tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הטיל משמש בעיקר כטיל מטרה לניסויי יירוט של מערכות הגנה מפני טילים בליסטיים, ובראשן מערכת "חץ 2".
הטיל משוגר ממטוס ומדמה טיל בליסטי תוקף, בעל יכולת לדמות מסלולי חדירה מגוונים ותמרון, מה שמגביר את המציאותיות של הניסויים.
הוא מונע בדלק מוצק ומונחה באמצעות מערכת אינרציאלית ו-GPS.
הוא חלק ממשפחת טילי "אנקור", ונחשב מתקדם יותר מהדגם הקודם "אנקור שחור".
אורכו 6.51 מטר, משקלו 1,900 ק"ג, מצויד בראש קרב הממולא בחומר נפץ, מגיע למהירות היפר-קולית של מאך 5 ומעלה, בעל טווח של 800–1,500 ק"מ ודיוק מוערך של כ-3 מטרים.
הטיל פותח במסגרת שיתוף פעולה בין רפאל לריית'יאון, ובמאי 2010 דווח על ניסיון משותף לשגרו ממטוסי F-15 וממטוסי מטען אזרחיים, ועל פיתוח יכולת שיגור של עד ארבעה טילים בו-זמנית.
מעבר לשימושו כטיל מטרה, דווח כי ייתכן שישראל השתמשה בו, או בגרסה מבוססת עליו, בתקיפה באיראן באפריל 2024, על פי ניתוח תמונות של שברי טיל שנמצאו בעיראק, ואף ככל הנראה בוצע בו שימוש גם במהלך מבצע פסגת האש בספטמבר 2025.
אנקור כסוף הוא טיל אוויר-קרקע לדימוי טיל בליסטי מסדרת אנקור, בפיתוח וייצור רפאל – מערכות לחימה מתקדמות.
הטיל מיועד לשיגור ממטוס ומדמה בטיסתו טיל בליסטי.
טיל המטרה "אנקור כסוף", כקודמו, "אנקור כחול", מיוצר ברישיון בארצות הברית על ידי חברת ריית'יאון, בשיתוף חברת רפאל.
הטיל "אנקור כסוף" גדול יותר ומתקדם יותר מהטיל "אנקור כחול", ובין היתר מאפשר דימוי של מסלולי חדירה שונים המדמים תמרון של טיל בליסטי תוקף.
ניתן לצייד טיל זה בראש קרבי הממולא בחומר נפץ, לשם הגברת הריאליסטיות של ניסויי יירוט.
על פי נתוני היצרן, מיועד הטיל אנקור כסוף לדמות טילים בליסטיים שונים, לרבות טילי שיהאב וסקאד, כחלק מניסויי הטיל נגד טילים "חץ 3".
ב-3 בספטמבר 2013 נערך ניסוי בטיל, שנקלט על ידי תחנות התרעה רוסיות.
אנקופרזיס או הִצְטאוּת (מיוונית: Encopresis; לעיתים מכונה בעברית: "התלכלכות") היא הפרשת צואה לא רצונית בילדים לאחר שעברו גמילה מחיתולים.
ילדים הסובלים מאנקופרזיס מפרישים בדרך כלל לתחתוניהם.
מושג זה מתייחס לילדים ותופעה דומה אצל מבוגרים מכונה דליפת צואה.
על פי הערכות שכיחות אנקופרזיס בילדים בני ארבע היא בין אחוז ל-3 אחוזים.
התופעה נפוצה יותר אצל זכרים מאשר נקבות ביחס של 6 ל-1.
על פי DSM-5, ההערכה היא כי לאחוז אחד מבני 5 יש אנקופרזיס, וההפרעה שכיחה אצל בנים יותר מאשר בנות.
לעיתים קרובות אנקופרזיס נגרם מעצירות, מהתאפקות בהטלת צואה, מגורמים פיזיולוגיים שונים, גורמים פסיכולוגיים, הפרעות נוירולוגיות, או כתוצאה מנזקי ניתוח (אירוע נדיר).
מים נספגים מן הצואה בדרך כלל במעי הגס.
אם הצואה נותרת במעי הגס זמן רב מדי, בגלל התאפקות מכוונת או עצירות מגורם אחר, רוב המים שבצואה נספגים במעי והצואה מתקשה והטלתה גורמת לילד כאב בעת הישיבה בבית שימוש.
אירועים מעין אלה עלולים ליצור מעגל אכזרי שבו הילד נמנע מהטלת צואה כדי להימנע מן הכאבים הצפויים לו בבית השימוש.
תגובה זו עלולה למנוע מן הילד את היכולת הטבעית לרפות את שרירי רצפת האגן ופי הטבעת בעת הישיבה על האסלה, תופעה הנקראת אניסמוס.
תופעה זו עלולה להתרחש אפילו בעת הרדמה כללית, כאשר אין שליטה רצונית על פי הטבעת.
אצל הילד המתאפק, הצואה ממשיכה להצטבר ולהתקשות, כשהיא מרחיבה את המעי הגס או החלחולת עד אשר התחושות הרגילות המלוות בדרך כלל את הצורך להטיל צואה, אינן מופיעות עוד.
לבסוף, צואה רכה יותר דולפת סביב הצואה הקשה החוסמת את החלחולת ולא ניתן למנוע את דליפתה בפי הטבעת.
בדרך כלל לילד אין שליטה על אירועי ההתלכלכות בדליפת צואה, והוא אף אינו חש שאירוע כזה עומד להתרחש, או שהתרחש, בגלל אובדן תחושה בפי הטבעת ואובדן הרפלקס המכווץ את פי הטבעת.
כאב בעת עשיית הצרכים עלולה להוביל לעצירות ולמעגל של התנהגויות הימנעותיות, שהופכות את הסיכוי לפיתוח ההפרעה לסביר יותר.
שימוש בתרופות (למשל, תרופות נוגדות פרכוסים, מדכאי שיעול) עלול להגביר את העצירות ולהגביר את הסיכוי לפיתוח ההפרעה.
התגובות הנפשיות לאירועים שליליים חוזרים של אנקופרזיס הן קשות.
תגובות נפשיות אלה עלולות להקשות על הטיפולים הכוללים שימוש בתרופות משלשלות, בדרישה לשבת על האסלה בזמנים קבועים, ובטיפולים ביהביוריסטים.
תחילת האנקופרזיס אצל ילדים היא באירועים שגרתיים, הכרוכים בדרך כלל בטיפול גמילה מחיתולים, בהם דרישות כי הילד ישב זמן ארוך על האסלה ותגובות הוריות קשות לאירועים בהם הילד לכלך את תחתוניו.
תחילת לימודים בבית ספר, או בגן ילדים, או שהות הילד בסביבה שבה בתי שימוש משותפים, אף הם יכולים להיות אירועים המתחילים אנקופרזיס.
מריבות משפחתיות בין ההורים, או בין אחים, או אירוע של גירושים במשפחה, עלולים אף הם לגרום לעצירות ואחריה אנקופרזיס.
ככל שהתופעה נמשכת והופכת כרונית, האירוע שגרם לתחילת האנקופרזיס הופך משמעותי פחות בטיפול בה.
בספר האבחנות הפסיכיאטריות DSM-V קיימים הקריטריונים הבאים לאנקופרזיס:
הטלת צואה חוזרת ונשנית במקומות לא הולמים (לדוגמה, בבגדים או על הרצפה) בין אם באופן רצוני או באופן לא רצוני.
לפחות אירוע אחד שכזה בחודש לאורך שלושה חודשים.
גיל כרונולוגי של 4 שנים לפחות (או גיל התפתחותי זהה).
ההתנהגות אינה נובעת כתוצאה מהשפעה פיזיולוגית של חומר (למשל, משלשלים) או ממצב רפואי אחר, זאת להוציא מנגנון של עצירות.
עם עצירות בריחת שתן: ישנן עדויות לעצירות בבדיקה גופנית או בהיסטוריה.
ללא עצירות ובריחת שתן: אין שום עדות לעצירות בבדיקה גופנית או לפי היסטוריה.
ה-DSM-V מבחין בין שני תתי-סוגים של אנקופרזיס האחד המלווה בעצירות ובדליפת צואה לאחר התמלאות יתר, והשני שאינו מלווה בעצירות.
בתת-הסוג המלווה בעצירות, הצואה הדולפת בדרך כלל אינה מוצקה והדליפה מתמשכת ומתרחשת בשעות שינה ועירות גם יחד.
בתת-הסוג שאינו מלווה בעצירות, הצואה מוצקה ואירועי התלכלכות אינם נמשכים כל העת, אלא הצואה מוטלת בבת אחת.
תת-סוג זה עשוי להתלוות להפרעת התנגדות מתריסה, או הפרעת התנהגות, או שהיא עשויה להיות תוצאה של החדרת אצבעות או עצמים לפי הטבעת, או אנקופרזיס כרוני שגרם לאלחוש נרחב של המעי הגס ופי הטבעת.
אנקופרזיס ראשוני - מתייחס לילדים שמעולם לא הצליחו לסגל שליטה על צורכיהם והרגלי שימוש בשירותים, גם בגיל בו לא אמורה להיות לכך סיבה פיזיולוגית.
אנקופרזיס שניוני - מתייחס לילדים שהצליחו להיגמל מחיתולים בשלב ההתפתחותי המתאים, אך פיתחו את הבעיה בשלב מאוחר יותר, לרוב בהקשר של שינויים או לחצים נפשיים סביבתיים שהתרחשו בחייהם.
הפרעת האנקופרזיס יכולה להמשך עם החמרות לסירוגין, במשך שנים.
דלקות בדרכי השתן יכולות להיות נלוות עם אנקופרזיס והן שכיחות יותר אצל נשים.
כיום מקובל להתייחס לאנקופרזיס כהפרעה בעלת היבטים פיזיולוגים, נפשיים והתנהגותיים.
להפרעה קיימות השלכות שליליות בשלושה תחומים עיקריים: הפן החברתי, היחסים בין ההורה לילד וכן דימויו העצמי של הילד.
הפן החברתי נפגע בשל התרחקות ודחיה של קבוצת השווים, מהסיבה שקשה להסתיר את ההפרעה.
לעיתים עד ליצירת התנהגות הימנעותית של הילד, והקטנת מעגלי אינטראקציה לזמנים בהם הוא שולט באשר קורה לו.
בנוסף לא פעם ההפרעה גוררת סלידה, דחייה וכעס בקרב צוותי בית הספר, הגן ואף מטפלים.
היחסים בין ההורים לילד עלולים להידרדר, בשל תחושות חוסר אונים או כעס על אשר נראה להם ככישלון בהשגת דרישת החיברות הראשוני של הילד.
כישלון זה עלול לעורר בהם רגשות כבדים של בושה ואשמה המקשים עליהם לחפש סיוע.
דימויו העצמי של הילד נפגע מתגובות הסביבה כלפיו והתמודדותו יכולה להתבטא בהכחשה ("לא ברח לי"), הסתרה (החבאת תחתונים מלוכלכים בצואה), חוסר שיתוף פעולה בטיפול, סירוב לדבר והתנהגויות מתריסות.
קיימת משמעות רבה לנסות ולפתור את בעיית האנקופרזיס מוקדם ככל הניתן על מנת למנוע נזקים משניים בתחומי תפקוד והסתגלות רבים.
קיימים מספר טיפולים וגישות אשר נחקרו ונבדקה יעילותם: טיפול רפואי, התנהגותי, ביופידבק, קוגניטיבי התנהגותי, דינמי, משפחתי, אסטרטגי ונרטיבי.
ברוב הטיפולים ההורים מהווים גורם בעל תפקיד משמעותי.
ברכיב הפסיכו-הדרכה ובתוכניות ההתנהגותיות הם משמשים כסוכני שינוי, מעצבי ההתנהגות ומעניקי החיזוקים.
רופאי ילדים רבים ממליצים על גישה ובה שלושה אמצעי טיפול לאנקופרזיס הבא כתוצאה מעצירות:
אימון אסלה - ישיבה על האסלה בזמנים קבועים, בדרך כלל לאחר ארוחות
ריקון המעי הגס נעשה באמצעות חוקן, או חומרים מרככי צואה, או שני האמצעים יחד.
קיימות מספר תרופות המשמשות כמרככי הצואה, בהן שמן פרפין, נורמלקס/ פגלקס (Movicol), מירלקס (Miralax), לקטולוז (Lactulose), ועוד.
לאחר השימוש הראשוני, ניתן מרשם לתרופה לריכוך הצואה לאורך זמן כדי לאפשר את כיווץ המעי הגס לממדיו הרגילים.
יש ללמד את הילד להשתמש בבית השימוש באופן קבוע לפי צורכי גופו.
מומלץ ללמד את הילד לשבת על האסלה ולנסות להטיל צואה במועדים קבועים למשך 10–15 דקות בכל יום, בדרך כלל לאחר ארוחה.
הצלחות חוזרות ונשנות בהטלת צואה עשויות להשיב את השליטה לילד בעשיית צרכיו.
גישה חלופית, לאחר שהגישה הטיפולית הראשונה כשלה במשך שישה חודשים או יותר, היא גישה אגרסיבית יותר, שבה נעשה שימוש במשלשלים ובחוקנים בתזמון זהיר ומתוכנן היטב, כדי להתגבר על עצירות הבאה מתגובה רפלקסיבית.
כישלון בשיקום הרגלי הטלת צואה תקינים, עלול לגרום למתיחה והרחבה של המעי הגס.
בכל מקרה, אין מקום לאפשר לבעיית אנקופרזיס להתרחש ללא טיפול במשך שנים, מתוך הנחה שהילד יתבגר והתופעה תיעלם.
שינוי בהרגלי התזונה הם מרכיב חשוב בטיפול באנקופרזיס.
השינויים המומלצים בתזונת הילד, אם האנקופרזיס נגרם מעצירות, כוללים:
הפחתה בצריכת מזונות הגורמים לעצירות, כגון מוצרי חלב, בוטנים, גזר מבושל ובננות.
הגברת צריכת מזונות עשירים בסיבים תזונתיים כגון סובין, מזונות מחיטה מלאה, פירות וירקות
הגברת שתיית מים ונוזלים דוגמת מיצים, אף שקיים סיכון מוגבר לחלות בסוכרת, ובעששת כתוצאה משתייה מוגברת של נוזלים ממותקים.
הגבלת שתיית משקאות המכילים קפאין, כגון קולה ותה.
ארוחות מאוזנות וחטיפים ביניהן, הגבלת צריכת מזון מהיר העשירים בשומנים ובסוכרים.
הגבלת שתיית חלב ל-450 מיליליטר ליום לילד מעל גיל שנתיים, אולם אין למנוע צריכת חלב לחלוטין.
קיימת הסכמה שאין להסתפק בטיפול רפואי בלבד, אלא יש להוסיף רכיב התנהגותי לייעול הטיפול.
פסיכו-הדרכה מקנה ידע להורים ולילד לגבי המקור הפיזיולוגי של ההפרעה, זאת על מנת ליצור הבנה שהילד אינו מלכלך "בכוונה" ולהפחית את הייחוסים השליליים כלפיו.
רכיב זה מגביר את הנכונות לשינוי והמוטיבציה לטיפול.
טיפול רפואי-התנהגותי נמצא כמבטיח הוא משלב את רכיבי הטיפול הרפואי יחד עם רכיבים התנהגותיים במטרה להגביר שיתוף פעולה התנהגותי.
זאת על ידי הקניית כישורי ישיבה בשירותים, בדיקת המכנסיים מספר פעמים ביום, רישום יומי של תסמינים, מתן חיזוקים חיוביים על שיתוף פעולה וישיבה בשירותים לשם עיצוב ההתנהגות.
כיום לא מומלץ לכלול ברכיבים ההתנהגותיים ענישה על עשיית צרכים במקום לא מתאים, בשל הסיבה כי הדבר יכול לגרום להימנעות מיציאות.
טיפול התנהגותי בלבד, נמצא כיעיל.
כאשר הרכיב הקריטי להצלחתו הוא שיתוף פעולה של הילד בלוח הזמנים של הישיבה בשירותים.
טיפול התנהגותי באימון שירותים, בשילוב עם מערכת תגמול, הוא השלב הקריטי ביותר בניהול אנקופרזיס שאינו ממשיך.
טיפול ביהביוריסטי לאנקופרזיס תפקודי, אשר נמצא יעיל, מבוסס על מערכת תמריצים.
נוסף למרכיב בסיסי זה ניתן להוסיף שבעה או שמונה מרכיבים ביהביוריסטים נוספים כדי להגביר את יעילות הטיפול.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי מוסיף התייחסות לרכיב הקוגניציה ולטיפול בחששות של הילד מהשימוש בשירותים.
הטיפול בחשש נעשה על ידי חשיפה, מידול עם דובי, חיזוק חיובי, הצהרות עצמיות חיוביות לגבי השימוש בשירותים.
טיפול בביופידבק על פי רוב לא נמצא כבעל יתרון בטיפול בהפרעה.
טיפול בהורות מתמקד בהדרכה ביחסי הורים וילדים.
זאת על ידי חקירת רגשות ההורים כלפי הילד, בירור ההיסטוריה האישית של ההורים, הבנת ההשלכות ההדדיות בין חברי המשפחה, במטרה להגביר מודעות ולשפר את הקשר הורה-ילד.
גישה נרטיבית משפחתית בה הילד וההורים מבררים מהם מעגלי ההשפעה ואופן פעולתו של האנקופרזיס, המידע משמש בסיס להערמה על הבעיה.
טיפול משפחתי נועד ליצירת סוג של תהליך שחרור רגשי עבור הילד במפגשים יחד עם ההורים והאחים.
גישה זו מבוססת על הגילוי שבמקרים רבים שכאשר ניתנת להם ההזדמנות, רוב הילדים חושפים כמות ניכרת של כעס "מודחק".
טיפול משפחתי מבוסס על ההנחה כי בעיות בתפקוד המשפחה תורמות להפרעה.
מודל משולב מציע טיפול המכיל מספר מרכיבי טיפול מוצלחים מגישות שונות.
בניית התוכנית הטיפולית תקבע על פי הערכת הגורמים הרלוונטיים וההתערבויות המתאימות ביותר למקרה.
כאשר נכללת התייחסות לשלושה תחומים: התחום הרפואי – פיזיולוגי, הבנת ודרכי ההתייחסות במערכת הורה-ילד, התחום ההתנהגותי ותחום הציפיות.
בניית התערבות טיפולית תתבסס על מרכיבי הטיפול הקוגניטיבי התנהגותי, התמודדות עם פחדים והימנעויות, עיצוב התנהגות, בניית כישורים, שיפור היחסים בין ההורים לילד וכן טיפול פיזיולוגי-רפואי.
קבוצת חוקרים אף דיווחה על אחוזי הצלחה גבוהים מאוד בטיפול פסיכולוגי הכולל הדרכה משולבת של הורים וילדים.
מרבית הילדים שטופלו באנקופרזיס נרפאו, אף על פי שהזמן הנדרש לטיפול משתנה.
יש לחדש את הטיפול אם עצירות או בריחת שתן צואתית חוזרות.
גיל מוקדם של הופעת העצירות וההיסטוריה המשפחתית ניבאו את עמידות הסימפטומים.
מצד שני, ישנן עדויות מועטות לגבי תוצאות ארוכת הטווח אצל ילדים עם אנקופרזיס שאינו מתמשך.
במחקר בו עקבו במשך עשר שנים אחר ילדים עם אנקופרזיס שאינו מתמשך, רק 29% מהילדים חוו פחות מאפיזודה אחת של בריחת שתן וצואה בשבועיים, זאת שנתיים לאחר טיפול רפואי והתנהגותי.
בגיל 18, 15% מהילדים הגיעו לבגרות עם בריחת שתן בצואה.
במחקר זה לא נמצאו גורמים פרוגנוסטיים להצלחה.
טיפול מוצלח באנקופרזיס דורש גישה של עבודת צוות המשותפת לבני המשפחה, ספקי שירותי הבריאות והמטופל
על ספקי שירותי הבריאות מוטלת האחריות להסביר כי לעיתים קרובות עצירות מובילה למעגל קסמים המביא למניעת צואה, שימור צואה וכן בריחת שתן בצואה.
חיוני להבהיר למשפחה כי בריחת שתן בצואה נגרמת כתוצאה מדחף פי הטבעת והיא אינה בשליטת הילד.
על ההורים להבין כי אין פתרון מהיר למצב זה.
עם זאת יש להרגיע את ההורים כי החלמה אפשרית עם טיפול הולם ולעיתים ממושך.
אנקאם (בקטלאנית: Encamp) היא קהילה אוטונומית ועיירה במרכז אנדורה, השוכנת על גדת נהר ולירה.
בתחום השיפוט של הקהילה ארבעה יישובים עיקריים: בשנת 2009 התגוררו בלה בונס – 1,181 תושבים, באל פאס דה לה קאזה – 3,099 תושבים, בווילה – 1,184 תושבים, ובעיירה אנקאם – 8,799 תושבים.
כלכלת הקהילה מבוססת בעיקר על התיירות בה.
בתחום הקהילה נמצא אגם אנגולסטרס שמימיו מנוצלים להפקת חשמל באנרגיית מים, בתחנת כוח הידרואלקטרית הממוקמת ליד העיירה אנקאם.
אנקאם הוא חלק מאזור הסקי Grandvalira עם גישה ל-216 ק"מ של סקי במורד, עם 286 מסלולים מסומנים, המקבלים שירות על ידי 66 מעליות סקי בסך הכל.
בנוסף לסקי באנקאם עצמה (63 מסלולי סקי שלבים), ה-Lift Lift Pass המתאים מאפשר לגלוש או להשתמש בגלשן שלג באתרי הסקי האחרים בגרנדוואלירה.
מועדון הכדורגל של הקהילה אנקאם (.Encamp F.C), הוא המועדון הוותיק ביותר המשחק בליגת העל האנדורית.
אנקומיינדה (בספרדית: encomienda, בטגלוג: Enkomiyenda) הייתה שיטה משפטית וחברתית-כלכלית פאודלית שהספרדים כפו על ילידים באמריקה ובפיליפינים, ובמסגרתה הילידים חויבו "לגמול" לספרדים באמצעות עבודה, מוצרים ומיסים, עבור החינוך בדת הנוצרית הקתולית ועבור החסות והביטחון.
השיטה הונהגה לראשונה בחצי האי האיברי של ימי הביניים על ידי ממלכות אראגון וקסטיליה בתקופת הרקונקיסטה.
ה"אנקומיינדס" היו תחילה אחוזות, נכסי דלא ניידי וכן קצבאות או הטבות שהוענקו למסדר צבאי על מנת להגן על תושבי אזורי הספר שגבלו באזורים תחת שליטה מוסלמית.
כבר בתחילת המאה ה-16 הייתה האנקומיינדה כלי לקולוניזציה שאימצו הספרדים בימי כיבוש אמריקה וכיבוש הפיליפינים.
ה"אנקומיינדה" באמריקה, כגרסה של הארגון הפאודלי שהתקיים באירופה, הצטיינה בתכונות מיוחדות חדשות נוספות.
ה"אנקומיינדה" הקולוניאלית הייתה שטח מסוים שבה התקיימה קבוצה של ילידים ושנמסר לכמה מתיישבים ספרדים, המכונים "אֶנקוֹמֶנדֵרוֹס" (encomenderos), על מנת לנהל אותם ולהביאם לדת הנוצרית.
האנקומיינדה הייתה במקרה זה מוסד שנועד לחזק את הקולוניזציה של השטחים החדשים באמצעות שעבוד פיזי, נפשי ודתי של האוכלוסיות הילידיות הפרה-קולומביאניות.
אף-על-פי שהספרדים הכירו בילידים כבני אדם (סוגיית היותם בעלי "נשמה" הועלתה לדיון על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בוויכוח ואיאדוליד והוכרעה אחרי דיונים סוערים), הם סברו שכמו הקטינים, גם הילידים אינם אחראים למעשיהם והם זקוקים לפיקוח של האנקומנדרוס.
קביעה זו שימשה להצדקת שעבוד האינדיאנים הילידים.
תוך זמן קצר האנקומנדרוס התחילו לנצל את הילידים שבפיקוחם, ה"אנקומנדאדוס" (encomendados), בעבודות פרך בלתי אנושיות.
הם קיבלו מהשלטון המלכותי חופש פעולה מוחלט בניצול האינדיאנים שבשליטתם.
ראשי הילידים אולצו לאסוף למען ה"אנקומנדרוס" את כל המוצרים – דברי מזון כמו תירס, דגים, בשר וכן מתכות.
האנקומנדרו נשאר בקשר קבוע עם האחוזה – ה"אנקומיינדה", אך התגורר בעיר.
כל מי שהצטיין בשירות הכתר הספרדי ובמפעל ההתיישבות הספרדית באדמות שנתגלו לא מכבר ונכבשו, יכול היה לקבל אנקומיינדס כתגמול.
בהתחלה הוענקו אנקומיינדס עם זכות להורשה לכמה דורות, אך בהמשך הם הוענקו זמנית בלבד ללא אפשרות להורישם.
שיטת האנקומיינדה הוחלפה בשיטת האסיינדות (Hacienda), שהן נחלות בבעלות הקולוניאליסטים.
האנקומנדרוס לא פעלו בעצמם לשם העברת האינדיאנים לדת הנוצרית, ומשימה זאת הופקדה למעשה בידי המסדרים הדתיים, בעיקר הפרנציסקנים והדומיניקנים.
אינדיאנים רבים נעקרו ממקומותיהם ויושבו מחדש (רדוקסיון – Reducciones) בקהילות נוצריות.
אנקה מריה פלור ואן דרמירס (בהולנדית: Anke Maria Flor Van dermeersch; נולדה ב-27 באוקטובר 1972) היא פוליטיקאית בלגית.
ואן דרמירס נבחרה ב-1991 למיס בלגיה, בשנה זו לראשונה הצופים לקחו חלק בהצבעה והזוכה לא נבחרה אך ורק על ידי חבר שופטים.
היא ייצגה את בלגיה בתחרות מיס עולם 1991 ומיס תבל 1992, ושם סיימה במקום שישי.
לאחר מכן פתחה בקריירת דוגמנות.
היא עורכת דין מוסמכת ומתמחה במיסוי בינלאומי.
ב-2003 היא נבחרה לחברת הסנאט הבלגי מטעם מפלגת פלאמס בלוק (מאוחר יותר פלאמס בלאנג), והייתה בין היתר חברה בוועדה לענייני כלכלה וכספים של הסנאט.
היא נשואה ולה בן ובת.
נהר אנקומפגרה הוא יובל של נהר גניסון בדרום-מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית.
אורכו 121 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו 2,885 קמ"ר, וספיקתו הממוצעת 9 מ"ק לשנייה.
מקורותיו של הנהר באגם קומו (Lake Como, ), אגם קטן השוכן בגובה 3,723 מטרים בצפון מחוז סן חואן ביער הלאומי אנקומפגרה בצפון-מערב הרי סן חואן.
הנהר זורם לצפון-מערב דרך היישובים יוראי, רידג'ווי (Ridgway), מונטרוז (Montrose) ואולאת (Olathe) ונשפך לגניסון בפארק מפגש הנהרות (Confluence Park) בעיירה דלתה (Delta, ).
הנהר יוצר את נקיק פוקיפסי (Poughkeepsie Gulch) ואת קניון אנקומפגרה (Uncompahgre Gorge).
היובלים הראשיים של הנהר הם כולם פלגים המנקזים את צפון-מערב הרי סן חואן.
יש שני סכרים על נהר האנקומפגרה, סכר הטיה קטן בקניון אנקומפגרה, וסכר רידג'ווי (Ridgway Dam) מתחת לעיירה רידג'ווי היוצר את מאגר רידג'ווי (Ridgway Reservoir).
הנהר משמש להשקיה בעמק אנקומפגרה.
בנוסף, מים מהגניסון מוסטים לעמק דרך מנהרת גניסון.
לא ניתן לשוט באנקומפגרה למעט בתקופות של משקעים רבים.
מקור השם "אנקומפגרה" (IPA: ) במילה משפת שבט היוט Uncompaghre המתורגמת באופן רופף ל"מים מלוכלכים", "אגם אדום", או "מעיין מים אדומים" וקרוב לוודאי מתייחס למעיינות החמים המרובים בקרבת יוראי.
אנקה אנגלקה היא שחקנית, מדבבת, קומיקאית ומנחת טלוויזיה גרמנייה.
אנגלקה נולדה במונטריאול שבקנדה להורים גרמניים ובשנת 1971, בהיותה בת 5, חזרה עם הוריה לארצם.
בגיל צעיר היא הפגינה כישרון מוזיקלי והיא התגלתה ב-1978 בעת הופעה במקהלת בית ספר.
מ-1979 עד 1976 היא הנחתה תוכנית טלוויזיה לילדים ברדיו הגרמני.
ב-2009, 2010 ו-2011 היא הנחתה את טקס פרס האקדמיה האירופית לקולנוע.
ב-2011 הנחתה את האירוויזיון שנערך בדיסלדורף.
ב-2012 הגישה את הניקוד הגרמני באירוויזיון.
ב-2013 הנחתה תחרות קדם האירוויזיון הגרמנית.
ב-2001 שיחקה בסרט "הנעל של מניטו" (Der Schuh des Manitu) המהווה פרודיה לסרטי מערבונים.
ב-2015 שיחקה ב-"Ghosthunters on Icy Trails", סרט קומדיה המהווה הפקה משותפת גרמנית-אירית לצד כריסטיאן טראמיץ.
בשנת 2019 שיחקה בסרט "Rate Your Date" בדמותה של אנג'י.
ב-2001 דובבה בסרט "דב הקוטב הקטן" המבוסס על ספר ילדים הולנדי בשם זה.
ב-2003 דיבבה את דורי בדיבוב הגרמני של "מוצאים את נמו".
ב-2006 החלה לדבב את דמותה של מארג' סימפסון בסדרת הקאלט "משפחת סימפסון".
מ-1994 ועד 2000 הייתה נשואה לקלידן אנדראס גרים ולהם בת משותפת, מנישואיה השניים למוזיקאי קלאוס פישר יש לה שני בנים.
אנקונדה בוליביאנית (שם מדעי: Eunectes beniensis) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים הנפוץ במדינת בוליביה שבדרום אמריקה.
היא מצויה במימי ביצות ונהרות רדודים טרופיים.
אנקונדה זו יכולה להגיע לאורך 4 מטר.
בתחילה פרטים שלה נחשבו לסוג של אנקונדה כהה אך בהירה יותר ממנה וכהה יותר מאנקונדה צהובה.
היא נחשבה מין כלאיים שלהם אך לבסוף סווגה למין עצמאי אנדמי לבוליביה.
כמו שאר האנקונדות היא נפוצה רוב זמנה במים שם היא משריצה ולדות חיים.
האנקונדה יכולה לטרוף בעלי חיים קטנים ובינוניים ואפילו טורפים אחרים כמו קיימנים או יגוארים.
אנקונדה כהת נקודות (שם מדעי: Eunectes deschauenseei) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים המצויה באמריקה הדרומית.
אנקונדה זו נמצאת בטבע בצפון-מזרח ברזיל, גיאנה ובחופי גינאה הצרפתית.
היא חצי יבשתית ומבלה את רוב זמנה במי ביצות שמוצפות בעונות מסוימות בשנה.
אורכה 1.3-1.9 מ' והיא קטנה יותר משאר מיני הסוג.
צבעה כהה וכך גם הנקודות על גופה והיא מזכירה את המין אנקונדה כהה אך קטנה יותר.
היא איטית ומצויה בעיקר במים, שם היא אורבת לטרף.
האנקונדה משריצה 3-26 ולדות חיים מגופה במים ואורכם בלידה 32-60 ס"מ.
אנקונדה זו כמעט ולא נראתה בטבע.
לא ידוע מה מצב שימורה.
אנקה צורקשיו (ברומנית: Anca Țurcașiu; נולדה ב-8 במאי 1970) היא שחקנית רומנייה.
אנקה צורקשיו נולדה בשנת 1970 בבוקרשט במשפחה רומנית בעלת שורשים בטרנסילבניה.
היא למדה באקדמיה לקולנוע ותיאטרון טרגו מורש, מגמת מחזות זמר.
ב-1991 גילמה מתמודדת בתחרות יופי בסרט הקומדיה "מיס ליטוראל" (Miss Litoral).
ב-1994 הופיעה בסרט "A doua cădere a Constantinopolului" ("הנפילה השנייה של קונסטנטינופול") לצד קתלין בוטזאטו.
ב-2006 שיחקה בסדרה "La Bloc" (בשיכון) העוסקת במספר משפחות הגרות באותו בלוק בבוקרשט ובסרט הטלוויזיה "Mincinoasa" (השקרנית)
ב-1998 הנחתה ביחד עם דניאלה נאנה את תחרות הסלקציה נציונלה הבוחרת את נציג רומניה לאירוויזיון, בשנה זו גם הגישה את הניקוד של רומניה באירוויזיון.
ב-2006 התמודדה בתוכנית-"Dansez pentru tine" ("אני רוקד(ת) בשבילך"), הגרסה הרומנית של רוקדים עם כוכבים.
ב-2010 הנחתה את הגרסה הרומנית של התוכנית Iubesc România - I Love My Country" (אני אוהב את רומניה") - במסגרתה המתמודדים בתוכנית נחלקים לשתי קבוצות ונשאלים שאלות אודות מדינתם.
מ-2005 ועד 2008 שיחקה את ולמה קלי במחזמר שיקגו בתיאטרון הלאומי של בוקרשט.
בשנת 2000 הוציאה את אלבום האוסף "Dă-mi Un Motiv" ("תן לי סיבה").
השחקנית הייתה בעבר נשואה לרופא השיניים כריסטיאן ג'ורג'סקו, אזרח רומני ואמריקני, ויש לה בן מנישואים אלה.
אנקאנטו (בספרדית: Encanto, בתרגום חופשי: כישוף) הוא שמו של הסרט ה-60 בסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
עלילתו סבה סביב נערה צעירה מקולומביה, היחידה מבין בני משפחתה שהיא נטולת כוחות כישוף.
את הסרט ביימו ביירון הווארד וג'ארד בוש, שעבדו בצוותא גם על "זוטרופוליס".
לין-מנואל מירנדה, שהלחין את פס הקול של הסרט "מואנה", הלחין גם את פסקול הסרט הנוכחי.
בסרט נכלל השיר "We Don't Talk About Bruno", שזכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד של מגזין בילבורד, בילבורד הוט 100. הסרט יצא לאקרנים ב-24 לנובמבר 2021.
בעקבות פלישה של כוחות צבאיים לכפר שלהם, נאלצים פדרו ואבואלה מדריגל, זוג נשוי צעיר, לברוח מביתם בכפר הקולומביאני עם שלישיית התינוקות שלהם - חולייטה, פפה וברונו.
הפולשים הורגים את פדרו, אבל הנר של אבואלה מניס את הפולשים באופן קסום ויוצר את הקאסיטה, בית חי עבור המשפחה שממוקם באנקאנטו, אזור קסום המוקף בהרים גבוהים.
חמישים שנה לאחר מכן, כפר חדש משגשג תחת הגנת הנר, והקסם בו מעניק כישרונות וכוחות קסם לכל צאצא ממשפחת מדריגל בגיל חמש, איתם הוא אמור לשרת את הקהילה הכפרית.
עם זאת, ברונו שנרדף בעקבות כישרונו לחזות את העתיד, נעלם לפני עשר שנים.
מירבל, בתה הצעירה בת ה-15 של חולייטה, לא קיבלה כשרון כלל בלי סיבה מוסברת.
בערב בו אנטוניו בן החמש מקבל את היכולת לתקשר עם חיות, מירבל מבחינה בסדק בקאסיטה ושמה לב שהנר מהבהב, אך אזהרותיה לא נשמעות.
לאחר שהיא מאזינה לאבואלה מתפללת ומביעה חשש לקסם ולגורל האנקאנטו, מירבל מחליטה להציל את הנס ואת הקסם.
ביום הבא, היא מדברת עם אחותה החזקה במיוחד לואיזה, שמתוודה בפניה על הלחץ שמופעל עליה ומציעה למירבל לחפש פתרון לבעיה בחדרו של ברונו, המגדל האסור בקאסיטה.
היא מספרת לה ששמעה את הבוגרים של המשפחה משוחחים על נבואה שניבא הנוגעת בדבר, אך איש אינו יודע את מה שנאמר בה.
בחדרו של ברונו, מירבל מגלה מערה הנוטה לנפול ובורחת משם עם שברי זכוכית ירוקה, המתגלים כשברי הנבואה.
מחוץ לחדר, לואיזה מגלה כי הכוח שלה נחלש.
בעוד המשפחה מזכירה למירבל למה אסור לדבר על ברונו, מירבל מגלה בשברי הזכוכית תמונה שלה עם הקאסיטה הסדוקה מאחוריה.
בהמשך אותו ערב, איזבלה, אחותה הגדולה של מירבל בעלת היכולת להצמיח פרחים, מתכוננת להצעת הנישואים שלה עם השכן שלה, מריאנו גוזמן.
במהלך ארוחת הערב של מריאנו עם משפחת מדריגל, דולורס, בעלת יכולת שמיעה על-טבעית, מספרת לכולם על הגילויים האחרונים של מירבל, מה שגורם לקאסיטה להיסדק פעם נוספת, ובכך נהרסת הצעת הנישואין של מריאנו לאיזבלה.
בתוך כל הבלאגן, מירבל עוקבת אחרי קבוצת עכברושים דרך מעבר סודי מאחורי תמונה ובו היא מגלה את ברונו.
ברונו מגלה כי הוא מעולם לא עזב את הבית, וכי הוא החליט להיעלם בעקבות חיזיון הזכוכית על מירבל והקאסיטה הנסדקת ולשבור אותו על מנת שמירבל לא תיפגע.
בחדרו של אנטוניו, ברונו חוזה חיזיון נוסף, בו חיבוק של מירבל ואיזבלה אחותה מחזק את להבת הנר.
מירבל מתנצלת בפני איזבלה, וזו מתוודה בפניה כי היא אינה רוצה להתחתן עם מריאנו וכי היא עושה זאת רק כדי לשמור על התדמית שלה כילדה המושלמת.
מירבל עוזרת לאיזבלה לפתח את כוחותיה והשתיים מתחבקות, אך אבואלה שרואה את השתיים מאשימה את מירבל בהשפעה רעה על בני המשפחה רק בגלל שהיא לא קיבלה כישרון מיוחד.
מירבל רבה עם אבואלה ומאשימה אותה ביצירת לחץ על כל בני המשפחה, שאף פעם לא יעמדו בדרישותיה המוגזמות.
במהלך הוויכוח הקאסיטה נסדקת עוד יותר עד שהיא קורסת לגמרי ולהבת הנר נכבית, ובכך בני המשפחה נותרים חסרי כוחות קסם.
מירבל בורחת ממשפחתה, שמתחילה בחיפושים אחריה.
כמה שעות לאחר מכן, אבואלה מוצאת את מירבל הבוכה על גדת הנהר בו פדרו נהרג ומסבירה לה איך בעקבות הסיפור הטרגי שלה היא התעלמה מההרס שגרמה לבני משפחתה עם דרישותיה.
ברונו חוזר לחיק המשפחה, ויחד עם תושבי הכפר הקסיטה נבנית מחדש.
מירבל מתקינה ידית חדשה לדלת הראשית, ובכך כוחות הקסם חוזרים למשפחה.
בנובמבר 2016, לין-מנואל מירנדה חשף שג'ון לאסיטר, בזמנו המנכ"ל של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, הציג לפניו רעיון של פרויקט אנימציה, לצד ביירון האוורד.
מירנדה ציין שכאשר הוא הצטרף לעבודה על הפרויקט הוא כבר היה בשלבי הכנה מוקדמים.
ב-29 בינואר 2020, פורסם כי אולפני ההנפשה של וולט דיסני מכינים סרט אנימציה חדש המתמקד במשפחה לטינית, ותהיה זאת הפעם הראשונה בה סרט אנימציה של דיסני מתמקד בדמויות לטיניות.
ביירון האוורד וג'ארד בוש, אשר עבדו על הסרט "זוטרופוליס", נבחרו לביים את הסרט הנוכחי, כאשר קלארק ספנסר ואיווט מרינו פלורס נבחרו להפיק את הסרט.
בוש גם נבחר לשמש כתסריטאי של הסרט יחד עם צ'ריס קסטרו סמית.
נמסר אז כי הסרט יתמקד בנערה רגילה אשר שייכת למשפחה לטינית קסומה.
כאשר מספר כתבות אמרו שהסרט יתרחש בברזיל, לין-מנואל מירנדה חשף כי עלילת הסרט תתרחש למעשה בקולומביה, וכמו כן, כי מירנדה יכתוב את השירים לסרט.
באותו יום נחשף כי קסטרו סמית תביים את הסרט בנוסף לכתיבת התסריט.
ב-30 ביולי 2020 חברת וולט דיסני הכריזה על תאריך הפצת הסרט בקולנוע.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-24 בנובמבר 2021 בהפצת סרטי אולפני וולט דיסני.
הדמות שם המדבב שם המדבב בעברית תיאור הדמות מיראבל מדריגל סטפני ביאטריס מאיה מיטלפונקט הדמות הראשית בסרט.
בתם של חולייטה ואגוסטין, האחות הקטנה של איזבלה ולואיסה, נכדתם של אלמה אבואלה ופדרו אבואלו, בת דודתם של דולורס, קמילו ואנטוניו והאחיינית של פפה ופליקס וברונו.
בת 15 והנכדה החמישית של אבואלה ואבואלו.
איזבלה מדריגל דיאן גורארו אלונה אלכסנדר בעלת כוח הצמחת פרחים בכל מקום אפשרי.
מוצגת בסרט בתור "המוצלחת, היפה והמושלמת" של המשפחה.
בתם של חולייטה ואגוסטין, האחות הגדולה של לואיסה ושל מיראבל, נכדתם של אלמה אבואלה ופדרו אבואלו, בת דודתם של דולורס, קמילו ואנטוניו, האחיינית של פפה ופליקס וברונו, ביטלה את חתונתה עם מאריאנו.
בת 21. אלמה "אבואלה" מדריגל מריה ססיליה בוטארו מיקי קם הדור הראשון במשפחת מדריגל.
אמם של חולייטה, פפה וברונו, סבתם של לואיסה, איזבלה, דולורס, קמילו, מיראבל ואנטוניו אשתו של פדרו אבואלו, וחמותם של פליקס ואגוסטין.
הקימה את אנקאנטו ואת הקאסיטה (בית משפחת מדריגל) כשהייתה בת 20. בת 75. יכול להיות אין לה כוח בגלל שהיא מהדור הראשון.
אך נראה גם שכוחה קשור לחיבור לנר ולנס של המשפחה.
כמבינה שהקסם גוסס למרות שאף אחד לא ראה חוץ ממירבל.
בנוסף על הדלת שלה רואים אותה עם הנר.
פפה מדריגל קרולינה גייטן מונה מור מצב רוחה של פפה משפיע על מזג האוויר.
אמם של דולורס, קמילו ואנטוניו, אחותה הקטנה של חולייטה ואחותו הגדולה של ברונו, אשתו של פליקס, חמותו של מאריאנו, דודתן של לואיסה, איזבלה ומיראבל ובתם של פדרו ואלמה.
בת 50. ברונו מדריגל ג'ון לגוויזאמו עידו מוסרי בעל כוח של ראיית העתיד.
בנם הקטן של אלמה ופדרו, אחיהן הקטן של חולייטה ופפה, דודם של לואיסה, איזבלה, דולורס, קמילו, מיראבל ואנטוניו.
נעלם במשך 11 שנים בין הקירות של הקאסיטה בעקבות ראיות עתידיות דיכאוניות ושליליות, וחזר לאחר שכנוע של מיראבל ואנטוניו.
בן 50. לואיסה מדריגל ג'סיקה דארו זוהר מידן בעלת כוח פיזי רב, אך בזמן הסרט מאבדת אותו בגלל התפרקות הקאסיטה, אך לאחר הבנייה החדשה של קאסיטה, הכוחות הוחזרו אליה.
בתה של חולייטה ואגוסטין, האחות הקטנה של איזבלה ואחותה הגדולה של מיראבל, נכדתה של אלמה ופדרו, בת דודתם של דולורס, קמילו ואנטוניו, ואחייניתם של פפה, פליקס וברונו.
מוצגת בסרט בתור ה"חזקה", אך נמאס לה מזה שכולם מצפים ממנה לעזור באנקאנטו.
בת 19. כל פעם שהיא עצבנית עינה השמאלית נתקפת עווית קלה, מחבבת חמורים.
דולורס מדריגל אדסה רויטל זלצמן בעלת כוח השמיעה מרחוק.
בתם של פפה ופליקס, אחותם הגדולה של קמילו ואנטוניו, נכדתם של אלמה ופדרו, בת דודתן של לואיסה, איזבלה ומיראבל, אחייניתם של חולייטה, אגוסטין וברונו.
מאוהבת במאריאנו מאז שאיזבלה הכירה אותו, ולאחר שמאריאנו ואיזבלה מבטלים את חתונתם, דולורס נהיית בת זוגו.
ככל הנראה התחתנה איתו בסרט השני.
בת 21, הנכדה השנייה של אלמה ופדרו.
פליקס מדריגל מאורו קסטילו חננאל אדרי החתן של אלמה ושל פדרו, האבא של דולורס, קמילו ואנטוניו, בעלה של פפה, גיסם של ברונו וחולייטה, דודן של לואיסה, איזבלה ומיראבל.
בן 46. אגוסטין מדריגל וילמר ולדראמה מולי שולמן נשוי לחולייטה, החתן של אלמה ושל פדרו, אביהן של לואיסה, איזבלה ומיראבל, גיסם של ברונו ופפה, דודם של דולורס, קמילו ואנטוניו.
קמילו מדריגל רנזי פליז גילן שחף בעל כוח שינוי הצורה.
בנם של פפה ופליקס, אחיה הקטן של דולורס ואחיו הגדול של אנטוניו, הנכד של אלמה ופדרו, בן דודן של לואיסה, איזבלה ומיראבל, אחיינם של חולייטה, אגוסטין וברונו.
בן 16, הנכד הרביעי של אלמה ופדרו.
נוהג לחקות את מאריאנו בכוונה לעצבן את איזבלה ודולורס.
חולייטה מדריגל אנג'י קאפאדה שירלי לילו בעלת כוח אוכל הריפוי.
בתם של אלמה ופדרו, הגדולה מבין השלישייה (היא, פפה וברונו), גיסתו של פליקס, אמם של לואיסה, איזבלה ומיראבל, ודודתם של דולורס, קמילו ואנטוניו.
בת 50. אנטוניו מדריגל ראווי קבוט-קוניירס איתמר אולייר בעל כוח תקשור עם חיות.
בנם של פפה ופליקס, האח הקטן של דולורס וקמילו, נכדם של אלמה ופדרו, בן דודן של לואיסה, איזבלה ומיראבל, אחיינם של חולייטה, אגוסטין וברונו.
בן 5, הנכד השישי של אלמה ופדרו.
מאריאנו גוזמן-מדריגל מאלומה גלעד שמואלי גבר נאה.
מציע נישואין לאיזבלה, היא מסכימה, אך כמה ימים לפני החתונה מבטלת אותה, לאחר מכן הופך להיות בן הזוג של דולורס, וככל הנראה מציע לה נישואין.
החתן של פפה ופליקס והגיס של קמילו ואנטוניו.
בן 21. פדרו "אבואלו" מדריגל ללא דיבוב ללא דיבוב הדור הראשון במשפחת מדריגל ולכן לא קיבל מתנה.
בעלה של אלמה, אבא של חולייטה, פפה וברונו, החם של אגוסטין ופליקס, וסבם של לואיסה, איזבלה, דולורס, קמילו, מיראבל ואנטוניו.
נהרג לפני עלילת הסרט כשהיה בן 25, ואם לא היה נהרג הוא היה בן 75.
ביוני 2020, חשף מירנדה כי הוא הולך לכתוב את המוזיקה של הסרט, כולל 8 שירים מקוריים באנגלית ובספרדית.
לאחר הקרנת הבכורה של הסרט, הוא סיכם כי הוא כתב שירים לסרט ממש בתחילתו.
ב-8 בספטמבר 2021, נודע כי ג'רמיין פרנקו, שהלחינה את שירי הסרט "קוקו" משנת 2017, החלה להלחין את שירי הסרט.
פסקול הסרט של "אנקנטו" שוחרר ב-19 בנובמבר 2019. הפסקול זכה להצלחה מסחררת, הוא ניצב בראש פסגת הבילבורד 200 – הפסקול השישי המגיע להישג זה.
כמו כן, השיר Dos Oruguitas מועמד לפרס האוסקר לשנת 2021.
באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט דירוג של 92% על פי 210 ביקורות מה שמעיד על ביקורות חיוביות ברובן.
אנקונדה היא הפצה של שפות התכנות Python ו-R לתכנות מדעי (מדעי הנתונים, יישומי למידת מכונה, עיבוד נתונים בקנה מידה גדול, ניתוח ניבויי וכו'), שמטרתה לפשט את ניהול החבילות ופריסתן.
ההפצה כוללת חבילות מדע נתונים המתאימות ל-Windows, Linux ו-MacOS.
ההפצה פותחה ומתוחזקת על ידי חברת אנקונדה, שנוסדה על ידי פיטר וואנג וטרוויס אוליפנט בשנת 2012. כמוצר של אנקונדה, ההפצה ידועה בשמות Anaconda Distribution או Anaconda Individual Edition, בעוד שמוצרים אחרים של החברה הם Anaconda Team Edition ו-Anaconda Enterprise Edition, שניהם בתשלום.
גרסאות חבילות באנקונדה מנוהלות על ידי מערכת ניהול חבילות Conda.
מנהל החבילות הזה פוצל כענף קוד פתוח נפרד מכיוון שבסופו של דבר הוא התברר כשימושי בפני עצמו ובשביל דברים אחרים מלבד פייתון.
יש גם גרסת Bootstrap קטנה של אנקונדה הנקראת Miniconda, הכוללת רק conda, Python, החבילות בהן הם תלויים ועוד מספר קטן של חבילות אחרות.
התקנת ברירת המחדל של Anaconda2 כוללת את Python 2.7 ו-Anaconda3 כולל את Python 3.7. עם זאת, ניתן ליצור סביבות חדשות הכוללות כל גרסה של פייתון ארוזה עם conda.
Anaconda Navigator הוא ממשק משתמש גרפי בשולחן העבודה (GUI) הכלול בהפצת Anaconda המאפשר למשתמשים להפעיל יישומים ולנהל חבילות conda, סביבות וערוצים ללא שימוש בממשק שורת פקודה.
Navigator יכול לחפש חבילות ב-Anaconda Cloud או במאגר Anaconda מקומי, להתקין אותן בסביבה, להריץ את החבילות ולעדכן אותן.
היישומים הבאים זמינים כברירת מחדל ב-Navigator:
Conda הוא מנהל חבילות ומערכת ניהול סביבה קוד פתוח, חוצה-פלטפורמות, אגנוסטי לשפות שמתקין, מריץ ומעדכן חבילות ותלויותיהן.
הוא נוצר עבור תוכניות Python, אך הוא יכול לארוז ולהפיץ תוכנות לכל שפה (למשל, R), כולל פרויקטים מרובי שפות.
חבילת ה-Conda ומנהל הסביבה כלולים בכל הגרסאות של אנקונדה, Miniconda, ו-Anaconda Repository.
ענן אנקונדה (Anaconda Cloud) הוא שירות ניהול חבילות על ידי אנקונדה בו משתמשים יכולים למצוא, לגשת, לאחסן ולשתף מחברות ציבוריות ופרטיות, סביבות, וחבילות conda ו-PyPI.
הענן מארח חבילות Python שימושיות, מחברות וסביבות למגוון רחב של יישומים.
משתמשים לא צריכים להתחבר או שיהיה להם חשבון ענן, כדי לחפש חבילות ציבוריות, להוריד ולהתקין אותן.
משתמשים יכולים לבנות חבילות חדשות באמצעות ממשק שורת הפקודה של Anaconda Client (או CLI), ואז להעלות את החבילות באופן ידני או אוטומטי לענן.
אנקה פון דר ליפה (בנורווגית: Anneke von der Lippe; נולדה ב-22 ביולי 1964) היא שחקנית נורווגית, שהייתה השחקנית הנורווגית הראשונה - והנורדית - שזכתה בפרס אמי הבינלאומי.
היא בוגרת האקדמיה הלאומית הנורווגית לתיאטרון מ-1988, ומאז עבדה הן ב-Det Norske Teatret (התיאטרון הנורווגי) וב-Nationaltheatret (התיאטרון הלאומי), בתפקידים כמו נורה במחזה מאת הנריק איבסן "בית בובות:, מסג'ה ב"שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב וכגוונדולן פיירפקס במחזה מאת אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות".
בשנת 2015 אנקה זכתה בפרס אמי הבינלאומי על תפקידה בדרמת הטלוויזיה NRK Øyevitne.
ב-2021 הופיעה בסדרה "אזהרת מסע", שהופקה בשיתוף פעולה עם HOT עבור נטפליקס.
באותה שנה גילמה את גאן בסרט האסונות "מלכודת בלב ים".
בשנת 2022 שיחקה בסרט המפלצות "טרול" מבית נטפליקס; בדמותה של ראש ממשלת נורווגיה בריט מוברג.
פון דר ליפה גרה באוסלו, נשואה לבמאי מורטן קרנר, עם שני ילדים.
רק עננים מזיזים את הכוכבים (1998)
האנקדוטה , או ההיסטוריה הסודית , היא חיבור היסטורי פרי עטו של ההיסטוריון הרומי פרוקופיוס מקיסריה, אשר נכתב במחצית המאה ה-6 לספה"נ ועוסק בתקופת שלטונם של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון ואשתו הקיסרית תאודורה.
האנקדוטה מגוללת תיאורים ביוגרפיים של הקיסר, אשתו ואנשי החצר בקונסטנטינופול, ביניהם בליסאריוס ואשתו אנטונינה, מנקודת מבט ביקורתית "לא רשמית" שאינה מחמיאה לשליטים.
החיבור הבולט בלשונו החריפה כנגד שלטון זוג הקיסרים ואנשי חצרם, נכתב ככל הנראה בסביבות שנת 550 לאחר מותה של תאודורה, נשמר בסוד ופורסם בעילום שם רק לאחר מות המחבר בשנת 565.
בימי חייו פרסם פרוקופיוס שני חיבורים היסטוריים המפארים את תקופת שלטונו של יוסטיניאנוס (527–565 לספה"נ).
הראשון, "מלחמות יוסטיניאנוס" מתאר את מסעות המלחמה של המצביא הביזנטי בליסאריוס בפרס ואת מסעות כיבושיו בצפון אפריקה, איטליה וספרד.
השני, "על המבנים" מתאר את מפעלי הבניה האדירים שהוקמו תחת שלטונו של יוסטיניאנוס, ביניהם בניית הכנסייה איה סופיה.
שני חיבורים אלה זכו להערכה רבה והם מהווים מקור מרכזי לחקר תקופת שלטונו של יוסטיניאנוס והאימפריה הרומית המזרחית במאה ה-6. בין חיבורם של שני כתבים אלה, חיבר פרוקופיוס חיבור שלישי המתמקד בחייהם של הקיסרים יוסטיניאנוס ותאודורה, וכן בחייהם של בליסאריוס ואשתו אנטונינה.
במידה רבה, כפי שהכותב עצמו מעיד בהקדמה לחיבורו, ה"אנקדוטה" מהווה מעין המשך משלים לספרו "המלחמות" ומעניקה הסבר לכוחות המניעים את האירועים ההיסטוריים הנדונים בו.
"האנקדוטה" נכתב לאחר מותה של תאודורה ב-548, אך נשמר בסוד במהלך חייו של פרוקופיוס, והחיבור ככל הנראה הוצג רק בפני חוג מצומצם של מכריו ואנשי סודו מחשש שיתגלה ומחברו יענש על כתיבת דברי הביקורת הנוקבים.
החשש מפני חשיפת החיבור ברבים הוביל לכך שגם לאחר מותם של הקיסר יוסטיניאנוס והמחבר פרוקופיוס בשנת 565, החיבור נשמר בידי חוג מצומצם ובעילום שם.
ההנחה היא כי החיבור לא הופץ ברבים אף שנים רבות לאחר מות הדמויות המעורבות, שכן האזכור המוקדם הידוע לחיבור כלול ב"סודא", מעין מילון-לקסיקון ביזנטי שנכתב בשלהי המאה ה-10. אזכור זה מתייחס לתוכן הביקורתי של החיבור המכוון לקיסרים, וכן מכנה אותו לראשונה בשם "אנקדוטה".
מלבד אזכור זה, ההתייחסות הביזנטית היחידה ל"אנקדוטה" מובאת אצל ההיסטוריון הביזנטי ניקפורוס קאליסטוס מראשית המאה ה-14. החיבור הופץ ברבים רק ב-1623, על ידי ניקולו אלמאני , לאחר שנמצא בספריית הוותיקן.
במשך שנים רבות ניטשה מחלוקת בין החוקרים בדבר זהות המחבר של "האנקדוטה", לאור הפער הניכר בין תיאוריו המהללים ב"מלחמות" לבין דברי הנאצה הקשים המובאים ב"אנקדוטה".
ראיות לקשר בין פרוקופיוס לחיבור האנונימי מצויות בין היתר בהתייחסויות ישירות של המחבר לכתביו הקודמים בספרי "המלחמות", בין אם בפתיחה בה נטען כי מטרת החיבור היא המשכם של הדברים שתוארו בחיבור קודם, וכן באזכורים חוזרים לאורך החיבור לאירועים אשר תוארו קודם בפירוט בחיבוריו האחרים.
כמו כן, מבחינת הסגנון והשיח הבולטים בחיבור נמצא דמיון רב לנטייתו של פרוקופיוס לשלב מקורות ודפוסים קלאסיים ולהעברת ביקורת דתית.
קשיים נוספים בזיהוי החיבור עם פרוקופיוס עולים מפערים סגנוניים שאינם הולמים לרהיטות חיבוריו הקודמים, ובכוחם להעיד על אי-התאמה בין מחברי החיבורים, ואולי אף על ריבוי מחברים.
פערים אלה נובעים ככל הנראה מהעדר הגהה מספקת בחיבור שהוסתר ופרסומו נדחה.
כיום מקובל אפוא בקרב החוקרים כי פרוקופיוס הוא אכן המחבר של האנקדוטה.
נראה כי החיבור אינו נועד לקריאה פרטית בלבד אלא לפרסום, שכן הוא כולל הקדמה ומפנה את הקורא לעיון בפרקים מחיבוריו הקודמים.
עם זאת, הנסיבות לכתיבת ה"אנקדוטה"', וכן היחס הראוי לדברים העולים ממנה, שרויים במחלוקת בקרב החוקרים.
ה"אנקדוטה" הוא חיבור קצר יחסית ל"מלחמות" המחולק למספר ספרים המסודרים בהתאם לאירועים באזורים גאוגרפיים שונים של האימפריה, וכן בהשוואה ל"מלחמות" מבנהו גמיש ולא כרונולוגי.
החיבור פותח בהקדמה המתארת את מטרות החיבור ואת הגישה המנחה של המחבר בכתיבתו.
חמשת הפרקים הראשונים עוסקים בבליסאריוס ויחסיו עם אשתו אנטונינה במהלך מסעות הכיבושים בצפון אפריקה ואיטליה.
המשך החיבור עוסק בעלילותיהם של יוסטיניאנוס ותאודורה, בקלקלותיהם ובאופיים המושחת והמרושע.
פרוקופיוס מגולל את נסיבות עלייתם לשלטון, פרקים נבחרים ממעשיהם וכן מקדיש חלק ניכר מהחיבור לביקורת מדינית וצבאית של מדיניות השלטון בתקופתם.
פרוקופיוס מתאר את הקיסר יוסטיניאנוס כדמות אכזרית וחמדנית אשר מדיניותה הכושלת הובילה לחורבן והרס באימפריה, ולאובדן רב של חיי אדם.
את פעולות הקיסר תולה פרוקופיוס בשני מניעים עיקריים: תאוות בצע ורשע סדיסטי ("הנאה לא אנושית מעשיית מעשי רשע וחורבן").
תאודורה מתוארת כאישה מופקרת ואכזרית, ומעלליה המיניים מתוארים בהרחבה וכוללים תיאורים פורנוגרפיים בוטים.
דמותו של בליסאריוס, הגנרל הבכיר והאהוד של יוסטיניאנוס, זוכה אצל פרוקופיוס ליחס מאופק בהשוואה לדמויות האחרות ב"אנקדוטה".
את מגרעותיו וכישלונותיו הצבאיים הוא מייחס להשפעתה המכשפת של אשתו הנואפת אנטונינה עליו, אשר הסיטה אותו מדרך הישר והרחיקה אותו מהניצחון.
עיסוק רב ב"אנקדוטה" מוקדש לעולם העל-טבעי: למאגיה, לכשפים ושדים.
יוסטיניאנוס מוחזק בעיני פרוקופיוס כ"שד הלובש צורת אדם", ולדבריו גם בני זמנו, ראו את יוסטיניאנוס ותאודורה, כיצורים דמוניים לא אנושיים.
פרוקופיוס מסכם את אופיים השטני של הקיסרים בטענתו כי "השניים לא היו בני אנוש, הם היו זוג שדים צמאי דם".
ניתן לראות בתיאורים אלה ניסיון להקצנת דמותם באמצעים ספרותיים, אך ייתכן כי פרוקופיוס התכוון לדברים כלשונם ולא כמטאפורה שמטרתה דמוניזציה של הזוג הקיסרי, שכן במקומות אחרים ב"אנקדוטה" הוא מתאר את השפעתה של תאודורה על יוסטיניאנוס כמלאכה מאגית הקשורה בכשפים אפלים.
הדבר נכון גם בתיאוריו של היחסים בין בליסאריוס לאשתו אנטונינה בפרקים הראשונים של החיבור.
אנקה ברגמן לבית קאודרובה (בצ'כית: Anka Bergman; 20 באפריל 1917 – 17 ביולי 2013) הייתה ניצולת שואה יהודיה-צ'כית, שילדה את בתה אווה קלארק בזמן שהייתה כלואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.
אנה קאודרובה נולדה וגדלה בעיירה טז'בצ'וביץ, בצ'כיה של ימינו.
ילדי המשפחה גודלו כיהודים חילוניים.
לאחר שלמדה בפנימייה, היא למדה משפטים באוניברסיטת קארל בפראג.
כשהנאצים השתלטו על צ'כיה בשנת 1939, הם סגרו אוניברסיטאות וברגמן התקבלה לעבודה בייצור כובעים.
במהלך מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי צ'כיה ב-15 במאי 1940 היא נישאה לברנד נתן, אדריכל שזכה באות צלב הברזל במהלך מלחמת העולם הראשונה.
נתן עבר לפראג מגרמניה כשהנאצים עלו לשלטון.
ההגבלות על היהודים גדלו והם נאלצו לענוד טלאי צהוב.
בנובמבר 1941 הם נצטוו להגיע לאולם ששימש כמחסן ליד תחנת הולסוביץ בפראג.
אנקה וברנד הופרדו, ואנקה נשלחה לטרזינשטט.
היא קיבלה שם עבודה בחנות מזון כדי שתוכל לעזור להאכיל את 15 בני משפחתה המורחבת שהובלו לאותו גטו.
לאחר זמן מה אנקה הצליחה למצוא את בעלה, וללדת תינוק בשנת 1944, ג'ורג' (דן).
הגסטפו אילץ אותה לחתום על מסמך שאם בנה ייוולד הוא ייהרג, אבל הוא נפטר בגיל חודשיים מדלקת ריאות במחנה.
בספטמבר 1944 נשלח ברנד לאושוויץ-בירקנאו.
אנקה הייתה שוב בהריון, ומבלי שהכירה את המחנה, התנדבה להצטרף אליו.
עם הגעתה באוקטובר, היא שוב הופרדה מברנד, שלימים נורה בבצעדת מוות על ידי הנאצים ב-18 בינואר 1945. אנקה, שסבלה מתת תזונה ושמרה את הריונה בסוד, נבחרה לעבודת כפייה במפעל לכלי נשק ליד דרזדן.
היא סבלה מתת תזונה לאחר שפונתה למאוטהאוזן.
לימים סיפרה כי איכר הציע לה כוס חלב בדרך למחנה.
היא הייתה אמורה להישלח לתאי הגזים אך הם הופצצו.
כאן היא ילדה את בתה אווה קלארק.
שלושה ימים לאחר מכן שוחרר המחנה על ידי כוחות אמריקאים.
ברגמן חזרה לפראג והתגוררה אצל בן דודה.
בעלה, הוריה ושתי אחיותיה ניספו באושוויץ.
ב-1948 היא נישאה לקארל ברגמן, מתורגמן לצ'כית בצבא הבריטי, בקארדיף, ויילס, ולעיתים קרובות הייתה מספרת על חוויותיה במהלך השואה.
אנקה ברגמן נפטרה ב-17 ביולי 2013. בתה, אווה קלארק, מספרת את סיפורם באופן קבוע עבור קרן הוראת השואה.
נהר אנקוסטיה הוא נהר באזור המיד-אטלנטיק של ארצות הברית, בסביבה הקרובה לוושינגטון הבירה.
מקורות הנהר, מסלולו ואגן הניקוז שלו
האנקוסטיה זורם ממחוז הנסיך ג'ורג' במרילנד לוושינגטון הבירה, שם הוא מצטרף לתעלת וושינגטון ובסופו של דבר נשפך לנהר הפוטומק ב- באזארד-פוינט.
אורכו כ-14 ק"מ, אך שטח אגן הניקוז שלו הוא 176 קמ"ר.
השם "אנקוסטיה" נובע מההיסטוריה המוקדמת של האזור כ-Nacotchtank - יישוב של ילידים בשם נקוסטאן או אנקוסטאן על גדות נהר אנקוסטיה.
הערוץ העיקרי של האנקוסטיה נוצר על ידי המפגש של הענף הצפון-מערבי והענף הצפון-מזרחי, ממש צפונית לקוטג' סיטי, ומזרחית לבלֵיְידֶנסבורג שניהם במרילנד.
אורך הענף הצפון מזרחי הוא 5.1 קילומטרים, אך אורך הענף הצפון מערבי יותר מכפול מאורך נהר האנקוסטיה עצמו, ואורכו 34.6 קילומטרים.
נהר האנקוסטיה נחשב בעבר לענף המזרחי של הפוטומק
קפטן ג'ון סמית' רשם ביומניו שהוא הפליג במעלה "הענף המזרחי" או נהר אנקוסטיה, בשנת 1608, בחיפושיו אחר הענף הראשי של נהר הפוטומק, והתקבל היטב על ידי בני האנקוסטאן.
במפות קודמות, הנהר היה ידוע בתור "הענף המזרחי של נהר הפוטומק", עד שקיבל את שמו הרשמי הנוכחי - אנקוסטיה.
בתחילת המאה ה-17, השם "נהר אנקוסטין" הוחל על קטע נהר הפוטומק מצפון לאוקסון קריק עד לקרבת וושינגטון של ימינו, שם המפגש עם אנקוסטיה המודרנית (שנקרא אז ה-Eastern Branch או סנט איזידורה קריק).
הנהר מהווה משכן ליותר מ-40 מיני דגים, ומשמש אתר קינון ליותר מ-200 מיני ציפורים.
באגן הניקוז גרים מעל מיליון בני אדם.
זיהום כבד באנאקוסטיה והשקעה ופיתוח חלשים לאורך גדותיו, הפכו אותו ל"נהר הנשכח של וושינגטון הבירה".
אולם לאחרונה, ארגונים פרטיים; עסקים מקומיים; וממשלות ה-הבירה, מרילנד והממשלה הפדרלית עשו מאמצים להפחית את הזיהום, ולהגן על אגן הניקוז בעל הערך האקולוגי של האנקוסטיה.
לאורך הנהר קיימים פארקים ומתקנים המיועדים לתרבות פנאי .
לרבות הארבורטום הלאומי של ארצות הברית.
אנקאפרי (באיטלקית: Anacapri) היא עיירה באי קפרי, ממערב לעיירה קפרי.
משמעות השם אנאקפרי, בשפת המקום הקדומה, היא "למעלה מקפרי".
ואכן, אנקאפרי נמצאת כ-150 מטרים גבוה מקפרי, וכדי להגיע מקפרי לאנקאפרי צריך לעלות ב-784 מדרגות חצובות בסלע, חלק מהמדרגות הפיניקיות, או לנסוע בכבש צר מאד ומתפתל.
מספר התושבים באנקאפרי, בתחילת ינואר 2023, היה 6,835. האתר המפורסם ביותר במקום היה וילה סן מיקלה, מעונו של הסופר אקסל מונתה, מחבר הספר "מגילת סן מיקלה".
המלחין הצרפתי קלוד דביסי היה מבקר קבוע באנקאפרי, ואף חיבר יצירה בשם Les collines d'Anacapri ("גבעות אנקאפרי").
באזור אנקאפרי נמצא אתר תיירותי פופולרי מאוד, המערה הכחולה.
העיירה מתגאה ביצירת לימונצ'לו משובח.
יש רכבל כיסאות פתוחים המחבר את העיירה לראש הר מונטה סולארו, אך תפעולו תלוי במזג האוויר.,
אנקור הוא טיל מטרה ישראלי לדימוי טיל קרקע-קרקע, בפיתוחה וייצורה של רפאל – מערכות לחימה מתקדמות.
זהו טיל בליסטי מוטס לטווח בינוני.
הטיל משמש כיום לטיל מטרה למערכת נגד הטילים "חץ".
לטיל מקטע לראש קרב מודולרי, והוא מסוגל לשאת ראש נפץ כבד.
גרסת "אנקור כסוף", נבדקה לראשונה ב-2 בספטמבר 2013. השיגור, שבוצע על ידי מטוס חיל האוויר הישראלי ותחת אחריותה של מנהלת חומה במפא"ת – נקלט במערכת ההתראה הרוסית נגד טילים בליסטיים, בשעה 09:16 בשעון ישראל.
כשעה מאוחר יותר, משרד הביטחון חשף רשמית את קיום הניסוי, והוכרז כמוצלח.
ישנן שלוש גרסאות של הטיל: אנקור שחור, אנקור כחול ואנקור כסוף.
הגרסה הכסופה נועדה לדמות טילים בליסטיים איראניים מסוג שיהאב-3 בעלי טווח של כ-1,500–2,000 ק"מ.
אנקונדה: המצוד אחר סחלב הדמים הוא סרט אימה-הרפתקאות אמריקאי משנת 2004, בבימויו של דוויט ה.
זהו המשכון לסרט "אנקונדה" משנת 1997, ועוסק בצוות חוקרים שיוצאים לג'ונגלים של בורנאו כדי למצוא פרח נדיר שמכונה "סחלב הדמים" (Blood Orchid), שלפי האמונה יכול להאריך את חיי האדם.
במהלך מסעם הם נתקלים באנקונדות ענקיות שמאיימות על חייהם.
הסרט יצא לאקרנים ב-27 באוגוסט 2004. כמו קודמו, הסרט זכה לביקורות שליליות, אך זכה להצלחה כלכלית עם הכנסות של 71 מיליון דולר אל מול תקציב של 20–25 מיליון דולר.
צוות חוקרים מבוסס חברת תרופות יוצא למסע הרפתקאות בג'ונגלים של בורנאו במטרה למצוא את "סחלב הדמים," פרח נדיר בעל תכונות ריפוי שמאמינים כי הוא יכול להאריך את חיי האדם ולספק נעורי נצח.
הצוות כולל את ד"ר ג'ק ביירון (מתיו מרסדן), סמנתה רוג'רס (קיידי סטיקלאנד), ועוד מדענים שמאמינים כי הפרח עשוי להיות תגלית משנה חיים.
אך בדרכם לגילוי הנדיר הם נתקלים באנקונדות ענקיות, שהפכו להיות אפילו יותר קטלניות בגלל חשיפתן להשפעת הפרח.
כעת, הצוות חייב להיאבק על חייהם ולהימלט מהג'ונגל הקטלני.
מתיו מרסדן בתפקיד ד"ר ג'ק ביירון - מדען מוביל בקבוצת החוקרים.
ניקולאס גונזאלס בתפקיד ד"ר בן דאגלס
קיידי סטיקלאנד בתפקיד סמנתה רוג'רס - אחת מהחוקרות בקבוצה, עם ידע רחב על צמחים.
יוג'ין בירד בתפקיד קול גארדנר - חבר בצוות המחקר שנקלע לסיטואציה המסוכנת.
מוריס צ'סטנאט בתפקיד גורדון מיצ'ל - מנהיג הצוות, שמתמחה בלוגיסטיקה ותיאום בשטח.
הסרט "אנקונדה: המצוד אחר סחלב הדמים" קיבל ביקורות שליליות בעיקרן מצד המבקרים.
בעוד שחלק מהמבקרים שיבחו את ההפקה והסצנות בג'ונגלים, העלילה נחשבה לחסרת עומק והדמויות שטחיות.
האפקטים המיוחדים של הנחשים הגדולים לא הצליחו להרשים, והרבים ציינו שהסרט אינו מצליח לשחזר את המתח והאימה של הסרט הראשון.
הסרט קיבל ציון של 25% באתר Rotten Tomatoes וציון של 40 מתוך 100 באתר Metacritic.
אנקונדה הוא סרט אימה פעולה וקומדיה אמריקאי.
הסרט בוים על ידי טום גורמיקן, נכתב על ידי גורמיקן וקווין אטן, בכיכובם של ג'ק בלאק, פול ראד, סלטון מלו, דניאלה מלשיור, טנדי ניוטון וסטיב זאן.
זהו הפרק השישי בסדרת סרטי אנקונדה, שעבר עיבוד מחודש לסרט המקורי אנקונדה משנת 1997 בבימויו של לואיס יוסה.
הסרט הופק על ידי סרטי קולומביה ו-Fully Formed Entertainment והוא מתוכנן לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2025.
ג'ק בלאק – דאג מקאליסטר, צלם וידאו של חתונות וחבר ילדות של גריף, קני וקלייר
פול ראד – רונלד גריפן "גריף" ג'וניור, שחקן רקע וחבר ילדות של דאג, קני וקלייר
סלטון מלו – סנטיאגו בראגה
דניאלה מלשיור – אנה אלמיידה
טנדי ניוטון – קלייר סימונס, חברת ילדות של דאג, קני וגריף
סטיב זאן – קני טרנט, חבר ילדות של דאג, גריף וקלייר
איון סקיי – מאלי מקאליסטר, אשתו של דאג
אייס קיוב – עצמו, ככוכב הסרט "אנקונדה" משנת 1997
ג'ניפר לופז – עצמה, ככוכבת הסרט "אנקונדה" משנת 1997
ב-24 בינואר 2020, פורסם שחברת סרטי קולומביה עובדת על פיתוח של ריבוט לסרט הפולחן משנת 1997 אנקונדה, שהתסריט שלו ייכתב על ידי אוון דוהרטי.
במרץ 2023 פורסם שטום גורמיקן יביים את הסרט.
באוגוסט 2024, ג'ק בלאק ופול ראד לוהקו לתפקידים הראשיים.
בספטמבר פורסם שגם השחקנית הפורטוגזית דניאלה מלשיור תשחק בסרט.
בינואר 2025 הצטרפו לצוות השחקנים גם טנדי ניוטון, סטיב זאן, סלטון מלו ויון סקיי.
צילומי הסרט החלו בתחילת 2025 באוסטרליה.
הצילומים הסתיימו בסוף פברואר 2025.
הסרט אמור לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2025.
מועדון כדורגל אנקונה (באיטלקית:Società Sportiva Calcistica Ancona) הידוע גם בשם אנקונה הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר אנקונה במחוז מארקה שבאיטליה.
זה מועדון כדורגל ששיחק בעבר בסרייה א'.
נכון לעונת 2024/25 קבוצתו משחקת בסרייה ג'.
המועדון נוסד בשנת 1921 בשם Anconitana.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 שמו שונה ל-Ancona.
בעונת 1992/1993 קבוצת המועדון שיחקה בסרייה א' וירדה לסרייה ב' לאחר עונה בודדת.
בשנת 1994 הקבוצה שיחקה בגמר קופה איטליה נגד סמפדוריה אך לא זכתה בגביע.
בתחילת המאה ה-21 המועדון חזר לסרייה א' ל-2 עונות רצופות.
בשנת 2004 הוכרז על פשיטת רגל ומועדון הוקם מחדש תוך זמן קצר.
הניסיון לחזור לליגה עליונה לא הצליח ואחרי 6 שנים מועדון נסגד.
בשנת 2017 לאחר הליך של פשיטת רגל המועדון הפסיק לפעול כמועדון מקצועי.
בשנת 2021 בוצע איחוד של מספר קבוצות באזור.
95% מבעלות היו בידי איש עסקים ממלזיה.
לאחר מספר עונות בסרייה ג' המועדון לא הצליח להגיש את המסמכים הנדרשים לתחילת העונה והועבר לסרייה ד' תחת שם SSC Ancona ASD.
אַנְקָרָה () היא בירת טורקיה.
העיר הממוקמת במרכזה של אסיה הקטנה, משמשת מרכז שלטוני, מסחרי, חינוכי ותחבורתי חשוב בטורקיה.
בדומה לערי בירה אחרות בעולם העיר משופעת באתרים לאומיים, מוזיאונים, פארקים ומוסדות לחינוך גבוה.
העיר משמשת גם כבירת נפה בעלת שם זהה ומחוז מרכז אנטוליה.
לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה כ-5.8 מיליון בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בטורקיה, אחרי איסטנבול.
העיר זוהתה עם העיר החתית אנקוואש (Ankuwaš), אם כי ישנה מחלוקת על זיהוי זה.
היוונים הקדומים קראו לעיר "אנקירה" (Άγκυρα), מילה שמשמעותה ביוונית "עוגן" ואשר התגלגלה לשמה הנוכחי, דרך הלטינית – Ancyra; השם שבו קראו לעיר הגלטים היה ככל הנראה דומה.
אחרי סיפוחה בידי השושלת הסלג'וקית נקראה העיר בשם "אנגורה" (Angora).
השם העניק את שמה לזן חתולי האנגורה (Ankara kedisi), לזן של ארנבונים (Ankara tavşanı) שממנו מפיקים את צמר האנגורה וכן לזן של עיזים (Ankara keçisi).
בטורקית עות'מאנית נקראה העיר Engürü.
אנקרה שוכנת בחלקן הצפון-מערבי של ערבות רמת אנטוליה, סמוך ממערב לקו פרשת המים שבין נהר קיזילאירמאק ונהר סקריה.
נחל צ'ובוק (Çubuk Çayı) שהמשכו בנחל אנקרה (Ankara Çayı), יובלו הימני של הסקריה, חוצה את העיר בכיוון כללי ממזרח למערב מצפון למרכז העיר.
צפונית-מזרחית לעיר הוקם על הנהר סכר הנושא את שמו, וזה יצר אגם מלאכותי.
גם בדרום העיר משתרע אגם אמיר (Emir Gölü) שאורכו כ-3 ק"מ.
כיכר קזלאיי (Kızılay Meydanı) הנחשבת למרכזה של העיר המודרנית נמצאת בגובה של 910 מטר מעל פני הים, ואילו מצודת אנקרה (Ankara Kalesi) שמצפון לה, ניצבת על צוק בגובה של 960 מטר.
פרבריה של העיר משתרעים על שטח גדול ומתפשטים על מורדות ההרים הסובבים אותה והמגיעים עד לגובה של 1,280 מטר.
העיר משתרעת על שטח גדול.
שדרות אטאטורק (Atatürk Bulvarı) היא השדרה החשובה בעיר והיא חוצה אותה לאורך 5.5 ק"מ מרובע אולוס (Ulus) בצפון, דרך רובע סיהייה (Sıhhiye) ורובע קזלאיי שבמרכזה, ועד רובע צ'נקאיה (Çankaya) שבדרומה.
בצ'נקאיה ניצב מגדל אטאקולה (Atakule) וסמוך לו שוכן המשכן הרשמי של נשיא טורקיה.
שני רחובות חוצים את שדרות אטאטורק במרכזה של העיר - שדרות גאזי מוסטפא קמאל (Gazi Mustafa Kemal Bulvarı) החוצה אותה בכיכר קזלאיי, ושדרות ג'לל באייר (Celâl Bayar Bulvarı) שהמשכה בשדרות ג'מל גירסל (Cemal Gürsel Bulvarı) החוצות אותה בכיכר סיהייה.
המרחק בין שתי הכיכרות הוא כחצי קילומטר.
למעט בתקופת הגאלים ובתקופה הרומית לא תפסה אנקרה מעמד מרכזי בהיסטוריה של אסיה הקטנה עד ל, וזאת למרות שדברי ימיה מתחילים בתקופת הברונזה.
היישוב הקדום ביותר במקום היה של החאתים, עם שקדם לחתים ואשר ישב באסיה הקטנה באלף השלישי לפנה"ס.
בתקופה החתית נקראה העיר "אנקואש" (Ankuwash).
העיר תפסה חשיבות רבה יותר בתקופת ממלכת פריגיה, החל ב, לאחר שבירתה גורדיון השוכנת במרחק של כ-75 ק"מ דרומית-מערבית לעיר נפגעה ברעידת אדמה.
לפי המסורת הפריגית הקים המלך מידאס בעל מגע הזהב את העיר, אך כאמור דבר זה אינו מדויק ובתקופתו רק גברה חשיבותה.
לאחר הפריגים לא נודעה לעיר חשיבות מיוחדת עד התקופה ההלניסטית שבמהלכה הפכה לצומת מסחרי במרכזה של אסיה הקטנה.
בשנת 278 לפנה"ס, פלשו שלושה שבטים גאלים לאסיה הקטנה וכבשו את אנקרה והאזור שסביבה אשר קיבל את שמם ונקרא גלטיה.