tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורסל 1989 - מדליית כסף
שיאן נבחרת הכדורסל היוונית במספר המשחקים בהם השתתף, בנבחרת הגברים ובנבחרת הוותיקים במשולב, עם 403 הופעות
שיאן נבחרת יוון בכדורסל במספר הנקודות הכולל שקלע, בנבחרת הגברים ובנבחרת הוותיקים במשולב, עם 6,291 נקודות
שיאן נבחרת הוותיקים של יוון במספר המשחקים בהם השתתף - 351 משחקים
שיאן נבחרת יוון במספר הנקודות הכולל שקלע, 5,301 נקודות
שיאן פיב"א אירופה במספר ההופעות הרב ביותר בנבחרת ותיקים, עם 351 משחקים
שיאן פיב"א אירופה במספר הנקודות שקלע, 5,301 נקודות
שתי זכיות בתואר מאמן השנה בליגת העל היוונית בכדורסל (2004, 2006)
זוכה הגביע היווני בכדורסל (2010)
אליפות אירופה בכדורסל 2005 - מדליית זהב
שתי זכיות בתואר מאמן השנה בספורט היווני (2005, 2006)
גביע סטנקוביץ' 2006 - מדליית זהב
אליפות העולם בכדורסל 2006 - מדליית כסף
טורניר ההעפלה לאולימפיאדה של פיב"א העולמית - מדליית זהב
יאנאקיס הוא האדם היחידי בהיסטוריה שזכה באליפות אירופה בכדורסל הן כשחקן (1987), הן כמאמן (2005).
פנאיוטיס קאלאיצאקיס הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג.
לאחר ששיחק במועדוני הנוער של אריס סלוניקי החל קאלאיצאקיס את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 2016/17 בליגת העל היוונית.
הוא שוחרר מהקבוצה ב-15 ביולי 2018 והצטרף להולארגוס שעלתה לליגת העל.
ב-28 באוגוסט 2019 חתם יחד עם אחיו התאום גאורגיוס קאלאיצאקיס בנבז'יס מה-LKL הליטאית.
ב-16 במרץ 2021 חתם בלייטקבליס הליטאית.
במהלך עונת רשם קאלאיצאקיס ממוצעים של 10.5 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.9 אסיסטים ו-1.6 חטיפות בליגה המקומית, וכן 13 נקודות, 2.8 ריבאונדים, 2.8 אסיסטים ו-1.6 חטיפות ביורוקאפ.
ב-2 ביולי 2022 הוא חתם לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג.
בעונת הוא קלע בממוצע 5.4 נקודות למשחק בליגה ו-2.4 נקודות ביורוליג.
קאלאיצאקיס היה חבר בנבחרות הצעירות של יוון, ושיחק באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2017 ובאליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2018 ו-2019 במדי נבחרת העתודה של יוון.
ב-2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במסגרת גביע העולם בכדורסל 2023.
אחיו התאום של פנאיוטיס, גאורגיוס קאלאיצאקיס, גם הוא כדורסלן מקצועי.
הם היו שיחקו יחד בנבז'יס ובפנאתינאיקוס.
פנאתינאיקוסΠαναθηναϊκόςמידעשם מלאמועדון האתלטיקה הפאן-אתונאי(Παναθηναϊκός Αθλητικός Όμιλος)נוסד3 בפברואר 1908 (לפני שנים)צבעיםירוק, לבןמיקוםאתונה, יווןיושב ראשפנאיוטיס מלקאטסהמנוןSyllogos Megalos (מועדון גדול)אתרpao1908.com
מועדון האתלטיקה הפאן-אתונאי , הידוע גם בשם פנאתינאיקוס, הוא מועדון ספורט רב-ענפי הממוקם באתונה, בירת יוון.
פנאתינאיקוס הוא אחד ממועדוני הספורט המצליחים והוותיקים ביותר ביוון.
שם המועדון נוצר בהשראת יצירתו העתיקה של איסוקרטס "פנאתינאיקוס", בו הוא משבח את האתונאים על השכלתם הדמוקרטית ועליונותם הצבאית והשימוש בהם לטובת כל היוונים.
המועדון הוקם על ידי יורגוס קלפאטיס בשנת 1908 כמועדון כדורגל, כאשר הוא ו-40 ספורטאים נוספים החליטו להתנתק ממועדון פאנליניוס עקב ההחלטה לסגור את קבוצת הכדורגל שלו.
המועדון הוא בין המועדונים הפופולריים ביותר במדינה ואחד הגדולים בעולם לפי מספר מחלקות הספורט שלו.
זה המועדון שהציג ביוון מספר ענפי ספורט, ביניהם כדורגל, כדורסל, כדורעף, הוקי שדה, טניס שולחן וכדוריד, בזמן שהם גם היו חלוצים ביצירת קבוצות ספורט נשים בכדורגל וכדורסל.
הקבוצות והספורטאים האישיים בפנאתינאיקוס זכו במספר תארים והיו משתתפים בולטים בתחרויות מקומיות ובינלאומיות.
קבוצות הכדורסל והכדורגל של המועדון הן הקבוצות היווניות המצליחות ביותר מבחינת הישגים בתחרויות האירופיות.
קבוצת הכדורגל של פנאתינאיקוס היא הקבוצה היוונית היחידה שהגיעה לגמר ליגת האלופות (ב-1971) ולחצי הגמר פעמיים (ב- וב-).
זוהי גם קבוצת הכדורגל היוונית היחידה ששיחקה ב.
קבוצת הכדורסל של המועדון היא המצליחה ביותר ביוון ואחת המצליחות באירופה, עם שישה גביעי אירופה, גביע בין-יבשתי אחד ושני כתרים משולשים.
קבוצות פנאתינאיקוס שיחקו בסך הכל ב-15 משחקי גמר אירופיים ובינלאומיים (בכדורגל, כדורסל, כדורעף גברים וכדורעף נשים).
בענפי הספורט האישיים יש למועדון יש מסורת יוצאת דופן במחלקות האתלטיקה, רכיבה על אופניים, קליעה, סיף ואגרוף.
המועדון גידל ספורטאים רבים, אלופי עולם ואלופי אירופה ומדליסטים ב ומשחקי הים התיכון.
הכדורגל הופיע ביוון בסוף המאה ה-19. בשנת 1908 עזב ספורטאי צעיר של פאנליניוס בשם יורגוס קלפאטיס, המום מהחלטת המועדון לסגור את קבוצת הכדורגל שלו, יחד עם 40 ספורטאים נוספים, והקים את מועדון הכדורגל של אתונה (Ποδοσφαιρικός Όμιλος Αθηνών).
קונסטנטינוס ציקליטירס, שנחשב לגדול ספורטאי יוון בתחילת המאה ה-20, שיחק כשוער בקבוצה החדשה.
שם הקבוצה שונה למועדון הכדורגל הפאן-הלני (Πανελλήνιος Ποδοσφερικός Όμιλος) בשנת 1911. ב-1918 הוחלט שהסמל הרשמי של המועדון יהיה התלתן, סמל לאחדות, הרמוניה, טבע ומזל טוב, רעיון של השחקן מיכליס פאפאזוגלו.
התלתן נחשב בעיני ראשי המועדון גם לסמל אוניברסלי, לא לאומי או מקומי, במטרה לייצג את אתונה כולה במדינה ובעולם.
פאפאזוגלו היה גם המניע העיקרי של הרעיון הפאן-אתונאי, הרעיון להקמת מועדון חדש שישתתף בכמה שיותר ענפי ספורט (רעיון שאומץ מאוחר יותר על ידי כל המועדונים היווניים הגדולים).
ב-1919 היה קלפאטיס חבר בנבחרת יוון בכדורגל שהשתתפה במשחקי מדינות ההסכמה בפריז, שם גילה את הכדורסל והכדורעף, שלא היו ידועים אז ביוון.
לאחר שובו לאתונה הוא החל את מאמציו ליצירת קבוצות חדשות במועדון.
בשנת 1924 קיבל המועדון את שמו הסופי והנוכחי מועדון האתלטיקה הפאן-אתונאי , שהיה מעתה ואילך מועדון ספורט רב-ענפי.
במהלך העשורים הבאים, עם התורם העיקרי אפוסטולו ניקולאידיס, פנאתינאיקוס יצרה קבוצות כמעט בכל ענף ספורט וזכתה באליפויות רצופות רבות ברובם.
מחלקת האתלטיקה נוסדה ב-1919. באותה שנה היה פנאתינאיקוס אחד המועדונים הראשונים ביוון שהקים קבוצת כדורעף.
ב-1922 נוסדה מחלקת הכדורסל, גם היא מהראשונות ביוון, ומאז התפתחה לקבוצת הכדורסל המצליחה במדינה ולאחת המצליחות באירופה.
בשנת 1924 נוסדה מחלקת הטניס שולחן, ב-1926 מחלקת הטניס וב-1928 מחלקות הרכיבה על אופניים, הקליעה וההוקי שדה.
מחלקות השחייה, הכדורמים והכדוריד נוצרו ב-1930.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) החל לראשונה מצעד המשלחות עם המשלחת היוונית, ואתלט פנאתינאיקוס אנטוניס קריופיליס הפך ליווני הראשון שפותח את המצעד.
פנאתינאיקוס זכתה לראשונה באליפות יוון בכדורגל בשנת 1930. במהלך העונה הם ניצחו את היריבה אולימפיאקוס 8–2, הניצחון הגדול ביותר של קבוצה כלשהי בדרבי היריבות הנצחיות.
בשנת 1937 הוקמה קבוצת כדורסל הנשים של המועדון, הראשונה ביוון.
במהלך מלחמת העולם השנייה והשנים האפלות של שלטון מדינות הציר ביוון, מילאו ספורטאי המועדון תפקיד משמעותי בהתנגדות.
הכדורגלן מימיס פיירקוס נהרג במלחמת איטליה–יוון, בעוד מיכליס פאפאזוגלו ודימיטריס ינאטוס (חבר מייסד של קבוצת הכדורסל) השתתפו מאוחר יותר בקבוצת ההתנגדות של יז'י איוואנוב-שיינוביץ', ספורטאי ממוצא פולני באירקליס סלוניקי ומרגל של הבריטים, והצליחו להשמיד שלושה מטוסי קרב של הלופטוואפה ולהטביע שלוש ספינות מלחמה קטנות.
הם נעצרו, עונו ולבסוף ינאתוס ואיוואנוב הוצאו להורג.
ב-1966 נוצר ארגון אוהדי האולטראס של המועדון, שער 13, ארגון האוהדים הוותיק ביותר ביוון.
יתר באליפות אירופה באתלטיקה אותה שנה זכה הקופץ במוט של המועדון ו-13 פעמים אלוף יוון, כריסטוס פאפאניקולאו, במדליית הכסף.
ב-1970 קפץ פאפאניקולאו לגובה של 5.49 מטרים וקבע שיא עולם.
פנאתינאיקוס שלטה במהרה בכדורגל היווני יחד עם היריבות העירוניות אולימפיאקוס וא.א.ק.
אתונה, ועל אף שהיא ממוקמת במקום השני באליפויות המקומיות (בפער גדול מאולימפיאקוס הראשונה), היא הצליחה יותר מכל מועדון יווני אחר בתחרויות האירופיות.
ב- הפכה פנאתינאיקוס לקבוצה היוונית הראשונה והיחידה (נכון ל-2023) שהגיעה לגמר תחרות אירופית, כאשר התמודדה מול אייאקס באצטדיון ומבלי על גביע אירופה לאלופות, והפסידה 2–0. בסוף שנות ה-70, כשהכדורגל התמקצע ביוון, עברה מחלקת הכדורגל של המועדון לידי משפחת ורדינויאניס.
ב-30 השנים הבאות זכתה הקבוצה באליפות יוון 7 פעמים, בעוד שבאירופה הקבוצה הגיעה גם פעמיים נוספות לחצי גמר ליגת האלופות, ב- וב-.
ב-1974 הגיעה קבוצת הטניס שולחן לחצי הגמר גביע ETTU.
בשנת 1978 נוסדה מחלקת הקרב חמש מודרני, וב-1980 מחלקת הג'ודו.
הישג חשוב לקבוצת הכדורעף היה ההשתתפות בגמר גביע CEV ב-1980. מחלקת הקשתות נוסדה ב-1981 ומחלקת הקטרגל ב-1990.
מחלקת כדורסל הגברים התמקצעה ב-1992 ומאז היא בבעלות שני אילי תעשיית התרופות, האחים פבלוס ות'נאסיס ינאקופולוס.
בפיינל פור היורוליג בפריז הפכה פנאתינאיקוס לקבוצה היוונית הראשונה שזכתה בגביע אירופה לאלופות (כיום יורוליג), כשהיא מנצחת ברצלונה בגמר 67–66. בספטמבר אותה שנה זכתה הקבוצה גם בגביע הבין-יבשתי לאחר ניצחון 2–1 בסדרת הטוב מ-3 על אולימפיה מארגנטינה (83–89, 83–78, 101–76).
באותה שנה הגיעה קבוצת הכדורגל לחצי גמר ליגת האלופות.
בפיינל פור שנערך בסלוניקי זכתה פנאתינאיקוס באליפות אירופה בפעם השנייה לאחר ניצחון על מכבי תל אביב 73–67 בגמר.
ב- בבולוניה הם זכו ביורוליג בפעם השלישית לאחר ניצחון על המארחת קינדר בולוניה 89–83. כמו כן, בשנת 2000 הגיעה קבוצת כדורעף הנשים לגמר גביע CEV.
בפיינל פור באתונה הוכתרה פנאתינאיקוס לאלופת אירופה בפעם הרביעית לאחר שניצחה בגמר היורוליג את צסק"א מוסקבה 93–91. ב- בברלין ניצחו "הירוקים" את צסק"א פעם נוספת 73–71 והפכו לאלופי אירופה בפעם החמישית.
בשנת 2009 הגיעה קבוצת הכדורעף הגברים לגמר גביע ה-CEV, וקבוצת הנשים לגמר גביע האתגר.
פאו זכתה ביורוליג בפעם השישית בברצלונה לאחר שניצחה את מכבי תל אביב 78–70 בגמר.
בתוך כך הפך המועדון לשני הכי מצליח (אחרי ריאל מדריד) בתולדות התחרות.
בשנת 2013 נוסדה לראשונה מחלקת ספורט חדשה לאחר שנים רבות: קבוצת הרוגבי שהוכרזה ב-7 בנובמבר, ולאחר מכן הוקמו גם מחלקות ההוקי שדה והבייסבול.
ב-29 בדצמבר 2016, בעקבות המגמה העולמית, הכריז המועדון על הקמת קבוצת ספורט אלקטרוני.
בדצמבר 2018 הקימה פנאתינאיקוס מחלקת כדורסל בכיסאות גלגלים.
בשנת 1918 הציע מיכליס פאפאזוגלו את התלתן כסמל המועדון בשל היותו סמל של הרמוניה, אחדות, טבע ומזל טוב.
גאורגיוס צ'אצופולוס, חבר המועדון (לימים נשיאו) ומנהל הגלריה הלאומית באתונה, לקח על עצמו את עיצוב הסמל.
עד סוף שנות ה-70 נתפר תלתן ירוק או לבן בצד הלב על החולצה של קבוצות המועדון.
עם תחילת המקצוענות בכדורגל היווני נוצר סמל קבוצת הכדורגל עם ראשי התיבות של המועדון ושנת ההקמה (1908).
גם קבוצת הכדורסל משתמשת מאז 1992 בלוגו משלה.
בשנת 2014 הציגה הנהלת המועדון סמל נפרד למועדון כולו ולכל מחלקות החובבים.
תארים מרכזיים של הקבוצות המקצועיות
כדורגל היא המחלקה הראשונה והוותיקה ביותר במועדון.
הקבוצה היא היוונית היחידה שהגיעה לגמר ליגת האלופות (ב-1971) ולחצי הגמר (ב-1985 וב-1996), כמו גם לגמר הגביע הבין יבשתי.
קבוצת הכדורסל, שנוסדה ב-1919, היא המצליחה ביותר ביוון ואחת המצליחות באירופה, עם שש אליפויות אירופה וגביע בין-יבשתי אחד.
מחלקת הכדורסל של פנאתינאיקוס היא גם הקבוצה היחידה באירופה שזכתה בתואר אחד לפחות במשך 24 עונות רצופות, מ-1996 עד 2019.
מחלקת הכדורעף נוסדה ב-1919, והיא אחת מקבוצות הכדורעף הוותיקות והמצליחות ביוון.
תארים מרכזיים של מחלקות החובבים
המחלקה נוסדה בשנת 1937, הראשונה ביוון.
המחלקה נוסדה ב-1969 והיא קבוצת הנשים עם הכי הרבה תארים ביוון.
מחלקת האתלטיקה נוסדה ב-1919, וספורטאיה הראשונים היו שחקני קבוצת הכדורגל של המועדון.
אליפות יוון באולמות, נשים (1): 2023
מחלקת הרכיבה על אופניים, שנוסדה ב-1928, היא אחת המחלקות המצליחות ביותר במועדון.
אליפות יוון, דירוג מסלול גברים (1): 2017
מחלקת הטניס שולחן נוסדה ב-1924 על ידי ניקוס מנצרוגלו.
מחלקת האגרוף נוסדה ב-1912 על ידי ג'ון סיריל קמפבל, מאמן קבוצת הכדורגל.
כמו מחלקת האגרוף, גם מחלקת הסיף נוסדה ב-1912 על ידי ג'ון סיריל קמפבל.
תארים של מחלקות לא פעילות
כדורגל: אנטוניס אנטוניאדיס, סטרטוס אפוסטולקיס, מרקוס ברג, ג'יבריל סיסה, מיאט גאצ'ינוביץ', יורגוס קלפאטיס, יורגוס קראגוניס, מיכאליס קונסטנטינו, סבסטיאן לטו, דימיטריס סרוואקוס, פאולו סוזה, גיורקאס סיטארידיס, ז'ילברטו סילבה.
כדורסל: פרגיסקוס אלברטיס, מייק באטיסט, דיאן בודירוגה, דימיטריס דיאמנטידיס, ניקוס גאליס, פנאיוטיס יאנאקיס, ג'יימס גיסט ניקוס גאליס, מייק ג'יימס, שארונאס יאסיקביצ'יוס, יאקה לאקוביץ', ניקולה פקוביץ', ז'ליקו רבראצ'ה, ביירון סקוט, רמונאס שישקאוסקאס, דומיניק וילקינס.
לפי סקרים פנאתינאיקוס הוא אחד המועדונים הפופולריים ביותר ביוון, עם כמעט 30.2% מהאוהדים שתומכים בהם, והפופולרי ביותר באתונה רבתי ובאזור אטיקה.
יש להם גם בסיס אוהדים גדול בכל מחוזות יוון, בקפריסין ובקרב היוונים בכל העולם.
למועדון אוהדים רבים בקרב המשכילים והמעמד העליון ביוון (המייצג באופן מסורתי את החברה האתונאית הישנה), אך הוא פופולרי גם בקרב מעמד הביניים והמעמד הנמוך.
ארגון האוהדים העיקרי של פנאתינאיקוס ידועים בשם שער 13, והוא מורכב מכ-80 מועדונים קטנים יותר ביוון וקפריסין.
הארגון משתמש בזיקוקים ודגלים ירוקים, הצגת כרזות ובעיקר תצוגות צבעוניות וגדולות ועידוד רועש וקבוע.
שער 13 הפך עם השנים לחלק מהמועדון על ידי השפעה על החלטות המועדון ומעקב אחר המועדון.
PALEFIP (המועדון הפאן-הלני של חברי פנאתינאיקוס) הוא ארגון האוהדים השני בגודלו.
פנאתינאיקוס היא קבוצת הכדורגל היחידה בבעלות אוהדים ביוון.
אוהדי פנאתינאיקוס מחזיקים בשיא מכירות הכרטיסים בעונה הרבות ביותר (31,091 ב-2010) ובממוצע הנוכחות הגבוה ביותר לעונה בודדת (44,942 בעונת 1985/86) בתולדות הכדורגל היווני.
אוהדי המועדון בכדורסל, הבולטים בתמיכתם הנלהבת, מחזיקים גם בשיאי נוכחות אירופיים, כמו 20,000 האוהדים נגד בנטון טרוויזו ב-2006 ו-30,000 (רשמית מעל 25,000) הצופים נגד ברצלונה ב-2013.
מלינה מרקורי, שחקנית, זמרת ומדינאית, ממייסדי התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית
קוסטס קרמנליס, פוליטיקאי, ראש ממשלת יוון מטעם מפלגת דמוקרטיה חדשה
אלכסיס ציפראס, פוליטיקאי, ראש ממשלת יוון מטעם סיריזה
אנה ויסי, זמרת, שחקנית, מגישה ושדרנית רדיו
תלתן הזהב של פנאתינאיקוס הוא הפרס המוענק לאישים מיוחדים במועדון.
ז'ליקו אובראדוביץ', מאמן קבוצת הכדורסל
ניקולאוס פלסטיראס, גנרל וראש ממשלת יוון
פנאלאר (בנורווגית: Fenalår) הוא מאכל בשר נורווגי מסורתי משומר העשוי משוק טלה מומלח ומיובש.
זהו מאכל פופולרי מאוד בנורווגיה ולעיתים קרובות מוגש עם מזון משומר אחר במזנון חג המולד או ביום החוקה הנורווגי.
זמן השימור/יישון הוא בדרך כלל כשלושה חודשים, אבל פנאלאר עשוי להתיישן במשך שנה או יותר.
בחלקים מסוימים של המדינה, במיוחד באזור ווס (יישוב) , השוק מעושן מעט (באמצעות תהליך עישון קר) לפני השימור/יישון כדי למנוע בעיות הקשורות לעובש שעלולות להתרחש בעת ייבוש בשר באקלים לח ומתון.
זה עדיין די נפוץ עבור נורווגים רבים להמליח ולשמר את הבשר בבית.
המוצר המוגמר הוא בצבע אדום כהה עד חום.
פרוסות טריות חתוכות של פנאלאר באיכות גבוהה הן חלקות, רכות ומבריקות במקצת, אך לא לחות.
הטעם מעט מתוק ולא מלוח מדי.
לבשר חייב להיות טעם בולט, אך לעולם לא מעופש, של בשר כבש.
בדרך כלל הבשר מוגש כפרוסות דקות, אבל מקובל - במפגשים לא רשמיים - להעביר את השוק סביב השולחן עם סכין חדה קצרה ועבה.
כך האורחים פורסים את השוק בעצמם.
לפיכך, במערב נורווגיה המנה נקראת spikkekjøtt שפירושה "בשר מגולף", אך ייתכן שמקורו של השם הוא גם מהמילה , לשמר".
פנאלאר לפעמים מוגש עם דייסת שמנת חמוצה (rømmegraut), ביצים מקושקשות, שמיר וסלט תפוחי אדמה פושרים על בסיס שמנת ובייגל אפויים בתנור בסגנון ברגן, הם שילובים אופייניים נוספים.
פנאזופירידין (באנגלית Phenazopyridine) היא תרופה המשמשת כמשכך כאבים, לשם הקלה על תסמינים הנגרמים על ידי גירוי בדרכי השתן, כאב, צריבה ותחושת דחיפות בצורך מתן שתן.
תסמינים אלו נגרמים עקב סיבות שונות כמו דלקת, ניתוח, או פרוצדורה רפואית ונזק בדרכי השתן.
התרופה אינה מטפלת בגורם לתסמינים אלו, אך ביכולתה להקל עליהם במקביל לטיפול בגורם.
פנאזופירידינים סונתזו לראשונה בשנת 1914 ואומצו לראשונה על ידי US pharmacopeia בשנת 1928.
בישראל, נדרש מרשם רופא על מנת לקבל את התרופה.
פנאזופירידין הוא משכך כאבים מקומי של דרכי השתן.
תרופה זו מקלה על תסמינים של גירוי, כאב, צריבה ותחושת דחיפות עקב דלקת בדרכי השתן (UTI), ניתוחים או פרוצדורות רפואיות, או עקב נזק שנגרם לרקמה.
במקרה של דלקת בדרכי השתן ומתן אנטיביוטיקה, אין ליטול את התרופה מעל 1-2 ימים, כיוון שהיא עלולה למסך על תסמיני הדלקת.
צורת מתן ומינון תרופתי: 100-200 מ"ג, דרך הפה (PO), שלוש פעמים ביום.
יש להקפיד ליטול את התרופה לאחר ארוחה, לשם הורדת הסיכון לתופעות לוואי הקשורות למערכת העיכול.
חולים עם אי ספיקת כליות
חולים בעלי G6PD- בעלי סיכון גבוה יותר לפתח אנמיה המוליטית ומטהמוגלובינמיה.
מנגנון הפעולה של פנאזופירידין אינו ידוע לחלוטין.
ישנם מחקרים המציעים כי התרופה גורמת לאפקט מקומי של שיכוך כאבים בשכבת הריר המרפדת את דרכי השתן.
התרופה עושה זאת באמצעות עיכוב תעלות נתרן תלויות מתח ותתכן גם מעורבות של סיבי תאי עצב מקבוצה A.
לאחר מתן פומי, התרופה עוברת תהליך ספיגה מהיר במערכת העיכול ומגיעה לריכוזה המקסימלי בדם תוך 2-3 שעות (Tmax).
האזור המדויק במערכת העיכול בו היא עוברת ספיגה אינו ידוע.
רוב המטבוליזם של התרופה מתרחש בכבד.
פינוי התרופה לאחר מתן פומי, מתרחש דרך הכליות והשתן.
בקירוב, 41-65% מהמנה של התרופה מופרשים בשתן בצורתם המקורית.
תופעות לוואי של פנאזופירידין כוללות (מהשכיח לנדיר):
כאבי ראש, סחרחורות, קלקול קיבה, שתן אדום-חום.
תופעות לוואי חמורות: הצהבה של העור/העיניים, שינוי בכמות השתן, שתן דמי או סימנים אחרים של בעיות בכליות, הקאות, חום, צמרמורות, עייפות, קוצר נשימה, דופק מהיר, פרכוסים.
תגובה אלרגית חמורה הכוללת פריחה, גירוד/נפיחות בעיקר של הפנים, הלשון והגרון, סחרחורת חמורה, קשיי נשימה.
קטגוריית הריון - B, תרופה העוברת את השלייה.
תרופה זו לא הראתה סיכון במחקרים שנעשו בבעלי חיים, אך אין מחקרים זמינים בבני אדם.
קטגוריית הנקה - לא ידוע האם התרופה עוברת בחלב האם לעובר.
הפגיעה המשוערת בתינוק היונק נמוכה.
לפנאזופירידין קיימת אינטראקציה עם Prilocaine - תרופה המשמשת לאלחוש מקומי, לרוב בשימוש בטיפולי שיניים.
כאשר שתי התרופות נצרכות ביחד, עולה הסיכון לפיתוח תופעת לוואי מטהמוגלובינמיה.
לכן, יש להיוועץ עם רופא לגבי שילוב שתי התרופות ולהיות במעקב.
פנבנישה (17 בנובמבר 1985 – 6 בנובמבר 2012), הידועה גם בלקסיגרמה , הייתה בונובו נקבה שהופיעה במחקרים על שפת קופי האדם של פרופסור סו סאבאג'-רומבו.
פירוש שמה בסוואהילית הוא "להתלכד יחד למטרת ניגוד".
פנבנישה נולדה במרכז לחקר השפה באוניברסיטת ג'ורג'יה סטייט באטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית.
היא הייתה בתה של מאטאטה, אמו המאמצת של קאנזי המפורסם, שגם הוא היה בונובו אינטליגנטי, והייתה אם לשני בנים, ניוטה ונתן.
פנבנישה התגוררה בקרן למען קופי האדם באיווה, שם חוקרים התנהגות ואינטליגנציה של קופי אדם.
היא הצליחה להביע את עצבה באמצעות השפה הירקית, שהיא שפת סימנים מיוחדים הנקראים לקסיגרמות .
במהלך המחקר זיהתה אצלה ד"ר סאבאג'-רומבו יכולת תקשורת והבנה של משפטים מורכבים.
המחקר בראשות סו סאבאג'-רומבו התמקד בחקירת יכולות השפה של פרימטים.
המטרה הייתה לגלות באיזו מידה חינוכם משפיע על יכולתם להשתמש בשפה.
כשפנבנישה נולדה, אחיה קאנזי כבר למד לתקשר.
עד שהחל המחקר עם פנבינישה, קאנזי הכיר 256 סמלים (לקסיגרמות).
במשך חמש שנים גידלה סו סאבאג'-רומבו את פנבנישה יחד עם נקבת שימפנזה אחרת, פנפנזי (Panpanzee), הידועה גם בשם פנזי, בסביבת קופי בונובו אחרים ומורים אנושיים.
המורים השתמשו במקלדות ועליהן סמלים מיוחדים הנקראים לקסיגרמות במקביל לתקשורת מילולית כדי לתקשר עם שתי הקופות.
מבין השתיים, פנבנישה הפגינה יכולת לשונית גבוהה יותר, והצליחה להבין שפה מדוברת ולקסיגרמות הרבה יותר מפנזי.
לאחר חמש שנות לימוד הוצאה פנזי מהמחקר.
היא מתגוררת במרכז לחקר השפה באוניברסיטת ג'ורג'יה סטייט.
הנתונים על פנבנישה נאספו במשך שש שנים נוספות שבהן בילתה במחיצת קאנזי, אחיה למחצה המאומץ.
קופי אדם אינם מסוגלים פיזית לדבר בשפת בני אדם, משום שחסרים להם המבנים של מערכת הקול של בני אדם.
למרות שהם אינם יכולים לדבר אנגלית, מסתבר שהם יכולים להבין ולהגיב לאנגלית מדוברת, וביכולתם לתקשר באמצעות ירקית – שפת סימנים הנקראים לקסיגרמות.
במרכז לחקר השפה באוניברסיטת ג'ורג'יה סטייט למדו החוקרים כי שימפנזים ילמדו אנגלית אם זו תהיה השפה הראשונה שילמדו.
לפיכך השתמשו בחקר הבונובו במקלדת עם סמלים מיוחדים כדי לתקשר עם פבנישה וקאנזי.
שפת הלקסיגרמות הירקית משתמשת בסמלים שמשמעותם מילים, וניתן גם לבנות מהמילים משפטים כשהן מסודרות בסדר דקדוקי נכון.
פנבנישה השתמשה במחוות קוליות כדי להגיב למילים שונות לפני שהשתמשה בלקסיגרמות.
הלקסיגרמות שימשו כדי להראות כי קופי אדם יכולים ללמוד שפה עם תחביר קפדני, ולתקשר בפועל עם אנשים אחרים, ממש להבין אנגלית ולא רק לחזור על פעולות אנושיות תוך כדי חיקוי.
המקלדות ששימשו בשנות ה-90 הכילו כמה מאות לקסיגרמות, והיכולת הלשונית של שני הבונובו הייתה טובה למדי.
הם הצליחו לזהות לא רק דיבור רגיל ודיבור דיגיטלי, אלא גם למדו להשתמש בלקסיגרמות במקלדת.
פנבנישה נחשפה לאופני תקשורת מתקדמים מהשבוע הראשון להולדתה.
הדרכים שבהן למדה דמו לדרכים שבהן לומדים שפה תינוקות ופעוטות.
בין גיל שישה עד שמונה חודשים, נראה היה שהיא מגיבה לסמל אחרי שאחד מטפלים הצביע עליו או נגע בו.
בהיותה בת שנה למדה את המשמעות של "לא" ו"בוא הנה".
פנבנישה ענתה נכון על 94% מסמלי הלקסיגרמות ומילים באנגלית בין השנים 1986 ו-1989 (בהיותה בת 1–4 שנים).
בגיל שלוש הבינה פנבנישה 80 מילים מדוברות באנגלית.
בתחילת המחקר הצליחה פנבנישה להשתמש ב-256 סמלים במקלדת הלקסיגרמות.
למשל, אחד הסימנים שפנבנישה נהגה להשתמש בו היה טלוויזיה.
היא הייתה לוחצת על הלקסיגרמה של טלוויזיה כחלק מרצף של סמלים כדי לומר שברצונה לצפות בטלוויזיה.
בגיל 7.5 יכלה פנבנישה להגיב נכון ל-75% מהמשפטים שדרשו יותר מסתם תשובות של כן או לא.
ילדים אנושיים בגיל שנתיים מגיבים לשאלות דומות בשיעור הצלחה של 65%.
כאמור, פנבנישה התחילה ללמוד לקסיקרמות בשפה הירקית מלידתה, ואילו קאנזי התחיל ללמוד כשהיה בן תשעה חודשים.
משום כך היה אוצר המילים של פנבנישה גדול בהרבה מזה של קאנזי.
קאנזי הצליח ללמוד 348 לקסיקגרמות, וידע 3,000 מילים באנגלית.
החוקרים האמינו, אם כי אין לכך אישוש, שפנבנישה ידעה כ-6,000 מילים באנגלית.
פנבנישה הצטיינה בהשוואה לאחיה למחצה, קאנזי, גם בכל הקשור לתגובותיה למשפטים מוקלטים.
ממצא נוסף היה יכולתה להבין את שמה בגיל צעיר מאוד.
מכל הנבדקים (קופי אדם לא אנושיים) שהשתתפו בניסוי זה, פנבנישה הגיבה במידה הרבה ביותר לקריאות בשמה (37 מתוך 51 פעמים).
פנבנישה גם הפגינה יכולת לזכור ולדבר על אירועים שהתרחשו בעבר.
לדוגמה, כשביל פילדס, אחד החוקרים שלה, שאל את פנבנישה מה לא בסדר, היא השיבה "קאנזי מקלדת מקולקלת".
אחרי שאמרה זאת, שאל פילדס חוקר אחר מה קרה עם קאנזי והמקלדת, ונאמר לו שקאנזי שבר אותה.
פנבנישה הייתה מסוגלת לתקשר באמצעות לקסיגרמות לא רק עם בני אדם, אלא גם עם קופי אדם אחרים.
בניסוי טיפוסי פנבנישה וקאנזי, אחיה למחצה, הוכנסו לחדרים נפרדים עם חלון קטן פתוח ומקלדת לקסיקגרמות כדי לתקשר זה עם זה.
המטרה הייתה להעביר כוס יוגורט מבונובו אחד לשני באמצעות תקשורת דרך מקלדת הלקסיגרמות.
קאנזי קיבל את היוגורט והיה אמור להעביר אותו לפנבנישה.
פנבנישה השתמשה בסמל היוגורט במקלדת הלקסגרמות וביקשה את היוגורט.
לאחר זמן מה הסכים קאנזי ונתן אותו לפנבנישה דרך החלון הפתוח.
יש המשווים את פריצת הדרך עם פנבנישה וקאנזי לאלו המוצגות בקביעות עם כלבים, אבל ההבדל העיקרי הוא שלפנבנישה ולבונובו אחרים יש יכולת לא רק להבין, אלא גם להגיב באמצעות מקלדת עם לקסיגרמות.
לטענת החוקרים, הניסויים בקופים אלה מראים שהפער בין קופי אדם לבין אבותינו ההומינידים הקדומים, ואפילו אנחנו עצמנו, קטן בהרבה מכפי שחשבנו עד כה.
פנגיאה הוא השם שבו השתמש אלפרד וגנר בהתייחסו ליבשת-על שהתקיימה במהלך עידן המזוזואיקון, האחרונה עד כה מתוך מספר יבשות-על שהתקיימו על פני כדור הארץ, ואשר נוצרו בתהליך מחזורי של התכנסות הלוחות הטקטוניים ליבשת-על אחת והיפרדותם ליבשות נפרדות.
פנגיאה נוצרה לפני כ-335 מיליון שנים, והופרדה לפני כ-175 מיליון שנים לשתי יבשות-על נפרדות, שמאוחר יותר התחלקו ליבשות שאנו מכירים כיום.
כאשר היבשות התכנסו ויצרו את פנגיאה, נוצרו רכסי הרים; חלק מרכסי ההרים הללו עדיין קיימים, כגון הרי האפלצ'ים או הרי אורל.
האוקיינוס הכביר שהקיף את פנגיאה נקרא פנתלסה (ביוונית עתיקה: 'כל הים').
פנגיאה הייתה בצורה של האות C, והתפרשה לאורך קו המשווה.
כיוון שהייתה כה גדולה, חבליה הפנימיים היו בעלי אקלים חם מאוד בגלל מיעוט משקעים.
ככל הנראה, פנגיאה לא הייתה יבשת-העל היחידה בהיסטוריה.
הסברה הרווחת היא שיבשת-על בשם פנוטיה נוצרה לפני 600 מיליון שנים והתפצלה לפני 550 מיליון שנים.
לפניה התקיימה יבשת-על בשם רודיניה, אשר נוצרה לפני כמיליארד שנה והתפצלה לפני כ-750 מיליון שנים.
ההתפצלויות השונות שעברה היבשת גרמו להיווצרותם של הלוחות הטקטונים והרכסים באוקיינוסים, ואלו הם הגורמים לרעידות אדמה ולהתפרצויות געשיות.
במהלך עידן היורה, התפצלה פנגיאה לשני חלקים:
גונדוונה – אמריקה הדרומית, אפריקה, אוסטרליה, אנטארקטיקה והודו
לאוראסיה – אירופה, אסיה (בלי תת-היבשת ההודית) וצפון אמריקה
פנגולין עצים קטן (שם מדעי: Phataginus tricuspis) הוא מין בסוג פנגולין עצים הנפוץ ביערות הטרופיים של דרום-מזרח אפריקה.
אורך גופו של הפנגולין כ-45 ס"מ כשאורך זנבו הוא 30 ס"מ.
משקלו 3–4 ק"ג ומספר הוולדות 1–2. הוא ניזון מנמלים וטרמיטים.
צבע גופו בצידו העליון הוא חום וגחונו לבן.
ממצחו עד קצה הזנב והרגליים במחציתם מכוסים קשקשים קשים.
בכל קשקש שלושה חודים והם סדורים כרעפים ומשמשים להגנה.
הזנב חזק דיו כדי לשמש גם להנסת אויבים.
שערות מכסות את החרטום המוארך, השפתיים, תחתית העיניים והגחון.
לשונו של הפנגולין גמישה, ארוכה מאוד, ודביקה בקצותיה, והיא מקופלת בתוך פיו.
כשהוא מאתר מזון, לשונו נשלפת במהירות והוא מכה בה בחרקים ובכך מצמיד אותם אל לשונו ובולע אותם.
הפנגולין חסר שיניים וריסוק החרקים ולעיסתם מתבצע על ידי שיניים קרניות קטנות המצויות בשוער הקיבה.
חוש ראייתו חלש ושמיעתו בינונית משום שהוא חסר כל אפרכסות אוזניים.
לעומת זאת, חוש הריח שלו מפותח למדי.
רגליו קצרות ובקצות אצבעותיהן טפרים מאונקלים, חזקים וחדים מאוד.
בעזרת הטפרים חודר הפנגולין לקני הנמלים ולתלי טרמיטים.
לאחר מכן הוא מחדיר לקנים את חרטומו, שולף את לשונו וצד את מזונו.
שחייתו מהירה למדי אך תנועתו על הקרקע איטית, הן בהליכה והן בטיפוס אל צמרות העצים.
הוא פעיל בלילה ובשעות היום שוכן בצמרות העצים כשהוא מקופל בין הענפים.
הוא מסתייע בלפיתת זנב לשם אחיזה נוספת, בעיקר בשעה שהוא משתמש בגפיו הקדמיות כדי לחדור לקני נמלים וטרמיטים.
הנקבה ממליטה פעם בשנה ונושאת את גוריה על זנבה עד שהם יכולים להלך באופן עצמאי.
בעת סכנה היא מצטנפת ומכנסת את הגורים למרכז המעגל שיצרה, ובצורה זו היא מגוננת עליהם בעזרת הקשקשים הקשים והחדים, אותם היא זוקפת עד חלוף הסכנה.
המין נמצא בסכנת הכחדה בשל ציד והרס יערות הגשם.
פַּנְגּוֹלִינָאִים (שם מדעי: Pholidota) היא סדרה במחלקת היונקים, ובה קיימת בימינו משפחה אחת, הכוללת שלושה סוגים (בעבר היה רק סוג אחד) ושמונה מינים.
משקלם של הפנגולינים נע בין ארבעה קילוגרם (אצל פנגולין עצים קטן) ל-33 קילוגרם (אצל פנגולין ענק).
אורכם נע בין 30 ל-100 סנטימטר.
סוג ללא מקור Argyromanis - נכחד
סוג ללא מקור Orthoarthrus - נכחד
משפחה פטריומאניים (Patriomanidae) - נכחדה
סוג פטריומאניס (Patriomanis) - נכחד
סוג נקרומאניס (Necromanis) - נכחד
מין פנגולין אסייתי ענק (Manis paleojavanica) - נכחד
מין פנגולין מלאי (Manis javanica)
מין פנגולין פיליפיני (Manis culionensis)
פנג הלבן הוא ספר הרפתקאות מאת ג'ק לונדון, המספר על קורותיו של פנג הלבן, כלב־זאב מיוקון שבקנדה.
הספר, שראה אור ב-1906, הוא ספרו המפורסם ביותר של ג'ק לונדון.
הספר תורגם למעלה מ-89 שפות.
הספר עובד למספר סרטי קולנוע, ביניהם הסרט מ-1991 בכיכובו של אית'ן הוק ובסרט נוסף בהנפשה ממוחשבת של נטפליקס מ-2018.
כבר ב-1925, הסיפור עובד לקולנוע, ומאז הוא ראה עוד כמה עיבודים קולנועיים, כולל סרט מ-1991 בכיכובו של איתן הוק וסרט מקורי מ-2018 לנטפליקס.
הספר, העוקב אחרי מסעותיו של הכלב בזמן תקופת הבהלה לזהב באלסקה וביוקון, מראה איך הכלב עובר ביות בסופו של דבר.
בכך, הספר הוא ספר משלים לספרו של ג'ק לונדון, "קול קדומים" , שבו הגיבור הוא כלב קליפורני שנחטף ונמכר לעבדות ככלב מזחלת באלסקה בזמן הבהלה לזהב, והופך לפראי בסופו של דבר.
הספר נפתח בלהקת זאבים המונהגת על ידי זאבה בת כלאיים שתוקפת שני עוברי אורח, ביל והנרי.
הדבר מתרחש בארצות הקור, בתקופת החורף - כשהרעב בעיצומו.
הזאבים הרעבים טורפים את ביל ואת כלביהם של השניים, אך הנרי ניצל.
הלהקה, שטרפה נלקח ממנה, מצליחה לבסוף להרוג אייל ולשרוד ברעב.
כאשר מגיע האביב ואיתו גם עונת הייחום, ממליטה הזאבה חמישה גורים.
רק אחד מהם, גור אפור, מצליח לשרוד בחורף הקשה.
אותו גור מגיע במקרה למחנה האינדיאנים, שאמו ברחה ממנו שנתיים קודם לכן, ומתרגל לחייו החדשים עם אדונו, האינדיאני "בונה אפור", כזאב מבוית למחצה בשם "פנג הלבן" ("ניב לבן"), והוא נאלץ לחוות פרידה כואבת מאמו, כאשר "בונה אפור" נותן אותה לחברו בגלל חוב.
שאר כלבי המחנה מתייחסים אל פנג, הזאב, כאל זר, ותוקפים אותו.
פנג גדל כזאב בודד, פראי וקטלני.
פנג לומד להיות שקט וזריז, וכך הופך ללוחם הטוב ביותר בלהקה.
כאשר מגיע פנג לבגרותו גם הוא בורח מן המחנה בתקופת הרעב, וחוזר אליו עם בוא האביב.
לאחר מכן עוברים האינדיאנים לעיר, ושם מכיר פנג לראשונה את האדם הלבן.
הוא נמכר לאדם בשם ביוטי סמית ("סמית היפה") שמתעלל בו ומשתמש בו לקרבות כלבים להימורים.
לאחר מכן הוא מגיע לידיו של וידון סקוט שמחנך אותו מחדש, לוקח אותו עמו אל ארצות הדרום, ומגלה כלפיו, לראשונה בחייו של פנג, חום ואהבה.
הוא מציל את בני משפחת וידון סקוט מפושע שברח מהכלא ורצה לחסל את סקוט ששפט אותו, ונחבל קשות הן מפגיעת שברים והן מפגיעת יריות כדור, אבל שרד.
פנג הלבן, תרגם מרדכי אבי שאול, הוצאת א"י שטיבל, 1933
פנג הלבן, תרגם מרדכי אבי שאול, הוצאת נ.
טברסקי מהדורה ב', עם ציורים של מ.
פנג הלבן, תרגם מרדכי אבי שאול, ציורים מ.
אריה, הוצאת ספרי גדיש, 1958
פנג הלבן, תרגמה כרמית גיא, ציורים ועטיפה אלברט לוי, הוצאת כתר, סדרת ספרי כתרי, 1982
פנג הלבן, תרגמה בינה אופק, הוצאת עופרים, 2000
פנג הלבן, תרגמה יעל ענבר, איורים אלכסנדר לויטס, עורך הספר יחיעם פדן, הוצאת מחברות לספרות, 2000
פנג הלבן, תרגמה יעל ענבר, מהדורה חדשה, מוערת ומאוירת באיורים חדשים (חלקם צבעוניים) של פיליפ מונק [כולל מפות (חלקת צבעוניות)], הערות פיליפ ז'אקאן, הוצאת כנרת, 2005
פנג הלבן, תרגם ועיבד עמיחי הדרי, הוצאת קוראים, 2005
פנג הלבן, תרגם יהלי סובול, איור פנים רעיה קרס, בסדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאת מודן ואוקיינוס, 2009
פֶנג שווי או פֶנג שואי (בסינית מפושטת: 风水 או בסינית מסורתית: 風水, / הפירוש: רוח מים) היא תורה מיסטית סינית עתיקה שמטרתה להגיע להרמוניה עם זרימת הצ'י במרחב באמצעות עיצובו.
מקור השיטה נמצא בפילוסופיה ובמיסטיקה הדאואיסטית.
כיום מוכר הפנג שווי במערב בעיקר כמכלול שיטות לסידור ועיצוב הבית, אך במקור הסיני השיטה מקיפה תחומים רבים.
משמעות השם "פנג שווי" בסינית היא "רוח ומים".
מקורו של השם בציטוט מספר הקבורה הסיני האומר: "הצ'י מתפזר ברוח ונאסף על גבולות מקווי מים".
הפנג שווי המסורתי התפתח בסין כחלק מההתפתחות של תורות לחימה, אסטרונומיה, רוקחות, רפואה סינית ועוד.
הפנג שווי התפתח בחצרות הקיסרים, שביקשו לשמור על יתרונות מול ארצות שכנות ובקרב העם.
תורת הפנג שווי משקפת את הבנתם את היקום ומערכות האנרגיה הפועלות בו ורצון ליצור סינכרוניזציה בין הבית והסביבה לתבניות האנרגיה הפועלות ביקום.
תבניות אלו קשורות לתופעות מחזוריות כמו זמן וצ'י.
הפנג שווי נמדד באמצעות מצפן מיוחד הנקרא לואופן (羅盤), וחישובים הנעשים בעקבות מדידות שנערכות על ידי המצפן.
הפנג שווי מתחלק לשתי אסכולות: סאן הא (אסכולת הצורה) וסאן יואן (אסכולת המצפן).
סאן הא מתמקד בהשפעת הסביבה על אתר מסוים בעוד שהסאן יואן מתמקד בשינויים המתרחשים באתר לאורך זמן.
פנג שווי מסורתי עוסק באבחון הפוטנציאל בלבד (בריאות, יחסים וממון).
הוא משלב אסכולות שונות כגון: אסכולת הצורה (מזל אדמה), "כוכבים מעופפים" (מזל שמיים) ו"ארבעת עמודי הגורל" (מזל האדם, שנמצא בין שמיים לארץ).
למעשה, האבחון מתבסס על הכרת הסביבה והמכשולים והבעיות שנמצאים במרחב האתר, על הבנת ממד הזמן והפוטנציאל החיובי והשלילי המגיע משמונת הכיוונים הקרדינאליים.
זאת, תוך הפעלתם או הימנעות מהם, וכן הבנת האדם באמצעות מפה אסטרולוגית ולמידת צרכיו האישיים, כדי שניתן יהיה להתאים את ביתו של האדם עבורו ולצרכיו האישיים.
הפנג שווי מתבסס על עקרונות היין-יאנג, חמשת היסודות (מים, עץ, אש, אדמה ומתכת) ומערכת היחסים ביניהם, וכן על 12 החיות הסיניות ומערכת היחסים ביניהן (עכברוש, שור, נמר, ארנבת, דרקון, נחש, סוס, כבש, קוף, תרנגול, כלב, חזיר).
פנג שווי קלאסי עוסק בהצבת רהיטים במרחב, ובסימבולים.
מה שאסור בגישה הקלאסית, למשל לישון עם רגליים מול הדלת, מותר בגישה המסורתית.
מקורו של הפאנג שווי בהשפעות הדדיות של אדריכלות ואסטרולוגיה.
בשנת 4800 לפנה"ס הופיעה התייחסות לכללי הפנג שווי בבית הקברות של הכפר יאנגשאו שבבאנפו הבנוי בציר צפון-דרום, וכן בתי הכפר פנו לכיוון דרום על מנת לקבל את חום השמש בימי החורף.
במהלך השנים המשיכו לבנות את בתי הכפרים והערים בכיוון זה, ובהמשך הפכו חוקי מיקום המבנים לחוקי הפנג שווי המופיעים ב"קאוגונג ג'י" (מדריך בעלי המלאכה) וב"לו באן ג'ינג" (מדריך הנגרים).
כללי מיקום המבנים התבססו גם על מצב גרמי השמים והמזלות באותה עת, ועל אף שינוי מיקום הכוכבים (כפי שהם נצפים מכדור הארץ) לא השתנו כללי הפנג שווי.
מספר רב של קברים שהתגלו, המתוארכים לשנים 3000–2400 לפנה"ס בנויים בציר צפון-דרום, וכוללים חלונות הפונים למזלות (כפי שהיה באותה עת מיקום הכוכבים).
כיוונים אלה משמשים את הבונים לפי כללי הפנג שווי גם בימינו.
במהלך המאה ה-19 הגיע הפנג שווי לראשונה לארצות הברית יחד עם הפועלים הסיניים שהגעו לערי החוף המערבי והחוף המזרחי.
החל מאמצע המאה ה-20, ובעיקר בתקופת מהפכת התרבות הפך הפנג שווי בלתי חוקי בסין, וזאת משום שמאו דזה-דונג ראה בפנג שווי הבל ורעות רוח.
מרבית מומחי הפנג שווי בסין נאסרו ונשלחו לחינוך מחדש במחנות וספריהם נשרפו.
פנג שווי נפוץ כיום באזורים הכפריים של סין, בטאיוואן, במלזיה, בסינגפור ובהונג קונג.
בשנים האחרונות החלו ללמוד באוניברסיטאות בסין את תורת הפנג שווי בהקשר תרבותי היסטורי ובעיקר לאור העניין שהוא מעורר ברחבי העולם.
מתכנני ערים ואדריכלים רבים ברחבי העולם מתבקשים על ידי לקוחותיהם לכלול יסודות של פנג שווי בתוכניותיהם, או טוענים כי הם פועלים לפי יסודות אלה.
מסופר שבעת בניית דיסנילנד בהונג קונג הובאו לאתר מומחי פנג שווי שדאגו לכיווני הבניינים ולהבערת קטורת בעת סיום כל בניין ובניין.
לתלות וילונות יפים על חלונות אשר משקיפים לנוף לא-הרמוני.
ליצור חיץ בין סביבה הלא-הרמונית מחוץ לבית על ידי שתילת עצים או בניית חומה.
אסור לתלות מראה מול הכניסה לבית.
פינות הבית והרהיטים צריכות להיות עגולות קמעה.
ניתן להשתמש בצמחייה או בבדים כדי לכסות אותן.
להימנע מהעמסה של פריטים רבים בחדר.
להימנע ממיקום המיטה מול הדלת.
בספר "צופן הקיסר" (מאת גורדון קורמן, בסדרה "39 רמזים")- הגיבורה איימי מגלה את מיקומו של השלב הבא באתגר באמצעות הידע שלה בפנג שווי.
היא מסדרת חדר מלא בחפצים על פי עקרונות הפנג שווי, באופן שבו נוצרות השתקפויות המתוות את צורתו של הר האוורסט.
פַּנְגּוֹלִין (שם מדעי: Manis) הוא סוגם של רוב מיני הפנגולינאים - סדרה קטנה של יונקים מכוסי שריון אצטרובלי ואוכלי חרקים קטנים הנפוצים באסיה.
בני סוג זה חיים רק ברחבי דרום-מזרח אסיה ובהודו באזורים הטרופיים וחלקם נמצאים בסכנת הכחדה, בייחוד בשל הצייד הלא חוקי של חיה זו למטרות קולינריות ורפואיות.
יש הקושרים אותו אל מגפת הקורונה, כיוון שאותר בהם וירוס בעל רצף שדומה מאוד לזה שנמצא בבני אדם.
פנגולין אסייתי ענק (Manis paleojavanica) - נכחד
בעבר נכללו בסוג זה גם המינים פנגולין ענק ופנגולין הכף, שסווגו מחדש לסוג פנגולין גדול (Smutsia) והמינים פנגולין עצים קטן ופנגולין עצים גדול, שסווגו מחדש לסוג פנגולין עצים (Phataginus).
פנגולין ענק (שם מדעי: Smutsia gigantea) הוא מין פנגולין הנפוץ באפריקה, לאורך קו המשווה ממערב אפריקה ועד לאוגנדה.
הפנגולין הענק הוא הגדול שבמיני הפנגולין.
הוא ניזון כמעט רק מנמלים ומטרמיטים.
המין תואר לראשונה על ידי יוהאן קרל וילהלם יליגר (Johann Karl Wilhelm Illiger) ב-1815.
הפנגולין הענק נפוץ במדינות רבות באפריקה ובמיוחד באוגנדה, טנזניה ומערב קניה.
הוא חי לרוב בסוואנות, יערות גשם ויערות, במקומות שבהם יש מים זמינים ואוכלוסיות גדולות של טרמיטים.
הפנגולין הענק לא נפוץ באזורים גבוהים.
חששות לפגיעה באוכלוסיות הפנגולין הענק התעוררו בעקבות הרס בתי גידול ובירוא יערות הגורמים לצמצום אוכלוסיותיו, וכן בעקבות ציד לצורכי מזון ולצורך שימושים רפואיים עקב סגולות רפואיות המיוחסות לו.
מאחר שהפנגולין הענק פעיל בלילה נערכו עליו מעט מחקרים.
לא ידוע משקלו הממוצע של הפנגולין הענק, אולם נמצא פרט שמשקלו 33 ק"ג.
הזכרים גדולים מן הנקבות, אורך גופם כ-140 ס"מ ואילו אורך גופן של הנקבות כ-125 ס"מ.
שמו פנגולין ענק, נגזר מכך שהוא הגדול במיני הפנגולין.
ככל הפנגולינים הוא בעל קשקשים גדולים, ואין לו שיער ומעט ריסים.
קשקשיו הם לרוב בצבע חום או חום-אדמדם.
הוא בעל חוטם ארוך, זנב ארוך ועבה, וטופרים גדולים ברגליו הקדמיות.
הפנגולין הענק ניחן בחוש ריח טוב.
הוא בעל בלוטות אנאליות גדולות.
הפרשותיו עשויות להיות בעלות תפקיד חשוב בתקשורת.
בתנועה מרבית הוא מטיל את מרבית משקלו על רגליו האחוריות, ואת הרגליים הקדמיות הוא מכופף, את התנועה הוא מבצע על פרק כף היד ולא על כף היד כדי להגן על טופריו.
באמצעות שימוש בזנבו לשמירת שיווי המשקל, עשוי הפנגולין הענק ללכת על גבי שתי רגליים בלבד.
הוא מסוגל לטפס על עצים ועצמים אחרים.
הפנגולין הענק, כפנגולינים אחרים, ניזון מחרקים, והוא חסר שיניים ויכולת לעיסה.
תזונתו מורכבת בעיקרה מנמלים וטרמיטים.
הוא מסוגל לחשוף את המושבות, וזאת הוא עושה באמצעות הישענות על התל ושימוש במשקל של זנבו, ולאחר מכאן פריצה של התל באמצעות טופריו הקדמיים.
השילוב של משקל עם פגיעה פיזית מוביל להתמוטטות חלקית של התל, ואז באמצעות לשונו הארוכה (עד 16 אינץ' - 40 סנטימטר) והדביקה הוא ניזון מן הטרמיטים.
פנגולין הודי (שם מדעי: Manis crassicaudata) הוא פנגולין הנפוץ בהודו, בנגלדש, סרי לנקה ופקיסטן.
אורך גופו של הפנגולין ההודי עשוי לנוע בין 45 ל-75 ס"מ, אורך זנבו מגיע ל-33–45 ס"מ.
משקלו 5 עד 35 ק"ג וחלק נכבד ממשקל זה הוא הקשקשים הגדולים, שבדומה למיני פנגולין אחרים, מכסים את גופו ומשמשים כשריון.
הוא מסוגל להתכרבל בצורת כדור לשם הגנה מטורפים כדוגמת טיגריס.
בכל אחת מרגליו יש 5 טפרים ארוכים המשמשים אותו להשגת מזונו.
לשונו, שאורכה מגיע ל-23-25.5 ס"מ, גם היא כלי חשוב בהשגת מזונו.
הפנגולין ההודי פעיל במהלך הלילה ותר אחר מזון, ואילו במהלך היום הוא נוהג לנוח במאורה.
הוא ניזון מנמלים ומטרמיטים שאותם הוא מוציא מהתל באמצעות טפריו הארוכים.
הם מסוגלים לטפס על עצים.
ההיריון נמשך כ-65–70 ימים ובסופו נולד גור במשקל של כ-200–500 גרם.
אורך חייו של הפנגולין ההודי בשבי 13 שנה.
מין זה נמצא בסכנת הכחדה בגלל ציד והרס בית הגידול שלו.
פנגולין מלאי (שם מדעי: Manis javanica) הידוע גם כפנגולין סונדה הוא פנגולין הנפוץ במדינות דרום-מזרח אסיה בהן תאילנד, אינדונזיה (ג'אווה, סומטרה, בורנאו, איי סונדה הקטנים), הפיליפינים, וייטנאם, לאוס, קמבודיה, מיאנמר וסינגפור.
זנבו, גבו ורגליו מבחוץ מכוסים קשקשים.
צבע הקשקשים בגבם חום ירקרק או צהבהב.
בטנו ופניו מכוסים בשיער לבן עד חום בהיר.
הפנגולין המלאי קרוב לפנגולין הסיני, אך גדול ממנו, צבעו בהיר יותר וטופרי רגליו הקדמיות קצרים יותר.
הוא חסר שיניים, ובעל לשון באורך של כ-25 ס"מ המסייעת לו בהשגת מזונו.
הוא בעל חושי ריח ושמיעה חדים, וניחן ביכולת טיפוס מצוינת.
ההיריון אורך כחמישה חודשים ובסופו נולד לרוב גור אחד במשקל של 100 עד 500 גרם.
הגורים פוקחים את עיניהם כעבור כ-10 ימים מן הלידה, בגיל שלושה חודשים הם נגמלים מיניקה ובגיל שנה הם מגיעים לבגרות מינית.
האם לוקחת את גוריה על זנבה.
טורפיו העיקריים הם הטיגריס ונמר ערפילי מצוי.
הפנגולין המלאי ניצוד על ידי האדם לצורך מזון, ולשימושים ברפואה עממית שם נעשה בקשקשיו שימוש לטיפול במחלות עור.
פָּנַגְיוּרִישְטֶה (בבולגרית: Панагюрище) היא עיר במערב מרכזה של בולגריה, הרביעית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק.
שוכנת 91 קילומטרים מהבירה סופיה ו-43 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק.
שמה נגזר מהמילה היוונית "פאנגיורי", שמשמעה "יריד".
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-3 לפנה"ס.
שרידי יישוב מאורגן המצויים בסמיכות לעיר מתוארכים למאה ה-5 לפנה"ס.
בשלהי 1949 במהלך עבודות להרחבת מפעל לאריחים המצוי בפאתי העיר, נתגלו כלי זהב מתקופת הממלכה התראקית ובכלל זה מערכת כלי אוכל.
מה-8 בדצמבר 1949 מוצג האוסף לציבור ונודע בשם האוצר מפנגיורישטה.
במהלך המאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ובמקום נתגלו שרידי קברים רומים מ-המאה ה-4. בהמשך עבר האזור לחזקת האימפריה הביזנטית וב-821 נכבש על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה.
בשלהי המאה ה-14 נכבש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית ולאחר החרבת בירת האימפריה הבולגרית השנייה טרנובו הגיעו פליטים רבים לכפר שבאותה העת נקרא אָסֶנֶוְוצִי והיה סמוך למיקומה של העיר המודרנית.
במהלך המאה ה-15 נערך במקום יריד שבועי ובסמוך לכפר אסנווצי התפתח יישוב שהיה גם מרכז מסחרי, מנהלי וצבאי עות'מאני.
מקובל לייחס את מועד הקמת היישוב המודרני לתקופה זו.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיירה על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותרה חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית.
ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג שליט נסיכות בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות והעיירה עברה לחזקת בולגריה.
באזור העיר מצויים מכרות ומפעלי עיבוד נחושת וכן מפעלי טקסטיל ומזון.
בפנגיורישטה תחנת רכבת המצוייה על הקו סופיה – פלובדיב וכן מספר כבישים בין עירוניים.
אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובעשור הראשון של המאה ה-21 קטן מספרה ב-8.5%.
97.3% מקרב האוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 2.2% הם צוענים ו-0.2% ממוצא טורקי.
בפנגיורישטה שורר אקלים ממוזג כאשר ערכי הטמפרטורה הממוצעים נעים ממינוס 1.1oc בינואר ועד 20.6oc ביולי.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 560 מילימטרים.
פנג שוואי (בסינית : 彭帅; ) היא טניסאית מהרפובליקה העממית של סין.
דירוג השיא שלה היה מקום 14 בעולם (22 באוגוסט 2011), בדירוג ה-WTA.
זכתה במדליית זהב במשחקי אסיה 2010 בטורניר ליחידות.
פנג נולדה בסיאנגטאן מחוז חונאן.
הדוד שלה, מאמן טניס ידוע בסין החל ללמד אותה לשחק בגיל 8. בגיל 13 עברה ניתוח לב, אותו היא מכנה "הבלתי אפשרי הוא כלום" במסע פרסום עבור חברת אדידס.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2011 ניצחה פנג בסיבוב השני את ילנה יאנקוביץ' מסרביה (7 בעולם) והגיעה עד לשלב שמינית הגמר בו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (12 בעולם) בשלוש מערכות, 7-5, 3-6, 7-5 וזאת לאחר שהחמיצה שתי נקודות משחק במערכה השלישית.
בטורניר וימבלדון שנערך ביוני הגיעה פנג לשלב שמינית הגמר בו הפסידה למריה שארפובה מרוסיה (6 בעולם) בשתי מערכות.
פנג זכתה לתשומת לב ציבורית רבה בנובמבר 2021 כשהאשימה את סגן ראש ממשלת סין הבכיר לשעבר, ג'אנג גאולי, בתקיפה מינית ולאחר מכן נעלמה באופן פתאומי והוטלה צנזורה על הנושא על ידי ממשלת סין, אשר עוררה חששות גוברים ברחבי העולם לגבי מקום הימצאה.
ראש ממשלת הממלכה המאוחדת בוריס ג'ונסון אף הביע את כוונתו להטיל חרם על אולימפיאדת בייג'ינג (2022) בשל הפרת זכויות האדם בסין.
הפנגה (בהונגרית: Magyar pengő) היה הילכה החוקי הרשמי של הונגריה משנת 1927 עד שנת 1946 אז הופסק השימוש בו בעקבות היפר-אינפלציה
בסוף דרכו הוחלף הפנגה בפורינט.
כחלק מהשתלטות צבא רוסיה על הונגריה אשר חברה לנאצים, הרסו הרוסים את כל תשתיתה הכלכלית של הונגריה.
בנוסף חויבה הונגריה לשלם מאות מיליוני דולרים לבעלות הברית כפיצוי על נזקי המלחמה שנגרמו בעטיה.
מצב זה הביא למשבר כלכלי חסר תקדים בעוצמתו.
כך כל הכנסותיה של הונגריה בשנת 1945 הסתכמו בכ-15% מסך הוצאותיה.
כדי לכסות על חובותיה ובהיעדר ברירה, החלה ממשלת הונגריה להדפיס שטרות כסף במספרים גדולים מאוד, עד כי בתוך כחצי שנה לערך הוכפל מספר השטרות אשר היו במדינה פי 300. ריבוי הכסף הוביל לירידה דרסטית בכוח הקניה של המטבע ואינפלציה החלה לגאות.
בתחילת תקופת האינפלציה נעשה ניסיון של ממשלת הונגריה לבלום את האינפלציה הדוהרת, וזאת על ידי ביטול ערכם של רוב השטרות במדינה.
תהליך זה התבצע באמצעות הצמדת בול בשווי 3,000 פנגה על רבע מהשטרות בעלי סכום ה-1,000 פנגה (הסכום הגבוה ביותר מכל שטרות הפנגה) כשכל שאר שטרות סכום ה-1,000 בטלו.
עניין זה למעשה החזיר לידי ממשלת הונגריה שלושה שטרות מתוך ארבעה.
הדפסת שטרות נטולת רסן הובילה ללחצים אינפלציוניים אדירים שגרמו לירידת ערכו של הפנגה עוד ועוד.
בחודש יולי 1946 הגיעה האינפלציה לשיא - עליה של 19,000% בחודש.
משמעות מספר זה הייתה הכפלת המחירים בממוצע מדי 13 שעות.
לשם השוואה, בישראל בשנת 1984 נצפה שיא באינפלציה שהחלה מספר שנים קודם, שהגיע עד ל-445% בשנה.
בעקבות האינפלציה עלו בהונגריה אף סכומי השטרות ללא הרף, עד כי נקבע שיא של כל הזמנים בסכום הנקוב בשטר - מאה קווינטיליון פנגה.
מספרים אדירים אלו לא הוסיפו לערכו של הפנגה, ובאו הדברים לידי כך שכל הכסף שהיה מצוי בידי אזרחי הונגריה, לא היה שווה יותר מעשירית סנט אמריקאי.
בתקופה זו נצפו בהונגריה מחזות אבסורדיים, כעובדי אשפה המנקים שטרות הזרוקים ברחובות ללא חפץ.
שכירים בתקופה זו, עת קיבלו משכורת על עבודתם הלכו מיד לקנות איתה משהו, וזאת משום שמספר שעות לאחר מכן היה יורד ערכו של הפנגה.
מטבעות רבים הותכו לצרכים שונים, וזאת משום שערכם כמתכת עלה בהרבה על ערכם כהילך חוקי.
רבים מאזרחי הונגריה חזרו לסחור בשיטות פרימיטיביות כסחר חליפין.
באמצע שנת 1946 החלה ממשלת הונגריה ברפורמה כלכלית מתוך מטרה להיחלץ מהמשבר בו הייתה בו הייתה שרויה.
במהלך הרפורמה נזנח מטבע הפנגה ונכנס לשימוש מטבע הפורינט.
הלאמת נכסים ומפעלים לידי ממשלת הונגריה תרמו ליציבות הכלכלה ההונגרית ולביסוס המטבע החדש.
פֶּנג לי-יואן (בסינית: 彭丽媛; נולדה ב-20 בנובמבר 1962) היא זמרת ואמנית במה סינית ואשתו של נשיא סין שי ג'ינפינג ולכן מכונה בתקשורת המערבית והסינית "הגברת הראשונה של סין".
פנג התפרסמה כזמרת בשנות השמונים והתשעים, אז החלה להופיע במופעי הגאלה לרגל ראש השנה הסיני, שמשודרים בשידור ישיר לכל בית בסין וזוכים לרייטינג אדיר.
הרפרטואר של פנג מכיל שירי הלל לצבא, למפלגה ולמולדת הסינית.
לאחר ששי ג'ינפינג התמנה בשנת 2007 לחבר הוועדה המתמדת של המפלגה הקומוניסטית הסינית, פנג הפחיתה בהדרגה את הופעותיה, ולבסוף הפסיקה להופיע באירועים מסחריים.
בשנת 2011 פנג החלה לעבוד בהתנדבות כשגרירה של רצון טוב בארגון האו"ם נגד איידס.
עם זאת, פנג לא נוטה להתבטא באופן פומבי בתקשורת, והתקשורת המערבית מתעסקת בעיקר באנינות טעמה האופנתי.
מגזין האופנה Vanity Fair, למשל, בחר בפנג כאחת הנשים האופנתיות ביותר לשנת 2013.
פנגו הוא יישומון המאפשר תשלום באמצעות הטלפון הסלולרי עבור שירותי חניה כחול לבן, חניונים, תחבורה ציבורית, תדלוק, טעינה חשמלית, שטיפת רכב ועוד המפותח ומתופעל על ידי חברת פנגו בע"מ.
היישומון פנגו הומצא ופותח לראשונה על ידי חברת מובידום בע"מ, שהוקמה על ידי היזמים שלמה זייטמן, יורם רומם ועמוס שטנר.
היישומון הושק על ידי "מילגם חנייה סלולרית בע"מ", חברה ישראלית שהוקמה ביולי 2007 לאחר שחברת מובידום, המספקת שירותים טכנולוגיים לחניה סלולרית, וחברת מילגם בע"מ המתמחה במתן שירותים לרשויות מקומיות וגופים ממשלתיים, זכו במכרז ארצי להסדר חניה סלולרית שהוצא על ידי החברה למשק וכלכלה של מרכז השלטון המקומי בישראל.
המכרז היה לתפעול המערכת לשלוש שנים, עד לשנת 2010.
חברת מובידום החזיקה בפטנט לחניה סלולרית שהוטמע קודם על ידי חברת סלופארק טכנולוגיות.
הפטנט בוטל ב-2008 לאחר שרשם הפטנטים, קבע שהמערכת פועלת באופן דומה לכל מערכת הזמנת מקום אחרת המבוססת על מערכת ממוחשבת, דוגמת הזמנה בקולנוע, בתיאטרון או בבית המלון, ואין בה חידוש טכנולוגי.
החל מאפריל 2011 החזיקה קבוצת קרדן במלוא הבעלות ב"מילגם חנייה סלולרית בע"מ", 67% הוחזקו על יד מילגם (שעצמה הוחזקה על ידי "קרדן שירותים מוניציפליים") ו-33% על ידי חברת "יוניסל פתרונות סלולריים בע"מ".
חברת יוניסל עצמה נוסדה ב-2002 והחל מ-2006 הייתה בשליטת חברת "קרדן טכנולוגיות" גם היא מקבוצת קרדן.
בינואר 2012 נתבעה החברה בתובענה ייצוגית בגין הטעיה וגביית דמי שירות בניגוד לתנאי המכרז.
בשנת 2014 הושג הסכם פשרה בתביעה בו הלקוחות יקבלו הטבה של שירות "תזכורת אישית" שמתריע כאשר הרכב זז והחניה לא הופסקה, במשך שמונה חודשים ללא תשלום.
ביולי 2012 רכשה קרן תשתיות ישראל כ-36% מ"קרדן שירותים מוניציפליים", בעלת השליטה במילגם, תמורת 55 מיליון ש"ח ובספטמבר 2018 מכרה אותה, תמורת 100 מיליון ש"ח, למשפחת וייל.
בשנת 2018 "קרדן טכנולוגיות" שמחזיקה בכמחצית מהבעלות בפנגו, נמכרה תמורת כ-58 מיליון ש"ח.
בנובמבר 2020 קרן תשתיות ישראל, הראל השקעות והיזם צבי ברק רכשו 44% מפנגו לפי שווי של חצי מיליארד ש"ח.
במאי 2024 דווח שפנגו תרכוש את אפליקציית שירותי התחבורה "Gett" במחיר של כ-175 מיליון דולר.
אפליקציית פנגו היא פתרון דיגיטלי לניהול חניה ותשלום עבור שירותי התחבורה השונים בישראל.
חניה: מערכת פנגו מחוברת לכל הרשויות המקומיות בהן יש אכיפה בכחול-לבן.
המערכת פועלת לפי מידע מהרשויות לגבי שעות האכיפה והתעריפים.
מחיר החניה מחושב לפי זמן החניה בפועל.
כאשר לקוח מפעיל שירות חניה באמצעות הטלפון הנייד או באמצעות האפליקציה בסמארטפון, נרשמת חניה במערכת פנגו.
פקח שמגיע לבדוק את הרכב בודק ורואה שהרכב חונה תוך שימוש בשירות "פנגו".
בנוסף משרת היישומון מעל 600 חניונים עירוניים ופרטיים שבהם הרכב מזוהה בכניסתו ומחויב על ידי היישומון ביציאתו.
ניתנת תזכורת על סיום זמן החניה, ושירות "זזתי" מאפשר סיום חניה אוטומטי כאשר הרכב מתחיל בנסיעה.
תשלום בתחבורה ציבורית: תשלום עבור נסיעות באוטובוסים וברכבות.
תדלוק: תשלום נוח בתחנות סונול.
טעינה חשמלית: תשלום עבור טעינת רכבים חשמליים בעמדות ציבוריות.
שטיפת רכב: תשלום עבור שטיפה בתחנות שטיפומט.
זמינות: שימוש באפליקציה גם באפל קאר פליי ובאנדרואיד אוטו, במסכי המולטימדיה של הרכב.
יישומון "פנגו" (באנגלית - Pango) שווק בעולם על ידי חברת מובידום, שמחזיקה בזכויות על המותג מחוץ לישראל.
בין השאר בארצות הברית בערים פילדלפיה, פיניקס ואחרות לאחר זכייתה במכרזים המקומיים, בעיר וולפסבורג בגרמניה, בפולין ובברזיל.
בסוף 2016 מכרה מובידום את נכסיה ופעילותה בארצות הברית, לאחר שלא הצליחה לחדור כפי שחזתה לשוק האמריקאי.
הפנגולין הסיני (שם מדעי: Manis pentadactyla) הוא יונק ממשפחת הפנגולנאים הנפוץ במזרח אסיה: בצפון הודו, נפאל, בהוטן, בנגלדש, מיאנמר, צפון לאוס וצפון וייטנאם, רוב שטחה של טאיוואן, צפון תאילנד ודרום סין, כולל איי האינאן.
הפנגולין הסיני מתאפיין בטפרים ארוכים וחזקים לקריעת קיני טרמיטים ונמלים, קשקשי קרטין קשים בדומה לכל הפנגולינאים, ולשון ארוכה, דקה ודביקה, המשמשת לתפיסת טרפו.
הוא נבדל משאר מיני הפנגולין בקשקשיו הקטנים, בקשקשים שעל ראשו, ובחוסר הכריות בכפות רגליו.
המין ניצוד על ידי האדם בגלל בשרו, הנחשב למעדן, ובגלל עורו וקשקשיו אשר משמשים ברפואה סינית מסורתית.
מחירי איברי הפנגולין גבוהים בשוק הבינלאומי, ונראה כי המסחר בהם גדל, למרות חוקים שנועדו להגן על המין ברוב מדינות תפוצתו.
הפנגולין הסיני מכונה דוב נמלים מקושקש, וכך הוא נראה.
אורך ראשו וגופו כשישים סנטימטרים, וזנבו כשמונה עשר סנטימטרים, משקלו בין שניים לעשרה קילוגרמים.
לפנגולין 18 שורות של קשקשים, המלווים בשערות, שילוב חריג אצל יונקים.
ראשו קטן ומחודד, פיו צר ואפו בשרני.
אורך לשונו כארבעים סנטימטרים וגופו עגלגל.
כאשר הפנגולין מרגיש מאוים, הוא מתכדרר כדי להגן על בטנו הרכה ועל ראשו.
הפנגולין הסיני הוא קצר רואי, והוא מסתמך על חוש הריח כדי לאתר את טרפו, נמלים וטרמיטים.
הוא קורע את קיניהם בעזרת טפריו החזקים, ומשתמש בלשונו הארוכה והדביקה כדי לגרוף את טרפו לתוך פיו חסר השיניים.
במהלך הלילה הוא תר אחר מזון, ואת יומו הוא מבלה במאורה.
לרוב הפנגולין עצמו חופר את המאורה, אך לפעמים הוא משתמש במאורות נטושות של בעלי חיים אחרים.
למרות שהוא מסוגל לטפס על עצים, הוא נחשב לחי על הקרקע, וכמו שאר מיני הפנגולין, הוא שחיין טוב.
מין זה חי במגוון רחב של בתי גידול, כולל יערות טרופיים ראשיים ומשניים, יערות חזרן, שטחי מרעה ושדות חקלאיים.
הפנגולינאים הם בעלי חיים יחידאים, החיים בשטח גדול אחד.
ההזדווגות מתרחשת בסוף הקיץ או בתחילת הסתיו, במהלכו הזכרים נלחמים על הנקבות.
גורים יחידים (לעיתים זוגות) נולדים באביב הבא.
הגורים נולדים עם קשקשים, הנשארים רכים בימי חייהם הראשונים.
למרות שהם מסוגלים ללכת מלידה, הצעיר לרוב נישא על זנב אמו.
פנגולין פיליפיני (שם מדעי: Manis culionensis) הוא מין של פנגולין האנדמי לאי פלאוואן שבפיליפינים ומצוי בסכנת הכחדה בטבע.
פנגולין זה חי בטבע רק ביערות גשם טרופיים באי פלאוואן שבפיליפינים והוא דומה מאוד למין פנגולין מלאי, אך בעל ראש קצר יותר, קשקשים קטנים יותר וזנב ארוך יותר.
הוא בעל קשקשים חומים על פני גופו עד לראש ובעל לשון ארוכה ודביקה איתה הוא תופס נמלים וחרקים קטנים והוא בעל טפרים גדולים העוזרים לו לטפס.
הוא גם יכול להיתלות עם זנבו מבין הענפים אבל כמו מרבית הפנגולינים השריון המגן פוגע במהירותו ובתנועתו.
הפנגולין יוצא בלילה לשחר אחר מזון.
הוא ניזון בעיקר מנמלים ומטרמיטים אותם הוא מחפש בקינם, הורס אותו באמצעות טפריו הגדולות ותופס אותם בלשונו הדביקה והארוכה.
הוא חסר שיניים ולעיתים בולע אבנים כדי לעזור לו לטחון את המזון בקיבה.
הקשקשים שלו מונעים מהנמלים להשיב לו מלחמה, כשהן נתקעות בקשקשים המוגנים.
קשקשיו הקשים מגנים עליו גם מטורפים פוטנציאלים.
פנגולינים אלה נמצאים בסכנת הכחדה עקב פגיעה מידי האדם שצד אותם לבשר וכן ללבושי שריון מקשקשיהם.
פַּנְגּוֹלִין הכף (שם מדעי: Smutsia temmincki) הוא מין יונק עוטה קשקשים, שהוא מין של פנגולין, הנפוץ בסוואנות במזרח עד דרום אפריקה.
מין זה הוא מין הפנגולין היחיד החי במדינת דרום אפריקה (כף אפריקה), ולכן זהו שמו.
הפנגולינים מזכירים מעט זוחלים מכוסי קשקשים, אך למעשה הם יונקים בעלי קשקשים גדולים חומים החופפים זה את זה.
הם בעלי זנב ארוך ומכוסה קשקשים והוא מוטל על הקרקע בשעת ההליכה.
לפנגולין טפרים גדולים וחדים ברגליו הקדמיות, ראשו קצר וחסר שיניים ולשונו ארוכה ודביקה.
לפנגולינים אין אוזניים חיצוניות ולכן הם לא מצטיינים בשמיעה.
גם חוש הראיה שלהם חלש, אך הם בעלי חוש ריח חד.
הם חיים באזורים פתוחים וסוואנות, אך גם באזורי שיחים ברחבי אפריקה לאורך מזרח ומרכז אפריקה עד לדרום אפריקה בדרום.
הוא יוצא בעיקר בלילה וחי לבדו.
הוא ניזון מנמלים ומטרמיטים אותם הוא מוציא מתיליהם הגדולים באמצעות טפריו ואחר כך באמצעות לשונו הארוכה והדביקה לוכד אותם וזולל.
במשך היום הוא נח באדמה במאורות שהוכנו על ידי שנבובים או חזירי יבלות.
הפנגולינים חיים ביחידות בטריטוריות תחומות ומסומנות וחיים בבדידות.
כאשר טורפים כמו אריות, נמרים וצבועים מפתיעים אותם, הם מתכרבלים לכדור קשקשים אותו יהיה קשה מאוד לפתוח.
אמצעי הגנה נדירים יותר שלהם הם לנשוף, להצליף בזנבם שיכול לפצוע קשה ואף לפלוט ריחות דוחים מפי הטבעת.
הפנגולינים הצעירים רוכבים על גבה של אמם עד שהם גדולים.
הפנגולינים נמצאים בסכנה בעיקר עקב ציידים שצדו אותם למטרות בשר או לבישת שריון.
פנגולין עצים גדול או פנגולין ארך זנב (שם מדעי: Phataginus tetradactyla) הוא מין של פנגולין גדול החי באפריקה המשוונית.
הוא קרובו של פנגולין עצים קטן החי באותם אזורים.
לפנגולין זה זנב ארוך שנתן לו את שמו השני.
כמו רוב הפנגולינים גם פנגולין זה הוא בעל קשקשים עבים בצבע חום או כתום כהה וראש קטן חסר שיניים אך בעל לשון ארוכה ודביקה וטפרים גדולים.
קצצה הזנב בעל עור חשוף ועוזר להיתפס על ענפים והחזיק את משקלם בשל אורכו וחוזקו.
הבטן, החלק התחתון של הגפים והפנים בעלי שערות ולא קשקשים.