tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יחסי אבחזיה–דרום אוסטיה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין רפובליקת אבחזיה לבין רפובליקת דרום אוסטיה - מדינת אלניה, שמעמדם הבינלאומי שנוי במחלוקת - שתי המדינות נחשבות כחלק מגאורגיה על ידי רוב מדינות העולם.
אבחזיה ודרום אוסטיה הכירו בעצמאותן אחת של השנייה על ידי חתימת חוזה ידידות ושיתוף פעולה או לפני כן.
ב-19 בספטמבר 2005, יום לפני יום השנה ה-15 לעצמאות דרום אוסטיה, חתמו הנשיא האבחזי, סרגיי בגאפש והנשיא הדרום-אוסטי, אדוארד קוקויטי על אמנת ידידות ושיתוף פעולה בצחינוואלי, בירת דרום אוסטיה.
האמנה אושררה על ידי הפרלמנט של דרום אוסטיה ב-27 בדצמבר באותה השנה ועל ידי הפרלמנט של אבחזיה ב-15 בפברואר 2006. ב-20 בספטמבר העניק קוקויטי לבגאפש את אות הכבוד.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו ב-26 בספטמבר 2007.
בשנים האחרונות ממשלות אבחזיה ודרום אוסטיה עובדות בשיתוף פעולה הדוק בחיפוש אחר הכרה בינלאומית נוספת.
מנהיגי אבחזיה ודרום אוסטיה חתמו גם הם על הסכם הגנה הדדי, וקבעו כי במקרה שמדינה אחת תותקף, על המדינה השנייה להיות מעורבת בהגנתה של הראשונה.
במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה בשנת 2008, חיילים ומתנדבים אבחזיים שנתמכו על ידי צנחנים רוסים גירשו את הכוחות הגאורגים ממעוזם האחרון בעמק קודורי שבאבחזיה ואילו כוחות רוסיה ודרום אוסטיה עסקו בלחימה קשה עם כוחות גאורגיה.
ב-18 באוגוסט 2015 חתמו אבחזיה ודרום אוסטיה על הסכם לנסיעות ללא ויזה במהלך ביקורו של שר החוץ של אבחזיה וויאצ'סלב צ'יריקבה בצחינוואלי.
שתי המדינות חברות בארגון לדמוקרטיה ולזכויות האומות.
ב-26 בספטמבר 2007, השגריר הראשון של דרום אוסטיה באבחזיה, רוברט קוקויטי, הציג את כתב האמנתו בפני נשיא אבחזיה, סרגיי בגאפש.
ב-15 באפריל 2008 נפתחה רשמית הנציגות של דרום אוסטיה בבירת אבחזיה, סוחומי.
ב-10 בדצמבר 2010 קיבל הנשיא קוקויטי את כתב האמנתו של נודאר פלייב, שגריר אבחזיה בדרום אוסטיה.
לאחר שהחליף את אדוארד קוקויטי כנשיא דרום אוסטיה, פיטר ליאוניד טיבילוב את רוברט קוקויטי מתפקיד השגריר ב-25 ביולי 2012. ב-15 באפריל 2013 מונה אולג בוצייב למחליפו.
ב-19 באוגוסט העניק בוצייב את כתב האמנתו בפני שר החוץ האבחזי ויאצ'סלב צ'יריקבה, וב-20 באוגוסט, בפני הנשיא אלכסנדר אנקבב.
ב-27 בינואר 2014, נשיא אבחזיה, אנקבב, פיטר את נודאר פלייב כשגריר מדינתו בדרום אוסטיה ומינה את אלאן אלבקייב כמחליפו.
אלבקייב קיבל את כתב האמנתו ב-7 בפברואר והציג אותם בפני הנשיא הדרום-אוסטי לאוניד טיבילוב ב-28 בפברואר.
בחודש אוגוסט 2015, לשכת אבחזיה בצחינוואלי נחנכה באופן רשמי.
יחסי אבחזיה–גאורגיה הם תיאור היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אבחזיה לבין גאורגיה.
נכון למאי 2021, בין אבחזיה לגאורגיה מתקיימים יחסים עוינים, כאשר בדומה לרוב מדינות העולם - גאורגיה לא מכירה בעצמאות אבחזיה ורואה אותה כחלק מהשטח שלה.
במאה השביעית הוקמה באבחזיה נסיכות אוטונומית על ידי האימפריה הביזנטית, סטטוס שהחזיק מעמד עד למאה ה-9, כאשר היא אוחדה עם הפרובינציה אימרתי והפכה לממלכה האבחזית.
עם זאת, ישנן עדויות המציינות את אבחזיה מהמאה השמינית כנסיכות כוזרית, כאשר אם המלך לאו הראשון הייתה נסיכה כוזרית.
במאות התשיעית-העשירית, ניסו המלכים הגאורגים לאחד את כל הפרובינציות הגאורגיות, ובשנת 1001, המלך בגרט השלישי משושלת בגרטיוני, הפך למלך הראשון של הממלכה הגאורגית המאוחדת, כשלב ראשון בדרך לאיחוד כל הממלכות הגאורגיות.
בחלוקה הפוליטית של הקווקז בתקופת ברית המועצות אבחזיה נחשבה לרפובליקה סובייטית עם ישות מדינית משלה.
והביא לקיצה את העצמאות קצרת הימים של הרפובליקה.
בעקבות זאת הפכה אבחזיה בתקופה שבין 1921–1931, לרפובליקה סובייטית בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (אבחזיה אסס"ר).
אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה להלכה, היא הייתה כפופה לשלטון הסובייטי המרכזי בגאורגיה.
לברנטי בריה עודד את הגירת גאורגים לאבחזיה, ורבים עברו להתיישב בה כולל רוסים.
היחסים לאחר פירוק ברית המועצות
בשלב זה השתלטו כוחות הממשלה הגאורגית על חלקים נרחבים מאבחזיה, אך לא הצליחו לדכא את הבדלנים, והלחימה ברחבי החבל נמשכה עד ספטמבר 1993 בניצחון הבדלנים והאבחזים שהוביל לטיהור אתני של גאורגים מאבחזיה.
במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה, נלחמה אבחזיה יחד עם דרום אוסטיה ורוסיה נגד גאורגיה, מלחמה שנגמרה בניצחון הבדלנים שהביא לאיבוד שליטת גאורגיה במובלעותיה השונות בשטחים הבדלנים.
יחסי אבחזיה–ישראל הם היחסים בין רפובליקת אבחזיה לבין מדינת ישראל.
כיום לא מתקיימים יחסים באופן רשמי וזאת מכיוון שבדומה לרוב מדינות העולם - ישראל לא מכירה בעצמאותן של אבחזיה ודרום אוסטיה ורואה בהן כחלק מגאורגיה.
בשנת 2008, במהלך המלחמה בדרום אוסטיה, תמכה ישראל בגאורגיה בפן הצבאי והמדיני, והכירה בזכות השליטה שלה על המחוזות דרום אוסטיה ואבחזיה.
בעת המלחמה גאורגיה נלחמה באמצעות מלט"ים תוצרת ישראל, שנמכרו לה טרם המלחמה.
רוסיה פנתה לישראל, בבקשה לקבל הבהרות לגבי אספקת מל"טים ישראליים לגאורגיה.
הבקשה הועברה לישראל באמצעות הנספח הצבאי בשגרירות ישראל במוסקבה.
רוסיה ביקשה לדעת אם ישראל אכן מספקת מזל"טים לגאורגיה כדי שזו תשתמש בהם במסגרת פעולות צבאיות נגד הבדלנים האבחזים.
מקור ביטחוני ישראלי אישר כי המל"טים שברשות גאורגיה הם מתוצרת חברת אלביט הישראלית.
כמו כן, אמר מקור מדיני בירושלים כי לרוסיה לא היו עדויות חותכות לכך שמדובר במל"ט מתוצרת ישראל והיא העבירה את הבקשה להבהרה על בסיס חשדות.
לדברי נשיא גאורגיה לשעבר, מיכאיל סאקשווילי, לגאורגיה היה כ-40 מל"טים שאותם רכשה מישראל וחילקה בין פיקודים שונים בצבא ובמשטרה.
"זהו כלי שימושי מאוד באזורים הרריים", הוסיף.
לדבריו, המל"ט שהופל היה שייך למשרד הפנים הגאורגי.
בעוד ישראל וגאורגיה הן מדינות השואפות להתחבר עם מדינות המערב, אבחזיה לעומתן, שואפת להתחבר למדינות שהיו בגוש הפרו-קומוניסטי לשעבר.
לדוגמה: אבחזיה מוכרת על ידי רוסיה וסוריה ומקיימת עימן יחסים דיפלומטיים רשמיים.
ב-2008 תמכה ישראל בגאורגיה במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה.
ובנוסף, משרד החוץ הישראלי פרסם אזהרת מסע לאבחזיה ולדרום אוסטיה דרך רוסיה והמליצה לאזרחי ישראל להגיע לשטחים אלו דרך גאורגיה, מכיוון שהחוק הגאורגי אוסר על מעבר לשטחים אלו דרך רוסיה, ואילו גאורגיה מצידה תמכה בישראל במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
לדוגמה, ב-20 בנובמבר 2012, בעת מבצע עמוד ענן, התקיים מפגן תמיכה גדול למען ישראל בעיר טביליסי בגאורגיה.
בנוסף שידרה הטלוויזיה הגאורגית תעמולה אוהדת כלפי ישראל וחולקו חוברות הסברה לטובתה בבתי הספר.
ובחודש מאי 2021, במהלך העימות בין ישראל לבין החמאס (מבצע שומר החומות), התקיימו בערים טביליסי ובתומי מפגני תמיכה בישראל, וזאת על ידי אזרחים גאורגים לצד ארגון "בית ישראל".
לעומתן, אבחזיה מקיימת יחסים דיפלומטיים רשמיים עם סוריה, מדינה עימה ניתקה גאורגיה את היחסים הדיפלומטיים (בשל הכרת סוריה באבחזיה ודרום אוסטיה), ומוגדרת כמדינת אויב על ידי ישראל.
אך למרות היעדר יחסים דיפלומטיים, אבחזיה מחזיקה נציגות בירושלים, נכון ליוני 2021, נציג אבחזיה בישראל הוא אנרי קוגוניה.
לא ברור אם נציגות אבחזיה בישראל עדיין פעילה.
יחסי אבחזיה–נאורו מתייחסים ליחסים הבילטרליים בין אבחזיה לנאורו.
בין המדינות נוצרו יחסים ב-14 בדצמבר 2009, לאחר מלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008, שגרמה לאבחזיה לקבל הכרה בינלאומית חלקית.
נאורו הפכה לחברת האו"ם הרביעית שמכירה ומקים יחסים דיפלומטיים עם אבחזיה כמדינה עצמאית ב-15 בדצמבר 2009. באותו יום, נחמם הסכם הכרה בין שר החוץ של אבחזיה, סרגיי שמבה, ושר המסחר והחוץ של נאורו, קירן קאקה.
נציגי נאורו נכחו כמשקיפים בבחירות לנשיאות באבחזיה ב-26 באוגוסט 2011.
ב-18 בספטמבר 2012, שגריר אבחזיה ברוסיה איגור אחבה נפגש עם נשיא נאורו, ספנט דאבידו במוסקבה ודן עימו בשיתוף פעולה עתידי.
ב-7 בנובמבר 2013 נפגש אחבה במוסקבה עם יורשו של דאבידו בארון ואקה ודן בהסכמים שייחתמו בין אבחזיה לנאורו.
בין התאריכים 18 ל-20 באפריל 2015 ביקרה משלחת מנאורו באבחזיה בראשות סגן הנשיא דייוויד אדאנג.
הוא דן בחתימת שלושה הסכמים על שיתוף פעולה ומינויו של קונסול כבוד של נאורו באבחזיה.
בין התאריכים 27–29 בספטמבר 2015, לודוויג סקוטי, יו"ר הפרלמנט של נאור, ביקר באבחזיה ביום השנה ה-23 ליום הניצחון במלחמת אבחזיה בשנים 1992–1993 בסוחומי שבאבחזיה.
ב-29 בספטמבר 2016, במהלך ביקור באבחזיה של משלחת בראשות יו"ר הפרלמנט של נאור סיריל בורמן, חתמו שתי המדינות על הסכם ידידות ושיתוף פעולה.
לאחר ביקור תדיר ופגישה עם שר החוץ של הפדרציה הרוסית, סרגיי לברוב בסוצ'י ב-22 בנובמבר 2017, ביקר בארון ואקה,אז נשיא נאורו, באבחזיה עד 23 בנובמבר.
הוא היה ראש הממשלה הלא-רוסי הראשון שביקר באבחזיה.
שתי המדינות הסכימו להגדיל את הקשר ההדדי ברמה הגבוהה יותר הן ברפובליקה של נאורו והן ברפובליקה של אבחזיה.
לרגל חמישים שנות עצמאות נאורו ב-31 בינואר 2018, משלחת מאבחזיה שהצטרפה עם משלחת מדרום אוסטיה ביקרה בהזמנה מממשלת נאורו בהזדמנות זו ב-27 בינואר עד 4 בפברואר 2018. שר החוץ האבחזי, דאור קוב נפגש עם הנשיא ואקה.
כמה מסמכים דו-צדדיים נחתמו בין שר החוץ והממשלה של אבחזיה לפרלמנט נאורו ב-1 בפברואר 2018 בין סעיד חראזיה וסיריל בורמן במשרד הפרלמנט של נאורו.
יחס תמטי הוא מושג בבלשנות, בעיקר בתורת המשמעות (סמנטיקה) וחקר השיח, המאפיין את תפקיד הרקע הנושאי של צירוף שמני במשפט דבור, כאשר מנתחים אותו סביב הפעולה שבמשפט (הנשוא).
למשל במשפט "דן המציל קפץ למים הקרים" שהנשוא שלה היא פעולת הקפיצה, ואשר לפי ניתוחי הבלשנות החדשה לפעולה זו יש שני משלימים (ארגומנטים): מי קפץ (נושא המשפט) ולאן (המושא העקיף), הרי שהצירוף הלשוני השמני "דן המציל" משמש בתפקיד (agent) במודע, וצירוף היחס "למים הקרים" תפקידו היעד שאליו כוּונה הפעולה.
לדברי בלשנים אלה, ישנם תפקידים מוגדרים במשפט, הנותנים לפועל את משמעותו הלכידה והקוהרנטית, ותפקידים קבועים אלו, מתוך אוסף קצר של תפקידים אפשריים, מופיעים תמיד בסדר מסוים דווקא.
תפקידי הרקע הנושאיים הללו הם היחסים התמטיים של רכיבי המשפט.
המפעיל את הפעולה, שיכול להיות אחד הבאים:
עושה הפעולה במודע (הסוכן, ובאנגלית Agent), כמו במשפט "יצחק הליצן בכה".
גירוי שהוא מקור לתגובה רגשית (Stimulus), למשל "הבצל גרם לו לבכות".
גורם טבעי (Natural cause), כאשר כח טבעי ללא הכרה הוא המפעיל את הפעולה "צונמי קרע את הים לשניים".
חווה הפעולה - או המתנסה (Experiencer), מושא הפעולה בעל הבנה ויכולת חוויה, במקרה של פעולה חושית: "מוצארט שמע את הצלילים".
פעולות אלו מתאפיינות בהפניית קשב אך כמעט ללא פעולה חיצונית, והמושא גם הוא עושה הפעולה.
המעושה (או: תימה, Theme) - מושא הרקע לפעולה, שנותר בהגדרתו ומצבו.
לדוגמה "לסבא אברהם היו שבעה בנים".
אלו נותרו בעינם, שבעה בנים לפני ואחרי שסיפרנו על כך.
המשתנה (או: הַמִּתְפָּעֵל, ובאנגלית Patient מלשון מטופל), בו מושא הפעילות עובר שינוי מצב, כבמשפט "הוא הרטיב את הסדינים".
במשפט זה פעולת ההרטבה שינתה את מצב הסדינים באופן מובהק.
משויך (נמען, Recipient), במקרה של פעולה המשייכת דבר לאחר, לדוגמה "נתתי לה חיי".
(דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק בכוורת)
המוטב (המרוויח, Benefitiary), כמו: "בשבילי נברא העולם." (בבלי סנהדרין לז.) או: "המלחמה פרצה בגללו".
מכשיר (אינסטרומנט) באמצעותו נעשתה הפעולה.
כמו "גזרתי את הדף במספריים".
מיקום (לוקציה), המקום בו נעשתה הפעולה.
לדוגמה "גזרתי את הדף במספריים, בבאר שבע.
כיוון או יעד (דסטינציה), המקום אליו הפעולה מיועדת.
כמו "זרקתי את הסדינים לפח." או "הסעתי את סבא אברהם לבאר שבע".
מקור (Source, Origin), המקום ממנו החלה הפעולה.
כמו "אחרי ששאל למה הבאנו אותו לשם, סבא אברהם יצא מבאר שבע ונסע לחורן."
זמן (Time), תיאור התקופה שבה בוצעה הפעולה.
אופן (Manner) איוך הפעולה, לדוגמה "המילים נאמרו במהירות.
סיבה (קאוזה, Cause), תיאור מדוע בוצעה הפעולה.
"הערך נמחק כי לא עמד בציפיות."
היחס התמטי הוא תיאור הדרך שבה ישויות המתוארות בידי צירוף שמני (צירוף לשוני שעיקרו שם עצם), מתפקד ביחס למשמעות הפעולה המתוארת על ידי הפועַל (הנשוא) שבמשפט.
לשם-עצם עשויים להיות יותר מיחס תימטי בודד.
אלא אם מדובר בגידופים או בהישבעות, כמעט כל צירוף שמני "נושא" לפחות יחס תמטי אחד.
במשפטי פראפרזה - בהם מובע אותו הרעיון בצורה אחרת, יש זהות בין היחסים התמטיים הקיימים לצירופים שבמשפט.
"אירנה דחפה את איירין", ארנה היא הסוכנת, עושת הפעולה במודע, איירין היא המעושה, התימה (הרקע למעשה, עליה הפעולה נעשתה).
אירנה עדיין הסוכנת, עושת הפעולה במודע.
איירין היא עדיין המעושה (הרקע למעשה, ועליה נעשתה הפעולה).
כלומר לא חל שינוי בתפקידים - והיחסים התמטיים נותרו בעינם.
בעבר, באופן שגוי, שימשו בבלשנות התאורטית המונחים יחס תמטי והמונח תפקיד תיטא (בלשנות) כמושג אחד.
תפקיד תיטא (בלשנות) : הוא מבנה תחבירי המייצג את מקומם של רכיבי ההשלמה של הפעולה (הארגומנטים של הפועַל) במבנה הפעולה (בלשנות) (וראו: הנשוא בבלשנות המודרנית)
יחס תמטי: כאמור לעיל, הוא תיאור משמעי סמנטי לחלוטין, המתאר מה אופן בניית משמעות השלמת הפעולה של היצרופים הלשוניים המשלימים את הפעולה של המשפט.
יחס דקדוקי: מתאר את חלקי המשפט בשפות כמעט חסרות יחסה כמו עברית ואנגלית, או את היחסה בשפות שיש להן אותו כמו לטינית וערבית.
יחסי אהבה-שנאה הם קשרים בין-אישיים המאופיינים ברגשות אהבה או שנאה שנחווים בו-זמנית או לסירוגין – תופעה שכיחה במיוחד כאשר מדובר ברגשות עזים.
מונח זה מופיע לעיתים קרובות בפסיכולוגיה, בכתיבה פופולרית ובעיתונאות.
ניתן להחילו על מערכות יחסים עם אובייקטים דוממים, או אפילו עם מושגים, כמו גם על מערכות יחסים רומנטיות או כאלה שבין אחים והורים/ילדים.
יחסי אהבה-שנאה נקשרו לקיומה של דו-ערכיות (אמביוולנטיות) רגשית בשנות הילדות המוקדמות, לתגובות סותרות המוּנעות ממצבי אגו מנוגדים הקיימים באותו אדם עצמו; או לדו-הקיום הבלתי נמנע של עימותים אנוכיים עם מושא האהבה.
אנשים המזוהים כמתמודדים עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית, או עם הפרעת אישיות גבולית, נוטים לנקוט בתגובות אגרסיביות כלפי מושא אהבתם, בפרט כאשר קיימות סוגיות של זהות אישית: במקרים קיצוניים, ייתכן שהשנאה לעצם קיומו של האחר תהיה הרגש היחיד שיוותר, עד שיסתנן דרכה רגש האהבה.
מחקר שפורסם באוניברסיטת ייל מצביע על כך שיחסי אהבה-שנאה נובעים כתוצאה מהערכה עצמית נמוכה.
יחסי אהבה-שנאה מתפתחים גם במערך המשפחתי, בעיקר בין מבוגרים לבין אחד מהוריהם או שניהם.
יחסי אהבה-שנאה ולפרקים ניכור מלא בין מבוגרים לבין אחד מהוריהם או שניהם, מעידים לעיתים קרובות על קשר לקוי עם אחד מההורים בגיל הינקות, תסמיני דיכאון של ההורים, פתולוגיה גבולית או נרקיסיסטית אצל הילד הבוגר, או ניכור הורי בילדות.
הורים הגורמים לילדיהם להתנכר להורה האחר סובלים לעיתים קרובות מהפרעת אישיות גבולית או מהפרעת אישיות נרקיסיסטית.
ילדים שעליהם מופעלות טכניקות של ניכור הורי מצד הורה עם הפרעת אישיות גבולית מדווחים על שכיחות רבה יותר של הערכה עצמית נמוכה, רמת עצמאות נמוכה, היקשרות לא בטוחה, ונטייה לדיכאון בבגרות.
אחת ממשימות ההתפתחות של בני האדם היא לאזן את הדחפים הרגשיים הראשוניים של אהבה ושנאה על מנת שיוכלו להתמודד עם רגשי אמביוולנטיות כלפי מושא אהבתם.
כישלון בהשגת יעד התפתחותי זה עשוי להוביל לפסיכופתולוגיה קשה.
אנשים המתמודדים עם הפרעת אישיות גבולית והפרעת אישיות נרקיסיסטית נכשלים לעיתים בהשגת היעד ההתפתחותי של האמביוולנטיות.
הם אינם מסוגלים לכעוס בו-זמנית על מושא אהבתם בלי להרוס את האהבה.
ילדים אינם מסוגלים לשאת את האמביוולנטיות.
על אף שהם חשים אהבה להורה המנוכר, הם מרפים לחלוטין מהאובייקט האהוב.
מצב זה תורם להתפתחות מנגנון ההגנה (אצל הילדים) הנקרא "פיצול".
הפיצול, תכונה נפוצה של אנשים המתמודדים עם הפרעת אישיות גבולית או נרקיסיסטית, מתואר על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה כ"תבנית של מערכות יחסים בלתי-יציבות ואינטנסיביות המאופיינות ברגשות קיצוניים ומתחלפים של אידיאליזציה (האדרה) ופיחות ערך עצמי".
יחסי אהבה-שנאה עשויים להתפתח כאשר אנשים מאבדים לחלוטין את תחושת האינטימיות במערכת יחסים אוהבת, אך עדיין משמרים תחושת תשוקה, או מחויבות לפני ההתדרדרות ליחסי אהבה-שנאה המובילים לגירושין.
באנימה ומאנגה, מערכת יחסים שכזו בין דמויות מתוארת על ידי המונח "צוּנדֶרֶה" (ツンデレ).
המילה מורכבת משתי מילים – צוּן-צוּן (ツンツン; מרוחק, רגזן, קר) ודֶרֶה- דֶרֶה (デレデレ, מאוהב).
ה"צונדרה" עוברים תכופות מהטחת עלבונות במושא אהבתם להיותם מאוהבים בהם או אדיבים כלפיהם.
בדרך כלל, מזלזלים ה"צונדרה" במושא אהבתם בתחילת היחסים אך נעשים אדיבים אליהם בחלוף הזמן.
לעיתים קרובות נעשה שימוש בקונספט של יחסי אהבה-שנאה ברומנים רומנטיים של בני העשרה, כאשר שתי דמויות ייראו כ"שונאות" האחת את השנייה, אך יגלו מעין חיבה או משיכה זו לזו בשלבים מסוימים של העלילה.
יחסי אבחזיה–טרנסניסטריה הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין המדינה המוכרת חלקית, רפובליקת אבחזיה והמדינה הלא מוכרת, הרפובליקה המולדובנית הפרידנסטרובית (טרנסניסטריה).
שתי המדינות מכירות זו בעצמאותה של זו.
ב-22 בינואר 1993 חתמו אבחזיה וטרנסניסטריה על הסכם על ידידות ושיתוף פעולה.
ב-14 ביוני 2006 נפגשו מנהיגי אבחזיה, טרנסניסטריה ודרום אוסטיה בטירספול והקימו את חבר המדינות הבלתי מוכרות.
ב-18 בינואר 2007, נשיא טרנסניסטריה, איגור סמירנוב, חתם על צו על פתיחת נציגות רשמית של הרפובליקה באבחזיה.
באותו יום מונה גארי קופלבה לנציג הבלעדי של טרנסניסטריה באבחזיה.
ב-23 בינואר 2007 מינה נשיא אבחזיה, סרגיי בגאפש, את אלכסנדר וטאמן לנציגה הרשמית של אבחזיה בטרנסניסטריה.
ב-7 במרץ 2008 הוציא סרגיי בגאפש באופן רשמי צו על הקמת נציגות רשמית של אבחזיה בטרנסניסטריה, וב-18 ביולי 2008 נפתחה נציגות בטירספול.
ב-11 בינואר 2018, נשיא פרידנסטרוביה, ואדים קרסנוסלסקי, חתם על חוק הרפובליקה המולדובנית הפרידנסטרובית "על אשרור הסכם הידידות, שיתוף הפעולה והשותפות בין הרפובליקה המולדובנית הפרידנסטרובית לרפובליקת אבחזיה".
ב-6 במרץ 2014 ערך שר החוץ של אבחזיה, ויאצ'סלב צ'יריקבה, ועידת טלפון עם שר החוץ של טרנסניסטריה, איגור שורניקוב, כדי לדון במצב באזור לאור האירועים באוקראינה.
ב-4 בפברואר 2015 התקיימה פגישת עבודה בין נשיא אבחזיה ראול חאג'ימבה לבין הנציג המוסמך של אבחזיה בטרנסניסטריה אלכסנדר וטאמן.
בפגישה דנו בצעדי הכנה ובתוכנית הפעולה של נציג אבחזיה בטרנסניסטריה לשנת 2015. ב-1–4 בספטמבר 2015, ביקרה המשלחת האבחזית במלאת 25 שנים ליום העצמאות של טרנסניסטריה.
ב-24–25 באוקטובר 2016 ביקרה באבחזיה משלחת מטרנסניסטריה.
סדר היום המרכזי הוא חתימה על הסכם על ביקורים הדדיים ללא ויזה לאזרחי אבחזיה וטרנסניסטריה והסכם על הכרה הדדית ושקילות מסמכים ברמת ההשכלה וההכשרה.
בהוראת שר החוץ האבחזי, דאור קובה, הוענק לשר החוץ של טרנסניסטריה, ויטלי איגנטייב, מדליית "כבוד" של שר החוץ של אבחזיה.
ב-17 בנובמבר 2016, גנרל הצבא מיראב קישמריה נפגש עם נציג אבחזיה בטרנסניסטריה אלכסנדר וטאמן במשרד ההגנה של אבחזיה.
בפגישה זו השתתפו גם דאור קובה והנציג הבלעדי של טרנסניסטריה באבחזיה גארי קופאלבה.
מפגש זה מוקדש לשיתוף פעולה וידידות בין אבחזיה לטרנסניסטריה בתחום ההגנה.
אלכסנדר וטאמן וגארי קופלבה זכו מהגנרל מיראב קישמריה במדליה של משרד ההגנה של אבחזיה.
ב-29 ביולי 2017, אלכסנדר וטאמן השתתף באירועי הממשלה הטרנסניסטרית בבנדרי (טיגינה), שהוקדשו ליום השנה ה-25 לכניסה לאזור מלד.
ב-1 באוגוסט 2017 נערכו אירועים דומים באנדרטת התהילה הזכרית בטירספול.
אלכסנדר וטאמן השתתף גם בחגיגת יום השנה ה-27 ליום העצמאות של טרנסניסטריה בארמון הנשיאות בטירספול ב-1 בספטמבר 2017.
ב-29 בספטמבר 2017 נחתם הסכם הידידות, שיתוף הפעולה והשותפות בין רפובליקת אבחזיה לבין הרפובליקה המולדובנית הפרידנסטרובית כחלק מהביקור הרשמי של המשלחת הטרנסניסטרית באבחזיה.
ב-7 באוגוסט 2018, נשיא טרנסניסטריה נפגש עם ראשי הנציגויות הרשמיות של אבחזיה ודרום אוסטיה, אלכסנדר וטאמן וויטלי ינקובסקי, בהתאמה.
ב-1 בספטמבר 2018, אלכסנדר וטאמן השתתף בחגיגת 28 שנה ליום העצמאות הטרנסניסטרית בטירספול.
ב-25 בדצמבר 2018 נפגש שר החוץ החדש של אבחזיה, דאור קובה, עם גארי קופאלבה לרגל קידום היחסים בין אבחזיה לטרנסניסטריה בכמה תחומים ודיון על סדר היום לשיתוף הפעולה בין שתי המדינות לשנה הבאה.
בשנת 2019 נפגש אלכסנדר וטאמן עם ויטלי איגנטייב בטירספול, וכן דאור קובה עם גארי קופאלבה בסוחומי לרגל יום השנה ה-26 לכינון היחסים הדיפלומטיים בין אבחזיה וטרנסניסטריה.
יחסי אבחזיה–טובאלו מתייחסים ליחסים דו-צדדיים בין רפובליקת אבחזיה לטובאלו.
טובאלו הכירה בעצמאותה של אבחזיה ב-18 בספטמבר 2011. מאז חזרה טובאלו מההכרה ב-31 במאי 2014 ויצרה קשרים דיפלומטיים עם גאורגיה.
ב-18 בספטמבר 2011 חתמו ראש ממשלת אבחזיה סרגיי שמבה וראש ממשלת טובאלו ווילי טלאבי על הצהרה משותפת לכינון יחסים דיפלומטיים בסוחומי.
באוקטובר 2011, אבחזיה וטובאלו ייסדו יחסים רשמיים.
עם זאת, מומחה לענייני חוץ, יוריס גולביס, ציין כי אבחזיה מסתמכת על סיוע כספי מרוסיה ואינה מסוגלת להשתמש בכסף שלאחר מכן כדי לתמוך בטובאלו.
באפריל 2013, טובאלו רמזה שהמדינה עשויה ללכת בעקבות ונואטו ולהפסיק את התמיכה הדיפלומטית באבחזיה לטובת קשרים דיפלומטיים עם גאורגיה.
גורמים רשמיים בטובאלו יצרו קשר עם גולביס כדי לומר שגאורגיה הציעה 250,000 דולר אמריקני עבור ההחלפה.
בשנת 2013, טובאלו החליפה את ממשלתה.
ראש הממשלה החדש, אנלה סופואגה, החל במשא ומתן פעיל עם גאורגיה לאחר שנבחר.
ב-31 במרץ 2014, בטביליסי, גאורגיה וטובאלו כוננו יחסים דיפלומטיים וקונסולריים.
טובאלו הצהירה כי היא מכירה בשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה בגבולותיה המוכרים מבחינה בינלאומית וכי אבחזיה ודרום אוסטיה הם אזורים גאורגיים.
טובאלו אישרה מחדש את אמונתה בריבונותה ובשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה, כמו גם בכבודה לעקרונות המשפט הבינלאומי.
לפיכך, טובאלו ביטלה את ההסכם משנת 2011 עם אבחזיה וניתקה רשמית את הקשרים הדיפלומטיים עימה.
יחסי אבחזיה–ונואטו החלו כאשר ונואטו הכירה בעצמאותה של אבחזיה ב-23 במאי 2011. באותו יום נחתמה הצהרה משותפת על כינון יחסים דיפלומטיים.
עם זאת, האופי המדויק של ההכרה היה שנוי במחלוקת ולא הוסדר עד יולי 2013. עם זאת, במהלך השנים כחלק ממשחקי הכוח המקומיים בממשלת ונואטו, ההכרה נדדה קדימה ואחורה.
בשנת 2019 שר החוץ של ונואטו "אישר את תמיכתה של ונואטו בריבונותה של גאורגיה ושלמותה הטריטוריאלית" ולמעשה חזר בו מההכרה באבחזיה.
ונואטו הייתה המדינה החמישית החברה באומות המאוחדות שהכירה באבחזיה והראשונה שלא הכירה גם בעצמאותה של דרום אוסטיה.
כינון יחסים ראשוני (מאי 2011)
ב-23 במאי 2011, נשיא תנועות העם נגריאמל וג'ון פרום, צ'יף העליון, טה מולי ונאוס מול סאקן גויסט, פרסם הודעת הכרה לאנשי אבחזיה.
שבוע לאחר מכן, ממשלת ונואטו הביעה את תנחומיה לאבחזיה על פטירתו של הנשיא סרגיי בגאפש.
ונואטו הבטיחה לממשלת אבחזיה שהיסודות שהניח הנשיא המנוח בכינון יחסים פוליטיים וכלכליים בין המדינות ימשיכו לשגשג.
באותו יום, בראיון לערוץ Russia Today, מקסים גבינג'יה, שר החוץ האבחזי, הודיע כי ונואטו הכירה בעצמאותה של אבחזיה וכי נוצרו יחסים דיפלומטיים בין המדינות.
ההסכם הדיפלומטי נחתם ב-23 במאי 2011 על ידי ראש ממשלת אבחזיה סרגיי שמבה וראש ממשלת ונואטו סאטו קילמן, וכן קבע משטר נסיעות ללא צורך בויזה בין שתי המדינות.
לדברי גבינג'יה, המסמך הוחלף באוויר, ונוהל משא ומתן בחשאי במשך תקופה של מספר חודשים.
למרות ההכחשה הראשונית ב-3 ביוני על ידי הנציג הקבוע של ונואטו באומות המאוחדות, דונלד קלפוקאס, הכרה של ונואטו באבחזיה אושרה על ידי ממשלתה ב-7 ביוני ועותק של ההסכם שוחרר.
ניסיון ביטול ההכרה על ידי אדוארד נטפיי (יוני 2011) ואישור מחדש לאחר מכן
ב-16 ביוני, השופט העליון וינסנט לונאבק מוונואטו קבע כי מאז בחירתו של סאטו קילמן לראשות הממשלה בדצמבר 2010 לא התרחשו בהצבעה חשאית, היא הפרה את סעיף 41 של החוקה, והוא החזיר את אדוארד נטפיי לתפקיד ראש הממשלה הזמני.
ב-17 ביוני הודיע נטפיי כי הוא חוזר בו מההכרה של ונואטו באבחזיה, וכי הוא יבקש לכונן יחסים עם גאורגיה.
עם זאת, שבוע לאחר מכן נבחר סאטו קילמן מחדש לראשות ממשלה, ובהודעה מ-1 ביולי 2011, הודיע שר החוץ של ונואטו אלפרד קרלוט לממשלת אבחזיה כי הקבינט של ונואטו "הצביע בעד תמיכה ברפובליקת אבחזיה תוך ייסוד קשרים דיפלומטיים ופיננסיים".
הפתק גם חזר על כך שהתזכיר המקורי שנחתם ב-23 במאי על ידי ראשי הממשלה של שתי המדינות "נשאר בתוקף למרות הודעה מוקדמת יותר".
ההכרה של ונואטו באבחזיה אושרה שוב ב-12 ביולי על ידי קרלוט, כשהיא מבטאת את "רצונה של ונואטו לכונן יחסים דיפלומטיים עם אבחזיה", וב-7 באוקטובר על ידי ממשלת ונואטו.
חילופי דברים בין אבחזיה לוונואטו
טה מולי וונאוס מול סאקן (טי טם) גויסט, אחד התומכים החזקים בהכרה של ונואטו בעצמאות האבחזית, מונה לשגריר ונואטו עבור אבחזיה ומדינות אחרות, כולל רוסיה.
ב-12 ביולי 2011 הצהיר שגריר אבחזיה באזור אסיה-האוקיינוס השקט, יוריס גולביס, כי אבחזיה וונואטו מתכננים לחתום על הסכם מסגרת לשיתוף פעולה בתחום התרבות, הסחר והמגזר הבנקאי.
לדבריו, ממשלת ונואטו אישרה פעמיים את כינון היחסים הדיפלומטיים עם אבחזיה ואת כוונתם לתרום לפיתוח קשרי ידידות בין שתי המדינות.
ב-30 ביולי 2011 שלח שר החוץ האבחזי מכתב ברכה לרגל חגיגת יום העצמאות בוונואטו, ובו נכתב "בעיקר ברצוני לציין מגמה חיובית שהתגלתה ביחסים בין מדינותינו.
אני מקווה שהקשר שלנו ימשיך להתחזק ולהתפתח באותה דרך מועילה".
ב-28 בספטמבר 2011, טה מולי וונאוס מול סאקן גויסט, השגריר המיועד באבחזיה מוונואטו, בירך את הנשיא האבחזי החדש אלכסנדר אנקבב על השבעתו.
בינואר 2012 דווח כי אבחזיה מתכננת לייצא יין לוונואטו.
כינון יחסים דיפלומטיים עם גאורגיה תחת שלטון קרקסס (שנת 2013)
ב-18 במרץ 2013, ג'וני קואנאפו, מנכ"ל ונואטו לענייני חוץ, הצהיר שמעולם לא כוננו יחסים דיפלומטיים עם אבחזיה.
הוא אמר כי "היה בלבול לגבי מה שהממשלה התכוונה לעשות, וזה היה רק מכתב שקבע שאולי יש כוונה ליצור יחסים עם אבחזיה.
אבל בנקודת הזמן הזו, אין שום פעולה בנושא ואין החלטה".
משרד החוץ של אבחזיה הגיב בהצהרה וטען כי הם "לא קיבלו שום הודעה רשמית על ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות" וכי "ההכרה ברפובליקת אבחזיה היא בלתי הפיכה".
ב-20 במאי 2013, גאורגיה טענה כי מואנה קרקסיס קלוסיל, ראש הממשלה החדש של ונואטו, אישר כי ונואטו חזרה בה מהכרתה באבחזיה.
עם זאת, למחרת הגיב סגן שר החוץ של אבחזיה, אירקלי חינטבה, ואמר כי לא התקבלה החלטה לבטל את היחסים הדיפלומטיים בין אבחזיה לוונואטו, וכי הצהרותיו של קלוסיל הן רק נקודת המבט האישית שלו שאינה תוצאה של החלטה רשמית של הממשלה.
ב-12 ביולי 2013 חתמו גאורגיה וונואטו על הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים וקונסולריים.
ההסכם, שנחתם במטה האומות המאוחדות, קבע: "רפובליקת ונואטו מכירה בשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה בגבולותיה המוכרים בינלאומית, לרבות אזוריה – הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה ואזור צחינבלי/דרום אוסטיה".
בעוד נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי הודה לממשלת ונואטו על חזרתה מהכרתה, שר החוץ של אבחזיה, ויאצ'סלב צ'יריקבה, התעקש שוונואטו לא חזרה בה באופן רשמי מהכרתה באבחזיה.
מגעים מחודשים בין אבחזיה לוונואטו (שנת 2015)
ב-30 במרץ 2015, במהלך ביקורו של שר החוץ של ונואטו, סאטו קילמן, במוסקבה כדי לדון בסיוע בעקבות הציקלון פאם, הוא נפגש עם עמיתו האבחזי ויאצ'סלב צ'יריקבה.
שני הפקידים הביעו את רצונם לחזק את היחסים הבילטרליים, וצ'יריקבה הביע את תנחומיו והציע את עזרתה של אבחזיה לסיוע באסון.
ב-31 במרץ, קילמן נשאל על ידי סוכנות הידיעות רי"א נובוסטי אם ונואטו עדיין מכירה באבחזיה.
הוא השיב כי "שום דבר לא השתנה" ביחס להכרה של ונואטו באבחזיה בשנת 2011, אך ממשלת קרקסס החליטה לכונן יחסים דיפלומטיים עם גאורגיה ולא עם אבחזיה.
הוא לא ראה שהיחסים הדיפלומטיים עם אבחזיה וגאורגיה עולים בקנה אחד, וקיווה שהיחסים הדיפלומטיים עם אבחזיה ייקבעו בקרוב.
ביוני 2015, קילמן פוטר מתפקיד שר החוץ, בין היתר כתוצאה מפגישה זו, כאשר ראש הממשלה ג'ו נאטומן שב והבהיר את עמדת הממשלה לפיה "אבחזיה היא חלק מגאורגיה".
עם זאת, בשבוע שלאחר מכן קילמן החליף את נאטומן כראש ממשלה.
האישור של ונואטו על שלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה (שנת 2019)
ב-14 במרץ 2019, שר החוץ של ונואטו, ראלף רגנבאנו, נפגש עם עמיתו הגאורגי דייוויד זלקליאני בטביליסי.
בעוד ששני הצדדים התחייבו להעמיק את הקשרים הדו-צדדיים, רגנבאנו "אישר את תמיכתה של ונואטו בריבונותה ובשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה", לפי משרד החוץ הגאורגי.
זלקליאני הגיב "אנו אסירי תודה על כך שרפובליקת ונואטו היא עקבית במדיניות אי-ההכרה של מה שנקרא עצמאות של האזורים הכבושים של גאורגיה, תוך ציות מלא לנורמות ועקרונות היסוד של המשפט הבינלאומי".
למחרת ביקר רגנבאנו בקו העימות ונחתם מזכר לשיתוף פעולה בין שני הצדדים.
בזמן שהיה בקו העימות, אמר רגנבאנו: "ונואטו תמיד הכירה בשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה.
בשנת 2011 היה לנו שר שהביע עמדה אחרת.
לדעתי הוא הושפע מאנשים מסוימים והכיר בעצמאותן של דרום אוסטיה ואבחזיה.
החלטתו לא הייתה עמדה רשמית של המדינה".
במילים אחרות, השר הסיר כל ספק במעמד ההכרה.
החלטות האו"ם על החזרת עקורים גאורגים
מאז הגשתה הראשונה של גאורגיה בשנת 2009 באספה הכללית של האומות המאוחדות של החלטה על "מעמדם של עקורים פנימיים ופליטים מאבחזיה, גאורגיה, ואזור צחינוואלי/דרום אוסטיה, גאורגיה", ונואטו תמכה בהחלטה החוזרת מדי שנה זו, בניגוד לשאר חברי האו"ם המכירים בעצמאותה של אבחזיה.
רק בשנת 2015 היא נמנעה מהצבעה זו, דווקא כאשר היו לה בעיות ממשלתיות בנוגע להכרה .
הצהרה משותפת על כינון יחסים דיפלומטיים
הסכם משטר נסיעות ללא ויזה
הסכם לשיתוף פעולה בתחום התרבות, המסחר והבנקאות (בהכנה)
שגריר ונואטו באבחזיה: השגריר הלא-תושב של ונואטו ברוסיה ובמדינות המזרח – טה מולי וונאוס מול סאקן (טי טם) גויסט
שגריר אבחזיה בוונואטו: השגריר הכללי של אבחזיה באזור אסיה-פסיפיק – יוריס גולביס, שבסיסו בפיג'י
יחסי אוגנדה וישראל ידעו עליות ומורדות.
בשנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70, היו יחסים חמים בין המדינות.
בשנת 1972 נותקו לחלוטין היחסים בין המדינות ואוגנדה נקטה עוינות גלויה כלפי ישראל, שהגיעה לשיאה ב-1976 באירוע חטיפת מטוס איירבוס A300 של חברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, בטיסה 139 מנמל התעופה בן-גוריון לפריז - אירוע שבמהלכו פלש כוח צבאי ישראלי לשטח המדינה במהלך "מבצע יונתן" כדי לשחרר את בני הערובה.
בשנות ה-80 חודשו היחסים בין המדינות, ומאז קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים בין המדינות.
יחסי ישראל עם אוגנדה החלו עוד בתקופת אוגנדה הבריטית, בעת שהמדינה הייתה מדינת חסות של האימפריה הבריטית.
ביוני 1950 מינתה ישראל קונסול כבוד בקניה ואוגנדה.
ביוני 1953 נחתם הסכם מסחרי עם ארצות מזרח אפריקה הבריטית (כולל אוגנדה).
ישראל רכשה קפה באוגנדה ובתמורה ביקשה לייצא כלי רכב ממפעל קייזר-אילין תעשיות.
במרץ 1957 נפתח קו ספנות בין אילת למזרח אפריקה, כולל קישור לאוגנדה.
ביולי 1959 ערך שגריר ישראל בבריטניה אליהו אילת ביקור במדינה, ונפגש עם הקבקה, מלך בוגנדה (ממלכת חסות שבשטח אוגנדה).
הביקור נערך על רקע ניסיון של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר לבסס קשרים והשפעה במדינה, על ידי מימון מפלגה אנטי-קולוניאלית.
בשנת 1961 השתתפה משלחת מאוגנדה בקורס חקלאי שארגן משרד החוץ במדרשת רופין.
באותה שנה גם ביקר שר הפיתוח של אוגנדה בישראל.
בספטמבר 1962 ערך ראש ממשלת אוגנדה מילטון אובוטה ביקור בישראל, חודש לפני קבלת העצמאות של המדינה.
אחר כך נסע שר העבודה יגאל אלון לאוגנדה כדי לייצג את ישראל בחגיגות העצמאות שנערכו ב-9 באוקטובר 1962. עם קבלת העצמאות ישראל החליטה להעניק לאוגנדה 150 מלגות לימודים להשתלמות בישראל, בתחומי החקלאות, התעשייה, הדרכת הנוער והרפואה.
מיכאל מיכאל מונה לשגריר ישראל הראשון במדינה החדשה.
תוך זמן קצר נצרו קשרים מסחריים עם המדינה; בין השאר, חברת סולל בונה הקימה מבנים רבים באוגנדה ובכלל זה את מבנה נמל התעופה הבינלאומי אנטבה באנטבה.
ביוני 1966, ביקר ראש ממשלת ישראל לוי אשכול באוגנדה, בהזמנת הנשיא מילטון אובוטה, שתפס את השלטון חודשים קודם ויצר את משרת הנשיא על פי חוקה חדשה.
את מטוסו של אשכול ליוו טייסים ישראלים שסייעו בהקמת חיל האוויר של אוגנדה
באפריל 1968 אידי אמין, רמטכ"ל הצבא (ולימים שליט אוגנדה), ביקר בישראל.
הוא אמנם לא סיים את הקורס, אך קיבל כנפי צניחה אותן נשא בגאון על חזהו במשך כל תקופת שלטונו.
ביוני 1969 ביקר שר החוץ אבא אבן במדינה
ביולי 1971 ערך אידי אמין, הפעם כנשיא אוגנדה, ביקור רשמי בישראל.
אמין טס לישראל במטוס מנהלים מדגם "ג'ט קומנדר" תוצרת התעשייה האווירית לישראל, אותו רכש זמן קצר קודם לכן.
במרץ 1972, הודיע אמין על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ישראל, לאחר ביקור של נשיא לוב מועמר קדאפי, בו הציע קדאפי לאמין לנתק את קשריו עם ישראל, ולגרש את נציגיה תמורת סיוע צבאי וכלכלי.
אמין גירש את כל היועצים הביטחוניים הישראלים שפעלו במדינה, והפסיק פרויקטים כלכליים ישראלים במדינה.
איטליה הייתה מעצמה מעניקת חסות עבור האינטרסים הישראלים באוגנדה לאחר ניתוק היחסים.
בשנת 1976 נחתו חוטפי מטוס אייר פראנס באוגנדה, ושם החזיקו בחטופים הישראלים.
ב-3 ביולי 1976 תקפו כוחות צה"ל את נמל התעופה, במבצע שנקרא "מבצע אנטבה", ושחררו כמעט את כל בני הערובה, למעט ישראלית אחת, שאושפזה בבית החולים באותה עת.
יחסי אוגנדה–ישראל חודשו בשנת 1985. לאחר עלייתו לשלטון של הנשיא יוורי מוסווני ב-1986, נוצרו קשרים הדוקים בין ישראל ואוגנדה.
ישראל סייעה לבנות מחדש את חיל האוויר של אוגנדה, ומכרה לה אמצעי לחימה מגוונים.
בשנת 1996 מינתה אוגנדה את איש העסקים חזי בצלאל לקונסול כבוד בישראל.
בינואר 2003 ביקר נשיא אוגנדה מוסווני בישראל.
בנובמבר 2011 ערך ביקור נוסף.
ביולי 2005 ערך שר האוצר בנימין נתניהו ביקור קצר של כיממה באוגנדה, במטוס מיוחד שהעמיד לרשותו נשיא אוגנדה, בכדי להשתתף יחד עם בני משפחתו ונשיא אוגנדה בחנוכת אנדרטה לזכרו של אחיו יוני, במקום בו הוא נורה בידי צלף אוגנדי במבצע יהונתן.
ב-29 בנובמבר 2012, תמכה אוגנדה בהחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, על קבלת פלסטין כחברה ה-194 באו"ם.
בקיץ 2013 נחשף שמדינת ישראל מתכננת לגרש מהגרים ומבקשי מקלט מאפריקה לאוגנדה, אולם ממשלת אוגנדה הכחישה שחתמה על הסכם עם ישראל לקליטת מהגרים.
החל מתחילת שנת 2014 ישראל החלה להעביר בחשאי לאוגנדה מהגרים ומבקשי מקלט מאפריקה שחתמו על הסכם "עזיבה מרצון" של ישראל תמורת תשלום כספי.
ממשלת אוגנדה המשיכה להכחיש שהיא שיש לה הסכם עם ישראל, וטענה שהעברת המהגרים בידי ישראל לא נעשתה בהסכמתה.
ב-5 ביולי 2016 במסגרת 40 שנה למבצע יונתן נערך טקס חגיגי בראשותם של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ונשיא אוגנדה יוורי מוסווני.
באפריל 2018 ביקשה מדינת ישראל לגרש בכפייה מבקשי מקלט לאוגנדה, אך היא הודיעה שלא חתמה על הסכם עם ישראל לקבלתם, והתוכנית בוטלה.
ב-3 בפברואר 2020 נתניהו ביקר פעם נוספת באוגנדה ונפגש עם מוסווני ועם ראש הממשלה רוהאקנה רוגונדה.
במהלך הביקור הציע נתניהו לאוגנדים לפתוח שגרירות בירושלים ובתמורה הוא יפתח שגרירות בקמפלה.
ביולי 1964 חתמה לראשונה ישראל על הסכם ביטחוני עם אוגנדה, במסגרתו ישראל אימנה את שירותי הביטחון של המדינה.
בהמשך סייעו מומחים ישראליים בהקמת חיל האוויר של אוגנדה ובית הספר לטיס של המדינה, שבראשו עמד קצין ישראלי, ברוך (בורקה) בר-לב (ברלוביץ').
בסיוע חברה שהקים אורי לוברני שלחה ישראל נשק לצבא אוגנדה, אך בינואר 1986 תפס מוסווני את השלטון.
באוגוסט 2022 משטרת אוגנדה חשפה כי רכשה טכנולוגיה לפריצת טלפונים ניידים מתוצרת חברת "סלברייט" הישראלית.
מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20 גבר המסחר והפעילות הכלכלית של חברות מישראל עם אוגנדה.
בין החברות מישראל שפעילות באוגנדה, היו: חברת "סקיוויז'ן" שסיפקה שירותי קישוריות לוויינית לחברת "טלקום אוגנדה", חברת "תה"ל" שזכתה במכרז להכנת תוכנית אב לתחבורה למדינה ולפיקוח על תהליך התכנון וההקמה של 70 ק"מ כבישים, במימון הבנק העולמי, בשיתוף המכון הישראלי לתחבורה, וחברת "אלווריון" שסיפקה לאוגנדה פתרונות תקשורת אלחוטית.
בפברואר 2018, חברת שיכון ובינוי זכתה בחוזה לבניית שדה תעופה חדש בצפון מערב אוגנדה תמורת 309 מיליון דולר.
מאז שנת 2019 משמשת אוגנדה כמקור ליבוא קנאביס רפואי לישראל.
יחסי אוגנדה–הודו הם היחסים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה של הודו.
לשתי המדינות יחסים דיפלומטיים מאז שנת 1965. לאוגנדה נציבות עליונה בניו דלהי ולהודו נציבות עליונה בקמפלה.
הנציבות העליונה של הודו באוגנדה אחראית גם על הקשרים של הודו עם בורונדי ורואנדה.
היחסים בין שתי המדינות כוללים שיתוף פעולה בתחומים רבים, כמו שיתוף פעולה פוליטי, כלכלי, מסחרי, תרבותי ומדעי, ובאוגנדה קהילה הודית גדולה.
ליחסים בין אוגנדה והודו היסטוריה ארוכה, שהחלה במאה ה-19, עם הגעתם של יותר מ-30,000 הודים לאוגנדה שהובאו כדי לבנות את מסילת הרכבת מומבסה-קמפלה.
פעילי עצמאות אוגנדים קיבלו השראה במאבקם מהצלחת המאבק ההודי ונתמכו במאבקם בידי ראש ממשלת הודו ג'וואהרלל נהרו.
מאז עצמאותה של אוגנדה היחסים בין שתי המדינות היו טובים, אך בתקופת שלטונו של אידי אמין ב-1972 גורשו למעלה מ-55,000 איש ממוצא הודי ו-5,000 הודים מאוגנדה, אשר היוו את עמוד השדרה המסחרי והכלכלי של המדינה, תוך האשמתם בניצול ילידי אוגנדה, והיחסים הידרדרו.
מאז אמצע שנות ה-80, כשעלה לשלטון הנשיא יוורי מוסווני, היחסים משתפרים בהתמדה.
הודים ואנשים ממוצא הודי ממלאים תפקיד מפתח בענפים השונים בכלכלה האוגנדית, בתעשייה במסחר ובשירותים.
עסקים הודיים מעסיקים אלפי אוגנדים והם בין משלמי המיסים הגדולים ביותר באוגנדה.
באופן מסורתי, ההודים באוגנדה הם ממוצא גוג'ראטי, אם כי בשנים האחרונות הגיעו לאוגנדה גם הודים מפנג'אב ומקרלה.
מאז 1980, הודו הפכה לאחד מהמשקיעות ושותפות הסחר הגדולות של אוגנדה.
הסחר ההדדי בין שתי המדינות הסתכם בשנים 2008–2010 ב-728 מיליון דולר, כאשר מאזן הסחר הסתכם בייצוא אוגנדי להודו בשווי של 16.7 מיליון דולר בלבד.
אוגנדה מייבאת כמעט 30% מהתרופות שלה מהודו.
בשנת 2011 הודו הייתה מקור ההשקעות הזר השני בגודלו באוגנדה.
מאז עצמאותה של אוגנדה, הודו היא יעד השכלה חשוב עבור סטודנטים אוגנדים.
כמה פוליטיקאים חשובים למדו בהודו, בהם ראש ממשלת אוגנדה לשעבר קינטו מסוקה וסגן ראש הממשלה לשעבר קירונדה קיוויניה.
מאז שנות ה-60, במסגרת תוכנית לשיתוף פעולה הטכני והכלכלי ההודית השתתפו בכירים מאוגנדה, מדענים ואנשי מקצוע אחרים בקורסים שונים בהודו.
אוגנדה גם נהנתה מיוזמתה של הודו לסיוע בפיתוח אפריקה, במסגרתה השקיעה הודו 200 מיליון דולר.
כיום חיים או עובדים באוגנדה כ-20,000 הודים.
מתחים אתניים בין הודים לאוגנדים הם סוגיה חוזרת ונשנית ביחסים בין המדינות, בהתחשב בתפקידם של ההודים בכלכלה של אוגנדה.
יחסי אוגנדה – ארצות הברית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ארצות הברית של אמריקה לרפובליקה של אוגנדה.
באמצע שנת 1979 פתחה ארצות הברית את שגרירותה בקמפלה.
היחסים בין ארצות הברית לאוגנדה היו מתוחים בתקופת השלטון של אידי אמין בשנות השבעים, אך היחסים השתפרו לאחר נפילתו של אמין, ונהיו טובים מאוד מאז שיוורי מוסווני עלה לשלטון, וארצות הברית קידמה בברכה את מאמציו לשים קץ להפרת זכויות האדם ולקידום הרפורמה הכלכלית.
ארצות הברית מסייעת לאוגנדה להשיג צמיחה כלכלית בתחום הייצוא על ידי חוק הצמיחה וההזדמנות באפריקה, ובנוסף היא מספקת סיוע משמעותי לפיתוח המדינה.
המטרה בסיוע הפיתוח של ארצות הברית באוגנדה היא לצמצם את העוני במדינה, ורוב הסיוע של ארצות הברית מתמקד בתחומי הבריאות, החינוך והחקלאות.
תוכניות אחדות מסייעות בלחימה במחלת ה־HIV (איידס).
ישנם תוכניות אחרות המקדמות סחר והשקעות, וארצות הברית גם מספקת סכומי סיוע הומניטריים גדולים לאוכלוסיות ללא נגישות לאספקת מזון נאותה בשל סכסוכים, בצורת וגורמים אחרים.
חיל השלום של ארצות הברית כולל מתנדבים פעילים בהכשרת מורים ראשונית, ומחלקת המדינה מבצעת תוכניות לחילופי תרבות, ובהתאם לתוכנית פולברייט מביאה מרצים וחוקרים לאוגנדה, ונותנת חסות למחקר ותוכניות סיור עבור מגוון רחב של גורמים מן הממשלה, ארגונים לא ממשלתיים והמגזר הפרטי.
באמצעות קרן העזרה העצמית של השגרירות, קבוצות מקומיות באזורים עניים מקבלות סיוע לפרויקטים קטנים עם מעורבות גבוהה של הקהילה.
גולים אוגנדים המתגוררים בארצות הברית מקדמים קשרים חזקים יותר בין שתי המדינות.
בשנת 2014 היחסים בין שתי המדינות זועזעו לאחר שברק אובמה קיצץ את המימון לאוגנדה וביטל תרגיל צבאי מתוכנן עם כוחותיהם המזוינים, בשל חוק ההומוסקסואליות שהעבירה ממשלת אוגנדה.
ב-20 ביוני באותה שנה האשימה ממשלת אוגנדה את ארצות הברית בסחיטה.
אוגנדה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די.
סי., ו-4 קונסוליות בשיקגו, דאלאס, מייקון, וסיאטל.
מאידך, ארצות הברית מחזיקה באוגנדה רק שגרירות בקמפלה.
יחסי אוגנדה–דרום סודאן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה של דרום סודאן.
עקב קרבתן הגאוגרפית, שתי המדינות נהנות מקשרים תרבותיים, פוליטיים וכלכליים חזקים.
היחסים הפוליטיים בין אוגנדה לדרום סודאן היו ידידותיים במשך כמה עשורים, זאת, לעומת היחסים בין אוגנדה לסודאן, שלעיתים קרובות היו מתוחים.
סיבה לכך היא הטענה כי נשיא סודאן עומר אל-בשיר, סיפק תמיכה לצבא ההתנגדות של האל, אשר הטיל טרור על צפון אוגנדה במשך שנים רבות.
נשיא אוגנדה יוורי מוסווני, היה ידיד של מנהיג המורדים בדרום סודאן ותמך בצבא השחרור העממי הסודאני, שנלחם למען עצמאות האזור.
דרום סודאן היא היבואנית הגדולה ביותר של סחורות אוגנדיות.
מעל 150,000 סוחרים אוגנדים פועלים בדרום סודאן, ומניבים כ-900 מיליון דולר בעסקים.
ממשלות אוגנדה ודרום סודאן נקטו צעדים לחיזוק הקשרים הכלכליים, כולל פרויקט משותף להקמת שוק משוכלל בג'ובה, המוערך בכ-850 אלף דולר.
ע"פ הסכם בין אוגנדה לסודאן, כוחות אוגנדים נכנסו לדרום סודאן בשנת 2002, כדי להילחם בצבא ההתנגדות של האל.
ההסכם בין אוגנדה לסודאן פג בשנת 2006, ולא חודש רשמית על ידי ממשלת דרום סודאן, אך בפועל התירה דרום סודאן לאוגנדה להמשיך בפעולותיה נגד צבא ההתנגדות של האל בשטחה.
אוגנדה מחזיקה בשגרירות רשמית בג'ובה.
דרום סודאן מחזיקה בשגרירות רשמית בקמפלה.
יחסי אוגנדה–טנזניה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה המאוחדת של טנזניה.
טנזניה היא שותפה אסטרטגית של אוגנדה בתחומים רבים, בעיקר בתחומי המסחר, הביטחון, החינוך, החקלאות והאנרגיה.
היחסים בין אוגנדה לטנזניה היו מתוחים במשך מספר שנים לפני פרוץ המלחמה בין שתי המדינות ב-1978. לאחר שאידי אמין תפס את השלטון באוגנדה בעזרת הפיכה צבאית בשנת 1971, הציע המנהיג הטנזני ג'וליוס נייררה, מקלט למילטון אובוטה.
לאחר מספר ניסיונות הפיכה שביצעה טנזניה נגד שלטונו של אמין, אוגנדה הכריזה על מצב מלחמה נגד טנזניה ושלחה כוחות לפלוש לאזור נהר קאגרה במטרה לספח אותו.
המלחמה הסתיימה באפריל 1979 בתוצאה של ניצחון טנזני.
המלחמה הביאה את שתי המדינות לחובות כלכליים ואוגנדה הצליחה להחזיר את כל החוב שלה מהמלחמה רק בשנת 2007.
הסחר בין אוגנדה לטנזניה נחשב טוב מאוד ובשנת 2013, ייצאה טנזניה סחורות בשווי 62.2 מיליון דולר לאוגנדה.
בשנה זו, אוגנדה ייצא לטנזניה סחורות בשווי 62.6 מיליון דולר.
טנזניה ואוגנדה הן חברות מייסדות בקהילת מזרח אפריקה והן שומרות על יחסים דיפלומטים טובים מאוד.
אוגנדה מחזיקה בשגרירות בדאר א-סלאם, וטנזניה מחזיקה בשגרירות בקמפלה.
יחסי אוגנדה–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה העממית של סין.
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1962. בשנת 2011, הסחר בין שתי המדינות עמד על כ-400 מיליון דולר.
עד סוף שנת 2011, יותר מ-265 חברות סיניות פתחו עסקים בשווי של כ-596 מיליון דולר באוגנדה.
החברות הסיניות יצרו למעלה מ-28 אלף משרות חדשות בתחום הנפט, החקלאות ופיתוח תשתיות באוגנדה.
בין החברות הסיניות באוגנדה, היא חברת הנפט CNOOCֿ, אשר בתחילת 2012 רכשה שליש מניצול הנפט של אוגנדה באזור אלברטינה במדינה והייתה מעורבת בבניית בתי הזיקוק של אוגנדה.
בין השנים 2000 עד 2011, היו כ-54 פרויקטים של אוגנדה אשר זוהו כפרויקטים במימון סיני.
בין הפרויקטים הללו נמנה הפרויקט האוגנדי לבניית כביש אגרה מנמל התעופה באנטבה לנמל התעופה בקמפלה.
כמו כן, הרפובליקה העממית של סין העניקה הלוואה לממשלת אוגנדה, וכיסתה כ-50 מיליון דולר מהחוב הלאומי שלה.
סין מחזיקה בשגרירות בקמפלה, בירת אוגנדה.
אוגנדה מחזיקה בשגרירות בבייג'ינג וקונסוליה בגואנגג'ואו.
יחסי אוגנדה–קניה הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין קניה.
שתי המדינות שותפות בתחומים רבים, במיוחד בתחומי מסחר, תשתיות, ביטחון, חינוך, חקלאות ואנרגיה.
בין השנים 1961 ל-1965, התאחדו המדינות יחד עם טנזניה בארגון שירותים משותפים במזרח אפריקה, שוק משותף עם מבנה פדרלי.
קניה ואוגנדה הקימו גם את ארגון הקהילה המזרח אפריקנית הראשון, שהתמוטט לאחר מכן בשל הבדלים אידאולוגיים וסכסוכים טריטוריאליים בתוך עצמה.
ב-7 ביולי 2000, אוגנדה, קניה וטנזניה הקימו מחדש את הקהילה המזרח אפריקנית.
קהילה זו תרמה רבות לשיפור היחסים הבילטרליים ובעיקר הסחר בין שתי המדינות.
במשך שנים רבות הייתה אוגנדה יעד הייצוא הגדול ביותר של סחורות אוגנדיות.
אך, בשל הסרת הגבלות הסחר בתוך הקהילה המזרח אפריקנית, טנזניה הפכה ליעד הייצוא הגדול ביותר עבור קניה במקום אוגנדה.
בשנת 2013, הייצוא של קניה לאוגנדה עמד על כ-632 מיליון אירו.
בשנה זו, אוגנדה ייצאה לקניה סחורות בשווי 144 מיליון אירו.
מאידך, קניה מחזיקה בשגרירות בקמפלה.
יחסי אוגנדה–אוזבקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין רפובליקת אוזבקיסטן.
היחסים בין המדינות כוננו ב-18 בינואר 2024.
כאמור, אוגנדה היא מדינה חקלאית.
בשנת 2014 הייצוא שלה לאוזבקיסטן עמד על 490 אלף דולר אמריקאי היה ברובו טבק מגולגל (סיגריות) ובחלקו מכונות שינוע והובלה.
מאז שנה זו אין נתונים על הייבוא האוזבקי מאוגנדה.
יחסי אוגנדה–גמביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה של גמביה.
אוגנדה אינה מיוצגת בגמביה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אין לאוגנדה שגרירות מייצגת לא תושבת המואמנת דיפלומטית על גמביה.
גמביה אינה מיוצגת באוגנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אין לגמביה שגרירות מייצגת לא תושבת המואמנת דיפלומטית על אוגנדה.
גמביה היא אחת המדינות העניות בעולם.
אוגנדה היא מדינה עשירה במשאבים טבעיים, (בעיקר זהב, נחושת, קובלט, בדיל וטונגסטן) בעלת אדמה פורייה לעיבוד ובעלת מאגרים גדולים של מינרלים, אך אלה כמעט ואינם מנוצלים.
בשל נתונים אלו נחשבת אוגנדה לבעלת פוטנציאל טוב לפיתוח ולצמיחה כלכלית.
עם זאת, חוסר יציבות פוליטית וניהול כלכלי כושל גרמו לנסיגה כלכלית של המדינה, והותירו את אוגנדה כאחת מהמדינות העניות ביותר בעולם ובעלת רמת פיתוח נמוכה ביותר.
מאז נטילת רסן השלטון ב-1986 נוקטת ממשלת מוסבני בצעדים חשובים לעבר שיקום כלכלי.
נכון ל-2014 החוב החיצוני של אוגנדה עומד על 1.456 מיליארד דולר, והיא קיבלה סיוע של 959 מיליון דולר.
כאמור, כלכלתה של גמביה היא לא מפותחת ומבוססת על בוטנים, הדבר מתבטא גם ביחסי הסחר שלה עם אוגנדה.
בשנת 2015 ייצאה גמביה לאוגנדה סחורה בסך 2,230 דולר אמריקאי בלבד.
הסחורה כללה בעיקר (53%) בגדים משומשים שנתרמו לאוגנדים.
החלק השני (47%) היה וידאו ישן מהשנים הראשונות במילניום השלישי.
גם כלכלתה של אוגנדה היא חלשה מאוד והדבר מתבטא ביחסי הסחר עם גמביה.
בשנת 2014 ייצאה אוגנדה לגמביה סחורה בסך 4,100 דולר אמריקאי בלבד.
הסחורה הייתה כולה בגדים משומשים.
מאז אותה השנה אין נתונים בנוגע לייצוא האוגנדי לגמביה.
יחסי אוגנדה–בורקינה פאסו הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין בורקינה פאסו.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לבורקינה פאסו הגיעה לסך 557 דולר אמריקאי בלבד והיא כללה בגדים ובגדים משומשים.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מבורקינה פאסו לאוגנדה הגיעה לסך 46.5 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט מזוקק, מנועי הצתה ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לבורקינה פאסו הגיעה לסך 5.99 אלף דולר אמריקאי והיא כללה רהיטים שונים.
באותה שנה, בורקינה פאסו לא ייצאה אף סחורה לאוגנדה.
אוגנדה אינה מיוצגת בבורקינה פאסו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בורקינה פאסו אינה מיוצגת באוגנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוגנדה–אינדונזיה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין רפובליקת אינדונזיה.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאוגנדה הגיעה לסך 177 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן דקלים, שמן קוקוס, נייר טואלט ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לאינדונזיה הגיעה לסך 14.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אבקת קקאו, כותנה גולמית ועוד.
אוגנדה אינה מיוצגת באינדונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אינדונזיה מיוצגת באוגנדה על ידי קונסוליית כבוד בקמפלה, בירת אוגנדה.
יחסי אוגנדה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה ההלנית.
יוון ואוגנדה מקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, יוון מסייעת לאוגנדה בתחומי המדע והרפואה ואף ממשלת יוון סייעה לפתיחת מרכז רפואי, תיכונים, משתלות ועוד.
האוכלוסייה היוונית באוגנדה מוערכת בכ-20 נפשות בלבד.
בשנת 2016, היקף הסחר בין אוגנדה ליוון הסתכם בכ-6.09 מיליון דולר אמריקאי כאשר יוון ייצאה לאוגנדה סחורה בשווי 1.82 מיליון דולר אמריקאי ואוגנדה ייצאה ליוון סחורה בשווי 4.27 מיליון דולר אמריקאי.
יוון מייצאת לאוגנדה בעיקר צלחות אלומיניום, שסתומים, בטריות חשמליות, שמיכות, שוקולד ועוד.
בעוד שאוגנדה מייצאת ליוון בעיקר דגי פילה, קפה ועוד.
השגרירות המייצגת את יוון נמצאת בניירובי, בירת קניה.
השגרירות המייצגת את יוון נמצאת ברומא, בירת איטליה.
יחסי אוגנדה–אזרבייג'ן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה של אזרבייג'ן.
שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היחסים הדיפלומטיים בין אוגנדה לאזרבייג'ן כוננו ב-19 באוגוסט 1995.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאזרבייג'ן לאוגנדה הגיעה לסך 417 דולר בלבד והיא כללה מוטות ברזל.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לאזרבייג'ן הגיעה לסך 2.53 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מכונות וסמרטוטים.
אוגנדה אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אזרבייג'ן אינה מיוצגת באוגנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוגנדה–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-9 באוקטובר 1962. עוד לפני הכרזת עצמאותה, גרמניה החזיקה קונסוליה כללית באוגנדה, שמעמדה שודרג לשגרירות הגרמנית במדינה.
גרמניה נוהגת להתערב בסוגיות אוגנדה במהלך דיוני האו"ם.
בין היתר, בין המדינות ניכר שיתוף הפעולה והביקורים ההדדיים בין ראשי המדינות ושרים בכירים בממשלות.
גרמניה מסייעת בפיתוח אזור צפון אוגנדה על ידי מתן ייעוץ של מומחים במגוון תחומים ושמירת השלום באזור.
בשל בעיית הפליטים באוגנדה, עד מרץ 2017, גרמניה העניקה סיוע בהיקף של 35 מיליון יורו עבור התוכניות השונות ופעילויות הקשורות למצב הפליטים הנוכחי באוגנדה.
נשיא גרמניה, הורסט קוהלר, ביקר רשמית באוגנדה בפברואר 2008.
שר החוץ הגרמני, דאז וסטרוולה, ביקר באוגנדה ביולי 2010.
השר הגרמני לשיתוף הפעולה הכלכלי ביקר באוגנדה במאי 2013.
נשיא אוגנדה, יוורי מוסווני, ביקר בגרמניה ביוני 2016.
על פי נתוני המשרד הסטטיסטי הגרמני, אוגנדה היא שותפת הסחר ה-122 בגדולה בגרמניה.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצא מגרמניה לאוגנדה הגיעה לסך 144 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טלפונים, מחשבים, שנאים, משאבות אוויר, טרקטורים, חלקי רכב, מכוניות, חיטה כשותנית, נפט מזוקק ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לגרמניה הגיעה לסך 84 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, קקאו, טלפונים, וניל, פלפל, חולצות, כותנה גולמית, מכוניות ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מגרמניה לאוגנדה הגיעה לסך 113 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, טרקטורים, דיו, חיטה, שסתומים, מחשבים, טלפונים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוגנדה לגרמניה הגיעה לסך 92 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, תה, וניל, בננה ועוד.
אוגנדה מיוצגת בגרמניה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בברלין, בירת המדינה.
גרמניה מיוצגת באוגנדה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקמפלה, בירת המדינה.
יחסי אוגנדה–קנדה הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין קנדה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, בעקבות הכרזת עצמאותה של אוגנדה.
קנדה מיוצגת באוגנדה על ידי הנציבות העליונה הקנדית בניירובי, בירת קניה.
כמו כן, קנדה מחזיקה קונסול כבוד בקמפלה.
אוגנדה מיוצגת בקנדה על ידי נציבות גבוהה באוטווה.
קנדה תומכת בזכויות האדם באוגנדה, וכן מסייעת למדינה בפיתוח הממשל הדמוקרטי ובאספקת שירותים עבור תושבי אוגנדה.
אוגנדה ממלאה תפקיד ביטחוני מרכזי במשלחת האיחוד האפריקאי בסומליה.
קנדה, בשיתוף פעולה עם ממשלת הולנד, תרמה מעל 10 מיליון דולר אמריקאי בפיתוח הציוד הצבאי והדרכת היחידה המשטרתית הנוצרית באוגנדה בשנת 2010.
יחסי אוגנדה–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין רפובליקת מלאווי.
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1964 ברמה הבילטרלית.
היחסים בין המדינות קיימים גם ברמת הארגונים הבינלאומיים והאזוריים.
הסחר בין המדינות נשאר נמוך לאורך השנים.
בשנת 2016, הייבוא האוגנדי ממלאווי עמד על 684 אלף דולר אמריקאי.
הוא כלל בעיקר מוצרים כימיים, מצרכי מזון, עורות בע"ח, נעליים, כובעים ומכונות.
באותה השנה, הייצוא האוגנדי למלאווי עמד על 293 אלף דולר אמריקאי.
הוא כלל כלי תחבורה, מוצרי פלסטיק וגומי, מוצרים כימיים, מוצרי ירקות, מכונות, מוצרי טקסטיל ומוצרי מזון.
אוגנדה אינה מיוצגת במלאווי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מלאווי אינה מיוצגת באוגנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת של מלאווי לאוגנדה מצויה באדיס אבבה, בירת אתיופיה.
יחסי אוגנדה–דנמרק הם יחסי החוץ בין דנמרק לאוגנדה.
יחסים דיפלומטיים בין אוגנדה לדנמרק כוננו ב-1 באפריל 1968. ב-12 בנובמבר 1971 חתמו דנמרק ואוגנדה על הסכם הלוואה מממשלת דנמרק לאוגנדה.
היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לאוגנדה מתוארים כחזקים.
לאחר חתימתו של החוק האוגנדי נגד הומוסקסואליות בשנת 2014, הועברו 50 מיליון קרונה דנית בשנה של סובסידיות דניות מממשלת אוגנדה עבור ארגונים אזרחיים, עם תוכניות לעשות זאת עבור כל ה-310 מיליון.
אוגנדה נתמכת על ידי תוכנית הסיוע הדנית.
דנמרק סייעה בשיפור אספקת המים בעשר השנים האחרונות.
דנמרק תומכת בממשל טוב ופיתוח אנושי.
דנמרק מחזיקה באוגנדה שגרירות בקמפלה.
אוגנדה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן.
יחסי אוגנדה–אוסטרליה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הקהילייה של אוסטרליה.
בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הקהילייה של אוסטרליה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון האומות המאוחדות ובחבר העמים הבריטי.
בין המדינות מתנהל סחר לא משמעותי מאוד בהיקפו.
אוסטרליה אינה מיוצגת באוגנדה בדרג השגרירות.
אוסטרליה מיוצגת באוגנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקמפלה, בירת המדינה.
אוסטרליה האמינה את שגרירותה שבניירובי, בירת קניה, על אוגנדה.
אוגנדה מיוצגת באוסטרליה בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בקנברה, בירת המדינה.
אוגנדה מיוצגת באוסטרליה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים פרת', וסידני.
יחסי אוגנדה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן.
בין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן כוננו ב-1962. השגרירות האוגנדית ביפן נפתחה לראשונה בשנת 1973, נסגרה בשנת 1987 ונפתחה מחדש בשנת 1994. לעומת זאת, יפן פתחה שגרירות באוגנדה לראשונה בשנת 1997.
אוגנדה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן מיוצגת באוגנדה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקמפלה, בירת המדינה.
יחסי אוגנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות רוסיה ואוגנדה.
לרוסיה שגרירות בקמפלה ולאוגנדה שגרירות במוסקבה.
הקשרים בין המדינות הם קשרים ידידותיים.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם אוגנדה ב-11–12 באוקטובר 1962. בשנת 1964, ברית המועצות ואוגנדה חתמו על הסכם סחר והסכם על שיתוף פעולה כלכלי וטכני, אשר קבע הלוואה של 14 מיליון רובל לאוגנדה.
ביוני 2004, נשיא אוגנדה יובי מוסבני ניהל פגישה קצרה עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין באי הים, פסגת ה-G8. ביוני 2008 - סגן שר החוץ הראשון של הפדרציה הרוסית אנדריי דניסוב ביקר בקמפלה וחתם על מזכר ההתייעצויות בין משרדי החוץ של רוסיה ואוגנדה.
היחסים הדו-צדדיים הפעילים ביותר החלו להתפתח בשנים 2009 ו-2010. באוגוסט 2009 היה נשיא אוגנדה יוורי מוסווני במוסקבה בביקור פרטי.
הוא קיים שיחות עם שר החוץ סרגיי לברוב, ועם שר המסחר והתעשייה הרוסית יבגני פרימקוב.