tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הכפר הוקם בשנת 2010 לאחר שפוצל מהעיר מושונמגיארובאר.
מושיקו מור (נולד ב-21 ביולי 1990) הוא זמר ישראלי, השר בסגנונות הפופ והמזרחית.
נולד לחדווה ולמרדכי (מוטי) מרציאנו וגדל בשכונת עפולה עילית.
כשהיה בן שלוש התחתנה אימו בשנית, ובעלה השני גידל את מושיקו כבנו.
הוא למד בבית הספר "אלומות" בעיר, ובגיל 11 עבר עם אחיו ושתי אחיותיו לפנימייה.
חודשיים לאחר מכן גילתה לו אימו את זהותו של אביו הביולוגי, לאחר שהחליטה להתגרש מבעלה השני ולהתחתן מחדש עם מרציאנו.
מור החל את דרכו המוזיקלית בשנת 2011, כשהוציא את סינגל הבכורה שלו, "חולם עלייך".
בשנת 2013 הוציא את הסינגל "החלום שלך", שזכה להצלחה ולמיליוני צפיות ביוטיוב.
בשנת 2018 הוציא את השיר "טיפוס של חורף", שנכתב על ידי הפזמונאי אופיר כהן, במקור לזמר עומר אדם, והיה ללהיט, תוך שזכה למיליוני השמעות בסטרימינג וביוטיוב, והגיע למקום ה-57 במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי.
בפברואר 2019 הוציא סינגל נוסף, בשם "תסביכים", שזכה להצלחה רבה אף הוא, כשצבר עשרות מיליוני צפיות ביוטיוב.
עוד באותה השנה, הוציא את הסינגל "זאב בודד", שזכה לאהדה רבה בתחנות הרדיו ואף הגיע למקום ה-16 במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט.
בספטמבר 2019 הוציא, יחד עם הזמר ליאור נרקיס את הדואט "אחי", שהגיע למקום ה-18 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
עוד באותה השנה, הוציא את הסינגלים "משחרר אותך" ו"מספרים".
במצעד שירי הספוטיפיי, הגיע השיר "מספרים" בשיאו למקום ה-46. בשנת 2020 הוציא דואט נוסף יחד עם ליאור נרקיס, הנקרא "בנים וגם בנות", שהיה ללהיט והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
בשנת 2021 הקליט יחד עם הזמר משה פרץ את השיר "הכל טוב", שזכה גם הוא להצלחה והגיע למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ביולי 2022 פרסם את השיר "פאפי" יחד עם הראפר "הצל" ובאותה שנה הוציא את השירים "הניחי לי" ו"פטרון" שהפכו ללהיטים.
במרץ 2023 הוציא את השיר "הגלגל מסתובב" שפרץ והפך ללהיט ביוני 2024 הוציא לאור שיר שכתב והלחין לו הסטנדאפיסט אסף יצחק בשם "מושפעת", שהפך ללהיט עם מיליון צפיות ביוטיוב תוך חודש בלבד.
ב- 2025 פרסם את השיר "שותפה שלי" כמחווה לאשתו.
הקליפ לשיר הגיע למיליוני צפיות.
בינואר 2026 הוציא לאור אלבום בן חמישה שירים.
מור נשוי מאז 2014 לאתי, והשניים הורים לשני ילדים.
לאחר כמה שנים בהן התגוררו באזור המרכז, עברו להתגורר בעפולה.
ב-2013 הוגש נגד מור כתב אישום בבית משפט השלום בנצרת בגין תקיפת שוטר והפרעה לשוטר במילוי תפקידו.
לאחר שכתב האישום תוקן הוא הורשע בהפרעה לשוטר ונגזר עליו קנס של 500 שקלים.
בינואר 2025 נעצר מור בחשד לאונס ומעשה סדום לאחר שהתקבלה נגדו תלונה במשטרה כי כפה את עצמו על המתלוננת בכוח בדירה שכורה שהחזיק בראשון לציון.
ב-12 בינואר הוגש נגדו כתב אישום באשמת אונס ומעשה סדום.
בתחום המתמטי של מערכות דינמיות, מושך הוא קבוצה של מצבים שאליהם מערכת נוטה להתפתח, עבור מגוון רחב של תנאי התחלה של המערכת.
ערכי מערכת שמתקרבים מספיק לערכי המשיכה נשארים קרובים גם אם הם מופרעים מעט בעקבות רעש אקראי או הפרעה מכוונת.
במערכות בעלות מימד סופי, המשתנה המתפתח עשוי להיות מיוצג אלגברית כווקטור n-ממדי.
המושך הוא אזור במרחב n-ממדי.
במערכות פיזיקליות, n הממדים עשויים להיות, למשל, שתיים או שלוש קואורדינטות מיקום עבור כל אחת מישות פיזית אחת או יותר; במערכות כלכליות, הם עשויים להיות משתנים נפרדים כמו שיעור האינפלציה ושיעור האבטלה.
אם המשתנה המתפתח הוא דו או תלת־ממדי, ניתן לייצג את המושך של התהליך הדינמי בצורה גאומטרית בשנים או שלושה ממדיים.
מושך יכול להיות נקודה, קבוצה סופית של נקודות, עקומה, יריעה, או אפילו קבוצה מסובכת עם מבנה פרקטלי המכונה "מושך מוזר".
אם המשתנה הוא סקלרי, המושך הוא תת-קבוצה של קו המספרים האמיתי.
תיאור המושכים של מערכות דינמיות כאוטיות היה אחד ההישגים של תורת הכאוס.
מערכות דינמיות בעולם הפיזיקלי נוטות לנבוע ממערכות דיסיפטיביות (מאבדות אנרגיה): אלמלא כוח מניע כלשהו, הנובע מזרימה של אנרגיה, התנועה הייתה נפסקת.
(הדיסיפציה – איבוד האנרגיה – יכולה לנבוע מחיכוך פנימי, אובדן תרמודינמי, אובדן חומר, ועוד סיבות רבות.) הכוח המניע והדיסיפציה נוטים להתאזן, לבטל תנודות התחלתיות, ולהביא את המערכת להתנהגות טיפוסית יציבה.
תת-הקבוצה במרחב הפאזות של המערכת הדינמית שמייצגת את ההתנהגות הטיפוסית הזו נקראת "אטרקטור" (מושך), או גם "מקטע מושך".
מושל הוא ראש מדינה של מדינה או יחידה אוטונומית השייכת למדינת אם.
סמכויותיו ותפקידו של המושל משתנים ממדינה למדינה, והוא יכול להיות נבחר ציבור באופן ישיר או עקיף, כמו במדינות ארצות הברית, או ממונה, כמו במדינות הודו וכפי שהיה בפדרציה הרוסית בשנים 2005–2012.
בראש ממלכות חבר העמים הבריטי עומד מושל כללי, שהתפתח מתוך משרת המושל ב.
משרת המושל כראש המדינה משמשת בעיקר במדינות פדרטיביות, בהם כל מדינת משנה מחזיקה בראש מדינה משלה.
סמכויותיו ותפקידו משתנים לפי שיטת הממשל המקומית.
במדינות ארצות הברית, בה נהוגה רפובליקה נשיאותית, המושל נבחר באופן ישיר על ידי התושבים ועומד בפועל בראש הרשות המבצעת.
במדינות הודו, בה נהוגה דמוקרטיה פרלמנטרית, ראש הרשות המבצעת הוא ראש השרים הנבחר על ידי הפרלמנט, בעוד המושל העומד בראש המדינה ממונה על ידי נשיא הודו.
ראשית תפקיד המושל החל בתקופתו של האימפריה הרומית.
המושל רומי היה כינוי של הנציב שהיה ממונה על הממשל בפרובינקיה הרומית, היחידות המנהליות של האימפריה הרומית מחוץ לחצי האי האפניני (איטליה של ימינו).
המושל היה מפקד הצבא והערכאה השיפוטית העליונה.
לצדו מונה פרוקורטור ממעמד הפרשים שהיה מופקד על הפיננסים.
בין תפקידיו של המושל הרומי נמנו אכיפת החוק, שמירה על הביטחון ועל ביטחון הפנים, עיסוק במשפט הפלילי והאזרחי, גביית מיסים וניהול נכסי המדינה והקיסר.
תפקיד המושל באימפריה הבריטית (Governor) היה נציגה הרשמי של הכתר הבריטי במושבות, בטריטוריות ובדומיניונים של האימפריה הבריטית.
תפקידו של המושל עמד במרכז מנגנון השלטון הקולוניאלי ושילב סמכויות מנהליות, צבאיות ושיפוטיות, בהתאם למעמדה החוקתי של כל יחידה טריטוריאלית.
המושל מונה בידי המונרך הבריטי, בהמלצת ממשלת בריטניה, וקיבל את סמכויותיו באמצעות כתב מינוי מלכותי (Royal Commission) וסט של הוראות למושל (Instructions).
הוא שימש כראש הרשות המבצעת המקומית ונשא באחריות ישירה לניהול ענייני הממשל בשם הכתר.
המושל היה כפוף ישירות למשרד המושבות בלונדון (Colonial Office), אשר קבע את מדיניות האימפריה כלפי המושבות והפיקח על פעולתן.
במקרים של דומיניונים עצמאיים למחצה – כגון קנדה, אוסטרליה או ניו זילנד – הועברה האחריות בהדרגה לממשלות המקומיות, והמושל הכללי (Governor-General) הפך למוסד סמלי בעיקרו.
המושל שימש לרוב גם כנציג הדיפלומטי העליון של בריטניה במושבה, וכראש המדינה המקומית בפועל.
ניהול הממשל האזרחי והצבאי במושבה.
פיקוח על יישום החוק והסדר הציבורי.
מינוי פקידים ויועצים למשרות ציבוריות בכירות.
כינוס מועצות מחוקקות מקומיות, חתימה על חוקים ואישורם בשם הכתר.
הפעלת סמכות חנינה, מתן צווים ופרסום תקנות חירום.
באימפריה התקיימו דגמים שונים של שלטון:
מושבות כתר- בהן שלט המושל ישירות בשם הכתר הבריטי, ללא ממשל מקומי נבחר.
מושבות עם ממשל אחראי (Responsible Government) – בהן למושל היה תפקיד פורמלי בעיקרו, והממשלה המקומית נשאה באחריות בפני פרלמנט נבחר.
פרוטקטורטים וטריטוריות נאמנות – בהם תפקיד המושל שולב לעיתים עם תפקידי נציב עליון או נציג דיפלומטי.
עם התפרקות האימפריה הבריטית לאחר מלחמת העולם השנייה והיווצרות חבר העמים הבריטי, הלך ופחת מעמדו הפוליטי של המושל.
ברוב המדינות שקיבלו עצמאות, התפקיד הומר לתפקיד סמלי של מושל כללי המייצג את המלך או המלכה בממלכות חבר העמים.
מושל בארצות הברית הוא ראש הרשות המבצעת של מדינה בפדרציה האמריקאית.
בראש כל אחת מחמישים המדינות המרכיבות את הפדרציה עומד מושל, שהוא ראש הרשות המבצעת באותה מדינה.
הגדרת התפקיד והסמכויות של המושל משתנות ממדינה למדינה, אך ברוב המדינות למשרת המושל השפעה רבה.
את כוחו של המושל מאזנת הרשות המחוקקת המדינתית.
עם זאת, בניגוד לנשיא ארצות הברית, הממנה את חברי הקבינט כבכל משטר נשיאותי קונבנציונלי, בעלי תפקידים כגון התובע הכללי, מזכיר המדינה והגזבר עומדים לבחירה עצמאית בנפרד מהמושל, כך שייתכן מצב בו מושל המדינה מגיע ממפלגה אחת בעוד שהתובע הכללי שלה שייך למפלגה שנייה.
תקופת כהונה של מושל נמשכת ארבע שנים, פרט למדינות ורמונט וניו המפשייר בהן תקופת כהונתו של המושל נמשכת שנתיים בלבד, ולא מוגבלת במספרה.
ברוב המדינות, דוגמת פלורידה וקליפורניה, מוגבלת כהונתו של המושל לשתי קדנציות בלבד.
במדינת וירג'יניה מוגבלת כהונת המושל לקדנציה אחת בלבד.
במדינות כגון ויסקונסין וניו יורק אין הגבלה על מספר הקדנציות של המושל.
מספר רב של נשיאי ארצות הברית שימשו כמושלי מדינות קודם לכן.
המושל הכללי הוא נציגו הרשמי של המונרך הבריטי במדינה שהיא ממלכה עצמאית במסגרת חבר העמים הבריטי.
תפקיד זה נוצר עם המעבר של מושבות בריטניה לשלטון עצמי ולסטטוס של ממלכות עצמאיות, תוך שמירה על ראש המדינה המשותף – מלך או מלכת בריטניה.
המושל הכללי ממונה רשמית בידי המונרך, אך בהמלצת ראש ממשלת המדינה שבה הוא משרת.
מאז אמצע המאה ה־20 מינויו נחשב פנימי לחלוטין – החלטה של הממשלה המקומית, ללא התערבות ממשית של לונדון.
המושל הכללי מפעיל את סמכויות הכתר על פי החוקה המקומית ועל פי עצות הממשלה הנבחרת, אך מבחינה פורמלית הוא נושא בתואר ראש המדינה.
חתימה על חוקים (Royal Assent).
מינוי ראש הממשלה ובכירים נוספים בהתאם לתוצאות הבחירות.
המושל הכללי משתתף בטקסים לאומיים, מניח זרים, מעניק עיטורים ומייצג את המדינה באירועים רשמיים.
הוא נחשב ל"מגלם את המשכיות השלטון והמסורת החוקתית".
במקרים נדירים - כמו משבר פוליטי או כישלון בהרכבת ממשלה – רשאי המושל הכללי להפעיל שיקול דעת עצמאי, לדוגמה בפיזור פרלמנט או מינוי ראש ממשלה זמני.
המושל הכללי אינו כפוף לממשלת בריטניה, אלא אך ורק למוסדות החוקתיים של המדינה שבה הוא משרת.
הוא נחשב לחלק מן הרשות המבצעת, אך תפקידו נייטרלי וא־פוליטי.
בכל אחת מממלכות חבר העמים (כגון קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ג'מייקה וברבדוס עד 2021) פועל מושל כללי אחד, המייצג את המלך כראש המדינה.
המושל הכללי המייצג את המלוכה הקנדית בקנדה כאשר המונרך אינו נמצא בקנדה.
בפועל התפקיד דומה לזה של נשיא שנושא בסמכויות סמליות בלבד.בהיעדרו של המונרך במדינה, משתתף במושל הכללי בטקסים ואירועים רבים כראש המדינה.
בין תפקידים סמליים אלה, מעניק המושל הכללי פרסים וגביעים באירועים שונים.
בנוסף המושל הכללי משמש (באופן סמלי) המפקד העליון של הכוחות המזוינים של קנדה.
המושל הכללי של ניו זילנד הוא נציגו הרשמי של המונרך של ניו זילנד צ'ארלס השלישי ומשמש כמשנה למלך וכראש המדינה דה־פקטו של ניו זילנד.
על פי חוק החוקה של 1986, "המושל הכללי, הממונה על ידי הריבון, הוא נציג הריבון בניו זילנד".
תקופת כהונתו אינה קבועה בחוק, אך מקובל שהיא נמשכת כחמש שנים.
תוארו הרשמי הוא "המושל הכללי והמפקד העליון של ממלכת ניו זילנד".
תפקידיו של המושל הכללי מוגדרים במכתב הרשאה שהוצא בשנת 1983 ותוקן בשנת 2006. במסגרת סמכויותיו הוא ממנה שרים ושופטים, מעניק הסכמה מלכותית לחוקים, מפזר את הפרלמנט, מוציא צו לעריכת בחירות כלליות ומעניק כיבודים רשמיים בשם המלך.
כל פעולותיו נעשות בשם המונרך ועל פי עצת הממשלה הנבחרת.
לצד תפקידיו החוקתיים, למושל הכללי יש גם תפקידים טקסיים וציבוריים.
הוא מייצג את המלך באירועים רשמיים ברחבי ניו זילנד, פותח ועידות, משתתף בטקסים ממלכתיים ובאזכרות, ונחשב לדמות ממלכתית המאחדת את המדינה.
כאשר הוא נוסע מחוץ לניו זילנד, הוא נחשב כנציגה של המדינה ושל המלך, וזוכה למעמד של ראש מדינה כמעט בכל היבט.
לפי חוק החוקה של ניואה, המושל הכללי מייצג את המלך גם בניואה, טריטוריה בממשל עצמי הכפופה לממלכת ניו זילנד, שם הוא נחשב לנציג המלך כראש מדינה נפרד מתפקידו כמושל הכללי של ניו זילנד.
ראש ממשלת מדינה הוא העומד בראש הרשות המבצעת בכל אחת מ־16 מדינות גרמניה (Länder).
הוא נבחר בידי הפרלמנט המדינתי (Landtag), ממנה את שרי הממשלה המקומית (Landesregierung) ומכוון את מדיניותה בתחומי סמכות המדינה (למשל חינוך, משטרה, תרבות ותכנון).
תפקידם מהווה את המקבילה למושלי מדינות בארצות הברית או לראשי ממשלות בפרובינציות של קנדה.
לראשי המדינות תפקיד מרכזי במישור הפדרלי באמצעות מועצת הפדרציה (Bundesrat), שבה הם ושריהם מייצגים את מדינתם ומשפיעים על חקיקה פדרלית.
סמכותם מוגבלת על־ידי החוקה הגרמנית (Grundgesetz) וחלוקת הסמכויות בין ה־Bund (הפדרציה) ל־Länder (המדינות).
בחירה בידי הפרלמנט המדינתי ומינוי/פיטור שרי הממשלה המדינתית.
הנהגת מדיניות בתחומי אחריות המדינה ואישור חוקים מדינתיים.
ייצוג המדינה במועצת הפדרציה והשתתפות בעיצוב חקיקה פדרלית.
סמכויות חירום מוגבלות לפי דין המדינה והחוקה הפדרלית.
מושלי מדינות הודו הם נציגיו הרשמיים של נשיא הודו בכל אחת מ־28 המדינות המרכיבות את הרפובליקה ההודית.
המושל משמש כראש המדינה ברמה המקומית, בדומה לנשיא במישור הלאומי, ותפקידו בעיקר סמלי וחוקתי.
הוא ממונה על ידי הנשיא לתקופת כהונה של חמש שנים, אך רשאי להמשיך בתפקידו כל עוד הנשיא לא ממנה מחליף.
המושל פועל על פי עצת ממשלת המדינה ובראשה ראש השרים (Chief Minister), הממלא בפועל את תפקיד הרשות המבצעת.
יחד עם זאת, החוקה מעניקה למושל סמכויות שמורות במצבי משבר פוליטי, כגון חוסר יכולת להרכיב ממשלה או הצורך בהכרזה על שלטון נשיאותי (President's Rule), שבמסגרתו מועברת סמכות הניהול לנשיא באמצעות המושל.
תפקידיו של המושל כוללים חתימה על חוקים מקומיים, כינוס ופיזור של בתי המחוקקים המדינתיים, מינוי ראש השרים ושרים אחרים, הענקת חנינות והעברת דיווחים לנשיא.
במקרים מיוחדים רשאי המושל להחזיר הצעת חוק לדיון חוזר בפרלמנט המדינתי.
על אף שמדובר בתפקיד לא־פוליטי בעיקרו, למושל מעמד טקסי חשוב.
הוא מייצג את המדינה באירועים רשמיים, משתתף בטקסים ממלכתיים, ומסמל את הקשר בין השלטון הפדרלי בניו דלהי לבין ממשלות המדינות.
מושלי המדינות של ברזיל (בפורטוגזית: Governadores dos Estados do Brasil) הם ראשי הרשות המבצעת בכל אחת מ־26 המדינות של ברזיל ובמחוז הפדרלי של ברזיליה.
הם נבחרים בבחירות כלליות ישירות אחת לארבע שנים, במקביל לבחירות לנשיאות ברזיל, וניתן לבחור בהם לשתי כהונות רצופות לכל היותר.
המושל הוא ראש הממשלה המדינתית ומנהל את ענייני הממשל, הכלכלה, החינוך, הבריאות והביטחון בתחומי סמכות המדינה.
תפקידו משלב סמכויות ביצועיות עם אחריות פוליטית רחבה, והוא עומד בראש המזכירות המדינתית (Secretarias Estaduais), המקבילה למשרדי ממשלה.
סמכויותיו ועבודתו נקבעות בחוקת המדינה ובהתאם לעקרונות החוקה הפדרלית של ברזיל (1988).
לצד סמכויות הניהול, למושל תפקיד חשוב בתיאום היחסים עם הממשלה הפדרלית שבברזיליה.
הוא מייצג את מדינתו במועצות ובפורומים לאומיים, שומר על שיתוף פעולה עם הרשויות הפדרליות, ולעיתים נחשב לדמות פוליטית בעלת השפעה לאומית.
המושל נושא באחריות ישירה בפני האספה המחוקקת המדינתית (Assembleia Legislativa), המחזיקה בסמכות לפקח עליו ואף להדיחו בהליך פוליטי במקרה של הפרת חוקים חמורה.
בכך, מוסד המושל בברזיל ממלא תפקיד דומה לזה של ראש ממשלה במדינה פדרלית — בעל סמכות ביצועית מקומית אך כפוף לעקרונות החוקתיים של הרפובליקה הפדרלית.
לשיטה זו, בה חברי הממשלה עומדים לבחירה בנפרד מראשה, אין אח ורע באף רשות ממשלתית אחרת שמחוץ לגבולות ארצות הברית עצמה, אך החונטה הצבאית בתאילנד שקלה את הרעיון בזמן הרכבת הממשלה התאילנדית בשנת 2014. בכל המדינות המושל נבחר בבחירות ישירות.
מספר רב של נשיאי ארצות הברית שימשו כמושלי מדינות קודם לכן, בהם הנשיאים פרנקלין דלאנו רוזוולט שכיהן כמושל ניו יורק בטרם נבחר לנשיא, ג'ימי קרטר שכיהן כמושל ג'ורג'יה טרם היבחרו, רונלד רייגן שכיהן כמושל קליפורניה, ביל קלינטון אשר שירת כמושל ארקנסו, וג'ורג' ווקר בוש אשר כיהן כמושל טקסס.
37 נשים כיהנו עד שנת 2015 כמושלות בארצות הברית, כולל שתי נשים שכיהנו כמושל בפועל, אך לא נבחרו בבחירות.
ב-4 בנובמבר 1924 נבחרו לראשונה שתי נשים בשתי מדינות שונות למשרת המושל, נלי טיילו רוס במדינת ויומינג, ומרים א.
במדינת אריזונה כיהנו, עד לשנת 2015, ארבע נשים בתפקיד, המספר הרב ביותר מבין המדינות בארצות הברית.
שרה פיילין, שכיהנה כמושלת אלסקה, הייתה גם מועמדת המפלגה הרפובליקנית לתפקיד סגנית הנשיא בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008.
גם בוושינגטון הבירה ובפוארטו ריקו נבחרו בעבר נשים לעמוד בראש הרשות המבצעת.
+מדינהדיוקןמושלמפלגהמשרות קודמותכניסה לתפקיד אוהיומייק דה וייןחבר הסנאט של ארצות הברית
סגן מושל אוהיו14 בינואר 2019 אוקלהומהקווין סטיטללא תפקידים פוליטיים קודמים14 בינואר 2019 אורגוןטינה קוטקיושבת ראש בית הנבחרים של אורגון9 בינואר 2023 איווהקים ריינולדססגנית מושל איווה
חברת הסנאט של איווה24 במאי 2017 איידהובראד ליטלחבר הסנאט של איידהו
סגן מושל איידהו6 בינואר 2019 אילינויג'יי.
פריצקר14 בינואר 2019 אינדיאנהמייק בראוןחבר הסנאט של ארצות הברית
חבר בית הנבחרים של אינדיאנה13 בינואר 2025 אלבמהקיי אייביסגנית מושל אלבמה
סגן מושל ורמונט5 בינואר 2017טנסיביל לי19 בינואר 2019טקססגרג אבוטהתובע הכללי של טקסס
שופט בבית המשפט העליון של טקסס20 בינואר 2014יוטהספנסר קוקססגן מושל יוטה4 בינואר 2021לואיזיאנהג'ף לנדריחבר בית הנבחרים של ארצות הברית
התובע הכללי של לואיזיאנה8 בינואר 2024מונטנהגרג ג'יאנפורטהחבר בית הנבחרים של ארצות הברית4 בינואר 2021מיזורימייק קיהוסגן מושל מיזורי
חבר הסנאט של מיזורי13 בינואר 2025מייןג'אנט מילסהתובעת הכללית של מיין2 בינואר 2019מינסוטהטים וולזחבר בית הנבחרים של ארצות הברית7 בינואר 2019מיסיסיפיטייט ריבססגן מושל מיסיסיפי
סגנית מושל ניו יורק24 באוגוסט 2021ניו מקסיקומישל לואן גרישםחברת בית הנבחרים של ארצות הברית1 בינואר 2019פלורידהרון דה-סנטיסחבר בית הנבחרים של ארצות הברית8 בינואר 2019פנסילבניהג'וש שפירוהתובע הכללי של פנסילבניה17 בינואר 2023קולורדוג'ארד פוליסחבר בית הנבחרים של ארצות הברית8 בינואר 2019קונטיקטנד למונטסלקמן של גריניץ'9 בינואר 2019קליפורניהגווין ניוסםסגן מושל קליפורניה
ראש עיריית סן פרנסיסקו3 בינואר 2019קנזסלורה קליחברת הסנאט של קנזס
חבר בית הנבחרים של קנזס14 בינואר 2019קנטקיאנדי בישירהתובע הכללי של קנטקי10 בדצמבר 2019קרוליינה הדרומיתהנרי מקמסטרסגן מושל קרוליינה הדרומית
יושב ראש המפלגה הרפובליקנית בקרוליינה הדרומית
תובע פדרלי24 בינואר 2017קרוליינה הצפוניתג'וש סטייןהתובע הכללי של קרוליינה הצפונית
חבר הסנאט של קרוליינה הצפונית1 בינואר 2025רוד איילנדדניאל מקיסגן מושלת רוד איילנד2 במרץ 2021
בנוסף ל-50 המדינות, טריטוריות נוספות שייכות לארצות הברית.
מושל כללי הוא המשרה הממלכתית הגבוהה ביותר בחלק מהמדינות החברות בחבר העמים הבריטי, בטריטוריות הבריטיות שמעבר לים ובמושבות הכתר הבריטיות.
14 מהמדינות החברות בחבר העמים הבריטי הן ממלכות, לכל אחת מהן יש בית מלוכה נפרד והמונרך הוא ראש המדינה.
כתוצאה מההיסטוריה המשותפת שלהן כחלק מהאימפריה הבריטית כיום המונרך בכולן הוא צ'ארלס השלישי.
באופן רשמי מייצג המושל הכללי את המלך (או המלכה) היושב דרך קבע מחוץ לגבולות הממלכה.
בפועל, אישורו של המלך למינוי הוא פורמלי בלבד.
המושל הכללי מתמנה מבין תושבי המקום לפי המלצת הממשלה המקומית, המלצה שהמלך מקבל תמיד.
תפקידיו של המושל הכללי הם בעיקר סמליים ודומים לתפקידיו של המונרך במערכת השלטונית של הממלכה המאוחדת, או של נשיא ברפובליקה פרלמנטרית.
רשימת המושלים הכלליים במדינות חבר העמים הבריטי
מושל גיברלטר והמפקד העליון של גיברלטר הוא הנציג של המונרכיה הבריטית בטריטוריה הבריטית מעבר לים גיברלטר.
המושל ממונה על ידי המונרך הבריטי בהמלצת ממשלת הממלכה המאוחדת.
המושל משמש כראש הטריטוריה דה פקטו ואחראי על מינוי ראש השרים ואישים נוספים בממשלה של גיברלטר לאחר בחירות בטריטוריה.
המושל אחראי גם להגנתה וביטחונה של הטריטוריה.
ג'קסון1981טריטוריה בריטית עצמאית1981 - 26 באוקטובר 1982ויליאם ג.
מושל הונג קונג היה תוארו של נושא המשרה שכיהן כמושל המושבה הבריטית הונג קונג, ועמד בראש ממשלת המושבה בין השנים 1843–1997.
תפקידו וסמכויותיו של המושל נקבעו במכתב ההרשאה של הונג קונג ובהנחיות המלכותיות.
לאחר העברת השליטה במושבה לידי הרפובליקה העממית של סין בשנת 1997 הועברו סמכויותיו האזרחיות לידי ראש הרשות המבצעת של הונג קונג וסמכויותיו הצבאיות לידי מפקד כוחות הצבא העממי של סין בהונג קונג.
תפקידו וסמכויותיו של המושל נקבעו במכתב ההרשאה של הונג קונג ובהנחיות המלכותיות שהוצאו בשנת 1843. המושל מונה על ידי המונרך הבריטי (על פי עצתו של ראש ממשלת בריטניה) ועמד בראש הרשות המבצעת של המושבה בין השנים 1843–1997 (למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה עת שלטה יפן במושבה).
ברוב שנותיה של המושבה, המושל מינה את כל חברי המועצה המחוקקת של הונג קונג, ורק בשנותיה האחרונות של המושבה, החל משנת 1985, חלק ממושבי המועצה המחוקקת היו מושבים נבחרים.
כמו כן מינה המושל את כל חברי המועצה המבצעת של הונג קונג.
מרבית מושלי הונג קונג היו דיפלומטים מקצועיים, למעט המושל האחרון, כריס פאטן שהיה פוליטיקאי.
נכון לדצמבר 1996 משכורתו השנתית של המושל הייתה 3 מיליון דולר הונג קונגי והוא היה פטור ממסים.
בהיעדרו של מושל המושבה, המזכיר הראשי של המושבה כיהן כמושל בפועל.
מושל הונג קונג הראשון, סר הנרי פוטינגר התגורר בבניין המסיון הצרפתי הישן בין השנים 1843–1846 (כיום המבנה משמש את בית המשפט העליון לערעורים של הונג קונג).
המושל השני, ג'ון פרנסיס דייוויס התגורר זמן קצר באותו המבנה בטרם עבר לבית המושל שנבנה בדרך קיין.
מאז כהונתו של מושל הונג קונג הרביעי, סר ג'ון בורינג התגוררו המושלים בבית הממשלה.
מושל הודו הפורטוגזית או המשנה למלך הודו (בפורטוגזית: Governador e Vice-Rei do Estado Português da Índia, "מושל ומשנה-למלך של המדינה הפורטוגזית של הודו") היה הממונה מטעם פורטוגל על מושבות האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, כולל בתת-היבשת ההודית, באפריקה הדרומית ובדרום-מזרח אסיה (הגדרה מרחיבה זו התקיימה עד 1752).
המשרה חדלה להתקיים עם סיום שלטונה של פורטוגל בהודו ב-1961, עם הוויתור הפורטוגלי על המושבות דאדרה ונאגר הבלי ודאמאן ודיו לממשלת הודו.
המשרה נוצרה מיד לאחר מסעו של וסקו דה גמה לאוקיינוס ההודי.
המושל הראשון, פרנסיסקו דה אלמיידה, מונה על ידי המלך מנואל הראשון בספטמבר 1505 וקבע את בירתו בקוצ'י.
ב-1510 הועבר המרכז השלטוני לגואה, אז צורפו למדינה הפורטוגזית גם מלאקה ו.
ב-1752 קיבלה מוזמביק הפורטוגזית מעמד נפרד, ומ-1844 התרכז הממשל הפורטוגזי בהודו רק במלבר (החוף הדרום-מערבי של תת-היבשת ההודית מגואה לקוצ'ין), תוך מתן מעמד נפרד להאחזויות האחרות של פורטוגל באזור, מקאו, מזרח טימור וסולור שבאינדונזיה.
בתקופה בה הייתה פורטוגל מונרכיה, הוענק לבני אצולה ששירתו כמושלים בתואר "משנה למלך" (Vice-Rei).
הנוהג פסק רשמית ב-1774, אך הוענק לעיתים עד 1835.
משנה למלך, פרנסיסקו דה אלמיידה, המושל הראשון, ספטמבר 1505 – נובמבר 1509
אדמירל אפונסו דה אלבוקרקי, המושל השני, פעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להרחבה ניכרת ולמעשה להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, נובמבר 1509 – ספטמבר 1515
דוארטה דה מנזש, לשעבר מושל טנג'יר, ינואר 1522 – ספטמבר 1524
משנה למלך, וסקו דה גאמה, בתפקידו האחרון, המינוי האישי הראשון של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, מספטמבר 1524 עד מותו בדצמבר אותה שנה
אשטבאו דה גאמה, בנו השני של וסקו דה גאמה, אפריל 1540 – מאי 1542
משנה למלך, מרטים אפונסו דה סוזה, המפקד הכללי של הצי הפורטוגזי, מאי 1542 – 1545, נקרא חזרה לליסבון עקב ביקורת על תפקודו ויושרו האישי
מושל טקסס הוא ראש הרשות המבצעת (הממשלה) והמושל של מדינת טקסס שבארצות הברית והמפקד העליון של כוחות הצבא הטקסנים.
בסמכות המושל לבטל, לאשר או להטיל וטו על חוקים שמועברים בבית המחוקקים של טקסס, וכן לכנס את בית המחוקקים.
המושל רשאי להעניק חנינה לפושעים (רק לאחר התייעצות עם מועצת החנינות של טקסס), אך במקרה של בגידה המושל חייב את אישור הסנאט של טקסס.
המושל רשאי להדיח ולפטר שרים.
המושל הנוכחי הוא הרפובליקני גרג אבוט, שהושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2015.
המשרה נוצרה לראשונה עם קבלת חוקת טקסס בשנת 1845. תחילה, על משרת המושל הוטלה תקופת כהונה קצובה שאורכה עד שש שנים, כאשר הבחירות למשרת המושל נערכו כל שנתיים.
חוקת 1866, שאומצה בתום מלחמת האזרחים האמריקאית האריכה את תקופת הכהונה לארבע שנים, והגבילה את סך כל תקופת הכהונה ל-8 שנים, משמע שתי תקופות כהונה לכל היותר.
בתקופת השיקום, החוקה של 1869 הסירה את הגבלות הכהונה, אך חוקת 1876 קיצרה חזרה את תקופת הכהונה לשנתיים.
התיקון שנערך לחוקה ב-1972 האריך שוב את תקופת הכהונה לארבע שנים.
הבחירות לתפקיד מושל מדינת טקסס מתקיימות מדי ארבע שנים ביום הבחירות בארצות הברית.
המושל מושבע ביום שלישי השלישי של חודש ינואר בכל ארבע שנים יחד עם סגן המושל.
המושל אבוט וסגן המושל הנוכחי, דן פטריק הושבעו שניהם לתפקידם ב-20 בינואר 2015.
המושל ברוסיה הוא ראש הרשות המבצעת של מחוז בפדרציה הרוסית, אף שתפקיד ראש הרשות המבצעת של הרפובליקות השונות מכונה בשם ראש הרפובליקה.
ערך זה סוקר את התפקיד הגבוה ביותר בסובייקטים הפדרליים של רוסיה (Высшее должностное лицо субъекта Российской Федерации) או ראש הרשות המבצעת ברפובליקה או מחוז ברוסיה ולרוב ראש הרשות המבצעת מכונה "מושל" (губернатор) או ראש האזור (глава региона).
תפקיד ראש הרשות המבצעת של השלטון המקומי מוגדר בחוקת רוסיה ובסעיפים 1, 3 ו-4 בחוק הפדרלי "אודות העקרונות העיקריים לארגון הרשות המחוקקת וגופי הרשות המבצעת של הסובייקטים הפדרליים של רוסיה" שאומץ בשנת 1999.
כיום ברוסיה ישנם 85 מושלים או ראשי רפובליקות ומחוזות.
בעבר ראש הרפובליקה כונה נשיא (президент) או ראש האדמיניסטרציה (глава администрации), אך בחקיקה שעברה במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21 הוחלט כי תפקיד ראש הרפובליקה ייקרא ראש הרפובליקה (глава республики).
הרפובליקה היחידה שבה ראש הרפובליקה נקרא נשיא הייתה טטרסטן עד 2021. מושלים ברוסיה עומדים בראשות מחוזות רוסיה (בעיקר אובלסטים) או ערים פדרליות של רוסיה (כדוגמת סנקט פטרבורג וסבסטופול).
בשאר המחוזות, דהיינו רפובליקות או מחוזות אוטונומיים עומד מושל או ראש אדמיניסטרציה.
בראש כל אחד מהמחוזות המרכיבים את הפדרציה עומד מושל, שהוא ראש הרשות המבצעת באותו מחוז, או ראש רפובליקה.
המושל, שאינו כפוף לרשויות הפדרליות, הוא המנהל הפוליטי והטקסי של המחוז.
למושל השפעה רבה במחוז או בסובייקט אותו הוא מנהל.
את כוחו של המושל מאזנת הרשות המחוקקת העצמאית באותה מדינה.
מאז שנת 2012 בכל המחוזות המושל נבחר בבחירות ישירות ותקופת כהונה של המושל משתנה בין מחוז למחוז, אך מאז יולי 2012 לא עולה על 5 שנות כהונה, אך אין מגבלה על מספר הקדנציות.
המושל הצעיר ביותר ברוסיה כיום הוא דמיטרי ארטיוחוב (בן 33), העומד בראש המחוז האוטונומי של ימלו-ננץ.
המושל המבוגר ביותר הוא מושל מחוז קרסנויארסק (בן 66), אלכסנדר אוס.
המושל שמכהן הכי הרבה זמן הוא ראש רפובליקת צ'צ'ניה, רמזן קדירוב, המכהן מאז 5 באפריל 2007.
2 המושלות היחידות ברוסיה הן מריה קוסטיוק, העומדת בראש המחוז האוטונומי היהודי ואירינה גכט העומדת בראש מחוז ימאלו-ננץ.
74 מושלים מונו בתקופת נשיאותו של ולדימיר פוטין, 11 נוספים מאז נשיאותו של דמיטרי מדבדב.
כיום, יש רק אישה מושלת אחת ברוסיה: ראשת המחוז היהודי האוטונומי, מריה קוסטיוק.
בעבר כיהנה ולנטינה מטוויינקו כמושלת סנקט פטרבורג בשנים 2003–2011 ובעת כהונתה הייתה האישה הראשונה בפדרציה הרוסית לכהן כמושלת.
בנוסף כיהנה גם ורה שצ'רבינה כמושלת מחוז סחלין.
במשך 14 שנים (2010-2024) כיהנה נטליה קומארובה מטעם רוסיה המאוחדת כראשת המחוז האוטונומי חנטי מנסי.
בספטמבר 2025 נבחרה אירינה גכט לשמש כראשת מחוז יאמלו-ננץ.
ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה
נכון למאי 2024, המושל הצעיר ביותר (בן 35) הוא ויאצ'סלב פיודורישצ'ב (מושל מחוז סמרה) ודמיטרי ארטיוחוב (מימאלו-ננץ).
המבוגר ביותר (בן 68) הוא אלכסנדר בגלוב (מושל סנקט פטרבורג).
ראש הרפובליקה הצ'צ'נית, רמזן קדירוב, כיהן בתפקידו ברציפות במשך הזמן הארוך ביותר, מאז 5 באפריל 2007 (יותר מ-17 שנים).
הבאים אחריו בתקופת השירות כמושלי מחוזות הם ראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין, מאז 21 באוקטובר 2010 (יותר מ-18 שנים.
כיהן גם כמושל מחוז טיומן בשנים 2001-2005) ומושל פרימוריה אולג קוז'מיאקו מאז 28 בספטמבר 2018 (יותר מ-17 שנים.
84 מושלים מכהנים מתקופת נשיאותו של ולדימיר פוטין, רק 5 מהם מתקופת נשיאותו של דמיטרי מדבדב (2010-2012).
נכון ל-31 במאי 2024, מכהנים ברוסיה 73 מושלים מטעם רוסיה המאוחדת, 13 עצמאים, 3 מהמפלגה הקומוניסטית, 2 מהמפלגה הליברל־דמוקרטית ו-1 מרוסיה הוגנת-פטריוטים-למען האמת.
מחוזות, ערים פדרליות ורפובליקות שסופחו באופן לא חוקי בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה מסומנים על רקע צבע בז'.
סובייקט פדרלי ראש הסובייקט שיוך מפלגתי שם תפקיד(בהתאם לחקיקה המקומית) כניסהלתפקיד הערות מחוז ליפצק איגור ארטאמונוב רוסיה המאוחדת ראש האדמיניסטרציה 2 באוקטובר 2018 מחוז טמבוב מקסים יגורוב רוסיה המאוחדת ראש האדמיניסטרציה 4 באוקטובר 2021
סובייקט פדרלי ראש הסובייקט דיוקן שיוך מפלגתי שם תפקיד(בהתאם לחקיקה המקומית) כניסהלתפקיד מוסקבה סרגיי סוביאנין רוסיה המאוחדת ראש עיר 21 באוקטובר 2010 סנקט פטרבורג אלכסנדר בגלוב רוסיה המאוחדת מושל 3 באוקטובר 2018 סבסטופול מיכאיל רזבוז'אייב רוסיה המאוחדת מושל 11 ביולי 2019
מושל אלבמה הוא ראש הרשות המבצעת של מדינת אלבמה שבארצות הברית.
המושל הוא העומד בראש ממשלת המדינה של אלבמה והוא מחויב לאכוף את חוקי המדינה.
למושל יש הסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק המועברות על ידי בית המחוקקים של אלבמה, לכנס את בית המחוקקים ולהעניק חנינה, למעט במקרים של הדחה.
באופן רשמי, באלבמה כיהנו 54 מושלים; זהו המספר הרשמי שלא כולל את המושלים הצבאיים ואלה שכיהנו כממלאי מקום.
המושל הראשון, ויליאם ואייט ביב, שימש כמושל היחיד של טריטוריית אלבמה.
חמישה אנשים שימשו כממלאי מקום, ועם החשבתם מניין מושלי אלבמה עומד על 59, על פני 63 תקופות כהונה ברורות.
ארבעה מושלים כיהנו בשתי תקופות כהונה לא רצופות: ביב גרייבס, ג'ים פולסום ופוב ג'יימס, וג'ורג' וולאס כיהן בשלוש תקופות כהונה לא רצופות.
באופן רשמי, כהונות לא רציפות אלו ממוספרות רק במספר הכהונה הראשונה שלהם.
גם ויליאם ג'לקס מילא תקופות כהונה לא רצופות, אולם תקופת כהונתו הראשונה הייתה כממלא מקום.
המושל שכיהן במשך הזמן הרב ביותר היה ג'ורג' וולאס, ששירת 16 שנים בסך הכול.
תקופת הכהונה הקצרה ביותר עבור מושל שאינו כיהן בפועל היה של יו מקוויי, שכיהן ארבעה וחצי חודשים לאחר החלפת קלמנט קומר קליי המתפטר.
לורלין וולאס, רעייתו של ג'ורג' וולאס, הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמושלת אלבמה, והאישה השלישית שכינה כמושלת מכל מדינות ארצות הברית.
המושלת הנוכחית היא קיי אייבי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר נכנסה לתפקידה ב-10 באפריל 2017 לאחר שהחליפה את רוברט בנטלי.
היא האישה השנייה המכהנת כמושלת אלבמה.
טריטוריית אלבמה הוקמה ב-3 במרץ 1817 על שטחה המזרחי של טריטוריית מיסיסיפי.
בתקופה בה היא התקיימה כיהן בה מושל אחד בלבד שמונה על ידי נשיא ארצות הברית.
מושל זה היה ויליאם ואייט ביב, שעם קבלתה של אלבמה כמדינה, הוא היה למושלה הראשון.
ב-14 בדצמבר 1819 התקבלה אלבמה כמדינה בארצות הברית.
ב-11 בינואר 1861 היא פרשה מן האיחוד וב-4 בפברואר הייתה לאחת מהחברות המייסדות של קונפדרציית המדינות של אמריקה (הקונפדרציה).
לאחר תום מלחמת האזרחים, הייתה אלבמה במהלך תקופת השיקום חלק מ"המחוז הצבאי השלישי", שלקח על עצמו חלק מהשליטה על מינויי המושל.
ב-14 ביולי 1868 התקבלה אלבמה מחדש כמדינה בארצות הברית.
חוקת אלבמה הראשונה, שכוננה ב-1819 קבעה שהמושל ייבחר אחת לשנתיים, ושהוא יוכל לכהן בתפקידו לא יותר מארבע שנים מתוך שש.
מגבלה זו נותרה על כנה עד לחוקת 1868, שהתירה בפשטות למושלים לכהן תקופות כהונה של שנתיים.
חוקת אלבמה הנוכחית, שכוננה ב-1901 האריכה את תקופת הכהונה לארבע שנים, אך לא התירה למושלים לכהן יותר מתקופת כהונה אחת.
תיקון לחוקה שהתקבל ב-1968 התיר למושלים לכהן שתי תקופות כהונה רצופות.
מושל שכיהן שתי תקופות כהונה רצופות, יכול להתמודד לכהונה נוספת לאחר שהמתין לתום תקופת הכהונה הבאה.
עד 1901 לא צוין בחוקה התאריך המדויק לתחילת כהונת המושל.
חוקת 1901 קבעה שמושל יושבע לתפקידו ביום שני הראשון שלאחר יום שלישי השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות.
עם זאת, ב-1911 פסק בית המשפט העליון של אלבמה שתקופת כהונת המושל מסתיימת בחצות שבין יום שני לשלישי, וכהונת המושל הבא מתחילה למחרת, ללא קשר לשאלה אם הוא הושבע לתפקידו אם לאו.
משרת סגן המושל נוצרה ב-1868, בוטלה ב-1875, ונוצרה מחדש ב-1901. על פי החוקה הנוכחית, במקרה של היעדרות המושל מתחומי המדינה למשך זמן העולה על עשרים יום, סגן המושל הופך למושל בפועל, ובמקרה בו מתפנה משרת המושל, הופך סגנו למושל לכל דבר ועניין.
בנוסחים הקודמים של החוקה נאמר שסמכויות המושל "מועברות" לסגנו, ולא נאמר בהכרח שהוא הופך למושל, אך רשימות המושלים הרשמיות כוללות את סגני המושלים שהיו למושלים באופן זה.
המושל וסגן המושל לא מתמודדים בבחירות באותו פתק בחירה.
מושל יוטה הוא ראש הרשות המבצעת של ממשלת מדינת יוטה והמפקד העליון של כוחות הצבא שלה.
על המושל מוטלת החובה לאכוף את חוקי המדינה וכן הסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק המועברות על ידי בית המחוקקים של המדינה.
המושל רשאי גם לכנס את בית המחוקקים ב"אירועים יוצאי דופן".
ל"מדינת דזרט" שהצהירה על עצמה ושקדמה לטריטוריית יוטה, היה רק מושל אחד, בריגהם יאנג.
לטריטוריה של יוטה היו 15 מושלים טריטוריאליים מיום ייסודה ב-1850 ועד להקמתה של מדינת יוטה ב-1896, אז הוכרה בידי נשיא ארצות הברית.
Dawson) היה המושל הטריטוריאלי שכיהן הכי פחות זמן - שלושה שבועות בלבד, בריגהם יאנג, המושל טריטוריאלי הראשון, כיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר - בשבע שנים.
מאז כינונה של יוטה כמדינה בארצות הברית, כיהנו בה בסך הכל 18 מושלים, 17 גברים ואישה אחת.
קאל רמפטון כיהן במשך שלוש תקופות כהונה מ-1965 עד 1977. אולן ווקר כיהנה במשך הזמן הקצר ביותר - תקופת כהונתה כללה את 14 החודשים הנותרים של מייק ליוויט עם מינויו לראש הסוכנות להגנת הסביבה.
בגיל 36, היבר מאנינג ולס היה הצעיר ביותר שכיהן כמושל.
בגיל 70, סיימון במברגר הפך לאדם המבוגר ביותר שנבחר לתפקיד לתפקיד בעוד אולן ווקר, בגיל 72, הייתה האדם המבוגר ביותר שירשה את התפקיד.
המושל הנוכחי הוא ספנסר קוקס, שנכנס לתפקידו ב-4 בינואר 2020, עם סיום תפקידו של גארי הרברט.
למושל יוטה חותם רשמי, שמעוצב בהשאלה של רוב הסימבולים מסמל המדינה, חותם המושל כולל ספרות רומיות בתחתית, המייצגות את מספר המושל, שמשתנות עם כל כניסתו של מושל חדש לתפקיד.
לכן לכל מושל יש חותם ייחודי לעצמו ולממשלו.
הספרות הרומיות הן כיום "XVIII", המייצגות את מספרו של ספנסר קוקס, הוא המושל ה-18 של יוטה.
מושל איידהו הוא ראש הרשות המבצעת של ממשלת מדינת איידהו שבארצות הברית.
נוסף על כך, מבחינה חוקתית, המושל הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של איידהו.
על המושל מוטלת החובה לפקח על חוקי המדינה, הסמכות לאשרם או להטיל וטו על הצעות חוק המועברות על ידי בית המחוקקים של איידהו.
לטריטוריית איידהו היו 16 מושלים טריטוריאליים אשר מונו על ידי נשיאי ארצות הברית מ-1863 עד לכינון מדינת איידהו ב-1890. ארבעה מהם מעולם לא הושבעו רשמית לתפקידם, והתפטרו בטרם הגיעו לטריטוריה.
מאז נכנסה איידהו לארצות הברית כיהנו בתפקיד 31 אישים, מתוכם אף לא אישה אחת עד כה.
שניים מהם - קלרנס אלפרד בוטולפסן וססיל אנדרוס - כיהנו שתי תקופות כהונה לא רצופות.
המושל הראשון של המדינה, ג'ורג' ליירד שופ, כיהן במשך התקופה הקצרה ביותר: שלושה חודשים, וססיל אנדרוס כיהן כמושל בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר: 14 שנים.
ארבעה מושלים התפטרו, אם כי אף אחד לא נפטר בעת כהונתו.
מבין המושלים 20 מתוכם היו חברי המפלגה הרפובליקנית ו-11 חברי המפלגה הדמוקרטית.
המושל הנוכחי הוא בראד ליטל, אשר הושבע לתפקידו ב-7 בינואר 2019.
ב-4 במרץ 1863 הוקמה טריטוריית איידהו מתוך שטחיהן של טריטוריית דקוטה, טריטוריית נברסקה וטריטוריית וושינגטון.
מושל הטריטוריה מונה על ידי נשיא ארצות הברית.
16 אישים מונו לתפקיד זה, מתוכם ארבעה התפטרו טרם הגיעם לטריטוריה.
בשל המרחק הרב בין וושינגטון די.
לבין בירת הטריטוריה, בויסי, משך הזמן עד הגעת המושל הממונה לטריטוריה היה אורך לעיתים קרובות זמן רב.
ב-3 ביולי 1890 התקבלה איידהו כמדינה בארצות הברית.
מאז כיהנו כמושלי המדינה 31 אישים, מתוכם כיהנו שניים בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות.
תקופת הכהונה של המושל ושל סגן המושל היא ארבע שנים, והיא מתחילה ביום שני הראשון של חודש ינואר בשנה שלאחר עריכת הבחירות.
עד 1946 היו השניים נבחרים לתקופת כהונה של שנתיים.
במקרה בו משרת המושל מתפנה, או במקרה בו המושל נמצא מחוץ לגבולות המדינה, או שנבצר מהמושל למלא את תפקידו, מכהן סגן המושל כמושל בפועל עד אשר תמה ניבצרותו של המושל או שנבחר מושל חדש.
במקרה שגם משרת המושל וגם זו של סגנו מתפנות, או ששניהם לא מסוגלים למלא את תפקידם, הנשיא הזמני של הסנאט של איידהו הוא הבא בתור בסדר הירושה, ולאחריו יושב ראש בית הנבחרים של המדינה.
ב-1946, לאחר השינוי במשך כהונת המושל לארבע שנים, בחירה של המושל לתקופת כהונה נוספת לא הייתה מותרת בתחילה.
המושל רוברט סמיילי, שקודם כיהן כתובע הכללי של המדינה, הצליח לשדל את בית הנבחרים ב-1955 להגיש תיקון לחוקת המדינה שתאפשר בחירה מחדש של המושל ליותר מתקופת כהונה אחת, תיקון שאושר על ידי ציבור הבוחרים במסגרת הבחירות של 1956. לא קיימת מגבלה על מספר תקופות הכהונה להן יכול המושל להיבחר.
מס' תמונה שם תחילת כהונה סיום כהונה מפלגה בחירות סגן המושל 1 ג'ורג' ליירד שופ 1 באוקטובר 1890 18 בדצמבר 1890 1890 נורמן בושנל וילי 2 נורמן בושנל וילי 18 בדצמבר 1890 2 בינואר 1893 ג'ון ס.
מושל דקוטה הדרומית הוא המושל וראש הרשות המבצעת של ממשלת מדינת דקוטה הדרומית.
מושל המדינה נבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים בשנים בהן לא מתקיימות הבחירות לנשיאות ארצות הברית.
המושל הנוכחי של דקוטה הדרומית הוא לארי רודן, חבר המפלגה הרפובליקנית.
למושל סמכויות וחובות רבות, שמבחינות רבות דומות לאלו של נשיא ארצות הברית:
המושל משמש כדובר המדינה, המקדם אינטרסים עסקיים ופיתוח כלכלי.
המושל מעורב באופן פעיל בהליכי החקיקה; הוא רשאי להגיש הצעות חוק, ויש לו הסמכות להטיל וטו על הצעות חוק שהועלו בבית המחוקקים (אם כי ניתן לדחות את הווטו עם רוב בן שני שלישים בכל אחד אחד מבתי בית המחוקקים).
המושל מפקח על פעילות הרשות המבצעת וממנה את חברי ממשלתו.
נוסף על כך, המושל ממנה מערך רחב של ועדות ומועצות מטעם המדינה.
המושל הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של דקוטה הדרומית.
המושל רשאי להעניק חנינה לאלו שהורשעו בעבירות פליליות לפי חוקי המדינה.
כאשר נבצר מאחד מהנציגים של דקוטה הדרומית בסנאט של ארצות הברית מלמלא את תפקידו, המושל ממנה סנאטור זמני מטעם המדינה עד שתערכנה בחירות כלליות לתפקיד.
המושל הוא המנהיג הנומינלי של מפלגתו הפוליטית.
משנת 1889 עד 1974, מושלי דקוטה הדרומית כיהנו תקופת כהונה בת שנתיים.
עד שנות ה-40 של המאה ה-20 הורשה המושל להתמודד מחדש לתפקיד ללא הגבלה; מאז, המושלים הוגבלו לשתי תקופות כהונה רצופות בלבד, בדומה לנשיא ארצות הברית.
החל מ-1974, המושל נבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים, ויכול לכהן ברצף פעמיים בלבד.
המושל נבחר בבחירות ישירות עם סגנו.
המושל הראשון של דקוטה הדרומית היה ארתור מלט, שהיה גם המושל האחרון של טריטוריית דקוטה.
שניים ממושלי דקוטה הדרומית עזבו את תפקידם לפני תום כהונתם.
ב-1978 התפטר ריצ'רד קניפ מתפקידו חצי שנה לפני תום כהונתו כדי לקבל מינוי כשגריר ארצות הברית בסינגפור.
מייקלסון בהתרסקות מטוס ליד העיר דביוק שבאיווה; מייקלסון הוא מושל דקוטה הדרומית היחיד שנפטר תוך שהוא מכהן בתפקידו.
מייקלסון, הם האב ובנו היחידים לכהן כמושלים.
המושל שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר היה ביל ג'נקלו.
ג'נקלו היה המושל הראשון שהשלים שתי תקופות כהונה בנות ארבע שנים, והוא עשה זאת פעמיים: הפעם הראשונה בין השנים 1979-1987 והשנייה בשנים 1995-2003. בין 50 המדינות של ארצות הברית, בדקוטה הדרומית ישנה השליטה המפלגתית הארוכה ביותר.
במשרד המושל: כל המושלים מאז ה-1 בינואר 1979 הם חברי המפלגה הרפובליקנית.
מילר סו גריגסבי 18 ג'ורג' ת.
מושל אינדיאנה הוא ראש הרשות המבצעת במדינת אינדיאנה.
המושל נבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים, ואחראי על תפקודן היום-יומי של רשויות ממשלתיות רבות של ממשלת אינדיאנה.
למושל סמכות למנות שליחי ציבור לעמדות מפתח ברשויות הממשלתיות, המנהלים אותן.
המושל עובד מתוך קפיטול מדינת אינדיאנה ומתגורר באורח רשמי במעונו השוכן בבירת אינדיאנה, אינדיאנפוליס.
המושל ה-52 והנוכחי הוא מייק בראון, המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית.
תפקיד המושל התפתח במשך כמאתיים שנה.
התפקיד נעשה דומיננטי יותר מאז המחצית השנייה של המאה ה-20 לאחר עשרות שנים של מאבק עם האספה הכללית ובית המשפט העליון של אינדיאנה להפיכת התפקיד שווה לרשות המחוקקת ולרשות השופטת.
אף על פי שסמכויות המושל הורחבו משמעותית על ידי תיקונים חוקתיים בשנות ה-70 של המאה ה-20, מושלי אינדיאנה נותרו פחות חזקים מבחינה ביצועית מאשר שאר המושלים ברוב המדינות.
סמכויות המושל נקבעו בסעיף החמישי של חוקת אינדיאנה.
מבחינה חוקתית, למושל יש סמכות מוגבלת מאוד לנהל את ממשלת המדינה; מרבית הסמכויות הניתנות לניהול הרשויות הממשלתיות מוחזקות בידי חברי קבינט עצמאיים שנבחרים לתפקידם.
המושל עובד בתיאום עם בית המחוקקים של המדינה (האספה הכללית של האינדיאנה הדו-ביתית, המורכבת מבית הנבחרים של אינדיאנה והסנאט של אינדיאנה) ובית המשפט העליון של המדינה (בית המשפט העליון של אינדיאנה), על מנת שימשול על המדינה.
למושל יש הסמכות להטיל וטו על חקיקה שנתקבלה על ידי האספה הכללית.
אם הוטל הווטו, הצעת החוק מוחזרת לאספה הכללית לטובת עיון ובחינה מחדש.
בניגוד למדינות אחרות, שרובן דורשות רוב של שני שלישים לצורך עקיפת הווטו, האספה הכללית של אינדיאנה יכולה לבטל את הווטו ברוב קולות מוחלט בשני בתי בית המחוקקים.
אחת הסמכויות הפוליטיות החשובות ביותר של המושל היא היכולת לכנס את האספה הכללית למושב מיוחד.
במהלך מושב בן שנתיים, האספה יכולה להתכנס על שני בתיה לא יאוחר מ-91 יום, מה שמונע לעיתים קרובות מלהעביר את כל החקיקה שחברי האספה מתכוונים להעביר.
סמכות זו מעניקה למושל השפעה ניכרת ברשות המחוקקת אשר לפעמים מעלה את המושל והאספה לסכסוכי כוח.
בין שאר סמכויותיו, המושל יכול להכריז על מצב כוננות ולהזעיק את הכוחות המזוינים של המדינה (כוחות המילואים של אינדיאנה) או המשמר הלאומי אינדיאנה בעתות חירום או אסון.
המושל מחויב לאכוף את כל חוקי המדינה ואת קוד ההתנהגות והתקנות הציבוריות של המדינה באמצעות משטרת מדינת אינדיאנה.
למושל גם היכולת להעניק חנינה או להמתיק גזר דין לכל אדם שהורשע בפשע במדינה, למעט במקרים של בגידה או הליך הדחה.
נוסף על הסמכויות החוקתיות, למושל סמכויות סטטוטורית.
רוב הסמכויות המשמשות מושלים על בסיס יומי נגזרות מהחוק, דבר המעניק לאספה הכללית מידה רבה של כוח: ביכולתה להרחיב או לצמצם את סמכויותיו של המושל.
מבחינה היסטורית, המפלגה השולטת באספה מקצה מחדש את השליטה ברשויות ממשלתיות מהמושל או למושל על בסיס שייכותו המפלגתית, דבר שהותיר לפרקים את המושל ללא שליטה ישירה על הרשויות הממשלתיות.
המושל גם יכול להשפיע על מערכת בתי המשפט באמצעות מינויי שופטים.
באינדיאנה, כאשר מתפנה מקום בבית המשפט העליון או בבית המשפט לערעורים, הוועדה למינויי שופטים מראיינת מועמדים ושולחת רשימה של שלושה מועמדים סופיים עבור כל משרה פנויה למושל, אשר בוחר אחד מהם.
הסמכות לבצע מינויים אלה מעניקה למושל השפעה ניכרת על קביעת הרכב הרשות השופטת.
השכר השנתי של מושל אינדיאנה הוא 111,688 דולר אמריקני (נכון ל-2015).
על מנת לכהן כמושל אינדיאנה, המועמד לתפקיד חייב להיות אזרח ארצות הברית ולהיות תושב המדינה לפחות חמש שנים ברציפות לפני התמודדותו לתפקיד המושל.
המועמד חייב להיות גם בן 30 לפחות כאשר הוא מושבע לתפקידו.
על המושל אסור, במקביל לכהונתו, להחזיק במשרה פדרלית או ארצית ולכן חייב להתפטר מכל תפקיד כזה לפני שיישבע אמונים לתפקיד.
לפני כניסתו לתפקיד, על המועמד להישבע שבועה בפני נשיא בית המשפט העליון של אינדיאנה, בה הוא נשבע לציית לחוקה ולחוקי המדינה.
מרגע שנבחר, המושל מכהן תקופת כהונה בת ארבע שנים, החל מתאריך השבעתו; יום ההשבעה הוא יום שני השני בחודש ינואר.
הוא נשאר בתפקידו כמושל עד שיורשו נשבע אמונים לתפקיד.
כהונתו של המושל עשויה להתקצר במקרה שהוא מתפטר, נפטר, מודח או הופך לבלתי כשיר.
אין גבול למספר תקופות הכהונה אותן המושל יכול לכהן; עם זאת, המושל מוגבל להיבחר לשתי תקופות כהונה רצופות, ובדרך כלל נשאר במשרדו שמונה שנים לכל היותר בכל תקופה בת שתים עשרה שנים.
כדי להיות זכאי להתמודד לכהונה שלישית, על המושל להיות "מושל לשעבר" במשך תקופת בחירות אחת.
אם המושל נבצר מלמלא את תפקידו, סגן מושל אינדיאנה הופך להיות המושל בפועל עד חזרתו של המושל לתפקיד.
אם סגן המושל אינו יכול גם הוא למלא את מקומו של המושל, אזי הנשיא הזמני של הסנאט של אינדיאנה יירש את המושל.
במקרה בו המושל נפטר, מתפטר מודח, נשפט או מורשע, אזי מושבע סגנו כמושל במקומו.
מושל דקוטה הצפונית הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת דקוטה הצפונית, והמפקד העליון של כוחותיה המזוינים.
חוקת דקוטה הצפונית קובעת כי "הסמכויות הביצועיות נתונות למרות המושל" בפרק הראשון, סעיף שביעי, שם מצוין כי "המושל הוא ראש הרשות המבצעת של המדינה, והמושל יהא אחראי לכך שענייני המדינה ינוהלו כראוי ושחוקיה ימולאו בנאמנות".
על פי הסעיף החמישי של החוקה, על מנת להיבחר כמושל, למתמודד חייבת להיות זכות בחירה בדקוטה הצפונית, להיות לפחות בן שלושים שנה ביום הבחירות ולהיות תושב דקוטה הצפונית בחמש השנים שקדמו ליום הבחירות.
עד 1964 היה משך כהונת המושל שנתיים.
החל מהבחירות שנערכו באותה שנה, הוארכה כהונת המושל לארבע שנים.
מועדי הבחירות הכלליות למשרד המושל נקבעו על ידי בית המחוקקים של דקוטה הצפונית.
באופן מסורתי, מועד הבחירות הכלליות מתקיים באופן סימולטני עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית, כאשר אלו האחרונות נערכות ביום שלישי הראשון של חודש נובמבר בשנים קבועות כל ארבע שנים (אם יום שלישי הראשון נופל על תאריך ה-1 בנובמבר תתקיימנה הבחירות ב-8 בנובמבר).
על פי חוקת ארצות הברית, יש לבחור את המושל ואת סגן המושל בהצבעה משותפת או בפתק הצעה אחד.
בדקוטה הצפונית, כל שם של מועמד לתפקיד המושל מופיע באותו פתק עם עמיתו למרוץ מאותה המפלגה.
לא ניתן לבחור מועמד אחד לתפקיד המושל ממפלגה פוליטית אחת ומועמד שני לתפקיד סגן המושל ממפלגה פוליטית אחרת.
מושל אוהיו הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת אוהיו, וכן המפקד העליון של כוחותיה המזוינים.
נכון ל-2021, 64 אנשים כיהנו כמושלי אוהיו, ב-70 תקופות כהונה שונות.
המושל בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר הוא ג'ים רודס, שנבחר ארבע פעמים וכיהן בתפקיד במשך שש עשרה שנים בשתי תקופות כהונה לא רצופות של בנות שמונה שנים כל אחת (הראשונה בשנים 1963–1971 והשנייה בשנים 1975–1983).
המושלים שכיהנו את הזמן הקצר ביותר הם ג'ון ויליאם בראון וננסי הוליסטר, אשר כל אחד מהם כיהן 11 ימים בלבד אחרי שהמושל הקודם להם התפטר על מנת להתחיל את כהונתם בסנאט של ארצות הברית; ג'ון פטיסון היה המושל הנבחר שכיהן את הזמן המועט ביותר בעקבות פטירתו לאחר חמישה חודשי כהונה.
מושל אוהיו הנוכחי הוא מייק דה ויין, המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית ושנכנס לתפקידו ב-14 בינואר 2019.
על מנת לכהן כמושל אוהיו, המועמד לתפקיד להיות בעל זכות הצבעה ורשום בפנקס הבוחרים של מדינת אוהיו.
משמעות הדבר היא כי כל מועמד למושל חייב להיות לפחות בן 18 שנים בעת בחירתו, תושב אוהיו לפחות חודשים לפני יום הבחירות, ואזרח ארצות הברית.
עבריינים מורשעים ואנשים שנתפסו על ידי בתי המשפט כמי שאינם מסוגלים להצביע אינם זכאים להתמודד למשרה.
המושל הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של מדינת אוהיו.
על המושל מוטלת החובה לאכוף את חוקי המדינה, הסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק שהועברו בבית המחוקקים של אוהיו, הסמכות לכנס את בית המחוקקים ואת הסמכות להעניק חנינה, למעט במקרים של הדחה ובגידה.
ביצוע כל החוקים ודרישה לקבל מידע על אחד ממשרדי הממשלה מראש המשרד.
כינוס ישיבה משותפת שנתית של בית המחוקקים, והמלצה לחקיקות שונות.
כינוס ישיבות חריגות של בית המחוקקים למטרות מוגבלות על פי החוקה.
שימוש בלעדי ושמירה על "החותם הגדול של מדינת אוהיו".
חתימה וביטול של ייפויי הכוח שניתנו בשם מדינת אוהיו.
מינוי מחדש במקרה בו נבצר מסגן המושל למלא את תפקידו, בכפוף לאישור שני בתי המחוקקים.
על המושל למנות בעלי תפקידים לכל אחד "המשרות הרמות במדינה" (הכוללים את מבקר המדינה, גזבר המדינה, מזכיר המדינה והתובע הכללי).
אם משרתו של המושל לא מאוישת בעקבות מוות במהלך הכהונה, התפטרות או הדחה, סגן המושל יחליפו באופן מידי.
אם סגן המושל לא יוכל למלא את תפקיד המושל, נשיא הסנאט יכהן כמושל בפועל.
היה ואחד משני בעלי תפקידים אלו ייכנסו לתפקידים במהלך עשרים החודשים הראשונים לתחילת תקופת הכהונה של המושל לשעבר, תערכנה בחירות מיוחדות בשנה הבאה לבחירת מושל וסגנו, שרים ובעלי שררה אחרים.
לפני 1851 היה יושב ראש הסנאט הראשון בסדר הירושה למושל.
מאז 1978 נבחרו המושל וסגנו באותו פתק ההצבעה; לפני כן, הם יכלו להיות (ולעיתים קרובות אף היו) חברים במפלגות שונות.
עד 1958 היה משך תקופת הכהונה של המושל שנתיים.
שנה קודם לכן בוצע תיקון בחוקת אוהיו המאריך את משך תקופת הכהונה לארבע שנים, כאשר המושל יכול להיבחר לתקופת כהונה רצופה נוספת, ואם ברצונו להתמודד לאחר מכן שוב, עליו להישאר בתקופת צינון של ארבע שנים.
קנדי סילס קונרד ויליאם ק.
מושל וירג'יניה המערבית הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת וירג'יניה המערבית.
על המושל מוטלת החובה לאכוף את חוקי המדינה והסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק שהועברו בבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית, לכנס את בית המחוקקים בכל עת.
מאז קבלתה של וירג'יניה המערבית אל ארצות הברית ב-20 ביוני 1863, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, 34 גברים כיהנו כמושלי וירג'יניה המערבית.
שניים מהם, ארץ' מוּר (המושל ה-28 וה-30) וססיל אנדרווד (המושל ה-25 וה-32), כיהנו כמושלים בשתי תקופות כהונה בלתי רציפות.
מור היה המושל שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר: שלוש-עשרה שנות כהונתו השתרעו על פני שלוש תקופות כהונה.
מושלה הראשון של המדינה, ארתור בורמן, כיהן את תקופת הכהונה הרציפה ביותר והתפטר שבוע לפני תום הקדנציה השלישית שלו.
דניאל פרנסוורת' היה אז נשיא הסנאט של וירג'יניה; הוא כיהן כמושל בפועל במהלך שבעת הימים האחרונים של כהונת בורמן והיה מושל שכיהן במשך הזמן המועט ביותר.
על מנת לכהן כמושל וירג'יניה המערבית, על המתמודד למשרד המושל להיות לפחות בן שלושים שנה, ועליו להיות תושב וירג'יניה המערבית בחמש השנים שקדמו להתמודדותו.
על פי החוקה הנוכחית של וירג'יניה, אשר אושרה ב-1872, המושל מתחיל את תקופת כהונתו בת ארבע השנים ביום שני הראשון שלאחר יום רביעי השני בחודש ינואר שלאחר הבחירות.
החוקה המקורית של המדינה מ-1863 הגבילה את תקופת הכהונה של המושל לשנתיים בלבד.
תפקידו של סגן המושל אינו מוזכר בחוקה; אם נבצר מן המושל לכהן בתפקידו, נשיא הסנאט של וירג'יניה המערבית יכהן כמושל בפועל.
אם יכהן נשיא הסנאט כמושל בשנתו האחרונה של המושל המקורי, תערכנה בחירות חדשות לתפקיד.
הצעת חוק שנתקבלה בשנת 2000 מעניקה לנשיא הסנאט את תואר הכבוד "סגן המושל".
מושל וירג'יניה המערבית הנוכחי הוא פטריק מוריסי מהמפלגה הרפובליקנית, שנכנס לתפקידו ב-13 בינואר 2025.
מושל אלסקה הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת אלסקה שבארצות הברית.
המושל הוא גם המפקד העליון של הכוחות המזוינים של המדינה.
11 גברים ואישה אחת כיהנו עד כה כמושלי אלסקה ב-14 תקופות כהונה נפרדות מאז התקבלה אלסקה כמדינה בארצות הברית ב-1959, זאת בנוסף למעל 30 מושלים אזרחיים וצבאיים שכיהנו בה כאשר עוד הייתה טריטוריה.
רק שניים מבין מושלי אלסקה, ויליאם איגן וביל ווקר, נולדו בה.
שני מושלים, איגן ווולי היקל, נבחרו לשתי תקופות כהונה בלתי רצופות.
היקל גם בולט כמקרה יוצא דופן של מושל שנבחר מטעם מפלגה שלישית, "מפלגת העצמאות של אלסקה".
המושל שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר היה איגן, שנבחר בשלוש מערכות בחירות וכיהן כמעט 12 שנים.
מושל אלסקה הנוכחי הוא מייק דאנליבי, שהושבע לתפקידו ב-3 בדצמבר 2018.
אלסקה נרכשה על ידי ארצות הברית מידי האימפריה הרוסית ב-1867, כשההעברה הרשמית התבצעה ב-18 באוקטובר אותה שנה, תאריך שעד היום נחגג באלסקה כיום אלסקה.
לפני כן היא הייתה קרויה אמריקה הרוסית או אלסקה הרוסית, ומשלו בה מושלים ומנהלים כלליים של החברה הרוסית-אמריקאית.
אזור עצום זה נקרא בתחילה "מחלקת אלסקה" (Department of Alaska), תחת שיפוטה של מחלקת המלחמה של ארצות הברית, והוא נוהל על ידי צבא ארצות הברית עד 1877, כאשר נסוג הצבא מאלסקה.
לאחר מכן הועברה השליטה על המחלקה למחלקת האוצר, כאשר גובה המכס היה הפקיד הפדרלי בעל הדרגה הגבוהה ביותר בטריטוריה.
ב-1879 עברה השליטה על מחלקת אלסקה לידי צי ארצות הברית.
ב-17 במאי 1884 שונה שמה של מחלקת אלסקה ל"מחוז אלסקה" (District of Alaska), טריטוריה מאוגדת אך לא מאורגנת עם ממשלה אזרחית.
המושל היה ממונה על ידי נשיא ארצות הברית.
ב-24 באוגוסט 1912 הפכה אלסקה לטריטוריה מאורגנת.
מושלי הטריטוריה המשיכו להיות ממונים על ידי הנשיא.
ב-3 בינואר 1959 התקבלה אלסקה כמדינה בארצות הברית.
חוקת אלסקה קובעת שהבחירות למשרת המושל ולמשרת סגן המושל מתקיימות אחת לארבע שנים, כאשר השניים מתמודדים באותו פתק הצבעה.
תקופת כהונת המושל וסגנו מתחילה ביום שני הראשון של חודש דצמבר שלאחר הבחירות.
המושלים רשאים להתמודד לתקופת כהונה רצופה נוספת אחת בלבד.
בחירה לתקופת כהונה שלישית אפשרית רק לאחר המתנה של תקופת כהונה אחת.
במקרה של התפנות משרת המושל, סגן המושל מושבע כמושל במקומו.
החוקה המקורית של 1956 הגדירה את תפקיד מזכיר המדינה, שמבחינה תפקודית הייתה זהה לזו של סגן המושל.
ב-1970 שונה שם המשרה לסגן המושל.
מושל מדינת אוקלהומה הוא המושל וראש המדינה במדינת אוקלהומה.
על פי חוקת אוקלהומה, המושל משמש גם כראש הממשלה, ומכאן שהוא ראש הרשות המבצעת וראש ממשלת אוקלהומה.
המושל הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של אוקלהומה כאשר המשמר אינו מושאל לשימוש הממשלה הפדרלית של ארצות הברית.
למרות היותו פקיד של הרשות המבצעת, למושל סמכויות שיפוטיות ומשפטיות בנוסף.
תחומי אחריותו של המושל כוללים את נשיאת "נאום מצב המדינה" מדי שנה בפני בית המחוקקים של אוקלהומה, הגשת תקציב המדינה השנתי, הבטחת קיום חוקי המדינה ואפוטרופוסיות על השלום.
תקופת כהונתו של המושל היא ארבע שנים.
המשרה נוסדה ב-1907, כאשר אוקלהומה הצטרפה לארצות הברית כמדינה.
לפני שהוגדרה אוקלהומה כמדינה ב-1907, קדמה למשרה זו תפקיד מושל טריטוריית אוקלהומה, אשר מונה בידי נשיא ארצות הברית.
מושל אוקלהומה הנוכחי הוא קווין סטיט, חבר המפלגה הרפובליקנית.
הוא הושבע לתפקידו ב-14 בינואר 2019.
המושל, על פי חוקת אוקלהומה, חייב "לדאוג כי החוקים נאכפים בנאמנות".
המושל הוא הכוח הביצועי העליון ופועל כראש הרשות המבצעת של אוקלהומה.
לנגיד יש הסמכות להוציא צווים ניהוליים, להם יש השפעה על החוק.
המושל הוא "האפוטרופס של השלום בכל רחבי המדינה", מה שהופך אותו לאחראי על שמירת הסדר והיציבות באוקלהומה.
במסגרת תפקיד זה, המושל דואג כי כל החוקים נאכפים ברמה המקומית וברמה הארצית.
אם גורמי אכיפת החוק אינם יכולים לאכוף את החוק, המושל, הפועל כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של אוקלהומה, רשאי להורות למשמר הלאומי של אוקלהומה "לבצע ולאכוף את החוקים, להגן על בריאות הציבור, לדכא את מרד ולעצור פלישה לגבולות המדינה".
השליש הראשי של אוקלהומה ממונה לתפקידו בידי המושל והוא מצווה לסייע למושל בכל הנוגע לניהול השוטף של המשמר הלאומי.
למושל הסמכות למנות נושאי תפקידים ופקידים ממשל כראות עיניו.
כאשר אחד ממשרדי הממשלה הרשמיים נותר ללא ראש, רשאי המושל, אלא אם כן נקבע אחרת בחוק, למנות אדם למילוי משרה פנויה זו, שימשיך למלא את התפקיד הפלוני עד לבחירתו המוסדרת או עד למינוי יורשו.
אם נבצר מחברי הסנאט או בית הנבחרים למלא את תפקידם, המושל מכונן בחירות מיוחדות שבמסגרתן ייבחר האדם שיכהן את שארית התקופה של חבר בית המחוקקים הנבצר.
אם אחד נציגיה של אוקלהומה בסנאט של ארצות הברית לא יכול למלא את תפקידו, המושל מוסמך בידי חוקת ארצות הברית למנות באורח מידי מחליף לסנאטור היוצא עד לעריכת בחירות מיוחדות.
במישור הניהול הביצועי של ממשלת אוקלהומה, המושל נעזר בסגן המושל, מזכיר המדינה, התובע הכללי וגזבר המדינה של אוקלהומה, בין היתר.
בעוד שנושאי המשרות הבכירות נבחרים במישרין על ידי תושבי אוקלהומה, מזכיר המדינה ממונה לתפקידו על ידי המושל בהסכמת הסנאט של אוקלהומה לתקופת כהונה בת ארבע שנים.
בשל ריבוי הסוכנויות הממשלתיות באוקלהומה, הקבינט של אוקלהומה מסייע למושל בניהול סוכנויות אלו.
המושל מכהן כיושב הראש של ועדת וקומיסיונים רבים, בהם ועדת האתיקה של אוקלהומה ונציבות מדור המקרקעין של אוקלהומה.