tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במסגרת פעילותה המשפטית, עו"ד עירא הדר הובילה לשורה ארוכה של תקדימים פורצי דרך למען הקהילה הגאה, והשיגה פסקי דין חשובים לקידום השוויון לחברי וחברות הקהילה ולמניעת אפלייתם מצד רשויות המדינה וגורמים אחרים.
מאבקים למען ההכרה בהורות הלהט"בית
אימוצים במשפחות להט"ב - בשנת 2005 התפרסה עו"ד הדר כמי שהוביל לתקדים ירוס-חקק, בו בית המשפט העליון הכיר לראשונה בהורות המשותפת של בנות זוג לסביות על הילדים שנולדו להן בעזרת תרומות זרע במהלך חייהן המשותפים.
עו"ד הדר ייצגה את בנות הזוג טל ואביטל ירוס-חקק במאבק בן 9 שנים, שבסופו הרכב מורחב של 9 שופטי בית המשפט העליון, בראשות הנשיא אהרון ברק, אישר לראשונה אימוצים במשפחות להט"ב.
פסק דין ירוס-חקק יצר שינוי דרמטי בהתייחסות של המערכת המשפטית והציבור בישראל כלפי המשפחות החד מיניות וסלל את הדרך לשורה של תקדימים נוספים למען ההורות הלהט"ב.
בעקבות פסק דין ירוס-חקק, ניתנו אלפי צווי אימוץ במסגרת משפחות גאות.
בעקבות התקדים גם משרד הפנים החלק להנפיק מסמכי רישום המותאים למשפחות להט"ב, בהם נרשם כי לילדים יש שתי אמהות או שני אבות.
צווי הורות פסיקתיים- בשנת 2015 עו"ד הדר המשיכה לקדם את המהפכה בתחום ההורות הלהט"בית, ולראשונה הוכר מעמדה ההורי של אם לא ביולוגית כלפי הילדים שילדה בת זוגה באמצעות צווי הורות פסיקתיים.
מדובר בהליך יעיל ומהיר יותר מהליך האימוץ והרבה פחות פולשני.
בהמשך, הדר הייתה שותפה לשורה של מאבקים משפטיים נוספים נגד המדינה במטרה לאפשר קבלת צווי הורות במגוון של מצבים: לגבי ילדים גדולים, לאחר פרידה בין בני/בנות הזוג, וכן במקרים בהם ההורה הביולוגי/ת מתנגד/ת למתן צו הורות לבן/בת הזוג.
עו"ד הדר פעלה גם כדי להקל על קבלת צווי ההורות, כך שיינתנו ללא מעורבות עו"ד וללא דיונים בבתי המשפט.
בנוסף, עו"ד הדר ניהלה מאבק משפטי ממושך למען מתן תחולה רטרואקטיבית לצווי ההורות, כך שהאם הלא ביולוגית תוכל כאמא מיום הלידה.
בשנת 2021 בית המשפט העליון קיבל את עמדתה.
ייצוג בסכסוכים עקב פרידות במשפחות להט"ב
במקביל למאבקים נגד רשויות המדינה למען זכויותיהן של המשפחות הלהט"ב, עו"ד הדר מייצגת אמהות ואבות גם במסגרת סכסוכי פרידה במשפחות להט"ב.
גם במסגרת זו הדר השיגה מספר תקדימים חשובים שהרחיבו את ההגנה על המשפחות הלהט"ב, למשל:
מניעת ביטול צו הורות - הדר ייצגה לסבית במאבקה נגד בת זוגה לשעבר (האם הביולוגית) שדרשה לבטל את צו ההורות שניתן לגבי בתן המשותפת.
לאחר מאבק ממושך, בית המשפט העליות דחה את תביעת האם הביולוגית, אשרר את צו ההורות לאם הלא ביולוגית וקבע שהורות שנוצרה באמצעות צווי הורות פסיקתיים שווה לחלוטין להורות ביולוגית ותבוטל רק במקרים קיצוניים.
הכרה בהורות משותפת חרף פרידה במהלך ההריון - עו"ד הדר ייצגה אם לא ביולוגית שביקשה להכיר בהורותה על הילד שבת זוגה לשעבר הרתה במהלך חייהן המשותפים, וזאת למרות שבנות הזוג נפרדו במהלך ההריון.
אחרי מאבק ממושך של 7 שנים, ולמרות התנגדות העזה של האם הביולוגית, בית המשפט העליון קיבל את התביעה שהגישה הדר והעניק את צו ההורות המיוחל.
מתן זמני שהות נרחבים לאם לא ביולוגית ללא צו הורות - עו"ד הדר ייצגה אם לא ביולוגית שתבעה זמני שהות נרחבים על הילדות שבת זוגה לשעבר ילדה במהלך חייהן המשותפים, וזאת למרות שטרם ניתנו צווי הורות שהכירו בהורות המשותפת של בנות הזוג לשעבר.
בית המשפט המחוזי קיבל את התביעה וקבע שהתובעת שימשה לילדות כאם בפועל וטובת הבנות מחייבת להעניק לה זמני שהות נרחבים.
מתן צווי הורות חרף התנגדות האם הביולוגית - עו"ד הדר ייצגה אם לא ביולוגית שתבעה מתן צווי הורות וזמני שהות שוויוניים על הבנות שבת זוגה לשעבר ילדה במהלך חייהן המשותפים, הכל למרות התנגדות עזה מצד האם הביולוגית.
חיוב אם לא ביולוגית במזונות קטינים - גם בתחום מזונות הילדים עו"ד הדר השיגה תקדימים חשובים.
בשני מקרים שונים היא ייצגה אמהות ביולוגיות שלאחר פרידה גילו שבנות זוגן לשעבר נטשו את הילדים שהובאו לעולם במהלך חייהן המשותפים.
בכל אחד מהמקרים הללו בתי המשפט חייבו את בת הזוג הנוטשת לשלם לאם הביולוגית מזונות עבור הילדים שננטשו.
הישגים משפטיים בתחום הזוגיות הלהט"ב
הדר יצרה תקדימים חשובים גם לגבי ההכרה בזוגיות הלהט"ב, כך שייהנו מההטבות הכלכליות וזכויות הפנסיה והשארים המוענקות לכלל בני הזוג, למשל:
הכרה בזוגיות חד מינית לשם קבלת פנסיה - בשנת 2001 עו"ד הדר הגישה תביעה תקדימית של הומו שביקש להכיר בו כידוע בציבור של בן זוגו המנוח לצורך קבלת קצבת שארים מקרן פנסיה.
בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב קיבל את התביעה, העניק את קצבת הפנסיה, והגדירה לראשונה בנו זוג הומואים כידועים בציבור.
בשנת 2010 ייצגה הדר הומו שחי עם בן זוגו במשך שנים בארון תוך הסתרת הזוגיות ביניהם.
לאחר פטירת בן הזוג, התובע דרש לקבל את זכויות הפנסיה של בן זוגו המנוח.
עו"ד הדר שכנעה את בית המשפט כי יש לדרוש נטל ראיות מופחת מבני זוג שחיים בארון ומסתירים את נטיותיהם המיניות ואורח חייהם ועקב כך מתקשים להוכיח את דבר הזוגיות.
עקב כך, בית המשפט הכיר בידועים בציבור גם כאשר הציבור כלל אינו יודע אודות זוגיותם.
הכרה בזוגיות חד מינית לשם קבלת זכויות מהביטוח הלאומי - בשנת 2010 הובילה עו"ד הדר להכרה בבני זוג מאותו המין גם לצורך קבלת קצבת שארים מ-הביטוח הלאומי.
באותו מקרה הביטוח הלאומי אף חויב לשלם לתובע הוצאות משפט על כך שמלכתחילה סירב להכיר בזכויותיו ואילץ אותו לנקוט בהליכי משפט לשם כך.
הכרה בזוגיות החד מינית לשם קבלת קצבה לניצולי שואה - בשנת 2011 עו"ד הדר הביאה להכרה גם בבני זוג מאותו המין של ניצולי שואה, כאשר בית המשפט הכיר בהומו כידוע בציבור של ניצול שואה שנפטר, והעניק לו קצבת שארים מכוח חוג נכי רדיפות הנאצים.
בשנת 1997 עו"ד הדר ערכה את העתירה לבג"ץ בעניין "קלפים פתוחים", בה שר החינוך אולץ לשדר בטלוויזיה החינוכית תוכנית בנושא נוער הומו-לסבי.
הדר ייצגה את העותרים יחד עם עו"ד דן יקיר ו-עו"ד דורי ספיבק.
עיראק השתתפה לראשונה ב בברצלונה (1992), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע.
במשחקי החורף לא נטלה עיראק חלק מעולם.
אל המשחקים שנערכו בברצלונה בשנת 1992 שלחה עיראק משלחת של 18 ספורטאים, גברים כולם, למשחקים.
המשלחת חזרה עם מדליית ארד פאראלימפית ראשונה, בה זכה האתלט אחמד חלאף בזריקת דיסקוס (קטגוריה THS3) עם תוצאה של 41.30 מטרים.
עיראק נאלצה להמתין עד המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) בטרם זכו ספורטאיה במדליה פאראלימפית נוספת.
בטורניר זה זכו שני ספורטאים עיראקים במדליה פאראלימפית, שניהם בהרמת כוח.
תאהר חוסיין זכה במדליית ארד בתחרות עד 82.5 ק"ג כשרים 202.5 ק"ג, ואילו פראיס עאבד זכה במדליית הזהב (בקטגוריה של מעל 100 ק"ג) עם תוצאה של 237.5 ק"ג.
ב זכתה המשלחת העיראקית בשתי מדליות פאראלימפיות נוספות בתחרות הרמת הכוח.
תאהר אל-עלי זכה במדליית הארד בקטגוריה של עד 82.5 ק"ג כשהרים 222.5 קילו, ואילו ראסול מוהסין זכה במדליית הכסף (בקטגוריית משקל של עד 56 ק"ג) עם תוצאה של 185 קילו, אך נכנע לשיא עולם של שריף עותמן עותמן המצרי שניצח עם תוצאה של 202.5 ק"ג.
עירד רובינשטיין (נולד ב-23 ביוני 1980) הוא שחקן, במאי ומחזאי ישראלי; זוכה פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2015 על עבודת הבימוי שלו למחזה "רומיאו ויוליה" שהועלה בתיאטרון באר שבע, ולשנת 2017 על בימוי "מלך הכלבים" בתיאטרון בית לסין.
עירד רובינשטיין נולד וגדל בראשון לציון.
בצה"ל שירת במשך ארבע שנים כלוחם ומפקד ביחידה 669 – יחידת החילוץ של חיל האוויר.
הוא בוגר בית צבי במחזור מ"ה (2007), ובוגר קורס משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס.
במהלך לימודיו שיחק בתפקידים ראשיים רבים, בהם ד"ר דייסארט ב"אקווס", רוי כהן ב"מלאכים באמריקה", ואף השתתף בהצגה "מישהו לרוץ איתו" - קופרודוקציה של בית צבי בשיתוף תיאטרון בית ליסין.
בשנה השלישית ללימודיו קיבל את תפקידו הקולנועי הראשון בסרט "הבודדים", בבימויו של רנן שור.
עם תום לימודיו קיבל הזדמנות ממנהל בית צבי, גרי בילו, לביים את צמד המחזות הקצרים "ההודי רוצה לברונקס/ התור" מאת ישראל הורוביץ בבית צבי, ובהמשך בתיאטרון הספרייה, וכך החל לביים ולשחק במקביל.
בשנים 2006–2009 השתתף רובינשטיין בסדרות: "בשורות טובות", "האי" 2, ובהצגות: "אובססיה", "פנטזיה", "ריצ'רד השלישי", "עקומים", בתיאטרון הספרייה.
בשנת 2010 שיחק בהצגה "יחסים מסוכנים" בתיאטרון הסימטה בתפקיד ואלמון, והשתתף בסדרה "השועלים".
בשנת 2011 שיחק בהצגה "רומיאו ויוליה" בקאמרי, לצד רוזינה קמבוס ואריה מוסקונה, ובתפקיד הראשי ב"אגף 6" על פי צ'כוב, בבימוי יפים קוצ'ר בתיאטרון הסימטה.
כמו כן השתתף בסדרות: "ילדי ראש הממשלה" ו"2.3 בשבוע" והצטלם לסרט הקולנוע "בית לחם", קופרודוקציה ישראלית-גרמנית-בלגית, בבימויו של יובל אדלר.
בשנת 2012 השתתף בסדרות "חטופים" (עונה 2) ו"אופוריה".
בשנת 2013 הצטלם לסרטים "מכתבי אהבה במלחמה", (בסרט השתתפו גם עידו ברטל ונועה בירון) ו"סינדרום ירושלים" - קופרודוקציה גרמנית ישראלית, ולסדרה "רמזור".
בשנת 2014 שיחק בהצגה "הגיבן מנוטרדם" של תיאטרון באר שבע.
בשנת 2018 שיחק תפקיד ראשי בסדרה "שלטון הצללים" בתפקיד השר גלבוע (הוט)
בשנת 2021 שיחק תפקיד משני בסדרה "נעלמים" בתפקיד אבינועם גושן (הוט)
ב-2012 ביים את "משהו למות בשבילו" עיבוד ל"המתאבד" מאת ניקולאי ארדמן בתיאטרון חיפה.
ב-2014 ביים את "המחברת הגדולה" בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
ההצגה הועלתה לאחר מכן בתיאטרון גשר.
ב-2015 ביים את "רומיאו ויוליה" בתיאטרון באר-שבע, על בימויה זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשנה זו.
כמו כן עיבד וביים את "מר ורטיגו" על פי ספרו של פול אוסטר בתיאטרון גשר.
ב-2016 ביים ועיבד את "גרין מייל" על פי ספרו של סטיבן קינג בתיאטרון באר-שבע.
כמו כן ביים את "קוריולנוס" מאת שייקספיר בתיאטרון הבימה בכיכובם של גיל פרנק וגילה אלמגור, ואת "הר לא זז" מאת גלעד עברון בתיאטרון בית ליסין.
על בימויה של הצגה זו זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשנה זו.
2018 ביים את "אותלו" מאת שייקספיר בתיאטרון הקאמרי בכיכובו של עמוס תמם.
ב-2018 בים בתיאטרון בית לסין את המחזה "לילה אחד, מרקוביץ'", שאותו כתב יחד עם יואב שוטן-גושן על פי ספרה של איילת גונדר-גושן.
ב-2019 תרגם וביים בתיאטרון הקאמרי את המחזה "מיזרי" מאת ויליאם גולדמן על פי הרומן של סטיבן קינג.
באותה שנה ביים את המחזה "הנכד", אותו כתב יחד עם גור קורן, בתיאטרון הקאמרי.
ב-2023 ביים בתיאטרון הקאמרי את המחזה "הבן של מושיקו הגדול" מאת גיל ארי כהן, ואת המחזה "המלך עומד למות" מאת אז'ן יונסקו.
עירד רובינשטיין הוא זוכה פרס "קיפוד הזהב" 2012 על עיבוד "אגף 6" על פי צ'כוב לבמה (יחד עם יפים קוצ'ר).
מלבד "אגף 6" עיבד לבמה את המחזות: "גרין מייל" בתיאטרון באר שבע, וכמו כן עיבד יחד עם יואב שוטן את "מר ורטיגו", "דונה פלור נשואה לשניים", ו"מלך הכלבים", שהייתה מועמדת לפרס המחזה הטוב ביותר לשנת 2017 .
תרגם את "משהו למות בשבילו" בתיאטרון חיפה.
כתב יחד עם יואב שוטן-גושן ואיילת גונדר-גושן את התסריט לסרט "באב ג'הנום" (בימוי: יבגני רומן).
כתב יחד עם יואב שוטן-גושן את המחזה "לילה אחד, מרקוביץ'" על פי ספרה של איילת גונדר-גושן וגם ביים אותו.
תרגם את המחזה "מיזרי" מאת ויליאם גולדמן על פי הרומן של סטיבן קינג.
כתב יחד עם גור קורן את המחזה "הנכד" על פי "העצים מתים זקופים" מאת אלחנדרו קסונה וגם ביים אותו.
יהונתן בר אילן (פיתוח ותסריטאי ראשי)ירון ליכטנשטיין (מפיק אחראי)
תיאטרון תהל כריסטופר המפטון 10 באוקטובר 2008 ההודי רוצה לברונקס/ התור תיאטרון הספרייה ישראל הורוביץ זכה במלגה על בימוי 22 במרץ 2008 ההודי רוצה לברונקס/ התור בית צבי
עירד יבנה (נולד ב-1958 בפתח תקווה) הוא פרופסור למדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
תחומי התמחותו הם שיטות רב-סריג; חישוב מדעי; פיזיקה חישובית; דינמיקת זורמים גיאופיזיים; עיבוד וניתוח תמונה; אנליזה נומרית.
שימש כדיקן הפקולטה מאוקטובר 2013 עד סוף 2017. משנת 2020 מכהן כמנכ"ל מוסד שמואל נאמן.
נולד בשנת 1958 בפתח תקווה, בן לאביבה ויצחק יבנה, מראשוני הטייסים בחיל האוויר הישראלי.
את שירותו הצבאי עשה יבנה בחיל השריון.
התחיל את לימודיו האקדמיים בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ממנה קיבל תואר בשנת 1984. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט במכון ויצמן למדע, ובשנת 1991 העניק לו המכון תואר זה.
חיבור הדוקטורט שלו עסק בשיטות רב-סריג לזרמים בלתי דחיסים בהנחייתו של אחי ברנדט.
לאחר חיבור הדוקטורט, עסק במחקר במכון הלאומי לחקר האטמוספירה NCAR בקולורדו, במחלקה לגיאופיזיקה ואוקיינוגרפיה.
בשנת 1993 חזר לטכניון, הפעם לפקולטה למדעי המחשב, ומאז מלמד בה.
באוקטובר 2013 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה, במקומו של אלי ביהם.
לפני כן כיהן כסגן הדיקן ללימודי הסמכה בפקולטה.
עירד יבנה הוא אחד מבין זוכי פרס ינאי לשנת תשע"א, השנה הראשונה בה הוענק הפרס.
פרופ' יבנה פרסם עשרות מאמרים בתחומי הפיזיקה החישובית והחישוב המדעי.
המאמר הראשון שפרסם, יחד עם אחי ברנדט, הופיע בכתב עת לפיזיקה חישובית.
גם בהמשך עסק יבנה במדע חישובי, והקשר שלו למדעי הסביבה.
חיבור הדוקטורט של יבנה עסק בטכניקות רב-סריג לנוזלים בלתי דחיסים, נושא שיבנה המשיך לעסוק בו.
עירד יבנה פרסם ספר ששמו "אתנכתא.
הספר אויר על ידי פרדי ברוקשטיין, אף הוא חבר סגל הפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
הספר יצא בהוצאה משותפת של הוצאת קרפד, בבעלותו של גיל חובב, והוצאת מודן.
לספר שני חלקים: בראשון, "מגילות" שקולות וחרוזות, העוסקות בתלאות החוג למדעי המחשב בטכניון, ושאר חיי אקדמיה.
בשני, המחבר נותן פתחון פה לדמויות המשניות של התנ"ך, ובהן אבישג השונמית, ושתי, אתונו של בלעם, והדג שבלע את יונה הנביא.
קומית" הוא משחק מילים, המבוסס על הביטוי אתנחתא קומית, המתאר קטע ביניים משעשע, ועל התנ"ך, אליו מתייחס הספר בחלקו השני, כאשר הנקודה (דוט קום) יוצרת קשר למדעי המחשב.
המגילות בספר מבוססות על הופעות קומיות של יבנה לאורך השנים, הבולטת שבהן "מגילת דני עקשני", שבוצעה לכבוד קבלת פרס נובל של פרופ' דן שכטמן.
מגילות אחרות עוסקות בנושאים כגון איסוף כספים לבניין הפקולטה, או סיפור חייו של מועמד לתפקיד סגל.
ממלכת עיראק תחת השלטון הבריטי, או עיראק המנדטורית , הוקמה בשנת 1921, לאחר המרד העיראקי בשנת 1920 נגד המנדט הבריטי על מסופוטמיה, ונחקק באמצעות אמנת אנגלו-עיראק משנת 1922 והתחייבות של בריטניה בשנת 1924 לחבר הלאומים למלא את התפקיד כמנדט.
פייסל אבן חוסיין, שהוכרז כמלך סוריה על ידי הקונגרס הלאומי הסורי בדמשק במרץ 1920, הודח על ידי הצרפתים ביולי אותה שנה.
פייסל קיבל אז על ידי הבריטים את שטחה של עיראק, כדי לשלוט בה כממלכה, כאשר חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF) שומר על שליטה צבאית מסוימת, אך למעשה, השטח נשאר תחת הממשל הבריטי עד 1932.
בראש הממשלה האזרחית בעיראק לאחר המלחמה עמדו בראש הנציב העליון, סר פרסי קוקס, וסגנו, הקולונל ארנולד וילסון.
פעולות תגמול בריטיות לאחר רצח קצין בריטי בנג'ף לא הצליחו להשיב את הסדר.
הבעיה הבולטת ביותר שעמדה בפני הבריטים הייתה הכעס הגובר של הלאומנים, שהמשיכו להילחם נגד הטלת הסמכות הבריטית.
הממשל הבריטי טרם הוקם בכורדיסטן העיראקית.
שלוש חברות חשאיות אנטי-קולוניאליות חשובות הוקמו בעיראק בשנים 1918 ו-1919. ליגת ההתעוררות האסלאמית אורגנה בנג'ף.
הליגה הלאומית המוסלמית הוקמה במטרה לארגן ולגייס את האוכלוסייה להתנגדות גדולה.
בפברואר 1919, בבגדאד, הקימה קואליציה של סוחרים שיעים, מורים סונים ועובדי מדינה, עולמא סונים ושיעים וקצינים עיראקיים את שומרי העצמאות.
לאיסטיקלאל היו קבוצות חברים בכרבלא, נג'ף, אל-כות ואל-חלה.
המוג'טאהיד הגדול של כרבלה, אימאם שיראזי ובנו, מירזה מוחמד ריזה, החלו לארגן את מאמצי המורדים.
שירזי הוציא אז פתווה (פסיקה דתית), והצביע על כך שמנוגד לחוק האסלאמי שהמוסלמים יישלטו על ידי אנשים שאינם מוסלמים, והוא קרא לג'יהאד נגד הבריטים.
ביולי 1920, מוסול התקוממה נגד השלטון הבריטי, והמרד עבר דרומה בעמק נהר הפרת.
השבטים הדרומיים, שהוקירו את האוטונומיה הפוליטית הוותיקה שלהם, היו זקוקים לתמריץ מועט כדי להצטרף למערכה.
אולם הם לא שיתפו פעולה במאמץ מאורגן נגד הבריטים, שהגביל את השפעת המרד.
המדינה הייתה במצב של אנרכיה במשך שלושה חודשים; הסדר הוחזר על ידי הבריטים רק בעזרת תגבורות מהודו.
המרד העיראקי בשנת 1920 היה אירוע קו פרשת מים בהיסטוריה העיראקית העכשווית.
בפעם הראשונה, סונים ושיעים, שבטים וערים, התאספו במאמץ משותף.
לדעתה של חנה בטאטו, מחברת עבודה מכרעת על עיראק, בניית מדינת לאום בעיראק הייתה תלויה בשני גורמים מרכזיים: שילובם של שיעים וסונים בגוף הפוליטי החדש והפתרון המוצלח של הסכסוכים עתיקים בין השבטים וערי הנהרות ובין השבטים עצמם על שטחי ייצור המזון של החידקל והפרת.
מרד 1920 איחד את הקבוצות הללו, ולו לזמן קצר; זה היווה צעד ראשון חשוב בתהליך הארוך והמפרך של גיבוש מדינת לאום מתוך המבנה החברתי רווי הסכסוכים בעיראק.
ב-1 באוקטובר 1922, חיל האוויר המלכותי בעיראק עבר ארגון מחדש כפיקוד עיראק RAF, וקיבל פיקוד מלא על כל הכוחות הבריטיים בממלכה.
פיקוד חדש זה נועד בעיקר לדכא כל איום על השושלת ההאשמית.
השליטה האווירית נחשבה על ידי ממשלת בריטניה כשיטה משתלמת יותר לשליטה בשטחים נרחבים מאשר כוחות היבשה, רעיון שקודם רבות על ידי קצין ה-RAF יו טרנצ'רד.
במהלך שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים פעלו הכוחות המלוכניים יחד עם הבריטים בלחימה במרידות בזה אחר זה.
ההיסטוריון הבריטי השמרני והאנטי-לאומי אלי כדורי כותב כי "על הצפון בכללותו היה צריך לכפות את השליטה על ידי חיל האוויר המלכותי".
כאשר המנהיג הכורדי השייח' מחמוד הוביל למרד נוסף, השתמשו הבריטים בצבא העיראקי החדש שהוקם כדי לדכא את המרד, אך זה לא היה יעיל.
באותה תקופה, היה צריך לדכא את המרי של השיעים בדרום.
בוועידת קהיר במרץ 1921 קבעו הבריטים את הפרמטרים לחיים הפוליטיים העיראקיים שעתידים להימשך עד למהפכת 1958; הם בחרו בהאשמי, פייסל אבן חוסיין, בנו של חוסיין בן עלי שריף לשעבר ממכה כמלך הראשון של עיראק; הם הקימו צבא עיראקי (אך שמרו על המגויסים האשורים בפיקוד בריטי ישיר); והם הציעו הסכם חדש.
ב-11 ביולי 1921 אישרה "מועצת המדינה" העיראקית את המלכת פייסל על עיראק, כפי שנקבע בוועידת קהיר.
כדי לאשר את פייסל כמלך הראשון של עיראק, נערך משאל עם שבו 96 אחוזים הצביעו בעד המלוכה.
הבריטים ראו בפייסל מנהיג בעל מספיק סמכויות לאומיות ואסלאמיות כדי לקבל תמיכה נרחבה, אך הוא גם היה פגיע מספיק כדי להישאר תלוי בתמיכתם.
פייסל התחקה אחר מוצאו ממשפחתו של הנביא מוחמד.
ב-23 באוגוסט 1921 הוכרז פייסל "מלך עיראק".
פייסל הוכתר כמלך לאחר שהנאקיב של בגדאד נפסל כמבוגר מדי (80 שנים) וסעיד טאליב (עיראקי בולט ממחוז בצרה) גורש על ידי הבריטים.
ההצבעה הייתה רחוקה מלשקף את רגשותיו האמיתיים של העם העיראקי.
הכורדים נמנעו מהשתתפות ב"משאל העם" שערכו הבריטים, ובכך ביטאו את התנגדותם לסיפוחם לעיראק.
אף על פי כן, פייסל נחשב לבחירה היעילה ביותר לכס המלוכה על ידי ממשלת בריטניה.
בספטמבר 1921 גיבש חבר הלאומים את טיוטת המנדט על עיראק.
ההחלטה העיקרית הסופית שהתקבלה בוועידת קהיר קשורה להסכם האנגלו-עיראקי משנת 1922. פייסל שהיה נתון ללחץ מצד הלאומנים והאג'תהאדים האנטי-בריטים של נג'ף וכרבלה להגביל הן את ההשפעה הבריטית בעיראק והן את משך ההסכם.
מתוך הכרה בכך שהמלוכה תלויה בתמיכה בריטית - וברצון להימנע מחזרה על ניסיונו בסוריה - שמר פייסל על גישה מתונה בהתמודדות עם בריטניה.
ההסכם, שנקבע במקור כהתקשרות של 20 שנה אך מאוחר יותר הופחת לארבע שנים, אושרר ביוני 1924; הוא קבע כי המלך יישמע לייעוץ הבריטי בכל הנושאים הפוגעים באינטרסים הבריטיים ובמדיניות הפיסקלית כל עוד לעיראק יהיה גירעון במאזן תשלומים מול בריטניה, וכי גורמים בריטים ימונו לתפקידים שצוינו ב-18 מחלקות לשמש כיועצים ומפקחים.
הסכם ממון לאחר מכן, שהגדיל משמעותית את הנטל הכספי על עיראק, חייב את עיראק לשלם מחצית מעלות העלות לתמיכה בפקידים תושבי בריטניה, בין שאר ההוצאות.
ההתחייבויות הבריטיות על פי ההסכם החדש כללו מתן סיוע מסוגים שונים, בעיקר סיוע צבאי, והצעת עיראק להצטרף לחבר הלאומים ברגע המוקדם ביותר.
למעשה, ההסכם הבטיח שעיראק תישאר תלויה מבחינה פוליטית וכלכלית בבריטניה.
אף על פי שלא הצליח למנוע את ההסכם, פייסל חש בבירור שהבריטים חזרו להבטחותיו כלפיו.
ההחלטה הבריטית בוועידת קהיר להקים צבא עיראקי הייתה משמעותית.
בעיראק, כמו ברוב העולם המתפתח, הממסד הצבאי היה המוסד המאורגן ביותר במערכת פוליטית חלשה.
לפיכך, בעוד הגוף הפוליטי של עיראק קרס תחת הלחץ הפוליטי והכלכלי העצום לאורך תקופת המלוכה, הצבא צבר הגדלת כוח והשפעה; יתר על כן, מכיוון שהקצינים בצבא החדש היו בהכרח סונים ששירתו תחת העות'מאנים, בעוד שהדרגות הנמוכות התמלאו בעיקר על ידי גורמים שבטים שיעים, נשמרה הדומיננטיות הסונית בצבא.
אמנת אנגלו-עיראק משנת 1930 קבעה "ברית הדוקה", "התייעצויות מלאות וכנות בין שתי המדינות בכל נושא מדיניות החוץ", וסיוע הדדי במקרה של מלחמה.
עיראק העניקה לבריטים שימוש בבסיסי אוויר ליד בצרה וחבניה וזכות להעביר חיילים ברחבי המדינה.
ההסכם, שנמשך עשרים וחמש שנים, היה אמור להיכנס לתוקף עם כניסתה של עיראק לחבר הלאומים.
עם חתימת אמנת 1930 ויישוב שאלת מוסול, הפוליטיקה העיראקית קיבלה דינמיקה חדשה.
המעמד המתהווה של השייח'ים השבטיים הסונים והשיעים אשר התמודדו על עמדות כוח מול משפחות סוניות עשירות ויוקרתיות עירוניות וקציני צבא ובירוקרטים שהוכשרו על ידי העות'מאנים.
מכיוון שהמוסדות הפוליטיים החדשים שהוקמו בעיראק היו פרי יצירת מעצמה זרה, ומכיוון שלמושג השלטון הדמוקרטי לא היה תקדים בהיסטוריה העיראקית, הפוליטיקאים בבגדד היו חסרי לגיטימציה ומעולם לא פיתחו שורשים עמוקים.
כך, למרות חוקה ואספה נבחרת, הפוליטיקה העיראקית הייתה יותר ברית משתנה של אישים וקליקות חשובות מאשר דמוקרטיה במובן המערבי.
היעדרם של מוסדות פוליטיים נרחבים מעכב את יכולתה של התנועה הלאומנית הקדומה לחדור עמוק למבנה החברתי המגוון של עיראק.
הממשל המנדטורי התקיים עד 1932.
בשנים 1936 ו-1937 פרצו הפגנות ומרידות.
הנושאים העיקריים התמקדו בנושאים חקלאיים ובגיוס צבאי.
כדורי מציין כי הבריטים ריסקו את ההפגנות נגד הגיוס הצבאי באמצעות שימוש במקלעים והפצצות מהאוויר.
"ההרג, כך נראה, היה ללא אבחנה, וזקנים, נשים וילדים היו הקורבנות".
כאשר בשנת 1937 פרץ מרד בנושאים חקלאיים וגיוס, הוא גם 'דוכא בעזרת הפצצות אוויריות ללא הבחנה'.
ומנהיגים דתיים שיעים גורשו בשל היותם פרסים.
כדורי מתאר את המלוכה כדפוטוטית, עם תיעוד "מלא שפיכות דמים, בגידה ואונס" ו"עם כמה שסופה היה מעורר רחמים אפשר היה לראות רמזים לכך בתחילת דרכה".
בהערכתו את המנדט הבריטי ואת המלוכה העיראקית, ההיסטוריון כנעאן מקייה רואה במנדט הבריטי ובמוסדותיו 'סוכני מודרניזציה' יותר מאשר קולוניאליזם:
אם מקייה מתכוון להתפתחות כלכלית בתיאור שלו על מורשת המודרניות הבריטית בעיראק, מחקר סמכותי מוכיח כי התפוקה של עיראק בחקלאות, המגזר החשוב ביותר באותה תקופה, דווקא ירדה מ-275 ק"ג לדונם בשנת 1920 עד 238 ק"ג בממוצע לדונם בין 1953 ל-1958.
תחת המנדט הבריטי נוצר מעמד שלטוני חדש של 'שייחים ממשלתיים'.
"רבים מהם [השייחים], דיווח מייג'ור פאלי לנציב הבריטי בבגדאד בשנת 1920, "היו אנשים קטנים חסרי מעמד עד שהפכנו אותם לחזקים ועשירים".
הנציב האזרחי וילסון דיווח מצדו כי השייח'ים "היו תלויים ברוב המקרים במינהל האזרחי לתפקידים שהם מילאו; כשהבינו כי תפקידיהם כרוכים בהתחייבויות תואמות, הם שיתפו פעולה באופן פעיל עם הקצינים הפוליטיים".
ב-3 באוקטובר 1932 הפכה הממלכה ההאשמית עיראק למדינה ריבונית לחלוטין.
הממלכה העיראקית תחת ההאשמים נמשכה עד 1958.
לפני קריסת האימפריה העות'מאנית, החזיקה חברת הנפט הטורקית בשליטת בריטניה (TPC) על זכויות הזיכיון של וילאייט מוסול.
על פי הסכם סייקס–פיקו מ-1916 בין בריטניה וצרפת שהתווה את השליטה העתידית במזרח התיכון, האזור היה אמור להיות תחת השפעת צרפת.
אולם בשנת 1919 ויתרו הצרפתים על טענותיהם על מוסול על פי תנאי הסכם לונג-ברנג'ר.
ההסכם משנת 1919 העניק לצרפתים חלק של 25% ב-TPC כפיצוי.
החל משנת 1923 ניהלו הבריטים והעיראקים דיונים חריפים לגבי ויתור על זיכיונות הנפט החדשים.
המכשול העיקרי היה התעקשותה של עיראק על השתתפות של 20 אחוזים בהון בחברה; נתון זה נכלל בזיכיון ה-TPC המקורי לטורקים והוסכם עם העיראקים בסן-רמו.
בסופו של דבר, למרות רגשות לאומניים עזים נגד הסכם הזיכיון, המנהלים העיראקים הסכימו לו.
חבר הלאומים היה אמור להצביע במהרה על שאלת מוסול, והעיראקים חששו כי ללא תמיכה בריטית, עיראק תאבד את האזור לטובת טורקיה.
במרץ 1925 נחתם הסכם שלא כלל את כל הדרישות העיראקיות.
ה-TPC, ששמה שונה לחברת הנפט העיראקית (IPC), קיבלה ויתור מלא לתקופה של שבעים וחמש שנים.
הנציבים העליונים של בריטניה בממלכת עיראק
1929–1932: לוטננט קולונל סר פרנסיס המפריס
עירא רביב (נולד ב-1 בינואר 1991) הוא מוזיקאי ישראלי, המתופף של הלהקות מונטי פיורי ופאר, מאור כהן, המסך הלבן ועוד.
רביב נולד וגדל בתל אביב, החל לנגן תופים בגיל 10. למד בבית הספר לטבע, סביבה וחברה ולאחר מכן בתיכון עירוני א'.
אחיו הבכור הוא המוזיקאי אסא רביב ואחיו הצעיר הוא המוזיקאי עילי רביב (צוקוש).
במהלך לימודיו במגמת הג'אז בתיכון הצטרף ל-Cheap Karaoke Club, להקת רוק-אקספרמינטלי שפעלה בעיקר בתל אביב והונהגה על ידי המוזיקאי איתמר פינצי.
הלהקה הקליטה אלבום אחד והתפרקה לאחר שנים אחדות.
במקביל, רביב נקרא להקלטת אלבום הבכורה של הזמר-יוצר אורי מרק, שהופק על ידי אורי בראונר כנרות.
הקלטות אלו היוו את כניסתו של רביב לתעשייה והאלבום קיבל ביקורות משבחות וייצר מספר סינגלים מצליחים, כגון "לא לדבר על מין" ו"החטא".
באמצע 2009, הקים יחד עם אחיו הבכור ופינצי, את מונטי פיורי, הרכב ייחודי שכתב וביצע שירים באיטלקית.
הלהקה הוציאה לאור אלבום אחד, "Allegro", שכלל שיתופי פעולה עם הזמרות אפרת גוש וריף כהן.
במהלך 2010, החל לקחת שיעורי תופים אצל דורון גיאת, שעזר לרביב להשיג את שאיפותיו המקצועיות על הכלי.
רביב החל ללמד בבית הספר של גיאת ועבד שם למשך שנתיים.
במהלך שירותו הצבאי, נכנס רביב לאולפן כדי להקליט מספר שירים לאלבום הבכורה של הזמרת רננה נאמן.
האלבום, "שנסון לציון", אשר הופק על ידי המוזיקאי בן הנדלר, כלל טקסטים מורכבים בעלי אמירה פוליטית וקיבל ביקורות טובות.
עם שחרורו מהצבא בסוף שנת 2012, הצטרף רביב לפרויקט החדש של כנרות - אוזו בזוקה.
הפרויקט כלל את אדם שפלן על הבס ודני עבר-הדני על הקלידים, ושילב רוק פסיכדלי עם השפעות ים-תיכוניות.
הופעת הבכורה של הלהקה התקיימה בפסטיבל אינדינגב בנובמבר 2013. על הלהקה נכתב כי "הסאונד של ההרכב מגובש היטב והקסם הרב שלהם כנראה נובע מהתנודות המאוד טבעיות ועשויות נכונה בין סגנונות שונים והשפעות מגוונות" וגם כי "מדובר באחת מלהקות ההופעה הכי טובות בארץ".
רביב ניגן באלבומה השני של הלהקה, "Simoom", שיצא בשנת 2016 בישראל וגרמניה וקיבל ביקורות נלהבות.
על נגינתו באלבום נכתב כי "רביב מביא לרוחב האלבום מעברי־ביטלס מתקופת ריבולבר/סרג'נט פפר כאילו אין מחר לעולם לא יודע".
בעקבותיו יצאה הלהקה לסיבובי הופעות מקיפים ברחבי אירופה והודו, שכללו הופעות בפסטיבלים כגון The Great Escape באנגליה ו-Sziget בהונגריה.
אלבומה המלא השלישי של הלהקה, "Transporter" יצא בשנת 2019 בשיתוף חברות התקליטים Stolen Body Records האנגלית ו-Tantana Records הטורקית.
האלבום הושק בסיבובי הופעות באירופה, ישראל וטורקיה.
ההופעה האחרונה של רביב עם הלהקה התקיימה ב-30 ביוני 2019, בפסטיבל New Israeli Sound במוסקבה.
במקביל לחברותו באוזו בזוקה, רביב גם נגן עם בום פם, להקת הבלקן-סרף רוק הוותיקה בהנהגת כנרות.
בין השנים 2014–2019 הקליט עם הלהקה את הסינגלים "יאללה בום" עם מאור כהן, "תמיד לבד" עם נטלי פרץ ו"אל תיקח ללב" עם נצ'י נצ'.
רביב לקח חלק בשיתוף הפעולה יוצא הדופן של הלהקה עם זמרת המחאה הטורקית סלדה באג'אן, איתה הופיעו בפסטיבלים שונים כגון פרימוורה סאונד, Bad Bonn Kilbi, WOMAD, הפסטיבל היהודי בקראקוב ועוד.
בתחילת 2019 הקליט יחד עם הלהקה ועם מאור כהן וקרולינה, את אלבום שירי הילדים "כוכב הילדים", אשר הושק באמצע 2021 יחד עם ספר שירים מצויר.
בין השנים 2015–2021 ניגן עם הזמר והגיטריסט ניר שלמה, איתו הקליט את אלבומו השני, "האמת היא שריר", שיצא בנובמבר 2017 ותואר כ"אלבום רוק מושלם".
רביב גם הקליט את התופים לרוב אלבומו השלישי, "לוליין", עליו נכתב כי הוא "ממכר".
בספטמבר 2016 קיבל רביב חסות מחברת המצילות הטורקית Bosphorus Cymbals .
מסוף שנת 2018 ועד 2021 רביב נגן עם השחקנית והזמרת לירז צ'רכי, איתה הופיע בפסטיבלים רוסקילדה ו-Istanbul International Jazz Festival והקליט לאלבומה Zan שיצא בשנת 2020. כמו כן, הצטרף להרכב החדש של רננה נאמן יחד עם יובל ברוסילובסקי על קלידים.
בקיץ 2019 הופיע עם אחיו הצעיר במופע ההשקה לאלבומו "בראש שלי".
במהלך 2020 הקים יחד עם איתמר פינצי, עוזי פיינרמן ושי לנדא את הסופרגרופ פאר.
באביב 2021 החל לנגן עם המסך הלבן בהרכבם המחודש, וגם עם מאור כהן כחלק מסיבובי הופעות ה"סטנד-רוק", "טורבו" והמופע המשותף עם פיטר רוט..
במהלך 2023 הקליט עם כהן את אלבומו האחרון, "אתה תגיד", שיצא לאור בשנת 2026 ועליו נכתב כי הוא "כיפי, מפתיע וזורק לזמנים אחרים" ו"חופשי ואופטימי".
על הנגינה של רביב נכתב כי ה"תופים מהנים".
2009 - תזמורת להבה וירון בר - הפרויקט הכפול
2013 - רננה נאמן - שנסון לציון
2021 - קרולינה, מאור כהן ובום פם - כוכב הילדים
2022 - אבימור קינן - אבימור קינן
2011 - ערן צור - עד אחרית הימים (כחלק מפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר")
2013 - Monti Fiori - Gli stivali di Mario (גרסת כיסוי ל"המגפיים של ברוך" של כוורת, לרגל 40 שנה ליציאת האלבום סיפורי פוגי)
2015 - בום פם ומאור כהן - יאללה בום
2017 - בום פם - הורוסקופ (כחלק מפרויקט "התשמע קולי", לרגל 50 שנה ליציאת האלבום של החלונות הגבוהים)
2020 - מונטי פיורי - אין דרך חזרה
2021 - רננה נאמן ואיתמר פינצי - צא מזה (כחלק מפרויקט "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט")
עיראק משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער העיראקים מדליית ארד אחת באתלטיקה בתחרות קפיצה במוט.
המשלחת הראשונה של עיראק למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט.
השתתפות המשלחת במשחקים הייתה בעיקר סמלית וספורטאיה לא הגיעו להישגים וסיימו במקומות האחרונים.
ספורטאי המשלחת התחרות בענפים: היאבקות, הרמת משקולות, סיף, ושחייה.
המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה שזכתה במדליית ארד בתחרות קפיצה במוט.
בענפים סיף והרמת משקולות לא הגיעה המשלחת להישגים.
המשלחת התחרתה לראשונה בענף ההתעמלות בהתעמלות מכשירים.
עירוי טסיות דם או עירוי טסיות הוא טיפול שמטרתו למנוע דימום אצל אנשים עם ספירת טסיות נמוכה או תפקוד טסיות נמוך.
לעיתים קרובות תהליך זה מתבצע אצל חולי סרטן הדם המקבלים כימותרפיה (כמו לוקמיה ומיאלומה נפוצה), מושתלי מח עצם, אנשים הסובלים מאנמיה אפלסטית או אנשים המצפים לניתוח נרחב כמו ניתוח לב-חזה ובעלי ספירת טסיות נמוכה.
עירוי טסיות ניתן גם במקרים של דימום פעיל משמעותי על-מנת לסייע לעצור אותו.
עירוי טסיות ניתן באמצעות מחט לתוך הוריד, בדומה לעירוי דם.
תרומת טסיות נעשית באמצעות מכשיר מיוחד הנקרא פרזיס אשר מפריד בין הטסיות ובין שאר מרכיבי הדם של התורם, ולוקחת כשעתיים.
גופי בריאות במספר מדינות בעולם ממליצים לתת עירוי טסיות מניעתי (prophylactic platelet transfusion) לאנשים במצבי כשל של מח העצם על-מנת להוריד את הסיכון לדימום ספונטני.
ההמלצה היא לעשות זאת כאשר ספירת הטסיות בדם היא מתחת ל-10,000 טסיות למיקרוליטר (ממ"ק) דם.
רף זה נחשב לסטנדרט מקובל על ידי חוקרים ומטפלים, בין היתר בשל מיעוט המידע לגבי הסף האופטימלי למתן עירוי טסיות, אך ספירת טסיות לבדה אינה הגורם היחיד שקשור בנטייה לדימום.
ספירת טסיות תקינה היא בין 150,000 ל-450,000 טסיות למיקרוליטר.
מומלץ לתת עירוי טסיות לחולים אשר מדממים ושספירת הטסיות שלהם נמוכה על מנת לעצור את הדימום (therapeutic-only platelet transfusion, להלן "עירוי טיפולי-בלבד"), גם אם ספירת הטסיות מעל 30,000 טסיות למיקרוליטר, כתלות בחומרת הדימום.
השאלה אם לתת עירוי מניעתי או עירוי ברגע שפרץ דימום היא מושא לדיון בקרב מטפלים וחוקרים.
ישנם מספר שיקולים בקביעת אסטרטגיית הטיפול המתאימה, כאשר המוביל שביניהם הוא מידת הסיכון למטופל והגנה עליו מפני תופעות הלוואי השליליות שעלולות לקרות בעקבות העירוי.
מבחינת שירותי הבריאות, מניעת מתן עירויי טסיות מניעתיים שלא לצורך תהיה משמעותית מבחינה כלכלית ולוגיסטית, זאת משום שניתן לאחסן טסיות דם רק ל-5 ימים ומפני שתהליך הייצור של מנת העירוי מורכב, דבר שגורם לכך שמנות נמצאות בזמינות נמוכה.
סקירה השוואתית של מחקרים בחולים עם ספירת טסיות נמוכה בדקה את מספר אירועי הדימום וחומרתם אצל חולים שקיבלו עירוי טסיות מניעתי לעומת חולים שקיבלו עירוי טסיות טיפולי-בלבד.
החוקרים מצאו שמדיניות טיפולית של מתן עירוי מניעתי קשורה בסיכון נמוך יותר לאירועי דימום אצל חולים שמקבלים כימותרפיה או שעוברים השתלת מח עצם.
עם זאת, אצל חולים שעוברים השתלת מח עצם אוטולוגית (מהמטופל עצמו) לא נצפה הבדל ברור.
הם הוסיפו שאין הוכחות מספיקות לקבוע הבדל ברמת המקרים של דימום חמור (דרגת דימום 3 או 4 לפי הגדרת ארגון הבריאות העולמי) או במקרי התמותה שכן מקרים אלו נדירים מאוד בקרב החולים שנבדקו.
אחד מהמחקרים בסקירה הראה שמספר הימים עם דימום משמעותי לחולה נמוך יותר במדיניות עירוי מניעתי.
באופן כללי, מדיניות של מתן עירוי טיפולי-בלבד קשורה בכמות מנות עירוי נמוכה יותר שניתנה לחולים.
סקירה השוואתית של מספר מחקרים בחולים שמקבלים כימותרפיה ומושתלי מח עצם לא מצאה הוכחות לקשר בין עירוי עם מינון נמוך של טסיות ובין סיכון לדימום לעומת מינון בינוני או גבוה.
עם זאת, מינון נמוך מוביל לצורך במספר עירויים גבוה יותר לעומת מינון בינוני.
תופעות לוואי כוללות חום, תגובות אלרגיות (למשל אנפילקסיס) ותגובות רגישות יתר, זיהום ופגיעה חדה בריאות עקב קבלת עירוי דם (TRALI) .
האחרונה עלולה להוביל לתסמונת מצוקה נשימתית חריפה (ARDS, Acute Respiratory Distress Syndrome).
זיהומים שמקורם בחיידקים יחסית יותר נפוצים בעירוי טסיות מאשר בעירוי דם כיוון שהן מאוחסנות בטמפרטורה יותר גבוהה.
תופעות לוואי נפוצות יותר בעירוי הטסיות הראשון שניתן למטופל לעומת העירויים הבאים מפני שהסיכון לתגובות אלרגיות או רגישות יתר פוחת.
מתן עירויים במינון גבוה של טסיות עלול להוביל לשיעור גבוה יותר של תופעות לוואי.
מומלץ לבצע התאמה בין סוג הדם של התורם ושל המקבל לפני מתן העירוי, אך בשל הזמינות הנמוכה של טסיות לרוב ניתן עירוי טסיות גם ללא התאמה זו.
אנשים עם מחלות דם וחולי סרטן מקבלים את האחוז הגדול ביותר של תרומות טסיות דם.
רוב העירויים ניתנים כדי למנוע דימום במהלך טיפול בכימותרפיה או השתלת מח עצם.
שאר התרומות ניתנות בעיקר ברפואה פנימית, בניתוחי לב-חזה וביחידה לטיפול נמרץ.
שלא כמו מרכיבי דם אחרים, ניכרת עליה בביקוש לעירוי טסיות במספר מדינות בעולם.
גידול בשיעור האוכלוסייה המבוגרת, גידול במספר האנשים עם סרטן הדם ושינויים בטיפול ובניהול מקרי סרטן הדם הם ככל הנראה הסיבות לעליה זו בביקוש.
מחקרים וניסויים קליניים שונים ניסו לבדוק תחליפים טיפוליים לעירוי טסיות, ביניהם טיפול באמצעות החלבון תרומבופויטין אשר עושה בקרה לייצור טסיות בגוף או באמצעות פלסמה דלת-טסיות.
עם זאת, טרם נמצאו הוכחות מספקות לתרומה של תרומבופויטין ודומיו במניעת דימום במקרים של ספירת טסיות נמוכה בחולים הסובלים מכשל כרוני של מח העצם.
איסוף טסיות לטובת הכנת מנת עירוי טסיות נעשה על ידי הפרדתם מתרומת דם מלא או על ידי הפרדתן משאר מרכיבי הדם בתהליך מיוחד הנקרא פרזיס.
במנת דם מלא אחת אין מספיק טסיות בשביל מנת עירוי טסיות אחת, ולכן יש צורך בסינון הטסיות ממספר תרומות דם.
הדבר מעלה את הסיכון לתופעות לוואי הקשורות בזיהומים שעלולים לעבור בעירוי, וכן מקשה מאוד על התאמת סוג הדם של התורמים ושל החולה.
מכיוון שתופעות לוואי אלו נדירות, ומנגד תרומות דם ניתנות בתדירות גבוהה ובזמינות גבוהה לעומת טסיות דם, יש מרכזי דם שמעדיפים להשתמש בשיטה זאת של סינון טסיות מתרומות דם.
בתהליך הפרזיס ניתן לאסוף מספיק טסיות מחולה אחד, אך זהו תהליך שלוקח יותר זמן, דורש מכשור מיוחד ויקר יותר, וכרוך בגיוס נפרד של תורמים.
לכן, דרוש לו מנגנון התרמה נפרד ומסובך יותר.
לטסיות חיי מדף של 5 ימים בלבד.
עירוי טסיות נכנס לשימוש ברפואה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. הוא נהיה טיפול סטנדרטי בחולים עם כשל במח העצם בשנות ה-70 וה-80. הטיפול נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, התרופות הבטוחות והחיוניות ביותר שצריכות להימצא בכל מערכת בריאות.
עירד אייכלר (נולד ב-12 באוגוסט 1975) הוא יזם חברתי ישראלי, מייסד ויו"ר קבוצת שכולו טוב ומיזמים נוספים.
ממפתחי "מודל היחידה המשלבת", זוכה פרס האו"ם לשילוב אנשים עם מוגבלויות בעבודה מטעם Zero Project לשנת 2017.
בשנת 1993 התגייס לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה.
בשנת 1996 מונה לראש לשכת מפקד יק"ל ובשנת 1997 שוחרר בדרגת סגן.
בשנת 2001 סיים לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה וקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן.
באותה שנה מונה למרכז שבט צופי ראש העין, ובשנת 2002 מונה למנהל מנהל תחום חברתי ברשת מעונות "תפארת עלומים".
בשנת 2008 סיים לימודי תואר שני במנהל עסקים במכללה למינהל בשנת 2012 השתתף בקורס לניהול אסטרטגי בבית ספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2000 יזם יחד עם נדב גופר וגלעד שחם את קהילת "מחנה", מחנה עבודה מדי שנה לשבוע במדבר כאירוע של נתינה ושותפות קהילתית.
עבד כמדריך בהוסטל של נערות חוסות, ולאחר מכן כרכז חברתי בדיור של אנשים הלוקים בפיגור.
במהלך עבודתו זיהה שכל ההתנהלות של המשתקמים היא בתוך גבולות המסגרת, ללא אינטראקציה עם הסביבה, והגיע למסקנה שצריך למצוא את הדרכים להוציא אותם למעגלים רחבים יותר לקשר בריא עם החברה.
הוא יזם מסיבות, טיולים ואירועים, ובהמשך חשב על האפשרות לפתוח מפעל שבו הם יוכלו לעבוד.
כך בשנת 2005 הקים את קבוצת שכולו טוב, עמותה שמטרתה לקדם את השתלבותם של אנשים עם התמודדויות נפשיות בקהילה, על ידי יצירת הזדמנות שווה בתחומי התעסוקה, החברה, התרבות והפנאי ככלי לקידום מסע ההחלמה האישי של כל מתמודד.
נכון ל-2016 הקבוצה מספקת שירותי שיקום בכל רחבי הארץ לכ-3000 מתמודדים, ומעודדת את עובדיה השכירים ואת המתמודדים המקבלים שירותים במסגרתה להתנדב ולתרום בעצמם לקהילה באמצעות עשייה חברתית.
מגוון המסגרות והיוזמות משתכללים ומתרחבים משנה לשנה.
קבוצת "שכולו טוב" כוללת בתוכה מעל עשרה מיזמים שונים.
בשנת 2009 ניהל בהתנדבות את נושא הרווחה בקרן לפיתוח לוד (הוקמה ב-2008)
בשנת 2010 היה אייכלר בין מייסדי Esco - בית הספר לעסקים חברתיים.
בשנת 2014 מונה אייכלר לחבר דירקטוריון בחברת "עדן - אירועים על המים".
בשנת 2015 היה ממייסדי "חברלה" - פסטיבל התנדבותי למען אזרחים ותיקים.
בשנת 2017 קיבל אייכלר יחד עם הגר אלוש ועופר כהן, פרס בוועידת האו"ם למדינות המיישמות את אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות באירוע מטעם "Zero Project", ארגון בינלאומי כדי לצמצם את הדרתם של בעלי נכויות ברחבי העולם, על פעילותם למען אנשים בעלי נכות נפשית.
כחלק מפרויקט השילוב, פיתח אייכלר את "המודל המשלב", שנועד לסייע לאנשים בעלי מוגבלויות להשתלב בשוק העבודה.
המודל הצליח להביא לשילוב של 25% מהמשתקמים בשוק העבודה, מה שהביא להתעניינות גוברת והולכת במודל בגרמניה, יוון, ספרד, איטליה, אירלנד, וייטנאם, דרום אפריקה ואוסטרליה.
בנובמבר 2018 בכנס היצואנים השנתי הודיעו עירד אייכלר ואופיר פלג - מנכ"ל Social Export Israel המשתפים פעולה כי קבוצת "שכולו טוב" שהעמותה חברה לעמותה גרמנית ופותחת את הסניף הראשון של מיזם השיקום הישראלי, רשת חנויות הספרים סיפור חוזר (Rebooks) בעיר קמניץ שבגרמניה ובכך הופכת מארגון מקומי לאופרציה בינלאומית
באותו חודש הגיע לישראל המשלחת החמישית של נציגי האיגוד הגרמני לתעסוקה מוגנת להמשך שיתופי פעולה עם קבוצת שכולו טוב ואנשי שיקום בישראל.
7chairs, פרויקט נוסף בפיתוחו, פלטפורמה ושיטת הנחיה בטקסט, המיועד לקבוצות תמיכה מקוונות במספר מצומצם ובהנחיה לקבוצות יעד בהם נוער בסיכון, אנשים המתמודדים עם מחלות מורכבות ועוד.
מיזם הן בעברית והן באנגלית.
חלק מהקבוצות בשיתוף עם גורמי קהילה.
ב-7.10.2021 פורסמה כתבה נרחבת בעיתון TheMarker כי משכורתו השנתית של אייכלר מהעמותה בשנת 2021 עמדה על כ-750,000 שקלים ובשנה שלפני כן על 810,000 שקלים.
זאת בעוד שכרם השעתי של מתמודדי הנפש בעמותה נע בין 12-7 שקלים לשעה בלבד.
הוא נשוי ואב ל-4 ילדים, ומשנת 2014 משמש כחבר הנהלת הקיבוץ.
2009 - "יזם השנה" מטעם הפורום הכלכלי העולמי וגלובוס
2017 - פרס "מנהיגות חברתית" מטעם אוניברסיטת בר-אילן
2017 - פרס האו"ם לשילוב אנשים עם מוגבלויות בעבודה מטעם Zero Project
עירוי חליפין הוא עירוי דם, שבו מחליפים את דם החולה בדם חדש (בניגוד לעירוי רגיל שבו רק מוסיפים דם או מוצריו ללא הסרת דם החולה), במהלך הטיפול מוסר דמו של החולה ומוחלף בדם אחר או ברכיבי דם.
עירוי החליפין נעשה לסירוגין, שאיבה והזרקה, עד למצב שבו הוחלף נפח הדם הנדרש בדם חדש, ניתן לבצע עירוי חליפין באופן ידני, או באמצעות מכונה.
עירוי החליפין הראשון נעשה בשנות השבעים.
עירוי חליפין מתבצע במטרה לסלק ממערכת הדם מרכיב דם מזיק (או לפחות להוריד את רמת הריכוז שלו).
ישנן שתי התוויות עיקריות לעירוי חליפין; מחלות המוליטיות של יילודים ואנמיה חרמשית בילדים ומבוגרים.
במחלות המוליטיות של היילוד, בשל פירוק נרחב של כדוריות הדם האדומות, ישנה הצטברות של בילירובין בדם, ומטרת העירוי היא הורדת רמת הבילירובין כדי למנוע את שקיעתו במוח (קרנאיקטרוס).
אצל החולים באנמיה חרמשית מבצעים עירוי חליפין כדי להוריד את רמת ההמוגלובין החרמשי מתחת ל-30% במטרה לטפל בסיבוכים חדים של המחלה (Acute chest syndrome, או משברי כאבים תכופים) או למנוע אירוע נישנה במוח.
התוויה נוספת ונדירה היא במקרה של זיהום קשה מטפיל (לדוגמה מלריה).
במקרה זה, העירוי נועד בכדי להפחית את עומס הטפילים עד שניתן יהיה להיאבק ביעילות במחולל הזיהום באמצעות הטיפול השמרני והמערכת החיסונית
בעירוי חליפין מחדירים לגוף מרכיבי דם, משכך, בדומה לשאר עירויי דם, מקבלי העירוי נמצאים בסכנת זיהום שייתכן וישנו ברכיבי הדם, וכן עלולים להתפתח אצלם נוגדנים לרכיבי הדם המוערה.
הרופא מחדיר צנתר לכלי דם מרכזי (ביילודים או בעוברים לכלי דם בחבל הטבור) של החולה, שואבים את דם החולה (החל מ-5 מ"ל ועד 20 מ"ל) ומזרימים באיטיות כמות זהה של דם או מוצרי דם, שחוממו מראש לטמפרטורת החדר, חוזרים על הפעולה פעמים נוספות עד לקבלת התוצאה הרצויה.
עירד בן גל הוא חוקר ופרופסור מן המניין להנדסה באוניברסיטת תל אביב, שעוסק בתחום יישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה, ניטור סטטיסטי ואנליטיקה עסקית.
נולד בקיבוץ ברעם גר בילדותו בירושלים ובתל אביב.
בנערותו ולאחר שחרורו מצה"ל שיחק כדורמים בקבוצת מכבי קריית אונו עמה זכה באליפויות וגביעי מדינה רבים.
בן-גל היה שחקן בנבחרת ישראל בכדורמים שנים רבות ונמנה עם שחקני הכדורמים הבולטים בענף.
במהלך שירותו בצה"ל סיים קורס קצינים וקורס קמני"ם בהצטיינות יתרה ושרת כקצין המודיעין של יחידת שלדג בסדיר וכקצין במילואים (בדרגת רס"ן) במסגרתה לקח חלק במלחמת לבנון השנייה, מלחמת המפרץ, העלאת יהודי אתיופיה ופעילויות נוספות.
למד לתואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ותואר שני (בהנחיית פרופ' עודד מימון) ושלישי בהנדסת תעשייה וניתוח מערכות ובשנת 1999 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בוסטון (בהנחיית פרופ' לב לויתין ממדעי המחשב ופרופ' מייקל קרמניס מהנדסת מערכות).
לאחר השלמת הדוקטורט חזר לפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, ומאז חבר סגל בה.
במסגרתה הדריך והנחה עשרות סטודנטים לתארים מתקדמים.
בן-גל שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד שם לימד אנליטיקה יישומית, יזם ומנהל עד היום את פרויקט המחקר "חיים דיגיטליים 2030" המשותף לאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת סטנפורד.
בן-גל כיהן כראש המחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת תל אביב וכיום עומד בראש המעבדה ליישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה ואנליטיקה עסקית (LAMBDA).
ראש מעבדת LAMBDA ליישומי בינה מלאכותית
בן-גל עומד בראש המעבדה ליישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה אנליטיקה עסקית.
חוקרי המעבדה הן מהאקדמיה והן מהתעשייה מציעים שיטות פרקטיות לפתרון בעיות אמת ועוסקים בביצוע מחקרים חדשניים ליישומי בינה מלאכותית, כגון בינה מלאכותית מוסברת, עיר חכמה, תחבורה חכמה ומערכות תבוניות לתחבורה, רפואה מותאמת אישית, זיהוי אנומליות במערכות פיננסיות ותעשייתיות, ביטחון מולדת, ואנליטיקת משאבי אנוש.
במסגרת המעבדה ומחוצה לה בוצעו שיתופי פעולה רבים עם חברות בינלאומיות כגון ATT ,Nokia, IBM, Intel, Applied Materials ארגונים ציבוריים וגופי ממשל וביטחון שונים.
במסגרת התפרצות מגפת הקורונה סייע צוות המעבדה למטה הלאומי ללוחמה בקורונה, למשרד הבריאות ומשרד הביטחון.
ראש פרויקט חיים דיגיטליים 2030 עם אוניברסיטת סטנפורד
בן-גל יזם ומנהל יחד עם פרופ' ניקולס במבוס את פרויקט המחקרי "חיים דיגיטליים 2030" הכולל חוקרים מאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת סטנפורד ונתמך על ידי קרן קורט.
הפרויקט "חיים דיגיטליים 2030" עוסק בפיתוח מתודולוגיות, שיטות ואלגוריתמים לשיפור יישומים העתידים המשלבים אלמנטים פיזיים ודיגיטליים.
במסגרת הפרויקט נחקרים יישומים ואינטראקציות בין ובתוך שלושה תחומים והבטים עיקריים: היבטים סביבתיים וטכנולוגיה מודרנית, היבטים סוציאליים וארגוניים, והיבטים אינדיבידואלים אישיים.
הפרויקט הניב עשרות שיתופי פעולה, יישומים ופרסומים מדעיים.
יזם חברת CB4 ועבודה עם חברות הזנק והתעשייה
בן-גל הקים כיזם משותף עם ד"ר גונן זינגר את חברת CB4 שעוסקת בפתרונות בינה מלאכותית בתחום הקמעונאות ושימש כמנכ"ל החברה בשנים ראשונות לפעילותה.
פתרונות החברה נשענים על מנוע המלצות מבוסס בינה מלאכותית שפיתחה קבוצת מחקר בראשותו של בן-גל.
החברה גייסה מקרן הון סיכון Sequoia Capital וקרנות אחרות.
כיום בן-גל משמש כיו"ר החברה שמוכרת פתרונות לזיהוי הזדמנויות מכירה ואיתור בעיות תפעוליות בחנויות פיזיות In Store.
החברה מנוהלת על ידי יוני בן-שאול ופעילה בצפון אמריקה, אירופה ואסיה ומוכרת לקמעונאים מובילים בעולם כגון Levi's, Urban Outfitter, ACE, GAP, Lidl ועוד.
בשנת 2021 נרכשה CB4 על ידי ענקית האופנה האמריקאית GAP אליה שייכים מותגים כגון Athleta, Banana Republic, Old Navy.
בן גל יזם משותף ויו"ר חברת XPOZ.AI שמפתחת טכנוולוגיה לנטר ולזהות קמפיינים מסונכרנים ברשתות חברתיות
בן-גל משמש כחבר Advisory Board במספר חברות הזנק שעוסקות בפתרונות בינה מלאכותית.
בנם של ליאורה לוקיץ בן-גל היסטוריונית ומזרחנית, ואלי בן-גל, היסטוריון ממקימי בית התפוצות, ואח לינאי בן-גל, מנהל המחלקה לניתוחי לב וחזה במרכז הרפואי איכילוב.
נשוי להילה חלוץ בן-גל, חוקרת בתחום ההתנהגות ארגונית ו-HR Analytics ואב ל-3.
בן-גל פרסם מעל ל-200 מאמרים ופטנטים בכתבי עת ובכנסים מובילים.
בין השאר מחקריו עוסקים במידול הסתברותי באמצעות מודלים מרקוביים מסדר משתנה, ניטור סטטיסטי, יישומי תורת האינפורמציה, שיטות בינה מלאכותית, זיהוי אנומליות וחיפוש הסתברותי.
מחקריו עוסקים ביישומים בתחומי הביו־אינפורמטיקה, הנדסת אמינות, בקרת איכות, פיננסים, ערים חכמות, מסחר ורובוטיקה.
דוגמה לתרומה בתחום הלמידה הסטטיסטית היא מודל רשתות בייסיאניות מסדר משתנה (Variable Order Bayesian Networks) שהינו מודל שמכליל רשתות מרקוביות מסדר קבוע ורשתות בייסיאניות, זאת באמצעות הרחבה שמשייכת לכל משתנה קבוצות הורים משתנות ותלויות־הקשר (context-dependent), על מנת לאפשר תלות לא־סמוכה מבלי להיגרר להתאמת־יתר.
בתחום ביואינפורמטיקה מודל VOBN הביא לשיפור ניכר בסיווג אתרי קישור של פקטורי שעתוק (TFBS) ביחס למודלים מרקובים רגילים.
בן-גל כתב ספרים מפרי מחקרו וערך ספרים נוספים אשר זכו להכרה ופרסים מדעיים.
עיראק בורין (בערבית عراق بورين) הוא כפר ערבי בשומרון על רכס בהר גריזים.
הכפר הוקם במאה ה-17 על מצוק ממנו נגזר שמו (עיראק בורין - הוא המצוק של בורין) בידי תושבים שפרשו מהכפר בורין.
כלל התושבים בכפר ערבים מוסלמים.
יש המזהים את המצוק שבמערב עיראק בורין עם "רֹאשׁ הַמָּעוֹז" הנזכר בסיפורו של השופט גדעון בן יואש שגר בקרבת מקום.
עירא דביר (נולד ב-12 באוקטובר 1953) הוא מחזאי ותסריטאי ישראלי.
דביר נולד ב-1953 וגדל בחיפה ובגבעתיים.
בצעירותו שיחק בקבוצת הכדוריד של הפועל רמת גן והיה שותף כתלמיד תיכון לזכייתה באליפות המדינה בשנת 1970 ולהדחתה מגביעת האלופות האירופית בהפסדה לקבוצה היוגוסלבית דאז, פרטיזן ביילובאר.
בעת שירותו הצבאי כצוער, דביר קיבל צל"ש מח"ט על פעילותו כטנקיסט בפלוגת קק"ש בגדוד 198 בעת ניסיון החילוץ של לוחמי מעוז מפרקת במלחמת יום הכיפורים.
בעל תואר ראשון בקולנוע ובפילוסופיה ובעל תואר שני בהצטיינות באמנות התיאטרון.
שני התארים הם מאוניברסיטת תל אביב.
אחיו של עירא, סרן זכה בצל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים לאחר שנפל בחזית המצרית.
השכול בא לידי ביטוי ביצירתו של דביר, בין השאר ביצירה "עקידה".
כתב על מוזיקה קלאסית בירחון מוניטין ובמשך כשנה פרסם את המדור "חצץ" במוסף השבועי "חותם" של על המשמר.
משנת 1999 יזם והקים שלוש חברות סטארט-אפ טכנולוגיות: מונלייט, ויומן מוניטורינג שעסקו בטכנולוגיות וידאו ועיבוד תמונה ושימש בהן כמנהל פיתוח וכמנכ"ל.
חברת מונלייט הציגה בשנת 2004 את היישום המסחרי הראשון בעולם של פורמט דחיסת הווידאו H.264/AVC.
חברות אלה שיתפו פעולה ורעשיינו את מוצריהן לחברות מובילות בעולם כמו Cyberlink הטאייוורנית, פנסוניק היפנית, DIVX, Texas Instruments האמריקאיות.
חברת אגרווינג שאותה הקים ביחד ב-2014 עם ד"ר ניצן רבינוביץ' וחבר.
אגריכם בע"מ ואותה הוא מממנכל, מייצרת היום חיישנים מולטיספקטראליים שזכו בפרסים בינלאומיים.
חיישנים אלה משמשים בעיקר לחישה מרחוק בתחום החקלאות לזיהוי מוקדם באמצעות רחפנים של מחלות ומזיקים.
כממציא עירא דביר מחזיק בשורת פטנטים בתחום דחיסת וידאו ותמונה, כמו גם שני פטנטים בתחום המולטיספקטראלי והחישה מרחוק.
דביר לקח חלק ביצירות הבאות (רשימה חלקית):
בונקר (תסכית בקול ישראל 1982)
עקידה (פרס אינה גובינסקא ואברהם ברץ מטעם תיאטרון הבימה, 1984)
עיגולנד (פסטיבל חיפה הבין לאומי להצגות לילדים 1988)
לויתן בחוף שרתון (מיני סדרה, 1997)
האישה באפור (סדרת טלוויזיה, 1999)
1999 האישה באפור (סדרת טלוויזיה)
1993 - אולפנוער (סדרת טלוויזיה) - שיר פתיחה וסיום (מילים)
העיראקים הם אזרחיה ותושביה של רפובליקת עיראק.
רוב אזרחי עיראק הם ערבים, והכורדים העיראקים מהווים את המיעוט האתני הגדול ביותר במדינה, כשאחריהם הטורקמנים בעיראק.
קבוצות אתניות נוספות כוללות את היזידים, האשורים, המנדאים, הארמנים והפרסים.
כ-95% מהעיראקים הם מוסלמים — מתוכם כ-64% שיעים, והיתר סונים.
דת המיעוט הגדולה ביותר היא הנצרות (כ-1% מאזרחי עיראק), בעוד שדתות אחרות מהוות יחד עד 4% מאוכלוסיית המדינה.
שטחה של עיראק המודרנית חופף ברובו לאזור מסופוטמיה ההיסטורי, שהיה לבית עבור תרבויות רבות ומשפיעות, בהן שומר, אכד, אשור ובבל.
נפילתן של תרבויות מסופוטמיה המקומיות, ובייחוד בבל במאה ה-6 לפנה"ס, סימנה את ראשיתם של דורות של כיבוש ושלטון זר.
מחקרים של העת המודרנית מצביעים על כך שלקבוצות האתניות השונות בעיראק קיימים דמיון גנטי ניכר, ככל הנראה בשל ההיסטוריה הארוכה של התערבות והתבוללות בין אוכלוסיות מקומיות לזרות באזור.
הערבית המסופוטמית נחשבת לניב הערבי המושפע ביותר מהארמית, מאחר שהארמית עצמה מקורה במסופוטמיה והתפשטה באזור הסהר הפורה בימי האימפריה האשורית החדשה, עד שהפכה ללינגואה פרנקה של האזור כולו עוד לפני ראשית הכיבושים המוסלמיים .
שפות נוספות המדוברות בקרב אוכלוסיית עיראק כוללות את הטורקמנית, הארמית החדשה, והמנדאית.
הפזורה העיראקית אינה תוצאה של הגירה פתאומית, אלא של תהליך שהלך והתרחב במהירות לאורך המאה ה-20, כאשר כל דור באוכלוסייה העיראקית התמודד עם תקופה של תמורות גאופוליטיות או עימותים פוליטיים.
בין השנים 1950 ל-1952 חוותה עיראק עזיבה המונית של כ־120–130 אלף מבני יהדות עיראק במסגרת מבצע עזרא ונחמיה שהנהיגה מדינת ישראל.
לאחר מכן התרחשו שני גלים גדולים נוספים של הגירה, שכללו גם עזיבה של נוצרים ומוסלמים.
עיראקים רבים עזבו את המדינה בימי שלטונו של סדאם חוסיין, וגל הגירה נוסף נרשם במהלך מלחמת עיראק ובעקבותיה.
נהוג לקבוע את יסודותיה של הקהילה היהודית בעיראק במאה ה־6 לפנה"ס בעקבות חורבן בית המקדש הראשון.
עם זאת, מספר היהודים האמיתי עשוי להיות גבוה יותר בשל העדר תיעוד או הסתרה..
עירוני נהריה היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר נהריה, המשחקת בליגה הלאומית.
הקבוצה משחקת בהיכל הספורט עין שרה שיכול להכיל כ-2,500 צופים.
בעבר הקבוצה שיחקה על מגרש פתוח מאחורי השער הדרומי במגרש הכדורגל העירוני ולאחר מכן בבית ספר עמל.
הקבוצה נוסדה בשם "הפועל נהריה" בשנת 1969. העפילה לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה בסיום עונת 1991/1992, אולם בחלוף שנתיים ירדה לליגה הלאומית ושנתיים נוספות לאחר מכן לליגה הארצית.
בעונת 1999/2000 בעודה בליגה הארצית, חברת שטראוס אימצה את הקבוצה והיא נקראה "עירוני שטראוס נהריה" כחלק ממסגרת הפעילות שהחברה עשתה למען הקהילה.
בסיום אותה עונה עלתה נהריה מליגה ארצית לליגה לאומית ב'.
בעונת 2000/2001 עם העלייה ללאומית ב' הגיעו גם הציפיות ונהריה סומנה לקבוצה שמועמדת לעלייה עם סגל שחקנים שכלל את אילן ברקוביץ', ג'רמיין ספיווי, יוסי דדון, ערן סודאי, יונתן סגל, עקיב איטח, ג'ייסון מקטשן, שי שמול, רונן אזולאי וסער שפירא.
פיטר וינייה הושאל לקבוצה בתחילת הסיבוב השלישי ממכבי תל אביב.
בסיום העונה כשלו מאמציה של הקבוצה עם מאמנה החדש אבי אשכנזי לעלות לליגה הראשונה למרות תקציב גבוה של 1.7 מיליון שקלים כשסיימה במקום הרביעי בטבלה.
באותה עונה הצליחה נהריה לחולל סנסציה כשניצחה בעין שרה את הפועל ירושלים 79:91, במשחק הראשון מבין השניים במסגרת רבע גמר גביע המדינה.
במשחק השני במלחה הפסידה נהריה 92:105 לאחר הארכה והודחה מהגביע.
את עונת 2001/2002 פתחה נהריה באולמה הביתי החדש - היכל הספורט "עין שרה".
בסגל השחקנים נעשה שינוי מהותי ושני שחקני בית עזבו, ערן סודאי ואילן ברקוביץ' שעזב את הקבוצה על רקע מקצועי.
עם ירידתה של הפועל צפת לליגת המשנה, עברו ממנה אל הקבוצה מספר שחקני מפתח כמו אורן בן חמו, עמית בן דוד והזר המצטיין אדריאן פלדג'ר.
פתיחת העונה הייתה מסחררת עם תשעה ניצחונות רצופים, כשבדרך נהריה משיגה ניצחון חוץ יוקרתי על הפועל תל אביב באוסישקין 82:84 מסל של פלדג'ר בשנייה האחרונה.
בהמשך העונה הגיעה נהריה עד לשלב רבע גמר גביע המדינה, אז הודחה על ידי עירוני רמת גן כשהפסידה 77:61. בסיום העונה הצליחה הקבוצה לחזור לליגה הראשונה לאחר שסיימה את העונה הסדירה במקום השני אחרי הפועל תל אביב ולאחר שניצחה 0:3 את רמת השרון בסדרת חצי גמר סל.
בגמר הפסידה נהריה 2:0 להפועל תל אביב בסדרת משחקים של הטוב משלושה.
אדריאן פלדג'ר היה השחקן המצטיין של הקבוצה בעונה כשהוא קולע 24 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2002/2003 התבקשה נהריה להפרד מצבעי הכתום/כחול של מדיה מכיוון שאלו היו זוהרים מידי והפריעו למצלמות הטלוויזיה.
לכן, אימצה במקומם את הצבעים סגול ולבן שהתקבלו בברכה על ידי האוהדים.
על-פי סברה אחרת, הצבע הוחלף בשל דרישת החברה המאמצת סלקום, שהצבע הכתום הפריע לה בשל זיהויו עם חברת אורנג' המתחרה.
את העונה סיימה נהריה במקום השלישי בליגה הסדירה וניצחה בחצי גמר הפלייאוף את הפועל גליל עליון 1:3 ללא יתרון ביתיות.
בגמר היא הפסידה למכבי תל אביב בשלושה משחקים, תוך שהיא מובסת בשני המשחקים ביד אליהו וכמעט מנצחת במשחק השני שהתקיים בעין שרה לאחר שהובילה ברוב שלבי המשחק ואף עלתה להפרש שיא של 19 נקודות (87:93 למכבי תל אביב בסיום).
באותה עונה כיכבו בה הרכז ארתור לי, אדריאן פלדג'ר, אריק קמפבל, שרון ששון, ארז מרקוביץ' ותומר שטיינהאור.
בעונת 2003/2004 נהריה לא הפסידה אף משחק בית כולל ניצחון על מכבי תל אביב בתוצאה 92:96 וסיימה במקום השלישי בליגה הסדירה.
ניצחה 1–3 את מכבי גבעת שמואל בשמינית הגמר והגיעה לבית הגמר וסיימה במקום האחרון.
כמו כן היא הגיעה לרבע גמר היורופליג והפסידה 1–2 לאוראל גרייט הרוסית.
באותה עונה כיכבו בה סטבין סמית, אדריאן פלדג'ר, ברק פלג, אריק קמפבל, ארז מרקוביץ' ושרון ששון.
את עונת 2004/2005 נהריה סיימה רק במקום השישי ובסדרת רבע הגמר נגד עירוני אשקלון הפסידה 3:2. בגביע המדינה, נהריה העפילה לשלב חצי גמר גביע המדינה אולם נוצחה בידי בני השרון בהארכה.
היא הגיעה שוב לרבע גמר היורופליג והפסידה 2:1 לבי.סי.
את עונת 2005/2006 סיימה נהריה במקום הרביעי בטבלה ועלתה בפעם השלישית בארבע שנים לפיינל פור.
בשלב חצי הגמר הפסידה למכבי תל אביב בתוצאה 85:72. בקרב על מקומות 3 ו-4 הפסידה נהריה למכבי ראשון לציון בתוצאה 87:84 ולבסוף סיימה רביעית.
ביורוקאפ, סיימה במקום השלישי בבית המוקדם במאזן 3:3.
בעונת 2006/2007 סיימה הקבוצה את העונה במקום החמישי, בשמינית גמר גביע המדינה ובמקום השלישי בשלב הבתים של היורוקאפ לאחר שהתחילו במוקדמות המפעל.
את עונת 2007/2008 סיימה נהריה במקום הרביעי והעפילה לפיינל פור.
בשלב חצי הגמר שנערך בהיכל נוקיה הפסידה להפועל חולון בתוצאה 100:89. חולון ניצחה גם בגמר וזכתה באליפות.
גם בקרב על מקומות 3 ו-4 הפסידה נהריה לבני השרון בתוצאה 79:69 ולבסוף סיימה רביעית.