tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סגל הגיש תביעת דיבה נגד לאור ובה דרש פיצוי בסך 140,000 ש"ח.
המשפט הסתיים בפשרה שקיבלה תוקף של פסק דין ועל פיה לאור יתנצל בדף ה"פייסבוק" שלו וישלם לסגל סכום שלא יפורסם.
באוגוסט 2020 הגיש סגל תביעת דיבה נגד איש העסקים ערן צ'רפק, על שכתב נגדו ב"טוויטר" שהוא מצדיק רוצחים מימין ואזכר את הרשעותיו של אביו של סגל, חגי סגל, בעבירות הקשורות לחברותו "במחתרת היהודית" ובכללן עבירת פעילות בארגון טרור, וכינה אותו "מכונת הסתה".
תביעה זו הסתיימה בפשרה שפרטיה לא פורסמו.
תביעה נוספת הגיש סגל נגד מוטי אקסמיט, בעל משרד יחסי ציבור, על שכתב נגדו בפייסבוק שהוא "שופר התעמולה של גבלס".
גם תביעה זו הסתיימה בפשרה.
באוקטובר 2020 הגיש סגל תביעת דיבה נגד עומר נחמני, דוברו של ח"כ יאיר גולן, על שישה פוסטים שפרסם נגדו ובהם טען בין היתר שסגל גזען.
נחמני חויב לפצות את סגל ב-120 אלף ש"ח.
ביוני 2023 תבע עמית סגל על סך חצי מיליון שקל את העיתונאי אבי וייס.
התביעה הסתיימה בהתנצלותו של וייס ובפיצוי כספי.
ב-2007 נבחר על ידי ידיעות אחרונות לאחד מעשרת עיתונאי הטלוויזיה הטובים בישראל.
ב-2008 נבחר על ידי Time Out תל אביב לאחד מ-30 האנשים המצליחים בישראל מתחת לגיל 30.
ב-2009 נבחר על ידי מקור ראשון לאיש התקשורת הדתי הבולט ביותר בישראל.
ב-2012 נבחר על ידי nrg מעריב לכתב הפרלמנטרי הטוב ביותר.
ב-2012 זכה באות אומ"ץ על גילוי אי-סדרים בפעילותם של כמה ח"כים.
ב-2015 זכה בפרס DIGIT לעיתונות דיגיטל בישראל.
ב-2016 נבחר על ידי חברת Vigo לעיתונאי המוביל ב"טוויטר".
בשנים 2019–2020 נבחר על ידי גלובס לעיתונאי המשפיע ביותר בישראל.
הוא נשוי לרעות, ואב לשלושה בנים ובת.
מתגורר בשכונת משכנות האומה בירושלים.
הוא בנו של העיתונאי חגי סגל ובן דודה של הסופרת החרדית רותי טננולד.
עמית ענבר (נולד ב-15 בפברואר 1985) הוא טניסאי ישראלי שבשיאו (אוגוסט 2006) היה במקום ה-561 בסבב ה-ATP, אז במקום ה-6 מבין הישראלים בסבב.
ענבר נולד למשפחה שעסקה בספורט בנוף הישראלי.
סבו, יוסף ענבר, היה יו"ר הוועד האולימפי בישראל ובעל תפקידי מפתח בוועד הפועל.
אמא שלו, זיוה ענבר, שיחקה כדורסל בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
אבא שלו הביולוגי, אוברי קפלן, היה שחקן כדור מים שייצג את דרום אפריקה במכבייה בישראל בשנת 1961.
ענבר החל את הקריירה הספורטיבית שלו בגיל צעיר, ועד גיל 14 עסק הן בטניס והן בכדורסל.
ענבר שיחק טניס באוניברסיטת UCLA, בה הוא סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים.
במסגרת האוניברסיטה שיחק בעונת 2008/9 זוגות עם הראל סרוגו, ויחד השלימו רצף של 0–15 וסיימו את העונה ללא הפסד.
בדרך הובילו את UCLA לחצי הגמר ב-NCAA ולתואר PAC-10 היוקרתי.
בעונת 2009/10 שיחק זוגות עם ניק מייסטר האמריקאי ויחד סיימו את השנה במקום העשירי בדירוג המכללות, תוך שהם משיגים את המעמד היוקרתי של ALL-AMERICAN ומובילים את UCLA לרבע הגמר בטורניר ה-NCAA.
בשנת 2011 (שנת הסניור), ענבר נבחר להיות קפטן קבוצת הטניס של יוסיאלאיי והוביל את הקבוצה לשלב שמינית הגמר בטורניר ה-NCAA.
משנת 2012–2013, לאחר הלימודים, עמית ענבר אימן טניס במספר קולג'ים וביניהם גם בראון יוניברסיטי היוקרתית.
בשנת 2013, ענבר התקבל ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת לה וורן בדרום קליפורניה ,שם הוא אימן את קבוצת טניס הנשים של האוניברסיטה.
בשנת 2015, ענבר נכנס לעולם הנדל"ן.
ענבר כיום עובד בחברה שמנפקת הלוואות על בנייני דירות וגם עוסק בניהול נדל"ן.
דורג בשיאו במקום ה 560 ביחידין בדירוג ה ATP ובמקום ה 607 לזוגות בדירוג ה ATP.
נבחר לשחקן ה MVP בקבוצת הטניס של יוסיאלאיי לשנת 2011
העפיל לשלב חצי הגמר (פיינל פור) עם יוסיאלאיי בטורניר ה NCAA
אלוף תחרות פיוצ'ר $10,000 בקוס, יוון בשנת 2006 כאשר הוא מנצח בגמר את חברו הישראלי, ישי חדש, בתוצאה 2:6 6:2 6:2
אלוף 4 תחרויות זוגות בפיוצ'ר $10,000 (פעמיים בישראל עם כריס איטון ומיכאל אלגין, ופעמיים בסנגל עם אמיר ויינטרוב).
ייצג את ישראל ב-12 אליפויות עולם, בשבע אליפויות אירופה ובשתי אולימפיאדות (ברצלונה 1992 וסידני 2000) וסיים במקום שמיני ושביעי במשחקים האולימפיים בהתאמה.
4 פעמים דורג במקום ראשון בעולם.
הוא החל לגלוש בעקבות אחיו, ערן, שהיה גולש מצטיין.
בהמשך, היה חבר אגודת הפועל תל אביב וייצג את ישראל ב-12 אליפויות עולם, בשבע אליפויות אירופה ובשתי אולימפיאדות.
ב-1992 זכה במדליית הכסף באליפות העולם על גלשן מדגם לכנר, שנערכה בסינגפור.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) הגיע בתחרות גלשן רוח דגם לכנר למקום ה-8 לאחר שקיבל 118.1 נקודות.
ב-1997 זכה במדליית הכסף באליפות העולם בדגם מיסטרל, שנערכה בפרימנטל שבמערב אוסטרליה.
הקדים אותו הגולש הניו זילנדי ארון מקינטוש.
ב-1998 זכה שוב במדליית הכסף באליפות העולם בדגם מיסטרל, שנערכה בברסט בצרפת.
גם באליפות זו הקדים אותו הניו זילנדי מקינטוש.
באולימפיאדת סידני בשנת 2000 הגיע למקום ה-7 בתחרות המיסטרל, לאחר שקיבל 99 נקודות.
ענבר שימש כמאמן נבחרת הגלישה של ישראל וכמו כן היה מאמנו של הגולש הישראלי גל פרידמן.
ענבר הוא בעל מועדון גלישה בחוף ינאי ומכמורת.
מאמן באופן פרטי או קבוצתי בכל סוגי הגלישה ברחבי הארץ והעולם.
כמו כן מוציא טיולי גלישה ברחבי העולם.
עמית ליאור (נולד ב-21 בדצמבר 1959) הוא תסריטאי ושחקן ישראלי, המכהן גם כיושב ראש איגוד התסריטאים בישראל וכמרצה לתסריטאות.
סיים את לימודי המשחק בבית הספר "בית צבי" בשנת 1987. שיחק בין היתר בתיאטרון בית ליסין, בפסטיבל עכו ובתיאטרון חזית.
זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה עבור "חצוצרה בואדי" ו"מרחק נגיעה".
ב-2003 זכה בפרס אמנות הקולנוע.
בשנים 2004–2005 שימש כיו"ר איגוד התסריטאים בישראל, ומאז ינואר 2011 משמש שוב כיו"ר האיגוד.
בשנים 2007–2008 שימש כמנהל מחלקת הדרמה של ערוץ 10. שימש כיועץ דרמה למספר סדרות דרמה בערוץ.
סדרות בולטות שהיה מעורב בהן: "מתי נתנשק", "המקום", "חמישה גברים וחתונה", "לאהוב את אנה" (יועץ אמנותי) ו"החברים של נאור" (עורך תסריט).
משמש כמרצה לתסריטאות בבתי הספר סם שפיגל, מנשר לאמנות, מעלה ובצלאל.
ב-1993 שודרה בערוץ 1 סדרת הטלוויזיה "סטרייט ולעניין" שביים ערן ריקליס.
ב-1997 עלה לאקרנים הסרט אותו כתב "עפולה אקספרס" בבימויה ג'ולי שלז.
ב-1998 עלה לאקרנים הסרט "סופר בוי" בבימויו של חנוך רוזן ובכיכובו של תום אבני.
ב-2000 שודרה הסדרה "האישה האחרת" שביימו אורי ענבר ושמי זרחין, בכיכובן של גילה אלמגור ויונה אליאן.
ב-2002 עלה לאקרנים הסרט אותו "חצוצרה בואדי" שהיה עיבוד לספרו של סמי מיכאל בבימויים של סלבה ולינה צ'פלין.
ב-2003 עלה לאקרנים הסרט "סיפורי בית קפה" אותו כתב וביים.
באותה השנה שודרה גם סדרת הטלוויזיה "פרנקו וספקטור" שביימו עמליה מרגולין ויוסף פיצ'חדזה, סדרת פרקליטים תל אביבית בכיכובם של משה איבגי, רונית אלקבץ, רותי בורנשטיין ומארק איווניר.
ב-2006 עלה לאקרנים הסרט "NO אקזיט" אותו כתב לצד ברק סלונים ודרור סבו שגם ביים.
ב-2007 שודרה הסדרה "מרחק נגיעה" שביים רוני ניניו בכיכובם של הנרי דוד וגאיה טראוב.
באותה שנה עלה לאקרנים סרט הקולנוע אותו כתב לצד לין רות' (שביים את הסרט) "הבוגד הקטן" ע"פ הסיפור "פנתר במרתף" מאת עמוס עוז, בכיכובם של גיליה שטרן ורמי הויברגר.
ב-2009 שודרה סדרת הטלוויזיה "שירות חדרים" שביים איתן ענר, בכיכובם של אסי לוי ונלי תגר.
ב-2012 שודרה סדרת הטלוויזיה "המיוחדת" בבימוי עודד רסקין בכיכובו של עפר שכטר.
ב-2016 יצר את הסדרה הקומית "שותפים" ששודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל.
כמו כן כתב עבור הסדרות "בלש בירושלים", "החיים זה לא הכל", "צה"ל אחת", "האישה באפור", "מוסיכף" ועוד.
ב-1989 גילם את רמי ברוורמן, התפקיד הראשי בסרט "שדות ירוקים" שביים יצחק צפל ישורון.
בין השנים 1992-1996 גילם את המורה מתי הראל בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
ב-1997 גילם את יאיר בסרט "עפולה אקספרס".
ב-1998 גילם את אבא של אביגיל בסרט "סופר בוי" והוא אף כתב את שיר הנושא של הסרט ביחד עם נועה ברנר.
ב-2003 גילם מורה לנהיגה מונעת בסדרה "החיים זה לא הכל".
ב-2008 גילם את אבא של טוהר בסדרת הטלוויזיה "משמורת".
בשנים 2007-2009 גילם את גידי לוין (אבא של שחר) בעונה הרביעית והחמישית של סדרת הטלוויזיה "ראש גדול".
ב-2009 גילם את סבי כוכבי בסדרה "תיכון השיר שלנו".
ב-2010 גילם את דור בסדרה "עד החתונה".
ב-2012 גילם את דני גטניו בסדרה "המיוחדת".
ב-2013 גילם את גידי בסרטו של איתן גפני "בשר תותחים".
באותה השנה התארח בסדרה הקומית ששודרה בערוץ 2, "שנות ה-80" גילם רופא צבאי.
בשנים 2015 ו-2017 התארח בסדרת הילדים הקומית של ערוץ הילדים "אלישע" בתפקיד מפקח.
כמו כן שיחק ב"שביל קליפות התפוזים", "הבטליון הגדול", "גבעת צקלג", "פרנקו וספקטור", "NO אקזיט", "2.3 בשבוע", "הבן-דוד" ועוד.
ב-2022 שיחק בעונה השנייה של "מנאייכ".
ליאור נשוי לשחקנית ציפור אייזן ולהם שני בנים.
מקיף ג' קריית חינוך "העמית" ע"ש יוברט האמפרי (בעבר "עמית עמל"), הוא קריית חינוך שש שנתית עירוני בראשון לציון, הכולל גם מכללה.
"העמית" הוקם על ידי רשת עמל בשנת 1977 והיה בית הספר התיכון המקצועי הראשון בראשון לציון.
בימינו נמצאת קריית החינוך בבעלות עיריית ראשון לציון.
מנהלו הראשון של בית הספר, אשר גם ייסד אותו, היה צבי כבודי, מורה לשרטוט במקצועו ולשעבר מנהל תיכון "עמל" בצפת.
הוא כיהן בתפקיד עד שנת 1982.
מחליפו בתפקיד היה ד"ר שמעון שיבר, מורה להיסטוריה במקצועו, אשר שימש גם מנהל מרחב הצפון של אגף החינוך בראשון לציון באותה התקופה.
בשנת 2012, לאחר פרישתו של שיבר בעקבות עבירות מין בהן הורשע, מונתה אטי אדר, בעלת תואר שני בכימיה, לכהן בתפקיד מנהלת קריית החינוך.
החל משנת 2017 מונתה לתפקיד יפה ליבה, בעלת תואר שני בספרות עברית והשוואות מאוניברסיטת ירושלים, בעבר מורה לספרות.
בחטיבה העליונה מתקיימות מגמות על-אזוריות:
אדריכלות (יש אפשרות להמשך מסלול בכיתות י"ג וי"ד במכללה)
ספורט כדוריד (בנים + בנות)
נבחרת הכדוריד של בית הספר זכתה פעמיים באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים ועשרות פעמים באליפות הארץ ובגביע הארץ לתיכונים.
הכדוריד מהווה מרכיב מרכזי בהווי בית הספר.
במסגרת הלימודים המעשיים התלמידים עוברים קורס מדריכים וזכאים לתעודת מדריך מטעם בית הספר להסמכת מדריכים ומאמנים בספורט של המכללה האקדמית וינגייט.
ניתנת הכרה אקדמאית ללימודי המשך לבוגרי המגמה.
במכללת "העמית" ניתן ללמוד לתואר הנדסאי לבוגרי כיתות י"ב במסגרת לימודי המשך בעתודה הטכנולוגית במקצועות אלקטרוניקה ואדריכלות (כיתות י"ג וי"ד).
הלומדים במגמות לאדריכלות ולאלקטרוניקה יכולים להמשיך את לימודיהם לאחר 12 שנות לימוד לשנתיים נוספות במכללה הממוקמת בבית הספר, בכיתות י"ג ו-י"ד, בהן לומדים לתעודת הנדסאי.
בניין "אחרון הבילויים": כיתות ז' – ט'
בניין ראשי: כיתות י' – י"א
מרכז טכנולוגי עיוני: כיתות י"ג – י"ד
עמית פרקש-יונס (נולדה ב-26 במאי 1989) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
בגיל שנתיים עלתה ביחד עם משפחתה ששבה מקנדה בחזרה לישראל, והם התגוררו ברמת השרון ובקיסריה.
התחנכה בבית הספר המשותף במעגן מיכאל.
התפרסמה לראשונה בשנת 2006, כאשר הקליטה את השיר "מיליון כוכבים" לזכרו של אחיה, סרן , שנפל חלל בהתרסקות מסוק במהלך מלחמת לבנון השנייה.
את השיר כתב והלחין חברו הטוב של תום, יפתח קרזנר, ופרקש ביצעה אותו לראשונה בעת הלווייתו של אחיה.
השיר הושמע בתחנות הרדיו בישראל, ונחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם תקופה זו.
במקביל לשירותה הצבאי, לוהקה פרקש לאחד התפקידים במחזמר "היי סקול מיוזיקל", שהתבסס על הסרט האמריקאי המצליח "היי סקול מיוזיקל".
המחזמר, שעלה בקיץ 2008, זכה להצלחה מסחרית.
ב-2009 הופיעה בתפקיד משני בסדרה "אלכס בעד ונגד" בערוץ הילדים; וכן בסדרת הדרמה העל-טבעית שעלתה ב-HOT VOD "חצויה" בתפקיד המרכזי בתור אלה רוזן/דינמור, נערה מופנמת המגלה כי היא חצי-ערפד וחצי-אדם.
בחנוכה באותה השנה, השתתפה בפסטיגל, בתפקיד הזמיר הקיסרי.
ב-2010 הוציאה את הסינגל "משהו חדש".
ב-2011 השתתפה ב-"I פסטיגל game on" בתפקיד מידנייט וזכתה במקום השלישי.
ב-2012 השתתפה כנמתחת בתוכנית "סתאאאם!" בערוץ הילדים.
אם כי במהלך העונה השנייה, שימשה בתפקיד המותחת של אליאנה תדהר ושל ירדן הראל.
בהמשך השנה, התמודדה בעונתה השביעית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 של רשת, בה העפילה לגמר הגדול וסיימה במקום השלישי.
ב-2013 השתתפה בשעשועון "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת, יחד עם חבר המשפחה תומר שוף.
ב-2014 החלה לשחק בתפקיד מרכזי בסדרת הילדים והוער הקומית "מועדון החנונים", הנחתה את תוכנית המגזין "איטי ועצבני" בערוץ זום לצידו של אסף פורמן, וכן החלה להופיע במופע משלה.
בקיץ 2014 החלה להנחות בתוכניות "להתעורר בכיף" ו"אולפן הילדים" בערוץ 20 (עכשיו 14), והשתתפה במחזמר "ספר הג'ונגל" בספארי ברמת גן.
בשנת 2014 החליטה פרקש להאט את קצב ההופעות שלה בטלוויזיה ובתיאטרון, לטובת לימודי משחק מקצועיים בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-8 בפברואר 2015 יצא הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, "לידך", שכתב והלחין שי גבסו.
את הקליפ לשיר ביים רומן בוצ'אצקי.
ב-3 במאי 2015 יצא הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה, "לכי אצל הים".
ב-10 במאי 2016, ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, הוציאה את השיר "יום הולדת" במסגרת הפרויקט "שיר וזיכרון" לרגל יום הזיכרון בשיתוף עם ynet, לינקטון, רשת גימל ויד לבנים.
באותו היום הקריאה מכתב שכתבה בקונסוליה הישראלית באטלנטה.
ב-2017 הופיעה בתפקידים ראשיים בסרטי הקולנוע "מסע הטבעת", "כמעט מפורסמת" ו"מועדון החנונים: הסרט".
באותה השנה הופיעה בתפקיד אודרי במחזמר "חנות קטנה ומטריפה" מטעם הפקת הסיום של שחקני שנה ג' בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-2018 גילמה בתיאטרון הבימה את מיקה במחזמר "מיקה שלי", המבוסס על שיריו של יאיר רוזנבלום, וכמו כן, גילמה את דמותה של מריה פון טראפ בחלק מההצגות של המחזמר "צלילי המוסיקה", בתיאטרון הספרייה.
החל מ-2019 ועד 2021 שיחקה במחזמר "אביב מתעורר" בתיאטרון הבימה.
החל מ-2022 משחקת בהצגה "וכי מהו טיול", המוצגת בתיאטרון הבימה.
באותה שנה החלה לשחק גם בהצגה "קזבלן" בתפקיד רחל פלדמן בהפקת תיאטרון הבימה ותיאטרון השעה הישראלי.
בינואר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל ומתוך רצון לחזק את המשפחות השכולות, הוציאה יחד עם המוזיקאי טל רמון את השיר "אח יקר".
ב-2009 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן יון תומרקין שאיתו שיחקה בסדרות "חצויה", ו"מועדון החנונים".
בשנים 2012־2013 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן אסף הרץ.
בשנים 2015־2016 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן גפן ברקאי.
ב-2019 התחתנה עם יאיר יונס, ולהם בן ובת.
שנהסדרהדמותתפקידהערות2009אלכס בעד ונגדאיהתפקיד משניערוץ הילדיםחצויהאלה רוזן/דינמורהתפקיד המרכזי2012סתאאאם!עצמהנמתחתשימשה גם כמותחת בהמשךרוקדים עם כוכביםמתמודדתהגיעה בגמר למקום השלישי2013כלוב הזהבמשתתפת2014מועדון החנוניםדנהתפקיד מרכזיאיטי ועצבניעצמהמנחהיחד עם אסף פורמןלהתעורר בכיףערוץ 20 (עכשיו 14)אולפן הילדים
שנהסרטדמותהערות2017מסע הטבעתרפאלהתפקיד ראשיכמעט מפורסמתמאיהמועדון החנונים: הסרטדנה2023המנצחיםיעל
שנההצגהתפקידבמאיתיאטרון2009קונג פו פסטיגלהזמיר הקיסריחנוך רוזןהפסטיגל2011I פסטיגלמידנייטחנוך רוזן2014ספר הג'ונגלבאנה, זאבהחנוך רוזןבספארי ברמת גן2018צלילי המוזיקהמריה פון טראפמשה קפטןתיאטרון הספרייהמיקה שלימיקהגדי ענברהבימה2019האביב מתעוררונדלהמשה קפטןסימני דרךנעמי שמר הצעירהמשה קפטן2022וכי מהו טיולנויה הילדהלהב תימורקזבלןרחל פלדמןאלדר גרויסמןהבימה ותיאטרון השעה הישראלי
עמית קמה (נולד ב-8 באוגוסט 1960 בקיבוץ נגבה) הוא איש אקדמיה, פעיל חברתי וקדר.
היה בין מקימיו של שירות ההרצאות של האגודה לשמירת זכויות הפרט בשנת 1983 (כיום "חוש"ן - חינוך ושינוי").
בשנת 1992 מונה למנכ"ל הראשון של אגודת הלהט"ב, וכיהן בתפקיד זה עד 1996.
בין השנים 1994 – 2000 כיהן כחבר בוועדה לזכויות הפרט שליד מועצת עיריית תל אביב-יפו.
בשנת 2003 הצטרף לפורום המחקר של ארגון נוער גאה.
בשנת 2004 כיהן כחבר בוועדת הייעוץ לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו בנושא הצגת אנשים עם מוגבלויות בערוצים המסחריים.
בין השנים 2008-2015 כיהן כחבר הוועד המנהל של האגודה הישראלית לתקשורת.
בין השנים 2008-2010 כיהן כחבר בוועדת ההיגוי של "הפורום ללימודי נכויות ומוגבלויות בישראל".
ביוני 2015, במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב, נכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.
בשנת 2019 נבחר לכהן כיושב הראש של הוועדה למונחי מגדר ומיניות של האקדמיה ללשון העברית.
בשנת 2021 נבחר לכהן כיושב הראש של האגודה הישראלית לתקשורת.
מאז 2021 חבר בוועד האקדמי המלווה של המכון הישראלי לחקר מגדר ולהט"ב.
בשנים 1986-1983 למד לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, בחוג לפסיכולוגיה ובחוג לספרות אנגלית ואמריקאית.
בשנים 1990-1987 למד לתואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים, במחלקה לקומוניקציה.
עבודת התיזה בהנחייתה של פרופ' חנה אדוני נקראה "'יש ערימה של חבר'ה': תרבויות טעם מוזיקליות וקהלי טעם בקרב בני הנוער בישראל".
בשנים 2001-1998 למד באוניברסיטת תל אביב בחוג לתקשורת, והוסמך כדוקטור.
עבודת הדוקטורט, שנעשתה בהנחייתה של פרופ' דפנה למיש, נושאת את השם "העיתון והארון: על הזיקות בין דפוסי תקשורת של הומוסקסואלים בישראל".
את הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו (UIC) ושם התמחה בלימודי מוגבלות.
כיום הוא מרצה בכיר בחוג לתקשורת במכללה האקדמית עמק יזרעאל ומלמד את הסטודנטים קורסים העוסקים בעיקר בייצוגים בתקשורת ודימויי גוף.
מחקריו מתמקדים בעיקר בקבוצות מיעוט שונות – הומואים, מהגרות עבודה ומהגרים באופן כללי, נכים ועוד.
בנוסף, חקר את מעמדם של האשכנזים בחברה הישראלית.
בשנים האחרונות בוחן את ההבניה החברתית של הגוף וייצוגיו התקשורתיים.
כחמישים פרסומים בנושאים אלו ראו אור בכתבי עת מדעיים ובספרים ישראליים ובין-לאומיים.
בשנת 2019 ייסד עם פרופ' סלביה פוגל-ביזאוי את מיזם המחקר "מגדר ולהט"ב בקיבוץ ובהתיישבות השיתופית".
בין השנים 2012-2021 כיהן כחבר מערכת כתב העת מסגרות מדיה וכן היה עורך הלשון (בהתנדבות) של כתב העת.
בשני העשורים האחרונים מקבץ, מארגן ומקטלג מאגר מידע הכולל כ-850 עבודות מחקר, שפורסמו בכתבי-עת מדעיים ובערוצים אקדמיים אחרים (עבודות לשם קבלת תואר שני ודוקטור) בעברית, ערבית, צרפתית ואנגלית על ידי חוקרים מקומיים או חוקרים זרים אשר בחנו היבטים מגוונים של להט"ב בישראל.
הרשימה נועדה לשם כינון גוף ידע מסודר ושיטתי על הומואים, לסביות, ביסקסואלים ו/או טרנסג'נדרים בקרב חוקרים, חוקרות והציבור הרחב.
עמית היה בן-זוגו של פרופ' עוזי אבן בין השנים 2009-1986. את מאבקיהם המשפטיים להשוואת זכויות של להט"ב החלו השניים בתביעה נגד אוניברסיטת תל אביב על מנת שתכיר בו כבן-זוגו של אבן.
האוניברסיטה נענתה לבקשתם בעקבות התקדים של בג"ץ אל-על נגד דנילוביץ ובכך נסללה הדרך להכרה בזוגות מאותו המין במקומות עבודה נוספים.
בשנת 2004 התחתנו השניים בעיריית טורונטו שבקנדה.
למשפחתם הצטרף בשנת 1995 נער בשם יוסי, לאחר שנזרק מביתו עקב נטייתו המינית.
הזוג אבן-קמה קיבל בספטמבר 1995 אישור ממשרד הרווחה לשמש ליוסי משפחת אומנה.
מאז שנת 2006 ניהלו השניים מאבק משפטי למען הכרה ביוסי כבנם המאומץ, לבקשתו, ואף שכבר אינו קטין.
בתחילת 2008 השיב היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז לבקשתם כי אין מניעה להכיר בזוגות חד-מיניים כהורים מאמצים גם לילדים שאינם בניהם הביולוגיים, ובשנת 2009 התקבלה בקשתם וניתנה גושפנקא פורמלית למערכת היחסים המשפחתית.
בסוף 2012 אישר בית המשפט למשפחה ברמת גן את גירושיהם של קמה ואבן.
בכך היו השניים לזוג מאותו המין הראשון שהתגרש בישראל וכן לזוג היהודי הראשון בישראל שהתגרש שלא דרך הרבנות, אלא בבית משפט.
מבעד לארון השקוף: דיוקן של להט"ב בקיבוץ (עם פרופ' סלביה פוגל-ביזאוי).
2023. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה ויד טבנקין.
על ההדרה: ייצוגים תקשורתיים של 'אחרים' (עם פרופ' ענת פירסט), 2015. תל אביב: רסלינג.
העיתון והארון: דפוסי תקשורת של הומואים, 2003. תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד.
תקשורת כתרבות: יצירת משמעות כמפגש בין טקסט לבין קוראים (עם פרופ' תמר ליבס וד"ר מירי טלמון), 2003. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה.
חטיבה אנושית אחת, עם ישראלי אחד: על כינון זהויות קיבוציות במכתבים למערכת "הארץ", 2005. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב.
עיצוב הגוף וחיטוב הזהות: ייצוגי הגוף בטלוויזיה המסחרית (עם ד"ר דליה לירן-אלפר), 2007. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב.
ספורט ומגדר בחברה הישראלית: מאפיינים, זהויות ויצוגים בעריכת ד"ר יאיר גלילי, ד"ר משה לוי וד"ר אילן תמיר, בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה.
כתיבת הפרק, ביחד עם ברק עטר, שחקנים גאים במשחקים גאים: הומואים ולסביות בשדה הספורטיבי הישראלי
יובל שחל: נָאשָה פְּרֶסָה: עיתונות יהודית ברוסיה הבתר-סובייטית (עריכה מדעית), 2010. הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס.
הרב ד"ר עמית קולא (נולד ב-1958) הוא רב וחוקר ציוני-דתי ישראלי.
ראש בית המדרש של ארגון רבני בית הלל, חבר ברבני צהר ורב קיבוץ עלומים.
קולא נולד בפתח תקווה לאשר וד"ר עליה קולא.
למד בישיבת מרכז הרב שש שנים.
היה ראש ישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים, רב בית המדרש "דרומא" באוניברסיטת בן-גוריון ורב בבית המדרש לאברכים בגרעין התורני "אלישיב" בלוד.
סיים דוקטורט במחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בהנחיית פרופסור זאב גריס.
נושא עבודתו היה "תורה לשמה במשנת הרב קוק".
מלמד בבית המדרש הקהילתי במושב שוקדה, בבית ספר למקצועות הרפואה בבאר שבע, במכינת צהלי, ובמקומות נוספים.
עונה לשאלות בהלכה וביהדות באתר מורשת.
ב-2016 היה ממנסחי פסק הלכתי שפרסם ארגון בית הלל – הנהגה תורנית קשובה העוסק בהתייחסות לבעלי נטייה חד מינית בפרהסיה הציבורית.
הפסק קבע כי בעלי נטייה חד מינית הם חלק בלתי נפרד מקהילותיהם, ויישאו בכל הכיבודים הקהילתיים.
הרב קולא נשוי לטובה (לבית אלמוג) ואב לשבעה ילדים.
הקריאה לעצמיות: שיחות ליום העצמאות, עין צורים: ישיבת הקיבוץ הדתי, 2001
פורים – בין נגלה לנסתר בין חשך לתהום – עיונים, 2010
הוויה או לא היה, 'מִשְׁלַבִּים': עמותת בוגרי ישיבת הקיבוץ הדתי בעין-צורים: הקיבוץ הדתי, 2011. הספר עוסק באמונה באירועי התנ"ך לאור גילויי המדע.
עמית עברי (נולדה ב-2 בספטמבר 1989) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל.
השחיינית הישראלית הראשונה שהגיעה לשלב חצי הגמר באולימפיאדה (לונדון 2012), זכתה במדליית ארד באליפות אירופה (דברצן 2012), וייצגה את ישראל ב-5 אליפויות עולם בשחייה (רומא 2009, שנגחאי 2011 וברצלונה 2013, קאזאן 2015 ובודפשט 2017).
נכון ל-2021, עברי מחזיקה בשלושה שיאים ישראלים, שניים בבריכה אולימפית (50 מטר פרפר ו-100 מטר פרפר) ושיא נוסף בבריכת 25 מטר (100 מטר פרפר).
כמו כן, היא מחזיקה בשיא המכביה במשחה ל-100 מטר פרפר.
עברי היא השחיינית היחידה בישראל שיצאה מהארון כלסבית.
עברי החלה לשחות בגיל 12 והיא מתאמנת בהפועל עמק חפר בהדרכתו של אסף מימון.
בהמשך התאמנה במכון וינגייט בהדרכת לאוניד קאופמן.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2005, סיימה עברי במקום החמישי במשחה ל-50 מטר פרפר וקבעה שיא ישראלי חדש לנוער של 27.96 שניות.
בנוסף, היא סיימה במקום ה-14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.30 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2006 זכתה עברי בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף.
מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.96 דקות, לפני מור פליישמן מהפועל ירושלים (1:04.54 דקות) וירדן שר ממכבי קריית אונו (1:05.79 דקות).
מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.22 שניות, אחרי דעאא מסארווה מהפועל כפר סבא בית ברל (33.61 שניות) ולפני חנה פולישצ'וק ממכבי תל אביב כפר המכביה (34.34 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006, סיימה עברי במקום ה-12 במשחה ל-50 מטר פרפר וקבעה שיא ישראלי לגילאי 17 של 27.16 שניות.
היא סיימה במקום ה-21 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.92 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיימה עברי במקום ה-31 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.10 שניות ובמקום ה-36 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי של 1:01.22 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר אותה שנה, סיימה עברי במקום השביעי במשחה ל-50 מטר פרפר, וקבעה שיא אישי של 26.75 שניות.
במשחה ניצחה אנה-קארין קמרלינג משוודיה בתוצאה של 25.70 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008, סיימה עברי במקום שביעי במשחה ל-50 פרפר בתוצאה של 27.19 שניות.
המנצחת הייתה שנטל גרוט מהולנד (26.03 שניות).
בשלב חצי הגמר השיגה עברי תוצאה של 26.62 שניות ועלתה לגמר מהמקום החמישי.
בנוסף, היא סיימה במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.29 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אניה גוסטומלסקי, יוליה בנך ונסטיה קורוטקוב, שקבעו שיא ישראלי של 4:14.40 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה זכתה עברי ב-3 מדליות זהב ובמדליית כסף.
היא זכתה במדליות זהב במשחה ל-50 מטר פרפר (וקבעה שיא ישראלי בינלאומי של 26.36 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.02 שניות, ובמשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.01 שניות.
היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.51 שניות, אחרי גוסטומלסקי (25.79 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה, סיימה עברי במקום השישי במשחה ל-50 מטר פרפר, וקבעה שיא אישי של 26.00 שניות (סך הכול קיזזה משיאה במהלך היום 67 מאיות), זמן הנופל ב-26 מאיות מהשיא הישראלי של גוסטומלסקי.
במשחה ניצחה היינקלין שרודר מהולנד שקבעה שיא אירופי של 25.21 שניות.
כמו כן, עברי סיימה במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר, וקבעה שיא ישראלי של 57.89 שניות; ובמקום ה-17 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.48 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 שנערכו בווינגייט ביולי 2009, זכתה עברי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא מכביה חדש של 58.50 שניות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה סיימה עברי במקום ה-23 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.59 שניות, במקום ה-25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.02 שניות ובמקום ה-62 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.32 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום ה-20 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנה וולצ'קוב, יוליה בנך וקריסטינה צ'רנישב בשיא ישראלי חדש של 4:09.49 דקות.
הזמן שקבעה בזינוק שליחים בפרפר היה 58.33 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט זכתה עברי בשתי מדליות זהב ואחת כסף.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי ובינלאומי חדש של 58.21 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.50 שניות.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.62 שניות, אחרי מרווה חרפק (56.39 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה סיימה עברי במקום התשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.79 שניות.
במשחה ניצחה אינגה דקר מהולנד בתוצאה של 25.00 שניות.
בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא ישראלי חדש של 25.69 שניות ועלתה מהמקום ה-7. במקום ה-10 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.62 שניות, המנצחת הייתה דקר (55.74 שניות).
בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא ישראלי חדש של 57.85 שניות.
במקום ה-21 במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 1:01.33 דקות.
בנוסף, היא סיימה במקום ה-22 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.41 דקות.
בתחילת אליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי 2010 קיבלה עברי תמריץ כספי בגובה 10,000 שקלים מהוועד האולימפי הישראלי.
בתחרות עצמה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.66 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.57 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:18.20 דקות.
בסיום התחרות היא זכתה בגביע על שם ד"ר סלי מזור שעמד בראשות ועדת השחייה בתקופת ההתאחדות לספורט, לאחר שקבעה את התוצאה האיכותית ביותר בתחרות, במשחה ל-50 מטר פרפר.
בתחרות "מרה נוסטרום" שנערכה בברצלונה, ספרד ביוני 2011 סיימה עברי במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:15.69 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה עברי במקום 16 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.79 שניות ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.56 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין בהמשך השנה, סיימה עברי במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.11 שניות, במקום עשירי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 2:10.81 דקות.
מדליית ארד באליפות אירופה בשחייה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 זכתה עברי במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.78 שניות, אחרי אינגוילד סנילדל מנורווגיה (58.04 שניות) ומרטינה גרנסטרם משוודיה (58.07 שניות).
בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.64 שניות, המהווה קריטריון לאולימפיאדת לונדון, ועלתה לחצי הגמר מהמקום השלישי.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-50 פרפר בתוצאה של 26.77 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 26.68 שניות.
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היא קבעה שיא ישראלי חדש של 2:13.77 דקות ועלתה מהמקום השישי לשלב הגמר, אך היא נמחקה משלב הגמר על מנת להתמקד במשחה ל-100 מטר פרפר שנערך כ-15 דקות בין המשחים.
כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 2:14.69 דקות ועלתה מהמקום השלישי.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה עברי בחצי הגמר במשחה 200 מטר מעורב אישי במקום ה-13, בתוצאה 2:13.31 דקות, הישג השיא של שחיינית ישראלית באולימפיאדה.
בשלב המוקדמות סיימה במקום 12 בשיא ישראלי חדש של 2:13.29 דקות, והעפילה לחצי הגמר, ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה שהגיעה לשלב חצי הגמר באולימפיאדה.
נוסף לכך, ביום הראשון היא סיימה במקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.78 שניות, שגם הוא היה ההישג הטוב ביותר של שחיינית אולימפית ישראלית.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד בפברואר 2013 זכתה עברי ב-5 מדליות, מהן 2 זהב ו-3 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:07.92 דקות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של יוליה בנך (1:08.40 דקות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.64 שניות, 6 מאיות השנייה לאט מהשיא הישראלי של אניה גוסטומלסקי.
מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.20 שניות, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי, היא שחתה רביעית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 25.10 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, היא שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:08.31 דקות.
באליפות צרפת הפתוחה בשחייה שנערכה בבליוו סור אלייה שבמרכז צרפת ביולי זכתה עברי ב-3 מדליות ארד במשחה ל-50 מטר חזה בהשוואת השיא הישראלי של יוליה בנך, 31.95 שניות, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.73 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:17.47 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט היא שיפרה במשחה ל-50 מטר גב את שיאה הישראלי הטרי והעמידה אותו על תוצאה של 28.51 שניות, ובמשחה ל-50 מטר חזה שיפרה גם כן את השיא, והעמידה אותו על תוצאה של 31.66 שניות.
מדליית ארד בגביע העולמי, דובאי
בתחרות גביע העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי באוקטובר אותה שנה זכתה עברי במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה, בשיא ישראלי חדש של 1:06.70 דקות, אחרי אליה אטקינסון מג'מייקה שקבעה תוצאה של 1:02.91 דקות ויוליה יפימובה מרוסיה (1:04.70 דקות).
כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את שיאה הישראלי והעמידה אותו על 1:07.90 דקות.
מדליית כסף בגביע העולמי, קטר
כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 1:00.12 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג שבדנמרק בדצמבר אותה שנה סיימה עברי במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:08.75 דקות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2014, זכתה עברי ב-4 מדליות זהב אישיות וקבעה 4 שיאים ישראלים חדשים ב-3 משחים.
כבר בשלב המוקדמות, היא קבעה שיא ישראלי חדש של 4:44.05 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-14 שנים של דנה עדן (4:45.74 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיימה עברי ב-3 משחים במקום תשיעי וקבעה 4 שיאים ישראלים.
מקום תשיעי, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 26.13 שניות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.70 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:07.89 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 31.42 שניות ובמקום 14 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.75 דקות.
באליפות הונגריה הפתוחה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנובמבר אותה שנה קבעה עברי במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 1:06.35 דקות.
באפריל קבעה שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר חזה (1:07.74 דקות) והבטיחה את מקומה במשלחת לאולימפיאדת ריו.
עברי היא נינתה של סופרת הילדים מרים רות.
בריאיון לערוץ הספורט בשנת 2018 ציינה כי יש לה בת זוג.
עמית לנג (נולד ב-12 באוקטובר 1970), הוא כלכלן ישראלי, ומכהן כמנכ"ל קבוצות אקרשטיין.
שימש כמנכ"ל מקורות– חברת המים הלאומית של מדינת ישראל.
טרם מינויו זה כיהן בתפקידים ניהוליים במגזר הממשלתי והפרטי.
לנג הוא ספורטאי אולימפי לשעבר בענף הג'ודו ואלוף ישראל בתחום.
בגיל צעיר החל להתאמן בג'ודו.
בשנת 1987 זכה בגביע העולם עד גיל 18, ובשנת 1990 זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, ובשנת 1990 זכה במדליית ארד באליפות אירופה ומקום שביעי באליפות העולם.
בשנת 1992 השתתף באולימפיאדת ברצלונה.
להישג הגבוה ביותר בגילאי בוגרים הגיע בשנת 1995, כשסיים במקום החמישי באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בברמינגהאם וזכה באותה שנה במדליית ארד באליפות בריטניה הפתוחה.
את לימודיו האקדמיים לנג החל לאחר פרישתו מהג'ודו.
לנג בוגר תואר שני במדיניות כלכלית וציבורית מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני בהצטיינות במנהל עסקים עם התמחות במימון מהמכללה למנהל ותואר ראשון בכלכלה וניהול ממכללת ת"א-יפו.
בשנים 1999 - 2010, עבד לנג באגף התקציבים במשרד האוצר שם כיהן בתפקידו האחרון כסגן הממונה על התקציבים (תשתיות וסביבה).
לנג עסק, בין היתר, בתחומי פנים, הגנת הסביבה, תיירות, חקלאות, אנרגיה ותחבורה והוביל רפורמות ומהלכים משמעותיים, כדוגמת: רפורמה בנמלים, הפיכת נתיבי ישראל לחברה ממשלתית, ייצוב רכבת ישראל, רפורמה בתעריפי המים וקידום הקמת מתקני התפלה, מדיניות שמיים פתוחים, קידום יצרני חשמל פרטיים ועוד.
בין השנים 2010 - 2013 לנג כיהן כסמנכ"ל חטיבת הכלכלה, פיתוח עסקי, רגולציה וקשרי מפעילים בחברת פרטנר תקשורת.
במסגרת תפקידו הוביל את רכישת 012 קווי זהב ואת הסכם המותג של אורנג' עם חברת פראנס טלקום.
בין השנים 2017-2013 לנג חזר לשירות הציבורי לתפקיד מנכ"ל משרד הכלכלה.
בין השנים 2022-2018 לנג מונה למנכ"ל חברת שח"מ מקורות ביצוע, חברה בת של חברת המים הלאומית מקורות.
החברה פועלת בפריסה ארצית ומתמחה בביצוע מגוון עבודות תשתית למים.
בתקופת כהונתו הוביל לנג שינוי מודל עסקי בחברה, נוכח החלטות הממשלה, לפיהן תקטן התלות של שח"מ בעבודות ממקורות וביצוע עבודות בשוק החופשי.
באפריל 2022, מונה לנג לתפקיד מנכ"ל חברת מקורות.
בתקופת כהונתו הוכרה החברה כאחת מ-60 חברות המים הטובות בעולם על ידי ארגון ה-GWI (ארגון הגג העולמי שמאגד פעילות של מאות חברות פרטיות וממשלתיות שפועלות בתחום המים.) כמו כן, הוגדלה פעילות החברה בזירה הבינלאומית, הוטמעו טכנולוגיות מתקדמות, קודמו השקעות בסטארטאפים ישראליים וניתן דגש על התייעלות אנרגטית.
בנוסף, הושגו הישגים רגולטורים משמעותיים לחברה בחוק ההסדרים ובוצעו שינויים בכללי המים.
לנג גרוש, אב לשלושה ומתגורר בשוהם.
עמית פוזננסקי (נולד ב-20 במרץ 1974, תל אביב) הוא מלחין, מתזמר, פסנתרן, זמר, מעבד ומפיק מוזיקלי; חתן פרס אופיר על המוזיקה לסרט "פוקסטרוט" (2017).
פוזננסקי החל את הקריירה שלו כמבצע מוזיקלי בתיאטראות הרפרטואריים.
מאז 1989 הלחין מגוון רחב של יצירות בתחומים שונים: קולנוע, תיאטרון, טלוויזיה, וכן מוזיקה קונצרטנטית, שירי משוררים וקטעי ג'אז.
בתיאטרון הרבה לשתף פעולה בעבר עם המלחינים ערן דינור, יוסי בן-נון ודורי פרנס.
בשנת 2000 הלחין את המוזיקה לסרט הילדים "הדוד פומפה" על-פי תסריט ושירים מאת נוגה אלגום וטל בן-בינה.
הסרט הופץ כקלטת וידאו על ידי MCI, וזכה להצלחה ברבות השנים.
בשנת 2015 סגר מעגל, כאשר עיבד מוזיקלית את שירי הסרט בהצגה שעלתה בהפקת תיאטרון הרצליה.
בשנת 2003 הוציא את האלבום "חיי המתים", הכולל 10 שירים שאת מילותיהם חיבר חנוך לוין, מתוכו בוצעו שלושה שירים בעיבוד למקהלת נשים בקופנהגן ובלונדון, וכן בוצעה מתוכו סוויטה על ידי התזמורת הקאמרית של מפרץ סן פרנסיסקו (BACS).
בשנת 2010 כתב פוזננסקי את העיבודים למופע הווקאלי "אסור לי לשיר" - שירי חנוך לוין מכל התקופות בביצוע אנסמבל סירנות.
על המוזיקה שהלחין באותה שנה להצגה "החברות של זזה", בבימוי שירילי דשא, זכה בפרס המלחין בפסטיבל התיאטרון לילדים בחיפה 2010.
בשנת 2011 הלחין פוזננסקי את המוזיקה לסרטו של יוסף סידר "הערת שוליים" (מועמד לפרס אוסקר האמריקני וזוכה פרס התסריט בפסטיבל קאן 2011).
ב-2012, עם צאת הסרט לאקרנים בארצות הברית, ראה אור דיסק הפסקול על ידי חברת מילאן האמריקנית.
באוקטובר 2013 זכה בפרס הראשון (הפסקול הטוב ביותר לסרט עלילתי) בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה לקולנוע שנערך בסמובור, קרואטיה.
המוזיקה נוגנה על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוחו של דורון סלומון והוקלטה בתיאטרון ירושלים.
ב-2011 הלחין את המוזיקה לסרטו של אסי דיין "ד"ר פומרנץ", ואת שיר הנושא של הסרט – "סוף" - אותו ביצע יחד עם דיין.
בשנת 2012 הלחין את המוזיקה לעונה השנייה של הסדרה "חטופים", בימוי: גידי רף (ערוץ 2 – שידורי קשת).
בשנת 2013 עיבד והלחין את המוזיקה להצגה "מקבת'" (ו.
שייקספיר), בימוי: עמרי ניצן (תיאטרון הקאמרי), והוציא לאור את האלבום "סיפור" הכולל עשרה שירי משוררים שהלחין, ומבצע יחד עם יעל שחר.
בתחילת שנת 2014 הלחין ועיבד את המוזיקה לסרטה של שירה גפן "בורג".
הסרט השתתף בשבוע-המבקרים בפסטיבל קאן באותה שנה וכן הוקרן בפסטיבלים בינלאומיים רבים.
בשנה זאת גם הלחין מוזיקה מקורית עבור הסרט הישראלי הקצר "שניצל" בבימויו של אסף אפשטיין ואף זכה על כך בפרס הפסקול המקורי בפסטיבל הקולנוע של דרום קרוליינה שנה לאחר מכן.
בשנת 2015 הלחין את המוזיקה לסרטו של עמוס גיתאי "רבין, היום האחרון".
הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע בוונציה, בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בטורונטו, ויצא לאקרנים בישראל ובחו"ל ב-4 בנובמבר, באותה שנה.
באותה שנה הלחין ביחד עם אלכסיי קוטצ'טקוב את המוזיקה לסרטו של גיתאי, "צילי".
בשנת 2016 הלחין את המוזיקה לסרט הילדים והנוער "האוצר מעבר לנהר" בבימויו של קובי מחט (הילה הפקות, יונייטד קינג), ואת המוזיקה לשני סרטים מאת הבמאי הצרפתי ג'ורדן גולדנאדל: And Then, Violence ו-Lola & Eddie.
באותה שנה גם הלחין והפיק מוזיקלית את המוזיקה לסדרת הטלוויזיה "עקרון ההחלפה", מאת נח סטולמן ועודד דוידוף.
הסדרה שודרה ב-HOT והופקה על ידי אולפני הרצליה.
בשנת 2017, בפתיחת עונתה ה-82, ניגנה התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של מאסטרו זובין מהטה סוויטה לתזמורת שעיבד עמית מהפסקול שהלחין ל"הערת שוליים".
היצירה בוצעה בערים שונות בסיור התזמורת לארצות הברית וקנדה, לרבות בקרנגי הול (ניו יורק) ודיסני הול (לוס אנג'לס).
בשנת 2017 גם הלחין והפיק את המוזיקה לסרטו של שמוליק מעוז "פוקסטרוט", זוכה פרס השופטים (אריה הכסף) בפסטיבל וונציה.
על המוזיקה זכה עמית בפרס אופיר.
באותה שנה גם הלחין פוזננסקי את המוזיקה לסרטו של תאופיק אבו ואיל "רכבת החופש".
בשנת 2018 הלחין והפיק את המוזיקה לסרטו של אבי וייסבלאי "הרצח - תעלומת מותו של חיים ארלוזורוב", הסרט השתתף בפסטיבל דוק-אביב ושודר בטלוויזיה בערוץ "yes דוקו".
עוד באותה שנה, הלחין את המוזיקה לסרטם של שלום הגר וסיגלית ליפשיץ "סלסול", והוציא לאור את אלבומו השלישי הנקרא "אוהב ומתאהב", אשר את כל מילותיו חיבר עוזי שלו.
כמו כן, בשנת 2018 הועלה בתיאטרון הקאמרי המחזה "אל נקמות" מאת שלום אש עם הפקה מוזיקלית של פוזננסקי.
פוזננסקי נשוי למוזיקאית, הכנרת והוויולנית יעל שחר.
חיי המתים – שירים מאת חנוך לוין (2003)
הערת שוליים – אלבום הפסקול (2012)
סיפור – אלבום שירי משוררים (2013)
אוהב ומתאהב – למילים מאת עוזי שלו (2018)
HORIZONS – אוסף יצירות ג'אז ופיוז'ן (2020)
טריו לקלרינט, בסון ופסנתר (2016)
פוסטלוד לפסנתר – ע"פ נושא מתוך "רבין, היום האחרון" (2015)
ארבע מיניאטורות לכינור ולפסנתר (2014)
קינה ואלגיה לויולה ולפסנתר (2014)
חיי המתים – מחזור שירים מאת חנוך לוין למקהלת נשים (2010)
חיי המתים – סוויטה תזמורתית (2008)
מגרש המשחקים - מיניאטורה לפסנתר (2001)
שישיה לכינור, חליל, קלרינט, טרומבון, פסנתר וכלי הקשה (1992)
עמית נגלר (נולד ב-25 ביוני 1975) הוא סופר ישראלי, תסריטאי וסופר צללים.
זוכה פרס עידוד היצירה בתחום הספרות לשנת 2022 מטעם עיריית פ"ת.
עמית נגלר נולד בחיפה וגדל בקריית אתא.
בוגר תואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה
ותואר שני בהצלחה בחינוך ולימודי משפחה במכון לנדר בירושלים.
סיים בהצלחה לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.
סיים בהצלחה את בית הספר לקופירייטינג ACC תרצה גרנות.
בוגר המחזור השני של "המגירה" - בית הספר לכתיבה של הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
בשנת 2006 התפרסם ספרו הראשון לילדים "לאן נעלמו החלומות של החיות?".
הספר מספר על לוקה, כלבת ים שמנסה להשתלב ללא הצלחה בארץ החיות.
בשנת 2012 פורסם ספרו השני לילדים "פעם אבא פעמיים ילד".
הספר מביא את חוויותיו של לביא עם אביו, שמרגיש שוב פעם ילד.
באותה שנה פרסם את "זה הסוף", המשך לסיפור קצר של אתגר קרת.
בשנת 2013 פורסם ספרו הראשון למבוגרים "אל תשאיר בלגן".
52 סיפורים קצרים על מצבים מהחיים.
בשנת 2014 פורסם ספרו השלישי לילדים, "סבא אושר".
איור מתוך הספר נבחר לפרסום פעילות חודש הקריאה בעיר רחובות.
בשנת 2016 פורסם ספרו "שנית אלייך נאסף", רומן מתח, שזכה לשבחים רבים ושהה מספר שבועות ברשימת הספרים הקוליים המושמעים ביותר של iCast.
כן הגיע לרשימת רבי המכר הדיגיטליים של אינדיבוק.
בשנת 2019 פורסם ספרו "ביום טוב שומעים את השמש", רומן מקורי שבו לראשונה בספרות העברית מסופר על גיבור (גבר) הסובל ממחלת טרשת נפוצה.
בשנת 2020 יצא הרומן "רגשות נעולים".
הספר זכה לשבחי המבקרים, כבש את פסגת רבי המכר המושמעים של iCast ונבחר לרשימת ספרי ההאזנות המנצחים לשנת 2020.
בשנת 2022 פורסם ספרו "מאחורי סודות שקופים".
גם רומן זה זכה לשבחי המבקרים וכבש את פסגת רבי המכר המושמעים של סטוריטל.
בשנת 2023 פורסם ספרו "עלילות בארי - למה דווקא לי?" ספר ראשון מסדרת ספרים לנוער צעיר ובו לראשונה בישראל הספר אויר גם באמצעות בינה מלאכותית.
הספר מספר על בְּאֵרִי, תלמיד בכתה ד', ילד רגיל לכל הדעות.
יום אחד הוא מגלה שמשהו בו השתנה.
בהמשך השנה פורסם ספרו "עלילות בארי 2 - מותר להתגעגע", הספר השני מסדרת ספרים לנוער צעיר.
בארי רוצה לאמץ כלב אך הוריו לא מתלהבים.
לבסוף כשהם מסכימים, הוא נאלץ להיפרד מכלבו מבלי שיהיה מוכן לכך.
בשנת 2024 פורסם ספרו "עלילות בארי 3 - סוד האותיות של שחר" הספר השלישי מסדרת ספרים לנוער צעיר.
בארי מתחבר לשחר, ילד חדש שהגיע לכיתה.
יום אחד שחר מגלה לבארי בסוד שהוא אינו מצליח לקרוא כמו שצריך - הוא קורא לזה דיסלקסיה.
בשנת 2025 פורסם ספרו "עלילות בארי 4 - זה הכסף שלי!" הספר הרביעי מסדרת ספרים לנוער צעיר.
בארי לוקח בלי רשות שטר של כסף שראה בביתו וקונה גלידה לחבריו.
כשהוא מבקש להחזיר את הכסף שלקח, הוא מגלה את הערך של האמת ושל הכסף.
בשנת 2025 פורסם ספרו הרומן "זיכרונות משכרים".כשעתיד מושלם מתרסק בלילה אחד טראגי, תומר שילת מגלה שאהבה אמיתית יכולה לצמוח דווקא ברגעים החשוכים ביותר של החיים.
נגלר בוגר מחזור י"ז בתסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
הוא זוכה קרן גשר לקולנוע רב תרבותי לפיתוח תסריט לסרט קצר "מי בא לאבא?" במסגרת מיזם "זרעים של שינוי" בפסטיבל סרטים יוצרים מציאות בירושלים.
בשנת 2021 זכה מקרן גשר לקולנוע רב תרבותי במענק פיתוח תסריט לסרט קצר "כלבי רחוב".
שנית אלייך נאסף (הוצאת מוסקט, 2016) רומן מתח.
ביום טוב שומעים את השמש (הוצאת מוסקט, 2019) רומן.
רגשות נעולים (הוצאת מוסקט, 2020) רומן.
מאחורי סודות שקופים (הוצאת מוסקט, 2022) רומן.
זיכרונות משכרים (הוצאת מוסקט, 2025) רומן
לאן נעלמו החלומות של החיות?
(2006), ספר ילדים על קבלת השני והשונה, איורים: מרינה גלדקי.
פעם אבא פעמיים ילד (2012), ספר ילדים, איורים: מרינה זלוצ'ין.
סבא אושר (הוצאת מוסקט, 2014) ספר ילדים.
הספר נבחר להציג את שבוע הספר בעיר רחובות.
עלילות בארי - למה דווקא לי?
(הוצאת מוסקט, 2023) סדרת ספרים לנוער צעיר.
עלילות בארי 2 - מותר להתגעגע (הוצאת מוסקט, 2023) סדרת ספרים לנוער צעיר.
עלילות בארי 3 - סוד האותיות של שחר (הוצאת מוסקט, 2024) סדרת ספרים לנוער צעיר.
עלילות בארי 4 - זה הכסף שלי!
(הוצאת מוסקט, 2025) סדרת ספרים לנוער צעיר.
אל תשאיר בלגן (הוצאת מוסקט, 2013) סיפורים קצרים בתפר הדק שבין מציאות לחלום ובין אמת לדמיון.
מעט לעת מופע לקהל הרחב בו עמית מספר על כתיבת ספריו ועל יצירתו.
עם הרבה הומור עצמי הוא מביא זווית ייחודית ומקורית על חייו ועל האנשים והרעיונות מאחורי המילים.
עמית מספר על הפיכת רגעי משבר בזוגיות, בהורות ובעבודה, להתמודדות ולהגשמת חלומות.
עריכה ספרותית: גואנשי - חיים, תרבות ועסקים בסין (2016), הוצאת צמרת, מאת אבי הוברמן.
מגירות שקופות אסופת יצירות השנה הראשונה של כתב העת מוטיב (2017) פרסום הסיפור "גולדה".
עריכה: פסיעה בחול (2019), הוצאת מוסקט, מאת אריאן נוי גדות.
בשנת 2017 חשף בפוסט אישי בפייסבוק, את התמודדותו עם מחלת טרשת נפוצה בה חלה ביום הולדתו ה-24 והסתיר 18 שנים.
בשנת 2020 הופיע בסרטון פרסומת לחברת התרופות נוברטיס שכתב לו את התסריט, להעלאת המודעות למחלת טרשת נפוצה.
הסרטון גרף 100,000 צפיות בשלושה ימים והיה הפופולרי ביותר בדף הפייסבוק של מאקו.
ב-2024 החל לשדר פודקאסט מבית All•in בשם "מחשבות עמיתיות", ובו הוא מארח אנשים מסקרנים שמשתפים בסיפור חייהם את דרכם האישית בדרך להצלחה.
עמית לובן (נולד ב-22 באוקטובר 1946) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי (1963) ושיאן ישראל בשחייה במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי.
בעל מדליית כסף מהמכביה השביעית (1965).
לובן גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
בתחרות שנערכה ביוני 1962 קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 59.9 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת לדקה.
בתחרות שנערכה בכפר המכבי בספטמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות, שיפור לשיא של עוזי בק ממכבי חיפה (26.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.2 שניות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.8 שניות, אחרי רפאל לדנר מהפועל תל אביב שקבע שיא ישראלי חדש של 59.5 שניות.
בתחרות שנערכה בכפר המכבי ביוני 1963, קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.0 שניות, שיפור לשיאו בן השבוע (59.1 שניות).
בתחרות שנערכה בכפר המכבי באוגוסט אותה שנה קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 58.1 שניות.
שיא זה נשבר באוקטובר 1964 על ידי חברו לקבוצה משה גרטל (57.8 שניות).
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה בשתי מדליות אישיות, זהב וארד.
מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.6 שניות, לפני רפאל לדנר (59.7 שניות) וחברו לאגודה דניאל פרוכטר (1:00.7 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חחופשי בתוצאה של 4:56.6 דקות, אחרי משה גרטל (4:44.9 דקות) וגרשון שפע מהפועל גבעת חיים (4:51.9 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה לובן ב-3 מדליות אישיות, 2 כסף ו-1 ארד.
בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה לובן במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אורי רדליך, גרשון שפע ומשה גרטל בשיא ישראלי חדש של 3:58.7 דקות, אחרי ארצות הברית (3:48.3 דקות) ולפני אוסטרליה (4:00.3 דקות).
עמית פישר (נולד בשנת 1974) הוא מנהל התיכון האזורי אמי"ת בבאר טוביה.
קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים.
שירת כממלא מקום מפקד עוצבת המפץ, נספח צבאי בסינגפור, מפקד אוגדת הבשן, מפקד חטיבת ביסלמ"ח, ראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר ומפקד עוצבת חירם.
פישר נולד וגדל בקיבוץ מרום גולן.
התגייס לצה"ל בשנת 1993, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני.
בסיום הקורס שב לגדוד 13 ושימש כמפקד מחלקה רובאית.
לאחר מכן שימש קצין המבצעים (קמב"ץ) הגדודי.
בהמשך מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 13, והוביל אותה בלחימה ברצועת הביטחון.
באוקטובר 1997 פיקד על כוח מן הפלוגה אשר היה ערוך במארב והרג חוליית מחבלי חזבאללה בלבנון.
בהמשך שירת כמפקד פלגה ביחידת אגוז.
לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של יחידת אגוז.
בשנת 2003 מונה לסגן מפקד גדוד 13. בשנת 2004 מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני.
בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר בלחימה ברצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד שנת 2008. בהמשך מונה למפקד בא"ח גולני בין השנים 2008–2010. לאחר מכן השתלם במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
לאחר מכן שימש נספח צה"ל בסינגפור.
במלחמת חרבות ברזל שימש מאו"ג ב' של אוגדת הבשן,
ב-30 במאי 2024 מונה באופן זמני למפקד אוגדת המפץ עד ל-2 ביולי.
ב-17 ביולי 2024 מונה למנהל השש שנתי בתיכון האזורי אמי"ת באר טוביה.
פישר מתגורר בנס ציונה, נשוי ואב לשלושה.
בעל תואר ראשון בתולדות עם ישראל מאוניברסיטת בר-אילן, ובוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
עמית כהן הוא עיתונאי, תסריטאי ומפיק טלוויזיה ישראלי.
כהן הוא בוגר תוכנית של הממשל האמריקאי ללוחמה בטרור ולמדיניות חוץ.
בסוף שנת 2002 התחיל לעבוד בעיתון "מעריב", תחילה ככתב לענייני צבא וערבים ובהמשך, לאחר עזיבתו של העיתונאי ג'קי חוגי מן העיתון, הוא קיבל את תפקידו, והחל במקביל לעבודתו ככתב לענייני צבא וערבים, לשמש גם ככתב ופרשן לענייני העולם הערבי.
בשנת 2012 עזב את "מעריב", לאחר כ-10 שנות העסקתו בעיתון.
בין השנים 2012-2014 שימש כיוצר ותסריטאי שותף של סדרת הדרמת ריגול "תא גורדין", ששודרה ב-yes ובשידורי קשת של ערוץ 2. כמה חודשים לאחר שידורה, רכשה רשת NBC את זכויות ההפקה שלה בארצות הברית.
הזכויות נמכרו גם לחברת הפקות ברוסיה, וכן לחברת הפקות בקוריאה הדרומית.
מ-5 בפברואר עד 30 באפריל 2015 שודרה בארצות הברית הגרסה האמריקאית של הסדרה תחת השם "Allegiance", בה הוא שימש גם כמפיק-שותף.
בשנת 2015 כתב ויצר יחד עם מריה פלדמן את הסדרה "כפולים".
הסדרה נמכרה לרשת פוקס האמריקאית, לשידור במדינות שונות ברחבי העולם וכן להפקת גרסה אמריקאית, בשפה אנגלית.
משנת 2020 היה שותף ליצירת סדרות הטלוויזיה הישראליות: "בוגד", "שעת נעילה", "שמיים אדומיים", "הראש", "ילד רע", ו"רוח צפונית".
עמית למרוץ הוא אדם שרץ יחד עם אדם אחר בכרטיס משותף במהלך בחירות.
המונח משמש לרוב בהתייחסות לאדם בעמדה הכפופה (כמו מועמד לסגן הנשיא הרץ עם מועמד לנשיאות) אך ניתן להשתמש בו גם באופן נכון כאשר מתייחסים לשני המועמדים, כמו באמירה שג'ו ביידן וקמלה האריס, ואוהורו קניאטה וויליאם רוטו, היו עמיתי ריצה ביחס לבחירות לנשיאות שנערכו בארצות הברית ב-2020 ובקניה ב-2013 בהתאמה.
עמיתי ריצה עשויים להיבחר לפי מנהג או לפי חוק וליצור איזון בנציגות מבחינה גאוגרפית, אידאולוגית או אישית.
המטרה היא , והתוצאות יכולות לנוע מעזרה לזוג המועמדים למשוך בסיס רחב יותר של מצביעים ועד להרתעת מצביעים שהיו בתחילה נוטים להצביע למועמד הראשי, אך עשויים להיות מוסחים מבחירת עמית הריצה.
המונח משמש בדרך כלל במדינות שבהן משרדי הנשיא וסגן הנשיא נבחרים ישירות על אותו כרטיס בהתייחס למועמד לסגן הנשיא.
במקרים של בחירות נפרדות וגם מינויים, הנשיא וסגן הנשיא אינם נחשבים לעמיתים למרוץ מכיוון שהם אינם נבחרים באותו כרטיס.
בארצות הברית, המתכונת של התמודדות משותפת של שני מועמדים בפתק אחד החלה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אז התמודדו יחדיו אברהם לינקולן ואנדרו ג'ונסון לנשיא ארצות הברית ולסגן נשיא ארצות הברית בהתאמה.
עמית רהב (נולד ב-9 באוגוסט 1995) הוא שחקן ישראלי.
בשנת 2023 נבחר על ידי פורבס ישראל לאחד מ-30 הצעירים הישראלים הכי מבטיחים.
רהב נולד לאם בריטית ואב ישראלי ממוצא פולני וגדל בהרצליה.
בין השנים 2011–2013 היה חבר בלהקת "על הבמה" בהרצליה.
לרהב חמש אחיות - אחת ביולוגית וארבע מנישואים חדשים של שני הוריו.
הוא צמחוני מאז היותו בן תשע.
בוגר הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
מנובמבר 2014 עד ספטמבר 2016 שיחק באחד התפקידים הראשיים בארבע עונותיה של הסדרה "משפחה שולטת", בה גילם את דמותו של חנן קרפלמנדליך.
בשנת 2015 שיחק בסדרת הנעורים של ערוץ 10 "להתבגר", אותה יצרה גלילה רון־פדר-עמית, ושמבוססת על סדרת הספרים שלה "להתבגר".
באותה שנה דיבב בסדרת האנימציה "אי-שרדות: המירוץ".
וכן, שיחק בתפקיד אורח בסדרה האמריקאית שיצר גידי רף, "דיג" אשר צולמה בארץ.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים של ערוץ זום ב־HOT, "סוסי פרא", בתפקיד נדב.
בנובמבר אותה שנה החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "פלאשבק" בערוץ הילדים ב-HOT, בה הוא מגלם את דמותו של אביב, נער הומוסקסואל היוצא במהלך הסדרה מהארון.
על תפקידו בסדרה זכה רהב לשבחים ועניין תקשורתי רב.
בשנת 2018 החל לשחק בקומדיית המצבים "טרנינג" בערוץ KidZ בהוט.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המורדת" בנטפליקס, בתפקיד ינקי, חרדי משכונת ויליאמסבורג בברוקלין המנסה להשיב את אשתו שנמלטה לברלין.
עליה זכה בפרס ה-"Indie Film Spirit Award" בקטגוריית שחקן ראשי בסדרה מתוסרטת חדשה.
הסדרה הייתה מועמדת לשמונה פרסי אמי ולשני פרסי גלובוס הזהב.
בשנת 2023 גילם את אחת הדמויות הראשיות במיני-סדרה אמריקאית של נטפליקס "אל מעבר האוקיינוס" לצד שחקנים כמו קורי מייקל סמית', גיליאן ג'ייקובס וקורי סטול.
בשנת 2024 שיחק במיני-סדרת הדרמה האמריקאית "היינו בני המזל" של רשת הולו; בדמותו של יעקב קורץ.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה "מקוללים", בבימויו של יבגני רומן.
בשנת 2022, שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של ארז תדמור, "בחורים טובים".
בשנת 2013 שיחק במחזה "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בתיאטרון הרצליה, ובהצגה "שמלת השבת של חנה'לה".
החל משנת 2015 משחק במחזה "חושים", המוצג בסמינר הקיבוצים.
החל משנת 2021 רהב משחק בהצגה "אחד משלנו" בתיאטרון באר שבע, ובהצגה "את שאהבה נפשי" בתיאטרון הלאומי הבימה.
בנוסף, בשנת 2021 החל לגלם את דמותו של רומיאו בהצגה "רומיאו ויוליה", בשיתוף התזמורת הפילהרמונית בתיאטרון הבימה.
רהב גר בתל אביב ובארצות הברית לסירוגין.
עמית מכטינגר (נולדה ב-6 בספטמבר 1975) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
מכטינגר נולדה באוסטרליה, להורים ישראלים.
החלה את דרכה בגיל חמש עשרה כשזכתה בתחרות תגלית השנה ולאחר מכן עזבה את הארץ והופיעה על שערי המגזינים ווג, Elle ומארי קלייר, היא הוכתרה על ידי עיתון בניו יורק כ"אחת משלוש הדוגמניות המבטיחות בעולם", היא שימשה כמוזה של קרל לגרפלד וכדוגמנית הבית של ארמני.
הופיעה, בין היתר, בתצוגות אופנה של לואי ויטון, קלווין קליין, שאנל וגוצ'י וככלה בתצוגת שמלות כלה של איב סן-לורן.
שימשה, בין היתר, כפרזנטורית לחברות כמו קסטרו והוניגמן.
כיום עוסקת בעיצוב תיקים ואביזרים.
גרה ארבע שנים בצרפת ומאוחר יותר עברה לברצלונה, שם חייתה שמונה וחצי שנים.
במרץ 2014 הורשעה בנהיגה בשכרות.
בשנת 2016 שיחקה בסדרה הקומית של ערוץ עשר, "מסובך" בתפקיד: מוניק, לצד רן שריג.
באותה שנה שיחקה בקולנוע, בסרט "ג'נקשן 48" של הבמאי אודי אלוני.
מכטינגר הייתה נשואה לאיש העסקים עידן גלעדי, ממנו נולדו שני ילדיה.
כיום היא גרה בשכנות להוריה, במושב תלמי אלעזר.
מכטינגר נתפסה פעמיים (יולי 2013 ודצמבר 2013) על ידי משטרת ישראל כשהיא נוהגת תחת השפעת אלכוהול.
בסיום ההליך המשפטי (כלל ערעור של המדינה על קולת העונש, לבית המשפט המחוזי) היא הורשעה ונגזר עליה, שנת מאסר על-תנאי למשך 3 שנים, 3 שנות פסילה מנהיגה, 6 חודשי פסילת רישיון על-תנאי, קנס של ארבעת אלפים ש"ח, וצו מבחן לתקופה של שנה.
עמית משיח (נולד ב-19 ביוני 1972) הוא מנהל ואיש עסקים ישראלי, מומחה בשיווק ואסטרטגיה.
מנכ"ל קבוצת מקאן תל אביב וחבר מועצת המנהלים של מקאן אירופה.
משיח הוביל יוזמות לשינוי חברתי וחיזוק השיח היהודי-ערבי.
עמית משיח נולד בתל אביב, בן לאברהם משיח, עורך דין, ויעל גוטליב, סוכנת ביטוח.
בנעוריו עסק בסקווש ברמה מקצועית והשתתף בתחרויות מקומיות.
במהלך שירותו הצבאי בחיל התותחנים שירת כמפקד צוות תצפית שטח ארטילרית, ביחידה שפעלה ברצועת הביטחון בדרום לבנון, השתתף בשורה של פעולות מיוחדות ונטל חלק במבצעים רבים, בהם מבצע דין וחשבון ומבצע ענבי זעם.
במסגרת שירות המילואים שירת כמפקד צוות ביחמ"מ, בעיקר במשימות ביטחון שוטף ביהודה ושומרון.
במהלך שירותו התעצבה תפיסת עולמו לגבי עומקה של בעיית הכיבוש.
באותה תקופה, בעודו במהלך לימודי תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, חבר לסטודנטים נוספים, בהם יניב איצקוביץ ודוד זונשיין.
יחד הם ניסחו מכתב שבו הכריזו על סירובם לשרת בשטחים.
המכתב, שעליו חתמו 52 לוחמים ומפקדים, פורסם והיווה את הבסיס להקמת תנועת "אומץ לסרב".
היוזמה נבעה מתחושת חוסר התוחלת שבכיבוש ומההכרה בנזק שנוצר מהחיכוך עם האוכלוסייה האזרחית.