tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אפשרות שיגור על ידי אדם או מרכב.
הפיתוח התבסס על טילי נ"ט דומים שפותחו במערב והושלם ב-20 בדצמבר 1962. הטיל נכנס לשירות ב ב-16 בספטמבר 1963.
הטיל נישא על ידי אדם, מותקן על רק"ם כגון BRDM-2 BMP-1 או על מסוקי סער מדגם מי 2, מי 8 וגאזל.
הטיל מונחה במהלך מעופו באמצעות אותות פיקוד של המפעיל שעוקב אחר מסלולו ביחס למטרה באמצעות פריסקופ מובנה בעל כושר הגדלה של פי 8. אותות הפיקוד מועברים אל הטיל באמצעות כבל חשמלי שבו שלושה גידים שכרוך בתוך גוף הטיל ומשתחרר תוך מעופו.
פריסקופ מכני (שמקבל את האצתו באמצעו סרט פלדה גמיש ברגע השיגור) עוקב אחרי מצב הטיל בכל רגע נתון (הטיל מסתובב 8.5 סיבובים לשנייה) ומאפשר העברת פקודות נכונה לפי מצב הטיל לשני הנחיריים של מנוע ההדף השולטים על כיוון הטיל.
לטיל ראש נפץ מסוג מטען חלול שנידרך כ-70 מטר ממקום השיגור.
הטיל בתצורתו הנישאת על ידי חי"ר מורכב משלוש יחידות בסיסיות: המשגר הנמצא על גבי מזוודת נשיאה של הטיל העשויה פיברגלס, יחידת ההנחיה הכוללת ידית הנחיה, והטיל עצמו.
יחידת ההנחיה מחוברת בכבל למשגר ויכולה להימצא בזמן ההפעלה במרחק של עד שלושה מטרים מהמשגר.
הפעלת הטיל באופן יעיל דורשת מיומנות רבה: על הכוון לשמור במשך כל זמן מעוף הטיל את המטרה ואת הטיל בתחום ראייתו ובשליטתו.
זמן הפריסה וההכנה לירי ממצב ארוז במזוודה הוא כחמש דקות.
לאחר שיגורו, נוסק הסאגר מעלה כדי להימנע מהתרסקות על הקרקע או היתקלות במכשול ולאחר מכן מונחה על ידי המפעיל באופן שיוצר טווח יעיל מזערי של 500 מטר.
הטווח היעיל המרבי הוא 3,000 מטר.
טילי הסאגר הופיעו לראשונה בזירה הצבאית בשלהי מלחמת וייטנאם (1971 - 1973) בשימוש הוייטקונג.
במלחמת יום הכיפורים (1973) עשו צבאות ערב ובמיוחד צבא מצרים, שימוש נרחב בטילי הסאגר בחוליות חי"ר שכללו שלושה חיילים: מפעיל ושני נושאי טילים שנשאו שני טילים כל אחד, או באמצעות נגמ"ש ייעודי מסוג BRDM-2 שבבטנו שמונה טילים ועוד שישה טילים במשגרים חיצוניים.
חוליות השיגור הוצבו במארבים על צירי ההתקדמות הצפויים של צה"ל והצליחו לפגוע ביעילות בכוחות מסתערים של צה"ל.
חיל השריון הישראלי, שהופתע מההפעלה המאסיבית של הנשק, לא תירגל התמודדות עם האיום החדש ופיתח תוך כדי הקרבות שיטות התמודדות עם הטיל.
אחת השיטות הייתה ירי ארטילרי לאזורים שבהם נצפו מארבי סאגר שהיו חשופים בשטח ובלתי ממוגנים.
שיטה נוספת הייתה יצירת אבק על ידי נסיעה לאחור באופן שיקשה על מפעיל הסאגר לכוון את הטיל בעת מעופו לעבר המטרה הממוסכת.
במהלך מלחמת יום הכיפורים נקלטו בצה"ל טילי סאגר שנלקחו שלל מצבאות ערב.
יחידות צה"ל שהפעילו טילים נגד טנקים מסוג ("מטול 2"), SS.11 ("תגר") ו ("אשף") (כולם נחותים בהרבה מהסאגר), עשו הסבה תוך כדי המלחמה ומלחמת ההתשה במובלעת הסורית שלאחריה.
לצורך ההסבה גויסו דוברי רוסית לתרגום המסמכים הקשורים בתחזוקת ותפעול הטיל והפעלת קרונות הסימולטור.
הסימולטורים נועדו לאמן את הכוונים והיו מותקנים על גבי משאיות זיל.
במהלך מלחמת ההתשה ברמת הגולן נעשה בטיל שימוש מוצלח נגד טנקים ונגמ"שים סוריים.
היחידה שקלטה את הסאגר אילתרה צורת פעולה שאיפשרה שיגורי סאגר בלילה באמצעות מגבר אור כוכבים (מא"כ) שאיפשר לראות את הטנקים בלילה.
שיגורים כאלה הצריכו ביצוע אלתור בטיל (שנעשה ברמת השדה) מכיוון שללא האלתור הנותב שבקצה הטיל הכניס את המא"כ לרוויה (למעשה "סינוור" את המסך כך שניתן היה רק לראות מסך לבן).
כינויו של הטיל בצה"ל היה "סנאי".
בתחילת דרכו היה הסאגר בשימוש צבאות ברית ורשה.
אחר כך הוא הופץ לבנות בריתן של מדינות הגוש המזרחי ובין היתר למדינות ערב.
כיום, יצא הסאגר משימוש בצבא הרוסי והוא נפוץ בשימוש בייחוד במדינות העולם השלישי.
השימוש נעשה לעיתים ללא פריסקופ אלא באמצעות תצפית חופשית על מעוף הטיל אל עבר המטרה.
גרסה איראנית של הטיל בשם "רעד", נפוצה בשימוש ארגוני טרור דוגמת חזבאללה.
סאג' הוא כלי עממי להכנת פיתות, שגרסאות שונות שלו נפוצות בארצות ערב, הודו, סרי לנקה, פקיסטן ועוד.
זהו משטח מתכת כבד וקעור המונח על מקור חום (גחלים או גז) ומשמש להכנת פיתות פשוטות.
את הפיתות מניחים ישירות על הסאג' כשהוא חם מאוד ואופים אותן במשך דקות אחדות.
יתרונותיו הם: פשטות הייצור; פשטות התפעול (שימוש במדורה למקור חום); שימוש שאינו דורש מיומנות; ניידות גבוהה; ניצול טוב של חום.
חסרונותיו: התוצר הוא מזון בסיסי ביותר, ותהליך האפייה יוצר עשן רב.
קוטרו הסטנדרטי של הסאג' הוא 60 ס"מ, אך ניתן למצוא גם סאג'ים בקוטר של 40 ס"מ.
מאחר שהוא מפוייח לאחר השימוש הראשון, כדאי לשמור את הסאג' בתוך שק בד.
את החלק עליו מניחים את הפיתות יש לשמן קלות לאחר השימוש למניעת החלדה.
את החלק הבא במגע עם האש לא נהוג לנקות.
סאבר א-דין הראשון מבני שושלת וולאשמה, היה האמיר של יפאט, בנו של עומר וולאשמה ואחיו הצעיר של חאק א-דין הראשון.
סאבר א-דין יצא למלחמה נגד אתיופיה בשנת 1332, אך הפסיד לצבאו של הקיסר האתיופי עמדה ציון.
לאחר מכן פלש סאבר א-דין למספר ממלכות מוסלמיות, ביניהן דאווארו ובלה, והביא לסיום העצמאות של הממלכות העצמאיות האדייה, פאטאגאר, ודאווארו.
סאבר א-דין נלכד, יחד עם המלך האידארה מלכה של דאווארו, על ידי עמדה ציון.
הקיסר עמדה ציון מינה את אחיו של סאבר א-דין ג'מאל א-דין הראשון לשליטה של יפאט.
סאבריו גוארה (נולד ב-25 באוגוסט 1964) הוא שחקן אמריקאי.
גוארה הופיע ב-1996 בסדרה "EZ Streets" בתפקיד סמי פדרס, והשתתף במספר פרקים בסדרה באפי קוטלת הערפדים בתפקיד ווילי.
הופיע בסדרה "Temporarily Yours" ב-1997 בתפקיד סיזר סנטוס.
גוארה גילם את בוב בסדרת הטלוויזיה "בקר" במהלך השנים 2003-1998. בשנת 1993 שיחק בסרטו של אנתוני מינגלה "איש נפלא שלי" לצד מרי-לואיז פרקר וויליאם הרט.
סאברט , היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 604 לערך עד שנת פטירתו.
סאברט היה בנו של סלדה אשר מלך לפניו, ואחיינו של המלך אתלברט מלך קנט.
בשנת 604 התנצר סאברט, ועימו רבים במלכת אסקס.
על פי המסורת האנגלית סאברט הוטבל על ידי מליטוס הקדוש, ההגמון של לונדון, אולם בניו סיקסרד וסאוורד לא התנצרו, ועת ששניהם מלכו יחד לאחר מותו של סאברט, הם אילצו את מליטוס לברוח מלונדון.
על פי המסורת האנגלית, סאברט ייסד את מנזר וסטמינסטר ונקבר בו, יחד עם רעייתו אתלגודה (Æthelgoda).
עדויות ארכאולוגיות שהתגלו בשנת 2003 מרמזות על קבר מלכותי שהתגלה בפריטלוול, אשר ייתכן שהיה קבר של סאברט.
סאדאת בוקארי הוא כדורגלן עבר גנאי ששיחק בעמדת החלוץ.
בוקארי, יליד ואה, גאנה, גדל בקבוצת הנוער של הארט אוף לאיונס הגנאית, עבר לשחק בקבוצת הנוער של וסטהאם יונייטד באנגליה ואף נבחן ב-2006 בבית"ר ירושלים.
לאחר שהחל את הקריירה הבוגרת שלו, עבר ב-2007 לשחק בקבוצת אטואל דו סאהל התוניסאית.
בינואר 2010 ניהל משא ומתן ממושך עם קבוצת הפועל תל אביב, ואף הגיע לישראל על מנת לחתום במדיה, אך בסופו של דבר חתם ב-27 בינואר במכבי חיפה למשך ארבע וחצי שנים.
בוקארי לא הצליח להשתלב בהרכב של חיפה וגם כשנכנס כמחליף לא הצליח להטביע את חותמו, ובתום העונה שוחרר מהקבוצה.
לאחר שעזב את ישראל שיחק בקבוצות נוספות בתוניסיה, ובשנת 2012 חתם בקבוצת אסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית.
בתחילת 2015 חתם בקבוצת אל-שעלה הסעודית ובקיץ אותה שנה שוחרר ממנה.
סאגה (בנורדית עתיקה: Saga - "סיפור", וברבים: sǫgur) היא סיפור או יצירה שירית אפית נראטיבית המגוללים את הרפתקאותיו של גיבור קדום, או קבוצה; במקור - סיפורן של המשפחות שיישבו את איסלנד וצאצאיהן.
סַאגוֹת נכתבו בארצות הצפון, בעיקר בנורווגיה ובאיסלנד של המאות ה-12 עד ה-15; והתבססו במידה רבה על ספרות בעל פה ארוכת שנים.
הסאגות מתחקות אחר מקורותיהם ותולדותיהם של העמים הצפון-גרמאניים, ומספרות את סיפורי מסעותיהם המוקדמים של הוויקינגים, הקרבות ההרואיים, הנדידה לאי החדש והסכסוכים בין משפחות החלוצים.
הטקסטים, בנורדית עתיקה, כתובים בפרוזה או משולבים בבתים, לעיתים קרובות תוך הבניה שירית אליטרטיבית (חזרתית).
התֶמָה העיקרית בהם היא עלילות-גבורה - שגיבוריהן הם לרוב ויקינגים, לרוב הן מסופרות בצורה ריאליסטית ולעיתים בעלות מוטיבים אגדתיים, מהן שעוסקות בקדושים ומהן רומנסות-אבירים שתורגמו מלשונות אירופה; עתים שהן מובאות באור רומנטי או בדיוני, אולם תמיד סביב דמויות אנושיות שניתן להבין ולהזדהות עימן.
מרבית כתבי-היד שבהם נשתמרו החיבורים הועברו לדנמרק ולשוודיה במאה ה-17, אולם מאוחר יותר הוחזרו לאיסלנד.
מעריכים כי רק 10% מהחומר שרד.
רוב הסאגות לא תורגמו לעברית, מלבד פרגמנטים מאת החוקר איתמר אבן זהר, ומספר תרגומים פרי עטו של יעקב שריג.
סאגות נמנות עם אמצעי השירה והספרות המאפיינים את היצירה הנורדית של ימי הביניים, ובדומה לאדה הפרוזאית, הן מהוות מקור כתוב להבנת המיתולוגיה הנורדית וההיסטוריה הטרום-נוצרית של עמי סקנדינביה.
הן גם שופכות אור על חלק מההיסטוריה של האיים הבריטיים, צפון אמריקה וחלקים מאירופה.
מחקרים רבים עסקו בניסיון להפריד בין מרכיבים עלילתיים דמיוניים בסאגות לבין הבסיס העובדתי להן, וקיימת מחלוקת רבה באשר להיותן מקורות לעובדות היסטוריות כהווייתן.
אחד מגדולי מחברי הסאגות היה סנורי סטורלוסון, שלו מיוחסת גם "האדה הפרוזאית".
את הסאגות נוהגים למיין לענפים הבאים:
סאגות המלכים (Konungasögur) - מספרות על חיי המלכים הסקנדינביים, חוברו בין המאה ה-12 וה-14.
סאגות האיסלנדים (Íslendingasögur), סיפורי גבורה שנכתבו בין המאות ה-12 וה-14 על המשפחות הבולטות של איסלנד - מתרחשים בתקופה שבין השנים 930–1030, המכונה בתולדות איסלנד "עידן הסאגות"; נוטים לעסוק בדמויות "גדולות מן החיים" מבין בני ארץ זו (כמו או סאגת אגיל המהוללת), ונחשבים כפנינת הסאגות האיסלנדיות.
בדומה לסאגות העוסקות במלכים – שנכתבו בדרך כלל בין השנים 1190–1320, חלקן מתעדות סיפורים בעל-פה שנוצרו תקופה ארוכה קודם לכן.
מעשיות קצרות על איסלנדים (Íslendingaþættir) - נושאיהן דומים לאלה של הסאגות, אולם הן לרוב משולבות בתוך סאגות מלכים.
עצם הקיום שלהם כסוגה ספרותית ימי-ביניימית נתונה לוויכוח.
סאגות עכשוויות (או "בנות-זמנן", Samtíðarsögur) - סאגות המתייחסות לתקופת הזמן שבה נוצרו.
עלילתן מתרחשת במאות ה-12 וה-13 באיסלנד, והן נכתבו זמן קצר לאחר קרות האירועים.
בגלל קרבתן לאירועים מידת האמינות ההיסטורית שלהם התקבלה כמובנת מאליה, אבל בעשורים האחרונים תפישה זאת השתנתה ונוצרה ההבנה שהן יצירות ספרותיות.
סאגות אגדה (Fornaldarsögur) - מערבבות היסטוריה עתיקה עם מיתוס ואגדה, ומטרתן לרתק ולבדר.
הן מעלות על נס את הפרק הפגני בעברה של סקנדינביה, כמושא גאווה.
סאגת רגנאר לודברוק היא דוגמה מובהקת לסאגה כזו.
ההשתייכות של סאגות לקבוצה זאת אינה חד-משמעית, וישנה הרבה חפיפה בין זו לבין סאגות האבירים.
סאגות אבירים (Riddarasögur) - תרגום של סיפורים פסאודו-היסטוריים ושירים על מעללי גבורה, אשר מקורם במערב יבשת אירופה, לצד יצירות מקומיות באותו סגנון.
סאגות הבישופים (Biskupasögur) - מספרות על הבישופים של איסלנד, כשהאחרונה שבהן היא הסאגה על לאורנטיוס מהמאה ה-14.
לאורך הדורות קיבל המונח "סאגה" משמעות רחבה יותר בשפות הנורדיות.
בשוודית ובדנית בנות זמננו המונח בא לתאר יצירת פרוזה לא-ריאלית או אפית.
הביטוי Folksaga משמעו סיפור עממי, מעשייה הכתובה שוודית או דנית שמחברה אינו ידוע.
המונח השוודי Konstsaga ("סיפור אמנותי") מתאר מעשייה שמחברה ידוע, למשל הנס כריסטיאן אנדרסן או אסטריד לינדגרן, בעוד שבדנית ובנורווגית המונח לחיבור כזה יהיה Eventyr ("הרפתקה").
המילה סאגה אף נמצאת בשימוש בהתייחסות לסיפורי פנטזיה, למשל יצירתו של ג'.ר.ר.
טולקין, שר הטבעות, שתורגמה לשוודית בכותרת Sagan om ringen ("הסאגה על הטבעת"), אף שטולקין, אשר ידע מעט שוודית, הביע חוסר שביעות רצון מתרגום זה.
סאגת האינסוף היא אירוע קרוסאובר וקשת סיפור רחבת היקף ביקום מארוול שפורסמה על ידי חברת מארוול קומיקס בין השנים 1991 ועד לנובמבר 1993 למשך 18 חוברות עיקריות.
את העלילה כתב ג'ים סטארלין, באיורם של האמנים ג'ורג' פרז ורון לים.
כחלק מהשלב השלישי של היקום הקולנועי של מארוול, עלילת "מלחמת האינסוף" עובדה לשני חלקים כאשר החלה בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" משנת 2018 והסתיימה בסרט "הנוקמים: סוף המשחק" משנת 2019.
בין אוגוסט לאוקטובר 2002 פורסם הסיפור תהומות האינסוף (Infinity Abyss), אם כי אין הוא קשור ישירות לאירועים שקדמו לו.
כפי שסופר במיני-סדרה "מסעו של תאנוס", הטיטאן המשוגע תאנוס חוזר לחיים בידי מוות גונב מזקני היקום את ששת יהלומי האינסוף כדי להפוך לישות נעלה, כאשר כל יהלום מעניק לעונד אותו שליטה בכוחות היקום: זמן, חלל, מחשבה, נשמה, מציאות וכוח.
תאנוס מרכיב את היהלומים על כפפת שריון וכוחו הופך לאבסולוטי.
הוא מחליט להשמיד את כל החיים ביקום מארוול, גיבורים ונבלים כאחד, כאות לאהבתו למוות ומוחק במחי יד את קיומם של כמעט כל החיים התבונתיים ביקום.
גיבורי-העל המעטים שנשארו מחליטים להשיב מלחמה, והם מתאספים יחדיו בעזרתו של גיבור-העל אדם וורלוק.
לאחר שהוא הורג כמעט את כולם, תאנוס מחליט להביס או ללכוד את הישויות הקוסמיות גלקטוס, אטרניטי, קרונוס, אפוק, לורד כאוס ושניים מהשמימיים.
הוא מביס את אטרניטי, משתלט על גופו והופך להתגלמות היקום פשוטו כמשמעו.
אולם, תאנוס משאיר את גופו שלו פגיע - מה שמאפשר לנכדתו של תאנוס, נביולה, לקרוע את כפפת האינסוף מעליו ולשחזר את כל הנזקים אשר עשה ליקום, כולל החזרת גיבורי העל לחיים.
במהלך קרב אימתני בין שני צידי הכוחות, אדם וורלוק לוקח את כפפת השריון לרשותו.
ב"מלחמת האינסוף", קרב נוסף בין הגיבורים לאלים מסתיים כאשר הכפפה נופלת לרשותו של אדם וורלוק.
וורלוק מחליט להשתמש בכפפת האינסוף בתבונה כדי להוציא מתוכו את האספקטים של הטוב והרע, והופך לישות לוגית.
דרך פעולה זו יוצרת את אישיותו הרעה מאגוס (Magus), שמבקש לשלוט ביקום ומחפש נקמה בוורלוק ובתאנוס, ו"האלה" (Goddess), אישיותו הטובה של וורלוק המבקשת לגייס צבא של גיבורי על.
אדם וורלוק עומד למשפט על ידי הישויות הקוסמיות לאחר שנמצא בלתי ראוי לכוחות ומוותר עליהם מרצון.
מאגוס והאלה אוספים חמישה מתקני הכלה כל אחד (או בשמם הנרדף "הקוביות הקוסמיות"), והחלק השני מתרכז באישיותו של מאגוס, שבעזרתם הוא מוציא את אטרניטי מכלל פעולה, יוצר ממלכה בין-ממדית וכן צבא של כפילים מרושעים לגיבורי-העל.
חלק שלישי: מסע הצלב האינסופי
ב"מסע הצלב האינסופי", אישיותו הטובה של אדם וורלוק, האלה יוצרת כוכב לכת בשם "פרדייז אומגה" ומגייסת את גיבורי העל כדי שישמשו כצבאה הפרטי.
בסיפור "תהומות האינסוף", תאנוס הטיטאן עורך חמישה ניסויים גנטיים כושלים במטרה לשבט את ה-DNA שלו, ואשר מעוצבים לפי דמויותיהם של פרופסור אקס, דוקטור סטריינג', איירון מן, גלקטוס וגלדיאטור.
החמישה נתקפים בניהיליזם ומבקשים לשים לקץ היקום.
הם מנסים להרוג את תאנוס ויוצרים חור שחור בחלל.
סאדאלמליק הוא גם אחד הכוכבים הבולטים הקרובים ביותר לקו המשווה השמימי - כשליש מעלה בלבד ממנו (הכוכב הבהיר היחיד שקרוב ממנו לקו המשווה השמימי הוא מינטקה).
כ-8 מעלות ממערב לו נמצא הצביר הכדורי M2.
סאדאלמליק הוא על-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G2 Ib, מסתו כ-6.5 מסות שמש ורדיוסו קרוב ל-45 רדיוסי שמש.
טמפרטורת פניו כ-5,200 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,500 מעוצמת ההארה של השמש.
הכוכב נמצא במרחק של כ-523 שנות אור ממערכת השמש, דומה למרחקם של סאדאלסוד ושל אניף שגם הם על-ענקים, ונראה שלשלושתם כיוון תנועה דומה, כך שייתכן שהם נוצרו באותה סביבה.
גילו של סאדאלמליק מוערך בכ-53 מיליון שנים והוא נמצא בשלב התפתחות מתקדם כאשר המימן שבליבתו כבר אזל והוא מתיך הליום לפחמן.
כאשר יאזל גם ההליום הוא צפוי להפוך לננס לבן.
סאברן היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי.
סאברן נמצאת בצפון-מערב אלזס, קרוב לגבול עם לורן וכ-40 ק"מ מערבית לעיר שטרסבורג.
את העיר חוצה נהר הזורן ותעלת מארן-ריין.
בסמוך לעיר נמצא מעבר הרים סאברן ברום של 413 מטר מעל לגובה פני הים שמהווה מעבר הרים טבעי בין מישור אלזס לעמק הלורן בהרי הווז'.
כיום עובר דרך מעבר הרים זה כביש מהיר A4, המקשר בין פריז לשטרסבורג.
ישנם ממצאים מהמאה הראשונה לפני הספירה להתיישבות בעיר בעיקר של גאלים.
במיקום זה הרומים הקימו קסטרום, בשם Tres Tabernae, לאחר שכבשו את גאליה, בעיקר בגלל מיקומה האסטרטגי של העיר, במעבר בין מישור אלזס לעמק הלורן.
במהלך הכיבוש הרומי, נבנה החלק הגבוה של העיר ובהמשך במאה השלישי נבנתה חומה מסביב לעיר.
גם תחת שלטון האימפריה הפרנקית ההתיישבות התרחבה ואף עברה לצפון נהר הזורן.
כאשר לכל אורך הנהר נבנו טחנות רוח.
לאחר החלוקה של האימפריה הפרנקית לפי חוזה ורדן ב-873, העיר הייתה באימפריה הרומית הקדושה והייתה תחת שלטונו של הבישוף של שטרסבורג עד למהפכה הצרפתית.
החל מהמאה ה-16 נכבשה העיר מספר פעמים, במרד האיכרים של אלזס נכבשה העיר לראשונה מאז הכיבוש הרומי.
במלחמת שלושים השנים העיר לא נכבשה, אך חלק גדול ממנה נהרס, כולל הארמון שהיה בעיר.
הארמון, כמו כל העיר, נבנה מחדש.
העיר נכבשה מחדש לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870, וחזרה לשלטון צרפת לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בערב מלחמת העולם הראשונה ב-1913 אירעה בעיר פרשת סאברן.
הפרשה החלה לאחר שחיל מצב גרמני שהוצב בעיר נהג להשפיל את התושבים האלזסים של העיר.
בעקבות כך מרדו תושבי העיר בצבא הגרמני.
הצבא הגרמני הגיב להתקוממות בפעולות חריפות, ובחלקן אף לא-חוקיות.
העיר נכבשה בשלישית בתחילת מלחמת העולם השנייה ושוחררה ב-22 בנובמבר 1944 על ידי הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צרפת החופשית בראשות גנרל לקלרק, יומיים לפני שכוחות אלו שחררו את שטרסבורג ואלזס כולה.
סאגנה היא עיר הממוקמת במרכז פרובינציית קוויבק שבקנדה.
היא נמצאת במרכז עמק על גדת נהר סאגניי.
בעיר 147,100 תושבים והיא העיר השביעית בכמות האוכלוסייה בקוויבק.
סאגנה נוסדה ב-18 בפברואר 2002 כאיחוד של הערים שיקוטימי (Chicoutimi), ז'וקייאר (Jonquière) ולה ביי ושל העיירות לאטריאר, לאק-קנוגאמי, שיפשאו וחלק מטרומבליי.
העיר מחולקת לשלושה רבעים, שיקוטימי שכולל את הערים הקודמות שיקוטימי, לאטריאר וטרומבליי, ז'וקייאר שכולל את הערים הקודמות ז'וקייאר, לאק-קנוגאמי ושיפשאו, ולה ביי.
שמה של העיר נבחר במשאל עם שנערך באפריל 2002 ובו נבחר השם סאגנה ברוב של 52.23% מול השם שיקוטימי.
השם מגיע משמו של הנהר העיקרי העובר בעיר וכן משמה של ממלכת סאגנה שלא הייתה ממלכה אמיתית אלא המצאה של הצ'יף האירוקוי דונקונה ("Donnacona") ככל הנראה כדי לפתות את ז'אק קרטייה לסחור עם שיבטו.
מקור המילה היא בשפה האינו-אמון (Innu-aimun) בה הנהר נקרא "saki-nip" שמשמעותו "המקום בו המים יוצאים".
במפקד האוכלוסין שנערך ב-2011 מנתה העיר 141,335 תושבים לפי החלוקה:
דוברי צרפתית כשפת אם - 98%
דוברי אנגלית כשפת אם - 0.6%
דוברי צרפתית ואנגלית כשפת אם - 0.3%
94% מתושבי העיר הם קתולים.
סאבסיקס הוא הרכב טראנס ומוזיקה אלקטרונית ישראלי הפועל משנת 1999. הסגנון המוזיקלי של ההרכב ייחודי בשילוב של שירה ומרכיבים של מוזיקה שחורה ומוזיקת פופ, לתוך מוזיקת הטראנס.
חברי ההרכב הם האחים גולן אהרוני (יליד 1973) ואוהד אהרוני (יליד 1980).
שניהם מוזיקאים, נגנים ומפיקים, בוגרי בית הספר למוזיקה "סאונד" בתל אביב.
"סאבסיקס" נחשבים בסגנונם כטראנס פסיכדלי של מועדונים, אך הוא נתפס כמתאים גם לשמיעה ביתית.
מלבד המרכיבים הטיפוסיים של טראנס וטכנו, ישנה במוזיקה של ההרכב נוכחות משמעותית של שירה ואפקט ווקודר, וחלק מהקטעים כוללים מרכיבים המאפיינים מוזיקת פופ, מוזיקה שחורה ודאב-רגאי.
בין השאר נכתב עליהם ש"הסגנון של סאבסיקס חסר הגדרה מחד, ועוטף בתוכו שלל הגדרות מאידך.
אולי הדרך הטובה להגדיר סגנון כה ייחודי הוא במילה השמורה בדרך כלל לג'אז או מטאל – פיוז'ן.
היתוך יחיד במינו, שמשלב עבודת סאונד מרהיבה".
באתר המוזיקה האמריקני RegenMag נכתב על סאבסיקס: "השימוש של הלהקה בקולות בתוך מוזיקת הטראנס שונה מרוב הקטעים שיוצאים לאור בתחום זה, ויכול לסחוף קהל שנע בין סגנונות הטראנס, ההאוס ואפילו הפופ".
העובדה שהסגנון של הלהקה פונה לקהל רחב יותר גררה ביקורת ממעריצי טראנס ותיקים על תרומת ההרכב להתמסחרות הז'אנר.
במוזיקה של סאבסיקס ניכרת השפעה מהלהקות לפטפילד וקראפטוורק.
בשנת 2002 הוציא ההרכב את הקטע הראשון שלו, "To Experience", באוסף של חברת התקליטים הום-מגה, המפיקה תקליטי טראנס ישראליים.
באותה תקופה חתם ההרכב בחברת התקליטים והחל לעבוד על אלבום הבכורה שלו.
בשנת 2003 ההרכב שיתף פעולה עם הזמרת הבריטית מישל אדמסון, ויצר את הקטע "Rahe'ya", קטע טראנס בשילוב שירה בסגנון פופ – דבר שהיה לא מקובל במוזיקת הטראנס הפסיכדלי.
הקטע נוגן על ידי תקליטני טראנס רבים, וזכה לפרויקט רמיקסים "Rahe'ya – The Remixes" שבו השתתפו בין השאר אמן הטראנס שאנטי מאטקין והמפיק הישראלי יונתן דגן (ג'יי ויוז).
אלבומם הראשון של סאבסיקס, "Who needs love songs" יצא בחברת "הום-מגה" ביוני 2004, וזכה לביקורות חיוביות.
האלבום בתואר "אלבום השנה" לשנת 2004 של המגזין "דיג'יי העיר" הישראלי.
באלבום התקיים עוד שיתוף פעולה עם מישל אדמסון בשיר שכתבה, "Seventh son".
בשיר התארח ג'ה נתן הישראלי, שגם השתתף בהופעות עם ההרכב בשנת 2005. השיר יצא באוספים רבים, בין השאר גם באוסף פופ של חברת "Warner music" ביפן.
גם שיר זה זכה לפרויקט רמיקסים שיצא ב-2005 – "Seventh son - The remixes" .
פרויקט זה התבסס על פרוגרסיב טראנס, ונטלו בו חלק בין השאר האמנים Ticon ו-Freq.
בשנת 2006 עבד ההרכב עם היוצר שי שלו על הפרויקט הישראלי "מקרוני פבריקה".
בשנת 2007 יצא האלבום של מקרוני, "כל התשובות נכונות", שבו השתתפו גם היוצרים יונתן דגן, פאניק (ניק לניאדו), ואמן האלקטרו-האוס רן שני.
בשנת 2007 הוציא ההרכב מיני-אלבום שנקרא "Saved EP" ובו חמישה קטעים חדשים, שבאחד מהם שיתפו פעולה עם אסטריקס.
בין השנים 2001–2008 יצאו לאור קטעים של סאבסיקס גם באוספים של חברות התקליטים "Hit Mania" ,"Ministry of sound" ו-"TIP" בבריטניה, וכן "Solstice" ביפן.
הקטעים המוזיקליים של סאבסיקס זכו לרמיקסים רבים, בין השאר של ההרכבים GMS, "Wrecked machines", Psysex", "Shanti", "Pixel".
בשנת 2009 ו 2011 הוציא ההרכב EP ואילו בשנת 2014 הוציא שני סינגלים.
סאבסיקס מופיעים במועדונים ובפסטיבלים של טראנס ומוזיקה אלקטרונית בארץ ובעולם.
מחוז סאגה (ביפנית: Saga-ken 佐賀県) הוא מחוז באי קיושו, יפן.
בירת המחוז היא העיר סאגה.
בעבר נקרא האזור בו שוכנים המחוזות סאגה ונגסאקי נחלת היזן, והוא שימש מרכז חקלאי חשוב עוד מהעת העתיקה.
מתקופת קמקורה עד תקופת אשיקאגה שלטו באזור כמאה שבטי סמוראים שונים.
בתקופת סנגוקו השתלט שבט ריוזוג'י על האזור, אך עד סוף התקופה עברה השליטה לשבט נבשימה.
בתקופת אדו נקרא האזור האן סאגה, ובשל קרבתו לנמל נגסאקי ומושבת הזרים שבו, נהנה המחוז מגישה לטכנולוגיה מערבית יחסית מוקדם.
לאחר מלחמת בושין השתתפו רבים מבני המחוז ברסטורציית מייג'י, ולאחר ביטול שיטת ההאן ב-1871 הפך ההאן למחוז סאגה.
סאגה הוא המחוז הקטן ביותר בקיושו והוא שוכן בפינה הצפון מערבית של האי, לחופי מצר צושימה.
קרבתו של המחוז ליבשת אסיה הפכה אותו לשער כניסה ליפן ולמרכז תרבותי ומסחרי.
68% משטח המחוז מוקדש לשטחים חקלאיים או לפארקים לאומיים.
כלכלת המחוז מתבססת בעיקר על חקלאות, יערנות ודיג חופים, והיא היצרנית העיקרית ביפן של אורז דביק ושל מנדרינות.
כ-4.75 מעלות מצפון לכוכב נמצא הצביר הכדורי M2.
סאדלסוד הוא כוכב־התקן למחלקה הספקטרלית G0Ib.
סאדאלסוד הוא על-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 Ib, מסתו כ-6.4 מסות שמש ורדיוסו קרוב ל-60 רדיוסי שמש.
טמפרטורת פניו כ-5,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,600 מעוצמת ההארה של השמש.
הכוכב נמצא במרחק של כ-540 שנות אור ממערכת השמש, דומה למרחקם של סאדאלמליק ושל אניף שגם הם על-ענקים, ונראה שלשלושתם כיוון תנועה דומה, כך שייתכן שהם נוצרו באותה סביבה.
גילו של סאדאלסוד מוערך בכ-56 מיליון שנים והוא נמצא בשלב התפתחות מתקדם כאשר המימן שבליבתו כבר אזל והוא מתיך הליום לפחמן.
במרחק זוויתי של כחצי דקת קשת ושל כדקת קשת מסאדאלסוד נמצאים שני כוכבים עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 11 ו-11.6 בהתאמה.
ככל הנראה הם אינם קשורים כבידתית לסאדאלסוד ונמצאים במרחק גדול יותר, אך אם המרחק אליהם דומה למרחקו של סאדאלסוד, הם נמצאים במרחק של לפחות 5,000 ו-10,000 יחידות אסטרונומיות ממנו ומשלימים הקפה סביבו בזמן של עשרות אלפי שנים.
סאג'יד ג'אוויד הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית, שכיהן כחבר בבית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז הבחירה ברומסגרוב שבווסטרשייר בין 2010 ל-2024. כיהן בין השאר כשר הפנים, שר האוצר ושר הבריאות בממשלות בריטניה.
ג'אוויד נולד ברוצ'דייל שבלנקשייר וגדל בבריסטול.
הוא אחד מחמישה ילדים של מהגרים מוסלמים מפקיסטן.
ב-1991 סיים תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת אקסטר.
לאחר הלימודים עבד בניו יורק בבנק צ'ייס, מנהטן.
בשנים 2000–2009 עבד בדויטשה בנק בלונדון ובסינגפור.
בבחירות 2010 התמודד ונבחר מטעם המפלגה השמרנית למושב מחוז ברומסגרוב בבית הנבחרים הבריטי.
מספטמבר 2012 עד אפריל 2014 כיהן כשר זוטר במשרד האוצר תחת ג'ורג' אוסבורן.
באפריל 2014 מונה על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון לשר לענייני תרבות, ספורט ומדיה.
בספטמבר 2015 מונה על ידי קמרון לשר העסקים והחדשנות.
ביולי 2016 מונה על ידי ראש הממשלה תרזה מיי לשר השיכון, קהילה וממשל מקומי.
באפריל 2018 מונה על ידי מיי למזכיר הפנים במקומה של אמבר ראד שהתפטרה.
לאחר התפטרותה של מיי התמודד לראשות המפלגה השמרנית, אך לא נבחר.
ביולי 2019 מונה לשר האוצר בקבינט של בוריס ג'ונסון.
הוא התפטר מתפקידו בפברואר 2020. ביוני 2021 מונה לשר הבריאות, הוא התפטר מתפקידו ביולי 2022 על רקע אובדן אמון בראש הממשלה והודיע שלא יתמודד על מושבו בפרלמנט.
בתקופת כהונתו בקבינט של קמרון, תמך ג'אוויד בהישארות בריטניה איחוד האירופי, אך ציין שעשה זאת בלב כבד וללא התלהבות.
לאחר ההחלטה על הברקזיט היה לתומך בולט ביציאה.
הוא חבר בידידי ישראל במפלגה השמרנית, ובפברואר 2019 הוביל מהלך שהכיר בזרוע המדינית של חזבאללה כארגון טרור, ביולי 2019 ביקר בכותל המערבי לאחר 16 שנים שנציגי ממשל בריטיים לא הגיעו למקום.
ג'אוויד נשוי ללורה והם הורים לבן ושלוש בנות.
מעשיות ראגנאר לודברוק (בנורדית עתיקה: Ragnars saga loðbrókar) הוא סאגה איסלנדית מהמאה ה-13 על השליט הוויקינגי רגנאר לודברוק מהמאה ה-9 לספירה.
היצירה כתובה לאחר וולסונגה סאגה (Völsunga saga), באותו כתב היד.
הסיפור מתאר את מסעותיו של רגנאר, נישואיו לאצילה ת'ורה בתו של מושל אסטרייטלנד, נישואיו המאוחרים עם הנסיכה אסלוג, מעשי בניהם בקרב, ומותו של ראגנאר בידי המלך אלה השני, מלך נורת'מבריה.
סאגת רגנאר מקשרת בין הדמויות האגדיות של סיגורד וברינהילדר לבין האירועים ההיסטוריים של המאה ה-9 עד המאה ה-11, ומספק מקור מרכזי לשושלת בית המלוכה הנורווגי על ידי הצגת סיגורד כאב קדמון.
הסאגה היא חלק מסאגות האיסלנדים (Íslendingasögur), סיפורי גבורה שנכתבו בין המאות ה-12 וה-14 על המשפחות הבולטות של איסלנד, סאגות אלו מתרחשות בתקופה שבין השנים 930–1030, המכונה בתולדות איסלנד "עידן הסאגות"; סאגות אלו נחשבות כפנינת הסאגות האיסלנדיות ונוטות לעסוק בדמויות "גדולות מן החיים" מבין בני ארץ זו, ובראשן ראגנאר לודברוק.
סאדאקו נגד קיאקו (בקאנג'י: 貞子 vs.
伽椰子) הוא סרט אימה יפני משנת 2016, שבוים על ידי קוג'י שיראשי.
הסרט הוא קרוסאובר המשלב בין סדרת סרטי "הטינה" וסדרת סרטי "רינגו" היפניים שעליהם התבססו סרטי הצלצול.
הרעיון לסרט נולד כמתיחת "אחד באפריל" בשנת 2015, אך לאחר מכן אושר להפקה בדצמבר של אותה השנה.
הסרט יצא לאקרנים ביולי 2016 ויצא לשירות הסטרימינג "Shudder" בצפון אמריקה בינואר 2017.
עובדת סוציאלית מבקרת בביתה של אישה מבוגרת, אך מוצאת אותה מתה לאחר שנחנקה למוות על ידי כבל חשמלי ופניה מעוותות.
הטלוויזיה שבבית נדלקת מעצמה ומתחילה להציג את הקלטת המקוללת של סאדאקו (דמות האנטגוניסט בסרט רינגו) והעובדת הסוציאלית צופה בה.
בזמן הצפייה מתגלה שסאדאקו עומדת מאחוריה והמסך מחשיך.
בהמשך הסרט, מתברר שאותה עובדת סוציאלית התאבדה בעזרת סכין.
מכשיר הווידאו נמכר לאחר מכן ונקנה על ידי הסטודנטיות יורי קורהאשי ונאטסומי אונו, שרוצות להשתמש בו בשביל להמיר את סרט החתונה של הוריה של נאטסומי ל-DVD.
הן מוצאות את הקלטת המקוללת בתוך המכשיר ויורי מפעילה אותה בטלוויזיה.
הסרט עצמו השתנה ובמקום להציג את הבאר שבה סאדאקו הוטבעה, הוא מציג בניין דירות נטוש והמוות מהקללה הוקדם ליומיים במקום לשבעה ימים.
יורי מוסחת על ידי הטלפון שלה ונאטסומי רואה את הסרט לבדה עד סופו.
לאחר מכן הטלפון מצלצל ונאטסומי רואה את סאדאקו עומדת מאחורי יורי ונבהלת.
אישה צעירה העובדת בחנות שממנה מכשיר הווידאו נקנה מספרת לשני בעלי החנות שהיא צפתה בקלטת המקוללת והבעלים מתחילים לחשוש לחייה.
בצעד בלתי מוסבר, הצעירה עולה לקומה השנייה של החנות ומתאבדת בקפיצה למטה.
נאטסומי ויורי מחליטות להחזיר את מכשיר הווידאו לחנות והבעלים מספרים להן על מותה של הצעירה ושהיא צפתה בקלטת.
מבינות שלנאטסומי נשאר רק יום אחד לחיות, הבנות נואשות ומבקשות עצה מהמרצה שלהן, פרופסור שחוקר אגדות אורבניות המעוניין לפגוש את סאדאקו וצופה בקלטת לבדו.
הפרופסור לוקח את הבנות אל מגרשת שדים יפנית במטרה להציל את נאטסומי.
באמצע הטקס סאדאקו משתלטת על גופה של נאטסומי, גורמת לשני סגניה של מגרשת השדים להתאבד ולה עצמה להרוג את הפרופסור ולמות.
בנשימתה האחרונה, מגרשת השדים מספרת לבנות על אדם בעל כוחות טלקינטיים בשם קאיזו טוקיווה ושהוא בדרכו לסייע להן.
נאטסומי הנואשת מאשימה את יורי במצבה ויורי צופה בקלטת במטרה להעביר את הקללה מנאטסומי אליה, אך קאיזו מגיע, מלווה בילדה עיוורת בעלת כוחות טלפתיים בשם טאמאו ומסביר ליורי שהיא קיללה את עצמה לחינם ושזה לא יציל את נאטסומי.
הדרך היחידה לעצור את הקללה היא לעמת את סאדאקו עם רוח נקמנית אחרת כך ששתיהן יביסו אחת את השנייה.
הקללה גורמת לנאטסומי לשתף את הסרט המקולל ברשת האינטרנט ונאטסומי מנסה להתאבד על מנת לא למות בידיי סאדאקו.
יורי מנסה לעצור את נאטסומי, אך סאדאקו מופיעה והורגת את נאטסומי בתליה.
קאיזו וטאמאו מחליטים שהרוח שתילחם בסאדאקו תהיה קיאקו סא'אקי (דמות האנטגוניסט מסדרת סרטי ג'ו-און).
בזמן הזה, תלמידת תיכון בשם סוזוקה טאקאגי חולמת על בית משפחת סא'אקי הרדוף לאחר שעברה לגור בשכנות אליו עם משפחתה.
היא פוגשת בקאיזו וטאמאו שמסבירים לה שהבית מקולל ושלא תיכנס לשם, אחרת היא תמות.
לאחר שסוזוקה עוזבת, חבורת ילדים נועלת ילד בגילם בתוך הבית כאקט של בריונות.
רוחותיהם של קיאקו וטושיו מכניסים את כל הילדים לבית והורגים אותם.
באותו הלילה סוזוקה רואה מחלונה את אחד הילדים בבית משפחת סא'אקי והולכת לשם לבדה.
היא רואה בפנים את טושיו ובעקבות צרחותיה הוריה קמים משנתם ורצים לעזרתה, אך טושיו הורג את אביה של סוזוקה וקיאקו הורגת את אמה.
קאיזו מגיע בזמן להציל את סוזוקה, אך מבין שהיא כבר קוללה.
יורי וסוזוקה מסכימות לעבוד ביחד במסגרת תוכניתו של קאיזו: שתיהן ייכנסו לבית משפחת סא'אקי, שם סוזוקה תצפה בקלטת המקוללת.
מה שיגרום לשתיהן להיות מקוללות בשתי הקללות ולשתי הרוחות להילחם עליהן במטרה שיחסלו אחת את השנייה.
התכנית יוצאת לפועל, סאדאקו מתחילה לזחול החוצה ממסך הטלוויזיה וקיאקו זוחלת במדרגות מהקומה השנייה של הבית.
במהרה, שתיהן מתחילות להתעמת אחת עם השנייה.
בהתחלה נראה שהתכנית עובדת, אך שתי הרוחות מפסיקות להילחם זו בזו במטרה לתפוס ביחד את שתי הבנות.
קאיזו מצווה על הבנות לסגת וחושף את המוצא האחרון בתוכניתו: אחת הבנות צריכה להקריב את עצמה ולהוביל את שתי הרוחות אל הבאר בחצר הבית כדי שהן יוכלו להינעל בתוכה.
יורי מחליטה להקריב את עצמה וקופצת לבאר בדיוק שסאדאקו וקיאקו שועטות לכיוונה, הרוחות מתנגשות אחת בשנייה ונוצר פיצוץ ההורג את קאיזו.
סוזוקה אוטמת את הבאר ובתוכה את יורי ושתי הרוחות, אך התכנית נכשלת ובעקבות הפיצוץ שתי הרוחות התמזגו לרוח אחת בשם סאדאקאיה אשר משתלטת על גופה של יורי, בעלת המראה של סאדאקו, יכולת התזוזה של שתי הרוחות וחרחורי הגסיסה של קיאקו.
סאדאקאיה מתקרבת אל סוזוקה וטאמאו וגורלן נותר לא ידוע.
בסצנה שלאחר הכתוביות הקלטת המקוללת מתנגנת ובה רואים את סאדאקאיה מתקרבת במהירות למסך והסרט מסתיים.
- יורי קורהאשי / סאדאקיה: חברתה של נאטסומי המשתפת פעולה עם סוזוקה, קאיזו וטאמאו במטרה להציל את נאטסומי.
- סוזוקה טאקאגי: תלמידת תיכון שעוברת לגור עם משפחתה בשכנות לבית משפחת סא'אקי הרדוף.
אימי סאטסוקאווה - נאטסומי אונו: חברתה של יורי המקוללת בקללה של סאדאקו לאחר שצפתה בקלטת המקוללת.
מאשיהרו קומוטו - שיניצ'י מורישי: פרופסור באוניברסיטה שמנסה לסייע ליורי ונאטסומי.
- קאיזו טוקיווה: אדם בעל כוחות טלקינטיים המתכנן תוכנית שיכולה להציל את יורי וסוזוקה.
מאי קיקוצ'י - טאמאו: ילדה עיוורת בעלת כוחות טלפתיים המלווה את קאיזו.
- פומיקו טאקאגי: אמה של סוזוקה.
מאסויושי מאטסושימה - סוקמון טאקאגי: אביה של סוזוקה.
איצ'ריקו דומן - מגרשת השדים: מגרשת שדים יפנית שמנסה לסייע ליורי ונטסומי, אך נהרגת על ידי סאדאקו.
רונה אנדו - קיאקו סא'אקי: דמות האנטגוניסט בסדרת סרטי "ג'ו-און".
נרצחה על ידי בעלה ומאז רוחה רודפת את בית משפחתם.
אלי נאמאני - סאדאקו יאמאמורה: דמות האנגוניסט בסדרת סרטי "רינגו".
ילדה בעלת כוחות טלפתיים שנכלאה בתוך באר מים ויצרה קלטת וידאו מקוללת שהורגת את הצופה תוך שבעה ימים (בסרט זה יומיים) מרגע הצפייה בה.
רינאטרו שיבאמוטו - טושיו סא'אקי: בנה של קיאקו סא'אקי שנהרג על ידי רוחה של אמו וכעת גם מתפקד כרוח שרודפת את בית המשפחה.
סרט זה מתעלם לחלוטין מאירועי הסרט "ג'ו-און: הטינה 2" בהם קיאקו נולדה מחדש כבת אנוש ובמקום זאת היא עדיין רוח נקמנית הרודפת את בית משפחתה.
דמותו של טאקאו סא'אקי לא מוצגת בסרט זה, למרות שגם הוא אחת מהרוחות הרודפות את הבית.
טאקאו כן מוזכר בתחילת הסרט בתור "הבעל שרצח את אשתו" כשסוזוקה לומדת מחברותיה בבית הספר מה התרחש בבית.
בסרטי "ג'ו-און", טושיו נהרג על ידי אמו לאחר שאביו רצח את האחרונה.
בסרט זה מסופר שטאקאו הטביע את טושיו באמבטיה, בדומה לסרט האמריקאי.
במקור, הקלטת של סאדאקו הציגה תמונות שונות המופיעות אחר אחרי השנייה והמוות מהצפיה מתרחש לאחר שבוע.
בסרט זה, הקלטת מציגה בניין נטוש והמוות הוקדם ליומיים.
למרות שמדובר בסרט שאמור להציג את שתי הרוחות, דמותה של קיאקו מופיעה במלואה רק לקראת סוף הסרט ודמותה של סאדאקו מקבלת זמן מסך גדול יותר.
בתחילת הסרט, הפרופסור מציג לכיתה מספר אגדות אורבניות מפורסמות: , , , היד המלוקקת וכן את בית משפחת סא'אקי ואת הקלטת המקוללת של סאדאקו.
על אף השמועות הרבות לפיהן השחקנית טאקאקו פוג'י תחזור לגלם את דמותה של קיאקו בסרט, השחקנית ציינה בטוויטר מספר פעמים שהיא לא תחזור לשחק את הדמות.
השחקנית מיסאקי סאיסו, שגילמה את קיאקו בסרטים "ג'ו-און: תחילתו של הסוף" ו-"ג'ו- און: הקללה האחרונה" גם לא מופיעה בסרט.
מה שהופך את השחקנית רונה אנדו לשחקנית החמישית שמגלמת את קיאקו.
בהקשר לסאדאקו, אלי נאנמני היא השחקנית השביעית שגילמה את הדמות לאחר ריי אינו (רינגו ורינגו 2), הינאקו סאקי ("ספירל"), איינה מיאורה (סרט הטלוויזיה "רינגו"), טיה קימורה ("רינגו: הפרק האחרון" ו-"עלייה" סרט ההמשך), יוקי נאקאמה ("רינגו 0: לידה") והי האשימוטו ("רינגו 3D").
האתר "Rotten Tomatoes" ציין שהסרט קיבל 50% ביקורות חיוביות וזאת על פי 20 ביקורות באתר.
ג'ון סקווירס מהאתר "Bloody Disgusting" ציין "זה לא שלסרט לוקח זמן להציג את הדברים הטובים, זה פשוט שהדברים הטובים לא מגיעים בכלל" וציין שהסרט הרגיש לו כמו אתחול של "הצלצול" משולב בחוסר הצלחה עם אתחול לסרט "הטינה".
הוא טוען בנוסף ש"הסרט מביא אלינו את שני הזיכיונות בלי שום שמץ על יצירה, יתרה מזאת?
ג'ו ליפסט, כותב נוסף באתר "Bloody Disgusting" מוסיף "שלסרט לוקח המון זמן להציג לנו את האימה של שני הזיכיונות.
אפילו העלילה שאמורה לקדם ולתמוך במהלך לא מצליחה להחזיק מעמד"
ביקורות חיוביות התקבלו מכריס אלכסנדר, הכותב באתר "CraveOnline" ציין שהסרט הוא "טיפשי, אבל מבדר" ואמר "היצירה כולה מרגישה כמו סרטון ארוך, עבודת מעריצים.
אבל כמו שאמרנו, זה לא אומר שהצופים לא ייהנו".
קייטי רייף מהאתר "The A.V.
Club" ציינה "שמעריצים של אימה יפנית יהנו מהסרט, או מעריצי אימה אמריקאים שמחפשים משהו שונה, ובכל זאת מוכר.
הסרט הזה בהחלט ייגרה את הסקרנות שלכם למשך 98 דקות"".
סאגה, היא עיר הבירה של מחוז סאגה, באי קיושו, יפן.
העיר סאגה הייתה בירת טריטוריית סאגה בתקופת אדו, והעיר הגדולה ביותר במחוז לשעבר.
נכון ל-1 באוגוסט 2020, בעיר חיו 232,736 תושבים וצפיפות האוכלוסייה עמדה על 539 נפש לקמ"ר.
השטח הכולל של העיר הוא 431.84 קמ"ר.
מבין שבע ערי הבירה של המחוזות השונים, סאגה היא אחת הקטנות.
כל האחרות בעלות אוכלוסייה המונה למעלה מ-500,000 תושבים.
ייחודה של העיר בכך שהיא עתיקה והייתה מוקפת חומה.
העיר סאגה ממוקמת בחלק הדרום מזרחי של מחוז סאגה.
לאחר מיזוג מספר עיירות וכפרים שכנים עם העיר בשנת 2005, הפכה העיר לארוכה מאוד.
היא גובלת בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום-מזרח ומצפון.
החצי הצפוני של העיר כולל את הרי ספורי.
ניתן להתייחס לסאגה כחלק מאזור המטרופולין הגדול פוקואוקה-קיטאקיושו .
ב-1 באפריל 1889, כשהוקמה ביפן מערכת שלטונית עירונית מודרנית, והוגדרו , נוסדה גם העיר המודרנית סאגה.
תחום העיר הנוכחית איחד 21 כפרים משלושה מחוזות – , וסאגה.
התרחבות העיר נמשכה בשנים 1922–2007. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2007 היו בעיר כ–240,000 תושבים.
שטח העיר היה 431.42 קילומטרים רבועים.
היא הבולטת מבין נכסי התרבות הרבים בעיר.
זוהי אחת הטירות הנדירות ביפן המוקפות חומה, והיא הוקמה בשנים 1591–1593. בשנת 1726 היא נשרפה, וב–1835 שופצה.
הדאימיו נבשימה נאומסה, מ, שיפץ את העיר תוך שנתיים ועבר לגור בה.
בשנת 1874 מוקמו בטירה בניין בית משפט ומשרדי מחוז.
בשנת 1883 הפכה לבית ספר.
עם השנים, מבני בית הספר העתיקים נהרסו ונבנו מחדש כמבני בית ספר מודרני.
הטירה משמשת כיום כמוזיאון היסטורי, והיא טירת העץ המשוחזרת הגדולה ביפן.
לאחר המיזוג האזורי ב-2005 של העיר עם העיירות והכפרים בסביבתה, העיר התארכה מאוד מצפון לדרום.
כתוצאה מכך תחום השיפוט של העיר גובל בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום מזרח ומצפון.
בחצי הצפוני של העיר נמצא רכס הרי ספורי הנמשך ממזרח למערב.
האזור הדרומי של העיר נמצא במישור סאגה הנמוך המגיע עד לגובה חמישה מטרים מעל פני הים.
בעבר סבלה העיר רבות משיטפונות שכללו גם גלישת מי ביוב.
לטיפול בבעיה הוקמו קירות מגן וסוללות עפר שמנעו את ההצפות.
כביש 34 הארצי נסלל גם הוא על גבי סוללה המונעת את הצפתו
האקלים בסאגה הוא סובטרופי גשום (או "לח") (לפי שיטת קפן).
כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר נעה בין 1800 מילימטרים בערך במרכז העיר, ועד 2400 מילימטרים בערך בצפון העיר.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית נעה בין כ-13°C בצפון ועד 17°C במרכז העיר.
נכון למפקד האוכלוסין בשנת 2005:
הגיל הממוצע של האוכלוסייה: 40.3 שנים,
האוכלוסייה הצעירה (0–14) מהווה באחוזים: 14.31%
אוכלוסיית גיל העבודה (15–64) מהווה באחוזים: 72.10%
האוכלוסייה המבוגרת (65+) מהווה באחוזים: 23.36%
במחוז סאגה; קאנזאקי, קראטסו, אוגי וטאקו.
במחוז פוקואוקה; פוקואוקה, סווארה-קו, איטושימה, Ōkawa ויאנאגאווה.
בעיר ישנה אוניברסיטה ציבורית אחת, , שתי אוניברסיטאות פרטיות ושתי מכללות פרטיות.
בעיר ישנם שבעה בתי ספר תיכוניים מחוזיים ושבעה בתי ספר תיכוניים פרטיים, חטיבת ביניים מחוזית אחת ועוד ארבע חטיבות ביניים פרטיות.
בסאגה קיים שדה תעופה אחד בתוך העיר, , הממוקם בקוואסו.
לפני פתיחתו, היה שדה התעופה הקרוב ביותר.
עם זאת, אנשים רבים בסאגה עדיין משתמשים בשדה התעופה של פוקואוקה בגלל מספר המסלולים והטיסות הרבות היוצאות ממנו.
ישנו קו אוטובוסים מהיר המחבר בין שני שדות התעופה.
רכבת JR קיושו משרתת את העיר.
הקו הראשי שלה מגיע עד נגסאקי.
קו נוסף העובר בעיר מגיע לקראצו.
בעיר עוברים כבישים מהירים, ביניהם הכביש המהיר לנגסאקי.
בכל סתיו מתקיימת בסמיכות לעיר, באפיק הנהר היבש של נהר Kase שבשטח מחוז סאגה, .
כרבע מהמבקרים הם מהעיר סאגה.
בשנת 2005 עמד מספר המבקרים על כ-15 מיליון.
באירוע הזה משתתפים כדורים פורחים ממדינות רבות.
בית התה היפני , שהוקם בהוראת נבשימה נאומסה בשנת 1846, ממוקם בשטח פארק קונו (Kōno) ומשקיף אל בריכה טבעית ואל צמחייה רבה.
טירת סאגה שהוזכרה לעיל, המשמשת כיום מוזיאון.
האזורים הסובבים את העיר הם אזורים חקלאיים בהם נזרעים ונשתלים בעיקר דגנים כגון אורז.
החקלאות הימית באזור ים אריאקה מתרכזת בעיקר בגידול אצות .
האזור הוא אחד מהאזורים הגדולים לייצור אורז ביפן, ליד שטחי האורז הוסבו שטחים גדולים לגידול ירקות.
תעשייה קלה התפתחה באזורים הסמוכים לים אריאקה.
לא ניתן היה לפתח באזור תעשייה כבדה משום שמי ים אריקה הסמוכים לחוף רדודים ולא ניתן היה להקים באזור נמל מים עמוקים לכלי שיט גדולים.
לצד התעשייה החקלאית, התפתחה באזור במחצית הראשונה של המאה ה-20 תעשיית הפחם, מבלי שהיו לה מתחרים רבים.
תעשיות המזון ותעשיית הטקסטיל התפתחו לאורך סוף המאה ה-20. אף על פי שתעשיית המזון נשארה חזקה, תעשיית הטקסטיל היא הענף התעשייתי המרכזי בעיר מאז שנות ה-70. עם זאת, מאז שנות ה-90 תעשיית חלקי הרכב צמחה במהירות עקב הקמת תעשיית רכב וחלפים בצפון האי קיושו.
מאחר שהעיר סאגה היא בירת המחוז, תעשיית השירותים מושכת אליה מספר רב של עובדים.
בפרברי העיר ישנם שלושה שווקים גדולים המתחרים זה בזה, על שטח של כ–50,000 מטרים רבועים.
מספר החברות שהמטות והמשרדים הראשיים שלהן נמצאים בעיר הוא הגדול ביותר במחוז, אך קטן בהשוואה לערי הבירה במחוזות השכנים.
תעשיית השירותים בעיר מעסיקה מעל ל-70% מתושבי העיר, אך זהו נתון נמוך ביחס לשבעת המחוזות האחרים של קיושו.
בסאגה ישנם 18 בתי חולים ושני מרכזים רפואיים.
לסאגה יש הסכמי ערים תאומות עם שש ערים:
סאבנאוטיקה הוא משחק וידאו בעולם פתוח, מסוגת אקשן, הרפתקה והישרדות שפותח ופורסם על ידי "Unknown Worlds Entertainment".
במשחק השחקן יכול לחקור את האוקיינוס שעל פני כוכב הלכת החייזרי 4546B, לאחר שספינת החלל שלו, ה"אורורה", מתרסקת על פני הכוכב.
כדי לשרוד, השחקן חייב לצבור משאבים, למצוא אוכל ולהרוג חיות שונות שנמצאות על פני הכוכב.
נכון לינואר 2020 כ-5 מיליון עותקים של המשחק נמכרו.
בשל ההצלחה פותח משחק המשך המכונה "סאבנאוטיקה: מתחת לאפס", והוא יצא לאור ב-14 במאי 2021.
סאבנאוטיקה הוא משחק המתרחש בסביבת עולם פתוח ומשוחק מנקודת מבט של גוף ראשון.
השחקן משחק את ריילי רובינסון, השורד היחיד מהתרסקות ספינת החלל "אורורה", כשהוא תקוע על כוכב שרובו אוקיינוס בשם 4546B.
המטרה העיקרית של המשחק היא לחקור את האוקיינוס ולשרוד את הסכנות שבו, תוך השגת חפצים וחומרים והגעה למקומות במפה, לשם התקדמות העלילה.
השחקן יכול לאסוף משאבים מהעולם ולבנות בעזרתם כלים בסיסיים וכלי שיט שמסייעים לו להתקדם.
השחקן צריך גם לקיים אינטראקציה עם עולם החי שנמצא על כוכב הלכת.
רוב המשחק משוחק מתחת לפני הים, אך בעולם נמצאים גם שני איים שניתן לחקור אותם והשחקן יכול גם לחקור את שרידי ספינת ה"אורורה".
למשחק מחזור יום ולילה מדומה שמשפיע על תנאי ראות.
עם תחילת משחק חדש, יש לשחקנים ארבעה מצבי משחק שונים בהם ניתן לשחק:
במצב הישרדות, השחקן צריך לדאוג למד החמצן שלו, למד הרעב ולמד הצמא.
אלו משפיעים על מד הבריאות שלו, וכשזה מתרוקן - השחקן מת, מתחדש (Respawns) וחלק מהחפצים שהיו לו במלאי נאבדים.
מצב חופשי דומה מאוד למצב הישרדות אך בו אין מד צמא ומד רעב.
מצב הארדקור הוא מצב שמרחיב את מצב הישרדות והופך אותו לקשה יותר.
במצב זה המשחק כולל "Permadeath": מצב בו כאשר השחקן מת - הוא לא מתחדש וקובץ המשחק נמחק.
במצב יצירתי כל המאפיינים המגבילים שיש על השחקן, כגון מד החמצן והבריאות מוסרים, כל השרטוטים אינם נעולים, והשחקן יכול ליצור ללא צורך באיסוף משאבים.
בנוסף, כל הכלים שהשחקן משתמש בהם אינם צריכים מקור אנרגיה כדי לפעול.
המשחק מתרחש בסוף המאה ה-22. הספינה "אורורה" היא ספינת חלל עמוק שנשלחה על ידי תאגיד ענק שנקרא "אלטרה" למסע ארוך לגבולות החלל הידוע.
מטרתה המוצהרת של הספינה הייתה לבנות חלק ממערך שיאפשר נסיעה מהירה בחלל, אך הייתה לה גם מטרה משנית נוספת שלא הייתה ידועה לרוב הצוות, והיא - להציל את צוות הספינה "דגאסי" שהתרסקה על כוכב הלכת "4546B" כעשור לפני כן.
כאשר האורורה מתקרבת לכוכב הלכת, היא מותקפת על ידי קרן אנרגיה שמגיעה מפני כוכב הלכת.
קרן האנרגיה פוגעת קשות בספינה, וחלק מהצוות שלה מספיקים להגיע לתאי מילוט, רגעים לפני שהספינה מתרסקת על פני כוכב הלכת.
אחד מחברי הצוות שמצליחים להימלט הוא ריילי רובינסון, הדמות שאותה השחקן משחק.
לאורך המשחק ריילי מקבל תשדירי רדיו מתאי מילוט אחרים שהצליחו לנחות, אבל כשהוא מגיע אליהם הוא מגלה שכולם מתו בדרכים שונות, מה שמותיר את ריילי כשורד יחיד.
ריילי לומד ששלושה אנשים מצוות הספינה "דגאסי" שרדו את ההתרסקות והצליחו להקים מספר בסיסים על פני כוכב לכת, אך לאחר זמן מה שניים מהשורדים מתו והשלישי מונח כמת.
ריילי לומד גם על קיומו של גזע שנקראים "הקודמים" ("Precursor") - גזע עתיק ומתקדם ביותר שהגיע ל-4546B כ-1,000 שנים קודם לכן בחיפוש אחר תרופה למחלה הנקרא "קהארה".
הקודמים גילו את הקהארה במהלך מחקר של כוכב לכת אחר, וכתוצאה מכישלון בנוהלי הבידוד שהם החילו על הכוכב - המחלה התפשטה לכוכבי לכת אחרים והרגה כ-140 מיליון פרטים.
הקודמים תרו אחר תרופה למחלה באלפי כוכבי לכת עד שהם הגיעו לכוכב הלכת 4546B, שם הם מצאו לווייתנית מסוג "קיסרית ים" שמייצרת אנזים שיכול לרפא את הקהארה.
הלווייתנית שהם מצאו הייתה מבוגרת מכדי לייצר את האנזים בכמות גבוהה מספיק, והביצים היחידות שהיא הטילה לא בקעו (לאחר מכן מתגלה כי הלווייתנית החליטה במודע לא לאפשר לביצים לבקוע, כדי שהקודמים לא יפגעו בצאצאיהּ).
הקודמים בנו מספר מתקני מחקר על פני כוכב הלכת בניסיון לחקור את הלווייתנית ולגרום לביציה לבקוע.
בניסיון לחקור את תהליך בקיעת הביצים של קיסרית הים - הקודמים לקחו מלווייתנית מסוג "דרקון ים" את ביציה, אך האמא הרסה את מתקן המחקר בו נמצאו הביצים, כשהיא משחררת, מבלי משים, את הקהראה לפני כוכב הלכת.
הקודמים נסו מכוכב הלכת, והפעילו מתקן שיאכוף את הבידוד של כוכב הלכת.
מתקן זה יורה בכל ספינה שמנסה לצאת או להיכנס לכוכב הלכת, ומתברר שהוא הגורם להתרסקות הדגאסי והאורורה.
ניתן להשבית את המתקן, אך יכול לעשות זאת רק אדם שלא נדבק בקהארה (כך הוא למעשה מוכיח למתקן כי אין יותר סכנה של הפצת המחלה).
במהלך המשחק ריילי מקבל תשדירי רדיו מספינת חלל בשם "סאנבים" (קרן שמש), שבאה ל-4546B במטרה להציל את מי ששרד את התרסקות האורורה.
ריילי לא יכול לתקשר עם הסאנבים ולהזהיר אותה לגבי מתקן אכיפת הבידוד ולכן כאשר היא מתקרבת לכוכב היא נורית ומתרסקת.
ישנה גם אפשרות לכבות את מתקן אכיפת הבידוד לפני שהסאנבים מגיעה.
במקרה כזה הסאנבים מודיעה ברדיו שהיא לא יכולה להתקרב לכוכב הלכת בגלל שדה אסטרואידים שנמצא לידו.
קיסרית הים, שרוצה לשחרר את צאצאיה לחופשי, מתקשרת עם ריילי טלפתית ומכווינה אותו למיקום מתקן הכליאה בו היא נמצאת.
היא מספקת לריילי את המידע לגבי תהליך בקיעת הביצים, הוא עוקב אחר הוראותיה, הביצים בוקעות והלוויתנים שבוקעים משחררים את האנזים המרפא לסביבה.
ריילי נרפא ומשבית את מתקן אכיפת הבידוד.
הוא בונה טיל בריחה ומצליח לצאת מהכוכב.
בזמן שהטיל יוצא מהכוכב, קיסרית הים מתקשרת עם ריילי פעם אחרונה ונפרדת ממנו.
המשחק הוכרז על ידי Unknown Worlds Entertainment ב-17 בדצמבר 2013. צ'רלי קליבלנד הוכרז כבמאי וכמתכנת הראשי, ויו ג'רמי הוכרז כמפיק.
את המוזיקה למשחק הלחין סיימון צ'ילינסקי.
קליבלנד הושפע רבות ממיינקראפט, שלדעתו "שינה את תעשיית המשחקים" ו"זרק את כל המשחקים הרגילים שסבבו סביב אתגרים והתקדמות".
היציאה לאור של מיינקראפט חפף עם השחרור של המשחק Natural Selection 2 - משחק נוסף מבית Unknown Worlds Entertainment.
קבוצת הפיתוח של המשחק הייתה מאוכזבת, רצתה לנסות משהו חדש והחליטה לפתח את סאבנאוטיקה.
קליבלנד הושפע גם מצלילה, מהפילמוגרפיה של ג'יימס קמרון, ולפיו גם מ"רק התחושה של לחקור את מעמקי האוקיינוס העמוק, האפל, היפה והנורא.
אני מרגיש כאילו אני חוקר, כמעט אסטרונאוט, שאני לא יודע מה אמצא".
קליבלנד לא ראה את המשחק כמשחק הישרדות בהתחלה אלא כמשחק חקר.
קליבלנד הושפע גם מהירי בבית הספר היסודי סנדי הוק.
קליבלנד רצה שהמשחק החדש יהיה חסר אלימות, ולכן צוות הפיתוח החליט שבמשחק לא יהיו כלי נשק.
במשחק אין משימות או קווסטים - דברים שבדרך כלל נמצאים במשחקי ווידאו.
זו הייתה החלטה מכוונת של צוות הפיתוח.
קליבלנד בחר לעשות כך לאחר שקרא חיבור מאת ג'יימי צ'נג שיישם רעיונות דומים במשחק שלו Don't Starve.
גרסאות גישה מוקדמת של סאבנאוטיקה יצאו לאור בפלטפורמת הגישה המוקדמת של סטים ב-16 בדצמבר 2014 וב-Xbox One Preview ב-17 במאי 2016. בזמן גרסאות אלה, במשחק לא היו מכניקות רעב או צמא.
לאחר שספגה ביקורת ראשונית קשה במקצת, קבוצת הפיתוח בחרה לכלול מערכת כזו ובסופו של דבר גילתה שהיא עוזרת לשחקנים להתמצא בשלבים המוקדמים של המשחק.
הגרסה המלאה של המשחק יצאה לאור ב-23 בינואר 2018 עבור מחשבים אישיים של Windows ו-macOS, וב-4 בדצמבר 2018 עבור קונסולות PlayStation 4 ו-Xbox One.
גרסאות ה-Nintendo Switch, PlayStation 5 ו-Xbox Series X/S של המשחק ושל משחק ההמשך, שנקרא "סאבנאוטיקה: מתחת לאפס", יצאו לאור ב-14 במאי 2021. "מתחת לאפס" יצא לאור בגישה מוקדמת ב-30 בינואר 2019.
סאבנאוטיקה קיבל ביקורת חיובית לפני השחרור.
איאן בירנבאום מ-PC Gamer תיאר את המשחק כ"מיינקראפט מתחת למים", והעיר כי "עם מפתח מנוסה ומגוון בלתי מוגבל של אוקיינוסים לשחק איתם, יידרש הרבה כדי שסאבנאוטיקה ישתבש.
ככל שארגז הכלים הולך ומעמיק וצורתו הסופית של המשחק נקבעת, סאבנטיקה תהווה דוגמה ייחודית לדרכים שבהן הישרדות יכולה להיות מתוחה, מתגמלת ומהנה." מארש דייוויס מאתר "Rock, Paper, Shotgun" שיבח את האופי המתגמל של חקר העולם של סאבנאוטיקה, אך מתח ביקורת על ה"שרירותיות" וחוסר האינטואיציה בחלק מהמתכונים במשחק.
בעת ההשקה, המשחק קיבל "ביקורות חיוביות בדרך כלל" בכל הפלטפורמות לפי צובר הביקורות Metacritic.
בן קרושו מאתר The Escapist's נתן לה ביקורת חיובית בדרך כלל, ואמר: "חקר מתחת למים הוא מושג מושך מטבעו: כל העולם החדש הזה מתגלגל לפניך, שנעשה יותר ויותר יפה בגלל העוינות המוחלטת שלו." הוא מתח ביקורת על המשחק באומרו שהוא "קצת לא אינטואיטיבי וקצת באגי".
מאוחר יותר, קרושו יציין את סאבנאוטיקה כמשחק השני האהוב עליו ב-2018.
נכון לינואר 2020, יותר מ-5.23 מיליון עותקים נמכרו בכל הפלטפורמות, לא כולל עותקים בחינם שניתנו כחלק מקידום.
סאג הוא מאכל הודי הנפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
המאכל מורכב מתרד, זרעי חרדל, ברוקולי, עלי קולרד ותרד מלאבר הנטחנים או נקצצים דק ולהם מוסיפים גבינת צ'נה או בשר כבש.
נהוג לאכול סאג בארוחת הצהריים ולהגיש אותו בליווי רוטי, נאן או מאקי קי רוטי.
המאכל נחשב לנפוץ באזור אודישה אשר בצפון הודו ובמחוז פנג'אב בפקיסטן.
סאבנאוטיקה: מתחת לאפס הוא משחק וידאו בעולם פתוח, מסוגת אקשן, הרפתקה והישרדות שפותח ופורסם על ידי "Unknown Worlds Entertainment".
זהו ההמשך למשחק סאבנאוטיקה מ-2018.
המשחק יצא לאור לגישה מוקדמת דרך סטים וחנות המשחקים של אפיק גיימס בינואר 2019 והמשחק יצא לאור ב-Xbox One, Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, Nintendo Switch, MacOS וXbox Series X/S ב-14 במאי 2021.
סאבנאוטיקה הוא משחק המתרחש בסביבת עולם פתוח ומשוחק מנקודת מבט של גוף ראשון על כוכב שרובו אוקיינוס בשם 4546B.
לכל אחד מהכלים, הציוד והבסיסים שהוא בונה יש מתכון משלו וחלק מהמרכיבים של חלק מהדברים ניתן למצוא רק באזורים המרוחקים והעמוקים של עולם המשחק.
בתוך הבסיס, השחקן יכול ליצור בבסיסו דברים כמו מיטה ומכונת קפה אך הם אמצעים קוסמטיים בלבד שלא משמשים להתקדמות במשחק מכיוון שהמשחק אינו עוקב אחרי דברים כמו עייפות.
השחקן לומד מתכונים חדשים על ידי סריקת פיסות טכנולוגיה או שחזור תיבות נתונים, הפזורות ברחבי עולם המשחק.
לצד חומרי גלם, מציאת מתכוני יצירה חדשים היא סיבה מרכזית לחקור.
בדרך כלל, המשחק דורש מהשחקן לבקר באזורים יותר ויותר עמוקים של העולם כדי למצוא חומרים נדירים וטכנולוגיה ייחודית.
הבעיה העיקרית בלגשת לאזורים העמוקים ביותר היא קיבולת החמצן המצומצמת.
עם פתיחת העולם ובתחילת המשחק, השחקן יכול לעצור את נשימתו מתחת למים ל-45 שניות ויכול לשהות בעומקים של פחות מ-100 מטרים.
השחקן חייב למצוא וליצור ציור משופר שיאפשר לו להישאר מתחת למים רב זמן יותר.
בעת נסיעה בצוללות או כלי רכב אחרים, יש אספקת חמצן כשהם מונעים אך יש לשדרג את הכלים כדי שיוכלו לעמוד בלחץ המים ככל שהמים עמוקים יותר ויותר.
המשחק מתרחש בעיקר מתחת למים, אך בניגוד למשחק הקודם, יש בו מספר אזורים יבשתיים, בהם יש מבנים שניתן לחקור והם משמשים כמיקומי מפתח להמשך עלילת המשחק.
בנוסף ליום ולילה, השחקן מושפע גם ממזג האוויר, שלעיתים כולל רוחות כבדות וערפל כבד.
בסאבנאוטיקה: מתחת לאפס יש גאדג'טים חדשים שלא הופיעו במשחק המקורי כמו פנס ראש, גלאי מתכות ועוד.
לצד מדדים כמו חמצן, רעב וצמא, במשחק זה לשחקן יש מדד חדש: בעת הליכתו על היבשה, מופעל "מדד חוף הגוף", שמתפקד כמו מדד החמצן מתחת למים.
השחקן מאבד בהדרגה את חום הגוף ואם לא יטפל בזה, הוא ימות מהיפותרמיה.
השחקן יכול למלא את המדד בקפיצה למים, צריכת מאכלים מסוימים שישפרו על קור גופו או עמידה ליד מקור חום.
עם תחילת משחק חדש, על השחקנים לבחור מצב קושי מבין ארבעת המצבים הבאים:
הישרדות - השחקן צריך לדאוג למדדי הרעב, הצמא, החמצן וחום הגוף.
אלו משפיעים על מד הבריאות שלו, וכשזה מתרוקן - השחקן מת, אך חוזר לחיים מיד לאחר וחלק מהחפצים שהיו לו במלאי נאבדים.
זהו מצב המשחק ה"סטנדרטי" והנפוץ ביותר.
הארדקור הוא מצב שמרחיב את מצב הישרדות והופך אותו לקשה יותר.
חופשי דומה מאוד למצב הישרדות רק שבו אין מד צמא ומד רעב.
יצירתי כל המאפיינים המגבילים שיש על השחקן, כגון מד החמצן והבריאות מוסרים, כל השרטוטים אינם נעולים, והשחקן יכול ליצור ללא צורך באיסוף משאבים.
בנוסף, כל הכלים שהשחקן משתמש בהם אינם צריכים מקור אנרגיה כדי לפעול
מותאם אישית - במצב זה ניתן לעבוד ולשחק עם אפשרויות שונות ניתנות להתאמה אישית של המשחק, כגון מזג האוויר, אורך היום והלילה, שיעורי השרצת בעלי החיים בעולם ועוד.
סאבנאוטיקה: מתחת לאפס תוכנן כתוסף תוכן ניתן-להורדה (DLC) למשחק המקורי אך לאחר שהבינו שהיקפו משמעותי מה שחשבו, החליטו לשחרר אותו כמשחק עצמאי, שיהיה משחק ההמשך לסאבנאוטיקה.
העבודה על המשחק הוכרזה באוגוסט באוגוסט 2018 וכבר ב-30 בינואר 2019 הוא יצא לאור לגישה מוקדמת עבור macOS ו- Windows.
המשחק המלא שוחרר עבור הפלטפורמות הללו, יחד עם גרסאות עבור Nintendo Switch, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One ו- Xbox Series X/S, ב-14 במאי 2021. למשחק זה יש דגש גדול יותר על העלילה של המשחק בהשוואה למשחק המקורי.
סאגה היא סדרת קומיקס אופרת חלל-פנטזיה אפית שנכתבה על ידי בריאן ק.
ווהן ומאוירת על ידי פיונה סטייפלס, המתפרסמת מדי חודש בהפצת "אימג' קומיקס".
הסדרה מבוססת על רעיונות שהגה ווהן הן בילדותו והן לאחר הפיכתו להורה; ועלילתה עוסקת בבעל ואישה, מרקו ואלנה, שמוצאם משני גזעים חוצניים יריבים שנלחמים ארוכות, הבורחים מרשויות האכיפה משני צדדי המלחמה בעודם נאבקים לגדל את בתם, הייזל.
במהלך הכרזתה, תוארה סדרת הקומיקס כקרוסאובר בין "מלחמת הכוכבים" ל"משחקי הכס", ועל ידי המבקרים מתוארת הסדרה כיצירה אפית בעלת אלמנטים מדעיים-בדיוניים ופנטסטיים השואבת את השראתה מיצירות קלאסיות דוגמת "שר הטבעות" ו"רומיאו ויוליה".
זוהי עבודתו הראשונה של ווהן שפורסמה ב"אימג' קומיקס", והפעם הראשונה בה הוא משתמש בקריינות בכתיבתו.
ווהן הצהיר מראש כי עלילת הסדרה כולה תתפרש על פני 108 חוברות.
החוברת הראשונה בסדרה יצאה לאור ב-14 במרץ 2012, וזכתה לביקורות חיוביות והצלחה מסחרית רבה שהביאה לאזילת כל עותקיה.
הסדרה זכתה גם לנתוני מכירות גבוהים, אשר התעלו על אלו של "המתים המהלכים", סדרת קומיקס מצליחה נוספת מבית "אימג' קומיקס".
ביולי 2018, יצאה הסדרה יצאה להפסקה לאחר שהגיעה לנקודת האמצע שלה עם פרסום חוברת 54, והתחדשה בינואר 2022.
הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הקומיקסים הפופולריים ביותר בארצות הברית, וזכתה בפרסים רבים, כולל 12 פרסי אייזנר ו-17 פרסי הארווי בין השנים 2013–2017. בין היתר, זכה האוגדן הראשון של הסדרה בפרס הוגו לשנת 2013 בקטגוריית הסיפור הגרפי הטוב ביותר.
כמו כן, זכתה הסדרה לשבחי הביקורות, שציינו לחיוב את עיסוקה התכוף בנושאים הקשורים לאתניות, מיניות, תפקידים מגדריים, ויחס למלחמה.
את הבסיס עבור הסדרה הגה הקומיקסאי והתסריטאי בריאן ק.
ווהן בשנות ילדותו, ועליו הצהיר כי מדובר ב את ההשראה עבור היקום בה מתרחשת העלילה קיבל ווהן מיצירות מדע בדיוני דוגמת "מלחמת הכוכבים", ו"פלאש גורדון", ואף מהפעם הראשונה בה ראה את דמותו של הגולש הכסוף, מבית מארוול קומיקס, שנראה בעיניו כ"מדהים ושונה".
אולם, רק לאחר שהרתה אשתו את בתם השנייה, הגה ווהן את גיבורי העלילה, אלנה המכונפת ומרקו בעל הקרניים, שני אוהבים מגזעים חוצניים יריבים הנאבקים לשרוד ולגדל את בתם שזה עתה נולדה, הייזל.
ווהן הסביר כי הרומן בין שתי הדמויות הראשיות תהווה את עמוד התווך של העלילה.
בנוסף, תיאר ווהן בהלצה את הסדרה כ"מלחמת הכוכבים לסוטים", בהתייחסו לשילוב נושאים בוגרים יותר במהלך העלילה עם ההשראות ששאב נ"מלחמת הכוכבים".
כתיבת הסדרה הוכרזה לראשונה במהלך כנס הקומיק-קון, סן דייגו 2011; במעמד ההכרזה, תוארה הסדרה כקרוסאובר של "מלחמת הכוכבים" עם "משחקי הכס".