tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נראה, אם כן, שיש תפקיד חשוב באיזון פעילות HAT/HDAC במחלות ריאות דלקתיות וייתכן שיש לכך פוטנציאל לגבי אפשרויות טיפוליות עתידיות.
בהתבסס על מודלים שונים של , נמצא שעקה יכולה לגרום לשינויים בביטוי גנים בשריר הלב ולשנות את תפקוד הלב.
שינויים אלה מתווכים באמצעות HATs/HDACs.
המעכב trichostatin A דווח כמפחית הרס תאים במנגנון אוטופאגיה שנגרם על ידי עקה.
מחקרים על חלבוני p300 ו-CREB-binding protein הראו קשר בין התעבות דפנות חדרי הלב (cardiac hypertrophy) לשינוי בפעילות HAT ולשינוי באצטילציה של היסטונים באזורים בקרתיים של גנים שמגיבים להיפרטרופיה כגון GATA4, SRF ו-MEF2.
שינויים אפיגנטיים ממלאים תפקיד גם בהפרעות נוירולוגיות.
חוסר בקרה של מודיפיקציות על היסטונים נמצא כאחראי לביטול הבקרה על ביטוי גנים, וכתוצאה מכך גם להפרעות נוירולוגיות ופסיכולוגיות, וביניהם סכיזופרניה ומחלת הנטינגטון.
מחקרים מצביעים על כך שטיפולים עם מעכבים ממשפחת ה-HDAC מוליכים להשפעות חיוביות במגוון רחב של הפרעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות.
אצידוריה משולבת חומצה מלונית ומתיל-מלונית היא מחלה מטבולית תורשתית המאופיינת ברמות גבוהות של חומצה מלונית וחומצה מתיל-מלונית.
חוקרים משערים כי CMAMMA עשויה להיות בין הצורות השכיחות של המחלה חמצת מתיל-מלונית.
נוסף על כך, חוקרים משערים כי ייתכן ומחלה זו מהווה אחת מהשגיאות המולדות הנפוצות של חילוף חומרים.
היות שמחלה זו מאובחנת לא כראוי, לרוב היא לא מאובחנת כלל.
הפנוטיפים הקליניים של CMAMMA הם די הטרוגניים ונעים בין אסימפטומטיים (ללא תסמינים), לסימפטומטיים קלים עד חמורים.
הפתו-פיזיולוגיה (חקר מנגנוני הפרעה) הבסיסית עדיין אינה ידועה.
התסמינים הבאים מדווחים בספרות המקצועית:
קרדיומיופתיה (הפרעה בתפקוד שריר הלב)
כאשר התסמינים הראשונים מופיעים בילדות, הם נוטים יותר להיות הפרעות מטבוליות מתווכות, ואילו אצל מבוגרים הם בדרך כלל תסמינים נוירולוגיים.
ניתן לחלק את CMAMMA על ידי סיבות לשתי הפרעות תורשתיות נפרדות: האחת היא מחסור באנזים המיטוכונדריאלי אציל-CoA סינתאז בן משפחה 3, המקודד על ידי הגן ACSF3 (OMIM#614265); ההפרעה השנייה היא מחסור במאלוניל-CoA דקרבוקסילאז המקודד על ידי הגן MLYCD (OMIM#248360).
בשל מגוון רחב של תסמינים קליניים ואבחון לוקה בבדיקות סינון לילודים, CMAMMA נחשבת למחלה לא מאובחנת כראוי.
מאחר ש-CMAMMA עקב ACSF3 אינו גורם להצטברות של מתיל-מלוניל-CoA, מלוניל-CoA או פרופיוניל-CoA, וגם לא לחריגות שנראות בפרופיל האציל-קרניטין, CMAMMA אינו מזוהה על-ידי תוכניות סטנדרטיות לסינון יילודים מבוססות דם.
מקרה מיוחד הוא מחוז קוויבק, אשר, בנוסף לבדיקת הדם, גם מסנן שתן ביום ה-21 לאחר הלידה תחת תוכנית סינון הדם והשתן של יילודים בקוויבק.
עובדה זו הופכת את מחוז קוויבק למעניין עבור מחקר CMAMMA, מכיוון שהוא מייצג את קבוצת המטופלים היחידה בעולם ללא הטיית בחירה.
יחס חומצה מלונית לחומצה מתיל-מלונית
על ידי חישוב יחס החומצה המלונית/חומצה מתיל-מלונית בפלזמה, ניתן להבחין בבירור בין CMAMMA לבין חמצת מתילמונית קלאסית MMA.
זה נכון גם לגבי מגיבי ויטמין B12 וגם לגבי אנשים שאינם מגיבים בחומצה מתיל-מלונית.
השימוש בערכי חומצה מלונית וערכי חומצה מתיל-מלונית משתן אינו מתאים לחישוב יחס זה.
ב- CMAMMA עקב ACSF3 רמת החומצה המתיל-מלונית עולה על זו של חומצה מלונית.
לעומת זאת, ההפך הוא הנכון עבור CMAMMA עקב מחסור ב- malonyl-CoA decarboxylase.
CMAMMA ניתנת לאבחון על ידי ניתוח של הגנים ACSF3 ו-MLYCD.
בדיקת נשאים מורחבת במהלך טיפולי פוריות יכולה גם לזהות נשאים של מוטציות בגן ACSF3
אצלך או אצלי הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית שנכתב ובוים על ידי אלין ברוש מקנה.
הסרט עלה לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023.
דבי ופיטר הם חברים טובים והפכים גמורים.
היא חיה בלוס אנג'לס עם בנה וכמהה לחיי שגרה, הוא חי בניו יורק ולא מפסיק לחפש שינויים.
כשהשניים מחליטים להחליף בתים למשך שבוע אחד, הם מגלים שמה שהם רוצים הוא לא בהכרח מה שהם צריכים.
במאי 2020, נמסר לראשונה על פיתוחו של הסרט; עוד נמסר כי בסרט תככב ריס וית'רספון, וכי הוא נכתב ובוים על ידי התסריטאית אלין ברוש מקנה, שזהו לה פרויקט הביכורים כבמאית.
באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקו של אשטון קוצ'ר לצוות השחקנים בתפקיד הגברי הראשי.
באוקטובר 2021, נמסר על ליהוקם של ג'סי ויליאמס, טיג נוטארו, זואי צ'או, סטיב זאן ווסלי קימל לצוות השחקנים.
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2021. בין אתרי הצילום נכלל רחוב מונטגיו שבברוקלין.
אתר "וראייטי" בחר את הסרט לאחד מהסרטים הגרועים ביותר של שנת 2023. הסרט הושווה ל"כשהארי פגש את סאלי..." אבל זכה לביקורת על היותו קומדיה רומנטית תהומית.
הסרט עתיד לעלות לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023.
"אצלי הכל בסדר" הוא שיר של הזמר הישראלי רביב כנר.
השיר נכתב על ידי כנר, יובל מעיין ורון ביטון, הופק בידי גיא קופלמן ויצא ב-19 ביוני 2023 על ידי חברת הליקון ארומה מיוזיק.
נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-3 מיליון צפיות ביוטיוב השיר נכלל באלבום האולפן השני של כנר עכשיו טוב.
השיר נכתב על ידי הזמר הישראלי רביב כנר, יובל מעיין ורון ביטון, והופק בידי גיא קופלמן.
ב-8 ביוני 2023 פרסם כנר פוסט עם הכיתוב "אצלי הכל בסדר".
ב-17 ביוני פרסם טיזר לשיר תוך שהוא חושף כי הסינגל עומד לצאת לאור ב-19 ביוני.
ב-19 ביוני 2023, עם יציאת הסינגל על ידי חברת הליקון ארומה מיוזיק כחלק מאלבום האולפן השני העתידי שלו, הסביר כנר:
כשנשאל לגבי משמעות השיר בריאיון עם איריס קול ברדיו 103FM כנר הגיב:
חוקר המוזיקה דודי פטימר כתב כי זו טעות שיווקית לקרוא לשיר בשם זהה לקלאסיקה, כמו "אצלי הכל בסדר" של בעז שרעבי.
הוא ציין כי זהו לא מהשירים הטובים של כנר, ובעוד הבתים של השיר אינם מלהיבים ומסקרנים מלודית, יש לשיר פזמון טוב וקליט שמספיק בשביל להיט.
אצלי הכל בסדר היא סדרת טלוויזיה אוסטרלית בז'אנר קומדיה שחורה שהופקה על ידי סטן בשיתוף עם Sundance Now.
הסדרה מתמקדת בויויאן, צעירה בשנות העשרים לחייה המגולמת על ידי תומאסין מקנזי, היורשת את בית סבהּ שנמצא על קצה צוק, שמתברר כמקום פופולרי להתאבדות.
הסדרה שודרה לראשונה בשתי הפלטפורמות ב-20 באפריל 2023.
בראיון, סיפרה יוצרת הסדרה גרטל ולה (Gretel Vella) כי היא מאובחנת מגיל 14 עם דיכאון וחרדה.
בתקופת מגפת הקורונה והסגרים שנועדו למגר אותה, הייתה עדה ולה לשני ניסיונות התאבדות בשבוע אחד, כשבשני נהג המונית בה נסעה סיפר לה שהוא רואה במקום בו נסעו כל יום ניסיון התאבדות, מה שגרם לה להבין שהיא חייבת לפעול כדי לשנות את השיח ולתת לגיטימציה לשיח בנושא התאבדויות.
כשסבה של ויויאן (תומאסין מקנזי) מת בשנתו, היא יורשת את ביתו הצמוד לקצה צוק.
הצוק מתברר כמקום אליו מגיעים רבים כדי להתאבד באמצעות קפיצה.
ויויאן, שעוד לא התגברה על מות הוריה בתאונת דרכים, מגלה שסבה היה מסייע לאנשים שהגיעו להתאבד והוריד אותם מהרעיון, ובכך הציל מאות.
אחרי שהצילה כלה שברחה מחתונתה (קונטזה טרפון), ויויאן תופסת את מקומו של סבה ולוקחת על עצמה לסייע למי שמגיע לצוק כדי להתאבד תוך כדי ניסיונות להשלים עם בני משפחתה ולהתרגל לחייה החדשים.
קונטזה טרפון כאמי מת'יוס, כלה המנסה להתאבד
דבון טרל כדיין, שכן של ויויאן ופסיכולוג
ברנדון מקלילנד כהנדריקס קנינגהאם, אחיה של ויויאן
רוואן וויט כג'ון קניניגהאם, אחיה של ויויאן
זאק ברג'ס - ג'ון בצעירותו
אדגר ויטורינו כאלחנדרו, בן הזוג של ג'ון
מקס קרין כלואיס, מחלק עיתונים מקומי
דבורה קנדי כביאטריס, שכנה של ויויאן וחברה של סבה.
הסדרה נוצרה והופקה על ידי גרטל ולה, שגם כתבה 4 מתוך 6 פרקי הסדרה.
ב-24 במרץ 2022 הוכרז כי הסדרה תפותח על ידי חברת סטאן, אז תחת השם "The Jump".
הרכב הקאסט הראשי הוכרז באוגוסט 2022 וצילומי הסדרה החלו באותו החודש בסידני.
הסדרה נכתבה בהתייעצות עם מומחים לבריאות הנפש ואנשים המתמודדים עם חרדה ודיכאון.
כל פרקי הסדרה הוזרמו בשירות סטאן האוסטרלי ב-20 באפריל 2023. בארצות הברית שודרו באותו התאריך ברשת Sundance Now וברשת AMC + שני הפרקים הראשונים, ושאר הפרקים בכל יום חמישי.
הסדרה מוזרמת באמזון פריים וידאו.
רשת Fremantle International מחזיקה בזכויות ההפצה של הסדרה במדינות אחרות.
בישראל שודרה הסדרה החל מאוגוסט 2023 ביס, הוט (NEXT TV, הוט VOD ו-הוט HBO) ו-סלקום TV.
באתר הנתונים הקולנועיים IMDb, קיבלה הסדרה ציון של 7.1/10, עם 1,300 מצביעים.
באתר Rotten Tomatoes זכתה הסדרה לציון של 100 בממוצע המשוקלל של דירוגי המבקרים, וציון 93 בממוצע של דירוג הקהל.
קרייג מת'יסון ב-The Sydney Morning Herald כתב שהיא "אחת הסדרות האוסטרליות השאפתניות...היא מנסה להגיע לתובנות...באמצעות שנינות חריפה, עלילות משנה מהנות והתמודדויות כנות ואמתיות.
גילי איזיקוביץ בהארץ, כתבה שהסדרה "מציגה רעיון חזק, גיבורה שבורה ופוטנציאל דרמטי" וש"ניכר שיש בה כוונה לייצר טלוויזיה אוהבת אדם, אבל לעיתים היא לא מהודקת דיה ולא לגמרי מבינה בעצמה מה הכיוון שאליו היא הולכת...נופלת בדאחקות קומיות פושרות".
תמה ספיר בגלובס כתבה שהסדרה "מצליחה להאיר באור אופטימי ומחמם לב גם את הרגעים הקשים והנמוכים ביותר בחיי הדמויות" וש"הצילומים נהדרים, העריכה קלילה וזורמת, הכתיבה מלאת חן ושנינות עוקצנית" ושהמשחק בה "יוצא מן הכלל".
ניב הדס שיבח את הסדרה בזכות דמויות המשנה העגולות שלה ו"הכתיבה מלאת האבחנות, החידודים והחום האנושי שקולח מכל פריים בה".
"אצלי הכל בסדר" הוא שיר בביצוע ג'וזי כץ שכתבו יענקל'ה רוטבליט ומאיר אריאל והלחינו שמוליק קראוס ושלום חנוך על פי מכתב שכתבה כץ לאמה בארצות הברית.
השיר מתאר יום בחייה של ג'וזי כץ, תמונות מחיי הזמרת הצעירה שעלתה לבדה לישראל, את הרחוב שבו היא גרה ואת סדר יומה.
הפך את המכתב לשיר יחד עם מאיר אריאל והוא הולחן בידי שמוליק קראוס ושלום חנוך בשנת 1970, עם העיבוד של ירון גרשובסקי, והיה מיועד במקור לאלבום של להקת "כיף התקוה הטובה" (אלבום שמעולם לא הושלם).
כך סיפרה ג'וזי כץ בריאיון לעיתון "הארץ" בספטמבר 2012:
''"אתה יודע איך נולד השיר אצלי הכל בסדר?
ישבנו בדירה, שלום, אריק, אני, רוטבליט, היינו מסטולים כמובן, ממש ממש, ופתאום רוטבליט שאל:
'תגידי, מה עשית היום, ג'וזי?'
ואני התחלתי להגיד לו, ככה, שכתבתי מכתב לאמא שלי, שמצאתי דירה, קצת לא מסודרת, וקניתי מצרכים בשביל שבת, שיש איזה בחור גבוה שרוצה לכתוב עלי מאמר לעיתון ושהדלקתי נרות...
ובעצם, מכל הווידוי הזה, מהמלים שלי, עשו את השיר".
השיר הוקלט בעיבוד של ירון גרשובסקי, אך רק לאחר שנתיים וחצי הודפס על תקליטון ונשלח לרדיו לראשונה בשנת 1973, במסגרת ההרכב השני של שלישיית "החלונות הגבוהים", כשאלי מגן מחליף את אריק איינשטיין, שפרש מההרכב ב-1968. השיר זכה להצלחה, ועם השנים הפך לאחד המזוהים ביותר עם ג'וזי כץ.
השיר, שעליו חתומים בצוותא רוטבליט, קראוס ושלום חנוך (ובמקומות מסוימים יש קרדיט גם למאיר אריאל על המילים) לא הצליח במיוחד במצעדי הפזמונים, אך הפך עם השנים לשיר אהוב מאוד שחודש פעמים אחדות (בין היתר, בפי מיקה קרני).
"אצלי הכל בסדר" הוא גם השם שניתן לסרט התיעודי שנעשה על ג'וזי כץ בידי ירון אמיתי וארז תדמור ב-2005.
בשנת 2001 ביצעה את השיר מיקה קרני.
גרסת הכיסוי שלה הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג'.
את השיר ביצעו נינט טייב ומיה דגן בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו".
השיר מופיע באלבומה של חוה אלברשטיין, "אבק של כוכבים".
בשנת 2021 הוציאו המוזיקאיות גלי אלון ואליוט גרסת כיסוי לשיר במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", אלבום המחווה ליענקל'ה רוטבליט.
"אצלך כמו תמיד" הוא שיר של צמד הזמרים הישראלי "סילבן ויאיר", שביצע אותו בפסטיבל הזמר והפזמון 1973. יאיר קלינגר כתב והלחין את השיר.
ב־1971 הגיעו (בנפרד) יאיר קלינגר וסילבן מרגי לצרפת.
קלינגר הגיע לחודש של הופעות עם להקת המחול "כרמון", אך החודש הפך ל־11 שנים, שבהן למד הלחנת סרטים, ובהמשך החל לכתוב מוזיקה לחבורת הזמר "הקומפניון דה לה שנסון" ולזמרת ריקה זראי.
סילבן מרגי הגיע לצרפת במטרה ליצור בה ולנסות להצליח, וגם הוא הזדמן לריקה זראי.
למפיק של זראי, שהכיר את שניהם בערך באותו הזמן, היה רעיון: קלינגר ומרגי יעבדו כצמד עם ריקה זראי וגם ינסו לפתח קריירה עצמאית.
הצמד, שנקרא "סילבן ויאיר" הופיע עם ריקה זראי בסיבובי ההופעות שלה.
במקביל החלה זיקה של הצמד לישראל, שהתבטאה בין השאר בשליחת לחנים ושירים של קלינגר לפסטיבל הזמר והפזמון, שהתקיים במוצאי יום העצמאות והיה באותן שנים האירוע המוזיקלי החשוב והמרכזי בישראל.
השיר הראשון ששלח קלינגר לפסטיבל ויוּעד לביצוע הצמד היה "אצלך כמו תמיד".
קלינגר כתב והלחין את השיר לפסטיבל הזמר והפזמון ה־25 למדינת ישראל, שחל בתשל"ג (1973).
לכבוד חצי יובל למדינה הפסטיבל עמד בסימן ציונות ואהבת המדינה והארץ, וכותבי השירים נדרשו לכתוב שירים בהשראת הנושאים האלה.
גם ב"אצלך כמו תמיד", שהתקבל לתחרות, התמה הייתה אהבת המדינה והארץ.
קלינגר סיפר שאת הלחנים שלו הוא יצר לפעמים תוך כדי שהוא מלווה את עצמו בזמרה של מעין ג'יבריש, דבר שעזר לו להלחין.
מדי פעם מן הג'יבריש הזה צץ לו רעיון למשפט שממנו הוא המשיך ופיתח גם מילים לשיר.
המשפט שעלה לו בשיר הזה היה "אצלך כמו תמיד", וסביבו בנה את השיר.
ברבות השנים פסטיבל תשל"ג נזכר כאחד הפסטיבלים הגדולים, עם שירים רבים שהתפרסמו ועמדו במבחן הזמן.
במצעדי הפזמונים העבריים לסיכום שנת תשל"ג, שהתקיימו בספטמבר 1973 (ארבעה חודשים אחרי הפסטיבל) הצליח ביותר "שיר בבוקר בבוקר" של שלמה ארצי, שדורג גבוה מאוד בקול ישראל ובגלי צה"ל.
הצליחו גם "ליל חניה", "אצלך כמו תמיד" ו"יעלה יבוא".
"אצלך כמו תמיד" ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל ב־21 במאי 1973. הוא צעד 13 שבועות עד 27 באוגוסט 1973, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום הראשון ב־30 ביולי 1973.
במצעד השנתי של התחנה לשנת תשל"ג השיר הגיע למקום ה־15. גם במצעד השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה־15.
הזמר דויד ברוזה הקליט גרסת כיסוי לשיר ב־1998 במסגרת המיזם המוזיקלי "עבודה עברית: מחווה לחמישים שנות יצירה מקורית".
ב־2023, במלאת יובל שנים לצאתו של השיר, הקליט יאיר קלינגר גרסה חדשה לשיר בהפקתו של רונן לן־רידר.
אציו אודיטורה דה פירנצה (Ezio Auditore da Firenze, 24 ביוני 1459 – 30 בנובמבר 1524) הוא דמות בדיונית בסדרת המשחקים Assassin's Creed, מתנקש אמן איטלקי המשמש כפרוטגוניסט משחקי הסדרה המתרחשים בתקופת הרנסאנס האיטלקי.
בשנת 2016, כל שלושת המשחקים והסרטים הקצרים אשר כללו את אציו כפרוטגוניסט נכללו באוסף הנקרא "Assassin's Creed: The Ezio Collection".
במשך מרבית הופעותיה של הדמות היא דובבה בידי רוג'ר קרייג סמית', בעוד השחקן הקנדי דבון בוסטיק גילם את הדמות בסרט הקצר "Lineage".
בהיסטוריה הבדיונית של סדרת המשחקים, אציו נולד למשפחה איטלקית אצילה מפירנצה בשנת 1459. משפחתו הייתה נאמנה לאחוות המתנקשים, ארגון חשאי שמבוסס על מסדר החשישיון של החיים האמיתיים, שמקדיש את חייו לשמירה על השלום ועל החופש.
אציו לא גילה על מורשתו עד אשר התבגר, וזאת בעקבות ההוצאה להורג של בני משפחתו בידי בית פאצי.
מסעו בחיפוש אחר האחראים מציב אותו בפני מסדר הטמפלרים, אויביהם המושבעים של המתנקשים, שמונהגים באיטליה בידי בית בורג'ה.
לאחר פרישתו מאחוות המתנקשים, אציו מתיישב בטוסקנה יחד עם משפחתו, ובסופו של דבר מת מהתקף לב בפירנצה בשנת 1524.
דמותו של אציו אודיטורה זכתה לשבחים רבים והיא נחשבת לאחת מדמויות משחקי הווידאו הטובות ביותר של כל הזמנים.
מרבית השבחים מתמקדים על גילום הדמות ועל התפתחותה במהלך סדרת המשחקים, כמו כן הכרוניקה המיוחדת בה מתוארים חייו.
זאת ועוד, בהתחשב בעובדה שהוא הפרוטגוניסט הראשי בכמה משחקים עיקריים, דמותו נחשבת לפנים המרכזיות בזיכיון משחקי Assassin's Creed ולפופולרית ביותר בסדרה.
לצורך יצירת דמותו של אציו אודיטורה, צוות המפתחים היה נחוש לבסס נקודות דמיון בין הפרוטגוניסט הקודם אלטאיר אבן לא-אחד בסגנון ובהופעה הכללית, בו בעת להבדיל את אציו מהדמות המקורית.
שם הדמות, שמשמעה "נץ" באיטלקית, נבחר כדי לשמור על המסורת של אלטאיר, שמשמעות שם דמותו היא "האדם שמעופף" בערבית.
בשעה שאלטאיר תואר כנזיר לוחם שגודל למטרות קרב ולחיי המתנקשים, סיפור הרקע של אציו עוצב בניגוד גמור כדי שהמשחקיות שלו תיראה כ"חוויה מעצימה".
שלא כמו אלטאיר, אציו לא נולד לתוך מסדר המתנקשים והוא מגלה על מורשתו רק בשנות נעוריו, כאשר במרביתו של המשחק השני הוא מחפש נקמה באלה שהרגו את משפחתו.
למרות שזו הייתה המוטיבציה העיקרית בתחילתו של המשחק, הייתה זו צמיחתו האישית שאיפשרה לו לרדוף אחר הצדק ככל שהמשחק התקדם.
בנוסף, אציו לא התחיל כמתנקש אמן אלא היה צריך לחדד את כישוריו במהלך המשחק, דבר שתוכנן במיוחד כדי להפוך את הדמות לכזו שהשחקנים יוכלו להזדהות עמה.
הוא לומד מהלכים חדשים ויכולות חדשות באמצעות חבריו ובני בריתו, ולא באמצעות עץ התקדמות, כדי לדמות את השקעתם של השחקנים בדמות לטבעית יותר.
באופן כללי, אציו עוצב להיות איש אשכולות - פתוח מחשבה ומחפש אחר האמת, אך באותה עת גם אחד שאוהב את הנאות החיים.
אלכס הצ'ינסון, מנהל הקריאייטיב של "Assassin's Creed III" השווה את דמותו של אציו לארול פלין מאחר שהוא עוצב כרודף שמלות ורברבן.
בראיון שנערך ב-20 בנובמבר 2025 עם מדובב הדמות, רוג'ר קרייג סמית', לרגל 15 שנות קיומו של זיכיון המשחקים, סמית' ציין שניגש לאודישן וניתנה לו אמנות קונספט בסיסית כיצד הדמות תיראה, כמו גם טווח הגילאים הרצוי לצורך האודישן.
מבחינת דיאלוג, סמית' היה צריך להמציא את הדמות, ולהבין כיצד דמות מתקופת הרנסאנס האיטלקי תישמע תוך התנסות עם מנעד קולות משתנה, כיצד משפטים באיטלקית יתורגמו לשפה האנגלית, וכיצד לפתח את הדמות תוך כדי התהליך.
לתהליך מציאת הדמות, סמית' קרא בחיבה בשם "ספנגלית איטלקי" (Spanglish, אנגלית ספרדית) - "תערובת של איטלקית, מנהגים שונים, עיצורים שונים, תוך כיווץ מילים אנגליות, והוספת ספרדית כדי להביא אלמנט רומנטי לדמות".
לגבי משחק ההמשך "Brotherhood", סמית' היה קשוב למה המפיקים רצו בסיפור של הדמות, מבלי לדחוק בהם לגבי הדרך בה הוא חושב שצריך ללכת.
מבחינתו, היה זה נדיר כמדובב ללוות את הדמות מימי צעירותה ועד להתבגרותה - היה כיף ותענוג אמיתי לחוות את זה, לחקור את זה ולעטוף את הכל בסופו של דבר עם "Embers" המרגש.
לגבי תהליך ההקלטה המשתנה, הוא החל כהקלטת אודיו פשוטה ב-"Assassin's Creed II", אך ב-"Brotherhood" התהליך עבר לעבודת מצלמה, בה סמית' היה צריך להיות מודע להבעות הפנים תוך כדי משחק.
ב-"Revelations", ההפקה עברה לקסדות לכידת תנועה.
לדבריו, הרגע שזכור לו ביותר היה אחרי ההתנקשות הראשונה של אציו, כשהוא נעמד בכיכר העיר והכריז על עצמו ועל הצדק למשפחתו - רגע אותו הרגיש שהוא חייב להעביר בעוצמה רבה כיוון שזה הרגע שלו, נקודת המפנה בחייו.
לשאלה איך היה להיפרד מהדמות בסרט הקצר "Embers", סמית' ציין שהיה זה מלנכולי ואכזרי.
לדבריו, הם הקליטו את הפרויקט במגבלות זמן מסוימות, ומונולוג הסיום שלו נעשה בטייק אחד - דבר שמשגע אותו עד היום, כי הוא רצה לחוות פעם נוספת את משמעות העניין לדמות אותה שיחק במשך כל הזמן הזה.
כמה נדיר היה הרגע זה "לעטוף את זה בסרט", ושקשה להיפרד מזיכיון שכזה.
אציו הוא אבי אבותיו של דזמונד מיילס, הפרוטגוניסט הראשי שהופיע בתקופת הזמנים המודרניים של המשחקים המוקדמים בסדרה.
דזמונד חווה את חייו של אציו דרך האנימוס, מתקן שפותח זכרונות חבויים שחקוקים בתוך ה-DNA שלו.
כפי שנראה בתחילת המשחק "Assassin's Creed II", אציו נולד בשנת 1459 לג'ובאני ומריה אודיטורה, משפחת אצילים מהעיר האיטלקית פירנצה שמתגוררת בפאלאצו אודיטורה, והוא השני מבין ארבעה אחים - פדריקו הבכור וקלאודיה ופטרוצ'יו הצעירים ממנו.
בשנות נערותו, אציו נחנך בידי הבנקאי ג'ובאני טורנאבוני וחי חיי מותרות וחסרי דאגה עד אשר אביו ג'ובאני גילה תאוריית קשר להתנקש במנהיגי פירנצה.
ג'ובאני האשים את פרנצ'סקו דה פאצי לבית פאצי כקושר הקשר, אך כשהציג את העדות לכך בפני אוברטו אלברטי, הגונפליוניירה (ראש המערכת החוקית והפוליטית בעיר) של פירנצה, זה האחרון מתברר כקושר קשר ומורה על מעצרם של בני משפחת אודיטורה.
בהיותו מחוץ לבית לצורך סידורים עבור אביו, אציו אינו בבית כאשר אביו ושני אחיו פדריקו ופטרוצ'יו נלקחים למעצר ולאחר מכן מוצאים להורג בתלייה בפומבי לנגד עיניו של אציו.
בעקבות עצתו האחרונה של אביו, אציו מוצא את כלי המתנקש של אביו.
אציו נמלט מרדיפת אנשיו של אלברטי ומוצא מחסה בבית בושת אותו מנהלת אחותה הקורטיזנה של מנהלת משק בית אודיטורה, פאולה.
פאולה מלמדת את אציו את אמנות ההתגנבות וכיצד להתערות בקהל ולהישאר חבוי.
אציו פונה לעזרתו של חבר המשפחה והממציא לאונרדו דה וינצ'י - שהופך בהמשך לבן בריתו הנאמן - לתקן את הלהב הנסתר של אביו.
לאחר שהלהב מתוקן, אציו התנקש בחייו של אוברטו בחצר בזיליקת סנטה קרוצ'ה במהלך התערוכה האחרונה של אנדראה דל ורוקיו, בחפשו אחר הזדמנות להכות.
לאחר ששמע את אוברטו והאצילים הנלווים לועגים למשפחתו, הוא יצא מהקהל ותקף את אוברטו בזעם, דוקר אותו מספר פעמים בחזהו, לפני שהכריז בזעם על הישרדותה של משפחת אודיטורה - דרכו - בפני הקהל ההמום.
אציו הכריז "האודיטורה לא מתים!
אציו נמלט מהעיר יחד עם אמו מריה ואחותו קלאודיה והם מוצאים מקלט בווילה אודיטורה, אחוזתו של דודו מריו בעיר מונטריג'וני שבטוסקנה.
מריו עוזר לאציו לגלות מי האנשים שעומדים מאחורי תאוריית הקשר ומאמן אותו להפוך למתנקש.
עם זאת, לאחר שנה של הכשרה, אציו סירב להמשיך במורשת של משפחתו, ורצונו היה רק להמשיך במסעו לספרד למען שלומם של אמו ואחותו בעזרת הכישורים שלימד אותו מריו.
תוך כדי נקמה במשפחת פאצי אשר מכרה את משפחתו של אציו לרשויות,
אציו גילה שאנשים נוספים מחוץ לפירנצה מעורבים במזימה שגרמה להרג אביו ואחיו, ושראש מסדר הטמפלרים הוא רודריגו בורג'ה הספרדי.
החיפוש אחר האחראים התפרש על פני עשור והוביל את אציו מפירנצה לסן ג'ימיניאנו, פורלי, ובסופו של דבר לוונציה.
תוך כדי שהוא מזהה את הטמפלרים שקשרו את הקשר נגד משפחתו והתנקש בהם, אציו זכה במספר בעלי ברית, כולל לאונרדו דה וינצ'י, ניקולו מקיאוולי וקתרינה ספורצה.
בעלי ברית אלו מובילים בחלקם את אציו לדרך של גאולה, עוזרים לו להתגבר על תשוקתו לנקמה ומדריכים אותו במסעו.
בסופו של דבר, אציו התעמת עם המוח מאחורי תאוריית הקשר, רודריגו בורג'ה, שביקש לאחד את איטליה תחת הדגל הטמפלרי ולהשיג חפץ רב עוצמה המכונה תפוח גן העדן, שיוביל את הטמפלרים אל ה"כספת" האגדית.
אציו לוקח את התפוח מרודריגו, שמצליח להימלט, ונכנס רשמית לאחוות המתנקשים.
בין השנים 1491 ל-1492, אציו נסע לספרד כדי לשחרר את חבריו המתנקשים, שנכלאו במהלכה של האינקוויזיציה הספרדית.
תוך כדי כך הוא גילה שהטמפלרים מתכננים להפליג מערבה כדי לגלות את העולם החדש.
אציו צריך להציל את כריסטופר קולומבוס ולהתעמת עם תומאס דה טורקמדה כדי לסיים את האיום הטמפלרי.
במהלך מסע החיפוש שלו, הוא גם מתיידד עם מספר מתנקשים ספרדים שמציעים לו עזרה, ביניהם לואיס דה סנטנגל ורפאל סאנצ'ס.
בסופו של דבר, גרנדה נכבשת במצור על ידי הטמפלרים, ואציו צריך להציל את המלך המורי מוחמד ה-12.
עם תחילתו של המשחק "Assassin's Creed: Brotherhood", העיר מונטריג'וני נתונה תחת מצור של צבא האפיפיורות בהנהגתו של צ'זארה בורג'ה, בנו של רודריגו ושותף בהנהגת מסדר הטמפלרים.
במהלך המצור, תפוח עדן אובד, מונטריג'וני מושמדת, ודודו של אציו מריו נהרג.
אציו הפצוע נמלט מהעיר יחד עם אמו ואחותו, ויוצא לדרך לרומא כדי להרוס את משפחת בורג'ה אחת ולתמיד.
עם זאת, הוא מתמוטט זמן קצר לאחר מכן.
מספר ימים לאחר מכן, אציו מתעורר ברומא ומקבל סט ציוד חדש מניקולו מקיאוולי, שגם הציל אותו מספר ימים קודם לכן.
לאחר שהפצעים שלו החלימו, אציו ומקיאוולי הוציאו לפועל את תוכניתם - לשחרר את רומא ולהוריד את משפחת בורג'ה מהשלטון לצמיתות, כמו גם להחזיר את התפוח.
לאט לאט, במהלך שלוש וחצי השנים הבאות, אציו ובני בריתו זוכים בסדרה של ניצחונות על משפחת בורג'ה, מחזירים את השליטה בעיר ומשקמים אותה על ידי השמדת בעלי הברית והמשאבים של משפחת בורג'ה.
אציו משקם את שורות המתנקשים, מגייס חניכים חדשים למטרתו ועם הזמן יורש את מקיאוולי בתור המנטור והמנהיג של אחוות המתנקשים.
עד לשנת 1503, אציו מתנקש בחייו של הבנקאי של המשפחה, חואן בורג'ה ובחייו של בן בריתם הצרפתי, הברון דה ואלואה.
הוא מוריד את מעמדה של לוקרציה בורג'ה, ומותיר את בסיס הכוח של הטמפלרים בחוסר סדר.
צ'זארה הורג את אביו בהתקף זעם ומתחיל לאבד שליטה על העיר.
לאחר שהחזיר את התפוח, אציו משתמש בכוחו כדי להרוס את מה שנשאר מהצבא של צ'זארה.
עד לסוף אותה שנה, השליטה של בורג'ה בעיר מתרסקת לחלוטין וצ'זארה נעצר על ידי האפיפיור החדש, יוליוס השני.
לאחר שצ'זארה מצליח להימלט, אציו משתמש בתפוח כדי לאתר אותו לפני שהוא מסתיר את החפץ בכספת סודית מתחת לקולוסיאום.
בשנת 1507, אציו נוסע לספרד ומשיג את צ'זארה במצור על טירת ויאנה.
בסופו של דבר הוא מביס את צ'זארה, ומשליך אותו מחומות הטירה אל מותו.
לאחר אירועי Brotherhood, אציו מגלה מכתב שהשאיר אחריו אביו המדבר על ספרייה נסתרת מלאה בידע עצום מתחת לטירת מסיאף, אותה השאיר מאחוריו המתנקש האגדי אלטאיר אבן לא-אחד.
בהגיעו למסיאף בתחילת 1511, אציו נקלע למארב של הטמפלרים שכובשים את המבצר, ומחפשים גם הם את הספרייה של אלטאיר.
לאחר שהוא נמלט ומתנקש במנהיג הטמפלרים, אציו מוצא את היומן של ניקולו פולו, המספר על חמישה חותמים שהוסתרו בקונסטנטינופול ואשר יפתחו את הדלת לספרייתו של אלטאיר.
בהגיעו לקונסטנטינופול, אציו מתחיל בחיפושיו אחר החותמים, תוך שהוא עוזר לגילדת המתנקשים המקומית בראשות יוסוף טזים להפיל את השליטה הטמפלרית.
עם הזמן, אציו מצליח למגר את ההשפעה הטמפלרית ולהכפיף את העיר מחדש לשלטון משפחתו של הנסיך סולימאן הראשון.
אציו מוצא ארבעה מתוך חמשת החותמות בעזרתה של אספנית הספרים סופיה סרטור, שבמהרה הוא מפתח כלפיה רגשות רומנטיים.
לאחר מכן הוא נוסע לעיר מחתרתית בקפדוקיה, בסיס הפעילות של הטמפלרים, ומתנקש במנהיגם, מנואל פלאיולוגוס, ממנו הוא לוקח את החותם הסופי.
עם זאת, אציו מתמודד עם דודו של סולימאן, הנסיך אהמט, שמתגלה כראשם האמיתי של הטמפלרים ומאיים לפגוע בסופיה אם אציו לא ימסור את החותמים.
עם החזרה לקונסטנטינופול, אציו מגלה שאהמט הרג את יוסוף וחטף את סופיה, והוא מגייס את המתנקשים העות'מאניים כדי להילחם באהמט.
לאחר שוויתר על החותמים כדי להציל את סופיה, אציו רודף אחרי אהמט ובסופו של דבר מוציא ממנו בחזרה את החותים.
הסולטן החוזר, סלים הראשון, הורג אז את אהמט ומודה לאציו על שהציל את בנו וארצו, אך במקביל מורה לו לעזוב את האימפריה העות'מאנית.
אציו וסופיה נוסעים למסיאף ופותחים את הספרייה של אלטאיר, שם אציו מוצא את שרידיו של אלטאיר ולומד שמטרת הספרייה הייתה להעביר מסר לצאצא המשותף של אלטאיר ואציו, דזמונד מיילס, דרך תפוח גן עדן נוסף.
אציו מחליט שהוא ראה מספיק אלימות ומסתורין לתקופת חיים אחת, ומשאיר את התפוח מאחור.
הוא גם פורש מהמתנקשים, שם את אמונו בדזמונד ובכך שהוא יצליח במקום שבו אציו ואלטאיר לא הצליחו.
ב-1499, המתנקשים האיטלקיים גילו שהכספת שחיפש רודריגו נמצאת ברומא, מה שגרם לאציו להסתנן לקריית הוותיקן כדי להתנקש בחייו של ראש הטמפלרים, שהפך לאפיפיור אלכסנדר השישי ומחזיק במטה גן העדן.
אציו נלחם ברודריגו באמצעות התפוח, ואף על פי שהוכרע בתחילה, הוא מצליח להביס את יריבו לאחר שאתגר אותו לקרב אגרופים.
אציו מכריז על קץ לנקמה האישית שלו, חס על חייו של רודריגו ופותח את הכספת בשילוב התפוח והמטה.
בפנים, הוא מתקבל על ידי הולוגרמה של מינרווה, חברה בציוויליזציה הראשונה שנכחדה, שיצרה את האנושות, ואת פיסות גן העדן.
מינרווה מוסרת הודעה המיועדת לדזמונד, ומזהירה אותו מפני התלקחות סולארית, אסון שרק הוא יכול למנוע, מה שמשאיר את אציו מבולבל כשהוא שואל: "מיהו דזמונד?".
לאחר פרישתו מהמתנקשים, אציו התמקם בוילה ליד מונטריג'וני עם סופיה, איתה יש לו שני ילדים: פלביה ומרצ'לו.
בשנת 1524, אישה סינית מסתורית מופיעה על מפתן דלתו ומבקשת את עזרתו.
האישה, שאו יון, היא חברה באחוות המתנקשים הסינית המנוצחת, והיא מבקשת את עצתו של אציו כיצד לעזור לאנשיה לבנות מחדש את המסדר שלה.
לאחר שעזר לשאו יון להדוף חיילים שנשלחו על ידי הקיסר הסיני ג'יאג'ינג, אציו שולח אותה לדרכה חזרה לסין, חמושה בחוכמה שהיא באה לחפש, וכן בקופסה מסתורית, שאותה הוא אומר לה לפתוח רק אם היא מאבדת את דרכה.
בשעותיו האחרונות, אציו בחר לנסוע לפירנצה עם סופיה ופלביה.
אציו התיישב על ספסל, חש ברע, והתנער מהחששות של סופיה שהוא היה צריך להישאר בבית, וקבע "אני בבית".
בזמן שסופיה ופלביה הלכו לקנות מצרכים, גבר צעיר ניגש לאציו, תוך שהוא נוזף בנשות פירנצה.
אציו הגיב בעייפות ורמז שהאיש הוא הבעיה, לא העיר פירנצה.
מיד לאחר מכן, אציו החל להתנשף והחזיק את חזהו בכאב.
הצעיר תפס במהירות את ידו של אציו ואמר לאציו לאזור אומץ ו"לנוח קצת", ואז הלך.
אציו הביט בו בחזרה בכעס אבל נרגע באותה מהירות.
בעודו נושם בכבדות, הביט אציו לעבר סופיה ופלביה וחייך.
לאחר מכן הוא הניח את ראשו על גב הספסל, ונפטר, בהיותו בגיל 65.
אציו ידוע במראו הטוב, בטבעו הפלרטטני ובמוניטין שלו כרודף שמלות.
למרות שחלק נכבד מחייו התרכז במרדף שלו אחר רודריגו בורג'ה, אציו חלק במערכות יחסים רומנטיות עם מספר נשים בחייו.
ברצף זיכרון מודחק מתוך המשחק "Assassin's Creed: Brotherhood" מסופר שערב אחד בשנת 1476, אציו הבחין בכריסטינה וספוצ'י בכיכר העיר.
בעידודו של אחיו פדריקו, שעזר לאציו בעקבות ביישנותו מנשים, אציו הציג את עצמו בפניה.
בגלל גישתו המסורבלת, כריסטינה לא התרשמה במיוחד וסירבה לתת לו את שמה לפני שהמשיכה בדרכה.
אציו היה מעוניין לקבל הזדמנות נוספת, והחליט לעקוב אחריה לביתה, שם הציל אותה לבסוף מידיו של ויירי דה פאצי, שניסה לכפות את עצמו עליה.
כריסטינה הכירה לו תודה על כך והסכימה לתת לו הזדמנות שנייה.
השניים החלו במערכת יחסים, למורת רוחו של אביה.
לאחר קרב רחוב בינו לבין ויירי בפונטה וקיו (שם קיבל אציו את מראהו המוכר והמצולק לאחר שויירי זרק לעברו אבנים), הוא ביקר את כריסטינה באותו ערב, למרות בקשתו של אחיו.
אציו וכריסטינה נאלצו לסיים את הקשר ביניהם כאשר אציו הוכרז כנמלט בעקבות ההוצאה להורג של משפחתו ונאלץ לעזוב את פירנצה.
כאשר אציו חזר לפירנצה באפריל 1478 לאחר מותו של ויירי במטרה לגלות מידע על תאוריית הקשר נגד בית מדיצ'י, בני בריתם של משפחת אודיטורה, הוא החליט לבקר את כריסטינה - אותה לא ראה במשך שנה.
היא הייתה מופתעת לראותו, וציינה בפניו שהיא התארסה לגבר אחר בגלל שחשבה שלא תראה אותו יותר.
התגלה שהגבר אליו היא מאורסת חייב כספי הימורים, וכריסטינה ביקשה מאציו לעזור.
אציו עוזר לו, אך דורש ממנו הבטחה שידאג לכריסטינה.
כשמונה שנים לאחר מכן, כריסטינה ומנפרדו ערכו מסע לוונציה והשתתפו בקרנבל.
אציו היה אף הוא בקרנבל ועטה מסכה, כשהוא מתחזה לבעלה.
הוא כתב לה מכתב ובו הוא ביקש לראותה, והיא נענתה לבקשתו.
מכיוון ששניהם עטו מסכות, היא לא זיהתה אותו עד אשר השניים התנשקו.
היא הסירה את מסכתה, ושאלה אותו כיצד הוא העז לנשק אותה כך, באומרה לו שאינה רוצה לראותו שוב.
כשאציו ניסה לעצור אותה, היא הסבירה לו שאם באמת אהב אותה, הוא לא היה נותן למנפרדו להינשא לה.
כשאציו חזר לפירנצה פעם נוספת ב-1497, הוא גילה ממנפרדו הפצוע אנושות שהוא וכריסטינה הותקפו בידי אנשיו של ג'ירולמו סבונרולה.
אציו איתר את מיקומה של כריסטינה והרג את תוקפיה.
אולם, לפני שהצליח לקחת אותה לרופא, היא מתה בזרועותיו לא לפני שאמרה לו שהיא קיוותה ששניהם יקבלו הזדמנות נוספת.
מספר שנים לאחר מכן, אציו ציין במכתב שמשהו בתוכו נבל ומת אחרי מותה של כריסטינה, והוא לא הרשה לעצמו לאהוב שוב עד אשר פגש בסופיה סרטור.
דמותו של אציו אודיטורה זכתה לשבחים בידי המבקרים והציבור הרחב, הודות לתיאור שלו ולתהפוכה שלו מצעיר הולל ורברבן למתנקש אמן ומחושב.
כמו כן, הכרוניקה של קורות חייו זכתה לתשבחות.
דמותו היא היחידה שקיבלה מספר משחקים ראשיים בכיכובה.
אציו נחשב לדמות הטובה ביותר של סדרת המשחקים ולפנים המרכזיות של הזיכיון, ולרוב מסיים בראש רשימות הדירוגים לדמויות השונות של הסדרה.
כל המשחקים והסרטים שהוא הופיע בהם, למעט "Assassin's Creed II: Discovery", יצאו מחדש באוסף באנדל בהפרדה גבוהה שנקרא "האוסף של אציו" לפלייסטיישן 4 ול-Xbox One בשנת 2016. כמו פרוטגוניסטים אחרים בסדרה, גם דמותו של אציו לקחה חלק במרצ'נדייזינג.
הביקורות הראשוניות לדמותו של אציו היו חיוביות.
מגזין GamesRadar הגדיר אותו כ"גיבור-על קטלני בעל מוסריות כפולה", ושהוא בעל אישיות מקסימה ומלא חיות מאשר קודמו, אלטאיר, כאשר הצמיחה האישית שלו היא אספקט מרכזי בנרטיב של הדמות.
וויל טאטל ממגזין GameSpy גם ציין את הצמיחה האישית של הדמות והשוני שלו מאלטאיר בתור נקודות החוזק של הדמות, והוסיף על כך באומרו שלמרות שהיה רודף שמלות חסר חן בהתחלה, הוא קיווה בהמשך שישיג את נקמתו ויחשוף את האמת.
מנגד, קווין ואן אורד ממגזין GameSpot קרא לדמות "נהדרת" ו"חביבה באופן מיידי", ושיבח את הדמות כמציאותית יותר מאשר זו של אלטאיר.
בביקורת שלו למשחק "Revelations", ואן אורד שיבח את המפתחים על כך שהתייחסו לגילו המתקדם של אציו ולעייפות שלו במשך כל המשחק, כמו גם הדגיש את תפקידו כמנטור.
מאט מילר ממגזין Game Informer ציין שעד לרגע המשחק "Revelations", אציו גדל מילד שמבקש נקמה לאדם שמבקש חוכמה וגם למנטור מכובד, דבר שהפך לאספקט המרכזי של הדמות.
ג'ון דייוויסון ממגזין GamePro השווה את דמותו של אציו לנייתן דרייק, גיבור משחקי Uncharted, וכמוהו הוא היה מקסים, פיקח ומזלזל בעצמו בצורה מבודחת, וכן משך את השחקנים אל תוך הנרטיב של הסיפור.
דמותו של אציו אודיטורה קיבלה פרס ממגזין GameSpot בקטגוריית "הדמות החדשה הטובה ביותר" לשנת 2009. נטלי רומנו ואנג'לינה סנדובל ממגזין GameZone דירגו אותו ברשימת דמויות משחקי הווידאו המושכים ביותר בתור "אלוהי הגיימינג של 2009".
הוא גם היה מועמד לפרס הדמות הטובה ביותר בטקס פרסי משחקי הווידאו של SpikeTV.
מהדורת משחקי הווידאו לשנת 2011 של גינס שיאי עולם מיקמה את אציו אודיטורה במקום ה-35 ברשימת הדמויות הפופולריות ביותר.
קוראי מגזין Game Informer בחרו את דמותו של אציו לדמות השלישית בגודלה ברשימות העשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2012, מגזין +GamesRadar מיקם אותו במקום השמיני ברשימת הפרוטגוניסטים הזכורים, המשפיעים והקשוחים ביותר במשחקים, בעיקר בזכות התיאור המלא לקורות חייו.
הם גם מיקמו אותו במקום השני ברשימת דמויות המשחקים הקטלניות ביותר של הדור הנוכחי, באומרם ש"שמו של אציו הפך לשם נרדף לדמות של מתנקש משחקי ווידאו".
15 שנה לאחר מכן, לפגוש עדיין אנשים ששיחקו במשחקים והתאהבו בדמות, שהחלו לשחק במשחקים בתקופות שונות של חייהם.
לדבריו, תפקידו היה לדובב דמות ולא לשחק את הגיבור, ולכן כשהוא לקח חלק במשהו שהיווה השראה לאנשים והם שיתפו אותו בהם, זה היה הדבר הטוב ביותר ובלתי צפוי, חוויה ענווה וצנועה.
הוא מבין שהוא זכה להיות "הדבר המוחשי הזה", אליו ניגשים בכנס חובבים או ברחוב ומספרים לו שהושפעו מאוד מהמשחק ועל רגעים מרגשים בחייהם, וזוהי הטוטאליות שבחוויית הגיימינג, שלא רק מדובר בו כמדובב.
לשאלה האם לדעתו יש סיפורים נוספים של אציו שיש לספר, סמית' אומר "כן.
יש כל כך הרבה אזורים שניתן לבקר בהם בסיפור, אבל זה לא משהו שתלוי בי, ואהיה יותר מנלהב אם יהיה יותר לעשות.
זה מה שמגניב לגבי האנימוס".
אציל משדל גבירה לשתות הוא ציור ז'אנרי מאת האמן ההולנדי חרארד טר בורך, מן הבולטים בציירי תור הזהב ההולנדי.
היצירה נוצרה בשנים 1658–1659 לערך, ומהווה דוגמה אופיינית למיומנותו של טר בורך בשילוב בין אינטימיות קומפוזיציונית, גימור טכני מוקפד ותיאום פסיכולוגי בין דמויות.
בציור מתוארים גבר ואישה בשעת שתייה בחלל פנים פשוט.
ידו השמאלית של הגבר מונחת על כתפה של האישה, ובידו הימנית הוא אוחז בצוואר בקבוק היין.
צלו של הגבר מטיל מסתורין על פניו, בעוד האישה נראית כמגיבה במבט ישיר ובשפת גוף מרומזת — היא מרימה את כוס הטוליפ לשפתיה ומביטה בעיניו.
בין הדמויות מתקיים מתח רגשי המעורר פרשנות נרטיבית של פיתוי, שסופו נותר פתוח לדמיונו של הצופה.
הדמות הנשית ביצירה מגלמת טיפוס אידיאלי החוזר בעבודותיו של טר בורך, ולעיתים מזוהה עם אחותו החורגת גסינה טר בורך , ששימשה לו כמודל במספר ציורים.
תשומת הלב לפרטים — עיבוד הפרווה בבגד, הכובע, ותלתלי השיער — משקפת את הגימור המדויק והמוקפד של האמן.
על השולחן מונחת צלחת גבינה, שעשויה לשאת משמעות איקונוגרפית כלשהי, אם כי זו טרם פוענחה.
הנושא של שתייה או שידול לשתייה חוזר בעבודות נוספות של טר בורך, ומופיע גם ביצירותיהם של בני דורו, ובהם יוהנס ורמיר.
לדוגמה, בציוריו "כוס היין" (בערך 1658–1660, גלריה לאמנות בברלין) ו"הנערה עם כוס היין" (1659–1660 בקירוב, מוזיאון הרצוג אנטון אולריך, ברונשווייג).
טר בורך וורמיר נפגשו בדלפט בשנת 1653, וייתכן שהשפיעו זה על יצירתו של זה.
היצירה התגלגלה לצרפת באמצע המאה ה-18, תקופה שבה היה ביקוש מיוחד לסצנות הולנדיות מסוג זה.
כיום שמור הציור באוסף המלכותי הבריטי.
בכימיה אורגנית, אציל כלוריד הוא תרכובת אורגנית בעלת בקבוצה הפונקציונלית .
הנוסחה שלהם נכתבת בדרך כלל , כאשר R הוא שרשרת צדדית.
אלו נגזרות ריאקטיביות של חומצות קרבוקסיליות ().
דוגמה ספציפית של אציל כלוריד היא אצטיל כלוריד, .
אציל כלורידים הם תת-הקבוצה החשובה ביותר של אציל הלידים.
בהיעדר היכולת ליצור קשרי מימן, לאציל כלורידים יש נקודות רתיחה והתכה נמוכות יותר בהשוואה לחומצות קרבוקסיליות דומות.
לדוגמה, חומצה אצטית רותחת ב-118 מעלות צלזיוס, בעוד שאצטיל כלוריד רותח ב-51 מעלות צלזיוס.
כמו רוב תרכובות הקרבוניל, ספקטרוסקופיית אינפרא אדום מגלה פס בסביבות 1750 cm−1.
האציל כלוריד היציב והפשוט ביותר הוא אצטיל כלוריד; פורמיל כלוריד אינו יציב בטמפרטורת החדר, אף על פי שניתן להכין אותו ב-60- מעלות צלזיוס או פחות.
אציל כלורידים עוברים הידרוליזה (מגיבים עם מים) ליצירת חומצה קרבוקסילית וחומצה הידרוכלורית בהתאם:
אציל כלורידים בעלי משקל מולקולרי נמוך הם לרוב גזים מדמיעים, והם מגיבים באלימות עם מים, אלכוהולים ואמינים.
אקאגי (ביפנית: 赤城; "טירה אדומה") הייתה נושאת מטוסים של הצי הקיסרי היפני שנטלה חלק במתקפה היפנית על פרל הארבור בהוואי.
היא טובעה ב-5 ביוני 1942 לאחר התקפה של מטוסי הצי האמריקאי במהלך קרב מידוויי.
אקאגי נבנתה במספנות קורה ביפן כמשחתת קרב כבדה, אך הושלמה כאחת משתי נושאות המטוסים הגדולות של יפן בחודש מרץ 1927. הספינה עברה בנייה מחדש בשנים 1938-1935, במהלכן נבנה סיפון המראה בגודל מלא משמאל לגשר הפיקוד.
הספינה פעלה במימי סין במהלך השנים שלאחר מכן, והייתה ספינת הדגל של הצי הקיסרי היפני במתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941.
האקאגי אף הובילה כוחות משימה נוספים באוקיינוס ההודי ודרום-מזרח אסיה, שטיבעו את נושאת המטוסים הבריטית הרמס, הסיגו את בעלות הברית מסומטרה וג'אווה ואף הגיעו לדרווין שבצפון אוסטרליה.
ב-4 ביוני 1942 הובילה אקאגי את הצי היפני בקרב מידוויי ונפגעה צפונית לאיים אלו ממפציצים ששוגרו מנושאות המטוסים האמריקניות אנטרפרייז ויורקטאון.
אש פרצה בספינה וניסיונות הצלתה עלו בתוהו.
משחתות יפניות הטביעוה סופית בטורפדו למחרת.
האקאגי הטבועה נמצאה באוקטובר 2019, במרחק של כ-2,090 ק"מ צפונית-מערבית לפרל הארבור, בעומק 5,490 מטר, על ידי אוניית המחקר הימי Petrel .
אָצָן מִדְבָּרִי, או בשמו הקודם גמל שלמה רץ (שם מדעי: Rivetina baetica) הוא מין חרק בעל גלגול חסר ממשפחת האצניים מסדרת גמלי שלמה.
הוא חי באזור דרום הים התיכון.
אורך הגוף של הנקבות הבוגרות הוא 47–60 מ"מ, הזכרים קטנים יותר.
זה הופך את המין לקטן יותר מהמין הגדול ביותר באירופה, אך עדיין מדובר במין בינוני.
אורך הכנפיים הקדמיות של הזכרים 29–42 מ"מ, אלו של הנקבות 16–24 מ"מ.
הגוף אפור עד חום-צהבהב כצבע עשב יבש עם תבנית פסים קלושה.
הצבע מתאים לאזור גידולו ומאפשר הסוואה טובה.
את העיניים חוצה פס מרכזי שחור בעל פס בהיר.
רגלי הטרף הקדמיות הן בעלות קוצים רבים, אפילו בקולית הרגל שהיא מוארכת מאוד.
הצדדים של החלק הקדמי של החזה, שיש בו קו מרכזי כהה, משוננים, במיוחד אצל נקבות.
לנקבות יש כנפיים קדמיות מקוצרות וקטומות, ואילו אלו של הזכרים מגיעות לקצה הבטן.
הזכרים במערב אנטוליה וביוון הם יוצאי דופן; כנפי החפייה שלהם מהוות רק כ-2/3 מאורך הבטן, או אפילו קצרות יותר.
לקצה הכנף האחורית יש כתם בצורת עיניים גדול שמיועד להטעיית טורפים.
לפעמים יש דוגמה חומה שעוברת באמצע הבטן.
לזכרים יש מחושים ארוכים יותר מאשר לנקבות.
אזור התפוצה האירופי של המין נמצא בדרום ובמזרח חצי האי האיברי, בסיציליה, באיים האיאוליים, מלטה ובמזרח יוון וטורקיה.
תת-המין Rivetina baetica tenuidentata חי בצפון אפריקה, ממרוקו ועד תוניסיה ומקומית בלוב ובמצרים.
במערב אסיה המין מופיע מדרום מזרח טורקיה לישראל וממזרח אנטוליה ועד סוריה וחי גם בקפריסין.
בחצי האי האיברי המין חי בדרום הקיצוני של פורטוגל, לאורך החוף הדרומי של ספרד עם מוקד תפוצה במזרח אנדלוסיה ומורסיה ולאורך החוף המזרחי של ספרד צפונה עד למחוז ברצלונה.
יש גם אוכלוסיות בפנים הארץ במחוז סיודאד ריאל ובמחוז אלבסטה.
מקור סיומת השם המדעי של המין ברכס , אחד מרכסי ההרים המרכזיים של דרום ספרד, שבעצמו קרוי על שם הפרובינקיה הרומית פרובינקיה היספניה בייטיקה.
המין מעדיף מקומות חמים ויבשים, כמו מאקי, אך אפילו חי בדיונות על החוף.
במרכז ספרד הוא מאכלס גם ערבות יבשתיות ושורד את טמפרטורות החורף הקרות יחסית שם.
אצן מדברי נפוץ למדי ברוב אזורי ארץ ישראל והוא נעדר רק מדרום הנגב.
הנימפה מגיחה מהביצה בסוף החורף ומתפתחת לבוגר בסוף האביב.
בבוגרים ניתן לחזות בין יוני לספטמבר.
בתחילת החורף מטילה הנקבה את הביצים בתוך תיק ביצים הקבור בחול.
המין תואר לראשונה בשנת 1839 על ידי ז'יל פייר רמבו (Jules Pierre Rambur) תחת השם Mantis baetica.
מבחינה מדעית, התיאור הראשון של Thunberg אינו מקובל כתיאורו הראשון.
כי הוא היה מאוד לא מדויק.
Rivetina baetica balcanica, שאינה מוכרת עוד כתת-מין, זוכה לעיתים למעמד מין, אך מעמד המין של Rivetina balcanica שנוי במחלוקת.
אצנדל (שם מדעי: Scutigera coleoptrata) או נדל ארך רגליים הוא מין של נדל אפור צהבהב בעל 15 זוגות רגליים.
מקורו מאזור הים התיכון, אך כיום נפוץ המין במקומות נוספים בעולם שם הוא חי בדרך כלל בבתים.
הוא ניזון מחרקים שהוא צד.
מוצאו של האצנדל הוא אזור הים התיכון, אולם הוא התפשט למקומות נוספים וכיום נפוץ באסיה, אירופה וצפון אמריקה.
מחוץ לבתים, מעדיפים האצנדלים לשכון במקומות לחים וקרים.
הם נפוצים תחת אבנים, בין ערמות עצים ובחריצים קטנים בקרקע.
בבתים הם עשויים להימצא כמעט בכל מקום במבנה: הם שוכנים במרתפים, חדרי אמבטיה ושירותים, שבהם כמות רבה של מים, אך עשוים להימצא גם במקומות יבשים בבתים כדוגמת משרדים, חדרי שינה ובמטבחים.
לאצנדל בוגר יש בממוצע 15 זוגות רגליים עדינות וארוכות וגוף קשה.
אלו מאפשרים לו לטפס במהירות מפתיעה על קירות ותקרות ולנוע במהירות על קרקע.
לאצנדל בוגר 18 פרקי גוף.
על גבו שלושה פסים כהים שנמתחים לכל אורך גופו; גם על הרגליים מצויים פסים כהים.
כפעולת הגנה מסוגל האצנדל לשחרר באופן רפלקטיבי רגל תפוסה, וזאת במטרה להסיח את דעתו של התוקף.
הרגל מתנתקת בנקודה מיוחדת בין קטעים מסוימים ברגל, בעקבות תגובה מהמרכז העצבי של פרק הגוף הנושא את הרגל.
גם לאחר ניתוקן של מספר רגליים הוא מסוגל לנוע במהירות.
הוא עובר התנשלויות בהמשך, שבהן מתחדשות הרגליים החסרות.
האצנדלים ניזונים מפשפשים, טרמיטים, תיקנים, דגיגי כסף הסוכר, עכבישים וחרקי בית אחרים.
הם הורגים את טרפם באמצעות הזרקה של ארס ואז אוכלים את הטרף המת.
האצנדל מגורה על ידי קולות ופרומונים.
הם מטילים את ביציהם באביב.
בניסוי מעבדה שכלל 24 אצנדלים, הוטלו בממוצע 63 ביצים, כשהמקסימום הגיע ל-151. הצעירים בבוקעם מן הביצה הם בעלי 4 זוגות רגליים בלבד, אך בהמשך הם עוברים סדרת התנשלויות כשבכל אחת מהן הם רוכשים זוג רגליים נוסף.
במשך כשבועיים לאחר הבקיעה מן הביצה חיים הצעירים בקרבת אמם.
הם חיים בין שלוש לשבע שנים, תלוי בסביבתם.
בניגוד לקרוביו הטרופיים שנעדרים רגליים ארוכות אך הגדולים ממנו בהרבה, האצנדל יכול לחיות את מלוא חייו בתוך מבנה.
האצנדלים נחשבים ליצורים מועילים למשקי בית, שכן הם ניזונים ממזיקים ביתיים.
ואולם מעטים הם הרואים אותם כרצויים בביתם, זאת מפאת המראה המאיים שלהם, ומהירותם המבהילה.
הם אינם גורמים נזק למזון, לריהוט ולבני אדם.
אצנדל מסוגל לנשוך אדם, אולם הדבר קורה לעיתים נדירות.
לרוב, כאשר אדם מנסה להחזיק את האצנדל על ידו.
נשיכתם אינה מסוכנת, אך עלולה להיות מעט לא נעימה.
ארסו של האצנדל חלש מכדי לגרום נזק לאדם או לחיות מחמד כגון כלבים וחתולים.
אק קויונלו (בטורקמנית: Akgoýunly, באזרית: Ağqoyunlu, בטורקית: Akkoyunlu, בפרסית ובטורקית עות'מאנית: آق قوینلو, מילולית "בעלי הכבשה הלבנה") הייתה פדרציה של שבטי אוע'וז ששלטה בשנים 1378–1508 בשטחי אזרבייג'ן, ארמניה, מזרח טורקיה צפון עיראק ואיראן של ימינו.
אק קויונלו השתייכו לשבט האוע'וזי ביאנדור (בגנדור) וייחסו עצמם לאב הקדמון המיתולוגי אוע'וז ח'אן.
לפי מקורות ביזנטיים, כבר בשנת 1340 הייתה נוכחות של אק קויונלו באנטוליה.
המדינה הראשונה של אק קויונלו, אשר שכנה באזור דיארבקיר, הוקמה בשנת 1402, בשטח שהוענק לאק קויונלו בידי טימור לנג.
התפשטותם של האק קויונלו נמנעה בגלל עוצמתה של פדרציית השבטים היריבה קארה קויונלו (בעלי הכבשה השחורה).
בשנת 1467, בהנהגת אוזון חסן (חסן הגבוה), שנחשב לגדול מנהיגיהם, הצליחו לגבור על שבט הקארה קויונלו, שהונהגו בידי ג'האן שאה.
בנוסף על כך גבר אוזון חסן על המנהיג הטימורי אבו סעיד.
אק קויונלו התפשטו על חשבון הטימורים לאזור בגדאד, חופי המפרץ הפרסי.
בנוסף, הם התפשטו לאיראן עד מזרח ח'וראסאן.
התפשטות העות'מאנים ממערב הביאה את אק קויונלו לחתום ברית עם אויביהם הקרמאנים ממרכז אנטוליה.
בשנת 1463 ביקש אוזון חסן את עזרתה של ונציה, יריבתם של העות'מאנים, אולם העזרה הוונציאנית לא יצאה לפועל.
בשנת 1473 הובסו האק קויונלו על ידי העות'מאנים בטרג'אן, אך המשיכו להתקיים.
בתקופת שלטונו של יאקוב (1478–1490) המשיכו בני אק קויונלו להתקיים, אולם מאבקים פנימיים גרמו להתפוררותם.
בנוסף על כך התמודדו מול איום חיצוני.
הספווים השיעים לחמו נגד אק קויונלו, שהיו ברובם סונים.
בקרב נחצ'יבאן הובסו האק קויונלו בהנהגת אלואנד בידי הספווים בהנהגתו של שאה אסמאעיל הראשון.
כך הקיץ הקץ על מדינת אק קויונלו האוטונומית שישבה במרדין.
מנהיג האק קויונלו האחרון, מוראד, הובס גם הוא בידי הספווים, אך הצליח לזמן קצר, בשנת 1508, להקים מדינה בבגדאד.
לבסוף נסוג לדיארבקיר, וכך בא הסוף על שלטונם של האק קויונלו.
אצסולפאם האשלגן המכונה גם אצסולפאם-K או Ace-K (K הוא סימנו של היסוד אשלגן) הוא ממתיק מלאכותי נטול ערך תזונתי.
באיחוד האירופי הוא מכונה E950 וכך הוא מצוין על תוויות התכולה של מוצרי מזון המכילים אותו.
האצסולפאם-K נתגלה במקרה בשנת 1967 על ידי הכימאי הגרמני קרל קלאוס שעבד ב Hoechst AG (כיום "נוטרינובה").
מבחינת מבנהו הכימי, החומר הוא המלח האשלגני של 6-מתיל-1.2.3-אוקסיתיאזין-4(3H)-ון 2,2-דיאוקסיד.
בטמפרטורת החדר זו אבקה לבנה גבישית שנוסחתה C4H4KNO4S.
אצסולפאם-K מתוק פי 500 מסוכרוז (הסוכר השולחני הנפוץ), בדומה לאספרטיים.
סכרין מתוק יותר מאצסולפאם-K, ושניהם ניחנים בטעם לוואי מריר.
חברת המזון קראפט רשמה פטנט על השימוש בנתרן פרולאט להסוואת טעם לוואי זה.
לרוב מעורב אצסולפאם-K עם ממתיקים מלאכותיים אחרים כסוכרלוז ואספרטיים, על מנת לתת טעם כולל דמוי סוכר שבו כל ממתיק מאזן את טעמי הלוואי של הממתיקים האחרים.
בניגוד לאספרטיים, אצסולפאם-K אינו מתפרק בחום הבישול והאפייה ועמיד בתנאי חומציות ובסיסיות מתונים.
בשל תכונה זו רווח השימוש בו (בשילוב ממתיקים נוספים, כאמור) במוצרים אפויים ובמשקאות קלים מוגזים.
אקארנאניה היה שמו של חבל ארץ בצפון-מערבה של יוון העתיקה, שנתחם ממערב על ידי הים האיוני, ממזרח על ידי אייטוליה והנהר אכלואוס, ומדרום על ידי חופו הצפוני של מפרץ קורינתוס.
כיום מהווה אקארנאניה חלק ממחוז המשנה אטוליה-אקארנאניה.
העיר הגדולה והחשובה בה הייתה סטראטוס.
אק-דאק (Ak-Duck) היא חברת תקליטים ירושלמית עצמאית שהוקמה בשנת 2002 על ידי איתמר ויינר, הראל שרייבר ואריאל תגר ומאגדת בתוכה מוזיקאים ישראלים מתחומי המוזיקה האלקטרונית.
הצליל המאפיין רבות מהפקות הלייבל מזכיר את סגנון האלקטרו של שנות ה-80.
האלבום הראשון אותו הוציא הלייבל בשנת 2002 היה אוסף קטעים של שלושת מייסדי הלייבל ונקרא "First Time is Real".
במהלך אותה שנה שוחרר סינגל הבכורה של ספארק-או (איתמר ויינר) "Rediscovers".
במהלך 2003 הוציא הלייבל אי.פי בכורה בסגנון אלקטרוני-אנלוגי למיול דרייבר, מיני אלבום בכורה של אמן האלקטרו / דראם אנד בייס, Digital_Me, אלבום משותף של גרונדיק וסלבה בשיתוף האמן הרוסי אמבידקסטרוס ואי.פי בכורה לזמרת-כותבת רוקסטאר וונאבי בהפקתם של ההרכב המודלז.
בשנת 2004 הוציא הלייבל שני כותרים נוספים: אי.פי בכורה לכלבתא בסגנון אלקטרו-אסיד-דאב ומיני אלבום של ספארק-או בשיתוף הזמרת ניקו טין בסגנון אלקטרו-פופ.
כמו כן, בשנה זו הוציא הלייבל אוסף של אמני הלייבל ואורחים בשם "When The Sky Color Changes, Ducks Automatically Escape".
בשנת 2005 הוציא הלייבל שלושה אלבומים לפוליש באטרפליי, ל- Acute ולהרכב המאופיין בצליל פופי, נערי פוסטר.
באותה שנה, החל הלייבל להפיץ את סדרת האוספים של אמני החברה "Ducks Don't Swim In Swamps".
בשנת 2006 יצא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת ניקו טין בשיתוף פעולה עם הלייבל הירושלמי "משהו על הדרך".
בסוף שנת 2007 הוציא הלייבל את פסקול הסרט בופור שהולחן על ידי ישי אדר.
מכרה היהלומים אקאטי הוא מכרה היהלומים הראשון בקנדה, הממוקם כמאה ק"מ מדרום לחוג הארקטי וכ-300 ק"מ צפונית לילונייף, עיר המכרות.
המכרה התגלה ב-1989 על ידי שני גאולוגים, צ'ארלס פיפקה וסטיוארד בלוסון, והוא מורכב מחמש הארובות הרווחיות הראשונות שהתגלו במדינה - פנדה (Panda), קואלה (Koala), פוקס
כיום 80% ממכרה אקאטי שייכים לענקית היהלומים BHP Billiton, כאשר 20% הנותרים מתחלקים בין שני הגאולוגים שגילו את המכרה.
לאחר פיתוח הנכס, החלה BHP לשווק ב-1998 בעיקר יהלומי גלם מפנדה, הארובה המניבה ביותר אשר מפיקה יהלומים שבחלקם מוגדרים כאיכותיים ביותר.
היקף המכירות השנתי של היהלומים מאקאטי מסתכם ב-3% מבחינת משקל וב-6% מבחינת ערך מסך המכירות השנתי של יהלומי גלם.
ביולי 2023, מכרות יהלומי בורגונדי רכשו את השליטה המלאה בחברת היהלומים הארקטי קנדית.
ישנם 156 צינורות קימברליט ידועים בתוך גוש המצבורים של אקטי, כולל צינור Point Lake.
אקטי החל לפעול באופן רשמי ב-14 באוקטובר 1998, והופעל על ידי BHP.
בשנת 2023 חגג מכרה היהלומים אקאטי 25 שנה להיווסדו.
החל מיולי 2023, המכרה נמצא בבעלות מכרות יהלומי בורגונדי.
כיום ישנם שלושה קימברליטים תת-קרקעיים (קו קואלה צפון ופנדה) והשאר נכרים על ידי כרייה עילית.
החל משנת 2024, הפעילות הפעילה כוללת את Sable and Misery Underground כאשר Point Lake מוכן להיכנס לייצור כבור פתוח בהמשך השנה.
יהלומים באתר Ekati נמצאים בצינורות קימברליט בני 45 עד 62 מיליון שנה (Creaser et al., 2004) של שדה הקימברליט Lac de Gras, שרובם שוכנים מתחת לאגמים רדודים.
הכרייה זקוקה לבניית ליבות סכר קפואות עם צינורות להעברת חום המעכבים את העברת המים לבור הפתוח במהלך פעילות הכרייה.
ככל שהעפרה הגבוהה קרוב לפני השטח התרוקנה, הפיתוח הושלם לגישה לעפרה תוך שימוש בשיטות תת-קרקעיות.
ישנן אפשרויות רבות להאריך את חיי המכרה באקאטי עד 2028, לרבות המשך של מחתרת העליבות בעומק, הערכה של חלופות להרחבה ב-Point Lake, הפיכת סייבל לפעולה תת-קרקעית לאחר השלמת בור פתוח, חקר פוקס כהזדמנות תת-קרקעית ומקסום משאבים ב-Point Lake.
בנוסף, הכרייה המרוחקת התת-ימית מספקת הזדמנויות נוספות להפקת יהלומים באמצעות צינורות קימברליט עם ניסוי שיתחיל בבור Lynx ב-2025.
עובדי המכרה מגיעים לעבודתם בטיסה ויוצאים דרך נמל התעופה של אקטי.
אק בארס קאזאן היא קבוצת הוקי קרח מהעיר קאזאן שבטטרסטן, רוסיה, המשחקת בליגת ה-KHL.
הקבוצה זכתה 5 פעמים באליפות הפדרציה הרוסית ופעמיים באליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה (ליגת משנה בתקופת ברית המועצות), ולאחר הקמת ה-KHL זכתה בשתי האליפויות הראשונות של הליגה ובאליפות שלישית בעונת 2017/2018 והיא האלופה הנוכחית של הליגה.
שלוש האליפויות שלה הן גם שיא של הליגה מאז היווסדה.
הקבוצה משחקת בצבעים ירוק, אדום ולבן.
קיימת מתיחות טעונה בינה לבין קבוצת סלבאט יולאייב אופה מרפובליקת בשקורטוסטן השכנה.
קבוצות ההוקי הראשונות הופיעו בקאזאן בשנת 1948. בפברואר 1949, קבוצת "ספרטק" קאזאן בהנהגת איסמעיל מילושב השתתפה בטורניר האזוריים.
בינואר 1952, "ספרטק" התמודדה בגביע רוסיה הסובייטית מול טורפדו גורקי.
קאזאן ניצחה 4:3, אך תוצאת המפגש בוטלה בשל התפרעות בזירת ההוקי.
בעונת 1955/56, קאזאן השתתפה בפעם הראשונה באליפות ברית המועצות באזור השני של ליגה "B".
לאחר מכן, מוראביוב ומילושב יהפכו למאמנים הראשונים והשניים של קבוצת מאשסטרוי, בהתאמה.
בהמשך, שם הקבוצה שונה מספר פעמים (היא נקראה "איסקרה" ואף "רובין קאזאם") והשתתפה באליפות המדינה עד 1969. הקבוצה השתתפה באליפות המדינה בשנים 1956–1961, ובשנת 1957] נקראה בשם "חימיק".
מייסד הצוות "הרשמי" הוקם על בסיס צוותי קאזאן הקודמים בשנת 1956 בשם "משסטרוי".
בשתי העונות הראשונות הקבוצה השתתפה באליפות קאזאן, ושינתה את שמה בתחילת הופעותיה למועדון הספורט אוריצקי, במסגרתו רשמה הופעת בכורה באליפות ברית המועצות בשנת 1958.
הקבוצה אורגנה מחדש בשנת 1956 בשם "מאשסטרוי קאזאן" ולאחר מכן בשנת 1958 שונה שמה לשם "אוריצקי קאזאן" כשהחלו להשתתף בליגה השנייה של ברית המועצות והיה שם הקבוצה עד 1990 כאשר שונה שמה לקבוצת "איטיל" עד 1995.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה העפילה לליגה עליונה של רוסיה אך הייתה בין הקבוצות החלשות בליגה ובסופו של דבר חזרה לליגה השנייה.
בשנת 1996 הצטרפה הקבוצה לסופרליגה, שמה שונה לשם "אק בארס קאזאן".
דווקא לאחר הקמת ליגת העל הרוסית בשנת 1996 החל תור הזהב של קבוצת ההוקי הטטרית.
הקבוצה אימצה את הנמר הלבן לסמל הקבוצה.
מינויו של יורי מויסייב בשנת 1995 הצדיק את עצמו לחלוטין.
תחתיו בעונת 1997/98 הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה ברוסיה כשצברה 75 נקודות.
לפני עונה זו, ההישג הגבוה ביותר של המועדון מקאזאן באליפות היה מקום 7 בלבד בעונות 1993/94, 1995/96. בעונה שלאחר מכן קאזאן ערכה את הופעת בכורה ביורוליג.
היריבות בשלב הבתים היו מנהיים הגרמנית, הנשרים הסקוטים הבריטיים וקבוצת ליטווין הצ'כית.
לאחר שהפסידו במפתיע את שני המשחקים לבריטים, אק בארס עדיין הצליח להעפיל לרבע גמר הטורניר לדרבי רוסי מול מטאלורג מגניטוגורסק, במשחק שהוכרע בדו-קרב פנדלים לטובת מגניטוגורסק.
בעונת 1999/2000 מונה ולדימיר קריקונוב למאמן ותחתיו הקבוצה סיימה במקום השני אחרי שהפסידה לדינמו מוסקבה בסדרת הגמר.
הקבוצה התחזקה משנה לשנה ובעונת 2000/01 הקבוצה שוב סיימה ראשונה בעונה הסדירה, לאחר שספגה בדיוק כמו לפני שלוש שנים, רק שבע תבוסות ושלוש נקודות יותר מאוונגרד אומסק ומטלורג מגניטוגרסק.
ברם, בסדרת הפלייאוף היא הפסידה כבר בשלב רבע הגמר ללוקומוטיב יארוסלבל.
אק ברס הצליחה לחזור לקדמת הבמה בעונה הבאה.
במשחקי העונה הסדירה, שכעת לא הכילו 34 משחקים, כמו קודם, אלא 51. באליפות זו הודרכה הקבוצה על ידי יורי מויסייב.
המועדון הבקיע 101 נקודות וסיים שני בעונה הסדירה.
בסדרת הפלייאוף בשלב רבע הגמר היא הביסה את דינמו מוסקבה (3:0 בסדרה), בחצי הגמר פגשה את אוונגרד אומסק.
בשני משחקי הבית הראשונים ניצחה אק בארס (1:0, 4:3), אך הקבוצה מאומסק השיבה מאבק לאחר שניצחה בגדול בשני המשחקים הבאים (5:3 ו-3:0) ובכך השוותה את התוצאה בסדרה ל-2:2. במשחק המכריע והאחרון שתי הקבוצות הבקיעו שני שערים והמשחק הוכרע בפנדלים.
ג'אן בנדה הצ'כי שלח את אק בארס קאזאן לגמר, שם פגשו את יריבתן מאשתקד לוקומוטיב יארוסלב.
אך אק בארס הפסידה בסדרת הגמר 0:3, כשהיא מסיימת במקום השני בפעם השנייה בתולדותיה.
באותה תקופה נחשבה הקבוצה לאחת הקבוצות המובילות בהוקי קרח הרוסי, בה סיימה כסגנית אלופה פעמיים, בשנת 2000 ושנת 2002.
הקבוצה המשיכה להוביל את ההוקי הרוסי, זכתה באליפות בשנת 2006 וסיימה כסגנית האלופה בשנת 2007. בשנת 2008 פורקה הסופרליגה ובמקומה הוקמה ליגת ה-KHL, בה קאזאן משחקת עד היום וזכתה בשתי אליפויות הליגה ב-2008 וב-2009.
בעונת 2010, מונה מאמן חדש, ולדימיר פליושצ'וב, איתו אק בארס סיימה רביעית בעונה הסדירה וצברה 94 נקודות.
כבר ברבע גמר הפלייאוף, המועדון הפסיד 2–3 לקבוצת לאדה טוליאטי, אף על פי שהוביהל בסדרה 0–2. עונת 2011 נחשבה לעונת מעבר כשבראש הקבוצה עמד המאמן הזר הראשון בתולדות המועדון - הצ'כי ולדימיר ווייטק.
מכיוון שהמאמן התאים את הקבוצה לטקטיקה שלו, נרכש ואדים יפנצ'ינצב מסברסטל, שהפך בסופו של דבר למלך השערים של הקבוצה ואחד ממובילי האליפות בסטטיסטיקת השערים ובישולים.
אק בארס סיימה חמישי באליפות והגיעה עד לחצי גמר סדרת הפלייאוף, אך נכשלה והפסיד בסדרה בתוצאה 1–3 למטאלורג מגניטוגרסק ובכך סיימה במקום הרביעי.
בשנת 2014 מונה זינטולה ביליאלטדינוב למאמן הקבוצה בפעם השנייה (לאחר ששימש כמאמן בשנים 2004-2011), ברם בעונת 2014/2015 הקבוצה העפילה לסדרת הגמר של גביע גגארין אך הפסידה 4:1 לסק"א סנקט פטרבורג.