tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רבה ורב יוסף תולים שאלה זו, באותה מחלוקת של רבי שמעון, ולכן לפי רבי שמעון שאי כוונה אינה פוסלת בהולכה מכיוון שהיא עבודה שניתן לבטלה, סובר גם כאן שכל בעיה אחרת בהולכה אינה מעכבת את הכפרה.
רבי זירא פוסק שההולכה פסול בה בזר אפילו לפי רבי שמעון, כך גם פסק עולא בשם רבי אלעזר.
הולך בדרכו עקיבא הוא שיר ילדים חרדי, מהאלבום "יהודים הם בני מלכים".
השירים באלבום נכתבו על ידי יהודית שיקמן והולחנו על ידי חיים בנט.
השיר מבוסס על סיפור חז"ל הידוע על התנא רבי עקיבא, שמקורו באבות דרבי נתן:
השיר מכיל בית ופזמון המתארים בקצרה את המעשה, כאשר הפזמון מדגיש את כח התורה כמים שבכוחם לחלחל אפילו באבן כך דברי התורה יכולים אף לחדור ללב אבן.
הולכת רחוק הוא סרט דרמה הישרדות ביוגרפי אמריקאי משנת 2014. הסרט מבוסס על הספר Wild שכתבה שריל סטרייד ב-2012 בו היא מספרת על מסעה האישי במהלך טרק שעברה.
ריס ויתרספון - שריל סטרייד
בובי סטרייד (בתה של שריל סטרייד האמיתית) - שריל הילדה (בת 6)
לורה דרן - ברברה גריי, אמה של שריל
תומאס סדוסקי - פול, הגרוש של שריל
מיכיל האוסמן - ג'ונתן איתו שרי נפגשת באשלנד, אורגון
גבי הופמן - איימי, חברה של שריל ממינסוטה
קווין רנקין - בתפקיד גרג, מטייל שפוגש את שריל במהלך הטרק
ויליאם ארל בראון - חוואי שנותן לשריל לאכול ולהתקלח בחווה שלו
מו מקרי - ג'ימי קרטר - עיתונאי שמראיין את שריל
קין מקרי - ליף, אחיה הצעיר של שריל
בריאן ואן הולט - ריינג'ר שפותח את החנות שלו לשריל לאחר שעות הסגירה
קליפ דה יאנג - אד, מטייל שעוזר לשריל
רן באקלי - ג'ואי החבר המסומם של שריל שהכניס אותה להריון שהסתיים בהפלה
קת'רין דה פראם - סטייסי ג'ונסון, מטיילת ששריל פוגשת
צ'ארלס בייקר - טי ג'יי - אחד מזוג ציידים מפחידים ששריל פוגשת
ג'יי די אברמור - קלינט, הצייד הפחות מפחיד
בת' הול - פקידה במלון בו שוהה שריל לפני תחילת הטיול
ג'אן הואג - אנט אשתו של פרנק
אן ג'י בירד - ורה, סבתא של קיילי
איבן אוטול - קייל, ילד צעיר
ג'ייסון ניואל - אביה של שריל
שריל סטרייד עצמה מופיעה בהופעת קמע בתחילת הסרט כשהיא מורידה את שריל במלון
בשנת 1995, שריל מחליטה לטייל יותר מאלף מיילים בשביל הרכס הפסיפי (PCT) לבד כדי לרפא את עצמה לאחר גירושיה, מות אמה, ושנים של התנהגות פזיזה והרסנית.
ב-3 באוגוסט 2013 הקנדי ז'אן־מארק ואלה הוחתם לביים את הסרט.
צילומי הסרט החלו ב-11 באוקטובר 2013.
הסרט זכה לביקורות חיוביות, עם הרבה שבחים על ההליכה והביצועים הפיזיים והנפשיים של ריס וויתרספון והבימוי של ז'אן־מארק ואלה.
הוֹלָכַת כלבים, נקראת לעיתים בעברית "דוגווקר" היא פעולת ההולכה של כלב, בדרך כלל ממעונו של הכלב וחזרה.
זו פעולה בסיסית בגידול כלבים – הוצאתם לטיול מאפשרת לכלבים עשיית צורכיהם מחוץ לבית, פעילות גופנית כריצה או הליכה, הימצאות בשמש, וכן מאפשרת תגובה חברתית עם כלבים אחרים.
פעולה זו מתבצעת לעיתים במיקור חוץ, כאשר בעל הכלב שוכר את שירותו של אדם אחר שיוליך את כלבו.
בבריטניה נעשה סקר בקרב 1,000 בעלי כלבים, שמצא כי אחד מכל חמישה בעלי כלבים אינו מוציא את הכלב שלו על בסיס יומי.
השירות של הולכת כלבים נועד לספק מענה לאותם אנשים שאינם יכולים או אינם רוצים להוציא את כלביהם, באופן עקבי או חד-פעמי.
מוליכי כלבים עשויים להוליך גם כמה כלבים בעת ובעונה אחת.
בישראל, לפי חוק צער בעלי חיים, חובה לאפשר לכל כלב פעילות גופנית לפחות פעמיים ביום למשך 30 דקות בכל פעם.
הולמר ארן איולפסון (באיסלנדית: Hólmar Örn Eyjólfsson; נולד ב-6 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת הבלם בוואלור ובנבחרת איסלנד.
איולפסון, בנו של שחקן העבר והמאמן איולפור סבריסון, החל את הקריירה ב-HK ושיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון כבר בגיל 16. בשנת 2007 נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה באיסלנד.
באותה שנה נמנה עם סגל נבחרת איסלנד לאליפות אירופה עד גיל 17 ובמהלך הטורניר שיחק בעיקר כקשר.
בהמשך הקריירה הוצב מעת לעת בקבוצות שבהן שיחק גם בעמדת המגן הימני.
ב-2008, עוד בטרם מלאו לו 18 שנים, עבר איולפסון לווסטהאם יונייטד ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון.
שנה לאחר מכן הושאל לצ'לטנהאם טאון מהליגה הרביעית באנגליה ולאחר מספר חודשים עבר לרוסלארה מליגת העל הבלגית.
בתום עונת נשרה רוסלארה לליגה השנייה ואיולפסון שב לווסטהאם.
הוא חזר אמנם לשחק בקבוצת הנוער אך נמנה עם סגל הקבוצה הבוגרת במספר משחקי ליגה.
ב-2011 עבר לבוכום מהבונדסליגה השנייה.
משמיעט לשחק במדי הקבוצה, עבר איולפסון ב-2014 לרוזנבורג מליגת העל הנורווגית, ובשתי עונותיו בקבוצה זכה עמה בשני דאבלים והעפיל לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2015/16. בדצמבר 2016, תום העונה בליגה הנורווגית ואמצע העונה בליגת העל הישראלית, נמכר למכבי חיפה תמורת מיליון יורו.
אחרי עונה לא טובה במכבי חיפה הושאל הבלם ללבסקי סופיה ל-4 שנים.
ב-15 במאי 2018 חתם הולמאר רשמית בלבסקי סופיה.
ב-19 בספטמבר 2020 חזר לרוזנברג וחתם לשלוש שנים.
במאי 2012 זומן לראשונה לסגל נבחרת איסלנד ואת הופעת הבכורה ערך ב-30 במאי כשנכנס כמחליף בהפסד 3:2 לנבחרת שוודיה.
הולך בדרכי הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1944 בבימויו ובהפקתו של לאו מקארי עם בינג קרוסבי ובארי פיצג'רלד בתפקידים הראשיים.
התסריט של דדלי ניקולס מבוסס על סיפור קצר של לאו מקארי.
הסרט הוא על כומר צעיר, האב או'מלי, המתמנה להחליף כומר ותיק שמכהן כראש כנסייה וקהילה במנהטן עשרות שנים.
בינג קרוסבי שר בסרט חמישה שירים שאחד מהם הפך ללהיט.
הסרט היה שובר קופות במקום ראשון בשנת 1944. הוא היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה בשבעה:
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר – בינג קרוסבי
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר – בארי פיצג'רלד.
הוא היה גם מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (מקרה ייחודי - מאז שונה הנוהל והופסק להעניק לשחקן שתי מועמדויות לפרס אוסקר על אותו סרט).
פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר – השיר "Swinging on a Star" אותו שר בינג קרוסבי עם מקהלת ילדים.
השיר הפך ללהיט עם ביצועים רבים של פרנק סינטרה, ברל אייבס, אוסקר פיטרסון, רוזמרי קלוני ועוד.
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר ופרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר (קטגוריה שבוטלה ב-1957).
הסרט זכה גם בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (לאו מקארי) ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (בארי פיצג'רלד).
השיר "Too Ra Loo Ra Loo Ral" שחובר ב-1913 הפך ללהיט לאחר ביצועו על ידי בינג קרוסבי וזכה לגרסאות כיסוי רבות של בובי דארין, דין מרטין, רוזמרי קלוני, פרי קומו, קוני פרנסיס ואחרים.
הצלחת הסרט הביאה להפקת הסרט פעמוני סנט מרי עם בינג קרוסבי בתפקיד או'מלי לצד אינגריד ברגמן.
ב-1962 הפיקה חברת ABC, סדרת טלוויזיה בשם זה עם ג'ין קלי בתפקיד או'מלי.
ב-2004 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספריית הקונגרס.
האב צ'ארלס "צ'אק" או'מלי (בינג קרוסבי) נשלח לכנסיית סנט דומיניק בניו יורק על ידי הבישוף, להחליף את האב פיצגיבון (בארי פיצג'רלד) שעומד בראש הכנסייה והקהילה המקומית זה 45 שנים.
פיצגיבון מתקשה לתפקד והכנסייה שלו שקועה בחובות כבדים וממושכנת.
או'מלי מתוך כבוד ונימוס, לא מגלה לו שנשלח להחליפו ופיצגיבון חושב שהוא נשלח לשמש כעוזרו.
הכנסייה נמצאת ברובע עני והנערים מסתובבים ברחובות ומתדרדרים לפשע המתחיל בגנבות קטנות.
או'מלי הוא גם זמר, פסנתרן ומחבר שירים.
הוא מצליח לשכנע את מנהיג הנערים, טוני סקפוני (סטנלי קלנמנטס), לארגן את הנערים הסרים למרותו ל"מקהלת סנט דומיניק".
קולותיהם מעצבנים את פיצגיבון והוא אינו מרוצה מעבודתו של או'מלי.
או'מלי גם תומך בקרול (ג'ין הת'ר), בחורה בת 18 שברחה מהוריה ופיצגיבון דוחה אותה.
פיצגיבון הולך להתלונן אצל הבישוף אבל כבר בתחילת השיחה מתברר לו שהבישוף מרוצה מאו'מלי והוא מציע אותו כמחליפו.
פיצגיבון חוזר מדוכא לכנסייה ומחליט לעזוב ולשוטט בעיר בגשם שוטף אך שוטר מחזיר אותו.
או'מלי מרגיע אותו, שניהם שותים כוסית ופיצגיבון מגלה לו שהוא מתגעגע לאמו הקשישה באירלנד.
או'מלי שר לו את שיר הערש האירי "Too Ra Loo Ra Loo Ral" ופיצגיבון נרדם.
או'מלי פוגש את חברתו לשעבר ג'ני לינדן (ריזה סטיבנס) שהיא כעת זמרת במטרופוליטן אופרה בעלת שם בינלאומי.
היא שרה את ההבנרה מתוך כרמן.
או'מלי מסביר לה מדוע נפרד ממנה כי החליט ללכת בדרכו ולהפוך לכומר.
הכנסייה עולה באש ונדרש סכום של אלפי דולרים כדי לשקמה.
או'מלי ומקהלת הילדים מציגים למנהלי האופרה שני שירים: "Going my Way", שיר רגוע שלא מתקבל ו-"Swinging on a Star", שיר עליז עם הומור, שמתקבל.
בקונצרט מצליחים להשיג תרומות בסך 3,500 דולר.
או'מלי מודיע לפיצגיבון כי הבישוף החליט לשלוח אותו לכנסייה אחרת הנמצאת בבעיות.
או'מלי מצליח להביא את אמו הקשישה של פיצגיבון מאירלנד ומפתיע אותו בכך במסיבת הפרידה, בערב חג המולד.
פיצגיבון מחבק את אמו, הילדים שרים את "Too Ra Loo Ra Loo Ral" כשאו'מלי חומק בחשאי לתפקידו החדש.
הולמס & ווטסון הוא סרט קומי אמריקאי שבוים ונכתב על ידי הישראלי-אמריקאי איתן כהן.
בסרט כיכבו וויל פרל, ג'ון סי.
ריילי, לורן לפקוס, רוב בריידון, קלי מקדונלד, רבקה הול, רייף פיינס ויו לורי.
הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2018 והופץ על ידי סרטי קולומביה.
הסרט נכשל בקופות, ספג ביקורות שליליות רבות וזכה בפרס פטל הזהב (פרס ראזי) בקטגוריית הסרט הגרוע ביותר לשנת 2018, בנוסף הוא זכה בקטגוריית הרימייק הגרוע, שחקן המשנה הגרוע לג'ון ס.
ריילי והבמאי הגרוע ביותר לאיתן כהן.
ביולי 2008 דווח כי סאשה ברון כהן יגלם את שרלוק הולמס ווויל פרל יגלם את ד"ר ווטסון, בגרסה קומית של שרלוק הולמס בהפקת ג'אד אפטאו, לפי תסריט שנכתב על ידי איתן כהן עבור סרטי קולומביה
ריילי יככבו בסרטו של איתן כהן.
ב-14 בנובמבר 2016, לורן לפקוס לוהקה לסרט לגלם את מילי, מושא אהבתו של שרלוק.
ב-17 בנובמבר 2016, רוב בריידון, קלי מקדונלד, רבקה הול הצטרפו לצוות השחקנים.
ב-6 בינואר 2017, הצטרפו גם רייף פיינס ויו לורי.
הצילומים החלו בתחילת דצמבר 2016 בלונדון באולפני שפרטון.
בתחילת פברואר 2017, צוות הצילום התמקם בהמפטון קורט.
תחילה הסרט תוכנן לצאת להקרנות מסחריות ב-3 באוגוסט 2018. באוגוסט 2017, התאריך הוזז ל-9 בנובמבר 2018 שמאוחר יותר נדחה ל-21 בדצמבר 2018. במזרח אירופה הסרט שוחרר ב-24 בינואר 2019.
הולמסינה (שם מדעי: Holmesina) הוא סוג של דלשינאי שנכחד מסדרת הארמדילאים שהשתייך למשפחה הנכחדת פמפתריים (Pampatheriidae).
יצור זה היה גדול מהרבה מהארמדילים החיים.
הוא הגיע לאורך של 2 מטרים ושקל מעל 227 קילוגרם.
הארמדיל הגדול ביותר בימינו, ארמדיל ענק מגיע רק למשקל 54 קילוגרם.
ליצור היה שריון עבה כמו הארמדילאים אך שונה בעיצובו, ונראה שהם לא יכלו להתכדר לכדור להגנה.
הם גם נראו שונה מהגליפטודוניים, ארמדילי ענק שחיו יחד איתם באמריקה הדרומית.
במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה יצורים אלה נעו צפונה מברזיל עד לדרומה של ארצות הברית שם הם נמצא בעיקר בטקסס ובפלורידה, יחד עם מינים רבים מהפאונה של אמריקה הדרומית.
ככל הנראה יצורים אלה ניזונו בעיקר מצמחייה.
בשל גודלם הם לא חששו מטורפים.
כ-8.3 מעלות ממזרח לה נמצאות M81 ו-M82, שתיהן שייכות גם כן לקבוצת M81, וכ-4.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת NGC 2366 שככל הנראה שייכת גם כן לאותה קבוצת גלקסיות.
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-25,000 שנות אור, כרבע הקוטר של שביל החלב.
מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, פחות מ-2% ממסת שביל החלב, אך פחות מ-20% ממסתה, כ- מסות שמש בלבד, היא של חומר נראה ולמעלה מ-80% ממסתה היא חומר אפל שמהותו אינה ידועה.
מהמסה הנראית, רק 8% הם כוכבים ולמעלה מ-90% מהמסה הנראית, כ- מסות שמש היא של גז חופשי.
הגז החופשי יוצר אזורי H I גדולים שבהם נוצרים כוכבים חדשים.
בתוך המעטפות מתרחשת יצירת כוכבים חדשים אינטנסיבית והכוכבים המסיביים והצעירים יוצרים קרינה על-סגולה שמייננת את הגז במעטפות ויוצרת בהם אזורי H II שזוהרים באור אדמדם.
המעטפות שמתנפחות מתנגשות לעיתים זו בזו וכתוצאה מכך הגז נדחס ומתאפשרת יצירה של כוכבים חדשים נוספים.
בגלקסיה יש מקור חזק מאוד של קרינת X שככל הנראה מקורו בחור שחור עם מסה של אלפי מסות שמש ושגורם לענני הגז שסביבו להאיץ ולהתנגש במהירויות גבוהות.
הקרינה גורמת ליינון חזק של החומר שמסביב לחור השחור ולפליטה של קרינה בספקטרום רחב.
תצפיות בתחום התת-אדום מצביעות על קיומו של על-ענק כחול שנמצא בסמיכות לחור השחור ומאבד את שכבותיו החיצוניות, שנסחפות לכיוון החור השחור ותורמות חומר לדיסקת הספיחה שמקיפה אותו.
הוליתריום (שם מדעי: Hulitherium; מילולית: "הבהמה של שבט ההולי " - שבט ילידים בגינאה החדשה) הוא סוג נכחד של יונק כיס גדול שהשתייך למשפחת הדיפרוטודוניים וחי בגינאה החדשה בתקופת הפלייסטוקן.
בסוג זה נכלל מין אחד - Hulitherium tomasetti, על שם הכומר ברארד תומסטי שהביא את מאובני היונק למדענים.
ההוליתריום נראה כמו וומבט, אך היה גדול הרבה יותר מקנגורו אדום - חיית הכיס הגדולה ביותר כיום, והגיע לגובה של מטר בכתפיו, לאורך של 2 מטרים ולמשקל 75–200 קילוגרם בממוצע.
המאובנים שנחשפו של עצמות היונק כוללים בעיקר שרידי גולגולת עדינים, שיניים חזקות, לסת תחתונה, כמה חוליות צוואר ורוב עצם הזרוע, אך כמעט ללא עצמות גפיים אחוריות.
מבנה הגפיים העליונות היה גמיש וארוך ונראה שהם יכלו להזדקף כדי לאחוז בענפים.
ההוליתריום היה דומה לזיגומטורוס האוסטרלי.
ככל הנראה הסוג הקרוב אליו ביותר היה המאוקופיה (Maokopia), גם הוא מגינאה החדשה ושניהם היו קרובים לסוג קולופסיס (Kolopsis) שגם חלק ממיניו חיו בגינאה החדשה.
נראה שאורח חייו היה דומה לאורח החיים של הפנדה הענקית וניזון כמוהו מעלי וקני חזרן שצמחו ביערות הגשם ההרריים של גינאה החדשה.
מכיוון שאורח החיים בגינאה החדשה לא השתנה כמעט נראה שהיונק נכחד עקב הגעת האדם לאוסטרליה.
"הולכת יחפה" הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר הישראלי איתי לוי.
האלבום יצא לאור ב-22 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
"הולכת יחפה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי.
השיר יצא לאור ב-10 במרץ 2020, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום הראשון של לוי, "הולכת יחפה", על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות.
השיר הוא שיר פופ ים-תיכוני בו מתאר לוי מערכת יחסים.
כשיצא השיר, טענו גופי תקשורת רבים כי השיר מכוון כלפי ארוסתו לשעבר של לוי, ממנה נפרד זמן קצר לאחר שהתארסו.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-10 במרץ 2020, יחד עם צאת הסינגל עצמו.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3 מיליון.
דודי פטימר ממעריב סקר את השיר באופן שלילי, באומרו כי השיר "אמנם נשמע כמו להיט פוטנציאלי התפור למידותיו, אך חוטא בנוסחתיות וחוסר מקוריות שבאורח פלא אינן בעוכריו".
סער גמזו מישראל היום סקר את המיני-אלבום בו נכלל השיר בחיוב, ואמר כי כל השירים מתוכו הם "פוטנציאל ללהיט שיחרוך את גלי האתר".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר באופן מעורב, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי.
הולמס היא סדרת טלוויזיה דרמת פשע רוסית המבוססת על דמותו של שרלוק הולמס מסדרת הספרים הבלשית מאת ארתור קונאן דויל, בהפקת חברת Epic Media.
ההפקה נתקלה בקשיים אך הושלמה 5 שנים לאחר תחילת הפקתה.
הסדרה שודרה ברשת +Epic ברוסיה באוקטובר 2025.
ארטיום אוסיפוב – שרלוק הולמס
ויאצ'סלב צ'פורצ'נקו – דוקטור טלגין
איגור דנפרוב – אולג, ראש אבטחה
קונסטנטין וישנבסקי – שופט בדימוס
רומן אובשינוב – פרנקנשטיין, מתאגרף
ההפקה יצאה לדרך באוקטובר 2020, כשהצילומים החלו במוסקבה ובסנקט פטרבורג ב-19 בדצמבר 2020.
הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס (בתרגום מאנגלית: Walk Hard: The Dewey Cox Story) הוא סרט קומדיה משנת 2007 שבוים על ידי ג'ק קאסדן ונכתב על ידי קאסדן בשיתוף פעולה עם ג'אד אפאטו.
ריילי, ג'נה פישר, טים מאדוס וקריסטן ויג.
הסרט מהווה פרודיה על סרטים ביוגרפיים ומתאר את סיפור חייו של כוכב הרוק הפיקטיבי דיואי קוקס (ריילי).
הסרט הוא פרודיה על סרטים כגון "ריי" ו-"הולך בדרכי".
בנוסף, הדמות של קוקס כוללת בתוכה אלמנטים מחייהם של מוזיקאים נוספים כגון רוי אורביסון, גלן קמפבל, בוב דילן, ג'רי לי לואיס, דונובן, ג'ון לנון, ג'יימס בראון, ג'ים מוריסון, קונווי טויטי, ניל דיימונד, האנק ויליאמס ובריאן וילסון.
הסרט גם מציג גרסאות פרודיות לזמרים והרכבים מוזיקליים כגון הביטלס, באדי הולי, ביג בופר ואלביס פרסלי.
חלק מהאמנים המופיעים בסרט כגון אדי ודר וגוסטפייס קילה מופיעים בתור עצמם.
הסרט גם לועג לסגנון המוזיקלי של דייוויד בואי, בילי ג'ואל, ואן דייק פארקס ולז'אנר הפאנק רוק (Punk rock) משנות ה-70.
הסרט הופץ בצפון אמריקה ב-21 בדצמבר 2007 וקיבל תגובות חיוביות ממבקרים, אך נחל הפסד כלכלי והרוויח רק 20 מיליון דולר לעומת 35 מיליון שהושקעו בו.
מאז צאתו, הסרט הפך לסרט פולחן.
בשנת 1946 בעיירה הבדיונית "ספרינגברי" שבאלבמה, דיואי קוקס הצעיר חותך בטעות את אחיו הגדול נייט לשתיים בעזרת המצ'טות של אביהם בזמן משחק.
הטראומה מהאירוע גורמת לדיואי לאבד את חוש הריח שלו.
באותו הערב, דיואי פוגש בשני נגני בלוז ומבין שתחושת האשם שלו על מות אחיו העניקה לו כישרון בנגינת בלוז (על אף שלא החזיק גיטרה מימיו).
בשנת 1953, דיואי מופיע במופע כישרונות בית ספרי ביחד עם להקתו ומנגן את השיר "קחי את ידי".
אביו מסלק אותו מביתם וקורא למוזיקה של דיואי "המוזיקה של השטן" (אזכור לצורה שבה ז'אנר הרוקנרול התקבל בארצות הברית בתחילת דרכו).
דיואי בן ה-14 עוזב את ספרינגברי ביחד עם חברתו בת ה-12 אידית'.
הזוג מתחתן ובהמשך נולד להם ילד.
דיואי מוצא עבודה כמנקה במועדון לילה לקהל אפרו אמריקאי.
באחד הימים, דיואי מחליף את הזמר הראשי, בובי שאד ומרשים את מר לחיים, יהודי חרדי והבעלים של חברת הקלטות.
לחיים מציע לדיואי להוציא סינגל בחברה שלו.
במהלך ההקלטות, דיואי מבצע גרסת כיסוי לשיר "" אך לא מצליח להרשים את מנהל האולפן והאחרון מציע לו הזדמנות אחרונה לפני שיסולק.
דיואי, בייאושו מבצע את השיר "הולך חזק", שיר שהוא כתב בהשראת שיחה שהייתה לו עם אידית'.
השיר הופך את דיואי לכוכב בין לילה.
השיר "הולך חזק" הופך ללהיט מיידי ודיואי מקבל הזדמנות להופיע בקונצרט ביחד עם באדי הולי, ביג בופר ואלביס פרסלי.
לאחר ההופעה, דיואי, תחת שכנועו של המתופף בלהקתו סאם מתנסה בעישון מריחואנה ומתחיל לבגוד באידית'.
אביו של דיואי מיידע אותו שאמו נפטרה בעקבות נפילה מהחלון בזמן שהיא רקדה לצלילי "הולך חזק" ואביו מאשים את המוזיקה של דיואי במות האם.
שבור מהבשורה, דיואי מתנסה בהסנפת קוקאין תחת שכנועו של סאם.
בהשפעת הסם, דיואי מתחיל לנהל אורח חיים פרוע הכולל התמכרות לסמים וליחסי מין.
זמרת המקהלה דרלין מדיסון נכנסת אל חייו של דיואי בתור זמרת ליווי ובין השניים שורר מתח מיני באופן מיידי.
דיואי מתחתן עם דרלין (בזמן שהוא נשוי לאידית'), אך בבואם לממש את נישואיהם, אידית' מופיעה והשתיים עוזבות אותו בכעס.
לאחר מכן, דיואי רוכש סמים משוטר סמוי ונכנס לכלא.
לאחר שהוא משתחרר ועובר גמילה, דרלין חוזרת אל חייו.
הזוג עובר לברקלי שבקליפורניה בשנת 1966, תקופת שבה זמרי רוק התחילו להעביר מסרים אנטי ממסדיים בשיריהם.
הסגנון המוזיקלי החדש של דיואי מושווה לזה של בוב דילן ודיואי דוחה את ההשוואה בכעס (למרות שבסצנה הבאה הוא מבצע גרסה פרודית לאחד משיריו של דילן).
הלהקה של דיואי נוסעת להודו ודיואי מתנסה ב-LSD ביחד עם הביטלס וחווה חזיונות (שנעשו באנימציה בהשראת "הצוללת הצהובה").
דיואי נותן את כל כולו ליצירת שיר בשם "כבשה שחורה" (אזכור לשיר "Smile" של בריאן וילסון), אך לחברי הלהקה כבר נמאס משגעונותיו של דיואי ומהיחס שלו כלפיהם ועוזבים אותו.
דרלין, שגם לא יכולה להתמודד עם התמכרותו לסמים של דיואי, נפרדת ממנו ומתחתנת עם גלן קמפבל.
בזמן שהוא בגמילה נוספת, דיואי זוכה לביקור מרוחו של נייט המבוגר שמפציר בו להפסיק לשקוע ברחמים עצמיים ולכתוב שירים חדשים.
בשנת 1970, דיואי הפך למנחה בתוכנית טלוויזיה משלו, אך לא מצליח לכתוב שירים חדשים.
רוחו של נייט מופיעה שוב ומפצירה בדיואי להשלים עם אביהם.
דיואי נפגש עם אביו, אך האחרון נלחם בו בדו-קרב עם מצ'טות ולבסוף חותך את עצמו לשתיים בטעות.
אביו של דיואי סולח לו על מותו של נייט ורגע לפני מותו, מפציר בדיואי להיות אב טוב יותר לילדיו.
דיואי, שבור ממותו של אביו מתחיל להרוס את הרהיטים בביתו.
דיואי נפגש עם אחד מילדיו ובעצתו מחליט להתחבר עם שאר ילדיו שלא פגש מעולם.
בשנת 1992, דרלין (שהתגרשה מגלן קמפבל) חוזרת אל חייו של דיואי ודיואי, שהבין שכעת עליו לדאוג למשפחתו מקבל את חוש הריח שלו בחזרה.
בשנת 2007, בנו של מר לחיים, דריידל מגיע אל דיואי ומספר לו שהשיר "הולך חזק" הפך לפופולרי בקרב הקהל הצעיר בעזרתו של הראפר "ליטל נאטסק" שסימפל את השיר של דיואי לשירו שלו ומסביר לדיואי שהוא זכה בפרס מפעל חיים על עבודתו המוזיקלית.
דריידל מסביר שהוועדה רוצה שדיואי יופיע בזמן קבלת הפרס.
דיואי מסרב מפחד מהפיתויים והחזרה לסגנון החיים ההרסני, אך בתמיכת משפחתו הוא מחליט להופיע בפעם האחרונה.
דיואי מתאחד עם חברי הלהקה שלו ומבצע בטקס את השיר "דרך יפה" כסיכום לכל מה שעבר בחיים.
לאחר ההופעה, כתובית על המסך חושפת שדיואי מת מהתקף לב כמה דקות לאחר שההופעה נגמרה.
בכתוביות הסיום נראה "דיואי קוקס האמיתי" (מגולם גם הוא על ידי ריילי) מנגן את "הולך חזק".
+שחקנים שלא קיבלו קרדיט על עבודתם בסרטשחקן.יתדמותפול ראדג'ון לנוןג'ק בלאקפול מקארטניג'סטין לונגג'ורג' האריסוןג'ייסון שוורצמןרינגו סטארפטריק דאפי (גרסת הבמאי)עצמומורגן פיירצ'ילד (גרסת הבמאי)עצמהשריל לאד (גרסת הבמאי)עצמהג'ונה הילנייט קוקס המבוגרדון ואסעצמו
ג'ק קאסדן הציע את הרעיון לסרט לחברו ג'אד אפאטו והשניים החלו לעבוד על הסרט ביחד.
קאסדן ואפאטו העידו שהם צפו בכמה סרטים ביוגרפיים על זמרי רוק ושחקנים כגון סרטים על ג'ימי הנדריקס ומרילין מונרו בשביל לקבל השראה לסרט.
ריילי, שבעצמו שר ומנגן בגיטרה נבחר לגלם את דמותו של דיואי קוקס ואמר על הסרט "לקחנו את שלל הקלישאות שמופיעות בסרטי ביוגרפיה ופשוט השתעשענו איתן".
שחקנים שגילמו זמרים אמיתיים כמו אלביס פרסלי או להקת הביטלס הקצינו את משחקם בכוונה במטרה להעצים את הקומדיה.
כרזת הסרט מהווה אזכור לתמונה "Young Lion" של ג'ים מוריסון.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 74% טריות על סמך 134 ביקורות.
באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 63/100 על סמך 22 ביקורות.
המבקר רוג'ר איברט העניק לסרט 3 מתוך 4 כוכבים.
פיטר טראוורס מהמגזין "Rolling Stones" כתב על הסרט" אחד הדברים המסובכים בסרטי פרודיה הוא הפחד שהבדיחות ייתיישנו במהרה, אבל לא כך הדבר עם הסרט הזה.
הסרט לא הצליח מבחינה כלכלית והרוויח רק 20 מיליון דולר לעומת 35 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו.
ריילי קיבל את פרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט ועל שיר הנושא הכי מקורי.
הולך על כל הקופה הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1991 בבימויו של נורמן ג'ואיסון, עם דני דה ויטו, פנלופה אן מילר וגרגורי פק בתפקידים הראשיים.
התסריט מסוסס על הרומן "כסף של אחרים" של ג'רי סטרנר משנת 1989 שהועלה בהצלחה באוף ברודוויי.
לורנס גארפילד (דני דה ויטו) הוא בעל חברת השקעות גדולה בניו יורק המתמחה בהשתלטות עוינת על מפעלים וחברות על ידי קניית שליטה במניותיהם, סגירתם ומכירתם ברווח.
הוא מכנה עצמו בגאון "לארי המחסל".
הוא רווק עשיר המטופל על ידי משרתו ונהגו ארתור (ר.ד.
בתחילת הסרט הוא מציג את משנת חייו:
לארי צמוד אל מחשב שנקרא "כרמן" ונמצא בחדר עבודתו ובחדר השינה שלו ומורה לו מדי פעם על איזו חברה כדאי להשתלט.
הפעם על הכוונת נמצא מפעל כבלים ברוד איילנד שבניו אינגלנד (New England Wire & Cable) הנמצא בקשיים.
ללארי יש 12% מהמניות והוא מנסה לשכנע את בעל המפעל ג'ורגי (Jorgy; גרגורי פק) והמנכ"ל ביל קוטס (דין ג'ונס) למכור את המפעל ולצאת ברווח.
על העובדים שיהפכו למובטלים הוא אינו חושב.
ג'ורגי מסרב לוותר על מפעל שמשפחתו החזיקה שנים ומהווה מקור פרנסה לרוב תושבי העיירה אך לארי מודיע כי שלח כבר את הטפסים לוועדה לניירות ערך ולבורסות המצהירים על כוונתו לקנות אחוזים נוספים מהמניות.
בי סאליבן (פייפר לורי), אשתו של ג'ורגי מציעה לגייס לעניין את בתה קייט (פנלופה אן מילר) שהיא עורכת דין מנוסה בניו יורק.
לארי "נמס" לעומת עורכת הדין היפהפייה ונותן לה שבועיים להתכונן.
בזמן הזה הוא מחזר אחריה ואף מציע לה נישואין אבל פרט לנשיקה אחת הוא לא משיג דבר.
בי נפגשת בחשאי עם לארי ומציעה לו מיליון דולר מכספה בתנאי שיבטל את ניסיונו להשתלט על החברה אך הוא מסרב כי הוא "לא לוקח כסף מאלמנות או יתומים".
מתכנסת אספה בעלי מניות כדי להחליט על גורל המפעל.
ג'ורגי ולארי מציגים לפניהם את השקפתם על עתיד המפעל.
ג'ורגי מדבר על ההיסטוריה של המפעל הקשורה בזו של העיירה והעובדים וכי למפעל יש סיכוים ואסור שייסגר.
אחריו נואם לארי שמתקבל בתחילה בבוז אך היחס אליו משתנה כשהוא מסביר לבעלי המניות כי המפעל הזה הוא למעשה מת ואם הם רוצים שיישאר להם משהו בכיס עליהם לבחור בו.
לבסוף מנצח לארי והמפעל נסגר אך הוא נשאר בודד ועצוב.
קייט מציעה להיפגש אתו בהצעה של חברה יפנית גדולה לרכוש את המפעל ולפתוח אותו כדי לייצר כבלים וסיבים לתעשיית כריות אוויר.
לארי שמח לפגוש אותה אף על פי שהיא מבהירה לו שהפגישה היא למטרות עסקיות בלבד.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותדני דה ויטולורנס (לארי) גארפילדמפרק חברותפנלופה אן מילרקייט סאליבןעורכת דיןגרגורי פקאנדרו (ג'ורגי) ג'ורגנסוןבעל מפעלפייפר לוריבי סאליבןאמא של קייטדין ג'ונסביל קולסמנכ"ל מפעלר.ד.
קולארתורמשרת של לארימו גפניהרייטמזכירה של לארי
"הולכת איתך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נרקיס.
הוא יצא לאור ב-10 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים מסטר מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלה.
השיר נכתב על ידי צליל קליפי והופק על ידי ינון יהל.
בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-5.6 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 במאי 2021, ביום צאת השיר.
הוא צולם בסינמה סיטי בגלילות, בבימויו של עומר טובי.
נכון לנובמבר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-15 מיליון צפיות.
ב-28 ביוני 2021, עם הצלחתו של "הולכת איתך" במצעדי המוזיקה הישראליים, פרסמה נרקיס גרסה אקוסטית של השיר.
ב-29 ביולי 2021 העלתה בערוץ היוטיוב הרשמי שלה גרסת רמיקס של ינון יהל, שהפיק את השיר המקורי.
ב-29 בספטמבר גרסת רמיקס חדשה של שרון יוספוב עלתה ליוטיוב.
ב-11 בנובמבר יצאה לאור גרסה בשפה הערבית.
נרקיס הופיעה עם הגרסה הזו בתצוגת אופנה בדובאי.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם10 במאי 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתמסטר מיוזיק
"הולך בטל" (מוכר גם במילותיו הראשונות "עצמאי בשטח") הוא שיר של להקת תמוז שיצא לאור באלבומם היחיד סוף עונת התפוזים ב-23 בפברואר 1976. את השיר כתב מאיר אריאל, הלחין אריאל זילבר והפיק מוזיקלית לואי להב.
בבית הראשון מסופר על אדם עצמאי הולך בטל, הוא מתואר כשהוא הולך מבולגן ברחוב חשוך:
הוא הולך ברחובות זמן רב ועובר גם בדרך סמטאות.
בשלב מסוים הוא מחפש חומר ללחישה בחושך.
לאחר מכן מתחיל האיש להיות רעב, אך מהצד השני נהנה שכואב לו.
מילות השיר הן סוריאליסטיות במובהק ואינטרוספקטיביות - מה שאפיין את כתיבתו של מאיר אריאל בלא מעט משיריו.
השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ב' ב-3 ביוני 1975, במצעד הוא זכה להצלחה גדולה וצעד 13 שבועות, עד 9 בספטמבר 1975. בשיאו הגיע השיר למקום השני במצעד הפזמונים השבועיים (5 באוגוסט 1975).
מאיר אריאל, שכתב את השיר, הקליט אותו פעמיים עם לחן משלו ב-1974 וב-1978. גם הגרסה שלו זכתה להצלחה עוד לפני שיצאה גרסת תמוז לשיר.
הוא צעד שלושה שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ב' מ-28 באוקטובר ועד 18 בנובמבר 1974, בשיאו הגיעה גרסתו של אריאל למקום ה-15 במצעד.
בשנת 1991 הקליט אריאל זילבר גרסה מחודשת לשיר בדואט עם עמיר לב.
ביוני 2012, לקראת "פסטיבל עצמאי בשטח" שהוקדש למאיר אריאל, ביצעו אסף אבידן, מרסדס בנד, רוקפור, תמר אייזנמן ורוני פיטרסון גרסת כיסוי לשיר.
השיר הועלה ליוטיוב חודש לפני כן ב-29 במאי 2012.
הולכים לנדנדות עם עירית דותן או בקיצור הולכים לנדנדות הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של הזמרת הישראלית עירית דותן.
את האלבום הוציאה לאור בפברואר 1978 בהוצאת חברת התקליטים גלטון.
הולכים לנדנדות עם עירית דותן הוגדר כאלבום שירי ילדים בעיבודו של המוזיקאי הישראלי נתן כהן.
את האלבום פותח שיר הנושא מתוכו, הקרוי על שמו "הולכים לנדנדות".
הולכת שבעה הוא סרט ישראלי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2016 בכתיבה, הפקה ובימוי של טומי לנג, עם מיקי קם ורוברט הניג בתפקידים הראשיים.
הסיפור הוא על גבר אלמן ואישה גרושה בני 60 פלוס שנתקלים זה בזו במקרה בטיול על שביל ישראל בנגב שכל אחד מגיע לשם מסיבות טראגיות שלו והמפגש הזה מוליד חברות חדשה ולא מתוכננת.
זו השתתפותו הרביעית של רוברט הניג בסרטיו של טומי לנג לאחר טייארה, זוג או פרד ופטר השלישי שבכולם הוא משחק אלמן.
רוב הצילומים נעשו בנגב - עבדת, עין עבדת וגן לאומי קבר בן-גוריון.
אלה אדלר (מיקי קם) היא שחקנית ותיקה ומפורסמת שמתכננת עם שכנתה תמי טיול בשביל ישראל בנגב.
היא גרושה ואם למיכל (ליאור בסון) בת 29 שעובדת כמדריכת החלקה על גלגיליות.
ממש ביום היציאה, נהרגת תמי בתאונה במעלית הבית שצונחת פתאום.
אלה שקועה בצער, מחליטה להתנתק מהכול ולצאת לטיול המתוכנן עם התיקים שלה ושל תמי במקום להיות נוכחת בהלוויה ולהשתתף בשבעה.
היא לא מעדכנת את מיכל וגם לא את הסוכנת שלה, ציפי (ציפי מייזלר).
גבי (רוברט הניג) הוא אלמן מאשתו דניאלה ונוהג להגיע מדי שנה לעבדת שם נפגשו לראשונה.
לגבי יש בן, אמיר (עומרי אשין) בן 33.
גבי ואלה נפגשים באמצע המדבר.
הוא נצמד אליה ואיכשהו גם היא אליו, והם ממשיכים את הטיול יחד.
בהתחלה יש ביניהם זרות וניכור, עליו מתעקשת אלה לשמור, אבל אט אט גם היא מתרככת וכך נולדת קרבה ונוצרת אינטימיות בין השניים.
במהלך המסע נוצרים מצבים משעשעים כמו עיסוי שמקבלת אלה מנטאשה (הלנה חייט) במדבר.
מיכל מחפשת אחרי אמה ומוצאת בבית את מפת הטיול ומחליטה לנסוע דרומה.
אמיר חוזר מטיול ברומניה ומחליט לחפש את אביו במקום הידוע בנגב בו גבי מתייחד עם זכר אשתו המנוחה.
השניים יורדים למדבר במקביל לחפש את הוריהם ונפגשים במקרה מבלי לדעת שההורים אף הם יחד.
עם הזמן מתפתחת ידידות ביניהם.
לבסוף הם נפגשים עם אלה וגבי ונוצר קשר מורכב בין מיכל ואלה.
מיכל רוצה לעזוב ואמיר מצטרף אליה ושניהם משאירים את ההורים להמשך מסעם בנגב.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותרוברט הניגגביאלמןמיקי קםאלה אדלרשחקניתליאור בסוןמיכלעומרי אשיןאמירמעיין אליאסישוטרתציפי מייזלרציפיסוכנתהלנה חייטנטאשהמעסה
הולמנקולבאקן (בנורווגית: Holmenkollbakken) היא מקפצת סקי גדולה הממוקמת בשכונת הולמנקולן אשר באוסלו שבנורווגיה.
מקפצת הסקי של הולמנקולן היא מאתרי התיירות המתוירים ביותר בנורווגיה אותה פוקדים כמיליון מבקרים מדי שנה.
מקפצת הסקי ממוקמת בגובה 371 מטרים מעל פני הים וישנה קומת תצפית בראש המקפצה הפתוחה לציבור.
המתקן, אשר הוא אחד ממקפצות הסקי הגדולות בעולם, מסוגל להכיל עד 70,000 צופים.
פסטיבל הסקי של הולמנקולן נערך לראשונה במקום בחורף 1892. מאז ואילך נערך במקום מדי חורף פסטיבל הסקי של הולמנקולן - מלבד בשנת 1898 ובמהלך מלחמת העולם השנייה (1941–1945).
במקפצת הסקי נערכו גם חלק מהתחרויות של אולימפיאדת החורף של שנת 1952 ואליפות העולם הנורדית בסקי של FIS בשנים 1930, 1966, 1982 ו -2011.
לאורך השנים מקפצת הסקי נבנתה מחדש 19 פעמים.
במהלך מלחמת העולם השנייה המתקן שימש כמתקן צבאי.
בין השנים 2008–2010 הוחרב המתקן כולו ונבנה מחדש.
בתחתית המקפצה נמצא מוזיאון הסקי אשר נפתח לראשונה ב-1983.
הוליסטר הוא מותג קמעונאי בבעלות אברקרומבי אנד פיץ', המוכר ביגוד, אביזרים ובשמים.
המותג נוסד בשנת 2000 באוהיו ונמכר בחנויות פיזיות ברחבי העולם ובחנות המקוונת של החברה.
החנות הראשונה של הוליסטר נפתחה ב-27 ביולי 2000 במרכז העיר איסטון בקולומבוס, אוהיו.
ארבע חנויות בדיקה נוספות נפתחו בהמשך באוברלנד פארק, קנזס, בופורד, ג'ורג'יה, קנוגה פארק, קליפורניה ופרמוס, ניו ג'רזי.
אף על פי שהוליסטר נוסדה בשנת 2000, אברקרומבי אנד פיץ' יצרה היסטוריה בדיונית סביב מייסדה.
לפי היסטוריה זו, ג'ון הוליסטר האב היגר מניו יורק לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים, והקים את החברה הנושאת את שמו עם שובו לארצות הברית והתיישבותו בקליפורניה ב-1922. עם זאת, החברה למעשה נוסדה באוהיו בשנת 2000. דובר אמברקרומבי, המפטון קרני, הצהיר לגבי הוליסטר, "אנחנו לא הולכים אחרי 'שוק הליבה של הגלישה.
זה יותר על סגנון החיים וההשראה, ולא על הפעילות בפועל".
אברקרומבי אנד פיץ' התרחבה לקנדה באמצע ינואר 2006 עם פתיחת חנויות אברקרומבי והוליסטר בטורונטו, אונטריו.
הוציאה סכום משוער של 10 מיליון דולר כדי להתקין קירות וידאו בחנויות הולסיטר בפריסה ארצית כדי להפעיל עדכונים חיים מעיר הגלישה הנטינגטון ביץ', קליפורניה.
הוליסטר משלמת לעיר הנטינגטון ביץ' עבור המצלמות הממוקמות במזח הנטינגטון ביץ'.
עד 2 באוקטובר 2007, 100 חנויות נבחרות של הוליסטר בקליפורניה החלו לקדם את המותג החמישי של אברקרומבי, גילי היקס, לפני הופעת הבכורה של האחרון בינואר 2008. הפרסום הושג באמצעות מגוון פריטים לטיפוח הגוף, לרבות תרסיסים לגוף, דאודורנט, סבונים, קרמים ושפתיים שנקראים "Sessions".
ב-25 באוקטובר 2008, הוליסטר פתחה את החנות הראשונה שלה מחוץ לצפון אמריקה בברנט קרוס, לונדון.
בדצמבר 2008, הוליסטר פתחה את החנות השנייה שלה בבריטניה בווסטפילד לונדון ושלישית במרכז הקניות היוקרתי בלו-ווטר אשר בקנט.
לאחר ההצלחה של הוליסטר עם חנויות בלונדון, החנות הראשונה של הוליסטר מחוץ ללונדון נפתחה ב-14 במאי 2009 במרכז הקניות ווסטקוויי בסאות'המפטון, החנות החמישית שלה בבריטניה נפתחה במילטון קיינס בתחילת 2010. הוליסטר גם פתחה חנויות באיטליה, גרמניה, סין, יפן, ולאחרונה גם בספרד.
בשנת 2011, הוליסטר פתחה את החנות הראשונה שלה בדבלין, אירלנד במרכז העירוני דונדרום.
שיווק הדגל של הוליסטר הושק במאי 2009. הקמפיין השיווקי פרסם את החנות כ"חנות הוליסטר המדהימה".
אברקרומבי אנד פיץ' השיקה אתר אינטרנט המציע גלויות אלקטרוניות, טפטים להורדה ושומר מסך וכן סרט תדמית עם גרפיקה ממוחשבת של פריסת ועיצוב הרצפה הרב-מפלסית.
טיימר ספירה לאחור שנקרא "ספירה לאחור מדהימה" אמרה את הזמן שנותר עד שניות עד לפתיחה.
אברקרומבי אנד פיץ' תכננו במקור את חנויות הוליסטר כדי לדמות את המראה של בקתות חוף וינטג' בקניון מקורה.
העיצוב החיצוני כלל חלונות עם תריסים וקירות בדוגמת חום בהיר וכהה.
טיילת תכלת עם שלוש מדרגות מובילה לכניסה.
פנים החנות מוסתר ברובו ממראה חיצוני על ידי קיר.
אברקרומבי אנד פיץ' התנסו עם חלונות עם תריסים כאשר יצרו את הולסיטר, והקונספט הורחב בסופו של דבר למותג אברקרומבי אנד פיץ'.
בנובמבר, אברקרומבי אנד פיץ' הודיעו על תוכניות לעצב מחדש את חנויות הוליסטר.
העיצוב החדש כולל חלונות קדמיים ומבטל את הכניסה למרפסת הקדמית של בקתת החוף בקליפורניה.
החנויות קטנות יותר בגודל מרובע, אך כוללות שטח סחורה גדול יותר.
החל מינואר, כמה מחנויות בקתות החוף עם מדרגות שופצו וחנויות חדשות לגמרי כוללות את העיצוב המחודש.
החברה פתחה את חנות הדגל הראשונה לקונספט הוליסטר ב-16 ביולי 2009. חנות הדגל הייתה ממוקמת בסוהו, ניו יורק, בברודוויי.
ארבע קומות של הבניין המאוכלס מספקות שטח מסחר של .
נציג דגל של החברה הגיב, "החנות המדהימה היא מה שעוסק בהוליסטר - גלים גדולים, גלישה, שמש ובילוי על המזח.
האווירה הנינוחה של הוליסטר מגניבה ללא מאמץ, ואנחנו מביאים את אורח החיים של SoCal ל-SoHo".
מתוך סך ההוצאות ההוניות לשנת הכספים 2008 של אברקומבי אנד פיץ' (עד 445 מיליון דולר), כ-300 מיליון דולר הוצאו על בנייה ושיפוץ של חנויות חדשות, כולל חנות הדגל של הוליסטר.
חנות הדגל של הוליסטר בסוהו נסגרה.
בשנת 2005, הוליסטר יצרה 360 זיופים לא מורשים של גלשנים חתומים של רוב הוואסי לשימוש כקישוט בחנויות שלהם.
לאחר התדיינות משפטית, הוואסי גבה מהוליסטר סכום לא ידוע כפיצויים.
בספרו, הוואסי כותב על התקרית "זה על כמה זה מגניב להיות גולש – ואיך חברה של מיליארד דולר שמה את ידה על זה.
בנובמבר 2010, עוזר מנהל בסניף ווסטקוויי, סאות'המפטון מנע מעובדת, הרייט פיפס, ללבוש את הפרג האדום, הנלבש כחלק מההנצחה של יום שביתת הנשק בבריטניה מדי נובמבר.
הסיבה הרשמית של אברקרומבי אנד פיץ' לסירוב דווחה כי הפרג אינו נחשב לחלק מהמדים שאושרו על ידי החברה, ולכן אסור.
הסכסוך משך עניין בתקשורת, כאשר פיפס הופיעה ב"דיילי מייל" ובעיתונים אחרים, כמו גם בעלוני חדשות ה-BBC ב-8 בנובמבר 2010.
ארצ'י פארסון, מזכיר סניף סאות'המפטון של הלגיון הבריטי המלכותי, אמר: "אני רק מקווה שהחנות תשקול מחדש את החלטתה וניתן יהיה לעשות פשרה כי זה נראה קצת חסר רגישות לא לתמוך בחיילים שלנו לשים את חייהם על הקו".
לאחר תלונות רבות בעמוד הפייסבוק של הוליסטר, הוליסטר פרסמו עדכון בעמוד שלהם ובו נאמר:
באוגוסט 2012 פתחה הוליסטר חנות בדרום קוריאה והטסה כמה דוגמנים גברים כדי לקדם אותה.
אחד הדוגמנים צילם את עצמו שם עם פרצוף "פזול", ודוגמן אחר נתן את האצבע האמצעית למצלמות.
בינואר 2013, לאישה שהניקה בחנות הוליסטר ביוסטון נאמר על ידי מנהל שהיא לא יכולה להניק ועליה לזוז.
כתוצאה מכך, התומכים ארגנו "nurse-in" בפריסה ארצית במקומות של הוליסטר בה היו מניקות בחנויות.
קבוצה של נשים שהניקו בהוליסטר בקניון בווילמינגטון, דלאוור, התעמתו עם אבטחת הקניון ונאמר להן לעזוב.
זה התדרדר למחלוקת שכללה את עמוד הפייסבוק של הקניון.
TechCrunch דיווחה כי אפליקציית הוליסטר לנייד ב-App Store משתמשת בפונקציונליות של הפעלה חוזרת של הפעלת האפליקציה כדי לתעד את פעילויות המשתמשים ולשלוח את הנתונים לחברת גלאסבוקס הישראלית ללא הסכמה מדעת של המשתמשים, תוך פגיעה בפרטיות המשתמשים ובניגוד לכללי ה-App Store.
הולם אולף ברסום היה פוליטיקאי ממדינת ניו מקסיקו, שפעילותו הייתה מכרעת לקבלת מעמד מדינה תחת ממשל טאפט ואחר כך כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו מקסיקו.
ברסום נולד בפורט דודג' שבאיווה להורים נורווגיים-אמריקאים.
הוא למד בבתי הספר הציבוריים באיווה לפני שעבר לטריטוריית ניו מקסיקו ב-1881. הוא התיישב ליד סוקורו ועסק בגידול בעלי חיים.
הוא היה חבר בסנאט הטריטוריאלי של ניו מקסיקו בשנים 1899–1900; יושב ראש הוועד המרכזי הטריטוריאלי בשנים 1905 ו-1911; חבר בוועידה החוקתית של המדינה ב-1910; וחבר בוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנים 1920–1924.
ברסום מונה ב-11 במרץ 1921 כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, למלא את המושב שהתפנה בשל התפטרותו של אלברט פול.
הוא זכה בבחירות ב-20 בספטמבר 1921 על שארית הקדנציה, וכיהן בתפקיד עד 3 במרץ 1925. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1924. הוא כיהן כיו"ר הוועדה לפנסיה (הקונגרסים ה-67 וה-68).
לאחר מכן, המשיך ברסום בקריירה עיתונאית בוושינגטון הבירה ובניו מקסיקו עד מותו ב-1953.
ברסום חזר לאחר מכן לסוקורו וחידש את האינטרסים העסקיים הקודמים שלו עד מותו ב-7 באוגוסט 1953 בקולורדו ספרינגס שבקולורדו.
הוא נקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי סוקורו בסוקורו.
בית ברסום רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
בשנת 1965, הוא נכנס להיכל המערבונים הגדולים של מוזיאון הקאובוי הלאומי והמורשת המערבית.
הוֹלַנְד (בהולנדית: , ; בפריזית מערבית: Nederlân; בפפיאמנטו: Hulanda) היא מדינה בצפון מערב אירופה, הגובלת במערב ובצפון בים הצפוני, במזרח בגרמניה ובדרום בבלגיה.
הולנד היא החלק העיקרי והגדול ביותר בממלכת ארצות השפלה ("ממלכת הולנד"), הכוללת גם כמה איים בים הקריבי.
הולנד היא אחת המדינות הצפופות ביותר באירופה ובעולם כולו, ובין החברות המייסדות של האיחוד האירופי וברית נאט"ו.
הולנד הוא שמה הרשמי של המדינה בעברית ובווריאציות שונות בכל השפות שאינן גרמאניות ורומאניות.
השם "הולנד" התייחס במקור לאזור במערב המדינה שחולק בהמשך למחוזות צפון הולנד ודרום הולנד.
בכל שפה, כולל בהולנדית ובאנגלית, ניתן להשתמש בשם הולנד גם לאזור המצומצם וגם למדינה כולה.
בהולנדית המדינה מכונה בדרך כלל נדרלנד (Nederland), שמשמעו בעברית "ארץ השפלה".
גם בשפות הגרמאניות האחרות המדינה מכונה באופן רשמי בווריאציות של נדרלד, למשל Netherlands באנגלית ו-Niederlande בגרמנית.
בשפות הרומאניות נהוג לכנות את המדינה באופן רשמי "ארצות השפלה", למשל Pays-Bas בצרפתית ו-Países Bajos בספרדית.
הולנד הוקמה בשם איחוד שבעת המחוזות ב-1581, במהלך מלחמת שמונים השנה (1568–1648).
בתקופה ההיא הייתה הולנד תחת שלטונו של קרל החמישי, מלך ספרד, אבל רק עם סיום המלחמה הכיר בה פליפה השני (בנו ויורשו של קרל החמישי) כישות מדינית עצמאית.
המדינה החדשה הלכה והתפתחה במאה ה-17 למעצמת סחר ימית, הקימה קולוניות וקיימה קשרי מסחר עם אזורים מרוחקים מאירופה.
תקופה זו נזכרת עד היום כתור הזהב של הולנד.
הולנד נכבשה על ידי צרפת בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, ועצמאותה הוחזרה לה ב-1813. בחזרת העצמאות התווספו להולנד יתרת ארצות השפלה האוסטריות (ממלחמת הירושה הספרדית), המהוות כיום את בלגיה ולוקסמבורג.
בלגיה קיבלה את עצמאותה מהולנד כבר ב-1830. לוקסמבורג לעומתה קיבלה עצמאות מלאה רק ב-1867. אף על פי שהמהפכה התעשייתית של המאה ה-19 לא פסחה על הולנד, היא התפתחה באיטיות ביחס למדינות מערב אירופה האחרות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הולנד שמרה על נייטרליות ולא הצטרפה ללחימה.
גם במלחמת העולם השנייה ניסתה לשמור על מעמד נייטרלי, אך גרמניה הנאצית פלשה אליה במאי 1940, כבשה אותה בתוך ימים ספורים והנהיגה בה משטר כיבוש שנמשך כמעט עד כניעת גרמניה הנאצית, במאי 1945. הולנד הייתה המדינה בה אחוז היהודים שגורשו ונרצחו היה הגבוה ביותר במערב אירופה (יותר מ-80%).
קהילת יהודי הולנד, שהייתה גדולה יחסית, וכללה יהודים ספרדים ואשכנזים, נכחדה כמעט לגמרי במהלך המלחמה.
שנים רבות לאחר המלחמה חקרה ממשלת הולנד את החשד שההשמדה היעילה נבעה גם משיתוף פעולה רב עם הנאצים מצד אזרחים וגורמים שונים.
בראש החקירה עמד החוקר וההיסטוריון היהודי ז'אק פרסר, שהגיע למסקנה שאכן היה שיתוף פעולה אזרחי עם הנאצים שייעל את ההשמדה.
עם זאת, בהולנד היה מספר גדול יחסית של חסידי אומות העולם.
לאחר המלחמה הולנד שיקמה את עצמה במהירות.
היא הייתה בין המדינות שהקימו את איחוד המכס בנלוקס (בלגיה-נדרלנד-לוקסמבורג), הקהילה הכלכלית האירופית ונאט"ו.
הולנד הייתה גם בין המדינות שהקימו את האיחוד האירופי ב-1992.
מאז הקמתה ב-1581 ועד שנכבשה על ידי נפוליאון ב-1806 הייתה הולנד רפובליקה.
מאז קונגרס וינה (1815) ועד היום הולנד היא מונרכיה חוקתית.
בראש המדינה עומד המלך וילם-אלכסנדר, שאחראי באופן רשמי על מינוי הממשלה.
בפועל, לאחר שנודעות תוצאות הבחירות לפרלמנט מתחילים מגעים קואליציוניים, ולאחר שהורכבה ממשלה בעלת רוב היא ממונה באופן רשמי על ידי המלך.
הפרלמנט של הולנד מחולק לשני בתים – הבית התחתון (Tweede Kamer, החדר השני) בו מכהנים 150 חברים הנבחרים בבחירות כלליות מדי ארבע שנים (או פחות), והסנאט (Eerste Kamer, החדר הראשון) בו מכהנים 75 חברים הנבחרים מתוך הפרלמנטים של המחוזות השונים מדי ארבע שנים, לאחר הבחירות המחוזיות.
שני הבתים ביחד נקראים Staten Generaal (הרובע Staten Island בניו יורק קרוי על שם הפרלמנט ההולנדי).
בנוסף לשני בתי הפרלמנט, הקבינט והמלך, קיים ארגון שנקרא מועצת המדינה.
המועצה מתמנה על ידי המלך ושרי הממשלה, ומשמשת כגוף מייעץ לממשלה בעניינים שונים.
המועצה כוללת כ-25 חברים (מספרם משתנה משנה לשנה).
תפקידיה העיקריים הם: מתן עצה או דעה לגבי חקיקת חוקים חדשים או תיקונים לחוקים קיימים וייצוג שאלות הנוגעות לקונפליקטים שבין האזרח או גופים פרטיים לבין המדינה.
הליברליות ההולנדית הייתה ידועה כבר בעבר, בעיקר במאה ה-17, והביאה פילוסופים ידועים כמו דקארט לפרסם את ספריהם באמסטרדם, מתוך הנחה שבמקומות אחרים הם יצונזרו.
גם הפילוסוף ההולנדי היהודי שפינוזה נהנה מחופש יחסי בהבעת רעיונותיו שנחשבו אז שנויים מאוד במחלוקת.
הולנד הייתה בין המדינות הראשונות בעולם להכיר בזכות הבחירה לנשים – לאחר מספר חוקים חלקיים, ב-18 בספטמבר 1919 העביר הפרלמנט חוק אשר נחתם באותו יום על ידי המלכה וילהלמינה.
בשנת 2001 הייתה הולנד למדינה הראשונה שהכירה בנישואים חד-מיניים על ידי עדכון חוקי הנישואים הקיימים שהדירו עד אז זוגות חד-מיניים.
הולנד איננה יכולה לחייב מדינות אחרות להכיר בנישואים חד-מיניים המתקיימים בשטחה, כמתחייב מאמנת האג.
האיסור על שימוש בכמה סמים הנחשבים "קלים" אינו נאכף, בשל מדיניות רשמית של העלמת עין.
מדיניות הסובלנות כלפי סמים קלים בהולנד שנויה במחלוקת.
הולנדים רבים מביעים אי-נחת מכניסת זרים שכל מטרתם עישון סמים.
חוקי הולנד מאפשרים המתות חסד באופן מוגבל.
הולנד מחולקת ל-12 מחוזות (פרובינציות):
לימבורג (Limburg, הגייה מקומית: לימבורך)
כל מחוז מחולק לרשויות מקומיות (gemeenten), ובסך הכול הולנד מחולקת ל-352 רשויות מקומיות בחלקה האירופאי (נכון ל-1 בינואר 2021).
ממלכת הולנד כוללת גם מספר איים בים הקריבי, שהיו בעבר קולוניות הולנדיות ובשנים 1954–2010 נקראו האנטילים ההולנדיים.
כיום ארובה, קוראסאו, האי סנט מארטן והולנד עצמה הן ארבע טריטוריות שמרכיבות את ממלכת ארצות השפלה, בעוד שהאיים בונייר, סאבא וסנט אוסטטיוס הפכו לרשויות מוניציפליות מיוחדות השייכות להולנד והמכונות הולנד הקריבית.
אמסטרדם, העיר הגדולה בהולנד, היא עיר הבירה הבלעדית של הולנד.
מעמדה כבירת הולנד קבוע בסעיף 32 של חוקת הולנד.
כל מונרך ממלכת ארצות השפלה (כולל הולנד) מחויב להישבע אמונים באמסטרדם הבירה עם מועד המלכתו.
רוב מוסדות המדינה הרשמיים והשגרירויות וכן ארמון המלוכה שוכנים בעיר האג.
בין ישראל והולנד היו יחסי ידידות קרובים עד סוף שנות ה-90, שראשיתם בפועלו של הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן, שהעמיד לרשותם של הרצל והתנועה הציונית את קשריו הפוליטיים והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל.
החל משנות ה-2000 הולנד הפכה לאחת המדינות הביקורתיות ביותר של מדינת ישראל, תהליך שהחל מתקופת האינתיפדה.
אחת הסיבות היא עליה מתמדת של האוכלוסייה המוסלמית במדינה.
שגרירות ישראל בהולנד נמצאת בעיר האג ואילו שגרירות הולנד בישראל שוכנת ברמת גן ויש לה קונסוליה באילת.
הולנד נמנית עם מייסדות ברית נאט"ו ב-1949.
הולנד מנהלת כלכלה משגשגת, והתערבות הממשלה בשוק ההון היא מתונה, ופוחתת בהדרגה מאז שנות השמונים של המאה ה-20. התעשייה מפותחת בעיקר בתחומי עיבוד המזון, כימיה, עיבוד נפט ומיכון חשמלי.
החקלאות מתבססת על מיכון חקלאי ומועסקים בה פחות מ-4% מכוח העבודה, אך למרות זאת החקלאות מספקת את רוב צורכי המזון של המדינה ואף מייצאת את העודפים למדינות אחרות.
ההולנדים ממוקמים במקום השלישי בעולם בייצוא חקלאי לפי ערך, אחרי ארצות הברית וברזיל.
על פי נתוני 2022, הולנד עומדת במקום ה-6 בעולם בסך כל נפח היצוא (674 מיליארד דולר) והיבוא (770 מיליארד דולר).
שותפות הסחר המרכזיות שלה כוללות את בלגיה, גרמניה ובריטניה.
בתור אחת מהמדינות שהקימו את גוש האירו, הולנד החליפה ב-1 בינואר 1999 את הגילדן ההולנדי באירו, המטבע האחיד של מדינות האיחוד האירופי, שהפך למטבע הרשמי של המדינה.
בפועל הוחלפו השטרות והמטבעות הישנים באלו החדשים רק ב-1 בינואר 2002.
להולנד רשת כבישים מפותחת באורך כולל של 116,500 קילומטרים.
הניידות בכבישים הולנדיים גדלה ברציפות מאז שנות ה-50 וכעת היא עולה על 200 מיליארד ק"מ שנסעו בשנה, שלושת רבעים מהם נעשים במכונית.
כמחצית מכלל הנסיעות בהולנד מתבצעות ברכב, 25% באופניים, 20% בהליכה ו-5% בתחבורה ציבורית.
עם אורך כולל של 3,013 קילומטרים של רכבות, רשת הרכבות ההולנדית היא העמוסה ביותר באירופה.
הרשת מתמקדת בעיקר בשירותי רכבת נוסעים ומחברת את כל הערים הגדולות, עם למעלה מ-400 תחנות.
תדירות הרכבות היא שתי רכבות בשעה בקווים פחותים, שתיים עד ארבע רכבות בשעה בממוצע, ועד שמונה רכבות בשעה בקווים העמוסים ביותר.
רשת הרכבות הלאומית של הולנד כוללת את HSL-Zuid, קו מהיר בין המטרופולין של אמסטרדם לגבול הבלגי עבור רכבות הנוסעות מפריז ולונדון, להולנד.
הולנד נמצאת במערב אירופה וגובלת בים הצפוני, בבלגיה ובגרמניה.
שטחה הכולל של הולנד הוא 41,526 קמ"ר, ומתוכם 33,883 הם אדמה והיתר מים.
אורך הגבולות היבשתיים הכולל של הולנד הוא 1,027 ק"מ, מתוכן 450 עם בלגיה ו-577 עם גרמניה.
אורך קו החוף של המדינה הוא 451 ק"מ.
המשאבים הטבעיים העיקריים של הולנד הם גז טבעי, נפט ואדמה למטרות עיבוד.
האזור הנמוך, בצפון ובמערב המדינה – אזור שחלקים ניכרים ממנו יובשו מהים ומאדמת ביצות והם נמוכים מפני הים.
האזור הגבוה, בדרום ובמזרח המדינה – זהו אזור מישורי ברובו, ורק בחלקו הדרומי מעט גבעות.
בשטחה של הולנד זורמים ארבעה נהרות גדולים – הריין, הוואל, המאס והסכלדה, שכולם נשפכים אל הים הצפוני.
הולנד היא ארץ שטוחה למדי – כמחצית מפני השטח נמצאים פחות ממטר מעל פני הים, מתוך זה הרוב נמצא מתחת לפני הים.
גובהה הממוצע הוא 30 מטרים.
הנקודה הגבוהה ביותר, הפאלסרברך, שהיא גם הנקודה הדרומית ביותר במדינה ונקודת מפגש של שלוש מדינות, נמצאת בגובה של 321 מטרים מעל פני הים.
רוב האזורים הנמוכים מוגנים על ידי מערכת של סכרים המונעים ממי הים להציף אותם.
רבים מן האזורים האלו הם אזורים שההולנדים "כבשו", היו בעבר מכוסים בים ויובשו על מנת לאפשר התיישבות.
צפיפות האוכלוסים בהולנד היא מהגבוהות בעולם: 18,396,542 תושבים מתגוררים בשטח של 41,526 קילומטר - 443 תושבים לקמ"ר.
תוחלת החיים במדינה היא 81.6 שנים (80.1 שנים לגבר ו-83.1 שנים לאישה).
שיעור הפריון הוא 1.43 צאצאים לאישה.
ההגירה להולנד שלילית - מספר האזרחים המהגרים מהולנד גדול ממספר המהגרים להולנד.
בשנות ה-2000 הוקשחו מדיניות ההגירה והפיקוח על הפשע ומתקיים שיח ציבורי נגד ההגירה, בעיקר על ההגירה המוסלמית.
בהולנד שתי שפות רשמיות כלליות, הולנדית ופריזית, שתיהן שפות גרמאניות מערביות (לקבוצה זו שייכות גם אנגלית, גרמנית, יידיש ואפריקאנס).
הולנדית היא השפה הרשמית בכל המדינה, ופריזית מדוברת בנוסף להולנדית במחוז פריסלנד.
בנוסף להולנדית ופריזית, הוכרו לאחרונה שתי שפות אזוריות: גרמנית תחתית ולימבורגית.
ניבים סאכסוניים שונים מדוברים במזרח ובצפון-מזרח הולנד.
הלימבורגית מדוברת במחוז לימבורג שבקצה הדרום-מזרחי של הולנד ובמחוז בעל שם זהה בבלגיה, ממערב ללימבורג ההולנדית.
קיימת שפה אזורית שלישית, זיילנדית, שמדוברת בדרום-מערב הולנד ופלמית מערבית שמדוברת במערב בלגיה, שניהם ניבים מאותה שפה.
אלא שרוב התושבים של אזורי תפוצה של שפה זו – בהולנד ובבלגיה – מדברים בניב הולנדי מקומי ולא בשפה האזורית.
על כן, השפה לא הוכרה כשפה אזורית.
שפה זו היא שפת-בת של הולנדית, כמו האפריקנית ובניגוד ללימבורגית, הסאכסונית והיידיש שהן שפות-בת של הגרמנית.
השפה הפריזית היא אחות להולנדית, לאנגלית ולגרמנית.
הפלמית הכללית, שמדברים בה מרבית תושבי בלגיה, אינה שפה אלא ניב של השפה ההולנדית.
גם במחוז צפון בראבנט, שבדרום הולנד, מדברים בניב הולנדי שמזכיר את הניב הפלמי.
בהולנד אזור המכונה ראנדסטאד, המעוגן על ידי הערים אמסטרדם, רוטרדם, האג ואוטרכט, הוא האזור המאוכלס ביותר.
הצפון נוטה להיות פחות צפוף, אם כי ניתן למצוא קהילות גדולות בכל המדינה.
אוכלוסייה עירונית – 93.2% מסך האוכלוסייה (נכון לשנת 2023).
לפי נתוני הלשכה הסטטיסטית של הולנד משנת 2020, 55.4% מן ההולנדים לא משייכים עצמם לדת כלשהי, 24% מאוכלוסיית הולנד הם נוצרים – 19.8% קתולים ו-14.4% פרוטסטנטים (רובם קלוויניסטים), 5.2% מוסלמים, 5.1% בני דתות אחרות - הינדים, בודהיסטים וכ-30,000 יהודים.
במחוזות הדרומיים ניכרת נוכחות רבה יותר לקתולים, בעוד שבמחוזות הצפוניים מרבית האוכלוסייה אשר מגדירה את עצמה כנוצרית היא פרוטסטנטית.
התעודה הראשונה על אודות היהודים בהולנד היא מהמאה ה-12. בימי הביניים היו בה מספר קטן של יהודים אך למרות זאת תעודות מתקופה זו מבטאות עוינות כלפיהם.
במאה ה-17 נוסדו בה קהילות אנוסים, רובם מפורטוגל וספרד, שישבו באמסטרדם, רוטרדם, אלקמאר והארלם.
באמסטרדם נוסדה קהילת נווה שלום ואפילו נבחר לה רב.
בשנת 1619 החליטה הולנד שכל עיר רשאית לחוקק חוקים ייחודיים ליהודים.
לאחר מכן הגיעו יהודים אשכנזים להולנד בעיקר מגרמניה, פולין וליטא והקימו את קהילתם הראשונה בשנת 1635.
אף על פי שהוטלו מגבלות שונות על היהודים, הם הצליחו להגיע לעצמאות כלכלית מסוימת עד כדי כך שיהודים ספרדים היו בעלי מניות בחברת הודו המזרחית ההולנדית וליהודים היו עמדות חשובות בכמה ענפי כלכלה, ביניהם ענף היהלומים (עם הזמן נוצר מונופול יהודי בענף זה).
בשנת 1626 הקים מנשה בן ישראל בית דפוס עברי באמסטרדם ולימים הייתה העיר למרכז של הדפוס העברי.
באותה עת היו הקהילות היהודיות בהולנד מרכז תרבות גדול בלימודי יהדות ולימודים כלליים.
במאה ה-17 התחוללו בקהילה היהודית מספר משברים בן המתבוללים לאורתודוקסים, אשר הידועות שבהן היא פרשת אוריאל ד'אקוסטה ופרשת החרמתו של שפינוזה.
במאה ה-18 הורע מצב היהודים והיקף המסחר שלהם הידרדר בעקבות הכיבוש הצרפתי.
באותה תקופה, 54% מיהודי אמסטרדם תוארו כאנשים שזקוקים לתמיכת הקהילה.
רבים ביהדות הולנד נתפסו לרעיונות המשיחיים של שבתי צבי.
ב-1796 הוכרז שוויון זכויות ליהודי הולנד והשלטונות השתדלו לשלבם בחיי המדינה.
בשנת 1810 היו בהולנד 49,973 יהודים אשכנזים וכ-5,000 יהודים ספרדים.
המלך וילם ה-1 התעניין בקהילה היהודית ואף הוציא צווים שנגעו לענייניה הפנימיים.
בתקופה המודרנית היגרו להולנד יהודים ממדינות אחרות.
הולנד הייתה מדינה ליברלית בה נהנו היהודים מתחושת שוויון.
ערב מלחמת העולם השנייה היו בהולנד 140,000 יהודים ועליהם נוספו 30,000 פליטים יהודים מגרמניה הנאצית.
מיד לאחר כניסת הכוחות הגרמנים אל הולנד ב-10 במאי 1940, ב-15 במאי הולנד נכנעה.
ב-5 באוקטובר 1940 הוצא צו שכל עובדי המדינה ההולנדים צריכים לחתום על תעודת 'אריות' (בהולנדית: arierverklaring) בה עליהם להצהיר שהם, בני או בנות זוגם, ארוסיהם, שני ההורים, והסבים משני הכיוונים 'לא היו שייכים אף פעם לקהילת המאמינים היהודים' (בהולנדית: de Joodse geloofgemeenschap) וכך התחילו להטיל על היהודים צווים והגבלות.
כ־2,000 מהם ברחו וחלק מהאחרים הסתתרו.
רבים נשלחו למחנות ריכוז בגרמניה ואל מחנות השמדה במזרח אירופה.
בהולנד, על פי תעודות גרמניות, שהה כוח מוגבל של הוורמאכט, הצבא הגרמני.
מרבית ההולנדים שיתפו פעולה באופן מלא עם המדיניות הנאצית, יותר מבכל מדינה אחרת באירופה.
עם זאת, קבוצת קומוניסטים הכריזה ב-25 בפברואר 1941 שביתה בעיר אמסטרדם במחאה על מדיניותם של הנאצים כלפי היהודים.
זו הייתה יוזמה של ארגונים קומוניסטיים באמסטרדם והיא הייתה פעולת המחאה הסולידרית היחידה בהולנד, אם כי מינורית, היא דוכאה אחרי יומיים.
בכל שנה נערך טקס זיכרון באמסטרדם בכיכר בה נאספו היהודים למשלוח למחנות.
אלפי הולנדים סייעו ליהודים להסתתר מפני הנאצים.
על פי הערכות שונות כ-12 אלף יהודים בהולנד ניצלו מידי הנאצים הודות לסיוע זה.
בהולנד תועדו מקרים רבים במיוחד של מסירות נפש למען היהודים.
כך למשל, היחס בין מספר חסידי אומות העולם ההולנדים לבין גודל האוכלוסייה גבוה זאת בשל הכפר ניולנדה, שאנשיו הסתירו יהודים באופן מאורגן.
ביתר חלקי הולנד כמעט ולא נרשמו מקרי הצלה של יהודים על ידי חסידי אומות עולם.
על אף הצלת יהודים רבים על ידי תושבי הכפר ניולנדה, כ-90 אחוז מיהודי הולנד נרצחו במלחמת העולם השנייה.
באחוזים, יותר יהודים נשלחו אל מותם מהולנד מאשר מכל מדינה אירופית אחרת.
אנה פרנק יהודייה ממוצא גרמני נתפסה באמסטרדם והיא אחת הנערות המפורסמות מתקופת השואה.
הבית בו הסתתרה ונתפסה הוא היום מוזיאון שואה בהולנד וקרוי בית אנה פרנק.
הנאצים הקימו מספר מחנות ריכוז אליהם גורשו היהודים: במזרח הולנד ובצפונה במחנה וסטרבורק ליד העיר חרונינגן אליה גורשו היהודים על ידי "המשטרה הירוקה" (בהולנדית: Groene Politie) שהייתה כוח שיטור מקומי של הולנד.
פילוסופים מפורסמים כוללים את ארסמוס מרוטרדם וברוך שפינוזה.
אף רנה דקארט התגורר בהולנד כמה עשרות שנים.
בהולנד נולדו ציירים מפורסמים רבים.
מבין ציירי המאה ה-17, תור הזהב של הרפובליקה ההולנדית, התפרסמו רמברנדט, יאן ורמיר, ואן סטין ואחרים.
במאות ה-19 וה-20 התפרסמו וינסנט ואן-גוך, פיט מונדריאן, מאוריץ קורנליס אשר והאן ואן מיגרן.
+חגים ומועדים תאריך שם עברי שם מקומי הערות 1 בינואר תחילת השנה החדשה Nieuwjaar מרץ/אפריל פסחא Pasen ממנהגי החג: משחק בביצים צבועות ואכילת שוקולד.
נוצרים אדוקים מקיימים טקסים מיוחדים בכנסיות.
27 באפריל יום המלך Koningsdag יום חג לכבוד מלך הולנד.
זהו יום חופש שבו נושא המלך נאום לאומה.
מקובל ביום זה לקיים ירידים ולפתוח שוקי רחוב עממיים.
4 במאי יום הזיכרון Dodenherdenking יום השנה לכיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית (1940).
זהו יום הזיכרון לחללי מלחמת העולם השנייה.
5 במאי יום השחרור Bevrijdingsdag יום השנה לשחרורה של הולנד מהכיבוש הנאצי בידי בעלות הברית (1945).
בחצות הלילה מסתיים האבל של 4 במאי ומתחילות חגיגות לציון השחרור.
40 יום לאחר הפסחא חג העלייה Hemelvaartsdag שבעה שבועות לאחר הפסחא פנטקוסט Pinksteren רק הולנדים נוצרים חוגגים את פנטקוסט (שבועותא) (יומיים).
5 בדצמבר סינטרקלאס Sinterklaas/De Goedheiligman חג מתנות/ילדים מקומי.
נוצרים אדוקים מעדיפים לוותר על החג הזה ולשלב את מנהגיו בחג המולד.
25 – 26 בדצמבר חג המולד Kerstmis חג מרכזי בקרב ההולנדים הנוצרים.
יתר ההולנדים מציינים אותו בצנעה.
הולנדית (בהולנדית: ) היא שפה אירופית, המשתייכת לענף השפות הגרמאניות המערביות במשפחת השפות ההודו-אירופיות.