tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האגף מעניק סיוע משפטי בנושאים אזרחיים למי שידם אינם משגת.
תפקידה לבחון את בקשות החנינה המוגשות לנשיא המדינה, ולגבש את המלצת שר המשפטים.
מחלקה המסדירה קריטריונים לתמיכת משרדי הממשלה בעמותות ובמוסדות ציבור.
המחלקה לזכויות אדם וקשרי חוץ.
יחידה במשרד המשפטים שתפקידה לפקח ולהסדיר את רישומם ופעולתם של נוטריונים במדינת ישראל מכוח ..
יחידת התיאום למאבק בסחר בבני אדם.
הוועדה לעניין הגנה משפטית והשתתפות בהוצאות משפטיות לנושאי משרה ועובדי מדינה.
ועדה שדנה בבקשות לסיוע משפטי ולהחזר הוצאות משפט של נושאי משרה ועובדי מדינה שהועמדו לדין בשל מעשה או מחדל שביצעו בתחום סמכותם.
הוועדה למניעת ניגוד עניינים של נבחרים ברשויות המקומיות.
ועדה שתפקידה לבחון את מעמדם של ילדים וזכויותיהם בדין הישראלי, בהתאם לאמנת זכויות הילד.
יחידה העוסקת בתיאום סוגיות משפטיות מול הרשות הפלסטינית.
שר המשפטים, כחבר הממשלה, ממונה על משרד המשפטים מבחינה מנהלית ותקציבית ומבחינה מקצועית.
בתחומי אחריותו של שר המשפטים מצויים כל מערכות בתי המשפט ובתי הדין וכן משרדי ההוצאה לפועל.
שר המשפטים נוהג להוציא סקירות על פעולות משרד המשפטים, בהתייחס גם לנקודת המבט של המשפט העברי.
שר המשפטים ממונה על יוזמות החקיקה של משרד המשפטים והגשתן לכנסת ולוועדותיה.
שר המשפטים איננו מתערב בתיקים ספציפיים, אולם יש בידו לקבוע הנחיות הנוגעות למדיניות כללית של התביעה והפרקליטות, ולהחלטות היועץ המשפטי.
(1887-1978)המפלגה הפרוגרסיבית14 במאי 19488 באוקטובר 1951הזמניתהראשונההשנייה2דב יוסף
(1887-1978)המפלגה הפרוגרסיבית24 בדצמבר 19522 בנובמבר 1961הרביעיתהחמישיתהשישיתהשביעיתהשמיניתהתשיעיתהמפלגה הליברלית(2)דב יוסף
(1899-1980)מפא"י2 בנובמבר 196112 בינואר 1966העשיריתהאחת עשרההשתים עשרההמערך הראשון
מפא"י4יעקב שמשון שפירא(1902-1993)12 בינואר 19661 בנובמבר 1973השלוש עשרההעבודההמערך השני
העבודההארבע עשרההחמש עשרהראש הממשלה גולדה מאיר (ממלאת מקום)1 בנובמבר 19731 בפברואר 19745חיים יוסף צדוק
(1923-1987)התנועה הדמוקרטית לשינוי24 באוקטובר 19775 באוגוסט 1980התנועה הדמוקרטיתסיעת יחידמשה נסים
המפלגה הליברלית13 באוגוסט 198016 באפריל 19868התשע עשרההעשריםהעשרים ואחת9יצחק מודעי
(1947-)הליכוד22 בדצמבר 198813 ביולי 1992העשרים ושלושהעשרים וארבע12דוד ליבאי
לא כיהן בכנסת18 ביוני 199610 באוגוסט 1996העשרים ושבע14צחי הנגבי
(1957-)הליכוד-גשר-צומתהליכוד4 בספטמבר 19966 ביולי 1999הליכוד15יוסי ביילין
(1948-)ישראל אחתהעבודה6 ביולי 19997 במרץ 2001העשרים ושמונה16מאיר שטרית
(1958-)התנועה18 במרץ 20134 בדצמבר 2014השלושים ושלושראש הממשלה בנימין נתניהו (ממלא מקום)הליכוד4 בדצמבר 20144 במרץ 201521ראש הממשלה
(1976-)הבית היהודי14 במאי 20154 ביוני 2019השלושים וארבעהימין החדש23אמיר אוחנה
(1967-)כחול לבןחוסן לישראל17 במאי 20201 בינואר 2021השלושים וחמשראש הממשלה החליפי בני גנץ (ממלא מקום)1 בינואר 20211 באפריל 202125רה"מ החליפי
דיוקן שם(תקופת חיים)סיעהיחד עם השרתקופת כהונהממשלהדודי אמסלם
(1960–)הליכודיריב לוין28 במרץ 2023מכהןהשלושים ושבע
המנהל הכללי של משרד המשפטים מופקד על ניהול המשרד ונושא באחריות ניהולית ומקצועית כוללת לעבודתו ולביצוע תפקידיו, בהתאם למדיניות הממשלה, ובאמצעות מנהלי הרשויות, האגפים והיחידות במשרד, תוך שמירה על עצמאותם המקצועית של בעלי התפקידים בהפעלת סמכויותיהם לפי דין.
המנהל הכללי מתמנה על ידי הממשלה על־פי הצעת שר המשפטים בהתאם ל, והוא כפוף לשר המשפטים.
המנהל הכללי נושא באחריות לטיפוח קשרי החוץ של המשרד עם גורמים שונים, ממשלתיים ושאינם ממשלתיים, בישראל ומחוצה לה.
עוד משמשת המנהלת הכללית, לפי חוק, כחברת המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין והוועדה לאישור סניגורים צבאיים לפי .
כן המנכ"ל הוא חבר הוועדה העליונה למשק לשעת חירום, ומעת לעת הוא חבר בוועדות איתור למשרות בכירות בשירות הציבורי.
נוסף על כך מכהן המנכ"ל בוועדות שמתמנות על ידי הממשלה לבחינת עניינים שונים ולהמלצה על מדיניות.
בין אלה, ניתן למנות את הצוות לגיבוש תוכנית אופרטיבית לשיפור עבודת המטה ויכולות הביצוע של משרדי הממשלה ("ועדת המשילות") וועדת ההיגוי לשיפור וייעול תהליכי עשיית עסקים בישראל.
נוסף על ועדות אלה שבהן מכהן מנכ"ל המשרד מכוח תפקידו ("ex officio"), משמש המנכ"ל כיו"ר מועצת רואי חשבון, וכיו"ר ועדת הרישיונות לנוטריונים הפועלות במשרד המשפטים, וכן כחבר המועצה הארצית לתכנון ובניה ומועצת מקרקעי ישראל.
ינואר 202314איתמר דוננפלד 3 בינואר 2023 מכהן
משרד העבודה הוא משרד ממשלתי שמטפל בנושאי עבודה, ובין השאר עוסק בפיקוח על אכיפתם של דיני העבודה, בפיקוח על הבטיחות בעבודה וממונה על שירות התעסוקה.
המשרד הוקם מחדש בשנת 2023, תחת הממשלה ה-37, והשר יואב בן צור מונה לעמוד בראשו.
עם הקמת ממשלתו הראשונה של מנחם בגין, אוחדו משרד העבודה ומשרד הסעד למשרד אחד - "משרד העבודה והרווחה".
בשנת 2003 בעקבות ועדת יצחקי עבר תחום העבודה למשרד התעשייה והמסחר והמשרד המאוחד נקרא משרד התמ"ת ("התעשייה, המסחר והתעסוקה"; לימים משרד הכלכלה).
משנת 2016 ואילך שויך תחום התעסוקה למשרד הרווחה והשירותים החברתיים, והמשרד המאוחד נקרא משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
בשנת 2021 זרוע העבודה הועברה למשרד הכלכלה והתעשייה.
בינואר 2023 אישרה הכנסת את הקמתו מחדש של משרד העבודה, שלסמכותו יועברו זרוע העבודה (ממשרד הכלכלה) והמוסד לביטוח לאומי (מהמשרד שאז כבר נקרא משרד הרווחה והביטחון החברתי).
שתי פונקציות של זרוע העבודה יפוצלו ממנה ויישארו במשרד הכלכלה: הכשרת מבוגרים ומתן היתרי עבודה בשבת.
המשרד פעל גם במהלך מלחמת חרבות ברזל שבה עובדים רבים הוצאו לחל"ת כפויה, ורבים אחרים לא עבדו עקב מגבלות שהטיל פיקוד העורף.
מינהל הסדרה ואכיפה פועל ליישום הוראות חוקי העבודה בישראל.
למינהל הסדרה ואכיפה סמכויות אכיפה מנהליות ופליליות שפועל באמצעות שלושה הליכים:
מתן רישיונות והיתרים המחויבים על פי הוראת חוקי עבודה.
הליך אכיפה מנהלי והליך אכיפה פלילי: למינהל סמכויות חקירה של הפרות על הוראות חוקי העבודה.
מטרת המינהל היא מיצוי הליכי חקירה כנגד מעסיקים הנחשדים בביצוע העבירות באמצעות מתן התראות והטלת עיצומים כספיים בהליכים מנהליים או קנסות מנהליים וכתבי אישום בהליכים פליליים.
להגברת כוחו של המינהל נחקק בשנת 2011 חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה.
מינהל תעסוקת אוכלוסיות פועל להגדלת שיעור ואיכות התעסוקה של אוכלוסיות מגוונות על ידי שילובן וקידומן בשוק העבודה.
בין אוכלוסיות היעד ניתן למנות את האוכלוסייה החרדית, האוכלוסייה הערבית, הבדואית, הדרוזית והצ'רקסית, אנשים עם מוגבלויות, יוצאי אתיופיה, בני 45+, נשים, הורים יחידנים וצעירים.
לצורך כך המינהל מפעיל ומפתח תוכניות תעסוקה, ומפעיל עשרות מרכזי הכוון ברחבי ישראל.
המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בעבודה
המטה פועל לשילוב מלא של אנשים עם מוגבלות בעבודה, הן כשכירים והן כעצמאים, תוך דגש על מיצוי יכולותיהם האישיות והעלאת רמת חייהם, שכר עבודתם ותנאי עבודתם.
המטה מספק שירותים על פי חוק, מפתח ומפעיל תוכניות מתוך התייחסות הן למאפייני ולצורכי השוק והמעסיקים והן לצורכיהם של אנשים עם מוגבלות לסוגיה ולדרגותיה, וליכולות עבודתם.
קידום מטרות המטה נעשה על בסיס הידע שהצטבר בישראל ובעולם ומתוך שיתוף פעולה בין המטה לבין משרדי ממשלה נוספים, ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, אנשי מחקר ואקדמיה וארגונים המספקים שירותים לאנשים עם מוגבלות.
תחומי הפעולה העיקריים של המטה הם:
איגום הידע הקיים בנושא שילוב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה
פיתוח ידע על ידי מחקר וניתוח
עידוד מעסיקים לקליטת עובדים עם מוגבלות ופיתוח מגוון אפשרויות להשתלבות בשוק העבודה עבור אנשים עם מוגבלות.
פיתוח מנגנוני שדרוג תעסוקתי הן בהיבט השכר והן בהיבט התפקיד ויצירת אופק קריירה.
הטמעת איכות ומצוינות במתן השירותים התעסוקתיים לאנשים עם מוגבלות.
אפיון מקבלי השירות וניתוח צורכיהם כדי לפתח כלים מעודדי תעסוקה מתאימים.
איתור חסמים העומדים בפני אנשים עם מוגבלות בהשתלבותם בשוק העבודה ופיתוח מענים להם על ידי חקיקה, הסברה ופיתוח תוכניות.
האגף פועל לעידוד השתלבות נשים בעבודה על ידי הסרת חסמים ומתן פתרונות לילדים במסגרות מוכרות: מעונות יום, משפחתונים וצהרונים, בין היתר על ידי הגדלת היצע המסגרות המוכרות.
האגף מפעיל מערך פיקוח ובקרה על המסגרות המוכרות ועל מקבלי התמיכות, ופועל לקידומה של חקיקה בתחום.
האגף פועל מתוקף חוק הפיקוח על מעונות.
מראשית הקמתו הוביל האגף את התפיסה הבסיסית של קידום תחום עבודת נשים, כאשר המשפחתון משמש כאמצעי לפתרון תעסוקתי, על ידי כך שהוא מאפשר לאמהות לילדים קטנים להשתלב בהכשרה מקצועית ובשוק העבודה.
השירות פועל באמצעות ארגונים ורשויות מקומיות בפריסה ארצית בכל המגזרים והזרמים.
מערכת המשפחתונים מספקת מענה הולם לצורכיהן של אמהות לילדים בגיל הרך תוך התייחסות לקבוצות שונות בקרב אוכלוסיית הנשים: אמהות עובדות / לומדות, אמהות לילדים במצוקה, אמהות במשפחות חד-הוריות, אמהות עולות חדשות, אמהות עובדות במושבים ובקיבוצים, אמהות לומדות במוסדות להשכלה גבוהה.
מטרות האגף הן – יישום שכר לימוד מדורג בסבסוד ממשלתי לאימהות עובדות, פיתוח והקמת מעונות חדשים בהנחיה ובסיוע כספי של האגף תוך התאמת השירות לצרכים של אמהות עובדות והפעלת מערך פיקוח ובקרה להבטחת רמת השירות על פי סטנדרטים מקצועיים.
בעבר כלל האגף גם פיקוח על מעונות יום, אך פעילות זו עברה למשרד החינוך.
היחידה ליחסי עבודה עוסקת בהסדרה של יחסי העבודה, לצד ארגוני המעסיקים וארגוני העובדים.
מניעת שביתות, ויישוב סכסוכי עבודה בדרכי תיווך, גישור ובוררות, על פי חוק יישוב סכסוכי עבודה.
רישום הסכמים קיבוציים על פי חוק ההסכמים הקיבוציים
מתן צווי הרחבה להסכמים קיבוציים כלליים על מנת להחיל את הוראות ההסכמים גם על עובדים ומעסיקים בלתי מאורגנים.
מתן אישורים לפי חוק פיצויי פיטורים בדבר תשלומים לקופות גמל בזה במקום תשלום פיצויים (), וכן אישורים על הכללת פיצויי פיטורים בשכר עבודה ().
ייזום ועידוד סקרים ומחקרים אפליקטיביים בתחום יחסי העבודה לשם איתור מוקדי מתח במערכת יחסי העבודה ולשם הבנת תהליכים במערכת זו.
עובדי היחידה מקבלים קהל בסניפיה השונים (תל אביב, חיפה וירושלים) ונותנים ייעוץ לאלפי עובדים ומעסיקים בשנה, בנושאים הקשורים בחוקי עבודה.
בנושאים אלה היחידה מפיצה חוברות מידע לציבור ומתאפשרת גישה למידע זה גם דרך האינטרנט.
טיפול מול הלשכה המשפטית של המשרד בחקיקת עבודה ותיאום בין המשרד למערכת בתי הדין לעבודה.
מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית מקיים פעילות שוטפת בנושאים של בטיחות ובריאות תעסוקתית למניעת תאונות עבודה ובמטרה לשמור על בריאותם של העובדים בישראל.
המסגרת החוקית העיקרית שעל בסיסה פועל המינהל מושתתת על פקודת הבטיחות בעבודה, חוק ארגון הפיקוח על העבודה ותקנות משלימות.
פעילות האכיפה והפיקוח נעשית באמצעות מפקחי עבודה, בעלי השכלה הנדסית/טכנולוגית.
מסגרת הפעילות של המינהל כוללת את הפעילויות הבאות:
מניעת תאונות עבודה ומחלות מקצוע וזיהוי הסיכונים הקיימים במקומות העבודה, אשר עלולים להביא לפגיעה בעובדים, תוך נקיטת צעדים כדי לשלוט בסיכונים ולהפחיתם.
האחריות במקום העבודה מוטלת בדרך כלל על המעסיק ועליו למנוע אירועים ומצבים העלולים לגרום לפגיעה כלשהי בעובדים.
קביעת דרישות למינוי אנשים כשירים לתפקידים שונים ולמסירת מידע לעובדים על סיכונים במקומות עבודתם.
מתן היתרים, אישורים ורישוי לשימוש בחומר נפץ, בזיקוקין דינור, אחסנת גז ונפט, רישוי עסקים ועוד.
בדיקה של מתקנים ומכונות בני סיכון, פיקוח על מעליות, בדיקות סביבתיות במקומות העבודה ועוד.
מינוי גופים מוסמכים למתן שירותים בתחומים שצוינו לעיל.
קידום פעולה מונעת ומחקר בבריאות ובבטיחות בעבודה.
ייזום והשתתפות בהכנת תקנים בעלי היבטים בטיחותיים במסגרת מכון התקנים הישראלי.
האגף להכשרה ולפיתוח כוח אדם
האגף להכשרה ולפיתוח כוח אדם מופקד על הכשרת כח אדם מקצועי טכנולוגי למשק.
האגף מקיים הכשרות במסלולים הבאים:
נוער: נערים בוגרי 8 שנות לימוד המבקשים לשלב לימודי מקצוע עם עבודה.
משך הלימודים הוא שלוש עד ארבע שנים בהתאם למסלול.
קיים גם מסלול מתבגרים חד שנתי.
תעודת מקצוע המוענקת היא בתחום הנלמד, צבירת יחידות בגרות.
מגמות לימוד הן מגוונות, וכוללת כ-70 מגמות, ההכשרה היא חינם ומתבצעת במגוון רחב של בתי ספר בבעלות רשות החינוך הטכנולוגי והיא מכוח חוק החניכות וחוק עבודת הנוער.
הכשרה מקצועית למבוגרים: אוכלוסיית יעד היא בלתי מועסקים המעוניינים להשתלב בעבודה באמצעות לימוד מקצוע נדרש.
משך הלימודים הוא ארבעה עד 12 חדשים, בלימודי יום, בהתאם למקצוע, בסופם מוענקת תעודת מקצוע בתחום הנלמד או תעודת גמר.
מגמות לימוד כוללות כ-300 מקצועות.
הכשרה והשתלמויות ערב בבתי ספר עסקיים: אוכלוסיית יעד היא כל המעוניין להשתלם או לרכוש מקצוע.
משך הלימודים משתנה בהתאם למקצוע הנלמד, כאשר בסופם מוענק רישוי או תעודת מקצוע בתחום הנלמד ותעודת גמר.
מגמות לימוד כוללות כ-50 מקצועות בענפים חשמל, מחשבים, תחבורה, בניין, פקידות ומנהל והארחה.
מוסדות לימוד במסלול הם ספקי הכשרה המבקשים ללמד על פי תוכניות הלימודים של האגף ולהימצא בפיקוחו.
ההכשרה מתבצעת במסגרת חוק פיקוח על בתי ספר.
שירותים למעסיקים בענפי המשק השונים: הכשרת כוח אדם מקצועי על פי צורכי המעסיק.
מיועד למעסיקים הקולטים עובדים חדשים.
ההכשרה יכולה להינתן אצל המעסיק ועל ידו, במוסד הכשרה או בשילוב בין השניים.
באגף פועלת מחלקה מיוחדת העוסקת במתן סיוע למעסיקים בתעשייה ובבניין.
מוסדות הכשרה לעניין חוק קליטת חיילים משוחררים: האגף מאשר מוסדות כמוסדות הכשרה לעניין חוק קליטת חיילים משוחררים, לצורך השימוש בכספי הפיקדון.
השתלמויות מורים ועזרי לימוד: המערכת הפדגוגית באגף מפיקה תוכניות לימודים למקצועות ההכשרה השונים כולל הפקת עזרי לימוד והוראה וקיום השתלמויות למורים ומדריכים במערכת ההכשרה המקצועית.
המערכת בונה, מפיקה ומבצעת בחינות במסלולים השונים.
האגף עוסק בהליכי רגולציה בתחום אסדרת העיסוקים.
עיקר פעילותו בארבעה תחומים מרכזיים:
אסדרת עיסוקים חדשים במשק, היינו, הגבלת עיסוק בחקיקה לבעלי מקצוע שהוסמכו לכך בחוק.
בחינת הרגולציה הקיימת בתחום אסדרת העיסוקים והתאמתה לצורכי המשק המשתנים, תוך שמירה על האיזון שבין איכות המקצוע לבין בטיחות הציבור.
בחינת הזכאות לרישום ורישוי בפנקס מקצועי לבעלי מקצוע (שהוסמכו לכך על פי החוקים הרלוונטיים) ובתוך כך, הגדרת המדיניות וסטנדרט המקצועות.
ביצוע אכיפה ופיקוח על בעלי מקצוע אשר באחריותו, במטרה להבטיח כי בעלי המקצועות המאוסדרים פועלים בהתאם לחוק ולתנאי הרישוי שנקבעו להם.
במסגרת זו, מטפל האגף בפניות ותלונות הציבור כנגד בעלי מקצועות רשומים שפעלו בניגוד להוראות החוק, וכן מבצע אכיפה יזומה לאיתור הפרות.
רישום ורישוי מהנדסים ואדריכלים – מכוח חוק המהנדסים והאדריכלים, תשי"ח-1958.
רישום הנדסאים וטכנאים – מכוח חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג-2012.
רישוי חשמלאים – מכוח חוק החשמל, תשי"ד-1954 ותקנותיו.
רישום מורשה נגישות (מתו"ס) – מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
רישום מורשה לנגישות השירות – מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
רישום בקרים – מכוח חוק התכנון והבנייה תשכ"ה-1965 ותקנותיו.
רישום בודקי שכר – מכוח חוק הגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב-2012 ותקנותיו.
רישום מורשה להיתר - מכוח תיקון מס' 10 לחוק המהנדסים והאדריכלים, תשי"ח-1958.
רישוי מורשה מערכות קירור ומיזוג אוויר מכוח חוק הסדרת העיסוק בעבודה במערכת קירור או מיזוג אוויר, התשפ"ה–2025.
מקצועות נוספים הנמצאים בהליכי אסדרה
רישוי מורשה בטיחות באירועים מרובי קהל.
היחידה לרישום ורישוי מהנדסים ואדריכלים
היחידה לרישום מהנדסים ואדריכלים היא הגוף המנהלי, שבאמצעותו ובסיועו פועלים רשם המהנדסים והאדריכלים ומועצת ההנדסה והאדריכלות על-פי חוק המהנדסים והאדריכלים.
רישום מהנדסים ואדריכלים בפנקס המהנדסים והאדריכלים – טיפול בקשות לרישום של מוסדות בישראל ובחו"ל, באישורן או דחייתן על ידי הרשם.
רישוי (שלב הסמכה מתקדם ובכיר) של מהנדסים ואדריכלים רשומים לאחר תקופה הנדרשת כחוק טיפול בקשות לרישוי, באישורן או דחייתן על ידי הרשם.
הנפקת תעודות רישום/רישוי, חידוש תוקפן.
קבלת קהל ומתן מידע על נוהלי הרישום.
פתיחת מדורים וענפים בפנקס המהנדסים והאדריכלים, עריכת כל שינוי בהם ופרסומם, וקריטריונים לסיווג נרשמים במדורים ובענפים חשובים על-פי לימודיהם.
סיוע מנהלי וארגוני למועצת ההנדסה והאדריכלות ולוועדותיה השונות.
טיפול מנהלי בתחום סמכויות הרשם להכרה במסלולים הנדסיים ממכללות בישראל ובמוסדות להשכלה גבוהה בישראל ומחוצה לה.
תיאום ממשקי פעילות משותפים עם המועצה להשכלה גבוהה, מוסדות אקדמיים, משרדי ממשלה וארגוני מהנדסים ואדריכלים.
מתן תשתית מנהלתית ולוגיסטית לוועדת האתיקה למהנדסים ואדריכלים המופעלת על-פי הנ"ל.
יישום החוק "מורשה להיתר", חוק הנגישות ויישום דוח ועדת החקירה הממלכתית בטיחות מבנים ומקומות המשמשים את הציבור וכן הכשרת מורשי נגישות.
המחלקה לרישוי חשמלאים היא הגוף המנהלי שבאמצעותה ובסיועה פועל המנהל למתן רישיונות לעבודות חשמל, שבסמכותו להעניק רישיונות לעסוק בביצוע עבודות חשמל מכל הסוגים, ולפסול רישיונות חשמל או להגבילם, על פי חוק החשמל, תשי"ד-1954 ותקנות החשמל (רישיונות), התשמ"ה-1985.
הנפקת רישיונות חשמל, חידוש רישיונות חשמל.
פסילה והגבלה של רישיונות חשמל.
קבלת קהל ומתן מידע בכל הנוגע לקבלת רישיון חשמל בישראל.
תיאום ממשקי פעילות משותפים עם משרד החינוך, מוסדות לימוד, מה"ט, משרדי ממשלה אחרים, חברות, גופים עסקיים וארגוני חשמלאים למיניהם.
הפעלת ועדות מקצועיות למתן רישיונות חשמל לעולים חדשים ולדרגות בכירות.
מינוי ועדת עררים לבית משפט המחוזי בירושלים.
היחידה לרישום הנדסאים וטכנאים מוסמכים
היחידה לרישום הנדסאים וטכנאים מוסמכים עוסקת ברישום הנדסאים וטכנאים מוסמכים, בהתאם לחוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג-2012.
האגף לכוח אדם בשעת חירום
מכוח חוק שירות עבודה בשעת חירום, תשכ"ז-1967, מגדיר המשרד את המשק המוכרז כחיוני ומתפקידו להכין את כוח האדם המיועד להפעלת המפעלים החיוניים.
בשעת חירום כוח אדם צעיר (הנמצא לעיתים במחסור גם ברגיעה) מגויס לצה"ל.
תפקיד היחידה למצות את כוח האדם הנותר ולהביא לשימוש מרבי בו, במטרה לייצר את התפוקות הנדרשות.
בשעת חירום, נושא האגף באחריות להפעלת מערך כוח האדם במפעלים החיוניים בכל הנוגע ל:
ביצוע גיוס המפעלים החיוניים וכוח האדם במשק.
ויסות כוח אדם בין המפעלים החיוניים ובתוכם.
הכנת תגבורות לפי תוכניות פעילות בהתאם לנסיבות משתנות.
טיפול בנושאי כוח אדם גם במפעלים שלא הוכרזו כמפעלים חיוניים.
האגף מקיים קשר הדוק עם גופים ומוסדות הנוגעים בהכנת המשק לשעת חירום, כגון: משרדי הממשלה, מוסדות ורשויות מל"ח בכל הדרגים, מוסדות מערכת הביטחון וצה"ל, חברות ממשלתיות ופרטיות שלהן נגיעה בתכנון המשק לשעת חירום.
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה הוקמה בשנת 2008, בעקבות תיקון לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה לפיו הוסמכה הנציבות לפקח על מילוי הוראות החוק, ואף להגיש במקרים המתאימים הליכים משפטיים נגד מעסיקים שיפרו את הוראות החוק.
מטרת הנציבות היא להיות מקור מידע למעסיקים ועובדים בנושא שוויון בעבודה.
חשיבות רבה יש לשיתוף פעולה בין הגורמים השונים במשק: מעסיקים ועובדים, ארגוני החברה האזרחית, משרדי הממשלה השונים והנציבות לשוויון הזדמנויות בעבודה.
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה נועדה לתת מענה לקשיים המתגלים בשטח בכל הנוגע לאכיפה, למאבק באפליה ולחיוב מעסיקים לפעול על פי החוק.
בצד תפקידיה בתחום החינוך, קידום והעלאת המודעות לזכויות העובדים והעובדות, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה אמונה גם על אכיפה אזרחית של חוקי השוויון בעבודה.
הנציבות מסייעת בטפול בתלונות של פרטים כנגד מעסיקים ובמקרים מתאימים אף מגישה תביעה אזרחית בשם הפרט בבית הדין לעבודה.
סמכויות נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה:
נקיטת פעולות הסברה והדרכה לשם העלאת המודעות הציבורית – הפקת חוברות הסברה למעסיקים וחוברות "דע/י את זכויותיך" לעובדים, פעילות הסברה והדרכה במקומות עבודה, שיתוף פעולה מתמשך עם המעסיקים וקמפיינים תקשורתיים.
טיפול בתלונות עובדים בגין אפליה בעבודה – ייעוץ ראשוני, החלטה על דרכי פעולה, קיום בירור מול המעסיק, הפנייה לגישור ועוד.
הוראה בצו למעסיק להעביר נתונים – בהתאם להוראות חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, על מעסיקים להעביר נתונים לרבות נתוני שכר.
הגשת תביעות בבתי הדין לעבודה – הנציבות מוסמכת להגיש תביעות בעקבות תלונות של עובדים או תלונות של הנציבות כנגד מעסיקים.
הגשת בקשה לבית הדין לקבלת צו כללי – צו המורה למעסיק לנקוט פעולות כלליות הנוגעות לעובדים ולעובדות שלו.
יחידה האחראית על מתן היתרי העסקה למעסיקים, שברצונם להעסיק עובדים זרים, וכן אחראית על אכיפת הוראות חוק עובדים זרים וחוקי העבודה השונים ביחס לעובדים זרים.
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלהמשרד העבודה והבינוי1מרדכי בנטוב
(1898-1978)מפא"י10 במרץ 19498 באוקטובר 1951הראשונההשנייהמשרד העבודה(2)גולדה מאיר
(1898-1978)מפא"י8 באוקטובר 195119 ביוני 1956השלישיתהרביעיתהחמישיתהשישיתהשביעית3מרדכי נמיר
(1918-1980)אחדות העבודה - פועלי ציון2 בנובמבר 19618 ביולי 1968העשיריתהאחת עשרההשתים עשרההמערך הראשון
אחדות העבודה - פועלי ציוןסגן רה"מ
לא ח"כ30 בינואר 202320 ביולי 2025השלושים ושבעמ"מיריב לויןהליכוד29 ביולי 202520 באוקטובר 202510סגן ראש הממשלה
בין השנים 1977 ל-2003 היו נתונים סמכויותיו של משרד העבודה בידי משרד העבודה והרווחה; בין השנים 2003 ל-2016 - בידיו של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בין השנים 2016 ל-2021 - בידיו של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ובין 2021 ל-2022 - בידי משרד הכלכלה והתעשייה.
את רשימות השרים אשר כיהנו במשרדים אלו בתקופות הרלוונטיות ניתן למצוא בערכים אלו.
משרד הסיור הלאומי , היא אחת מ-16 סוכנויות ביון של ממשלת ארצות הברית.
ה-NRO נועד לתכנון, בנייה ותפעול של מערכות מעקב לווייניות של הממשל האמריקני.
ה-NRO אף אחראי לתאום איסוף וניתוח של מידע ממטוסים ומלוויינים על ידי זרועות הצבא וסוכנות הביון המרכזית.
תקציב ה-NRO הוא חלק מתקציב משרד ההגנה האמריקני.
ה-NRO משתף פעולה באופן הדוק עם סוכנויות ביון (קהילת המודיעין האמריקאית) וחלל אחרות בארצות הברית.
ה-NRO אחראי להפעלת תחנות קרקע לבקרת לוויינים ברחבי העולם.
תחנות אלה אוספות מידע ומעבירות אותו לזרועות הממשל האמריקני.
ה-NRO הוקם ב-6 בספטמבר 1961 לצורך פיתוח מערכת לווייני המעקב של ארצות הברית.
הנשיא דווייט אייזנהאואר תמך בהקמת הסוכנות כבר בחודש פברואר 1958 לאחר שברית המועצות שיגרה לחלל את ספוטניק, הלוויין הראשון שסבב במסלול סביב כדור הארץ.
הצורך בהקמת הסוכנות קיבל דחיפות לאחר שמטוס ריגול לוקהיד U-2 אותו הטיס פרנסיס גארי פאוורס הופל מעל שמי ברית המועצות ב-1 במאי 1960.
תוכנית לוויין החלל הראשון של ה-NRO לצורכי מעקב הייתה קורונה.
פרסום קיומה של תוכנית קורונה הותר לראשונה ב-24 בפברואר 1995. התוכנית התקיימה בין חודש אוגוסט 1960 ועד לחודש מאי 1972, אף ששיגור ניסיוני ראשון התקיים כבר ב-28 בפברואר 1959. לווייני תוכנית קורונה נשאו גלילי סרטי צילום אשר הופלו אל כדור הארץ ונאספו בעודם צונחים לקרקע על ידי מטוסים צבאיים.
חדות האבחנה של התמונה הראשונות היה לעצמים בגודל 8 מטר, והיא השתפרה בהדרגה לחדות של 2 מטר.
המשימה האחרונה של לוויין בסדרת קורונה (משימה 145) שוגרה ב-25 במאי 1972 ונמשכה עד 31 במאי 1972.
בין חודש מאי 1962 לחודש אוגוסט 1964 שוגרו 12 לוויינים למשימות מיפוי על ידי ה-NRO, כחלק מתוכנית Argon.
רק שבעה מתוך השיגורים הללו היו מוצלחים.
בשנת 1963 ה-NRO יזם משימות צילום ומיפוי במצלמות בעלות רזולוציה גבוהה יותר, כחלק מתוכנית Lanyard.
בתוכנית זו שוגר בהצלחה לוויין אחד בלבד.
כל שיגורי הלוויינים של ה-NRO לאחר שנת 1972 הם עדיין בגדר סוד מדינה בארצות הברית ואף חלק מן המידע על מאפייני הלוויינים ששוגרו קודם לשנה זו עדיין בגדר סוד.
דבר קיומו של ה-NRO היה בגדר סוד מדינה בארצות הברית עד שהותר לפרסום על ידי סגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית, בהמלצת ה-CIA, ב-18 בספטמבר 1992.
על פי מאמר שפורסם בעיתון הוושינגטון פוסט בחודש ספטמבר 1995, ה-NRO צבר בין מיליארד ל-1.7 מיליארד דולר בתקציב שלא נוצל, זאת מבלי שדיווח על כך ל-CIA, לפנטגון, או לקונגרס האמריקני.
ה-CIA פתח בחקירה באשר לכספי ה-NRO לאחר שקיבל תלונות על כך שה-NRO בנה בניין מטה חדש בשנטילי שבמדינת וירג'יניה, בהשקעה של 300 מיליון דולר, מתוך כספי התקציב שלא נוצל.
בחקירה התברר שאכן ה-NRO צבר מבלי שדיווח ולאורך שנים, כספי תקציב שלא נוצלו.
בשנת 1999 ה-NRO החל פרויקט עם חברת בואינג ששמו "ארכיטקטורת הדמיה עתידית" כדי לפתח דור חדש של לווייני צילום.
בחודש נובמבר 2007 פרסם הניו יורק טיימס כי בשנת 2002 הפרויקט היה בפיגור רב ותקציבו יעלה ב-2–3 מיליארד דולר על המתוכנן.
הממשל האמריקני המשיך להשקיע בתוכנית אולם לאחר שנתיים נוספות והשקעה של מיליארדי דולרים רבים, המרכיב האופטי של הפרויקט בוטל במה שהעיתון הגדיר כ"כישלון המהדהד והיקר ביותר כנראה ב-50 שנות היסטוריה של לווייני ריגול אמריקנים".
למרות ביטול המרכיב האופטי של הפרויקט, מרכיב לווייני המכ"ם, המוכר כ"טופז", המשיך, עם חמישה לוויינים ששוגרו בין 2010 ו-2018.
משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי הוא משרד ממשלתי אשר אמון על חיזוק הנגב, הגליל והחוסן הלאומי והצבתם בראש סדרי העדיפויות של מדינת ישראל.
המשרד פועל לקידום אוכלוסיית הצעירים בישראל באמצעות רשות הצעירים.
בראשות המשרד עומד השר יצחק וסרלאוף.
המשרד הוקם בינואר 2005, מכוח החלטת ממשלה כ"המשרד לפיתוח הנגב והגליל".
עם הקמתו התחייבה ממשלת ישראל להביא את הנגב ואת הגליל לידי צמיחה ושגשוג, תוך ניצול מרחב האפשרויות הקיים בהם, לפתח את הפריפריה הגאוגרפית ולהציבה בראש סדרי העדיפויות של מדינת ישראל וזאת, מתוך הבנה שעתידה של מדינת ישראל טמון בפיתוח ובחיזוק הנגב והגליל.
באוקטובר 2015, הורחבו סמכויותיו בהחלטת ממשלה 631, וסמכויותיו הורחבו לשטחי פעולה ב"פריפריה החברתית" (ישובים ורשויות שאינם ממוקמים בנגב ובגליל).
בהתאם שונה שמו ל"המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל".
בפברואר 2023, שונו סמכויותו כך שהטיפול בפריפריה החברתית עבר לאחריות משרד הפנים.
המשרד קיבל אחריות לטיפול בשטחי פעולה וביניהם ערים מעורבות, התיישבות צעירה, יישובים מאוימים ושכונות בהן קיים שיעור גבוה של מסתננים כהגדרתם בחוק למניעת הסתננות.
כמו כן קיבל המשרד אחריות לטפל באוכלוסיית הצעירים ובאזרחים הוותיקים, שעד כה היו באחריות המשרד לשוויון חברתי בהתאם שונה שם המשרד ל"משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי".
בשנת 2024 תחום האזרחים הוותיקים חזר למשרד לשוויון חברתי והרשות לתכנון חזרה למשרד החקלאות בשנת 2025 ורשות הצעירים נשארה תחת תחומי אחריות המשרד.
המשרד מפעיל שורת מיזמים ופרויקטים ברשוית בנגב ובגליל במגוון תחומים: חינוך בלתי פורמלי, פנאי וקהילה, תרבות, תעסוקה, חיזוק הרפואה, תיירות ועוד, וכן מפעיל מיזמים ופעילויות לאוכלוסיית הצעירים ומשרתי המילואים.
תאגידים ורשויות ממשלתיות הכפופות למשרד מקצועית ומיניסטריאלית
הרשות לפיתוח הנגב הוקמה בשנת 1991 ומורכבת ממועצה הכוללת את ראשי הרשויות בנגב, מנהלי משרדי הממשלה, נציגי שרים, נציגי האוניברסיטה ובית החולים, נציגי לשכות המסחר והתאחדות התעשיינים.
תפקידיה העיקריים הם ליזום תוכניות לעידוד יזמות ופעילות לפיתוח כלכלי וחברתי של הנגב, לתאם בין משרדי הממשלה וגופים הפועלים לפיתוח הנגב, ליזום מחקרים ולספק מידע הנוגע ליזמות ופעילות בנגב.
הרשות לפיתוח הגליל הוקמה בשנת 1993 ומורכבת ממועצה הכוללת את ראשי כל הרשויות המוניציפליות בגליל, נציגי ממשלה, נציגי מוסדות להשכלה גבוהה, התאחדות התעשיינים, התאחדות המלאכה והתעשייה, נציגי ההסתדרות החדשה, הסתדרות הפועלים החקלאיים, ארגוני העצמאים, הסוכנות היהודית, הקרן הקיימת לישראל ונציגי ציבור.
תפקידיה העיקריים הם קידום פעילות לפיתוח כלכלי, חברתי ומדעי-טכנולוגי של הגליל, תיאום בין משרדי הממשלה והגופים הפועלים לפיתוחו של הגליל וכן ליזום מחקרים ולספק מידע הנוגע ליזמות כלכלית בגליל.
הרשות לתכנון ופיתוח החקלאות, ההתיישבות והכפר
הרשות לתכנון היא יחידת מטה העוסקת במגוון תחומים ובהם: ייצוג במוסדות תכנון ובנייה, ייצוג במועצת מקרקעי ישראל וייזום החלטות מועצה בתחום הקרקע החקלאית והישובים הכפריים, ייזום ויישום החלטות ממשלה בנוגע למרחב הכפרי ולהתיישבות הכפרית.
הרשות הועברה בשנת 2023 ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
בחודש יוני 2025 עברה חזרה למשרד החקלאות.
הוקמה בשנת 2017, זאת מתוך הכרה בייחודיות ובחשיבות של אוכלוסיית הצעירים (18–35), ובמטרה לקדם אותה, לסייע במימוש הפוטנציאל הגלום בה, ולהגביר את מעורבותה בעניינים הציבוריים.
בהתאם לתפיסה זו, הרשות פועלת דרך הסתכלות הוליסטית על אוכלוסיית הצעירים, ובמקביל מיישמת פעילות ישירה ופרויקטלית בנושאים נבחרים; זאת תוך דגש על פיתוח יוזמות של צעירים, טיפוח מיומנויות חברתיות ואישיות, מתן הזדמנויות שוות, צמצום פערים בין קבוצות אוכלוסייה בחברה הישראלית, התפתחות חברתית קהילתית ועוד.
הרשות הועברה בשנת 2023 מהמשרד לשוויון חברתי.
שמעון פרס הושבע כשר הראשון החל מהקמת המשרד ב-10 בינואר 2005 ועד להיבחרו לנשיאות המדינה ב-13 ביוני 2007. פרס הכיר בחשיבותו הרבה של המשרד וראה בו כממשיך את מורשתו של דוד בן-גוריון.
הוא טען כי "על ממשלת ישראל מוטלת החובה לחזק ולפתח את הנגב, ולדאוג כי כל תושביו יזכו לתעסוקה, חינוך ואיכות חיים ברמה גבוהה, כמו תושבי מרכז הארץ.
הדבר יביא לשינוי חיוני ומהותי ליישובי הנגב, בהתאם למורשתו של רבי ומורי, דוד בן-גוריון".
עם סיום כהונתו כשר לפיתוח הנגב והגליל ציין פרס כי "בשנתיים לקיומו של המשרד ברור לכל, שבלי נגב וגליל חזקים – אין עתיד למדינת ישראל".
את פרס החליף בתפקיד יעקב אדרי.
אדרי נכנס לתפקיד ב-4 ביולי 2007 במקביל לכהונתו כשר לקליטת עלייה.
עם הקמת הממשלה ה-32, סילבן שלום מונה למשנה לרה"מ וגם לשר לפיתוח הנגב והגליל, כאשר מתחתיו מכהן סגן השר איוב קרא.
למשרד הוקצו כתקציב כ-160 מיליון ש"ח.
בשנת 2015 מונה אריה דרעי לשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל ווכיהן בתפקיד במהלך שתי קדנציות, עד חודש יוני 2021. תחתיו כיהנו כסגני שרים משולם נהרי ואחריו יואב בן צור.
בשנת 2021 עם הקמת הממשלה ה-36, מונה עודד פורר לכהן כשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל במקביל לתפקידו כשר החקלאות.
בשנת 2022 עם הקמת הממשלה ה-37, מונה יצחק וסרלאוף לתפקיד שר הנגב, הגליל והחוסן הלאומי.
ב-19 בינואר 2025 התפטר וסרלאוף מהממשלה, יחד עם יתר השרים ממפלגתו, יום לאחר שאושר בממשלה הסכם חמאס–ישראל שמפלגתו התנגדה לתנאיו, והתפטרותו נכנסה לתוקף יומיים לאחר מכן.
בהתאם ל לחוק יסוד: הממשלה הפך ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לממלא מקום השר במשרד זה וב-23 בינואר 2025 אישרה הממשלה ששר התיירות חיים כץ יכהן כממלא מקום השר.
וסרלאוף חזר לכהן כשר ב־19 במרץ 2025.
+שרי הנגב והגליל בממשלות ישראלמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלהמשרד המשנה לראש הממשלה1המשנה לרה"מ
(1923–2016)העבודה-מימדהעבודה10 בינואר 200523 בנובמבר 2005השלושיםהמשרד לפיתוח הנגב והגליל2יעקב אדרי
(1950–)קדימה18 בינואר 20064 במאי 2006השלושיםמשרד המשנה לראש הממשלה(1)המשנה לרה"מ
(1923–2016)קדימה4 במאי 200613 ביוני 2007השלושים ואחתהמשרד לפיתוח הנגב והגליל(2)יעקב אדרי
(1958–)הליכוד31 במרץ 200914 במאי 2015השלושים ושתייםהליכוד - ישראל ביתנו
הליכודהשלושים ושלושהליכודהמשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל4אריה דרעי
(1959–)ש"ס14 במאי 201513 ביוני 2021השלושים וארבעהשלושים וחמש5עודד פורר
(1977–)ישראל ביתנו13 ביוני 202129 בדצמבר 2022השלושים וששמשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי6יצחק וסרלאוף
(1992–)עוצמה יהודית29 בדצמבר 202221 בינואר 2025השלושים ושבעחיים כץ (ממלא מקום)הליכוד23 בינואר 202519 במרץ 2025(6)יצחק וסרלאוף
שם תמונה תחילת הכהונה סיום הכהונה סיעה איוב קרא 1 באפריל 2009 5 בפברואר 2013 הליכודמשולם נהרי 27 בספטמבר 2017 20 בינואר 2020 ש"סיואב בן צור 25 במאי 2020 13 ביוני 2021 ש"ס
משרד המשטרה של האימפריה הרוסית היה המשרד הממשלתי ברוסיה בשנים 1810–1819 שהיה אחראי על משטרת רוסיה וביטחון הפנים ברחבי האימפריה הרוסית.
רשמית, המשרד החל לפעול ב-25 ביוני 1811. המשרד הוקם על פי מודל שיצר הרוזן מיכאיל ספארנסקי.
ב-4 בנובמבר 1819 משרד המשטרה אוחד אל תוך אם.וה.דה - משרד הפנים הרוסי שהוקם מחדש.
על בסיס משרד המשטרה הוקמה המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר שהחליפה את המשרד בתפקידי המאבק בשחיתות וביטחון פנים.
מחלקת המשטרה הכלכלית/מחלקת משטרת המשק (Департамент полиции хозяйственной) עסקה באבטחת אספקת האוכל והציוד לערים, בעיקר לשתי ערי הבירה: מוסקבה וסנקט פטרבורג.
בנוסף עסקה המחלקה באחזקת מתקני הכלא ואבטחת אסירים מסוכנים, תפקיד שהועבר אחר כך למינהל הכלא הראשי.
מחלקת משטרת ההוצאה לפועל (Департамент полиции исполнительной) הוקמה על בסיס משלחת האבטחה של משרד הפנים הרוסי.
פלג א' - איסוף מודיעין פלילי על עבריינים, פשעים ורישום מעמד אזרחי
פלג ב' - חקירות פליליות וביצוע צווים של בתי המשפט
פלג ב' - תיאום עם מחלקות משטרה מקומיות ומחוזיות
מחלקת המשטרה הרפואית (Департамент полиции медицинской) עסקה בפיקוח תברואתי ועסקה בביצוע פעולות למניעת מגפות
הלשכה המיוחדת (Особенная канцелярия) ביצעה פעולות בהוראות ישירות משר המשטרה ועסקה ברישום כניסתם של אזרחים זרים לרוסיה, מעקב וצנזורה.
הלשכה פעלה בתור המשטרה הפוליטית של רוסיה עד 1819.
מחלקה 1 (Первый стол) - שירותי ויזות ודרכונים
מחלקה 2 (Второй стол) - ניתוח מידע וצנזורה
מחלקה 3 (Третий стол) - פיקוח על כתות דת ואישים חשודים נטולי מקום מגורים קבוע
משרד המשפטים של רוסיה הוא המשרד הממשלתי ברוסיה הממונה על ענייני חוק ומשפט במדינה.
המשרד אחראי לביצוע פסקי דין בהקשר לענישה בעבריינים באמצעות שירות בתי הסוהר הפדרלי, רישום ארגונים לא מסחריים לרבות סניפי ארגונים בינלאומיים וארגוניים בינלאומיים לא מסחריים וממשלתיים, ארגוני ציבור, מפלגות פוליטיות וארגוני דת.
המשרד מעניק שירותי נוטריון וסנגוריה ציבורית ואחראי גם לרישום מעמד אזרחי (נישואים אזרחיים ועוד).
משרד המשפטים של האימפריה הרוסית הוקם על ידי הקיסר אלכסנדר הראשון ב-8 בספטמבר 1802 ברפורמה הממשלתית שהוא קידם בזמנו.
אז גם נוצר תפקיד שר המשפטים כששר המשפטים כיהן גם כגנרל-פרוקורור של האימפריה הרוסית.
בתקופת הצארים משרד המשפטים עסק במינוי שופטים ופיטורם ופיקח על פסיקותיהם.
שר המשפטים הראשון היה גברייל דרז'אבין.
ב-13 בדצמבר 1895 לאחריות משרד המשפטים הועבר מינהל הכלא הראשי.
בעקבות מהפכת אוקטובר 1917, משרד המשפטים פורק.
המשרד הממשלתי לענייני משפט בברית המועצות הוקם בתחילה בשם "קומיסריון המשפטים העממי".
ב-30 בינואר 1928 הוחלט ששר המשפטים יכהן גם כתובע וגם כיו"ר בית המשפט העליון.
ב-1936 הפרקליטות הופרדה מהמשרד והפכה לארגון נפרד.
משרד המשפטים של הפדרציה הרוסית הוקם ב-23 בדצמבר 1991, לשר המשפטים הראשון של הפדרציה הרוסית מונה ניקולאי פיודורוב.
באחריות המשרד נמצאים גופים כדוגמת:
משרד התובע הכללי של רוסיה
שרי המשפטים של הפדרציה הרוסית
שר המשפטים הרוסי הוא אחד משרי הממשל החשובים בממשלת רוסיה.
מאז מאי 2008 עד ינואר 2020 כיהן בתפקיד שר המשפטים אלכסנדר ולדימירוביץ' קונובלוב עת הוחלף בקונסטנטין צ'ויצ'נקו.
משרד הספורט של הפדרציה הרוסית הוא המשרד הממשלתי האחראי לניהול כלל ענפי הספורט והעיסוק הספורטיבי במדינה, כשבתחום זה נכללים בין השאר תמיכה בספורטאים רוסים וארגון השתתפות רוסית באירועי ספורט בינלאומיים כדוגמת האולימפיאדה.
המשרד הוקם ב-12 במאי 2008 כמשרד ממשלתי הממונה על התיירות, מדיניות הנוער וניהול הספורט ברוסיה.
ב-21 במאי 2012 פוצלו ממנו תפקידי הטיפול במדיניות הנוער והתיירות והוא הפך למשרד הספורט.
הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף של ברית המועצות (Спорткомитет СССР, Комитет по физической культуре и спорту при Совете Министров СССР) הוקמה ב-1954 והייתה אחראית לניהול הספורט הסובייטי ואיגד בתוכו את כל איגודי הספורט ונבחרות הספורט השונות בברית המועצות.
הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף (Госкомспорт России, Государственный комитет Российской Федерации по физической культуре и спорту) הייתה הגוף המרכזי ברוסיה שניהל את הספורט במדינה, כשראש הוועדה החזיק בידיו סמכויות של שר.
הוועדה הייתה זרוע ביצועית פדרלית האחראית לתיאום בענייני ספורט וניהול משחקי ההימור בספורט.
הוועדה עסקה בפיתוח הספורט הרוסי וניהול כל נבחרות הספורט הרוסיות והוקמה ב-1991.
בראשו עמד המתאגרף לשעבר בוריס איוואניוז'נקוב.
הסוכנות הפדרלית לספורט ותרבות הגוף (Федеральное агентство по физической культуре и спорту) הייתה יורשת הוועדה הממלכתית לספורט ותרבות הגוף, הוקמה ב-2002 ופורקה ב-7 באוקטובר 2008 על פי צו נשיאותי של דמיטרי מדבדב, על מנת להקים את משרד הספורט.
הסוכנות הייתה אחראית לניהול הספורט הרוסי לסוגיו ופעלה כגוף ממשלתי עיקרי לניהול מדיניות הספורט הממשלתית של רוסיה.
בשנת 2015 המשרד ספג ביקורת רבה על מעורבותו בפעילות הסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט ובשנת 2016 הוחלט להוציאו מהרכב מייסדי הסוכנות.
משרד המשפטים של הרפובליקה האסלאמית של איראן (בפרסית: وزارت دادگستری جمهوری اسلامی ایران) הוא הגוף באיראן האחראי להעמדה לדין, בתביעות ממשלתיות.
בנוסף, שר המשפטים המכהן בראשות המשרד משמש כיועץ המשפטי של המדינה.
למשרד אין כל סמכויות בתחום השיטור, הנתון תחת משרד הפנים האיראני.
סעיף 160 בחוקת איראן מסדיר ומגדיר את פעילות המשרד.
משרד המשפטים (ביפנית: 法務省, תעתיק: הוֹמוּ-שוֹ) הוא משרד בממשלת יפן האחראי על המשפט ביפן.
המשרד נוסד ב-1871, שנתיים לאחר רסטורציית מייג'י, אך תפקידיו השתנו תחת חוקת יפן ב-1952. סמכויות המשרד כוללות ניהול של הרשות השופטת ושל מערכת העונשין של יפן.
הוא מייצג את ממשלת יפן בליטיגציה וכמו כן אחראי על רישום התושבים והנכסים במדינה.
משרד המשפטים אף אחראי על הוועדה לבחינות לשכת עורכי הדין, על הוועדה לביטחון הציבור ועל סוכנות המודיעין וביטחון הציבור.
אף על פי שהתביעה האזרחית שייכת למשרד המשפטים מבחינה מנהלית, התביעה אינה נתונה תחת סמכות המשרד.
שר המשפטים הוא חבר בדיאט של יפן וממונה על ידי ראש הממשלה.
החל מ-11 בנובמבר 2024 ממלא קייסוקה סוזוקי תפקיד זה.
משרד הניהול והתקציב הוא המשרד הגדול ביותר בתוך משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, המשמש כזרוע הביצועית של נשיא ארצות הברית בכל הקשור לניהול התקציב הפדרלי.
משרד הניהול והתקציב משפיע באופן משמעותי על המדיניות הציבורית בארצות הברית.
הוא אחראי על ניהול משאבי הממשלה העצומים, ועל קביעת סדרי העדיפויות של הממשל.
החלטותיו בנוגע להקצאת תקציבים משפיעות על המגוון והיקף השירותים שניתנים לציבור, ועל רמת המיסים.
בנוסף, המשרד משפיע על היעילות והשפעות של תוכניות ממשלתיות שונות.
מנהל המשרד חבר במשרד האקזקוטיבי של הנשיא.
הפעילות העיקרית של משרד זה היא לעזור לנשיא בהכנת התקציב.
ה-OMB גם מודד איכויות שונות של תוכניות וכן מדיניות של הסוכנויות הפדרליות, תוך שהמשרד בודק את מידת היענות סוכנויות אלה להוראות הנשיא.
המשרד החל לפעול עוד בשנת 1921, אז במתכונתו הקודמת, שנקראה "לשכת התקציב" (Bureau of the Budget), כחלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית.
הלשכה עברה אל תוך המשרד האקזקוטיבי של הנשיא ב-1939, והוכרה בשמה החדש, הנוכחי, ב-1970.
פעילות המשרד מסייעת לנשיא לתכנן את מדיניותו, העדפותיו ופעולותיו, החל ממחלקת ההגנה וכלה ב-NASA.
הכנת התקציב: משרד הניהול והתקציב מוביל את תהליך הכנת התקציב השנתי של הממשל הפדרלי.
הוא אוסף בקשות תקציב מסוכנויות ממשלתיות שונות, מעריך אותן, ומציע לנשיא הצעת תקציב מאוזנת.
ניתוח תוכניות ופרויקטים: משרד הניהול והתקציב אחראי על ניתוח יעילותן של תוכניות ופרויקטים ממשלתיים.
הוא בוחן את ההשפעה של תוכניות אלה על הכלכלה, על החברה ועל המגזר הציבורי.
קביעת מדיניות ניהולית: משרד הניהול והתקציב מפתח ומיישם מדיניות ניהולית לממשלה הפדרלית.
מדיניות זו נועדה לשפר את יעילותה של הממשלה, להפחית בזבוז, ולשפר את השירותים שניתנים לציבור.
תיאום בין-סוכנויות: משרד הניהול והתקציב אחראי על תיאום בין הסוכנויות הממשלתיות השונות.
הוא מבטיח כי סוכנויות אלה פועלות בהתאם למטרות הממשל, ובתיאום הדדי.
ייעוץ לנשיא: משרד הניהול והתקציב מספק לנשיא ייעוץ בכל הקשור לענייני תקציב וניהול.
הוא מסייע לנשיא בקבלת החלטות בנוגע להקצאת משאבים, לקביעת סדרי עדיפויות, ולניהול הממשלה הפדרלית.
משרד הניהול והתקציב מורכב מכמה משרדים, כגון:
משרד התקציב: אחראי על הכנת התקציב השנתי.
משרד הניהול: אחראי על קביעת מדיניות ניהולית.
משרד הניתוח והתכנון: אחראי על ניתוח תוכניות ופרויקטים.
משרד העבודה והרווחה של רוסיה הוא משרד ממשלתי שהוקם כחלק מממשלת מדבדב הראשונה על מנת להבטיח לכלל הציבור ברוסיה מתן שירותי רווחה, פיקוח על מתן שירותים אלה וסיוע למובטלים במציאת עבודה.
המשרד אחראי לתשלום הפנסיות באמצעות קרן הפנסיה ואחראי למתן שירותי רווחה באמצעות הקרן לביטוח סוציאלי.
אחת מיחידות הסמך העיקריות היא השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה.
המשרד אחראי להסדרה ממשלתית בתחומים כגון: שכר מינימום ורמת חיים, רווחה, עבודה, שכר ריאלי, דמוגרפיה, פנסיה, ביטוח לאומי, בטיחות וגיהות בתעסוקה, יחסי עובד-מעביד, כוח עבודה, אבטלה, מהגרי עבודה, שירות אלטרנטיבי, ביטחון סוציאלי, אפוטרופוסות ליתומים קטינים, שירותי אימוץ, סיוע לנכים ועידוד נגישות לנכים במקומות ציבוריים ועוד.
ייעודו של המשרד הוא להגן, לשקם ולסייע לכל אדם, משפחה וקהילה הנתונים במצבי משבר זמני או מתמשך מפאת מוגבלות, עוני והדרה, סטייה חברתית, קשיי תפקוד, אבטלה, אפליה או ניצול.
המשרד מגיש שירותים לציבור באמצעות יחידותיו ובאמצעות סניפיו ברשויות המקומיות, ארגונים וקרנות ממשלתיות.
המשרד אחראי לעידוד פיתוח שירותים חברתיים מגוונים ופרויקטים חדשניים הנוגעים לכל פרט בחברה והוא מופקד על מתן שוויון זכויות והזדמנויות, כבוד האדם וחירותו, צדק וסולידריות חברתית והזכות להגדרה והתארגנות עצמית.
עבודת המשרד מבוססת גם על ערכי מקצוע העבודה הסוציאלית ועל הקוד האתי שלו.
קוד זה מחייב את העובדים הסוציאליים לספק מענים ההולמים את צורכי אוכלוסיית היעד הקיימות, לאתר אוכלוסיות יעד חדשות ולפעול למען קידום איכות חייהם, בדומה לפעילות משרד הרווחה הישראלי, הידוע בשם "משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים".
עד 1996 התקיימו ברוסיה בנפרד משרד העבודה והמשרד לרווחת האוכלוסייה שאוחדו באותה שנה למשרד העבודה והרווחה.
בשנת 2004 משרד העבודה והרווחה מוזג עם משרד הבריאות של רוסיה והפך למשרד הבריאות והרווחה.
בשנת 2012 משרד הבריאות והרווחה פוצל למשרד הבריאות ולמשרד העבודה והרווחה.
מקסים טופילין כיהן כיושב ראש השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה בשנים 2004–2008 ולאחר מכן היה לסגן שרת הבריאות והרווחה לפני שמונה על ידי דמיטרי מדבדב לשר העבודה והרווחה, במאי 2012.
שר העבודה והרווחה הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום התעסוקה והרווחה.
שם תמונה תחילת הכהונה סיום הכהונה1. מקסים טופילין 21 במאי 2012 21 בינואר 20202. אנטון קוטיאקוב 21 בינואר 2020 מכהן
משרד נציבות האו"ם לזכויות האדם הוא אחת הסוכנויות המיוחדות של האו"ם שמטרתה לקדם, לפקח ולדווח על כיבודן זכויות האדם המוגנות בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם (1948).
הקמתה מקורה בהצהרת ותוכנית הפעולה של וינה .
המנדט של הנציב העליון לזכויות אדם נוצר כאשר הדרישה של ועידת וינה העולמית לזכויות האדם ב-1993 מומשה על ידי העצרת הכללית של האו"ם ב-20 בדצמבר 1993. המשרד מדווח ישירות למזכיר הכללי של האומות המאוחדות.
המנדט של המשרד נובע מסעיפים 1, 13 ו-55 במגילת האומות המאוחדות, הצהרת וינה ותוכנית הפעולה והחלטה 48/141 של העצרת הכללית של האו"ם ב-20 בדצמבר 1993, בה נוסד המשרד.
ברפורמה של האו"ם (החלטה A/51/950 פסקה 70), אוחד משרד הנציב העליון עם המרכז לזכויות אדם ב-15 בספטמבר 1997 על מנת שיהיה לו בסיס מוסדי מוצק להוביל את מטרת האו"ם בתחום זכויות האדם.
לקדם את ההנאה העולמית מכל זכויות האדם על-ידי מתן תוקף מעשי לרצון ולנחישות של הקהילה העולמית כפי שהובע על-ידי האו"ם.
לשחק את התפקיד המוביל בנושאי זכויות אדם ולהדגיש את חשיבות זכויות האדם ברמה הבינלאומית והמדינית.
לקדם שיתוף-פעולה בינלאומי למען זכויות אדם.
לעורר ולתאם פעולה למען זכויות אדם בכל מערכת האו"ם.
לקדם אשרור אוניברסלי ויישום של תקנים בינלאומיים.
לתמוך בארגוני זכויות אדם ובגופים פיקוח על אמנות.
להגיב על הפרות חמורות של זכויות אדם.
לנקוט בפעולות מניעתיות לזכויות אדם.
לבצע פעילויות ופעולות בתחום זכויות האדם.
לספק חינוך, מידע, שירותי ייעוץ וסיוע טכני בתחום זכויות האדם.
משרד המשפטים של אוקראינה (באוקראינית: Міністерство юстиції України) הוא גוף של הרשות המבצעת של אוקראינה, שמנוהל על ידי ממשלת אוקראינה ואחראי לניהול מדיניות הממשלה בענייני חוק ומשפט.
שר המשפטים של אוקראינה, ממונה על ידי הראדה העליונה של אוקראינה בהתאם לחקיקה.
הכנת הצעות על ביצוע רפורמה משפטית באוקראינה, קידום וסיוע בתהליך החקיקה, בענייני הגנה על הזכויות והחירויות של האדם והאזרח בתחום מסוים, תוך הכנת הצעות לשיפור החקיקה;
ניהול שיטת החקיקה באמצעות פיתוח טיוטות חוק ווידוא התאמת הנחיות נורמטיביות משפטיות לאמנות הבינלאומיות שעליהן אוקראינה חתומה בסוגיות משפטיות, ענייני רישום ורגולציה על פעולות משפטיות ותחזוקת מאגר הרישום הממשלתי;
תכנון הצעות חוק עבור גופים מרכזיים אחרים של הרשות המבצעת, ניהול הסתגלות החקיקה האוקראינית לנוהל החקיקה של האיחוד האירופי, תיאום הרגולציה בפעילותם של הגופים המרכזיים של הרשות המבצעת ובקרה על פעולות כאלה;
מתן מימוש המדיניות המשפטית ומדיניות המדינה בעניינים עדתיים;
מתן תמיכה ארגונית ולוגיסטית לבתי המשפט בכלל (למעט בית המשפט העליון של אוקראינה ובית המשפט לבוררות), ארגון יישום החלטות של בתי משפט וגופים אחרים בהתאם לחוקי אוקראינה;
ארגון עבודת הנוטריונים ורשויות לרישום מעמד אזרחי;
פיתוח מאגר המידע המשפטי ודאגה לשיתוף פעולה משפטי בינלאומי.
משרד המשטרה הפדרלית של שווייץ היא משטרת שווייץ וארגון אכיפת חוק מרכזי במדינה שכפוף למשרד המשפטים והמשטרה ואחראי לתיאום בין משטרות הקנטון ולתיאום מול גופים מקבילים בעולם.
הגוף פועל כגוף אכיפת חוק האחראי גם על שירות ביטחון הפנים של שווייץ, שירות הניתוח והמניעה של שווייץ (Dienst für Analyse und Prävention), האחראי להערכת מודיעין פנים וסיכול ריגול, לוחמה בטרור, מאבק בפשע מאורגן ובהלבנת הון.
הגוף מפעיל גם את שירות הביטחון הפדרלי של שווייץ.
המשטרה מפעילה את משטרת הפלילים הפדרלית כגוף חקירות והיא מתפעלת את יחידת המבצעים המיוחדת — כוח המשימה TIGRIS — שקיומו נחשף לציבור בשנת 2009.
משרד המשטרה הפלילית של הרייך , היה מחלקה מרכזית לחקירות פליליות בגרמניה הנאצית, שנוסדה בשנת 1936, לאחר פירוק משרד המשטרה הפדרלית של המדינה הפרוסית (Landeskriminalpolizeiamt).
גוף זה מוזג יחד עם מחלקת המשטרה החשאית, Geheime Staatspolizei (הגסטאפו) כשתי מחלקות של Sicherheitspolizei (SiPo).
ה-SiPo היה כפוף לריינהרד היידריך.
בספטמבר 1939, עם הקמת המשרד הראשי לביטחון הרייך הפכה משטרת ביטחון המדינה, Sicherheitspolizei, לסוכנות משלתית שמוזגה לתוכו.
הארגון המרכזי הכיל מרשם מעקב ארצי ואחד עשר מרכזים לחקירת פשעים לאומיים.
הגוף הפעיל 14 יחידות חקירה אזוריות (Kriminalpolizeileitstellen) ו-51 סניפים מקומיים.
בשנת 1936 הוקמה ה-RKPA לאחר שהמחלקה לחקירות פליליות (Landeskriminalpolizeiamt) הפכה למחלקת החקירות הפליליות הלאומית של גרמניה.
סוכנויות המשטרה הממלכתיות בגרמניה חולקו אז באופן סטטוטורי למשטרת הסדר (Ordnungspolizei) ולמשטרת הביטחון (Sicherheitspolizei; SiPo).
ה-RKPA אוחד יחד עם משטרת המדינה החשאית, Geheime Staatspolizei כשתי מחלקות משנה של SiPo.
ריינהרד היידריך היה אחראי על ניהולו, לאחר שכבר היה ראש Sicherheitsdienst (SD) והגסטאפו.
ארתור נבה מונה למנהל משרד המשטרה הפלילית ודיווח להיידריך.
בספטמבר 1939 הוקם ההמשרד הראשי לביטחון הרייך (Reichssicherheitshauptamt, RSHA) כארגון ממונה על כלל סוכנויות החקירה והביטחון הממלכתיות השונות.
הגוף הפך למחלקה 5 (Amt V) ונודע בשם המשטרה הפלילית ("Kriminalpolizei").
ב-15 באוגוסט 1944, פרידריך פנצינגר נכנס לתפקיד ראש מחלקה 5, עד תום המלחמה באירופה.
המשרד המלכותי של נורווגיה לנפט ואנרגיה הוא משרד ממשלתי בממשלת נורווגיה, האחראי על אנרגיה בכלל וייצור נפט וגז טבעי בים הצפוני בפרט.
שרת האנרגיה והנפט הנוכחית טינה ברו (חברת המפלגה השמרנית), סמכויות המשרד היו בעבר תחת משרד המסחר והתעשייה הנורווגי והוחלט להקימו ב-1997.
מטה המשרד ניזוק רבות במהלכי מתקפת הטרור בנורווגיה (2011) וכתוצאה מהתקפה נאלץ לעבור למקום אחר לאחר שהוחלט להרוס את משכנו בעת המתקפה.
המחלקה לכלכלה סחר וכלכלה תעשייתית
לשכתה של השרה טינה ברו
סוכנויות ממשלתיות אשר כפופות למשרד:
מנהלת משאבי מים ואנרגיה נורווגית
חברות מוגבלות ציבוריות בבעלות חלקית:
משרד המשפטים של האימפריה הרוסית הוא גוף ממלכתי מרכזי שעסק בענייני תביעה ומשפט והיה כפוף לסנאט המושל.
המשרד הוקם ב-20 (8) בספטמבר 1802 על בסיס לשכת המשפט שהקים פיוטר הגדול בשנת 1715. ההסדרה הסופית של מעמד המשרד נקבעה בשנת 1811. משהוגדר תפקידו של שר המשפטים בשנת 1802 הוא הצטווה למלא אחר הוראות התובע הכללי.
בשנת 1803 הוקמה לשכת שר המשפטים, ובאותה שנה הוכפפה לו ועדה לעריכת חוקים שנותרה בסמכותו עד להקמת מועצת המדינה.
שר המשפטים היה אמון על פיקוח על פעולותיהן של כל הערכאות המשפטיות באימפריה, למעט מחלקות רוחניות, צבאיות וענייני הצי.
לשר המשפטים הוצמדה דרגת הגנרל פרוקורור של הסנאט המושל.
שר המשפטים היה אחראי להתנהלות התביעה בבית המשפט הפלילי העליון.
משרד המשפטים היה אחראי למינוי ופיטורי שופטים באימפריה.
עם כניסת התקנות השיפוטיות בשנת 1864, קיבל שר המשפטים אחריות חדשה כאחראי על הפרקליטות ומשרד התובע הכללי.
בשנת 1870 מוזגה הנהלת 'חלק הגבול' (?) עם משרד המשפטים.
עם יישומה של ההוראה על ראשי מחוז זמסטבו, שכללה העברת הגדרות תפקיד משמעותיות של הממשל השיפוטי ושל השופטים למשרד הפנים, חשיבותו של משרד המשפטים הצטמצמה באופן משמעותי.
מצד שני, סמכויותיו של המשרד הורחבו בחוק מ-13 בדצמבר 1895, לפיו מנהל הכלא הראשי (Главное тюремное управление) הועבר ממשרד הפנים והתמזג עם משרד המשפטים.
בכך הוענק לשר המשפטים תואר נשיא החברה לנאמני בתי הסוהר.
תחת שר המשפטים פעל עוזר חבר שנהנה מזכויות מיוחדות.
משרד המשפטים כלל את המחלקות הבאות:
מחלקת התייעצות עם שר המשפטים
על פי תקנה שנקבעה בחוק ב-4 בדצמבר 1895, ריכזה את ענייני חקיקה, ניהול החלק הסטטיסטי ופרסום הצהרות ותעודות מורשעים, הכנת דו"חות על הליכים בתיקי משפט ובעתירות, תיקים על מחזור מקרקעין, ענייני עיצוב סמלים, התכתבות על יחסי מוסדות שיפוט רוסיים עם גופים זרים.
ועדה להרכבת ספרים מגבילים מקומיים;
נושאי המחלקה כללו תיקים הקשורים לאנשי הסנאט והחלטות שיפוטיות; הפקת ביקורות על מקומות ופקידי בתי משפט; ניהול חלקים מנהליים, כלכליים, חשבונאיים, מבצעיים ועוד; הליכים בתיקים המגיעים מהמחלקה הראשונה והשנייה בסנאט וכן מהאסיפה הכללית הראשונה שלה, למעט מקרים הכפופים להתייעצות השר.
משרד המזומנים לשעת חירום של משרד המשפטים.
אגף בין-גופי, לענייני תיאום בין-משרדי
ארכיון מוסקבה של משרד המשפטים
משרד המשפטים היה אחראי לניהול בית הספר הקיסרי לפסיקה, המכון לסקר קרקעות בקונסטנטיוב ובתי ספר לסקר קרקעות.
מאז 1896 הוקצו 312,750 רובל לתחזוקת הממשל המרכזי של משרד המשפטים.
המשרד פרסם את הירחון החודשי של משרד המשפטים (1859–1868), שחודש בשנת 1894.
ארמון שובאלוב (ברחוב מלאיה סדובאיה, 1 / איטליאנסקיה, 25 בסנקט פטרבורג) נבנה בשנים 1749–1756 על ידי האדריכל סאבה צ'וואקינסקי.
בשנים 1802 עד 1917, שכן כאן משרד המשפטים של האימפריה הרוסית.
משרד העבודה והרווחה הוא משרד פדרלי בגרמניה.
המטה המרכזי של המשרד ממוקם בווילהלמשטראסה בברלין, וישנו מטה משני בבון.
תקציב המשרד בשנת 2020 עמד על כ-150 מיליארד אירו.
משרד העבודה של הרייך הגרמני של רפובליקת וויימאר הוקם ב-13 בפברואר 1919 כממשיך משרד העבודה של האימפריה הגרמנית.
הפוליטיקאי הסוציאל-דמוקרטי גוסטב באואר הפך לשר העבודה הראשון בממשלתו של הקנצלר פיליפ שיידמן, ב-21 ביוני אותה שנה.
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בינואר 1933 מונה הפוליטיקאי מפלגת העם הלאומית ומנהיג ארגון "קסדת הפלדה" פרנץ זלטה לשר העבודה בקבינט של אדולף היטלר.
זלטה כיהן כשר העבודה והרווחה עד שנת 1945, אך ללא סמכות ממשית.
משרד העבודה במערב גרמניה הוקם מחדש בבון ב-20 בספטמבר 1949. המשרד עבר למקומו הנוכחי בשכונת מיט שבברלין בשנת 2000, במבנים ששימשו בעבר את משרד התעמולה הנאצי.
המשרד פורק בשנות הקבינט השני של גרהרד שרדר (2002–2005) ותפקידיו הוקצו למשרד הפדרלי לכלכלה ועבודה ולמשרד הבריאות.
המשרד חזר לפעול עם כניסתה לתפקיד של הקנצלרית אנגלה מרקל לאחר בחירות 2005.
משרד המשפטים והגנת הצרכן הוא משרד פדרלי בגרמניה.
בגרמניה מדינות בודדות אחראיות באופן מלא על מערכת המשפט שבהן.
משרד המשפטים עוסק במשפט חוקתי, וכן מנתח גם את החוקיות והחוקתיות של חוקים שהוכנו על ידי המשרדים האחרים.
בנוסף על כך, המשרד אמון על רישום הפטנטים במדינה.
המטה הראשי של המשרד ממוקם בברלין.
במשרד עובדים כ-800 איש, ותקציבו בשנת 2020 היה 919 מיליון אירו.
ה-BMJV נוסד ב-1 בינואר 1877 כמשרד המשפטים הקיסרי ("Reichsjustizamt").
לאחר שגרמניה הפכה לרפובליקה בשנת 1919, המשרד הפך לפדרלי.
המשרד קיבל את שמו הנוכחי בשנת 2010.
משרד המשפטים הוא משרד של ממשלת צרפת, המכונה בצרפתית גם "".
בראש המשרד עומד שר המשפטים, המכונה גם כ"שומר החותמות".
מטה המשרד ממוקם ברובע הראשון של פריז.
שר המשפטים: שר המשפטים הנוכחי הוא אריק דופונד-מורטי מאז יולי 2020.
מנהלת שירותי השיפוט (המכונה DSJ) אחראי על בתי המשפט האזרחיים.
ה-DSJ מנסח טקסטים משפטיים ומספק את חוות דעתו על חוקים הנוסחים ותקנות הנוגעות לבתי המשפט.
המנהל לענייני אזרחים וחותמות (DACS)
מנהלת העניינים הפליליים והחנינות (DACG) מפעיל את סמכויות משרד המשפטים בפלילים
מנהלת מינהל בתי הסוהר (DAP) עוסק בכליאה במדינה.
המנהל להגנת הנוער השיפוטי (DPJJ) עוסק בעניינים המשפטיים הקשורים לנוער.
הפיקוח הכללי של שירותי המשפט (IGSJ) ממונה על פיקוח שאר המחלקות במשרד.
המזכירות הכללית מסייע לשר המשפטים בהנהלת המשרד ומעניק תמיכה כללית לשאר מחלקות המשרד.
הסוכנות הצרפתית למאבק בשחיתות, הוקם בשנת 2016
משרד המשפטים של סומליה (בסומלית: Wasaaradda Caddaaladda Soomaaliya) הוא משרד בממשלת סומליה שאחראי על מערכת המשפט של סומליה.
המשרד נוסד בשנת 1956 במהלך שליטת הממשל המשותף של סומליה ואיטליה בסומליה במטרה להקים מערכת ממשל דמוקרטית בת קיימא הכוללת מערכת משפטית.
רשימת שרים (לאחר העצמאות בשנת 1960)
משרד המשפטים של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Respublikasının Ədliyyə Nazirliyi) הוא סוכנות ממשלתית באזרבייג'ן המופקדת מערכת המשפט, התביעה הציבורית והרפורמות בחוק הציבורי.
משרד המשפטים היה אחד המשרדים הראשונים של הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן.
הוא הוקם ב-28 במאי 1918, יום הכרזת העצמאות של אזרבייג'ן.
לאחר כיבוש הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן על ידי הארמייה ה-11 של רוסיה הסובייטית במאי 1920 בוטל משרד המשפטים.
בשנת 1933 הוקם מחדש משרד משפטים, והוא היה אחראי על ניסוח הצעות חוק, פרשנות חוקים, הכשרת שופטים ועורכי דין, מתן סיוע משפטי לאוכלוסייה, ניהול מערכת בתי הסוהר וכדומה.
בשנת 1959 בוטל שוב משרד המשפטים, וניהול כל פעולות הרשות הועברה לבית המשפט העליון.
משרד המשפטים של אזרבייג'ן הוקם שוב ב-27 באוקטובר 1970, כאשר היידר אלייב עלה לשלטון.
בצו נשיאותי מיום 11.11.2000, הוכרז יום אישורה של תקנת משרד המשפטים.
"חוק משרד המשפטים" החדש אושר בצו הנשיאותי מ-18 באפריל 2006 במטרה לחדש את הבסיס המשפטי של המשרד ולהתאים אותו לסטנדרטים בינלאומיים.
משרד המפלגה הנאצית למדיניות קולוניאלית הייתה מחלקה במפלגה הנאצית שהוקם ב-1934. מטרתו המוצהרת הייתה לגבש תוכניות לכיבוש מחדש של המושבות הגרמניות לשעבר של האימפריה הקולוניאלית הגרמנית.
המשרד איבד חלק ניכר ממשמעותו וכוחו הפוליטי לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה והמחלקה פורקה לאחר תחילת התבוסות הצבאיות הגרמניות בגרמניה הנאצית ב-1943. לראש המשרד התמנה נציב הרייך של בוואריה, פרנץ ריטר פון אפ שהרקע הקולוניאלי שלו היה מעורבות ברצח העם של ההררו והנאמה.
המשרד הכין תוכניות לשטח קולוניאלי עצום במיטלאפריקה מאזור גאנה לאזור נמיביה וכן מאזור צ'אד לאזור טנזניה.
בשיתוף עם האס אס הורכב צוות מרכזי להשתלטות עוינת על מושבות מידי "אויבי המלחמה של גרמניה" (כאשר הכוונה היא בעיקר לכוחות האימפריה הבריטית שמוצבים באפריקה).
המחלקה הכינה תוכניות להקמת מנגנון החוק הקולוניאלי וכן קורסי הכשרה למנהלים קולוניאליים פוטנציאליים עתידיים.
בפרט, היא גם הגתה תוכניות להפרדה גזעית במסגרת "חוק דם קולוניאלי".
לאורך השנים כמה ארגונים קודמים שנוצרו בתגובה ל"בעיה הקולוניאלית הגרמנית" במפלגה הנאצית, חלק ניכר מהארגונים פעלו תחת אס אה.
לאחר הטיהור ורצחי אנשי האס אה בליל הסכינים הארוכות, המחלקה למדיניות קולניאלית הוקמה ב-1943, כאשר פרנץ ריטר פון אפ מונה לתפקיד ראש המחלקה.