tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא ייצג את שוודיה באירוויזיון פעמיים: ב-1994 ביצע ביחד עם הזמרת מארי ברגמן את הדואט "Stjärnorna" והם סיימו במקום ה-13; וב-2000 ייצג את שוודיה בשנית בתחרות עם השיר "When Spirits Are Calling My Name", וסיים במקום השביעי.
הוא השתתף במלודיפסטיבלן ב-1999 ו-2006.
ב-2000 הוא הופיע בסרט "Gossip", ביחד עם הלנה ברגסטרום ולנה אנדרה.
ב-2009 התחרה בתוכנית הבידור "Körslaget" של ערוץ TV4.
הוא אביו של הזמר וינסנט פונטרה.
רוד אוונס הוא זמר בריטי.
אוונס ידוע בעיקר בזכות השתתפותו בהרכב הראשון של להקת דיפ פרפל (בשנים 1968 – 1969), וכסולן להקת "Captain Beyond" (בשנים 1971 – 1973).
הוא שר בסגנון רוק, רוק בלוז, רוק כבד ופסיכדלי.
אוונס נולד בעיירה איטון, במחוז בקינגהאמשייר שבבריטניה, ב-19 בינואר 1947. כבר בצעירותו חבר למתופף איאן פייס, שמוכר גם בזכות השתתפותו בלהקת דיפ פרפל, בהרכב "מבוך".
בהמשך, קשר זה יהפוך להקמת הלהקה דיפ פרפל ביחד עם אמנים נוספים.
בנוסף היה חבר בלהקת "The Horizons", באמצע שנות השישים.
אוונס ופייס היו חברים מקוריים בדיפ פרפל, כאשר התגבשו בהרטפורדשייר, בשנת 1968. על פי דבריו של נגן הבס המקורי של הלהקה, ניק סימפר, אוונס התקבל לעבודה לאחר ש"הושלכו עשרות זמרים אחרים".
סימפר אף אמר כי אוונס ביסס את מקומו בלהקה לאחר שהגה רעיון לבצע גרסת כיסוי לשיר "Help!" של להקת הביטלס כבלדת רוק.
אלבומים נוספים עם דיפ פרפל
האלבום השני שהקליט אוונס עם הלהקה היה "The Book of Taliesyn", שהוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק Deep Purple.
שירתו של אוונס, שהוקלט שלושה חודשים בלבד אחרי "Shades of Deep Purple", שהיה אלבומם הראשון ויצא לאור על ידי חברת התקליטים "Tetragrammaton Records" באוקטובר 1968, מעט לפני סיבוב ההופעות הראשון שלהם בארצות הברית.
שמו של האלבום נלקח מתוך "Book of Taliesin" (ספר הטאליסאן), מהמאה ה-14.
האלבום הבא הוא Deep Purple, שיצא בשנת 1969. שנה שהייתה רוויה בעשרות אלבומים ולהקות פורצות דרך.
מבקרים רבים, ובהם גם ברוס אדר (Bruce Eder) מאתר Allmusic, הגדירו אותו כאלבום יוצא דופן מבחינות רבות ופורץ דרך בתחום הרוק הפסיכדלי (משמע, באלבום זה הלהקה ניגנו בסגנון פסיכדלי אך השתמשו בכלים ובטכניקות חדישות בתחום, כמו כלי קשת ונשיפה, סולואי אורגן ועוד).
גם שמו של האלבום ייחודי מכיוון שרוב הלהקות קוראות לאלבומן הראשון בשם הלהקה (למשל, האלבום "Santana" של להקת סנטנה שיצא לאור באותה שנה, או האלבום "קנד היט" של הלהקה canned heat) ואילו אלבום זה נקרא בשם הלהקה על אף שהוא האלבום השלישי במספר.
האלבום הציב אתגרים ביצועיים משמעותיים בפני חברי ההרכב, כאשר אוונס נדרש להפגין יכולות קוליות יוצאות דופן.
מאפיין מרכזי של היצירה היה האיזון בין כלל הכלים המוזיקליים: בעוד שירתו של אוונס שימשה כקו מוביל, גם התיפוף של פייס היווה פריצת דרך משמעותית.
בניגוד לגישה המסורתית שהגבילה את התופים לתפקיד מקצבי בלבד, פייס הטמיע מעברים עשירים בטכניקת "רול" (הקפצת מקלות התופים פעמיים בכל יד).
בנוסף, כל יצירה באלבום כללה קטעי סולו הן בגיטרה והן בקלידים.
השיא המקצועי והאמנותי של האלבום התגלם ביצירה "April", המשתרעת על פני 12 דקות ומשלבת אלמנטים ממוזיקה קלאסית, רוק פסיכדלי ורוק כבד.
למרות שהביקורות המקצועיות העניקו לאלבום שבחים נלהבים, תוך הדגשת תרומתו יוצאת הדופן של אוונס, תגובת הקהל הייתה מסויגת יחסית, עובדה שהשתקפה בירידה משמעותית בהיקף המכירות.
לאחר הפלישה הבריטית, אשר הרכבים ולהקות רבות מפורסמות השתתפו בה, כמו הביטלס, לד זפלין, Tornados ועוד, גם דיפ פרפל החלו להופיע הרבה בארצות הברית ולהשפיע על המוזיקה האמריקאית.
כמו הרבה להקות בריטיות בשנות השישים, גם דיפ פרפל, בדומה ללד זפלין, חוו את ההצלחה הגדולה ביותר שלהם באמריקה והוא שקל להגר לארצות הברית, בעוד ששאר חברי הלהקה התכוונו להישאר בבריטניה.
ויכוח זה היה אחת משתי הסיבות לפרישתו של אוונס מהלהקה.
הסיבה השנייה הייתה שהשירה של אוונס הייתה יותר מדי "מיופה" ומתאימה לסגנונות מוזיקה קלים יותר מהמוזיקה שהלהקה רצתה לעשות.
בין חברי הלהקה החל להתפתח רעיון להדיח את אוונס מתפקיד הסולן ולהביא סולן חדש שמתאים יותר לרוק הכבד שאותו תכננה הלהקה לנגן.
כך קרה שאוונס עבר לגור בארצות הברית בעוד שהלהקה נשארה לפעול בבריטניה, ובמקומו נכנס הסולן השני של דיפ פרפל, איאן גילן.
בשנת 1971 הקליט אוונס סינגל סולו תחת הכותרת "קשה להיות בלעדיך".
הסינגל הצליח ביותר ואוונס החליט להמשיך את הקריירה המוזיקלית שלו עם נגנים נוספים.
הוא הקים את להקת "Captain Beyond" (קפטן מעבר, בעברית), יחד עם המתופף ג'וני וינטר בובי קלדוול, בסיסט להקת "פרפר הברזל" לשעבר לי דורמן, והגיטריסט לארי "קרנף" ריינהרדט, שהיה גם חלק מההרכב האחרון של "פרפר הברזל".
אוונס עזב את "Captain Beyond" ואת עסק המוזיקה לאחר שני אלבומיהם הראשונים.
הלהקה הייתה סוף הקריירה המוזיקלית שלו בשנים אלה עד לשנת 1980. הוא ביצע הסבת מקצוע והפך למנהל טיפולי נשימה בבית חולים במערב אמריקה עד 1980, אז חזר לקריירת מוזיקה.
בשנת 1980 החליט אוונס, שהיה סולן הלהקה בשלושת אלבומי האולפן הראשונים, לעשות קצת כסף על חשבון מוניטין הלהקה.
ואכן, בעצת אמרגנו, הוא הקים הרכב והחל להופיע בארצות הברית, קנדה ומקסיקו תחת השם "דיפ פרפל", כשהפוסטרים שפרסמו את ההופעות לא רמזו במאומה כי אין מדובר בלהקה המקורית.
אוונס לא הופיע בפומבי מאז התיק בבית המשפט ומקום הימצאו הנוכחי הוא בעלי עניין לא מבוטל עבור מעריצי Deep Purple המוקדמים.
בראיון בשנת 2015, ציין המתופף של להקת "קפטן מעבר", בובי קלדוול, כי הוא היה בקשר עם אוונס וכי אוונס "פשוט מסתדר בימים אלה".
על פי דבריו, אוונס עבד במקצוע הרפואה זמן רב.
ב־8 באפריל 2016, אוונס הוכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר ב-Deep Purple.
כנראה מתוך הרגשת בגידה עמוקה מצד חברי הלהקה האחרים, הוא לא הגיע לטקס.
רודני קלארק "הוט רוד" האנדלי היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת מיניאפוליס/לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA בין השנים 1957–1963. בעונות ו- נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים לאורך 6 עונותיו בליגה הם 8.4 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק.
בין השנים 1974–2009 שימש כשדרן של משחקי ניו אורלינס/יוטה ג'אז.
כמחוות כבוד, בינואר 2010 העלתה הקבוצה לתקרת אולמה הביתי "גופייה" עם שמו של האנדלי והמספר '3051', המסמל את מספר משחקי הקבוצה אותם שידר.
האנדלי נולד וגדל בעיר צ'ארלסטון אשר בווירג'יניה המערבית, ובין השנים 1954–1957 למד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית.
ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל אותה ל-3 העפלותיה הראשונות לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 24.5 נקודות ו-10.6 ריבאונדים למשחק.
בסיום עונתו האחרונה, 1956/1957, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("First-team All-American").
בשנת 2016 הוצב פסל בדמותו מחוץ לאולם הכדורסל של הקבוצה, לצד פסלו של ג'רי וסט – כוכב הקבוצה בשנים 1957–1960.
בדראפט ה-NBA 1957 נבחר האנדלי בבחירה הראשונה על ידי סינסינטי רויאלס, אשר מיד שלחה אותו בטרייד למיניאפוליס לייקרס, יחד עם ארבעה שחקנים נוספים, בתמורה לקלייד לאבלט.
בעונתו השלישית במיניאפוליס רשם שיאי קריירה של 12.8 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לצד חבריו לקבוצה אלג'ין ביילור ודיק גרמייקר.
בעונה העוקבת עברה הקבוצה לשחק בלוס אנג'לס, ומינתה כמאמן את פרד שאוס, אשר אימן את האנדלי בליגת המכללות.
במהלך עונת סבל האנדלי מפציעה קשה בברכו אשר אילצה אותו לפרוש בסיום העונה, בגיל 28 בלבד.
בעונות , ו- העפיל עם הלייקרס לגמר ה-NBA, אך בכל שלוש הסדרות הפסידה קבוצתו מול בוסטון סלטיקס.
לאחר פרישתו ממשחק שימש האנדלי כשדרן של משחקי פיניקס סאנס במשך 4 שנים, ולאחר מכן כשדרן של משחקי הלייקרס במשך 4 שנים נוספות.
באותה תקופה החל לשדר את משחקי אולסטאר ה-NBA ברשת הטלוויזיה CBS.
בשנת 1974 מונה לשדר הקבוע של משחקי ניו אורלינס ג'אז, לקראת עונת הבכורה של המועדון, ונשאר בתפקיד זה במשך 35 שנים.
בשנת 1979 עברה הקבוצה לשחק בסולט לייק סיטי, ושינתה את שמה ל"יוטה ג'אז".
ב-31 השנים הראשונות שידר את המשחקים בטלוויזיה וברדיו במקביל, עד שנת 2005 בה עבר לשדר ברדיו בלבד.
ב-14 באפריל 2009 הודיע האנדלי כי יפרוש מתפקידו בסיום עונת .
ב-27 במרץ 2015 נפטר האנדלי בביתו שבפיניקס, אריזונה, בגיל 80.
רודני דווייט "רוד" גראמס היה פוליטיקאי אמריקאי.
גראמס, שבמקור התמקצע בעולם הטלוויזיה והרדיו, ייצג את מדינת מינסוטה בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית — תחילה בבית הנבחרים (1995-1993) ולאחר מכן בסנאט (2001-1995).
גראמס נולד בעיר פרינסטון שבמינסוטה.
בשנים 1966–1968 למד במכללת בראון, וב-1970 החל את לימודיו במכללה הקהילתית אנוקה-רמזי.
ב-1972 תמו לימודיו במכללה הקהילתית, ובמשך שנה בין 1974 עד 1975 היה סטודנט באוניברסיטת קארול השכונת במדינת ויסקונסין.
בטרם הצטרף לפוליטיקה של ארצות הברית, עסק גראמס במשך 23 שנה בשידורי רדיו וטלוויזיה.
בשנים 1982–1991 היה מגיש החדשות הבכיר בתחנת הטלוויזיה KMSP-TV שבבעלות פוקס.
לפני כן הוא עבד כמגיש ומפיק חדשות בתחנת KFBB-TV המשדרת בגרייט פולס שבמונטנה ובתחנות נוספות בוויסקונסין ובאילינוי.
לפני נתיבתו המקצועית בעולם התקשורת הועסק במשרד לייעוץ הנדסי במשך שבע שנים.
בשנת 1985 הקים גראמס את חברת "סאן רידג' בילדרס" (Sun Ridge Builders), חברת בנייה ופיתוח מגורים במיניאפוליס ובסיינט פול, שם היה נשיא ומנכ"ל הארגון.
הוא עסק בעיצוב אדריכלי ובשימוש באנרגיה סולארית לבתי מגורים.
בשנת 1992 החל את דרכו בפוליטיקה כאשר זכה במועמדת המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השישי של מינסוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
בבחירות הכלליות גבר על חבר בית הנבחרים המכהן ג'רי סיקורסקי.
במהלך מסע הבחירות, נהנה גראמס מהידוענות שלו וממוניטין טוב יחסית — משנותיו כמגיש חדשות בתחנות הרדיו והטלוויזיה — ובשל מעורבותו של סיקורסקי בשערורייה בנקאית בה היו מעורבים עשרות מחברי הקונגרס.
גראמס הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-103 בראשית 1993.
כאשר דייוויד דורנברגר הודיע על פרישתו מהפוליטיקה, הפתיע גראמס על הכרזתו כי יתמודד למושבו של דורנברגר בסנאט, חודשים ספורים בלבד לאחר ראשית כהונתו בת השנתיים בבית הנבחרים.
עם זאת, גראמס ניצב בפני התנגדות פנימית ברפובליקנית והתמודד מול חבר הסנאט של מינסוטה ג'ן אולסון, ברט מקאסי (ראש הסגל לשעבר של דורנברגר) ודאג מקפרלנד.
במהלך הבחירות המקדימות, מטה הבחירות של גראמס שאף לכרות ברית עם תומכיו של אלן קוויסט, אשר התמודד נגד מושל מינסוטה המכהן ארני קרלסון בבחירות 1994.
שבועות לפני כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקראת בחירות האמצע ב-1994, פרש מקפרלנד מהמירוץ לסנאט האמריקאי לאחר שהביע תמיכה במועמדותו של קוויסט וחבר אליו כעמית למרוץ וכמועמד לתפקיד סגן המושל.
לאחר ספירת הקולות בוועידה הרפובליקנית שהתכנסה בסיינט פול, זכה גראמס לתמיכתה הרשמית של הנהגת המפלגה הרפובליקנית על פני מקאסי ואולסון.
מאוחר יותר זכה במועמדות הרפובליקנית וגבר על המועמדת הדמוקרטית אן וייניאה.
גבעת הקפיטול יצא לגראמס מוניטין הדוגל ברווחת משפחות, ודגל בכיווץ גודל הממשלה הפדרלית של ארצות הברית.
למשל, הוא פעל למתן זיכויי מס למשפחות לפי ילד.
בעוד הצליח להחיל את זיכויי המס לכל משפחה, הוא נכשל במאמציו לפתוח מחדש את שדרת פנסילבניה לתנועה מול הבית הלבן אחרי הפיגוע באוקלהומה סיטי ב-1995. גם ניסיונותיו להמיר את שטרות הדולר במטבעות לא קרמו עור וגידים.
לאחר שהפסיד בבחירות לסנאט ב-2000 למועמד הדמוקרטי מארק דייטון, שב גראמס לעסקיו הפרטיים ובשנת 2004 היה לבעלים של שלוש תחנות רדיו בליטל פולס שבמינסוטה.
ב-2006 ניסה גראמס ללא הועיל לשוב לזירה הפוליטית בסנאט האמריקאי.
הוא הודיע על התמודדותו למועמדות המפלגה הרפובליקנית מול מארק קנדי וגיל גוטנכט.
עם זאת, לאחר הופעות חסרות-ברק בתהליך מתן התמיכות בבחירות המקדימות, הסיר מועמדותו.
גראמס לא ויתר והכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מינסוטה.
ג'ים אובסטראר הדמוקרטי גבר עליו בקושי.
גראמס נותר פעיל בפוליטיקה לצד שיבתו אל חייו האישיים.
ב-2008 שקל להתמודד נגד הסנאטור הרפובליקני המכהן נורם קולמן בבחירות המקדימות למועמדות המפלגה, אך לבסוף נמלך בדעתו.
גם ב-2010 רצה גראמס להתמודד לתפקיד מושל מינסוטה.
ב-4 בספטמבר 2013 פורסם כי גראמס נאבק בסרטן המעי הגס מאז 2012 ומקבל טיפול הוספיס בביתו.
ב-8 באוקטובר 2013 הכריעה אותו המחלה והוא הלך לעולמו בביתו שבקראון, בן 65 במותו.
רוד איילנד לבן הוא גזע תרנגול מבוית שמקורו במדינת רוד איילנד, בארצות הברית.
על אף שמם הדומה ואזור המוצא הזהה שלהם, הרוד איילנד הלבן הוא גזע נפרד מהרוד איילנד האדום.
למרות זאת ניתן לזווג בין הרוד איילנד האדום ללבן וליצור תרנגולות בנות-כלאיים.
הגזע פותח בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 והוכר על ידי האגודה האמריקאית לגידול עופות בשנת 1922. פופולריות הגזע ירדה באופן מתון עד שנות ה-60 של המאה ה-20, וכעת זהו גזע נדיר יחסית עם פחות מ-3000 פרטים מאז שנת 2003.
רוד איילנד לבן משמש הן להפקת בשר והן להפקת ביצים.
משקל הזכר 3.9 קילוגרמים, ומשקל הנקבה 3 קילוגרמים.
נוצותיו לבנות לגמרי, הדלדל אדום, גודל הכרבולת בינוני וצבעה גם אדום.
רודריוס מרסל גרין , הידוע בשם הבמה רוד וייב (Rod Wave), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
הקריירה של גרין החלה בשנת 2017, כשהוציא מספר מיקסטייפים באופן עצמאי.
לאחר מכן, חתם בחברת התקליטים אלאמו רקורדס.
ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא את המיקסטייפ PTSD, שכלל את השיר "Heart On Ice".
השיר הפך לוויראלי ביוטיוב ובטיקטוק, והגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-1 בנובמבר 2019 יצא אלבום הבכורה של גרין, Ghetto Gospel, שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הבילבורד 200.
ב-3 באפריל 2020 יצא אלבומו השני של גרין, Pray 4 Love, שהגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200. ב-7 באוגוסט יצאה מהדורת הדלוקס של האלבום.
כמה שירים מהאלבום הגיעו למצעד הבילבורד הוט 100, בהם "Rags2Riches", שהגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד והפך לשיר שהגיע למיקום הגבוה ביותר של גרין במצעד.
ב-11 באוגוסט 2020 נכלל רוד וייב ב-Freshman Class של XXL לשנת 2020.
ב-26 במרץ 2021 יצא אלבומו השלישי, SoulFly, הכולל הופעת אורח של פולו ג'י בסינגל "Richer".
באוקטובר 2024, האלבום Last Lap של וייב הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200 עם 127,000 יחידות שקולות לאלבום.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה של בילבורד2024אלבום ראפ מובילNostalgia
רוגר SR-22 הוא רובה חצי-אוטומטי קל בקליבר 022 לונג רייפל (קוטר 5.6 מ"מ) עם מעצה מודרני המבוסס על הרוגר 10/22, שנועד בעיקר לשימוש אזרחי ומשטרתי.
הרוגר SR-22 נכנס לשימוש כוחות הביטחון של ישראל (צה"ל, משמר הגבול ומשטרת ישראל) ב-2015 והחליף את הרוגר 10/22.
בפברואר 2021 נהרג חייל צה"ל יונתן גרנות מירי רוגר במסגרת תאונת אימונים.
: צה"ל, משמר הגבול ומשטרת ישראל.
: בשימוש מספר כוחות משטרה ואכיפת חוק.
חרטרוידה "רוד" מריה חילס (בהולנדית: Geertruida "Ruud" Maria Geels; 28 ביולי 1948 – 18 בנובמבר 2023) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ.
הוא היה מהכובשים המחוננים בתולדות הליגה ההולנדית, והוא סגן מלך השערים של הליגה בכל הזמנים.
בצוותא עם רונאלד קומאן, הוא אחד משני השחקנים היחידים ששיחקו בשלוש הגדולות של הכדורגל ההולנדי (פיינורד, אייאקס ופ.ס.וו.
איינדהובן), בנוסף למועדונים נוספים בהולנד ובבלגיה.
לאורך הקריירה זכה חילס בין היתר בגביע אירופה לאלופות, שתי אליפויות וגביע בהולנד ואליפות בבלגיה.
כשחקנה של אייאקס בין 1974 ל-1978 זכה ארבע פעמים רצופות בתואר מלך שערי הליגה ההולנדית, ובסך הכול זכה בתואר זה חמש פעמים, וכן זכה פעם אחת בתואר מלך השערים של גביע אופ"א.
במדי נבחרת הולנד הוא כבש 11 שערים בעשרים הופעות, ובין היתר נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1974 וליורו 1976.
ב-1964, לאחר קריירת נוער חובבנית, הצטרף חילס בן ה-16 לקבוצת טלסטאר ספורטקלאב.
בעונת כבר שיחק במדיה בליגת העל ההולנדית, וכבש חמישה שערי ליגה בשמונה הופעות.
לאחר עונה אחת במדי טלסטאר נרכש על ידי קבוצת הפאר ההולנדית פיינורד.
בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה שותף לשתי סגנויות בליגה, ובעונת סייע למועדון לזכות בדאבל המקומי.
הוא כבש עשרה שערי ליגה בעשרים הופעות בדרך לזכייה באליפות הולנד.
בגביע כבש חילס שלוש פעמים, כולל צמד בתשע הדקות הראשונות בחצי הגמר מול DWS אמסטרדם.
הוא פתח במשחק הגמר מול פ.ס.וו.
איינדהובן שהסתיים בשוויון 1–1, ובעקבותיו נקבע משחק חוזר, בו חילס לא שותף בניצחון קבוצתו 0–2.
עונה לאחר מכן הגיע למועדון המאמן ארנסט האפל.
תחתיו ירדו משמעותית דקות המשחק של חילס, שכבש שמונה שערים ב-12 הופעות בלבד בליגה.
חילס היה שותף לזכייתה של פיינורד בגביע אירופה לאלופות באותה העונה.
הוא כבש רביעייה בניצחון הגבוה 2–12 על קו.
רייקיאוויק בסיבוב הראשון, ובמשחק הגומלין מול האיסלנדים כבש צמד בדרך לניצחון 0–4. הוא לא הוסיף לכבוש עוד בטורניר, וכלל לא נכלל בסגל הקבוצה למשחק הגמר, בו גברה פיינורד על סלטיק לאחר הארכה.
בסיום אותה העונה עזב חילס את פיינורד, עם 46 שערי ליגה ב-89 הופעות.
לקראת עונת עבר לגו אהד איגלס, אף היא מהליגה הבכירה.
במדיה המשיך להפגין יכולת כיבוש שערים גבוהה, ותרם 17 שערים בעונת הבכורה שלו, ושער אחד יותר בעונתו השנייה.
לקראת עונת יצא חילס לראשונה לליגת העל הבלגית, שם חתם במדי קלאב ברוז'.
בעונת הבכורה שלו במועדון כבש עשרה שערי ליגה ב-23 הופעות, ועוד שני שערים בגביע אופ"א, ווסייע לקבוצתו לזכות באליפות בלגיה.
עונה לאחר מכן שיפר את מספריו בליגה, עם 18 שערים בשלושים הופעות, וסיים עם ברוז' במקום החמישי.
הפריצה הגדולה בקריירה של חילס הגיעה לקראת עונת .
מיד לאחר טורניר מונדיאל 1974, אליו זומן כחלק מסגל אך לא שותף במהלכו, חזר חילס להולנד שם חתם במדי אייאקס.
בארבע עונות במועדון הוא היה המוציא לפועל העיקרי בהתקפת הקבוצה, כאשר בכל אחת מארבע העונות סיים כמלך השערים של הליגה ההולנדית, ואף התברג בין עשרת הכובשים הגדולים בתולדות המועדון בכל הזמנים.
הוא העמיד ממוצעים מרשימים של קרוב לשער למשחק (בסך הכול 123 שערי ליגה ב-131 הופעות).
הוא זכה עם הקבוצה באליפות הולנד בעונת , ובאותה העונה אף זכה בתואר מלך השערים של גביע אופ"א עם 11 כיבושים.
כבר במשחק הראשון בטורניר כבש רביעייה לרשת גלנטורן, והוסיף שלושער במשחק הגומלין.
אייאקס נעצרה בשלב שמינית הגמר.
חילס שב לבלגיה לקראת עונת , לאחר הקדנציה המוצלחת באייאקס, וחתם באנדרלכט, זוכת גביע אירופה למחזיקות גביע.
הוא פתח בהרכב הקבוצה בצמד המשחקים מול אלופת אירופה ליברפול במסגרת הסופר קאפ האירופי, בו זכתה אנדרלכט לאחר ניצחון 3–4 בסיכום המפגשים.
כמו כן, הוא הוביל את טבלת הכובשים של המועדון בליגה עם 25 כיבושים ב-28 הופעות, שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה.
לאחר עונה בלבד באנדרלכט, חזר להולנד, וחתם בשורות ספרטה רוטרדם.
בעונת , עונתו השנייה והאחרונה בקבוצה, כבש 22 שערי ליגה בשלושים הופעות, וזכה בפעם החמישית בקריירה בתואר מלך שערי הליגה ההולנדית.
לקראת עונת עבר חילס לפ.ס.וו.
איינדהובן, ובכך הפך לכדורגלן הראשון ששיחק בכל שלוש הקבוצות הגדולות בהולנד (אחרי ששיחק גם בפיינורד ובאייאקס).
בעונת הבכורה שלו תרם 15 שערי ליגה ב-28 הופעות ופ.ס.וו.
סיימה את העונה במקום השני בטבלה.
בפתיחת העונה הבאהנ הוא הפך לשחקן ספסל עם ארבע הופעות בלבד וללא שערים, ולכן עזב את הקבוצה ועבר לנאק ברדה, שם עד לתום העונה כבש שישה שערי ליגה ב-22 הופעות, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה.
עם תום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
חילס מדורג שני בכל הזמנים בטבלת גדולי הכובשים של ליגת העל ההולנדית.
חילס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד ב-27 במרץ 1974, חודשים ספורים לפני טורניר מונדיאל 1974, בשוויון 1–1 במשחק ידידות מול .
הוא שותף פעמיים נוספות במשחקי ידידות לקראת טורניר המונדיאל, ולבסוף אף זומן לסגל הסופי של הולנד לטורניר תחת המאמן רינוס מיכלס.
הולנד הציגה יכולת מצוינת בטורניר וסיימה אותו כסגנית אלופת העולם, אך חילס עצמו לא שותף כלל במהלכו.
את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש בהמשך אותה השנה, ב-9 באוקטובר, בניצחון 0–1 על במשחק ידידות.
לאחר שכבש שער אחד בארבע הופעות במסגרת מוקדמות יורו 1976, זומן חילס לסגל הנבחרת לטורניר הגמר על ידי ג'ורג' קנובל.
במשחק הראשון, חצי הגמר מול , החליף חילס את ג'וני רפ בדקה ה-65, אך ראה את נבחרתו מנוצחת 1–3 בתום הארכה.
במשחק על המקום השלישי פתח חילס בהרכב, ובדקה ה-27 העלה את נבחרתו ליתרון 0–1, לאחר שקיבל מסירת עומק מרוב רנסנברינק, המשיך כל הדרך לרחבה והכניע את השוער.
לאחר שוויון 2–2 בסיום תשעים דקות, עבר המשחק להכרעה בהארכה, ושם השלים חילס צמד בדקה ה-107, לאחר שהשתלט על כדור עומק, ועל אף השמירה האישית הכניע את השוער בכדור מפתיע, וקבע את תוצאת המשחק, 2–3 להולנד.
על אף שכבש שלושה שערים בארבע הופעות במוקדמות מונדיאל 1978, לא הצליח חילס לזכות במקום בסגל של ארנסט האפל לקראת טורניר הגמר.
באופן דומה, שלושה שערים בשלוש הופעות במוקדמות יורו 1980 לא הספיקו למקום בסגל של יאן זווארטקרויס לקראת טורניר הגמר.
ב-14 באוקטובר 1981 ערך את הופעתו העשרים והאחרונה במדי הולנד, בה כבש את שערו הבינלאומי ה-11 בניצחון 0–3 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982.
בתו של חילס, לוסיין, היא שחקנית סופטבול מקצוענית, שאף ייצגה את הולנד באולימפיאדת אטלנטה.
בשנת 2007 פרסם חילס את הביוגרפיה שלו.
הצגת הספר נערכה באצטדיונה הביתי של א.ז.
אלקמאר, אצטדיון DSB, אותה אימן אז לואי ואן חאל.
המאמן המוערך, שהיה גם חברו של חילס לקבוצה בתקופתו בספרטה רוטרדם ואף כתב את ההקדמה לספר, קיבל במעמד זה את העותק הראשון.
מלך השערים של גביע אופ"א:
עונהקבוצהליגהבליגההופעותשעריםטלסטאר ספורטקלאב ליגת העל ההולנדית85פיינורד ליגת העל ההולנדית25832202010128גו אהד איגלס ליגת העל ההולנדית34172818קלאב ברוז' ליגת העל הבלגית23103018אייאקס ליגת העל ההולנדית3230332934343230אנדרלכט ליגת העל הבלגית2825ספרטה רוטרדם ליגת העל ההולנדית18133022פ.ס.וו.
איינדהובן ליגת העל ההולנדית281540נאק ברדה ליגת העל ההולנדית226סך הכול בקריירה473318
אוניית המערכה רוד איילנד (BB-17) הייתה האחרונה מבין חמש אוניות המערכה מסדרת וירג'יניה שנבנו עבור צי ארצות הברית, והייתה הספינה השנייה שנשאה שם זה.
היא הונחה במאי 1902, הושקה במאי 1904 והוכנסה לשירות בצי האטלנטי בפברואר 1906. האונייה הייתה חמושה בסוללה התקפית של ארבעה תותחי ושמונה תותחי , והייתה מסוגלת למהירות מרבית של 19 קשרים (35 קמ"ש).
הקריירה של האונייה כללה בעיקר אימונים עם אוניות המערכה האחרות של הצי האטלנטי.
רוד איילנד השתתפה בשייט של הצי הלבן הגדול בשנים 1907–1909, ולאחר מכן נשארה בעיקר באוקיינוס האטלנטי.
בסוף 1913, היא שייטה לחוף הים הקריבי של מקסיקו כדי להגן על האינטרסים האמריקאיים במהלך המהפכה המקסיקנית.
לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, רוד איילנד הוקצתה לסיורים נגד צוללות מול החוף המזרחי של ארצות הברית.
החל מדצמבר 1918, לאחר תום המלחמה, שימשה האונייה להחזרת חיילים אמריקאים.
היא נשאה למעלה מ-5,000 חיילים במהלך חמש הפלגות.
היא הועברה לזמן קצר לצי האוקיינוס השקט ב-1919 לפני שהוצאה משירות ב-1920 ונמכרה לגרוטאות ב-1923 על פי תנאי האמנה הימית של וושינגטון.
רוד איילנד הייתה באורך כולל של , רוחב של ושוקע של .
חגורת השריון הראשית של רוד איילנד הייתה בעובי מעל מחסני התחמושת וחללי המכונות ובעובי במקום אחר.
חזיתות צריחי תותחי הסוללה הראשיים (והצריחים המשניים מעליהם) היו בעובי .
כל צריח נשען על ברבטות תומכות שהיו מוגנות עם חיפוי שריון בעובי .
רוד איילנד הונחה במספנת פור ריבר במסצ'וסטס ב-1 במאי 1902 והושקה ב-17 במאי 1904, בקול תרועה רמה עקב שביתת עובדים במספנה.
עם ההשקה, האונייה נתקעה על גדת בוץ שם היא נשארה לפני שנגררה לציפה יומיים לאחר מכן.
האונייה הושלמה שנה לאחר מכן, וב-19 בפברואר 1906 הוכנסה לשירות בצי.
האונייה ערכה שיוט טלטלה נרחב וניסויים ימיים לפני הפלגה להמפטון רודס, שם היא שובצה לפלגה השנייה של השייטת הראשונה, הצי האטלנטי ב-1 בינואר 1907. היא עזבה את המפטון רודס ב-9 במרץ 1907, לכיוון מפרץ גואנטנמו, קובה.
שם ערכו היא ושאר השייטת הראשונה תמרונים ואימוני ירי.
לאחר סיום התרגילים הללו, היא חזרה לחוף המזרחי של ארצות הברית לשייט למפרץ כף קוד.
ב-8 בדצמבר, רוד איילנד חזרה להמפטון רודס, שם היא וחמש עשרה אוניות מערכה אחרות ערכו סקירה ימית בתחילת השייט של הצי הלבן הגדול.
אל אוניות המערכה הצטרפו אוניות תובלה ושייטת ספינות טורפדו.
ב-16 בדצמבר, הנשיא תאודור רוזוולט סקר את הצי לפני שיצא למסע הראשון.
לאחר סיום הסקירה, רוד איילנד יצאה לניו יורק לשיפוץ במספנת הצי של ניו יורק.
במהלך השיפוץ, ב-8 במרץ, הוקצתה האונייה לפלגה השלישית, השייטת הראשונה.
לאחר שיצאה מהמבדוק היבש, היא חידשה את שגרת התמרונים הרגילה של ימי השלום עם שאר השייטת, אימוני ירי והפלגות אימונים.
בפברואר 1910 היא נשלחה לשייט באיים הקריביים.
האונייה שובצה לפלגה הרביעית, השייטת הראשונה ב-20 באוקטובר, ושבועיים לאחר מכן ערכו היא ושאר השייטת סקירה ימית בבוסטון עבור הנשיא ויליאם הווארד טאפט ב-2 בנובמבר.
לאחר מכן חצו הספינות את האוקיינוס האטלנטי כדי לבקר בנמלי אירופה; רוד איילנד הפליגה לגרייבסנד.
במהלך השייט ערך הצי אימוני קרב וסיור בקנה מידה גדול.
רוד איילנד ושאר האוניות חצו מחדש את האוקיינוס האטלנטי ועצרו במפרץ גואנטנמו ב-13 בינואר 1911.
לאחר מכן חידשה האונייה את שגרת ימי השלום שלה, שנמשכה במשך שלוש השנים הבאות, עם שייט לקי וסט, פלורידה והוואנה ומפרץ גואנטנמו בקובה ביוני – יולי 1912. עם שובה, היא שובצה באופן זמני כאוניית הדגל של הפלגה השלישית ב-17 ביולי.
משימה זו הייתה קצרת מועד, וב-1 באוגוסט העביר מפקד הפלגה את דגלו לאוניית האחות שלה ניו ג'רזי.
ב-28 ביוני 1913, רוד איילנד הפכה שוב לאוניית הדגל של הפלגה, ותפקיד זה נמשך עד 18 בינואר 1914. בסוף 1913, הצי האמריקני החל להיות מעורב יותר ויותר במהפכה המקסיקנית; בסוף 1913, רוד איילנד שייטה מול וראקרוס, טמפיקו וטוקספן כדי להגן על אזרחים אמריקאים במדינה.
בפברואר 1914 עזבה האונייה את האזור ועצרה במפרץ גואנטנמו למשך שבועיים לפני שהמשיכה לארצות הברית כדי לחזור לשגרה הרגילה שלה.
בין 24 ביוני ל-28 בספטמבר, היא שירתה כאוניית הדגל של המפקד העליון, כוח המילואים, הצי האטלנטי.
רוד איילנד הוחזרה לפעילות ב-27 במרץ 1917, כאשר המתיחות עם גרמניה עלתה באופן דרמטי כתוצאה ממערכת הצוללות הבלתי מוגבלת של הגרמנים שהושקה מוקדם יותר באותה השנה.
ארצות הברית הכריזה מלחמה ב-6 באפריל, וב-3 במאי הפכה האונייה לאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה השלישית, הצי האטלנטי.
צוות האונייה עבר הכשרה מקיפה כדי להעלות את האונייה למוכנות לחימה לפני שהיא שובצה לסיורים נגד צוללות מול האי טנג'יר, מרילנד.
היא התבססה מחוץ להמפטון רודס בשנת 1918.
באפריל, רוד איילנד הועברה לפלגת אוניות המערכה השנייה, וביוני היא ערכה ניסויים להוכחת טורפדו.
בתום המלחמה בנובמבר, הוקצתה האונייה למבצע הובלת חיילים אמריקאים חזרה מצרפת.
המסע הראשון החל ב-18 בדצמבר; רוד איילנד ווירג'יניה יצאו לברסט, צרפת, לשם הגיעו ב-30 בדצמבר.
שתי האוניות קלטו 2,043 איש ביניהן במהלך שהות של שלושה ימים בנמל.
במהלך ארבע מסעות נוספים, שהאחרון שבהם הסתיים ב-4 ביולי 1919, היא נשאה יותר מ-5,000 איש לבוסטון.
ב-17 ביולי, היא הוקצתה כאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה הראשונה, צי האוקיינוס השקט.
היא עזבה את בוסטון חמישה ימים לאחר מכן ושייטה לבלבואה, בכניסה לתעלת פנמה.
לאחר מעבר התעלה, יצאה רוד איילנד צפונה, אל Mare Island Navy Yard, שם היא נשארה עד 1920. ב-30 ביוני היא הוצאה מהשירות והושמה במילואים.
על פי תנאי האמנה הימית של וושינגטון משנת 1922, רוד איילנד נמכרה לגרוטאות ב-1 בנובמבר 1923 ופורקה.
פעמון האונייה נשמר בתצוגה בבית מדינת רוד איילנד.
רוד האלט הוא שחקן בריטי.
הופעת הבכורה של האלט הייתה בסרט הקצר "פיגמנט" משנת 1997. בתחילת שנות ה-2000 ואילך הוא התארח ושיחק בתפקידים חוזרים בסדרות טלוויזיה בריטיות שונות.
מ-2008 עד 2010 גילם את ריצ'רד ריץ' בסדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור".
ריץ' היה הלורד צ'נסלור בימי מלכותו של אדוארד השישי, מלך אנגליה בין 1547 לינואר 1552. לפני כן כיהן כתובע הכללי במשטרו של הנרי השמיני, מלך אנגליה.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "טרה נובה" בתור ד"ר מלקולם וואלאס.
ב-2014 הופיע בתפקיד משנה בתשעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "משבר".
בשנת 2017 שיחק בסרט "שומר הראש והמתנקש".
ב-2022 גילם את קונסטנטין, מלך סקוטלנד, בסדרה "הממלכה האחרונה".
שנה שלאחר מכן שיחק את אותו תפקיד בסרט "שבעה מלכים צריכים למות", שסיים את הסדרה.
באותה שנה שיחק בסרט "5000 שמיכות".
בשנת 2023 הוא ביצע הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "זרה".
בשנת 2024 הופיע בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "Casualty" בתפקיד חוזר.
האלט פעיל גם כשחקן תיאטרון.
בין היתר שיחק במחזות "רומיאו ויוליה" ו"מנזר נורת'אנגר".
רודני גילפרי הוא בריטון אופראי אמריקאי.
לאחר שהשיק את הקריירה שלו באופרה של פרנקפורט בשנת 1987, גילפרי יצר לעצמו מוניטין של שירה ומשחק מסוגננים ומוכר כמומחה בעל שם של מוצרט.
הוא בצע הופעות עטורות שבחים כמו דון ג'ובאני, הרוזן אלמביבה, גולילמו ופאפגנו, וידוע גם בתפקידים מרפרטואר הבריטון הסטנדרטי (פליאס, ולנטין, אורסטס, בלקור, בילי באד).
רוד גילפרי נולד ב-11 במרץ 1959 בקובינה, קליפורניה, וגדל במערב קובינה ובקלרמונט.
הוא קיבל תואר ראשון בחינוך מוזיקלי מ-Cal State Fullerton ותואר שני בקול מבית הספר למוזיקה Thornton באוניברסיטת דרום קליפורניה.
הוא למד באקדמיה למוזיקה של המערב אצל מרטיאל זינגר איתה למד גם באופן פרטי במשך שש שנים.
ב-1999 הוא חיפש ליטוש נוסף של הטכניקה שלו ולמד במנהטן אצל ארמן בויאג'יאן, המורה של סמואל ראמי וג'רלד פינלי.
גילפרי ערך את הופעת הבכורה שלו באופרה כקומפרימריו באותלו באופרה של לוס אנג'לס ב-1986. באותה שנה שר את פיגארו ב"נישואי פיגארו" באופרה הישראלית.
לאחר שבע שנים כבריטון ראשי באופרה של פרנקפורט ובאופרה של ציריך, הוא חזר לארצות הברית ושר באולמות מרכזיים כמו המטרופוליטן אופרה, האופרה הלירית של שיקגו, האופרה של דאלאס, האופרה של סן דייגו ואופרה של לוס אנג'לס.
ב-25 בנובמבר 1996, ערך את הופעת הבכורה שלו במטרופוליטן אופרה בתור דמטריוס בהקרנת הבכורה של הלהקה של "חלום ליל קיץ" של בריטן, תפקיד ששר שמונה פעמים באותה עונה.
הוא חזר בעונת 2000–2001 לשש הופעות כל אחת בתור מרצ'לו בלה בוהם של פוצ'יני וכגולילמו בכך עושות כלן של מוצרט.
גילפרי המשיך להתמחות במוזיקה חדשה, ומלא תפקידים באופרות חדשות רבות.
במהלך אוגוסט 2006 הוא גילם את פרוספרו בסרט "הסערה" של תומאס אדס, עם האופרה של סנטה פה.
בנובמבר 2006 הוא יצר את התפקיד של ג'ק לונדון בסרט "Every Man Jack" של ליבי לארסן עבור סונומה סיטי אופרה.
בשנת 2008 הוא שר את התפקיד הראשי של פאלקה בסיבוב הופעות יפני של ה"העטלף" ואת התפקיד הראשי בהפקה ההולנדית/בריטית של האופרה "סנט פרסיסקו מאסיסי" של אוליבייה מסייה.
באופרה של ציריך הוא ביצע את חלקו של המלחין ב"קומדיה ביתית" אינטרמצו של ריכרד שטראוס, בניצוחו של פיטר שניידר ובבימה של ינס-דניאל הרצוג, עם כריסטין קוהל.
בפברואר 2020 הוא יצר את התפקיד של אביה של אורידיקה בבכורה העולמית של אורידיקה, שנכתב על ידי מתיו אוקוין עם ליברית מאת שרה רוהל, באופרה של לוס אנג'לס.
אוקטביו רוקה אמר עליו ב"סן פרנסיסקו כרוניקל": "אפילו בתוך שפע זמרי הבריטון של היום, גילפרי בוודאי בולט כאחד הבודדים שיש להעריצו.
בעל קול לירי מלווה בשפע של יכולות דרמטיות אמיתיות, עם ביטוי מלא בחיוניות קצבית ונוכחות בימתית ששחקנים רבים לא מוזיקליים עלולים לקנא בהם".
הוא שר ב-25 הקלטות כולל התקליטור דון ג'ובאני משנת 1995 שהיה מועמד לגראמי.
גילפרי התאהב במחזות זמר כשכיכב בהפקתו בתיכון "לי,ל אבנר".
הוא שר את Curly באוקלהומה!, בילי ביגלו ב"קרוסלה ", וג'ו ב-The Most Happy Fella, כולם בלוס אנג'לס.
בניו יורק הוא שיחק את רוברט בהדרנים של סיטי סנטר!
הפקה של הירח החדש, תפקיד שהוא גם הקליט.
הוא אמר למראיינים שהוא מקווה לעשות ריצה בברודוויי במחזמר חדש או התעוררות.
ביוני 2009 הוא השיק את עונת פסטיבל Ravinia, כיכב בתור לנסלוט מול סילביה מקנייר כגוויניביר בגרסה קונצרטית של Camelot.
החל מספטמבר 2009, גילפרי מככב בתפקיד אמיל דה בק בסיבוב ההופעות הלאומי בדרום האוקיינוס השקט.
בקיץ 2011, הוא גילם את פרנק באטלר מול אנני אוקלי של הדיווה דבורה וויגט בסרט Annie Get Your Gun בפסטיבל גלימרגלאס בקופרסטאון, ניו יורק, הפקה בבימויה של המנהלת הכללית של גלימרגלס, פרנצ'סקה זמבלו.
יחד עם השחקן/במאי צ'ארלס נלסון ריילי, הוא פיתח מופע קברט של איש אחד שהוא מבצע בדרכים, כשהוא לא מבצע אופרה או מחזות זמר.
הוא גם יצר DVD ותקליטור משופר של מופע הקברט שלו.
ב-22 באוגוסט 2010, הוא הופיע ברויאל אלברט הול, לונדון לצד קים קריסוול בנשף ה-BBC שחגג את המוזיקה של רוג'רס והמרשטיין.
הקונצרט שודר ב-BBC ביום שבת 28 באוגוסט 2010.
נשוי ואב לשלושה ילדים, גילפרי מתגורר בביתו בפרברי לוס אנג'לס.
קיצר את שם הבמה שלו מרדני לרוד ב-2005. חגג את שנתו ה-20 כזמר אופרה מקצועי ב-2006. בתו קארין היא גם זמרת אופרה.
גילפרי גם הופיע בפרק משנת 2004 של תוכנית הטלוויזיה לילדים PBS ארתור, שנקרא " אורות, מצלמה...
" בתור עצמו, שבו הוא משחק את התפקיד של אסקמילו בכרמן.
הוא קיבל תארים מתקדמים מאוניברסיטת קליפורניה סטייט פולרטון ומאוניברסיטת דרום קליפורניה.
בין השנים 1987–1989 היה חבר בהרכב האופרה של פרנקפורט, ובין 1989 ל-1994 היה חבר בהרכב האופרה של ציריך.
הוא משמש כפרופסור לאמנויות ווקאליות בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת דרום קליפורניה Thornton, אבל פרש מתפקיד זה בדצמבר 2022 כדי לפנות יותר זמן להופעות.
רוד לייבר הוא טניסאי עבר אוסטרלי.
הטניסאי היחיד בהיסטוריה של הענף שהשלים פעמיים את ה"גראנד סלאם".
נחשב לאחד מהטניסאים הטובים ביותר בכל הזמנים.
נולד כ"רודני ג'ורג' לייבר" ברוקהמפטון שבקווינסלנד, אוסטרליה.
בגיל צעיר עזב את לימודיו בחיפוש אחר קריירה כטניסאי.
בראשית הקריירה שלו, שחקני טניס הרוויחו סכומים קטנים שהספיקו להם למחייתם, אך לא הרבה מעבר לכך.
ב-1960 זכה לייבר לניצחונו הראשון בטורניר גראנד סלאם כשניצח באליפות אוסטרליה הפתוחה.
שנה לאחר מכן, הוא כבר זכה בטורניר ווימבלדון וב-1962 זכה ב"גראנד סלאם" והיה לטניסאי השני בהיסטוריה הזוכה בהישג זה (הראשון היה דון בדג').
ב-1963 פנה לייבר לקריירה מקצוענית ובכך נמנעה ממנו ההשתתפות בטורנירים הגדולים של הטניס.
ההשתתפות באותם טורנירים הייתה פתוחה רק לטניסאים חובבים.
הסיבה העיקרית לכך הייתה שמארגני הטורנירים התנגדו לשלם למנצחים סכומי כסף גדולים.
בשנת 1968, שבה החל "העידן הפתוח" שבו הותר למקצוענים לקחת חלק בטורנירים החשובים, חזר לייבר לנצח בווימבלדון כשהוא כבר בן 30.
ב-1969 הצליח לייבר לחזור שוב על זכייה ב"גראנד סלאם" ובכך הפך לטניסאי היחיד שהצליח לזכות פעמיים בתואר הגראנד סלאם, הישג שעד היום (2024) איש לא הצליח לחזור עליו.
לייבר היה גם הטניסאי הראשון בהיסטוריה שהצליח לצבור יותר ממיליון דולר בפרסים בימי חייו.
רבים טוענים כי לו היה מתאפשר ללייבר להתמודד בטורנירי הגראנד סלאם בשנים 1963–1967, הוא היה שובר את כל שיאי הזכיות בטורנירים השונים.
בשנת 1973 אושר לטניסאים מקצוענים לייצג את מדינותיהם גם בגביע דייוויס ולייבר היה שותף לניצחונה של אוסטרליה על ארצות הברית בגמר, לאחר חמש שנות שליטה אמריקאית במפעל זה.
הוא פרש מהסבב המקצועני בסיום עונת 1975 כשהוא בן 37.
בשנת 1998 סבל לייבר משבץ.
האירוע קרה בעת שרואיין על ידי ערוץ הטלוויזיה ESPN לתוכנית על גדולי הספורטאים של המאה ה-20. הוא הצליח להשתקם מאירוע זה, בין היתר, על ידי אימוני טניס.
בשנת 2000 הוסב שמו של המגרש המרכזי במלבורן פארק - קומפלקס הספורט בו מתקיימת אליפות אוסטרליה הפתוחה, לאצטדיון רוד לייבר.
בשנת 2003 הוציא הדואר האוסטרלי שני בולים עליהם הונצחו דמויותיהם של רוד לייבר ושל כוכבת הטניס האוסטרלית מרגרט קורט.
בשנת 2017 נוסד "גביע לייבר" - מפעל שנתי שנקרא על שמו, בו מיטב הטניסאים האירופים משחקים נגד מיטב הטניסאים משאר העולם.
לייבר נוכח בטורנירים כאורח כבוד ומעניק את הגביע בסיומו.
המהירות והזריזות שאפיינו את משחקו מצאו ביטוי בכינוי שקיבל - "Rocket" .
למעשה, לא היו ללייבר נקודות חולשה.
לא בצד הפיזי ולא בצד המנטלי.
הוא היה חזק גם במשחק הרשת שלו וגם במשחק מהקו האחורי והוא הצטיין בכל סוגי המשטחים.
הוא נקט בדרך כלל בטקטיקה של "Serve and Volley" שבה מיד אחרי ההגשה, מתקדם הטניסאי לכיוון הרשת על מנת לנסות לסיים את הנקודה בהנחתה.
לייבר היה זה שגם הביא לשימוש נרחב במכת כף היד Top-spin שעד לזמנו רוב הטניסאים לא נהגו להשתמש בה ולאחר הצלחתו, השימוש בה הפך לנרחב מאוד.
רוד שואו הוא הליך שיווקי שבו מציגות חברות את כוונות גיוס ההון שלהן בפני משקיעים.
התהליך מאורגן פעמים רבות על ידי חתמים, שנשכרים על ידי החברות לסייע להן במלאכה זו.
הליך זה משרת בדרך כלל את גיוסי הכספים שמבקשות החברות לבצע, משום שהוא מזרז את היכרות החברות עם סדרה גדולה של משקיעים פוטנציאליים.
בדרך כלל ישתתפו ברוד שואו בכירים בחברה (כגון מנכ"ל או סמנכ"ל כספים), החתם המלווה אותם בתהליך ויועצים.
מצד המשקיעים עשויים להיות נוכחים במפגשים הללו, אנליסטים מבתי השקעות, מנהלי תיקי השקעות, מנהלי קופות גמל, מנהלי קרנות פנסיה, מנהלי השקעות פרטיים, בכירים בקרנות השקעה פרטיות וכיוצא בזה.
המושג רוד שואו באנגלית מציין גם מופע של תיאטרון נודד או מסע פוליטי שנועד לקדם אג'נדה מסוימת.
הרוד שואו יהיה בדרך כלל תהליך אינטנסיבי המתפרש על פני תקופה קצובה בזמן, שלעיתים היא תלויה בהגדרות שקבע החוק.
למשל, חברה פרטית המעוניינת להפוך לחברה ציבורית.
הרוד שואו יתקיים לאחר שפורסמה טיוטת התשקיף, ורשות ניירות ערך התירה לחברה לפתוח בהליך הגיוס.
כדי לעניין סדרה ארוכה של משקיעים ונציגיהם במהלך הרוד שואו, החברה תציג להם מצגות המתבססות על פי טיוטת התשקיף או התשקיף עצמו (אם הושלם), ותבקש לעניין את המשקיעים בהשתתפות בהנפקה או בגיוס הכספים.
שמו העברי של ה"רוד שואו" עשוי פשוט להיות מצגות למשקיעים.
מקור השם מגיע מארצות הברית, שם עורכות החברות המעוניינות לגייס הון, נסיעות אמיתיות המתפרשות על פני ימים ברחבי המדינה הגדולה.
ה"נסיעה בדרכים", כוללת מעבר בין מדינות שונות, ועריכה אינטנסיבית של סבב מצגות שעשוי להתפרש על פני מספר שבועות לא מועט.
בישראל, אורך רוד שואו בין 10 ל-21 ימים, בהתאם לגודל הגיוס ולמצב יכולת הקיבולת של השוק למספר המצגות.
סר רודריק דייוויד "רוד" סטיוארט הוא זמר ומוזיקאי בריטי ממוצא סקוטי, בעל עיטור מסדר האימפריה הבריטית.
סטיוארט בולט כזמר בעל קול צרוד וייחודי, אשר החל את דרכו בסוף שנות ה-60 עם הצטרפותו להרכב של ג'ף בק, ולאחר מכן עם להקת "Faces".
בשנת 1969 פנה לקריירת סולו מצליחה הנמשכת עד היום.
לאורך הקריירה שפיתח סטיוראט לאורך קרוב לחמישה עשורים, הצליח להוציא מספר סינגלים שהפכו ללהיטי ענק בינלאומיים.
בבריטניה זכה סטיוארט למרבית הצלחתו, ועד כה הגיעו 6 מאלבומיו לפסגת מצעדי המכירות, 62 מהסינגלים שהוציא הפכו ללהיטים, כש-24 מתוכם הגיעו לראשי מצעדי הפזמונים ו-6 מהם הגיעו אל המקום הראשון.
על פי בדיקה משוערת שערכה רשת ה-BBC, מכר סטיוראט עד היום למעלה מ_120 מיליון אלבומים, עובדה ההופכת אותו לאחד מהזמרים הנמכרים ביותר בעולם.
שירו הנמכר ביותר היה בשנת 1978 "Da Ya Think I'm Sexy?".
סטיוארט הוא הצעיר מבין חמישה ילדים.
משפחתו ממוצא סקוטי, ורוד הוא היחיד מביניהם שנולד באנגליה.
אביו, רוברט סטיוארט, השתקע בצפון העיר לונדון והיה בעל סוכנות ידיעות בשותפות שני אחיו ושתי אחיותיו.
כילד היה לו תחביב - הרכבת דגמי רכבות.
בגיל 11 החל לנגן בגיטרה.
בצעירותו עבד סטיוארט לפרנסתו כחופר קברים וכתחביב היה חבר במספר מועדוני כדורגל.
עם התבגרותו בראשית שנות ה-60, הצטרף לזמר הפולק וויז ג'ונס, ועמו יצא למסע הופעות שנדד ברחבי אירופה.
בשנת 1962 סייע סטיוארט כסולן בגיבוש הרכבו המוזיקלי של ריי דייוויס, שזכה לאחר מכן להצלחה כלהקת הקינקס.
סטיוארט נדחה מהלהקה, עקב תלונות על קולו.
עובדה זו לא פגעה ביחסיו עם מוביל הלהקה שעימו שיחק באותה קבוצת כדורגל באותה העת.
בשנת 1964 הצטרף ללהקתו של ג'ימי פאוול כזמר וכנגן מפוחית, יחד הקליטה הלהקה סינגל אחד.
בתקופה זו, מצא אותו המוזיקאי לונג ג'ון בלדרי והזמין אותו להצטרף ללהקת "ההוצ'י קוצ'י מאן", עימם הקליט את הסינגל "Good Morning Little Schoolgirl".
בהמשך שינתה הלהקה את שמה ל"Steampacket", הקליטה שירים (שיצאו רק בשנת 1970) והפכה בקיץ 1965 ללהקת החימום במסע הופעותיה של להקת הרולינג סטונז.
בראשית שנת 1966 התפרקה הלהקה, וסטיוארט הצטרף כסולן ללהקת "Shotgun Express".
הלהקה הספיקה להקליט סינגל אחד לפני שהתפרקה, וחבריה הקימו הרכבים חדשים ובראשם פליטווד מק ששניים מחבריה מיק פליטווד ופיטר גרין היו חברי "Shotgun Express".
באותה העת הצטרף סטיוארט כסולן להרכב שהקים המוזיקאי ג'ף בק.
ההרכב, שהוציא את אלבומו הראשון בשנת 1968 ונקרא "אמת", הפך ללהיט הן באירופה ובריטניה והן בארצות הברית.
אלבומו השני של ההרכב "Beck-Ola" הפך גם הוא להצלחה ונחשב לפורץ דרך, אך הלהקה לא האריכה ימים והתפרקה לאחר הוצאתו.
בין השנים 1969 ל-1975 היה סטיוארט חבר בלהקת "Faces" במקביל לקריירת הסולו השלו.
הלהקה הוציא את אלבומה הראשון "First Step" ב-1970 ושנה אחר כך הוציא סטיוארט את אלבום הסולו השלישי שלו "Every Picture Tells a Story", שכלל את הלהיט "Maggie May", והלהקה הוציא את אלבומה השני "Long Player" ומיד אחריו אלבום שלישי "A Nod Is As Good As a Wink...
האלבום האחרון של הלהקה "Ooh La La" יצא ב-1973 וסטיוארט ערך איתה סיבוב הופעות עולמי.
ב-1975 להקת "Faces" התפרקה וסטיוארט עבר לגור בלוס אנג'לס.
הוא חתם על חוזה הקלטות עם חברת "וורנר רקורדס" והוציא את האלבום "Atlantic Crossing", שכלל את הלהיט "Sailing" שיצא כסינגל ושהה בראש מצעד הפזמונים הבריטי במשך 4 שבועות.
בשנת 1981 הוא הוציא את הסינגל "Young Turks".
בשנת 1983, הוציא סטיוארט את האלבום "Body Wishes" שכלל את הסינגל "Baby Jane", שהגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים בבריטניה ואירופה.
בעקבותיו יצא לסיבוב הופעות עולמי, כולל שתי הופעות באצטדיון רמת גן ביולי.
בהופעה הראשונה אנשים בקהל זרקו פחיות משקה לעבר הבמה, וסטיוארט עזב בזעם בלי לבצע הדרן.
פחיות המשקה "שנדי" של חברת טמפו, חלקו בהופעה בחינם כקידום מכירות לאחר שסטיוארט גיוס כפרזנטור של המותג.
מסע הפרסום כלל מודעות בעיתונות עם תמונתו ופרסמות ברדיו בו בחורה אומרת את המשפט "אוי, רוד, אני צמאה לשנדי שלך" והוא כביכול עונה "אני צמא לשנדי שלך".
בשנת 1984 הוציא את האלבום "Camouflage" בו הוא שוב שיתף פעולה עם ג'ף בק.
בשנת 1986, הוציא סטיוארט את האלבום "Every Beat of My Heart" שאותו הפיק בוב אזרין.
במסגרת מסע הופעות לקידום האלבום, היה אמור להגיע גם לישראל, אך לבסוף ההופעה בוטלה.
"Forever Young" היה חידוש לא מודע לשיר של בוב דילן — שני האמנים הגיעו להסכם על חלוקת תמלוגים.
"Forever Young" היה מועמד לגראמי ב־1989 בקטגוריית "ביצוע הרוק הטוב ביותר — גברים".
ב־1991 ראה אור אלבומו "Vagabond Heart" .
הסינגלים "Rhythm of My Heart" ו־"The Motown Song" הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד בילבורד הוט 100. באותה שנה הקליט גרסה ללהיטו של אלטון ג'ון "Your Song", לרגל הוצאת אלבום המחווה "Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin".
ב־1993 זכה בפרס BRIT עבור "תרומה בולטת למוזיקה".
באותה שנה הקליט, יחד עם סטינג ועם בריאן אדמס את השיר "All For Love" לפסקול הסרט שלושת המוסקטרים – הסינגל הגיע למקום הראשון בארצות הברית, ולמקום השני בבריטניה.
ב־1994 נכנס סטיוארט להיכל התהילה של הרוק אנד רול, בהצגתו של ג'ף בק.
ב־31 בדצמבר שנה זו הופיע בהופעה ללא תשלום בחוף קופקבנה בריו דה ז'ניירו לפני 3.5 מיליון בני אדם.
עבור הופעה זו נכנס סטיוארט לספר השיאים של גינס על עריכת "מופע הרוק ללא תשלום הגדול ביותר בהיסטוריה".
בשנת 2005 הוציא סטיוארט את החלק הרביעי והאחרון בסדרת האלבומים בהם חידש שירים אמריקאים ישנים.
אלבום זה, שזכה להצלחה אדירה והגיע לראשי מצעדי המכירות, כולל דואטים עם דיאנה רוס וחברו הוותיק אלטון ג'ון.
שנה לאחר מכן, שב סטיוארט אל מוזיקת הרוק עם אלבומו "Still the Same...
באלבום זה חידש סטיוארט שירי רוק מארבעת העשורים האחרונים.
האלבום זכה להצלחה אדירה והגיע אל המקום הראשון במצעד המכירות של הבילבורד.
בתום שבוע מיציאתו, מכר האלבום 184,000 עותקים.
סטיוארט יצא למסע הופעות שבעקבותיו זכה מטעם הבי.בי.סי.
בתואר אחד מהמוזיקאים שמכר הכי הרבה אלבומים, וזאת לאחר שמכר לאורך הקריירה שלו למעלה מרבע מיליארד אלבומים.
באוקטובר 2009 הוציא את האלבום "Soulbook" שבעקבותיו יצא לסיבוב הופעות עולמי, כולל הופעה בהיכל נוקיה בתל אביב, ב-30 ביוני 2010. ההופעה הופסקה לאחר שלושה שירים, לאחר שמערכת ההגברה קרסה, והיא חודשה לאחר מספר דקות.
בשנת 2013 יצא אלבומו, "Time" – הראשון שאת שיריו חיבר בעצמו לאחר 15 שנים בהם הקליט בעיקר גרסאות כיסוי.
ב-14 ביוני 2017 הופיע סטיוארט בישראל בפעם השלישית, בפארק הירקון בתל אביב.
במאי 2025 הוכרז כי סטיוארט יקבל פרס על מפעל חיים בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2025. זו תהיה הופעתו הראשונה על במת הטקס מאז 2004.
לרוד סטיוארט היו 7 מערכות יחסים משמעותיות, 3 מתוכן הבשילו לכדי נישואין.
הוא אב לשמונה ילדים מחמש נשים שונות.
בשנת 1975 החל סטיוארט לנהל רומן מתוקשר במשך שנתיים עם השחקנית השוודית בריט אקלנד.
ב-1979 נישא לשחקנית והדוגמנית אלנה המילטון.
בין השנים 1984 עד 1990 ניהל סטיוארט רומן עם הדוגמנית קלי אמברג.
בשנת 1990 הוא התחתן בשנית עם הדוגמנית רייצ'ל האנטר.
בני הזוג התגרשו בשנת 2006. בשנת 2007 התחתן סטיוארט בשלישית עם הדוגמנית פני לנקסטרן.
הוא ידוע כאוהד של קבוצות כדורגל, בצעירותו אהד את קבוצת "ארסנל" הלונדונית, כיום את "מנצ'סטר יונייטד" מאנגליה, ו"סלטיק" מסקוטלנד.
בנוסף אוהד את הנבחרת הלאומית של סקוטלנד.
מועדון הכדורגל רודה (בהולנדית: Sportvereniging Roda Juliana Combinatie Kerkrade) היא קבוצת כדורגל מהעיר קרקראדה שבדרום-מזרח הולנד המשחקת בליגת המשנה ההולנדית.
הישג השיא שלה במפעלים האירופיים הוא שלב רבע גמר גביע אופ"א בעונת 1997/98.
המועדון הוקם לראשונה ב-27 במאי 1962 בעקבות מיזוג בין קבוצת "רודה ספורט" ל"ראפיד" .
הקבוצה זכתה באליפות הלאומית הראשונה שלה בעונת 1955/1956, מה שאפשר לה לשחק לראשונה באירופה בגביע אירופה לאלופות בעונת , אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת הכוכב האדום בלגרד מיוגוסלביה.
בעונת 1975/76 הפסידה בגמר הגביע ההולנדי ובעונת שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע, אז הודחה כבר בסיבוב הראשון מול קבוצת אנדרלכט מבלגיה.
היא התמודדה בעונת 1980 בגביע האינטרטוטו והוגרלה לבית עם פורטונה דיסלדורף מגרמניה, סטנדרד ליאז' מבלגיה ונשאטל גזמאקס משווייץ אך סיימה במקום האחרון בבית עם מאזן של ניצחון יחיד, תיקו אחד וארבעה הפסדים.
בעונת שוב סיימה כסגנית מחזיקת הגביע והיא שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע וגברה בסיבוב הראשון על קבוצת ויטוריה דה גימארייש מפורטוגל ובסיבוב השני גברה על קבוצת מטאליסט חרקוב מברית המועצות אך הפסידה ברבע הגמר לצסק"א סופיה הבולגרית.
בעונת שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א אך הודחה כבר בסיבוב הראשון מול קבוצת מונקו.
בעונת 1994/1995 סיימה כסגנית אלופת הולנד ובעונת שוב התמודדה במפעלים האירופיים אך הודחה כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א מול קבוצת שאלקה 04 הגרמנית.
בעונת 1996/97 זכתה לראשונה בגביע המדינה ובעונת הגיעה אחת ההצלחות הגדולות של רודה במפעלים האירופיים (וגם אחת התבוסות הגדולות ביותר שידע הכדורגל הישראלי בכל ימיו).
בסיבוב הראשון של גביע אירופה למחזיקות גביע התייצבה רודה מול קבוצת הפועל באר שבע.
המשחק הראשון שנערך בישראל הסתיים בתבוסה "מינימלית" 1-4. הסיבה לכך שתבוסה זו נחשבת למינימלית היא העובדה שמשחק הגומלין, שנערך בהולנד הסתיים בהתרסקות של באר שבע שנגמרה בלא פחות מ-10-0, התבוסה הגדולה ביותר של קבוצה ישראלית אי פעם במפעלים האירופיים.
רודה עצמה המשיכה לסיבוב השני וגברה על פרימוריה מסלובניה אך הודחה ברבע בגמר נגד ויצ'נצה מאיטליה.
בעונת שוב זכתה בגביע הולנד והקבוצה שיחקה בגביע אופ"א.
היא גברה בסיבוב הראשון על שחטאר דונצק האוקראינית אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת וולפסבורג מגרמניה.
בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א אך הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי אינטר ברטיסלאבה הסלובקית.
בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת פיילקיר מאיסלנד וכן עברה בסיבוב השני את קבוצת מכבי תל אביב הישראלית עם ניצחון 4-1 בהולנד והפסד 2-1 בישראל.
בסיבוב השלישי גברה רודה על ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית אך הפסידה בסיבוב הרביעי לקבוצת מילאן האיטלקית.
בעונת 2004 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו אך הודחה בסיבוב השלישי על ידי קבוצת סלובן ליברץ מצ'כיה.
בעונת 2005 חזרה הקבוצה לאינטרטוטו ועברה בסיבוב השלישי את סלובן ליברץ, כנקמה על העונה הקודמת, אך הודחה בחצי הגמר מול ולנסיה מספרד.
בסיום עונת ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה ההולנדית, ובכך סיימה תקופה של 41 שנות משחק רציף בליגה הבכירה.
עונה לאחר מכן חזרה לליגה הבכירה.
בעונת ירדה הקבוצה פעם נוספת לליגת המשנה.
סגנית מחזיקת גביע יוהאן קרויף:2
רודני סטיבן "רוד" סטייגר היה שחקן אמריקאי שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א בשנת 1967 על הופעתו בסרט "כחום הלילה".
סטייגר נולד בווסטהמפטון, במדינת ניו יורק, כבן יחיד למשפחה נוצרית-לותרנית ממוצא גרמני, צרפתי וסקוטי.
בתו אנה סטייגר נולדה בשנת 1960, בנו מייקל סטייגר נולד בשנת 1993.
רודני "רוד" סטראצ'ן הוא שחיין עבר אמריקאי.
הוא אלוף אולימפי, שיאן עולם וסגן אלוף העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
סטראצ'ן נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה.
התאמן בהדרכתו של ג'ון אורבנצ'ק כאחד משחייניו הראשונים (אורבנצ'ק אימן את שחייני נבחרת ארצות הברית ב-5 אולימפיאדות, מברצלונה 1992 ועד בייג'ינג 2008 כולל).
באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכה סטראצ'ן במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:33.50 דקות, אחרי אנדראש הרגיטאי מהונגריה (4:31.11 דקות) ולפני בן ארצו ריק קוללה (4:34.68 דקות).
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה סטראצ'ן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:23.68 דקות, לפני בן ארצו טים מקיי (4:24.62 דקות) ואנדריי סמירנוב מברית המועצות (4:26.90 דקות).
שיא עולם זה החזיק מעמד כשנתיים ונישבר על ידי בן ארצו ג'סי ואסאלו (4:23.39 דקות).
סטראצ'ן בעל תואר ד"ר לרפואה מאוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1981 מומחה בהרדמה.
רודה-אופלין (בפולנית: Ruda-Opalin) הוא כפר בפרובינציית לובלין במחוז חלם בפולין.
בשנת 2011 התגוררו במקום כ-301 תושבים.
תחילת ההתיישבות הייתה באמצע המאה ה-19 על ידי מתיישבים גרמנים.
בסוף המאה ה-19 הוקמה בה תחנת רכבת וכפר התחבר לחלם.
עד שנות ה-90 של המאה ה-20 היוו מכרות מתכות ענף מרכזי בכלכלת הכפר.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוקם בכפר משחנה עבודה בו עבדו יהודי הסביבה.
רודה היא אלוהות בעלת חשיבות עליונה בפנתיאון האלים הערבי שנסגדו על ידי שבטים ערבים צפוניים בתקופה הטרום האיסלמית.
האטימולוגיה מפרשת את משמעות השם "ברוח טובה" אינדיקציה לתפקודה כאלוהות מגנה.
האזכור הקדום ביותר לרודה נמצא בארכיוני אסרחדון ששלט באימפריה האשורית בשנים 669–681 לפנה"ס.
שמו בתעתיק לאנגלית מאכדית כ: Ru-ul-da-a-a, והוא מוזכר בין האלים של הערבים.
בתדמור האל היה ידוע בשם ארסו (Arsu), בכתובת ארמית מאוחרת ארסו\רודה מזוהה עם האל רשף הסורי, אלוהות מגנה למאמיניה מהאלף השלישי לפנה"ס.
דירק לאנג כותב כי רודה הייתה חלק משילוש של אלים להם סגדו שבטי יומואיל (Yumu'il) שהיו קונפדרציה של שבטים ערביים צפוניים בראשות הישמעאלים והקדרים.
לדברי לאנג, רודה הייתה אלוהות הירח, נוהא (Nuha) אלוהות השמש, ואטארסאמין (Atarsamain), האלוהות העיקרית, הייתה קשורה עם ונוס.
כתובות בדיאלקט ערבי צפון שנמצאו באזור נג'ד מתייחסות לרודה ואלים אחרים של הפנתיאון הערבי, ומספקים עדות ליחוס כל הדברים טובים והרעים היו מיוחסים לאלים.
שילוש של אלים המייצגים את השמש, ירח ונוגה נמצא גם בקרב בני ממלכות הדרום הערבי של Awsan, Ma'in, Qataban וחצרמוות בין המאות 4 - 9 לפנה"ס.
האלוהות קשורה עם ונוס הייתה עשתרת, אלוהות השמש הייתה ים, ואלוהות ירח בדרכים שונות קראה Wadd, Amm וסין.
רודולף יוזף "רוד" (או רודי) קרול (בהולנדית: Rudolf Jozef "Ruud" Krol; נולד ב-24 במרץ 1949 באמסטרדם) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדות הבלם והמגן השמאלי, וכיום מאמן כדורגל.
קרול היה אחד משחקני ההגנה הטובים בעולם בתקופתו.
נחשב לשחקן בעל ראיית משחק, שבנוסף לתפקידו במערך העורפי היה לו גם חלק בתכנון המשחק.
הייתה לו קריירת משחק ארוכה במדי אייאקס אמסטרדם, ושיחק גם בארצות הברית, איטליה וצרפת.
הוא ייצג את נבחרת הולנד 83 פעמים, בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
קרול אימן בעיקר קבוצות ונבחרות לאומיות מיבשת אפריקה, בהן נבחרות ו.
קרול החל את הקריירה בקבוצת אייאקס אמסטרדם מעיר הולדתו, תחת המאמן רינוס מיכלס, בעונת .
הוא רשם בעונה זו הופעת ליגה אחת בלבד ושימש בעיקר כמחליף, אך עונה אחר כך כבר זכה למקום קבוע בהרכב הפותח של הקבוצה, וסייע לה לזכות בעונה זו בדאבל המקומי.
בעונת העפילה אייאקס עד לגמר גביע אירופה לאלופות, אך קרול החמיץ את המשחק עקב שבר ברגלו.
בשתי העונות הבאות, לעומת זאת, השלימה אייאקס שתי זכיות נוספות בגביע אירופה, וקרול פתח בשני משחקי הגמר, מול אינטר מילאנו ב-1972 ומול יובנטוס ב-1973. במהלך הקמפיין של הקבוצה באירופה בעונת , כבש קרול את שער הניצחון במשחק הראשון של חצי הגמר מול ריאל מדריד.
במרוצת שתי העונות הבאות החלה עזיבה של שחקנים מובילים את אייאקס.
בעקבות עזיבתם של יוהאן קרויף ויוהאן ניסקנס לברצלונה, ופרישתו של הקפטן פיט קייזר, מונה קרול באוקטובר 1974 לתפקיד קפטן הקבוצה, תפקיד אותו מילא עד לעזיבתו בסיום עונת .
קרול שיחק באייאקס במשך 12 עונות, ולמעט העונה הראשונה כמחליף ופציעות שהשביתו אותו, היה נחשב לשחקן מפתח לאורך כל התקופה.
בנוסף לשלושה גביעי אירופה, זכה קרול עם קבוצתו בשש אליפויות וארבעה גביעים מקומיים.
הוא רשם 339 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בהן כבש 23 שערים.
ב-1980 עבר קרול לNASL, כשחתם במדי ונקובר וייטקפס, במדיה שיחק עונה אחת עד שחזר לאירופה.
בעונת עבר קרול לנאפולי מהסרייה א', במדיה שיחק במשך ארבע עונות.
הישג השיא שלו עם הקבוצה היה המקום השלישי בליגה בעונה הראשונה שלו, אך בשתי העונות האחרונות שלו בקבוצה היא איבדה מיכולתה וסיימה בחלק התחתון של הטבלה.
קרול עזב את הקבוצה לקראת עונת , רגע לפני הפריצה של הקבוצה עם החתמתו של דייגו מראדונה, ועבר לשחק במדי קאן מליגת המשנה הצרפתית.
על אף גילו המתקדם, הוא שיחק במדיה במשך שתי עונות כשחקן הרכב, עד שפרש ממשחק פעיל בסיום עונת , בגיל 40.
קרול ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד תחת המאמן ג'ורג' קסלר בשנת 1969.
בשנת 1974 מונה רינוס מיכלס, מאמנו הראשון של קרול באייאקס אמסטרדם, לתפקיד מאמן הנבחרת.
עוד טרם הגעתו הבטיחה הנבחרת את העפלתה למונדיאל 1974. מיכלס הנחיל את שיטת הטוטאל פוטבול, ולקרול היה תפקיד משמעותי בשיטה, בהיותו שחקן ורסטילי שיכול לשחק במגוון עמדות בהגנה וכן לתמוך בקישור ובחלק ההתקפי.
קרול נכלל בסגל של מיכלס לקראת המונדיאל בגרמניה המערבית, ולא החמיץ אף דקת משחק במהלכו.
הולנד העפילה משלב הבתים הראשון עם ניצחונות על ו ותיקו מול .
במהלך הניצחון 4-1 על בולגריה כבש קרול שער עצמי לזכות הבולגרים.
הולנד עברה את שלב הבתים השני עם מאזן מושלם מול , ו.
בניצחון המרשים 4-0 על ארגנטינה, כבש קרול את שערה השני של נבחרתו בבעיטה חזקה ממרחק.
קרול הוא אחד מארבעה שחקנים בלבד שכבשו גם שער עצמי וגם שער זכות בטורניר גביע העולם.
הולנד נעצרה רק במשחק הגמר, עם הפסד 2-1 ל המארחת.
נבחרת הולנד הייתה לאחת מארבע הנבחרות שהעפילה לטורניר הגמר של יורו 1976 ביוגוסלביה.
במשחק חצי הגמר מול הפסידה הולנד, במשחק בו שימש קרול כקפטן הנבחרת בהיעדרו של יוהאן קרויף.
קרול פתח גם במשחק על המקום השלישי מול המארחת, שם ניצחה הולנד בתוצאה 3-2 לאחר הארכה, אך ללא סרט הקפטן, עם חזרתו של קרויף.
ארנסט האפל היה המאמן שהוביל את הולנד למונדיאל 1978 בארגנטינה.
בעקבות החרמתו של קרויף את הטורניר עקב המשטר הצבאי בארגנטינה, היה קרול לקפטן נבחרת הולנד בטורניר.
כמו בטורניר המונדיאל הקודם, גם הפעם קרול לא החמיץ אף דקת משחק של נבחרת.
הולנד עברה את שלב הבתים הראשון עם ניצחון אחד בלבד, על , תיקו מול והפסד ל.
במשחק הגמר הפסידה הולנד לארגנטינה בתוצאה 3-1 לאחר הארכה, ובכך לא זכה קרול להניף כקפטן את גביע העולם.
ההופעה בגמר הייתה ה-14 שלו במדי הולנד במונדיאלים, שיא הופעות משותף עם וים יאנסן שהחזיק מעמד עד למונדיאל 2014, אז נשבר על ידי וסלי סניידר.
הטורניר הבינלאומי האחרון של קרול היה יורו 1980, אליו הגיע כקפטן הנבחרת.
לראשונה התמודדו בטורניר שמונה נבחרות, והולנד שובצה לבית עם , ו.