tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אבן הפינה לבניינים הראשונים בפרויקט הונחה בשנת 1995. באותה השנה, במסגרת חגיגות 40 שנה לאוניברסיטה, נחנכו הפארק והאמפיתיאטרון ע"ש בוב שאפל.
בשנים הבאות תוכנן ונבנה חלקו הצפוני של הקמפוס, שעל עיצוב קווי המתאר הופקד האדריכל צבי לישר.
במאי 2004 הונחה אבן הפינה לארבעת הבניינים של בית הספר להנדסה, אשר נחנכו בשנת 2009.
בשנת 2011 הוקם בצפת קמפוס נוסף של אוניברסיטת בר-אילן, ובו שוכנת הפקולטה לרפואה.
הקמפוס מעוטר בקשתות היסטוריות, שהן שיחזור מדויק של המבנה המקורי ששכן במקום.
קמפוס בר-אילן הוא ריאה ירוקה בלב האזור העירוני, והוא כולל מדשאות, מזרקות, בריכות, שדרות מוצלות וגנים, ובהם שמונה "גני סיפור", שכל אחד מהם עוצב בהשראת סיפורים מהמסורת היהודית בשילוב רעיונות מדעיים ומחקריים.
עוצב בהשראת "שירת הים" ובהשראת גליליאו גליליי.
ממוקם בין הבניין לפסיכולוגיה לבניין לחקר המוח.
מעוצב באלמנטים מעוגלים המזכירים אוזן קשבת.
עוצבו בהשראת פסוקים משיר השירים לצד אלמנטים של חקלאות קדומה.
כולל את גן המגל, גן "אל גינת אגוז", גן "ערוגות הבושם" וגן "גן נעול".
מבוסס על דגם של בית כנסת גלילי עתיק, מוקף ב-12 עמודים, לזכר 12 השבטים, וברצפתו הוטבע פסיפס משוחזר, שיוצר בהתאם לפסיפס אותנטי שנמצא בבית הכנסת העתיק בבית אלפא.
עוצב בהשראת אברי הפריון הנשיים, וכולל בוסתן של עצי פרי.
ממוקם ליד בניין ננוטכנולוגיה ועוצב בהשראת ספרות הרמח"ל.
ממוקם בצדו המזרחי של בניין הננו-טכנולוגיה.
זהו הגן הגבוה בקמפוס, והוא מעוצב על בסיס התודעה כי אין האדם אלא כאין וכאפס מול עוצמתו וגדולתו של האל.
מעוטרת ב-12 עמודים, במנורה בעלת שבעה קנים ובעצי תמר וזית, ולה 4 כניסות המסמלות את 4 רוחות השמיים.
בין שני חלקי הקמפוס, הצפוני והדרומי, מחברת הטיילת המרכזית ע"ש לילי שאפל, המעוצבת בהשראת הטלית, לרבות ריצוף בקווים מקבילים, ריהוט לבן ותאורה לבנה.
הטיילת מעוטרת בגזיבו, במזרקה ובלוח אבני חושן.
לאוניברסיטה שני מתחמי מעונות סטודנטים: "מעונות האילנות", הממוקמים בלב הקמפוס, ו"מעונות המאה" החדשים יותר, במזרח האוניברסיטה.
המעונות החדשים נבנו כשני מבני מגורים בצורת עיגול טבעתי הכוללים חדרים ודירות מגורים לעד שלושה שותפים, וביניהם פארק.
המעונות מכילים מיטות לכ-1,162 סטודנטים.
כ-270 מיליון ש"ח הושקעו בשני המבנים.
גדר האוניברסיטה הועברה פנימה יותר על מנת שהחזית המסחרית והחנויות שבה פתוחים לציבור הרחב.
בגלל צביונה הדתי של האוניברסיטה הוחלט שהבניין הראשון יאכלס סטודנטיות וסטודנטים (בקומות נפרדות על מנת לשמור על הפרדה מגדרית) והמבנה השני יהיה חד-מגדרי, והמין הנבחר ייקבע לפי המין שנרשם הכי הרבה למעונות.
וכך, שבבניין השני (שיציע בקומת הכניסה כיתות, אולם אירועים ובית כנסת, מכבסה ואף חדר כושר) נבנתה רמפה ברוחב 1.30 מטר שמחברת בספירלה בין הקומות.
כך יוכלו הסטודנטים לעלות ממפלס הכניסה היישר לגג, הן בעזרת קורקינט והן בעזרת אופניים.
כבר בשנת הלימודים הראשונה באוניברסיטה, בחודש מרץ 1956, הופסקו הלימודים לשבוע על רקע הסלמה ביטחונית בגבולות, והתלמידים וחברי הסגל יצאו ליישובים בעמק בית שאן, שם עסקו בהכנת ביצורים ובפעילות חינוכית ותרבותית לטובת העולים.
מאז ולאורך השנים יזמה בר-אילן פרויקטים חברתיים רבים, ומעודדת חברי סגל וסטודנטים להשתתף בפעילות למען הקהילה.
מערך הקליניקות של הפקולטה למשפטים: מעניקות ליווי וייצוג משפטי, ללא תשלום, לאנשים שידם אינה משגת.
הקליניקות מתמחות בנושאים כמו סיוע משפטי אזרחי, סיוע לנשים בענייני משפחה, מימוש זכויות של אנשים עם מוגבלות, זקנים וניצולי השואה, גישור ויישוב סכסוכים, ליווי נפגעי עבירה, קידום שוויון ורגולציה סביבתית.
הקליניקה של המחלקה לפסיכולוגיה: מציעה טיפול פסיכולוגי פרטני וקבוצתי במגוון תחומים, ובהם סיוע נפשי למתמודדים עם טראומה, אובדן ואבל, למתמודדים עם נכויות ומחלות פיזיות ולמתמודדים עם קשיים בזהות האישית ובקשרים בינאישיים.
בנוסף, מוצע טיפול במשחק לילדים.
הקליניקות של בית הספר לעבודה סוציאלית: בית הספר מתפעל ארבע קליניקות: קליניקה לטיפול זוגי ומשפחתי; אדוות להחלמה – מגוון מענים בגישה משפחתית לאחר אירוע טראומתי; קליניקה לטיפול במשחק; וקליניקה לטיפול CBT באמצעות מציאות מדומה.
הקליניקות של בית הספר לאופטומטריה ומדעי הראייה: בית הספר מתפעל חמש קליניקות: קליניקה לבדיקות ראייה, המציעה בדיקות אופטומטריות ללא תשלום לקהל הרחב; קליניקה לעדשות מגע; קליניקה לראייה ירודה; קליניקה לתרגילי עיניים (אימון חזותי); וקליניקה ניידת, המגיעה למרחבים הקהילתיים בפריפריה, בקרב אוכלוסיות של קשישים וניצולי השואה.
מיזם ספֵרת הסוכרת: הוקם ב-2021, ביוזמת הפקולטה לרפואה.
מיזם שמטרתו להילחם במגפת הסוכרת וההשמנה בפריפריה הגאוגרפית של ישראל, בגישה הוליסטית המקדמת שיתוף פעולה בין הרשויות המקומיות, משרד הבריאות, קופות החולים וגורמים נוספים בקהילה.
המיזם פועל בכ-20 ערים ורשויות מקומיות באזור הגליל.
עוצמות - פרויקט העשרה אקדמית לאנשים עם רב גוניות קוגניטיבית.
פרויקט בן שלושה שלבים שנוסד לפני כעשור על ידי פרופ חפציבה ליפשיץ.
שירותים לקהילה במהלך מלחמת חרבות ברזל
במהלך מלחמת חרבות ברזל התגייס סגל האוניברסיטה, כמו גם הסטודנטים, למגוון שירותים למען הקהילה.
בין המיזמים שהוצעו בחודשי המלחמה הראשונים:
קו חם לתמיכה נפשית, פתוח לקהל הרחב, שהופעל על ידי מומחים בבריאות הנפש, חברי סגל ובוגרים מהמחלקה לפסיכולוגיה ומבית הספר לעבודה סוציאלית.
מוקד תרגום בחירום, שהציע שרותי תרגום טלפוניים בזמן אמת בלמעלה מעשר שפות למוסדות, אירועים ודוברי שפות זרות שנקלעו למצוקה כתוצאה מהאירועים.
בית ספר לילדים מפונים, שהוקם בכפר המכביה ביוזמת הפקולטה לחינוך.
בדיקות אופטומטריות ותרומת משקפיים ועזרי ראייה לניצולים ולמפונים מיישובי העוטף.
זאת, באמצעות הקליניקה הניידת של בית הספר לאופטומטריה.
רכישה של כ-200 מכשירי אולטראסאונד ניידים, והכשרת הצוותים הרפואיים להשתמש בהם בשטחי הלחימה, ביוזמת הפקולטה לרפואה.
הקמת מרכז חוסן לדובים, שהציע לילדים מפונים או נפגעים פעילות להפחתת המתח והחרדה ולהגברת החוסן הנפשי, ביוזמת הפקולטה לרפואה.
בשנת 2024 הוקם באוניברסיטה מרכז חמני"ה (חוסן מנהיגותי ניהולי) המתכלל, מאגד ומקדם את כל פעילויות החוסן של האוניברסיטה.
המוסד העליון של אוניברסיטת בר-אילן הוא חבר הנאמנים, שאחראי בין היתר להתוות את המדיניות של האוניברסיטה ואת יעדיה, לקיים את האוניברסיטה כמוסד להשכלה גבוהה, על מנת לטפח ולקדם את הלימוד ואת המחקר בכל ענפי התורה והמדע, ברוח תורת ישראל ומסורת ישראל.
בין יתר תפקידיו, לאשר את תקציב האוניברסיטה, לפקח על ניהולה, השגת יעדיה וקידומה.
חבר הנאמנים מהווה את החוליה המקשרת את האוניברסיטה עם יהדות התפוצות, ומעודד את פעולת ידידיה בישראל ובשאר העולם.
חבר הנאמנים ממנה את הנשיא, המנכ"ל, המבקר, היועץ המשפטי ורואה החשבון של האוניברסיטה ונושא בסמכות השיורית בכל ענייני האוניברסיטה שלא הוקנתה בתקנון לרשות או מוסד אחר.
מתוך חבר הנאמנים מתמנה הוועד המנהל המורכב מחברי חבר הנאמנים שהם תושבי ישראל ומחברים מכוח תפקידם.
בתקופות שבין אספה לאספה של חבר הנאמנים, משמש הוועד המנהל כמורשה של חבר הנאמנים למלא את כל הסמכויות והכוחות המסורים לחבר הנאמנים, פרט לסמכויות שאינן ניתנות להעברה, על פי החוק.
הוועד המנהל, מלבד התכנסויותיו התקופתיות, פועל באמצעות ועדות משנה מטעמו הממלאות הלכה למעשה את תפקידי הפיקוח הציבורי על פעולות האוניברסיטה.
הסנאט הוא הסמכות האקדמית העליונה באוניברסיטה, והוא אחראי על ההוראה והמחקר המתבצעים בה.
יחד עם חבר הנאמנים, הוא מופקד על שמירת היסודות הרוחניים של האוניברסיטה.
הסנאט מורכב מחברים נבחרים, מחברים בתוקף תפקידם וממשתתפים בתוקף תפקידם.
הוא כולל 70 חברים, מהם 60 חברים נבחרים, 10 ממלאי תפקיד ועוד משתתפים בתוקף תפקידם.
תפקידי הסנאט כוללים, בין היתר, פיתוח וקידום המחקר המדעי, הענקת תארים אקדמיים, מינוי דיקני הפקולטות וחברי הוועדה המרכזת, המלצה על מינוי חברי סגל לדרגת פרופסור מן המניין וקידומם, הענקת קביעות לחברי סגל, ועוד.
הסנאט מתכנס לפחות 6 פעמים במהלך כל שנה אקדמית, והוא פועל באמצעות ועדות קבועות, כגון הוועדה המרכזת, שתפקידה לרכז את עבודת הסנאט, להכין את החומר לקראת דיוניו ולקבל החלטות בעניינים הנתונים לסמכותה.
הסנאט ממנה ועדות נוספות, האחראיות למינוי חברי סגל וקידומם, קבלת תלמידים, משמעת תלמידים ועוד.
המועצה האקדמית העליונה היא הגוף הייצוגי העליון של האקדמיה באוניברסיטת בר-אילן.
חברים בה כל חברי הסגל באוניברסיטה בדרגת פרופסור מן המניין במשרה מלאה, בעלי קביעות ובמינוי במסלול הרגיל, נגיד האוניברסיטה, נשיא האוניברסיטה, רקטור האוניברסיטה (יושב ראש), דיקני פקולטות ונציגי דרגות אקדמיות אחרות.
סמכויות המועצה כוללות בין היתר: בחירת הרקטור, אישור מינוי סגן הרקטור ובחירת חברי הסנט, חברי ועדות המינויים והערעורים וממלאי מקומם.
הרקטור הוא הראש האקדמי של האוניברסיטה ויושב ראש המועצה האקדמית העליונה, ולצדו סגן הרקטור.
המזכירות האקדמית מסייעת לרקטור להוציא אל הפועל את המדיניות האקדמית.
אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן היא עמותה רשומה ומלכ"ר, המאגדת את הסטודנטים הלומדים באוניברסיטת בר-אילן, מייצגת אותם ופועלת למען רווחתם.
אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן היא חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים בישראל.
אוניברסיטת בולוניה (באיטלקית: Università di Bologna; בקיצור: Unibo) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בבולוניה שבאיטליה.
האוניברסיטה שהחלה לפעול בשנת 1088, היא מהאוניברסיטאות הוותיקות בעולם, כמו גם אחד המוסדות האקדמיים הבולטים באיטליה ובאירופה.
נכון לשנת הלימודים 2022–2023 למדו בה בחמישה קמפוסים, מעל 96 אלף סטודנטים ב-31 מחלקות ושבעה מרכזי מחקר בין-מחלקתיים.
האוניברסיטה היא העתיקה ביותר בעולם המערבי ואחת האוניברסיטאות העתיקות בעולם.
כתבי הזכויות הראשונים שלה התקבלו מפרידריך ברברוסה בשנת 1158. במאה ה-19 חקרה ועדת היסטוריונים את תולדות האוניברסיטה וגילתה כי היא נוסדה כבר בשנת 1088. האוניברסיטה חגגה את יום השנה ה-900 שלה בשנת 1988. בעולם כולו מקדימות אותה רק שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת אל-קרוויין שבפאס ואוניברסיטת אל-אזהר בקהיר שבמצרים.
הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בולוניה נחשבת לראשונה בעולם בתחומה.
לאוניברסיטה שלוחות לימוד ברג'ו אמיליה ובאימולה ושלוחות לימוד ומחקר ברוונה, בפורלי (Forlì), ברימיני (Rimini) ובצ'זנה; "קולג'ו סופריורה" משמש כתוכנית מצוינות.
בנוסף לכך קיימת שלוחה בבואנוס איירס.
שיטת הלימוד, כמו בכל איטליה מתבססת על בחינות בעל פה.
האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט, בקבוצת קוימברה, באירופאום ובגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר.
האוניברסיטה העתיקה ביותר בעולם המערבי נוסדה מהתארגנות חופשית וחילונית (מנותקת משליטת הכנסייה או כל חצר מלוכה שהיא) של סטודנטים שבחרו ומימנו את הפרופסורים שלהם מכיסם.
התארגנות הסטודנטים פעלה בדרך של עזרה הדדית, וחולקה לפי לאומים לשתי קבוצות עיקריות: אינטראמונטאני או צ'יטאמונטאני (מילולית "בתוך ההרים" או "מעבר זה של ההרים", והכוונה לסטודנטים מדרום להרי האלפים, כלומר מאיטליה) ואולטראמונטאני (מילולית "מאחורי ההרים", "מעבר להרים" [מנקודת מבטה של איטליה], והכוונה לסטודנטים משאר ארצות אירופה שאינן איטליה).
במאה ה-12 היו באוניברסיטה 17 תת-קבוצות לאומיות של אינרטראמונטאני ו-14 תתי קבוצות לאומיות של אולטראמונטאני.
כעדות לכך, בבניין הארקיג'נאזיו (שהיה מקום מושבה של האוניברסיטה) מוצגים סמליהן של משפחות הסטודנטים של אותה התקופה.
קולג'ו די ספאניה היוקרתי (ארגון העזרה ההדדית של הסטודנטים הספרדים) משמש עד היום כשריד פעיל לאותה תקופה.
אוניברסיטת בולוניה הייתה היפוכה של אוניברסיטת סורבון, שהמרצים שלה השתייכו וממומנו על ידי הכנסייה או בית המלוכה.
לאחר מכן מימנה העירייה את המרצים של אוניברסיטת בולוניה.
מרצ'לו מלפיגי, 1628- 1694, מייסד האנטומיה המיקרוסקופית, ונחשב להיסטולוג הראשון.
האישה הראשונה בעולם שזכתה במשרה אוניברסיטאית בתחום המדעים.
במאי 1732, היא קיבלה תואר דוקטור, שהיה התואר האקדמי השלישי בלבד שהוענק מעולם לאשה על ידי אוניברסיטה אירופאית.
האישה הראשונה שכיהנה כפרופסור בפיזיקה באוניברסיטה אירופאית, והראשונה לה הוצעה משרת הוראה באוניברסיטה באירופה.
מחלוצות הוראת פיזיקה ניוטונית ותורת החשמל באיטליה.
מריה גאטנה אנייזי, 1718- 1799 - מתמטיקאית - ופילוסופית.
הראשונה שחיברה ספר לימוד שעסק בחשבון אינטגרלי ודיפרנציאלי, המתמטיקאית החשובה הראשונה מאז היפטיה.
ספרה "Instituzioni Analitiche Ad Uso Della Gioventù Italiana", שפורסם ב-1748 הוא העבודה המתמטית הראשונה בידי אישה, שנמצאת בידינו.
לואיג'י גלווני, 1737 - 1798 - רופא פילוסוף ופיזיקאי, גילה את הדרך לבנית סוללות חשמליות.
קרלו גולדוני, מחזאי ולבריתן איטלקי, נודע בעיקר כמחברה של הקומדיה "משרתם של שני אדונים".
קמילו גולג'י - רופא וחוקר טבע, המגלה של אברון גולג'י, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1906)
ג'וזואה קרדוצ'י, משורר איטלקי, דוקטור לפילוסופיה ומרצה לספרות.
אאוגוסטו ריגי (Augusto Righi) פיזיקאי, מחלוצי חקר האלקטרומגנטיות
רומאנו פרודי, היה פרופסור לארגון תעשייתי ומדיניות תעשייתית; היה ראש ממשלת איטליה; נשיא הנציבות האירופית.
אומברטו אקו, כיהן כראש החוג לתקשורת של האוניברסיטה, שימש כיושב ראש איגוד הסמיוטיקנים העולמי.
לאדזרו ספלנצאני אחד מאבות המיקרוביולוגיה, תרם רבות להפרכת תאוריית הבריאה הספונטנית
לואיג'י גלווני, כונה על ידי הבולוניזיים בשם "מורה ריקודי הצפרדעים"
יאקופו ברתולומאו בקרי, פרופסור לכימיה, בודד את הגלוטן
קמילו גולג'י - זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1906)
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה בבולוניה קהילת סטודנטים יהודים.
בעוד שבאוניברסיטאות בצפון ובמזרח אירופה נקבע כבר נומרוס קלאוזוס ליהודים, האוניברסיטאות באיטליה, ובראשן אוניברסיטת בולוניה, קיבלו בזרועות פתוחות את הסטודנטים היהודים.
ב-1939, עם כניסת חוקי הגזע באיטליה, נאלצה גם אוניברסיטת בולוניה להחיל חוקים אלו.
עם זאת, במשך המלחמה נשמר התיעוד של אותם בוגרים.
כך, עם תום המלחמה, קיבלו בחזרה כל בוגריה היהודים את תעודות הגמר וההסמכה שלהם, דבר שסייע לניצולים להשתקם.
כיום קיימת באוניברסיטה קהילה של סטודנטים ישראלים, וגם קהילה של מרצים, הן יהודים והן ישראלים.
בין המרצים עמנואל פרץ (יהודי איטלקי, מרצה לפיזיולוגיה), מרינה מרינו (יהודייה איטלקייה, מרצה לביולוגיה), פרופסור אמליו קמפוס (רופא, מנהל מחלקת עיניים במרכז הרפואי האוניברסיטאי ס.
אורסולה ומרצה לקליניקה כירורגית אופטלמית).
קהילת הסטודנטים ידעה תקופות שגשוג, למשל בשנות ה-70, ותקופות של שפל כמו סוף שנות ה-80 ושנות ה-90. בשנת 1972 למדו באוניברסיטה כ-1500 סטודנטים ישראליים לרפואה, שהתייחסו לאוניברסיטה כבית הספר לרפואה הרביעי של ישראל.
אוניברסיטת בריגהאם יאנג היא אוניברסיטת מחקר פרטית, בבעלות הכנסייה המורמונית, ועל כן בעלת צביון נוצרי-מורמוני.
הקמפוס הראשי של אוניברסיטה אמנם שוכן בפרובו, יוטה שבארצות הברית - אולם בנוסף קיימות שלוש שלוחות נוספות בארצות הברית (הוואי, איידהו, וושינגטון ושלוחה נוספת ביוטה), וכן קמפוס נוסף במדינת ישראל, שכיום שוכן ברמת רחל.
מטרת האוניברסיטה אינה להפיץ את הדת הנוצרית המורמונית, אלא לאפשר השכלה, ידע, ולימודים ברמה אקדמית לכל אחד, בשכר לימוד נמוך יחסית.
עם זאת, הלומדים באוניברסיטת בריגהאם יאנג מתחייבים לכבד את קוד ההתנהגות הנוקשה המאפיין את הדת המורמונית, וכולל, למשל, הקפדה על לבוש נוצרי צנוע ואיסור על שתיית אלכוהול.
ראשיתה של אוניברסיטת בריגהאם יאנג ניתן היה בשנת 1862, כאשר וורן דוסנברי (פעיל מורמוני) הקים בית ספר בעיר סולט לייק סיטי.
לאחר שזכה להכרה מסוימת באיכותו, אומץ והפך לסניף טימפנוגוס של אוניברסיטת דזרט (University of Deseret).
בעקבות קשיים כלכליים נסגר הסניף, וב-16 באוקטובר 1875, בריגהאם יאנג, מנהיגה השני של תנועת הנוצרים המורמונים, ומייסד האוטונומיה המורמונית, לימים מדינת יוטה, העביר את הנכס לנאמנים כדי להקים את האקדמיה של בריגהאם יאנג.
לאחר שבמשך כמה שנים העלה את הרעיון של הקמת אוניברסיטה של הכנסייה המורמונית.
יאנג אמר על חזונו: "אני מקווה לראות אקדמיה ...
בה ילדי הקדושים האחרונים יוכלו לקבל חינוך טוב ללא שילוב עם ההשפעות האתאיסטיות המזיקות שנמצאות בכל כך הרבה מבתי הספר הגבוהים.
בשנת 1979 נחנך באוניברסיטה ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז.
שגשוגה של מדינת ישראל, כמדינת היהודים, הוא מרכיב חשוב בפלג הדת הנוצרי-מורמוני.
לכן, הקמת קמפוס של אוניברסיטת בריגהאם יאנג בירושלים, נראתה מבחינת הכנסייה המורמונית כחלק מההתייחסות החיובית כלפי העיר והעם.
ראשיתו של המרכז הירושלמי הוא בשנת 1968, כאשר הלימודים התקיימו במלון במזרח ירושלים.
בשנת 1978 עבר הקמפוס לשטחי קיבוץ רמת רחל הסמוך, אם כי קיבוץ זה שוכן גם הוא במחוז ירושלים.
המאבק נגד הקמת קמפוס הר הצופים
בשנת 1981 ביקשה אוניברסיטת בריגהאם יאנג להקים קמפוס משלה על גבול הר הזיתים והר הצופים בירושלים, וחכרה שטח במורדות ההר ממינהל מקרקעי ישראל.
תהליך התכנון וקבלת אישורי הבנייה נמשך כשלוש שנים.
בסוף 1984 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בירושלים את התוכנית והבנייה החלה זמן קצר אחר כך.
על האישורים שניתנו לקמפוס חתם גם שר הפנים יוסף בורג, שר החקלאות אריאל שרון (שהיה אחראי על מינהל מקרקעי ישראל) ושר החינוך זבולון המר.
במהלך 1985, החלו גופים דתיים וחרדיים בניסיונות לטרפד את הבנייה, וטענו שמטרת האוניברסיטה היא לקיים פעילות מיסיונרית.
את המאבק החל ארגון יד לאחים, ובמהרה הצטרפו אליו גופים נוספים, כולל הרבנים הראשיים, חסידות גור, מנהיגי העדה החרדית ורבני שכונות מכל הארץ.
באוגוסט 1985 הגיע לישראל פרופסור ג'פרי הולנד, נשיא אוניברסיטת "בריגהאם יאנג", והביא עמו התחייבות בכתב שלא תבוצע פעילות מיסיונרית במקום.
גם הרב הראשי של הקהילה היהודית בסולט לייק סיטי ערב להתחייבות.
למרות זאת ההפגנות נגד הקמת הקמפוס נמשכו, כולל חבלות בעבודות הבנייה באתר הקמפוס.
בדצמבר 1985 מונה שר הדתות יוסף בורג לעמוד בראש ועדת שרים, שתדון בהקמת השלוחה של האוניברסיטה המורמונית בהר הצופים.
לאחר שהמפלגות אגודת ישראל וש"ס הודיעו שיעלו הצעת אי-אמון בממשלה.
הוועדה בדקה בעיקר את האפשרות המשפטית להפסיק את הבנייה, ולבטל את האישור שניתן למורמונים.
באוגוסט 1986, החליטה ועדת השרים לענייני האוניברסיטה המורמונית, לקבל את חוות הדעת של מי שהיה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורך דין יורם בר־סלע, שקבע שהממשלה אינה יכולה להפסיק את בניית הקמפוס.
ועדת השרים החליטה להטיל על מינהל מקרקעי ישראל ועל אנשי היועץ המשפטי לחתום עם הנהלת האוניברסיטה על התחייבות במסגרת חוזה החכירה של השטח, לפיה לא יעסקו התלמידים והמורים בפעילות מיסיונרית.
בקיץ 1987 הסתיימה בנייתו של הקמפוס החדש, על הר הצופים, המשקיף על מזרח העיר.
וכ-80 סטודנטים ראשונים הגיעו ללמוד במקום במשך 4 חודשים, ולשמוע הרצאות על ארכאולוגיה, גאוגרפיה, שפות ודתות בהקשר של המזרח התיכון.
כל הסטודנטים המשתתפים בתוכנית חתמו על הצהרה בכתב המחייבת אותם לא לעסוק בפעילות מיסיונרית.
במקביל נמשך המשא ומתן בין נציגי הממשלה ומינהל מקרקעי ישראל לבין המורמונים, על נוסח ההתחייבות שלא לעסוק בפעילות מיסיונרית, וגם המאבק נגד הקמפוס.
במאי 1988 אושר חוזה החכירה של האוניברסיטה המורמונית.
בתגובה קרא חבר הכנסת מנחם פרוש, מעל במת הכנסת, לפוצץ את מבנה האוניברסיטה מכיוון שהיא "מרכז מפלצתי למיסיונריות".
הקמפוס תוכנן על ידי האדריכל דוד רזניק, והוא כולל מלבד כיתות לימוד ופנימייה לתלמידי המוסד, גם גנים מעוצבים ואולם כנסייה מרשים המשמש גם כאולם קונצרטים, אשר נערכים במקום באופן קבוע.
בסמיכות לקמפוס, במורד לנחל קדרון, נמצא "גן אורסון הייד" שהוקם לזכרו של חלוץ המורמונים בירושלים.
בתכנון האוניברסיטה נלקח בחשבון הבניה הפתוחה לנוף.
קירות מרבית החדרים והאולמות, שפונים לעבר העיר העתיקה, עשויים זכוכית.
למרות גודל המבנה, המשתרע על פני 11,500 מטרים מרובעים, הוא אינו בולט מעל קו הרקיע מאחר שהמסה שלו מחולקת באופן מדורג לתשעה מפלסים, שהם מעין טרסות על צלע ההר.
מעליהם מתנשא, בתשע קשתות ענקיות, האודיטוריום, ובו 325 מקומות ושלושה קירות זכוכית.
בשנת 2013 נפתח המבנה למבקרים במסגרת פסטיבל בתים מבפנים.
המרכז משמש שלוחה של אוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה ארצות הברית, ולומדים בו אך ורק תלמידים המגיעים מארצות הברית כחלק מלימודיהם באוניברסיטה ביוטה.
הם מבלים בקמפוס סמסטר אחד במהלכו הם לומדים על הארץ והמזרח הקרוב, ומסיירים באזור.
בשנת 2000 נסגר הקמפוס לסטודנטים, עקב פריצתה של האינתיפאדה השנייה, והוא נותר לא פעיל עד יוני 2006, אז הכריז מנהיג המורמונים בארצות הברית על פתיחתה מחדש של האוניברסיטה בירושלים בקרוב, ועל הפניית כ-1000 תלמידים אליה לשנת הלימודים הבאה.
עקב פריצת מלחמת לבנון השנייה, נדחתה מעט הפתיחה המחודשת של המקום, אך לאחר תום המלחמה הוא חזר לפעול באופן מלא.
אוניברסיטת בראון היא אוניברסיטת מחקר פרטית אשר ממוקמת בפרובידנס, רוד איילנד שבארצות הברית.
זהו אחד מתשעת שנוסדו לפני המהפכה האמריקאית.
האוניברסיטה היא ביתם של תוכנית המתמטיקה השימושית הוותיקה ביותר במדינה ותוכנית ההנדסה הוותיקה ביותר בליגת הקיסוס.
היא הייתה אחד המוסדות הראשונים להענקת דוקטורט בארצות הברית, החל משנת 1887.
האוניברסיטה כוללת את , , , , ובית הספר ללימודים מקצועיים.
התוכניות הבין-לאומיות שלה מאורגנות באמצעות , והיא משוייכת אקדמית עם (MBL) ובית הספר לעיצוב רוד איילנד (RISD), המציע תוכניות לתואר ראשון ותואר שני כפול.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר, באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות ובליגת הקיסוס.
ב־13 בדצמבר 2025, במהלך היום השני של בחינות הסיום לסמסטר הסתיו, התרחש אירוע ירי המוני באוניברסיטת בראון.
שני בני אדם נהרגו ותשעה נוספים נפצעו.
בראון נוסדה בשנת 1764 בשם רוד איילנד קולג', והיא האוניברסיטה השביעית בוותיקותה בארצות הברית ואחת האוניברסיטאות היוקרתיות בארצות הברית ובעולם, נמצאת באופן קבוע בצמרת דירוג הקולג'ים והאוניברסיטאות.
נשיאת האוניברסיטה הנוכחית היא כריסטינה פקסון שהחליפה ב-2012 את רות סימונס, הנשיאה השחורה הראשונה של מוסד החבר בליגת הקיסוס.
בראון הייתה האוניברסיטה הראשונה בארצות הברית שקיבלה לשורותיה תלמידים ללא קשר לאמונותיהם הדתיות.
בשנת 1969 בראון שינתה את תוכנית הלימודים שלה ופטרה את הסטודנטים לתואר ראשון מקורסי חובה כללים.
כמו כן התירה האוניברסיטה לסטודנטים להרשם לקורסים מבלי לקבל ציונים, ובמקומם לקבל ציון עובר\לא נחשב (עם זאת, עבור תלמידי תארים מתקדמים בתחומי המדעים או ההנדסה, הכלל הזה אינו חל על הקורסים בתוכנית הלימודים, אלא רק על קורסי רשות עודפים).
לבסוף לאלו הבוחרים לקבל ציוני A, B, או C, אין ציוני ביניים ("+" או "-") בניגוד לנהוג במוסדות מקבילים בארצות הברית.
במסגרת אותה רפורמה, אימצה האוניברסיטה תוכנית לימודים פתוחה, לאחר תקופה של שתדלנות סטודנטים.
תוכנית הלימודים החדשה ביטלה את דרישות הקיימות באוניברסיטאות אחרות לתוכנית לימודים חובה, הפכה את התלמידים ל"אדריכלים של הסילבוס שלהם" ואיפשרה להם ללמוד כל קורס בציון משביע רצון (עובר) או ללא קרדיט (נכשל) שאינו מתועד בתמלילים חיצוניים .
בשנת 1971, נעשה מיזוג של מוסד הנשים המקביל של אוניברסיטת בראון, פמברוק קולג' , אשר נטמע במלואו בתוך האוניברסיטה.
כשספינות בריטיות סיירו במפרץ נאראגאנסט בסתיו 1776, הועברה ספריית המכללה מחוץ לפרובידנס על מנת לשמור על הספרים בה.
במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית שלאחר מכן, שימש היכל האוניברסיטה של בראון לצורך שיכון חיילים מהפכנים צרפתים ואחרים בראשות הגנרל ג'ורג' וושינגטון והרוזן דה רושאמבו בזמן שהם המתינו להתחיל את המתקפה שהובילה למצור על יורקטאון ולקרב צ'ספיק.
כינוס אותם חיילים באוניברסיטת בראון נחגג כמציין את תבוסת הבריטים וסיום המלחמה.
הבניין פעל כבית חולים לפצועי המלחמה, מ-10 בדצמבר 1776 עד 20 באפריל 1780, וכבית חולים לחיילים צרפתיים מ-26 ביוני 1780 ועד 27 במאי 1782.
, סוחר עבדים אמיד, ובניו: בנו (מחזור 1786), , ו, סייעו בהעברת הקולג' לפרובידנס, ותרמו לבניית הבניין הראשון שלו והבטחת ההקדש שלו.
ג'וסף לימד במקום כפרופסור; ג'ון שימש כגזבר שלה מ-1775 עד 1796; וניקולס הבן, שלמד באוניברסיטה במחזור 1786, ירש את דודו כגזבר מ-1796 עד 1825.
תרומותיו של ניקולס בראון הבן הסתכמו בכמעט 160,000 דולר (מעל 3.5 מיליון דולר כיום) וכללו כספים לבניית מכללת הופ (1821–1822) ומנינג הול (1834–1835), וכן ספריית ג'ון קרטר.
לאור תרומותיו הנדיבות נקראה האוניברסיטה על שם המשפחה.
אף כי באזור ניו אנגלנד לא נהגה עבדות, הייתה סוגיית העבדות רלוונטית לאוניברסיטה.
משפחת בראון, תורמת הכספים למקום, הייתה מעורבת במיזמים עסקיים שונים ברוד איילנד, וצברה עושר הן במישרין והן בעקיפין מסחר העבדים הטרנס -אטלנטי.
המשפחה הייתה חלוקה בסוגיית העבדות.
ניקולס בראון האב, היה בעצמו סוחר עבדים.
מבין בניו, ג'ון בראון הגן על העבדות, בעוד מוזס וניקולס בראון הבן היו מתנגדי ביטול נלהבים.
בשנת 2003, תחת כהונתה של הנשיאה רות סימונס, הקימה האוניברסיטה ועדת היגוי, שתחקור את הקשרים הללו של אוניברסיטת בראון לנושא העבדות בארצות הברית ולהמליץ על אסטרטגיה לטיפול בהם.
בשנת 2003 הקימה נשיאת אוניברסיטת בראון דאז, רות סימונס, ועדת היגוי שנועדה לחקור את קשריה של אוניברסיטת בראון לעבדות בארצות הברית.
הוועדה עסקה בנושא במשך שלוש שנים, ובאוקטובר 2006 פרסמה דו"ח המתעד את ממצאיה, בשם דוח "עבדות וצדק" (Slavery and Justice" report").המסמך, שכותרתו "עבדות וצדק", פירט את הדרכים שבהן נהנתה האוניברסיטה הן במישרין והן בעקיפין מסחר העבדים הטרנס-אטלנטי ומניצולם של אנשים משועבדים.
הדו"ח כלל גם שבע המלצות כיצד על האוניברסיטה לטפל במורשת זו.
מאז השלימה אוניברסיטת בראון מספר המלצות אלה, כולל הקמת מרכז לחקר עבדות וצדק, בניית אנדרטת העבדות, ומימון הקדשה קבועה של 10 מיליון דולר לבתי ספר ציבוריים בפרובידנס, שחלק מאוכלוסייתם הם צאצאי אותם עבדים.
דו"ח העבדות והצדק היה המאמץ הגדול הראשון של אוניברסיטה אמריקאית לטפל בקשר שלה לעבדות, ובכך תרם להעלאת הנושא לשיח הציבורי והביא מוסדות אחרים לבצע תהליכים דומים,
ביניהם אוניברסיטת ג'ורג'טאון שהכירה בשנת 2016 בעוול שנגרם בכך שנבנתה מכספי מכירת עבדים.
דירוגים אקדמייםעולמי (2025)ARWU101–150 Times World58 QS69
האוניברסיטה שמה את עיקר הדגש על חינוך סטודנטים לתואר ראשון.
בראון נחשבת כאחת האוניברסיטאות הטובות ביותר לתואר ראשון בארצות הברית, יחד עם אוניברסיטאות דארטמות' ופרינסטון אשר נוקטות בפילוסופית לימוד דומה.
נכון למרץ 2022, 11 זוכי פרס נובל, חתן מדליית פילדס אחד, 7 זוכי מדליות לאומיות במדעי הרוח, ו-11 זוכי המדליה הלאומית למדעים היו קשורים לבראון כבוגרים, סגל או חוקרים.
בין הבוגרים נמנים גם 29 זוכי פרס פוליצר, 21 מיליארדרים, 4 מזכירי מדינה אמריקאים, למעלה מ-100 חברי קונגרס של ארצות הברית, 58 מלגות רודס, 22 עמיתי מקארתור ו-38 זוכי מדליות אולימפיות.
מיקום בדירוג תוכניות דוקטורט בארצות הברית על פי U.S.
הקבלה לאוניברסיטה היא בין הסלקטיביות ביותר בארצות הברית.
בשנת 2022 דיווחה האוניברסיטה על שיעור קבלה בשנה הראשונה של 5%.
הקמפוס הראשי של בראון שוכן ב, אשר רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
האוניברסיטה מוקפת במבנים רבים מתקופת הקולוניאליזם.
רחוב בנפיט (Benefit Street), העובר לאורך הקצה המערבי של הקמפוס, מכיל את אחד הריכוזים העשירים ביותר של אדריכלות מהמאה ה-17 וה-18 בארצות הברית.
צבעי האוניברסיטה הם חום דוב ים, אדום קרדינל, לבן.
הקמע של בראון הוא דוב וחברי קבוצות הספורט מכונים "הדובים".
בסך הכל קיימות 32 קבוצות ורסיטי שמשתתפות בתחרויות בענפי ספורט שונות.
אוניברסיטת בריסטול היא אוניברסיטה ציבורית בבריסטול שבאנגליה.
היא אחת משתי אוניברסיטאות בעיר בריסטול (השנייה היא אוניברסיטת מערב אנגליה, שהוקמה ב-1970 כבית ספר גבוה).
היא החלה לפעול תחת צ'רטר מלכותי ב-1909 (אך היה קיים מוסד אקדמי שקדם לה מאז 1876).
היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות אשר הוקמו בבריטניה בתקופה הוויקטוריאנית ואשר לעיתים מכונות "אוניברסיטאות הלבנים האדומות" (בשל סגנון הבנייה של התקופה).
אוניברסיטת בריסטול נחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הטובות בבריטניה, הן לפי דירוגים עצמאיים שעורכים עיתונים כגון "הגארדיאן" והן על פי דירוגים של מוסדות מחקר שעורך משרד החינוך הבריטי.
כמו כן היא נמנית בעקביות עם 50 האוניברסיטאות הטובות בעולם.
האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית (WUN), בקבוצת ראסל, בברית GW4, בקבוצת קוימברה (GC) ובמכון אלן טיורינג בלונדון.
האוניברסיטה מורכבת ממספר בתי ספר ומחלקות המאורגנים בשש פקולטות:
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 55 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 9 (2024)
סר ויליאם רמזי, כימאי (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1880–1887)
אלפרד מרשל, כלכלן (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1877–1884)
דורותי קרופוט הודג'קין, כימאית, כלת פרס נובל לכימיה
ויליאם רמזי, כימאי, חתן פרס נובל לכימיה
אברהם עוז, חוקר תיאטרון (ישראלי)
דייוויד ואליאמס, קומיקאי (הממלכה הקטנה)
דרן בראון, קוסם, בדרן ואמן אשליות בריטי
הרולד פינטר, מחזאי (שגם הציג את יצירתו, "החדר", לראשונה באוניברסיטה ב-1957)
מאט לוקאס, קומיקאי (הממלכה הקטנה)
מישה גלני, עיתונאי בריטי, פרשן לענייני מזרח אירופה
מנואל אסקיבל, לשעבר ראש ממשלת בליז
נוויל מוט, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
ססיל פאוול, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
פול דיראק, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
פלאם סייקס, עיתונאית אופנה וסופרת
ג'וזף מוסקט, לשעבר ראש ממשלת מלטה
אוניברסיטת ביר זית היא אוניברסיטה פלסטינית הממוקמת בכפר ביר זית, צפונית לרמאללה.
האוניברסיטה הוקמה בתחילה כבית ספר לבנות על ידי משפחת נאסר, וקיבלה מעמד של אוניברסיטה בשנת 1976. אוניברסיטת ביר זית ואוניברסיטת בית לחם הן הבולטות בתחום ההשכלה הגבוהה ברשות הפלסטינית, ומאז היווסדן נטלו תפקיד בולט בגיבוש המדיניות הפלסטינית.
האוניברסיטה מספקת השכלה גבוהה לכ-15,000 סטודנטים, מתוכם נכון ל-2023 כ-3,500 הם ערבים ישראלים.
אוניברסיטת ביר זית נוסדה בשנת 1924 על ידי נביהה נאסר ורתיבה שקיר כבית ספר לבנות הכפר ביר זית והכפרים הסמוכים.
בית הספר היה מן הראשונים מסוגו באותה עת.
בין השנים 1930–1932 נוסף לבית הספר לבנות גם בית ספר לבנים ושמו שונה ל"בית ספר תיכון ביר זית".
בשנת 1942 שונה שמו ל"מכללת ביר זית", אך שינוי השם לא הצביע על שינוי באופיו של בית הספר כתיכון.
בשנת 1945 בית הספר כלל שני בתי ספר פנימיתיים, אחד לבנים ואחד לבנות, בהם התקיימו לימודים לקראת בחינות הבגרות המנדטוריות.
בנוסף, בית הספר התגאה בשילוב לימודי מוזיקה ודרמה.
רוב המורים בבית הספר היו בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בעידודו של המחנך והפוליטיקאי הפלסטיני מוסא נאסר (موسى ناصر), אחיה של נביהה נאסר, נפתחו בשנת 1953 קורסים ראשונים ברמה על-תיכונית, ובשנת 1961 נוספו קורסים נוספים ברמת לימודי תעודה ולימודי הכנה לקראת תואר אקדמי ראשון.
המכללה הייתה קשורה לאוניברסיטה האמריקאית בביירות ותלמידיה השלימו שם את לימודיהם.
בית הספר שימש לפי ראות עיניו של מוסא נאסר, כמוסד שהכין את תלמידיו למעבר נוח לאוניברסיטאות ערביות אחרות.
נאסר היה בדעה כי עדיפה אוניברסיטה קטנה, אשר תהיה ידידותית יותר לתלמידים הבאים היישר מבית ספר תיכון, הן מבחינה חברתית וחינוכית.
פרסומי האוניברסיטה עודדו סטודנטים פלסטינים ערבים וזרים מכל העולם לבוא ללמוד באוניברסיטה באווירה טובה ונינוחה.
לתלמידים זרים שאינם דוברי ערבית, הוצעו קורסים ללימוד השפה וקורסים במדעי ההתנהגות בנושא הפלסטיני, העולם הערבי ותרבות המזרח.
קורסים אלה חשפו את התלמידים למציאות הפוליטית הקיימת במזרח התיכון ולתרבותה.
עד שנת 1967 בוטלו כל הלימודים הלא-אוניברסיטאיים במוסד.
בשנת 1968 קיים בית הספר לימודים אקדמאיים לשנתיים והבוגרים נדרשו להשלים את לימודיהם באוניברסיטאות אחרות.
הלימודים האוניברסיטאיים הורחבו עם השנים לתוכנית של 4 שנות לימוד לתואר ראשון, ובמסגרת ההרחבה החלה בניית קמפוס חדש מול העיירה ביר זית.
תוכנית ההרחבה מומנה בעזרת ממשלת צרפת בשני מיליון פרנק, ובמסגרתה שופצו ונבנו מבנים נוספים באוניברסיטה.
בשנת 1975 הוחלף שם בית הספר ל"אוניברסיטת ביר זית" כדי להצביע על ייעודו, ובשנת 1976 הוענקו לראשונה לבוגרי האוניברסיטה תוארי B.A ו-B.Sc.
באפריל 1976 התקבל המוסד לאגודת האוניברסיטאות הערביות ושנה לאחר מכן לארגון האוניברסיטאות העולמי.
בסוף 1976 למדו בביר זית כ-470 תלמידים.
בשנת 1977 התארגנה מחאה של סטודנטים במוסד שדרשו ששפת הלימודים העיקרית במוסד תהיה ערבית ולא אנגלית.
אחרי פטירתו של מוסא נאסר ב-1971, ניהל את המוסד בנו חנא נאסר.
אך ב-1974 הוא גורש על ידי ישראל לירדן.
במקומו ניהל את האוניברסיטה סגנו גבי ברמקי, בשנים 1974–1993. חנא נאסר ניהל את משרד האוניברסיטה בעמאן, כיהן כראש המועצה להשכלה גבוהה הפלסטינית והמשיך לשאת בתואר נשיא האוניברסיטה.
הותר לו לחזור לשטחים במאי 1993, בעקבות התקדמות בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני.
האוניברסיטה הייתה סגורה מנובמבר 1981 עד ינואר 1982 על פי צו של הממשל הצבאי.
חברי מועצת התלמידים היו רתוקים למקומות מגוריהם, ובמקומם הובאו פקידים מהממשל לנהל את האוניברסיטה.
תומכי אוניברסיטת ביר זית בישראל מחו על כך ואורגנה מחאה ציבורית על ידי "הוועד לסולידאריות עם אוניברסיטת ביר זית".
בתקופת האינתיפאדה הראשונה סגר צה"ל את שערי האוניברסיטה.
בשנת 1992 למדו באוניברסיטה 2,500 סטודנטים, כולם לתואר ראשון.
עם זאת רמתו האקדמית הייתה הגבוהה מבין האוניברסיטאות והמכללות הפלסטיניות ובוגריו זכו להתקבל ללימודים מתקדמים במוסדות אקדמיים ברחבי העולם.
בשנת 1995 החל לפעול באוניברסיטה ארגון הגוש האסלאמי שמהווה זרוע של חמאס.
בבחירות לאגודת הסטודנטים של האוניברסיטה באפריל 2015 ניצחה סיעת "אל-וופא אל-אסלאמי" של חמאס במרב המושבים והביסה את סיעת "השהיד יאסר ערפאת" של פת"ח.
סיעת החמאס ניצחה ברוב הבחירות לאגודת הסטודנטים מאז הסכמי אוסלו, אך מאז 2007 היא הפסידה לפת"ח ובחלק ממערכות הבחירות אף לא השתתפה.
האוניברסיטה מקיימת קשרים עם אוניברסיטאות רבות בעולם ומקבלת מהן סיוע כספי.
בשנת 1994 רמה חמאמי הקימה מכון לימודי נשים ומאז היא מנהלת אותו.
אוניברסיטת בגדאד היא האוניברסיטה הגדולה ביותר בבגדאד, בירת עיראק.
האוניברסיטה ממוקמת בסמוך לנהר החידקל.
היא מפורסמת בכך שחלק מבנייניה תוכננו אישית על ידי ולטר גרופיוס, האדריכל הגרמני חלוץ הסגנון הבינלאומי בבנייה ומייסד הבאוהאוס.
אוניברסיטת בגדאד נוסדה בשנת 1957 על ידי ממשלת עיראק, כמוסד לימודי ותוכננה ל-8,000 תלמידים.
בשנת 1962 אוחדה אוניברסיטת בגדאד עם אוניברסיטת אל-מסתנצריה, אחת מהאוניברסיטאות העתיקות ביותר בעולם המוסלמי, שנוסדה בשנת 1233 על ידי הח'ליף אל-מסתנצר.
בשנת 1982 הורחבה על מנת לאפשר את לימודיהם של 20,000 תלמידים.
השנים האחרונות, בהן נמצאה העיר בגדאד תחת מלחמה, השפיעו גם על אוניברסיטת בגדאד, הסובלת מקשיים כספיים, וממיעוט תלמידים וסגל.
אוניברסיטת בית לחם היא אוניברסיטה פלסטינית נוצרית-קתולית, הנמצאת בעיר בית לחם.
מספר הסטודנטים באוניברסיטה הוא 2,788.
שורשיה של האוניברסיטה נטועים בשנת 1893, כאשר עמותת האחים הנוצרים על שם דה לה סאלה פתחה מספר בתי ספר נוצריים בארץ הקודש, בערים בית לחם, ירושלים, יפו, נצרת, וכן במקומות נוספים במזרח התיכון.
בעת ביקורו של האפיפיור פאולוס השישי בגדה המערבית בשנת 1964, הופנתה אליו בקשה מטעם ראשי הקהילה באזור לפתיחת מוסד אקדמי נוצרי, והתקבלה תמיכתו העקרונית ברעיון להפוך את בית הספר על שם האחים הנוצרים סאלה לאוניברסיטה קתולית.
אולם הדבר לא יצא אל הפועל.
בשנת 1973 התקיימו דיונים בתוך ההנהגה הערבית ביהודה ושומרון על הקמת אוניברסיטה אך יוזמה זאת לא התקדמה בגלל חילוקי דעות בין גורמים שונים ביהודה ושומרון.
בינתיים החליטו בבית לחם לקדם את היוזמה הישנה להקמת אוניברסיטה בעיר בתמיכת הוותיקן.
בספטמבר 1973 הוחל ברישום תלמידים ולאחר שב-1 באוקטובר 1973 ניתן רישיון מטעם השלטון הצבאי הישראלי, האוניברסיטה נפתחה.
בכך היא הייתה האוניברסיטה הראשונה שנפתחה בגדה המערבית.
בשנה הראשונה למדו בה כ-100 סטודנטים.
בסוף 1982 למדו באוניברסיטה כ-1200 תלמידים.
בשנים 1987-88 היו באוניברסיטה כ-1600 תלמידים.
ביוני 1975 נעצר מנהל המכללה על ידי כוחות הביטחון הישראליים.
בסוף פברואר 1978 נעצרו 18 תלמידים במכללה לאחר שאחד התלמידים במכללה נהרג בעת שניסה לבצע פיגוע באוניברסיטה העברית.
הפגנות התקיימו במקרים רבים באוניברסיטה ואלו הביאו לסגירת המכללה 12 פעמים על ידי השלטונות.
באוקטובר 1986 ההתפרעויות באוניברסיטה עלו מדרגה, כאשר הושלך בקבוק תבערה על חיילי צה"ל מתוך הקמפוס.
במהלך האינתיפאדה הראשונה המכללה הייתה סגורה מ-1987 ועד 1990. הפסקות אלו בפעילות וכן המחסומים, הגבלות התנועה ועוצר מקשים על תפקודה הכלכלי והאקדמי
מדעי הרוח והחברה - תוכניות לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית, שפה וספרות אנגלית, מדע הדתות, עבודה סוציאלית וסוציולוגיה
מנהל עסקים -תוכניות בוגר ומוסמך
מדע: לימודים לתואר בוגר בביוטכנולוגיה, ביולוגיה, כימיה, מתמטיקה ומדעי המחשב
סיעוד ובריאות (סיעוד, מיילדות, ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה)
תיירות: לימודי בוגר ומוסמך בתיירות וניהול בתי מלון
בשנת 2014 למדו באוניברסיטה כ-3,200 סטודנטים (88% מהם לתואר בוגר כ-4% לתואר מוסמך והיתר לימודי דיפלומה שונים), 77% מהסטודנטים היו נשים, 74% היו מוסלמים והיתר נוצרים.
49% מהסטודנטים באו מאזור בית לחם, 41% מירושלים, ו-8% מאזור חברון.
אוניברסיטת בוסטון היא אוניברסיטה פרטית השוכנת בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
אוניברסיטת בוסטון נוסדה ב־1839 כבית ספר ללימודי תאולוגיה על ידי שליחי הכנסייה מזרם המתודיזם, והוכרה כאוניברסיטה על ידי רשויות מסצ'וסטס בשנת 1869.
עם 19 בתי ספר וקולג'ים עם מעל 300 תוכניות לימוד, 4,309 חברי סגל ו־37,557 סטודנטים (נכון ל־2023), אוניברסיטת בוסטון היא האוניברסיטה הפרטית הרביעית בגודלה בארצות הברית והמעסיק הרביעי בגודלו בעיר.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ובאיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU).
חלק מבנייני האוניברסיטה ממוקמים בפנוויי-קנמור
בתי הספר והקולג'ים באוניברסיטת בוסטון:
בית הספר למוסמכים באמנויות ומדעים באוניברסיטת בוסטון (1874)
בית הספר למינהל אירוח (1981)
קולג' הצטיינות באוניברסיטת בוסטון על־שם ארווינד וצ'אנדן ננדלאל קילאצ'נד (2010)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 93= (2024)
אוניברסיטת בזל היא אוניברסיטה הממוקמת בבזל שבשווייץ, על גדת נהר הריין.
האוניברסיטה ידועה בשל מחקרה החלוצי במדעי כדור הארץ, לימודים סלאביים ואסטרונומיה.
האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה ב-.
אוניברסיטת בזל נוסדה ב-1460 והיא הוותיקה באוניברסיטאות של שווייץ.
עם בוגריה הידועים נמנים ארסמוס מרוטרדם, פאראצלסוס, דניאל ברנולי, יעקב בורקהרדט, פרידריך ניטשה, , קרל גוסטב יונג, קרל בארת, וישעיהו לייבוביץ.
אוניברסיטת בזל נוסדה תוך שיתוף פעולה עם המועצה הכנסייתית של בזל.
היא הוקמה כשהאפיפיור פיוס השני הוציא בולה אפיפיורית ב-12 בנובמבר 1459, וטקס ההשקה הרשמי נערך ב-4 באפריל 1460. במקור אוניברסיטת בזל כללה ארבע פקולטות, אמנויות, רפואה, תאולוגיה ומשפטים.
הפקולטה לאמנויות התקיימה עד 1818 כתשתית לשלושה נושאים אקדמיים אחרים.
במרוצת המאות, כשהייתה העיר אבן שואבת למלומדים רבים, נהייתה בזל מרכז בראשיתי של הדפסת ספרים והומניזם.
בערך באותו זמן שבה הוקמה האוניברסיטה, נוסדה גם ספרייתה.
כיום היא מונה מעל שלושה מיליון ספרים וכתבים והיא הספרייה הגדולה ביותר בשווייץ.
אוניברסיטת בזל מאורגנת בשבע פקולטות:
המכון האירופאי למחקרים גלובליים (1993)
המרכז ללימודי פילנתרופיה (CEPS) (2008)
המכון לאתיקה ביו-רפואית (IBMB) (2011)
המכון למחקר ביו-רפואי ע"ש פרידריך מישר (FMI) (1970)
המרכז השווייצרי לרפואת חירום, הצלה ואסון (SCRED) (2016)
מכון בזל לרפואת עיניים מולקולרית וקלינית (IOB) (2018)
המכון השווייצרי לאזור הטרופי ולבריאות הציבור (Swiss TPH) (2021)
הערה: בסוגריים שנת הייסוד של המכון/המרכז
דירוג QS לאוניברסיטאות, מקום 138 (2022)
אוניברסיטת ברוק היא אוניברסיטת מחקר ציבורית השוכנת בקנדה, שנוסדה בשנת 1964. האוניברסיטה נמצאת בעיר סיינט קאתרינס (St.
באוניברסיטה לומדים כ-17,000 סטודנטים, במגוון תוכניות לימוד לתואר ראשון, תואר שני, לימודי תעודה ותארים מתקדמים, בתחומי מדעי הבריאות, מנהל עסקים, חינוך, מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעים מדויקים.
האוניברסיטה קרויה על שם אייזק ברוק שפיקד על הכוחות הבריטים בקנדה במהלך מלחמת 1812.
האוניברסיטה דורגה במקום השלישי בקנדה מבחינת תפוקה ומחקר בשנת 2008.
אוניברסיטת ברוק היא המוסד היחיד בעולם המציע לימוד מתמטיקה יחד עם מחשוב ויישומים.
כמו כן, האוניברסיטה, היא האוניברסיטה היחידה בקנדה המציעה לימוד תואר ראשון בבריאות הציבור.
אוניברסיטת ברוק נקראת על שם סר אייזק ברוק, אשר פיקד על הכוחות הבריטיים והקנדיים במהלך מלחמת 1812. ברוק נהרג במהלך קרב בשנת 1812, כ-20 ק"מ מהאוניברסיטה.
מסופר כי המילה האחרונה שאמר בחייו הייתה "Surgite!", שפירושה "הסתער!".
מילה זו משמשת בתור המוטו של האוניברסיטה.
כשנה לפני הקמת האוניברסיטה, ב-1963, מונה ד"ר ג'יימס א' גיבסון לנשיא האוניברסיטה הראשון, על ידי מייסדי האוניברסיטה, בראשותו של ארתור א.
כשנפתחה האוניברסיטה, בספטמבר 1964, התקיימו השיעורים במשך 13 שבועות בכנסייה בעיר, עד סיום הקמת מבנה האוניברסיטה.
בניין האוניברסיטה נחנך רשמית ב-19 באוקטובר 1964.
אוניברסיטת בון (בגרמנית – "Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität Bonn", "אוניברסיטת הריין על שם פרידריך-וילהלם בבון") היא אוניברסיטה ומוסד מחקר ציבורי המצויה בעיר בון בגרמניה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1818 והיא כיום אחת האוניברסיטאות המובילות בגרמניה, ולה ספרייה המחזיקה יותר משני מיליון ספרים.
בניינה הראשי הוא ארמון המהווה אתר תיירות ידוע.
האוניברסיטה, כולל בית חולים השייך לה, היא המעסיק הגדול ביותר בעיר; עובדים בה 525 מרצים, 3,000 מדענים אחרים ו-2,000 עובדי מנהלה.
בשנת 2009 למדו באוניברסיטה 27,800 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה באירופאום, איגוד של שבע עשרה אוניברסיטאות מובילות באירופה המקיימים קשרים אקדמיים וחברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה).
בון היא "עיר סטודנטים" מובהקת, כשהללו מהווים למעלה משמינית מאוכלוסיית העיר.
פרידריך ניטשה – פילוסוף, משורר ומלחין גרמני
קונראד אדנאואר – הקנצלר הראשון של גרמניה המערבית
ג'וזף שומפטר – כלכלן אוסטרי
משה הס – ממבשרי הציונות
אברהם גייגר – ממייסדי היהדות הרפורמית
רוברט ליי – ראש חזית העבודה הגרמנית ומראשי המשטר בגרמניה הנאצית
לואיז שטראוס-ארנסט – היסטוריונית יהודייה שנרצחה בשואה
גרהרד קונרד – קצין ביון גרמני, ידוע בכינויו "המתווך הגרמני"
לאה גולדברג – משוררת עברית
רובר שומאן (ראש ממשלת צרפת)
הפקולטה לתאולוגיה פרוטסטנטית: בפקולטה מתקיימים הוראה ומחקר בתחומים ובהם הברית החדשה, הברית הישנה, תאולוגיה סיסטמטית ועוד.
מתקיימות תוכניות לתואר ראשון ושני בגרמנית ותוכנית תואר מוסמך בשפה האנגלית.
הפקולטה לתאולוגיה קתולית: זוהי אחת הפקולטות הוותיקות באוניברסיטה וכיום היא הקטנה ביניהן, ובה לומדים 360 סטודנטים.
הפקולטה לחקלאות: בפקולטה נלמדים מקצועות כגון מדעי החקלאות, תזונה, גאודזיה, מיקרוביולוגיה וביולוגיה מולקולרית.
הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע: בפקולטה ניתן ללמוד מקצועות כגון ביולוגיה, כימיה, גאוגרפיה, מדעי כדור הארץ, מתמטיקה, פיזיקה, ביו רפואה ועוד.
הפקולטה לרפואה: בפקולטה מתקיימים לימודי רפואה, לימודי מיילדות, לימודי רפואת שיניים ולימודים בתחום האימונולוגיה.
הפקולטה לאמנות: בפקולטה נכללים המכון לפילוסופיה, המכון לפסיכולוגיה, המכון למדעי המדינה, המכון להיסטוריה, המכון לבלשנות גרמנית וספרות משווה, המכון ללימודים אמריקאיים ואנגלים, המכון לבלשנות קלאסית, המכון ללימודי אסיה, המכון לתולדות האמנות, המכון לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה.
הפקולטה למשפטים וכלכלה: הפקולטה כוללת את המחלקה לכלכלה והמחלקה למשפטים.
הארמון המהווה את הבניין הראשי בקמפוס אוניברסיטת בון הוענק על ידי מלך פרוסיה בשנת 1818. הבניין הראשי כולל את הפקולטה למשפטים והפקולטה לאמנויות.
מאז הקמתה של האוניברסיטה, נוספו מבנים נוספים לקמפוס במיקומים שונים, מהם 250 מבנים בעיר בון ועוד 100 מבנים במיקומים מחוץ לעיר.
אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות הפועלות בדרום סודאן.
היא שוכנת בעיר ואו שבמחוז מערב בחר אל-ע'זאל, אחד מעשרת המחוזות שבדרום סודאן.
היא ממוקמת כ-650 ק"מ צפונית לג'ובה, עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר במדינה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 2011 ונכון ל-2012 היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות הפועלות בדרום סודאן.
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, 1977.
אוניברסיטת רומבק בעיר רומבק, 2010.
אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל בעיר ואו.
אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל בעיר אבייל, 2011.
אוניברסיטת הנילוס העליון במלקאל, 1991.
האוניברסיטה על-שם ג'ון גראנג בעיר בור, 2006.
נכון ליולי 2011 קיימות באוניברסיטה הפקולטות הבאות:
אוניברסיטת בוקרשט (ברומנית: Universitatea din București; בראשי תיבות: UB או בקיצור: UniBuc) היא מוסד ממלכתי להשכלה גבוהה השוכן בבוקרשט, רומניה.
אוניברסיטת בוקרשט נוסדה על ידי אלכסנדרו יואן קוזה בחודש יולי 1864, על בסיס מספר מוסדות להשכלה גבוהה קיימים, שאוחדו תחת שם זה.
רבות מהפקולטות של האוניברסיטה שוכנות במבנים הממוקמים בכיכר האוניברסיטה, במיוחד במבנה היכל האוניברסיטה.
הצעדים הראשונים להשכלה גבוהה בבוקרשט
קונסטנטין ברנקובאנו, שליט נסיכות ולאכיה, בעצתו של הסטולניק קונסטנטין קנטקוזינו, ייסד ב-1694 את האקדמיה הנסיכותית סאבה הקדוש.
שפת הלימוד במוסד זה הייתה יוונית.
השליט אלכסנדר איפסילנטי (סבו של אלכסנדר איפסילנטי) שינה ב-1776 את תוכנית הלימודים והוסיף קורסים ללטינית, איטלקית וצרפתית.
ב-1818, המלומד גאורגה לאזר ייסד באקדמיה בית ספר בשפה הרומנית.
פטראקה פואנרו ערך רפורמה ב-1832 ובהזדמנות זו הוסיף קורסים משפטיים ומדעיים.
במהלך רפורמה נוספת, בשנת 1850, הקורסים האלה מקבלים דגש והרחבה וב-1854 מוסמך המחזור הראשון של משפטנים.
ב-1855 ייסד קרול דאבילה את בית הספר הלאומי לרפואה ולרוקחות.
ב-1857 הונחה אבן הפינה להיכל האוניברסיטה של בוקרשט והוכנו תוכניות למערכת של מבנים עבור האוניברסיטה, תוכניות שלא יצאו לפועל.
ב-1859 נוסדה הפקולטה למשפטים וב-1863 נוסדו הפקולטה למדעים והפקולטה לספרות.
אלכסנדרו יואן קוזה, השליט הראשון של הנסיכויות הרומניות המאוחדות, שבהמשך שינו את שמם לרומניה, החליט בחודש יולי 1864 על איחוד הפקולטות למשפטים, למדעים ולספרות תחת השם "אוניברסיטת בוקרשט".
בשנת 1869 הפך בית הספר הלאומי לרפואה ולרוקחות לפקולטה נוספת באוניברסיטה, הפקולטה לרפואה.
ב-1884 נוסדה הפקולטה לתאולוגיה ובשנת 1890 הוכפפה לאוניברסיטת בוקרשט.
בשנים 1890–1898 פעל "בית הספר הנורמלי העליון" (Şcoala Normală Superioară), שהפך ב-1898 ל"סמינר הפדגוגי האוניברסיטאי" (Seminarului Pedagogic Universitar).
ב-1906 נוסד המכון הגאולוגי וב-1908 המצפה האסטרונומי.
ב-1914 התחיל לפעול המוסד ללימודים ומחקרים בנושא דרום מזרח אירופה.
במלחמת העולם הראשונה, בשנים 1916–1918, כשבוקרשט הייתה כבושה בידי הצבא הגרמני, האוניברסיטה נסגרה ונפסקו הלימודים.
הלימודים התחדשו אחרי המלחמה וב-1919 נוסד המכון הסוציאלי הרומני.
ב-1921 הוקמה הפקולטה ללימודים וטרינריים, המשך של בית הספר הווטרינרי שהוקם ב-1861. ליד הפקולטה נוסד גם המכון לנסיובים וחיסונים.
ב-1923 קמה הפקולטה השביעית של אוניברסיטת בוקרשט, הפקולטה לרוקחות וב-1924 הוקם המכון לרפואה משפטית.
בשנים 1934–1936 נבנה היכל הפקולטה למשפטים ובשנת 1941 נוסד המכון לסטטיסטיקה כללית וסטטיסטיקה ביטוחית (אקטואריה).
השפעת השינויים השלטוניים על האוניברסיטה
ב-29 באוגוסט 1940 פרסם שר החינוך הרומני החלטה מספר 153377 שקבעה נומרוס קלאוזוס של מקסימום 6% יהודים בכל כיתת לימודים בכל רמות הלימודים.
בהוראה-חוק מספר 3438, מיום 11 באוקטובר 1940 הוחמר המצב ונקבע נומרוס נולוס, איסור מוחלט על לימודי יהודים במוסדות החינוך הממלכתיים או הפרטיים (בבעלות לא יהודית), כולל האוניברסיטאות.
היהודים הורשו להקים לעצמם, על חשבונם, מוסדות חינוך פרטיים המיועדים אך ורק ליהודים.
לא רק היהודים הלומדים סולקו ממערכת החינוך הרומנית, גם המורים, כולל הפרופסורים היהודים באוניברסיטה, סולקו ממערכת החינוך בהתאם לאותו חוק.
לאחר נפילת משטרו של יון אנטונסקו, ב-23 באוגוסט 1944 וכניסת הצבא האדום לרומניה שונו החוקים בהדרגה ובוטלה הפליית היהודים.
בהדרגה, בתמיכת ברית המועצות, שצבאה כבש את רומניה, השתלטה על רומניה המפלגה הקומוניסטית הרומנית, שהשלימה את כיבוש השלטון על ידי סילוק המלך ב-31 בדצמבר 1947. המפלגה הקומוניסטית שינתה סדרים רבים ובין היתר גם את סדרי הלימודים באוניברסיטת בוקרשט.
השתנו תוכני הלימודים והשתנו שיטות הלימוד.
גם הנגישות לאוניברסיטה עברה מהפך - כעת הלימודים היו חינם לכל, אך בקבלה ללימודים הועדפו סטודנטים לפי המוצא הסוציו-אקונומי.
הונהגה אפליה מתקנת שבמסגרתה הועדפו בני מעמד הפועלים ובני איכרים עניים על פני בני בורגנים.
גם סגל ההוראה עבר טיהור במסגרתו סולקו תומכי המשטר הישן וצורפו פרופסורים חדשים בעלי רקע קומוניסטי, בחלקם חסרי השכלה אקדמית מתאימה.
במסגרת המדיניות של הגוש הקומוניסטי התקבלו לאוניברסיטת בוקרשט סטודנטים זרים ממדינות קומוניסטיות אחרות, כמו קוריאה הצפונית וממדינות בלתי מזדהות.
סטודנטים אלה התקבלו ללא תשלום ובתנאיי פנימייה.
בתקופת שלטונו של צ'אושסקו אוניברסיטת בוקרשט עוברת תהליך של הצטמצמות במהלכו מפרקים פקולטות, כך שב-1989 היו לה רק 6 פקולטות ו-8,000 סטודנטים.
לאחר המהפכה הרומנית, בהדרגה, שונו סדרי הקבלה לאוניברסיטה וגם כיווני הלימודים - לימודי המרקסיזם-לניניזם נעלמו והופיעו לימודי תאולוגיה לפי זרמי הנצרות העיקריים ברומניה.
ב-1991 הוקמה הפקולטה לתאולוגיה בפטיסטית וב-1992 הפקולטה לתאולוגיה רומנו-קתולית וסיוע סוציאלי.
הפקולטה לתאולוגיה אורתודוקסית הוקמה כבר ב-12 בנובמבר 1881, אולם בתקופה הקומוניסטית איבדה מחשיבותה וחל פיחות במעמדה - באוגוסט 1948 הפכה ל"מכון תאולוגי בעל מעמד אוניברסיטאי" והוכפפה ממשרד החינוך - למשרד הדתות.
ב-1991, לאחר המהפכה הרומנית, שב ה"מכון" להיות פקולטה לתאולוגיה אורתודוקסית במסגרת אוניברסיטת בוקרשט.
בתקופה זו נפתחו פקולטות נוספות וגדל מאוד מספר הסטודנטים.
גם דירוג אוניברסיטת בוקרשט ברשימת האוניברסיטאות שודרג.
אוניברסיטת בוקרשט מקבלת ללימודים - תמורת תשלום - סטודנטים זרים, בעיקר אירופאים, היכולים ללמוד גם במסלול לימודים באנגלית.
בין בוגרי אוניברסיטת בוקרשט נמנים גם ישראלים, שהעדיפו ללמוד שם מסיבות שונות.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, כשיהודי רומניה קיבלו אזרחות ושוויון זכויות, רבים מהם נרשמו ללימודים במוסדות להשכלה גבוהה, כולל אוניברסיטת בוקרשט.
התופעה הזאת הייתה לצנינים בעיני סטודנטים רומנים נוצרים רבים, בעיקר חברי ואוהדי התנועה הלגיונרית, שהפגינו למען סילוק הסטודנטים היהודים.
השפעה רבה בתחום זה הייתה גם לחברי הסגל האקדמי האנטישמיים ובראש וראשונה לפרופסור ניקולאה פאולסקו, אקדמאי רב השפעה ויוקרה, שהפיץ את דעותיו האנטישמיות בין הסטודנטים וגם כתב מאמרים רבים בעיתונות התקופה.
חלק מהסטודנטים לקחו חלק בכינוסים הסטודנטיאליים שנערכו בקלוז' ובאורדאה ובמהלכם נערכו מהומות אנטישמיות, תקיפת יהודים, הריסת רכוש יהודי, חילול בתי כנסת וספרי קודש.
ב-23 בדצמבר 1927 אוניברסיטת בוקרשט הוציאה הודעת גינוי להפגנות אלה והחליטה לסלק את הסטודנטים שלה, שלקחו חלק במהומות.
הפגנות אלה, שזכו גם בתמיכת חלק מהפרופסורים, הביאו לבסוף להפעלת נומרוס קלאוזוס תחילה ונומרוס נולוס לבסוף וטיהור האוניברסיטה מיהודים.
בשנת 1956, לאחר מהומות הסטודנטים הפולניים והשביתה המלווה במהומות בפולין ומהומות הסטודנטים ההונגרים שהובילו להצתת המרד ההונגרי, גם סטודנטים באוניברסיטת בוקרשט החלו בצעדי מחאה, כמו תביעת מפגש עם יוסיף קישינבסקי וניסוח מחאות שונות.
קישינבסקי ומנהיגים אחרים אליהם פנו, סירבו לבוא ולהשיב לשאלות הסטודנטים.
הסטודנטים של אוניברסיטת בוקרשט וגם תלמידי תיכון, התחילו בהפרעות בקורסים הפוליטיים ובשיעורי השפה הרוסית.
ניסיון לארגן הפגנת המונים בכיכר האוניברסיטה נכשל וגרר גל של מעצרים וסילוקים מהאוניברסיטה.
במסגרת המאבק של השלטונות הקומוניסטיים נגד הדת בוטלה חופשת חג המולד (ברומנית: Crăciun קרצ'יון) ואף יום החג היה ליום עבודה וכל זאת במטרה להכביד על ציון החג.
ב-1968, כאשר בארצות רבות בעולם פרצו גלי מחאה של סטודנטים, גם הסטודנטים הרומנים של אוניברסיטת בוקרשט יצאו למחאה בנושא חגיגות חג המולד.
את המחאה התחילו הסטודנטים מהפנימייה של המכון הפוליטכני, שיצאו לעשות קולינדה והמשיכו בכך כל הלילה.
לקראת בוקר ניסו השלטונות לחסום את דרכם ואז הם פנו אל השגרירות של ארצות הברית, אך מנגנוני הביטחון הרומניים חסמו את כל הרחובות המובילים אליה.
הסטודנטים היו נסערים והתחילו לצעוק סיסמאות דוגמת: "חופש", "חופש לסטודנטים".
התנהגות הסטודנטים הוכרזה על ידי השלטון הקומוניסטי כחולגאנית ואנרכית.
בישיבה של לשכת איחוד הנוער הקומוניסטי, שניהל למחרת יון איליאסקו, סיפר איליאסקו שחלק ממעונות הסטודנטים ננעלו, כדי למנוע מהסטודנטים להצטרף לתהלוכה.
גולניאדה (ברומנית: Golaniada) או ההפגנות של כיכר האוניברסיטה היו אירועים המוניים שהתרחשו בכיכר האוניברסיטה, בבוקרשט, בירת רומניה, בתקופה שבין 22 באפריל עד 15 ביוני 1990. אירועים אלה מקורם בחוסר שביעות רצון של המונים מהתפתחות החיים הפוליטיים ברומניה לאחר המהפכה הרומנית.
האירועים נפסקו לאחר התערבות אלימה של כורים שהובאו לשם כך לבוקרשט.
את תחילת המחאות ארגנו סטודנטים מאוניברסיטת בוקרשט, שהיו מאורגנים בליגת הסטודנטים, שחסמו את מבואות כיכר האוניברסיטה והתחילו בה את המחאה ובהמשך הצטרפו אליהם המוני העם.
לאחר הבחירות, שנערכו ב-20 במאי פרשה ליגת הסטודנטים מההפגנות, אך סטודנטים יחידים המשיכו להשתתף והיו גם בין קורבנות האלימות של המינריאדה של יוני 1990.
באוניברסיטת בוקרשט יש 19 פקולטות, המכסות תחומים שונים כמו מדעי הטבע, מדעי הרוח, מדעי החברה ותאולוגיה:
באוניברסיטה יש את חמש המחלקות הבינתחומיות הבאות:
מחלקת אונסק"ו לחילופים בין-תרבותיים ובין-דתיים
בית הספר הפרנקופוני לדוקטורט במדעי החברה
התאחדות האוניברסיטאות האירופאיות קבע דירוג של האוניברסיטאות ברומניה ועל פי דירוג זה אוניברסיטת בוקרשט ניצבת במקום הראשון בין האוניברסיטאות הרומניות העוסקות במחקר מתקדם ובחינוך.
בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2025, דורגה אוניברסיטת בוקרשט במקום 801–850 בעולם.
אוניברסיטת בואנוס איירס (בספרדית: Universidad de Buenos Aires; בראשי תיבות: UBA) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בבואנוס איירס והגדולה ביותר בארגנטינה.
לומדים בה למעלה מ-320,000 תלמידים והיא האוניברסיטה הגדולה ביותר באמריקה הלטינית.
יש בה 13 פקולטות, 6 בתי חולים, 10 מוזיאונים.
היא נחשבת לאוניברסיטה המובילה בארגנטינה, והיא מדורגת בין 200 האוניברסיטאות הגדולות בעולם.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1821 על ידי הנהלת מחוז בואנוס איירס.
בשנת 1939 מריה תרזה פרארי מונתה לדרגת פרופסור ונהפכה לאישה הראשונה שהגיע לדרגה זו באוניברסיטה באמריקה הלטינית.
ביולי 1966 פרץ באוניברסיטה מרד כנגד המשטר הצבאי בראשותו של חואן קרלוס אונגאנייה, שחודש קודם לכן החליט להכניס שוטרים לקמפוסים ובכך לבטל את העצמאות הלימודית שהונהגה באוניברסיטאות במדינה.
מאות סטודנטים, בוגרי האוניברסיטה ומרצים הפגינו נגד הממשלה והשביתו את פעילות האוניברסיטה.
ב-29 ביולי פשטה המשטרה על האוניברסיטה בכוחות גדולים במטרה לדכא את המוחים.
מפגינים רבים, ובהם אנשי סגל בכירים, הוכו מכות קשות, רבים אחרים נעצרו, וספריות ומעבדות של האוניברסיטה נהרסו.
האירוע התפרסם ברחבי העולם וזכה לכינוי "ליל המקלות הארוכים".
בחודשים שלאחר מכן עזבו מאות מרצים, בהם אקדמאים בכירים בעלי שם עולמי, את האוניברסיטה והיגרו למדינות אחרות.
מכונים ופקולטות שלמות פורקו וכתוצאה מכך צומצמה פעילות האוניברסיטה במספר תחומים.
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 95= (2024)
חואן מרטין מלדסנה, מבכירי הפיזיקאים התאורטיים.
ארנסטו צ'ה גווארה, מהפכן קומוניסטי ארגנטינאי.
סזר מילשטיין, ביוכמאי יהודי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1984.
קרלוס לאמאס, עורך דין, זוכה פרס נובל לשלום לשנת 1936.
ברנרדו אלברטו הוסיי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1947.
לואיס פדריקו ללואר, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1970.
אדולפו פרס אסקיבל, זוכה פרס נובל לשלום לשנת 1980.
קרלוס פלגריני, נשיא ארגנטינה בין השנים 1890–1892.
לואיס סאנס פניה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1892–1895.
מנואל קינטנה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1904–1906.
רוקה סאנס פניה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1910–1914.
ויקטורינו דה לה פלאסה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1914-1914.
מרסלו טורקואטו דה אלבאר, נשיא ארגנטינה בין השנים 1922–1928.
איפוליטו איריגוז'ן, נשיא ארגנטינה בין השנים 1928–1930.
אגוסטין פדרו חוסטו, נשיא ארגנטינה בין השנים 1932–1938.
רוברטו מריה אורטיס, נשיא ארגנטינה בין השנים 1938–1942.
רמון קסטיז'ו, נשיא ארגנטינה בין השנים 1942–1943.
ארתורו פרונדיסי, נשיא ארגנטינה בין השנים 1958–1962.
ארתורו איליה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1963–1966.
ראול אלפונסין, נשיא ארגנטינה בין השנים 1989 1983.