tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בישראל שודרה הסדרה במקור בטלוויזיה החינוכית ב-1986. את שיר הפתיחה העברי, אשר התבסס על שיר הפתיחה של הסדרה הספרדית המקורית, שר אריה מוסקונה.
את טובטוב דיבב ניקו בר.
ב-1993 היא דובבה מחדש עם שחקנים אחרים ושודרה בערוץ הילדים.
כאשר הסדרה עברה לערוץ הילדים מילות שיר הפתיחה שונו אך הלחן נשאר.
מבצעות את השיר ענת ניב ומרית יפה בעיבודו המוזיקלי של ירון ניסימוב.
את טובטוב דיבב אילן דר.
ב-2001 עונה חדשה של הסדרה דובבה לעברית, והיא שודרה שוב בערוץ הילדים.
את שיר הפתיחה ביצעו מאיה בר שלום ודודו זר - שדיבב את טובטוב.
כיום, הסדרה עם הדיבוב מהטלוויזיה החינוכית משודרת בערוץ ג'וניור.
הדיבוב המקורי לעברית הופק על ידי חסיה ורטהיים ובוים על ידי מרקו סימיונוביץ.
ג'יל בן דוד (אולי הטרול)
גרסה זו הופקה על ידי ירון ניסימוב ועוזי פוקס ובוימה על ידי ענת ניב.
ענת ניב, חנוך רעים, אהרון פררה, ניר רון (הטרולים)
הגרסה המחודשת של ערוץ הילדים (2001)
גרסה זו הופקה על ידי בתי בן יער ועוזי פוקס ובוימה על ידי מאיה בר שלום.
טובואיי הוא שמה של קבוצת איים וכן של האי המרכזי בקבוצת איים זו, המהווה חלק מאיי אוסטרל בפולינזיה הצרפתית שבאוקיינוס השקט.
האי טובואיי ממוקם כ־640 ק"מ דרומית לטהיטי.
באי מתגוררים כ־2,050 תושבים, ושטחו 45 קמ"ר.
האי סופח לצרפת בשנת 1881.
באחד הסרטים שנעשו על בסיס הספר "המרד על הבאונטי" מתואר האי כאי בו מתגוררים קניבלים.
טובולין (Tubulin) הוא חלבון ממשפחה של חלבונים גלובולריים הקרויים בשם זהה.
החלבונים העיקריים במשפחה הם האלפא-טובולין והבטא-טובולין, יחידות הבניין של המיקרוטובול בתא איקריוטי, אולם המשפחה כוללת עוד 4 חלבונים נוספים.
המשקל המולקולרי של הטובולין הוא כ-50 קילודלטון.
המבנה האטומי של טובולין התגלה על ידי אווה נוגאלס.
המיקרוטובולים בנויים מדימרים (שתי תת-יחידות) של אלפא- ובטא-טובולין.
בקצה החיובי של המיקרוטובול נקשרים חלבוני הטובולין הקשורים למולקולות GTP, בעוד שמהקצה השלילי משתחררים חלבונים הקשורים ל-GDP, תהליך שמתרחש בעזרת GTPase.
אף על פי שהן האלפא- והן הבטא-טובולין קושרים GTP, רק חלבוני הבטא מסוגלים לבצע הידרוליזה של GTP ל-GDP.
הגמא- והדלתא-טובולין נמצאים ב-תא באזור הצנטריולות ומשתתפים ביצירת כישור החלוקה במהלך המיטוזה.
טובי סטיבנס הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
בין תפקידיו הידועים ביותר המיליארדר גוסטב גרייבס בסרט "למות ביום אחר" מסדרת סרטי ג'יימס בונד, ואדוארד רוצ'סטר בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC משנת 2006 לרומן של שרלוט ברונטה "ג'יין אייר".
טובי סטיבנס, בנם של השחקנים מגי סמית' ורוברט סטיבנס, נולד בלונדון ולמד באקדמית לונדון למוזיקה ואומנות הדרמה.
תפקידו הראשון בקולנוע היה בשנת 1992 בתפקיד אותלו בסרט "אורלנדו", מאז הוא מופיע בקביעות בתפקידים שונים בקולנוע, בטלוויזיה ועל במת התיאטרון.
זמן קצר אחרי סיום לימודיו באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) זכה להכרה כשחקן תיאטרון מוערך, בעיקר בזכות תפקידו כקוריולנוס בהפקה של רויאל שייקספיר קומפני.
באותה עונה הופיע גם בתפקיד קלאודיו במחזה השייקספירי "מידה כנגד מידה".
בהפקה של הווסט אנד גילם את דמותו של סטנלי קובלסקי במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס, ובשנת 2004 שיחק בתפקיד המלט.
בברודוויי הופיע בהצגה "Ring Round the Moon".
בקולנוע שיחק בתפקיד הראשי בסרט "מצלמים פיות" וגילם את הדוכס אורסינו בסרטו של טרוור נאן "הלילה השנים עשר" עיבוד קולנועי למחזה של שייקספיר.
סטיבנס מרבה להופיע בדרמות תקופתיות כמו סדרת הטלוויזיה "הדיירת מאחוזת ויילדפל", עיבוד לספרה של אן ברונטה, לצידה של טרה פיצג'רלד, הסרט "הדודנית בט" לפי רומן של אונורה דה בלזק, ו"גטסבי הגדול" עיבוד לספרו של סקוט פיצג'רלד.
ב-2003 גילם את דמותו של קים פילבי בסדרה "מרגלי קיימברידג'" שהופקה על ידי רשת ה-BBC.
ב-2005 שיחק בסרט ההודי "המרד הגדול" (Mangal Pandey: The Rising) בו גילם תפקיד של קצין בריטי, המתאר את אירועי המרד ההודי הגדול משנת 1857. עוד הופיע בסרט "האתגר של שארפ", מסדרת הטלוויזיה "שארפ", בו גילם דמות של ממונה מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית.
בסתיו 2006 כיכב בסדרת הדרמה הטלוויזיונית של ה-BBC "ג'יין אייר", וכן בסרט The Wild West בו גילם את תפקיד הגנרל ג'ורג' ארמסטרונג קסטר בקרב ליטל ביגהורן.
ב-2009 גילם סטיבנס את דמותו של הנסיך ג'ון בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "רובין הוד" בהפקת ה-BBC.
עוד ב-2009 שיחק בתיאטרון בלונדון בהפקה של "בית הבובות", המחזה של איבסן, לצידם של ג'יליאן אנדרסון וכריסטופר אקלסטון.
בשנת 2018 גילם את דמותו של לוטננט ביל בימן מיחידת "אריות הים" (Navy SEALs) בסרט לצוד את האויב.
סטיבנס נשוי לשחקנית הניו זילנדית אנה-לואיז פלומן וב-31 במאי 2007 נולד בנם הבכור אלי אליסטר.
טובול קוסטאנאי הוא מועדון כדורגל קזחי מהעיר קוסטנאי שבצפון קזחסטן.
הקבוצה משחקת נכון להיום בליגה הבכירה בקזחסטן.
למרות העובדה כי הקבוצה משחקת בליגה הבכירה בקזחסטן מאז הקמתה ב-1992, הקבוצה זכתה פעמיים באליפות קזחסטן.
קבוצה זו, כמו מספר רב של קבוצות מברית המועצות לשעבר, שינתה את שמה מספר פעמים במהלך השנים.
בין השמות של הקבוצה, למעט "טובול", ניתן למנות את "אוטומוביליסט", "אנרג'טיק" ו"חימקי".
הקבוצה הופיעה לראשונה במפעל אירופי בגביע האינטרטוטו בשנת 2003, אז הגיעה עד השלב השלישי כשהיא עוברת את קבוצות פולוניה ורשה מפולין וסיינט טרויידן הבלגית כאשר היא מפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת SV פסשינג האוסטרית.
בגביע אופ"א בעונת הקבוצה פגשה כבר בסיבוב המוקדמות הראשון את קבוצת פ.צ.
בזל השווייצרית, מולה הפסידה טובול.
טובה שטרסברג-כהן (נולדה ב-12 במאי 1933) היא משפטנית ישראלית, כיהנה כשופטת בית המשפט העליון (1994–2003) וכנציבת תלונות הציבור על שופטים הראשונה (2003–2008).
טובה שטרסברג-כהן נולדה בפולין בשנת 1933 ועלתה לארץ ישראל ב-1934. התגוררה עם משפחתה בירושלים, שם למדה בבית הספר "אליאנס" עד 1947. בשנת 1951 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר שליד האוניברסיטה העברית, ובשנת 1955 קיבלה תואר מוסמך אוניברסיטה במשפטים.
עד לגיוסה לצה"ל התמחתה בפרקליטות מחוז חיפה.
את שירותה הצבאי ביצעה כסנגורית צבאית בפרקליטות מחוז צפון.
ב-3 בדצמבר 1958 הוסמכה כעורכת דין ועסקה במקצוע כ-18 שנה במשרדים פרטיים.
נשואה לעורך הדין יהודה כהן, אם לשלושה.
ב-4 בינואר 1977 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בחיפה וב-13 בינואר 1977 מונתה לרשמת בית המשפט המחוזי בחיפה.
ב-1 בספטמבר 1977 מונתה לכהונה בפועל כשופטת בבית המשפט המחוזי בחיפה, וב-29 במרץ 1978 מונתה לכהונה של קבע בתפקיד זה.
בין 2 בספטמבר 1984 ל-30 באפריל 1985 כיהנה בפועל כשופטת בית המשפט העליון.
ב-17 בינואר 1994 מונתה לכהונה כשופטת בית המשפט העליון, וכיהנה בתפקיד זה עד לפרישתה ב-12 במאי 2003.
בשנת 2017 יצא לאור ספר יובל לכבודה, "ספר שטרסברג-כהן", בעריכת אהרן ברק, יצחק זמיר, אבנר כהן, מורן סבוראי ואלעד עפארי.
עמדותיה כשופטת בית משפט העליון
כשופטת בית משפט העליון האמינה שטרסברג-כהן כי בית המשפט אינו צריך לייצג את כל רבדיה של החברה; בית המשפט אינו גוף שנבחר על ידי העם ולכן אינו מייצג את שכבות האוכלוסייה.
תפקידו של בית המשפט הוא לייצג את החוק, ליישם את החוק ועל פי החוק ובמסגרתו לקבוע את הנורמות הראויות.
בהתאם לכך, ראתה חשיבות רבה בהשלמת ניסוח וחקיקת חוקי היסוד, שיהוו משענת לרעיונות נאורים שיחלחלו לבתי המשפט ולחברה כולה.
לדוגמה, שטרסברג-כהן הייתה בדעת מיעוט ש:
"יש לראות את הוראות התקנון ...
המאפשרות להוציא חבר מן הקיבוץ על-ידי החלטת אספה כללית שלא נדרש קוורום של נוכחים בה אלא נדרש רוב של שני שלישים מן המצביעים, בטלות.
בטלותן נובעת מכך שאין הן עולות בקנה אחד עם תקנת הציבור, אין הן סבירות, אין הן עולות עם דרישת תום הלב ועם עיקרי הצדק הטבעי והן פוגעות בזכויות יסוד למעלה מן הדרוש ושלא לתכלית ראויה."
אף על פי שבמשפטים רבים הסתמכה והתחשבה במשפט הבינלאומי הדגישה כי איננה פוסקת על פי החוק הבינלאומי בעיניים עצומות וכי בתור שופטת בית משפט עליון בישראל היא ערה לצרכיה הביטחוניים של המדינה ולמצב הביטחוני הקשה בו מצויה המדינה וכשהצרכים הצדיקו פסיקה שונה מזו של החוק הבינלאומי, פסקה לטובת ביטחון המדינה.
פעלה לפי עקרון האומר כי מצד אחד אסור שביטחון המדינה יפגע ומצד שני שהפגיעה בצד הנגדי לישראל לא תהייה גדולה מדי.
בפעילות השיפוטית עסקה כמעט בכל תחומי המשפט במהלך כהונתה פסקה יחד עם הרכבי שופטים שונים בפסקי דין תקדימיים אשר הטביעו חותמם על מערכת המשפט והחברה בישראל.
בפרשת נחמני היא הייתה בדעה שלאדם יש את החירות לבחור אם להיות הורה ועל כן בכל שלב בתהליך הפריה חוץ גופית רשאים הצדדים לחזור בהם מלממש את התהליך, עד להגעה לנקודה אשר ממנה אין דרך חזרה והיא השתלת הביציות בגוף האם הפונדקאית.
בעתירתה של אליס מילר לאפשר לה להשתתף בקורס טיס סברה שטרסברג-כהן כי יש לפתוח את קורס הטיס בפני נשים בעלות הכישורים המתאימים וזאת כדי לתת לנשים לממש את זכות היסוד לשוויון בינן לבין גברים בתחום זה.
שטרסברג-כהן ניסחה את פסק דין הרוב שאסר על פיטום האווזים.
בקובעה שפיטום אווזים נוגד את חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) היא קבעה: "התקנות נוקטות אמצעים שפגיעתם באינטרס ההגנה על בעלי-החיים קשה היא, וכפועל יוצא מכך הן אינן משקפות יחס ראוי בין התועלת ל"צורכי החקלאות" לבין הפגיעה בבעלי-חיים המותרת על פיהן"{{הערה|, פ"ד נז(6) 212}}.
שטרסברג-כהן הייתה בדעה שיש לצמצם את תחולת ההתיישנות כדי "להיזהר מלסגור את דלתות בית המשפט בפני אדם הטוען לזכות, רק משום חלוף הזמן"
ב-1 באוקטובר 2003 מונתה לנציבה הראשונה של "נציבות תלונות הציבור על שופטים" ובכך הייתה גם האישה הראשונה בתפקיד זה.
טרם הקמת גוף הנציבות, מנגנון הפיקוח על השופטים, היה קיים "משוב" על שופטים.
במסגרת תפקידה בנציבות פעלה לקידומם של מספר נושאים בוערים במערכת המשפטית, ביניהם מבצע חיסול תיקים ישנים מ-1996 ומיגור תופעת התארכותם היתרה של תיקים משפטיים.
כמו כן היא עסקה בפיתוחם של מספר מנגנונים, שבאמצעותם עזרה למערכת המשפטית להתייעל ולקצר את זמן ניהולם של תיקים על ידי שופטים כגון, ביקורת יזומה בבתי הדין ואצל השופטים ולא רק פעולה כתגובה מצד הנציבות לתלונות שמוגשות, פעלה למען הסרת חיסיון המידע המגביל את הנציבות בפרסום מסקנותיה.
בתפקיד הנציבה לא פסחה על שום גורם שיפוטי וכשבנציבות התקבלו תלונות על בתי הדין הרבניים ביצעה ביקורת גם על גופים אלה.
בתפקיד הנציבה נתקלה לאורך השנים בעימותים עם שופטים, אשר נגעו לתחום סמכותה כנציבה, ולקראת תום כהונתה אף נכנסה לעימות עם מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, אשר אותו האשימה בפלישה לתחומי סמכותה, בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה, בו הועברה ביקורת על התנהלות שופטים ובתי הדין הרבניים.
במהלך תפקידה הוגשו לה סך הכל 5,054 תלונות ובשנות כהונתה הביאה להתפטרותם של 9 שופטים ודיינים בהתאם לממצאים אשר נחקרו רבות על ידי הנציבות.
בכל שנה משנות כהונתה, הוציאה דוח פעולות ומסקנות, אשר אותו הגישה לשר המשפטים ולנשיא/ת בית המשפט העליון.
לאחר סיום כהונתה בנציבות, היא מרצה ומרכזת בצוות הקבוע של "המכון להשתלמויות שופטים".
שטרסברג-כהן פרסמה מאמרים רבים העוסקים בסוגיות משפטיות שונות, ובהם:
ביקורת שופטים במישור האתי המשמעתי, משפט וממשל, ט 371 (2006)
הפריה מלאכותית- היבטים משפטיים: מזונות הילד (ספר יצחק הכהן, קובץ, 1989)
התנדבות- היבטים משפטיים: הצלת חיי אדם (ספר לנדוי, 1995)
למי מוקנה מעמד של "מתלונן" בפני הנציבות?
מעמד העובר במשפט הישראלי רפואה ומשפט 28, 8 (2003)
פיתויים על אובדן הכנסות הכרוכות בחטא (דין ואומר - ביטאון לשכת עורכי הדין חיפה והצפון, 5, 1991)
תגמולי ביטוח והצמדתם (דין ואומר - ביטאון לשכת עורכי הדין חיפה והצפון, 6, 1992)
טובוס או צינור הנשמה תוך קני הוא צנתר המוחדר לתוך קנה הנשימה במהלך צנרור קנה לצורך אבטחת נתיב אוויר ולאפשר גישה אליו.
הטובוס עשוי מפוליאתילן ומגיע בגדלים שונים, על הצינור מסומנות שנתות עומק, ומוטבע בו פס מתכת הניתן לשיקוף באמצעות צילום רנטגן.
בקצה הצינור ישנו בלון קטן שניתן לניפוח באמצעות מזרק לצורך קיבוע הטובוס.
טובוס משמש בדרך כלל לצורך הנשמה באינטובציה אצל חולים מחוסרי הכרה או מורדמים, אך הוא עשוי לשמש גם לצורך החדרת תרופות שונות לריאות.
החדרת הטובוס לקנה הנשימה דורשת מיומנות גבוהה, ומבוצעת בעיקר בידי רופאים מומחים להרדמה או לרפואה דחופה, או על ידי פרמדיקים במתאר טרום בית החולים.
טוֹבּוֹלְסְק היא עיר במחוז טיומן שבסיביר, רוסיה.
בעבר הייתה בירתה של סיביר.
היא קרויה על שם נהר טובול, ושוכנת במקום שבו הוא נשפך לנהר אירטיש.
טובולסק הוקמה בשנים 1585–1586 על ידי חייליו של ירמק הקוזאק במהלך הפלישה לסיביר.
בשל מיקומה הגאוגרפי באמצע הדרך למזרח הרחוק ומרכז אסיה החלה העיר לשגשג בזכות המסחר עם סין ובוכרה.
לאחר שכבשו מהשוודים את פולטבה בשנת 1709, שלחו הרוסים שבויים רבים לטובולסק.
עד היום ניתן למצוא בקרב תושבי העיר צאצאים לשבויים הללו.
חשיבותה של העיר ירדה לאחר תום בניית מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית, שפסחה על העיר.
לאחר מהפכת פברואר בשנת 1917 הובאו הצאר ניקולאי השני ומשפחתו להתגורר בעיר.
לאחר שהתקרב הצבא הלבן לעיר בשנת 1918, העבירו הבולשביקים את הצאר ומשפחתו ליקטרינבורג, שם הם הוצאו להורג וכך באה לקיצה שושלת רומנוב.
טובי אדוארד הייזלווד ג'ונס הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי מועמד פרס גלובוס הזהב על הופעתו בתור אלפרד היצ'קוק בסרט "The Girl".
התפרסם בתפקידיו המשניים בסרטים "פרוסט/ניקסון", "הערפל" "W." ו"ידוע לשמצה", דיבב את קולו של דובי בסרטים "הארי פוטר וחדר הסודות" ו"הארי פוטר ואוצרות המוות".
ג'ונס נולד ברובע האמרסמית' שבמערב לונדון, בנם של ג'ניפר ושל שחקן הקולנוע פרדי ג'ונס לצידו הופיע ב-2004 בסרט "גברות בלוונדר".
לג'ונס שני אחים, רופרט וקספר.
ג'ונס למד בבית ספר פרטי לבנים "אבינגטון" שבאוקספורדשייר ולאחר מכן באוניברסיטת מנצ'סטר.
ג'ונס הופיע ביותר מעשרים סרטים מאז שהחל בסרט "אורלנדו".
ב-2002 ג'ונס דיבב את קולו של גמדון הבית דובי בסרט "הארי פוטר וחדר הסודות".
ב-2004 הופיע בסרטים "גברות בלוונדר", "למצוא את ארץ לעולם לא" שם גילם את סמי יד ימינו של קפטן הוק בסרט ו"גברת הנדרסון גאה להציג" בשנה שלאחר מכן.
ב-2006 שיחק בתפקיד הביוגרפי הראשי של טרומן קפוטה בדרמה העצמאית "ידוע לשמצה", תפקיד זה נתן לג'ונס את פרס שחקן השנה בבריטניה מטעם מבקרי הקולנוע הבכירים של לונדון, ג'ונס גם הועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בזכות תפקידו בתור הקולוניאליסט הבריטי וודינגטון בדרמה הספרותית "הצעיף הצבעוני".
בנוסף הופיע במיני-סדרה "אליזבת הראשונה" בתפקיד סר רוברט ססיל.
ב-2007 השתתף בגרסה הקולנועית של פרנק דרבונט למותחן האימה הספרותי של סטיבן קינג "הערפל", בסרט גילם את דמותו הספרותית של אולי, עוזרו של מנהל הסופרמרקט בסרט.
אולי, צלף מצטיין, הוא בין הדמויות היחידות הנשארות שפויות לנוכח הערפל הקטלני.
מעט לפני כן גילם את ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת בדרמה התקופתית "רוחות של חופש".
ג'ונס שיחק בשתי הפקות פוליטיות ב-2008 "W." בדמותו של היועץ הפוליטי קארל רוב ואחד האנשים המקורבים ביותר לנשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש (ג'וש ברולין) ו"פרוסט/ניקסון" בדמותו הביוגרפית של סוכן הכישרונות סוויפטי לאזר המציע לנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון (פרנק לנגלה) כחצי מיליון דולרים בעבור סדרת ראיונות טלוויזיוניים.
להופעות אלו נוסף תפקיד משני בתור ברטון עוזרו של ראש העיר (ביל מארי) בפנטזיית הילדים "עיר הגחלת".
ב-2010 חזר לדבב את דמותו של דובי בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות".
באותה שנה, הוא הופיע גם בדוקטור הו עונה 5 פרק 7 כ"אדון החלומות".
ב-2012 שיחק את קלאודיוס טמפלסמית' בסרט משחקי הרעב והועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתור אלפרד היצ'קוק בסרט "The Girl".
ב-2018 שיחק בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" כגונר אוורסול, מנהל מכירות של דינוזאורים שניצודו.
לג'ונס שתי בנות, מדליין והולי.
גברת הנדרסון גאה להציג (2005)
כריסטופר ובני מינו (2011) - סרט טלוויזיה
הנערה של היצ'קוק (2012) - סרט טלוויזיה
עולם היורה: נפילת הממלכה (2018)
הדבר האחרון שהוא רצה (2020)
החיים המחשמלים של לואי וויין (2021)
אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל (2023)
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס באפט"א לטלוויזיה2025השחקן הטוב ביותרMr Bates vs The Post Office
טוֹבִּי כהן הוא צלם ישראלי.
בתחילת הקריירה שלו היה טובי כהן אחד מצלמי הפפרצי המוכרים ביותר בלונדון.
מאז, שינה את הקריירה והחל לחקור וליצור מחדש את סיפורי התנ"ך והאגדות היהודיות דרך עדשת מצלמתו.
צילומיו מככבים בתערוכה נודדת באוניברסיטאות בארצות הברית ובאוסף המלכותי של ארמון בקינגהאם.
כצלם פפראצי כבר בגיל 21, התפרסמו צילומיו על שער העיתון "דיילי אקספרס", בעיתון הלונדוני "ניוז אוף דה וורלד" וה"דיילי מייל".
מייקל ג'קסון, קייט מוס ובני הזוג ויקטוריה ודייוויד בקהאם הם רק חלק מרשימה ארוכה של סלבריטאים שצילם.
אחרי שתמונותיו פורסמו בצהובונים דרך קבע, החליט כהן שעליו להעמיק בעולם הצילום האמנותי והחלל ייצר סצנות מבוימות סביב היהדות כפי שהוא מדמיין וחווה אותו.
"שנים שחייתי בלילות, חיפשתי אחרי מפורסמים מכל העולם שמגיעים ללונדון.
היום אני שוב רודף אחרי מפורסמים אבל מסוג אחר."
בשנת 2007 הוא החליט לזנוח את החיים הנוצצים של עולם המפורסמים, להשתקע בישראל ולהקדיש את חייו לאמנות.
כיום, כהן חי על קו תל אביב-לונדון, נשוי ואב לתינוק.
תערוכותיו הקודמות, "פרויקט אברהם" ו"כרובים ומלאכים", היוו בסיס למחקר שלו בנושא הנרטיב היהודי.
בתחילת דרכו צילם את מראות הזוועה והמוות של תקופת הפיגועים בתחילת שנות האלפיים.
לאחר מכן, התמקד בצילום דיוקנאות של חיילות מיחידות קרביות של צה"ל, ובהמשך החל לצלם צילומים פנורמיים שתיעדו זרמים שונים של היהדות האורתודוקסית.
הוא התחקה אחר תורת הלחימה היהודית אבי"ר, מתיישבים ביהודה ושומרון, והתלווה אל חסידי ברסלב למסעות באומן שבאוקראינה.
סגנון הצילום של כהן מושפע רבות מהיותו צלם שטח בעברו.
ברבות מעבודות הצילום שלו הוא מביים את מצולמיו בעת ריקוד וריחוף.
הצלם מיכה בר-עם כתב על יצירתו של כהן: "כשפגשתי את טובי כהן לראשונה לפני כמה שנים הוא עוד נהג להציג עצמו כצלם, צייד גאה מן הזן שהתקשורת מכנה פפראצי.
אלא שסקרנותו הכפייתית בצד החיפוש אחר זהותו היהודית הובילו אותו במסלול מרתק: בצד ההתפעמות מנופי הארץ הוא נמשך אל הקסם הארוטי הנוצר משילוב של נעורים, מדים ועוצמה".
בשנת 2015 החל כהן בפרויקט שעוסק בתולדות חיוו של משה רבנו.
במסגרת הפרויקט צולמו ברחבי ישראל עשר סצנות מפורסמות.
בסוף שנת 2016 הציג כהן את הפרויקט האחרון שלו, הגולם, בגלריה אנגל בתל אביב.
התערוכה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת.
טוֹבּיאס אליסטייר פ' "טוֹבּי" קֵבֶּל
הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, אשר התפרסם בעקבות השתתפותו בסרטים "קונטרול", "רוקנרולה", "הנסיך הפרסי: חולות הזמן", "שוליית המכשף", "זעם הטיטאנים", כוכב הקופים: השחר" ו"ארבעה מופלאים".
קבל נולד בעיירה פונטפרק שבמערב יורקשייר, אך גדל בנוטינגהאמשייר שבמזרח אנגליה.
קבל הוא הרביעי מתוך חמישה ילדים, גדל על ידי אימו, מישל (לבית מת'רס), שפית וגננת ואביו, רוברט קבל, הוא מהנדס, יליד זימבבואה.
הוא נשר מלימודיו בגיל 15 ועבד כצייר ומעצב, בגיל 17 הצטרף אל סדנת הנוער לטלוויזיה שבנוטינגהאם.
הבמאי והתסריטאי האנגלי שיין מדווס הגיע אל הסדנה וגילה עניין בכישרונו של קבל.
הוא ליהק אותו בשנת 2004 לתפקיד הפריצה של קבל בדרמת הפשע "בנעלי המת" בתור אנטוני, צעיר מוגבל עליו מגונן אחיו הגדול ריצ'רד לאחר כשהוא חוזר משירותו הצבאי.
באותה שנה השתתף קבל גם בפרויקט ההוליוודי הראשון שלו, אפוס המלחמה ההיסטורי של אוליבר סטון "אלכסנדר" בתפקיד פאוסניאס, שומר ראשו האישי של המלך פיליפוס השני (ואל קילמר).
את התפקיד הקטן שלו לסרט "נקודת מפגש" של וודי אלן קיבל ללא אודישן, הופיע בנוסף בסרט האימה "השממה".
ב-2007 קיבל את פרס שחקן המשנה הטוב ביותר של טקס הסרטים הבריטיים העצמאיים, על הופעתו בדרמה המוזיקלית של אנטון קורביין "קונטרול".
בסרט שיחק קבל בתפקיד רוב גרטון, האמרגן של להקת הרוק "ג'וי דיוויז'ן".
ב-2008 שיחק בסרט הפשע של גאי ריצ'י "רוקנרולה" בתור המוזיקאי ג'וני קוויד, בנו החורג של בוס המאפיה הלונדוני לני קול (טום וילקינסון).
קבל התפרסם בעולם בשוברי הקופות הקיציים של שנת 2010 "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" בתור גארסיב בנו של שליט האימפריה הפרסית שארמן ו"שוליית המכשף" בתור הקוסם דרייק סטון החובר אל הקוסם הרשע מקסים הארוות' (אלפרד מולינה).
ב-2011 יצא הסרט "ותיק המלחמה" ("The Veteran") , בו מגלם קבל את התפקיד הראשי, כשלצידו בתפקיד הנשי הראשי, השחקנית הישראלית עדי בילסקי.
כמו כן, שיחק בתפקיד שחקן התיאטרון ג'ון וילקס בות', רוצח הנשיא אברהם לינקולן בסרטו של רוברט רדפורד "הקונספירטור".
באותה שנה גילם גם את ליאם בעונתה הראשונה של הסדרה "מראה שחורה".
ב-2014 הוא גילם את דמות האנטגוניסט הראשי קובה בסרט "כוכב הקופים: השחר".
ב-2015 גילם את דמות הנבל דוקטור דום, אויבם של ארבעת המופלאים, בסרט "ארבעה מופלאים".
ב-2016 גילם את דמותו של מסאלה, חבר הילדות ויריבו של בן חור בגרסה מחודשת לדרמה ההיסטורית "בן חור", שביים טימור בקממבטוב, בו משחקת גם השחקנית הישראלית איילת זורר.
ב-2017 השתתף בסרט ההרפתקאות "קונג: אי הגולגולת", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג.
באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "מכורים לזהב", לצד מתיו מקונוהיי, ברייס דאלאס הווארד ואדגר רמירס.
ב-2018 גילם בסרט "המלאך" את דמותו של סוכן המוסד ששימש מפעילו של אשרף מרואן.
ב-2019 גילם בסרט "דניאל" את דמותו של ג'יימס פולי, שנחטף בסוריה והוצא להורג על ידי דאעש.
בשנת 2020 נישא קבל לאריאל וייט ולהם בן אחד.
טובי טיילר בקרקס הוא סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של צ'ארלס ברטון שיצא לאור בשנת 1960, הסרט מבוסס על ספרו של ג'יימס אוטיס.
בשנת 1964 שודרה בטלוויזיה בארצות הברית כהצגה בשני פרקים.
טובוק הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
טובוק הוא וולקני, המשמש כקצין הביטחון הראשי של הספינה, כמו גם הקצין הטקטי הראשי.
טים רוס גילם את דמותו של טובוק במשך כל שנות ריצתה של הסדרה, בין השנים 1995–2001.
טובוק נולד בשנת 2264 על "וולקניס" (Vulcanis), מושבת ירח ששייכת לוולקנים.
כנער, טובוק התאהב בג'ארה, בת של דיפלומט טרליאני.
היא לא השיבה לו אהבה.
הוריו שלחו אותו ללמוד לשלוט ברגשותיו אצל מומחה וולקני.
טובוק למד באקדמיה של צי הכוכבים שבסן פרנסיסקו.
עם סיום לימודיו, הוא קיבל דרגת סג"ם בגיל 29, ושירת כקצין מדעים זוטר על ספינת החלל "אקסלסיור" תחת פיקודו של קפטן היקארו סולו.
במהלך שירותו המוקדם בצי הכוכבים, טובוק חש פחות ופחות נוח להתרועע עם מי שאינם וולקנים, והוא התפטר מתפקידו בצי הכוכבים בשנת 2298, ונכנס למשטר "קולינהר" של חוסר-רגשות אמיתי.
הוא קיים את טקס ה-"פון פאאר" שש שנים מאוחר יותר, מה שהוביל לנישואיו לט'פל ולהקמת משפחה.
50 שנה מאוחר יותר, לאחר בחינה עצמית רבה, טובוק שב לשורות צי הכוכבים כמדריך אימונים באקדמיה.
חזרתו לצי הכוכבים התאפיינה בבגרות ובבחינה מחודשת של ההטבות שהשירות מספק.
אחרי כמה שנים של הוראה, טובוק הוצב למשך זמן קצר על ספינת החלל "בילינגס" (Billings) בכפוף לקומנדר קתרין ג'יינוויי, עד אשר שניהם הוצבו על הספינה "ויומינג" (Wyoming) ולאחר מכן - על הספינה מדגם אינטרפיד "וויאג'ר" - כקפטן (ג'יינוויי) וקצין ביטחון ראשי / קצין טקטי ראשי (טובוק).
בשנת 2371, הוטל על טובוק להסתנן לארגון המאקי על סיפון כלי חלל בפיקודו של צ'קוטי.
במהלך המשימה, הזהות של טובוק נחשפה על ידי סוכן מודיעין של המאקי, אשר השתמש בטובוק כדגימת מעבדה לניסויים בשטיפת מוח.
בעוד שטובוק היה מודע לאורך כל הניסויים, הסוכן מחק את זיכרונו כשהוא סיים, על מנת להבטיח כי טובוק לא יהיה מסוגל לזכור את כל פרטים.
לאחר החוויה הקשה, טובוק שוחרר בחזרה אל שורות המאקי.
במהלך תקרית בשטחי ההפקר שעל גבול הפדרציה-קרדאסיה, בה היו מעורבות ספינת המאקי של צ'קוטי ו"וויאג'ר", שתי ספינות החלל הועברו שלא מרצונן אל רביע דלתא ידי Caretaker חידתי.
כאשר ספינת המאקי נהרסה, כאשר התרסקה אל תוך ספינת קייזון על מנת להציל את "וויאג'ר", טובוק שוגר מספינת המאקי, יחד עם קומץ ניצולים, ושב לתפקידו כקצין האבטחה והקצין הטקטי של "וויאג'ר".
באותו הזמן, אל "וויאג'ר" הצטרפו גם שני ילידי רביע דלתא - ניליקס הטלקסיאני ושותפתו קס האוקמפה.
טובוק מזהה יכולות על-חושיים בקס, ועוזר לה לפתח אותם.
טובוק למד להתמודד עם ההתנהגות ידידותית במיוחד והרגשית של ניליקס.
מאוחר יותר, תאונת טרנספורטר גורמת למיזוג טובוק וניליקס יחד, לתוך דמוי-אדם חדש בשם טוביקס (Tuvix).
בסופו של דבר, השניים הושבו לצורותיהן הנפרדות.
לאחר חוויה זו, לטובוק עדיין היו בעיות עם ניליקס, אשר רבות מהן הועלו שוב בפרק "Riddles".
בסופו של דבר, השניים הפכו לחברים.
בתחילתו של הפרק "Revulsion" מעונה 4, בסביבות השנה 2374, טובוק מועלה בדרגה ללוטננט-קומנדר.
לפני כן, ברוב העונה הראשונה פונים אליו בתואר "לוטננט" למרות שהוא עונד דרגות של לוטננט-קומנדר.
בפרק האחרון של הסדרה נחשף כי טובוק סובל ממחלה נוירולוגית ניוונית, שניתן להירפא ממנה על ידי ביצוע מיזוג מוחות עם קרוב-משפחה.
בשנת 2377 הוא עדיין בריא מספיק על מנת למלא את תפקידיו.
עם זאת, בשנותיו המאוחרות יותר, בציר זמן חלופי, המחלה לבסוף החריבה את דעתו של טובוק, מאחר שלא ניתן היה להשביו לרביע אלפא בזמן לריפוי.
זה הותיר אותו מרותק לבית חולים פסיכיאטריים.
עם זאת, על מנת להציל את טובוק (בין שאר), קפטן ג'יינוויי של העתיד משנה את ההיסטוריה, על ידי מציאת דרך להשיב את "וויאג'ר" וכל אנשי הצוות שלה אל רביע אלפא כבר בשנת 2378, זמן רב לפני שמחלתו של טובוק מחמירה.
טובוק של יקום המראה מופיע בפרק "Through the Looking Glass", עונה 3 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", כחבר במרד הארצנים בהנהגתו של בנג'מין סיסקו.
זוהי הדמות היחידה מ-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" אשר המקבילה לה מיקום המראה נראית על המסך.
לאחר "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
בסדרת הרומנים "טיטאן", שאינם בקאנון הרשמי של "מסע בין כוכבים", טובוק מצטרף אל קפטן ויליאם רייקר על סיפון ה-"טיטאן" כקצין טקטי, לאחר שעזב את "וויאג'ר".
בהיותו וולקני מלא, לטובוק יש אישיות מורכבת, עם סכסוך פנימי.
למרות שהוא עובר את תהליך הקולינהר, יש כמות נכבדה של ראיות לכך שאין לו שליטה רגשית מוחלטת, והוא מרגיש מרירות כלפי מורשתו הוולקנית.
הוא גם נראה מפגין לעיתים רגעים רוגז, כעס (מופנה בעיקר כלפי ניליקס, שאישיותו החברותית לעיתים קרובות מתנגשת עם הסטואיות הוולקנית של טובוק), ספק עצמי ואפילו סרקזם.
למרות קונפליקט פנימי זה, טובוק הראה, בהזדמנויות רבות, שביכולתו להפגין גם אצילות ואלטרואיזם.
ט'פל היא אשתו של טובוק.
הם נישאו בשנת 2304. יש להם שלושה בנים ובת אחת בשם אזיל.
ט'פל נראתה בפרקים "Persistence of Vision" ו-"Bliss", בשתי הפעמים במהלך הזיות של טובוק.
גרסה הולוגרפית של ט'פל נראתה בפרק "Body and Soul".
את הדמות מגלמת השחקנית מרווה היקס.
טוֹבּי קית' קובאל היה זמר קאנטרי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי.
אלבומו הראשון, "Toby Keith", יצא באפריל 1993.
קית' נפטר ב-5 בפברואר 2024, לאחר מאבק של שנתיים בסרטן הקיבה.
קית' החל את דרכו בנאשוויל, טנסי, בשנת 1990. הוא חילק עותקים של הקלטת דמו שעשה, לסוכני חברות תקליטים רבות, לאחר אכזבות חוזרות ונשנות, נשבע קית' כי אם לא ישיג חוזה הקלטות, עד יום הולדתו השלושים הקרב ובא, יוותר על נסיונותיו לפתח קריירה בתעשיית המוזיקה.
למזלו, עותק של הקלטה שלו נמסר בידי דיילת אוויר ממעריצותיו להרולד שיד מחברת ההקלטות מרקורי (Mercury Records), בעקבותיה נסע לאחת מהופעותיו והחתים אותו על חוזה ההקלטות הראשון שלו.
קית' נחשב לאיש ימין והוא אחד האמנים הבודדים שהסכימו להופיע בטקס השבעתו הראשונה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ב־2017. עקב כך הוא הוחרם על ידי ארגונים שונים מלהופיע ונעשו ניסיונות להרוס את הופעותיו.
טובורג היא חברת בירה דנית שנוסדה בשנת 1873 בנמל במחוז הלרופ, מצפון לקופנהגן, דנמרק.
מאז 1970 היא חלק מקבוצת קרלסברג.
הבירה המוכרת ביותר של החברה היא "טובורג פילזנר" שיוצרה לראשונה בשנת 1880.
מבשלת טובורג הדנית, הוקמה ב-13 במאי 1873, כאשר קבוצת אנשי עסקים בראשות היהודי הדני, פיליפ ו' היימן, רכשה חלקת אדמה הכוללת נמל באזור הלרופ שבדנמרק.
מקור שמה של המבשלה באכסניית טוס (בדנית: Thuesborg), ששכנה באזור המבשלה בסוף המאה ה-17. הקבוצה הקימה את מפעל הייצור הראשון של טובורג, והשתמשה בנמל הפרטי עבור ייצוא של הבירה, בדגש על מדינות דרום אמריקה, שהיו שוק חדש ומבטיח.
חזון הייצוא של טובורג נחשב חדשני במיוחד באותה התקופה והיווה פריצת דרך בחשיבה העסקית של מבשלות בירה ביבשת אירופה.
טובורג החלה בשיווק בירה לאגר בהירה לשוק הדני ב-1875, וב-1880 הייתה המבשלה הראשונה לשווק בירה בסגנון פילזנר בדנמרק.
בשנת 1888 השתתפה טובורג בתערוכה הנורדית התעשייתית לחקלאות ולאמנות, והציגה מגדל בצורת בקבוק טובורג בגובה 26 מטרים.
הבקבוק הענק, ניצב עד היום בשטח המבשלה הראשונה של טובורג באזור הלרופ, והפקק שבראשו הוא נקודת תצפית על האזור כולו.
בשנת 1900 פרסמה טובורג את הפוסטר "האיש הצמא", שאויר בידי האמן הדני אריק הנינגסן.
הפוסטר הודפס לראשונה בנובמבר 1900, והיה מסימני הזיהוי הבולטים של טובורג בגרמניה ובדנמרק לאורך שנים.
כתר המלוכה הדני התווסף לסמל המבשלה בשנת 1914, כאשר טובורג נבחרה לספק המשקאות הרשמי של בתי המלוכה בדנמרק.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה דנמרק על ידי צבא גרמניה, ונותרה תחת שליטה נאצית בין השנים 1940–1945.
רבים מעובדי טובורג היו חברים במחתרת הדנית, שפעלה לשחרור דנמרק משליטת גרמניה, ומפעלי טובורג שמשו להסתרה של עשרות יהודים, שהוברחו לשוודיה באמצעות הנמל הפרטי של המבשלה.
מבשלת טובורג משווקת בירות ביותר מ-70 מדינות ברחבי העולם, ב-10 טעמים שונים, ביניהם טובורג ירוק, טובורג אדום, טובורג גולד, טובורג לימון, טובורג טוויסט, טובורג שחור ועוד.
הבירות נבדלות זו מזו בטעמן ובאחוזי האלכוהול במשקה.
בירת חג המולד של טובורג ה-JULEBRYG משווקת במהדורה מוגבלת למשך 10 שבועות בלבד בכל שנה.
הבירה המיוחדת הושקה לראשונה בנובמבר 1981, ומאז מושקת בכל שנה ביום השישי הראשון של חודש נובמבר, שזכה לכינוי J-Day.
במסגרת יום ההשקה החגיגי של הבירה מתלבשים עובדי המבשלה בדנמרק בחליפות סנטה קלאוס כחולות ומבלים את היום כולו במשאיות בירה ובכרכרות רתומות לסוסים ברחבי הערים המרכזיות של דנמרק, על מנת להפיץ לראשונה את חביות הבירה באופן רשמי וחגיגי לאלפי בתי עסק ופאבים שהזמינו את הבירה המיוחדת חודשים מראש.
בשל עיצוב התווית של הבירה, המציג פתיתי שלג לבנים על רקע כחול, נודעה הבירה בשם "בירת השלג", ו-J-Day נודע בתור יומו של השלג הראשון.
בירה "טובורג" יובאה לראשונה לארץ ישראל בשנת 1907, על ידי איש העסקים הנוצרי ג'וזף פסקל אלבינה.
בשנת 1973 מבשלת שיכר לאומית, שהיה לה מונופול בתחום ייצור הבירה בישראל, שכרה את שירותי מבשלת "טובורג" לתכנון וביצוע שדרוג של מפעליה.
בנוסף החלה במשא ומתן לייצור בירה "טובורג" בישראל.
אך לבסוף לא קיבלה החברה את הזיכיון.
ביולי 1981 הודיעה חברת "טמפו משקאות", כי תקים מפעל בירה בחולון, על בסיס ידע שרכשה מחברת "טובורג".
לצורך הקמת מפעל הבירה הוקמה חברה חדשה בשם "טמפו בירה", שגייסה בנובמבר 1981 הון בהנפקת מניות ב.
מפעל הבירה לא הוקם לבסוף והוחלט ב-1983 למזג את "טמפו בירה" וחברת "טמפו משקאות" המקורית שהפכה לחברה ציבורית בשם "טמפו תעשיות בירה".
שנה אחר כך תבעו בעלי המניות של "טמפו בירה" את "טמפו משקאות" לאחר שהמיזוג בוצע לפי שווי שוק נמוך מההון שגויס בהנפקה.
בנוסף טענו כי "טמפו בירה" רכשה ציוד ישן מ"טמפו משקאות" עבור מפעל הבירה שמעולם לא הוקם.
הקמת מפעל הבירה בחולון החלה לבסוף בספטמבר 1984, אך שנה אחר כך רכשה "טמפו" את השליטה בחברת "מבשלת שיכר לאומית".
שנה אחר כך רכשה את מלוא הבעלות.
ייצור בירה "טובורג" במפעל "טמפו" בחולון החל לבסוף ביוני 1986. במקביל החזיקה החברה גם בזיכיון לייצור בירה "באדוויזר" בישראל (שהיה שייך ל"מבשלת שיכר לאומית").
אולם שני הזיכיונות נשללו ממנה בהמשך.
בתחילת 1992 קיבלה "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים" זיכיון לייצור ושיווק בירה "קרלסברג" ובירה "טובורג" בישראל.
תחילה יובא הבירה מדנמרק והחל מ-1995 היא מיוצרת במבשלות בירה ישראל באשקלון.
בישראל יוצרה ושווקה תחילה "טובורג רד", כבירה "לאגר" בהירה לאניני טעם עם חוזק של 5.2% אלכוהול, שמותג האחות "קרלסברג" שווק כבירה להמונים.
בהמשך הושקו גרסאות נוספות של המותג, כולל: "טובורג גרין" עם חוזק של 4.6% אלכוהול, טובורג בטעמי פירות ו"טובורג T" בתוספת לימון.
בישראל יוצרה ושווקה גרסה ייחודית של "טובורג" כמשקה מאלט, בירה שחורה לא-אלכוהולית.
תחילה תחת שם המותג "טובורג מאלט" ואחר כך "מאלט טובורג".
ב-2002 הושקה גם "דיאט מאלט טובורג".
ב-2004 הוחלט לוותר על השימוש בשם "טובורג" ושם המוצר שונה ל"מאלטי" ו"דיאט מאלטי".
טוביאס אלברטין מוריץ "טובי" אלדרווירלד (בהולנדית: Tobias Albertine Maurits "Toby" Alderweireld; נולד ב-2 במרץ 1989) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם.
הוא החל את הקריירה בבירסחוט, ובגיל 15 עבר לאקדמיית הנוער של אייאקס.
ב-22 בפברואר 2007, חתם אלדרווירלד ל-3 שנים באייאקס, וזה היה חוזהו המקצועני הראשון.
בעונת 2008/09, הועלה אלדרווירלד לקבוצה הבוגרת של אייאקס, אך רשם את הופעת הבכורה שלו רק ב-18 בינואר, בניצחון 2–4 נגד ניימכן.
ב-26 בפברואר, ערך אלדרווירלד את הופעת הבכורה שלו במסגרת האירופית, כשפתח בהרכב הקבוצה בתיקו 1-1 נגד פיורנטינה בגביע אופ"א.
עד תום העונה רשם אלדרווירלד מספר הופעות נוספות, וזכה להארכת חוזהו עד 2014.
בשלביה המוקדמים של עונת 2009/10, מיקם עצמו אלדרווירלד כשחקן מפתח בהרכב של אייאקס.
הוא הפך לבלם הראשי, לצידו של יאן ורטונגן הבלגי, לאחר עזיבתו של הקפטן לשעבר תומאס ורמאלן לארסנל.
במהלך הניצחון 0–3 על הראקלס, כבש אלדרווירלד את שער הליגה הראשון שלו בקריירה, כשנגח לשער כדור קרן מרגליו של לואיס סוארס.
בתום העונה, נבחר אלדרווירלד לתגלית העונה של אייאקס, על ידי האוהדים ואנשי המקצוע במועדון.
בעונה שלאחר מכן, ב-2010/11, נכנס אלדרווירלד לספרי ההיסטוריה כשכבש את שערה ה-100 של אייאקס בליגת האלופות, בהפסד 1–2 לאוקזר.
באותה עונה גם כבש שער מדהים מ-25 מטר נגד מילאן בליגת האלופות, וכמה שבועות לאחר מכן כבש מ-32 מטר נגד פנרבחצ'ה, באותו מפעל.
בעונת 2011/12, אלדרווירלד שיפר משמעותית את יכולותיו ככדורגלן, ושיתוף הפעולה בלב ההגנה בינו לבין הקפטן הבלגי יאן ורטונגן, הביא לזכייה באליפות נוספת והגעה לשלב הנוקאאוט בליגה האירופית.
עונה לאחר מכן, העדיף אלדרווירלד שלא להאריך את חוזהו באייאקס, בצל דיווחים שקבוצות כגון ליברפול, באייר לברקוזן, נאפולי ונורוויץ' סיטי מעוניינות בשירותיו.
ביום האחרון של חלון ההעברות, ב-31 באוגוסט, לפני עונת 2013/14, נמכר אלדרווירלד לאתלטיקו מדריד תמורת כ-7.5 מיליון אירו.
באתלטיקו מדריד הצטרף לחברו לנבחרת בלגיה, טיבו קורטואה.
הוא זכה לתחרות נוקשה מצדם של דייגו גודין וז'ואאו מירנדה על חולצת ההרכב, ונאלץ לחכות עד לחודש אוקטובר כדי לרשום את הופעת הבכורה שלו במועדון החדש.
הוא שיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לאספניול.
אלדרווירלד כבש את שערו הראשון באתלטיקו מדריד ב-18 דצמבר, במשחק גביע המלך נגד סנט אנדראו.
הוא כבש בדקה ה-93 את שער הניצחון.
ב-11 במאי כבש את שער הניצחון נגד מלאגה, במחזור ה-37, שער שהשאיר את קבוצתו במאבק האליפות של אותה עונה נגד ברצלונה.
שבוע לאחר מכן, לא שותף בתיקו נגד ברצלונה בקאמפ נואו, אך קבוצתו זכתה באליפות הלה ליגה, לראשונה מזה 18 שנים.
כמו כן, אלדרווירלד היה שותף בהגעה לגמר ליגת האלופות, שם הפסידה קבוצתו 1–4 ליריבתה העירונית ריאל מדריד.
לאחר שלא הפך לשחקן הרכב קבוע באתלטיקו מדריד, הושאל אלדרווירלד לסאות'המפטון מהפרמייר ליג.
הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במחזור הראשון של הפרמייר ליג בעונת 2014/15, בניצחון 0–4 על ניוקאסל יונייטד.
אלדרווירלד שיתף פעולה במרכז ההגנה עם הבלם הפורטוגלי ז'וזה פונטה.
הוא כבש את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1–3 נגד קריסטל פאלאס.
אלדרווירלד הוביל את סאות'המפטון למקום השביעי בפרמייר ליג ולהעפלה לליגה האירופית.
ב-8 ביולי 2015 חתם אלדרווירלד על חוזה לחמש שנים בטוטנהאם הוטספר, ששילמה עבורו כ-13 מיליון אירו.
בטוטנהאם חזר לשתף פעולה עם יאן ורטונגן וכריסטיאן אריקסן ששיחקו איתו באייאקס.
אלדרווירלד רשם את הופעת הבכורה שלו ב-30 ביולי, במשחק האולסטאר של ה-MLS בדנבר, קולורדו.
הוא הוחלף בדקה ה-63 על ידי פדריקו פאציו.
בעונתו הראשונה כבש כמה שערים מכריעים וחשובים נגד מנצ'סטר סיטי, וסטהאם יונייטד, מנצ'סטר יונייטד וארסנל.
אלדווירלד רכש לעצמו מעמד של כבוד ונחשב לאחד הבלמים הטובים ביותר בפרמייר ליג, כששיתוף הפעולה שלו עם יאן ורטונגן נשא הצלחה וטוטנהאם ספגה 25 שערי ליגה בלבד ב-34 משחקים בהם אלדרווירלד שיחק.
גם בעונה השנייה הצמד הבלגי אלדרווירלד וורטונגן הרשימו בהגנה כשספגו רק 26 שערים כל העונה.
אלדרווירלד סיים את העונה עם שער אחד בליגה, מול האל סיטי, ושער אחד בליגת האלופות, מול מונקו.
ביוני 2021 חתם בקבוצת אל דוחיל הקטרית.
ב-15 ביולי 2022 חזר לאחר 18 שנה לבלגיה וחתם בקבוצת עיר הולדתו רויאל אנטוורפן.
במחזור הסיום של עונת 2022/2023 כבש שער שוויון בדקות הסיום נגד גנק, שער אשר העניק אליפות לקבוצה לאחר 66 שנה.
במאי 2025 הודיע על פרישה.
טובטן גיאטסו או טופטן גיאטסו, בשמו המלא -נגא-וונג לובסנג טובטן גיאטסו ג'ידרל צ'וקלי נמגיאל (בטיבטית: ཐུབ་བསྟན་རྒྱ་མཚོ་, טוב בסטן רגיה מטסו; בסינית: 土登嘉措; 12 בפברואר 1876 – 17 בדצמבר 1933) היה הדלאי לאמה השלושה עשר של טיבט.
הוא שלט כמנהיג של טיבט עצמאית בפועל בשנים 1933-1913.
טובטן גיאטסו התבלט כאיש רפורמות ופוליטיקאי מיומן בדיפלומטיה בתקופה שבה טיבט הפכה לכלי בזירת "המשחק הגדול" - היריבות בין האימפריה הרוסית לאימפריה הבריטית ולאימפריה של שושלת צ'ינג בסין.
דלאי לאמה ה-13 גלה פעמיים אחרי פלישה בריטית ואחר כך סינית בארצו.
במישור הפנימי החזיר את המשמעת בחיי המנזרים הבודהיסטים והשתדל לנטרל את כוחם המוגזם של נזירים על ידי הגדלת המשרות הרשמיות המוענקים לאזרחים הרגילים.
טובטן גיאטסו נולד ב-1876 כבן של האיכר גונקה רינצ'ן ושל אשתו, לובסנג דולמה בכפר פרקהודה או להוקה (לנגדון) דגפו, על יד המנזר סמ-יה, בדרום טיבט.
המקום נמצא במחוז טקפו (דגפו) בפרובינציה אי טסנג, 160 קילומטר דרומית-מזרחית מלהאסה.
בשנת 1878 אחד מאבות המנזר גאנדן, שהוטל עליו למצוא את "גלגולו" של דלאי לאמה הקודם, טרינליי גיאטסו המנוח, הודיע שגילה אותו בילד זה, אז בן שנתיים.
הילד הנבחר הוסע ללהאסה וב-14 בפברואר אותה שנה קיבל את סממני שליחותו כדלאי לאמה ה-13. ה"אמבאנים", הנציבים הקיסריים בטיבט שיגרו מסר לממשלה בבייג'ינג כי הילד נבחר בעזרת "קלפי הזהב".
לפי בקשת הממשלה הקיסרית גם הפאנצ'ן לאמה טנפאי וונגצ'וק הכיר בילד הכתיר אותו ב-1 באוגוסט 1879 בארמון פוטאלה, בשם החדש "נגאוונג לובסנג טובטן גיאטסו ג'ידרל צ'וקלי נמגיאל".
משמעות השם "טובטן גיאטסו" הייתה "אוקיינוס התורה של בודהה".
אך קיבל על בידיו את המנהיגות הפוליטית בפועל רק אחרי שהגיע לבגרות כשמלאו לו 19, בשנת 1895.
בנעוריו למד טובטן גיאטסו אצל חכם דת בשם אגוואן דורז'ייב (1938-1854), מונגולי יליד בוריאטיה, אז חלק מאימפריה הרוסית, שרכש ידע רב בתורה הבודהיסטית במנזר גלוגפה בדרפונג, על יד להאסה.
דורז'ייב הפך למקורב של דלאי לאמה הצעיר ומאוחר יותר שימש לו כשגריר בשליחויות לרוסיה ולארצות אחרות.
אחרי המסע הצבאי הבריטי בפיקודו של סר פרנסיס יאנגהסבנד בתחילת שנת 1904 בעצתו של דורז'ייב, נמלט דלאי לאמה לאורגה הרחוקה, במונגוליה.
נסיעתו לשם ארכה 4 חדשים.
שהה מעל שנה באורגה ובמנזר וואנג חורי, ממערב לאורגה, ולימד שיעורי דת.
הוא פגש שם את המנהיג הרוחני של מונגוליה החיצונית, בוגד גגין ג'בטסונדמבה חוטוקטו התשיעי.
לפי מקורות רוסיים הוא מעורב בהחלטות לגבי היפרדות מונגוליה מסין בתור מדינה פדרלית עצמאית, נתמכת על ידי רוסיה.
אחרי בריחתו של דלאי לאמה מלהאסה החליט הממשל הקיסרי של שושלת צ'ינג להדיחו ולטעון מחדש על סוברניות מלאה לגבי טיבט.
בו זמנית העלה הקיסר הסיני תביעות טריטוריאליות גם כלפי נפאל ובהוטן.
בספטמבר 1904 הגיעו סין ובריטניה להסכם שנחתם בארמון פוטאלה בנוכחות האמבאן ונציגים מבוטהן ונפאל.
בהסכם זה הסכימה בריטניה לא להתערב בטיבט ולהכיר בזכויות הקיסר הסיני בארץ זו.
עם זאת באוקטובר 1906 ג'ון וסטון ברוק היה לאנגלי הראשון שהתקבל על ידי דלאי לאמה.
המנהיג הטיבטי נתן את הסכמתו שהבריטים יערכו שני מסעות בתוך טיבט.
באותה שנה גם סר צ'ארלס אלפרד בל הוזמן בחצר הפאנצ'ן לאמה התשיעי טובטן צ'קי ניאמה, בטשילהונפו ודנו ביחד על המצב הפוליטי באזור.
דלאי לאמה שהה במנזר קומבום על ידי שינינג ואחר כך נסע מזרחה אל אחד מארבעת ההרים הקדושים של הבודהיסטים בסין, הר ווטאי, כ-300 קילומטר מבייג'ינג.
הוא קיבל שם שורה של שליחים אירופיים, ביניהם הציר האמריקאי בבייג'ינג, וליאם וודוויל רוקהיל, הקולונל
מנרהיים מטעם השלטונות הרוסים, חוקר אנגלי בשם כריסטופר אירווינג, הדיפלומט הבריטי ר.פ.ג'ונסון מן השירות הקולוניאלי ואיש הצבא הצרפתי, משנה הרוזן אנרי ד'אולון.
דלאי לאמה ניסה להשתמש בקשרים עם המעצמות כדי לשחרר את ארצו מהשלטון הסיני.
מתוך דאגה לביטחונו האישי, העניק לו מנרהיים במתנה אקדח מסוג בראונינג והראה לו איך לטעון אותו מחדש.
בספטמבר 1908 התקבל דלאי לאמה אצל הקיסר גואנגשו והקיסרית.
בשיחתם ניסה הקיסר הסיני להדגיש את מעמדה של טיבט כאזור חסות, בעוד שהמנהיג הטיבטי נמנע מלהשתחוות בפניו.
הוא נשאר בבייג'ינג עד סוף שנת 1908.
בשובו למולדת התחיל לארגן את מנהלו מחדש.
אך בשנת 1909 פלש לטיבט כוח צבאי סיני בפיקודו של הגנרל צ'או-אר פנג והדלאי לאמה נמלט.
הוא חצה את יאטונג (דרומו, בטיבטית) ואת המעבר ג'לפלה לסיקים ואחר כך להודו.
בעת שהותו בארץ זו התרשם מביטויי הקדמה של העולם המודרני.
אולם הוא לא נשאר הרבה זמן בגלות.
בשנת 1911 הודחה השושלת צ'ינג במהפכת שינהאי ובסוף שנת 1912 נסוגו היחידות האימפריאליות האחרונות מטיבט.
בשנת 1895 קיבל טובטן גיאטסו סמכויות שלטוניות מידי המנזרים הגדולים שנהנו בעבר מהשפעה רבה באמצעות העוצר.
בשתי תקופות הגלות שלו – בשנים 1904–1909 בעקבות הפלישה הבריטית, וב-1910–1913 בעקבות ההתערבות הצבאית הסינית נעשה טובטן גיאטסו ער יותר למורכבויות הפוליטיקה הבינלאומית והפך לדלאי לאמה הראשון שייחס חשיבות ליחסי החוץ.
אחרי הפלישה של צבא הקיסר בשנת 1910 נמלט דלאי לאמה להודו בליווי שישה שרים ופמליה קטנה שכללה את יד ימינו, טסארונג דזאסה.
הם נמלטו לדרג'ילינג דרך סיקים ונשארו שם כמעט שנתיים.
בתקופה זו הוא הוזמן על ידי הלורד מינטו, המשנה למלך של הודו שסייע בשיקום היחסים עם הבריטים.
בשובו ב-1913 מן הגולה יחד עם טסארונג דזאסה, קיבל דלאי לאמה התנצלות של ממשלת בייג'ינג המהפכנית על פעולות הממשל הקיסרי הקודם.
הממשלה הסינית הציעה לו לקבל מידיה את סממני המעמד כדלאי לאמה, אך טובטן גיאטסו דחה את הצעתה.
הוא לקח על עצמו לבד את סמכויות המנהיגות הרוחנית והפוליטית של טיבט, בלי להיזדקק לאישורה של הממשלה הסינית.
התחיל לנהל יחסי חוץ עצמאיים במקום מועצת השרים -הקאשאג והפרלמנט.
הוא ניהל מגעים ישירים עם המהראג'ה והנציב הבריטי בסיקים ועם מלך נפאל.
ב-13 בפברואר 1913 הכריז טובטן גיאטסו על עצמאות טיבט כלפי סין.
ניסח את 5 עקרונות העצמאות של הארץ וחיבר את
מאז דלאי לאמה החמישי לא הייתה לדלאי לאמה סמכות פוליטית כזאת.
הוא בחר בצורה הסטנדרטית של דגל טיבט, המקובלת עד לימינו.
בשלהי שנת 1912 הוא הנפיק בולים ראשונים של המדינה ושטרות כסף טיבטיים ראשונים.
בשנת 1913 הקים את שירות הדואר של טיבט.
הוא ביצע שורה של צעדים לכיוון עצמאות ארצו ופיתוחה.
הקים בשנת 1913 מכללה לרפואה חדשה - מנטסיקנג - באתר בית החולים המסורתי שעל יד ג'וקהנג.
הנהיג וחיזק מערכת מסים וניסה להצר את שחיתות הפקידים, הקים כוח משטרתי וב-1923 הקים את מפקדתו בהלאסה.
ערך רפורמה של מערכת המשפט שהפכה לאחידה בכל הארץ.
ביטל את עונש המוות והפחית את השימוש הענישות גופניות.
שיפר את התנאים בבתי הסוהר.
בנוסף למערכת החינוך הדתית הנהיג מערכת חינוך חילונית.
יחסו לזרים - יפנים, בריטים או אמריקאים שביקרו בטיבט היה לבבי.
בשנת 1923 ייסד בגיאלטסה את בית הספר האנגלי הראשון בטיבט.
החליט בנוסף לשלוח 4 תלמידים מצטיינים ללימודי הנדסת חשמל באנגליה.
מינה פקחים שישגיחו על ביצוע הרפורמות.
בשנת 1914 חיזק את הכוחות הצבאיים בטיבטים על ידי ארגון אימוניהם.
המלחמה עם הצבא הסיני ב-1932
בשנת 1932 ניסה דלאי לאמה לכבוש שטחים בצ'ינגהאי ובסיקאנג ונכנס לעימות עם יחידות צבאיות סינית.
בפיקודו של הגנרל המוסלמי מה בו פאנג, הצליח הצבא הלאומי המהפכני הסיני שכלל ארמייה מוסלמית מצ'ינגהאי וארמייה סינית מסיצ'ואן להביס את הטיבטים.
הסינים כבשו בחזרה כמה מחוזות בפרובינציה שיקאנג, מחוזות שיצ'ו, דנגקה ואחרים.
הטיבטים נהדפו מעבר לנהר ג'ינשה.
מהבו פאנג וליו ון הוי הזהירו את שלטונות טיבט שלא להעז לחצות שוב את הנהר.
אחד הניצחונות של מה בופאנג התרחש בדאן צ'וקורגון.
כמה גנרלים טיבטים נכנעו לסינים והודחו מתפקידיהם על ידי דלאי לאמה.
המנהיג הטיבטי בקש עזרה מהשלטונות הבריטים בהודו.
בלחץ הבריטים הסכימה ממשלת ננג'ינג להסכמי שביתת נשק שנחתמו בין הטיבטים לבין הכוחות של מה וליו.
לפני מותו הביע דלאי לאמה תחזיות שחורות לארצו "בגלל מעשי בגידה מבפנים ומבחוץ"
הוא נפטר בלהאסה בדצמבר 1933.
טובה רוזנבלום (נולדה ב-17 באוקטובר 1954) היא פסיכולוגית וחוקרת, פרופסור מן המניין במחלקה לניהול באוניברסיטת בר-אילן, ראש המכון לחקר הגורם האנושי בתאונות דרכים.
רוזנבלום נולדה בישראל בשנת 1954 בשם טובה קסטור, לזוג הורים עולים ממזרח אירופה.
אביה נולד בטרנסילבניה ואמה, ניצולת שואה, נולדה בהונגריה.
אחיה הוא הצייר יצחק טרקאי.
עד גיל 9 גדלה ב"בלוקונים" (כינוי למעברה שהוקמה בשנות החמישים בשכונת "נווה ארזים" בחולון) ולאחר מכן בתל אביב.
כבת לעולים חדשים הייתה מצויה בסביבה שבה שלטו השפה והתרבות ההונגרית.
הוריה מעולם לא הצליחו ללמוד עברית, וטובה נאלצה להיות אשת הקשר שלהם לשפה העברית ולישראל.
הספרייה העירונית, על ספרי העיון והפרוזה שבה, משכו אותה ושם בילתה שעות רבות מדי יום.
חלומה היה להיות עיתונאית והיא אכן שימשה ככתבת צעירה בעיתוני בתי הספר בהם למדה.
בהיותה בכיתה ד', נשלחה לראיין את אוסקר שינדלר בביקורו בישראל.
רוזנבלום הייתה חברה בגרעין נחל עוז ושירתה במל"ח (מדור לשעת חירום).
נשואה לחיליק רוזנבלום, ולשניים חמישה ילדים ונכדים.
בתה היא הסופרת והעיתונאית כנרת רוזנבלום.
למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן (1973-1976).
במהלך לימודיה לתואר הראשון ילדה את שתי בנותיה.
לאחר השלמת לימודי התואר הראשון עבדה כיועצת חינוכית בבית הספר רוז-מצקין, מוסד חינוכי ייחודי של עליית הנוער, במסגרתו טיפלה בנערים טעוני טיפוח בעלי קשיי הסתגלות (1976–1989).
את התואר השני למדה בחוג לפסיכולוגיה במגמה הייעוצית-תעסוקתית באוניברסיטת תל אביב (1978-1980).
במהלך לימודיה ילדה את בנה.
שימשה כמדריכה פדגוגית במסלול לגיל הרך במכללת לוינסקי לחינוך (1989-1992), ובהמשך כמדריכה פדגוגית במסלול לחינוך מיוחד בסמינר הקיבוצים (1989-2005).
במט"ח, שימשה כיועצת מדעית לתוכנית "בכוחות עצמי" ו"עניין של גדולים", העוסקת בהקניית כישורי חיים ואינטליגנציה רגשית לילדים ולבוגרים ואף העבירה סדנאות בנושא ברחבי הארץ (1994–2000).
לאחר שנים של עבודת ייעוץ ופדגוגית וכאם לחמישה ילדים, חזרה לאקדמיה.
עבודת הדוקטורט שלה, אשר זיכתה אותה בציון מעולה, נכתבה באוניברסיטת בר-אילן בנושא: חיפוש אותות סכנה בכביש (2011).
בשנת 2002 הקימה את המכון לחקר הגורם האנושי לתאונות דרכים אשר בראשו היא עומדת מאז.
במסגרת המכון הובילה שורה של מחקרים על בטיחות בדרכים.
לימדה במכללה למינהל, באוניברסיטת בר-אילן, בחוג המשולב ובחוג לקרימינולוגיה.
בשנת 2002 ייסדה והובילה את התוכנית האקדמית לבטיחות בדרכים ובין השנים 2002–2011 ניהלה ולימדה בה כ-200 בוגרים: רכזים חברתיים בבתי הספר התיכוניים, קציני משטרה, בכירים ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, משרד התחבורה, קציני בטיחות בתעבורה ברשויות המקומיות ומורים לנהיגה.
בשנת 2013 קיבלה דרגת פרופסור חבר.
יחד עם בן זוגה חיליק ובנה אורי הקימה מיזם הזנק (סטארט-אפ) iSafe שמטרתו פיקוח על ליווי הנהיגה לנהגים חדשים.
האפליקציות למיזם זה הושקו בשנת 2015.
בשנת 2019 קיבלה דרגת פרופסור מן המניין.
מאז סיום עבודת הדוקטורט רוזנבלום חוקרת את ההיבטים הקוגניטיביים, האישיותיים, החברתיים והקרימינולוגיים של ההתנהגות של משתמשי דרך.
היא פיתחה, יחד עם עמיתיה, סוגה מחקרית ייחודית - ניסוי שדה המשלב שימוש בעקרונות של עבודה מדויקת במעבדה יחד עם נהיגה בפועל במכונית ובכבישים אמיתיים.
פרסמה עשרות מאמרים בכתבי-עת מובילים בתחום הפסיכולוגיה התעבורתית.
מחקריה הם בעלי תרומה תאורטית כמו גם ערך יישומי בקביעת מדיניות של משרד החינוך, המשרד לביטחון פנים והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
רוזנבלום פיתחה תוכנת מחשב שנועדה לאמן ילדים וקשישים לזהות סכנות בכביש כהולכי רגל.
מאז שנת 2010 היא חברת סגל במחלקה לניהול באוניברסיטת בר-אילן, שימשה עד סוף 2014 כסגנית ראש-המחלקה וכראש תחום מחקר.
במקביל, החלה רוזנבלום לפתח תחום מחקרי נוסף הקשור להתנהגות ארגונית: חיבוריות לעבודה מעבר לשעות העבודה, שחיקה ויחסים זוגיים.
רוזנבלום מנחה תלמידי מחקר לדוקטורט באוניברסיטאות בארץ ועשרות תלמידים לעבודת מאסטר בתחומי ההתנהגות הארגונית והפסיכולוגיה התעבורתית.
בשנת 2015 התמנתה לעורכת - המשנה בכתב העת המוביל בתחום הפסיכולוגיה התעבורתית "Accident Analysis and Prevention".
מדי שנה, עורכת טובה רוזנבלום כנסים מדעיים עם טובי המומחים, בישראל ובעולם, לניהול הבטיחות בדרכים.
במהלך השנים טובה רוזנבלום הייתה חברה בוועדות ציבוריות:
ועדת ההיגוי לתוכנית רב-שנתית של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
ועדת הפרעות קשב וריכוז בנהיגה במינוי מנכ"ל משרד הבריאות
יו"ר ועדת הגורם האנושי בפורום הבטיחות העליון של רכבת ישראל
ועדה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לצמצום היפגעות הולכי רגל
יועצת מדעית לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בנושא הסברה
יועצת מדעית לאגף התנועה במשטרת ישראל לקביעת מדיניות שימוש בטלפון נייד בעת נהיגה
יועצת מדעית בוועדת הכלכלה בכנסת לנושא רמת הבטיחות בכבישים עם שילוט חוצות
ועדת מצלמות אכיפה של משטרת ישראל במנוי השר לביטחון פנים
משנת 2005 מקיימת טובה רוזנבלום באוניברסיטת בר-אילן את פורום פעול"ה - ארגון גג של העמותות העוסקות בבטיחות בדרכים בישראל.
הפורום מתכנס אחת לחודש, בהשתתפות נציגי הממשלה ומקדם סוגיות חשובות בבטיחות בדרכים.
במהלך השנים רוזנבלום זכתה בפרסים ובמענקי מחקר עליהם נמנים, בין השאר,
טובי דובי היא סדרת טלוויזיה ישראלית אשר שודרה בערוץ הופ!
בין השנים 2008–2020. הסדרה מבוססת על דמויות וסדרת המשך מתוך קלטת הילדים "מסיבה ביער עם סבא טוביה".
הסדרה עוקבת דמותו של טובי דובי, דב טוב לב החי ביער עם חבריו החיות.
בכל פרק טובי דובי והחברים עוזרים זה לזה לפתור בעיות יומיומיות בהם נתקלים ותוך כדי לומדים דברים חשובים (לעזור לחבר, להסתפק במה שיש, להתחלק וכדומה).
הדמויות בסדרה מדברות בחרוזים, ובסוף כל פרק מבצעות שיר.
טובי דובי (טוביה צפיר): דב שגר בגזע עץ ביער ואוהב דבש.
דבורי הדבורה (מיטל סלקמון): דבורה אשר מכינה דבש.
טובה דובה הפנדה (מיטל סלקמון): פנדה, בת דודתו של טובי דובי מסין.
שופי הינשוף (יובל גולדשטיין): ינשוף עצים.
סאני הסנאי (עדי אייזנמן): סנאי נלהב.
ציפי הציפור (כנרת פלד/ורד שוורץ): ציפור כחולה.
נמלולה הנמלה (כנרת פלד/ורד שוורץ): נמלה.
חמי החמור (עדי אייזנמן): חמור.
צבי הצב (ליאור זוהר זרחין): צב יבשה.
חיפושית (ליאור זוהר זרחין): פרת משה רבינו.
נבי הארנב (שלומי קבסה): ארנב.
נמרוד הקיפוד (עדי אייזנמן): קיפוד מצוי.
טולי התולעת (מיטל סלקמון): תולעת, אימו של אפרים.
אפרים מרבה הרגלים (שלומי קבסה): בנה של טולי.
מיקה דביקה (ורד שוורץ): חיפושית זבל.
ג'קי הג'וק (יובל גולדשטיין): מקק.
דמותו של טובי דובי הופיעה במותק של פסטיבל 1–3, וכן בהצגה "סימבה מלך הספארי".
עקב הצלחתה של הסדרה, בשנת 2009 הופק מחזמר המבוסס על סדרת הטלוויזיה שנכתב על ידי שלומית קורן ובוים על ידי צפיר.
טובה רוטמן (15 בפברואר 1893 – 20 בינואר 1974) הייתה בת למייסדי זכרון יעקב.
שותפה במחתרת ניל"י וחברתה הטובה של שרה אהרנסון.
טובה נולדה במושבה זכרון יעקב לאיטה אסתר (לבית כץ) ושמעון גלברג (שהיו ממייסדי המקום).
למדה בבית הספר במושבה וגילתה כישרון מוזיקלי ולכן נשלחה ב-1910 ללמוד, יום בשבוע, בבית ספר למוזיקה בניהולה של שולמית רופין (רעייתו של ארתור רופין).
לאחר נישואי אחותה, שרה הינדה גלברג, לצבי אהרנסון החלה לבקר בבית אהרנסון ויצרה קשר חברות מיוחד עם שרה אהרנסון.
קשר נוסף יצרה טובה עם אחיה של שרה, אלכסנדר אהרנסון.
כשזה נסע ב-1915 לקהיר וארצות הברית (יחד עם רבקה אהרנסון) מסר את אקדחו האישי לטובה וזו מסרה אותו לשרה אהרנסון.
בינואר 1916 צורפה טובה למחתרת ניל"י (בהמלצת שרה).
תחילה עסקה בהעתקת ידיעות מתוך מסמכי צבא רשמיים שנלקחו מהצבא הטורקי.
בהמשך נשלחה למשימות מעקב אחר פעילות הצבא הטורקי והגרמני בארץ (רכבות, טייסות וכו').
ב-1917 נשלחה טובה לדמשק והביאה משם תיק מסמכים חשובים לבריטים.
עם גילוי המחתרת נתפסה טובה בבית הוריה בזכרון יעקב ב-2 באוקטובר 1917 על ידי כוח צבאי טורקי בפיקודו של פואד חסן בק.
היא נכלאה בבית כלא בנצרת ותמורת חלק מתכשיטיה, שנמסרו למפקד הטורקי, נמנעו ממנה העינויים שהיו מנת חלקם של אסירי המחתרת האחרים.
בדצמבר 1917 נשפטו, היא וניסן רוטמן, למאסר בכלא חאן אל בשה בדמשק (טובה נשפטה ל-6 חודשים וניסן לשנתיים).
ביוני 1918 שוחררה מהכלא וחזרה לארץ ישראל.
בהגיעה לארץ ישראל שמעה את הסיפור על סופה של המחתרת כולל את מותה של שרה שירתה בעצמה באקדחו של אלכסנדר אהרנסון שמסרה לה טובה 3 שנים קודם לכן.
רוטמן הלכה לעולמה ב-1974 בזכרון יעקב.
טובה הכירה את בעלה לעתיד, ניסן רוטמן מחדרה, כשבא לבקר (עם חברו אבשלום פיינברג) בבית אהרונסון.
היא נישאה לו ב-1917 בזמן שהיו כלואים בדמשק.
לזוג נולדו 3 ילדים: אבשלום ושרה (על שם הרוגי המחתרת) והדסה.
לאחר מספר שנים נפרדה מבעלה.
קוסגרוב הוא רופא ומנהל אמריקאי.
כיהן כנשיא וכמנכ"ל המרכזיים הרפואיים קליבלנד קליניק.
קוסגרוב גדל בווטרטאון שבמדינת ניו יורק.
הוא סבל מדיסלקסיה שאובחנה רק בגיל 32 ועל כן נחשב לתלמיד בינוני בנעוריו.
הוא התחרה בשיט והיה חבר צוות ביאכטה שהתחרתה בגביע אמריקה בשנים 1963 ו-1964.
ב-1962 סיים תואר ראשון בהיסטוריה בויליאמס קולג' שבמסצ'וסטס, וב-1966 סיים תואר דוקטור לרפואה מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וירג'יניה.
ב-1968 השלים התמחות בכירורגיה כללית בבית החולים סטרונג ממוריאל של אוניברסיטת רוצ'סטר.
בתום התמחותו גויס לשירות כרופא צבאי בחיל האוויר האמריקאי, ב-1968 נשלח למלחמת וייטנאם ושימש ראש המרכז לאבחון נפגעים של החיל והכנתם לפינוי רפואי מוטס, בבסיס חיל האוויר בדה נאנג שבדרום וייטנאם.
השתחרר ב-1970, על שירותו עוטר בכוכב הארד, במדליה מטעם ממשלת דרום וייטנאם וכן במדליית האוויר על משימות מוטסות שביצע.
בשנים 1970–1974 ביצע התמחות בכירורגיית לב-חזה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
ב-1974 שימש מתמחה ראשי בבית החולים לילדים של בוסטון.
כמו כן עשה תקופת התמחות נוספת בבית החולים הכללי ברוק בלונדון.
ב-1975 הצטרף לקליבלנד קליניק וב-1989 מונה לראש מחלקת כירורגיית לב-חזה וכלי דם.
תחת ניהולו מדורגת המחלקה במקום הראשון באופן רצוף משנת 1994 על ידי מגזין U.S.
בתחילת 2004 מונה לנשיא ומנכ"ל קליבלנד קליניק.
הוא סיים את תקופת כהונתו ב-2017. לאחר מכן הצטרף כיועץ לפיתוח שירותי הרפואה בענן של גוגל.
קוסגרוב ביצע למעלה מ-22,000 ניתוחים, הוא מומחה בינלאומי בתחום תיקוני מסתמי הלב וחלוץ בתחום החלפת המסתם הצניפי בניתוח עם מינימום פולשנות, אותו ביצע בשידור חי שהועבר ברחבי העולם ב-1996. הוא רשם 30 פטנטים בתחום המכשור הרפואי, פרסם מעל 450 מאמרים מדעיים, ספר אחד ו-17 סרטי הדרכה בתחום הרפואה.
ב-2006 פרש מעיסוק פעיל כרופא.
ב-2013 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית לרפואה.
קוסגרוב נשוי לאניטה ואב לשתי בנות.
טובי פין רגבו הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור נמו נובודי הצעיר בסרט המדע הבדיוני "מר אף אחד" (2009), בשל תפקידו בתור פרנסואה השני, מלך צרפת בסדרת הפנטזיה ההיסטורית "ממלכה" (2017-2013) ובשל הופעתו בתור אתלרד השני, מלך מרסיה בסדרת הדרמה ההיסטורית "הממלכה האחרונה" (2020-2017).
רגבו נולד ברובע האמרסמית' במערב לונדון, אנגליה.
סבו מצד אמו היה קברניט של ספינת תיירים איטלקית, וסבתו מצד האם הייתה בלרינה אוסטרלית, אמו גדלה בלונדון ולו אח צעיר בשם לואי.
רגבו חונך בבית הספר התיכון לטימר במערב לונדון.
התעניינותו במשחק החלה בגיל צעיר במחזות בבית הספר ומאוחר יותר, הוא הצטרף לתיאטרון לשחקנים מתחילים.
רגבו החל את קריירת המשחק שלו בתפקיד קטן בשנת 2006 בסרט הטלוויזיוני "האתגר של שארפ".
ב-2007 גילם תפקיד של מרגל צעיר בסדרת ההרפתקאות M.I.
High של רשת הטלוויזיה CBBC.
הוא המשיך לטפח את קריירת המשחק שלו בשנת 2009, כאשר הוא גילם את מייקל וולטון הדרמה "Glorious 39".
אחד התפקידים המוכרים ביותר שלו היה בסרט המדע הבדיוני "מר אף אחד", לראשונה בשנת 2009.