tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האפליקציה יכולה להפוך פנים כדי לגרום לחיוך, להראות צעיר יותר, להראות מבוגר או לשנות מגדר.
מדיניות הפרטיות של האפליקציה עוררה ביקורת בשנת 2019.
FaceApp הושק ב- iOS בינואר 2017 ובאנדרואיד בפברואר 2017. ישנן מספר אפשרויות לתמרון הצילום שהועלה כמו אפשרויות עורך להוסיף רושם, איפור, חיוכים, צבעי שיער, תסרוקות, משקפיים, גיל או זקן.
מסננים, טשטוש עדשות ורקעים יחד עם שכבות כיסוי, קעקועים, ורטיות הם גם חלק מהאפליקציה.
התמורות לשינוי המגדרי של FaceApp משכו עניין מיוחד בקרב קהילות הלהט"בים והטרנסג'נדרים, בשל יכולתן לדמות ריאליסטית את המראה של האדם במגדר ההפוך.
בשנת 2019, FaceApp עורר ביקורת הן בעיתונות והן במדיה החברתית על פרטיות נתוני המשתמשים.
בתשובה לשאלות הרבות, מייסד החברה, ירוסלב גונצ'רוב, הצהיר כי נתוני משתמשים ותמונות שהועלו לא מועברים לרוסיה אלא עוברים על שרתים הפועלים ב-Google Cloud ו-Amazon Web שירותים.
הסנאטור האמריקני צ'אק שומר הביע "חששות רציניים באשר להגנה על הנתונים הנצברים, כמו גם אם המשתמשים מודעים למי עשוי לקבל גישה אליו" וקרא לחקירתה של האפליקציה על ידי ה- FBI.
כשאתה מפרסם או משתף תוכן משתמש בשירותים שלנו או באמצעותו, אתה מבין שתוכן המשתמש שלך וכל המידע הקשור אליו (כגון [שם המשתמש], מיקום או תמונת פרופיל שלך) יהיו גלויים לציבור.
טרנספורמציה "לוהטת" הייתה זמינה באפליקציה בשנת 2017 וכביכול גרמה למשתמשים שלה להראות אטרקטיביים יותר מבחינה גופנית, אך זו הואשמה בגזענות מפני שהבהירה את צבע עורם של אנשים שחורים וגרמה להם להיראות אירופיים יותר.
הפונקציה קיבלה שינוי שם קצר ל"ניצוץ" לפני שהוסרה.
מייסד ומנכ"ל החברה ירוסלב גונצ'רוב התנצל, ותיאר את המצב כ"תופעת לוואי מצערת של הרשת העצבית הבסיסית שנגרמה כתוצאה מהטיה שקבעה ההכשרה, לא התנהגות כוונתית" והודיע כי עבד על "תיקון מלא".
באוגוסט של אותה שנה, FaceApp שוב התמודדה עם ביקורת על כך שהיא מכילה "פילטרים אתניים" המתארים "לבן", "שחור", "אסייתי" ו"הודי".
בשנת 2019, התוקפים השתמשו באתר מזויף כדי להציע גרסת "premium" של FaceApp בחינם להתקנת תוכנות זדוניות באנדרואיד.
פיינונגולטה (שם מדעי: Paenungulata; משמעות השם: "כמעט בעלי פרסות") היא קבוצת יונקי שליה ממוצא אפרוטרופי השייכת לקבוצה אפרותריה.
בתוך קבוצה זו ישנם מספר סדרות בעלות מספר מינים מעטים, לאחר שרובם הגדול נכחד.
סדרות אלה כוללות כיום את השפנאים, הפילאים והתחשאים ובעבר כללו גם את סדרת האמבריתופודיים ואת הדסמוסטיליים הימיים.
קבוצה זו נפרדה מהאפרואינסקטיפילים (Afroinsectiphilia) בערך לפני 61 מיליון שנה.
הם גדולו בהרבה וכיום חיות היבשה הגדולות ביותר - הפילים שייכים אליה, זאת אף על פי שמרבית בני הקבוצה קטנים בהרבה.
את הקבוצה מחלקים למיני השפנאים, הקטנים יחסית ובעלי מאפיינים יבשתיים, בעוד שאר הסדרות שחיו כנראה לאורך ים תטיס פיתחו מאפיינים של חיות ימיות והם משויכים לקבוצה נפרדת - טתיתריה (Tethytheria).
עם זאת בדיקות מיוגלובין מרמזות על כך שאף לשפנאים היה אב קדמון מימי, מה שאולי מקשר אותם גם לקבוצה זו.
משפחה אוספאיים (Ocepeiidae) - נכחדה
פיינל רזולושן (2010) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של Fortune מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 5 בדצמבר 2010 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAטרנינג פוינטפיינל רזולושן(2010)ג'נסיס סדרת אירועי פיינל רזולושן2009פיינל רזולושן(2010)2011
פיינל רזולושן (2010) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-5 בדצמבר 2010 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי פיינל רזולושן.
בקרב המרכזי, ג'ף הארדי ניצח את מאט מורגן ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בקרב ללא פסילות שבו מר אנדרסון שימש כשופט המיוחד.
עוד ברשימת הקרבות, המוטור סיטי מאשין גאנס (אלכס שלי וכריס סייבן) ניצחו את ג'נריישן מי (ג'רמי באק ומקס באק) בקרב פול מטאל מייהם ושמרו על אליפות הזוגות העולמית של TNA, ג'ף ג'ארט ניצח את סמואה ג'ו בקרב הכנעות, ורוב ואן דאם ניצח את ריינו בקרב הראשון שמדמם.
פיינל רזולושן (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-20 בדצמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי פיינל רזולושן ואירוע השלם וצפה האחרון שבו היה שימוש בזירה המשושת עד לקיום האירוע דסטיניישן X 2011. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את דניאלס ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
זוכהמספר מזוודהזמןתוכן המזוודהשיק עבדול באשיר204:47פיטוריםרוב טרי405:00קרב על אליפות ה-X דיוויז'ןקווין נאש107:14קרב על אליפות הזוגותסמואה ג'ו309:20קרב על אליפות העולם במשקל כבד
פיינל רזולושן (2011) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של בובי רוד מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 11 בדצמבר 2011 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAטרנינג פוינטפיינל רזולושן(2011)ג'נסיס סדרת אירועי פיינל רזולושן2010פיינל רזולושן(2011)2012
פיינל רזולושן (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-11 בדצמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השמיני בסדרת אירועי פיינל רזולושן.
הקרב המרכזי, שהיה קרב איירון מן 30 דקות על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בין אלוף העולם, בובי רוד ל-AJ סטיילס הסתיים בתיקו 3–3. עוד ברשימת הקרבות, ג'ף הארדי ניצח את ג'ף ג'ארט בקרב כלוב, ואוסטין אריס ניצח את קיד קאש ושמר על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.
פיינל רזולושן (דצמבר 2008) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-7 בדצמבר 2008 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי פיינל רזולושן ואירוע השלם וצפה האחרון שבו היה שימוש בזירה המשושת עד לקיום האירוע דסטיניישן X 2011. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
בקרב המרכזי, המיין איבנט מאפיה (בוקר טי, קווין נאש, סקוט סטיינר וסטינג) ניצחו את The TNA Front Line (AJ סטיילס, בראדר דיבון, בראדר ריי וסמואה ג'ו) בקרב ארבעה נגד ארבעה על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
מס' תוצאות התניות זמן 1 קארי מן (פיטורים), הרננדז (העולם במשקל כבד), הומיסייד (X דיוויז'ן) וג'יי לית'ל (זוגות) ניצחו את אלכס שלי, B.G.
זוכהמספר מזוודהזמןתוכן המזוודההרננדז403:53קרב על אליפות העולם במשקל כבדקארי מן306:31פיטוריםהומיסייד109:33קרב על אליפות ה-X דיוויז'ןג'יי לית'ל212:10קרב על אליפות הזוגות
פיינל רזולושן (2012) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של ג'ף הארדי מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 9 בדצמבר 2012 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100סיסמה פרסומית Redemption סדרת אירועי שלם וצפה של TNAטרנינג פוינטפיינל רזולושן(2012)ג'נסיס סדרת אירועי פיינל רזולושן2011פיינל רזולושן(2012)2013
פיינל רזולושן (2012) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-9 בדצמבר 2012 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע התשיעי בסדרת אירועי פיינל רזולושן והאחרון ששודר במתכונת שלם וצפה.
בקרב המרכזי, ג'ף הארדי ניצח את בובי רוד ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, כריסטופר דניאלס ניצח את AJ סטיילס, וטארה ניצחה את מיקי ג'יימס ושמרה על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA.
הפיוד המרכזי לקראת האירוע היה בין בובי רוד ששם לעצמו למטרה לזכות באליפות העולם במשקל כבד של TNA של ג'ף הארדי.
באירוע טרנינג פוינט, ג'יימס סטורם ניצח את AJ סטיילס ובובי רוד בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות העולם.
בפרק העוקב של התוכנית Impact Wrestling, רוד קטע את נאום הניצחון של סטורם, כשתימרן אותו להניח על כף המאזניים את המועמדות שלו לאליפות העולם יותר מאוחר באותו הערב.
בקרב שהתקיים בין השניים רוד ניצח והוא זה שקיבל את ההזדמנות להתחרות על התואר של הארדי באירוע פיינל רזולושן.
פיוד מתמשך לקראת האירוע היה בין AJ סטיילס לכריסטופר דניאלס.
לבסוף, סטיילס איתגר את דניאלס לקרב אחרון ביניהם אשר יקבע מי הוא המתאבק הטוב מבין השניים.
דניאלס, שהיה מלא ביטחון עצמי על השנה שאותה עבר ביחד עם קאזריאן, החליט לענות בחיוב לאתגר זה.
קרב הנוקאאוטס לקראת האירוע היה בין מיקי ג'יימס לאלופת נשות הנוקאאוטס של TNA, טארה.
ב-15 בנובמבר בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'יימס ערכה את קרב החזרה שלה בארגון, כשגברה על גייל קים, ODB, מדיסון ריין ומיס טמסאכר בקרב באטל רויאל אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות נשות הנוקאאוטס של TNA.
ושני חברי קבוצה בלתי ידועים) קרב ארבעה נגד ארבעה 11:22 7 כריסטופר דניאלס ניצח את AJ סטיילס קרב יחידים 21:37 8 ג'ף הארדי (א) ניצח את בובי רוד קרב יחידים על אליפות העולם במשקל כבד של TNA 23:00 (א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
פיינל פור היורוליג היא תחרות כדורסל בפורמט פיינל פור המהווה חצי גמר וגמר של תחרות כדורסל הקבוצות האירופית יורוליג.
חברת יורוליג בסקטבול השתמשה בפורמט הפיינל פור לראשונה בשנת , לאחר פיינל פור הסופרוליג , שהיה הפיינל פור האחרון שנערך על ידי פיב"א אירופה.
בתחרות המקורית של פיב"א אירופה, שימש הפיינל פור לראשונה ב-.
פורמט הפיינל פור שימש שוב בשנה שלאחר מכן, ב-, אך אז ננטש.
הפיינל פור חזר לבסוף, לראשונה בעידן המודרני שלו, בעונת 1987/1988 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל.
הוא ידוע בתור טורקיש איירליינס יורוליג פיינל פור מטעמי חסות.
פנאתינאיקוס היא הקבוצה המצליחה ביותר בפיינל פור היורוליג, מאז החל עידן הפיינל פור המודרני בעונת 1987/88, וזכתה בתואר 7 פעמים (, , , , , ו-).
פיינל פור הליגה האירופית של פיב"א ("פיינל פור הפיב"א יורוליג") (1992–1996)
עידן יורוליג בסקטבול (מאז 2000)
פיינל פור היורוליג (מאז 2002)
הפעם הראשונה שהיורוליג השתמש בפורמט פיינל פור כדי להכריע את האליפות הייתה בסיום העונות ו-.
בשני טורנירי הפיינל הפור הללו זכו סימנטל מילאנו וריאל מדריד (בהתאמה).
פיב"א אירופה לא השתמשה שוב בפורמט זה עד לעונת , בה זכתה טרייסר מילאנו.
פיינל פור היורוליג מתקיים מאז מדי שנה, כאשר פיב"א אירופה מארגנת אותו עד 2001, וחברת יורוליג בסקטבול מארגנת אותו מאז 2002.
במהלך עונת 2000/01 התקיימו שתי תחרויות אירופיות: הסופרוליג שאורגנה על ידי פיב"א והיורוליג שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.
תחרות היורוליג, בעונת הבכורה שלה, השתמשה בפורמט סדרת הטוב מ-5, כאשר שתי הקבוצות מבולוניה (וירטוס ופורטיטודו), א.א.ק אתונה וטאו ויטוריה הגיעו לחצי הגמר של הטורניר.
וירטוס זכתה בגמר היורוליג 2001.
פיינל פור היורוליג לפי עונה
אורגן על ידי פיב"אאורגן על ידי יורוליג בסקטבול
שנהעיר מארחתאלופהסגניתמקום שלישימקום רביעיפיינל פור גביע אירופה לאלופות של פיב"א בולוניה סימנטל מילאנו
| ריאל מדריד סימנטל מילאנו אולימפיה ליובליאנה סלביה פראג גנט טרייסר מילאנו
| יוגופלסטיקה ספליט מכבי תל אביב אריס סלוניקי ברצלונה סרגוסה יוגופלסטיקה ספליט
| יוגופלסטיקה ספליט ברצלונה מכבי תל אביב סקאבוליני פזארופיינל פור הליגה האירופית של פיב"א איסטנבול פרטיזן בלגרד
| לימוז' בנטון טרוויזו פאוק סלוניקי ריאל מדריד תל אביב חובנטוד בדאלונה
| ריאל מדריד אולימפיאקוס פנאתינאיקוס לימוז' פריז פנאתינאיקוס
| אולימפיאקוס ברצלונה אולימפיה ליובליאנה אסוול ליון-וילרבאן ברצלונה קינדר בולוניה
| ז'לגיריס קובנה קינדר בולוניה אולימפיאקוס פורטיטודו בולוניה סלוניקי פנאתינאיקוס
| מכבי תל אביב פנאתינאיקוס אנאדולו אפס צסק"א מוסקבהפיינל פור היורוליג בולוניה פנאתינאיקוס
| ברצלונה בנטון טרוויזו מונטפסקי סיינה צסק"א מוסקבה2004 תל אביב מכבי תל אביב
| מכבי תל אביב טאו ויטוריה פנאתינאיקוס צסק"א מוסקבה פראג צסק"א מוסקבה
| פנאתינאיקוס צסק"א מוסקבה אוניקאחה מאלגה טאו ויטוריה מדריד צסק"א מוסקבה
| פנאתינאיקוס צסק"א מוסקבה ברצלונה אולימפיאקוס פריז ברצלונה
| פנאתינאיקוס מכבי תל אביב מונטפסקי סיינה ריאל מדריד איסטנבול אולימפיאקוס
| אולימפיאקוס ריאל מדריד צסק"א מוסקבה ברצלונה2014 מילאנו מכבי תל אביב
| ריאל מדריד אולימפיאקוס צסק"א מוסקבה פנרבחצ'ה ברלין צסק"א מוסקבה
| פנרבחצ'ה אולימפיאקוס צסק"א מוסקבה ריאל מדריד בלגרד ריאל מדריד
| צסק"א מוסקבה אנאדולו אפס ריאל מדריד פנרבחצ'ה קלן
|colspan=4|העונה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה באירופה קלן אנאדולו אפס
| אנאדולו אפס ריאל מדריד ברצלונה אולימפיאקוס2023 קובנה ריאל מדריד
| פנאתינאיקוס ריאל מדריד אולימפיאקוס פנרבחצ'ה2025 אבו דאבי''' פנרבחצ'ה מונקו אולימפיאקוס פנאתינאיקוס
ה-MVP של פיינל פור היורוליג
ספורט קלאב פיינדאם (בהולנדית: Sportclub Veendam) הייתה קבוצת כדורגל הולנדית מהעיר פיינדאם שבמחוז חרונינגן, שפעלה בין השנים 1894 ל-2013, ובשיאה שיחקה הקבוצה בליגת העל ההולנדית.
הקבוצה נוסדה ב-4 בספטמבר 1894 בעיירה פיינדאם.
בתחילת המאה ה-20 שינתה את שמה מספר פעמים, ושמה התקבע כפיינדאם.
ב-1916 העפילה הקבוצה העפילה הקבוצה לבית האזורי העליון באליפות הולנד וב-1932 הגיעה להישג השיא שלה וזכתה באליפות הליגה המחוזית של אליפות הולנד.
בעקבות הזכייה העפילה הקבוצה לשלב בית הגמר עם אלופות כלל המחוזות אך סיימה במקום ה-5 והאחרון לאחר שהשיגה ניצחון בודד על ה-4 פ.ס.ו איינדהובן.
עם ההחלטה על הפיכת הכדורגל למקצועני בהולנד, נרשמה הקבוצה כמועדון מקצועני ושובצה לליגת המבחן השלישית.
שכר השחקנים בקבוצה הושפע מהישג ולא על בסיס משכורת חודשית בלבד והרכב מ-15 גילדן הולנדי עבור ניצחון, 10 עבור תוצאת תיקו ו-5 עבור הפסד, נוסף על 5 גילדן לשבוע.
את עונת הבכורה בליגת המבחן סיימה הקבוצה במקום ה-13 ולא הצליחה להעפיל לליגה השנייה.
לאחר חלוקת הליגות ב-1956 שובצה בליגה השלישית בה שיחקה עד עונת 1958/59 אז סיימה במקום ה-2 והעפילה לראשונה לליגת המשנה ההולנדית.
בליגת המשנה שיחקה כ-6 עונת ובשיאה העפילה למקום ה-5. בסיום עונת 1964/1965 סיימה במקום ה-15 ונשרה לליגה השלישית.
לאחר שלוש שנים במאבקי הצמרת שבה הקבוצה לליגה השנייה.
מסוף שנות ה-60 ועד לאמצע שנות ה-80 הייתה קבוצה לחברה קבועה בליגת המשנה כאשר לרוב הייתה בחלק האמצעי והתחתון של הטבלה.
כל זה השתנה כאשר בעונת 1985/1986 הצליחה הקבוצה לסיים במקום הרביעי ולהעפיל לשלב הפלייאוף.
בשלב זה הצליחה לגבור על כל יריבותיה והעפילה לראשונה לליגת העל.
עונתה הראשונה בליגת העל עונת 1986/1987 הייתה קשה והקבוצה התקשתה לנצח והשיגה 4 ניצחונות בלבד, כולן על קבוצות ממרכז ותחתית הטבלה.
עקב כך סיימה במקום ה-17 ונשרה לליגת המשנה.
בעונה הבאה בליגת המשנה הצליחה הקבוצה להיצמד לראש הטבלה ובסיומה העפילה לליגת העל לאחר שסיימה במקום ה-2. גם בעונתה השנייה בליגה הבכירה לא הצליחה הקבוצה לנטוע שורשים בליגה הבכירה ולמרות שהצליחה להכפיל את כמות הניצחונות ל-8, ספגה לא פחות מ-18 הפסדים, סיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה.
מתחילת שנות ה-90 ועד להתפרקותה ב-2013 הייתה הקבוצה חברה קבועה בליגת המשנה, ואף העפילה לפלייאוף העלייה מספר פעמים אך לא הצליחה לשחזר את הישג השיא שלה.
בשנת ה-2010 נכנס המועדון להליך פשיטת רגל, אחרי שלאורך שנות ה-90 וה-2000 ביצע מספר תוכניות הבראה, אך למרות מאמצים של נותני חסות ואף עיריית פיינדאם המועדון לא הצליח להתאזן ובאפריל 2013 נמחק מהליגה השנייה והתפרק.
פּיינאפּל אקספרס הוא כינוי לא טכני לתופעה מטאורולוגית המאופיינת בזרימה חזקה ומתמשכת בקנה מידה גדול של אוויר לח חם, והמשקעים הכבדים הנלווים, המשתרעים בים מצפון-מזרח לאיי הוואי ועד לצפון-מזרח בכל מקום לאורך חוף האוקיינוס השקט של אמריקה הצפונית.
פיינאפל אקספרס הוא דוגמה ל"נהר אטמוספירי", שהוא מונח כללי יותר למסדרונות צרים יחסית כאלה של הובלת אדי מים משופרת בקווי הרוחב האמצעיים ברחבי העולם.
פיינאפל אקספרס מונע על ידי ענף דרומי חזק של זרם הסילון הקוטבי ומאופיין על ידי נוכחות של גבול חזית מזג אוויר בפני השטח שהוא בדרך כלל איטי או נייח, עם גלים של לחץ נמוך הנעים לאורכו.
כל אחת ממערכות הלחץ הנמוכות הללו מביאה לכמות גשמים מוגברת.
התנאים נוצרים לעיתים קרובות על ידי , דפוס גשם משווני שמזין את הלחות שלו לדפוס זה.
הם גם נוכחים במהלך אפיזודה של אל ניניו.
השילוב של אוויר עתיר לחות, דינמיקה אטמוספירית והאצה של התהליך הנובעת ממעבר אוויר זה מעל רכסי ההרים של החוף המערבי של אמריקה הצפונית גורם לירידה של כמה מהגשמים הכבדים ביותר באזור.
מערכות פיינאפל אקספרס גורמות בדרך כלל לשלג כבד בהרים וברמה הפנימית, שלעיתים קרובות נמס במהירות בגלל השפעת ההתחממות של המערכת.
לאחר שאיבדו את הלחות שלהם, מגיעות מסות האוויר הטרופיות לערבות היבשתיות כרוח צ'ינוק או פשוט "צ'ינוק", מונח שהוא גם שם נרדף באזור הפסיפיק נורת' וסט לפיינאפל אקספרס.
אירועי פיינאפל אקספרס רבים עוקבים אחר או מתרחשים בו-זמנית עם שקעים ארקטיים מרכזיים בצפון-מערב ארצות הברית, ולעיתים קרובות מובילים לשיטפונות גדולים של הפשרת שלגים עם גשמים חמים וטרופיים היורדים על קרקע קפואה ועתירה בשלגים.
דוגמאות לכך הן שיטפון חג המולד של 1964, , שיטפון יום השנה החדשה של 1997, שיטפון ינואר 2006 בצפון קליפורניה ובנבדה, סערת החוף הגדולה של 2007, שיטפון ינואר 2008 בנבדה, שיטפון ינואר 2009 בוושינגטון, שיטפון ינואר 2012 באורגון, שיטפון יום האהבה של 2019 בדרום קליפורניה, והשיטפונות בפברואר 2020 באורגון ובוושינגטון.
בתחילת 1862, סופות קיצוניות שמקורן בפיינאפל אקספרס פגעו בחוף המערבי במשך 45 ימים.
בנוסף להמסה פתאומית של שלג, בחלק מהמקומות ירדו גשמים בכמות של 2,600 מילימטרים, מה שהוביל לשיטפון החמור ביותר בהיסטוריה המתועדת של קליפורניה, אורגון ונבדה, המכונה השיטפון הגדול של 1862. העמקים של הנהרות סקרמנטו וסן חואקין הוצפו, והיו שיטפונות נרחבים ומפולות בוץ ברחבי האזור.
אזור מפרץ סן פרנסיסקו הוא מקום נוסף לאורך חוף האוקיינוס השקט המושפע מדי פעם מהפיינאפל אקספרס.
כאשר הוא מגיע, הגשמים העזים והמתמשכים גורמים בדרך כלל להצפות של נחלים מקומיים כמו גם להצפה של שטחים מיושבים.
בעשורים שלפני 1980 לערך, המונח המקומי לפיינאפל אקספרס היה "סערה הוואית" (Hawaiian Storm).
במהלך השבוע השני של ינואר 1952, סדרה של סופות "הוואיות" פקדו את צפון קליפורניה, וגרמו להצפות נרחבות סביב אזור המפרץ.
אותן סערות הביאו סופת שלג כבד ורטוב להרי סיירה נבדה, שגרמו לרכבת "סיטי אוף סן פרנסיסקו", רכבת בינעירונית בין שיקגו לסן פרנסיסקו להיתקע בדרך ב-13 בינואר.
השיטפון הגדול ביותר בצפון קליפורניה מאז שנות ה-1800 התרחש ב-1955 כתוצאה מסדרה של סופות הוואיות, עם הנזק הגדול ביותר בעמק סקרמנטו סביב .
באזורים מסוימים בעקבות הסופה היה למעלה מחודש של גשם כמעט בלתי פוסק.
פיינברי הוא זן של תות בצבע לבן עם זרעים אדומים וטעם דמוי אננס.
הפרי זכה לכינוי "פיינברי" לצורך שיווק בבריטניה, שם הוא הפך זמין בשנת 2010 כדי לשקף את הטעם דמוי האננס שלו תוך שהוא נראה כמו תות שדה.
פיינברי נמכר לראשונה באופן מסחרי בארצות הברית בשנת 2012, ושווק למסעדות, מאפיות ושווקים סיטונאיים באירופה ובדובאי.
פיינה היא עיר בסקסוניה התחתונה, שבגרמניה ובירת מחוז פיינה .
היא ממוקמת על גדת נהר פוהסה Fuhse ועל גדת תעלת Mittellandkanal , בערך 25 קילומטרים ממערב לעיר לבראונשווייג ו-40 קילומטרים מזרחית להנובר.
העיר ידועה בעיקר בזכות תעשיית הפלדה שלה.
שטר משנת 1130 מזכיר את ברטולד פון פאגין, שהיה שר של לותאיר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהעניק את שמו לעיירה פיינה.
טירת פיינה, שאינה קיימת יותר, מתוארכת לתקופה זו או קודם לכן.
ההיסטוריה של הילדסהיים משנת 1201 מתארת נקמת דם בין הבישוף הרטברט פון הילדסהיים לבין האחים אקברט וגונזלין פון וולפנבוטל .
הרוזן גונזלין פון וולפנבוטל היה המפקד העליון של הצבא הגרמני תחת הקיסר אוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
גונזלין גבר וזכה בשליטה בעיר פיינה וסביבתה.
מדרום לטירה, גונזלין ייסד את העיירה פיינה ב-1218 או ב-1220. בשנת 1223, זכה היישוב לזכויות עירוניות.
הסמל של גונזלין היה סמלה של העיר מאותם ימים.
בשנת 1256 נכבש פיינה על ידי הדוכס אלברכט מבראונשווייג- לונבורג, ולאחר מותו של גונזלין בשנת 1260, איבדו בניו את בית הפייף לבישוף הילדסהיים.
אוטו הראשון מבראונשווייג-לונבורג, הבישוף של הילדסהיים 1260–1279, העניק לרוזן וודקינד פון פופנבורג את הטירה, העיר והמחוז של פיינה כמתנה.
מאוחר יותר אוטו קידם את פיינה וקבע שהיא עיר שוק.
בנוסף, בשנת 1260, העיר פיינה זכתה לזכות להטְבִּיעַ ולהנפיק מטבעות במטבעה של הבישוף הילדסהיים, זכות זו נמשכה עד 1428.
ב-18 במרץ 1510 אירעה שריפה שבה נהרס חלק גדול מהעיר.
כולל הכנסייה שנשרפה תוך ארבע שעות.
ב-15 במאי 1557 פרצה שריפה נוספת שבה נהרסו בית העירייה וכנסיית הקהילה של סנט יעקבי בכיכר השוק.
לכן ניתן לשחזר את ההיסטוריה של פיינה שלפני שנת 1600 רק על פי מסמכי הילדסהיים ובראונשווייג.
במהלך מלחמת העולם השנייה, המפעל לייצור נשק ומפעלי הנפט המינרלי שכנו ליד טחנת הרוח.
מתקנים אלה הופצצו מספר פעמים, בהפצצות נהרגו כ-50 בני אדם.
שיקום התחנה נמשך עד 1951. ב-9 באפריל 1945 הופצץ מרכז העיר פיינה, כתוצאה מכך נהרגו מספר בני אדם ונגרם נזק למבנים.
למחרת, העיר נכנעה ללא קרב לחיילים האמריקאים.
כתוצאה מכך, נמנעו נפגעים רבים נוספים ונגרם הרס רב.
באמצע מאי 1945, זמן קצר לאחר פלישת בעלות הברית לפיינה, רכבת תחמושת עמוסה התפוצצה מעל גשר שמעל נהר פוהסה Fuhse Bridge.
בשנים 1954 ו-1956, שניים מאוצרות הכסף הגרמניים מימי הביניים הגדולים ביותר (95 חתיכות של מטילי זהב, במשקל 7.5 ק"ג, מהמאה ה-14) נמצאו מתחת לרחובות סטדרדורפר שטראסה והורסטווג.
התפלגות האוכלוסייה בעיר פיינה, לפי גברים ונשים היא: 49.4% גברים ו-50.6% נשים.
קצב השינוי בגודל האוכלוסייה בין השנים 2011–2021 עומד על 0.36%+ בשנה.
ההתפלגות לפי גרמנים וזרים היא: גרמנים 94.1% ו-5.9% זרים.
התפלגות האוכלוסייה במחוז פיינה, לפי גברים ונשים היא: 49.5% גברים ו-50.5% נשים.
קצב השינוי בגודל האוכלוסייה בין השנים 2011–2021 עומד על 0.46%+ בשנה .
ההתפלגות לפי גרמנים וזרים היא: 91.4% גרמנים ו-8.6% זרים.
הכביש המהיר הפדרלי מספר 2 (A2), המחבר את אזור חבל הרוהר עם בירת גרמניה, ברלין, עובר בצמוד לעיר.
חיבור העיר לכביש המהיר (האוטובאן) הושלם בשנת 1997. הכבישים הפדרליים B 65, B 444 ו-B 494 עוברים דרך העיר.
בשנת 1978 נבנה גשר המחבר את העיר לכבישים הפדרליים.
הגשר עובר בעיר מצפון לדרום והגשר השני נבנה בשנת 2003. גשר זה מחבר את אזור מפעלי הפלדה לכבישים הפדרליים.
בניית גשר מפעלי הפלדה ארכה שנתיים: טקס הפתיחה של הגשר התקיים ב-19 בספטמבר 2003.
קו הרכבת הנובר-ברונסוויק עובר דרך העיר פיינה.
בניין התחנה נמצא בבעלות העירייה.
הוא נבנה על ידי העירייה באמצע שנות ה-90. לתחנת הרכבת מחובר גם מסוף תחבורה ציבורית מקומית/עירונית, המקשר בין התחבורה הציבורית לרכבת.
תחנת פיינה זכתה במספר פרסים.
התחבורה העירונית מופעלת בעיקר על ידי חברת האוטובוסים Peiner Verkehrsgesellschaft mbH (PVG).
חברה זו היא החברה המרכזית בתחום התחבורה האזורית במחוז פיינה.
לפיינה יש שתי תחנות ונמל על תעלת מיטללנד, שחוברה לעיר ב-1929 כחלק מבניית תעלת מיטללנד.
פיינה שוכנת על קו רוחב שמקנה לה אקלים ממוזג, על הגבול בין האזורים המושפעים מהאוקיינוסים והיבשתיים.
בפיינה הקיץ נוח ומעונן חלקית והחורף ארוך, קר מאוד, סוער ובעיקר מעונן.
במהלך השנה, הטמפרטורה משתנה בדרך כלל בין 1°C ל-24°C ולעיתים רחוקות היא מתחת ל-9°C או מעל 30°C.
הזמן הטוב ביותר בשנה לבקר בפיינה במזג אוויר חם ונח הוא מסוף יוני עד תחילת ספטמבר.
העונה החמה בפיינה נמשכת 3.2 חודשים, מ-2 ביוני עד 9 בספטמבר, הטמפרטורה היומית הממוצעת גבוהה מ־20 מעלות צלזיוס.
החודש החם ביותר בשנה בפיינה הוא חודש יולי, הטמפרטורה הממוצעת בחודש זה, ביום טמפרטורה של 23°C וטמפרטורת הלילה הממוצעת עומדת על 13°C.
העונה הקרה נמשכת 3.8 חודשים, מ-17 בנובמבר עד 11 במרץ, כשטמפרטורה היומית הטמפרטורה הממוצעת ביום מתחת ל-8°C.
החודש הקר ביותר בשנה בפיינה הוא חודש ינואר, עם ממוצע טמפרטורות הנמוך מ-1°C והטמפרטורה הגבוה עומדת על 4°C בממוצע.
רודולף אוטו (1869–1937), תאולוג לותרני, פילוסוף ודתי השוואתי
הנס-הרמן הופה (נולד ב-1949), תאורטיקן פוליטי ואנרכו-קפיטליסטי
פיינל פור היורוליג 2023 היה טורניר הפיינל פור שחתם את עונת היורוליג , העונה ה-66 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-23 מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול.
זה היה הפיינל פור ה-36 של עידן הפיינל פור המודרני של היורוליג (מאז 1988), והפעם ה-38 בסך הכול שהתחרות מסתיימת בפורמט פיינל פור.
הטורניר שוחק בז'לגיריו ארנה בקובנה, ליטא, ב-19–21 במאי 2023.
ריאל מדריד זכתה בתואר ה-11 שלה, שיא טורניר, לאחר ניצחון 79–78 בגמר מול אולימפיאקוס.
ב-19 בדצמבר 2022 הוכרז כי הפיינל פור ישוחק בז'לגיריו ארנה בקובנה, ליטא ב-19–21 במאי 2023.
פיינטוז היא להקה רב-תרבותית שוודית, המורכבת מחמישה גברים, שמקורם מגמביה אתיופיה, אנגולה, קונגו, פינלנד ושוודיה.
היא חתומה תחת חברת התקליטים וורנר מיוזיק, ושרה בעיקר בשפות האנגלית, השוודית והאפריקאיות השונות.
פיינטוז הייתה במקור שלישייה מוזיקלית, המורכבת מפא מודו, נביו בהארו וטוביאס, שהיו חברים בתקופת התיכון.
שם הלהקה שאוב משתי האותיות הראשונות של כל חבר בשלישייה.
המורה שלהם ליווה אותם בתחילת דרכם, ופיתח מופעי מחול ושירה שהשלושה הופיעו עמם בבית הספר.
זמן קצר לאחר עזיבתו של טוביאס הוזמנו חברים חדשים כדי להעצים את כוחה האתני של הלהקה.
הראשון היה יוהאן הירווי, ואחריו באו כריסטיאן אומונומבן ודניאל נזינגה.
ביוזמת נזינגה השתתפה הלהקה ב-Hitmakers, תוכנית ריאליטי סקנדינבית, ששודה ב-Kanal 5 בשוודיה.
היא הייתה פתוחה עבור כותבי שירים משוודיה, נורווגיה ודנמרק.
פיינטוז הגישה שלושה שירים לבחינה מול חמש חברות תקליטים סקנדינביות.
נציג אחד מחברת פאטפייס הדנית בחר בה, והציע לעבד מחדש את אחד משיריהם.
"Efterfest" יצא לאור כסינגל בשלוש המדינות, אולם לבסוף החליטה הלהקה שלא להמשיך לעבוד תחת חברה זו.
היא המשיה להוציא מוזיקה באופן עצמאי, וזכתה להצלחה רבה עם פרסום השיר "Dansa pausa", שהגיע למקום הראשון בסוורייטופליסטן למשך שלושה שבועות רצופים, וקיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות השוודי תואר פלטינה כפולה.
בשנת 2014 השתתפה הלהקה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2014, שנערך בקופנהגן שבדנמרק.
שירה היה "Efter solsken", והוא דורג במקום התשיעי בגמר.
שנתיים לאחר מכן ביצעה את השיר "Håll om mig hårt" באותו האירוע, והגיעה למקום השמיני.
בשנת 2023 שבה לתחרות עם השיר "On My Way", שהגיע למקום העשירי.
פִּידֶה פֵיינִירְלִי או פנירלי (בטורקית: Peynirli Pide) הוא פאי מוארך ופתוח העשוי בצורת סירה.
הפאי מכיל כמות נכבדת של גבינה צהובה, ולחלופין, הוא מכיל בשרים או ירקות.
מקורו של פיינירלי בטורקיה, שם הוא ידוע בשם Peynirli.
ישנם שני סוגים של פידֶה גבינה : peynirli pide, שבו הגבינה מכסה את כל פני הפאי (את הפידה) כולו, ו-karışık pide, שבה גבינה רק כחלק מהמילוי (בדרך כלל שליש).
"פיינירלי", שמשמעותו "עם גבינה", מגיע מהשורשים הטורקיים peynir ("גבינה") + li ("עם").
הסיומת-li משמשת גם למרכיבים נוספים, כגון kıymalı ("עם בשר טחון"), pastırmalı ("עם בשר בקר מיובש"), או ıspanaklı ("עם תרד").
פיינל פור היורוליג 2024 היה טורניר הפיינל פור שחתם את עונת היורוליג , העונה ה-67 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-24 מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול.
זה היה הפיינל פור ה-37 של עידן הפיינל פור המודרני של היורוליג (מאז 1988), והפעם ה-39 בסך הכל שהתחרות מסתיימת בפורמט פיינל פור.
הטורניר ישוחק באובר ארנה בברלין, גרמניה, ב-24–26 במאי 2024.
פיינל פור היורוליג 2004 היה טורניר הפיינל פור שחתם את עונת 2003/2004 ביורוליג, העונה ה-47 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה והרביעית מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול.
הפיינל פור נערך בתאריכים 29 באפריל ו-1 במאי בהיכל נוקיה בתל אביב-יפו, ישראל.
מכבי תל אביב זכתה בפעם הרביעית בתולדותיה ביורוליג לאחר ניצחון 118–74 בגמר מול סקיפר בולוניה.
בינואר 2002 נבחר היכל נוקיה בתל אביב לארח את פיינל פור היורוליג 2004. אירוח הטורניר בתל אביב דווקא בצל אירועי הטרור של האינתיפאדה השנייה הוכרז בשל היותה של מכבי תל אביב הקבוצה שהכניסה הכי הרבה כסף ליול"ב.
בנוסף, אוהדי הקבוצה ערכו הפגנה מול שגרירות ספרד בישראל.
הנהלת היורוליג התכנסה לדיון חירום ב-29 במרץ במטה יול"ב בברצלונה לגבי גורל הפיינל פור.
מכבי תל אביב יוצגה על ידי בעליה שמעון מזרחי ודייוויד פדרמן, ונתמכה אף בידי שרים בממשלת ישראל.
נציגי הקבוצה שכנעו את חברי ההנהלה לגבי סידורי האבטחה ההדוקים שיהיו, וההחלטה להעביר את הטורניר מתל אביב נפלה, ללא הצבעה.
לטורניר הפיינל פור בסיום עונת 2003/2004 ביורוליג העפילו ארבע הקבוצות שסיימו בראשות הבתים שלהן בשלב הטופ 16: צסק"א מוסקבה, סקיפר בולוניה, מונטפסקי סיינה ומכבי תל אביב (לאחר ניצחון במשחק שנודע בשם "נס ז'לגיריס").
ארגוני האוהדים של שתי הקבוצות האיטלקיות החרימו את הטורניר בשל המצב הביטחוני, וגם חברי ההנהלה של הקבוצות מחו על ההחלטה להשאיר את הטורניר בתל אביב.
ב-27 באפריל הגיעו שלוש הקבוצות לתל אביב.
האיטלקיות התאמנו באולם הדר יוסף, וצסק"א באולם הפחים.
לצורך אבטחת הטורניר הוקצה כוח אבטחה של כ-3,500 שוטרים ומאבטחים.
בניגוד לטורנירי פיינל פור אחרים שבהם חצאי הגמר מתקיימים בשישי בערב, והגמר ביום ראשון, חצאי הגמר הקיימו ביום חמישי והגמר עצמו במוצאי שבת.
מכיוון ששלוש הקבוצות האחרות בקושי הביאו אוהדים, רובם המוחלט של האוהדים היו אוהדי מכבי.
לפני משחק הגמר היו הופעות של מיומנה ושל אחינועם ניני.
פיינל פור היורוליג 2014 היה טורניר הפיינל פור שחתם את עונת 2013/2014 ביורוליג, העונה ה-57 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-14. הפיינל פור נערך בתאריכים 16 ו-18 במאי במדיולאנום פורום במילאנו, איטליה.
מכבי תל אביב זכתה בפעם השישית בתולדותיה ביורוליג לאחר שגברה 98–86 על ריאל מדריד בגמר היורוליג הראשון מאז שהוכרע בהארכה.
ניצחונה של מכבי תל אביב הוביל לחגיגות פרועות, כאשר אוהדי הקבוצה מילאו כיכר רבין בעיר ואף קפצו למזרקה בה.
נשיא המדינה שמעון פרס וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בירכו את הקבוצה והמאמן דייוויד בלאט.
אוהדי ריאל מדריד הביעו את תסכולם בטוויטר, ולפי הערכות כ-18,000 ציוצים כאלה הכילו ביטויים אנטישמיים, מה שגרם לתביעה של קהילות יהודיות מקומיות ולהתנצלות רשמית מצד היורוליג.
פיינל פור היורוליג 2025 הוא טורניר הפיינל פור שחתם את עונת היורוליג , העונה ה-68 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-25 מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול.
זה היה הפיינל פור ה-38 של עידן הפיינל פור המודרני של היורוליג (מאז 1988), הפעם ה-40 בסך הכל שהתחרות מסתיימת בפורמט פיינל פור.
הטורניר שוחק באיתיחאד ארנה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות, בין התאריכים 23–25 במאי 2025. טורניר הפיינל פור נערך לראשונה מחוץ ליבשת אירופה מאז פיינל פור 2004 שנערך בתל אביב.
פייסל אִבן חוסיין (בין 1883 ל-1885 – 8 בספטמבר 1933) היה לזמן קצר מלך הממלכה הערבית של סוריה בשנת 1920 ומלך עיראק משנת 1921 עד 1933. הוא היה בן לשושלת ההאשמית.
פייסל נולד בטאיף (היום בערב הסעודית) בין 1883 ל-1885, בנו השלישי של חוסיין בן עלי, לימים השריף הגדול של מכה.
בשנת 1893 עבר עם משפחתו לאיסטנבול, שאליה נקרא אביו על ידי הסולטאן.
בשנת 1909 נבחר לנציג העיר ג'דה בפרלמנט העות'מאני.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התלבט עם אביו, ואחיו עבדאללה הראשון לימים מלך ירדן, באיזה צד לתמוך.
בעוד אחיו עבדאללה תמך במרד ערבי נגד העות'מאנים, פייסל היסס והעדיף בתחילה לתמוך בעות'מאנים.
הוא שמר על קשרים עם לאומנים ערבים מצד אחד ועם ראשי האימפריה העות'מאנית מצד שני.
בשנת 1916, במהלך ביקור בדמשק, הצטרף ל"אל-פתאת" – קבוצה של לאומנים ערבים, ואביו הפך למלך חג'אז.
פייסל, תחת אביו ויחד עם אחיו עבדאללה, הנהיג את הכוחות הערביים במרד הערבי נגד האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה.
הוא היה מפקד הצבא הצפוני של המרד.
בסיועו הצמוד של לורנס איש ערב, הוא שיתף פעולה עם בנות הברית בכיבוש עבר הירדן ודמשק, שם הפך לחבר בממשלה הערבית החדשה בשנת 1918.
ב-4 ביוני 1918 נפגש עם חיים ויצמן במפקדתו בוואדי וחידה מצפון לעקבה.
שיחתם הייתה מוצלחת מאוד ולאחר הפגישה כתב עליו ויצמן: "הוא מנהיג!
הוא אינטליגנטי למדי ואדם ישר מאוד, יפה תואר להפליא...
הוא מצפה לתוצאות גדולות ביותר משיתוף הפעולה עם היהודים!
הוא מתייחס בבוז לערביי ארץ ישראל, אשר אף אינו חושבם לערבים!".
פייסל עמד בראש המשלחת הערבית לוועידת השלום בפריז, ובתמיכתה של גרטרוד בל, בעלת ההשפעה והידע המתאים, טען שיש להקים אמירויות ערביות בשטח שהיה בעבר האימפריה העות'מאנית.
בעקבות סירובו של השלטון הצבאי הבריטי להסכים לצאתה של משלחת פלסטינית לוועידת השלום, שלחה אל פייסל האגודה המוסלמית-הנוצרית בירושלים ב-11 במרץ את החלטתה לייפות את כוחו "לייצג את פלסטין ולהגן עליה בוועידת השלום".
אלא שפייסל כלל לא השתמש בייפוי הכח ולא טען בוורסאי למען הכללת ארץ ישראל בסוריה, ואף טען שם בזכות הבית הלאומי היהודי.
חוסיין בן עלי ייעד את פייסל להיות אמיר סוריה, מהלך שהתנגש עם דרישת הצרפתים למנדט על סוריה.
בספטמבר 1919 ארגן פייסל את צבאו לקראת המאבק על סוריה.
אנגליה ניסתה להביא להסדר בין פייסל וצרפת.
פייסל יצא בספטמבר 1919 לאנגליה כדי לנהל שיחות על דרישתו שסוריה תימסר לשלטונו, אך ללא הועיל.
ב-3 באוקטובר 1919 פורסם ראיון עימו ב"ג'ואיש כרוניקל", שבו הדגיש כי קיימת סכנת התנגשות בין הערבים ליהודים בארץ ישראל וזאת בגלל חוגים יהודיים קיצוניים הדורשים הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל.
הוא הצהיר בראיון כי הוא רואה בארץ ישראל חלק בלתי נפרד מסוריה ויתנגד בכל תוקף להפרדתן, וזאת בסתירה להסכמיו ולשיחותיו עם היהודים בתחילת אותה שנה ולהצהרותיו בפני ועידת השלום.
ב-7 במרץ 1920 הוא הוכתר למלך הממלכה הערבית של סוריה על ידי הקונגרס הסורי הלאומי.
הכתרתו עוררה גל של התלהבות ערבית לאומית גם ברחבי ארץ ישראל.
הוא התכונן להגן על שלטונו מפני צרפת, אך באפריל 1920 נתנה ועידת סן רמו לצרפת את המנדט על סוריה.
ב-5 במאי 1920 שלח פייסל מכתב לאדמונד אלנבי, שבו ביקש, עקב לחצם של הלאומיים בסוריה ובארץ ישראל, הצהרה שארץ ישראל היא חלק בלתי נפרד מסוריה, והבהיר בעצמו את עמדתו באשר לציונות ולארץ ישראל: "אשר לשאלת הסכמתי ליצירתו של בית לאומי ליהודים בארץ־ישראל...
כל אשר הסכמתי לו הוא להבטיח את זכויות היהודים בארץ זו באותה המידה שמובטחות זכויות התושבים הערבים המקוריים".
ניסיון להגיע להסכם בין צרפת לפייסל לא צלח, והדבר הוביל למלחמת סוריה–צרפת.
ב-14 ביולי 1920 שלח הגנרל הצרפתי אנרי גורו אולטימטום לממשלה בדמשק.
פייסל פיזר את הקונגרס והצבא, וב-20 ביולי קיבלה ממשלתו את תנאי האולטימטום הצרפתי, אך ב-24 ביולי 1920 הובסו הכוחות הלאומיים הסוריים בקרב מייסלון, וב-25 ביולי נכנס הצבא הצרפתי לדמשק.
פייסל גורש מסוריה, שבה שהה פחות משנתיים, על ידי הצרפתים.
הצרפתים אפשרו לו לצאת את דמשק בכבוד וב-28 ביולי הוא עזב את סוריה.
הבריטים הרשו לו לשהות זמנית בארץ ישראל, שאליה הגיע עם תריסר עוזרים, 25 נשים, 175 שומרי ראש, שתי מכוניות, 25 סוסים ומטען במשקל 4 טונות.
בזמן שהותו בארץ ישראל, ישב פייסל בבית הכט בחיפה, שהיה ביתה של פרנסיס ניוטון, שם קיבל משלחות של תומכים והעניק ראיונות לעיתונאים.
באוגוסט 1920 עבר לגור בבריטניה.
חוסיין בן עלי דרש שפייסל יקבל את המלוכה בעיראק כפיצוי.
הממשלה הבריטית, שהחזיקה בשלטון מנדטורי בעיראק, הייתה מודאגת מחוסר היציבות במדינה החדשה, ובוועידת קהיר החליטה לסגת משלטון ישיר על עיראק וליצור מלוכה שתעמוד בראשה בזמן שהם ישמרו על זכויותיהם המנדטוריות.
לאחר משאל עם שבו התקבלה "תמיכה של 96% מהציבור במדינה", הסכים פייסל להפוך למלך.
משאל העם לא היה אותנטי, ואורגן על ידי שר המושבות הבריטי סר וינסטון צ'רצ'יל על מנת שפייסל יזכה ללגיטימציה בקרב המיעוטים הרבים בעיראק.
ב-23 באוגוסט 1921 הוא הוכתר למלך עיראק הראשון.
אשתו חזימה בנת א-שריף נאצר הוכתרה כמלכת עיראק.
פייסל היה ידידו של מנחם דניאל, אשר אירח את המלך ואת משפחתו בארמונו שבמחוז א-סנכ בקצה בוסתני הווקף שהקדיש מר סולטאן עלי, לאחר שארמונו של המלך (ארמון 'שעשוע' שנקנה מסוחר יהודי בשם שאול שעשוע) נהרס בהצפת נהר החידקל ב-9 באפריל 1926, ועד לסיום בניית ארמון חדש ברובע כסרה שבבגדאד.
פייסל נפטר ב-8 בספטמבר 1933 מהתקף לב בעת שהותו בברן, במהלך סיור באירופה.
עיראקים רבים מאמינים כי פייסל לא מת מהתקף לב אלא הורעל על ידי הבריטים.
גופתו הובאה באונייה לנמל חיפה, ומשם הוטסה במטוס בריטי לעיראק.
ירש אותו בנו היחיד ראזי.
לציון האירוע הוקמה בחיפה בשכונת ואדי סאליב אנדרטה בצורת עמוד קטוע ועל בסיסה כתובת בערבית: "לזכר העברת גופת הוד מלכותו, המנוח הגדול של הערבים, המלך פייסל הראשון", וכן אמרה המיוחסת לפייסל: "העצמאות נלקחת ולא ניתנת – חירות העם בידיו".
אם הבריטים היו הגורם שיצר את מסגרת המדינה העיראקית ופיקח על עצם קיומה, המלך פייסל הוא שסיפק לה באותה התקופה את השלד הפנימי.
הוא לא עשה זאת בכוח הזרוע אלא בחוכמת האיזונים.
פייסל הצליח לתמרן בין שלל גורמיה המנוגדים של הארץ, ולהעביר עשור של יציבות יחסית.
גמישותו הפשרנית באה לידי ביטוי במגוון תחומים:
הבריטים – פייסל קיבל מן הבריטים את מלכות עיראק, כשהוא זוכר היטב את גירושו מסוריה על ידי הצרפתים.
ולכן הוא הכיר היטב בעובדת כוחה הדומיננטי של בריטניה, ושאף להיבנות ממנו ולא להתעמת עימו.
הוא הכיר בכך שאביו התמהמה בחתימה על הסכם ברית עם הבריטים, דבר שהוביל לאובדן שלטונו והרס מדינתו.
לכן שאף פייסל למן ההתחלה להגיע להסכם עם בריטניה, הסכם שיעניק לו את מרב האוטונומיה הפוליטית ואת סמליה של הריבונות.
פייסל היה הגורם שקבע את קו הפשרה עם שליטתם העקיפה של הבריטים, והביא לחתימת שורת הסכמים לאורך העשור.
הלאומיים – פייסל השכיל לתמרן בין שני אגפיו של הממסד הערבי-סוני.
אומנם, אהדתו הייתה נתונה לאותם אישים שהצטרפו למרד הערבי, והיו נאמנים לו עוד מימי המרד במדבר ומימי ממשלתו הערבית-לאומית בדמשק, אך הוא נזהר מאוד שלא לנכר את המשתייכים לאגף השני בממסד הסוני, שהיה מורכב מבני המשפחות המסורתיות של עיראק.
פייסל מינה רבים מהם לתפקידי שרים ואף לראשי ממשלות, והם גם איישו רבות ממשרות המפתח האחרות.
פייסל, יציר מהפכת הלאומיות הערבית לעת מלחמת העולם, נזהר מאוד, עתה משנכונה מלכות עיראק בידו, שלא להתמכר יתר על המידה ללאומיות הערבית ולרעיונות האחדות הערבית.
פייסל תמרן אפוא בין אישים בממסד הערבי סוני, ממש כפי שתמרן בין זיקותיהם השונות.
השבטים השיעים והמיעוטים – מתוך עניינו בשמירת מלכותו ובבנייתה של מדינה בעיראק, עשה פייסל כמיטב יכולתו על מנת שלא להתעמת עם אותם ציבורים שלא היו ערבים סונים, ואשר הוא ומדינתו נכפו עליהם.
פייסל נהג בהם על פי רוב בדרכי נועם ובשיטות של דיפלומטיה אישית.
כלפי בני שבטיה המרובים והחזקים של הארץ בנה פייסל את תדמיתו כבן החג'אז, איש החברה השבטית המסורתית מילדותו.
כלפי השיעים נקט מידה זהה של סובלנות, וזכה שנושאים טעוני מתח דתי כמעט שלא עלו על סדר היום.
לאותם שיעים אשר ביקשו להשתלב במדינה וליהנות מכיבודיה, פתח פייסל את הדלת לרווחה.
צעירים שיעים רבים, וכן כורדים לא מעטים, נכנסו אז למשרות מדינה זוטרות ולמסלולי החינוך וההכשרה שנפתחו באותה העת.
כורדים ואשורים שירתו בימי פייסל במיליציה העיראקית.
באשר ליהודים, הרי יחסו הנינוח של פייסל ליהודי ארצו עשה את תקופתו לתור הזהב של יהודי עיראק במאה ה-20.
פייסל היה מנהיג מלידה, אשר שילב במדיניותו מרץ של אדם צעיר, וניסיון עשיר שקנה בהיסטוריה הנפתלת שבה לקח חלק.
סמכויותיו כמלך עיראק הוגדרו בחוקה אשר אושרה ב-1924. החוקה הבטיחה את שלטונו הבלתי תלוי, קבעה את היותו ראש המדינה ומפקד כוחותיה, ממנה הממשלה והשרים, בעל הסמכות לפיזור הפרלמנט ולחקיקה בכוח הצווים, ממנה השופטים פקידי מנגנון המדינה, המאשר את חקיקת הפרלמנט והמפקח על יישומם של החוקים.
עם זאת, בשנת 1933, השנה האחרונה לחייו, נשמע פייסל מתבטא בייאוש לגבי ממלכתו:
המלך פייסל השני היה מלכה האחרון של עיראק בפועל.
פייסל היה בנם יחידם של המלך ראזי, מלכה השני של עיראק, מן השושלת ההאשמית והמלכה עאליה בנת עלי.
ב-4 באפריל 1939 הוכתר פייסל בן ה-4 למלך, מאחר שאביו נהרג בתאונת דרכים.
בפועל שלט דודו, עבד אל-אילה, אשר מונה לעוצר.
במרד פרו-נאצי של רשיד עאלי אל-כילאני בשנת 1941 הוחזק המלך בידי המורדים, אך בסופו של דבר הסתיימה המרידה מבלי שפייסל נפגע.
בעיתונות נכתב שכל חלקי האוכלוסייה שומרים אמונים לבית המלוכה.
במרץ 1943 הגיע פייסל השני לביקור בירושלים, ממנה עבר למצרים, שב לירושלים, עבר לרבת עמון לחתונת בתו של עבדאללה ואחר כך שב במכונית לעיראק.
מדי שנה ב-5 באפריל ציינו בעיראק את יום עלותו על כיסא המלוכה.
באוגוסט 1944 הייתה מכוניתו מעורבת בתאונת דרכים במצרים אך הוא לא נפגע.
באוקטובר 1946 ביקר ביקור דיפלומטי בלבנון.
בינואר 1948 שבר את רגלו בתאונת סקי בשווייץ.
פייסל נשלח לקבלת חינוך בבריטניה, אליה הייתה קשורה שושלתו ההאשמית.
בבית הספר הארו למד עם קרוב משפחתו חוסיין מלך ירדן.
לאחר סיום לימודיו, באוגוסט 1952 יצא לביקור בארצות הברית ונפגש עם הנשיא הארי טרומן.
בספטמבר 1952 קיים ביקור רשמי בבריטניה ונפגש שם עם המלכה.
עם הגיעו לגיל 18, ב-2 במאי 1953, קיבל לידיו את השלטון בפועל.
מלחמת סיני ב-1956 עוררה את האופוזיציה למלוכה וב-1957 הוקמה בעיראק "החזית הלאומית המאוחדת", בה היו חברים תנועות דמוקרטיות, הקומוניסטים ומפלגת הבעת' הסוציאליסטית ערבית.
בינואר 1958 הכריזו מצרים וסוריה על איחוד ביניהן, ליצירת הרפובליקה הערבית המאוחדת (רע"מ).
פייסל, וקרוב משפחתו חוסיין מלך ירדן, ראו את האיום שיוצר איחוד זה על משטרם.
ביולי 1958 חש חוסיין כי משטרו מתערער, וביקש עזרה צבאית מפייסל.
קאסם ניצל את ההזדמנות, ובמקום לנוע אל הגבול הירדני, עלה עם החטיבה על בגדאד, שם הכריז על הפיכה צבאית.
נורי א-סעיד, עבד אל-אילה ופייסל נתפסו בידי המורדים, ונתלו בכיכר העיר ב-14 ביולי 1958.
פַיְיסַל בֶּן עַבְּד אֶל-עָזִיז בֶּן עַבְּד א-רַחְמָאן היה מלכה השלישי של ערב הסעודית (בשנים 1964–1975) ומנהיגו השמונה-עשר של בית סעוד.
אמו של פייסל, טַ֫רְפָה בנת עבדאללה הייתה צאצא של מוחמד אבן עבד אל-והאב, אבי זרם הווהאביה באסלאם הסוני.
פייסל קידם רפורמות מערביות מתונות בתקופת שלטונו אשר נגדו את הקיצוניות הדתית והיוו גורם להירצחו בשנת 1975 בידי אחיינו.
פייסל, יליד ריאד, היה בנו הרביעי של מייסד הממלכה, עבד אל עזיז "אבן סעוד".
בשנת 1927 מינה אותו אביו למשנה למלך חג'אז לאחר שכבש אותה מידי ההאשמים.
ב-1928 נעשה ראש מועצת העולמא (חכמי האסלאם), מעין גוף מייעץ למלך.
בשנותיה הראשונות של הממלכה פעל פייסל כמעין שר חוץ מטעם המלך.
הוא ייצג את ערב הסעודית הן בדיוני "ועדת השולחן העגול" הבריטית-ערבית, שנערכה ב-1939 ודנה בבעיה הארצישראלית, והן בחתימה על אמנת האו"ם ב-1945. עוד בשנות השלושים נקבע כי פייסל ימלוך לאחר יורש העצר המיועד, אחיו למחצה סעוד.
משהומלך סעוד ב-1953 נעשה פייסל שר החוץ וסגן ראש הממשלה.
ואולם בין השניים שררה מתיחות רבה, שנעשתה גלויה ב-1958 עם ההחרפה במשבר הכלכלי וביחסים עם מצרים.
פעמיים (ב-1958 ו-1962) נאלץ סעוד להעביר את סמכות השלטון לפייסל.
בנובמבר 1964 הודח סעוד ותחתיו הומלך פייסל בתמיכת מוחמד אבן אבראהים אל אש-שייח', המופתי הגדול של ערב הסעודית.
פייסל כאמור הנהיג במהלך תקופת מלכותו מדיניות של מודרניזציה ורפורמות שקידמו את ערב הסעודית כלפי העולם המערבי.
בתחום מדיניות החוץ הודגשו במדיניותו תמיכה באחדות ארצות האסלאם, אנטי-קומוניזם ומאבק העולם הערבי נגד ישראל.
פייסל הורה על העברת חילות משלוח של הצבא הסעודי במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.
בתגובה על התמיכה האמריקאית בישראל במהלך מלחמת יום הכיפורים, פייסל הוביל לחרם נפט ב-1973 שגרם למשבר האנרגיה העולמי.
פייסל ביצע רפורמה ממשלתית לייעול הבירוקרטיה השלטונית של הממלכה הסעודית ולאורך תקופת שלטונו היה בעל תמיכה עממית נרחבת למרות העובדה שהרפורמות שהנהיג היו שנויות במחלוקת עם ההנהגה הדתית.
ההתנגדות בקרב הפלג הדתי הקיצוני באסלאם הוהאבי לפייסל גברה לנוכח הרפורמות המערביות שהוביל אשר כללו עלייה בפתיחות כלפי תרבות מערבית.
בשנת 1975 נרצח בידי אחיינו הנסיך פייסל אבן מוסאעד אבן עבד אל עזיז.
אחיו למחצה, ח'אלד בן עבד אל-עזיז בן עבד א-רחמאן, ירש אותו בתור מלך ערב הסעודית.
פייסל הוא המלך הסעודי היחיד שנרצח.
מבין בניו ידוע הנסיך תורכי אל-פייסל, דיפלומט ופוליטיקאי פעיל בסעודיה.
פייסל היה בנו של עבד אל-עזיז אבן סעוד, מנהיג בית סעוד.
הסעודים, מאז המאה ה-18, פעלו להקים מדינה מוסלמית תאוקרטית אשר תבוסס על ההטפה הדתית של מוחמד אבן עבד אל-והאב, אבי זרם הוהאביה המוסלמי.
אבי בית סעוד, סעוד אבן מוחמד אבן מוקרן, חיתן את בנו ויורשו, מוחמד אבן סעוד, עם בתו של אל-והאב לאחר שהאחרון קיבל את חסות בית סעוד.
בעת נולד פייסל היה אביו, אבן סעוד, נאבק עבור כיבוש חצי האי ערב והקמת מדינה ערבית סעודית (שלישית במספרה) שתתבסס על הוהאביה.
פייסל נקרא על שם סבא רבא שלו, פייסל אבן טורקי, אמיר בימי המדינה הסעודית השנייה.
עוד בילדותו נפטרה אמו, טַ֫רְפָה בנת עבדאללה, עמה נישא אבן סעוד לאחר שכבש את ריאד ב-1902.
פייסל למד כבר מגיל צעיר, ככל אחיו, את הקוראן וכתבי הסונה, זאת לפני שעבר להתחנך בספרות והיסטוריה.
פייסל היה חלש בבחינה פיזית ביחס למקורביו, ופעל לפצות על כך דרך מלומדותו.
כמו כן, עוד בילדותו נהג לראות בהערצה את אחיו הבכור, טורקי בן עבד אל-עזיז, אשר נפטר לפני שירש את הכתר עקב התפרצות השפעת הספרדית.
יום אחד בילדותו, צירף אליו אביו אבן סעוד עבד אפריקאי צעיר בן גילו באומרו לפייסל כי הוא יהיה "אחיך הקטן" ולימים שומר ראש של פייסל גם כן.
באותה העת, אפריקאים מוסלמים נהגו, במהלך החג', להביא את ילדיהם ולמכור אותם כעבדים עבור המימון הנדרש למסע חזרה ממכה לבתיהם ברחבי צפון אפריקה והסאהל.
פייסל, בחסות אביו, השתפשף בפוליטיקה כבר בגיל צעיר, כאשר נשלח בגיל 13 אל הממלכה המאוחדת והרפובליקה הצרפתית השלישית לאחר סיומה של מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1924 כתב הצהרה מטעמה של סולטנות נג'ד (המדינה הסעודית) אשר פורסם בעיתון אל-אהראם המצרי.
בכך נטל על עצמו פייסל תפקיד של מעין דובר הממלכה הסעודית.
לאחר כיבושה של ממלכת חג'אז מידי השושלת ההאשמית והקמתה של ממלכת נג'ד וחג'אז בידי אבן סעוד, מינה האחרון את בנו, פייסל לפעול בתפקיד המשנה למלך עבור חבל חג'אז שנכבש במהלכה של המלחמה.
בהמשך, בשנת 1927 מינה אותו אביו לתפקיד יושב ראש המועצה המייעצת עבור הריבון הסעודי; "מועצת השורא".
בשנת 1930, בנוסף לתפקידו במועצת השורא, מונה פייסל לתפקיד שר החוץ של ממלכת נג'ד וחג'אז.
פייסל קיבל לרשותו סמכויות פיקוד צבאיות מוגבלות במסגרת מערכות המלחמה של אביו לכיבוש חצי האי ערב.
בשנת 1917 הצטרף לאביו למסע כיבוש אמירות ג'בל שמר בצפון חצי האי.
בהמשך הצטרף לאחיו הגדול, סעוד בן עבדול עזיז, בכיבוש יישובים הסובבים בארות מים מקומיים.
מסעות מלחמה ראשונים אלו נועדו לאימונו של פייסל ולא עבור מעורבות ישירה שלו במאבק.
הנהגה צבאית עצמאית החלה עבור פייסל ב-1922, כאשר נשלח בהוראת אביו להביא להסדר הסמכות השלטונית הסעודית על חבל עסיר שהיה נתון למאבק טריטוריאלי בין סעודיה והממלכה המותוואכלית של תימן.
במהלך 1925 היה פייסל מעורב, לצד אביו, במהלך הקרב על ג'דה במהלך המלחמה נגד ממלכת חג'אז.
כאשר פרצה בשנת 1934 מלחמה בתימן, נע פייסל עם כוחות המוצב במכה דרומה לאורך החוף של חבל תהאמה לעבר צפון תימן.
פייסל הטיל מצור על צנעא כאשר נקרא לסגת עבור הסדר דיפלומטי בהוראת המלך אבן סעוד.
בשנת 1932 נשלח פייסל, בהוראת אביו, למסע נוסף באירופה, אשר במהלכו ביקר בממלכת איטליה, צרפת, הממלכה המאוחדת, הולנד, רפובליקת ויימאר, שווייץ, הרפובליקה הפולנית השנייה, ברית המועצות, טורקיה, המדינה האימפריאלית של איראן, ממלכת עיראק ושייח'ות כווית.
במהלך ביקורו הראשון בממלכה המאוחדת בשנת 1919 שט פייסל דרך המפרץ הפרסי לים הערבי ומשם חנה זמנית בבומביי, הראג' הבריטי, לפני שהמשיך אל ים סוף דרך באב אל-מנדב ואל הים התיכון דרך תעלת סואץ.
במהלך מסעו פגש פייסל בג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת.
המשלחת בשנת 1932 אל ברית המועצות נועדה לחזק את יחסיה עם סעודיה ונעשתה בידי פייסל במסגרת תפקידו כשר החוץ של הממלכה.
ב-29 במאי הגיע הנסיך פייסל למוסקבה, לאחר שהחל דרכו מאמסטרדם ובמהלך ביקורו הביע עניין רב בפעילות הצבא האדום ואף ביקר במטה הכללי המרכזי של הצבא.
במקביל לחיזוק הקשרים עם ברית המועצות, הביקור תרם לאבן סעוד להשגת ויתורים מדיניים מצידה של בריטניה, שחששה מפני התקרבות ביחסי ערב הסעודית עם ברית המועצות.
במהלך הביקור חזה פייסל באווירובטיקה של חיל האוויר הסובייטי.
אבן סעוד נפטר בנובמבר 1953 וירש אותו בכור בניו, סעוד, מלך ערב הסעודית.
לפי קוד הירושה הסעודי שהוסדר בידי אבן סעוד, סדר הירושה היה לפי סדר גילם של בני המלך המנוח.
על כן, פייסל התמנה ליורש העצר.
פייסל, נוסף על כך, התמנה לראש ממשלת ערב הסעודית במקביל לשימור משרתו כשר החוץ.
במהלך 1956, פעל פייסל, כגורמים מדיניים רבים אחרים בארצות ערב, לשכנע אל נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ללחוץ על מדינת ישראל שתסיג את כוחותיה מחצי האי סיני לאחר מבצע קדש.
בשנת 1957 פרץ השפל הכלכלי הסעודי, במהלכו היה על המדינה להתנהל לנוכח הכנסות נמוכות מתעשיית הנפט והזמנות חילופי הכספים גדולות.
פייסל, בלת יכולתו להסדיר את המשבר, ייעץ לאחיו המלך סעוד לקנות הלוואה מארצות הברית.
במהלך אותה העת החלו להתגלות מרבצי נפט חדשים במזרח הממלכה הסעודית אשר זוקקו בידי חברת עראמקו הסעודית, הגדול שבהם הוא שדה ספאנייה אשר הניב נפט בקצב של 50,000 חביות ביום (ח/י) מ-18 בארות.
בשנת 1959 מונה פייסל בידי אחיו סעוד לשר הפנים ושר האוצר של הממלכה בנוסף למשרות בהן אחז עוד קודם לכן.
בעת היה פייסל שר החוץ, הייתה סעודיה למדינה מייסדת בארגון אופ"ק - ארגון המדינות המייצאות נפט.
משנת 1960 והלאה, החל מתח אישי בין האחים פייסל וסעוד, כאשר האחרון חשש מסמכותו הרבה של אחיו והעביר את משרד הפנים להנהגתו של הנסיך מסעוד בן עבדול רחמן, את משרד האוצר אל הנסיך טלאל בן עבדול עזיז ואת משרד החוץ אל מייג'ור גנרל אבראהים בן עבדאללה.
בשנת 1962 מינה אותו המלך סעוד מחדש כראש ממשלה ושר לענייני חוץ.
בין העבודות שביצע בממשלה, שאותה הקים באותה השנה, הייתה הוצאת הצהרת השרים ההיסטורית שלו ב-6 בנובמבר 1962, שכללה את תוכנית הרפורמה שלו.
הוא התווה את מדיניות הרפורמה של ממשלתו.
בין עיקרי הדברים היו: 1. הנפקת מערכת ממשל בסיסית שמקורה בשריעה ופיתוח מערכת בירוקרטית חדשה ומועצת שרים.
2. הסדר מערכת חלוקת מחוזות.
3. הקמת מערכת משפט עצמאית, והקמת משרד המשפטים שהופעלו בידי אנשי דת.
4. הקמת מועצה עליונה להסדר הוצאות.
5. הצגה לציבור הרחב של טיפול רפואי, חינוך, ופטור של מוצרי מזון רבים ממכס כמו גם הקמת מערכת ביטוח לאומי, ומערכת להגנה על העובד מפני אבטלה.
6. הסדר תשתית להחלמה כלכלית, חיזוק מצבה הכספי של הממלכה, פיתוח תוכנית להעלאת רמת החיים של האזרחים, הקמת רשת דרכים המקשרת בין חלקים בממלכה ועריה, מתן מקורות מים לשתייה וחקלאות, ועוד.
תשתיות אלו יתוחזקו בידי הכספים שיועברו לממשלה מידי עראמקו לטווח שנים מוגבל.
7. המשך פיתוח השכלה של בנות כמו גם קידום מעמדן של נשים באופן מוגבל.
8. ביטול מוסד העבדות בערב הסעודית.
בריאותו הרופפת של המלך סעוד הובילה לכך שמספר פעמים במהלך תקופת שלטונו היה בטיפולים רפואיים באירופה, והשאיר כל אותה העת את פייסל להיות לעוצר (שליט) במקומו.
כל אותה העת פייסל פעל לחזק את סמכותו בחצר המלוכה כאשר הציג את הרפורמות שקידם כמושיעות מפני אימת המהפכנות החילונית של הרפובליקה הערבית המאוחדת בהנהגת גמאל עבד אל נאצר.
בינואר 1961 שב סעוד לאחר טיפול ממושך באירופה ופעל להשיב את הסמכות השלטונית לידיו.
עם הזמן עלתה ההתנגדות לשלטונו של סעוד בקרב ההנהגה של בית המלוכה.
סעוד נהג לשתות משקאות חריפים, שנאסרו לפי האסלאם.
כמו כן, כאשר פייסל התיר קניין של טלוויזיות שיובאו מהמערב, ההנהגה הדתית תקפה את מנהיגותו של סעוד על מה שהגדירו כמחדל.
בשנים 1962–1963 שוב קיבל פייסל סמכויות נרחבות ברשות המבצעת, בין לבין עקב הלחץ שהופעל מצד גורמים בחצר המלוכה על המלך סעוד עצמו.
לבסוף, בתחילת נובמבר 1964, משפחת המלוכה הדיחה את סעוד בהחלטה שייצגה אחדות בין מרב הענפים של בית המשפחה והכריזה על פייסל להיות למלך.
המשמר הלאומי, הנסיכים המלכותיים והעולמא תמכו בפייסל במאבק השלטון שלו נגד סעוד.
פייסל ניחן בכישרון מנהלי רב משל זה של אחיו הגדול סעוד: הוא זה שפיתח את משרדי הממשלה והקים לראשונה בירוקרטיה יעילה במהלך תקופת שלטונו של אחיו.
ב-1 בנובמבר 1964 נפגשו אנשי דת ושופטים, מביניהם המופתי הגדול של הממלכה, מוחמד בן אבראהים אל-שייח', הודיע כי המלך סעוד בן עבד אל-עזיז אל סעוד הודח מהשלטון, וכי הנסיך פייסל יושבע אמונים כמלך ערב הסעודית.
ב-2 בנובמבר 1964 הושבע פייסל לתפקיד.
פייסל היה מלך ערב הסעודית השלישי, וראש בית סעוד השמונה עשר.
בעת הוכתר למלך הכריז על אחיו הצעיר, ח'אלד בן עבד אל-עזיז, להיות לנסיך הכתר וליורש העצר.
פייסל העסיק את איש העסקים מוחמד בן לאדן (ראש קבוצת בן לאדן) שכונה "הבנאי המלכותי" עבור זיכיון בלעדי לשיפוץ של מסגד אל-חראם במכה, המסגד הראשון בחשיבותו עבור האסלאם שבמרכזו נמצאת הכעבה ואשר לא ראה שיפוץ מזה מאות שנים באותה העת.
השיפוץ של המסגד החל עוד בתקופת שלטונו של סעוד והמשיך גם לתוך שלטונו של ח'אלד.
ועידת אדריכלים שכונסה בעיר מכה הציעה למלך להביא להורדת סמלי האדריכלות העות'מאנית מהמסגד, הצעה אשר פייסל סירב לקבלה.
בשנת 1969 החל שלב שיפוץ נוסף בהוראת פייסל שכלל עירוב בין האדריכלות העות'מאנית והאדריכלות האסלאמית הערבית.
נכון לעתו, שלב שיפוץ זה שהתקיים תחת מלוכת פייסל עלה בסך 800 מיליון ריאל סעודי.
עוד בשנת 1964, ישיבת ועידה של הליגה המוסלמית הגיעה להחלטה להסיר את כל המבנים הנספים שנבנו בתקופת האימפריה העות'מאנית מ'תחנת אבראהים' במסגד.
כמו כן, פייסל העסיק את בן לאדן לשפץ את מסגד אל-אקצא במזרח ירושלים לאחר הצתתו באש בידי צעיר לוקה בנפשו.
מלכותו של פייסל התאפיינה בהחלשת מוקדי הכוח החלופיים שהתגבשו בתקופתו של סעוד, כגון נסיכים בני הדור השלישי, אנשי עסקים, משקיעים זרים ואנשי דת.
למרות זאת, דאג שלא לפגוע במעמדם של האחרונים (שהתנגדו לפיתוח הנמרץ שהנהיג) יותר משנדרש, והותיר את השריעה (ההלכה האסלאמית) כחוק המדינה.
גם כשהוקם משרד המשפטים הסעודי שולבו בו אנשי דת רבים וכך זכו החוקים האזרחיים לתמיכת אנשי הדת.עוד ב-1962, פייסל הבטיח כי יקדם את רישומה של מעין חוקה חילונית - חוקי היסוד, במסגרת תשתית עשר הנקודות.
פייסל קיצץ בהוצאות העתק של בית המלוכה, מזער את השחיתות ופעל כדי לפרוע את כל חובות המדינה.
הוא ביצע תהליכי ייעול מסיביים בתעשיית הנפט.
הכנסות הנפט, שעמדו ב-1964 על כחצי מיליארד דולר, הסתכמו בשנת 1975 ב-25 מיליארד.
הון עתק זה אפשר לפייסל להנהיג תהליך מודרניזציה מקיף בערב הסעודית.
המלך פיתח באופן ניכר - אם כי הדרגתי - את תשתיתה התקשורתית והתחבורתית של ממלכתו, והקים תעשייה פטרוכימית משגשגת.
הוא אף פיתח ענפי כלכלה שאינם קשורים במישרין בנפט, ואפשר שידורי טלוויזיה בממלכתו.
בנוסף השקיע רבות במערכת החינוך הסעודית (כולל הקמת בתי ספר לבנות) ודאג ליישב את השבטים הבדואים ברחבי הממלכה.
פייסל אף תגבר את צבאו והקים ענפים חדשים של טכנולוגיה צבאית מתקדמת.
עם זאת, רפורמות מעטות נעשו בשיטת הממשל השמרנית-אוטוקרטית בממלכה: פייסל אמנם הקים משרד לענייני משפטים, אשר יפקח על בתי המשפט הדתיים, אך בו זמנית קבע כי המלך וראש הממשלה - הם שני תפקידים שאותם ממלאים אדם אחד.
עם הכתרתו של פייסל, קידם הריבון החדש פיתוח מואץ של חיל האוויר המלכותי הסעודי בעקבות חיילות האוויר של מדינות המערב.
הוא החל בפתיחתה של מכללה אקדמית צבאית עבור סטודנטים אשר תיועד לקידום הפיתוח של צבא מקצועי.
המכללה האווירית על שם המלך פייסל החלה להיבנות ב-1967, והושלמה כעבור שלוש שנים ב-1970. בדצמבר 1965 חתם פייסל על הזמנה מסיבית של אספקת נשק אווירית, ובמסגרתה 40 מטוסי אינגליש אלקטריק לייטנינג תוצרת חיל האוויר המלכותי של הממלכה המאוחדת.
המשלוח החל ב-1 ביולי 1968, והסתיים בספטמבר 1969. מטוסי הקרב אינגליש אלקטריק לייטנינג בני הדור השני, המשיכו לשרת בחיל האוויר הסעודי עד לשנת 1986, עת הוצאו משירות.
ב-1972 חתם פייסל על עסקת ייבוא של 39 מטוסי קרב מסוג מיראז' 5 מתוצרת חיל האוויר הצרפתי.
עוד קודם להגעתם המיועדת של המטוסים לסעודיה ב-1974, הורה פייסל על העברתם לשירות חיל האוויר המצרי לנוכח פרוץ מלחמת יום הכיפורים.
במהלך תקופת מלכותו של פייסל, בסיסי הצבא המפותחים הראשונים של סעודיה הוקמו.
הבסיס הצבאי על שם המלך פייסל הוקם ב-1971 בקירוב לעיר ח'מיס מושייט במחוז עסיר.
ב-1973 נפתח הבסיס על שם המלך עבד אל-עזיז בקירוב לעיר תבוכ אשר בצפון חג'אז.