tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונת 2006/2005 זוריה חזרה לליגת העל אחרי שסיימה ראשונה בליגת המשנה.
ההישג הכי טוב של הקבוצה בליגה הבכירה הוא מקום 3 בעונת 2017/2016 והעפלה לגמר הגביע האוקראיני בעונות 2015/2016, 2020/2021.
מגרש הבית של זוריה לוהנסק הוא אצטדיון אוונגרד שמכיל 22,288 מקומות.
בקיץ 2014 הוא נפגע מאש מרגמות במהלך הקרבות בין מורדים פרו-רוסים לבין הצבא האוקראיני.
לכן, מעונת 2015/2014, משחקת הקבוצה באצטדיון "סלאווטיץ'" שבעיר זפוריז'יה.
זורוואניזם היא כת מן הדת הזורואסטרית אשר צמחה במאה הרביעית לפנה"ס.
הדת הזוראוסטרית הייתה השלטת בפרס העתיקה, נסמכת על דבריו של הנביא זרתוסטרא, ומאמינה בשני אלים מרכזיים - אוּהרַמזְד (אַהוּרַה-מַזְדָא) אשר ברא את כל הטוב בעולם, ואַהְרִימַן (אַנְגְרַה מַנְיוּ) אשר ברא את כל הרע שבעולם.
עיקר השוני בזרוואניזם לעומת הדת הזורואסטרית נעוץ בהפיכת זורוואן, אשר מייצג את הזמן והחלל האין-סופי, לישות הראשונית אשר קודמת לטוב ורע כפי שהם מיוצגים בדת הזורואסטרית, ובכך להוסיף דמות שלישית אשר מורה על מקורם של הטוב והרע.
לא נותרו טקסטים מקוריים מן הכת, מרבית המידע נכתב על ידי מקורות חיצוניים, כגון אאודמוס מרודוס, אשר הוא המקור הקדום ביותר.
לא נמצאו עדויות לפולחן וטקסים שלהם.
הזורוואניזם נחלק לשלושה פלגים עיקרים: הזורוואניזם הקלאסי, הזורוואניזם המטריאליסטי והזורוואניזם הפאטליסטי.
היאסנה הוא טקסט המדוקלם במהלך הפולחן הזורואסטרי.
יאסנה מספר 30, פסוקים 3-4 מהווה את הבסיס לצמיחת הזורוואניזם הקלאסי, מסופר בה כי אוהרמזד אדון החכמה, ואהרימן הרוח הרעה, הם אחים-תאומים:
" 3. כעת שתי הישויות העליונות, אשר נגלו כתאומות, הם הטוב והרע, במחשבה, במילה ובמעשה.
בין השתים החכם בוחר בראוי, והטיפש אינו.
4. וכאשר אותן ישויות תאומות הגיחו יחד בראשית, הן יצרו את החיים ואת האין-חיים, ולבסוף ה"קיום האיום" יהיה מנת חלקם של ההולכים אחר השקר, אך ישנו "הקיום הראוי" למי שילך אחר הטוב."
הניסיון לתת הסבר ליאסנה זו, הביא להפיכת האל זורוואן לאבי התאומים, והוא קודם לכוחות הטוב והרע.
האל הראשי נתפס כישות שאינה מוגבלת על ידי זמן ומרחב, על כן נבחר זורוואן להיות הקודם והמוליד של כוחות הטוב והרע.
זורוואן הוא אל המייצג את הזמן האין-סופי בכתבי האווסטה, ספר הכתבים הקדושים הזוראסטרי, הוא מקור אחד ואין סופי, אינו מוגבל בזמן ומקום, מכיל את הפוטנציאל האפשרי של כל כוח וחומר בעולם.
תחתיו נמצאים אוהרמזד ששלט בממלכת מעלה של האור האין-סופי, ואהרימן ששלט בממלכת מטה של האפלה האין-סופית.
במאבק הכוחות בינם לא היה מנצח, כל אל הגביל את השני.
על פי המיתוס הזורוואני, הוא חי לבדו וביקש בן שיברא "גן עדן וגיהנום וכל מה שבאמצע", על כן הקריב קורבנות לאורך אלף שנים.
ברגע של אי שלמות ופקפוק ביעילות הקורבנות, הרה את אוהרמזד בזכות הקורבנות ואת אהרימן בשל הפקפוק והבטיח כי הראשון שיופיע בפניו יזכה בשלטון.
אהרימן יצא ראשון מבטן אביו כדי לזכות בשלטון בעולם, בהגיחו אמר לזורוואן "אינך שמח לראות אותי, בְּכוֹרְךָ אהורה מזדא?", זורוואן הכיר בשקר ואמר לו: "לא יכול להיות, אתה מסריח!".
בשל הבטחתו נתן לאהרימן את השלטון בעולם אך הגבילו לתקופה של כ-9,000 שנה שבסופה תעבור השליטה לאוהרמזד.
זורוואן הוא ראשוני ועליון לכוחות האור והחושך (הטוב והרע), זאת בשונה מן הדת הזוראסטרית בה ישויות אלו הן הראשוניות ביותר ואחראיות על שאר הבריאה.
נקרא גם "זאנדיק", זרם זה נחשב לכופר מכיוון שהשתמש בחלקי האווסטה שתאמו את כוונתו והשליכו את יתר הדוגמות.
תורה זו הושפעה מאריסטו בהגדרתם מחדש את המושגים "גשמי" ורוחני".
הכחישו שלושה עקרונות משמעותיים בזורוואניזם המטריאליסטי:
קיומן של ישות הטוב וישות הרוע.
לאדם רצון חופשי לבחור בין הטוב לרע.
גמול ועונש בהתאם למעשיו של האדם.
אמונתם המרכזית היא כי הכל גשמי ומימד של רוחניות אינו קיים.
זרם זה מתאפיין בתפיסה אסטרולוגית.
אמונתו גורסת כי היסוד הראשוני הוא היקום אשר מגלם את הזמן והחלל המוגבלים.
היקום הוא חלק מסְפִירָה שמימית, אשר מוגבלת גם היא, אך מכילה את כל הקיים ונתפסת כ"נשמת העולם".
לבריאת העולם הגשמי הוקצו שנים-עשר אלף שנה, וכל המתקיים בתווך זה נשלט על ידי הסְפִירָה ועל ידי שנים-עשר מערכי כוכבים ושבע הפלנטות הכלולות בה.
מערכי הכוכבים של גלגל המזלות משויכים לאוהרמזד והפלנטות משויכות לאהרימן.
מעל הכל ישנו "גורל העולם" אשר מכוון אותן.
זוריטה הייתה מופיעת בורלסק אמריקאית.
היא הייתה ידועה במיוחד עבור ריקודי "הנחש הקדוש" ו"נישואים עם נחש" שהייתה מבצעת עם נחשי רב החנק שלה, 'אלמר ואוסקר', וכן עבור מופעי ג'נדרבנדינג שנקראו "חצי-חצי", בהם הייתה מתלבשת כגבר בצד ימין, וכאישה בצד שמאל, ומבצעת ריקוד או סטריפטיז בהם שתי הדמויות החצויות מקיימות אינטראקציות שונות.
היא נולדה בשם קתרין בויד בינגסטאון, אוהיו בשנת 1915, ואומצה בגיל תשעה חודשים על ידי זוג מתודיסטי קפדני.
אביה המאמץ מת כשהיא הייתה בת ארבע, ואמה המאמצת נישאה מחדש לגבר שהתעלל בקתרין מינית.
קתרין ברחה מהבית ונישאה בגיל 15, אך נישואיה לא ארכו זמן רב, ועדיין בת 15, היא החלה לעבוד בתור חשפנית במסיבות רווקים ובאירועים נודיסטים בתערוכה העולמית בסן דייגו.
היא עברה לניו יורק, שם עסקה בעבודות מזדמנות, ובעיקר כמניקוריסטית.
ב-1935, כשעבדה בתור מוכרת סיגריות בתערוכת המדינה של ניו יורק, היא ראתה את מופע הבורלסק הראשון שלה, והוקסמה מהרקדנית הראשית.
היא תפרה לעצמה תלבושת, ונכנסה למועדון מקומי בביטחון רב כאשר היא מצהירה שהיא-היא הרקדנית מהתערוכה, וקיבלה את המשרה הראשונה שלה כרקדנית בורלסק.
זוריטה נהייתה ידועה בשל המופעים הייחודיים ומעוררי המחלוקת שלה.
אחד המפורסמים היה "החתן והכלה", כשהיא לבושה בחצי הגוף בתור חתן ובשני בתור כלה, וכאשר תמיד צד אחד מופנה לקהל כך שנוצרה אשליה של אינטראקציה בין הדמויות, החלו הדמויות להפשיט אחת את השנייה, כאשר הריקוד הסתיים ב"השתוללות ליל הכלולות".
במופע אחר, היא יצרה קורי עכביש מקושטים באבנים נוצצות, ויצרה את הרושם שעכביש בלתי נראה מסיר מעליה את הבגדים.
הריקוד האייקוני שלה נקרא "מימוש הנישואים עם נחש", שבו היא התפשטה בעוד היא מחזיקה בנחש באורך כמעט שלושה מטר.
ב-1941, זוריטה נעצרה על ידי החברה האמריקאית למניעת אכזריות כלפי בעלי חיים בשל שימושה בנחשים במופע שלה.
היא גם הייתה מטיילת ברחובות העיר עם הנחשים, כשמובילה אותם ברצועות.
היא שוחררה בערבות של 1,500 דולר, אבל אחרי המופע האחרון שלה בניו יורק כל הנחשים בחזקתה הוחרמו.
היא פרשה מהופעות בשנת 1954 וניהלה מספר מועדוני בורלסק בניו יורק ומיאמי עד שפרשה מן המקצוע לחלוטין ב-1974 כדי להרביע חתולים פרסיים.
זוריטה הייתה ביסקסואלית מוצהרת, וניהלה יחסים עם גברים ועם נשים, והייתה אומרת שהיא מעדיפה נשים, אך מקיימת יחסים עם גברים עבור מה שהייתה מקבלת מהם.
היא הייתה מוטרדת מכך שבנות חסותה לא תמיד פעלו כמוה, מכיוון שמצאה את חלקן במרוצת הזמן חיות ללא פנסיה או מקור תמיכה לילדיהן.
נולדה לזוריטה בת אחת, בשנת 1939, לה קראה טאני.
זורה קרטבלישוילי (נולד ב-1982) הוא ראפר ושחקן ישראלי.
זורה קרטבלישוילי נולד בברית המועצות.
בראשית שנת 2007, הוציא וולקן את אלבום הבכורה שלו "מהלך ראשון", בלייבל "המשולש".
האלבום זכה להצלחה רבה בסצנת ההיפ הופ הישראלית ולשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
ב-2008 הקליט יחד עם הזמר ארקדי דוכין את השיר "מלאכי ה-NET".
השיר הוקלט במסגרת פרויקט המוזיקה של חברת סלקום "tarbut.ru", שמטרתו קידום יוצרים ישראלים צעירים דוברי רוסית לקדמת הבמה.
ב-2010 התארח באלבומם השני של הצמד "פלד ואורטגה", "משלוח מיוחד", בשיר "לא חייב לכם שיט".
ב-2013 שיחק בסרט "פנתר לבן" בתור יבגני צייטלין.
ב-2017 השתתף בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא", אך לא הצליח לעבור את האודישן.
ב-2018 כיכב בסרט "כאן ועכשיו", בתפקיד עצמו.
ב-2025 הוציא אלבום משותף ביחד עם הראפר "קלין סאדייל" והמפיק "גואטה" שנקרא "פלדה".
האלבום יצא בלייבל "פלא רקורדז", הלייבל של הראפר והמפיק אברי ג'י ודיג'יי סמיילז מההרכב "פלא אוזן".
במקביל, אלבומיו "מהלך ראשון" ו"חשיכת הנובמבר (מהלך שני)" שיצאו ב-2007, הועלו לראשונה להאזנה בפלטפורמות הסטרימינג השונות.
2007: חשיכת הנובמבר (מהלך שני)
2025: פלדה (עם קלין סאדייל וגואטה)
זורלו החזקות הוא קונצרן טורקי המחזיק במפעלי טקסטיל, מפעלים לייצור מכשירי חשמל ביתיים, חברות אנרגיה ושירותים פיננסיים.
מטה זורלו החזקות ממוקם באיסטנבול.
החברה נוסדה בשנת 1953 על ידי אחמד זורלו, כמפעל קטן לטקסטיל וחנות בגדים.
במשך השנים החברה הקימה מפעלים נוספים ברחבי טורקיה והחלה לייצור ביגוד עובר מותגי אופנה מאירופה וארצות הברית.
בשנת 1993 החליטה להיכנס לתחום האנרגיה, במטרה לבנות יכולת עצמאית לאספקת חשמל וקיטור למפעליה.
לצורך כך הוקמה חברת בת בשם "Zorlu Energy ", שהחלה להקים מתקנים לייצור חשמל גם עבור חברות אחרות.
בשנת 1994 רכשה את Vestel יצרן טורקי של מכשירי חשמל ביתיים.
חוץ מתחום האנרגיה זורלו הם בעלים של נכסים רבים המפורסם שבהם הוא זורלו סנטר שכולל את מלון רפאלס היוקרתי מרכז מותגי על 3 מגדלי דירות המשקיפות אל הבוספורוס.
זורלו פעילה גם בתחום הטקסטיל ומוכרת גם בישראל לרשת כיתן ורדינון ורשתות יוקרה נוספות.
מפעל וסטל מייצר מוצרי חשמל לבית עבור 350 מותגים בעולם ומוצריו נמכרים גם בישראל.
בשנת 2023 זורלו השיקה את הרכב החשמלי Tog ובקרוב הוא ימכר גם בישראל.
במאי 2004, חתמה "זורלו" על הסכם עקרונות עם חברת "דוראד אנרגיה" להקמה ותחזוקה של תחנת הכוח דוראד, בעלות של כמיליארד דולר.
בינואר 2005, "זורלו" נכנסה גם כשותפה בבעלות על תחנת הכוח, כאשר רכשה 25% מהמניות.
בשנים 2006 - 2007 חתמה, בשותפות עם חברת אדלטק, על הסכמים להקמת ארבע תחנות כוח פרטיות במפעלים בישראל.
במפעל "אגן כימיקלים" באשדוד, במפעל חיפה כימיקלים במישור רותם, בשטח מפעל מכתשים אגן בנאות חובב, בשטח מפעל סולבר באשדוד.
בשנת 2013, החלה זורלו במגעים לרכישת גז טבעי משדה הגז לוויתן, בכמות שנתית של 3 מיליארד מ"ק (BCM).
זאת במסגרת הפרויקט להנחת צינור גז מלוויתן לטורקיה, שלא יצא לפועל לבסוף.
עם הקמת תחנות הכוח בשנת 2013 זורלו הקימה חברת תפעול הנותנת שירותי תפעול ואחזקה לתחנות הכוח בישראל ובעולם.
מוהמט זורלו מייסד הקונצרן נפטר בשנת 2005, השליטה בחברה עברה לבני משפחתו.
בנו אחמד זורלו, המשמש כיושב ראש הקונצרן, מקורב לנשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן.
בן המשפחה פאטין זורלו, קרוב רחוק של מייסד החברה, שימש כשר החוץ של טורקיה.
פאטין זורלו הוצאו להורג בספטמבר 1961, לאחר הפיכה צבאית.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-22 בדצמבר 2002. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית.
הסרט מתרחש באלטה קליפורניה בשנת 1815, ועוקב אחר דייגו דה לה וגה, אריסטוקרט צעיר שפועל בסודיות תחת השם "זורו".
חלק מפעולותיו הן עזרה למעמד הנמוך שסובל מדיכוי על ידי המשטר אליו הוא משויך.
הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתדייגו דה לה וגה - זורוקוסה מנקומהלירון לבלואיסהסילביה מלדונאדורונה בקרמןניקו פולידוקתלין ברדולב סלעדון קרלוס פולדיומארק אצ'יסוןדן שצברגדונה קטלינהכרמן אגירהאורנה כץסמל גרסיהאלי גבאיגדי לויהמושלג'ון נובאקאלי לולאיקפטן ראמוןדייל וילסוןעמי מנדלמןסייוהרום מילשטיין
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אלון שר, דניאל מגון ויהונתן מגון.
זורה סמברובה (בצ'כית: Zora Šemberová 13 במרץ 1913 - 9 באוקטובר 2012) הייתה רקדנית וכוריאוגרפית צ'כית.
היא הייתה הראשונה שרקדה את תפקיד יוליה ברומיאו ויוליה של סרגיי פרוקופייב.
היא נחשבת לאחת הפרשניות החשובות ביותר בבלט הצ'כי.
סמברובה נולדה בווישקוב, גדלה בברנו והחלה את לימודי המחול בגיל תשע אצל מאדאם גוגנמוז ואחר אצל יארוסלב הלדיק.
משם המשיכה סמברובה ללימודים בבתי הספר של אולגה פראוברז'נסקה בפריז, טטיאנה גזובסקה בברלין רוזליה כלאדק באוסטריה.
היא למדה פנטומימה בפריז אצל מרסל מרסו וא.
היא הושפעה גם בן הרקדנית המודרנית יארמילה קרשלובה.
סמברובה רקדהעם להקת הבלט של התיאטרון הלאומי בפראג מ-1928 עד 1930 ומ-1943 עד 1959. היא הופיעה בגאמון-פאלאס בפריז והייתה סולנית בברנו מ-1932 עד 1941 ובתיאטרון הגרמני החדש בפראג בעונת 1943-1942.\
סמברובה לימדה בקונסרבטוריון של פראג ובאקדמיה חאמנויות הבמה בפראג.
ב-1968 עברה לאוסטרליה ללמד באוניברסיטת פלינדרס.
אחרי הפלישה לצ'כוסלובקיה של ברית ורשה, החליטה להישאר באוסטרליה.
היא לימדה באוניברסיטת אדלייד וייסדה להכקת פנטומימה, "תיאטרון הפנטומימה האוסטרלי".
היא חזרה פעמים אחדות לרפובליקה הצ'כית
היא נישאה לד"ר וצלב הולוב, רופא מנתח; הנישואים הסתיימו בגירושין.
כמורה פיתחה סמברובה ונתנה השראה לרקדנים צ'כים, בהם יז'י קיליאן.
היא לימדה גם בדרנים אוסטרלים כגון סקוט היקס ואשתו קרי הייסן ועוד.
זורה סמברובה מתה באדלייד, אוסטרליה בגיל 99.
זורו היא סדרת דרמה-אקשן-הרפתקאות אמריקאית, בה דאנקן רגהר גילם את דמותו של זורו.
הסדרה שודרה במקור בערוץ המשפחה בארצות הברית בין השנים 1990 ל-1993. הסדרה צולמה כולה במדריד שבספרד, והופקה בשיתוף פעולה בין החברה האמריקנית New World Television, ערוץ המשפחה האמריקני, ערוץ Canal Plus הצרפתי, ערוץ Beta TV הגרמני, וערוץ RAI האיטלקי.
בסך הכל הופקו 88 פרקים לסדרה.
ריימונד אוסטין ביים 55 מפרקי הסדרה, והפיק 37 מפרקי הסדרה.
בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית ובערוץ המזרח התיכון בשנות התשעים.
הסדרה מתרחשת בקליפורניה בתחילת המאה ה-19 בתקופה בה האזור היה תחת שליטה ספרדית.
כאשר ראש הפואבלו המושחת אלקלדה לואיס רמון מטיל אימה על תושבי הפואבלו ומדכא אותם, בעל הקרקע האציל דון אלחנדרו דה לה וגה שולח את בנו יחידו לספרד על מנת שיקבל את ההכשרה שתאפשר לו לסייע להציל את תושבי הפואבלו.
ארבע שנים לאחר דייגו חוזר לקליפורניה על מנת שיבוא להילחם באלקלדה ואנשיו.
דייגו מחליט לפעול תחת הזהות הסודית של "זורו" כסייף רעול פנים.
זורו ומשרתו האילם פליפה נלחמים לאורך הסדרה באלקלדה ואנשיו.
דאנקן רגהר בתפקיד דון דייגו דה לה וגה / זורו
פטריס מרטינס בתפקיד ויקטוריה אסקלנטה
חואן דייגו בוטו בתפקיד פליפה
ג'יימס ויקטור בתפקיד הסמל חיימה מנדוזה
מייקל טיילו בתפקיד אלקלדה לואיס רמון (בעונות 1–2)
ג'י הרצלר בתפקיד אלקלדה איגנסיו דה סוטו (בעונות 3–4)
אפרם צימבליסט ג'וניור בתפקיד דון אלחנדרו דה לה וגה (בעונה הראשונה)
הנרי דארו בתפקיד דון אלחנדרו דה לה וגה (בעונות 2–4)
טאבארה קארבאלו בתפקיד ספולבדה (בעונות 3–4)
הפסקול השלם של הסדרה יצא לשווקים ב-2012. הפסקול כולל 25 רצועות אותן הלחין במקור ג'יי אשר.
זוראן סאביץ' (בסרבית: Зоран Савић; נולד ב-18 בנובמבר 1966) הוא כדורסלן עבר המשמש כמנהל ספורטיבי בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.
סאביץ' עשה את צעדיו הראשונים בקריירה עם צ'ליק בליגה היוגוסלבית הראשונה.
בשנים ו- הוא שיחק במדי יוגופלסטיקה ספליט וזכה בכתר המשולש (אליפות הליגה היוגוסלבית, הגביע היוגוסלבי וגביע אירופה לאלופות), בכל אחת מהשנתיים הללו.
בשנת 1991 הוא עזב את יוגוסלביה וחתם בברצלונה מליגת העל הספרדית, אותה הוביל ב-1993 לחצי גמר גביע קוראץ', שם הודחה הקבוצה על ידי וירטוס רומא.
לאחר מכן חתם סאביץ' בפאוק סלוניקי מיוון, עימה זכה בגביע קוראץ' ב-1994 אחרי ניצחון על פלקנסטרו טריאסטה ובגביע היווני ב-1995 אחרי ניצחון על פאניוניוס.
לאחר מכן שיחק שנה בריאל מדריד הספרדית לפני שחזר לאיטליה וחתם בקינדר בולוניה ב-1996.
עם בולוניה הוא זכה בגביע האיטלקי ב-1997 ובאליפות איטליה וביורוליג ב-.
הוא זכה בפרס ה-MVP של פיינל פור היורוליג באותה שנה.
בקיץ 1998 עבר למועדון הטורקי אפס פילזן וזכה עימו בסופר קאפ הטורקי.
לאחר מכן חזר סאביץ' בברצלונה בשנת 2000 ועבר לסקיפר בולוניה ב-2001. ב-2002 הוא פרש ממשחק מקצועני.
סאביץ' היה חבר בנבחרת יוגוסלביה בכדורסל, בתקופתה כ (SFR).
במדי הנבחרת הוא זכה באליפות העולם בכדורסל 1990 ובאליפות אירופה בכדורסל 1991.
סאביץ' ייצג גם את נבחרת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בכדורסל (סרביה ומונטנגרו).
כחבר בנבחרת הוא זכה באליפויות אירופה ב-1995 ו-1997. הוא היה מהנבחרת שזכתה במדליית הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת אטלנטה (1996).
לאחר שפרש ממשחק בפורטיטודו בולוניה ב-2002 הפך סאביץ' לחלק מהנהלת המועדון, וכיהן שלוש שנים כג'נרל מנג'ר של הקבוצה.
לאחר מכן הפך סאביץ' לסוכן, והקים את סוכנות Invictus Sports Group.
ב-16 במרץ 2021 מונה סאביץ' למנהל ספורטיבי בפרטיזן בלגרד.
זוּרִיקוֹ "זוקה" דוויטאשווילי (בגאורגית: ზურიკო დავითაშვილი ; נולד ב-15 בפברואר 2001) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני בקבוצת סנט אטיין ובנבחרת גאורגיה.
דוויטאשווילי גדל בדינמו טביליסי, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-29 בספטמבר 2017 נגד קולחתי 1913 פותי.
בשנת 2018 עבר ללוקומוטיב טביליסי.
באותה שנה שם ה"גרדיאן" את דוויטאשווילי בין 60 השחקנים הצעירים הטובים ביותר ברחבי העולם.
שנה לאחר מכן נבחר לשחקן הכדורגל הגאורגי הצעיר הטוב ביותר של העונה.
ב-29 ביוני 2019 חתם דוויטאשווילי על חוזה לשלוש שנים עם רובין קאזאן מהפרמייר ליג הרוסי.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ב-15 ביולי 2019 במשחק פתיחת העונה נגד לוקומוטיב מוסקבה.
אופ"א כללה את זוריקו ברשימת חמישים הכישרונות הצעירים בתחילת 2020.
ב-20 באוגוסט 2020 הצטרף דוויטאשווילי לרוטור וולגוגרד בהשאלה לעונת 2020/2021. ב-16 ביולי 2021, חוזהו עם רובין בוטל בהסכמה הדדית.
ארבעה ימים לאחר מכן, הוא חתם בארסנל טולה.
ב-23 במרץ 2022 חתם דוויטאשווילי בדינמו בתומי.
החתימה הגיעה לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. פיפ"א אפשרה לשחקנים זרים שמשחקים ברוסיה אישור לסיים את החוזה שלהם באופן מיידי.
ב-2 בספטמבר 2022 עבר דוויטאשווילי לבורדו בהשאלה לעונה אחת.
הוא כבש שער בכורה במשחק הבכורה בניצחון על דיז'ון ב-17 בספטמבר.
לאחר עונת 2022/2023, מימש המועדון את האופציה לרכוש אותו בחוזה לארבע שנים.
ב-11 ביולי 2024 חתם דוויטאשווילי בסנט אטיין.
ב-5 בספטמבר 2019 ערך דוויטאשווילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות.
ב-8 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-1 לנבחרת בולגריה במשחק ידידות.
זורו היא סדרת פעולה-הרפתקאות ספרדית בהפקת "Secuoya Studio" ובכיכובו של מיגל ברנרדו, המבוססת על דמותו של זורו, שנוצרה על ידי ג'ונסטון מקולי.
כל פרקי הסדרה עלו לשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו" ב-19 בינואר 2024.
צילומי העונה הראשונה ארכו שמונה חודשים, מיולי 2022 עד לפברואר 2023, והתקיימו ב ובעיריות לאס פלמאס, ארוקאס, גאלדר, סן ברטולומה דה טיראחנה וטלדה, וכן בפארק דל נובלו ובאגן הוולקני טחרה.
במקביל, נסגר חלק מהפארק המקומי באי לה פלמה לציבור למשך תקופת הצילומים, עבור בניית הסטים הראשיים וצילומי חלק מהסדרה.
ביולי 2023, נכנסה הסדרה לשלב הפוסט פרודקשן.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו" ב-19 בינואר 2024 באמריקה הלטינית, ארצות הברית, ספרד, אנדורה ופורטוגל.
ב-17 ביולי 2023, חשפה "פריים וידאו" תמונה ראשונה מתוך הסדרה, בה הופיע מיגל ברנרדו בדמותו של זורו.
זורו היא מיני-סדרת פעולה-הרפתקאות צרפתית בכיכובו של ז'אן דוז'רדן.
פרק הבכורה ישודר ב-6 בספטמבר 2024 ברשת Paramount+ ובמחצית השנייה של 2024 בערוץ France 2.
הסדרה נוצרה בהשראת הגיבור האגדי רעול הפנים זורו שנוצר על ידי ג'ונסטון מק'קולי.
נדחק על ידי משרתו ברנרדו, דון דייגו ראש העיר, מחליט ללבוש את התחפושת של זורו כדי להחזיר את השקט לעיר שלו.
בכוח החרב זוכה זורו בטובות כולם, בעודו מנווט גם ביחסיו עם רעייתו גבריאלה.
מאז שדמותו של זורו עברה לרשות הציבור בשנת 2013, הוכרזו על פרויקטים חדשים.
כך, ב-14 באוקטובר 2022 הודיעה חברת France Télévisions על הפקת סדרה חדשה המבוססת על דמותו של זורו שיצר ג'ונסטון מק'קולי, עם השחקן זוכה האוסקר ז'אן דוז'רדן בתפקיד הגיבור רעול הפנים.
בכיר בחברת ההפקות France Télévisions, מנואל אלדוי, אמר כי בכוונתם לפתח סדרת הרפתקאות משפחתית.
בנובמבר 2023, Allociné ו-Ouest-France הודיעו כי רשת הטלוויזיה France 2 הגיעה להסכם הפצה בינלאומי עם שירות Paramount+.
את הסדרה ביימו אמילי נובל וז'אן-בטיסט סאורל.
את תפקידו של דון דייגו דה לה וגה מגלם ז'אן דוז'רדן, שחוזר לטלוויזיה יותר מעשרים שנה לאחר שנחשף בסרט הקצר Un gars, une fille.
בנובמבר 2023 פורסם כי פרנסואה דמיאן, אנדרה דוסולייה וגרגורי גדבואה יצטרפו לז'אן דוז'רדן.
צילומי הסדרה התקיימו בדרום ספרד ועבודת הפוסט-פרודקשן בבלגיה.
הסדרה תעלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-6 בספטמבר 2024
זוריצה פאייץ' (בסרבית: Зорица Пајић; נולדה ב-5 בספטמבר 1996), הידועה בשם הבמה זוריה, היא זמרת-יוצרת סרבית.
היא זכתה לחשיפה ציבורית רחבה בעקבות השתתפותה בתחרות השירה הטלוויזיונית Zvezde Granda.
פאייץ' נולדה ב-5 בספטמבר 1996 בבלגרד.
לדבריה, אהבתה לבמה החלה כבר בילדותה, עת עסקה בשירה, ריקוד, משחק ונגינה.
בצעירותה עסקה בשירת פולקלורים באנסמבל אתני.
למדה תחילה בבית הספר למוזיקה על שם יוסיף מרינקוביץ', ובהמשך השלימה לימודיה באקדמיה למוזיקה של בלגרד, במחלקה לכינור.
במקביל ללימודיה שרה וניגנה ברחובות בלגרד ונובי סאד, בין היתר מוזיקה אתנית ומוזיקה קלאסית, ובכך מימנה את לימודיה.
סרטון בו שרה את "או, קוסובו, קוסובו" ואת המנון סרביה יחד עם העיתונאי הסיבירי אלכסיי, הפך לוויראלי ברשת.
את שם הבמה שלה בחרה בהשראת דמותה של האלה הסלאבית זוריה, המזוהה עם אור הבוקר, לידה והתחלות חדשות.
פאייץ' ציינה כי דמות ההשראה המרכזית שלה בעולם המוזיקה היא ביונסה.
היא גיסתו של השחקן הסרבי מילאן ילן פאייץ'.
בשלב הראשון של התחרות Zvezde Granda קיבלה פאייץ' ביקורות חיוביות מכל חברי השיפוט, במיוחד בזכות ביצועה לשיר "Tango" של להקת נגטיב.
במהלך השתתפותה פתחה ערוץ יוטיוב אישי, והעלתה אליו ולוגים שונים.
סרטוני הופעותיה צברו מיליוני צפיות.
פאייץ' סיימה את התחרות במקום החמישי, לפי הצבעת הקהל.
בתום התחרות הוציאה את שירה הראשון "Lutka od porcelana", שהולחן על ידי מילי, המנטור שליווה אותה במהלך התחרות.
לאחר הצלחתה ב-Zvezde Granda, נשכרה פאייץ' על ידי ערוץ Kurir Television לביצוע שיר הנושא של תוכנית הריאליטי החדשה Bar.
לאחר מכן יצא השיר "Želim".
היא לקחה חלק גם בקמפיין של חברת Meridian נגד אלימות במשפחה.
בשנת 2022 השתתפה פאייץ' בתחרות Pesma za Evroviziju '22, הקדם הסרבי לאירוויזיון 2022, עם השיר "Zorja", והעפילה לשלב הגמר.
באירוע זה הופיעה לצד ההרכב "לוצ'ה", והשיגה את המקום השלישי.
את השיר כתבה יחד עם בעלה, המוזיקאי לאזאר פאייץ'.
קולות הליווי הוקלטו על ידי הזמרת סניה ווצ'יץ'.
לדברי פאייץ', השיר אינו עוסק בהאדרה עצמית, אלא מהווה ביטוי למסע האישי שלה – מעבר מזהותה כ"זוריצה", שהתמודדה עם אתגרים רבים, לדמותה כ"זוריה", המודעת לכישוריה.
השיר מתאר תהליך של גילוי עצמי, התמודדות עם העבר וניצחון פנימי.
ב-21 בדצמבר 2023 הוכרזה פאייץ' כאחת המשתתפות בתחרות Pesma za Evroviziju '24, עם השיר "Lik u ogledalu".
השיר העפיל לגמר, ובו שוב סיימה פאייץ' במקום השלישי.
זורו היא סדרת הטלוויזיה המונפשת השלישית המציגה את דמותו של זורו.
הסדרה שודרה במשך שתי עונות בסינדיקציה שבועית, מ-20 בספטמבר 1997 עד 12 בדצמבר 1998.
בסדרה כיכב מייקל גוף בתפקיד זורו/דייגו דה לה וגה, כאשר ארל בואן בתפקיד קפטן מונטקרו, הנבל הראשי.
פטריק פריילי גילם את אביו של דייגו, דון אלחנדרו דה לה וגה, וטוני פופ היה הסמל גרסייה המגושם, שהפך לפופולרי בזכות הנרי קלווין בסדרת לייב אקשן של דיסני משנות ה-50 .
סדרה זו הוסיפה אלמנטים של מדע בדיוני ופנטזיה לאגדת זורו, כאשר הגיבור נלחם בנבלי-על שהשתמשו בגאדג'טים ובקסמים מסטימפאנק.
זורו השתמש בציוד דומה שעוצב על ידי משרתו האילם, ברנרדו, ונעזר בקסם של האישה החכמה האינדיאנית, ינשוף אפור.
מייקל גוך בתור דון דייגו דה לה וגה / זורו
ג'יני אליאס בתפקיד איזבלה טורס, ינשוף אפור, סנאי קטן
ארל בואן בתור קפטן מונטקרו
טוני פופ בתפקיד סמל גרסייה
פטריק פראלי בתור דון אלחנדרו דה לה וגה
רון פרלמן בתפקיד גומז רודולפו
הדיבוב העברי הופק באולפני אלרום בשנת 1997. הדס מוזס הייתה במאית הדיבוב ונטע בן צבי הייתה מפיקת הדיבוב.
את שיר הפתיחה ביצע שי זורניצר שדיבב גם את הדמות הראשית בסדרה.
שי זורניצר - דון דייגו דלה וגה / זורו
סיון שביט - איזבלה טורס
מיכה אוזין סליאן - קפטן מונטקרו
שמחה ברבירו - סמל גרסייה
זורק הדיסקוס הוא פסל יווני מהתקופה הקלאסית, שנוצר בין השנים 425–485 לפנה"ס על ידי מירון.
פסל הברונזה המקורי אבד, אך מספר העתקי שיש רומיים נמצאו.
הפסל מציג אתלט יווני המשתתף בתחרות זריקת דיסקוס שהייתה מקובלת מאוד במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
פני השטח החלקים מעניקים לפסל אופי מאופק ומרוחק.
תחושת התנועה נוצרת על ידי התנוחה הסיבובית בה נמצא הפסל - הפסל בחר תנועה זורמת היוצרת מעגל (צורה גאומטרית המסמלת שלמות), וכך יצר התאמה מושלמת בין תנועת הגוף של האתלט לבין צורתו של הדיסקוס, אותו הוא זורק.
התנועה המתוארת בפסל אינה אפשרית במציאות.
הדינמיות של הפסל, ומשחקי האור והצל שבו, מוסיפים לתחושת התנועה שבפסל.
תחרויות הספורט ביוון נערכו בהקשר דתי והספורטאים היווניים באותה העת התאמנו והתחרו בעירום, דבר שבעקבותיו גם התפתחה תרבות של פיתוח הגוף.
הרקע לפסל זה, המציג ספורטאי עירום הוא למעשה גם דתי וגם חברתי – תרבותי.
הפסל מציג דמות אידיאלית של האדם במלוא הדרו אל מול הטבע והאלים.
הפסל מסמל את תום התקופה הארכאית באמנות היוונית וראשית תקופת הפריחה הקלאסית אשר התאפיינה בשלמות הרמונית, שאיפה ליופי מושלם ואידיאליזציה של האדם.
התנוחה בה פוסל האתלט אינה הפוזה הטובה והנוחה ביותר כדי לזרוק דיסקוס והייתה זו החלטת הפסל לעוות מעט את התנוחה על מנת ליצור אידיאליזציה של שאר ההיבטים.
פסלו המקורי של מירון מעולם לא נמצא, ואנו יודעים עליו הודות לסופרי התקופה.
הרומאי פליניוס הזקן למשל, כותב על עבודותיו של מירון, והוא מזכיר בנוסף לזורק הדיסקוס פסלים נוספים שלא שרדו, כמו "פסל פרה" ו"פסל האצן לאדאס".
ההעתק הרומי נמצא באיטליה רק בשנת 1781. במהלך המאה ה-19, הפסל נשמר בקפידה במוזיאון קטן והוכנו ממנו כמה העתקים נוספים אך חלקם נעשו בחוסר דיוק.
כמו כן נמצאו לו גם כמה העתקים נוספים עוד מהתקופה הרומית שגם ביניהם העתקים בלתי מדויקים.
הפסל זכה לפרסום רב והפך עם השנים לסמל של שלמות האדם אך הפסל האחד שנחשב להעתק המושלם של פסלו המקורי של מירון נמצא במוזיאון הלאומי של רומא.
העתקים עתיקים נוספים נמצאים במוזיאון הבריטי ובמוזיאון הוותיקן.
בשנת 1937 רצה אדולף היטלר לרכוש לעצמו את הפסל הרומי.
גליאצו צ'אנו שר החוץ האיטלקי במשטרו של בניטו מוסוליני הסכים בסוף למכור אותו להיטלר תמורת 5 מיליון לירות איטלקיות בשנת 1938, זאת למרות התנגדויות רבות באיטליה, בין השאר של שר החינוך האיטלקי ג'וזפה בוטאי.
הפסל הוחזר לרומא בשנת 1948.
זוּרְנָה הוא כלי נשיפה מעץ הנמצא בשימוש באזור אסיה הקטנה, קווקז, כורדיסטן, טורקיה, דרום בולגריה ומקומות נוספים, ומשמש בדרך כלל בטקסים מסורתיים.
הזורנה איתה מנגנים באזור כורדיסטן נקראת זורנה כורדית.
במוזיקה יוונית יבשתית זורנה מהווה חלק של זיגיה.
הזורנה הוא כלי נשיפה המורכב כעין קנה צר בתחילתו המתרחב בקצהו.
מבנה זה מקנה לזורנה את הצליל הייחודי לו, היוצא דופן משאר כלי הנשיפה.
לאורך הקנה הדק נקובים שבעה חורים ובנוסף עוד שני חורים קטנים יותר בחלק המתרחב בקצה הכלי.
אל מקום הנשיפה בזורנה מחוברת מעין פייה מיוחדת העשויה מעלה של סוף או קנה מצוי.
קיימים מספר כיוונים של זורנה, כל כלי בהתאם לסולם שבו מנגנים.
הכיוון נקבע על פי אורך הכלי, דבר זה מאפשר העלאה או הורדה של הטון.
נוהגים לגלף את הזורנה מגזירי עץ מסוגים שונים.
העץ הנחשב המתאים ביותר לזה הוא שזיף.
ישנן מספר טכניקות שונות לניגון זורנה: השיטה הפשוטה היא נשיפה כבכל שאר כלי הנשיפה, אך ישנה שיטה מיוחדת הנהוגה לרוב בזורנה כורדית הנעשית בצורה של שאיפת אוויר בצורה מעגלית דרך האף.
זחוק או סחוג הוא ממרח חריף מפלפלת צ'ילי, שמקורו במטבח התימני.
לזחוק שני סוגים עיקריים: האדום, העשוי מפלפלים חריפים אדומים מיובשים, והירוק אשר בניגוד לאדום, מכיל פלפלים ירוקים טריים וכוסברה, אם כי יש המכינים גם אותו מפלפלים מיובשים.
"זחוק" מקורו במילה העברית "שחוק" (שבהגייה תימנית הופך לזחוג), מאחר שהכנתו כוללת שחיקה של הפלפלים במזחגה.
המזחגה היא סוג של עלי ומכתש עשויים גרניט או בזלת, המכתש רחב ושטוח מהצורה המקובלת והעלי דומה לחלוק נחל ומשתמשים בצידו הרחב, בניגוד לעלי הנפוץ.
הזחוק הירוק עשוי תערובת של פלפלים ירוקים חריפים עם כוסברה, שום ותבלינים שונים.
זחוק אדום, נעשה מפלפלים אדומים מיובשים, שום ותבלינים, יש המוסיפים מעט חומץ או שמן אך אין הם כלולים במתכון המסורתי.
זחוק חום הוא זחוק ירוק בתוספת עגבניות.
ניתן להכין זחוק בו החריפות מועטה על ידי שימוש מועט בפלפלים חריפים ביחס לשאר הרכיבים למשל על ידי הוספת פלפלים שאינם חריפים.
ממרחים דומים ממטבחי העולם הם האריסה (תוניסיה), פִלפֵל צ'ומה (לוב), רוטב צ'ילי (ארצות הברית, מקסיקו ודרום-מזרח אסיה) .
זורק אבן למרקוליס הוא פתגם תלמודי שבא לתאר מי שהתכוון לטוב ונמצא עושה רעה.
מרקוליס הוא הנוסח התנאי לשמו של האל הרומאי מרקוריוס, שעל-פי המשנה, דרך עבודתו הייתה הוספה לערימת האבנים שליד פסלו.
זורק אבן למרקוליס הוא מי שראה את פסלו של האליל, והשליך עליו אבן לאות גנאי, מבלי לדעת שבכך הוא למעשה עובד את האליל.
מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, בסיפור על רב מנשה.
דוגמה לשימוש בביטוי נמצאת בתלמוד הבבלי, מסכת חולין, בה נאמר: "כל השונה לתלמיד שאינו הגון, כזורק אבן למרקוליס".
ועוד על דרך זו נאמר בתוספתא: "כשם שזורק אבן למרקוליס עובד עבודה זרה, כך כל המכבד רשע כאלו עובד עבודה זרה".
שני הביטויים באים לתאר אדם שהתכוון לטוב, ונמצא עושה רע: השונה לתלמיד שאינו הגון התכוון לטוב, שהרי התכוון ללמדו תורה, אך נמצא עושה רע - שכן לימד תורה לאדם שישתמש בה לרעה.
וכך גם המכבד רשע התכוון לטוב, שהרי התכוון לכבד אדם, אך נמצא עושה רע - שכן בכך שכיבד רשע הביא להגדלת כוחו בקרב החברה, והגדלת כוחו של רשע בקרב החברה מביאה לרעה.
לתיאור המצב ההפוך, של מי שהתכוון להרע ונמצא עושה טובה, משמש הביטוי "בא לקלל ונמצא מברך", המבוסס על סיפורו של בלעם בן בעור.
זורם ניוטוני הוא מונח בהידרודינמיקה המתאר זורם צמיג.
מרביתם של הנוזלים בטבע מתאימים להגדרה של זורם ניוטוני ולכן הוא משמש כמודל טוב לאפיון נוזלים.
חוק הצמיגות של ניוטון מתאר את התנהגות זורמים ניוטונים על ידי המשוואה:
כאשר הוא מאמץ הגזירה; מייצג את צמיגות הזורם; ו- מייצג את גרדיאנט המהירות של הזורם בניצב לגרר.
מכיוון שניתן לפרש את גרדיאנט המהירות המקומי כקצב הגזירה של אלמנט זורם, מקבלים איפוא שמאמצי הגזירה בתוך הזורם יחסיים לקצב הגזירה ולא לגזירה עצמה כמו במוצקים.
ניתן לראות לפיכך במודל הזורם הניוטוני מעיין הגדרה לזורמים (שתקפה למרבית הזורמים) - בעוד שבמוצקים מדובר על מודול הגזירה ועל מאמץ גזירה שיחסי למידת הגזירה, בזורמים מדובר על מאמץ היחסי לנגזרת של הגזירה.
זחילה היא תופעה תרמו-מכנית בחומרים הנדסיים שמתאפיינת בדפורמציה איטית של חומרים מוצקים כתוצאה מחשיפה ארוכת טווח לרמות מאמץ שהן מתחת למאמץ הכניעה של החומר.
הזחילה מורגשת יותר בחומרים המחוממים למשך זמן ארוך, ובטמפרטורה קרובה לנקודת ההתכה.
קצב הזחילה עולה במקביל לעליית טמפרטורה.
קצב הזחילה הוא פונקציה של תכונות החומר, זמן החשיפה למאמץ, טמפרטורת החשיפה וגודל המאמץ המופעל.
גודל גרעין גדול יגרור זחילה איטית יותר.
בתלות בעוצמת המאמץ וזמן ההפעלה שלו, עשוי שינוי הצורה (דפורמציה) להיות כה גדול עד כדי כך שהרכיב שממנו עשוי החומר לא יוכל עוד למלא את תפקידו.
לדוגמה, זחילה של להב טורבינה תגרום ללהב לגעת במעטפת, דבר שיגרום לכשל של הלהב.
זחילה בדרך כלל מעניינת מהנדסים ומטלורגים, כאשר רוצים לבדוק תפקוד של רכיבים מכניים אשר פועלים תחת עומסים גבוהים או טמפרטורות גבוהות.
זחילה אינה בהכרח דרך להיווצרות כשל, אלא דרך לביצוע דפורמציה של החומר.
לעיתים, זחילה מועטת בבטון היא רצויה, כי היא מקלה על מאמצים פנימיים אשר עלולים היו לגרום לשברים בחומר.
זחילה אינה נוצרת לפתע עקב הפעלת מאמץ, אלא היא תוצאה של הפעלת המאמץ לטווח זמן ארוך.
טווח הטמפרטורות שבהם מתרחשת הזחילה תלוי בחומר.
בטונגסטן, למשל, נדרשת טמפרטורה של אלפי מעלות לפני שתתחיל זחילה.
לעומת זאת, קרחונים יכולים לבצע זחילה בטמפרטורות שבהן הם קפואים.
למעשה, כל חומר יעבור זחילה כאשר הטמפרטורה שלו תתקרב לנקודת ההתכה.
עקב כך, ניתן לראות זחילה בטמפרטורות נמוכות עבור חומרים מסוימים.
פלסטיק ומתכות מסוימות יעברו זחילה בטמפרטורת החדר.
מקובל לחלק את תהליך הזחילה למספר שלבים מרכזיים לאורך זמן:
עיבור אלסטי - מתרחש באופן מידי
זחילה ראשונית - מעוות פלסטי ראשוני עולה, כאשר קצב השינוי שלו קטן בהדרגה.
זחילה שניונית - מעוות פלסטי שעולה בקצב גדילה קבוע.
קצב המעוות גדל באופן דרסטי ונוצר שבר.
תנועת נקעים - מתרחשת במאמץ גבוהה
פעפוע של אטומים / פעפוע של היעדרויות אטומים - מתרחש במאמץ נמוך ממאמץ הכניעה
זורם לא-ניוטוני הוא זורם, שבניגוד לזורם ניוטוני, תכונות הזרימה שלו לא ניתנות לתיאור על ידי ערך קבוע של צמיגות.
בתנאי לחץ מסוימים זורם כזה יכול להתנהג כמוצק, ובמקרים מסוימים, ניתן אפילו ללכת עליו.
תמיסות פולימר רבות הן זורמים לא-ניוטונים, בדומה לחומרים יומיומיים רבים, כגון קטשופ, תרחיפי עמילן, צבע, דם ושמפו.
בזורם ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (קצב שינוי הצורה של הזורם) הוא ליניארי, כאשר הקבוע של היחס הוא מקדם הצמיגות של הזורם.
בזורם לא-ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור הוא לא-ליניארי, ויכול להיות אפילו תלוי בזמן.
לכן, לא ניתן להגדיר מקדם צמיגות קבוע.
ניתן להגדיר יחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (או צמיגות שתלויה במאמץ הגזירה), כאשר יחס זה שימושי במיוחד עבור זורמים שהתנהגותם אינה תלויה בזמן.
למרות שהמושג "צמיגות" נמצא בשימוש נרחב לאפיון חומרים, לעיתים הוא לא מתאים לתיאור ההתנהגות המכנית של חומר, כאשר המקרה הבולט הוא זורמים לא-ניוטונים.
במקום זאת, זורמים אלה מאופיינים על ידי תכונות אחרות של מכניקת הזורמים.
זורפיה היא רשת חברתית מקוונת הפופולרית בעיקר בהודו ובסין, המשתמשת בשיטות לא אתיות כגון דואר זבל, הונאה והתחזות על מנת לצרף משתמשים חדשים.
החברה, שנוסדה בדצמבר 2003 בידי ג'פרי נג, ממוקמת בהונג קונג ומורכבת מצוות המונה כ-30 עובדים.
זורפיה ידועה לשימצה בשליחת "מסרים אישיים" חוזרים ונשנים לאנשים שאינם רשומים באתר, על ידי שימוש לא הוגן ברשימות תפוצה, הנאספות על ידי לחיצה על קישורים בהודעות, המזמינות את הנמען לקרוא הודעה שנשלחה לו כביכול על ידי אדם המופיע ברשימת התפוצה שלו.
נהר הזורן הוא נהר שאורכו 96.8 ק"מ ומוצאו בהרי הווז' ברום של 840 מטר מעל לגובה פני הים.
הזורן נשפך אל תוך נהר המודר (Moder) שנשפך אל תוך נהר הריין.
סמוך למוצא הנהר, הנהר מפוצל לשני יובלים הזורן הצהוב והזורן הלבן.
הזורן הצהוב נובע בגובה של 840 מטר צפונית לפסגת הר גרוסמן (987 מטר).
לזורן הלבן מספר נביעות בקרבת הר ברייטארדטל (Breithardthal) ברום של 480 מטר.
שני היובלים זורמים כמעט במקביל משני עבריו של רכס הר האש (crête de la montagne de feu) ומתאחדים כ-6.5 ק"מ מהמוצא של הזורן הצהוב ברום של 300 מטר מעל לגובה פני הים.
כמו רוב הנהרות שמוצאם בהרי הווז' גם נהר זה מוצאו במערב הרי הווז' אך בניגוד לשאר הנהרות, נהר הזורן זורם צפונה על רכס הווז' ולא יורד למישור הלורן ובסוף יורד מרכס ההרים בעיר סאברן לכיוון מזרח, מישור אלזס.
באלזס נהר זה היה נתיב תחבורה חשוב ועל גדותיו נבנו מבנים רבים.
במהלך השנים הנתיב שימש שם לשימושים אחרים בהם שימש כחלק מתעלת מארן-ריין, ממסילת ברזל שמחברת בין שטרסבורג וסארבור.
הנהר חוצה עיירות וערים רבות בדרכו שהעיקריות שבהן הן סאברן וברימאט (Brumath).
הזורן מתנקז אך נהר במודר בקומונה רורווילר (Rohrwiller) ברום של 122 מטר.
מפגש הנהרות מתרחש כ-5 ק"מ מערבית לנהר הריין, אך נהר המודר ממשיך לזרום צפונה ונשפך אל נהר הריין רק כ-20 ק"מ לאחר מפגש הנהרות.
שיפוע נהר הזורן ממוצע ובממוצע הוא יורד 8 מטר ל-1000 מטר, זה גבוהה יותר משכניו האלזסיים סואה ששיפועו 2.8 מטר לק"מ והמודר ששיפועו 2 מטר לק"מ.
ממוצע זה יכול להטעות מכיוון שבשליש מאורכו הוא זורם בהרי הווז' עד סאברן בהם השיפוע הוא 19 מטר לק"מ ובשני שלישים מאורכו הוא זורם במישור אלזס בו שיפועו הוא רק 1.25 מטר לק"מ.
אגן הניקוז של הזורן הוא 756 קילומטר רבוע.
זורם מושלם הוא זורם שניתן לתיאור מלא באמצעות מסת המנוחה שלו, צפיפותו והלחץ .
זורמים אמיתיים הם "דביקים", צוברים ומוליכים חום.
זורם מושלם הוא מודל אידיאלי שבו התכונות האלה מוזנחות.
ספציפית, לזורם מושלם אין מאמצי גזירה, צמיגות או מוליכות חום.
ברישום טנזורי, טנזור המאמץ-אנרגיה של זורם מושלם ניתן לכתיבה בצורה:
כאשר הוא שדה המהירות הווקטורי של הזורם ו- היא מטריקת מרחב-זמן של מינקובסקי.
ניתן להשתמש בכלים של הפורמליזם הלגרנז'יאני ותורת השדות הקוונטית על זורמים מושלמים, מה שמאפשר ביצוע קוונטיזציה של הזורם.
ביחסות כללית, זורמים מושלמים ממדלים התפלגויות אידיאליות של חומרים בתוך כוכבים.
זוֹרק (מאנגלית: Zork) הוא משחק מחשב ואחד מהמשחקים מבוססי הטקסט הראשונים.
הגרסה הראשונה של זורק נכתבה בין השנים 1977–1979 באמצעות שפת התכנות MDL על ידי טים אנדרסון, מארק בלאנק, ברוס דניאלס ודייב לבלינג.
המשחק פורסם בשלושה חלקים: זורק: האימפריה התת-קרקעית הגדולה, זורק II: המכשף פרובוז, וזורק III: אדון המבוך.
המשחק מתרחש ב"שרידי אימפריה עתיקה קבורה עמוק באדמה", והשחקן הוא הרפתקן חסר שם ש"מעז לחקור את הארץ המסוכנת בחיפוש אחר עושר והרפתקאות".
מטרת המשחק היא לחזור מ"האימפריה התת-קרקעית הגדולה" עם האוצר שבה, ובכך לזכות בתואר אדון המבוך.
המבוך מלא במפלצות וחפצים רבים אשר מציבים אתגרים שונים בפני השחקן (ולעיתים מסייעים לו).
העלילה מתרחשת בשנת 948 בלוח השנה הזורקי הבדיוני.
המשחק מתחיל על יד בית לבן שמהווה נקודת ציון ברורה, ולשחקן ניתנות הוראות קצרות.
כאשר השחקן נכנס לבית, הוא מוצא מספר חפצים, ביניהם פנס פליז ישן, מעמד גביעים ריק וחרב מעוטרת בחריטות מורכבות במיוחד.
מתחת לשטיח נמצאת דלת הרמה שמובילה למרתף חשוך שמתברר כאחת הכניסות הבודדות לאימפריה התת-קרקעית הגדולה.
מיד לאחר מכן השחקן נתקל במספר יצורים מסוכנים, ביניהם גרואים וציקלופ שמקשים על הניווט במבוך.
מטרת העל של זורק I היא למצוא ולאסוף את שנים עשר האוצרות של זורק ולמקם אותם במעמד הגביעים.
כדי למצוא את האוצרות על השחקן לפתור חידות ואתגרים רבים, ואף ולנווט בהצלחה בשני מבוכים.
כאשר השחקן ממקם את כל האוצרות במעמד הגביעים הוא זוכה ב-350 נקודות ובתואר "אדון הרפתקנים".
מפה עתיקה מופיעה במעמד הגביעים באורח קסום, ובה הוראות הגעה אל כניסה שמובילה לסיום של זורק I ולתחילתו של זורק II.
השחקן מתחיל בנקודה שבה זורק I עצר, חמוש בפנס הפליז ובחרב מהמשחק הקודם.
תוך זמן קצר השחקן מתוודע למכשף פרובוז.
בעבר היה המכשף מטיל לחשים מכובד, אך כוחו נחלש והוא הוגלה על ידי דימוויט פלאטהד.
על אף שכעת הוא גובל בסניליות, המכשף עדיין עוצמתי.
מטרתו של השחקן בזורק II היא לחדור אל משכנו של המכשף ולהשתלט על הקסם שלו, תוך התחמקות והתמודדות עם מלכודות וקסמים רבים.
השחקן מתחיל בתחתית "גרם המדרגות האינסופי" שבו מסתיים זורק II.
הפעם, מטרת המשחק אינה השגת חפץ או כוח; על ההרפתקן להוכיח את עצמו כראוי לתואר "אדון מבוך".
השחקן נדרש להתמודד עם "שומרי זורק" - דבר שמתאפשר רק בבגדי אדון מבוך, ולאחר מכן לעמוד במבחן אחרון.
על השחקן לענוד קמע וטבעת מלכותית, ללבוש גלימה וברדס, ולהחזיק במטה, בספר שחור ובמפתח - את כולם ניתן למצוא במקומות שונים ברחבי המשחק.
המשחק מסתיים כאשר השחקן פותח דלת ומגלה את האוצר הגדול של זורק.
בניגוד לשאר המשחקים של התקופה, בשלושת משחקי זורק השחקן לא מוגבל לפקודות של פעולה-שם עצם (לדוגמה "קח מנורה", פתח תיבה", "הרוג טרול" וכיוצא בכך), אלא משתמש במשפטים מורכבים כדוגמת "הכנס את המנורה והחרב בתיבה", "הסתכל מתחת לשטיח", "זרוק הכל למעט המנורה" וכו'.
המשחק מכיר פעלים רבים, חלקם אף אינם תוך משחקיים אלא מתייחסים לתוכנה עצמה, ביניהם "שמור", "הפעל מחדש", "צא" ו"שחזר".
זושה ראסל מאמט היא שחקנית ומוזיקאית יהודייה-אמריקאית, אשר מוכרת בשל השתתפותה בסדרות הטלוויזיה "בנות", "טרה" ו"הדיילת".
היא בתם של התסריטאי והבמאי היהודי-אמריקאי דייוויד מאמט והשחקנית לינדזי קראוס.
מאמט מגדירה עצמה כיהודייה (אביה יהודי ואמה בודהיסטית).
לאחר סיום התיכון החליטה מאמט ללמוד משחק.
אחותה-למחצה מנישואיו השניים של אביה היא השחקנית קלרה מאמט.
בשנת 2010 שיחקה בדרמה הקומית "גרינברג" בכיכובם של בן סטילר וגרטה גרוויג.
בשנת 2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "אחיות בדם" לצידה של ג'סיקה בייל.
בשנת 2017 התארחה בסדרת הטלוויזיה "הכי גרועים שיש" של רשת FX Networks.
בשנת 2019 שיחקה את דמותה של קלייר דאנקן במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין.
החל משנת 2020 היא משחקת בסדרה "הדיילת" לצד קיילי קווקו.
באוקטובר 2016 נישאה מאמט לשחקן אוון ג'וניגקייט, לאחר שלוש שנות זוגיות.
שנהסרטתפקידהערות1997קולין פיץ חי!מעריצה2004ספרטןאשת באדווין2009Off the Ledgeג'ני2010הילדים בסדרסשהCherryדארסיגרינברגבחורה במסיבה2012Sunset StoriesבתאניRhymes with BananaZ2013השומרים האחרוניםריאה קרבר2015אחיות בדםשיבהאמילי וטיםאמילי2016ווינר דוגזואידומיניוןפניGoldbricks in Bloomקליאו2017Kate Can't Swimלילי2018The Boy Downstairsדיאנהתעלומה בסילבר לייקטרוי2022Alone Togetherמרגרט2023טרולים 3: הקול טובקרימפדיבוב2024מאדאם וובאמאריהMolli and Max in the Futureמולי2025Fantasy Lifeג'ניTBAAn AffairבחורהFade to Blackלורין
זוסמן (זושא) וולף (נולד בט"ז באב ה'תשל"ג, 14 באוגוסט 1973) הוא מחבר ספרים והוגה דעות חב"די, מרצה לחסידות במכללת בית רבקה בכפר חב"ד ב' ובסמינר שושנת ירושלים לבנות ברמת שלמה שבירושלים, וראש אגף המחקר של חברת המדיה החב"דית JEM בישראל.
נולד בקריית מלאכי לפייגה ומנחם מענדל המנהל את סניף קה"ת וסניף מרכז לענייני חינוך בארץ ישראל.
למד בישיבת תומכי תמימים המרכזית בישראל ובישיבת אחי תמימים בראשון לציון, לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים במוריסטאון שבארצות הברית ולאחריה בישיבה שבמרכז חב"ד העולמי.
בשנת ה'תשנ"ד (1994) פעל כשליח חב"ד בברלין ובפוטסדם מטעם המרכז לענייני חינוך.
בחודש תמוז ה'תשנ"ו (1996) התחתן עם אהובה, בתו של הרב יוסף יצחק הבלין, רב קהילת חב"ד ברמת שלמה בירושלים, ויו"ר מכון היכל מנחם בירושלים.
החל משנת ה'תשנ"ז (1997) החל לכתוב מפעם לפעם מאמרי הגות ותובנות במשנת חב"ד בשבועון כפר חב"ד.
בין השנים ה'תשנ"ז (1997)-ה'תשנ"ט (1999), שהו הוא ואשתו אהובה רבות בגרמניה, כשלוחים בערים פוטסדם, דורטמונד, דיסבורג ועוד.
משנת תשנ"ח (1998) משמש כראש אגף המחקר והתיעוד בפרויקט תיעוד זיכרונות מהמפגשים עם הרבי ובפרויקטים נוספים של חברת JEM בארץ ישראל.
משנת הלימודים תשע"ה (2015) משמש וולף כמרצה לחסידות במכללת בית רבקה שבכפר חב"ד.
כן משמש כמרצה לחסידות בסמינר שושנת ירושלים לבנות ברמת שלמה שבירושלים.
סבו, הרב אפרים וולף היה יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל.
דודו, שלום דובער וולף היה דובר חב"ד בישראל.
וולף כתב ספרים המתארים את ההיסטוריה של חסידות חב"ד וערך שיחות וכתבים של הרבי מחב"ד.
זורקה, נסיכת מונטנגרו (בסרבית: Љубица Петровић-Његош; 23 בדצמבר 1864 - 16 במרץ 1890), הייתה בתו של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ואשתו של פטר הראשון, מלך סרביה.
זורקה נולדה ב-23 בדצמבר 1864 בצטיניה, לניקולה הראשון, נסיך מונטנגרו ולמילנה ווקוטיץ', בתם של פטר ווקוטיץ' וילנה ווקוטיץ'.
ב-1 באוגוסט 1883 התחתנה זורקה עם פטר קאראג'ורג'ביץ', נסיך סרביה, ממנו נולדו לה 5 ילדים.
ב-16 במרץ 1890 מתה זורקה בבית הוריה בצטיניה, בעת שילדה את בנה אנדריו, שמת אף הוא זמן קצר לאחר הלידה.
בשנת 1903 נרצחו אלכסנדר הראשון, מלך סרביה מבית אוברנוביץ' ואשתו דראגה מאסין במהלך הפיכה צבאית, ובעלה פטר הוכתר כפטר הראשון, מלך סרביה.
בשנת 1910 הכתיר אביה את עצמו כניקולה הראשון, מלך מונטנגרו, אולם הוא איבד את כסאו לאחר מלחמת העולם הראשונה לבעלה של זורקה - פטר, שהקים את ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים.
ב-1 באוגוסט 1883 התחתנה זורקה עם פטר הראשון, מלך סרביה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
ילנה, נסיכת סרביה (1884–1962), התחתנה עם יואן קוסטנטינוביץ', נסיך רוסיה.
דורג'ה, נסיך הכתר של סרביה (1887–1972), התחתן עם ראדמילה ראדוניץ'.
אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה (1888–1934), התחתן עם מריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה.
זושא היא להקת פולק\סול חסידית יהודית-אמריקאית ממנהטן, ניו יורק.
הלהקה, שהוקמה ב-2013 קרויה על שם רבי זושא מאניפולי.
הלהקה משלבת ניגונים חסידיים עם אלמנטים של ג'אז, פולק, רגאיי ומוזיקה אלקטרונית.
כיום כוללת הלהקה את הסולן שלמה גיסין והזמר והגיטריסט זכריה גולדשמידט, המופיעים בליווי הרכב נגנים משתנה.
אלבום הבכורה של הלהקה הגיע למקום השני במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד.
הלהקה מקושרת לעיתים קרובות לתופעות החסידים-היפסטרים והנאו-חסידות (חברי הלהקה היו קשורים לרב עדין אבן ישראל), אם כי חבריה התנגדו לשימוש במונח האחרון.
זושא הוקמה בשנת 2013 על ידי שלמה גיסין, זכריה גולדשמידט ואלישע מלוטק.
לכל השלושה היה רקע מוזיקלי קודם: גיסין היה הסולן של להקת הרוק היהודי JudaBlue, גולדשמידט היה הסולן והמפיק של הרכב האלקטרו-פאנק "Ch!nch!lla" ומלוטק הוא בנו של המנהל האמנותי של התיאטרון היידי "פולקסביין" ונכדה של המוזיקולוגית חנה מלוטק.
גיסין ומלוטק נפגשו לראשונה בבית חב"ד בדרום מנהטן, ומאוחר יותר הכירו את גולדשמידט דרך חבר משותף.
בתחילה ניגנו יחד שירים של רבי שלמה קרליבך, ובהמשך החלו ליצור שירים יחד.
הם קיימו ג'אמים בבתים של חברים והקליטו את עצמם בטלפון נייד.
לאחר זמן עודדו חברים ובני משפחה אותם להפיץ את המוזיקה שלהם לקהל רחב יותר.
האי-פי הראשון של זושא, ששמו כשם הלהקה, יצא באוקטובר 2014, ובנובמבר הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד.
לאחר מכן החלה הלהקה לחמם הופעות במועדונים בניו יורק ולהופיע במוסדות יהודיים ובפסטיבלים של מוזיקה יהודית ברחבי ארצות הברית.
אלבום הבכורה המלא של הלהקה, "כוונה", יצא בינואר 2016 והגיע למקום השני במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד.
השיר "משיח" מהאלבום יצא גם כקליפ ביוטיוב.
שיר אחר מהאלבום, "פשוט", הופיע בטריילר של הסרט מנשה שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס.
ב-2017 עזב מלוטק את הלהקה ונותרו בה גיסין וגולדשמיט.
בספטמבר של אותה שנה יצא האלבום השני של הלהקה, "Colorful World".
ביולי 2017 יצא הסינגל והקליפ "ברוך ה'" אותו ביצעו יחד עם ההרכב פומפידיסא והמפיק מאט דאב, וזכה למאות אלפי צפיות ולהצלחה משמעותית בקרב הקהל הדתי והחסידי.
ב-2018 עמדה הלהקה במרכז אחד מפרקי הסדרה הדוקומנטרית חסידיסטוק של תאגיד השידור הישראלי.
בספטמבר 2019 יצא האלבום השלישי של הלהקה, When the Sea Split.
בשנת 2021 הוציאה הלהקה את האלבום הרביעי Cave of Healing.
בשנת 2022 הוציאה הלהקה את האלבום החמישי Open the Gates.
בניסן תשפ"ג (אפריל 2023) ביצעה הלהקה את הניגון החב"די "מארש שמחה", כחלק מפרויקט "צמאה".
המוזיקה של זושא משלבת את סגנון השירה והסולמות של הניגון החסידי המסורתי, חסר המילים, עם אלמנטים ווקליים ואינסטרומנטליים של פולק, ג'אז, סול, רגאיי וסקא.
מקורות השפעה שהוזכרו על ידי הלהקה כוללים את שלמה קרליבך, מתיסיהו, בוב דילן, דמיאן מארלי, יוסי פיאמנטה, בון איבר, ג'יימס בלייק, וג'אזיסטים כריי צ'ארלס ואלה פיצג'רלד.
D'ont live me on my own (2023) - השר יצא בדצמבר 2023, לאחר אירועי ה-7 באוקטובר ועל מה שצריך יהודי לעשות בחייו בעולם.
זֹורְקְי קרסנוגורסק היה מועדון כדורגל מקצועני מהעיר קרסנוגורסק שבמחוז מוסקבה.
בעונת 2025/206 הקבוצה משחקת בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
המועדון נוסד לראשונה ב-1937, אך לא התמודד במסגרות לאומיות עד 1968. בשנים 1968-1969 התמודד באזור 9 של הליגה השלישית בברית המועצות.
בשנים 1982-1989 התמודדה בליגה השנייה של אליפות ברית המועצות.
ב-1984 המועדון זכה בטורנירים אזוריים, אך התקשה להעפיל לליגה בכירה יותר.
בשנים 1992-1993 המועדון התמודד באליפות המרכז של הליגה השלישית.
במסגרת הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2008/2007, המועדון גבר על זנאמיה טרודה, אך הפסיד בהמשך לקבוצת "Lobnya-Alla".
משנת 2017 המועדון מתמודד באליפות המרכז של הליגה השנייה, המנוהל על ידי התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית.
מאז 2017 המועדון עושה שימוש בסמל קבוצת הבנדי כסמל למועדון הכדורגל גם כן.
בשנת 2019 אורגן מחדש והציג לוגו ועיצוב מדים חדש.
עם זאת, ביוני 2020 דווח כי הקבוצה נמצאת בסכנת פירוק עקב נטישת ספונסרים בעקבות ההפסדים הכלכליים שנגרמו מהתפרצות נגיף הקורונה ברוסיה.
מגרש הבית של הקבוצה הוא אצטדיון "זורקי" (בעל קיבולת של 8,000 איש) המשמש גם לאירוח תחרויות בנדי.
מועדון כדורגל נשים זורקי קרסנוגורסק היה מועדון כדורגל נשים מצליח מהעיר קרסנוגורסק שהיה קיים בשנים 2006–2015.
קבוצת כדורגל נשים ראשונה בקרסנוגורסק הוקמה על בסיס בית הספר לכדורגל שהיה קיים משנת 2006.
ב-2008, בית הספר ייצג את העיר באליפות מחוז מוסקבה בכדורגל נשים
בשנת 2009, קבוצת בית הספר זכתה באליפות מחוז מוסקבה והעפילה לליגה הראשונה.
ב-2010 הקבוצה התמודדה באליפות רוסיה וסיימה במקום השני, כשרק צ'רטנובו האלופה, מעליה, עם הפרש 4 נקודות.
ב-2011 בית הספר אורגן מחדש כמועדון כדורגל נשים בשם זורקי.
לאורך השנים, הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות רוסיה והעפילה לגמר הגביע ואף התמודדה יפה במפעלים האירופיים, כשהעפילה לשמינית גמר גביע אופ"א במשך שתי עונות רצופות.
זורקי קרסנוגורסק הוא מועדון בנדי מקצועני מהעיר קרסנוגורסק, במחוז מוסקבה.
מתמודד בליגת העל הרוסית בבנדי.
הקבוצה נוסדה בשנת 1937 בחסות מפעל 69 של הנקוו"ד בעיר קרסנוגורסק ותחילה נקראה בשם "סנייפר" («Снайпер») על שם אגודת ספורט של התאחדות עובדי התעשייה.
בשנים 1938-1941 ולאחר 1947 (כשנתמכה על ידי המפעל המכני המקומי) הקבוצה נקראה "זניט", על שם אגודת הספורט של התעשייה האווירית.
ב-1957 נקראה בשם "טרוד" ומאז 20 ביולי 1966 נושאת את שמה הנוכחי "זורקי".
הקבוצה מתמודדת בליגת העל הרוסית בבנדי מאז הקמתה והיא מתמודדת באליפות המדינה ברציפות מאז 1967.
הקבוצה זכתה באליפות ברית המועצות בעונת 1979 ולאחר מכן זכתה באליפות חבר המדינות בשנת 1992 וזכתה גם באליפות רוסיה בשנת 1993.
בשנים 2015-2016 הייתה נתונה במצב כלכלי קשה ובעונת 2016/2017 התמודדה בליגת המשנה.
ב-2017 חזרה לליגת העל בה סיימה במקום 11.
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון זורקי בעיר המכיל 8,000 מושבים ומשמש גם את קבוצת הכדורגל בעיר.
זורקי קרסנוגורסק היא אגודת ספורט רוסית הממוקמת בעיר קרסנוגורסק.
האגודה הוקמה לראשונה בשנת 1937 בחסות מפעל של המשטרה החשאית הסובייטית.
בשנת 1966 קיבלה האגודה את שמה הנוכחי והיא האגודה המייצגת של העיר קרסנוגורסק ולזכות מחלקותיה זכיות בתוארי אליפויות וגביעים מקומיים ואף התמודדות באליפויות אירופה ותחרויות בין לאומיות אחרות (בעיקר בענף הבנדי).
שתי המחלקות המובילות של האגודה, שכיום שייכות לעיריית קרסנוגורסק, הן מחלקות הבנדי והכדורגל.
משרדי האגודה ופעילות חלק עיקרי ממחלקותיה מתרכזת באצטדיון זורקי.
קבוצת בנדי זורקי היא אחת ממועדוני הספורט הגדולים של האגודה ומתמודדת בליגת העל הרוסית בבנדי וזכתה באליפות ברית המועצות ובאליפות רוסיה.
מועדון הכדורגל הוא מועדון הכדורגל של זורקי מהעיר קרסנוגורסק המתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
מועדון הכדורסל זורקי הוא מועדון כדורסל של האגודה שמתמודד באליפות מחוז מוסקבה.
קבוצת הכדורגל לנשים זורקי התמודדה באליפות רוסיה בכדורגל נשים והייתה אחת החזקות במדינה.
אצטדיון זורקי הוא מתחם ספורט בעיר קרסנוגורסק, רוסיה המשמש למשחקי כדורגל והוקי שדה.
האצטדיון נבנה ב-1934. בזמן מלחמת העולם השנייה האצטדיון נהרס — לא היה מספיק עץ להסקה ולכן הוסרו השערים וספסלי העץ.
האצטדיון נבנה מחדש רק ב-1948.
בשנת 2002, האצטדיון עבר שיפוץ והוא צויד ביחידות קירור מודרניות, נוספו חופות מעל הספסלים, חדרי הלבשה חדשים ולוח תוצאות מודרני.
הפתיחה המחודשת של האצטדיון התקיימה ב-24 בנובמבר 2002. באותו הזמן נחנכה במתחם האצטדיון אנדרטה לזכרו של יבגני פאפוגין, שאימן את זורקי בשנים 1968—1981 והביא אותה לזכייה באליפות הראשונה שלה ב-1979.
זורמים היא תוכנית מציאות של נטפליקס שעלתה ב-9 באוקטובר 2019. זו תוכנית ריאליטי המוזיקה הראשונה של נטפליקס.
בתוכנית, אמני ההיפ הופ , צ'אנס הראפר וקארדי בי שופטים ראפרים, שמתחרים על פרס של 250 אלף דולר.
במספר פרקים, מצטרפים אליהם שופטים אורחים, המעניקים למתחרים משוב נוסף.
"זורמים" היא תוכנית ריאליטי השירה הראשונה של חברת נטפליקס, וגם התוכנית הגדולה הראשונה שמתמקדת במוזיקת היפ הופ.
מכיוון שנטפליקס אינה כפופה לאותן תקנות צנזורה כמו הטלוויזיה המשודרת הרגילה, המתחרים לא התבקשו לצנזר גסויות במילים שלהם.
במקום חוזה הקלטות, פרס אופייני בתוכניות ריאליטי שירה אחרות, מוענק לזוכה פרס של 250,000 דולר במזומן.
קארדי בי, ראפרית, פזמונאית, שחקנית ואושיית טלוויזיה אמריקאית.
צ'אנס הראפר, ראפר, זמר, פזמונאי, שחקן ופעיל חברתי אמריקאי.
, ראפר, מפיק מוזיקלי, פזמונאי, שחקן, מפיק מוזיקלי ויזם אמריקאי.
די ג'יי חאלד dj אמריקאי, מפיק ומנהל תקליטים
לודאקריס ראפר, מפיק מוזיקלי, ושחקן קולנוע אמריקאי
שםתוצאהדי סמוקזוכהפלאולס ריל טוקמקום שנילונדין בימקום שלישיטרוימןמקום רביעיקאלב קולוסוסמקום חמישיסאם בי יורסלףמקום שישיעלי טומיניקמקום שביעיביג מאופבומקום שמיני
פרקשופטים אורחיםתאריך יציאה מקורי1"האודישנים בלוס אנג'לס"סנופ דוג, אנדרסון פאאק, ניפסי האסל9 באוקטובר 20192"האודישנים בניו-יורק"פאט ג'ו, ג'דקיס3"האודישנים באטלנטה"קילר מייק, קוואבו, ביג בוי4"האודישנים בשיקגו"טוויסטה, רויס דה , לופה פיאסקו5"סייפרים"16 באוקטובר 20196"קרבות ראפ"סמאק7"קליפים"8"סימפולים"די.
חאלד23 באוקטובר 20199"שיתופי פעולה"מיגל, טיי דולה סיין, ג'נה אייקו, טורי ליינז, טייאנה טיילור10"פרק סיום העונה"היט-בוי, טיי קית', לונדון און דה טראק, סאונווייב
שנהפרסקטגוריהתוצאהמקור2019פרסי ה-HipHop DXתוכנית הטלוויזיה של השנה2020פרס NAACP Imageתוכנית מציאות או שעשועון יוצאים מן הכלל
זורעים רוח הוא סרט מתח אמריקאי בבימויו של צ'רלי מקדואל על פי תסריט מאת אנדרו קווין ווקר וג'סטין לדר.
בסרט מככבים ג'ייסון סיגל, לילי קולינס וג'סי פלמונס בתפקידים הראשיים.
הסרט עלה לשירות "נטפליקס" ב-18 במרץ 2022.
גבר פורץ לבית הנופש של זוג שהרוויח את הונו מתעשיית ההייטק, אך מסתבך כאשר הוא מגלה שהמיליארדר, שמתגלה כאדם יהיר ומתנשא, ואשתו החליטו לנפוש בבית.
ג'ייסון סיגל – האף אחד
זושא בֶּק (בכתיב ארכאי: זושא בעֶק, נהגה: זִישֶא; נכתב בפולנית: Zysze Beck; י"ז באב ה'תרנ"ד, 19 באוגוסט 1894 – ~ה'תש"ב, 1942) היה סופר ועורך יהודי גליציאני שחי ופעל בלבוב.
עורכו של הקובץ הספרותי "אלף".
בק עבד שנים ארוכות כמחנך בבתי הספר של "תרבות" ובסמינר למורים בלבוב.
הוא כתב בגרמנית, יידיש ועברית ורשימותיו פורסמו בעיתונות בשפות אלה.
בעיתונות העברית פרסם בין היתר ב"היום", "המצפה", "הצפירה" ו"הסולל".
דאָס עהע לעבען און די פסיכע פון דער פרוי ('חיי הנישואים והפסיכה של האישה'), ורשה: א.
מבעד למשקפי אני: רשימות והסתכליות בחמשה חלקים, ורשה: עבר, תרצ"א
אָלֶף: קובץ ספרותי ליצירה עברית ולכל התלבטויותיה (בעריכת זושא בעק), לבוב, חוברת א', תשרי תרצ"ח
זורקו צ'נאדי (בסרבית: Зорко Чанади; 25 ביולי 1925 – 24 באוגוסט 2003) היה גנרל יוגוסלבי אשר כיהן כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1985–1987.
צ'נאדי נולד ב-25 ביולי 1925 בעיר אורחוביצה.
לאחר שסיים את לימודיו היסודיים, הוא החל לעבוד כעוזר מכירות.
ב-1943 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה והתגייס לפרטיזנים של טיטו.
הוא לחם עם הפרטיזנים עד סוף המלחמה, ושימש כמפקד פלוגה וכקומיסר פוליטי.
לאחר המלחמה למד בבית ספר לקצינים עד 1948. בין 1950–1953 הוא למד באקדמיה הצבאית היוגוסלבית בבלגרד.
ב-1 בספטמבר 1985 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי.
הוא סיים את תפקידו ב-15 בספטמבר 1987 ופרש מהצבא.
הוא נפטר בבלגרד ב-24 באוגוסט 2003.
זורנולון (Zuranolone) היא התרופה הפומית הראשונה שאושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לטיפול בדיכאון לאחר לידה (PPD) ביולדות.
התרופה נמכרת בשמה המסחרי זורזוביי (Zurzuvae).
עד כה, הטיפול בדיכאון לאחר לידה היה זמין רק במתן זריקה תוך ורידית שניתנה על ידי איש צוות רפואי, מה שהפך אותו ללא נגיש לחלק נרחב מהאוכלוסייה.
פיתוח תרופה זאת מקנה אפשרות טיפול חדשה לאימהות המתמודדות עם דיכאון קיצוני שיכול להיות גם מסכן חיים.
יש לקחת זורנולון יחד עם אוכל המכיל שומן.
המינון המומלץ הוא 50 מ"ג באופן אוראלי, פעם ביום בערב, למשך 14 יום.
המינון יכול להיות מופחת ל-40 מ"ג במקרה שנחוות השפעות מדכאות על מערכת העצבים המרכזית כגון ישנוניות ובלבול.
ניתן להשתמש בתרופה לבדה או יחד עם נטילת תרופות נוגדות דיכאון אחרות.
במקרה של פגיעה בכבד או פגיעה בינונית-קשה על התפקוד הכלייתי, מומלץ להפחית את המינון ל-30 מ"ג, במתן פומי, פעם ביום, בערב, למשך 14 יום.