tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ציון הדרך הספורטיבי הראשון היה ב-1940, כאשר זכה עם בית"ר תל אביב בגביע הארץ-ישראלי, לאחר ניצחון 1-3 על מכבי תל אביב בגמר.
באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארץ ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת , משחק שהסתיים בניצחון מוחץ 1-5 – הניצחון הראשון בתולדות נבחרת ארץ-ישראל.
ב-1942 זכה עם בית"ר בגביע בפעם השנייה, כשהקבוצה ניצחה 1-12 את מכבי חיפה.
דבורין כבש את השער ה-12, האחרון.
שלוש שנים לאחר מכן אירחה בית"ר את היידוק ספליט למשחק ראווה שלווה בעניין רב מצד ציבור אוהדי הכדורגל בישראל.
15 אלף צופים מילאו כל פינה באצטדיון המכביה בתל אביב ויצרו אווירה מחשמלת לקראת המפגש הגדול מול אחת מקבוצות הפאר באירופה.
דבורין היה בספק רב למשחק בשל פציעה קשה שעבר ברגלו, אך הוא החליט לשחק בניגוד להוראות הרופא.
המקומיים הממו את היוגוסלבים כשעלו ליתרון מהיר של 0-4, ובסיום ניצחו הבית"רים 2-4.
באותן שנים נלחם דבורין בשורות האצ"ל יחד עם חבריו לקבוצה.
הבריטים, שחשדו בכך, החליטו להוציא את הקבוצה אל מחוץ לחוק, אבל בית"ר תל אביב המשיכה להתקיים.
ראשי הקבוצה החליטו לשנות את שמה ל"נורדיה", ואישור מיוחד של הבריטים נתן לדבורין וחבריו את האפשרות להמשיך ולשחק בליגה העליונה.
השם "נורדיה" נבחר על שמו של מקס נורדאו, מבכירי התנועה הציונית.
את עונת 1947/1948 עשתה בית"ר תחת השם "נורדיה" והייתה לקבוצה הטובה בארץ, אלא שמלחמת העצמאות קטעה את העונה והקבוצה החמיצה הזדמנות לזכות באליפות.
ב-1952 החל לאמן את בית"ר תל אביב.
ב-1954 נאבקה בית"ר ירושלים על זכות העלייה לליגה העליונה ומאמנה סימון אלפסי, ששיחק כחלוץ מרכזי בקבוצה, פנה לדבורין וביקש ממנו להצטרף כמאמן, כדי שאלפסי עצמו יוכל להתרכז במשימתו כשחקן.
דבורין הגיע לקבוצה לקראת סוף העונה והובילה לזכייה בתואר ולעלייתה לליגה הבכירה, לראשונה בתולדותיה.
בקריירה שלו אימן קבוצות רבות בהן גם הפועל באר שבע, מכבי שעריים, הפועל כפר סבא ומכבי יפו.
היה מהוגי הקמת נבחרת הנוער של ישראל, ושימש כמאמן הנבחרת המחוזית של אזור תל אביב.
כמו כן, אימן קבוצות נוער ונערים במכבי תל אביב, הפועל תל אביב ובמכבי יפו ושימש כמאמן ראשי מטעם מרכז בית"ר ישראל.
ב-1955 היה בין חמשת המאמנים שסיימו בהצטיינות את קורס המאמנים הראשון שהעביר מאמן הנבחרת, האנגלי הנרי ג'קי גיבונס.
ב-1963 אימן את הפועל כפר סבא.
בעקבות הקורס החליט דבורין לכתוב את הספר המקצועי הראשון שהוצא לאור בעברית בישראל, ושמו "תורת הכדורגל".
הספר יצא לאור בהוצאת "מערכות" והיה גם לספר הדרכה בצבא.
בנוסף לשטח האימון, היה דבורין לפרשן קבוע בעיתון "חדשות הספורט", שהיה מקור המידע הספורטיבי הנפוץ ביותר באותן שנים.
ב-1991 כתב עיתונאי הספורט משה קשטן את תולדות חייו של דבורין בספר ששמו "60 שנות כדורגל".
ב-1992 נבחר דבורין לתפקיד נשיא איגוד מאמני הכדורגל, שבו החזיק עד יומו האחרון.
באדריכלות, לונטה (מצרפתית: עצם בצורת ירח) היא צורה של חצי עיגול או סהר, מלא או ריק, הממוקמת בין קשת לבין דלת או פתח.
כאשר הלונטה ממוקמת מעל דלת כניסה ראשית של כנסייה, נקראת הלונטה "טימפנון" (tympanum) והיא מעוטרת לרוב בתבליטים.
לונה פארק תל אביב הוא פארק שעשועים במתחם גני התערוכה בתל אביב.
המקום מנוהל על ידי חברת "עיר השעשועים", אשר נוסדה בשנת 1975, ושבבעלותה גם הסופרלנד בראשון לציון וכן פארק המים מימדיון בתל אביב.
הלונה פארק נפתח בשנת 1970, כלונה פארק עירוני.
הוא החליף את ה"לונה פארק ביפו" שפעל מ-1952 בפינת דרך בן צבי, ורחוב עזה, בסמוך לשטח בו ניצב משנת 2007 בניין משכנות רות דניאל.
האתר ביפו הוקם על ידי נכי המלחמה ומשקיעים, ובשנים הראשונות הגיעו אליו כ-300 אלף איש מדי שנה.
בין המתקנים עם פתיחת הפארק היו: קרוסלת סוסים, שיט בסירות ומכוניות מתנגשות.
בהמשך הצטרפה רכבת הרים חשמלית, שכינויה היה "רכבת השדים".
עם המעבר לצפון תל אביב כלל הלונה פארק בעת פתיחתו שלושה מתקנים בלבד: גלגל ענק, מכוניות מתנגשות וסחרחרת סוסים.
במשך הזמן נוספו מתקנים ובהם רכבת הרים.
בתקופת הפעלתו על ידי העירייה, הכניסה למתחם הייתה חופשית, והמבקרים שילמו בנפרד עבור השימוש בכל אחד מהמתקנים.
בסוף שנות השמונים הופרט הלונה פארק.
בלונה פארק כ-28 מתקנים, המיועדים לקבוצות גיל שונות.
אנקונדה – רכבת הרים מסוג "בומרנג" שנבנה על ידי חברת Vekoma ההולנדית, אשר החלה לפעול בפארק לראשונה בשנת 2000. נכון ל-2016, הותקן דגם זה כ-58 פעמים בפארקים שונים ברחבי העולם.
זמן הנסיעה באנקונדה הוא דקה ו-48 שניות, אורך המסילה: 285 מטר, מהירות שיא: 75.6 קמ"ש, גובה מקסימלי: 35.5 מטרים, תאוצת שיא: 5.2 ג'י.
הרכבת בעלת 3 היפוכים והיא מסוגלת לארח 760 נוסעים בשעה.
בשנת 2015 נצבעה האנקונדה מחדש בצבעים כתום וירוק.
בשנת 2025 נצבעה האנקונדה מחדש בצבעים סגול וכחול, אולם הקרונות נשארו בצבעם הכתום המקורי.
בלאק ממבה – מתקן מסוג "מגדל נפילה חופשית" שנבנה בפארק ב-2009, מעלית המכילה 16 מושבים, אשר משוגרת לגובה 45 מטרים במהירות שיא של 72 קמ"ש.
זה היה המתקן הגבוה ביותר בפארק עד בנייתו של הסטאר פלייר ב-2016.
קרייזי טוויסטר – רכבת הרים משפחתית שנחנכה ב-2011 מדגם הנושא את אותו שם, של חברת EOS Rides.
קרונות הרכבת מסתובבים בעוצמה בזמן הנסיעה, כאשר הרכבת נוסעת את המסלול, הכולל ירידות, עליות וסיבובים - פעמיים.
הכוכב - קרוסלת שרשראות מסוג Star Flyer שבמהלך הפעלתה הנוסע מסתובב ועולה לגובה של כ-66 מטר והוא מתנשא לגובה של 72 מטרים.
השימוש במתקן החל ביוני 2016 וכרגע הוא הגבוה ביותר בלונה פארק.
ספינת פיראטים – נבנתה בפארק ב-1986 ע"י חברת Huss (שייבאה לפארק מתקנים שונים כמו הטופ ספין, טא-גא-דה, סקיי לופ, ברייקדאנס ועוד - כולם בין אמצע שנות ה-80 לאמצע שנות ה-90) נדנדת ענק המדמה ספינת פיראטים המנווטת את דרכה בים, המתקן נע הלוך-ושוב עד כדי חצי מעגל.
טופ ספין/"הסוכרייה" – מתקן רחב בעל שתי שורות מושבים אשר ביחד מסוגלות להכיל 40 נוסעים, שני מוטות המחוברים לשורות המושבים לוקחים את הנוסעים דרך מסע טלטולים מסעיר.
בעבר, היו מים משפריצים מהצדדים לעבר נוסעי המתקן.
שמו של המתקן הוא שמו המקורי של הדגם, שניתן לו על ידי היצרן, "הוס ריידס" הגרמני מתקן זה מגיע עד לגובה 20 מטרים ומכונה גם "הסוכרייה", והוא נבנה בפארק ב-1988. ב-2015 שינו את המהלכים של המתקן (כגון סוג ההיפוכים וכדומה).
טא גא דא – קרוסלה מהירה המסתובבת במהירות גבוהה, במהלך הסיבוב אין חגורות בטיחות, יש להחזיק חזק במעקה.
בשנת 2021 אירעה במתקן תאונה בה שתי צעירות נפצעו כאשר נעמדו באמצע הפעלת המתקן ועפו כתוצאה מכך, ומאז המתקן חדל מלהקפיץ את הנוסעים ורק מסתובב.
The King/המלך - מתקן בצורת מוט עם מעגל מושבים בקצה, עליו עולים הנוסעים, כאשר מתחיל המתקן הנוסעים מתחילים להסתובב סביב המוט ולעלות כבנדנדה מעלה-מטה עד שהם מבצעים סיבוב מלא שלוש פעמים.
המתקן החליף את מתקן התמנון הוותיק בשנת 2017.
רכבת הרים – רכבת ההרים הנוכחית נחנכה בתחילת 2010 והיא כוללת עליות, ירידות וסיבובים על הצד.
הרכבת ממוקמת במתחם בו פעלה רכבת ההרים הישנה, אשר פורקה טרם בנייתה של זו המחליפה אותה כעת.
הרכבת היא מדגם junior coaster 337 של חברת Vekoma, אשר ייצרה גם את האנקונדה - והיא מיועדת בעיקר למשפחות וילדים צעירים.
קרוסלת פילים – קרוסלה עם פיל באמצע וזרועות בצורת פילים קטנים, כאשר המתקן מתחיל, הוא מתחיל להסתובב.
במרכז הפיל יש כפתור ירוק שכאשר לוחצים עליו, הפיל עולה למעלה.
הקרוסלה המקורית (והקטנה בהרבה) הוחלפה כאשר הביאו אחת חדשה יותר, הישנה אוחסנה בסופרלנד וגורלה לא ידוע.
ניתן לראות שרידים של הקרוסלה הישנה ליד ה-"סינמה לונה".
רכבת שדים – מתקן אפל הכולל מנהרה בה נוסעות קרוניות, המדמה נסיעה בטירה רדופת רוחות, כאשר חולפים על פני בובות מפחידות אשר זזות לכיוון הנוסעים ומשמיעות רעשים מוזרים.
המתקן שופץ בשנת 2015 והוחלפו הבובות והתפאורה החיצונית.
זה אחד המתקנים הפעילים האירוניים והוותיקים ביותר בפארק (החל מתחילת שנות ה-70).
ברייקדאנסר – במתקן ארבע זרועות ועליהן קרוניות.
בזמן ההפעלה, המתקן פועל כקרוסלה, אך גם הזרועות והקרונות עצמם ומסתובבים.
מכוניות מתנגשות – מתקן בו משטח חשמלי ועליו נעות מכוניות מתנגשות, ב-2008 הוחלפו המכוניות הישנות משנות ה-70.
מגדלי הכוח – מתקן שבו הנוסעים מעלים את עצמם במעלה עמוד בעזרת משיכה בחבל, ונופלים חזרה באיטיות.
המתקן נפתח לראשונה בשנת 2004.
גלגל ענק - גלגל אשר נבנה בתחילת 2016 המתנשא לגובה של כ-60 מטרים, הקרוניות בגלגל ניתנות לנעילה יסודית ואין אפשרות לפתוח אותן מבפנים.
נמצא בקדמת הלונה פארק ומשמש כאחד מסמליו.
גלגל זה נחשב לגלגל הענק הגדול בישראל ועוקף את מתחריו, הגלגל הישן נמצא כעת בסופרלנד באחסון.
מגלשות מים – זוג מגלשות מים בצבע אדום בהן הגולשים מחליקים במהירות בתוך סירות גומי.
בעבר פעלו לצד המגלשות האדומות זוג מגלשות כחולות (משלהי שנות ה-80 ועד אמצע שנות ה-2000), גבוהות יותר.
בשנת 2006 התווספו לפארק המגלשות האדומות (הן נבנו במקומה של המגלשה הוותיקה "רחפת המוות" - בה הגולשים התגלשו בזווית של כ-80 מעלות), המתאימות גם לילדים צעירים, המגלשות הכחולות ננטשו וכעת הצמחייה השתלטה עליהן.
"השטיח המעופף" – נבנה ב-2013. מתקן תעופה על שטיח המתקן עושה תנועות של עלייה וירידה בצורה מעגלית על גבי שני מוטות בצורת עננים.
מונו רייל – קרונות נפרדים הנעים על ציר אחד במהירות אחידה, להם תחנה אחת של עליה וירידה בו-זמנית, בתוך הקרונות נמצאות דוושות, אך הן אינן מועילות למהירות המתקן.
המתקן נמצא בעולם אבני החן הממוקם סמוך לפיראט.
אופנועים – מתקן הבנוי מזרועות אליהן מחוברים קרונות בצורת אופנועי סירה, באופנוע ישנו כפתור שמשנה את הזווית בה האופנוע נוסע, כאשר לוחצים על הכפתור, הזווית יותר חדה.
מתקן זה נמצא גם כן בעולם אבני החן ויחד עם המונו רייל נבנה ב-2019.
סוסים – קרוסלת סוסים בה 30 סוסים ומוטות להחזקה.
הקרוסלה פעלה כבר מפתיחת הלונה פארק ביפו - כ-60 שנה מהיום, נכון לשנת 2023, והיא שופצה מס פעמים - בשנת 2008 הורדו ספסלי הישיבה שהיו בקרוסלה והסוסים נצבעו מחדש.
ברבורים – קרוסלה קטנה בה רוכבים על ברבורים קטנים.
מיני מטוסים – קרוסלה קטנה עם מטוסים לפעוטות.
מיני סירות – קרוסלת סירות לפעוטות.
ראלי ספארי – ג'יפים הנוסעים במסלול ממונע.
המתקן החליף את מסלול הקרטינג הקטן שהיה פעיל בעבר.
סינמה לונה – צפייה בסרט תוך ישיבה על כיסאות נעים.
הכניסה אליו היא בתשלום נוסף.
עולם הקטנטנים – משחקייה בינונית המכילה כריות משחק, בריכת כדורים וצעצועים לילדים בגילים 2–6.
בית הספר לנהיגה – מתקן לילדים בו מדמים לימוד נהיגה.
במתקן מכוניות קטנות בדומה לקארטינג, וכביש מסומן בו הילדים צריכים לנהוג לפי ההוראות.
רכבת ישראל – רכבת המקיפה את הפארק ולה תחנה בודדת בעולם הקטנטנים.
רכבל – רכבל שפעל מעל לפארק ופורק במהלך שנות ה-90. אותו רכבל פועל בשנות האלפיים בסופרלנד.
במקום בו שכנה תחנת העלייה אליו, החלה לפעול משחקייה לפעוטות.
מבוך זכוכית – מבוך אשר קירותיו מצופים מראות המקשות על ההולך בו למצוא את הדרך הנכונה.
המבוך נסגר ב-2009, ככל הנראה עקב מספר רב של פציעת מבקרים שלא פסעו בו בזהירות.
במקום בו היה המבוך ניצב כעת ה"בלאק ממבה" שנפתח באותה השנה.
רכבת הרים – רכבת ההרים הישנה שהוקמה ב-1978 ופורקה ב-2010. הרכבת הייתה מדגם Z47 של Pinfari.
היא כללה שתי ירידות חדות וסיבובים מלאים על הצד (helix).
במתקן פעלו ארבע קרוניות בודדות, כאשר כל קרונית נועדה לשאת ארבעה נוסעים.
במתקן התקיימו מספר תאונות בהן הקרונות התנגשו אחת בשנייה.
ראלי ספארי – קרוסלה של ג'יפים לפעוטות.
בשטח ששימש להפעלת המתקן, פועלת, מ-2011 ה"קרייזי טוויסטר".
סינמה 180 – כיפה גדולה אליה נכנסו האנשים, ובה צפו בסרט שהוקרן על כל חלקו הפנימי של הגג שלה.
מחליף אותו ה"סינמה לונה", שנחנך ב-2013.
גלגל ענק – גלגל ענק בעל 14 קרוניות.
הגלגל הענק "המודרני" בפארק החליף גלגל ישן יותר שהיה בפארק החל מהקמתו במבנה של סלים פתוחים.
המתקן פורק ב-2013 ובמקומו הוקם מתקן הטיל, שהועבר משטחו הישן, סמוך לברייקדאנסר.
בשנת 2016 הותקן בלונה פארק גלגל ענק שגבהו כ-60 מטר והוא הגלגל ענק הגבוה ביותר בישראל.
קרוסלת שרשראות – כיסאות כחולים-צהובים שמסתובבים סביב צירם.
המתקן פורק בשנת 2014 לאחר תאונה שקרתה ב-17 באפריל באותה שנה במתקן בה נפצעו כ-22 ילדים.
ביוני 2016 נפתח במקומו ה"סטאר פלייר".
תמנון - קרוסלה בעלת 8 זרועות שעל כל זרוע 3 קרוניות שהסתובבו לבד בנוסף לסיבוב המתקן, מה שיצר סיבוב כפול.
המתקן פורק ב-2017 והוחלף באותה השנה במתקן בשם "המלך".
צלחת – קרוסלה בה עומדים הנוסעים בצדדים ובזמן הפעולה מסתובבת הקרוסלה ומתרומת באלכסון עד זווית של כ-80 מעלות, המתקן היה מכוסה בנורות צבעוניות ובשעות הערב היה זוהר בצבעים יפים, המתקן נסגר בשנת 2014.
הגמל המעופף – מרפסת שעולה לגובה 44 מטר לשם תצפית על הפארק והסביבה, המתקן נפתח בשנת 2002 ונסגר כעשור לאחר מכן.
קרוסלת הוליווד - קרוסלה בצורת ג'ירפה ענקית, בה יושבים בתוך נדנדות.
הקרוסלה עולה ומסתובבת על הצד, כאשר רגליהם של הנוסעים תלויות באוויר.
קרוסלת פילים – קרוסלת הפילים המקורית שפעלה בפארק, והוחלפה בחדשה.
ספינת החלומות – ספינה המבצעת היפוכים מלאים, של 360 מעלות.
המתקן הועבר לסופרלנד ופועל בו עד היום.
מתקן מטוסים - קרוסלה עם מטוסים המאפשרת לנוסעים לשלוט בעלייה וירידה של המטוס כמו גם סיבוב של המטוס לצדדים.
מכוניות קרטינג – מסלול קרטינג לפעוטות אותו החליף מתקן ה"ספארי".
קארטינג – מסלול קארטינג קטן שהוחלף על ידי המתקן "בית הספר לנהיגה".
אוהל הילדים – משחקייה לילדים שפעלה באוהל בו פועל כיום ה"אייסקייט".
טיל – מדמה טיסה לחלל.
בתוך מתקן, שכלפי חוץ נראה כחללית ותוכו היה בנוי כ"תא-נוסעים" בחללית, הוקרן סרט בעוד המבנה זז בתנועות חדות לצדדים, המתקן פעל ליד הברייקדאנסר והועבר למקום בו היה הגלגל הענק.
קרוסלה איטלקית – קרוסלת כלי רכב וסוסים לפעוטות.
כיפת הירח - מזרן קפיצה מתנפח בתוך מבנה מקורה.
מגלשה – מגלשה בה הנוסעים גולשים במהירות בתוך שק.
קיר המוות – זירת מופעים לפעלולי אופנועים שנסגרה לאחר פגיעה שנגרמה לאחד הפעלולנים.
רחפת המוות – מגלשת מים המגיעה לזווית אנכית (כמעט 90 מעלות), בה גלשו הנוסעים על סירת גומי.
המתקן נסגר עקב תאונה, ובשטחו נפתחו זוג מגלשות מים אדומות, המתאימות לגיל הצעיר יותר (רחפת המוות הוגבלה לילדים מעל לגיל 12).
רכבת העמק - רכבת לילדים שנסעה בתוך מסלול קבוע באזור החורשה של הפארק.
סוסי פוני - אזור בו ילדים רכבו על סוסי פוני בהנחיית מבוגר.
ביתן הצחוק - ביתן ובו מראות המעוותות את מראה הגוף בצורות שונות.
האורחים היו נכנסים לחדר ועוברים בהליכה בין המראות השונות.
סקיי לופ - קרוסלה שבה 15 קרוניות, הקרוסלה מסתובבת בזווית של 73 מעלות.
בלרינה - מתקן דמוי רקדנית שנוטה לצדדים.
לוננבורג היא עיירת נמל קנדית במחוז לוננבורג, נובה סקוטיה.
העיירה שוכנת על חצי אי במערב מפרץ מהון, בחוף הדרומי של הפרובינציה.
העיירה היא חלק מהמועצה האזורית הליפקס והיא שוכנת במרחק של כ-90 ק"מ מגבול המחוז.
נכון לשנת 2016, בעיירה מתגוררים 2,263 תושבים.
בשנת 1995 הוענק לעיירה מעמד של אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
היישוב הרשמי הראשון בחצי האי שעליו שוכנת לוננבורג הוקם ב-1753, כאשר מהגרים גרמנים שווייצרים וצרפתים הובאו למקום במסגרת תוכנית בריטית קולוניאלית.
במורדות הגבעה המובילה אל הנמל נבנתה אסכלה קשיחה.
שמו של היישוב החדש נגזר מהשם של משפחת המלוכה של בראונזוויק-לוננבורג, שממנה יצאו מלכי בריטניה מבית הנובר.
בין 1752 ל-1753 הגיעו למקום מהגרים דוברי גרמנית פרוטסטנטים, והם היו הקהילה הגרמנית הצפונית ביותר בצפון אמריקה.
כיוון שלוננבורג הייתה מבודדת, המנהגים והשפה הגרמניים שרדו בה לאורך זמן רב.
לוננבורג היא העיירה השנייה שנבנתה לפי מודל קולוניאלי בריטי לאחר הליפקס שנבנתה ב-1749. מודל העיירה היה היבט חשוב במדיניות האימפריאלית של הבריטים, ששאפו להשיג את המרחב התפקודי הנחוץ לצורך תפקוד תקין של המושבות שלהם.
מודל זה נוצר על ידי ועדת המסחר והמטעים.
תוכנית לוננבורג הורכבה מכל העקרונות של עיירת מודל: רחובות וגושי בניינים הבנויים במבנה גאומטרי קבוע, קיומם של מרחבים ציבוריים, נתינת מענק לצורך בניית ביצורים והבחנה בין אזורים אורבניים ללא-אורבניים.
הביצורים של לוננבורג הם המאפיין היחידי שלא שרד מאז הקמתה.
במקביל להקמתה נוסדו בעיר קהילות לותרניות ופרסביטריאניות, והן הקהילות הוותיקות ביותר בצפון אמריקה.
כלכלת העיירה התבססה במהלך המאה ה-19 על בניית ספינות ודיג, והתעשיות הללו המשיכו לצמוח במהלך המאה ה-20. באמצע המאה ה-19 יצאו הספינות הראשונות לאזור הגרנד בנקס.
בשנות ה-70 של המאה ה-19 פותחה במקום מכמורת דיג הנמתחת בין שתי סירות.
בשנות ה-20 לוננבורג הייתה העיר המפותחת ביותר מבחינת עיבוד דגים טריים בקנדה.
כיום שוכן בעיירה מפעל קנדי שבעבר היה המפעל הגדול ביותר לעיבוד דגים, וכן צי דוגיות לטווח רחוק.
לוננבורג היא אחת הערים היחידות בצפון אמריקה שבה נמצאים אומנים המתמחים בבניית ספינות בסגנון המסורתי.
עד לתחילת המאה ה-20 שימשה לוננבורג כמרכז שירותים אזורי עבור כל המחוז, דבר שהתבטא בין השאר בצורך לשלוח מורים ליישובים חדשים בחלק המערבי של המחוז.
ההרכב האדריכלי של לוננבורג הוא הומוגני ואחיד.
רוב הבניינים (מעל 95%) נבנו מעץ, וברובם נעשה שימוש בשיטת הבנייה קלעים (מונח הנגזר מהקלעים בבית קולנוע) שלא הייתה נפוצה בצפון אמריקה.
על אף שהסגנונות האדריכליים בעיירה משקפים כמעט את כל התקופה של ההתיישבות הבריטית הרשמית בקנדה האטלנטית, יש בלוננבורג מגוון מקומות, ציפויי מגן וחלונות גג שאינם מתאימים לסגנון זה.
דפוס בניית בתי המגורים מעץ מופיע גם בבניינים המסחריים ובבניינים הקרובים לים, ואף לכנסיות: כנסיית יוחנן הקדוש האנגליקנית, שנבנתה ב-1754, נחשבת על ידי מומחים רבים לדוגמה טובה מאוד של סגנון הבנייה קרפנטר גותי (סגנון אדריכלי המהווה יישום של התחייה הגותית).
כנסיית סנט אנדרוס הפרסביטריאנית שונתה ב-1878, חמישים שנה לאחר שהסתיימה בנייתה.
בעיירה יש לכל הפחות שמונה בניינים שנבנו בסגנון קלעים (מסגרות עץ עם קורות אופקיות) המייצגים את תקופת ההקמה במאה ה-18. הבניינים הללו נבנו בסמיכות זה אל זה ואל הרחובות, כאשר ההגבהה הרחבה יותר פונה כלפי הנמל.
שני שלישים מבנייני העיירה מתוארכים לתקופה המתחילה במאה ה-19, כאשר הבניינים העתיקים יותר נבנו בסגנון בנייה אדריכלי המתאים לזה של המאה ה-18. אולם, במחצית השנייה של המאה חוותה העיירה תקופה של צמיחה כלכלית שהתבססה על בניית ספינות ועל דיג.
בעלי הרכוש נטו לבנייה בסגנון משוחרר יותר, מגמה שהוגבלה על ידי האופי השמרני של העיירה.
רוב הבתים הפרטיים הם מלפני שנות ה-30, כאשר מסורת הבנייה בעץ נמשכת.
הנוף של העיר הנוכחית משמר בצורה כמעט מושלמת את נוף המודל מאמצע המאה ה-18. לפי התוכנית נבנו שישה אזורים שבכל אחד מהם שמונה גושי בניינים, בכל גוש ארבע-עשרה חלקות.
כל אחד מהמתיישבים קיבל חלקה עירונית אחת ו"חלקת גן" ששטחה גדול יותר באזור הנמצא מחוץ לתחום העיירה.
האזור הציבורי של העיר לא חולק לחלקות.
רוחבם של הרחובות הניצבים לנמל הוא 14.6 מטרים ושל אלו המקבילים הוא 12.2 מטרים.
החריג היחיד לכלל זה הוא רחוב קינג (הרחוב הראשי בעיירה) הניצב לנמל, שרוחבו 24.4 מטרים.
לוננבורג היא המקום שבו נבנו המפרשיות הידועות בלונואוז ובלונואוז II המהוות אתר תיירות חשוב בעיירה, ואף הונצחו בבול דואר קנדי.
התיירות היא התעשייה החשובה ביותר בעיירה כיום, ואלפי תיירים מגיעים למקום בכל שנה.
בעיירה יש מספר מסעדות, פונדקים, בתי מלון, חנויות ומוזיאון לדגת האוקיינוס האטלנטי, המשמשים את התיירים.
לונלי פלאנט היא אחת מהוצאות הספרים הגדולות ביותר למדריכי טיולים בעולם.
מדריכי ההוצאה היו הראשונים שפנו לקהל התרמילאים כקהל עיקרי.
נכון ל-2009 ראו אור במסגרת ההוצאה 500 כותרים בשמונה שפות.
שם החברה מקורו בשיבוש שורה מהשיר Space Captain מאת ג'ו קוקר וליאון ראסל.
במקור שר קוקר Lovely Planet, אבל מייסד ההוצאה טוני ווילר חשב שנאמר Lonely Planet והצירוף קסם לו.
בשנת 2007 רכשה חברת BBC Worldwide 75% מההוצאה תמורת 88.1 מיליון ליש"ט, ושאר האחזקות נותרו בבעלות המייסדים, מורין וטוני ווילר.
בשנת 2011 רכשה החברה את יתר האחזקות מהמייסדים, תמורת 42.17 מיליון ליש"ט בשנת 2013 נמכרה ההוצאה לחברת "NC2 מדיה" שבבעלות איש העסקים האמריקאי ברד קלי תמורת 77.3 מיליון דולר.
בדצמבר 2020 "NC2 Media" מכרה את ההוצאה לחברת המדיה "Red Ventures".
בישראל מתפרסמים מדריכי לונלי פלאנט בתרגום לעברית בהוצאת שטיינהרט-שרב (המוכרת במותג "העולם") מאז שנת 1991.
לונל היא עיר בדרום צרפת, באזור פרובאנס, 21 ק"מ ממזרח למונפלייה ו-28 ק"מ מדרום-מערב לנים.
זמן הקמתה של העיר לונל קשה לתארוך כי היא שוכנת על אזור שהיה בעבר ביצות אך על פי האגדה היא נוסדה במאה הראשונה על ידי יהודים שברחו מיריחו לאחר כיבושה בידי אספסיאנוס.
לונל הייתה חלק ממדינת פרובאנס שהייתה מדינה נפרדת מצרפת ונשלטה על ידי האפיפיור.
במאות ה-11 וה-12 הפכה לונל למרכז יהודי חשוב ואף כונתה "ירושלים הקטנה".
היא ספגה השפעות תורניות ותרבותיות הן מספרד שמדרום לה והן מאשכנז (גרמניה וצרפת) שמצפון לה.
יהודים ישבו בלוניל כבר מימי הביניים המוקדמים.
משמעות שם העיר בצרפתית הוא ירח, ולכן כונתה בפי היהודים "בקעת ירחו" או "מגדל ירחו".
בתקופת ימי הביניים הייתה העיר מרכז תורני חשוב שחיו ופעלו בו תלמידי חכמים מלומדים ופילוסופים יהודיים, בהם משולם בן יעקב מלוניל וחמשת בניו, בני משפחת , יהונתן מלוניל, זרחיה הלוי, אבא מארי הירחי, אברהם בן נתן, מנוח בן יעקב, רבי אהרן הכהן מלוניל.
הנוסע בנימין מטודלה התארח בעיר בשנת 1166 ומצא שם כ-300 יהודים.
"חכמי לוניל" עמדו בקשרי מכתבים עם הרמב"ם ועם חכמי ספרד הסמוכה, כרמ"ה והרשב"א, ונטלו חלק פעיל בפולמוסים השונים על ספריו של הרמב"ם ועל לימוד הפילוסופיה באותה תקופה.
לוני טונס: חוזרים לאקשן הוא סרט בהנפשה ממוחשבת ולייב אקשן משנת 2003 בכיכובם של ה"לוני טונס" לצד שחקנים אנושיים כגון ברנדן פרייזר, ג'נה אלפמן וסטיב מרטין.
הסרט בוים על ידי ג'ו דנטה .
התסריט נכתב על ידי לארי דויל .
"חוזרים לאקשן" הוא הסרט השני של ה"לוני טונס" שנעשה בטכניקת לייב-אקשן אחרי "ספייס ג'אם".
ההצלחה בקופות הייתה בינונית אך הסרט קיבל הרבה ביקורות חיוביות.
לדאפי דאק נמאס להיות דמות משנית לבאגס באני, על כן הוא פונה לאחים וורנר כדי שיפתחו לו קריירה אישית בתור דמות ראשית.
קייט האוטון (ג'נה אלפמן) מראה כי מהסטטיסטיקות עולה כי באגס באני הוא נכס מרכזי ומוכר, ובעוד קהל המעריצים של דאפי דאק הוא ברובו "גברים שמנים ועצבניים", ובעקבות זאת דאפי דאק מפוטר ונאלץ לעזוב את עסקי השעשועים.
מיד אחר כך מתמנה די.
דרייק (ברנדן פרייזר), ללוות את דאפי מחוץ למתחם אך מפוטר מעבודתו כיוון שהציף את האולפנים בעודו מנסה להוציא את דאפי החמקמק מחוץ למתחם.
אומר לו ללכת ללאס וגאס ולמצוא אישה בשם דאסטי טיילס (הת'ר לוקליר) כדי שתספר לו על היהלום המסתורי ורב העוצמה בשם "הקוף הכחול".
דאפי מתפעל מהיהלום וחושק בו, ועל כן הוא נהיה בעל בריתו של די.
בינתיים קייט מנסה להפוך את סרטיו של באגס באני ליותר חינוכיים, אך הוא מסרב לשתף איתה פעולה אלא אם תחזיר את דאפי.
האחים וורנר מאיימים עליה שאם לא תחזיר לעבודה את דאפי דאק עד יום שני הם יפטרו אותה.
יושב ראש התאגיד "אקמי" מאיים להשתמש ביהלום כדי להשתלט על העולם ולמכור יותר מוצרי "אקמי".
בעקבות כך באגס, דאפי, די.
וקייט מנסים לעצור אותו כשהם מטיילים ברחבי העולם, במקומות כגון: לאס וגאס, צרפת ואפריקה.
ג'נה אלפמן – קייט האוטון
סטיב מרטין – יושב הראש של תאגיד אקמי
טימותי דלטון – דמיאן דרייק
הת'ר לוקליר – דאסטי טיילס
ביל גולדברג – מר בוב סמית'
ג'ף גורדון – בתפקיד עצמו
מת'יו לילארד – בתפקיד עצמו
ג'ו אלאסקי – באגס באני, דאפי דאק, רוד ראנר
בוב ברגן – פורקי פיג
דני צ'יימברס – קוטונטייל סמית'
ברנדן פרייזר – טאז השד הטסמני
ניית'ן ליין – סילבסטר החתול, בּיקי בָּזארד
אריק גולדברג – טוויטי, מרווין איש המאדים, מישיגן הצפרדע, ספידי גונזלס
פרנק ולקר – סקובי דו
בילי וסט – אלמר פאד, פיטר לורה, הצעקה
קייסי קאסם – שאגי רוג'רס
דני מאן – רובו-כלב, רכב מרגלים
ויל ראיין – אבא דוב
מל בלאנק – קולות רקע (ארכיון)
מיכל ינאי – קייט האוטון
טל פרידמן – היושב ראש
דב רייזר – דמיאן דרייק
יפעת זנדני צפריר – דאסטי טיילס, מרי וורונוב
תומר שרון – מת'יו לילארד
אוהד שחר – באגס באני, פוגהורן לגהורן, ספידי גונזלס, ביקי בזארד
עמי מנדלמן – דאפי דאק, יוסמיטי סם, סקובי דו
תומר שרון – פורקי פיג, סילבסטר החתול
מיכה אוזין סליאן – טאז השד הטסמני
שמחה ברבירו – מרווין איש המאדים, אלמר פאד
יפעת זנדני צפריר – שאגי רוג'רס
צביקה שוורצברג – פיטר לורה, קולות רקע, רכב מרגלים
יהויכין פרידלנדר – אבא דוב, אח וורנר שני
את המוזיקה הלחין ג'רי גולדסמית'.
זה היה הסרט האחרון שגולדסמית' הלחין.
בשל בריאותו הרופפת (של גולדסמית'), את השיר האחרון הלחין דווקא רופרט גרגסון-ויליאמס.
בעוד שדמויות האנימציה בסרט זה צוירו בשיטה המסורתית – ביד, השתמשו בגרפיקה ממוחשבת לצביעת הדמויות, הצללות, נופים, ולציור אביזרים שהדמויות המצוירות מחזיקות (כמו זכוכית מגדלת, תסריט או גזר.
וגם לציור אביזרים גדולים יותר, כמו חלליות, טילים וכלב-הרובוט בסוף.)
בגרסת הDVD ישנן סצנות שנמחקו ומהן עולה כי סצנות הפתיחה והסיום של הסרט היו שונות לגמרי מאיך שהן היו בסופו של דבר בתוצר הסופי.
בסצנת הפתיחה המקורית של הסרט, דאפי דאק והאחים וורנר נלחמו באלמר פאד הרשע שהיה לבוש בבגדי ליצן ורכב על רובוט גדול שנהרס על ידי דאפי.
האחים וורנר הרגו את אלמר.
ובסצנת הסיום המקורית, טוויטי מלווה את די.
ג'יי, באגס, דאפי וקייט לבית המקדש בראש הר געש שהתפוצץ ובית המקדש נופל ללבה.
דינוזאור פרהיסטורי אוכל את יושב הראש ואת הקוף הכחול, באגס משנה מראה (לעיצוב הראשוני שלו), דאפי הופך לביצה, דמיאן דרייק הופך לקוף וקייט הופכת לאשת מערות.
הסרט נחל כישלון גדול בקופות.
עם זאת, הוא קיבל הרבה ביקורות חיוביות, אף יותר חיוביות מהביקורות על הסרט הקודם, "ספייס ג'אם".
מאז יציאת הסרט, "האחים וורנר" התחילו להתמקד קצת יותר בדאפי דאק ולאו דווקא בבאגס באני.
כך, למשל, הם הפיקו סדרה בשם "Duck Dodgers" (המבוססת על סרטון קצר של ה"לוני טונס" באותו השם), שבה באגס באני כמעט ולא מוזכר (למעט בשני פרקים).
בסרט "Bah, Humduck A Looney Tunes Christmas" (ששוחרר ישירות לווידאו) דאפי דאק הוא הדמות הראשית, ובאגס באני מופיע בתפקיד משני למדי.
כמו כן, יצא משחק בשם "Duck Amuck" שגיבורו הראשי הוא דאפי דאק והוא מבוסס על סרטון בכיכובו של דאפי דאק.
כמו כן, באגס ודאפי (יחד עם כל יתר כוכבי הלוני טונס) השתתפו בסדרה חדשה בשם "המופע של הלוני טונס" ששודרה בCartoon Network ונחלה הצלחה רבה.
לונינץ (בלארוסית: Лунінец, ברוסית: Лунинец, בפולנית: Łuniniec) היא עיירה במחוז ברסט ליטובסק בבלארוס.
לונינץ מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1540. היא נכללה במחוז פינסק של פולין עד החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 עת עברה לשלטון רוסי.
בשנת 1888 נבנה בה צומת מסילות ברזל, ובשנת 1905 הוקמה בה תחנת רכבת גדולה.
בשנת 1920 עברה לונינץ לידי הרפובליקה הפולנית השנייה שזה עתה קמה, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב עברה בספטמבר 1939 לידי ברית המועצות.
בשנים 1944-1941 הייתה העיירה תחת שלטון גרמניה הנאצית, ולאחר מכן שבה להיות חלק מבלארוס - בתחילה כחלק מברית המועצות, ולאחר התפרקותה, בבלארוס העצמאית.
יהודים רבים עברו ללונינץ בעקבות הקמת מסילת הברזל שעברה בה.
היהודים התרכזו ברובע זמד וסביב השוק.
בשיאה כללה הקהילה היהודית כ-3,000 איש, כשליש מתושבי העיירה.
בעיירה פעלו מספר חסידיות: חסידות קרלין סטולין, חסידות ברזנה וחסידות הורודוק.
חסידות קרלין שנקראה בשם "אור ישראל" על שם האדמו"ר רבי ישראל מסטולין, ובמשך מספר שנים כיהן בראש הישיבה במקום הרב אלעזר מנחם מן שך.
רב העיירה הראשון והיחיד שכיהן בה היה הרב אלתר יהודה זוליאר, מחסידי סטולין, שכיהן כרב במשך מעל 40 שנה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.
בנוסף, רצחו הגרמנים את הרופאים היהודים בעיירה.
באוגוסט 1941, רצחו הנאצים את רוב הגברים היהודים מגיל 14 ומעלה בעיירה.
באוקטובר 2021, אחרי שנות מסע חיפושים, התגלה קבר האחים בעיירה, ובו שרידים מ-1,400 הנרצחים היהודים.
החקירה העלתה כי הרצח בוצע על ידי משטרת גדוד 306 שנקרא "גדוד הענישה", שתפקידו היה לבצע הוצאות המוניות להורג.
3,000 היהודים שנותרו בעיירה, בעיקר נשים וילדים, הועברו במרץ 1942 לגטו שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מיישובי הסביבה, ובו סבלו היהודים מרעב כבד ומהוצאות להורג בידי השוטרים הבלארוסים.
ב-18 באוגוסט 1942, נרצחו כ-2,800 מיהודי הגטו מחוץ לעיירה, ובאוקטובר 1942 נרצחו כ-100 היהודים האחרונים שהושארו בגטו.
כך באזור לוניניץ עצמו, נרצחו יותר מ-16 אלף אזרחים בזמן השואה.
לונה 9 (זיהוי סידורי: E-6N מס' 13) הייתה גשושית לחקר הירח ששוגרה על ידי ברית המועצות כחלק מתוכנית לונה.
הגשושית שוגרה ב-31 בינואר 1966 ונחתה על הירח ב-3 בפברואר 1966. לונה 9 היא הגשושית הראשונה שנחתה רכות על הירח, ובכלל על גרם שמים שאינו כדור הארץ, והראשונה ששידרה מידע, כולל תצלומים, מפניו.
במשימה זו הפגינו הסובייטים שוב, אך בפעם האחרונה, את הובלתם במרוץ לחלל בכך שהקדימו את סרוויור 1 האמריקאית בכ-4 חודשים.
3 שנים מאוחר יותר הגיעה ארצות הברית ראשונה אל "קו הסיום" של המרוץ, עם הנחתת האדם הראשון על הירח במהלך משימת אפולו 11.
החללית כללה שני חלקים, ששקלו יחד 1,538 ק"ג והגיעו לגובה של 2.7 מטרים:
הנחתת עצמה הייתה גוף כדורי בקוטר 58 ס"מ ובמשקל 99 ק"ג.
הגוף כלל מכל סגור הרמטית בלחץ 1.2 atm, בתוכו נמצאו מערכות הרדיו, מחשב הגשושית, בטריות ומערכת בקרה תרמית.
בתחתית הגוף הורכבה כרית אוויר לריכוך עוצמת הנחיתה.
עם הנחיתה נפתחו 4 "עלי כותרת" שהיוו את הכיסוי העליון של הגוף הכדורי, ו-4 אנטנות נפרשו מהגוף אוטומטית.
המטען המדעי של הנחתת כלל מצלמת טלוויזיה פנורמית קלת משקל (1.5 ק"ג בלבד) וגלאי קרינה.
בראש הנחתת, מעל למצלמה, הורכב מעין צריח קטן שבראשו הורכבה מראה, על מנת לאפשר למצלמה לראות ב-360 מעלות.
הנחתת בשלמותה הורכבה מעל שלב הטיסה, שכלל את מערכת ההאטה המרכזית - מנוע KTDU-5A, 4 מנועים רקטיים קטנים נוספים, מכל דלק מאלומיניום, מכל בקוטר 90 ס"מ שהכיל את המחמצן, מערכת שאיבה, מכל גז חנקן (שמילא את כרית האוויר), רכיבי ניווט וחיישני נחיתה.
רכיבי הניווט כללו גירוסקופים, מנגנונים אלקטרו-אופטיים, מערכת רדאר, וסילוני גז לתיקון המסלול.
שני מכלים בצידי הגוף המרכזי, ששקלו יחד כ-300 ק"ג, כללו את מערכת הרדאר, 3 סילוני גז ומכלי דלק קטנים ששימשו בשלב השיוט אל הירח.
שני המכלים הושלכו מהחללית עם תחילת ההנמכה אל הירח.
כל הדלק, כולל המחמצן, שנשאה עימה החללית שקל כ-800 ק"ג.
הנחתת תוכננה להיפרד משלב הטיסה רגעים ספורים לפני הפגיעה בקרקע, רגע לפני ההיפרדות התנפחה כרית האוויר, שריככה את עוצמת הנחיתה שבוצעה במהירות של 22 קמ"ש.
לונה 9 שוגרה ב-31 בינואר 1966, 11:41 UTC, על גבי משגר מולניה M מקוסמודרום בייקונור, למסלול חנייה סביב כדור הארץ.
לאחר מספר שעות הופעל שלבו הרביעי של המשגר שהכניס את החללית למסלול מעבר ירחי.
עם סיום הבעירה הושלך השלב הרביעי והחללית המשיכה בדרכה.
ב-1 בינואר בוצע תמרון תיקון מסלול וב-3 בפברואר הגיעה החללית אל קרבת הירח.
בגובה 8,300 ק"מ מעל פני הירח כוונו מנועי ההאטה של החללית.
בגובה 75 ק"מ, 48 שניות לפני הנחיתה, במהירות של 2.6 ק"מ לשנייה, נתן הרדאר את ההוראה ומכלי הצד הושלכו, כריות האוויר התנפחו ומנוע ההאטה הראשי הופעל.
בגובה 250 מטרים מעל פני הירח סיים המנוע הראשי את פעולתו ו-4 מנועי ההאטה הקטנים יותר הופעלו.
בגובה 5 מטרים נגע חיישן נגיעה שהזדקר מן החללית בקרקע הירח והמנועים כובו.
ברגע שכובו המנועים שוחררה הנחתת והיא פגעה בקרקע במהירות של 22 קמ"ש, קיפצה מעט (בזכות כריות האוויר) והגיעה לעצירה מלאה ב"ים הסערות", .
כ-250 שניות לאחר שהגיעה לעצירה נפתחו ארבעת "עלי הכותרת" וייצבו את הנחתת על הקרקע בשמשם כמעין כני נחיתה.
לאחר שנפרשו ה"עלים" נפרשו 4 האנטנות ומצלמת הטלוויזיה החלה לפעול.
התמונה הראשונה מפני הירח הושגה כ-15 דקות לאחר מכן, אך היא הייתה בעלת ניגודיות נמוכה מכיוון שהשמש הייתה רק 3 מעלות מעל לאופק.
במשך פעילותה בוצעו 7 תשדורות בין כדור הארץ לנחתת, שנמשכו סך הכל 8 שעות ו-5 דקות.
כמו כן נשלחו 3 סטים של תצלומי טלוויזיה מהנחתת.
כשאוחדו התצלומים הם סיפקו 4 תמונות פנורמיות של סביבות הנחתת, כולל סלעים סמוכים והאופק עד למרחק של 1.4 ק"מ מנקודת הנחיתה.
התצלומים הראו כי לונה 9 נחתה בסמוך לשפתו של מכתש בקוטר 25 מטרים ובנטייה של 15 מעלות.
התמונה הפנורמית המלאה הראשונה צולמה על ידי לונה 9 ב-4 בפברואר בין השעות 1:50 ל-3:30 UTC, כאשר השמש הייתה 7 מעלות מעל לאופק.
בהמשך היום צולמה תמונת פנורמה נוספת ועוד שתיים צולמו ב-5 וב-6 בפברואר.
בנוסף לתצלומים נמדדו רמות הקרינה על קרקע הירח.
ב-6 בפברואר 1966, בשעה 22:55 UTC, נגמרו הסוללות של הגשושית והיא חדלה לעבוד.
לוֹנְכוּרָה (שם מדעי: Lonchura) הוא סוג ציפורי שיר ממשפחת האסטרילדיים.
הסוג נפוץ באפריקה ודרום אסיה מהודו וסרי לנקה במערב ועד לאינדונזיה והפיליפינים במזרח.
בעבר גם המין הפולש בישראל, כסוף-מקור הודי, שויך לסוג לונכורה, אך בהמשך שויך לסוג Euodice.
לונוחוד 1 - רובר לא מאויש שנחת על הירח על גבי הנחתת "לונה 17" ופעל על קרקעית הירח כ-10 חודשים.
במהלך פעילותו הרכב העביר למרכז הבקרה בכדור הארץ מידע רב.
הלונוחוד 1 היה לרובר הרובוטי הראשון שנחת על גרם שמימי אחר.
הרכב היה מיועד לחקר הירח ולשם כך מצויד בציוד מדעי מתאים.
הוא היה מצויד במכשירים הבאים: 2 מצלמות טלוויזיה, ספקטרומטר רנטגני, טלסקופ רנטגני, מד מרחק, מגלה קרינה, רפלקטור.
הרכב התחיל לפעול ב-17 בנובמבר 1970 וקשר אחרון איתו נוצר ב-14 בספטמבר 1971.
החללית "לונה 17" שוגרה ב-10 בנובמבר 1970. הגשושית הייתה במסגרת תוכנית לונה הסובייטית והיא נבנתה במשרד תכנון "לאבוצ'קין" בראשותו של גאורגי בבקין.
ב-15 בנובמבר החללית הגיע לקרבת הירח.
ב-17 בנובמבר בוצעה הנחיתה באזור ים הגשמים ורכב חלל "לונוחוד 1" ירד לקרקעית.
התוכנית הייתה לפעילות במשך 3 חודשים אך הרכב פעל כ-10 וחצי חודשים.
במהלך זה הוא עבר 10,540 מ', העביר למרכז הבקרה 211 צילומים פנורמיים ו25 אלף צילומים רגילים.
בנוסף לכך בוצע חקר קרקעת הירח.
המהירות המרבית הייתה 2 ק"מ בשעה.
בתקופת פעילות רכב החלל בוצעו 157 סדרות קשר.
ב-15 בספטמבר 1971 הטמפרטורה בתוך תא המכשור התחילה לרדת, ב-30 בספטמבר מרכז הבקרה לא הצליח ליצור קשר עם המתקן וב-4 באוקטובר ניסיונות ליצירת קשר הופסקו.
על הרכב הותקן מחזיר פינתי, שבאמצעותו היה ניתן למדוד, באופן מדויק, את המרחק עד לירח.
במשך שנה וחצי בוצעו מדידות המרחק, אך לאחר תקופה זו, המיקום המדויק אבד.
ב-22 באפריל 2010 מדענים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי הודיעו שקלטו אות ממחזיר פינתי שהותקן על לונוחוד.
לוני קיי אנדרסון הייתה שחקנית אמריקאית מועמדת 3 פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי על תפקידה בקומדיית המצבים "רדיו סינסינטי" .
אנדרסון נולדה בסיינט פול, מינסוטה לדוגמנית מקסין הייזל ולקליידון קרל אנדרסון.
למדה אומנות ב"אוניברסיטת מינסוטה" שם גם בלטה וזכתה בתחרויות מלכות יופי.
אנדרסון החלה את קריירת המשחק שלה לקראת סוף שנות ה-70 בקומדיית המצבים "WKRP בסינסינטי" בתפקיד ג'ניפר מארלו, פקידת הקבלה היפה והאינטליגנטית של תחנת הרדיו.
אנדרסון הייתה לכוכבת הבולטת של התוכנית ביחד עם השחקן הווארד הסמן, היא הועמדה על הופעותייה בסדרה ל-3 פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית.
בשנת 1980 גילמה אנדרסון את כוכבת הקולנוע ג'יין מנספילד לצידו של ארנולד שוורצנגר בסרט הטלוויזיה "סיפורה של ג'יין מנספילד".
כמו כן היא השתתפה בקומדיית הפעולה "Stroker Ace" ודיבבה את דמותה של כלבת הקולי "פלו" בסרט האנימציה "גן עדן לכלבים".
בשנות ה-90 השתתפה בקומדיה "לילה ברוקסברי" בתפקיד ברברה אמם של האחים סטיב (ויל פרל) ודוג בוטאבי ובקומדיית הפעולה "3 הנינג'ות יוצאות לפעולה".
בשנת 2006 אנדרסון הופיעה בסדרה הקומית של טורי ספלינג "עכשיו טורי" של רשת הטלוויזיה VH1.
אנדרסון הייתה נשואה ארבע פעמים: נישואיה הראשונים היו לברוס הסלברג מהם נולדה בתה של אנדרסון דיידרה, השניים היו לשחקן רוס בייקל, לאחר מכן נישאה לכוכב הקולנוע ברט ריינולדס איתו אימצה אנדרסון ילד אחד.
בשנת 2008 נישאה למוזיקאי בוב פליק ממקימי וחברי להקת הפולק "ארבעת האחים".
לונה קורלימה צ'מטאי-סלפטר היא אתלטית ישראלית ילידת-קניה.
זוכת מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת מרתון וסגנית מרתון ניו יורק (2022), אלופת אירופה (ברלין 2018) וזוכת מדליית ארד באליפות אירופה (מינכן 2022) בריצת 10,000 מטר ושיאנית אירופה בריצת 10 ק"מ (כביש), בתוצאה שדירגה אותה כשנייה בכל הזמנים כשנקבעה (30:05 דקות).
צ'מטאי-סלפטר היא האתלטית הישראלית היחידה שזכתה בתואר אלופת אירופה.
הוועד האולימפי הישראלי בחר בלונה צ'מטאי-סלפטר כספורטאית המצטיינת לשנת 2022.
צ'מטאי נולדה וגדלה בקפקנייאר שבמחוז ריפט ואלי במערב מדינת קניה, למשפחה משבט פוקוטס, תת-שבט הקלנג'ין.
בילדותה הצטיינה בכדורגל, אך עקב התנגדות אביה לא פנתה לעיסוק בספורט.
בשנת 2008 הגיעה לראשונה לישראל, על מנת לעבוד כאם בית בביתו של הקונסול הקנייתי בישראל.
במהלך ריצה בפארק הרצליה הבחין בה מאמן אתלטיקה, והפנה אותה למועדון "אתלטי אורן השרון".
היא החלה להתאמן יחד עם האתלט זוהר זימרו, ובשנים הבאות התחרתה בתחרויות בריצות בינוניות ארוכות.
במהלך אימוניה הכירה צ'מטאי את המאמן הישראלי דן סלפטר, שהיה לבן-זוגה ולמאמנה, במועדון מכבי תל אביב.
בשנת 2011 סיימה במקום רביעי באליפות ישראל בריצת 10,000 מטר.
בראשית 2013 הסתיימה כהונתו של הקונסול הקנייתי, ועמה גם עבודתה של צ'מטאי בביתו.
היא שבה לקניה, ולאחר שהוסדרו מחדש אשרות השהייה שלה שבה לישראל.
ב-2013 שבה וזכתה באליפות ישראל בריצת 5000 מטר.
בפברואר 2016 השתתפה במרתון תל אביב, וקבעה תוצאה של 2:40:16 שעות, המהווה קריטריון אולימפי להשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
במרץ אותה שנה הוענקה לה אזרחות ישראלית, ובכך התאפשרה הצטרפותה למשלחת הישראלית לאולימפיאדה.
בחצי מרתון ברלין, סיימה סלפטר במקום שמיני בתוצאה של 1:14:11 שעות.
במשחקים האולימפיים היא השתתפה בריצת מרתון, אולם פרשה לאחר 33 ק"מ, בשל פציעה בכתפה הימנית.
באליפות ישראל בריצת 15 ק"מ שנערכה בראשון לציון בתחילת פברואר, ניצחה צ'מטאי-סלפטר וקבעה שיא אישי חדש של 52:06 דקות.
בתחרות חצי מרתון ברצלונה, ספרד שנערכה באותו החודש, היא סיימה במקום 11 בשיא ישראל חדש של 1:12:48 שעות, שיפור לשיא של נילי אברמסקי (1:13:59 שעות).
בתחרות שנעכה בתל אביב באפריל היא קבעה בריצת מייל שיא אישי חדש של 4:47.50 דקות.
חמישה ימים לאחר מכן, היא קבעה בתחרות בתל אביב בריצת 10,000 מטר שיא ישראלי חדש של 32:43.89 דקות, שיפור לשיא של נילי אברמסקי (33:19.85 דקות).
שישה ימים לאחר מכן היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 4:23.94 דקות.
בתחילת מאי היא קבעה בתחרות בתל אביב בריצת 5000 מטר שיא אישי חדש של 16:12.51 דקות.
בהמשך אותו החודש היא השתתפה באליפות ברלין ל-25 ק"מ וניצחה בתחרות בשיא ישראלי חדש של 1:28:48 שעות.
בתחרות גביע אירופה ב-10000 מטר שנערכה במינסק היא סיימה במקום שמיני בתוצאה של 33:20.16 דקות.
באליפות אירופה לאומות שנערכה בתל אביב, זכתה סלפטר במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 16:19.90 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 3000 מטר, בשיא אישי חדש של 9:26.44 דקות.
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה סיימה סלפטר במקום 41 בריצת מרתון, בתוצאה של 2:40:22 שעות.
בתחרות שנערכה בתל אביב בפברואר, קבעה צ'מטאי-סלפטר בריצת 3000 מטר שיא ישראלי חדש של 9:06.60 דקות, שיפור לשיאה בן 16 השנים של נילי אברמסקי (9:19.52 דקות).
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בוולנסיה בחודש מרץ היא שברה בשנית את שיא ישראל לאחר שסיימה במקום 12, והעמידה אותו על 1:08:58 שעות.
בסוף אפריל, היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא אישי בתוצאה של 4:17.22 דקות.
מאוחר יותר באותו חודש, באליפות ישראל בריצת 10000 מטר, היא שברה את שיאה הישראלי לאחר שניצחה בתוצאה של 31:39.63 דקות.
במהלך אותה ריצה, שברה גם את שיא ישראל הטרי של אדווה כהן בריצת 5,000 מטר והעמידה אותו על 15:26.8 דקות.
בתחרות גביע אירופה בריצת 10,000 מטר שנערכה בלונדון בחודש מאי, זכתה צ'מטאי במדליית זהב בשיא ישראלי נוסף חדש של 31:33.03 דקות ובשל הישגיה הוכתרה כאתלטית החודש באירופה.
בתחילת יוני, קבעה צ'מטאי שיא ישראל חדש בריצת 15 ק"מ בתחרות שנערכה בולנסיה.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל, היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא ישראלי חדש של 4:11.69 דקות, שיפור לשיאה בן 25 השנים של עדנה לנקרי-שומיק (4:14.18 דקות).
בתחרות שנערכה בבלגיה באמצע יולי, ניצחה סלפטר בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:17.81 דקות, המהווה שיא ישראלי.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 זכתה צ'מטאי-סלפטר במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 31:43.29 דקות לפני סוזן קרומינס מהולנד (31:52.55 דקות) ומרף בהאטה משוודיה (32:19.34 דקות), ובכך הפכה לאתלטית הישראלית הראשונה שזכתה בתואר זה.
מספר ימים לאחר מכן, בריצת 5000 מטר, היא נפסלה, כי בתחילת הריצה דרכה על קו המסלול לפני שהורשתה לעשות כן.
לפני שנודע על פסילתה ולקראת סיום הריצה, בסיבוב הלפני אחרון, היא האיצה במחשבה שזהו הסיבוב האחרון, ובסיומו חצתה שנייה את קו הסיום, ולכן הניפה את ידיה וחייכה מאושר.
תוך כדי שהיא עוצרת, הבינה שנותר לה עוד סיבוב.
היא שבה לריצה, אך נדחקה למקום רביעי, בתוצאה שהייתה טובה מהשיא הישראלי בכ-16 שניות.
בתחרות ליגת היהלום בברמינגהאם שנערכה באותו חודש, סיימה צ'מטאי-סלפטר שביעית בריצת 3000 מטר בשיא ישראלי חדש של 8:42.88 דקות.
בתחרות שנערכה בסוף ספטמבר באמסטרדם, קבעה סלפטר בריצת 10 מייל שיא אירופה חדש של 50:45 דקות ו-40 שניות איטי משיא העולם.
חודשיים לאחר מכן, בחצי מרתון ליסבון, סיימה במקום השני בשיא ישראלי חדש של 1:07:55 שעות.
במרתון פירנצה, שנערך בחודש נובמבר, ניצחה במרתון פירנצה בשיא ישראלי חדש של 2:24:17 שעות שיפור של יותר מ-11 דקות לשיא הקודם של ילנה דולינין שנקבע במרתון ברלין.
ב-31 בדצמבר, קבעה צ'מטאי שיא ישראלי חדש בריצת 10 ק"מ, בתחרות שנערכה ברומא, בתוצאה של 31:46 דקות.
בסך הכל קבעה צ'מטאי בשנת 2018 11 שיאים ישראלים חדשים.
באליפות ישראל ב-15 ק"מ שנערכה בראשון לציון, זכתה צ'מטאי-סלפטר במדליית זהב בתוצאה של 48:42 דקות.
בתחרות גביע החורף שנערכה בחודש בפברואר, היא ניצחה בריצת 3000 מטר כשקבעה תוצאה של 8:56.55 דקות.
את 2000 המטרים הראשונים בריצה היא עברה בתוצאה של 5:52.30 דקות, המהווה שיפור של 16 שניות לשיא הישראלי הקודם שהיה שייך לנילי אברמסקי.
במרוץ אור יהודה שנערך באותו חודש, היא קבעה שיא ישראלי חדש בריצת 5 ק"מ (כביש) של 15:15 דקות.
בחצי המרתון של אוסטיה זכתה סלפטר במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 1:06:40 שעות.
חודשיים לאחר מכן, בחצי המרתון של פראג, היא זכתה במדליית כסף בשיא ישראלי חדש של 1:06:09 דקות, התוצאה השנייה בטיבה באירופה בכל הזמנים.
חודש לאחר מכן, במרתון פראג, היא זכתה במדליית זהב בשיא ישראל חדש של 2:19:46 שעות, התוצאה הרביעית בטיבה בעולם בשנת 2019 כשנקבעה, והבטיחה את מקומה באולימפיאדת טוקיו (2020).
בתחרות שנערכה בפינלנד בסוף מאי, קבעה צ'מטאי שיא עונתי בריצת 1500 מטר של 4:20.51 דקות וסיימה במקום השני.
בתחרות שנערכה בתל אביב בתחילת יוני, סיימה סלפטר במקום השני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:34.06 דקות.
בתחרות גביע אירופה בריצת 10,000 מטר שנערכה ביולי, היא זכתה במדליית כסף בשיא ישראל חדש של 31:15.78 דקות, אחרי סטפני טוול מבריטניה.
התוצאה שקבעה טובה בכ-10 שניות מהקריטריון האולימפי לאולימפיאדת טוקיו (2020).
בתחרות שנערכה בלונדון בסוף יולי, קבעה צ'מטאי-סלפטר שיא ישראלי חדש בריצת 5000 מטר, בתוצאה של 14:59.02 דקות והיא הפכה לראשונה שירדה מ-15 דקות בריצת 5000 מטר.
באליפות אירופה לאומות שנערכה בקרואטיה, ניצחה צ'מטאי בריצת 5000 מטר, בתוצאה של 15:44.38 דקות.
בריצת 10 ק"מ (כביש) שנערכה בטילבורך, ב-1 בספטמבר 2019, סיימה צ'מטאי-סלפטר ראשונה בשיא אירופאי חדש של 30:05 דקות, תוצאה שדירגה אותה במקום שני בכל הזמנים בריצה זו כשנקבעה, אחרי ג'וסלין ג'פקוסגיי מקניה (29:43 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה בחודש ספטמבר, סלפטר התחילה בדבוקה המובילה.
לאחר 10 ק"מ, 6 רצות מהדבוקה המובילה החלו להגביר, ובנקודת 15 הק"מ הובילו עליה בכ-50 שניות וסלפטר המשיכה לרוץ בקצב שלה.
לאחר 25 ק"מ הפער הצטמצם ל-16 שניות בלבד, אך סלפטר החלה לדעוך, ובסופו של דבר נאלצה לפרוש בעודה חמישית, בין הקילומטר ה-31 ל-32, לאחר שסבלה מחוסר אנרגיה שנבע מהכנה תזונתית לקויה למירוץ.
בנוסף אליה, פרשו עוד 27 רצות, המהוות כ-40% מכלל הרצות, עקב התנאים הקשים ששררו שם; המרתון הוזנק דקה לחצות, בטמפרטורה של 32 מעלות, ולמעלה משבעים אחוזי לחות.
במרתון פרנקפורט סיימה סלפטר במקום רביעי בתוצאה של 2:23:11 שעות.
באליפות ישראל בחצי מרתון, שנערכה בדצמבר בבית שאן, זכתה צ'מטאי במדליית זהב בתוצאה של 1:10:05 שעות, המהווה שיא מסלול במירוץ עד היום (נכון ל-2025).
בתחרות שנערכה בולנסיה, סיימה צ'מטאי-סלפטר במקום החמישי בריצת 10 ק"מ, בתוצאה של 31:09 דקות.
במרתון טוקיו, שהיה למרתון הראשון מסבב המרתונים המרכזיים העולמי בו השתתפה, זכתה צ'מטאי-סלפטר במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 2:17:45 שעות, תוצאה שדירגה אותה במקום שישי בכל הזמנים באותה העת.
בתחילת יוני היא ניצחה בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:15.75 דקות.
בגביע האיגוד בתחילת יולי היא ניצחה בשלוש ריצות, בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:07.05 דקות, בריצת 1500 בתוצאה של 4:15.72 דקות ובריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:52.86 דקות.
בתחרות שנערכה שבוע לאחר מכן היא קבעה בריצת 3000 מטר תוצאה של 9:06.38 דקות.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל ב-4 בספטמבר סיימה צ'מטאי-סלפטר שנייה בריצת שעה בתוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה של 18,571 מטר, אחרי סיפן חסן מהולנד שקבעה שיא עולם חדש של 18,930 מטר.
שתיהן קבעו תוצאה טובה משיא העולם בן 12 השנים של דירה טונה מאתיופיה (18,517 מטר).
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בפולין בחודש אוקטובר, סיימה צ'מטאי-סלפטר במקום ה-12 בתוצאה של 1:08:31 שעות.
באולימפיאדת טוקיו, צ'מטאי סלפטר התחרתה בריצת המרתון שנערכה בסאפורו וסיימה במקום ה-66 מתוך 88 רצות.
4 ק"מ לסיום, כאשר היא נמצאת במקום השלישי ולאחר שהייתה בין המובילות לאורך הריצה, צ'מטאי סלפטר נעצרה עקב התכווצויות בבטן, שנבעו מכאבי מחזור.
מספר דקות לאחר מכן היא הצליחה לחזור לרוץ ולסיים את המרתון בתוצאה של 2:48:31 שעות.
תנאי החום הקשים ששררו במסלול התחרות בסאפורו, טמפרטורה של כ-30 מעלות וכ-80 אחוזי לחות, השפיעו על המתחרות כאשר רבות מהן פרשו.
במרתון לונדון 2021, סיימה צ'מטאי סלפטר במקום החמישי.
בריצה זו השיגה את התוצאה השנייה הכי טובה שלה כשרצה 2:18:54 שעות, שזוהי גם תוצאת השנה שלה
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ב-18 ביולי 2022 היא זכתה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:20:18 שעות, אחרי גוטיטום גברסלסי מאתיופיה שקבעה שיא אליפות חדש של 2:18:11 שעות וג'ודית ג'פטום קוריר מקניה (2:18:20 שעות).
צ'מטאי-סלפטר נשארה בקצה הדבוקה המובילה לאורך רוב הריצה, ובקילומטר ה-35 היא עברה מהמקום החמישי אל המקום השלישי כאשר חלפה על פני שתי רצות; אנג'לה טאנוי הקנייתית ואבאבל יסאנה האתיופית.
בקילומטר ה-39 היא פתחה פער מהרצה האריתראית נזרת ולדו אשר הייתה בעקבותיה, והתבססה במקום השלישי עד לקו הסיום.
מדליה זו הייתה הרביעית בסך הכל של ישראל באליפויות העולם באתלטיקה והראשונה במקצועות המסלול.
באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה ב-15 באוגוסט 2022, זכתה לונה במדליית הארד בריצת ה-10,000 מטרים בתוצאה של 30:46.37 דקות.
תוצאה זו היא גם שיא ישראל לנשים למרחק זה.
מדליית כסף במרתון ניו יורק
במרתון ניו יורק שנערך ב-6 בנובמבר זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:23:30 שעות, שבע שניות אחרי שרון לוקדי מקניה (2:23:23 שעות) ולפני אלופת העולם גוטיטום גבריסלאסי (2:23:39 שעות).
היא הקדימה אתלטיות מהשורה הראשונה בעולם כמו אדנה קיפלגט מקניה (פעמים אלופת עולם 2011 ו-2013) בריצת מרתון הלן אובירי מקניה, פעמיים ברציפות סגנית אלופה אולימפית (ריו 2016 וטוקיו 2020) ופעמיים אלופה עולם (2017 ו-2019) בריצת 5000 מטר.
אחרי המדליה ההיסטורית של סלפטר באליפות העולם באורגון בקיץ, הרצה שבה לארצות הברית וסיימה במקום השני בהופעת הבכורה שלה במרתון ניו יורק.
בחצי מרתון רומא שנערך ב-5 במרץ 2023 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:06:56 שעות, אחרי דורקס טאויטואק (1:06:21 שעות) ולפני מגדלין מסאי (1:07:07 שעות), שתיהן מקניה.
במרתון בוסטון שנערך ב-17 באפריל היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 2:21:57 שעות, אחרי הלן אובירי מקניה (2:21:38 שעות) ואמנה בריסו (2:21:50 שעות).
היא הקדימה את אלופת העולם המכהנת גוטיטום גבריסלאסי מאתיופיה שסיימה עשירית.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ב-26 באוגוסט, סיימה במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:25:38 שעות אחרי אמנה בריסו מאתיופיה (2:24:23 שעות), גוטיטום גבריסלאסי מאתיופיה (2:24:34 שעות) ופטימה זהרה גרדי ממרוקו (2:25:17 שעות).
לאורך רוב הריצה היא נשארה בדבוקה המובילה ואף הובילה את הרצות, אך בקילומטר ה-33 נעשתה פריצה של ארבע רצות מאתיופיה.
בהמשך אחת מהרצות האתיופיות פרשה ובק"מ ה-36 פטימה זהרה גרדי ממרוקו עקפה את צ'מטאי סלפטר שירדה למקום החמישי.
לקראת הסיום עקפה צ'מטאי סלפטר את יאלמזרף יהולאו מאתיופיה שנחלשה והגיעה לקו הסיום במקום הרביעי.
בחודש מרץ בעת השתתפה במרתון טוקיו, היא נפצעה ולא סיימה את הריצה.
לאחר בדיקות התגלה שהיא סובלת משבר מאמץ באגן.
לאחר תקופת החלמה היא חזרה להתחרות בחודש יוני בתחרות חצי המרתון באליפות אירופה וסיימה במקום העשירי.
באולימפיאדת פריז, היא סיימה במקום שמיני בריצת המרתון, מיקום השיא של ישראל בתחרות המרתון האולימפית, בזמן של 2:26:08 שעות.
צ'מטאי-סלפטר הייתה לאורך רוב הריצה חלק מהעשירייה המובילה, אך לקראת הסיום הפער מהפודיום גדל ולבסוף היא סיימה 3:13 דקות אחרי המנצחת סיפאן חסן מהולנד.
מדליית ארד אישית וכסף קבוצתי באליפות אירופה
באפריל היא התחרתה בריצת המרתון באליפות אירופה לריצה שנערכה בבלגיה ולמעשה החליפה את תחרות המרתון באליפות אירופה באתלטיקה.
היא זכתה במדליית הארד כשסיימה שלישית בזמן של 2:28:01 שעות אחרי הרצות הספרדיות פאטימה נאפי (ראשונה) ומאג'ידה מאיוף (שנייה).
עקב התוצאות הטובות של חברותיה לנבחרת באותה הריצה, זכו צ'מטאי-סלפטר ונבחרת ישראל במדליית הכסף הקבוצתית.
ריצת 15 ק"מ (כביש): 47:38 דקות (2019) שיא ישראל, התוצאה הרביעית בטיבה באירופה
ריצת 10 מייל (כביש): 50:45 דקות (2018), שיא אירופה, התוצאה השישית בטיבה בעולם
ריצת מרתון: 2:17:45 שעות (2020), שיא ישראל, מדורגת שנייה באירופה בכל הזמנים אחרי פאולה רדקליף
בשנת 2014 נישאו צ'מטאי ודן סלפטר בחתונה אזרחית בעיר הבירה ניירובי של מולדתה קניה, כשבדצמבר 2014 נולד להם בן.
במרץ 2016 בקשתה אושרה לאזרחות ישראלית, מתוקף נישואיה.
לונה מקסימוף היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #240 ממרץ 1982, ונוצרה על ידי הכותב והמאייר ג'ון ביירן.
לונה מקסימוף היא בתם של חברת משפחת המלוכה של הבלתי אנושיים קריסטליה אמקוולין ושל חבר האקס-מן פייטרו מקסימוף / קוויקסילבר, שקרויה על שם הירח בו נולדה.
בשכתוב משנת 2015 נקבע כי אביה אינו מוטאנט, אלא קיבל את כוחותיו כתוצאה מניסויים שעבר בידי הוד התפתחותו.
הוריה השאירו אותה להשגחתם של הוד התפתחותו והאנשים החדשים, הרואים בה קרובת משפחה.
כאשר אביה איבד את כוחותיו בשל מעשיה של אחותו, הוא חשף את עצמו לערפילי טריגן, ולאחר מכן שכנע את לונה לחזור לכדור הארץ וחשף אותה לערפילים.
הודות לחשיפה לערפילים, לונה קיבלה את היכולות לראות רגשות באופן ויזואלי, וכן לשנות, לתמרן ולהסיר אותם כרצונה.
היות שהיא לא שלטה בכוחותיה, לונה נאלצה בתחילה להרכיב משקפי שמש בכל עת.
היא התלוותה לאביה לזמן מה במסעו לחידוש כוחותיהם של המוטאנטים שכוחותיהם הוסרו מהם באירועי בית אם, אך לאחר שנקלעה לקרב בין אביה לסבה לכאורה מקס אייזנהרדט/מגנטו, אביה השאיר אותה להשגחת אמה והבלתי אנושיים.
דודה מקסימוס תמרן אותה לשחררו, והשתלט על אטילאן וממלכת הבלתי אנושיים.
לונה הייתה נוכחת כאשר אומת הבלתי אנושיים השתלטה על אימפריית הקרי והשתקעה בעיר האלה.
כאשר אביה הגיעה עם גבישי טריגן הגנובים בטענה שמתחזה מגזע הסקרול גנב אותם, לונה זיהתה כי הוא משקר ושמרה זאת בסוד מתוך אהבה.
כאשר אביה התוודה בפני העולם על מעשיו, היא הייתה גאה בו, ואמרה לו שהרוויח את כבודה בחזרה.
היא נראתה לאחרונה כתלמידה באקדמיית בראדוק.
לונזו אנדרסון בול הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA").
בול נולד באנהיים שבקליפורניה, בנם הבכור מבין שלושה בנים של לה-ואר וטינה.
הוא למד בתיכון צ'ינו הילס בסן ברנרדינו.
בול הצטיין בקבוצת הכדורסל של התיכון ובשנתו האחרונה השיג ממוצע של טריפל דאבל, 23.9 נקודות, 11.3 ריבאונדים ו-11.7 אסיסטים למשחק.
הוא הוליך את קבוצתו למאזן מושלם של 35–0 ולזכייה באליפות התיכונים של קליפורניה.
בתום העונה נבחר למר כדורסל של קליפורניה, למר כדורסל של ארצות הברית, זכה בפרס מורגן ווטן ובפרס נייסמיית' לשחקני תיכון והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בעונת 2016/2017 שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
הקבוצה סיימה במאזן 33–6 והפסידה בשמינית גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל לאוניברסיטת קנטקי.
בול סיים את העונה עם ממוצע של 14.6 נקודות, 6 ריבאונדים, 7.6 אסיסטים (ראשון בליגת המכללות) ו-1.8 חטיפות למשחק.
הוא נבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות ובליגת PAC-10, שחקן השנה הראשונה המצטיין של ליגת ה-PAC-10 ובפרס ויימן טיסדייל לשחקן השנה הראשונה המצטיין ב-NCAA.
בדראפט ה-NBA ב-2017 נבחר במקום השני על ידי לוס אנג'לס לייקרס.
במהלכה של ליגת הקיץ של ה-NBA זכה בול עם הלייקרס באליפות.
לאחר שהשיג שני טריפל-דאבלים במהלך הליגה והוביל אותה באסיסטים למשחק נבחר בול ל-MVP של ליגת הקיץ.
במשחק נגד פיניקס סאנס, בראשיתה של עונתו הראשונה, קלע 29 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים ומסר 9 אסיסטים.
מספר משחקים לאחר מכן רשם 19 נקודות, 12 ריבאונדים ו-13 אסיסטים במשחק מול מילווקי באקס.
בשל פציעה בקרסול נעדר בול מ-35 המשחקים האחרונים של קבוצתו בעונת .
ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם ברנדון אינגרם, ג'וש הארט, דיאנדרה האנטר ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לאנתוני דייוויס.
באוגוסט 2021 הועבר בול לשיקגו בולס במסגרת עסקת "חתימה והעברה", תמורת תומאש סטורנסקי, גארט טמפל ובחירת דראפט עתידית.
בינואר 2022 סבל מקרע במניסקוס, ועד עונת 2024-2025 עבר סדרת ניתוחי ארתרוסקופיה של מפרק הירך שמנעו ממנו לשחק.
ב-5 בפברואר 2025 האריך את החוזה עם שיקגו בולס לשנתיים תמורת 20 מיליון דולר.
ביוני 2025 עבר בטרייד לקליבלנד קבאלירס תמורת אייזק אוקורו.
אביו של בול הקים חברת הלבשה תחת המותג "Big Baller Brand" (ובקיצור BBB) לשיווק מוצרי הלבשה וספורט.
שם המותג מתייחס לבול ושני אחיו, לאמלו ולי-אנג'לו, כדורסלנים אף הם.
בנוסף ללונזו בול ילדה בשם זואי.
מחוז משנה לוניניץ (בבלארוסית: Луніне́цкі раён) הוא אחד מ-16 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז ברסט בבלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר לוניניץ.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה לוניניץ 73,200 בני אדם.
ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 96.2% בלארוסים, 2.5% רוסים, ו-0.8% אוקראינים.
לונה כהן הייתה אמריקאית שעבדה בריגול עבור ברית המועצות.
הייתה נשואה למרגל מוריס כהן.
לונה כהן נולדה בשם לאוניטה תרזה פטקה (Leontine Theresa Petka), במסצ'וסטס שארצות הברית להורים מהגרים פולנים קתולים.
היא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, וגויסה לריגול סובייטי בשנת 1939 על ידי בעלה, מוריס כהן.
היא עבדה מתוך הנציבות של סוכנות הריגול הסובייטית בניו יורק בעבור קציני המקרה הסובייטיים, כולל אנטולי יטסקוב, בזמן מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1941 נישאה למוריס כהן.
לאחר שבעלה גויס לצבא בשנת 1942, לונה ניהלה רשת שכללה מהנדסים וטכנאים בתחום התחמושת והתעופה במפעלים באזור ניו יורק.
היא עבדה בשני מפעלי הגנה, חברת מתכת ציבורית בניו יורק ב-1941, ובמפעל לחלקי מטוסים בלונג איילנד ב-1943. אחד ממקורותיה אף הצליח להבריח דגם עובד של מקלע חדש ממפעל תחמושת.
היא הייתה שליחה שהעבירה דיווחים מתאודור הול ומשני מקורות נוספים המכונים בשמות "פוגל" ופרס", שעבדו בפרויקט לפיתוח נשק גרעיני של ארצות הברית בלוס אלמוס שבניו מקסיקו אל הנציבות של הסובייטים בניו יורק, שם סוכן הק.ג.ב, מהנדס צעיר בשם ליאוניד ר.
קווסניקוב, תיאם את פעולותיה של לונה והעביר מידע מודיעיני למוסקבה.
בשנת 1949 החלו לעבוד עם רודולף אבל.
לאחר מעצרו של קלאוס פוקס בתחילת 1950, ביום מעצרם של יוליוס ואתל רוזנברג, נמלטו בני הזוג כהן למוסקבה.
שם קיבלה לונה הכשרה נוספת בהפעלת רדיו ופענוח צפנים.
בשנת 1954 הוצבו מחדש הצמד בלונדון תחת השמות הלן קרוגר (Helen Kroger) ופיטר קרוגר עם דרכונים ניו זילנדים.