tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עשרות שנים מאוחר יותר, המגינים עברו לשחק בצד שמאל וימין של הקרח.
על פי אחד הספרים המוכרים ביותר של ההוקי קרח, פארל'ס הוקי: משחק החורף המלכותי של קנדה (1899), מייק גרנט ממונטריאול ויקטוריה, מתאר את הנקודה כ"הגנתית בעצם.
הוא לא צריך להתרחק מדי ממקומו, כי לעיתים קרובות הוא למעשה שוער שערים שני...
אף על פי שהוא צריך להישאר קרוב לשוער שלו, הוא לא צריך לחסום את הראייה של האיש הזה על הדסקית.
הוא צריך, ככלל, להימנע מלרוץ במעלה הקרח, אך אם יש לו פתיחה טובה למשחק כזה הוא צריך למסור את הדסקית לאחד החלוצים בהזדמנות הראשונה ואז להזדרז בחזרה לעמדתו, שנכבשה בינתיים, על ידי נקודת הכיסוי."
כמו כן בספרו של פארל משנת 1899, יו ביירד, אז הקפטן ונקודת הכיסוי של מועדון ההוקי של מונטריאול, מתאר את נקודת הכיסוי כ"שילוב של מגן וחלוץ, ומותר לו מתוקף עובדה זו, יותר לזוז בקו רוחב ביחס לעזיבת עמדתו, מכל אדם בקבוצה, מלבד ה"נודד".
בתפקידו כמגן, הוא צריך להתעכב סביב השערים שלו כל עוד הדסקית קרובה...
כשהמשחק בקצה השני של ההחלקה, נקודת הכיסוי צריכה להתקדם בערך לאמצע, כך שכאשר הדסקית נמסרת לאמצע הזירה, הוא יוכל להחזיר אותה ללא אובדן זמן, על מנת לשמור את המשחק מרוכז סביב שערי יריביו, ולהציל את שלו וכן מעביר אליו את הטרחה של ההחלקה כדי שיוכלו החלוצים שוב 'להיכנס לשחק'.
אם יש לו פתיחה טובה הוא צריך לחבוט טוב לשערים, אך אם אין לו, הוא צריך, כפי שאמרתי, להחזיר את הדסקית באופן מיידי."
לאחר סיום עונה סדירה ב-NHL, ליגת ההוקי קרח המובילה בעולם, מעניקה את גביע נוריס למגן הטוב בליגה.
בובי אור מהבוסטון ברואינס - זכה שמונה פעמים בגביע נוריס ונחשב לעיתים קרובות למגן הטוב ביותר בתולדות ה-NHL וההוקי קרח.
בנוסף לגביע נוריס המכבדו, הוא המגן היחיד בתולדות ה-NHL שזכה בגביע ארט רוס בתור המבקיע המצטיין של הליגה.
בשנת 1998, אור נבחר בתור המגן הטוב ביותר בכל הזמנים (שחקן שני אחרי ויין גרצקי) מתוך 100 שחקני ה-NHL המובילים ביותר בכל הזמנים להערכת ה"הוקי ניוז".
לעומת זאת, על פי נבחרת האולסטאר של המאה ב-IIHF (נבחרה גם על ידי ה"הוקי ניוז"), המגינים הגדולים ביותר ששיחקו בתחרות הבינלאומית שאושרה על ידי ה-IIHF הם ויאצ'סלב פטיסוב ובריה סאלמין.
מגינים מתוארים לרוב לפי הכמות שהם משתתפים בהתקפה.
הקיצוניות של אי השתתפות בהתקפה היא מגן "הישאר בבית", שמשחק משחק שמרני, שונא סיכונים ולא מבקיע הרבה, אלא במקום זאת מתמקד במשימות הגנתיות כלפי הקבוצה היריבה.
דוגמה טובה לכך היא רוד לנגוויי, שזכה בגביע נוריס ב-1983 לאחר שכבש רק שלושה שערים באותה עונה, שכן הזוכים בפרס לפניו ואחריו היו בעיקר מגינים התקפיים כמו בובי אור, דני פוטוון ופול קופי.
דוגמאות נוספות למגיני בית כוללות את ליאו בויבין, כריס צ'ליוס, טים הורטון, הארי האוול, טום ג'ונסון, ז'אק לפרייר, קווין לואו, בראד מק'קרימון, ביל קוואקנבוש וסקוט סטיבנס.
הסוג ההפוך הוא מגן התקפי, שמעורב באגרסיביות בהתקפה של הקבוצה.
כדי להשיג זאת, המגן ההתקפי לעיתים קרובות "נכנס פנימה" כדי למנוע מהמשחק להיבדל, ונוסע לכיוון הלוחות החצויים ואזור החריצים הגבוהים למטרת הזדמנויות הבקעה.
הדבר מקשה על הקבוצה היריבה להגן על הרשת שלה מפני הבקעה אם הקבוצה יכולה לשמור על שליטה בדסקית.
עם זאת, הדבר יכול להוביל ליותר הזדמנויות פריצה עבור הקבוצה היריבה אם המגן לא יצליח.
הריצה מקצה לקצה של בובי אור אפשרה לו להגן ביעילות וגם לתקוף, ועזרה לקבוצתו לזכות בשתי אליפויות גביע סטנלי.
לעומת זאת, פול קופי נהנה מהפקה התקפית גבוהה אך משחק ההגנה שלו נחשב לבינוני במשך רוב הקריירה שלו; הוא עזר לקבוצות שלו לזכות בארבע אליפויות גביע סטנלי, לעיתים קרובות יחד עם 'מגן בית'.
כאשר נמצאים באזור ההגנה, המגן אחראי לצמצם את ההזדמנויות של החלוצים היריבים כשהם ממהרים, לדחוק אותם לפינות ולחסום את מסלולי המסירות והחבטות שלהם.
אחריותם העיקרית היא לכסות אזורים באזור ההגנה שאם לא יעשו כן היו אזורים אלו מהווים נקודות תורפה ברורות לכיבוש שערים מההתקפה היריבה.
כאשר ההתקפה היריבה מפעילה לחץ על הקבוצה המגינה, המגן בדרך כלל משחק קרוב יותר לשער, מנסה שוב לחסום את מסלולי ההחבטות אך גם משתדל שקו הראייה של השוער לא יהיה חסום.
נחוץ במיוחד עבור המגן למנוע מהחלוצים היריבים לנוע ביעילות מול השער, וזו הסיבה שהמגינים מופקדים לעיתים קרובות לשחק באופן פיזי מול השער שלהם.
אם נחבטה חבטה לשער, חלוץ ללא שמירה יכול לעיתים קרובות להפנות את הדסקית מהר מדי מכדי שהשוער יוכל להגיב בהתאם או להבקיע בריבאונד.
תפקיד חשוב נוסף הוא להרחיק ריבאונדים הרחק מהשער, ורצוי לחבריו של המגן, לפני שהחלוצים היריבים יכולים להגיע אליהם.
לעיתים קרובות, מגינים בסופו של דבר מכסים את חלוצי האגף של הקבוצה היריבה בזמן שהם נמצאים באזור ההגנה, בעוד שחלוצם המרכזי יכסה את חלוצם המרכזי של הקבוצה היריבה.
באזור הנייטרלי, המגן נשאר מאחור מול הקו הכחול שלו, בדרך כלל משחק עם הדסקית ומוסר אותה למעלה לחבריו לקבוצה.
לדברי ג'יי ליץ', שכותב למדור "ללמוד לשחק הוקי" של NHL.com, ההגנה חייבת "להזיז את הדסקית חזק ובמהירות לשחקן פנוי.
להצטרף להתקפה, [אבל] לא להוביל אותה".
בשל אחריות זו, על המגינים לקרוא את אסטרטגיית ההגנה של הקבוצה השנייה בצורה יעילה על מנת לבצע מסירה ראשונה יעילה שתקדם את היכולת ההתקפית מבלי להשאיר את המגן מחוץ לעמדה במקרה שקבוצתו תאבד שליטה על הדסקית.
במצבים מסוימים האפשרות הטובה ביותר יכולה להיות להעביר את הדסקית לאזור כדי לשמור על מהירות התקפית וכן למנוע מצב נבדל.
באזור ההתקפה, המגינים בדרך כלל "משחקים בקו הכחול".
חובתם לשמור על הדסקית באזור ההתקפה על ידי מניעת חציית הקו הכחול התוחם היכן מתחיל אזור ההתקפה.
אם הדסקית תחצה קו זה, הקבוצה התוקפת לא תוכל לגעת בדסקית באזור היריב מבלי לעצור לשחק (ראה נבדל).
מגינים חייבים להיות מהירים כדי למסור את הדסקית לסביבה, לעזור לחלוציהם לפתוח קווי חבטות, או לחבוט חבטות פתוחות בעצמם כשהם פנויים.
מגן אף חייב להיות מסוגת להחליק במהירות כדי לעצור כל התקפה מתפרצת, להזיז את עצמו חזרה לאזור ההגנה לפני היריב המתפרץ.
בעצם בכל שלושת האזורים של ההחלקה, ההגנה היא המעצור האחורי של הדסקית.
הדסקית אינה אמורה להיות מאחורי ההגנה, אלא אם כן השחקן נותן לזה לקרות בכוונה מסיבות אסטרטגיות.
ההגנה שומרת על מומנטום המשחק מכוון ישירות לעבר השער היריב, או לפחות הרחק משלו עצמו.
כיוון שלעיתים קרובות מצפים מהמגינים לחבוט לשער מטווח ארוך, שחקנים אלו מפתחים לעיתים קרובות את חבטות ההצלפה הקשות והמדויקות ביותר.
הסיבה לכך היא שלקיחת עמדה נייחת יותר על הקו הכחול מתגמלת דיוק וסבלנות טהורים, במקום תיאום עין-יד המיומן שמיוחס לחזית.
אל מקיניס, שעוטר שבע פעמים ב-"Hardest Shot" בתחרויות מיומנויות ב-NHL, הצליח להבקיע בתדירות גבוהה מהקו הכחול מכיוון שחבטת ההצלפה שלו הייתה פשוט מהירה מכדי לחסום ביעילות.
כאשר קבוצה נמצאת במשחק כוח, המגן יכול להגדיר משחקים באזור ההתקפה, ומסור את הדסקית לחבר לקבוצה שהוא מרגיש בעמדה הטובה ביותר להבקיע, בדומה לרכז בכדורסל, קשר התקפי בכדורגל, וקוורטרבק בפוטבול אמריקאי ופוטבול קנדי.
מסיבה זו, המגן יתואר לעיתים קרובות כ"קוורטרבק" של משחק הכוח, במיוחד אם נעשה שימוש במערך משחק כוח גג (כאשר מגן יחיד תופס את הנקודה, באמצע הקרח).
מכונה אף "לשחק את הנקודה" (מונח זה נובע לא מעמדת הכדורסל, אלא משם ישן יותר לעמדת ההגנה בהוקי עצמו).
במהלך עימותים באזור ההגנה, רוב הקבוצות מחייבות את המגינים שלהן יחד עם חלוצי אגף יריבים לקשור אותם תוך השארת החלוצים של קבוצתו פתוחים כדי להזיז את הדסקית, אם כי הדבר נתון לשיקול דעתו של המאמן האישי.
באזור ההתקפה, המגן פועל בתפקידו הרגיל, שומר על השליטה בדסקית בזמן שהחלוצים נלחמים על העמדות.
בהוקי קרח המאורגן הראשון, נהגו המגינים להתייצב במערך האות "I" מאחורי ה"נודד" (לא קיים כיום) כנקודה ונקודת כיסוי.
ההגנה עדיין מכונה "לשחק את הנקודה", אם כי מונח זה מתייחס כיום בעיקר לתפקידם של המגינים במשחק הכוח.
מגינים חייבים להיות בעלי יכולות החלקה מצוינות, במיוחד במהירות, תנועת כף רגל מתמדת ומעבר מהיר מלפנים לאחור ולהפך.
לגבי החלקה לאחור, מגינים חייבים לרכוש רמת מיומנות גבוהה יותר מאשר שחקני התקפה.
הדבר מאפשר להם להתמודד מול יריביהם ההתקפיים כשהם ממהרים במורד הקרח לעבר אזור ההגנה.
למגן חייב להיות נוח ללכת אחורה ולצדדים כמו קדימה.
מגינים חייבים אף לצבור ביטחון בנשיאה מהירה של הדסקית כדי לפתוח את ההתקפה במהלך פריצת אזור ההגנה.
הדבר מצריך את היכולת לפרוץ מאזור ההגנה במהירות, אך עם זאת יכולת להשתמש בראייה שלהם כדי לבצע מסירות מהירות כדי לפתוח קדימה, או להשיג את האזור הנייטרלי לפני חבטת הדסקית לתוך אזור ההתקפה.
מגן דוד אדום בישראל (המוכר גם בראשי התיבות מָדָ"א) הוא ארגון ההצלה הלאומי של ישראל.
הארגון בנוי על-פי הדגם של הוועד הבינלאומי של הצלב האדום, והוא מספק שירותי עזרה ראשונה, פינוי נפגעים באמצעות אמבולנסים, שירותי הדם של ישראל, שירותי בנק החלב, הדרכת עזרה ראשונה ורפואת חירום ופעילות הומניטרית בישראל וברחבי העולם.
מגן דוד אדום מתנהל כאגודת עזרה של מתנדבים שקיבלה מעמד של תאגיד לפי חוק.
תקציב מגן דוד אדום עומד על כ-645 מיליון ש"ח בשנה.
שליש מהתקציב מגיע כתרומות מאגודות הידידים.
סיוע מגיע הן ככסף מזומן והן כציוד לאמבולנסים, בניית תחנות ושיפוצן וציוד לבנק הדם.
רוב הציוד והאמבולנסים מגיעים בעקבות תרומות.
יתר התקציב מגיע מהכנסות שוטפות עבור שירותי אמבולנסים, ניידות טיפול נמרץ ושירותי בנק הדם.
ממשלת ישראל אינה מתקצבת את הארגון, אולם משלמת עבור פעילויות שונות, מסבסדת שירותי אט"ן ומקרי אשפוז על פי מספר המקרים שטופלו על ידי הארגון.
השתתפות זו מהווה כ-7% מתקציב הארגון.
מנכ"ל מד"א הוא אלי בין ונשיא הארגון הוא אבי זוהר.
מד"א הוא מוסד ללא מטרות רווח.
המבנה הארגוני של מד"א נקבע בחוק מד"א על פי תקנון שאושר על ידי מועצת מד"א וועדת העבודה והרווחה של הכנסת.
מגן דוד אדום מפעיל אמבולנסים בכל רחבי הארץ, המאוישים 24/7 בידי חובשים, פרמדיקים ולעיתים אף מגישי עזרה ראשונה או רופאים, הפועלים במשמרות של כ-8 שעות.
כמות האמבולנסים הפעילים משתנה בין שעות היום ובין אזורים שונים, והיא נקבעת בכל מקום על פי גודל האוכלוסייה וצפיפותה.
צוותי האמבולנס שוהים בתחנות מד"א ובנקודות הזנקה, ובעת קבלת מקרה במערכת הבקרה המקרה מצוות מידית לאחד הצוותים שיוצא בנסיעה אל הכתובת שהתקבלה על מנת לתת מענה רפואי, להזניק כוחות הצלה נוספים ולפנות לבית חולים, במידת הצורך ועל פי רצון המטופל.
בנוסף לאמבולנסים המאוישים בתקן, ישנם אמבולנסים הפועלים מעל התקן, כגון נהג מתנדב הפותח משמרת באמבולנס, אמבולנסים ביישובים מרוחקים בהם פועלים כוננים מבני היישוב בהתנדבות, ונהגים שמקבלים אמבולנס-כונן כרכבם הפרטי ויוצאים עמו לקריאות.
האמבולנסים במד"א מחולקים לצוותי BLS ו-ALS.
צוותי BLS (Basic Life Support - סעד חיים בסיסי) מורכבים מנהג עובד (חובש/חובש בכיר/פרמדיק בהכשרתו) המנהל את הצוות ומלווים מתנדבים (חובשים/חובשים בכירים/מע"רים/נוער) המיומנים בביצוע פעולות סיעודיות, ופעולות מצילות חיים בסיסיות.
צוותי BLS פועלים בדרך כלל באמבולנס לבן (מכונה גם 'אמבולנס רגיל') המזווד בציוד נשיאה, כגון מיטה מתכווננת, כיסא מתקפל ואלונקה, ובציוד רפואי כגון בלוני חמצן ומסכות, ציוד להנשמה בסיסית, ציוד חבישה, דפיברילטור חצי אוטומטי, מוניטור, ערכת לידה, ערכה למתן נוזלים ורידי, ציוד לקיבוע אורתופדי, אספירין, אפיפן ועוד.
בנוסף מצויד האמבולנס בציוד לשעת חירום, כגון ערכות מיגון אישי הכוללות שכפ"ץ וקסדה, ערכות למיגון נשימתי ועורי לאירועי חומ"ס וכדומה.
צוותי ALS (Advance Life Support- סעד חיים מתקדם) מורכבים מפרמדיק עובד המנהל את הצוות, נהג עובד (חובש/חובש בכיר בהכשרתו) ומלווים מתנדבים (משתלמי פרמדיקים/חובשים/חובשים בכירים/מע"רים/נוער), כאשר הפרמדיק מורשה לבצע פעולות מצילות חיים מתקדמות ולהכריז מוות, והצוות מורשה רק לפעולות סיעודיות ופעולות מצילות חיים בסיסיות.
צוותי ALS פועלים בדרך כלל באמבולנס טיפול נמרץ (הצבוע בצהוב, ומכונה נט"ן או אט"ן), המזווד בציוד שבאמבולנס הלבן, ובנוסף בתרופות, ציוד למתן תרופות, ציוד להנשמה מתקדמת, מוניטור מתקדם בו משולבים דפיברילטור ידני ו-א.ק.ג., ועוד.
בעבר היו צוותי ה-ALS מחולקים לנט"ן בו נכחו רופא ופרמדיק, ואט"ן בו נכח רק פרמדיק, אך משנת 2015 בוטלה החלוקה ואין יותר רופאים בתקני האמבולנסים.
מגן דוד אדום מפעיל יחידת כונני תגובה מיידית ברחבי הארץ במטרה לקצר את זמני התגובה, לאפשר הגעה מהירה אל המטופל במקרי חירום שבכבישים פקוקים או במתאר אורבני צר, ובכך לאפשר לבעלי הכשרה מתאימה להגיש סיוע ראשוני מציל חיים בזמן ההמתנה לאמבולנס.
בעת קבלת קריאה במוקד 101 של מגן דוד אדום מאותרים הכוננים שזוהו על ידי האפליקציה כקרובים למקום האירוע ומוזנקים אליו באופן אוטומטי.
אל האירוע יוצאים המתנדבים ברכבם הפרטי או בכלי תחבורה שניתן להם על ידי מגן דוד אדום, כגון קטנועים תלת גלגלים, אופנועים כבדים, רכבי תגובה מיידית (קיה פיקנטו), רכבי בימבולנס (רכב חשמלי קטן), אופניים חשמליים ואף אמבולנסים.
ברשות הכוננים ערכת עזרה ראשונה, ציוד החייאה מתקדם ולחלקם דפיברילטורים חצי אוטומטיים.
לפרמדיקים והרופאים שביניהם יש גם ציוד מתקדם התואם את הכשרתם.
היחידה מורכבת מכ-6,500 מגישי עזרה ראשונה, חובשי רפואת חירום, חובשים בכירים, פרמדיקים ורופאים הפועלים בהתנדבות מלאה.
הכוננים מחויבים להשתלמויות מקצועיות ולביצוע משמרות באמבולנסים מדי תקופה.
הכוננים נותנים מענה כל יום למאות קריאות הכוללות מקרי חירום רפואיים וסיוע לצוותי מגן דוד אדום.
בינואר 2016 הושק פרויקט נאמן חיים במסגרתו אזרחים בעלי הכשרה רפואית נרתמים להענקת טיפול ראשוני במצבי חירום המתרחשים בסביבתם הקרובה.
סוג האירועים העיקרי עמם הפרויקט נועד להתמודד הוא מקרים של דום לב ואובדן הכרה שבהם לטיפול בדקות הראשונות יש חשיבות מיוחדת.
השותפים למיזם משתמשים באפליקציה מבוססת מיקום שמאפשרת להזעיק נאמני חיים הקרובים ביותר לאירוע בזמן אמת.
האפליקציה משמשת בגרסתה המורחבת גם את כלל פעילי מד"א.
למעלה מ-21,000 אנשי רפואה שהצטרפו לפרויקט נאמני החיים.
היעד שהציב ארגון מגן דוד אדום לעצמו הוא לגייס לתוכנית מיליון מצטרפים בתוך כמה חודשים.
במד"א מופעלים מספר מוקדים המפעילים את צוותי האמבולנס והכוננים באמצעות טלפון, מכשירי קשר ומערכת הבקרה הממוחשבת:
מוקד 101 - מוקד טלפוני בו יושבים טלפנים/ות העונים לשיחות הטלפון המחויגות למספר 101, מקבלים מהמודיע את פרטי המקרה ומיקומו, מזינים את הפרטים במערכת הבקרה המזניקה את צוותי האמבולנס, ומדריכים את המודיע בביצוע פעולות מצילות חיים ראשוניות, בהתאם למקרה.
מוקדים מרחביים - המוקדים המרחביים מפעילים את צוותי האמבולנס, מוודאים שהם פועלים כשורה מבחינה תפעולית, ומסייעים להם בהזנקת כוחות נוספים הנדרשים, בהתאם לאירוע.
מוקד תגובה מיידית - מוקד המזניק את הכוננים למתן מענה ראשוני בשטח עד לבוא האמבולנס.
מוקד ארצי - המוקד הארצי מפקח מלמעלה על פעילות הצוותים והמוקדים, ומסייע למוקדים המרחביים באירועים משמעותיים, כגון אירועים רבי נפגעים, חומרים מסוכנים, אירועים בהם נדרשת הזנקת מסוק וכדומה.
מוקד רפואי - במוקד הרפואי יושבים רופאים, פרמדיקים וחובשים מטעם מד"א המהווים סמכות רפואית לצוותים שבשטח, הן באישור פעולות מיוחדות והן בהתייעצות רפואית, במידת הצורך.
מוקד בתי ספר – נותן מענה בעת צורך רפואי בבתי הספר במקום האחיות.
מוקד טפסים - בקרת טפסים
בתקופת הקורונה פעל גם מוקד קורונה.
כל המוקדים האמורים שוכנים במוקד השליטה והבקרה הארצי של מד"א שהוקם ב-2007 בקריית אונו, הנקרא 'מד"א מוקד לאומי משולב' (ממל"מ).
פעילות מגן דוד אדום מחולקת ל-4 מחוזות, המחולקים ל-11 מרחבים, אשר כל אחד מהם מנוהל בנפרד באמצעות התחנה המרחבית והמוקד המרחבי שלו:
מרחב אשר – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בעכו.
מרחב גלבוע – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בעפולה, בתחנה זו קיים מוקד מבצעי "גליל", המפעיל מבצעית גם את מרחב ירדן.
מרחב ירדן – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בטבריה.
מרחב כרמל – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בחיפה.
בתחנה זו קיים מוקד מבצעי "חוף", המפעיל מבצעית גם את מרחב אשר.
מרחב שרון – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בנתניה.
בתחנה זו קיים מוקד מבצעי "שרון".
מרחב איילון – תחנה מרחבית בראשון לציון.
מרחב ירקון – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בפתח תקווה.
מרחב אביב (דן לשעבר) – תת-מרחב הפועל באזור גוש דן תחת מרחב ירקון.
תחנה מרחבית ראשית נמצאת בתל אביב.
המוקדים המרחביים של מחוז מרכז פועלים בממל"מ שבקריית אונו ובממל"מ 2 שבבנק הדם החדש ברמלה.
מרחב ירושלים – תחנה מחוזית ראשית נמצאת בירושלים, בתחנה זו קיים מוקד מבצעי "י-ם".
מרחב לכיש – תחנה מרחבית ראשית נמצאת באשדוד.
בתחנה זו קיים מוקד מבצעי "לכיש".
מרחב נגב – תחנה מרחבית ראשית נמצאת בבאר שבע, המוקד המבצעי "נגב" ממוקם בממל"מ 2 שברמלה.
בנק הדם של מד"א אוסף תרומות דם ומספק אותן לבתי חולים בכל רחבי הארץ.
בנק חלב האם של מד"א אוסף תרומות חלב אם ומספק אותן לנשים שלא מסוגלות להניק.
ארגון נוער מד"א הוא ארגון נוער הומניטרי הפועל במסגרת הפעילות של מגן דוד אדום.
הארגון מבסס את פעילותו על ערכי החינוך להצלת חיים, פעילות הומניטרית בקהילה והתנדבות.
הארגון הוא המקביל לארגוני הנוער של הצלב האדום במדינות אחרות.
נוער מד"א מורכב ממתנדבי נוער בגילאי 15 עד 18 אשר מתנדבים באופן פעיל באמבולנסים, בניידות הטיפול הנמרץ, בהתרמות דם ובאירועים קהילתיים.
יחידת האיתור הבינלאומית היא יחידה הפועלת במסגרת מגן דוד אדום, כחלק משירות האיתור הבינלאומי של הצלב האדום.
מטרת היחידה איתור בני משפחה וחברים שהופרדו במהלך אסונות נרחבים.
היחידה הוקמה לאחר חתימת מדינת ישראל על אמנות ז'נבה, ובהן הנחיה להפעיל שירותי חיפוש קרובים.
בין השנים 2002–2007 טיפלה יחידת האיתור הבינלאומית ביותר מ-5,000 פניות.
ביותר מ-1,700 מקרים, הפונים קיבלו אישור על מוות או גירוש יקיריהם ממדינות שונות.
ארגוני מגן דוד אדום קודמים
הרעיון להקים גוף רפואי יהודי המקביל לצלב האדום הופיע במלחמת העולם הראשונה במספר מוקדים.
הראשון היה הרופא היהודי-שווייצרי, ד"ר משה ארלנגר, אשר בשנת 1915 הקים בירושלים אגודה בשם זה לטיפול בחיילים יהודיים פצועים או שבויים.
זאת כדי שלא ייאלצו להזדקק לשירותי "הצלב האדום" הנוצרי.
לקראת סוף המלחמה אימצו את הרעיון הגדודים העבריים ששירתו בצבא הבריטי.
האגף הרפואי שלהם פעל תחת סמל מגן דוד צבוע אדום עד פירוקם במאי 1921. הגדודים העבריים נעזרו בעניין זה בארגון "מגן דוד אדום" שהוקם בניו יורק באפריל 1918. הארגון האמריקאי עסק בעבודה רפואית וסניטרית בארץ ישראל.
במשך הזמן הארגון פתח 70 סניפים ובהם 25 אלף חברים, רובם בארצות הברית אך חלק גם בקנדה, באנגליה ואפילו סניף אחד בתל אביב.
עם פירוק הגדודים התפרקו סניפי מגן דוד אדום.
במקביל, בספטמבר 1918 הוקם ביפו ארגון מקביל בעל שם זהה "מגן דוד אדום".
הארגון הוקם בהתאם להצעת ועד המתנדבות שליד הוועד הזמני של יהודי ארץ ישראל.
בגוף החדש שירתו באופן וולונטרי רופאים, חובשים ואחיות וכן בעלי תפקידים נוספים.
הם הגישו סיוע רפואי וסיעוד לחיילי הגדודים העבריים ולאוכלוסייה הכללית.
הארגון פרסם קול קורא לצעירים יהודים להתגייס לשורותיו למען הערך הלאומי שהוא מייצג בדרך לעצמאות, וכך נכתב: הקריאה לא נפלה על אוזניים ערלות וכ-500 צעירים התנדבו לארגון.
גם הארגון הישראלי וגם אחיו האמריקאי פורקו עם פירוק הגדודים העבריים ב-1921.
במהלך 9 השנים שלאחר פירוק "מגן דוד אדום", גדלה אוכלוסייתה של העיר תל אביב, בשילוב עם תהליך התיעוש של העיר, הדבר הוביל לעלייה במספר התאונות שקרו בעיר, מה שחייב הקמה של גוף שיגיש עזרה ראשונה ויפנה פצועים לבתי החולים.
בעקבות זאת פנה ד"ר משולם ליבונטין, מנהל בית החולים "הדסה" בעיר והציע לרכוש במצרים שני זוגות אופניים ומיטה על מנת שישמשו לפינוי פצועים, הצעתו התקבלה והוקצה לשם כך כסף, אבל בסוף הרכישה לא בוצעה.
הארגון ארגן קורס לעזרה ראשונה ל-73 מתנדבים.
ב-17 באוגוסט אישר הנציב העליון הבריטי את רישום האגודה והיא החלה לאסוף תרומות לרכישת אמבולנס.
בדצמבר 1930 נרכש האמבולנס אשר הוכשר לייעודו בינואר 1931. ב-24 בינואר התקיימה נסיעת האמבולנס הראשון בתל אביב מביתו של ליבונטין עד ביתו של מאיר דיזנגוף.
דיזנגוף גם יזם איחוד ארגוני מגן דוד אדום שפעלו בערים השונות.
באפריל 1931 נחנך בית מגן דוד אדום ברחוב מזא"ה 13. התחנה פעלה עד 1976, אולם הוא המשיך לפעול בתור התחנה להזנקת אמבולנסים עד להחזרתו לעיריית תל אביב ביולי 2014. בספטמבר החלו אנשי הארגון ללבוש מדים אפורים עם סמל הארגון.
בשנה הראשונה לפעילותה הגישה האגודה עזרה ל-1,032 איש.
ביוני 1932 יצא הארגון במבצע לגיוס כספים לאמבולנס שני.
עקב המצב הביטחוני בירושלים, התפתחות המודעות בארגון שירות לפצועים, אזרחים ולוחמים נוסד מגן דוד אדום בירושלים בשנת 1934. המייסדים היו הד"ר יצחק מיטרשטיין וד"ר ורנר ניסל.
הארגון היה קשור ל"הגנה" ול"הדסה".
באותה שנה החלה לפעול בעיר חיפה תחנת עזרה ראשונה.
בהמשך קמו אגודות נפרדות בערים נוספות ובהמשך התאגדו כולם לפעול כארגון אחד.
החל משנת 1939 השתתף נציג של הארגון במטה ההגנה.
לאחר קום המדינה הוא הוגדר כשירות חירום שתפקידו לסייע לצבא בעתות מצוקה.
משנות הארבעים הוציא לאור מגן דוד אדום את "מדריך לעזרה ראשונה" שנכתב על ידי ד"ר אריה אלוטין, ראש אגף ההדרכה של הארגון.
ספר זה הודפס עד שנות השבעים ב-15 מהדורות, תורגם לאנגלית לצרפתית ולערבית, והופץ ב-65,000 עותקים בעברית וביחד עם ההוצאה העממית בשם "עזרה ראשונה לכל" (20,000 עותקים) והתרגומים, כ־100,000 עותקים.
בשנת 1960 הוציא לאור מגן דוד אדום את החוברת "הנשמה מפה לפה", חוברת שהייתה בסיס לספרי הדרכת שיטת ההחייאה של שנות השמונים ואילך, (הופצה עד 1971 ב-140,000 עותקים).
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוקמו על ידי מד"א מתקנים מוגנים מיוחדים שנועדו לקלוט פצועים.
זאת משום שהיה חשש שארץ ישראל תופצץ מן האוויר, וכך היה.
בעת שחיל האוויר האיטלקי הפציץ תל אביב במלחמת העולם השנייה גויסו 50 רופאים ו-400 חובשים מתנדבים על מנת לטפל בפצועי ההפצצה.
ערב קבלת תוכנית החלוקה (כ"ט בנובמבר 1947) היו 24 סניפים של מד"א, 28 אמבולנסים וכחמשת אלפים מתנדבים בארגון.
עם פרוץ מלחמת העצמאות היווה מד"א חלק מהכוחות שלחמו בה.
למד"א נתרמו עשרות אמבולנסים מארגונים דוגמת "בני ברית" ו"הבונים החופשיים" ומיהודים בתפוצות.
ב-13 באפריל 1948 השתתפו שני אמבולנסים ונהגיהם בשיירת הדסה.
נוסעי האמבולנסים ונהגיהם נספו לאחר שפורעים ערבים תקפו את השיירה.
עם ייסוד צה"ל נענה הארגון לבקשת דוד בן-גוריון לשמש הזרוע המסייעת של "השירות הרפואי הצבאי" (לימים חיל הרפואה) בראשותו של הד"ר חיים שיבא.
ב־15 בנובמבר 1948, נמסר למגן דוד אדום "אווירון אמבולנס" – אמבולנס מוטס שנרכש מכספי תלמידי בתי הספר העירוניים בעיר תל אביב, ביוזמה של הד"ר ברוך בן-יהודה.
מגן דוד אדום העביר לצבא 50 אמבולנסים שהתקבלו כתרומה מיהדות ארצות הברית וסייע בהכשרה, בלימוד ובאימון של צוותי הרפואה הראשונים של צה"ל.
עם קום המדינה הפך מגן דוד אדום לארגון ההצלה הלאומי של מדינת ישראל לשירותי רפואה דחופה טרום אשפוזית ולשירותי הדם.
מעמדו ניתן לו באופן רשמי בשנת 1950 מתוקף חוק מגן דוד אדום, התש"י-1950. חוק זה הכיר בו הוכר כארגון ההצלה והחירום הראשי בישראל הפועל לסיוע בריאותי לרשויות הציבוריות.
באותה עת היו לאגודה כ-28 סניפים בישראל.
ביולי 1950 התכנסו ב-אולם נחמני שבתל אביב מאות פעילים, עובדים בכירים ונציגי מתנדבים של "מגן דוד אדום" למה שתואר בהזמנה כ"כנס חירום".
למוזמני הכנס התברר לפי תוכן הנאומים ש"מצב הארגון בכי רע".
על אף הקשיים הניכרים מגן דוד אדום, בעיקר בסניפו בתל אביב הגביר בשנה שחלפה את פעילותו, בסניף תל אביב טופלו כ-3,082 מקרי אסון וסיפקו שירותי עזרה ראשונה ל-17,000 איש ואישה.
בשנת 1959 גדל הארגון עד כדי 50 סניפים ו-158 אמבולנסים.
הארגון קיבל על עצמו את הפרוטוקולים המקובלים לטיפול של האיגוד האמריקאי לקרדיולוגיה .
בשנת 1961 מחלקת ההדרכה הארצית של מגן דוד אדום שד"ר אריה אלוטין עמד בראשה החליטה להמליץ על "הנשמה מפה לפה" בזמן חוסר הכרה והפסקת נשימה.
בתאריך 22 במאי 1970 נחנך בניין הנהלת מגן דוד אדום בישראל (מרכז מד"א) ברחוב יגאל אלון 60 בשכונת יד אליהו בתל אביב.
ב-25 במרץ 2009 נחנך בו מרכז הפיקוד והשליטה הארצי של הארגון באור יהודה.
בשנת 1987 נחנך בנק הדם המרכזי הארצי של מגן דוד אדום במרכז הרפואי שיבא (תל השומר) לאחר שעבר אליו מרחוב שבטי ישראל ביפו.
הארגון מתרים מאות אלפי מנות דם מלא ומרכיבי דם בשיטת אפרזיס.
בשיטה זו מעובד הדם למרכיבים לצורך ייעול ומבצע את כל הבדיקות הנדרשות במעבדות ייעודיות.
הארגון פועל להנחלת המשפט ההומניטארי הבין לאומי בציבור בישראל.
הוא מדריך ומנחה למניעת מחלות ותאונות על בסיס כבוד הזולת וקדושת החיים.
לפיכך, הארגון מטפל בכל אדם הזקוק לעזרה, ללא יחס לשיוך אתני, פוליטי גזעי או דתי.
אפילו טרוריסטים יזכו לטיפול מידיהם של צוותי מגן דוד אדום.
הארגון אמון על העברת סיוע הומניטרי באסונות שונים בעולם ובשיתוף עם פיקוד העורף ומשרד הבריאות.
משלחות נרחבות יצאו לטיפול ברעידת האדמה בנפאל, ברעידת האדמה בהאיטי וברעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי.
בנוסף, מסייע הארגון בסיוע הומניטארי בתוך מדינת ישראל לקשישים ולנזקקים.
בשנת 2018 החלה הקמת הבניין החדש של בנק הדם המרכזי ברמלה כחלק מפרויקט קריית מד"א.
4 שנים לאחר, במאי 2022 נחנך בנק הדם.
במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל בשנת 2020 סייעו כוחות מגן דוד אדום במאבק נגד המגפה.
הארגון פרסם סרטון נגיש למאבק בנגיף, לצד הובלת חולים בקורונה להמשך טיפול מחוץ לביתם וביצוע בדיקות לגילוי קורונה.
עם הגעת חיסוני הקורונה למדינת ישראל החל מד"א לחסן את אוכלוסיית בתי האבות ובניידות מיוחדות ברחבי הארץ.
במהלך השנים נקשר שמו של הארגון במספר פרשיות בהם עובדי ארגון מגן דוד אדום נחקרו או הורשעו על פרשיות פליליות במסגרת העבודה או ההתנדבות בארגון, חלקם גובו על ידי הנהלת הארגון וחלקם נסגרו בהמשך החקירה.
במהלך השנים עלו עדויות קשות על תרבות אונס וניצול מיני ביחסי מרות של מתנדבות במגן דוד אדום בידי נהגי אמבולנסים, פרמדיקים, כאשר חלקם מלינים על מנהלי התחנות והגורמים בארגון המטייחים לדבריהם את הפרשיות הקשות, חלקם מתלוננות על מקרים שקרו שנים רבות קודם לכן.
בשנת 2016 בעקבות תחקיר של יפעת גליק בערוץ 1 התקיים דיון בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי ב.
במסגרת הדיון עלו טענות קשות, דובר קבוצות תמיכה ברשתות החברתיות שהכילו סיפורים ממתנדבות ועובדות מד"א, וחלק מהמתנדבות העידו כי הסנקציות הקלות על החשודים במעשים בתוך הארגון בידי הגורמים המטפלים במגן דוד אדום כמעט וגרמו להם להפסיק את התנדבותם.
מנכ"ל מד"א אלי בין אישר את ממצאי התחקיר והבטיח כי יושב ראש ועדת המשמעת לא יוחזר לתפקידו, וכי מנהלי התחנות נקראו על ידו לשיחה בה הובהרו להם הנהלים ואחריותם לשלום המתנדבים והמתנדבות.
במהלך השנים פורסמו מספר עדויות, תחקירים ופרסומים בנושא ביניהם סדרת תחקירים על ידי העיתונאית יפעת גליק
בהמשך בחרה הפרקליטות להסיר את האישומים נגד חובב כיוון שלא נמצאו ראיות מספיקות נגדו.
ארגון מגן דוד אדום התקבל כחלק מ"הוועד הבינלאומי של הצלב האדום", אך זה התנה את החברות באימוץ אחד משלושת סמלי הארגון שהיו נהוגים אז, וסירב להכיר בסמל מגן דוד האדום כסמל רביעי.
לפיכך, התקבל בתחילה הארגון הישראלי במעמד של משקיף בלבד.
ב-8 בדצמבר 2005 עודכנו הוראות הארגון בעקבות לחץ ישראל וארצות הברית.
בעקבות זאת הותר שימוש בסמל מקומי מוקף ב"יהלום" אדום במדינות שאינן מעוניינות להשתמש בסמלי הצלב, הסהר או "האריה והשמש".
כך, התקבל ב-2006 כחבר מלא, יחד עם הסהר האדום הפלסטיני.
על פי ההסכם עם הפדרציה של הצלב והסהר האדום ממשיך הארגון להשתמש בסמל מגן דוד אדום בישראל.
פעילות מעבר לקו הירוק וכן משלחות שיצאו לאזורי מצוקה ישתמשו בסמל המעוין האדום, וניתן לשלב במרכזו את סמל מגן דוד.
במסגרת מזכר הבנות שנחתם, הכיר מגן דוד אדום בסהר האדום הפלסטיני כארגון האחראי על הטריטוריה שמעבר לקו הירוק, כולל מזרח ירושלים.
בהתאם לכך, מגן דוד אדום התחייב שלא לפעול ביהודה ושומרון, ואמבולנסים עבור האוכלוסייה הישראלית מופעלים בידי המועצות המקומיות, ואינם רשאים להשתמש בסמלי הארגון.
מגן דוד אדום חתם ב-2002 על הסכם לשיתוף פעולה עם הצלב האדום האמריקני, וב-2004 עם הצלב האדום הצרפתי.
במרץ 2011 נערך בניהול מגן דוד אדום והסהר האדום הירדני, תרגיל משותף להיערכות לרעידות אדמה.
בתרגיל השתתפו כ-200 איש, בהם אנשי מקצוע מיומנים משתי המדינות וחברי הסגל האקדמי וסטודנטים מהפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בדצמבר 2019, 15 רופאים ופרמדיקים מרחבי העולם הצטרפו ליחידת החירום הבינלאומית של מגן דוד אדום.
ב-28 בנובמבר 2005 נחתם מזכר הבנות בין מגן דוד אדום לבין הסהר האדום הפלסטיני.
לפי ההסכם מגן דוד אדום לא ייתן שירותי רפואת חירום ביהודה ושומרון.
הסכם זה אושרר גם בכניסתם המשותפת לוועד הבינלאומי של הצלב האדום שנה לאחר מכן.
באוגוסט 2011 החל מגן דוד אדום לשנות את הסימול של האמבולנסים היישובים ביהודה ושומרון.
הכיתוב מגן דוד אדום נמחק ובמקום סמל מגן דוד האדום הרגיל, מופיע מגן דוד ובתוכו מטה אסקלפיוס.
מגן דוד אדום נימק את הצעד בצורך להבדיל בין כלל האמבולנסים היישובים בכל הארץ לבין האמבולנסים המופעלים ישירות על ידי הארגון.
לפי פר סטנבק, המשקיף שמונה ליישום ההסכם בין מגן דוד אדום לסהר האדום, מחיקת סמלי מגן דוד אדום התבצעה במסגרת הסכם עם הצלב האדום.
לפי ההסכם, תרומות מרחבי העולם למגן דוד אדום לא יכולות להיות מופנות על ידי הארגון ליהודה ושומרון.
מגן דוד אדום בתגובה רשמית הכחיש את קיום המסמך וטען כי לא חל שום שינוי בפעילות ביהודה ושומרון
לאמבולנסים של הסהר האדום הפלסטיני אין היתר לעבור בשטחי ישראל ואמבולנסים של מגן דוד אדום לא עוברים בשטחי הרשות הפלסטינית.
ישנה מחלוקת בין הצדדים בנוגע לזכויות התנועה של אמבולנסים במזרח ירושלים.
ב-2005 סוכם כי חמישה אמבולנסים ו-22 אנשי צוות פלסטינים יוסמכו לעבור אל מזרח ירושלים לצורך פינוי חולים לטיפול בישראל, בעיקר בבית החולים אוגוסטה ויקטוריה.
אלו מצטרפים אל ארבעה אמבולנסים של בית החולים ליולדות של הסהר האדום.
הללו מגיעים לקריאות הן דרך הפניות של מגן דוד אדום והן דרך קריאות של תושביה הערבים של השכונות המזרחיות.
יתר האמבולנסים הפלסטינים לא מורשים להיכנס למזרח ירושלים וכמעט כל החולים הפלסטינים מועברים לירושלים בשיטת "גב אל גב".
לפי שיטה זו האמבולנסים מתאמים הגעה למחסום הקרוב באמצעות מנהלת התיאום והקישור או מול מתאמת בריאות של המנהל האזרחי.
אל המחסום מוזעק אמבולנס ישראלי מטעם מגן דוד אדום.
שני האמבולנסים נוסעים זה לקראת זה ברוורס (ומכאן שם השיטה) והחולה מועבר מן האמבולנס הפלסטיני אל האמבולנס הישראלי.
ארגוני זכויות אדם העלו ביקורת כנגד השיטה מאחר שהיא מעכבת את פינוי החולים הפלסטינים.
בשנת 2022 בית הספר לפרמדיקים של מגן דוד אדום סונף אקדמית לפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ארגונים הפועלים תחת מגן דוד אדום
ארגוני הצלה שונים פועלים תחת מד"א, כגופים התנדבותיים המאגדים כונני מגן דוד אדום דתיים וחרדים למתן מענה רפואי ראשוני עד להגעת האמבולנס.
ארגון "הצלה" הוא גוף התנדבותי חברתי שפועל בהנחיות ובהוראות פוסקי הלכה ובשיתוף פעולה מלא עם "מגן דוד אדום בישראל".
בשנת 1991 נוסד גרעין בירושלים שהיה הראשון בישראל.
הצלה גוש דן – ארגון מתנדבים בערי גוש-דן והוא מפעיל קבוצות מתנדבים נוספות בצפון ובדרום.
הצלה שרון – ארגון מקומי הפועל בנתניה חדרה חריש קיסריה אבן יהודה כפר יונה קדימה צורן והסביבה, הארגון מכיל כ-150 מתנדבים הפועלים 24/7.
צוות הצלה – ארגון מתנדבים המאגד את מתנדבי מד"א החרדים במרחב ירושלים והסביבה על מנת לתת להם מעטפת הלכתית וחברתית.
הוא פועל בירושלים בית שמש ורחובות.
צוות הצלה מפעיל פרמדיקים, חובשים ונהגי אמבולנס ומקיים למתנדבים בתדירות גבוהה ערבי גיבוש והעשרה.
צוות חץ – גוף מתנדבים המורכב ממתנדבי מד"א חרדים ברובם רווקים, אשר מקבלים את המעטפת הדתית המתאימה להתנדבות בארגון.
בצוות חברים מתנדבי מד"א מכל חלקי הארץ.
הצלה ללא גבולות – ארגון הצלה הפועל מאז אוקטובר 2000. פעיליו פרושים בכל יהודה ושומרון ובמקומות מסוימים בפריפריה.
הצלה פתח תקווה – ארגון מתנדבים הפועל בפתח תקווה ובעל כ-140 מתנדבים.
החובש הר נוף – ארגון מקומי בשכונת הר נוף בירושלים, המפעיל אמבולנס ייחודי של מגן דוד אדום ואת מערך המתנדבים השכונתי הכולל רופאים, פרמדיקים וחובשים.
הצלה יבנאל – ארגון מקומי ביבנאל המפעיל אמבולנסים של מגן דוד אדום ואת יחידת הכוננים, בארגון יש כ-60 חובשים ופרמדיקים חרדים, שנותנים מענה לכלל גזרת הכנרת.
הצלה דרום – ארגון שפועל באשדוד, ביישובי חבל לכיש ובמרחב נגב.
הצלה שערי חסד – ארגון מקומי בשכונת שערי חסד, המפעיל אמבולנס ורכב של מגן דוד אדום ואת יחידת המתנדבים השכונתית.
בנוסף ישנם גופי הצלה באלעד, רחובות, ראש העין, מודיעין עילית, עפולה, מירון וצפת, כפר חב"ד.
איחוד הצלה נוסד על ידי קבוצה של מתנדבים שפרשו מהצלה ישראל בשל חילוקי דעות על רקע של גיוס כספים.
תחילה התקיים שיתוף פעולה בין הארגונים אך בשנת 2008 חדל מגן דוד אדום להעביר קריאות חירום לכונני איחוד הצלה, עקב החשש להגעת כוננים שאינם מוסמכים.
בעקבות אי שיתוף המידע ניסו באיחוד הצלה לפעול להקמת מוקד טלפוני מאוחד לכל ארגוני החירום בישראל כדוגמת 911. ביולי 2017 פורסם חוזר מנכ"ל של משרד הבריאות להסדרת שיתוף הפעולה בין הארגונים.
ע"פ ההסדר, הקריאות למרכז השליטה והבקרה יגיעו למגן דוד אדום, ומוקד מגן דוד אדום יזניק את כונני איחוד הצלה אשר שמותיהם הועברו לידי משרד הבריאות ואושרו על ידם.
ניהול האירוע יהיה בידי מגן דוד אדום באמצעות אפליקציה סלולרית מיוחדת שתתאם בין הארגונים והכוננים בשטח.
האפליקציה בשם 'מערך הכוננים הלאומי' פותחה על ידי מגן דוד אדום והושקה ב-20 באוגוסט 2018 על ידי משרד הבריאות, אך המחלוקת המשפטית בין הארגונים עדיין נמשכת.
למרות התנגדות מגן דוד אדום החוק עלה ואושר על ידי ועדת שרים לחקיקה וקיבל תוקף של החלטת ממשלה בהתניה כי יקודם בהמשך בהסכמה ובאישור ראש הממשלה ושר הבריאות.
| כותרת = נתונים על מגן דוד אדום
מתוך מד"א החיים, מגזין ידידי מגן דוד אדום בישראל, נובמבר 2017
חלקם אף עוברים השתלמות הרשאת אט"ן – ומשתלבים בעבודת ניידות טיפול נמרץ.חובש רפואת חירום (BLS – Basic life support) – מתנדבים בוגרים מגיל 18 ומעלה.
ישמשו לרוב כחובשים מלווים באמבולנסים (בעיקר מתנדבים ובני/ות שירות לאומי) וכנהגי אמבולנסים (עובדים, מתנדבים ובני שירות אזרחי).
חלקם אף עוברים השתלמות מורשי אט"ן – ומשתלבים כנהגים ומלווים בניידות טיפול נמרץ.חובש בכיר – הכשרה הניתנת רק לחובשי רפואת חירום בעלי ותק קודם, בת כחודש הכוללת לימודי אנטומיה, פיזיולוגיה ופרמקולוגיה, טיפולי עזרה ראשונים מתקדמים ומערכת ההולכה החשמלית של הלב.
יכולים לעבור אותה מגיל 18 – כעובדים, מתנדבים ובני/ות שירות לאומי (קפ"מ).
ניתן לבצע את ההכשרה כחלק מתואר ראשון ברפואת חירום.
ישנה אפשרות לבצע את הקורס גם ללא רקע קודם במד"א וברפואה כלל.
במהלך הקורס ניתנת לחניכים בעלי הכשרת חובש קודמת – הכשרת חובש בכיר ורק לאחר סיום כלל מטלות הקורס, לרבות השתלמויות ומעבר מבחן מסכם ניתנת להם הכשרת הפרמדיק ופס זיהוי כתום.
בהכשרת הפרמדיק מספר רבדים – פרמדיק אשר סיים בהצלחה קורס פרמדיקים אך אינו מורשה אט"ן, פרמדיק משתלם (על ידי פרמדיק טיוטור) ופרמדיק מורשה אט"ן הפועל כראש צוות טיפול נמרץ.תורן מוקד – עובדים, מתנדבים ובני/ות שירות לאומי/אזרחי, בגילאי 18 ומעלה אשר הוכשרו כחובשי רפואת חירום/פרמדיקים ואשר עברו בהצלחה קורס תורני מוקד.
אורך הקורס כשבוע ימים אשר בסופן מבצע החניך השתלמויות במענה לשיחות חירום המתקבלות בקווי 101.קצין משמרת (קצמ"ש) – נקרא גם "ראש משמרת".
עובד מד"א, בהכשרתו הרפואית חובש או פרמדיק ואשר צבר ניסיון כתורן מוקד 101 וכקצמ"מ (קצין מנהל משאבים).
קצין המשמרת במוקד המרחבי אחראי על ניהול המשמרת בגזרתו, לרבות שיגור וביטול רכבי הצלה לאירועי חירום, הזנקת סיוע חיצוני (משטרה, כיבוי אש, צה"ל), ביצוע בקרה על קריאות החירום והכרזה על אירוע רב נפגעים.
קצין המשמרת הוא בעל הסמכות הגבוהה בעבודת המוקד.
תחת קצין המשמרת במוקד המרחבי עובד גם קצמ"מ (קצין מנהל משאבים), עובד מד"א/שירות לאומי, בהכשרתו חובש או פרמדיק.
עיקר תפקידו הוא החלפת קצין המשמרת בהיעדרו ועוזרו בניהול המרחב בשגרה וחירום ובעיקר את המשימות הנוספות שאינן שיגור האמבולנסים לאירועים.
במשמרות ובמרחבים עמוסים מצטרף לעיתים לצוות המוקד תורן מוקד שלישי ואף לעיתים מסייע שאינו תורן 101 כרביעי ואפילו כחמישי בצוות המוקד המרחבי.
הכשרות נוספות שאותן ניתן לעבור כוללות: מפעיל תאר"ן, מדריך, מתרים דם, וקצין איתור.
כיום פועלים בארץ כ-387 ניידות לטיפול נמרץ בפריסה ארצית.אמבולנס רגיל (לבן) – הכולל נהג (בעל הכשרת חובש / חובש בכיר) ועד שלושה אנשי צוות ומתנדבים.ניידת טיפול נמרץ (נט"ן) – הכולל נהג שהוא חובש, ופרמדיק שאינו בעל הכשרת ראש צוות ופועל בטכנולוגיית טלמדיסין – ליווי אישי וסיוע מרופא מד"א במוקד הרפואי.
ניידת זו זהה לחלוטין בנראותה וביכולות הטיפול שלה לאט"ן, פרט לקביעת מוות.אמבולנס טיפול נמרץ (אט"ן) – הכולל פרמדיק בעל הכשרת ראש צוות, נהג ובדרך כלל גם מתנדב או שניים.
עד ינואר 2015 האמבולנס נקרא נט"ן (ניידת טיפול נמרץ) וכלל גם רופא.
אוטובוס להעברות טיפול נמרץ – כולל צוות רפואי מלא של פרמדיק, רופא ונהג.
יתרונו על פני ניידת רגילה הוא יכולת העברת חולה עם מיטת האשפוז שלו בבית החולים.אמבולנס המשאלות – מיזם של ארגון מגן דוד אדום, ששם לו למטרה למלא בקשות של אנשים המתמודדים עם מחלות קשות או סופניות שיכולת הניידות שלהם אבדה.
אמבולנסים וניידות טיפול נמרץ עם עבירות גבוהה אמבולנס 4X4 – אמבולנס בעל הנעה 4X4 המוזנק לאירוע בו יש צורך לחלץ נפגע משטח שאינו עביר לאמבולנס רגיל (חוף ים, דרך לא סלולה).טרקטורון-אמבולנס – טרקטורון שעליו מותקנות שתי אלונקות.
הטרקטורון נמצא בכוננות בתחנה והוא מוזנק לאירוע בו יש צורך לחלץ נפגע משטח שאינו עביר לאמבולנס רגיל (חוף ים, דרך לא סלולה, מעברים צרים).
רכבי תגובה מהירה שמטרתם הוא קיצור זמני ההגעה של הצוותים או של כונני מגן דוד אדום לאירועי חירום בערים ובכבישים בינעירוניים.
במד"א קיימים מספר סוגים ודגמים של כלי רכב לתגובה מיידית.
רת"מ (רכב תגובה מהירה) – כלי רכב קטנים (לרוב מסוג קיה פיקנטו).
נכון ל-2024 פועלים במד"א כ-600 אופנועים וקטנועים בפריסה ארצית.
אופניים – בנוסף לכלי הרכב ישנם מתנדבים הרכובים על אופניים חשמליים ייעודיים המכילים ציוד עזרה ראשונה לשיפור יכולת התגובה בערים צפופות.
קלאב קאר – רכב ייעודי לאצטדיונים המאפשר לצוותים להגיע ביתר קלות ומהירות לשחקני כדורגל הנפצעים מפעם לפעם על הדשא, למטרות טיפול ופינוי.
רכב T3 – כלי רכב חשמליים קטנים וממונעים (הוברבורד) המצוידים בציוד החייאה ועזרה ראשונה ומאפשרים לאיש הצוות לעמוד בגובה של 25 ס"מ גבוה יותר מהקהל ולפלס את דרכו אל הנפגע – ולתת מענה ראשוני עד להגעת הצוות המפנה.
מגן דוד אדום מפעיל את מערך הפינוי בהיסק מעל ל-13 שנים.
מד"א מפעיל 2 מסוקים לפינוי מהיר, בצפון הארץ ובדרומה.
בתחילת שנת 2023 שידרג מגן דוד אדום את מערך הפינוי בהיטס שלו, הקים שותפות עם 'הצלה אויר' והחל להשתמש בשני מסוקים מדגם סיקורסקי ++Sikorsky S-76C (מספרי זנב 4X-BEX, 4X-BHT ו-4X-BHS).
הדגם החדש גדול ומרווח יותר ומאפשר מקום ומרווח לטיפול במטופלים קריטיים.
המסוקים החדשים מאפשרים הטסה של 2 טייסים ו-12 נוסעים ו/או מטופלים ללא מגבלת משקל (בהשוואה לדגם הקודם בו היה ניתן להטיס שני מטופלים לכל היותר, ומגבלת המשקל היוותה גורם משמעותי בשיקולי הפינוי).
המסוק החדש מאפשר טיסה בתנאי קיצון, מאפשר הפעלת שירותי פינוי בהיסק 365 ימים בשנה.
המהירות הטיסה של הדגם החדש גבוהה יותר בכ-30% בהשוואה למסוק הקודם וגם זמן הטיסה ללא תדלוק הוארך.
צוות המסוק כולל 2 טייסים בכל משימה, מה שמגדיל את הבטיחות לצוות ולמטופל במהלך הטיסה ומשפר את היכולת לבצע משימות מורכבות יותר.
המסוקים והטייסים שייכים לחברת ברוק תעופה ואת שירותי התחזוקה מספקת התעשייה האווירית.
עד 2023, הפעיל מד"א 3 מסוקים מדגם MBB Bo-105 שהיו שייכים ללהק תעופה.
כל מסוק מדגם הזה כלל טייס אחד ו-2 פרמדיקים והיה בעל יכולת פינוי של 2 פצועים.
בכנרת ובאילת, מד"א מפעיל מספר כלי שיט לתגובה מהירה ופינוי ימי.
אופנוע ים – בסוף מרץ 2018 נחנך בכנרת אופנוע ים חדש תוצרת חברת Sea-Doo, של מד"א אשר מוצב בדרך קבע בכפר הנופש עין גב.
אופנוע ים של מד"א מאפשר נגישות מהירה לחילוץ טובעים או לחופים שבהם נזקקים לסיוע רפואי דחוף.
האופנוע מאובזר בציוד רפואי מתקדם, הכולל מכשירי החייאה, ציוד חבישה, מזרק אפיפן לטיפול בהתקפי אלרגיה מסכני חיים ועוד.
סירת הים-בולנס – לצורך פינוי נפגעים בכנרת, ביולי 2019, נכנסה לשימוש במד"א סירת הים-בולנס, הסירה מדגם Whaly 500R Professional, היא מיועדת לשאת שישה בני אדם, והיא עמידה לפגיעות וחבלות שעלולות להיגרם מסלעים וצמחייה במים.
הסירה מגיעה למהירות של עד 35 קשר (יותר מ-60 קמ"ש).
הים-בולנס מאובזר בציוד רפואי מתקדם, הכולל בין היתר דפיברילטור, ציוד הנשמה, אלונקה ועוד.
סירת הים-בולנס-טיפול נמרץ – ביולי 2022 הושקה בכנרת סירת טיפול נמרץ הייחודית של מד"א.
הסירה היא מסוג נַחֶתֶת ומדגם CWA 740 WT BC, עמידה לפגיעות הנגרמים מסלעים וצמחייה במים ומסוגלת להגיע עד קו החוף.
הסירה מונעת על ידי שני המנועים תוצרת הונדא והיא מגיעה למהירות של כ-35 קשר (יותר מ-60 קמ"ש) גם בתנאי ים קשיים.
הסירה יכולה להוביל עד 1,000 ק"ג ולשאת 8 אנשי צוות ומטופלים והיא מצוידת בפנסי תאורה לסיוע בחיפושים בחשכה, במכשור טיפול נמרץ רפואי מתקדם, הכולל דפיברילטור, ציוד הנשמה, אלונקה ועוד.
חרטום הסירה נפתח ומאפשר העלאה והורדה קלה ומהירה של הנפגע אל ומהסירה על קו החוף.
הסירה עוגנת בדרך בחוף לידו בטבריה.
בנק הדם של מד"א מפעיל מספר סוגי ודגמי ניידות לצורכי התרמת דם.ניידת דם – ניידת של בנק הדם בה יש ציוד וצוות מתרימים.
לאחר ההתרמה מועברות בה מנות הדם אל בנק הדם שבתל השומר לשם סינון ואחסון.
מכילה מיטת התרמה אחת.ניידת דם גדולה – ניידת התרמת דם המכילה שתי מיטות וצוות מתרימים.
רכב פיקוד (סופרוויזר, גיפבולנס) – רכב פיקוד אשר משמש לפיקוד ושליטה באירועים ולסיוע רפואי במצבים מורכבים.
את הרכב מפעיל הסופרווייזר המרחבי אשר מגיע למקרים כאשר ישנו צורך בתגבור רפואי, או כאשר תנאי הדרך מצריכים רכב 4X4. הרכב מצויד בזרוע טלסקופית בעלת זרקורים לטיפול באירוע בשעות החשיכה.
על הרכב קיימת מצלמה מיוחדת אשר יכולה להישלט ממוקד המבצעים ואשר מסייעת למוקד בניהול האירוע ובקבלת תמונת מצב איכותית בזמן אמת.
הציוד הרפואי אשר קיים ברכב הוא ציוד ברמת ALS הדומה ברמתו לציוד ניידת טיפול נמרץ.
ברכב הפיקוד ישנה גם אפשרות לפנות נפגע בודד בשכיבה דבר אשר מסייע גם בזמן שגרה.
רכב תחנת אירוע רב-נפגעים – ידוע בראשי התיבות תאר"ן.
משמש כעמדת פיקוד ניידת וכבסיס לוגיסטי באירוע רב נפגעים.
בעבר נקרא תער"ן – תחנת עזרה ראשונה ניידת.
משאית חפ"ק – רכב פיקוד שנבנה במיוחד לצורכי מד"א והוא פרי תכנון ופיתוח של מדור פרויקטים מיוחדים בארגון.
רכב החפ"ק יכול להתמקם בכל נקודה ולשמש כמוקד עצמאי, המאפשר שליטה על כוחות מד"א בשטח ומתן סיוע לכוחות על מנת שאלה יוכלו להגיע במהירות האפשרית לנפגעים ולטפל בהם.
הרכב מאובזר במערכות קשר מתוחכמות, מחשבים, טלפונים ואמצעי שליטה ובקרה נוספים.
עם ההתמקמות של רכב החפ"ק, הוא מפעיל ארבעה מיצבים (2 קדמיים, 2 אחוריים), מעלה תורן בגובה 15 מ' שבבסיסו מצלמה ואנטנה וכן תורן תאורה המאפשר לצוות החפ"ק להאיר את השטח בכל כיוון שיבחר.
ברכב החפ"ק יש מספר רב של מערכות מיוחדות המאפשרות לכוחות מד"א לפעול בשטח בחופשיות תוך שימוש בטכנולוגיה המתקדמת ביותר גם בזירות מורכבות.
רכב חפ"ק זה מנהל בכל שנה את הילולת רבי שמעון בר יוחאי במירון.
רכב זה סייע בניהול אירוע אסון הר מירון.
חפ"ק מחוזי – לצורך שליטה באירועים חריגים (כגון: אר"ן או אירוע מתמשך אחר), נעשה שימוש בשלושה חפ"קים מחוזיים הנמצאים בצפון, בדרום ובמרכז הארץ.
הרכב מאפשר להפעיל בו זמנית מוקד שליטה ובקרה, חדר דיונים ומוקד תקשורת.
לרכב החפ"ק יכולות תקשורת המבוססות על מערכות סלולריות, יכולת צילום ושליטה מרחוק ויכולת לספק תשתית חשמל ותקשורת לצוותי מד"א בכל רחבי המדינה.
למבצעי התרמת דם וחיסונים מד"א משתמש גם בקרוואנים ייעודים.
בתקופת האינתיפדה השנייה (2001–2004) הגיע האמבולנס הראשון לזירת האירוע בממוצע אחרי 3.9 דקות.
הפצוע הראשון פונה אחרי 10.7 דקות בממוצע, הפצוע הדחוף האחרון פונה אחרי 25.2 דקות.
בעשור השני של המאה ה-21, זמן תגובה לאמבולנס לנפגעי תאונות דרכים עומד על כ־9.4 דק' מקבלת קריאה.
המדים התקניים במגן דוד אדום כוללים חולצה בצבע לבן, מכנסיים בצבע כחול-כהה, פליז בצבע כחול-כהה או אדום-כהה או שחור וכן מעיל בצבע אדום או כחול.
באירועים מיוחדים, עובדי המנהלה הבכירים לובשים מדי שרד הכוללים מקטורן ועניבה בדומה למדי השרד הנהוגים לקצונה הבכירה בצה"ל.
על החולצה ועל המכנסיים של צוותי השטח מופיע פס אפור מחזיר אור מקווקו עם פסים אלכסוניים.
בפס שעל שרוול החולצה משולב רקע בצבע המעיד על הכשרת לובש החולצה.
במדים הישנים הפסים הופיעו כשני פסים נפרדים, וכך עד היום במדי הנוער.
לאורך השנים מדינת ישראל הנהיגה תרבות סימול לגופי החירום שכל אזרח במדינה מזהה ומכיר אותה.
צוותי מד"א פועלים מול גופים המזוהים על-ידי התקשורת והאזרחים באמצעות דרגות הכתף לסימול מעמדו ומקצועו של איש הצוות.
הצורך להציג את מעמד איש הצוות בתוך הארגון על ידי דרגה נדרש כפועל יוצא מפעילות הארגון מול גופי החירום והתקשורת באירועי טרור, בקבוצת פקודות או בתאונות דרכים.
שמות הדרגות מסמלים את מהות התפקיד:
"מתן" (לחובשי רפואת החירום, עובדי המוקד ומתרימי הדם) הוא מלשון נתינה, תפקידו של נושא הדרגה להעניק עזרה רפואית לחולה / פצוע הנזקק לשירותיו.
"מזר" (לפרמדיק) מסמל את תפקידו של נושא הדרגה, להביא מזור ומרפא למכאוביו של החולה / פצוע ולהקל על סבלו.
"מגן" (לדרג המנהלי) נגזר מהשם "מגן דוד אדום".
דרגה שם דרגה ותק בארגון/הכשרה המזכה בדרגה חובש רפואת חירום/ חובש בכיר קצין משמרת אחראי התרמה חונך מתרים נאמן איכות נאמן בטיחות ראש צוות התרמה נהג אחראי תחנה
דרגה שם דרגה תפקיד/הכשרה המזכה בדרגה פרמדיק מורשה טלמדיסין לאחר סיום הכשרת קורס מורשי אט"ן חונך בקורס פרמדיק/
מורשה אטן בעל תואר ראשון מרכז תחום בנה"ד פרמדיק אחראי אחראי מוקד מתאם התרמות דם אחראי מתנדבים אזורי מדריך מוביל בקורס פרמדיקים מרחבי (קפ"מ)
מגן דוד (בתו מחשב: ✡) הוא הקסגרמה (כוכב בעל שישה קודקודים) שבו מונחים שני משולשים שווי צלעות זה על זה ויוצרים מבנה של שישה משולשים שווי צלעות המחוברים לצלעות משושה משוכלל.
הסמל כצורה דקורטיבית או מאגית שימש בתקופות קדומות בתרבויות שונות.
החל מהמאה ה-19 הוא הפך לסמל יהודי מובהק לצד הסמלים העתיקים (מנורה, שופר ועוד).
הסמל אומץ על ידי התנועה הציונית, כך שבמרכזו של דגל מדינת ישראל מופיע מגן דוד.
ביהדות, הסמל הופיע במספר בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל בתקופת בית שני ואחריה, אך נראה שללא כל משמעות מיוחדת, שכן הוא הופיע לצד צורות נוספות כדוגמת הפנטגרם (כוכב בעל חמישה קודקודים) וצלב הקרס, ולא בין הסמלים היהודיים המובהקים של התקופה ההלניסטית.
השם "מגן דוד" מופיע, במשמעות שונה, בתלמוד בבלי.
חוקר הקבלה גרשם שלום טען בספרו "מגן דוד, תולדותיו של סמל" כי מגן דוד אינו סמל יהודי ולא נזכר כלל במקורות יהודיים, בפרט הוא אינו מוזכר בזוהר ובכתבי האר"י.
לטענתו היהדות סיפחה לעצמה סמל זה רק במאה ה-19. שלום גם חלק על קביעתו של הרב משה גסטר כי מגן דוד שימש כסמל משיחי על ידי רבי עקיבא במלחמות בר כוכבא.
לדבריו, השימוש במגן דוד הגיע ליהדות מהאסלאם (חותם שלמה) לצורך חותמת מאגית בקבלה מעשית.
בימי הביניים המקובלים המעשיים השתמשו ב"חותמות" שהם יצרו מאיורים גרפיים לצורך הגנה מרוחות ומזיקים.
בין הספרים שחוברו בקבלה מעשית באותה תקופה "האלף-בית של המלאך מטטרון", שנתחבר בתקופת הגאונים ובספר רזיאל המלאך, שחובר בסביבות המאה ה-12 לספירה.
כך גם סובר הרב משה פינשטיין כי אין לצורת מגן דוד מקור, ומשער שהיא מסמלת ביטחון בה'.
כמו כן כתב הרב יוסף משאש שאין לצורת מגן דוד מקור בש"ס או במדרש אלא מקורה בתנועה הציונית.
בספרו של החכם הקראי יהודה בן אליהו הדסי במאה ה-12 "אשכול הכופר", בפרק רמ"ב מופיע אזכור של מגן דוד תוך שהוא מתאר את המזוזה הרבנית .
אולם בגוף החיבור לא נזכר במפורש "מגן דוד" אלא השאיר המדפיס רווח חלק, וייתכן ותוספת המילים המוסגרות "הנקרא מגן דוד" הם מאוחרות מהמעתיק כלב אפנדופולו
הסמל כמגינו של דוד, מוזכר לראשונה בספרו של המקובל אברהם חיים כהן (המאה ה-18), שם כותב כי מגיני מלכי ישראל היו בצורת משולש, ואילו מגיני בית דוד היו בצורת מגן דוד.
מסורת אחרת, מהרב אלעזר מוורמייזא, מצביעה על ציורה של המנורה מעל המגינים.
קהילת יהודי פראג הייתה זו שהפכה את מגן הדוד לסמל יהודי מובהק.
בשנת 1354 העניק הקיסר קארל הרביעי ליהודי פראג את הזכות להרים דגל והם בחרו בסמל של מגן דוד.
שימוש נפוץ במגיני דוד לזיהוי יהודים מופיע לראשונה בציורים מתקופת שלטונו של רודולף השני בפראג.
מהמאה ה-19 נפוץ הסמל מגן דוד גם בחותמות של יהודים ועל פרוכות של ארונות קודש, ובהמשך הפך לסמל המזוהה עם היהדות ועם מדינת ישראל.
בשנת 1860 הוצב מגן דוד על ראש בית הכנסת המרכזי של קלן, בגובה 158 רגל (כ-48 מ').
בשנת 1879 כינסו הרוסים אספת רבנים גדולה בסנקט פטרבורג, והציגו לפניהם שבע שאלות בעיקרי היהדות.
אחת מהן הייתה על משמעותו של סמל המגן דוד.
בשנים הבאות אימצו מספר גופים יהודיים וציוניים את מגן דוד כסמלם או ששילבו אותו בתוך סמלם.
תנועת ביל"ו שילבה את ה"מגן דוד" בתוך החותם שלה, תנועת הסטודנטים היהודים אחוות ציון הדפיסה מגן דוד על מסמכיה ומועדון הספורט הכח וינה שילב אותו בסמלו.
לעומת זאת, רבים שללו כל משמעות דתית ורוחנית בצורת המגן-דוד, והתנגדו לציור והצבת הצורה, בפרט לצד חפצי קדושה.
כך יהודה לייב גורדון מבקר הן את המשכילים והן את מתנגדיהם על הצבת מגן דוד וטען כי "אין לתמונת 'מגן דוד' שום קדוּשה ושום סימן של ממש לא בדת ישׂראל ולא בקורות ימיו".
בשואה הנאצים כפו על יהודים לענוד טלאי, מגן דוד מבד צהוב ובמרכזו המילה "יהודי" בשפה המקומית.
מטרתו הייתה להבדיל את היהודים מהאוכלוסייה המקומית ולשמש כאות קלון.
בעת שהוכרז חרם על חנויות יהודיות בגרמניה הנאצית, סימנו פעילים נאצים חנויות של יהודים במגני דוד.
מנגד, ראו בארצות הברית ובבריטניה במגן דוד סמל יהודי המקביל לסמל הצלב הנוצרי.
לפיכך שרטטו או פיסלו מגן דוד על קברים של חיילים יהודים שנהרגו בשורות צבאות בעלות הברית, בדומה לאופן שבו מסמנים צלב על קברים נוצריים.
מגן דוד צהוב על רקע שני פסי תכלת ופס לבן ביניהם שימש כסמל הבריגדה היהודית בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
ייתכן שכוונת מעצבי הסמל הייתה להפוך את "הטלאי הצהוב" למושא גאווה.
בעת הדיונים על בחירת דגל למדינת ישראל היו הצעות לשנות את צבע המגן-דוד לצהוב כזכר לשואה.
לפי הצעת דוד וולפסון, אימץ הקונגרס הציוני הראשון בשנת 1897 דגל שבמרכזו מגן דוד כחול כדגל התנועה הציונית.
לימים דגל זה הפך לדגלה של מדינת ישראל.
הרצל, שעמד בראש התנועה הציונית הציע בספרו מדינת היהודים דגל לבן שבמרכזו מגן דוד, בתוכו ציור אריה ומסביבו שבעה כוכבי זהב, המסמלים את שבע שעות העבודה במדינה אליה הוא חותר.
מקס בודנהיימר הציע לקשט את הדגל בשנים עשר כוכבים כסמל לשנים עשר השבטים, אך הרצל דחה את ההצעה באומרו ששנים עשר השבטים כבר רמוזים במגן דוד עצמו בשתים עשרה נקודות הצטלבות הקווים שעליו.
מאז אותה שנה התקבל הנוהג לשלב את מגן דוד בסמלי אגודות ציוניות ובמסמכים וקבלות של התנועה הציונית.
לאחר הקמת מדינת ישראל, הוחלט לאמץ את דגל התנועה הציונית, שבמרכזו מגן דוד כחול, כדגל מדינת ישראל.
נשקלו גם הצעות אחרות, בין היתר לכלול בעיצוב את שבעת כוכבי הזהב של הרצל, אולם הוועדה שדנה בנושא הדגישה שכוכבי הזהב צריכים להיות בעל שישה קודקודים, כדי שידמו למגני דוד.
מועצת המדינה הזמנית קיבלה את החלטת ועדת הסמל והדגל, ואישרה אותה ב-28 באוקטובר 1948. כך הפך מגן דוד כחול לסמל המזוהה עם מדינת ישראל.
האזרחים הערבים במדינה טוענים שאין הם יכולים להזדהות עם דגל שמורכב כולו מסמלים יהודיים - מגן דוד, ודוגמת פסים המזכירה טלית, אם כי סמל זה מוכר היטב גם בתרבות המוסלמית.
אנשי נטורי קרתא הפסיקו להשתמש במגן דוד בטענה שהוא מסמל את המדינה הציונית.
בשנת 1930 הוקם בתל אביב ארגון יהודי לעזרה ראשונה בדומה לארגוני העזרה הרפואית הצלב האדום והסהר האדום הקיימים ברחבי העולם.
מגן דוד אדום נבחר כסמלו וכשמו של הארגון, משום שמגן דוד נתפס כסמל המקביל לצלב בנצרות ולסהר באסלאם.
הוועד הבינלאומי של הצלב האדום והסהר האדום טוען כי סמליו לא נוצרו לפי מסורות דתיות, אלא מדובר בדגלי שווייץ וטורקיה בהיפוך צבעים.
בשנת 1950 קיבל מגן דוד אדום הכרה רשמית של מדינת ישראל, אך הארגון לא זכה להכרה בינלאומית כיוון שהוועד הבינלאומי לא היה מוכן להכיר במגן דוד אדום כסמל נוסף של הארגון הבינלאומי.
בסוף 2005 הוחלט ב"וועד הבינלאומי" שכל מדינה שלא רואה לנכון להשתמש בצלב או בסהר, תוכל להשתמש בסמל של מעוין אדום ("הקריסטל האדום"), או בסמל מקומי הנתון בתוך המעוין האדום.
לפיכך הסכים הוועד הבינלאומי לקבל לשורותיו את הארגון הישראלי, אך התנה את הדבר בכך שסמל מגן דוד אדום יהיה בשימוש מקומי בלבד, ואילו בפורומים בינלאומיים הוא יהיה נתון בתוך מעוין אדום.
גם בעמותה המקבילה, איחוד הצלה, מופיע מגן דוד במרכז הסמל שלה.
השקפות שונות לגבי משמעות הסמל
יש פרשנים הטוענים כי הפרח שושן צחור שמורכב משישה עלי גביע בצורה של מגן דוד, הוא למעשה השושנה של שיר השירים הרומזת לעם ישראל.
קיימת טענה שסמל הכוכב בן ששת הקודקודים מקורו יווני, היות שבאלפא ביתא היוונית המשולש הוא תמונת האות דלתא, שהיא האות הראשונה של המילה דאוס (אלהות), וכיוון שהאמינו בשתי רשויות, אל פועל טוב ואל פועל רע, הרכיבו את שני הפועלים יחד למגן.
טענה זו אינה נכונה משום שהמילה דאוס (Deus) לאלוהים היא מלטינית ולא מיוונית.
מושג האלוהות ביוונית הוא תאוס (θεός) המתחיל באות תטא ולא בדלתא.
יש שראו במגן דוד שילוב בין היסוד השמימי ששואף לארץ (המשולש שקודקודו פונה כלפי מטה), לעומת היסוד הארצי ששואף השמימה (המשולש שקודקודו פונה כלפי מעלה).
יש הוגי דעות שאמרו שהמגן דוד עם שישה קצוות מסמל את השליטה השמימית על ד' רוחות העולם ולמעלה ולמטה.
לפי הקבלה, מגן דוד רומז על שבע הספירות התחתונות.
כל משולש מששת המשולשים, רומז על ספירה אחרת, ומרכזו המשושה של המגן דוד רומז על ספירת המלכות, המקובלת משש הספירות.
הפילוסוף היהודי פרנץ רוזנצוויג נתן פירוש ייחודי למגן דוד, על שני המשולשים המרכיבים אותו.
לשיטתו, שלושת קודקודי המשולש הבסיסי הם כנגד שלושת מוקדי המחשבה הפילוסופית בעולם - אלוהים, אדם, עולם.
שלושת קודקודי המשולש השני מסמלים את היחסים בין קודקודי המשולש הראשון, שהם שלושת עקרונות היסוד של היהדות על פיו: בריאה (היחס בין אלוהים והעולם), התגלות (היחס בין אלוהים והאדם) וגאולה (היחס בין האדם והעולם).
לצורה הנוצרת קורא רוזנצוויג "כוכב הגאולה", ומכאן נובע שם ספרו.
מסורת נוספת היא שמקור המגן דוד הוא בעצם חתימתו של דוד המלך: האות ד בכתב עברי עתיק נראית כמו משולש, ומגן דוד מורכב משני משולשים, אחד על השני.
הסופר ש.ב נפתלי הביא במאמרו אורייתא הקב"ה וישראל חד הוא: "והחוט המשולש לא במהרה ינתק", הוי אומר המשולש התחתון חודו כלפי מעלה והוא הקב"ה והזויות התחתונות הם אורייתא וישראל אם פונים הם אל ה' כמים הפנים אל הפנים מביט הכי גם המשולש העליון ונוצרת הצטלבות והוא שכתוב 'חד הוא'.
עוד פירוש מעניין לצורתו של המגן דוד הוא: שצורתו של מגן דוד דומה לכתרו של הרימון.
צורתו של מגן הדוד הופיעה בתרבויות המזרח הרחוק לפני אלפי שנים, והיא משמשת בתרבויות המזרח עד היום.
בהודו משמש הסמל עוד מהתקופה שלפני הספירה הנוצרית וניתן לראותו גם על מקדשים עתיקים וגם בשימוש יום-יומי.
לעיתים קרובות מופיע מגן דוד בסמיכות לצלב הקרס.
בהינדואיזם הוא סמלה של האלה לקשמי, אלת המזל והשפע החומרי.
לעיתים הסמל הוא בצורת סרי יאנטרה (כלי להתעשרות ולהצלחה), הוא הסמל של האלה טריפורה סונדרי , הסמל מורכב מ-9 משולשים, חמישה הפונים כלפי מטה וארבעה כלפי מעלה, היוצרים צורה הנראית דומה למגן דוד.
ביוגה ההודית, הסימן של הצ'אקרה הרביעית, צ'אקרת הלב, הוא מגן דוד.
באסלאם קיים שימוש נרחב בסמל ההקסגרמה שם הוא מכונה בשם "חותם שלמה".
הקרבה למינוח מגן דוד מעידה כפי הנראה על מסורות קרובות הנוגעות במקור השימוש בסמל זה בקרב שתי הדתות.
הסמל מופיע באמנות המוסלמית החל מהמאה ה-12, כולל על מטבעות מהתקופה האיובית.
השימוש במגן דוד בעיטורים המוסלמיים רווח מאוד בתקופות המאוחרות יותר ובתקופה העות'מאנית היה נפוץ מאוד.
שרידים לעיטורים אלו בישראל ניתן למצוא גם בחומת ירושלים העות'מאנית, כמו על משקוף שער האשפות.
דגל הח'ליף של מרוקו כלל את ההקסגרמה כביטוי של "חותם שלמה", סמל ירוק על רקע אדום.
הכוכב הוחלף ב-1945 לפנטגרם (גרסת כוכב בעלת חמישה קודקודים בלבד) המופיע בדגל מרוקו.
כן מופיע הסמל במסגדים רבים בעולם.
עם הפיכתו של ההקסגרמה לסמלה המובהק של התנועה הציונית, חלה ירידה בשימוש בסמל זה באסלאם.
שימושים בסמל בדגלי עמים אחרים
סמל ההקסגרמה הופיע גם על דגל אתיופיה עד 1996, ובמרכזו נוסף עיגול כחול ובו הסמל בצבע צהוב.