tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתוכנית Raw, ב-6 במאי, הנרי יצא לזירה ודיבר על היריבות שלו עם שיימוס ואז שיימוס יצא והם הורידו חולצות והתכוננו לקרב אחד נגד השני, אך וייד בארט נכנס לאולם ואמר שהקרב אמור להיות ששיימוס ילחם נגדו.
שיימוס אכן ניצח אותו ובסוף הקרב הנרי התפרץ לזירה וביצע על שיימוס את תרגיל הסיום שלו, WSS.
באירוע "חוקי אקסטרים", שיימוס ניצח את מארק הנרי בקרב רצועות לאחר ששיימוס ביצע על הנרי את תרגיל הסיום שלו (הברוג קיק).
באירוע פייבאק, שנערך ב-16 ביוני, שיימוס ניצח את דמיאן סנדאו (חבר ב"רודס סקולרס") לאחר שביצע עליו את תרגיל הסיום שלו, הברוג קיק.
ב-17 ביוני, בפרק של Raw, שיימוס נלחם מול ה"רודס סקולרס" והפסיד כתוצאה מהצמדה.
בתוכנית סמאקדאון שהתקיימה ב-21 ביוני, שיימוס נלחם מול קודי רודס וניצח אותו.
ב-24 ביוני, בתוכנית Raw, שיימוס הצטוות עם כריסטיאן והם ניצחו את ה"רודס סקולרס" לאחר ששיימוס ביצע את תרגיל הברוג קיק על קודי רודס.
ב-24 ביוני, סטפני מקמהן הכריזה על קרב "הכסף בבנק" שנקבע לאירוע "כסף בבנק", ובו ילחם שיימוס נגד רנדי אורטון, CM פאנק, כריסטיאן, דניאל בריאן, קיין ורוב ואן דאם.
באירוע "כסף בבנק" 2013, שיימוס נפצע ברגל כאשר נפל אל הזירה מסולם.
לאחר האירוע שודרה התוכנית סמאקדאון, ובה שיימוס הופיע עם סימן כחול על רגלו המעיד על פציעתו החמורה.
לאחר מכן, ה-WWE הודיעו ששיימוס ייעדר לתקופה של ארבעה עד שישה חודשים מן ה-WWE.
חזרה מהפציעה ואליפות ארצות הברית
באירוע רויאל ראמבל 2014 שהתקיים ב-26 בינואר 2014, שיימוס חזר להתאבק במסגרת ה-WWE.
הוא נכנס לקרב הרויאל ראמבל כמספר 17 ונשאר בין שלושת המתאבקים האחרונים בקרב והודח לבסוף על ידי רומן ריינס.
בערב שלמחרת, בתוכנית Raw, שיימוס ניצח יחד עם דניאל בריאן וג'ון סינה את שלישיית "המגן" על ידי פסילה.
באירוע "תא ההדחות", שיימוס נלחם בקרב "תא ההדחות" על אליפות העולם במשקל כבד והודח ראשון על ידי כריסטיאן.
ב-5 במאי, ניצח שיימוס ברויאל באטל על אליפות ארצות הברית וזכה באליפות בפעם השנייה.
באירוע לילה של אלופים, שיימוס ניצח את סזארו בקרב על האליפות וגם באירוע גיהנום בכלוב נגד המיז, אך הפסיד אותה לרוסב ב-3 בנובמבר, בקרב ששודר ב-WWE Network.
לאחר רסלמניה 31, חזר שיימוס כדמות "רעה" לפי העלילה ועם מראה חדש.
בתוכנית Raw הוא תקף את דולף זיגלר ודניאל בריאן.
באירוע חוקי אקסטרים, שיימוס הפסיד לזיגלר ואחרי הקרב תקף שיימוס את זיגלר שוב.
ב-17 במאי 2015, באירוע פייבאק, ניצח שיימוס את דולף זיגלר וכך נגמרה היריבות ביניהם.
זכייה במזוודת "הכסף בבנק" וכהונה כאלוף ה-WWE
באירוע כסף בבנק 2015, זכה שיימוס במזוודת הכסף בבנק שמעניקה לו קרב על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד בכל זמן ובכל מקום.
באירוע "סדרת ההישרדות", שיימוס פדה את המזוודה על האלוף החדש, רומן ריינס, ובכך זכה בפעם השלישית באליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד.
יום למחרת, ב-Raw, נקבע קרב חוזר בין שיימוס לבין ריינס על האליפות לאירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, בו שמר שיימוס על אליפות ה-WWE בידיו.
שבועיים אחר כך, הפסיד שיימוס את האליפות לרומן ריינס.
סטפן פארליי שיחק בתפקיד "דו טון" בסרט "Escapist" שיצא לאקרנים בשנת 2008 בכיכובם של ג'וזף פיינס ובריאן קוקס.
בסרט האירי "3 צלבים" שיחק בתפקיד זוטר של לוחם קלטי זומבי.
פארליי גם הופיע בכמה פרקים של סדרת הבובות המכונה "המופע של דסטין תרנגול ההודו" ושם הוא היה "ביריבות" עם דסטין ולבסוף הם נלחמו ודסטין ניצח בקרב.
פארליי גם הופיע בתוכנית "The Podge and Rodge Show" כמתאבק לפרקוני (שדוני) יחד עם המתאבק של ארגון ההיאבקות האירי "IWW", ג'ורג מק'פליי.
בשנת 2016 שיחק פארליי בסרט צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים בתפקיד רוקסטדי.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ג'וש דוהאמל "משחקי אחים" (אנ').
אליפות העולם במשקל כבד של FCW (פעם אחת)
אליפות העולם הבין יבשתית במשקל כבד של IWW (פעמיים)
PWI דירג אותו במקום ה-5 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2012
אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד (3 פעמים)
אליפות הזוגות של Raw - עם סזארו (4 פעמים)
אליפות הזוגות של סמאקדאון - עם סזארו (פעם אחת)
המתאבק שהכי זקוק להתאפר (2010)
מכת הסיום החזקה ביותר (2012) - ביצע על ביג שואו את מהלך הסיום שלו, "רעש לבן"
שאנון ברוס סניית' הוא שחקן וזמר-יוצר אמריקאי.
בקולנוע, הוא גילם את לנדון קרטר בסרט "סיפור אהבה בלתי נשכח" (2002).
וסט זכה לשבחי המבקרים על הופעתו בתור הזמר דרבי קראש (אנ') בסרט הביוגרפי "What We Do Is Secret" משנת 2007.
בנוסף למשחק, וסט הוא זמר שהופיע עם להקות הפאנק רוק (Punk rock) "הג'רמס", "Jonny Was" ו-"Twilight Creeps".
שאנון ברוס סניית' נולד בבאטון רוז', לואיזיאנה, בנם של לאה קתרין (לבית לאוני), עורכת דין, ודון סניית', בעל בית מרקחת.
שני הוריו הם מוזיקאים והיו חברים בלהקות פאנק.
אמו היא ממוצא צרפתי המשתייכת לקייג'ון ואביו יליד ג'מייקה, הוא ממוצא בריטי ופורטוגזי-יהודי.
הוא הבכור מבין שלושה אחים עם אחות, סימון, ואחות למחצה בשם מרלי אן מנישואיו השניים של אביו.
הוריו התגרשו בשנת 1982 כשהיה בן ארבע.
בהשפעת הוריו, הוא גדל והאזין בין היתר לקלאש, הג'אם, בלונדי, אלביס קוסטלו והקינקס.
בגיל עשר עברו וסט ואחותו סימון לקומפטון, קליפורניה עם אמם על מנת לחפש עבודה טובה יותר.
מאוחר יותר הם עברו לנורווק, קליפורניה.
שנים הרגיש מבוכה בשל שמו הפרטי הנשי, וסט קרא בשם האמצעי שלו ברוס אבל שינה את שמו לשיין וסט בתיכון כשפתח בקריירת משחק.
בגיל חמש עשרה עבר להתגורר במערב לוס אנג'לס כדי לפצוח בקריירת משחק, והתגורר במשך שנתיים בבית של הסוכן שלו.
הופיע לראשונה בשנת 1995 בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "סודות העיר" שם גילם את דמותו של דייב.
לאחר מכן התארח בסדרות "קליפורניה דרימס", "הצוות", "מר רודס", "מיגו", "באפי ציידת הערפדים" ו"גולשים בזמן".
בשנת 1997, הופיע בסרט "Get a Clue".
בשנת 1999, הופיע לראשונה בתפקיד משמעותי הייתה בסדרת הטלוויזיה "להתחיל מחדש" כששיחק את אלי סמלר למשך 3 עונות בתפקיד ראשי, בנוסף שיחק באותה שנה בסרט "ליברטי הייטס" בבימויו של בארי לוינסון.
בשנת 2001, שיחק בסרטים "אושן 11" ו"אהבה לאורך כל הדרך".
בשנת 2002, כיכב לצד מנדי מור בסרט "סיפור אהבה בלתי נשכח", תפקיד עליו קיבל את פרס בחירת הנוער של רשת הטלוויזיה "פוקס".
בשנת 2003 שיחק בסרט גיבורי העל "ג'נטלמנים מובחרים" לצדו של שון קונרי.
שנה מאוחר יותר הצטרף לסדרת הטלוויזיה הוותיקה "ER" למשך ארבע עונות.
בשנת 2006 שיחק בתור בו בסרט "האח הגדול".
בשנת 2009, שיחק בסרטים "קונספירציה הדרגתית", "הדייר" ו"חולות אדומים".
בשנת 2010 שיחק במיני-סדרה "החיפוש אחר אל דוראדו".
באותה שנה החל לשחק בסדרה "ניקיטה" עד שנת 2013.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד טום בסרט "שמיים אדומים".
באותה שנה החל לככב בסדרת הטלוויזיה העל-טבעית"סיילם" שיצר בראנון בראגה, בדמותו של ג'ון אלדן למשך שלוש עונות.
בשנת 2019 גילם את דמותו של ביין בעונה החמישית של הסדרה "גות'האם".
בשנת 2022 שיחק לצד ג'ון מלקוביץ' בסרט הקומדיה והמדע-בדיוני "Chariot".
וסט היה הסולן של להקת הפאנק רוק 'Jonny Was' במשך "שבע או שמונה שנים".
הלהקה הייתה ידועה במקור בשם 'Average Joe' אך נאלצה לשנות את שמה מסיבות משפטיות.
הלהקה תרמה לפסקול "סיפור אהבה בלתי נשכח", והופיעה בין היתר תחת השם "West, Gould, and Fitzgerald" מכיוון שעדיין לא החליטו על שם חדש.
וסט תיאר את הסגנון שלהם כ"להקה מסוג פופ-פאנק, בסגנון של גרין דיי".
בנובמבר 2005, הוכרז כי וסט הצטרף לאיחוד של להקת הפאנק המיתולוגית הג'רמס בסיבוב ההופעות.
הוא הופיע עם הלהקה במשך כמעט חמש שנים, וערך עימם סיבובי הופעות ברחבי אמריקה (כולל סיבוב הופעות בואנס וארפד טור 2006) וסיבוב הופעות באירופה.
הוא תיאר את החוויה כ"מרגשת יותר" מאשר משחק.
עם זאת, לאחר שקיבל את התפקיד הראשי בסדרה "ניקיטה", לוסט היה פחות זמן ללהקה.
ההופעה האחרונה שלו הייתה בדצמבר 2009.
ב-2015, וסט התאחד עם כמה מחבריו הוותיקים ללהקה מג'וני וואס כדי להקים להקה חדשה בשם "טווילייט קריפס".
באוקטובר 2016, הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם.
ב-1 בפברואר 2019, הם הוציאו את אלבומם השני.
בדצמבר 2020, ה-Twilight Creeps הוציאו את שיר חג המולד הראשון שלהם בשם "Poison in the Mistletoe".
+שנהסדרהתפקידהערות1995סודות העיר (אנ')דייב לאטימורפרק: "Heart of Saturday Night"קליפורניה דרימסדאגפרק: "Community Service"1996The Crewמנהל חנותפרק: "Retail Slut"ילד פוגש עולםניקפרק: "A Kiss Is More Than a Kiss"1997The Westing Gameכריס תאודוראקיססרט טלוויזיה של שואוטייםMr.
Rhodesמיקפרק: "The Valentine Show"מיגו (אנ')בחור עם כובע ענקפרק: "Saturday Night Fever"1998באפי ציידת הערפדיםשוןפרק: "The Zeppo"גולשים בזמןקירקפרק: "California Reich"The Closerטדפרק: "Morality Bites"To Have & to Holdמיטצ' מלוניפרק: "Tangled Up in You"1999–2002להתחיל מחדש (אנ')איליי סאמלרתפקיד ראשי (3 עונות); 55 פרקים2004–2009ERד"ר ריי בארנטתפקיד ראשי (עונות 11–13)
תפקיד חוזר (עונה 15); 70 פרקים2010The Search for El Doradoג'ק ויילדרמיני-סדרה2010–2013ניקיטהמייקל בישופ (אנ')תפקיד ראשי (4 עונות); 73 פרקים2014–2017סיילם (אנ')ג'ון אלדןתפקיד ראשי (3 עונות); 36 פרקים2019גות'האםאדאורדו דוראנס / ביין4 פרקים
שייך מואיז'ו או שייח' מואיז'ו היה שם הבמה של משה אטיאס (עטיה) - מוזיקאי, משורר, מלחין, זמר ופייטן יהודי-מרוקאי.
נחשב לנציג בולט של הסגנון האלג'ירי (Granati) במוזיקה אנדלוסית קלאסית.
אטיאס נולד במקנס שבמרוקו ליעקב אטיאס, מוזיקאי שהגיע למקנס מפאס, אף הוא בן למוזיקאי.
לראשונה למד מוזיקה בצעירותו באמצעות האזנה ללהקת מוזיקאים יהודים שאביו היה חבר בה, וכבר כילד, ניגן ושר עם תזמורות מקומיות.
הוא עלה לישראל ב-1962 ולאחר זמן מה במעברה, התיישב בקריית חיים.
במרוקו עסק לפרנסתו בייצור רקמות למדי צבא מרוקו, אולם כשעלה ארצה, לצה"ל לא היה צורך בכך, והוא מצא עצמו ללא תעסוקה.
הוא החל ללמוד אצל המוזיקאי "מועלם" דוד בן הרוש, ששימש עבורו כמנטור, ופצח בקריירה מוזיקלית כתחליף למקצועו הקודם.
את הקריירה המוזיקלית בישראל החל בנגינה על מנדולינה, ובהמשך על כינור.
במקביל, מאז עלייתו ארצה, ועד לשנת 1970, כתב למוזיקאי סלימן אלמגריבי כ-40 שירים.
בשנת 1969 הקליט מואיז'ו את התקליט הראשון שלו אצל ג'קי אזולאי, אחד מהאחים אזולאי.
התקליט נחל הצלחה במכירות, ובהמשך הקליט אצל האחים אזולאי עשרות תקליטים וקלטות.
בשנות ה-70 הופיע לעיתים קרובות בארצות אחרות, בעיקר בצרפת.
כשהתבקש להופיע בגרמניה, סירב בשל רצח העם היהודי שביצע בה המשטר הנאצי בזמן השואה.
מאז שעלה ארצה, חזר פעם אחת בלבד למרוקו כדי להופיע בה בפני יהודים מקומיים.
בישראל היה מרבה להופיע באירועים ובשמחות שונות, בעיקר של יוצאי מרוקו.
שייך מואיז'ו הקליט מעל 800 שירים שעוסקים בצדיקי מרוקו, כדוגמת הרב יעקב אבוחצירא, וגם בחיי היום יום.
את רוב שיריו שר בשפה המרוקאית, וחלקם גם בעברית.
בשנת 1981 הקליט בצרפת 12 שעות של שירה קלאסית אלג'ירית עם תזמורת רשות השידור של רדיו אלג'יר.
נכון לשנת 2006, הוציא מואיז'ו 104 תקליטים אשר נמכרו במאות אלפי עותקים.
בנובמבר 2011 הופיע לראשונה עם התזמורת האנדלוסית הישראלית.
אטיאס שר וניגן מילדותו גם עם אחיו, מרדכי עטיה, בעוד ולוי עטיה בכלי הקשה.
חודשים ספורים לפני מותו עבר אירוע מוחי.
שיין קורטני באטייה הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בקבוצות שונות בליגת ה-NBA ובנבחרת ארצות הברית בכדורסל.
לאחר קריירת תיכונים מוצלחת שיחק ארבע שנים כדורסל באוניברסיטת דיוק, שם זכה בשנת 2001 בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
באטייה נבחר בבחירה השישית בסיבוב הראשון של דראפט 2001 על ידי קבוצת ונקובר גריזליס (שהפכה לאחר מכן לממפיס גריזליס).
חמש שנים מאוחר יותר הועבר באטייה בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס, ובעונת 2010-2011 הוחזר בטרייד לממפיס.
בשנת 2011 חתם באטייה חוזה בקבוצת מיאמי היט, שבה סיים את הקריירה, בשנת 2014.
באטייה נחשב כשחקן עם הגנה קשוחה במיוחד והוא שחקן הכדורסל היחיד שזכה בתואר שחקן השנה הן בתיכונים (1997) והן במכללות (2001).
באטייה זכה בשתי אליפויות NBA עם מיאמי היט בשנת 2012 ובשנת 2013.
באטייה נולד וגדל בבירמינגהם שבמישיגן.
הוא היה חריג בגובהו כבר בילדותו, כששיחק כתלמיד בכיתה ז', הוא התנשא לגובה של 1.93 מטר, ושנה לאחר מכן התנשא לגובה של 2.01 מ'.
התחנך בבית הספר 'דטרויט' בבוורלי הילס הסמוכה, בו זכה בפרסים רבים, כולל בפרס מר הכדורסל (MR.
Basketball) לשנת 1997. בשל משחקו בקבוצה, מספר החולצה שלו הופרש, ואף שחקן של קבוצות הכדורסל של בית הספר דטרויט לא יוכל ללבוש את המספר בעתיד.
הוא היה הילד היחיד בבית הספר שלו עם אב שחור ואם לבנה.
באטייה שסיים את לימודיו בבית הספר בדטרויט עם ממוצע ציונים גבוה והיה התלמיד המצטיין בבית הספר בשנת לימודיו האחרונים, המשיך לאוניברסיטת דיוק שם שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ה'בלו דווילס'.
בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק באטייה ארבע שנים תחת המאמן מייק ששבסקי.
והוביל את הקבוצה פעמיים לשלב הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בשנים 1999 ו-2001.
בשנת 1998 הפסידה קבוצתו בגמר האזורי לקנטאקי, לאחר שהובילה עליה ביתרון 17 נקודות.
בעונת 1999 הפסידה קבוצתו לאוניברסיטת קונטיקט, אך ב-2001 סחף באטייה את קבוצתו לאליפות הלאומית כשהם מביסים בגמר את קבוצת וילדקטס אריזונה.
מספר החולצה שלו בקבוצת הכדורסל של דיוק - 31, אינו ניתן לשחקנים יותר.
בנוסף, זכה באטייה שלוש פעמים בתואר שחקן ההגנה של השנה ב-NABC שלוש פעמים.
באטייה וג'ייסון ויליאמס היו אחד משני הצמדים היחידים בהיסטוריה של דיוק שקלעו מעל 700 נקודות בעונה כל אחד, הצמד הבא היו ג'ון שייר וקייל סינגלר ב-2009-10.
באטייה סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק עם התמחות בדת.
באטייה נבחר על ידי ממפיס גריזליס בבחירה השישית בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA 2001.
באותו הזמן, קבוצת הגריזליס היה בתהליך של מעבר מוונקובר לממפיס.
פאו גאסול הספרדי נבחר באותו הדראפט בבחירה השלישית על ידי אטלנטה הוקס והועבר לגריזליס בטרייד.
באטייה נחשב כשחקן תכליתי עם גוף מתאים למשחק פנים ובעל יכולת קליעה מבחוץ.
בנוסף נחשב באטייה כשחקן מגוון בהגנה, עם יכולת להגן על שלוש עמדות (קלע, פאוור פורוורד וסמול פורוורד) עם מיומנות גבוהה, יכולת חטיפה ומסירה גבוהה ולעיתים קרובות משך עבירות תוקף מיריביו.
ב-28 ביוני 2006, הועבר באטייה בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס בתמורה לסטרומיל סוויפט והבחירה השמינית של הרוקטס בדראפט 2006 רודי גיי.
באטייה נחשב כבר אז לשחקן הגנה מצוין, קבוצתי ויסודי שהופך את חבריו לקבוצה יעילים יותר וכונה "בחור הדבק האולטימטיבי", הוא נחשב גם כשחקן אינטליגנטי שמשקיע בלימוד הקבוצה היריבה והשחקן שעליו אמור לשמור: "אני מנסה להתכונן ליריב שלי באופן יסודי ככל האפשר אני רוצה.
לדעת כל זווית על האדם שעליו אני שומר".
הרוקטס אפשרו לו באופן חריג גישה לנתונים הסטטיסטיים המתוחכמים ביותר שלה שנאספו על שחקנים היריבים, הוא השתמש בנתונים אלה כדי להכיר את הנטיות של השחקנים עליהם שמר.
במשחק בין הרוקטס לסן אנטוניו ספרס בעונת 2007-08, שבו הוצב באטייה כשומר על מאנו ג'ינובילי, שנהג לעלות לשחק מהספסל, ביקש לפני המשחק באטייה ממאמן קבוצתו ריק אדלמן להישאר מחוץ לחמישייה הפותחת ולשחק רק כשג'ינובילי על המגרש.
מנהל קבוצת הרוקטס דריל מוריי אמר מאוחר יותר על התקרית: "אף אחד ב-NBA לא נוהג כך, אף שחקן לא מבקש להישאר על הספסל כדי שיוכל לשמור כל הזמן על השחקן הטוב ביותר שלהם".
ב-2006, שיחק באטייה בנבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל בה זכתה הנבחרת במדליית הארד.
ב-17 בפברואר 2010, במשחק נגד מילווקי באקס, קלע באטייה 20 נקודות, כשהוא קולע שש פעמים משישה ניסיונות מחוץ לקשת השלוש, בנוסף קלט עשרה כדורים חוזרים.
במהלך החלק האחרון של העונה, איבד באטייה את מקומו ברוטציית הרוקטס לטובת טרבור אריזה ששב מפציעה.
ב21 במרס 2010, במשחק נגד הניו יורק ניקס, נפצע באטייה בברכו וסיים את העונה.
ב -17 בדצמבר אותה שנה, רשם באטייה את הדאבל דאבל הראשון שלו בעונה, כשסיים עם 17 נקודות (כולל 5 שלשות) 10 כדורים חוזרים, נוסף ל-5 אסיסטים, שלוש חסימות, וחטיפה.
ב-24 בינואר 2011, קלע באטייה שיא עונתי של 19 נקודות (כולל 5 שלשות) בניצחון על מינסוטה טימברוולבס.
ב-5 בפברואר, רשם באטייה שיא עונתי של 13 כדורים חוזרים בניצחון בהארכה על יוטה ג'אז.
ב-14 בפברואר, קלע באטייה שבע משבע מהשדה (כולל שלוש משלוש מחוץ לקשת), וסיים עם 17 נקודות, בניצחון על 121-102 על דנוור נאגטס.
ב-24 בפברואר 2011, הועבר באטייה בטרייד חזרה לממפיס גריזליס, שבה שיחק בתחילת הקריירה, בתמורה לסנטר האשים ת'אביט, דמארה קארול ובחירת סיבוב ראשון בדראפט.
ב-17 באפריל, ניצח באטייה משחק עבור ממפיס כשקלע שלשה בפיגור שתי נקודות בסיום המשחק, ובכך הוביל את ממפיס לניצחון הפלייאוף הראשון שלה בהיסטוריה, לאחר 12 הפסדים רצופים במשחקי הפלייאוף הראשונים שלה.
ב-9 בדצמבר 2011, חתם באטייה כשחקן בקבוצת מיאמי היט.
ב-2 במרץ 2012, קלע באטייה בהפסד קבוצתו ליוטה ג'אז, שיא עונתי של 18 נקודות עם שש שלשות משבעה ניסיונות.
במשחק 1 בסדרת גמר המזרח נגד בוסטון סלטיקס, רשם באטייה דאבל דאבל ראשון בקריירה במשחק פלייאוף בניצחון מיאמי 93-79. בגמר ה-NBA 2012 קלע באטייה 58 נקודות בחמישה משחקים, וזכה באליפות ה-NBA הראשונה שלו.
כשהוא עולה לממוצע נקודות של 11.6 לעומת 4.8 בעונה הסדירה, תוך שהוא קולע חמש עשרה שלשות מעשרים ושישה ניסיונות.
אחוזי הקליעה מחוץ לקשת שלו באותו גמר (57.7) הם אחוזי הקליעה הגבוהים ביותר שנרשמו אי פעם משלוש נקודות על ידי שחקן שקלע מעל חמש עשרה שלשות בסדרת גמר.
במהלך העונה הסדירה 2012-13, נצחו באטייה וההיט 27 משחקים ברציפות, רצף הניצחונות השני בארכו מאז הקמת הליגה (אחרי רצף של 33 ניצחונות של הלוס אנג'לס לייקרס בעונת 1971-1972).
רצף הניצחונות נעצר ב-27 במרץ 2013, כשההיט הפסידו לשיקגו בולס.
באטייה הפך לשחקן היחיד בהיסטוריה של ה-NBA שהיה חלק משני רצפים של מעל 20 ניצחונות (הפעם הקודמת הייתה עם הרוקטס בעונת 2007–2008).
במשחק 7 בסדרת הגמר של עונת 2012–2013 מול סן אנטוניו ספרס, קלע באטייה 18 נקודות (6 מ-8 מטווח השלוש) וזכה באליפות השנייה שלו.
לאחר שזכה באליפות התבקש באטייה לדבר על ביצועיו, והשיב בתמציתיות כי "עדיף להיות בזמן הנכון מאשר טוב".
בחודש מרץ 2014, הודיע באטייה על כוונתו לפרוש לאחר תום עונת 2013-14. ההיט הגיעו לגמר רביעי ברציפות ושלישי של באטייה, אך הפסידו לספרס בגמר ה-NBA 2014. באטייה פרש ממשחק פעיל בתום העונה והוא מועסק כעת כפרשן ברשת ESPN.
בקיץ 2004, התחתן באטייה עם היידי האפר, חברתו מהתיכון.
בנם הראשון, זיק אדוארד נולד ב -2 ביוני 2008. וב-17 באפריל 2011, נולדה בתם אלואיז.
באטייה הוא בעלים במשותף של D1 ספורט ארגון הדרכה בממפיס.
בשנת 2010 נבחר באטייה כספורטאי השביעי-החכם ביותר בספורט על ידי ספורטינג ניוז.
באטייה סיפר כי לאחר הודעת הפרישה של הסנטור ממישיגן קרל לוין ב-2013 פנתה אליו המפלגה הדמוקרטית לבדיקת האפשרות למירוץ לסנאט, אך הוא סירב.
שיין אדוארד שמלץ (Shane Edward Smeltz; נולד ב-29 בספטמבר 1981) הוא כדורגלן עבר ניו זילנדי ששיחק בעמדת החלוץ.
שמלץ נולד בגרמניה המערבית להורים ממוצא ניו זילנדי.
בגיל 6 עבר לאוסטרליה ושם התחיל לשחק כדורגל.
כאשר הגיע לגיל הבוגרים נדד בין מספר קבוצות במדינתו עד שבשנת חתם במנספילד טאון מהפוטבול ליג השנייה.
עונה לאחר מכן חתם בווימבלדון בה שיחק את רוב משחקיו כמחליף ולמרות זאת הוא כבש 26 שערים בכל המסגרות.
בשנת חזר לניו זילנד כאשר חתם בולינגטון פיניקס המשחקת ביגת העל האוסטרלית.
בעונת סיים שמלץ כמלך שערי הליגה עם 12 שערים.
בקיץ חתם בגולד קואסט יונייטד.
בעונתו היחידה בקבוצה הבקיע 19 שערים וסיים כמלך שערי הליגה עונה שנייה ברציפות.
ב-12 ביולי 2010 חתם לשנתיים בצ'אנדונג לוננג מליגת העל הסינית, אך כעבור חמישה ימים התחרט וחזר לגולד בה גם פתח את עונת .
ב-24 באוגוסט 2010 חתם בגנצ'לרבירליגי מליגת העל הטורקית.
בטורקיה לא הצליח לקבל את ההזדמנות ובינואר חזר לגולד קואסט יונייטד.
ב-20 במרץ 2011 חתם בפרת' גלורי תמורת 4.1 מיליון דולר אוסטרלי.
במשחקו בשני במועדון הבקיע את שערו ה-51 ובכך עלה למקום השני בטבלת הכובשים המצטיינים בכל הזמנים אחרי ארצ'י תומפסון.
ב-24 במרץ 2012 הבקיע רביעייה בניצחון קבוצתו נגד מלבורן ויקטורי.
בתום העונה האריך את חוזהו בשנתיים נוספות.
למרות שנולד בגרמניה, החליט שמלץ לייצג את ניו זילנד.
שמלץ שיחק בנבחרות הצעירות של ניו זילנד ובשנת הצטרף לסגל נבחרת ניו זילנד.
ב-25 באפריל 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 ל.
שמלץ היה מלך שערי הנבחרת בגביע אוקיאניה 2008 עם 8 שערים ואף זכה עימה בתואר.
שמלץ נכלל בסגל הנבחרת גם לקראת גביע הקונפדרציות 2009 ומונדיאל 2010.
נעל הזהב בליגת העל האוסטרלית בכדורגל: ,
ד'שיין "שיין" דייוויס לארקין הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות טורקית המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אנאדולו אפס ובנבחרת טורקיה.
לארקין הוא בנו של חבר היכל התהילה של הבייסבול בארי לארקין.
לארקין החל לשחק בקבוצת הכדורסל של התיכון שבו למד באורלנדו, פלורידה.
ממוצעיו בתקופתו בתיכון עמדו על 18.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים, 6.3 אסיסטים ו-3.5 חטיפות למשחק.
לקראת סיום התיכון התחייב לשחק באוניברסיטת דהפול בשיקגו, אך לבסוף עבר לפני תחילת העונה לאוניברסיטת מיאמי.
בעונתו הראשונה היו ללארקין מוצעים של 7.4 נקודות, 2.5 אסיסטים וריבאונדים ו-1.6 חטיפות.
בעונה הבאה זכה לארקין בפרס לוט אולסון ונכלל בחמישייה השנייה של נבחרת האול-אמריקן (השחקנים הטובים ביותר בכדורסל המכללות בארצות הברית).
אחרי עונתו השנייה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2013, בו נבחר במקום ה-18 על ידי אטלנטה הוקס.
בליל הדראפט הועברו הזכויות עליו לדאלאס מאבריקס באמצעות טרייד.
במהלך אימון בליגת הקיץ של ה-NBA שבר לארקין את קרסולו ונאלץ להיעדר לשלושה חודשים מהמגרשים.
למרות זאת הוא חתם על חוזה רוקי בדאלאס ב-29 ביוני 2013. הופעת הבכורה שלו ב-NBA הייתה ב-17 בנובמבר באותה שנה.
במהלך העונה הוא שיחק גם בטקסס לג'נדס, קבוצת ליגת הפיתוח של דאלאס.
בסיום העונה היו ללארקין ממוצעים של 2.8 נקודות, 1.5 אסיסטים, 0.9 ריבאונדים וחצי חטיפה ב-10.2 דקות, על פני 48 משחקים.
בסיום העונה עבר לארקין לניו יורק ניקס בטרייד שכלל את ויין אלינגטון, חוסה קלדרון, סמואל דלמברט ושתי בחירות סיבוב שני של דאלאס, עבור ריימונד פלטון וטייסון צ'נדלר מהניקס.
בניקס שיחק לארקין בעונת , ב-76 משחקים, כשמתוכם ב-22 הוא פותח בחמישייה הראשונה של הקבוצה.
הוא שיחק בעונה זו במשך כ-24.8 דקות בממוצע למשחק, והכפיל ויותר מכך את ממוצעיו ברוב הקטגוריות.
בקיץ 2015 סיים לארקין את חוזהו בניו יורק וחתם בברוקלין נטס.
באפריל קלע לארקין 20 נקודות בהפסד לוושינגטון ויזארדס, מה שהיווה שיא קריירה עבורו.
בסיום העונה סיים לארקין את חוזהו בברוקלין, וחתם בסאסקי בסקוניה לעונה אחת.
אחרי עונה שבה היה בורג מרכזי בבסקוניה, התעתד לארקין לעבור לברצלונה, אך בסקוניה השוותה את הצעת הקבוצה הקטלאנית עליו.
ביולי 2017 חזר ל-NBA, כשחתם בבוסטון סלטיקס לעונה אחת.
בבוסטון היה לארקין הרכז השלישי של הקבוצה, אחרי קיירי אירווינג וטרי רוזיר.
בעקבות פציעתו של אירווינג שיחק לארקין דקות משמעותיות, וקיבל 14.4 דקות בממוצע למשחק, על פני 54 משחקים.
בפלייאוף שיחק לארקין עם בוסטון בסיבוב הראשון נגד מילווקי באקס ובחצי גמר המזרח נגד פילדלפיה 76', כאשר במשחק הרביעי נגד פילדלפיה נקע את כתפו בהתנגשות עם ג'ואל אמביד.
בסיום העונה לארקין סיים את חוזהו בבוסטון וחתם לעונה אחת באנאדולו אפס מליגת ה-BSL הטורקית והיורוליג.
באנאדולו שימש לארקין שחקן מפתח, והוביל אותה להישגים נאים בעונת - סגנות היורוליג ואליפות הליגה הטורקית, תוך שהוא זוכה בפרס ה-MVP של משחק הגמר במסגרת המקומית.
בטורקיה ניצחה אנאדולו ללא הפסד את סדרות רבע וחצי הגמר נגד באנוויט וגלאטסראיי, תוך שלארקין מוביל את הקבוצה.
בסדרת הגמר הגיעה אנאדולו לשוויון 3-3 במשחקים נגד פנרבחצ'ה, מה שגרר משחק מכריע.
במשחק זה התעלה לארקין וקלע 38 נקודות ב-18 זריקות בלבד, והוביל את קבוצתו לתואר.
כאמור, לארקין זכה בפרס ה-MVP של הגמר בעונה זו.
בקיץ 2019 חתם לארקין על הארכת חוזה באנאדולו על אף שקיבל הצעות מה-NBA.
בנובמבר 2019, בסיבוב ה-11 של העונה הרגילה ביורוליג נגד באיירן מינכן, שבר לארקין את שיא הנקודות למשחק ביורוליג כשקלע 49 נקודות, בין השאר בעזרת 10 שלשות שקלע מתוך 12 שזרק, גם שיא יורוליג.
השיא בנקודות היה שייך קודם לשלושה שחקנים שקלעו 41 נקודות, ביניהם אלפונסו פורד.
השיא בשלשות שהשווה לארקין היה שייך לאנדרו גאודלוק.
השיא החזיק מעמד ארבע שנים, עד שנשבר ב-2024 על ידי נייג'ל הייז שקלע 50 נקודות במדי פנרבחצ'ה.
ב- ו- זכה לארקין עם קבוצתו ביורוליג.
אביו של לארקין, בארי, שיחק בעמדת השורטסטופ עבור סינסינטי רדס.
דודו שיחק כדורסל באוניברסיטת זאבייר ובאופן מקצועני ב, בגרמניה ובהונג קונג.
דוד אחר שלו שיחק גם כן ב-MLB, בעמדת הבסיס הראשון.
שיין עצמו שיחק בייסבול כשהיה צעיר, ואביו וחבריו לימדו אותו לאחוז מחבט בייסבול בצורה נכונה במהלך הספרינג טריינינג.
לאחר שמאמנו בליטל ליג אמר שמה שלימדו אותו היה שגוי, שיין החליט לעזוב את הבייסבול ולהתמקד בכדורסל.
לארקין מאובחן כסובל מתסמונת OCD.
מוזס מייקל לוי בארו , הידוע בשם הבמה שיין (Shyne), הוא ראפר בליזי, שהתגייר.
בנו של ראש ממשלת בליז דין בארו.
ב-1999, מעט לפני שתוכנן לצאת אלבומו הראשון, היה מעורב בתקרית ירי.
הוא הורשע בתקיפה, וריצה תשע שנות מאסר.
האלבום יצא בשנת 2000, וזכה להצלחה מסחרית.
בכלא החל שיין ללמוד על היהדות עם רבנים שונים ובהמשך התגייר ושינה את שמו למוזס מייקל לוי בארו.
לאחר ששוחרר מהכלא בשנת 2009 גורש שיין מארצות הברית לבליז.
מאז הוציא מספר אלבומים נוספים.
נולד בשם ג'מאל מייקל בארו ב-1978 בבליז סיטי, בירת בליז, לפראנסס אימאן מייבט (Frances Imeon Myvette) ולעורך הדין דין בארו, כשאביו היה נשוי לאישה אחרת.
בארו חילק את זמנו בין אמו בניו יורק לאביו הפוליטיקאי, שבשנת 2008 נבחר לראש ממשלת בליז.
אביו הוא היה מנהיגה השחור הראשון של המדינה.
אמו הייתה אחותו של הפוליטיקאי הבליזי מייקל פינגאן, שר השיכון והפיתוח העירוני של בליז.
אמו עברה לשכונת איסט פלטבוש שבברוקלין כשהיה בן שלוש, והותירה אותו עם האב, שהיה עסוק בפוליטיקה המקומית.
לפיכך גדל עם אחי האם, מייקל (שר בממשלת בליז), ועם אחות אביו, דניס.
כשהיה בן שמונה עבר לברוקלין כדי לגדול עם אמו, ואת חופשות הקיץ בילה לצד אביו במדינה המרכז-אמריקאית.
שם החל לספוג מתרבות ההיפ הופ של שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20.
שיין מתאר כיצד בגיל 13 החל להרגיש שהוא "בן עם ישראל".
התחושה התחזקה לאחר שגילה כי אם-סבתו הייתה ממוצא אתיופי – דבר שגרם לו לתהות האם היא ממוצא יהודי.
בנעוריו נהג להתפלל מדי יום ולמד יהדות.
1997–1999: תחילת הקריירה והחתימה ב"באד בוי רקורדס"
ב-1998, בעודו עושה פריסטייל במספרה בשם "המספרה של לירוי", גילה אותו מפיק ההיפ הופ האמריקאי קלארק קנט, שהעיר על "משהו מוזר מאוד בקולו" – הוא היה דומה מאוד לקולו המאוחר של הנוטוריוס בי.
באותה תקופה עבד קנט על האלבום "Born Again" של הנוטוריוס בי.
הוא לקח את שיין לאולפני באד בוי, שם שון קומבס החתימו במקום.
על פי דיווחים קיבל שיין מיליוני דולרים, שלוש מכוניות לבחירתו ושני בתים רק בתמורה לחתימתו בחברת התקליטים.
העסקה כללה גם חמישה אלבומים שהיה על שיין להקליט בחברת התקליטים.
לא מעט לאחר מכן החל להופיע במפעליו חברת התקליטים.
הופיע באלבומו השני של הראפר מייס, "Double Up" (1999) וברמיקס לסינגל "Sittin At Home" של טוטאל.
באותה שנה הופיע באלבום הבכורה של מנהלו שון קומבס, "Forever".
ב-27 בדצמבר 1999 נכנס שיין למועדון "קלאב ניו יורק" בכיכר טיימס שבמנהטן יחד עם שון קומבס ועם חברתו באותה תקופה, ג'ניפר לופז.
בבואם לעזוב אירע ויכוח בין קומבס לבין קבוצת מבלים במועדון, ונוצרה מהומה.
שיין ירה באוויר (על פי גרסתו) או לעבר הקהל (לפי עדי ראייה).
שלושה אנשים נפצעו, ושיין נידון לעשר שנות מאסר לאחר שהורשע בתקיפה, באחזקת נשק ובסיכון חיי אדם; קומבס נוקה מכל האישומים נגדו.
בראיון האשים את קומבס בבגידה.
"הוא לא עשה דבר כדי לעזור לי אחרי הירי, אפילו לא סייע במימון ההגנה המשפטית", אמר.
במהלך המשפט, בספטמבר 2000, הוציא שיין את אלבום הבכורה שלו, הנושא את שמו - "Shyne".
באלבום מתארחים ברינגטון לוי וחבר להקת "112" סלים, והוא הופק על ידי צוות המפיקים של באד בוי, "היטמן".
האלבום, שהוקלט קודם לתקיפה, הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד, ומכר למעלה מ-900,000 עותקים.
במהלך משפטו, לאחר ששמע את קומבס מוסר את גרסתו (השקרית, לטענת שיין) למה שאירע במועדון החליט לעזוב את באד בוי רקורדס.
לאחר שחברות תקליטים רבות ניסו להחתימו בעת ששהה במתקן המעצר קלינטון, חתם לבסוף בדף ג'אם, על חוזה של שלושה מיליון דולרים.
ב-2004 הוציא את אלבומו השני, "Godfather Buried Alive", כשהוא בכלא.
החומרים הוקלטו ברובם עבור אלבום הבכורה, ואת חלקם עדכן שיין בשיחות טלפון אל מחוץ לכלא.
האלבום הצליח למדי, מכר 434,000 עותקים והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ הופ של בילבורד.
2009–הווה: שחרור מהכלא ופעילות עכשווית
מיד לאחר שחרורו המוקדם מעשר שנות המאסר שנגזרו עליו ב-2009, יליד בליז נשלח למולדתו כאסיר שאינו אזרח; הוא מעולם לא היה לאזרח ארצות הברית.
הוא יוצג על ידי פרופסור למשפטים באוניברסיטת הרווארד, צ'ארלס אוגלטרי בניסיונו למנוע את שליחתו לבליז, ולאחר מכן בבקשת אישור כניסה מחודש.
ב-16 בפברואר 2010 דווח ששיין חתם בדף ג'אם על עסקה שבה עורב כסף רב.
לאחר סיור בירושלים ב-2010, שיתף פעולה עם זמר הרגאיי מתיסיהו בשיר "Messiah" (משיח), שיצא באפריל 2010. ב-2010 הוציא שיר נוסף, "Roller Song".
הוא הודיע בהמשך אותה שנה כי הקליט שני אריכי-נגן, שאותם יוציא במהלך 2010. "Messiah" תוכנן להיות הראשון שיצא, ו-"Gangland" השני.
ב-2012 הוציא לבסוף את המיני-אלבום "Gangland".
באוקטובר 2010 העביר ביקורת על דף ג'אם, והביע תקווה לחתום בקאש מאני רקורדס, חברתו של ליל ויין.
הוא האשים את מנכ"ל דף ג'אם בתסכולו, אך חודש לאחר מכן הוציא התנצלות על שאמר.
בנובמבר 2010 אמר בירדמן כי גירושו של שיין מארצות הברית יעכב את העסקה עם קאש מאני, מפני שהגירוש מונע ממנו להופיע בארצות הברית.
בנובמבר 2010 עבר גיור אורתודוקסי בירושלים.
הוא למד כשהיה בכלא מפי רבנים שונים ואימץ את ההלכה כדי ליצור סדר בחייו.
הוא אף שינה רשמית את שמו למוזס מייקל לוי בארו, על מנת לשקף את מחויבותו ליהדות.
שיין הופיע בהופעה של מתיסיהו והדג נחש בכיכר ספרא ב-23 ביוני 2011. הוא שר קטע ראפ במהלך שירו של מתיסיהו "King Without a Crown".
הוא צעק "שחררו את ג'ונתן פולרד, שחררו את גלעד שליט" לתשואות ההמונים לפני שעזב את הבמה.
באוגוסט 2011 הופיע בשירו של ליל ויין "Outro", מתוך האלבום "Tha Carter IV", לצד באן בי, נאז ובאסטה ריימס.
בדצמבר אותה שנה אמר כי חתימה בקאש מאני "היא עדיין אפשרות".
באוקטובר 2012 הודיע על תמיכתו במיט רומני במסעו לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. הוא האשים את יריבו של רומני, ברק אובמה, בכך שלא עשה דבר כדי למנוע את גירושו לבליז.
ב-2013 הוציא את קולקציית ההלבשה שלו, "Gangland".
שיין לג הוא חוקר ניו זילנדי מתחום למידת מכונה, אחד ממיסדי חברת DeepMind שנרכשה על ידי גוגל ב-2014.
שיין לנג נולד וגדל בניו זילנד, בעיר רוטורואה, באי הצפוני, שם גם סיים את לימודי התיכון.
שיין השלים גם את לימודי התואר הראשון בניו זילנד, באוניברסיטת וויקאטו .
את התואר השני, שיין השלים באוניברסיטת אוקלנד ואת הדוקטורט באוניברסיטת דה סוויזרה בשווייץ ב-2008. ונושא התזה היה: "מכונות סופר אינטליגנטיות".
שיין זכה בפרס בסך של $10,000 מהמכון הקנדי לסינגולריות, בתחום בינה מלאכותית.
תחומי ההתעניינות של שיין לנג הם בינה מלאכותית בתאוריה ובמעש.
שיין מתעניין במיוחד בשיטות למדידת אינטליגנציה של מכונות , למידת חיזוק ובאופן כללי, בתאוריה של הלמידה.
שיין עסק ועוסק בנושאים אלה הן במסגרות אקדמיות והן בתעשייה.
ב-2010 ייסד שיין, ביחד עם דמיס הסביס ומוסטפא סולימאן במשותף, את חברת DeepMind.
חזונה של החברה הוא "לפתור את אתגר הבינה המלאכותית", על ידי מציאת "פתרון" ל"בינה מלאכותית חזקה" בהתבסס על פיתוח יכולת לנצח במשחקי מחשב.
בדצמבר 2025 התארח בפודקאסט של האנה פריי בנושאים שונים הקשורים ל-DeepMind.
שיין סטיבן פיילן הוא זמר וכותב שירים אירי.
עם וסטלייף הוציא פיילן 13 אלבומים, יצאו לשנים עשר סיבובי הופעות ברחבי העולם, זכו בפרסים והפכו לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בכל הזמנים.
הוא הופיע ארבע עשרה פעמים במצעד הסינגלים הבריטי עם להיטים שהגיעו למקום הראשון, מה שהפך אותו לאחד מיוצרי המוזיקה האירית שהופיעו הכי הרבה פעמים במצעד זה.
שיין סטיבן פיילן נולד ב-5 ביולי 1979 בסלייגו שבאירלנד.
הוא בנם של פיטר ומיי פיילן (McNicholas).
פיילן הוא הצעיר מבין שישה אחים, שלושה בנים ושלוש בנות.
מגיל צעיר עבד פיילן במסעדה של הוריו, כולל בזמן חופשות מבית הספר.
פיילן למד בבית ספר יסודי מקומי קתולי, בבית הספר הכיר שניים מחבריו לעתיד בוסטלייף, קיאן איגן ומארק פילי.
השלושה השתתפו בהפקה של בית הספר למחזמר גריז.
לפני שהקומה הלהקה, למד פיילן עסקים וחשבונאות.
פיילן סיפר שבילדותו היה מעריץ של מייקל ג'קסון, וטען שהזמר נתן לו השראה להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו.
לפני וסטלייף, פיילן, יחד עם איגן ופילי היו יחד בלהקה חובבנית בשם "Six as One", ובהמשך שונה שמה ל-IOYOU.
אמו של פיילן, מיי, דחקה בו לפתוח בקריירה מקצועית יותר ובמשך שישה חודשים ניסתה להתקשר למנהל להקת הבנים בויזון, לואיס וולש, אך ללא הצלחה.
בסופו של דבר, אחרי זמן רב הצליחה לדבר איתו על הלהקה של בנה ולבקש ממנו לבחון אותם.
שלושה מהחברים הודחו על ידי וולש, ושלושת האחרים, פיילן, איגן ופילי, הצטרפו לשני זמרים אחרים שהביא עמו וולש, ניקי ביירן ובריאן מקפדן, וכך נוצרה Westside, לאחר זמן מה, שונה שם הלהקה לוסטלייף.
פיילן, יחד עם פילי, הפכו לסולנים הראשיים של הלהקה.
עם וסטליף, השיג פיילן עשרים ושמונה אלבומי פלטינה ומכר 55 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
בספרו "צד שלי בחיים" שיצא לאור ב-2014 חשף, כי בשנת 2001, הוא היה החבר הראשון בוסטלייף שהוצעה לו עסקת תקליטי סולו, אך הוא דחה אותה, כיוון שפחד לצאת לקריירת סולו.
ב-20 באוקטובר 2011, וסטלייף הודיעו כי הלהקה מתפרקת, בסיום סבב ההופעות האחרון שלהם ב-2012, הצהיר פיילן כי הוא מעוניין לפתח קריירה מוזיקלית כסולן יחיד.
בדצמבר 2011, דווח כי פיילן היה קרוב לחתום על עסקת סולו עם אחת מכמה חברות התקליטים בבריטניה שהיו מעוניינות לייצג אותו בקריירה החדשה שלו.
פיילן ומנהלו לואי וולש ניהלו שיחות עם כמה מהחברות הגדולות באותה העת: "יש עד כה ארבע, אולי חמש חברות שהבהירו שהם רוצים לחתום עסקה עם שיין", אמר מקור.
בראיון שערך במרץ 2012 אמר פיילן שהוא יחתום על חוזה הקלטות בשבועות הקרובים והוסיף "זה מרגש, אבל כמובן שאני לחוץ ועצבני, זה טבעי שכשאתה יוצא מלהקה אחרי 14 שנה, אתה לא יודע לאן החיים ייקחו אותך".
בשנת 2013 הודיע פיילן כי חתם רשמית על עסקת תקליטים עם חברת הבת UMG לונדון רקורדס בעסקה בשווי 20 מיליון לירות שטרלינג.
UMG היא זו שכבר הציעה לו בעבר עסקת סולו עוד בימיו בוסטלייף, כפי שחשף בספרו.
לצורך העסקה החדשה, הצהיר פיילן כי הוא בילה את 12 החודשים האחרונים בארצות הברית ובבריטניה בכתיבת שירים והקלטות, וכי סינגל ואלבום חדש יצאו בהמשך השנה.
ב-10 במאי 2013 הודיע כי הסינגל הראשון שלו יצא לאור יחד עם שלושה נוספים, לאחר מכן נחשפו שמותיהם, "הכל לי", "הכל פעם", "היום לא אתמול" ו"פעם אחת".
מועד פרסומם נקבע ל-25 באוגוסט.
ב-10 בספטמבר 2013 הוציא פיילן לאור את About You, הסינגל השני מתוך אלבומו You and Me.
זמן קצר לאחר מכן חשף את האלבום כולו.
לאחר התפרקותה של וסטלייף, הוצאת האלבום ב-2013, ולאחר שכתב את האוטוביוגרפיה שלו "צד שלי בחיים", הודיע פיילן ב-13 במרץ 2015 שהוא עובד על האלבום השני שלו, Right Here.
האלבום הוקלט ברובו בלונדון ובדנמרק, והיו בו מספר שיתופי פעולה עם אמנים וזמרים אחרים, בין היתר עם ג'ייסון דירולו, Girls Aloud, ויל יאנג, JLS, הסאטרדייז ועוד.
האלבום יצא לאור ב-25 בספטמבר 2015, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האירי כבר בשבוע הראשון שלו.
ב-25 באוגוסט 2017 הוציא פיילן את האלבום השלישי שלו Love Always, מיד עם צאתו הכריז גם על סבב הופעות אליו יצא לקראת סוף 2017.
ב-28 בדצמבר 2003 נישא פיילן לג'יליאן וולש, בת דודתו של חבר הלהקה, קיאן איגן.
במנזר Ballintubber ולאחר הטקס נערכה קבלת פנים בטירת אשפורד, אירלנד.
שיימוס קולמן הוא כדורגלן אירי, המשחק כמגן ימני בקבוצת אברטון מהפרמייר ליג ובנבחרת אירלנד, בשתיהן משמש קולמן כקפטן.
קולמן נולד בעיר נמל קיללביס, מחוז דניגול באירלנד.
שניים מדודיו שיחקו כדורגל גאלי .
קולמן עצמו שיחק בתחילה כדורגל גאלי.
הוריו הם מאייר והנרי קולמן.
לקולמן שני אחים: פרנסיס וסטיבן, אחיו, סטיבן, סובל משיתוק מוחין והשתתף באירוע משחקי הקיץ בכדורגל לבעלי צרכים מיוחדים בשנת 2003 בו זכתה הקבוצה האירית במדליית ארד.
בילדותו אהד את מנצ'סטר יונייטד.
קולמן ערך את הופעת הבכורה שלו בסלייגו רוברס נגד דריי סיטי בבית באוקטובר 2006. קולמן כבש את שערו היחיד עבור רוברס נגד Bray Wanderers F.C ב-17 במאי 2008.
קולמן הוחתם באברטון עבור £ 60,000 בינואר 2009. עוד בטרם שיחק משחק אחד באברטון, נאלץ קולמן לעבור ניתוח בשלפוחית עם סכנה אמיתית להמשך הקריירה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 באוקטובר 2009 בליגה האירופית בתבוסה 0–5 לבנפיקה ליסבון.
שלושה ימים לאחר מכן, בהופעת הבכורה שלו בגודיסון פארק, במשחק במסגרת הפרמייר ליג נגד טוטנהאם הוטספר, נבחר קולמן לאיש המשחק לאחר שעלה כמחליף במחצית הראשונה במקומו של ג'וזף יובו הפצוע.
ב-19 במרץ 2010, הושאל קולמן לבלקפול מהצ'מפיונשיפ, תחילה למשך חודש.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו למחרת, בתיקו 2-2 נגד קריסטל פאלאס.
בהמשך אותו החודש הוארכה הלוואתו של קולמן עד תום העונה, בעוד שב-19 במאי הוא האריך את חוזהו בארבע שנים באברטון.
הוא גם שותף בגמר פלייאוף העלייה לפרמייר ליג בו ניצחה בלקפול 3–2 את קארדיף סיטי.
ב-26 ביוני 2014, חתם על חוזה חדש לחמש שנים נוספות במועדון.
הוא הבקיע את שערו הראשון אי פעם במסגרת אירופית ב-18 בספטמבר 2014, בניצחון 1–4 על וולפסבורג.
קולמן הפך לקפטן אברטון באוגוסט 2019, לאחר עזיבתו של פיל ג'אגיילקה.
ב-15 בדצמבר באותה השנה, ערך קולמן את ההופעה ה-300 שלו במדי המועדון בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר יונייטד.
קולמן ייצג את אירלנד U18, וגם את הנבחרת מתחת לגיל 21 ומתחת לגיל 23.
קולמן זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת באוקטובר 2010, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וויילס ב-8 בפברואר 2011, בו ניצחה אירלנד 0–3. ב-29 במאי 2013, קולמן נבחר לשחקן המצטיין במשחק נגד אנגליה באצטדיון ומבלי.
קולמן שימש כקפטן הנבחרת לראשונה במוקדמות מונדיאל 2014 מול גרמניה ב-11 באוקטובר 2013, יום הולדתו ה-25, בו הפסידה אירלנד 3:0. ב-31 במאי 2016 נכלל קולמן בסגל הנבחרת ליורו 2016. קולמן נבחר לתפקיד קפטן אירלנד הקבוע בספטמבר 2016 בעקבות פרישתו של רובי קין.
חודש לאחר מכן, הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדים הלאומיים בניצחון 0–1 על גאורגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ביוני 2015, נישא קולמן לרחל קנינגהם.
בתם, לילי, נולדה בפברואר בשנה שלאחר מכן.
בת נוספת, אלי, נולדה בינואר 2018.
שיין פול מקגי הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
מקגי נולד לוס אנג'לס, קליפורניה, להורים ג'מייקנים.
הוא למד בתיכון בוורלי הילס שם למד במגמה לאמנויות התיאטרון בבית הספר.
בזמן הלימודים קיבל שיין הכשרה קולית קלאסית.
ביוני 2011, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון שיין, הוא החל ללמוד באוניברסיטת מדינת קליפורניה תוך שהוא ממשיך בקריירת המשחק שלו.
לאחר שנת לימודים אחת הוא עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם סיים תואר ראשון במשפטים בשנת 2016.
בשנת 2017, שיחק מקגי קיבל בפרק בעונה ה-13 של דרמת הפשע מחשבות פליליות של רשת CBS.
באותה שנה הופיע בפרק בסדרה "חסרי בושה".
בשנת 2018 הוא שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "שקרים קדושים" בתפקיד ג'וד לילנד.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ג'מאל בארי בדרמה הקומית "מה גברים רוצים" לצד טראג'י פ.
הנסון, אלדיס הודג', אריקה באדו וטרייסי מורגן.
באותה שנה שיחק בסרט המצליח "אחרי ש..." בתור לנדון, ובאותו תפקיד בסרט ההמשך "אחרי שהתנגשנו" משנת 2020.
+ שנה סרט תפקיד הערות2015ויקטורספייק 2019 מה גברים רוצים ג'מאל בארי אחרי ש...
לנדון גיבסוןFoster Boy ג'מאל רנדולף American Skin ג'ורדין קינג 2020 המשמרת האחרונה ג'בון אחרי שהתנגשנו לנדון גיבסון2023The Getbackג'ייק גורדוןTBAEl TontoEnd of the Nightבו דאגלס
+שנהסדרהתפקידהערות2017Rebelקרלטון סילברפרק: "Partners"מחשבות פליליותהאנטרפרק: "Lucky Strikes"חסרי בושהג'ודהפרק: "The (Mis)Education of Liam Fergus Beircheart Gallagher"2018שקרים קדושיםג'ודה לאלנד4 פרקים2019לא ייאמןקונורמיני-סדרהדולי פרטון: מיתרי הלב לינקולן דולרהיידפרק: "Down from Dover"2020-2019גרינליףדנטה7 פרקים2020סיפורים מופלאיםלי איסטוןפרק: "The Heat"השריף (אנ')פקד ג'וזף האריסתפקיד ראשי; 13 פרקים2021Callsלופרק: "The Universe Did It"2023פוקר פייסאוסטיןפרק: "The Stall"
שיין מקריי הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
מקריי קיבל תואר שני מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 2003.
בתיאטרון, מקריי שיחק במחזה Take Me Out שזכה בפרס הטוני.
בשנת 2005 הופיע מקריי במחזה "ריצ'רד השלישי" בתפקיד, ריצ'מונד.
מקריי דיבב דמויות שונות 'בסרט צ'יקן רובוט של סת' גרין.
הוא שיחק בסרט "הקולקטיב" משנת 2008 ושיחק יחד עם קלי אוברטון בקליפ לשיר "מבועת" של קתרין מקפי עם זאקרי לוי.
בשנת 2011, הוא הופיע בסרט "העזרה" בתפקיד "ראלי ליפולט".
בשנת 2012 היה לו תפקיד בסרט "טרמפ קטן אחד".
הוא הופיע גם בסדרת הנעורים אחת שיודעת.
בשנת 2014 היה לו תפקיד חוזר בסדרה "המעקב" בתפקיד רוברט.
בשנת 2017 הצטרף מקריי לצוות השחקנים הקבוע של סדרת הטלוויזיה בהפקת אולפני אמזון "Sneaky Pete" בתפקיד טיילור.
בשנת 2014 הוא שיחק בסרט "עדייו אליס" בכיכובה של ג'וליאן מור.
בשנת 2021 שיחק בסרט "לנסקי"; בו גילם את המאפיונר האיטלקי לאקי לוצ'יאנו, ושיחק בסרט המתח "פלישה" של שירות פריים וידאו לצד אוקטביה ספנסר.
שיין ברנדון מקמהן , הידוע יותר בשם הבמה שלו, שיין מקמהן הוא איש עסקים ומתאבק אמריקאי.
הוא מייסד ויושב ראש חברת Ideanomics.
בנוסף, הוא מחזיק בבעלות מזערית בארגון ההיאבקות WWE, שבו הוא מתפקד כמפיק ומתאבק.
מקמהן הוא דור רביעי למקדמי מופעי היאבקות כאשר הוא חלק ממשפחת מקמהן המוכרת בעולם ההיאבקות.
הוא החל לעבוד עבור ה-WWE בעודו בן 15 בלבד, תחילה כמחסנאי.
מקמהן עבד במספר תפקידים נוספים, כשביניהם שופט, מפיק, שדרן ולעיתים מתאבק.
הוא הנין של ג'ס מקמהן, הנכד של וינסנט ג'יימס מקמהן, הבן של הבעלים/יו"ר/מנכ"ל ה-WWE, וינס מקמהן ושל שגרירת הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית לשעבר, לינדה מקמהן.
כמו כן, הוא אחיה הגדול של אישיות ה-WWE, סטפני מקמהן, והגיס של סמנכ"ל ה-WWE והמתאבק פול "טריפל H" לווק.
כמתאבק, הוא זכה פעם אחת באליפות האירופאית, פעם אחת באליפות ההארדקור, פעם אחת באליפות הזוגות של סמאקדאון ובגביע העולם של ה-WWE לשנת 2018.
בשנת 2009, מקמהן הודיע על התפטרותו מתפקידו ב-WWE.
שנה מאוחר יותר, הוא הפך למנכ"ל של חברת שירות הבידור, YOU On Demand.
ב-12 ביולי 2013, מקמהן התפטר מרצונו כמנכ"ל החברה ומינה את וייצ'נג ליו ליורשו, תוך כדי שהוא נשאר מנכ"ל החברה בפועל וסגן יו"ר הדירקטוריון.
שיין ברנדון מקמהן נולד ב-15 בינואר 1970 בגייטרסבורג, מרילנד ללינדה ווינס מקמהן.
יש לו אחות קטנה אחת בשם סטפני מקמהן.
מקמהן נישא למריסה מזולה בשנת 1996, כשלשניים יש יחדיו שלושה ילדים.
ילדיו הופיעו ברסלמניה 32, כשליוו אותו לזירה לקרב שלו מול אנדרטייקר.
מקמהן בדרך כלל לבוש באפודי בייסבול שעליהם מופיע הכיתוב "Shane O Mac" מקדימה ו"McMahon" מאחור.
ב-19 ביולי 2017, מקמהן היה מעורב בהתרסקות מסוק, שבו לא נפגע.
מקמהן הוא חובב אמנויות לחימה משולבות מושבע.
הוא מתאמן בג'ו ג'יטסו ברזילאי תחת הדרכתו של רנזו גרייסי, כשבנוסף מתאמן באגרוף תאילנדי תחת הדרכתו של פיל נרס.
רגע השנה שלא קשור לקרב של WWE (2016) - מקמהן חוזר ל-''Raw
פיוד השנה (2001) - נגד וינס מקמהן
PWI דירג אותו במקום ה-245 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1999
האליפות האירופאית של ה-WWF (פעם אחת)
הטקטיקה השיווקית הגרועה ביותר של השנה (2003) - השתלטות משפחת מקמהן על מוצרי ה-WWE
הפיוד הגרוע של השנה (2003) - נגד קיין
הפיוד הגרוע של השנה (2006) - עם וינס מקמהן נגד D-Generation X (שון מייקלס וטריפל H)
שיילוק מקרקוב הוא סרט קולנוע גרמני מ-1913 שבוים על ידי קארל ווילהלם.
בסרט משחק רודולף שילדקראוט בתור יצחק הלוי, יהודי מלווה בריבית.
התסריט נכתב על ידי פליקס זאלטן.
הסרט מבוסס בחלקו על "הסוחר מוונציה" של וויליאם שייקספיר, ומתרחש בגליציה שבמזרח אירופה בתחילת המאה ה-20.
מלווה הכספים יצחק הלוי (רודולף שילדקראוט) הוא אב לשתי בנות ואלמן.
יצחק יהודי מאמין, שמרבה להתפלל ולתת תרומות, ורבים פונים אליו לבקשת עזרה.
יצחק גאה בעסקו כמלווה כיוון שהכסף נותן לו כח והשפעה.
הוא אוהב מאוד את בתו הבכורה רחל, ומאמין בצניעותה.
זאמירסקי (קארל ווילהלם), אציל פולני שמפזר את הונו על הימורים ונשים הוא אורח קבוע בביתו של יצחק.
באחד הימים פוגש האציל את רחל (ביטה אהרן), והיא מתאהבת בו.
זאמירסקי ממשיך לשחק בקלפים בביתו של יצחק, מפסיד, וחובו גדל.
הוא חש מיואש ורוצה להתאבד, אך רחל שרואה את מצוקת אהובה גונבת כסף מאביה ומביאה אותו לזאמירסקי.
יצחק הלוי יושב באותה השעה ומתפלל, אך כשחוזר לביתו רואה את אשר עשתה רחל.
הוא הולך לביתו של זאמירסקי ומתעמת איתו אך האציל הפולני מכחיש.
יצחק מוצא על שולחנו של זאמירסקי פנינים מאוצרו ויצחק מתנפל עליו ומנסה להרוג אותו.
זאמירסקי קורא לעזרה ויצחק מגורש מביתו ללא רחל.
יצחק קורע את בגדיו מאבל ויושב "שבעה" על בתו רחל.
הוא מזניח את עסקיו ואת תרומתו לחברה, ומתחיל לחלק את כספו לעניים.
בתו הצעירה מרים (לאה רוזן) מנסה לנחם אותו אך הוא מכה אותה מפחד שאחרת היא תפעל כמו רחל.
יום הכיפורים מגיע ויצחק מתעלף בבית הכנסת.
במקביל, רחל וזאמירסקי ברחו לברלין שם הוא חוזר להמר ומפסיד את כל הכסף שרחל גנבה מאביה.
כאשר רחל מתלוננת לפניו על מצבה המר הוא מכה אותה.
בפתח בית הכנסת הקהילה ממתינה לשובו של יצחק ורחל יחד איתם.
הוא לא מזהה את רחל, והיא לא מצליחה להביא את עצמה לבקש את סליחתו.
מרים מביאה את רחל לבית אביהן, ושם על סף מותו אביה מקבל אותה חזרה באהבה.
ב"הסוחר מוונציה" וב"שיילוק מקרקוב" ישנם דמויות ואירועים אשר דומים.
במחזה של שייקספיר מסופר על נוצרי בשם אנטוניו, המקביל לזאמירסקי, ועל שיילוק, המקביל ליצחק הלוי.
כמו שזאמירסקי היה חייב כסף ליצחק, כך גם אנטוניו חב כסף לשיילוק.
בנוסף, בדומה לכך שרחל גנבה כסף מאביה וברחה עם אהובה הנוכרי, כך גם ג'סיקה, בתו של שיילוק, גנבה כסף מאביה וברחה עם לורנצו, חבר של אנטוניו.
אך בעוד שב"הסוחר מוונציה" שיילוק האנטגוניסט מוצג כסטריאוטיפ של היהודי הקמצן, התככן ומלווה בריבית בניגוד לגיבורי הסיפור האיטלקים, ולו הסיפור מסתיים רע, ב"שיילוק מקרקוב" היהודי הוא הפרוטגוניסט בעוד שהנוכרי מוצג כמהמר ובעל מכה.
אמנם הסיפור מסתיים במותו של יצחק, אך סופו לא מר כשל שיילוק, שכן בתו חזרה אליו.
שם השחקן/נית שם הדמות רודולף שילדקראוט יצחק הלוי ביטה אהרן רחל הלוי לאה רוזן מרים הלוי קארל ווילהלם זאמירסקי פרידריך קונהה הרב דמתא
הסרט צולם באולפני יוניון באזור ברלין-טמפלהוף.
הצילומים החיצוניים נעשו בקרקוב ולאחר מכן באוסטרו-הונגריה.
הסרט עבר צנזורה ב-14 באוקטובר 1913 והוקרן יומיים לאחר מכן בתיאטרון יוניון באלכסנדרפלאץ שבברלין.
הסרט שיילוק מקרקוב נחשב להיות הסרט הראשון שצולם של השחקן רודולף שילדקראוט.
לא ניתן למצוא מידע על הכנסות הסרט, הסרט נחשב אבוד ולא ניתן לצפייה.
בעיתון "הזמן" פורסמה כתבה על הסרט על ידי אהרן חרמוני, ושם נכתב:
"...והעסק הצליח, הצליח יותר מכל הקומדיות, הטראגידיות והדראמות היהודיות של שניצלר ריסליר, שלום אש ונאמאנמון.
לא פחות בשבעה קינותיאטרונים 'צחקו' - רק בברלין - באותו זמן משך יותר משבועיים, שלש-ארבע פעמים ביום את הדראמה 'שיילוק מקרקוב', והקינותיאטרונים לא יכלו לספק את סקרנותו הגדולה של כל הקהל, שהיה עומד צפוף ונדחק לשעריהם ומחכה לשעה המוצלחת, שבה ישיגו בממון רב כרטיס-כניסה."
בעיתון "אוסט אונד ווסט" כתב ארנו נדל:
"אם מפארים יותר מידי את החמימות של הבית היהודי ב"מאחורי קירות", זו קורה פי שניים (...) בסרט 'שיילוק מקרקוב'.
הסיפור שונה כדי להראות, תחילה, כל מה שניתן לדמיין שיש לו קשר לחיי יהודים חסידים (ערבי שישי, יום כיפור, הלוויה, וכו'.), ושנית, כדי לתת לשילקראוט הזדמנות לתרגל כל מיני אומנויות ותעלולים.
אבל השחקן הגדול הזה כל כך חזק שהוא חודר לכל מקום עם הפאתוס הטרגי שלו.
איך שהוא יורד במדרגות במצוקת חנק, איך שהוא נלחם באל, בזמן שהוא נקרע מבפנים, איך שהוא נוקם באויביו, איך שהוא מגיע מחצר הכנסייה, קפוא וכואב, כל אלה דברים בלתי נשכחים, אשר אדם חייב לחוות, ובגללם הוא יתן 'למחבר הסרט' להתחמק.
(...) התמונה הכי נוקבת היא שילדקראוט נופל במדרגות אחרי שבתו בורחת.
הוא לא ימצא אותה יותר, הוא יודע שנבל שהלווה לו כסף גנב את בתו, הוא גם יודע שבפניו ניתן לקרוא את חוסר האונים ואת האימה של האומה המתרגשת."
באנגליה הסרט הופץ בשם "היהודי"
שיין קאסאס הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר גב, אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) ואלוף ארצות הברית (2019) במשחה ל-100 מטר גב וסגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) במשחה ל-200 מטר גב.
קאסאס נולד וגדל בסן דייגו, קליפורניה בנה של מוניקה אפלינג.
הוא החל להתאמן בגיל 7. בשנים 2018–2021 הוא שחה והתאמן באוניברסיטת טקסס A&M ומשנת 2022 באוניברסיטת טקסס באוסטין בהדרכתו של אדי ריס.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסטנפורד, קליפורניה בתחילת אוגוסט 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.72 שניות, לפני יוהאן נדוי ברואר מצרפת (53.80 שניות) וקלארק ביץ' (53.95 שניות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 הוא סיים במקום שלישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.76 שניות, אחרי ראיין מרפי (52.33 שניות) והאנטר ארמסטרונג (52.48 שניות) ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.64 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי בדצמבר 2021 הוא זכה ב-6 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 49.23 שניות, לפני קלימנט קולסניקוב מרוסיה (49.46 שניות) ורוברט גלינצה מרומניה (49.60 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ביחד עם רוסיה בהשוואת שיא אליפות חדש של 1:30.51 דקות.
כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב תוצאה של 23.11 שניות.
מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:48.81 דקות, אחרי רדוסלב קבנצקי מפולין (1:48.68 דקות) ולפני כריסטיאן דינר מגרמניה (1:48.97 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 50.44 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 23.16 שניות.
מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.50 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 22.99 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.73 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יוני 2022 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:55.35 דקות, אחרי ראיין מרפי (1:54.52 דקות) ולוק גרינבק מהממלכה המאוחדת (1:55.16 דקות).
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי אותה שנה זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב, במשחה ל-100 מיטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.40 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:55.24 דקות.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.46 שניות.
שְׂייֵנְיָאנְג (בסינית מפושטת: 咸阳; בסינית מסורתית: 咸陽; בפין-יין: Xiányáng) היא נציבות עירונית במחוז שאאנשי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין, שבעבר הייתה בירתה של שושלת צ'ין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-4.98 מיליון תושבים, מתוכם כ-1.57 מיליון בשלושת הרבעים.
הנציבות העירונית שיין-יאנג משתרעת על פני 10,324 במרכז מחוז שאאנשי, והיא גובלת בבירת המחוז שִׂיאָן מדרום, בנציבויות העירוניות ממערב, , יֵן-'אָן ו ממזרח ובמחוז גאנסו מצפון.
העיר ממוקמת על הנהר .
בעיר נמצא , המשרת את שיאן, נמל התעופה הגדול ביותר בצפון-מערב סין, ואחד מ-40 נמלי התעופה העמוסים ביותר בעולם.
הנציבות העירונית שיין-יאנג מחולקת לשלושה רבעים, תשע נפות ושתי נפות עירוניות:
שיין הארט הוא שחקן וזמר קנדי.
ידוע בשל תפקידו כלוק בסדרה "אולפני אבדות ומציאות".
בנוסף, הופיע בתפקיד לוק בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד".
ב-2015, הוא הוציא שני סינגלים בשם "Let You Know" ו-"Left Standing".
בנוסף, הוא היה אחראי על יצירת הפסקול של "אולפני אבדות ומציאות".
שנהסדרה/סרטתפקידהערות2015נולדו לרקודלוקתפקיד משני; 9 פרקיםהמכשפה הטובהאנתוניתפקיד משני; 7 פרקים2016–2017אולפני אבדות ומציאותלוקתפקיד ראשי2016Ice Girlsדארסיסרט טלוויזיה
שיילה ואן דאם הייתה נהגת מרוצים ואשת תיאטרון יהודייה-בריטית.
התחרתה במרוצי ראלי בשנות ה-50, והייתה הבעלים של תיאטרון ווינדמיל בלונדון.
החלה את קריירת הנהיגה התחרותית שלה ב-1950, וזכתה ב-Coupe des Dames ("גביע הנשים"), הפרס הראשון לנשים, בראלי האלפים ב-1953. בשנה שלאחר מכן זכתה באליפות אירופה לנשים, וב-1955, בגביע הנשים בראלי מונטה קרלו.
נולדה בפדינגטון, מערב לונדון, לאמרגן ויויאן ואן דאם ואשתו, נטלי ליונס.
כבת למשפחה יהודית זכתה לילדות לא שגרתית: אביה, שהיה חובב מכוניות ועבד כמכונאי בקלימנט-טלבו בראשית ימי הרכב, עודד אותה ללמוד נהיגה, הרבה מתחת לגיל החוקי, ובמסעה הראשון עמו נהגה מלונדון לברייטון.
במלחמת העולם השנייה עברה הכשרה קונבנציונלית יותר כנהגת בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF).
בעת שירותה ב-WAAF, התנסתה באירוע הספורט המוטורי הראשון שלה עם אחותה היחידה נונה כנווטת, כפעלול קידום מכירות של תיאטרון ווינדמיל שאביה ניהל.
עם הכיתוב "נערת ווינדמיל" על דופן הרכב מתוצרת סאנבים-טלבו הן סיימו במקום השלישי במקצה הנשים של ראלי MCC-Daily Express.
בעקבות ההצלחה, הוזמנה לייצג רשמית את קבוצת רוטס על הילמן מינקס בראלי מונטה קרלו ב-1951.
ההצלחה הגדולה הראשונה שלה הייתה פרס הנשים בראלי MCC ב-1952 כשהיא נוהגת בסאנבים-טלבו.
בראלי של מונטה קרלו, ב-1953, קבעה שיא מהירות של מכוניות בקטגוריית 2–3 ליטר, על אף תקרים רבים במהלכו.
היא נהגה באב הטיפוס של מכונית הספורט סאנבים אלפין במהירות ממוצעת של 190 קמ"ש בג'אבק שבבלגיה.
בראלי האלפים של 1953, היא והנהגת-שותפה אן הול זכו בגביע הנשים ובגביע האלפיני המוענק על סיום המסלול ללא פסילה תוך עמידה בזמני היעד.
היא זכתה בגביע נשים נוסף בראלי טוליפ של הולנד בשנת 1954, כולל ניצחון מוחלט במרוץ של 10 הקפות של מסלול זנדוורט.
פרס הנשים בראלי הוויקינגים בנורווגיה השלים את זכייתה באליפות אירופה לנשים לשנת 1954 עבור ואן דאם והול – ניצחון עליו חזרו גם ב-1955 בדגם סאנבים אלפין סימן 3. ב-1954 זכתה גם בפרס הקבוצתי בראלי מונטה קרלו ביחד עם לזלי ג'והנסון וסטירלינג מוס.
ואן דאם זכתה בפרס הקבוצתי גם ב-1955.
ראלי מונטה קרלו ב-1956 היה האחרון שלה עם קבוצת רוטס.
באותה שנה הייתה שותפה לפיטר הארפר בסאנבים רפייר במרוץ מילה מילייה, וזכתה בקטגוריה שלהם במהירות של 106.81 קמ"ש.
ב-1957 השתתפה פעם נוספת במילה מילייה, שוב בסאנבים רפייר, הפעם בשיתוף דייוויד האמפרי, אך הם לא סיימו את המרוץ לאחר שאיבדו שליטה על הרכב כשעברו על קווי חשמלית ופגעו בחלון ראווה.
היה זה המרוץ האחרון בו השתתפה.
לאחר פרישתה ממרוצים, הפכה לנשיאת מועדון "דוגהאוס" לנשות ספורט מוטורי, ולנשיאת מועדון המכוניות הרשומות של סאנבים-טלבו אלפין.
ואן דאם עבדה עם אביה בתיאטרון ווינדמיל משנות העשרה שלה.
הוא הוריש לה את התיאטרון עם מותו ב-1960. אך לתיאטרון, שנוסד ב-1932 והתמחה בהצגת תמונות חיות היה פחות ופחות ביקוש עם התפתחות עולם הקולנוע, והוא נסגר ב-1964. עם זאת, בשנת 1965 ערכה ואן דאם סבב הופעות בתיאטראות הטיבולי בסידני ובמלבורן, עם המופע שלה, "The Windmill Revue".
במופע הופיעו מספר אמנים לשעבר של תיאטרון ווינדמיל.
ואן דאם פרשה עם אחותה לחווה הקטנה שלהם בפולבורו .
היא נפטרה בלונדון ב-23 באוגוסט 1987.
ואן דאם הונצחה ביד לאיש הספורט היהודי.
שיין אליאן ג'יי פטינאמה (בהולנדית ובאינדונזית: Shayne Elian Jay Pattynama; נולד ב-11 באוגוסט 1998 בלייליסטאט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי-אינדונזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ויקינג מליגת העל הנורווגית ובנבחרת אינדונזיה.
פטינאמה גדל במחלקות הנוער של SV לייליסטאר '67, אייאקס ואוטרכט.
בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של אוטרכט.
ב-1 ביולי 2019 חתם פטינאמה בטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה ההולנדית.
הוא ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-16 במרץ 2021 חתם פטינאמה בוויקינג מליגת העל הנורווגית.