tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם האלבום השלישי שלהם, The Fundamental Elements of Southtown, הם השיגו את ההצלחה המיינסטרית הראשונה שלהם, האלבום הוגדר כאלבום פלטינה על ידי RIAA בשנת 2000.
האלבום הבא שלהם, Satellite, המשיך את ההצלחה שלהם עם הלהיטים, "Alive" ו-"Youth of the Nation", שגרמו להם לקבל שלושה אלבומי פלטינה.
לפני שהלהקה התפרסמה, ווב ברננדו ומרכוס קוריאל היו חברים בלהקה ששמה אסצ'טוס, בשנות ה-90. לאחר מות אימו ממחלה, סאני סנדובל עבר לנצרות והצטרף ל-P.O.D.
ב-1992. טרה דניאלס הצטרף ללהקה ב-1994 כשהם היו צריכים בסיסט להופעה, ולהיות במקום גבי פורטילו, שהיה בדמו טייפ המקורי של 1992–1993. P.O.D.
הצטרפו לחברת תקליטים ששמה Rescue Records והוציאו שני אלבומים, וב-1998 עברו לאטלנטיק רקורדס.
ב-2012 הלהקה הוציאה סינגל חדש שנקרא Lost In Forever, הסינגל היה חלק מהאלבום החדש של הלהקה Murderd Love.
השיר boom נבחר לסרט אגרוף מצליח בכיכובו של קווין ג'יימס.
PANAS (מבוטא "פָּאנָאס"; ראשי תיבות באנגלית: Positive Affect Negative Affect Schedule) הוא כלי למדידת רגשות, סולם למדידת רגש חיובי ושלילי.
באמצעות כלי זה ניתן למדוד רגש כללי - רגשות המהווים מאפיין אישיותי, ורגש מצבי - רגשות אותם חווה הפרט ברגע מסוים, בעקבות אירוע מסוים.
בהתאם לכך, ניתן להשתמש בכלי זה למדידת רגשות במסגרות זמן מגוונות (ההוראות הניתנות בגוף שאלון ה-PANAS משתנות בהתאם):
ברגע מסוים (הפרט יתאר כיצד הוא חש ברגע זה)
היום (כיצד חש היום/במהלך היום)
בימים האחרונים (כיצד חש במהלך הימים האחרונים)
במהלך שבוע (כיצד חש במהלך השבוע החולף)
במהלך שבועות אחרונים (כיצד חש במהלך השבועות האחרונים)
שנה (כיצד חש במהלך השנה האחרונה)
כללי (כיצד הוא חש בדרך כלל – בממוצע)
בסולם ה-PANAS יש שני ממדים בלתי תלויים: האחד עבור רגשות חיוביים והשני עבור רגשות שליליים.
רגשות חיוביים ורגשות שליליים מייצגים ממדים רגשיים.
טאלאגן הראה כי ממדים אלו קשורים למאפיינים רגשיים חיוביים ושליליים (אנשים נבדלים אלו מאלו בתגובותיהם הרגשיות החיוביות והשליליות).
אדם יכול לחוש רגשות חיוביים ורגשות שליליים במקביל.
סולם PANAS מורכב ממילים שונות המתארות תחושות ורגשות.
הפרט הממלא את השאלון, מציין מהי עוצמת הרגש שהוא חש בהתאם למילים הללו.
תשובתו תסומן על סולם בעל חמש דרגות, הטווח נע החל מ-1 ("כמעט ולא") ועד 5 ("בצורה קיצונית").
התפתחות היסטורית של סולם ה-PANAS
סולמות שונים למדידת רגש חיובי ושלילי פותחו ונחקרו במהלך השנים.
הממצאים העולים מהמחקרים מעידים כי שני ממדי הרגש (חיובי ושלילי) קשורים לסוגים שונים של משתנים.
יחד עם זאת, דווח על חריגות רבות וחוסר התאמות העולות מהמחקרים.
לדוגמה, חלק מהסולמות המודדים רגשות פותחו באמצעות ניתוח גורמים (Factor Analysis) לדוגמה סוטון.
בעוד סולמות אחרים פותחו באמצעות ניתוח אד הוק ללא נתונים התומכים במהימנות ובתוקף (לדוגמה1 McAdams & Constantian, 1983).
מכאן, התפתח הצורך במדד מהימן, תקף ונח לשימוש למדידת עוצמת רגשות חיוביים ושליליים.
פיתוח הסולם החדש נעשה על ידי החוקרים5 (Watson, Clark & Tellegen 1988) והתבסס על קיומם של מדדים דומים מהתחום.
נקודת הפתיחה ליצירת השאלון הייתה מאגר של 60 מושגים שנכללו בניתוח גורמים שנערך על ידי החוקרים6 (Zevon and Tellegen, 1982).
הנתונים ליצירת המדדים החדשים נאספו בקרב סטודנטים לתואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטה פרטית (Southern Methodist University SMU).
כמו כן, נאספו נתונים בקרב עובדים המועסקים באוניברסיטה.
בנוסף, נאספו נתונים גם בקרב מבוגרים אשר אינם קשורים לאוניברסיטה.
ניתוח הממצאים העלה שלא קיים הבדל שיטטתי בין סטודנטים ובין המבוגרים.
מדד PANAS נמצא מתאים לשימוש בקרב אוכלוסיות של מבוגרים וצעירים כאחד, וכן במדגמים קליניים.
הנבדקים נתבקשו למלא את השאלון תוך התייחסות לשבע מסגרות זמן שונות: (1) זמן נוכחי – ברגע זה; (2) היום; (3) בימים האחרונים; (4) בשבוע החולף; (5) בשבועות האחרונים; (6) השנה האחרונה; (7) בכלליות – תחושה כללית ממוצעת.
סולם PANAS נמצא יציב במסגרות זמן שונות (לכן זהו מדד מצבי ואישיותי).
לא נמצאו הבדלים מגדריים והנתונים נאספו משני המינים.
הקורלציות הפנימיות בתוך סולם PANAS, כמו גם המהימנות והתקפות הפנימית, שלו גבוהות (הטווח עבור רגשות חיוביים נע בין 0.86 ל-0.9; הטווח עבור רגשות שליליים הוא בין 0.84-0.87).
מהימנות הסולם אינה נפגעת משינויי זמנים בהם נמדד הרגש.
לפריטים השונים המרכיבים את מדד PANAS תקפות גבוהה.
PADI - Professional Association of Diving Instructors (אגודה מקצועית של מדריכי צלילה) האגודה המקצועית הגדולה בעולם לצלילה ספורטיבית, וארגון המכשיר צוללים אשר הוקם בשנת 1966 על ידי ג'ון קרונין וראלף אריקסון.
קרונין במקור היה מדריך מטעם NAUI, אשר החליט להקים ארגון משלו יחד עם אריקסון, ולחלק את ההכשרה למספר קורסים בניגוד לקורס אחד כללי אשר היה נהוג באותה תקופה.
PADI מציעים קורסים ברמות שונות, החל מקורסי הבסיס (צולל מים פתוחים) ועד לרמות הגבוהות (Master Scuba Diver) וכמו כן מגוון של הסמכות הדרכה שונות.
כמו כן דרך ארגון האח DSAT ניתן לעשות קורסי צלילה טכנית, כגון צלילות דקומפרסיה צלילת טרימיקס וערבוב גזים.
שיטת הלימוד של PADI מחלקת את הקורס למספר יעדים נדרשים הנחלקים לתאוריה ולפיתוח מיומנויות.
התאוריה מועברת בעיקר באמצעות לימוד עצמי, אם זה באמצעות קריאה בחוברות הלימוד או באמצעות תוכנות מחשב וצפייה בסרטוני הדרכה.
וידוא רמת בקיאות התלמיד בחומר התאורטי נעשית על ידי המדריך באמצעות רענוני ידע, והמיומנויות המעשית נבדקות בצלילות במים מוגנים (בריכה או מים רדודים).
בסיומו של כל קורס מונפקת לכל תלמיד תעודת הסמכה.
צוות אריות הים (Seal Team) (לגילאי 8 ומעלה)
עושים בועות (Bubble Maker) (לגילאי 8 ומעלה)
PADI מספק מגוון רחב של התמחויות צלילה, למשל:
בנוסף קיימות התמחויות רבות שונות אשר ניתן להשיג במקומות שונים.
מדריך מאסטר סקובה דייבר (MSDT)
סחר וייזום בע"מ, המוכרת במותג P.M.I (ראשי תיבות של Pocket Money Items), היא חברה ישראלית העוסקת בייבוא, ייצור, שיווק והפצה של מוצרי איסוף, הוצאה לאור, יומנים לתלמידים וצעצועים.
החברה הוקמה בשנת 1997 על ידי בועז דקל.
החברה משווקת בישראל כ-25 זיכיונות בינלאומיים בהם: סופרגול, פאוור ריינג'רס, בובספוג, כמעט מלאכים, האי, ובקינז, ערוץ הופ!, דיסני, האחים וורנר, אימוג'י, קופיקו, אנגרי בירדס, הזבלונים, שכונה, החממה, סוי לונה, מועדון ווינX, סוניק x, בראץ, דרגון בול Z, דרגון בול GT, יו-גי-הו!
החברה משווקת את מוצריה באמצעות חברת בר שיווק והפצה.
לחברה חנות מותגים במתחם סינמה סיטי גלילות.
בחודש אוקטובר 2016 השיקה החברה את החנות האינטרנטית אמיגו.
באתר מוצעים למכירה מוצרי P.M.I ועוד אלפי מוצרים נוספים לילדים.
אלבום איסוף מדבקות בשיתוף עם ידיעות אחרונות, היוצא לאור בישראל מדי שנה מאז 1998. האלבום מכיל את תמונותיהם של כדורגלני ליגת העל, כדורגלנים בכירים בעולם ועוד.
האלבום משווק על ידי חברת בר שיווק והפצה.
בנוסף לקלפים הנאספים באמצעות רכישת חבילת קלפים, ישנם קלפים מיוחדים המכונים "אסים" אותם ניתן להשיג בדרכים שונות, לרוב באמצעות רכישת מוצרים של חברות אשר מעורבות בתהליך האיסוף לצורכי פרסום.
אלבום איסוף מדבקות של הטלנובלה "קטנטנות".
בובות פרווה שמיוצרות על ידי חברת גאנז (Ganz) הקנדית, והיו ללהיט מצליח ברחבי אירופה ובמיוחד בצפון אמריקה.
לכל בובת ובקינז שרוכשים יש "קוד סודי" שמאפשר לקונה להרשם לאתר "העולם של ובקינז" (Webkinz world) ולגדל חיית מחמד וירטואלית.
המוצר הושק בשנת 2009 בישראל.
קו גדול של מוצרים, מבובות קטנות לאיסוף ועד בובות פעולה גדולות, של חברת Giochi Preziosi האיטלקית, חברת הצעצועים הרביעית בגודלה בעולם.
השקת המותג לוותה בשידור סדרת הטלוויזיה גורמיטי בערוץ הילדים.
מותג המשלב בין הצעצוע הפיזי ובין אתר אינטרנט.
מותג בריטי של חברת MindCandy.
המותג מאפשר גידול מפלצת וירטואלית (הזהה לצעצוע הפיזי שנרכש), לאתר רשומים למעלה מ-100 מיליון ילדים מכל העולם.
אלבום איסוף מדבקות של המותג Angry Birds.
גל P300 הוא רכיב פוטנציאל קשור-אירוע (Event-related potential) המופק במוח במהלך קבלת החלטות.
כיוון שהופעת גל P300 משויכת לתגובת האדם ולא לתכונות גופניות של הגירוי, הוא מסווג כאנדוגני, כזה שנובע מתהליך שנוצר או מתפתח בגוף האדם.
ליתר דיוק, גל P300 עצמו נחשב כמשקף הליך של הערכת גירוי או סיווגו.
הגל בדרך כלל נגזר על ידי שימוש באוסף תוצאות ניסויים שבהם מעורבים פריטי מטרות בהסתברות נמוכה עם פריטים לא מטווחים ("STANDARD") בסבירות גבוהה.
כשנמדד בעזרת אלקטרואנצפלוגרם, רשם מוח חשמלי, ה-P300 בולט כהסטה חיובית בכוח אלקטרו מניע עם עיכוב (השהיה בין גירוי לתגובה) של בין 250 ל-500 אלפיות שנייה.
בדרך כלל האות נמדד בעוצמה רבה בלחצני-מוליך, אלקטרודה שמכסים את האונה הקודקודית.
עצם הופעת ה-P300, עוצמתו, תזמונו ורישום פני השטח שימושיים כמדדים עשרוניים של פעילות החשיבה בתהליך קבלת החלטות.
בעוד שהמצע העצבי של רכיב יכולת קשורת-אירוע עדיין לא ברור, הימצאותו והדירותו של גל P300 רווחת במבחנים פסיכולוגים במרפאות ומעבדות.
תצפיות קודמות של ה-P300 (ליתר דיוק, הרכיב שלימים יכונה P3b) דווחו באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 1964, צמד החוקרים ברגדון וצ'פמן זיהו סדרתיות בתגובות אירוע קשור-יכולת לגירויים חזותיים בהתאם למשמעות שישנה או איננה לגירוי.
החוקרים הקרינו בניסוי שני סוגי גירויים: מספרים והבזקי תאורה.
הנסיינים צפו בגירויים בזה אחר זה וברצף.
אחרי כל שני מספרים, הנסיינים התבקשו לקבל החלטות פשוטות כגון, מי מהמספרים קטן או גדול יותר, מי הגיע ראשון ברצף, האם הם שווים.
כשבדקו ברגדון וצ'פמן יכולות לגירויים (הכוונה ליכולות קשורי-אירוע כתוצאה מהגירוי), הם מצאו שמספרים והבזקי אור הפיקו את אותן תגובות חושיות מצופות ושמשרעת התגובות השתנתה באופן צפוי בהתאם לעוצמה של הגירוי.
הם מצאו גם שתגובות יכולת קשורת-אירוע למספרים, אך לא להבזקי אור, מכילות מטען חשמלי חיובי גדול שמופיע עד 300 אלפיות שנייה לאחר הופעת הגירוי.
צ'פמן וברגדון שיערו שההבדלים בתגובה, שקיבלו את השם "תגובה P300", נבעו מקשר בין משמעות למספרים אצל משתתפי הניסוי במשימה אותה הם התבקשו לבצע.
בשנת 1965, סוטון ועמיתיו פרסמו תוצאות של שני ניסויים שהרחיבו את הידע.
בניסוי "נקישה, הבזק או ניחוש", הציגו החוקרים למשתתפי הניסוי אות שרמז אם הגירוי הצפוי יהיה נקישה, הבזק ואת האפשרות שהנסיינים בעצמם ייאלצו לנחש אם הגירוי יהיה נקישה או הבזק.
הם מצאו, שכשהנסיינים נאלצו לנחש מה יהיה הגירוי, המשרעת של "הסטה חיובית מורכבת ומאוחרת"
הייתה גדולה יותר מאשר כשהנסיינים ידעו מה צפוי.
בניסוי שני הם הציגו שני סוגי אותות: לסוג אות אחד היה 2 מתוך 3 סיכוי שהגירוי הצפוי יהיה נקישה ו-1 מתוך 3 שהגירוי יהיה הבזק.
לסוג אות השני יתהפכו הסיכויים.
סוטון ועמיתיו מצאו שמשרעת הסטייה החיובית גדולה יותר כשהסיכוי קטן, כשהסיכוי הוא 1 ל-3. עוד דבר חשוב שנצפה הוא שהסטייה החיובית זהה כשהגירוי הוא נקישה או הבזק.
הממצא מרמז שאין הבדל אם הגירוי הוא קולי או חזותי.
במחקר שפורסם ב-1967 סוטון ועמיתיו נתנו לנחקרים לנחש אם הם יישמעו הקלקה אחת או שתיים.
הם מצאו שמבנה משרעה חיובי בסביבות ה-300 אלפיות/שנייה מופיע לאחר שמיעת הקליק השני או במרווח הזמן שבו ההקליק היה אמור להישמע לאחר הקליק הראשון.
הם גם נתנו לנחקרים לנחש כמה זמן תהיה ההפוגה בין שני הקליקים.
במקרה הזה, הופעה חיובית התרחשה 300 אלפיות/שנייה לאחר ההקלקה השנייה.
התוצאות לימדו שני דברים חשובים: ראשית שהתגובה החיובית מתרחשת לאחר שאי הבהירות לגבי הופעת הקליק נעלמה.
שנית גם העדר גירוי יעורר מבנה דומה של משרעה אם הגירוי קשור למשימה הניצבת.
מחקרים אלו עודדו את המחקר ביכולת קשורת-אירוע, במכלול תהליכי ההכרה והיוו בסיס לעבודה נרחבת ב־P300 בעשורים שאחרי.
מאז גילויו של ה-P300, מחקרים נוספים הראו שלא מדובר בתופעה יחידנית.
P300 מכיל שני תתי-רכיבים נבדלים בבירור: P3a ו-P3b .
P3b הוא רכיב יכולת קשורת-אירוע המתבטא ברשום-קרקפתי מתקדם חיובי של אותות כלואי זמן.
הרישום מציג את מרב המשרעת מעל ריכוזי אלקטרודות קדמיים ומרכזים, עם שיא השהייה בטווח של 250–280 אלפיות שנייה.
P3a מזוהה עם פעילות מוחית הקשורה לפעולה הדורשת תשומת לב (במיוחד פעולת ההתכוונות והגבה לא רצונית לשינויים בסביבה) ועיבוד מידע חדש.
P3b הוא ה-P300 הקלאסי; גל רכיב יכולת קשורת-אירוע עם משרעת ששיאה הוא 300 אלפיות שנייה (על פי רוב יחסי וממוצע של אותות באזור האוזניים).
והוא נע בין 250 ל-500 אלפיות שנייה.
המשרעות מרישום פעילות על הקרקפת בדפנות המוח בדרך כלל גבוהות.
P3b הוא כלי חשוב למדידת תהליכים חשיבתיים ובעיקר למחקר פסיכולוגי על עיבוד מידע.
באופן כללי, אירועים בלתי סבירים יפיקו את P3b.
ככל שהאירוע יהיה פחות סביר כך יעלה ה-P3b.
אבל כדי להפיק את ה-P3b, הגירוי חייב להיות קשור למשימה הראשית.
למשל אירוע בלתי סביר יכול להיות מטרת אות לא סדירה ברצף של אותיות שהנסיין מתבקש להגיב בלחיצת כפתור.
P3b גם יכול למדוד מהו העומס ההכרני שדורשת משימה שכזאת.
אחד מהשימושים המדוברים מאז אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, של P300 הוא כגלאי שקר מתקדם.
בהצעה ל"בוחן ידע האשמה" נצפו תגובותיו של נסיין נחקר, לסדרות משפטים חסרי הגיון רציף, כמעט כמו בתחקור רגיל של גלאי שקר.
להבדיל מגלאי השקר הרגילים שאמינותם נפגמה במשך השנים, הניסיון המעשי בעבודה עם גלאי P300 מלמד על דיוקו ומקבל עם השנים יותר הכרה חוקית.
הסיבה לדיוק הוא ההיבטים התת-מודעים והלא נשלטים של ה-P300 והאפשרות למעקב אחר השינויים.
הגלאי גורם להפקה חוזרת ונשנית של P300 ואלו מעובדים ברשם גלי מוח (MERMER) שפותח על ידי דוקטור לורנס פיירוול שמנתח אותם על פי הרעיון של זיכרון וקידוד המקושרים לתגובות רב צדדיות של הנחקר.
עתה כבר מפותחים הצעות ליישומים בממשקי מוח-מחשב.
ל-P300 יש מספר תכונות מבוקשות שעוזרות להתקנת מערכות שכאלו: א- צורת הגל ניתנת לאיתור בעקביות ומופקת מגירוי מדויק.
ב-P300 מתעורר אצל רוב הנסיינים בעזרת שינויים קטנים בטכניקות מדידה.
התכונות מקלות בתכנון הממשק, מפשטות ומאפשרות שמישות רבה.
הבעיות טמונות במהירות שבה הממשק פועל וביכולתו לאתר את האות הנכון ולהבדילה מ"רעש" אותות אחרים.
תכונה שלילית של ה-P300 הוא שכדי להפיק משרעת צורת הגל נדרשות הקלטות חוזרות כדי לבודד את הגל.
הקלטת הקול והליכים שונים לאחר ההקלטה, קובעים את מהירות הממשק.
האלגוריתם שהוצע על ידי פיירוול ודאנצ'ין מספק דוגמה פשוטה לממשק מוח-מחשב הנסמך על הליכי קבלת החלטות לא מודעות של ה-P300 להפעיל את המחשב.
מסך 6*6 משורג מציג אותיות לנסיינים.
כשבטור או שורה מופיעה אות שהנסיין רוצה לתקשר, P300 מופק (כיוון שהאות "מיוחדת", היא מטרת הגירוי המתוארת בפרדיגמת שונות בסיסית).
צירוף הטורים והשורות שמעורר את התגובה מאתר את האות הרצויה.
אחר כך ממצעים תוצאות מספר ניסיונות כדי להוריד את "רעש" האותות הלא רצויים ברשם גלי המוח.
מהירות ההבלטה קובעת את מספר האותיות המעובדות לדקה.
תוצאות המחקרים הראו שנסיין יכול להגיע ל-95% שיעורי הצלחה ב-3.4 - 4.3 אותיות/דקה.
שיעורי ההצלחה דומים הושגו אצל נסיינים מוגבלים ולא-מוגבלים כאחד; מחקר שנערך בשנת 2000 מצא שארבעה משתתפים משותקים (אחד עם שיתוק מלא בפלג גוף תחתון ושלושה עם שיתוק חלקי) ביצעו את הניסוי באותה הצלחה כעשרה משתתפים בריאים.
מחקרים מדעיים נסמכים תכופות על מדידות של P300 כדי למדוד יכולות קשורי-אירוע, בייחוד בכל הקשור להחלטות.
כיוון שפגמים בתהליכים ההכרתיים קשור על פי רוב בשינויים ב-P300, צורת הגל מנוצלת למדידת יעילות של טיפולים שונים על הפעילויות ההכרניות.
חוקרים מסוימים אף הציעו אותו כסמן רפואי מסיבות אלו.
יש טווח רחב לניצול אפשרי של P300 בניסויים מדעיים.
P/Poly היא מחלקת סיבוכיות חשובה במדעי המחשב שכוללת את הבעיות שניתן לפתור בזמן פולינומי באמצעות מחרוזות עצה פולינומיות באורך הקלט.
המחלקה P/Poly כוללת בתוכה בעיות שאינן כריעות.
קל לראות את האמור על ידי הגרסה האונארית של בעיית העצירה.
בעיית העצירה אינה כריעה ולכן גם הגרסה האונארית שלה אינה כריעה, אך עבור כל קלט חוקי מספיק להשתמש בביט אחד של עצה על מנת להכריע אם המילה בשפה או לא, שהרי כל מילה שאינה מהצורה אינה בשפה, והמילה בשפה אם ורק אם ביט העצה שווה ל-1.
מן האמור לעיל, קל לראות שכל שפה דלילה מוכלת ב-P/Poly, ואף ניתן לראות שכל שפה אונארית מוכלת ב-P/1, ובפרט ב-P/Poly.
השאלה האם המחלקה NP מוכלת במחלקה P/Poly היא בעיה פתוחה, אשר תשובה חיובית תוביל לקריסת ההיררכיה הפולינומית לדרגה 2 (משפט קארפ-ליפטון), כלומר .
הגדרה נוספת ל-P/Poly, היא על ידי מעגלים בוליאניים, כלומר שפה L נמצאת ב-P/Poly אם ורק אם קיימת משפחת מעגלים בוליאנים שמכריעה אותה, כך שגודל כל מעגל פולינומי בגודל הקלט.
משפט אדלמן קובע כי המחלקה BPP, מחלקת הבעיות הפתירות על ידי אלגוריתם אקראי בעל זמן ריצה פולינומי, אשר צודק בהסתברות 2/3 לפחות, ידועה להיות מוכלת ב-P/Poly.
זו התוצאה הבסיסית בדרנדומיזציה, תחום החוקר מתי אפשר להפוך אלגוריתמים מאקראיים ללא אקראיים (דטרמיניסטיים).
תוצאת מעניינת נוספת היא משפט מהני, אשר קובע כי אם קיימת שפה דלילה שהיא NP-שלמה אז P=NP.
משפט אדלמן קובע כי המחלקה BPP מוכלת ב-P/Poly.
תהא מכונת טיורינג שמסווגת נכונה קלטים ב בהסתברות ורצה בזמן פולינומי באורך הקלט לכל היותר.
מאחר שזמן הריצה הוא פולינומי לכל היותר, בוודאי שמספר הטלות המטבע של האלגוריתם הוא פולינומי לכל היותר.
ידוע שעל ידי הרצת מספר פולינומי לכל היותר של פעמים והכרעה לפי רוב (למשל, אם ביותר מחצי מהרצות המכונה קיבלנו שהמילה כן בשפה, נחזיר כן), ניתן לחסום את הסתברות השגיאה ב לכל פולינום (בעזרת חסם צ'רנוף).
בפרט אם נבחר , אז קיימת מכונת טיורינג כך ש:
נסתכל על מחרוזת הטלות המטבע של .
נקבע מספר טבעי , ונסתכל מעכשיו רק על קלטים באורך .
נקרא למחרוזת הטלות "טובה" אם לכל קלט (באורך ) המכונה צודקת, ו"רעה" אחרת.
נניח שקיימת מחרוזת טובה, ואז היא תהיה מחרוזת העצה של המכונה שנבנה עבור .
המכונה תריץ את באופן דטרמינסטי: בכל פעם שהמכונה תצטרך להטיל מטבע היא תקרא במקום זה את התו הבא במחרוזת הטובה שלנו ותשתמש בו.
בוודאי שזו מכונה הרצה בזמן פולינומי לכל היותר ובעקבות ההערה לעיל על כך שמספר ההטלות הוא פולינומי לכל היותר, אורך העצה הוא פולינומי לכל היותר.
אם כך, נשאר רק להוכיח שקיימת מחרוזת טובה.
נעשה זאת בעזרת טיעון הסתברותי.
ההסתברות שמחרוזת אקראית תהיה רעה היא:
עבור , ההסתברות הנ"ל קטנה ממש מ-1, ועל כן לא ייתכן שכל המחרוזות הן מחרוזות רעות, וקיימת מחרוזת טובה.
משפט מהני קובע כי אם קיימת שפה דלילה שהיא NP שלמה, אז P=NP.
למחלקה P/Poly שימושים רבים בקריפטוגרפיה.
בקריפטוגרפיה הקלאסית מודל נחשב בטוח אם הוא בטוח נגד יריב PPT.
אך על מנת להשיג בטיחות סמנטית חזקה יותר, ניתן להגדיר את היריב שלנו בתור יריב לא אוניפורמי.
בחיים האמיתיים יריב לא אוניפורמי הוא יריב אשר יכול לבצע חישובים כבדים מאוד עד לאורך מסוים.
אחד השימושים לדוגמה הוא יצירת רדוקציה לא אוניפורמית.
כאשר רוצים להוכיח טענה על ידי שימוש במשתנה היברידי, בעזרת הרדוקציה הלא אוניפורמית ניתן לדעת בין איזה איברים קיים הבדל על ידי שליחת האינדקס הקריטי כמחרוזת עצה.
PAK DA הוא הדור הבא של מפציץ אסטרטגי רוסי המתוכנן ומפותח על ידי טופולב.
הוא תוכנן להיות מפציץ אסטרטגי חמקן וצפוי להיכנס לשירות ב־2025-2030, בראשונה תוכנן שהמטוסים הראשונים יימסרו ב-2020, אך לאחר מכן נדחה ל"מעבר ל 2023".
במרץ 2017 דווח כי נבנה מודל ראשון בגודל מלא של PAK DA, לאחר בניית מודלים מוקטנים רבים של קונפיגורציות שונות.
אושר בדיווח כי התצורה שלו היא של "כנף מעופפת" וכי יש דגש רב על יכולות חמקנות.
הטיסה הראשונה מתוכננת על פי דווחים לא לפני 2025 ומבצעיות ב-2027, הוא יוכל לשאת כ-30 טון תחמושת ויהיה בעל טווח של מעל 12,000 ק"מ.
P0f הוא כלי סריקה, מבוסס קוד פתוח, המאפשר למשתמש בו לזהות באופן פאסיבי את מערכות ההפעלה של השרתים והמחשבים איתם הוא מתקשר.
בנוסף הכלי יכול לסייע באיתור מידע נוסף אודות המערכות המרוחקות.
P0f נכתב בשפת C ופותחה על ידי מיכאל זלבסקי (Michał Zalewski) בשנת 2000.
בעזרת שליחת מנות TCP ובקשת HTTP מפיק הכלי מידע רב אודות מערכת ההפעלה והיישומים הרצים במערכת המרוחקת, בנוסף, יכול להעריך את המרחק מהמערכת איתה הוא מתקשר ולבדוק אם הופעלה חומת אש.
בשונה מכלי סריקה אחרים, P0f הוא סורק פאסיבי ולא יוצר תנועה ורעש ברשת, אלא מנתח שדות מסוימים בחבילות המידע שנסרקו ובכך מקשה על זיהוי הסריקה.
P0f זה פותח במטרה לסייע למנהלי רשתות בבדיקות שגרתיות, איתור חיבורים לא מורשים ובבדיקות חדירה.
לכלי זה אין ממשק גרפי ויש להריצו דרך ממשק הפקודה.
השימוש הסטנדרטי בכלי זה, הוא כדלקמן:
הכינוי P5+1 (בפי מדינות אירופה גם E3+3) מתייחס לחמש חברות הקבע של מועצת הביטחון של האו"ם (P5): ארצות הברית, בריטניה, סין, צרפת רוסיה ובנוסף גם גרמניה.
ה-P5+1 מכונה לעיתים קרובות E3+3 על ידי מדינות אירופה.
זוהי קבוצה של שש מעצמות עולמיות שהצטרפו למאמצים הדיפלומטיים בנוגע לתוכנית הגרעין האיראנית.
ביוני 2006 הצטרפו סין, רוסיה וארצות הברית לשלוש מדינות האיחוד האירופי שניהלו את המשא ומתן מול איראן החל משנת 2003, על מנת לנסות להציע הצעה נוספת במשא ומתן עקיף עימה.
עד אז אימצה מועצת הביטחון של האו"ם שש החלטות בתגובה לתוכנית הגרעין האיראנית.
כשההחלטה הראשונה, התקבלה ביולי 2006 ודרשה מאיראן להפסיק את פעילות העשרת והפקת האורניום.
שלוש השנים לאחר מכן התקבלו שלוש החלטות נוספות, החלטה מספר 1737 בדצמבר 2006, החלטה מספר 1747 במרץ 2007 והחלטה מספר 1803 במרץ 2008, שהטילו סנקציות הדרגתיות על ארגונים ויחידים איראנים, שנחשדו בהיותם מעורבים בתוכנית הגרעין והטילים האיראנים.
החלטת מועצת הביטחון האחרונה, החלטה 1929 , שהתקבלה ביוני 2010, הטילה סנקציות נוספות על איראן בשל חוסר שיתוף הפעולה שלה והמשך פעילותה הקשורה להעשרת אורניום ופעילויות של עיבוד מחדש.
גרמניה היא שותפה עיקרית בסחר עם איראן, גרמה להפחתה במקומות התעסוקה באיראן לאיראנים, להגדלה בייבוא לאיראן והפחתה בייצוא מאיראן.
תוכנית הגרעין האיראנית תלויה בעיקר במוצרים ובשירותים גרמניים.
לדוגמה, אלפי צנטריפוגות המשמשים להעשרת אורניום נשלטים על ידי חומרת אוטומציה רב תכליתית ותוכנה ("Simatic WinCC Step7") של חברת סימנס.
לגרמניה נתח שוק גדול בכלכלה האיראנית וחברות גרמניות רבות פועלות בתחומיה ומפיקות רווח נאה, כמו: BASF, משפחת קרופ, סימנס, מרצדס-בנץ, פולקסווגן, מאן.
בשנת 2015 גרמניה הרוויחה 5.67 מיליארד דולר (14.4%) בשוק הייצוא לאיראן.
בשנת 2008 גדל היצוא הגרמני לאיראן ב-8.9% והגיע ל-84.7% מסך הסחר הכולל בין שתי המדינות.
כשהדבר יפגע בעיקר בחברות גרמניות בינוניות, שתלויות במידה רבה בסחר עם איראן, שיש להן פחות אינטרסים עסקיים בארצות הברית, ולכן הן פחות נוטות ללחצים פוליטיים מצד ארצות הברית.
סבב השיחות בין איראן ל-P5+1, בראשות הנציגה העליונה של האיחוד האירופי, קתרין אשטון, נערך בעיר אלמטי בקזחסטן, ב-26-27 בפברואר 2013. שני הצדדים הסכימו להיפגש שוב באותו מקום ב-5-6 באפריל ולהמשיך את השיחות לאחר שיקיימו שיחות עם מומחים באיסטנבול, טורקיה ב-17-18 במרץ 2013.
בפגישה נוספת של ה-P5+1 בז'נבה, שווייץ ב-16 באוקטובר 2013, איראן הצהירה כי היא עשויה לאפשר ביקורים ללא הודעה מוקדמת, באתרי הגרעין שלה כ"צעד אחרון" בהצעה לפתרון חילוקי דעות עם המערב.
לפי גורם איראני, הורדת רמות העשרת האורניום עשויה להיות גם חלק מעסקה סופית.
ב-24 בנובמבר 2013, הושג הסכם ביניים בין E3/EU+3 (מדינות P5+1 והאיחוד האירופי) ואיראן בז'נבה, שווייץ.
ההסכם צפוי להוביל להקפאה של חצי שנה והשבתה חלקית של חלקים מתוכנית הגרעין של איראן, בתמורה להפחתת הסנקציות הכלכליות על איראן, שכן המדינות פועלות לקראת הסכם ארוך טווח.
הוא מייצג את ההסכם הפורמלי הראשון בין ארצות הברית לאיראן מזה 34 שנים.
משא ומתן 2014 על הסכם כולל
תת שרת החוץ של ארצות הברית לעניינים מדיניים ומנהלת המשא ומתן המובילה עם איראן, ונדי שרמן, אמרה בדיון בסנאט כי תוכנית הטילים הבליסטיים של איראן תטופל כחלק מהסכם גרעין מקיף.
ב-10 בפברואר 2014, שר ההגנה של איראן אמר שהם ירו בהצלחה שני טילים חדשים מתוצרת בית.
למחרת, איראן פרסה "קווים אדומים" הקשורים לתוכנית הטילים הבליסטיים שלה, אתרי אטום והעשרת אורניום לקראת השיחות על השלב הבא בשיחות הגרעין, שהתחדשו בווינה ב-18 בפברואר.
סגן שר החוץ עבאס עראקצ'י, גם הוא בכיר במשא ומתן על הגרעין האיראני, אמר כי "נושאים הקשורים להגנה, הם קו אדום עבור איראן" וכי טהרן "לא תאפשר לדון בנושאים כאלה בשיחות עתידיות".
בכירים ב-P5+1 ואיראן נפגשו ב-18-20 בפברואר 2014 בווינה והסכימו על מסגרת למשא ומתן עתידי.
ה-P5+1 ואיראן תכננו לקיים פגישות חודשיות כדי לנסות ולגבש הסכם סופי ומקיף.
שגריר ישראל לשעבר באו"ם , דורי גולד, טען כי ההסכם המקיף שנמצא במשא ומתן בין איראן ל-P5+1, מתמקד בהגברת השקיפות במקום בהפחתת היכולת הגרעינית.
בכיר לשעבר במשרד החוץ האמריקאי ויועץ לתוכנית הגרעין של איראן, רוברט איינהורן, אמר כי הסכם כזה יצטרך גם להגביר את השקיפות וגם להאריך את ציר הזמן של איראן, ליכולת הפריצה הגרעינית.
משא ומתן 2015 על פתרונות אחרונים והסכם סופי
P.K היא מכונית סופרמיני, 5 דלתות הצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב האירנית פארס חודרו אשר יוצרה בין השנים 2000–2005 ובין השנים 2005–2013 (דגם "New P.K") ב-איראן
דגם ה-P.K התבסס על 2 דגמים.
גוף הדגם התבסס על רנו 5 מתוצרת רנו הצרפתית.
מכללי ההנעה של הדגם התבססו על דגם "קיה פרייד" מתוצרת קיה מדרום קוריאה.
P1000 (בעברית: פי 1000) הוא אתר מכירות ישראלי העוסק במסחר של מוצרי צריכה שונים.
האתר פי 1000 הושק, בהשקעה ראשונית של כ-8 מיליון דולר, ביולי 2000 והוא אחד מאתרי המכירות הראשונים בישראל.
הוא הוקם על ידי חברת "אינטרנט זהב", במטרה להוות "קניון וירטואלי", כאשר בתחילה שימש כפלטפורמת מסחר עבור החברה, וכן עבור MSN ישראל.
עם הזמן, ולאור השינוי בהרגלי הצריכה והגידול הקבוע במכירות דרך רשת האינטרנט, הפך פי 1000 לאחד מאתרי המסחר הבולטים בישראל, בעיקר בתחום מוצרי החשמל הביתיים.
האתר הוקם על ידי חברה פרטית בשם "גולד טרייד", שהייתה בבעלות אינטרנט זהב (50.1%), סופר פארם (20%) בנק הפועלים (10%), ישראכרט (10%) ויורוקום (9.9%).
בשנת 2004 רכשה חברת אינטרנט זהב את מלוא הבעלות בחברה
האתר נרכש על ידי רשת מוצרי החשמל "בסט ביי", שהייתה בבעלות משותפת של קבוצת פישמן וחברת ניופאן בנובמבר 2010. במאי 2011 רכשה חברת ניופאן את יבואנית ומשווקת מוצרי החשמל "מיני ליין", בעלת רשת א.ל.מ.
ורשות ההגבלים העסקיים דרשה שניופאן תמכור את חלקה ברשת "בסט ביי" כתנאי לאישור העסקה.
בסוף 2012 נקלעה "בסט ביי" לקשיים ובהמשך נסגרה ואתר "P1000" עבר לבעלות קבוצת "מיני ליין".
האתר מציע ללקוחות, קבועים ומזדמנים, למעלה מ-10,000 מוצרי צריכה שונים המחולקים על פי קטגוריות, בהתאם לסוג, למחיר וליצרן.
במרוצת השנים צורפו לאתר גם מוצרים ושירותים נוספים כמו רכבי 0 ק"מ או שירותי תיירות ונופש.
האתר משלב מוקד הזמנות ומחלקת שירות לקוחות, ובסך הכל מתחילת פעילותו של האתר הוא שירת למעלה שני מיליון לקוחות, מרביתם לקוחות חוזרים.
בנוסף, מחזיק האתר במרכז לוגיסטי עבור מוצרים קטנים ומוצרים שנחשבים Best Sellers לטובת איסוף מהיר יותר של המוצרים.
בעבר הפעיל האתר גם את האתר למכירת ספרים "דיבוק" (dbook) החל מ-2001 ועד שנמכר ב-2003. ואתר למכירת אופנה, בשיתוף רשת חנויות האופנה "ראש אינדיאני", שנסגרה ב-2003.
פי 1000 מקיים שיתופי פעולה מסחריים עם אתר CARBUY לרכישת רכבי 0 ק"מ, עם מועדון הצרכנות משק-שופס מקבוצת משקארד ועם חברות התיירות והנופש "קל תיירות" ו"גוליבר".
P1Harmony (בקוריאנית: 피원하모니; ראשי תיבות: P1H) היא להקת בנים דרום קוריאנית בת שישה חברים שהוקמה על ידי FNC אנטרטיינמנט.
ב-28 באוקטובר 2020 פרסמה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, Disharmony: Stand Out, לצד סרט בשם "P1H: The Beginning of a New World".
לפני הופעת הבכורה של הלהקה, התמודד ג'ונגסוב בתוכנית המציאות של רשת SBS, "K-pop Star 6: The Last Chance" כחבר בצמד "Boyfriend".
הוא זכה בתוכנית והוחתם בYG אנטרטיינמנט.
שנתיים לאחר מכן, הוא השתתף בתוכנית ההישרדות "YG Treasure Box" כחבר בקבוצה C, והודח בפרק התשיעי.
ב-28 באוקטובר 2020, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, Disharmony: Stand Out, מתוכו יצא הסינגל המוביל "Siren".
ב-20 באפריל 2021, פרסמה הלהקה את המיני-אלבום השני שלה, Disharmony: Break Out, מתוכו יצא הסינגל המוביל "Scared".
ב-3 בינואר, עתידה הלהקה לפרסם את המיני-אלבום השלישי שלה, Disharmony: Find Out, ואת הסינגל המוביל, "Do It Like This".
קיהו (기호) — מנהיג הלהקה
שם פרטים מיקומי שיא במצעדים מכירות Disharmony: Stand Out יצא לאור: 28 באוקטובר 2020
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית 5KOR: 35,847 Disharmony: Break Out יצא לאור: 20 באפריל 2021
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית 6KOR: 67,150 Disharmony: Find Out יצא לאור: 4 בינואר 2022
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית colspan="2"
שנהשםבמאיהערות2020P1H: The Beginning of a New Worldהונג-סיונג יוןכל חברי הלהקה; סרט בכורה
ארגון שנה רשימה מיקום מקור בילבורד קוריאה 2021 הטירון הטוב ביותר טיים 6 להקות קיי-פופ טירונים לצפייה ב-2021
P4 היא שפת תכנות ייעודית לשליטה באופן העיבוד והעברה של חבילות נתונים בהתקני רשת, כגון, נתבים, מתגים והתקני רשת הניתנים לתכנות.
השפה מכילה מרכיבים מיטביים, כגון פקודות וטיפוסים, המאפשרים שליטה בתעבורה בהתקני רשת.
השפה מופצת כקוד פתוח תחת רישיון מתירני ומתוחזקת על ידי ארגון ללא מטרות רווח הנקרא "הקונסורציום של שפת P4" הפועל בחסות "הקרן לרשת פתוחה" ().
באופן מסורתי התקני רשת מכילים רכיב סיליקון ייעודי (ASIC) המבצע את עיבור והעברת חבילות הנתונים.
הרכיב מתוכנן מראש לעבוד על פי פרוטוקולי תקשורת מסוימים, ותומך בתכונות מסוימות.
שינוי או הוספת תכונה מצריכה לעיתים גרסה חדשה של הרכיב או גרסת קושחה חדשה, והדבר תלוי בנכונותם של יצרני הרכבים לעשות זאת.
הזמן הנדרש להוספת התכונה או שינויה הוא ארוך, ובמקרים רבים השינוי יתאפשר רק בדור הבא של המוצר ולא ניתן יהיה להוסיף את התכונה להתקני רשת שנמצאים כבר בשימוש ברשת, ויהיה צורך להחליפם.
במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21 התפתח הרעיון של Software Defined Networking (SDN).
בכדי לאפשר לבקר SDN לשלוט באופן העיבור והעברה של חבילות הנתונים בהתקני הרשת, הנתונים ברשת SDN, פותח פרוטוקול התקשורת OpenFlow.
בגלל אופן הפעולה של התקני הרשת, OpenFlow כולל התייחסות ישירה לפרוטוקולי התקשורת הנתמכים ברכיבי ה-ASIC בהתקני הרשת.
כאשר פותח פרוטוקול חדש הנתמך בהתקני הרשת ישנו צורך לעדכן את הפרוטוקול OpenFlow כדי שיכל לתמוך בו.
בשנת 2013 פורסם מאמר המציע מודל חדש עבור רכבי מיתוג ברש SDN.
בשנת 2014 פורסם המאמר Programming Protocols-independent Packet Processors המאמר מציג את פרוטוקול P4 וכן ארכיטקטורה תואמת לרכבי המיתוג שכונתה PISA.
השם P4 נגזר מכך שראשי התיבות של שם המאמר הוא 4 מופעים של האות P.
בשנת 2017 פורסמה P416 שהחליפה את הגרסה הראשונית של P4 שנקראה P414.
בביוכימיה, P50 מייצג את הלחץ החלקי של גז הדרוש כדי להשיג 50% רוויה של אתרי הקישור של חלבון מסוים.
ערכים של P50 נמצאים בקורלציה שלילית עם זיקת הסובסטרט - ערכים נמוכים יותר תואמים לזיקה גבוהה יותר ולהפך.
המונח מקביל לקבוע מיכאליס-מנטן (KM), המזהה את ריכוז הסובסטרט הדרוש לאנזים כדי להשיג 50% ממהירות התגובה המרבית שלו.
הרעיון של P50 נגזר מהתחשבות ברוויה החלקית של חלבון על ידי גז.
למשל, מיוגלובין, חלבון המסוגל לקשור מולקולת חמצן בודדת, לפי התגובה ההפיכה למטה, שקבוע שיווי המשקל שלו K (שהוא גם קבוע דיסוציאציה, מכיוון שהוא מתאר תגובת אסוציאציה-דיסוציאציה הפיכה) שווה לריכוזי התוצרים (בשיווי משקל) של מיוגלובין חופשי וחמצן חופשי, חלקי ריכוז קומפלקס מיוגלובין-חמצן.
I Love You" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס מ-1962. השיר נכתב והולחן בעיקר על ידי פול מקרטני, והקרדיט ניתן ללנון-מקרטני.
השיר יצא לאור בבריטניה ב-5 באוקטובר 1962 כבי-סייד של סינגל הבכורה שלהם "Love Me Do" ונכלל גם באלבום הבכורה שלהם Please Please Me.
מאוחר יותר הוא נכלל במהדורה האמריקאית Introducing...
הגרסה שהופיעה בסינגל ובאלבום הוקלטה בעשרה טייקים ב-11 בספטמבר 1962 באולפני אבי רוד בלונדון.
המפיק ג'ורג' מרטין מינה את המתופף אנדי וייט כמחליף לפיט בסט, שלדעתו לא היה מספיק טוב מבחינה טכנית למטרות הקלטה, מרטין לא היה מודע לכך שחברי הלהקה כבר החליפו את פיט בסט ברינגו סטאר, שנכח בסשן וניגן מאראקס בשיר.
מרטין לא נכח בסשן, בהיעדרו, הוא נוהל על ידי רון ריצ'רדס.
ריצ'רדס אמר ללהקה שהשיר לא יכול להיות האיי-סייד של הסינגל שלהם בגלל שיר קודם עם אותו שם: "במקור הייתי איש הוצאה לאור של מוזיקה, פלאג'ר, אז ידעתי שמישהו עשה תקליט עם השם הזה.
אמרתי לפול, 'אתה יכול לקבל את זה כבי-סייד, אבל לא כאיי-סייד".
עם סטאר מנגן בתופים, הקליטו הביטלס את השיר ב-BBC ב-25 באוקטובר 1962, ב-27 בנובמבר 1962 וב-17 ביוני 1963 לשידור בתוכניות הרדיו Here We Go, Talent Spot ו-Pop Go the Beatles, בהתאמה.
ההקלטה מ-17 ביוני 1963 פורסמה רשמית באלבום On Air – Live at the BBC Volume 2 מ-2013.
ג'ון לנון - גיטרת קצב אקוסטית, קולות רקע
ג'ורג' האריסון - גיטרה אקוסטית, קולות רקע
P.T (ראשי תיבות של "playable teaser" - בעברית: טיזר שניתן לשחק בו) הוא משחק וידאו מסוגת האימה הפסיכולוגית שפותח על ידי האולפן תחת שם העט "7780s Studio" והופץ על ידי חברת ההפצה Konami.
המשחק בוים ועוצב על ידי הידאו קוג'ימה, תוך שיתוף פעולה עם הקולנוען גיירמו דל טורו.
המשחק הופץ עבור קונסולת הפלייסטיישן 4 ב-12 באוגוסט 2014 בחינם בחנות המקוונת.
המשחק נועד להיות טיזר אינטראקטיבי עבור המשחק , אחד .
לאחר שפיתוח המשחק Silent Hills בוטל, Konami הסירו את המשחק מחנות הפלייסטיישן ושחקנים ששיחקו בו קודם לכן, לא יכלו להתקינו מחדש על הקונסולה.
ההחלטה ספגה ביקורת, והחברה לבסוף נעתרה לבקשת המעריצים ושחררה את המשחק להורדה מחדש.
חלק מהמעריצים יצרו גרסאות משלהם למשחק.
המשחק קיבל ביקורות נלהבות על העלילה והעיצוב, אך גם ביקורות מעורבות על החידות שבו.
בניגוד למשחקים הקודמים בסדרה, בהם השחקן שיחק בדמות מנקודת מבט של גוף שלישי (השחקן רואה את הדמות מאחורי גבה), השחקן הפעם משחק בדמות מנקודת מבט של גוף ראשון (השחקן רואה את עולם המשחק דרך עיני הדמות).
הדמות היא פרוטגוניסט חסר שם שנשלט על ידי השחקן, שמתעורר בבית פרברי רדוף רוחות, וחווה התרחשויות על טבעיות.
המקומות אותם ניתן לחקור בבית הם מסדרון הבנוי בצורת האות L, חדר שירותים וגרם מדרגות המוביל לחדר נוסף בו השחקן נכנס למעין "לופ אינסופי" של המסדרון הקודם.
הפעולות היחידות שהשחקן מסוגל לבצע הן הליכה והתמקדות בדברים שמולו (Zoom).
על מנת להתקדם במשחק, על השחקן לחקור אירועים על טבעיים מאיימים ולפתור חידות שונות בבית.
בכל פעם שהשחקן מסיים "לופ" אחד בהצלחה, המסדרון משתנה ומתחיל "לופ" חדש.
בנוסף, השחקן נתקל ברוח נקמנית של אישה בשם ליסה.
במידה וליסה תופסת את השחקן, השחקן יצטרך להתחיל את אותו "הלופ" מחדש.
לאחר שהשחקן פתר את החידה האחרונה, הוא מצליח לצאת מהבית.
מיד בצאתו לרחוב, מתברר לשחקן שהמשחק שהוא שיחק הוא רק טיזר אינטראקטיבי למשחק עתידי בשם Silent Hills שבוים על ידי קוג'ימה ודל טורו.
עם צאתו מהבית, דמותו של הפרוטגוניסט נחשפת ומגולמת בלכידת תנועה על ידי השחקן נורמן רידוס.
המשחק מתמקד בפרוטגוניסט חסר שם המתעורר בחדר פינתי ופותח את הדלת לכיוון המסדרון.
ביציאתו למסדרון, השחקן יכול להתלך בו בחופשיות, אך מגלה שהוא חוזר על עצמו והשחקן תקוע במעין "לופ אינסופי".
בפעם הראשונה שהשחקן עובר במסדרון, שדרן רדיו מדווח על רצח של אם וילדיה על ידי הבעל.
בנוסף, השדרן מזכיר עוד שני מקרים זהים לרצח זה.
לאחר מכן, השחקן נתקל בדמות של אישה עוינת ששמה הוא "ליסה".
לאחר שהוא בורח לשירותים וננעל בפנים, השחקן מוצא פנס וחוזה בייצור דמוי עובר בוכה בכיור.
השחקן יוצא מחדר השירותים ולומד שליסה מתצפתת עליו באופן קבוע.
למרות שניתן להימנע מליסה לחלוטין במהלך המשחק, הפרוטגוניסט ימות במידה וליסה תתפוס אותו.
לאחר מותו, השחקן חוזר לחדר הראשון במשחק והלופ מתחיל מחדש.
בחדר הראשון, השחקן מוצא שקית נייר עם כתמי דם שזזה מעצמה ואומרת לשחקן: "תיזהר.
האני היחיד הוא אני, אתה בטוח שאתה היחידי הוא אתה?"
הלופים הבאים מציגים מקרר שתלוי מהתקרה בעזרת שרשראות ודם נוזל מתוכו.
מתוך המקרר, השחקן שומע בכי של תינוק.
לאחר שהשחקן נכנס ללופ הבא, המקרר נעלם והשדרן ברדיו מדווח על הודעה בשפה השוודית (אזכור לתסכית "מלחמת העולמות" משנת 1938).
בלופ הבא, המנורה בתקרה נצבעת באדום וראייתו של השחקן מיטשטשת.
השחקן מתקשה לזוז והמסדרון משתנה במהירות.
השחקן מגלה חור בקיר ולאחר שהציץ דרכו, הוא חוזה באישה נדקרת למוות בחדר שירותים, בזמן שהשדרן מהרדיו מתלונן על "החברה המעורערת".
לאחר שהקול נגמר, חדר השירותים נפתח מעצמו והשחקן פוגש ביצור דמוי העובר בשנית.
היצור מספר לשחקן שעשרה חודשים קודם לכן, גבר לא מזוהה פוטר מעבודתו והתחיל לשתות בכבדות.
אשתו עבדה בעבודה חלקית בתור קופאית כדי לפרנס את משפחתם, אבל המנהל שלה בעבודה נמשך אליה.
המסדרון מסתדר מחדש והשחקן שומע קול שאומר "204863" ללא הפסקה.
ראיית השחקן מיטשטשת בשנית והמשחק מציג "הודעת שגיאה" מזויפת.
כשהמשחק מאותחל מחדש, השחקן מתעורר בחדר הפינתי.
השחקן מתחיל את הלופ האחרון כשבידו פנס שמשמש כמקור האור היחיד.
השחקן מוצא חתיכות של תמונה מפוזרות במסדרון ומחבר אותן יחדיו.
כאשר התמונה הורכבה מחדש, הטלפון בבית מצלצל והשחקן שומע קול לא ידוע שאומר לו "אתה נבחרת".
השחקן שומע את דלת הבית נפתחת ועוזב את הבית.
מיד ביציאתו מהבית, קול נשמע ברקע שאומר "הוא חי חיים בנאליים לחלוטין, עד שאביו הרג אותו ואת אמו.
אך כעת הוא חזר ומוכן לשחק בצעצועיו החדשים".
השחקן יוצא ומגלה רחוב נטוש ומתברר שהדמות עצמה גולמה בלכידת תנועה על ידי השחקן נורמן רידוס.
מיד לאחר מכן, כתוביות הסיום מתנגנות.
קוג'ימה הפקות השתמשו במנוע משחק שהם יצרו בשם "" במטרה לייצר את המשחק.
המטרה של קוג'ימה בייצור המשחק הייתה להפחיד את השחקנים בדרך מקורית ולייצר טריילר אינטראקטיבי במקום להפיץ עוד תמונות וסרטונים מהמשחק Silent Hills.
המשחק עוצב כך שלשחקנים ייקח לפחות שבוע לסיים אותו, וקוג'ימה רצה שהחידות יהיו כמה שיותר מאתגרות.
למרות זאת, מספר שחקנים סיימו את המשחק מספר שעות לאחר ששוחרר, מה שהפתיע את קוג'ימה.
קוג'ימה תכנן שהמשחק יהיה כמה שיותר מסתורי במטרה להפוך את חווית המשחק למפחידה.
עלילת המשחק ניתנת לשחקנים בצורה מאוד מינימלית והרמזים לפתירת החידות כמעט ולא שם.
קוג'ימה בחר שהמשחק יתקיים בתוך מסדרון בבית מאשר במקומות אחרים מכיוון שרצה שהמשחק ישפיע על כל השחקנים ללא "הבדלי תרבות" ביניהם.
קוג'ימה הצהיר של-P.T ול-Silent Hills אין קשר ישיר ביניהם, וש-Silent Hills היה אמור להציג אלמנטים חדשים שלא הופיעו ב-P.T.
קוג'ימה יצר את הקונספט למשחק על סמך סרטי אימה ומדיות נוספות שהוא חשב שהן מפחידות מספיק.
במהלך יצירת המשחק, קוג'ימה נרתע משימוש ב כדי לבנות מתח כי הוא הרגיש שמלא משחקי אימה השתמשו כבר בטכניקה הזאת.
הוא רצה ליצור חוויה יותר "טבעית".
אחד השחקנים הצליח לפרוץ את מצלמת המשחק וגילה שברגע שהשחקנים מקבלים לידם את הפנס, דמותה של ליסה עומדת בדיוק מאחוריהם לכל אורך הדרך (במידה והשחקן יסתובב אחורה, ליסה תעבור אוטומטית לצד השני).
רמזים לכך במשחק ניתנו בצלליות שנמצאות תחת השחקן ובקולות שהוא שומע כאשר הוא מתהלך בבית.
אותו שחקן גם גילה קטע שלא נכנס למשחק הסופי בו גופתה של ליסה היא חסרת ראש ושוכבת בתוך אמבט מלא דם.
דמות הפרוטגוניסט ממודלת על פי השחקן נורמן רידוס לא רק במשחק P.T, אלא הייתה אמורה להיות ממודלת כך גם במשחק Silent Hills המלא.
הרחובות שהשחקנים ראו בסוף המשחק היו אמורים להיות חלק מהמפה של העיירה סיילנט היל.
הוא אלבום האולפן השני של הזמרת היוונייה מרינה סאטי.
את האלבום הוציאה ב-14 במאי 2024 לאור חברת התקליטים גולדן רקורדס.
כדי לקדמו, יצאו מתוכו ארבעה סינגלים: "Tucutum", "Zari", שהגיע למקום ה-11 בגמר אירוויזיון 2024, "Lalalala" ו-"Ah thalassa".
הסינגלים היו להיטים ברחבי יוון, ואף הותעדו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היווני במספר תוארי מכירות שונים.
מקוםתאריםמכירות יוון (IFPI Greece) 2× פלטינה 24,000
PAGER - ראשי תיבות של "Prompt Assessment of Global Earthquakes for Response" (הערכה מהירה של רעידות אדמה עולמיות לצורך תגובה), היא מערכת ניטור לרעידות אדמה.
השירות מופעל על ידי המכון הגאולוגי של ארצות הברית, ממשרדיו בגולדן, קולורדו .
הסייסמולוג של USGS, דייוויד ג'יי וולד, הוביל את פיתוח המערכת.
המערכת מספקת הערכות על היקף הרוגים והפסדים כלכליים בעקבות רעידות אדמה משמעותיות ברחבי העולם.
היא מספקת חבילה של מוצרים מהירים וסטנדרטיים, המֵכַּמְתים רעידות אדמה, אוכלוסייה חשופה, והשפעות אנושיות וכלכליות צפויות מרעידות אדמה משמעותיות ברחבי העולם.
מוצרים אלה מונפקים בזמן אמת כמעט (בדרך כלל תוך כ-20-30 דקות), ומתעדכנים ככל שמידע טוב יותר על המקור והרעידות הופך לזמין.
הנתונים כוללים את מספר האנשים שנחשפו לכל רמת עוצמה סייסמית, על סמך נתוני תנודות קרקע חזקות ממפת תנודה, בשילוב עם מערכי נתונים של אוכלוסייה עולמית כגון LandScan.
המטרה העיקרית של מערכת PAGER היא ליידע את כוחות החירום, סוכנויות ממשלתיות וסיוע, ואת התקשורת בנוגע להיקף הפוטנציאלי של האסון.
התראות המתייחסות לרעידות אדמה שנשלחו בעבר על סמך גודל האירוע ומיקום ו/או חשיפת האוכלוסייה לרעידות - נוצרות על סמך טווח ההרוגים וההפסדים הכלכליים המשוערים.
PAGER היא כיום מערכת אוטומטית המייצרת מידע בנוגע להשפעתן של רעידות אדמה משמעותיות ברחבי העולם תוך כ-20 דקות מכל אירוע במגניטודה של 5.4 ומעלה.
PAGER מעריכה במהירות את השפעות רעידות האדמה על ידי שילוב נתונים על אוכלוסיות שנחשפו לרמות משוערות של עוצמות סייסמיות עם מודלים של הפסדים כלכליים ותמותה המבוססים על רעידות אדמה קודמות בכל מדינה או אזור בעולם.
Peripheral Component Interconnect (בראשי תיבות: PCI; בתרגום חופשי: חיבור רכיבים היקפיים) הוא תקן לאפיק מחשב שפותח בחברת אינטל להוספת התקנים היקפיים ללוח אם של מחשב.
התקנים אלה יכולים להיות מהצורה של:
מעגלים משולבים המתאימים על לוח האם עצמו (נקראים "התקנים מישוריים" במפרט ה־PCI).
כרטיסי הרחבה אשר מתאימים לשקעים (sockets).
אפיק ה־PCI החליף את אפיק ה־ISA בתפקיד האפיק התקני במחשבים אישיים, ונמצא בשימוש גם בסוגי מחשבים אחרים, כגון מקינטוש.
בניגוד לאפיקי ISA, אפיק ה־PCI מאפשר קביעת תצורה דינמית של ההתקן ההיקפי.
בזמן אתחול המחשב, ה־BIOS של כרטיס ה־PCI וה־BIOS של לוח האם מתקשרים ומסדירים את המשאבים שכרטיס ה־PCI מבקש.
דבר זה מאפשר הקצאה אוטומטית של בקשות פסיקה ושל מרחבי זיכרון, לעומת אפיק ISA, אשר דרש הגדרה ידנית של בקשות הפסיקה על ידי שימוש בג'מפרים (מגשרים חשמליים).
פרט לכך, אפיק ה־PCI מספק תיאור מפורט של כל ההתקנים המחוברים אליו דרך "מרחב התצורה של PCI".
תקן ה־PCI מתאר את כלל ההיבטים של האפיק: הגודל הפיזי של האפיק (כולל מרווח חיווט), אפיונים חשמליים, תזמוני אפיק ופרוטוקולים.
הנתונים הבאים מייצגים את הגרסה הנפוצה ביותר של אפיקי PCI במחשבים אישיים.
תדירות שעון של 33.33 מגהרץ עם העברות סינכרוניות.
שיעור תעבורה מקסימלי של 133 או 266 מגהבייט לשנייה (עבור רוחב אפיק של 32 או 64 סיביות בהתאמה).
מרחב כתובות בגודל 32 סיביות (4 גיגהבייט).
איתותים במתח 3.3 או 5 וולט.
גרסת PCI 2.2 מאפשרת רוחב אפיק של 64 סיביות ותדירות שעון של 66 מגהרץ, כך ששיעור התעבורה המקסימלי מגיע ל־533 מגהבייט לשנייה.
PCI-X הוא גרסה של PCI 2.2 שמגדילה את תדירות השעון ל־133 מגהרץ, דבר המביא לשיעור תעבורה מקסימלי של 1066 מגהבייט לשנייה.
PCI-X 266 (או PCI-X DDR), הוא גרסה של PCI-X בנפח כפול, בתדירות שעון של 266 מגהרץ ושיעור תעבורה מקסימלי של 2133 מגהבייט לשנייה.
גרסת PCI קומפקטי משתמשת ברכיבים קטנים המשתמשים ב־PCI כבלוח אם.
PCI Express (או 3GIO) הוא אפיק טורי המשתמש בעקרונות התכנות והעבודה של אפיק ה־PCI.
גרסה זו החליפה לבסוף את אפיק ה־PCI הסטנדרטי.
ה־PCMCIA (מאנגלית: האיגוד הבינ"ל של כרטיסי זיכרון למחשב האישי) הוא סטנדרט להתקנים היקפיים למחשבים ניידים.
סוג נוסף של התקני זיכרון של PCMCIA הוא ה-ExpressCard.
גודלו של הכרטיס למחשב נייד הוא כגודלו כרטיס אשראי.
ישנם שלושה גדלים שונים השונים בעוביים: טיפוס 1 הוא בעובי של 3.3 מילימטר, טיפוס 2 בעובי של 5 מילימטר, וטיפוס 3 הוא בעובי של 10.5 מילימטר.
כולם באורך של 85.6 מילימטר וברוחב של 54 מילימטר.
כרטיסי ה-PC הראשונים נועדו להרחבת זיכרון אולם קיומו של סטנדרט לציוד היקפי לניידים הוביל לפיתוחם של התקנים מסוגים שונים אשר נועדו למפרט זה, למשל כרטיסי רשת, מודמים ואף דיסקים קשיחים.
גם ה-CompactFlash משתמש באותו מפרט החשמלי כמו כרטיס ה-PC, לכן כרטיס PC של CompactFlash דורש רק מתאם שקע (Socket) מתאים.
האפיק (bus) ב-PCMCIA הוא בעל רוחב של 16 ביט.
CardBus היא גרסה של 32 ביט, הרצה במהירות של 33 מגה־הרץ, על אותם גדלים פיזיים סטנדרטיים.
CardBus מכיל גם יכולת שליטה על האפיק, אשר מאפשר לבקר האפיק "לדבר" עם ההתקנים האחרים על האפיק ללא צורך לעבור דרך המעבד.
דבר זה מאפשר העברה מהירה של מידע.
כיוון ש-CardBus הוא בעל 32 ביט ותומך בשליטה על האפיק, הוא הופך דומה בצורה מספיקה לPCI, כך ששבבים ומערכות שבבים יכולים להיות מותאמים הן ל-PCI והן ל-CardBus, למשל אלה אשר תומכים בWi-Fi.
כרטיסי ה-ExpressCard הם כרטיסים שבאו להחליף את הכרטיסים מהדור הישן של ה-PCMCIA ואשר נבנו סביב הארכיטקטורה של הPCI-Express.
הם קטנים פיזית מהכרטיסים הקודמים ונכון לשנת 2007 מרבית המחשבים הניידים מגיעים עם כניסה כזו (או לחלופין, ללא כל כניסה ושימוש בהתקנים מסוג USB או FireWire.
מחשבי לנובו הם חריגים בתחום ואלה מגיעים עם כניסה מסוג ExpressCard ו-CardBus.
כרטיסי ה-ExpressCard אינם תומכים לאחור בגרסאות קודמות של ה-PCMCIA בגלל השינוי במבנה הממשק.
PCI Express, בקיצור רשמי PCI-E או PCIe (בזמן הפיתוח נקרא 3GIO, ראשי תיבות באנגלית של "דור שלישי של קלט/פלט"), הוא תקן לאפיק (Bus) תקשורת מהיר בין לוח האם לרכיבים חיצוניים שמחוברים אליו.
לדוגמה: במחשבים אישיים הוא עשוי לחבר בין כרטיסי הרחבה לבין לוח האם של המחשב.
כרטיס הרחבה יכול להיות: כרטיס רשת, כרטיס גרפי או כרטיס ממשק USB.
PCI Express נועד להחליף את אפיק PCI, תוך שמירת התאימות לאופן השימוש באפיק.
הדבר מאפשר שימוש באותה תכנה גם עבור אפיק PCIe .PCIe מתבסס על מערכת תקשורת טורית מהירה הרבה יותר.
הוא נתמך בעיקר על ידי אינטל, אשר החלו לעבוד על התקן כפרויקט Arapaho, לאחר נטישת תקן InfiniBand.
PCI Express מיועד לשימוש כאפיק מקומי בלבד.
כיוון שהוא מתבסס על מערכת PCI הקיימת, כרטיסים ומערכות יכולים להיות מוסבים ל־PCI Express על ידי שינוי ברובד הפיזי בלבד – מערכות קיימות יכולות להיות מורצות על PCI Express בצורה שקופה.
המהירויות הגבוהות יותר של PCI Express מאפשרות להחליף כמעט את כל האפיקים הפנימיים, כולל AGP ו־PCI, כמו כן ב־PCI Express ישנו בקר יחיד לאפיק, אשר מתקשר עם כל ההתקנים החיצוניים, בניגוד לפתרון הנוכחי במכונות הקיימות (ערכת שבבים Northbridge/Southbridge).
אמנם PCI Express מהיר בהרבה מ־PCI אבל עדיין אינו מהיר מספיק כדי לשמש כאפיק גישה לזיכרון RAM.
זהו חיסרון בולט לעומת אפיק דומה בשם HyperTransport, אשר יכול לשמש גם כאפיק זיכרון.
בנוסף, PCI Express אינו מציע את הגמישות שמספק תקן InfiniBand, אשר לו ביצועים דומים אך יכול לשמש גם כאפיק חיצוני.
בעברית, PCI Express נקרא רכיב קישוריות מרחבי מהיר.
במהלך השנים, שודרג האפיק במהירות.
כל גרסאות האפיק תומכות לאחור עד לגרסה הראשונה.
הטבלה הבאה מייצגת את הנתונים על הגרסאות ביחד עם המהירות הנתמכת:
PCR (ראשי תיבות באנגלית של Polymerase Chain Reaction, "תגובת שרשרת של פולימראז") היא שיטה לשכפול סלקטיבי מזורז ("הגברה", או "אמפליפיקציה", בעגה המדעית) של מקטעי DNA במעבדה.
PCR הוא כלי בסיסי במחקר גנטי, והוא משמש לאבחון מחלות גנטיות וזיהומיות ולביצוע ניתוח השוואתי של DNA מאוכלוסיות שונות, כולל DNA ממינים נכחדים.
השיטה חיונית גם לזיהוי גנטי, המאפשר למשל פענוח פשעים וקביעת אבהות, במקרה בו נאסף מעט מאוד חומר ביולוגי להשוואה.
מאז שפותחה בראשית שנות ה-80, דחפה השיטה את הביולוגיה מולקולרית בצעדי ענק לעבר מעמדה הנוכחי, זאת בעיקר בזכות הקלות והפשטות שבה ניתן להגביר כמויות זעירות של גן נתון פי מיליארדים ובזמן של מספר שעות.
על גילוי השיטה זכה קארי מוליס בפרס נובל לכימיה לשנת 1993.
עקרון הפעולה של המכשיר כולל שלושה שלבים בכל מחזור: פרימה (Denaturation; דנטורציה בחום), איחוי (Annealing) של תְּחָלִים (פּריימרים) מתאימים לקצוות המקטע שאותו רוצים לשכפל והארכה (Elongation) באמצעות אנזים DNA פולימראז העמיד לחום, המכונה Taq DNA פולימראז.
המכשיר חוזר על שלבים אלו, של מחזור ההכפלה, כמה עשרות פעמים (בדרך כלל 25-30), עד להגברה המבוקשת של המקטע.
יעילותו הרבה של המכשיר טמונה ביכולתו לשנות את הטמפרטורה במבחנות במהירות רבה, בזמנים קצובים, ברציפות ולאורך זמן.
הפרימה נעשית בדרך-כלל בחום של כ-95 מעלות צלזיוס, האיחוי נעשה בטמפרטורה של כ-50 מעלות צלזיוס (בהתאם לאורך ולהרכב התחלתיים) וההתארכות בטמפרטורה של כ-75 מעלות צלזיוס (שהיא טמפרטורה אופטימלית עבור האנזים Taq דנ"א פולימראז), וחוזר חלילה.
האנזים Taq פולימראז בודד לראשונה מהחיידק העמיד לחום Thermus aquaticus, ומכאן שמו.
לפני מציאת האנזים שכפול דנ"א במעבדה היה מורכב ומסורבל בהרבה ודרש החלפה של הפולימראז אחרי כל מחזור, וזאת בשל הפרשי הטמפרטורות הנדרשות לפתיחת הגדילים ולחיבורם לרצף החדש שהורסות את הפולימראז.
מאחר שלכל אורך התהליך מתבצעת בו זמנית פתיחה וסגירה של גדילים השכפול מתבצע במשך דורות רבים וללא הפסקה ולכן לאורך כולו יש תהליכים חופפים.
קארי מוליס הוא שמצא את האנזים, לאחר שנמצאו אורגניזמים שחיים במעיינות חמים מסוימים, והוא הבין שה-DNA של אורגניזמים אלה משוכפל למרות הטמפרטורה הגבוהה.
בהנחה של יעילות מקסימלית, בכל מחזור מוכפל מספר העותקים במבחנה פי 2. לכן, אם מתחילים עם עותק אחד, הוא ייתן בסוף המחזור הראשון שני העתקים, בסוף המחזור השני ארבעה העתקים, בסוף המחזור השלישי יהיו שמונה, וכך הלאה.
הגברה כזאת מכונה הגברה מעריכית.
אם מספר הסיבובים הוא n, מספר העותקים יהיה ב- .
זה גידול מהיר מאוד; לדוגמה, לאחר 30 סיבובים, מספר הגנים במבחנה מוגבר פי יותר ממיליארד.
עם זאת, ההגברה אינה מושלמת שכן ישנם גורמים המגבילים את התהליך, כמו יכולת האנזים לבצע את השכפול שפוחתת עם הזמן ומספר הנוקלאוטידים, שכשיגמרו במבחנה הגידול יתמתן וייעצר.
התוצר של ה-PCR שמכונה אמפליקון הוא גן מוגבר פי מיליארדים, שיכול לשמש לליגציה (החדרת המקטע לפלסמיד כדי לעשות לו טרנספורמציה לחיידקים) או לקביעת רצף של גן.
שיטה זו מנוצלת במהלך CAPS.
RT-PCR: שיטה זו משמשת להגברת רנ"א באמצעות הפיכתו ל-cDNA עם האנזים רוורס טרנסקריפטאז (Reverse Transcriptase).
קיימות גרסאות מתקדמות של המכשיר המשמשות לקביעה כמותית של מקטעי RNA בכמויות זעירות ביותר, כמו בהורמונים.
Real Time PCR: PCR המאפשר לעקוב אחרי כמות מקטעי ה-DNA ששוכפלו בזמן ההרצה במכשיר.
קונסולידייטד PBY קטלינה (בחילות האוויר של צבא ארצות הברית ניתן למטוס הסימול OA-10, והמטוסים שיוצרו בקנדה היו ידועים בכינוי קנסו) היה סירה מעופפת, ולאחר מכן מטוס אמפיבי, שיוצר בשנות ה-30 ושנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי חברת קונסולידייטד איירקראפט, בארצות הברית.
המטוס היה אחד המטוסים הימיים הנפוצים ביותר במלחמת העולם השנייה, ושירת בכל הזרועות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, ובחילות אוויר וחילות ים של מדינות רבות נוספות.
במהלך המלחמה שימשו מטוסי קטלינה למשימות לוחמה נגד צוללות, סיור ותקיפה ימית, ליווי שיירות, משימות חיפוש והצלה (במיוחד חילוץ מן הים), ומשימות תובלה.
המטוס צויד בפצצות עומק, פצצות רגילות, מוקשים ימיים, וטילי טורפדו.
להגנת המטוס צויד הצוות בארבעה מקלעי M2 בראונינג ומקלע M1917 בראונינג.
מספר מטוסי PBY שנבנו היה הרב ביותר בין המטוסים מסוג זה, ואלו שירתו בחילות ים וחילות אוויר עד שנות ה-80 של המאה ה-20. נכון ל-2014 עדיין היו מטוסי קטלינה בשירות פעיל במשימות כיבוי אווירי.
הסימול "PBY" נקבע בהתאם לשיטת הסימול של מטוסי צי ארצות הברית ב-1922. הסימול PB מייצג Patrol Bomber, מטוס שנועד לסייר ולתקוף אוניות אויב, והאות Y סימלה את היצרן, "קונסולידייטד".
חיל האוויר המלכותי הקנדי נתן למטוס את השם ""קנסו", על שם עיר באותו שם, במזרח נובה סקוטיה.
בכך שימר חיל האוויר הקנדי את המסורת הבריטית, שעל פיה מטוסים ימיים נקראים על שם ערי חוף.
גם חילות האוויר והים של ארצות הברית אימצו את השם, עם הסמל OA-10. מטוסי קטלינה שהופעלו באוקיינוס השקט בגיחות לילה נגד מטרות יפניות נצבעו בשחור, ולפיכך כונו באופן לא רשמי "חתולים שחורים".
השם "קטלינה", שבו התפרסם המטוס יותר מכל סימול או שם אחר, ניתן על ידי חיל האוויר המלכותי הבריטי, על שם האי סנטה קטלינה, אי באוקיינוס השקט, 35 קילומטרים דרומית-מערבית ללוס אנג'לס, קליפורניה, אחד משמונת איי התעלה של קליפורניה.
חברת קונסולידייטד, מפתחת ויצרנית מטוסי הקטלינה, רכשה ניסיון רב בבניית מטוסים ימיים, ניסיון שעליו נשענה בבניית המטוס.
הדגם הראשון אותו בנתה היה דגם 9, שנקרא אדמירל, בסימול של צי ארצות הברית נקרא המטוס XPY-1. מטוס זה נבנה עבור הצי, ונועד להיות בעל יכולת טיסה מהחוף המערבי עד לאיי הוואי, כ-4,200 ק"מ.
היה זה מטוס בעל שני מנועים, בעל כנף אחת (המטוס הימי הראשון בשירות הצי שלא היה מטוס דו-כנפי), ולו צוות של חמישה: שני טייסים שישבו בתא טייס פתוח, נווט שישב בחרטום, אלחוטן אוויר שישב במרכז המטוס ומהנדס טיסה בחלקו האחורי.
המטוס היה חמוש במקלע בקוטר 0.3 מ"מ שהותקן לפני תא הטייס ועוד שני מקלעים באותו קוטר בחלקו האחורי.
שני מנועי המטוס היו מתוצרת פראט אנד ויטני מדגם R-1340-38, שייצרו 450 כוח סוס כל אחד, ומאוחר יותר נוסף מנוע שלישי מעל הכנף.
טיסתו הראשונה של דגם זה הייתה ב-10 בינואר 1929, אך הסתבר שיהיה זה המטוס היחיד שייוצר, שכן הצי העדיף דגם מתחרה מתוצרת חברת גלן ל.
מרטין, מרטין P3M, שהיה זול יותר.
למרות הכישלון במכרז הצבאי, עורר המטוס עניין בשוק האזרחי.
לאור העניין פיתחה החברה את דגם 16, שנקרא קומודור.
בדגם זה הותקנו מנועים חזקים יותר, פראט אנד ויטני R-1860 הורנט B, שייצרו 575 כוח סוס כל אחד.
המטוס, שביצע את טיסת הבכורה ב-28 בספטמבר 1929 יכול היה לשאת 32 נוסעים בנוחות יחסית.
החברה קיוותה למכור את המטוס לחברות תעופה שעסקו בהטסת נוסעים סביב ימת אירי, אך לא נתקבלו הזמנות, ובסך הכל נמכרו 14 מטוסים לחברה אחת.
ייצור המטוס הופסק בסוף נובמבר שלאחר מכן.
המטוס הבא שבנתה החברה היה דגם 22, ריינג'ר.
גם למטוס זה הייתה כנף עילית, כמו ל"אדמירל", אך הייתה לו גם כנף תחתית קצרה יותר, שתמכה בשני מצופים.
תא הטייס היה סגור, ולמטוס היו שלושה מנועים מדגם רייט R-1820E ציקלון, שייצרו 575 כוח סוס כל אחד.
מאוחר יותר הוסר אחד המנועים.
המטוס הראשון ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-26 במרץ 1932. המטוס זכה לסימול P2Y-1 בצי ארצות הברית, ועד יוני 1933 יוצרו 23 מטוסים מדגם זה.
דגם משודרג, PY-2Y, בעל מנועים מדגם R-1820-88 שייצרו 750 כוח סוס יוצר כמה חודשים לאחר מכן, ובהמשך שודרגו כל המטוסים לדגם זה.
שני מטוסים שלא שודרגו יוצאו, אחד לקולומביה לשימוש חיל האוויר הקולומביאני, והאחד ליפן.
המטוס הקולומביאני הופעל עד 1948, עד שהוחלפו במטוסי קטלינה.
מטוס היפני הופעל לטיסות מסחריות במהלך מלחמת העולם השנייה.
הדגם הבא היה שוב שדרוג, שסומל P2Y-3 והיה בעל מנועים משודרגים מדגם R-1820-90 וקיבולת דלק מוגדלת.
שישה נוספים יוצרו עבור הצי הארגנטינאי באמצע 1936, ואלה שירתו עד אמצע 1947 עד שהוחלפו על ידי מטוסי קטלינה.
המטוסים של צי ארצות הברית הופעלו במשימות סיור, ומאוחר יותר שימשו במטוסי אימון לטייסי קטלינה.
כחלק מההיערכות של צי ארצות הברית מול העוצמה הגוברת והולכת של האימפריה היפנית בשנות ה-30 של המאה ה-20, באוקטובר 1933, ביקש הצי מחברות קונסולידייטד, מרטין ודאגלס הצעות לבניית מטוס ימי.
הדרישות מהמטוס היו טווח של למעלה מ-4,800 ק"מ ושיוט במהירות 200 קמ"ש.
דגמי המטוסים קונסולידייטד P2Y ומרטין P3M נתקבלו על ידי הצי ב-1931 אך היו מוגבלים בטווח ובמטען, והספק מנועיהם היה נמוך מדי.
קונסולידייטד פיתחה דגם חדש, דגם 28, שהיה מבוסס על דגמי ה"ריינג'ר" וה"קומודור", וכונה XP3Y-1. חברת דאגלס ייצרה דגם מתחרה, XP3D-1 (X מציין אבטיפוס).
הדגם של קונסולידייטד היה חדשני יותר וכלל כנף שהייתה מותקנת על תמוכות מעל הגוף ומצופים מתכנסים בקצות הכנפיים.
הצעתה של דאגלס הייתה שמרנית יותר, עם כנף שהייתה מותקנת בחלקו העליון של גוף המטוס ומנועים מותקנים מעליה.
שני הדגמים היו מונעים במנוע R-1830-58 טווין וואספ של חברת פראט אנד ויטני, שהפיקו 825 כוח סוס.
ביצועי שני אבות הטיפוס היו דומים, אם כי זה של קונסולידייטד היה טוב מעט יותר, וזול יותר מזה של חברת דאגלס - 90,000 דולר מול 110,000 דולר, מחיר הדגם של חברת דאגלס.