tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נגיף הכשל החיסוני האנושי (HIV), וירוס B19 ווירוס BK נודעים כווירוסים המייצרים את הנוגדנים הללו.
ישנה עדות מעטה התומכת בקשר שבין נוגדני דנ"א למחלות נוספות.
לעיתים חלבונים מונוקלונליים מיוצרים על ידי חולה מיאלומה יכולים להוות נוגדנים לדנ"א.
כמו כן, אצל חלק מהמטופלים עם הפטיטיס אוטואימוני מסוג 1 מיוצרים נוגדני דנ"א.
משתמשים בשיטת The Farr assay על מנת להעריך את כמות נוגדני הדנ"א בסרום.
אמוניום סולפט פעיל באזורי האינטראקציה שבין האנטיגן והנוגדן, שמתרחשת רק במקרה שקיימים נוגדני דנ"א של סליל כפול.
כמות הנוגדנים הללו נקבעת על ידי ביצוע בדיקה רדיואקטיבית.
על אף שהבדיקה הזו היא ספציפית, היא נמצאת בשימוש מועט באבחון מעבדה שגרתי לאור השימוש בחומרים רדיואקטיביים.
שיטת ה-Farr assay היא אחת הבדיקות היחידות הזמינות המזהה נוגדני חזקים (יחד עם Crithidia luciliae) וגם בעלת היכולת לזהות את הנוגדנים של כל אלוטיפ.
בדיקת פוליאתילן גליקול לוקחת חלק באזורים בהם קיימים נוגדני דנ"א של סליל כפול, בדומה לבדיקת Farr Assay.
בכל אופן, בשונה מבדיקת Farr Assay, בדיקה זו היא לא מתעלמת מקיומם של נוגדנים בעלי פעילות נמוכה, וכך מאפשרת גילוי של כלל סוגי הנוגדנים.
רקמת חיות הייתה המצע הראשון לגילוי החיסון-הפלואורסצנטי של נוגדנים אנטי - נוקלארים, והייתה בשימוש מאז שנות 1950 המאוחרות.
חלקים של רקמת כבד וכליה אצל חיות כמו עכברים, משמשות לזיהוי נוגדני דנ"א דו-סלילי.
המצע הזה במידה רבה הוחלף על ידי השימוש בתאי הפ-2.
תאי הפ-2, הם למעשה זיהום של תאי הילה.
הם משמשים באופן שגרתי לאבחון קיומם של נוגדנים למרכיבי הגרעין (ANA) במעבדות אבחון.
תאי הפ-2 יכולים לזהות ולסווג דפוסים ומבנים של נוגדנים אלו מאשר רקמות חיות, זאת לאור הגרעין הגדול והשיעור המיטוטי הגבוה של התאים.
ברגע המפגש בסרום שח נוגדני דנ"א עם נוגדני פלואורסצנט, מתרחשת צביעה הומוגנית של גרעיני הביניים וצביעה כרומוזומלית של תאי המיטוזה.
EIA מזהה נוגדנים על ידי שימוש ב-Microtiter plate.
הדנ"א המשמש לבדיקות אלו הוא לעיתים קרובות דנ"א של סליל כפול רקומביננטי או שנלקח מחלק של תימוס השייך לבקר.
בסרום, נוגדני הדנ"א יידבקו לדנ"א ואז ייוצגו באמצעות אנזימים.
בדיקה זו יכולה להיות כמותית, ויכולה לאפשר הערכה של רמות הנוגדנים.
עם זאת, בדיקה זו יכולה להפיק תוצאה לא מדויקת בעקבות זיהום.
EIA מזהה נוגדנים חזקים וחלשים כנגד דנ"א של סליל כפול.
שיטה מתוחכמת לאסוף הרבה מידע על תאים בודדים באוכלוסיות גדולות והטרוגניות של תאים.
שני מאפיינים בסיסיים שנמדדים הם הגודל על ידי פיזור אור קדמי, וגרגור - מאפיין למורכבות התא, על ידי פיזור אור צידי.
מעבר לכך ניתן לסמן את אוכלוסיות התאים השונות בעזרת חומרים פלואורסצנטיים או נוגדנים צבועים בחומרים אלו, ומכאן להסיק על אוכלוסיות ספציפיות.
עבור כל תא באוכלוסייה שיכולה למנות מיליוני תאים, ניתן לדעת מה הגודל, גרגור, ופלואורסצנציה באורכי גל שנים, ולעשות הצלבות מידע ופילוחים שונים עבור כל אחד מאורכי הגל שנבדקו.
לא רק תאים ניתנים לאפיון אלא גם חלקיקים גדולים כמו כרומוזומים, שביבים מיוחדים ועוד.
כך ניתן להשתמש בשיטה בשביל לנתח גם אוכלוסיות דוממות של חלקיקים.
בעת מפגש בסרום של השבבים ונוגדני הדנ"א, או כל נוגדן עצמי אחר, הנוגדנים ייצמדו והנוגדנים הפלואורסצנטים יוצגו.
דנ"א מקרוסקופי הוא שיטה חדשה לזיהוי של נוגדנים אנטי נוקלארים.
נוגדנים עצמיים בודדים מופקדים במערך של נקודות על משטח כגון קלקר.
מערך יחיד מורכב ממאות אנטיגנים עצמיים לשם סריקה של מספר מחלות אוטואימוניות בו זמנית.
נוגה הירח הוא הרומן השלישי בסדרת סיפורי האוטורי מאת ליאן הרן, אשר יצא בשנת 2004. ספר זה מתאר את האירועים במהלך החודשים לאחר נישואיהם של טקאו וקאדה בסופו של הספר השני, שלג על עצי הדובדבן.
הסיפור מתרחש במהלך תקופה של כשמונה חודשים, בין האביב עד החורף שלאחריו, ובו טקאו מגיע לכדי העימות המצופה עם המצביא אראי דאיצ'י.
מיד לאחר נישואיהם של טקאו וקאדה, מגיעים לטריאמה שליחים מהדודים שלו משבט האוטורי, בליווי איום ועם ראשו הכרות של איצ'ירו, מורו הזקן, להמחשה.
הצבא האוטורי אורב לו, אז טקאו מוביל את הצבא שאסף אל מעבר להרים.
סגנו הוא הנזיר ההומוסקסואל מאקוטו; למאקוטו ביקורת רבה לגבי שיטותיו הלא-אורתודוקסיות של טקאו, אך הוא מאוד נאמן לו.
לאחר קרב קטן עם חבורת שודדים, הם מגיעים למרויאמה, חבל הארץ שהיה של ליידי מרויאמה ושאותו היא הורישה לקאדה.
חתנה של ליידי מרויאמה, אידה נריאקי שהוא בן-דודו של אידה סדאמו, הגיע עם כוחות משלו למקום צעד לפני צבאו של טקאו, אך מצא את עצמו לכוד בין שני צבאות - חייליו של טקאו מצד אחד, וכוחות מרויאמה מצד שני, והוא מובס.
כך מנצח טקאו את הקרב הראשון על פי הנבואה.
טקאו הופך את מרויאמה לבסיס שלו, והוא וקאדה עובדים על שיקום הטריטוריה.
בינתיים, שיזוקה וקונדו קיצ'י מגיעים לכפר מוסתר של בית מוטו, ופוגשים שם את קנג'י ואת שני בניה של שיזוקה.
שיזוקה פוחדת מן ההשלכות כאשר יתגלה דבר נישואיהם של קאדה וטקאו, ולכן קונדו יוצא למשימה באראי, כדי לבדוק את פני הדברים, לאמוד את תגובתו של אראי לנישואים ולבדוק מה רגשותיו כלפי בניו משיזוקה.
קנג'י מספר לשיזוקה שבתו, יוקי, אולצה להתאבד באמצעות כמוסת רעל אחרי שנולד בנה מטקאו, מאחר שעלו נגדה חשדותיהם של בני הקיקוטה, והילד גדל לבדו על ידי אקיאו.
קנג'י החליט לעזוב את הקיקוטה מרוב צער על מות בתו, ובכך לפצל את האחווה.
הוא גם התחרט על בגידתו בשיגרו, וניסה לגייס את המשפחות האחרות של האחווה להתייצב מאחורי טקאו.
במרויאמה, עבודת הבנייה מחדש מתקדמת, אך חברי האחווה המקומיים מאיימים על טקאו.
בעזרת הרשומות של שיגרו, הוא מזהה מי חלק מהארגון הסודי, מבצע מעצרים ומוציאם להורג.
המטרה הבאה שלו היא פלישה לעיר האגי דרך הים והריגת דודניו, הלורדים של אוטורי שניסו להתנגש בשיגרו באמצעות שינטרו לפני שנה.
הוא נוסע לאי אושימה לבקר את חבר ילדותו טראדה פומיו אשר הוא ומשפחתו הפכו לשודדי ים, כדי לכרות עמם ברית על רקע יריבותם הישנה ללורדי האוטורי.
בינתיים, קאדה רוכבת לשירקאווה ומגלה שם שפוג'יווארה לקח את אחיותיה כבנות ערובה.
המומה, היא מסתירה את הרשומות על האחווה במקדש מקומי, ואז מתעמתת עם פוג'יווארה ודורשת שיחזיר את אחיותיה.
במקום זאת, פוג'יווארה חוטף אותה, מצהיר שנישואיה לטקאו אינם תקפים וכופה עליה להינשא לו.
הנישואים אינם ממומשים מינית: הוא לא מעוניין בה בתור אישה, אלא כאוצר שאותו הוא רוצה לאסוף ולהסתיר מאחורי מנעול.
אחת מבנות דודיה של שיזוקה מצליחה להעביר לקאדה הודעות במשך זמן מה עד שפוג'יווארה מגלה אותה, ומוציא אותה להורג.
כשטקאו חוזר ושומע את החדשות על החטיפה, הוא צועד עם צבאו לכיוון שיראקאווה, שם הוא מגלה לא רק את כוחותיו של פוג'יווארה, אלא גם את צבא אראי.
אלה גוברים על טקאו, אבל הוא מצליח לחלץ משם את כוחותיו.
הם נסוגים אל החוף, שם הוא מקווה לפגוש את פומיו ולהתפנות משם בספינתו, אך הלה מתעכב בשל מזג אוויר סוער.
מרויאמה נכנעת לאראי שמשתלט על המקום.
טקאו נאלץ להיכנע לאראי, אבל במקום להרוג אותו אראי מבקש ליצור עמו ברית נגד לורדי האוטורי.
קנג'י מגיע ואומר לטקאו שכל משפחות האחווה, למעט בני הקיקוטה, מציעות לו את תמיכתן.
פומיו מגי, ולפני שהם יוצאים לפלישת האגי הוא מראה לטקאו המצאה חדשה, אקדח, שנלקח בפשיטה פיראטית מידי ברברים לבנים.
כחלק מתוכנית האיגוף להשתלטות על האגי צבא אראי צועד צפונה בזמן שטקאו מפליג אליה.
יחד עם קנג'י וטאקו, בנם הצעיר של אראי ושיזוקה, הם מסתננים לטירה והורגים את האדונים ובני משפחותיהם.
אך כאשר מגיע צבא אראי, הוא בוגד בטקאו; תוכניתו לאורך כל הדרך הייתה להשתמש בו להיפטר ממנהיגי האוטורי, ולסלול את דרכו לשליטה מוחלטת בשלוש הארצות.
בזעמו, טקאו מאיים להרוג את בנו הבכור של אראי, זנקו, אך הדבר לא מאט את צעדיו של אראי והוא מתכונן לעבור את הגשר עם צבאו הישר לכיוון טקאו והאיכרים שתמכו בו והיו חסרי נשק.
באותו רגע, פומיו יורה באראי למוות עם נשקו החדש, ואז פורצת רעידת אדמה לכל רוחב שלוש הארצות.
הגשר מתמוטט, אראי וכל צבאו מחוסלים, וכך גם כל ביתו של פוג'יווארה בשירקאווה.
באותו זמן, קונדו קיצ'י באקט אחרון של נאמנות לקאדה, מקריב את עצמו כדי להחזיק בפוג'יווארה בבית הבוער וכך מאפשר לה להימלט.
בדרכה החוצה, שיערה המשומן עולה באש.
המאסטר מבית קיקוטה, קוטארו, מתגנב לביתו של טקאו כדי לרצוח אותו כמו שעשה לאביו אחרי שנטש את האחווה וברח למינו לפני שנים.
טקאו, בעזרתם של טאקו וקנג'י מביס אותו, אך מאבד שתי אצבעות מידו במאבק.
הוא מתחיל להזות, מכיוון שהיה רעל על הסכין.
כשהוא מחלים, הוא יוצא לדרך למרות תחילת החורף כדי לגלות מה עלה בגורלה של קאדה.
הם מגיעים למקדש - אותו מקדש שבו הסתירה קאדה את התיעוד לגבי האחווה ומוצא אותה שם, יחד עם שיזוקה וד"ר אישידה שהספיקו להתחתן מאז האסון.
שיערה של קאדה מגולח ויש לה כוויות נוראיות על הצוואר; בעדינות, טקאו מכסה את הצלקות שלה עם ידו הפצועה.
כאשר מתחיל לרדת השלג, טקאו מתפלל שהאביב יביא ריפוי לארצו.
אפילוג קצר, המתרחש 15 שנה אחרי אירועי הספר, סוגר את הטרילוגיה, ומכין את הקרקע לספר ההמשך, "צריחת האנפה".
טקאו וקאדה הם שליטי שלוש הארצות מזה 15 שנים והצליחו להביא לשגשוג ועושר בכל הנחלות.
לשניהם שלוש בנות, אחת בכורה ושתי תאומות, שלפי המסורת מקוללות מכיוון שנולדו ביחד.
טקאו עדיין לא סיפר לקאדה על בנו עם יוקי, הוא יודע שגורלו למות מידיו, ושאין דבר שהוא יכול לעשות למנוע את זה.
נוגה דוידסון היא אוצרת, אמנית וכותבת ישראלית.
דוידסון סיימה לימודי אמנות במדרשה לאמנות בשנת 2007. עם סיום לימודיה הציגה תערוכת יחיד בשם "My Little Boy & Me" גלריה ב"בית אחותי" (אוצרות: שולה קשת וורד נסים).
את הטקסט עבור תערוכת היחיד שלה כתבה בעצמה ולאחר מכן החלה לעבוד במשרד יחסי ציבור שטיפל באמנות וערכה סיורים בתחום יחד עם יונתן משעל.
לאחר מכן עבדה במשך כשנה כאסיסטנטית בגלריה "נגא" ובמקביל החלה לעבוד במלון "ארטפלוס" שבבעלות אספן האמנות דורון סבג.
יחד עם סבג אצרה במלון אסופת וידאו, הזמינה אמנים לעשות עבודות תלויות מקום בחדרי המלון והפיקה יריד אמנות במחירים נגישים.
בשנת 2011 החלה לנהל ולאצור את גלריה רו-ארט (Raw Art) בתל אביב, בניהולו של שמעון בן-שבת.
בתפקיד זה שמשה קרוב לחמש שנים.
לאחר מכן עברה לתפקיד אוצרת ומנהלת אמנותית בגלריה רוזנבך קונטמפוררי בירושלים, הגלריה המסחרית היחידה בעיר העוסקת באמנות עכשווית.
כיום דוידסון אוצרת עצמאית, כותבת על אמנות וכן רכזת הפרויקטים המיוחדים ותחום התמיכות באיגוד האמנים הפלסטיים.
כאוצרת עצמאית אצרה תערוכות בין היתר במוזיאון תל אביב, בית האמנים בירושלים, גלריה אלפרד, גלריה אינדי, גלריית המדרשה הירקון 19, הפסאז' ועוד.
2011 – אוטו, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2011 – ואקום, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2011 – תרמית הרוקנרול הגדולה, תערוכת יחיד לערן רובינפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – Chicken Feet, Perfume & Tigers – תערוכת יחיד ליעל ברונר-רובין, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – בעיקר קולאז' – תערוכת יחיד לאבי יאיר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – לאקי – תערוכת יחיד לאלישבע לוי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – רפסודה – תערוכת יחיד לשחר סיון, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – הטרגדיה בחיים האתיים – תערוכת יחיד ליונתן הירשפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 - 8 קוב חלל מוזיאון (יחד עם סאלי הפטל נוה ונילי גורן), תערוכה קבוצתית, מוזיאון תל אביב לאמנות
2012 – נקודת מפנה 5, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 - טיפת מזל - תערוכת יחיד לרועי מנחם מרקוביץ'
2013 – מינוס 1 – תערוכת יחיד לערן וולקובסקי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – Cutter – תערוכת יחיד ללהלי פרילינג, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – איוה כפרי – תערוכת יחיד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – פול גז בניוטרל – תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – כולם רוצים להיות מאושרים - תערוכת יחיד לג'יימס אנסוורת', אוצרות: נוגה דוידסון והילה קופר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – וילה – תערוכת יחיד לאלישבע לוי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – לא שימור ולא נעליים – תערוכת יחיד לרוני (ליז) חג'ג', גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – פדיקור מניקור – תערוכת יחיד ליערה צח, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – Foramen Magnum – תערוכת יחיד ליונתן הירשפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – מרכז – תערוכה קבוצתית, גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2015 – בגרות – תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – אזור 21 – תערוכת יחיד לעדי נחשון, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – חמישה כוכבים – תערוכת יחיד לתומאס מור, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – הובי – תערוכת יחיד לישי שפירא קלטר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 - Fade to Gray - תערוכת יחיד לרויטל רטיג, גלריה רו-ארט, תל אביב
2016 – פסאדה – תערוכת יחיד לאוסנת יהלי-סרבגילי (קטלוג), גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2016 – אלט-נוי – תערוכה קבוצתית, גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2016 – מודרניזם 2016 – תערוכה קבוצתית (קטלוג), גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2017 – דווקא עכשיו – תערוכה זוגית לציקי אייזנברג וורה קורמן, גלריה אלפרד, תל אביב
2017 – חברים חדשים 2017 | יעקב ישראל, מיטל קובו, יונתן רון, בית האמנים בירושלים
2018 – תרגילי גמישות, תערוכת הבוגרים של התוכנית ללימודי המשך באמנות, המדרשה לאמנות, גלריית המדרשה – הירקון 19, תל אביב (קטלוג)
2018 – דומם – תערוכת יחיד לאילן כרמי, גלריה אינדי, תל אביב
2018 – Dust & Scratches – תערוכת יחיד ליובל חי, גלריה אינדי, תל אביב
2018 – שיקום שכונות – תערוכות יחיד לדיוי בראל, גלריה אינדי, תל אביב
2008 – My Little Boy & Me, הגלריה ב"בית אחותי", תל אביב.
אוצרות: שולה קשת וורד נסים
2011 - פופוגנדה, המרכז האקדמי ויצו חיפה.
נוגדי טסיות (antiplatelet agents), או נוגדי התלכדות (antiaggregants), הם קבוצה של תרופות נוגדות פקקת הפועלות לעיכוב תהליך הקרישה על ידי מניעת הפעלת טסיות הדם.
קבוצה זו, הגם שמביאה לתוצאה דומה של עיכוב פעולת הטסיות, מכילה תרופות בעלות מנגנון פעולה שונה, ולעיתים אף ניתנות מספר תרופות ממשפחות שונות במטרה להגביר את עיכוב הטסיות.
התרופות הללו משמשות בעיקר באירועי פקקת עורקיים, דוגמת אוטם שריר הלב ושבץ מוחי, שם ריכוז הטסיות בקריש דם ופעילותן גבוהים יותר לעומת אירועי פקקת אחרים.
כאשר דופן כלי הדם שלמה נמצאות הטסיות בדם במצב לא פעיל, בין היתר בשל הפרשת חנקן חמצני ופרוסטציקלין מתאי האנדותל המצפים את נהור כלי דם.
נזק לדופן כלי הדם, למשל בזמן פציעה, מביא לירידה בהפרשת החנקן החמצני והפרוסטציקלין, ולחשיפת הרקמה מתחת לאנדותל.
הטסיות שבמחזור הדם נצמדות לקולגן שברקמה הנחשפת, דרך מספר קולטנים על ממברנת הטסיות, בהם גליקופרוטאינים שונים דוגמת GP IIb/IIIa וגורם פון וילברנד, ומשופעלות.
בתהליך שפעול הטסיות הן מפרישות ADP ומייצרות תרומבוקסאן A2, המגייסים טסיות נוספות להתלכדות בקריש הדם.
במקביל, חשיפת הרקמה גורמת להפעלה של מערכת הקרישה במסלולים האינטרינזי והאקסטרינזי, אשר מחזקת את יציבות קריש הדם על פני אתר הפציעה.
אספירין היא נוגד הטסיות הנפוץ ביותר ואחד מאבני היסוד בטיפול נוגד הטסיות.
זוהי תרופה ותיקה מאוד המעכבת בצורה בלתי הפיכה את האנזים ציקלואוקסיגנאז 1 (COX-1), אשר משמש בתהליך היצירה של תרומבוקסאן A2. במינונים גבוהים אספירין גם משמש נוגד דלקת, בעיכובו את האנזים ציקלואוקסיגנאז 2 (COX-2), אך גם מבטל את העיכוב של התלכדות הטסיות על ידי פרוסטציקלין, שכן COX-2 מזרז יצירה של פרוסטציקלין.
אספירין משמש לטיפול בתסמונת כלילית חדה וכן משמש למניעה שניונית של אירועי לב וכלי דם, לרבות אוטם שריר הלב ותעוקת לב, שבץ מוחי ומחלת העורקים הפריפריאליים.
בהשוואה לפלצבו אספירין נמצא כמפחית את הסיכון להישנות אירועים אלה ב-25%.
עם זאת, השימוש באספירין למניעה ראשונית של מחלת לב איסכמית שנוי במחלוקת, ובאוגוסט 2018 פורסם מחקר שלא מצא כי באוכלוסייה בעלת סיכון בינוני ונמוך ללקות במחלות לב וכלי דם אין תועלת בנטילת אספירין לצורך מניעה ראשונית, וכי הסיכון המוגבר לדמם אינו מצדיק את נטילת התרופה באנשים אלה.
התרופות ממשפחה זו מעכבות באופן בלתי הפיך את P2Y12, הקולטן העיקרי ל-ADP על פני הטסיות, ופעמים רבות משמשות בטיפול משולב יחד עם אספירין.
תרופות ממשפחת התיינופירידינים, קלופידוגרל ופרסוגרל הן קדם-תרופות, הדורשות שפעול מטבולי על ידי אנזים ממשפחת הציטוכרומים בכבד.
לעומת זאת, טיקגרלור וקנגרלור הניתנת בעירוי אינן דורשות מטבוליזם בכבד ועובדת ישירות על הקולטן.
קלופידוגרל נבדקה מול אספירין ונמצאה מורידה את הסיכון להישנות אירועי לב וכלי דם בכמעט 9%.
טיפול משולב של קלופידוגרל ואספירין נמצא בהתוויה לטיפול לאחר השתלת תומכן.
משך הטיפול נקבע לפי סוג התומכן והסיכון לדמם כתוצאה מהטיפול המשולב.
כמו כן, השילוב משמש לטיפול בתסמונת כלילית חדה.
קלופידוגרל אף משמשת למניעה שניונית של שבץ מוחי ממקור עורקי, אך לא הוכח כי טיפול משולב של אספירין וקלפוידוגרל יעיל יותר לעומת כל אחת מהתרופות לבד למניעה שניונית של שבץ מוחי או למניעה ראשונית של מחלת לב איסכמית.
באנשים עם תסמונת כלילית חדה שהיו עתידים לעבור צנתור לב, נמצאה פרסוגרל יעילה יותר בהשוואה לקלופידוגרל בהפחתת הסיכון לתוצא משולב של תמותה, אוטם שריר הלב ושבץ מוחי ובהפחתת הסיכון לאירוע פקקת בתומכן מושתל.
אולם, באנשים שלא עברו צנתור לא נצפתה יעילות דומה, ולכן התרופה ניתנת בהתוויה רק לאנשים שצונתרו או שמיועדים לעבור צנתור.
שימוש בפרסוגרל גם כרוך בסיכון מוגבר לדמם מסכן חיים, ועל כן ננקטת זהירות במתן התרופה לאנשים מבוגרים, וקיימת התוויית נגד לתתה לאנשים עם דימום מוחי בעבר.
טיקגרלור אף היא משמשת לטיפול בתסמונת כלילית חדה ונמצאה יעילה יותר מקלופידוגרל למניעת תוצא משולב של תמותה, אוטם שריר הלב ושבץ מוחי, ללא שיעורים מוגברים בדמם מסכן חיים, אך כן בדמם לא משמעותי.
לציין כי השיעורים במניעת שבץ מוחי בלבד נמצאו דומים בין שתי התרופות.
לפיכך, הקווים המנחים לטיפול בתסמונת כלילית חדה מציינים את טיקגרלור כעדיפה על קלופידוגרל בהתוויה זו.
מעבר לסיכון המוגבר לדמם, לטיקגרלור תופעת לוואי נפוצה של קוצר נשימה והחמצה של פעימות חדריות באופן שאינו גורם לתסמינים.
אלו תסמינים קלים החולפים מאליהם עם התארכות השימוש בתרופה.
קנגרלור ניתנת בעירוי לפני צנתור לאנשים שלא קיבלו קודם לכן מעכבי קולטן ל-ADP.
התרופה פועלת מידית ולזמן קצר.
תרופות ממשפחה זו משמשות בתסמונת כלילית חדה טרם ביצוע צנתור לב באנשים שלא קיבלו קודם לכן מעכבי קולטן ל-ADP.
אף שכולן מעכבות את הקולטן GP IIb/IIIa, הן בעלות מבנה ומנגנון פעולה שונים.
אבסיקסימאב הוא מקטע Fab של נוגדן חד-שבטי ממקור עכברי נגד הצורה הפעילה של GP IIb/IIIa.
הוא נקשר לקולטן ומונע את קישורו למולקולות ההדבקה של הטסיות.
לעומתו, אפטיפיבטיד הוא פפטיד מעגלי בן שבע חומצות אמינו הנקשר למוטיב מסוים בפיברינוגן שאליו הקולטן נקשר, ואילו טירופיבאן הוא נגזרת לא פפטידית של טירוזין הדומה למוטיב אחר בפיברינוגן ובגורם פון וילברנד.
מעבר לשימוש בתסמונת כלילית חדה, טירופיבאן ואפטיפיבטיד משמשים גם באנשים עם תעוקת לב לא יציבה בסיכון גבוה.
שלוש התרופות ניתנות בעירוי עם מנת העמסה שלאחריה טיפול ממושך בן מספר שעות.
התרופות מגבירות את הסיכון לדמם, וגם עלולות לגרום בשיעור נמוך לתרומבוציטופניה במנגנון מתווך חיסונית.
תרומבוציטופניה שכיחה יותר עם אבסיקסימאב.
דיפירידמול הוא נוגד טסיות חלש כשלעצמו, אולם הוא נמצא בתכשירים בשילוב עם אספירין, אשר משמשים למניעת שבץ מוחי לאחר התקף איסכמי חולף (TIA).
התרופה מעכבת פוספודיאסטראז, ועל ידי כך מונעת את הפירוק של cAMP, שרמות גבוהות שלו מעכבות את שפעול הטסיות.
כמו כן, התרופה מונעת קליטת אדנוזין על ידי הטסיות, דבר אשר מגביר עוד יותר את רמות cAMP.
למרות יתרונותיו של התכשיר המשולב, הוא לא נמצא יעיל לפחות כמו קלופידוגרל במניעת שניונית של שבץ מוחי.
בנוסף, הוא אינו מתאים לאנשים עם מחלת לב כלילית פעילה, בניגוד לקלופידוגרל.
וורפקסר היא אנטגוניסט לקולטן לתרומבין PAR-1, ובכך היא מעכבת את שפעול הטסיות המתווך על ידי תרומבין.
במחקר שבדק את התרופה למניעה שניונית היא נמצאה כמפחיתה סיכון לתמותה מאירועי לב וכלי דם, לאוטם שריר הלב ולשבץ, אך במחיר של הגברת הסיכון לדימום תוך-גולגולתי בצורה משמעותית לעומת פלצבו.
לפיכך היא רשומה למניעה שניונית של אירועי לב וכלי דם באנשים עד גיל 75, השוקלים 60 ק"ג לפחות, שלא חוו אירועים של שבץ מוחי, התקף איסכמי חולף או דימום תוך-גולגולתי בעברם.
נוגד חִמצון הוא חומר כימי בעל יכולות חיזור גבוהות, המקטין את קצב תגובות החמצון של חומרים אחרים בסביבתו.
נהוג לסווג נוגדי חמצון בהתאם למנגנון הפעולה שלהם, כאשר מבדילים בין נוגדי חמצון ראשונים לנוגדי חמצון שניוניים.
מתוך נוגדי החמצון הראשוניים, ישנם כאלו ממקור טבעי (כמו ויטמין E ופולי-פנולים ) וכאלו שאינם טבעיים.
ישנם גם אנזימים שמתפקדים כנוגדי חמצון וישנם אנזימים שיכולים לשחזר נוגדי חמצון לצורתם הפעילה, כמו glutathione reductase .
נוגדי חמצון מופקים ממקור צמחי או מן החי, שם הם אחראים על נטרול רדיקלים חופשיים ובכך מגנים על האורגניזם מנזקי חמצון שפוגעים בקרום הפלזמה, בחלבונים ובדנ"א.
נוכחות נוגדי חמצון במזון מסייעת להאריך את חיי המדף ולשמור על איכותו במגוון דרכים.
במזון, הרכיבים הרגישים ביותר לחימצון הם השומנים, ובפרט חומצות שומן רב-בלתי רוויות מסוג אומגה 6 ואומגה 3. נוגדי חמצון משמשים גם כחומרים משמרים במוצרי קוסמטיקה, וכמעכבי-חמצון בדלק.
חמצון הוא תגובה כימית שבה אלקטרונים עוברים מחומר מסוים למחמצן.
תגובות חמצון יכולות ליצור רדיקלים חופשיים, שמתחילים תגובות שרשרת שפוגעות בתאי הגוף.
נוגדי החמצון בולמים את תגובות השרשרת האלה באמצעות הסרה של רדיקל חופשי הנמצא באמצע.
הם עושים זאת על ידי חיזור של מחמצנים בסביבתם ובכך הם בעצם מתחמצנים בעצמם.
תכונתם החשובה של נוגדי החמצון היא שבמצבם המחומצן הם יציבים יחסית ובכך הם לא גורמים נזק.
על אף שתגובות חמצון הן הכרחיות לחיים, הן יכולות גם להזיק.
לכן, לצמחים ולבעלי חיים יש מערכות מורכבות של נוגדי חמצון מסוגים שונים, למשל גלוטטיון, ויטמין C, ויטמין E, אנזימים כמו קטלאז, סופראוקסיד דיסמוטאז.
רמה נמוכה של נוגדי חמצון, או פעילות של מעכבי האנזימים של נוגדי החמצון, תפגע בתאים או תהרוס אותם.
הזדקנות של יצורים חיים מתרחשת, בין השאר, עקב ההתקפה המתמדת של מחמצנים על מולקולות התא; לנוגדי החמצון, לפיכך, יש השפעה מאריכת חיי תא.
נוגדי חמצון מסווגים לנוגדי חמצון ראשוניים ושניוניים בהתאם למנגנון הפעולה שלהם.
לנוגדי חמצון מסוימים יש יותר ממנגנון פעילות אחד ואלו מכונים נוגדי חמצון מרובי פעולה.
אופן הפעולה הכימי משתנה מאוד מכיוון שחומרים אלו מסוגלים לתפקד בכל שלבי תגובת החמצון.
תהליך החימצון כולל שלושה שלבים: אתחול, בו נוצרים רדיקלים חופשיים בעיקר בנוכחות אור ומולקולות רגישות לעירור, שלב השרשרת בו התגובה מאיצה ומזינה את עצמה כתוצאה מנוכחות רכיבים רגישים לחימצון, ושלב הסיום בו הרדיקלים מגיבים זה עם זה ונוצרות תרכובות יציבות.
נוגדי חמצון ראשוניים, המכונים גם סוג 1 או נוגדי חמצון שוברי שרשרת, מעכבים או מאטים את שלב ההתפשטות (שרשרת) של תהליך החמצון על ידי מסירת אלקטרון וייצוב הרדיקלים.
נוגדי החמצון הראשוניים העיקריים המוספים למזון הם תרכובות סינתטיות כמו: (BHT), (BHA), ופרופיל גלאט- המותרים להוספה לשמנים המשמשים לעיבוד מזון, כגון, טיגון, צלייה ואפייה.
קיימים גם מרכיבים טבעיים הפועלים כנוגדי חמצון ראשוניים אשר מוספים למזונות, כמו נגזרות של ויטמין E (טוקופרול).
לנוגדי חמצון שניוניים יש מנגנוני פעולה רבים.
הם יכולים לקשור מתכות אשר מזרזות חמצון, לנטרל חמצן סינגלט מעורר או להגיב עם החמצן האטמוספירי, להוריד את החומציות לעיכוב אנזימים מחמצנים, ולהגיב עם הרדיקלים החופשיים.
חלק מנוגדי חמצון אלה פועלים באופן סינרגיסטי מכיוון שהם מקדמים את הפעילות נוגדת החמצון של נוגדי החמצון הראשוניים.
דוגמאות לחומרים כאלו יהיו חומצה ציטרית וחומצה אסקורבית (ויטמין C).
לוויטמין C (נקרא גם חומצה אסקורבית) תפקידים רבים בגוף האדם, בין היתר כנוגד חמצון.
ויטמין C אינו מיוצר בגוף האדם ועל כן יש לצרוך אותו מהתזונה, למשל על ידי אכילת פירות הדר (כמו לימון, תפוז ואשכולית).
ויטמין C מהווה נוגד חמצון שכן הוא מייצב את הרדיקלים החופשיים אשר גורמים לנזקים לרכיבי התא ממערכת הדם.
יתר על כן, לוויטמין C יש תפקיד חשוב בחידוש הצורה נוגדת החמצון של ויטמין E על ידי הפחתת Tocopheroxyl radicals.
לאחר שוויטמין C ניטרל רדיקל חופשי על ידי ייצובו, הוא מחומצן לחומצה דה-הדרוסקורבית, שיכולה בתורה להפוך בחזרה לחומצה אסקורבית ולפעול שוב כנוגד חמצון.
ויטמין E הוא ויטמין מסיס בשומן שקיים בשמונה צורות שונות (α-, β-, γ-, and δ-tocopherol ו- α-, β-, γ-, and δ-Tocotrienol), כולן מיוצרות על ידי צמחים.
התזונה של בני האדם מכילה את כל המולקולות הללו אך הגוף מעדיף α-tocopherol.
α-tocopherol הוא נוגד חמצון ראשוני שיכול למנוע חמצון שמנים.
בתהליך זה α-tocopherol תורם אטום מימן והופך ל-tocopheroxyl רדיקלי, אשר הופך בחזרה ל-α-tocopherol על ידי ויטמין C או על ידי חומרים מחזרים אחרים כמו cysteine או glutathione.
המקורות התזונתיים העיקריים של ויטמין E בתזונת האדם הם שמנים צמחיים, ומקורות משניים הם ביצים, גבינות וזיתים.
אגוזים הם מקורות מצוינים ל-gamma tocopherol.
חומצה אורית היא נוגד חמצון מסיס במים הנפוץ ביותר בבני אדם, והוא תורם בהפחתת הרדיקלים החופשיים בפלזמה.
תרכובת זו פועלת לייצוב חומרים מחמצנים כמו: רדיקלי הידרוקסיל, רדיקלי פרוקסיל, חמצן סינגלטי וחומצה היפוכלורית.
יתר על כן, חומצה אוּרית יכולה לנטרל קומפלקסים של ברזל ולהגן על הדנ"א מפני שבירות חד-גדיליות הנגרמות על ידי רדיקלים חופשיים בגוף.
קואנזים Q10 מסיס בשומן ונמצא בממברנת התא ובממברנות המיטוכונדריה, הוא משמש כנוגד חמצון חשוב בתאים.
בצורתו המחוזרת יוביקינול (ubiquinol) הוא מסוגל לתרום אלקטרונים לרדיקלים חופשיים ולנטרלם, ובכך להפחית נזק חמצוני לממברנות תאים, לחלבונים ולחומצות גרעין.
בנוסף, CoQ10 תורם לשחזור נוגדי חמצון אחרים, כגון ויטמין E .
פעילותו חשובה מאוד ברקמות בעלות קצב מטבוליזם גבוה, כגון שריר הלב והכבד, החשופות לעקה חמצונית מוגברת.
האנזים ניתן גם כתוסף תזונה.
פלבונואידים (flavonoids) הם קבוצה גדולה של פוליפנולים המצויים בצמחים, הנחשבים לנוגדי חמצון טבעיים.
הם פועלים בכמה מנגנונים: נטרול רדיקלים חופשיים על-ידי תרומת מימן או אלקטרון, קשירת יוני מתכות המעודדים חמצון, עיכוב אנזימים היוצרים גופי חמצן פעיל (ROS), והגברת ביטוי של אנזימי נוגדי חמצון אנדוגניים.
אמנם רוב העדויות לפעילות נוגדת חמצון נצפו במבחנה, רך הפלבונואידים נבחנים גם לשימוש כתוספי תזונה.
המלטונין מיוצר בעיקר בבלוטת האיצטרובל (Pineal gland) .
הוא ידוע בעיקר בתפקידו בוויסות מחזורי שינה-ערות.
עם זאת, מחקרים עדכניים הצביעו על כך שיש לו גם פוטנציאל נוגד חמצון משמעותי הוא מסוגל לנטרל ישירות גופי חמצן פעיל וגופי חנקן פעיל (ROS/RNS) וכן אניון superoxide .
בנוסף, הוא מגביר את פעילותם של אנזימים נוגדי חמצון טבעיים בתא ואת יציבות המיטוכונדריה.
חשוב להדגיש כי רוב הנתונים הם ממודלים עיקריים במעבדה או בחיות הקשר הקליני בבני אדם טרם אושר באופן סופי.
ישנן תרכובות סינתטיות רבות שפועלות כנוגדי חמצון בצורה טובה יותר מנוגדי חמצון טבעיים, ותרכובות אלו נחשבות ליותר זמינות.
נוגדי חמצון סינתטיים ישמשו במגוון רחב של מוצרי מזון והם בעיקר תרכובות פנוליות, כשההנפוצות מביניהן הן הידרוקסילאניזול בוטיל (BHA), הידרוקסילטולואן בוטיל (BHT), פרופיל גלאט (PG), אוקטיל גלאט (OG) ודודציל גלאט (DG) .
חומרים אלו ישמשו כנוגדי חמצון ראשוניים להאטת פעילות הרדיקלים החופשיים ולשליטה בחמצון ובפיתוח טעמי לוואי.
הוספה של נוגדי חמצון סינתטיים למזון נחוצה אם הם מכילים כמויות קטנות של נוגדי חמצון טבעיים, או שנוגדי חמצון אלו עוברים חמצון בתהליך העיבוד או במשך זמן האחסון.
כתוסף מזון נוגדי=חימצון מסומנים באות E.
לדוגמה, ויטמין C הוא E300 ואילו הידרוקסיטולואן בוטיל –BHT – הוא E321. הדרישות החוקיות ברוב המדינות מאפשרות הוספה של נוגדי חמצון סינתטיים בריכוזים נמוכים (לא יעלה על 100–200ppm), לעומת נוגדי-חמצון טבעיים (250–500 ppm של תמציות גולמיות).
בישראל, הוספת נוגדי-חימצון טבעיים ולא-טבעיים מוגבלת על פי תקנות בריאות הציבור.
אנזימים נוגדי חמצון מסוגלים לייצב או לנטרל רדיקלים חופשיים לפני שהם תוקפים רכיבים תאיים.
הם מפחיתים את האנרגיה של הרדיקלים החופשיים על ידי תרומת חלק מהאלקטרונים שלהם ובכך גורמים לרדיקלים החופשיים להפוך ליציבים.
בנוסף, הם עשויים להפריע לתגובת השרשת המחמצנת (oxidizing chain reaction) שגורמת למזעור הנזק שנגרם על ידי הרדיקלים החופשיים.
על ידי הפחתת החשיפה לרדיקלים חופשיים והגברת הצריכה של מזונות עשירים באנזימים נוגדי חמצון או תוספי תזונה שמכילים אנזימים נוגדי חמצון, לגוף יש פוטנציאל להפחית את הסיכון לבעיות בריאותיות הקשורות לרדיקלים חופשיים.
דוגמאות לאנזימים שיכולים לשחזר (לחזר) נוגדי חמצון הם SOD ,GPx ,glutathione reductase(GR), CAT.
נוגדי חמצון לא רק מאריכים את חיי המדף של מוצרי המזון אלא גם מפחיתים בזבוז של חומרי גלם ומצמצמים פגיעה בערכים התזונתיים של המזון.
שינויים כימיים רבים עשויים להתרחש ולהשפיע על הטעם או לגרום להידרדרות של המזון.
עבור שומנים למשל, חמצון הוא התגובה הכימית המשמעותית ביותר אשר משפיעה לרעה על איכות השמן ועל טעמו.
הפגיעה בטעם נובעת מיצירת טעמי לוואי הנובעים בעיקר מפירוק חומצות שומן בלתי רוויות.
הראקטיביות הגבוהה של קשרי הפחמן הכפולים בחומצות שומן בלתי רוויות הופכת את החומרים הללו למטרות ראשוניות לתגובות רדיקלים חופשיים.
במזונות המכילים שומנים, נוגדי חמצון מעכבים את תחילת החמצון או מאטים את קצב התקדמותו.
לכן, על מנת למנוע זאת מוסיפים למזונות אלו נוגדי חמצון אשר תפקידם אינו לשפר את איכות המזון, אלא לשמור על איכות המזון ולהאריך את חיי המדף.
נוגדי חמצון נמצאים באופן טבעי במזונות רבים, לדוגמה תה וקפה (ריכוז גבוה יותר יימצא בקפה לעומת בתה), ובצריכתם מגולמים יתרונות בריאותיים שונים.
נוגדי החמצון הפוליפנוליים העיקריים הקיימים בתה הם פלבונואידים וחומצה פנולית.
גם פירות וירקות מכילים נוגדי חימצון רבים מסוגים שונים ובכללם הקקאו שמשמש לייצור שוקולד.
הדיאטה הים-תיכונית נחשבת לעשירה בנוגדי חימצון בשל הצריכה הגבוהה של פירות וירקות מסוגים שונים.
נוגה לוי (נולדה ב-21 באוגוסט 2009) היא שחיינית אמנותית ישראלית.
זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (2025) בתרגיל קבוצתי.
לוי מתאמנת באגודת הפועל ירושלים.
באליפות אירופה לנערות שנערכה במלטה ביולי 2024 סיימה במקום חמישי ביחד עם הנבחרת הלאומית בתרגיל הקבוצתי טכני בתוצאה של 241.1608 נק' ובתרגיל אקרובטיקה בתוצאה של 149.4633 נק'.
באליפות העולם לנערות שנערכה ביוון בספטמבר אותה שנה היא סיימה במקום שישי ביחד עם הנבחרת הלאומית בתרגיל קומבינציה חופשית בתוצאה של 188.7707 נק' ובמקום שמיני בתרגיל החופשי בתוצאה של 239.6406 נק'.
באליפות אירופה שנערכה בפונשל, פורטוגל ב-3 ביוני 2025 זכתה במדליית ארד בתרגיל חופשי ביחד עם יוגב דגן, קתרין קונין, אלכסנדרה לרמן, ליאור מקמל, איה מזור, שיה שר שלום נחמד ויערה שרעבי בתוצאה של 223.7710 נק' בהדרכתן של ולריה אפרילבה, דנה מובשוביץ ומאיוקו פוג'יקי.
נוגט (Nougat) היא משפחת ממתקים העשויים מסוכר או מדבש, מאגוזים קלויים (שקדים, אגוזי מלך, פיסטוק חלבי ואגוזי לוז הם הפופולריים ביותר), ולעיתים גם מפירות מסוכרים קצוצים.
סמיכות הנוגט יכולה לנוע בין צמיגי לקשה כתלות במרכיביו.
נוגט לבן כולל חלבון ביצה מוקצף ודבש, והוא רך.
באיטליה נהוג לאכול נוגט רך מעורבב עם גבינה ופירות עם אגוזים.
נוגט חום עשוי מסוכר מקורמל, ללא חלבונים מוקצפים, והוא בעל מרקם מוצק מעט יותר, לרוב פריך.
נוגט וינאי או נוגט גרמני שהוא פרלין שוקולד ואגוזים.
מלית הפרלין (מחית שקדים או אגוזי לוז וסוכר) הנמכרת כחומר גלם לצורכי קונדיטוריה, מכונה במקומות שונים פרלינה או נוגט.
במדינות שונות קיימות גרסאות שונות לשם הממתק, צורתו ואופן ייצורו.
מקורו של הנוגט אינו ידוע, וקיימות מספר סברות בנידון, בין השאר רומא, יוון וסין.
נוגט לבן הוזכר לראשונה בספר בערבית מבגדאד מהמאה ה-10, שם נקרא "נטיף" או: "בעבע קדרסי" ונכתב כי מקורו בחרן.
הגאוגרף והנוסע אבן חוקל תיאר בסוף המאה ה-10 אכילת "נטיף" באזור חלב ובבוכרה שבאוזבקיסטן.
העדות הכתובה האירופאית המוקדמת ביותר לנוגט מקורה בקרמונה שבאיטליה בשנת 1441. היה זה בזמן חתונת אצילים מקומית, כאשר לחתן ולכלה הוצע ממתק העשוי מדבש, שקדים וחלבון.
צורתו של הממתק הייתה ה"טורצו", מגדל בן המאה ה-13, וממנו גם נובעת המילה האיטלקית לנוגט – "טוֹרוֹנה".
באיטליה הממתק נקרא באזורים שונים גם בשמות "מנדורלטו", "קופאטה", "קובאיטה".
טורונה מכיל שקדים קלויים, סוכר, דבש, וחלבון ביצה ובנוסף תיבול של וניל או הדרים.
באליקנטה שבספרד כנראה היה מוכר מוקדם יותר אך המתכון הידוע הראשון הוא מהמאה ה-16, שם נקרא "טוּרוֹן", או בקטלאנית "טוֹרו".
המתכון המסורתי כולל שקדים קלויים, סוכר, דבש, וחלבון ביצה.
הוא מכיל לפחות 60% שקדים.
במונטלימר בצרפת נוגט מוכר מהמאה ה-18, שם נקרא "נוגט מונטלימר", "נוגט פרובנס" או "טורון קטאלני".
בטריפולי שבלבנון יצרנים מקומיים מכינים נוגט בהשראה צרפתית (בהשפעת ההיסטוריה של השלטון הצרפתי בלבנון), בתוספת שמן ורדים.
בג'רבה שבטוניס המאכל נקרא נוגא, במרוקו הוא נקרא "ג'אבן" או "ז'אבן".
ביוון, הממתק זהה למתכון האיטלקי, מיוצר בזקינטוס, ונקרא "מנדולטו", וכן בסירוס, שם הוא נקרא "הלוודופיטה".
באזורים שהיו בשליטת האימפריה העות'מאנית כגון בולגריה, רומניה, ארץ ישראל נקרא "חלביצה".
באיראן נקרא "גאז", מיוצר באיספהן ובבולדאז'י, מכיל לעיתים מיצוי סוכרי של אשל.
בתבריז הממתק המכונה "נוגה", או "לוקה", לרוב, עשוי מאגוזי מלך ולא מאגוזים, או שקדים.
הוא מצופה משני צידיו בעלי ופלה דקים ונחתך למלבנים בגודל 10*5*5 סנטימטר.
בדרום אירופה הנוגט פופולרי במיוחד בחג המולד.
באוסטרליה הממתק נפוץ כל השנה, מיוצר על ידי מספר יצרנים גדולים בתפוצה ארצית.
הנוגט האוסטרלי דומה לצרפתי ולאיטלקי אך עם 50% שקדים ועשוי לכלול גם אגוזי מקדמיה, אפרסק ורכיבים נוספים, קיימת גרסה רכה וגרסה פריכה, הנוצרות על ידי חימום הסוכר לטמפרטורות שונות לפני שמערבבים אותו עם קצף הביצים.
בארצות הברית חטיפי שוקולד רבים מכילים קרם נוגט.
קיימים גם דגני בוקר במילוי קרם נוגט.
הקרם התעשייתי ברבים מחטיפי השוקולד האמריקאים והאנגלים שונה מהמתכון המקורי והוא תערובת של סוכרוז וסירופ תירס עם מקציף כגון חלבון ביצה, חלבון סויה או ג'לטין.
הוא זול יחסית ומתאים לשימוש כמילוי בחטיפים מתוקים.
לעיתים כולל גם שמן צמחי ואבקת חלב ומעורב עם אגוזים, קרמל ושוקולד.
בבריטניה מקובל הנוגט הלבן כחטיף בירידים ובחופים, בין השאר חטיף בצבעי לבן וורוד (בטעם פירות), עטוף נייר אורז אכיל עם שקדים ודובדבנים במקום אגוזים.
בישראל קיימת גרסה רכה במיוחד של הנוגט הלבן, המוגשת במהלך המימונה.
גם בגרסה הזו מערבבים חלב עם קצף ביצים וסוכר, אולם ההגשה היא בסמוך להכנת הנוגט, כך שמתקבלה עיסה במרקם דייסתי רך.
העיסה מקושטת בפיסטוק ועלי ורדים ומשמשת בדרך כלל כציפוי לעוגיות ולמופלטות.
בישראל גם קיימת גרסה חדשה יחסית, משנת 2008 של חטיף הבמבה במילוי קרם נוגט.
החטיף זכה לפופולריות מהירה מייד עם הופעתו.
נוּדִיזְם, או בשמו האחר נטוריזם, הוא אורח חיים הכולל שהייה בעירום בחברת אנשים אחרים במקומות פרטיים וציבוריים.
מקורו של המונח נודיזם, הנהוג בעיקר בארצות הברית הוא במילה nude, שמשמעותה "עירום", ומקורו של המונח "נטוריזם", הנהוג באירופה, הוא במילה nature, שמשמעותה "טבע".
שני המונחים כמעט זהים במשמעותם, כאשר המונח נטוריזם מתייחס גם להתחברות לטבע במסגרת השהייה בעירום.
מושג נוסף נפוץ הוא העירום החברתי , שבשונה משני המושגים האחרים מדגיש יותר את העירום במסגרת מפגשים ואירועים חברתיים.
הנטוריסטים מאמינים שהגוף העירום הוא דבר מקובל, מכובד ומהנה.
הם סבורים שאין בעירום בושה, תיעוב, חוסר כבוד או סכנה כלשהי.
הנטוריסטים אינם מקבלים את התפיסה לפיה להיות עירום בחברת אנשים אחרים הוא דבר לא מוסרי, או (לחלופין) בעל משמעות מינית, ארוטית או פורנוגרפית.
לדידם, השהייה בעירום היא בריאה וטבעית, ואף רואים בעירום את הצורה הטהורה ביותר, שכן כל בני האדם נולדו עירומים וזה הדבר הטבעי והנכון.
בנוסף, רבים מהם טוענים שההתרגלות לעירום היא מהירה כל כך, כך שהם לא מוצאים בכך כל ייחוד, והנטוריזם הוא עוד פרט אחד בחייהם.
התנועה הנודיסטית קיבלה את השראתה מרעיון הפילוסופים שהטיפו להתקרב לטבע יחד עם המגמה של ביטוי של בחירה אישית והפגנת חירות הפרט ללא מגבלות חברתיות.
הנטוריסטים רואים בלבוש הסוואה והתחפשות והיעדר מתן ביטוי ל"אני" האמיתי.
שוחרי העירום מאמינים כי כאשר בני אדם נמצאים בעירום במסגרת חברתית "כפי שהם", בלי סטטוס חברתי, "מקבלים אותם כפי שהם".
הנטוריסטים אינם מתעניינים באופן מיוחד בלראות אנשים אחרים בעירום (דבר אשר מכונה "מציצנות" אם מעורבת בכך הנאה מינית) ואינם נהנים להיחשף בפני אחרים (דבר אשר נחשב ל"אקסהיביציוניזם", אם מעורבת גם בזה הנאה מינית).
רבים מהם טוענים כי הסיבה להשתתפותם באירועים נטוריסטים היא תחושה של שחרור, תחושה של שוויוניות (ללא הבגדים אין הבדלים בין בני האדם), תחושה של רוגע וקבלה עצמית ללא סייגים.
יש המקשרים בין נודיזם לפורנוגרפיה, אבל הנודיסטים מתייחסים לגופם לא כאל גוף המשווק לגרות או לגרום הנאה לאחרים אלא כאל ישות שיש לכבדה.
בחלק מן הארצות, בעיקר אלו הפחות-סובלניות לנודיזם, נוהגים נטוריסטים להתכנס במקומות סגורים או במקומות המוכרים כפתוחים לנטוריסטים (זאת בשונה מן המצב בגרמניה, למשל, בהּ העירום החברתי, הוא דבר נפוץ ומקובל, גם במקומות, אשר אינם מוגדרים כ"מיועדים לנודיסטים" באופן רשמי).
העירום בצוותא משולב בפעילויות חברתיות רגילות במסגרת משפחתית ולא-מינית, בדרך כלל בחופים סגורים, וכולל פעילויות שונות, כגון משחקי חברה, שחייה, האזנה להרצאות, ואף שירה בציבור.
ישנם גם אלו המעדיפים לעבוד בעירום, כאשר מזג האוויר והסיטואציה החברתית מאפשרים זאת.
הנטוריזם מתקיים בתרבויות רבות, במיוחד כחלק משחייה ורחצה בבריכות ובמשותף לשני המינים.
הפעילויות יכולות להיות במקומות סגורים או פתוחים, והן כוללות פעילויות פנאי שונות.
במקומות ומתקנים נטוריסטיים (מועדונים, מלונות, כפרי נופש ועוד) שונים נהוגה מדיניות לבוש שונה: חלק מן המקומות נוקטים במדיניות "לבוש אופציונלי" שבה מקבלים גם לבושים (בדרך כלל כדי לסייע ל"ביישנים מתחילים"), בעוד חלקם מקפידים על עירום מוחלט.
המצדדים בעירום מוחלט מבקשים מן המשתתפים להיות עירומים לגמרי על מנת לאפשר תחושה משוחררת לכלל הנטוריסטים, ואילו המצדדים ב"לבוש אופציונלי" סבורים כי כפיית העירום כמוה ככפיית הלבוש ב"עולם הרגיל", וכי כפייה זו מנוגדת לחופש ולחירות המיוצגים בנטוריזם.
ארגונים נטוריסטים רבים מארגנים פעילויות חברתיות רבות.
לכמה מהארגונים הללו יש דרישות קבלה מחמירות כגון תקופת ניסיון, הגעה רק בחברת חבר מוכר ולעיתים גם ועדת קבלה ובדיקת רקע פלילי.
דרישות אלו צצו בעקבות החשש מפני עברייני מין.
מנגד, ישנם אירועים נטוריסטים רבים במקומות פתוחים שאינם מאורגנים על ידי ארגון קבוע, וניתן להצטרף אליהם ללא התחייבות או תשלום כלשהו, אך תוך התנהגות לפי קוד אתי ברור.
נטוריסטים מתחילים מגיעים לאירועים כאלו בחוויותיהם הנטוריסטיות הראשונות.
אירועים כאלו יכולים להיות חופים עם "לבוש אופציונלי", רחצות ליליות בעירום ועוד.
פעילות נפוצה במיוחד של נודיסטים ונטוריסטים היא הרחצה והשיזוף בעירום, בחוף הים.
כיוון שהרחצה בעירום בחופים "רגילים" אסורה על פי חוק ברוב מדינות העולם, נוצרו חופי הנודיסטים, אשר בהם מותרת הרחצה בעירום, כאשר המתרחצים הבאים למקום מודעים לכך, והחוף מסומן כחוף נודיסטים.
הרחצה בחופים אלו היא לרוב מעורבת.
ישנם מספר סוגים של חופי נודיסטים, אשר נפרדים ביניהם לפי אופי העירום הנהוג באותו חוף, וכן על פי משתנים שונים:
חופים בהם העירום הוא בגדר חובה, למעט אילוצים שונים כמו מזג אוויר שלא מאפשר רחצה בעירום מלא.
בחופים אלו הרחצה היא בעירום מלא, ובדרך כלל הם משתייכים לקהילות נודיסטים או נטוריסטים.
חופי עירום, בהם העירום אינו חובה.
בחופים אלו רוב המתרחצים עירומים, אולם ישנם כאלו שאינם.
חופים בהם "ביגוד הוא אפשרות" ("Clothing is optional").
בחופים אלו מותר להסתובב בעירום, אך אין כל חובה לכך, וניתן למצוא בחופים אלו עירומים ולבושים כאחד.
חופים אלו אינם חופי נודיסטים אלא חופים רגילים אשר מותרת בהם רק חשיפת השדיים.
הם נפוצים יותר מחופי הנודיסטים, וחשיפת כל איבר אינטימי אחר מלבד השדיים אסורה בהם.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, נהגו לרחוץ בעיקר בני ובנות קיבוצים בעירום לעיתים, כחלק מפן שיתופי של היהודי החדש, דבר זה גם בא לידי ביטוי בתנועת הכנענים בשנות ה-40 אשר ראתה אידיאל במושגי הגוף ע"פ תרבויות עתיקות באזור לפירושם.
מחנה נודיסטים ראשון בארץ הותקן ביולי 1965 בכפר הקיט הבינלאומי "גליה", בחוף גליה באזור חיפה.
במקום הוקצה מתחם מגודר לשיזוף בעירום.
בשנות השישים פעל לתקופה קצרה מועדון נטוריסטי בשם "בריאות ושמש".
עיקר פעילותו הייתה לארגן נסיעות למחנות נודיסטים בחו"ל.
ב-1979 הפך חוף הדולפינים שליד אופירה בדרום סיני למחנה נודיסטים.
מרבית הנטוריסטים היו תיירים מארצות סקנדינביה.
בסוף שנת 1984 נפתחו באילת שני חופי נודיסטים חרף התנגדות הדתיים.
העמותה הישראלית לנטוריזם נוסדה בקיץ 2000 על ידי פנחס ברק כדי לאגד את קהילת הנטוריסטים הישראלים ליזום ולארגן פעילויות לחברי הקהילה ולקדם את רעיון העירום החברתי בישראל.
בהמשך הוקמו התארגנויות נוספות לעריכת מפגשי עירום בבריכות וחופים ברחבי הארץ.
בספטמבר 2011 נערך בים המלח מיצג אומנותי של הצלם ספנסר טוניק שקיבץ 1,200 גברים ונשים לצילום עירום המוני שמטרתו הייתה לקדם את המודעות לחשיבות השימור של ים המלח, בעקבות הפרסום הנרחב של המיצג הנושא חזר להתפתח בארץ והוקמו מספר קבוצות חדשות שמשכו גם יותר קהל צעיר.
בשנת 2014 הוקמה "פשטות - תנועה לעירום חברתי" מתוך מטרה לעודד את העירום החברתי בישראל, ליצור לו לגיטימציה רחבה בחברה הישראלית ולהרחיב את מעגלי המשתתפות והמשתתפים באירועים הנטוריסטים.
בספטמבר 2021, עשור לאחר צילומו הראשון בישראל, שב הצלם ספנסר טוניק לצילום נוסף בדרום הארץ והפעם קיבץ כ-200 נשים וגברים לצילום עירום כחלק מקמפיין לפתיחת מוזיאון ערד.
במהלך שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 בפסטיבלים ברחבי הארץ הוקמו אזורי עירום מלא או תכנים אשר כללו עירום חברתי ולא מיני, בארץ קמו מספר פסטיבלי עירום חברתי, ובראשם "פסטיבל פשוט" באשראם במדבר אשר פעל בין השנים 2004–2020 ובו שולבו גם תכנים וסדנאות רוחניות.
במהלך השנים נעשים ניסיונות להקמת אזורי חוף מוגדרים כחופים נטוריסטים בחוק אך דבר זה טרם התאפשר באופן קבוע בשל התנגדויות מוסדיות בעיקר.
בגרמניה נקרא נטוריזם "תרבות גוף חופשית" (גרמנית Freikörperkultur או בקיצור FKK)
תרבות עירום ותנועות לשינוי אורח חיים עד למלחמת העולם הראשונה
בשנת 1898 בעיר אסן הוקם מועדון ה-FKK הראשון.
החל משנת 1900 החלו להופיע באזור ברלין, הים הבלטי והים הצפוני יותר ויותר "סאונות שוודיות".
לאחר הליברליזציה הפוליטית במשך זמן רב החוגים השמרנים נלחמו כנגד הפופולריות הגוברת של בריכות העירום בעיקר בקרב האינטליגנציה העירונית, אותה ראו כהידרדרות מוסרית.
כתגובת נגד הוקמו תנועות לנודיזם ותנועות לשינוי אורך חיים בעיקר בפרוסיה שהייתה באופן מסורתי יותר ליברלית ממדינות אחרות בקיסרות הגרמנית.
בשנת 1913 היו כבר למעלה מ-50 תנועות כאלו בגרמניה.
החלוצים הראשונים בתחום הנודיזם היו בעלי דעות פוליטיות מגוונות.
היו כאלה שרצו להביא לשוויון בין כל בני האדם או אחרים שראו בכך חזרה לגרמאנים החזקים והעירומים כמו בתיאורו של ההיסטוריון הרומאי טקיטוס.
מועדוני נודיזם ללא כל אידאולוגיה שהחשיבו את העירום פשוט כפעולה מהנה בטבע, כמעט ולא היו קיימים.
המשתתפים היו בדרך כלל בעלי רקע אוונגליסטי, או המקיימים דיאטה טבעונית או טבעונאית כמו כן תנועות רוחניות שונות, או בעלות אידאולוגיה פולקיסטית.
הנודיזם ברפובליקת ויימאר וברייך השלישי
בשנת 1920 נפתח חוף הרחצה הרשמי הראשון בסילט.
בשנת 1931 נאסרה באופן כללי הרחצה מחוץ לאזורים מוגדרים ולאחר עליית הנאצים לשלטון פורקו התנועות או אוחדו יחד עם ארגוני ספורט נאציים.
בסוף תקופת רפובליקת ויימאר היו חברים בתנועות נודיסטיות כ-100,000 איש.
באופן כללי בשנות ה-30 התנועה הנודיסטית דווקא גדלה, ב-5 במאי 1931 התקיימה בלייפציג לראשונה תחרות שחייה בעירום.
באוגוסט 1939 התקיימה בשווייץ "האולימפיאדה" הראשונה בעירום.
ביוני 1942 הוקלו בגרמניה האיסורים על רחצה בעירום.
כמו כן הייתה קיימת בגרמניה הנאצית "תרבות עירום גזענית" אשר קידמה את אידיאל היופי הנאציונאל-סוציאליסטי.
בגרמניה המזרחית החל משנות ה-70 היה הנודיזם נפוץ בכל הגילאים.
בחופים מוכרזים היו בדרך אזורים מוגדרים לרחצה בעירום, באופן כללי הייתה הסובלנות כלפי הנודיזם בגרמניה המזרחית גדולה יותר מאשר בגרמניה שאחרי האיחוד.
תחילתו של הנודיזם בגרמניה המזרחית היה בשנות ה-50 המוקדמות באהרנסהופ שעל הים הבלטי, שם בחופי הרחצה הוקמו אזורים שבהם אומנים ואינטלקטואלים היו מתרחצים בעירום.
האזור היה נחשב לאזור נופש של האוונגרד, סופרים, שחקנים, ופוליטיקאים.
בשנים שלאחר מכן נוצרו מחלוקות בין המתרחצים הלבושים והעירומים עד שבמאי 1954 אסר השלטון המקומי באהרנסהופ על רחצה בעירום.
בספטמבר 1954 פרסם העיתון "דר שפיגל" כתבה על הסכסוכים בין המתרחצים בהם אנשים לכאורה הופשטו בכוח, ואף נקשרו לעצים למטרת לעג, ועל מסיבות חוף פרועות המתרחשות בגרמניה המזרחית.
לאחר הכתבה חששה הממשלה לתדמיתה בעולם ואסרה לגמרי את השחייה בעירום.
לאחר מכן גדלה התנגדות הציבורית לאיסור, בקשות רבות, עצומות ומכתבי מחאה נכתבו לממשלה עד שבשנת 1956 בוטל האיסור ועל פי החוק החדש היה מותר להתרחץ במקומות ציבוריים מוגדרים.
בשנות השבעים גדלה התנועה באופן מסיבי.
חוקיות העירום הציבורי משתנה ממקום למקום.
במרבית העולם קיימת חקיקה כנגד עירום באזור ציבורי, אדם עירום בפומבי באזור לא מקובל, במרבית מדינות העולם, עלול להיקנס ואף להעצר על התערטלות בפומבי.
במדינות רבות, ישנם מקומות בהם המדינה מקיימת מדינות רשמית או לא רשמית של העלמת עין מפעילות עירום חברתי ציבורית, בעיקר בחופים.
במרבית העולם מקובל כי בחופי רחצה הלבוש מינימלי ביחס לשאר המתחמים הציבוריים שממוקמים בשטח פתוח, בחלקם אף מקובל שנשים יסתובבו טופלס, עם זאת רק בחופים מעטים, כמו בחוף האולובר במיאמי שבארצות הברית מקובל מבחינה חברתית ומשפטית עירום מלא.
במדינות רבות, קיים קוד אתי להתנהגות במסגרת הנודיסטית שעיקרו הוא שהתנהגות נטוריסטית לא תהיה מעורבת במין ולא בעבירה על החוק.
חובה להתרחץ לפני כניסה למתקנים.
לא מקובל לנעוץ מבטים ואין לצלם בלי רשות.
יש לשמור על מרחק סביר אחד מן השני.
בחלק מן המדינות: הבעת רגשות מיניים אינה מקובלת ופעילות מינית בפומבי אסורה.
(בחלק מן המקומות): נודיסטים נוהגים לקחת אתם מגבת, וישיבה על כיסא או ספסל בלי לכסות אותם במגבת נחשבת גסות רוח.
נודונג-1 (בקוריאנית: 노동 1호) הידוע גם בשם הוואסונג-7 (בקוריאנית: 화성 7호) הוא טיל בליסטי מתוצרת קוריאה הצפונית.
הטיל מבוסס בחלקו על הטיל הבליסטי הסובייטי סקאד, ובחלקו על טכנולוגיות טיליות אחרות, בהן של הטיל הסובייטי R-13. הטיל בעל טווח של כ-1300 ק"מ (בגרסאותיו הראשונות).
קוריאה הצפונית מכרה טילים מסוג זה ואת הידע לייצורם לפקיסטן (שם מכונה הטיל גאורי) ולאיראן - שם הוא מכונה שיהאב-3. לטיל רש"ק המוערך במשקל של בין 760 ק"ג ל כ-1200 ק"ג.
הרש"ק נפרד ככל הנראה מגוף הטיל לקראת חדירתו לאטמוספירה.
על בסיס הטיל נודונג-1 פיתחה קוריאה הצפונית משגר לוויינים, אשר שוגר בשנת 1998 וכשל מלהגיע לחלל.
תצוגה פומבית ראשונה של הטיל נודונג התקיימה במצעד צבאי לציון 65 שנים לייסוד מפלגת הפועלים של קוריאה הצפונית, ב-10 באוקטובר 2010.
הנעה: חד שלבי, דלק נוזלי
נודל הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויה של איילת מנחמי, שכתבה את התסריט יחד עם שמי זרחין.
הסרט יצא לאקרנים ביולי 2007.
מנחמי ביססה את הדמות הראשית בסרט, על אישה אמיתית, דיילת בכירה באל על, שהתאלמנה פעמיים ופנתה אליה בעקבות תוכנית טלוויזיה שבה סיפרה מנחמי כיצד מדיטציית ויפאסנה שינתה את חייה.
על הרעיון לתסריט החלה לעבוד בשנת 1999. ב-2005 אושר תקציב להפקת הסרט על ידי קרן הקולנוע הישראלי.
באוצ'י צ'ן, שמגלם את הילד הסיני שנותר תחת חסותה של גיבורת הסרט, נבחר בתחילת 2006 לתפקיד, מתוך 2,000 ילדים שעשו אודישנים בסין, מדינה שבה גם צולמו חלקים מהסרט.
מירי קלדרון (מילי אביטל), דיילת אוויר ב"אל על" ואלמנה בשנית, חיה בדירתה באופן זמני עם אחותה, גילה (ענת וקסמן), אשר נמצאת במשבר נישואין עם בעלה איזי ששון (אלון אבוטבול).
באחד מימי השבוע, בו מגיעה לביתה העוזרת הסינית שלה, ליאנג סו (ויקי לין), מבקשת העוזרת רשות לצאת בדחיפות לשעה ולהשאיר את בנה הקטן והשתקן בן השש (באוצ'י צ'אן) בדירתה.
העוזרת יוצאת אך לא חוזרת, ומשאירה את מירי עם בנה, ללא דרך להשיגה.
עניין זה מעורר את חייה הרדומים של האלמנה שחיה חיי שגרה מונוטוניים.
היא מחפשת את האם ומגלה כי משטרת ההגירה גירשה אותה חזרה לסין.
מכיוון שבנה נולד בישראל, הוא אינו רשום מבחינה חוקית ואין דרך כשרה להחזירו לסין.
בעודה מתכננת את המסע להחזרת הבן שאותו היא מכנה "נודל" לאמו באמצעות אחותה, גיסהּ וחבר הילדות שלה מתי גואטה (יפתח קליין), נוצר בין מירי ובין הילד קשר של אחווה, אמון ואהבה.
ביולי 2007 זכה "נודל" ב-10 מועמדויות לפרסים מתוך 13 בטקס פרסי אופיר.
בספטמבר זכה הסרט בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול, קנדה.
בהמשך החודש זכתה כוכבת הסרט ענת וקסמן בפרס לשחקנית המשנה בטקס פרסי אופיר.
שחקנ/ית דמות מילי אביטל מירי קלדרון באוצ'י צ'אן "נודל" ענת וקסמן גילה ששון אלון אבוטבול איזי ששון יפתח קליין מתי גואטה שרית וינו אלעד דפנה דפנה שפיגלמן בתיה רוני יוריה יעלי ויקי לין ליאנג סו נטע ענבר נועה עופרה הנמן ליאת סינייה בן-דור אילנהאורנה בן דורבתפקיד עצמה
נודולה בפטרולוגיה – אחד מסוגי התרכיזים המתהווים בסלעי משקע.
נודולות מופיעות לרוב בשכבות הערוכות במקביל בין שכבות של הסלע המכיל אותן.
נודולות מורכבות מחומרים שונים מאלה המרכיבים את הסלעים העוטפים אותן, והן עשויות להכיל סלע המורכב ממספר מינרלים או תרכיז של מינרל אחד בלבד.
לדוגמה: נודולות של צור המורכבות מקוורץ או מכלקדון המצויות בסלעי גיר או קירטון המורכבים מן המינרל קלציט, נודולות של פוספוריט, גבס ועוד.
נודולות נוצרות כאשר החומרים המצויים בבוצה אינם מתערבבים ומסתלעים בנפרד זה מזה, או זה בתוך זה, בו-זמנית.
בצוקי הקירטון של ראש הנקרה מצויות נודולות רבות של צור: הגיר בבוצה יצר את סלעי הגיר והקירטון ואילו הסיליקה יצרה את נודולות הצור (ר' תמונות).
נודנס (Nodens או Nudens) או נודונס (Nodons) הוא אל הבריאות, הים, הציד והכלבים במיתולוגיה הקלטית.
פולחנו היה נפוץ בבריטניה הקדומה ומקדשו העיקרי שנתגלה היה בפארק לידני שבגלוסטרשייר.
במהלך מפגש התרבויות בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה נוסדנס עם האלים מרס, מרקוריוס, נפטון וסילוואנוס מהמיתולוגיה הרומית.
לימים התגלגלה דמותו לדמות האלים נואדה מהמיתולוגיה האירית ונוד מהמיתולוגיה הוולשית.
בפארק לידני התגלה מתחם הכולל מבנה מקדש שאורכו 72 מטרים ורוחבו 54 מטרים.
במרכז המתחם המקודש היה חדר מרכזי שמידותיו 29 מטרים על 49.5 מטרים, שבחלקו הצפון-מערבי שלושה חדרונים.
חדרונים אלה נועדו ככל הנראה כמקום בו ישנו עולי הרגל על מנת לקבל מסרים מהאל בחלומותיהם.
רצפת פסיפס שהוקמה במרכז החדר המקודש מתארת דולפינים, דגים ומפלצות ים.
רצפה זו הוקמה במהלך המאה הרביעית על ידי טיוטס פלאוויוס סניליס.
המתחם נבנה בשנת 364 ופעל ככל הנראה עד אמצע המאה החמישית.
מיקום המתחם נבחר מאחר שממנו ניתן לראות את הבדלי הגאות והשפל הניכרים הקיימים באזור.
המתחם נחקר במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי סר מורטימר ווילר.
בחפירות הארכאולוגיות אלה התגלו מספר כתובות המוקדשות לאל נודנס, ובחלקן מזהות אותו עם אלים מהפנתאון הרומי.
פסלי האל ותבליטי הברונזה שהתגלו במתחם מתארים את האל נודנס כאל ים, שסביבו דייגים וטריטונה.
כמו כן התגלו פסלי כלבים מברונזה, כאשר לאחד הכלבים פני אדם.
ככל הנראה הכלבים סימלו את הבריאות, מאחר שבאותה תקופה האמינו שהכלב המלקק את פצעיו יכול לרפא אותם בליקוקו.
במתחם התגלו למעלה מ-320 סיכות, 300 טבעות ו-8,000 מטבעות המעידים על מרכזיות וחשיבות המתחם.
פסלו של האל התגלה בלנקשייר בשנת 1718 - דבר המעיד קיומו של מקדש באזור זה.
כתובות נוספות המוקדשות לאל התגלו בוינדולאנדה שבחומת אדריאנוס.
כתובת המוקדשת לנודנס התגלתה גם בגאליה וגם במיינץ שבגרמניה.
נוה אחיעזר היא שכונה בדרום־מזרח בני ברק, מהוותיקות שבעיר.
השכונה הוקמה על ידי תנועת פועלי אגודת ישראל ונקראת על שמו של הרב חיים עוזר גרודזנסקי, בעל שו"ת "אחיעזר".
השכונה הוקמה בשנת ה'תש"ח מיד לאחר השואה, על ידי חברת "פיתוח" של תנועת פועלי אגודת ישראל כשיכון עולים בו שוכנו פליטים ממלחמת העולם השנייה.
במשך השנים התרחבה השכונה והתיישבו בה חוגים חרדיים שונים ביניהם גם מבני עדות המזרח ותימן.
באפריל 1957 הונח אבן פינה לשלב ד' של השכונה שכלל 100 יחידות דיור לעולים חדשים.
נוה אחיעזר גובלת בכביש גהה ובשכונת רמת עמידר שבעיר רמת גן.
רחובה הראשי של השכונה נקרא על שם הרב ד"ר נתן בירנבוים, הוגה הדעות אשר היה מראשי הציונות וחזר בתשובה והצטרף לשורות אגודת ישראל.
רחוב אחר נקרא על שם יהודה לייב אורליאן, מחנך והוגה דעות ונשיא פועלי אגודת ישראל בפולין שנהרג בשואה.
לפני כמה שנים הוסב שמו של אחד מרחובות השכונה ונקרא על שמו של יהודה נחשוני, עיתונאי והוגה דעות, מראשי פועלי אגודת ישראל, שאף ערך במשך שנים את ביטאון התנועה שערים.
פארק אחד בשכונה נקרא "גן משה" על שם ר' משה ארשטר, עסקן ציבורי איש תנועת פועלי אגודת ישראל.
פארק אחר נקרא "גן נח" על שם ר' נח דננברג, מבוני השכונה.
בשכונה קיימים כמה בתי כנסת, ישיבות גבוהות וקטנות, כשהמרכזית שביניהם היא ישיבת "בית מדרש עליון" בראשות הרב ירחמיאל אונגרישר ומונה למעלה מ-500 תלמידים.
כמו כן קיימים בשכונה כוללים לאברכים, תלמודי תורה, בתי ספר לבנות, סמינרים - יסודי ועל יסודי, גנים ופעוטונים.
הרב אברהם צבי וייס - רבה הראשון של השכונה.
נולד בי"א באייר ה'תרס"ב בעיירה בנדקוויץ שבהונגריה לרב מנחם וייס דומ"צ מונקאטש ולחיה צפרה בת האדמו"ר רבי אהרן ווייס מבנדקוויץ, אחיו של ה"אמרי יוסף".
נסמך להוראה על ידי סבו ועל ידי רבי שמואל אנגל מרדומישלא, רבי אברהם יוסף גרינוולד אב"ד אונגוואר, רבי אליעזר דוד גרינוולד אב"ד סאטמר ומבד"צ מונקאטש.
כיהן כדומ"צ בעיר סאטמר, ולאחר הצלתו בשואה, עלה לארץ ישראל, וכיהן כרב הקהילה החרדית ביפו ובשנת ה'תשי"ד מונה לכהן כרבה הראשון של שכונת נוה אחיעזר, משרה בה כיהן עד לפטירתו ביום ג' בסיון ה'תשל"ט.
הרב משה יעקב וייס - לאחר פטירת הרב אברהם צבי וייס, מונה בנו הרב משה יעקב וייס למלא את מקומו ברבנות השכונה.
הרב משה יעקב וייס, נולד (בז' בחשוון ה'תרפ"ד, סאטמר).
תלמידם של האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים בסטמאר, רבי יהודה סגל רוזנר בעל "האמרי יהודה" מסקלהיד, הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ והרב מרדכי בריסק רבה של טשנד.
קיבל סמיכה מבית דין של קהילת מונקאטש ומבעל ה'בניין דוד'.
בצעירותו, טרם נישואיו, כיהן כרב בעיירה קטנה בשם קומלוש ליד האלמין בהונגריה.
בנובמבר 1946 הפליג לארץ ישראל באוניית המעפילים "כנסת ישראל" שנתפסה על ידי הצי הבריטי ומעפיליה גורשו למחנות המעצר בקפריסין.
כעבור 9 חודשים שוחרר ועלה ארצה.
בארץ קיבל 'סמיכה' מהרב הראשי הרב איסר יהודה אונטרמן, ו'הראשון לציון' הרב יצחק נסים וכן על ידי הרב עקיבא סופר מפרשבורג והרב חיים מרדכי רולר רבה של ניאמץ.
בשלהי שנות השמונים התקרב לרבי מנחם מענדל שניאורסון מליובאוויטש.
כיהן בתפקיד זה עד לפטירתו בי"ח בטבת ה'תשע"ב.
הרב יצחק ישעיה וייס - מלבד התמחותו ברבנות, הוא מומחה בנושא יחוס וגנאלוגיה.
בעבר אף ערך והוציא לאור את כתב העת צפונות.
הרב שלמה מחפוד - לצד הרב האשכנזי הרב וייס מכהן הרב שלמה יוסף מחפוד, אשר מונה לאחר פטירת הרב אברהם צבי וייס לשמש כרב עבור ציבור יוצאי תימן המתגוררים באזור.
עם תושבי השכונה נמנים הרב יגאל כהן, והרב יצחק רצאבי מחשובי רבני תימן.
"נוגע בדרכון" הוא אלבום האולפן השישי של הזמר עמיר לב, אשר יצא בשנת 2014. האלבום כולל, בין היתר, את השירים "הצלצול ההוא", "חמישה כוכבים", "לאן עפים הברווזים" ו"מצית כחול לבן".
בן זילכה מ"Time Out תל אביב" כתב על האלבום: "שאר המאפיינים בקולו של לב נשמרים גם הפעם.
בהם גם החדגוניות המהפנטת שלו, שמחזיקה אלבום אחרי אלבום ולא רק בזכות הגוון העמוק הייחודי שמלווה אותה, אלא כמובן בזכות המילים, שפעם בכמה רגעים מתחברות למשפט שמהמם את המאזין ושואב אותו אל תוך התמונה שלב בורא.
בשיר הנושא "נוגע בדרכון", הוא מתבונן בקבוצה של ילדים בכיכר המרכזית של ברצלונה ואז, ברגע של חולשה, אולי מתוך געגוע לאהובתו, הוא "שולח יד בפעם השנייה/ נוגע בדרכון".
האיכות של לב גלומה בכישרון שלו לבקע חלקיקים מזעריים של חומר, מחוות עדינות שיוצרות התפוצצות אדירה."
נוגראד (בהונגרית: Nógrád) הוא מחוז בחלקה הצפוני של הונגריה.
מצפון גובל המחוז עם סלובקיה, ממזרח עם מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן, מדרום־מזרח עם מחוז הווש ומדרום־מערב עם מחוז פשט.