tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא הפסידה את התואר לאותה סאטומורה ב-10 ביוני לאחר 649 ימי כהונה כאלופה.
ב-7 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, ריי גברה על אמבר מון.
ב-9 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי השיגה ניצחון על סאראי.
ב-30 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי ניצחה את דקוטה קאי בקרב סולם אשר קבע מי מהקבוצות תקבלנה את היתרון לקרב ה-WarGames, שיתקיים באירוע NXT WarGames.
באירוע זה, שנערך ב-5 בדצמבר, ריי ביחד עם קורה ג'ייד, איאו שיראי וראקל גונזלס ניצחו את דקוטה קאי וטוקסיק אטרקשן (ג'יג'י דולין, ג'ייסי ג'יין ומנדי רוז) במסגרת קרב ה-WarGames המסורתי.
ב-25 בינואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי ביחד עם אינדי הארטוול ופרסיה פירוטה ניצחו את טוקסיק אטרקשן.
ב-8 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי לא הצליחה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופה, מנדי רוז.
באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-2 באפריל, ריי שוב לא הצליחה לזכות באליפות הנשים, כשהשתתפה בקרב מרובע מול האלופה, רוז, קורה ג'ייד ואיאו שיראי, שבסופו רוז שמרה על תוארה.
ב-24 במאי, פייר ניצחה את אלקטרה לופז.
ב-11 באוקטובר, פייר גברה על ג'ייסי ג'יין.
ריי נמצאת במערכת יחסים עם מתאבק בשם סטיבי בוי.
אליפות הנשים הפראית/אליפות הנשים הסקוטית (פעם אחת, האלופה הראשונה)
אליפות הנשים של ICW (3 פעמים)
PWI דירג אותה במקום ה-18 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2020
אליפות מלכת סאות'סייד של SWE (3 פעמים)
אליפות הנשים של WOS (פעם אחת, האלופה הראשונה)
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - ביחד עם איילה דאון
אליפות זוגות הנשים של NXT (פעם אחת, אחרונות) - ביחד עם איילה דאון
טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס (2022) - ביחד עם איאו שיראי
קיי ויליאם "ביל" סטינסון היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הקונגרס.
סטינסון נולד בגרנד ראפידס שבמישיגן ולמד בבית הספר הציבורי שבעיר.
לאחר שסיים ללמוד שם החל ללמוד במכללת ג'וניור גרנד ראפידס במשך שנתיים, לבסוף הוא סיים את לימודיו בשנת 1952 באוניברסיטת מישיגן באן ארבור.
סטינסון נכנס לתוכנית ההכשרה למנהלים של חברת החשמל וסטינגהאוס.
הוא התגייס לחיל הים של ארצות הברית בינואר 1953, למד בבית הספר לקצינים ושירת עד יוני 1956. הוא הועסק בחברת ווסטינגאוס בסיאטל שבוושינגטון בין השנים 1956–1959. הוא היה גם נציג היצרן בתעשיית מוצרי הספורט בין השנים 1959–1962.
סטינסון נבחר כרפובליקני לקונגרס השמונים ושמונה (שכיהן מ-3 בינואר 1963 עד ל-3 בינואר 1965).
הוא היה נחל כישלון כאשר ניסה להיבחר גם לקונגרס השמונים ותשע.
סטינסון היה תושב וושינגטון לפני מותו ב־9 בינואר 2002. סטינסון נפטר בזמן חופשה בקאבו סן לוקאס, מקסיקו עם אשתו ובתו.
נורבל קיי גריינג'ר היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת טקסס בין השנים 1997–2025. טרם היבחרה לקונגרס האמריקאי הייתה ראשת עיריית פורט וורת' בשנים 1991–1995.
גריינג'ר נולדה בגרינוויל שבטקסס וגדלה בפורט וורת'.
היא למדה בבתי ספר ציבוריים מקומיים וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון איסטרן הילס שבפורט וורת'.
גריינג'ר היא בוגרת אוניברסיטת ולסליאן טקסס.
בשנת 1991 נבחרה לראשות העיר פורט וורת', והייתה לאישה הראשונה בתפקיד.
היא שירתה בתפקיד זה שתי תקופות כהונה עד 1995.
לקראת בחירות 1996 בארצות הברית הודיע חבר הקונגרס פיט גרין על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
הן המפלגה הדמוקרטית והן המפלגה הרפובליקנית חיזרו אחר גריינג'ר כמועמדותן לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית.
עם זאת, הרפובליקנים היו אופטימיים לגבי סיכוייהם לזכות במירוץ.
זאת חרף העובדה שבעבר את המחוז ייצג יו"ר בית הנבחרים ג'יים רייט , אך מפקד האוכלוסין של ארצות הברית של 1990 הוביל לחלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס בטקסס והדמוגרפיה במחוז נעשתה רפובליקנית יותר ויותר.
היא זכתה בהפרש נוח, וגרפה 56% מקולות הבוחרים תוך שהיא גוברת על המועמד הדמוקרטי יו פארמר, שהיה גם הוא ראש עיריית פורט וורת' בעבר.
היא נבחרה מחדש ב-1998 וניצבה בפני התנגדות רצינית רק בשנת 2000. ב-2006 פרסמה גריינג'ר את הספר "מה נכון באמריקה, חוגגים את ערכי האומה שלנו" (What's Right About America, Celebrating Our Nation's Values) בו הרהרה על לקחים שהפיקה מדמויות בולטות בהיסטוריה של ארצות הברית.
באותה השנה נבחרה לתקופת כהונתה השישית בקונגרס, ובמקביל לסגנית יו"ר הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים — המשרה הרביעית בבכירותה בהיררכיה הרפובליקנית.
ב-25 בספטמבר 2007 הביעה באופן רשמי את תמיכתה במועמדותו של מושל מסצ'וסטס מיט רומני לנשיאות ארצות הברית.
כמו כן, היא מילאה את תפקיד יושבת הראש הלאומית של ארגון הקמפיין "נשים עבור מיט".
בהצהרה לעיתונות שקיימה בעקבות הבעת תמכתה, אמרה גריינג'ר כי הקשיבה לרומני מדבר והסכימה איתו על כל דבר שאמר, "לפי הסדר שאמר".
ב-4 ביולי 2018 נמנתה בין קבוצת רפובליקנים שנפגשו עם בכירים בממשלת רוסיה לקראת מפגש פסגה בין הנשיא דונלד טראמפ ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
גריינג'ר הזדהתה בעבר כתומכת בזכות להפיל, ואף תמכה בפסק דין רו נגד וייד.
בשנת 2020 נמלחה בדעתה והכריזה כי היא מתנגדת להפלות ובביטול פסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
במספר הזדמנויות אף הצביעה בעד תיקון לחוקת ארצות הברית שיאסור על ביזוי הדגל האמריקאי ויהפוכו לעבירה פדרלית.
העיתון "וושינגטון פוסט" תיאר אותה במרכז הפוליטי מבחינה חברתית, אך שמרנית מבחינה כלכלית.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 נמנתה בין קבוצה מצומצמת של רפובליקנים שקראו לנשיא טראמפ לחדול מערעוריו על תוצאות הבחירות.
ב-31 באוקטובר 2023 הכריזה גריינג'ר כי אין בכוונתה להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2024.
קיי-אכים היינו שנבאך הוא איש צבא גרמני בכיר בדרגת ויצה-אדמירל שכיהן כמפקד העליון ("מפקח הצי" ) של הדויטשה מרינה מ-24 במרץ 2021 עד 22 בינואר 2022 כאשר במקומו מונה יאן כריסטיאן קאק.
הצהרותיו אלו עמדו בניגוד לעמדות הרשמיות בממשלת גרמניה.
לאחר שאוקראינה גינתה את ההצהרות וזימנה את שגרירת גרמניה בקייב לשיחת נזיפה, הוא הגיש את התפטרותו, ונענה מיד בחיוב על ידי שרת ההגנה כריסטינה למברכט.
שנבאך נשוי ואב לשלושה בנים.
אביו, אכים שנבאך, היה קצין בדרגת אוברסט בבונדסווהר.
קלווין קרסוול ריברס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בסמרה.
ריברס שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קלמסון, ושיחק 102 משחקים, תוך שהוא פותח בחמישייה ב-55 מהם.
ריברס העמיד ממוצעים של 14.2 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק בארבע השנים שלו בקלמסון.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2009 חתם ריברס בלטינה ממסרייה א'2 האיטלקית באוגוסט 2009. ב-10 משחקים בלטינה הוא העמיד ממוצעים של 24.5 נקודות ו-5.7 ריבאונדים למשחק, ובדצמבר 2009 חתם בבנטון טרוויזו מהסרייה א' לשארית העונה.
ב-30 ביוני 2010 חתם על חוזה בקוראל רואן באסקט מליגת העל הצרפתית לעונת 2010/11. בינואר 2011, הוא חזר לאיטליה וחתם ב להמשך העונה.
ב-29 ביולי 2011 הוא חתם על חוזה לשנה בלוקומוטיב קובאן הרוסית מליגת ה-VTB.
ב-30 במאי 2012 הוא חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה רוסית אחרת, חימקי מוסקבה.
ביולי 2013 הוא נפרד מחימקי.
בנובמבר 2013 הוא נרכש על ידי רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-47 משחקים ב-D-league הוא העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות ו-4 ריבאונדים למשחק, במהלך עונת 2013/14.
ב-7 באוגוסט 2014 הוא חתם על חוזה לשנה עם המועדון הספרדי ריאל מדריד מליגת ה-ACB והיורוליג.
ב- המשיכה ריאל מדריד בהצלחותיה ביורוליג מהעונות הקודמות, ועלתה לפיינל פור היורוליג בפעם השלישית ברציפות.
במשחק חצי הגמר מול פנרבחצ'ה עזר ריברס לקבוצתו להבטיח את הופעתה השלישית ברציפות בגמר היורוליג, כשקלע 17 נקודות, עם 5 מ-6 מהשלוש בניצחון 96–87. ריאל זכתה בסופו של דבר באליפות היורוליג, לאחר שניצחה את אולימפיאקוס 78–59 בגמר.
במהלך העונה העמיד ריברס העמיד ממוצעים של 5.3 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק וזכה עם קבוצתו בתואר היורוליג התשיעי שלה בסך הכל, והראשון מזה 20 שנה.
ריאל סיימה את העונה בזכייה גם באליפות הליגה הספרדית, לאחר סוויפ של 3–0 בסדרת גמר הליגה הספרדית מול היריבה המושבעת ברצלונה.
עם תואר הליגה הספרדית וגביע המלך הספרדי בכדורסל, הם זכו בכתר המשולש.
ב-8 בספטמבר 2015, ריברס חתם על חוזה לשנה במועדון הגרמני באיירן מינכן מהבונדסליגה והיורוליג.
ב-22 בדצמבר 2015 עזב את באיירן, וחזר לקבוצתו לשעבר, ריאל מדריד, להמשך העונה.
ב-24 ביולי 2016 חתם ריברס על חוזה במועדון היווני פנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
עד מהרה ביסס את עצמו כשחקן מועדף על אוהדי המועדון, בעיקר בגלל ההופעות שלו מול היריבה הנצחית אולימפיאקוס.
ב-7 בדצמבר 2018 חתם ריברס במועדון האיטלקי פלקנסטרו רג'אנה.
הוא נפרד מרג'אנה בפברואר 2019.
ב-11 בפברואר 2019 חתם בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוקאפ להמשך עונת .
ב-20 באוגוסט 2019 הוא חתם בריאל בטיס הספרדית.
ב-22 בנובמבר 2019 חתם ריברס במועדון הליטאי ז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית והיורוליג לשארית עונת .
ב-6 ביולי 2020 חתם ריברס בזניט סנקט פטרבורג מליגת ה-VTB והיורוליג לעונת .
ב-9 ביולי 2021, ריברס נפרד רשמית מהמועדון הרוסי.
ב-10 בדצמבר הוא חזר לבאיירן מינכן.
ריברס נפרד מהקבוצה ב-25 בינואר 2022.
ב-22 בפברואר 2022 חתם ריברס בהפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל.
ריברס הוא אחיינו של שחקן ה-NBA לשעבר ביירון דינקינס.
קריסטין מרדית' פלהרטי (נולדה ב-30 ביוני 1985), הידועה בשם הבמה קיי.
פליי (K.Flay), היא זמרת-יוצרת, ראפרית ומוזיקאית אמריקאית.
אלבום הבכורה שלה, Life as a Dog, יצא לאור ב-2014, והגיע בשיאו למקום השני במצעד ההיטסקיטרס אלבומים של בילבורד, ולמקום ה-14 ובמצעד אלבומי הראפ של בילבורד.
ב-2016, היא הוחתמה בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, בתור האמנית הראשונה שחתמה בנייט סטריט רקוררדס, חברת בת שמנוהלת על ידי דן ריינולדס.
היא הייתה מועמדת לשני פרסים בטקס פרסי גראמי ה-60: האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר (על Every Where Is Some Where), ושיר הרוק הטוב ביותר (על "Blood in the Cut").
פליי נולדה בשם קריסטין מרדית' פלהרטי, ב-30 ביוני 1985, בווילמט, אילינוי.
היא למדה בבית הספר התיכון ניו טרייר.
כשהייתה בת שבע, הוריה התגרשו ואמה נישאה שוב זמן קצר לאחר מכן, ובנתה משפחה חורגת מורחבת.
פליי סיפרה שהייתה טומבוי בילדותה, שכן העדיפה בגדים רחבים יותר ודחתה את "כל הדברים של הבנות".
כשהייתה בת 14 נפטר אביה, שהיה גיטריסט.
רבים משיריה כוללים התייחסויות אליו.
בשנת 2003, היא נרשמה לאוניברסיטת סטנפורד, והמשיכה למגמה כפולה בפסיכולוגיה וסוציולוגיה.
לדברי פלהרטי, אנשים רבים שפגשה בתקופתה בסטנפורד השפיעו על הסגנון המוזיקלי שלה.
2003–2013: חומרים בהוצאה עצמית וRCA רקורדס
פליי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-2003, מתוך אמונה שרוב להיטי ההיפ-הופ ברדיו היו "פשטניים, מיזוגיניים ונוסחתיים".
לאחר שהתרברבה בפני חברתה שהיא יכולה לכתוב שירים דומים, היא כתבה את "Blingity Blang Blang", אותו תיארה כ"פרודיית ראפ בתקציב נמוך שהכילה יותר מדי גסויות".
לאחר שכתבה וביצעה את השיר, פלהרטי הבינה שהיא נהנית לכתוב ולהקליט מוזיקה.
היא המשיכה להתנסות במוזיקה על ידי כתיבת שירים וביצוע והקלטתם במחשב שלה.
ב-2005, היא הוציאה מיקסטייפ בשם Suburban Rap Queen, אותו הפיקה במחשב הנייד שלה, והחלה להופיע.
פליי את המיני-אלבום הראשון שלה, ובשנת 2011 הוציאה באופן עצמאי את המיקסטייפ I Stopped Caring in '96, שלימים ציינה כי הוא נקודת מפנה בקריירה.
פליי בחברת התקליטים RCA רקורדס, והוציאה שני מיני-אלבומים: Eyes Shut ב-2012, ו-What If It Is ב-2013. באותה השנה, היא עזבה את RCA רקורדס בעקבות חילוקי דעות.
לאחר שעזבה את החברה, היא השאירה אחריה יותר מ-60 שירים שכתבה כשהיא חתומה תחתיה, אך איננה עוד בעלת הזכויות עליהם.
פליי תיארה את תקופתה עם RCA רקורדס כדומה ל"נישואים לא מומלצים".
בסוף אפריל 2014, הכריזה קיי.
פליי על יציאת אלבומה, Life as a Dog, על ידי כך שהציעה למעריצים את האפשרות לבצע הזמנה מוקדמת דרך PledgeMusic, והגיעה ל-196 אחוז מהיעד הראשוני שלה.
היא רצתה שהפרויקט יתבסס על "עשה זאת בעצמך ומוטיבציה עצמית".
האלבום הוקלט והופק בניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, והמיקסינג נעשה ב-Different Fur שבסן פרנסיסקו.
האלבום יצא לאור באופן עצמאי ב-10 ביוני 2014. הוא הגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי הראפ של בילבורד, וכן למקום השני במצעד במצעד ה-Heatseekers.
לאחר יציאת האלבום, יצאה קיי.
פליי לסיבוב הופעות, ואף השתתפה בסיבובי הופעות של הלהקות Awolnation, Third Eye Blind ו-Dashboard Confessional.
במהלך 2014 ו-2015 היא הופיעה בגרמניה, צרפת ומדינות אחרות באירופה.
פליי גם בוואנס וארפד טור.
פליי פעולה עם לואיס הילד בשירו "It's Strange".
הסינגל זכה לשבחים על ידי טיילור סוויפט, שציינה את "It's Strange" כאחד מרשימת ה-"שירים שיעשו את חייך מדהימים" שלה.
השיר אף נכלל בפסקול המשחק FIFA 16, והגיע למקום ה-38 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
מאוחר יותר באותה השנה, הודיעה הזמרת שהיא חתמה באינטרסקופ רקורדס, בתור האמנית הראשונה שהוחתמה בחברת בבת "Night Street Records" של דן ריינולדס.
ב-19 באוגוסט, עשרה ימים לאחר מכן, יצא לאור המיני-אלבום Crush Me.
השיר "Blood in the Cut" מתוך המיני-אלבום נכלל בפסקול הסרט "XXX: הילוך גבוה" ובסדרה "בוג'ק הורסמן (עונה 4, פרק 6).
ב-7 באפריל 2017, פורסם אלבומה השני, Every Where Is Some Where.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "High Enough", יצא לאור במרץ 2017. בהמשך, החלה קיי.
פליי להופיע מופעי חימום בסיבוב הופעות "Evolve World Tour" של Imagine Dragons.
בספטמבר 2017, הוציאה הזמרת את הספר Crush Me, הבנוי מאוסף סיפורים ששלחו מעריציה.
בשנת 2018, היה "Blood in the Cut" מועמד לפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר, ו-Every Where Is Some Where לפרס גראמי לאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר.
פליי שהיא עובדת על אלבום האולפן השלישי שלה, ואף הוציאה קליפ מילים לסינגל הראשון, "Bad Vibes".
ב-19 במרץ, פורסם הקליפ הרשמי של השיר.
ב-29 באפריל, חשפה הזמרת שהאלבום החדש ייקרא Solutions, והכריז על סיבוב הופעות.
האלבום יצא לאור ב-12 ביולי 2019. בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה, הוציאה קיי.
פליי מיני-אלבום בן שלוש רצועות בשם Don't Judge a Song by Its Cover, הבנוי מקאברים שלה לשירים "Break Stuff" של לימפ ביזקיט, "Self Esteem" של אופספרינג, ו-"Brain Stew " של גרין דיי.
פליי כי תוציא מיני-אלבום בן חמש רצועות בשם Inside Voices ב-11 ביוני.
השיר הראשון מהמיני-אלבום, "Four Letter Words", יצא לצד וידאו קליפ נלווה ב-23 באפריל.
השיר השני, "TGIF" בהשתתפות הגיטריסט טום מורלו, יצא לצד קליפ ויזואלי ב-21 במאי.
בתחילת 2021, החלה הזמרת לשדר ב-Twitch.
היא משתמשת בפלטפורמה על מנת ליצור אינטראקציה עם מעריצים, לארח ראיונות חיים עם מוזיקאים אחרים, וליצור ולהפיק שירים מקוריים בזמן אמת.
פליי ציינה מגוון רחב של מוזיקאים שהשפיעו עליה, כגון רויאל בלאג, מיסי אליוט, Garbage, לורן היל, טיים אימפלה, Jeremih, מטריק, M.I.A., אאוטקאסט, ליז פייר, קאט פאוור, ו-Shlohmo.
פליי משלב ז'אנרים כדוגמת היפ הופ, היפ הופ אלטרנטיבי, אינדי ופופ רוק.
פלהרטי רמזה שהיא ביסקסואלית בשירים ובראיונות, והיא נמצאת במערכת יחסים עם עמיתה המוזיקאית מיה פוליק מאז 2018.
שנהפרסמועמדקטגוריהתוצאה 2018פרס גראמי Every Where Is Some Where האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר "Blood in the Cut" שיר הרוק הטוב ביותר
קיי-פופ הוט 100 היה מצעד שירים בקוריאה הדרומית שפעל מאז 25 באוגוסט 2011. המצעד הוא המצעד הגדול השני שפעל באסיה, אחרי יפן הוט 100. דירוג המצעד התבסס על נתוני השמעות ברדיו ובטלוויזיה ועל נתוני מכירות שנאספו על ידי Hanteo Chart ו-Naver VIBE.
המצעד פורסם על ידי מגזין בילבורד, בשיתוף פעולה עם בילבורד קוריאה (בקוריאנית: '빌보드코리아), מדי יום שלישי.
סילביו פיטרולוונגו, מנהל מצעדי המוזיקה של בילבורד, אמר כי ההשקה היא "אבן דרך", מפני שהיא "תספק לשוק המוזיקה הקוריאני את מה שאנו מאמינים שהוא דירוג השירים המדויק והרלוונטי ביותר של קוריאה".
כמו כן, הוא אמר כי: "[בילבורד] נרגש להרחיב את זיכיון מצעדי המוזיקה של בילבורד המוכר בעולם של בילבורד הוט 100 למדינה זו, ומצפים לשפר את טבלת המצעד בעתיד הקרוב עם נתונים נוספים, כמו כן לייצור מצעדי מוזיקה חדשים המציגים את כלל המוזיקה הקוריאנית".
מאחר שלשוק הקוריאני יש הפצה פעילה יותר של מוזיקה דיגיטלית בהשוואה למכירת אלבומים פיזית, הדירוג הראשוני שיקף אך ורק מכירות דיגיטליות מאתרי מוזיקה גדולים, בשקלול הורדות מאתרי שירות סלולרי.
המצעד פורסם גם בגיליון האמריקאי ובגיליון הקוריאני.
השיר הראשון שהופיע במקום הראשון במצעד היה "So Cool" של סיסטאר , בגיליון מיום 3 בספטמבר 2011. בילבורד הפסיקה לפרסם את המצעד בארצות הברית החל מהגיליון של 17 במאי 2014, אם כי הופסק למעשה ב-21 ביוני.
פרסום המצעד בקוריאה הדרומית הופסק בגיליון של 16 ביולי.
ב-20 בדצמבר 2017, בילבורד הודיעה רשמית על ההפעלה מחדש של המצעד, ועל ההשקה מחדש של אתר בילבורד קוריאה, ופרסום מחדש באתר האינטרנט של בילבורד.
הגיליון הראשון של המצעד שהוקם מחדש היה בשבוע של 29 במאי–4 ביוני 2017. בילבורד השעתה את הגרסה הקוריאנית של המצעד ללא הודעה מוקדמת בשנת 2022, החל מהגיליון של 23 באפריל.
המהדורה האמריקאית של המצעד הופסקה לאחר מכן, החל מהגיליון של 30 באפריל.
השיר "Love Dive" של אייב היה השיר האחרון שדורג במקום הראשון במצעד.
האמנים עם הכי הרבה שירים במקום הראשון
אמןכמות שבועותשירים18 שירים"Every End of the Day"
"Permission to Dance"טווייס6 שיריםאקסו5 שירים4 שירים"So Cool"
האמנים שהיו הכי הרבה שבועות במקום הראשון
אמןכמות השבועות53 שבועותBTS49 שבועות12 שבועות10 שבועותטווייס9 שבועות
האמנים עם הכי הרבה שירים שהגיעו הישר למקום הראשון
אמןכמות שיריםשירים5 שירים"Every End of the Day"
אמנים שתפסו את רוב המקומות בעשרת הגדולים באותו שבוע
אמןכמות השיריםהשירים + המיקום במצעדתאריך10 שירים
"Idol (בהשתתפות ניקי מינאז')" 1 בספטמבר 2018
"Destiny (Intro)" 1 בדצמבר 2018אקסו9 שירים
"Oasis" 17 בנובמבר 2018אקסו7 שירים
"Hold My Hand" 17 באפריל 2021בסקר בסקר6 שירים
"The Flowers" 21 באפריל 2012סבנטין
השירים שהיו הכי הרבה שבועות במקום הראשון
השירים שהיו הכי הרבה שבועות בעשרת הגדולים (2011–2014)
קווין מקנזי הידוע באופן מקצועי בשם קיי-קאט, הוא מפיק מוזיקלי ודי ג'יי קנדי, בעיקר כחבר בהרכב ההיפ הופ Main Source.
מקנזי נולד בטורונטו לאב ג'מייקני ולאם אפרו-גייאנית, סנדרה מקנזי, משפחתו של קיי-קאט עברה לקווינס, ניו יורק כשהיה ילד.
הוא ואחיו סר סקראץ' (שון מקנזי) היו שניהם די ג'יים ולמדו בתיכון ג'ון בואן בפלשינג, קווינס, שם קיי-קאט פגש את חבר ההרכב לעתיד לארג' פרופסור .
אמו תמכה מאוד בקריירות ההיפ הופ השאפתניות של בניה, מימנה את מפגשי ההקלטות שלהם והפכה למנהלת של הקבוצה הראשית שלהם.
הסינגל שלו, "What You Need", נדגם עבור הלהיט הבין-לאומי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה משנת 1995, "Human Nature", אשר הוביל לכך שקיי-קאט קיבל קרדיט כאחד מכותבי השיר.
במהלך הקריירה שלו, עבד קיי-קאט עם די ג'יי פרמייר, קווין לטיפה ושאקיל אוניל.
קיי אוקאמי (ביפנית: 岡見 京, 11 בספטמבר 1859 - 2 בספטמבר 1941) הייתה רופאה יפנית.
היא הייתה האישה היפנית הראשונה שסיימה את לימודי הרפואה בארצות הברית והוסמכה לעסוק ברפואה מערבית.
קיי אוקאמי נולדה בשם נישידה קייקו במחוז אאומורי ביפן בשנת 1858. למדה אנגלית והוראה בצ'יודה, טוקיו, ולאחר מכן לימדה אנגלית בבית ספר לבנות.
נישאה בגיל 25 למורה לאמנות, אוקאמי סנקיצ'ירו.
לאחר מכן נסעו בני הזוג לארצות הברית, שם למד בעלה חקלאות.
בשנת 1885 החלה ללמוד רפואה במכללה ללימודי רפואה לנשים בפילדלפיה, שהיה בית הספר הראשון בעולם שקיבל נשים ללימודי רפואה.
היא התקבלה ללימודים בעזרתה של החברה המיסיונרית של הכנסייה הפרסביטריאנית.
נשים מרחבי העולם הגיעו ללמוד במכללה.
היא למדה שם לצד אנאנדי גופאל ג'ושי, שהגיעה מהודו, ותבאט אסלאמבולי, יהודיה-כורדית מסוריה.
סיימה את לימודיה בשנת 1889, והייתה לאישה היפנית הראשונה שקיבלה תואר ברפואה מערבית מאוניברסיטה מערבית.
לאחר חזרתה ליפן עבדה בבית החולים ג'יקיי במינאטו, והייתה למנהלת המחלקה למיילדות וגינקולוגיה.
בשנת 1892 תוכנן ביקור של קיסר יפן מוצוהיטו במחלקה, אותו הייתה אמורה להוביל, אך ביקשו ממנה להימנע מכך עקב היותה אישה.
כאות מחאה, היא התפטרה מעבודתה.
לאחר מכן פתחה מרפאה פרטית במינאטו, שעסקה ברפואת נשים וטיפלה גם בחולי שחפת.
קיי אוקאמי הייתה אחת הנשים הראשונות ביפן שפתחו מרפאה פרטית.
בעלה קיבל את פעילותה במורת רוח, והיא סגרה את המרפאה, מתוך כבוד לבעלה, והסבה אותה לבית ספר לאחיות.
לאחר מכן עסקה בהוראת רפואה ושימשה כסייעת רפואית.
קיי אוקאמי מתה בשנת 1941 לאחר שחלתה בסרטן השד.
קיי-פו לי , הוא מדען בתחום מדעי המחשב.
פרסומו העיקרי של לי הוא בתרומתו לתעשייה ולמדע בתחומי רשתות נוירונים מלאכותיות
איש עסקים טייואני, מדען מחשבים, משקיע, סופר.
אביו היה מחוקק במחוז סצ'ואן בסין.
לי כתב על הביוגרפיה שלו בספרו האוטביוגרפי:"לעשות שינוי" שהתפרסם ב-2011.
לי עבד כמנהל באפל, גוגל ומיקרוסופט.
כיום, לי עובד בענף האינטרנט בסין, היה מהמייסדים של מרכז המחקר של מיקרוסופט באסיה, נשיא גוגל-אסיה.
לי ייסד את קרן ההשקעות סינובישן.
הקים ותחזק אתר אינטרנט המוקדש לצעירים סיניים בהקשר ללימודים ומציאת קריירה, לי מתחזק בלוק עם למעלה מ-50 מיליון עוקבים.
בספרו מ-2018: מעצמות הבינה המלאכותית, סין, עמק הסיליקון והסדר העולמי החדש , לי מתאר איך סין נעה לקראת הפיכתה למובילה עולמית בתחום בינה המלאכותית.
לי מציין את גודל האוכלוסייה בסין וכנגזרת מכך, את כמויות המידע הזמינות למפתחי בינה המלאכותית בסין כגרומים שעשויים לאפשר לסין לעקוף את ארצות הברית של אמריקה.
במהלך ראיון ב-2018, לי טען שלבינה המלאכותית אף פעם לא תהיה יכולת לגלות אמפתיה או יצירתיות - טענה שנמצאת במחלוקת כיום (2025).
לי עבד באוניברסיטת קרנגי מלון בתחומי למידת מכונה וזיהוי תבניות.
ב-1986, ביחד עם סאנג'וי מאהג'אן, פיתח את "ביל", רשת בייסיאנית לומדת שנועדה לשחק במשחק הלוח "אותלו".
הפיתוח שלהם איפשר לנבחרת ארצות הברית לנצח בטורניר שנערך ב-1989. ב-1988 השלים את ההגשה לדוקטורט המתארת מערכת שנחשבה להיות המערכת הראשונה שהצליחה לבצע זיהוי דיבור בלי תלות בדובר.
לי כתב שני ספרים על זיהוי דיבור ויותר מ-60 מאמרים בתחום מדע המחשב.
ההגשה לדוקטורט של לי נקראה: "זיהוי דיבור אוטומי - פיתוח מערכת ספינקס".
לי גם ערך פרסום בתחום זיהוי דיבור שנקרא: "מאמרים על זיהוי דיבור" שפורסם ב-1990.
לאחר שנתיים כחבר פקולטה בקרנגי מלון, לי הצטרף לחברת אפל כמדען ראשי (ב 1990).
ב-1996 לי הצטרף לחברת סיליקון גרפיקס שם מילא תפקיד של סגן נשיא למוצרי אינטרנט ושנה נוספת כראש תחום מוכנה ליישומי מולטימדיה.
ב-1998, לי עבר למיקרוסופט והעתיק את מגוריו לבייג'ינג בסין.
ללי היה תפקיד מרכזי בהקמת מרכז המחקר של מיקרוסופט בסין.
מרכז המחקר Microsoft Research (MSR) נחשב לאחד ממרכזי המחקר הטובים בעולם.
לי חזר לארצות הברית של אמריקה בשנת 2000 ושירת כסגן נשיא עולמי לשירותים אינטראקטיביים בין השנים 2000-2005.
ביולי 2005, לי עזב את מיקרוסופט לטובת תפקיד בגוגל.
גוגל שילמה לטובת המעבר, 10 מיליון דולר שכללו 2.5 מיליון דולר "בונוס הצטרפות" ועוד מיליון דולר לתשלום שנה אחרי ההצטרפות.
באותה עת, זה היה התשלום הגבוה ביותר שגוגל שילמה כדי לקלוט עובד לשורותיה.
בתגובה, מיקרוסופט תבעה את גוגל ואת לי בטענה להפרת הסכם אי התחרות עליו לי היה חתום.
באותו חודש, בית המשפט העליון של מדינת וושינגטון הוציא צו עיכוב ולפיו ללי אסור לעבוד בגוגל בפרויקטים המהווים תחרות למיקרוסופט.
בין השאר, נאסר עליו לעסוק בתיקצוב, משכורות, הנחיית מחקרים לטובת גוגל סין, כמו גם לעסוק בתחום חיפוש באינטרנט ובטכנולוגיות לזיהוי דיבור.
בדצמבר 2005, הצדדים הודיעו שהגיעו לפשרה שפרטיה חסויים.
בתקופתו של לי, הושק אתר גוגל בסין, גוגל - סין התחזקה מאוד הן במהנדסים והן במדענים.
בספטמבר 2009, לי פרש מגוגל.
גוגל הודיעה שתעביר את השרתים שלה מסין להונג קונג עקב מחלוקות סביב נושא הצנזורה בסין.
לי פעיל כמשקיע המעורב במימון, הנבטה, טיפוח וייסוד חברות הזנק בנושאי טכנולוגיה עילית.
בין ההשקעות היותר מוכרות של לי היו חברות שפיתחו גרסאות המותאמות לשוק הסיני, כולל גרסה של מערכת ההפעלה אנדרואיד שהיא מערכת ההפעלה הנפוצה ביותר בעולם.
היא השקיע גם בתחום מחשוב הענן, בטלפונים הניידים ובשוק האלקטרוניקה לצרכנים בכלל ובתחומים נוספים.
בדצמבר 2012, לי גייס 275 מיליון דולר נוספים לקרן שייסד.
בספטמבר 2016, במסגרת סיבוב גיוס שלישי, לי גייס 674 מיליון דולר נוספים.
נכון להיום, הקרן גייסה יותר משני מיליארד דולר ורוב השקעותיה הן בחברות הרשומות בסין.
חברת הזנק הממוקדת בבניית "מודלי שפה גדולים".
בנובמבר 2023, החברה פרסמה את מודל השפה הגדול הראשון פרי פיתוחה.
שווי החברה הוערך במיליארד דולר, שמונה חודשים לאחר היווסדה.
סגן נשיא גוגל, נשיא גוגל סין., July 2005–September 4, 2009
סגן נשיא במיקרוסופט לנושא "אינטראקציות טבעיות".
מייסד ומנהל מרכז המחקר של מיקרוסופט באסיה (נחשב לאחד מהטובים בעולם), China, 1998–2000
נשיא יחידה עסקית בסיליקון גרפיקס (SGI), 1999–2000
סגן נשיא ומנהל סיליקון גרפיקס.
מנהל תחום המדיה האינטראקטיבית באפל, 1994–1997
מנהל קבוצת השפה והדיבור בחברת אפל, Apple Computer, 1991–1994
מדען ראשי לתחום הדיבור באפל, 1990–1991
פרופסור בקרנגי מלון, July 1990
יושב ראש המועצה העולמית לנושאי בינה מלאכותית, הפורום הכלכלי העולמי.
חבר בוועדת המאה, ועדה של 100 משפיענים אמריקאיים-סיניים.
דוקטורט לשם כבוד מטעם קרנגי מלון.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת הונג קונג.
בינה מלאכותית ב-2041: עשרה חזונות לעתיד של כולנו
לי הוחרם למשך כמה ימים, ב-2013, מאתר האינטרנט Weibo על רקע טענות שלו שהאינטרנט בסין איטי מידי וסובל מהפסקות שרות וזה מרתיע משקיעים זרים מלהיכנס להשקעות בסין.
לי גם כתב בעקשנות כי החרמת GitHub בסין פגעה בקצב התפתחות תעשיית ההי-טק במדינה.
ב-2013, לי הודיע שאובחן כנשא של סרטן לימפומה בדרגה 4. לי ייחס את המחלה, בין השאר, לאורח חיים של "מכור לעבודה".
קיי זארה היה אדריכל ומתכנן ערים גרמני, שפעל בעיקר בברלין.
במשך עשרות שנים ניהל משרד אדריכלים משותף עם רעייתו רות גולן, והתמחה בפרויקטים חינוכיים, קהילתיים ודתיים, לרבות שימור אתרי מורשת יהודית בעיר.
בין עבודותיו הבולטות: שיקום בית הכנסת רייקה שטראסה ותכנון האנדרטה לזכר יהודי שפנדאו שנספו בשואה.
זארה נולד בשנת 1943 בברלין-שפנדאו לאב ממוצא איראני ולאם גרמנייה.
ילדותו עברה עליו בין ברלין, טהראן ודרום גרמניה.
בין השנים 1964–1969 למד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של ברלין, ובהמשך המשיך ללימודי תואר שני בתכנון עירוני באוניברסיטת ליברפול, שם הוסמך ב-1973. במקביל לעבודתו כאדריכל, לימד במשך שנים אחדות באוניברסיטה הטכנית של ברלין בתחומי תכנון עירוני וגאומטריה תיאורית.
בשנת 1972 הקים משרד אדריכלים עצמאי יחד עם רעייתו רות גולן.
תחילה התמקדו השניים בתכנון מוסדות חינוך ובפרויקטים עירוניים, ובין השאר תכננו בתי ספר בברלין, מרכזי הכשרה מקצועית בוילהלמסהאפן, ובנייני אוניברסיטה בווכהטה.
החל משנות השמונים, העמיק זארה את מעורבותו בפרויקטים של הקהילה היהודית בעיר.
ב-1988 זכה המשרד בתחרות לתכנון אנדרטה לזכר יהודי שפנדאו, שנהרגו ונרצחו בתקופת השואה.
האנדרטה כללה מבנים הרוסים כסמל להרס בית הכנסת שפעל במקום.
בשנת 2012 נוסף לאתר גם קיר שמות.
אחד ממפעליו הארכיטקטוניים החשובים של זארה היה שחזור בית הכנסת ברחוב רייקשטראסה.
הפרויקט נמשך לאורך יותר מעשור וכלל שחזור מדויק של המבנה בסגנון נאו-רומנסקי, לרבות שיקום הציורים המקוריים והפרטים האדריכליים על סמך צילומים היסטוריים.
זארה לקח חלק גם בשיקום הגימנסיה היהודית משה מנדלסון, ששבה לפעול ב-1993 במקום בו נסגר בית הספר היהודי האחרון בעיר ב-1942.
בשנת 2005 נחנך ה"לפידריום" – מבנה הנצחה שתכנן זארה בבית הקברות היהודי בשונהאוזר אלֶה.
המבנה נועד לאצור ולהציג מצבות שנותרו מתקופת השואה, ונבנה בעיצוב פשוט ומאופק המזכיר את ביתן ברצלונה.
זארה נישא לרות גולן, ילידת ירושלים; נולד להם בן אחד.
זרה ראה את עצמו זורואסטרי לאורך כל חייו ונהג גם מנהגי חגים ומסורות יהודיות.
מרכזי חטיבות ביניים בברלין (a 12 בתי ספר מקיפים ו-12 אולמות ספורט, בשיתוף פעולה עם 3 משרדי אדריכלים נוספים, 1971–1975)
מרכז בית ספר מקצועי בוילהלמסהאפן ב-4 שלבי בנייה, 1976–1978
מבני אוניברסיטאות בוכטה לתאולוגיה קתולית, 1971–1985
בניין אוניברסיטת ברלין בפרנקלין שטראסה / פינת זלצופר, 1982
הוזמן לתיאום פיתוח עירוני כולל ובניית 171 יחידות דיור, כולל חנויות, גלריות ובתי קפה סביב בראניצר פלאץ בברלין-הלרסדורף, 1991–1996
מרכז בית הספר "ברטולט ברכט" בברלין-שפנדאו, מבנה חלופי לבית הספר המקיף המזוהם באזבסט בוילהלמשטראסה, 1989–1990
אנדרטת שפנדאו לשואה, ברלין, 1988
בית מגורים ודיור מוגן לקהילה היהודית ברחוב בזלר 11–13, 1984
שיפוץ מלא של בית הכנסת ברחוב יואכימשטאלר 13 בברלין-שרלוטנבורג, 1985–1999
בנייה ופיתוח נוסף של גן הילדים היהודי בדלברוקשטראסה, 1987
בנייה חדשה של אולם הספורט מפלדה דו-קומתי ברחוב אורניינבורגר מאחורי ה"גולדקופל", ברלין, 1994–1999
בניין חדש של גילדת קבלני הגגות בניקולאישטראסה בשטגליץ
שיקום ושחזור בית הספר התיכון היהודי "גימנסיה משה מנדלסון" ברחוב גרוסה המבורגר שטראסה בשלושה שלבי בנייה, ברלין, 1994–2001
לפידריום בבית הקברות היהודי בשונהאוזר אלה, ברלין, 2001–2005
שחזור בית הכנסת רייקה שטראסה, ברלין, 2007
לפידריום סנט גרטראוד במגדבורג, עיצוב תערוכות, אדריכלות נוף ותכנון תאורה, 2008–2011
מקדש פו גואנג שאן, תכנון מפורט ופיקוח על בנייה למקדש הבודהיסטי בברלין-וודינג, 2018
מחקר היתכנות להקמת אנדרטה באתר של הקודם בית הקברות היהודי בברלין-שפנדאו, 2020
קייב (באוקראינית: Київ - IPA: ) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר של אוקראינה.
העיר נמצאת בצפון המדינה על גדות הנהר דנייפר, שחוצה אותה לאורכה.
בעבר שימשה העיר כבירת רוס של קייב, המדינה הראשונה של העמים הסלאבים.
בשנת 2022 חיו בה באופן רשמי 2,952,300 תושבים, אך ישנן הערכות שבפועל האוכלוסייה גדולה יותר.
מבחינה מנהלית העירייה מנותקת ממחוז קייב שסובב אותה.
קייב היא מוקד חשוב של תעשייה, מדע, השכלה ותרבות במזרח אירופה, ובית למספר רב של תעשיות היי טק, מוסדות להשכלה גבוהה ומוקדים היסטוריים בעלי חשיבות עולמית.
בעיר יש תשתית רחבה ומאוד מפותחת של תחבורה אזרחית, במיוחד מערכת הרכבת התחתית של העיר הנקראת קייבסקיי מטרופוליטן.
בשנת 1990 הוכרזו קתדרלת סופיה הקדושה ולאוורת קייב-פצ'רסק בעיר, כאתרי מורשת עולמית.
חפירות ארכאולוגיות מצביעות על התיישבות במקום לפני 15,000 עד 20,000 שנה.
האגדה מספרת כי העיר נוסדה בין המאה ה-5 למאה ה-6 על ידי שלושת האחים קִיי, שצ'ק וחוריב (ברוסית ובאוקראינית: Кий, Щек, Хорив בהתאמה) ואחותם ליביד (באוקראינית: Либідь; ברוסית: Лыбедь) על גדות נהר הדנייפר (Дніпро), וכי הם קראו לה על שם אחיהם הבכור קיי.
כזכר לסיפור ייסודה של העיר באגדה, ישנו פסל על גדות הנהר ובו מופיעים ארבעתם על רפסודה.
בשונה מבאגדה זו, נהוג להניח שקייב נוסדה בידי הכוזרים במטרתם להגן על דרכי המסחר באזור, ושם העיר הוא כוזרי ומובנו בכוזרית "יישוב על גדת נהר": "קי" בכוזרית פירושה "גדת נהר" ו"ייב" הוראתה "יישוב" .
מן המאה ה-9 שימשה קייב כבירתה של רוס של קייב, עד שבעקבות חלוקות אדמותיה איבדה את מעמדה המרכזי ונכבשה על ידי המונגולים ב-1240. עד אמצע המאה ה-12, היו בקייב כ-50,000 תושבים, כ-400 כנסיות ו-8 בזארים.
שטח העיר הגיע ל-400 דונם.
למרות ההרס וההרס במהלך הפלישה המונגולית בשנת 1240, קייב המשיכה למלא תפקיד בולט בחיים הפוליטיים של מזרח אירופה.
למרות שמספר תושביה ירד בחדות, כל המחוזות ההיסטוריים העיקריים שלה (העיר העליונה, פודיל, זמקובה גורה, פצ'רסק, ברסטוב, קלוב, וידוביצ'י וכו') היו מאוכלסים.
בשנה זו כבש באטו חאן את העיר במסגרת הפלישה המונגולית לנסיכויות הרוסיות וכוחותיו הרסו אותה ושדדו את אוצרותיה.
בסביבות שנת 1362, קייב הפכה לחלק מהדוכסות הגדולה של ליטא.
וולודימיר אולגרדוביץ' הפך לנסיך שלה.
העלייה לשלטון התרחשה בשלום, על פי אמנות שהותירו את הכל "כפי שהיה".
בסוף המאה ה-14 ותחילת המאה ה-15, קייב הייתה מרכז פוליטי בו התנהלו משא ומתן בין הדוכסים הגדולים של ליטא, ויטאוטאס, מלך פולין והדוכס העליון של ליטא ולדיסלב השני יגיילון, הדוכס הגדול של מוסקבה וסילי דמיטריביץ', המטרופוליטן ציפריאן, פוטי, גריגורי (צמבלק) וחאן טוכטמיש.
העיר הפכה לבסיס העיקרי של צבאו של ויטאוטאס.
בשנת 1440 שוקמה נסיכות קייב, בראשות הנסיך אוללק וולודימירוביץ'.
בשנים 1455 - 1470 מלך בקייב סמכותו של סממן אוללקוביץ'.
לשני הנסיכים הייתה סמכות, קשרים שושלתיים עם הנסיכים הגדולים של מוסקבה וטבר, ועם המאסטר המולדבי סטפן השלישי הגדול.
תקופת שלטונם הפכה לתקופת התפתחות עבור קייב (היא התבססה על מסורות התרבות החומרית והרוחנית של התקופה הרוסית העתיקה).
קייב הייתה מרכז פוטנציאלי לאיחוד אדמות רותניה שהיו חלק מהדוכסות הגדולה של ליטא, ולכן לאחר מותו של נסיך קייב סמיון אולקוביץ', הפכו השלטונות הליטאים את הנסיכות לוויוודית.
בשנת 1497, העניק הדוכס הגדול של ליטא ורותניה, אלכסנדר יגיילון, לקייב את זכות מגדבורג.
בעקבות איחוד לובלין ב-1569 הועברה לממלכת פולין תחת המסגרת המשותפת של האיחוד הפולני-ליטאי.
מאז 1625, קייב הייתה מרכז רגימנט הקוזקים של קייב, אשר בשנת 1649, כתוצאה ממלחמת חמלניצקי, הפך לחלק מצבא זפורוז'יה.
למרות גודלה הקטן של קייב, היא הייתה המרכז האורתודוקסי הגדול ביותר של חבר העמים הפולני-ליטאי ומדינת הקוזאקים.
בעיר שכן ביתם של המטרופוליטן האורתודוקסים של קייב והקולגיום האורתודוקסי של קייב, אשר בשנת 1659 קיבל מעמד של אקדמיה.
ב-1667, לאחר מרד הקוזאקים של בוגדן חמלניצקי, היא סופחה לקיסרות הרוסית תחת תנאי הסכם אנדרוסובו.
באופן רשמי, קייב נותרה תחת שלטון צבא זפורוז'יה, אך למעשה העיר הייתה תחת שליטת ממשל מוסקבה, אך למרות זאת העיר המשיכה לחיות את חייה, ונהנתה מממשל עצמי.
על פי "השלום הנצחי" של 1686, קייב עברה לבסוף למדינת חסות של מדינת מוסקבה.
בשנת 1797 הוקם מחוז קייב.
יריד החוזים השנתי (בינואר) הועבר מדובנו לקייב.
אירועים אלה חידשו את קשריה של קייב עם האזורים המערביים ותרמו לזרימה של פולנים, בעיקר בני האצולה, שתפסו מקום משמעותי בחיי קייב עד למרד הפולני של 1830-1831. בתקופה זו, ממשלת מוסקבה נקטה צעדים להפיכת קייב, באמצעות רוסיפיקציה וגירוש האוכלוסייה הפולנית והיהודית, "לעיר רוסית טהורה".
בשנת 1853 נבנה הגשר הראשון מעל הדנייפר.
בשל אופייה הגבולי של קייב, חיל מצב מוסקוביטי הוצב שם באופן קבוע.
בתחילת המאה ה-18 הושלמה בנייתו של מבצר פצ'רסק.
בתקופת האימפריה הרוסית, קייב הייתה עיר פרובינציאלית גדולה, החמישית בגודלה אחרי הערים הקיסריות סנט פטרסבורג, מוסקבה, ורשה ואודסה.
בשנת 1840 בוטל החוק הליטאי.
הרשויות המקומיות הרוסיות הקדישו תשומת לב לא רק לפיתוח פודיל וסטארוקייבסקה גורה ההיסטוריים, אלא גם לפיתוח התשתיות של האזורים הסובבים - בסרבקה, חרשצ'אטיק, פצ'רסק וכו'.
הרחוב הראשי של העיר היה וולודימירסקה, ומרכז חיי העסקים היה ירידי החוזים בכיכר קונטרקטובה.
במאה ה-19 הופיעו האוניברסיטה ובית האופרה הראשונים בקייב, הותקנו הטלפון והטלגרף, וחשמלית קייב החלה לפעול.
למרות המדיניות החברתית-כלכלית הליברלית, הממשלה הקיסרית ביצעה רוסיפיקציה קפדנית של האוכלוסייה הפולנית, האוקראינית והיהודית המקומית.
ב-6 באוגוסט 1911, תושבי קייב זכו לצפות בספינת האוויר האוקראינית הראשונה, "קייב", באורך 35 מטרים, טסה מעל הבירה, והמשיכה לבצע טיסות מסחריות עד אוגוסט 1912. ספינת האוויר תוכננה על ידי מהנדס תכנון אוקראיני, תושב קייב בולט, פדור אנדרס.
היא פעלה בין כיכר דומה (כיום כיכר העצמאות) לאי טרוחאנוב.
מחיר הכרטיס באותה תקופה היה 50 קופיקות, והייתה הנחה לסטודנטים.
ב-1917 בכיבוש גרמני, פולני, שימשה כבירת הרפובליקה העממית של אוקראינה, אך נכבשה על ידי הבולשביקים ב-1920 בסופו של דבר.
ב-8 בפברואר 1918 נכבשה העיר על ידי הבולשביקים, אך לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק, היא שוחררה על ידי כוחות המעצמות המרכזיות.
מ-29 באפריל עד 14 בדצמבר 1918, קייב הייתה בירת המדינה האוקראינית, בראשות ההטמן פאבלו סקורופדסקי.
לאחר הפלת ההטמנה, מדריך האו"ם נכבש בקייב עד 14 בפברואר 1919.
בפברואר 1919, העיר נכבשה מחדש על ידי הבולשביקים, באוגוסט על ידי כוחותיו של אנטון דניקין, ובדצמבר שוב על ידי הבולשביקים.
ב-7 במאי 1920, קייב נכבשה מחדש על ידי כוחות בעלות הברית של צבא האו"ם והצבא הפולני במהלך מלחמת ברית המועצות-פולנית.
בירת אוקראינה נקבעה אז בחרקוב, וקייב חזרה למעמדה כעיר הבירה ב-1934. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הונהגה תנועת אוטובוסים וטרוליבוס בקייב, נבנה גשר יוג'ניה בוש, הופעלה מרכזיית הטלפונים האוטומטית הראשונה, ואורגנה מערכת חימום מרכזית.
ב-1941 בעקבות קרב קייב נכבשה קייב על ידי גרמניה הנאצית וב-5 בנובמבר 1943 שוחררה.
העיר הוכרזה כעיר גיבורה של ברית המועצות.
במהלך תקופה זו, בפרט, התרחשה הטרגדיה בבאבי_יאר.
ב-1961 פקדה את העיר מפולת בוץ הידועה
בשם טרגדיית קורניבקה אשר בה נספו לפי מקורות לא רשמיים כ-1,500 מתושבי העיר.
ב-1986 נפגעה העיר מאסון צ'רנוביל, שאירע כ-100 ק"מ צפונית לעיר.
בשנת 1977, האולפן האוקראיני לסרטים דוקומנטריים הוציא סרט על ההיסטוריה של קייב.
מ-1991 קייב היא בירת אוקראינה העצמאית.
בשנים 2004–2005 התרחשה בעיר המהפכה הכתומה, שבראשה עמד ויקטור יושצ'נקו.
ב-2012 קייב, הייתה אחת מארבע הערים שאירחו את יורו 2012 ובשנים 2013–2014 פרצו מחאות, הפגנות ועימותים אלימים באירועים שכונו יברומאידן.
העימותים האלימים הביאו לעשרות הרוגים ולהשתלטות ארגוני האופוזיציה הלאומניים על בנייני ממשל ובניין עיריית קייב.
בפברואר 2014 הודיע ראש העירייה על עזיבתו את מפלגת השלטון, מפלגת האזורים.
ב־24 בפברואר 2022 התחילה הפלישה הרוסית לאוקראינה שבמהלכה התרחש הקרב על קייב שהסתיים ב-31 במרץ 2022.
קייב בנויה משני צידי נהר הדנייפר שזורם דרומה לים השחור.
גאוגרפיית קייב שייכת לאזור הגאולוגי של פולסיה אך ייחוד מבנה הקרקע מייחד אותה מהאזור הסובב אותה.
החלק העתיק יותר (החלק המערבי) מיוצג על ידי מספר רב של גבעות מיוערות, עמקים ונהרות קטנים.
הרמה היא חלק מהאזור הרחב יותר הנקרא "Prydniprovska" שמתחבר לגדה המערבית של נהר הדנייפר.
העיר התרחבה מזרחית לנהר רק במאה ה-20.
חלקים נרחבים של עמק הדנייפר יובשו מלאכותית על ידי הטמנת חול והם מוגנים על ידי סכרים.
הדנייפר יוצר מערכת של פלגים, איים ונמלים בתוך תחומי העיר.
העיר היא אזור מפגש של נהרות הדסנה עם מאגר המים קייב (בצפון) ומאגר המים קניב (בדרום).
קייב היא בירת אוקראינה, והיא העיר הגדולה והמטופחת ביותר במדינה.
רחובותיה רחבים, הבתים העתיקים (יחסית) במרכז העיר שמורים היטב.
השדרה המרכזית רחבה וציבור גדול מתכנס בה בימי חופשה וחגים לטיול או להפנינג.
בעיר מקומות היסטוריים רבים, פארקים מפוארים וגדולים ואטרקציות רבות.
כמו כן בקייב מוקמת האנדרטה בבאבי יאר (Бабий Яр) לזכר יהודי קייב שהובלו למוות על ידי הכוחות הנאצים במלחמת העולם השנייה.
פסל ענק לכבוד אמא מולדת (Родина Мать)
החל מימי שלטונו של יארוסלאב הראשון, נסיך קייב בראשית המאה ה-11 הוקפה העיר, בירת רוס של קייב בחומה שהגדירה את תחומי העיר.
ראשיתה בשער הזהב של קייב (השער הדרומי), ממנו נמתחה החומה אל כיכר העצמאות של ימינו (מאידאן נזאלז'נוסטי), שם ניצב שער ליאדזסקי ("שער הפולנים").
משם נמשך קו החומה במעלה הגבעה, לאורך רחוב קוסטולנה לכיוון מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש.
משם המשיכה החומה לאורך תוואי רחוב ז'יטומיר של ימינו עד ל"שער היהודים" ומשם לאורך תוואי רחוב ירוסלביב ואל של ימינו חזרה לשער הזהב.
במרכז המתחם הוקמה קתדרלת סופיה הקדושה.
גבעה השוכנת במרכז העיר, על גדתו הימנית של הדנייפר.
על הגבעה מספר מונומנטים ומבני דת ושלטון מרכזיים בהם מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש, כנסיית אנדריי הקדוש ומשרד החוץ.
אזור היסטורי של קייב וראיון מנהלי המשתרע למרגלות גבעת וולדימיר ומצפון לה.
זהו אחד מאזוריה העתיקים של העיר, ערש חיי המסחר והמלאכות של העיר עדיין קיימים בו הרבה מסממניו ההיסטוריים והאדריכליים.
אחד מאזורי העסקים, המסחר והתחבורה העיקריים של קייב.
בעוד שדרומו ומרכזו משמרים את האווירה ההיסטורית, בצפונו נמצא אזור תעשייה.
באזור זה נמצאים הנמל, הפוניקולר של קייב, גלגל ענק, האוניברסיטה הלאומית של קייב - האקדמיה מוהילה, ביתו של איוואן מזפה, ביתו של פטר הגדול ועוד.
בעיר פועלת המועצה העירונית המחוקקת (Київська міська рада), ובה 120 חברים.
עיריית קייב היא גוף ההוצאה לפועל והארגון המנהל את ענייני העיר ובראשה עומד ראש העירייה, המכונה ראש האדמיניסטרציה העירונית (באוקראינית: Київська міська державна адміністрація).
ראש עיריית קייב הוא ראש הרשות המבצעת של העיר קייב והוא ראש השלטון המקומי החשוב ביותר באוקראינה.
העומד בראשות העיר קייב הוא אזרח אוקראיני הנבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי קייב לתקופת כהונה בת 4 שנים.
ראש העירייה הנוכחי הוא ויטלי קליצ'קו, שנכנס לתפקידו ב-5 ביוני 2014 לאחר שזכה ב-57% מהקולות בבחירות לראשות העיר שנערכו ב-25 במאי 2014.
מבחינה מנהלית, העיר קייב מחולקת לעשרה רבעים (ראיונים) שכוללים תת-חלוקה ליחידות טריטוריאליות משלהן.
בשנת 2001 נערך ארגון מחדש לחלוקה המנהלית של העיר ובמסגרתה מחולקת העיר לרבעים הבאים:
רובע דסניאנסקי (Деснянський район; על שם נהר דסנה)
רובע דניפרובסקי (Дніпровський район; על שם נהר דנייפר)
רובע אובולונסקי (Оболонський район); כולל השכונה הכפרית והפארק פושצ'ה-וודיציה
רובע שבצ'נקובסקי (Шевченківський район; על שם טאראס שבצ'נקו)
מרבית הרבעים נקראים בשם שכונות, אישים ומיקומים היסטוריים בעיר.
הגדה הימנית של נהר הדנייפר והגדה השמאלית (ובה מספר איים גדולים המסופחים לרבעים שבגדה השמאלית).
הגדה הימנית (Правий Берег) ממוקמת בחלקו המערבי של הנהר ובה האתרים ההיסטוריים של העיר ומרבית מבני הממשל והעסקים.
הגדה השמאלית (Лівий Берег), הממוקמת בחלקו המזרחי של הנהר סופחה לעיר רק במהלך המאה ה-20 והיא ברובה אזורי מגורים.
אזורי תעשייה גדולים ושטחים ירוקים פזורים משני צדי הנהר.
הרפורמה בחלוקה המנהלית של העיר שיצאה לדרך באוקטובר 2001 צמצמה את מספר הרבעים מ-14 לעשרה: שבעה בגדה הימנית של הדנייפר ושלושה בגדה השמאלית של הנהר.
לרבעים הוענקו שמות גאוגרפיים וגבולות הרבעים עברו בצירי התנועה הראשיים.
רובע זאליז'טני (אפריל 1938 - אוקטובר 2001), הפך לרובע סולומיאנקה.
רובע מינסק (עד 1975), שינה שמו לרובע אובולון.
רובע קייב הישנה (היה קיים עד 2001) ואוחד עם הרובע הסובייטי ליצירת רובע שבצ'נקו.
הרובע הסובייטי (התקיים עד 2001), אוחד עם רובע קייב הישנה ליצירת רובע שבצ'נקו.
רובע לנינגרד (אפריל 1973 - 2001), אוחד עם רובע ז'ובטני, הרובע הסובייטי ורובע שבצ'נקו ליצירת רובע סביאטושין
רובע ראחיב-סביאטושין (ינואר 1924 - אפריל 1973) היה חלק מרובע סביאטושין עד 1973 והפך לרובע לנינגרד.
רובע סביאטושין ההיסטורי (1918 - 1924), הוקם כחלק מהרפורמות של פבלו סקורופדסקי.
רובע חרקוב (עד 2004), אוחד עם רובע דרניציה
על אכיפת החוק ושמירת הסדר בעיר אחראית משטרת קייב (רשמית, מינהל משרד הפנים בקייב).
משטרת קייב אחראית על סידורי האבטחה במקומות הציבוריים לרבות הרכבת התחתית של קייב שבה פועל כוח שיטור נפרד.
מערכת הרכבת התחתית של קייב נחשבת בחלקיה השונים לבונקר צבאי ועל כן בכניסותיה מותקנות מערכות אזעקה באמצעות לייזר נגד מסתננים.
אזכורים על יהודים בקייב נמצאו החל מהמאה ה-10. מכתב קייב המפורסם, המסמך העתיק ביותר הקיים היום שבו מוזכרת העיר בשמה, נכתב בשפה העברית על ידי אנשי הקהילה הכוזרית-יהודית בעיר.
בכרוניקות הרוסיות מסופר שיהודים מהממלכה הכוזרית ניסו לייהד את הנסיך ולדימיר הראשון, אך הוא בחר להתנצר.
בנימין מטודלה ופתחיה מרגנסבורג מזכירים את קייב כעיר גדולה של יהודים.
חסרות ידיעות על היישוב היהודי בתקופת הכיבוש המונגולי, אך בכיבוש הליטאי ידוע שוב על קהילה יהודית.
בשנת 1482 העיר נכבשה על ידי מושל קרים מנגלי-גירי, יהודים רבים נהרגו ואחרים נלקחו בשבי לקרים.
ב-1495 כשהעיר חזרה לליטא נגזרה על היהודים גזירת גירוש, שבוטלה ב-1503 על ידי המלך סיגיזמונד.
ב-1619 הסוחרים הנוצרים הצליחו ללחוץ על השלטונות, ולהשיג גירוש נוסף ליהודים.
ב-1648 גייסותיו של בוגדן חמלניצקי טבחו יהודים רבים.
בשנת 1654 לאחר הכיבוש הרוסי נאסר על היהודים להתיישב בקייב, כמו בכל רוסיה של אז, ועד חלוקת פולין לא ידוע על קהילה יהודית במקום.
בחלוקת פולין השנייה ב-1793 חודשה הקהילה היהודית על ידי יהודים מבלארוס וליטא והתחילה לגדול במהירות.
בין 18 ל-20 באוקטובר 1905 התקיים בעיר פוגרום נוסף נגד האוכלוסייה היהודית, כאשר המשטרה סייעה שוב לפורעים ואף הסיתה נגד היהודים.
בעיר התקיימה קהילה קראית של קראי מזרח אירופה.
משפחה זו הקימה את בית הכנסת הקראי בקייב, מבנה מפואר הניצב לא רחוק משער הזהב.
בית הכנסת נחנך ב-1902 ותפקד עד תחילת השלטון הסובייטי.
בשנת 1946 היה בית כנסת אחד פעיל בעיר.
לפי נתוני הקונגרס היהודי האוקראיני האוכלוסייה היהודית בעיר מונה כ-110,000 נפש.
בקייב מרוכזים המשרדים של הארגונים היהודיים המקומיים והזרים, ביניהם חב"ד, הג'וינט, הסוכנות היהודית ועוד.
כיום חלה התפתחות גדולה במעמדה של הקהילה היהודית בקייב.
עם זאת עדיין נחשבת דניפרו למרכז יהודי חשוב.
נכון ל-2019 קיימות הרבה קהילות, ולהם 3 בתי ספר: בית ספר היהודי הראשי בקייב "אור אבנר" שנפתח ע" לב לבייב והרב הראשי לקייב יונתן בנימין מרקוביץ' בשנת 2001, השני שמחה, שיסד השליח הרב דב בער קרסיק, ונציגות של הסוכנות היהודית.
והשלישי, נפתח על ידי קהילת "אורח חיים"
משמאל לימין: האקדמיה הדיפלומטית, משרד החוץ (מאחורי האנדרטה לנסיכה אולגה) ומנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש}}
קייב היא מרכז כלכלי ותעשייתי מרכזי של המדינה.
זוהי העיר הגדולה ביותר באוקראינה במונחים של אוכלוסייה ופעילות עסקית.
נתונים רשמיים מראים שבין 2004 ל-2008 כלכלת קייב השיגה ביצועים טובים יותר משאר המדינה, וצמחה בממוצע של 11.5% בשנה.
לאחר המשבר הפיננסי העולמי שהחל ב-2007, כלכלת קייב סבלה מאוד ב-2009: התוצר האזורי הגולמי ירד ב-13.5%.
למרות השיא, הירידה בפעילות הייתה נמוכה ב-1.6 נקודות אחוז מהממוצע הארצי.
הכלכלה בקייב, כמו שאר אוקראינה, התאוששה במקצת ב-2010 וב-2011. קייב היא עיר בעלת הכנסה בינונית והמחירים כיום דומים להרבה ערים אמריקאיות בינוניות (כלומר נמוכים משמעותית מאשר במערב אירופה).
מכיוון שהעיר מתהדרת בבסיס כלכלי גדול ומגוון ואינה תלויה באף תעשייה או חברה מסוימת, שיעור האבטלה שלה נמוך יחסית ועומד על 3.75% בלבד בין השנים 2005–2008. אף על פי ששיעור האבטלה זינק ל-7.1% ב-2009, הוא נשאר הרבה מתחת לממוצע הארצי של 9.6%.
נכון ליולי 2019, המשכורת החודשית הממוצעת נטו בקייב הגיעה ל-16,249 הריבניה (560/EUR/630 USD)
קייב היא המרכז הבלתי מעורער של עסקים ומסחר באוקראינה, ביתן של החברות הגדולות במדינה כמו, נפטוגז וקייבסטאר.
בשנת 2010 היוותה העיר 18% מהמכירות הקמעונאיות הארציות ו-24% מכלל פעילות הבנייה.
נדל"ן הוא אחד היסודות בכלכלת קייב.
מחירי הדירות הממוצעים הם מהגבוהים בארץ ומהגבוהים במזרח אירופה.
קייב גם מדורגת במקום גבוה בתחום הנדל"ן המסחרי, מכיוון שכאן נמצאים בנייני המשרדים הגבוהים ביותר במדינה (כגון גוליבר, פארוס) וכמה ממרכזי הקניות הגדולים באוקראינה (כגון Ocean Plaza ,Dream Town).
התעשיות העיקריות בקייב כוללות תעשיות קלות ומזון, ייצור כימי, הנדסת מכונות, תרופות, מטלורגיה, ייצור מטוסים, דפוס, כולל הוצאה לאור, הדפסה והעתקה של מדיה מוקלטת.
המכון לתחבורה נפט ממוקם גם בקייב.
אוניברסיטת קייב על שם טאראס שבצ'נקו פועלת משנת 1834, והיא אחת מהאוניברסיטאות הגדולות והיוקרתיות בקייב ובאוקראינה בכלל.
בעיר קיימת אוניברסיטה ציבורית ותיקה למקצועות הרפואה על שם בוגומולטס הפועלת משנת 1841. כמו כן ב-1992 הוקמה בעיר "האוניברסיטה הרפואית בקייב" - מוסד פרטי להשכלה גבוהה.
בעיר פועלת גם האוניברסיטה הלאומית למדעי התעופה משנת 1933, ובאוניברסיטה "פוליטכניון" למקצועות ההנדסה לומדים כ-36 אלף סטודנטים מכל העולם.
בעיר קיימות אוניברסיטאות ייעודיות למשפטים, ספורט, ועוד.
בסך הכל כיום יש בעיר כ-70 מוסדות שונים להשכלה גבוהה בכל הדיסציפלינות.
בעיר פועלות מספר מוסדות תרבות לרבות מספר תיאטראות.
שידורי טלוויזיה החלו בשנת 1956 והערוץ הראשון מהווה יורש של הערוץ שהחל לשדר אז.
כדורגל הוא הספורט הפופולרי ביותר בקייב.
הקבוצה הבולטת בעיר היא דינמו קייב שזכתה גם בהצלחות בינלאומיות.
באצטדיון בעיר התקיים טקס הפתיחה של משחקי יורו 2012.
קייב אירחה את תחרות הזמר של האירוויזיון פעמיים: ב-2005 וב-2017.
בקייב ממוקמים מספר אתרי מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו ובהם: לאוורת קייב-פצ'רסק שהוקם בשנת 1051 ונחשב לאחד העתיקים בעיר, וקתדרלת סופיה הקדושה המהווה נקודת ציון חשובה בנוף העירוני.
התחבורה הציבורית בקייב כוללת רכבת תחתית (קייבסקיי מטרופוליטן), אוטובוסים ומיניבוסים, טרוליבוסים, חשמליות, שירות מוניות ורכבל.
קיימים גם שירותי רכבת ורכבת בין־עירונית.
תחנת הרכבת המרכזית, קייב פסז'רסקי נמצאת מדרום למרכז העיר ההיסטורית, והיא מוקד (האב) התחבורה הראשי של העיר.
בתחומי העיר נבנו מספר גשרים מעל הדנייפר.
חלקם גשרים למכוניות ואחרים לרכבות.
מתוכו בניית מערך גשרים חדש שבנייתו החלה בשנת 1993. המערך צריך לכלול 3 גשרים ובנייתו הייתה צריכה להסתיים בשנת 2008. בשנת 2015 בית משפט חייב את החברה המבצעת "מוסטובוד" בבעלות ולדימיר פרודיבוס להחזיר לקופת העיר כסף ששולמו.
בשנת 2018 בניית הגשר חודשה אך נכון לשנת 2022 טרם הסתיימה.
קייבו ורונה (באיטלקית: Associazione Calcio ChievoVerona) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר ורונה.
הקבוצה המקצוענית פעלה משנת 1929 עד לשנת 2021, חזרה לפעול בשנת 2024, ונכון לעונת 2025/2026 משחקת בסרייה ד', הליגה האיטלקית הרביעית.
קבוצת הכדורגל הוקמה בשנת 1929, והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה בעונת , ושיחקה בליגה הראשונה ברציפות עד עונת .
הקבוצה לא זכתה מעולם בתואר משמעותי כלשהו.
בעונת קייבו קבלה הזדמנות להשתתף בליגת האלופות לאחר פרשת השחיתות של הכדורגל האיטלקי, כנציגה הרביעית של איטליה, אבל היא הפסידה לקבוצת לבסקי סופיה הבולגרית 2:4 בסיכום שני המשחקים.
בסיום אותה עונה קייבו ירדה ליגה במחזור האחרון.
אחרי עונה אחת בסרייה ב' הצליחה קייבו לסיים במקום הראשון וחזרה לסרייה א'.
מעונת הקבוצה שיחקה ברציפות בליגה האיטלקית הראשונה עד עונת , בה סיימה במקום האחרון בליגה וירדה לליגה השנייה.
כינויה של הקבוצה הוא "החמורים המעופפים" או "ג'אלובלו" (הצהובים- כחולים).
ביולי 2021, לאחר שתי עונות בסרייה ב', הורדה קייבו לסרייה ד' לאחר שלא הצליחה להוכיח את יציבותה הכלכלית.
המועדון הוכרז כפושט רגל וישחק בעונת 2021/2022 בסרייה ד'.
עם זאת, ב-21 באוגוסט, הודיעה קייבו כי לא הצליחה להירשם אף לסרייה ד', בשל אי מציאת רוכשים למועדון והמועדון חדל מלהתקיים.
קבוצת הנוער ממשיכה לשחק תחת השם "קייבו ורונה".
משנת 1986 משחקת קייבו ורונה באצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי, המכיל 39,211 מקומות ישיבה, וחולקת אותו עם היריבה העירונית הלאס ורונה.
למעשה, זהו הדרבי היחידי בעיר ורונה, והמשחקים בין שתי הקבוצות נקראים "דרבי דלה סקאלה" על שם המשפחה האריסטוקרטית דלה- סקאלה( סקאליירי) מהמאה ה-13 וה-14, ששלטה באזור ורונה בימי הביניים ותקופת הרנסאנס המוקדמת.
בעונת 2001/2002 היריבות הגיעה לשיאה כאשר שתי הקבוצות שיחקו בסרייה א', כשבאותה העונה למעשה התקיים הדרבי הראשון בין הקבוצות בו ניצחה הלאס 2–3 את קייבו, כשניצחה את ורונה 1–2 במשחק השני ביניהם.
מפגש זה הפך את ורונה לעיר החמישית בסרייה א' שהיה לה דרבי עירוני מקומי (עד הפסקת פעילותה של קייבו), ביחד עם: מילאנו, רומא, טורינו וג'נובה.
קייזו אושיו (ביפנית: 牛尾啓三; באנגלית: Keizo Ushio; נולד ב-20 באוקטובר 1951, פוקוסאקי, יפן) הוא פסל באבן וגרניט שנודע ביצירותיו המונוליטיות, המשלבות פשטות חזותית ברעיונות גאומטריים מורכבים.
טכניקת הגילוף שלו מושפעת מהמתמטיקה של רצועת מוביוס, המכונה בדרך כלל משטח חד צדדי וחד-צדדי, שקשה ליצור עם חומרים בעלי משקל וצפיפות רבה.
אושיו זכה בעשרות פרסים בתחום הפיסול, ועבודותיו מוצגות במדינות רבות, ביניהן יפן, ארצות הברית, איסלנד ניו זילנד ספרד נורווגיה וישראל.
הוא למד באוניברסיטת קיוטו עד לשנת 1974 ולאחר סיום הלימודים המשיך ללמוד עוד שנתיים בבית הספר לאמנות.
בשנת 1979 הוא זכה בפרס ראשון בתערוכה ביפן.
בשנת 2003 הוא זכה בתחרות להצבת פסל בכניסה לגשר מיתרים הגדול בעולם, גשר אקשי-קייקיו.
קיי רדפילד ג'יימיסון היא פרופסורית לפסיכולוגיה קלינית וסופרת אמריקאית, מהמומחים הבכירים בעולם להפרעה דו-קוטבית, שבה היא לוקה בעצמה.
נבחרה על ידי המגזין TIME ל"גיבורת רפואה".
אביה של ג'יימיסון היה טייס מטאורולוג בחיל האוויר האמריקאי.
עד שמלאו לה עשר שנים נדדה המשפחה מפלורידה לפוארטו ריקו, לקליפורניה ולטוקיו.
בספרה האוטוביוגרפי "נפש לא שקטה" היא מספרת כי הסתגלה במהירות לתנאים המשתנים וכי ילדותה המאושרת שימשה עבורה בסיס איתן שסייע לה בהמשך.
בשנה האחרונה של לימודי התיכון פקד אותה המשבר הנפשי הראשון.
הוא היה קל יחסית, והיא הצליחה לסיים את לימודיה.
בגיל 18 התחילה את לימודיה לקראת תואר ראשון בפסיכולוגיה, ובגיל 25 התחילה את לימודי הדוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
ב-1974 החלה ליטול ליתיום (ארבע שנים בלבד לאחר שה-FDA אישר אותה לשימוש בטיפול במאניה).
היא סבלה מתופעות לוואי קשות של התרופה, והפסיקה להשתמש בה לאחר חצי שנה.
בתוך שבועות אחדים הידרדר מצבה עד כדי פסיכוזה קשה.
חייה התנהלו כך במשך כעשור שנים.
עמיתיה שהעריכו את יכולותיה ואת הישגיה עמדו לצדה וגוננו עליה מפני עצמה ומפני הסביבה.
באחד משיאי הדיכאון נטלה מנת יתר של ליתיום בשילוב תרופה נגד הקאות, אך ניצלה.
ג'יימיסון האמינה כי יש ביכולתה לחולל שינוי בהתייחסות להפרעה הדו־קוטבית ולטיפול בה, וב-1981 פתחה ב-UCLA מרפאת חוץ - המרפאה להפרעות אפקטיביות - שהפכה בתוך זמן קצר למרכז להוראה ולמחקר.
המרפאה שמה דגש על טיפול תרופתי בשילוב פסיכותרפיה, במקום להשתמש בתרופות בלבד.
ב-1985 יזמה ג'יימיסון, בשיתוף התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תוכנית קונצרט המבוססת על חייהם ועל יצירותיהם של מלחינים שסבלו מהמחלה, ובהם רוברט שומאן, הקטור ברליוז והוגו וולף.
הקונצרט נחל הצלחה והפך בסיס לסדרת קונצרטים שבוצעו ברחבי ארצות הברית ושודרו בטלוויזיה הציבורית.
ג'יימיסון היא פרופסורית לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס ופרופסורית כבוד לאנגלית באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד.
ג'יימיסון חיברה בשנת 1990 את ספר היסוד הקלאסי על הפרעה דו-קוטבית - "Manic-Depressive Illness" (בשיתוף פרדריק ק.
לקראת יציאתו לאור של ספרה "Exuberance: The Passion for Life" בשנת 2004, הסבירה ג'יימיסון בראיון כי כבעלת מזג תוסס ונמרץ כמהה כל חייה לשקט ולשלווה.
בסופו של דבר בחרה בדרך של "סער ופרץ" המלווה במשמעת ברזל.
דרך זו עדיפה בעיניה על ניהול חיים "משמימים עד אימה".
בספרה "Touched with Fire: Manic-Depressive Illness and the Artistic Temperament", שראה אור בשנת 1993, הדגימה ג'יימסון כיצד מופיעה הפרעה דו-קוטבית בקרב משפחות אמנים ואנשים בעלי הישגים גבוהים.
כדוגמה לכך ציינה את לורד ביירון ואבותיו.
כמו כן, דיווחה על מחקר הטוען כי 15 אחוז מהאנשים המאובחנים כלוקים בהפרעה דו-קוטבית מעולם לא חוו דיכאון, ולמעשה הם במצב קבוע של היפומאניה.
כדוגמה לכך ציינה את נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט.
בספר "הלילה ממהר לרדת: להבין את ההתאבדות", שראה אור בשנת 1999, הציגה ג'ימיסון מחקר השוואתי מקיף של מקרי התאבדות.
הספר עוסק בהרחבה בתגובות להתאבדות מהיבטים היסטוריים, דתיים ותרבותיים.
אחד הפרקים בו הוקדש ליחסם של קובעי המדיניות ושל דעת הקהל האמריקאית לנושא זה.
הספר נכתב בעקבות התאבדותו של חבר קרוב, שאובחן כבעל הפרעה דו-קוטבית.
השניים כרתו ברית והבטיחו זה לזה כי כל אימת שיחושו בנטייה אובדנית גוברת יבלו יחדיו שבוע בקוטג', אלא שהחבר לא קיים את הברית ולא יצר עמה קשר לפני שהתאבד.
ג'יימיסון סיפרה באוטוביוגרפיה שלה, "נפש לא שקטה", כי החלפת המונח מניה דפרסיה בהפרעה דו־קוטבית נתפסה אצלה באופן שונה מאשר בקרב רוב המטפלים והחולים.
האחרונים חשו שהשם החדש מעניק לאבחנה אופי מדעי ויבש, ומוריד כך מנטל הסטיגמה הכבד.
היא, לעומת זאת, מצאה שהניסוח מעליב בכך שהוא מטשטש, מגמד ומטייח את המציאות.
היא אף ניסתה להוכיח באמצעות טיעונים מקצועיים מדוע השם החדש מחמיץ את המטרה, חוטא לעובדות ואף שגוי.
לדעתה, הצרכים של המדע בשפה מדויקת ויעדי ההסברה של הפעילים למען נפגעי הנפש מתערבלים יחדיו ויוצרים בלבול ומחלוקת.
אולם אין היא טוענת ש"סילוק סטיגמה דרך שינוי השפה ומאמצי ההסברה לחינוך הציבור" אינם חיוניים, אלא שהם לבדם לא יחוללו את השינויים הדרושים.