tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא היה חבר בלהקת תיאטרון חדשנית שהוקמה ב-1972 על ידי איאן מקלן ואדוארד פת'רברידג' ושהופעלה בצורה דמוקרטית על ידי השחקנים עצמם.
עם להקת התיאטרון הופיע אליס במחזות "Tis Pity She's a Whore", "Ruling the Roost", "דרכו של עולם", "The Wood Demon", "הבאקכות", "טרטיף", "המלך ליר" ובמחזה "סבכים" המבוסס על ספר מאת רונאלד לאינג.
הפריצה הגדולה בקריירה של אליס הייתה בשנת 1975 כששיחק בתפקיד הראשי, רוס פולדארק, בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "פולדארק" של ערוץ BBC One.
ב-1979 כיכב אליס לצדה של לי רמיק בתפקיד ג'ון אקטון בסרט "האירופאים" בהפקת מרצ'נט ואייבורי עיבוד לרומן מאת הנרי ג'יימס.
הוא הופיע בתפקיד הווארד קרטר, שנודע בזכות גילוי קברו של המלך תות ענח' אמון, במיני-סדרה "The Curse of King Tut's Tomb" של רשת CBS.
עוד שיחק בסדרת הדרמה הבריטית "Heartbeat", ובעיבוד משנת 1994 של ה-BBC למותחן הפסיכולוגי "A Dark-Adapted Eye" מאת רות רנדל.
ב-2006 השתתף בפרק "The Photographer" בסדרה "ולאנדר" שהגיבור שלה הוא הבלש השוודי "קורט ולאנדר".
לאליס קריירה ארוכה של הופעות בתיאטרון, בין השאר עם הלהקה השייקספירית המלכותית.
הוא שיחק בתפקיד פינץ' בגרסה מוזיקלית של המחזה "קומדיה של טעויות", הופיע בתפקיד אדמונד במחזה "המלך ליר", גילם את אכילס במחזה "טרוילוס וקרסידה", ושיחק בתפקיד דון פדרו ב"מהומה רבה על לא דבר".
ב-1996 הופיע בתיאטרון בווסט אנד לצדה של זואי ואנאמייקר במחזה "סילביה" מאת א.
אליס כתב ספר זכרונות בשם "Making Poldark" על הפקת הסדרה "פולדארק" שיצא לאור בהוצאת "בוסיני בוקס" ().
ב-2012 יצאה מהדורה מחודשת ומורחבת של הספר בהוצאת "פאלו אלטו פבלישינג" ().
בסדרה המחודשת של BBC/Mammoth של הסדרה "פולדארק" שיחק אליס בהופעת קמע בתפקיד הכומר האלס.
אליס כתב ספר בישול בשם "Delicious Dishes for Diabetics: A Mediterranean Way of Eating" שיצא לאור בהוצאת קונסטבל & רובינסון ב-4 באוגוסט 2011. בארצות הברית יצא הספר לאור בנובמבר 2011 בהוצאת סקייהורס בשם שונה מעט: "Delicious Dishes for Diabetics: Eating Well with Type 2 Diabetes".
בינואר 2014 התפרסם בבריטניה ספר הבישול השני שלו בשם "Healthy Eating for Life", ובמרץ 2014 יצא הספר לאור בארצות הברית.
אליס חי עם אשתו מרדית' בדרום מערב צרפת.
לאליס שני אחים צעירים ממנו, האחד הוא השחקן ג'ק אליס והשני הבמאי פיטר אליס (נפטר ב-2006).
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1968 Virgin of the Secret Service קפטן פרדיננד וייט בפרק "Persuasion of a Million Drops" 1969 האיש שבפנים The Inside Man מייקל ברנט סדרת טלוויזיה 1969 ארתור!
רוביל סרסור הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
סרסור התחיל את הקריירה שלו בהפועל כפר קאסם ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה.
בעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד הפועל תל אביב.
ב-11 באוגוסט 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–5 נגד בשקימי.
בעונת 2010/2011 חלה ירידה במעמדו של סרסור והוא הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית אחרי 15 שנה בפתח תקווה.
ביולי חתם בהפועל כפר סבא.
בדצמבר חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה.
ב-23 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בכפר קאסם בניצחון 1–3 נגד מכבי עירוני עמישב פתח תקווה במסגרת גביע המדינה.
את העונה סרסור סיים עם 12 שערי ליגה ו-4 נוספים בגביע.
רובין אולסן (בדנית: Robin Olsen; נולד ב-8 בינואר 1990) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת השוער במאלמה מליגת העל השוודית.
אולסן נולד בשוודיה להורים דנים, ואף בעל אזרחות דנית.
אולסן התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מאלמה.
בהמשך שיחק גם באולימפיק מאלמה ופ.צ.
בגיל 16 עבר ללימהן בונקפלו ובגיל 17 הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בשנת נפצע ברכו, ולאחר שהחלים, עזב את ליהמן ושיחק בבונקפלו וקלגשאם.
ב-1 באוקטובר 2012 ערך אולסן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בניצחון 0–2 סריאנסקה.
ב-5 באפריל 2013 נכנס כמחליף במשחק הליגה נגד אטוידברגס לאחר שדהלין, השוער הראשון נפצע.
אולסן, ששימש כשוער הראשון כאשר דהלין היה פצוע, גילה יכולת גבוהה ונשאר השוער הראשון גם לאחר שדהלין החלים.
בסיום העונה, מאלמה אף זכתה באליפות.
אולסן היה שותף לעליה של מאלמה לשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2014/2015. בסיום העונה, נבחר אולסן לשוער העונה בליגת העל השוודית.
ב-1 ביולי 2015 אולסן חתם בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית תמורת 650 אלף אירו.
קופנהגן עד לסיום העונה, כמחליפו של סטפן אנדרסן הפצוע.
ב-24 במאי 2016 אולסן חתם בקופנהגן לארבע שנים תמורת 600 אלף אירו.
ב-24 ביולי 2018 אולסן חתם ברומא מהסרייה א' תמורת 12 מיליון אירו, כמחליפו של אליסון שחתם בליברפול.
ב-19 באוגוסט 2018 אולסן ערך את הופעת הבכורה שלו ברומא בניצחון 0–1 נגד טורינו.
ב-30 באוגוסט 2019 אולסן הושאל לקליארי לעונה אחת.
ב-6 באוקטובר 2020 הושאל לאברטון מהפרמייר ליג.
ב-1 בנובמבר ערך הופעת בכורה בהפסדה של אברטון 1–2 לניוקאסל יונייטד.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת לשפילד יונייטד מהצ'מפיונשיפ.
ב-14 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 2-2 נגד פרסטון נורת' אנד.
ב-18 בינואר 2022 הושאל לאסטון וילה עד לסוף העונה.
ב-4 ביוני 2022 רכשה אותו אסטון וילה.
ב-8 ביולי 2025 חזר למועדון נעוריו מאלמה בהעברה חופשית.
אולסן שמחזיק באזרחות שוודית ודנית, היה יכול לייצג אחת משתי המדינות.
בשנת הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את דנמרק, אך כעבור שנתיים נענה לזימון ממורטן אולסן, מאמן נבחרת שוודיה.
ב-15 בינואר 2015 אולסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד .
לאחר פרישתו של אנדראס איסאקסון מהנבחרת, אולסן הפך לשוער הבכיר.
שוער העונה בליגת העל השוודית:
השוער השוודי של השנה: , ,
רובין בנגטסון (בשוודית: Robin Bengtsson, נולד ב-29 באפריל 1990) הוא זמר שוודי, אשר ייצג את שוודיה באירוויזיון 2017 עם השיר "I Can't Go On".
בנגטסון השתתף בעונה החמישית של הגרסה השוודית לאמריקן איידול.
בנגטסון נולד במחוז וסטרה ייטלנד.
בשנת 2008 השתתף בנגטסון בעונה החמישית של "שוודיה איידול", שם הגיע למקום השלישי.
בשנת 2009 רובין חתם אצל חברת התקליטים "Merion Music label" והוציא את הסינגל הראשון שלו, "Another Lover's Gone".
בשנת 2010 בנגטסון השתתף בשיר "Wake Up World", שיר שמטרתו לגייס תרומות לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי.
באותה השנה, רובין השתתף בגרסה השוודית לוייפאאוט שם סיים במקום השני.
בשנת 2016 השתתף בנגטסון בתחרות המלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2016. ניסיונו של בנגטסון לייצג את מדינתו באירוויזיון 2016 כשל עם הגעתו למקום החמישי.
בשנת 2017 רובין ניסה בפעם השנייה לייצג את מדינתו בתחרות האירוויזיון לשנת 2017. בנגטסון התחרה בתחרות המלודיפסטיבלן 2017 עם השיר "I Can't Go On" וסיים את התחרות במקום הראשון ובכך זכה לייצג את שוודיה באירוויזיון 2017 בקייב.
ב-9 במאי באותה השנה, רובין הופיע בחצי הגמר הראשון של התחרות, ראשון בסדר ההופעות, לפני גאורגיה.
בנגטסון צלח את חצי הגמר וסיים במקום השלישי עם 227 נקודות.
ב-13 במאי באותה השנה, רובין הופיע בגמר התחרות, 24 בסדר ההופעות, לפני בולגריה ואחרי בלגיה.
הוא סיים את התחרות במקום החמישי עם 344 נקודות.
בשנת 2020, חזר בנגטסון לתחרות המלודיפסטיבלן בשלישית כדי לייצג את מדינתו באירוויזיון 2020. בנגטסון התחרה עם השיר "Take a Chance".
ב-1 בפברואר באותה השנה, רובין השתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות שנערך בעיר לינקופינג, והצליח להעפיל לגמר הגדול.
ב-7 במרץ באותה השנה, רובין הופיע בגמר הגדול של הקדם השוודי לאירוויזיון 2020. בסיומו של הערב, התמקם בנגטסון במקום השמיני עם 63 נקודות, ובכך לא זכה לייצג את שוודיה באירוויזיון פעם נוספת.
רובין אבראדוס גוזנס הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות המגן השמאלי והקשר בפיורנטינה מהסרייה א' ובנבחרת גרמניה.
גוזנס גדל באמריך אם ריין שבגרמניה, על הגבול עם הולנד, ושיחק בנעוריו במספר מועדונים מקומיים, ואף התאמן תקופה קצרה בבורוסיה דורטמונד, תקופה אותה הגדיר ככישלון.
בשנת 2012, כאשר היה בן 18, חצה את הגבול וחתם בוויטסה ארנהם ההולנדית, והשתייך לקבוצת הנוער של המועדון.
בתחילת 2014 החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת, אך גם הושאל במהרה לדורדרכט בינואר 2014, וערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 מול אקסלסיור במסגרת ליגת המשנה ההולנדית.
עד לסיום העונה ערך גוזנס 16 הופעות במדי דורדרכט והבקיע שער אחד, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל ההולנדית.
גוזנס נשאר בדורדרכט גם לעונת 2014/15, בה הפך לשחקן הרכב קבוע, אך סיים עם הקבוצה במקום האחרון ונשר עמה בחזרה לליגת המשנה.
לאחר שירד ליגה עם דורדרכט כשחקן מושאל, הסתיים חוזהו של גוזנס עם ויטסה ארנהם, והוא עבר בהעברה חופשית בקיץ 2015 להראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2015/16, ערך גוזנס 32 הופעות והבקיע שני שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום השישי המפתיע.
בתחילת עונת 2016/17 הודחו גוזנס והראקלס ממוקדמות הליגה האירופית על ידי ארוקה.
בהמשך העונה, ערך גוזנס 28 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, וסיים עם הראקלס במקום העשירי בליגה.
בקיץ 2017 חתם גוזנס באטאלנטה מהסרייה א'.
בעונת הבכורה שלו במועדון, 2017/18, ערך גוזנס 21 הופעות והבקיע שער אחד, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי בליגה.
במסגרת הליגה האירופית אטאלנטה וגוזנס רשמו הופעה מכובדת כשסיימו ראשונים בשלב הבתים, אך הודחו על ידי בורוסיה דורטמונד בשלב הנוק אאוט הראשון.
בעונת 2018/19 גוזנס הפך לשחקן הרכב קבוע, ורשם עם אטאלנטה עונה מצוינת, בה הבקיע שלושה שערים, וסיים עם הקבוצה במקום השלישי בליגה והבטיח מקום בליגת האלופות, כשהמועדון הבקיע 77 שערים, יותר מכל קבוצה אחרת באיטליה.
עם זאת, אטאלנטה הודחה ממוקדמות הליגה האירופית של עונת 2018/19 בשלב הפלייאוף האחרון, על ידי פ.צ.
קופנהגן בפנדלים, לאחר ששני המשחקים הסתיימו בתיקו 0-0. בעונת 2019/20 גוזנס עבר לעמדה התקפית יותר והבקיע תשעה שערי ליגה, כשהקבוצה מציגה התקפה טובה במיוחד שהבקיעה 98 שערי ליגה, וסיימה במקום השלישי, רק חמש נקודות פחות מיובנטוס שסיימה כאלופה.
גם בליגת האלופות רשמו גוזנס ואטאלנטה קמפיין מכובד, והודחו ברבע הגמר על ידי פריז סן ז'רמן, לאחר שהובילו 0–1 וספגו שני שערים בתוספת הזמן, במשחק שנערך ללא גומלין בליסבון בעקבות מגפת הקורונה.
ב-27 בינואר 2022 הושאל גוזנס לאינטר מילאנו לחצי עונה עם אופציה לרכישה.
עד לסיום עונת 2021/22 ערך גוזנס שבע הופעות בלבד במדי אינטר.
בקיץ 2022 נרכש גוזנס על ידי אינטר, ובעונת 2022/23 ערך 32 הופעות ליגה, והעפיל עם הקבוצה עד לגמר ליגת האלופות 2023, בו הפסידה אינטר 1-0 למנצ'סטר סיטי.
גוזנס נכנס כמחליף בגמר זה בדקה ה-76.
ב-15 באוגוסט 2023 חזר לאחר 11 שנה לגרמניה וחתם באוניון ברלין עבור 15 מיליון אירו והפך להעברה היקרה בתולדות המועדון.
יצוין כי גוזנס, על אף היותו גרמני, לא שיחק עד אז בבונדסליגה מעולם.
את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך גוזנס במשחק ליגה מול מיינץ 05, בניצחון 4-1. עונת הבכורה של גוזנס באוניון ברלין הסתיימה באכזבה, שכן הקבוצה סיימה במקום האחרון בבית בשלב הבתים בהופעתה ההיסטורית בליגת האלופות, וגם בבונדסליגה נקלעה למאבקי תחתית, בין השאר בגלל רצף של תשעה הפסדי ליגה.
עם זאת, גוזנס עצמו רשם עונה טובה, בה הבקיע שישה שערי ליגה בשלושים הופעות.
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל גוזנס מאוניון ברלין לפיורנטינה מהסרייה א' עם חובת רכישה בתום עונת ההשאלה.
במשחק הבכורה שלו במועדון, שנגמר בתיקו 2-2 מול מונצה במסגרת הליגה, הבקיע גוזנס שער שוויון עמוק בתוך בתוספת הזמן.
אביו של גוזנס הולנדי ואמו גרמניה, והוא היה יכול לבחור באיזו נבחרת לשחק.
גוזנס בחר לשחק בנבחרת גרמניה, וערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האומות באוגוסט 2020, בתיקו 1-1 מול ספרד.
ב-19 ביוני 2021 במשחק נגד , במסגרת טורניר יורו 2020, בו גוזנס היה שחקן משמעותי מאוד בסגל הגרמני, כבש גוזנס שער אחד ובישל שנים נוספים במשחק שהסתיים בניצחון 2–4 לטובת גרמניה.
גוזנס וגרמניה הודחו בשמינית גמר יורו 2020 לאחר הפסד 0–2 לאנגליה.
גוזנס לא זומן לסגל הגרמני למונדיאל 2022, מאחר שבאותה תקופה מיעט לשחק באטאלנטה באופן יחסי.
גם לסגל הגרמני ליורו 2024 לא זומן גוזנס.
רובין איאן מקדונלד דאנבר הוא אנתרופולוג ופסיכולוג אבולוציוני בריטי, מומחה להתנהגות פרימטים.
כיום הוא ראש קבוצת המחקר החברתי והאבולוציוני למדעי המוח במחלקה לפסיכולוגיה ניסיונית באוניברסיטת אוקספורד.
הוא ידוע בעיקר בגיבוש מספר דאנבר, מדידה של "הגבול הקוגניטיבי של מספר האנשים שאדם יכול לקיים איתם יחסים יציבים".
דאנבר, בנו של מהנדס, התחנך בקולג' מגדלנה בברקלי שבבריטניה.
הוא המשיך ולמד במכללת מודלין, אוקספורד, שם היה בין מוריו ניקולאס טינברגן.
הוא סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה בשנת 1969, המשיך במחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת בריסטול והשלים PhD ב-1974 על הארגון החברתי של בבון זנוב.
דאנבר היה במשך שנתיים כתב מדע עצמאי.
בשנת 2019 אמר כי "קיבל את העבודה האמיתית הראשונה שלו" רק בגיל 40.
הקריירה האקדמית והמחקרית של דאנבר כוללת את אוניברסיטת בריסטול, אוניברסיטת קיימברידג' משנת 1977 עד 1982, ויוניברסיטי קולג' לונדון בין השנים 1987–1994. בשנת 1994 התמנה דאנבר לפרופסור לפסיכולוגיה אבולוציונית באוניברסיטת ליברפול, ומשנת 2007 היה מנהל המכון לאנתרופולוגיה קוגניטיבית ואבולוציונית באוניברסיטת אוקספורד.
דאנבר היה בעבר מנהל שותף של פרויקט המחקר של מאה שנה לאקדמיה הבריטית (BACRP) "מלוסי לשפה: הארכאולוגיה של המוח החברתי" והיה מעורב בפרויקט BACRP של "זיהוי הרפרטואר הדתי האוניברסלי".
גרסאות דיגיטליות של מאמרים שחיבר או שהיה שותף בכתיבתם זמינים מקבוצת המחקר לפסיכולוגיה אבולוציונית ואוניברסיטת ליברפול.
בשנת 2015 הוענקה לדאנבר מדליית הזיכרון של האקסלי – שנטבעה לראשונה בשנת 1900 לזכרו של תומאס הנרי האקסלי – עבור תרומתו למחקר האנתרופולוגי.
את המדליה העניקה מועצת המכון המלכותי לאנתרופולוגיה של בריטניה ואירלנד, אות הכבוד הגבוה ביותר של המועצה.
דאנבר הוא תומך בהומניסטים בבריטניה.
1994 - יו"ר הקתדרה "אד הומינם", פסיכולוגיה, אוניברסיטת ליברפול
1998 - נבחר לחבר האקדמיה הבריטית (FBA)
2015 - מדליית הזיכרון של האקסלי, המכון המלכותי לאנתרופולוגיה של בריטניה ואירלנד
רובין הוד מרקטס היא חברת שירותים פיננסיים אמריקאית, שבסיסה במנלו פארק שבקליפורניה.
רובין הוד מפעילה אפליקציה לשירותי ברוקר-דילר ללא עלות בפיקוח FINRA , רשומה בוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית (SEC), וחברה בתאגיד להגנת משקיעים בניירות ערך .
הכנסות החברה מגיעות משלושה מקורות עיקריים: ריבית שנצברת על יתרות המזומנים של הלקוחות, מכירת מידע על הזמנות לסוחרים בתדירות גבוהה (מדיניות שבגינה ה-SEC פתחה בחקירת החברה בספטמבר 2020) והלוואות שוליים.
נכון לשנת 2021 היו לרובין הוד 31 מיליון משתמשים.
רובין הוד הוקמה באפריל 2013 על ידי ולדימיר טנב ובאיג'ו בהאט , שבנו בעבר פלטפורמות מסחר בתדירות גבוהה עבור מוסדות פיננסיים בניו יורק.
שמה של החברה נובע ממשימתה "לספק לכולם גישה לשווקים הפיננסיים, ולא רק לעשירים".
החברה הציגה את האפליקציה בפומבי לראשונה ב-LA Hacks, ואז השיקה את האפליקציה באופן רשמי במרץ 2015.
נכון לינואר 2015, 80% מלקוחות החברה היו ילידי דור ה-Y וגיל הלקוחות הממוצע היה 26. 50% מהמשתמשים שביצעו סחר, משתמשים באפליקציה מדי יום ו-90% משתמשים באפליקציה מדי שבוע.
נכון לשנת 2020 היו לרובין הוד 13 מיליון משתמשים.
באפריל 2017 גייסה רובין הוד 110 מיליון דולר לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר שהוביל היזם הרוסי-ישראלי יורי מילנר מחברת Mail.Ru Group וקרן ההשקעות Thrive Capital.
ב-10 במאי 2018, רובין הוד סגרה סבב מימון בסדרה D בסך 363 מיליון דולר בהובלת Mail.Ru Group.
נכון למאי 2018 גייסה רובין הוד סכום של 539 מיליון דולר במימון הון סיכון, כאשר השווי האחרון עמד על 5.6 מיליארד דולר, בהשוואה לשווי הקודם של 1.3 מיליארד דולר.
בפברואר 2018 הודיעה החברה כי היא תעביר את המטה שלה מפאלו אלטו למטה לשעבר של מגזין "Sunset" במנלו פארק.
במאי 2019 פורסמו דיווחים מבלומברג וממקורות אחרים על חיפושיה של רובין הוד אחר מימון נוסף של 200 מיליון דולר, מה שעשוי להעריך את שווי החברה בטווח של בין 7 ל-10 מיליארד דולר.
בנובמבר 2019 הודיעה רובין הוד על התרחבותה לבריטניה.
במהלך נפילת שוק המניות בשנת 2020 , המסחר ברובין הוד עלה.
העלייה בשוק לאחר מכן יוחסה חלקית לסוחרי רובין הוד, אך מחקר הצביע על כך שלסוחרי רובין הוד היו השפעה יומיומית מועטה על המניות העיקריות.
במאי 2020 פורסם כי רובין הוד גייס הון סיכון של 280 מיליון דולר לפי שווי של 8.3 מיליארד דולר בהובלת סקויה קפיטל, וכעבור 3 חודשים, ב-17 באוגוסט, הודיעה החברה על סבב גיוס סדרה G בסך 200 מיליון דולר ממשקיע חדש, .D1 Capital Partners L.P.
ביולי 2021 החברה החלה להיסחר בנאסד"ק לפי שווי של כ-32 מיליארד דולר.
רובין דה חסוס (בספרדית: Robin de Jesús נולד ב-21 באוגוסט 1984) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, אשר היה מועמד לשלושה פרסי טוני.
רובין דה חסוס נולד בנורווק, קונטיקט.
תפקידו הגדול הראשון בסרט העצמאי "קאמפ" משנת 2003, בו גילם נער הומוסקסואל שחוטף מכות מפני שהוא לובש שמלה לנשף.
הסרט בו כיכבה גם אנה קנדריק הפך לסרט קאלט בקרב חובבי תיאטרון מוזיקלי ובני נוער שהתחברו לנושא.
דה חזוס ידוע כמי שגילם את סוני במחזמר "שכונה על הגובה", שהוצג בברודוויי, עליו קיבל מועמדות לפרס טוני.
בשנת 2010, הוא הצטרף לצוות השחקנים של המחזה כלוב העליזים בתור ג'ייקוב, עוזר הבית החצוף, עליו קיבל מועמדות השנייה שלו לפרס הטוני.
ההפקה נפתחה בתיאטרון לונגקר ב-18 באפריל 2010. דה חסוס עזב את ההפקה ב-13 בפברואר 2011, הוחלף בווילסון ג'רמיין הרדיה .
דה חסוס גילם את באק בהפקת ברודוויי של המחזמר מרשעת בתיאטרון גרשווין.
בשנת 2019, הוא קיבל מועמדות שלישית לפרס טוני, בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בהצגה, על תפקידו במחזה הנערים בחבורה.
בשנת 2021 שיחק את דמותו של מייקל בסרט הדרמה המוזיקלי "טיק, טיק...
שנה סרטתפקיד הערות 2003קאמפ (אנ') מייקל פלורס 2006Fat Girls רודי 2011Gun Hill Roadרובין 2012Elliot Loves הקטור 2013Hair Brained רומיאו טורסBert and Arnie's Guide to Friendshipסטודנט 2016 11:55 רוביו 2020Milkwater ג'ורג' הנערים בחבורה אמורי 2021 טיק, טיק...
שנה סדרהתפקיד הערות 2010 איך להצליח באמריקה נער רחוב פרק: "Crisp" 2012–2016 חוק וסדר: מדור מיוחדחוזה סילבה 5 פרקים2022קפטן סנטיאגופפיטודיבוב; 2 פרקים2022–2023ברוכים הבאים לצ'יפנדיילס (אנ')ריי6 פרקים2023פה גדולזמרדיבוב; פרק: "The International Show"2025הארנבת השחורה (אנ')טוניתפקיד ראשי; 8 פרקים
רובין אטקין דאונס הוא שחקן, מדבב ואמן לכידת תנועה אנגלי, שידוע בזכות גילומו של ביירון בעונתה החמישית של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5" וכן בזכות עבודות הדיבוב הרבות שלו לסרטי וסדרות הנפשה ומשחקי מחשב.
רובין אטקין דאונס נולד בלונדון, אנגליה, והוא בעל תואר באמנות יפה מאוניברסיטת טמפל, פילדלפיה.
בעבודות הדיבוב שלו, הוא מתמחה בכ-60 דיאלקטים.
בנובמבר 2004 הוא נישא לשחקנית האמריקאית מייקל אן יאנג ולהם בת בשם נטשה.
"מה אם...?" קולות נוספים "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים" קצין קלינגוני/טוג, בפרק Wej Duj
"רובים ותלתלים" הוא אלבום האולפן החמישי של הראפר הישראלי טונה, שיצא לאור ב-30 במאי 2025. האלבום כולל 8 שירים חדשים, בהם שיתופי פעולה עם חיים משה, רביד פלוטניק וסימה נון.
טונה כתב, הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית את כל השירים באלבום, בשיתוף פעולה עם המפיקים ניר דנן ויקיר בן טוב.
באלבום הזה, כמו באלבום שיצא במקביל "ראפ מטורף", וכמו בשירים רבים אחרים, טונה שיתף פעולה עם רביד פלוטניק, אשר להם היסטוריה ארוכה של שיתופי פעולה בעולם המוזיקה.
המבקר יובל אראל ציין כי האלבום כולל שיתופי פעולה מעניינים עם אמנים כמו חיים משה ורביד פלוטניק, ומציג גיוון מוזיקלי.
"רובים ותלתלים" הוא שיר של הראפר הישראלי טונה, אשר יצא לאור במאי 2025 כחלק מאלבומו הנושא את אותו שם.
השיר נכתב והולחן על ידו לצד ,ניר דנן, יקיר בן טוב ויוריק בן דוד.
"רובים ותלתלים" נכלל כרצועה החמישית באלבום הכפול "רובים ותלתלים".
את מילות השיר כתבו טונה, ניר דנן, יוריק בן דוד ויקיר בן טוב.
השיר מתאר אווירה כאוטית הנובעת ממלחמה, איומים וחיים תחת אש.
הפתיחה כוללת תיאורים של תנועה בשדה קרב מדומיין: "קופץ מהמסוק לרכב על הגלים / רץ בין הטילים ריצת מעגלים".
רובין האק הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה.
ב-יוני 2019 חתם האק בנירנברג מבונדסליגה השנייה, לאחר שעבר אליה מהופנהיים.
ב-אוגוסט 2021, לאחר שתי עונות בנירנברג, עבר לארמיניה בילפלד וחתם בה עד 2025. בעונת 2021/2022 שיחק בבונדסליגה, ובעונת 2022/2023 שיחק בבונדסליגה השנייה.
ב-26 ביוני 2023 חתם האק על חוזה לארבע שנים בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה.
רובין הוד הוא דמות בדיונית בסרט ההנפשה "רובין הוד" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני משנת 1973. רובין הוד מדובב על ידי השחקן השייקספירי וזוכה פרס הטוני בריאן בדפורד ובעברית על ידי השחקן והמדבב עפרון אטקין.
הסרט מבוסס על אגדות רובין הוד וריינרד השועל, דמות אגדה אלזסית מהמאה ה-12, אך משתמש בבעלי חיים מואנשים ולא בבני אדם; במקרה של רובין מדובר בשועל מצוי.
הסיפור עוקב אחר הרפתקאותיהם של רובין הוד, ג'ון הקטן ותושבי נוטינגהאם כשהם נלחמים נגד המיסוי המופרז של הנסיך ג'ון, ורובין הוד זוכה בידה של העלמה מריאן.
רובין הוד הוא גיבור הסרט "רובין הוד" משנת 1973. הוא אינו רואה את עצמו כפושע אלא כגיבור.
למרות שרובין הוד מוצג לעיתים קרובות כפורע חוק שבוחר לשדוד מהעשירים כדי לעזור לעניים, בגרסה מונפשת זו הוא מוצג בעיקר תוקף את הנסיך ג'ון ועוזריו, אשר רוששו את נוטינגהאם במיסים גבוהים.
רובין הוד וג'ון הקטן גונבים את שיירות המס ומחזירים אותן לאיכרים תוך ניסיון להימנע מלכידה על ידי הנסיך ג'ון ושריף נוטינגהאם.
הוא גם מאוהב בעלמה מריאן.
העלמה מריאן מגלה שהיא ורובין היו אהובי ילדות, אך לא ראו זה את זה שנים.
הנסיך ג'ון מארח טורניר קשתות, והזוכה יקבל נשיקה מהעלמה מריאן.
רובין מחליט להשתתף בטורניר מחופש לחסידה, בעוד ג'ון הקטן מתחפש לדוכס צ'אטני כדי להתקרב לנסיך ג'ון.
רובין מנצח בטורניר, אך הנסיך ג'ון חושף אותו וגוזר עליו עונש מוות למרות תחנוניה של העלמה מריאן.
עם זאת, בזכות ג'ון הקטן, רובין נמלט ליער עם מריאן.
בעוד רובין ומעלמה מריאן נהנים מאיחודם, אנשי העיירה עורכים פסטיבל טרובדורים בו הם לועגים על הנסיך ג'ון, ומתארים אותו כ"המלך המזויף של אנגליה", והשיר הופך במהרה לפופולרי בקרב חייליו של ג'ון.
מטבע זעום מופקד בקופת העניים בכנסייתו של הנזיר טאק, אשר נתפסת על ידי השריף.
הנזיר טאק תוקף את השריף, ועל כן הוא נעצר במהירות.
הנסיך ג'ון מצווה לתלות את הנזיר טאק, בידיעה שרובין הוד ייצא ממחבואו כדי להציל את חברו.
רובין וג'ון הקטן מתגנבים פנימה, וג'ון הקטן מצליח לשחרר את כל האסירים בעוד רובין גונב את מיסיו של הנסיך ג'ון, אך סר היס מתעורר ומוצא את רובין נמלט.
כאוס מתרחש כאשר רובין והאחרים מנסים להימלט ליער שרווד .
השריף תופס את רובין לפינה לאחר שהוא חוזר כדי להציל את טאגאלונג, ארנבת צעירה ואחותו הצעירה של סקיפי שכמעט נותרה מאחור.
במהלך המרדף, טירתו של הנסיך ג'ון עולה באש והשריף מניח שהוא שם את רובין במקום שהוא רוצה, בין אם שיתפס, יישרף או יבצע קפיצה מסוכנת לתוך החפיר.
ג'ון הקטן וסקיפי חוששים שרובין אבוד, אך הוא עולה על פני השטח בשלום לאחר שהשתמש בקנה כצינור נשימה.
מאוחר יותר, המלך ריצ'רד חוזר לאנגליה, שם את אחיו, סר היס, ואת השריף תחת מעצר ומאפשר לאחייניתו, עלמה מריאן, להינשא לרובין הוד, מה שהופך את פורע החוק לשעבר לחתן.
ההיסטוריון מימי הביניים, אנדרו אי.
לרסן, כתב כי ההשראה לדמותו המונפשת של רובין הוד של דיסני לא הייתה למעשה רובין הוד בעל התהילה הספרותית והקולנועית, אלא ריינרד השועל, דמות אגדה אלזסית מהמאה ה-12. לרסן ערך הקבלות בין רבות מהדמויות מהסרט המונפש לבין דמויות בסיפורי ריינרד, כולל מלך האריות ליאו והתרנגול צ'ונטיקליר.
דיסני הצליחה להתגבר על חששות שריינרד הוא נוכל ואנטי-סמכותני בכך שהפכתו לשודד רובין הוד.
רובין הוד הוא פורע חוק גיבור שגונב מעשירים ונותן לעניים.
הוא ידוע בשליטתו בירי בחץ וקשת וכן בכישרונו להסוות את עצמו.
למרות שהוכרז כפורע חוק, רובין הוד הוא אדם טוב ונדיב בלב, ואהוב על תושבי העיר על מעשיו.
רובין הוד הוא שועל מצוי דקיק בעל עיניים חומות, חובש כובע צהוב עם נוצה אדומה עליו, אך מאוחר יותר שונה לצבע ירוק, ולובש בגדים ונעליים ירוקות.
בריאן בדפורד, שחקן תיאטרון ושחקן שייקספירי זוכה פרס טוני, דיבב את רובין הוד.
דיבובתו זכתה לשבחים על כך שנתנה "...לשועל הראשי שילוב נעים של שובבות וכבוד אדיב".
המגזין קוסמופוליטן כינה את רובין הוד "השועל המצויר הכי סקסי שהופיע אי פעם על המסך".
התסריטאי ההוליוודי ג'יימס האמפריס דן באתר האינטרנט שלו סינמבל באבולוציה של רובין הוד בקולנוע, ותיאר את רובין הוד המונפש כ"...סימן ברור עד כמה רובין הוד יעיל באופן אוניברסלי כגיבור מסך גדול".
לרובין הוד הופעות אורח חוזרות בסדרת הטלוויזיה "בית העכבר" כאורח במועדון הראשי.
רובין הוד מופיע בסרט הקצר "היו היה סטודיו", בדיבוב של דניאל וולף.
רובין הוד הוא דמות נוכחת בפארקי דיסני, שם הוא מופיע מדי פעם בארץ הפנטזיה לצד ג'ון הקטן והעלמה מריאן.
רובין הוד מופיע כתחפושת עבור השחקן במשחק "Disney Universe".
רובין הוד מופיע בתחפושת של תושבי העיר במשחק "Disney Infinity".
רובין הוד מופיע כדמות שניתן לשחק בה במשחק "Disney Magic Kingdoms".
רובין הוד מופיע כדמות שניתן לשחק בה במשחק "Disney Heroes: Battle Mode".
רובין קוק הוא סופר אמריקאי הדן בספריו באתיקה של הטכנולוגיה.
קוק נולד בניו יורק ושימש כרופא לפני שהפך לסופר.
בספריו, עוסק קוק בטכנולוגיה עתידנית.
מוטיב שחוזר בספריו הוא שימוש בטכנולוגיה כזו על ידי אנשים תאבי בצע, ויוצא מהם מסר של אזהרה לגבי שימוש לרעה בביוטכנולוגיה וברפואה.
ספרו הנודע עילפון חושים (Coma), שיצא לאור ב-1977, מתאר מציאות עתידנית קשה שבה גורמים לבני אדם להגיע למצב תרדמת על מנת שישמשו כבנק איברים להשתלות כאשר ינתקו אותם ממכונת ההנשמה.
הספר הופק כסרט על ידי מייקל קרייטון כבמאי ותסריטאי.
ספרים נוספים שלו הופקו כסרטים.
Sphinx, 1979 על מה קורה למגלה קללת הפרעונים.
Brain, 1981 (בעברית "מוח") על משמעות של חיבור מוח אנוש למערכות מחשב והיכולת להשתלט על המוח
Outbreak, 1987 (בעברית "התפרצות") על מגפה שפורצת והדרכים הברוטליות בהשמדת החולים - גם ספר זה עובד לסרט.
Terminal, 1993 על הסכנה האתית של חברות התרופות - יצירת סרטן מלאכותי שיש לו פתרון יקר ותפור מראש
Contagion, 1995 על הסכנה בטרור ביולוגי
Acceptable Risk, 1996 על חברה ביו טכנולוגית המפיקה חומר מכשפות ללא התחשבות בסיכון שבו.
גם ספר זה עובד לסרט.
Chromosome 6, 1997 על יצירת סופר גאון וחסר מצפון
Toxin, 1998 על רשתות המזון המהיר ותעשיית הבשר
Vector, 1999 על יצירת חיידקים רעילים למטרת טרור ונקמה
Shock, 2001 על הניצול של הפריה מלאכותית
רובין מקלורין ויליאמס היה קומיקאי, מדבב ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, ארבעה פרסי גלובוס הזהב, שני פרסי אמי ופרס גילדת שחקני המסך.
ויליאמס נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית.
אביו רוברט פיצג'רלד ויליאמס – מנהל בכיר בחברת רכב ונוצרי-אפיסקופלי.
אימו מקלורין, דוגמנית עבר ונוצרית-מדעית.
הוא גדל במישיגן וחונך על פי ערכי הכנסייה האפיסקופלית.
בבגרותו החל ויליאמס להופיע במועדוני סטנד-אפ בסן פרנסיסקו וזכה להצלחה רבה.
הוא נרשם ללימודי מדעי המדינה במכללה בקליפורניה, אך פרש ממנה כדי ללמוד משחק במכללה קהילתית בקליפורניה.
בהמשך קיבל מלגה לבית הספר ג'וליארד בניו יורק.
ויליאמס הופיע לראשונה בקולנוע בשנת 1980 בסרט "פופאי" בבימויו של רוברט אלטמן.
בשנת 1982 הוא שיחק בשני סרטים: "העולם על פי גארפ" על פי רב המכר באותו השם של ג'ון אירווינג ובסרט "המובטלים" (שלא הצליח בקופות).
בשנת 1984 שיחק בסרט עטור השבחים "מוסקבה על ההדסון" בו גילם את דמותו של נגן סקסופון רוסי שמתאהב במהגרת מאיטליה.
בשנת 1986 הופיע בשלושה סרטים: "הזמנים הטובים", "מועדון גן עדן" ו"נצל את היום".
ויליאמס התפרסם ככוכב קולנוע בשנת 1987, כאשר גילם בסרטו של בארי לוינסון, "בוקר טוב, וייטנאם", את דמותו של שדרן הרדיו אדריאן קרונאוור.
הסרט זיכה אותו בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי", וכן מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר".
בשנת 1988 שיחק ויליאמס בסרט "הרפתקאות הברון מינכהאוזן" ובשנת 1989 ב"ללכת שבי אחריו", בו גילם מורה נערץ שמחנך תלמידי פנימייה יוקרתית בדרכים לא שגרתיות.
על תפקיד זה היה מועמד לפרס אוסקר.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 כיכב בסרטים רבים – ביניהם "איש הקאדילק", "התעוררות" ו"רצח מן העבר" שזכו להצלחה בביקורת ובקופות.
בשנת 1991 שיחק אדמס בסרט "פישר קינג" לצד ג'ף ברידג'ס.
תפקיד זה עורר הדים רבים ואף זיכה אותו בפרס גלובוס הזהב כ"שחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי" וכן במועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר".
באותה שנה שיחק בלהיטי קולנוע נוספים כגון "צעצועים" ו"הוק" (בתפקיד פיטר פן).
תפקיד בולט נוסף בשנים אלה היה בסרטו של כריס קולומבוס "גברת דאוטפייר" מ-1993, בו מגלם ויליאמס גבר שמתחפש לאומנת בריטית.
על תפקידו בסרט זה זכה בפרס גלובוס הזהב כ"שחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי" בפעם השלישית.
ב-1991 זכה בפרס ההומניטרי על שם נורמה זרקי, מטעם ארגון נשים בקולנוע ובטלוויזיה.
בשנת 1995 זכה ויליאמס להצלחה נוספת בעקבות תפקידו בסרט "ג'ומנג'י".
שנה לאחר מכן גילם את דמותו של ארמנד גולדמן בסרט הרימייק של מייק ניקולס, "כלוב הציפורים".
באותה שנה זכה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית "צוות השחקנים הטובים ביותר" עבור חלקו בקאסט של סרט זה.
באותה שנה גילם את דמותו של ג'ק פאוול בסרטו של פרנסיס פורד קופולה, "ג'ק", שמגולל את קורותיו של ילד בן 10 שנראה כמבוגר בן 40, וזכה בשבחי המבקרים.
בשנת 1997 שיחק בסרטים "לפרק את הארי" לצד בילי קריסטל ו"הפרופסור המפוזר" של דיסני, אך תפקידו הבולט באותה שנה היה של הפסיכולוג שון מגוויר בסרטו של גאס ואן סנט "סיפורו של ויל האנטינג", שזיכה אותו בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 1998 שיחק בסרטו של טום שדיאק "פאץ' אדמס", בו גילם את דמותו של הדוקטור האנטר דוהרטי "פאץ' אדמס" – אבי הליצנות הרפואית.
סרט זה סימן את סוף תקופת תהילתו הגדולה של ויליאמס בקולנוע.
לאחריו שיחק בכמה סרטים שכשלו בביקורת ובקופות, ובהם "יעקב השקרן", "איש המאתיים", "אינסומניה" ועוד.
בשנת 2001 שיחק בסרט אינטליגנציה מלאכותית את ד"ר ידע.
ויליאמס שב למרכז הבמה בעקבות הופעתו המוצלחת בסרטו של שון לוי "לילה מוטרף במוזיאון" בו גילם את נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט.
סרט זה הכניס למעלה מ-250 מיליון דולרים, והוא הרווחי ביותר מבין הסרטים שבהם השתתף ויליאמס.
הצלחתו הובילה ליצירת סדרה ובה שני המשכונים, שהאחרון שבהם יצא לקולנוע כחודש לאחר מותו.
בשנת 2014 יצא הסרט האחרון שאליו הצטלם ויליאמס, "האיש הכי כועס בברוקלין", המבוסס על סרטו של אסי דיין, "מר באום".
בראשית 2016 עלה לאקרנים סרטו האחרון, "הכל בהחלט".
ב-1977 לוהק ויליאמס לתפקיד אורח בסדרה "ימים מאושרים".
הופעתו הייתה כה מוצלחת, עד שהוחלט ברשת ABC לייצר סדרת בת (ספין אוף) לדמות ששיחק, החייזר "מורק".
כך נוצרה ב-1978 הסדרה "מורק ומינדי" שבה גילם את דמותו של מורק במשך ארבע עונות עד 1982. על תפקידו בעונה הראשונה זכה ויליאמס בפרס גלובוס הזהב בתור "השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית או מוזיקלית".
הופעתו בסדרה הובילה, למעשה, לקריירה המשגשגת שלו בקולנוע.
אחרי "מורק ומינדי" הנחה ויליאמס ארבע תוכניות של משדר הסאטירה הוותיק "סאטרדיי נייט לייב": ב-1981, ב-1984, ב-1986 וב-1988. הוא שיחק בתפקידי אורח: בסדרות המצליחות "רצח מאדום לשחור", "חברים" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד", וכן בתוכנית המערכונים המאולתרים ה"של מי השורה הזאת בכלל?".
בשנת 2013 ניסה ויליאמס לשוב לטלוויזיה כשחקן ראשי בסדרה "המטורפים" של דייוויד אי קלי, אך הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
הצלחת הסרט "פופאי" משנת 1980 הובילה לשיבוצו של ויליאמס כמדבב ראשי בסדרה שהפיק אלזי סיגר.
גם בסרטונים שהופקו דיבב ויליאמס את פופאי לצד שלי דובאל ופול ל.
ואולם תפקיד הדיבוב הזכור ביותר שלו היה של הג'יני בסרט ההנפשה "אלאדין".
במהלך תפקידו אלתר ויליאמס רבות, בין השאר חיקויים של ידוענים כגון ג'ק ניקולסון ואחרים.
בשנת 1996 שב ודיבב את ג'יני בהמשכון "אלאדין ומלך הגנבים" ובשנת 2005 דיבב את פנדר, הרובוט האדום והמתפרק, בסרט "רובוטס".
בשנת 2006 דיבב את נפוליאון קרוס ב"גיבור של כולם" וכן שלוש דמויות שונות ב"תזיזו ת'רגליים" (ראמון, לאבלייס וקליטוס).
בשנת 2011 חזר ויליאמס לדבב את ראמון ואת לאבלייס בסרט ההמשך "תזיזו ת'רגליים 2".
ויליאמס היה בעל יכולות אלתור נרחבות, שאפשרו לו לייצר קומדיה מילולית מהירה כברק, כישרון שבא לידי ביטוי בעיקר בקומדיות כגון "אלאדין", "גברת דאוטפייר" ו"בוקר טוב, וייטנאם".
בשנת 1978 התחתן עם ואלרי ולרדי, שאותה פגש שנתיים לפני כן כשעבד כברמן בסן פרנסיסקו.
לשניים נולד בן, זאקרי "זאק" פים ויליאמס.
כעבור עשר שנים התגרש הזוג ורובין נשא לאישה את מרשה גארסס, שהייתה האומנת של זאקרי.
בניגוד לשמועות שנפוצו אז, הצהירה אשתו הראשונה ב-2018 שהרומן בין ויליאמס לגארסס התחיל לאחר שוויליאמס נפרד ממנה.
לשניים נולדו שני ילדים, זלדה ויליאמס וקודי אלן ויליאמס.
בשנת 2008 התגרשו השניים ובשלהי 2011 התחתן ויליאמס עם סוזן שניידר, מעצבת גרפית יהודייה אמריקאית, בסנט הלנה שבקליפורניה.
בני הזוג התגוררו בביתו של ויליאמס בשכונת סי קליף בסן פרנסיסקו.
ויליאמס אובחן כסובל מהפרעה דו-קוטבית, ובראיונות עמו אף סיפר על היסטוריה ארוכה של צריכת סמים ושימוש באלכוהול.
משחק הווידאו "האגדה של זלדה" היה אהוב על בני משפחתו, ויליאמס אף קרא לבתו זלדה על שם הדמות שבמשחק.
זלדה ויליאמס היא בעצמה שחקנית ומדבבת, בדומה לאביה.
ב-11 באוגוסט 2014, כשהיה בן 63, נמצא ויליאמס בביתו שבקליפורניה כשהוא ללא רוח חיים.
על פי ממצאים ראשוניים הוסק כי הוא התאבד בתלייה.
דוח סופי של הנתיחה לאחר המוות פורסם בנובמבר 2014 ואימת את החשדות הראשוניים.
הדו"ח ציין גם שוויליאמס סבל מפרנויה מוגברת בתקופה שקדמה למותו.
בחינה של רקמות מוחו גילתה שהוא סבל מדמנציה עם גופיפי לואי (Dementia with Lewy bodies), אשר ככל הנראה אובחן בשגגה כמחלת פרקינסון זמן קצר לפני מותו.
הרופאים חושדים שהדמנציה היוותה גורם מכריע בהידרדרותו הנפשית, שהובילה להתאבדות.
גופתו של ויליאמס נשרפה ואפרה פוזר במפרץ סן פרנסיסקו ב-12 באוגוסט.
בנובמבר 2015 הודיעה משפחתו לתקשורת שוויליאמס אכן סבל מדמנציה.
ויליאמס הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים משלוש מערכות נישואין.
להקת המטאל המצליחה איירון מיידן הקדישה לזכרו את השיר "Tears Of A Clown" באלבומה The Book of Souls, ששוחרר בשנת 2015.
ימים מאושרים (1977), תפקיד אורח בתור "מורק"
רצח מאדום לשחור (1994), תפקיד אורח
המחשבה של מנסיה (2006), תפקיד אורח
חוק וסדר: מדור מיוחד (2008), תפקיד אורח
רובין ואן פרסי (; נולד ב-6 באוגוסט 1983) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ וכיום מאמנה של פיינורד.
במהלך הקריירה שלו שיחק בפיינורד, ארסנל ומנצ'סטר יונייטד, היה קפטן נבחרת הולנד.
ואן פרסי הוא בנם של שני אמנים, שעודדו אותו ללכת בעקבותיהם.
הוא שאף להיות כדורגלן והצטרף לקבוצת הנוער של אקסלסיור רוטרדם.
בעקבות מחלוקות עם צוות האימון של אקסלסיור הוא עזב והצטרף לפיינורד כשהיה בן 15. עד מהרה הוא קודם לסגל הבכיר וערך את הופעת הבכורה בגיל 17. בסיום עונת זכה ואן פרסי בתואר השחקן הצעיר המצטיין בליגת העל ההולנדית.
באותה העונה זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר שפתח בניצחון הקבוצה במשחק הגמר, 3-2 על בורוסיה דורטמונד.
בתחילת העונה שלאחר מכן חתם ואן פרסי על חוזה מקצועני בפיינורד לתקופה של שלוש שנים וחצי.
ב-6 בפברואר 2003 הוא הבקיע חמישה שערים בניצחון 1:6 בגביע אמסטל על אפלדורן.
אולם, הוא היה מסוכסך עם המאמן בארט ואן מרוויק, שהדיח אותו לקבוצת המילואים של המועדון.
ואן מארוויק אמר לעיתונים "ההתנהגות שלו הפכה את שהותו בסגל הבכיר לבלתי אפשרית, ולפי שעה הוא יישאר בסגל המילואים".
ואן פרסי היה אחד משחקני פיינורד שהותקפו על ידי חוליגנים שפלשו למגרש במהלך משחק מול קבוצת המילואים של אייאקס אמסטרדם.
המשבר ביחסים בין ואן פרסי לוואן מארוויק החמיר לאחר שוואן פרסי נשלח בחזרה להולנד ערב משחק הסופר קאפ האירופי מול ריאל מדריד בשנת 2003, לאחר שהמאמן ככל הנראה לא היה מרוצה משפת הגוף של ואן פרסי כשביקש ממנו להתחמם לקראת עלייה למגרש במשחק ליגה.
ואן פרסי סיים את העונה בסגל הבכיר, ובסך הכל השתתף ב-28 משחקים והבקיע שמונה שערים.
בנוסף, הוא העפיל עם פיינורד לגמר גביע אמסטל, שהסתיים בהפסד לאוטרכט.
הנהלת פיינורד לא הצליחה להאריך את החוזה עם ואן פרסי לאחר סוף העונה, ויחסיו הרעועים עם ואן מארוויק הובילו לכך שלאורך רוב עונת הוא ישב על ספסל המחליפים.
גם בעונה זו הוא השתתף ב-28 משחקים, אך הבקיע רק שישה שערים.
פיינורד ניסתה להעבירו למועדון אחר בסוף העונה, אך לא היו מועדונים רבים שהיו מעוניינים בו בעקבות עברו המשמעתי.
במהלך ינואר התנהל משא ומתן עם הנהלת ארסנל מהפרמייר ליג, שחיפשה מחליף לטווח ארוך לדניס ברגקאמפ שפרש.
שני הצדדים לא הצליחו להגיע לעמק השווה, אך חמישה חודשים לאחר מכן הושלמה העסקה וואן פרסי עבר לארסנל תמורת 2.75 מיליון לירות שטרלינג, כאשר הסכום המקורי שהנהלת פיינורד דרשה היה 5 מיליון.
ב-17 במאי 2004 חתם ואן פרסי על חוזה עם ארסנל לתקופה של ארבע שנים.
המאמן ארסן ונגר, שתכנן להסיט את ואן פרסי מעמדת הקיצוני השמאלי לעמדת החלוץ המרכזי כפי שעשה עם תיירי הנרי, אמר על שחקנו החדש "הוא יכול לשחק בצד השמאלי של הקישור, כשחקן יוצר מאחורי החלוצים או כאיש המטרה".
ונגר חיזק את התקפת ארסנל באמצעות החתמתו של חוסה אנטוניו רייס הספרדי בינואר, והשניים התמודדו על מקום בהרכב הפותח.
ואן פרסי ערך את הופעת הבכורה לאחר שעלה כמחליף בניצחון 1:3 על מנצ'סטר יונייטד במשחק מגן הצדקה שנערך ב-8 באוגוסט 2004.
בחלק הראשון של עונת הרבה ואן פרסי לשבת על ספסל המחליפים, וערך את הופעת הבכורה לעונה זו ב-27 באוקטובר, כאשר עלה כמחליף והבקיע את השער הראשון בניצחון 1:2 על מנצ'סטר סיטי בגביע הליגה.
הוא הורחק בתיקו 1:1 מול סאות'המפטון ב-26 בפברואר, בעקבות עבירה קשה על גרהאם לה סו, שעוררה את זעמו של ארסן ונגר.
ואן פרסי ישב על ספסל המחליפים במשחקים שלאחר מכן, וחזר להרכב מול בלקברן רוברס בחצי גמר הגביע האנגלי (בו הבקיע שני שערים), בין השאר בעקבות פציעתו של תיירי הנרי.
אותה עונה נפסקה מבחינתו לאחר שנפצע, והוא סיים אותה עם עשרה שערים ב-41 משחקים בכל המסגרות.
בנובמבר 2005 הבקיע ואן פרסי שמונה שערים בשמונה משחקים, ובשל כך זכה בתואר שחקן החודש של הפרמייר ליג.
כמו כן, הנהלת ארסנל החליטה להאריך את החוזה עמו עד ה-4 בינואר 2011. יומיים לאחר חתימת החוזה הוא שבר אצבע במשחק הגביע האנגלי מול קארדיף סיטי, כתוצאה מתיקול של שחקן יריב.
בשלושת המשחקים הבאים הוא שיחק עם חור בנעל על מנת להקל על הכאב, עד שבמשחק מול וסטהאם יונייטד ב-1 בפברואר הוא הוצא מהסגל על מנת שיחלים.
ואן פרסי ישב על ספסל המחליפים בהפסד של ארסנל לברצלונה בגמר ליגת האלופות.
בתחילת עונת הבקיע ואן פרסי שער מהאוויר במשחק מול צ'רלטון אתלטיק, שהוכתר על ידי ה-BBC בתואר שער חודש ספטמבר.
בסוף 2006 הוא נבחר לספורטאי השנה של רוטרדם.
אולם, גם עונה זו הסתיימה מוקדם לאחר שהוא נפצע במשחק מול מנצ'סטר יונייטד ב-21 בינואר.
למרות זאת הוא הצליח לסיים את העונה כמלך השערים של ארסנל, עם 13 הבקעות.
ואן פרסי הפך לחלוץ הבכיר של ארסנל בעקבות עזיבתו של הנרי לברצלונה לפני עונת .
בתחילת העונה הוא הבקיע שבעה שערים בעשרה משחקים, אך לאחר מכן הושבת למשך חודשיים בעקבות פציעה שספג בברכו במשחק נבחרת.
הוא חזר להרכב להרכב בניצחון על סטיאווה בוקרשט ב-12 בדצמבר, במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ואן פרסי הבקיע את שערו הראשון לעונת בניצחון הליגה 0:3 על ניוקאסל יונייטד ב-31 באוגוסט.
ב-29 באוקטובר הוא הבקיע את שערו החמישים במדי ארסנל, בתיקו 4:4 מול טוטנהאם הוטספר בדרבי של צפון לונדון.
הוא הורחק בכרטיס אדום ב-1 בנובמבר, לאחר שפגע בשוער תומאס סורנסן מסטוק סיטי במשחק שהסתיים בהפסד 2:1. לאחר המשחק הודה סורנסן כי הוא התגרה בוואן פרסי.
ב-3 בינואר 2009 זכה ואן פרסי לענוד את סרט הקפטן ולהוביל את ארסנל בתפקיד זה לניצחון 1:3 על פליימות' ארגייל בגביע האנגלי.
ואן פרסי הבקיע את השער הראשון והשלישי של ארסנל, כאשר השער השני היה שער עצמי שנבע ממסירה שלו.
כמו כן, כל אחד מהשערים של ארסנל בחודש הובקע ישירות על ידי ואן פרסי או בסיוע שלו.
ב-24 בפברואר הבקיע ואן פרסי את שער הניצחון בפנדל במשחק הראשון של שמינית גמר ליגת האלופות מול רומא, וסייע לארסנל להעפיל לשלב הבא, בו הבקיע פנדל נוסף בניצחון 0:3 על ויאריאל.
בסיום העונה הגיע ואן פרסי להישג של 20 שערים בכל המסגרות, ובעקבות כך הוחלט להעניק לו את תואר שחקן העונה של ארסנל.
בסיום העונה נותרה לוואן פרסי שנה אחת בחוזה שלו עם ארסנל, ולאחר משא ומתן הוא החליט לחתום על חוזה חדש לטווח ארוך.
עונת הייתה הטובה ביותר בקריירה של ואן פרסי בארסנל.
הוא שימש כקפטן הקבוצה, הבקיע 30 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הפרמייר ליג, ובישל 11 שערים נוספים.
המועדון סיים במקום השלישי והעפיל ישירות לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בשל הישגי המועדון ובשל הישגיו האישיים של ואן פרסי הוא זכה בתואר כדורגלן השנה באנגליה על פי בחירת השחקנים ובפרס כדורגלן השנה באנגליה על פי בחירת העיתונאים.
ב-17 באוגוסט 2012 ואן פרסי חתם במנצ'סטר יונייטד לארבע שנים תמורת 24 מיליון ליש"ט, וקיבל את המספר 20. במשחקו הראשון בהרכב, מול פולהאם, כבש את שערו הראשון, וכעבור שבוע כבש שלושער מול סאות'המפטון.
ב-9 בדצמבר באותה עונה כבש את שער הניצחון (2:3) בתוספת הזמן בדרבי מול מנצ'סטר סיטי.
ואן פרסי סיים את עונת כמלך השערים בפרמייר ליג, עם 26 שערים, וזכה עם מנצ'סטר יונייטד באליפות.
בתחילת עונת , כבש ואן פרסי צמד שערים בניצחון יונייטד 2:0 על וויגאן את'לטיק במסגרת מגן הקהילה.
שערים אלה העניקו למאמן הקבוצה (דאז) דייוויד מויס את התואר הראשון שלו כמאמן יונייטד.
אחד המשחקים הבולטים שלו באותה העונה היה בליגת האלופות כשכבש שלושה שערים בניצחון קבוצתו 3:0 על אולימפיאקוס בשלב שמינית הגמר כשיונייטד העפילה לרבע הגמר עם 3:2 בסיכום.
בהמשך העונה, ואן פרסי החמיץ משחקים רבים עקב פציעה, וב-21 הופעות בליגה כבש 12 שערים.
את שער הליגה הראשון שלו בעונת כבש ואן פרסי רק במחזור החמישי בהפסד יונייטד 5:3 ללסטר סיטי.
ב-26 באוקטובר, כבש ואן פרסי שער שוויון דרמטי בתיקו 1:1 מול צ'לסי מוליכת הטבלה.
מעבר לפנרבחצ'ה, חזרה לפיינורד ופרישה ממשחק
ב-14 ביולי 2015 ואן פרסי עבר לפנרבחצ'ה הטורקית.
בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 22 שערים בכל המסגרות.
ב-19 בינואר 2018 חזר ואן פרסי לפיינורד אחרי 14 שנים.
ב-8 בפברואר כבש את שער הבכורה שלו בקדנציה זו בפיינורד.
בסוף עונת 2018/2019 פרש ואן פרסי מכדורגל, כאשר שיחק את משחקו האחרון ב-12 במאי 2019 במשחק ההפסד של פיינורד 2:0 לדן האג, והוחלף בדקות הסיום לקול תשואות האוהדים.
ואן פרסי ערך את הופעתיו הראשונות במדי נבחרת הולנד בתוך פחות משבוע.
המשחק הראשון היה בניצחון 0:2 על נבחרת רומניה במוקדמות מונדיאל 2006, וארבעה ימים לאחר מכן הוא הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0:4 על נבחרת פינלנד.
אף על פי שלא פתח בהרכב של ארסנל באופן קבוע היה ואן פרסי חלק מהסגל של המאמן מרקו ואן באסטן לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה.
הוא השתתף בכל ארבעת המשחקים של הולנד, שהודחה בשמינית הגמר, והבקיע את שערו היחיד בטורניר במשחק שלב הבתים מול נבחרת חוף השנהב.
ואן פרסי הבקיע ארבעה שערים במוקדמות יורו 2008, ובמהלך הטורניר הוצב בעמדת הקיצוני מאחורי החלוץ רוד ואן ניסטלרוי בעקבות החלטתו של ואן באסטן לשנות את מערך המשחק.
ב-13 ביוני הוא הבקיע שער בניצחון 1:4 על נבחרת צרפת בשלב הבתים, וכבש גם במשחק מול נבחרת רומניה לאחר מכן.
הוא סיים את הטורניר עם שני השערים הללו, כיוון שהולנד הודחה כבר ברבע הגמר על ידי נבחרת רוסיה.
במונדיאל 2010 פתח ואן פרסי בהרכב הנבחרת.
למרות מונדיאל מוצלח מבחינת נבחרת הולנד שהגיעה עד משחק הגמר, בו הפסידה לנבחרת ספרד, נמתחה ביקורת על טורניר חלש של ואן פרסי.
ואן פרסי סיים את הטורניר עם שער אחד בלבד, בניצחון 1:2 על נבחרת קמרון.
ביורו 2012 כבש ואן פרסי שער אחד, אך הולנד סיימה את דרכה בשלב הבתים לאחר שלא הצליחה לצבור נקודות.
ב-12 באוקטובר 2013 העלה את מאזנו ל-41 שערים בסך הכל, כשהבקיע שלושער בניצחון 1:8 על נבחרת הונגריה, והפך למלך השערים של נבחרת הולנד בכל הזמנים.
במונדיאל 2014, בו סיימה הולנד במקום השלישי, שימש ואן פרסי כקפטן הנבחרת, וכבש ארבעה שערים במהלך הטורניר, כולל צמד בניצחון 1:5 על ספרד, אלופת העולם היוצאת.
במאי 2020, כשנה לאחר פרישתו, החל ואן פרסי לשמש כעוזר מאמן לצידו של דיק אדבוקאט בפיינורד, וסייע באימון חלוצי הקבוצה, אך בתפקיד לא רשמי.
במאי 2021 הודיע המועדון על הצטרפותו באופן רשמי כחלק מצוות האימון של המועדון לעונת 2021/2022, בנוסף לאימון קבוצת הנערים עד גיל 16. לעונת 2023/2024 הוא קודם לאימון הקבוצה עד גיל 18 ואימן גם את הקבוצה עד גיל 19 במסגרת ליגת האלופות לנוער.
ב-17 במאי 2024 הודיעה קבוצת הירנפיין על החתמתו כמאמן ראשי בחוזה לשנתיים.
ב-14 בספטמבר, במשחקו הרביעי כמאמן, ספגה קבוצתו את ההפסד הגבוה בתולדות הליגה, 1–9 לא.ז.
ב-23 בפברואר 2025 שב ואן פרסי לפיינורד כמאמן ראשי וחתם על חוזה עד סיום עונת 2026/2027.
רובין ואן פרסי נולד ברוטרדם לאב ואם העוסקים שניהם באמנות.
אמו הייתה הציירת הראשית של הפאב מוליגנס, בו הייתה מחפשת תכנים מיניים, מצלמת ומציירת העתק דומה, אך בטכניקת הפוינטליזם.
אביו של רובין, היה מעריץ גדול של ואן גוך, בשכונה כינויו היה; "The new Van Gogh".
הסיפורים מספרים שאביו אפילו ניסה לכרות את אוזנו בשביל חברתו, שעתה אשתו.
בגיל 19 פגש רובין סטודנטית מוסלמית, בת גילו ממרוקו בשם בוח'רה אלבאלי.
השניים נישאו וכיום הם הורים לשניים.
במהלך 2005 נעצר ואן פרסי על ידי משטרת הולנד באשמת אונס צעירה ניגרית-הולנדית.
הוא הוחזק במעצר מספר ימים.
בהמשך הוברר כי לא ניתן להוכיח כי הייתה כפייה במערכת היחסים המינית.
רובין מורגן היא שחקנית-ילדה שמאז בגירותה, הייתה לפעילה פמיניסטית רדיקלית אמריקאית ממוצא יהודי, משוררת, סופרת, ועורכת של "Sisterhood is Powerful" ושל "Ms.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 היא השתתפה בתנועות זכויות אזרח ואנטי-מלחמה.
בשלהי שנות ה-60 היא הייתה מייסדת שותפה של ארגונים פמיניסטיים כמו נשים רדיקליות בניו יורק ("New York Radical Women") ו-"W.I.T.C.H".
מורגן נולדה בלייק וורת שבפלורידה וגדלה בעיר מאונט ורנון שבניו יורק.
היא החלה את הקריירה שלה כילדה כוכבת בגיל שנתיים, כשאימה ודודתה קידמו אותה כילדה דוגמנית.
בגיל ארבע הייתה לה תוכנית רדיו משלה, "Little Robin Morgan".
תפקידה החשוב ביותר היה בהיותה בת תשע, שהיא החלה לשחק את תפקידה של דאגמר האנסן הצעירה בסדרת הטלוויזיה "Mama", בה כיכבה פגי ווד.
לאחר שהתוכנית הגיעה לסיומה ב-1956, סבלה מורגן מהלחץ הנפשי המתלווה לתהילה וגמרה אומר בדעתה להיהפך למשוררת, בהעדיפה זאת על פני היותה שחקנית.
היא נאבקה באימה שניסתה לדחוף אותה להמשיך בקריירת המשחק, למדה באוניברסיטת קולומביה ולאחר תום לימודיה החלה לעבוד כפרילאנסרית בתור סוכנת ועורכת ספרותית בעיר ניו יורק.
מורגן החלה לפרסם את שירתה בשנות השישים המוקדמות (שמאוחר יותר קובצה באנתולוגיה שלה בשם "Monster").
ב-1962, לאחר שנישאה למשורר קנט פיצ'פורד, החלה להיות פעילה בתנועת השמאל האנטי-מלחמתית.
היא פרסמה מאמרים ושירה בכתבי עת ועיתונים שמאלניים שנקטו בקו של ביקורת תרבותית Liberation", "Rat", "Win", "The Guardian"".
בשנות ה-60 המאוחרות הייתה מורגן פעילה במפלגת הנוער הבינלאומית ביחד עם אבי הופמן ופול קראסנר.
ב-1968 היא הצטרפה להפגנות לשחרר את ואלרי סולאנס, במחאה על עונש המאסר בן שלוש השנים שהוטל על סולאנס בשל ניסיון ההתנקשות הכושל באנדי וורהול.
מורגן הייתה מייסדת שותפה של "New York Radical Women" וסייעה לארגון פעולות המחאה כנגד תחרות "מיס אמריקה" בספטמבר 1968.
לאחר מכן, ב-1968, היא סייעה להקים את "W.I.T.C.H", שהייתה קבוצה פמיניסטית רדיקלית אשר השתמשה בתיאטרון רחוב ציבורי המכונה "hexes" או "zaps" (קסמים) על מנת להפנות תשומת לב לנושא של אפליית נשים בחברה.
בדצמבר 1968 ביימו מורגן ונשים נוספות "hex" (כישוף) כנגד "House Unamerican Activities Committee" וכן כנגד "Chicago Eight"; על מנת להציג דיוקן של התנועה כנגד פעולות האנטי-מלחמתית כפרויקט מחמד של קומץ גברים "כוכבים".
כמו פמיניסטיות רבות אחרות, התנתקה מורגן ממה שניתן לתאר כ"שמאל גברי", והסבירה את היפרדותה במאמרה ב-1970 "Goodbye to All That" בגיליון הראשון של כתב העת "Rat".
באותה שנה היא ערכה את אחת מהאנתולוגיות הראשונות של הכתיבה הפמיניסטית הרדיקלית "Sisterhood is Powerful".
הייתה בין המנהיגות והמובילות של קו אנטי-טרנסג'נדרי קיצוני בראשית שנות השבעים.
נשאה נאום שטנה בכנס הפמיניסטי-לסבי של החוף המערבי כנגד הזמרת הטרנסג'נדרית הלסבית בת' אליוט.
הייתה בין האחראיות לשבר בין התנועה הלסבית הרדיקלית לתנועה הטרנסג'נדרית.
מאז שנות ה-70 המשיכה מורגן בכתיבה, עריכה, פרסום וארגון פמיניסטי.
בנוסף לשירתה ומאמריה בנושאים פמיניסטיים שהתפרסמו לעיתים תכופות, היא ערכה שתי אנתולוגיות בעקבות "Sisterhood is Powerful", והן "Sisterhood is Global" (1984) וכן "Sisterhood is Forever" (2003).
היא שירתה כעורכת משנה של "Ms.
Magazine" במשך שנים רבות, וכיהנה כעורכת הראשית בשנים 1989–1993.
המושג הפמיניסטי "היא-סטוריה" (herstory), המתאר היסטוריוגרפיה מנקודת מבט נשית, מיוחס לה.
רובין מורגן חיה בעיר ניו יורק.
בנה (עם בעלה לשעבר קנת פיצ'פורד) הוא המוזיקאי ואמן ההקלטות בלייק מורגן.
רובין גייל רייט היא שחקנית ובמאית קולנוע אמריקאית.
זוכת פרס גלובוס הזהב על גילום דמותה של קלייר אנדרווד בסדרה "בית הקלפים" ומועמדת שמונה פעמים לפרס אמי.
נולדה בשם רובין וירג'יניה גייל רייט בדאלאס, טקסס.
היא בתם של גייל למשפחת גאסטון, מנהלת בחברת הקוסמטיקה מארי קיי, ופרדי גייל רייט, מנהל בחברת תרופות.
הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים וגדלה עם אימה בסן דייגו, קליפורניה.
בשנים 1984–1988, התפרסמה כאשר שיחקה באופרת הסבון "סנטה ברברה" בתפקיד קלי קאפוול.
תפקיד זה העניק לה שלוש מועמדויות לפרס אמי.
בשנת 1987, השתתפה בסרטו של רוב ריינר "הנסיכה הקסומה" בתפקיד הנסיכה בַּאטרקאפ (Buttercup; בעברית "נורית").
בשנת 1994 כיכבה בסרטו של רוברט זמקיס "פורסט גאמפ" בתפקיד ג'ני קארן - שהקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה.
בעקבות השתתפותה בסרט "נאהבת" בשנת 1997 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של סיאטל.
בשנת 2007 השתתפה שוב בסרט של זמקיס, "ביאוולף" לצד אנתוני הופקינס.
משנת 2013 עד 2018, רייט גילמה את קלייר אנדרווד בסדרת המותחן הפוליטי "בית הקלפים" בנטפליקס.
על תפקידה זה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה והייתה מועמדת שש פעמים לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
באותה שנה שיחקה בסרט המדע הבדיוני "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו.
זהו סרט המשך ל"בלייד ראנר" מ-1982, גם הוא בכיכובו של פורד.
בשנת 2021 יצא סרטה של רייט "אדמה רחוקה", אותו ביימה ואף כיכבה בו.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-31 בינואר 2021 והוא יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-12 בפברואר של אותה שנה.
בשנת 1986 נישאה לשחקן דיין ווית'רספון, אותו פגשה ב-1984 על סט צילומי אופרת הסבון "סנטה ברברה".
הנישואים לא האריכו ימים והשניים התגרשו בשנת 1988.
ב-1989, רייט החלה לנהל קשר עם השחקן שון פן לאחר גירושיו ממדונה.
לרייט הוצע תפקידה של המשרתת מריאן בסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים", אך סירבה לכך משום שהייתה בהריון.
בתם, דילן פן, נולדה באפריל 1991. היא חזרה בה מתפקידה של אבי מקדיר בסרט "הפירמה" (1993) עקב הריונה עם ילדה השני.
בנם, הופר ג'ק פן, נולד באוגוסט 1993.
לאחר שנפרדו וחזרו להיות ביחד, רייט ופן נישאו ב-27 באפריל 1996. ולאחר מעל עשר שנות זוגיות, ב-27 בדצמבר 2007 הודיעו רייט ופן כי החלו בהליכי גירושין.
התהליך הופסק באפריל 2008, והוא הושלם בחודש יולי 2010.
בפברואר 2012, רייט החלה לצאת עם השחקן בן פוסטר.
אירוסיהם הוכרזו בינואר 2014. באוגוסט 2015, הם הודיעו שהם מסיימים את מערכת היחסים ביניהם.
בשנת 2017, רייט החלה לצאת עם קלמנט ז'ירו, מנהל בכיר באיב סן-לורן.
הם נישאו בסתר באוגוסט 2018 בלה רוש-סור-לה-בואה, בדרום מזרח צרפת.
רייט הגישה בקשה לגירושין מג'ירודה בספטמבר 2022.
(אנ')קליאוהב אותך, ניו יורקאנה2009שם המשחק (אנ')אן קולינסחייה הפרטיים של פיפה לי (אנ')פיפה לירוחות חג המולדפאן סקרוג'2010הקנוניה (אנ')מרי סוראט (אנ')2011מאניבולשרון ביןרמפארט (אנ')לינדה פנטרסנערה עם קעקוע דרקוןאריקה ברגר2013כנס העתידניםרובין רייטגם מפיקהאימהות מושלמות (אנ')רוז2014איש מבוקש מאוד (אנ')מרת'ה סאליבן2015אוורסטפיצי וות'רס2017וונדר וומןאנטיופהבלייד ראנר 2049לוטננט ג'ושיליגת הצדקאנטיופהThe Dark of Nightבמאית ומפיקה בפועל
סרט קצר2020וונדר וומן 1984אנטיופה2021אדמה רחוקה (אנ')אדי הולצרגם במאית ומפיקה בפועלליגת הצדק: גרסת סניידראנטיופה2023Devil's Peakוירג'יגם מפיקה2024אם אין נסיך ליהמלכה איזבלכאן ולתמידמרגרטTBAKissinger Takes Paris
+שנהסדרהתפקידהערות1983–1984The Yellow Roseברברה סו אנדרסון2 פרקים1984–1988סנטה ברברהקלי קאפוול קונרד538 פרקים2005אימפריות נופלות (אנ')גרייס רובי2 פרקים2011מוארת (אנ')סנדי2 פרקים2013–2018בית הקלפיםקלייר אנדרווד (אנ')תפקיד ראשי (6 עונות); 73 פרקים
גם מפיקה בפועל (עונות 4–6) ובמאית (10 פרקים)2022מבוסס על שקריםבמאית הפרק: "The Bedrooms of Our Friends"אוזרקביימה 2 פרקים2025בת הזוגלורה6 פרקים
גם במאית 3 פרקים ומפיקה בפועל
רובין טאני היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור ורוניקה דונובן בסדרה "נמלטים" (2005–2006), בתור טרסה ליסבון בסדרה "המנטליסט" (2008–2015).
טוני נולדה בשיקגו, אילינוי, לאב מוכר מכוניות, פטריק, ולאם ברמנית, קאת'י.
אביה של טאני נולד בעיירה סטרייד , מחוז מאיו, אירלנד, וסביה מצד אמה היו במקור מקלייר איילנד , אירלנד.
יש לה אח ואחות גדולה ממנה, פטריק וסוזן.
היא בת דודה של טום טאני , היועץ המשפטי של מועצת העיר שיקגו .
טאני גדלה באורלנד פארק , פרבר דרום-מערבי של שיקגו.
היא חונכה כקתולית, ולמדה בבית הספר תיכון ומכינה קדם אקדמית על שם איגנטיוס מלויולה בשיקגו ולאחר מכן התחנכה בתיכון האקדמיה לאמנויות של שיקגו .
בגיל 18, עברה טאני ללוס אנג'לס, קליפורניה.
שם היא השתתפה במספר סדרות בתפקיד אורח: "Class of '96", "חוק וסדר", "Life Goes On" ו"Dream On" ולאחר שנתיים השתתפה בסרט "העולם על פי קליפורניה מן" משנת 1992.
בשנת 1995 הגיעה פריצתה הגדולה כאשר שיחקה בסרט הנעורים "רקורד חזק".
בשנת 1996 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה "הכישוף" (עם פאירוזה באלק, נב קמפבל ורייצ'ל טרו).
טאני גילחה את שערה בשביל לשחק בסרט "רקורד חזק", והיא נאלצה לחבוש פאה לסרט "הכישוף".
בשנת 1997 שיחקה בסרט "ניאגרה, ניאגרה" (עם הנרי תומאס).
על תפקידה בסרט היא קיבלה את פרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים של ונציה.
בשנת 1999 שיחקה בסרט "סוף העולם" ביחד עם ארנולד שוורצנגר.
בשנת 2004 טאני שיחקה בפרק הפיילוט של הסדרה "האוס" בתור גננת שמתעלפת מול תלמידיה.
בשנים 2005–2006 היא שיחקה בתפקיד ראשי בעונה הראשונה של הסדרה "נמלטים", ושבה לתפקיד אורח בעונתה השנייה.
בשנת 2008 טאני שיחקה בסרט הדרמה "אוגוסט".
בין השנים 2008–2015 טאני שיחקה בסדרה "המנטליסט" בתפקיד סוכנת ה-CBI טרסה ליסבון.
בשנת 2018 כיכבה לצד ניקולס קייג' בסרט המתח "חלון אחורי".
בשנת 2019 גילמה את הדמות הראשית בסדרת הדרמה המשפטית "התיקון" מבית רשת ABC, בתור מאיה טראוויס, עוזרת התובע המחוזי בלוס אנג'לס.
סדרה זו בוטלה לאחר עונה אחת.
ב-4 באוקטובר 1997 נישאה טאני למפיק הקולנוע בוב גוס , לאחר שנתיים של זוגיות.
בני הזוג התגרשו בשנת 2006.
בשנת 2009 היא התארסה לבמאי האוסטרלי אנדרו דומיניק אולם הם נפרדו בשנת 2010.
ב-25 בדצמבר 2012 התארסה לניקי מרמט, בזמן שהיו בחופשה בריו דה ז'ניירו.
תפקיד אורח (עונה 2); 23 פרקים2007רובוט צ'יקןמאדאם רז / קרול דראמסדיבוב; פרק: "Slaughterhouse on the Prairie"2008The Two Mr.
Kisselsננסי קיסל סרט טלוויזיה של Lifetime2008–2015המנטליסטטרסה ליסבון תפקיד ראשי (7 עונות); 151 פרקים2016אהבהאישהפרק: "The End of the Beginning"2018רעביםברנדלין היגינספרק: "Miss Bareback Buckaroo"2019התיקוןמאיה טרוויסתפקיד ראשי; 10 פרקים2023אדוארד היקרג'יין אדלר4 פרקים
מועדון הכדורגל רובין קאזאן היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר קאזאן שברפובליקת טטרסטן, המשחקת בליגת העל הרוסית.
הקבוצה נקראה קודם לכן גם בשמות "איסקרה" (1958–1964), ו"רובין-TAN" (1992–1993) והחל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 היא אחת מקבוצות הכדורגל המובילות ברוסיה.
בעונת 2021, תקציב הקבוצה עמד על 2 מיליארד רובל רוסי בשנה (כ-32 מיליון דולרים).