tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לדוגמה: "The I-computer" הוא מכשיר הממיר את הנאמר במחשב לכתב או לשפת סימנים בזמן אמת, וכך הופך את התקשורת עבור חרשים וכבדי שמיעה לאפשרית ופשוטה.
כמו כן, קיימים מספר אמצעים טכנולוגיים המאפשרים גישה לרדיו, טלוויזיה ואף קיימת טלוויזיה מיוחדת המאפשרת קידוד לאנשים בעלי מוגבלויות שמיעה.
דרך אחרת לחלק את הטכנולוגיות המסייעות של ציבור זה היא טכנולוגיה שאינה דורשת אדם צמוד (כמו מגברים) וטכנולוגיה שכן דורשת אדם כזה (כמו מרקע עליו מופיע מתרגם סימולטני לשפת הסימנים או כתוביות של כתבן סימולטני).
הסוג השני של הטכנולוגיות, המסייעות לחירשים ולכבדי שמיעה, הופך תחום זה של טכנולוגיה מסייעת לאחד היקרים ביותר בתחום הטכנולוגיה המסייעת כולו.
מעבר לטכנולוגיה מסייעת, אנשים ששפת אמם היא שפת הסימנים צריכים חומר לימוד ולומדות בשפת אמם.
בתחום המתמטיקה ניתן למצוא כיום תוכנה, שנועדה לתלמידים חירשים המשתמשים בשפת הסימנים, ללימוד העקרונות לפתרון בעיות מילוליות במתמטיקה.
תוכנה זו מספקת לתלמידים תרגום של הבעיה לשפת הסימנים, רמז באנימציה והסבר כיצד לפתור את הבעיה בשפת הסימנים.
עבור אנשים עם לקות ראייה ישנן טכנולוגית רבות לסיוע בפעילויות חיים רבות, כגון קריאת ספרות, קריאת תוויות של מוצרים ותרופות וניווט למרות קושי בראייה.
להלן מספר אפשרויות לעזרים נלווים למחשב:
מכשירי טלוויזיה במעגל סגור להגדלת טקסט ולשינוי צבעי המסמך.
חלק מהמכשירים האלה ניידים ואחרים שולחניים.
השולחניים מתחברים כיום לצג של מחשב שולחני.
יתרונה של הטלוויזיה במעגל סגור על הסורק הממוחשב הוא מהירות עבודתה.
בעזרת טלוויזיה במעגל סגור, הפלט הנגיש מופיע על המסך כהרף עין ולא לאחר דקות אחדות של סריקה ועיבוד.
חסרונה הוא במחירה (יש לה לרוב סבסוד ממשלתי) ואי יכולתה לתרגם את התמליל לכתב ברייל או לפלט קולי.
OCR מתרגם תמונה סרוקה לתמליל, לקראת מניפולציות שונות על התמליל לסידור נגישות שלו ללקויי הראייה.
עיבוד התמליל - הגדלה או שינוי צבעים (קל ומהיר יותר לעשות זאת בעזרת טלוויזיה במעגל סגור).
קורא מסך - קורא מסך מתרגם את הטקסט הכתוב לפלט קולי.
קיים מגוון של קוראי מסך המקריאים את הכתוב על הצג גם בשפה העברית.
העברה לברייל והצגה בצג ברייל או במדפסת ברייל.
ישנן מספר פעולות מקדימות שיש לעשות טרם השימוש בפונקציה: פישוט הטקסט למשפטים ברורים וקצרים, שימוש בגרפיקה לבנה ונקייה, רקע ללא תבנית ושימוש בגופנים גדולים.
מחשב כף יד - מחשבי כף יד עם מקלדת ברייל, כמו של GW micro, היו מקובלים בעבר באוכלוסיית העיוורים האמריקנית.
מחשבי כף יד לאוכלוסייה קוראת הברייל קדמו לאלו של האוכלוסייה הכללית והעובדה שהמקלדת שלהם דרשה פחות מעשרה קלידים עזרה מאוד במזעורם.
כיום ניתן לכוונן כל אייפון לתמיכה בעיוורים מוחלטים בלא תוספת תוכנה או חומרה.
טכנולוגיות הקראה ניידות - מכשירים הסורקים מידע כתוב בשילוב הקראה קולית: OUNCE של Tecnalia Robot הספרדית (לא קיים בעברית) - פיתחה מכשיר הסורק ומקריא מסכים שמהווים חלק מהשגרה היומית שלנו, כגון מסכי מיקרוגל, מדיח כלים, פרסומות או מסופי תחבורה.
כיום הפיתוח בנושא זה מתמקד בהפיכת טלפונים ניידים עם מצלמות למכשירי סריקה וקריאה ניידים וניתן להתאים iPhone לפעולה כזו, אם כי לא ברור עד כמה קל לעיוור מוחלט לתפעל סידור כזה.
קריאת שעון - בעבר היו שעונים מיוחדים שניתן היה למשש את מחוגיהם או שהיו מקריאים את השעה בקול על ידי לחיצת כפתור.
כיום הטלפון הסלולרי (ממשפחת הסמרטפונים) ממלא תפקיד זה, כך שאין צורך במוצר המיוצר במיוחד עבור אוכלוסייה קטנה.
מכשירים סלולריים – מכשירים מיוחדים המותאמים לצרכים של לקויי ראייה, פונט מוגדל, מקשים המסומנים על ידי מישוש והפעלה קולית של המכשיר.
חברת נוקיה החלוצה בפיתוח טכנולוגיות עזר נוספות לסלולרי בהן - הקראה של טקסטים ומידע, כגון שטרות על ידי סריקה בעזרת המכשיר.
טכנולוגיות סיוע לאנשים עם הפרעות בתקשורת
לומדות: לרוב לא נהוג לקשר לומדות לטכנולוגיה מסייעת, אך כאן הן כן מחליפות הליך שאנשים חסרי לקות עושים בלא טכנולוגיה.
אוטיסטים רבים מסתקרנים ונהנים מעבודה במחשב, דבר זה יכול להועיל בטיפול בתחומים רבים כמו זיהוי רגשות, אינטראקציה חברתית ותקשורת.
להלן מספר דוגמאות לטכנולוגיות אלו:
אביזרי למידה ממוחשבים הכוללים תוכנות DVD העוזרות לאוטיסטים להתבונן בפנים של בני אדם וללמוד על רגשות; ישנה תוכנה של ילד וירטואלי הדומה מאוד לילד אמיתי, דמות זו מתקשרת על ידי דיבור ותנועה כדי לבחון ולעבוד על אינטראקציה חברתית.
בובות ורובוטים המסוגלים להראות הבעת פנים וקשר עין על-מנת ללמד אוטיסטים לתקשר וללמוד כישורי חיים (זוהי דרך פחות מאיימת ללמידה מאשר מול אדם), וישנו מכשיר נייד "עוזר דיגיטלי אישי" העוזר בהתארגנות, קביעת לו"ז וביצוע משימות יומיומיות.
ישנן גם טכנולוגיות דיבור חדשות שמהוות קידום עצום מבחינת הדיוק, האיכות וכושר ההסתגלות ויכולות לעזור באבחון ולענות על צרכים רבים של האוטיסטים.
תקשורת תומכת וחלופית (תת"ח, Augmentative & Alternative Communication - AAC), היא סדרה של שיטות ואסטרטגיות, אשר באות לעזור לאנשים המתקשים בתקשורת מילולית וכתובה.
תקשורת זו כוללת טווח רחב של שיטות התומכות בסוגים רבים של בעיות תקשורת, מבעיות דיבור קלות ועד חוסר יכולת לתקשר בכלל.
התחום הזה רלוונטי רק לאוטיסטים שבעיית השפה שלהם קשה יותר מבעיית התקשורת הבלתי שפתית שלהם, כך שהם מחפשים דרכי תקשורת חליפיות.
באופן כללי ניתן לחלק את טכניקת AAC לשתי קטגוריות עיקריות: עם עזרים וללא עזרים.
הטכניקות ללא עזרים משתמשות רק באדם עצמו, וכוללות שפת סימנים, ג'סטות, הבעות פנים, פנטומימה, הצבעה, נעיצת עיניים וכו'.
הסוג השני הוא טכניקות הנעזרות בעזרים חיצוניים, הנעים מעזרים פשוטים, כגון לוחות תקשורת שונים, ועד למכשירים אלקטרוניים מתוחכמים, כגון מכשירי פלט קוליים.
תכנות כתיבה בסמלים מאפשרות לתרגם את התקשורת המילולית לתקשורת חלופית.
יומנים ממוחשבים - לאוטיסטים רבים יש פחד מהפתעות ויומנים ממוחשבים ומפורטים, שמתעדכנים אוטומטית ממקורות רבים, יכולים לשפר את איכות חייהם ולסייע להם לקיים סדר יום תקין כמתבקש מתלמיד.
מסך נגיעה - לאוטיסטים רבים יש קושי בקואורדינציית ידיים ובקשר יד-עין.
לחלקם קשה להחזיק עכבר או לתפעל משטח נגיעה.
טכנולוגיות סיוע עבור מגבלות תנועה
מקלדות מסך וירטואליות - לוחות מקשים על המסך כוללים לעיתים קרובות אפשרות הקלדה בסריקה, אשר באה לידי ביטוי כך שהמקשים הבודדים בלוח המקשים על המסך מודגשים, וכך בעל מגבלת ניידות יכול לבחור באמצעות מתג הממוקם ליד איבר בגוף שיש לו שליטה רצונית עליו.
מסנני לוח מקשים כוללים עזרי הקלדה, אשר מפחיתים את מספר ההקשות הדרוש.
המסננים מאפשרים למשתמש לגשת בקלות לאותיות הנחוצות ולהימנע מבחירת מקשים לא רצויים בשוגג.
מסכי מגע הם התקנים המוצמדים לצג המחשב (או מוכללים בו), אשר מאפשרים בחירה ישירה או הפעלה ישירה של המחשב על ידי נגיעה במסך.
התקני קלט חלופיים מאפשרים למשתמש לשלוט במחשב באמצעים שונים:
לוחות מקשים חלופיים - לוחות מקשים עם מקלדות או מקשים גדולים או קטנים מהרגיל, תצורות מקשים חלופיות, וכן לוחות מקשים לשימוש ביד אחת.
התקני הצבעה אלקטרוניים - מאפשרים לשלוט בסמן על המסך באמצעות אולטרא-סאונד, קרן תת-אדום, תנועות עיניים, אותות עצביים או גלים במוח.
מערכות נשיפה ושאיפה - מופעלות באמצעות הנשימה של המשתמש.
מוטות ומקלות - כלים שניתן ללחוץ באמצעותם על מקשים בלוח המקשים (על פי רוב הם מורכבים על הראש, מוחזקים בפה או קשורים לסנטר).
ג'ויסטיקים - מופעלים באמצעות היד, כף הרגל, הסנטר וכו' ומאפשרים לשלוט בסמן על המסך.
כדורי עקיבה - כדורים מתנייעים מעל בסיס שבאמצעותם ניתן להזיז את הסמן על המסך.
"הטכנודע - מרכז לחינוך מדע וטכנולוגיה" (או "טכנודע דור ס"ת") הוא מרכז ייחודי לחינוך מדעי וטכנולוגי הנמצא בשכונת גבעת אולגה שבעיר חדרה.
המרכז נוסד ב-1986 בשכונת גבעת אולגה, במסגרת פרויקט שיקום שכונות של הסוכנות היהודית וביוזמת פרופסור צבי דורי, אריק קורן, שרונה גלזר ואורי צאן כשלוחה של מוזיאון האם בטכניון.
המרכז מציע מגוון פעילויות לכ-20,000 ילדים בשנה, שכוללות התנסות חוקרת במדעים וחוגי העשרה בתחומים כגון פיזיקה, ביולוגיה, רפואה, אלקטרוניקה, רובוטיקה, אווירונאוטיקה, אסטרונומיה, אופטיקה, מחשבים ומתמטיקה.
הטכנודע משמש גם כמרכז אזורי לתלמידים מחוננים וכמרכז להכשרת מורים.
בשנת 2006 נחנך קמפוס חדש, שכולל מעבדות מדעים, טכנולוגיה ומחשבים מתקדמות, מצפה כוכבים ופלנטריום.
בסוף 2011 החלה בניה של אולם תצוגות גדול למרכז מדעי-טכנולוגי אינטראקטיבי.
בשנת 2020 נחנך במקום מוזיאון לרפואה.
מוצג בולט בטכנודע הוא מטוס F-4 פנטום.
במשך כ-30 שנים, עד 2025, הוצג במבנה קודם של הטכנודע מטוס כפיר.
טכנובאבל – הלחם בסיסים של "טכנולוגיה" ו-"Babble" (פטפוט) – הוא סוג של פרוזה, המבוסס על שפה איזוטרית וכולל מונחים טכניים מיוחדים, באזוורד או סלנג טכני, שאינם מובנים לשומע ההדיוט.
לתחומים שונים של תרגול ותעשייה יש אוצר מילים מקצועי ייחודי (ז'רגון), המאפשר תמציתיות בהעברת רעיונות, אך עלול להשמע מבלבל, מטעה, או חסר פשר למאזין מבחוץ.
לדוגמה, דיון אודות מחקר עדכני במתמטיקה מתקדמת עשוי להוות טכנובאבל בעבור אלו שאינם מתמטיקאים.
כמו כן, ניתן להשתמש בטכנובאבל במכוון, כאמצעי רטורי מניפולטיבי לניצול האחר.
טרקנובאבל – הלחם בסיסים של "Star Trek" ("מסע בין כוכבים") ושל "טכנובאבל" – הוא מונח אשר מעריצי הסדרות השונות של "מסע בין כוכבים" משתמשים בו בהומור (בעוד מבקרי הסדרות משתמשים בו בזלזול) כדי לתאר את הכמות הידועה לשימצה של הג'יבריש המדעי, כביכול, הכלול בפרקים הרבים.
חלק מכותבי ומתסריטאי סדרת "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (ואלו שנוצרו אחריה) נהגו להכניס את התג "<tech>" לחלקים מהתסריט, שבו היה צורך להכניס את הז'רגון הטרקי, אשר מאוחר יותר כותבים ותסריטאים אחרים השלימו.
"פילר פילר" ("Piller filler") הוא מילה נרדפת, נגזרת משמו של המפיק מייקל פילר.
הטכנולוגיה ביוון העתיקה התפתחה החל מהמאה ה-5 לפנה"ס, והמשיכה להתפתח עד ובמהלך התקופה הרומית, ואחריה.
המצאות שמיוחסות ליוונים הקדמונים כוללות את גלגל השיניים, הבורג, טחנות רוח מסתובבות, טכניקות ליציקת ברונזה, שעון מים, עוגב מים, קטפולטה מבוססות פיתול, כמו גם השימוש בקיטור כדי לתפעל מכונות וצעצועים מכניים מסוימים.
רבות מההמצאות האלה הופיעו מאוחר יחסית בתקופה היוונית, והיוו תוצר של הצורך התמידי לשפר נשקים וטקטיקות במלחמה.
עם זאת, גם טכנולוגיות אזרחיות "שוחרות שלום" יותר כגון גלגל המים פותחו על ידי היוונים, וטכנולוגיות אלו באופן טבעי מצאו את דרכן לניצול בקנה מידה גדול יותר בתקופה הרומאית.
היוונים פיתחו את המתמטיקה ומדע המיפוי לדרגה מתקדמת, ורבות מההתקדמויות הטכנולוגיות שלהן נעשו בידי פילוסופים ואנשי מדע, כדוגמת ארכימדס והרון מאלכסנדריה.
כמה תת-תחומים טכנולוגיים שנכללים בקטגוריה של טכנולוגיה הידראולית יוונית כללו ניצול מקורת מים תת-קרקעיים, בניית אקוודוקטים לאספקת מים, מערכות ניקוז מים להגנה מפני שיטפונות, בנייה ושימוש במזרקות, אמבטיות ומתקני תברואה אחרים, ואפילו שימוש במים לצורכי בידור ושעשוע.
דוגמאות מצוינות לטכנולוגיות הללו כוללות את תעלת הניקוז שנמצאה בחוף האנטולי המערבי, אשר הדגימה מערך לבנים בלתי רגיל שאפשר את הניקוי העצמי של פתח הניקוז.
טכנולוגיה זו, שהמחישה את הבנתם של היוונים את החשיבות של תנאים היגייניים לבריאות הציבור, שימשה חלק בבניית מערכת ניקוז ואספקת מים תת-קרקעיים מתוחכמת.
היוונים פיתחו מכרות כסף נרחבים בלאווריו, אשר הרווחים מהם עזרו לתמוך בצמיחתה של אתונה כעיר-מדינה.
עבודה זו הייתה כרוכה בכריית העפרות התת-קרקעיות, רחיצתן והיתוכן כדי להפיק מהן מתכת.
שולחנות רחיצה באתר שרדו, וניתן לראות שנעשה שם שימוש במי גשמים שנאגרו בבורות מים במהלך חודשי החורף.
הכרייה עזרה גם לאפשר את המטבוע באמצעות המרת המתכת למטבע.
מכרות יווניים כללו מנהרות בעומק של אף 330 רגל ותופעלו בידי עבדים יווניים בעזרת פטישי ברזל.
טכנולוגיהתקופהתיאורבורג ארכימדסהמאה ה-3 לפנה"ס.מכשיר זה, המאפשר לשאוב נוזלים ממפלס נמוך לגבוה יותר בנצילות אנרגטית גבוהה, מיוחס באופן מסורתי למתמטיקאי היווני ארכימדס מסירקוזה.רחובותבסביבות 400 לפנה"ס.דוגמה: הפורטה רוסה (המאות ה-4 וה-3 לפנה"ס) היה הרחוב הראשי של אליאה (איטליה) וחיבר בין הרבע הצפוני לרבע הדרומי.
הרחוב היה כ-5 מטר ברוחבו.
בחלקו התלול ביותר, הוא היה בעל שיפוע של 0.18. הוא נסלל באבני גיר, ורוצף במרצפות ריבועיות, ובצידו האחד היה מרזב לניקוז מי גשמים.
אביזר מעץ זה כלל לסת מקובעת ולסת נעה.גג מסבך550 BCסוג של גג.עגורן515 לפנה"ס.מכשיר החוסך כוח עבודה רב, אשר אפשר את העסקתם של צוותי עבודה קטנים ויעילים באתרי בנייה.
מאוחר יותר נוספו גם כננות למשקלים כבדים.תמסורתהמאה ה-3 לפנה"ס.תוארה לראשונה בידי המהנדס היווני פילו מביזנטיום (המאה ה-3 לפנה"ס) בחיבורו הטכני פנאומטיקה (פרק 31) כחלק ממכשיר אוטומטי לרחיצת ידיים של אורחים.
חפירות ארכאולוגיות באולימפוס, כמו גם באתונה, חשפו מערכות מרחצאות ומזרקות נרחבות, כמו גם מערכות לשימוש אישי.
.מדרגות לולייניותבשנים 470-480 לפנה"ס.המדרגות הלולייניות המוקדמות ביותר הופיעו במקדש יווני עתיק.תכנון עירוניהמאה ה-5 לפנה"ס.מילטוס היא אחת הערים הידועות הראשונות שאימצה תוכנית בנייה שהפרידה בין שטחי מגורים לשטחים ציבוריים.
היא השיגה זאת דרך מגוון חידושים בתחומים שונים כגון מדידה.כננתהמאה ה-5 לפנה"ס.האזכור הספרותי המוקדם ביותר לכננת מצוי בכתביו של הרודוטוס על מלחמת פרס–יוון (היסטוריות 7.36), שם הוא מתאר איך כננות מעץ שימשו כדי להדק את הכבלים של גשר מסוים לרוחב הדרדנלים בשנת 480 לפנה"ס.
מוערך כי כננות שימשו אף מוקדם יותר, באשור.
בתחילת המאה ה-4 לפנה"ס, כננות וגלגלות נחשבו על ידי אריסטו לכלי עבודה נפוצים לצורכי ארכיטקטורה (מכניקה, 18).מרחצאותהמאה ה-4 לפנה"ס.חדר מרחץ לאתלטיות מתואר על אגרטל אתונאי.
קומפלקס שלם של בתי מרחצאות נמצא גם הוא בגימנסיון בפרגמון מהמאה השנייה לפנה"ס.חימום מרכזי350 לפנה"ס.המקדש הגדול באפסוס חומם בעזרת אוויר חם שהגיע מארובות ברצפה.
ציפוי בפחי עופרת350 לפנה"ס.כדי להגן על חרטומן של אוניות מיצורים מטרידים, ראו גם: הספינה העתיקה מקירניה.אצטרולב300 לפנה"ס.נעשה בו שימוש לראשונה בידי אסטרונומים יוונים בסביבות שנת 200 לפנה"ס.
שימש כדי לקבוע את הזוויות של עצמים שמימיים.שער תעלהתחילת המאה ה-3 לפנה"ס.שולב בתעלת סואץ העתיקה.תעלת סואץ עתיקהתחילת המאה ה-3 לפנה"ס.נפתחה בידי מהנדסים יוונים בתקופת שלטונו של תלמי השני, בעקבות ניסיונות קודמים שצלחו רק באופן חלקי.מגדלורהמאה ה-3 לפנה"ס.לפי אגדה הומרית אחת, פלמידיס מנפליו המציא את המגדלור הראשון.
בין אם יש אמת באגדה זאת ובין אם לאו, המגדלור באלכסנדריה והקולוסוס מרודוס היו מבנים בעלי מטרה דומה.
הוא הומצא מתישהו במהלך המאה ה-3 לפנה"ס.
ישנם היסטוריונים שמייחסים את ההמצאה לארכימדס, אחרים להרון מאלכסנדריה.
הוא תרם רבות למהפכה בסלילת דרכים שכן אפשר לראשונה מדידת מרחקים מדויקת וציון כל נקודה בעזרת אבן דרך.
הלולאה הראשונה התבססה על שסתום חד-כיווני, ואילו השנייה על סיפון שהחל לפעול ברגע שפני המים במאגר הראשי הגיעו לגובה מסוים.
מאגר המים הראשי היה מחובר למערכת תצוגת זמן עם מחוגים, כך שמפלס המים הראשי ציין את השעה.
מנופים260 לפנה"ס.תוארו לראשונה בסביבות 260 לפנה"ס על ידי המתמטיקאי היווני ארכימדס.
סבורים שזהו מחשב אנלוגי שיועד לחשב מיקומים אסטרונומיים ושימש לחזות ליקויי ירח וליקויי חמה בהתבסס על מיטב הידע האסטרונומי של התקופה.
בעוד מנגנון אנטיקיתרה נחשב כיום למחשב אנלוגי מובהק, האצטרולב (שהומצא גם הוא על ידי היוונים) נחשב למבשרו.צינור כיבויהמאה הראשונה לפנה"ס.הומצא על ידי הרון על בסיס משאבת הפעולה הכפולה של קטסיביוס.
אפשר כיבוי אש יעיל יותר.אוטומט מכירותהמאה הראשונה לפנה"ס.אוטומט המכירות הראשון תואר על ידי הרון מאלכסנדריה, ממציא מהמאה הראשונה לפנה"ס מאלכסנדריה שבמצרים.
המכונה שלו קיבלה מטבע ואז הוציאה כמות קצובה של מים קדושים.
הזרוע המשיכה לנטות עם משקל המטבע עד אשר הוא נפל, ובנקודה זאת משקולת נגדית השיבה את זרוע המנוף בחזרה למעלה, מה שסגר את השסתום והפסיק את זרימת המים.להב רוח50 לפנה"ס.במגדל הרוחות באגורה הרומאית באתונה ישנו להב רוח בצורה של טריטון מארד האוחז במוט בידו הפונה כלפי חוץ וסובב לכיוון הרוח.
מתחתיו, האפריז שלו קושט בשמונה אלילות רוח.
המבנה בגובה 8 מטר כלל גם שעוני שמש ושעון מים.מגדל שעון50 לפנה"ס.מגדל שעון.דלתות אוטומטיותהמאה הראשונה לספירה.הרון מאלכסנדריה תכנן דלתות אוטומטיות הפועלות באמצעות כוח פנאומטי, שנועדו לשמש בעת טקסי הקרבת קורבן במקדשים.
הדלתות היו מחוברות דרך מנגנון תמסורת לדלי גדול; בתחילת הטקס, המערכת הייתה סטטית ומשקל הדלי התאזן עם זה של משקולת נגד.
כאשר האש גברה במזבח המקדש, האוויר מתחת למזבח התחמם והתפשט במידה ניכרת, מה שאילץ את המים במכל שמתחת למזבח לזרום אל הדלי הסמוך דרך סיפון ייעודי.
כתוצאה משקל הדלי גבר והוא החל לרדת מטה, מה שגרם לפתיחת הדלתות.
כאשר האש סיימה לבעור, האוויר מתחתיה התקרר ולחצו פחת, מה שיצר תת-לחץ במכל והביא להיפוך התהליך: שאיבת המים מן הדלי (אל המכל) בהתאם לעקרון הפעולה של הסיפון, התרוממותו וסגירת הדלתות.
טכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית היא הפרעת קצב לב מסוג טכיקרדיה על חדרית, כלומר, טכיקרדיה ממקור הנמצא מעל לסיב ההולכה על שם היס.
היא נפוצה בעיקר באנשים מבוגרים ומקושרת להחמרה במצב הנשימתי בעיקר אצל חולים הסובלים ממחלת ריאות חסימתית כרונית (COPD) או מגודש ריאתי בעקבות אי ספיקת לב.
באופן תקין, מקורו של הדחף החשמלי בלב האדם הוא בקשר הגת והפרוזדור, שמכונה גם הקוצב הראשי של הלב (SA node).
קשר הגת והפרוזדור אחראי על יצירת דחף חשמלי שעובר בעליות הלב, מהן ממשיך אל קשר הפרוזדור והחדר וממנו אל חדרי הלב.
טכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית היא שילוב של קצב לב מהיר מ-100 פעימות לדקה, יחד עם תופעה המכונה "קוצב עלייתי נודד" ("Wandering atrial pacemaker" - "WAP") - מצב שבו מספר קבוצות תאים שונות הנמצאות בעליות, משתלטות על קצב הלב, ומייצרות בכל פעימה דחף חשמלי ממקור שונה.
מצב של קוצב עלייתי נודד אך עם קצב לב איטי מ-100 פעימות לדקה, מכונה "קצב עלייתי רב-מוקדי" ("Multifocal atrial rhythm").
טכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית מתבטאת בתרשים הא.ק.ג.
בקצב לב מהיר מ-100 פעימות לדקה (לרוב 100–150 לדקה, במצבים מסוימים עשוי לעלות עד 250 לדקה), לא סדיר בצורה לא סדירה, המלווה בקיומם של לפחות שלושה גלי P שונים בצורתם באותו הליד.
קומפלקס QRS יהיה לרוב צר ומרווחי P-R עשויים להיות שונים באורכם.
השוני בצורתם של גלי ה-P מבטא את מקורו המשתנה של הדחף החשמלי המופק בעליות.
בחלק מהמקרים עשויים להופיע שינויים נוספים בא.ק.ג., המקושרים למחלת ריאות חסימתית כרונית, בהם סימנים להיפרטרופיה של חדר ימין (הגדלת שכבת השריר של דופן חדר ימין), ציר לב ימני וחסם צרור הולכה ימני.
טכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית מהווה לרוב מצב ביניים בין ריבוי פעימות עלייתיות מוקדמות (פעימות שמקורן הוא בעליות הלב אך לא בקוצב הראשי) לבין פרפור עליות.
הגורם הנפוץ ביותר לטכיקרדיה עלייתית רב מוקדית הוא החמרה של מחלת ריאות חסימתית כרונית.
החמרה זו גורמת להיפרטרופיה של חדר ימין ובכך לפגיעה במערכת ההפעלה וההולכה החשמלית של הלב, וכן גורמת לעלייה בהשפעת מערכת העצבים הסימפתטית וכתוצאה מכך לטכיקרדיה.
התפתחות של טכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית אצל חולה עם כשל נשימתי נחשבת לסימן לפרוגנוזה גרועה.
גורמים נוספים לטכיקרדיה עלייתית רב-מוקדית כוללים:
חולים לאחר אוטם שריר הלב
הרעלת דיגוקסין - תרופה המשמשת לטיפול בהפרעות קצב ובאי ספיקת לב
הרעלת תיאופילין - תרופה בעל אינדקס תרפויטי צר (מידת רעילות גבוהה), המשמשת לטיפול במחלת ריאות חסימתית כרונית ועלולה לגרום לסוגים שונים של הפרעות קצב.
הרעלה נפוצה לרוב בשל טיפול בהחמרה אקוטית של מחלת ריאות חסימתית כרונית או בשל פגיעה בפינוי התרופה מהגוף.
הטיפול בהפרעת קצב זו יתמקד לרוב בטיפול בגורם הבסיסי להופעתה, כלומר - טיפול בהחמרה של מחלת ריאות חסימתית כרונית, טיפול בהחמרה של אי ספיקת לב וכדומה.
במקרים מסוימים יינתנו תרופות המאטות את קצב הלב בהן חוסמי תעלות סידן כמו ורפמיל או חוסמי בטא כמו מטופרולול.
הטכנולוגיה הליפוזומלית עושה שימוש בליפוזומים - מבנים כדוריים מיקרוסקופיים שנוצרים בתוך נוזל, המורכבים ממעטפת דו-שכבתית שומנית, שעשויה מפוספוליפידים (פוספוליפידים מהווים מרכיב עיקרי בקרומי התאים בכל עולם החי).
הטכנולוגיה הליפוזומלית בתעשיית תוספי התזונה
בשנים האחרונות נעשה שימוש נרחב בטכנולוגיה הליפוזומלית בתעשיית תוספי התזונה, כמערכת הובלה מיקרוסקופית וכאמצעי להגנה ולשיפור הספיגה במערכת העיכול של נוטריינטים, פיטוכימיקלים, נוגדי חמצון ועוד (כגון ויטמינים, מינרלים, חומצות שומן, גלותתיון CoQ10, כורכומין, רסברטרול, סילימרין וכיוצא בזה).
בתנאי מעבדה, הודגמה עלייה של עד פי 100 בספיגה התוך-תאית של רכיבים פעילים שונים כשהם עטופים בליפוזומים, בהשוואה לספיגתם ללא ליפוזומים.
השימוש בטכנולוגיה הליפוזומלית מבוסס על התכונות הפיזיקליות הייחודיות של הפוספוליפידים המרכיבים את הליפוזומים: היותם מולקולות אמפיפיליות בעלות ראש הידרופילי (מסיס במים) וזנב הידרופובי ("דוחה מים").
משום כך, כשפוספוליפידים נמצאים בסביבה מימית, הם מתארגנים לכדי צורה כדורית חלולה במרכזה (ראה איור), בעלת מעטפת חיצונית הידרופילית המותאמת היטב למעבר בסביבה המימית של מערכת העיכול.
המבנה הכדורי החלול שיוצרים הליפוזומים, מאפשר להכיל בתוכו חומרים פעילים מסיסי מים ומסיסי שמן כאחד, ותוך כך לשפר את המסיסות והניידות של חומרים קשיי תמס בסביבה המימית של מערכת העיכול .
בכך יוצרים הליפוזומים מערכת הובלה מיקרוסקופית, שיתרונה העיקרי הוא שיפור הספיגה והזמינות הביולוגית של תוספי תזונה בהשוואה לתוספים מסוגים אחרים.
יתרונות נוספים של הטכנולוגיה הליפוזומלית כוללים אינקפסולציה מיקרונית אשר מגינה על הרכיבים העדינים שבתוך הליפוזום מפני התנאים העוינים במערכת העיכול, תאימות-ביולוגית לקרומי התאים האנושיים, התכלות ביולוגית טבעית, בטיחות גבוהה/היעדר רעילות והיכולת לאצור בתוכם תרכובות ביוכימיות מגוונות בעת ובעונה אחת.
פוספוליפידים המופקים מלציטין סויה, שמן חמניות ושמן קנולה הם הנפוצים בשימוש בתעשיית תוספי התזונה.
מנגנון הספיגה של ליפוזומים במערכת העיכול
מנגנון הספיגה המדויק של הליפוזומים במערכת העיכול עדיין לא הוברר במלואו, אך קיימות שלוש השערות נפוצות:
ספיגה בתהליך של אנדוציטוזה - כשליפוזום פוגש בתא של מערכת העיכול, המעטפת הפוספוליפידית שלו מתמזגת עם המעטפת הפוספוליפידית של התא (לאור התאימות המבנית), והליפוזום פורק את הרכיב אותו הוא מכיל (למשל ויטמין או מינרל) ישירות אל תוך התא.
ספיגת הליפוזום באמצעות תאי M - ספיגת הליפוזומים בתאי מערכת העיכול בשלמותם, יחד עם הרכיב שהם מכילים, באמצעות תאים ייחודיים הנקראים תאי M הנמצאים על גבי 'לוחיות פייר' (Peyer patches) .
ספיגת הליפוזום דרך בלוטות הלימפה שבמעי – במנגנון ספיגה הזהה לזה של שומנים מהמזון, המערב מעבר של הליפוזומים דרך תאי המעי, חבירתם אל חלקיקים ליפו-פרוטאינים תוך יצירת כילומיקרונים – מבנים שומניים מיקרוסקופיים שחודרים אל מערכת הלימפה, ומשם עוברים למחזור הדם.
טכנאי שיניים (מכונה גם טכנאי מעבדת שיניים או טכנאי דנטלי) הוא איש מקצוע רפואי המתכנן, מפתח ובונה מכשירים לשיקום השיניים בהתאמה אישית ובהוראת רופא שיניים.
כחלק מתפקידו הוא גם אחראי לתיקון מכשירים שהתבלו או נשברו במהלך הזמן.
המקצוע אינו טכני במהותו אלא אומנותי ואף אמנותי משום שעיקר המקצוע הוא בעיצוב אסתטי לשיפור מראה הפה והשיניים.
המקצוע דורש הבנה נרחבת בתכונות חומרים כימיות ופיזיות, שימוש במכשירים רבים לפיסול ועיצוב החומרים, הבנה אנטומית במבנה הפנים והלסת וכו'.
ראשית המקצוע עתיקת יומין כאשר נמצאו תותבות שייצרו העם האטרוסקי במאה ה-6 ומאה ה-4 לפנה"ס.
גם ברומא העתיקה ייצרו שיניים מלאכותיות ותותבות שמתוארכות למאה ה-1 ומאה ה-2 לפנה"ס.
טכנאי השיניים מייצר, מתכנן ומתקן מערכות שיניים תותבות או אביזרים דנטליים אחרים, בהתאם להנחיות ולטביעות פה של מטופלים, שהוטבעו על ידי רופא השיניים.
הטכנאי מייצר גם גשרי שיניים או עזרים דנטליים, ומייצר כתרים או שיניים מחרסינה או פלסטיק.
ישנם ארבעה תחומים עיקריים בתחום טכנאות השיניים:
תותבת קבועה הכוללת כתרים, גשרים ושתלים - להחלפת שן אבודה או שנפגעה בתאונה, מעששת או מחלה אוראלית אחרת.
תותבים אלו מקובעים במקומם ואינם ניתנים לשליפה אחרי שהרופא ממקמם בפה.
תותבת נשלפת, כולל תותבות ותותבות חלקיות נשלפות - בדומה לתותבת קבועה נועדים להחלפת שן אחת יותר שנפגעה.
התותבת אמורה להישאר בפה במהלך תפקוד רגיל אך ניתן להסירה לצורך ניקוי ובמהלך שינת הלילה.
מתקני שחזור אלו כגון תותבות מלאות מוחזקים בידי הרקמות הרכות של המטופל (חניכיים), נתפסים על גבי שיניים אחרות (כגון תותבות חלקיות או גשר) או על גבי שתלים.
תותבת פה ולסתות, כולל תותבות קרניו-פסיאליות
אורתודונטיה: מכשירי יישור שיניים ומכשירי עזר כמגני שיניים.
הטכנאי מייצר מתקנים אורתודנטיים נשלפים עם קפיצים, חוטי מתכת וברגים בהתאם למרשם שמכין האורתודנט.
מטרת המתקנים היא הזזת השיניים למבנה אחיד והרמוני יותר, לשפר את אסתטיקת פריסת השיניים או לשמר את המיקום של שיניים שהוזזו.
רופא השיניים נמצא בקשר עם טכנאי השיניים על ידי מרשמים, רישומים ומידות שנלקחו מהמטופל.
ההיבט החשוב ביותר בעבודתו היא יצירת יציקת שיניים באמצעות הכנת תבנית גבס מהטבעה דנטלית של המטופל כדי ליצור העתק אנטומי של המטופל.
טכנאי יכול להשתמש בגבס זה לבניית מכשירים בהתאמה אישית.
החוק אוסר על הטכנאי לגעת בפה המטופל בעצמו, גם במקרה ונדרשים ביצוע הטבעה דנטלית או מדידה נוספת לתיקון, והוא פועל על פי הנחיית רופא השיניים המבצע בפועל את התקנת התותבת לאחר ייצורה.
לבושם של הטכנאים אינו נקבע בחוק אך הנוהג המקובל הוא לבישת חלוק לבן בדומה לאנשי צוות רפואי אחרים.
הטכנאי פועל לבדו במעבדת השיניים בה הוא עובד או במעבדות גדולות כחלק מצוות המחולק לפי תחומים שונים.
המעבדה כוללת מכשירים רבים להפיכת ההטבעה הדנטלית למוצר דנטלי מוכן לשימוש ובין השאר נעשה שימוש במכשירי פיסול וחיתוך כמו איזמל, מכונת תכנון בעזרת מחשב להדפסת שתלים, ארטיקולטור, תנורים לחימום והקשיית החומרים, מכשיר להקשייה באור, צנטריפוגה (לסילוק עודפי חומר בייצור תותבות) וכו'.
כדי לעסוק בטכנאות שיניים בישראל, נדרש רישיון ממשרד הבריאות באחת מ-4 דרגות רישוי:
דרגת מעשי - מוענקת לאחר מעבר קורס או סיום מסגרת תיכונית הנלמדת בין השאר ברשת אורט, עמל ונעמת.
דרגת מוסמך - מוענקת לאחר מעבר קורס בהיקף 1,800 שעות או לטכנאי שיניים בדרגת מעשי בעלי ותק של שנתיים במקצוע ולאחר מעבר בחינה ממשלתית.
דרגת אמן - ניתן לטכנאי שיניים בדרגת מוסמך בעלי 3 שנות ותק במקצוע בארץ.
דרגת מומחה - ניתנת לאחר סיום לימודי דרגת מומחה ומעבר בחינה ממשלתית.
הרישיון ניתן לאחר סיום מסגרת תיכונית במסלול טכנאות שיניים או מעבר קורס חיצוני המותנה במעבר בחינת רישוי המתקיימת פעמיים בשנה הנכתבת בידי האגף לבריאות השן במשרד הבריאות.
לימודים לדרגת מוסמך מבוצעים במרכז הרפואי לשיקום לוינשטיין ברעננה ומכללת אורט יד שפירא בתל אביב.
משרד הבריאות מכיר, תחת תנאים ומגבלות מסוימים, בדיפלומות שניתנו במדינות זרות.
הרשמה ללימודים מותנת בהצגת תעודת יושר לאישור כי אין למבקש רישום פלילי.
הלימודים כוללים בין השאר מבוא לרפואת שיניים, יסודות האנטומיה, תורת החומרים, פיזיקה וכימיה כלליים, שיקום הפה והתנסות מעשית בעבודה במעבדה.
הטכנאי לומד בנוסף גם על חומרים דנטליים ומניעת זיהומים ועל חקיקה הנוגעת לתחום.
ניתן להתמחות באחד או יותר מחמישה תחומים: אביזרים אורתודנטיים; כתרים וגשרים; תותבות מושלמות; תותבות חלקיות; וחרסינה.
סמכותם והיקף פעילותם של הטכנאים, נקבעו בתקנות רופאי השיניים.
טכנאי השיינים מיוצגים באמצעות אגודת טכנאי השיניים שהוקמה בישראל ב-1933 וחברים בה כ-4,000 טכנאים וכאלף בעלי מעבדות שיניים.
טכנאי השיניים נחשף בעבודתו לסיכונים רבים בהם זיהומים ופגיעות פיזיות.
ההטבעות הדנטליות המשמשות להכנת שיניים תותבות, שתלים, גשר וכו', מגיעות לעיתים עם שאריות רוק ודם.
דבר זה חושף את הטכנאי למחלות המטופל שעשוי להיות חולה במחלה מידבקת כמו איידס ודלקת כבד ולכן מבוצע חיטוי להטבעה.
שימוש בציוד מגן וכפפות מפחית את הסיכון להידבקות.
במהלך העבודה, נחשפות ידי הטכנאי לחומרים כימיים שונים ובהם חומצות.
שאיפת חומרים אלו עשויים לסכן אותו ולפגוע בריאותיו.
ברחבי העולם מציינות מדינות אחדות את יום טכנאי השיניים כגון 15 בפברואר באורוגוואי, 24 במרץ בארגנטינה ו6 במאי בצ'ילה.
חברת "טכנולוגיה אנדרואידית" היא חברה רוסית המתמחה בפיתוח, ייצור ותחזוקה של מערכות רובוטיות.
החברה הוקמה בשנת 2009 בעיר מגניטוגורסק, מחוז צ'ליאבינסק, הפדרציה הרוסית.
החברה פיתחה את רובוט החלל פיודור.
החברה הוקמה בשנת 2009 על ידי אלכסנדר פריטוביץ' פרמיאקוב בעיר מגניטוגורסק.
החברה פיתחה עשרות מערכות רובוטיות בתחום הרפואה והחלל.
אלה כוללים רובוטים לשיקום חולים לאחר שבץ מוחי וסובלים משיתוק מוחין, מעבדת מחקר לרובוטיקה ביומורפית ורובוטים אנתרופומורפיים.
החברה לוקחת חלק פעיל בעבודתה של קבוצת העבודה הבין-מחלקתית "מעבדה לרובוטיקה" בוועדה הצבאית-התעשייתית של הפדרציה הרוסית לפיתוח רובוטים עבור צבא רוסיה.
השותפים העיקריים של החברה הם מכוני מחקר רוסיים מתקדמים, לרבות תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, הקרן למחקרים מתקדמים של רוסיה ועוד.
התחלת הפרויקט - יוני 2014, סוף אוקטובר 2016. מטרת הפרויקט היא פיתוח טכנולוגיה לשליטה משולבת בפלטפורמה רובוטית המבוססת על אלמנטים של חיישנים עם משוב.
התוצאה של פרויקט זה הייתה הדגמה של מתחם רובוטי, כולל פלטפורמה רובוטית מודולרית המחקה מערכת בקרת הדגמה עם מכשיר אב מסוג העתק וטרמינל מפעיל.
עם סיום הפרויקט, אמור היה להופיע רובוט שיוכל להחליף אדם בתנאי סכנת חיים, למשל במהלך פעולות הצלה לאחר פיצוץ באתר תעשייה, כשבית מתמוטט, או אסונות טבע.
בינואר 2015 הוצג לנשיא הפדרציה הרוסית אב טיפוס של הרובוט.
אב הטיפוס של הרובוט האנדרואיד נקרא FEDOR.
סויוז-F (גרסת FEDOR, רשמית Skybot F-850) לראשונה בתולדות האסטרונאוטיקה, רובוט אנתרופומורפי השלים טיסה לחלל.
הטיסה התקיימה ב-22 באוגוסט 2019. באוקטובר 2016 הודיע דמיטרי רוגוזין כי הורה ליצור רובוט למסעות חלל.
רובוט דמוי אדם נוצר במסגרת הפרויקט "פיתוח טכנולוגיה ליצירת מערכת בקרה משולבת למתחמי רובוטים" של הקרן למחקרים המתקדמים ועוצב מחדש באופן משמעותי על פי הדרישות של רוסקוסמוס.
פיתוח הרובוט כלל שני שלבים עם משך כולל של שנתיים וארבעה חודשים.
"מרקר" היא פלטפורמה רובוטית שפותחה ומיוצרת על ידי במסגרת פרויקט "מרקר".
זוהי פלטפורמה רובוטית ניסיונית שתהפוך לבסיס לפיתוח רובוטים לכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
העבודה כוללת פיתוח שני סוגים של פלטפורמות: במעקב וגלגלים.
בסך הכל ייווצרו 5 פלטפורמות רובוטיות במסגרת הפרויקט.
מצוין כי טנקים רוסים אוטונומיים מהווים איום, כאשר לשירות הצבא הרוסי עשוי להיקלט ציוד רב עוצמה מדור חדש.
ב-17 באוקטובר 2019 באתר הניסויים של החברה הוצגה פלטפורמה רובוטית ניסיונית מדגם "מרקר".
גפסט הוא כיסא גלגלים רובוטי לאנשים עם מוגבלות המסייע לנוע סביב מגוון של ממשקי בקרה - משליטה קולית לתנועת עיניים.
בתצורה המרבית, לכיסא הגלגלים יש חמש עמדות: ישיבה, ישיבה עם עלייה, חצי ישיבה, אופקית ואנכית.
מודל כיסא גלגלים זה מסייע לאנשים עם מוגבלות להסתובב בממשקי בקרה שונים - משליטה קולית לתנועת עיניים.
טכנולוגיה דו-שימושית כוללת מוצרים וטכנולוגיות המשמשים בדרך כלל למטרות אזרחיות אך ניתנים להסבה לשימוש צבאי, או לשימוש צבאי בנוסף לשימוש האזרחי.
המונח נמצא בשימוש בפוליטיקה, דיפלומטיה ובנושאי פיקוח נשק.
תחומים רבים של מחקר מדעי ופיתוח טכנולוגי יכולים להיחשב כטכנולוגיה דו-שימושית.
ברשימה להלן מובאות מספר דוגמאות.
קיימות טכנולוגיות נוספות שאינן ברשימה, לדוגמה רחפנים ואמצעי ראיית לילה.
טכנולוגיית אנרגיה גרעינית אזרחית יכולה לשמש גם למטרות צבאיות.
חלק מהחומרים הנדרשים למחזור דלק גרעיני יכולים לשמש גם לפיתוח מוסווה של פצצת אטום.
בתוכנית הגרעין האיראנית קיים חשש לתרחיש כזה.
כדי למנוע הפצת נשק גרעיני, מוסדות בינלאומיים ממליצים לאפשר פיתוח אנרגיה גרעינית רק במדינות בהן קיים "", בעל מספר מאפיינים ובהם דרגת שחיתות נמוכה, רמה גבוהה של יציבות פוליטית, מנגנון ממשלתי יעיל ויכולת רגולטורית גבוהה.
יישומים מתקדמים של בינה מלאכותית יכולים לשמש למגוון מטרות אזרחיות, אך ניתן להסב אותם בקלות יחסית לשימושים אחרים, שנויים במחלוקת.
אחת הדוגמאות היא תוכנית המעקב ההמוני של ממשלת סין אחר תושבי המדינה, במהלכה השתמשה הממשלה בבינה מלאכותית על מנת לזהות אזרחים בעלי "נטייה מרדנית".
חומרים ביולוגיים מסוכנים זמינים בקלות יחסית במעבדות מחקר.
חשדות לרשלנות בנוגע לאחזקת חומרים ביולוגיים אפשרו בעבר שימוש פלילי בחומרים אלה, בין השאר במתקפת האנתרקס על ארצות הברית בשנת 2001.
אמנת הנשק הביולוגי מונה צעדים שנועדו למנוע שימוש לרעה בחומרים ביולוגיים, אולם בדיקות גילו שחשיבותם של צעדים אלה לא חלחלה למרבית העוסקים במחקר.
במספר מדינות הוסיפו נושאי לימוד המכונים "תרבות של אחריות" לסילבוס האקדמי במדעי החיים.
אמנת הנשק הכימי מונה רשימת חומרים מסוכנים העלולים לשמש כנשק כימי ("חומרים מסוג 3").
חומרים אלה זמינים כתוצרי לוואי של תהליכים כימיים תעשייתיים רבים, לכן לכל מדינה עם תעשייה כימית יש פוטנציאל לייצור נשק כימי.
רקטות משמשות לשיגור לוויינים, המשמשים למגוון שימושים אזרחיים.
אולם טכנולוגיה זו יכולה לשמש גם לירי של טילים בליסטיים בין-יבשתיים.
בתחילת 2019 הכריזה חברת מיקרוסופט על מוצר בשם "HoloLens 2", המשלב משקפיים עם מסך ומאפשר חוויית מציאות רבודה בעולם האמיתי.
במקביל נחשף כי מיקרוסופט חתמה על הסכם בסך 479 מיליון דולר עם ממשלת ארצות הברית לאספקת גרסה נפרדת של המשקפיים החכמים, הנקראת "מערכת חזותית משולבת" (IVAS) גרסה זו תשמש להכשרת חיילים וחובשים קרביים בסביבה וירטואלית.
במוצרים רבים קיימים רכיבים שניתן לנצלם בתהליך ייצור כלי נשק.
לדוגמה, יצרניות של צעצועים ושעונים בגרמניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה והשנייה סיפקו רכיבים ומנגנונים מכניים ששימשו לייצור פתילי השהיה בפגזים ופצצות.
כאשר קונסולת המשחקים פלייסטיישן 2 יצאה לשוק, בשנת 2000, היא נחשבה לטכנולוגיה דו-שימושית ונדרש עבורה רישיון ייבוא מיוחד, מפני שבקונסולה ובכרטיס הזיכרון הכלול בה נכללו טכנולוגיות מתקדמות לעיבוד תמונה.
בטכנולוגיות מסוג זה משתמשים גם לפיתוח נשק מונחה.
ברוב המדינות קיים פיקוח על ייצוא טכנולוגיה דו-שימושית, ונדרש עבורו אישור של גורם ממשלתי.
בישראל הוסדר הפיקוח על מוצרי טכנולוגיה דו-שימושית בשנת 2006, לאחר מחלוקת בנושא זה עם ארצות הברית.
הפיקוח נעשה על ידי אגף הפיקוח על הייצוא הדו-שימושי והאב"כ במינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה והתעשייה, ועל ידי אפ"י - אגף פיקוח ייצוא במשרד הביטחון.
בשנת 2018 הורחבו הצווים כך שיכללו גם מוצרי סייבר.
פיקוח מיוחד נקבע, החל משנת 2004, על העברת מוצרי טכנולוגיה דו-שימושית לשטחי הרשות הפלסטינית
כמו כן קיימות מספר אמנות בינלאומיות המסדירות חילופי טכנולוגיה דו-שימושית בין מדינות.
הסדר ואסנאר מגדיר נהלים מסוג זה, ו-42 מדינות חתומות עליו.
ישראל אינה חתומה על אמנה זו.
מחלקת ההגנה של ארצות הברית פרסמה בשנת 2020 רשימת חברות טכנולוגיה דו-שימושית המשמשות את הצבא הסיני והטילה עליהן מגבלות שיווקיות ועסקיות.
הרשימה מתעדכנת מעת לעת, וכוללת, בין היתר, את וואווי ו-DJI.
יקום המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים" ידוע, בין השאר, בטכנולוגיה העתידנית שהוא מציג לצופיו.
במסע בין כוכבים מופיעות כמה צורות של ייצור אנרגיה והעברה שלה ברחבי המתקנים השונים.
במרבית הספינות והמתקנים של התרבויות המפותחות משתמשים בהתאיינות חומר/אנטי-חומר מבוקרת לצורך ייצור אנרגיה.
שני המגיבים מוזרקים כפלזמה לליבה, שם נקצרת האנרגיה מהתגובה בעזרת גבישי דייליתיום.
במספר פרקים בסדרות השונות מופיעות ציוויליזציות אשר מניעות את ספינותיהן בעזרת סינגולריות כבידתית עירומה, כלומר נקודה בה החומר דחוס בצורה אינסופית כמו בחור שחור, אך היא קטנה מכדי ליצור חור שחור.
במסע בין כוכבים: הדור הבא נתקל צוות האנטרפרייז בכדור דייסון נטוש, שהושאר מאחור על ידי ציוויליזציה מתקדמת.
מדובר במבנה ענק, הסוגר מערכת שמש שלמה בתוך מעטפת מלאכותית, המאפשרת לאגור את מלוא האנרגיה שמשחרר הכוכב שבמרכזה ולנצלה.
מולקולות האומגה הן חלקיקים סופר-אנרגטיים בצורת פאון המסוגלים לשמש לייצור אנרגיה.
בכל מולקולה אצורה אותה כמות אנרגיה כמו בליבת עיוות מתודלקת במלואה - תכונה שהופכת אותן למקור אנרגיה נחשק במיוחד.
עם זאת, מולקולות האומגה אינן יציבות באורח קיצוני, ובשילוב עם העוצמה האדירה שלהן והעובדה שהן מסוגלות לגרום נזק חמור ביותר לתת-חלל (תחנת מחקר ירחית קטנה שתאבד שליטה על מאגר המחקר שלה תקרע לגזרים את התת-חלל לאורך חצי מהרביע הגלקטי) הפכו אותן לכלי הפכפך ומסוכן, עם היסטוריה של נזקים כבדים.
על מנת להפוך אותן ליציבות יש צורך לסדר אותן בתבנית יציבה, דבר שכל החוקרים כשלו בו; התייצבות ספונטנית נחשבת לבלתי אפשרית, ונצפתה רק פעם אחת.
צורת ההולכה הסטנדרטית בספינות צי הכוכבים של האנרגיה המיוצרת בליבת העיוות היא באמצעות תעלות אלקטרו-פלזמה (EPS conduits) - רשת תעלות המקיפה את כל הספינה, ובתוכה זורמת פלזמה מחוממת ומחושמלת ביותר הזורמת מליבת העיוות אל המערכות השונות ברחבי הספינה ומספקת להן חשמל (בדומה למחזור הדם).
בסדרה מסע בין כוכבים: וויאג'ר מוצג גזע האוקמפה, שאטמוספירת כוכב הבית שלו נהרסה בטעות לפני מאות שנים על ידי טכנולוגיה מגלקסיה אחרת.
ה"משגיח" - כפי שהאוקמפה מכנים אותו - שהיה אחד מהחייזרים שפגעו בכוכב, נשאר מאחור בתחנת חלל על מנת לדאוג לאוקמפה שנאלצו לרדת אל מתחת לפני האדמה.
עיקר פעילותו היא ייצור אנרגיה בתחנה שלו ושיגורה בפעימות אל הכוכב, שם היא נספגת ונצרכת על ידי המכשור של האוקמפה.
משום שביקום מסע בין כוכבים מסע בין-כוכבי הוא דבר שבשגרה, נצפות בו מספר טכנולוגיות המאפשרות מעבר של מרחקים גדולים במהירות רבה.
צורת ההנעה הבסיסית ביותר לחלליות במסע בין כוכבים היא דחף : הנעה בעזרת החוק השלישי של ניוטון - תנועה קדימה על ידי הפעלת כוח בכיוון הנגדי.
מנוע דחף הוא המנוע המשני של כל ספינה סטנדרטית בצי הכוכבים.
אף על פי שאין הבהרה מפורשת בנוגע לאופי ההנעה של המנוע, ניתן להניח שהוא משחרר גלים אלקטרומגנטיים, כמו מנוע האם-דרייב (EM-drive) התאורטי, או פלזמה, בדומה למנועי פלזמה.
ניתן לראות מנוע דחף באנטרפרייז-די למשל, על גב החלק המקשר בין הצלחת לבין הגוף המרכזי.
המונח "דחף" משמש גם בתור מדד קבוע בכל הספינות במסע בין כוכבים לציון מהירות, או כוח שמפעיל המנוע: "הגה, עבור לדחף מלא" או "רד לחצי דחף".
למרבית הספינות ישנם גם מדחפים - מעין מנועי גיבוי שמתייחסים אליהם לעיתים בתור "מדחפי תמרון".
כפי הנראה, לכל ספינה יש כמה מנועים כאלה, העוזרים לה לבצע תמרונים מורכבים, ובמקרה הצורך מניעים את הספינה עד להשבת המנוע האמיתי או כשנדרשת טיסה איטית ועדינה במיוחד.
לספינות המסוגלות לבצע נחיתה מלאה על פני כוכב לכת ישנו גם סט של מדחפים אטמוספיריים - מערכת מנועים המסוגלת לפעול בבטחה גם בסביבה אטמוספירית, סביבה שבה מנועי הדחף והתמרון לא מסוגלים לפעול כהלכה.
צורת התנועה הסטנדרטית של חלליות במסע בין כוכבים היא נסיעה בעל-חלל, תוך שימוש במנוע עיוות.
מרבית הגזעים המסוגלים למסע בין-כוכבי בגלקסיה, מסוגלים למעשה להשתמש בעל-חלל: עיוות המרחב ודחיסתו לפני הספינה על מנת לעבור מרחקים גדולים יותר במהירות.
בליבתו של כל "קנה מנוע" (Warp nacelle) מצוי "סליל העיוות" (Warp coil), המאפשר את יצירת שדה העיוות.
מהירות התנועה בעיוות נמדדת ב"מקדם עיוות" (Warp factor), שהוא כנראה מדד לרמת הדחיסה שמייצרת הספינה.
ע"פ מסע בין כוכבים: אנטרפרייז, ההגעה בשנות השלושים של המאה ה-22 אל מעבר לעיוות 5 מקבילה לשבירת מחסום הקול בידי צ'אק ייגר; ע"פ מסע בין כוכבים: וויאג'ר, הגעה לעיוות 10 אינה אפשרית (בדומה לנסיעה במהירות האור), משום שאז "אתה פשוט תהיה למשך כמה שניות, ובכן, בכל מקום ביקום".
עם זאת, צוות וויאג'ר ביצעו מספר ניסויים והצליחו להניע מעבורת במהירות עיוות 10, אך הדבר גרם לתופעות ביולוגיות שונות אצל לוטננט פאריס וקפטן ג'יינוואי, ולכן הרעיון הוזנח.
מכיוון שהגבול העליון של הינע העיוות הוא עיוות 10, מינים הרוצים לנסוע במהירויות גבוהות אף יותר זקוקים להינע העל-עיוות.
בצורת תנועה זו, הספינה לא דוחסת את המרחב שלפניה אלא למעשה פותחת נתיב הדומה לחור תולעת, הנקרא "מסדרון על-עיוות" (Transwarp conduit), באמצעות רכיב מנוע הנקרא "סליל על-עיוות" (Transwarp coil), זאת בדומה לסלילי העיוות המצויים בכל מנועי העיוות.
הבורג הם דוגמה לגזע המחזיק בטכנולוגיית על-עיוות.
במסע בין כוכבים: וויאג'ר, מופיעה ספינה המצוידת בהינע "זרם קוונטי".
אף על פי שמתברר כי מדובר בתכסיס והספינה המדוברת אינה שייכת לצי הכוכבים כלל, צוות הוויאג'ר מצליח להנציל (אנ') חלק מהידע שרכשו במהלך שהותם על הספינה ולבנות מנוע דומה על סיפון הוויאג'ר.
בהפעלה מתברר כי למנוע תכונות דומות לאלו של הינע העל-עיוות, אך במקום ליצור מסדרון על-עיוות, הינע הזרם הקוונטי משנה את מרקם המרחב-זמן עצמו על מנת להגיע למהירות הגדולה פי 50 מיליון ממהירות האור, ויוצר מנהרה בתת-חלל.
עם זאת, על מנת ששדה הזרם יישאר יציב נדרשת הספינה המפעילה להתאים אותו כל הזמן על מנת שלא יצא מאיזון והספינה תיפלט מהמנהרה במהירות מסוכנת ביותר, דבר שהופך את הינע הזרם הקוונטי ללא אמין.
במסע בין כוכבים: וויאג'ר, מופיע מין בשם סיקאריאנים, המחזייק ברשותו בידע המאפשר טלפורטציה מיידית לטווח של עד 40,000 שנות אור.
באמצעות שימוש בבועת תת-חלל, הטכנולוגיה מסוגלת לקפל את המרחב ולהעביר את המשתמש כהרף עין מרחקים עצומים.
סדרות מסע בין כוכבים השונות ידועות גם בכלי הנשק המגוונים שהם מציגים.
מרבית הציבילזציות המפותחות משתמשות בנשקי אנרגיה שונים כאמצעי הלחימה הראשי שלהן.
הפייזר הוא הנשק הסטנדרטי בצי הכוכבים, שכנראה התפתח מהלייזר - כשם שהלה התפתח מין המייזר.
הפייזרים כנשק אישי מונפקים בדרך כלל כנשק חד-ידני דמוי אקדח, אך מפעם לפעם מופיעים גם רובי פייזר (Phaser rifles), שהם בעלי גוף ארוך יותר ועוצמה גבוהה יותר.
לפייזר סימן-3 - המערכת הסטנדרטית של צי הכוכבים - יש כ-20 דרגות של חוזק, הנעות מ"הלם" ("Stun") קל עד לדרגת "הרג" ("Kill") המאדה את המטרה.
אף על פי שמכנים את הפליטה של הפייזר "קרן" ("Beam"), במבט מוקפד ניתן לראות שהפייזר למעשה משחרר פולסים.
על הספינות של צי הכוכבים מותקנות בדרך כלל כמה סוללות פייזרים (Phaser arrays), החזקות מן הפייזר הידני פי מאות ואלפי מונים.
הן מאוישות כל אחת בצוות של כמה מפעילים; אך אף על פי כן, הן נשלטות מהגשר: מעמדת הנווט (מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית) או מהעמדה הטקטית (מסע בין כוכבים: הדור הבא, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: וויאג'ר).
אש הסוללות מדויקת ביותר - דיוק הקרן לא מספיק רק ללחימה בחלל, אלא גם לכרייה ואפילו ל"הפגזת חופים" המכוונת - ופוגעת - באדם בודד, וכל זאת ממסלול הקפה.
הרומולאנים, הקלינגונים והקרדאסים משתמשים במשבשים, כלי נשק היורה אלומות אנרגיה אף הוא.
לעומת זאת, המשבש לא גורם לכוויות - שלא כמו הפייזר - אלא מפרק את המבנה המולקולרי של המטרה.
המשבש פשוט מבחינה הנדסית ביחס לפייזר, דבר המתבטא, משל, בעובדה למשבש יש רק שני מצבים - הלם והרג.
עובדה זאת, בשילוב עם השמועה (הנכונה כנראה) שפגיעת משבש גורמת סבל קשה-מנשוא, הובילו לפסילת המשבש כ"לא-מוסרי".
כמו הפייזר, גם למשבש גרסה מוגדלת הנישאת על ידי ספינות חלל.
בד בבד עם כלי הנשק מבוססי האנרגיה, מופיעים במסע בין כוכבים גם כלי נשק המבוססים על קלע, שלעיתים אף מתפוצץ בקרבת המטרה.
טורפדו הפוטון הוא הנשק המשני של מרבית החלליות במסע בין כוכבים, והוא כנראה פיתוח (המותאם לשימוש בחלל החיצון) של קונספט ה"טורפדו", לאמור - מתקן בעל הנעה עצמית המשוגר מצינור ומתפוצץ ליד מטרתו.
לטורפדו המקובל בצי הכוכבים עוצמת פיצוץ של כ-25 איזוטונים, המושגת על ידי תגובת חומר/אנטי-חומר; הטווח הממוצע בחלל הוא כ-300,000 קילומטרים.
ממדי הטורפדו הם כשני מטרים לאורך, כשישים ס"מ רוחב וארבעים ס"מ לגובה.
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מוזכרת גרסת רימון של הטורפדות, המיועדת לשימוש אישי ומכונה "רימוני פוטון אישיים".
המוקשים משלימים (ביחד עם סוללות הפייזרים והטורפדות) את ארסנל החימוש ה"ימי" במסע בין כוכבים.
בניגוד לכלים האחרים, המוקשים אינם מיועדים לשימוש במהלך חילופי אש, אלא - כשמם - למיקוש: באזורי גבול, להגנה על מתקנים אסטרטגיים וכאמצעי בלוחמת קרקע.
ייחודם של מוקשי התת-חלל נובע מהעובדה שהם אינם נמצאים בשגרה במרחב-זמן הנורמלי: הם נמצאים בשכבה נפרדת, הקרויה תת-חלל, של המרחב; שכבה זו היא המאפשרת את דחיסת המרחב עבור שיוט בעל-חלל, ואובייקטים הנמצאים בה אינם נקלטים בחיישנים הרגילים.
המוקשים מתוכננים כך שיגיחו מהתת-חלל כאשר ספינה זרה עוברת לידם ויתפוצצו תוך גרימת נזק רב.
למוקשים אלו גם גרסה מוקטנת, המיועדת לשימוש בסכסוכים קרקעיים.
כמו "אחיהם הגדולים", גם המוקשים האלו מוחבאים בתת-חלל ומגיחים ממנו בהפתעה - אך מוקשים אלו הם נגד-אדם או נגד-רק"ם, ולא נגד ספינות חלל.
עקב מנהגם להיעלם ולהופיע במקומות באופן בלתי צפוי, מכנים אותם קציני צי הכוכבים "הודינים".
במסע בין כוכבים: וויאג'ר מופיע מין בשם קרנים.
הקרנים מחזיקים בידע תאורטי ומעשי רב מאוד בכל הנוגע למכניקת זמן, והספינות שלהם (בקווי הזמן בהם האימפריה הקרנית היא מעצמה) מצוידות בטורפדות בעלות ראש חץ זמני.
טורפדות אלה נמצאות במצב של שטף זמני (Temporal flux) מתמיד, המונע ממגינים רגילים - משמע, כאלה שאינם מותאמים להגנה מהשפעות של התעסקות עם הזמן - לחסום אותם.
לטורפדות האלה פגיעה "מרושעת" במיוחד, משום שראש החץ שלהם פולט קרינה רבה וחלקיקי כרוניטון, הגורמים להשפעות חמורות וארוכות-טווח (בדומה לראש גרעיני).
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מופיע ה-TR-116: רובה קליעי המיועד לפעולה באזורים בהם נמצאים שדה שיכוך או קרינה רדיוגנית, המשבשים את פעולתם של פייזרים רגילים והופכים אותם, למעשה, לחסרי תועלת.
ה-TR-116 יורה בעזרת תגובה כימית קליעי טריטניום (שקוטרם כס"מ וחצי, ואורכם כחמישה ס"מ) - גרסת המאה ה-24 לנשק חם.
הרובה פותח על ידי טקטיקה - האגף בצי הכוכבים האמון על פיתוח היכולת הקרבית של הצי - במחצית השנייה של המאה ה-24 כמענה לבעיות הנ"ל, אך מעולם לא יוצר בהיקף מלא ולמעשה ננטש לאחר פיתוח הפייזר המתחדש (Regenerative phaser) ופייזר הדחיסה (Compression phaser rifle).
במסע בין כוכבים מוצגת אחת הטכנולוגיות בשימוש התכוף ביותר: טכנולוגיית שדה-הכוח.
באופן כללי, שדה כוח הוא צורה של שדה אלקטרומגנטי המסוגל (בדומה לחלון פלזמה) להדוף חומר פיזי וקרני אור הפוגעים בו, ומתפקד בתור מחסום בלתי-נראה.
את השדה מייצר גנרטור ייעודי.
בדרך כלל, לשדות הכוח יכולת ספיגה מוגבלת, ולאחר מספר מוגבל של פגיעות הם עלולים לקרוס.
שדות-הכוח מופיעים לעיתים מזומנות כמגנים של ספינות בין-כוכביות ומתקנים שונים.
המגן הממוצע (משמע, המגן הסטנדרטי בספינות צי הכוכבים) מסוגל לעמוד באש סוללות פייזר, משבשים וטורפדות פוטונים - כלי הנשק המקובלים בלוחמת חלל במאה ה-24. חוזק המגן נמדד באחוזים ומנוטר מהעמדה הטקטית על הגשר.
למגנים תפקיד כפול: במקביל לתפקידם הברור בהדיפת אש עוינת, הם מונעים חדירה של גופים זרים המזיקים לגוף הספינה - אטמוספירה עוינת ואפילו מים בעומק של למעלה מ-300 מטרים (מעל 29 אטמוספירות).
המגנים מחולקים למספר גזרות, שהנפוצה שבהן היא: מגינים קדמיים (Forward shields) - החזקים והגדולים ביותר, ומגיני ימין (Starboard), שמאל (Port), גב (Dorsal), גחון (Ventral) וירכתיים (Aft).
המגנים מוקרנים מצלחת הדפלקטור או ממערך של גנרטורים קטנים יותר על הגוף.
המגינים חוסמים קרני משגרים, ולכן יש צורך להורידם על מנת לבצע שיגורים אל או מהספינה - עובדה זו נוצלה במספר מקרים על ידי ספינות קטנות על מנת להשמיד ספינות גדולות וחזקות מהן.
לאחר שחוזק המגן מדלדל עד כדי נפילה, יש צורך לתקן את הגנרטורים ולאתחל אותם לפני שתוכל הספינה להשתמש בהם שוב.
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מוזכרים גם "שדות כוח אישיים", כנראה גרסה ניידת של הגנרטורים המותאמת לנשיאה ועמידה לכלי נשק ידניים סטנדרטיים.
המגינים המתחדשים הם דגם ייחודי ומתקדם, המופיע רק בשמו במסע בין כוכבים: וויאג'ר, המותקן על סיפון האב-טיפוס "יו-אס-אס פרומתאוס".
בניגוד למגינים הרגילים שאינם מסוגלים לשחזר את רמתם המקורית בלא שיבוצע בהם תיקון, המגינים המתחדשים מסוגלים כפי הנראה להתחדש באופן אוטומטי ואפילו תוך כדי הקרב.
דגם זה הוא שכלול של טכניקה המיועדת ללחימה בבורג, שיכולת ההתאמה המתקדמת שלהם מונעת התגוננות בעזרת מגינים בעלי תדר אחד (שכן קוביות הבורג מסוגלות להתאים את תדרי הפייזרים שלהן במהירות מסחררת).
מגינים אלו משנים את התדר בו הם משודרים באופן אוטומטי.
שדות הכוח לשלמות מבנית הם שדות בשימוש תמידי המיועדים לחזק את גוף הספינה.
הם מסייעים לסגסוגת המצפה את גוף הספינה לעמוד בלחצים השונים הפועלים עליה, בפריקות האנרגטיות ובפגיעות הנשק שהיא עשויה להיתקל בהם.
מעשי חבלה למיניהם פוגעים בדרך כלל קודם כל ביציבות השדה לשלמות מבנית.
כאשר ניבעת פרצה בגוף הספינה, מופעלים מיד שדות כוח לשעת-חירום - שדות כוח הנפרשים על הפרצה ומונעים ממנה לרוקן את האוויר (וכן חפצים ואנשי-צוות) מהאזור בשל הפרשי הלחצים.
בנוסף למגינים והשדות לשלמות מבנית, הספינות השונות ביקום מסע בין כוכבים עושות שימוש דרך קבע במגוון שדות כוח.
המרפאות והמעבדות השונות במסע בין כוכבים עושות שימוש תכוף ומועיל ביותר במגוון שדות הכוח העומדים לרשותם, והם משלימים פעמים רבות את עבודתו של הרופא או החוקר ומייתרים את הצורך באנשים נוספים על מנת לסייע לו בעבודתו התקינה.
שני השדות בשימוש התכוף ביותר הם:
שדה כפייה ( Restraining field) - שדה זה מוטל על חולה ומרתק אותו למקומו עד לסיום הפעולה הניתוחית, בדומה לרצועות קשירה.
שדה זה מדויק ביותר, ומופעל רק בעת שהחולה מבצע פעולה אקטיבית ומנסה להתיישב, להתגלגל, לבעוט או כל פעולה אחרת אשר תפגע בטיפול.
שדה הסגר (Quarantine field) - שדה המיועד, כפי ששמו מעיד, להטלת הסגר על אזור מסוים הנגוע בדבר-מה המסכן את הספינה או את צוותה: אטמוספירה שאינה מתאימה לקיום חיים, מחוללי מחלות הנישאים באוויר, פריקות חשמליות ואפילו ננובוטים.
שדה הנמצא בשימוש בעיקר בקרב כוחות האבטחה של צי הכוכבים.
שדה זה משמש לסגירת אדם, בעל חיים או אובייקט מסוים בחלל בלא שיוכל לצאת ממנו.
נפוץ בעיקר במכניזם הנעילה של תאי המעצר במתקנים שונים, וכאמצעי עזר במרדפים אחר חשודים בתוך מבנה.
יש להזכיר גם את שדה הפיזור (Scuttering field), "אחיו הקטן" של שדה השיכוך, הבולם באופן ספציפי העברת מידע בינו לבין העולם החיצון - קריאות קשר, סריקות חיישנים וקרני משגרים.
נוסף על שדות הכוח, במסע בין כוכבים נעשה שימוש מדי פעם בפעם בשדות קרינה, ממקור טבעי או ממקור מלאכותי.
קרינת טטריון (Tetrion radiation) - קרינה המשבשת באורח קריטי כל צורה של הנעה - דחף או עיוות.
שדות טטריון בחלל מגבילים לעיתים את האזורים המאפשרים שיוט בעל-חלל למסדרונות צרים - דבר ההופך אותם מחד למיקום אסטרטגי ומאידך לסכנה קבועה לתת-חלל בהם.
ספינה (בייחוד קטנות, למשל מעבורות) הפוגעת בשדה טטריון עשויה לסבול מנזק פיזי למערכותיה ואף לגוף הספינה עצמו.
קרינה רדיוגנית - מעין קרינה רדיואקטיבית שפעולתה על טכנולוגיה דומה לזו של שדה השיכוך.
בנוסף, חשיפה ממושכת אליה, בדומה לחשיפה לקרינה, עשויה לגרום נזקים גופניים ואפילו גנטיים.
קרינת תטא - קרינה הנפלטת מפסולת התאיינות חומר/אנטי חומר שלא טופלה כהלכה.
קרינה זו מסוכנת ביותר, וחשיפה בת כמה שעות מסוגלת לגרום לנזקים רציניים המתבטאים גם חיצונית, ביבלות.
אדם הנחשף חשיפת-יתר לקרינת תטא - למשל, פועל ליבה - עובר שינוי קיצוני ברמה הגנטית; המיילון מכנים אותם "וא'האר".
כמו כן, ריכוזים גבוהים של קרינה זו מפריעים לשדות עיוות לפעול כהלכה.
במסע בין כוכבים: אנטרפרייז, המתרחשת באמצע המאה ה-22, צי הכוכבים בפרט והאנושות בכלל עדיין לא השיגו שליטה בטכנולוגיית שדה-הכוח.
אי לכך, המיגון המרכזי של האנטרפרייז הוא קיטוב המעטפת, משמע - העברת זרם אלקטרומגנטי בציפוי החיצוני של גוף הספינה כך שהוא יהפוך, למעשה, למגנט אחד גדול; וכמו לכל מגנט, גם לציפוי המקוטב יש מטען חשמלי, תכונה העוזרת לו להדוף נשק מבוסס־פלזמה, האיום העיקרי על ספינות כדור הארץ באותם ימים.
בפרק הסיום של מסע בין כוכבים: וויאג'ר, אדמירל ג'ינווי מן העתיד מביאה עמה טכנולוגיה מתקדמת בכ-30 שנה, שפותחה ללוחמה נגד הבורג - שריון מעטפת.
מדובר במערך של קינים על גוף הספינה, הפורסים בהינתן הפקודה שריון לוחות מתקדם המכסה את כל הספינה, מן הגשר ועד לקני המנוע.
שריון זה עמיד ביותר אפילו לכלי נשק בני-זמנו, ולא כל שכן לנשק המפגר בשלושים שנה יחסית אליו.
התת-חלל הוא שכבה נפרדת של המרחב-זמן.
שכבה זו היא המאפשרת את דחיסת המרחב עבור שיוט בעל-חלל, ואובייקטים הנמצאים בה אינם נקלטים בחיישנים הרגילים - בין אם הם קטנים כמוקש ובין אם הם גדולים כספינה.
אחד השימושים המרכזיים של התת-חלל הוא תווך לתדרי הקשר המשמשים את המינים השונים.
באמצעות שליחת האותות בתת-חלל ניתן להגיע למרחקים גדולים בהרבה מכל תקשורת בתחום התת-אדום בלא שהאות יידהה - ספינת סיור קטנה מסוגל לשמור על קשר תת-חלל רציף עם כוכב במשך חודש של מסע בעיוות כמעט מקסימלי, ללא כל ממסר ביניהם.
בכל ספינה מוצבת מערכת קשר, המופעלת בידי קצין הקשר (מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית ומסע בין כוכבים: אנרטרפרייז) או בידי הקצין הטקטי או קצין המבצעים (מסע בין כוכבים: הדור הבא, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: וויאג'ר).
כאנטנה לשידור ולקליטה משמשת צלחת הדפלקטור, או משואה אוטומטית במקרה חירום.
בנוסף למערכת התקשורת, יקום מסע בין כוכבים מציג גם מערכת קשר אישי, המשמשת לתקשורת בין יחידים או בין יחיד לספינה.
במאות ה-22 וה-23, בהן מתרחשות מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית ומסע בין כוכבים: אנרטרפרייז, טרם פותח תג-הקשר, ולכן מופיעות בהן בנפרד מערכת קשר-פנים ומערכת תקשורת מחוץ לכלי.
קשר-פנים - כאשר אנשים בתוך הספינה רוצים ליצור קשר, הם משתמשים ב"ממשקי הקשר" המפוזרים ברחבי הספינה - על הקירות במסדרונות (במרווחים קבועים), במגורי אנשי הצוות ובעמדות מפתח.
אחד מכלי המחקר האסטרונומיים המרכזיים של צי הכוכבים הן תחנות חלל לא-מאוישות המפוזרות ברחבי הפדרציה, שעליהן מגוון מכשירים המסוגלים לצפות בכוכבים ותופעות חלליות אחרות.
התחנות פועלות כרדיו-טלסקופים, אך במקום לסרוק את הספקטרום התת-אדום הן מאזינות לתדרי התת-חלל.
האנטנות שעל המצפים מדויקות מספיק על מנת לספק תמונות מדויקות של מתקנים קרקעיים במרחק עשרות שנות אור, יכולת שהעמידה אחדים מהם במרכזן של מספר פרשיות ריגול.
הטרייקורדר הרפואי הוא מכשיר עזר של הרופא, שמסייע לו לנתח את מדדי־החיים של המטופל.
הטרייקורדר מסוגל להבחין בממדי קצב לב, הזעה, לחץ דם, סוכר בדם, מתח, חרדה ועוד.
לטרייקורדר מעין מכשיר קטן שאותו הרופא יכול לכוון לחלקים מסוימים בגוף המטופל ולאבחן אותם.
ההייפו־מזרק הוא מכשיר הטוען בתוכו שלל זריקות ותמיסות שאותן יכול הרופא להזריק למטופל בלחיצה.
הרופא מזין למכשיר את סוג החומר שאותו הוא רוצה שיוזרק, והמזרק מכין אותו לרופא מיד.
בעזרת ההייפו-מזרק ניתן להזריק למטופל גם דרך בגדים, דבר המועיל מאוד בזמני חירום רפואי.
מקרני ההולוגרמות מהווים חלק משמעותי ממסע בין כוכבים: הדור הבא והלאה.
מקרני ההולוגרמות משמים למחקר מדעי ולעזרה בדימוי סביבות ודמויות לפני יציאה למשימה, אך בעיקר לצורכי הנאה ושעשוע.
ההולודקים הם חדרים ייעודיים בהם נמצאים מספר מקרני הולוגרמות כמו גם שדות כוח ומשכפלי חומר.
כל אלה מסייעים ביצירת סביבות מלאכותיות שמדמות בצורה מדויקת סביבות אמיתיות.
להולודק רצפה מיוחדת הדומה להליכון, ובעזרתה מי שנמצא בהולודק יכול לגמוע מרחקים ארוכים מבלי להיתקל בקירות או לצאת מגבולות החדר.
שדות הכוח נותנים לחפצים מימד מוצק, ובכך ניתן לגעת ולהשתמש בחפצים בהולודק.
שיגור מאתר- לאתר הוא שיגור קצר־טווח המשמש בדרך כלל להעברת אנשים וחפצים ממקום למקום בתוך ספינות חלל, ועיקר השימוש בו הוא במצבי חירום.
קרן הגרירה היא קרן אנרגיה המשמשת ספינות חלל בעיקר.
היא מאפשרת להן לגרור ולהזיז מעבורות, פסולת חלל, ספינות חלל אחרות וכל עצם אחר הקטן מהן.
קרן הגרירה משמשת בעיקר לתפיסה של עבריינים ולהובלת עצמים שאיבדו שליטה.
טכנובלייד היה כינויו של יוטיובר אמריקאי ואושיית רשת.
הוא היה ידוע בעיקר בזכות סרטוני מיינקראפט שלו, השידורים החיים בערוץ היוטיוב שלו, המעורבות שלו בשרת המיינקראפט Dream SMP ורצף הניצחונות הגבוה ביותר במשחק שנקרא Bed Wars בשרת Hypixel.
אלכס מת ב-1 ביולי 2022 בעקבות מחלת הסרטן.
אתרים אחרים טוענים כי המוות שלו רק נחשף בתאריך זה.
נכון ל-21 ביוני 2025, יש לו 20.5 מיליון מנויים בערוץ היוטיוב שלו ובערך אלף סרטונים.
לאחר מותו של אלכס, הופצו ברשתות החברתיות מסרים כגון: "טכנובלייד אף פעם לא מת" (Technoblade never dies), ציטוט שנהג להגיד בסרטונים רבים שהעלה.
בסרט "מיינקראפט: הסרט",שיצא ב-3 באפריל 2025, הוצגה מחווה לטכנובלייד לפי בקשתו של סבסטיאן הנסן, כאשר מוצג חזיר עם כתר מתהלך בכפר.
לאחר מותו, אביו, שידוע בכינוי "Technodad" התחיל להעלות סרטונים המדברים על אלכס ועל ערוץ היוטיוב שלו.