tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נבחרת סיבת העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת71970אלופת אפריקה (1962) זאירמנצחת גביע אפריקה לאומות 197451974 אלופת אפריקה (1968, 1974)העפלה מהמוקדמות61974אלופת אפריקה (1957, 1959)העפלה מהמוקדמות11963שלב הבתים (1963)העפלה מהמוקדמות21974שלב הבתים (1970, 1974)העפלה מהמוקדמות51972אלופת אפריקה (1970)העפלה מהמוקדמות31974מקום רביעי (1962)העפלה מהמוקדמות11972שלב הבתים (1972)
המשחקים שוחקו באצטדיון אדיס אבבה, אדיס אבבה.
המשחקים שוחקו באצטדיון דירה דאווה, דירה דאווה.
גביע אפריקה לאומות 1978 היה הטורניר האחד עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
הטורניר נערך בגאנה בין ה־5 ל-16 במרץ 1978. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד.
גאנה זכתה באליפות השלישית בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר אוגנדה 2–0.
נבחרת סיבת העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר41970אלופת אפריקה (1963, 1965)מנצחת גביע אפריקה לאומות 197621976אלופת אפריקה (1976)העפלה מהמוקדמות31965מקום שני (1965)בעקבות השהיית מאלי וחוף השנהב0העפלה מהמוקדמות21976מקום שלישי (1976)העפלה מהמוקדמות31974אלופת אפריקה (1972)העפלה מהמוקדמות41976מקום רביעי (1962)העפלה מהמוקדמות11974מקום שני (1974)
נבחרת חוף השנהב העפילה לטורניר אולם בעקבות שיתוף של שחקן שלא לפי התקנון במשחק השני של הסיבוב השני במוקדמות נגד מאלי היא הושאתה מהאליפות.
מאלי, שהפסידה לחוף השנהב בסיבוב השני, גם הושהתה בעקבות פגיעת שוטרים ואנשי אבטחה במשחק הראשון בין השתיים.
בעקבות זאת נבחרת וולטה עילית, שהפסידה לחוף השנהב בסיבוב המוקדמות הראשון זומנה להחליף את חוף השנהב.
המשחקים שוחקו באצטדיון בבה יארה, קומאסי.
המשחק על המקום השלישי פוצץ בדקה ה-42 כאשר נבחרת תוניסיה החליטה לרדת מהמגרש כמחאה על השיפוט.
בעקבות זאת נפסק לניגריה ניצחון 2–0 ותוניסיה הושהתה למשך שנתיים.
גביע אפריקה לאומות 1980 היה הטורניר השנים עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
הטורניר נערך בניגריה בין ה־8 ל-22 במרץ 1980. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד.
ניגריה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר את אלג'יריה 3–0.
נבחרת סיבת העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר31978מקום שלישי (1976, 1978)מנצחת גביע אפריקה לאומות 197851978אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978)העפלה מהמוקדמות31978אלופת אפריקה (1976)העפלה מהמוקדמות71976אלופת אפריקה (1957, 1959)העפלה מהמוקדמות31976מקום שני (1976)העפלה מהמוקדמות41974מקום שלישי (1965, 1968, 1970)העפלה מהמוקדמות11968שלב הבתים (1968)העפלה מהמוקדמות0
המשחקים שוחקו באצטדיון הלאומי לאגוס, לאגוס.
המשחקים שוחקו באצטדיון אובאפמי אוולווו (Obafemi Awolowo), איבדאן.
גביע אפריקה לאומות 1982 היה הטורניר השלושה עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
הטורניר נערך בלוב בין ה־5 ל-19 במרץ 1982. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד.
גאנה זכתה באליפות הרביעית בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר את המארחת לוב 7–6 בפנדלים לאחר שהמשחק הסתיים ב-1–1.
נבחרת סיבת העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר0מנצחת גביע אפריקה לאומות 198041980אלופת אפריקה (1980)העפלה מהמוקדמות61980אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978)העפלה מהמוקדמות81976אלופת אפריקה (1962)העפלה מהמוקדמות21972מקום שלישי (1972)העפלה מהמוקדמות41978מקום שני (1965)העפלה מהמוקדמות21980מקום שני (1980)העפלה מהמוקדמות21978מקום שני (1974)
המשחקים שוחקו באצטדיון 28 במרץ, בנגאזי.
גביע אפריקה לאומות 1984 היה הטורניר הארבעה עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
הטורניר נערך בחוף השנהב בין ה־4 ל-18 במרץ 1984. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד.
זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר את 3–1.
נבחרת סיבת העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר51980מקום שלישי (1965, 1968, 1970)מנצחת גביע אפריקה לאומות 198271982אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978, 1982)העפלה מהמוקדמות0העפלה מהמוקדמות51982אלופת אפריקה (1980)העפלה מהמוקדמות11972שלב הבתים (1972)העפלה מהמוקדמות31982מקום שלישי (1972)העפלה מהמוקדמות81980אלופת אפריקה (1957, 1959)העפלה מהמוקדמות31982מקום שני (1980)
המשחקים שוחקו באצטדיון פליקס הופואה-בואני, אביג'אן.
המשחקים שוחקו באצטדיון בואקה, בואקה.
גביע אפריקה לאומות 2019 הוא טורניר הכדורגל ה-32 של גביע אפריקה לאומות הטורניר נערך בקיץ 2019, נבחרת אלג'יריה זכתה בטורניר לאחר ניצחון 0-1 על נבחרת סנגל בגמר.
מלך השערים של הטורניר היה אודיון איגהלו מניגריה שכבש חמישה שערים.
לראשונה בתולדות הטורניר נערכה אליפות אפריקה בחודשי הקיץ בחודשים יוני - יולי לאחר סיום הליגות באירופה.
ההחלטה התקבלה בכינוס ההתאחדות האפריקאית לכדורגל במרוקו שנערכה ביולי 2017.
בטורניר זה השתתפו לראשונה שלוש נבחרות נבחרת מאוריטניה שהודחה בשלב הבתים, נבחרת בורונדי שהודחה בשלב הבתים ונבחרת מדגסקר שהודחה ברבע הגמר.
האלופה היוצאת קמרון והמארחת מצרים הודחו בשמינית הגמר.
שינוי נוסף בטורניר היה שלראשונה בתולדות הטורניר גדלו מספר המשתתפות בטורניר מ-16 נבחרות ל-24 נבחרות.
23 הנבחרות שעלו מטורניר המוקדמות אשר הצטרפו למארחת וחולקו ל-6 בתים בני 4 נבחרות בכל בית.
שתי הראשונות בכל בית עלו לשמינית הגמר ואליהן הצטרפו 4 הנבחרות הטובות שבמקום השלישי.
מכאן ואילך שיחקו הנבחרות בשיטת "נוק אאוט".
הטורניר נועד להתקיים בקמרון, אך בסוף נובמבר 2018 הוחלט לחפש עבורו מארחת חלופית בשל החששות כי קמרון לא תוכל להספיק ולהשלים את האצטדיונים והתשתיות הדרושות לאירוח הטורניר לצד בעיות ביטחוניות.
ב-8 ינואר 2019 הוכרז כי הטורניר ייערך במצרים.
נבחרת מצרים העפילה למשחקים באופן אוטומטי מתוקף היותה המארחת.
לשלב מוקדמות הטורניר נרשמו 51 נבחרות.
45 עלו אוטומטית לשלב הבתים ו-6 המדורגות האחרונות עברו שלב מוקדמות כאשר שלוש המנצחות עלו לשלב הבתים.
48 הנבחרות חולקו ל־12 בתים של 4 קבוצות כאשר שתי הראשונות מעפילות לטורניר.
קהיר האצטדיון הבינלאומי קהיר אצטדיון ה-30 ביוני אצטדיון א-סלאם תכולה: 74,100 תכולה: 30,000 תכולה: 30,000 אלכסנדריה סואץ אסמאעיליה אצטדיון אלכסנדריה אצטדיון סואץ אצטדיון אסמאעיליה תכולה: 19,676 תכולה: 27,000 תכולה: 18,525
הגרלת שלב הבתים נערכה במתחם הפירמידות בגיזה ב־12 באפריל 2019. 24 הנבחרות הוגרלו לשישה בתים של שש קבוצות.
לפני ההגרלה הנבחרות חולקו לארבע רמות לפי הדירוג העולמי של פיפ"א מ־4 באפריל 2019.
המשחקים שוחקו באצטדיון הבינלאומי קהיר, קהיר, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון ה-30 ביוני, קהיר.
המשחקים שוחקו באצטדיון אלכסנדריה, אלכסנדריה, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון א-סלאם, קהיר.
המשחקים שוחקו באצטדיון ה-30 ביוני, קהיר, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון א-סלאם, קהיר.
המשחקים שוחקו באצטדיון א-סלאם, קהיר, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון ה-30 ביוני, קהיר.
המשחקים שוחקו באצטדיון סואץ, סואץ, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון אסמאעיליה, אסמאעיליה.
המשחקים שוחקו באצטדיון אסמאעיליה, אסמאעיליה, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון סואץ, סואץ.
בשלב שמינית הגמר ("16 האחרונות") יצטרפו לשני המקומות הראשונים בכל בית גם ארבע הנבחרות שיסיימו במקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר, והן ישחקו נגד מנצחות בתים א', ב', ג' ו-ד'.
שיבוץ העולות מהמקום השלישי נגד מנצחות הבתים א'-ד' ייקבע לאחר סיום שלב הבתים לפי אחת האפשרויות שבטבלה, בהתאם לארבעת המקומות השלישיים הטובים ביותר:
החל משלב זה במקרה של תוצאת תיקו בתום הזמן החוקי תתקיים הארכה ואם לא תהיה הכרעה בסופה יתקיים דו-קרב פנדלים בכל המשחקים מלבד המשחק על מקומות 3-4 בו לא תתקיים הארכה אלא פנדלים בלבד במקרה של תיקו.
החל משלב רבע הגמר יעשה שימוש במערכת הVAR ושופטי וידאו.
גביע אפריקה לאומות 2021 הוא טורניר הכדורגל ה-33 של גביע אפריקה לאומות.
הטורניר נערך בחודשים ינואר–פברואר 2022. בתחילה, הטורניר היה אמור להתקיים בקיץ 2021, אולם בעקבות מזג האוויר החם באותה תקופה, החליטו בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה להקדים את הטורניר לינואר 2021. ביוני 2020 הוחלט לדחות את הטורניר בשנה בעקבות מגפת הקורונה.
הטורניר התקיים בקמרון, לאחר שקמרון הייתה אמורה לארח את הטורניר של 2019, אולם בנובמבר 2018 הוחלט לחפש מארחת חלופית בשל החששות, כי קמרון לא תוכל להספיק ולהשלים את האצטדיונים והתשתיות הדרושות לאירוח הטורניר לצד בעיות ביטחוניות.
לאור זאת, האירוח של קמרון נדחה לתחרות של שנת 2021. חוף השנהב, המארחת המקורית של התחרות תארח את התחרות הבאה בשנת 2023.
פורמט התחרות היה כמו התחרות הקודמת.
24 הנבחרות חולקו ל-6 בתים של 4 נבחרות, כאשר הנבחרות בכל בית שיחקו האחת נגד השנייה פעם אחת.
בתום שלב הבתים, שתי הראשונות בכל בית עלו לשמינית הגמר ואליהן הצטרפו 4 הנבחרות הטובות מהמקום השלישי.
דואלהיאונדה מרכז הספורט של ז'אפומה (Complexe multisports de Japoma) אצטדיון אולמבה (Stade 'Olembé) אצטדיון אמאדו-אאידז'ו (Stade Ahmadou-Ahidjo) תכולה: 50,000 תכולה: 60,000 תכולה: 42,500 גארואה באפוסם לימבה אצטדיון רומדה אדז'יאה (Stade Roumdé Adjia) אצטדיון באפוסם (Stade de Bafoussam) אצטדיון לימבה (Stade de Limbé) תכולה: 30,000 תכולה: 20,000 תכולה: 20,000
24 הנבחרות חולקו ל-4 דרגים כאשר בכל דרג 6 נבחרות.
הנבחרת המארחת ומחזיקת התואר שובצה אוטומטית בדרג 1, שאר הקבוצות שובצו בדרגים השונים לפי דירוג פיפ"א מה־12 באוגוסט.
ב־17 באוגוסט 2021 נערכה ההגרלה בה נקבע כי בכל בית הוגרלה נבחרת אחת מכל דרג.
המשחקים שוחקו באצטדיון אולמבה, יאונדה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון באפוסם, באפוסם.
המשחקים שוחקו באצטדיון באפוסם, באפוסם, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה.
המשחקים שוחקו באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון רומדה אדז'יאה, גארואה.
המשחקים שוחקו באצטדיון רומדה אדז'יאה, גארואה, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה.
המשחקים שוחקו במרכז הספורט של ז'אפומה, דואלה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון לימבה, לימבה.
המשחקים שוחקו באצטדיון לימבה, לימבה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק במרכז הספורט של ז'אפומה, דואלה.
נאיף אגרד - נגד גבון
אדאמה גירה (Adama Guira) - נגד גבון
אנדרה אוננה - נגד בורקינה פאסו
בזמן משחק בשלב שמינית הגמר בין קמרון לקומורו, נוצר לחץ בכניסה לאצטדיון.
שמונה אוהדים ביניהם ילד נמחצו למוות.
גביע אפריקה לאומות 2023 היה טורניר הכדורגל ה-34 של גביע אפריקה לאומות.
הטורניר נערך בחודשים ינואר–פברואר 2024. חוף השנהב אירחה את התחרות בפעם השנייה, לאחר שאירחה את התחרות בשנת 1984. בתחילה נבחרה חוף השנהב לארח את הטורניר בשנת 2021, אולם בעקבות דחיית האירוח של קמרון נדחה גם האירוח של חוף השנהב ל־2023.
פורמט התחרות דומה לתחרויות הקודמות.
24 נבחרות משתתפות בתחרות לאחר שיעלו מהמוקדמות.
24 הנבחרות חולקו ל-6 בתים של 4 נבחרות, כאשר הנבחרות בכל בית ישחקו האחת נגד השנייה פעם אחת.
בתום שלב הבתים, שתי הראשונות בכל בית יעלו לשמינית הגמר ואליהן יצטרפו 4 הנבחרות הטובות מהמקום השלישי.
הגרלת שלב הבתים התקיימה ב־12 באוקטובר 2023 באביג'אן.
24 הקבוצות שהעפילו חולקו ל-4 רמות לפי דירוג פיפ"א מספטמבר 2023.
+ דירוג הנבחרות הקובע (דירוג פיפ"א ספטמבר 2023)רמה 1רמה 2רמה 3רמה 4 (מארחת)
המקומות השלישיים מהבתים א', ג', ד' ו־ה' עלו לשמינית הגמר.
גביע אסיה בכדורגל עד גיל 20, נקרא גם גביע אסיה לנוער בכדורגל של AFC , היא תחרות הכדורגל המרכזית לנבחרות נוער שחברות בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC).
מנצחת הטורניר מוכתרת לאלופת אסיה לנוער בכדורגל וזוכה בכרטיס העפלה לגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.
בתחילת דרכו של הטורניר הוא נערך כל שנה החל מטורניר 1959 שנערך בפדרציית מלאיה, ועד לטורניר 1980 שנערך בתאילנד.
בין השנים 1959–2006 נקרא הטורניר גביע אסיה לנוער, בין השנים 2008–2020 נקרא הטורניר גביע אסיה בכדורגל עד גיל 19, והחל מ-2020 נקרא גביע אסיה בכדורגל עד גיל 20.
נבחרת קוריאה הדרומית זכתה בטורניר הראשון, ובנוסף היא המצליחה ביותר במסגרת זו ובעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר עם 12 זכיות.
נבחרת מיאנמר (לשעבר בורמה) זכתה שבע פעמים.
נבחרת הנוער של ישראל השתתפה בטורנירים שנערכו בשנים 1964–1972, זכתה שש פעמים בטורניר, סיימה פעם אחת במקום השלישי ופעם אחת במקום הרביעי.
בטורניר שנערך ב-1970 במנילה הפסידה ישראל ברבע הגמר לנבחרת בורמה 0–1, במשחק שהיה מלווה בשערוריית שיפוט.
אף על פי שנבחרת ישראל שיחקה רק בתשעה טורנירים, נכון ל-2023 היא עדיין ממוקמת במקום השלישי במספר הזכיות בטורניר לאחר נבחרות דרום קוריאה, ומיאנמר.
בנוסף, ממוקמת ישראל במקום התשיעי מבחינת מספר הנקודות שצברה בטורנירים, מתוך 41 מדינות שהשתתפו ומשתתפות בגביע אסיה לנוער.
במהלך הטורנירים השונים השתתפו גם שופטי כדורגל ישראלים כגון אברהם קליין.
ישראל, שהשתייכה אומנם מבחינה גאוגרפית לאסיה, הוצאה בלחץ מדינות ערב מה-AFC בשנות ה-70, והצטרפה בהמשך לקונפדרציית הכדורגל של אירופה (אופ"א).
אירועים שונים שהשפיעו על הטורניר
גביע אסיה לאומות עמד במקרים רבים בצל התערבות פוליטית.
ישראל שהייתה חברת הקונפדרציה מעצם שיוכה הגאוגרפי ליבשת אסיה, השתתפה בטורנירים במהלך שנות השישים של המאה ה-20 וראשית שנות השבעים.
בשל לחץ פוליטי שהפעילו מדינות ערב באמצעות נציגיהם בפדרציית הספורט האסייתית הורחקה ישראל בהדרגה מהטורניר.
בשלהי 1972 קיבלה קונפדרציית הספורט של אסיה החלטה, במסגרתה יכולה המדינה המארחת את הטורניר להזמין אליו נבחרות בהתאם לשיקול דעתה.
ב-1973, בהתאם "לתיקון הבורמזי", סרבה איראן להזמין את ישראל לטורניר שנערך בטהרן.
ישראל, שהייתה האלופה המכהנת, סרבה להעביר את הגביע לאיראן, וזה הועבר בסופו של עניין על חשבון קונפדרציית הספורט האסייאתית.
הנבחרת לא הוזמנה גם לטורניר ב-1974, וב-1975, הורחקה ישראל רשמית מהטורניר.
ב-1976 נעשה ניסיון להחזיר את נבחרת הנוער לטורניר, אך הוא נדחה פה אחד על ידי קונפדרציית הספורט של אסיה.
בהמשך הצטרפה ישראל לקונפדרציית הספורט של אירופה.
ב-1977 בהתאם "לתיקון הבורמזי" סרבה איראן להזמין לטורניר שנערך בטהרן את נבחרת ירדן, נבחרת צפון קוריאה ונבחרת ברוניי.
הפדרציה האסיאתית אישרה את ההחלטה, וכך גם פיפ"א, אך נשיא פיפ"א ז'ואאו האבלנז' מתח ביקורת על הנושא וקרא לפדרציה האסיאתית לשנות את התקנון.
ב-1980 עתיד היה טורניר להיערך בסין.
ממשלת סין העמידה קשיים במתן אשרות כניסה למדינה, לנבחרת קוריאה הדרומית ועל כן החליטה פדרציית הספורט האסייתית לבטל את הטורניר.
ב-2020 עתיד היה הטורניר להיערך באוזבקיסטן, אך בשל מגפת הקורונה הוא בוטל ונערך ב-2023.
גביע אפריקה לאומות 2025 היה טורניר הכדורגל ה-35 של גביע אפריקה לאומות.
הטורניר החל בחודש דצמבר 2025 והסתיים בינואר 2026. מרוקו מארחת את התחרות בפעם השנייה, לאחר שאירחה את התחרות בשנת 1988. מרוקו הייתה אמורה לארח גם את התחרות בשנת 2015, אולם היא בקשה לדחות את התחרות בעקבות התפרצות האבולה במערב אפריקה.
ההתאחדות האפריקאית סירבה ולכן האירוח נלקח ממרוקו.
נבחרת סנגל זכתה בתחרות לאחר ניצחון על נבחרת מרוקו במשחק הגמר בתוצאת 1–0 לאחר הארכה.
24 נבחרות השתתפו בתחרות לאחר שעלו מהמוקדמות.
תשעה אצטדיונים אירחו את הטורניר, ארבעה בעיר הבירה רבאט ועוד חמישה ברחבי המדינה.
רבאטאצטדיון הנסיך מולאי עבדאללה אצטדיון הנסיך מולאי חסן האצטדיון האולימפי אצטדיון אל מדינה תכולה: 69,500 תכולה: 22,000 תכולה: 21,000 תכולה: 18,000 אגאדיר אצטדיון אדרר תכולה: 45,000 טנג'יר פאס קזבלנקה מרקש האצטדיון הגדול של טנג'יר אצטדיון פאס אצטדיון המלך מוחמד החמישי אצטדיון מרקש תכולה: 75,600 תכולה: 45,000 תכולה: 45,000 תכולה: 45,000
בשלב שמינית הגמר הצטרפו לשני המקומות הראשונים בכל בית גם ארבע הנבחרות שסיימו במקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר, והן שיחקו נגד מנצחות בתים א', ב', ג' ו-ד'.
שיבוץ העולות מהמקום השלישי נגד מנצחות הבתים א'-ד' נקבע לאחר סיום שלב הבתים לפי אחת האפשרויות שבטבלה, בהתאם לארבעת המקומות השלישיים הטובים ביותר:
גביע אסיה בכדורגל 2027 יהיה הטורניר ה-19 של גביע אסיה בכדורגל, ויערך בערב הסעודית בין 7 בינואר–5 בפברואר 2027. היא האלופה הנוכחית לאחר זכייה בשתי התחרויות האחרונות ב-2019 וב-2023.
3 ערים שונות יארחו את המשחקים.
5 אצטדיונים בבירה ריאד, 2 אצטדיונים בעיר ג'דה ואצטדיון חדש בעיר ח'ובאר.
גביע אפריקה לאומות 2027 יהיה טורניר הכדורגל ה-36 של גביע אפריקה לאומות.
הטורניר יערך בחודשים יוני-יולי 2027. קניה, טנזניה ואוגנדה יארחו את הטורניר, כולן בפעם הראשונה.
24 הנבחרות יחולקו ל-6 בתים של 4 נבחרות, כאשר הנבחרות בכל בית ישחקו האחת נגד השנייה פעם אחת.
מכאן ואילך ישחקו הנבחרות בשיטת "נוק אאוט".
גביע דייוויס הוא תחרות לנבחרות לאומיות לגברים בטניס, המתקיימת מדי שנה במדינות השונות ברחבי העולם החל משנת 1900. זוהי תחרות הספורט השנתית בין נבחרות לאומיות הגדולה והוותיקה בעולם.
גביע דייוויס מאורגן על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית (ITF).
התחרות המקבילה לנשים נקראת גביע בילי ג'ין קינג (בעבר גביע הפדרציה).
ראשיתו של גביע דייוויס בהתמודדות בין קבוצות של טניסאים אמריקנים וטניסאים בריטים שהתקיימה בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית בשנת 1900. הפרס שהוענק לנבחרת האמריקנית המנצחת היה גביע שנתרם על ידי קפטן נבחרת ארצות הברית דווייט דייוויס, ומאז הוא נושא את שמו.
ב-3 המהדורות הראשונות של התחרות השתתפו רק נבחרות ארצות הברית והאיים הבריטים.
צרפת ובלגיה הצטרפו בשנת 1904 ושנה לאחר מכן גם אוסטרליה.
במרוצת השנים גדל מספר המשתתפות וב-1981, כאשר מספר הנבחרות היה למעלה מ-50, הונהג המבנה הנוכחי של בית עולמי ובתים אזוריים המחולקים לכמה דרגות, כאשר ביניהן יש עליות וירידות כמו ב"ליגות" במשחקי כדור קבוצתיים.
כיום יש 4 דרגות בבתים האזוריים בנוסף לבית העולמי, ומספר המשתתפות הגיע לשיא של 139 מדינות ב-2001.
מראשיתו של גביע דייוויס ב-1900 עד שנת 1971 נהנתה הנבחרת המנצחת מיתרון גדול על יריבותיה: היא עלתה ישירות לגמר בשנה הבאה ולא הייתה צריכה לשחק בשלבים המוקדמים, וגם קיבלה את הזכות לארח את הגמר.
לביתיות יש חשיבות גדולה בגביע דייוויס, מכיוון שהמדינה המארחת זכאית לבחור את סוג המשטח שעליו תתקיים ההתמודדות וגם את סוג הכדורים, ונבחרות נוהגות לנצל את הזכות הזו כדי לשחק על משטח שיקנה להן יתרון על הנבחרת האורחת.
הסדר זה שונה ב-1972 ומאז צריכה הנבחרת המנצחת לשחק בשלבים המוקדמים, והביתיות מתחלפת לסירוגין בין הנבחרות (מי שאירחה בפעם הקודמת תהיה האורחת בפעם הבאה) או נקבעת בהגרלה.
בתקופה זו היו רק 7 מקרים שמדינות הצליחו לזכות בגביע שנתיים ברציפות.
האחרונה שעשתה זו הייתה צ'כיה בשנת 2013. בתקופה זו של 43 שנים, 15 מדינות זכו בגביע (5 מהן רק פעם אחת).
כל מפגש בין 2 נבחרות בגביע דייוויס (למעט בבתים האזוריים 3 ו-4 שבהם מתמודדות מספר נבחרות בטורניר אחד) מורכב מ-5 משחקים הנערכים במשך 3 ימים (בדרך כלל בימים שישי, שבת וראשון): 2 משחקי יחידים המתקיימים ביום הראשון, משחק זוגות ביום השני ושני משחקי יחידים נוספים ביום השלישי.
נבחרת שמנצחת בשלושה משחקים זוכה במפגש כולו.
המתכונת הזו לא השתנתה מאז המפגש הראשון ב-1900.
עד ל-2017, בגביע דייוויס שיחקו בשיטת הטוב מחמש מערכות, אלא אם הושגה הכרעה במפגש ואז היה מותר לקצר את המשחקים "המתים" הנותרים לשיטת הטוב משלוש מערכות.
במערכה החמישית לא משחקים שובר שוויון (לפני 1989 לא שיחקו שובר שוויון גם ביתר המערכות).
כל מדינה רשאית לרשום למפגש ארבעה שחקנים ולמנות קפטן.
במעמד ההגרלה, הנערכת יום לפני תחילת המשחקים, הקפטן צריך להודיע מי הם שני השחקנים שישתתפו במשחקי היחידים.
בהגרלה נקבע למעשה רק סדר המשחקים ביום הראשון, שבו מתמודדים המדורגים 1 נגד המדורגים 2 בנבחרת היריבה.
במשחק הזוגות ביום השני רשאים לשחק כל ארבעת השחקנים של הנבחרת, וניתן לשנות את ההרכב עד שעה לפני מועד המשחק.
למשחק הזוגות יש חשיבות גדולה במפגשי גביע דייוויס, בעיקר במצב שבו התוצאה היא 1:1 לאחר היום הראשון.
לפי השיטה שהייתה נהוגה עד 2017, ביום השלישי המדורגים 1 של שתי הנבחרות מתמודדים במשחק הראשון, ואחריהם המדורגים 2 משתי הנבחרות, אולם הקפטן רשאי להחליף את השחקנים ששיחקו במשחקי היחידים ביום הראשון ולהציב במקומם שחקנים שלא שיחקו ביחידים.
בעבר חילוף כזה היה מותר רק במקרה של פציעה, אף אם המשחק היה "מת" (כלומר משחק שנערך לאחר שאחת הנבחרות השיגה 3 ניצחונות וניצחה במפגש, ולמשחקים הנותרים אין חשיבות), אבל החוקים עודכנו כדי לאפשר לקפטן להחליף את 2 השחקנים ביום השלישי ללא צורך באישור רפואי.
אישור כזה עדיין נדרש כדי להחליף שחקנים ביום הראשון.
בגביע דייוויס, בניגוד למשחקי טניס רגילים, מותר לקפטן לשבת ליד השחקנים בהפסקות שבין משחקונים ולהדריך אותם.
החל מעונת 2019, פורמט הגביע שונה.
השינוי העיקרי הוא הבית העולמי שמתקיים במקום אחד ובתוך שבוע אחד בלבד, כאשר שמונה עשרה נבחרות מחולקות בשישה בתים של שלוש קבוצות כל אחד, כאשר הזוכים בקבוצות ושני המקומות השניים הטובים ביותר עולים לרבע הגמר.
המפגש בין הנבחרות בשלב זה תכלול שני משחקי יחידים ומשחק זוגי אחד בלבד (כלומר הטוב מ-3), במקום סדרת הטוב מ-5, כאשר המשחקים התקצרו מהטוב מ-5 מערכות לטוב מ-3. מכיוון שהבית העולמי יתקיים כעת כטורניר בודד אחד, אירוע זה נקרא כאירוע הגמר של גביע דייוויס.
קבוצות האזור התחתון 1 ו-2 יהיו בעצם מפגשים בודדים שיכריעו על העלאה או ירידה של קבוצה מהבית העולמי אל האזוריים.
מערכת התמורות הבתים וטורניר הגמר
רמהבתים1טורניר הגמר4 ראשי הבית ו-4 סגניותיהן נפגשות לרבע גמר, חצי גמר וגמר הטורניר במיקום נייטרלי.בתי הגמר(16 נבחרות)(12 העולות מהמוקדמות, 2 הפיינליסטיות מהעונה שעברה, ו-2 נבחרות בהגרלה)
מחולקות לארבעה בתים של 4 נבחרות מתמודדות ביניהן על העלייה לרבע הגמר (8 עולות)מוקדמות הגמר(24 נבחרות)
מתמודדות ראש בראש על עלייה לשלב הגמר.
12 עולות ומצטרפות לזוכה ולסגנית של העונה האחרונה2בית עולמי 1
נפגשות לראש בראש (מפגש בית וחוץ)
12 המנצחות יעפילו למוקדמות הגמר
12 המפסידות יתחרו בפלייאוף בית עולמי 13בית עולמי 2
12 המנצחות יעפילו לפלייאוף בית עולמי 1
12 המפסידות יתחרו בפלייאוף בית עולמי 24בית 3 - אמריקה
2-3 נבחרות עולות לבית עולמי 2
2 נבחרות יורדות לבית 4 - אמריקהבית 3 - אירופה
2 נבחרות יורדות לבית 4 - אירופהבית 3 - אפריקה
2 נבחרות יורדות לבית 4 - אפריקהבית 3 - אסיה/אוקיאניה
2 נבחרות יורדות לבית 4 - אסיה/אוקיאניה5בית 4 - אמריקה
2-3 נבחרות עולות לבית 3 - אמריקהבית 4 - אירופה
2-3 נבחרות עולות לבית 3 - אירופהבית 4 - אפריקה
2-3 נבחרות עולות לבית 3 - אפריקהבית 4 - אסיה/אוקיאניה
2-3 נבחרות עולות לבית 3 - אסיה/אוקיאניה
הדרג העליון של גביע דייוויס, החל משנת 1981, הוא הבית העולמי הכולל 16 מדינות ללא חלוקה גאוגרפית.
רק נבחרות הבית העולמי יכולות לזכות בגביע באותה שנה, וכדי לעשות זאת יש צורך לנצח ב-4 מפגשים.
בלוח השנה של הטניס העולמי נקבעים 3 שבועות המוקדשים למשחקי גביע דייוויס.
הראשון הוא בדרך כלל בחודש פברואר, השני באפריל והשלישי בספטמבר, ובהם מתקיימים הסיבוב הראשון, רבע הגמר וחצי הגמר.
בשבועות אלה לא מתקיימים טורנירים בסבב ה-ATP.
משחק הגמר מתקיים לאחר סיום העונה בסוף נובמבר או תחילת דצמבר.
8 המנצחות בסיבוב הראשון מבטיחות את מקומן בבית העולמי בשנה הבאה.
8 המפסידות צריכות להתמודד במפגשי פלייאוף (שמתקיימים במקביל לשלב חצי הגמר) יחד עם 8 נבחרות שעלו מהדרג ה-1 בבתים האזוריים.
המנצחות במפגשים האלה משחקות בשנה הבאה בבית העולמי, והמפסידות משחקות בבית 1.
הנבחרות שלא משחקות בבית העולמי מחולקות לפי מיקומן הגאוגרפי ל-3 אזורים: אזור אירופה-אפריקה, אזור אסיה-אוקיאניה ואזור אמריקה (צפון ודרום).
בכל אחד מהאזורים הנ"ל יש כיום חלוקה אנכית ל-4 בתים.
בכל שנה, הנבחרות שזכו בבית שלהן מטפסות לבית גבוה יותר בשנה הבאה, והמפסידות נושרות לבית נמוך יותר.
בבתים 1 ו-2 מתקיימים המשחקים במתכונת המתוארת מעלה, חמישה משחקים ביומיים (עד 2017 הייתה נהוגה השיטה המסורתית של 5 משחקים ב-3 ימים).
בבתים 3 ו-4, לעומת זאת, מתקיימים טורנירים בהשתתפות מספר רב של מדינות (מקסימום 8) במקום אחד, וכל מפגש כולל רק 3 משחקים (2 יחידים ו-1 זוגות) בשיטת הטוב מ-3 מערכות ביום אחד.
מקרא - הערות וסוגי משטחים*המנצחת שיחקה באצטדיון חוץדמשטח דשאחמשטח חימרשמשטח שטיח (מרופד)קמשטח קשהX-פמגרש בחלל סגור (פנימי)
גביע בילי ג'ין קינג הוא תחרות שנתית בטניס לנבחרות נשים, המקבילה הנשית של גביע דייוויס.
התחרות, המאורגנת על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית (ITF), נערכה לראשונה בשנת 1963, ומאז התקיימה כל שנה, אך מתכונת התחרות השתנתה מספר פעמים.
המתכונת הנוכחית דומה למתכונת של גביע דייוויס, וכוללת שני בתים עולמיים (בית עולמי ובית עולמי 2, 8 נבחרות בכל אחד מהבתים) ובתים אזוריים.
בבתים העולמיים המפגשים נערכים במתכונת דומה למדי למפגשים בגביע דייוויס, בכל מפגש כזה מתקיימים 4 משחקי יחידות ומשחק זוגות אחד, אך בשונה מגביע דייוויס התחרות נמשכת יומיים ולא שלושה ימים, ומשחק הזוגות מתקיים לאחר משחקי היחידים ביום השני.
בגביע הפדרציה המשחקים נערכים בשיטת "הטובה מ-3 מערכות" כנהוג במשחקי נשים.
בבתים האזוריים נערכים טורנירים במקום אחד בהשתתפות נבחרות רבות (עד 16 נבחרות), כמו בבתים 3 ו-4 בגביע דייוויס, וכל מפגש כולל 2 משחקי יחידות ומשחק זוגות המתקיימים באותו יום.
בלוח השנה של הטניס העולמי מוקדשים 2 שבועות למשחקי גביע הפדרציה, בשבוע הראשון (בדרך כלל בפברואר) מתקיימים הסיבוב הראשון בבתים העולמיים ומשחקים בבתים האזוריים, ובשבוע השני (בדרך כלל באפריל) שלב חצי הגמר בבית העולמי (הבית העליון) ומשחקי הפליי-אוף הקובעים איזה נבחרות ישחקו בבתים העולמיים בשנה הבאה.
שלב הגמר מתקיים בחודש נובמבר.
מבנה התחרות המעודכן לשנת 2022.
רמה בתים 1 משחקי הגמר12 מדינות משחקות על התואר
ב-1990 בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות היה צורך ב-2 סיבובים מוקדמים לקביעת 32 נבחרות שישתתפו בתחרות הראשית.
כמקובל היה גם סבב תנחומים שבו השתתפו גם מנצחי סיבוב הראשון של המוקדמות.
ב-1991 בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות 32 קבוצות ערכו 2 סיבובים בהם נקבעו שמונה נבחרות שיועלו לתחרות הראשית.
הם הצטרפו ל-24 קבוצות שהעפילו ישירות לתחרות הראשית שהתקיימה במסגרת "הבית העולמי".
בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 4 קבוצות (ברזיל, פורטוגל, יוון ויוגוסלביה) שבגביע הפדרציה 1992 יחלו את התחרות מהתמודדות אזורית.
מ-1992 בעקבות גידול הנבחרות תחילה נערכו תחרויות אזוריות: בית אמריקה,* בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה.
משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה.
בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו קבוצות שבגביע הבא יחלו את התחרות בבית העולמי, כשיתר הקבוצות ירדו לתחרויות אזוריות.
מ-1995 מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס, כשבית עולמי א' כלל 8 קבוצות ובית עולמי ב' כלל 8 קבוצות.
בית עולמי א' כלל 8 קבוצות שהתחרו בעונה הקודמת ברבע הגמר.
בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות שהפסידו בשמינית גמר של העונה הקודמת.
ארבע נבחרות של בית עולמי א' שהפסידו בסיבוב הראשון התחרו עם ארבע קבוצות של בית עולמי ב' שניצחו בסיבוב הראשון התחרו על השתתפות בבית עולמי א' בשנת 1996. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.
בעקבות הכוונה בשנת 2000 לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א', 5 קבוצות מבית עולמי ב' העפילו בית עולמי.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
ב-2000 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה מאז שנת 1995. הבית העליון (בית עולמי) כלל 13 קבוצות.
מנצחי הבתים ונבחרת ארצות הברית נפגשו בפיינל פור שנערך בלס ווגס.
כל מפגש בין הנבחרות כלל 3 משחקים, רק מפגש הגמר כלל 5 משחקים.
ב-2001 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת.
כל המפגשים כללו 3 משחקים.
הבית העליון (בית עולמי) צומצם ל-8 קבוצות.
משתתפי פיינל פור של העונה הקודמת העפילו ישירות לשלב הגמר.
יתר 9 נבחרות של הבית העולמי 2000 התחרו עם מנצחי תחרויות האזוריות על מקומות בשלב הגמר.
בתחרות זו עלו , , ו.
בעקבות פרישת ארצות הברית לנבחרות אלו התווספה .
הנבחרות התמודדות בשני בתים על עליה למשחק הגמר.
ב-2002 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת ולמעשה חזרה למתכונת שהייתה בשנים 1995-1999. כל המפגשים כללו 5 משחקים.
בית עולמי כלל 16 קבוצות.
לקראת סיום העונה 8 קבוצות מהבית העולמי נפגשו עם 8 קבוצות שעלו מתחרויות האזוריות והתמודדו על מקום בבית עולמי בעונה הבאה.
ב-2005 מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת שהייתה בסוף שנות ה-90. כל המפגשים כללו 5 משחקים.
בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'.
לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2006.
מקרא - הערות וסוגי משטחיםדמשטח דשאחמשטח חימרשמשטח שטיח (מרופד)קמשטח קשהX-פמגרש בחלל סגור (פנימי)
מספר משחקונים הגדול ביותר בהתמודדות
דניס פנגופולוס, יוון, 12 שנה ו-360 יום.*כיום גיל המינימום הוא 14
גיל באטרפילד, ברמודה, 52 שנה ו-162 יום.
100, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
סה"כ: 72, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
יחידות: 50, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
זוגות: 38, לריסה ניילנד, רוסיה/לטביה.
ב-1972 השתתפה ישראל לראשונה בתחרות.
בשנת 2007 העפילה הנבחרת לראשונה בתולדותיה לבית העולמי העליון, שבו משחקות שמונה נבחרות טניס הנשים הטובות ביותר בעולם.
גביע ארצות הברית הפתוח על שם למאר האנט , ובקיצור גביע ארצות הברית הפתוח , הוא מפעל הגביע בכדורגל בארצות הברית, הנערך בשיטת נוקאאוט.
הגביע נוסד בשנת 1914, והוא מפעל הכדורגל הלאומי הוותיק ביותר בארצות הברית שעדיין קיים.
במהדורה ה-108 של הגביע, שתיערך בשנת 2023, ישתתפו 100 מועדונים מארבע הליגות המקצועיות שכפופות לפדרציית הכדורגל של ארצות הברית: MLS, USL צ'מפיונשיפ, USL1 ו-NISA, וכמו כן גם מועדונים חובבנים בסיבובים המוקדמים של הגביע לאחר שהעפילו לגביע דרך הליגות שלהם.
זוכת הגביע קבלת פרס כספי בסך 300,000 דולר, הסגנית מקבלת 100,000 דולר, והקבוצה שהתקדמה הכי רחוק מכל ליגה תחתונה מקבלת 25,000 דולר.
ובנוסף לכך, זוכת הגביע מקבלת מקום בשלב הבתים בליגת האלופות של CONCACAF.
התחרות נערכה לראשונה בעונת 1913/1914 בשם גביע האתגר הלאומי, כאשר ברוקלין פילד קלאב זכתה בגביע שנתרם על ידי תומאס דיוואר לקידום הכדורגל האמריקאי.
שם התחרות שונה לגביע ארצות הברית הפתוח בשנת 1995, ומאוחר יותר, בשנת 1999 הוא נקרא על שם למאר האנט, שהיה אחד מן הבעלים ב-MLS ותרם רבות לפיתוח וקידום הכדורגל במדינה.
מאז עונת הבכורה של ליגת ה-MLS בשנת 1996, קבוצות הליגה שולטות בתחרות.
אף קבוצה מליגה תחתונה לא זכתה בגביע ארצות הברית הפתוח מאז רוצ'סטר ריינוס בשנת 1999, או הגיעה לגמר הגביע מאז צ'ארלסטון באטרי בשנת 2008. זוכת הגביע הנוכחית היא אורלנדו סיטי, שזכתה בגביע הראשון שלה לאחר שניצחה 3–0 את סקרמנטו רפובליק בגמר בשנת 2022.
הטורניר משוחק בשיטת נוקאאוט, ובשנת 2020 ישתתפו 100 מועדונים, מתוכם 62 מועדונים מקצוענים - שני שיאים של כל הזמנים בעידן המודרני.
המשתתפים כוללים את המועדונים האמריקאים מכל רחבי מערכת ליגות הכדורגל האמריקאית,כשזמן הכניסה לטורניר נקבע לפי דירוג הליגה.
מועדונים אלה כוללים את 23 המועדונים האמריקאים מה-MLS, ומועדונים מה-USL צ'מפיונשיפ ו-USL1 שאינם בבעלות או מופעלים על ידי קבוצת MLS.
מועדונים אשר הקשורים בשיתוף פעולה בלבד ל-MLS משתי ליגות אלו רשאים להשתתף בגביע.
בנוסף, ישתתפו גם מועדונים מ-NISA, המשמשת כליגה השלישית (ביחד עם USL1).
זו הפעם הראשונה ששתי ליגות מקצועיות מאותה רמה מתמודדות שתיהן בטורניר מאז 2017.
מועדונים מ-USL2 ומ-NPSL (שתיהן משמשות כליגה הרביעית) יעפילו לפי מיקומם בטבלה מהעונה הקודמות.
מספר הקבוצות נקבע על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית.
סיבוב מוקדמות מקומי לטורניר נערך בשנת 2019. הסיבוב כלל 88 קבוצות חובבניות המייצגות 18 מדינות שונות ואת מחוז קולומביה (21 התאחדויות כדורגל מקומיות שונות).
12 קבוצות העפילו מסיבוב זה.
ובנוסף, כמו בשנה הקודמת, הזוכה בגביע החובבנים הלאומי, ניוטאון פרייד, העפילה אוטומטית לסיבוב הראשון של גביע ארצות הברית הפתוח.
כל הסיבובים, וגם הגמר, הם משחק יחיד הנמשך 90 דקות, ואם לא נקבעה מנצחת ברורה לאחר 90 דקות משחק, ישנה הארכה של 30 דקות.
אם בתום הארכה עדיין אין הכרעה, המנצחת נקבעת בבעיטות עונשין.
המנצחת מכל משחק מתקדמת לסיבוב הבא והמפסידה מודחת מהטורניר.
הגביע פועל בצורה אזורית ושיבוץ הקבוצות מתנהל על פי התאמה גאוגרפית לפי המיקום.
מהדורת 2020 של גביע ארצות הברית הפתוח תכלול שינוי בהעפלה של הקבוצות המקצועניות.
כל הקבוצות מהליגה השנייה והליגה השלישית נכנסות יחד בסיבוב השני, בעוד שקבוצות ה-MLS נכנסות בסיבוב השלישי והרביעי.
ארבעת המועדונים שהעפילו לעונת 2020 בליגת האלופות של CONCACAF וארבעת המועדונים האמריקאים בעלי המאזן הטוב ביותר בכל מחוז מעונת 2019 בליגה שלא העפילו לליגת האלופות נכנסים בסיבוב הרביעי, ושאר המועדונים נכנסים בסיבוב השלישי.
גביע ארצות הברית הפתוח יחל במרץ 2020, הפתיחה המוקדמת ביותר שלו מאז 1995. הגמר אמור להתקיים בתחילת אוגוסט או בסוף ספטמבר.
החל משנת 2016 מועדונים מקצועיים מליגות תחתונות אשר נמצאים בבעלות מועדונים מקצועיים מליגה גבוהה יותר אינם משתתפים יותר בגביע ארצות הברית הפתוח.
חוק זה הוציא את מועדוני המילואים/קבוצות הבת של מועדוני MLS אשר המשחקים ב-USL מהגביע בשנת 2016, לאחר מקרים שמועדוני MLS מנעו משחקנים מקבוצות הבת שלהם מה-USL בשנת 2015, במטרה לשמור עליהם כשירים לשחק בקבוצת האם ב-MLS.
בכל עונה בגביע ארצות הברית הפתוח, לשחקנים מותר לשחק רק במועדון אחד.
[7] מועדונים חובבנים יכולים להשתתף בגביע גם אם הם בבעלות מועדונים מקצוענים.
אירוח המשחקים יקבע על ידי בחירה אקראית של ההתאחדות מבין הקבוצות שיגישו בקשה לארח את המשחק.
מועדונים שהאצטדיונים שלהם עומדים בתקנים המינימליים של הטורניר מקבלים עדיפות בבחירה.
השתתפות בליגת האלופות של CONCACAF
משנת 2008 הזוכה בגביע ארצות הברית הפתוח מקבלת כרטיס לליגת האלופות של CONCACAF.
בתחילה הזוכה קיבלה מקום בשלב המוקדם (לפני שלב הבתים), ומעונת 2012/2013 של ליגת האלופות זוכת הגביע מקבלת כרטיס לתחרות עצמה בלי לעבור שלב מוקדמות.
הקבוצה הראשונה שייצגה את ארצות הברית כמחזיקת הגביע הייתה הזוכה של עונת 2007, ניו אינגלנד רבולושן שהשתתפה בסיבוב המוקדם של עונת 2008/2009 בליגת האלופות של CONCACAF.
הגביע נוסד בעונת 1913/1914 בשם גביע האתגר הלאומי.
בשנת 1995 שונה השם לגביע ארצות הברית הפתוח, ובשנת 1999, פדרציית הכדורגל של ארצות הברית כיבדה את למאר האנט, אחד הבעלים ב-MLS שתרם רבות לפיתוח הכדורגל במדינה, על ידי שינוי השם הרשמי של הטורניר לגביע ארצות הברית הפתוח על שם למאר האנט.
גביע האתגר הלאומי היה מפעל הגביע הלאומי הראשון האמיתי בארצות הברית, שכן היו כמה גביעים קודמים שהורדו למעמד אזורי בראשית המאה העשרים, בגלל קשיי התיאום והנסיעות שנגרמו מעצם גודלה של ארצות הברית.
בתחילה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית ניהלה את הטורניר, אך ההתאחדות העבירה את הניהול לידי התאחדות הכדורגל למבוגרים של ארצות הברית בשנת 1985. ההתאחדות חזרה לנהל את הטורניר בשנת 1995.
מכבי לוס אנג'לס מקליפורניה ובית לחם סטיל מפנסילבניה מחזיקות בשיא הזכיות עם חמש זכיות לכל אחת, ואילו ניו יורק גריק אמריקן אטלס אסטוריה וסיאטל סאונדרס מחזיקות בשיא הזכיות הרצופות עם שלוש זכיות לכל אחת.
מועדוני ה-NASL הישנה לא השתתפו בגביע.
מאז העונה הראשונה של ה-MLS בשנת 1996, מועדוני ה-MLS זכו בגביע בכל השנים מאז, למעט בשנת 1999, כשרוצ'סטר ריינוס מהליגה השנייה זכתה בגביע והביסה ארבעה מועדוני MLS, ביניהם את הקולורדו ראפידס 2–0 במשחק הגמר.
הקבוצה הראשונה שזכתה בגביע בעידן המקצועני המודרני הייתה ריצ'מונד קיקרס מהליגה השנייה בשנת 1995, שנה לפני העונה הראשונה של ה-MLS.
יונייטד הייתה קבוצת ה-MLS הראשונה לזכות בגביע כשעשתה זאת בשנת 1996.
בשנת 2007 הוחלף "גביע דיוואר" בגביע חדש (השלישי במספר) המשמש עד היום, ו"גביע דיוואר" המקורי הופרש ומוצג בהיכל התהילה הלאומי בכדורגל השוכן באצטדיון טויוטה בפריסקו שבטקסס.
למרות זאת, שמו של כל מועדון הזוכה בגביע עדיין מתווסף לתחתית "גביע דיוואר" המקורי.
בתום משחק הגמר הגביע מוענק לקבוצה המנצחת, ונשאר בחזקתה במשך שנה.
שחקני שתי הקבוצות ששיחקו בגמר מקבלים מדליות.
זכיות מועדונים 5 בית לחם סטיל, מכבי לוס אנג'לס 4 שיקגו פייר, פול ריבר מארקסמן, ניו יורק גריק אמריקן אטלס אסטוריה, פילדלפיה יוקרייניאנס, סיאטל סאונדרס, ספורטינג קנזס סיטי 3 די.
יונייטד (3), קלוב אספניה קנזס 3 ספורטינג קנזס סיטיניו ג'רזי3אליזבת (2), פטרסוןטקסס3 דאלאס (2), יוסטון דינמופלורידה1סיינט פיטרסברג קיקרסמרילנד 1בולטימוראוהיו1קולומבוס קרורוד איילנד1 פוטאקטוירג'יניה1ריצ'מונד קיקרסג'ורג'יה1אטלנטה יונייטד
מספר הזכיות הרצופות הגדול ביותר הוא שלוש פעמים, ורק שני מועדונים עשו זאת: ניו יורק גריק אמריקן אטלס אסטוריה (1967, 1968, 1969), וסיאטל סאונדרס (2009, 2010, 2011).
הדאבל המסורתי הוא זכייה בעת ובעונה אחת בליגה ובגביע, הישג אליו הגיעו חמשת המועדונים הבאים:
הטבלה שלהלן מציגה את השחקנים עם מספר השערים הגבוה ביותר בגביע ארצות הברית הפתוח בתקופה המקצוענית המודרנית (1995–הווה).
דירוג שחקן שערים הערות 1 סבסטיאן לה טו 16 2 קני קופר 13 2 חיימה מורנו 13 2 דייוויד ביולו 13 2 ג'וני מניונגר 13
עונה שחקן מועדון שערים הערות 2010 פאולו ג'וניור נייט ג'קווה מיאמי סיאטל סאונדרס 5 2011 דייוויד ביולו ריצ'מונד קיקרס 6 2012 בריאן שרייבר קרוליינה ריילהוקס 5 2013 דוויין דה רוסאריו פרדריק פיקיון די.
גביע גלאזגו היה תחרות כדורגל בה השתתפו מועדונים כדורגל מהעיר גלאזגו, סקוטלנד.
התחרות נערכה מדי שנה בין השנים 1887 ו-1988, למרות שהתחרות האחרונה לא הושלמה.
עם הקבוצות שהשתתפו בתחרות נמנות גלאזגו ריינג'רס, סלטיק, קלייד, פרטיק ת'יסל, קווינס פארק, ת'רד לאנארק וקאמבוסלנג.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, ההתחזקות במעמדם של הגביעים האירופיים כמו גביע האלופות וגביע אופ"א הובילה לירידה בערכו של גביע גלאזגו, ובכמה משנותיו האחרונות, התחרות לא הושלמה או כלל לא התקיימה.
גביע גלידה הוא מאפה בצורת חרוט, עשוי לרוב מוופלה או ופל, מעוצב במרקם של ופל, המשמש להגשת גלידה, כך שניתן לאכלה ללא קערית או כפית.
גביעים העשויים ופלה (ומכונים גם "גביעי סוכר") קשיחים יותר מגביעי ופל ולפיכך מתאימים יותר לגלידה קשה.
גביע גלידה אכיל הוזכר לראשונה בדפוס בספר "Mrs A.
מרשל") שנכתב בשנת 1888 על ידי מחברת ספרי הבישול הידוענית אגנס מרשל.
במתכון שלה ל"גביע עם קרם" מצוין כי הגביעים כללו שקדים ונאפו בתנור ולא בתוך דפוס אפיפיות.
גברת מרשל הייתה ממציאה רבת השפעה והגדילה מאוד את הפופולריות של גלידה בבריטניה.
היא פרסמה שני ספרי מתכונים
ממוקדים בגלידה ורשמה פטנט על מכונת ייצור גלידה.
בארצות הברית גביעי גלידה החלו להיות פופולריים בעשור הראשון של המאה ה-20. ב-13 בדצמבר 1903, איטלו מרקיוני הניו יורקי רשם את הפטנט האמריקאי מספר 746971 - תבנית להכנת כוסות אפויים להכלת גלידה.
הוא טען כי הוא מוכר גלידה בכלים אכילים החל מ-1896. הפטנט שלו לא היה בצורת חרוט והוא הפסיד בתביעה שהגיש כנגד יצרני גביעי גלידה על הפרת פטנט.
ביריד העולמי בסיינט לואיס (מיזורי) שנערך ב-1904 הוצג לראשונה גביע גלידה בצורת חרוט.
ביריד זה היו כמה דוכני מאפה וחלק מבעליהם טוענים להיותם הממציאים.
אחד מהם, ארנסט חאמווי הסורי מכר ביריד זלאביה, מאפה פריך שהוא אפה בדפוס אפיפיות.
הוא טען כי בא לעזרתו של שכנו ליריד, מוכר גלידה (ייתכן כי היה זה ארנולד פורנאשו האמריקאי-צרפתי) שאזלו לו הכלים למכירת גלידה.
חאמווי גילגל זלאביה חמה לחרוט שניתן היה למלא בגלידה.
בהמשך הקריירה שלו הקים חאמווי חברה ליצור גביעי גלידה - Cornucopia Waffle Company, שנקראה מאוחר יותר Missouri Cone Company.
סיפורו של חאמווי אודות המצאת גביעי הגלידה מבוסס על מכתב שכתב בשנת 1928 ל-Ice Cream Trade Journal - כתב עת למסחר בגלידה.
באותה עת תעשיית גביעי הגלידה כבר ייצרה כ-250 מיליון גביעים בשנה.
בין הסוחרים האחרים מהיריד העולמי בסיינט לואיס הטוענים לבעלות על המצאת גביע הגלידה: אייבּ דומאר הלבנוני, ניק ואלברט קאבאז, דייוויד אוואיו, צ'ארלס ופרנק מנצ'ז.
גביעי הגלידה הראשונים גולגלו ידנית.
ב-1912 פרדריק בראקמן, ממציא מפורטלנד (אורגון) רשם פטנט על מכונה לגלגול גביעי גלידה.
הוא מכר את החברה שלו ל"נביסקו" (Nabisco) ב-1928, המשווקת גביעי גלידה מאז ועד ימינו.
ישנן חברות גלידה המייצרות בעצמן את גביעי הגלידה שלהן, למשל בן אנד ג'ריז.
ייצור גביע גלידה הניתן להקפאה עם הגלידה בתוכו היה חלומם של יצרני גלידה תקופה ארוכה.
האתגר היה למנוע מהגלידה להרטיב ולרכך את הגביע, שאיבד עקב כך את פריכותו.
ב-1959, ספּיקה, חברת גלידה איטלקית מנאפולי התגברה על הבעיה באמצעות תהליך שהמציאה, שבודד את פנים הגביע מהגלידה על ידי שכבת שמן, סוכר ושוקולד.
ספיקה רשמה את השם "קורנטו" ב-1960, אך המותג לא זכה להצלחה רבה.
ב-1976 יוניליוור קנתה את ספיקה והחלה במסע שיווק המוני באירופה.
כיום המוצר הוא אחד הנמכרים ביותר מסוגו.
חלק מהיצרנים מייצרים גם גביעי גלידה עם תחתית שטוחה, המאפשרת העמדתם.
גביעים אלו קטנים לרוב מגביע הגלידה החרוטי הרגיל, ומיועדים לילדים.
ישנם גביעים המאפשרים הצבת שני כדורי גלידה זה לצד זה במקום זה מעל זה.
ג'לאטו איטלקי נמכר לעיתים בגביעים המצופים מבחוץ בשוקולד, פתיתי אגוזים וכדומה.
גביע ברית המועצות בכדורסל היה טורניר הכרעה בין קבוצות הכדורסל לגברים שנערך לראשונה ב-1949 ולאחרונה ב-1987. באופן סדיר הטורניר התקיים רק ב-5 שנים הראשונות.
בשנות ה-60 וה-70 היו ניסיונות לחדש את הטורניר, אך ללא הצלחה יתרה.
בשנת 1978 נערך בשיטת בתים.
לא נערך משחק גמר אלא טורניר בין 4 קבוצות.
בשנות ה-80 התקיים בתקופה בין העונות הסדירות ולכן חשיבותו הייתה נמוכה.
גביע גגארין הוא הפרס הגבוה ביותר שמוענק בליגת ההוקי קרח הרוסית, ה־KHL, בתום טורניר הפלייאוף של הליגה החל מעונת 2008/09.
הגביע נקרא על שמו של הקוסמונאוט יורי גגארין, האיש הראשון בחלל.
הטורניר הוקם ביוזמתו של מנכ"ל ליגת ה־KHL, סמנכ"ל גזפרום, אלכסנדר מדבדב, שאף הסביר כי הסיבה שהגביע נקרא על שם גגארין היא בשל היותו של גגארין לסמל האומה הרוסית וסמל להישגים אדירים שצריכים להתבטא גם בהוקי קרח הרוסי.
שלבי הגביע נערכים עד ארבעה ניצחונות.
בעונת 2019/2020, לראשונה בתולדות הליגה, הוחלט לבטל את פלייאוף העונה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה ללא הכרעת אלופה.
ניצחון אלופת KHLהפסד אלופת KHL מעאלופת החטיבה המערבית מזאלופת החטיבה המזרחית -עונת 2008/2009 והחל מעונת 2023/2024
גביע ביצה הוא כלי המיועד לאכילת ביצה מבושלת, העשוי מחרוט הפוך, המונח על בסיס.
בתוך החרוט מונחת הביצה, כך שניתן לאוכלה ללא שתתגלגל.
את גביע הביצה ניתן להכין ממגוון חומרים רחב, החל מפלסטיק, זכוכית, מתכות שונות, חרס ועוד.
לגביעי הביצים קיים קהל אספנות, ואף מתקיים כנס חובבים באנגליה.
כינוי התחביב הוא פוקילוביה (מלטינית: pocillum - גביע, כוס קטנה, ovi - ביצה).
גביעי ביצה נמצאים באתרים ארכאולוגיים החל מן התרבות המינואית, וכמה גביעי ביצה עשויים זכוכית, המתאורכים למאה הרביעית לפנה"ס, נמצאו בקומו ובטיצ'ינו.
השימוש בגביעי ביצה הפך לנפוץ במאה ה-16 במערב אירופה, בעיקר בקרב האריסטוקרטיה.
לואי ה-15 ביקש כי ייצרו עבורו גביעי ביצה עשויים זהב טהור מעוטרים בפיתוחים עבודת-יד.
עקב משמעותה הסימבולית של הביצה כמסמלת את גלגול החיים, הלידה והמוות, משמש גביע הביצה כמתנה מסורתית לטקס ההטבלה.
אתגר הטניס הבינלאומי 1900 הייתה תחרות טניס בינלאומית לקבוצות גברים שבהמשך קיבלה את השם "גביע דייוויס".
הרעיון לתחרות בין קבוצות טניס התגבש במהלך שנת 1899 אצל טניסאים מאוניברסיטת הרווארד.
תוך זמן קצר הרעיון קיבל תמיכה של איגודי הטניס האמריקאי והבריטי.
דווייט דייוויס שהיה אחד מיוזמי הרעיון החליט על מתכונת התחרות וקנה על חשבונו את הגביע.
בהתאם להחלטתו נבחרת כללה 3 גברים ותחרות כללה 5 משחקים: 4 משחקי גברים בודדים בימים הראשון והשלישי לתחרות ומשחק זוגות ביום השני.
התחרות נערכה במועדון הקריקן בבוסטון.
& - המשחק לא הסתיים בגלל גשם
אתגר הטניס הבינלאומי 1902 הייתה התחרות השנייה במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
התחרות הראשונה נערכה בשנת 1900, ובשנת 1901 לא נערכה תחרות.
בשנת 1902 נבחרת בריטניה הגיעה לארצות הברית במטרה להתמודד על הזכייה בגביע.
הפעם הנבחרת כללה את רג'ינלד דוהרטי, לורנס דוהרטי וג'ושוע פים שהיו הטניסאים הבריטים החזקים בתקופה זו.
לנבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית הצטרף ויליאם לרנד שהיה מנצח אליפות ארצות הברית הפתוחה בשנים 1901-1902.
לאחר שלושה משחקים שנערכו ביומיים הראשונים הבריטים הובילו.
עם זאת ביום התחרויות השלישי הם הפסידו בשני המשחקים ונבחרת ארצות הברית הצליחה להגן על תוארה.
אתגר הטניס הבינלאומי 1913 הייתה התחרות ה-12 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאירופה.
לתחרות נרשמו ארצות הברית, בלגיה, קנדה, דרום אפריקה, הקיסרות הגרמנית, אוסטרלאסיה וצרפת.
לאור ריבוי הנבחרות היה צורך במשחקי פלייאוף.
משחק על התואר נערך ב-25-28 ביולי בווימבלדון, בריטניה.
המשחק הסתיים בניצחון נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1903 הייתה התחרות השלישית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
בשנת 1903 נבחרת בריטניה הגיעה לארצות הברית בפעם השלישית במטרה להתמודד על הזכייה בגביע.
הפעם הנבחרת כללה רק את האחים רג'ינלד דוהרטי ולורנס דוהרטי שהיו הטניסאים הבריטים החזקים בתקופה זו.
בנבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית רק ויליאם לרנד שהיה מנצח אליפות ארצות הברית הפתוחה בשנים 1901-1902 היה שותף לזכייה בשנה הקודמת.
לאחר שהאמריקאים זכו בניצחון טכני במשחק הראשון הם הפסידו ביתר המשחקים.
בכך נבחרת בריטניה זכתה בגביע בפעם הראשונה.
אתגר הטניס הבינלאומי 1904 הייתה התחרות הרביעית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
בפעם ראשונה התחרות נערכה מחוץ לגבולות ארצות הברית.
מחזיקי הגביע היו הבריטים והם ערכו את התחרות.
למרות התיאום המוקדם, נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית לא התייצבה.
על הזכות לשחק מול מחזיקי הגביע התמודדו נבחרות בלגיה וצרפת.
המשחקים נערכו במגרשי וימבלדון בצמוד לאליפות וימבלדון 1904.
במשחק שנערך בין 27-29 ביוני בלגיה ניצחה את צרפת עם תוצאה 3:2 והחלה להתארגן למשחק מול מחזיקת הגביע.
בנוסף לאחים דוהרטי, נבחרת בריטניה כללה את פרנק ריסלי.
הבריטים זכו בכל המשחקים וזכו בגביע בפעם השנייה ברציפות.
הערה: על המשחק הרביעי לבריטים הוענק ניצחון טכני
אתגר הטניס הבינלאומי 1905 הייתה התחרות החמישית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו הבריטים והם אירחו את התחרות.
לראשונה לתחרות נרשמו מספר גדול יותר של נבחרות, מה שגרם ליצירת שלב המוקדמות לפני הגעה לזכות להתמודד מול מחזיקת הגביע.
לתחרות נרשמו ארצות הברית, צרפת, אוסטריה, בלגיה וקבוצה משותפת של אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה).
בעקבות מחלת שחקן מהנבחרת הבלגית הנבחרת לא השתתפה בסופו של דבר בתחרות.
השלבים המוקדמים נערכו ב-13–19 ביולי במגרשי מועדון ספורט בלונדון.
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ניצחה תחילה את נבחרת צרפת ולאחר מכן את נבחרת אוסטרלאסיה עם תוצאה 5:0 ובכך זכתה במוקדמות.
משחק על התואר נערך ב-21–24 ביולי וימבלדון.
הבריטים ניצחו עם תוצאה 5:0 וזכו בגביע בפעם השלישית ברציפות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1906 הייתה התחרות השישית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו ארצות הברית, צרפת, אוסטריה וקבוצה משותפת של אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה).
מעשית הגיעו רק נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ואוסטרלאסיה.
המשחק בין הקבוצות נערך בניופורט, ויילס ב-7-9 ביוני.
האמריקאים ניצחו עם התוצאה 2:3.
משחק על התואר נערך ב-15-18 ביוני בווימבלדון.
הבריטים ניצחו עם תוצאה 5:0 וזכו בגביע בפעם הרביעית ברציפות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1907 הייתה התחרות השביעית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו ארצות הברית וקבוצה משותפת של אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה).
המשחק בין הקבוצות נערך בווימבלדון ב-13-16 ביולי.
האמריקאים הפסידו עם התוצאה 3:2.
משחק על התואר נערך ב-20-24 ביולי בווימבלדון.
הנבחרת הבריטית לא כללה את האחים דוהרטי שהובילו את הקבוצה ל-4 ניצחונות ברציפות.
השנה הרכב הנבחרת היה זהה להרכב שהתמודד בתחרות הראשונה בשנת 1900. הבריטים הפסידו עם תוצאה 3:2.
אתגר הטניס הבינלאומי 1908 הייתה התחרות השמינית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה) וסוכם שמשחק הגמר ייערך באוסטרליה.
לראשונה משחקי המוקדמות לא נערכו בצמוד למשחק על הגביע.
לתחרות נרשמו ארצות הברית ובריטניה.
המשחק בין הקבוצות נערך בבוסטון, ארצות הברית ב-17-19 בספטמבר.
האמריקאים ניצחו עם התוצאה 1:4.
משחק על התואר נערך ב-27-30 בנובמבר במלבורן.
הרכב נבחרת המארחת היה זהה לזה שהביא את הניצחון בשנה הקודמת.
גם השנה הם ניצחו אך בקרב צמוד שהסתיים בתוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1909 הייתה התחרות התשיעית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
המשחק בין הקבוצות נערך בפילדלפיה, ארצות הברית ב-11-14 בספטמבר.
האמריקאים ניצחו עם התוצאה 0:5.
משחק על התואר נערך ב-27-30 בנובמבר בסידני.
השנה הם עם התוצאה 0:5. בכך הם זכו בגביע הפעם השלישית ברציפות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1911 הייתה התחרות העשירית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
בשנת 1910 התחרות לא נערכה.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה) וסוכם שמשחק הגמר ייערך בניו זילנד.
המשחק בין הקבוצות נערך בניו יורק, ארצות הברית ב-12-9 בספטמבר.
משחק על התואר נערך ב-1-3 בינואר 1912 בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד.
במקור המשחק היה צריך להתחיל בסוף דצמבר, אך נדחה בגלל הגשם.
בהרכב הנבחרת המארחת היה שינוי - אנתוני וילדינג לא השתתף.
המשחק הסתיים בניצחון של מחזיקי הגביע בשנים האחרונות עם תוצאה 0:4. בכך הם זכו בגביע הפעם הרביעית ברציפות.
הערה: המשחק החמישי לא נערך.
אתגר הטניס הבינלאומי 1912 הייתה התחרות ה-11 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו ארצות הברית, בריטניה וצרפת.
המשחק בין בריטניה לבין צרפת נערך בפוקסטון, בריטניה, ב-13-11 ביולי.
הבריטים ניצחו עם התוצאה 1:4. מכיוון שארצות הברית לא הצליחה לארגן נבחרת מלאה לקראת המשחק מול בריטניה, הבריטים עלו ישירות למשחק נגד אוסטרלאסיה.
משחק על התואר נערך ב-28-30 בנובמבר במלבורן, אוסטרליה.
המשחק הסתיים בניצחון בריטי עם תוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1914 הייתה התחרות ה-13 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ובעקבות כך המשחקים חזרו לארצות הברית.
לתחרות נרשמו בריטניה, בלגיה, קנדה, הקיסרות הגרמנית, אוסטרלאסיה וצרפת.
משחק על התואר נערך ב-13-15 באוגוסט בניו יורק, ארצות הברית.
המשחק הסתיים בניצחון של אוסטרלאסיה עם תוצאה 2:3.
אתגר הטניס הבינלאומי 1919 הייתה התחרות ה-14 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרלאסיה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאוסטרליה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה התחרות לא נערכה.
לתחרות נרשמו בריטניה, בלגיה, דרום אפריקה וצרפת.
לאור כך משחקי הפלייאוף נערכו במסגרת חצי הגמר ומשחק הגמר בלבד.
משחק על התואר נערך ב-16-21 בינואר 1920 בסידני, אוסטרליה.
המשחק הסתיים בניצחון של אוסטרליה עם תוצאה 1:4.
אתגר הטניס הבינלאומי 1920 הייתה התחרות ה-15 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה אך סוכם שמשחק הגמר ייערך בניו זילנד.
לתחרות נרשמו בריטניה, הולנד, דרום אפריקה, ארצות הברית, קנדה וצרפת.
בכך מספר המתמודדים חזר לרמה שהייתה לפני מלחמת העולם הראשונה והיה צורך במשחקי הפלייאוף.
המשחק על התואר נערך מ-30 בדצמבר 1920 עד 1 בינואר 1921 באוקלנד, ניו זילנד.
המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך החל רצף ניצחונות שנמשך 7 שנים.
אתגר הטניס הבינלאומי 1921 הייתה התחרות ה-16 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית.
המשחק על התואר נערך ב-5-2 בספטמבר 1921 בניו יורק, ארצות הברית.
נבחרת יפן שלראשונה נרשמה לתחרות זכתה להתמודד על התואר נגד נבחרת ארצות הברית.
המשחק הסתיים עם תוצאה 0:5. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השנייה ברציפות.
לתחרות נרשמו 12 נבחרות, אך נבחרת הפיליפינים לא התייצבה למשחקים.
בהתאם לכך, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 3 משחקים מוקדמים:
צ'כוסלובקיה - בלגיה, בפראג (3:2)
קנדה - אוסטרליה, בטורונטו (5:0)
בריטניה - ספרד, בהנדון, בריטניה (1:4)
אתגר הטניס הבינלאומי 1922 הייתה התחרות ה-17 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
המשחק על התואר נערך ב-1-5 בספטמבר 1922 בניו יורק, ארצות הברית.
נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השלישית ברציפות.
לתחרות נרשמו 14 נבחרות, אך נבחרות הפיליפינים, קנדה, יפן והוואי לא התייצבו למשחקים.
הסיבה לכך הייתה בקשיי הנסיעה.
לאור כך הוחלט שבשנת 1923 תהיה חלוקת הפלייאוף למרחבים גאוגרפיים.
כמו בשנה הקודמת, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 2 משחקים מוקדמים:
רומניה - הודו הבריטית, בבקנהאם, בריטניה (5:0)
בלגיה - אוסטרליה, בסקרבורו, בריטניה (4:0)
אתגר הטניס הבינלאומי 1923 הייתה התחרות ה-18 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לאור כך הוחלט לחלק את המתמודדים ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה".
בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-31 באוגוסט-3 בספטמבר 1923 בניו יורק, ארצות הברית.
נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה הרביעית ברציפות.
בית זה כלל 4 נבחרות, רק אחת מהן מאמריקה (קנדה).
מנצחת הבית הייתה נבחרת אוסטרליה.
הבית כלל 13 קבוצות, כולל ארגנטינה והודו הבריטית, אשר הודחה במשחקים המוקדמים.
לאחר משחקים מוקדמים נותרו 8 קבוצות והחלו משחקי רבע הגמר.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 10-14 באוגוסט 1923. נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת עם תוצאה 4:1. בכך היא התקדמה למשחק נגד מחזיקת הגביע, כמו בשנתיים הקודמות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1924 הייתה התחרות ה-19 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 23 נבחרות שחולקו ל-2 בתים - "בית אמריקה" ו-"בית אירופה".
כמו בשנה הקודמת במשחק זה נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת.
המשחק על התואר נערך ב-11-13 בספטמבר 1924 בפילדלפיה, ארצות הברית.
נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 5:0. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה החמישית ברציפות.
בית זה כלל 6 נבחרות, כולל הרפובליקה הסינית, אוסטרליה ויפן.
מנצחת הבית הייתה נבחרת אוסטרליה, כמו בשנה הקודמת.
הבית כלל 17 קבוצות, כולל ארגנטינה, דרום אפריקה, ניו זילנד והודו הבריטית.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 4-6 בספטמבר 1924. נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת עם תוצאה 3:2. בכך היא התקדמה למשחק נגד מחזיקת הגביע, כמו ב-3 שנים הקודמות.
אתגר הטניס הבינלאומי 1925 הייתה התחרות ה-20 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 25 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה".
כמו בשנה הקודמת במשחק זה נבחרת אוסטרליה הפסידה לצרפת.
המשחק על התואר נערך ב-11-13 בספטמבר 1925 בפילדלפיה, ארצות הברית.
נבחרת צרפת התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 5:0. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השישית ברציפות.
בית זה כלל 9 נבחרות, כולל ספרד, הרפובליקה הסינית, אוסטרליה, ניו זילנד, הוואי ויפן.
הבית כלל 16 קבוצות, כולל הודו הבריטית.
לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפורסט הילס, ניו יורק, ארצות הברית, במהלך 4-5 בספטמבר 1925. נבחרת אוסטרליה הפסידה לצרפת עם תוצאה 3:2. בכך הצרפתים התקדמו למשחק נגד מחזיקת הגביע.
אתגר הטניס הבינלאומי 1926 הייתה התחרות ה-21 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
לתחרות נרשמו 24 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה".
במשחק זה נבחרת צרפת ניצחה את נבחרת יפן.
המשחק על התואר נערך ב-9-11 בספטמבר 1926 בפילדלפיה, ארצות הברית.