tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתבות סנסציוניות שנכתבו על מסיבות אלה ותוצאותיהן, התמקדו במיוחד בשימוש בסמים ואווירת חוסר הגבולות וחוסר השליטה כפי שהיא נתפסה בתקשורת.
ברגע שהשימוש במונח אסיד האוס נעשה נרחב יותר, המשתתפים באירועי אסיד האוס בבריטניה ובאיביזה הפכו את הקונוטציות של הסמים הפסיכדליים למציאות, על ידי שימוש בסמי מועדונים כמו אקסטזי ו-LSD.
אסיד האוס היה פופולרי גם במנצ'סטר והוליד אמנים כמו A Guy Called Gerald וההרכב 808 State .
הז'אנר היה פופולרי מאוד בקרב חוליגני הכדורגל של העיר, ועל פי קולין בלייני, ממנהיגי מועדון החוליגנים אוהדי מנצ'סטר יונייטד, בספרו "Hotshot: The Story of a Little Red Devil", אירועי האסיד האוס היו המקום היחיד שבו חבורות חוליגנים של קבוצות יריבות היו מתערבבות, מבלי להסתכסך אחת עם השנייה.
בסצנה המוזיקלית המדצ'סטר נראו השפעות אסיד האוס זולגות לתוך סצנת הרוק המקומית.
להקות מדצ'סטר הבולטות כוללות את הסטון רוזס, האפי מאנדייז, השרלטנס והאינספיירל קרפטס.
שכיחות השימוש בסמים במסיבות אסיד האוס הייתה מנוגדת לשמרנות התאצ'ריסטית באותה תקופה, ועוררה בהלה מוסרית.
בשנת 1990 חוקק בפרלמנט חוק ("Entertainments (Increased Penalties) Act") שאיפשר להטיל קנס של 20,000 פאונד על ארגון רייב או מסיבה בלתי חוקית ומאסר לתקופה של שישה חודשים.
ב-1994 חוקק חוק נוסף "Criminal Justice and Public Order Act 1994" שנועד באופן ספציפי לאסור רייבים, ואסר על מסיבות בהם מושמעת מוזיקה שהוגדרה כ"מאופיינת לחלוטין או בעיקר ברצף של ביטים שחוזרים על עצמם".
חוקים אלה, במקביל לחדירה של מוזיקת ההאוס והטכנו למיינסטרים שהובילה לעלייתם של המועדונים הגדולים והמסחריים שהיה להם אישור לפעול באופן חוקי, גרמו לדעיכה של מסיבות האסיד האוס.
אסיה לוקין היא ציירת, פסלת ויוצרת סרטים ישראלית.
עבודותיה עוסקות בדרך כלל באירועי חיי היומיום, המאופיינות בסגנון פיגורטיבי, צבעוניות חזקה, והבעות פנים אינטנסיביות של הדמויות אותן היא מציירת.
לוקין נולדה בסנט פטרסבורג ברית המועצות (כיום רוסיה), ועלתה לישראל ב-1990. בילדותה למדה בבית הספר לאמנויות שליד האקדמיה ע"ש מוחין (היום האקדמיה ע"ש שטיגליץ בסנט פטרבורג) ובמקביל למדה אצל הצייר סולומון רוסין .
כאשר עלתה ארצה התגוררה עם משפחתה בירושלים, המשיכה ללמוד ציור, בעיקר אצל הצייר אלכסנדר (סשה) אוקון, שתמך בה בזירה האמנותית גם בהמשך הדרך.
לאחרי סיום שירותה הצבאי התקבלה למחלקה לאמנות בבצלאל, ולמדה שם עד שנת 2000. בתקופה זו החלה לוקין לעסוק במיצבים ופיסול מופשט ועכשווי, על אף שעד אותה עת עסקה בציור בלבד: "בבצלאל היה תמיד פולחן של חידוש, של עכשוויות.
כל זה ממש עניין אותי.
התחלתי לעסוק במיצבים, בפיסול מופשט סופר־עכשווי".
בשנת 1999, שנתה השלישית בבצלאל, נשלחה דרך בצלאל לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות יפות, הבוז'אר, פריז, צרפת, לתוכנית חילופי סטודנטים, שם עסקה לרוב בפיסול.
כשחזרה מפריז, לוקין פסקה מעיסוקה בפיסול, ושבה לצייר דיוקנאות בסגנון אקספרסיבי־ריאליסטי.
בין השנים 2005–2007 למדה אנימציה באקדמיה המלכותית לאמנות, לונדון, בריטניה.
שם עבדה על סרט האנימציה הראשון שלה, שהוקדש למשורר האבסורדיסט הרוסי דניאיל חארמס, שגווע מרעב בכלא הסובייטי בשנות ה–40 של המאה הקודמת.
בין השנים 2008–2009 למדה לוקין בבית הספר הממלכתי לרישום, לונדון, בריטניה.
בין השנים 2010–2018 הייתה חברח בקבוצת "הברביזון החדש", שחברות בה גם נטליה זורבובה, אנה לוקשבסקי, זויה צ'רקסקי ואולגה קונדינה— כולן אמניות ילידות מדינות חבר המדינות שעלו לישראל.
הקבוצה מבקשת לבטא עמדה חברתית באמצעות ציור פיגורטיבי מהתבוננות, במפגשי חוץ בפריפריה ובמציאות אורבנית, כמו התחנה המרכזית הישנה ושכונת נווה שאנן בתל אביב.
ציורי "הברביזון החדש" מתארים דמויות שוליים של חברה ישראלית.
שם הקבוצה מתייחס לקבוצת ברביזון שפעלה בצרפת במאה ה-19 וחרתה על דגלה עקרונות של ציור מתוך התבוננות, מחוץ לסטודיו, תוך חיבור בין ריאליזם ציורי ובין מבט נוקב במציאות החברתית.
2000-1995 בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, בוגרת, BFA
1999 בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות יפות, הבוז'אר, פריז, צרפת, תוכנית חילופי סטודנטים עם בצלאל
2007-2005 האקדמיה המלכותית לאמנות, לונדון, בריטניה
2009-2008 בית הספר הממלכתי לרישום, לונדון, בריטניה
''הציור של לוקין מבקש התכנסות וחירות משל עצמו.
הוא לקוח מהחיים, והמפגש עימו מחייב גם את הצופה להשיל מעליו מחיצות שיפוטיות לגבי נכון או שגוי, אהוב או שנוא, מקובל או דחוי.
זהו ציור שיותר משהוא מעורר אמפתיה הוא מעורר אמון: באמן, באמנות, באדם, בחיים.
יותר משהיא מתבוננת בהם, היא מבקשת לחוש אותם, להזדהות איתם, להיות חלק מהם.
מבט נטול פניות ושאינו מתנצל, מְרצה או מבקש להיות נאהב.
לתערוכה 'נפש עירומה: חיים סוטין והאמנות הישראלית' שאצרתי ב-2019 השתמשתי בצירוף 'נפש עירומה', שאינו קיים בשפה העברית, ובאמצעותו ביקשתי לקלוע לשורש נשמתו ויצירתו של סוטין.
בדומה לגוף עירום, ביטוי זה מפנה למקום החשוף, הפגיע והחרדתי של הנפש, זה המתקיים על סף תהום.
לוקין, בדומה לסוטין, משכילה לבטא בציוריה אלה את חוסר האונים, ובה בעת את הוויטאליות של החיים ואת ההיאחזות בהם.'' (יניב שפירא ''בקול מלא'' מתוך קטלוג לתערוכה ''להישיר מבט'')
1999 פרס בצלאל לתוכנית חילופי סטודנטים עם בית הספר הלאומי הגבוהה לאמנויות יפות (L'ECOLE DES BEAUX ARTES) פאריס, צרפת
2002 יומן סנט פטרבורג, גלריית המרכז היהודי, סנט פטרסבורג, רוסיה
2008 ציורים וסרטים, בית פושקין, לונדון, בריטניה
2012 ארבע ערים, גלריה בינט, תל אביב, ישראל
2013 ציורים, גלריה נורה, ירושלים, ישראל
2015 רישומים בעיר, גלריה לבניין ההיסטורי בצלאל, ירושלים, ישראל
2024 ציורים מתוך "סדרת בית החולים 2020-2024", גלריה רוטשילד לאמנות, תל אביב, ישראל
1998 ארבעה אמני ירושלים, בית האמנים, ירושלים, ישראל
2001,2002 תערוכה שנתית, מנז', סנט פטרסבורג, רוסיה
2002 מכירה פומבית של Sotheby's, לונדון, בריטניה
2004 מבט מהחלון, גלריית "פרבדה 6", סנט פטרסבורג
2005 ביאנלת רישום 2, בית האמנים, ירושלים, ישראל
2005 חפצים וחמלה, גלריה 33, תל אביב, ישראל
2007 סיביר לילות", Siberia Project Space, לונדון, בריטניה
2008 Uncut, המכון לאמנות עכשווית, לונדון, בריטניה
2009 דיאלקטים 2, בית פושקין, לונדון, בריטניה
2011 לתרבות אין עונה, ממותה, ירושלים, ישראל
2011 נופי הגירה, גלריית Kultproject, מוסקבה, רוסיה
2011 סגור את הפה ותגיד מילה אחת, גלריה רוטשילד, תל אביב, ישראל
2012 Cargo-cult, מובי, מוזיאון בת-ים לאמנות, ישראל
2012 Pretty Gritty City, קרן הנסיך מוויילס, לונדון, בריטניה
2013 לילות לבנים בפרם, PERMM, מוזיאון פרם, רוסיה
2013 צנטריפוגה, קרן ניית'ן קאמינגס, ניו יורק, ארצות הברית
2013 שוק באר שבע, מוזיאון הנגב לאמנות, ישראל
2014 New Barbizon Open Studio, תחנת האוטובוסים החדשה, תל אביב, ישראל
2014 חיים בסרט, מרכז האמנות הנסן, ירושלים, ישראל
2014 משולש שיקגו, מוזיאון חיפה לאמנות, ישראל
2014 פורטרטים ונופים, גלריה C1, ברלין, גרמניה
2014 רישום בחוץ, מוזיאון בר-דוד לאמנות, ישראל
2014 רישומים בחורה, מרכז הקהילה חורה, ישראל
2014 רק אמת, גלריה "בית האדום", תל אביב, ישראל
2015 תערוכת ברביזון, גלריה רוזנפלד, תל אביב, ישראל
2016 חזרה לחיים, מוזיאון עין חרוד, עין חרוד, ישראל
2016 ילדים רוצים קומוניזם, מוזיאון מובי, בת ים, ישראל
2016 לגבי אפריקה, מוזיאון תל אביב, תל אביב, ישראל
2016 מטרופולין, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, ישראל
2017 הילדים רוצים קומוניזם, Kunstlerhause Bethenian, ברלין, גרמניה
גלריית UT, אוסטין, ארצות הברית
2018 80 שנה לאמנות ישראלית, מוזיאון עין חרוד לאמנות, עין חרוד, ישראל
2019 Ways of Drawing, קרן הנסיך מוויילס, לונדון, בריטניה
אסיטה קנקו (נולדה ב-14 ביולי 1980) היא עיתונאית, פעילת זכויות אדם ופוליטיקאית שנבחרה כחברת הפרלמנט האירופי בשנת 2019 ומייצגת את הברית הפלמית החדשה.
קנקו נולדה בגודיר שבבורקינה פאסו בשנת 1980. היא עברה השחתת איבר המין הנשי (FGM - Female Genital Mutilation) בילדותה ומאז פעלה למען איסור המנהג.
קנקו עבדה גם עם קרן AHA שנוסדה על ידי אייאן חירסי עלי כדי להילחם בהשחתת איבר המין הנשי, נישואים בכפייה והפרות של זכויות אדם, בעיקר של ילדות ונשים על רקע דתי, מוסלמי במיוחד.
לאחר רצח העיתונאי רב ההשפעה בבורקינה פאסו נורברט זונגו בשנת 1998, היא למדה עיתונאות והפכה לפעילת זכויות אדם.
בשנת 2001 קנקו עברה להולנד כדי ללמוד גם שם עיתונאות.
בשנת 2004 עברה לגור בבריסל, ובשנת 2008 קיבלה אזרחות בלגית.
בשנת 2012 קנקו נבחרה כחברת מועצה בעיר איקסל מטעם התנועה הרפורמיסטית.
בשנת 2018 היא הצטרפה למפלגת הברית הפלמית החדשה דוברת ההולנדית (N-VA), והצהירה כי היא תומכת במדיניות של דובר ההגירה של מפלגת N-VA תיאו פרנקן , וכי לדבריה נדרשת מדיניות חזקה יותר כדי להתמודד עם סחר בבני אדם והגירה בלתי חוקית.
קנקו נבחרה בשנת 2019 לפרלמנט האירופי ברשימת ה-N-VA, וכיום היא סגנית יושבת ראש בסיעת השמרנים והרפורמיסטים האירופים.
לדידה, לאור הנסיגה לכאורה של ארצות הברית מערכים מסוימים בתחום ההגירה הבלתי חוקית, ובנושאים פוליטיים גלובליים, היא תומכת בתפקיד פעיל יותר של האיחוד האירופי, ומניחה שאם לא כן, סין תנסה למלא את החלל.
בתפקידה כחברת פרלמנט, היא גם דגלה בטיפול באתגרים העומדים בפני יבשת אפריקה, וקראה להגברת שיתוף הפעולה בתיאום ההקצאות הרפואיות למדינות אפריקאיות במהלך מגפת הקורונה.
קנקו תיארה את עצמה כפעילה לזכויות נשים והקימה ארגון בשם Polin כדי לעודד שוויון הזדמנויות ומעורבות נשית יותר בפוליטיקה.
היא דיברה על החשיבות של הגנה על ערכי הנאורות האירופית, קיום מדיניות הגירה אחראית, וטענה לשילוב חזק יותר של מהגרים בחברה האירופית והמערבית כאחד, במקום לשאוף לרב-תרבותיות.
ב-2023, קאנקו תמכה באוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022 והייתה ביקורתית כלפי תגובת האיחוד האירופי, בטענה שהאיחוד "התעורר מאוחר מדי" לבעיה, ו"לקח את השלום כמובן מאליו".
היא טענה נגד נייטרליות מול נשיא רוסיה פוטין, ותומכת בשליחת עודפי ציוד צבאי לכוחות אוקראינים, וקבעה: "אם הייתי במבי, לא חמושה, למה שאנהל משא ומתן על שלום עם אריה?
אני הייתי רואה שלום, אבל האריה היה רואה רק ארוחה".
קריירה נוספת כסופרת ויועצת לארגונים
בנוסף לעבודתה הפוליטית, קנקו היא סופרת פעילה.
בנוסף, מייעצת לחברות בשיטות ליישם יעדים לפיתוח בר קיימא, וכבעלת טור ביומון הפלמי "דה סטנדרד" .
בשנת 2023 נפתחה חקירה נגד קנקו, בעקבות תלונות על כך שהפחידה את הצוות הפרלמנטרי שלה.
החקירה נסגרה עקב העדר ראיות.
בסוף באוקטובר ונובמבר אותה שנה, התפרסמה בנאומים תקיפים בפרלמנט האירופי בזכותה של ישראל להגן על עצמה.
זאת תוך נזיפות חריפות כנגד יושב ראש הפרלמנט, ונגד תנועות וארגוני הנשים במערב, על שתיקתם נוכח הזוועות והאלימות מינית של ארגוני הטרור הפלסטינים בטבח שבעה באוקטובר.
היא המשיכה בקו זה גם בחודש דצמבר בראיון טלוויזיוני שקיימה איתה רשת "Fox" האמריקאית.
קנקו נשואה, יש לה בת אחת (ילידת 2008) ומתגוררת בבריסל בירת בלגיה.
אסייר דל הורנו (בספרדית: Asier del Horno; נולד ב-19 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ספרדי-בסקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
דל הורנו, נולד בברקלדו שבחבל הבסקים, ספרד התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו.
ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לדפורטיבו לה קורוניה.
ב-16 בפברואר 2002 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד ריאל מדריד.
ביוני חתם בצ'לסי תמורת 8 מיליון פאונד.
ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד טוטנהאם הוטספר.
ב-22 בפברואר 2006 קיבל כרטיס אדום לאחר עבירה על ליונל מסי במשחק בו הפסידה צ'לסי 2-1. בצ'לסי שיחק עונה אחת בה זכה באליפות, שהייתה התואר היחיד בקריירה שלו.
ב-21 ביולי 2006 חתם לשש שנים בוולנסיה תמורת 8 מיליון אירו.
בתחילת העונה עבר ניתוח בעקב אכילס וב-3 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סלטה ויגו.
ביום האחרון של חלון העברות בקיץ הושאל לאתלטיק בילבאו עד לסיום העונה.
ב-30 בינואר 2010 הושאל לריאל ואיאדוליד עד לסיום העונה.
בקיץ הושאל ללבאנטה עד לסיום העונה שבסיומה חתם על חוזה במועדון.
בעונה זו, דל הורנו המשיך לסבול מפציעות שבעקבותן איבד את מקומו בהרכב.
ב-3 בספטמבר 2004 דל הורנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בתיקו 1-1 נגד .
חודשיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד .
דל הורנו נפצע לקראת מונדיאל 2006 ולא נכלל בסגל הסופי.
לזכותו של דל הורנו גם 4 הופעות בנבחרת חבל הבסקים.
אסייר וִיאַלִיבְּרֶה מולינה (בספרדית: Asier Villalibre Molina; נולד ב-30 בספטמבר 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בראסינג סנטנדר מהליגה הספרדית השנייה בהשאלה מדפורטיבו אלאבס.
ויאליברה נולד בגרניקה שבחבל הבסקים, והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו בשנת 2011. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבת של בילבאו, בסקוניה, בעונת 2013/2014, במשחק בו גם כבש את שער הבכורה שלו בליגה השלישית בגיל 15.
במאי 2015, לאחר 20 שערים נוספים עבור בסקוניה, ויאליברה הועלה לקבוצת המילואים בליגה השנייה.
הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-24 באוגוסט, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במקומו של גורקה סנטאמריה בהפסד ביתי 0–1 נגד ז'ירונה.
ויאליברה הבקיע את שער הבכורה המקצועי שלו עבור אתלטיק בילבאו ב-6 בספטמבר 2015, בניצחון הביתי 1–3 על מיורקה.
בגיל 17 שנים ו-341 ימים, הוא הפך למבקיע השני הצעיר ביותר עבור הקבוצה בליגה השנייה (אחרי אנדר גריטאנו בן ה-17 ו-198 ימים בשנת 1986).
ב-3 בדצמבר 2016, ויאליברה זומן לקבוצה הראשונה למשחק הדרבי הבסקי נגד אייבר, כשהוא תופס את מקומו של, אריץ אדוריס, היה מושעה לאחר שהורחק במשחק הליגה הקודם.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה למחרת, כשהחליף את איניאקי ויליאמס לאחר 84 דקות ורשם בישול עבור איקר מוניאין שהבקיע את השער האחרון בתוספת הזמן בניצחון 1–3.
ויאליברה הופיע במשחק הראשון שלו בתחרות אירופית ב-8 בדצמבר 2016, תוך שהוא תורם מסירה מכרעת נוספת בתיקו 1-1 בחוץ נגד ראפיד וינה בשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר ששוב עלה מהספסל.
הוא הושאל לנומנסיה ב-2 במאי של השנה שלאחר מכן, לחודש אחד.
ב-20 באוגוסט 2017, ויאליברה הושאל לקבוצת הליגה השנייה ריאל ואיאדוליד לשנה אחת.
לאחר שהבקיע רק פעמיים בגביע, ההשאלה שלו בוטלה והוא עבר לאחר מכן ללורקה מאותה ליגה גם כן בהסכם זמני.
ויאליברה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה עבור אתלטיק ב-25 בינואר 2020, כשהוא משחק 84 דקות בתיקו 1–1 בחוץ נגד אספניול.
ב-17 בינואר שלאחר מכן, כבש את שער השוויון בדקה האחרונה נגד ברצלונה, שהוביל את המשחק להארכה, ולבסוף לניצחון 2–3 הסופר קאפ הספרדי 2020/2021;
לאחר שסיים 35 משחקים וארבעה שערים בעונת 2020/2021, מעמדו של ויאליברה ירד, והוא הושאל לדפורטיבו אלאבס ב-30 בינואר 2023. הוא הבקיע פעמיים במהלך הפלייאוף בליגה השנייה ועזר לקבוצתו להעפיל לליגה הראשונה.
את השער הראשון כבש בחצי גמר הפלייאוף בניצחון 0–2 על אייבר; במשחק השני של גמר הפלייאוף גמר נגד לבאנטה, הפנדל שלו, עמוק בתוספת הזמן של הארכה, היה השער היחיד של המשחק.
ויאליברה חזר לאתלטיק בילבאו, וב-16 בספטמבר 2023 כבש בניצחון 0–3 על קדיס, כמה שניות לאחר שהחליף את גורקה גורוזטה.
ב-7 בדצמבר באותה העונה, הוא הבקיע פעמיים נגד קאיון בסיבוב השני של גביע המלך הספרדי.
ב-15 ביולי 2024, ויאליברה חזר לאלאבס בחוזה לארבע שנים.
ויאליברה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת חבל הבסקים הלא רשמית במאי 2019, בתיקו 0–0 בחוץ נגד פנמה.
אסיטה או קלאדוואלה או קנהאסירי היה נזיר מתבודד סגפן המתואר במקורות בודהיסטיים כמי שחי בהודו העתיקה.
הוא היה מורה ויועץ של , חכם וחוזה, אביו של הבודהה, וידוע בעיקר בכך שניבא שהנסיך סידהארתה מ יהפוך ל"" גדול או יהפוך למנהיג דתי עליון; סידהארתה נודע מאוחר יותר בשם גאוטמה הבודהה.
הפירוש המילולי של השם אסיטה הוא 'לא נצמד' בעוד שפירושו של קנהאסירי הוא "הדר אפל".
אסיטה מתואר כ, מתרגל סגפנות.
בפרק "דוואדאטה" ב, מוזכר שבחיים קודמים, שאקיאמוני היה מלך שוויתר על כסאו כדי לחפש את "החוק".
נביא בשם אסיטה ניגש אליו והציע ללמד אותו את הסוטרה של הלוטוס של החוק המופלא.
המלך שירת את הנביא במשך אלף שנים לפני שקיבל הדרכה בסוטרת הלוטוס.
שאקיאמוני מזהה את עצמו כמלך והנביא כדוואדאטה בסיפור הזה, ואומר שדוואדאטה פעל כ"חבר טוב" שהוביל אותו להארה.
הוא צופה שדוואדאטה יהפוך לבודהה בשם מלך שמימי.
אסיטה הופיע גם בטקסטים אחרים, שם חזה ששאקיאמוני יהפוך לבודהה.
אסיטה היה חוזה בקאפילוואסטו, ממלכת ה, שניבא כי שאקיאמוני ישיג חוכמה עילאית ויהפוך לבודהה אם יתנער מהחיים החילוניים.
למרבה הצער, אסיטה ידע שהוא לא יחיה לשמוע את תורתו של הבודהה בשל זקנתו.
מסורת הטהרוואדה מתארת את אסיטה כיועץ וכומר לסיהאנו, סבו של גאוטמה בודהה.
הוא היה המורה של סודהודאנה, ולאחר מכן שירת אותו כמו אביו.
בזמן לידתו של הבודהה, הוא פרש באישור סודהודאנה וחי ביער כסגפן.
חזיון התריע בפני אסיטה על לידתו של הבודהיסטווה גוטאמה, וגרם לו לעזוב את היער ולנסוע לראות את התינוק, שם ניבא שהוא יהפוך ל'מלך מסתובב גלגלים' (צ'קראוורטין) או לבודהה.
מאוכזב מכך שחייו שלו יסתיימו לפני שהבודהה יתעורר והתחיל להטיף, הוא הסמיך את אחיינו, נלאקה, כדי שיוכל לשמוע את תורתו של הבודהה.
סידהארתה גאוטמה נולד למשפחת המלוכה של קלאן שאקיה, לאחר שאביו היה המלך סודהודנה, הוא גדל להיות חכם מכובד בהרים שלעיתים קרובות הבחין בסימנים יוצאי דופן בשמים.
הסימנים הללו גרמו לו להחליט לבקר את הנסיך שזה עתה נולד כדי להבחין בעתידו.
רצינות ההתנהגות של אסיטה והלהט הדתי בבדידות גרמה לאלים להיות שבעי רצון.
כאשר אסיטה שמע על הולדתו של מי שיציל את האנושות מכאב הלידה מחדש, הוא נסע לארמון המלך סודהודנה והתקרב
אסיטה רצה לדעת את החוק האמיתי.
המלך פנה לאסיטה באדיבות וחש שמח על כך שאסיטה הנכבדה העדיף אותו בביקור מכוון.
לאחר מכן שאל המלך את אסיטה מה עליו לעשות כתלמידו.
אסיטה הסבירה כי לידת בן המלך נבעה מנדיבותו של המלך, טוב לב ואהבת החובה כלפי אנשים זקנים וחכמים.
סיבה נוספת הייתה בגלל אבותיו העשירים, שהיו עשירים בטוב.
כמו כן, אסיטה אמר למלך שהוא שמע קול אלוהי מדבר אליו.
זה גילה שלמלך השאקיה היה בן שזה עתה נולד, בעל ידע אמיתי.
מיד הלך אסיטה לבקר את המלך.
הוא רצה לראות בעצמו את תהילתו של בן המלך.
הנזיר הצהיר בשמחה, "זה קרה לך, הו מלך אצילי, נדיב ומסביר פנים, כי אתה אוהב את החובה ומפני שאתה תמיד טוב לב לחכמים המלאים בשנים.
זה קרה לך כי אבותיך, אף שהם עשירים בארץ ועשירים בזהב, היו מעל הכל עשירים בסגולה, דע את הסיבה לבואי, מלך, ושמח באוויר שמעתי קול אלוהי מדבר ואמר: 'בן היה נולד למלך השאקיה, בן שיהיה לו את הידע האמיתי'.
שמעתי את המילים הללו, ובאתי, ועיני יראו עתה את תהילת השאקיה".
המלך הלך בשמחה אל האחות של התינוק והביא את התינוק לאסיטה.
המלך שם לב שלבן המלך יש סימנים של כל יכול.
לאחר שהסתכל עליו עוד יותר, עיניו של אסיטה התמלאו בדמעות, והוא נאנח בצער, מפנה את עיניו כלפי מעלה לכיוון השמים.
לאחר שראה את אסיטה בוכה, פחד המלך לבנו.
לאחר מכן הוא ביקש מאסיטה להסביר את הסיבה לדמעותיו מכיוון שגופו של בנו לא הראה הבדל קטן מזה של אלוהים.
הוא גם שאל אם חייו של בנו היו כל כך שבירים שהוא ימות בגיל צעיר.
אסיטה ענה שהוא דיבר את האמת על תהילתו הגדולה של הילד ושהדמעות שלו היו בשביל עצמו שכן חייו יסתיימו בקרוב.
עם זאת, בנו החזק של המלך ישמיד את הרוע של הלידה מחדש.
התינוק היה מוותר על כוחו האלים, ישלוט בתשוקותיו, יבין את האמת והטעות תיעלם מהעולם לפני ידיעתו.
הוא יציל את העולם הסובל מהרעות.
ידיעותיו יוביל אותו לחובתו, שתהיה לגלות את ידיעותיו בפני יחידים שביקשו זאת ממנו נואשות.
הוא גם יצביע בפני יחידים מיוסרים ואבודים את הדרך שתוביל לישועה.
אז הוא היה משחרר אנשים נלהבים, שהיו משועבדים לרצונותיהם.
הוא ישחרר את העולם גם, כי תהיה לו הבנה מושלמת.
לכן, אסיטה אמר למלך לזנוח את צערו, שאותו יש לחוש רק כלפי אותם אנשים שלא ישמעו את קול בנו.
מסיבה זו, המשיך אסיטה, אני בוכה שלמרות הרהורי ותפילותי הרציניות, לעולם לא אדע את המסר והחוק של בנך.
בנוסף, מלך גדול, רחם על הפרט שעולה למצבים הגבוהים ביותר של התבוננות ותפילה אך לא שומע את קול בנך.
המשמעות של התחזיות של אסיטה
התחזיות של אסיטה אישרו את העתיד יוצא הדופן המצפה לסידהארתה גאוטמה כשראה את הסימנים המבטיחים על הנסיך שזה עתה נולד, הוא ניבא שסידהארתה יהפוך למלך גדול או למורה רוחני גדול.
תחזית זו הדגישה את הבחירה המשמעותית שעומדת בפני סידהארתה בסופו של דבר בין לחיות חיי מותרות או להמשיך בדרך רוחנית.
בסך הכל, הנבואה חיונית בסיפורו של בודהה בגלל האופן שבו היא סללה את הדרך להחלטתו הסופית של סידהארתה לעזוב את חייו כנסיך בחיפוש אחר נתיב רוחני.
התחזיות של אסיטה מוסיפות תחושת ייעוד וידע בלתי מוגבל למסעו של הבודהה, על ידי הדגשת חשיבות בחירתו וההשפעה שתהיה לו בעולם הבודהיזם.
אסיטה היה ידוע תחת כמה שמות או כינויים חלופיים, ו ייחס את שמו לעור הפנים הכהה שלו.
הוא היה ידוע כקנהא דוואלה, קנהא סירי או סירי קנהא וקאלה דוואלה.
לעיתים טועים במקורות ספרותיים בינו לבין חכם אחר או רישי המכונה אסיטה דוואלה - אסיטה דוואלה השני הזה הייתה חכם מימי קדם שנולד מחדש כתלמידו של הבודהה.
בלבול זה עשוי להסביר מדוע ב קיימות שתי גרסאות של הנבואה של אסיטה - אחת שבה אסיטה מבקר את סודהודנה כפי שמתואר במקורות הפאלי, ואחרת שבה אסיטה הוא נזיר המתגורר בהרי ההימלאיה שלעולם אינו פוגש את סודהודנה אך מנבא את לידתו של בודהה בשל כוחותיו העל-טבעיים.
המסורת הפאלית מתעדת גם פראטייקבודהה בשם אסיטה, ואדם שחי בזמנו של שנולד מחדש כתלמידו של גואטמה הבודהה.
חוקרים מערביים מוקדמים קשרו את אסיטה לשמעון הקדוש, שבירך את ישו כתינוק.
אסיה-פסיפיק (באנגלית Asia–Pacific) הוא האזור בעולם הגובל במערב האוקיינוס השקט.
גבולותיו המדויקים של האזור משתנים בהתאם להקשר, אך לעיתים קרובות כלולים מדינות וטריטוריות באוסטרליה, מזרח אסיה ודרום מזרח אסיה.
בהקשר רחב יותר, ניתן לכלול את מרכז אסיה, צפון אסיה, איי האוקיינוס השקט, דרום אסיה, מערב אסיה (כולל חצי האי ערב והלבנט), ואפילו מדינות הגובלות באוקיינוס השקט באמריקה.
לדוגמה, שיתוף הפעולה הכלכלי בין אסיה לאזור הפסיפיק (APEC) כולל חמש כלכלות (קנדה, צ'ילה, מקסיקו, פרו וארצות הברית) בעולם החדש (חצי הכדור המערבי).
המונח הפך פופולרי מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 במסחר, פיננסים ובפוליטיקה.
מזרח אסיה – חלק מהחברות מפרידות את עסקיהן במזרח אסיה משאר אסיה, ומתייחסות לאזור המזרחי בנפרד מאזור מערב / מרכז אסיה.
אסיה הפסיפיק - במיוחד האזורים הגובלים באוקיינוס השקט באסיה
רשימת מדינות וטריטוריות לפי תת-אזור
בהתאם לוועדה הכלכלית והחברתית של האו"ם לאסיה והאוקיינוס השקט (ESCAP), אזור אסיה-פסיפיק כולל סך של 51 מדינות ו-7 טריטוריות המקובצות ל-5 תת-אזורים:
מזרח וצפון מזרח אסיה (ENEA)
דרום-מזרח אסיה (SEA) – איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה
עדכון הבנק העולמי מאפריל 2024 מצביע על כך שקצב הצמיחה באזור אסיה-פסיפיק, למעט סין, צפוי לעלות מעט ל-4.6% בשנת 2024, לעומת 4.4% בשנת 2023. צמיחת הסחר העולמי, שהייתה מינימלית ועמדה על 0.2% בשנת 2023, צפויה להשתפר ל-2.3% בשנת 2024, דבר קריטי לכלכלות האזוריות המוכוונות לייצוא.
עם זאת, ההשקעות הפרטיות נותרו מתחת לרמות שלפני מגפת הקורונה, עקב רמות חוב גבוהות יותר וריביות עולות, דבר המאותת על אקלים השקעות זהיר.
האזור מתמודד עם אתגרים משמעותיים הן מגורמים חיצוניים, כגון אינפלציה ליבה גבוהה והתאוששות צנועה בסחר העולמי, והן מבעיות מקומיות כמו חוב מוגבר ואי-ודאות פוליטית, אשר עלולים להפריע לצמיחה כלכלית.
בנוסף, ירידה היפותטית של 1% בצמיחת התמ"ג בארצות הברית או בסין עלולה להפחית את צמיחת התמ"ג בכלכלות מתפתחות אחרות באסיה-פסיפיק בכ-0.5% ו-0.3%, בהתאמה.
אסיה היא סדרת-טבע תיעודית בת 7 פרקים בני שעה, אשר הופקה בידי ה-BBC ושודרה בין ה-3 בנובמבר ל-15 בדצמבר 2024, בהפקה משולבת של יחידת ההיסטוריה הטבעית של אולפני BBC יחד עם הערוצים: BBC אמריקה, הטלוויזיה המרכזית של סין ו-France Télévisions, הפקה אשר לקחה ארבע שנים.
הסדרה מלווה בקריינות של השדרן הבריטי סר דייוויד אטנבורו.
הסדרה מתמקדת בחיות הבר ובבתי הגידול הפראיים של אסיה, היבשת הגדולה בעולם.
הסדרה צולמה ב-120 צילומים ב-21 מדינות, לרבות: הפיליפינים, אינדונזיה, סרי לנקה, מצרים, ישראל (בה צולמו נקבות הכרישים עפרוריים סביב אורות רבין בפרק הראשון וסיסים העפים בירושלים בפרק החמישי), רוסיה, יפן, נפאל, תאילנד, הודו, עומאן, פקיסטן, סין, מלזיה, עיראק, טייוואן, וייטנאם וסינגפור.
מתחת לגלים: הפרק הראשון מציג את החיים בימים ובאוקיינוסים לאורך אסיה, לה יש את קו החוף הארוך ביותר מכל היבשות.
מעל העננים: הפרק מציג את החיים בהרים וברכסים לאורך אסיה.
בסוף הפרק נראית התנהגות החיזור של נמר השלג בהימאצ'ל פרדש בהודו.
הצפון הקפוא: הפרק מציג את החיים בצפון אסיה הקרירה.
עולמות סבוכים: הפרק מציג את היערות והג'ונגלים של אסיה.
יבשת צפופה: הפרק מציג את החיים באזורי הערים והיישובים של אסיה, המכילה יותר אנשים מכל היבשות גם יחד, כשהאוכלוסייה באזורים רבים מכפילה את עצמה.
הלב הצחיח: הפרק מציג את האזורים החמימים והיבשים של אסיה.
להציל את אסיה: בפרק נראים אנשים המצילים את חיות הבר של אסיה.
אסיסט הוא מונח בכדורסל המתאר מסירה לשחקן בדרך לקליעת סל שדה, ונזקף כנתון סטטיסטי לזכות השחקן המוסר.
בניגוד לרישום נתונים סטטיסטים כגון נקודות, הגדרת מהלך כאסיסט אינה מוחלטת, ונתונה במידת מה לשיקול דעתו של רשם הסטטיסטיקה.
מסירה יכולה להיחשב כאסיסט גם אם השחקן הקולע כדרר בטרם הזריקה לסל, אם כי ההגדרה הראשונית של אסיסט לא כללה מקרים אלה.
רק המסירה הישירה לשחקן הקולע נרשמת לאסיסט, כך שלא יכול להירשם יותר מאסיסט אחד עבור כל סל שדה (בניגוד למקובל בענף ההוקי קרח, למשל).
לרוב, שחקנים בעמדת הרכז מוסרים יותר אסיסטים מאשר שחקנים בשאר העמדות, מאחר שתפקידם המרכזי הוא ניהול משחק ההתקפה.
עם זאת, גם שחקנים מובילים מעמדות אחרות המשמשים כעוגן ההתקפי של קבוצתם משיגים אסיסטים רבים, ולעיתים אף מובילים בקבוצה בקטגוריה זו.
הסמול פורוורד לברון ג'יימס, לדוגמה, הוביל את קבוצתו בממוצע אסיסטים למשחק בכל אחת מעונותיו בליגה, מלבד עונת הרוקי.
בעבר, עמדת הסנטר הייתה הדומיננטית ביותר ומשחק ההתקפה של קבוצות רבות נוהל על ידי שחקני הפנים, שצברו אסיסטים רבים.
הסנטרים ביל ראסל ו-וילט צ'מברלין, לדוגמה, היו שניים ממוסרי האסיסטים המובילים ב-NBA לאורך שנות ה-60, כשהאחרון אף הוביל את מוסרי הליגה בעונת עם 702 אסיסטים בסך הכול.
במידה מסוימת יש לשחקני פנים יתרון במסירת אסיסטים, מאחר שהם מחזיקים בכדור בקרבת הסל, מה שמעניק להם זווית מסירה רחבה לשאר שחקני קבוצתם.
שיא האסיסטים בליגת ה-NBA למשחק אחד שייך לסקוט סקיילס, שמסר 30 אסיסטים כרכז קבוצת אורלנדו מג'יק בניצחון קבוצתו את דנוור נאגטס ב-30 בדצמבר 1990. שיאן האסיסטים ב-NBA הוא ג'ון סטוקטון, שמסר לאורך הקריירה 15,806 אסיסטים בסך הכול, כולם במדי יוטה ג'אז.
ממוצע האסיסטים למשחק הגבוה ביותר שייך לשחקן העבר מג'יק ג'ונסון, שמסר 11.2 אסיסטים בממוצע למשחק לאורך הקריירה.
הנתונים מעודכנים לסוף עונת .
אָסִיף (המוכר בשמו הקודם נוֹפֵי נְחֶמְיָה) הוא יישוב קהילתי באזור השומרון, המשתייך למועצה אזורית שומרון וממוקם ממזרח לעיר אריאל.
היישוב נמצא כ-3 קילומטרים מהיציאה המזרחית של אריאל, לצד כביש 593 מזרחה לכיוון כביש 60, בסמוך לכפרים איסכאכא ויאסוף.
עד לשנת 2025 נחשב לשכונה של היישוב הסמוך רחלים, עד שבשנה זו הוכר בידי הממשלה כיישוב עצמאי.
היישוב הוקם כ"נופי נחמיה" בחודש אלול ה'תשס"ב, אוגוסט 2002 על ידי 8 מתיישבים ובסיוע תושבי היישוב רחלים, אך פונה ויושב שנית במהלך שנת 2003. היישוב הוקם על שטחים שהוכרזו כאדמות מדינה.
הרעיון לקמת היישוב נולד כשנה-שנתיים לפני הקמתו.
מצד אחד אנשי היישוב רחלים קיוו להמשיך את הרצף הטריטוריאלי בין גוש שילה–עלי לבין העיר אריאל והחלו להקים תשתיות במקום בו היישוב שוכן כעת.
מצד שני, גרעין של כ-15 אנשים בני 19–21, רובם בוגרי התוכנית נעל"ה שלמדו בישיבת ניר קריית ארבע שרצו להקים יישוב ביהודה ושומרון.
לאחר מפגש מקרי בין שני הצדדים, במהלכו אחד המקימים של רחלים, נתי ישראלי, סיפר על המקום, חברי הגרעין החליטו להקים בו יישוב.
בפועל, רק שמונה אנשים עלו לקרקע – 3 משפחות ושני רווקים.
שאר חברי הגרעין הראשוני לא יכלו להצטרף הן בשל סיבות אישיות, הן בשל העובדה שהובאו למקום ארבעה קראוונים בלבד ולא הייתה אפשרות להוסיף מקומות מגורים במקום בגלל אילוצים.
התשתיות הוקמו וסופקו על ידי תנועת ההתיישבות אמנה.
בשלב הראשון הוקם מגדל מים שמולא כל כמה ימים על ידי משאית, ממנו זרמו מים לקראוונים והובא גנרטור שבאמצעותו זרם חשמל למגורי התושבים.
תושבי המקום קיבלו תמיכה רחבה מתושבי רחלים והמקום הוכרז כשכונה נוספת של היישוב רחלים – רחלים מערב.
"נופי נחמיה", שמו המקורי של היישוב, נקרא על שמו של נחמיה בן-יהודה, בעליה של חברת מנופים שסייע רבות בהקמת יישובים ברחבי יהודה ושומרון.
זמן קצר לאחר ההקמה, שר הביטחון בנימין בן אליעזר הביע רצון לפנות את היישוב ועוד כמה אתרים נוספים, בהם חוות גלעד וגבעת אסף.
בסופו של דבר, לאחר משא ומתן של שר הביטחון עם נציגי המתנחלים היישוב פונה ובמקביל החל תהליך של סקירת אדמות בשטח שבין היישוב רחלים ליישוב נופי נחמיה, הוכרזו כ־1,300 דונם אדמות מדינה והמקום יושב מחדש.
לאחר מכן הובאו לאתר שישה קראוונים נוספים ותוך זמן קצר משפחה נוספת קבעה את מגוריה בנופי נחמיה.
כמו כן באוקטובר 2002 אישר שר הביטחון בן-אליעזר את המשך הליכי התכנון ביישוב.
עד שנת 2005 היישוב צבר תאוצה והתנתק מיישוב האם – רחלים.
הוקמה מזכירות ולצידה ועדות, הועסק מזכיר ורכזת קהילה.
מדי קיץ נקלטו כמה משפחות חדשות, התגבשה קהילה והווי יישובי.
באוגוסט 2004 היישוב הוכר כיישוב ה-33 במועצה אזורית שומרון ואחד מחברי היישוב התמנה למשקיף במליאה.
במהלך שנת 2005 עם החלטת ממשלת שרון השנייה ובגיבוי דו"ח טליה ששון לפרק את היישובים שהוקמו אחרי מרץ 2001, חלה האטה בהתפתחות היישוב.
הקליטה הואטה והיכולת לבנות בתי קבע ביישוב הייתה בלתי אפשרית לאור אכיפה של המנהל האזרחי בגיבוי הממשלה.
בשנים 2006–2007 עם הקמת ממשלת אולמרט ריחפה סכנת פינוי של ממש על היישוב ואע"פ בשנת 2009 מנה היישוב 30 משפחות.
בינתיים בהיעדר בנייה, הורחבו הקראוונים על מנת לאפשר למשפחות עם מספר ילדים להמשיך ולגור ביישוב.
במהלך שנת 2010, הודיעו מספר משפחות שהיוו חלק מהגרעין המייסד, שהם אינם מתכוונים לגור בישוב, בגלל חוסר היכולת לבנות בתי קבע בישוב.
במקביל מזכירות הישוב הובילה מהלך של בנייה בשיתוף תנועת ההתיישבות אמנה, למרות הקפאת הבנייה ביהודה ושומרו.
בינואר 2011 הוכשר שטח 2011 לבניית 8 יחידות דיור ראשונות בישוב.
בינואר 2012 אוכלסו שמונת בתי הקבע הראשונים בישוב והוקם קו חשמל מסודר למקום.
בדצמבר 2012 הכריז אלוף הפיקוד על רחלים כיישוב מן המניין ובתוך גבולות הקו הכחול נכלל היישוב נופי נחמיה.
בפברואר 2020 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית על ידי חברת החשמל בהוראת ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון נפתלי בנט.
ב-17 בינואר 2021, כשלב ראשון להסדרת היישוב, אישרה מועצת התכנון העליונה של המינהל האזרחי להפקדה את תב"ע היישוב רחלים, ובתוכה נופי נחמיה.
במסגרת התב"ע אושרו לבנייה ביישוב 164 יחידות דיור.
בינואר 2021 הושלמה הסדרת הצומת ליישוב והורחב כביש הגישה אליו בהוראת שר התחבורה בצלאל סמוטריץ'.
בנוסף, בינואר 2021 החלה חברת "אפיקים" להפעיל קווי תחבורה ציבורית סדירים בין היישוב לעיר אריאל הסמוכה וליישובי הסביבה.
בפברואר 2023 אושרה תב"ע היישוב כחלק משכונה בתוך תוכנית מתאר יוש / 171.
במרץ 2025 קיבל הקבינט המדיני-ביטחוני החלטה להעניק לנופי נחמיה ול־12 יישובים במעמד דומה מעמד עצמאי.
בעקבות כך, ובשל המדיניות שלא לאשר שמות יישובים המשמשים להנצחה החליטה ועדת השמות הממשלתית לקרוא למקום יָשׁוּב, אך עקב התנגדות תושבי היישוב שינתה הוועדה את שם היישוב לאָסִיף.
השם נבחר על משקל שם ההתיישבות העתיקה בתל תפוח – יָשִׁיב, הנזכר במיקום זה בין היתר בחרסי שומרון, בתרגום השבעים לספר יהושע, ובמדרש ויסעו ומקבילותיו.
נכון לינואר 2026 מתגוררות ביישוב 104 משפחות.
ביישוב מעון יום וגני ילדים, גני שעשועים, ספרייה, מועדון, בית כנסת, וסניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
באנליזה מתמטית, אסימפטוטה של פונקציה ממשית היא קו ישר שגרף הפונקציה מתקרב אליו באופן כזה שהמרחק ביניהם שואף לאפס כאשר מתרחקים מראשית הצירים לאינסוף.
באופן כללי יותר, אומרים ששתי עקומות מתקרבות זו לזו באופן אסימפטוטי אם המרחק ביניהן שואף לאפס.
מקור השם אסימפטוטה מהמילה היוונית ἀσύμπτωτος (אסימפטוֹטוֹס) שמשמעותה "לא נופלים יחד".
המשמעות של השם היא ששני הקווים, של עקומת הפונקציה ושל האסימפטוטה, מוסיפים להתקרב זה לזה אך לעולם לא נפגשים.
מקובל למיין את האסימפטוטות של הגרף לשלושה טיפוסים.
אסימפטוטה אנכית היא אסימפטוטה מהצורה , כאשר הפונקציה שואפת לאינסוף או למינוס אינסוף, מימין או משמאל (או משני הצדדים), בנקודה .
כלומר כאשר מתקיים או אומרים ש־ הוא אסימפטוטה אנכית של הפונקציה .
לדוגמה, הישר הוא אסימפטוטה של ההיפרבולה , וגם של הפונקציה , המוגדרת רק מימין לאסימפטוטה.
לעומת זאת, לפונקציה אין אסימפטוטה אנכית.
אסימפטוטה אופקית היא אסימפטוטה מהצורה , כאשר הפונקציה שואפת ל־b עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף.
לדוגמה, y=0 היא אסימפטוטה של ההיפרבולה שהוזכרה לעיל, וגם של הפונקציה .
אסימפטוטה משופעת היא ישר מהצורה , כאשר הגבול של ההפרש הוא אפס עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף.
זוהי הכללה של הטיפוס האופקי, המתקבל כאשר פרמטר השיפוע הוא .
כדי לאתר אסימפטוטה כזו, אפשר לבחון את הגבול של , או (אם הפונקציה גזירה) של ; אם הגבולות קיימים, ערכם הוא מקדם שיפוע אפשרי של האסימפטוטה.
לאחר שחושב a, אפשר למצוא את b על ידי חישוב הגבול של ההפרש .
בפונקציות רציונליות, מהצורה , ניתן לחשב את משוואות האסימפטוטות (אופקית או משופעת) באופן הבא:
+טבלה המתארת את סוגי האסימפטוטות עבור פונקציות רציונליות הקשר בין מעלות המונה והמכנה אסימפטוטות דוגמה חלוקת המקדמים של הדרגה הכי גבוהה, y = המנה (ללא השארית), שהיא פולינום ליניארי איןאין
לפי ההגדרה, הפונקציה לא יכולה לחתוך אסימפטוטה אנכית של עצמה.
לעומת זאת, ייתכן שהפונקציה תחתוך אסימפטוטה אופקית או משופעת של עצמה, ואפילו אינסוף פעמים.
אסימון (מיוונית: ἄσημον ("אַ-סֶמוֹן"), "ללא סימן", דרך לשון חז"ל) הוא אמצעי תשלום שהיה נהוג עבור שימוש בטלפון ציבורי.
האסימון הוא מטבע שאינו עובר לסוחר, ומחירו התעדכן מעת לעת.
היו משלשלים את האסימון לחריץ מתאים במכשיר הטלפון כדי לבצע מהמכשיר שיחה.
השימוש באסימון להפעלת טלפון ציבורי החל בשיקגו.
הטלפונים הציבוריים הפועלים על אסימונים בלבד פעלו בארצות הברית עד 1944 ועם ביטולם הותכו מרבית האסימונים ויוצרו מהם תרמילים לכדורים.
השימוש באסימון מאפשר לערכו להשתנות בהתאם לערך שיחת טלפון, מה שלבסוף הפך אותו לנוהג מקובל בעולם.
הדבר היה שימושי במיוחד בארצות אירופה שבהן המטבעות השתנו במעבר ממדינה למדינה, אולם האסימון עדיין איפשר לבצע שיחת טלפון ציבורי.
במדינות מסוימות, כמו איטליה, השתמשו באסימון באופן לא רשמי כשווה ערך למזומן.
בעוד שרוב אסימוני הטלפון הם עגולים, ישנם מספר אסימונים גם בצורות שונות.
בישראל החל השימוש באסימונים בשנת 1953. קוטרו של האסימון היה גדול מעט ממטבע של שקל חדש, ולרוחבו היה פס משוקע ובמרכזו חור.
האסימון היה אופן התשלום היחיד לשיחה בטלפון ציבורי (למעט שיחת גוביינא) עד סוף שנות ה-80, אז הוחלף בהדרגה בטלכרט.
להחלפה היו שלוש סיבות עיקריות: מניעת העומס התפעולי בריקון האסימונים מהטלפונים הציבוריים, נוחות למשתמש ומניעת גנבות ורמאויות (בתקופה בה השתמשו באסימונים היו טלפונים ציבוריים נפרצים לעיתים כדי לגנוב את האסימונים ולמכור אותם תמורת כסף, ומשתמשים היו קושרים חוט דרך החור באסימון ובכך מבצעים בו שימוש חוזר ומרמים את משרד התקשורת).
ביטוי שנותר מתקופה זו הוא "נפל לו האסימון" (חוויית "אהא!") במובן של "הבין סוף סוף את הרעיון", משום שהאסימון היה נופל סופית רק כאשר השיחה נענתה מהצד השני.
עד המענה, האסימון "ממתין" במסילה מיוחדת שהייתה עם חלון הצצה.
סוג אסימון נוסף הוא ז'יטון – אסימון המשמש להפעלת מכונות משחקים בארקייד או להשתתפות במשחקי קזינו שונים.
אסימו הוא רובוט דמוי אדם שפותח על ידי חברת הונדה.
הרובוט מתנשא לגובה של 130 ס"מ ושוקל 54 ק"ג.
הוא דומה לאסטרונאוט קטן הנושא תרמיל על גבו והוא יכול לצעוד על שתי רגליו בדומה לאדם עד מהירות של 9 קמ"ש.
אסימו נוצר במרכז המחקר של חברת הונדה הנקרא Wako Fundamental Technical Research Center ביפן.
הרובוט הוא הדגם האחרון מבין אחד עשר דגמים שפיתוחם החל בשנת 1986 בדגם E0.
שמו באנגלית, ASIMO, מייצג את ראשי התיבות של " "Advanced Step in Innovative MObility" (בתרגום חופשי: צעד מתקדם בתנועה חדשנית).
חברת הונדה הצהירה שמקור שמו של הרובוט הוא בהוקרת כבוד לסופר המדע הבדיוני, הוגה שלושת חוקי הרובוטיקה, אייזק אסימוב.
עד לשנת 2005, יוצרו 30 יחידות של הרובוט.
מחיר הייצור של כל יחידה היה פחות ממיליון דולר, וניתן היה לשכור מספר יחידות במחיר של 166,000 דולר לשנה.
אסימו "להשכרה" נוצר בשנת 2001
אסימו "האינטליגנטי" נוצר בשנת 2002
אסימו "הדור הבא" נוצר בשנת 2004
אסימו "החדש" נוצר בשנת 2005
דורשת 4 שעות לטעינה מלאה.
סוללת ליתיום של 51.8 וולט, השוקלת 6 ק"ג, 3 שעות לטעינה מלאה זמן פעילות רצוף 30 דקות שעה אחת / 40 דקות (בהליכה) דרגות חופש התנועה 26 34
בשנת 2000 חברת הונדה הוסיפה לדגם אסימו מאפיינים רבים שמאפשרים לו להגיב טוב יותר לבני אדם.
המאפיינים האלה נכללים בחמש קטגוריות:
1. זיהוי של עצמים נעים
בעזרת המידע החזותי המתקבל מהמצלמה הנמצאת בראשו, אסימו יכול להבחין בתנועה של מספר עצמים, להעריך את המרחק אליהם ואת כיוון תנועתם.
יישומים פשוטים של המאפיין הזה הם: מתן יכולת לעקוב אחר תנועתם של בני אדם בעזרת המצלמה, לעקוב אחרי מישהו, או לברך לשלום אדם כאשר הוא מתקרב.
2. זיהוי של תנוחות ומחוות
אסימו יכול גם לתרגם את מיקומה ותנועתה של יד, וכך לזהות תנוחות ומחוות.
הודות לכך, אסימו יכול להגיב ולפנות לא רק על ידי קבלת פקודות קוליות, אלא גם על ידי תנועות טבעיות של בני אנוש.
הדבר מאפשר לו, למשל, לזהות אם כף יד מושטת לו ללחיצת יד או שהאדם מנופף לו וכך להגיב בהתאם.
הוא יכול גם לזהות תנועות של כיוון כמו הצבעה.
אסימו יכול לזהות את העצמים ואת פני הקרקע של סביבתו, ולפעול באופן בטוח הן עבורו והן עבור אנשים בקרבתו.
לדוגמה, זיהוי של מטרד פוטנציאלי כמו מדרגות, והפסקה או הימנעות מפגיעה באנשים או חפצים נעים.
יכולתו של אסימו לזהות את מקור הקולות שהוא שומע שופרה, והוא יכול להבחין בין קולות לרעשים אחרים.
הוא יכול להגיב לשמו, לפנות לאנשים כשמדברים אליו, ולזהות קולות פתאומיים ובלתי רגילים כמו קול של נפילת חפץ או התנגשות, ולפנות לכיוון הקול.
לאסימו יש את היכולת לזהות פנים, אפילו כשהוא עצמו או האדם שאותו הוא רואה נמצאים בתנועה.
הוא יכול לזהות ולהבדיל בין עשרה פרצופים בקירוב.
ברגע שהפנים מוכרות לו הוא יכול לפנות אל בעלי הפנים בשמם.
באמצעות התחברות לרשתות כרשת האינטרנט, אסימו יכול לספק מידע ולתפקד טוב יותר לצורך מספר יישומים מסחריים, כמו קבלת פנים.
1. השתלבות במערכת תקשורת של משתמש
על ידי התחברות לרשת של משתמש מסוים, אסימו יכול להציע הרבה פעילויות שימושיות כגון קבלת אורחים ולהודיע לצוות על הגעתו של אורח מסוים על ידי שידור הודעות ותמונות של פני האורח, ולהנחות את האורחים למקום מוחלט מראש.
על ידי קבלת מידע מרשת האינטרנט, אסימו יכול להפוך לספק של חדשות ועדכוני מזג אוויר.
פברואר 2002 – אסימו פתח את יום המסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק
אוגוסט 2003 – אסימו היה נוכח בביקורו של ראש הממשלה היפני ג'וניצירו קויזומי בצ'כיה ובפגישתו עם ולדימיר ספידלה שם.
מרץ 2004 – הופעתו הראשונה של אסימו באיטליה במילאנו במוזיאון הלאומי למדע ולטכנולוגיה.
נובמבר 2004 – במהלך ביקורה של המלכה מרגרט השנייה מדנמרק ביפן, היא נפגשה עם אסימו.
הם החליפו ביניהם מספר בדיחות בשפה הדנית והמלכה קיבלה במתנה פרחים מאסימו.
יולי 2003 וספטמבר 2004 – אסימו ביקר בתצוגת מכוניות בג'קרטה כדי להדגים את יכולותיו ולהופיע בפני הקהל.
בסביבות 5000 איש ביקרו את אסימו בביתן הונדה, שם הופיע שלוש פעמים ביום, והציג את יכולות התנועה החדשות שלו הכוללות בעיטה בכדור, רכיבה על אופניים, הליכה וריצה.
מאי 2004 – אסימו קיבל את פניו של המלך חואן קרלוס הראשון מספרד בביתן הונדה בתצוגת המכוניות במדריד.
ספטמבר 2004 – אסימו קיבל בברכה 8 ספורטאים תאילנדים שזכו במדליה אולימפית במלון הונדה בתאילנד.
הוא העניק לספורטאים שזכו במדליית זהב, כסף וארד מכונית הונדה מדגם CRV, אופנוע פנטום, ואופנוע וויב בהתאמה.
2004 – אסימו נכנס באופן רשמי להיכל התהילה של הרובוטים באוניברסיטת קרנגי מלון.
דצמבר 2004 – אסימו הוצג בדאלאס, טקסס בתחרות רובוטיקה של תלמידי תיכון.
24-26 בפברואר 2005 – אסימו הוצג במספר הדגמות באוניברסיטת מינסוטה.
מאז יוני 2005 – אסימו מוצג מספר פעמים ביום בדיסנילנד, קליפורניה בבניין "ההמצאות" הנמצא ב"עולם המחר".
התצוגות נערכות במהלך היום, ואורכות כעשרים וחמש דקות.
במהלך התצוגה המלהיבה, אסימו מציג כמעט את כל יכולותיו.
הרובוט מקבל פקודה משחקן אנושי, וחוזר עליה בקול רם של אישה שהוקלט מראש (ככל הנראה).
מסכי וידאו מציגים את מה שנראה כערבוב של תוכן חי ותוכן מוקלט מראש.
אסימו נע הרבה במהלך בתצוגה, ותנועתו היא העניין המרכזי של המופע.
מאי-יוני 2006 – אסימו הופיע בתצוגת המכוניות הבינלאומית בקואלה לומפור.
יולי 2006 – אסימו הוצג במלון מנדרין אוריינטל שבעיר מאקאטי בפני תלמידי תיכון ומכללה נבחרים במטרו מנילה.
אוקטובר-נובמבר 2006 – אסימו הופיע בתצוגת המכונית "אוטו אפריקה" ביוהנסבורג, דרום אפריקה.
אוקטובר-נובמבר 2006 – אסימו הופיע בתצוגת מכוניות בעיר סאו פאולו, ברזיל.
דצמבר 2006 – באחת מהופעותיו הציבוריות ביפן, אסימו נפל מגרם מדרגות.
הדבר הוביל לביטול מידי של הופעותיו ביפן, ולשדרוג מופעו בדיסנילנד כדי שתקלה כזאת לא תישנה.
דצמבר 2006 – אסימו הופיע בפרסומת חדשה בטלוויזיה להונדה באנגליה.
ינואר 2007 – אסימו הופיע ביום השנה הארבעים לתצוגת צרכנות אלקטרוניקה בלאס וגאס.
אסיף עלי זרדארי (באורדו ובסינדית: آصف علی زرداری; נולד ב-26 ביולי 1955) הוא פוליטיקאי פקיסטני המכהן כנשיא פקיסטן מאז 10 במרץ 2024. זו כהונתו השנייה בתפקיד, לאחר שהחזיק בו קודם לכן מ-11 בספטמבר 2008 עד 8 בספטמבר 2013. בנוסף, מכהן כראש מפלגת העם של פקיסטן.
זרדארי הוא האלמן של בנזיר בהוטו, אשר כיהנה פעמיים כראש ממשלת פקיסטן, ובנו של הפוליטיקאי הפקיסטני חכים עלי זרדארי, שהיה מנהיג העם הסינדי בפקיסטן ובעל ממון רב.
זרדארי התחנך במיטב בתי הספר בפקיסטן ולאחר סיום לימודיו בתיכון למד בבית הספר ללימודי הכלכלה בלונדון.
הודות לעושרו הרב של אביו הפעיל זרדארי דיסקוטק פרטי בביתו, ואף נודע כשחקן פולו.
בשנת 1987 נשא לאשה את בנזיר בהוטו, שהייתה באותה עת ראש מפלגת העם הפקיסטני.
שנה לאחר מכן היא נבחרה לראשות הממשלה, ופעם נוספת נבחרה ב-1993. נישואיו לבהוטו נעשו בהתערבות שתי המשפחות, ורבים ראו בהם נישואי נוחות.
זרדארי כיהן פעמיים כחבר באספה הלאומית בין השנים 1990–1993 ובין השנים 1993–1996.
הוא נכלא מספר פעמים בשל האשמות בשחיתויות, וכונה "אדון 10 אחוזים" בשל נטייתו לקחת לעצמו אחוזים מעסקאות מפוקפקות.
ב-1990 הואשם בסחיטה על ידי הצמדת פצצה לרגלו של איש עסקים תוך שהוא שולח אותו למשוך בעבורו מהבנק סכום כסף גדול.
בשנת 1993, לאחר שנבחרה אשתו בפעם השנייה לראשות הממשלה, שוחרר זרדארי מהכלא ומונה לשר לאיכות הסביבה.
ב-1996 הואשם ברציחתו של מיר מורטאזה בהוטו, אחי אשתו, וריצה מאסר בגין רצח זה עד ששוחרר ב-2004 בעקבות הסדר פוליטי בין פרבז מושארף, הנשיא באותה עת, לבין בנזיר בהוטו, שהייתה בגלות פוליטית מרצון והנהיגה עדיין את מפלגתה מהגלות.
לאחר שחרורו מהכלא שמר זרדארי על פרופיל ציבורי נמוך, תוך שהוא מגיע לטיפולים רפואיים בארצות הברית במחלת הסוכרת שלו.
לאחר רצח אשתו, בנזיר בהוטו, בדצמבר 2007 על ידי מתנקש, מונו זרדארי ובנו לראשות המפלגה.
זרדארי הפך תוך זמן קצר למנהיג היחיד של המפלגה והחל לפעול על מנת ליצור לחץ ציבורי ופוליטי להדחת הנשיא פרבז מושארף.
הלה הודיע על התפטרותו באוגוסט 2008, ובבחירות שהתקיימו כחודש לאחר מכן זכתה מפלגת העם של פקיסטן ברוב קולות וזרדארי היה לנשיא פקיסטן.
בבחירות שנערכו ב-2013, לא התמודד לנשיאות.
ב-10 במרץ 2024 נבחר לתקופת כהונה שנייה.
גאיוס אסיניוס קוודראטוס היה היסטוריון יווני-רומי, שחי במחצית הראשונה של המאה ה-3.
אסיניוס קוודראטוס היה סנאטור רומי.
ידוע עליו שחיבר שני חיבורים היסטוריים ביוונית איונית, שמרביתם אבד.
מתוך כתביו נשמרו 30 קטעים, רובם מתוך ה"אתניקה", מילונו של סטפנוס מביזנטיון, והם פורסמו על ידי הבלשן הגרמני פליקס יעקובי, בספרו "פרגמנטים של ההיסטוריונים היוונים" .
כילייטריס ("מילניום", אלף שנים) הכיל 15 ספרים, ועל פי הסודא כלל את דברי ימי רומא במשך אלף שנים מהיווסדה ועד שלטונו של אלכסנדר סוורוס (כיהן עד 235 לספירה).
נעשו ניסיונות שונים להסביר את כותרת החיבור "אלף שנים".
יעקובי טוען כי קוודראטוס תיארך באופן יוצא דופן את יסודה של רומא לאולימפיאדה הראשונה בשנת 776 לפנה"ס.
ג'וזפה זקיני , לעומת זאת, טוען כי קוודראטוס השתמש בתארוך המקובל לייסודה של רומא והתכוון שחיבורו יורחב עד לשנת 248 לספירה, כאשר הקיסר פיליפוס הערבי יחגוג את המילניום הראשון, אולם הוא מת לפני השלמתו.
פרתיקה הכיל 9 ספרים ותיאר ככל הנראה את המלחמות נגד הפרתים במאה הקודמת.
החיבור ככל הנראה היה דומה ל"פרתיקה" של אריאנוס, שקדם לו.
כמה מלומדים מייחסים לו גם חיבור בשם גרמניקה, אולם הדבר שנוי במחלוקת.
בספר התשיעי של "פרתיקה" מציין אסיניוס את "סולימה" – "עיר של אשורים, שנוסדה לאחר כיבוש בית המקדש בירושלים".
"סולימה" היה שם נפוץ עבור ירושלים ("היירוסולימה"), ואין שום מידע על עיר בשם זה באשור.
אסיניוס רומז בדבריו אלה שפליטים יהודים מירושלים הקימו את העיר הזו, קשר שמקורו כנראה במסורת יהודית.
כמו כן, ייתכן והשם "אשורים" אינו מופיע כאן בשימוש מדויק, והקהילה המדוברת הייתה יכולה להיות בבבל.
אותה מסורת יהודית ככל הנראה קישרה את הקמת העיר הזו עם חורבן בית המקדש הראשון וגלות בבל.
אסיניוס התייחס להקמת העיר בתוך תיאורו את אחת המלחמות בין רומא לפרתיה.
אסייתים הם אנשים שמקורם ביבשת אסיה.
עם זאת, השימוש במונח אינו אחיד, ולעיתים הוא מתייחס רק לאנשים שמקורם בחבל ארץ מסוים באסיה.
אף על פי שהתיאור מבוסס על מקום מגורים, הוא לרוב נחשב לכזה המתייחס למוצא אתני או גזע.
באנגלו-אמריקה (בעיקר בארצות הברית) המונח "אסייתים" מתייחס בעיקר לאנשים שמוצאם במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה, אך בבריטניה מתייחס המונח דווקא לאנשים שמוצאם בדרום אסיה.
במדינות אחרות (כמו בחלק ממדינות אירופה) המונח מתייחס לאנשים שמוצאם ביבשת אסיה, ללא קשר למיקום ביבשת עצמה.
בארצות הברית לא נהוג לכנות "אסייתים" אנשים ממרכז אסיה או מדרום-מערב אסיה.
אסימי הייתה אוניית מעפילים שארגנה ההגנה.
האונייה הפליגה מנמל קונסטנצה שברומניה ב-11 בפברואר 1939. על סיפונה היו 470 מעפילים, רובם מפולין ומיעוטם מרומניה.
כשהגיעה "אסימי" אל חופי ארץ ישראל עגנה מול קיבוץ מצפה הים, והחלה בהורדת המעפילים.
בלילה הראשון הורדו 90 מהמעפילים ולקראת הבוקר התרחקה הספינה מהחוף.
בלילה הבא הורדו 140 מעפילים נוספים עד שהתגלתה האונייה על ידי ספינת סיור בריטית.
החיילים הבריטים השתלטו ב-11 באפריל על "אסימי", והובילו אותה לנמל חיפה כשעל סיפונה 268 מעפילים.
רב החובל, גרגוריוס בגולטיס, נעצר, הועמד למשפט ונדון ל-9 חודשי מאסר וקנס 100 לא"י.
על האונייה הועלו 176 מעפילים שנתפסו באונייה קאטינה לצורך גירושם ללב ים.
הכוונה לגרש את האנייה נתקלה בקשיים בגלל מאסרו של רב החובל והעובדה שלסגנו לא היה רישיון להשטת האונייה.
כמו כן, לא היו לספינה מספיק סירות הצלה.
במחאה על הגירוש הצפוי ארגנה מועצת פועלי חיפה בשיתוף ההגנה שביתה כללית והפגנה רבת משתתפים בחיפה.
אולם צעדי המחאה לא הועילו.
העולים באונייה אף הציעו להתגייס לצבא הבריטי, אך נענו בשלילה.
ב-29 באפריל גורשה האונייה מארץ ישראל כשעל סיפונה 240 מעפילים (ללא מעפילי קאטינה), לאחר שנמסר להם מזון לשבעה ימים.
שישה ימים לאחר מכן הצליחה להוריד 12 מעפילים בחוף תל אביב שם החליטו המארגנים על שיטת הורדה אחרת, ופנו לכיוון איי יוון על מנת להצטייד בסירת מנוע.
התוכנית הייתה להוריד את המעפילים לחוף ממרחק באמצעות סירת המנוע, כאשר "אסימי" לא נכנסת למים הטריטוריאליים של ארץ ישראל המנדטורית.
ב-1 ביוני הפליגה "אסימי" מיוון כשהיא גוררת אחריה את סירת המנוע "דמטריוס".
כשהתקרבה לארץ ישראל התארגנו המעפילים להורדה מול חוף שפיים.
אך אז התגלתה "אסימי" על ידי מטוס סיור בריטי.
על כן, הפליגה לחוף נהריה.
קציני צבא בריטיים, ששחו להנאתם בחוף, גילו את האונייה המורידה מעפילים, הזעיקו את המשטרה והמעפילים נעצרו.
המעפילים שוחררו לאחר שבוע כשמספרם נוכה ממכסת אשרות הכניסה הרשמיות של יהודים לארץ ישראל לאותה שנה.
אסינייאט (Assignat) הוא מכשיר מוניטרי בו נעשה שימוש בזמן המהפכה הצרפתית ומלחמותיה.
האסינייאטים היו שטרות עשויים מנייר שהונפקו על ידי האספה הלאומית בשנים 1789–1796. הם הונפקו על רקע פשיטת הרגל של הממשלה הצרפתית ב-1790 ולאחר החרמת רכוש הכנסייה.
הממשלה חשבה שבעיותיה הפיננסיות ייפתרו על ידי הנפקת שטרות המייצגים את ערך הרכוש שהוחרם, שכלל בעיקר את אדמות הכנסייה.
השימוש באסינייאטים היה מוצלח בתחילה והם שימשו כדי לפרוע חלק משמעותי מהחוב הציבורי, מאחר שכובדו על ידי נושים מקומיים ובינלאומיים כאחד.
הכוונה הראשונית הייתה שהאסינייאטים ישמשו כאיגרות חוב המגובות על ידי הרכוש המוחרם ונושאות ריבית של 5%.
הממשלה הייתה אמורה להשמיד את האסינייאטים ברגע שהם חזרו לקופת האוצר.
אולם, המחסור בכסף עודד את האספה לשנות את אופן השימוש בשטרות.
באפריל 1790 הריבית הורדה ל-3% ולאחר מכן בוטלה לחלוטין.
בנוסף, האסינייאטים לא הושמדו ובמקום זאת הוחזרו לסירקולציה לאחר שהגיעו לאוצר המדינה.
כך הם הפכו באופן מעשי להילך חוקי ולכסף פיאט בסירקולציה.
צעדים אלה זכו לביקורת ואף זירזו את פרישתו של ז'אק נקר.
אי נקיטת אמצעי זהירות מספקים והנפקת יתר, לצד חוסר אמון ציבורי בערך של האסינייאטים, גרמו לירידת ערכם.
הממשלה המשיכה להדפיס אסינייאטים בכמויות גדולות.
פריצת המלחמות הגבירה את הלחץ על הכלכלה וגרמה להחרפה של האינפלציה.
כתוצאה מכך האסינייאטים איבדו 60% מערכם בשנים 1793-1790. האספה הלאומית ניסתה ללא הצלחה לקבע את שער החליפין בין האסינייאטים למטבעות אחרים, אך הערך של האסינייאטים המשיך לרדת.
היפר-אינפלציה גרמה למחסור במזון ולאי-שקט ברפובליקה, והאספה ניסתה לפתור זאת על ידי קביעת מחירי מקסימום למוצרים שונים ב-1793, אך צעד זה הוביל לכך שחקלאים נמנעו מלהביא את מוצריהם לשוק בערים ורק החריף את אי-השקט.
ב-1795, כשעלה הדירקטורט לשלטון, בוטלו מחירי המקסימום למוצרי המזון, האינפלציה נמשכה וכמוה נמשכו המהומות.
ב-1796 הערך הנומינלי של האסינייאטים הגיע ל-45 מיליארד ליברה בעוד שערך הקרקעות שהוחרמו מהכנסייה היה 2–3 מיליארד ליברה, כך שהאסינייאטים הפכו לכמעט חסרי ערך.
האסינייאטים נשרפו באופן סימבולי בכיכר ונדום והדירקטורט הנפיק במקומם את ה"מנדטים", מטבע בצורת שטרי בעלות על קרקעות.
כמו האסינייאטים גם המנדטים כשלו וערכם ירד כה מהר שאחרי כשנה הם הפכו לחסרי ערך.
ב-1803 נבלמה האינפלציה על ידי נפוליאון שהכניס לשימוש את מטבע הפרנק, שהיה מגובה בזהב.
בחקלאות, אָסִיף הוא תהליך איסוף הפרי מהשדות, הכרמים והמטעים, לאחר שזה נקצר, נבצר או נקטף.
האסיף מסמל את סיום העונה של גדילת היבול, או את סיום מחזור הגדילה של גידול מסוים.
בארץ ישראל עונת האסיף אורכת כחמישה חודשים.
אסיף הדגן חל בקיץ, בסביבות חודשי תמוז–אב; ואסיף הפירות בסתיו, בסביבות אלול עד חשוון.
המונח אסיף כולל בתוכו גם את השלבים שעובר היבול לאחר הוצאתו מן האדמה – קירור, מיון, ניקוי, אריזה ועד השלב של עיבודו, או עד השלב של הובלתו למרכזי ממכר.
בלוח גזר מהמאה ה-10 לפנה"ס, מופיע האסיף כתקופה החופפת לחודשיים הראשונים בשנה – "ירחו אסף", המכוון לחדשים תשרי וחשוון.
בתרבויות השונות צוין אסיף התבואה בחגים הכוללים סעודות ומשתה.
בתורה נקרא חג הסוכות גם בכינוי "חג האסיף", מפני שלקראת סוכות מסיימים לאסוף מהכרם ומהמטע את כל התוצרת החקלאית של עונת הגשמים הקודמת, ובעיקר מסיימים לדרוך את הענבים בגתות ומכניסים את היין ליקבים.
חג האסיף נבדל מ"חג הקציר" (שבועות), שבו קוצרים את החיטה ומחג הפסח שבו מתחיל קציר השעורה וחג החנוכה שככל הנראה מקורו בחג חקלאי שנחוג בסוף מסיק וכבישת שמן הזית.
ככל הנראה התוצרת העיקרית שנאספה לקראת סוכות לא הייתה תבואה, שנאספה כבר בתחילת הקיץ, אלא פירות קיץ כמו תאנים ובעיקר ענבים (שבדרך כלל יובשו לדבלים וצימוקים).
יש גם הטוענים כי הכוונה בכינוי "חג האסיף" לאיסוף הקש שנוצר מהתבואה שיובשה בשדה לאורך הקיץ, שאותו אוספים לכאורה בסוכות שכן אם יושאר עוד בשדות הוא עלול להתקלקל עקב הגשמים.
אחד ההסברים הקושרים בין האסיף למנהג הישיבה בסוכה מציין כי בזמן איסוף היבול ישבו החקלאים בסוכה שבנו בשדה או בכרם על מנת להיות קרובים לעבודתם ובכך לחסוך בזמן, להגן על היבול מפני גנבים ובעלי חיים או לפקח על העבודה במקרה שהיו בעלי הכרם.
הישיבה בסוכה עוגנה גם במאורע היסטורי − הושבת בני ישראל בסוכות במדבר.
לפי המקרא, במסגרת הרפורמה הדתית של ירבעם בן נבט הוא העביר את חג האסיף סוכות בממלכת ישראל מהחודש הראשון לשני.
באמריקה הצפונית קיבל חג האסיף משמעות נוספת של הודיה כללית ושם הוא נחוג כחג ההודיה.
"אסיף", המוכר יותר בשם "אסוף את המעשים" לפי מילותיו הראשונות, הוא שיר שכתב איתמר פרת והלחינה נעמי שמר.
השיר זכה להצלחה גדולה ולביצועים רבים.
את השיר כתב איתמר פרת לזכר אחותו תרצה (תיתה) רבינוביץ' מקיבוץ חצרים, שנהרגה בתאונת דרכים בשנת 1976 בערב חג הסוכות תשל"ז, בהיותה בת 40. השיר נכתב בעיצומם של ימי האבל בתוך חג האסיף ופורסם בחוברת זיכרון לזכרה, שפרת עסק בעריכתה.
השיר מחולק לשלושה בתים בני ארבע שורות החרוזות 1–3, 2–4.
במלאת 30 שנה למותה של רבינוביץ', הוסיף פרת לשיר שני בתים שאינם מופיעים בשיר המולחן, ושאותם הוא תיאר כאפילוג.
שני בתים אלה התפרסמו בחוברת "חגיגת אסיף" שבה נאספו שיריו.
נסיבות כתיבת השיר ודבריו המפורשים של המשורר לא מותירים ספק כי השיר הוא שיר מִסְפֵּד, מה שהביא את נעמי שמר לכתוב למילותיו לחן נוגה.
את הרמזים לאבלות ולעצב ניתן לראות באמצעים לשוניים שנעשה בהם שימוש במילות השיר, גם בהתייחסות אליהם כשלעצמם, ללא הלחן הנוגה, ושמקורם במקורות היהדות ובשפה העברית:
השימוש בשורש אס"פ (ארבע פעמים, כולל שם השיר) – מזכיר את הפועל "נאסף", שאחת המשמעויות שלו היא "נפטר", גם כשלעצמו וגם בתוך ביטויים שונים (במקרא: נאסף אל אבותיו, נאסף אל עמיו, נאסף אל קברותיו).
צמד האותיות "ספ" משמש בשורשים נוספים שנגזרות מהם מילים הקשורות באבלות, כמו: נספה, הספד, סָפַק (כפיים או על ירך), וגם סוף, וייתכן שיש בכך כדי לחזק את התחושה.
השימוש בדימוי של "שלפים", שהם גבעולים יבשים שנותרו בשדה לאחר הקציר.
השימוש בביטויים "אין יותר" (פעמיים) ו"אין עוד".
אזכור המילים "נדרי ואסרי" מתפילת כל נדרי של יום הכיפורים.
עם זאת, ישנם גם ביטויים אופטימיים שמשולבים בתוך הקדרות:
הפועל "גמל", שהוא בדרך כלל בעל קונוטציה של נתינה חיובית.
"הפרי" ו"הבר", שהם יבולי ברכה.
"הבטחת הרוח" ל"גשם בעיתו" – ביטוי של אופטימיות ביחס לעתיד, על אף הכול.
תואר הפועל "עוד" שמבטא בין היתר תקווה, כמו בביטויים "עוד יבוא היום" או "עוד ינובון בשיבה".
הפועל "יחונן", שנושא בחובו משמעות של נחמה.
בעלה של תרצה, שאול רבינוביץ', נתן לנעמי שמר, שמדי פעם הגיעה להופיע בקיבוץ, עותק של חוברת הזיכרון, הראה לה את השיר ואמר לה שהיה רוצה שדווקא היא תלחין את השיר, מפני שאשתו אהבה מאוד את שיריה.
שמר השיבה שהיא מלחינה רק את שיריה-היא ושירים של "משוררים גדולים", אך כעבור שבועיים הודיעה לשאול שהתרשמה מאוד מהחוברת ומאישיותה של תרצה, שהשיר מצא חן בעיניה ושבכוונתה להלחינו.
לפרת נודע על כך רק לאחר שהשיר כבר הושמע ברדיו.
פרת, שתחילה לא אהב את הלחן, הגיב בסופו של דבר להצלחת השיר המולחן במילים: "שמר הצמיחה לתרצה כנפיים, ועכשיו היא אחות של כולם".
ביצוע של יהודית רביץ עם חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית, אתר יוטיוב, 5 ביולי 2007.
ביצוע של "שלישיית המעפיל", אתר יוטיוב, 2 בנובמבר 2013.
ביצוע של ילדי בית הספר לאמנויות (עם הקדמה של נעמי שמר), אתר יוטיוב, 27 בנובמבר 2011.
ביצוע של דורית פרקש, אתר יוטיוב, 14 במרץ 2011.
ביצוע של יובל אסייג, אתר יוטיוב, 7 ביולי 2012.
ביצוע של אילת דאר, אתר יוטיוב, 7 במרץ 2013.
ביצוע של גלעד שיבא, אלכס רובינשטיין ויותם כהן מקיבוץ אילון, אתר יוטיוב, 8 ביוני 2011.
ביצוע לא מזוהה, אתר יוטיוב, 12 בספטמבר 2012.
ביצוע של תלמידי קאנטרי מיוזיק, אתר יוטיוב, 11 בספטמבר 2013.
ביצוע של איתמר הולין, אתר יוטיוב, 27 בספטמבר 2013.
ביצוע של סיגל ידין, אתר יוטיוב, 17 בספטמבר 2012.