tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קייבון וודארד – סם, ילד חירש בעל חוש אמנותי שניצוד על ידי מהפכנים אלימים לצד אחיו, הנרי.
את דמותו של סם במשחק הראשון גילם נדג'י ג'טר.
גרהאם גרין – מרלון, שורד שחי במדברות ויומינג.
דמותו של מרלון נכתבה במיוחד עבור הסדרה.
איליין מיילס – פלורנס, אשתו של מרלון.
כמו דמותו של בעלה, גם דמותה של פלורנס נכתבה במיוחד עבור הסדרה.
סטורם ריד – ריילי אייבל, נערה יתומה שגדלה בבוסטון הפוסט-אפוקליפטית.
טרם ליהוקה, ריד לא הכירה את המשחק; וכאשר התפקיד הוצע לה, ריד ביקשה את חוות דעתם של בני משפחתה וחבריה על המשחק.
דמותה של ריילי הופיעה במקור בחבילת התוכן להורדה בור המשחק הראשון, "The Last of Us: Left Behind", בו את דמותה גילמה יאני קינג.
סקוט שפרד – דייוויד, מטיף המנהיג כת קניבלית.
את דמותו של דייוויד במשחק הראשון גילם נולאן נורת'.
טרוי בייקר – ג'יימס, חבר בכיר בתנועת מתנחלים.
בייקר גילם בעבר את דמותו של ג'ואל במשחקי הווידאו, בעוד שאת דמותו של ג'יימס במשחק הראשון גילם ראובן לנגדון.
ג'פרי פירס – פרי, מורד המתגורר באזור הסגר.
פירס גילם בעבר את דמותו של טומי במשחקי הווידאו.
דמותו של פרי הוא דמות מקורית שנכתבה במיוחד עבור הסדרה, ולדברי פירס, נושאת "השלכות עצומות על דברים" שהתרחשו במשחק.
אשלי ג'ונסון – אנה, אמה של אלי,  המופיעה בפלשבקים כאישה הרה ובודדת שנאלצה ללדת בנסיבות מפחידות.
ג'ונסון גילמה בעבר את דמותה של אלי במשחקי הווידאו.
מכיוון שלא הצליח להרחיב לעומק את סיפורה של אנה במשחקים, דרוקמן ראה באופן אישי את החשיבות לכלול אותו בסדרה.
קייטלין דיוור – אבי אנדרסון, "גחלילית" לשעבר וחיילת המחפשת נקמה על מותו של אביה בידי ג'ואל בסיום העונה הראשונה, היוצאת למסע שמערער את השקפת עולמה.
ספנסר לורד – אוון מור, "גחלילית" לשעבר ואדם עדין-נפש שנאלץ להשתמש בכוחו הפיזי על מנת לשרוד.
טאטי גבריאל – נורה, "גחלילית" לשעבר וחובשת צבאית המתקשה לקבל את עברה.
אריאלה ברר – מל, "גחלילית" לשעבר ורופאה המחויבת לתפקידה תוך כדי מאבק במציאות הנוכחית.
דני רמירז – מני, "גחלילית" לשעבר וחייל נאמן השומר על גישה עליזה על אף טראומות עברו.
רוברט ג'ון ברק – סת', פליט הומופוב המנהל בר ומסייע במטבחיה של מאחז ההתיישבות שבג'קסון.
נועה למנה – קאט, תושבת במאחז ההתיישבות שבג'קסון ובת-זוגה לשעבר של אלי.
קתרין אוהרה – גייל, הפסיכולוגית של ג'ואל ואשתו של יוג'ין.
אישה סרקסטית וחדת-לשון המבחינה בסוד שאותו ג'ואל נושא.
ג'פרי רייט – אייזק דיקסון, מנהיג מיליציית "החזית לשחרור וושינגטון" המתמודד עם מלחמה מתמשכת במרדף אחר חירות.
רייט שב לגלם את דמותו של אייזק לאחר שגילם אותו במשחק הווידאו.
ג'ו פנטוליאנו – יוג'ין, בעלה של גייל.
במשחק הווידאו, דמותו של יוג'ין מוצגת רק באמצעות תצלום אגבי.
אלנה אובאך – הנרהאן, דמות מקורית שנכתבה במיוחד עבור הסדרה.
בן אלרס – ברטון, דמות מקורית שנכתבה במיוחד עבור הסדרה.
הטיין פארק – אליז פארק, דמות מקורית שנכתבה במיוחד עבור הסדרה.
לאחר יציאתו של משחק הווידאו "The Last of Us" מאת "Naughty Dog" לשוק בשנת 2013, נרכשו זכויות עיבודו הקולנועי, אך הניסיונות לעבדו אל המסכים – בהם סרט עלילתי שנכתב על ידי התסריטאי והבמאי הוויזואלי של המשחק המקורי, ניל דרוקמן, והופק על ידי סם ריימי – עלו בתוהו ונזנחו לבסוף.
בשל כישלונו הביקורתי והקופתי של סרט המבוסס על "Uncharted", סדרת משחקים נוספת של "Naughty Dog", הבטיח דרוקמן כי בעת המשא ומתן מול אולפני הקולנוע והטלוויזיה, הוא סירב לוותר על נקודות עלילה ספציפיות מתוך המשחק; שכן הוא חש קשור יותר ליצירת ופיתוח "The Last of Us" מאשר לשל "Uncharted".
במרץ 2020, נמסר לראשונה על פיתוחו של עיבוד טלוויזיוני למשחק ברשת "HBO", שהתעתד לעסוק באירועי המשחק הראשון.
עוד נמסר כי לצד דרוקמן, על פיתוח ויצירת הסדרה יופקד היוצר קרייג מאזין, בעוד שהמפיקה קרולין שטראוס ונשיא "Naughty Dog", אוון וולס, ישמשו כמפיקים בפועל, וכי המלחין גוסטבו סנטאולאיה, שעבד על הפסקול של המשחקים, יופקד על הלחנת הסדרה.
עוד נמסר כי החברה "Bear and Pear Productions" השתתפה בהפקת הסדרה.
ביוני 2020, נמסר כי הבמאי יוהאן רנק, שהופקד על בימוי הפרקים ב"צ'רנוביל", ישמש כמפיק בפועל ויופקד על בימוי פרק הפיילוט; עם זאת, בנובמבר 2020, נמסר על פרישתו מהפקת הסדרה עקב התנגשויות בלוח הזמנים שלו שנוצרו כתוצאה מהתפרצות מגפת הקורונה.
בשלהי החודש, הכריזה "HBO" רשמית על הפקת הסדרה.
בינואר 2021, נמסר כי הבמאי קנטמיר בלאגוב יחליף את רנק בבימוי פרק הפיילוט.
בלאגוב התעניין בעיבוד המשחק במשך שנים והיה אמור לביים מספר פרקי פיילוט עבורו; באוקטובר 2022, הצהיר בלאגוב שעזב את פיתוחו של הפרויקט בשל אי-הסכמות יצירתיות.
בפברואר 2021, נמסר על צירופה של רוז לאם לצוות המפיקים בפועל.
ב-15 במרץ, נמסר על תחילת תהליך הקדם הפקה בקלגרי, אלברטה; ואילו במאי 2021, נמסר על הגעתו של מאזין לסט הצילומים.
באפריל 2021, נמסר על הצטרפותם של עלי עבאסי וג'סמילה ז'באניץ' לבימוי הסדרה.
ביולי 2021, חשפה גילדת הבמאים של קנדה על הצטרפותו של הבמאי פיטר הואר לבימוי הסדרה, ובהמשך, אף נמסר כי מאזין, דרוקמן, ליזה ג'ונסון וג'רמי וב ייקחו חלק בבימוי הסדרה.
בפברואר 2021, אישר דרוקמן שהוא ביים פרק בסדרה ואישר שהחוויה הייתה עוצמתית ושיקפה את ניסיונו בבימוי משחקים.
לאחר מספר חודשי נסיעה בין קלגרי ללוס אנג'לס, נאלץ דרוקמן לשוב לחובותיו ב-"Naughty Dog" ועבר לייעוץ להפקת הסדרה מרחוק.
בדו"חות פיננסיים דווח כי הסדרה היא ההפקה הטלוויזיונית הגדולה ביותר בקנדה, שצפויה להניב הכנסות של למעלה מ-200 מיליון דולר קנדי עבור אלברטה.
מספר מקורות טענו כי התקציב נע בין 10 ל-15 מיליון דולר עבור פרק; עבור צילומי העונה השנייה, תקציב זה הוכפל.
"הניו יורקר" אף טען כי התקציב המדווח חורג מתקציב חמש עונותיה הראשונות של "משחקי הכס.
עובדי חברת "סרטי קלגרי" ציינו כי צוות ההפקה בחר בחלקו באלברטה עבור צילומי הסדרה עקב החלטת הממשלה בשנת 2021 להסיר את תקרת זיכוי המס שלה בסך 10 מיליון דולר קנדי לפרויקט.
מאיגוד האמנים הקנדי "IATSE 212" נטען שהפקת הסדרה הובילה לעלייה של 30 אחוז בחברות באיגודים ובתעסוקה.
ביולי 2021, הצהיר מאזין כי עונתה הראשונה של הסדרה תכלול עשרה פרקים; ועם זאת, בנובמבר 2022, אושר רשמית כי העונה תכלול תשעה פרקים.
מאזין אף הצהיר כי פיתוחה של עונה שנייה תהיה תלויה בהצלחת קודמתה.
תסריטאי הסדרה הבטיחו שפיתוח הדמויות יישאר נאמן להתפתחויותן במשחק ההמשך, למקרה שהסדרה תחודש לעונות נוספות.
הסדרה חודשה לעונה שלישית ב-9 באפריל 2025. ב-2 ביולי 2025 פורסם כי דרוקמן וגרוס עוזבים את הסדרה למען פיתוח פרויקטים אחרים, ולא ייקחו חלק יצירתי בעונה השלישית.
תהליך הליהוק עבור הסדרה התרחש וירטואלית באמצעות תוכנת זום, עקב התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית.
לרגל יום האישה הבינלאומי שחל ב-8 במרץ 2020, אישר דרוקמן כי חלק נרחב מהדמויות הנשיות שהופיעו במשחקים יופיעו גם בסדרה, כולל אלי, ריילי, טס, מרלן ומריה.
ב-10 בפברואר 2021, נמסר על ליהוקם של פסקל ורמזי לדמויותיהם של ג'ואל ואלי; לאחר שנמסר כי גילום דמותו של ג'ואל הוצע בעבר למהרשלה עלי ולמתיו מקונוהיי; מ"הוליווד ריפורטר" נמסר כי עלי "היה מעוניין בתפקיד" בסדרה, אך עניין זה מעולם לא הבשיל לכדי משא ומתן.
כל השחקניות שנשקלו לגילום דמותה של אלי עבור העיבוד הקולנועי שבוטל – בהן מייזי ויליאמס וקייטלין דיוור – כבר בגרו ולא התאימו לגילום הדמות, ולכן נאלצו המפיקים לחפש מועמדות חדשות.
המפיקים חיפשו בעיקר שחקנים שיוכלו לגלם את ג'ואל ואלי בנפרד, אך גם להעביר בצורה אמינה את מערכת היחסים ביניהם.
פסקל ורמזי לא נפגשו לפני תחילת הצילומים, אך עם תחילת הצילומים גילו שיש להם כימיה מיידית שהתפתחה במהלך חודשי הצילומים.
ב-15 באפריל 2021, נמסר על ליהוקו של לונה לדמותו של טומי, וב-27 במאי 2021, על שיבתה של דנדרידג' לגילום דמותה של מרלן, לאחר שגילמה אותה במשחקי הווידאו.
במאי, הפיצה חברת "Classic Casting" קריאת ליהוק לניצבים מעל גיל 18 מקלגרי, פורט מקלאוד, היי ריבר ולת'ברידג'; עם תעדוף לבעלי כלי רכב משנת 1995 עד 2003. ב-30 ביוני 2021, נמסר על ליהוקה של פרקר לגילום דמותה של שרה, בתו של ג'ואל.
ב-15 ביולי 2021, נמסר על ליהוקם של פירס, ברטלט ואוניל לדמויותיהם של פרי, פרנק וביל, ולאחר מכן, ב-22 ביולי 2021, על ליהוקה של טורב לדמותה של טס.
באוקטובר 2021, טען לילנד כי מספר סצנות עבור הסדרה כבר צולמו, ובנובמבר 2021, חשפה מומבה חשפה את ליהוקה לסדרה.
ב-5 בדצמבר 2021, טען ברטלט שאופרמן יופיע בסדרה לצדו; יומיים לאחר מכן, נמסר כי אופרמן יחליף בתפקיד את אוניל שנאלץ לעזוב את תפקידו עקב אילוצים והתחייבויות קודמות בלוח הזמנים שלו.
ב-9 בדצמבר 2021, נחשף ליהוקם של גרין, מיילס ווסלי.
ב-14 בינואר 2022, נמסר על ליהוקה של ריד לגילום דמותה של ריילי אייבל.
בפברואר 2022, הפיץ מאזין קריאת ליהוק לילד בגילאי 8–14 שהוא חירש, כהה-עור ובקיא בשפת הסימנים האמריקאית או בשפת הסימנים האמריקאית השחורה; מתיאטרון דיף וסט אושר כי ליהוק זה הוא עבור דמותו של סם, שיופיע בשני פרקים שיצולמו במרץ ובאפריל.
ביוני 2022, הודיע דרוקמן כי בייקר ואשלי ג'ונסון יככבו בסדרה; ושמות דמויותיהם נחשפו בדצמבר 2022. באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקם של לאמאר ג'ונסון ו-וודארד לדמויותיהם של הנרי וסם, לצד ההכרזה על ליהוקם של גרין ומיילס לדמויותיהם, מרלון ופלורנס, שנכתבו במיוחד עבור הסדרה.
בספטמבר 2022, לצד הפצת הקדימון הראשון, נודע על ליהוקה של לינסקי לדמותה של קתלין, גם היא דמות מקורית, ואילו בדצמבר 2022, במקביל להפצת הקדימון הרשמי, נחשף ליהוקו של שפרד לסדרה.
ב-9 בינואר 2023, נמסר כי וסלי תגלם את דמותה של מריה.
תהליך הליהוק עבור העונה השנייה הושהה במאי 2023 עקב שביתת איגוד התסריטאים של אמריקה; שחקנים שנבחנו לתפקידים עבור העונה עברו אודישן עם סצנות מתוך "The Last of Us Part II" בעקבות היעדר תסריטים.
צוות ההפקה רצה להתחיל את תהליך הליהוק עם ליהוק דמותה של אבי.
בינואר 2024 נמסר על ליהוקם של קייטלין דיוור, יאנג מזינו ואיזבלה מרסד; בפברואר 2024, על ליהוקה של קתרין אוהרה; במרץ ומאי 2024, על ליהוקם של דני רמירז, אריאלה ברר, טאטי גבריאל וספנסר לורד ושל ג'פרי רייט.
במרץ 2025 נמסר על ליהוקם של בן אלרס, רוברט ג'ון ברק, נועה למנה, ג'ו פנטוליאנו, הטיין פארק ואלנה אובאך.
על כתיבת הסדרה היו אמונים מאזין ודרוקמן; על פי איגוד הסופרים של מערב אמריקה, מאזין כתב את כל פרקי העונה הראשונה למעט הבכורה והסיום, אותם כתב יחד עם דרוקמן, בעוד הפרק השביעי נכתב על ידי דרוקמן בלבד.
עבור כתיבת העונה השנייה הוקם חדר תסריטאים חדש, אליו צורפו מאזין, דרוקמן והאלי גרוס – שכתבה את החלק השני של המשחק עם דרוקמן – וכן בו שים, תסריטאית חדשה.
מאזין כתב את חמשת הפרקים הראשונים של העונה השנייה, ואת שני הפרקים האחרונים כתב יחד עם דרוקמן וגרוס.
מאזין – מעריץ של משחק הווידאו, לאחר ששיחק בו כ-12 פעמים – פגש את דרוקמן דרך שאנון וודוורד, ידידה משותפת שגילמה את דמותה של דינה במשחק ההמשך.
דרוקמן, מעריץ של המיני-סדרה "צ'רנוביל" שעל כתיבתה ויצירתה היה אמון מאזין, עבד במקור על עיבוד קולנועי למשחק; מאזין הרגיש שהעיבוד הפוטנציאלי דורש את האורך והקצב של סדרת טלוויזיה, ודרוקמן הסכים לחזונו עבור העיבוד הפוטנציאלי.
דרוקמן היה משוכנע שמאזין הוא השותף היצירתי האידיאלי לסדרה לאחר שראה את התשוקה שלו לעלילת המשחק; והתייחס אליו כ"הורה משותף" של העלילה.
מאזין הצהיר כי הסדרה עשויה לייצג שינוי פרדיגמה עבור עיבודי קולנוע וטלוויזיה למשחקי וידאו בשל עוצמתו של הנרטיב, וציין כי "ייקח ל[מנהלי HBO] רק 20 דקות בגוגל כדי להבין ש-"The Last of Us" הוא ה'לורנס איש ערב' של משחקי הווידאו".
דרוקמן הרגיש שהמרכיב החשוב ביותר בעיבוד המשחק אל המסך הוא "השמירה על הנשמה", ובמיוחד על מערכות היחסים בין הדמויות, בעוד שהאקשן היה בעל חשיבות מינימלית.
בנוסף, הצהיר מאזין כי השינויים "נועדו למלא דברים ולהרחיב, לא לבטל, אלא לשפר".
מאזין אף הצהיר כי הסדרה תימנע מקווי עלילה אפיזודיים, כמו מפגשים אקראיים שאינם נוכחים בסיפור המקורי, ובנוסף, כי תוכן שנחתך מהמשחק יתווסף לסדרה, כולל רגע אחד "שומט לסתות" שתיאר דרוקמן בפניו.
מאזין השווה את תהליך עיבוד המשחק לעיבוד רומן, בשל היותו מכיל פעימות רגשיות זהות על אף אירועים נרטיביים שונים.
דרוקמן הצהיר כי חלק מהתסריטים יכללו דיאלוגים שיילקחו ישירות מהמשחק, בעוד שתסריטים אחרים יכללו דיאלוגים מקוריים; חלק מהקטעים עתירי-האקשן של המשחק עוצבו מחדש במטרה להתמקד בדרמה בין הדמויות, בעידודה של "HBO".
הדמויות הנוספות של העונה השנייה העניקו חופש פעולה רחב יותר, ואיפשרו יותר קטעים עתירי-אקשן; מאזין הביע את ציפייתו ליותר קטעים כאלו בעונה השלישית.
דרוקמן הצהיר כי הסדרה נוקטת בגישה הפוכה בכתיבת הסדרה מהגישה בה נקטו בכתיבת הסרט "אנצ'רטד" (2022); בעוד שעלילת הסרט גוללה סיפור חדש עם מספר רגעים שנלקחו ישירות מהמשחקים, הסדרה התעתדה להיות עיבוד נאמן יותר המאפשר שינויים כמו שינוי נקודת מבט של הדמות באופן שהיה בלתי-מושג קודם לכן.
בניגוד ליצירת המשחקים, דרוקמן הרגיש שהוא מסוגל "להתנתק" מהדמויות בעת כתיבת הסדרה בשל האופי הסוחף של משחקי וידאו.
התסריטאים מצאו בסדרה הזדמנות להתעמק בסיפורי הרקע של דמויות שנאלצו להישאר בשולי עלילת המשחק, מתוך רצון להבין טוב יותר את מניעיהן.
עלילת העונה השנייה בוחנת תמות בעוסקת בשבטיות, שינוי וצמיחה, המודגמים בפיתוח הדמויות, בעיצוב הקהילות ובהתנהגותם של הנגועים.
בעת כתיבת הסדרה, דרוקמן היה פתוח לשינוי פרטים שהופיעו במשחקים, אך תמיד רצה לנמק כל שינוי בסיבה מוצדקת לעשייתו, על מנת להבטיח את המחשבה וההשקעה בהשפעות השינויים על אירועים המתרחשים בשלב מתקדם בעלילה.
במשחק, התפרצות המגפה מתרחשת בשנת 2013, בעוד שהאירועים הפוסט-אפוקליפטיים מתרחשים בשנת 2033; בסדרה, ציר הזמן שונה לשנת 2003 ו-2023, מכיוון שהתסריטאים חשו שסיפור המתרחש בו-זמנית עם שידור התוכנית יוביל ליותר עניין ותחושת ריאליזם בקרב הצופים, מבלי לשנות מהותית את הנרטיב.
בנוסף, נמנעו התסריטאים נמנעו מלכתוב "סדרת זומבים", מאזין, בהשאלה מגישה בה נקט בכתיבת "צ'רנוביל", החל את הסדרה בקטע מתוך תוכנית אירוח בדיונית משנות ה-60 המסבירה את מקורותיו של זיהום פטרייתי, כרמז לכך שהאנושות ידעה על הסיכון הפוטנציאלי במשך זמן מה.
מתוך הכרה שהיצורים הנגועים היו בסופו של דבר כלי עלילתי דרכו נאלצות הדמויות לקבל החלטות מעניינות ולחשוף את "האני האמיתי" שלהן.
בדצמבר 2022 ובינואר 2023, חשף לכאורה אתר הביקורות "Rotten Tomatoes" את שמות הפרקים.
בינואר 2021, החל מפקח הלוקיישנים, ג'ייסון נולאן, בעבודות ההכנה עבור צילומי הסדרה, תוך ניהול צוות של 115 איש שמצא והכין יותר מ-180 לוקיישנים לקראתם.
בעקבות מגפת הקורונה, הוכנסו חברי צוות השחקנים וצוות ההפקה לסגר למשך שבועיים לאחר כניסתם לקנדה.
על צילומי הסדרה עבדו מספר צלמי קולנוע, כל אחד מהם בשיתוף פעולה עם במאי אחר – קסניה סרדה לצדם של בלאגוב ודרוקמן, צלם הקולנוע איבן בולטר לצדם של הואר ו-וב, כריסטין א.
מאייר לצדה של ז'באניץ', ונאדים קרלסן לצדה של עבאסי.
חברי צוות השחקנים וצוות ההפקה הגיעו לקלגרי ביוני 2021; שם פרסם לונה תמונה ראשונה מהסט לצדם של בלגוב, פסקל, פרקר וסרדה.
צילומי הסדרה החלו בקלגרי, אלברטה ב-12 ביולי 2021, באיחור של שבוע מהמועד המקורי.
ב-12 ביולי, אישרה העיירה היי ריבר את בקשת צוות ההפקה לצלם באזור ביצ'ווד לשעבר בין יולי לאוקטובר; עבור הצילומים, ההפקה שילמה 100,000 דולר קנדי כמימון קהילתי והחזירה לעיירה 15,000 דולר קנדי עבור הסרת שלושה עצים באזור.
הצילומים בהיי ריבר נערכו בשעות הערב בין 13–19 ביולי, לפני המעבר לפורט מקלאוד בין ה-19–24 ביולי, לאחר חודשים של חזרות והכנות, כולל הכנת סקרים בין העסקים והתושבים המקומיים; חלונות הראווה של העסקים המקומיים הותאמו עבור הסטים.
בתמונות מתוך סט הצילומים בפורט מקלאוד, נצפו מכוניות משטרה מאוסטין, טקסס, מיקום התרחשות הפרולוג של המשחק.
ב-29 ביולי, צילומי הסדרה התקיימו שוב בהיי ריבר, לפני שצוות ההפקה עבר לקלגרי באוגוסט.
עבור צילומי אזור ההסגר בבוסטון, נבנו שלושה בלוקים ליד סטאמפייד פארק, תפקידו של בלאגוב בבימוי הסדרה הסתיים ב-30 באוגוסט; מאוחר יותר, נמסר על עזיבתו מטעמי אי-הסכמות יצירתיים.
בספטמבר 2021, נמסר על תחילת השתתפותה של טורב בצילומי הסדרה.
ב-5 באוקטובר 2021, נמסר על סיום צילומי הפרקים בבימויו של הואר.
בין ה-2 ל-18 באוקטובר, צילומי הסדרה התקיימו ברחוב רייס הווארד ויי ובמרכז העיר אדמונטון; בנוסף, בתחילת אוקטובר נמסר על צילומי שוטים מכוננים בהשתתפותו של פסקל, ובהמשך החודש, על חידוש צילומי הסדרה בלוח זמנים מלא, בהשתתפות רמזי וטורב.
צילומים אלו נועדו להצגת בוסטון הפוסט-אפוקליפטית, וכללו סט תפאורה עם מכתש פיצוץ גדול מול מסעדה איטלקית ומסך ירוק עבור קו הרקיע.
בין הסטים הנוספים נכללו עסק מקומי שהפך למספרה הרוסה ועסק מקומי נוסף שממנו התבצע פעלול תעופה דרך חלונו הקדמי.
צילומים נוספים התקיימו בבניין בית המחוקקים של אלברטה.
עבור הצילומים באדמונטון, שנמשכו ארבעה ימים, הוציא צוות ההפקה כ-372,000 דולר קנדי.
בין ה-15 ל-18 באוקטובר, התקיימו צילומי הסדרה במרכז העיירה קלגרי, ובין ה-23 ל-28 באוקטובר, בעיירה בלטליין; על סגירת מעבר השדרה הרביעית עבור הצילומים, נאלצו צוות הלוקיישנים לנהל משא ומתן מול העיירה במשך שישה עד שמונה שבועות.
ב-7 בנובמבר 2021, נמסר על סיום צילומי הפרקים בבימויו של דרוקמן.
עבור צילומי הפרק השביעי של הסדרה, צוות ההפקה עבר לקנמור, אלברטה, שם צולמו הסצנות המתרחשות בג'קסון, ויומינג, מיקום ההתיישבות של טומי במשחק.
הצילומים התקיימו בעיירה בין ה-15 ל-19 בנובמבר, עם השתתפותם של פסקל, רמזי ולונה על הסט; עבור צילומים אלו, נעשה שימוש בכ-300 ניצבים וסוסים רבים.
רוב העסקים בעיירה חתמו על הסכמים עבור צילומי הסדרה, כשבתמורה שולמו להם בין 1,000 ל-1,500 דולר קנדי ליום.
בשלהי נובמבר, התקיימו צילומי הסדרה באוניברסיטת מאונט רויאל ובמכון הטכנולוגי של דרום אלברטה, עבור צילומי אוניברסיטת מזרח קולורדו הבדיונית מהמשחק.
עבור הצילומים, הוסר השלג מהמבנים ונוספה להם עלווה על מנת לדמות תפאורה סתווית.
ב-9 בדצמבר 2021, נמסר על סיום צילומי הפרקים בבימויה של ז'באניץ'.
בינואר 2022, התקיימו צילומי הסדרה בקניון נורת'לנד וילג' שבצפון-מערב קלגרי.
ובהמשך החודש, עבר צוות ההפקה לאוקוטוקס; שם התקיימו הצילומים בין 7–12 בפברואר.
תושבי אוקוטוקס ציינו כי צילומי הסדרה באזורם הביא לגדילת הכלכלה המקומית; במהלך תקופת צילומים זאת, שגשגו 28 עסקים מקומיים, מה שהוביל להכנסות של 18,000 דולר קנדי לקופת העיירה.
בין ה-14 ל-18 בפברואר 2022, התקיימו צילומי הסדרה בפארק הלאומי ווטרטון לייקס; על הסט נצפו כלי רכב עם לוחיות רישוי של קולורדו.
בין ה-14 ל-17 במרץ 2022, נסגר שביל נמל התעופה בצפון-מזרח קלגרי עבור צילומי הסדרה.
בחודש זה, נמסר על תחילת צילומי הפרקים בבימויו של וב, שנמשכו עד לסיום הצילומים ביוני 2022. בנוסף, ב-23 במרץ, לאמאר ג'ונסון ו-וודארד נצפו על סט הצילומים בקלגרי; עוד נמסר כי הסצנות בהשתתפותם מתרחשות בקנזס סיטי, מיזורי, בניגוד למתואר במשחק, שם הסצנות בהשתתפותם מתרחשות בפיטסבורג.
באפריל 2022, נמשכו הצילומים במקומות ואזורים שונים בקלגרי, כולל במרכז קלגרי קורטס, קנזינגטון ופארק ויקטוריה.
על סט הצילומים בקלגרי נצפו כלי רכב צבאיים השייכים ל-FEDRA, פלג צבאי בדיוני השולט באוכלוסיית העולם שנותרה ובהמשך נחשף סט צילומים של בית חולים, בו התעתדו לצלם את הסצנות המקבילות לסיום המשחק הראשון.
בשלהי מאי ותחילת יוני, עברו צילומי הסדרה לעיירה אולדס, שם מספר עסקים מקומיים שסייע בבנייה ובעיצוב התפאורות; בעיירה עוד נשאר ציור קיר שצויר עבור הצילומים שאותו תוכנן להסיר לאחר סיום הצילומים, אך נשאר לבסוף.
יומם האחרון של צילומי הסדרה אירע ב-10 ביוני 2022, באיחור של יומיים מהמועד המקורי; והסתיים בשעות הבוקר המוקדמות ב-11 ביוני.
עם זאת, ב-4 באוקטובר 2022, התקיימו צילומים נוספים בכביש המהיר 435 שבקנזס סיטי – הן בקנזס והן במיזורי.
צילומי העונה השנייה התקיימו בעיקר בקולומביה הבריטית במשך למעלה מ-150 ימים.
ונקובר שימשה כסט צילומים עבור סיאטל, בסיוע סטים ותפאורות שנוצרו על ידי צוותי ההפקה.
בשל עיכובים שנוצרו בעקבות שביתות התסריטאים והשחקנים, צילומי העונה החלו ב-12 בפברואר 2024. צילומי הפרק בבימויו של מאזין התקיימו ראשונים; היום הראשון לצילומים כלל סצנות בהשתתפותן של רמזי ומרסד.
בניין בקאמלופס עוצב מחדש במטרה לשחזר את סצנת שוק גרינפלייס מהמשחק.
ב-5–6 במרץ 2024 התקיימו הצילומים בקלגרי, אלברטה – שם צולמה בחלקה העונה הראשונה, לפני שצוות ההפקה עבר למיסיון, פורט לנגלי וללנגלי, שם נבנו סטים שדימו את מאחז ההתיישבות ג'קסון, ויומינג.
צילומי הפרק של מאזין הסתיימו ב-12 במרץ 2024. צוות ההפקה שב לצלם באלברטה למשך 16 ימים; באקסשו, הר המצודה, ולאורך כביש 1A; לצורך צילומים אלו נדרשו אפקטים של שלג וסגירה חלקית של כביש מהיר למשך 72 שעות.
מרשת "HBO" הכחישו את השמועות לפיהן פסקל סיים את הצילומים במרץ 2024.
צילומי הפרק השני, בבימויו של מיילוד, התקיימו בפברואר, וצילומי הפרקים בבימויים של הרון והואר באפריל, צילומי הפרקים בבימויים של ויליאמס ודרוקמן במאי, וצילומי פרק הסיום בבימויה של לופז-קוראדו ביולי.
על הצילומים הופקדה הצלמת קסניה סרדה, שעבדה על צילום הפרקים של מאזין, הואר, ויליאמס ודרוקמן, בעוד שהצלמת קתרין גולדשמידט עבדה על צילומי הפרקים של מיילוד, הרון ולופז-קוראדו.
מרכז העיר איסטסייד שבוונקובר שימש לצילומי הסצנות בסיאטל - על סט הצילומים נצפו ניצבים שגילמו חיילים וכלי-רכב צבאיים, ורמזי ומרסד כשהן רכובות על סוס; מכיוון שהצילומים החלו באיחור, מספר עסקים קיבלו התראה של ארבעה ימים לקראתם.
שש מכוניות "SkyTrain" מדגם "Mark I" נרכשו מ-"TransLink" בתחילת 2024 ומותגו מחדש עבור סט הצילומים.
צילומי העונה בנאנאימו, קנדה, החלו ב-22 באפריל, והביאו לסגירת כבישים סביב מלון "דיאנה קראל פלזה" החל מ-29 באפריל.
כשש דקות של סצנות צולמו ב-13–14 במאי, במהלכם נצפו רמזי ומרסד כשהן רכובות על סוס בקפיטול היל בסיאטל ובמלון "סרוונה" הבדיוני.
אחד הסוסים שהובאו עבור הצילומים הופיע בסדרת הטלוויזיה "100" (2014–2020) ובסרט "עולם היורה: עולם חדש" (2022).
עסקים אחדים נסגרו במהלך תקופת הצילומים וקיבלו פיצוי מצוות ההפקה, בעוד שעסקים אחרים מסביב ראו עלייה בתנועת קונים ובהזמנות מקוונות.
צוות ההפקה פינה את נאנאימו ב-31 במאי.
הצילומים התקיימו בנכס פרטי במפרץ מינאטי שבבריטניה ביץ' למשך מספר ימים ביוני וביולי, וכללו אפקטים פירוטכניים של עשן ולהבות.
הצילומים התקיימו בצ'יינה-טאון, ונקובר, ב-8 ביולי.
צילומי הפרק בבימויו של דרוקמן הסתיימו ב-9 ביולי.
הצילומים התקיימו שוב במרכז העיר איסטסייד ב-12 ביולי, ועברו לסטנלי פארק ב-13 ביולי ולמרכז העיר ונקובר ב-25 ביולי.
חלקים מהארבור גרין פארק שבקואל הארבור נסגרו לצורך צילומי העונה בין 25 ל-27 ביולי, ובו הוצבו מספר מכוניות נטושות בעלות עלווה.
הצילומים התקיימו בניו וסטמינסטר ב-28 ביולי, בתיאטרון "אורפיום" ב-29 ביולי, וברחובות קורדובה וקמבי שבגסטאון ב-9–13 באוגוסט.
מסיבת סיום צילומי העונה התקיימה ב-18 באוגוסט, והם התעתדו להסתיים רשמית ב-21 באוגוסט, מספר שבועות לפני מועד סיומם המקורי ב-9 בספטמבר; לבסוף הסתיימו הצילומים רשמית ב-23 באוגוסט.
לפחות שלושה סבבי צילומים נוספים התקיימו במהלך ששת החודשים הבאים, כולל במרכז העיר ונקובר – בחלק החיצוני של מגדל גינס ובאושיאניק פלאזה – בספטמבר 2024, בהשתתפותו של שיירת כלי-רכב צבאיים.
הפקת העונה הסתיימה רשמית ב-27 בספטמבר 2024. צילומי השלמה נוספים התקיימו ב-15–16 בינואר 2025 במצפה התת-ימי של ונקובר.
סנטאולאיה הלחין מחדש את עבודתו הקודמת במקום ליצור מוזיקה חדשה, תוך התמקדות באלמנטים שהוא מצא רלוונטיים לסדרה.
עבודתו של פלמינג נוצרה בהשראת צלילים מהעולם האמיתי בתוך ציוויליזציה ששקעה.
אלבום פסקול בן 66 רצועות הופץ באופן דיגיטלי ב-27 בפברואר 2023.
פסקול הפרק הראשון כולל את השיר "Never Let Me Down Again" בביצוע להקת "דפש מוד", בשל השילוב בו בין צלילים אופטימיים ומילים אפלות; נעימת שיר זה שבה בפרק השישי, בביצוע בתו של מאזין, ג'סיקה, על מנת להדגיש את אכזבתה של אלי מג'ואל.
שם הפרק הרביעי מרפרר למילותיו של השיר "Alone and Forsaken" מאת האנק ויליאמס.
סנטאולאיה ופלמינג שבו להלחנת העונה השנייה; סנטאולאיה אף הופיע בהופעת אורח בפרק הראשון שלה, לצד הלהקה "Crooked Still", בעודו מנגן מוזיקה שהופיעה במשחק.
הפרק הראשון נקרא על שם שירו של ג'אם, "Future Days", שמופיע במשחק; בעוד שהשיר לא נכתב לפני שנת 2003, בה התפרצות המגפה מתרחשת בסדרה, מאזין ודרוקמן הרגישו שהכללתו חשובה ומתאימה מבחינה תמטית לפיתוח דמויותיהם של ג'ואל ואלי.
צוות ההפקה של הסדרה כולל חמישה במאים אמנותיים ומאות טכנאים.
נוסף לכך, הבמאי האמנותי, אמני הקונספט ואמני עיצוב הסביבה של המשחק סיפקו משוב על התלבושות והתפאורות.
מעצבת התלבושות סינתיה אן סאמרס ציינה כי העבודה לה נדרשה במהלך הפקת הסדרה הייתה קשה יותר מעבודה על סדרות פנטזיה או דרמות תקופתיות, שכן על התלבושות היה להיות חלק בלתי-נפרד מהעלילה, מבלי להתבלט.
מעצב ההפקה ג'ון פיינו רפרר בעבודתו על הסדרה אל המשחק, אך התמקד ברפרורים אל "Naughty Dog" עצמה.
בארי ושרה גובר, איתם מאזין עבד על צ'רנוביל, יצרו את התותבות עבור הנגועים.
מאזין רצה שעיצוב הקליקרים בסדרה יהיו דומים לעיצובם במשחק באמצעות תותבות; וחש כי שימוש באפקטים חזותיים יפחית את ההשפעה שתהיה להם על הצופים.
הכוריאוגרף טרי נוטרי רצה שתנועותיהם יחקו זה את זה, בדומה לתנועותיהם של להקות דגים.
מיסטי לי ופיליפ קובאטס, שסיפקו את קולותיהם של הקליקרים במשחקים, שבו לספק את קולותיהם של הקלקרים בסדרה.
על עריכת העונה הראשונה הופקדו העורכים טימותי גוד, מארק הרטצל, סינדי מולו, אמילי מנדז וג'ואל טי.
פאשבי גוד ומנדז שבו לצוות העריכה של העונה השנייה.
על הסדרה עבדו 16 צוותי אפקטים חזותיים, בפיקוחו של המפקח אלכס ואנג.
בעונה הראשונה היו יותר מ-3,000 צילומי אפקטים חזותיים; עבור רוב הפרקים צולמו בסביבות 250 שוטים לפרק.
צוות של 650 איש באולפני האפקטים החזותיים "DNEG" עבדו על 535 שוטים לעונה במשך 18 חודשים, והתמקדו בעיקר בעיצוב ההשפעות הסביבתיות; לשם כך ערכו העובדים טיולי שטח לצורך תיעוד משאבים, והתבסס בעבודתו באופן קבוע על משחקי הווידאו.
עובדי צוות האפרטים החזותיים של החברה התייעצו באופן קבוע עם אמני הקונספט של "Naughty Dog" בעת יצירת היצורים הנגועים, והשתמשו בסרטוני הילוך מהיר של התפשטות קורדיספס כבסיס לעבודות ההנפשה שהיו צריכים לעשות עבור הסדרה.
על עיצוב כותרות הפתיחה הייתה אמונה חברת "אלסטיק", שביקשה בעת יצירת הכותרות להמחיש את "טבעה ההפכפך והטפילי" של הזיהום הפטרייתי.
על אף שבמקור נמסר כי הסדרה תעלה לשידור במהלך שנת 2022, בפברואר 2022 הכחיש זאת מנהל התוכן הראשי של "HBO" ו-"HBO Max", קייסי בלויס, שהצהיר במקום כי הסדרה תעלה לשידור בעונת השידורים לשנת 2023.
בעקבות הדלפות מ-"Sky" ו-"HBO Max", ב-2 בנובמבר, הודיעה "HBO" כי הסדרה תעלה לשידור בארצות הברית ב-15 בינואר 2023, והפיצה במקביל את הכרזה הרשמית הראשונה.
בארצות הברית, הסדרה משודרת בערוץ "HBO", וזמינה להזרמה ברזולוציית 4K ב-"HBO Max"; באוסטרליה, הסדרה זמינה לצפייה בערוץ "Binge", ערוץ "Crave" בקנדה, ב-"Disney+ Hotstar" בהודו, בערוץ "Neon" בניו זילנד, וערוצי "Sky Group" ושירות "Now" בגרמניה ובאוסטריה, באיטליה, בשווייץ, ובבריטניה ובאירלנד.
בישראל, הסדרה עלתה לשידור בערוץ "HOT HBO", בסלקום TV וב-Yes.
ב-9 בינואר 2023, התקיימה בכורת הפרק הראשון העולמית בווסטווד, קליפורניה, וב-11 בינואר, נערכו מספר הקרנות בבודפשט ובסידני; וב-12 בינואר, בניו יורק.
לאחר שידור כל פרק, הופצו סרטוני מייקינג אוף בשם "Inside the Episode" בשירות "HBO Max" ובערוץ היוטיוב הרשמי של "HBO", וחברת "Naughty Dog" הפיצה את סדרת סרטוני המייקינג אוף "Building The Last of Us", הכוללת ראיונות עם צוות השחקנים והצוות ההפקה של הסדרה והמשחקים.
העונה הראשונה הופצה בפלטפורמות דיגיטליות ובפורמטי DVD, בלו-ריי ו-Ultra HD Blu-ray בבריטניה ובארצות הברית ביולי 2023, שהכילו קטעי מייקינג אוף נוספים, כולל סרטון קצר על עיבוד המשחק, שיחה עם מומחי מיקרוביולוגיה וטפילולוגיה, וסדרת "Inside the Episode" בשלמותה.
הקמפיין השיווקי של הסדרה השתמש בשיטת "פירורי לחם": טיזרים וחשיפות קטנות במטרה לשמור על מעורבות קבועה ברשתות החברתיות.
אמילי ג'אנוסה, סגנית נשיא מחלקת השיווק של "HBO", תכננה חומר פרסומי על מנת להוכיח למעריצי המשחק את נאמנותם לחומר המקור, אך גילתה שהיה מדובר בצעד מיותר מכיוון שהמעריצים יצרו אותו בעצמם.
צוות השיווק ערך ניתוח רשתות חברתיות החל משנת 2020 במטרה לזהות ולטרגט משפיענים שאינם גיימרים שמתעניינים בסדרה.
לקראת יום "The Last of Us" שחל ב-26 בספטמבר 2021, שיתפה "HBO" תמונה ראשונה מתוך הסדרה בה הוצגו פסקל ורמזי, ולאחר מכן, בכנס "Summer Game Fest" שנערך ב-10 ביוני 2022, את תמונת הסטילס הראשונה מתוך הסדרה.
ב-21 באוגוסט 2022, בעת שידור הבכורה של הסדרה "בית הדרקון", הופץ קדימון עבור תוכני הרשת העתידיים, בהם נחשפו מספר סצנות קצרות מתוך הסדרה.
בנוסף לכך, בספטמבר 2022 יצא לשוק רימייק של המשחק המקורי; חלון הפצה זה נבחר בחלקו מתוך אסטרטגיה פוטנציאלית להציג בפני צופי הסדרה את המשחקים.
הקדימון הראשון של הסדרה הופץ ברשתות החברתיות ביום "The Last of Us" ב-26 בספטמבר 2022, ובו אושר כי הסדרה תעלה לשידור במהלך שנת 2023; המוזיקה שליוותה את הקדימון ונלקחה מהשיר "Alone and Forsaken" מאת האנק ויליאמס, הופיעה בעבר במהלך המשחק המקורי ואף באחד הקדימונים שלו.
עם הפצתו, הקדימון זכה למעל ל-17 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות בטוויטר וביוטיוב, ולמעלה מ-57 מיליון צפיות אורגניות בתוך 72 שעות; והפך לקדימון הנצפה ביותר בהיסטוריה של "HBO".
קליפ קצר בו מתחבאים ג'ואל ואלי מקליקר הופץ ב-16 בנובמבר לקראת הצגת הסדרה בכנס חווית הקומיק-קון השנתי, שהתקיים ב-3 בדצמבר ובו נכחו דנדריג', דרוקמן, לונה, מאזין, פסקל ורמזי; בנוסף, במהלך פאנל הסדרה הוצג לראשונה הקדימון הרשמי.
ב-30 בנובמבר, הופצו כרזות של אחת עשרה מהדמויות בסדרה.
פאנל זה סימן את כניסתו של קמפיין השיווק של הסדרה "להילוך גבוה".
ב-8 בדצמבר 2022, הופיעו טרוי בייקר, אשלי ג'ונסון, פדרו פסקל ובלה רמזי עבור קידום הסדרה במהלך טקס פרסי המשחקים 2022. לאחר שידור הפרק הראשון ב-15 בינואר 2023, הופץ קדימון עונה רשמי נוסף, ונפתחה האפשרות עבור מנויי הפרימיום של הפלייסטיישן פלוס להתנסות בת-שעתיים בחינם ברימייק של המשחק הראשון.
ב-6 בינואר 2023, פרסמה "HBO" סרטון מאחורי הקלעים, ומספר כלי תקשורת פרסמו ראיונות עם צוות השחקנים וצוות ההפקה המבוססים על דיונים בשולחן העגול מהחודש הקודם.
פסקל, רמזי, ברטלט ואופרמן הופיעו במספר תוכניות אירוח במטרה לקדם את הסדרה, ובינואר 2023, הופיעו פסקל ורמזי על שערי "The Hollywood Reporter" ו-"Wired".
בדצמבר 2022, הודיעה "HBO" כי טרוי בייקר יארח פודקאסט נלווה לצד הסדרה, בהשתתפותם של מאזין ודרוקמן.
עבור קמפיין השיווק של העונה השנייה, שיתפה "Sony Pictures Consumer Products" פעולה עם מספר מותגים במטרה ליצור מוצרים בהשראת התמות והתוכן של המשחקים.
במאי 2024 שיתפה "HBO" תמונות סטילס ראשונות המציגות את פסקל ורמזי; באוגוסט 2024, תמונות סטילס ראשונות מתוך העונה; ובספטמבר 2024, את הקדימון והכרזות הראשונות.
קדימון נוסף הופץ במהלך מצגת "Consumer Electronics Show" של סוני בינואר 2025, ובפברואר 2025, הופצו כרזות דמויותיהם של אבי, אלי וג'ואל.
במרץ 2025, במהלך פסטיבל South by Southwest, הופץ הקדימון המלא הרשמי עבור העונה השנייה; הקטעים מתוך הקדימון נבחרו בקפידה במטרה למנוע ספוילרים.
מסע העיתונאים העולמי – שכלל את לונדון, לוס אנג'לס, פריז וסידני – נמשך מ-24 במרץ עד ל-13 באפריל 2025. נוסף לכך, הופיעו פסקל ורמזי בתוכניות אירוח לצורך קידום העונה, ורמזי הופיעה על שער מגזין "ווג" הבריטי.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה הסדרה לציון טרי של 99% על סמך 117 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.8/10. בקונצנזוס המבקרים של האתר נכתב כי באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכתה הסדרה לציון 84/100 על סמך 44 ביקורות, דבר המצביע על "שבחים אוניברסליים".
מספר מבקרים ציינו כי מדובר בעיבוד הלייב אקשן הטוב ביותר למשחקי וידאו בכל הזמנים, ומארק דילייני מהאתר "GameSpot" אף ציין כי התחושה שהסדרה מעבירה היא של "תחילת עידן חדש" עבור הז'אנר.
ביצועיהם של צוות השחקנים זכו לשבחים נרחבים, בהם הודגשו במיוחד הכימיה בין פסקל ורמזי.
ויקי ג'סופ מהאתר "Evening Standard" העירה כי השניים "גונבים כל סצנה שהם נמצאים בה", שבחים נוספים התייחסו להופעתו של פסקל כאל הטובה ביותר בקריירה שלו, וציינו את יכולתו להציג ניואנסים ופגיעות נדירה.
בנוסף, ציינו מספר מבקרים כי רמזי היא השחקנית פורצת-הדרך של הסדרה בשל יכולתה לאזן בין הסצנות הקומיות לסצנות האמוציונליות בהשתתפותה.
גם ביצועיהם של טורב, אופרמן וברטלט זכו לשבחים רבים.
שון קין מהאתר "CNET" העיר גם שלינסקי העניקה לדמותה "איום שקט" וכינה את ביצועיו של שפרד כ"כריזמטיים".
המבקרים שיבחו את השינויים מעלילת המשחק המקורית שנכתבו על ידי מאזין ודרוקמן, וחלקם אף סברו כי הסצנות שהועתקו ישירות מהמשחק היו מהחלשות ביותר והובילו לבעיות בקצב העלילה.
מ"וראייטי" צוין כי הסדרה נשענת בכבדות על קטעי פעולה, בעוד שמבקרים אחרים הלינו על המחסור באקשן.
פרקו השלישי של הסדרה נחשב על ידי המבקרים לפרק הטוב ביותר בעונתה הראשונה, וחלקם ציינו כי מדובר באחד הפרקים הגדולים ביותר ששודרו בטלוויזיה; בניגוד אליו, זכו הפרק הראשון ושני פרקי הסיום לביקורות מקוטבות.
בנוסף לשבחים על ביצועיהם של השחקנים, גם עיצוב ההפקה והתפאורות שלה זכו לשבחים.
לעומת זאת, מספר מבקרים טענו כי התפאורות נראות מטופחות מדי וממוקמות בקפידה.
גם הפסקול של סנטאולאיה זכה לשבחים דומים, ואף צוין כי הוא מוסיף לתחושת ה"כמיהה לעצב בנרטיב".
לאחר שידור פרק הבכורה, נמסר כי צפו בו 4.7 מיליון צופים בארצות הברית בערב עלייתו לשידור, כולל צופים ליניאריים והזרמות משירות "HBO Max", נתון שהפך את בכורת הסדרה לשנייה בגודלה עבור ערוץ "HBO" מאז שנת 2010, כשמלפניה ניצבת "בית הדרקון".
לאחר יומיים, נתון זה עלה ליותר מ-10 מיליון צופים.
האחים של איטליה (או אחי איטליה, באיטלקית: FdI, Fratelli d'Italia) היא מפלגת השלטון באיטליה.
המפלגה היא מפלגה לאומית-שמרנית, ונחשבת למפלגת ימין קיצוני.
המפלגה זכתה ברוב המושבים בפרלמנט האיטלקי בבחירות שנערכו ב-25 בספטמבר 2022, ובעקבותיו נבחרה מנהיגת המפלגה ג'ורג'ה מלוני לראשות ממשלת איטליה.
המפלגה, שהוקמה מתוך פיצול במפלגת (2009–2013, באיטלקית: PdL, Popolo della Libertà), היא היורשת העיקרית של המפלגות השמרניות הנאו-פשיסטיות – (1946–1995, באיטלקית: MSI, Movimento Sociale Italiano), ו (1995–2009, באיטלקית: AN, Alleanza Nazionale).
רוב חברי הנהגת המפלגה, ובהם ג'ורג'ה מלוני, הגיעו ממפלגת "הברית הלאומית".
האחים של איטליה הוקמה בדצמבר 2012 מפיצול בתוך מפלגתו של סילביו ברלוסקוני, מפלגת "אנשי החופש", שהוקמה ב־2009 ממיזוג של אנשי "הברית הלאומית" ומפלגת פורצה איטליה.
מפלגת הברית הלאומית הייתה היורשת של התנועה החברתית האיטלקית, מפלגה נאו-פשיסטית שנוסדה על ידי חברים לשעבר במפלגה הפשיסטית הלאומית (1921–1943) והמפלגה הרפובליקנית הפשיסטית (1943–1945) שהוצאו מחוץ לחוק.
המפלגה התחקתה אחר שורשיה בהיסטוריה ובערכים של התנועה החברתית האיטלקית ויורשתה הברית הלאומית.
המפלגה היא אירוסקפטית וקראה בעבר לאיטליה לפרוש מגוש האירו ולפרק את האיחוד האירופי.
המפלגה קוראת למדיניות של אפס סובלנות לגבי הגירה בלתי חוקית ותומכת בהגדלת שיעור הילודה באיטליה במטרה לצמצם את התלות בהגירת עבודה.
הכוחות השליליים בעיני המפלגה כוללים הגירה, אסלאם, אינטגרציה אירופית ומה שתואר כ"שדולות להט"בים".
המפלגה מתנגדת להמתת חסד, להפלות ולנישואים חד מיניים, מקדמת חקיקה לאיסור פונדקאות ומשתפת פעולה עם תנועות המתנגדות להפלות ואנטי להט"ב.
לקראת הבחירות הפרלמנטריות באיטליה ב-2022, מלוני ביקשה לעצב מחדש את האחים של איטליה כקבוצה שמרנית מהזרם המרכזי, כדי לפנות למצביעים נוספים, תוך התיישרות מלאה עם נאט"ו וארצות הברית בעניין הפלישה הרוסית לאוקראינה.
בשנת 2022 פרסם העיתון "לה רפובליקה" דברים שכתב שמונה שנים קודם ברשתות החברתיות מועמד מטעם המפלגה בבחירות בסיציליה, ושבהם כינה את היטלר "מדינאי ענק" והתגאה בכך שמלוני היא "פאשיסטית מודרנית".
שם המפלגה "האחים של איטליה" לקוח מהמלים הראשונות בהמנון האיטלקי.
סמל המפלגה כולל איור של להבה בצבעי הדגל האיטלקי, סמל נאו-פשיסטי שנלקח מהמפלגה הנאו-פשיסטית שהוקמה באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה.
במפלגה היו חברים בני משפחתו של בניטו מוסוליני.
בשנים האחרונות מנסה הנהגת המפלגה לבדל עצמה מהמפלגה הנאו-פשיסטית MSI.
במסגרת מאמץ זה הוסר, ב-2017, הלוגו של MSI מסמל המפלגה.
האחים ספדי הם צמד האחים הקולנוענים היהודים-אמריקאים ג'ושוע (ג'וש) ספדי (Joshua Safdie, נולד ב-3 באפריל 1984) ובנג'מין (בני) ספדי (Benjamin Safdie, נולד ב־24 בפברואר 1986).
הם פועלים בניו יורק, משתפים פעולה ביניהם לעיתים קרובות ביצירת קולנוע עצמאי, וידועים בעיקר בזכות סרטיהם "גוד טיים" (2017) ו"יהלום לא מלוטש" (2019).
בנוסף לכתיבה ולבימוי, שניהם עוסקים גם במשחק, בעריכה, בצילום, בעריכת קול ובהפקת סרטים.
הם שיתפו פעולה לעיתים קרובות גם עם רונלד ברונשטיין , שהוא שותף לכתיבת ועריכת תסריטים לסרטיהם, החל מהסרט "Daddy Longlegs" משנת 2009. שתופי פעולה בולטים נוספים כוללים את המלחין דניאל לופטין ואת הצלם שון פרייס ויליאמס .
האחים ספדי נולדו לאיימי ולאלברטו ספדי וגדלו בניו יורק.
הוריהם התגרשו וילדותם עברה עליהם בין ביתו של אביהם בקווינס לבין ביתה של אמם ואביהם החורג במנהטן.
אביהם אלברטו, הוא ממוצא יהודי-סורי ויהודי-לבנוני, וגדל בצרפת ובאיטליה.
בן-דודו של אביהם הוא האדריכל ומתכנן הערים הישראלי-קנדי משה ספדיה.
אמם איימי, היא ממוצא יהודי-רוסי.
הם החלו ליצור סרטים בגיל צעיר, בהשראת אביהם חובב הסרטים.
הם סיימו את לימודי הדקדוק והמכינה של קולומביה במנהטן.
באוניברסיטת בוסטון הם ייסדו את הקולקטיב היצירתי Red Bucket Films יחד עם אלכס קלמן, סם ליזנקו, ברט יוטקביץ וזכרי טרייץ.
ג'וש ובני ספדי סיימו את לימודיהם במכללה לתקשורת באוניברסיטת בוסטון ב-2007 וב-2008, בהתאמה.
הם מחשיבים את האנדרלמוסיה של נעוריהם, כילדים הורים גרושים, להשראה לכמה מעבודיתהם המאוחרות.
האחים גדלו כחובבי כדורסל וכאוהדי מושבעים של הניו יורק ניקס.
עד היום הם משתדלים לראות כל משחק ביחד.
לכדורסל תפקיד משמעותי בכמה מסרטיהם.
בשנת 2007, ג'וש ספדי נשכר על ידי אנדי ספייד ואנתוני ספרדוטי ליצירת סרט קצר המציג את תיקי היד של המעצבת קייט ספייד .
הוא הגה סיפור מסגרת על הרפתקאותיה של אישה קלפטומנית.
אלאונור הנדריקס, שכתבה את התסריט, גילמה את התפקיד הראשי.
הפרויקט בסופו של דבר הפך לסרט עלילתי.
הסרט, שנקרא "The Pleasure of Being Robbed" (בתרגום חופשי: "התענוג שבלהישדד") הוקרן בבכורה עולמית בשנת 2008 ב-SXSW.
הוא הוקרן בפסטיבל קאן 2008, יחד עם סרט קצר שביים בני ספדי (The Acquaintances of a Lonely John).
סרטם העלילתי השני, "Daddy Longlegs" (בתרגום חופשי: "אבא ארוך-רגליים"), הוקרן בבכורה עולמית תחת הכותרת "Go Get Some Rosemary" בפסטיבל קאן 2009. הסרט בכיכובו של רונלד ברונשטיין, נכתב בהשראת נעורי האחים בדגשם על יחסיהם עם אביהם אלברט.
הסרט זכה ב"פרס ג'ון קסאווטס לסרט שתקציבו קטן מחצי מיליון דולר" במסגרת פרס אינדפנדנט ספיריט.
"לני קוק", סרטם התיעודי הראשון באורך מלא, עוקב אחר חייו של לני קוק , שהיה בעברו שחקן כדורסל תיכון "פנומנלי".
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל טרייבקה 2013.
בשנת 2014, האחים ספדי יצרו את הסרט "Heaven Knows What" (בתרגום חופשי: "השד יודע מה") תחת Elara Pictures.
הסרט עוסק בסיפורי חייה האמיתי של כוכבת הסרט, השחקנית אריאל הולמס שהייתה מחוסרת בית ומכורה לסמים קשים, על פי ספרה האוטוביוגרפי "Mad Love in New York City".
הסרט זכה בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה ה-71. הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק בפסטיבל טוקיו.
האחים ביימו את סרט הפשע "גוד טיים" (Good Time) משנת 2017, בכיכובם של רוברט פטינסון ובני ספדי כאחים.
הסרט נבחר להתחרות על פרס דקל הזהב במדור התחרות הראשי בפסטיבל קאן שנערך בשנת 2017.
יהלום לא מלוטש (Uncut Gems)
האחים ספדי ביימו את מותחן הפשע "יהלום לא מלוטש", בכיכובו של אדם סנדלר, כשמרטין סקורסזה משמש כמפיק בכיר.
הסרט נעשה בהשראת תקופת עבודתם של אביהם ברובע היהלומים במנהטן.
הופעת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל טלורייד 2019. יצא בארצות הברית בשנת 2019, הוא זכה לשבחי המבקרים והפך לאחד ההפקות המרוויחות ביותר של A24. הסרט הופץ מחוץ לארצות הברית באמצעות שירות נטפליקס בלבד.
בדצמבר 2017 דווח בהוליווד ריפורטר כי האחים ספדי יביימו רימייק לסרט 48 שעות (במקור, בכיכובם של אדי מרפי וניק נולטי).
החידוש כולל תסריט שנכתב על ידי ג'וש ספדי, רונלד ברונשטיין וג'רוד קרמייקל.
בדצמבר 2019, האחים ספדי סיפרו בראיון שהם עדיין עובדים על הסרט, אך הוא כבר לא יהיה בגדר רימייק, והתסריט שלהם יעובד מחדש לתסריט מקורי.
בפברואר 2020 רשת שואוטיים הזמינה פיילוט עבור הסדרה "הקללה", פארודיה על ערוץ הטלוויזיה HGTV בכיכובם של נתן פילדר, בני ספדי ואמה סטון.
פילדר אמור לכתוב במשותף את התוכנית יחד עם האחים, שיביימו במשותף.
הסדרה עלתה בבכורה ב-9 בנובמבר 2023.
בין השפעותיהם הקולנועיות ציינו את ג'ון קסאווטס, מרטין סקורסזה וקוונטין טרנטינו, ובנוסף ציינו את הקומיקסי רוברט קראמב ואת הסופר אירווין וולש.
מכונת המחץ (2025) - בימוי, תסריט, עריכה
מרטי סופרים (2025) - במאי, תסריטאי ומפיק
האחת של חיי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי קובי פרץ.
הוא יצא לאור בשנת 2009 כסינגל בלבד, ורק לאחר שלוש שנים נכלל באלבום כתוב בשמיים.
השיר נכתב על ידי איתי זילברשטיין והופק על ידי שי ראובני.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-30 בספטמבר 2009. נכון ליולי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה ממיליון צפיות.
ב-18 ביוני 2009 נכנס השיר למצעד הפזמונים של רשת ג' במקום השישי.
ב-9 ביולי עלה למקום השלישי - המיקום הגבוה ביותר בו דורג.
ב-17 בספטמבר, לאחר 12 שבועות רצופים, יצא השיר מהמצעד.
במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ט הגיע "האחת של חיי" למקום ה-12. הוא גם דורג במקום ה-23 במצעד השנתי של גלגלצ.
"האחרון" (מעוצב כ-"-האחרון-") הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי רם אוריון.
הוציאה אותו לאור בשנת 2012 חברת התקליטים נענע דיסק, והוא נחשב לאלבומו הראשון של אוריון שכולו מורכב מחומרים חדשים.
בביקורות לאתר "כלכליסט" כתב גיא בניוביץ' כי אוריון נמנה בין כוכבי הרוק הגדולים ביותר במדינת ישראל.
הוא אף הכתיר את "האחרון" כאחד מהאלבומים הטובים ביותר שיצאו בשנת 2012.
מארק פוליש ומייקל פוליש (Michael Polish) הידועים בכינוי האחים פוליש (Polish brothers; נולדו ב-30 באוקטובר 1970), הם צמד במאים, תסריטאים ומפיקי קולנוע אחים תאומים אמריקאים.
מייקל בדרך כלל מביים את הסרטים שלהם ומארק לעיתים מגלם תפקיד.
האחים פוליש נולדו באל סנטרו, קליפורניה.
אביהם ממונטנה, והוא ממוצא אוסטרי בחלקו.
הוא עבד במנהל לאכיפת הסמים בסקרמנטו.
סבם מצד אביהם עבד על הסכרים של מונטנה.
משפחתה של אימם היא מקסיקנית.
ביולי 2011 החל מייקל לצאת עם השחקנית קייט בוסוורת', וב-31 באוגוסט 2013 בני הזוג נישאו בפיליפבורג, מונטנה.
האחים פוליש החלו את הקריירה הקולנועית שלהם עם הופעת הבכורה של סרטם הראשון בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 1999, "Twin falls Idaho".
האחים התאומים הזהים כתבו וכיכבו בסיפור על תאומים סיאמיים.
חברת סרטי סוני קנתה את הזכויות להפצה בבתי הקולנוע של הסרט, שלדבריה של ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס יש לו "סגנון, כוח משיכה ומקוריות בשפע".
מייקל ציין בראיון שהרבה מההשראה שלו הגיעה מצפייה בסרט "היו זמנים באמריקה" בצעירותו.
בשנת 2000, האחים פוליש החלו לעבוד על הסרט "Jackpot".
הוא זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט על שם ג'ון קסאווטס לשנת 2001 ובפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיאטל לשנת 2001. גם סרט זה הופץ בבתי הקולנוע על ידי סרטי סוני.
בשנת 2002 הוצעה לאחים הזדמנות ליצור סרט מיינסטרים.
במקום זאת, הם החלו לעבוד על הסרט העצמאי "נורת'פורק".
כשהמימון קרס ימים לפני שלבי הצילומים, צמד יוצרי הסרט חתמו על ביתם לנושים ושילמו עבור הסרט שלהם בכרטיסי אשראי אישיים.
הסרט, בכיכובם של ג'יימס וודס וניק נולטי, נבחר לבחירה מוקדמת על ידי פסטיבל הסרטים סאנדנס, וכשהסרט הוקרן בבכורה בסאנדנס ב-2003, רוג'ר איברט כינה אותו "יצירת מופת".
בשנת 2006, האחים הצטרפו ל-Warner Independent Pictures לסרטם הרביעי, "החוואי האסטרונאוט" על אסטרונאוט לשעבר של נאס"א, צ'ארלס פארמר (בילי בוב תורנטון), שבונה באובססיביות רקטה באסם שלו.
האחים וורנר הפיצו את הסרט ברחבי צפון אמריקה בשנת 2007.
לאחר מכן, האחים צילמו שני סרטים גב אל גב, בהפרש של ימים בודדים בזמן שהשיקו את חברת ההפקה החדשה שלהם Prohibition Pictures עם שותפיהם קן ג'ונסון, ג'נט דובואס וג'ונתן שלדון.
סרטם החמישי של האחים פוליש, "Manure" (עם בילי בוב תורנטון וטיאה ליאוני), החל צילומים ב-27 במאי 2008 והוקרן בפסטיבל סאנדנס בשנה שלאחר מכן בשם "ריח ההצלחה".
סרטם השישי של האחים פוליש, "תישאר קול" (עם וינונה ריידר, מארק פוליש, צ'בי צ'ייס, שון אסטין, הילרי דאף, ג'ון קראייר, ג'וש הולווי), החל צילומים ביולי 2008 והוצג בשנת 2009 בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
במאי 2010 החלו האחים פוליש לצלם את "For Lovers Only".
אשר נאמר שנעשה בהשראת הגל החדש הצרפתי וזוכה האוסקר הכפול של קלוד ללוש משנת 1966, "גבר ואישה", הרומן מתמקד בעיתונאית (סטנה קטיק) אשר במשימה בפריז, שנתקלת במאהב (מארק פוליש) מהעבר שלה.
בשנת 2013, מייקל ביים את דרמת ההרפתקאות האמריקאית, "ביג סור", עיבוד לרומן מ-1962 בעל השם הזהה מאת הסופר ג'ק קרואק.
הסיפור מבוסס על הזמן שקרואק בילה בביג סור, קליפורניה ושלושת השהויות הקצרות שלו בבקתה של ידידו לורנס פרלינגטי בקניון ביקסבי.
הסרט עלה לראשונה ב-23 בינואר 2013 בפסטיבל סאנדנס, שם זכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2014, הוכרז שמארק יכתוב, יביים וישחק בסרט "Headlock" (שמאוחר יותר קיבל את השם "Against the Clock").
בסרט כיכבו דיאנה אגרון ואנדי גרסיה.
בשנת 2022 יצא הסרט של The Daily Wire, "אימה בערבה", אשר בוים על ידי מייקל.
אמיל פרייר ואיזאק פרייר היו דמויות מפתח בעולם הפיננסים והתשתיות בצרפת בתקופת הקיסרות השנייה, ממשפחה יהודית־ספרדית ממוצא פורטוגלי.
בשיא פעילותם הכלכלית, איתגרו האחים פרייר את עליונות הענף הצרפתי של משפחת רוטשילד.
האחים פרייר היו נכדיו של המלומד יעקב פרייר.
אביהם, איזאק פרייר, המשיך לשכלל את שפת הסימנים שפיתח אביו, אך מת במגפה ימים אחדים לפני הולדת בנו השני איזאק, שנקרא על שמו.
בילדותם גדלו בעוני, נהנים מתמיכתם של יהודים אחרים ושל הקהילה היהודית-פורטוגזית בבורדו.
לאחר שעסק למכירת בגדים שהקימה אמם האלמנה כשל, נשלחו האחים לפריז.
אמיל, שעבד זמן מה אצל ג'יימס דה רוטשילד, פרש והקים יחד עם אחיו איזאק, שהיה מחסידיו של קלוד-אנרי דה סן-סימון, בנק השקעות קטן.
מיזם משותף שלהם עם הממשלה להקמת קו רכבת מפריז לסן-ז'רמן-אן-לה, שנחנך באוגוסט 1837, הביא להם הצלחה כלכלית משמעותית ראשונה ופרסום רב.
אז'ן פרייר , בנו של איזאק, היה איש כספים ופוליטיקאי צרפתי, ממייסדי בנק טרנסאטלנטיק הצרפתי.
בתו מרי-הרמינה רודריגז-פרייר נישאה לז'יל הלפן, בתם היא הפילנתרופית נעמי דה רוטשילד שנישאה לבן משפחת רוטשילד המתחרה.
האחת היא סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים (באורך כולל של 247 דקות) שעלתה לשידור ב-18 בספטמבר 2023 בערוץ כאן 11. הסדרה עוסקת בטייסת הפנטומים 201 במלחמת יום הכיפורים.
יוצרי הסדרה הם אמנון רבי וסימה קדמון, הבמאי הוא גלעד טוקטלי.
קדמון שירתה כפקידת המבצעים בטייסת בזמן המלחמה.
לסדרה התראיינו 26 טייסים קרביים ונווטים קרבים מהטייסת (בהם דן חלוץ, איתן בן-אליהו, רון חולדאי וגיל רגב), ומשולבים בה סרטונים שצולמו בזמן המלחמה.
הפרק הראשון בסדרה עוסק בהרחבה גם בהפלת טיסה 114 של ליביאן איירליינס, שאירעה כשבעה חודשים לפני המלחמה.
העבודה על הסדרה נמשכה כשנתיים וחצי.
הסדרה שודרה בשבוע שלפני יום הכיפורים תשפ"ד, לרגל 50 שנים למלחמה.
נכון ל-26 בספטמבר 2023, הסדרה צברה כ-518 אלף צפיות ביוטיוב.
הסדרה זכתה בפרס תאגיד השידור הישראלי לשנת 2024 ויוצריה בפרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית ב-2025.
לפי סדר הופעתם בסדרה, כולל תפקידם בטייסת 201 בתקופה שסוקרה בסדרה:
גיל רגב - טייס קרב
רון חולדאי - טייס קרב, סמ"ט א', החליף את מפקד הטייסת בימים הראשונים של המלחמה
איתן בן-אליהו - טייס קרב, מונה למפקד הטייסת במהלך המלחמה
קובי חיון - טייס קרב, נפל בשבי המצרי בקרב "בנהא"
איתמר ברנע - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במשימת פיטרול בין אגם קרעון לקריית שמונה
דני חלוץ - טייס קרב
איתן פלד - טייס קרב
יפתח זמר - טייס קרב, מפקד הטייסת (1971–1973), השתתף בתקיפת המטוס הלובי
יהואר גל - נווט קרב
יצחק אמיתי (ז'טלני) - נווט קרב
פלטיאל ברק - נווט קרב
אמנון גוריון - טייס קרב, סמ"ט ב'
עדי בניה - טייס קרב
מאיר שני - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע דוגמן 5
גדעון אילת - טייס קרב
יאיר דויד - נווט קרב
אבנר נווה - טייס קרב
גלעד גרבר - נווט קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
אורי ערד - נווט קרב, נפל בשבי המצרי בקרב "בנהא"
יוסי לב ארי - נווט קרב, נפל בשבי המצרי במבצע "מפצח 22"
חיים רם - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
יורם רומם - נווט קרב
איתן שמואלי - נווט קרב
חיים רותם - טייס קרב
אילן לזר - נווט קרב
בני קרייתי - נווט קרב
אברהם עשהאל - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
שמואל חץ - טייס קרב, מפקד הטייסת (1969-1970), נהרג במלחמת ההתשה
- טייס קרב, השתתף בתקיפת המטוס הלובי, נפל בשבי המצרי במבצע "מפצח 22", נהרג בתאונת אימונים ב-1977
- טייס קרב, נהרג בעת שתקף גשר על תעלת סואץ ("קלע לילה")
- נווט קרב, נהרג בעת שתקף גשר על תעלת סואץ ("קלע לילה")
- נווט קרב, השתתף בפעולת הפצצת הספינה בשארם עם גיל רגב, נפל בשבי המצרי, נהרג בתאונת מטוס ב-1974
- טייס קרב, נהרג בקרב "בנהא"
- נווט קרב, נהרג בקרב "בנהא"
- נווט קרב, נהרג במשימת פיטרול בין אגם קרעון לקריית שמונה
- נווט קרב, נהרג בתקיפת סוללת-טילים מצרית בגזרת תעלת-סואץ
גד סמוק - טייס קרב, נהרג בתקיפת סוללת-טילים מצרית בגזרת תעלת-סואץ
שנהפרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקור2024פרס האקדמיה לטלוויזיהסדרת תעודה"האחת"בימוי בסדרה תיעודיתגלעד טוקטליצילום בסדרה תיעודיתרונן מאיועריכת תמונה בסדרה תיעודיתגלעד טוקטלי, יניב סיגלוביץ, דורון ג'רסי, ויטלי קריביץתחקיר בסדרה תיעודיתעמית ארבלהקלטה ועיצוב פסקול בסדרה תיעודיתמני אסיקנד
שניהם היו מוזיקאים, מלחינים, משוררים, סופרים ומחזאים, שנודעו בעקבות עבודתם עם הזמרת פיירוז, אשתו של עאצי.
אחיהם הצעיר (1938–2021) היה אף הוא מוזיקאי, משורר ומלחין שנודע בעולם עם שיריו ה"מערביים".
משפחת אל-רחבאני היא משפחה נוצרית מהכפר אנטליאס שבנפת אל-מתן, מחוז הר הלבנון.
אביהם, חנא אל-רחבני (حنا الرحباني), המכונה "אבו עאצי" הגיע לביירות ממצרים ומשם עבר לכפר אנטליאס שבצפון.
הוא פתח שם בית קפה והנעים את זמנם של אורחיו בנגינתו על כלי ה.
בניו, האחים עאצי ומנצור נהגו לשבת בעליית הגג של בית הקפה והאזינו לנגינת האב וכן לשירים שנשמעו מהגרמופון שהיה בבית הקפה.
שם הם הכירו את אום כולתום, סייד דרוויש, ומוחמד עבד אל-והאב.
דמות נוספת שנכחה בילדותם הייתה סבתם מצד האם, שעל אף היותה אנאלפביתית היא הרבתה לספר להם סיפורים ואגדות רבות, היא שיננה באוזניהם שירים שחיברה בעצמה.
בקיץ 1938 קנה עאצי כינור והחל לנגן ובאותה תקופה הגיע לאנטליאס הכומר שהחליט להקים מקהלה ותזמורת לשירי כנסייה.
הוא בחר את עאצי לתזמורת ואת מנצור למקהלה והם למדו אצלו כ-6 שנים, במהלכן הם כתבו והלחינו את שירם הראשון, לרגל יום הולדתו.
בשנת 1943, יחד עם חבריהם, האחים הקימו בביירות "מועדון תרבות" בשם "בְּנֵי הרחבאני" ("ولاد الرحباني") שבו הם הופיעו.
הם התריסו נגד המוזיקה הלבנונית המסורתית ויצרו ושרו שירים קצרים, בני 3 דקות, בטענה שעדיפים שירים "אינטנסיביים", על פני שירים ארוכים מונוטוניים.
בנוסף, הם כתבו והלחינו מחזות מוזיקליים קצרים שעסקו בנושא אחד ואט אט הצטבר קהל רב שפקד בקביעות את מועדונם.
במקביל הם המשיכו בלימודים המוזיקליים: עאצי למד כינור בקונסרבטוריון הלאומי והוא ואחיו מנצור למדו את יסודות ההלחנה המוזיקלית מפרופסור צרפתי באקדמיה הלבנונית לאמנויות (ALBA).
הופעות ברדיו והקשר עם פיירוז
לאור הצלחתם, בשנת 1945 הם החלו להופיע בתוכניות רדיו, עם שיריהם ומערכונים מוזיקליים וזכו להצלחה רבה.
בשנת 1949 ה"פטרון" שלהם ברדיו, המוזיקאי הידוע (אביה של הזמרת הלבנונית: מאג'דה א-רומי) הכיר להם זמרת מתחילה נוּהאד חדאד (نهاد حداد) שלימים כונתה פיירוז והיא החלה לשיר את שיריהם.
בתוך זמן קצר גרמו ההופעות ברדיו לפופולריות של השלושה.
בתוך כ-3 שנים הם הוציאו יחד כ-50 שירים והחליטו לעזוב את הרדיו לטובת קריירה פרטית.
הם כתבו הלחינו ושרו בסגנונות רבים ובכלל זה בעלי גוון אירופאי ובתוך כך יצרו את הסגנון שלהם "הרחבאניה"; סגנון לבנוני, שזור בפולקלור ועבר, עם מוזיקה, סגנון ומקצב מודרני.
בשנת 1953 עאצי הציע נישואין לפיירוז ושנה לאחר מכן הם נישאו.
בשנת 1955 שלושתם הגיעו לעזה ללמוד על השירה הפלסטינית וכשחזרו ללבנון פרסמו ושרו אסופת שירים על הנושא הפלסטיני, כמו "יום אחד נחזור" (سنرجع يوماً; ס-נרג'ע יומאן) ו"פרח הערים (زهرة المدائن; זהרת אל-מדעין").
ב-1957, השלושה הופיעה בפסטיבל הבינלאומי בבעלבכ וזו הייתה הפעם הראשונה בה אמנים לבנונים, מקומיים, הופיעו בפסטיבל.
כשפיירוז שרה את "לבנון, יא ירוקה" (لبنان يا أخضر; לבנאן יא אח'דר) הקהל יצא מכליו מרוב התרגשות.
מכאן ואילך הפסטיבל הפך ל"לבנוני".
בשנת 1960 הרחבאנים החלו להציג מחזות בפסטיבל בעלבכ וכן הופיעו בשיתוף פעולה עם הזמרת סבאח, הזמר הדרוזי ודיע א-סאפי ואמנים לבנוניים מפורסמים, נוספים.
בשנת 1964 הרחבאנים העלו מחזה מוזיקלי, באורך מלא, בשם "מוכר הטבעות" (بياع الخواتم) ולבקשת מארגני "פסטיבל הארזים" הם הציגו את ההצגה, בנוכחות קהל של כ-10,000 איש בערב הראשון וכ-11,000 איש בערב השני.
מ-1957 עד 1982 האחים כתבו והלחינו מאות שירים, רובם עבור פיירוז, אך לא רק.
חלק לא מבוטל מהזמרות והזמרים הלבנוניים, באותה תקופה, שרו את שירי האחים רחבאני.
הם כתבו והעלו 25 מחזות ומערכונים מוזיקליים, ברובם שרה פיירוז, או לפחות נטלה חלק בביצועם.
בנוסף, הם כתבו מערכונים רבים לרדיו, פרקי טלוויזיה ו-3 סרטי קולנוע: "מוכר הטבעות (بياع الخواتم, 1965), ספר ברלק (سفر برلك, 1967) ובת השומר" (بنت الحارس, 1968).
בשנת 1970 הם כתבו עבור פיירוז שיר "חבייתכ ביסייף" שבהמשך בוצע גם על ידי זמר צרפתי בצרפתית.
בספטמבר 1972 לקה עאצי בדימום מוחי חמור, אך כעבור כמה חודשים חזר ליצור.
בסוף שנות ה-70 שבעים החלו בעיות בקשר בין האחים ובשנת 1979 פיירוז נפרדה מבעלה והחלה בקריירה העצמאית שלה, בניהולו של בנה, המוזיקאי זיאד רחבאני.
בעיני רבים היא נחשבת "הַזמרת של לבנון".
ב-1984 הורע מצבו הבריאותי של עאצי והוא נפטר ב-21 יוני 1986.
מנצור המשיך ליצור בין השנים 1987–2008 והפיק בעצמו עוד 11 מחזות.
אחיהם הצעיר מהם, אליאס (1938–2021) היה אף הוא מוזיקאי שפיתח קריירה משל עצמו, ללא קשר עם אחיו הגדולים.
הוא נטה לסגנון המוזיקלי המערבי הבינלאומי, אך גם אצלו ניכרו "שורשים של הרוח המזרחית" שניכרה אצל אחיו.
בגיל 5 הוא החל לנגן על פסנתר שקיבלה אחותו סלווה כמתנה לאירוסיה.
כשהיה בן 6 כבר ניגן קטעי מוזיקה קלאסית ושני אחיו שהתרשמו מנגינתו שכרו עבורו את הפרופסור הצרפתי שלימד אותם.
בגיל 16 התקבל אליאס לאקדמיה הלבנונית למוזיקה ולאחר 4 שנות לימוד, בגיל 20, הוא זומן על ידי תחנת רדיו בערבית של BBC כדי להלחין 40 שירים ל-13 תוכניות שהופקו ברדיו.
ב-1962 מונה למנהל מוזיקלי ויועץ של הרדיו הלבנוני ושימש בתפקיד זה עד 1972.
לצד המוזיקה הערבית, אליאס אהב והחל ליצור מוזיקה לועזית, בעיקר שירים צרפתיים ואנגלים והתפרסם כאחד מעמודי התווך של הזמר המערבי בלבנון.
אליאס אל-רחבאני הלחין יותר מ-2,000 שירים וקטעים בערבית וכ-500 בשפות אחרות וכן פסקולים לכ-25 סרטים.
שיריו הושרו על ידי מיטב הזמרות והזמרים של לבנון וביניהם: גיסתו – פיירוז, סבאח, ודיע א-סאפי, מג'דה א-רומי, מלחם ברכאת, ג'וליה בוטרוס.
בין היתר, בשנת 2001 הוא חיבר את המנון הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה, שהתכנס באותה שנה בלבנון.
ילדי עאצי ופיירוז: זיאד, רימא, לָיאל, האלי.
ילדי מנצור ואשתו תרזה: , מרוואן, ע'אדי.
ילדי אליאס ואשתו נינה: , ג'אד, אילהאם.
רוב בני הדור השני עוסקים במוזיקה.
שלושת הילדים הבכורים עוסקים במוזיקה כמקצוע.
האחים קואלה היא סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית-בריטית לילדים שנוצרה על ידי דייוויד ג'ונסון.
בבריטניה הסדרה שודרה ב-CBeebies ב-1 בספטמבר 2003. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ הופ!
שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי עמי מנדלמן.
באסטר ופרנק הם שני קואלות בעלי אווירון, בכל פרק הם יטסו באווירון בכל רחבי אוסטרליה כדי לעזור לחבריהם.