tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2020, לאחר שבית משפט פדרלי פסל סעיפים בחקיקה זו כנוגדים את החוקה, הגישה נואם חקיקה נוספת לביטול הסעיפים של הצעת החוק הקודמת ולהבהרת ההגדרה של הסתה למהומות.
ביולי 2020, לאחר שנמנע מבתה בת ה-26 של נואם, קסידי פיטרס, רישיון שמאות מקרקעין, זימנה נואם ללשכתה את שרי ברן, שניהלה את תוכנית ההסמכה לשמאים של דקוטה הדרומית במשך שלושים שנה.
משתתפים נוספים בפגישה היו פיטרס עצמה, ראש הסגל של נואם, טוני ונהויזן, פרקליטת מחלקת העבודה אמבר מולדר, ומזכירת העבודה מרסיה האלטמן.
לשיחה זו הצטרפו דרך הטלפון היועץ הכללי של המושלת, טום הארט, ועורך דין ממחלקת העבודה והרגולציה של דקוטה הדרומית, גרהאם אוי.
שבוע לאחר מכן דרשה האלטמן את התפטרותה של ברן.
ברן ניסתה שוב ושוב, אך ללא הצלחה, לפתור את הסוגיה לפני התפטרות, ובסופו של דבר הגישה תלונה על אפליה על רקע גיל.
היא זכתה ב-200,000 דולר בתור פשרה כחלק מהסכם סודיות בתמורה למשיכת תלונתה והתפטרותה.
דוברה של נואם, איאן פרי, הגדיר את ההאשמות כדוגמה לאופן שבו נואם חדרה דרך "מחסומי הבירוקרטיה".
נואם הגיבה על פרסום ההאשמות בתקשורת בכותבה, "שמעו, הבנתי זאת.
אבל עכשיו התקשורת מנסה להרוס את הילדים שלי" ו"הסיפור הזה הוא רק דוגמה נוספת של אמות מידה כפולות שקיימות בתקשורת...
שעוקבת אחרי השמרנים ואחרי ילדיהם ומתעלמת מהליברלים".
פרי אמר, "Associated Press מזלזלת בבתה של המושלת כדי לתקוף את אמה באופן פוליטי.
לא פלא שהאמון של האמריקאים בתקשורת נמוך ברמה שלא הייתה מעולם".
לאחר ש-Associated Press פרסמה את דבר הפרשה, הוטל על ועדת הביקורת של הסנאט של דקוטה הדרומית לחקור אותה.
על התובע הכללי של דקוטה הדרומית, ג'ייסון רוונסבורג, הוטל לספק ייעוץ למחוקקים בעניין.
באפריל 2021, קראה נואם להתפטרותו של רוונסבורג, לאחר שפורסמו פרטים על חקירה על מותו של הולך רגל שהוא פגע בו ברכבו.
לאחר שסירב להתפטר, ביוני 2022, במסגרת הליך הדחה, הרשיעו חברי הסנאט המדינתי את רוונסבורג בשני סעיפים ברוב של 31 תומכים מול 2 מתנגדים, ואסרו עליו לשמש באף משרה ציבורית במדינה.
באוקטובר 2021, זימנה ועדת הביקורת של הסנאט את מזכירת העבודה מרסיה האלטמן ואת שרי ברן לדיון בפני הוועדה על תוכנית השמאות לאור המחלוקת שנגעה לתוכנית, לנואם, לבתה של נואם, ועל התשלום שניתן לברן על סך 200,000 דולר בקשר לתביעה על אפליה על רקע גיל.
ב-14 בדצמבר העידה ברן בפני הוועדה.
היא אמרה שפיטרס הוסמכה בערך במאי או באפריל 2020. בערך ב-20 ביולי אותה שנה היא קיבלה מכתב או ממצאים כאשר היא לא עמדה בדרישות להסמכה.
ברן אמרה שנאמר לה על ידי פרקליטת מחלקת העבודה אמבר מולדר ב-26 ביולי להתכונן לדון בשאלה "מהי ההגדרה של ליקוי חמור, מה הקריטריונים לדחייה, כמה דחיות יש מדי שנה, כמה אישורים ניתנים, האם ניתן לומר שקסידי יכולה לקבל כמה שעורים ולהגיש בקשה חוזרת".
ברן אמרה שהיא חשה "מתוחה מאוד" ו"מאוימת" כאשר היא נפגשה עם נואם, עם מספר עורכי דין ועם מזכירת העבודה האלטמן.
ברן הזכירה במהלך הפגישה בלשכת המושלת כמה שיעורים בשמאות שהיא סברה שיועילו לפיטרס.
היא אמרה שנואם הייתה מרוגזת שרק אז נודע לה על השעורים הללו.
ברן העידה שההחלטה לחרוג מהנהלים ולהציע הזדמנות שלישית הייתה של האלטמן.
ברן אמרה שזה היה מעבר לנהלים המקובלים.
ב-24 בפברואר 2022 הגיש חבר בית הנבחרים של דקוטה הדרומית, הרפובליקני ג'ון מילס, הצעת החלטה של הבית, "המתייחסת לצעדי הבלתי מקובלים של המושלת בעניינים הקשורים לתוכנית ההכשרה לשמאות".
ב-1 במרץ התקיים דיון על הצעת החלטה זו ובסופה היא לא התקבלה לאחר ש-29 חברי הבית הצביעו בעדה, 38 התנגדו ו-3 נמנעו, בהם יריבה העיקרי של נואם, סטיבן האגארד, והמועמדת לבית הנבחרים של ארצות הברית טאפי הווארד.
בתחילת מגפת הקורונה בדקוטה הדרומית, נקטה נואם באסטרטגיית בלימה.
כאשר החל הנשיא דונלד טראמפ להתנגד באופן פעיל להתערבות ממשלתית, היא נכנעה והסכימה לגישת חוסר מעורבות.
בנובמבר 2020 היא עשתה שימוש בכספים שנועדו להקלה על המגפה כדי לקדם תיירות במקרה של עליית מקרי ההדברה במדינה.
היא לא יישמה הוראה לעטות מסכה רפואית, העלתה ספקות בנוגע יעילות לעטייתן, עודדה קיום התקהלויות גדולות ללא ריחוק חברתי או חבישת מסכות, ופקפקה בעצותיהם של מומחים לבריאות הציבור.
נכון לדצמבר 2020, היא הייתה אחת ממושלי המדינות המעטים שלא חייבו הסגר או חבישת מסכות.
תגובתה שיקפה את הרטוריקה והטיפול של טראמפ למגפה.
בזכות תגובתה למגפה, ניתנה לה הזכות לשאת נאום באוגוסט 2020 בוועידה הארצית של הרפובליקנים, נאום שהעלה את הפרופיל שלה ברמה הלאומית.
העיתון ארגוס לידר תיאר את נאומה של נואם כרגע המכונן בקריירה הפוליטית שלה.
כבר בתחילת המגפה, ביקשה נואם מבית המחוקקים של דקוטה הדרומית להעביר חוק שייתן למזכיר הבריאות של המדינה ולפקידי המחוזות סמכות לסגור עסקים וגופים אחרים.
בית המחוקקים דחה את הבקשה.
ב-13 במרץ 2020 הורתה נואם לבית הספר K-12 לסגור את שעריהם, וב-6 באפריל היא הרחיבה את הצו עד לסוף שנת הלימודים.
באותו יום היא גם הורתה לבתי עסק ולגופי הממשל המקומי ליישם הוראות לריחוק חברתי ואת שאר הקווים המנחים של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן.
זמן קצר לאחר מכן הדגישה נואם גם את תפקידה של דקוטה הדרומית בהערכת ההידרוקסיכלורוקווין, תרופה מניעתית שהנשיא טראמפ הציג כמרפאת קורונה.
יעילות התרופה מעולם לא הוכחה, והיא עלולה לגרום להפרעת קצב לבבית קטלנית.
אחת מהתפרצויות הקורונה הגדולות בארצות הברית התרחשה בדקוטה הדרומית באפריל 2020. מפעל ייצור המזון סמיתפילד בסו פולס ספג ארבעה מקרי מוות, וכמעט 1,300 מעובדי המפעל ובני משפחותיהם נמצאו חיוביים לנגיף.
מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית אלכס אזר הטעה קבוצה של מחוקקים שעובדי מפעלי אריזת בשר נדבקו בנגיף לא בהכרח בעת עבודתם, אלא שהרגליהם הביתיים והחברתיים גרמו להדבקה.
נואם הייתה ככל הנראה בעלת התפקיד הרשמי הראשונה שהביעה בפומבי את ההשקפה הזו.
ב-13 באפריל, בנוגע להתפרצות בה נמצאו מאות עובדים חיוביים לנגיף במפעל סמיתפילד, היא אמרה לפוקס ניוז, "אנו מאמינים ש-99 אחוזים ממה שמתרחש היום לא התרחש בתוך המפעל".
המפעל לא הסביר את מותם מנגיף הקורונה של מפקחי מזון של מחלקת החקלאות של ארצות הברית בשלושה מפעלים.
כמעט 200 מפקחים נדבקו בנגיף ופיתחו תסמינים.
חודש לאחר מכן, לאחר פרסום הסיכון של נגיף הקורונה, החלה מחלקת החקלאות לצייד את פקחיה במסכות.
נואם אמרה שהמפעל במלוא פעילותו היה חשוב כיצרן מזון חיוני.
בספטמבר 2020, בעיצומה של התפרצות נוספות של המגפה, הודיעה נואם שהיא תקצה 5 מיליון דולר למימון קמפיין לעידוד התיירות למדינה.
היא השתמשה ב-819,000 דולר מכספים אלו כדי שמחלקת התיירות של המדינה תריץ סרטון באורך של 30 שניות בפוקס ניוז שבו היא הופיעה במהלך הוועידה הארצית של הרפובליקנים של אותה שנה.
באותו חודש, 550 סטודנטים באוניברסיטאות של המדינה נדבקו בנגיף בנוסף ל-200 מקרים בבתי הספר.
באוקטובר, כאשר דווח בדקוטה הדרומית המספר הגבוה ביותר ביחס לגודל האוכלוסייה בכל ארצות הברית, ובתי החולים החלו לתת עדיפות לטיפול במקרי קורונה קשים על פני מקרים קלים, אמרה נואם שמספר המקרים הגבוה נבע ממספר בדיקות רבות יותר, על אף ששיעור התוצאות החיוביות וסך מקרי האשפוז גדלו אף הם.
בפברואר 2021 חתמה נואם על חוק להגבלת האחריות האזרחית בכמה סוגי חשיפות לנגיף.
החוק הגן על ספקי שירות רפואי וסוגי עסקים אחרים, כולל אלו שמכרו ציוד מגן אישי, מתביעות משפטיות, אלא אם כן ההדבקות היו כתוצאה מהזנחה פושעת, פזיזות, או התנהלות בלתי הולמת במכוון.
ביולי 2021 מתחה נואם ביקורת על מושלים רפובליקנים אחרים על הטלת הוראות מחייבות נגד המגפה ועל כך שהם ניסו "לשכתב את ההיסטוריה" בנוגע לכך.
היא טענה שדקוטה הדרומית נלחמה ביעילות נגד המגפה באמצעות עריכת בדיקות ובידודים.
למעשה, דקוטה הדרומית עמדה במקום העשירי בשיעור מקרי המוות, ובמקום השלישי בסך כל מקרי ההדבקה באותה עת.
שנתיים לאחר מכן עמדה המדינה במקום ה-22 בשיעור מקרי המוות ובמקום ה-26 בסך כל מקרי ההדבקה בקרב כל מדינות ארצות הברית.
ביולי 2021 הוציאה נואם את מזכיר מחלקת בתי הסוהר של דקוטה הדרומית, מייק ליידהולט, לחופשה מנהלית, ופיטרה את נציב בתי הסוהר, דרין יאנג ואת סגניתו, ג'ניפר דרייסק, לאחר שקיבלה הודעה אנונימית עם תלונות שנגעו לתשלומים, כיסוי רפואי, ומקרים של הטרדה מינית.
בהמשך הודיע ליידהולט על פרישתו.
מאוחר יותר באותו חודש, לאחר שנפגשה עם עובדי שירות בתי הסוהר, על אף המשך מגפת הקורונה, הסירה נואם את החיוב על חבישת מסכות במתקני הכליאה.
באוגוסט אותה שנה הכריזה נואם שקבוצת CGL, חברה מקליפורניה, נשכרה תמורת 166,410 דולר כדי לערוך בדיקה מקיפה של פעילות מחלקת בתי הסוהר.
באותה עת פוטרה מנהלת מחלקת התעסוקה בבתי הסוהר, וכן שני עובדי מחלקה נוספים.
מנהלת מחלקת התעסוקה, סטפני באווק, הגישה בסופו של דבר תלונה לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, על כך שלכאורה היא קיבלה תגמול על דיווח על הטרדה מינית על ידי יאנג.
ב-14 במרץ 2022 היא הגישה תביעה בבית משפט פדרלי מחוזי על כך שהיא פוטרה מפני שהיא דווחה על מקרי הטרדה מינית במקום עבודתה.
ביוני 2021 הודיעה נואם על שליחת כוחות המשמר הלאומי של דקוטה הדרומית לגבול ארצות הברית–מקסיקו בטקסס.
המיליארדר מטנסי ויליס ג'ונסון ורעייתו ריבה הודיעו שהם יתרמו את הכספים שנדרשו למימון שליחת הכוחות.
ב-22 בספטמבר אותה שנה, תבע המרכז ליושרת הציבור את המשמר הלאומי של דקוטה הדרומית ואת מחלקת ההגנה של ארצות הברית בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה כדי לקבל מסמכים בנוגע לשליחת הכוחות ובנוגע לתרומה.
חוק ההגנה הלאומית של 2022 אסר על אנשי המשמר הלאומי לחצות את גבולות המדינות כדי לבצע משימות שהתשלום עליהם התקבל מתורמים פרטיים.
לקראת יום העצמאות של ארצות הברית ב-2021, ביקשה נואם לערוך מופע זיקוקין די-נור בהר ראשמור, ולשם כך עתרה נגד מזכירת הפנים של ארצות הברית, דב האלנד.
תצוגות זיקוקין נאסרו באתר הר ראשמור ב-2009 על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית עקב סכנת שרפות ומסיבות נוספות.
לצורך ייצוג בעתירה, שכרה נואם את משרד עורכי הדין מוושינגטון די.
קונסובוי ומקרתי, כשעלות הייצוג הגיעה מכספי משלמי המיסים בדקוטה הדרומית.
בית המשפט הפדרלי של מחוז דקוטה הדרומית דחה את העתירה, כאשר השופט רוברטו לאנג מצא שארבע מתוך חמש הסיבות שניתנו לאיסור על ידי שירות הפארקים הלאומיים ועל ידי האלנד היו תקפים.
ב-13 ביולי עתרה נואם בערעור בפני בית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית.
ב-14 במרץ 2022 שוב דחה שירות הפארקים הלאומיים את בקשתה של נואם להתיר מופע זיקוקין בהר ראשמור ביום העצמאות של אותה שנה, בציינו את התנגדותם של האינדיאנים ואת האפשרות של שרפות כסיבה לכך.
נואם מתנגדת לנישואים של זוגות מאותו המין.
ב-2015 היא הביעה את התנגדותה לפסק דין אוברגפל נגד הודג'ס של בית המשפט העליון של ארצות הברית שקבע שאיסור על נישואים חד-מיניים נוגד את החוקה.
ב-8 במרץ 2021 הכריזה נואם בציוץ בטוויטר שהיא תחתום על חוק להגינות בספורט הנשים , שאוסר על ספורטאים טרנסג'נדרים להתמודד מול נשים בנבחרות ספורט של בתי ספר וקולג'ים.
חלק ממבקרי החוק אמרו שהם לא מודאגים מכך שהוא ירחיק בתי עסק ויגרום למדינה להוצאות.
ב-19 במרץ הטילה נואם וטו חלקי על החוק, וכתוצאה מכך הוא שונה, לא רק בניסוחו.
ב-29 במרץ עקף בית הנבחרים של דקוטה הדרומית את הווטו ברוב של 67 מול 2. החוק הוחזר לנואם לבדיקה מחדש, והיא הטילה עליו וטו שוב.
הפעם לא עלה בידו של בית הנבחרים לעקוף את הווטו לאחר ש-45 הצביעו בעד החוק ו-24 התנגדו (נדרש רוב של 47 לעקיפת וטו).
פרשנים שמרנים רבים מתחו ביקורת על הטלת הווטו של נואם.
במרץ 2021 חתמה נואם על חוק לסירוב על רקע דתי.
החוק תיקן את חוק תיקון חופש הדת של דקוטה הדרומית כך שיאפשר לבעלי עסקים לסרב לתת שירות או למכור מוצרים על רקע אמונתם הדתית לאנשים מסוימים על רקע נטייתם המגדרית או המינית.
החוק ספג ביקורת מצד קבוצות לזכויות האזרח שאמרו שהוא יאפשר אפליה נגד להט"בים, נשים ובני מיעוטים.
היה זה החוק המרכזי הראשון בתחום זה שנחתם לאחר שש שנים, והוא דומה לחוק שנחתם ב-2015 על ידי מושל אינדיאנה מייק פנס.
ב-2020 התנגדה נואם לשני משאלי עם להפיכת השימוש בקנאביס לשימוש רפואי ולשימוש כסם לחוקי בדקוטה הדרומית, באומרה, "העובדה היא, שמעולם לא הכרתי אף אחד שנעשה חכם יותר כתוצאה מעישון קנאביס.
זה לא טוב עבור הילדים שלנו.
וזה לא יגרום להפוך את הקהילות שלנו לטובות יותר".
לאחר ששני משאלי העם עברו, הגישו נואם ושני קציני משטרה עתירה משפטית כדי שתתקבל החלטת בית משפט נגד שימוש חוקי בקנאביס כסם על פי התיקון לחוקת דקוטה הדרומית.
ב-8 בפברואר 2021 פסלה שופטת בית משפט בדקוטה הדרומית, כריסטינה קלינגר, את התיקון כנוגד את החוקה.
לאחר הפסיקה, שקלה נואם גם להשהות את יישום השימוש הרפואי בקנאביס לשנה.
בסופו של דבר, לא נשאו מאמציה אלו פרי, וב-1 ביולי 2021 הפך הקנאביס הרפואי בדקוטה הדרומית לחוקי.
נואם גם התנגדה לגידול קנבוס, והטילה וטו על הצעת חוק שעברה בשני בתי המחוקקים של דקוטה הדרומית ב-2019 להפיכתו לחוקי.
היא אמרה, "אין שאלה בנוגע לכך שהפיכת הקנבוס לחוקי, כמו קנאביס רפואי, היא חלק מאסטרטגיה רחבה יותר לחתור תחת אכיפת חוקי הסמים ולהפוך חוקיות המריחואנה לבלתי נמנעת".
נואם טענה שהבחירות לנשיאות של 2020, בהן ניצח ג'ו ביידן את דונלד טראמפ, היו נגועות בהונאת בחירות.
ב-20 בדצמבר 2020 הודתה נואם בשתיקה בתוצאות הבחירות, כאשר היא עשתה שימוש במונח "ממשל ביידן" במהלך נאום התקציב המדינתי השנתי שלה, אך אף לאחר ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית, היא עדיין סירבה לקבל את העובדה שבחירות היו חופשיות והוגנות.
בתחילה הייתה נואם מיועדת להיות אחת משלושת האלקטורים מטעם טראמפ בדקוטה הדרומית, אך בהמשך ויתרה על כך.
בבחירות זכו טראמפ ופנס ב-261,043 קולות בדקוטה הדרומית מול 150,471 הקולות שקיבלו ביידן והאריס.
לאחר ההסתערות על הקפיטול ב-6 בינואר 2021, שהפריעה לספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות, דיברה נואם נגד מעשי האלימות, באומרה, "כולנו רשאים למחות מחאה שקטה.
יום לאחר ההסתערות על הקפיטול, כינתה נואם את שני הסנאטורים הדמוקרטים החדשים שנבחרו מטעם ג'ורג'יה, ג'ון אוסוף ורפאל וורנוק, "קומוניסטים" במאמר שכתבה לאתר The Federalist, ועוררה ביקורות מצד הדמוקרטים במדינתה.
בבחירות המקדימות לנשיאות של המפלגה הרפובליקנית ב-2024, תמכה נואם בטראמפ בעצרת בחירות שהתקיימה בספטמבר 2023 ברפיד סיטי.
טראמפ הזמין את נואם להופיע איתו בעצרת בחירות במרץ 2024 בעיר ונדליה שבאוהיו.
מאז הכרזתו של טראמפ על התמודדותו בבחירות, העלו פרשנים השערות שהוא עשוי לשקול את בחירתה של נואם כשותפתו למרוץ.
בספטמבר 2023, כאשר נשאלה נואם על ידי רשת החדשות Newsmax אם היא תסכים לשמש כשותפתו של טראמפ למרוץ, היא השיבה שהדבר יגרום לה להתרגשות.
בוועידת הפעולה הפוליטית השמרנית שהתקיימה בפברואר 2024, נקשר שמה של נואם יחד עם ויווק רמאסוואמי כשני הנוכחים באירוע בעלי הסיכויים הגבוהים ביותר לשמש בתפקיד, והשניים קיבלו 15 אחוזים מהקולות כל אחד בהצבעה בלתי רשמית.
באותו חודש הודה טראמפ שנואם הייתה אחת מהשמות ברשימה הכמעט סופית שלו למועמדים לשותפות למרוץ לצידו.
במרץ דיווחה רשת CNN שנואם היא אחת מארבעת האישים שטראמפ גילה עניין מוגבר בהם בבחירת שותפו למרוץ.
ב-12 בנובמבר 2024 פורסם כי הנשיא הנבחר, דונלד טראמפ, החליט למנות את נואם לשמש כמזכירה לביטחון המולדת בממשלו השני.
ב-17 בינואר 2025 הופיעה נואם לשימוע בפני הוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים של הסנאט של ארצות הברית.
ב-25 בינואר אותה שנה אישר הסנאט את מינויה של נואם ברוב של 59 מול 34. מייד לאחר אישור מינויה התפטרה נואם מתפקידה כמושלת דקוטה הדרומית.
במסגרת המאבק נגד אנטישמיות באוניברסיטאות בארצות הברית האשימה נואם את אוניברסיטת הרווארד, ב"איום על הביטחון הלאומי" ו"התקפלות בפני אנטישמיות".
היא דרשה גם רישומים ותיעוד של פעילויות "לא חוקיות ואלימות" שביצעו הסטודנטים בעלי האזרחות הזרה הלומדים בה.
במאי 2025, ביקרה נואם בישראל.
במסגרת הביקור ערכה תפילה בכותל, נפגשה עם ראש הממשלה נתניהו ושר החוץ סער והשתתפה בטקס מיוחד במשרד החוץ, שבו נטעה עץ בחורשת הנופלים, לזכר ירון לישנסקי ושרה מילגרם – עובדי שגרירות ישראל בארצות הברית, שנרצחו בוושינגטון, במתקפת טרור של פעיל פרו-פלסטיני.
ב-1992 נישאה נואם לביירון נואם.
ב-2011, כאשר היא עברה לוושינגטון די.
כדי לשמש בתפקידה בקונגרס, המשיכה המשפחה להתגורר בחווה ליד קסטלווד שבדקוטה הדרומית.
נואם היא פרוטסטנטית באמונתה הדתית, ומשפחתה פעילה בכנסיית פורסקוור בווטרטאון שבדקוטה הדרומית.
ב-2022 פרסמה נואם את האוטוביוגרפיה שלה בשם "לא הרודיאו הראשון שלי: שיעורים מלב הארץ" (Not My First Rodeo: Lessons from the Heartland).
קריסטיאן פְּרֶסְטְרוּד (בנורווגית: Kristian Prestrud 22 באוקטובר 1881 - 11 בנובמבר 1927) היה קצין-צי ומגלה ארצות נורווגי, שהשתתף במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן בשנים 1912-1910. פרסטרוד היה קצין ראשון של ה"פראם" ומנהיג קבוצת המזחלות המזרחית של המשלחת הנורווגית אל נונאטאק סקוט.
אמונדסן שמר בסוד את כוונותיו האמיתיות כלפי יעד ההפלגה של "פראם".
האנשים היחידים שידעו על כך לפני מעשה היו אחיו, לאון, ורב החובל של האונייה, לויטננט תורוואלד נילסון.
לויטננט פרסטרוד ועוד אחד מאנשי הצוות, הייאלמר פרדריק גיירטסן, קיבלו את המידע הסודי ערב הפלגתה של "פראם" מנורווגיה.
לשאר אנשי הצוות, 18 במספר, נודע הדבר רק כש"פראם" עגנה במדיירה.
כאשר המשלחת חרפה בפראמהיים באנטארקטיקה, עסק פרסטרוד, בעזרת היאלמר יוהנסן, בתצפיות מדעיות.
פרסטרוד צורף לקבוצה המקורית של שמונה אנשים, שעשו את הניסיון הכושל להגיע אל הקוטב ב-8 בספטמבר 1911. אף כי חזרו לאחור לפני הגעה לקוטב בגלל טמפרטורות קיצוניות, החליטו אנשי הקבוצה להמשיך אל המצבור ב-80° דרום, לפרוק שם את מזחלותיהם ולשוב בחיפזון לפראמהיים.
בגלל לחץ הזמן נפרעו סדרי הקבוצה, שהתפצלה לכמה ראשים והשניים האחרונים הגיעו לבסיס יותר משש שעות אחרי שאר האנשים.
יוהנסון ופרסטרוד הגיעו כושלים ומותשים כליל אל פראמהיים, שאותו מצאו בחשיכה ובערפל רק הודות לנביחת הכלבים, שהנחתה אותם בדרכם.
קרוב לוודאי, שפרסטרוד היה קופא למוות אלמלא יוהנסן, שטיפל בו והביאו למקום מבטחים.
בבוקר הבא נאלץ אמונדסן להתמודד עם ביקורת קשה וחריפה מצד יוהנסון, שצבר ניסיון קוטבי במשלחת של פריטיוף ננסן אל הקוטב הצפוני.
יוהנסון האשים את אמונדסן, שנטש את אנשיו מאחור בחפזונו להגיע לבסיס הבטוח.
אמונדסן לא היה מוכן להשלים עם ביקורת חריפה כזאת מצד מי מפיקודיו, ובחר לארגן מחדש את קבוצת הקוטב בצמצום מספר המשתתפים בה.
כתוצאה מכך, הופרדו יוהנסון, פרסטרוד וסְטוּבֶּרוּד מצוות הקוטב ונשלחו לחקור את ארץ אדוארד השביעי.
כדי להשפיל את יוהנסון עוד יותר, מונה פרסטרוד, המנוסה פחות ממנו, למפקד המשימה.
גלעד שהקימה קבוצת פרסטרוד בנונאטאק סקוט, הרי אלכסנדרה () ב-3 בדצמבר 1911, נחשב לאתר היסטורי באנטארקטיקה.
על השתתפותו במשלחת, קיבל קריסטיאן פרסטרוד את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), פרס מלכותי נורווגי שייסד האקון השביעי מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
בשנת 1926 התמנה פרסטרוד לעוזר מנהל הנמל בקריסטיאנסנד.
פרסטרוד איבד עצמו לדעת ביריה מאקדח בקריסטיאנסנד, נורווגיה, בשנת 1927.
קריסטיאן קונסטנטינוב קוסטוב (בבולגרית: Кристиан Константинов Костов; נולד ב-15 במרץ 2000) הוא זמר רוסי-בולגרי אשר ייצג את בולגריה באירוויזיון 2017 עם השיר "Beautiful Mess".
קוסטוב נולד במוסקבה בירת רוסיה לאב בולגרי ולאם קזחית.
הוא התחיל את הקריירה שלו וגם התפרסם כשהגיע לגמר "גולוס ילדים" ("דה וויס ילדים" בגרסה הרוסית) אך לא זכה בגמר.
בשנת 2016, לאחר שהשתתף בתוכנית "X-Factor בולגריה" והגיע למקום השני, הוציא את הסינגל הראשון שלו.
בשנת 2017 הוא הוציא את הסינגל השני שלו, "Beautiful Mess", ואיתו הוא נבחר לייצג את בולגריה באירוויזיון 2017. הוא הופיע בחצי הגמר השני שנערך ב-11 במאי, הגיע למקום הראשון והעפיל לגמר האירוויזיון, שנערך ב-13 במאי, ובו הגיע למקום השני אחרי נציג פורטוגל, סלבדור סובראל.
קריסטי מקוסקו קריגר היא מפיקת קולנוע אמריקאית, הידועה בעבודתה עם סטיבן ספילברג.
קריגר קריגר סיימה ב-1992 תואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
היא עבדה במחלקת הפרסום בחברת אמבלין של סטיבן ספילברג.
ב-1995 עברה לעבוד בקרן השואה שיזם ספילברג.
ב-1997 החלה לשמש כעוזרת הראשית של ספילברג בעבודתו כמפיק וכבמאי במסגרת חברת דרימוורקס.
במהלך השנים התקדמה ושימשה כעוזרת מפיק, מפיקה שותפה, מפיקה בפועל וכמפיקה בסרטיו, כשהיא תופסת את מקומה של קתלין קנדי שעברה ללוקאס פילם.
בין השאר שימשה מפיקה בסרטים "גשר המרגלים" עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר, "העיתון", "שחקן מספר אחת", "סיפור הפרברים", "הפייבלמנים", "המאסטרו" ו"חשיפה".
Árnadóttir; נולדה ב-18 בדצמבר 1957) היא דיפלומטית ופוליטיקאית איסלנדית.
ארנאדוטיר היא בעלת תואר במינהל ציבורי וממשל מאוניברסיטת סירקיוז, במשך תקופה היא שימשה כעוזרת ראש עיריית רייקיאוויק.
מ-2001 ועד 2005 הייתה אחראית על אגף הפיתוח והמידע בעירייה.
ב-2007 ניסתה איסלנד להצטרף למועצת הביטחון של האומות המאוחדות ובמסגרת התמודדות המדינה היא שימשה כמנהלת פרויקט.
ב-2010 מונתה לשגרירת איסלנד בסין, בנוסף כיהנה כשגרירה לא-תושבת באוסטרליה, וייטנאם, לאוס, מונגוליה, ניו זילנד, קוריאה הדרומית, קוריאה הצפונית, קמבודיה ותאילנד.
במהלך כהונתה היא קידמה בין היתר את יחסי המסחר של איסלנד עם וייטנאם.
בשנת 2013 היא מונתה לשגרירת איסלנד בפינלנד עם הסמכה לאסטוניה, לטביה וליטא וכיהנה בתפקיד זה עד לדצמבר 2017 כאשר הוחלפה על ידי ארני תור סיגורדסון.
לאחר מכן מונתה לשגרירה לא-תושבת האחראית על סלובניה, ניו זילנד ועוד מספר ארצות ממקום מושבה ברייקיאוויק, ובנוסף כשליחה מיוחדת לשוויון מגדרי.
ב-2021 מונתה לשגרירת איסלנד במוסדות הבינלאומיים בווינה שבאוסטריה - הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, CTBTO ומשרד האומות המאוחדות בווינה והגופים הכפופים לו.
מ-1995 ועד 2006 הייתה סגנית נשיאת ארגון הערים האירופאיות נגד סמים.
קריסטה סיגפרידס (בפינית: Krista Siegfrids; נולדה ב-4 בדצמבר 1985) היא זמרת פינית.
ייצגה את פינלנד באירוויזיון 2013.
סיגפרידס נולדה בעיירה באוסטרובוטניה למשפחה דוברת שוודית.
ב-2009 החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כחברה בלהקת "Daisy Jack" והסינגל הראשון שלהם "Perfect Crime" יצא בסוף 2011.
ב-2009 גם החלה להופיע במחזמר בתיאטרון השוודי של הלסינקי.
ב-2011 ניגשה לתוכנית The Voice הפינית אך הודחה בחצי הגמר.
ב-2013 השתתפה ב-Uuden Musiikin Kilpailu, האירוע לבחירת נציגות פינלנד לאירוויזיון והיא נבחרה למקום הראשון.
היא ייצגה את פינלנד באירוויזיון 2013 במאלמה עם השיר "Marry Me", הופעתה על הבמה כללה נשיקה עם אחת הרקדניות וזאת במטרה לקדם את החוקיות של נישואים חד מיניים בפינלנד.
באירוויזיון עלתה לגמר ובגמר הייתה במקום ה-24.
ב-2013 יצא אלבומה הראשון הנקרא "Ding Dong!"
באירוויזיון 2015 הייתה מגישת הניקוד של פינלנד.
קריסטופר האלבורסן הוא רוכב אופני כביש נורווגי מקצועי לשעבר.
בתור חובבן, הוא סיים במקום ה-7 במרוץ הפריז – רובה עד גיל 23. ב-2016 רכב האלבורסן בקבוצת ג'וקר הנורווגית, שאינה מקצועית.
הוא סיים שני במרוץ נוקר-קורס בבלגיה ובהמשך סיים שלישי באליפות נורווגיה.
הוא ניצח קטע אחד בטור דה ל'אווניר ולאחר מכן ניצח את המרוץ הראשון שלו כמקצוען בבוגרים, Grand Prix d'Isbergues - Pas de Calais בצרפת.
אך הישגו הבכיר ביותר באותה עונה הגיע כשהתחרה באליפות העולם, במקצה עד גיל 23, וזכה במדליית זהב במרוץ לאחר שניצח מתוך ספרינט רב משתתפים, מקדים את פסקל אקרמן הגרמני ואת יאקוב מרצ'קו האיטלקי.
ב-2017 ניצח האלבורסן את קלאסיקת הנדזאמה, מרוץ חד יומי למאיצים בבלגיה.
הוא סיים במקום החמישי באליפות אירופה עד גיל 23 וניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה ל'אווניר.
הוא לא שיחזר את הישגו מ-2018 כשסיים במקום ה-85 באליפות העולם עד גיל 23.
האלבורסן הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת סקיי הבריטית ב-2018. לאחר שניצח את קלאסיקת האנדזמה ב-2017, ב-2018 הוא איבד את התואר כמנצח המרוץ לאלבארו הודג' הקולומביאני שניצח במרוץ, כשהאלבורסן מסיים שני.
ב-2019 סיים האלבורסן שני בקלאסיקת ברדנה–קוקסייד, ובמקום השישי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה.
לפני כן התחרה באוסטרליה וניצח את הקטע החמישי בהראלד סאן טור.
הוא התחרה בטור של נורווגיה וניצח את הקטע השישי והאחרון במרוץ, כשהוא מקדים בספרינט את קייס בול ואת אלכסנדר קריסטוף.
בדירוג הכללי של המרוץ, סיים האלבורסן שני, כ-3 שניות אחרי אותו קריסטוף.
ב-2020, הצטרף האלבורסן ל-EF Pro Cycling האמריקאית.
קריסטיאן אוכמן (; נולד ב-19 ביולי 1999) הוא זמר ופזמונאי פולני-אמריקאי, שביצירתו אלמנטים רבים של שירה קלאסית ואופרה.
הוא הזוכה בעונה ה-11 של The Voice פולין, ונציג המדינה לאירוויזיון 2022 לאחר זכייתו בקדם הפולני.
קריסטיאן אוכמן נולד ב-19 ביולי 1999 במלרוז, מסצ'וסטס, ארצות הברית, למשפחה פולנית.
הוא החל לקחת שיעורים בשירה במהלך לימודיו התיכוניים, ולאחר שסיים את בית הספר התיכון עבר לפולין ולמד באקדמיית קרול שימנובסקי בקטוביץ.
בשנת 2020 נבחן קריסטיאן אוכמן לעונה ה-11 של תוכנית הטלוויזיה X Factor פולין, עם השיר "Beneath Your Beautiful" של אמילי סאנדיי ולאברינת', הוא התקבל לנבחרתו של מיכל שפאק, וזכה בתוכנית ב-5 בדצמבר 2020. לאחר מכן חתם על חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל מיוזיק פולין.
הסינגל הראשון שלו, "Światłocienie", יצא לאור בסוף שנת 2020, וזכה למעמד סינגל זהב בפולין באפריל 2021. אלבומו "Ochman" יצא בנובמבר 2021 והגיע למקום השישי במצעד הפולני ב-2 בדצמבר באותה השנה.
TVP הכריזה בספטמבר 2021 על פתיחת חלון ההזדמנויות לשליחת שירים מועמדים לייצוג פולין באירוויזיון.
בינואר, לאחר שלא הצליחה להגיע להחלטה מי ייצג את פולין באירוויזיון, הכריזה על עשרה שירים שיתמודדו בקדם - "Tu bije serce Europy!
אחד מהם היה השיר River של קריסטיאן אוכמן.
ביום הגמר, התחרו השירים בשני סיבובים.
סיבוב ראשון בו התחרו כל השירים, וסיבוב שני אליו עלו שלושת האמנים המובילים.
אוכמן, עם שירו "River", הצליח לעלות לסיבוב השני ולנצח בכל הערב, וזכה בייצוג פולין באירוויזיון.
קריסטופר קלאסון (בנורווגית: Kristoffer Klaesson; נולד ב-27 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת השוער בויקינג מליגת העל הנורווגית.
קלאסון החל את דרכו באקדמיית הכדורגל של וולרנגה, ולזכותו הופעות בכל הקבוצות הצעירות של נבחרת נורווגיה.
קלאסון חתם על חוזה מקצועני ראשון ביוני 2016. ב-30 ביוני 2019 ערך את הבכורה שלו במדי וולרנגה במסגרת ליגת העל הנורווגית, כשפתח במשחק מול הוגסונד בשל פציעתו של השוער הראשון של הקבוצה.
המשחק הסתיים בניצחונה של וולרנגה בתוצאה 1–4. הוא פתח גם במשחק הבא, בניצחון קבוצתו על בודה/גלימט בתוצאה 0–6, והמשיך לפתוח בשער גם בשמונת המשחקים הבאים, ובסך הכול שותף ב-12 משחקים באותה עונה.
ב-15 ביולי 2020 הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-35 במהלך המשחק מול מיונדאלן IF, אשר הסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 0–1.
ב-31 ביולי 2021 חתם קלאסון על חוזה לארבע שנים בלידס יונייטד, תמורתו שילמה הקבוצה סכום שפרטיו לא פורסמו, והוערך ב-1.6 מיליון ליש"ט.
הוא ערך את הבכורה שלו בלידס ב-18 במרץ 2022 מול וולברהמפטון וונדררס, שהסתיים בניצחון בתוצאה 2–3, כאשר החליף את אילן מליה שנפצע במהלך המשחק ושמר על שער נקי עד לסיום.
בתחילת עונת 2023/2024 שימש כשוער השלישי של הקבוצה, מאחורי מליה וקרל דארלו.
ב-1 בינואר 2024, בעקבות השעייתו של מליה לשלושה משחקים ופציעתו של דארלו באימון המסכם, פתח לראשונה בהרכב הקבוצה בניצחון 0–3 על ברמינגהאם סיטי.
ב-7 ביולי 2024 חתם לשלוש שנים בראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית.
לאחר שהגיע בכושר ירוד, ביטלה עימו הקבוצה את החוזה בהסכמה הדדית ב-26 באוגוסט, מבלי שנטל חלק במשחקי הקבוצה.
ב-30 בספטמבר 2024 חתם באורהוס גימנסטיקפוינין עד יולי 2025.
נבחרת נורווגיה עד גיל 17
קריסטופר פולאה הוא שחקן אמריקאי.
ידוע בעיקר ממשחקו בסדרה "חיים בלתי צפויים" (2011-2010) בתור נייט בייזל, ג'ייסון מתיוס בסדרה "החוף הצפוני" (2004) ובתור הנרי באטלר בסדרה "מתחזה" (2011-2010).
פולאה נולד ב-18 בפברואר 1977 ברינו שבנבאדה, בנם של אסתר וג'רום פולאה, שופט מחוזי בנבאדה והוא הצעיר מבין ארבעה אחים.
בתחילת שנות ה-90 הוא עזב את ביתו כדי ללמוד בפנימיית רוברט לואיס סטיבנסון בעיירת החוף פבל ביץ' (אנ'), קליפורניה.
לאחר מכן ב-1999, סיים לימודי תואר ראשון בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק.
הוא עבר ללוס אנג'לס ב-4 ביולי 2001 ומיד לאחר מכן החל לקבל תפקידים ראשונים בין היתר בסדרות "That's Life" ו"אנג'ל".
בשנת 2008 השתתף בסרט הביוגרפי "Billy: The Early Years" את דמותו הצעירה של צ'ארלס טמפלטון, בעוד את דמותו הבוגרת גילם מרטין לנדאו.
בשנת 2021 ביים את הקליפ לשיר "People Pleaser" של הזמרת צ'לסי דיבלאסי בו השתתפה השחקנית דיצ'ן לקמן.
בשנת 2023 גילם את דמותו של בראד בוליטר בסדרת המסתורין "מחסה" מבית אמזון פריים וידאו המבוססת על הרומן באותו שם מאת הרלן קובן.
בשנת 2024 השתתף בסרט הדרמה "Right Here, Right Now" שביים וכתב בנו, מיכה מקס, שם גם גילם את אביו.
ב-7 ביוני 2003 התחתן עם השחקנית ג'וליאנה מוריס (אנ') בקפלת וינדרמיר בוינדרמיר (אנ'), פלורידה.
לזוג שלושה בנים, קריסטופר קיילב, מיכה מקס וג'ודה, שנולדו בהתאמה בשנים 2004, 2006 ו-2011.
בעבר היה נוצרי פעיל אדוק אך בהמשך התרחק מהדת.
עם זאת חווית סף מוות החזירה אותו להאמין..
+שנהסרטתפקידהערות2002Petty Crimesפיטר2008Billy: The Early Yearsצ'ארלס טמפלטון (אנ') בצעירותו2013קשר שטני (אנ')ואל פרייס2014Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt?ג'ון גאלטBack in the Dayלן בְּרֶנֶמָאן2015במקום בו צומחת תקווה (אנ')קלווין קמפבל2016Aberrantאלכסנדר2018Bachelor Lionsג'יימס הרמון2019Beneath the Leavesהבלש בריאן לרסוןRun the Raceמייקל טרואיט2020וונדר וומן 1984בחור נאה2021A Work of Artאווןסרט קצר
גם במאי, תסריטאי ומפיק2022עולם היורה: עולם חדשוייט האנטליThe Colosseumטד פריוס2023The Shiftקווין גארנר2024Right Here, Right Nowאבא של ריאןTBAMemecסם ריינהולדגם במאי ומפיקThe Christmas Letterבארי
+שנהסדרהתפקידהערות2001אנג'לדילן בליםפרק: "Billy"2001–2002That's Lifeגאווין2 פרקים2002רוזוולאריק יוזפרק: "I Married An Alien"מורשת העטלף (אנ')דארק-סטרייקפרק: "Split"2003America's Prince: The John F.
קריסטוף ביורגמן הוא דמות בדיונית בזיכיון המדיה "לשבור את הקרח" שבבעלות חברת וולט דיסני.
הוא מדובב במקור בעיקר על ידי ג'ונתן גרוף, ובעברית על ידי גילן שחף.
קריסטוף הוא מוכר קרח סאמי שחי יחד עם בן לווייתו, אייל הצפון סוון.
הגם שהוא מעדיף להתבודד, הוא עוזר לנסיכה אנה מארנדל בחיפושה אחר אחותה הגדולה אלזה בהר הצפוני.
בתחילת הפיתוח של הסרט היה קריסטוף במקור קאי, הדמות מהסיפור "מלכת השלג" של הנס כריסטיאן אנדרסן, אבל בהמשך עוצב כשילוב בין קאי ונערת השודדים.
קריסטוף מדובב על ידי ג'ונתן גרוף כמבוגר ועל ידי טיירי בראון כילד.
קריסטוף גבוה, מחוספס, נאה ובתחילת שנות העשרים לחייו.
גופו שונה באופן מובהק משל רוב דמויות דיסני הגבריות.
יש לו כתפיים רחבות, ידיים ורגליים גדולות ומבנה גוף שרירי.
מידותיו גדולות באופן ניכר מאלו של אנה ואלזה, כתוצאה מציאותית של חייו הקשים כקוצר קרח המתגורר בהרים.
קריסטוף הוא הדמות הראשית הראשונה המופיעה בסרט, והוא מוצג בשיר הראשון "לב קפוא", כילד יתום בן שמונה עם אייל הצפון שלו, סוון, שהופך לחברו הטוב ביותר.
הוא מנסה לחקות את קוטפי הקרח המבוגרים, בהצלחה מעורבת.
מאוחר יותר באותו לילה, סוון מושך אותו דרך היער כאשר שני הסוסים השייכים למשפחת המלוכה של ארנדל חולפים על פניו במהירות תוך כדי הובלת אנה לטרולים.
קריסטוף מסתקרן כשאחד מהם משאיר אחריו שובל של קרח (כאשר הסוס הזה נושא את אלזה המבולבלת).
ממרחק, קריסטוף מתבונן בפבי, מנהיגת הטרולים, מרפאה את ראשה של אנה.
במקביל, אחת הטרולות בולדה מאמצת את קריסטוף כילד משלה.
13 שנים מאוחר יותר, קריסטוף הוא קוצר קרח ותיק במקצועו שחי בהרים ליד ארנדל.
הוא נראה לזמן קצר בארנדל מוכר קרח בעוד המצלמה עוקבת דרך ארנדל לפני ההכתרה של אלזה.
כמה ימים אחרי שהחורף הנצחי של אלזה מתחיל, אנה מופיעה בחנות של אוקן בחיפוש אחר בגדי חורף.
קריסטוף מגיע במקביל אליה, מכוסה בשלג, מבקש לרכוש גזר עבור סוון וטיפוס בחבל.
מחילופי הדברים של קריסטוף עם אוקן, אנה שומעת שסופת השלגים בארנדל מגיעה מההר הצפוני ומניחה ששם מסתתרת אלזה.
עם זאת, קריסטוף נזרק מהחנות משום שקרא לאוקן נוכל.
אנה רואה שלקריסטוף יש מזחלת, קונה את כל הפריטים שלו ומאיצה בו לקחת אותה להר הצפוני.
קריסטוף נרתע מלעזור לה בהתחלה אבל בסופו של דבר נכנע.
בעוד אנה וקריסטוף נוסעים להר הצפוני, קריסטוף לא מאמין לומד על אירוסיה הסוערת עם הנס.
השיחה מתקצרת כאשר המזחלת שלהם מותקפת על ידי זאבים רעבים.
אף על פי שאנה, קריסטוף וסוון בורחים בקפיצה מעל תהום, המזחלת נופלת לתחתית הגיא ומתפוצצת (לצערו ולמרבה החרדה של קריסטוף, שכן הוא בדיוק שילם את זה).
הוא שואל אם להמשיך לעזור לאנה או לא, מסכים ברגע שאנה מבטיחה להחליף את המזחלת שלו.
למחרת, הם פוגשים את אולף, איש שלג אנתרופומורפי שנוצר ללא ידיעתו על ידי אלזה, שמוביל אותם את שארית הדרך לטירת הקרח של אלזה.
קריסטוף מחכה בחוץ בעוד אנה מנסה לשכנע את אלזה לחזור לארנדל על מנת לשים קץ לחורף שיצרה בשוגג אלזה אך נכשלת, ובטעות חוטפת בלב.
קריסטוף מצליח להאיץ את אנה אל פאבי, אבל פאבי אומר שרק "מעשה של אהבה אמיתית" יכול להציל אותה.
חושבים שזו "נשיקת אהבה אמיתית" מהנס, הם חוזרים לארנדל.
בשער הטירה, הוא מוסר בעצב את אנה להנס.
בדרך חזרה אל ההרים, סוון מנסה לדחוף אותו בחזרה לארנדל, אבל הוא מסרב, חושב שזה אנוכי להגשים את אהבתו במקום לתת לאנה להינצל על ידי הנס.
עם זאת, סופת שלג ענקית מופיעה מעל ארנדל, מה שמנחה אותו לחזור.
שם הוא מוצא בסופו של דבר את אנה, אבל אז הוא צריך לראות את אנה קופאת מוצקה כשהיא בוחרת להקריב את עצמה, ומצילה את אלזה מלהיהרג על ידי הנס.
רגעים ספורים לאחר מכן אנה מתחדשת, שכן הקרבה עצמית נחשבת כ"מעשה של אהבה אמיתית" שהוא מתמוגג ממנה.
בסופו של דבר, הוא מקבל מאנה מזחלת חדשה, והשניים חולקים נשיקה.
בסרט הקצר קדחת הקרח, קריסטוף עוזר לאלזה לתכנן מסיבת יום הולדת הפתעה לאנה.
בזמן שהיא לוקחת את אנה לציד אוצרות ליום הולדת ברחבי הממלכה, אלזה יורדת עם הצטננות ויוצרת בלי ידיעה אנשי שלג קטנים המכונים "שלגים" עם כל עיטוש, מה שיוצר צרות עבור קריסטוף, סוון ואולף.
כריסטוף ואולף לוקחים מאוחר יותר את השלג לארמון הקרח של אלזה כדי לחיות עם מרשמלו.
בסרט משנת 2019, קריסטוף מתכנן להציע נישואין לאנה אבל תמיד מפחד לשאול אותה, אבל כאשר קריסטוף כמעט מציע נישואים, אנה מוסחת מדי למצוא ולעזור לאלזה.
במהלך נסיעה על המזחלת, קריסטוף מנסה להציע נישואין לאנה שוב כאשר אלזה ואולף ישנים אך התוכנית שלו פוגעת כאשר הוא מנסה להסביר את מערכת היחסים ביניהם.
עם זאת, ברגע שאנה מתאחדת עם אלזה ואולף מוחזר, קריסטוף סוף סוף אוזר אומץ לבקש מאנה להינשא לו בצורה פשוטה יותר מאשר ניסיונות קודמים והיא נעתרת בשמחה.
בין 5 ביולי ל-1 בספטמבר 2014, במסגרת מופע הקיץ של "לשבור את הקרח" באולפני הוליווד של דיסני, אנה ואלזה הופיעו במזחלת רתומה לסוס שעשתה את דרכן במורד שדרות הוליווד, לצד קריסטוף ומחליקים, גולשים וחותכי קרח ב מדור קבלת הפנים המלכותית של אנה ואלזה.
האחיות יופיעו גם בסרט For the First Time in Forever: A Frozen Sing Along Celebration, שם מצטרפים אליהן היסטוריונים מלכותיים כדי לספר מחדש את ההיסטוריה של ארנדל; ו- "Frozen" Fireworks Spectacular לצד קריסטוף ואולף, תצוגת זיקוקים למוזיקה של Frozen .
מבקר ממגזין קולידר מאט גולדברג העיר כי קריסטוף היה "קצת פחות מעניין מעניין האהבה שלו (אנה)", אבל החמידות של מערכת היחסים של אנה וקריסטוף מפצה על הפגם.
קְרִיסְטְיַאנְפּוֹלֶר (Kristianpoller) היא משפחה של רבנים, במקור מפולין.
רבי מאיר קריסטיאנפולר (1740–1815) – הראשון שאימץ שם משפחה זה לאחר שהיה לרבה של קריסטיאנפול במזרח גליציה, אז באיחוד הפולני-ליטאי וכיום באוקראינה בשם צ'רבונוהראד.
רבי מאיר קריסטיאנפולר היה בנו של הרב צבי הירש ולמד תורה אצל אביו, שהיה רבה של ביאלי-קמיאן (ביידיש: בילקאמין.
Biały Kamień, כיום באוקראינה) ליד ברודי ולאחר מכן אב בית הדין בלמברג, ולאחר מכן אצל רבי שמואל הלוי הורוביץ מניקולסבורג.
רבי מאיר קריסטיאנפולר חיבר את "יד המאיר" (ורשה, תרל"ד), חידושים על מסכתות תלמודיות שונות, ועסק בהתכתבות הלכתית עם רבנים בני זמנו, בהם הרב יחזקאל לנדא ששיבח אותו מאוד.
במשך כ-30 שנים הוא כיהן כרבה של קהילת יהודי ברודי משנת 1785 ועד מותו.
רבי יחיאל מיכל בן ציון קריסטיאנפולר (נפטר בשנת 1863) בנו של רבי מאיר קריסטיאנפולר, כיהן כרבה של ברודי מ-1831, אך מינויו לא הוכר רשמית על ידי ממשל האימפריה האוסטרית עד 1846, משום שלא הייתה לו ההשכלה הכללית הנדרשת.
רבי יחיאל מיכל זכה להערצה בקהילתו, אך מדיניותו הליברלית יחסית, הפכה אותו למושא להתקפות חריפות מצד חרדים, בעיקר מצד הרב שלמה קלוגר.
רבי מאיר קריסטיאנפולר השני (1816–1886) – בנו של רבי יחיאל מיכל וירש אותו כרבה של קהילת ברודי.
הרב ד"ר אלכסנדר קריסטיאנפולר (1884–1942), נכדו של מאיר קריסטיאנפולר השני, נולד בלאנובצ'ה (אז בפולין, כיום לאניבצי באוקראינה), גדל בברודי ולמד בבית ספר תיכון גרמני, ואחר כך בסמינר לרבנים בווינה.
ב-1918 הוא נקרא ללינץ שבאוסטריה לשמש כרב הקהילה, לתמוך בפליטים יהודים ממלחמת העולם הראשונה וללמד יהדות.
ב-1919 הוא חזר לווינה, זמן קצר לפני נישואיו לאידה לבית ביגלאיזן.
למד באוניברסיטה והוציא דוקטורט בפילוסופיה.
בשנים 1932–1938 הוא היה פרופסור בבית המדרש לרבנים בווינה.
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית הוא פנה לשגרירות האמריקאית בבקשה לקבל ויזה לארצות הברית במטרה לשרת כרב של קהילה בניו יורק, אך השגרירות לא הכירה בכישוריו ובקשתו סורבה.
ב-1942 הוא גורש עם אשתו ויהודים אחרים לאזור מינסק ובהגיעם לשם הם נרצחו ביערות הסמוכים לעיר.
אלכסנדר קריסטיאנפולר היה חלוץ בחקר נושא החלומות בתלמוד, וב-1923 הוא הוציא לאור את הספר Traum und Traumdeutung im Talmud (גרמנית "חלומות ופשר החלומות בתלמוד"), שתורגם לעברית כ"חלומות ופשריהם בספרות חז"ל" ויצא לאור בהוצאת מגנס.
ב-1930 הוא פרסם את הספר Die hebraeische Publizistik in Wien (הפובליציסטיקה העברית בווינה).
נורברט נחום קריסטיאנפולר (1920–2017) – בנו של אלכסנדר קריסטיאנפולר, נולד בבאדן בשנת 1938 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הממשלתית בווינה, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל.
בין השנים 1942 ל-1944 השתתף במחקר שנערך על ידי הצבא הבריטי במחלקה לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
חוקר ופרופסור אורח במספר מוסדות אקדמיים בחו"ל, בהם באוניברסיטת פרינסטון (1969), אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל (1973–1974) ואוניברסיטת אוקספורד (1979–1980).
קריסטיאן ראוד, באנגלית: Kristjan Raud (22 באוקטובר 1865 - 19 במאי 1943) היה צייר סימבוליסט אסטוני ומאייר שהיה ממייסדי המוזיאון הלאומי האסטוני.
אלמנטים של פולקלור השפיעו על יצירתו.
הסגנון שלו מזכיר את הפרימיטיבזם.
אחיו התאום, פול ראוד, הפך גם הוא לצייר ידוע.
ראוד ואחיו בילו את שנותיהם הראשונות במריקולה, שם אביהם היה שומר.
לאחר מותו המוקדם, הם נרשמו לבית הספר הקהילתי ברקובה, שם לימדו אותם בגרמנית.
מאוחר יותר הוא הלך למכללה למורים בטארטו ולימד בבתי הספר המקומיים במשך כמה שנים.
בשנת 1892, כשלא היה מרוצה מהקריירה שלו, הוא עבר לסנט פטרסבורג, שם ציוריו הגיעו לידיעתו של יוהאן קולר.
הוא חשב שלראוד יש פוטנציאל מסוים והמליץ לו להירשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות.
ארבע שנים לאחר מכן, לאחר שסיים את לימודיו, נסע לגרמניה כדי ללטש את כישוריו.
הוא שהה בדיסלדורף עם פיטר יאנסן, ולאחר מכן המשיך למינכן, שם לקח שיעורים פרטיים אצל אנטון אזבה ושיעורים באקדמיה לאמנויות יפות.
כשחזר לטרטו, ארגן בית ספר לאמנים צעירים, כתב מאמרים לעיתונים המקומיים ולימד בגימנסיה.
לאחר מותו של ג'יקוב הרט ב-1907, הוא הפך לתומך בהקמת מוזיאון המוקדש לפולקלור.
שנתיים לאחר מכן, הוא הפך לאחד המייסדים והמארגנים של המוזיאון הלאומי האסטוני.
בשנה שלאחר מכן סיפק איורים לשיריו של ג'והאן ליב.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא עבר לטאלין להתגורר עם אחיו.
הוא חזר להיות מורה תוך כדי כך המשיך לצייר.
ב-1919 הוא נבחר ליושב ראש אגודת המוזיאונים האסטונית והחל לעבוד במשרד החינוך.
שיא הקריירה שלו הגיעה ב-1935, כאשר האגודה הספרותית האסטונית הוציאה מהדורה חדשה של האפוס הלאומי האסטוני, עם ציוריו כאיורים.
ההדפסה הראשונה הגיעה ל-10,000 עותקים; מספר גדול מאוד באותה תקופה.
ב-1938 הוענק לו מסדר הצלב האדום האסטוני.
המחויבות שלו לציור הייתה כזו שאפילו על מיטת דווי בבית החולים המשיך לצייר.
הוא מת במהלך הכיבוש הגרמני ולכן, למרות תהילתו, הלווייתו הייתה צנועה מאוד.
באביב 1940, זמן קצר לפני הכיבוש הסובייטי, נערכה תערוכה גדולה של יצירותיו והממשלה הכריזה עליה כ"שנת קריסטיאן ראוד".
אנדרטה לזכרו הוקמה בזמן השלטון הסובייטי בשנת 1969. ארבע שנים לאחר מכן, נוסד "פרס קריסטיאן ראוד לאמנות" על ידי אגודת האמנים האסטונית בשיתוף עם העיר טאלין.
מ-1992 עד 2011, כשאסטוניה אימצה את האירו, דמותו של ראוד הייתה על אחד משטרי הכסף.
אנסת' היא חוקרת אמריקאית המתמחה בתחום של הנדסה כימית וביולוגית.
תחומי מחקרה כוללים רפואה רגנרטיבית, הנדסת רקמות ופיתוח של ביומטריאלים, במטרה לייצר שיטות חדשניות בריפוי רקמות וביצירת מודלים של מחלות ומודלים פיזיולוגיים למציאת תרופות.
בזכות מחקרה פורץ הדרך נבחרה פרופ' אנסת' כחברה בשלוש האקדמיות הלאומיות בארצות הברית ל (האקדמיה הלאומית להנדסה ב־2009, האקדמיה הלאומית למדע ב-2013 והמכון הלאומי לרפואה ב-2009), והיא נמצאת בקבוצה מצומצמת של חוקרות וחוקרים שנבחרו לכל השלוש.
קריסטי אנסת' נולדה במינסוטה וגדלה בוויליסטון שבדקוטה הצפונית.
בנוסף להיותה תלמידה יוצאת דופן הייתה אנסת' ספורטאית מצטיינת.
היא הייתה בנבחרת הכדורעף והכדורסל באוניברסיטת וויליסטון-דקוטה הצפונית.
בקריירת הכדורסל שלה זכתה במספר תארים ביניהם "All American", תואר הניתן לאתלטים יוצא דופן בספורט מסוים בשנתה הראשונה בקולג'.
אנסת' עברה לאוניברסיטת פרדו שבאינדיאנה שם עשתה תואר ראשון במעבדתו של ניקולאס פפאס .
כחלק מהתואר התחילה אנסת' בחקר ופיתוח פולימרים, נושא שליווה אותה לאורך חלק גדול מהקריירה שלה.
את התואר הראשון סיימה ב-1992 בתחום של הנדסה כימית.לאחר מכן עברה אנסת' לבולדר, קולורדו להמשיך במחקרה באוניברסיטת קולורדו, בקבוצת המחקר של כריסטופר באומן (שבהמשך נישאה לו).
במעבדה זו סיימה אנסת' דוקטורט בהצטיינות יתרה בתחום הנדסה כימית בכ-28 חודשים (כמחצית מהזמן המצופה).
לאחר הדוקטורט עברה למכון הטכנולוגי במסצ'וסטס (MIT), למחקר פוסט-דוקטורט במעבדה ביחד עם רוברט לנגר .
רוברט הציג בפניה את תחום הנדסת הרקמות שליווה אותה במחקרים רבים.
לאחר מכן חזרה אנסת' להמשיך במחקרה באוניברסיטת קולורדו.
תפקידיה של אנסת' באוניברסיטת קולורדו מתחלקים לשני תחומים: מחקר כימי ביולוגי ומחקר רפואי.
אנסת' עבדה בין השנים 1996-2002 כעוזרת מחקר במעבדה החוקרת הנדסה כימית.
ב-2003–2008 קודמה למשרת פרופסור של הנדסה כימית וביולוגית,וב-2008 קודמה למשרת פרופסור של כבוד להנדסה כימית וביולוגית.
בנוסף למחקרה בתחומי הנדסה כימית וביולוגית שירתה אנסת' במגוון תפקידים במכון הרפואי.
היא עבדה כעוזרת מחקר ב-2000 - 2005, ב-2005 הפכה לחוקרת רפואית במכון הרפואי,
אנסת' נשואה לכריסטופר באומן, בעצמו פרופסור נחשב באוניברסיטת קולורדו שליווה אותה במחקרה ומתמחה בהנדסה ומדע הפולימרים ונולדה לשניים ב-2007 בתם ריליי.
פרופסור אנסת' וקבוצת המחקר שלה באוניברסיטת קולורדו בולדר יוצרים ביומטריאלים, שהם חומרים סינתטיים שפותחו כדי לענות על מגוון צרכים רפואיים וביולוגים בגוף האדם.
את הביומטריאלים יוצרים מהידרוג'לים במטרה לחקות את הסביבה החיצונית של התא: המטריצה התאית חיצונית (מטריצת extracellular matrix :ECM) שמורכבת מסוגים שונים של חומרים (כמו קולגן, אנזימים וגליקופרוטאינים).
יצירת מודל של המטריצה התאית חיצונית עוזרת בהבנת המאפיינים הביו-פיזיקליים והביו-כימים של נישה של תא, סביבה שבנוסף על היותה שונה לכל סוג רקמה, גם מורכבת ממגוון של אלמנטים שונים וכן דינמית (משתנה בקביעות).
פרופ' אנסת' וקבוצתה מנסים לגלות כיצד התאים מאחסנים, חשים ומתקשרים עם המטריצה התאית חיצונית במטרה לפתח שיטות חדשניות פורצות דרך בתחומים שונים:
ריפוי רקמות-מספקים מסגרת לגידול רקמות חדש שיעזרו לטפל בפציעות ובמחלות שונות, בעיקר מחלות דגנרטיביות.
בדיקת תרופות ומודלים של מחלות - הביומטריאלים יכולים ליצור מודלים מדויקים יותר של מחלות ותרופות וכך לבדוק האם תרופות פועלות וכן להבין את המנגנונים העומדים מאחורי המחלות.
אלו שני תחומים חשובים מאוד שמדענים רבים מנסים למצוא שיטה יעילה להתמודדות איתם תוך תקווה שהביומטריאלים יספקו זאת.
רפואה אישית ומותאמת - מחקרה תורם למחקר אישי מכיוון שהביומטריאלים ניתנים להתאמה לפי צורכי החולה.
נושא חשוב מכיוון שכל חולה מגיב שונה לתרופות ומציאת תרופות ספציפיות תפתור בעיה זאת.
.מציאת טיפולים חדשניים בעיקר בתחומים בהם הפתרונות הנפוצים והמקובלים מוגבלים.
פרס המייסדים במכון האמריקאי למהנדסים כימים (2021).
זכתה בפרס לורל אונסקו (L'Oreal UNESCO) למדעניות פורצות דרך בצפון אמריקה (2020).
נבחרה לאקדמיה הלאומית ליזמים בארצות הברית (2016).
פרס מוסד בונפילס סטנטון (Bonfils stanton) למדע ורפואה (2015).
נבחרה לאקדמיה הלאומית למדע בארצות הברית (2013).
פרס הזל בארנס (Hazel Barnes), אוניברסיטת קולורדו (2013).
פרס כבוד אלומני להנדסה, אוניברסיטת פרדו(2012).
נבחרה להיכל התהילה לנשים בקולורדו(2012).
נבחרה למכון הלאומי לרפואה בארצות הברית(2009).
נבחרה לאקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית(2009).
הוזכרה כאחת מה-"10 המבריקים" על ידי המגזין המדעי מדע פופולרי(2008).
הוזכרה כאחד מ-"מאה ההנדסיים הכימיים של התקופה המודרנית"(2008).
פרס אלן ווטרמן (Alan Waterman) המוסד הלאומי למדע (2004).
תואר אלן קולבורן (Allan Colburn) המכון האמריקאי למהנדסים כימיים (2003).
קריסטופורו סולרי (1460–1527 מכונה: הגיבן) היה פסל ואדריכל איטלקי.
אחיו היה האמן אנדראה סולרי .
נסע לוונציה, שם בראשית שנות התשעים של המאה ה־15 יצר את יצירת האמנות הראשונה שלו.
כששב ללומברדיה כיהן כפסל החצר של דוכס מילאנו, לודוביקו ספורצה.
בהזמנתו של הדוכס, פיסל ב־1497 את מצבתה של אשתו, באטריצ'ה ד'אסטה .
ב־1501 מונה לפסל קתדרת מילאנו, שם יצר ב־1502 את פסלי אדם וחווה ופסל ישו הכבול לעמוד.
ב־1519 מונה לתפקיד אדריכל הקתדרה אותה השלים.
סגנון יצירתו משופע במוטיבים של הרנסאנס ומושפע מסגנונו של דונטו ברמנטה.
חלק מיצירותיו מוצגות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ב-Museum of Fine Arts בבוסטון, במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, ועוד.
"קריסטין" הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 1983, בבימויו של ג'ון קרפנטר, המבוסס על הרומן המפורסם של סטיבן קינג שפורסם באותה שנה.
הסרט עוסק במכונית קטלנית בשם "קריסטין" מסוג פלימות' פיורי משנת 1958, שמפתחת קשר על-טבעי עם בעליה ויוצאת למסע רציחות מתוך קנאה ואובססיה.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 בדצמבר 1983 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים והכניסה 21 מיליון דולר בקופות.
הסרט עוקב אחר ארני קנינגהם (קית' גורדון), נער תיכון ביישן ומוחלש שנקלע לקשיים חברתיים.
כשארני רוכש מכונית ישנה ובלויה בשם "קריסטין", הוא מתחיל לשפץ אותה באובססיביות.
ככל שהמכונית משוחזרת למצבה המפואר, כך גם ארני משתנה.
אישיותו הופכת לאפלה ואכזרית, וקריסטין מתחילה לגלות רצון חזק משלה, כשהיא נוקמת בכל מי שמאיים על הקשר שלה עם ארני.
ככל שהקשר בין ארני וקריסטין מתחזק, המכונית מתחילה לרצוח את כל מי שמתנגד להם, ומערכת היחסים המסוכנת הזו מובילה להשלכות טראגיות ומסכנות חיים.
קית' גורדון בתפקיד ארני קנינגהם
ג'ון סטוקוול בתפקיד דניס גילדר, חברו של ארני
אלכסנדרה פול בתפקיד לי קאבוט, בת זוגו של ארני
רוברט פרוסקי בתפקיד וויל דארנל, בעל החנות שבה ארני משחזר את המכונית
ברוס פרנץ' בתפקיד מר סמית'
הסרט קריסטין זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, אך עם השנים הוא הפך לסרט פולחן, במיוחד בקרב אוהבי סרטי האימה ומעריצי ג'ון קרפנטר.
השילוב של עלילת המתח העל-טבעית עם הנוכחות הקודרת והמאיימת של המכונית קריסטין הפכה את הסרט ליצירה ייחודית בז'אנר.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 69% על סמך 42 ביקורות, בעוד הציון מהקהל גבוה יותר ועומד על 63%.
ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 57 מתוך 100, בהתבסס על 11 ביקורות, מה שמצביע על תגובות מעורבות מצד המבקרים.
קריסטופאס טרפוצ'קה (בליטאית: Kristupas Trepočka; נולד ב-22 במאי 2006) הוא שחיין ליטאי, אלוף אירופה (בלגרד 2024) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
טרפוצ'קה נולד וגדל בפוניבז' שבליטא.
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאנסקה ביסטריצה שבסלובקיה ביולי זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 חופשי משולב בתוצאה של 3:38.30 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד שבסרביה ביולי זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:20.53 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד ביוני זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא ליטא חדש של 7:08.04 דקות יחד עם דאנאס רפשיס, תומאס נביקוניס ותומאס לוקמינאס, לפני הונגריה (7:09.59 דקות) ויוון (7:09.73 דקות).
בשלב המוקדמות של המשחה קבע יחד עם רוקאס יאזדאוסקאס, תומאס נביקוניס ותומאס לוקמינאס שיא ליטא חדש של 7:09.75 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בווילנה שבליטא ביולי זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:47.74 דקות, ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא ליטא חדש של 3:50.23 דקות.
קריסטיאן הנרי מיקאל פולי (בפינית: Kristian Henri Mikael Pulli; נולד ב-2 בספטמבר 1994) הוא אתלט פיני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה באולם (טורון 2021) בקפיצה לרוחק.
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בריאטי שבאיטליה זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.88 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 16 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.68 מטר.
באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא פינלנד חדש של 8.24 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מיוון (8.35 מטר) וטוביאס מונטלר משוודיה (8.31 מטר).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.92 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה במרץ זכה סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.76 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיים במקום 26 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.56 מטר.
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 14 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.70 מטר.
באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.66 מטר.
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיים במקום 15 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.90 מטר.
קריסטין סקוט תומאס היא שחקנית קולנוע בריטית.
קריסטין סקוט תומאס נולדה ברדרות' שבמחוז קורנוול באנגליה.
אביה היה טייס בחיל האוויר המלכותי ונהרג בתאונת אימונים בשנת 1964, אמה הצרפתייה נישאה בשנית, וגם אביה החורג נהרג בתאונה דומה.
היא הבת הבכורה במשפחתה ויש לה שני אחים ושתי אחיות, מהן, השחקנית סרנה סקוט תומאס.
היא גדלה באזור הכפרי של דורסט, למדה בבית ספר בכפר ואחר כך במנזר.
היא התעניינה במשחק מגיל צעיר ולמדה שנה בבית ספר למשחק בלונדון, למרות התנגדותה העזה של אמה, שדרשה ממנה ללמוד באוניברסיטה מקצוע אחר.
היא נרשמה ללימודי הוראה, אך האהבה למשחק גברה ואחרי שנה, בגיל 19 עזבה את אנגליה ונסעה לצרפת, שם נרשמה לקונסרבטואר ברחוב בלאנש בפריז ואחד ממוריה עזר לה לקבל תפקיד ראשון בתיאטרון.
ב־1984 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסדרה "בתו של מיסטרל", וב־1986 שיחקה בתפקיד המשמעותי הראשון שלה בקולנוע בסרט Under the Cherry Moon של הזמר פרינס.
בהיותה דו-לשונית השולטת בצרפתית ובאנגלית לוהקה לסרטי קולנוע וטלוויזיה רבים בצרפת ובבריטניה.
בשני סרטים ברציפות שיחקה לצדו של יו גרנט.
ראשון היה "ירח מר" סרטו של רומן פולנסקי משנת 1992 והשני (שהיווה פריצת דרך משמעותית בשבילה) היה "ארבע חתונות ולוויה אחת" שזיכה אותה בפרס BAFTA.
ב־1996 השתתפה בסדרת הטלוויזיה מסעות גוליבר ובסרט "משימה בלתי אפשרית".
היא הייתה מועמדת לפרס האוסקר ולפרס גלובוס הזהב עבור תפקידה בסרט "הפצוע האנגלי", לצדו של רייף פיינס.
עוד שיחקה בסרטים "הלוחש לסוסים" בכיכובו של רוברט רדפורד ו"אהבה מקרית" עם האריסון פורד (1999).
ב־2001 הייתה חלק מצוות שחקנים גדול בסרט עטור הפרסים של רוברט אלטמן "פארק גוספורד".
ב־2007 זכתה בפרס אוליבייה על משחקה בתיאטרון הרויאל קורט בלונדון במחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב, בתפקיד ארקדינה.
- שנה אחר כך הופיעה בברודוויי באותו תפקיד.
באותה שנה גם כיכבה בסרט הצרפתי "לאהוב אותך מאז" עליו זכתה בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר, ובסרט הבריטי "בת בולין האחרת, דרמה היסטורית, בבימויו של ג'סטין צ'דוויק.
הסרט מבוסס על רומן בעל אותו השם מאת פיליפה גרגורי.
ב־2009 כיכבה כדודה מימי בסרט הביוגרפי בבימויה של סם טיילר-ג'ונסון.
סרט המספר אודות חיי ההתבגרות של המוזיקאי ג'ון לנון, וההקמה של להקת "החוצבים" שקדמה לביטלס.
ב־2010 כיכבה במותחן הפסיכולוגי "פשע אהבה" של הבמאי אלן קורנו.
ב־2011 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הראשית בפרס סזאר על תפקידה בסרט "המפתח של שרה" וזכתה בפרס לומייר.
ב־2012 כיכבה ב"בתוך הבית", סרט צרפתי בבימויו של פרנסואה אוזון, המבוסס על המחזה "הנער בשורה האחורית", מאת המחזאי הספרדי חואן מיורגה.
ב־2013 כיכבה בסרט "האישה הנעלמת" שביים רייף פיינס, העוסק בפרשת האהבים החשאית בין צ'ארלס דיקנס ואלן טרנן, שנמשכה 13 שנה עד למותו של דיקנס בשנת 1870. ושיחקה בסרט "רק אלוהים סולח" של הבמאי ניקולס וינדינג רפן וכיכבה לצד דניאל אוטיי בסרט הדרמה "לפני החורף" בבימויו של פיליפ קלודל.
ב־2015 גילצה את המלכה אליזבת השנייה במחזהו של הבמאי פיטר מורגן בתיאטרון אפולו בווסט אנד בלונדון.
באותה שנה גם כיכבה בסרט "דירה בפריז".
בשנים 2022–2024 כיכבה בסדרת הטלוויזיה "סוסיים איטיים", סדרת ריגול המבוססת על ספר בעל אותו השם מאת מיק הרון.
לקריסטין סקוט תומאס שלושה ילדים מרופא גינקולוג צרפתי (ממנו התגרשה) והיא חיה עם שני ילדיה בפריז.
קריסטין מארי לילי היווי היא כדורגלנית עבר אמריקאית ששיחקה בעמדת הקישור.
לילי, ששימשה כקפטנית נבחרת ארצות הברית משנת 2004 עד 2008, היא האדם (גבר או אישה) בעל מספר המשחקים הבינלאומיים הרב ביותר בתולדות משחק הכדורגל - 354. היא נחשבת לאחת הכדורגלניות האמריקאיות הטובות בכל הזמנים, ולזכותה 130 שערים במדי הנבחרת, רביעית רק לאבי וומבאק, מיה האם וקרלי לויד.
לילי נולדה ביולי 1971 בניו יורק ואת רוב ילדותה העבירה בקונטיקט.
לאחר שסיימה את התיכון, החלה לילי ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
בארבע שנותיה באוניברסיטה, היא כבשה 78 שערים, בישלה 41 בישולים וזכתה בארבע אליפויות NCAA.
ב-1991, היא אף זכתה בפרס הרמן, המוענק לכדורגלן ולכדורגלנית המצטיינים של ליגת המכללות.
שנה לאחר מכן, היא הייתה מועמדת בשנית לפרס, אך הפעם חברתה ללימודים - מיה האם, זכתה בו.
ב-1994, החלה לילי את הקריירה המקצוענית שלה ועברה לשחק במדי טירסה מהליגה השוודית, כשלצידה חברותיה לנבחרת - מישל אקרס, מארי הארווי וג'ולי פוודי.
שנה לאחר מכן, היא חזרה לארצות הברית ושיחקה עונה אחת בליגת הקטרגל לגברים.
באותה תקופה, היא הייתה האישה היחידה ששיחקה בליגה.
עם הקמת ליגת ה-WUSA המקצוענית ב-2001, הצטרפה לילי לקבוצת בוסטון בריקרס, שם שיחקה לצידן של מארן מיינרט ודאגני מלגרן.
בעונתה הראשונה בליגה, היא סיימה כמלכת הבישולים, בצוותא עם סיסי הברזילאית, אך קבוצתה לא הצליחה להגיע לפלייאוף.
גם בעונה השנייה בלטה לילי לטובה, ואף נבחרה בפעם השנייה ברציפות להרכב המצטיינות של העונה.
בשנה השלישית והאחרונה של הליגה, הצליחו לילי ובוסטון לסיים במקום הראשון בתום העונה הסדירה, אך הקבוצה הפסידה בחצי הגמר לוושינגטון פרידום.
לילי נבחרה בפעם השלישית להרכב העונה, והייתה לכדורגלנית היחידה שהגיעה להישג כזה.
לאחר התפרקות הליגה, הלכה לילי אחרי פיה סונדהאגה (שהייתה המאמנת שלה בבוסטון), והצטרפה לקבוצת ארברו השוודית.
היא שיחקה שם שנה אחת בלבד, ולאחר מכן חזרה לארצות הברית.
במרץ 2009, חתמה לילי בקבוצת בוסטון בריקרס החדשה, שקמה במסגרת ליגת ה-WPS.
היא שימשה כקפטנית הקבוצה, שיחקה בכל משחקי הקבוצה בעונה הראשונה ולא החמיצה אפילו דקת משחק אחת.
בסיום עונתה השנייה בבוסטון, היא הודיעה על פרישה מכדורגל.
שנתיים לאחר מכן, חזרה לילי לקבוצה, אך הפעם כעוזרת-מאמן.
כבר בזמן לימודיה בתיכון בלטה לילי בזכות כישוריה בכדורגל, וזומנה לנבחרת ארצות הברית הבוגרת בהיותה בת 16 בלבד.
את משחק הבכורה שלה בנבחרת היא ערכה ביחד עם מיה האם (הכדורגלנית הצעירה ביותר תולדות נבחרת ארצות הברית) ב-3 באוגוסט 1987, במפגש נגד סין.