tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הם אסרטיביים, חרוצים, ולא פעם יוותרו על קרדיט והכרה בעבודתם.
הצלחתם בהובלת שינוי טמונה במידה של שובבות וחוסר כבוד לתבניות בה הם ניחנים, אשר באים לידי ביטוי בקריאת תיגר על אמונות והנחות ארגוניות שגורות.
עם זאת, הם אינם מוכנים לפגוע בארגון ולכן הסיכונים שהם לוקחים מחושבים והחזון שלהם תואם את ליבת העשייה הארגונית.
הם מעריכים את היציבות והביטחון להם הם זוכים מתוקף העבודה בארגון, ובהתאם לכך יודעים שהתגמול והאוטונומיה להם יזכו, מוגבלים.
האתגר הבולט מולו ניצב היזם הפנים ארגוני הוא המבנה התאגידי המסורתי, אשר מאופיין בהיררכיה, ריבוי נהלים, מערכות דיווח, גבולות סמכות ואחריות ברורים, שעות סטנדרטיות ומנגנוני בקרה.
היזמים הפנים ארגוניים מתרחקים משגרה חוזרת ונשנית, ולכן האקלים התאגידי לבדו עלול למנוע יצירה של מיזמים חדשים.
בנוסף, סדר היום הארגוני מייצר חסך קבוע בזמן ובמרחב, הנחוצים לייצור ופיתוח של רעיון חדש.
מאפיין נוסף של תאגידים גדולים הוא פחד מכישלון, אשר מוביל לקבלת החלטות שמרנית והימנעות מסיכונים.
יזמות פנים ארגונים זקוקה לאקלים שמעודד את העובדים לפיתוח חזון, יעדים ותוכניות פעולה, לצד ניסוי וטעייה, תגמול על יוזמה, לקיחת אחריות והובלה.
המבנים ההיררכיים והנוקשים מתעלמים או מדכאים רעיונות שנוצרים בתחתית הפירמידה הארגונית, בעוד שיזמות פנים ארגונית דורשת בדיוק את ההפך ומציבה את העובדים במרכז, תוך תמיכה בפיתוח הרעיונות שלהם.
בכל ארגון קיימים יזמים פנים ארגוניים, אך אלה יתגלו רק כאשר התרבות הארגונית והגישה הניהולית יאפשרו זאת.
התמיכה והמחויבות של הנהלת הארגון משחקות תפקיד מרכזי בעידוד היזמים, כמו גם הקצאת משאבים למנועי צמיחה חדשים, אשר יבטיחו אופק ארוך טווח למיזמים הפנים הארגוניים.
בנוסף, על הארגון לאפשר חופש בתהליכי עבודה לצד סובלנות לכישלונות, להפחית מנגנוני שליטה ובירוקרטיה ולעודד עובדים לייצר פתרונות חדשים.
מבנה ארגוני מבוזר, המטפח שיתופי פעולה חוצי פונקציות ותחומים בארגון, יתרום גם הוא לשגשוג יזמות פנים ארגונית.
לצד המבנה יש לייצר מערכת תגמולים, אשר מעודדת כל יוזמה המקדמת את האסטרטגיה הארגונית.
במקביל, חשובה נוכחותם של מנהלים בכירים אשר יתפקדו כספונסרים, שתפקידם לזהות את פוטנציאל המיזם, לתמוך ביזמים ולגבות את הכישלונות בפני מקבלי ההחלטות בדרגים הגבוהים.
לבסוף, יש להתוות מדיניות שתאפשר ליזמים לחלוש על פרויקט מתחילתו ועד סופו.
יזמות פנים ארגונית מעלה את הביצועים הפיננסיים של הארגון, דרך השקת מוצרים, שירותים או תהליכים חדשניים, במינימום השקעה וזמן, ובאופן שתורם להצלחה גלובאלית.
היא מאפשרת לארגון לזהות הזדמנויות ואיומים לצורך השגת יתרון תחרותי והתחדשות אסטרטגית.
תועלות נוספת היא חיזוק התרבות הארגונית דרך הגברת מעורבות, מחויבות ומוטיבציה בקרב כלל הארגון, מעבר לצוות ההנהלה.
היא אפשרת לעובדי הארגון למצות את הפוטנציאל הטמון בהם, מה שמוביל לשיפור בשביעות הרצון, הקטנת שיעורי תחלופת העובדים והגדלת התפוקות העסקיות.
אחת הדוגמאות הידועות ליזמות פנים ארגונית היא הארגון 3M, אשר נותן חופש ומימון לעובדים לטובת פרויקטים משלהם.
כך נולדו ב-1968 פתקיות ה-Post-it, אחד ממוצרי הדגל של החברה, בעקבות תהליך, יזם פנים ארגוני.
דוגמה נוספת היא החנות המקוונת של eBay, שהתחילה כצוות מהנדסים ביוזמת עובד החברה, והפכה לליבת העשייה.
באותו האופן הומצאו גם טכנולוגיית ה-GPS וה-Kinect, מצלמת התנועה של מיקרוסופט.
חברות רבות כיום מחפשות פתרונות לקידום יזמות פנים ארגונית.
מעבר להקמה של מחלקות מחקר ופיתוח, לחברות כמו דלויט, GFK, אקסנצ'ר, דויטשה טלקום ,Ashoka וברקליס יש תוכניות רשמיות שמיועדות לעודד את העובדים לייצר מיזמים פנים ארגוניים חדשים.
יזמות בחינוך הוא תהליך מתמשך של פיתוח יזמים, תרבות יזמית ויצירת יוזמות לשיפור מתמיד וקידום מערכת החינוך.
תהליך היזמות בחינוך מתמקד ביצירת הזדמנויות לשינוי מהותי עבור יחידים וקהילות במערכת החינוך תוך הקפדה על פתרונות ברי קיימא.
פתרונות אלו אינם בהכרח חדשים לחלוטין, אלא יכולים להיות גם חיבור יצירתי של משתנים קיימים כך שיחדיו יהוו אסטרטגיה חדשה להתמודדות עם אתגרים קיימים.
היזמות במערכת החינוך התפתחה במסגרת המגמה העולמית של יזמות חברתית.
בעשור האחרון עולה הדרישה ליזמות חינוכית בעולם המערבי.
כך למשל, במסמך שפרסם ה-OECD בשנת 2010, נכתב כי יזמות וחדשנות הן אסטרטגיות הכרחיות לגידול כלכלי ולהתמודדות עם אתגרים חברתיים גלובליים.
הדו"ח קובע הארגון כי מדינות צריכות לעודד את נטיית אזרחיהן לחדשנות וכי מערכות החינוך וההכשרה המקצועית צריכות לצייד את הלומדים בהן בכישורים הנדרשים לפיתוח חשיבה יצירתית וחדשנית ולפעול לחיזוק התרבות היזמית.
ההון המושקע בחינוך יוכל למצות את הפוטנציאל הטמון בו, רק באמצעות עידוד יזמות וחדשנות במערכת החינוך.
ניתן לסמן מספר מגמות המהוות זרז לתהליך זה.
שינוי הציפיות ממערכת החינוך: התחזקות ההבנה כי מערכת החינוך צריכה לספק חינוך איכותי יותר למספר רב יותר של תלמידים וכי לחינוך השפעה מכרעת על סיכויי הצלחתו של התלמיד בחיים.
• התפתחות טכנולוגיות היוצרות הזדמנויות לפיתוח שיטות למידה חדשניות ולמדידה מדויקת יותר של הישגים.
• שינוי תפיסות במערכת החינוך: הטמעתה של תפיסת האחריותיות (accountability) של המנהל ונטייה להפרטת החינוך הציבורי (בעיקר בארצות הברית).
• צמצום המשאבים שמדינות מסוגלות להשקיע במערכות החינוך וכתוצאה מכך פנייתן לגיוס הון חיצוני באמצעות יוזמות מסוגים שונים.
חשיבותה של היזמות החינוכית בעת הזו, בכך שיש בה פוטנציאל לייצר דינמיקה של שינוי במגזר החינוכי כולו.
חיזוקה של הרוח היזמית משנה את התפיסה הכללית במערכת החינוך ביחס לשאלה "כיצד ניתן לשפר את המצב הנוכחי?".
בנוסף, יוזמות חינוכיות חדשניות המוקמות במסגרת מערכת החינוך הציבורית ומחוצה לה, מסייעות למשוך אל המגזר החינוכי כוח אדם איכותי המבקש לקחת חלק בתהליכי שינוי משמעותיים.
התנהגות יזמית נובעת מהצורך של פרטים וארגונים להתמודד (וליהנות) מרמה גבוהה של חוסר ודאות ומציאות מורכבת כאמצעי לסיפוק עצמי.
שלושה רכיבים מרכזיים מאפיינים את היזם החינוכי.
מרכיב "הרצון" – התשוקה והלהט לשנות היזם החינוכי הוא סוכן שינוי של מערכת החינוך, מתוכה.
הוא מאמין כי ביכולתו להשפיע על המציאות במערכת ולשנות את הדברים כפי שהם מתנהלים כעת.
מתוך היכרותו המעמיקה עם צורכי המערכת והלומדים בה, הוא לוקח על עצמו את האחריות ליצירה ופיתוח תוכנית, מוצר, שירות או טכנולוגיה למען שיפור תהליך הלמידה.
מרכיב "היכולת" – הידע והמיומנויות לקידום הרעיון היזמי יזמים חינוכיים, ניחנים בכישרון לחיפוש אקטיבי של אתגרים בסביבה החינוכית והבנת הפוטנציאל שטמון בתיקונם.
הם מתאפיינים ביכולת לחשיבה מעבר למגבלות החוקים והמשאבים, תוך זיהוי דרכים חדשניות ואלטרנטיביות, אתגרים והזדמנויות.
לבסוף, הם מסוגלים להקים מערך פעולות מוכוון לקוח (התלמיד) ומדיד, שיביא להגשמת חזונם.
כישורים אלו מאפשרים ליזם החינוכי להתחרות עם ספקים קיימים על תשומת לב, השגת מימון ומכירות.
מרכיב "העשייה" – הסיכונים להתמודדות עם כישלונות פוטנציאליים היזם החינוכי מאופיין בנכונות לקחת סיכונים ולהתמודד עם כישלונות, מתוך ההבנה כי על אף המאמץ הרב הכרוך בכך, האלטרנטיבה של אי לקיחת הסיכון, עתידה בסיכון גדול יותר – בינוניות במערכת החינוך.
לפי תפיסה זו, היזמים החינוכיים האידיאליים הם אנשי החינוך הוותיקים, אשר הרקע המקצועי העשיר שלהם והיכרותם עם מערכת החינוך מהווים אוצר בלום של ידע.
אנשי חינוך כאלו יכולים לנצל את הניסיון, הקשרים והרשתות החברתיות שלהם באופן הטוב ביותר כדי לממש את הפתרונות החדשניים אותם הגו לבעיות שזיהו במערכת החינוך הציבורית ובאופן התנהלותה.
בסקר היזמות, נמצאה הבחנה בין המימד האישי של היזם לבין מימד המורים ביזם אשר מתייחס ליכולות בפיתוח ויישום רעיון ובמוטיבציה של מורים.
תרבות יזמית היא מצע של תנאים המאפשרים למוטיבציה ארגונית לגדול, להזדמנויות להיחשף ולמיומנויות מקצועיות להתפתח באופן שמוביל את השותפים לעשייה החינוכית ליזום במציאות הקיימת והמשתנה.
תרבות המבטיחה חשיפה למודלים יזמיים לחיקוי לפרטים בה, המספקת הזדמנויות רבות להתנסות בהתנהגות יזמית, מעצימה, ומפגינה 'אמון' שמאפשר הפחתת רגולציות למינימום ועידוד יוזמות בכל הרמות.
הספרות המחקרית מזהה שלושה רכיבים מרכזיים, שקיומם בעצימות גבוהה מעודדת תרבות יזמית, לאורם ארגונים מובילים בארץ ובעולם מפתחים יישומיים לפיתוח תרבות יזמית בבתי הספר:
הנעה ליזמות מעידה כי יזמות היא ערך חשוב בארגון - מידע זמין וסדיר על צרכים והזדמנויות ליצירת השפעה, נגישות וחשיפה למומחים חיצוניים, חשיפה מתמדת לחידושים, למידה מהצלחות וכישלונות ומנגנוני הערכה והוקרה על יזמות.
מיומנויות (ידע וכישורים) של הצוות החינוכי לפיתוח וקידום יוזמות - הכשרות ופיתוח מקצועי בנושא קידום יזמות (למשל כתיבת תוכנית, איגום משאבים, הובלת שינוי) ותהליכי למידה לקידום יוזמות.
הזדמנויות המאפשרות חוללות של יוזמות - אוטונומיה, פרואקטיביות, משאבים, פרקטיקות וסדירויות לקידום יוזמות.
על פי מדד בית ספרי ליזמות בחינוך יוזמה חינוכית היא תהליך של איתור הזדמנויות וניצולן באופן חדשני, המוביל ליצירת ערך מוסף לבית הספר.
רכיבי אפיון– כמות, מקור היוזמה, קהל היעד, סוג, היקף
רכיבי תוצר – מיסוד, חדשנות והשפעה (ערך מוסף)
תהליך פיתוח היוזמה מבוסס על חשיבה יצירתית וחדשנית המזהה בעיות, צרכים ואפשרויות וממפה דרכים לשינוי.
כך, יזמות חינוכית היא אינה מעשה בודד, אלא תהליך מעגלי שמבוסס על איסוף מידע, ארגונו, בניית רעיון, הערכתו ואיסוף מידע מחודש בהתאם להערכה.
במעגל זה כל שלב יכול להוביל לשלב אחר ולפתיחת התהליך מחדש.
חוקרי חינוך מזהים שלושה חסמים מרכזיים ליזמות חינוכית
• חסמים הקשורים במדיניות: מחסור בתגמולים על שיפור ביצועים, מערכות הבחינות והערכה, מנגנוני מימון נוקשים והפרדה בין התלמידים לאנשי הניהול והלוגיסטיקה בבתי הספר.
• חסמים של ידע: מחסור בידע לגבי צורכי וההעדפות התלמידים ומידע מוגבל ביחס לנגישות, שימוש, עלויות ואיכות של מוצרים ושירותים חינוכיים קיימים.
• חסמים תרבותיים: חוסר אמון בפתרונות שמגיעים מחוץ למערכת, חוסר רצון למדוד החזרים על השקעה או להחליף עבודה אנושית בטכנולוגיה.
כדי להתמודד עם חסמים אלו, על קובעי המדיניות לעודד פעולות יזמיות דרך חינוך ואימון ובמתן פומביות גבוהה ליזמות כדרך חיים בעלת ערך, המעשירה את החברה כולה לצד הפחתת מחסומי הכניסה לעולם היזמי והסרת המכשולים.
בתוך כך, על מערכת החינוך לאמץ אסטרטגיה כפולה של השקעה ביזמים לצד הכנת הסביבה החינוכית לקליטת היוזמות.
• קידום תהליך נרחב של שינוי התפיסה ביחס ליזמות חינוכית במערכת החינוך כולה.
מחקרים בעולם מראים כי חינוך ליזמות משפר את כישורי היזמות והחדשנות, מעלה את הסיכוי להיווצרותן של יוזמות חדשות ואת הסבירות לעצמאות תעסוקתית.
• הרחבת מידת חופש הפעולה של מנהלי בתי הספר, מתוך ההבנה כי למנהלי בתי ספר תפקיד מרכזי בקידום יזמות במערכת החינוך.
מחקרים בעולם מראים מראים כי ככל שגדלה מידת החופש של המנהל בבית ספרו, ככל שהוא מקבל בעלות סימבולית רבה יותר על בית הספר וסמכות מלאה לפעול בו, כך גדלה נטייתו ליזמות.
• טיפוח חממות ליזמות חינוכית בשילוב אסטרטגית תגמול ליזמים.
מעדויות מחקריות שנאספו עד כה ניתן ללמוד כי, בדומה ליזמות טכנולוגית, "חממות" מהוות כלי מצוין לקידום יזמות גם במערכת החינוך.
"חממות חינוכיות" מקדמות בנייתן של רשתות וקהילות יזמים כבסיס ללמידה בלתי פוסקת, להתעדכנות ויצירת הזדמנויות חדשות.
החממות מהוות מסגרת תומכת ליזמים, במסגרתה הם יכולים לפתח רעיונות ולהביא להבשלתם, מקבלים סיוע באפשרויות השתלבות בשדה, ובגיוס ההון (כספי, אינטלקטואלי ואנושי) לפיתוח היזמות.
ארגון יזרעאל הוא ארגון המייסדים של כפר הס.
הרעיון להקים ארגון לצורך עלייה על הקרקע כמושב עובדים עלה ב-1924 בשיחה בין ניסן בורד ומרדכי תאני שעבדו כפועלים חקלאים בפתח תקווה.
אליהם הצטרפו עוד שמונה וכך הפכו לקבוצה של עשרה מייסדים: מרדכי תאני, אהרון בן-יוסף, יהודה אבלסון, משה ברן (הדר), אברהם גוטקובסקי, ניסן בורד, דב גלונסקי, דוד דוקסין, יצחק מיטראני, יוסף ברגר ויעקב בן ציוני.
במקביל התארגנה קבוצה אחרת של פועלים בחדרה שכללה את: חיים סגל, צבי בוטניק, ישראל לוין, יוסף יודלביץ, יעקב בורטניקר (בוקר), חיים גולדשטיין, יעקב זלצהנדלר, אברהם כפרי ושלמה ולדמן.
לימים נוספו לקבוצה פועלים מזכרון יעקב, חיפה, מגדל ומקומות נוספים בארץ.
השאיפה של אנשי הארגון הייתה להקים מושב עובדים בעמק יזרעאל, כשני קילומטר מערבית לכפר יחזקאל, על אדמות הכפר הערבי "זירעין".
בשל כך נקראה הקבוצה "ארגון יזרעאל".
חלק מחברי הקבוצה אף הגיעו לכפר יחזקאל לצורך הכשרה ב-1925. באותה השנה החלו לבנות את העיר עפולה, שתוכננה על ידי האדריכל ריכרד קאופמן ושווקה כעיר המתוכננת הראשונה בישראל.
בניין העיר עפולה משך אליו קבוצות פועלים רבות, ביניהן גם את קבוצת "ארגון יזרעאל".
במהלך השהייה בכפר יחזקאל הצטרפו לארגון מספר חלוצים מכפר יחזקאל ביניהם: יצחק רוטברג, יעקב בקנשטיין ויעקב סורוקר.
לקראת סוף 1926 היה משבר כלכלי שהשבית את מרבית הבנייה בעיר עפולה, וחברי ההכשרה עברו למקומות אחרים.
לא כל חברי הארגון היו בהכשרה, מרביתם המשיכו להתגורר ביישובים שונים בארץ מחכים לבשורה לעליה על הקרקע.
במשך 5 שנים ניסו המוסדות לקנות מאנשי הכפר הערבי זירעין את האדמות ליישוב החדש ללא הצלחה.
בשנת 1929 הקים הלורד אלפרד מונד את חברת מטעי ארץ ישראל כ-10 קילומטר דרומית לכפר סבא.
שנה קודם ב-1928 הוצע לאנשי "ארגון יזרעאל" על ידי המרכז החקלאי, להעתיק את יישובם לאזור של חברת המטעים.
באספה שהתקיימה בזיכרון יעקב באותה שנה החליטו אנשי הארגון לקבל את ההצעה.
ראשוני כפר הס הצטרפו למחנה הפועלים של תל מונד בשנת 1929.
בהתאם לתקנון מושב העובדים כפר הס הייתה אמורה לקום על קרקע לאומית, שתירכש על ידי קק"ל.
בשל מצוקה כלכלית של קק"ל באותם ימים, נדרש כל אחד ממתיישבי כפר הס לשלם 20 לירות ארץ ישראליות לקופת קק"ל לצורך רכישת הקרקע.
לצורך כך הקים הארגון קופת מלווה וחסכון לחבריו, הקופה השקיעה עד 1930 כ-2,400 לא"י לרכישת קרקע להקמת משתלה, מפות ועוד.
הסכום שניתן ממתיישבי כפר הס הספיק לכמחצית מערך הקרקע, ואת השאר השלימה קק"ל.
בהתאם לתקנון מושב העובדים הקרקע נרשמה על שם קק"ל.
ב-1930 נחרש התלם הראשון באדמת כפר הס.
לארגון הייתה משתלה עם 4,700 שתילי הדרים.
ב-1931 החלו ראשוני המתיישבים לעבור להתגורר על אדמות כפר הס בשורת צריפים.
במשך מספר שנים המשיך המושב להיקרא "ארגון יזרעאל", עד שבלחץ המרכז החקלאי שונה שמו ל"כפר הס" על שם הוגה הדעות הציוני משה הס.
לימים רחוב הצריפים הראשון של כפר הס קיבל את השם "ארגון יזרעאל".
יזן נסאר הוא כדורגלן ערבי־ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל תל אביב.
נסאר נולד בטורעאן והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של צעירי טורעאן מליגה ב'.
נסאר התבלט כבר בצעירותו ובעונת כבש 40 שערים במדי קבוצת הנערים והנוער לסירוגין.
ב-30 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-1 למ.ס.
ב-8 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 3-1 להפועל אום אל-פחם.
בקיץ נסאר חתם בהפועל כאוכב.
בעונה זו כבש 4 שערים בקבוצה והיה שותף לעלייה שלה לליגה א'.
בקיץ חתם בבני סכנין מליגת העל.
ב-9 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד הפועל חיפה.
ב-2 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 2-2 נגד הפועל באר שבע.
בקיץ קרע את הרצועה הצולבת במהלך משחק הכנה נגד מכבי בני ריינה.
בספטמבר 2024 חתם בהפועל תל אביב.
יזם מדיניות הוא שחקן שיכול להיות בתוך הממשלה, מחוצה לה כחלק מקבוצת אינטרס או ארגון מחקרי.
חלק ממאפיינו דומה ליזם עסקי אך ההבדל נובע בנכונות יזם המדיניות להשקיע זמן, אנרגיה, מוניטין וכסף בקידום ומימוש מדיניות שאינה מקדמת אינטרסים עצמיים בלבד.
נכונות זו לקידום מדיניות נובעת כי יזמי מדיניות מונעים על ידי יתרונות פוטנציאליים של הסברה מוחשית ולא מוחשית תוך ציפייה שהתועלת שיקבלו היא גבוהה מהעלות.
מושג זה נוסח לראשונה בשנת 1984 על ידי ג'ון קינגדון.
חקר יזמי המדיניות נועד להבנת היבטים בעיצוב מדיניות, מאמצים לרפורמה והבדלים בין תפיסות מדיניות מקומיות, לאומיות ועל לאומיות.
התמקדות ביזמי מדיניות נעשית על פי 3 תפיסות: תפיסה המתמקדת באנשים בודדים כגון מומחים ואליטות, מיקוד באנשים אלו כבעלי פתרונות לבעיה והתמקדות בהם כבעלי העדפה ברורה למדיניות מסוימת.
התפיסות יוצרות ההנחה שיזמי מדיניות יחפשו מקומות והזדמנויות שיאפשרו להם לקדם מדיניותם.
ומאמציהם להנעת חדשנות מדינית עלולה לכלול הצגת מדיניות חדשה לחלוטין בתוך תחומי שיפוט ומכאן גם לשבש הסדרי מדיניות וסטטוס קוו קיימים או שיפור מדיניות קיימת.
מכאן יזמי מדיניות מאופיינים במספר היבטים.
בהתמדתם ועקשנותם לפעילות ארוכה, כשחקנים אנרגטיים העובדים עם צוות ואחרים תוך מינוף המשאבים הקיימים וניהול הזדמנויות הנועד להשפיע על מדיניות.
דרך פעילותם מתמקדת בזיהוי בעיה מדינית והצעת פתרונות תוך יצירת במה לאג'נדה הפוליטית שלהם שמיועדת ליצירת לגיטימציה לקידום ויישום המדיניות.
לכן יזמי מדיניות מאופיינים כמתווכי בעיות ופתרונות בשימוש באסטרטגיות, סיפוק ראיות ואיזון השפעה ועמימות.
יזמי מדיניות עוסקים בפעולות הנקראות "פעולות יזמות מדיניות".
פעולות אלו מוגדרות כדפוס פעולות המתמקדות בקידום חדשנות ואינטרס יזמי המדיניות שמטרתם להביא לשינוי מדיניות קיימת.
פעולות אלו הן סך הכלים והכישורים כגון מסגור בעיה, בניית קואליציה ועוד בהן משתמש יזם המדיניות למען ביסוס וקיבוע סדר יום, גישוש, איזון והפעלת מנגנונים סיבתיים להפצת המדיניות הרצויה.
יתרון יזם המדיניות התורם להצלחתו הוא שבניגוד לקבוצות גדולות בהם פרטים לרוב לא יפעלו יחד עקב בעיית הטרמפיסט.
יזם המדיניות לרוב מוכן לשאת בנטל השגת מטרות המדיניות והיבט זה תורם לקידום המדיניות.
למרות זאת הצלחתו אינו תלויה בו בלבד אלא ברמת תלותו במשאבים, רגולציה קיימת ויחסיו עם שותפים נוספים.
כאשר תלות היחסים אינה תלויה רק ביחסיו הנוכחיים של יזם המדיניות אלא גם ביחסים העתידיים אשר ירצה ליצור או לשמר.
בנוסף ככל שליזם מדיניות יש יותר מאפיינים, תכונות וכישורים המאפיינים אותו כיזם כך גדל סיכוי יזם המדיניות לקדם את המדיניות המועדפת עליו ולממשה.
אך בהתייחסות לתהליך המדיניות, הצלחה של יזם המדיניות נחשבת כאשר לאחר תהליך, יזם המדיניות מצליח לשנות את העדפות האחרים לגבי המדיניות וכאשר לבסוף המדיניות נלקחת בחשבון על ידי קובעי המדיניות ומאומצת.
שימוש בסמלים: סמלים מאפשרים להטות בחירה בגלל השפעתם הקוגניטיבית והרגשית המאפשרת לקשר בין אירועי מאקרו למיקרו ובכך יצירת קישור בין בעיות מסוימות למדיניות מוצעת.
יצירת פתרון לבעיות לפני שהן פורצות: יזמי מדיניות יודעים שתזמון הוא חשוב.
כאשר צצה בעיה שתשומת הלב מופנית אליה, אין זמן ליצירת פתרון כי יזם אחר יכול להקדים את יזם המדיניות.
לכן יזמי מדיניות דואגים לפיתוח ותכנון פתרון לבעיה ידועה לפני שהיא מתרחשת כאשר היזמים מחכים לרגע הנכון להציגה.
מסגור בעיה: מסגור הוא תהליך בו משתמשים בכישורי טיעון רעיונות שמטרתם לעצב מחדש את אופן חשיבת אנשים לגבי בעיות מסוימות מתוקף הכוונה להשפיע ולשנות ערכים פוליטיים וסטטוס קוו.
במסגור בעיה מדגישים עובדות מסוימות ומשמיטים עובדות אחרות תוך קישור בין בעיות, אמונות וערכים הנועדו להקצות סיבה ואחריות למצב מסוים אשר משרתת חזון ראוי לשינוי.
יזמי מדיניות משתמשים באסטרטגיה בעזרת רטוריקה וטיעונים בעלי השפעה קוגניטיבית או ניצול אירועים שמתרחשים באופן חד פעמי תוך קשירתם לסכנות עתידיות.
תוך הצגת פתרון בהישג יד וציור תמיכה של שחקנים אחרים.
הרחבה של רשתות: רשתות אנשים מייצגים מאגר של מיומנות וידע שיזמי מדיניות יכולים להסתמך עליהם כדי לתמוך ביוזמתם.
רשתות אלו לרוב מחולקות לליבת הרשת והפריפריה.
בליבה קיימים סוכנים מעטים אשר לוקחים חלק ארי בקידום והפקת המדיניות ובפריפריה קיימים סוכנים המתקשרים עם בעלי תפקיד ואף רשתות אחרות והם אחראים על חיזוק הקשר.
לכן ישנה חשיבות במעורבות ותחזוקת קשרים חוצי תחומי שיפוט ותפקידים המסייעים ליזמי מדיניות כאשר מטרתם להשיג רשת תימוכין רחבה ומגוונת יותר למדיניותם מכמה זירות כאשר יתרון נוסף הוא שימוש וניצול ידע רלוונטי ממספר זירות שונות.
בניית קואליציית אינטרס: קואליציה זו היא חלק מכישורי בניית הצוותים והשימוש ברשתות של יזמי מדיניות.
היא מסבירה שהליך קביעת מדיניות כולל מספר רב של שחקנים וארגונים כאשר השינוי מתרחש עקב שיחות בין גופים ושחקנים, היוצרים במסגרת הקואליציה משמעות ופרשנות משותפת המאפשרת להם לפעול כמנגנון מאוחד.
ובעזרת הקואליציה יזמי מדיניות מתרגמים רצונות לקידום מדיניות לפועל.
קואליציה זו היא קואליציה המורכבת ממגוון פרטים ותפקידים (נבחרים, פקידים, בעלי אינטרס) אשר חולקים מערכות אמונות דומות המבוססות על ערכים בסיסיים דומים, הנחות ותפיסות לגבי הבעיה.
ערכים משותפים אלו מאפשרים להיות הדבק אשר מחזיק את הקואליציה ומאפשר הובלת פעילות מתואמת.
עם זאת קיימת ההנחה שעל דברים קטנים לא תהיה הסכמה אבל על ליבת הנושא כן.
לכן זה מוביל להסכמה מוגבלת אבל כזו המאפשרת לפעילות אחידה כי המטרה המשותפת מונעת השפעה רחבה של אינטרסים פרטניים.
כך בעזרת הקואליציה יזמי מדיניות מגדירים בעיות באופן משותף ובדרך כזו שמגדילה סבירות שנושאים יקבלו תשומת לב של מקבלי ההחלטות אשר במקביל תורמים לגידול הקואליציה ויצירת קונצנזוס רחב יותר.
כאשר יתרון הקואליציה הוא שילוב מגוון אנשי מפתח מתחומים שונים המאפשרים להשיג לגיטימציה, כסף ומשאבים למדיניות.
הובלה על ידי דוגמאות: למקבלי ההחלטות ישנה סלידה לסיכון.
מתן דוגמאות עוזרת להפוך את השאיפה לשינוי מדיניות לאמינה וישימה וכזו המצמצמת את תפיסת הסיכון של מקבלי ההחלטות.
אסטרטגיה זו היא ניסיון לקחת רעיון ובעזרת דוגמאות, ניסוי, פיילוט או יצירת תוכנית סדורה המאותתת על מחויבות וישימות.
כאשר יזמים נוקטים בפעולה זו הם לפעמים יוצרים מצב בו המחוקק נראה מנותק מהמצב, וחישובי הסיכון המחוקק יכולים לעבור מהתמקדות בהשלכות הפעולה להתמקדות בחוסר מעש.
תפיסות אלו משפיעות על הליך קבלת ההחלטות של קובע המדיניות.
הגדלת והרחבת תהליכי שינוי: לפעמים יש צורך בהגדרת מאמצי הסברה על ידי יצירת שינוי בתחום שיפוט אחד ולאחר מכן שימוש בשינוים אלו כראיה התאפשר שינוי בתחומי שיפוט אחרים.
אסטרטגיה זו כוללת לדוגמה יצירת קשרים עם ערים או מדינות שקידמו מדיניות רצויה למדינות שלא עשו זאת למען הרחבת היקף ההשפעה והלחץ לביצוע וגם הדגמת אפקטיביות המדיניות המוצעת.
ליזם המדיניות מספר תרומות ותפקידים בשלבי קידום המדיניות שהוא מבצע המוצגים על פי סדרם:
קביעת סדר היום הוא שלב בו יזם המדיניות מזהה בעיה מסוימת ולאחר מכן הוא מנסה לקשור אותה לפתרון מדיניות תוך חיפוש בעל עניין שישקול לאמץ פתרון לבעיה זו.
בשלב גיבוש המדיניות יזם המדיניות מנסה ליישם את הפתרונות לבעיות שעל סדר היום ולהביאם בצורה של מסמך מדיניות ופעולות יישומיות.
בשלב זה יזמי משתמשים בקבוצות, תכנון אסטרטגי ובניית צוות אשר נועד להפגין מנהיגות ויכולת לעורר מוטבים פוטנציאליים.
בשלב אימוץ המדיניות, תפקיד היזם הוא קטן שכן זהו שלב בו קובעי המדיניות עוסקים.
אך יזם המדיניות משתמש באסטרטגיות ריכוך קובעי המדיניות שמאפשרים ליזם המדיניות להמשיך למסגר את סדר היום ולתמרן את תהליך המדיניות למקום אשר הוא חפץ בו.
בשלב יישום המדיניות יזם המדיניות מציג שורה רחבה יותר של שחקנים ומשאבים תוך איסוף עדויות וראיות נוספות המראות שתוכנית המדיניות אכן פועלת היטב.
פעולות אלו נועדו לעגן את הליך המדיניות.
בשלב ההערכה היזם נמצא ברקע ביצועה ולוחץ על פעולות הערכה מחדש של המדיניות שמטרתה לעשות שיפורים נוספים במדיניות על מנת שהיא לא תתבטל אלא תשתפר
תאוריית האינקרמנטליזם (Incrementalism) פותחה על ידי צ'ארלס לינבדלום ולפיה קובעי מדיניות מושפעים מתגובות שהם מקבלים בתוך הממשלה ומחוצה לה תוך כדי שהם מונעים על ידי אינטרסים אישיים ושנאת סיכונים.
תאוריית האינקרמנטליזם לכן בולמת את הטענה שקובעי מדיניות קובעים החלטות מדיניות באופן רציונלי תוך הערכת כלל האפשרויות והשלכות.
עקב כך תאוריה זו מדגישה כי רוב השינויים במדיניות מתרחשים בצעדים קטנים הננקטים על ידי קובעי המדיניות, כתוצאה מכך הליך גיבוש מדיניות נעשה באופן תגובתי והדרגתי כאשר במקביל קיים הקושי בהשגת אחדות בין הדעות השונות.
לכן האינרקמנטליזם פועל ככוח נגד כלפי יזמי המדיניות ורצונם לשינוי דרמטי.
לפיכך מדיניות על פי תאוריה זו היא פשרה, ויזמי המדיניות פועלים יחד עם קובעי מדיניות על מנת לשכנעם לקידום מדיניות.
עקב האינקרמנטליזם נובע הצורך של יזמי מדיניות להציג טיעונים משכנעים יותר.
והצורך במספר תכונות וכישורים כגון סבלנות, חזון ברור, יכולת עבודה על פי קידום סדרת שינויים קטנים והדרגתיים לאורך זמן.
אשר יהוו מסגרת לשינוי גדול בעתיד כאשר במקביל כוחות הנגד של האינקרמנטליזם פועלים לשימור קואליציית האינטרס והצוות של יזם המדיניות לאורך זמן למען התמדה בתהליך.
תאוריה זרמי המדיניות (Policy Streams Theory) פותחה על ידי ג'ון קינגדון ועוסקת בשאלה מדוע נושאי מדיניות מקבלים תשומת לב בזמנים שונים ומדוע יש נושאי מדיניות אשר מיושמים ויש כאלה שלא.
בתאוריה זו יש שלושה תהליכים בהן סוגיות מדיניות מתהוות.
כאשר שלושת תהליכים אלו מתרכזים יחד לחלון הזדמנויות (הנקרא גם חלון מדיניות) אשר יוצר בסיס משותף, ניתן להעלות פתרון מדיניות לדיון ולקדמו ליישום.
שלושת תהליכים אלו נקראים: זרם המדיניות, זרם הבעיה והזרם הפוליטי.
זרם הבעיה זהו זרם בו מתרחשים המאמצים למשיכת תשומת הלב לנושאי מדיניות תוך ניסיון להדגיש בעיה בסטטוס קוו בשילוב הצגת פתרון זמין.
זרם המדיניות מקושר בקהילות מומחי מדיניות המייצרים ומתווכים רעיונות לפתרון מדיניות.
בזרם זה מתרחש הליך יצירת ותכנון המדיניות, העלאת רעיונות חדשים או ניסוח ושדרוג רעיונות קיימים תוך תכנונם לפתרונות יישומיים שבמקביל יכולים לתאום את ערכי רוב המומחים וקובעי המדיניות הרלוונטיים.
ולבסוף הזרם פוליטי הוא זרם המשקף את תשומת הלב הפוליטית של קובעי המדיניות וההיבטים המשפיעים עליה אשר יכולים להעלות את עניין הממשלה במדיניות מסוימת או להפחיתה.
זרם זה מורכב מהיבטי בחירות, שינויים ממשלתיים, מפלגות, אידאולוגיות ושינויים בהלך הרוח הלאומי של האזרחים.
חשיבות הזרם נובעת כי על אף שאנשים רבים יכולים להעלות רעיונות למדיניות, נבחרי הציבורי הם אלו שמחליטים מה יעלה ולסדר היום ומה לא.
לכן בתאוריה זו תפקיד יזמי המדיניות הוא חיוני בצימוד תהליכים אלו וזירוזם לקישור תוך ניצול חלון הזדמנויות.
יזמי המדיניות ממתינים לבעיות שיצופו עם פתרונות מדיניות שהם יצרו מבעוד מועד, כאשר זה מתרחש נוצרת הזדמנות לשינוי בסדר היום של הממשלה וזה מאפשר להעלות רעיונות אלו לסדר היום.
כך יזם המדיניות יכול להצליח בצימוד זרם הבעיה והמדיניות לזרם הפוליטי ולשלבם בתהליך זה.
תאוריה זו מציגה את יחסי הגומלין בין מוסדות ליזמי מדיניות וכיצד תכונות מוסדיות משפיעות על פעולות ותמריצים לפעולת היזמים.
היווצרות מוסדות מאפשרות לשמש ככלי משחק, מתן יציבות וודאות לפועלים בה.
כתוצאה מכך המוסדיות מדגישה תכונות שחקנים היכולים להשפיע באופן משמעותי על הכללים עקב ידע מעמיק בנושא רלוונטי, מרחב תנועה, הכרת נהלים ונורמות מקומיות או מוסדיות המשמשים להגדרת התנהגות מקובלת והבנת רגישות פנימית.
מכאן נובעת חשיבות הידע של יזם מדיניות להכרת המרחב בו הוא פועל על מנת שלא לאבד תמיכה במדיניות אותה הוא מציג.
וחשיבות רשת התומכים אותה היזם בונה אשר צריכה להכיל בעלי מומחיות מבחוץ אך גם מתוך המוסד עצמו.
לפי תאוריה שיויו המשקל המקוטע (Punctuated Equilibrium Theory), מדיניות מאופיינת בתקופה ארוכה של יציבות שיכולה להתערער עקב שינוי פתאומי ומשמעותי המתרחש.
כך התאוריה מנסה להסביר תקופות ארוכות של יציבות במדיניות אל מול תקופות קצרות אך אינטנסיביות של שינוי.
יציבות היא תוצאת יכולתם המוגבלת של מחוקקים לעסוק בכמה נושאים בו זמנית תוך כדי שסטטוס הקוו נתמך על ידי מונופולי מדיניות העושים מאמצים לשימור סטטוס הקוו המטיב איתם תוך מניעה לקריאה לשינוי.
שינוי מדיניות המתרחש על פי התאוריה מציג את תפקיד יזמי המדיניות כפרטים בעלי השפעה.
בתאוריה זו יזמי מדיניות פועלים לדימוי חיובי של מדיניותם וערעור היציבות הקיימת אשר יכול להסביר מדוע יציבות במדיניות מסוימת מתערערת.
ישנו אילוץ לשינוי מדיניות ויצירת מדיניות חדשה המדגישה בעיות במציאות הקיימת ואת הצורך לשינוי תוך ניסיון להבין מדוע שינוי טרם התרחש.
לכן בנוסף לכך בתאוריה זו על מנת לעורר חשיבות לשינוי מדיניות, יזמי מדיניות פועלים בכמה רמות שיפוט על מנת לעורר שינוי ברמת ממשל אחת ודרכה להשפיע על רמות ממשל אחרות.
כך יזם המדיניות יכול להתחיל בשינוי מדיניות מקומי לדוגמה ולאחריו להמשיך לשלטון המרכזי.
כאשר המטרה היא לבסס את המדיניות ולהגדיל את היקף השפעת וקהל התומכים בה.
אזרחים יכולים להיות יזמי מדיניות מכיוון שלאזרחים השפעה היכולה להיות מבוססת על רצונם לאקטיביזם לשינוי מדיניות.
יתרונם נובע מיכולתם להפגין גודל ומגוון לתמיכה במדיניות תוך יכולת תיעול ביטוי רגשות ציבורי לפעולות השפעה על מדיניות.
ותוך שימוש בכלים כגון מסגור בעיות באופן אפקטיבי בעיקר בעזרת מחאה מתאימה לעיתוי ולתפיסות קובעי המדיניות.
כך אזרחים מצליחים לפתח רגישות אצל קובעי המדיניות לרעיונות חדשים.
מדוע אזרחים הופכים ליזמי מדיניות
השכלה: יש צורך לפחות בתואר ראשון כדי להיות אזרח יזם מדיניות.
תואר נותן לאזרחים ביטחון להבין חוקים וכיצד המערכת הפוליטית עובדת.
הכנסה: יש חשיבות למשאב כספי.
אנשים שמצבם הכלכלי לא טוב לא מתאפשרת להם היכולת להגמיש את זמנם ולצאת להפגין במקום לעבוד.
לכן עושר מקנה זמן להפגין ולהיפגש עם אנשי מפתח, ליצור קשרים ובנוסף מאפשר זמן ומשאבים לעריכת מחקר המאפשר לאזרחים להיות מוכנים מול פוליטיקאים למען הבעת עמדה מנומקת.
תחושת מחויבות או צורך אישי בשינוי: מניע פנימי לתהליך מדיניות או תחושה הנובעת מהרעת סטטוס קוו תוך זיהוי עוול הנגרם לאזרחים הגורם להם להרגיש חובה משותפת ותחושת כעס המהווה גורם הנעה לצאת ולהשפיע.
כמו כן אזרחים נרתמים לפעולה כי הם יכולים להרוויח באופן אישי מתוצאות מדיניות כגון השפעה על יוקר מחיה.
אזרחים כמו יזמי מדיניות עוסקים במסגור בעיות, בניית קואליציה ואסטרטגיות פעולה אך באופן שונה מיזמי מדיניות קלאסיים:
מסגור בעיות: אזרחים משתמשים במחאות במונחי חירום באמצעות יצירת נרטיב אסון המיושר עם דמיון אפוקליפטי.
שימוש במונחי אסון עם תחושת מרד אזרחי תורמת לפופולריות המחאה וליצירת מסגרת חירום המדגישה צורך בפעולה מידית בכל רמות החברה.
כמו כן המסגרת במקביל יוצרת מידע חדש אצל קובעי מדיניות על דעת הקהל שלא היה זמין אצלם עד להופעת המחאה.
בניית קואליציה: אזרחים בונים קואליציות לשיתוף פעולה בינם לבין עמותות ופוליטיקאים.
הם מצליחים למשוך גורמים אלו עקב יכולת האזרחים לתרום בהפצת המחאה על פי כישוריהם לדוגמה במדיה, על ידי אומנות, פוליטיקה ורשתות חברתיות מבית.
כאשר נוצר שיתוף פעולה בין אזרחים לפוליטיקאים.
שיתוף זה מאפשר מצד אחד מתן תמיכה רחבה לפוליטיקאי שתומך במחאה תוך יכולתו להציג עדות ישירה למצב.
ומצד שני זה יוצר קואליציה שיתופית המזינה את האזרחים בידע פוליטי, קשרים וגישה לגורמי מדיניות אשר ללא השחקן הפוליטי לא היו יכולים להשיג זאת.
כך הכוח האזרחי והפוליטי תוך שילוב עם תנועות מצליח לחזק את המרד על ידי יצירת שביתות וסיקור תקשורתי רחב עקב שיבוש סדר היום.
אסטרטגיות פעולה שונות: אזרחים יכולים להשפיע על מדיניות על ידי השתתפות בישיבות מועצות מקומיות, שאילתות, תמיכה בעמותות, ארגון עצרת או מחאה ושימוש בילדים ונערים להפגנה.
כך האזרחים יכולים להשפיע על נרטיב החירום ודחיפות המדיניות שהם רוצים לקדם.
ומתבצעת השפעה על נרטיב העתיד המשקף את דאגת האזרח מעתיד המדינה ובנוסף המאפשר שיקוף תודעה על גיוון האזרחים המציג מחאה שאינה חלק מצד פוליטי אחד אלא מחאה המבטאת את הלך הרוח הציבורי הכללי.
בירוקרטים ברמת הרחוב הם הפנים של הממשלה ומעשיהם מעצבים את המציאות היום-יומית שאזרחי המדינה חווים.
כאשר בירוקרטים אלו הם עובדי השירות המתקשרים ישירות עם אזרחים במהלך עבודתם.
בירוקרטים ברמת הרחוב שמזוהים כממלאי תפקיד יזמי מדיניות, מוגדרים כאנשי מקצוע שאפתניים המועסקים במדינה וככאלה המסוגלים להשקיע זמן, אנרגיה ומוניטין כדי להביא לשינוי במדיניות.
בירוקרטים אלו הם בעלי אידאולוגיה חברתית חזקה, הכשרה מקצועית והם כפקידים מבקשים לפתח או לאמץ חידושי מדיניות שנועדו לשפר תהליכי יישום שהם מבצעים תוך הפיכתם לפרקטיקות יום-יומיות אצל שאר העובדים.
יתרונם נובע מהבנתם את כללי הבירוקרטיה והמדיניות תוך יכולת ניצול חוסר ידע א- סימטרי בין השטח לבין הממונים עליהם.
כך יכולים הבירוקרטים להבין את ההקשר הבירוקרטי ואת צורכי השחקנים במערכת תוך יכולתם לעבוד עם שחקנים פורמליים ובלתי פורמליים למרות היעדר כוחם הפוליטי.
לכן בירוקרטים יזמי מדיניות מזהים בעיה חברתית הדורשת פתרון מקומי לאחר שהם צפו בהשפעת הבעיה החברתית על קבוצות מוחלשות איתן הם עובדים.
ולכן בירוקרטים אלו פועלים לשינוי מדיניות מקומית בשילוב שיקולים חברתיים בתכנון עירוני.
לגיטימציה: בעקבות המבנה ההיררכי של השלטון, עובדים מהשורה הם בעלי חוסר סמכות ומשאבים לעיסוק בתהליכי מדיניות ללא תמיכת ממונים.
לכן בירוקרטים אלו עוסקים ביצירה, תיעוד והפצה של ידע אסטרטגי הנובע מהידע המצטבר אצלם אודות מצב השטח.
ידע זה עוזר ראשית לשכנע את הבירוקרטים עצמם שאכן קיימת בעיה המצדיקה התחלת תהליך ההשפעה על יישום המדיניות.
לאחר מכן הבירוקרטים משתמשים בידע זה כדי לשכנע מקבלי החלטות שישנה בעיה בישום המדיניות ושיש להשאיר נושא זה על סדר היום ולטפלו.
יצירת הקישור בין המתרחש בשטח לבין מחסור הידע הנוגע למצב אצל הממונים, מייצרת כמה פעולות.
למען יצירת לגיטימציה הבירוקרטים יוצרים סיורים הנועדו לקשר בין קהילות למנהלים למען שיקוף הבעיה.
בנוסף נעשה מיפוי צרכים המסכם את כלל הבעיות בשטח הנובעות מיישום לקוי של המדיניות שמטרתו להפוך טענות אזרחיות למוחשיות.
ולבסוף יזמי מדיניות בירוקרטיים לוקחים יוזמה ומעבירים סמינרים לעובדים אשר מטרתם לגייס תמיכה במאמצי קידום המדיניות.
השתתפות בגיבוש מדיניות מקומית: יזמי מדיניות בירוקרטיים משתתפים בדיונים בעיריות או יוצרים פורומים מקומיים שמטרתם לקשר וליצור יחסי עבודה עם קבוצות מקצועיות ואזרחים למען קידום מדיניות.
שיתוף פעולה זה מאפשר הבנה טובה יותר של המתרחש התורם לתכנון קידום מדיניות.
הימנעות מטקטיקה חתרנית: בירוקרטים יזמי מדיניות נמנעים מלעודד תושבים או נבחרי ציבורי להפעלת לחץ על מקבלי ההחלטות כי הם חלק מהמערכת עצמה והם עובדים בה.
ולכן קיים קושי להיות עובד עירייה ולעודד להתנגד לה במקביל מכיוון שזה פוגע בתעסוקתם ובלגיטימציה עתידית שלהם.
שוני בין יזמי מדיינות בירוקרטיים ברמת הרחוב ליזמי מדיניות קלאסיים
ראשית קיים הבדל בין יזם מדיניות קלאסי ליזם מדיניות ברמת הרחוב הנובע מרמת הממשל בה הם פועלים.
יזם מדיניות קלאסי פועל בחוגי העילית לרוב ובממשל המרכזי לעומת יזם מדיניות ברמת הרחוב הפועל לרוב בממשל המקומי.
ישנו שוני בהתמקדות בשלבי תהליכי המדיניות.
יזם מדיניות קלאסי מתמקד לרוב בשלבי קביעת סדר היום ואימוץ המדיניות כאשר בירוקרט מתמקד בישום המדיניות, השפעתה על אזרחים ושיפורה.
שלישית יש שונות במוטיבציית הצדדים.
יזם מדיניות קלאסי לרוב תופס את הרווחים המוחשיים והבלתי מוחשיים של מדיניות שהוא מקדם כגדולים מעלויות הסיכון תוך רצון לשינוי סטטוס הקוו הקיים.
לעומת זאת בירוקרטים ברמת הרחוב הם בעלי מוטיבציה הגנתית.
בירוקרט אינו פועל על מנת להרוויח אלא על מנת לא להפסיד תוך התעניינות בשמירת סטטוס הקוו.
רביעית יזמי מדיניות ברמת הרחוב הם בעלי רשתות קשרים דלות וקטנות לעומת יזם מדיניות קלאסי הנובעות מכמה היבטים.
לבירוקרטים ברמת הרחוב יש עוצמה פוליטית נמוכה ומעמדם המקצועי לא גבוה, מחסור במשאבים כלכלים וזמן ולבסוף קיימת סוגיית חוסר העניין המספיק בבירוקרטים.
לדוגמה כאשר אוניברסיטאיות אינן מתעניינות בשיתוף פעולה או חקר בירוקרטים ברמת הרחוב עקב חוסר מרכזיות הנושא.
אבל במקביל יזמי מדיניות שהם בירוקרטים ברמת הרחוב לא תמיד מתעניינים בתמיכת השחקנים פוליטיים.
הבירוקרטים פועלים בזירה המקומית ומתמקדים ביישום המדיניות, פעילותם היא טכנית ובעלת בולטות נמוכה.
לכן יעדיפו לפתח קשרים עם עמיתיהם תוך יצירת רשת קשרים רוחבית המכילה בירוקרטים נוספים למען השפעה על הטמעת השיני באופן עצמוני.
ביקורת על חקר יזמי מדיניות
שאלת החקר לגבי מי הם יזמי המדיניות אינה מפותחת ומדויקת מספיק בתיאורית חקר תהליכי מדיניות המנהל הציבורי.
בתאוריה זו יש כמה סוגי יזמי מדיניות ומספר תפקידים שונים שיכולים להצביע על הנעה לשינוי מדיניות.
היבט זה נובע כי רוב המחקר על יזמי מדיניות לטענת המבקרים מבלבל פונקציות אחרות של ניהול ומנהיגות באופן כללי.
הבלבול נעשה עקב הכללת תכונות רבות מידי, תפקידים וכישורים שהופכים את דמות היזם לרחבה כל כך עד שקשה להתייחס אליה מבחינה רעיונית ולהבדילה בין יזמי מדיניות לסוגים אחרים של שחקנים בזירת המדיניות.
סיבה זו נובעת כי יש פעולות המגדירות יזמי מדיניות שגם מנהלים בארגונים ופוליטיקאים עושים כגון מסגור, מניפולציה של כללי מוסדות, ניהול רשתות ותחזוקת קואליציות וצוותים.
לכן התמקדות ביזמים כפרטים מובילה לשקול יותר מידי פעולות ניהוליות ופוליטיות כפעולות יזמיות מה שגורם למתיחת יתר של המושג.
לכן יש המחמירים הטוענים כי עקב כך אין להחשיב יזם מדיניות כשחקן בפני עצמו, אלא שיש להחשיבם על ידי הפעולות שהם עושים.
הפעולות הללו ודה-פרסונליזציה של יזמי המדיניות מסבירים באופן טוב יותר לטענתם מדוע שיתוף פעולה בין גורמים מתרחש בהקשר של מדיניות ומדוע מדיניות מקודמת או לא.
יזיזות היא קשר ידידות הכולל קיום יחסי מין בלי קיום קשר רומנטי בין זוג הידידים.
להבדיל מסטוץ, שהוא מפגש מיני חד-פעמי, לעיתים בין שני אנשים זרים, ביזיזות מתקיימים מפגשים מיניים רבים, בין שני אנשים המכירים זה את זה, ולעיתים הקשר ביניהם כולל מרכיבים נוספים, כגון קשרי עבודה.
יזיזות נוצרת כאשר הצדדים מעוניינים ביחסי מין בלבד, ללא המורכבות שבקשר רגשי, או בין ידידים המעוניינים להדק בדרך זו קשר ידידות, ללא המחויבות שבקשר רומנטי.
המקיימים קשר יזיזות מניחים בדרך כלל שקשר זה הוא לזמן מוגבל, בשונה מקשר רומנטי, שבו ההנחה היא שהקשר יימשך לטווח ארוך, ואולי יהפוך לנישואים.
עם זאת, מחקר שפורסם ב-2001 בכתב העת Journal of Sex Research מצא ש-2 מכל חמש נשים רווקות ואחד מכל חמישה גברים רווקים במערכת יחסים של יזיזות קיוו שהיחסים ביניהם יהפכו בסופו של דבר ליחסים רומנטיים.
יזיזות היא נושא בסרטים אחדים מסוגת קומדיה רומנטית:
קשר לא מחייב: סרט קולנוע אמריקאי משנת 2011, שגיבוריו הם אדם (אשטון קוצ'ר) ואמה (נטלי פורטמן), שלאחר מספר מפגשים מקריים מחליטים על קשר יזיזות ביניהם, משום שאמה חוששת מקשר רומנטי.
כשהקשר מתהדק הם מחליטים להיפרד, אך לאחר זמן חוזרים זה אל זה בקשר רומנטי.
ידידים פלוס: סרט קולנוע אמריקאי משנת 2011, שגיבוריו הם ג'יימי רליס (מילה קוניס), מגייסת כוח אדם מניו יורק, שמגייסת לעבודה במגזין הגברים הפופולרי "GQ" בעיר את דילן הרפר (ג'סטין טימברלייק), אתר אינטרנט קטן המתגורר בלוס אנג'לס.
השניים הופכים לידידים, ומגיעים למסקנה משותפת לפיה יחסי מין אינם חייבים לבוא לצד מעורבות רגשית, והופכים ליזיזים.
לאחר שג'יימי שומעת, שלא במתכוון, את דילן מסביר לאחותו שהוא אינו מרגיש דבר כלפי ג'יימי, היא נפגעת ומנתקת את הקשר ביניהם.
דילן מבין שהוא מאוהב בג'יימי ומשכנע אותה לחדש את הקשר איתו, הפעם כקשר רומנטי.
יזן עבדאללה עאיד א-נעימאת הוא כדורגלן ירדני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-ערבי מליגת העל הקטרית ובנבחרת ירדן.
א-נעימאת גדל במחלקת הנוער של סחאב, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה שיחק בליגת העל הירדנית.
ב-1 בינואר 2022 חתם א-נעימאת באל-אהלי מליגת העל הקטרית.
ב-1 בפברואר 2021 ערך א-נעימאת את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן, בניצחון 2-0 על נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות.
ב-30 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת בחריין במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ירדן לטורניר גביע אסיה 2023.
יזרעאל הייתה עיר בהר יהודה, מקום מוצאה של אחינועם היזרעאלית אשת דוד, אותה נשא כנראה לפני אביגיל הכרמלית.
נזכרת בקבוצה 7 ברשימת ערי יהודה, שבספר המדבר הדרומי.
השם יזרעאל מופיע גם ברשימות היחש של יהודה, עם בני חור בכור אפרתה ובקשר עם עיטם, ומקובל כי גם כאן הכתוב מכוון לאותה עיר.
בדרך כלל סבורים כי המדובר במשפחה שישבה באזור בית-לחם\אפרתה (אולי בעיטם), בין שמוצאה מיזרעאל הדרומית ובין שהקשר ביניהן הוא אחר, או כלל אינו קיים.
אולם בה במידה ייתכן כי היישוב יזרעאל עצמו הוא המתייחש על חור בכור אפרתה, ואם כך הריהו אחת השלוחות הדרומיות של מערכת משפחות צפונית זו.
ההנחה כי אחינועם מגיעה מיזרעאל הצפונית נראית רחוקה.
הצעת הזיהוי ליזרעאל בח' תרמה (אתר 1/38/320 בסקר ישראל) אינה באה בחשבון בגלל מיקומה המרוחק מיישובי קבוצה 7 ומספר המדבר, וגם הממצא אינו מתאים.
באזור המתאים לזיהויה של יזרעאל ובהר-יהודה כולו לא מוכרת השתמרות השם.
האתר היחיד באזור המתאים שאינו מזוהה ואשר מתחיל קיומו בתקופת הברזל 2א היא ח' אום א-לצפה (צפון), המצויה בלב התחום בו פועל דוד בתקופה בה נשא כמשוער את אחינועם: בין מעון וכרמל לבין זיף.
לאור כל זה סביר מאד לזהות את יזרעאל בח' אום א-לצפה.
החורבה נסתרת בתוך ואדי אבו שבן, כמעט שאין להבחין בה מרחוק ובתקופה בה נסקרה ארכאולוגית (1984) אף לא הייתה כל דרך גישה אליה ברכב.
במורד הוואדי מצויה באר נובעת (ביר אבו שבן) ולידה אתר בת של חרבת אום א-לצפה (ח' אבו שבן, 1/53/321, וראו גדור{2}).
הלאה במורד הוואדי מצוי מקור מים נוסף: עין אל-עצפורה, מעין החרב כיום לחלוטין אך בעבר היה מהמזרחיים במעיינות ספר המדבר.
ראשית היישוב אולי בתקופת הברונזה הקדומה 1, ממנה נתגלה לעת עתה שבר שפה בודד.
לפי ספלולים אופייניים שנתגלו באתר יש מקום לשער שאולי נתקיים בו בית קברות בתקופות הברונזה התיכונה והברונזה המאוחרת, מהסוג הנפוץ יחסית בהר יהודה, אך אין ודאות בדבר.
מהתקופות שאחר כך אין ממצא, עד אשר היישוב מתחדש בתקופה הביזנטית וממשיך בקיומו לאורך התקופות האיסלמיות (בערך 8-6 דונם ושמא פחות).
יזן אל-בוואב הוא שחיין פלסטיני יליד ערב הסעודית, אלוף המשחקים הפאן-ערביים (אלג'יריה 2023) במשחה ל-50 מטר גב ובמשחה ל-100 מטר גב.
חבר משלחת הרשות הפלסטינית לאולימפיאדת טוקיו (2020) ולאולימפיאדת פריז (2024).
אל-בוואב נולד בערב הסעודית להורים פלסטינים בעלי אזרחות איטלקית, אותה קיבלו בשל שהייה ממושכת במדינה.
אביו רשאד עבר לג'נובה כפליט, וסיים תואר ראשון בהנדסה באוניברסיטת ג'נובה.
אל-בוואב מחזיק באזרחות פלסטינית ובאזרחות איטלקית, ומגדיר את עצמו "חצי איטלקי".
הוא גדל בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות, בה הקים אביו עסק לרהיטים.
הוא חי באוטווה שבקנדה, בה סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה והנדסת מכונות באוניברסיטת קרלטון, וכעת מתגורר בהולנד, תוך לימודיו לתואר שני בניהול ספורט בינלאומי באוניברסיטת לונדון.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 66 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.51 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביוני סיים במקום 38 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.31 שניות, ובמקום 72 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.46 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן שבאוסטרליה בדצמבר סיים במקום 35 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.23 שניות.
במשחקים הפאן-ערביים שנערכו באלג'יריה ביולי זכה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.72 שניות, ובמשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 57.10 שניות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיים במקום 45 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.16 שניות, ובמקום 72 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא הרשות הפלסטינית חדש של 52.01 שניות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר סיים במקום 48 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.31 שניות, ובמקום 76 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.93 שניות.
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 43 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.26 שניות.
יחד הוא קיבוץ בגליל, בתחומי המועצה האזורית משגב.
הקיבוץ מצוי על רכס יודפת, מערבית להררית, ומשקיף על בקעת בית נטופה.
בקיבוץ יחד מתגוררות 46 משפחות.
בשנת 1981 הוקם יחד על ידי גרעין של חברים העוסקים במדיטציה טרנסצנדנטלית שהחל את דרכו בהכשרה בקיבוץ עין דור.
מאז עבר הקיבוץ מקום מספר פעמים (פלך, מחנה יבור שליד צומת אחיהוד ולבסוף במחנה קרוואנים בהררית).
הקיבוץ עלה לקרקע סופית במקומו הנוכחי בשנת 1992.
קיבוץ יחד והררית נחשבים כישוב מוניציפלי אחד.
הם מנוהלים באמצעות ועד מקומי משותף.
החיים הקהילתיים מנוהלים באמצעות שתי אגודות שיתופיות נפרדות.
כיום הקיבוץ בתהליך הרחבה וכ-24 בתים חדשים בשלבי אכלוס או שלבי בנייה מתקדמים, בנוסף לתהליך הרחבה הקיבוץ מופרט.
לבתי הספר באזור נוסעים התלמידים על ידי הסעות של המועצה האזורית משגב ולשאר בתי הספר על ידי מערכי ההסעה הייעודיים להם.
החברים בקהילה מתפרנסים ממגוון מקצועות בתחומים שונים כגון: הייטק, ייעוץ, הנדסה, הוראה, טיפול אלטרנטיבי ועוד.
יחא (בגעז: ይሐ, אלפבית דרום ערבי: , תעתיק: חו) הוא כפר בצפונה של אתיופיה, בנפת תיגראי המרכזית שבמחוז תיגראי.
המבנה הישן ביותר באתיופיה ועדיין עומד על תילו נמצא ביחא.
זהו מגדל שנבנה בסגנון של סבא, ומתוארך למאה ה-8 או למאה ה-7 לפני הספירה.
המגדל הזה הוא אחת הסיבות לכך שהחוקרים טוענים שהכפר היה עיר הבירה של ממלכת דעמת.
קירות מקדש זה שרדו, בזמן שהריסות אחרות הכוללות את גראט באיל גאברי, עם עמודים מרובעים.
יחא הוא גם המקום שנוסד בו מנזר של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית שהוקם על פי המסורת על ידי אבא אפציה, אחד מתשעת הקדושים.
החוקר והמסיונר, פרנסיסקו אלואראס ביקר בעיירה זו בשנת 1520 (שקרא למקום בשם "אבבאפאכאם"), ומספק תיאור של המגדל העתיק, המנזר, והכנסייה המקומית, שמתוארכים לימי ממלכת אקסום.
יחא הוא גם אתר של מספר חפירות ארכאולוגיות, שהתחילו בשנת 1952 על ידי המכון האתיופי לארכאולוגיה.
החפירות הופסקו תחת שלטון הדֶרְג אך נמשכו בשנת 1993 על ידי צוות ארכאולוגים צרפתי.
"יחד" הוא מושג פסיכודינמי המתאר יחסי אובייקט נורמליים בין שתי ישויות שונות (למשל תינוק ואמו או שותפים בוגרים) במרחב שלישי וירטואלי משותף.
כל אחד משני האנשים שבחוויית ה"יחד" הוא בעל ייחודיות, שלמות בפני עצמו, והוא חווה את השני כ"לא-עצמי" מוכר.
במרחב ה"יחד" הם מתמסרים לחבירה רגשית, קובעים את מידת הקרבה ביניהם, כאשר כל אחד קשוב בחושיו וברגשותיו לנפרדוּת של הזולת (השותף), שנחווה כ"לא-עצמי".
ראשיתו של ה"יחד" בשלב האוראלי (על פי פרויד) של התפתחות התינוק, בשנה הראשונה לחיים.
ה"יחד" מתגבש בשלבים הבאים של ההתפתחות הרגשית.
במהלך ההתקשרות במרחב משותף של "יחד", חווים השותפים אינטימיות, קרבה, שותפות ואושר, ונוצרת ביניהם תקשורת חושית ייחודית שמוכרת רק להם.
לפיכך, מרחב ה"יחד" משמש כמרחב מתווך (transitional space), כתופעה מתווכת, המגשרת על השונוּת ועל האחרוּת (על פי עמנואל לוינס) בין נפרדים ומתקיימת כל עוד הם מתמסרים זה לזה.
חוויית ה"יחד" מגיעה לסיומה לאחר זמן קצר יחסית.
השניים השונים, שחברו באינטימיות וחשו נינוחות במרחב המוכר, חווים היפרדות, וכל אחד מהם חוזר למקומו הנפרד עם מטען רגשי מוטבע כתבניות-זיכרון של התיידדות ואינטימיות, כחוויה של שותפות חדשה, כמו גם של פרידה.
יחסי אובייקט, המאופיינים כ"יחד", תחילתם מראשית החיים והם נמשכים במהלכם, תוך עיצוב אינסוף תופעות מתווכות לשמירה על אובייקט האהבה, על ההתקשרות איתו ועל ייחודיות העצמי.
יחד - העם איתנו בראשות אלי ישי (שם המפלגה הרשמי הוא יחד - בראשות אלי ישי) הייתה מפלגה המשלבת חרדים עם דתיים לאומיים.
המפלגה הוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-20 על ידי אלי ישי, יו"ר מפלגת ש"ס לשעבר.
המפלגה התמודדה ברשימה משותפת עם מפלגת הימין עוצמה יהודית.
היא זכתה בכשלושה אחוזים מסך הקולות הכשרים, אך לא עברה את אחוז החסימה שעומד על 3.25%.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 נבחרו 26 חברי מועצה מטעמה בכעשר רשויות מקומיות.
בבחירות לכנסת ה-21 המפלגה הגישה רשימת מועמדים לכנסת, אך כשבועיים לפני הבחירות הודיע ישי על פרישת הרשימה.
תנועת ש"ס התמודדה לכנסת לראשונה בבחירות לכנסת האחת עשרה בשנת 1984. משנת 1990 עמד בראשות התנועה אריה דרעי, עד לפרישתו ב-1999, עקב הפרשות הפליליות שבהן הואשם.
במקומו מונה לתפקיד אלי ישי.
בשנת 2013 חזר דרעי לזירה הפוליטית והחל להקים מפלגה חדשה בראשותו.
עקב כך, החליטו מנהיגה הרוחני של התנועה, הרב עובדיה יוסף, ומועצת חכמי התורה, על "הנהגה משולשת" לתנועה שתורכב מדרעי, ישי ואריאל אטיאס.
המקום הראשון ברשימת ש"ס בבחירות לכנסת התשע עשרה ניתן לאלי ישי.
במאי 2013 מינתה מועצת חכמי התורה את דרעי ליו"ר תנועת ש"ס במקומו של ישי, מינוי שהוביל למשבר בינו לבין ישי, שהתעצם עוד יותר לאחר פטירתו של הרב עובדיה יוסף.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים נכשלו ניסיונות ההידברות בין ראשי ורבני התנועה והוצבו אולטימטומים הדדיים.
ב-15 בדצמבר 2014 הודיע ישי במסיבת עיתונאים על התמודדות בבחירות במסגרת מפלגה חדשה.
בסיומה של ההכרזה פרצה במקום תגרה אלימה בין תומכי דרעי לתומכי ישי שהצריכה את התערבות המשטרה.
בלילה שלפני ההכרזה על הקמת המפלגה הודיע חבר הכנסת ממפלגת הבית היהודי, יוני שטבון (המקורב לזרם ישיבת הר המור) על הצטרפותו למפלגה.
בימים שלפני ואחרי ההכרזה על הקמת המפלגה, נערך משא ומתן עם רבני מפלגת תקומה ויו"ר תקומה אורי אריאל במטרה שיתפלגו מסיעת הבית היהודי ויצטרפו למפלגה החדשה.
המגעים נכשלו לאחר שמרכז תקומה הכריע, בניגוד לעמדת אריאל, בעד המשך האחדות עם הבית היהודי.
כמה מחברי המרכז עברו למפלגת יחד, בהם חבר הכנסת זבולון כלפה.
ב-29 בינואר, היום האחרון להגשת רשימות המועמדים לבחירות, הוחלט על ריצה משותפת יחד עם מפלגת "עוצמה יהודית" (בעבר: חזית יהודית לאומית).
נציג המפלגה ברוך מרזל, הוצב במקום הרביעי ברשימה.
כמות זו יכולה הייתה להספיק ל-3.5 מנדטים, אילו אחוז החסימה היה נמוך יותר מ-3.25%.
בעקבות הכישלון בבחירות שקעה המפלגה בחובות כבדים (משום שאינה זכאית למימון מפלגות), שלחלק מהם ישי ושטבון ערבים אישית.
באפריל 2017 הודיע הרב מאזוז על פתיחת התפקדות למפלגה, לקראת פריימריז.
המפלגה הודיעה כי תתמודד בבחירות לכנסת ה-21. מגעים בדבר ריצה משותפת עם מפלגת ש"ס ועם איחוד מפלגות הימין נכשלו והמפלגה הגישה רשימה עצמאית בשם "יחד בראשות אלי ישי".
ב-27 במרץ 2019 הודיעה המפלגה על פרישה מהתמודדות בבחירות ותמיכה ברשימת יהדות התורה.
מנהיגה הרוחני של התנועה הוא הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת כיסא רחמים.
אלי ישי הצהיר כי הוא פועל לפי הוראותיו.
עם תומכי המפלגה בבחירות לכנסת ה-20 נמנו גם הרבנים הדתיים לאומיים דב ליאור, צבי טאו, עמיאל שטרנברג, ישראל אריאל, שלמה אבינר וצבי קוסטינר והרבנים החרדים שלמה משה עמאר, יצחק ברדא ויורם אברג'ל.
כמו כן תמכו בה מזכיר מועצת חכמי התורה לשעבר רפאל פנחסי והרב שמואל טל.
לפי מצע התנועה, שאיפתה היא ליכוד העם סביב הנאמנות המוחלטת לתורה והדאגה לעם בישראל ובתפוצות.
היא תומכת גם בערכים כמו:
חיזוק הקשר לתורה וריבוי תלמוד תורה
ארץ ישראל השלמה וחיזוק ההתיישבות ביהודה ושומרון
חיזוק ערכי המשפחה היהודית ועידוד הילודה
פטור לבני ישיבות מגיוס וגיוס מי שאין תורתם אומנותם למסגרות צבאיות מותאמות או לשירות אזרחי מותאם
בטופס הבקשה להקמת המפלגה נרשמה המפלגה בשם יחד - בראשות אלי ישי.
לאחר מכן הודיעה המפלגה שתרוץ תחת השם העם איתנו, בשל חשש שהשם "יחד" ייפסל משום שהוא בשימוש מפלגת מרצ-יחד.
לבסוף קבעה ועדת הבחירות המרכזית שהרשימה מטעם המפלגה תרוץ בבחירות לכנסת העשרים תחת הכינוי יחד - העם איתנו בראשות אלי ישי.
כנסת מועמדים הערות מועמדי המפלגה לכנסת ה-20 (2015) אלי ישי, יוני שטבון, מיכאל עייש, ברוך מרזל, ששון טרבלסי, עמיטל יעקב בראלי, דודי שוומנפלד, קובי יקיר.
הרשימה קיבלה 2.97% מתוך 3.25% הנדרשים ולפיכך לא עברה את אחוז החסימה.
מועמדי המפלגה לכנסת ה-21 (2019) אלי ישי, ששון טרבלסי, יונתן יוסף, אבנר עורקבי, יחזקאל רוזנבלום, ניר אריאל.
ב־27 במרץ, 13 ימים לפני הבחירות, הודיע ישי כי הרשימה לא תתמודד.
בבחירות המוניציפליות שנערכו ב-30 באוקטובר 2018 רצה המפלגה בכמה ערים, חלקן באופן עצמאי וחלקן עם מפלגות ישנות או חדשות.
26 מנציגיה נבחרו למועצות מקומיות.
יחד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית, אישתאר, ביחד עם הזמר קובי פרץ.
השיר יצא לאור בפברואר 2009, כסינגל מתוך אלבום האוסף של אישתאר, The Best of Ishtar Alabina.
השיר זכה להצלחה ארצית, והגיע למקום ה-19 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת 2009.
בסוף שנת 2009, כאשר פורסם "פסקול העשור" של ישראל, נודע כי השיר התמקם במקום החמישי.
השיר נכתב על ידי אישתאר, ביחד עם צ'ולי זכאי והופק והולחן על ידי שי ראובני.
מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי, הפנה כלפי השיר ביקורת שלילית, תוך שהעניק לו ציון של שני כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בנוסף לכך, עלה האודיו של השיר ליוטיוב כמה שנים לאחר צאתו המקורית.
האודיו זכה להצלחה וצבר מיליון צפיות.
ב-30 בספטמבר 2009, פורסמה ההופעה הראשונה של השיר, אשר תפקדה גם כקליפ של השיר.
ההופעה זכתה להצלחה רבה כאשר צברה למעלה משני מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותה לאחת מהנצפות ביותר של אישתאר ופרץ.
ב-26 בינואר 2011, פורסמה ההופעה של אישתאר וקובי פרץ עם השיר בהיכל נוקיה.ההופעה זכתה להצלחה רבה כאשר צברה למעלה מ-1.6 מיליון צפיות.
"יחד" הוא שיר שכתבה שמרית אור, הלחין קובי אשרת וביצעה להקת חלב ודבש.
השיר יצא לאור בשנת 1980.
השיר בוצע בשנת 1980 כשיר השירותרום של גלי צה"ל על ידי להקת חלב ודבש, שזכתה שנה קודם לכן באירוויזיון 1979. השיר נכלל באלבום "חלב ודבש 2".
גלי עטרי הייתה הסולנית בשיר, אך זמן לאחר מכן היא הוחלפה בלאה לופטין, שהצטלמה במקומה לווידאו קליפ ששודר בתוכנית.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ם (1980) דורג השיר במקום ה־23.
בשנת 2019 שימש השיר בפרסומת של ההסתדרות החדשה.
בשנת 2020 שר אותו שייקה לוי בפרסומת של חברת אמישראגז.
אפי נצר, לשיר עם אפי נצר: השירים שאנו אוהבים, חלק ג', עמ' 252, ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1991.
יחד – אִין אוּנוּם (In unum: ביטוי לטיני שפרושו "כאחד") הוא ארגון בינלאומי הפועל לאיתור, זיהוי, חשיפה ותיעוד של אתרי השמדה וקבורה המוניים של מאות אלפי יהודים שנורו למוות בתקופת השואה על ידי חיילי האיינזצגרופן הגרמנים ושותפיהם.
הארגון הוקם בשנת 2004 על ידי הכומר הקתולי פטריק דבואה בסיוע ארגונים קתוליים ויהודיים.
הארגון שם לו למטרה לספק ראיות לרצח ההמוני שזכה לכינוי "השואה באמצעות כדורים" (אנ'), לשמר ולתעד את אתרי הקבורה ולהעניק כבוד למתים.
עבודת הארגון מתנהלת בשני שלבים.
בשלב הראשון נחקר התיעוד הנשמר בארכיון מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה ובארכיון משפטי האיְינְזַצְגְרוּפֶּן בלודוויגסבורג, גרמניה, על ידי סטודנטים מארצות הברית ומגרמניה.
בשלב השני, קבוצות המחקר והתיעוד נוסעות למקומות שאותרו ומראיינות עדים, מצלמות ומשיגות ראיות פורנזיות.
מאז הקמתו, הארגון חשף מעל 3,000 אתרי הריגה ואסף מעל 7,000 עדויות באוקראינה, בלארוס, רוסיה, פולין, ליטא, לטביה, רומניה ומולדובה.
על סמך המידע שנאסף, הארגון בנה מפה אינטראקטיבית של כל האתרים שנחקרו על ידו.
המשתמש יכול לבחור במפה אתר ולקרוא את המידע שנאסף בקשר אליו, או לראות סרט וידאו המתעד את רצח היהודים באותו מקום.
במסגרת פרויקטים שונים, ארגון יחד-אין אונו מתעד באמצעות ראיונות, תצלומים וסרטי וידאו מעשי טבח נוספים שבוצעו באוכלוסיות מיעוט, לדוגמה:
הטבח שבוצע בצוענים במזרח אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי פלוגות ההרג הנאציות (פרויקט שהושק בשנת 2010).
טבח אנשי המאיה שבוצע על ידי צבא גואטמלה במהלך מלחמת האזרחים ובמיוחד בין השנים 1980 - 1983 (פרויקט שהושק בשנת 2012).
פשעי המדינה האיסלאמית נגד העם היאזידי.
במסגרת הפרויקט "חזרה לחיים" שהושק בשנת 2014 הארגון מספק גם עזרה הומניטרית לקורבנות.
פשעי המלחמה המבוצעים על ידי הצבא הרוסי באוקראינה (פרויקט שהושק בשנת 2022).
בשנת 2016 ארגון יחד-אין אונום הקים את מוזיאון השואה בגואטמלה העוסק בהרחבה בנושא "השואה באמצעות כדורים".
בנוסף לכך, הארגון מפתח תוכניות לימוד בנושא "השואה באמצעות כדורים" עבור סטודנטים ומרצים באוניברסיטאות בארצות הברית ובאירופה.
יְחֶזְקֵאל בן בּוּזִי הכהן (או יחזקאל הנביא) היה נביא בסוף תקופת בית ראשון, ולאחר חורבן בית ראשון היה פעיל בבבל.
הפירוש המקובל הוא שהיה בנו של כהן בשם בוזי, אשר יש מקורות מדרשיים המייחסים אותו לירמיהו.
דעה אחרת אומרת שיחזקאל היה צאצא למשפחת אלעזר בנו השלישי של אהרון הכהן, לעומת ירמיהו שהיה צאצא ממשפחת איתמר הכהן בנו הרביעי של אהרון.
יחזקאל גלה בגלות יהויכין שנקראת גם גלות החרש והמסגר על ידי בבל.
הוא התגורר ליד נהר כבר שבבבל, שם ניבא ליושבי גלות בבל.
לדבריו הוא החל להתנבא חמש שנים לאחר גלות יהויכין, דהיינו בשנת 593 לפנה"ס.
הנבואה המאוחרת ביותר שלו מתוארכת לשנת 571 לפנה"ס, כ-15 שנה לאחר חורבן בית ראשון.
מהאמור עולה שיחזקאל ניבא כנראה במשך כ-25 שנה.
אשת יחזקאל מוזכרת בנבואתו (להלן) אך לא מצוין שמה.
על פי המסורת קבור יחזקאל בכפר אל-כפל שבעיראק.
נבואתו של הנביא יחזקאל מאופיינת במראות מרשימים וגדולים.
המפורסם והראשון שבהם הוא "מעשה מרכבה" שמתאר על דרך הסוד את התגלות ה' בעולם ודרך הנהגתו.
נבואה מוכרת נוספת ידועה בשם חזון העצמות היבשות, ומתארת את גאולת עם ישראל על דרך תחיית המתים.