tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2009, היא הצטרפה לשורות אנג'לינה לאב וולווט סקיי כחלק מקבוצת הביוטיפול פיפל.
במרץ 2010, היא, ביחד עם לייסי ואן אריק וולווט סקיי, זכו באליפות זוגות הנוקאאוטס של TNA, כך שהקבוצה הגנה על התואר תחת חוק פריבירד.
חודש לאחר מכן, היא זכתה באליפות הנוקאאוטס של TNA הראשונה שלה מתוך חמש.
בנוסף, היא הייתה המתאבקת הראשונה שהחזיקה בשתי האליפויות בו זמנית.
כמו כן, היא השתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג לשנת 2018 של ארגון ה-WWE ואף הספיקה להתחרות בארגון Ring of Honor.
אשלי ניקול סימונס גדלה באוהיו ביחד עם שני אחיה הגדולים.
בתקופת התיכון, היא הייתה בנבחרת העידוד.
לאחר שסיימה את התיכון, היא למדה באופן חלקי רדיולוגיה בקולג' בזמן שהתאבקה בארגונים העצמאיים.
לאחר מכן, היא החליטה לעזוב את הקולג' כדי להפוך למתאבקת מקצועית באופן מלא, לאחר שכבר השיגה ציון 4.0 באותו הזמן שעזבה.
היא החלה את קריירת ההיאבקות שלה באוהיו, לאחר שהשלימה אימונים תחת הדרכתו של ג'ף קאנון.
קרב הבכורה שלה התרחש בתיכון שלמדה בו, והשופטת בו הייתה דיוות ה-WWE לשעבר, אייבורי.
סימונס נישאה לג'ס קאבוט ב-8 בפברואר 2011. ב-17 במרץ 2013, סימונס הודיעה שהיא נמצאת בהיריון, כשבתה הראשונה, צ'ארלי, נולדה ב-29 באוגוסט.
לאחר מכן, הזוג התגרש ובאוגוסט 2015, סימונס נישאה לשדרן TNA, ג'וש לומברגר, הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'וש מת'יוז.
אליפות הנשים של DCW (פעם אחת)
אליפות הנשים של IWC (פעם אחת)
אליפות הנשים של OCW (פעמיים)
PWI דירג אותה במקום ה-5 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2011
אליפות הזוגות של Shimmer (פעם אחת) - עם נבה
אליפות הנוקאאוטס של TNA (5 פעמים)
אליפות זוגות הנוקאאוטס של TNA (פעמיים) - עם לייסי ואן אריק ו-ולווט סקיי (1) וגייל קים (1)
הישגים בארגון ההיאבקות Zero 1 USA
אליפות הנשים של Zero 1 USA (פעם אחת)
מדיסון "מדי" מרי וילסון, מדליה (OAM) היא שחיינית אוסטרלית, סגנית אלופת עולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר גב ושותפה לשיא העולם הנוכחי (2019) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
וילסון נולדה וגדלה ברומא שבקווינסלנד.
באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן, רוסיה 2013 זכתה וילסון ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.22 דקות ומדליות ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.33 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.65 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, שבקטר בדצמבר 2014 זכתה וילסון בשתי מדליות, כסך וארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.31 דקות, אחרי דנמרק שקבעה שיא אירופה חדש ל 3:48.86 דקות ולפני יפן (3:50.50 דקות).
כשחיינית ראשונה היא קבעה בסגנון הגב תוצאה של 57.31 שניות.
מדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:38.59 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 7:32.85 דקות וסין (7:37.02 דקות).
כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.37 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.37 שניות, במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.67 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.65 שניות.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן בשנת 2015 זכתה וילסון ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.75 שניות, אחרי בת ארצה אמילי סיבום (58.26 שניות) ולפני מיה נילסן מדנמרק (58.86 שניות).
מדליות זהב וארד לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחי שליחות.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.82 שניות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 59.56 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.92 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 27.83 שניות ועלתה שישית לגמר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה וילסון בשתי מדליות, זהב וכסף במשחי שליחות לאחר ששחתה בשלבי המוקדמות.
מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות וקבעה ביחד עם חברותיה שיא אולימפי חדש של 3:32.39 דקות.
כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 54.11 שניות.
מדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, כשחיינית גב היא שחתה את משחה הגב בתוצאה של 59.38 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.23 שניות.
בשלב חצי הגמר היא ניצחה את המקצה שלה בתוצאה של 59.03 שניות ועלתה רביעית למשחה הגמר.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה וילסון בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.94 שניות.
מדליית ארד, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:48.51 דקות, אחרי ארצות הברית (7:43.39 דקות) וסין (7:44.96 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:57.33 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה וילסון ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף.
מדליות זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם אריארן טיטמוס, בריאנה תרוסל ואמה מקיאן בשיא עולם חדש של 7:41.50 דקות, לפני ארצות הברית (7:41.87 דקות) וקנדה (7:44.35 דקות).
כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:56.73 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:56.46 דקות.
ביתר המדליות היא זכתה לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
מדכא אפל (המכונה גם סופג אפל) הוא חומר הסופג אנרגיית עירור מפלואורופור ומפיץ את האנרגיה כחום בשונה ממדכא פלואורסצנטי טיפוסי אשר פולט מחדש חלק גדול מאנרגיה זו כאור.
מדכאים אפלים משמשים בביולוגיה מולקולרית בשילוב עם פלואורופורים.
כאשר השניים קרובים זה לזה, כמו במולקולה או בחלבון, פליטת הפלואורופור מדוכאת.
ניתן להשתמש באפקט זה לחקר הגאומטריה והתנועה המולקולרית.
דוגמה לשימוש בו היא בשיטות TaqMan או תבחין פולש, שיטות גנוטיפ SNP.
לדוגמה, משתמשים בלולאת סיכת ראש עם פלואורופור ומדכא בבסיס הגזע.
פריימר PCR ספציפי מסוג SNP ללא תווית (אחד מני רבים) עם זנב ספציפי של 5' נקשר לרצף שיש לבדוק, והפולימראז מרחיב את הרצף.
בריצה הבאה מורחב פריימר, משלים לזנב זה, עם לולאת סיכת ראש.
בריצה הבאה, התארכות החוט המשלים תיישר את הלולאה המפרידה בין הפלואורופור והמדכא.
אלטרנטיבה לשימוש במדכא היא שימוש ב-FRET כאשר השילוב בין שני צבענים נותן אות.
מדכאים אפלים הם צבענים ללא פלואורסצנציה עצמית.
מדכאים רגילים משמשים כצבען פלואורסצנטי משני, כגון פלואורסצאין כצבען קורא וטטרמתיל-רודאמין כמדכא בפרובי FAM/TAM.
עם זאת, מדכא פלואורסצנטי יכול להגדיל את רעשי הרקע עקב חפיפה בין ספקטרום הבליעה והפליטה של הצבען הקורא והמדכא.
מגבלה זו מחייבת לרוב שימוש בניתוח נתונים מורכב ובפילטרים אופטיים.
מדכאים אפלים מהווים פתרון לבעיה זו מכיוון שהם אינם תופסים רוחב פס בספקטרום הפליטה.
יתר על כן, מדכאים אפלים מאפשרים ריבוב פרובים.
צבענים פלואורסצנטיים בולעים אור, מה שמציב את הצבען במצב מעורר; הצבען חוזר למצב היסוד מהמצב המעורר על ידי פליטת אור פלואורסצנטי.
במערכת קורא-מדכא הצבען מעביר אנרגיה למדכא בצורה לא קרינתית (ללא פליטת אור) שמחזירה את הצבען למצב היסוד ויוצרת את המצב המעורר במדכא.
המדכא חוזר למצב היסוד באמצעות רלקסציה בצורת פליטה (דיכוי פלואורסצנטי) או ללא קרינה (דיכוי אפל).
ברלקסציה אפלה, האנרגיה מועברת באמצעות תנודות מולקולריות (חום).
בריכוז מיקרומטר של הפרוב, החום קטן יחסית מכדי להשפיע על טמפרטורת התמיסה.
Dabsyl (דימתיל אמינו אזובנזנזולפוני) - בולע בספקטרום הירוק ומשמש לעיתים קרובות עם פלואורסצאין.
מדכאי חורים שחורים (Black Hole Quenchers) - מסוגלים לדכא את כל הספקטרום הנראה.
מדכאי Qxl - משתרעים על כל הספקטרום הנראה.
Iowa black FQ - בולע בחלק הירוק-צהוב של הספקטרום.
Iowa black RQ - בולע בחלק הכתום-אדום של הספקטרום.
IRDye QC-1- מדכא מהתחום הנראה ועד תחום האינפרא-אדום הקרוב (500-900 ננומטר).
דייוויד מדיסון קות'ורן הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של קרוליינה הצפונית.
הוא נבחיר למושבו בבחירות לקונגרס ב-2020, שנערכו ב-4 בנובמבר, בהיותו בן 25, והיה לאדם הצעיר ביותר שנבחר אי פעם לכהונה בקונגרס.
קות'ורן נולד ב-1 באוגוסט 1995 באשוויל, קרוליינה הצפונית, לפריסילה ולרוג'ר קות'ורן.
הוא למד בחינוך ביתי בהנדרסונוויל.
כנער עבד במסעדת צ'יק פילה.
בשנת 2014, בהיותו בן 18, עבר תאונת דרכים כאשר נהג הרכב בו נסע נרדם והתהפך, כתוצאה ממנה היה למשותק בשתי רגליו.
קות'ורן למד מדע המדינה במכללת פטריק הנרי במהלך סמסטר 2016, ולאחריו פרש.
בבחירות 2022 הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתקופת כהונה שנייה, ובמקומו נבחר חבר הסנאט של קרוליינה הצפונית צ'אק אדוארדס.
כהונתו בקונגרס תמה בראשית ינואר 2023.
מדיסון אמיקו לאב היא זמרת ופזמונאית אמריקאית, שעבדה במהלך הקריירה שלה עם אמניות רבות כמו קייטי פרי, אווה מקס, ליידי גאגא, סלינה גומז, קים פטרס, אלי ברוק, קמילה קביו וזארה לארסון.
מדיסון אמיקו לאב נולדה וגדלה בלוס אנג'לס.
אביה, רוג'ר לאב, הוא מורה לפיתוח קול.
היא עברה לניו יורק והחלה את דרכה בכתיבת שירים באחת מהאוניברסיטאות בניו יורק.
בשנת 2014, היא השתתפה ב-"Teen Vogue".
את הקריירה שלה, החלה כבר בשנת 2013 כחלק מ-"Begin Again".
מדיסון כתבה בשנת 2016 את הלהיט "Bad Things", עבור קמילה קביו ומשין גאן קלי, שהצליח להגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך, כתבה עבור ג'י איזי והלסי את הלהיט "Him & I", שהצליח להגיע למקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר צבר למעלה מ-500 מיליון השמעות בספוטיפיי.
היא גם כתבה שירים עבור סרטי קולנוע כמו "XXX: Return of Xander Cage" ("Do You See This"), "חסידודס" ("Kiss the Sky") ו-"סרט לגו באטמן".
בנוסף, היא כתבה שירים עבור סלינה גומז, ג'ייסון דירולו, פיטבול, פיפת' הרמוני, מדיסון ביר, אסטריד אס, היילי קיוקו, בייבי אריאל וליידי גאגא.
לאב כתבה את "I Love You", של אקסוול אינגרוסו, שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, תוך שכתבה את "Sweet but Psycho" של אווה מקס, שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, הראשון בגרמניה, והראשון בסקוטלנד.
מדיצ'י היא סדרת דרמה היסטורית, שיצרו פרנק ספוטניץ וניקולס מאייר.
הסדרה הופקה על ידי החברות האיטלקיות Lux Vide ו-Rai Fiction, בשיתוף הפקות Big Light של פרנק ספוטניץ.
הסדרה שודרה בבכורה באיטליה ברשת Rai 1 ב-18 באוקטובר 2016. עלילתה עוקבת אחר משפחת מדיצ'י, הבנקאים של האפיפיור, בתקופת הרנסאנס בפירנצה.
כל עונה עוקבת אחר אירועי רגע מסוים בהיסטוריה המשפחתית החוקרת את הנוף הפוליטי והאמנותי של איטליה של הרנסאנס.
העונה הראשונה, שכותרתה מדיצ'י: אדוני פירנצה, מתרחשת בשנת 1429, השנה בה מת ג'ובאני דה מדיצ'י, ראש המשפחה.
בנו קוזימו דה מדיצ'י יורש אותו כראש הבנק המשפחתי, הבנק העשיר ביותר באירופה באותה תקופה ונלחם לשמר את כוחו בפירנצה.
העונה השנייה, שכותרתה מדיצ'י: המפואר, מתרחשת 20 שנה לאחר מכן ומספרת את סיפורו של נכדו של קוזימו לורנצו דה מדיצ'י (המכונה המפואר).
העונה השלישית, המשלימה את סיפורו של לורנצו, שודרה בבכורה ברשת Rai 1 באיטליה ב-2 בדצמבר 2019.
בסדרה צפו בין ארבעה לשמונה מיליון צופים.
על פי דירוג הרייטינג האיטלקי Auditel, הפרק הראשון משך מספר שיא של 8.04 מיליון צופים.
הסדרה משודרת ב-190 מדינות ברחבי העולם, כולל בנטפליקס בארצות הברית, קנדה, בריטניה, אירלנד והודו וברשת SBS באוסטרליה.
פירנצה, 1429. ג'ובאני דה מדיצ'י הוא בנקאי עשיר שגם מייצג את אחד הכוחות הפוליטיים החשובים ביותר של פירנצה והוא אדון העיר.
יש לו תוכנית להגדיל את כוחו המשפחתי על ידי כריתת הסכם עם כנסיית רומא.
בחירתו של אפיפיור חדש עומדת להתקיים וג'ובאני שולח את בניו קוזימו ולורנצו לרומא במטרה לעודד את בחירת האפיפיור המקורב למשפחה.
ברומא פוגש קוזימו, המרותק מיופיים של ארכיטקטורות ואומנות עתיקות, את דונטלו ואת אחת הדוגמניות שלו ביאנקה.
קוזימו מתאהב בה אך לאחר מכן נאלץ לעזוב אותה ולהינשא לקונטסינה דה ברדי, נישואים פוליטיים שארגנו אביהם של ג'ובאני וקונטסינה.
המועמד של מדיצ'י נבחר, מה שמבטיח לבנק של מדיצ'י כוח כלכלי שאין שני לו.
עשרים שנה לאחר מכן, ג'ובאני נרצח באופן מסתורי וקוזימו ולורנצו מנסים לחקור בחשאי את מותו.
בינתיים, המצב הפוליטי בעיר מוטרד ממזימות נגד כוחה של משפחת מדיצ'י, וראייתם לעתיד פירנצה - שתוביל אז לרנסאנס - נמצאת בסכנה.
החלום של קוזימו הוא להשלים את הדואומו של פירנצה, אך נראה כי לאף אדריכל אין פתרון בר ביצוע בשל צורת הבסיס שנוצר לכיפה.
לבסוף, פיליפו ברונלסקי מציג את עצמו בפני קוזימו ומראה לו תוכניות לכיפה.
קוזימו מחליט לסמוך על ברונלסקי ובניית הכיפה מתחילה, מביאה עבודות ואנשים לפירנצה.
בינתיים, המסתורין סביב מותו של ג'ובאני מתעבה ורינאלדו אלביזי, יריבו העיקרי של קוזימו בשליטה על העיר, מנסה לחסום את הבנייה ולעודד את העם להתקומם נגד המדיצ'ים.
עשרים שנה עברו מאז אירועי העונה הראשונה.
פיירו, בנו של קוזימו ואשתו לוקרציה עומדים כעת בראש המשפחה.
כוחם של המדיצ'י התאגד עם הזמן, אך ניסיון התנקשות בפיירו מביא לידי ביטוי את ניהולו השגוי של הבנק המשפחתי.
למשפחת ספורצה יש את החוב הגדול ביותר כלפי הבנק ומצליחים לערוך הסכם עם פיירו למחיקת חובותיהם.
הפתרון שהציע ספורצה יביא גם לפלישה לפירנצה.
לורנצו, בנו של פיירו, כדי להימנע מנפילת פירנצה, לוקח על עצמו את תפקיד אביו גם בממשלת העיר וגם כראש המשפחה ונמנע מהפלישה.
אף על פי שיש לו מערכת יחסים עם אישה נשואה, לוקרציה דונאטי, לורנצו מקבל נישואים עם אשת אצולה דתית רומאית, קלריס אורסיני (שרצתה בתחילה להיות נזירה אך צריכה לוותר על חלומה לנישואין).
הנישואים שלהם עוברים תקופה סוערת כיוון שהאינטרסים שלהם שונים, אך עד מהרה הוא מתאהב בה והם מתחילים לחיות באושר.
אחיו ג'וליאנו וחברו היקר סנדרו בוטיצ'לי, שניהם נפגשים ומתאהבים בסימונטה, אם כי בדרכים שונות.
העניין של בוטיצ'לי הוא עניין אמנותי ומוביל לציור של ונוס ומאדים בו מיוצגת סימונטה לצד ג'וליאנו.
משפחת פצי, בראשות ז'קופו פצי ואחיינו פרנצ'סקו, מאחדים כוחות עם האפיפיור במטרה להגביר את שליטת הכנסייה בשטחים ובמוקשים הסמוכים, בניגוד למדיניות הרפואה.
טיעון זה יוביל בסופו של דבר לקנוניה נגד לורנצו בניסיון לשים קץ לכוחו ולחלומו על פירנצה שלווה וחיה תרבותית.
אירועי העונה מתרחשים מיד לאחר תום העונה הקודמת.
לורנצו הפך לאיש נחוש ואכזרי לאחר מות אחיו ונשבע לנקום.
עד מהרה יש לו שלושה ילדים עם קלריס, וילד שנפל גם הוא, מה שמוביל למותו של קלריס, והם מגדלים את ג'וליו (בנו הלא חוקי של ג'וליאנו) לאחר מות אביו.
לאחר פירוק המזימה של פצי, על לורנצו עדיין להתמודד עם קואליציה צבאית ממדינות האפיפיור וממלכת נאפולי, בראשות ג'ירולמו ריארו השאפתני.
הוא מבצע מסע דיפלומטי לנאפולי ומצליח לנהל משא ומתן לשלום נפרד.
העונה מתמקדת כיצד לורנצו יעשה הכל, במידה כלשהי למען משפחתו ומורשתו.
ריצ'רד מאדן - קוזימו דה מדיצ'י
דסטין הופמן - ג'ובאני דה מדיצ'י
סטיוארט מרטין - לורנצו די מדיצ'י
אלסנדרו ספרדוטי - פיירו דה מדיצ'י
קן בונז - אוגו בנצ'יני
לקס שראפנל - רינאלדו דלי אלביצי
בריאן קוקס - ברנרדו גואדאני
דניאל שרמן - לורנצו המפואר
סם טיילור בק - לורנצו הצעיר
בראדלי ג'יימס - ג'וליאנו דה מדיצ'י
שרה פאריש - לוקרציה טורנאבואוני
ראול בובה - סיקסטוס הרביעי
ג'ייקוב פורצ'ן-לויד - פרנצ'סקו סלוויאטי
ויליאם פרנקלין-מילר - ליאו העשירי
ג'ייקוב דודמן - ג'וליו דה מדיצ'י
סרג'יו מימיקה-גזאן ביים את כל שמונת הפרקים בעונה הראשונה.
הקרנת הבכורה העולמית של התוכנית התקיימה בפירנצה בארמון וקיו ב-14 באוקטובר 2016, לקראת עליית פרק הבכורה לשידור ברשת RAI 1 ב-18 באוקטובר.
הצילומים לעונה השנייה החלו ברומא ב-24 באוגוסט 2017. ב-28 באוגוסט 2018 צילומי העונה השלישית החלו בפורמלו, מחוץ לרומא.
במהלך ראיון בפאנל רומא פסט בשנת 2015 הצהיר ספוטניץ כי "העונה תהיה מותחן יותר מסאגה היסטורית...
אנו מתחילים את התוכנית ב"מה אם" מכיוון שאיננו יודעים כיצד מת ג'ובאני דה מדיצ'י.
אחת השאלות הרודפות את קוזימו היא האם אביו נרצח".
מספר מיקומים בולטים משמשים לאורך הסדרה, בנוסף לסטים ואתרים כמו:
טירת ברצ'יאנו: החצרות העיקריות וגרמי המדרגות של טירת אורסיני-אודסקאלצ'י בברצ'יאנו משמשים כרחובות בפירנצה, ארמון ברומא ובית אבותיו של קונטסינה דה ברדי.
החצר המרכזית בטירה כוללת גרם מדרגות מוכר במיוחד עם פסל של דוב; גרם מדרגות זה הופך לכניסה הראשית של בית מדיצ'י בפירנצה בתוספת סמל בית מדיצ'י.
הווילה פרנזה בקפרארולה וגניה: החצר הפנימית עם קירות הכניסה והקמרון של וילה קפרארולה משמשת גם כווילה של מדיצ'י בסדרה, ואילו טרסה ללא פרסקו משמשת כנכס הוותיקן ברומא.
הגנים הסודיים של קפרארולה עם המזרקות הייחודיות שלהם משמשים בסדרה כגני הוותיקן.
במהלך פרק גלות ונציה, כנסיית סנטה מריה דלה סאלוט שנבנתה בשנות 1630 מוצגת שוב ושוב כחלק מנוף העיר ונציה.
וילה מדיצ'י מכיל את היצירה "כוח, רוח ועמידות עם שישה גיבורים עתיקים" מאת פרוג'ינו, שצוירה בשנת 1497.
טירת סנטה סוורה היא ארמון הקוסדה של הקרדינל בלדאסאר.
הווילה של אדריאנוס בטיבולי היא תפאורה נוספת לרומא; קוזימו פוגש את דונטלו לאורך הקנופוס.
בורגו די רוטה, פראציונה של טולפה, הוא תפאורה של מחנה הצבא של פרנצ'סקו ספורצה והכפר בו לורנצו פוגש את שכיר החרב פרצטי (אותו מגלם אלסנדרו קרמונה).
פיינצה: שימש כארמון המדיצ'י, רחובות פירנצה, והרקע לחתונה של קוזימו.
מונטפולצ'יאנו: כמה סצנות מצולמות מחוץ לדואומו תוך שימוש בחזית הלא גמורה של הקתדרלה כתפאורה.
סצנות אלה מראות לעיתים קרובות באופן שגוי את הדואומו של פירנצה עולה ברקע מצפון.
הארמון הקהילתי, גם הוא בפיאצה גרנדה, הוא חלק ממספר סצנות וכך גם כנסיית סן ביאג'יו.
העונה הראשונה עובדה לווידאו באיכות 4k ושודר בפורמט זה בשירות הלוויין האיטלקי בחינם Tivu ואילו בשירות הדיגיטלי הארצי הדיגיטלי DVB-T2 הוא שודר באיכות Full HD 1920×1080. שתי רצועות שמע שודרו: Rai TV העניקה לצופים אפשרות לצפות בסדרה באיטלקית או באנגלית.
נטפליקס אחראית להפצת הסדרה בארצות הברית, קנדה, בריטניה, אירלנד והודו מאז דצמבר 2016. הסדרה משודרת ב-190 מדינות ברחבי העולם, כולל ברשת SBS באוסטרליה, בפוקס פרימיום בארגנטינה, SFR של שירות Zive בצרפת, סקיי 1 בגרמניה, רשת RTP1 בפורטוגל, ורשת RTS2 בסרביה.
הסדרה נמכרה גם ליפן, ישראל (בה שודרה הסדרה בערוץ Yes Oh) וניו זילנד.
עונה מהדורות DVD איטליה הממלכה המאוחדת מדיצ'י: אדוני פירנצה 22 במרץ 2017 11 בדצמבר 2017 מדיצ'י: המפואר 24 בינואר 2019 - מדיצ'י: שם המשפחה 15 בינואר 2020 -
העונה השנייה שוחררה גם ב-Blu-Ray (אזור B) ב-24 בינואר 2019. בשתי המהדורות האיטלקיות יש רצועת השמע המקורית באנגלית ורצועת השמע שדובבה לאיטלקית.
ב-16 באוקטובר 2018 פורסם באיטליה עיבוד ספר של האירועים שסופרו בעונה השנייה בספר שכותרתו I Medici - Lorenzo il Magnifico.
את פסקול הסדרה הלחין פאולו בונווינו.
שיר הנושא הפותח "רנסאנס" הופק בשיתוף פעולה עם סקין.
וידאו קליפ לשיר התפרסם גם יום לפני שהסדרה שודרה לראשונה באיטליה.
שיר הנושא הפותח לעונה השנייה השתנה.
סקין ובונווינו שיתפו פעולה על וריאציה של שיר רצף הפתיחה המקורי שכותרתו Revolution Bones.
איאן ארבר הלחין מוזיקה נוספת לעונה השנייה.
ב-20 בדצמבר 2019 יצא הפסקול המלא I Medici (מוזיקה מסדרת הטלוויזיה המקורית) על ידי Sugar Music עם סך של 47 רצועות שהלחין פאולו בונווינו.
מדכא גרורות מוגדר כגן או חלבון הפועל להאט או למנוע את התפשטות הגרורות בגוף של אורגניזם עם סרטן.
התפשטות גרורות היא אחד מתהליכי הסרטן הקטלניים ביותר.
תהליך זה אחראי על כתשעים אחוז ממקרי המוות מסרטן בבני האדם.
חלבונים הפועלים להאטה או מניעת גרורות שונים מאלה הפועלים לדיכוי צמיחת הגידול.
גנים של כתריסר חלבונים כאלה ידועים בבני אדם ובבעלי חיים אחרים.
בעוד מדכאי גידולים, מעכבים גם הם יצירת גרורות, מדכאי גרורות פועלים במנגנונים אחרים ואינם משפיעים על גידולים ראשוניים.
מדכאי גרורות זוהו לראשונה באמצעות ניסויי איחוי תאים והעברת כרומוזומים בתיווך מיקרו-תאים (MMCT), אשר מכניסה כרומוזומים לתאי נמענים שלמים.
MicroRNAs (miRNAs) הם קבוצה של מווסתים של גנים, הקושרים את האזורים הבלתי מתורגמים בקצה ה-3′ של RNA שליח (mRNA) של גן המטרה שלהם.
קישור זה מוביל לדיכוי התרגום או להאצת של פירוק ה-RNA שליח.
בשורת התאים MDA-MB-231 ובגרסה הגרורתית שלו, שישה miRNAs הציגו ביטוי נמוך יותר בתאים גרורתיים.
ביניהם, miR-335 ו-miR-126 מדכאים גרורות מבלי להשפיע על צמיחת הגידול הראשוני.
miR-335 מתמקד במספר מסלולים, כולל SOX4, MERTK, PTPRN2 ו-TNC, התורמים לדיכוי גרורות.
ביטוי miR-335 נמצא במיתאם עם הישרדות ללא גרורות בסרטן שד קליני.
כיום, טיפולים המתמקדים בסרטן הראשוני בדרך כלל אינם מטפלים בגרורות.
בעוד שהטיפול בסרטן נועד בדרך כלל להרוס או לעצור את צמיחת הגידול הראשוני וחל שיפור משמעותי בשיטות הניתוח, ההקרנות והכימותרפיה, לא תמיד חל שיפור מקביל בהישרדות החולים.
מדכאי גרורות יכולים לשמש כסמנים פרוגנוסטיים, כמטרות טיפוליות וכמנבאי תגובה לטיפול.
ביטוי NM23 גבוה נמצא בקורלציה עם פרוגנוזה טובה במספר סוגי גידולים, כולל סרטן השד.
ביטוי KAI1, PEBP1 ו-RECK מתאם עם שיפור ההישרדות במספר סוגי גידולים, כולל סרטן המעי הגס.
ביטוי גבוה של CTGF נמצא בקורלציה עם שיפור ההישרדות בסרטן המעי הגס, קרצינומה של תאים לא קטנים וסרטן כיס המרה, אך המתאם הפוך בסרטן הוושט ובגליומה.
מטופלות עם סרטן השחלות שהן חיוביות ל-NM23 מגיבות טוב יותר ל-cisplatin מאשר חולות עם NM23-שלילי.
וכך גם לגבי קרצינומה של תאי קשקש הוושט.
ביטוי NM23 נמצא במתאם חיובי להישרדות בחיים לאחר טיפול cisplatin לאחר ניתוח.
לפי דגימות קליניות של גידולים, אצל מדכאי הגרורות מתרחש דיכוי (down regulation), בניגוד להופעת מוטציות במדכאי גידולים.
לכן, הפעלה של מדכאי גרורות אלו עשויה לחסום גרורות ולשפר את ההישרדות.
אזור הפרומוטור של NM23 מכיל אלמנטים של תגובה גלוקוקורטיקואידית שיכולים להעלות את ביטוי NM23. טיפול בתאי סרטן שד אנושיים עם דקסמתזון מדרוקסיפרוגסטרון אצטט (MPA) מגביר את ביטוי NM23.
גנים עבור כתריסר חלבונים מדכאי גרורות ידועים בבני אדם ובבעלי חיים אחרים, כולל BRMS1, CRSP3, DRG1, KAI1, SDPR, KISS1, NM23 ו-TIMPs שונים.
רובם פועלים על ידי שינוי היבטים של העברת אותות.
NM23 הוא מדכא פעיל בסרטן מלנומה, שד ומעי הגס וככל הנראה מעכב את תפקודו של אנזים קינאז המקדם חלוקת תאים.
ל-NM23 יש שמונה בני משפחה.
NM23-H1 ו-NM23-H2 מדכאים גרורות במספר סוגי גידולים.
ביטוי NM23 יכול לשמש כסמן פרוגנוסטי פוטנציאלי להישרדות בקרצינומה של תאים שד, שחלות, מלנומה, קיבה, כבד תאים ותאים לא קטנים.
הוא משפיע על המסלולים התאיים המארגניים של MAPK ושלד הציטו, אשר תורמים לתפקודים של דיכוי גרורות.
MKK4 הוא מדכא פעיל בסרטן הערמונית והשחלות.
הוא מתפקד ככל הנראה על ידי הקלת אפופטוזיס, או מוות של תאים לא תקינים כגון תאים סרטניים.
KAI1 נמצא בסרטן הערמונית וסרטן השד.
הוא יוצר קומפלקסים עם חלבונים הנקראים אינטגרינים.
היווצרות המורכב עשויה לעכב ניתוק ונדידה של תאים סרטניים.
SDPR מתפקד כמדכא גרורות בסרטן השד, פוטנציאלי על ידי הנחה של תאים לאפופטוזיס.
תאי סרטן מדכאים את הגן באמצעות מתילציה של DNA פרומטור, ולכן מדגימה את המשמעות של שינויים אפיגנטיים בהתקדמות הסרטן.
KISS1 נמצא במלנומה ובסרטן השד.
הוא פועל על ידי סינתזה של קולטן חלבון.
RHoGD12 פעיל בסרטן שלפוחית השתן ומעכב חלבונים המסייעים בנדידת תאי סרטן.
RhoGDI2 מדכא אנדותלין 1 (ET1), מכווץ כלי דם בקורלציה לשלב קליני גבוה יותר בסרטן שלפוחית השתן.
CRSP3 ו-VDUP1 שניהם פעילים במלנומה.
CRSP3 הוא מפעיל משותף של גנים המעורבים בצמיחת סרטן, בעוד ש-VDUP1 מעכב חלבון המעורב בשגשוג תאים.
ביטוי חוץ רחמי של פקטור 17 דמוי Krüppel (KLF17) בתאי 4T1 גרורתי מאוד מדכא את הפוטנציאל הגרורתי שלהם מבלי להשפיע על צמיחת הגידול הראשוני במודל עכבר.
דיכוי KLF17 מקדם מעבר אפיתל- מזנכימלי של תאי גידול (EMT), מה שמוביל לגרורות.
גורם שעתוק Id1 הוא יעד ישיר של KLF17 ומתווך את הפונקציות הגרורות שלו.
ביטוי KLF17 מווסת משמעותית וביטוי Id1 מווסת עלייה בגרורות של סרטן השד.
בתאי מלנומה של עכבר B16-F0 עם גרורות גרועות, נוק-דאון GAS1 קידם גרורות מבלי להשפיע על צמיחת הגידול הראשוני.
GAS1 מדכא גרורות על ידי קידום אפופטוזיס בתאי סרטן מפוזרים באיברים משניים.
הביטוי שלו מווסת למטה בדגימות קליניות גרורות.
דגימות גידול ראשוני של חולי סרטן המעי הגס עם גרורות בכבד הראו עלייה של כרומוזומים 7p, 8q, 13q ו-20q ואובדן כרומוזומים 1p, 8p, 9p, 14q, 17p ו-22q.
גנים אלה יכולים לשמש כמדכאי גרורות.
בסרטן שד ראשוני דמוי בסיס, מוטציות ב-SNED1 וב- FLNC השפיעו על גרורות.
מדיסון לילי ביילי היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
היא התפרסמה כשהחלה לשחק בסדרת הדרמה חופים של סודות .
ביילי נולדה בקרנסוויל, קרוליינה הצפונית, וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
היא הצעירה מבין שבעה אחים.
היא ממוצא אפריקאי ואיטלקי, ואומצה על ידי הורים לבנים.
אמה המאמצת נפטרה ב-2018; לה ולשתי אחיותיה יש קעקוע לזכרה.
היא בזוגיות עם כוכבת כדורסל הנשים של אוניברסיטת צפון קרוליינה בשארלוט, מריה ליני.
לבנות הזוג יש קעקועים תואמים על האמות.
מדיקה (באוקראינית: Медика, ברומנית: Medyka) הוא כפר בווייוודה פודקרפצקיה, בדרום-מזרח פולין, על הגבול עם אוקראינה.
זהו מקום מושבו של הגמינה (מחוז מינהלי) מדיקה.
הוא שוכן כ-13 ק"מ מזרחית לפשמישל ו-72 ק"מ מזרחית לבירה האזורית ז'שוב.
בשנת 2006 מנתה אוכלוסיית הכפר כ-2,800 תושבים.
בין 1939 ל-1948 הכפר השתייך למחוז דרוהוביץ' של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, לפני שהפך לחלק מפולין במהלך שינויי הגבולות.
כיום זהו אחד ממעברי הגבול בכבישים הראשיים בין פולין לאוקראינה יחד עם קו רכבת מרכזי העובר בכפר, המחבר בין שתי המדינות.
מדיסון תומפסון היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות דמותה של ארין פירס בסדרה "אוזרק" (2020–2022) של נטפליקס בזכות הופעתה בתור סוזן סנט קלייר בסדרה "גריז: עלייתן של הנערות בוורוד" (2023) של פרמאונט+.
תומפסון נולדה וגדלה באטלנטה, ג'ורג'יה.
בצעירותה, היא גדלה תקופה קצרה בניו יורק.
היא למדה בבית הספר התיכון לובט (אנ') באטלנטה, שם השתתפה במספר הפקות בימתיות.
בשנת 2018, הייתה מועמדת לפרס שולר הנסלי להופעה הטובה ביותר על ידי שחקנית משנה על תפקידה בתור וונדי בהפקה הבית ספרית של פיטר פן.
היא סיימה את לימודיה בשנת 2019. תומפסון לומדת באוניברסיטת דרום קליפורניה לתואר ראשון במנהל עסקים ובאמנויות הקולנוע.
כמקצוע משני היא לומדת בבית הספר למוזיקה ת'ורנטון של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
תפקידיה הראשונים של תומפסון בטלוויזיה היו בשנת 2016, כשהיא הופיעה בפרק של סדרת הטלוויזיה "המפענחת: פשעים חמורים" בהפקת רשת הטלוויזיה TNT ובסדרת הטלוויזיה לילדים "הסוכן הנרי" של ערוץ ניקלודיאון.
בשנים 2017 ו-2018, היו לה תפקידים חוזרים בסדרת הטלוויזיה "יריית פתיחה" ובסדרה "Kevin (Probably) Saves the World".
מאוחר יותר היא הופיעה בפרקים בודדים של סדרות הטלוויזיה "NCIS: ניו אורלינס", "Creepshow", ו"אמא אמריקאית".
ביולי 2019, פורסם כי תומפסון לוהקה לתפקיד ראשי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "אוזרק".
העונה השלישית הוקרנה בנטפליקס במרץ 2020. בשנה שלאחר מכן, היא לוהקה לתפקיד חוזר באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח".
בינואר 2022 פורסם כי תומפסון לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "גריז: עלייתן של הנערות בוורוד".
+שנהסרטתפקידהערות2016Santa's Boot Campאלפית2022מקרה חירוםאליס2025המפה שמובילה אליך (אנ')איימי
מדיסטרפלסה (בדנית ובנורווגית: Medisterpølse או Medisterkorv או פשוט Medister) הוא מאכל סקנדינבי המורכב מנקניקייה עבה ומתובלת העשויה מבשר חזיר טחון ושומן חזיר, ממולאים לתוך מעטפת.
זוהי נקניקיה מעט מתוקה והבשר הטחון לדק מתובל בבצל קצוץ, פלפל אנגלי, ציפורן, מלח ופלפל שחור.
זוהי נקניקיית ארוחת ערב מסורתית במטבח הדני והנורווגי, דומה במקצת לנקניקיית קאמברלנד הבריטית.
המילה medister נגזרת משילוב של med ו-ister, בהתאמה, כלומר 'בשר' ו'סואט' שהוא שומן רווי המשמש במתכונים מסורתיים רבים.
הוא שימש לראשונה בדפוס בספר משק בית שוודי מתחילת המאה ה-16. מתכון הנקניקיות השתנה מאז כיוון שמלית הבשר הייתה קצוצה ידנית בסכין, ואילו היום קוצצים אותה דק מאוד במכונה, מה שמקנה לנקניקיה מרקם שונה.
הוא עשוי בחתיכה אחת ארוכה מאוד ואז נחתך לאחר הבישול, לפני ההגשה.
בניגוד להרבה סוגי נקניקים אחרים, מדיסטר נשמר טרי (כלומר לא מבושל מראש תעשייתית) ורק מבושל או מטוגן במהלך ההכנה הסופית.
מסיבה זו יש לשמור את המדיסטר קריר (או מוקפא) עד להכנה.
מדיסון מארש היא קצינה בדרגת סגן משנה בחיל האוויר של ארצות הברית, ודוגמנית שהוכתרה כמיס קולורדו לשנת 2023 וכמיס אמריקה לשנת 2024.
מארש נולדה בפורט סמית', ארקנסו.
אביה הוא רופא ואמה הייתה עורכת דין שנפטרה מסרטן הלבלב כשמארש הייתה בת שבע עשרה.
מות אמה הוביל אותה להיות פעילה בנושא העלאה למודעות ולמניעה של סרטן הלבלב.
בשנת 2019 היא הקימה את קרן ויטני מארש על שם אמה, המגייסת כספים לחקר הסרטן.
מארש סיימה את לימודיה בתיכון בעיר הולדתה בשנת 2019. בתקופה זו השתתפה בחוגי העשרה בתחומי החלל והטיס ולקחה שיעורי טיסה.
מארש קיבלה את רישיון הטיס שלה בגיל 17. לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עברה ללמוד באקדמיה של חיל האוויר בקולורדו ספרינגס ובשנת 2023 סיימה תואר ראשון באסטרופיזיקה וקיבלה דרגת סגן משנה בחיל האוויר של ארצות הברית.
לאחר מכן המשיכה מארש ללמוד מדיניות ציבורית במשך סמסטר אחד בבית הספר הרווארד קנדי והתמחתה במחלקה הרפואית של הרווארד.
בשנת 2023, הוכתרה מארש למיס האקדמיה, שהיא תחרות לנשים שלומדות באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית.
בתור מיס אקדמיה, היא הייתה זכאית להשתתף בתחרות מיס קולורדו 2023 שבה זכתה, והפכה למתמודדת הראשונה בתחרות מיס אמריקה שהייתה קצינת צבא בשירות פעיל .
לאחר זכייתה בתחרות מיס קולורדו, נבחרה מארש לייצג את קולורדו בתחרות מיס אמריקה 2024 .
היא זכתה גם בתחרות זו והפכה לאישה הרביעית המייצגת את קולורדו שזוכה בתחרות, ולחברה הראשונה בכוחות המזוינים של ארצות הברית שהוכתרה כמנצחת.
לאחר זכייתה בתחרות מיס אמריקה החלה לשרת במחלקת יחסי הציבור של חיל האוויר כמקדמת גיוס.
במסגרת תפקידה היא משתתפת באירועים ציבורים רבים ברחבי ארצות הברית .
למארש יש חגורה שחורה בטאקוונדו.
היא מאורסת, דבר העומד בסתירה מוחלטת לחוקי תחרות היופי של מיס אמריקה האוסרת על המתמודדות והזוכות להיות במערכת יחסים זוגית.
מדיסון אליזבת איסמן היא שחקנית אמריקאית.
מדיסון איסמן נולדה ב-14 בפברואר 1997, במירטל ביץ', דרום קרוליינה, שבארצות הברית.
איסמן היא בתם של סוזן וג'ון איסמן, רופא שיניים.
היא למדה בבית ספר וירטואלי.
איסמן עברה ארבעה אודישנים על פני תקופה של מספר חודשים עד שקיבלה את התפקיד הראשי בסדרה "עדיין המלך".
היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "משפחה מודרנית" והסוכן הנרי".
בשנת 2017, איסמן גילמה את בת'אני וולקר בסרט "ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל".
באותה שנה, היא גילמה את פאם בסרט "Beauty Mark".
בשנתיים העוקבות היא שיחקה בתפקיד הראשי בשני סרטי אימה, "צמרמורת 2", שיצא באוקטובר 2018, ו"אנאבל 3", שיצא לאקרנים ביוני 2019. היא גם שחזרה את תפקידה בתור בת'אני בסרט משנת 2019, "ג'ומנג'י: השלב הבא", סרט ההמשך של הסרט ששיחקה בו שנתיים קודם לכן.
באפריל 2019, איסמן לוהקה לתפקיד הראשי של ריין בסרט "פחד מריין", שהוקרן בבכורה בפברואר 2021. בינואר 2021, היא לוהקה לסדרת הטלוויזיה, "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", בסדרה היא גילמה את התאומים אליסון ולנון.
הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בשנת 2022. היא כיכבה לצד פמקה ינסן ושון בין בסרט "אבירי גלגל המזלות", העיבוד הלייב אקשן של סדרת המאנגה שיצא לאקרנים במאי 2023.
נכון ל-16 באוגוסט 2013, איסמן היא פעילה בכנסייה המתודיסטית המאוחדת הראשונה בזמן שהותה במירטל ביץ', עיר הולדתה.
מדיסון לינץ היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה מתפקידה כסופיה פלטייר בסדרת הדרמה הפוסט-אפוקליפטית "המתים המהלכים" (2010–2012) ולאחר מכן בשל תפקידה בתור מדליין "מאדי" בוש בסדרת הדרמה "בוש" (אנ') (2015–2021) ןבסדרת הספין-אוף, "בוש: מורשת" (אנ') (2022–2025).
מדיסון לינץ נולדה ב-11 במאי 1999 באטלנטה, ג'ורג'יה, בתם של קלי קולינס לינץ, שחקנית ומארק לינץ, סוכן נדל"ן.
היא השנייה מתוך ארבעה ילדים, אחותה הגדולה היא השחקנית מקנזי לינץ (אנ') (נ.
1996) ואחיה הקטנים מאט לינץ (נ.
בשנת 2012, לינץ התגוררה עם משפחתה באלפרטה (אנ'), ג'ורג'יה, ולמדה בחינוך ביתי.
מאוחר יותר היא למדה באקדמיה הנוצרית, "Covenant".
קריירת המשחק של לינץ החלה בשנת 2005, כשהייתה בת שש, כאשר היא החלה להופיע בפרסומות.
בשנת 2010 היא החלה להופיע בשתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה הפוסט-אפוקליפטית של AMC "המתים המהלכים", וגילמה את בתו בת ה-12 של קרול פלטייר, סופיה.
בשנת 2012 היא הופיעה בשני סרטים "מהפכה בבית" ו"After".היא הופיעה בסדרת הטלוויזיה "נאשוויל" ו"זה על טבעי".
בשנת 2015 היא שיחקה בתפקיד מדליין "מאדי" בוש בסדרת הדרמה המשטרתית, "בוש" (אנ') ברשת אמזון פריים, במשך שבע עונות עד שהסדרה סיימה את שידוריה בשנת 2021.
לינץ שחזרה את תפקידה בסדרת הספין-אוף, "בוש: מורשת" (אנ'), שעלתה לראשונה בשירות הזרמת המדיה "אמזון Freevee" ב-6 במאי 2022 והסתיימה לאחר שלוש עונות ב-2025.
בשנת 2025 כיכבה לצדה של לנדרי בנדר בסרט האימה "Self-Help".
+שנהסרטתפקיד הערות 2012 After אנה הצעירה מהפכה בבית אשלי 2018 Along Came the Devil האנה2025Self-Helpסופי
+שנהסדרהתפקיד הערות 2010–2012 המתים המהלכים סופיה פלטייר 8 פרקים 2011 It's Supernatural!
נטליהפרק: "Bruce Allen 2011" 2012 נאשוויל דנה באטלרפרק: "Where He Leads Me" 2015–2021 בוש (אנ') מדליין "מאדי" בוש תפקיד חוזר (עונה 1); תפקיד ראשי (עונות 2–7); 64 פרקים 2022–2025 בוש: מורשת (אנ')מדליין "מאדי" בוש תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקיםTBAEve Roninאווה רוניןסדרת טלוויזיה בפיתוח
שנהמסגרתקטגוריהעבודה מועמדתתוצאההפניות 2013 פרסי אמן צעיר ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה – שחקנית משנה צעירה המתים המהלכים מועמדות 2016 ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה – שחקנית צעירה חוזרת (גילאי 14–21) בוש מועמדות 2021 פרסי שבתאי ההופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר בסדרת טלוויזיה מועמדות
באולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין בין ה-8 באוגוסט 2008 ו-24 באוגוסט 2008, השתתפו 11,028 ספורטאים ב-302 תחרויות ב-28 ענפי ספורט.
5 מדינות זכו במשחקים במדליות ראשונות בתולדותיהן:
זכתה במדליית ארד על ידי ניקפאי רואלה בתחרות הטאקוונדו.
זכתה במדליית ארד על ידי רסול בוקייב בתחרות הג'ודו במשקל עד 73 ק"ג.
זכתה במדליית ארד על ידי בנג'מין בוקפטי, חותר קיאקים יליד צרפת.
זכתה במדליית ארד על ידי המתאגרף ברונו ג'ולי.
זכתה במדליית כסף על ידי האתלט אחמד איסמעיל, בריצת 800 מטר.
כמו כן, זכתה לראשונה סרביה במדליות כמדינה נפרדת, לאחר פרידתה ממונטנגרו.
ב-15 באוגוסט 2008 שלל הוועד האולימפי הבינלאומי מהצלף הצפון קוריאני קים ג'ונג סו את שתי המדליות שקיבל באולימפיאדה (מדליית ארד בירי באקדח אוויר ל-10 מטרים, ומדליית כסף בירי באקדח ל-50 מטרים) בשל שימוש בסמים.
במקומו זכו במדליית הארד ג'ייסן טרנר מארצות הברית, ובמדליית הכסף טאן זונגליאנג מסין.
כמו כן בשל הפסילה זכה ולדימיר איסאקוב מרוסיה במדליית הארד בירי ל-50 מטרים.
ב-16 באוגוסט 2008 נשללה מדליית הארד מהמתאבק השוודי ארה אבראהמיאן לאחר שזרק באכזבה את המדליה שקיבל בהיאבקות יוונית רומית במשקל 84 ק"ג.
אבראהמיאן זרק את המדליה על רצפת האולם באכזבה על כך שלא זכה במדליית הזהב, מכיוון שסבר שהשיפוט בחצי הגמר לא היה הוגן כלפיו.
הוועד האולימפי ראה בהתנהגות זו ביזוי של המשחקים האולמפיים ושל יתר המתאבקים.
ב-22 באוגוסט 2008 שללה הוועדה אולימפי את מדליית הכסף בתחרות הקרב שבע מהאצנית לודמילה בלונסקה מאוקראינה בשל שימוש בסטרואידים.
במקומה זכתה הייליס פאונטיין מארצות הברית במדליית הכסף, וטטיאנה צ'רנובה מרוסיה במדליית הארד.
בלארוס איבדה את מדליות הזהב והכסף בהן זכתה בתחרות יידוי הפטיש לאחר שספורטאיה כשלו בבדיקה למציאת חומרים אסורים.
איטליה איבדה מדליית כסף בה זכתה בתחרות רכיבה קבוצתית על אופניים, נורוגיה איבדה מדליית ארד לאחר שסוסו של הרוכב טוני אנדרה האנסן נתפס עם חומרים אסורים.
בחריין שזכתה במדליה הראשונה בתולדותיה כשהאתלט ראשיד ראמזי יליד מרוקו ניצח בתחרות הריצה ל-1500 מטר, איבדה אותה לקניה לאחר שבבדיקות התברר כי ראמזי נטל חומרים אסורים.
רק 86 מתוך 205 המשלחות זכו במדליות.
שלש המדינות שזכו במרב מדליות הזהב באולימפיאדה היו סין (51), ארצות הברית (36) ורוסיה (23).
סין הצליחה לטפס למקום הראשון, לאחר שבאולימפיאדות הקודמות הייתה במקום השני (2004), והשלישי (2000).
ארצות הברית שבשלוש האולימפיאדות האחרונות זכתה במקום הראשון, איבדה את ההגמוניה שלה וירדה למקום השני.
רוסיה שמרה על מקומה השלישי.
למקום הרביעי הגיעה הממלכה המאוחדת עם 19 מדליות זהב, ולמקום החמישי גרמניה עם 16 מדליות זהב.
לעומת זאת, במספר המדליות הכללי (וגם כסף וגם ארד), המשיכה להוביל ארצות הברית כשאחריה סין ורוסיה.
בסך הכל חולקו באולימפיאדה 958 מדליות, מתוכן 302 זהב, 303 כסף ו-353 ארד.
שלש המדינות העליונות בטבלה זכו ב-282 מדליות כלליות, כ-30% מכלל המדליות שחולקו בסך הכל.
עשר המדינות בתחילת הטבלה הביאו ביחד לאולימפיאדה 4,195 מתחרים (38% מכלל המשתתפים), וזכו ביחד ב-540 מדליות (58% מכלל המדליות).
הודו זכתה במדליית זהב אישית ראשונה בתולדותיה, על ידי הקלע בינאב בינדרה, שסיים ראשון ברובה אוויר מ-10 מטר.
בתחרויות האיגרוף, ג'ודו, טקוונדו והיאבקות ניתנות שתי מדליות ארד בכל רמת משקל בה מתחרים, ולכן המספר הכולל של מדליות הארד גדול ממספר מדליות הזהב והכסף.
כמו כן, בעקבות שוויון בשתי תחרויות שחייה (100 מטרים גב לגברים ו-100 מטרים בסגנון חופשי לגברים) הוענקו שתי מדליות ארד בתחרויות אלה, במקום מדליית כסף.
בריצת 100 מטר לנשים סיימו שתי אצניות בשוויון במקום השני.
לשתיהן הוענקה מדליית כסף, ולא הוענקה מדליית ארד באירוע.בינואר 2017 הורשע קרטר באמרוץ לאחר שנמצאו שאריות של מתילהקסנאמין בבדיקת הדם שנלקחה ממנו באולימפיאדת בייג'ינג.
מדליית הזהב ושיא העולם בריצת שליחים 4x100 מטר מאולימפיאדת זו נלקחו ממנו ומיתר האצנים (יוסיין בולט, אסאפה פאוול ומייקל פרייטר).
ספורטאים מ-74 מדינות זכו לפחות במדליה אחת לפחות, ו-127 מדינות לא זכו באף מדליה.
ספורטאי ארצות הברית קיבלו את מרב המדליות (103 במספר), וכן את מרב מדליות הזהב (36 במספר) ואת מרב מדליות הכסף (39 במספר).
סין קיבלה את מספר המדליות השני בגובהו, ורוסיה השלישית (כאשר רוסיה קיבלה את מספר מדליות הארד הגבוה ביותר - 38 מדליות).
יוון, המדינה המארחת, קיבלה 16 מדליות (מהן שש מדליות זהב, שש מדליות כסף וארבע מדליות ארד) - מספר המדליות הגובה ביותר מאז אולימפיאדת אתונה הקודמת שנערכה בשנת 1896, עת זכתה ב-46 מדליות.
איחוד האמירויות הערביות, פרגוואי, אריתריאה זכו לראשונה במדליה אולימפית.
ישראל, צ'ילה וטאיוואן זכו לראשונה במדליית זהב אולימפית.
לאחר סיום המשחקים נשללו מכמה ספורטאים המדליות בהן זכו.
כך למשל מרים המשקולות היווני ליאונידס סאמפאניס איבד את המדליה שזכה בה בהרמת משקולות לגברים במשקל 62 ק"ג, ולכן זוכה במדליית הכסף באותה תחרות קיבל את מדליית הזהב, הזוכה בארד קיבל את מדליית הכסף ואיזראל חוזה רוביו מוונצואלה, שהיה במקום הרביעי, זכה במדליית הארד.
כמו כן האתלטית הרוסיה אירנה קורז'נקו איבדה את מדליית הזהב בהדיפת כדור ברזל, ובמקומה קיבלה את מדליית הזהב הקובנית יומיליידי קומבה, הגרמניה נדין קליינרט קיבלה את מדליית הכסף, והרוסייה סווטלנה קיווליובה קיבלה את מדליית הארד.
מהאתלט ההונגרי רוברט פזקאס נשללה מדליית הזהב בזריקת דיסקוס.
המדליה הועברה לוירגיליוס אלקנה מליטא, מדליית הכסף הועברה לזולטאן קובאגו מהונגריה והארד הוענק לאלכסנדר טאמרט מאסטוניה.
מדליית הזהב נשללה גם ממיידה הפטיש אדריאן אנוס מהונגריה, והזהב הוענק לקוז'י מורופושי מיפן, כאשר הכסף הוענק לאיוואן טסיקאן מבלארוס והארד לאסרף אפאק מטורקיה.
מרוכב הסוסים האירי קיאן אוקונור נשללה מדליית הזהב בשל סימום שהתגלה בסוס עליו רכב.
הזהב הוענק לרודריגו פסואה מברזיל, הכסף לכריס קאפלר מארצות הברית והארד למרקו קוצ'ר מגרמניה.
במהלך אולימפיאדת אתונה, שנערכה באתונה שביוון בשנת 2004 השתתפו 10,625 מתעמלים מ-201 מדינות וישויות טריטוריאליות ב-301 אירועי ספורט וב-28 ענפי ספורט.
טבלת המדליות על פי אתר הוועד האולימפי הבינלאומי.
מדליות הארד ניתנות לשני זוכים בתחרויות האיגרוף והג'ודו, ולכן מספר מדליות הארד גדול ממספר המדליות האחרות.
במהלך אולימפיאדת סידני שנערכה בסידני שבאוסטרליה בין ה-15 בספטמבר ועד ה-1 באוקטובר 2000, העניק הוועד האולימפי הבינלאומי מדליות לזוכים מבין 10,651 הספורטאים שהגיעו מ-199 מדינות וישויות מדיניות על מנת להשתתף בתחרויות ב-28 ענפי ספורט.
מתוך 199 המדיניות והישויות המדיניות זכו 80 מדינות בלפחות מדליה אחת.
ארצות הברית זכתה במרב המדליות - 97 במספר וכן במרב מדליות הזהב (40 במספר) והארד (33 במספר).
רוסיה במרב מדליות הכסף (28 במספר).
המדינה המארחת, אוסטרליה, זכתה ב-58 מדליות מהן 16 מדליות זהב, 25 מדליות כסף ו-17 מדליות ארד.
קולומביה זכתה לראשונה במדליית זהב אולימפית, ווייטנאם זכתה לראשונה במדליה אולימפית (מדליית כסף בטקוונדו).
לאחר סיום המשחקים, בעקבות בדיקות סמים שנערכו לספורטאים נשללו מספר מדליות מספורטאים שזכו בהם.
ממריון ג'ונס, האצנית האמריקאית, נשללו שלוש מדליות זהב ושתי מדליות ארד, לאחר שהיא הודתה שהשתמשה בסטרואידים אנבוליים לפני האולימפיאדה.
המדליה בתחרות הריצה ל-100 מטרים לנשים, שנשללה מג'ונס לא הועברה למקום השני בתחרות - האצנית היווניה אקטריני תאנו בשל שזו התחמקה מבדיקת הסמים בעצמה.
ב-2 באוגוסט 2008 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול את מדליית הזהב בריצת השליחים ל-400 מטרים מנבחרת ארצות הברית לאחר שהתגלה שהאצן אנטוניו פטיגרו השתמש בהורמוני גדילה לפני התחרות.
ב-28 באפריל 2010 נשללה מדליית הארד מנבחרת ההתעמלות של סין לאחר שנודע שאחת המעמלות הייתה בת 14 בזמן התחרות, כאשר הגיל המינימלי המותר הוא 16. המדליה שנשללה הוענקה לנבחרת ארצות הברית שסיימה את התחרות במקום הרביעי.
באולימפיאדת אטלנטה שנערכה באטלנטה שבארצות הברית בשנת 1996 השתתפו 10,318 ספורטאים מ-197 מדינות.
הספורטאים השתתפו ב-271 תחרויות ספורט ב-26 ענפי ספורט.
ספורטאים מ-79 מדינות זכו לפחות במדליה אחת עבור מדינתן - ו-118 המדינות הנותרות נותרו בלא מדליות.
ארצות הברית, המדינה המארחת זכתה במרב המדליות (101 במספר), ואף במרב מדליות הזהב (44 במספר), ובמרב מדליות הכסף (32 במספר).
גרמניה זכתה במרב מדליות הארד (27 במספר).
מייקל ג'ונסון מארצות הברית היה הספורטאי הראשון שזכה הן בריצת 200 מטרים והן בריצת 400 מטרים באותה אולימפיאדה.
גל פרידמן הצליח לזכות במדליית ארד בגלשני מיסטרל והפך לישראלי השלישי שזוכה במדליה אולימפית כלשהי.
באולימפיאדת ברצלונה שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 1992 השתתפו 9,356 ספורטאים מ-169 מדינות או ישויות מדיניות, ב-257 אירועים ב-28 ענפי ספורט שונים.
ספורטאים מ-64 מדינות זכו לפחות במדליה אחת, ועל כן 105 מדינות או ישויות מדיניות לא זכו באף מדליה.
הקבוצה המאוחדת של מדינות ברית המועצות לשעבר זכתה במרבית המדליות (112 במספר), ואף במרבית מדליות הזהב (45 במספר) והכסף - 38 במספר).
ארצות הברית זכתה במרבית מדליות הארד (37 במספר).
ספרד, המדינה המארחת, זכתה ב-22 מדליות (מהן 13 מדליות זהב, 7 מדליות כסף ושתי מדליות ארד).
באולימפיאדה זו זכתה ישראל לראשונה במדליה אולימפית, כאשר הג'ודוקא יעל ארד זכתה במדליית כסף במשקל עד 61 ק"ג.
כבר למחרת זכתה ישראל למדליה נוספת - הג'ודוקא אורן סמדג'ה זכה במדליית ארד במשקל עד 71 ק"ג.
ספרד זכתה במדליית הזהב בכדורגל גברים וארצות הברית זכתה במדליית הזהב בכדורסל גברים.
לינפורד כריסטי מבריטניה (גברים) וגייל דיברס מארצות הברית (נשים) זכו במדליות הזהב במרוצים ל-100 מטר.
שאנון מילר, המתעמלת האמריקאית, גרפה חמש מדליות.
במהלך אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) חילק הוועד האולימפי הבין-לאומי 527 מדליות, מהן 174 מדלות זהב, 170 מדליות כסף ו-183 מדליות ארד.
במהלך אולימפיאדת מוסקבה (1980) חילק הוועד האולימפי הבינלאומי 631 מדליות, מהן 204 מדליות זהב, 204 מדליות כסף ו-223 מדליות ארד.
דירוגמדינהזהבכסףארדסך הכל הערות 1. ברית המועצות 80 69 46 195 הפעם החמישית בה ניצבה בראש טבלת המדליות, והשלישית ברציפות; ההישג הטוב ביותר שלה בכל הזמנים.
הובילה את טבלאות המדליות באופניים, אתלטיקה, ג'ודו, היאבקות, הרמת משקולות, התעמלות, קאנו/קיאק, קליעה, קפיצה למים, קרב חמש מודרני, קשתות ורכיבה וזכתה במדליות הזהב בכדוריד נשים, כדורמים, כדורסל נשים וכדורעף גברים ונשים; דורגה שנייה באגרוף, בחתירה, בסיף, בשחייה ובשיט.
2. גרמניה המזרחית 47 37 42 126 הפעם השנייה ברציפות בה דורגה במקום השני בטבלת המדליות; מספר המדליות הגבוה ביותר שהשיגה בכל הזמנים.
הובילה את טבלאות המדליות בחתירה ובשחייה וזכתה במדליית הזהב בכדוריד גברים; דורגה שנייה באופניים, אתלטיקה, התעמלות, קאנו/קיאק וקפיצה למים; דורגה שלישית באגרוף ובג'ודו.
3. בולגריה 8 16 17 41 דירוג השיא של בולגריה בכל הזמנים; מספר המדליות הגבוה ביותר שהשיגה אי פעם.דורגה שנייה בהיאבקות ובהרמת משקולות; דורגה שלישית בקאנו/קיאק.
4. קובה 8 7 5 20 ההישג הטוב ביותר שלה עד אז.הובילה את טבלת המדליות באגרוף ודורגה שלישית בהרמת משקולות.
דורגה שנייה בקליעה וברכיבה, ושלישית בקשתות.
6. הונגריה 7 10 15 32 דורגה שנייה בקליעה ובקרב חמש מודרני; דורגה שלישית בהיאבקות ובהרמת משקולות.
7. רומניה 6 6 13 25 ההישג הטוב ביותר שלה עד אז.דורגה שנייה בקליעה; דורגה שלישית בהתעמלות, בחתירה ובקאנו/קיאק.
8. צרפת 6 5 3 14 הובילה את טבלת המדליות בסיף; דורגה שנייה בג'ודו.
9. בריטניה 5 7 9 21 ההישג הטוב ביותר מאז אולימפיאדת מלבורן (1956).
10. פולין 3 14 15 32 מספר המדליות הגבוה ביותר בכל הזמנים, אך מספר מדליות הזהב הנמוך ביותר מאז אולימפיאדת מלבורן (1956).
11. שוודיה 3 3 6 12 דורגה שלישית בסיף ובקרב חמש מודרני.
13. צ'כוסלובקיה 2 3 9 14 זכתה במדליית הזהב בכדורגל ודורגה שלישית בהרמת משקולות.
14. יוגוסלביה 2 3 4 9 זכתה במדליית הזהב בכדורסל.
15. אוסטרליה 2 2 5 9 דורגה שלישית בשחייה.
16. דנמרק 2 1 2 5 ההישג הטוב ביותר מאז אולימפיאדת טוקיו (1964).דורגה שנייה בקליעה ושלישית בשיט.
17. ברזיל 2 0 2 4 ההישג הטוב ביותר עד אז.הובילה את טבלת המדליות בשיט.
19. שווייץ 2 0 0 2 ההישג הטוב ביותר מאז אולימפיאדת הלסינקי (1952).דורגה שלישית באופניים.
21. אוסטריה 1 2 1 4 ההישג הטוב ביותר מאז אולימפיאדת ברלין (1936).
23. זימבבואה 1 0 0 0 המדליה הראשונה בהיסטוריה, מדליית זהב בהוקי שדה.
28. טנזניה 0 2 0 2 שתי המדליות הראשונות בתולדותיה, באתלטיקה.
29. מקסיקו 0 1 3 4 דורגה שלישית בקפיצה למים.
30. הולנד 0 1 2 3 ההישג החלש ביותר מאז אולימפיאדת סטוקהולם (1912).
31. אירלנד 0 1 1 2 ההישג הטוב ביותר מאז אולימפיאדת מלבורן (1956); מדליות ראשונות מאז אולימפיאדת טוקיו (1964).
החוק אשר מתאר את צורת המדליה ואת הקריטריונים לחלוקתה חוקק ב-6 בספטמבר 1885, ובו כתוב:
סעיף 1. מוקמת בזה מדליית הנצחה עבור משלחת טונקין והפעולות הצבאיות נגד סין ואנאם ב-1883, 1884 ו-1885.
סעיף 2. המדליה תהיה מכסף, 30 מ"מ קוטרה.
מצד אחד היא תישא את סמל הרפובליקה, עם המילים République Francaise, ומצד שני את הכתובת "טונקין, סין, אנאם" וגם את שמות קרבות הגבורה המפוארים.
המדליון יהיה סגור בתוך זר דפנה.
סעיף 3. אנשים שלהם הוענקה מדליה זו יענדו אותה בצד שמאל של החזה, כשהיא מחוברת לסרט שחציו ירוק וחציו צהוב.
סעיף 4. המדליה תוענק על ידי נשיא הרפובליקה לכל החיילים והמלחים שהשתתפו במשלחת טונקין ובפעולות הצבאיות נגד סין ואנאם ב-1883, 1884 ו-1885, בהמלצת המשרד אחראי עליהם לפי חיל או שירות.
כפי שנקבע בחוק של 6 בספטמבר 1885, מצד אחד של המדליה מופיע סמל הרפובליקה והמילים République Francaise, סגור בתוך זר דפנה.
בהתאם למוסכמה, הרפובליקה מיוצגת בדמות אישה צעירה חבושה קסדה עם המילה patrie (מולדת) חרוטה על מגן השמש של הקסדה שלה.
בצד הגב של המדליה מופיעה רשימה של כמה מן הקרבות הבולטים ביותר של מערכת טונקין ושל המלחמה הסינית-צרפתית.
המדליה הונפקה בשתי צורות, אחת עבור הצבא ואחת עבור הצי.
המדליה של הצי כוללת את השמות הבאים: קאו-ג'אי, סונטאי, באק-נין, פו-צ'או, פורמוזה, טויין-קוואן, פסקדורס.
המדליה של הצבא משמיטה את השם קאו-ג'אי.
סרט המדליה שתואר בחוק היה סרט חצי ירוק וחצי צהוב, אולם הוא עוצב מחדש במהלך הייצור, והנוסח הסופי היה מורכב מארבעה פסים ירוקים על רקע צהוב.
על האבזם חרוטה המילה טונקין.
המדליה הקולוניאלית הייתה מדליה צרפתית אשר הוענקה לאנשי צבא אשר שירתו במושבות הצרפתיות.
המדליה נוצרה מתוקף חוק שהועבר ב-26 ביולי 1898. ב-6 ביוני 1962 שונה שם המדליה מ"המדליה הקולוניאלית" ל"מדליית מעבר לים".
המדליה הקולוניאלית קשורה קשר הדוק לקיומה לאימפריה הקולוניאלית הצרפתית.
המדליה נקבעה ב"חוק הכספים" מיום 23 ביולי 1893. צו הביצוע שלה מיום 6 במרץ 1894 מפרט את המבצעים הצבאיים שניהלה צרפת בקולוניות שלה או בשטחי החסות שלה: אלג'יריה, קוצ'י, חוף הזהב, איי מרקיז, קלדוניה החדשה, סנגל, סודאן, איי החברה ותוניסיה.
להיקף הצו לפיכך הייתה השפעה רחבה למפרע, שכן המבצעים הראשונים שבגינם הוענקה המדליה הקולוניאלית נערכו ב-1827, עם תחילת הכיבוש של אלג'יריה.
מאז תוקנו תקנות רבות בדבר הענקת המדליה, האחרונה שבהן היא הצו מ-6 ביוני 1962, ששינה את שם המדליה מ"המדליה הקולוניאלית" ל"מדליית מעבר לים".
סעיף 4 של הצו מ-1894 קובע את עיצוב המדליה.
המדליה עשויה כסף, 30 מ"מ קוטרה.
בצד הנושא מופיעה מריאן החובשת קסדה ומעליה הכיתוב "République française" (הרפובליקה הצרפתית).
בצד הגב גלובוס ממלא את השדה המרכזי, כשהוא נשען על עוגן על גבי מגוון כלי נשק.
הסרט מורכב מפסים אנכיים בצבעים לבן וכחול.
אורכו יכול להשתנות בין 35 ל-37 מ"מ.
עיצוב המדליה מיוחס למפקד הפריגטה סולנייה פינלה (Saulnier Pinellas), מכיוון שבמקור המדליה יועדה לאנשי חיל הים.
המדליה יוצרה על ידי מטבעת פריז וחברה פרטית.
עקב המונופול של המטבעה על הייצור והאיטיות בהתנהלותה נוצר מחסור במדליה, דבר שגרם למשרדי הצי והצבא להתיר ייצור מקביל של מדליות תחת המפרט שהוגדר בצווים.
למרות זאת, ניכרו הבדלים שוליים בין המדליות השונות.
על המדליה מופיעים אבזמי מתכת אשר עליהם חרוטות המערכות אשר מקבל המדליה השתתף בהן.
בסך הכול היו עשרות מערכות אשר בגינן הוענקה המדליה, ובהן:
באולימפיאדת לונדון (2012) שנערכה בלונדון בירת הממלכה המאוחדת בין ה-27 ביולי 2012 ו-12 באוגוסט 2012, השתתפו כ-10,500 ספורטאים מ-204 מדינות החברות בוועד האולימפי הבינלאומי ב-302 תחרויות ב-26 ענפי ספורט.
85 מדינות זכו במדליה אולימפית אחת לפחות, מהן 55 מדינות זכו במדליית זהב אחת לפחות.
7 מדינות זכו במדליה ראשונה במשחקים האולימפיים כשגרנדה זכתה במדליית זהב.
ארצות הברית זכתה במספר המדליות הרב ביותר (104), במספר מדליות הזהב הרב ביותר (46) ובמספר מדליות הכסף הרב ביותר (29).
רוסיה זכתה במספר מדליות הארד הרב ביותר (32).
גרנדה - קיראני ג'יימס זכה מדליית הזהב בריצת 400 מטר
קפריסין - פאבלוס קונטידס זכה במדליית כסף בשיט בדגם לייזר לגברים
גואטמלה - אריק בארונדו זכה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ
בוטסואנה - נייג'ל אמוס זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר
גבון - אנתוני אובאמה זכה במדליית כסף בטאקוונדו במשקל מעל 80 ק"ג
מונטנגרו - נבחרת הכדוריד לנשים זכתה במדליית כסף
בחריין - מרים יוסוף ג'מאל זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר
הטבלה התעכנה ותתעדכן בגלל שמדליות רבות מאוד (36) נשללו בשל אימרוץ של ספורטאים
רשימת השינויים במדליות לפי מדינה
מדליון הנאמנות הוא העיטור הצבאי הוותיק ביותר שהוענק בארצות הברית.
העיטור נוצר בשנת 1780 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית.
המדליון, אשר נודע גם בשם מדליית תפיסתו של אנדרה (André Capture Medal), הוענק לחיילים אשר לקחו חלק בתפיסתו של מייג'ור ג'ון אנדרה, קצין בצבא הבריטי, אשר עמד בקשר עם הגנרל בנדיקט ארנולד וסייע לו בעריקתו.
שלושת החיילים אשר עוטרו במדליה היו חיילי המיליציה של מדינת ניו יורק: טוראי ג'ון פאולינג, טוראי דייוויד ויליאמס וטוראי אייזק ואן-ווארט.
על צידו הקדמי של המדליון נכתב "Fidelity" (נאמנות) ואילו על צידו האחורי הופיעה המוטו "Amor Patriæ Vincit" ("אהבת המולדת כובשת").
מדליון הנאמנות לא הוענק מאז והוא הפך במהרה לעיטור הנצחה, על כן תג ההצטיינות הצבאי אשר נוסד שנתיים מאוחר יותר, נחשב לרוב כעיטור הצבאי הראשון שנוצר בעבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
במשך שנים רבות נחשבו שלוש המדליות כאבודות עד שהמדליה של אייזק ואן-ווארט נמצאה על די אחד מצאצאיו במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק.
בשנת 1905, המדליות של ג'ון פאולינג ודייוויד ויליאמס נתרמו שניהם למוזיאון "ההיסטוריה החברתית של ניו-יורק" ("New-York Historical Society") שם הוצגו לקהל הרחב בתוך מתקן זכוכית שמור עד שבשנת 1975 נגנבו שתי המדליות יחד עם שעון הכיס של ג'ון אנדרה.
בעת הגניבה לא פרסמה הנהלת המוזיאון על דבר הגניבה והחפצים לא נמצאו עד היום.
אולימפיאדת הנוער סינגפור היא אולימפיאדת הנוער ה-1 שהתקיימה ופתחה בכך מסורת של משחקים אולימפיים לנוער בגילאים 14 - 18 ברוח המשחקים האולימפיים.
המשחקים נערכו בין 14 ל-26 באוגוסט 2010 במתכונת של משחקי קיץ.
במשחקים השתתפו 3,524 ספורטאים ב-201 אירועים ב-26 ענפי ספורט.
טבלת המדליות בדף זה מדרגת את 204 המדינות שהשתתפו באולימפיאדה לפי מספר מדליות הזהב שהספורטאים והספורטאיות שלהן זכו.
המדליות של הספורטאים הכוויתים מופיעים תחת הדגל האולימפי מכיוון שהוועד האולימפי הבינלאומי השעה את הוועד האולימפי הכוויתי לפני קיום המשחקים לאור התערבות ממשלתית.
הוועד האולימפי הבינלאומי ערך תחרות לעיצוב המדליה לאולימפיאדת הנוער בסינגפור 2010. הזוכה בתחרות היא סצוקו פוקוזאווה מיפן.
הדירוג בטבלה מתבסס על מידע כפי שנמסר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי.
הטבלה מסודרת לפי מספר הזכיות במדליית זהב של הספורטאים מכל מדינה, לאחר מכן נלקח בחשבון מספר הזכיות במדליית כסף ולאחר מכן מספר הזכיות במדליית ארד.
במידה וקיים שוויון בדירוג המדינות, הן מופיעות בסדר אלפביתי בהתאם לאותיות הייצוג של המדינה בוועד האולימפי הבינלאומי.
באולימפיאדה הוענקו סך הכול 623 מדליות ב-201 אירועים: 202 מדליות זהב, 200 מדליות כסף, ו-221 מדליות ארד.
בענפי הג'ודו והטאקוונדו הוענקו שתי מדליות ארד בכל אירוע.
בנוסף, בתחרויות השחייה התקיים שוויון בתוצאה עבור מדליית הזהב במשחה 50 מטר סגנון חופשי בנות ובמדליית הארד במשחה 50 מטר גב בנים.
ב-15 באוקטובר 2010, הוועד האולימפי הבינלאומי הודיע כי בבדיקות של נורבק חאקולוב, שזכה במדליית כסף עבור אוזבקיסטן בהיאבקות בסגנון יווני-רומי עד 50 ק"ג, וג'וני פילי שסיים חמישי בהיאבקות בסגנון חופשי עד 63 ק"ג עבור אקוודור, התקבלה תוצאה חיובית עבור פורוסמיד.
השניים נפסלו ומחאקולב נלקחה מדליית הכסף, אולם לא התקבלה החלטה האם לקדם בדירוג את יתר המתמודדים.
במספר אירועים, התחרו צוותים שהורכבו ממספר ספורטאים ממדינות שונות.
המדליות שצוותים אלו זכו בהם כלולות בטבלה כמדליות שהוענקו ל"נבחרת לאומים מעורבת".
במהלך המשחקים היו 8 תחרויות שהורכבו אך ורק מנבחרות מעורבות.
לפיכך כל המדליות באירועים הללו נספרו ל"נבחרת לאומים מעורבת", סך הכול 8 מדליות זהב, 8 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד (2 מדליות בג'ודו).
שאר המדליות הוענקו באירועים בהם הנבחרות המעורבות התחרו בנבחרות המייצגות מדינת לאום אחת.
"נבחרת לאומים מעורבת" אינה מדורגת בטבלה.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014) מהווה את משחקי הקיץ האולימפיים לנוער ה-2 שהתקיימו.
המשחקים נערכו בין ה-16 ל-28 באוגוסט 2014. במשחקים השתתפו 3,579 ספורטאים ב-222 אירועים ב-28 ענפי ספורט.
טבלת המדליות בדף זה מדרגת את 203 המדינות שהשתתפו באולימפיאדה לפי מספר מדליות הזהב שהספורטאים והספורטאיות שלהן זכו.
הוועד האולימפי הבינלאומי ערך תחרות לעיצוב המדליה לאולימפיאדת הנוער בנאנג'ינג 2014. הזוכה בתחרות הוא מתיו סיצ'ק (Matej Čička) מסלובקיה עם העיצוב שלו בשם "מסלול של מנצחים" שהוטבע בצד הקדמי של המדליה.
הצד הקדמי של המדליה עוצב בהשראת מסלול הריצה מענף האתלטיקה שמסמל עבור סיצ'ק את הבסיס של המשחקים האולימפיים לנוער.
הצד האחורי של המדליה עוצב על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים בהשראת הנוף של העיר העתיקה של נאנג'ינג המשלב את חומות ושערי העיר והעתיקה יחד עם האדריכלות המסורתית של האזור, פריחת השזיפים המפורסמים של נאנג'ינג ונהר הצ'ינהווי.
המטרה של הוועדה המארגנת הייתה ליצור עיצוב שעובד בהרמוניה עם העיצוב של Matej תוך המחשת המאפיינים הפשוטים, החיים והצעירים של העיר המאחרת.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בנאנג'ינג (NYOGOC) לא קיימה רישום של טבלת מדליות רשמית.
במידה וקיים שיויון בדירוג המדינות, הן מופיעות בסדר אלפביתי בהתאם לאותיות הייצוג של המדינה בוועד האולימפי הבינלאומי.