tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוגוסט 2012 פרסם הבלוגר איוון קירגין שעמיתיו יכולים לראות את הפעילות שלו, כולל את השאלות בהן הוא צפה.
בתגובה הפסיקה קוורה להראות מי צפה בשאלה.
כברירת מחדל, קוורה חושפת את הפרופיל של משתמשיה, כולל שמם האמיתי, למנועי חיפוש.
במרץ 2010, קוורה קיבלה מימון של 11 מיליון דולרים מקרן הון הסיכון בנצ'מרק קפיטל, שהעריכה את חברת ההזנק ב־86 מיליון דולרים.
במאי 2012, קוורה גייסה 50 מיליון דולרים בסבב הגיוס B, בה הוערכה במעל 400 מיליון דולרים.
המייסד ד'אנג'לו, שברשותו 0.8% ממניות Facebook, הוסיף 20 מיליון דולרים מכספו בסבב B.
באפריל 2014, קוורה גייסה 80 מיליון דולרים נוספים בסבב הגיוס C, בה הוערכה ב־900 מיליון דולרים.
המימון הובל על ידי קרן הגידור Tiger Global Management.
באפריל 2017, קוורה גייסה 85 מיליון דולרים נוספים בסבב הגיוס D, בה הוערכה ב-1.7 מיליארד דולרים.
קוונטיקו היא סדרת מתח אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ושוע ספרן ושודרה לראשונה ב-ABC בספטמבר 2015. הסדרה עוסקת בקורותיהם של קבוצת מגויסים ל-FBI ועוקבת במקביל אחר הכשרתם בעבר ופעולותיהם בהווה.
העונה השנייה עלתה לשידור בארצות הברית ב-25 בספטמבר 2016. בישראל משודרת הסדרה בערוץ HOT3 ובסלקום TV.
ב-11 במאי 2018, רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר 3 עונות.
פרק הסיום שודר ב-3 באוגוסט באותה שנה.
העלילה מתארת שתי תקופות זמן במקביל ונעה בין עברה של אלכס באקדמיה להכשרת סוכנים בבסיס קוונטיקו וסיפורם של החניכים והמדריכים שאיתה בקורס, לבין ההווה - שבו מנסה אלכס לגלות מי עומד מאחורי מגה-פיגוע שבו הופללה כחשודה העיקרית בתכנון הפיגוע המחריד, בידיעה שאחד מחבריה מהקורס הוא הטרוריסט.
במהלך העונה הראשונה מנסה אלכס להוכיח את חפותה ולמצוא מיהו הטרוריסט האמיתי לפני שיבצע פיגוע נוסף.
העונה השנייה מתוארת גם כן בשתי תקופות במקביל בזמן הכשרתה של אלכס בדרך להפוך לסוכנת CIA, אחרי שלכאורה עזבה את ה-FBI.
הפעם אלכס נמצאת שם מטעם ה-CIA וה-FBI הפועלים יחד על מנת לחשוף גורמים מתוך ה-CIA השייכים לארגון ה-AIC המנסה לפגוע ב-CIA ובאזרחי ארצות הברית.
לבין ההווה בו מתבצע פיגוע-מיקוח רחב היקף תוך החזקה במאות בני ערובה, המנוהל על ידי חברי ה-AIC.
אלכס, הנמצאת במתחם הפיגוע, מנסה לגלות מי הם האחראיים ולשמור על בני הערובה בידיעה שכל אחד מחבריה יכול להיות בוגד.
העונה מתחילה לאחר 3 שנים מהרגע שבו אלכס וריאן עלו למטוס.
אלכס פריש (פריאנקה צ'ופרה) - סוכנת FBI המואשמת בביצוע מתקפת הטרור הגדולה ביותר בניו יורק מאז אסון התאומים.
ראיין בות' (ג'ייק מקלפלין) - סוכן FBI שנשלח בתחילה לרגל אחרי אלכס בזמן היותה חניכה בקוונטיקו.
הופך לבן זוגה בחלק מן העונה ומנסה להוכיח את חפותה.
נימה אמין (יסמין אל מסרי) - סוכנת FBI, ערבייה.
יחד עם אחותה התאומה (רינה אמין) מנסות להתערבב בחברה כדמות אחת.
שלבי וויט (johanna braddy) - סוכנת FBI, חברתה של אלכס, עשירה מאוד.
הוריה נהרגו באסון התאומים ובעקבות כך התגייסה ל-FBI.
אשר סימון (עונה 1) (Tate Ellington) - סוכן FBI יהודי, מתחזה להומו ששירת חייל בצה"ל, המתמודד עם פוסט טראומה בהשפעת לחימה בעזה.
כיילב האס (גרהאם רוג'רס) - סוכן FBI, בנה של גברת האס, המועמדת לנשיאות.
ליאם אוקונור (ג'וש הופקינס) - מפעיל של הסוכנים הצעירים והמאמן שלהם בקוונטיקו.
לא מאמין בחפותה של אלכס ומארגן אחריה מרדף.
מירנדה שו (Aunjanue Ellis) - אחת המפעילות של הסוכנים והמאמנת שלהם בקוונטיקו, בין היחידות שמאמינות בחפותה של אלכס.
קליי האס (עונה 2) (האנטר פאריש) - יועץ פוליטי.
סבסטיאן צ'ן - דייוויד לים
פליקס פילאי - נייתן דארו
הסדרה קיבלה שתי מועמדויות לפרס ה-People's Choice, בקטגוריות "הדרמה החדשה האהובה ביותר" ו"השחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה חדשה".
קוורט מוטור וייקל קומפני הייתה יצרנית כלי רכב אמריקאית אשר פעלה בין השנים 1901–1907 בעיר "לוקפואט" במדינת ניו יורק בארצות הברית.
"קוורט מוטור וייקל קומפני" החלה את דרכה בייצור כלי רכב הפועלים באמצעות מנועי קיטור ועברה לייצור כלי רכב הפועלים באמצעות מנועי בנזין.
בראש החברה "קוורט מוטור וייקל קומפני" עמד "Byron V.
Covert" שפיתח ועיצב את הדגמים.
בשנת 1901 ייצרה "קוורט מוטור וייקל קומפני" דגם שהונע על ידי מנוע קיטור, 2 צילינדרים, ודגם מנוע בנזין המפיק 3 כ"ס.
בהמשך עברה לייצר דגמים שהופעלו על ידי מנועי בנזין בלבד, דגם 1 צילינדרים שהפיק 6.5 כ"ס ודגם 4 צילינדרים שהפיק 24 כ"ס.
"קוורט מוטור וייקל קומפני" ייצאה כלי רכב לבריטניה בשם "Covert-Jacksons".
משנת 1904 "קוורט מוטור וייקל קומפני" ייצרה "רכבי סיור פתוחים" שיועדו ל-2 נוסעים, בדגמים הורכבו מנועי 1 צילינדרים.
מדגמי "קוורט מוטור וייקל קומפני"
קוונטין מֶייָאסוּ הוא פילוסוף צרפתי.
הוא מלמד בסורבון באוניברסיטת פריז I: פנתאון-סורבון.
מייאסו מזוהה עם תנועת הריאליזם הספקולטיבי, ומכנה את גישתו "מטריאליזם ספקולטיבי".
קוונטין מיאסו הוא בנו של האנתרופולוג קלוד מייאסו.
מייאסו היה תלמידים של הפילוסופים ברנד בורגיס ואלן באדיו.
הוא נשוי לסופרת והפילוסופית הצרפתייה גוונאלה אוברי .
בשנת 2006 יצא ספרו הראשון של מייאסו Après la finitude (אחרי הסופיות).
אלן בדיו, מורהו לשעבר, חיבר את ההקדמה לספר.
באדיו מתאר את היצירה כמציגה אפשרות חדשה לפילוסופיה השונה משלוש החלופות של עמנואל קאנט: פילוסופית ביקורתית, ספקנות ודוגמטיות.
הספר תורגם לאנגלית על ידי ריי בראסייה.
בספר זה, מייאסו טוען כי הפילוסופיה הפוסט-קנטיאנית נשלטת על ידי מה שהוא מכנה "קורלציוניזם" (correlationism; תיאימות), התיאוריה לפיה האדם אינו יכול להתקיים ללא העולם וגם העולם אינו יכול להתקיים ללא האדם.
לדידי מייאסו, תיאוריה זו מאפשרת לפילוסופיה להימנע מלהתמודד עם הבעיה כיצד לתאר את העולם כפי שהוא באמת באופן בלתי תלוי בידע אנושי.
מייאסו מגדיר מציאות זו ללא תלות בידע האנושי כתחום ה"קדמון" (ancestral).
בעקבות המחויבות לפילוסופיה של המתמטיקה של מורהו אלן באדיו, מייאסו טוען כי המתמטיקה מתארת את התכונות העיקריות של הדברים לעומת התכונות שניוניות שלהם, המוצגות על ידי התפיסה.
מייאסו טוען שבמקום הספקנות האגנוסטית לגבי מציאות הסיבה והתוצאה צריכה להיות וודאות קיצונית שאין כלל סיבתיות.
בעקבות דחיית הסיבתיות מייאסו אומר שחיוני בהחלט שחוקי הטבע יהיו מותנים.
העולם הוא מעין היפר-כאוס שבו העיקרון של סיבה מספקת אינו נחוץ.
אבל מייאסו אומר שעיקרון אי-הסתירה הוא הכרחי.
מסיבות אלה, מייאסו דוחה את המהפכה הקופרניקנית של קאנט בפילוסופיה.
מכיוון שקאנט הופך את העולם לתלוי בתנאים שבהם בני האדם מתבוננים בו, מייאסו מאשים את קאנט ב"מהפכת-נגד פתולמאית".
מאייסו הבהיר ושינה כמה מהדעות שפורסמו ב-After Finitude במהלך הרצאותיו באוניברסיטה החופשית של ברלין בשנת 2012.
כמה ממאמרים של מייאסו הופיעו באנגלית באמצעות כתב העת הפילוסופי הבריטי Collapse, ועזרו לעורר עניין בעבודתו בעולם האנגלוסאקסי.
עבודת הדוקטורט שלו L'inexistence divine (1997) מצוינת ב-After Finitude כ"ממשמשת ובאה" בצורת ספר.
בספטמבר 2011 יצא לאור בצרפת ספרו של מייאסו אודות סטפאן מלארמה תחת הכותרת Le nombre et la sirène.
בספר שני זה הוא מציע קריאה מפורטת בשירו המפורסם של מלרמה "Un coup de dés jamais n'abolira le hasard" ("זריקת הקוביות לעולם לא תבטל את הסיכוי").
אמיר כאליב תומפסון (נולד ב-20 בינואר 1971), הידוע באופן מקצועי בשם קווסטלאב (מאנגלית: Questlove מסוגנן כ-uestlove?), הוא מוזיקאי, כותב שירים, תקליטן, סופר, עיתונאי מוזיקה ובמאי קולנוע אמריקאי.
קווסטלאב הוא המתופף והמוביל (במשותף עם חבר הלהקה בלאק ת'וט) של להקת ההיפ-הופ דה רוטס.
הלהקה משמשת כלהקת הבית של The Tonight Show Starring Jimmy Fallon מאז 17 בפברואר 2014. קווסטלאב הוא גם אחד מהמפיקים של אלבום השחקנים של המחזמר "המילטון" בברודוויי.
הוא המייסד המשותף של אתרי האינטרנט Okayplayer ו-OkayAfrica.
בנוסף, הוא פרופסור עזר במכון קלייב דייוויס למוזיקה מוקלטת באוניברסיטת ניו יורק.
קווסטלאב הפיק הקלטות לאמנים כולל אלביס קוסטלו, קומון, דיאנג'לו, אריקה באדו, ג'יי זי, ולאחרונה, אל גרין, איימי ווינהאוס וג'ון לג'נד.
כסופר, הוא כתב ארבעה ספרים.
בדצמבר 2024 פורסם כי קווסטלאב יביים סרט תיעודי מוזיקלי בשם Ladies & Gentlemen… 50 Years of SNL Music עבור NBC.
הסרט יוקרן ב-27 בינואר 2025, לקראת חגיגות ה-50 לתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ויחקור את ההופעות המוזיקליות האייקוניות בתולדות התוכנית, כולל סיפורים מאחורי הקלעים, מערכונים והופעות אורח.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס אמי לבידור בפריים טיים2025הבימוי הטוב ביותר בתוכנית דוקומנטרית/עיוןLadies & Gentlemen...
50 Years of SNL Musicהניהול המוזיקלי הטוב ביותרSNL50: The Homecoming Concertפרס הטלוויזיה של ג'ותהם2025סרט מקורי, שידור או סטרימינג הטוב ביותרSly Lives!
קוונטין מרשל גריימס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בפילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
גריימס החל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס.
במשחקו הראשון קלע 21 נקודות, מתוכן שש שלשות.
בתום עונתו הראשונה בקולג'ים הכריז על מועמדות לדראפט 2019 ב-NBA, אך ויתר ועבר לאוניברסיטת יוסטון.
ב-25 בפברואר 2021 קלע שיא קריירה של 33 נקודות, מתוכן שמונה שלשות.
גריימס נבחר בבחירה ה-25 בדראפט 2021 ב-NBA על ידי לוס אנג'לס קליפרס, ומיד הועבר בטרייד לניו יורק ניקס.
ב-6 באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצה.
במשחקו הראשון בחמישייה קלע 27 נקודות, מתוכן שבע שלשות, והוסיף שלושה ריבאונדים ושלושה אסיסטים.
בסך הכל רשם גריימס בעונת הבכורה שלו בליגה 46 משחקים, בהם רשם ממוצעים של 6 נקודות, אסיסט ושני ריבאונדים למשחק ב-17.1 דקות משחק.
בקיץ 2022 הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, הוביל את הקבוצה בנקודות עד שהגיעו למשחק גמר הטורניר, בו הפסידו לפורטלנד טרייל בלייזרס, ואף נבחר לחמישיית העונה של הטורניר.
בעונת 2022/2023 ב-NBA שיחק גריימס 71 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים ב-29.9 דקות למשחק.
ב-8 בפברואר 2024, גריימס הועבר בעסקת טרייד לדטרויט פיסטונס.
הגזע הקווקזאי או "אירופי", (Caucasoid או Europoid בהתאמה) הוא סיווג גזעי מיושן של בני אדםהמבוסס על תיאוריה של גזע ביולוגי.
הגזע הקווקזאי כלל בדרך כלל אוכלוסיות עתיקות ומודרניות מכל אירופה או חלקים ממנה, מערב אסיה, ממרכז אסיה, דרום אסיה, צפון אפריקה ו-קרן אפריקה.
המונח הוצג בשנות השמונים של המאה ה-19 על ידי חברי אסכולת גטינגן להיסטוריה, כמונח שמציין את אחד משלושה גזעים עיקריים לכאורה של המין האנושי: קווקזאי, מונגולואיד וכושי.
באנתרופולוגיה ביולוגית, קווקזאי שימש ככינוי גג לקבוצות דומות מבחינה פנוטיפית מאזורים שונים אלה, עם התמקדות באנטומיה של השלד, ובעיקר מורפולוגיה של הגולגולת, ללא קשר לגוון העור.
אוכלוסיות "קווקזאיות" עתיקות ומודרניות לא היו אפוא "לבנות" בלבד, אלא נעו בין עור לבן לחום כהה.
מאז המחצית השנייה של המאה העשרים, אנתרופולוגים פיזיקליים עברו מהבנה טיפולוגית של המגוון הביולוגי האנושי לנקודת מבט גנומית מבוססת אוכלוסייה, ונטו להבין את ה"גזע" כסיווג חברתי של בני אדם המבוסס על פנוטיפ ומוצא, כמו גם גורמים תרבותיים, כפי שהמושג מובן גם במדעי החברה.
בארצות הברית, המונח Caucasian עדיין בשימוש כמילה נרדפת ללבן או ממוצא אירופי, מזרח תיכוני או צפון אפריקאי, שימוש שזוכה לביקורת רבה.
קווסט הוא מודול של תחנת החלל הבין-לאומית, שנבנה בארצות הברית על ידי בואינג בשיתוף פעולה עם מרכז החלל מרשל.
המודול שוגר לחלל בשנת 2001 בתא המטען של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-104. הוא מיועד ליציאה מתחנת החלל לצורכי פעילות חוץ רכבית.
הוא מתוכנן כך שיתאים ליציאה בחליפת חלל אמריקאית או רוסית, אך נכון לשנת 2024, הציוד שמאפשר שימוש בחליפת חלל רוסית טרם הותקן.
חליפת חלל אמריקאית אינה מתאימה לשימוש ביציאה לחלל מהמודול הרוסי.
לכן עד להגעת המודול, חברי צוות אמריקאים יכלו לצאת מתחנת החלל רק דרך מעבורת חלל כאשר היא הייתה מחוברת לתחנת החלל.
היחידה כוללת "תא ציוד" בה מאוחסנים חליפות חלל וציוד עזר ו"תא צוות" דרכה מבוצעת יציאה לחלל.
מבנה המודול דומה מאוד למנעול אוויר שהותקן במעבורות חלל אך עם התאמות נדרשות.
במודול הותקנו מכלי חמצן וחנקן.
מודול מותאם ליציאה של 2 אנשים.
לפני תחילת הליכת חלל אסטרונאוטים צריכים לשהות במודול מספר שעות כדי להתאים זרימת דם ולמנוע מחלת דה-קומפרסיה.
עלות המודול הייתה 164 מיליון $.
בתקופת פעילות מעבורות חלל חידוש מלאי חנקן וחמצן עבור במכלי המודול בוצע תוך שימוש במעבורת חלל וצנרת מתאימה.
לאחר סיום פעילות מעבורות חידוש מלאי גזים מבוצע על ידי חלליות מטען של שפותחו במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית.
קוורטט הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת דרמה קומית משנת 2012 בבימויו של דסטין הופמן, עם מגי סמית, טום קורטני, פאולין קולינס ובילי קונולי בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי רונלד הארווד והוא מבוסס על המחזה שלו "קוורטט" משנת 1999. זה סרטו הראשון של דסטין הופמן כבמאי קולנוע.
הצילומים נערכו בבית הדסור בבקינגהאמשייר.
מגי סמית הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
העלילה מתרחשת בבית אבות למוזיקאים קשישים על שם המנצח תומאס ביצ'ם.
המוסד מתקיים מתרומות ופעם בשנה, ביום הולדתו של ג'וזפה ורדי הם עורכים נשף גאלה לתורמים בהשתתפות הדיירים בנגינה ובזמרה.
מנהל ההופעה הוא סרדריק ליוונסטון (מייקל גמבון) שהיה בעבר במאי אופרות ותיאטרון ידוע.
בין הדיירים בולטים זמרי האופרה לשעבר רג'ינלד "רג'" פייג'ט (טום קורטני), וילף בונד (בילי קונולי) וססילי "סיסי" רובסון (פולין קולינס).
סיסי נמצאת בשלבים ראשוניים של דמנציה, סובלת לעיתים משכחה והתנהגות מוזרה.
למוסד מגיעה זמרת האופרה המפורסמת לשעבר, ג'ין הורטון (מגי סמית), שהייתה בעבר אשתו של רג' לתקופה קצרה והנישואין התפרקו לאחר שהיא בגדה בו עם זמר אופרה.
רג' כועס על כך שלא הודיעו לו על בואה ומביע זו בפני רופאת המוסד ד"ר קוגן (שרידן סמית').
ג'ין מנסה להתקרב אליו ולבקש סליחה ואט אט הוא מוותר ומחליט להישאר.
סרדריק מתכנן שרג', וילף, סיסי וג'ין יופיעו יחד וייבצעו את הקוורטט הידוע "bella figlia dell'amore" ("בת אהבה יפה").
כל הניסיונות לשכנע את ג'ין נכשלים והיא אף מגיבה באלימות נגד סיסי ובקללה לעבר רג'.
עם הזמן היא מסכימה וארבעתם עולים לשיר את הקוורטט.
בסוף רואים את המוסד מבחוץ ושומעים ברקע את הקוורטט.
במחזה הם מופיעים בליפ סינק כשהמוזיקה נשמעת מתקליט שלהם.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותמגי סמיתג'ין הורטוןזמרת אופרה לשעברטום קורטנירג'נלד "רג" פייג'טזמר אופרה לשעברבילי קונוליוילף בונדזמר אופרה לשעברפולין קולינסססילי "סיסי" רובסוןזמרת אופרה לשעברמייקל גמבוןסדריק ליוונגסטוןבמאי לשעברשרידן סמית'ד"ר לוסי קוגןרופאת המוסדאנדרו סאקסבובי סוונסוןדייר במוסדטרוור פיקוקג'ורג'פסנתרןלוק ניובריסימוןעובד בבית אבות
קווסאקי C-2 (בעבר XC-2 ו־C-X) הוא מטוס תובלה צבאי בינוני דו-מנועי בעל מנוע סילון, לטווח ארוך ומהירות גבוהה, שפותח ויוצר על ידי חברת קווסאקי איירוספייס .
ביוני 2016 נכנס המטוס לשירות פעיל בכוח ההגנה העצמית האווירי של יפן.
המטוס נועד להחליף את מטוס התובלה קווסאקי C-1 שנמצא בשירות מאז שנות ה־70.
לאחר מחקר של מטוסים זרים כמו לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס, בואינג C-17 גלובמאסטר III ואיירבוס A400M אטלס, הגיע משרד ההגנה היפני למסקנה כי לא קיים באותה עת מטוס תובלה העונה על הדרישות של חיל האוויר היפני.
בתגובה לכך, החל המשרד לקדם תכנון וייצור מקומי של מטוס תובלה חדש.
בשנת 1995 פנתה חברת קווסאקי לסוכנות ההגנה של יפן בבקשה לקבלת מימון לפיתוח המטוס החדש, שכונה "C-X".
בשנת 2000 החלה הסוכנות לגבש את הדרישות למחליף למטוסי התובלה הצבאיים הקיימים; נקבע בין השאר כי המטוס החדש יהיה מונע במנועי טורבו־מניפה, יוכל לטוס מיפן להוואי ויישא כפליים ממשקל המטען של מטוסי C-130.
במאי 2001 פרסם משרד ההגנה של יפן בקשה רשמית להצעות במסגרת תוכנית המטוס החדש, שכונתה C-X.
באותה תקופה תכנן המשרד לרכוש 40 מטוסים שיחליפו את צי מטוסי C-1 ו-C-130 הרקולס המזדקנים.
בדצמבר 2001 נבחרה חברת קווסאקי איירוספייס, חטיבת התעופה של תעשיות כבדות קווסאקי, על ידי הסוכנות להגנה של יפן לשמש כקבלן הראשי לפיתוח מטוס ה־C-X.
חברת קווסאקי פיתחה את ה־C-X במקביל ל־P-X, מטוס סיור ימי, שגם אותו נבחרה לפתח.
כדי לחסוך בעלויות, נעשה שימוש במרכיבים ומערכות משותפים בין שני המטוסים.
המבנה הבסיסי של הכנף זהה, אף שהותקן בתצורת כנף משוכה בין הדגמים, עם התקני עילוי שונים וחיבורים למנועים שונים.
רכיבים חיצוניים משותפים כוללים את חלונות תא הטייס, חלקי הכנף החיצוניים, המייצב האופקי ועוד.
רכיבים פנימיים משותפים כוללים את יחידת הכוח העזרית (APU), לוח המחוונים בתא הטייס, מחשב בקרת הטיסה, אורות נגד-התנגשות ומערכת בקרת כן נסע.
נכון לשנת 2007, עלות הפיתוח הכוללת של שני המטוסים הוערכה ב־345 מיליארד ין יפני, סכום נמוך יחסית בהשוואה לפרויקטים דומים.
לדוגמה, עלות פיתוחו של בואינג P-8 פוסידון עמדה בשנת 2004 על 3.89 מיליארד דולר.
מספר מנועים נשקלו עבור מטוס ה־C-X, בהם רולס-רויס טרנט 800, ג'נרל אלקטריק CF6-80C2L1F ופראט אנד ויטני PW4000. במאי 2003 הודיעה חברת אישיקאווג'ימה-הרימה תעשיות כבדות (IHI) על תמיכתה במנוע CF6-80C2L1F של חברת ג'נרל אלקטריק, לאחר שהגיעה להסכם לייצורו המקומי.
באותה שנה נבחר מנוע זה לשמש את המטוס.
באוגוסט 2003 פורסם כי פרויקט C-X עבר בהצלחה סקירת תכנון מוקדמת של סוכנות הרכש הביטחונית (JDA), וכך התאפשר להתחיל בייצור אב טיפוס.
במהלך בניית האב טיפוס הראשון התגלה פגם במסמרות שיובאו מארצות הברית, שגרם לעיכוב בהצגת המטוס עד 4 ביולי 2007, יחד עם המטוס המקביל P-X (שמאוחר יותר סווג כ־P-1).
בבדיקות מבנה התגלו עיוותים במייצב האופקי של המטוסים XP-1 / XC-2 וכן סדקים במבנה כני הנסע ובחלקים נוספים של גוף המטוס; התברר כי קשה היה לפתור את בעיית הסדקים.
בהמשך הסתבך פרויקט C-X בפרשה נוספת, כאשר עלו טענות מצד התביעה על כך שייתכן ונעשו מעשי שוחד ברכישת חמישה מנועי ג'נרל אלקטריק CF6-80C2 למטוס.
בשנת 2008 דווח בעיתון צ'וניצ'י שימבון כי עלות המטוס נאמדת בכ-10.29 מיליארד ין (94.43 מיליארד דולר).
דחיית תוכנית ה־F-X והצורך להגדיל את התקציב לתוכנית השדרוג של צי מטוסי מיצובישי F-15J גרמו לדחייה של שנה נוספת בפרויקט C-X.
בשנת 2014 חלה דחייה נוספת בתוכנית, לאחר כשל בדלת המטען האחורית במהלך מבחני לחץ.
דחייה זו צפויה להעלות את עלות התוכנית ב־40 מיליארד ין (383.5 מיליון דולר לפי שנת 2019), לסך כולל של 260 מיליארד ין.
במרץ 2016 דווח כי תוכנית ה־C-2 מתעכבת בכחמש שנים בשל בעיות טכניות, וכי עלות הפיתוח צפויה להגיע ל־264.3 מיליארד ין, כ־80 מיליארד יותר מהתחזיות המקוריות.
ב־27 במרץ 2017 הודיע משרד ההגנה היפני על השלמת הפיתוח של המטוס.
קווסאקי בחנה את האפשרות לפתח גרסה אזרחית למטוס התובלה C-2, מתוך כוונה לשווק אותה למפעילים מסחריים.
גרסה זו, שכונתה באופן זמני YC-X, אמורה הייתה להישען ברובה על הדגם הצבאי, אך עם הגדלת כושר ההעמסה מ-26 טון ל-37 טון.
כבר בשנת 2007 דווח כי פיתוח הגרסה האזרחית אינו בעדיפות גבוהה, ונמצא בעדיפות משנית להשלמת המטוס הצבאי.
בסוף 2012 ניהלה קווסאקי מגעים עם לקוחות פוטנציאליים בנוגע ל-YC-X, לצורכי הובלת מטענים חריגים בגודלם.
לפי הערכות החברה, על סמך פידבקים שקיבלה, קיים ביקוש של עד 100 מטוסים כאלה בין השנים 2020 ל-2030.
ב-20 במרץ 2023 נמסר כי קווסאקי פועלת להפחתת עלויות הייצור של מטוסי C-2, בעקבות הערות מצד משרד ההגנה היפני ולקוחות פוטנציאליים לרכישה מחוץ ליפן.
הקווסאקי C-2 הוא מטוס תובלה דו-מנועי לטווח ארוך.
בהשוואה למטוס הישן C-1 שאותו הוא מחליף, ה־C-2 מסוגל לשאת מטענים כבדים עד פי ארבעה, כמו סוללות טילים נגד מטוסים מסוג MIM-104 פטריוט ומסוקי מיצובישי H-60, וטווח הטיסה שלו גדול פי שישה.
מטוסי מטען מסחריים רגילים לרוב אינם יכולים לטוס בגובה אופטימלי בנתיבי תעופה אזרחיים בשל מהירות שיוט נמוכה, ולכן נאלצים לטוס בגבהים נמוכים יותר לפי הנחיית מגדל הפיקוח.
קווסאקי C-2 מצויד בשני מנועי סילון מדגם ג'נרל אלקטריק CF6-80C2K.
אף שהוא חולק רכיבי גוף עם מטוס הסיור הימי קווסאקי P-1, גוף המטוס של ה־C-2 רחב משמעותית כדי לאפשר סיפון מטען פנימי גדול, שבו מותקנת מערכת טעינה ופריקה אוטומטית לצמצום הצורך בכוח אדם וציוד קרקע.
החרטום וההזנב האופקי של המטוס עשויים מחומר מרוכב שפותח ביפן, מסוג KMS6115. לצורכי ניווט בגובה נמוך ובקרבה לשטח הררי, הותקנה מערכת ניהול טיסה טקטית עם תצוגה עילית.
המטוס כולל תא טייס מזכוכית , מערכת בקרת טיסה דיגיטלית (טוס-על-חוט), מערכת ניווט מדויקת, ומערכות התרעה והגנה עצמית.
כוח ההגנה העצמית האווירי של יפן: נכון למרץ 2022, חיל האוויר היפני הפעיל 14 מטוסי C-2.
אגף פיתוח וניסוי אווירי (2010–הווה)
לא תועדו תאונות של מטוסי קווסאקי C-2 שהיו הרס מטוס מוחלט או מקרי מוות נלווים, נכון למאי 2024.
ב־9 ביוני 2017, מטוס C-2 של חיל האוויר להגנה עצמית של יפן מהטייסת ה־403 להספקת מטען טקטית (מספר זנב 78–1205), ועל סיפונו שישה אנשי צוות, החליק מעל מסלול הנחיתה בנמל התעופה יונאגו לאחר כשל בהיגוי ובלמים.
חקירת האירוע ייחסה את התקלה לטעות אנוש.
ב־9 במאי 2024, מטוס C-2 של חיל האוויר היפני שביצע טיסת אימון נאלץ לבצע נחיתת חירום בנמל התעופה ניאיגטה לאחר שאחד מחלונות תא הטייס נפתח במהלך הטיסה.
במטוס שהו שמונה אנשים, ולא דווח על נפגעים.
צוות: 3 – 2 טייסים ומנהל מטען
טנק נגרר מסוג Type 16 אחד
שטח כנפיים: 162.1 מטר רבוע
מנועים: 2 מנועים מדגם ג'נרל אלקטריק CF6-80C2K1F
מרחק המראה (מטען מרבי): 500 מטר
מרחק נחיתה (מטען מרבי): לא מצוין
קווסט היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים ולנוער.
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-8 ביוני 2025. הסדרה משודרת ב-HOT.
הסדרה נוצרה על ידי עידו דרור ודוד דהן.
הסדרה עוסקת בתחרות גיימינג המתרחשת על אי בודד (אי גרין).
אבשלום "אבשה" דנינו (עידו אליאלי) – נער שמגיע לאי הבודד כדי לנסות להציל את אבא שלו.
גאיה אמיר (סוול אריאל אור) – עובדת באי.
אדם חיות (אמיר טסלר) – נער.
מתחרה בתחרות באי ובן זוגה של נגה.
רייבן (שירן יצחק) – נערה, גיימרית.
מתחרה בתחרות באי הבודד ובת זוג של גורי.
מאי (שיר זוארץ) – הפרזנטורית של המשחק .
גורי (פיליפ שאולוב) – אחיו התאום של לירז.
לירז "ליר" (פיליפ שאולוב) – אחיו התאום של גורי.
מלווה את אחיו באי ובן הזוג של צליל.
נגה שפרמן (נעה ריינהולד) – עיתונאית באי.
צליל (דניאל גימפל) – מנהלת הרשתות של מאי ובת הזוג של לירז.
דגנית (עדן גולן) – עיתונאית גיימינג.
כל העלילה מתרחשת במהלך שיחה בינה לבין רפאל.
ליזה אופנהיימר (לירז צ'רכי) – מנכ"לית מיינדסט יחד עם בעלה המנוח.
מתגלה כאנטיגוניסטית הראשית שחטפה את יפתח ובהמשך גם את הוריה של גאיה.
מסתירה משלטונות ניו זילנד את המכרה על מנת שהקולטנים הטבעיים לא שייכים לממשלה שלהם.
לקראת סוף העונה מתגלה שהיא עבדה גם על רפאל, על המתחרים ועל צליל ומאי.
בסוף העונה נעצרת על ידי שלטונות ניו זילנד.
יפתח דנינו (יפתח קליין) – אביו של אבשה, נעדר.
בהמשך התגלה שליזה החביאה אותו כל השנים האלה ומשתמשת בו לטכנולוגיה של האי.
רפאל (נוה צור) – יוצר המשחק, מוחצן וחסר מודעות.
דוד (אורי פפר) – אביה של גאיה.
נחטף בהמשך על ידי ליזה.
יוני (דין מירושניקוב) – הקב"ט של האי.
נועם (גיל וייס) – עובד עם דוד והרעים.
התגלה בתור הטייס שהטיס את אימה של גאיה, ונתן לגאיה מתנות בשמה כדי שלא תחשוד.
ליטל (סנדי בר) – אמא של גאיה, גננית באי.
בנג'י (משה אבוטבול) – העורך של נגה באתר הנוער "גילדה".
אגם נהרי (רומי קרן) – האויבת של מאי.
ביולי 2024 פורסם שהזמרת עדן גולן תשתתף בסדרה בתפקיד דגנית, עיתונאית גיימינג, זהו תפקיד המשחק הראשון של גולן.
באוגוסט של אותה השנה פורסם שהשחקנית סנדי בר תשתתף גם היא בסדרה.
ביוני 2025 פורסם שהגיימר והיוטיובר דה כהן יצטרף לעונתה השנייה של הסדרה.
ב-6 ביוני 2025 פורסם שלאחר שהשחקניות סנדי בר ולירז צ'רכי לא הגיעו לפרימיירת הסדרה, בהפקה הוחלט להסיר את דמויותיהן מהעונה השנייה של הסדרה.
קוורץ (מגרמנית: Quarz) הוא מינרל סילקטי.
זהו המינרל השני הנפוץ ביותר בקרום כדור הארץ.
השם "קוורץ" מקורו במילה הגרמנית Quarz.
מקורה של המילה הגרמנית Quarz עשוי להיות במילה הפולנית kwardy הקשורה למילה הצ'כית tvrdý שפירושה "קשה" ועשוי להיות במילה הגאולוגית Querkluftertz (מגרמנית "עפרה חוצת-ורידים").
החוקר הרומאי פליניוס הזקן האמין כי הקוורץ הוא סוג של קרח קפוא לעד.
תמיכה לדעה זו מצא בעובדה שגבישי קוורץ מצויים בהרי האלפים בקרבה לקרחונים ובמנהג לצנן ידיים בכדורים העשויים מקוורץ.
פליניוס גם דיווח על היכולת של הקוורץ לשבור את האור הנראה לספקטרום.
במאה השבע-עשרה היה זה המחקר בקוורץ שערך הדני ניקולאוס סטנו (נילס סטנסן) שסלל את הדרך למדע הקריסטלוגרפיה.
סטנו גילה שלא משנה עד כמה גביש הקוורץ מעוות ולא משנה מה גודלו של גביש הקוורץ, הזווית בין שני משטחים בחלק הארוך של הגביש תמיד תהיה 60°.
הקוורץ שייך לקבוצת המינרלים הסיליקטיים (SiO4) שהם הקבוצה החשובה ביותר בין המינרלים יוצרי הסלעים.
בסיליקטים, אטום הצורן מצוי במרכזה של פירמידה משולשת (נקראת גם ארבעון או טטראדר), כלומר: פירמידה בעלת ארבעה קדקודים, שבכל אחד מהם נמצא אטום חמצן.
הקשר הכימי בין הארבעונים חייב להיות בין אטום חמצן בארבעון אחד לאטום חמצן בארבעון אחר.
קיימות כמה אפשרויות מבנה בין הארבעון כתוצאה מכלל כזה, והקוורץ מייצג את המבנה התלת־ממדי הקרוי טקטוסיליקט – (סיליקטים במבנה מרחבי).
במבנה סריג זה כל אטום חמצן משמש גשר בין שני ארבעונים, כלומר הוא משותף לשני אטומי צורן.
מכאן נובעת הנוסחה הכימית של הקוורץ SiO2.
צורת הגביש היא פריזמה משושה המסתיימת בפירמידה בת 6 צלעות, אם כי לרוב לא רואים צורה זו בטבע בשל עיוותים או משום שהגביש כה גדול שרק חלק מהצורה נחשף בדגימה שנחצבה.
לעיתים גבישי קוורץ מסוגים מסוימים כדוגמת "אמאטיסט" גדלים מתוך הסלע ולכן רואים רק קצה אחד בצורת פירמידה.
הקוורץ מופיע באחת מתופעות הטבע הקרויה "גאוד" (מיוונית, דמוי ארץ).
כדור שקליפתו החיצונית אבן גיר וחלקו הפנימי החלול בדרך כלל מצופה בגבישי קוורץ.
טמפרטורת ההתכה של הקוורץ היא 1670–1713 מעלות צלזיוס.
קוורץ הוא אחד המינרלים הנפוצים ביותר ולכן קיימים שמות רבים למינרל בצורותיו השונות.
ההבחנה החשובה ביותר בין סוגי קוורץ היא על פי גודל הגבישים: נראים בעין בלתי־מזוינת (macrocrystalline) או קטנים עד כדי כך שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד (microcrystalline או cryptocrystalline).
כלקדון הוא השם הקיבוצי לכל סוגי הקוורץ שיש להם גבישים תת-מיקרוסקופיים.
סוגי הקוורץ בעלי הגבישים הזעירים נוטים להיות שקופים למחצה עד אטומים, בעוד שסוגי הקוורץ בעלי גביש נראה לעין נוטים להיות שקופים.
אף שמקור רוב שמות סוגי הקוורץ הוא מצבעם של המינרלים, שיטת השמות המדעית כיום מתייחסת למבנה המיקרוסקופי של המינרל.
צבע הוא מציין משני לגבי מינרלים בעלי גבישים זעירים, אך הוא מציין עיקרי לקוורץ בעל גבישי גדולים.
לא כל סוגי הקוורץ מצויים בטבע.
פרסיוליט, מינרל בצבע זית, מופק באמצעות טיפול בחום.
אף שניתן למצוא סיטרין בטבע, המינרל הנמכר בחנויות הוא בדרך כלל מלאכותי, תוצאה של טיפול בחום באחלמה.
בשל העובדה שגבישי קוורץ נוצרים בטבע מחוברים אחד לשני, רוב הקוורץ בשימוש תעשייתי הוא מלאכותי.
גבישי קוורץ גדולים, מושלמים ונפרדים האחד מהשני נוצרים באוטוקלב בתהליך הידרותרמי בדומה ליצירת אזמרגד מלאכותי.
קוורץ מצוי הן בסלעי יסוד כדוגמת הגרניט, סלעי משקע כדוגמת צור וסלעים מותמרים כדוגמת שיסט.
הקוורץ הוא המינרל האחרון בשורת בואן להתגבש (בטמפרטורה של כ-600°) כשמאגמה מתמצקת ליצירת סלעי יסוד.
מקובל לסווג סלע מגמטי בהתאם לכמות הקוורץ שבו.
מעל 10% קוורץ הוא סלע חומצי.
0%–10% הוא סלע בינוני, הסלעים הבסיסיים והאולטרה-בסיסיים אינם מכילים קוורץ.
קוורץ נוצר בעורקים הידרותרמיים וכפגמטיטים (גבישי ענק).
בליה של הפגמטיטים עשויה לחשוף כיסים נרחבים של גבישים הקרויים "קתדרלות".
זכוכית – חול קוורץ נקי הוא חומר גלם בתעשיית הזכוכית.
משטחי עבודה – קוורץ משמש לעיתים כמרכיב עיקרי בייצורים של משטחי עבודה למטבח.
אבני חן – בחלק מצורות הקוורץ משתמשים בתעשיית התכשיטים ובחנויות המיסטיקה המוכרות מינרלים.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד קוורץ הוא אבן ההולדת התחליפית ליהלום של חודש אפריל.
אלקטרוניקה – לחלק ממבני הגביש של הקוורץ יש תכונה פיאזואלקטרית (הפעלת לחץ גורמת ליצירת מתח חשמלי ולהפך).
בתכונה זו משתמשים ליצירת מתנדים במכשירים אלקטרוניים כדוגמת שעון קוורץ ומכשירי רדיו.
בפיזיקה – הקוורץ שקוף לקרינה אולטרה-סגולה (כמעט אינו בולע אור באורך גל על-סגול), ולכן מייצרים ממנו חלונות ועדשות לשימושים אופטיים מיוחדים.
נורות הלוגן, נורות אולטרה סגול לקטילת חיידקים ונגיפים, וכן שפופרות של נורות פריקה שונות בלחץ גבוה (HID).
קוֹזָאקים הם קבוצת אנשים שהורכבה בעיקרה מסלאבים מזרחיים שחיו בארצות מזרח אירופה.
הם ישבו בשטחים של האיחוד הפולני-ליטאי, באוקראינה, באימפריה הרוסית ולאחר מכן גם בברית המועצות.
רובם המוחלט נוצרים, בני הכנסייה האורתודוקסית המזרחית (או "אדוקי האמונה הישנה").
השם "קוזאקים" מגיע מהשפות הסלאביות המזרחיות הישנות, מן המילה הטורקית kazak, שמשמעותה נווד/מטייל (השווה לשורש הטורקי qaz); קוזאק היה גם השם שניתן לפרש קל בצבא האיחוד הפולני-ליטאי, ללא התחשבות במוצא האתני.
השם "קוזאק פולני" הפך לשם נרדף לפטריוט פולני קתולי משנת 1814.
בהיסטוריה של עם ישראל השם "קוזאק" שימש שם נרדף לפושע גוי שרוצח, אונס ושודד יהודים בתחומי האיחוד הפולני-ליטאי ובאזורים סמוכים, פעילות שאכן בוצעה על ידי קוזאקים בדבקות ובשיטתיות.
מקורם של הקוזאקים בקבוצות איכרים, צמיתים וחולופ שנמלטו מכפריהם או מאדוניהם במהלך המאה ה-12 ואילך, במטרה להיות חופשיים.
הקוזאקים שהתערבבו עם קבוצות ממוצא טורקי וטטרי התארגנו באזור הספר בין רוסיה והאימפריה העות'מאנית, שטח הפקר שבו לא היה שליט ולא הייתה סכנה שאדוניהם לשעבר יבואו להחזירם משם לשעבוד.
הקוזאקים היו ידועים בכישוריהם הצבאיים מזה מאות בשנים.
עם עליית הקומוניזם לאחר מהפכת אוקטובר דוכאו על ידי הממשל הסובייטי ובזמן המלחמה הפולנית-סובייטית רבים מן הקוזאקים נלחמו נגד הצבא האדום, מאחר שמרביתם היו נאמני הצאר והכנסייה הרוסית הפרבוסלבית.
תחיית תרבות הקוזאקים ברוסיה ובאוקראינה החלה רק לאחר התפרקות ברית המועצות, בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
הקוזאקים היו בני עמים רבים, רוסים, פולנים, טורקים, טאטארים, מגיארים, ולאכים וגם יהודים היו ביניהם.
לפי הרב עדין שטיינזלץ, במהלך המאה ה-19 חלה תופעה של התגיירות בקרב חלק מהקוזאקים של הדון ששירתו בצבא הרוסי.
ההיסטוריונית ד"ר אירנה ולדימירסקי מאוניברסיטת תל אביב מונה את מספרם של המתגיירים הללו מאזור הדון בכ-40,000, ומציינת כי מקצתם עשו כך או אימצו מנהגים יהודיים בהשראת מפקדיהם.
יהודי מזרח אירופה זיהו את הקוזאקים ותרבותם באופן אינסטינקטיבי כאנטישמים, ובתודעה היהודית נצרבה מעורבותם האכזרית בגזרות ת"ח ת"ט.
במלחמת העולם הראשונה גרמו הקוזאקים לפינוי מרצון של יהודים את מקומות ישובם, בידיעה מה צפוי להם: "שוד ורצח, אונס והחרמת רכוש".
במלחמת העולם השנייה הקוזאקים תמכו בנאצים ואף ביצעו פוגרומים ביהודים.
עם זאת, היו משפחות קוזקיות מעטות שאימצו בימי השואה ילדים פולנים, נוצרים ויהודים.
שם המשפחה "קוזאק" קיים בקרב חלק מיהודי פולין וצאצאיהם, ואף בישראל.
דמות הקוזאק תפסה מקום מרכזי בעולם הדימויים היהודי-ציוני, והיא מוזכרת לא פעם בספרות היידיש ובספרות העברית, כמו הביטוי: "קוזאק הנגזל" (המדבר על גורם תוקפני שמבצע עוול ומציג עצמו כקורבן).
תומאס בריה פורשברג (Tomas Börje Forsberg; 17 בפברואר 1966 – 7 ביוני 2004), הידוע בשם-הבמה קוורת'ון (Quorthon), היה המקים והיוצר המרכזי של להקת הבלאק מטאל השוודית המשפיעה באת'ורי.
לקוורת'ון מיוחסת יצירת התת-ז'אנר ויקינג מטאל, ומעריציו רואים בו גם את מייסד הבלאק מטאל והאב הרוחני של הסגנון.
הוא כתב את המילים והלחנים בכל אלבומיה של להקתו באת'ורי.
קוורת'ון הקים את באת'ורי בהיותו בן 18. את הכינוי 'קוורת'ון' הוא שאל בצורה אקראית מרשימה של כינויי שדים.
עקב בעיות כספיות את אלבומה הראשון של הלהקה הוא הקליט עם מגבר יחיד ששימש כיחידת ההגברה גם לגיטרה החשמלית וגם לגיטרת הבאס.
במקרה הזה, ובשאר אלבומיה של באת'ורי, ניכרת איכות הסאונד הגרועה שנבעה עקב בעיות כספיות; ולמרות זאת, איכות הסאונד הגרועה, יצרה סאונד ייחודי, שלהקות רבות מסצנת הבלאק מטאל שהושפעו מבאת'ורי חיקו.
בעיות כלכליות אילצו את קוורת'ון להוציא מכיסו הפרטי כסף שיממן את הקלטת הסרט שמלווה את השיר המפורסם של באת'ורי "One Rode To Asa Bay", סרטון שהופיע בתוכנית המטאל של ערוץ הMTV, "האדבנגרס בול" ("Headbangers Ball").
החל מהאלבום "Hammerheart" (אלבום הוויקינג מטאל הראשון) שיצא בשנת 1990, קוורת'ון החליט שלא להופיע יותר בהופעות חיות, ולהשקיע את זמנו בכתיבה ובהקלטת מוזיקה, כשבדרך כלל הוא נעזר במוזיקאים זמניים.
כמעט בכל אלבומיה של הלהקה קוורת'ון ניגן גם בגיטרה החשמלית וגם בגיטרת הבאס, כשהוא נעזר במתופף מזדמן או במכונת תופים.
לקוורת'ון היה פרויקט רוק צדדי, פרויקט שמושפע בעיקר מלהקות רוקנרול ורוק קלאסי.
שמו של הפרויקט נשא את כינויו "קוורת'ון".
לאלבום הראשון שיצא בשנת 1994 הוא קרא בפשטות "Album".
את אלבום ה"סולו" השני שלו "Purity of Essence" (טהרת התמציתיות) הוא הוציא בשנת 1997. קוורת'ון אמר במספר ראיונות שהפרויקט הצדדי שסולד מהסגנון המסורתי של באת'ורי, עזר לו לקבל השראה לקראת אלבומיה הבאים של באת'ורי.
גם בפרויקט הצד וגם בבאת'ורי (ברוב האלבומים) קוורת'ון הוא זה שניגן על כל הכלים, הלחין את המוזיקה וכתב את המילים.
באשר לבאת'ורי באותן השנים - ב-1994–1995 הוציא ההרכב שני אלבומי ת'ראש מטאל בסגנון של ת'ראש אזור המפרץ שהיה נפוץ בשנות השמונים.
בשנת 1996 הוציא קוורת'ון את אלבום הקונספט "Blood On Ice" שעוסק במיתוס נורדי.
האלבום במקור נכתב והוקלט בשנת 1989 אך קוורת'ון לא הוציאו לאור אותו מכיוון שהוא חשב שהוא עדיין לא הושלם סופית.
האלבום מהווה חזרה לסגנון הוויקינג מטאל שקוורת'ון יצר עם האלבום "Hammerheart".
גם האלבומים הבאים של קוורת'ון עסקו בסאגות הנורדיות ובסיפורים הנורדים והתאפיינו באטסמוספירה של אלבומי הוויקינג מטאל הקודמים להם.
ב-3 ביוני 2004 נמצא קוורת'ון מת בדירתו, כנראה עקב אי ספיקת לב.
הוא היה בן 38 במותו, והיה ידוע כי הוא סבל מבעיות לב.
אביו של קוורת'ון, ביירה "בוס" פורשברג, בעליה של חברת התקליטים "Black Mark Records" (חברת תקליטים עצמאית שקוורת'ון הקים), הוציא בשנת 2006 מארז כולל של 3 דיסקים עם שירים נבחרים מאלבומיה של באת'ורי ומהפרויקט "קוורת'ון".
קוז'יקוד (במלאיאלאם: ; לשעבר קליקוט) היא עיר במדינת קרלה שבדרום-מערב הודו.
העיר שימשה בעבר כבירתה של ממלכת ה העצמאית ושל מחוז מלבר.
בעבר שימשה העיר כמרכז מסחר, ויש מקורות כבר מן המאה ה-14 המתארים את המסחר שהתקיים בעיר.
ב-20 במאי 1498 עגן מגלה הארצות ואסקו דה גאמה מול חופי העיר ובכך גילה את הנתיב הימי להודו.
לאורך המאה ה-18 התקיימו מספר מלחמות על השליטה באזור בין הפורטוגלים למקומיים.
החל משנת 1947 שייך האזור להודו.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2001 מתגוררים בעיר 436,527 תושבים וסך הכל קרוב למיליון במטרופולין שמסביבה.
שמה הקודם של העיר, קליקוט, בא ממלאית, ומשמעותו היא "ארמון מבוצר".
בהולנדית ובשפות הסקנדינביות נקרא תרנגול הודו בשיבושים שונים של שמה של קליקוט, הנמצאת בהודו.
קוורטרבק היא עמדה במשחק הפוטבול מסוג גרידירון פוטבול.
קוורטרבק הוא השחקן המרכזי בקבוצת ההתקפה, והמיקום שלו בתחילת כל מהלך הוא מאחורי הסנטר, בדיוק באמצע קו ההתקפה.
לעיתים יהיה הקוורטרבק צמוד ביותר לסנטר (Under Center) ולעיתים יעמוד מאחוריו במרחק של כ 5 יארדים (שאט-גאן).
לעיתים נדירות יותר יעמוד במרחק של כ 3 יארדים (פיסטול).
הקוורטרבק קובע את מהלך ההתקפה, המתחיל ברוב מוחלט של המקרים בהוצאת הכדור מהסנטר אליו.
לאחר קבלת הכדור הקוורטרבק יכול לרוץ עם הכדור, מהלך נדיר למדי, להעביר אותו לשחקן אחר, בדרך כלל לרץ האחורי, או לנסות למסור קדימה או הצידה לאחד התופסים.
על הקוורטרבק לזכור עשרות רבות של מהלכי התקפה.
לקבוצת פוטבול יש כ-150 עד 200 מהלכי התקפה שונים.
הקוורטרבק הוא השחקן המרכזי והחשוב בקבוצה, מאחר שכל מהלך התקפה עובר דרכו.
בליגת ה-NFL, שחקני עמדה זו זכו 42 פעמים מתוך 63 סך הכל בתואר MVP של העונה הסדירה ו-29 פעמים מתוך 54 ב-MVP של משחק הסופרבול (הנתונים נכון לשנת 2019 ולסופרבול LIV).
הקוורטרבק אחראי על קביעת המהלכים ההתקפיים של הקבוצה, שמתבססים על קביעת המאמן, מערך ההגנה הנגדית או מצב ספציפי במשחק.
במטרה לבחור את המהלך המתאים הקוורטרבק לומד את ספר המהלכים של קבוצתו באימונים.
ב-NFL, אחד ממאמני הקבוצה, בדרך כלל המאמן הראשי או מאמן ההתקפה יכולים לתקשר עם הקוורטרבק אלחוטית במהלך המשחק ונותנים לו הוראות ומידע לפני כל מהלך התקפה, דרך אוזנית שנמצאת בקסדה שלו.
הקשר האלחוטי שהוא חד כיווני, נפסק 15 שניות לפני הזמן הקצוב לתחילת המהלך.
רשימת הקוורטרבקים בעלי הזכיות הרבות ביותר בסופרבול
קווריאנטיות להעתקות אפיניות חיוביות היא תכונה מתמטית המתארת מושגי פתרון של משחקים בצורה קואליציונית ומשחקים בצורה אסטרטגית.
התכונה אומרת שאם משחק אחד מתקבל ממשחק אחר על ידי הפעלת העתקה אפינית חיובית, אז הפתרון של המשחק הראשון שווה לפתרון המשחק השני לאחר הפעלת אותה העתקה אפינית.
קווריאנטיות להעתקות אפיניות חיוביות מתקיימת עבור הפתרונות של הליבה, ערך שפלי, קבוצות מיקוח, הגרעינון והגרעין במשחקים השיתופיים, ועבור שיווי משקל נאש ושיווי משקל מתואם במשחקים הלא שיתופיים.
העתקה אפינית חיובית של פונקציה כלשהי היא הפונקציה
המקיימת עבור מספר ומספר ממשי .
קווריאנטיות להעתקות אפיניות חיוביות (משחק מיקוח)
פתרון למשחקי מיקוח מקיים את הקווריאנטיות להעתקות אפיניות: אם לכל משחק מיקוח , לכל וקטור כאשר שתי הקואורדינטות של הן חיוביות, ולכל וקטור יתקיים הדבר הבא: .
באופן זה ניתן לומר כי העיקרון המוצג כאן הוא שילוב עקרונות הקווריאנטיות תחת הזזות והאי-תלות ביחידות המדידה.
עקרון הקווריאנטיות להעתקות אפיניות חיוביות מופיע כעיקרון שקילות אסטרטגית עבור משחקים בצורה קואליציונית עם תשלומי צד.
פתרון למשחק בצורה קואליציונית עם תשלומי צד מקיים שקילות אסטרטגית אם לכל משחק
, לכל , לכל וקטור ולכל שחקן מתקיים:
במשחק בצורה אסטרטגית מושגי הפתרונות של שיווי משקל נאש ושיווי המשקל המתואם מקיימים קווריאנטיות להעתקות אפיניות חיוביות, עבור כל שחקן במשחק, באופן הדומה לזה שהוצג במשחקי מיקוח ובמשחקים בצורה קואליציונית.
משפט פון נוימן-מורגנשטרן קובע באיזה תנאים קיימת לשחקן פונקציית תועלת ליניארית.
בנוסף, המשפט קובע כי פונקציית התועלת הליניארית של השחקן נקבעת עד כדי העתקה אפינית חיובית.
לכן, כאשר מביעים את תוצאות המשחק ביחידות תועלת, על הפתרון להיות קווריאנטי תחת שקילות אסטרטגית: אם משנים את יחידות התועלת של שחקן על פי העתקה אפינית חיובית, הפתרון אמור להשתנות על פי אותה העתקה אפינית חיובית.
בתורת המשחקים, קוֹוַרְיַאנְטִיּוּת תחת הזזות היא תכונה המתארת מושגי פתרון של משחקים בצורה קואליציונית ומשחקים בצורה אסטרטגית.
התכונה אומרת כי אם משחק ראשון מתקבל ממשחק שני על ידי ביצוע הזזה, אז פתרון המשחק הראשון שווה לפתרון המשחק השני לאחר שנפעיל עליו אותה הזזה.
קווריאנטיות תחת הזזות מתקיימת עבור הפתרונות של הליבה, ערך שפלי, קבוצות מיקוח, הגרעינון והגרעין במשחקים השיתופיים.
ועבור שיווי משקל נאש ושיווי משקל מתואם במשחקים הלא שיתופיים.
הזזה של פונקציה כלשהי היא הפונקציה
המקיימת עבור מספר ממשי .
קווריאנטיות תחת הזזות (משחק מיקוח)
פתרון של משחקי מיקוח מקיים קווריאנטיות תחת הזזות: אם לכל משחקי מיקוח מהצורה
( הוא סוג של משחק מיקוח עבורו ניתן למצוא פתרון),
ולכל וקטור מתקיים כי .
עקרון הקווריאנטיות תחת הזזות מופיע כחלק מעקרון שקילות אסטרטגית עבור משחקים בצורה קואליציונית עם תשלומי צד.
, לכל וקטור ולכל שחקן מתקיים: .
במשחק בצורה אסטרטגית מושגי הפתרונות של שיווי משקל נאש ושיווי המשקל המתואם מקיימים קווריאנטיות תחת הזזות, עבור כל שחקן במשחק, באופן הדומה לזה שהוצג במשחקי מיקוח ובמשחקים בצורה קואליציונית.
כאשר בעיית המיקוח מוצגת ביחידות תועלת, זו דרישה סבירה שפתרונה יהיה קווריאנטי תחת הזזות.
אבל אם הבעיה מוצגת ביחידות כסף, הפתרון לא בהכרח קווריאנטי תחת הזזות, שכן לעיתים כמות הכסף שיש בידי שחקן מסוים יכולה להשפיע על כמות הכסף הנוספת עליה מתמקחים.
אם הכמות עליה מתמקחים היא משמעותית מאוד עבור שחקן ביחס ליתר רכושו, אז ייתכן מאוד שהוא ידרוש חלק גדול יותר מכמות המיקוח, ופחות יותר אם אין היא כה חשובה לו.
לכן במקרה זה צריך להעתיק את ההסתכלות מכמות הכסף ליחידות תועלת מהכסף עבור השחקנים.
"קוֹזָאק הַנִגְזָל" (ה"א היידוע במשמעות "אשר".
לעיתים: "זעקת הקוזאק הנגזל") הוא ביטוי עברי שמקורו ביידיש ("דער קאָזאק הנגזל"), המתאר מצב שבו גורם שמבצע עוול מציג עצמו כקורבן לעוול.
מקור הביטוי ביחסים המיוחדים שהיו בין היהודים באיחוד הפולני-ליטאי ובאימפריה הרוסית לבין הקוזאקים: הקוזאקים עסקו פעמים רבות בשוד.
הם שירתו ביחידות פרשים לא-סדירות בצבא הפולני ואחר כך בצבא הרוסי.
בעת שירותם בצבא פגעו לעיתים קרובות ביהודים, והשם "קוזאק" הפך בעברית שם נרדף לפושע שרצח, אנס ושדד יהודים .
מבחינה שכזו, הצירוף בין שם העצם "קוזאק" לבין שם התואר "נגזל" היה בחזקת אוקסימורון.
גם בעברית ישראלית זוכה ביטוי זה לפופולריות, במיוחד בשימוש כלפי אישים רבי-כוח או מוסדות גדולים המתלוננים על עוולות כביכול שנעשו להם על ידי יריבים חלשים מהם.
קוורנר רייקה (בקרואטית: KK Kvarner Rijeke) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר רייקה על מפרץ קוורנר, המתמודדת בליגת העל הקרואטית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית לשעבר בסך הכל 6 עונות.
בעונות 1976/77, 1980/81, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע היוגוסלבי, אך הפסידה לקבוצות יוגופלסטיקה ספליט וציבונה זאגרב בהתאמה.
הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז הקמתה.
מספר עונות התנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה.
בעונת 2000/01 סיימה במקום השלישי.
בעונת 2010/11 הגיעה עד לרבע גמר הגביע והפסידה לצ'דביטה זאגרב.
הקבוצה השתתפה בעונת 1977/78 בגביע ספורטה והגיעה עד לשלב בית רבע הגמר, בו סיימה במקום הרביעי והאחרון.
כמו כן השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ' בעונות 1994/95 (הודחה בסיבוב השני על ידי סקאליג'רה ורונה), 2000/01 (הודחה בסיבוב השני על ידי טורק טלקום), 2001/02 (הודחה בסיבוב הראשון על ידי ק.ק.
בעונת 2001/02 הקבוצה הייתה בין הקבוצות הראשונות שהקימו את הליגה האדריאטית, בה השתתפה במשך עונה אחת בלבד.
בעבר אומצה הקבוצה על ידי חברת הביטוח "טריגלאב" ושמה שונה בהתאם למשך מספר עונות.
כמו כך נקראה הקבוצה בעבר "טורפדו".
כיום יש לקבוצה הסכם חסות עם חברת התיירות "נובי רסורט".
מאז שנת 2009 מארחת הקבוצה בהיכל מלאדוסט שהוקם בשנת 1973 ומכיל 3,960 מקומות ישיבה.
ההיכל משמש גם את קבוצת הכדוריד המקומית.
בשנת 2000 היה אחד משני האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדוריד.
קוז'י אלכסנדר מורופושי (ביפנית: 室伏 アレクサンダー 広治; באנגלית: Koji Murofushi; נולד ב-8 באוקטובר 1974) הוא אתלט יפני.
הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004), אלוף העולם (טגו 2011) ופעמיים ברציפות אלוף אסיה ביידוי פטיש.
מורופושי נולד בנאמאזו, שבמחוז שיזוקה לאב יפני ולאם הונגריה מרומניה.
אביו, שיגנובו מורופושי, שהיה גם הוא אתלט שהתמחה ביידוי פטיש, ייצג את יפן במשחקים האולימפיים וסיים במקום שמיני באולימפיאדת מינכן (1972), זכה בחמש מדליות זהב במשחקי אסיה והחזיק בשיא היפני ביידוי פטיש במשך 23 שנים, בטרם נשבר על ידי בנו.
אימו, סרפינה מוריץ ייצגה את רומניה וזכתה באליפות אירופה לנוער בהטלת כידון בשנת 1968. אחותו יוקה, אף היא אתלטית המתחרה ביידוי פטיש ונחשבת לזורקת דיסקוס הטובה ביפן, ואף ייצגה אותה באולימפיאדת אתונה.
במשחקי אסיה שנערכו בהירושימה, יפן בשנת 1994 זכה מורופושי במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 67.48 מטר.
שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה הוא סיים במקום 18 בתוצאה של 67.06 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 הוא סיים במקום עשירי ביידוי פטיש בתוצאה של 74.82 מטר.
במשחקי אסיה שנערכו בבנגקוק, תאילנד בשנת 1998 זכה מורופושי במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.57 מטר.
שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד הוא סיים במקום 14 ביידוי פטיש בתוצאה 75.18 מטר.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים מורופושי במקום תשיעי ביידוי פטיש בתוצאה של 76.60 מטר.
בתחרות שנערכה בטויוטה, יפן ב-14 ביולי 2001 קבע מורופושי שיא אישי שהיווה את תוצאת השנה בעולם - 83.47 מטר.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 82.92 מטר, אחרי זיימון זילקובסקי מפולין (83.38 מטר) ולפני איליה קונובלוב מרוסיה (80.27 מטר).
שנה לאחר מכן, במשחקי אסיה שנערכו בפוסן, קוריאה הדרומית הוא זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.72 מטר והגן על תוארו.
בתחרות שנערכה בפראג, צ'כיה ביוני 2003 קבע מורופושי את שיאו האישי ביידוי פטיש בתוצאה של 84.86 מטר שהיוותה את תוצאת השנה בעולם והתוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים.
חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 80.12 מטר, אחרי איוון צ'יכאן מבלארוס (83.05 מטר) ואדריאן אנוש מהונגריה (80.36 מטר).
באולימפיאדת אתונה זכה מורופושי במדליית זהב בתוצאה של 82.91 מטר, לאחר שאדריאן אנוש שקבע תוצאה של 83.19 מטר, נפסל בשל אימרוץ ומדליית הזהב האולימפית נשללה ממנו.
במדליית כסף זכה איוון צ'יכאן (79.81 מטר) ובמדליית ארד זכה אשרף אפאק מטורקיה (79.51 מטר).
בתחרות הגביע הביניבשתי של IAAF, שנערכה באתונה בשנת 2006 זכה מורופושי כנציג יבשת אסיה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 82.01 מטר, לפני איוון צ'יכאן (80.00 מטר) ואיליה קונובלוב (77.14 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה 2007 סיים מורופושי במקום שישי בתוצאה של 80.46 מטר ושנה לאחר מכן באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 80.71 מטר ולא הצליח להגן על תוארו.
בשנת 2009 היה מורופושי לאלוף יפן ביידוי פטיש בפעם ה-15 ברציפות.
שנה לאחר מכן, הוא זכה בפעם ה-16 באליפות יפן ביידוי פטיש.
בתחרות שנערכה ברייטי, איטליה בשנת 2010 קבע מורופושי את תוצאה השנה בעולם - 80.99 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בדגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה מורופושי במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 81.24 מטר, לפני כריסטיאן פארש מהונגריה (81.18 מטר) ופרימוז' קוזמוס מסלובניה (79.39 מטר).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה מורופושי במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 78.71 מטר, אחרי כריסטיאן פארש (80.59 מטר) ופרימוז' קוזמוס (79.36 מטר).
קוז'ון קורה (בספרדית: Collón Curá) הוא נהר בפרובינציית נאוקן בצפון-מערב פטגוניה הארגנטינאית.
ראשיתו של הנהר במפגש הנהרות אלומינה וצ'ימווין, והוא זורם דרום-מזרחה לאורך 70 ק"מ, בחלקו הגדול לאורך כביש 40, עד שנשפך לנהר לימאי.
הצמחייה האופיינית לאורך הנהר כוללת עצי ערבה, שהם מין פולש שמקורו באירופה.
הנהר עשיר בדגי סלמון, שמהווים מקור משיכה לדייגים רבים.
גם צפרים מוצאים עניין בנהר, שבסביבתו ניתן לצפות בכ-200 מיני עופות, בהם ברווז ארוד כנף, חופמי זרעים, ננדו הפונה ועקב עיטי שחור חזה.
לאורך הנהר, במיוחד באזור בו נשפך אליו נהר קלאופו, הייתה בעבר קהילת מפוצ'ה גדולה, שעזבה בעקבות כיבוש המדבר ב-1879.
קוז'וב גבגליה (במקדונית: КК Кожув Гевгелија) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר גבגליה, המתמודדת בליגת העל המקדונית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1961 כחלק מ"מועדון הספורט קוז'וב" שהוקם עוד בשנת 1922. הקבוצה מעולם לא השתתפה בליגה היוגוסלבית הראשונה.
בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגה מקדונית הבכירה מהמקום השני.
בעונת הבכורה סיימה הקבוצה במקום השמיני.
בעונת 2012/13 השתתף המועדון בליגה הבלקנית.
בסיום העונה הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע המקדוני ולגמר הפלייאוף, בו הפסידה לקבוצת מזט סקופיה 4-0.
בעונת 2014/15 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת רבוטניצ'קי 74-66.
למועדון יש קהל אוהדים גדול עם ארגון הנקרא "Фантоми Север" (שדים מהצפון), התומך גם במחלקת הכדורעף וממלא את האולם העירוני בכל משחק.
קוז'ה אחמט יסאווי (או אחמד יסאווי; באוזבקית: Xoja Ahmad Yassaviy, בקזחית: Қожа Ахмед Яссауи'; נולד ב-1093 בסאיראם, נפטר ב-1166 בחזרט-י טורקסטן) הוא משורר ומיסטיקן סופי בן העמים הטורקיים, שהותיר חותם עז על התפתחות הצווים המיסטיים בעולם דוברי השפות הטורקיות.
יסאווי הוא המשורר המוקדם ביותר שידוע כי חיבר שירה בניב טורקי.
אחמט יסאווי היה חלוץ במיסטיקה פופולרית, ייסד את הטריקה (מסדר) הטורקית הראשונה, היסאוויה, שנפוצה במהרה ברחבי העולם דובר השפות הטורקיות.
יסאווי נולד לשייח' איברהים, שהיה ידוע באזור בשל מעשי הגבורה שלו ואגדות רבות התהלכו על אודותיו.
בגיל שבע, לאחר שנותר יתום לאחר מות אביו, גידל את יסאווי ארסלן באבא, שהיה לו לאב רוחני.
עד גיל שבע רכש אחמט יסאווי רמה גבוהה של רוחניות, ותחת הדרכתו של ארסלן באבא, הגיע אחמט הצעיר לרמה גבוהה של בגרות והחל בהדרגה לקנות את שמו במחוזות שונים כדמות רוחנית.
בהמשך עבר אחמט יסאווי לבוכרה ולמד אצל המחנך הסופי הידוע יוסוף חמדני.
יסאווי הקדיש מאמצים ניכרים להפצת האסלאם ברחבי מרכז אסיה ולימד מספר תלמידים באזור.
הפואמות שלו יצרו ז'אנר חדש בספרות הטורקית של מרכז אסיה והשפיעו על משוררים דתיים רבים במאות הבאות.
יסאווי הפך את העיר יאסי (טורקיסטן) למרכז לימוד עיקרי בעבור תושבי הערבות הקזחיים, ובגיל 63 פרש לחיי התבוננות (קונטמפלציה).
הוא חפר לעצמו מרתף תת-קרקעי שבו בילה את שארית חייו.
החוקר הטורקי חסן בסרי צ'נטיי (Hasan Basri Çantay) ציין כי "היה זה מלך סלג'וקי שהביא את רומי, המשורר הסופי הגדול, לקוניה; והיה זה בתקופת הסלג'וקים שאחמט יסאווי, סופי גדול אחר, חי והגה.
השפעתם של שני מורים מופלאים אלו ממשיכה להתקיים עד היום."
בין השנים 1389 ו-1405 בנה המצביא טימור לנג מאוזוליאום באתר קברו של אחמט יסאווי בטורקיסטן.
דרך היסאוויה שייסד המשיכה להיות בעלת השפעה במשך כמה מאות לאחר מותו, והשייח'ים של היסאוויה החזיקו בעמדה בכירה בבתי המשפט של בוכרה עד המאה ה-19. בקרב הסופים שפועלים לפי היסאוויה ניתן להבחין באלמנטים שמאניסטיים רבים יותר מכל תורה סופית אחרת.
ניתן למצוא סופים יסאווים גם בקשמיר.
הם הגיעו לקשמיר מטורקיסטן בדרך המשי בהובלתו של חזרט אמיר-י-כביר מיר סעיד עלי חמדני.
רקע היסטורי על התורה היסאווית ניתן למצוא בספר "סילסלאי יסאווי", שנכתב בידי פירזדה מוחמד שאפי יסאווי, זקן בני משפחת יסאווי היושבים בקשמיר.
האוניברסיטה הקזחית-טורקית הראשונה והליקיאון (בית ספר גבוה) הראשון נקראו על שמו של אחמט יסאווי: אוניברסיטת אחמט יסאווי וחוק'ה אחמט יסאווי ליססי, בהתאמה.
הסופר והמחנך הסופי הנקשבנדי אידריס שאה מציין את אילן היוחסין של אחמט יסאווי ב"ספר הספרים".
קוורציט היא סלע מותמר קשה בעל גרגירים קטנים עד בינוניים, הבנוי מקוורץ טהור (מעל 98%), שהוא תוצר התמרה של אבן חול.
הסלע מתאפיין בעמידות גבוה לבליה.
יש המכנים קוורציט שעבר התמרה בשם קוורציט מותמר על מנת להבדילו מקוורציט סדימנטרי (כלומר, קוורציט שהוא סלע משקע) או אורתוקוורציט שהוא אבן חול שלא עברה התמרה אלא מילוט בלבד.
חומר המילוט הוא סיליקה ששקעה בין גבישי אבן החול ועקב כך היא קשה כמעט כמו קוורציט מותמר.
קוורציט הוא סלע קשה בעל גרגירים קטנים עד בינוניים שמשקלו הסגולי בין 2.6 ל-2.7. מטר מעוקב של קוורציט מרוסק שוקל בין 1,250 ל-1,350 קילוגרם.
כאשר אבן חול עוברת התמרה לקוורציט עוברים גבישי קוורץ המקורים גיבוש מחדש יחד עם חומר המילוט המקורי על מנת ליצור פסיפס של גבישי קוורץ משולבים בצורה הדוקה.
המרקם המקורי והמבנים של סלע המשקע נמחקים בדרך כלל בתהליך ההמרה, אם כי ניתן לגלות קוורציט עם גלונים או שיכוב צולב.
כמויות זעירות של חומרי המילוט המקוריים, תחמוצות ברזל, סיליקה, פחמות וחרסית מתרכזים בתהליך ההמרה וההתגבשות מחדש ויוצרים עורקים ועדשות בתוך הקוורציט.
ההתמרה הופכת את פני הסלע המקוריים הגרגיריים, דמוי נייר זכוכית למשטח בעל ברק זגוגי.
במרבית המקרים צבעו של קוורציט טהור הוא אפור לבנבן או לבן, כדוגמת אבן הקוורציט הכסופה מאיטליה המשמשת לבנייה.
גוונים צהובים או אדומים נגרמים מזיהומים ממינרלי ברזל.
הקוורציט הנפוץ בגוון צהוב נוצר בשל המינרל לימוניט.
זיהומים שמקורם במגנטיט ובפיריט נותנים לסלע גוון חום או אפור ולעיתים נדירות ירוק עמוק או אפור-כחול.
זיהומים שמקורם במינרלים דיומורטיריט או קיאניט צובעים את הסלע בכחול.
מלבד צבע קיים הבדל נוסף בין הסוגים השונים של קוורציט והוא מידת הפצילות.
גושי קוורציט כפי שנחצבים בסמוך לוואסה (Vasa) בשוודיה או הקוורציט הכחול (Azul Macaubas) מברזיל, לא ניחנים בפצילות.
סלעי קוורציט שניתן לפצל נוצרים בהתמרה אזורית בניצב לכיוון הגבישים תוך יצירת מינרלים מקבוצת הנציצים, שיוצרים שכבות דקיקות המתפקדות כמישורי פצילות.
איטקולומיט (על שם הר איטקולומי במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל שבו נתגלה לראשונה) הוא צורה נדירה מאוד של קוורציט שבשל תכולה גדולה של מינרלים פילוסיליקטיים מפגין גמישות כשהוא נחתך לרצועות קטנות.
קוורציט סדימנטרי (כלומר, קוורציט שהוא סלע משקע) או אורתוקוורציט הוא אבן חול הבנויה מגרגירי קוורץ טהורים מעוגלים שעברו מילוט בסיליקה.
אורתוקוורציט בנוי בדרך כלל מ-99% SiO2 וכמויות זעירות בלבד של תחמוצות ברזל ומינרלים עמידים אחרים דוגמת זירקון, רוטיל ומגנטיט.
אף שרק מעט מאובנים נוכחים בסלע בדרך כלל, נשמר בסוג סלע זה המבנה הסדימנטרי המקורי.
ההבדל הבולט בין קוורציט מותמר לקוורציט סדימנטרי הוא בתהליך המתרחש בסלע כאשר שוברים אותו.
הקשרים בין הגרגירים בקוורציט מותמר כה הדוקים שבעת שבירת הסלע נשברים הגבישים בניגוד לקוורציט סדימנטרי שבו השבר גורם לנתק בין הגרגירים.
קוורציט עמיד מאוד לבליה כימית ולעיתים קרובות יוצר רכסים ופסגות הרים עמידים.
קוורציט מכיל קרוב ל-100% סיליקה ומשום כך יש על פניו שכבת קרקע דקה מאוד בלבד.
מסיבה זו יש מעט מאוד צמחייה (אם בכלל) על רכסים של הרים מקוורציט.
קוורציט נוצר בהתמרה בחום ובלחץ שמקורם בדרך כלל בדחיסה מתנועת הלוחות הטקטוניים בעת יצירת הרים.
קוורציט נוצר בעיקר מהתמרה של אבן חול, אבל גם של צור, חלמיש ורדיולריט.
בהשפעת הצירוף של חום ולחץ עוברים הגרגירים של הקוורץ עיוות, והסורג הגבישי שלהם מתגבש מחדש.
בתהליך ההתגבשות מחדש הם גדלים מעבר לממדים המקוריים של הגרגירים ויוצרים מבנה רשת צפוף.
הנקבוביות שהיו באבן המקורית ומבנה סלע המשקע כמעט שנעלמים לחלוטין כתלות בדרגת ההתמרה.
מאובנים שהיו בסלע המקורי ייעלמו בהתמרה.
חומר אורגני שהיה בסלע המקורי יותמר לגרפיט.
קוורציט הוא סלע נפוץ ברחבי העולם.
באירופה יש מרבצים של קוורציט בהרי האלפים, בספרד (בסמוך לקורדובה וסגוביה), בבולגריה (הרי הבלקן), בשוודיה (ואסה - Vasa), ונורווגיה (אלטה – Alta).
בבריטניה מצוי רכס טרשי של קוורציט המכונה סטיפרסטונס (Stiperstones) המתוארך לתחילת האורדוביק, לפני כ-500 מיליון שנים, כ-6 קילומטרים צפונית מערבית מרכס לונג מינד (Long Mynd) בדרום שרופשייר.
בגרמניה ניתן למצוא גושי סלע מקוורציט שנסחפו על ידי קרחונים.
קוורציט מצוי לעיתים קרובות בקראטונים קדומים, למשל בתוך ג'בל אל-עווינת (جبل العوينات) בגבול שבין מצרים לוב וסודאן שהוא חלק מקראטון מזרח סהרה, בקראטון סאו פרנסיסיקו (São Francisco) בברזיל או בחבורת העל של קניאפיסקאו (Kaniapiskau) באגן לברדור בקצה הצפון מזרחי של קראטון סופריור באמריקה הצפונית.
בארצות הברית ניתן למצוא קוורציט בכמה מקומות: בפנסילבניה, במזרח דקוטה הדרומית, במרכז טקסס, בדרום מערב מינסוטה, בפארק המדינתי "אגם השטן" (Devil's Lake State Park) בוויסקונסין, ברכס ווסאץ' (Wasatch Range) בסמוך לסולט לייק סיטי ביוטה וכרכסים עמידים בהרי האפלצ'ים.
שמה של העיירה קוורצסייט (Quartzsite) במערב אריזונה נלקח ממרבצי הקוורציט בהרים הסמוכים באריזונה ובדרום מזרח קליפורניה.
מקומות נוספים בעולם כוללים את הרי לה קלוש (La Cloche Mountains) באונטריו שבקנדה העשויים בעיקר מקוורציט לבן ואת הר בינגה (Monte Binga), ההר הגבוה ביותר במוזמביק (2,436 מטרים), שהוא ורמות צ'ימאנימאני (Chimanimani) המקיפות אותו עשויים קוורציט אפור בהיר, קשה במיוחד, המתוארך לפרקמבריון.
גם קוורציט סדימנטרי נפוץ למדי.
ניתן למצוא קוורציט מסוג זה במסיב רייניש (בגרמנית Rheinisches Schiefergebirge) מסיב המשתרע במערב גרמניה, בלגיה וצפון מזרח צרפת משני צדי עמק הריין המרכזי, בהרי אייפל ובהרי הטאונוס בגרמניה, ובברטאן (קוורציט ארמוריקה) ובמונטיין נואר (Montagne Noire – ""ההר השחור") במסיב סנטרל שבצרפת.
דוגמה בולטת לסלע מסוג זה המשמש לקישוט הוא האבן אותה חוצבים בחוף המערבי של ימת אונגה ששימשה ליצירת הסרקופג של נפוליאון בונפרטה בארמון האינווליד בפריז, והפורטיקו העליון של המאוזוליאום של לנין במוסקבה.
בישראל ניתן למצוא במנסרה במכתש רמון קוורציט שנוצר בהתמרת מגע בשולי דייקים שחדרו לתוך אבן חול קוורצית ו"אפו אותה".
החומר המגמטי של הדייקים עבר התמרה לקאולין רך, שעבר סחיפה, תופעה שהבליטה את הקוורציט העמיד לבליה שבשולי הדייק.
בשל קשיותו שימש הקוורציט עוד בתקופת האבן תחליף סביר לצור.