 3) להטיף את הנצרות בקרב האנגלו-סכסונים שעדיין עבדו אלילים (דבר שהברטונים נמנעו ממנו עד אז).
הברטונים סירבו לכל שלושת התנאים הללו, וניתקו בשל כך כל קשר עם האפיפיור ברומא.
עם זאת, הברטונים החלו להטיף את הנצרות בקרב האוכלוסייה האנגלו-סקסונית בממלכות הצפוניות של אנגליה, מרסיה ונורת'מבריה, ובכך הביאו למצב בו בפועל, התקיימו על אדמת בריטניה שתי כנסיות נפרדות, המנותקות אחת מהשנייה.
כל עוד הברטונים חגגו את הפסחא במועד שלהם, במקומות היישוב הנידחים בהם הם גרו, הקתולים בחרו להניח להם לנפשם, אך ככל שהשפעתם של הברטונים הלכה וגדלה, ראשי הכנסייה הקתולית ניסו להביא לכך שהם יקבלו על עצמם את הלוח הרומי.
ערב כינוס הסינוד, המצב בנורת'מביה היה כזה, שהמלך, אוסוי, השתייך לכנסייה הקלטית, בעוד בנו, הנסיך אלפרד, השתייך לכנסייה הקתולית.
המלכה אנפלייד (Eanflæd), גם היא קתולית, זרעה ספקות בליבו של המלך בנוגע לאמינות הלוח הקלטי (שיוכח בעתיד, על ידי בדה הנערץ, כשגוי) והביאה לכך שהמלך זימן את כינוס הסינוד.
התאריך המדויק של הסינוד אינו ידוע בוודאות, אך החוקרים סוברים כי הוא התקיים לפני חודש מאי 664, עקב ליקוי החמה שהתקיים באותו חודש, ואשר לא הוזכר בפרוטוקול הסינוד.
כמו כן, בדה, בספרו תולדות הכנסייה של האומה האנגלית (לטינית: Historia Ecclesiastica Gentis Anglorum) מציין את הסינוד לפני שהוא דן בליקוי החמה, וההנחה היא כי הוא כתב את האירועים בסדר כרונולוגי.
בעת הדיון, טענו הברטונים כי הם קובעים את לוח השנה שלהם על פי המסורת שנמסרה להם מפי קולומבה הקדוש (Saint Columba) ואילו הקתולים הצהירו שאת הלוח שלהם קבעו השליחים פטרוס ופאולוס, וכי הלוח הזה מקובל בכל ארצות הקודש הנוצריות – איטליה, אפריקה, אסיה מצרים ויוון.
אחת הטענות שהשמיע הנזיר הקתולי וילפריד (Wilfrid) כלפי הברטונים, הייתה שגם אם קולומבה הוא קדוש ובר סמכתא, הרי שפטרוס, שישו בעצמו אמר לו:"וְאֶתֵּן לְךָ אֶת־מַפְתְּחוֹת מַלְכוּת הַשָׁמָיִם וְכָל־אֲשֶׁר תֶּאֱסֹר עַל־הָאָרֶץ אָסוּר יִהְיֶה בַּשָׁמַיִם וְכָל־אֲשֶׁר תַּתִּיר עַל־הָאָרֶץ מֻתָּר יִהְיֶה בַּשָׁמָיִם", הוא סמכות גבוהה יותר מכל קדוש נוצרי אחר.
לאור דברים אלה, שאל המלך את הנציג הברטוני, קולמן (Colman), אם ידוע לו, ואם הוא יכול להוכיח, שגם קולומבה קיבל מסר מסוג זה.
אז שאל המלך אם שני הצדדים מסכימים כי ישו אמר לפאולוס את אשר טוען וילפריד.
אי לכך, החליט המלך כי יש לאמץ את הלוח הרומי, אשר הסמכות של המוסרים שלו גבוהה יותר.
כל הנוכחים הסכימו עם המלך וגמרו אומר לסור מעתה למשמעת האפיפיור.
סינדרלה הוא סרט פנטזיה רומנטית בבימויו של קנת בראנה, על פי תסריט שנכתב על ידי אלין ברוש מק'קנה וכריס וייץ.
הסרט הופק על ידי דייוויד ברון וסימון קינברג בעבור חברת וולט דיסני.
הסרט הוא בהשראת האגדה סינדרלה מאת שארל פרו ובהשראת סרט האנימציה המקורי משנת 1950, בעל אותו השם.
לילי ג'יימס מככבת בתפקיד סינדרלה, לצידם של קייט בלאנשט (בתפקיד ליידי טרמיין), ריצ'רד מאדן (בתפקיד נסיך החלומות "קיט"), סופי מק'שרה (בתפקיד דריזלה טרמיין), הולידיי גריינג'ר (בתפקיד אנסטסיה טרמיין) והלנה בונהם קרטר (בתפקיד הפיה הטובה).
הצילומים החלו ב-23 בספטמבר 2013 בלונדון, והסרט יצא לאקרנים ב-13 במרץ 2015.
הסרט הפך לשובר קופות כאשר הצליח להכניס 494.3 מיליון דולר הן בארצות הברית והן ברחבי העולם.
סיפורה של סינדרלה עוקב אחר גורלה של אלה הצעירה, שבעקבות מותה הטראגי של אמה, אביה נישא בשנית.
להוטה לתמוך באביה, אלה מקבלת באהבה את האם החורגת החדשה שלה - ליידי טרמיין ואת שתי בנותיה אנסטסיה ודריזלה לבית המשפחה.
אבל כאשר אביה של אלה נפטר באופן פתאומי ובלתי צפוי, אלה מוצאת את עצמה נתונה לחסדיה של המשפחה הקנאית והאכזרית שנותרה לה.
אלה הופכת להיות משרתת מכוסה באפר, ומשפחתה האכזרית כינתה אותה בשם סינדרלה, מאחר שנהגה לעבוד באפר (Cinder).
אלה החלה לאבד את תקוותה, אך עם כל הדברים שנגרמו לה, היא זכרה את המילים של אמה כשעוד הייתה בחיים - "תהיי אמיצה וטובת לב".
וכך היא לא מתייאשת ולא מתעבת את אלה שמתעללים בה.
בזמנה החופשי היא הייתה יוצאת ליער עם הסוס שלה עד שיום אחד פגשה אדם זר ביער בשם קיט (ריצ'רד מאדן) שמאוחר יותר מתגלה כנסיך.
בהיותה לא מודעת לכך שהוא באמת נסיך, ובמחשבה שהוא רק עובד פשוט בארמון, אלה סוף סוף מרגישה שהיא פגשה את הנפש התאומה שלה.
נראה כאילו גורלה עומד להשתנות כאשר הארמון שולח הזמנה פתוחה לנשף לכל הנשים הפנויות בממלכה, דבר זה מעורר את תקוותיה של אלה שוב.
האם החורגת שלה אוסרת עליה להשתתף בנשף והורסת את שמלתה שקיבלה מאמא המנוחה.
אבל, כמו בכל האגדות הטובות, תמיד יש מישהו שעוזר, ואישה חביבה שהיא הפיה הטובה, יחד עם דלעת ענקית וכמה עכברים, מכינים את סינדרלה לנשף: הדלעת הופכת לכרכרה והעכברים נהיים לסוסים לבנים המניעים את הכרכרה, האווז לרכב והלטאות למשרתים.
בנוסף, היא מעניקה לאלה שתי נעלי זכוכית.
הפיה אומרת לאלה שהכישוף יפוג בחצות.
אלה מגיעה לנשף ומגלה שהמתלמד שפגשה ביער הוא בעצם נסיך.
אלה כובשת את לבו של הנסיך ואחרי ריקוד באולם הנשפים הם מבלים ביחד ברחבי הארמון והגינה המלכותית.
השניים מתאהבים אך אלה בורחת בחצות שכן הכישוף החל לפוג כפי שהתריעה הפיה.
במהלך מנוסתה אלה מאבדת את אחת מנעלי הזכוכית.
הנסיך מוצא את הנעל ולאחר מות אביו המלך הוא סורק את הממלכה ביחד עם הדוכס הגדול ומפקד המשמר במטרה לחפש ולמצוא את הבחורה שלה שייכת הנעל.
אמא החורגת של אלה מגלה שאלה היא היפהפייה מהנשף שלה שייכת נעל הזכוכית ונועלת אותה בעליית הגג.
הנסיך מגיע לביתה של אלה ומשפחתה החורגת ושומע את אלה שרה בעצב.
בניגוד להנחיות הדוכס, הנסיך מורה על שחרורה של אלה מעליית הגג ומדידת הנעל עליה.
הוא מנסה את הנעל על אלה, הנעל מתאימה והוא מאשר שאלה היא היפהפייה מהנשף.
היא סולחת למשפחתה על רשעותן, וצוין שהן הוגלו מהממלכה עם הדוכס לאחר שהיא כרתה אתו ברית שבו הנסיך יישא את הנסיכה שהוא ניסה לשדך לו ושהיא תהפוך לרוזנת ושהיא ושתי בנותיה יישאו לאנשים עשירים, בתמורה שהוא "יעלים את סינדרלה" ויגיד שכל הדבר הזה היה מין בדיה.
הוא נישא לסינדרלה בסוף הסרט ורואים את שניהם מתנשקים ממרפסת הטירה.
שם השחקן שם המדבב/ת בעברית שם הדמות לילי ג'יימס משי קלינשטיין סינדרלה ריצ'רד מאדן ערן מור נסיך החלומות (ידוע גם בתור "קיט") קייט בלאנשט הילה זיתון ליידי טרמיין, האנטגוניסטית הראשית של הסרט.
כשרשעותה נבעה שהיא רצתה סוף טוב משלה.
הלנה בונהם קרטר איילת רובינסון הפיה הטובה, משמשת אף בתור המספרת.
לאור ההצלחה של סרטו של טים ברטון, אליס בארץ הפלאות, חברת וולט דיסני החלה ב-מאי 2010 בפיתוח של עיבוד קולנועי חדש של הקלאסיקה סינדרלה.
מארק רומנק חתם על בימוי הסרט, יחד עם סימון קינברג המפיק וכריס וייץ התסריטאי.
בינואר 2013, רומנק עזב את הפרויקט.
בהמשך חברת דיסני הייתה במשא ומתן עם קנת בראנה בנוגע לבימוי הסרט.
קייט בלאנשט תשחק את ליידי טרמיין בסרט.
אמה ווטסון קיבלה הצעה לשחק את סינדרלה בסרט, אבל היא נשרה מהמועמדות כיוון שהשתתפה בעיבוד חדש של היפה והחיה.
השחקניות גבריאלה ויילד, סרשה רונן ואלישיה ויקנדר גם כן קיבלו הצעה לשחק את סינדרלה אולם נשרו גם הן עקב עבודות אחרות.
בחודש אפריל 2013 דווח כי בלה היתקוט, לילי ג'יימס ומרגו רובי נבחנות על גילום סינדרלה בסרט, וריצ'רד מאדן על גילום דמותו של הנסיך.
ב-30 באפריל 2013 הוכרז כי לילי ג'יימס נבחרה לגלם את דמותה של סינדרלה.
השתתפותם של קנת בראנה (במאי הסרט) וקייט בלאנשט (ליידי טרמיין) בסרט אושרה גם כן באותו היום.
ב-8 במאי 2013 ריצ'רד מאדן לוהק לתפקיד הנסיך.
ביוני 2013 דווח כי הולידיי גריינג'ר וסופי מק'שרה יגלמו את תפקידן של אנסטסיה ודריזלה טרמיין בהתאמה.
מאוחר יותר באותו החודש, הלנה בונהם קרטר לוהקה לתפקיד הפיה הטובה.
ביולי 2013, סטלאן סקארסגארד קיבל הצעה לשחק את הדוכס הגדול בסרט, והשתתפותו אושרה באופן רשמי על ידי דיסני כחודשיים לאחר מכן.
באוגוסט 2013, היילי אטוול הצטרפה לצוות השחקנים ומשחקת את אמה של סינדרלה.
ב-23 בספטמבר 2013, הוכרז כי דרק ג'קובי ישחק בסרט את המלך ונונסו אנוזי את הקפטן, שהוא ידידו הנאמן של הנסיך.
בדצמבר 2013, נחשף כי בן צ'פלין ישחק את אביה של סינדרלה בסרט.
צילום הסרט החל ב-23 בספטמבר 2013. הפקת הסרט התקיימה באולפני Pinewood בלונדון, והצילומים התקיימו ברחבי בריטניה, כולל ארמון בלנהיים, טירת וינדזור, המכללה הימית המלכותית בגריניץ' והפארק השחור.
הסרט נכנס לפוסט-פרודקשן בדצמבר 2013.
ב-7 ביוני 2013 הוכרז כי פטריק דויל, המוזיקאי והמלחין של סרטים רבים של קנת בראנה, הוא המלחין של פסקול הסרט.
כל המוזיקה המקורית של הסרט הולחנה ונכתבה בידי דויל.
טריילר וכרזה של הסרט שוחררו על ידי דיסני ב-15 במאי 2014. הטריילר אינו מציג מידע או תמונות של השחקנים או עלילת הסרט, אלא כולל בתוכו הנפשה של נעל הזכוכית של סינדרלה בלבד.
חברת וולט דיסני קבעו כי היום שבו ייצא הסרט לאקרנים הוא ה-13 במרץ 2015.
סינה היא חברה סינית לתקשורת מקוונת.
ל-Sina מעל 100 מיליון משתמשים רשומים ברחבי העולם.
סינהלית (සිංහල, סינהלה) היא שפה המדוברת בפי הסינהלים המרכיבים את הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בסרי לנקה עם כ-70% מהאוכלוסייה ואחת השפות הרשמיות במדינה.
השפה משתייכת לענף השפות ההודו-אריות ממשפחת השפות ההודו-אירופיות.
סינהלית מדוברת בפי 19 מיליון בני אדם בסרי לנקה, מתוכם 16 מיליון דוברים אותה כשפת אם.
היא הפכה לשפה בעלת מעמד רשמי יחד עם טמילית לאחר חוקה שתוקנה ב-1987 הקובעת כי שתיהן תהיינה השפות הרשמיות במדינה.
שמה של השפה נגזר מהמילה הסנסקריטית "סימהה"
सिंह (אריה), ככל הנראה בשל מקורות המעידים כי אריות שפעו אז באי.
מאמר באנציקלופדיה בריטניקה, המהדורה האחת-עשרה מ-1911 קובע כי הסינוד היה "הצהרת האמונה החיונית ביותר שיצאה מן הכנסייה היוונית אורתודוקסית באלף שנה".
ב-1629 ראה אור בז'נבה (מרכז הקלוויניזם באותה עת) חיבור בלטינית בשם "הווידוי של קיריליוס לוקריס", אותו חיבר כביכול פטריארך קונסטנטינופול קיריליוס לוקריס.
החיבור סיכם בשמונה עשרה נקודות את עיקרי האמונה באופן שנטה לזהות את הנצרות היוונית אורתודוקסית עם הקלוויניזם.
החיבור זכה עד מהרה למהדורות באנגלית, צרפתית וגרמנית וב-1631 ראה אור בקונסטנטינופול תרגומו ליוונית.
קיריליוס לוקריס עצמו הכחיש שהיה זה הוא שחיבר את הספר.
בקונסטנטינופול עצמה תבעו אנשי הכנסייה היוונית אורתודוקסית, שגובו כנראה על ידי הישועים, משלטונות האימפריה העות'מאנית לאסור את הפטריארך הבוגדני.
כוחם של הפרוטסטנטים (בראשות השגריר ההולנדי) להגן עליו לא היה רב והוא נכלא והוצא להורג בכלאו ב-1638.
ב-1643 ראה אור חיבור עליו היה חתום הפטריארך של קייב, פטרו מוהילה, שדחה את הקשר בין הנצרות היוונית אורתודוקסית לקלוויניזם.
אך הדבר לא הצליח לעצור את הזיקה שנוצרה בקרב רבים בין נצרות יוונית אורתודוקסית לבין קלוויניזם.
על מנת לשים קץ לשמועות על זיקה בין נצרות יוונית אורתודוקסית לבין קלוויניזם ולהגדיר היטב את עיקרי האמונה השונים שלהן, כינס פטריארך ירושלים דוסיתאוס השני סינוד במרץ 1672. בוועידה השתתפו שישה מטרופוליטים ונציגים נוספים מדרג נמוך יותר, אשר ייצגו את כל המרחב היווני אורתודוקסי.
באי הוועידה הצהירו על חוסר תקפות האמונה בפרדסטינציה (גזרה קדומה בלתי מותנית לגורלו של אדם) ובגאולה על האמונה לבדה (בלטינית, עקרון Sola fide; כלומר האפשרות לגאולת הנפש ללא ביצוע כל פרקטיקה דתית, אלא מתוך אמונה בלבד).
כך הכחישו למעשה את עיקרי הקלוויניזם וכל אפשרות לכך ששתי האמונות יעלו בקנה אחד.
יתר על כן הצהירו לראשונה על אמונתם שפסוקית "ומן הבן" (Filioque) אינה מקורית מכתבי הקודש, אלא זיוף קתולי.
כלומר שרוח הקודש בשילוש הקדוש נמשכת מן האל האב לבדו ולא מן האל הבן ובכך הדגישו את התרחקותם מהנצרות המערבית ככלל.
כן הצהירה הוועידה כעיקר אמונה שהחיבור "הווידוי של קיריליוס לוקריס" אינו אלא זיוף.
מסקנות הוועידה ראו אור ב-1676 בשם "וידוי דוסיתאוס או שמונה-עשר עיקרי האמונה של סינוד ירושלים".
סינואורניתוידיז (שם מדעי: Sinornithoides; מילולית: "צורת-עוף סיני") הוא סוג דינוזאור טורף ממשפחת הטרודוניים אשר בו נכלל מין יחיד - Sinornithoides youngi.
דינוזאור זה חי לפני 113 שנה, בתחילת הקרטיקון במונגוליה הפנימית שבסין.
הוא היה קרוב לזאורורניתוידיז מאותה משפחה.
המאובנים שלו התגלו ב-1988 וכללו עצמות חוליות וחלקי גולגולת.
מאובניו היו רבים אך חסרי ממצאים מיוחדים, כך שהוא קיבל שם רק ב-1993.
דינוזאור זה היה קליל ודמה מעט לעוף.
הוא הגיע לאורך 1.1 מטר ולמשקל 2.5 קילוגרם והיה בעל לסת דקה בעלת שיניים חדות, הוא היה בעל טפרים גדלים בקצה אצבעותיו אך בעל גפיים בינוניות באורכם שאולי כוסו נוצות והיה בעל זנב ארוך.
כמו רוב הטרודוניים הוא היה כנראה מכוסה בנוצות לאורך הגוף.
הוא היה צייד של טרף קטן יותר כמו זוחלים וחסרי חוליות שהזדמנו בדרכו.
מראה הדינוזאור הזכיר עוף מודרני אך הוא היה בעל שיניים חדות ולא יכל לעוף.
הוא חי אולי בלהקות ברחבי מונגוליה הקדומה לצד צמחונים גדולים כמו הווארוזאורוס שנמצאו בתחומי האזור.
כמה מאובנים שלו נמצאו בצורה מכופפת בדומה לקרובו, מיי לונג.
ייתכן שכך הוא נח בדומה למספר עופות קרקע ומצא את מותו תוך שינה.
סינואורניס (שם מדעי: Sinornis; מילולית: "עוף סיני") הוא סוג של עוף קמאי קדום אשר חי בתור הקרטיקון לפני 120 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מהעופות הקמאים המאוחרים ביותר (כל שאר העופות שייכים לקבוצה עופות בתראים).
בסוג זה נמצא מין אחד Sinornis santensis, אשר נמצא ב-1992 בתצורת ג'יופוטאנג שבליאונינג, סין.
לסינואורניס היה שלד מתקדם ביותר, יחסית לראשון העופות, הארכאופטריקס אשר היה בעל חרטום צר ושיניים קטנות שאולי כוסו במקור, עצמות חלולות עם שריר סחוס בבית החזה, אשר נתן תמיכה לכנפיים.
הזנב התקצר למעין משולש קטן שעידן סביבו נוצות תעופה והגפיים הקדמיות התארכו וקיבלו צורה אווירודינמית יותר.
עם זאת הוא שימר את הטפרים שבקצה הזרוע.
אורכו של העוף הקדום הגיע ל-14 סנטימטרים ומשקלו ל-20 גרם בממוצע.
העוף הקדום יכל לעוף בעזרת כנפיו ויכול היה גם לטפס בעזרת הטפרים על ענפים וגזעים.
הוא חי בין ענפים ובקרבת מקווי מים וסבכי צמחים על גדותם, שרחשו בחרקים, דגים.
ייתכן שהעוף הקדום ניזון מאלה.
סינדרלה 3: אהבת אמת הוא סרט פנטזיה והרפתקאות רומנטי מוזיקלי מונפש אמריקאי משנת 2007, אשר משמש כסרט השלישי והאחרון בטרילוגיית "סינדרלה" שמבוססת על מעשייה בעלת אותו שם, לאחר הסרטים "סינדרלה" (1950) ו"סינדרלה 2: חלומות מתגשמים" (2002).
עלילת הסרט מתרחשת כשנה לאחר אירועי הסרט הראשון, והיא מספרת על ליידי טרמיין שמשתמשת במטה הקסם שנגנב מידי הפיה הסנדקית על מנת לשנות את הזמן ולמנוע מסינדרלה להתחתן עם הנסיך.
הסרט בוים על ידי פרנק ניסן, נכתב על ידי דן ברנדסן, מרגרט היידנרי, קולין מיליאה ונטימילה ואדי גוזליאן, הופק על ידי מרגוט פיפקין, נערך על ידי ליסה לינדר והולחן על ידי ג'ואל מקנילי.
חברות ההפקה של הסרט הן אולפני דיסניטון ו-Walt Disney Pictures שבבעלות חברת וולט דיסני.
הנפשת הסרט נעשתה על ידי DisneyToon Studios Australia, כאשר זהו הסרט האחרון שהאולפן הנפיש.
בניגוד לרוב סרטי ההמשך של דיסני, סרט זה קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל מהמבקרים, שראו בו שיפור עצום לעומת קודמו, ושיבחו את התפתחויות של הדמויות.
הסרט גרף כמעט 93 מיליון דולר מהמכירות שלו מאז הפצתו, כאשר תקציבו הוא כ-8 מיליון דולר.
עלילת הסרט עובדה מספר פעמים לספרים, כאשר ספר שעוקב אחר עלילתו הופץ בישראל בשנת 2007 על ידי ידיעות ספרים בתרגומה של סיגל גפן.
הסרט מתרחש כשנה לאחר אירועי הסרט "סינדרלה", והוא מתחיל כאשר הפיה הסנדקית והעכברים ז'אק וגאס אורחים פיקניק כדי לחגוג את יום הנישואים הראשון של סינדרלה והנסיך.
בו זמנית מוצגות האחיות החורגות של סינדרלה, אנסטסיה ודריזלה, שמאז שהתחתנה עם הנסיך נאלצות לבצע את עבודות הבית השונות במקומה באילוץ אימם, ליידי טרמיין.
דעתה של אנסטסיה מוסחת בזמן שהיא חולמת בהקיץ על הסוף הטוב שלה ומגיעה לפיקניק, שם היא מגלה שסינדרלה פגשה את הנסיך בנשף בזכות הקסם של הפיה הסנדקית.
כאשר הפיה הסנדקית מפילה בטעות את מטה הקסם שלה, אנסטסיה גונבת אותו ומראה אותו לאמה ואחותה.
כשהפיה הסנדקית מבקשת בחזרה את מטה הקסם שלה, אנסטסיה הופכת אותה בטעות לפסל.
כשהיא מתענגת על ההזדמנות להחזיר את מזלה על חשבון סינדרלה, ליידי טרמיין משתמשת במטה הקסם כדי לנסוע אחורה בזמן ליום שבו הרכיב הדוכס הגדול את נעל הזכוכית על סינדרלה בביתה.
כשסינדרלה עדיין נעולה בחדר השינה שלה, ליידי טרמיין מגדילה את נעל הזכוכית כך שתתאים לכף רגלה הגדולה של אנסטסיה, מה שמאלץ את הדוכס הגדול להכריז עליה ככלתו של הנסיך.
כאשר סינדרלה לבסוף בורחת, ליידי טרמיין שוברת את נעל הזכוכית השנייה שלה, ומכאן מבטלת כל הוכחה שנותרה לכך שהיא רקדה עם הנסיך בלילה הקודם.
סינדרלה נחושה להחזיר את הסוף הטוב שלה, והיא רודפת אחרי משפחתה החורגת לארמון, עם ז'אק וגאס.
סינדרלה נכנסת לארמון דרך הכניסה של המשרתים, לאחר שעבדה על פרודנס, אחראית המשרתים, שהיא לוכדת עכברים מלכותית.
בזמן הזה הנסיך מתווכח עם אביו המלך בנושא אהבת אמת.
כשמכריזים לשניים שמצאו את נערת הנעל, הנסיך מתעקש בהתחלה שנעשתה טעות עד שליידי טרמיין מטילה עליו כישוף שמשכיח ממנו את סינדרלה והוא מציע לאנסטסיה נישואים, כאשר ז'אק וגאס ראו את זה.
בהמשך סינדרלה נפגשת עם הנסיך שלא מצליח לזהות אותה, דבר שמותיר אותה פגועה ומבולבלת.
כשהיא פגועה, העכברים מספרים לסינדרלה על מה שקרה עם מטה הקסם והיא מחליטה להחזיר אותו.
באותו זמן המשפחה החורגת של סינדרלה מתלהבת מהחיים בארמון, והמלך מביא לאנסטסיה צדף שהיה שייך לאשתו המנוחה.
אנסטסיה מתחילה להרגיש אשמה על כך שהונה אותם, בעוד שהנסיך מתחיל להבין שהוא לא באמת אוהב את אנסטסיה.
בהמשך הסרט העכברים גונבים את מטה הקסם מחדר ההלבשה של ליידי טרמיין, בעוד שלוציפר החתול מנסה לעצור אותם.
כשמטה הקסם בידיים של סינדרלה היא נתפסת על ידי שומרי הארמון לפני שהיא מצליחה לבטל את הכישוף, כאשר ליידי טרמיין הורתה להגלות אותה מהממלכה באמצעות ספינה.
הנסיך, שמבולבל מכל המצב, פוגש את ז'אק וגאס שמסבירים לו את המצב ומראים לו את נעל הזכוכית השנייה של סינדרלה שתוקנה מאז על ידי הציפורים.
למרות האיסור של אביו, הנסיך רודף אחר הספינה ומצהיר על אהבתו לסינדרלה, שמסכימה להינשא לו.
עם החזרה לארמון, הנסיך וסינדרלה מסבירים את המצב למלך שמורה על מעצרה המיידי של משפחתה חורגת של סינדרלה, אך היא מצליחה להימלט.
בזמן שסינדרלה מתכוננת לחתונתה, ליידי טרמיין חוזרת עם אנסטסיה, שהפכה באורח קסם לדופלגנגר של סינדרלה, אם כי התנגדה לכך.
ליידי טרמיין לוכדת את סינדרלה ואת העכברים בכרכרת דלעת עם סורגים המונעת על ידי לוציפר החתול, בסצנה אפלה שמזכירה את יצירת הכרכרה המלכותית מדלעת מהסרט הראשון.
סינדרלה, ז'אק וגאס מביסים את לוציפר ומשתחררים מהכרכרה לפני שהיא נוסעת על קצה צוק, וחוזרים לארמון רכובים על סוס.
סינדרלה מגיעה בזמן לראות את אנסטסיה מסרבת להמשיך בחתונה, אשר מחליטה שהיא מעדיפה לזכות באהבה האמיתית שלה מבלי לקחת אותה ממישהו אחר.
כועסת, ליידי טרמיין הופכת את השומרים של המלך לבעלי חיים שונים, ושהיא עומדת לתקוף את אנסטסיה וסינדרלה, הנסיך משתמש בחרבו כדי להסיט את הכישוף, והופך את ליידי טרמיין ודריזלה לקרפדות.
לאחר שהחזירה את עצמה לצורתה האמיתית, אנסטסיה מציעה להחזיר את הצדף למלך אך הוא מסרב, ומזכיר לה שכולם ראויים לאהבת אמת.
סינדרלה ואנסטסיה מתפייסות ויחד הן משחררות את הפיה הסנדקית, אשר מציעה לבטל את כל מה שהתרחש, אך כשהיא רואה שזה רק חיזק את אהבתם של סינדרלה והנסיך היא מחליטה לוותר על כך.
במהלך כתוביות הסיום, אנסטסיה עוברת לארמון עם סינדרלה ומתאחדת עם האופה מהסרט "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים".
דריזלה וליידי טרמיין נמצאות במרתף כשלפתע הן חוזרות לצורותיהן האנושית, אך שתיהן לבושות כעת בסמרטוטים הישנים של סינדרלה, למרבה הזוועה.
הדיבוב המקורי של הסרט בוים על ידי ג'יימי תומאסון, כאשר המדבבים מהסרט הקודם, "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים" משנת 2002, חזרו לדבב בסרט זה לאחר שהחליפו את המדבבים מהסרט המקורי משנת 1950, "סינדרלה".
הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי אפי בן ישראל והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב, כאשר אף מדבב מהסרטים הקודמים שדובבו לא חזר לתפקידו.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתסינדרלהג'ניפר הייל (קול)תמי טאפאן (שירה)אלונה אלכסנדרהנסיךכריסטופר דניאל בארנסגילן שחףליידי טרמייןסוזן בלאקסלישרית סריאנסטסיהטרס מקניילספיר דרמוןדריזלהראסי טיילורלורן סבירהפיה הסנדקיתאפי בן ישראלהמלךאנדרי סטוג'קהיואב בר-לבפרודנסהולנד טיילורענת ניבהדוכס הגדולרוב פאולסןאסף דגניז'אקדן קיזלרגאסקוריי בורטוןערן מורלוציפרפרנק ולקר
בנוסף דיבב בדיבוב העברי צביקה פורמן.
בעוד שסרט ההמשך הראשון כלל שלושה סיפורים שונים, סרט זה מתמקד בקו עלילה אחד רציף.
הוא צפה מספר פעמים בסרט המקורי כדי לקבל סיפור והשראה אמנותית.
כמה מבקרים ומעריצי דיסני מחו על ההכרזה על סרט המשך נוסף ל"סינדרלה", בטענה שסרטי ההמשך של דיסני באיכות נמוכה.
ניסן בחר להתעלם מהמוניטין השלילי של החברה ולהתמקד ביצירת הסרט הטוב ביותר שהוא יכול לעשות, כאשר מנהלי דיסני אפשרו לו חופש יצירתי רב להגשים את חזונו.
בשנת 2005 עלה בקו הספנות דיסני המחזמר "Twice Charmed" שבעל עלילה דומה לסרט זה, כאשר ניסן מסביר שכל דמיון בין השניים הוא מקרי בלבד ושאין קשר בין ההפקות, אף על פי שכותבי השירים של סרט זה, מיכאל וויינר ואלן זאכרי, כתבו גם את שירי המחזמר.
סרט זה הוא סרט ההמשך הראשון של דיסני שמוזכר בכורתו שהוא שלישי, למרות שהוא לא סרט ההמשך השלישי הראשון של החברה.
הסרט נכתב על ידי דן ברנדסן, מרגרט היידנרי, קולין מיליאה ונטימילה ואדי גוזליאן.
עוד כשיצא הסרט הראשון בטרילוגיית "סינדרלה" בשנות ה-50, אנסטסיה תמיד תוארה כאחות החורגת הפחות נעימה של סינדרלה.
בסרט ההמשך הראשון התפתחה דמותה לדמות סימפתית ומורכבת יותר, כאשר בחרו להתמקד בה יותר מאשר באחותה דריזלה.
קשת הדמות של אנסטסיה היה המוטיב החוזר היחיד שהושאל מסרט ההמשך הראשון לסרט זה.
הכותבים האמינו שהתמקדות בדמות משנה תגרום לסיפור מעניין יותר, בניגוד להתמקדות בסינדרלה בלבד.
ניסן שיבח את הכותבים על יצירת סיפור מרתק, כאשר הוא העניק להם חופש יצירתי.
הוא גם שיבח את המפיקה מרגוט פיפקין בשמירה על ריכוז הצוות, מה שהביא למעט סצנות שירדו בעריכה, אם כי ניסן רצה שהסרט יהיה ארוך יותר ויכיל דמויות ומושגים חדשים.
עלילת משנה שסובבה סביב גאס שגילה יקום מקביל המאוכלס על ידי עכברים נמחקה, מפני שהיא מסיחה את הדעת ממערכת היחסים של סינדרלה והנסיך.
היה שיח מסוים בין ניסן לחברה על הרצון לעדכן את הנושאים והדמויות של "סינדרלה" עבור הקהל המודרני, מבלי לזלזל בסרט המקורי.
היה לו חשוב לשמור על האיכויות המקוריות של סינדרלה, למרות שהפך אותה לגיבורה מודרנית יותר מתוך אמונה שהיא נשארת אחת מנסיכות דיסני האהובות "בגלל מי שהיא" ו"היחס שלה לחיים".
כדי לשקף שינויים באופן שבו החברה ראתה גיבורות במהלך 50 השנים מאז יציאת הסרט המקורי לאקרנים, הדמות הופכת בכוונה לגיבורה פעילה יותר במהלך המערכה השנייה של הסרט, תוך שהיא מחליטה להשתלט על מצבה.
כמו כן, יוצרי הסרט יצרו למעשה את הגרסה שלהם לנסיך מאפס, עליו מעט היה ידוע קודם לכן בשל זמן המסך המוגבל שלו בסרט המקורי.
ניסן הסביר, "לא רצינו אותו מודרני מדי כדי שהוא ייראה כמו בחור נחמד מהפרוורים.
עדיין רציתי את הסוג הרומנטי הזה לנסיך, אז זה היה דבר עדין מאוד".
מספר סופרים גויסו כדי לשנות את הדיאלוג של הנסיך כדי לגלות את האיזון המתאים בין מודעות עצמית, הומור מתנשא וכנות.
יוצרי הסרט גם ביססו את אישיותו על גברים מובילים בקומדיות רומנטיות, ביניהם יו גרנט.
ניסן שיבח את כריסטופר דניאל בארנס, המדבב של הנסיך, באמירה שהוא "השילוב הנכון של גיבור קלאסי עם בחור מודרני".
אמה המנוחה של הנסיך שהוזכרה ונראתה לראשונה בסרט זה, זכתה לכינוי "המלכה גרטי" במהלך ההפקה.
למרות כמה דיונים מוקדמים על מודרניזציה של האם החורגת ברוח המחזמר "מרשעת", ניסן התעקש כי ליידי טרמיין, שהוא מחשיב כאחת הנבלים הגדולים ביותר של דיסני, תישאר זהה ולא תשתנה.
הטקסט בסרט צוחק על דברים מהסרט המקורי, כמו שאף אישה אחרת בממלכה לא יכולה לחלוק את מידת הנעל של סינדרלה.
למרות שיש לו ניסיון בהנפשה, ניסן כמעט ולא לקח חלק בתחום זה בסרט, כאשר במקום זאת התמקד בסטוריבורד ומדי פעם חידש סצנות מאתגרות.
במהלך קטעי המסע בזמן, מספר סצנות שנראות כמעט זהות לסרט המקורי צוירו מחדש עבור סרט זה.
ניסן הסביר שלא ניתן לעשות שימוש חוזר בסצנות המקוריות בשל התקדמות בטכנולוגיית ההנפשה.
הוא החליט שהנפשת חומר חדש במקום זאת תעזור לסצנות שנבדקו מחדש להופיע בצורה חלקה יותר בסרט זה.
מאחר שחלק גדול מהצוות היצירתי של הסרט המקורי נפטר או פרש עד שההפקה החלה, הבמאי התייחס לספריית מחקר ההנפשה של דיסני לצורך השראת דמויות והמשכיות עיצובית.
ניסן תיאר את ליידי טרמיין כדמות המציאותית ביותר מבחינה אנטומית של הסרט, ופעל לשמר את המראה הלא מצויר של הדמות על מנת לשדר באמת את טבעה המרושע והמאיים.
הפקת הסרט נמשכה כשנתיים וחצי, החל מתחילת 2004 עד סתיו 2006, כשהבמאי טען שהיא לקחה יחסית מהר לעומת סרטים אחרים.
ביוני 2007 חברת וולט דיסני הודיעה כי אולפני דיסניטון יפסיקו ליצור סרטי המשך ישירות לווידאו, דבר שגרם לספק האם הסרט יושלם.
בסופו של דבר הסרט יצא ונחשב לאחד מסרטי ההמשך האחרונים של דיסני ישירות לווידאו, כאשר אחריו יצא בשנת 2008 הסרט "בת הים הקטנה 3: סיפורה של אריאל".
אולפני דיסניטון העבירו את המיקוד שלהם לזיכיונות והנפשה ממוחשבת זמן קצר לאחר מכן, ביניהם סדרת הסרטים "טינקרבל" שמבוססת על הזיכיון "פיות דיסני", כאשר ניסן הפיק מספר סרטים קצרים שנועדו לקדם את הסרט הראשון בסדרה, "טינקרבל" משנת 2008.
אולפן הסרטים נסגר בהדרגה כשהסרט היה עדיין בהפקה, כאשר האנימטורים שלו נשארו נחושים להשלים את הסרט כמיטב יכולתם, למרות שהוא חלק מהסרטים האחרונים שלהם.
מחלקות שונות נסגרו ועובדיהן פוטרו לאחר שסיימו את משימותיהם.
לאחר שהסתיימה העבודה על ההנפשה ביולי 2006, האולפן נסגר ושאר הציוד נמכר במכירה פומבית.
בכתוביות הסיום של הסרט יש הקדשה לאולפן.
הסרט הופק בתקציב של 8 מיליון דולר.
כמה מבקרים שיערו שהסרט ייצא באופן מוגבל בבתי הקולנוע באירופה, אך לבסוף הוא יצא ישירות לווידאו בלבד על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment.
הסרט הופץ לראשונה לזמן מוגבל ב-6 בפברואר 2007 בארצות הברית ב-DVD, כאשר ב-31 בינואר 2008 הוא נכנס לכספת דיסני.
ב-3 בדצמבר 2008 שודר הסרט בטלוויזיה בערוץ Toon Disney האמריקאי.
ב-20 בנובמבר 2012 הסרט יצא בבלו-ריי יחד עם הסרט "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים".
מגזין "וראייטי" חזה שהסרט ירוויח "מכירות והשכרות בריאות אם לא די אדירות".
הסרט הגיע לראש טבלת המכירות הלאומית של DVD במהלך השבוע הראשון ליציאתו, ועד שנת 2008 הוא הרוויח יותר מ-80 מיליון דולר ממכירות וידאו ביתיות.
הסרט הרוויח בסופו של דבר למעלה מ-92 מיליון דולר, כאשר אתר "The Numbers" דיווח שהסרט גרף כ-92,915,486 דולר ממכירות וידאו.
בישראל הסרט שודר לראשונה בתרגום עברי ב-10 בדצמבר 2012 בערוץ yes5. ב-16 ביוני 2022 הושק שירות הסטרימינג דיסני+ בישראל, וסרט זה בגרסה מדובבת לעברית נכלל בחלק מתכני הבכורה שלו, כאשר עד אז הוא נחשב לסרט היחיד בטרילוגיה שאינו דובב לעברית.
מיכאל וויינר ואלן זאכרי כתבו שירים מקוריים עבור הסרט, כאשר מלחינו הוא ג'ואל מקנילי שהלחין לפני כן את הסרטים "פיטר פן 2", "ספר הג'ונגל 2", "מולאן 2", "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", "לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ'" ו"השועל והכלבלב 2".
במהלך הסרט מושרים על ידי הדמויות שבעה שירים, כאשר שלושה מתוכם הם שירים שחוזרים על עצמם.
כל השירים בוצעו בגרסה העברית על ידי המדבבים שלהם, כאשר תרגום השירים והניהול המוזיקלי נעשה על ידי אפי בן ישראל.
בכתוביות הסיום של הסרט הושמע השיר המקורי "I Still Believe" בביצוע היידן פנטייר, אשר משמש כשיר הנושא של הסרט והופק לו גם קליפ בכיכובה.
הקליפ הופיע פעמים רבות באותה תקופה בערוץ דיסני, והוא נכלל כבונוס למהדורת ה-DVD של הסרט.
לרוב סרטי ההמשך של דיסני בעלי מוניטין לא טוב בקרב המבקרים והמעריצים, אך עם זאת, סרט זה זכה בעיקר לביקורות חיוביות מהמבקרים שהודו בשיפור שלו לעומת קודמו.
באתר "Rotten Tomatoes" הסרט מחזיק בדירוג של 75% על סמך שמונה ביקורות, לעומת סרט ההמשך הראשון שבעל דירוג של 11%.
בכתבה לאתר "AllMovie" כתב ג'ייסון ביוקנן שהסרט הוא המשך מונפש קסום מלא בשירים, מתח מושך ציפורניים ונפלאות קסומות לכל המשפחה.
BBC Online סקר את הסרט כ"סיפור קלאסי המסופר מחדש בצורה מצחיקה ומרעננת".
ג'ו סטרייק מאתר "Animation World Network" רשם על הסרט שהוא "סרט מצוין, במובנים מסוימים טוב יותר מהמקור - עשיר יותר מבחינה רגשית ועם דמויות שמתעלות מעל המקורות הקריקטוריים שלהן כדי להציג עומק ואישיות".
בכתיבה עבור "וראייטי", מבקר הקולנוע וההיסטוריון ג'ו ליידון תיאר את הסרט כ"סרט מונפש משעשע קלות".
ננסי דייוויס קו כינה באתר "Common Sense Media" את הסרט כטוויסט מצחיק וחביב על הסרט המקורי.
ג'ון לאסר מהבלוג "Blogcritics" רשם שהסרט הוא תוספת מקובל לזיכיון, אך מתח ביקורת על השירים שלו.
דאג ווקר מאתר "Channel Awesome" תיאר את הסרט כאחת ההפצות "המוזרות" וה"בידוריות ביותר" של דיסני.
בעודו משבח את הבימוי של ניסן, בריאן אורנדורף מאתר "DVD Talk" שיבח את דיבובה של מקניל בתור אנסטסיה, וכתב שהיא "נותנת קריאה עשירה ומתוקה של אנסטסיה שהסרט בסופו של דבר מסתמך עליה בצורה בלתי צפויה".
דייוויד קורנליוס מאותו אתר שיבח את איכות ההנפשה, למרות הביקורת השלילית על עיצובי הדמויות, קטעי הפעולה והתסריט.
קולין ג'ייקובסון מאתר "DVD Movie Guide" כתב שהרעיון של הסרט מעניין.
אנדרו שרף מאתר "CHUD.com" תיאר את הסרט כסרט המשך הגון אך מיותר, כמו כן הוא מצא את ההומור המודע לעצמו של הסרט "לא במקום", והשווה אותו באופן שלילי לסרט "שרק 2".
באתר "The Numbers" נכתב שעלילת הסרט צפויה וקלישאתית ושהנפשתו "שטוחה להחריד".
מאט הולמס מאתר "WhatCulture" ציין שהוא מרחם על ילדים "שמחזיקים דברים" כמו הסרט.
פז אגמי שיבחה באתר "פוליטיקלי קוראת" את דמותה של סינדרלה שבסרט זה הופכת לאקטיבית.
עם הזמן הסרט פיתח מוניטין של אחד מסרטי ההמשך הטובים ביותר של דיסני.
בעקבות ההחלטה של דיסני להפסיק להפיק סרטי המשך ישירות לווידאו, דן קויס מאתר "סלייט" השתמש בסרט כדוגמה לסרט המשך שראוי למקור.
באתר "Polygon" הסרט מדורג כסרט ההמשך השני הטוב ביותר של דיסני שיצא ישירות לווידאו, בעוד שבאתר "Insider" הוא דורג במקום הרביעי.
רוס בונימה מאתר "Collider" הכריז על הסרט כ"אחד מסרטי ההמשך הטובים ביותר של דיסני בווידאו", מתוך אמונה שהוא "דחף את הגבולות" כמו שאף סרט המשך של דיסני לא העז לעשות קודם לכן.
קווין וונג מאתר "GameSpot" כינה את הסרט כאחד משבעת סרטי ההמשך המוזרים ביותר של דיסני.
לאחר הוצאת הסרט "הנוקמים: סוף המשחק" בשנת 2019, פרסומים בתקשורת השוו את קווי העלילה של שני הסרטים.
"Cinderella Rockefella" (בעברית: "סינדרלה רוקפלה") הוא שיר שכתבו מייסון ויליאמס וננסי איימס.
הוא זכה להכרה בביצוע הצמד הישראלי אסתר ואבי עופרים, שהיו נשואים ב-1968, כשהשיר יצא.
השניים הקליטו את השיר ב-1967, ולקידומו הופיעו בתוכנית האירוח "המופע של איימון אנדרוז".
באפריל 1967 הוצג השיר בפני הקהל האמריקאי בתוכנית הבידור "The Smothers Brothers Comedy Hour".
המלחין ויליאמס היה אחד הכותבים של התוכנית.
בפברואר 1968 הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, בו שהה במשך שלושה שבועות.
זה השיר היחיד של ישראלים שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת.
השיר כולל שירת יודל, ועיבוד המזכיר סגנון של שנות העשרים של המאה העשרים.
מבנה השיר דומה לבלוז 12 תיבות.
ויליאמס הקליט גרסה משלו של השיר לאלבומו "The Mason Williams Ear Show" משנת 1968. הזמרת ג'ניפר וורנס, שהשתתפה בתוכנית "Smothers Brothers", ביצעה את השיר יחד איתו.
בתחילת שנות ה-70 ביצעו צמד הקרפנטרז את השיר בהופעותיהם.
בשנת 1968, להקת הפופ הספרדית Los Quando's הוציאה סינגל בשם "Mi Cenicienta", למילים מאת Julio Guiu Sr.
בשנת 2004, עברי לידר וריטה ביצעו את השיר, שהופיע בפסקול של הסרט "ללכת על המים".
"סינדרלה" הוא שיר שהוקלט על ידי הצמד הישראלי האולטראס, ביחד עם הזמרת-יוצרת הישראלית נועה קירל.
השיר יצא לאור ב-5 בספטמבר 2018, על ידי חברת התקליטים הישראלית Mobile1 Music.
השיר נכתב על ידי דן ברטוב, אלי פרץ וסאבלימינל, הולחן על ידי וולטר גרזימלה, אבי בנדי, דן ברטוב, אלי פרץ וסאבלימינל והופק על ידי אבי בנדי.
השיר משלב את סגנונות ההיפ הופ והפופ הלטיני.
בכמה קטעים בשיר, ניתן לראות את השפה הספרדית.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי לירן סגל והועלה לערוץ היוטיוב של האולטראס ב-5 בספטמבר 2018. בקליפ ניתן לראות את האולטראס וקירל מהלכים בשוק ענק מלא אנשים תוך כדי שהם שרים את השיר.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על קרוב ל-10 מיליון צפיות.
סינובאק היא חברה ביו-פרמצבטית המתמקדת במחקר, פיתוח, ייצור ומסחור של חיסונים המגנים מפני מחלות זיהומיות בבני אדם.
החיסונים המסחריים של סינובאק כוללים את Healive (נגד הפטיטיס A), Bilive (נגד צהבת A ו-B), אנפלו (נגד שפעת), Panflu (נגד H5N1) ו-PANFLU.1 (נגד H1N1).
חברת סינובאק מפתחת בימינו חיסון נגד שפעת אוניברסלית וחיסון נגד דלקת המוח היפנית, כמו גם חיסון נגד קורונה .
סינובאק מפתחת חיסונים נגד וירוס 71, שפעת אוניברסלית, דלקת המוח היפנית וכלבת אדם.
באמצע אפריל 2020, סין אישרה ניסוי קליני לחיסון אפשרי נגד נגיף הקורונה שפותח על ידי סינובאק, שהחלה ניסויים שלו בברזיל.
הניסויים הראו מידת הצלחה של 84% והחיסון CoronaVac אושר לשימוש.
במהלך שנת 2021 נעשה בו שימוש נרחב במדינות אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, אסיה ומזרח אירופה.
סינדרלה הוא סרט קומדיה רומנטית מוזיקלית אמריקאי שנכתב ובוים על ידי קיי קנון, המבוסס על אגדה באותו שם מאת שארל פרו.
בסרט מככבת הזמרת האמריקאית קמילה קביו בהופעת המשחק הראשונה שלה לצד אידינה מנזל, מיני דרייבר, ניקולס גאליצין, בילי פורטר, ופירס ברוסנן.
הסרט הוא מחזמר להיטים עם להיטי פופ ורוק מעשורים קודמים, בנוסף למספר שירים מקוריים.
הסרט יצא לאור ב-3 בספטמבר 2021 בשירות פריים וידאו.
אלה (קמילה קביו) היא אישה צעירה ושאפתנית שרוצה להקים חנות שמלות משלה יום אחד בחברה הפטריארכית שלה.
היא תופסת את תשומת לבו של הנסיך (ניקולס גאליצין) בטקס מלכותי, והוא פוגש אותה בשוק ביום שלמחרת (שם הוא לבוש כאיש פשוט) כשהיא מנסה למכור את שמלותיה וקונה אותן ממנה.
הוא מזמין אותה לנשף שיערך כעבור שבועיים, ומבטיח להכיר לה אנשים מעולם האופנה שיסייעו לה למכור את שמלותיה.
כשהיום מגיע, היא לובשת שמלה ורודה שעליה אמה החורגת (אידינה מנזל) זורקת דיו ומבקשת ממנה לא לבוא לנשף מכיוון שכבר הבטיחה שתתארס לתומס, בחור שמחבב את אלה.
בעוד אלה עצובה, מגיעה הפיה הסנדקית (בילי פורטר) המופלאה שלה ומלבישה אותה בשמלה בעיצובה של אלה עצמה, עם נעלי זכוכית והופכת את העכברים לבני אדם וארגז לכרכרה.
אלה הולכת לנשף ומוצאת מלכה, המציעה לקחת אותה ברחבי העולם כמלבישת עבורה ומבקשת להיפגש איתה למחרת בשעה 4:00 בכיכר השוק.
מאוחר יותר מוצא הנסיך את אלה, ומראה לה את אחותו (טלולה גרייב) לובשת את השמלה שרכש מאלה בעבר ומציע לאלה נישואין.
היא מסרבת על מנת להתחיל את הקריירה שלה.
בחצות היא עוזבת את האולם לאחר שזרקה את הנעל על אחד משומרים של המלך, שמנסה לתפוס אותה.
למחרת, אמה החורגת של אלה מנסה לשכנע אותה להינשא למלך, כאשר אלה מסרבת, היא מוסרת אותה לתומס באותו היום.
המלך משנה את דעתו לגבי הנסיך שמתחתן עם אישה פשוטה בשביל אהבה לאחר דיון עם המלכה, ומבקש מהנסיך להינשא לאלה.
הנסיך ממשיך לחפש את אלה ומוצא אותה רצה ביער לאחר שהיא בורחת מתומס.
הם מצהירים על אהבתם ומגיעים בזמן כדי להראות למלכה שלה את העיצובים שלה, שמקבלת אותם ומבקשים מאלה לבוא איתה.
הנסיך לוקח את אלה למלך ולמלכה, מודיע להם על החלטתם לטייל בעולם.
ואז המלך מכריז על אחותו, הנסיכה גוון כראשונה בתור לכס.
הסרט מסתיים בהכתרת הנסיכה גוון והנסיך ואלה מאוהבים.
באפריל 2019 הודיעה חברת סרטי קולומביה על סרט מוזיקלי של "סינדרלה", כשקיי קנון מתפקדת כתסריטאית ובמאית הסרט.
ג'יימס קורדן הוא אחד המפיקים באמצעות חברת ההפקות "פולוול 73" עם ליאו פרלמן, ג'ונתן קדין ושאנון מקינטוש.
שלב הצילומים החל בחודש פברואר 2020 בבריטניה.
הצילומים הושעו בחודש מרץ 2020 בגלל מגפת הקורונה.
הצילומים התחדשו בחודש אוגוסט 2020, והסתיימו בספטמבר 2020.
המרכבה של סינדרלה נועדה לקדם את חברת מרצדס בנץ.
בחודש אפריל 2019 הוכרז כי קמילה קביו עובדת על המוזיקה לסרט.
בחודש אוקטובר 2020 אישרה אידינה מנזל כי לה ולקביו יהיו שירים מקוריים בסרט.
בחודש אוגוסט 2021 יצא לאור רשימת השירים הצפויים להיכלל בפסקול הסרט ועטיפת הפסקול.
ב-3 באוגוסט פורסם כי הפסקול יצא לאור ביום צאתו של הסרט - 3 בספטמבר 2021.
הפסקו יצא בארצות הברית על ידי חברת אפיק רקורדס, בבריטניה הופץ הפסקול על ידי חברת קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט הפיצה את הפסקול בשאר העולם.
"Million to One", המבוצע על ידי קמילה קביו, יצא לאור ב-21 ביולי 2021 כסינגל המוביל מהפסקול.
"Somebody to Love", המבוצע על ידי ניקולס גאליצין, יצא לאור כסינגל שיווקי ב-3 באוגוסט עם פתיחת ההזמנה המוקדמת של האלבום.
ביוני 2019 קבעה חברת סוני את יציאתו לאור של הסרט ל-5 בפברואר 2021. עם זאת, בחודש ינואר 2021 הסרט נדחה ל-16 ביולי 2021.
בחודש מאי 2021 פורסם כי אולפני אמזון קנו את זכויות הסרט והוא יופץ בשירות הסטרימינג של החברה, פריים וידאו בשנת 2021.
ההצצה הרשמית הראשונה יצאה לאור ב-30 ביוני 2021. הקדימון הרשמי לסרט יצא לאור ב-3 באוגוסט של אותה השנה.
סינדרלה ליברטי הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1973 בבימויו ובהפקתו של מרק ריידל, עם ג'יימס קאן ומרשה מייסון בתפקידים הראשיים.
זה היה תפקידה הראשי הראשון של מרשה מייסון בקולנוע.
התסריט נכתב על ידי דאריל פוניקסן והוא מבוסס על ספרו "סינדרלה ליברטי" (1973).
העלילה היא על מלח בצי ארצות הברית המתאהב ביצאנית המגדלת ילד מגבר שחור, בן 12.
המושג "סינדרלה ליברטי" נקרא על שם אישור החופשה (pass) שמקבל המלח לבלות בעיר ועליו לחזור לבסיס לפני חצות, כמו במעשייה סינדרלה.
המוזיקה חוברה על ידי ג'ון ויליאמס.
השיר "Nice to Be Around" המושר בסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ולביצוע תזמורתי עם הכנרת אן-סופי מוטר.
ג'ון באגס (ג'יימס קאן) הוא מלח על בפריגטה "אורלנדו" שמגיעה לסיאטל.
הוא מגיע לבסיס הצי כדי לעבור ניתוח קטן ומקבל לאחר זה אישור מעבר (pass) לבלות בעיר ולחזור לפני חצות כמו סינדרלה ("סינדרלה ליברטי").
הוא נכנס למועדון סנוקר ונפגש בבחורה שמהמרת על משחקי סנוקר.
הוא מנצח אותה במשחק ובתמורה היא מוכנה לקיים אתו יחסים.
היא מציגה את עצמה כמגי פול (מרשה מייסון) והם הולכים לדירתה ושם מקיימים יחסי מין וג'ון נפגש עם בנה דאג (קירק קאלאוויי) בן ה-12 שנולד למגי מגבר שחור.
לג'ון אין משפחה והפגישה עם מגי ובנה מעוררת בו רגש של רצון להיות במשפחה.
הוא מתקשר עם דאג ובאמצעות זאת מתחזקים יחסיו עם מגי למרות עיסוקה בזנות.
העובדת הסוציאלית (אלין אן מקלרי) מגיעה לדירה רואה את התחזוקה הירודה והמקרר הריק ואת ג'ון שמנסה להסביר את מעשיו שם, ומחליטה להפסיק את התמיכה במשפחה.
ג'ון רוצה להתחתן עם מגי כדי שתזכה בסיוע מהצבא אבל המפקד שלו (דבני קולמן) מסתכל עליו בזלזול בגלל רצונו להתחתן עם זונה ולא מאשר לו.
ג'ון פוגש בבסיס את לין פורשיי (אלי וולך) שהיה מפקד שלו בטירונות והתעלל בו כמו בשאר הטירונים.
לאחר קטטה קצרה הם מתפייסים ונעשים חברים.
לין מגלה לו כי בגלל התנהגותו הוא גורש מהצבא.
בפעם הנוספת פוגש אותו ג'ון בפתח מועדון חשפנות/זנות כשהוא משדל אנשים להיכנס פנימה.
התיק האישי של ג'ון אבד ורק לאחר שפרטיו נשלחו מוושינגטון הוא החל לקבל משכורת ושיבוץ לספינה אחרת העומדת להגיע.
בינתיים מתברר שמגי בהריון מגבר שהכירה לפני כן.
היא יולדת בלידה מוקדמת אך הוולד מת כעבור מספר ימים.
ג'ון מלווה אותה כל הזמן אך היא נשברת נפשית וחוזרת לעבודתה הקודמת במועדון הסנוקר למרות התנגדותו של ג'ון.
לבסוף נוטשת מגי את בנה, מפקידה אותו בידי ג'ון וחוזרת לניו אורלינס משם באה.
ג'ון מציע לפורשיי להתחלף אתו בהצטרפות לספינה והולך עם דאג בדרך לניו אורלינס לפגוש את מגי.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותג'יימס קאןג'ון באגסמלחמרשה מייסוןמגי פוליצאניתקירק קאלאוויידאג פולהבן של מגיאלי וולךלין פורשיימלחדבני קולמןמפקד בציאלין אן מקלריעובדת סוציאלית
מועמדות לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר – ג'ון ויליאמס.
מועמדות לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר – ג'ון ויליאמס ופול רייטר.
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה – מרק ריידר.
סינדרלה הוא סרט אילם מ-1914 המבוסס על האגדה סינדרלה.
סינדרלה חיה עם אמה החורגת המרשעת ואחיותיה המכוערות.
האם והאחיות מתעללות בסינדרלה ומשתמשות בה כשפחה לביצוע עבודות הבית, יום אחד הם מסרבות לעזור לקבצנית המופיעה אצליהן בדלת אך לעומת זאת סינדרלה מציעה לכבד אותה במזון ושתייה.
הקבצנית מתגלה כפיה יפהפייה בתחפושת אשר עוזרת לסינדרלה עקב האדיבות וטוב הלב שהפגינה כלפיה.
בין עצי היערות סינדרלה פוגשת את הנסיך והם מתאהבים אחד בשני.
זמן קצר לאחר מכן מאורגן נשף בו ייתכן שהנסיך יימצא את אשתו לעתיד.
האחיות החורגות פוגשות ביער מגדת עתידות אשר מנבא כי בת ממשפחתן תיבחר על ידי הנסיך והם בטוחות שזו תהיה אחת מהן.
באותו לילה לאחיות יש סיוטים אודות מגדת העתידות בעוד שלסינדרלה יש חלומות נעימים על ריקוד פיות.
כשהאחיות החורגות הולכות לנשף סינדרלה נשארת בבית, אז לפתע הפיה מופיעה ומבקשת ממנה שתביא לה דלעת ומספר עכברים, היא הופכת את הדלעת לכרכרה, את העכברים לסוסים ואת השמלה המרופטת של סינדרלה לשמלת נשף מפוארת, הפיה אומרת לסינדרלה שהיא חייבת לחזור הביתה לפני חצות שכן אז הקסם ייעלם והכול יחזור לקדמותו.
סינדרלה מגיע לנשף ומקסימה את כל הנוכחים בו ובעיקר את הנסיך והם הולכים לרקוד ביחד בגן הארמון, רגעי הקסם שהם חווים ביחד נקטעים על ידי השעון המצביע על שעת חצות, סינדרלה ממהרת ללכת חזרה הביתה ותוך כדי הליכתה היא מאבדת את אחת מנעליה.
הנסיך מוצא הנעל של סינדרלה ומטעם הארמון יוצאת הודעה לפיה הנסיך מעוניין להינשא לאישה שכף רגלה תתאים במידה לנעל שמצא.
לבסוף הנסיך מוצא את סינדרלה והנעל אכן מתאימה לה והוא מבין שהיא האחת שהתאהב.
שם השחקן/יתשם הדמות מרי פיקפורד סינדרלה אוון מור הנסיך איזבל ורנון האמא החורגת ג'ורג'יה וילסון אחות חורגת לוסיל קרני אחות חורגת אינס מרסל הפיה
סינדרלה היא דמות בדיונית המופיעה בסרט האנימציה ה-12 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, "סינדרלה" שיצא לאקרנים בשנת 1950, ובהמשכונים שלו, "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים" שיצא בשנת 2002 ו"סינדרלה 3: אהבת אמת" שיצא בשנת 2007. בסרט המקורי מדובבת סינדרלה על ידי הזמרת והשחקנית האמריקאית איילין וודס.
בסרט ההמשך ותוכניות הטלוויזיה שלאחר מכן, הוחלפה וודס בשחקניות האמריקאיות ג'ניפר הייל ותמי טפן, המספקות את קולות הדיבור והשירה של הדמות בהתאמה.
בעקבות מותו של אביה בטרם עת, סינדרלה נותרת בטיפול המזניח של אמה החורגת האכזרית ואחיותיה החורגות הקנאיות שמתעללות בה ללא הרף, גריזלדה ואנסטסיה, מכריחות את סינדרלה לעבוד כעוזרת בית בבית שלה.
כאשר הנסיך עורך נשף, אמה החורגת לא מרשה לה ללכת.
סינדרלה נעזרת בפיה הסנדקית האדיבה שלה המעניקה לה שמלת כסף יפהפייה וזוג נעלי זכוכית ייחודיות.
סינדרלה משתתפת בנשף, כשעליה לעזוב את האירוע בחצות, כשהכישוף מתבטל.
מבקרי קולנוע תיארו את הדמות כפסיבית מדי, חד־ממדית ופחות מעניינת מדמויות המשנה בסרט.
מבקרים אחרים מצאו אותה חביבה, מקסימה ונצחית.
גם מלאכת הדיבוב של וודס זכתה לשבחים.
סינדרלה הפכה לאחת הנסיכות המפורסמות והמזוהות בתולדות הקולנוע.
לילי ג'יימס גילמה את גרסת הלייב אקשן של הדמות בחידוש הלייב אקשן לסרט המקורי משנת 1950.
הגרסה של דיסני לסינדרלה התבססה על הגרסה הצרפתית של הסיפור מאת שארל פרו, Cendrillon, שנכתבה בשנת 1697.
התסריט לסרט המקורי עבר תיקונים של כותבים שונים, לפעמים עם פרשנויות שונות לדמות.
מוריס ראפף ניסה להפוך אותה לדמות פחות פסיבית משלגיה, בכך שתהיה יותר מרדנית במשפחתה החורגת.
הדמות הונפשה על ידי מרק דייוויס ואריק לארסון, אך לשני האנימטורים לא הייתה אותה תפיסה לגבי הדמות, דייוויס רצה להדגיש את האלגנטיות של הדמות בעוד לארסון את הפשטות והצניעות.
כפי שנעשה בסרטי דיסני אחרים, וולט דיסני שכר את השחקנית הלן סטנלי שתגלם את הדמות אל מול האנימטורים, ואילו הם איירו ביססו את הדמות על תנועות השחקנית.
בהמשך סטנלי היוותה סימוכין מסוג זה גם לדמויות כמו הנסיכה אורורה בסרט "היפהפייה הנרדמת" ואניטה רדקליף בסרט "על כלבים וגנבים".
בסרט המקורי משנת 1950, סינדרלה מדובבת על ידי הזמרת והשחקנית האמריקאית איילין וודס.
בשנת 1948, וודס הייתה זמרת צעירה בת שמונה עשרה בלבד העובדת בתור אשת רדיו בזמן והנחיית תוכנית רדיו משלה.
במהלך עבודתה ברדיו ABC, כותבי שירים שונים פנו אל וודס ורצו שהזמרת תבצע את יצירותיהם, ובסופו של דבר היא פגשה והתיידדה עם כותבי השירים של הסרט סינדרלה, מאק דייוויד וג'רי ליווינגסטון.
לבקשת דייוויד וליווינגסטון, וודס הסכימה להקליט סדרת שירים שכתבו הצמד לקראת הסרט.
לאחר מכן, הגישו הכותבים את ההקלטות לדיסני עצמו.
דיסני התרשם מהביצועים והתקשר אל וודס כיומיים לאחר מכן.
השניים קבעו ריאיון בו הציע לה דיסני לגלם את הדמות של סינדרלה.
סינדרלה היא אישה צעירה עם שיער בלונדיני המגיע עד שכמותיה, עיניים כחולות ועור בהיר.
לאחר שאביה נפטר, היא נאלצת לעבוד בביתה שלה כמשרתת וחווה יחס מחפיר מאמה החורגת, ליידי טרמיין, ושתי אחיותיה החורגות, אנסטסיה ודריזלה.
למרות זאת, היא נשארת צנועה, טובה ונחמדה.
היא מאמינה שיום אחד חלומותיה יתגשמו וטוב הלב שלה ישתלם.
ניכר שיש לדמות גישה ריאליסטית, אך היא גם רומנטית ונוטה לחלום בהקיץ.
נראה כי יש לה צד סרקסטי וחד.