tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המחוז מחולק ל-21 ראיונים, 278 מועצות כפריות (סלסובייט), 2 רשויות מקומיות ו-17 ערים ועיירות.
הומניזם נוצרי הוא זרם הגות המדגיש את האנושיות של ישו, משנתו החברתית ואת הנטייה שלו לשלב רוחניות אנושית וחומריות.
זרם זה רואה עקרונות הומניסטיים כמו כבוד האדם האוניברסלי וחופש הפרט ואת עליונותו של האושר האנושי כרכיבים חיוניים ועקרוניים אשר תואמים את תורתו של ישו.
הומניזם נוצרי ניתן לראות כאיגוד פילוסופיות של אתיקה נוצרית ועקרונות הומניסטיים.
ההומניזם הנוצרי התפתח מאוד בתקופת הרנסאנס, שמקורו באמונה בגדולת יכולות האדם, אשר ערכיו ודבקותו מוקדשים לנצרות.
בהקשר זה, פרנצ'סקו פטרארקה (1304-1374) נחשב לאבי ההומניזם, ואחד הדמויות הבולטות ברנסאנס המוקדם.
הגישה ההומניסטית הרגילה מעריכה אמנם קיום אנושי כמשהו ראוי כשלעצמו, אילו הומניזם נוצרי מעריך קיום זה, כל עוד הוא בשילוב עם האמונה הנוצרית.
אחד הטקסטים הראשונים לגבי ההומניזם הנוצרי היה הנאום של ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה על כבוד האדם, שבו הוא הדגיש כי לאנשים יש את הרצון החופשי לבחור בדרגה מוסרית, בין מלאכים לשטן.
עקרונות נוצריים נכנסו לתוקף גם במקומות שאינם איטליה, במהלך מה שנקרא כיום הרנסאנס הצפוני.
באוניברסיטאות איטלקיות ובאקדמיה הדגישו כתבים קלאסיים כמקור ידע, ואילו אוניברסיטאות באימפריה הרומית הקדושה ובצרפת ביססו תורתם על אבות הכנסייה.
הנאורות של המאה ה-18 באירופה תמכה בחלקה בחילון ובהפרדת הדת מהמדינה, מה שלכאורה (לפי טענת ההומניזם הנוצרי) גרם לקרע שווא בין הנצרות וההומניזם.
ההשכלה גיבשה הומניזם כפילוסופיה חילונית ליברלית מובהקת.
יש רציונליסטים שפיתחו את הגישה הדאיסטית שדחתה את התאולוגיה המסורתית לטובת 'דת טבעית '.
הלא-קונפורמיסטים העדיפו לעקוף הכנסיות לחפש את אלוהים באופן אישי בדרך של סיבה ואינטואיציה מוסרית מולדת לכאורה.
דאיסטים אלה פירשו מחדש את תאוריית המוסר הנוצרית ובכך הובילו מבחינה היסטורית לתנועות הרפורמיסטיות הפוליטיות והחברתיות של המאות ה-19 וה -20. אולי התרומה המשמעותית ביותר של הנצרות הליברלית הזו היא שהיא הולידה את התנועה הבריטית הראשונה עבור ביטול העבדות, אשר הוקמה על ידי הקוויקרים ב בסוף המאה ה-18.
הקטל של מלחמת העולם הראשונה ניפצה את האופטימיות הליברלית.
האידיאליזם האינסופי הואפל על ידי הצד האפל של האנושות וזה דרבן תגובה ריאליסטית בקרב חוקרים ותאולוגים נוצריים.
זרם אשר הוגיו היו ליברלים פוליטיים לשעבר שהתעקשו לבסס את הגישה ההומניסטית שלהם על התאוריה הנוצרית.
עד שנות ה-70 נצרות חברתיות נתחדשו.
דוגמאות לכך הן המאבקים באמריקה הלטינית ואת המאבקים נגד האפרטהייד בדרום אפריקה, "תאולוגיית השחרור" שמטרתה לרתום את הנצרות למלחמה לצדק חברתי ואפילו לסוציאליזם מהפכני.
עם זאת הכותרת עצמה היה מטעה כפי שהזרם מעולם לא היה באמת "תאולוגיה".
נעשו ניסיונות שונים כדי ליצור הומניזם יותר נוצרי מסורתי.
כתוצאה מכך, יש כאלו שמקשרים את ההומניזם למורשת התרבותית של הנצרות.
ההומניזם הנוצרי זה מדגיש את ישו כתמצית וכהיתוך של האנושות עם-האנושות האלוהית שבאה לידי ביטוי בתרבות המערבית.
רעיונות אלה לוקחים השראה מהוגים קתולים מתקופת הרנסאנס כגון ארסמוס מרוטרדם, תומאס מור ויוהנס רויכלין.
הומלופסיים או נחשי הגדות (שם מדעי: Homalopsidae) היא משפחה של נחשים מסדרת הקשקשאים החיים בדרום-מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה במים מלוחים או מליחים וכן על החופים וביצות המנגרובים שלהם.
הם קרוביהם הרחוקים של הזעמניים ובעבר נכללו כתת-משפחה שלהם.
כל המינים הם טורפים שלחלקם חיישנים מיוחדים על "קרניים" מעל הראש, דרכו הם חשים את טרפם הכולל דגים, חסילונים, סרטנים וכדומה.
אורכם הממוצע 1–1.5 מ' והם בעלי ראש ועיניים קטנות, נחיריים הפונים כלפי מעלה, זנב רחב העוזר בשחייה וגוף מוסווה במים.
מינים אלה אינם ארסיים וקוטלים את הטרף על ידי נשיכתו בחוזקה ובליעתו.
הם בעלי נשיכה מאוד לא נעימה שעלולה להזדהם.
משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, 60 מינים.
סוג Calamophis - בו 4 מינים.
סוג Cerberus - בו 5 מינים.
סוג Enhydris - בו 6 מינים.
סוג ומין יחיד - נחש הסרטנים (Fordonia leucobalia)
סוג Gyiophis - בו 3 מינים.
סוג Homalophis - בו 2 מינים.
סוג Homalopsis - בו 5 מינים.
סוג Myron - בו 3 מינים.
סוג Myrrophis - בו 3 מינים.
הומלס הוא אתר אינטרנט ישראלי העוסק בפרסום מודעות בתחומים שונים כגון נדל"ן, רכב, הצעות עבודה ועוד.
הומלס הוקם בשנת 2000, והוא הלוח האינטרנטי הוותיק בישראל.
האתר הוקם בשנת 2000 על ידי פז דרור שחיפש בעצמו דירה והחליט להמיר את המודעות המודפסות לפורמט דיגיטלי ולפרסם אותן באתר אינטרנט שהתמקד בתחילה באזור תל אביב בלבד ולאחר מכן התרחב לשאר אזורי הארץ, שירכז דירות למי שמחפשים למכור, לקנות, להשכיר או לשכור דירות.
תחילה העניק האתר את השירותים בחינם, ולאחר שנה החל לגבות תשלום בגין פרסום מודעות.
האתר היה הראשון שהציע לוחות מודעות בפורמט אינטרנטי, והביא למהפכה בתחום הפרסום בארץ, והחליף בעצם את מודעות הלוח שהיוו מקור הכנסה משמעותי לעיתונים עד לאותה תקופה.
בין השאר חילק האתר את המודעות לאזורים בארץ, חלוקה שהוא היה הראשון לבצע.
בניגוד ללוחות אינטרנטיים אחרים בעולם, הציג האתר מבנה חדשני של טבלאות המציגות את כל תוצאות החיפוש באופן נוח, ומאפשרות הרחבת המודעה בלחיצה על השורה הרלוונטית בטבלה, במקום פתיחת המודעה בחלון נפרד.
פורמט זה הועתק גם לאתרי לוחות אחרים בישראל.
בשנת 2003 השיק האתר שירות ייחודי לאותה תקופה, "הסוכן החכם" שאפשר קבלת מודעות בדואר אלקטרוני ובמסרון ישירות לטלפון הנייד.
באותה תקופה החל האתר להציג את מחירי הדירות בשקלים חדשים במקום בדולרים.
באותה שנה השיק הומלס את לוח הרכב האינטרנטי "הקרטל" שאוחד בהמשך לתוך המותג "הומלס".
ב"הקרטל" הוצגו קטגוריות חדשות נוספות כמו טרקטורונים ואביזרי רכב.
חידוש נוסף שהציג האתר היה "המודעה המוקפצת", שאפשרה ללקוחות להקפיץ את המודעה שפרסמו לראש לוח המודעות על מנת ליצור חשיפה נוספת, וזאת תמורת תשלום נוסף.
עם השנים התפתח האתר החל להציע מודעות בתחומים נוספים כגון לוח מכירת רכב, לוח הצעות עבודה, בעלי מקצוע ואף תחום המוקדש לחיות מחמד.
בשנת 2014 עבר האתר תהליך של מיתוג מחדש, ממשק המשתמש עודכן ונוספו קטגוריות חדשות כמו רכישת דירות חדשות ישירות מהקבלנים המבצעים, תחום שמהווה כיום חלק ניכר מפעילות האתר, וקטגוריה בשם Restless שמטרתה פרסום להצעות עבודה בתחום המסעדנות ובתי הקפה.
האתר מאפשר ללקוחותיו לפרסם מודעות למכירה או השכרה של מוצרים שונים במגוון קטגוריות על פי תבנית מודעה מוגדרת מראש לה ניתן להוסיף גם טקסט חופשי.
כשללקוחות ניתנת האפשרות לפרסם מודעה חינמית, או לשלם עבור הפרסום מה שיגדיל את חשיפת המודעה בפני גולשי האתר .
גולש המחפש לרכוש או לשכור מוצר או שירות, יכול לחפש באתר באמצעות חיפוש על פי קטגוריות ולאחר מכן גם לפי שדות נוספים כמו תתי קטגוריות, מחירים, אזור בארץ וחיפוש באמצעות טקסט חופשי.
כמו כן מפעיל האתר מוקד טלפוני לייעוץ בתחום הנדל"ן.
באתר מספר קטגוריות לפרסום, לוח דירות ונדל"ן למכירה והשכרה, לוח רכב, לוח דרושים למחפשי עבודה, לוח בעלי מקצוע ולוח Restless שהוא לוח דרושים ייעודי לתחום המסעדנות ובתי הקפה.
הומלוצפל (שם מדעי: Homalocephale) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת פכיצפלוזאוריים שחי לפני 80 מיליון שנה.
מאובניו התגלו בערבות מונגוליה על ידי החוקרות הלצ'קה אוסמולסקה וטרזה מריאנסקה ותוארו ב-1974.
משמעות שמו של דינוזאור זה היא ראש שטוח.
אורכו של ההומלוצפל הגיע ל-1.8 מטר והוא היה הולך על שתיים זריז שדמה לפכיצפלוזאורוס אך היה בעל כיפה שטוחה וקרנית יותר עם זיזים קטנים וכן כמה זיזים לצד הלחיים.
היה לו מקור קטן איתו הוא תלש צמחייה מהקרקע.
זיזיו הגנו עליו כשהוא נלחם ביריבים על שטח ונקבות.
סוג זה קרוב מאוד לסוג פרנוצפל (Prenocephale) ובעבר חשבו שהם שייכים לאותו סוג.
מחוז משנה הומל (בבלארוסית: Гомельскі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס.
מרכזו המנהלי הוא העיר הומל המשמשת בירת המחוז כולו.
העיר עצמה מהווה יחידה מנהלית נפרדת מזו של מחוז-המשנה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה הומל 69,930 בני אדם.
ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 89.42% בלארוסים, 6.82% רוסים ו-2.52 אוקראינים.
הומלודותריום (שם מדעי: Homalodotherium; משמעות שמו: "בהמה ישרת שיניים") הוא סוג של יונק נכחד שחי באמריקה הדרומית והשתייך לסדרה הקדומה נוטונגולאטויים.
המאובנים של היונק נחקרו ב-1870 וקיבלו שם מהחוקר האנגלי תומאס הנרי האקסלי.
הוא חי באמצע תקופת המיוקן של צ'ילה וארגנטינה הקדומים לצד פאונה ייחודית שנכחדה.
יצור זה אינו קרוב לשום יונק מודרני והוא היה יונק גדול בגובה 2 מטר ומשקל של מעל 300 קילוגרם שאולי דמה להיפופוטם או פרסתן קדום.
הוא היה בעל טפרים גדולים בכפות רגליו הקדמיות איתם יכל לתלוש ענפים מעלי עצים אך בעל רגליים אחוריות גבוהות בעלות פרסות.
היצור ניזון מעלים אשר תלש מענפי העצים באמצעות טפריו.
היצור מילא את הגומחה האקולוגית של יצורים דומים הניזונים מעלי עצים כמו עצלני קרקע, כליקותריים, תריזינוזאוריים, גורילות ופנדות ענק אשר גופם הותאם לקטיפת עלי עצים.
עם זאת הם גרמו לו להיות איטי מאוד אך גודלו הגן עליו ממרבית הטורפים.
הומלוצפליים (שם מדעי: Homalocephalidae) היא משפחה אפשרית של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף מקבוצת הפכיצפלוזאורים אשר חיו בתור הקרטיקון והיו בעלי מבנה גרמי בבסיס הגולגולת שלהם.
הם היו דומים מאוד לבני משפחת הפכיצפלוזאוריים והרבה מדענים מחשיבים אותם כיום לחלק מהמשפחה.
הם דומים מאוד לפכיצפלוזאוריים ובעלי גולגולת דומה אך פחות עגלגלה ואולי התבססו להגנה יותר על תנועה מהירה מאשר על נגיחה חזקה.
הם נמצאו באמריקה הצפונית ובמרכז אסיה ונכחדו בהכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה.
כמה חוקרים מסווגים גם את הסטגוצרס (Stegoceras) למשפחה.
הומל הוא מועדון הוקי קרח מהעיר הומל שבבלארוס.
המועדון נוסד בשנת 2000 ומשתתף בליגת העל הבלארוסית.
הומניטריות או אֱנוֹשְׁתָנוּת היא אמונה אקטיבית בערך חיי אדם, תוך מימוש של יחס מיטיב וסיוע פעיל לבני אדם אחרים על מנת להפחית את הסבל ולשפר את התנאים האנושיים מסיבות מוסריות, אלטרואיסטיות ורגשיות.
היבט אחד של הומניטריות הוא הסיוע לבני אדם בעיתות חירום – סיוע העשוי להיות קשור בשמירה על זכויות אדם, בפעילות ממשלתית, בסיוע בפיתוח ובפילנתרופיה.
רעיונות הומניטריים החלו לבוא לידי ביטוי ברפורמות חברתיות בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, בין היתר בעקבות המצוקה הכלכלית שיצרה המהפכה התעשייתית באנגליה כגון התנועה למאבק בעבודת ילדים.
רעיונות הומניטריים עמדו במרכז עבודתם של פלורנס נייטינגייל מייסדת מקצוע הסיעוד המודרני וז'אן אנרי דינן מייסד הצלב האדום.
הנרי סולט ייסד ארגון בשם 'הליגה ההומניטרית' אשר פעל באנגליה (1891–1919) כקבוצת הסברה שקידמה את הרעיון של הימנעות מפגיעה בכל יצור חי.
כיום, המונח הומניטריות משמש בעיקר לתיאור החשיבה והדוקטרינות שמאחורי תגובות חירום למשברים הומניטריים.
אחד המוסדות המזוהים עם רעיון זה הוא הצלב האדום.
הומניטריות היא פעמים רבות אידאולוגיה בילתי פורמלית, המתאפיינת בעשייה.
עם זאת, ניתן לאמר שעשיה הומניטרית מבוססת על ההשקפה לפיה בני אדם ככלל ראויים לכבוד ולתנאי קיום בסיסיים, והומניטריסטים פועלים פעמים רבות לקידום רווחת האנושות כולה – ובניגוד לגישה של חלוקה ל'אנחנו' ו'הם'.
פעמים רבות תפיסת עולם זו מתכתבת עם התנגדות לעבדות, להפרת זכויות אדם ולאפליה על בסיס מאפיינים כמו צבע עור, דת, מוצא או מקום לידה.
הומניטריות דוחפת אנשים להציל חיים, להקל על סבל ולקדם את כבוד האדם באסונות טבע או באסונות מעשה ידי אדם.
הומניטריות מאומצת על ידי תנועות ואנשים מכל רחבי הקשת הפוליטית.
ניתן לסכם את האידאולוגיה הבלתי פורמלית בציטוט מאת אלברט שוויצר: "הומניטריות משמעה לעולם לא להקריב אדם למטרה כלשהי".
בפרשנות על העקרונות הבסיסיים של הצלב האדום, טען ג'יו פיקטט באשר למאפיינים האוניברסליים של ההומניטריות: "מקורו של עיקרון האנושיות הוא במהותו של המוסר החברתי שניתן לסכם אותו במשפט אחד, עשו לאחרים רק מה שתרצו שיעשו לכם.
ניתן למצוא את הציווי הבסיסי הזה, בצורה כמעט זהה, בכל הדתות הגדולות: הברהמיניזם, הבודהיזם, הנצרות, הקונפוציאניזם, האסלאם, היהדות והטאואיזם.
זהו גם כלל הזהב של הפוזיטיביסטים, שאינם מתחייבים לשום דת אלא רק לנתונים העולים מהניסיון, בשם התבונה בלבד.
אכן, אין בכלל צורך להיעזר במושגים רגשיים או טרנסצנדנטליים כדי להכיר ביתרון של אנשים העובדים יחד כדי לשפר את מצבם".
ניקולס דה טורנטה, לשעבר המנכ"ל של רופאים ללא גבולות ארצות הברית כותב: "העקרונות החשובים ביותר של פעולה הומניטרית הם אנושיות, נייטרליות, עצמאות וחוסר משוא פנים, המעמידים את האמונה שלכל בני האדם יש כבוד שווה מתוקף היותם בני אדם, על בסיס צורך בלבד, ללא אפליה בין הנמענים.
על ארגונים הומניטריים להימנע מלהשתתף בפעולות איבה או נקיטת פעולות התומכות בצד אחד של הסכסוך על פני אחר, או הפעולות משרתות את האינטרסים של אג'נדות פוליטיות, דתיות או אחרות.
עקרונות יסוד אלו משרתים שתי מטרות חיוניות: הם מגלמים את התכלית היחידה של הפעולה ההומניטרית להקל על הסבל, ללא תנאי וללא כל מניע נסתר.
הם גם משמשים כמסמך רקע לפיתוח כלים מבצעיים המסייעים בקבלת הסכמת קהילות לנוכחות ופעילויות של ארגונים הומניטריים, במיוחד בהקשרים רגישים מאוד".
התפתחות האינטרנט והרשתות החברתיות פתחו זירה נוספת לפעולה הומניטרית.
הוּמֶנֶה (בהונגרית: Homonna, בגרמנית: Homenau, ביידיש: הימענע) היא עיירה במחוז פרשוב ("קראג'") במזרח סלובקיה והעיירה השנייה בגודלה במחוז זמפלין ההיסטורי.
היא שוכנת בקרבה להרי הגעש ויהורלט ובמפגש הנהרות לאבורק וסארוצ'ה.
הומנה משמשת מרכז למחוזות המזרחיים בסלובקיה.
המקומות האטרקטיביים ביותר בסביבתה הם הרי ויהורלט המתהדרים באגם מורסקֶה הוקו וקטע מהרי ביישצ'די בגבול סלובקיה, פולין ואוקראינה, שהם חלק מהפארק הלאומי פולוני.
הומנה מוקפת בשרידים של טירות מימי הביניים ומוזיאון פתוח לארכיטקטורה הממוקם בפארק העירוני.
מקור שמה ממילה סלאבית נפוצה humno" (gumьno)", שפירושה בסלובקית "חצר אחורית", והמשמעות המדויקת עשויה להיות שונה בין ניבים.
נהר לאבורק והרי הקרפטים עיצבו מראש את התפתחות העיירה וסביבתה.
תודות למיקומה ולאקלים הנעים השורר בה, המושפע מההרים הסמוכים לה, העיירה הייתה יעד אטרקטיבי עבור אנשים מאז תקופת האבן.
החל מהמאה ה-5 אבותיהם הסלאביים של הסלובקים עברו בהדרגה לאזור במהלך הגירת העמים הגדולה.
התיישבות משמעותית ומאורגנת באזור זה החלה כבר באמצע המאה ה-13, לאחר הפשיטות המונגוליות.
המסמך הכתוב הראשון המזכיר את הומנה מתוארך לשנת 1317. ההיסטוריה של הומנה קשורה קשר הדוק עם משפחת דרוגט, משפחת אצולה מכובדת שמקורה בנאפולי.
בני משפחת דרוגט התיישבו בהומנה והפכו אותה למרכז של אחד המחוזות הפיאודליים הגדולים בהונגריה העליונה.
המלך מתיאש קורווינוס העניק זכויות אזרחיות (מעמד של עיירה) לעיר.
באותה תקופה חצה את העיירה נתיב סחר חשוב שחיבר את ממלכת הונגריה עם ממלכת פולין.
אנדרטת העיר החשובה ביותר, היא טירה מתקופת הרנסאנס, שנבנתה על מקומה של טירת אבן מקורית בשנת 1610 לערך.
הטירה הפכה למאפיין מרכזי של העיר והיא משמשת כיום למטרות מוזיאוניות ותרבותיות.
בשנת 1613, במהלך הקונטרה-רפורמציה, הוקמה מכללה ישועית כבית הספר התיכון הראשון בתולדות הומנה.
בשנת 1619, כ-10,000 פרשים פולנים – ליסובצ'י – בראשות ולנטי רוגאבסקי, הביסו את צבאו של ג'ורג' הראשון רקוצ'י בקרב הומנה.
ביטול חלק מהחובות הפיאודליות והרפורמות של מריה תרזה קידמו את פיתוח המלאכות, והומנה הפכה למושב של מה שמכונה "משרד המלח".
אוכלוסיית העיירה כללה סלובקים, רותנים, הונגרים ויהודים.
הלטינית שימשה כשפה מנהלית, ששימשה גורם מייצב בשל תערובת הלאומים שחיו בה.
משפחת אנדראשי מטרנסילבניה החלה להשפיע על ההיסטוריה של הומנה במאה ה-19, תקופה המאופיינת בצמיחה כלכלית.
יתרה מכך, מבנים חדשים רבים הוקמו באותה תקופה.
תחומי הפעילות העיקריים של תושבי העיירה היו חקלאות, מלאכה ומסחר.
הרכבת הראשונה בהומנה הופיעה ב-1871, והובילה להתפתחות המסחר ועיסוק בחיתוך עץ.
בשנת 1899 הוקמה בהומנה האקדמיה לעסקים הראשונה באוסטריה-הונגריה.
לקראת סוף המאה ה-19 מנתה הומנה 4,000 תושבים.
המאה ה-20 הביאה לתחייה תרבותית.
הומנה התפרסמה בזכות השווקים והירידים שלה.
התפתחות מבטיחה זו, אם כי הססנית, נקטעה במלחמת העולם הראשונה.
תקופה קצרה של קיומה של צ'כוסלובקיה בין שתי מלחמות העולם התבררה כבעלת השפעות חיוביות על מצבה של הומנה.
אולם, בעקבות מלחמת העולם השנייה, התפתחות העיירה נעצרה.
ב-26 בנובמבר 1944, הומנה נכבשה על ידי כוחות הארמייה ה-18 הסובייטית, שפעלה כחלק מהחזית האוקראינית הרביעית, ולאחר מכן העיר הפכה שוב לחלק מצ'כוסלובקיה.
עד שנת 1956 הייתה הומנה מרכז מנהלי.
אולם אז הוקם בה מפעל לייצור סיבי פוליאמיד טקסטיל, חברת Chemlon הנוכחית, והיא הפכה גם להיות מרכז כלכלי חשוב.
הומנה הפכה בהדרגה למרכז של תעשיות כימיות, בניין, מזון והנדסת מכונות.
הייתה לכך השפעה חיובית על התפתחות המכללות הטכניות.
הפיתוח התעשייתי כלל פרויקטי דיור רחבי היקף, ואת אזור העיירה השלימו שיכונים חדשים.
לפי מפקד האוכלוסין של 2012, היו בעיר 34,634 תושבים.
עם זאת, יחד עם הכפרים שמסביב המרכיבים את טבעת העיירה, יש בהומנה כ-42 אלף תושבים.
ההרכב הדתי היה 57.91% רומאים קתולים, 23.00% יוונים קתולים, 8.69% אנשים ללא השתייכות דתית, 5.91% אורתודוקסים ו-0.98% לותרנים.
מתעודות מסוף המאה ה-17 עולה שכבר אז ישבו יהודים בהומנה, ואולי אף קודם לכן.
במפקד יהודי מחוז זמפלין בשנת 1725 התפקדו בהומנה שתי משפחות יהודיות.
במאה ה-18 התגוררו בהומנה שלוש משפחות יהודיות, ומאז גדל בה מספר היהודים בהתמדה.
במפקד האוכלוסין הכלל-ארצי בשנת 1787 התפקדו בהומנה 110 יהודים.
מצבה משנת 1772 מלמדת שבאותה שנה כבר היה בית עלמין יהודי וב-1786 נזכרת חברה קדישא מקומית.
יש השערות כי ב-1780 קמה בהומנה קהילה יהודית, ומשה פופר היה ראש הקהילה הראשון.
בימיו נבנה בית תפילה קטן, ובשלהי המאה ה-18 מנתה הקהילה 120 נפשות.
בשנת 1793 נהרס בית התפילה הראשון ועל מקומו נחנך בית כנסת מפואר.
בית הכנסת המהודר מעיד על הגידול במספר היהודים ועל התבססותם.
בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19 העסיקה קהילת הומנה רב, דיין, חזן ושוחט ומורה דת.
היחסים בין היהודים לשכניהם הלא-יהודים התאפיינו בסובלנות הדדית, והדבר סייע לגידול הקהילה ולהתבססותה.
במהלך המאה ה-19 התיישבו בהומנה יהודים נוספים מיישובים בסביבה ובאמצע המאה הגיע חלקם של היהודים לשליש מתושבי העיירה.
הם מילאו תפקיד מכריע בחיי הכלכלה של העיירה ופיתחו בה את המסחר.
בעת הפילוג בקרב הקהילות היהודיות בהונגריה הצטרפה קהילת הומנה לזרם האורתודוקסי.
בסוף המאה ה-19 השתקעו בהומנה פליטים יהודים מגליציה והקימו בית מדרש משלהם בנוסח חסידי, וב-1906 נחנך בה בית מדרש נוסף, שהתפילה בו התקיימה על פי המנהג החסידי.
לצדה של החברא קדישא פעלו בהומנה כמה חברות צדקה וחסד וביניהן "אגודת נשים יהודיות" (נוסדה ב-1890), "ביקור חולים", "פועלי צדק", "חברת הסנדק" ו"תומכי עניים".
בשנות ה-80 הוקמה בה הישיבה של ר' משה גרינוולד, בעל "ערוגת הבושם" ומגדולי רבני הונגריה.
בשנת 1856 נפתח בה בית ספר יהודי יסודי, הראשון בכל מזרח סלובקיה, ושפת ההוראה בו הייתה גרמנית.
ב-1880 נבנה בית ספר יהודי חדש ושפות ההוראה בו היו גרמנית והונגרית והתקיימו בו גם לימודי דת.
רבה הראשון של קהילת הומנה היה ר' פנחס לוריא.
אחריו כיהן ר' יעקב שפירא.
מ-1818 כיהן בקהילה גם ר' אליעזר ליברמן, שהתאפיין בדעותיו הליברליות.
בין הרבנים שמוצאם מהומנה היו גם ר' גוטליב קליין, רבה הראשי של שוודיה, ור' משה ריכטמן, מנהיג ופעיל ציוני.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התחוללו בהומנה מהומות ונשדדו כמה בתים וחנויות של יהודים.
בשנת 1922 מנתה קהילת הומנה 1,854 נפשות, ובראשה עמד ר' יצחק פרידריך.
בשנת 1930 מונה ר' חיים יהודה ארנרייך, חוקר תלמוד ועורך, לרבה של הומנה.
באותה תקופה היו בהומנה שלושה בתי כנסת, ונוסף להם היו שני בתי מדרש וכמה בתי תפילה ששימשו את יהודי העיר.
בין שתי המלחמות הייתה הומנה מרכז תורני חשוב בסלובקיה.
פעלו בה ישיבות, תלמוד תורה, וחברות לימוד שדאגו להעמקת לימודי הקודש בקרב הציבור.
בתקופה זו היו יהודי העיירה פעילים בחיי הציבור והחברה בעיר.
בשנת 1921 היו שליש מחברי מועצת העיר יהודים וכמה יהודים מילאו משרות בכירות בשירות הציבורי.
בבחירות 1928 קיבלה המפלגה היהודית-לאומית בהומנה 510 קולות (33%) והייתה המפלגה הגדולה בעיירה.
בשנות ה-20 וה-30 היה סניף גדול של אגודת ישראל ולצדה פעלה גם תנועת "צעירי אגודת ישראל".
בשנת 1930 נבנה בית כנסת חדש ומפואר בעיירה, והוא נהרס על ידי קומוניסטים ב-1970.
עד סוף מלחמת העולם הראשונה לא הייתה כמעט פעילות ציונית בהומנה, אבל בין שתי המלחמות פעלו בעיירה כמה מפלגות ותנועות נוער ציוניות.
רוב בני הנוער השתייכו לתנועת "השומר קדימה".
אחריה הוקמו סניפים של בני עקיבא ובית"ר.
בסוף שנות ה-30 יצאו רבים מבוגרי בני עקיבא לחוות הכשרה לקראת עלייתם לארץ-ישראל.
עשרות בוגרי תנועות נוער ציוניות בהומנה עלו ארצה לפני מלחמת העולם השנייה.
לאורך תקופה זו מילאו יהודי הומנה תפקיד מפתח בכלכלת העיר וכ-90% מבתי העסק היו בבעלותם.
בעקבות סיפוח דרום סלובקיה להונגריה הורו הרשויות ב-5 בנובמבר 1938 לגרש מהומנה 123 יהודים לשטח הפקר בגבול הונגריה.
בשנת 1940 התגוררו בהומנה 2,127 יהודים, וכאלף נוספים גרו ביישובי הנפה.
בשנת הלימודים 1941/1940 סולקו הילדים היהודים מבתי-הספר הציבוריים, והקהילה פתחה למענם בית ספר אזורי.
במהלך 1941 איבדו יהודים רבים את מקורות פרנסתם ורכושם הוחרם.
רוב בתי העסק של היהודים נסגרו בהוראת השלטונות.
בשלהי 1941, ערב הגירושים, הגיעו להומנה כ-120 פליטים יהודים מברטיסלאבה, ובתחילת ינואר 1942 היו בה 2,285.
באמצע מרץ 1942, כשנודע על הגירוש הצפוי של הצעירים, התעוררו רבים לפעולה.
מקצתם חיפשו מקומות מסתור ואחרים נמלטו מן העיר.
נערות רבות נשלחו לאושוויץ, ובין הבחורים שנקראו להתייצב לגירוש חלק הסתתרו וחלק שולחו למחנה הריכוז ז'ילינה ובהמשך למיידנק.
במאי 1942 רוכזו רוב יהודי הומנה והסביבה בבית הכנסת הישן ומשם גורשו בשני טרנספורטים.
בסך הכול גורשו כ-1,900 יהודים – 78% מכלל יהודי הומנה והסביבה.
ביניהם היו גם ר' חיים אריה ארנרייך, ר' מנחם מנדל כהנא, ר' יהושע רוזנברג ור' שלמה זלמן וייסברג.
עם הפסקת הגירושים עוד נותרו בעיירה כ-400 יהודים.
הילדים המעטים שעוד נותרו במקום המשיכו ללמוד בבית הספר היהודי.
בית הכנסת הוחרם ושימש מחסן של הצבא.
בתחילת 1944 התגוררו בהומנה 696 יהודים בעלי תעודות חסות.
מרביתם פונו למערב סלובקיה, ובמקום נותרו 32 יהודים.
עם פרוץ המרד הסלובקי הצטרפו כמה יהודים מהומנה לפרטיזנים.
כמה משפחות יהודיות שנותרו לאחר דיכוי המרד נתפסו בידי הנאצים ושולחו למחנות ריכוז.
לאחר השחרור התקבצו בהומנה כמה מאות יהודים בני העיר והסביבה, ששרדו במחנות או הסתתרו אצל סלובקים.
חיי הקהילה חזרו לפעול והפעילות הציונית התחדשה.
בשנת 1947 נאספו בהומנה 110,000 קרונות לקרן קיימת לישראל לנטיעת "יער קדושי צ'כוסלובקיה" בהרי ירושלים.
ב-1949 רוב יהודי הומנה עלו לישראל ומעטים מהם היגרו לארצות אחרות.
כיום כבר לא קיימת קהילה יהודית בהומנה אבל גרות שם כמה משפחות יהודיות.
משה גרינוולד – רב הקהילה, מגדולי רבני הונגריה בסוף המאה ה-19, מחבר הספר "ערוגת הבושם".
חיים יהודה ארנרייך – רב הקהילה, חוקר תלמוד ועורך כתב העת "אוצר החיים".
שרגא פייבל מנדלוביץ' – ממנהיגי היהדות החרדית בארצות הברית במאה ה-20.
פנחס אפרתי – רופא פנימי בעל שם עולמי ופרופסור באוניברסיטה העברית.
ארנה דיינש (במקור גרינבלט,1891 – 1937) היה רופא ילדים יהודי-הונגרי.
הומלנדר הוא אחד האנטגוניסטים הראשיים של זיכיון הקומיקס "הבנים", שנוצר על ידי גארת' אניס ודריק רוברטסון.
דמותו של הומלנדר מתוארת כדמות נרקיסיסטית, אגואיסטית וסדיסטית המשמשת כמנהיגה של "השבעה" – קבוצת גיבורי-על מושחתים ונהנתנים הממומנת על ידי תאגיד "ווט-אמריקן" – ובתור הנמסיס של בילי בוטצ'ר.
ככזה, מתחת לתדמיתו הציבורית כגיבור אצילי ואלטרואיסטי, להומלנדר בקושי אכפת מרווחתם של אלו שהוא מתיימר להגן עליהם.
בעיבוד הטלוויזיוני לסדרת הקומיקס שנוצר ופותח על ידי אריק קריפק, את דמותו של הומלנדר מגלם אנטוני סטאר.
בעיבוד זה, הומלנדר הוא בנו המגלומני של סולג'ר בוי ואביו של ראיין בוטצ'ר.
על גילום הדמות, שאותה מבקרים רבים תפסו כהאנשה של נקודת מבטה של העולם על אמריקה, זכה סטאר לשבחי הביקורת.
בנוסף, הושוותה דמותו של הומלנדר לדמויותיהם של סופרמן וקפטן אמריקה.
הומלנדר הוא גיבור-על פטריוטי לכאורה שמנהיג את צוות גיבורי-העל "השבעה", והעל-אנושי החזק ביותר שנוצר על ידי התאגיד "ווט-אמריקן".
סיפור הכיסוי שמכר התאגיד להומלנדר הוא שהוא חייזר שנחת בארצות הברית כתינוק.
למעשה, גודל הומלנדר במעבדה סודית באמצעות חומר גנטי שנלקח מחייל-העל סטורמפרונט, שהוזרקה לו תרכובת V בעודו חבר בתנועת הנוער ההיטלראי.
הומלנדר בילה את רוב שנותיו הראשונות כשהוא קשור בשלשלאות לפצצת מימן למקרה שינסה להימלט.
אמו הביולוגית הייתה אישה בעלת מוגבלות-שכלית שמתה בלידתו.
הומלנדר נתון תחת שליטתם של "ווט", מכיוון שכספם הוא זה שמממן את אורח חייהם הנהנתני שלו ושל שאר חברי "השבעה".
לאורך העלילה, הומלנדר מנסה לעודד את גיבורי-העל האחרים לעשות כפי רצונם, אבל נכנע ונסוג מכך בשל פחדיו מהבוס שלו.
עד לאירועי השיא של הסדרה, בילי בוטצ'ר פועל נגד הומלנדר במחשבה שהלה אנס את אשתו, בקי, שמתה כשהביאה לעולם תינוק על-אנושי.
באוגדן מספר 40, "הבנים" מקבלים סדרה של תמונות מפלילות המראות לכאורה את הומלנדר עוסק במעשי רצח, קניבליזם ונקרופיליה נגד גברים, נשים וילדים.
במקביל, מתברר כי הומלנדר מתחיל לסבול מהתמוטטות נפשית, לדבר עם השתקפותו במראה ולקבל התקפי בחילה.
בסופו של דבר, מגיע הומלנדר למסקנה כי הוא נידון לאבדון בשל המעשים המתוארים בתמונות, ומחליט להיכנע לכל מחשבה שעוברת בראשו, מעוותת ככל שתהיה.
מאירועי "הירוגזמה" ואילך, מחליט הומלנדר לשחרר את עצמו ואת קהילת גיבורי-העל משליטתה של "ווט".
באירועי החוברת "Over the Hill with the Swords of a Thousand Men", מוביל הומלנדר את שאר גיבורי-העל בהפיכה נגד ממשלת ארצות הברית, פותח במתקפה על הבית הלבן והורג את כל הנמצאים בתוכו, כולל הנשיא.
במהלך העימות שלאחר מכן בין הומלנדר לבוטצ'ר, בלאק נואר מגיע לחדר הסגלגל וחושף את עצמו כשיבוט של הומלנדר, שנוצר אך ורק במטרה להרוג את הומלנדר אם אי-פעם ישתגע ויצא מכלל-שליטה.
מכיוון שהשתגע בהדרגה בשל האיסור להרוג את הומלנדר, בלאק נואר מגלה שהוא היה זה שביצע את הזוועות בתמונות, כולל אניסת אשתו של בוטצ'ר, על מנת להערים על הומלנדר במחשבה שיצא מדעתו ולאפשר לו להגשים את מטרתו.
זועם, הומלנדר תוקף את בלאק נואר, שגובר עליו ועורף את ראשו, לפני שנהרג בידי בילי בוטצ'ר.
בזיכיון הטלוויזיוני לסדרת הקומיקס, את דמותו של הומלנדר מגלם השחקן אנטוני סטאר.
בעיבודים אלו לסדרת הקומיקס, מתגלה כי שמו האמיתי הוא ג'ון גילמן וכי הוא נוצר מדגימות DNA שנלקחו מזרעו של סולג'ר בוי על ידי המדען ג'ונה פוגלבאום, ולאחר שאולץ לגדול במעבדה רוב חייו, הוא מפגין בגלוי נטיות סוציופתיות רבות ומזלזל באלו שהוא מחשיב כיצורים נחותים ממנו.
נוסף לכך, לאורך הסדרה, מתגלה הומלנדר גם כצדקן מאוד, הזוי, רכושני, פרנואיד, נקמן, חסר-ביטחון, אפתי, וכאדם פזיז שאינו מסוגל לקבל את האפשרות לפגם כלשהו ביכולת קבלת ההחלטות שלו.
שלא כמו בסדרת הקומיקס, הומלנדר אכן אונס את אשתו של בוטצ'ר לאחר שהוטל עליה לשמש בתור העוזרת האישית שלו.
עם זאת, הוא השאיר אותה בחיים, ועל אף שלא היה מודע לכך בתחילה, היא הרתה וילדה את בנו, ראיין.
גילוי רשת השקרים סביב קיומו של ראיין משפיע על החלטתו להתעלל בפוגלבאום ולרצוח את הבוסית שלו, מדלין סטילוול.
עם זאת, תכונותיו הסוציופתיות מרחיקים אותו בתחילה מבנו, ואובדן השפעתה הממתנת של סטילוול על התנהגותו מערערת אותו עוד יותר.
הומלנדר נכנס למערכת יחסים מינית עם סטורמפרונט, וזומם איתה קשר במטרה להרחיק את בנו מהשגחתה של בקה ולהפנות את הציבור נגד נבלי-העל "האמיתיים", "הבנים".
עם זאת, סטורמפרונט נפצעת אנושות על ידי ראיין, וקווין מייב סוחטת את הומלנדר להניח לו לנפשו.
בסדרה של ראיונות בטלוויזיה, נאלץ הומלנדר להוקיע את מערכת היחסים שלו עם סטורמפרונט ולהתנצל על מעשיו.
במאמץ למתן חלקית את התנהגותו של הומלנדר, המנכ"ל סטן אדגר ומועצת המנהלים של "ווט" ממנים את סטארלייט כשותפה להנהגת "השבעה".
בתגובה לכך, סוחט הומלנדר את בתו המאומצת הסודית של אדגר, ויקטוריה נוימן, לפתוח בחקירה על אדגר ולהדיח אותו מ"ווט", ובכך לאפשר לו לקבל את השליטה בחברה בעצמו.
לפני עזיבתו, מזהיר אדגר את הומלנדר ממעשיו.
הומלנדר ממנה את אשלי בארט למנכ"לית שלו ומתנגד לסטארלייט על ידי החזרת "המעמקים" כחבר ב"שבעה" והכרזה כוזבת כי שניהם נמצאים במערכת יחסים במהלך גמר תוכנית הריאליטי "אמריקן הירו".
לאחר שסטארלייט מוקיעה את הומלנדר ו"ווט" וזונחת את תדמיתה כ"סטארלייט", הומלנדר טוען שהוא זרק אותה ומאשים אותה בכך שהיא מעורבת בסחר בבני אדם באמצעות קרן הצדקה שלה, "בית הכוכבים".
לאחר שנודע לו שקווין מייב לא רק פעלה כמודיעה עבור "הבנים", אלא גם שכבה עם המנהיג שלהם, בילי בוטצ'ר, הומלנדר מחזיק אותה בכפייה במגדל "השבעה" בכוונה לקצור את הביציות שלה.
בהמשך, מגלה הומלנדר על קשר המשפחתי שלו לסולג'ר בוי לאחר שקיבל טלפון ממנו.
לאחר שאישר את אמיתות הקשר מול בלאק נואר, הומלנדר רוצח אותו באכזריות ואוסף את ראיין מביתה של מלורי.
כאשר הומלנדר מנסה ליצור קשר עם סולג'ר בוי על ידי הצגתו בפני ראיין, הלה מתכחש לו ומנסה להרוג אותו (כחלק מעסקה שסגר עם בוטצ'ר).
במהלך עצרת תמיכה במגדלי "ווט", מציג הומלנדר את ראיין בפני תומכיו שלו ושל סטורמפרונט, אך מפגין התומך בסטארלייט משליך על ראיין פחית שתייה קלה, מה שגורם להומלנדר לרצוח אותו כתגובה.
על אף שקיבל את כל מאווי-ליבו, מתחיל הומלנדר להתמוטט נפשית, ובפרט לקראת משפטו, ובשל כך מחליט לגייס לעזרתו את האחות סייג'.
ביום המשפט, מורה הומלנדר להרוג שלושה ממעריציו על מנת להתחיל שערורייה מיד לאחר שהוכרזו כחפים-מפשע, ומאלץ את ראיין להשתמש בכוחו על ידי הריגת "פושע" לכאורה.
לאחר שניסה להרוג את יואי, זועם הומלנדר על הגילוי כי ראיין נפגש בסתר עם בוטצ'ר וסובל מהתמוטטות נפשית.
לאחר מכן, הוא מבקר במעבדה שבה הוא נוצר ונכלא, ומוציא להורג את המדענים שהיו אחראים לגידולו כפעולת נקמה, למעט ד"ר ברברה פינדלי, שאותה הוא כולא.
בעקבות האירועים במעבדה, הומלנדר מתחיל להתחבר מחדש לראיין ומתחיל לתמוך בו.
נוסף לכך, מורה הומלנדר לחברי "השבעה" להרוג את מגיש החדשות קמרון קולמן, שנחשד בהדלפת סרטון מפליל אודותיו.
הומלנדר, יחד עם רוב חברי "השבעה" ונוימן, משתתפים במסיבה שמארגן טק-נייט, בה הוא מתכנן להפנות, בעזרתן של סייג' ונוימן, את חברי הקונגרס נגד המועמד לנשיאות סינגר.
מפיה של פיירקראקר, מגלה הומלנדר שהחפרפרת עדיין חיה ומתחיל לתת לה יותר משקל בהחלטות הקשורות לפעילות "השבעה".
הומלנדר הורג את ובוויבר, גיבור-על דמוי-ספיידרמן, במחשבה שהוא החפרפרת ושולח את "המעמקים" ובלאק נואר השני להרוג את בוטצ'ר ואת שאר "הבנים", ללא הצלחה.
לאחר שהוא מגלה כי איי-טריין היה החפרפרת האמיתית וכי סייג' הסתירה זאת ממנו, הומלנדר מגרש אותה מ"השבעה" ומעניש אותו.
באותו הלילה, הומלנדר ההמום והזועם רואה כיצד בנו מדבר בשידור חי על בקה ובוטצ'ר, ובנוסף לכך מגלה את מתנת חג-המולד של בוטצ'ר לראיין, מה שגורם לו להחריב את דירתו ולהתפרץ בזעם על ראיין.
לאחר מכן, הומלנדר חושף את נוימן כגיבורת-על ומצווה על "השבעה" להרוג את כל מי שיודע על הכביסה המלוכלכת שלו ב"וולט".
לאחר מותה של נוימן, מגלה לו סייג' שהכל היה חלק מתוכניתה וכי הנשיא החדש של ארצות הברית, סטיבן קלהון, נשבע אמונים להומלנדר במסגרת חקיקה בה הוא מכריז על משטר צבאי ומחליף את חייליו בצבא על-אנושי.
בסיום העונה הראשונה, המתרחשת בין אירועי העונות השלישית והרביעית של "הבנים", מופיע הומלנדר במהלך הכאוס שנוצר במהלך פיגוע המתרחש באוניברסיטת גודולקין, לכאורה על מנת להשליט סדר מחדש.
הומלנדר מנטרל את מארי מורו ואת חבריה וכולא אותם במקום לא-ידוע, ולאחר מכן, אף מפליל אותם בביצוע הפיגוע באוניברסיטה, בעוד שאת מבצעי הפיגוע האמיתיים, קייט דאנלאפ וסם ריירדן, הוא הופך לאלו שהצילו את המצב.
הומלנדר מופיע לראשונה ברגעים האחרונים של הפרק "Short Animated Where Pissed-Off Supes Kill Their Parents", כשהוא מוציא להורג את גיבורי הפרק, יתומים בעלי יכולות-על, מטעמה של "ווט", לאחר שהרגו את הוריהם בעקבות אירועי הפרק "Over the Hill with the Swords of a Thousand Men" מתוך סדרת-האם.
"ווט" מטייחת את כל מקרי המוות שנגרמו באמצעות דיווחים חדשותיים כוזבים, שאחד מהם מציין שהומלנדר הציל את אמו של "גוסט", הניצול היחיד מההוצאה להורג, מ"פיצוץ גז טבעי" שגבה את חייו של אביו.
בפרק "I'm Your Pusher", המתרחש בעולמה של סדרת הקומיקס המקורית.
בפרק זה, הומלנדר עד לתקרית שבה מנת-יתר (שנגרמה על ידי בילי בוטצ'ר) גורמת לגיבור-העל "ויילד וונדר" להתרסק עם גיבור-העל איירונקאסט במהלך פעלול ומביא למותם של השניים.
על מנת לטייח את האמת, הומלנדר, קווין מייב וג'ק בן-יופיטר מאשימים לוויין מתקופת המלחמה הקרה שנשלט על ידי נבל-על בשם גלקסיוס במותו בעוד הקהל המתבונן בהם בשקיקה מאמין לדבריהם.
פרק סיום העונה, "One Plus One Equals Two", מהווה פריקוול המגולל את תחילת פעילותו של הומלנדר כחבר ב"שבעה" וכולל פלשבקים לילדותו בצל העינויים השיטתיים שנערכו על ידי מדעני "ווט" במטרה לבחון את היקף כוחותיו.
מדלין סטילוול, הבוסית המניפולטיבית שלו, מזהירה את הומלנדר הצעיר מפני בלאק נואר, אותו היא מכנה ה"הומלנדר שלפני הומלנדר", בטענה שהוא יחפש כל הזדמנות להשמיד אותו.
לאחר שבלאק נואר מגיע לזירת ההתרחשות, הומלנדר מנסה להסביר את מעשיו לפני שהוא מחליט להרוג את בלאק נואר על מנת לטייח אותם.
לאחר שנואר מתמרן את הומלנדר לפוצץ את המתחם, הוא רוכש את אמונו על ידי הריגת העד האחרון לרציחותיו של הומלנדר, וכותב לו נאום מתרץ שיספק לעיתונות, בטענה שהטרוריסטים האקולוגיים השתמשו בפצצה.
מאוחר יותר במטה "ווט", טוען הומלנדר בפני סטיוול שהיא טעתה לגבי נואר.
את דמותו של הומלנדר עיצבו אניס ורוברטסון כשילוב מרושע של סופרמן וקפטן אמריקה, אם כי ייתכן שהשראה נוספת נלקחה מדמותו של שהאזאם.
גם בחוברות הקומיקס וגם בעיבוד הטלוויזיוני, סיפור הרקע של הומלנדר נשאר זהה ברובו.
אניס תיאר את הומלנדר כ כמו כן כי זה עשוי לעזור
מפיק ויוצר העיבוד הטלוויזיוני, אריק קריפק, הצהיר כי בעוד שתאורטית ניתן להרוג את הומלנדר, במהלך העיבוד הטלוויזיוני לא ייעשה השימוש בטוויסט בעלילת הקומיקס שכלל את רציחתו של הדמות בידי השיבוט שלו, בלאק נואר.
במקום זאת, דמותו של בלאק נואר נכתבה מחדש כגיבור-על בפני עצמו, ואילו תכונותיו הפסיכופתיות שולבו בדמותו של הומלנדר.
בחוברות הקומיקס, כוחותיו של הומלנדר כוללים ראיית חום, חוזק ועמידות-על, יכולות תעופה, שמיעת-על, מיתרי קול חזקים, והזדקנות איטית בשל תרכובת ה-V.
בנוסף, להומלנדר יש ראיית רנטגן המאפשרת לו לראות דרך כל דבר מלבד פריטים עשויים או מרופדים באבץ, הרמז לחוסר-יכולתו של סופרמן לראות דרך עופרת.
בחוברות הקומיקס, מוזכר ששמו הפרטי הוא ג'ון כאשר הומלנדר מציין בפני סטארלייט שפעם הייתה לו זהות סודית שלבסוף ויתר עליה.
בסדרת הטלוויזיה, כשהיא נשאלת על חולשותיו של הומלנדר בסיום העונה הראשונה, טוענת מדלין סטילוול בתוקף כי אין לו חולשות.
יכולותיו ותחושת הפריבילגיות של הומלנדר הובילו אותו להפגין שגעון גדלות קיצוני וגרמו לו לבצע פשעים נגד אנשים חפים-מפשע, כולל מעשי אונס ורצח המוני, מתוך התחושה שביכולתו לעשות כל מה שירצה בשל מעמדו כגיבור-על.
דמותו של הומלנדר מופיעה במשחק היריות "Call of Duty: Modern Warfare II", בדיבובו של אנטוני סטאר.
דמותו של הומלנדר, הממודלת על פי אנטוני סטאר, מופיעה במשחק הלחימה "מורטל קומבט 1" באמצעות חבילת ההרחבה "Kombat Pack", בדיבובו של ג'ייק גרין.
בנובמבר 2023, עוד טרם חשיפת דמותו של הומלנדר באופן רשמי כחלק מהמשחק, חשף סטאר שבעוד שהוא יספק את דמותו למשחק, הוא לא ידבב אותה.
בקו העלילה של הדמות על פי המשחק, לפני שביכולתו של הומלנדר להשמיד את אמריקה באמצעות מטוסי לייזר צבאיים על גבי מגדל "ווט", פורטל מהמולטי-יקום נפתח לפלישה של שדים, שאותה הוא מונע וזוכה שוב לאהדת הציבור, לפני שהוא עוזב את כדור הארץ במטרה להשתתף בטורניר ה"מורטל קומבט".
התקליטן והפזמונאי מטרו בומין סימפל קטע מנאומו של הומלנדר מהעונה השלישית ברצועה שלו "On Time" מאלבומו משנת 2022, "Heroes & Villains".
דמותו של הומלנדר מופיעה בהופעת קמאו בקליפ המונפש של "Chalkeaters" לשירם משנת 2024, "" שם הוא מופיע בעודו יורה קרני לייזר למילות השיר, "We turn tyrants into heroes" (בתרגום חופשי: "אנחנו הופכים עריצים לגיבורים").
הומר טרוט בון היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי במדינת וושינגטון, שם השתקע בטקומה כנער לאחר שעבר עם משפחתו מאינדיאנה.
הוא התמודד כמועמד למגוון מפלגות ונבחר לבית הנבחרים של המדינה.
ב-1932 נבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית מטעם וושינגטון, ונבחר מחדש לכהונה שנייה.
ב-1944 מונה בון כשופט מחוזי של בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית.
הוא כיהן עד מותו, כאשר במהלך השנים האחרונות היה במעמד בכיר.
בון נולד ב-25 בינואר 1883 בפרנקלין, מחוז ג'ונסון, אינדיאנה, ולמד בבתי הספר הציבוריים.
תחילה עבד בשירות הדואר של ארצות הברית ובמחלקת הנהלת החשבונות והאשראי של חברת רהיטים.
בון עבר עם הוריו ומשפחתו לטקומה שבוושינגטון בשנת 1899 לאחר שהמדינה התקבלה לאיחוד.
הוא השלים את לימודיו בבית הספר למשפטים בטקומה ב-1911. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה והחל לעבוד במשרד עורכי דין פרטי בטקומה.
ב-1912 שימש בון כסגן תובע מיוחד במחוז פירס, וושינגטון.
הוא שימש גם כיועץ תאגיד של נמל טקומה בוושינגטון בין השנים 1918 עד 1932.
בון השתייך בתחילה למפלגה הסוציאליסטית של אמריקה, והתמודד ללא הצלחה לתפקיד ראש עיריית טקומה.
הוא נבחר לבית הנבחרים של וושינגטון כמועמד מפלגת האיכרים-העבודה, וכיהן קדנציה אחת מ-1923 עד 1924.
בעודו בבית הנבחרים של וושינגטון, דגל בון בכך שלממשלות מחוזיות תהיה את היכולת להקים מחוזות שירות ציבורי, קרב פוליטי שניצח לבסוף כאשר הבוחרים אישרו את היוזמה שהוא עזר להוביל.
בון התמודד ללא הצלחה עבור מפלגת האיכרים-העבודה כמועמד לבית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנת 1928 התמודד ללא הצלחה על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למושב בבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס ה-71 של ארצות הברית.
עם העמקת השפל הגדול ושינוי הגישות הפוליטיות בקרב הבוחרים, הצטרף בון למפלגה הדמוקרטית.
הוא התמודד לסנאט של ארצות הברית ב-1932 וניצח את הסנאטור המכהן כבר קדנציות רבות, הרפובליקני וסלי ג'ונס.
בון נבחר מחדש ב-1938, וכיהן בסך הכל מ-4 במרץ 1933, עד להתפטרותו ב-13 בנובמבר 1944, אז אושר מינויו לכהונת שופט פדרלי.
הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לפטנטים בקונגרסים ה-76 עד ה-78.
בון המשיך בתמיכתו לכוח בבעלות ציבורית ולמטרות פרוגרסיביות אחרות.
הוא תמך בבניית סכר בונוויל וסכר גרנד קולי במערב מדינת וושינגטון, שהיו חשובים לייצור כוח מים, בקרת שיטפונות והשקיה.
הוא התנגד למעורבות במלחמת העולם השנייה.
יחד עם הסנאטור מתיו נילי וחבר בית הנבחרים וורן מגנוסון, כתב בון את החקיקה שהקימה את המכון הלאומי לסרטן, אחד המרכיבים של המכונים הלאומיים לבריאות.
ב-1 באפריל 1944 מונה בון על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, לשופט בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית, במקום השופט ברט א.
מינויו אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-1 באפריל 1944, והוא קיבל את כתב המינוי שלו באותו יום.
הוא קיבל מעמד בכיר ב-1 בינואר 1956.
כהונתו הסתיימה ב-11 במרץ 1970, בשל מותו בטקומה שבוושינגטון.
הוא חזר לטקומה ב-1968, לאחר שהתגורר בסן פרנסיסקו שבקליפורניה מאז מינויו כשופט הפדרלי.
הוא נשרף ואפרו נקבר בבית הקברות אוקווד.
בעודו במעמד בכיר, עסק בון כעורך דין במשרד פרטי בסן פרנסיסקו מ-1956 עד 1968.
הוֹמֵרוֹס היה מגדולי משורריה של יוון העתיקה, שלו מייחסת המסורת את האיליאדה ואת האודיסיאה.
אגדות יווניות מספרות שהיה עיוור.
על שמו נקראים ההמנונים ההומריים, אך אלו לא חוברו על ידי הומרוס, אלא הם שירים בסגנונו.
יצירות אפיות רבות אחרות יוחסו להומרוס.
מקובל לתארך את שתי השירות האפיות הגדולות של הומרוס למאה השמינית לפנה"ס.
מדובר בשירה שבעל פה, אשר הועברה לראשונה אל הכתב באתונה בעת שלטונו של הטיראן פייסיסטראטוס, שחשש שהשירות תאבדנה, במאה השישית לפנה"ס.
פייסיסטראטוס ציווה על כל זמר ומשורר נודד שהגיע לאתונה, לדקלם את כל מה שידע על שירת הומרוס בפני הלבלרים האתונאים.
אלו רשמו כל גרסה וההדירו את האיליאדה והאודיסיאה כפי שהגיעו לידינו כיום.
כמו כן יזם פייסיסטראטוס את הדקלום בציבור של האיליאדה והאודיסיאה כחלק מחגיגות הפאנאתנאיה, שנערכו באתונה לכבוד האלה אתנה, אחת לחמש שנים.
במשך מאות שנים התווכחו מלומדים על השאלה האם היה אדם בשם הומרוס.
אם אמנם חי, כיצד חי וכיצד חיבר את שירותיו?
נראה ששתי השירות מבוססות על מסורות ואגדות פחות מלוטשות שהיו קיימות שנים רבות לפני הומרוס.
האם האיש חיבר את השירות, או שמא אסף וההדיר קטעי שירה עממיים?
ניתוח האיליאדה והאודיסיאה מבחינת מבנה ואוצר מילים מראה שהשירות מכילות ביטויים קבועים ונשנים; לפעמים שורות שלמות חוזרות ונשנות.
האם היו השירות הללו שירה אורו-פורמולאית, כלומר שירת על-פה נוסחתית, שחיבר המשורר במקום באמצעות אוסף קטעים וביטויים עממיים ששינן?
החוקרים מילמן פארי ואלברט לורד הראו שמסורת על-פה כזו, שהיא זרה לתרבות הספרות המודרנית, אופיינית לשירה האפית בתרבויות טרום-אורייניות.
באור זה, גדולתו של הומרוס היא שמופע השירה שלו תועד ונשמר.
ייתכן שהיו מאות משוררים אפיים בתקופת הומרוס, שביצעו מאות גרסאות של האפוסים, אך רק גרסה אחת של שני האפוסים הללו נשתמרה עד ימינו.
הידוע ואף המשוער על חייו כה מועט, עד שמלומדים נוהגים להתבדח באומרם שהשירות "לא נכתבו על ידי הומרוס, אלא על ידי אדם אחר בשם זה", והמלומד ריצ'מונד לאטימור (Lattimore), שאף תרגם את האפוסים לאנגלית, קרא למאמר "הומרוס: מי היא?".
סמואל באטלר אף שיער ספציפית שמדובר באשה סיציליאנית צעירה שחיברה את האודיסיאה (אך לא את האיליאדה), וגם רוברט גרייבס בספרו "Homer's Daughter" (1955) ואנדרו דלבי ב-"Rediscovering Homer" (2006) העלו רעיון דומה.
שאלה נוספת היא האם לעלילות יש ביסוס עובדתי.
בתקופה ההלניסטית (המאה השלישית לפני הספירה עד המאה הראשונה לפנה"ס), פרשני האפוסים החלו לבחון סתירות בטקסט.
מלומדים מודרניים ממשיכים בעבודה זו.
חפירותיו של היינריך שלימאן בסוף המאה התשע-עשרה הביאו את המלומדים למסקנה שייתכן בסיס היסטורי למלחמת טרויה.
מחקרם של פארי ולורד על האפוס האוראלי בשפה הסרבו-קרואטית ובניבים טורקיים הראה ששירות ארוכות עשויות להישמר היטב בתרבויות אוראליות עד שייכתבו.
פענוח השפה הקווית ב' (Linear B) בשנות החמישים על ידי מייקל ונטריס ואחרים שכנע חוקרים שיש המשכיות לשונית בין כתבים מיקניים מהמאה השלוש-עשרה לפנה"ס לבין השירות האפיות של הומרוס.
הומרוס היה מוכר אף בקרב היהודים בארץ ישראל בתקופה ההלניסטית ובתקופה הרומית, זאת אנו למדים מאזכורו מספר פעמים אצל יוסף בן מתתיהו ובכתבי חז"ל.
אחת מהן היא המשנה הבאה:
הון (בלעז: קפיטל; באנגלית: Capital) הוא מכלול הנכסים העומדים לרשותו של אדם או ישות כלכלית כלשהי, שיש בהם כדי לשמש ליצירת מוצר או הכנסה.
המונח הון נמצא בשימוש רווח בתחומי הכלכלה, הפיננסים והחשבונאות, והגדרתו המדויקת משתנה על פי התחום וההקשר.
כיום, על פי רוב, מתייחס המושג הון בתחום הכלכלי לכסף או גילום אחר שלו, המשמש או עשוי לשמש את גוף לצורך פעולה עסקית או פיננסית כלשהי.
אולם בתורת הכלכלה הקלאסית, התייחס המושג בעיקר לציוד, מבנים ומכונות המשמשים בהליך ייצור של מוצרים בידי יצרנים.
על פי התאוריה הכלכלית הקלאסית, ההון הוא אחד משלושה גורמי ייצור (בצד אדמה ועבודה).
בהגדרה זו, ההון הוא אותו מרכיב בגורמי הייצור שנוצר בידי האדם לשמשו בתהליך הייצור, בצד מה שניתן לו על ידי הטבע (גורם הייצור "אדמה") ויגיע-כפיו כשלעצמו (גורם הייצור "עבודה").
כל השלושה יחד הם מרכיבים חיוניים בתהליך הייצור הכלכלי.
הגדרה זו היא של הכלכלן הקלאסי בן המאה ה-19 דייוויד ריקרדו, והיא רווחת בין כלכלנים מאסכולה זו ונגזרותיה.
קרל מרקס, אבי התורה המרקסיסטית, עסק רבות בהון בהגותו הכלכלית, והקדיש לו את אחד מחיבוריו החשובים ביותר – הקפיטל (שמשמעותו "ההון").
מרקס אימץ את הגדרותיו של ריקרדו בשינוי שם והגדרה קלים, אך הפיק מההגדרה משמעות שונה לחלוטין.
מרקס הבחין בין "הון קבוע" (או "הון נח") המתייחס להשקעה בנכסים קבועים כמו הקמת מפעל, רכישת ציוד ומכונות, קניית חומרי גלם, דלק, וכדומה, ו"הון משתנה" (או "הון נע") שהוא חלק ההון המושקע בשכירת פועלים, תשלום משכורותיהם, וכדומה.
מכאן הגיע למסקנות מרחיקות לכת לגבי העוולות בהתפלגות ההכנסות מההון הנהוגות בשיטה הקפיטליסטית.
כיום, בשימוש הנפוץ, עוסק המושג הון באספקטים הפיננסיים של המונח.
הגורמים הפעילים בשוק ההון – שהם בעיקרם הבורסה לניירות ערך, הבנקים, קרנות הנאמנות ושאר מוסדות פיננסיים, וכן ברוקרים ומשקיעים – נוהגים לכלול בהגדרת הון את האלמנטים המשמשים והנסחרים בשוק ההון – ניירות ערך (מניות, אג"ח, אופציות) ואמצעי תשלום למיניהם.
האספקטים הפיזיים של הון – כגון מבנים ומכונות, שתפסו מקום מרכזי בחשיבתם של ריקרדו וכלכלנים אחרים לגבי הון, אינם לפיכך בהגדרה זו, שכן הם אינם אלמנטים הנסחרים בשוק ההון.
למעשה, על פי ההגדרה הכלכלית הקלאסית, שוק ההון אינו עוסק באמת בסחר בהון, אלא בגיוס המשאבים הפיננסיים הנדרשים לצורכי אותן השקעות בהון הנדרשות במגזר .
החשבונאות, העוסקת ברישום והפקת דו"חות של הפעילות הפיננסית בעסקים ותאגידים, מתעניינת פחות בסוג ההון – פיזי או פיננסי – ויותר במקור ההון.
מכאן שעל פי החשבונאות, ניתן לאמוד את הונו של עסק, תאגיד, ואפילו אדם, כסך נכסיו בניכוי סך התחייבויותיו.
אומדן זה נותן למעשה את ההון העצמי, או השווי נטו.
שימוש מודרני נוסף במונח הון הוא בהקשר של הון אנושי.
זהו שימוש שאול בזרם הנאו-קלאסי המודרני, שכן בתאוריה הכלכלית הקלאסית ההון האנושי מוגדר בגורם הייצור "עבודה" ולא בגורם הייצור "הון".
הגדרת חלק מגורם הייצור עבודה כ"הון אנושי" אומרת שלמעשה כמו הון פיזי, זהו משאב שניתן להשקיע בהגדלתו והשבחתו לצורך הגדלת התשואה שבשימוש בו, באמצעות השכלה, הכשרה מקצועית וכדומה.
המושג "הון אנושי" מבדיל בין עבודה כ"יגיע כפיים" במובן הקלאסי, לעבודה במובנה היום המושתתת רבות על ידע.
באופן דומה, יש המדברים על "הון אינטלקטואלי", כמושג במשמעות קרובה לקניין רוחני.
תורת ההון האנושי היא תורה כלכלית העוסקת בשוק העבודה, המניחה כי כוח עבודתו של אדם הוא רכוש שעשוי לשנות את ערכו לאורך זמן ובאופן שונה מעובד לעובד, בהתאם לשינויים המתרחשים באיכותו של העובד.
ההון האנושי הוא פיתוח של הכלכלה הנאו-קלאסית מסוף שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20, שקודם על ידי מספר כלכלנים בארצות הברית, כגון גארי בקר, ג'ייקוב מינסר ותיאודור שולץ.
הון אנושי מוגדר כסך מיומנויותיו של העובד, בין אם טבעיות (גיל, מין וכו') ובין אם נרכשות (השכלה, כושר גופני וכו').
על-פי תורה זו, שוק העבודה מורכב ממשרות (ולא משעות עבודה) שערכן נקבע, בין היתר, לפי ההון האנושי של בעל המשרה.
בשיטה זו ניתן למדוד בני אדם שונים ולסווגם על-פי מידת התועלת שהם עשויים להביא לארגון מסוים לאורך זמן.
למעשה, בעזרת התייחסות להון אנושי ניתן לבטא באופן פונקציונלי את התכונות הכלליות של האדם, ולהופכו חלק בלתי נפרד מהגורמים הטכניים (מבנה, טכנולוגיה, מידע, הון וכו') שברשות הארגון.
מכיוון ששינויים רבים בחיי העובד (רכישת השכלה וניסיון, שינויים משפחתיים, שינויי גיל וכו') מבטאים שינוי בהון האנושי הגלום בו, ניתן לעצב שינויים אלו על מנת להגדיל את רווחי העובד או המעביד.
לדוגמה: העסקת עובדים לטווח זמן ארוך על מנת להפיק מהם תועלת הולכת וגדלה עם הזמן, עקב צבירת ניסיון.
תחום עיקרי של השימוש בהון אנושי הוא היכולת להשקיע בהון זה.
הביטוי העיקרי של השקעה זו (אף על פי שקיימים ביטויים אחרים, כגון יצירת הזדהות) הוא הכשרה מקצועית של כוח עבודה.
במציאות הקיימת, הכשרה זו זוכה כמעט תמיד לביטוי פורמלי (כלומר מדיד) שלה, המתייחס למשך ההכשרה וכמות המידע המועברת בה.
כאן ניתן להבחין בין השקעה כללית, שערכה שווה בכל שוק העבודה (כדוגמת תואר אקדמי) לבין השקעה ייחודית, שערכה רלוונטי בעיקר לארגון המבצע אותה (כדוגמת סדנת ניהול פנים-ארגונית).
הפרדה זו אינה מוחלטת, ובמרבית ההכשרות קיימים מאפיינים של שני סוגי ההשקעה.
לרוב קיימת נטייה של המעסיקים להשקיע באופן ייחודי ולהעדיף עובדים בעלי הכשרה ייחודית ככל הניתן לארגונם (שכן הכשרה ייחודית היא המשתלמת לו ביותר).
מצב זה יוצר נטייה לנאמנות הדדית בין העובד למעבידו המתחזקת עם הזמן (שכן הכשרת העובד משתלמת יותר בארגון בו רכש אותה, והעסקתו עדיפה מבחינת המעביד על פני עובדים חסרי השקעה ייחודית).
לעיתים קיימת נטייה של העובדים להעדיף הכשרה כללית, על מנת לפתוח בפניהם אפשרויות תעסוקה נוספות (לדוגמה- כאשר מימון ההכשרה הוא באחריות העובד בלבד, היא תהיה הכשרה אקדמאית כללית, המוכרת במידה זהה בכל השוק).
קיומה של מערכת הון אנושי בשוק העבודה יוצרת מצב חברתי מורכב, בו נטייה לקיבוע ההתפלגות החברתית הקיימת, על בסיס המצב הכלכלי של העובדים השונים.
נטייה זו נוצרת בשל היכולת להשקיע בפיתוח ההון האנושי על מנת לצבור החזר מההשקעה, כך שבעל הון אנושי וכספי רב מסוגל להגדיל את הונו באופן משופר.
בניגוד למצב התחרותי הפשוט, בו המעמד הכלכלי נגזר ישירות מבחירותיו של האדם, במצב בו להון האנושי משמעות כלכלית יכול המעמד הכלכלי להנציח את עצמו.
לדוגמה: עובד בעל משכורת גבוהה יכול להשקיע יותר בהשכלתו, דבר שמביא לעלייה גדולה יותר במשכורתו, לעומת עובד בעל שכר נמוך מלכתחילה.
הביקורת על תורת ההון האנושי
תורת ההון האנושי בעייתית מסיבות רבות.
סיבה עיקרית היא, שמבחינתו של העובד, אין הפרדה מוחלטת בין השקעה בהון האנושי לבין צריכתו.
פעולות צרכניות כגון אכילה, טיפול רפואי וכדומה, מוגדרות הן כהשקעה בהונו האנושי והן כמימוש פירותיו של הון זה.
בעייתיות נוספת היא יכולת המדידה המוגבלת של ההון האנושי.
כיוון שההון האנושי מורכב מגורמים רבים ומורכבים, הפועלים לאורך זמן והשפעתם שונה מעובד לעובד, קשה להעריך באופן מדויק את שוויו.
בעייתיות זו הביאה לביסוס התאוריה כי הקשר בין ההון האנושי לשכר אינו נקבע באופן ישר (כלומר- על פי ערכו של ההון האנושי), אלא באופן עקיף, על ידי כך שההון האנושי (ובייחוד ההשכלה) מהווה איתות שוקי על הפוטנציאל של העובד.
עוד בעייתית ההגבלה של יכולת ההמרה של ההון האנושי להון אחר, ויכולת המסחר של הון זה.
הומר ג'יי סימפסון הוא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון".
הוא מדובב על ידי השחקן דן קסטלנטה.
קרוי על שם אביו של יוצר הסדרה מאט גריינינג.
הומר הוא בנם של אברהם (אייב) ומונה סימפסון, בן זוגה של מארג' סימפסון ואביהם של בארט, ליסה ומגי.
אף על פי שלרוב הוא נראה כעצלן או חסר בינה, הוא לפעמים בעל הברקות גאוניות.
הומר הוא בן 36 (לפי מרבית הפרקים, אך לפי חלק מהפרקים הוא בן 39).
הוא מתנשא לגובה של 1.82 מטר.
הוא הגיע פעם למשקל של כמעט 120 קילוגרם, במהלך דיאטת השמנה, אך כיום הוא שוקל "רק" 108 ק"ג.
הוא לובש חולצה במידה XXXXL (לפי הקומיקס).
לאורך שנות הסדרה התפתחה דמותו של הומר והפכה לדמות המשקפת בצורה ביקורתית את האמריקאי הטיפוסי ממעמד הפועלים: הוא עובד בדרגה נמוכה במפעל, הוא גס רוח, לא מלומד, בעל משקל עודף, חסר רגישות (אף על פי שברוב הפרקים הוא נאמן למשפחה), חסר סבלנות וחסר סובלנות.
אנחת הרטינה המפורסמת של הומר "ד'או!", שהחלה כמעין מחווה לסרטי לורל והארדי, הפכה לכה פופולרית עד שהפכה לערך במילון אוקספורד באנגלית.
ביטוי נוסף השגור בפיו הוא "ממממ..." והזלת ריר תוך כדי, מלווה בדברי מאכל שהוא חושב עליהם (לדוגמה, "ממממ, דונאטס"), כמו כן גם דברים בלתי אכילים בעליל אותם הוא בולע (כדוגמת פסל חתן וכלה מפלסטיק שהונח בראש עוגת חתונה).
דובר אנגלית, רוסית, איטלקית, ספרדית, גרמנית, יפנית ופינגווינית (לפי הפרק בו שירת בצי).
אוהד את קבוצת הפוטבול "דאלאס קאובויס" והחל מתחילת עונה שמינית הוא הבעלים של קבוצת "דנבר ברונקוס" (שקיימות במציאות).
שערות ראשו של הומר הן בצורת האות הלועזית M, כאזכור לשמו של יוצר הסדרה מאט גריינינג, ששמו באנגלית מתחיל באות M.
הומר ג'יי סימפסון נולד בספרינגפילד (אף על פי שעל פי פרק אחד יכול להיות שהוא נולד בקנדה) במשקל 4.17 ק"ג, אך את רוב ילדותו בילה בחווה לא רחוקה מספרינגפילד.
להומר יש גם אח חורג בשם הרברט פאוול ועוד אחות חורגת שגרה באנגליה מצד אביו והיא יותר מבוגרת מהומר ונשמעת כמוהו.
הומר היה נער כנסייה תמים וחכם אך "גן הסימפסון" לא פסח עליו, ובגיל התיכון התחיל לשתות יחד עם חברו הטוב בארני.
לפי אחד הפרקים, הומר איבד את היכולת למנת משכל גבוהה כאשר דחף עפרונות צבע אל תוך אפו.
הוא הצליח להוציא את כולם מלבד אחד שנשאר תקוע בתוך מוחו.
בשנה האחרונה ללימודים הוא פגש את אשתו לעתיד מארג'ורי בובייה (למעשה, פגש אותה עוד בגיל 10 במחנה קיץ, אך זמן ממושך לא ידע שאותה נערה תהיה אשתו לעתיד ובדרך פלא פגש את מארג' בתיכון), הידועה בכינויה מארג'.
הם התחתנו לאחר שהיא נכנסה להריון, ומאז הם הביאו עוד שני ילדים לעולם.
בשביל לפרנס את משפחתו, החל הומר לעבוד בכור החשמל הגרעיני בעיירה בגזרה 7G, בתור מפקח בטיחות.
הומר מבלה שם את מרבית ימיו, בעיקר בנמנום או באכילת דונאטס, כשהוא חסר כל ידע או הבנה בסיסית באנרגיה גרעינית.
הדבר העיקרי שמציל אותו מאיבוד מקום עבודתו היא העובדה שמעסיקו, מונטגומרי ברנז, אף פעם לא מצליח לזכור את השם שלו.
בעונה ה-36 נאמר שגרם עד כה ל-742 תאונות בכור, כולל פיצוץ גרעיני שמופיע בפלשבק (אך לא בסדרה).
עבר צבאי: בחיל הים האמריקאי הומר שירת בצוללת גרעינית ושוחרר בחוסר כבוד.
בצבא ארצות הברית הומר פיקד על כיתת ביום אויב.
מנת המשכל של הומר היא 55, מה שהופך אותו למפגר מבחינה חוקית.
לפי אחד הפרקים, "Homr" (שיבוש של Homer), הסיבה העיקרית לטיפשותו של הומר היא עפרון צבע (Crayon) שנותר תקוע בראשו מאז ילדותו (את הצבע תקע הומר עצמו עמוק לתוך האף כחלק ממשחק).
בפרק אחר מוסברת טיפשותו על ידי "גן הסימפסונים", ההופך את כל הגברים במשפחת סימפסון לטיפשים עם הגיעם לגיל ההתבגרות.
הסברים נוספים לכך יכולים להיות שתיית אלכוהול מופרזת, הימצאות ליד חומרים רדיואקטיביים ופגיעות חוזרות ונשנות בגולגולת.
הומר איבד את שערו בשנות ה-80 המוקדמות (אם כי בפרק אחד נראה הומר בפלאשבק, בו הוא תולש חלק משערו בכל פעם שהוא שומע שמארג' בהריון בשנות השמונים ובשנות התשעים).
אף על פי שיש לו רק שתי שערות על ראשו, ועוד אחת ארוכה העוברת בין אוזניו ב"זיגזג", הוא עדיין מסרק אותן לצד (תסרוקת הלוואה וחיסכון), כדי לנסות להסתיר את קרחתו.
באחד הפרקים, כשהומר התגייס לחיל המילואים של חיל הים ונאלץ לגלח את ראשו, הוא טען שהוא נראה "כמו מפלצת".
השיער שמעל אוזנו, ביחד עם האוזן שמתחתיו, יוצרים את האותיות M ו-G, שהן האותיות הראשונות בשמו הפרטי ובשם משפחתו של יוצר הסדרה, מאט גריינינג.
מלבד גן הסימפסונים, עיפרון הצבע שהיה תקוע בראשו ואין ספור מכות שקיבל בראשו במהלך הסדרה, להומר יש שלל בעיות רפואיות נוספות.
כשהעלה משקל רב בדיאטת ההשמנה שלו בפרק "King-Size Homer" ("הומר במלוא משמניו"), הוא גרם לעצמו בעיות לב ואף נזקק לניתוח לב פתוח בפרק מאוחר יותר.
הוא שבר כמעט כל עצם בגופו, נורה פעמים רבות (לעיתים על ידי תותח) ונפל פעמיים מצוק.
העבודה עם חומרים רדיואקטיביים גרמה לו, ככל הנראה, לעקרות.
באחד הפרקים תרם הומר, בניגוד לרצונו, אחת מהכליות שלו לאביו.
הומר הוא גם קצר ראייה.
הוא מרכיב משקפיים כשהוא קורא ובאחד הפרקים הרכיב עדשות מגע.
בפרק נוסף הוא עובר ניתוח לייזר לתיקון הראייה.
בנוסף, יש לו את מה שד"ר היברט מכנה "סינדרום הומר סימפסון", שכבת מגן נוזלית מסביב למוח המגינה עליו מפגיעה, אשר בזכותה התאפשר לו לנהל קריירה קצרה באגרוף.
כתוצאה משכבה עבה של שומן בטנו הייתה עמידה בפני מפגעים, מה שעזר לו לעבוד בקרנבל (סוף עונה שביעית).
הוא נוחר וסובל מביעותי לילה, שבמהלכם הוא צורח לעיתים על נחשים.
הומר מוצג לאורך הסדרה כסובל מהתמכרויות שונות.
ההתמכרויות הכי בולטות שלו הן לבירה (בעיקר "דאף") לדונאטס ולטלוויזיה, אליה הוא מתייחס לעיתים בהערצה ובאהבה.
ביומו היחיד בחיל הים הרג את מפקדו על ידי שיגורו (בשוגג) בטורפדו.
הוא הואשם על פשעיו בצי (שכללו "ניסיון עריקה" אל הרוסים כביכול), אבל שופטיו סירבו לשפטו.
באחד הפרקים הראשונים הוא מנסה לסייע לבארט לתקן את הפסל של מייסד העיירה, ג'בדיה ספרינגפילד אחרי שבארט השחיתו.
הומר גם הרג פעם צולל באגם על ידי זריקת מכשיר חשמלי לאגם (מבלי לדעת).
לפי השוטר ויגום, הוא וחמשת חבריו לבר של מו אחראים לרוב התאונות בספרינפילד, בגלל שכרות.
בעונה ה-11 גרם גם בעקיפין למוות של מוד פלנדרז, אשתו של נד פלנדרז אך לא הועמד לדין ולא נעצר.
דמותו של הומר נוצרה בשנת 1986 על ידי מאט גריינינג בלובי של משרדו של המפיק ג'יימס ברוקס.