tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זכיינים חדשים נדרשים לעבור הכשרה של 22 יום במשרד הראשי בסיקטיבקר ואישור פתיחת פיצריה במקום נבחר מתקבל רק לאחר שניסו את כוחם בעיירה קטנה.
החברה מפתחת פרויקטי עיצוב של מתחמים לזכיינים, מסדירה רכישת מוצרים ומסייעת בהכשרת עובדים.
מבנה נפרד "דודו בקרה" (Додо Контроллинг) אחראי על הבקרה על עבודתו של הזכיין.
דוד (דודו) הררי (נולד ב-17 באוגוסט 1945) הוא מנהל ישראלי; שימש מנכ"ל החברה לפיתוח עכו העתיקה.
הררי נולד ב-17 באוגוסט 1945 במראקש, ובשנת 1955 עלה לארץ ולמד בתיכון קריית חיים.
באוגוסט 1963 התגייס לצה"ל והצטרף לחיל הים.
סיים קורס קצינים ובדצמבר 1968 השתתף במבצע נועה על סיפון אח"י חרב.
בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כמפקד משאבי אנוש של כלל הזירה הדרומית בדרגת סגן אלוף, ובאוגוסט 1989 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו הוא שימש כסמנכ"ל מילוז ומילואות צפון עד ספטמבר 1993, ולאחר מכן מונה למנכ"ל החברה לפיתוח עכו העתיקה, אשר במהלך השנים משרד התיירות הרחיב את תחום אחריותה והיא הפכה לחברה לפיתוח עכו העתיקה ונצרת.
במהלך תפקידו כמנכ"ל החברה לפיתוח עכו הביא לפיתוח מואץ של עכו העתיקה ולהפיכת העיר לעיר תיירות מובהקת.
בין הפרויקטים החשובים שהוא הוביל נמנים: שיפוץ ושיחזור אולמות האבירים (המצודה ההוספיטאלרית + מצודת אל ג'זאר), שיקום כלא עכו, גילוי מנהרת הטמפלרים, שחזור החמאם הטורקי, הקמת מרכז מבקרים בעכו העתיקה ופיתוח קו שייט עכו–חיפה.
בנוסף, הוא הצליח להביא להכרזת אונסק"ו על העיר כעיר לשימור מורשת תרבות עולמית , ובכך הייתה העיר הראשונה בארץ שקיבלה את המעמד הזה בטקס של אונסק"ו בהלסינקי.
בין השנים 1992–1994 הוא שימש כנשיא מועדון "רוטרי" בעכו.
הררי שימש במשך כ-25 שנה כסגן-יו"ר פסטיבל עכו, ובשנת 2019 אף קיבל את אות יקיר פסטיבל עכו על פעילותו.
בנוסף, הוא שימש כחבר דירקטוריון של הרובע היהודי בירושלים ושל חברת אתרים בתל אביב ומשמש עד היום כחבר דירקטוריון של מכללת ארז, וחבר בוועדת אונסק"ו בישראל.
דודו גיורגסקו (ברומנית: Dudu Georgescu; נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא כדורגלן ומאמן עבר רומני.
גיורגסקו נולד בבוקרשט ב-1 בספטמבר 1950. הוא החל את הקריירה שלו בפרוגרסול בוקרשט, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית בניצחון 3–0 על CSU קראיובה, ושיחק כבלם.
לאחר ששיחק בפרוגרסול בשתי הליגות הראשונות במשך כמה שנים, הוא שיחק לזמן קצר ברשיטה, שם כבש 7 שערים ב-12 משחקי ליגת העל, כולל צמד בניצחון 4–1 על דינמו בוקרשט.
הופעתו נגד דינמו הרשימה את הנהלת הקבוצה, והם רכשו את גיורגסקו ב-1973.
הוא שיחק בקבוצה במשך 10 עונות, בהן זכה בארבע אליפויות ליגה (מתוכן היה מלך השערים של הקבוצה בשלוש הראשונות) ובגביע אחד בשנת 1982, לאחר שבגמר כבש צמד בניצחון 3–2 על באיה מארה.
גיורגסקו היה מלך השערים של הליגה ארבע פעמים רצופות מ-1975 עד 1978, וזכה בנעל הזהב האירופית ב-1975 (33 שערים) וב-1977 (47 שערים).
גיורגסקו זכה בפרס כדורגלן השנה הרומני ב-1976 והיה מועמד שלוש פעמים לכדור הזהב.
עם 207 שערים (כולל 9 בדרבי נגד סטיאווה בוקרשט) ב-260 משחקי ליגה, גיורגסקו הוא מלך השערים של דינמו בוקרשט בכל הזמנים, ושיחק 23 משחקים וכבש 17 שערים בתחרויות אירופיות עבור המועדון.
לאחר תקופתו בדינמו בוקרשט שיחק גיורגסקו בבקאו, גלוריה בוזאו ופלאקרה מורני, ושבר שיא של 252 שערים ב-371 משחקים בליגת העל הרומנית.
גיורגסקו סיים את הקריירה ב-1988, לאחר ששיחק שתי עונות בליגה השלישית במדי מוסקלול קמפולונג ואוניריה אורזיצ'ן.
הליגה הרומנית השנייה בכדורגל: 1969/70
מלך השערים של דינמו בוקרשט בכל הזמנים: 207 שערים
מלך השערים של ליגת העל הרומנית בכל הזמנים: 252 שערים
דודו כהן (נולד ב-5 באפריל 1977) הוא ראש עיריית טירת כרמל.
לאורי כהן ובתיה למשפחת עפרוני שעלו ממרוקו ומעיראק.
למד בבית הספר ממ"ד אריאל (כיום אפרים צמח) ובית ספר דגניה בעיר.
בתיכון דתי יבנה בחיפה ובבית הספר הטכני של חיל האוויר.
התגייס לצה"ל שירת במערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, כקצין בקבע שימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה במערך הנ"מ פיקד על עשרות חיילים ביחידות שדה ובהמשך שימש כקצין פרויקט במספר פרויקטים מרכזיים במטה החיל ועסק באפיון ורכש של מערכות נשק מתקדמות.
השתחרר לאחר 8 שנים בדרגת סרן.
לאחר שירותו הצבאי התגייס לשב"כ שם שירת במשך 18 שנים כרכז מודיעין גאוגרפי ובתפקידים נוספים.
עמד בראש קהילת אם הבנים בטירת כרמל.
היה פעיל במתנ"ס בהיבטים של אומנות, תרבות, מוזיקה ואקטואליה והיה ממקימי "סוסיתא בר" הפאב הקהילתי שפעל במרכז המסחרי בעיר.
ביולי 2023 הודיע כהן על מועמדותו לראשות עיריית טירת כרמל, רץ עצמאית ברשימת "טירת כרמל שלנו" וזכה בסיבוב הראשון ב-36.8% מן הקולות.
בסיבוב השני התמודד מול אלי כהן וניצח לאחר שזכה ב-61.5% מהקולות.
רשימתו זכתה לארבעה מנדטים בבחירות.
הוא בעל תואר שני בממשל והתמחות במדיניות ציבורית ושיווק פוליטי מאוניברסיטת רייכמן בהרצליה ובעל תואר ראשון במדעי המדינה ומזרחנות מאוניברסיטת חיפה.
דוד (דודו) כהן (נולד בשנת 1976) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת אורי.
קודם לכן שימש סגן מפקד עוצבת אדום, מפקד בא"ח גבעתי ומפקד גדוד 906.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1994 שובץ כהן בחטיבת גבעתי, התקבל לפלס"ר גבעתי, ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדוד צבר.
בשנים 2012–2014 שימש כמפקד גדוד 906, והוביל אותו בלחימה ברצועת עזה במבצע צוק איתן.
בשנים 2014–2016 שימש כמפקד בא"ח גבעתי ולאחר מכן שימש כסגן מפקד עוצבת אדום.
לאחר תום תפקידו השתחרר מצה"ל.
במלחמת חרבות ברזל שימש כראש מטה חטיבת גבעתי.
בשנת 2024 מונה למפקד חטיבת אורי.
דודו (דוד) דיין (נולד ב-19 במרץ 1935) הוא עיתונאי, שדרן רדיו, סופר ומרצה ישראלי.
דיין עבד בגלי צה"ל במשך כ-40 שנה.
דיין נולד בתל אביב ב-1935 להורים ילידי סוריה.
בצעירותו, נאלץ דיין לסייע בפרנסת המשפחה ולמד בתיכון ערב.
לאחר שחרורו, היה סגן עורך הירחון "במחנה גדנ"ע".
היה מראשוני העובדים בתחנת השידור גלי צה"ל, שם ערך, בין היתר, את תוכנית הגדנ"ע "חץ וקשת".
לאחר מכן היה עורך משנה של השבועון "במחנה".
בשנים 1981–1982 היה שליח עלייה באנגליה.
דיין החל את הקריירה העיתונאית שלו עוד כתלמיד, כאשר התקבל לעבודה ככתב צעיר בעיתון "במחנה גדנ"ע".
לאחר שחרורו מצה"ל, המשיך לעבוד בעיתון ובמקביל החל לערוך תוכנית בגלי צה"ל בשם "חץ וקשת - המיקרופון לרשות הגדנ"ע".
דיין ערך בגלי צה"ל יום שידורים מיוחד לעידוד סובלנות בין חילוניים לדתיים.
דיין כתב קרוב ל-20 ספרים בנושאי צבא וביטחון וגם ספרי ילדים.
ספרו הראשון, "מחרמון עד סואץ: קורות מלחמת ששת הימים" (1967), זכה להצלחה רבה.
"מחרמון עד סואץ": קורות מלחמת ששת הימים (1967).
"ביטחון ללא שלום": סיפורן של 20 שנים לוהטות (1968).
"חבורת פיקי-אתי והבית המסתורי" (1971).
"עושים מדינה": 120 סיפורים וגילויים של לוחמי מחתרת, העפלה ומלחמה מהסדרה ששודרה בגל"צ (1991).
חשיפת פרשת "גיבור ישראל מזויף"
במסגרת תחקיר לסדרה "עושים מדינה", חשף דיין סיפור שערורייתי אודות יאיר רחלי, בעל עיטור גבורה ממלחמת העצמאות.
דיין גילה כי רחלי הודה שהסיפור שזיכה אותו באות הגבורה היה "בלוף".
על אף הפוטנציאל לחשיפה תקשורתית ארצית, דיין החליט לגנוז את הסיפור מטעמים מוסריים, מחשש לפגיעה באמון הציבור בגיבורי ישראל אחרים.
פרס סוקולוב (1993) על הסדרה הדוקומנטרית שלו "עושים מדינה".
פרס הרצל לעיתונות מטעם 'מועדון היקב' של ח"כ מיכה תיסר
דודי סלע (נולד ב-4 באפריל 1985) הוא טניסאי ישראלי, שחקן נבחרת גביע דייוויס של ישראל ואלוף ישראל.
דורג בשיאו במקום 29 בדירוג העולמי ביולי 2009, שלישי בכל הזמנים בין הישראלים בדירוג לגברים יחידים, אחרי עמוס מנסדורף ושלמה גליקשטיין.
הישגי השיא שלו בטורנירים מהדרגה הראשונה הם העפלה לשלב שמינית הגמר (סיבוב רביעי) בטורניר גראנד סלאם (וימבלדון 2009) והגעה לגמר בטורניר ATP (בייג'ינג 2008 ואטלנטה 2014).
סלע זכה ב-23 תארים בסבב המקצועני, כולם בטורנירים מהדרג השני (צ'אלנג'ר), והוא נמצא במקום השני בעולם במספר הזכיות בטורנירים מדרג זה.
סלע שיחק בנבחרת ישראל בגביע דייוויס בשנים 2005–2019, והיווה חלק חשוב בנבחרת שהעפילה לחצי גמר גביע דייוויס בשנת 2009.
סלע נולד בקריית שמונה, גדל והתחנך בתל אביב.
עוד מגיל צעיר החל לשחק טניס בעידוד הוריו.
אחיו הגדול עופר היה אף הוא שחקן מקצועני ודורג בשיאו במקום ה-236 בעולם.
סלע נשוי למרינה ולהם שלושה ילדים.
ב-5 במרץ 2006 דורג סלע במקום ה-186 בעולם, הדירוג הגבוה ביותר בין שחקני הטניס הישראליים באותה עת.
ב-22 בדצמבר באותה שנה זכה סלע באליפות ישראל לטניס כשגבר על נועם אוקון.
ב-7 באפריל גבר על אנדראס ספי האיטלקי (המדורג 91 בעולם) והעלה את נבחרת ישראל ליתרון 0:1 על נבחרת איטליה במסגרת הבית האירופי-אפריקני של גביע דייוויס.
בסופו של דבר הנבחרת הישראלית ניצחה ועלתה לשלב ההתמודדות על מקום בבית העליון.
החל מיוני 2007 חל שיפור משמעותי ברמת משחקו של סלע.
הוא הגיע לגמר טורניר צ'לנג'ר בקורדובה שבספרד, וב-22 ביולי ניצח בגמר טורניר טוליאטי ברוסיה.
באליפות ארצות הברית הפתוחה, אליה נכנס לאחר שלושה ניצחונות בשלב המוקדמות, הגיע סלע לסיבוב השני.
בעקבות הישגים אלו דורג סלע בספטמבר 2007 במקום ה-105 בעולם.
ב-23 בספטמבר 2007 הוביל סלע את נבחרת ישראל בטניס לעלייה לבית העליון בגביע דייוויס לראשונה זה 14 שנים.
במשחקי העלייה נגד נבחרת צ'ילה ניצח סלע את פרננדו גונזאלס, שדורג אז במקום ה-6 בעולם.
מיד לאחר ההישג בגביע דייוויס הגיע סלע גם להישג שיא בקריירה בטורניר מקצועני (ATP) - שלושה ניצחונות בטורניר שנערך בטוקיו הובילו אותו עד לשלב רבע הגמר, שבו נקטע רצף הניצחונות על ידי הצרפתי רישאר גאסקה, המדורג 13 בעולם.
בעקבות הישג זה נכנס סלע לראשונה בקריירה לרשימת 100 הטניסאים הטובים בעולם.
ב-28 באוקטובר 2007 זכה סלע בטורניר 'סיאול' (סך הפרסים בו 125 אלף דולר).
הוא ניצח בגמר את היווני קונסטנטינוס אקונומודיס ועלה למקום ה-73 בעולם.
ב-18 בנובמבר 2007 הפסיד סלע בגמר בטורניר 'טאיוואן' (סך פרסים - 50 אלף דולר) לטניסאי מקומי, אך למרות זאת התקדם בדירוג והגיע לדירוג 66 בעולם.
כמו כן, זכה סלע בטורניר הזוגות בטאיוואן עם שותפו ההודי סטפן אמריטראג' והתקדם בדירוג הזוגות של ה-ATP למקום 273 בעולם.
ב־25 בנובמבר 2007 זכה סלע בטורניר 'יוקוהמה' שמתקיים ביפן (סך הפרסים בו 35 אלף דולר).
הוא ניצח בגמר את היפני טאקאו סוזוקי והתקדם לדירוג 63 בעולם.
בעקבות הזכיות בטורנירי הצ'לנג'ר במשך שנת 2007 והתקופה הטובה בה הוא היה החליט סלע לשחק בעונת 2008 בטורנירים יוקרתיים יותר בסבב, כולל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם.
נוכח הציפיות הגבוהות, פתיחת העונה של סלע הייתה מאכזבת יחסית.
הוא לא הצליח לשפר את הישגו מן השנה הקודמת באליפות אוסטרליה הפתוחה, ופעם נוספת הודח בסיבוב השני.
בטורניר הזוגות, שבו שיתף פעולה עם הראל לוי, הודחו השניים כבר בסיבוב הראשון.
כמו כן הודח סלע בסיבוב הראשון של חמישה מהטורנירים בהם השתתף בין ינואר למרץ, ובכך איבד הזדמנות לצבור נקודות דירוג יקרות לקראת המשך השנה, שבה היה צריך להגן על הנקודות הרבות אותן צבר בשנה שעברה.
אחרי הפתיחה החלשה, רשם סלע בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס הישג גדול ראשון בסבב, כשניצח את הגרמני ניקולאס קיפר, המדורג 49 בעולם (בשיאו דורג 4 בעולם).
בטורניר מיאמי הגדול, שנחשב ל"גראנד סלאם החמישי", גבר סלע בסיבוב הראשון על הקוריאני טייק לי, המדורג 48 בעולם, והדהים בסיבוב השני כשניצח את טומי רוברדו, המדורג 14 בעולם.
בעקבות ניצחונות אלו סלע התקדם למקום ה-57 בדירוג העולמי.
בשלושת החודשים הבאים חזר סלע להפסיד בסיבובים הראשונים, ובין היתר הודח בסיבוב הראשון ברולאן גארוס ובווימבלדון.
בעקבות ירידתו בדירוג, לא הצליח סלע לעמוד בקריטריון הישראלי לאולימפיאדת בייג'ינג, שהיה מחמיר יותר (מקום 50 בדירוג העולמי) מהקריטריון הבינלאומי שנקבע על ידי הפדרציה הבינלאומית לטניס, שבו סלע הצליח לעמוד כאשר דורג במקום 65 בתאריך הקובע.
לפיכך החליט הוועד האולימפי בישראל לא לאשר את השתתפותו של סלע במשלחת האולימפית.
למרות התערבותו האישית של נשיא הפדרציה הבינלאומית לטניס, פרנצ'סקו ריצ'י ביטי, אשר אף פנה בעניין לנשיא המדינה שמעון פרס, לא שונתה ההחלטה, ונמנע מסלע בפעם השנייה להשתתף בטורניר האולימפי, לאחר שגם באולימפיאדת אתונה (2004) הוא עמד בקריטריון הבינלאומי אבל לא הצליח להשיג את הקריטריון הישראלי.
בעקבות התקופה החלשה בסבב ה-ATP חזר סלע לטורנירי הצ'לנג'ר הקטנים יותר.
ביולי הגיע סלע לחצי גמר טורניר צ'לנג'ר לקסינגטון בארצות הברית, ובראשית אוגוסט זכה בצ'לנג'ר ונקובר בקנדה.
בחודש ספטמבר 2008 הוביל סלע את נבחרת ישראל לניצחון על נבחרת פרו במסגרת גביע דייוויס ולהישארות בבית העליון.
הניצחון הישראלי בהתמודדות הובטח לאחר ניצחון של סלע ב-4 מערכות על לואיס הורנה, הטניסאי הבכיר של פרו.
סלע ניצח קודם לכן גם את הטניסאי מספר 2 של פרו איבן מירנדה.
ימים ספורים לאחר המשחקים בגביע דייוויס, שיחק סלע בטורניר ATP בבייג'ינג שנערך במרכז הטניס של הפארק האולימפי, אותו המקום שבו נערכו משחקי הטניס באולימפיאדת בייג'ינג.
סלע הציג בטורניר זה את הטניס הטוב ביותר שלו בסבב מאז ומעולם.
בטורניר זה הדהים סלע כשהעפיל לראשונה בקריירה שלו לשלב הגמר בטורניר ATP (עד טורניר זה לא עבר את שלב רבע הגמר בטורניר ATP).
בדרכו אל הגמר הפתיע סלע בסיבוב השני כשניצח את הטניסאי הספרדי דויד פרר, המדורג 5 בעולם, ניצחונו השני בקריירה של סלע על שחקן מהעשירייה המובילה, כשקדם לו הניצחון על גונזלס בגביע דייוויס.
ברבע גמר הטורניר ניצח את טומי רוברדו המדורג 16 בעולם, ובחצי הגמר ניצח את הגרמני ריינר שוטלר, שדורג בשיאו בעשירייה הראשונה.
רק בגמר הפסיד סלע לטניסאי האמריקאי אנדי רודיק (שדורג שני בטורניר ו-8 בדירוג ה-ATP) לאחר משחק צמוד של שלוש מערכות.
לפני פתיחת עונת 2009 יצא סלע למחנה אימון באוסטריה אצל המאמן גונטר ברזניק, שאימן בעבר את בוריס בקר.
לאחר ששב לארץ הוא השתתף באליפות ישראל, והפסיד בגמר להראל לוי.
בטורניר הראשון של העונה, בצ'נאי, הוא העפיל לשמינית הגמר אך הפסיד שם לטניסאי הסרבי ינקו טיפסרביץ'.
בשל דירוגו הנמוך יחסית, לא נכנס סלע ישירות לאליפות אוסטרליה הפתוחה אך לאחר שניצח שלושה משחקים בטורניר המוקדמות הוא העפיל להגרלה הראשית.
בסיבוב הראשון באוסטרליה ניצח סלע את הטניסאי הגרמני ריינר שוטלר, ובסיבוב השני גבר על ויקטור האנסקו הרומני והעפיל לראשונה בקריירה לסיבוב שלישי בגראנד סלאם.
בכך היה לטניסאי הישראלי הראשון שמגיע להישג זה ביחידים באוסטרליה מאז עמוס מנסדורף ב-1994. הודח בסיבוב השלישי לאחר הפסד בארבע מערכות למדורג 7 בעולם, הצרפתי ז'ו-וילפריד צונגה.
בפברואר העפיל סלע בפעם השנייה בקריירה שלו לחצי גמר טורניר ATP, הגיע לאחר שהעפיל משלב המוקדמות להגרלה הראשית בטורניר ממפיס, וניצח בשלושת הסיבובים הראשונים את בובי ריינדולס, פלורן סרה ואיגור קוניצין.
בחצי הגמר הפסיד למדורג 19 בעולם הצ'כי רדאק סטפנק.
בהמשך החודש הוביל סלע את נבחרת ישראל בטניס לניצחון על נבחרת שוודיה בבית העליון בגביע דייוויס, לאחר שני ניצחונות דרמטיים שהושגו במשחקים של חמש מערכות.
ברולאן גארוס העפיל סלע לראשונה בקריירה שלו לסיבוב השני לאחר ניצחון על שחקן שעלה מהמוקדמות ב-4 מערכות 4:6 3:6 6:4 3:6. בסיבוב השני הפסיד למדורג 13 בעולם מרין צ'יליץ'.
בעקבות הישגיו אלה העפיל סלע למקום ה-46 בדירוג העולמי.
בחודש יוני, בטורניר הדשא באורדינה, המהווה הכנה לווימבלדון, העפיל סלע לרבע הגמר.
בכך הפך לישראלי הראשון מאז עמוס מנסדורף ב-1989 שעולה לשמינית הגמר בטורניר זה.
לאחר הטורניר העפיל סלע למקום ה-33 בדירוג העולמי.
ביולי 2009 הוביל סלע את נבחרת ישראל, לראשונה בתולדותיה, לחצי גמר גביע דייוויס לאחר ניצחון על מיכאל יוז'ני, המדורג באותה עת במקום ה-69 בעולם, ובשיתוף עם הראל לוי, אנדי רם ויוני ארליך.
לאחר הניצחון העפיל סלע למקום ה-30 בעולם.
שבוע לאחר התמודדות הדוויס עלה סלע למקום ה-29, דירוג שיא מבחינתו, שהיה הדירוג השלישי בטיבו של ישראלי אי פעם.
בחודשים שלאחר הישגי שיא אלה, חלה ירידה משמעותית בכושר המשחק של סלע.
הוא הודח פעם אחר פעם בסיבובים הראשוניים של הסבב, פרש מחלק מהמשחקים בשל פציעה, ואף את משחק היחידים ששיחק בחצי גמר גביע דייוויס מול ספרד הפסיד.
לאחר רצף הפסדים בסבב, לרבות לשחקנים שדורגו הרחק מחוץ למאה הטובים בעולם, הידרדר סלע בדירוג, והחליט לסיים את העונה מוקדם, תוך שהוא פורש מן הטורנירים האחרונים אליהם נרשם.
על אף החלטה זו, השתתף סלע בטורניר צלנג'ר קטן בעיר זלצבורג בסוף חודש נובמבר, אך נאלץ לפרוש מהטורניר (לאחר ניצחון בסיבוב הראשון) לאחר שאובחן כסובל משפעת החזירים.
בסוף דצמבר זכה סלע בפעם השנייה בקריירה שלו באליפות ישראל בטניס, לאחר ניצחון בגמר על אמיר ויינטראוב.
סלע פתח בצורה טובה את שנת 2010, בטורניר הראשון של השנה, שהיווה הכנה לאליפות אוסטרליה, שנערך בצ'נאי שבהודו, השיג סלע שלושה ניצחונות ראשונים בסבב, והודח רק בשלב חצי הגמר.
אלא שמיד לאחר מכן נקלע סלע לרצף הפסדים.
הוא הודח כבר בסיבוב הראשון באליפות אוסטרליה, לשחקן שעלה מן המוקדמות, כמו גם בטורניר סידני הגדול שבוע לפני כן, ולאחר אוסטרליה המשיך ברצף הפסדים בסיבוב הראשון (למעט ניצחון בודד) גם בטורנירים בארצות הברית ובגביע דייוויס.
בעקבות הפסדים אלה יצא סלע, לאחר תקופה ארוכה, מרשימת 50 השחקנים הטובים בעולם.
באמצע מרץ קטע סלע את רצף ההפסדים, וניצח בשני הסיבובים הראשונים בטורניר אינדיאן וולס הגדול.
בסיבוב השלישי נוצח על ידי טומי רוברדו.
בטורניר הגדול העוקב, במיאמי, ניצח סלע בסיבוב הראשון את קורולב מקזחסטן, ונוצח בסיבוב השני על ידי ורדסקו מספרד (12 בעולם).
באפריל, השתתף סלע בטורנירי צ'אלנג'ר הנערכים על מגרש מהיר, באתונה העפיל לשלב חצי הגמר, ברודוס זכה בטורניר וברמת השרון הודח ברבע הגמר.
במאי הודח סלע כבר בסיבוב הראשון באליפות צרפת הפתוחה (רולאן גארוס).
ביוני, בסיבוב השלישי של טורניר קווינס (מגרש דשא) ניצח סלע את אנדי רודיק (7 בעולם) בתוצאה 4–6, 6-7 והעפיל לרבע הגמר, שבו הודח.
בשבוע העוקב, בטורניר איסטבורן, הודח סלע בסיבוב השני, ובטורניר וימבלדון, שבו העפיל שנה קודם לכן לשמינית הגמר, הודח כבר בסיבוב הראשון, על ידי מיכאל יוז'ני, 14 בעולם.
בעקבות הישגיו החלשים בעונת הדשא, לעומת 2009, יצא סלע מרשימת 100 השחקנים הטובים בעולם.
בחודש אוגוסט חזר סלע בהצלחה לסבב הצ'לנג'ר.
הוא זכה בפעם השלישית בטורניר ונקובר (בו זכה גם בשנים 2005 ו־2008), ובכך חזר לרשימת 100 השחקנים הטובים.
באוקטובר סלע הודח ברבע הגמר בטורניר צ'לנג'ר בסיאול, לאחר שפרש במערכה השנייה עקב כאבי גב.
בדצמבר 2010 סלע נוצח על ידי אמיר ויינטרוב בגמר אליפות ישראל בטניס בתוצאה 6–7, 6-3, 6-7.
סלע הפסיד בשלושת משחקיו הראשונים בעונה, בטורנירים בבריסביין ובסידני ובאליפות אוסטרליה הפתוחה.
בחודש מרץ יצא מרשימת 100 הטניסאים הטובים.
סלע החליט לוותר על סוף עונת החימר ובמקום, לשחק טורנירי צ'לנג'ר בעלי ניקוד נמוך יותר אך על מגרשים קשים .
בחודש מאי זכה סלע בטורניר הצ'לנג'ר בפוסן שבקוריאה, כשניצח בגמר את המדורג 130 בעולם, איטו טוסימה מיפן בשלוש מערכות.
בהמשך החודש זכה סלע גם בטורניר הצ'לנג'ר פרנגה באוזבקיסטן, אחרי שניצח בגמר את גרג ג'ונס מאוסטרליה (299 בעולם), 2:6 ו-1:6.
ביוני זכה סלע בטורניר צ'לנג'ר נוטינגהאם, לאחר שגבר בגמר על ג'רמי שארדי הצרפתי (55 בעולם) בשלוש מערכות.
זו זכייה מספר 12 ושלישית ברציפות בטורניר צ'לנג'ר, זכייה ראשונה בטורניר דשא וניצחון 15 ברציפות (שיא קריירה).
ביוני סלע הודח בסיבוב שני של טורניר וימבלדון, אחרי שהפסיד לז'יל סימון בשלוש מערכות.
באוגוסט סיים את השתתפותו בטורניר ווינסטון סלאם בארצות הברית כשנוצח בסיבוב השני בידי המדורג 28 בעולם, ג'ון איסנר האמריקני, 7:6 ו-6:2. באליפות ארצות הברית העפיל לסיבוב השני, ושם הודח על ידי רוג'ר פדרר שדורג שלישי באליפות, בשלוש מערכות 3–6, 6-2, 6-2.
במפגש גביע דייוויס נגד קנדה בשלב הפלייאוף על העלייה לבית העליון אכזב סלע כאשר הפסיד לוואשק פוספיסיל הקנדי במשחק הראשון של התחרות, אשר תרם להפסדה של ישראל במפגש כולו.
באוקטובר הודח בסיבוב ראשון של טורניר טוקיו, לאחר שהפסיד לאיטו טסומה מיפן (130), בשלוש מערכות.
את שנת 2012 פתח סלע מעולה כשהביס את פאביו פוגניני האיטלקי המדורג 48 בעולם 0:6, 1:6 בדרך לרבע גמר טורניר צ'נאי מסדרת ה-250, שם הפסיד לאחר קרב צמוד למילוש ראוניץ' המדורג 31.
שבועיים לאחר מכן הודח כבר בסיבוב הראשון של אליפות אוסטרליה הפתוחה, בסיבוב השני בזאגרב וסיבוב ראשון בסן חוזה וממפיס.
בסוף פברואר 2012, הגיע עד חצי גמר טורניר דלריי ביץ' מסדרת ה-250 בסבב ה-ATP, שם הפסיד למאטוסביץ' לאחר הפסד 7–9 בשובר שוויון מכריע.
בחודש מרץ, ניצח את משחקו בגביע דייוויס בשלוש מערכות בדרך לניצחון חלק 0:3 על נבחרת פורטוגל.
בעונת החימר החליט לשחק בטורנירי ATP, אף על פי שהוא לא אוהב את משטח זה, וזו התבררה כהחלטה שגויה כשבסופו של דבר, סיים את עונת החימר במאזן 2–5, כולל הפסד בסבוב הראשון ברולאן גרוס.
לאחר מכן רשם עונת דשא סבירה, עם רבע גמר בנוטינגהאם (צ'אלנג'ר) ובניופורט (ATP) וסיבוב ראשון בדן בוש וווימבלדון.
למרות חצי גמר טורניר ונקובר, לא הצליח להעפיל סלע להגרלה הראשית של אליפות ארצות הברית הפתוחה, ובעקבות כך ויתר עליה, לטובת צ'אלנג'רים במזרח, וזכה בטורניר בנגקוק בלי להפסיד מערכה בטורניר.
בגביע דייוויס בספטמבר מול יפן, הפסיד סלע שני משחקים בארבע וחמש מערכות.
למרות זאת, אמיר ויינטרוב ויוני ארליך סחבו את הנבחרת על גבם בדרך לבית העליון וניצחון 2:3 על היפנים החזקים.
דודי סלע סיים את השנה עם רבעי גמר בטשקנט, לוברוא והלסינקי מסבב הצ'אלנג'ר ובדירוג 109.
כמו ב-2012 פתח סלע את השנה בטורניר צ'נאי מסדרת ה-250, שם העפיל הפעם לשמינית הגמר והובס על ידי בנוארד פאייר 6:0, 6:1.
באליפות אוסטרליה הפתוחה, עבר סלע שלושה משחקי מוקדמות ובסופם העפיל להגרלה הראשית, שם חיכה לו ניקולאי דווידנקו המדורג 44 בעולם, שניצח אותו בארבע מערכות.
בגביע דייוויס מול צרפת, הפסיד סלע 3:0 לרישארד גאסקה שדורג 10 בעולם.
כשבועיים אחר כך, רשם הישג נאה כשהביס את המדורג 98 בעולם רוג'ר ואסלין הצרפתי 2:6, 0:6 והעפיל לחצי גמר טורניר קמפר, שם הפסיד למדורג 173 בעולם.
בווימבלדון הפסיד בסיבוב המוקדמות הראשון.
בהמשך השנה הגיע לגמר צ'לנג'ר איסטנבול וזכה בצ'לנג'ר אסטנה, מה שהביא אותו למקום ה-74 בעולם, ולמקום ה-1 בדירוג השנתי של סבב הצ'אלנג'רים - שהבטיח לו העפלה לטורניר הצ'אלנג'ר המסכם כבר בחודש יולי, אולם בסופו של דבר ויתר על זכותו להשתתף בטורניר גמר הצ'לנג'ר.
באליפות ארצות הברית הגיע לסיבוב השני.
באוקטובר זכה דודי בטורניר הצ'לנג'ר טקשנט לאחר ניצחון על יריבו טימוראז גבאשווילי 1:6, 3:6.
ההישג הגדול של סלע בשנה זו היה ההעפלה לגמר טורניר ATP באטלנטה, בו הפסיד בגמר לג'ון איסנר בשתי מערכות.
בנוסף הוא הגיע שלוש פעמים לרבע הגמר בתחרויות בסבב ה-ATP (בצ'נאי, זגרב, וניופורט).
באליפות ארצות הברית הגיע לסיבוב השני וביתר הגרנד סלאמים הפסיד בסיבוב הראשון.
כמו כן העפיל לגמר צ'לנג'ר בהלסינקי.
את שנת 2015 פתח סלע בהגעה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה.
בסיבוב השלישי הודח על ידי רפאל נדאל בשלוש מערכות.
באליפות צרפת הפתוחה הגיע לסיבוב השני, בו הפסיד לצונגה.
בטורניר ווימבלדון הפסיד בסיבוב הראשון לדומיניק טים.
בטורניר אטלנה, בו הגיע לגמר בשנה הקודמת, הגיע לרבע הגמר בשנה זו.
באוגוסט זכה סלע בצ'לנג'ר בוונקובר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הפסיד בסיבוב הראשון לפבלו קוובס.
סלע סיים את השנה עם ניצחון בצ'אלנג'ר בסין ודורג בסופה במקום ה-100 בעולם.
באליפות אוסטרליה הפתוחה העפיל שוב לסיבוב השלישי, שבו הפסיד לאנדרי קוזניצוב מרוסיה בארבע מערכות.
בהמשך השנה זכה בצ'לנג'ר שנזן ושלוש פעמים נוספות הפסיד בגמר תחרות צ'לנג'ר.
כמו כן הגיע לחצי הגמר בצ'לנג'ר רעננה.
באליפות צרפת הפתוחה דודי סלע הפסיד בסיבוב הראשון לדאסטין בראון בחמש מערכות.
בעונת הדשא הגיע לרבע גמר בתחרויות בנוטינגהאם ובניופורט, אך הודח בסיבוב הראשון ווימבלדון לאחר שהפסיד בשלוש מערכות לדויד פרר, שהיה מדורג במקום ה-14 בעולם.
ב-6 ביוני הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת ריו 2016, לאחר 24 שנים שבהן לא השתתף טניסאי ישראלי במשחקים האולימפיים.
סלע ניצח בסיבוב הראשון של המשחקים את דאמיר דז'ומהור הבוסני בשתי מערכות, אך הודח בסיבוב השני על ידי דויד גופין הבלגי (אשר דורג 8 בטורניר ו-13 בעולם) לאחר הפסד 6:3, 6:3.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הודח סלע בסיבוב הראשון על ידי המדורג 18 בטורניר, פאבלו קואבס, לאחר משחק מותח בן חמש מערכות.
את עונת 2017 פתח סלע עם העפלה לחצי גמר טורניר ATP בצ'נאי, אך פספס העפלה שלישית בקריירה לגמר ATP לאחר שאיבד נקודת משחק.
בהמשך ינואר זכה בטורניר הצ'לנגר בקנברה ובתוארו ה-21 בסבב זה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה העפיל סלע לסיבוב השני לאחר ניצחון על הספרדי מרסל גראנויירס (דורג 37 בעולם בזמן הטורניר), אך הודח על ידי הסלובקי לוקאש לאצקו (דורג 122 בעולם בזמן הטורניר).
ביוני זכה בטורניר הצ'לנגר בנוטינגהאם, אחר שניצח בגמר 6:4, 4:6, 3:6 את תומאס פביאנו מאיטליה.
בווימבלדון העפיל סלע לסיבוב השלישי, לאחר שני ניצחונות בחמש מערכות, כולל ניצחון על ג'ון איזנר (21 בעולם).
בסיבוב השלישי נוצח על ידי גריגור דימיטרוב, לאחר שהפסיד את שתי המערכות הראשונות ופרש מהמשחק עקב פציעה.
בערב יום כיפור תשע"ח שיחק סלע ברבע הגמר של טורניר שנז'ן בסין, אולם הודיע על פרישתו בתחילת המערכה השלישית בשל כניסת יום הכיפורים.
סלע זכה לתשואות ולמחיאות כפיים מהקהל הסיני.
באוקטובר הגיע לרבע הגמר בטורניר מוסקבה.
בתחילת 2018 לא הצליח להגן על הנקודות בהן זכה בתחילת 2017 וירד לסביבות המקום ה-100 בעולם.
בטורניר אידיאן וולס הפסיד במוקדמות אך נכנס לתחרות כמפסיד בר מזל (Lucky Loser) והגיע לסיבוב השלישי, כולל ניצחון על קייל אדמונד (24 בעולם).
בשלושת הגרנד סלאמים הראשונים הפסיד בסיבוב הראשון, ולאחר ווימבלדון יצא מחוץ ל-150 הראשונים בעולם.
ביולי הגיע לרבע הגמר בטורניר ניופורט, ואחריו נפצע בכף היד.
כתוצאה מהפציעה החמיץ את שארית העונה ועד סופה דורג במקום 256 בעולם.
בשנה זו ניסה סלע לשפר את דירוגו דרך סבב הצ'לנג'רים.
בתחרות הצ'לנג'ר הראשונה שלו (טורניר בורני באוסטרליה) הגיע לסיבוב השני.
בטורניר הזוגות זכה סלע במקום הראשון ביחד עם עמיתו מדרום אפריקה.
בטורניר השני שלו, הגיע לחצי גמר בתחרות באוסטרליה, ובתחרות השלישית שלו בשנה הגיע לגמר הצ'לנג'ר בבנגקוק.
בטורניר הזוגות הפסיד ביחד עם יוני ארליך בסיבוב הראשון.
שבוע לאחר מכן, בטורניר נוסף שנערך בבנגקוק הפסיד סלע בחצי הגמר, אך נכנס בפעם הראשונה בשנת 2019 ל-200 הראשונים בעולם.
שבוע לאחר מכן, בטורניר יוקוהמה הפסיד סלע ברבע הגמר ליריב מקומי.
בתחילת מרץ השתתף בטורניר ג'והאי בסין אך הפסיד בסיבוב השני.
שבוע לאחר מכן, בטורניר שנג'ן, הפסיד סלע בסיבוב הראשון ליריב מקומי.
במאי השתתף סלע בשני טורנירים בדרום קוריאה.
בראשון, שהיה טורניר 125, הפסיד בסיבוב השני ליריב שמדורג מעל 100 מקומות מעליו.
בטורניר השני, שהיה טורניר 80, הגיע לגמר.
שבוע לאחר מכן השתתף סלע בטורניר ירושלים (80) אך הפסיד כבר בסיבוב הראשון.
ביוני זכה בצ'לנג'ר בארקנסו (טורניר 90), הזכייה הראשונה שלו ב-2019 וה-23 בקריירה.
בטורניר הזוגות הודח ברבע הגמר ביחד עם עמיתו הסיני.
שבוע לאחר מכן, כשהוא מדורג במקום ה-164 בעולם, השתתף בטורניר 80 בקולומבוס, שם הפסיד בחצי הגמר אך התקדם למקום 154. ביולי השתתף סלע במוקדמות ווימבלדון אך הפסיד בסיבוב הראשון.
שבוע לאחר מכן הודח סלע כבר בסיבוב הראשון בטורניר 80 בקנדה, ובשבוע הבא הודח בסיבוב השני בטורניר 80 נוסף בקנדה.
בסוף יולי השתתף סלע בטורניר 80 שנערך בבינגהמטון אך הודח ברבע הגמר.
בסוף יולי השתתף סלע בטורניר מיורקה (80) אך הוא הודח ליריב המדורג 430 בעולם.
בטורניר הזוגות הודח בסיבוב הראשון ביחד עם עמיתו הספרדי.
במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה הודח בסיבוב הראשון.
לאחר מכן הגיע לגמר צ'לנג'ר נוסף בטורניר 80 בצרפת.
שבוע לאחר מכן השתתף בגביע דייוויס נגד שוודיה אך הפסיד ליריבו.
בספטמבר השתתף לראשונה בשנה זו בתחרות מסבב ה-ATP 250 בסנט-פטרסבורג, והפסיד בסיבוב הראשון.
לאחר מכן סבל שוב מפציעה בכף היד ונאלץ לוותר על סוף השנה.
במהלך השנה התקדם כמאה מקומות בדירוג, וסיים את השנה מדורג 142 בעולם.
בינואר השתתף סלע בטורניר קנברה של צ'אלנג'ר 125 אך הפסיד כבר בסיבוב הראשון למדורג 188 בעולם.
בסוף ינואר השתתף במוקדמות אליפות אוסטרליה הפתוחה אך הפסיד בסיבוב הראשון.
בפברואר השתתף במוקדמות אליפות ניו יורק הפתוחה (טורניר 250), אך הפסיד בשלב הראשון.
שבוע לאחר מכן השתתף בטורניר קוארנבקה (טורניר 80) והפסיד ליריב המדורג במקום ה-442 בעולם.
בסוף פברואר השתתף בטורניר קולומבוס (טורניר 80) אך הודח בסיבוב הראשון ליריב המדורג במקום ה-326 בעולם.
במרץ השתתף סלע בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס והודח בסיבוב הראשון.
במרץ הופסקה עונת הטניס בשל מגפת הקורונה, וגם לאחריה לא חזר סלע לשחק באותה שנה.
לאחר 16 חודשים בהם לא התחרה, השתתף סלע במוקדמות אליפות וימבלדון, ניצח בסיבוב המוקדמות הראשון אך הפסיד בשני.
דוד חיים (דודי) זילברשלג (נולד בכ"ו בשבט תשי"ח, 15 בפברואר 1958) הוא פרסומאי, עיתונאי, מוציא לאור ועסקן ציבור חרדי.
מופיע באמצעי התקשורת כפרשן פוליטי ועל המגזר החרדי.
נולד בפתח תקווה לשלמה זלמן זילברשלג ולאסתר לבית באב"ד.
אביו היה מחנך, חניך תנועת בני עקיבא בעיירת הולדתו גורה הומורולוי שבבוקובינה.
כשעלה אביו ארצה גידל את ילדיו באווירה חסידית.
בגיל צעיר עברה המשפחה לבני ברק, ושם גדל.
למד בישיבת "יחל ישראל" של חסידות סרט ויז'ניץ בחיפה, בישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר בבני ברק ובישיבת "תפארת ישראל" - רוז'ין בירושלים.
באמצע שנות ה-70 נישא לרבקה, בתו של אריה קוסטינר, מחסידות סערט ויז'ניץ בחיפה.
לאחר נישואיו למד בכולל להוראה בין השנים 1977–1981, ושימש כמשגיח בישיבת "מאור חיים" בירושלים.
בשנים 1983–1984 שירת בצה"ל במסגרת הרבנות הצבאית.
באותה תקופה הוסמך לרבנות, בין היתר על ידי הרב עובדיה יוסף ורבה של עכו ישראל אריה זלמנוביץ.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 התגורר בבני ברק.
ב-1984 הקים בבני ברק חנות לספרי קודש והוצאת ספרים תורנית בשם "תפוצה".
לאחר שהחברה פשטה את הרגל עבר להתגורר בירושלים.
בשנים 1987–1993 היה שותף להקמת השבועון החרדי "ערב שבת", ואף שימש כעורך השבועון.
ניהל תחנת רדיו חרדית בשם "קול שמחה".
באמצע שנות ה-90 היה חבר במועצה הראשונה של ביתר עילית שמינה שר הפנים.
בשנת 1993 שימש כיועץ הוועדה הקרואה בעיריית בני ברק בראשותו של עמוס מר-חיים.
באותה שנה הקים את משרד הפרסום "קשרים" שהתמחה ביהדות החרדית ועסק בייעוץ אסטרטגי עבור אישי ציבור, ארגונים וחברות גדולות.
בין היתר סיפק שירותי ייעוץ לבנימין נתניהו במערכת הבחירות ב-1996, ולאהוד ברק במערכת הבחירות של 1999. הוא ארגן תנועה שקראה לחרדים להטיל בקלפי פתק לבן, כדי למנוע את בחירתו של נתניהו.
ב-2006 התמזג המשרד עם משרד הפרסום "טריו" מקבוצת "אדלר חומסקי & ורשבסקי".
ב-1993 ניהל זילברשלג את קמפיין הבחירות של אהוד אולמרט, שבהן נבחר לראשות עיריית ירושלים.
ב-1998 היה ממארגני הפגנת "חצי המיליון" נגד בג"ץ.
יחד עם מנחם פרוש ניהל קמפיין בימי הסכמי אוסלו להצלת קבר רחל תחת הסלוגן "רוצים את אמא", והיה בין יוזמי משלחת הרבנים לראש הממשלה יצחק רבין.
ב-1997 הקים את העיתון "בקהילה", והיה חבר מערכת העיתון עד התפטרותו בספטמבר 2008. במשך שנים פרסם בעיתון טור קבוע בנושאים העומדים על סדר היום של הציבור החרדי.
כמו כן מפרסם זילברשלג טורים ומאמרים בעיתונות היומית, באתרי אינטרנט ובכתבי עת שונים.
הוא משתתף בתוכניות טלוויזיה, ובין היתר השתתף בתוכנית האירוח "נקודת עימות" בערוץ 33. בשונה מהנהוג בחברה החרדית, זילברשלג אינו נמנע מלבקר בפומבי תופעות בציבור החרדי אותן הוא רואה כשליליות, ובין השאר יצא בחריפות נגד הקנאים בציבור החרדי אשר לטענתו שולטים ברבנים במקום להישמע להם.
נוהג זה של זילברשלג הביא עליו ביקורת מצד גורמים שונים בציבור החרדי.
בשנים 2010–2011 פרסם טור שבועי בשבועון "משפחה".
במהלך השנים פעל וכתב בשבחם של נושאים חדשניים בציבור החרדי, ובהם הכשרת חרדים והשתלבותם בשוק העבודה, הקמת מסגרות שח"ר (שילוב חרדים) בצה"ל, הקמת מסגרת הנח"ל החרדי ועוד, דבר שקומם עליו רבים, במיוחד בעיתון "יתד נאמן" ובעיתוני היישוב הישן בירושלים.
בשנת 2000, בעקבות מותו של בנו מאיר לאחר מחלת כבד, הקים את ארגון מאיר פנים ואת הארגון כח לתת, העוסקים במגוון רחב של שירותי רווחה לנזקקים בכל רחבי הארץ.
ביוני 2006 מונה כיושב-ראש זק"א לצד מחותנו יהודה משי זהב, לאחר שהארגון נקלע לקשיים כספיים.
במהלך שנת 2007 נבחר ברוב גדול כנשיא ה"מועצה הלאומית להתנדבות".
באותה שנה, לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה, הקים את קואליציית הארגונים "ישראל ביחד".
בדצמבר 2007 תיווך זילברשלג בעסקת המכירה של בית החולים ביקור חולים בירושלים לארקדי גאידמק, ומונה לעמוד בראש העמותה שתנהל את בית החולים.
ב-2008 מונה ליושב ראש בית החולים ביקור חולים בירושלים, אך פרש מתפקידו באוקטובר 2010 לאחר שהועלו כנגדו חשדות ששלשל לכיסו תרומות שנועדו לבית החולים.
ביוני 2010 מונה לדובר הרשמי של קבוצת ההורים מעמנואל שסירבו לציית לפסיקת בג"ץ לאחד את המגמות בבית הספר בית יעקב בעיר.
בשלהי 2010 התלונן במשטרה על שהוא נתון לניסיון סחיטה של גורמים שעימם הוא מצוי בסכסוך כספי, שכלל שליחת נערת פיתוי אליו וצילומם יחד.
בעקבות התלונה עצרה המשטרה מספר חשודים במעורבות בסחיטה.
לאחר זמן הופץ הסרטון המתעד את זילברשלג בחברת הנערה בחדר בבית מלון.
נערת הפיתוי הייתה תום דרום, שחקנית צעירה, שעל פעילותה זו הורשעה בעבירה של פגיעה בפרטיות.
ביוני 2013 הגיש נגדה תביעה אזרחית, לפיצויים בסך 2.5 מיליון שקל, בנימוק שהמקרה גרם "לפגיעה אנושה במצבו הכלכלי ובמעמדו הציבורי, ולנידויו מן הקהילה החרדית שבה הוא חי".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2015 ניהל זילברשלג את הקמפיין של מפלגת יחד.
נכון ל-2019 עוסק בסחר בעתיקות.
לאמו הייתה חנות פרחים בעיר והוא היה שליח בה.
בבחרותו הכיר את האדמור רבי אליעזר מסערט ויזניץ והושפע ממנו ולמד במוסדותיו בחיפה.
הוא נישא לרבקה, תושבת חיפה ובת החסידות, והם התגוררו בירושלים, נולדו להם אחד עשר ילדים, מתוכם נפטרו שלושה לאחר סיבוכי מום הקשור למחלת כבד גנטית.
מאוחר יותר ובעקבות הפרשיות שתוארו לעיל, שבו להתגורר בחיפה ויש להם עשרות רבות של נכדים.
גיסו הוא מנכ"ל ארגון "עלה", יהודה מרמורשטיין.
בנו עוזר נשוי לבתו של יהודה משי זהב.
בנו יוסף נשוי לנכדתו של חיים בנט.
בנו מלך הוא אושיית רשת ועיתונאי.
עבד בתאגיד השידור הישראלי בגל"צ ובערוץ 12.
חבר ועדת רוקח לבחינת שדורי הרדיו (הרשות השנייה לרדיו וטלוויזיה).
חבר הנהלת המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים.
חבר בדירקטוריונים של רדיו קול חי, עטרה ומוריה.
"עלה" – חבר הנהלת מעונות סיעודיים ושיקומיים של ילדים פגועי מוח.
מייסד הארגון "מפעל חיים" - רשת בתי תמחוי "מאיר פנים" ומחסני ציוד "כח לתת".
המכון הישראלי לדמוקרטיה –חוקה בהסכמה – יועץ הפורום לקידום עריכת חוקה בישראל.
"דו-שיח" – חבר הנהלה בפורום להידברות בין דתיים לחילוניים, באמצעות לימוד משותף ודרך פעילות אמנותית ועוד.
חבר ועדת 40 שנה לירושלים המאוחדת.
"צו פיוס" – חבר בפורום להידברות בין אנשי תקשורת דתיים וחילוניים.
חבר ועדת היגוי לחגיגות ה-60 שנה למדינת ישראל.
יו"ר הנהלת ביה"ח ביקור חולים בירושלים.
אות הכבוד האישי על התרומה לחברה בישראל מטעם המועצה הארצית לפיתוח חברתי.
אות החסד של ארגון הקהילות האורתודוקסיות בארצות הברית.
אות גלובס לעסקים למען החברה בישראל - 2002.
אוצר מילים - מילון מושגים וערכים לנוער, חמישה כרכים, בני ברק תשמ"ו 1986
רצח בירושלים - ספר על פרשת רצח יעקב ישראל דה-האן, בני ברק תשמ"ז 1987
צדיק לברכה - ספר זיכרון לרבי ברוך הגר, האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, ירושלים תשנ"ד 1994
מלך יושב - על קשריו של האדמו"ר הרב ברוך הגר לחצר חסידות בעלז - חיפה תשע"ג 2013
צנצנת המן - תולדות חייו ופועלו של רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלזא, ארבעה כרכים, חיפה תשע"ה 2015
כרם החסידות – מאסף למשנת ולתולדות החסידות, בהוצאת מכון "זכר נפתלי", 5 כרכים, ירושלים תשמ"א-תש"ן
ביטאון קול ברמה של חסידי סערט ויז'ניץ
זיכרון קודש לבעל אש קודש - ספר זיכרון ליובל שנים מפטירתו של קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצנה, ירושלים תשנ"ד 1994
ספר היובל - לציון חמישים שנה ליסוד קריית רמת ויז'ניץ בחיפה, חיפה תשס"ה 2005
דודי פדלון (נולד ב-16 בספטמבר 1976 בראשון לציון) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
פדלון החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
בעונת 1998/99 החל לשחק בקבוצת צפרירים חולון, ועונה לאחר מכן עבר לקבוצת הפועל פתח תקווה, בה שיחק שתי עונות רצופות.
בעונת 2001/02 חזר לקבוצת צפרירים חולון לעונה אחת ואז חזר לעונה אחת לקבוצת הפועל פתח תקווה.
את עונת 2003/04 פתח בקבוצת הפועל נצרת עילית והמשיך בה שלוש שנים כולל עלייה לליגת העל בעונת 2003/04. בעונת 2006/07 עבר פדלון למכבי נתניה, שם שימש כמגן המחליף של דדי בן דיין, ובעונה שלאחר מכן עבר לקבוצת הפועל באר שבע, במדיה שיחק שנתיים רצופות.
בקיץ 2009 עבר לשחק בעולה החדשה לליגת העל, הפועל עכו, ובעונה שלאחר מכן עבר לקבוצת הפועל רמת גן, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2011.
דודינקה היא עיר במחוז קרסנוירסק, המרכז המינהלי של הראיון דולגאנו-ננץ של טיימיר (Таймырский Долгано-Ненецкий район).
העיר נמצאת על גדתו הימנית של הנהר יניסיי על חצי האי טיימיר, 2,021 ק"מ מקרסנוירסק מצפון לחוג הארקטי.
אוכלוסיית העיר 22,410 תושבים (2013), כשני שלישים לעומת שנת 1989. ביקור בעיר לאזרחי מדינות זרות מותנה באישור השלטונות.
העיר מחוברת לנורילסק במסילת ברזל חשמלית, שהיא הצפונית ביותר על פני כדור הארץ.
לעיר יש גם נמל תעופה ונמל ימי.
העיר נוסדה בשנת 1667 על ידי הקוזק איוואן סורוקין.
השם הנוכחי ידוע מתקופת יסוד העיר.
פירושו המדויק אינו ברור, יש המקשרים אותו לשם הפרטי דודה, ויש המקשרים בינו לבין צמד המילים מהניינץ טוטין, כשטו-אש, וטין-מחסן, ופירוש צמד המלים-מחסן אבק שרפה.
עד 1930 הייתה עיר קטנה, חסרת חשיבות, אך בשנה זאת נהפכה למרכזו האדמיניסטרטיבי של מחוז טיימיר האוטונומי.
ב-1936 ליד העיר נבנה נמל ימי, שאליו יכולים להיכנס אניות מאוקיינוס הקרח הצפוני, וב-1937 נחנכה מסילת הברזל מנורילסק.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הנמל הורחב ובעיר נבנה בית חרושת לעיבוד מתכות הרריות.
ב-1951 היישוב הוכרז כעיר, וב-1969 דרך העיר הועבר צינור נפט מסויחה-דודינקה-נורילסק.
דוד (דודי) כהן (נולד ב-1955) הוא קצין משטרה בדרגת רב ניצב אשר כיהן כמפכ"ל ה-16 של משטרת ישראל בין השנים 2007–2011.
שירת בצה"ל כלוחם וקצין בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים.
השתחרר בדרגת סגן בשנת 1977. במלחמת שלום הגליל לחם כמפקד מחלקה בפלוגת חרמ"ש במילואים בגזרה המזרחית.
במהלך המלחמה כהן הפיל מסוק סורי באמצעות ירי ממקלע M2 בראונינג.
בתום המלחמה הועלה לדרגת סרן.
לאחר שחרורו מצה"ל החל כהן לשרת במשטרת ישראל, שם מילא שורה של תפקידים בכירים.
תחילה שירת כקצין יחידה במרחב ירקון ואחר כך שימש בין היתר כמפקד תחנת משטרת הרצליה, מפקד היחידה המרכזית של מחוז תל אביב, מפקד מרחב נגב, סגן ראש אגף המודיעין וראש אגף מבצעים.
ב-2005 מונה על ידי המפכ"ל משה קראדי לתפקיד מפקד המחוז הדרומי, ארבעה חודשים לאחר מכן הודח ראש אגף החקירות דאז, ניצב משה מזרחי, בשל חשד להפעלת האזנות סתר לאישי ציבור בניגוד לחוק.
לכהן הוצע לעבור לתפקיד סגן המפכ"ל או לתפקיד ראש אגף החקירות והמודיעין.
כהן בחר להיכנס לתפקיד ראש אגף החקירות והמודיעין, ובמסגרת תפקידו הוביל עבודת מטה לאיחוד אגפי המודיעין והחקירות, אשר היו נפרדים עד לאותה עת.
לאחר כשנה, מונה לתפקיד מפקד מחוז מרכז.
באפריל 2007 החליט השר לביטחון פנים אבי דיכטר למנותו לתפקיד המפכ"ל ה-16 של משטרת ישראל, לאחר שהניסיון למנות את רב-גונדר יעקב גנות לתפקיד גרר ביקורת קשה מצד היועץ המשפטי מני מזוז וגופים נוספים.
כהן החל בתפקידו כמפכ"ל ב-1 במאי 2007. מספר חודשים לאחר מינויו, פורסמה קלטת בה הוא נראה נוסע במהירות מופרזת בעת היותו ניצב, ועוררה ביקורת.
בספטמבר 2008 עורר סערה כאשר בריאיון לעיתון הארץ טען כי ממשלת ישראל עסקה בנושא הזוי.
בעקבות כך ננזף כהן על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט וכהן שלח מכתב התנצלות.
כהן סיים את תפקידו ב-1 במאי 2011.
ב-2012 מונה כהן ליו"ר חברת האנרגיה "כהן פיתוח" הנמצאת בשליטת יצחק תשובה.
ב-2013 הקים את חברת סקופ ניהול אסטרטגי בע"מ וב-2020 הקים יחד עם משה חוגג את חברת סירין סייבר, בה הוא משמש שותף מנהל יחד עם רוני ריטמן.
לכהן תואר ראשון במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה ותואר שני בחינוך מטעם אוניברסיטת תל אביב.
כהן מתגורר בגבעתיים, גרוש ואב לשניים.
אחיו הוא ניצב מוטי כהן, שהיה ממלא מקום המפכ"ל בשנים 2018–2020 ומפקד מחוז דרום.
דודי בלסר (נולד ב-22 ביולי 1977 בירושלים) הוא איש עסקים ועורך דין, ובעברו דוגמן ושחקן כדוריד בהפועל ראשון לציון ובנבחרת ישראל.
דודי (דוד) בלסר נולד וגדל בראשון לציון.
בלסר היה שחקן כדוריד בהפועל ראשון לציון בשנים שבהן הייתה הקבוצה המובילה בכדוריד.
ב-1995 התגייס לצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין ושירת בחיל ההנדסה.
בלסר היה שחקן בולט בנבחרת ישראל והגיע עמה להישגים משמעותיים במחצית השנייה של שנות התשעים.
בלסר החל לדגמן בשנת 1998, עבור רשת האופנה "פוקס".
שנתיים מאוחר יותר נבחר להיות דוגמן הבית הראשון של רשת האופנה לגברים "קסטרו".
הוא הופיע בשורה ארוכה של קמפיינים ופרסומות, כגון: "מי עדן", "קוקה-קולה", "נקה 7", "המשביר לצרכן", "קרוקר" ועוד.
בנוסף, זכה להצלחה גם ברחבי העולם, כשהוא צועד על מסלולי התצוגות של קלווין קליין, ולנטינו, ג'אן פרנקו פרה, קנזו ופול סמית.
כמו כן כיכב בקמפיינים עולמיים, בהם קמפיינים לוורסצ'ה, נינה ריצ'י, ז'אן פול גוטייה וארמני ג'ינס.
בלסר היה דוגמן הבית של רשת משקפי השמש אירוקה במשך שתי עונות, ואחרי כן היה לדוגמן הבית של בגיר.
בקיץ 2007 דגמן ל"מגה ספורט".
במקביל לקריירת הדוגמנות שלו המשיך בלסר גם בקריירה הספורטיבית כשחקן כדוריד.
זכה באליפות העולם לתיכונים עם תיכון העמית בגרמניה 1994. כשחקן הפועל ראשון לציון זכה באליפויות רבות כאשר ההישג הגדול ביותר של הקבוצה היה העפלה לרבע גמר גביע אירופה לאלופות (2000).
בשנת 2002 העפילה נבחרת ישראל לאליפות אירופה בשוודיה בפעם הראשונה בתולדותיה.
בלסר הבקיע 10 שערים מול נבחרת דנמרק במסגרת הבתים.
ב-18 בספטמבר 2014 בלסר חזר לשחק כדוריד והצטרף להפועל תל אביב.
כשחקן הופיע ב-2003 במחזמר "ספיד וגלגלי הקסם".
במקביל לקריירת הדוגמנות, למד בלסר באוניברסיטת תל אביב תואר ראשון במשפטים וכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מאינסיאד (פונטנבלו) והוסמך כעורך דין בדצמבר 2005 כשאת התמחותו ביצע במשרד גורניצקי ושות'.
הוא בחר שלא לעסוק בעריכת דין והמשיך לככב בקמפיינים, ובד בבד התקבל להתמחות במטה האו"ם בניו יורק והמשיך לאחר מכן להתנדב לפרויקטים חברתיים מטעם ארגון המזון העולמי בקונגו.
ב-2009 עבר להתגורר ולעבוד בלונדון, כמנהל פיתוח עסקי של ערוץ הטלוויזיה לפעוטות Baby TV.
בהמשך, מונה למנהל פיתוח עסקי בחברת Endemol ושימש כיועץ בחברת Perform Media הבריטית.
ב-2012 חזר לישראל והקים בשותפות עם בר רפאלי חברת מסחר אלקטרוני בשם "under.me" (או Undeez) למכירת הלבשה תחתונה מעוצבת.
נכון ל-2015, ניהל וייסד חברת סטארטאפ בעולמות התוכן והמדיה הדיגיטלית.
ב-2018 השתתף בפרסומות של מקדונלד'ס ישראל.
ביוני 2019 מונה בלסר לראש חממת טכנולוגיות המים של חברת "מקורות".
מטרתה של החממה היא לפתח יוזמות חדשניות לניהול משק המים.
בלסר משמש כדירקטור בעמותת מגרש ביתי, שעוזרת לחסרי בית לחזור למעגל החברתי.
הוא נשוי לטלי גרנות, ולהם שלושה בנים.
דודי לוי (נולד ב-11 באוקטובר 1968) הוא מוזיקאי; זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי וגיטריסט ישראלי.
דודי לוי נולד וגדל בחולון למשפחה ירושלמית במקור.
בשנת 1986 הקים עם כמה מחבריו את להקת "נוער שוליים", שבה ניגן על גיטרה, הלחין ועיבד.
כאשר יצא לאור אלבומה השני של הלהקה, ציירי לך שפם ב-1989, הפכה הלהקה בן לילה לאחת הלהקות המצליחות בארץ, והאלבום זכה למעמד של אלבום פלטינה כפולה.
בתקופה זאת כינו מעריצי הלהקה את לוי "דודי היפה".
הלהקה המשיכה להופיע עד שהתפרקה ב-1991, אחרי יציאת האלבום השלישי, "זה עושה לך את זה".
בשנת 2022 התאחדה הלהקה והחלה שוב להופיע.
מיכאל בן דוד החליף את מיקיאגי, סולן הלהקה המקורי.
בה בעת לחברותו ב"נוער שוליים" היה לוי חבר בלהקת "אור כשדים", ביחד עם רונן בן טל ז'אן ז'אק גולדברג ועובד אפרת.
בסוף שנת 1992 הפסיקה "אור כשדים" את פעילותה, אך היא חזרה להופיע בשנת 2009. המתופף ניר מנצור החליף את ז'אן ז'אק גולדברג, שמת שלוש שנים לפני כן.
בשנת 1992, לאחר ששתי הלהקות התפרקו, החל לוי לעסוק בהפקות מוזיקליות.
דודי לוי גילה את להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר לאחר שצפה בהופעתם השלישית.
בשנת 1993 הוא הפיק את אלבומם הראשון, "מופע הארנבות של ד"ר קספר", ושנה אחר כך הפיק את אלבומה השני של הלהקה, מופע הארנבות של ד"ר קספר 2. בשנת 1994 הפיק גם את אלבום הבכורה של שרון חזיז, "קח אותי לשם".
ב-1993 הצטרף לוי ללהקתו הקבועה של אהוד בנאי.
לוי ניגן באלבומים "השלישי", "עוד מעט", "ענה לי" ואלבום ההופעה "ממשיך לנסוע".
בשנת 1997 יצא אלבום הבכורה של לוי, ששמו "דודי לוי", בחברת התקליטים NMC.
לוי הפיק מוזיקלית את האלבום, הלחין את כל השירים שבו, וכתב את מילות כולם מלבד "כל הזמן שבעולם", "מלאך" ו"עזה החדשה", שכתב מאיר גולדברג.
בשיר "כל הזמן שבעולם" השתתף אהוד בנאי בשירה ובנגינת גיטרה.
מאיר גולדברג שימש גם יועץ אמנותי לאלבום.
על פי נתוני אקו"ם, השיר כל הזמן שבעולם היה השיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו וערוץ המוזיקה בעשור שבין השנים 1997 ועד 2007. בשנת 1998 שיתף פעולה עם קורין אלאל באלבום ההופעה חברים שרים קורין.
ניגן גיטרה באלבום וביצע את השיר "התעשייה האבירית".
בשנת 2000 הוציא לוי לאור את האלבום "פרויקט חנוך לוין".
האלבום עוסק ביצירה הפזמונאית של חנוך לוין והופק בניו יורק ביחד עם תמיר מוסקט.
השירים עובדו מחדש וחלקם זכו ללחנים חדשים.
האלבום התקבל באדישות יחסית ולא זכה להצלחה בזמנו, אך מאוחר יותר זכה להערכה.
בשנת 2003 הפיק בשיתוף עם משה לוי את אלבומה של גלי עטרי, "חבק אותי לאט".
באותה שנה הוציא לאור את השיר "רקויאם למוכרת הפרחים" במסגרת הפרויקט עוד מעט נהפוך לשיר של גלי צה"ל.
לוי הלחין את השיר של איתמר אליה, לוחם בשייטת 13, שנפל באסון השייטת.
ב-2004 זכה השיר "מישהו גדול", שהלחין לוי למילים של חנה גולדברג, בפסטיבל השירים של ישראל.
את השיר ביצע שי גבסו.
באותה שנה השתתף בהפקת האלבום "ענה לי" של אהוד בנאי.
בשנת 2004 פרסם לוי את השיר "דוד" (המוכר גם כ"דוד אוהב אותך"), אשר הפך ללהיט גדול.
השיר נכתב על ידי מאיר גולדברג, הולחן על ידי לוי ונכלל באלבומו השלישי, "החיים הם חלום", שיצא ב-2005 בהוצאה עצמית ב"הבננה המעופפת".
לשיר "דוד" הופק קליפ בהשתתפות השחקנית לוסי דובינצ'יק, ולוי עצמו הופיע בו בעירום מלא, כשרק גיטרה מכסה את אזור חלציו.
שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה היה "מושיקו".
את האלבום ליווה סיבוב הופעות.
ב-2005 שיתף לוי פעולה עם יסמין לוי בדואט "תפילה חילונית", אשר נכתב על ידי מאיר גולדברג במיוחד לתוכנית מפגשיר של ערוץ 24, והולחן והופק בידי לוי.
בשנת 2006 החל לוי ללמד ולהנחות סדנאות יצירה והפקה, בין היתר בבית הספר למוזיקה "Muzik".
באותה שנה יצא לאור השיר "ספינותיה" בביצוע נורית גלרון, ללחן של לוי ומילים של מאיר גולדברג.
בנובמבר 2007 הוציא לוי לאור את אלבומו הרביעי, "במקום לרוץ", בחברת התקליטים התו השמיני.
קדמו לו הסינגלים "מים", "לולו", "אני נכנע" ו"במקום לרוץ".
פרט לשיר "ארץ נתזים" שכתב מאיר אריאל והלחינה אהובה עוזרי, הלחין לוי את כל שירי האלבום.
בכתיבת המילים השתתפו לוי ומאיר גולדברג, ועל ההפקה המוזיקלית היה אחראי לואי להב.
ב-2008 ביצע לוי את "איש אילם גבוה ודק", אשר בוצע במקור על ידי אסתר עופרים, במסגרת פרויקט עבודה עברית למילים של אהרן שבתאי וללחן של אריה לבנון.
בשנת 2009 הקים את "התזמורת הקטנה".
בהרכב היו חברים שאול בסר בפסנתר, אביב שטיין בבוזוקי אירי וענת נבו על צ'לו.
"התזמורת הקטנה" יצרה עיבודים קאמריים חדשים לשירים נבחרים של לוי, וניגנה שירים שנכתבו במיוחד להרכב.
לאחר כשנתיים שבהן הופיעו יצא ב-2011 האלבום "דודי לוי והתזמורת הקטנה", אשר הוקלט חי מול קהל באולפן "הבננה המעופפת" של לוי.
ב-2014 יצא אלבומו השישי, "שכונה של איש אחד".
לוי חבר שוב למאיר גולדברג ולמפיק המוזיקלי דורון פלסקוב.
השלושה שיתפו פעולה בכתיבה, בהלחנה ובהפקה של האלבום.
העבודה על האלבום ארכה כשלוש שנים ומתוכו הושמעו ברדיו בין השאר השירים "בית" ביחד עם אהוד בנאי והשיר "שייפקחו העיניים", אשר הוקדש לילדיו נועם ודניאל.
בה בעת ולאחר יציאת האלבום המשיך לוי להופיע בהרכבים שונים.
בינואר 2017 הוציא דודי לוי את השיר "לצידי", שהולחן ובוצע ביחד עם אילן דמרי, סולן להקת המדרגות, ונכתב בידי לוי.
באפריל 2018 הפיק סינגל ללהקת בית הבובות בשם "מישהו שומע", שבו הלחינו את שירו של רפנאל מוסקל, שנפל במלחמת לבנון השנייה.
ביולי 2018 הוציא לוי את השיר "איך זה", שנכתב, הולחן והופק ביחד עם שי להב.
במאי 2019 הוציא את השיר "איך שהיא צחקה", ובספטמבר 2019 את השיר "תרגיש בבית".
שני השירים נכתבו בידי מאיר גולדברג ולוי עצמו, הולחנו על ידי לוי והוקלטו והופקו ביחד עם הרכב חדש, שבו חברים עובד אפרת רועי שקד ונועם ספרבר.
בשנת 2020 יצאו לאור השירים "אין שקט", שאת מילותיו כתב מאיר גולדברג והלחין דודי לוי, ו"עתיד מתוק" ביחד עם בית הבובות, לציון 40 שנה למשינה הראשון.
בשנת 2021 הוציא לוי מיני אלבום (EP) בשם "בדידים", שמכיל קטעים מיוחדים שנאספו עם השנים ולא פורסמו.
בין הקטעים, "אל תדליקו לי נר" של הקליק, קטעי גיטרה שהוקלטו במהלך ההקלטות של האלבום הראשון, ביצוע מיוחד "למישהו גדול" ועוד.
לאלבום התלוותה סדרת פודקסטים שנושאת את אותו שם.
בשנת 2021 יצא השיר "עולם דפוק" - מילים מאת דודי לוי ואלעד שודלר ולחן מאת דודי לוי.
בשנת 2022 פרסם לוי את השיר "הלהקה הקטנה מחולון".
השיר נכתב על נוער שוליים מנקודת מבטו, והוביל לאיחוד הלהקה אחרי 32 שנה.
בשנת 2023 יצא לאור השיר "בתוך הניגון הזה".
את המילים והלחן כתבו דודי לוי ודן תורן.
השיר נוצר כחלק ממסע הופעות משותף של דן ודודי במשך כמעט שנתיים, ועוסק בהופעות המשותפות שלהם.
באותה שנה יצא הסינגל "חצי ירח".
דודי לוי כתב את המילים והלחן.
ב-8 באוקטובר 2023, יום לאחר "השבת השחורה" ועם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, יצא דודי לוי עם הגיטרה לעשרות מופעי התנדבות בכל הארץ מול חיילים, מפונים ומשפחות חטופים.
בפברואר 2024 חגג לוי יום הולדת 55 בהופעה (שנדחתה מאוקטובר) במועדון הבארבי החדש בנמל יפו, עם אורחים רבים ושותפים לעשייה המוזיקלית שלו לאורך השנים.
המופע ארך כמעט שלוש שעות.
בין האורחים: אהוד בנאי, דן תורן, ארז לב ארי, אור כשדים וחברי להקת נוער שוליים.
בשנת 2024 פורסם השיר "אנחנו נחזיר את השמש", שנכתב בעקבות אירועי 7 באוקטובר 2023. דודי לוי כתב את המילים והלחן.
באותה שנה הוציא לאור את הסינגל "ריבונו של עולם - תפילת זיכרון" - פרויקט מיוחד בשיתוף עמותת אחים לחיים.
השיר יצא לקראת יום הזיכרון ומבוצע כשירת רבים שמביאה לידי ביטוי קולות וצבעים מכל גוני הקשת של המוזיקה הישראלית.
משתתפים: רמי קלינשטיין, דוד ד'אור, עמוס תמם, ערן צור, ארז לב ארי, סי היימן, רונית שחר, טל גורדון, עומר מושקוביץ, שירה גבריאלוב, קורל ביסמוט, רותם שרעבי, יהודה סעדו, אילן דמרי, אבי וקנין ואלעד שודלר.
תמכו בפרסום השיר: עמותת אחים לחיים, מפעל הפיס והפדרציה היהודית של ניו יורק.
בספטמבר 2007 התחתן עם אור בראון ולהם שני ילדים.
הם נפרדו ב-2010. החל מ-2014 חי עם בת זוגו שיר ענבי ולהם שני ילדים.
2010: דודי לוי והתזמורת הקטנה
אנחנו נחזיר את השמש (2024)
ריבונו של עולם - תפילת זיכרון (2024)
דודי קאליש (נולד בב' באלול ה'תשל"ח, 4 בספטמבר 1978), הוא זמר, מלחין, מנצח, מעבד, ומפיק מוזיקלי של מוזיקה חסידית.
נולד בבני ברק לאברהם יעקב ויהודית קאליש, חסידי בעלז.
אחיו הם המלחין שלמה קאליש, ואלטר מאיר קאליש, מנצח מקהלת חסידי בעלזא.
את מסלול לימודיו עבר למן החיידר ועד ישיבה גדולה במערכת החינוך של חסידות בעלז.
קאליש נסע לניו יורק ללמוד מוזיקה.
לאחר חזרתו לישראל החל לכתוב פרטיטורה למוזיקה ווקאלית חסידית.
השירים הווקאליים הראשונים שהוקלטו אומצו על ידי תחנות הרדיו החרדיות לצורך השמעתם בימי בין המצרים וימי ספירת העומר.
בשנת 2007 יזם קאליש בשותפות עם חיים שלמה מאייעס פרויקט, שבמסגרתו הפיק אלבום המכיל מוזיקת ראפ מבוססת על שירים ידועים של זמרים מחו"ל המתורגמים ליידיש.
באלבום שירים המבוססים על להיטיהם של מייקל ג'קסון, מדונה, פיפטי סנט, וכן יוצרים ישראליים כשרית חדד ושלישיית מה קשור.
הפצת האלבום בישראל לוותה במחאות מצד הממסד הרבני החרדי, ומודעה כנגדו פורסמה בעיתון "המודיע".
בסופו של דבר הושגה פשרה והאלבומים אושרו להפצה, לאחר שהודבקה עליהם מדבקה הנושאת את הכיתוב "המכירה אסורה לחרדים".
בשנת 2008 הפיק קאליש תקליטור שחולק ב-15,000 עותקים וצורף חינם לשבועון "העולם החרדי", לרגל בר המצווה של נכד האדמו"ר מבעלז.
עקב טעות של החברה שהדפיסה את הדיסקים, הוכנסו לחלק מהאריזות דיסקים עם שירת נשים, האסורה לשמיעה על פי ההלכה.
הדבר הביא לתגובות נזעמות, שהופנו כלפי יוצרי הדיסק, אף על פי שלא היו אחראים לטעות.
בעשור השני של המאה ה-21 חזר קאליש לעבד ולהפיק אלבומים באווירה חסידית שורשית.
מופיע כזמר וכמנצח על תזמורות מורחבות בשמחות ובכינוסים חסידיים.
קאליש נשוי, אב לילדים וגר בבני ברק.
ותמלוך עלינו (מלחני הרב יוסף צבי ברייער), עיבוד, 1997
תהא השעה הזאת, עיבוד קולי, 1998
מלכותו נצח, עיבוד והפקה, 1999
לשמוע אל הרינה, (מבצע: משה וינטרוב), עיבוד, 2000
שירי היישוב הישן, (מפיק: דוד האניג), עיבוד, 2000
והוא ידרוש לציון, (שירי חסידות פיטסבורג), עיבוד, 2001
ניגוני בית קוז'ניץ (שירי חסידות קוז'ניץ), עיבוד, 2004
חסידישע אוצרות 1, עיבוד והפקה, 2003
הקם מלכות דוד, (שירי חסידות סדיגורה), עיבוד, 2004
ווקאליש, ווקאלי, עיבוד והפקה, 2004
בהדרת קודש, (שירי חסידות בעלזא), עיבוד והפקה, 2005
ראפ אין יידיש, עיבוד, הלחנה, הפקה 2007
עהרליכע ניגונים, (ניגוני רבי יום-טוב עהרליך מושרים על ידי ירמיה דמן), עיבוד, 2010
ניגוני ברסלב עתיקים, עיבוד, 2010
אזכרה (עם מקהלת ידידים), עיבוד, הלחנה, הפקה ושירה 2013
דוד ושלמה (עם הזמר שלומי גרטנר) עיבוד, הלחנה, הפקה ושירה 2014
קאליש מיט ידידים 2 (עם מקהלת ידידים) 2016
זאג שוין ווען אלבום סולו זמר אורח: ארי היל 2018
גוט שבת (שירי שבת) עם מקהלת לב, 2019
אשר בחר בנו עם מקהלת הילדים קינער הקנדית, 2021
מתי, ווען - עם מקהלת ידידים, 2016
אשת חיל עם ארי היל
יום כיפור 'אלו ואלו' - יחד עם ארי היל ומקהלת קולות, השני מסדרת שירי מנחם, 2017
שלוש עשרה מידות משירי מנחם, 2017
אחותנו - יחד עם אהרון רזאל, 2018
חשוב בלבבך - עם משה דוד וייסמנדל ומקהלת נשמה, 2019
שתהא תורתך - יחד עם מוטי שטיינמץ וזאנוויל ויינברגר, 2020
מים בוכים - יחד עם מוטי ויזל ויוסי פריד, 2021
ליל הסדר מירושלים - השתתפות בקליפ המרהיב יחד עם גדולי הזמר מכל העדות, משה לוק, אברימי רוט, שמחה פרידמן, שוקי סלומון, משה דוד וייסמנדל, יענקי היל וילד הפלא בנצי קלצקין, 2021
אדיר - מחרוזת ווקאלי יחד עם מאיר גולדשטיין ומקהלת מלכות, 2021
יזכרם - יחד עם מוטי קוביץ ומקהלת נשמה (לזכרם של נספי אסון הר מירון) 2021
מחרוזת שיר השירים - עם שמחה פרידמן, יענקי היל, משה דואק, דוד חפצדי, משה דוד וייסמנדל, יענקי לנדאו ומקהלת נשמה, 2022
מוסף ראש השנה - עם אהרלה סמט, מוטי ויזל ומקהלת מלכות, 2022
נחמו - עם בנצי קלצקין, יענקי לוינגר ומקהלת חסידימלעך, 2024
דוד (דוּדי) אוֹר (נולד ב-5 בינואר 1953) הוא מוזיקאי ומפיק ישראלי, הכותב בעיקר מוזיקה לתיאטרון ולקולנוע.
אור, בוגר צוות הווי הנח"ל, למד מוזיקה אצל פרופ' צבי קרן, והמשיך במגמת הקומפוזיציה באקדמיה למוזיקה בתל אביב.
עוד קודם לכן, ב-1977 הוא לקח חלק לצד עפרה חזה, דני מסנג ואחרים במופע "Here is Israel" שהועלה מול קהילות יהודיות בארצות הברית.
תחת עודד קוטלר כיהן אור כמוזיקאי-הבית של קבוצת התיאטרון נווה צדק שפעלה במרכז סוזן דלל שבתל אביב בין 1985 ל-1988. ב-1986 הוא קיבל, במשותף עם קובי ניב וישראל גוריון, את פרס כינור דוד עבור "המלך הלך לישון" שהייתה הצגת הילדים הפוליטית הראשונה בישראל.
הצגות אחרות שעבורן יצר את המוזיקה כוללות את "בערבות הנגב" ו"החייל הטוב שווייק" (בבימוי אהרון אלמוג), אף הן במסגרת הקבוצה בסוזן דלל.
עוד באותו עשור, נמנה עם עיתונאֵי "דבר" ו"על המשמר" ובמשך כתשע שנים שימש בהם כתב לענייני מוזיקה.
ב-1989 חיבר את המוזיקה לסרט הטלוויזיה "רותי נעים" שביים אמנון רובינשטיין בערוץ הראשון.
בשנה זו ייסד את משרד ההפקות "תרבות לנוער", שעד לסוף פעילותו שש שנים אחר כך היה אחראי למספר רב של הצגות ילדים ונוער ובהן להיטי "פגישת מחזור" עם אקי אבני ועדי טופול.
אז גם נקלע למשבר שהביא אותו להפסקה ממושכת מעשייה ציבורית.
מאז 2004 אור הוא כתב התרבות של "ישראל פוסט" (שבשנים אלה עוד הופיע תחת השם "אנשים").
אור הלחין שירי משוררות כתרצה אתר, רחל שפירא ונעמי שמר.
הוא כתב שירים שבוצעו על ידי הזמרות אורה זיטנר ומיכל טל כמו גם הצמד הקנדי סוזן ופרן.
ב-2011 עבד על השלמת אלבום הקאמבק של מיכל טל, "אמא רוסיה עוד בוכה".