tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2006 שיחקה בסרט "פיי גרים", המהווה סרט המשך להנרי פול.
ב-2009 שיחקה בסרט "לורדס" לצד לאה סדו.
ב-2018 שיחקה בסרט האימה ומתח הצרפתי "סכין + לב" שהוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן והיה מועמד לפרס דקל הזהב.
ב-2021 כיכבה בסרט המדע הבדיוני הצרפתי "After Blue".
בשנת 2024 שיחקה בסרט הצרפתי "החיה" של הבמאי ברטראן בונלו.
בשנת 2025 הצטלמה לסרט הגרמני "Bloody Tennis" בו שיחקה לצד הלנה צנגל.
אלינור ברון היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה וסופרת אנגלייה.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בסרט "הצילו!" בתפקיד אהם, ובסרט "נסיכה קטנה" בתפקיד מיס מינצ'ין.
אלינור ברון נולדה ב-1938 בסטנמור שבמחוז מידלסקס למשפחה יהודית.
אביה סידני שינה את שם משפחתו מברונשטיין לברון עוד לפני שנולדה, כדי לקדם את העסק החדש שהקים "Bron's Orchestral Service".
ברון למדה בבית הספר "North London Collegiate School" ואחר כך ב"ניונהם קולג'" באוניברסיטת קיימברידג'.
תחילת קריירת המשחק של ברון הייתה ב-1959 במועדון התיאטרון פוטלייטס בקיימברידג', במופע "The Last Laugh" בו הופיע גם פיטר קוק .
הצטרפותה של ברון סימנה שינוי בפוטלייטס, מכיוון שעד אז היו בלהקה גברים בלבד, ודמויות נשיות גולמו בלבוש דראג.
בקולנוע שיחקה ברון בתפקיד אהם בסרטם של הביטלס "הצילו!".
פול מקרטני בחר בהשראתה את השם אלינור לשיר "אלינור ריגבי".
ב-1966 שיחקה בסרט "אלפי" בכיכובו של מייקל קיין.
ב-1967 גילמה את מרגרט ספנסר הבלתי מושגת בסרטם של פיטר קוק ודאדלי מור "Bedazzled".
ב-1969 שיחקה בתפקיד הרמיוני רודיס בסרט "נשים אוהבות" שביים קן ראסל, וב-1973 הופיעה בדמות האחיות מקפי ומקארתור בסרט "The National Health".
עוד השתתפה ברון ב-1967 בסרט הקולנוע "שניים לדרך" לצדם של אלברט פיני ואודרי הפבורן.
ב-1969 שיחקה בסרט "A Touch of Love" יחד עם סנדי דניס ועם איאן מקלן.
ב-1988 גילמה את דמותה של אדית פרנק בסרט עליית הגג - הסתרת אנה פרנק.
ב-1994 הופיעה בעיבוד ל"הסייח השחור" ובסרט "הסיוט שלפני חג המולד" מ-1993.
תפקידיה הראשונים של ברון בטלוויזיה היו בתוכנית הסאטירית "Not So Much a Programme, More a Way of Life" של דייוויד פרוסט, ב-"My Father Knew Lloyd George", ובערוץ BBC-3 שם שיחקה במערכונים יחד עם ג'ון פורצ'ן.
אחר כך השתתפה בתוכנית מ-1969 שוב עם פורצ'ן, ובתוכנית "After That, This" מ-1975.
ב-1972 שיתפה פעולה עם הסופר והמחזאי מייקל פריין בתוכנית של ה-BBC בשם "Beyond a Joke" וב-1975 בתוכנית "Making Faces".
ב-1982 הופיעה ברון בפרק "Equal Opportunities" בסדרה "כן, אדוני השר" בדמות עובדת ציבור בכירה במשרדו של ג'ים האקר.
ב-1979 גילמה ברון את מגי הרטלי, שחקנית תיאטרון המואשמת ברצח, בפרק בשם "Rumpole and the Show Folk" בסדרה המשפטית הפופולרית "רמפול" בכיכובו של ליאו מק'קרן בתפקיד הראשי.
ב-1980 שיחקה בתפקיד מרים, אם ישו בסרט הטלוויזיה "The Day Christ Died", וב-1983 בעיבוד לספר "כלבם של בני בסקרוויל" בכיכובו של איאן ריצ'רדסון בתפקיד שרלוק הולמס.
ב-1979 הופיעה ברון בסיפור "City of Death" מתוך סדרת הטלוויזיה המדע בדיוני "דוקטור הו", יחד עם ג'ון קליז.
השניים מגלמים מבקרי אמנות הנמצאים בגלריה של דניס רנה בפריז, ומתפעלים מהטארדיס (שנראה להם יצירת אמנות), כשלפתע מופיעים הדוקטור (טום בייקר) רומנה (לאלה וורד) ודוגן (טום צ'דבון), ממהרים להיכנס לתוך הטארדיס ונעלמים.
ב-1984 הופיעה שוב בתפקיד אורח ב"דוקטור הו" בפרק "Revelation of the Daleks".
בנוסף השתתפה ברון ב-2001 בתסכית דרמה של "דוקטור הו", בו גילמה יורשת עשירה, אילנה דה סנטוס.
ב-1990 גילמה ברון שוב דמות של מבקרת אמנות בתוכנית המערכונים של ה-BBC "פרנץ' וסונדרס" בפרודיה על דוקומנטריה על אנדי וורהול.
בהמשך השתתפה לעיתים בסדרת הטלוויזיה "פשוט נהדרת" של ג'ניפר סונדרס.
היא גילמה את דמותה של אמה של פטסי, המופיעה בסצנות פלשבק.
ב-1994 שיחקה בתפקיד משנה בסיפור על רוחות רפאים "The Blue Boy", וב-1996 הופיעה בסרט הטלוויזיה "סנט אקס" על אודות הסופר אנטואן דה סנט-אכזופרי.
ב-1975 שיחקה ברון בתיאטרון בווסט אנד במחזמר "The Card".
בשנות השמונים של המאה העשרים הופיעה בתוכניות ההתרמה "The Secret Policeman's Ball" של אמנסטי אינטרנשיונל לצדם של פיטר קוק ורואן אטקינסון, ולפני כן ב-1976 השתתפה במופע "Pleasure At Her Majesty's".
בשנת 2005 הופיעה בתיאטרון "ליברפול אמפייר" במחזה המוזיקלי "Twopence to Cross the Mersey".
ב-2007 גילמה את דמות ראש המנזר במחזה "In Extremis" מאת הווארד ברנטון שהוצג בתיאטרון שייקספיר גלוב.
עוד שיחקה בעיבוד תיאטרלי לסרטו של פדרו אלמודובר "הכל אודות אמא" שהועלה בסוף קיץ 2007 בתיאטרון אולד ויק.
ב-1980 השתתפה בהצגת הבכורה של "The Yellow Cake Revue" סדרה של יצירות לקול ולפסנתר מאת פיטר מקסוול דייוויס במחאה על כריית האורניום באיי אורקני.
ב-1985 נבחרה ברון בשל קולה הסמכותי להיות "הקול של בריטיש טלקום", ועדיין אפשר לשמוע את קולה בהודעות טלפון אחדות.
ב-2001 ו-2002 השתתפה ברון בתוכנית מערכונים ברדיו בשם "The Right Time" יחד עם גריים גרדן , פולה וילקוקס, קלייב סוויפט וניל איניס.
ב-2001 שיחקה ברון בתפקיד סבתא רבתא בסדרת הטלוויזיה "Gypsy Girl" המבוססת על ספריה של אליזבת ארנולד.
ב-2006 הייתה ברון הקריינית בעיבוד לרדיו של הספר מאת קרייג בראון.
עוד הקליטה הדרכה של סיור במוזיאון סואן שבלונדון.
באפריל 2010 הופיעה ברון יחד עם איאן מקלן ובריאן קוקס בסדרת תשדירים לתמיכה בארגון הצדקה "Age UK".
ביוני 2010 כיכבה ברון בתפקיד אורח בפרק "The Russian House" בסדרת הטלוויזיה "המלחמה של פויל".
עוד הופיעה בתפקיד ליידי איזבל ד'קווטביל בפרק "The Dark Rider" של הסדרה הוותיקה "רציחות במידסומר" ששודרה לראשונה בערוץ ITV1 ב-1 בפברואר 2012.
ב-25 בדצמבר 2013 שיחקה ברון בערוץ BBC One בעיבוד לסיפור "The Tractate Middoth" מאת מ.ר.
ב-25 ביולי 2014 הצטרפה לצוות השחקנים של אופרת הסבון הרדיופונית "The Archers" בתפקיד קרול טרגורן.
ברון כתבה ספרים אחדים בהם "Life and Other Punctures", המספר על נסיעה באופניים Moulton Bicycle בצרפת ובהולנד, והספר "Cedric Price Retriever".
ברון הייתה בת זוגו של האדריכל סדריק פרייס במשך שנים רבות עד למותו ב-2003. לבני הזוג לא היו ילדים.
אחיה הבכור הוא מפיק התקליטים ג'רי ברון .
החברה של אח שלי (2004) Love's Brother
וימבלדון - אהבה בלבן (2004) Wimbledon
הייד פארק על ההדסון (2012) Hyde Park on Hudson
מריה אלינור דייוויד היא שחקנית אנגלייה ששחקה בפרויקטים בבריטניה, ארצות הברית וניו זילנד.
היא קיבלה ביקורות טובות על הופעתה בתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "סילביה", בו גילמה את דמותה של סילביה אשטון-וורנר.
היא גילמה תפקידים רבים בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה.
בין השאר שיחקה בקומדיה "Comfort and Joy" בבימויו של ביל פורסיית' שהייתה מועמדת לפרס באפט"א.
עוד הופיעה במיני-סדרה "Paradise Postponed", בסרטו של מייק לי "טופסי טרווי", ובסרטו של אלן פארקר "פינק פלויד - החומה" בו גילמה את אשתו של הדמות הראשית.
ב-1984 נסעה דייוויד לניו זילנד כדי לככב בסרט הביוגרפי "סילביה" בתפקיד סילביה אשטון-וורנר.
בביקורת על הסרט כתבה ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס: "למיס דייוויד דמיון בולט לאישה האמיתית, והיא מציגה הופעה אינטליגנטית ומלאת חמלה".
מבקר הקולנוע אנדרו סאריס מה-"Village Voice" שיבח את הופעתם של ארבעת השחקנים הראשיים, ובחר את הסרט "סילביה" כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר ב-1985.
אלינה סביטולינה (באוקראינית: Еліна Михайлівна Світоліна; נולדה ב-12 בספטמבר 1994) היא טניסאית יהודייה-אוקראינית מקצוענית.
בשיאה (11 בספטמבר 2017) דורגה במקום שלישי בעולם בדירוג ה-WTA.
זוכת מדליית ארד במשחקים האולימפיים (טוקיו 2020).
סביטולינה נולדה באודסה שבאוקראינה, בת להורים יהודים, מיכאילו ואולינה.
ב-2008 החלה להתחרות בסבב הפדרציה הבינלאומית לטניס.
ב-2010 ניצחה באליפות צרפת הפתוחה לנערות, הפסידה בכמר הזוגות באליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה לגמר טורניר ITF בחרקוב.
ב-2011 ניצחה בטורניר באיסטנבול, ניצחה בטורניר לאגוס והעפילה לגמר טורניר טיומן.
ב-2012 הפסידה בגמר אליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה להגרלה הראשית בטורניר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס.
באותה שנה ניצחה בטורניר הראשון שלה מסבב WTA 125K ("צ'אלנג'ר") שניצחה בטורניר בפונה שבהודו, כמו כן ניצחה בטורנירי ITF בלה מרסה שבתוניסיה ובתלאווי בגאורגיה.
ב-2013 ניצחה בטורניר באקו מסבב ה-WTA לאחר שגברה בגמר על שחר פאר, ובשני טורניר ITF – באילת (כולל זכייה בטורניר הזוגות) ובדונצק.
בטורנירי הגראנד סלאם העפילה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
במהלך השנה נכנסה לראשונה לדירוג 100 הטניסאיות הטובות בעולם וסיימה את השנה במקום ה-40.
ב-2014 הגנה על תוארה בטורניר באקו, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה.
בטורניר מיאמי מאסטרס הודחה בסיבוב הרביעי, בסינסינטי מאסטרס, ובטורניר ווהאן הפסידה בחצי הגמר.
ב-2015 ניצחה בטורניר מרקש, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הפתוחה והודחה ברבע גמר אליפות צרפת הפתוחה על ידי אנה איבנוביץ'.
היא הגיעה חמש פעמים עד חצי גמר טורנירי WTA, בסינסינטי, בריזביין, בוגוטה, סטנפורד, ובטורניר סוף העונה בסין.
את השנה סיימה במקום ה-19 בעולם.
ב-2016 ניצחה בטורניר קואלה לומפור, הפסידה בגמר טורניר ניו הייבן לאגניישקה רדוונסקה ובגמר טורניר ג'וחאי לפטרה קביטובה.
ארבע פעמים הגיעה לשלב חצי הגמר בטורניר דובאי, אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה, טורניר בייג'ינג ובטורניר מוסקבה.
בגראנד סלאם העפילה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הדיחה בסיבוב השלישי את האלופה והמדורגת ראשונה סרינה ויליאמס אך הפסידה ברבע הגמר לפטרה קביטובה.
ב-2017 ניצחה בשלושה טורניר פרמייר 5 של סבב ה-WTA, בטורניר דובאי, אליפות איטליה הפתוחה ואליפות קנדה הפתוחה.
באליפות סין הפתוחה הפסידה ברבע הגמר.
באליפות צרפת הפתוחה הגיעה לרבע הגמר לסיבוב הרביעי, גם אליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית ולסיבוב השלישי באוסטרליה.
בספטמבר 2017 דורגה במקום השלישי בעולם, דירוג השיא שלה.
בפברואר 2018 ניצחה והגנה על תוארה באליפות דובאי, במאי 2018 ניצחה ברומא באליפות איטליה הפתוחה.
באוקטובר 2018 ניצחה באליפות סבב ה-WTA.
באולימפיאדת טוקיו (2020) ניצחה במדליית ארד.
סביטולינה חברה בנבחרת גביע הפדרציה של אוקראינה משנת 2012.
היא נשואה לטניסאי הצרפתי גאל מונפיס והם הורים לבת אחת.
אלינה אילנאזובנה זגיטובה היא מחליקה אמנותית רוסייה.
היא האלופה האולימפית (פיונגצ'אנג 2018), אלופת העולם (סאיטאמה 2019), אלופת אירופה (מוסקבה 2018), אלופת רוסיה (2018) ואלופת העולם לנוער (2017).
במשחקים האולימפיים היא זכתה בתחרות לנשים והיא בת 15 שנים, 9 חודשים ו-5 ימים.
זגיטובה היא בוגרת מועדון ההחלקה סמבו-70 ומאמניה הם אטרי טוטברידזה וסרגיי דודאקוב.
בתחילה עסקה בהחלקה בהיכל הספורט יובילייני שבאלמטייבסק בשנת 2007 והיא מחליקה מגיל 7. עד 2015 התאמנה בבית הספר לספורט בעיר הולדתה איז'בסק אצל המאמנת נטליה אנטיפינה.
בפברואר 2016 התמודדה באליפות רוסיה לנוער וסיימה בעשירייה הראשונה.
היא ניצחה את תחרות הגראן פרי לנוער בפריז.
אף שבתחרות לאחר מכן בסלובניה סיימה במקום השלישי.
אם כי הישגים אלה לא הפריעו לה להעפיל לגמר הגראן פרי במרסיי.
היא שברה שיאים עולמיים בניקוד בתחרות הקצרה (70.92) והמשולבת (136.51) והשיגה ניקוד סופי גבוה (207.43).
באליפות רוסיה ב-2017 סיימה במקום השני.
בפברואר 2017 זכתה באליפות רוסיה לנוער ונשלחה ליטול חלק בפסטיבל האולימפי האירופי בטורקיה וזכתה בטורניר ההחלקה על הקרח שם.
במרץ 2017 זכתה גם באליפות העולם לנוער שנערכה בטאיפיי.
מגזין "יוניור ספורט" הכתיר אותה בתואר נערת השנה לשנת 2017.
בספטמבר 2017 ניצחה בטורניר Lombardia Trophy, כעבור חודשיים הופיעה בשלב הראשון פרי ברפובליקה העממית של סין בטורניר Audi Cup of China ואף זכתה בו.
שבועיים לאחר מכן נטלה חלק בטורניר Internationaux de France, שבו סיימה חמישית בתוכנית בקצרה, אך בשל הצלחתה בתוכנית המשולבת סיימה ראשונה.
לבסוף סיימה ראשונה בגמר הגראן פרי לעונת 2017/2018. 21 בדצמבר 2017 השתתפה באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח וזכתה באליפות לראשונה, כאשר אלופת השנה שעברה, יבגניה מדבדבה, כלל לא השתתפה בשל פציעה בקרסול.
לאחר מכן באליפות אירופה שנערכה במוסקבה התמודדה לראשונה נגד מדבדבה והצליחה לזכות באליפות על חשבונה בעוד מדבדבה עצמה סיימה כסגנית האלופה.
במשחקים האולימפיים בקוריאה אלינה זכתה במדליית כסף בתחרות הנבחרות וכעבור כמה ימים שברה שיא עולמי בתחרות הקצרה עם 82.92 נקודות, תוך שהיא שוברת את השיא של חברתה, יבגניה מדבדבה, שעמד על 81.61 והחזיק מעמד 15 דקות בלבד.
בהמשך סיימה במקום הראשון גם בתחרות המשולבת וזכתה במדליית הזהב.
היא פתחה את העונה ברגל ימין עם זכייתה בטורניר Japan Open שנערך באוקטובר 2018 וזכייתה בשלב גראן פרי פינלנד 2018, שנערך בנובמבר 2018. בהמשך אותו החודש זכתה גם בגראן פרי רוסיה.
במרץ 2019 זכתה באליפות העולם בהחלקה על הקרח, שנערכה בסאיטמה יפן.
בנובמבר 2010 השתתפה בתחרות Internationaux de France, בה סיימה במקום השני, לאחר מכן השתתפה בטורניר NHK Trophy, שבו סיימה במקום השלישי.
בגמר התחרות הקצרה בסדרת הגראן פרי בטורינו, איטליה, סיימה במקום השישי.
בדצמבר 2019 הודיעה במהדורת החדשות ורמיה של הערוץ הראשון ברוסיה שהיא איבדה את המוטיבציה לעלות על הקרח לאחר שזכתה בכל תואר אפשרי וכי היא משהה את קריירת ההחלקה שלה.
בקיץ 2020 התקבלה לפקולטה לעיתונאות של האקדמיה הרוסית לכלכלה לאומית (Российскую академию народного хозяйства, РАНХиГС).
באוקטובר 2020 הצטרפה לסגל ערוץ 1 הרוסי כדי להנחות את תחרות ההחלקה "עידן הקרח", תוכנית שילוב של רוקדים עם כוכבים והחלקה על הקרח.
זגיטובה היא בתו של מאמן ההוקי קרח אילנאז זגיטוב, שאימן בעבר את קבוצת איז'סטאל מליגת VHL.
הוריה קראו לה על שם המחליקה האומנותית אלינה קבייבה.
אחותה הצעירה, סבינה, מתחרה אף היא בתחום ההחלקה על הקרח.
חברתה הטובה ביותר ועמה התאמנה מגיל צעיר הייתה יבגניה מדבדבה ולשתיים הייתה מאמנת משותפת עד 2018 כשמדבדבה עברה זמנית לקנדה.
אלינה פוגוסטקינה היא כנרת גרמנית ילידת רוסיה.
נחשבת לאחת הכנרות המבוקשות ביותר בעולם.
פוגוסטקינה נולדה בלנינגרד כבת להורים כנרים.
החלה לנגן בגיל 4. את הופעתה הראשונה עשתה בגיל 5.
בהיותה בת 9, עברה משפחתה של פוגוסטקינה להיידלברג, שם נאלצה המשפחה להתקיים מנגינה ברחוב.
על אותה עת אמרה ברבות הימים: "אני חושבת על עברי בהכרת תודה גדולה.
במיוחד בתקופה זו בחיי, כאשר לא נהנינו מתחושת ביטחון, זכינו לכל כך הרבה נדיבות מאנשים זרים לגמרי.
לקחו אותנו הביתה, העניקו מקום לישון ולעיתים אף אפשרו לגור תקופת-מה תחת קורת הגג שלהם.
בתקופה ההיא למדתי לתת אמון באנשים..."
פוגוסטקינה התמודדה בהצלחה רבה בכמה תחרויות בינלאומיות, בהן ב-1997 בה זכתה בתחרות ע"ש שפור, וב-2005 קיבלה את הפרס הראשון בתחרות התשיעית הבינלאומית ע"ש יאן סיבליוס בהלסינקי.
בתחרות זו היא אף קיבלה פרס מיוחד לפרשנות הטובה ביותר של הקונצ'רטו של סיבליוס לכינור.
עת זכתה בתחרות, למדה פוגוסטקינה באקדמיה למוזיקה ע"ש הנס אייסלר בברלין אצל אנטייה וייטהאס.
פוגוסטקינה ניגנה עם תזמורות רבות ברחבי העולם ושיתפה פעולה עם בכירי המנצחים בזמננו ובהם ולדימיר אשכנזי, גוסטאבו דודמל, פארבו יארבי, מיכאל זנדרלינג.
הכנרת מרבה לנגן גם בהרכבים קמריים ובמסגרת זו איחדה כוחות עם סטיבן איסרליס, יורי בשמט, גדעון קרמר, כריסטוף אשנבך, ג'ושוע בל ואחרים.
מאז 2013, מנגנת פוגוסטקינה על כינור סטרדיווריוס ססרנו (1717), שהעניקה לה קרן ניפון למוזיקה (Nippon Music Foundation).
מעבר לעיסוקה במוזיקה הקלאסית, פוגוסטקינה מתעניינת בפילוסופיה ובודהיזם, ורוקדת טנגו.
פוגוסטקינה מתגוררת בברלין והיא אם לבת.
אלינור זינגר (גרמנית: Eleanor Singer; 4 במרץ 1930 - 3 ביוני 2017) הייתה סטטיסטיקאית יהודיה אמריקאית ילידת אוסטריה, שהתמחתה במתודולוגיה של סקרי דגימה.
זינגר נולדה בווינה למשפחה יהודית, ועם סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית נמלטה משפחתה לארצות הברית.
זינגר בת ה-8 לימדה את עצמה אנגלית על ידי האזנה לרדיו וקריאת עיתונים.
ב-1951 סיימה את לימודיה בספרות אנגלית במכללת קווינס, בהצטיינות יתרה.
לאחר סיום הלימודים עבדה כעורכת במספר הוצאות ספרים, ותוך כדי כך התוודעה לתחום של מדעי החברה.
ההתעניינות במדעי החברה הובילה אותה לאוניברסיטת קולומביה שם למדה פסיכולוגיה חברתית, וקיבלה תואר דוקטור ב-1966.
המחקר המדעי שלה התמקד בתיקוף מדידות.
היא חקרה כיצד נושאים כגון שמירה על פרטיות או סודיות, הסכמה מדעת, ותמריצים כלכליים משפיעים על שיעורי ההשתתפות בסקרים, האם הם יוצרים הטיות, ועד כמה התשובות מדויקות לאור כל הנושאים האלה.
המחקר שלה גם בדק כיצד ההתקדמות הטכנולוגית השפיעה על תקפות של סקרים: החל מסקרים בראיונות אישיים או סקרים שנערכו באמצעות הדואר, ומשם עברה לסקרים טלפוניים וסקרים אינטרנטיים.
לעבודתה יש עד היום תפקיד חשוב בחקר המתודולוגיה של סקרים.
כן חקרה את האופן בו מדווחים אמצעי התקשורת על מחקרים במדעי החברה.
את רוב עבודתה, במשך כ-30 שנה, ביצעה כחוקרת באוניברסיטת קולומביה.
ב-1994 עברה למרכז לחקר מתודולוגיה של סקרים באוניברסיטת מישיגן, שם עבדה עד פרישתה ב-2006. למרות זאת, המשיכה לעסוק במחקר כמעט עד מותה ב-2017.
זינגר הייתה שותפה לכתיבה של ספר לימוד על המתודולוגיה של סקרי דגימה.
ב-2011 תרמה כ-60,000 דולר מהתמלוגים שקיבלה עבור הספר לקרן מלגות לתלמידי מחקר בתחום המתודולוגיה של סקרים.
היא נבחרה כעמיתת האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה בשנת 2008.
אלינה נצ'אייבה (באסטונית: Elina Netšajeva; נולדה ב-10 בנובמבר 1991) היא זמרת סופרן אסטונית.
נצ'אייבה סיימה את לימודיה בבית הספר הצרפתי בטאלין שבאסטוניה בשנת 2011. בשנת 2016 השלימה את לימודיה במכללה האקדמית האסטונית לתיאטרון ומוזיקה.
התואר שקיבלה היה תואר M.A (תואר שני) והוא עסק בשירה קלאסית בתקופה הקלאסית ולאחריה.
הופעת הבכורה שלה בעולם המוזיקה הייתה בעונה השלישית של התחרות "Eesti Ostib Superstaari", היא עברה את האודישן בהצלחה והתקבלה לנבחרת הבנות.
נצ'אייבה הודחה מהתוכנית בשלב חצי הגמר (שלב נמוך, הגמר כולל עשרה משתתפים).
ב-2014 השתתפה נצ'אייבה בתחרות "Klassikatähed 2014" והייתה אחת משלוש הפיינליסטיות.
נצ'אייבה הנחתה את הקדם-אירוויזיון האסטוני "Eesti Laul" לשנת 2017 יחד עם מרקו רייקופ.
בדצמבר באותה השנה שינתה נצ'אייבה את שם המשפחה הבִּמתי שלה לתעתיק אנגלי, קרי, Nechayeva במקום Netšajeva.
ב-3 במרץ 2018 ניצחה נצ'אייבה בתחרות "Eesti Laul 2018", ונבחרה לייצג את אסטוניה באירוויזיון 2018 עם השיר La Forza.
ב-8 במאי 2018 הופיעה נצ'אייבה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון.
שירה של אסטוניה היה התשיעי בסדר ההופעות.
בתום הערב הוכרזה אסטוניה כעולה השנייה מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018. בגמר האירוויזיון הגיעה נצ'אייבה למקום השמיני.
בשנת 2020 הופיעה בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.
אלינה סורסקו (ברומנית: Alina Sorescu; נולדה ב-14 ביולי 1986) היא זמרת ומנחת טלוויזיה רומנייה.
ב-1994 היא זכתה במקום הראשון בפסטיבל מוזיקת הילדים בבוקרשט ולאחר שנתיים זכתה בפסטיבל בשנית.
ב-1997 בגיל אחת עשרה הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "אני אהיה כוכבת" (Voi fi o stea).
ב-1999 היא ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה שבמסגרתו הופיעה בקונצרטים בצרפת, איטליה, בלגיה והולנד.
היא למדה פיתוח קול ולאחר מכן היא גם למדה סוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט.
ב-2001 זכתה בפרס בראבו אוטו (Bravo Otto) הגרמני לאומנית פופ נוער הטובה ביותר.
ב-2002 השתתפה בתחרות סלקציה נציונלה בה נבחר הנציג הרומני לאירוויזיון בה הגיע למקום השמיני, בשנה זו גם זכתה בפרס ב-MTV לווידאו הטוב ביותר לזמרת רומנייה.
היא משמשת כמנחה בטלוויזיה הרומנית, היא הנחתה בין היתר את "Ploaia de stele", תוכנית תחרות מוזיקה בערוץ "TVR1", את תחרות היופי "מיס החוף", ב-2008 הנחתה את פסטיבל איל הזהב, היא הנחתה מספר שנים את התחרות לבחירת נציג רומניה לאירוויזיון הילדים.
ב-2009 הנחתה את תחרות סלקציה נציונלה ובאירוויזיון 2008 ו2009 הגישה את תוצאות הניקוד הרומני.
היא פעילה בקרן הלאומית הרומנית ליזמות נוער.
אלינור אנטין היא אמנית מיצג פמיניסטית, יוצרת סרטים ואמנות מושגית יהודייה-אמריקאית.
אנטין זכתה במלגת גוגנהיים בשנת 1997, ובפרס הקרן הלאומית לתרבות יהודית לשנת 1998.
אנטין נולדה בברונקס, ניו יורק למשפחה יהודית משכילה, בעלת קרבה לתרבות היידיש.
שהיגרה מפולין ב-1930. אביה, סול פיינמן, (שם קודם: פרושקיה 1910–2004) היה סוציאליסט ואתאיסט, שעבד במפעל הביגוד בניו יורק.
אמה, ג'נט עפרון (1912–1994), הייתה שחקנית בתיאטרון היידיש בפולין, אשת עסקים וייזמית.
אנטין למדה בתיכון המוזיקה והאומנות בניו יורק והתמחתה באמנות.
בהמשך, למדה פילוסופיה בבית הספר החדש למחקר חברתי (New School for Social Research), ומשחק בבית ספר תמרה דייקרהונובה לבמה (Tamara Daykarhonova School for the Stage), וכן ב-CCNY) City College of New York), שם פגשה את דייוויד אנטין משורר שעמו התחתנה ב-1961. ב-1967 נולד בנם, בלייז.
בשנות החמישים המאוחרות התחילה כציירת של אקספרסיוניזם מופשט ואז הפכה לציירת של פופ ארט.
בשנות השישים המאוחרות, הושפעה אנטין מזרם האומנות המושגית והחלה לעסוק בה.
אנטין טענה כי "האמנות הקונספטואלית פתחה את האפשרות לחצות ז'אנרים, לחצות גבולות בכל מקום, לעשות משהו אינטליגנטי ומהנה, משעשע, מבהיל".
הפרויקט הראשון שלה, באומנות הקונספטואלית, שיצירתו ארכה כשלוש שנים (1965–1968), היה קופסת דם המשוררים (Blood of a Poet Box).
בקופסה נמצאים 100 משטחים של דם ממשוררים שאלינור הכירה אישית.
הקופסה נמצאת באוסף בטייט מודרן (Tate Modern I) המוזיאון הלאומי הבריטי לאמנות מודרנית.
פרויקט זה מבטא את הכבוד של אלינור לאמנות ולחיים, את אהבתה לאמנים, ואת הנשמה של האמן שמוכנה להקריב מעצמה בשביל האמנות.
100 מגפיים () היא יצירה קונספטואלית מוכרת נוספת שלה.
היצירה נוצרה מכיוון שאנטין שאפה לעבודה אמנותית שתימשך יותר זמן ממספר השבועות הרגיל של תצוגה בתערוכה בניו יורק שהוא שלושה חדשים בשנה.
היא יצרה "mailwork" - שיטה של תערוכה שעושה את דרכה בכל העולם ובמהירות דרך הדואר, בניגוד לתערוכה רגילה שנמצאת במקום אחד או תערוכה ניידת שלוקח לה זמן לעבור ממקום למקום.
אנטין השתמשה ברומן פיקרסקי מדומה בצורת סיפור בהמשכים שדרש גיבור.
בסיפור זה הגיבור היה מאה מגפי גומי שחורים.
מאה המגפיים צולמו על ידי פיליפ שטיינמנץ בזמן שנסעו מקליפורניה לניו יורק ובניו יורק הוצג מסעם בקיץ 1973 במוזיאון לאמנות מודרנית, בתערוכה של 51 תמונות שנשלחו לאלף מבקרי אמנות ונמענים אחרים ברחבי העולם.
הרעיון המקורי של אלינור עקף לחלוטין את מערכת הגלריה והשתמשה בדואר כאמצעי להפצת האמנות.
אנטין הייתה האמנית הקונספטואלית הראשונה ששילבה דימויים סדרתיים ותוכן בדיוני בתוך אירוע אמנותי ארוך טווח, שנמשך לאורך של שנתיים וחצי.
בשנת 1972, לאחר שהושפעה עמוקות מהתנועה הפמיניסטית, יצרה אנטין עבודה פמיניסטית מוקדמת (האמנות הפמיניסטית החלה בשנות ה-70 בארצות הברית) ובולטת שהיא "גילוף: פיסול מסורתי" (Carving: A Traditional Sculpture).
העבודה כללה 148 תמונות בשחור-לבן, שמתעדים את איבוד 10 הק"ג של אנטין ב-37 ימים של דיאטה קיצונית.
כל בוקר היא צולמה עירומה באותן ארבע צורות עמידה, כדי לרשום את הירידה במשקל שלה.
אנטין השתעשעה עם התהליך המסורתי של פיסול יווני המבוסס על לקיחת גוש שיש והורדה של שכבה אחר שכבה וזריקת חומר מיותר.
במהלך שנות ה-70 החלה אנטין ליצור אישיויות, ובאמצעותן, היא החלה לחקור מגבלות של גיל, מין, גזע, מעמד ומוצא אתני.
בשנת 1972 יצרה את "המלך של חוף סולנה" מלך שהוא למעשה אנטין בתחפושת, בוחנת את האני ה"גברי" ו"הפוליטי" שלה.
אנטין הבינה שהיא לא צריכה לשנות את מינה בשביל להיות גבר, אלא רק את המגדר.
הדמות השנייה היא אנטינובה שהיא בלרינה אפרו-אמריקאית, דמות זו התפתחה מתוך החקירות של אלינור על התנוחה ועל המבט- של אמת נסתרת מאחורי תמונות מושלמות.
הדמות השלישית היא "האחות הקטנה אלינור" שמייצגת את אחד מהתפקידים המקצועיים שהוצעו לנשים בתחילת המאה ה-20: "דמות האחות", דמות, אשר כיכבה בסרט המלא הראשון של אלינור אנטין.
היא השתמשה בשני ז'אנרים אמריקאים תרבותיים, אופרת סבון וסרט הרפתקאות, כדי ליצר את המלודרמה הקומית הזאת, אבל כוונתה האמיתית הייתה להעלות שאלות עמוקות יותר על הכניעה של נשים בחברה האמריקנית המודרנית, וכיצד מתהווים סטריאוטיפים של חיים מוגבלים ודעות קדומות.
עבודתה של אנטין מתרכזת בעיקר בבעיות של זהות ובמעמדן של הנשים בעולם.
"הייתי נחושה להציג נשים ללא פאתוס או חוסר אונים", כתבה בהצהרה בתור אמנית פמיניסטית למוזיאון ברוקלין.
אלינה וקאריו (ברומנית: Alina Văcariu; נולדה ב-14 בדצמבר 1984) היא דוגמנית רומנייה.
וקאריו נולדה בסוצ'אבה והייתה מלכת היופי של התיכון שלמדה בו.
ב-1998 נבחרה לדוגמנית השנה ברומניה, מה שהוביל אותה לחתימת חוזה עם סוכנות הדוגמנות עלית.
היא דגמנה ביקיני והלבשה תחתונה לחברת האופנה האמריקאית "Finish Line, Inc."
היא הופיעה בפרסומת לחברת הטלוויזיה "Time Warner Cable".
ב-2001 הופיעה במהדורה של המגזין הבריטי "Stuff" ובמהדורת מאי של מגזין "מקסים".
היא פרסמה מספר חברות, וביניהם "לוריאל".
אלינור פרנסיס "גלו" הלין הייתה אסטרונומית אמריקאית, והחוקרת הראשית של התוכנית למעקב אחרי אסטרואידים וגופים קרובי ארץ.
הלין גילתה 903 כוכבי לכת מינורים, ועוד שביטים, והייתה פורצת דרך בתחום זה.
נולדה ב-19 בנובמבר 1932, בת יחידה לפרד וקיי פרנסיס.
בהיותה בת חמש חלתה במחלת הפוליו, שהותירה אותה מרותקת למיטתה חודשים רבים.
למדה גאולוגיה באוקסידנל קולג' , כאשר עזבה את הקולג' בשנת 1954, קצת לפני סיום הלימודים.
במהלך שנות השישים של המאה העשרים היא הקימה מעבדה לחקר גאולוגיה של הירח במכון הטכנולוגי של קליפורניה כדי לבדוק מיקומי נחיתה אפשריים על הירח.
היא התחילה בתור האחראית על אוסף המטאורים של המעבדה והמשיכה בחקר מכתשים על הירח.
לימודיה ומחקרה של יצירת מכתשים על הירח, הובילו להתעניינות באסטרואידים וגופים קרובי ארץ.
בעקבות ההתעניינות במטאורים והיווצרות במכתשים על הירח הלין, יחד עם יוג'ין שומייקר יצרו את סקר מצפה הכוכבים פלומר לאסטרואידים חוצי כוכבי לכת (PCAS) .
הסקר, שהיה פעיל בין השנים 1973–1995 גילה למעלה מ-100 כוכבי לכת מינוריים ו-17 שביטים, כמעט 30% מכלל האסטרואידים קרובי כדור הארץ שהתגלו באותה תקופה.
הסקר התחיל ב-1971 עם טלסקופ שמידט בקוטר של 18 אינץ' (45.72 ס"מ) עימו הלין גילתה בעצמה כמות גדולה של אסטרואידים, והיא גילתה את האסטרואיד הראשון שלה ב-4 ביולי 1973.
בשנת 1980 עברה להמעבדה להנעה סילונית שם היא ארגנה ותיאמה את הסקר הבינלאומי לחיפוש גופים קרובי ארץ שהיה סקר המשך בינלאומי לחיפוש אסטרואידים.
הסקר גילה כ-8 כוכבי לכת מינוריים, והלין זכתה במספר פרסים על פועלה.
הלין ניהלה את הסקר של מצפה הכוכבים פלומר במשך 25 שנים שהשתמש בטכנולוגיות צילום, ולאחריו עברה לתוכנית מעקב אחר גופים קרובי ארץ (NEAT) , תוכנית שפעלה בשימוש חיישנים אלקטרונים עם טלסקופ בעל קוטר רחב.
היא הייתה המדען הראשי לתוכנית זו.
תוכנית NEAT פועלת מדצמבר 1995, המתנהלת בצורה אוטונומית ובה התצפיות הליליות נבדקות בבוקר על ידי אנשי התוכנית.
במהלך התוכנית התגלו למעלה מ-26,000 גופים.
בשנת 2002 פרשה מעבודה בנאס"א.
בספטמבר 2010 מערך הטלסקופים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה הקדישו סדנה על שם הלין כדי להוקיר את תרומתם של אלינור ורונלד הלין.
בספטמבר 2013, נפתחה תערוכה על פועלה במצפה פלומר הסוקרת את תרומתה ומראה את עבודתה עם טלסקופ ה-18 אינץ'.
לזכות הלין נזקפים גילוי וגילוי משותף של למעלה מ-900 כוכבי לכת מינוריים ושביטים.
גילוי שני האסטרואידים הראשונים של משפחת אסטרואידי אטן ובינם 2062 אטן ו-2100 Ra-Shalom
אסטרואידים ממשפחת אסטרואידי אפולו כמו 2135 Aristaeus , 3360 Syrinx
כמו כן היא גילתה מספר כוכבי שביט ובינם:
כוכבי שביט מחזוריים כגון -
כמו כן הסתבר שאחד האסטרואידים שגילתה בשנת 1979 הוא בעצם גם כוכב שביט 107P/Wilson–Harrington שהתגלה ב-1949 ואבד כיוון שלא היו תצפיות נוספות.
גוף זה נחשב גם כאסטרואיד וגם ככוכב שביט וידוע כיום בשני השמות (בפורמט המקובל לאסטרואיד ובזה המקובל לכוכב שביט) - גם 107P/וילסון–הארינגטון וגם 4015 וילסון-הארינגטון , ותגלית זו גם היא נזקפת לזכותה, כיוון שתצפיותיה עזרו לקבוע את מסלולו.
ב-9 באוגוסט 1989, הלין ושותפיה הצליחו לצור את התמונה הדו-ממדית הראשונה של אסטרואיד, בחולפו בקרבת כדור הארץ, במרחק הזהה לפי 11 מהמרחק בין כדור הארץ לירח.
הלין קראה למספר כוכבי לכת מינורים על שם בני משפחתה, ובינם 2050 Francis על שם הוריה, פרד וקיי פרנסיס, 2430 Bruce Helin על שם בנה, 4222 Nancita על שם כלתה, ננסי, 19982 Barbaradoore על שם בת דודה שלה, ברברה דור, ו-5431 Maxinehelin על שם חמותה, מקסין אן הלין.
ב-1991, בסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת הופיעה הספינה USS Helin.
הלין קיבלה מטעם ההפקה שלט הוקרה המסביר כי הספינה נקראה על שמה אלינור הלין כיוון שגילתה מספר חסר תקדים של אסטרואידים ושביטים.
ב-1992, הלין קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוקסידנל קולג'.
כוכב הלכת המינורי 3267 Glo שהתגלה בשנת 1981 על ידי האסטרונום אדוורד בוואל נקרא על שם הכינוי שלה, לכבודה.
זוכת מדליית נאס"א לשירות יוצא דופן, עבור עבודתה על סקר PCAS של מצפה פלומר.
בשנת 1997, זכתה פרס המצוינות של JPL, עבור עבודתה על תוכנית NEAT.
כמו כן, הייתה חלק מפרס נאס"א להישג קבוצתי עבור תוכנית זו.
בשנת 1998 היא הוכנסה להיכל התהילה של נשים בטכנולוגיה.
רשימת כוכבי לכת מינורים שהתגלו על ידי הלין
כוכבי לכת מינורים אשר התגלו על ידי אלינור הלין שם שם זמני תאריך גילוי נקרא על שם הערות 1982 Cline 1975 VA 4 בנובמבר 1975 על שם אדוין קליין (Edwin Lee Cline) ממציא וחבר של המגלה 2048 Dwornik 1973 QA 27 באוגוסט 1973 על שם סטפן דוורניק (Stephen E.
Hicks), איש עסקים 2324 Janice 1978 VS4 7 בנובמבר 1978 על שם ג'ניס קליין, שעודדה את תחום גילוי האסטרואידים במכון הטכנולוגי של קליפורניה 2335 James 1974 UB 17 באוקטובר 1974 על שם ג'יימס ויליאמס (James G.
Bender) אסטרונום, אשר חישובי המסלול שלו סייעו לתכנון משימות אפשריות לכוכבי לכת מינוריים במעבדה להנעה סילונית בנאס"א 2860 Pasacentennium 1978 TA 8 באוקטובר 1978 לציון 100 שנה להכרזה על שמה של העיר פסדינה שבקליפורניה.
3651 Friedman 1978 VB5 7 בנובמבר 1978 על שם לואיס פרידמן, אחד ממייסדי האגודה הפלנטרית ואשתו קוני, לרגל יום הנישואין ה-25 שלהם.
Karayusuf), רופא סורי וחבר של הלין, שתמך בסקרי חיפוש אסטרואידים קרובי ארץ ב-JPL והוביל תוכנית של ה-World Space Foundation.
Carter) מזכיר ראשי של ההחברה הבריטית הבין-כוכבית 3855 Pasasymphonia 1986 NF1 4 ביולי 1986 על שם התזמורת הסימפונית ומוזיקת פופ של פסדינה , לכבוד שישים שנה להיווסדה 3875 Staehle 1988 KE 17 במאי 1988 על שם רוברט שטלה (Robert L.
Staehle), מהנדס בJPL ומייסד והנשיא של ארגון הWorld Space Foundation של דרום קליפורניה 3876 Quaide 1988 KJ 19 במאי 1988 על שם ויליאם קוויאד (William L.
Quaide) מומחה במדעים פלנטריים בנאס"א 3926 Ramirez 1978 VQ3 7 בנובמבר 1978 על שם אבל רמירז (Abel R.
Ramirez), מנהל מועדון החברים במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
השם ניתן לכבוד יום הולדתו ה-50 (בשנת 1992) ולציון העובדה שהוא מנהל המועדון ב-1978, השנה בה התגלה האסטרואיד 3988 Huma 1986 LA 4 ביוני 1986 על שם ציפור הומא ציפור מיתולוגית מהמיתולוגיה הפרסית.
השם נבחר במסגרת תחרות של המועצה המייעצת לדור החלל "נתינת שם לאסטרואיד" 4012 Geballe 1978 VK9 7 בנובמבר 1978 על שם תום גאבלה (Tom Geballe) (נולד 1944) אסטרונום אמריקאי 4015 Wilson–Harrington 1979 VA 15 בנובמבר 1979 על שם אלברט ג'ורג' וילסון , ורוברט ג'ורג' הרינגטון , אסטרונומים אמריקאים.
הם גילו את אותו גורם שמימי כשביט ב-1945, שעקבותיו אבדו, והוא התגלה מחדש כאסטרואיד.
רק לאחר עשור של תצפיות נוספות התגלה שמדובר באותו גורם שמימי.
4034 Vishnu 1986 PA 2 באוגוסט 1986 על שם האל ההינדי וישנו, הנודע בתפקידו כמשמר הבריאה.
האסטרואיד הוא גוף קרוב ארץ ונחשב עם פוטנציאל להתקרבות העלולה לסכן את כדור הארץ.
4055 Magellan 1985 DO2 24 בפברואר 1985 על שם פרדיננד מגלן מגלה ארצות פורטוגלי 4069 Blakee 1978 VL7 7 בנובמבר 1978 על שם לורנס בלאקיי (Lawrence E.
Blakee) (1925-2004) שעבד 37 שנים במצפה הכוכבים פלומר ותמך בתצפיות 4103 Chahine 1989 EB 4 במרץ 1989 על שם מוסטפא חנין (Moustafa T.
Chanine) (1935-2011), מדען אמריקאי ממוצא לבנוני, שהיה המדען הראשי במעבדה להנעה סילונית בנאס"א, והוביל את תחום החישה מרחוק וחקר האטמוספירה בגלי אינפרה-אדום 4104 Alu 1989 ED 5 במרץ 1989 על שם ג'ף אלו , אסטרונום אמריקאי, מגלה כוכבי לכת מינורים, מוזיקאי ומלחין.
השתתף יחד עם הלין בסקר מצפה הכוכבים פלומר לאסטרואידים חוצי כוכבי לכת.
4105 Tsia 1989 EK 5 במרץ 1989 על שם סמל שמש מסמלי האינדיאנים של זיה מניו מקסיקו, המופיע בדגל ניו מקסיקו 4107 Rufino 1989 GT 7 באפריל 1989 על שם רופוס ווקר (Rufus J.
איבנובה , אסטרונומית בולגרית 4393 Dawe 1978 VP8 7 בנובמבר 1978 על שם ג'ון דאווה (John A.
Dawe), אסטרונום בריטי, שעבד בטלקסקופ שמידט הבריטי 1.2 אינץ' באוסטרליה 4490 Bambery 1988 ND 14 ביולי 1988 על שם ריימונד במברי (Raymond J.
הלין ויתרה על הזכויות לתת שם להאגודה הפלנטרית, שארגנה תחרות למתן השם.
4759 Åretta 1978 VG10 7 בנובמבר 1978 על שם בית ספר נורווגי בלילהאמר, שהיה אחד משלושה בתי ספר שזכו בתחרות לימוד אסטרונומיה במסגרת שנת האסטרונומיה בנורווגיה ב-2009 4766 Malin 1987 FF1 28 במרץ 1987 על שם דייוויד מאלין אסטרונום וצלם בריטי אוסטרלי.
ידוע בעיקר הודות לצילומים האסטרונומים שלו.
4769 Castalia 1989 PB 9 באוגוסט 1989 על שם קסטאליה , נימפת מים במיתולוגיה היוונית ומוזת השירה.
ייתכן שמדובר באסטרואיד כפול 4874 Burke 1991 AW 12 בינואר 1991 על שם ג'יימס ברק, שהיה ראש תוכנית ריינג'ר ומחלוצי תוכנית החלל האמריקאית 4897 Tomhamilton 1987 QD6 22 באוגוסט 1987 על שם תומאס ו.
המילטון שהיה אחראי על הדלק והמכ"מ בתוכנית אפולו.
Miller) (נולד 1949) פרופסור למתמטיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת הארדין סימונס בטקסס , מייסד שיתוף הפעולה לחיפוש אסטרונומי (Astronomical Search Collaboration), פרויקט מדע אזרחי בנושא אסטרונומיה בבתי ספר 5000 IAU 1987 QN7 23 באוגוסט 1987 על שם האיגוד האסטרונומי הבינלאומי.
השם נבחר ברוב קולות לרגל גילוי האסטרואיד ה-5000 5006 Teller 1989 GL5 5 באפריל 1989 על שם אדוארד טלר פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי-הונגרי, שמילא תפקיד מרכזי בקביעת מדיניות ההגנה והאנרגיה של ארצות הברית, מחלוצי פיתוח פצצת האטום ופצצת המימן, ונודע כ"אבי פצצת המימן".
Bray) (נולד 28 באוגוסט 1907), רופא שטיפל בארבעה דורות של משפחת הלין.
Royer), כומר אמריקאי, אסטרונום חובב וצלם 5255 Johnsophie 1988 KF 19 במאי 1988 על שם ג'ון וסופי קראיוסוף, (הוריו של אלפורד קראיוסוף, (Alford S.
Goldberg), מדען ואסטרונום שעבד בנאס"א הרבה שנים, חבר של המגלה, אלינור הלין 5271 Kaylamaya 1979 MH7 25 ביוני 1979 על שם קיילה מאיה סודרבלום (Kayla Maya Soderblom) בתו של חוקר מדעים פלנטרים ג'ייסון סודרבלום ונכדתו של הגאולוג והמדען הפלנטרי לארי סודרבלום .
קיילה חיה רק 15 חודשים כיוון שנולדה עם מום בלב.
Whitney) נשיא אגודת האסטרונומים החובבים של אמרהסט, מסצ'וסטס 5438 Lorre 1990 QJ 18 באוגוסט 1990 על שם ג'ין לור (Jean Lorre) חוקר וממקימי המעבדה לעיבוד תמונות בJPL, אשר נתן תרומה משמעותית לפרויקט NEAT לגילוי אסטרואידים 5477 Holmes 1989 UH2 27 באוקטובר 1989 על שם רוברט הולמס (Robert E.
Holmes) , אסטרונום ומגלה אסטרואידים שניהל את מצפה הכוכבים בווסטפילד, אילנויי.
פרקס (1922-2011) שהיה מחלוצי החקר הפלנטרי בJPL, מפיתוח נייוט מונחה, ניהול בתוכניות ריינג'ר וסרוויור ועד להיותו סגן מנהל JPL 5593 Jonsujatha 1991 JN1 9 במאי 1991 על שם ג'ונתן מארסדן וסוג'תה נגרג'ן (Jonathan Brian Marsden and Sujatha Nagarajan) שכנים וחברים של הלין, לרגל נישואיהם.
5617 Emelyanenko 1989 EL 5 במרץ 1989 על שם ויאצ'סלב אמליאננקו (Vyacheslav Emelyanenko), (נולד 1952) ראש מחלקת מכניקה תאורטית באוניברסיטת דרום אורל, אשר השפיע רבות במחקרו על דינמיקת מסלולי שביטים, אסטרואידים וגופים נוספים 5619 Shair 1990 HC1 26 באפריל 1990 על שם פרדריק ה.
שייר, שהיה ראש תוכניות החינוך במעבדה להנעה סילונית, פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה וייסד את תוכנית הקיץ למחקר בתואר ראשון , שבה סייעה הלין.
השם ניתן לרגל סיום בניית הטלסקופ השני ב-8 במאי 1996. 5817 Robertfrazer 1989 RZ 5 בספטמבר 1989 על שם רוברט פרייזר (Robert E.
Johnson), אסטרונום אמריקאי, שהיה משמעותי לתכנון תוכנית מעקב אחר גופים קרובי ארץ .
Shaklan) מהנדס אופטי שתכנן את התכן האופטי והאנליזות הנדרשות לתוכנית מעקב לגופים קרובי ארץ (NEAT) 5968 Trauger 1991 FC 17 במרץ 1991 על שם ג'ון ט.
Kervin), מדען אמריקאי וראש תחנת המחקר AMOS של חיל האוויר האמריקאי במצפה הכוכבים האלקאלה באי מאווי בהוואי 6391 Africano 1990 BN2 21 בינואר 1990 על שם ג'ון אפריקאנו (John L.
Golombek) גאולוג פלנטרי אמריקאי שעבד במעבדה להנעה סילונית בנאס"א על תוכנית המארס פאת'פיינדר 6466 Drewesquivel 1979 MU8 25 ביוני 1979 על שם דרו אסקוויל (Drew Esquivel) (1995-2016) סטודנט, מדריך וספורטאי ב-MIT, שהיה חלק מתוכנית הקיץ למדע (Summer Science Program) 6479 Leoconnolly 1988 LC 15 ביוני 1988 על שם לאו פ.
Connolly) אסטרונום ומרצה באוניברסיטת המדינה של קליפורניה.
בין השנים 1985–1995 היה מנהל תוכני הקיץ למדע (Summer Science Program) בבית ספר באוחיי, קליפורניה, בו תלמידי תיכון למדו כיצד לצלם אסטרואידים ולחשב את מסלולם.
השם ניתן בהוקרה על ידי אלינור הלין, שלימדה בתוכנית גם כן.
6484 Barthibbs 1990 FT1 23 במרץ 1990 על שם ברט היבס (Bart Hibbs) מהנדס אווירונאוטי וחבר טוב של המגלה.
היבס תכנן את המבנה האווירונדינמי של המכונית הסולרית "Sunracer" שזכתה מקום ראשון בתחרות חוצת אוסטרליה, וכן מטוס ללא טייס היכול להשהות זמן ממושך ותלוי באנרגיית השמש בלבד.
6486 Anitahill 1991 FO 17 במרץ 1991 על שם אניטה היל, עורכת דין ואקדמאית אמריקאית ממוצא אפרו-אמריקאי, ופרופסור למדיניות חברתית, משפטים ולימודי נשים באוניברסיטת ברנדייס.
Pravdo) אסטרונום אמריקאי ואחד מהמדענים הראשיים בתוכנית מעקב אחר גופים קרובי ארץ 6577 Torbenwolff 1978 VB6 7 בנובמבר 1978 על שם טורבן וולף (Torben Lunn Wolff) חוקר ימי דני שהשתתף במשימת גלתיאה לחקר האוקיינוסים סביב העולם (1950–1952) 6602 Gilclark 1989 EC 4 במרץ 1989 על שם גילברט קלארק (Gilbert A.
הייתה חלילנית ראשונה עבור התזמורת הסימפונית של ברוקטון מסצ'וסטס במשך 37 שנים.
Clark) שתכנן את המצלמה של תוכנית מעקב אחר גופים קרובי ארץ 6756 Williamfeldman 1978 VX3 7 בנובמבר 1978 על שם ויליאם פלדמן (William C.
Feldman), מחלוצי תחום סטרטוסקופיה נייטרונית לחיפוש קרח בקטבי כוכבי לכת 6773 Kellaway 1988 LK 15 ביוני 1988 על שם לוסי קאלוויי , עיתונאית ומחנכת בריטית 6775 Giorgini 1989 GJ 5 באפריל 1989 על שם ג'ורג' ד.
Steffl) אסטרונום ממכון המחקר הדרום-מערבי, שגילה עצמאית את בתמונות טלסקופ החלל האבל את ירחי פלוטו ניקס והידרה (הראשון היה מוטצ'לר) 6815 Mutchler 1979 MM5 25 ביוני 1979 על שם מקס ג'יי.
כמו כן חשב על יכולת אלפבית לעוורים (שהיה הבסיס לרעיון של כתב ברייל) 6894 Macreid 1986 RE2 5 בספטמבר 1986 על שם מקרגור רייד (Macgregor S.
באטלר סופרת מדע בדיוני אפרו אמריקאית 7061 Pieri 1991 PE1 15 באוגוסט 1991 דייוויד פיירי (David C.
Pieri), גאולוג וחוקר הרי געש במחלקת כדור הארץ והחלל במעבדה להנעה סילונית 7087 Lewotsky 1991 TG4 13 באוקטובר 1991 על שם קריסטין וגרצ'ן לווטסקי, חברות של אלינור הלין.
קריסטין עבדה בתחום יצירת מראות לטלסקופים של נאס"א וגרצ'ן אחראית על נושאי סביבה בחברת סרטים גדולה 7091 Maryfields 1992 JA 1 במאי 1992 על שם מרי פילדס האישה השחורה הראשונה שעבדה כדוורת בארצות הברית, והאישה השנייה בסך הכל שעבדה עבור שירות הדואר.
Vaughan), מהנדסת שעבדה על משימות וויאג'ר 2, גלילאו, מסנג'ר ועוד.
בשנת 1984 זכתה פרס מהנדסת השנה של סניף ה-AIAA בבולטימור 7187 Isobe 1992 BW 30 בינואר 1992 על שם Syuzo Isobe, שהיה מעורב בהקמת Bisei Spaceguard Center, שם נוהל סקר שגילה למעלה מ-440 אסטרואידים בשנים בו הוא פעל (1996–2010).
Muirhead) סגן מנהל משימת מארס פאת'פיינדר בנאס"א.
היה אחראי על תכנון, פיתוח, בדיקה ושיגור של החללית.
עם מותו בתאונה, הקימה אמו אלבינה די בּוּאָרוּברֶה את ארגון ה על שמו להנצחתו.
Hovland) מהנדס בכיר במעבדה להנעה סילונית של נאס"א, שהיה אחראי על הRaman Spectrometer Electronics.
Berezhnoy) (נולד 1972), אסטרונום וכימאי רוסי מאוניברסיטת מוסקבה 10674 de Elía 1978 VT10 7 בנובמבר 1978 על שם גונזלו קרלוס דה-אלייה (Gonzalo Carlos de Elía) (נולד 1977), חוקר ארגנטינאי באוניברסיטה הלאומית בלה פלאטה 10676 Jamesmcdanell 1979 MD2 25 ביוני 1979 על שם ג'יימס מקדנל (James P.
אלינור הוא השיר הפותח את האלבום באותו השם מאת זוהר ארגוב, אלבומו המלא הראשון של הזמר, שיצא בשנת 1980. מילות השיר נכתבו על ידי ג'קי מקייטן לנעימת השיר היווני "איפרחו" (ביוונית Υπάρχω) של סטליוס קזנג'ידיס, שהולחן על ידי כריסטוס ניקולופולוס.
בעוד ש"אלינור" יצא לרדיו לראשונה בביצועו של מקייטן, הוא נעשה מזוהה לחלוטין עם ארגוב.
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי ובהן של הזמרים שימי תבורי, זהבה בן, להקת "ים של בלוז" ולהקת כרמלה גרוס ואגנר.
השיר "איפרחו" , שהושר במקור על ידי הזמר סטליוס קזנג'ידיס, התפרסם בשנת 1977. שלוש שנים לאחר מכן ביקש ארגוב מג'קי מקייטן לכתוב עבורו מילים ללחן של אותו השיר.
מילות "אלינור" נכתבו על מצוקתו של המחבר, לאחר שהתאהב באישה בשם צביה, אשר הוריה התנגדו לקשר ביניהם.
בעת חיבור השיר אותה בחורה הייתה מאורסת לגבר אחר, היא ביקשה ממקייטן לשנות את שם הבחורה בשיר, והוא שונה לאלינור.
מקייטן הוציא את השיר בקלטת, אך לפני שהשיר תפס תאוצה ברדיו הקליט ארגוב את גרסתו, שהפכה ללהיט אשר נהיה מזוהה עם ארגוב ולא עם מחברו ומבצעו המקורי.
אלבומו המלא הראשון של זוהר ארגוב מכיל שמונה שירי כיסוי, והוא הוקלט פעמיים, בפעם הראשונה על ידי יהודה קיסר על גבי טייפ ארבעה ערוצים ויצא בשם "חאפלה עם זוהר ארגוב", ולאחר מכן בהקלטת אולפן על ידי חברת התקליטים "האחים ראובני" שהחליטו לקרוא לאלבום על שם השיר "אלינור".
ביצועי שיר זה שונים בין שתי הגרסאות.
"אלינור" כוסה על ידי שימי תבורי עוד ב-1980, באלבומו "מנדובלה", ושנה לאחר מכן יצא בביצועו של מחבר השיר, מקייטן, באלבום הבכורה שלו.
בשנת 1994 הקליטה וביצעה את השיר בגרסת בלוז במופע מיוחד של פסטיבל עכו ששודר בערוץ 2 להקת "ים של בלוז" של יונתן בר גיורא ושמיל ברניקר.
השיר הוקלט גם על ידי להקת הרוק "כרמלה גרוס ואגנר" במסגרת "שוב יוצא הזמר", פרויקט חידושי שירים של גלי צה"ל לכבוד פורים.
השיר כוסה גם על ידי הזמר אהרון ירימי עבור האלבום "חברים שרים זוהר" ועל ידי הזמרת זהבה בן באלבומה "זהבה בן שרה זהר ארגוב".
שני האלבומים ראו אור בשנת 1998. "אלינור" גם היווה חלק ממחרוזת שירי זוהר ארגוב כחלק מאלבומו השמיני של אייל גולן, "חלומות", שיצא בשנת 2003.
השיר אף כוסה על ידי "אתניX" ואייל גולן, והיה השיר הפותח הקבוע של הופעתם המשותפת מסוף שנות ה-90.
בשנת 2005 לירון לב שגילם את אילן הרמן בעונה הראשונה של הסדרה "השמיניה" הקדיש את השיר לאלינור "אלי" מלכי (אביטל אברג'יל), וזכה עם השיר בתוכנית "הסטאר של מחר".
אלינה מטקלוב (נולדה ב-17 במרץ 1998) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית אחורית במועדון ספורט קריית גת בליגת העל לכדורגל נשים, ובין השנים 2016–2018 בנבחרת הנשים של ישראל.
מטקלוב נולדה באוקראינה וגדלה בבאר שבע.
בתחילת דרכה הצטרפה למועדון כדורגל מכבי "לי" באר שבע ולאחר חצי שנה, בגיל 14, התקבלה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם שיחקה עד גיל 19.
במהלך התקופה באקדמיה שיחקה בנבחרת הנערות עד גיל 17 (11 הופעות) ובנבחרת הנערות עד גיל 19 (17 הופעות).
קריית גת, איתה זכתה באליפות בעונה זו.
בשנת 2016 זומנה לנבחרת הנשים.
את הופעת הבכורה שלה ערכה נגד נבחרת אוקראינה ב-21 בינואר 2016. משחקה האחרון היה נגד נבחרת אוסטריה ב-12 ביוני 2018.
מטלקוב היא בעלת סטודיו פרטי לאימוני כושר ברמלה.
אלינור אן אורמרוד (Eleanor Anne Ormerod; 1828-1901) הייתה אנטומולוגית חלוצה.
על סמך לימודיה בחקלאות, היא הפכה לאחת הראשונות להגדיר את תחום האנטומולוגיה החקלאית.
היא פרסמה סדרת מאמרים חשובה על חרקים ומזיקים בכתבי עת לחקלאות וגננות משנת 1877 עד 1900. כמו כן פרסמה דוחות שנתיים שהופקו ממידע שנאסף על ידי מתנדבים ברחבי בריטניה.
היא עבדה בהתנדבות כאנטומולוגית בחברה המלכותית לחקלאות באנגליה.
היא קידמה את השימוש בחומרי הדברה.
אלינור הייתה בתם של שרה וג'ורג' אורמרוד, ונולדה ב-11 במאי 1828 בפארק סדברי, גלוסטרשייר.
מגיל רך היא התעניינה בחרקים והיו לה הזדמנויות רבות ללמוד עליהם באחוזה הגדולה בה גדלה.
בזמן שאחיה למדו בבית הספר ברוגבי, אצל תומאס ארנולד, היא קיבלה חינוך בבית על ידי אמה.
היא התעניינה בחרקים והגיעה למדריך החיפושיות הבריטי של סטיבן.
היא רכשה מיקרוסקופ בסביבות 1863 והחלה לערוך תצפיות מעמיקות יותר.
היא למדה חקלאות והפכה למומחית בנושא.
כאשר, בשנת 1868, החלה האגודה המלכותית לגננות להקים אוסף של מזיקי חרקים למטרות מעשיות, אורמרוד תרמה לה רבות, וזכתה במדליית הפלורה של החברה.
בשנת 1877 פרסמה חוברת "הערות לתצפיות על חרקים מזיקים", שהופץ לאנשים שהתעניינו בנושא, אשר בתורם שלחו לה את תוצאות תצפיותיהם.
מתוך התצפיות היא כתבה סדרה של דוחות על חרקים מזיקי משק.
היא נבחרה לחברה האנטומולוגית של לונדון בשנת 1878. בשנת 1881 אורמרוד פרסמה דוח מיוחד על הזבוב.
בשנת 1882 מונתה לאנטומולוגית בחברה החקלאית המלכותית, תפקיד אותה מילאה עד 1892. במשך כמה שנים הייתה מרצה לאנטומולוגיה מדעית במכללה החקלאית המלכותית בסירנססטר.
תהילתה לא הוגבלה רק באנגליה.
היא קיבלה אותות כבוד מאוניברסיטת מוסקבה על פרסומיה על החרקים שפגעו בצמחים, וכן גם הערכה גדולה בדרום אפריקה ובצרפת.
בין העבודות האחרות ניתן למנות את המדריך לחרקים מזיקים וספר חרקים המזיקים בפרדס ובעצי פרי.
על פועלה היא קיבלה את תואר הכבוד LL.D מאוניברסיטת אדינבורו במרץ 1900. היא הייתה האישה הראשונה שהאוניברסיטה העניקה לה תואר כזה.
אורמרוד הייתה האישה הראשונה שהתכבדה במלגה בחברה המטאורולוגית (1878).
ההתעניינותה במטאורולוגיה נוצרה אולי בהשראת אחיה ג'ורג' ורינג אורמרוד שהיה מעורב בהקמת המצפה המטאורולוגי בטיינמות'.
הוא הפך לעמית בשנת 1874. אלינור פרסמה יומן מזג אוויר פרטי של קרוליין מולסוורת' מקובהאם, סורי.
היומן כלל יותר מ 75,000 רישומים שנעשו בין 1825 ל 1850 כולל הערות על מזג אוויר וחיי צמחים.
היא הייתה תומכת בהפצת חומר ההדברה "פריז גרין" בבריטניה.
זוהי תרכובת שמקורה בארסן וקוטלי חרקים לא סלקטיביים שהורגים את מרבית החרקים, כולל חרקים מאביקים.
שימוש בו יוצר מעגל קסמים של תלות בקוטלי חרקים כימיים.
בשנים מאוחרות זוהה כמוצר מסוכן.
עם מות אביה היא ואחיותיה עברו דירה מספר פעמים, ולבסוף בשנת 1887 עברה לסנט אלבנס, הרטפורדשייר עם אחותה ג'ורג'יאנה אליזבת אורמרוד.
וירג'יניה וולף כתבה בשנת 1924 את המאמר "העלמה אורמרוד" שהתבסס על חייה.
דיוקנה של אלינור תלוי למרגלות גרם המדרגות הראשי במכללה הישנה באוניברסיטת אדינבורו, שהכריזה עליה בגאווה כבוגרת הכבוד הראשונה של אדינבורו.
בשנת 2017 קראה אוניברסיטת אדינבורו את "ענן המחשוב למחקר" - Eleanor על שמה.
אלינור ויניפרד וורתינגטון קוקס היא שחקנית בריטית.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מטילדה וורמווד במחזמר "מטילדה" עליו זכתה בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר, ומהופעתה בתפקיד ג'נט הודג'סון בסדרה "The Enfield Haunting" עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה.
קוקס היא השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אוליבייה בגיל עשר.
עוד היא מוכרת מתפקידה בדמות פולי רנפרו בסדרת הטלוויזיה "Hetty Feather" על פי ספרה של ג'קלין וילסון.
ב-2018 החלה לככב בסדרה "בריטניה" של רשת Sky Atlantic.
היא למדה בבית הספר לאמנויות הבמה פורמבי החל מגיל שנתיים.
לפני שהופיעה ב"מטילדה" השתתפה קוקס בהפקה של ביל קנרייט למחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בתיאטרון ליברפול אמפייר.
בספטמבר 2011 פורסם שהיא תהיה אחת מארבע ילדות שיגלמו את דמותה של מטילדה במחזמר "מטילדה", יחד עם קליאו דמטריו, קרי אינגרם וסופיה קלי.
הופעת הבכורה שלה במחזמר הייתה באוקטובר 2011, והיא הופיעה פעמיים בשבוע.
המחזמר זכה לשבחי הביקורת, והוא היה מועמד לעשרה פרסי אוליבייה, בהם פרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר.
המחזמר "מטילדה" זכה בשבעה פרסים.
קוקס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר יחד עם דמטריו, אינגרם וקלי.
היא השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אוליבייה.
קוקס המשיכה להופיע ב"מטילדה" עד 19 באוגוסט 2012. אחר כך שיחקה בתפקיד הנסיכה אורורה הצעירה בסרט "מליפיסנט" משנת 2014.
במאי 2013 גילמה את "סקאוט" בהפקה בימתית של הספר "אל תיגע בזמיר" שהועלה בתיאטרון הפתוח ריג'נטס פארק.
היא חלקה את התפקיד עם לוסי האצ'ינסון ואיזי לי.
החל מאפריל 2015 עד אוגוסט אותה שנה שיחקה קוקס בתפקיד בלאוזי בראון בהפקה של "באגסי מלון" בתיאטרון ליריק האמרסמית'.
באוקטובר 2015 גילמה את ג'ס במחזה "טומקאט" מאת ג'יימס ראשברוק בתיאטרון סאות'רק פלייהאוס שבלונדון.
ב-2016 הייתה קוקס מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על הופעתה במיני-סדרה "The Enfield Haunting" של ערוץ Sky One.
ב-2018 החלה לככב בתפקיד קייט בסדרה "בריטניה".
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2014 מליפיסנט Maleficent הנסיכה אורורה הצעירה 2018 Action Point בוגי קארבר 2019 גוון Gwen גוון
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות2015 מלפפון Cucumber מולי ויטאקר סדרת טלוויזיה (7 פרקים) The Enfield Haunting ג'נט הודגסון תפקיד ראשימועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר 2015–2016 Hetty Feather פולי רנפרו סדרת טלוויזיה (11 פרקים) 2018–הווה בריטניה Britannia קייט תפקיד ראשי (3 עונות); 26 פרקים
YearAwardCategoryWorkResult2011פרסי WhatsOnStage.comהשחקנית הטובה ביותר במחזמר (יחד עם קלאו דמטריו, קרי אינגרם, סופיה קילי)המחזמר מטילדה 2012פרס אוליבייההשחקנית הטובה ביותר במחזמר (יחד עם קלאו דמטריו, קרי אינגרם, סופיה קילי) 2016פרס באפט"א לטלוויזיהשחקנית המשנה הטובה ביותרThe Enfield Haunting 2024פרס אוליבייההשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמרכמעט נורמלי
אלינור ויר בויל הייתה אמנית בתקופה הוויקטוריאנית, שעבודתה כללה בעיקר איורים בצבעי מים לספרי ילדים.
איורים אלה הושפעו מאוד מהתנועה הפרה-רפאליטית, בהיותם מפורטים ביותר.
אהבה ומוות היו נושאים פופולריים בזרם האמנות הזה, ומשהו מכך ניתן לראות ביצירתה של אלינור ויר בויל.
היא חתמה על עבודותיה "EVB" כדי לטשטש את זהותה והפכה במהרה לאחת המאיירות החשובות ביותר בשנות ה-60 של המאה ה-19.
אלינור ויר בויל נולדה בסקוטלנד לאלכסנדר גורדון מאברדינשייר, צאצא של הדוכס מאנקסטר.
היא הייתה הקטנה מבין שמונה ילדים.
מאוחר יותר עברה לאנגליה והתחתנה עם ריצ'רד בויל, בנו של רוזן קורק וכומר של המלכה ויקטוריה.
רגישותה לטבע של אלינור ויר בויל השפיעה מאוד על עבודתה המאוחרת, שכללה בעיקר ספרי טבע לאחר שבעלה נפטר.
עם זאת, במהלך חייה, היא הפיקה, וזכתה לשבחים רבים, עבור ספרי ילדים.
בסך הכל, אלינור כתבה או איירה עשרים ואחד ספרים בטווח זמן של כחמישים שנה.
הקסם שלה והשפעתם היו ברורים באיורים שיצרה עבור "מלכת מאי" של המשורר טניסון בשנת 1852. איורים מיוחדים כאלה בלטו עוד יותר באגדות האנס כריסטיאן אנדרסן בשנת 1872, שהייתה אחת המהדורות המוקדמות ביותר שאוירו על ידי מאייר אנגלי.
הם כללו שתים עשרה תמונות בצבע מלא ושרטוטים רבים אחרים.
לאנדרסן היה צד אפל מובהק ברבים מסיפוריו.
לאלינור הייתה היכולת לתרגם אותו בדרך ויזואלית עם טעם מרושע משלה, המהדורה הזו נעשתה לאחת המגובשות ביחסים בין האיור לכתיבה.
לכידות זו הציבה סטנדרט חדש להמחשה העתידית ביצירתו של הנס אנדרסן.
כמה מהאיורים המוערכים ביותר מהספר הזה כוללים: את "מלכת השלג", "הברווזון המכוער", "בת הים הקטנה", "גן העדן", "המלאך" ועוד.
שלוש שנים מאוחר יותר, אלינור ויר בויל יצרה את מה שנחשב לאחת היצירות הגדולות שלה.
בשנת 1875, אלינור יצרה מחדש ואיירה של הסיפור הידוע "היפה והחיה".
עבודה זו כוללת עשר תמונות בצבע מלא.
היא זכתה לשבחים רבים על התפיסה הייחודית שלה את דמות החיה.
אף על פי שסיפור זה אוייר פעמים רבות, נראה שגרסתה של אלינור ויר בויל היא הראשונה והיחידה שמזכירה יצור מוזר.
יצוג שונה מאוד מהגרסה ההומניסטית הרגילה.
אלינור התרחקה מכל הנורמליות של הדמות, חסרת הגוף הזקוף ותווי פנים ובגדים אנושיים.
יצירות בולטות נוספות של אלינור ויר בויל הן איוריה ב"הסיפור ללא קץ" ו"משחק ילדים", כמו גם באיוריה ובכתביה.
"הסיפור ללא קץ" הוא במקור סיפור גרמני מאת פרידריך וילהלם קארוב.
מאוחר יותר תורגם על ידי שרה אוסטין לאנגלית ואויר על ידי אלינור.
מאידך היא כתבה ספרי ילדים משל עצמה.
אחד מהם מוערך ביותר על ידי חוקרים ונטען שהוא חשוב מבחינה תרבותית.
בספר "משחק ילדים" היא התאימה איורים לחרוזי ילדים מפורסמים.
לקראת סוף הקריירה המשיכה אלינור ויר בויל לכתוב ספרי ילדים.
התוכן שלהם התמקד בטבע כפי שכתבה ואיירה.
הספר האחרון שלה נכתב ב 1908 כלל 12 סיפורים בליווי שמונה איורים.
אלינה איווניבנה פאש (, הגייה: [ɐˈl⁽ʲ⁾inɐ iˈwɑn⁽ʲ⁾iu̯nɐ ˈpɑʃ]; נולדה ב-6 במאי 1993) היא זמרת וראפרית אוקראינית.
היא הגיעה לגמר העונה השישית של "The X Factor Ukraine" והייתה צפויה לייצג את אוקראינה באירוויזון 2022, אך עקב מחלוקות פוליטיות פרשה ובחרה שלא לייצג את המדינה בתחרות.
פאש נולדה ב-6 במאי 1993 בעיירה בושטינה במחוז זקרפטיה, ולמדה בתיכון בושטינה ובבית הספר לאמנויות בעירה.
היא לקחה שיעורי פיתוח קול באוז'הורוד.
החל מגיל 13 היא השתתפה במספר פסטיבלי המוזיקה במדינות ברית המועצות.
כשהייתה בכיתה י"א היא השתתפה בתוכנית "Karaoke on the Maidan".
בשנת 2012 היא הוציאה שירים עם להקת Real O והוט צ'וקלט, וכתבה את שירם המשותף שלך סקיי ואירינה ביליק.
בשנה העוקבת השתתפה בעונה השישית של "The X Factor Ukraine", והגיעה למקום השלישי.
בשנת 2017 סיימה את לימודיה לתואר שני באקדמיה לאמנות, מדע וקרקס בקייב.
ב-15 באפריל 2018 יצא לאור סינגל הבכורה שלה, "Bitanga", לצד וידאו קליפ שהופק עבורו.
השיר משלב סגנונות מוזיקליים רבים, דוגמת היפ הופ וראפ, עם מוזיקה אוקראינית מסורתית.
הראפר הצרפתי Jaw מלהקת DOP השתתף בקליפ.
ב-18 באוגוסט אותה השנה הוציאה לאור את הסינגל השני שלה, "Oinagori".
הווידאו קליפ שלו צולם בעיר מרסיי שבצרפת.
ב-24 באוגוסט 2019 היא הופיעה במצעד הלאומי לכבוד יום העצמאות של אוקראינה, לצד מוזיקאיות נוספות כמו טינה קרול.
בחודש אפריל 2021 פרסמה פאש את אלבום האולפן השלישי שלה, РозМова.
ב-24 בינואר 2022 הכריזה חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (UA:PBC) כי פאש נבחרה להשתתף בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2022, לצד שבעה אמנים נוספים.
היא ביצעה את השיר "Shadows of Forgotten Ancestors" על בימת הגמר של הקדם, ב-12 בפברואר, והגיעה למקום הראשון.
היא הייתה צפויה לבצעו פעם נוספת בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. לאחר ניצחונה טען סולן להקת קאלוש אורקסטרה, שהגיעה למקום השני בקדם, כי מפיקיו זייפו את תוצאותיו.
בעקבות המחלוקת סביב הזוכה של הקדם האוקראיני לאירוויזיון 2019, מארוב, שהובילה לפרישתה של המדינה מהתחרות באותה השנה, הוכנס כלל חדש לתחרות, לפיו אמנים שהופיעו ברוסיה מאז שנת 2014 או נכנסו לחצי האי קרים (שנחשב לאחד מהשטחים הכבושים באופן זמני) בניגוד לחוק האוקראיני בנושא לא יורשו להשתתף בתחרות.
אלינה צנגקו היא אתלטית יווניה, אלופת אירופה (מינכן 2022) בהטלת כידון.
אלופת אירופה עד גיל 20
באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בחודש יולי בטאלין שבאסטוניה זכתה צנגקו במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 61.18 מטר, לפני אדריאנה וילאגוש מסרביה (60.44 מטר) ואני-לינאה אלאנן מפינלנד (54.80 מטר).
סגנית אלופת העולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בחודש אוגוסט בניירובי שבקניה זכתה צנגקו במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 57.91 מטר, אחרי אדריאנה וילאגוש מסרביה (61.46 מטר) ולפני יסלנה רוחאס מקובה (55.48 מטר).
באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבארצות הברית סיימה צנגקו במקום 20 במוקדמות הטלת כידון בתוצאה של 57.12 מטר, ולא העפילה לגמר.
באליפות אירופה שנערכה בחודש אוגוסט במינכן שבגרמניה זכתה צנגקו במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 65.81 מטר, לפני אדריאנה וילאגוש מסרביה (62.01 מטר) וברבורה שפוטקובה מצ'כיה (60.68 מטר).