tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התירוש זרם לבור האיגום דרך בדים או מחצלות מסוגים שונים, כמו "משמרת של יין", "סודרין" או "כפיפה מצרית", שנועדו לסננו מגרעינים וזגים (קליפות).
לאחר האיגום נאסף התירוש לתוך חביות שהוצבו בסמוך לגת, בכלי שנקרא 'מחץ' או 'משפך'.
החביות היו מסוגים וגדלים שונים, כמתואר ב): "מקדרות הדקות ועד חביות לודיות (מהעיר לוד) - ברביעית (מידת נפח של נוזלים); מלודיות ועד לחמיות (מבית לחם) - בחצי לוג".
החביות היו נחתמות בחרס, חוץ מ"הקנקנים בשרון" שהיו "פיטסות נאות ומגופרות (מצופות בגופר)", ומחירן היה גבוה יותר.
"התחנה האחרונה" של התירוש והיין שהובאו מהגת הייתה מכל גדול שנקרא 'חצב', 'נאד', 'לגין' או 'צרצור', כמפורט בתלמוד הבבלי.
ה'חצב' היה הכלי הגדול ביותר: "חצבים גדולים, שיעורן בשני לוגין" ואילו 'צרצור' הוא הקטן מכולם, כמתואר בתלמוד: "והוא פך קט".
גֶתיט הוא מינרל של תחמוצת הברזל הקרוי על שם הסופר, המחזאי והוגה הדעות הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה שהתעניין גם במינרלים.
הגתיט הוא מינרל המוכר מהתקופה הפרהיסטורית כששימש כפיגמנט.
עדויות לשימוש בו מתקופה זו נמצאו בדגימה של פיגמנטים של צבע שנלקחו ממערת לאסקו בצרפת.
אחד מסוגי הפיגמנט הטבעי המכונה אוכרה, ליתר דיוק "אוכרה חומה", הוא בעצם גתיט.
המינרל תואר וקיבל את שמו לראשונה ב-1806 כשאותרו מופעים שלו באזור רכס מסבי (Mesabi Range) שבמינסוטה, האזור העשיר ביותר בעפרות ברזל בארצות הברית.
הגתיט הוא תחמוצת ברזל-הידרוקסיד שנוסחתו FeOOH.
לעיתים הוא מופיע כגבישים פריזמטיים בצורת מחטים, אך לרוב הוא מופיע כגוש חסר צורה.
הגתיט הוא מינרל הברזל הנפוץ ביותר אחרי המטיט והשימוש העיקרי בו כיום הוא כמחצב ברזל והוא מכונה "עפרת ברזל חום", אם כי יש המשתמשים בו כפיגמנט טבעי.
אספני הקריסטלים נוהגים לקנות דגימות מיוחדות של הגתיט שבהם הגביש דמוי המחט זוהר לעיתים בשלל צבעים.
במקרים רבים מהווה הגתיט מסת־אם למינרלים אחרים כדוגמת הונדיט האדום והשילוב יוצר דגימה מושכת לעין.
הגתיט נוצר בדרך כלל כתוצר לוואי של בליה של מינרלים עתירי ברזל אחרים ולכן הוא רכיב נפוץ בקרקעות.
הגתיט יכול להיות מופץ על ידי מי תהום או בתנאים אחרים בהם מתהווים סלעי משקע, או שהוא נוצר כמינרל העיקרי במרבץ הידרותרמי.
גתיט נפוץ בכל כדור הארץ, בדרך כלל בצורת גושים, במבנה דמוי נטיפים, כאואוליטים (מבנה הבנוי מכדוריות קטנות שנדבקו יחד), בערמה בצורת כליות או בגוש דמוי אשכול ענבים.
מקומות בהם מוצאים גתיט כוללים את אזורי הביצה שבסמוך למעיינות, רצפת מערות ועל תחתית אגמים ופלגים קטנים.
מבני הסלע בתצורת חללים זעירים המכונים באנגלית boxworks הנוצרים לרוב כחלקה העליון הגלוי של עפרת ברזל והידועים גם כ"כיפת ברזל" או gossan הם מבני קוורץ שבהם מחליפים גתיט ומינרלי תחמוצת ברזל אחרים מרבצי ברזל גופרתיים שעברו חמצון.
מקור נוסף לגתיט הוא קרקע לטריטית (קרקע שיורית בגוונים של אדום או צהוב הנוצרת בתנאים קיצוניים של חום וגשם האופייניים לאזורים הטרופיים והגורמים לבליה קיצונית של סלע האם) הנוצרת מעל סלעי סרפנטיניט במזג אוויר טרופי.
לקרקע זו יש ערך כלכלי בשל תכולת ברזל ומתכות נוספות גבוהה.
מקורות משמעותיים של גתיט מצויים באנגליה, מקסיקו, קובה, ברזיל, דרום אפריקה, אוסטרליה, אגן אלזס-לורן בצרפת ובמדינות מישיגן, מינסוטה, מיזורי, קולורדו, אלבמה, ג'ורג'יה, וירג'יניה וטנסי בארצות הברית.
בישראל מצויים אואוליטים של גתיט באזור הגליל ממנרה ועד הר תבור.
דוגמה בולטת לאואוליטים בארץ היא שכבה בעובי של 2 מטרים ובאורך שישה וחצי קילומטרים של אואליטים של גתיט והמטיט שנוצרו בתקופת הקרטיקון התחתון בשכבות אבן הגיר והחוואר שבחלקו התחתון של צוק מנרה.
בישראל, בנגב ניתן למצוא גתיט ביחידת חוואר טקייה בתוך עורקי הגבס.
מרבצים של גתיט חשובים במיקומם, אך לא בכמותם נמצאו על ידי רכב השטח הרובוטי ספיריט במכתש גוסב על המאדים.
קיומם סיפק הוכחה מוצקה לנוכחות מים זורמים על פני מאדים בתקופה מוקדמת של התפתחותו של כוכב הלכת.
המינרלים פרוקסיהיט ולפידוקרוציט הם פולימורפים של תחמוצת הברזל (FeO(OH.
למרות שלשני מינרלים אלה מבנה כימי זהה לגתיט, המבנה הגבישי שלהם שונה ולכן הם מסווגים כמינרלים שונים.
על מנת להבדיל ביניהם נוהגים לסמן את הגתיט כ-(α-FeO(OH, ואת הלפידוקרוציט כ-(γ-FeO(OH.
גת גבעת חיים היא חברה לעיבוד ירקות ופירות שהוקמה בקיבוץ גבעת חיים.
בשנות התשעים עברה בהדרגה השליטה בחברה לידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.
החברה ידועה בעיקר במותג פריגת שהיא מייצרת, וכולל מיצים ונקטרים, המיוצרים בקיבוץ גבעת חיים, ומשקאות קלים, המיוצרים באשקלון.
בשנת 1940 התקבלה בקיבוץ גבעת חיים החלטה על הקמת מפעל תעשייה לשימורי ירקות ופרי הדר.
הנסיבות שהובילו להחלטה זו היו, בין השאר, ההכנסות הדלות של הקיבוץ והמחסור במקורות אספקה של מוצרי מזון בצבא הבריטי בשל המלחמה בגרמניה הנאצית.
בשנת 1941 הוחלט באחת האסיפות כי בית החרושת לשימורים ייקרא "גת".
בקיץ הועמד המבנה הראשון, ולעת סוכות באותה שנה, ה'תש"ב, שיווק המפעל ריבות, רסק עגבניות ורסק תפוחי עץ.
הנאפי (השק"ם הבריטי) פרסם מכרז גדול לייצור עשרה מיליון בקבוקי סירופ ממותק.
גת ניגשה למכרז ובינואר 1943 התבשרה על זכייה בנתח של 775,000 בקבוקים בסכום של 55,000 לירה ארץ ישראלית.
במקביל התקבלה הזמנה גדולה לייצור תרכיזי הדרים עבור רשות ההזנה באנגליה.
חודשים ספורים לאחר מכן הגיעה ההזמנה הראשונה מהצבא הבריטי - 600 טון ריבה.
עם סיומה של מלחמת העולם השנייה עזב הצבא הבריטי את ארץ ישראל וכך נעלם מקור ההכנסה העיקרי של החברה.
בשנתיים הבאות חידש המפעל את פניו ופנה לעיבוד מוצרים חקלאיים נוספים בהיקף רחב.
בשנת 1947 פיתחה החברה מערכת סחיטה מכנית שהחליפה את הסחיטה הידנית.
בשנת 1952, בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית התפלג הקיבוץ לשני קיבוצים, גבעת חיים מאוחד וגבעת חיים איחוד, אך מפעל "גת גבעת חיים" המשיך להיות בבעלות משותפת של שני הקיבוצים.
ב-1957 החלה החברה בייצור גרעיני תירס מתוקים בקופסאות שימורים.
שנה לאחר מכן נרשם סימן המסחר "Jaffa Champion".
מגוון המוצרים של חברת גת כולל כעת את כל סוגי הירקות והפירות הניתנים לעיבוד תעשייתי, וקו מוצרים של משקאות קלים ("הדרן"), ממותקים ומוגזים כאחד.
בשנת 1959 נחנך מפעל הפיצוחים וב-1962 הוקמה המחלקה לייצור ירקות ותרכיזי מיץ קפואים.
עשור לאחר מכן, ב-1972, זכתה החברה בפרס היצואן המצטיין לשנת 1971.
ב-1976 הוקם מפעל פלסטיק לקופסאות לתרכיזים קפואים במשקל 6 אונקיות.
בשנת 1982 הוקם קו למילוי אספטי של תרכיזים בשקים ובשנת 1987 קו למילוי אספטי של מיצים בקרטוניות.
הסכם זיכיון במותג "פריגת" נחתם עם החברה המרכזית לייצור משקאות קלים בשנת 1992, בין סוגי המשקאות הייחודיים של פריגת הם מיץ ענביי מרלו, מיץ ענבים מוסקט ומיץ מנדרינות.
שנה לאחר מכן החל פעילות במותג "פריגת" ברומניה.
ב-1995 הוקם באשקלון פס ייצור של מחלקת הסחוטים במפעל "מבשלות בירה ישראל", שבשליטת החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.
בשנים שלאחר מכן נכנסה חברת "מבשלות בירה ישראל" לשותפות במפעל "גת גבעת חיים", ובשנת 2003 אוחדו החברות לחברה אחת המייצרת באשקלון משקאות קלים ובירה.
באותה שנה חתמה החברה על הסכם זיכיון למיתוג משותף (Co-Branding) עם חברת אושן ספריי, ובמסגרתו מיוצר נקטר חמוציות במפעל "מבשלות
בירה ישראל", ומופץ בבקבוקים שעליהם המיתוג של אושן ספריי ופריגת גם יחד.
בשנת 2007 רכשה החברה המרכזית לייצור משקאות קלים את יתרת האחוזים מן ההסכם הראשון ועמדה על 51 אחוזים מהמניות ובשאר האחוזים החזיקו הקיבוצים באופן שווה, בנוסף בהסכם זה היה סעיף בו החברה המרכזית יכולה בבוא העת לפי צרכיה ורצונותיה לרכוש את יתרת האחוזים המוחזקים על ידי הקיבוצים.
בשנת 2018 מימשה החברה המרכזית את סעיף זה ורכשה את יתרת האחוזים בשווי של 200 מיליון שקלים ובכך מפעל פריגת אינו מוחזק יותר בידי הקיבוצים.
מוצרי החברה משווקים בישראל ומיוצאים גם למדינות העולם, בטיסות של חברת התעופה אל על מוגשים מיצים וסוגי שתייה קלה אחרים של פריגת.
החל מהקמתו של ערוץ 2 בשנות התשעים, פריגת הרבתה לפרסם בערוץ.
המותג 'פריגת' הושק לקראת סוף שנות ה-70, בתהליך מיתוג מחדש ונחל הצלחה בפיתוח, ייצור ושיווק תרכיזים מבוססי פירות.
בשנת 1980 נחנכה במפעל מערכת משוכללת לטיהור שפכים, המטפלת בשימוש חוזר של שפכים למחזור, אנרגיות מתחדשות וחקלאות.
בשנת 1981 שבר המפעל שיא ייצוא חדש, עליו קיבל ציון לשבח מנשיא המדינה, יצחק נבון.
במהלך אותה השנה קלט ועיבד המפעל כ-87 אלף טון פרי הדר גולמי, והטמיע שיטה חדשנית לשימור מוצרי פרי הדר.
בשנת 1985 בהחלטה אסטרטגית, אוחדו כלל מוצרי המפעל המיועדים לשוק המקומי תחת המותג 'פריגת', ובשנת 1987 הוקמה במפעל מערכת PKL למילוי, סגירה ואריזת קרטונים מעוקרים.
בשנת 1991 החל המותג לשווק חומרי גלם ומוצרים למדינות מזרח אירופה עם נפילת הגוש הקומוניסטי.
לקראת סוף שנות ה-90 ייצרה החברה את ה"סחוטרי" - המשקה הראשון בישראל ללא חומרים משמרים, העשוי 100% פרי במהלך טכנולוגי מתקדם.
בשנת 1995 עם הקמת מבשלת הבירה, עברה פריגת לייצור בקו מילוי חדשני ללא חומרים משמרים, וזאת לראשונה בישראל ועומד בכשרות הכשר הרב לנדא וOK.
פריגת כיום פעילה בשווקים המקומיים וברחבי העולם, ולה רשת הפצה ענפה בלמעלה מ-50 מדינות, להן מוכרת החברה מוצרים, חומרי גלם, טכנולוגיות וידע בעולמות השיווק.
גת כפר שלם היא שריד של גת מן התקופה הביזנטית הממוקמת בגן גיורא על דרך הטייסים בשכונת ניר אביב בכפר שלם, תל אביב-יפו.
האתר הארכאולוגי נמצא בחפירת הצלה שערכה באזור רשות העתיקות בין השנים 2002–2003. הגת הועתקה ממקומה ושוחזרה במקומה הנוכחי.
סביבה הוקמה גינה הקרויה על שמו של גיורא פרנוס, שעמד בראש החפירה.
בפברואר 2008 נערכה באזור חפירה נוספת ובה נחשפו שרידים מהתקופה העות'מאנית, ארכיטקטורה ומערה או מתקן תת-קרקעי המתוארכים בין התקופה הרומית לתקופה האסלאמית הקדומה.
גַּת חֵפֶר או גַּת הַחֵפֶר היא עיר מקראית, המוזכרת בתנ"ך.
על פי ספר יהושע היא נמסרה לנחלת שבט זבולון:
העיר מוזכרת בספר מלכים, כאתר הולדתו של הנביא יונה בן אמיתי שעליו מסופר בספר יונה; אשר הושבה לתחום השליטה הישראלי על ידי מלך ישראל, ירבעם בן יואש:
הירונימוס, אשר פעל באירופה ובארץ ישראל במפנה המאות ה-4-ה-5, זיהה את גת חפר בסמוך לציפורי, בספרו "מקומות האתרים העבריים ושמותיהם" (Liber De Situ Et Nominibus Locorum Hebraicorum); וזיהוי זה אומץ אצל חלק מהחוקרים במאה ה-20.
זיהוי נוסף שהתקבל, הוצע בתל א-זרְעְ (או חִרבת א-זֻרַאעַ) ליד משהד; באתר נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו חרסים מהתקופה הישראלית.
גת'ין אנתוני הוא שחקן אנגלי, מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של רנלי באראת'און בסדרה "משחקי הכס" המבוססת על סדרת ספריו של הסופר ג'ורג' ר.
אנתוני למד בבית ספר באזור קינגסטון שעל נהר התמזה, ובשנתו האחרונה היה למדריך.
לאחר מכן, חזר לבית הספר כמורה לדרמה במשרה חלקית.
הוא קיבל מלגה לאקדמיה הבריטית-אמריקאית לדרמה בלונדון, שם עבר סדנאות למשחק עם פיונה שו, אלן ריקמן ובריאן קוקס.
הוא בעל קול טנור, והוא אף מיומן בריקוד אפריקני.
אנתוני למד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד והיה נשיא אחוות הדרמה באוניברסיטה, ולאחר מכן המשיך לאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
כיום, הוא מככב במחזה המבוסס על חייו של הצאר בוריס גודונוב בתיאטרון שייקספיר המלכותי.
שנה שם תפקיד 2006 המוצב האחרון של פינושה Pinochet's Last Stand ויליאם סטרו 2007 הולבי סיטי דרו קריימר 2009 צ'רצ'יל במלחמה Into the Storm טייס 2011 - 2012 משחקי הכס רנלי באראת'און 2012 דרק הרב2016-2015אקווריוסצ'ארלס מנסון2017חטוףלוי בארנטקודאכרוםג'ספר2018ויטה ווירג'יניהקלייב בל2019מסביב לשמשברנארד2020מצודג'ק ברנן
גתית בועזסון (נולדה ב-1973, ירושלים) היא נבלאית ומוזיקולוגית ישראלית.
בועזסון נולדה בירושלים, למדה בבית הספר התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ושירתה בצבא כמוזיקאית מצטיינת.
היא למדה לתואר ראשון בנבל קלאסי במקביל ללימודים במחלקה לתאוריה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הנבלאית אירנה כגנובסקי-קסלר.
קומפוזיציה למדה עם פרופ' מנחם צור.
סיימה תואר שני בנבל ג'אז, תואר יחיד מסוגו בארץ ובעולם, ב, בהדרכת הפסנתרן איתי רוזנבאום והסקסופוניסט יובל כהן.
היא סיימה תואר שני נוסף בהצטיינות, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודת התזה המוזיקולוגית שלה עסקה בהשלמה של סימפוניה קונצרטנטית בלתי גמורה מאת מוצרט, תוך בחינת סגנונם ומאפייניהם של כל הקונצ'רטי של מוצרט.
בלימודי הדוקטורט שלה במוזיקולוגיה חקרה את המעבר בין הטעמה אשכנזית לספרדית בשירי הזמר בתחילת המאה ה-20 בארץ ישראל, בהדרכת פרופ' נפתלי וגנר מהחוג למוזיקולוגיה, וד"ר יעל רשף מהחוג ללשון עברית.
בועזסון הופיעה כסולנית עם מרבית התזמורות בארץ, ביניהן התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, והסינפונייטה הישראלית באר שבע.
היא משתתפת רבות בפסטיבלים שונים, כגון: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, פסטיבל אבו גוש ועוד.
בועזסון מלמדת נבל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והרמוניה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בין תלמידיה יש כאלה שזכו בפרסים בתחרויות ארציות ובינלאומיות.
היא חברת הוועדה האמנותית של תחרות הנבל הבינלאומית, ומנהלת אמנותית של פסטיבל הנבל ותחרות הנבל הישראלית.
בהקלטותיה ובאמנותה היא מנסה לשלב בין סגנונות שונים: קלאסי, ג'אז, מוזיקה ישראלית ומוזיקה אתנית.
הקליטה עיבודים מפרי עטה לנבל סולו ותזמורת.
היא מרבה לבצע יצירות חדשות בביצועי בכורה.
בין ביצועי הבכורה שהקליטה למוזיקה קלאסית ישראלית, יצירות משל פאול בן-חיים, עמי מעייני, בועז בן משה, ליאור נבוק, בן-ציון אורגד, יוסף טל, ינעם ליף ואיתן שטיינברג.
בועזסון נולדה למשפחה מהיישוב הישן, צאצאית ישירה של בעל התניא.
היא נשואה למוזיקאי עמוס בועזסון ולהם שלוש בנות.
מלגת הצטיינות מטעם האוניברסיטה העברית ע"ש פרופ' דליה כהן (2014)
מלגת הצטיינות מטעם המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית (2014)
מלגות הצטיינות מטעם החוג למוזיקולוגיה, האוניברסיטה העברית (2011–2013)
מלגות הצטיינות מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול (2010–2013)
מלגות קרן התרבות אמריקה ישראל משנת 1987 עד סיום לימודי התואר הראשון.
פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1996, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
פרס ראשון בתחרות כלי מיתר 1994, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
פרס שני בתחרות מוזיקה מודרנית, 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
פרס שני בתחרות מוזיקה קאמרית 1990, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
גת רימון הייתה עיר לויים בנחלת שבט דן.
גת רימון מוזכרת בנחלת דן על פי הפסוקים בספר יהושע:
בהמשך, מוזכרת גת רימון ברשימת ערי הלויים:
יש המזהים את גת רימון עם העיר גת (במצרית: כנת) המוזכרת ברשימת תחותמס השלישי בסמיכות ליפו, לוד, אונו ואפק.
יש הסוברים שהיא מוזכרת בשם Gamteti במכתבי אל-עמרנה.
באונומסטיקון של אוסביוס מצוין שגת רימון היא כפר גדול, 12 מיל בדרך מלוד לבית גוברין.
המהדיר כתב שייתכן שהכוונה היא לגת וזיהויו בתל צפית הנמצא 8 מיל צפונה מבית גוברין, וטוען שגת רימון נמצא בנחלת דן הנמצא הרבה יותר צפונה.
יצחק גולדהאר זיהה את גת רימון עם רנתיה מזרחית ליהוד.
החוקר הקתולי, האב פליקס-מארי אבל, זיהה את גת רימון בתל אבו זיתון שבפרדס כץ.
בנימין מזר שלל זיהוי זה בגלל שתל אבו זיתון הוא קטן מידי, לטענתו, ועל כן הציע לזהות את גת רימון בתל נפוליאון.
בייאר הציע לזהות את גת רימון באזור סלמה בעקבות זיהוי של גת רימון עם גיתתם המוזכרת באונומסטיקון.
החופרים בתל אבו זיתון בסוף 1957, אשר מצאו בו ממצאים מימי שבי ציון המעידים על התיישבות במקום, הביעו תמיכה בזיהוי תל אבו זיתון כגת רימון.
אולם שאלת מיקומו של גת רימון לא הוכרעה.
גתות ברקן הוא יישוב עתיק ולצידו אזור תעשייה קדום, בלב השומרון, בסמוך ליישוב היהודי ברקן.
האתר כולל שרידי כפר או עיירה מהתקופה הרומית-ביזנטית.
בכפר זוהו כ-25 בתי חצר המופרדים במערכת רחובות וסימטאות וכנסייה גדולה.
הכנסייה מהתקופה הביזנטית (המאות הה'-ו' לספירה) בנויה בתוכנית בזיליקה, כוללת פסיפס צבעוני בו מתוארת סצנת צייד וכתובת הכוללת את המילים: "רחם על עבדך מרקיאנוס, תפילה לקיריקוס הקדוש".
נראה כי היישוב בתקופה זאת מייצג כפר שומרוני שהתנצר.
אזור התעשייה הקדום ("גתות ברקן") נמצא חצוב בסלע צפונית ליישוב, וממוקם על אזור שטוח ובעל משטר רוחות המתאים לבידוד אזור התעשייה מהישוב (למניעת עשן וריחות).
גודלו בערך כגודל היישוב, ומסביבו היו שטחי הכרמים.
אזור התעשייה כולל מחצבות אבן, מספר קברים, בריכות חצובות, בורות מים, כבשן סיד, שני בתי בד, מתקנים חצובים שונים ומספר גתות בגדלים שונים החצובות בסלע.
אזור זה של השומרון נכבש לקראת סוף המאה השנייה לפסה"נ על ידי יוחנן הורקנוס במסגרת הרחבת תחומיה של הממלכה החשמונאית.
נראה שבשל כך נבחר האזור על ידי שליטי בית חשמונאי ובייחוד על ידי הורדוס לשמש מרחב להתיישבות של מקורבי השלטון.
האתר בברקן והאזור התעשייתי שלו בימי בית שני, ובעיקר תעשיית היין, הייתה אולי חלק מתעשיית ה"אלפא ליין" או היין המובחר שבו השתמשו בבית המקדש ובירושלים והמוזכר במשנה.
קיומן של אחוזות חקלאיות השייכות לפקידים בכירים במנהל היהודי באזור זה יכולה לסייע בפתרון שאלה גאוגרפית ־ היסטורית הקשורה בזיהוי המקומות שמהם היו מביאים את היין לבית המקדש בימי הבית השני.
"קיומן של אחוזות ממלכתיות שהיו קשורות לשלטון בירושלים באזור יכול להסביר מדוע נבחר דווקא אזור זה לגידול הגפנים שמהן הביאו את היין לבית המקדש, בשעה שישנם אזורים בארץ ישראל מתאימים הרבה יותר מבחינת התנאים הגאוגרפיים ־ אקלימיים שלהם לגידול גפנים לצורכי יין (כמו הר חברון ועוד)".
עם זאת ייתכן שהיישוב ותעשיית היין בו (ח'רבת אל-בֻרַכּ) לא היו שייכים לפקידים במנהל אלא נוהלו על ידי האוכלוסייה המקומית, שהייתה נראה שומרונית בתקופה זאת.
נראה כי ייצור היין נמשך גם בתקופה הביזנטית, לאחר חורבן הבית, ביתר שאת.
בתקופה האסלאמית פסק ייצור היין באזור עקב האיסור הדתי באסלאם.
באתר ח'רבת אל-בֻרַכּ נמצאת גת גדולה במיוחד הכוללת משטח בגודל 6X9.5 מטר ובה בור איגום מרכזי.
זוהי גת ציבורית גדולה ומרשימה הכוללת משטח דריכה ושני בורות איסוף.
במרכז משטח דריכה חצובה גומחה מרובעת אשר שימשה, כפי הנראה, בסיס למכבש עץ שבעזרתו הצליחו למצות את כל היין מן הענבים.
לצד משטח הדריכה חצובות שלוש גומות סגלגלות אשר עליהן הניחו כנראה את הענבים, טרם הכנסתם לגת.
שני בורות האיסוף יכולים להעיד על יכולת ייצור של שני סוגי יין במקביל.
מגודלם של הבורות ניתן לשער שהופקו בגת כארבעים אלף ליטר יין בשנה.
מעבר לכך נחצבו בסביבות האתר משטחי דריכה ענקיים (זוהו עד כה שישה בממדים של עד 20X20 מטרים).
אלו היו כנראה משטחי דריכה "ציבוריים" או משותפים.
גתות היין השונות מצביעות הן על טכניקות שונות להפקת יין והן על עלייה במורכבות וכמות היצור כנראה מהתקופה ההלניסטית ועד התקופה הביזנטית (יכולת תפוקה בנפח של מ-600 ליטר ועד 50,000 ליטר).
מנין היו מביאין את היין?
שנייה להם בית רמה ובית לבן בהר וכפר סגנא בבקעה.
כל הארצות היו כשרות אלא מכאן היו מביאים."
המקום המתואר במשנה כ"אלפא ליין" הוא קרותים.
יש המפרשים שקרותים אלו שתי קריות סמוכות זו לזו.
ואכן ממש בלב האזור שבו נתגלו הגתות, שוכנים שני כפרים שמשמרים את השם "קירייה"- קרוות בני חסן וקרוות בני זיד.
האזור השני הנזכר במשנה שממנו הביאו יין, השתרע ממש מדרום לנו, באזור הכפרים בית רימא (בית רימה) וא-לובן (בית לבן).
אם כן, אזור זה היה בימי בית שני "אלפא ליין".
כלומר, המקום שסיפק את היין לבית המקדש.
הגת שלפנינו החלה לפעול, ככל הנראה, בימי בית שני ונוכל להניח שייצרו בה אותו יין משובח ששימש לנסכים בבית המקדש.
בשדות מסביב לאתר זוהו כ־65 מגדלי שדה המבטאים את תפרוסת, מיקום וגודל הכרמים והשטחים החקלאיים של האתר.
כן נמצאו חמש גתות חצובות נוספות (המתוארכות כנראה לתקופה ההלניסטית על פי צורתן).
מספריהם של המגדלים והחלקות מתאים באופן כללי למספר הבתים שזוהו באתר, וייתכן שלכל בית אב שויך שדה.
מדרום - מזרח לגת הגדולה נבחין בגורן עגולה, חצובה בסלע ובמרכזה פתח בור מים.
גורן זו מעידה על גידול דגן בסביבת האתר בימי קדם.
בגורן ריכזו את החיטה על מנת לבצע בה דישה (הפרדת הגרעינים מן השיבולים) וזרייה ברוח (הפרדת הגרגרים מן המוץ והתבן).
מצפון מזרח לח'רבת אל-בֻרַכּ בקיר המצוקי, מימין לגת הגדולה ומשמאל לגורן נמצאת אחת מן המחצבות המצויות באתר.
מחצבה היא סוג של מכרה פתוח שבו מוציאים סלעים ומינרלים מן האדמה לכמה מטרות:
חציבת אבני גיר לשם שריפתן בכבשן להכנת סיד המשמש לטיוח ובנייה.
חציבת אבני גיר לשם בנייה.
שטחי המחצבות משתרעים על פני דונמים אחדים.
ניכר כי הסתתים חיפשו וגם מצאו את סוג האבן הנכונה.
הארכאולוגים שסקרו את האתר משערים שמחצבות אלו שימשו כמקור לאבן הבנייה של אל בוראךּ.
צורת החציבה מעידה על מקצועיות החוצבים ועל סדר ושיטה מוקפדים בעבודה החציבה.
המחצבות בגתות ברקן מתמלאות במי גשמים מדי חורף, ומתכסות בפריחה מרהיבה של נורית המים שפרחיה לבנים-צהובים.
צמח זה גדל בבריכות רדודות ושורשיו נאחזים בקרקע בוצית.
המחצבות מנוקזות בכל אביב למניעת התרבות היתושים.
פתח הבור שבגתות ברקן מצוי בסמוך לגורן.
בור מים נחצב לאיסוף מי גשמים.
זוהי המצאה שאפשרה את הקיום האנושי במקומות נטולי מעיינות.
לשם איסוף המים נחצבו תעלות שמובילות את המים לבור.
על פני השטח הונחה אבן עגולה שכונתה "חוליה".
בקצה התעלות היה מקובל להכניס ענף משיח סירה קוצנית אשר ישמש כמסננת למים.
את הבור טייחו בסיד על מנת למנוע את חלחול המים מבעד הסדקים.
כבשן סיד הוא תנור המשמש ליצור סיד באמצעות שריפת אבן גיר.
לצורך ייצור הסיד יש לשרוף את הגיר ולהגיע לטמפרטורה של 900 מעלות צלזיוס.
אם בזמן השריפה התנור מגיע לטמפרטורה גבוהה מ-1000 מעלות החומר הופך להיות בלתי שמיש.
שימוש בייצור סיד ידוע עוד בימי קדם לצורכי בנייה, ייצור פצצות ושימושים חקלאים.
באתר גתות ברקן ניתן לראות כבשני סיד מהתקופה הביזנטית.
הכבשן בנוי מבור שקוע מדופן אבן ואילו החלק הבולט מעל פני הקרקע בנוי סוללה עבה של עפר ואבן, המקיפה את הכבשן סביבה.
בבניית הכבשנים הושקעה עבודה רבה, כי בשל החום הרב שנדרש ליצירת הסיד, דופנו הבורות בשתי שכבות עבות של אבן.
נראה שלכבשני הסיד הייתה חשיבות כללית בלתי מבוטלת משום שללא סיד אי אפשר לייצר טייח לבניה, ובעיקר נדרש הסיד לטיוח בורות המים החיוניים.
ייתכן שלסיד היו גם שימושים חקלאים, כגון – בסיס ומדלל של חומרי הדברה נגד מזיקים.
את הגופרית ששימשה להדברה במזיקי הכרמים דיללו בסיד.
בגתות ברקן ישנם קברים דמויי ארגז (המכונים גם קברי דו - מקמר).
הקברים בנויים מגומחות מלבניות עמוקות, שבדפנותיהן חצובים מיקמרים.
מתחת לכל מיקמר חצובה שוקת קבורה שבה הונחו הנפטרים.
על מנת לסתום את הקברים היו מניחים על תיקרתם לוחות אבן.
צורת קבורה זאת אופיינית לתקופות הרומית המאוחרת ולתקופה הביזנטית.
לפי הימצאות הקברים בסמוך לגת לייצור יין ולגורן לתבואת הדגן, יש להניח שאין אלו קברים של יהודים מכיוון שההלכה היהודית מצווה על הרחקת הקברים מהעיר למרחק של לפחות חמישים אמה.
בכניסה לאתר ניתן לראות בימין השביל עץ חרוב מרשים.
בנוסף, ניתן לצפות במגוון סוגי עצים כגון: אלת המסטיק, עצי זית, שקד, תאנה, רימון.
לאורך השבילים והמדרונות יימצאו פרחים עונתיים מגוונים: בעת הסתיו נוכל להבחין בעמודי פריחה של החצב, ומיד לאחר הגשם הראשון יתמלאו השבילים בסיתווניות.
עם בוא החורף האתר נמלא ברקפות ובפרחים אדומים על פי מחזורי הפריחה: ראשית הכלניות האדומות, אחריהן הנוריות ובבוא האביב יופיעו הפרגים ודם המכבים.
האתר מצויה בבתה הכוללת בין היתר הצמחים האופייניים סירה קוצנית, קידה שעירה, בלוטה גלונית, מרווה ריחנית, קורנית מקרקפת, לשון - הפר הסמורה, נואית קוצנית, געדה מצויה, עוקץ - העקרב עגול העלים, עירית גדולה, אזוב מצוי וזקנן השעיר.
עולם החי באזור מורכב מאוכלוסיות שפלשו לאזור בתקופות שונות והסתגלו לתנאים השוררים בו.
במאה ה-20 נפגעה אוכלוסיית בעלי החיים לא מעט מפעילות האדם.
היישוב הערבי המתפתח פגע קשות בעולם החי בשתי צורות עיקריות: ציד, שתוצאותיו היו הרסניות במיוחד עם הכנסת הנשק החם לאזור.
בשל הציד נכחדו לגמרי הזאב והצבוע.
בנוסף, הרס מקומות המחיה הטבעיים בידי האדם לשם העיבוד החקלאי, בירוא חורשים ויערות, ורעיית עדרי עיזים שחורות, צמצמו את מקומות המחיה של חיות הבר, בעיקר הגדולות שבהן.
בעלי החיים השולטים כאן, במוצאם מן האזור הים-תיכוני ומאירופה.
כגון הגירית, חזיר הבר, צבי ארצישראלי, השועל המצוי, הקיפוד המצוי, היערון, החולד, ושפן הסלע.
מצויים אף נציגים של עולם החי הטרופי כגון הדורבן, גדול המכרסמים בארץ.
ניתן למצוא גם בעלי חיים שמוצאם מסודאן כגון: נמייה, תן, ועטלף הפרי המצוי.
ומן העופות ניתן למצוא פשוש, בולבול, צוצלת וצופית.
בז מצוי, נץ מצוי וחוואי הנחשים הם הבולטים שבעופות הדורסים שבאזור.
גם העופות הדורסים מאוימים על ידי ציידים שמנסים לביית גוזלים למטרות צייד.
משנת 2017 נערכות באתר חפירות ארכאולוגיות חינוכיות המשולבות בתוכנית הלימודים של בית הספר היסודי בנציון נתניהו שבישוב ברקן.
החפירות מתבצעות תחת חסות המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל, ומנהלי החפירה הם פרופ' דוד בן שלמה ואחיה כהן-תבור ("דגש ארכאולוגיה תיירותית") אשר מספקים את התמיכה המדעית לפרויקט.
רישיון החפירה ניתן על ידי קמ"ט ארכאולוגיה, מימון וסיוע ניתן גם על ידי מחלקת החינוך במועצה אזורית שומרון ומזכירות היישוב ברקן.
מדי שנה מתקיימים כ־15 ימי חפירה באתר.
בחודשים הקודמים לחפירה התלמידים מקבלים רקע לימודי על הארכאולוגיה, האזור והאתר: התקופה אותה הם חופרים, אורחות החיים, הכלים ועוד.
כמו כן ניתנת הדרכת בטיחות בעבודה באתר ושימוש נכון בכלים.
במהלך החפירה, עת מתגלים ממצאים, הצוות החינוכי משתמש בממצאים כאמצעי לפעילות חקר: ילד המוצא פריט מעניין, מקבל משימת חקר והמלצות לאיתור מידע עליו.
לחפירות מוזמנים גם בוגרי בית הספר היכולים לעזור בעבודה הקשה יותר, ואף ילדי גני החובה.
גתין ג'ונס הוא מגיש טלוויזיה בריטי, שהתפרסם כמנחה תוכניות ילדים.
גתין ג'ונס נולד בקארדיף למשפחת מורה לניגון בוויולה ומורה בבית הספר.
במקביל ללימודי בבית הספר הוא התקדם בלימוד נגינה בויולה ובפסנתר.
במהלך לימודיו באוניברסיטה במנצ'סטר הוא היה חבר נבחרת הרוגבי ואף קיבל הזמנה להשתתף במבחנים לקבוצה מקצועית.
בסופו של דבר הוא חזר לקארדיף ועסק בעבודות שונות.
בהיותו בקארדיף גתין ג'ונס הצטרף לצוות של ערוץ טלוויזיה מקומי והחל להנחות תוכניות ילדים.
בשנת 2005 הוא הוזמן להנחות תוכנית ילדים של BBC Blue Peter הוא התחיל באפריל כאשר סימון תומאס עזב את התוכנית.
במהלך התוכנית הוא טס עם החיצים האדומים והפליג בצוללת מתקופת מלחמת העולם השנייה.
הוא היה בין האזרחים בודדים שקיבלו אישור להשתתף במסע של חיל הנחתים המלכותי והשלים אותה.
ג'ונס מנחה התוכנית במשך מספר עונות ועזב אותה לאחר עונת שנת 2008.
גתין ג'ונס ממשיך להופיע בערוצים שונים בבריטניה כמנחה של תוכניות שונות.
בשנת 2006 הוא היה האזרח השני שהצליח לסיים את המסע של חיל הנחתים המלכותי באורך של 48 ק"מ.
בשנת 2009 הוא היה מנחה של "תמכור לי את השאלה".
בנוסף לפעילותו העיקרית כמנחה, גתין ג'ונס הצטלם במספר סדרות טלוויזיה ותוכניות טלוויזיה כמשתתף (למשל ברוקדים עם כוכבים).
בשנת 2008 ו-2010 הוא היה חלק של נבחרת אנגליה במשחק כדורגל Soccer Aid.
בסתיו 2020 הוא התחיל להגיש תוכנית טלוויזיה Morning Live ב-BBC One.
גת רימון הייתה עיר לויים בנחלת שבט מנשה שבעבר הירדן המערבי.
גת רימון מוזכרת ברשימת הערים שנתנו שבטי ישראל ללויים בספר יהושע, בתור אחת הערים שנתן חצי שבט מנשה לבני קהת:
במקבילה בספר דברי הימים לא מופיעה גת רימון אלא "בלעם" (היא יבלעם).
יש חוקרים הסבורים כי הגרסה הנכונה היא גת רימון והגרסה "בלעם" בטעות יסודה, ויש הסוברים כי עיר הלויים הייתה יבלעם והשם "גת רימון" נשתרבב בטעות בידי מעתיק, בעקבות גת רימון שבנחלת דן שהוזכרה פסוק אחד לפני כן.
בקרב הפרשנים יש המסבירים שזו אותה עיר, ויש הסוברים שאלו שתי ערים שונות, שניתנו ללויים מידי שבט מנשה בשתי הזדמנויות שונות.
יש המוכיחים ממספד "הֲדַדְ רִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן" כי אכן היה מקום בשם זה באזור בקעת מגידו.
מכך שגת רימון הוזכרה בסמיכות לתענך, העלו בנימין מזר ויהודה קיל השערה לפיה גת רימון היא "Giti-rimunima" המוזכרת במכתבי אל עמארנה בסמיכות לשונם, ואותה הם מזהים עם רומאנה הצפונית לג'נין.
גתית קוה (נולדה ב-6 בדצמבר 1964) היא נוירופסיכולוגית וחוקרת שפה וזִקְנָה, ומשמשת כפרופסור מן המניין במחלקה לחינוך ולפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
קוה נולדה וגדלה בקיבוץ רביבים.
את לימודיה התיכוניים סיימה בבית הספר "מעלה הבשור" במועצה אזורית אשכול.
בשנים 1987–1990 למדה לתואר ראשון בספרות אנגלית ובלשנות באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1991–1994 למדה לתואר שני בבלשנות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1992 החלה ללמוד פסיכולוגיה ובשנת 2003 סיימה את הדוקטורט בנוירופסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודת הדוקטורט שלה "מבנה ומשמעות בשפה של חולי אלצהיימר" הראתה שהמבנה התחבירי והמורפולוגי של השפה של חולי אלצהיימר נותר תקין, אף שהיכולת לומר דברים בעלי תוכן הולכת ומידרדרת.
בתקופת כתיבת הדוקטורט (1999–2000) שהתה לצורכי מחקרה, במסגרת תוכנית לחילופי סטודנטים, במכון המחקר ע"ש רוטמן (Rotman Research Institute) והתמחתה בנוירופסיכולוגיה בבית החולים בייקרסט (Baycrest) בטורונטו, קנדה.
בשנים 2003–2005 השלימה פוסט-דוקטורט בחוג להפרעות בתקשורת באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2005 הגיעה לאוניברסיטה הפתוחה ושימשה שם כחוקרת אורחת, כחברת סגל הוראה וכחברת הסגל האקדמי הבכיר.
בשנת 2015 התמנתה לפרופסור חבר ובשנת 2019 התמנתה לפרופסור מן המניין.
במקביל לעבודתה באוניברסיטה הפתוחה לימדה קוה במשך השנים בכמה מוסדות אקדמיים נוספים, ובהם: הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומכללת לוינסקי לחינוך.
קוה היא פסיכולוגית שיקומית מומחית והיא עוסקת באבחון נוירופסיכולוגי במבוגרים ביחידה לנוירולוגיה קוגניטיבית במרכז הרפואי איכילוב, בדגש על דמנציה.
המחקר של קוה מתמקד באופן שבו יכולות מילוליות משתנות לאורך החיים, מילדות ועד זִקְנָה, באנשים בריאים ובאנשים עם מחלות מוחיות, ובייחוד במחלת אלצהיימר.
היא פיתחה מבחנים שבודקים שליפת מילים (מבחן שיום תמונות ומבחן שטף מילולי), אוצר מילים וזיכרון מילולי, ובחנה אילו ביצועים נחשבים תקינים בכל גיל.
מחקרים אלה הצביעו על התחומים שבהם חל שיפור ככל שאנשים מזדקנים, כגון אוצר המילים ויכולת האיות.
כלי האבחון שפיתחה קוה והנורמות שאספה עבורם (בקרב דוברי עברית בגילאי 5–85), משמשים קלינאיות וקלינאים רבים באבחון של הפרעות בתקשורת, לקויות למידה, דמנציה ופגיעות מוחיות כתוצאה מחבלות ראש ושבץ מוחי, ועבודתה מחברת בין האקדמיה לבין השדה הנוירופסיכולוגי-שיקומי בישראל.
מחקריה זכו למימון של הקרן הלאומית למדע (ISF), המכון הלאומי לחקר שירותי הבריאות ומדיניות הבריאות, והמדען הראשי במשרד הבריאות.
קוה מילאה שורה של תפקידים באוניברסיטה הפתוחה: הייתה חברה במועצת האוניברסיטה הפתוחה ובוועד המנהל שלה, שימשה כראש המחלקה לחינוך ולפסיכולוגיה, הייתה יו"ר ועדת האתיקה ושימשה כיועצת להוגנות מגדרית (בשנים 2017–2021).
קוה פרסמה ארבעה ספרים בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה:
נוירופסיכולוגיה קוגניטיבית, 2008 (במסגרת קורס בעל שם זהה).
פסיכולוגיה של הזדקנות וזיקנה, 2014 (במסגרת קורס בעל שם זהה).
להבין דיסלקסיה, 2019 (במסגרת הקורס "ליקויי קריאה").
ימים יגידו: פסיכולוגיה של הזדקנות, 2022 (מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת של הספר במסגרת הקורס "פסיכולוגיה של הזדקנות וזיקנה")
קוה פרסמה יותר מ-70 מאמרים מדעיים ופרקים בספרים ערוכים.
גת'ין וויין ג'ונס הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת המגן הימני בבולטון וונדררס.
בגיל 11 התחיל לשחק כדורגל ברקסהאם כקשר ושנה לאחר מכן הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אברטון האנגלית במדיה עבר לתפקיד מגן הימני.
בגיל 17 זכה בתואר שער העונה ואף זכה עם המועדון בפרמייר ליג גיל 18. ב-11 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת שלבת הבתים של הליגה האירופית נגד קרסנודאר בו הפסידה אברטון 1-0. בסיום העונה חתם לשנתיים בקבוצה הבוגרת.
ב-25 במרץ 2015 הושאל לפלימות' ארגייל עד לסיום העונה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו תשעה ימים לאחר מכן, בתיקו 1-1 נגד ברייטון אנד הוב אלביון.
ב-18 בינואר 2017 חתם בבארנסלי.
3 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד לידס יונייטד.
ב-5 בינואר 2018 חתם בפליטווד טאון מהפוטבול ליג הראשונה.
8 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד סאותאנד יונייטד.
ב-13 בספטמבר 2019 חתם בקרלייל יונייטד מהפוטבול ליג השנייה לחצי עונה.
ב-10 בינואר 2020 חתם עד לסיום העונה.
ב-4 באוגוסט 2020 ג'ונס חתם לשנה בבולטון וונדררס עם אופציה לעונה נוספת.
ב-5 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לברדפור במסגרת גביע הפוטבול ליג.
ב-5 בדצמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 6-3 לפורט וייל.
ב-8 במאי 2021, בולטון מימשה את האופציה על השחקן.
כשבועיים וחצי לאחר מכן חתם לשנתיים וב-5 בנובמבר של אותה שנה חתם על חוזה לשנתיים וחצי.
ב-2 באפריל הבקיע שער בגמר גביע הפוטבול ליג בו ניצחה בולטון 0-4 את פלימות' ארגייל, אותו הקדיש לאמו שנפטרה שנה לפני כן.
ב-28 ביוני 2023 חתם על חוזה חדש לשנתיים במועדון.
ג'ונס היה זכאי לייצג את אוסטרליה מולדתו ואת ויילס בה גדל.
בשנת שיחק במדי נבחרת הנערים של ויילס ואף שימש כקפטן הנבחרת.
בהמשך שיחק גם בשאר הנבחרות הצעירות של ויילס ושימש כקפטן הנבחרת הצעירה.
בנובמבר קיבל זימון לנבחרת הצעירה של אוסטרליה, אך סירב כיוון שרצה להמשיך לייצג את ויילס.
בדצמבר זומן לסגל נבחרת אוסטרליה הבוגרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2023. ב-6 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק הכנה בו ניצחה אוסטרליה 0-2 את .
אנדרה רומל יאנג , הידוע יותר בשם הבמה ד"ר דרה (Dr.
Dre) הוא ראפר, מפיק מוזיקלי ויזם אמריקאי.
דרה הוא אחד ממפיקי הראפ והיפ-הופ (מוזיקה שחורה פופולרית) המצליחים והידועים ביותר.
במאי 2014 הגדיר את עצמו כ"מיליארדר הראשון בהיפ-הופ" לאחר שאפל רכשה את החברה שייסד, "ביטס אלקטרוניקס", תמורת כ-3 מיליארד דולר.
אולם על פי "פורבס", הונו הכולל הוערך לאחר המכירה בכ-550 מיליון דולר "בלבד".
דרה נולד בשם אנדרה רומל יאנג בקומפטון, קליפורניה, ב-18 בפברואר 1965 לתיאודור ורנה יאנג.
שמו האמצעי נגזר מהרומלס, קבוצת ה-R&B החובבים של אביו.
הוריו נישאו ב-1964, נפרדו ב-1968, והתגרשו ב-1972. אמו נישאה בשנית לקרטיס קרייון ונולדו להם שלושה ילדים: הבנים ג'רום וטיירי (שניהם נפטרו) והבת שמקה.
מאוחר יותר נישאה בשלישית לוורן גריפין, מה שהוסיף למשפחה שלוש אחיות חורגות ואח חורג אחד; האחרון יתחיל בסופו של דבר לראפ תחת השם Warren.G.
ב-1976, החל דרה ללמוד בחטיבת הביניים ואנגארד בקומפטון, אך עקב אלימות כנופיות, עבר לבית הספר הבטוח יותר בפרברי רוזוולט.
המשפחה עברה דירה לעיתים קרובות בשכונות שונות בלוס אנג'לס.
דרה אמר שהוא גדל בעיקר על ידי סבתו בפרויקט הדיור של ניו וילמינגטון ארמס בקומפטון.
דרה למד בתיכון Centennial בקומפטון בשנת הלימודים הראשונה ב-1979, אך עבר לבית הספר התיכון Fremont בדרום מרכז לוס אנג'לס עקב ציונים גרועים.
הוא ניסה להירשם לתוכנית התלמדות בחברת נורת'רופ איירפורט, אבל ציוניו הגרועים בבית הספר גרמו לו להיפסל.
לאחר מכן, הוא התמקד בחיי החברה והבידור שלו למשך שארית שנות התיכון שלו.
היעדרויות תכופות של דרה מבית הספר סיכנו את מעמדו כצולל בנבחרת השחייה של בית הספר.
לאחר התיכון, הוא למד בבית הספר למבוגרים בצ'סטר בקומפטון בעקבות דרישותיה של אמו לקבל עבודה או להמשיך בלימודיו.
לאחר נוכחות קצרה בבית ספר לשידורי רדיו, הוא עבר למגורי אביו ולמעון סבו וסבתו לפני שחזר לבית אמו.
לאחר מכן הוא הפך לדי ג'יי במועדון, בתחילה תחת השם "Dr.
J", על סמך הכינוי של יוליוס ארווינג, שחקן הכדורסל האהוב עליו.
במועדון הוא פגש את הראפר השאפתן אנטואן קארבי, לימים הפך לחבר DJ Yella מ-N.W.A.
זמן קצר לאחר מכן הוא אימץ את הכינוי ד"ר דרה, שילוב של הכינוי הקודם ד"ר ג'יי ושמו הפרטי, המתייחס לעצמו כ"מאסטר במיקסולוגיה".
ב-1984, היה חבר בהרכב אלקטרו-הופ בשם "World Class Wreckin' Cru" שהוציאה את אלבום הבכורה שלה תחת הלייבל Kru-Cut ב-1985. הקבוצה תהפוך לכוכבות של סצנת האלקטרו-הופ ששלטה בהיפ הופ בתחילת אמצע שנות השמונים של החוף המערבי.
"Surgery", אשר שוחרר רשמית לאחר שהוקלט לפני הקמתה הרשמית של הקבוצה, יציג באופן בולט את ד"ר דרה על הפטיפון.
התקליט יהפוך ללהיט הראשון של הקבוצה, וימכר 50,000 עותקים באזור קומפטון.
ד"ר דרה ו-DJ Yella ביצעו גם מיקסים עבור תחנת הרדיו המקומית KDAY, והעלו את הרייטינג של תוכנית העומס שלה אחר הצהריים The Traffic Jam.
ב-1986, ד"ר דרה פגש את הראפר אושיה ג'קסון – הידוע בכינויו אייס קיוב – ששיתף איתו פעולה כדי להקליט שירים עבור Ruthless Records, חברת תקליטים היפ הופ המנוהלת על ידי הראפר המקומי Eazy-E.
והם ייסדו את להקת N.W.A – להקת מוזיקת גנגסטה ראפ מצליחה מאוד ושנויה במחלוקת, שהתמקדה בעיקר בשירי מחאה חברתית נגד המשטרה.
בתקופת פעילותו בלהקה, הוא נחקר על ידי ה-FBI מספר פעמים.
לאחר ש-Ice Cube עזב את N.W.A ב-1989 על רקע סכסוכים כספיים, ד"ר דרה הפיק והופיע בחלק גדול מהאלבום השני של הקבוצה Niggaz4Life.
הוא גם הפיק שירים למספר הופעות אחרות ב-Ruthless Records.
והחל לראשונה להתגבש הצליל שיאפיין את הפקותיו של ד"ר דרה בשנים לאחר מכן – מקצבים איטיים, המבוססים על סימפולים של ג'י-פאנק.
לאחר מחלוקת עם Eazy-E, דרה עזב את הקבוצה בשיא הפופולריות שלה בשנת 1991 בעצת חבר, וכותב השירים של N.W.A, ה-D.O.C.
ושומר הראש שלו באותה תקופה, שוג נייט.
נייט, איש חזק ומפחיד ידוע לשמצה, הצליח לגרום ל-Eazy-E לשחרר את יאנג מהחוזה שלו, ובעזרת ד"ר דרה כאמן הדגל שלו, הקים את Death Row Records.
ב-1992, יאנג הוציא את הסינגל הראשון שלו, שיר הכותרת של הסרט Deep Cover, שיתוף פעולה עם הראפר סנופ דוג, אותו הכיר דרך וורן ג'י.
אלבום הסולו הראשון של ד"ר דרה היה The Chronic, שיצא תחת התקליטים Death Row Records עם שוג נייט כמפיק בפועל.
יאנג הוביל סגנון חדש של ראפ, הן מבחינת הסגנון המוזיקלי והן מבחינת התוכן הלירי, כולל הצגת מספר אמנים לתעשייה כולל סנופ דוג, קורופט, דאז דילינג'ר, RBX, הגברת הזעם, נייט דוג וג'וול.
מלבד העבודה על החומרים שלו, ד"ר דרה הפיק את אלבום הבכורה של סנופ דוג, Doggystyle, שהפך לאלבום הבכורה הראשון של אמן שנכנס למצעד האלבומים של בילבורד 200 במקום הראשון.
עם זאת, במרץ 1996 יאנג עזב את הלייבל על רקע מחלוקת על חוזה וחששות גוברים שהבוס של הלייבל מושחת, לא ישר כלכלית וחסר שליטה.
לאחר מכן, Death Row Records סבלה ממכירות גרועות עד 1997, במיוחד בעקבות מותו של 2Pac והאשמות הסחטות שהוגשו נגד נייט.
Dre Presents the Aftermath, שיצא ב-26 בנובמבר 1996, כלל שירים של ד"ר דרה עצמו, כמו גם של אמני Aftermath Entertainment שחתמו לאחרונה, ורצועת סולו "Been There, Done That", שנועדה להיות סמל סמלי.
למרות היותו סיווג פלטינה על ידי ה-RIAA האלבום לא היה פופולרי במיוחד בקרב חובבי מוזיקה.
באוקטובר 1996, דרה ביצע את "Been There, Done That" בסאטרדיי נייט לייב.
בשנת 1997, ד"ר דרה הפיק מספר רצועות באלבום של המשרד.
נקודת המפנה עבור Aftermath הגיעה ב-1998, כאשר ג'ימי איובין, ראש הלייבל האם של Aftermath Interscope, הציע לד"ר דרה להחתים את אמינם, ראפר לבן מדטרויט.
אלבום הסולו השני של ד"ר דרה, 2001, שיצא ב-16 בנובמבר 1999, נחשב לחזרה ראוותנית לשורשי הגנגסטה ראפ שלו.[41] בתחילה הוא נקרא The Chronic 2000 כדי לרמוז שהוא המשך למאמץ הבכורה שלו הסולו The Chronic, אבל נקרא מחדש 2001.
האלבום כלל משתפי פעולה רבים, כולל Devin the Dude, סנופ דוג, Kurupt, Xzibit, נייט דוג, אמינם, Knoc-turn'al, King T, Defari, Kokane, מרי ג'יי בלייג' ובן החסות החדש Hittman, כמו גם שותפים הפקה בין דרה למפיק Aftermath החדש מל-מן.
סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר AllMusic תיאר את צליל האלבום כ"הוספת כלי מיתר מבשרי רעות, שירה מלאת נשמה ורגאיי" לסגנונו של ד"ר דרה.
האלבום זכה להצלחה רבה, הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200 מה שמאשר נושא חוזר באלבום: ד"ר דרה עדיין היה כוח שצריך להתחשב בו, למרות היעדר מהדורות גדולות בשנים הקודמות.
האלבום כלל סינגלים פופולריים "Still D.R.E".
ו"Forgot About Dre", ששניהם הופיע ד"ר דרה בסאטרדיי נייט לייב של NBC ב-23 באוקטובר 1999. ד"ר דרה זכה בפרס הגראמי למפיק השנה בשנת 2000. והצטרף לסיבוב ההופעות Up in Smoke עם הראפרים אמינם, סנופ דוג ואייס קיוב גם באותה שנה.
במהלך הפופולריות של 2001, ד"ר דרה היה מעורב בכמה תביעות משפטיות.
לוקאס פילם, חברת הסרטים שמאחורי זיכיון הסרטים של מלחמת הכוכבים, תבעה אותו על השימוש בשם THX "Deep Note" הרשום על שמם ומגיע מעולם הסרטים של מלחמת הכוכבים.
גם חברת שיתוף קובצי המוזיקה המקוונת נאפסטר קבעה תביעה עמו ועם להקת המטאל מטאליקה בקיץ 2001, והסכימה לחסום את הגישה לקבצים מסוימים שאמנים לא רוצים שיחלקו ברשת.
בעקבות ההצלחה של 2001, ד"ר דרה התמקד בהפקת שירים ואלבומים עבור אמנים אחרים.
הוא היה שותף להפקה של שש רצועות באלבום המפורסם של אמינם Marshall Mathers LP, כולל הסינגל הראשי זוכה הגראמי, "The Real Slim Shady".
האלבום עצמו זכה בגראמי והתגלה כאלבום הראפ הנמכר ביותר בכל הזמנים, ועבר 1.76 מיליון יחידות בשבוע הראשון בלבד.
אלבום מצליח נוסף בלייבל Aftermath היה Get Rich or Die Tryin', אלבום הבכורה של הלייבל הגדול מ-2003 של 50 סנט.
בנובמבר 2004, בתערוכת הפרסים של מגזין Vibe בלוס אנג'לס, ד"ר דרה הותקף על ידי מעריץ בשם ג'ימי ג'יימס ג'ונסון, שביקש כביכול חתימה.
בקטטה שנוצרה, הראפר של ה-G-Unit דאז יאנג באק דקר את האיש.
ג'ונסון טען ששוג נייט, נשיא Death Row Records, שילם לו 5,000 דולר כדי לתקוף את דרה על מנת להשפיל אותו לפני שקיבל את פרס מפעל החיים שלו.
נייט ניגש מיד לתוכנית The Late Late Show של CBS כדי להכחיש את מעורבותו והתעקש שהוא תומך בד"ר דרה ורוצה שג'ונסון יואשם.
בספטמבר 2005, ג'ונסון נידון לשנת מאסר ונצטווה להתרחק מד"ר דרה עד 2008.
ד"ר דרה גם הפיק את "How We Do", סינגל להיט משנת 2005 של הראפר דה גיים מתוך אלבומו The Documentary, וכן שירים באלבומו השני המצליח של 50 סנט, The Massacre.
עבור גיליון של מגזין רולינג סטון באפריל 2005, ד"ר דרה דורג במקום ה-54 מתוך 100 אמנים ברשימת המגזין "האלמותיים: האמנים הגדולים בכל הזמנים".
לאחר עיכוב נוסף המבוסס על הפקת יצירות של אמנים אחרים, אלבומו האחרון של דר דרה Detox נקבע אז לצאת בשנת 2010, לאחר האלבום Before I Self Destruct של 50 Cent ו-Relapse של אמינם.
כמה מוזיקאים הקשורים בקשר הדוק לד"ר דרה, כולל סנופ דוג, הראפרים 50 סנט, המשחק והמפיק DJ Quik, העלו השערות בראיונות שהאלבום לעולם לא ישוחרר, בשל היוזמות העסקיות והיזמיות של ד"ר דרה שהפריעו להקלטה עבודה, כמו גם גורם לו לאבד את המוטיבציה להקליט חומרים חדשים.
ב-25 ביוני 2010, האגודה האמריקנית של מלחינים, מחברים ומוציאים לאור כיבדה את ד"ר דרה בפרס המייסדים שלה על השראה למוזיקאים אחרים.
בראיון באוגוסט 2010, ד"ר דרה הצהיר שאלבום אינסטרומנטלי בשם The Planets נמצא בשלבי ההפקה הראשונים שלו; כל שיר נקרא על שם כוכב לכת במערכת השמש.
ב-3 בספטמבר, ד"ר דרה הראה תמיכה בבן החסות הוותיק אמינם, והופיע בסיבוב ההופעות הבית והבית שלו ושל ג'יי זי, וביצע שירים כמו "Still DRE", "Nuthin' but a 'G' Thang", ו" Crack a Bottle", לצד אמינם ו-50 סנט.
Proof", דרה זכה לכבוד על ידי אמינם שאמר לקומריקה פארק בדטרויט לעשות את אותו הדבר.
בשנת 2011 הכריז דרה על הקמת ליין מוצרי שמע הנקרא Beats By Dre בשיתוף עם חברת MONSTER.
כיום המותג Beats By Dre נחשב לאחד המותגים המצליחים בעולם.
בשנת 2014 נקנתה חברת Beats By Dre על ידי אפל בסכום של 3 מיליארד דולר.
בתוכנית הרדיו שלו Beats 1 "The Pharmacy" ב-1 באוגוסט 2015, דרה הכריז שהוא יוציא את האלבום האחרון שלו, בשם Compton.
הוא שואב השראה מהסרט Straight Outta Compton המספר את סיפורה של להקתו של Dre, N.W.A.
האלבום הוא אלבום אוסף, הכולל מספר משתפי פעולה תכופים, כולל אמינם, סנופ דוג, קנדריק לאמאר, Xzibit ודה גיים, בין היתר.
הוא שוחרר בלעדית עבור iTunes ו-Apple Music ב-7 באוגוסט.
גרסה פיזית פורסמה ב-21 באוגוסט.
בראיון לרולינג סטון, הוא חשף שיש לו בערך 20 עד 40 רצועות ל-Detox אבל הוא לא הוציא את זה כי זה לא עמד בסטנדרטים שלו והוא חשב שסיים להיות אמן.
הוא גם גילה כי הוא סובל מחרדה חברתית ובשל כך הוא נותר מבודד וחסר תשומת לב.
ב-12 בפברואר 2016, נחשף כי אפל תיצור את סדרת הטלוויזיה המקורית הראשונה שלה עם תסריט ובה יככב ד"ר דרה.
הוא נקרא "סימנים חיוניים", והוא אמור לשקף את חייו של ד"ר דרה.
ד"ר דרה היה מפיק בפועל בתוכנית לפני ביטול התוכנית ב-2017. באוקטובר 2016, שון קומבס הוציא את ד"ר דרה, סנופ דוג ואחרים לסיבוב ההופעות שלו ב-Bad Boy Reunion.
בשנת 2017 הודיעה חברת HBO על הפקת סדרה על השותפות בין דרה וג'ימי אייובין , בשם The Defiant Ones.
ב-30 בספטמבר 2021, נחשף שדרה יופיע במופע המחצית של הסופרבול LVI לצד אמינם, סנופ דוג, מרי ג'יי בלייג' וקנדריק לאמאר.
במרץ 2024, קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, בנוכחות רבים מהאומנים ששיתף איתם פעולה:אמינם, סנופ דוג, 50 סנט ונוספים.
ב-15 בדצמבר 1981, כשדרה היה בן 16 וחברתו דאז קסנדרה ג'וי גרין הייתה בת 15, לשניים נולד בן בשם קרטיס, שגדל על ידי גרין ופגש לראשונה את דרה 20 שנה לאחר מכן.
קרטיס הופיע כראפר תחת השם Hood Surgeon.
בשנת 1983, לדרה וליסה ג'ונסון נולדה בת בשם לה טניה דניאלה יאנג.
לדרה וג'ונסון יש שלוש בנות יחד.
בשנת 1988, לדרה ולג'ניטה פורטר נולד בן בשם אנדרה יאנג ג'וניור.
בשנת 1990, פורטר תבעה את דרה, וביקשה מזונות בסך 5,000 דולר לחודש.
ב-23 באוגוסט 2008, אנדרה מת בגיל 20 ממנת יתר של הרואין ומורפיום בביתה של אמו בוודלנד הילס.
מ-1987 עד 1996, דרה יצא עם הזמרת מישל, שתרמה תדיר שירה לאלבומי Ruthless Records ו-Death Row Records.
בשנת 1991 נולד להם בן בשם מרסל.
בשנת 1996, דרה התחתן עם ניקול (לבית פלוצקר) ת'ראט, שהייתה נשואה בעבר לשחקן הכדורסל Sedale Threatt.
יש להם שני ילדים משותפים: בן בשם Truice (נולד ב-1997) ובת בשם Truly (נולדה ב-2001).
בשנת 2001, דרה הרוויח סך של כ-52 מיליון דולר ממכירת חלק מהחלק שלו ב-Aftermath Entertainment ל-Interscope Records והפקתו של שירי להיטים באותה שנה כמו "Family Affair" מאת מרי ג'יי בלייג'.
המגזין "רולינג סטון" הכתיר אותו אפוא לאמן השני עם השכר של השנה.
ד"ר דרה דורג במקום ה-44 ב-2004 מרווחים של 11.4 מיליון דולר, בעיקר מתמלוגים על הפקה מפרויקטים כמו אלבומים מ-G-Unit ו-D12 והסינגל "Rich Girl" של הזמרת גוון סטפני והראפרית איב.
פורבס העריך את הונו ב-270 מיליון דולר ב-2012. אותו פרסום דיווח מאוחר יותר כי הוא רכש 110 מיליון דולר באמצעות מאמציו השונים בשנת 2012, מה שהפך אותו לאמן עם השכר הגבוה ביותר של השנה.
הכנסה ממכירת ביטס לאפל ב-2014, שתרמו למה שפורבס כינה "יום המשכורת החד-שנתי הגדול ביותר של כל מוזיקאי בהיסטוריה", הפכו את ד"ר דרה למבצע המוזיקלי העשיר בעולם ב-2015.
בשנת 2014, דרה רכש בית של 40 מיליון דולר בשכונת ברנטווד בלוס אנג'לס מבעליו הקודמים, שחקן ה-NFL טום בריידי ודוגמנית העל ג'יזל בונדשן.
דווח כי דרה סבל ממפרצת מוחית ב-5 בינואר 2021, וכי הוא אושפז בטיפול נמרץ של המרכז הרפואי סידרס-סיני בלוס אנג'לס, קליפורניה.
שעות לאחר קבלתו לבית החולים, ביתו של דרה היה יעד לניסיון פריצה.
בפברואר הוא שוחרר עם ההודעה הבאה באינסטגרם: "תודה למשפחתי, לחברים ולמעריצים שלי על ההתעניינות ואיחולי הטוב.
אני מסתדר מצוין ומקבל טיפול מצוין מהצוות הרפואי שלי.
אצא מבית החולים ובקרוב הביתה.
תצעקו לכל אנשי הרפואה הנהדרים ב־Cedars.
באוקטובר 2024, ד"ר דרה נתבע על סך 10 מיליון דולר על ידי פסיכיאטר, ד"ר צ'ארלס סופי, בטענה ל"קמפיין של הטרדה".
ד"ר סופי שימש כיועץ נישואין ומגשר של דרה ואשתו לשעבר, ניקול יאנג, לפני ובמהלך גירושיהם.
סופי טוען שדרה שלח לו "שטף של איומים" שכללו רטוריקה הומופובית ואיומים באלימות במהלך שנה שלמה.
התביעה מבקשת צו הרחקה ודורשת פיצוי כספי בגובה של לפחות 10 מיליון דולר.
עורך דינו של דרה, האוורד קינג, טוען כי התביעה היא נקמה על כך שדרה הגיש תלונה סודית נגד סופי ללשכת הרפואה של קליפורניה, בדרישה לשלול את רישיון הרפואה שלו.
ד"ר אטקר היא חברת מזון גרמנית המתמחה בייצור אבקת אפייה, עוגות, פיצות קפואות, פודינג ומוצרי חלב שונים.
החברה נוסדה בשנת 1891 על ידי ד"ר אוגוסט אטקר בבילפלד בגרמניה.
ד"ר אטקר נפטר בשנת 1918, ואלמנתו נישאה לד"ר ריכרד קסלובסקי, שניהל את החברה משנת 1920 והביא לצמיחתה.
בניהולו נכנסה החברה לתחומים נוספים, ובהם ספנות וייצור בירה.
קסלובסקי היה חבר המפלגה הנאצית.
בשנת 1937 קיבלה החברה את התואר "חברה נציונל-סוציאליסטית לדוגמה" (Nationalsozialistischer Musterbetrieb) מארגון העובדים הנאצי "חזית העבודה הגרמנית".
בשנת 1938 ניתן לחברה ציון לשבח על קידום תוכנית "כוח באמצעות שמחה".
קסלובסקי מת במהלך מלחמת העולם השנייה.
משנת 1944 ועד שנת 1981 ניהל את החברה רודולף אוגוסט אטקר, נכדו של המייסד, והביא את החברה לשיא צמיחתה.
קודם למינויו שירת אטקר בוואפן אס אס.
החברה משתתפת בקרן לפיצוי עובדי כפייה, גוף של חברות גרמניות הנוטלות אחריות לעבודת כפייה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-2017 החזירה החברה ציור שככל הנראה נשדד על ידי נאצים מיהודים.
בשנת 2006 העסיקה החברה יותר מ-20,000 עובדים, ומחזורה עבר את ה-7 מיליארד אירו.
בשנת 2023 העסיקה החברה יותר מ-17,900 עובדים במעל ל-40 מדינות בשש היבשות.
אלבן אוזומה נוואפה , המוכר בשם הבמה ד"ר אלבן (Dr.
Alban), הוא מוזיקאי ממוצא ניגרי המתגורר בשוודיה.
הסגנון המוזיקלי שלו הוא שילוב של הסגנונות יורודאנס, היפ הופ, רגאיי ודאנסהול.
ד"ר אלבן ידוע ברחבי העולם בעיקר בשל הלהיט שלו משנת 1992 "It's My Life".
ד"ר אלבן נולד בשם אלבן אוזומה נוואפה למשפחה בניגריה מהמעמד הבינוני עם עשרה ילדים.
בגיל 23 הוא עבר לשוודיה כדי ללמוד רפואת שיניים.
על מנת לממן את לימודיו, הפך ד"ר אלבן ל-DJ.
בתחילה עבד בתור תקליטן במועדון בסטוקהולם בשם "Alphabet Street".
מהר מאוד שמו נודע ברבים, במיוחד בשל כך שלעיתים קרובות נהג לשיר את השירים שניגן בפטיפון.
לאחר סיום לימודיו המשיך לעבוד כ-DJ במקביל לעבודה במרפאת השיניים שלו.
בשנת 1990 ד"ר אלבן פגש את התקליטן השוודי Denniz Pop מחברת התקליטים SweMix - יחד עמו ועם הזמרת ליילה קיי, ד"ר אלבן הפיק את התקליט הראשון שלו "Hello Africa".
באותה העת אלבן אוזומה נוואפה החל להופיע תחת שם הבמה ד"ר אלבן.
אלבום הבכורה שלו כלל את הלהיטים "Hello Africa" ו-"No Coke", אשר שניהם בסופו של דבר מכרו מעל מיליון סינגלים.
האלבום עצמו זכה להצלחה רבה יחסית והגיע למעמד של תקליט זהב בשווקים רבים, בהם גרמניה (מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים), אוסטריה (מכירות של מעל 25,000 עותקים) ושווייץ (מכירות של מעל 25,000 עותקים).
שנה לאחר מכן הצלחה זו הובילה לכך שד"ר אלבן הוציא את אלבומו השני "One Love".
האלבום הכיל בין היתר את הלהיט "It's My Life" (אשר שימש באותה העת כמוזיקת הרקע בפרסומת של טמפוני טמפקס) והלהיט "Sing Hallelujah".
הסינגל "It's My Life" הגיע באותה העת למקום הראשון במצעדי הפזמונים באוסטריה, הולנד, שוודיה, גרמניה למקום השני במצעדי הפזמונים בנורווגיה, שווייץ ובריטניה.
בעוד שהשיר "It's My Life" הגיע למעמד פלטינה בגרמניה (על מכירות של למעלה ל-500,000 עותקים), בהולנד (על מכירות של מעל 75,000 עותקים), בכל רחבי יבשת אירופה השיר נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים.
האלבום הגיעו לפסגת מצעדי האלבומים באוסטריה והגיע למקום החמישי בשווייץ, ולמקום השישי בגרמניה.
האלבום הגיע למעמד זהב בגרמניה (על מכירות של למעלה ל-250,000 עותקים) ומעמד פלטינום באוסטריה ובשווייץ (על מכירות של מעל 50,000 עותקים).
אלבומו השלישי של ד"ר אלבן יצא לשווקים בשנת 1994, והצליח להגיע לפסגת מצעדי האלבומים בשווקים רבים, בהם גרמניה, שווייץ ואוסטריה.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה ד"ר אלבן הקים חברת תקליטים משלו בשם "Dr.
Records" דרכה הפיק את אלבומו הרביעי "Born in Africa" שיצא לשווקים בשנת 1996. האלבום זכה לממדי הצלחה דומים להצלחה לה זכו אלבומיו הקודמים של ד"ר אלבן.
במהלך 1997 ד"ר אלבן הוציא לשווקים גם אלבום אולפן בשם "Believe" אשר הגיע למקום ה-27 בשוודיה, למקום ה-30 בפינלנד, ולמקום ה-41 אוסטריה.
בסוף שנת 1998 ד"ר אלבן הפיק את הסינגל "Colour the World" בשיתוף עם ההרכב הגרמני אשר זכה להצלחה מתונה במצעדי הסינגלים באירופה.
בשנת 2000 ד"ר אלבן הוציא לשווקים את הסינגל "What Do I Do" אשר הגיע למקום ה-43 במצעדי האלבומים בשוודיה.
אלבום האולפן השמיני של ד"ר אלבן "Prescription" היה כישלון חרוץ שכן הוא לא הצליח להיכנס לשום מצעד אלבומים.
בשנת 2008 ד"ר אלבן הוציא לשווקים אלבום אולפן חדש בשם "Back To Basics".
האלבום נמכר רק באינטרנט, דרך האתר הרשמי של ד"ר אלבן.
2008 – Back To Basics סינגלים נבחרים
ד"ר גב היא חברה ישראלית העוסקת בייצור ושיווק מוצרי ישיבה ושינה, ומפעילה רשת שיווק לשם כך.
החברה נוסדה בשנת 1984 על ידי דני דויסון.
החברה הייתה בבעלותו וניהולו של דני דויסון עד שנת 2005, אז נרכשה על ידי קבוצת קאופמן שבבעלות משפחת קאופמן.
המוצר הראשון של רשת ד"ר גב היה מושב אורתופדי והוא נמכר דרך סוכנים ובתי מרקחת.
תחילה פתח דויסון חנות בדיזנגוף סנטר בשם המרכז הבריאותי ולאחר מספר שנים שינה את שם העסק ל"ד"ר גב", כשם המושב האורתופדי והחל למכור מוצרים לבריאות ונוחות כגון כיסאות אורתופדיים, מזרנים, כריות וכדומה.
לאחר המכירה לקבוצת קאופמן נפתחו כשני סניפים חדשים בשנה ונכון להיום יש כ-30 סניפים בכל רחבי ישראל בנוסף לאתר E-commerce המציע את כלל מוצרי הרשת.
הרשת עוסקת בפיתוח, ייצור, יצוא ויבוא של מוצרי בריאות ונוחות ומוצריה מתמקדים בנושאי שיפור היציבה, הישיבה, איכות השינה ומניעה והקלה על כאבי גב.
אלה כוללים מושבים אורתופדיים, כיסאות, כורסאות טלוויזיה, כורסאות עיסוי, מזרנים, מיטות, ספות נוער וכריות שינה.
במשך שנים שיווקה הרשת מזרני שינה אשר נשאו את שמם של מותגים אחרים.
בשנת 2008 השיקה הרשת לראשונה מותג מזרנים פרטי.
המזרן האורתופדי הוא פטנט רשום במדינת ישראל על שמו של ד"ר גב.
בשנת 2010 השיקה רשת ד"ר גב את מפעל ד"ר גב, שם מיוצרים מזרנים ומבחר רחב של כיסאות אורתופדיים.
ייצור המזרנים במפעל נעשה בתהליכים אוטומטיים בעיקר וישנם תהליכים המתבצעים ידנית כאשר אחד מהם הוא תהליך הדבקת השכבות השונות שבכל מזרן.
במקביל ליצור העצמי מייבאת החברה במשך שנים מותגים אמריקאים בתחומי הריהוט, מערכות הישיבה ומכשירי העיסוי.
משרדי החברה והמרכז הלוגיסטי שוכנים בפארק לב הארץ שבכפר קאסם.
ד"ר ג'קיל ואחות הייד , הידוע גם בכינויו "הרופא שנהפך לאחותו הרוצחת", הוא סרט אימה בריטי משנת 1971, בבימויו של רוי ווארד בייקר אשר מבוסס על סיפור קצר של המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד מתוך הנובלה המפורסמת של הסופר הסקוטי רוברט לואיס סטיבנסון, שפורסמה לראשונה בינואר 1886.
בממלכה המאוחדת ובארצות הברית הוגבל הסרט לצפיית בני 18 ומעלה, בשל תכנים שאינם ראויים לקטינים, הן בגלל התמונות האכזריות והן בגלל התמונות הפורנוגרפיות שבסרט.
ד"ר ג'קיל היה מסתגר בביתו כדי להמציא סם שישנה את מינו, לשם כך היה ממהר להיפרד מהאורחים, סוגר ונועל את דלתותיו, ואף מנסה את התרופה על עצמו.
הייד הייתה רוצחת אכזרית עוד לפני שהגיחה לאוויר העולם בכך שהיא השפיעה על ד"ר ג'קיל לרצוח נשים כדי שהוא יצליח למצוא סם שישנה את מינו ויהפוך אותו לאישה.
וכך בלילות באמת הצליח ד"ר ג'קיל להפוך לאישה בניגוד גמור לרצונו לאחר ששתה מהסם שהוא יצר.
ד"ר ג'קיל מאוד הזדעזע מהטבח הסדרתי שביצעה אחותו הייד.
לאחר שהייד רצחה הרבה בני אדם שרובם המכריע היו נשים היא ניסתה לחסל בדקירת סכין את אהובתו של ד"ר ג'קיל אך הודות להתערבותו של ד"ר ג'קיל שגבר פיזית על כוחה של הייד, תוכנית זאת השתבשה לאחר שהסכין שאחזה הייד נפל ואהובתו התרחקה מהייד.
האירוע הזה התרחש באותו יום שבו קנתה אהובתו של ד"ר ג'קיל, סוזן ספנסר, זוג כרטיסים למופע של שניהם.
האישה שאליה נהפך ד"ר ג'קיל הוצגה על ידו כאחותו בשם הייד כדי לא לעורר שנאה וקנאה אצל אהובתו שהוא יוצא עם אישה אחרת.
ד"ר ג'קיל הזהיר את אהובתו סוזן לשמור מרחק מהייד בתמורה לבואו למופע של שניהם שהיא הזמינה.
כמו כן, סוזן מאוד שנאה לשמועה את הייד אומרת שהיא נמצאת בתחרות מול אחיה הנרי שבה היא רוצה לראות מי ינצח.
האחרון שהבחין בכך שד"ר ג'קיל הוא הרוצח, היה זה אדם סומא (עיוור) שעסק לפרנסתו בקבצנות נגינה, הוא הגיע למסקנה שד"ר ג'קיל הוא הרוצח בעזרת חוש הריח, שכן בעזרת חוש זה הוא הבין שהאחות הייד נמצאת בגופו של ד"ר ג'קיל.
בכל מקרה הוצגה הייד בסרט בתור אישה שלא יכלה לא לרצוח אישה אחת ליום.
הגופה הרוצחת של ד"ר ג'קיל\האחות הייד אכן מצאה את מותה לאחר שנהרגה בעת שנפלה מגובה, להבדיל מהרוצחים השכירים ששכר ד"ר ג'קיל אשר לא מתו ועוד יצאו בידיים נקיות מעבירת הרצח ובכך הם לא באו על עונשם.