tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באופן ניסויי ברוב המערכות ניתן לראות כי אין האינטראקציה הזו מספיק חזקה כדי לסדר את הדיפולים לאותו הכיוון ולכן בגלל פלקטואציות תרמיות, הדיפולים זזים סביב מרכזם.
לכן כדי לקבל את האינטראקציה הממוצעת בין הדיפול למולקולה מסוג א' למולקולה מסוג ב' נעשה אינטגרל זוויתי סביב מרכז הדיפול מסוג ב' (אנלוגי לתזוזת השני):
נבחין שבפתרון בשיטה הזו אין התייחסות מפורשת לטמפרטורה או לאינטראקציה הקוונטית בין המולקולות, אך אין זה אומר שפרמטרים אלו לא משחקים תפקיד בפיזיקה של הבעיה - הם מובלעים פשוט בפרמטר הפולרזביליות.
גם בפיתוח זה בדומה לפיתוח של כוחות לונדון התקבלה תלות דומה במרחק בין הדיפולים ובסימן, דהיינו כוח משיכה.
פיתוח זה תקף רק בהנחות המצוינות ועל כן תוצאות פיתוח זה לא משקפות מצבים ריאלסטיים מורכבים כגון מקרה בו לגאומטריית המולקולה מבנה מרחבי לא נקודתי וגודל הדיפול אינו קטן ביחס למרחק לאלקטרון של מולקולות סוג א'.
כוחות קיסום מתוך שיקולי מכניקה סטטיסטית
הפיתוח מתייחס לתווך עם פרמביליות מקרוסקופית ובטמפרטורה גדולה מאפס.
בתווך שכזה למולקולות דיפול בגודל קבוע שנובע משיקולים פיזיקליים קוונטים בחישוב מדויק.
הדיפול משנה את האוריינטציה המרחבית שלו כתוצאה מפלקטואציות תרמיות (התנגשות עם חלקיקים אחרים בתווך) ונוצר כוח ממוצע אפקטיבי בין שתי מולקולות הדיפול שיפותח להלן.
הפיתוח יעשה בקירוב בו הדיפול נקודתי, כלומר המרחק בין שני הדיפולים גדול יחסית לאורך קיסום .
ניתן לתאר את האינטראקציה בהגיון אשר מזכיר Mean Field - כלומר הפיתוח יתאר שני דיפולים בחומר עם גודל פרמטיביות מאקרוסקופי ממוצע מכל שאר הדיפולים במערכת בתווך המסומן באות .
כמתואר באיור 3 (איור המערכת) הפרמטרים הגאומטריה המתארים את הדינמיקה של שתי מולקולות כאלו הם בהתאמה: - וקטורי הדיפול 1 ו-2, זוויות הקורדינאטות הכדוריות סביב מרכז דיפולי 1 ו-2, R הוא המרחק על ציר z המחבר בין מרכזי שתי המולקולות בהתאמה הפוכה.
וקטורי הדיפול באופן אפקטיבי בלבד לפי הגדרה מקיימים: כאשר q הוא גודל המטען שבקצוות הדיפול.
עבור מערכת כזו הפוטנציאל מקיים באופן דומה לפיתוח עבור כוחות לונדון:
רק שכעת תרומת התווך הפרמבילי ניכרת כפרמטר שמשפיע באופן מקרוסקופי על האינטראקציה האלקטרוסטטית של שאר הדיפולים במרחב על זוג הדיפולים שבבוחן.
הערך המוחלט של וקטור הדיפול יסומן כך:
נפתח את הביטוי בקואורדינטות כדוריות ביחס לציר z עבור שתי המולקולות.
לשם כך נרשום את וקטורי הדיפול בקואורדינטות כדוריות תחילה:
מהצבה בנוסחת הפוטנציאל נקבל כי:
ברור מהתבוננות בכוח הנ"ל כי למשיכה הנ"ל יש נטייה לסדר את הדיפולים בכיוונים מסוימים ביחס לציר המחבר בין מרכזם- תכונה האופיינית לכוחות ואן דר-ואלס.
נמצא את המרחק הגבולי בין הדיפולים בו האנרגיה הפוטנציאלית בין הדיפולים נהיית משמעותית ביחס לאנרגיה הקינטית הממוצעת של כל דיפול.
מרחק זה מתקבל מהשוואת "עוצמת הפוטנציאל" (ללא התחשבות בזוויות המרחביות) לאנרגיה הקינטית הממוצעת:
הוא קבוע בולצמן ו-T היא הטמפרטורה בקלווין, יתבצע שימוש גם ב-.
מהשוואה זו מתקבל אורך קיסום:
נבחן מה קורה כאשר אינטראקציות קיסום חלשות יחסית.
כדי להסתכל על המערכת משיקולי מכניקה סטטיסטית תחת תנאי זה, נחשב את פונקציית החלוקה (המערכת היא בשיווי משקל תרמי):
כאשר המיצוע הוא על כלל מרחב המצבים הזוויתי של שני הדיפולים.
ניתן להראות משיקולי סימטריה זוויתית את השוויון (1) או מפתרון אינטגרל המיצוע הזוויתי שהרכיב שלינארי בפוטנציאל מתאפס.
באמצעות הקשר בין אנרגיה חופשית של המערכת לפונקציית החלוקה ושימוש בהנחה שהאנרגיה הפוטנציאלית קטנה ביחס לאנרגיה הקינטית הממוצעת, מתקבל:
לכן מתקבל כי מתקיים בקירוב:
נרשום מפורשות את הממוצע על הרכיב הריבועי בפוטנציאל:
לאחר פתרון מפורש של האינטגרל הנ"ל מתקבל כי: .
נבחין כי אם הטמפרטורה נמוכה מספיק, האינטראקציה מתחזקת ויכולה להוביל לסידור המערכת בצורה של דיפולים שמכוונים לאותו הכיוון.
נבחין כי אם נציב את פרמטרי הבעיה תחת פרמטר הפולרזביליות , תוצאת האנרגיה החופשית תתכנס בדיוק לכוחות דבאיי.
תוצאה זו איננה מקרית כיוון שגם למולקולה בלי דיפול קבוע (כשם שאחת המולקולות בכוחות דבאי היא) יש דיפול זמני.
מכוחות לונדון לאטום המימן ניתן לראות כי לאנרגיית האינטראקציה של דיפול זמני עם דיפול זמני ישנה תלות דומה במרחק בין המולקולות () ועל כן סביר שחוק חזקה ישמר גם עבור כוחות דבאיי.
בפיתוח זה בדומה לפיתוח של כוחות לונדון התקבלה תלות דומה במרחק בין הדיפולים ובסימן, דהיינו כוח משיכה.
כמובן שפיתוח זה תקף רק בהנחות המצוינות ועל כן תוצאות פיתוח זה לא משקפות מצבים ריאלסטיים מורכבים כגון:
מקרה בו לגאומטריית המולקולה מבנה מרחבי לא נקודתי.
מרחק הדיפולים קטן ביחס לאורך קיסום.
המשותף למודלים הבסיסיים לכוחות ואן דר ואלס
בפיתוחים לעיל הוצעו שלושה מודלים הניגשים למציאת שלושת סוגי כוחות ואן דר ואלס בגישות שונות לכל אחד מסוגי הכוחות:
פתרון קוונטי מלא של אטומים פשוטים: כוחות לונדון.
פתרון אלקטרוסטטי עם יישום פשוט של מכניקה סטטיסטית: כוחות דבאיי.
פתרון באמצעות מכניקה סטטיסטית: כוחות קיסום.
על אף שכל סוג כוח מתאר מצב פיזיקלי אחר של שתי המולקולות הנבחנות, בשלוש הגישות התקבלה תלות דומה של הכוחות במרחק בין המולקולות () ובאופי הכוח ככוח משיכה.
על כן כשמדובר על כלל כוחות ואן דר ואלס (the net Van der Walls force) במערכת פיזיקלית, הכוונה היא לסכימה על שלושת הכוחות השונים יחדיו כתרומה כוללת למערכת, כלומר:
ניתן לקבל את הכוחות עצמם מגזירת פוטנציאל זה:
בהשוואה לקשרים כימיים הדועכים בסדרי גודל של אורכי המולקולות, התקבל מהמודלים כי הכוחות הם ארוכי טווח.
אך הם קצרי טווח אל מול כוחות אלקטרוסטטיים אחרים כגון משיכה בין שני יונים בתמיסה (), משום כך הם גם זניחים לרוב ביחס לכוחות אלו בעוצמתם.
כמו כן, התקבל כי לכוחות קיסום יש נטייה לסדר את דיפולי המערכת בכיוונים מסוימים.
על אף התוצאות שהתקבלו מפיתוחים אלו, לא מובנים עדיין שלושה עקרונות פעולה של הכוחות :
איך כוחות ואן דר ואלס יכולים להיות גם כוחות דחייה?
איך מתגברים באופן אנליטי על חוסר האדיטיביות של הכוחות?
מתי יש חריגה מהתלות במרחק () של הכוחות?
כמו כן ישנן עוד שאלות שדורשות מענה
כיצד מנבאים בצורה אנליטית את שלושת הכוחות של האינטראקציה בין כל זוג מולקולות או אטומים?
איך הכוחות מתנהגים בתווך בו יש מספר סוגים שונים של מולקולות?
איך משתנים הכוחות בתווך מוליך?
כדי לענות על שאלות עלו, פותחו מודלים כמותיים מתקדמים יותר על ידי מקלכלן (1963) וליפשיץ (1956).
כדי להבין חלק זה, מומלץ לקרוא תחילה את המודלים הפיזיקליים הבסיסיים.
קבוע האמקר (Hamaker) וגופים מאקרוסקופיים
יש עניין מדעי בהבנת כוחות ואן דר ואלס בין גופים מאקרוסקופיים בגאומטריות שונות.
כשם שקיבלנו במודלים הבסיסיים, הכוחות בין שתי מולקולות לכל שלושת סוגי הכוחות מקיימים את הקשר: , כאשר C הוא קבוע (עד כה הונח כחיובי).
אם נניח אדיטיביות וחוסר איחור של הכוחות , ניתן לסכום על כל צבר המולקולות בגופים המאקרוסקופיים ועל ידי כך למצוא את אינטראקציית ואן דר ואלס ביניהם.
ניסיון כזה נעשה על ידי Hamaker הקבוע על שמו שמסייע במציאת אינטראקציית ואן דר ואלס בין גופים מאקרוסקופיים מוגדר להיות:
כאשר הם קבוע האמקר, צפיפות גוף א', צפיפות גוף ב' ו-C הוא קבוע ואן דר ואלס הבין מולקולרי בהתאמה הפוכה.
סדרי הגודל של C ו-A לחומרים השונים הם
קבוע זה מופיע משיקולים חישוביים בכל אינטראקציה בין שני גופים מאקרוסקופיים במקום הקבוע C כקונבנציה.
לדוגמה עבור שני כדורים מחומרים זהים במרחק R בין מרכזם עם רדיוס a, בהנחה שכל מולקולה בגוף המקרוסקופי מסוג א' עושה אינטראקציה עם כל מולקולה בגוף המאקרוסקופי מסוג ב', נקבל:
עבור משיכה בין שני לוחות אינסופיים (המורכבים ממולקולות שנמשכות בכוחות ואן דר ואלס וגורמים ללוחות להמשך ביניהם) עם מרחק D ביניהם, ניתן להוכיח משיקולים גאומטריים כי האנרגיה ליחידת שטח מקיימת:
נבחין שבמקרה הנ"ל כתוצאה משיקולים גאומטריים, החזקה של אנרגיית המשיכה בין הכוחות השתנתה משמעותית (אף על פי שזו צפיפות אנרגיה- ניתן להכפיל בשטח הלוחות בהינתן שהוא מאוד גדול ביחס למרחק D בריבוע ולקבל יחידות של אנרגיה).
ניתן גם לחשב את אנרגיית הקשר בין גופים מאקרוסקופים עם גאומטריות שונות.
רלוונטי עבור כוחות לונדון בלבד.
הכוח האלקטרומגנטי בין שני גופים מתפשט כגל במהירות האור בתווך.
כאמור, הסיבה לכוחות לונדון הוא דיפול רגעי, כלומר מיקום רגעי של שיא ענן האלקטרונים בחיגה סביב הגרעין.
יהיה שתי מולקולות - א' וב'.
נניח שהכוח האלקטרומגנטי של הדיפול יצא ממולקולה א' והתפשט אל עבר מולקולה ב' בזמן מסוים (נקרא לו זמן אפס).
בעוד כוח אלקטרומגנטי זה מתפשט בתווך, שיא ענן האלקטרונים במולקולה ב' יחוג סביב הגרעין ויהיה במיקום שונה מאשר מיקומו שהיה כאשר הכוח האלקטרומגנטי יצא ממולקולה א'.
שינוי זה יהיה משמעותי יותר ככל שלכוח האלקטרומגנטי ייקח יותר זמן לעבור בתווך כי באותו הזמן האלקטרון במולקולה ב' יזוז יותר ביחס למיקומו בזמן אפס.
כלומר ככל שהמרחק בין שתי המולקולות יגדל - אפקט זה יהיה יותר משמעותי.
מהירות התקדמות הכוח האלקטרומגנטי בתווך משתנה כתלות במקדם השבירה, שתלוי במקדם הדיאלקטרי של התווך שבתורו תלוי בפולאזרביליות של התווך.
זה כמובן מסבך את ההתחשבות באפקטים אלו עוד יותר בצורה אנליטית.
עבור כוחות ואן דר ואלס נמצא שתופעה זו מתרחשת בצורה משמעותית כאשר המרחק בין שתי המולקולות מגיע לסדר גודל של עשרות ננומטרים (כמובן שהגבול המדויק משתנה בין כל סוגי המולקולות או האטומים).
אפקט זה משנה את התנהגות כוחות לונדון כתלות במרחק - במקום תלות של מתקבלת תלות חזקה שנעה בין ל.
לליפשיץ ולמקחלן יש התחשבות באפקט זה, אך לא בצורה פשוטה הבאה לידי ביטוי בתאוריות שלהם.
כמובן שאין אפקטי איחור במולקולות עם דיפול קבוע (כוחות קיסום), כיוון שהם לא תלויים בשום צורה בשיא ענן האלקטרונים במולקולות.
משוואת לונדון לשני סוגים שונים של מולקולות
ניתן להכליל את המודל שפותח עבור כוחות לונדון לכל זוג מולקולות/אטומים מסוגים שונים כאשר לכל אחד מהם פוטנציאל יוניזציה שונה.
ההבדלים בין האטומים מגולמים בפרמטרי הפולרזביליות ותדירות החיגה סביב הגרעין של האלקטרונים שלהם כבנוסחה הבאה:
כאשר הם תדירות החיגה של האלקטרון של המולקולה הi סביב הגרעין והפולזרביליות של סוג המולקולה ה-i בהתאמה.
משוואה זו נקראת משוואת לונדון לכוחות לונדון.
נוסחת מקלכלן למולקולות משני סוגים שונים בתווך מסוים עם מספר פוטנציאלי יוניזציה
בעוד שבמודלים הבסיסיים שהוצעו לכוחות ואן דר ואלס נעשתה הפרדה ברורה בין כוחות לונדון שמחושבים בצורה קוונטית עם תורת ההפרעות לבין כוחות קיסום ודבאיי שמחושבים באמצעות מכניקה סטטיסטית, אין כך המצב למערכת גדולה המכילה מספר רב של מולקולות משני סוגים.
במערכת פיזיקלית גדולה, חישוב מתקדם או מלא של אנרגיית ואן דר ואלס צריכה להתחשב הן במכניקה סטטיסטית על אנסמבל המערכת והן בתנועה הקוונטית של האלקטרונים סביב הגרעין ובצימוד ביניהם.
מקלכלן צימד בין מכניקה סטטיסטית לקוונטים על ידי הזזת האנרגיה החופשית של המערכת כתוצאה משילוב תורת ההפרעות הקוונטית מסדר שני יחד עם התפלגות בולצמן.
ברמה האינטואיטיבית תחת דימוי של מולקולות/אטומים במודל בוהר, תורה זו חזתה שכתוצאה מכך שהמולקולות (שהן הדיפול האפקטיבי) מתנגשות במולקולות אחרות במדד אקראי שקשור לטמפרטורת המערכת, הן מעבירות אחת לשנייה אנרגיה קינטית שיכולה להזיז את האלקטרונים מחיגתם הטבעית סביב הגרעין ועל ידי כך ליצור דיפול מושרה (הדיפול עושה פלקטואציות).
האלקטרונים שיחולצו מבור הפוטנציאל של הגרעין או יושפעו מההתנגשויות אלו הם אלו שקוונטות האנרגיה שלהם (בין רמות אנרגיה שונות) הן במתאם לאנרגיה הקינטית המועברת בין המולקולות השונות בהתנגשויות.
לכן צריך להתחשב בכל פוטנציאלי היוניזציה שמתאימים לקוונטות אלו אם רוצים לדעת את השפעת הדיפול המושרית הכוללת במערכת שכזו.
כפי שצוין מקודם, לכל פוטנציאל יוניזציה יש תדירות אופיינית לו של חיגה סביב הגרעין.
על סמך המוסבר בפסקה זו ניתן להבין אינטואיטיבית את הנוסחה לתדירויות פוטנציאלי היוניזציה שבעניין להשראת הדיפול:
כאשר n הולך מאפס לאינסוף.
למעשה אלו הן "תדירויות מדומות" כיוון שמתרחשות דיספיציות ופלקטוציות בין אנרגיית הדיפולים החשמלית לאנרגיית חום של המערכת (תנועה אקראית).
עבור n=0, מדובר על מולקולות שיש להן דיפול קבוע ללא קשר לדיפול הרגעי - על כן תדירויות אלו משויכות לכוחות ואן דר ואלס האלקטרוסטטיים - קיסום ודבאיי.
כאשר הן הפולרזביליות של סוג מולקולות 1 ו-2 והמקדם הדיאלקטרי של התווך עבור התדירות הרלוונטית בהתאמה.
כלומר כל אחד מהמקדמים משתנה עבור פוטנציאל היוניזציה שבעניין המתאים לתדירות הרלוונטית.
רכיב האפס של משוואה זו נותן את וחות ואן דר ואלס האלקטרוסטטיים - קיסום ודבאיי.
את הפונקציות המדויקות של הפולאריזציה והמקדם הדיאלקטרי לכל פוטנציאל יוניזציה ניתן לחשב ממודל של אוסילטור הרמוני עבור סוג המולקולות שבעניין.
ניתן להראות שמתכנסים לנוסחת לונדון בגבול מסוים מנוסחה זו.
כדי לחשב את האינטראקציה בין גופים מאקרוסקופיים, אחת מהנחות המוצא הייתה אדיטיביות.
אבל אדיטיביות לא מתקיימת עבור אינטראקציות לונדון (למעשה גם עבור האינטראקציות האחרות, אבל הדגמה עבור אינטראקציית לונדון להלן).
כלומר, אם יש שתי מולקולות עם דיפולים זמניים שיש ביניהם אינטראקציה, תוספת מולקולה זהה של דיפול זמני נוסף למערכת לא מתבטאת בהכפלת האינטראקציה לכל אחת משתי המולקולות לפני ההוספה.
זאת כיוון שתוספת המולקולה השלישית שינתה את הדיפול הרגעי עצמו של כל אחת משלוש המולקולות במערכת.
את תופעה זו נהוג לקרות "החזרות", כלומר בתחילה מולקולה אחת (מולקולת הבוחן) ניסתה לעשות דיפול מושרה זהה לשתיים האחרות, אבל אז השתיים האחרות "קיבלו" את הדיפול ממולקולת הבוחן, שינו את מצבן והשרו באופן שונה אחת את השנייה מעבר להשראה שהן יצרו אחת לשנייה בלי מולקולת הבוחן.
כתוצאה מכך לא מתקיימת אדיטיביות של ההשראה.
בעיית חוסר האדיטביות אף מסתבכת עוד יותר כאשר יש עוד ועוד מולקולות במערכת, יש יותר "החזרות".
כדי לפתור את הבעיה האינהרנטית הזו בכוחות ואן דר ואלס, בשנת 1956 פותחה תורת ליפשיץ שמשתמשת בשדות קוונטים ואלקטרודינמיקה קוונטית ומתגברת על בעיית חוסר האדיטביות.
במבחן התוצאה ההשלכה של זה היא שינוי גודל קבוע האמקר בלבד.
כלומר, התלות איכותית במרחקים של אינטראקציית ואן דר ואלס בין צברי מולקולות עם גאומטריות שונות נשמרת בתורת ליפשיץ ללא התחשבות בתופעת
כיוון שתורת ליפשיץ בעלת מורכבות גדולה, פותחה הפשטה שלה שבאמצעותה ניתן לייצר "אדיטביות אפקטיבית" המשתמשת במטענים מדומים (The method of image charges).
באופן ספציפי השימוש בשיטה זו היא עבור מערכת פיזיקלית בה שני גופים מאקרוסקופיים הבנויים משני סוגים שונים של מולקולות (1 ו-2) נמצאים בתווך מחומר אחר (3).
מעוניינים למצוא מה כוחות ואן דר ואלס בין גופים 1 ו-2. תוצאה חשובה של שיטת מטעני הדמות למערכת הפיזיקלית הנ"ל נותנת את הקשר הבא:
כאשר i=1,2, הם המקדמים הדיאלקטרים של התווך בו נמצאים שני הגופים המקרוסקופיים, המקדמים הדיאלקטרים של שני סוגי המולקולות השונים, הפולארזביליות של שני סוגי המולקולות השונים וצפיפות שני הגופים המאקרוסקופיים בהתאמה.
הצבת תוצאה זו במשוואת מקחלן לאחר חישובים אלגבריים נותנת את חישוב קבוע Hamaker ללא אפקט איחור בקירוב:
כאשר הרכיב שמחוץ לאינטגרל הוא כוחות קיסום ודבאי, והאינטגרל הוא כוחות לונדון.
ניתן להבחין כאן בתופעה מעניינת, אם מתקיים , קבוע האמקר נהיה שלילי עבור כוחות קיסום ודבאי.
משמעות הדבר מהתבוננות בביטויי האנרגיה, הוא שהאנרגיה הופכת לדחייה במקום למשיכה.
על כן, אנרגיית ואן דר ואלס בין שתי מולקולות מסוגים מסוימים ותווך מסוג מסוים יכולה להיות אנרגיית דחייה ולא רק משיכה.
קיימת התייחסות לאפקט האיחור בתורת ליפשיץ, אך בצורה מאוד מורכבת.
כוחות ואן דר ואלס הם הבסיס למספר רב של תופעות פיזיקליות:
תכונות של מוצקים (כגון חוזק)
מבנים של מקרומולקולות כגון חלבונים מסוימים ופולימרים.
הכוחות מופיעים במספר תופעות מאקרוסקופיות נאשר נמצאות בחיי היום-יום שלנו כגון: הליכה של חרקים מסוימים על פני מים, ובהגבנה (הפיכה של חלב לגבינה).
יש המעריכים כי היכולת של שממית לטפס על קירות ולא ליפול (כבתמונה המצורפת) היא תוצאה של כוחות אלו (אדהזיה בפרט), אבל שלושה מאמרים שנכתבו לאחרונה שוללים טענה זו.
במאי 2014, באמצעות יכולת שפותחה ב-DARPA, הודגם כי אדם מציג יכולת טיפוס על קיר הדומה לזו של שממיות.
המוצר עדיין בפיתוח תוך תקווה שיום אחד יהיה מיושם בשדות הקרב ויעניק ללוחמים יכולות הדומות לספיידרמן.
כוח לורנץ הוא הכוח הפועל על מטען חשמלי עקב נוכחותם של שדה חשמלי ושדה מגנטי.
הכוח גורם לחלקיקים לנוע, לשנות כיוון או להאיץ, והוא עומד בבסיס פעולתם של תופעות רבות בטבע ובטכנולוגיה, כגון יצירת זרמים חשמליים, פעולת מנועים חשמליים והתפשטות גלים אלקטרומגנטיים.
כאשר משתמשים במערכת היחידות הבין-לאומית הכוח ניתן על ידי
השדה הוא השדה החשמלי (בוולט למטר).
השדה הוא השדה המגנטי (בטסלה).
היא המהירות של החלקיק (במטר לשנייה).
כוח לורנץ הוא מיוחד משום שהוא תלוי במהירות של החלקיק, דבר שגרם לסתירות עם המכניקה הקלאסית.
סתירות אלו נפתרות על ידי טרנספורמציות לורנץ שנוסחו לראשונה על ידי הפיזיקאי ההולנדי הנדריק לורנץ אך הוצדקו פיזיקלית רק על ידי תורת היחסות הפרטית של אלברט איינשטיין.
ביחידות cgs הנוסחה עבור כוח לורנץ היא:
יתרון גדול של צורה זו הוא הדגשת הקשר העמוק של הכוח המגנטי לתורת היחסות.
מנוסחה זו גם אפשר לראות שביחידות CGS הממדים של השדה המגנטי הם כמו של השדה החשמלי (בניגוד למצב ביחידות SI).
היחס בין כיווני וקטורי השדה המגנטי, מהירות החלקיק והכוח הפועל עליו
כיוונו של הכוח המגנטי ניצב למישור המכיל את וקטורי מהירות החלקיק הטעון והשדה המגנטי.
עובדה זו מזמנת כלל שימושי לקביעת היחס בין כיווניהם ההדדיים של וקטורים אלה, המכונה כלל יד ימין.
אופן השימוש בכלל זה מתואר להלן.
כאשר כף יד פתוחה - אם הבוהן מתווה את כיוון מהירות החלקיק ויתר האצבעות את כיוון השדה המגנטי, אזי כיוון הכוח נקבע על ידי כיוון הניצב לכף היד, עבור מטענים חיוביים, ובניצב לגב כף היד החוצה, עבור מטענים שליליים.
בגרסה מעט שונה: משתמשים בשלוש האצבעות הראשונות בכף יד ימין, כאשר הבוהן מתווה את כיוון המהירות, האצבע את כיוון השדה, והאמה את כיוון הכוח המגנטי.
תנועת חלקיק בהשפעת שדות מקבילים
תנועה נפוצה בהשפעת כח לורנץ היא כאשר השדה המגנטי והשדה החשמלי מקבילים, תנועה כזאת משמשת בציקלטרונים, שכן כאשר השדה המגנטי והחשמלי מקבילים בכיוונם החלקיק מבצע תנועה ספירלית שבאמצעותה אפשר להאיץ חלקיקים למהירויות גדולות באופן פשוט יחסית.
מהצבת הנתון כי השדות מקבילים:
נשתמש בקשר בין הכוח לתאוצה שהיא הנגזרת של המהירות:
מפתירת המשוואה הדיפרנציאלית נקבל כי:
נבצע אינטגרציה על מנת לקבל את מיקום הגוף:
מהעלאה בריבוע של המיקום בצירים Z,Y וחיבורן יוצא:
זוהי משוואת מעגל ברדיוס , מכאן שהגוף מבצע סופרפוזיציה של תנועה מעגלית ותנועה בפרבולית בתאוצה קבועה בציר ה-X שהיא מין תנועה ספירלית.
כוח וידאו היא סדרת אנימציה בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1990 עד 1992. אמנם הסדרה שידרה 33 פרקים, אך רק 26 מהם אי פעם הופקו ולכן מספר פרקים הוקרנו פעם נוספת.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון ב-1993.
את שיר הפתיחה בדיבוב העברי חיבר יוני חן, הלחין גיורא קנת וביצעה רוני הלחמי.
בשיא הפופולריות של משחקי הנינטנדו ב-1990, היה טבעי שיצוצו תוכניות שינסו לרתום את ההצלחה הזו.
בגרסה האמריקאית של התוכנית, כוח וידאו הייתה פינה בתוכנית סיקור למשחקי וידאו חדשים בשם Video Power.
התוכנית כיוונה לקהל היעד של קפטן אן, אך במקום לבסס את העלילה על נער מהעולם האמיתי שמוביל צוות של גיבורי משחקי וידאו, הסדרה הוציאה את גיבורי משחקי וידאו לעולם האמיתי, בעיירה בדיונית בשם מילבורג.
כל הדמויות היו מודעות לחלוטין לכך שהן למעשה גיבורים ונבלים של משחקי וידאו.
ברוב הפרקים בוס גדול מנסה להוציא אל הפועל תוכניות זדוניות אך הכוח מצליח לעצור אותו.
בן חיל (Max Force) - קצין שוטר מיחידת הסמים (במקור מהמשחק NARC).
קורוס (Kuros) - הברברי בעל החרב הגדולה (במקור מהמשחק Wizards and Warriors)
קווץ' (Kwirk) - העגבנייה המדליקה (במקור מהמשחק Kwirk)
סלים (Tyrone) - שחקן הכדורסל (במקור מהמשחק Arch Rivals)
כוח סוס (Bigfoot) - מונסטרטראק מדבר (במקור מהמשחק Bigfoot).
ג'וני ארקייד (Johnny Arcade) - מנהיג החבורה.
נבחרת "כוח וידאו" נלחמה נגד הנבלים ממשחקי הווידאו של Acclaim, בוס גדול וביריונים שלו (אשר במקור נלקחו מהמשחק NARC).
מומי לוי (סלים ודמויות רקע)
יוני חן (כוח סוס ודמויות רקע)
יורם יוספסברג (מר ביג ודמויות רקע)
רמי ברוך (ביל מהכנופיה של מר ביג והמכשף)
כוח לבן הוא ביטוי גזעני שנטבע על ידי מנהיג המפלגה הנאצית האמריקנית ג'ורג' לינקולן רוקוול.
הוא השתמש בו לראשונה בוויכוח פומבי עם סטוקלי קרמיקייל, חבר בתנועת הפנתרים השחורים שטבע את הביטוי "כוח שחור" קודם לכן.
הביטוי נועד להראות את עליונותם ואת כוחם של הלבנים, והוא שימש כשם עיתון של המפלגה הנאצית האמריקאית, שם ספר שכתב רוקוול, וגם ככינוי לאידאולוגיה גזענית.
לאומנות לבנה היא לא יותר מניסיון לעטות רעיונות עליונות לבנים בשפה של הבדלנות הגזעית, כשם שהימין האלטרנטיבי ניסה לארוז מחדש את המחשבה הפשיסטית בצורה מודרנית יותר.
כל הגרסאות הללו בנויות על תפישות נפוצות של זהות לבנה ועליונות גזעית.
הם מקדמים שנאה ואלימות ככלי פוליטי תקף, הדוחים ערכים של שוויון, דו-קיום ושלטון החוק לטובת כוח גולמי ופילוג אתני.
כוח מגע הוא כוח הפועל בין שני גופים (או בין גוף למשטח) הנמצאים במגע אחד עם השני, להבדיל מכוחות הפועלים במרחק כגון כבידה או מגנטיות.
לכוח מגע יש שני רכיבים.
חלק אחד פועל במקביל למישור המגע ונקרא חיכוך.
כדי שתהיה תנועה במקביל למישור המגע יש להתגבר על החיכוך.
החלק השני של הכוח פועל בניצב למישור המגע ונקרא כוח נורמלי.
כוח החיכוך הוא פרופורציונלי לכוח הנורמלי, וקבוע הפרופורציה מסומן על ידי μ.
מושג כוח המגע הוא הפשטה הנמצאת בשימוש בעיקר בקורסי מבוא למכניקה קלאסית.
גופים אמיתיים לא באמת נמצאים במגע אחד עם השני והכוחות הפועלים ביניהם נגרמים על ידי אינטראקציה בין האלקטרונים של הגופים.
בניגוד לדעה הרווחת, תחושת חוסר משקל (בחלל או ברכבת הרים) אינה נגרמת מחיסרון כוח הכבידה אלא מחוסר כוחות מגע.
כוחות המגע עם גופים סמוכים (בדרך כלל האדמה), הם הנותנים את הרגשת המשקל אליה אנו רגילים, לכן בנפילה חופשית ישנה תחושה של חוסר משקל אף על פי שהשפעת הכבידה ודאי קיימת.
דוגמה נפוצה לכוח מגע, הניתנת בקורסי מבוא לפיזיקה, היא הכוח הפועל בין שני גופים הנוגעים אחד בשני כאשר כוח חיצוני מופעל על אחד מהם.
הכוח החיצוני גורם לשני הגופים לנוע בתאוצה שווה.
אם לאחד הגופים מסה גדולה יותר מלשני, הכוח הפועל עליו יהיה גדול יותר, מה שיגרום לכוח מגע שיפעל ביניהם.
כוח לעובדים – ארגון עובדים דמוקרטי הוא ארגון עובדים ישראלי שהוקם בשנת 2007 ומאגד עובדים ממגוון תחומים במגזר הפרטי והציבורי.
הארגון אף מסייע, ברמה הארגונית והמשפטית, לקבוצות עובדים לא מאורגנות להתאגד ולהקים במסגרתו ועדי עובדים.
ב-2020 חברים בארגון כ-18,000 חברים המשלמים דמי חבר והוא מייצג כ-25,000 עובדים.
נכון למרץ 2017, כוח לעובדים הוא ארגון העובדים הכללי השלישי בגודלו בישראל.
צוות הנהגת הארגון כולל את עו"ד איתי סבירסקי, יוני בלבן, ניצן תנעמי וד"ר עמי וטורי.
שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים נוצר בעקבות מעורבות משותפת במאבקי עובדים קודמים כגון מאבק עובדי מטרודן ומאבק הסבלים בנמל התעופה בן-גוריון, מאבק קלדניות דואר ישראל, התארגנויות מאבטחים בעיר רחובות ובעקבות ניסיונם בארגון עובדים.
מטרת ההקמה הייתה ליצור ארגון עובדים דמוקרטי שפועל באיגוד עובדים באופן פעיל, בניגוד למדיניות הרווחת של שאר איגודי העובדים בישראל באותה תקופה.
הארגון מבוסס על מבנה ארגוני דמוקרטי הרווח בארצות סקנדינביה, השונה במהותו מהמבנה של ארגוני עובדים מסורתיים בישראל.
מבחינה מבנית כוח לעובדים הוא ארגון דמוקרטי המקנה את השליטה העליונה בארגון בידי אספת כלל חברי הארגון.
כל חבר בארגון זכאי לבחור ולהיבחר לכל תפקיד והבחירות נערכות כל שנתיים בסניפים וכל שנה ל"צוות ארגון".
הארגון נסמך על התארגנות של העובדים במקום העבודה כאשר כל ההחלטות לגבי מקום העבודה מתקבלות באופן דמוקרטי על ידי החברים.
לארגון יכול להצטרף כל עובד בישראל, גם אם הוא חבר בארגון עובדים אחר בחברות שאינה נוגדת, וכן פעילים חברתיים.
היחידה הבסיסית ביותר של הארגון היא הסניף, המוגדר לפי תחום העבודה של החבר והאזור בו נמצא מקום עבודתו.
סניפים מאותו תחום עיסוק יכולים לקיים מסגרת ענפית (איגוד), היכולה לקבל החלטות הנוגעות באופן ייחודי רק לסניפים החברים בה.
25 חברי כוח לעובדים ומעלה מאותו מקום עבודה או מאותו תחום עיסוק ואותו אזור עבודה, יכולים להכריז על עצמם כסניף באופן עצמאי ובלבד שלא קיים כבר סניף ותיק יותר העונה בדיוק על אותן הגדרות.
סניף מקומי או ארצי או כלל הסניפים המקומיים של אותו המעסיק, מהווים ב"כוח לעובדים" את ועד העובדים/ועדי העובדים אצל אותו מעסיק.
לפי הצהרת האחד במאי 2018 יש לכוח לעובדים 4 מטות אזוריים (הם מטה גליל וצפון, מטה מרכז, מטה ירושלים, מטה דרום) ו-4 ענפים איגוד מקצועיים (הם ענף תחבורה, ענף השכלה הגבוהה, ענף חינוך ורווחה וענף הגיל הרך).
תפקידם של המטות והענפים לסייע ולטפל בצרכי הסניפים שבתחומם.
ענף השכלה הגבוה מייצג כ-5,000 שכירים ועוד כ-5,000 נוספים דרך הסכמי שיתוף פעולה.
ענף תחבורה המייצג למעלה מ-4,000 נהגים בתחבורה הציבורית (עובדי חברות "אגד תעבורה", "סופרבוס", ו"דן בדרום", אופוזיציה באגד), ובענף ההיסעים המאוגדים באיגוד הנהגים של "כוח לעובדים" וכן עובדים נוספים בחברות הובלה.
ענף חינוך ורווחה המייצג כ-4,000 שכירות, בחינוך המופרט, בצהרונים ובחסות הנוער ושרותי רווחה נוספים.
ענף הגיל הרך המייצג כ-4,000 עובדות, במסגרת איגוד מטפלות המשפחתונים, רשת המעונות "נשי חירות" ועוד.
על הוועדים הגדולים שאינם חלק מענף, נמנים בין השאר, "יד ושם" עם כ-800 עובדים במסגרת מטה ירושלים, וחברת מוסדות תרבות וספורט תל אביב במסגרת מטה מרכז.
ב"אספת הנציגים" מיוצג כל סניף בהתאם לגודלו היחסי (נציג לכל 50 חברים) וגוף זה מהווה את הגוף המחוקק של הארגון המוסמך לקבל כל החלטה ביחס לארגון.
עם זאת החלטות על הפסקת שביתה, חתימה על הסכמי שכר קיבוציים וענייני תקציב מסוימים מחייבות אישור של כלל חברי הארגון הנוגעים לעניין.
יו"ר אספת הנציגים הנוכחי הוא יעל שלו-גינוסר.
"צוות ארגון" מהווה את הנהגת הארגון הפעילה והגוף הבכיר בארגון בין כינוסי "אספת הנציגים".
"צוות ארגון" נבחר מדי שנה על ידי "אספת הנציגים" לקראת אחד במאי.
החל מאוגוסט 2015, לצד צוות ארגון, מנוהל הארגון על ידי 4 מזכ"לים משותפים, הנבחרים אחת לשנתיים על ידי אספת הנציגים.
המזכ"לים ו"צוות ארגון" מהווים את "הנהגת כוח לעובדים".
"כוח לעובדים" ארגן והוביל את השביתה הראשונה בישראל של עובדי בתי קפה (השביתה בבית הקפה קופי-טו-גו בכיכר אנטין).
השביתה, שנמשכה 13 ימים, הביאה להסדר שלפיו קיבלו עובדי בית הקפה שכר בסיס בגובה שכר המינימום ובנוסף לו 88% מכספי הטיפים, עלייה ממוצעת של כ-50% בשכרם לשעה.
ב-24 במרץ 2009 התקבל פסק-הדין בעניין מאבק העובדים בגן המדע במכון ויצמן למדע, ובו הכיר בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב ב"כוח לעובדים" כארגון עובדים, לראשונה בהחלטה שיפוטית
ב-19 באפריל 2009 בהובלת שרון קטרון פתח סגל ההוראה (הסגל הזוטר) באוניברסיטה הפתוחה, המאוגד בכוח לעובדים, בשביתה שנמשכה 50 ימים והסתיימה בעקבות הצעת פשרה של הוועדה לתקצוב ותכנון של המועצה להשכלה גבוהה, ולפיה ייחתם הסכם קיבוצי באוניברסיטה הפתוחה על בסיס הסכם הסגל הזוטר באוניברסיטאות.
בספטמבר 2010 הגיעו האוניברסיטה הפתוחה וכוח לעובדים להסכם קיבוצי לפיו יקבלו עובדי סגל ההוראה העלאת שכר והטבות סוציאליות.
ההסכם הותקף על ידי ההסתדרות שפנתה לבית הדין הארצי לעבודה, שדחה את טענות ההסתדרות ואישר את ההסכם.
בינואר 2010 הכיר בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע ב"כוח לעובדים" כארגון יציג של העובדים במפעל קבוצת אקרשטיין בירוחם, אך בערעור לבית הדין הארצי לעבודה נקבע כי ההסתדרות היא הארגון היציג של עובדי מפעלי אקרשטיין.
ב-21 במרץ 2011, בעקבות מאבק מקצועי שערכו עובדי מפעל חיפה כימיקלים צפון, עברו כל עובדי המפעל מייצוג ההסתדרות החדשה לייצוג של כוח לעובדים, שפתח במשא ומתן בשמם עם ההנהלה.
ב-1 במאי 2011 פתחו עובדי חיפה כימיקלים צפון בשביתה כללית.
ביום ה-75 לשביתה איבדה חברת חיפה כימיקלים את "רישיון הרעלים" (הרישיון המאפשר ייצור במסגרת מפעל כימי) שלה, עקב ליקויים מצטברים במהלך השביתה ולפניה.
השביתה הסתיימה ב-1 בנובמבר 2011 בחתימה על הסכם עבודה המבטיח תוספת שכר של 25% לעובדי "דור ב'" וביטול הפרשי השכר בין ה"דורות" בתוך 10 שנים.
בינואר 2013 חתמו 1,600 מורי ומורות תוכנית היל"ה המאורגנים בכוח לעובדים על הסכם קיבוצי ראשון עבור מורי הקבלן.
בנוסף איגד הארגון את עובדי המחסנים ברשת הבגדים "קסטרו", עובדי הקבלן בסינמה סיטי, עובדי רשת מרפאות הרפואה המשלימה ש.ל.ה, מטפלות משפחתוני התמ"ת, עובדי סינמטק ירושלים, עובדי הניקיון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועוד.
במרץ 2014 הוכר כוח לעובדים כארגון היציג ל-1,700 עובדי חברת קווים.
גם חרדים רבים הצטרפו ל"כוח לעובדים".
בשנת 2017 לאחר מאבק ממושך מול הנהלת החברה וועד יריב מטעם ההסתדרות החדשה, אושר כי כוח לעובדים הוא הארגון היציג של עובדי חברת סופרבוס.
עוד בשנת 2017 יצאו חברי הסגל הבכיר במכללה האקדמית תל אביב יפו לשביתה בת 4 שבועות תחת "כוח לעובדים", השביתה הסתיימה ללא הישגים למרצים וללא החזר שעות הוראה לסטודנטים שהפסידו שליש סמסטר.
בשנת 2018 ארגון הסגל הבכיר של המרצים במכללות, תחת ארגון "כוח לעובדים" פתח בשביתה שנמשכה 5 שבועות.
שביתה זו הייתה המשך של השביתה שהתרחשה שנה קודם לכן.
הרקע לשביתה היה החלפת ההנהגה בארגון הסגל הבכיר.
ההנהגה החדשה החליטה לחזור בה מההבנות עם האוצר ופתחה בשביתה חדשה שהסתיימה רק לאחר התערבות בית הדין לעבודה שקבע כי על המרצים לנהל משא ומתן מקומי עם המוסד בו הם עובדים.
גם בשביתה זאת הסטודנטים נפגעו והפסידו כמעט חצי סמסטר.
בשנת 2020, מתחילת שנת הלימודים האקדמית, ארגון הסגל הזוטר של המרצים במכללות, תחת ארגון "כוח לעובדים" פתח בשביתה שנמשכה 5 שבועות.
הרקע לשביתה הייתה טענת הארגון המונה 11 ועדים ממכללות שונות לעיכוב המשא ומתן על תנאי העסקת המרצים הזוטרים במשך שנתיים וחצי.
במקביל, הסגל הזוטר באוניברסיטאות ובמכללות כולן שיבש את הלימודים בשל סכסוך עבודה על תנאי ההעסקה בתקופת הלמידה מרחוק הנהוגה בתקופת מגפת הקורונה.
בדצמבר 2020, לאחר שמתווה להסכם קיבוצי נחתם בין ועד ראשי המכללות למשרד האוצר.
לפי העקרונות המתווה, כ-3,000 חברי הסגל האקדמי הזוטר יעברו למעמד סגל עמית, יופרשו סכומים עבור קרן השתלמות ויוגדלו שיעורי ההפרשות לפנסיה.
בשנת 2011 קיבל הארגון את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג ועדת הפרס בחרה להעניק את האות לכוח לעובדים בנימוק:
ביום העצמאות של שנת 2020 הדליקה נציגת כוח לעובדים, רעות פרץ, משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי.
כוח הצלה היא סדרת אנימציה ממוחשבת קנדית שהייתה משודרת בישראל בערוץ הופ!.
חברי כוח ההצלה הם דמויות קטנות, צבעוניות ותלת־ממדיות שבכל פרק מסייעות בפתרון בעיות ותעלומות בהן נתקלות דמויות אחרות.
כוח הפניקס הוא ישות קוסמית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הישות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #101 מאוקטובר 1976, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם.
הישות מתחברת לדמויות אחרות, ונקראת גם בשם פניקס.
כוח הפניקס הוא ההתגלמות האלמותית של כוחות החיים והתשוקה האוניברסליים.
הישות נולדה בחלל שבין מצבי התודעה האנושית, והיא מכונה בשם "ילדת היקום".
היא מהווה את צומת הדרכים של כל האנרגיה הקיימת ביקום, ומתקיימת בכל המציאויות של המולטי-יקום.
היא שומרת על כוח הבריאה וכן גם על גביש מק'קראן העוצמתי.
כוח הפניקס מפורסם בשוק הקומיקס האמריקאי בשל תפקידו בקשת הסיפור "אקס-מן: סאגת הפניקס האפלה", ולרוב הוא מתקשר לדמותה של ג'ין גריי.
דמותה של ג'ין גריי כפניקס האפלה מדורגת במקום התשיעי ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים לפי אתר IGN, ובמקום ה-38 ברשימת מאה הנבלים הגדולים בכל הזמנים לפי מגזין Wizard.
בין יתר הדמויות עימן התחבר הכוח נמנו הפנתר השחור, קפטן אמריקה, הענק הירוק, שאנג-צ'י, האביר השחור, ספיידרמן, דוקטור דום, רייצ'ל סאמרס, מדלין פריור, קוקיות סטפורד, הופ סאמרס, ולקיריה, ובעקבות אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן" משנת 2012, גם סייקלופס, אמה פרוסט, נאמור, קולוסוס ומג'יק, הנקראים "חמשת הפניקסים".
המארחת הנוכחית של כוח הפניקס היא מיה לופז.
בשיא כוחו עמד הכוח על 8,500 אנשי משרתי קבע ועוד כ-4,500 איש במילואים (יחס של 722 אנשי משטרה ל-100,000 אזרחים, מה שהפך אותה לכוח השיטור הגדול בעולם ביחס לכמות אוכלוסין).
רק כ-8% מתוכם קתולים (בקרב אוכלוסייה שכ-40% ממנה קתולים).
בעת "הצרות" ספג הכוח אבדות כבדות, 300 מאנשיו נהרגו ועוד כ-9,000 נפגעו, בעיקר עקב פעולות טרור של הצבא האירי הרפובליקני (ה-IRA), מה שהפך את השירות בו לשירות המסוכן העולם בכוח שיטור.
במקביל נחשב לאחד מכוחות השיטור המקצועיים בעולם.
כוח השיטור הוא גם אחד מכוחות הביטחון השנויים ביותר במחלוקת בעולם.
ארגונים קתולים, אירים-רפובליקנים וארגוני זכויות האדם ציינו לא אחת הפרות של זכויות אדם שבוצעו על ידי אנשי הכוח בפעילותם.
התלונות הובילו לעשרות ועדות חקירה ובדיקה, אולם איש מאנשי כוח השיטור לא הועמד מעולם לדין פלילי עקב חקירות אלה.
הכוח נוצר ב-1 ביוני 1922 מתוך כוח השיטור המלכותי של אירלנד (Royal Irish Constabulary) שחלש על האי האירי לפני עצמאות אירלנד ויצירת צפון אירלנד.
רוב מוחלט של אנשי הכוח היו פרוטסטנטים ומהקמתו ועד 1970 שירתו בו ככוח עזר של מתנדבים אנשי המיליציה הפרוטסטנטית "כוח המתנדבים מאלסטר" (כוח שהוקם עבור התגייסות אירים למלחמה לצד הכתר הבריטי במלחמת העולם הראשונה).
מתנדבים אלה שירתו ביחידות שכינויין היה B-Specials, ונודעו ביד הקשה אותה הפגינו נגד קתולים.
לקראת סוף שנות השישים ביקש ראש ממשלת צפון אירלנד היוניוניסט המתון טרנס או'ניל לפתח גישה שוויונית יותר מול המיעוט הקתולי.
כוח השיטור נאלץ להגן על הפגנות של קבוצות קתוליות מפני פרוטסטנטים והדבר גרר התמרמרות מצד יוניוניסטים קיצונים ("לויאליסטים").
הכוח התקשה לעמוד במשימותיו המתרבות באווירה הקשה וב-1969 הוזמן צבא בריטניה לתגבר אותו.
אולם, הצבא כשל אף הוא במשימות השיטור ולאחר יום ראשון העקוב מדם ב-1972, בו ירו צנחנים בריטים למוות ב-14 קתולים בלתי חמושים, פרצו 30 שנות טרור ואלימות, שהופנו בחלקן הגדול נגד השוטרים, שהגיבו אף הם בצעדים רדיקליים שאלימותם הלכה וגברה.
הסכם יום שישי הטוב משנת 1998, שסיים את שנות "הצרות", קבע כי בכוח דרושה רפורמה מקיפה שעיקרה הוא שילוב קתולים בכוח ביחס מתאים ליחסם באוכלוסייה ופיקוח על הכוח ופעולותיו על ידי מועצת מנהלים שחבריה ימונו על ידי הממשלה הבריטית.
באוקטובר 2001 פורק כוח השיטור על מנת להקים את שירות המשטרה של צפון אירלנד (Police Service of Northern Ireland - PSNI).
בשנת 2000 העניקה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת לכוח את עיטור צלב ג'ורג' הקדוש על האומץ שהפגינו אנשיו במלחמה מול הטרור.
כוח הקצב היא סדרת ילדים ששודרה בערוץ הופ!
בשנים 2013–2011. הסדרה מהווה גם כסדרת המשך ל"Doodlebops" הקנדית.
החבורה נמצאת בתחנת הצ'אקננה, שם הם מקבלים בקשות מילדים ומסייעים להם.
בעונה זו להקה בשם כוח הקצב עוזרת לילדים (שמאותתים במראה באמצעות השתקפות השמש) לפתור בעיות בעזרת שיר.
כשהשיר מוכן "הצ'יקיבומבום" מתחילה לפעול.
עונה זו דומה מאוד לראשונה והיא מביאה את כוח הקצב לבמה (בשונה מהעונה הראשונה שמביאה אותם למסך לבן).
בעונה זו מצטרף אויבם של כוח הקצב "קאפופו".
קאפופו רוצה להפוך את חבורת "כוח הקצב" ל"כוח העצב" ולגנוב את הלב של הצ'יקיבומבום.
בתחילת כל פרק בעונה השלישית מטיל קאפופו כישופים רעים אך כוח הקצב מערימים עליו ומזהירים אותו.
בסוף כל פרק קאפופו מתחפש במטרה להתקרב ללב של הצ'יקיבומבום.
בתחילה החבורה לא מזהה אותו, אך בהמשך הם מגלים את זהותו.
צ'אק (דרור טייכנר (עונות 1–2)/לירון חי ביטון (עונה 3)) - הכוח הכחול, מנגן באורגן ובעונה השלישית מנגן על גיטרה.
בום בום (גל לב) - הכוח הצהוב, מנגן בתופים.
צ'יקי (ציון אשכנזי) - הכוח האדום, מנגן בגיטרה חשמלית.
קאפופו (גיל אלון) (עונה 3) - האויב של כוח הקצב, רוצה להפוך אותם לכוח העצב ולגנוב את הלב של הצ'יקיבומבום.
בפרק "נתפייסה", הוא הפך לכוח הסגול, וניגן גם הוא בגיטרה חשמלית.
כוח השירות המיוחד ה-1 היה כוח קומנדו חטיבתי משותף של צבא ארצות הברית וצבא קנדה במלחמת העולם השנייה שפעל בין השנים 1942-1944.
ביולי 1942 הוטל על הקולונל רוברט פרדריק להקים את כוח השירות המיוחד ה-1 (ה-FSSF), יחידת קומנדו בסדר גודל חטיבתי שהורכבה ממגויסים אמריקנים וקנדים.
היחידה התגבשה והתאמנה במונטנה והוכשרה בין היתר בצניחה חבלה ולוחמה הררית.
היחידה יועדה במקור לפעילות בנורווגיה אולם לאחר שהסתיימו אימוני היחידה היא פעלה כחלק מן הארמייה ה-5 במערכה על איטליה.
תחת פיקודו ביצעה היחידה מספר משימות מיוחדות ובהן תפיסת נקודות שליטה ומעברים חיוניים.
בדצמבר 1943 פיקד פרדריק על היחידה בקרב על הר לה-דיפאנסה, שכיבושו נדרש כדי לאפשר את התקדמותה של דיוויזיית החי"ר ה-36. פרדריק ואנשיו כבשו את ההר, משימה שנחשבה לבלתי אפשרית, אולם ספגו שיעור אבדות גבוה.
לאחר מכן פיקד פרדריק על הכוח בנחיתה באנציו.
הכוח בפיקודו היה הראשון שהגיע לרומא.
על האופן שבו פיקד על כוח השירות המיוחד ה-1 בקרבות באיטליה עוטר פרדריק פעמיים בצלב השירות המצוין.
לאחר המערכה באיטליה קודם פרדריק לדרגת מייג'ור גנרל ובמקומו מונה הקולונל אדווין ווקר.
באוגוסט 1944 לקחה היחידה חלק במבצע דרגון בצרפת.
היחידה סופחה לכוח המשימה המוטס ה-1, עליו פיקד הגנרל רוברט פרדריק ולחמה בקרבת ניס וסן טרופה.
היחידה הונצחה, בין היתר, בסרט "בריגדת השטן" משנת 1968, בו גילם ויליאם הולדן את דמותו של רוברט פרדריק.
כוח מיוחד היא סדרת טלוויזיה אמריקנית ששודרה ברשת ITV מ-27 בספטמבר 1997 ועד 22 במאי 1999.
הסדרה גוללה את קורותיהם של קבוצת שכירי חרב אמריקנים, יוצאי היחידות המיוחדות וארגוני המודיעין, אשר מבצעים עבור הממשל האמריקני פעולות חשאיות ברחבי העולם.
על הצוות מפקד מייג'ור בדימוס מאתיו "מאט" שפרד (אותו גילם בראד ג'ונסון), יוצא הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכוח דלתא, אשר הודח ממן השירות בצבא ארצות הברית לאחר שסירב פקודה במבצע מיוחד בקוסובו.
חברו של מאט מן השירות, הקולנל בדימוס קסווייר טראוט (אותו גילם דייוויד שלבי), מגייס אותו לבצע עבור הממשל פעולות מיוחדות.
בצוות חברים גם הצלף בני-ריי רידל, יוצא סיירת חיל הנחתים, מרגו וינסנט (אותה גילמה מלינדה קלרק), אשר בעברה שימשה כסוכנת חשאית ב-CIA, וטייס המסוקים דיקון "דיק" ריינולדס (אותו גילם דניס רודמן).
כוח התחרה (שם מדעי: Varanus varius) הוא מין של כוח ממשפחת הכוחיים המצוי ביבשת אוסטרליה והוא מהזוחלים טורפי העל בה יחד עם הכוח האוסטרלי והשני בגודלו בלטאות היבשת.
הכוח מכוסה ברצועות כהות לאורך גופו ומכאן שמו.
הכוח הוא יצור מרשים באורך של 2.1 מ' ובמשקל של עד 20 ק"ג והזנב מהווה כחצי מגופו.
הוא מצוי מקווינסלנד עד דרום אוסטרליה באזורים טרופיים וכן ביערות.
הם מטפסים טובים על העצים ונאחזים בהם באמצעות רגליהם השריריו וטפריהם הגדולים והקשים.
הכוח הוא צייד גדול שמהווה טורף על באוסטרליה, למעט מתקפות נדירות של כלבי דינגו, עופות דורסים ולטאות כוח גדולות יותר.
הכוח ניזון מחרקים, דוחיים, זוחלים שונים, עופות ויונקים עד לגודל של וולבי אדום-צוואר.
בתוך פיו ישנם בקטריות ארסיות העוזרות לו להרוג את טרפו.
הכוח ניזון גם מנבלות שונות, כולל נבלות שנדרסו בכבישים והוא גם קניבל.
הנקבות מחפשות בשביל להטיל ביצים, חפירים, קיני טרמיטים או תילים של עופות ממשפחת הדגרתיליים, כמו דגרתל ההודו והליפואה, הקוברים את הביצים שלהם במדגרות גדולות.
הכוח מטילה 14 ביצים בתל ולאחר מכן היא תקבור את הביצים בחול ותעזור להם לקראת הבקיעה לחפור פתח החוצה.
הכוח אינו טורף של בני אדם, אך הוא עלול להיות מסוכן אם הוא נדחק לפינה.
שיניו החדות יכולות לגרום לפצעים גדולים.
כוח זהוב (שם מדעי: Varanus flavescens) הוא מין של לטאת כוח גדולה החיה בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה.
כוח זה הוא מין בצבע זהוב כהה עם עור מקומט מעט וחוטם קצר.
הוא מצוי ביערות וגדות נהרות (לרבות האינדוס, הגנגס והבראהמאפוטרה) בהודו, פקיסטן, נפאל ובנגלדש.
הכוח מחפש את מזונו על הקרקע, במים וגם מטפס על עצים.
הוא ניזון מיצורים קטנים שונים הכוללים חרקים, דגים, דוחיים, זוחלים קטנים, עופות ויונקים קטנים.
לכוח הבוגר אין טורפים טבעיים.
כוח חסר-אוזן או לַנְתָּנוֹטוּס (שם מדעי: Lanthanotus borneensis) הוא מין יחידי בסוגו ובמשפחתו - משפחת הלנתנוטיים (Lanthanotidae) והוא קרוב משפחתם הרחוק של לטאות הכוח ושל ההלודרמיים (Helodermatidae) מיבשת אמריקה.
ישנה טענה במחלוקת, שמין קדום שלו שרץ במונגוליה בעדן המזוזואיקון.
המין חי רק ביערות בבורנאו שבאינדונזיה.
הוא קטן בהרבה מהכוחים האמיתיים ואורכו 42–43 ס"מ בממוצע, אורך השיא המתועד: 55 ס"מ.
הוא בעל רגליים קצרות, לסת קטנה ומעוגלת וקשקשים גרמיים קטנים על פלג גופו העליון.
למרות שמו הוא דווקא בעל אוזניים, אך הן בולטות פחות מאשר בקרב קרוביו, פרוש שמו המדעי הוא "אוזן מכוסה".
הוא יוצא מהמחילות שלו בלילות לחפש טרף קטן כמו חרקים, שלשולים ולפעמים גם חולייתנים קטנים ובשבי ניזון מעיקר מיצורים ימיים כמו דגים ודיונונים.
מעט מאוד ידוע עליו ומצב השימור שלו לא נקבע.
התגלה המין בשנת 1878 ופרטים נלכדו במקומות מרוחקים זה מזה בכל האי, האופטימיסטים מבין המדענים משערים שהוא נפוץ בכל האי.
כוח מדומה, נקרא גם כוח ד'אלמבר או כוח אינרצי , הוא כוח הפועל על כל הגופים, שתנועותיהם מתוארות במערכת ייחוס לא אינרציאלית, כלומר גופים שמיקומם ותנועותיהם נמדדים על ידי צופה אשר בעצמו נמצא בתאוצה.
בניגוד לכוחות ממשיים, כגון כוח חשמלי, כוחות מדומים אינם נובעים מאינטראקציה פיזיקלית בין גופים, אלא מהתאוצה של הצופה בלבד.
לדוגמה, צופה היושב במכונית מאיצה לאורך שדרת עצים, יראה מהחלון את העצים נעים בתאוצה לאחור.
על פי החוק השני של ניוטון, תאוצה של גוף יכולה להיגרם רק על ידי כוח שמופעל על הגוף.
במקרה זה לא מופעל על העצים כל כוח ממשי המושך אותם אחורה, אך מכיוון שהצופה עצמו מאיץ הוא צופה בתאוצה של העצים.
כדי לתקן את הבעיה, יש להוסיף למערכת כוח מדומה הפועל לאחור.
הכוח המדומה הזה מסביר את התאוצה הנצפית של העצים.
כמו כן, הכוח המדומה מסביר את העובדה שהמכונית אינה נעה ביחס לצופה: הוא בדיוק הפוך לכוח הממשי שמאיץ את המכונית, ולכן מבטל אותו לחלוטין.
דוגמה נוספת היא נסיעה באוטובוס במהלך בלימה.
הנוסע באוטובוס הבולם מרגיש דחיפה קדימה, למרות שאין אף כוח ממשי שדוחף אותו.
גם כאן, לצורך תיקון חוקי הפיזיקה, מגדירים כוח מדומה המנוגד לכיוון תאוצת האוטובוס והוא הכוח שגורם לנוסע לחוש את הדחיפה קדימה.
לכוחות המדומים שני מאפיינים נוספים.
מאפיין אחד הוא שהחוק השלישי של ניוטון, חוק הפעולה והתגובה, אינו חל עליהם.
חוק זה קובע שגוף המפעיל כוח על גוף אחר, הגוף האחר יפעיל עליו כוח נגדי.
החוק אינו חל על כוחות מדומים מכיוון שאינם נובעים מאינטראקציה בין גופים.
מאפיין שני הוא שהם תמיד פרופורציוניים למסה של הגוף עליו הם פועלים.
מהסיבה שאין הכוחות האלו כוחות אמיתיים, אפשר לפתור ולתאר כל מערכת פיזיקאלית גם בלעדיהם, תוך ניתוח התנועה ממערכת ייחוס אינרציאלית, והם נועדו רק להקל על פתרון הבעיות כאשר אנו במערכת ייחוס מאיצה ביחס למערכת יחוס אינרציאלית.
למשל, אדם העומד מחוץ לאוטובוס הבולם יכול להסביר את דחיפת הנוסעים קדימה בצורה מלאה (לפי חוק ההתמדה), ורק הנוסע עצמו זקוק לכוחות מדומים כדי להסביר את תנועתו.
מערכת ייחוס היא מערכת צירים לפיה נמדדים גדלים פיזיקליים כגון מיקומים ומהירויות של גופים במרחב.
לדוגמה, בבואנו לנתח את האירועים הקורים כאשר צנחנית קופצת ממטוס, אנחנו יכולים לנתח את האירועים מנקודות מבט שונות.
למשל אנחנו יכולים לבחור בנקודת מבטה של הצנחנית, נקודת המבט של צופה היושב במטוס, או בנקודת מבט של צופה על הארץ.
מכל נקודת מבט כזו נמקם את מערכת הייחוס יחד עם הצופה, כלומר הצופה עצמו לא יזוז כלל, וכל התנועות יחושבו ביחס אליו.
לכן בכל מערכת ייחוס נקבל תוצאות שונות לגבי המיקומים, המהירויות והתאוצות של הגופים השונים.
מערכת ייחוס אינרציאלית היא מערכת מיוחדת שבה מתקיימים חוקי התנועה של ניוטון באופן מלא.
מערכת ייחוס הנעה במהירות קבועה יחסית למערכת אינרציאלית תהיה אינרציאלית גם היא.
מערכת יחוס לא-אינרציאלית היא מערכת המאיצה יחסית למערכת אינרציאלית, ולכן ייווצרו בה תאוצות נוספות שאינן ניתנות להסבר על ידי הכוחות הממשיים.
על מנת ששני חוקי התנועה הראשונים של ניוטון יחזרו להתקיים, יש להוסיף כוחות מדומים.
מערכות לא-אינרציאליות שונות ידרשו הוספה של כוחות מדומים שונים, על פי מאפייני התאוצה שלהן.
כוחות מדומים במקרים נפוצים של מערכות ייחוס לא אינרציאליות
מערכת ייחוס המאיצה בקו ישר
במערכת ייחוס המאיצה בקו ישר נוסף כוח מדומה המייצר תאוצה זהה בכיוון ההפוך.
לדוגמה, נקודת המבט של נוסע העולה במעלית.
בתחילה המעלית מאיצה כלפי מעלה.
בשלב זה מופעל כוח מדומה כלפי מטה, והנוסע ירגיש שהוא נלחץ כלפי הרצפה.
לאחר מכן המעלית תגיע למהירות קבועה כלפי מעלה.
בשלב זה נקודת המבט של הנוסע היא מערכת אינרציאלית, אין בה כוחות מדומים, והוא יחוש בה בדיוק כמו שהוא חש מחוץ למעלית.
לפני העצירה המעלית תאט, כלומר תאיץ כלפי מטה (בעודה נוסעת למעלה), ואז יופעל כוח מדומה כלפי מעלה.
בשלב הזה הנוסע יחוש קל יותר.
מערכת ייחוס המסתובבת במהירות זוויתית קבועה
במערכת ייחוס המסתובבת במהירות זוויתית קבועה יש להוסיף שני כוחות מדומים:
כוח צנטריפוגלי: כוח הפועל על הגופים בכיוון ממרכז הסיבוב כלפי חוץ, ופרופורציוני למרחק הגוף מהמרכז.
כוח זה מורגש כשנוסעים במכונית הפונה לשמאל, למשל, והנוסעים נדחקים ימינה.
בקרוסלה, הכוח הצנטריפוגלי גורם לרוכבים עליה לחוש בכוח המושך אותם אחורה, מהמרכז החוצה.
במכשיר הצנטריפוגה מסובבים חומרים במהירות, ומנצלים את הכוח הצטנריפוגלי על מנת להפריד בין חומרים בעלי צפיפות שונה.
כוח קוריוליס: כוח הפועל על כל הגופים הנעים במערכת זו, וגורם להם לסטות מתנועה בקו ישר.
מכיוון שכדור הארץ מסתובב, במערכת יחוס של צופה על פני כדור הארץ מורגשת ההשפעה של כוח קוריוליס.
הכוח חלש יחסית, אך פעולתו מורגשת על תנועות בקנה מידה גדול, כגון תנועות זרמי אוויר, ומעופם של טילים.
מערכת ייחוס המסתובבת במהירות זוויתית משתנה
במערכת ייחוס המסתובבת סביב ציר קבוע במהירות זוויתית משתנה בגודלה, יש להוסיף שלושה כוחות מדומים: את הכוח הצנטריפוגלי וכוח קוריוליס כמו במקרה של מהירות זוויתית קבועה, וכן את כוח אוילר.
במקרים בהם ציר הסיבוב משתנה, ישנן תאוצות מדומות נוספות שלא מוגדרים עבורם כוחות מדומים.
כוחות מדומים על פני כדור הארץ
מכיוון שכדור הארץ מסתובב סביב צירו, נקודת מבטו של צופה העומד על פני הארץ היא מערכת לא אינרציאלית המסתובבת במהירות קבועה בקירוב, ולכן פועלים בה הכוח הצנטריפוגלי וכוח קוריוליס.
כוח קוריוליס משפיע עקרונית על כל עצם הנמצא בתנועה.
למשל כשזורקים כדור, כוח קוריוליס יטה במעט את מסלול הכדור.
בהמיספירה הצפונית הוא גורם להטיה ימינה, ובהמיספירה הדרומית הטיה שמאלה.
בפועל על פני כדור הארץ כוח קוריוליס חלש מאוד, והשפעתו מורגשת רק על תנועות בקנה מידה גדול, או שמתמשכות לאורך זמן ארוך.
הדבר הוכח לראשונה בעזרת מטוטלת פוקו, מטוטלת באורך 67 מטר שהוקמה בפריז על ידי לאון פוקו.
בהשפעת כוח קוריוליס, מישור התנודה של המטוטלת מסתובב אט אט.
כמו כן, כוח קוריוליס משפיע על תופעות אטמוספיריות.
הוריקנים למשל, בחצי הכדור הצפוני מסתחררים תמיד נגד כיוון השעון, ובחצי הכדור הדרומי עם כיוון השעון.
גם הכוח הצנטריפוגלי מורגש על פני כדור הארץ.
עוצמתו בנקודה מסוימת פרופורציונית למרחק מציר הסיבוב של כדור הארץ, והוא מכוון מכיוון הציר החוצה.
לכן בקטבים עוצמתו היא אפס, והוא מקסימלי בקו המשווה.
מכיוון שפעולתו בקו המשווה מנוגדת לכוח המשיכה, הוא מפחית את משקלו של עצם בכ-0.35% יחסית למשקלו בקטבים.
כמו כן פעולתו היא זו שגורמת לכדור הארץ להיות לא כדור מושלם אלא פחוס, כלומר בעל רדיוס גדול יותר באזור קו המשווה.
כוח המשיכה נחשב במשך שנים לדוגמה מובהקת לכוח ממשי, אך הדבר השתנה עם פרסום תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין.
על פי תורה זו, כוח המשיכה הוא כוח מדומה הנובע מעיקום הזמן והחלל בשל נוכחות מסה.
במרחב-זמן שאין לו עקמומיות גופים שלא פועלים עליהם כוחות ינועו בקווים ישרים, אך במרחב זמן בעל עקמומיות הם ינועו במסלולים עקלקלים (אך במובן מסוים אלו יהיו המסלולים הישרים ביותר האפשריים במרחב העקום הקרויים מסילות גאודזיות).
הדבר יגרום לגופים בעלי מסה להתקרב זה לזה.
כשאנו רואים הגוף נופל בתאוצה לכיוון כדור הארץ אנו מייחסים את התאוצה לכוח המשיכה, אך על פי תורת היחסות הכללית הגוף נע במסלול טבעי המקרב אותו למרכז כדור הארץ ללא תאוצה וללא צורך בהפעלת כוח.
מראית העין של תאוצה נוצרת מכיוון שמערכת ייחוס של צופה העומד ללא תנועה יחסית לכדור הארץ אינה מערכת ייחוס העומדת במקום מבחינת המרחב-זמן העקום, ולכן נוצרים בה כוחות מדומים.
בפיזיקה, קיימים ארבעה כוחות יסוד המהווים את הבסיס לכל האינטראקציות הידועות בטבע: כבידה, אלקטרומגנטיות, הכח גרעיני חזק, והכח הגרעיני החלש.
כמה תאוריות ספקולטיביות הציעו כוח חמישי שיסביר תצפיות חריגות שאינן מתאימות לתאוריות הקיימות.
בחלק מהנחות, עצמת הכח דומה לזו של הגרוויטציה (חלשה הרבה יותר מזו של האלקטרומגנטיות או הכוחות הגרעיניים).
הצעה נוספת היא כוח חלש חדש המתווך על ידי בוזוני W ו־Z.
החיפוש אחר כוח חמישי גבר בעשורים האחרונים בשל שתי תגליות בקוסמולוגיה שאינן תואמות לתאוריות הנוכחיות.
מסתבר כי מרבית מסת היקום מצויה בצורה לא ידועה של חומר המכונה חומר אפל.
מרבית הפיזיקאים מאמינים שחומר אפל הוא חלקיק תת-אטומי חדש שטרם נתגלה, אך יש הסוברים כי הדבר עשוי להיות קשור לכוח יסודי לא ידוע.
שנית, לאחרונה התגלה כי התפשטות היקום מואצת, תופעה המיוחסת לצורת אנרגיה הנקראת אנרגיה אפלה.
יש פיזיקאים המשערים כי צורה של אנרגיה אפלה המכונה quintessence יכולה להיות כוח חמישי.
קיומו של כוח בסיסי חדש עשוי להיות קשה לאישוש נסיוני.
כוח הכבידה, למשל, הוא כוח כה חלש עד שאינטראקציית הכבידה בין שני עצמים היא משמעותית רק כאשר לאחד מהם יש מסה גדולה.
לכן, נדרש ציוד רגיש מאוד למדידת אינטראקציות כבידה בין עצמים קטנים בהשוואה לכדור הארץ.
כוח בסיסי חדש (או "חמישי") עשוי להיות דומה בעוצמתו - חלש מאוד - ולכן קשה לזיהוי.
עם זאת, בשנות השמונים המאוחרות דיווחו חוקרים (Fischbach et al) על ראיות לקיום כוח חמישי שפועל בטווח של כמאה מטר , זאת על ידי ניתוח מחדש של תוצאות שדווחו על ידי Loránd Eötvös.
על פי ההערכה, הכוח קשור להיפרמטען.
במשך מספר שנים ניסויים אחרים נכשלו בשחזור תוצאה זו.
ישנם מספר סוגים של מחקרים הניתנים לביצוע, בהתאם לסוג הכוח המונח ובטווחיו.
דרך אחת לחיפוש כוח חמישי היא באמצעות בדיקות של עקרון השקילות החזק: זהו אחד המבחנים החזקים ביותר בתורת הכובד של איינשטיין: תורת היחסות הכללית.
תאוריות כוח משיכה חלופיות, כמו תאוריית Brans – Dicke , מניחות קיום כוח חמישי, שטווחו אולי אינסופי.
הסיבה לכך היא שלאינטראקציות כבידתיות, בתאוריות שאינן תורת היחסות הכללית, יש דרגות חופש מעבר לאלו ה"מטריות" (במובן של "טנזור מטרי" ), ואלו מכתיבות את עקמומיות החלל, וסוגים שונים של דרגות חופש מייצרים אפקטים שונים.
לדוגמה, שדה סקלרי לא יכול לייצר כיפוף של קרני אור.
הכוח החמישי יתבטא בהשפעה על מסלולי מערכת השמש, תופעה המכונה אפקט נורדווטט .
סוג נוסף של כוח חמישי, המופיע בתאוריית קלוזה-קליין, החוזה ממדים נוספים ליקום, ובתורות כבידת העל והמיתרים הוא כוח יוקאווה , המועבר על ידי שדה סקלרי קל (כלומר שדה סקלרי עם אורך גל קומפטון ארוך, שקובע את טווח הכוח).
כוח זה עורר עניין רב לאחרונה, שכן תאוריה של ממדים גדולים במיוחד על-סימטריים — מידות בגודל מעט פחות ממילימטר — עודדה מאמץ ניסיוני לבחינת כוח הכבידה בקני מידה קטנים אלו.
מדידות אלו דורשות ניסויים רגישים ביותר המחפשים סטייה מחוק הכבידה ההפוך על פני טווח של מרחקים שונים.
בעיקרו של דבר, נעשה ניסיון למצוא סימנים לכך שאינטראקציית יוקאווה פעילה באורך מסוים.
חוקרים אוסטרלים, שניסו למדוד את קבוע הכבידה בעומק פיר מכרות, גילו אי התאמה בין הערך החזוי והמדוד, כאשר הערך המדוד קטן בכשני אחוזים.
החוקרים הגיעו למסקנה שהתוצאות עשויות להיות מוסברות על ידי כוח חמישי היוצר דחייה, בעל טווח של כמה סנטימטרים לקילומטר.
ניסויים דומים בוצעו על סיפונה של צוללת בעת שהותה במעמקי הים.
ניסוי נוסף מדד את קבוע הכבידה בתוך בור קידוח עמוק ביריעת הקרח של גרינלנד.
הניסוי מצא פערים של אחוזים בודדים, אך לא ניתן היה לשלול מקור גאולוגי לאות שנצפה.
ניסוי אחר משתמש במעטפת כדור הארץ כגלאי חלקיקים ענק, תוך התמקדות באלקטרונים במעמקי האדמה והשפעתם על השדה המגנטי של כדור הארץ .
בשנת 2012, בובנשיין ג'יין ואחרים בדקו נתונים קיימים על קצב פעימת כוכבים מסוג משתנים קפאידיים, ב-25 גלקסיות הכוללות למעלה מאלף כוכבים בסך הכול.
התאוריה מציעה כי דפוס קצב הפעימה בגלקסיות שהושפעו מכוח חמישי היפותטי יהיה שונה מזה שבצברים שלא הושפעו ממנו.
לא נמצאה חריגה מתורת הכובד של איינשטיין.
הניסויים לעיל מחפשים כוח חמישי שהוא, כמו כוח משיכה, בלתי תלוי בהרכב של חפץ, אלא רק במסתו.
ניתן לבחון רגישות רבה בכוחות התלויים בהרכב של עצם (ולא רק במסתו) על ידי ניסויים באיזון פיתול שהומצאו על ידי Loránd Eötvös .
כוחות כאלה עשויים להיות תלויים, למשל, ביחס של פרוטונים לנייטרונים בגרעין אטומי, ספין גרעיני, או בכמות היחסית של סוגים שונים של אנרגיה קשירה בגרעין .
ניסויים כאלו בוצעו במגוון טווחים - מקצרים מאוד, דרך קני מידה של מאות מטרים, קני מידה של היקף כדור הארץ, השמש ובממדים של הגלקסיה.
מספר חוקרים סבורים שתאוריית הכובד של איינשטיין תצטרך להשתנות, במרחקים גדולים או בתאוצות קטנות.
הדבר ישנה את כוח הכובד לכוח לא מקומי.
על פי גישה זו, היות שחומר אפל ואנרגיה אפלה אינם מוסברים על ידי המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים ייתכן ויש צורך בשינויים מסוימים בכוח הכובד, הנובעים אולי מהדינמיקה הניוטונית המתוקנת או מהעיקרון ההולוגרפי .
רעיון זה שונה באופן מהותי מרעיונות קונבנציונליים של כוח חמישי, מכיוון שהכוח המוצע מתחזק ביחס לכוח המשיכה במרחקים ארוכים יותר.
רוב הפיזיקאים, עם זאת, סבורים שחומר אפל ואנרגיה אפלה אינם השערת אד הוק, אלא נתמכים על ידי מספר גדול של תצפיות משלימות ומתוארים על ידי מודל פשוט.
בשנת 2015, אטילה קרשננורקיי מהמכון למחקר גרעיני באקדמיה ההונגרית למדעים בדברצן, הונגריה, ועמיתיו, הציגו את קיומו של בוזון חדש וקל (17 MeV) כבד רק פי 34 מהאלקטרון.
במאמץ למצוא פוטון אפל , האיץ הצוות ההונגרי פרוטונים לעבר מטרות דקות של ליתיום -7, שיצרו גרעינים של בריליום -8 לא יציבים.
אלו התפרקו ופלטו זוגות אלקטרונים ופוזיטרון.
דעיכה עודפת נצפתה בזווית פתיחה של 140 מעלות בין ה- e + ל- e - ואנרגיה משולבת של 17 MeV, שהצביעה על כך ששבריר קטן של בריליום -8 ישיל עודף אנרגיה בצורת חלקיק חדש.
כוח טבעי הוא סרט תיעודי משנת 2018, העוסק ביתרונות של תזונה מהצומח, ובפרט לספורטאים.
עיקר הסרט מציג את סיפורו של ג'יימס וילקס, לוחם אמנויות לחימה משולבות.
לאחר שוילקס נפצע ונאלץ להפסיק את פעילותו הספורטיבית, הוא מבקש לבנות לעצמו תזונה שתעזור להאיץ את החלמותו.
כשהוא נתקל במחקר על-פיו תזונת הגלדיאטורים הרומיים הייתה מבוססת בעיקר על הצומח, החל ללמוד על תזונה מהצומח.
הסרט יוצא נגד הדעה שחלבון מהחי מסייעת להגדלת האנרגיה הזמינה לגוף, וטוען שהיא מבוססת על רעיונות מיושנים של הביוכימאי בן המאה ה-19, יוסטוס פון ליביג, שהשפיעו על המלצות התזונה של משרד החקלאות של ארצות הברית, ונשארו נפוצים אפילו אחרי שההמלצות שונו.
בחלק זה של הסרט הוא מראיין מספר ספורטאים טבעוניים העוסקים בענפי ספורט בעצימות גבוהה האולטרה מרתוניסט סקוט ג'וריק, אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים דוטסי באוש, אלופת אוסטרליה בריצת 400 מטר, מורגן מיטשל.
לאחר מכן, הוא מותח ביקורת גם על הרעיון שחלבון מהחי נחוץ לבניית מסת שריר, ומראיין את מרים המשקולות האולימפי קנדריק פאריס, ואת פטריק בבומיאן, מפתח גוף המחזיק במספר שיאים של הרמת משקל.
לאחר מכן, וילקס פועל כדי לשכנע את אביו, המתאושש מהתקף לב, לנסות תזונה מהצומח כאמצעי למניעת מחלות לב ולסיוע בהחלה מהן.
בחלק זה של הסרט הוא מראיין את השחקן ומפתח הגוף ארנולד שוורצנגר, שגם הוא עבר לתזונה המבוססת בעיקר על הצומח.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2018. עריכה מחודשת הופצה בבתי הקולנוע ב-2019. לאחר מכן הסרט עלה לנטפליקס.
הסרט זכה לדירוג של 70% באתר Rotten Tomatoes.
מספר אנשים בולטים הצהירו כי ישנו את התזונה שלהם בעקבות הסרט, ביניהם השחקן דולף לונדגרן, ורוכב האופניים התחרותי כריס פרום.
בישראל, הטניסאים בן פתאל ורון אידזון סיפרו בכתבה בחדשות 12 כי הפכו לטבעונים בעקבות הצפייה בסרט.
שדרן הרדיו טל ברמן המליץ על הסרט ואמר שהוא גרם לו לנסות לא לאכול שום דבר מהחי.