tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קבר עם פסיפס נוצרי המייצג את ביקור שלושת האמגושים בבית לחם נמצא בשנת 1907. מהאמפיתיאטרון המפורסם, שמוזכר במקורות שונים, לא נותר זכר.
קתדרלת סן קלמנטה שבנייתה החלה בסביבות 1050 והושלמה ב-1116. לאחר שנפגעה בשריפה, הכנסייה נבנתה מחדש בשנת 1610.
הטירה, שנבנתה על ידי דוכסי במאה ה-15, ומקורה במבצר מהמאה ה-4 לפני הספירה.
בתקופת הבורבונים שימשה כבית סוהר.
טאנו נמצאת במרחק של 7 קילומטרים מהיציאה לקפואה של כביש A1 מילאנו-נאפולי.
ניתן להגיע אליה גם בכביש דרך SS.7 ויה אפיה ו-SS.6 .
בעיר יש גם תחנת רכבת.
טאפס (בספרדית: Tapa) הוא כינוי למנות קטנות המוגשות בספרד באופן מסורתי כחטיף לצד כוס יין או בירה, לרוב לפנות ערב, כמתאבנים.
"טאפס בר" משמש בספרד למפגשים של חברים, בשעות שלאחר העבודה, לשתית משקה אלכוהולי כמו בירה או יין.
משמעות המילה Tapa היא "מכסה".
במקור נהגו להניח פיסת קלף או צלוחית על כוסות משקה, כדי למנוע מזבובים לצלול לתוכו, ועם הזמן השתרש המנהג להניח על המכסה פיסת מזון קטנה.
המילה "טאפס", היא ברבים ומציינת כמה מנות.
דוברי העברית משתמשים במילה "טאפס" באופן שגוי גם ביחיד.
מנות טאפס מכילות בדרך כלל ירקות כמו זיתים, מגוון סוגי נקניקים, פיסת גבינה, דגים כבושים או פירות ים.
במטבח הבסקי מנת הטאפה מהודקת לפרוסת לחם זעירה בעזרת קיסם שיניים ומכונה "פינצ'ו".
טאפרוור היא חברה אמריקאית המייצרת מכלי פלסטיק אשר מוכרת בעיקר בזכות שיטות השיווק הישיר, ל-Tupperware מעל 400 מדגימות בישראל וכל אחת מוכרת למכריה.
השיטה המסורתית למכירת מוצרי Tupperware היא באמצעות חוגי בית, "מסיבות טאפרוור", בהן מתארגנות קבוצות של אנשים המתעניינים במוצרי החברה, ואלה נמכרים בדרך חווייתית ונעימה.
את שיטת השיווק הזו פיתחה בראוני וייז.
מסיבת טאפרוור היא אירוע המתקיים בבית פרטי, ובו אנשים המכירים זה את זה מתכנסים כדי לרכוש מוצרים של חברת טאפרוור מנציג החברה.
מארגן המסיבה מקבל, כתמורה לארגון המסיבה, מוצרים ייחודיים של חברת טאפרוור, אשר לא ניתן לרכוש בדרך אחרת.
טאפרוור פותחה בשנת 1946 על ידי ארל סילאס טופר בלומינסטר, מסצ'וסטס.
הוא פיתח מכלי פלסטיק המשמשים במשקי בית כדי להכיל מזון ולשמור עליו אטום, ובו פטנט "burping seal".
טופר כבר המציא את הפלסטיק עבור Tupperware בשנת 1938, אך המוצר הצליח עם הופעתו של הרעיון "מכירה באמצעות מצגת" ("sale through presentation"), שנערך במסגרת מסיבות הטאפרוור
בשנת 2013, השוק הגדול ביותר של טאפרוור היה אינדונזיה עם מכירות של יותר מ-200 מיליון דולר ו-250,000 אנשי מכירות.
חברת טאפרוור, שמרכזה באורלנדו, פלורידה, מבטיחה אחריות לכל החיים על מוצריה.
הקו השיווקי של חברת טאפרוור מתבסס על מיתוג מוצריה כיקרים אך איכותיים.
טאסיט בלו (Tacit Blue) היה מטוס להדגמת טכנולוגיה שפיתחה נורת'רופ בשיתוף עם דארפ"א וחיל האוויר האמריקני על-מנת להוכיח את התכנותו של מטוס ריגול חמקן עם מכ"ם LPIR (low probability of intercept) וחיישנים אחרים שיכול לפעול קרוב לקו הקדמי של הלחימה בדרגה גבוהה של שרידות.
רק מטוס אחד טס בפועל, אם כי שילדה שנייה נבנתה לגיבוי.
חיל האוויר האמריקני חשף את תוכנית הטאסיט בלו ב-30 באפריל 1996, בפנטגון.
הטאסיט בלו נוצר על-מנת להוכיח את התכנותו של מטוס ריגול חמקן עם מכ"ם LPIR (low probability of intercept) וחיישנים אחרים שיכול לפעול קרוב לקו הקדמי של הלחימה בדרגה גבוהה של שרידות.
מטוס כזה יוכל לעקוב ברציפות אחר המצב על הקרקע בשדה הקרב ולספק מידע על מטרות בזמן-אמת לכוחות הלוחמים.
הטאסיט בלו היה החלק הסודי בתוכנית "אסולט ברייקר" (Assault Breaker), שנועדה לתת תוקף לקונספט השימוש במערכות נשק מונחה רבות לתקיפה מנגד של טורי שריון מתקדמים.
הטאסיט בלו, שכונה בחיבה "הלוויתן", כלל כנפיים ישרות ומחודדות וזנב בצורת "V" שהותקן על גוף מטוס שצורתו עקומה.
כונס אוויר יחיד על-גבי מבנה המטוס סיפק אוויר לשני מנועי טורבו-מניפה.
הטאסיט בלו כלל יתירות של ארבע מערכות בקרת טיסה דיגיטליות מסוג טוס-על-חוט, שעזרו לייצב את המטוס.
עלותו הייתה כ-165 מיליון דולר.
טכנולוגיית החיישנים שפותחה עבור הטאסיט בלו משמשת כיום את מטוס ה-E-8 ג'ויינט סטארס.
טיסת הבכורה של הטאסיט בלו נערכה בפברואר 1982, ובעקבותיה נרשמו 134 טיסות במהלך תקופה של שלוש שנים.
הטיסות התבצעו פעמים רבות שלוש או ארבע פעמים בשבוע, ולעיתים התבצעה יותר מטיסה אחת ביום.
לאחר שצבר יותר מ-250 שעות טיסה, הועבר המטוס לאחסנה ב-1985. ב-1996 הוצב הטאסיט בלו בתצוגה במוזיאון הלאומי של חיל האוויר האמריקני בבסיס חיל-האוויר רייט פטרסון, ליד דייטון, אוהיו.
הנעה: 2 מנועי טורבו-מניפה מדגם גארט ATF3-6 בעלי דחף של 5,440 ליברות-כוח (24 קילו-ניוטון) כל אחד.
טאפ אייר פורטוגל, בעבר טאפ פורטוגל (בפורטוגזית: Transportes Aéreos Portugueses; באנגלית: TAP Air Portugal) מוכרת גם כטאפ, היא חברת התעופה הלאומית של פורטוגל.
בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה פורטלה בליסבון.
לחברה בסיסים משניים בנמלי התעופה הבינלאומיים של פורטו ומדיירה.
החברה נוסדה ב-14 במרץ 1945 ושנה וחצי לאחר מכן ביצעה את טיסת הבכורה שלה מליסבון למדריד.
ב-31 בדצמבר 1946 השיקה החברה את שירות Linha Aérea Imperial, קו בן 12 עצירות שקישר את המושבות שבשליטת פורטוגל.
ב-1953 הופרטה החברה, אך ב-1975 היא הולאמה והפכה לחברה ציבורית, וב-1989 הפכה לחברה בע"מ.
במשך מספר שנים, החל בשנת 1993, הפעילה החברה קו תעופה בין ליסבון לתל אביב.
בשנת 2005 הצטרפה טאפ פורטוגל לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס, צעד שלווה בשינוי תדמית מקיף, ובכלל זה שינוי שמה של החברה מטאפ אייר פורטוגל לשמה הנוכחי, אימוץ סמליל ועיצוב מחודש למטוסי החברה, וכן השקתו של "ויקטוריה", מועדון הנוסע המתמיד החדש.
בשנת 2005 היא הקימה חברת תעופה בשם וייט איירווייז, אך כבר בשנת 2006 הוחלט למכור את חלקה לחברה פורטוגלית אחרת - אומני אביאיישן.
ב-6 בנובמבר 2006, חתמו טאפ ואספיריטו סאנטו אינטרנשיונאל על חוזה לפיו רכשה טאפ את הבעלות בחברת התעופה הפורטוגלית פורטוגליה.
פורטוגליה היא המוביל האווירי השני בגודלו בפורטוגל והיא ממשיכה לתפקד כחברה נפרדת.
ב-14 בספטמבר 2017, שינתה חברת טאפ פורטוגל את שמה בחזרה לטאפ אייר פורטוגל.
בנובמבר 2018 הייתה החברה ללקוח ההשקה של האיירבוס A330-900NEO
החברה הפעילה טיסה יומית לתל אביב החל מ-31 במרץ 2019, ועד לפרוץ מלחמת חרבות ברזל.
הקו בוצע במטוס האיירבוס A321neoLR של החברה.
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2024:
ב-27 בינואר 1948 - מטוס החברה התרסק במהלך טיסת אימונים סמוך לליסבון.
ב-19 בנובמבר 1977 התרסק מטוס החברה מדגם בואינג 727 בעת נחיתה בשדה התעופה הבינלאומי בפונשל.
מתוך 164 נוסעי המטוס ואנשי הצוות, מצאו 131 את מותם באירוע.
ב-22 באוקטובר 1978 - ניסיון לחטיפת מטוס החברה שהיה בטיסה מליסבון לפונשל, הסתיים בשלום.
ב-6 במאי 1980 - ניסיון חטיפה של מטוס החברה שהיה במדריד הסתיים בכניעת החוטף.
בחודש יולי 1983 נגרם כשל בשניים ממנועיו של מטוס לוקהיד L-1011 של החברה.
האירוע אירע סמוך לאחר הנחיתה בשל תקלה באספקת הדלק.
ב-21 באוגוסט 2001 ביצע מטוס של החברה תמרון חירום כדי לחמוק מפגיעה במטוס קל סמוך לשדה התעופה בלאז'ש באיים האזוריים.
34 נוסעים נפצעו באירוע באורח קל.
ב-1 בדצמבר 2001 נמנעה תאונה בין מטוס חברת קרוסאייר השווייצרית למטוס טאפ פורטוגל בנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן.
המטוס השווייצרי מדגם סאאב 2000 החל בהמראה כאשר מטוס החברה מדגם איירבוס A319 חצה את המסלול.
ב-21 בפברואר 2006 נחת מטוס החברה מדגם איירבוס A340 על מסלול הסעה בשדה התעופה גורוליוש בסאו פאולו, וזאת עקב טעות הטייסים אשר שסברו כי זהו מסלול נחיתה.
עם זאת, האירוע לא גרם לנפגעים ונוסעי המטוס כלל לא חשו בטעות.
טאץ' עליז לסטרייט שיעיז היא תוכנית מציאות אמריקאית אשר שודרה בין השנים 2003–2007, הצליחה במפתיע, וזכתה בפרס אמי בשנת 2004.
בסדרה מככבים חמישה הומואים מוצהרים.
לכל אחד מהם תחום אחריות והתמצאות שונה.
החמישייה, המכונה "החמישה המדהימים" (Fab Five), מגיעה כל פעם למועמד אחר שפתוח לקבלת מהפך מבחינת מראה, כיוון חיים, ריהוט דירתו וכדומה.
בתחילת הסדרה התמקדו רק בגברים הטרוסקסואלים, והחל מהעונה השלישית גם נשים וגברים הומוסקסואלים השתתפו בתוכנית (בעקבות כך קוצר השם ל-"טאץ' עליז").
בפברואר 2018 עלתה לאוויר ברשת נטפליקס גרסה מחודשת לסדרה בשם "עין קווירית", בכיכובה של חמישייה חדשה.
טד אלן : "מומחה בישול ויין", לרוב מלמד את המועמד מה לבשל לאהוביו, למשפחתו או לאנשים שירצה להרשים.
ג'יי רודריגז : "איש תרבות", מקשר את המועמד עם עולם התרבות הסובב אותו; לרוב מעביר את המועמד חוויה משמעותית בקשר לעיסוקיו או תחביבו.
קרסון קרסלי: "סטייליסט", לוקח את המועמד לקניות בגדים ומנסה ליצור עבורו תחכום וגיוון אופנתי.
טום פילישיה : "מעצב פנים", מרהט עבור המועמדים את דירותיהם או משרדיהם.
קאיין דאגלס : "טיפוח" – מטפל בתספורות, בטיפולי פנים ויופי.
הברון טאסילו פון דר לאסה היה שחמטאי גרמני והיה אחד מהחברים של הפליאדות של ברלין.
פון דר לאסה נולד בברלין.
משנת 1845 היה דיפלומט בשירות פרוסיה, ושירת בסטוקהולם, בקופנהגן, בריו דה ז'ניירו ובמקומות נוספים.
הוא פרש מהשירות הדיפלומטי בשנת 1864 ולאחר מכן הקדיש את כל זמנו לנושאי השחמט.
לעולם השחמט המודרני הוא מוכר בעיקר כמי שסיים את כתיבת ספר הפתיחות המקיף הראשון Handbuch des Schachspiels, שעד היום מכונה בקיצור "הבילגר" על שמו של פול בילגר שהתחיל את כתיבת הספר אך לא זכה לסיימו.
בשנת 1850 פרסם פון דר לאסה בעיתון בשחמט הגרמני קריאה לתחרות שחמט בינלאומית, הראשונה אי פעם, שתתקיים בגרמניה.
במקום זאת התחרות הראשונה מסוגה התקיימה בשנת 1851 בלונדון.
פון דר לאסה לא שיחק בתחרויות, היות שהיה עסוק מדי, אך שיחק היטב גם נגד שחקנים מובילים כהווארד סטאונטון ואדולף אנדרסן.
הוא חקר את ההיסטוריה של השחמט והיה תאורטיקן.
פון דר לאסה פרסם מאמרים רבים בעיתונות השחמט הגרמנית ובשנת 1897 פרסם את עבודתו הגדולה "מחקרים על ההיסטוריה והספרות השחמטאית" Geschichte und Literatur des Schachspiels, Forschungen.
במהלך מחקריו הוא סייר בארצות רבות (כולל נסיעה מסביב לעולם בשנים 1887–1888) ואסף ספרי שחמט רבים לספריתו.
את קטלוג הספרייה פרסם בשנת 1896. בשנת 1898 איגוד השחמט הגרמני בחר בו לחבר כבוד, הראשון אי פעם, כהוקרה לפועלו בנושאי השחמט.
אחד משירותיו האחרונים של פון דר לאסה היה לעודד את הרולד מארי להעמיק את המחקרים על ההיסטוריה המוקדמת של השחמט.
פון דר לאסה מת ביולי 1899 בליסה, כיום בפולין.
ספרייתו עדיין שמורה במצבה המקורי בארמון קורניק ליד פוזנן.
שנה מיקום המתמודד השני תוצאה1843 הנרי תומאס באקל 2 מ-3 ניצחון1845 אדולף אנדרסן 4 מ-6 ניצחון1846 ווינה יוהאן לבנטל 6 מ-7 ניצחון1850 פרנקפורט ג'ון ויליאם שולטן 4 מ-5 ניצחון1851 אדולף אנדרסן 10 מ-15 ניצחון1853 בריסל הווארד סטאונטון 7 מ-13 ניצחון
טאסילי נאג'ר (בשפות ברבריות: Tassili n Ajjer - "רמת הנהרות", בערבית: طاسيلي ناجّر; בצרפתית: Tassili n'Ajjer) הוא רכס הרים במדבר סהרה, השוכן במזרחה של אלג'יריה, סמוך לגבולה עם לוב וניז'ר.
חלק ניכר מהרכס מוכרז כפארק לאומי וכשמורת טבע ביוספרית מאז 1972, והוא ידוע בזכות אתרי אמנות הסלע הפרהיסטוריים המפוזרים לאורכו.
בשל כך, מאז שנת 1982 מוכרז המקום כאתר מורשת עולמית.
אורכו של הרכס הוא כ-800 ק"מ מצפון לדרום ורוחבו המרבי הוא כ-60 ק"מ.
שטחו של הפארק הלאומי הוא כ-72,000 קמ"ר, גובהו הממוצע כ-1,500 מטר ושיאו בהר אדראר אפאו המתנשא לגובה של 2,158 מטר.
בצפון-מערבו הוא מסתיים בצוקים תלולים והוא מחורץ בערוצים רבים שהעניקו לו את שמו.
הרכס עשוי מאבן חול ופעילות בליה גרמה להיווצרותן של כ-300 קשתות טבעיות.
בשל איכויות הקרקע וגובהו של הרכס, הצמחייה בו עשירה יחסית לזו של המדבר הסובב אותו.
תושבי הרכס הם בני טוארג המתפרנסים ממרעה, וחלקם נוודים.
הם מונים כ-2,000 איש בתחומי הפארק הלאומי, וכ-20,000 נוספים בסביבתו העיר המרכזית באזור היא ג'נט ומתגוררים בה כ-15,000 תושבים.
בעידן הפרהיסטורי נהנה מדבר הסהרה מאקלים מתון בהרבה מזה השורר בו כיום.
אדמות מרעה אפשרו גידול עדרים ורעייתם, ובעלי החיים הרבים אפשרו קיום מצייד.
החל ב-6000 לפנה"ס לערך ועד למאות הראשונות לאחריה, היה הרכס נושב, ותושביו הותירו בו את חותמם בדמות שרידי יישובים, תלי קבורה ושרידי כלי קדרות.
עם זאת, הממצאים הידועים ביותר ברכס הם ציורי הסלע שהתגלו בו החל בשנת 1933. עד מועד הכרזתו של הרכס כאתר מורשת עולמית התגלו בו כ-15,000 ציורי סלע, וארכאולוגים העריכו כי מספרם עשוי להיות כפול.
הציורים מחולקים לקבוצות בהתאם לתקופת יצירתם, אם כי קיימות מחלוקות רבות באשר לתארוך המדויק של התקופות השונות:
"התקופה הטבעית" היא המוקדמת ביותר והציורים מתארים בעלי חיים האופייניים לסוואנה.
בהיעדר ציורים של חיות מבויתות מחד, ובשל שפע הציורים המתארים חיות בר, מסיקים החוקרים כי בתקופה זו עסקו תושבי המקום בצייד.
הציורים מתארים מין של פר קדום שנכחד בשנת 5000 לפנה"ס לערך, לצד פילים, ג'ירפות, קרנפים ובעלי חיים אחרים.
"התקופה העתיקה" או "תקופת הראשים העגולים" כוללת ציורים רבים של חיות פרא האופייניות לאקלים לח לצד דמויות אנושיות שראשיהן עגולים.
תקופה זו נמשכה עד שנת 4000 לפנה"ס לערך.
ציורי "תקופה הפרים", משנת 4000 עד 1500 לפנה"ס, הם הרבים ביותר, והם מתארים עדרי פרים וסצנות מחיי היום-יום.
חיות הבר בציורים התמעטו, ואת מקומן תפסו דמויות פרים, המונים פרט בודד ועד עדרים של מאות פרטים.
תושבי הרכס בתקופה זו עסקו במרעה והמבנה החברתי היה מורכב יותר.
ציורי "תקופת הסוסיים" מקבילים מבחינת תיארוכם לסוף תקופת האבן החדשה ולתחילת העידן ההיסטורי.
ציורים אלה הושפעו מתחילת התייבשותו של האזור, מהיעלמותם של מספר מינים ומהופעת הסוסים בסהרה בסביבות שנת 1200 לפנה"ס.
הציורים מתארים, בין היתר, סוסי פרא, סוסים מבויתים וסוסים הרתומים לעגלות.
"תקופת הגמלים" היא התקופה המאוחרת ביותר של אומנות הסלע בטאסילי נאג'ר, והיא מקבילה לתחילת המדבור בראשית הספירה ולהופעתו של הגמל החד-דבשתי באזור.
כאשר הוכרז טאסילי נאג'ר כאתר מורשת עולמית ב-1982, הבחינו שליחי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים גם בסגולותיו של אזור תדרארת אכאכוס השוכן בלוב, סמוך מעבר לגבול, וגם אתר זה צורף לרשימת המורשת העולמית ב-1985.
טאניס (מיוונית עתיקה – Τάνις ופירושו גומא, בערבית קרוי המקום סאן אל-חג'ר (בתעתיק מדויק – צאן אל-חג'ר, صان الحجر)) הוא שמה של העיר המצרית העתיקה דג'אנט שהייתה בירת מצרים מהמאה ה-11 לפנה"ס ועד המאה השמינית לפנה"ס.
העיר נמצאת בצפון מזרח הדלתה של הנילוס, במקום בו הייתה זרוע של הנילוס שנקראה "הזרוע הטאניתית", שמזה שנים רבות אינה זורמת עוד.
יש המזהים את העיר עם "צוען" המופיעה במקרא.
טאניס נוסדה בסוף תקופת השושלת העשרים של פרעוני מצרים, בסוף תקופת הממלכה החדשה (המאה ה-11 לפנה"ס) והפכה לבירתה של צפון מצרים במהלך שלטון השושלת העשרים ואחד, באמצע המאה ה-11 לפני הספירה.
הייתה זו עירו של הפרעה סמנדס מייסד השושלת ה-21. במהלך תקופת שלטון השושלת ה-22 נותרה טאניס כבירתה הפוליטית של מצרים, אם כי לעיתים היו נוסדות שושלות יריבות ששלטו מערים אחרות במצרים העליונה.
העיר נותרה כמרכז מסחרי ואסטרטגי חשוב עד למאה השישית לספירה, בה עמדה בסכנת הצפה ממימי אגם מנזלה.
בתקופה זו ניטשה העיר, ותושביה ייסדו בסמוך לה את העיר טניס.
העיר מוזכרת לראשונה בימי השושלת ה-19 אך בשטח לא נמצאו ממצאים ארכאולוגיים הקודמים לתקופת השושלת ה-20 בעיר נמצאים שרידיהם של מספר מקדשים, לרבות מקדש מרכזי המוקדש לאמון, בו התגלה ספינקס עשוי מגרניט המוצג כיום במוזיאון הלובר בפריז, ועיר מתים חשובה מתקופת הביניים השלישית.
רבות מהאבנים ששימשו לבניית העיר טאניס באו מהעיר הקדומה פר-רעמסס, עובדה שיצרה בתחילה בלבול אצל הארכאולוגים.
האתר מופה לראשונה ב-1799 בידי צוותו של פייר ז'אקוטן.
ב-1825 נמצאו בטאניס שני ספינקסים מאבן גרניט ורודה שהועברו למוזיאון הלובר בפריז.
האתר נחפר בין השנים 1860–1880 על ידי אוגוסט מארייט.
בשנת 1866 ביקר במקום האגיפטולוג הגרמני קארל ריכרד לפסיוס במסגרת משלחת.
הוא מצא בעיר את צו קנופוס, כתובת מתקופת תלמי השלישי, דו-לשונית הכתובה בשלושה סוגי כתב.
חפירה נוספת נערכה ב־1884 על ידי הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי.
האתר נחקר מאז 1965 על ידי המשלחת הצרפתית לחפירות טאניס .
בעיר נמצאו קבריהם של שלושה פרעונים מהשושלות ה-21 וה-22 ששרדו דורות של שודדי קברים, ונתגלו בשנים 1939 ו-1940 על ידי הארכאולוג הצרפתי פייר מונטה , וכללו ממצאים מרשימים מזהב, ולאפיס לאזולי, לרבות מסכות הקבורה המוזהבות של פרעונים אלו.
האלים העיקריים להם סגדו בני העיר היו אמון, רעייתו מות וילדם ח'ונסו.
מערכת אמונה זהה התקיימה גם בתבאי ולכן יש ארכאולוגים המכנים את העיר "תבי הצפונית".
כעיר מרכזית בעולם הקדום שימש יסוד העיר כנקודת יחוס לאירועים שונים ובניהם יסוד העיר חברון "וַיַּעֲלוּ בַנֶּגֶב וַיָּבֹא עַד חֶבְרוֹן וְשָׁם אֲחִימַן שֵׁשַׁי וְתַלְמַי יְלִידֵי הָעֲנָק וְחֶבְרוֹן שֶׁבַע שָׁנִים נִבְנְתָה לִפְנֵי צֹעַן מִצְרָיִם." (במדבר, יג, כב).
גם אסטלה מימי רעמסס הראשון שנתגלתה בצאן אל חגר מציינת "ארבע מאות שנה לבנין צוען", וכנראה הכוונה לאותו תאריך.
העיר הוצגה בסרט "שודדי התיבה האבודה" כמקום בו, כביכול, הוסתר ארון הברית.
התיאור של העיר בסרט היה שגוי, במיוחד בטענה כי זו, כביכול, הושמדה בסופת חול לאחר שובו של פרעה שישק ועמו ארון הברית, ולא נתגלתה שוב, אלא על ידי משלחתם של הנאצים שחפרה במקום בשנת 1936 בחיפוש אחר ארון הברית.
למעשה החפירות במקום החלו כבר בתחילת המאה ה-19, והעיר הייתה מיושבת עוד מאות שנים לאחר זמנו של שישק.
"טאס"ס" (סוכנות הידיעות של רוסיה "ט.א.ס.ס") היא סוכנות הידיעות המרכזית של ממשלת רוסיה, והיחידה בשליטה ממשלתית ישירה מבין שלל סוכנויות הידיעות הרוסיות.
שמה הרשמי של הסוכנות הוא "סוכנות הטלגרף והידיעות של רוסיה איט"ר-טאס"ס .
סוכנות הטלגרף הוקמה מתוך סוכנות הטלגרף של פטרוגרד בשנת 1925, אך מקורותיה הולכים אחורה עד 1904 ואף עד 1866..
סוכנות הטלגרף הרוסית הוקמה לראשונה בשנת 1866. בתחילת 1872 סוכנות הטלגרף הבינלאומית, שהייתה בבעלות פרטית של יאקוב פייגין וולנטין סזניקוב, הורשתה לפעול בשטחי האימפריה הרוסית.
סוכנות הידיעות הרוסית התמקמה בסנקט פטרבורג והתקיימה מ-19 בדצמבר 1866 ועד 1878.
ב-1902 שר הפנים של רוסיה סרגיי ויטה יצא ביוזמה להקים על בסיס עיתוני מסחר ותעשייה וסוכנות הטלגרף המסחרית סוכנות ידיעות רשמית.
הקיסר ניקולאי השני אישר את הקמת הסוכנות וזו קמה בדצמבר 1902 כסוכנות טלגרף ממלכתית.
הסוכנות פעלה בכפיפות למשרד האוצר של רוסיה ועסקה באיסוף נתונים כלכליים.
בעקבות מלחמת יפן-רוסיה הסוכנות שינתה את שמה ב-1904 והפכה לסוכנות הטלגרף של פטרוגרד והחלה לפעול כגוף מרכזי לענייני ידיעות.
עד 31 בדצמבר 1909 הייתה כפופה למשרד האוצר וב-1 בינואר 1910 הוכפפה ישירות לממשלת האימפריה הרוסית.
הסוכנות פעלה ברציפות עד לפרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה.
באוקטובר 1917 בניין הסוכנות נכבש על ידי חיילי הצבא האדום שהסמיכו את הסוכנות והכפיפו אותה לסובנרקום.
ב-1918 הסוכנות הפכה לסוכנות הטלגרף הרוסית והייתה סוכנות ידיעות רשמית של רוסיה הסובייטית.
- סוכנות הטלגרף הסובייטית, שהייתה לאחת מסוכנויות הטלגרף הגדולות בעולם.
הסוכנות הפעילה סניפים בכל אחת מרפובליקות ברית המועצות:
סוכנות KarelfinTAG בחבל קרליה שפעלה בשנים 1940—1956.
בין כתבי טא"ס בחו"ל היו כאלה שאספו מודיעין בשירות הק.ג.ב.
ב-1992 הוחלט לשמר את ראשי התיבות הסובייטיים ולהוסיף את ראשי התיבות איט"ר.
כיום נושאת הסוכנות באופן רשמי את השם איט"ר-טאס"ס: סוכנות הידיעות והטלגרף של רוסיה - סוכנות הטלגרף של ברית המועצות.
טאנל פדאר (באסטונית: Tanel Padar; נולד ב-27 באוקטובר 1980) הוא זמר רוק אסטוני.
הוא מוכר בעיקר לאור ניצחונו באירוויזיון 2001. פדאר התפרסם לאחר ניצחונו בתוכנית הטלוויזיה "Kaks takti ette", תוכנית שירה עבור צעירים בה השתתף בשנת 1999. בשנת 2000 הוא היה אחד מזמרי הרקע של אינס, נציגת אסטוניה לאירוויזיון באותה שנה, שהייתה אז גם חברתו לחיים.
בשנת 2001 הוא זכה בתחרות האירוויזיון ביחד עם להקת הבנים 2XL וכן עם דייב בנטון, עם השיר "Everybody".
פדאר היה חלק מהלהקה "Tanel Padar & The Sun", אחת מהלהקות המצליחות באסטוניה.
שירים רבים של הלהקה זכו להצלחה, וכן השיר "Hopelessness" הגיע למצעד העולמי של MTV.
פדאר היה נשוי לדוגמנית קטרינה קאלדה.
אחותו, גרלי פדאר, היא גם כן זמרת מצליחה באסטוניה שהתפרסמה מספר שנים לפניו, והיא אף ייצגה את אסטוניה באירוויזיון 2007, אולם לא העפילה לשלב הגמר.
טאסילאק (בגרינלנדית: Tasiilaq, בעבר נקראה אמסליךּ (Ammassalik) או אנגמגסליךּ (Angmagssalik)) היא עיר במזרח מחוז סרמרסוק שבגרינלנד.
טאסילאק היא העיר השביעית בגודלה באי, בשנת 2013 התגוררו בעיר 2,017 תושבים.
את האזור בו שוכנת העיר, יישבו לראשונה אנשי תרבות סאקאק (Saqqaq), שהגיעו מחצי האי פירי לנד (Peary Land) ומפיורד אינדפנדנט (Independence Fjord) שבצפון האי.
אחריהם הגיעו אנשי תרבות דורסט.
ובמאה ה-15 התגוררו במקום בני עם ה (אינואיטים), שהיו בדרכם לחופים הדרומיים של גרינלנד.
בימי הביניים, העדיפו המהגרים לגרינלנד להתיישב במערב האי, שהיה מאוכלס בצפיפות יחסית.
עקב כך, דרום-מזרח האי נותר שומם כמאתיים שנה, עד לסוף המאה ה-18.
יישוב הקבע הנוכחי נוסד בשנת 1894, כתחנת מסחר דנית.
בתחילה נקראה אמסליךּ או אנגמגסליךּ, בשנת 1997 שונה שמה לטאסילאק.
טאסילאק ממוקמת כ-106 קילומטרים דרומית לחוג הארקטי, לחוף מעגן טבעי הנמצא בקצה פיורד טאסילאק, בקצה הדרום-מזרחי של האי אמסליךּ.
פיורד טאסילאק מתחבר לפיורד אמאסאליק, הנשפך לאוקיינוס האטלנטי מזרחית לעיר.
לעיר נתוני צמיחה מהגבוהים בגרינלנד, מהגרים מערים ויישובים בסביבתה מחזקים מגמה זו.
בכל מחוז סרמרסוק, רק לטאסילאק ולבירה נוק, נתוני צמיחה יציבים בשני העשורים האחרונים.
אוכלוסיית העיר גדלה בשיעור של למעלה מ-37% בהשוואה לשנת 1990, ולמעלה מ-18% בהשוואה לשנת 2000.
בעיר מנחת מסוקים שאורכו 30 מטרים, ורוחבו 20 מטרים.
קוד היאט"א שלו הוא AGM, וקוד ICAO הוא BGAM.
חברת התעופה הלאומית; אייר גרינלנד, מפעילה שירות מסוקים לעיר הסמוכה כּולוסוךּ (Kulusuk) שבה יש שדה תעופה עם מסלול.
מנחת טאסילאק משמש כבסיס מקומי, ממנו יוצאות טיסות למספר כפרים סמוכים.
חברת הספנות רויאל ארקטיק ליין מפעילה קווי מטען בקיץ בלבד, המהווים תחלופה לטיסות.
האקלים בעיר הוא טונדרה ארקטית, החורף ארוך, והקיץ קצר וקר.
העיר סובלת מפיטראק, רוח קטבטית המצויה בחוף המזרחי של גרינלנד, ומקורה בקוטב הצפוני.
ב-6 בפברואר 1970, תועדה הפגיעה הקטלנית ביותר של רוח כזו בטאסילאק, שגרמה לנזקים כבדים.
לטאסילאק הסכם ערים תאומות עם:
טאסקמאסטר הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #195 ממאי 1980, ונוצרה בידי הכותב דייוויד מיצ'ליני והמאייר ג'ורג' פרז.
טאסקמאסטר הוא האלטר אגו של טוני מאסטרס, סוכן רדום שהצטרף להרבה ארגוני פשיעה בחייו, הופיע במרבית כותרי מארוול והוא בעל היכולת לחקות מהלכי קרב.
אף על פי שהופיע לראשונה בתור אויב של האוונג'רס, הוא הצטרף לקבוצת האוונג'רס הסודיים, והוא אחד מבעלי בריתו של דדפול.
הדמות הופיעה בסדרה אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה כסוכן שערק לאחר שניק פיורי בגד בו, והוצג כבעל היסטוריה משותפת עם דדפול, בדיבוב קולו של קלנסי בראון.
הופיע בנוסף במשחק Marvel: Avengers Alliance ללא דיבוב.
גרסה נשית של הדמות הופיעה בסרט היקום הקולנועי של מארוול "האלמנה השחורה" בגילומה של השחקנית אולגה קורילנקו, ששבה לגלם את הדמות בסרט "ת'אנדרבולטס*".
הטאסקמאסטר הוא דמות מסתורית, שכנראה נולדה בברוקלין.
יש לו את היכולת לחקות את מהלכיהם של אנשים, דבר שהוא מחשיב לעוצמה אדירה, הקיימת אצלו מילדותו.
טאסקמאסטר עבד תחילה כמדריך אמנויות לחימה, אך בהמשך, בעקבות הפיכתו לשכיר חרב הוא נהיה נבל, ומכיוון שיש ביכולתו לחקות גם קולות של אנשים הוא התחזה למספר גיבורי על.
טאסקמאסטר טוען, שאמו היא שגילתה את כישרונו, ופיתחה אצלו סוג של זיכרון צילומי, והשניים קוראים לו "רפלקס צילומי".
עם סיום לימודיו, הוא שקל להצטרף למשטרה, אך העדיף להיות עבריין במקום.
הוא צפה בטכניקות ושיטות הלחימה של גיבורי ונבלי על רבים, רכש את שיטותיהם ונאבק בקבוצת האוונג'רס.
אולם, הוא מובס, מקים דוג'ו אמנויות לחימה במנהטן ונאבק בספיידרמן ובנווד.
לאחר בריחתו, הוא משתקע בקרקס ועוזב אחרי שנאבק בהוקאיי ובאיש הנמלה.
הוא קונה עוד מרכז אמנויות לחימה, אך הדבר וג'סטיס מסגירים אותו, הוא נלקח למעצר ומגלה שלכידתו תוכננה בידי הגולגולת האדומה.
אחרי שהות קצרה בכלא, טאסקמאסטר משוחרר כדי לאמן את סוכן ארצות הברית בשיטות הלחימה של קפטן אמריקה, כדי שסוכן ארצות הברית יוכל להתחזות לקפטן, ולאחר מכן מתגלה שהגולגולת האדומה תכנן גם את זה והוא מחזיר את טאסקמאסטר לכלא.
טאסקמאסטר מצידו בורח באמצע ההעברה, נמלט מרשויות החוק, מקים בסיס באמצע בית קברות שם נאבק בספיידרמן ונמלט בסוף המאבק.
הוא חוזר כשהוא וטומבסטון מתעמתים נגד דרדוויל והמעניש, ובהמשך מתגלה שאימן את קרוסבונז, ספיידרוומן וסוכן אקס בין היתר, ונעזר בהם במלחמתו הקצרה בגולגולת האדומה.
הוא מושכר בידי ארגון השילוש כדי להלבין את פני האוונג'רס, וכשהוא מתחזה לקפטן אמריקה הוא מגייס את איש הנמלה, ציפור מלחמה, קפטן מארוול וטופר כסוף להרוס את מפקדת ארגון השילוש.
הארבעה מורדים בו ומנצחים בעזרתו של ריק ג'ונס.
טאסקמאסטר המשיך לאמן נבלי על ברחבי העולם, ואף הצטרף לסוכנות אקס, לפי בקשתה של אהובתו, סנדי בראנדרברג.
הוא נראה בתור מי שנשכר בידי הוועדה כדי להרוג את מון נייט, אך הוא מפסיד.
כמו כן, מתגלה כי אימן קבוצת נבלי על להתחזות לאוונג'רס, אך ניסיון זה סוכל על ידי ספיידרמן.
כאשר מלחמת האזרחים פרצה, טאסקמאסטר מצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס, מנסה להתנקש בחיי קבוצת האוונג'רס הסודיים ובחיי סוזן סטורם, אך מובס על ידה לאחר שפוגע במיסטר פנטסטיק.
בהמשך, הוא נכלא באזור השלילי יחד עם ליידי דת'סטרייק, אך השניים נמלטים בעזרת דדפול.
יריבות עזה מתפתחת בין השניים, כשדדפול נאבק בטאסקמאסטר על מנת להחזיר את המוניטין שלו כשכיר חרב, רק כדי שדדפול יוכנס למעצר אצל טאסקמאסטר, ובהמשך טאסקמאסטר נהיה חבר כבוד של סוכנות .
דדפול, היוזמה, מצור, הפחד עצמו
המתיחות בין דדפול לטאסקמאסטר שוככת, כשהאחרון מסייע לדדפול להביס את קבוצת ת'נדרבולטס, וכשראשו של דדפול נערף טאסקמאסטר הוא זה מחזיר את ראשו למקומו, אך מספר לו שזה אינו הוא.
באירועי שלטון אפל, טאסקמאסטר נבחר להוביל את יוזמת חמישים המדינות, ובאחת ממשימותיהם הם נתקלים במארב של טיפואיד מרי וקומודו, ונעצרים בידי ארגון HYDRA המרושע.
בהמשך מתגלה כי היה מדריך במחנה האמונד, על שם הלפיד האנושי המקורי, ונתן הכשרה למספר חניכים על מנת שיתקבלו ליוזמת חמישים המדינות וכן לצוות הסקרלט ספיידר.
לאחר אירועים אלו, הוא מקבל סמכות מנורמן אוסבורן בעצמו להוביל את היוזמה החדשה, והקבוצה משחררת את האזור השלילי משליטתו של בלאסטאר.
מאוחר יותר, הוא נראה משתתף בקנוניה המובילה למעצרו של נייט טראשר, וכאשר אמה פרוסט ונאמור ערקו מארגון הקאבאל של נורמן אוסבורן, טאסקמאסטר החליף את מקומם, ואף דן באסטרטגיית המצור על אסגרד.
טאסקמאסטר מותקף לפתע בידי דוקטור דום, וכשהוא מונשם בבית חולים קרוב אוסבורן מאיים על חייו.
בסופו של דבר טאסקמאסטר מחלים ומצטרף לכוח הפלישה של המצור על אסגארד ונאבק בקפטן אמריקה ובג'יימס ברנס, המתחזה לקפטן.
לאחר שאסגארד נופלת, טאסקמאסטר וקונסטריקטור נמלטים לאחר שאוסבורן מתגרה בטאסקמאסטר על כך שעזר לדדפול.
לאחר שקפטן אמריקה מקים תנועת התנגדות לאוסבורן, פרס בסך מיליון דולר מוצע על ראשו של טאסקמאסטר, שהופך לנרדף ברחבי המדינה.
במארב שתוכנן לו במסעדה, הוא מכיר את מרצדס מרסד, אשתו לעתיד, העוזרת לו להימלט מהמקום, והשניים יוצאים לחקור את עברו של טאסקמאסטר.
השניים מגלים את חברת אקדמיית האוונג'רס, ז'אן פוקו, נערה בעלת כוחות דומים לכוחותיו של טאסקמאסטר, וכך נוצר הרושם שהוא אביה.
במהלך קשת הסיפור הפחד עצמו, טאסקמאסטר מציע עזרה לקבוצת אלפא פלייט לפרק את תנועת ההתנגדות בראשות אדון העולמות.
על מנת שקבוצת אדוני הרשע תשיג למועצת הצל את כתר הזאבים, מקס פיורי שוכר את טאסקמאסטר להשיגו, מה שמוביל לגנבת הכתר בידי האוונג'רס הסודיים ולמאבק של טאסקמאסטר בונום פלאש תומפסון.
עם זאת, טאסקמאסטר מנסה להתנקש בחיי מקס פיורי, וכשטאסקמאסטר נוטל לעצמו את השליטה בכתר הזאבים הוא אף מביסו, והכתר הופך את טאסקמאסטר לישות קוסמית בשם "התהום".
כשהתהום שולט על גופו של טאסקמאסטר, ונום ואיש הנמלה מצליחים להסיר את הכתר מראשו של טאסקמאסטר, מחזירים את שליטתו לגופו וכולאים את מקס פיורי באחד מבסיסי האוונג'רס.
למרות עברו הפלילי, טאסקמאסטר מצטרף לקבוצת האוונג'רס הסודיים, ושולחים אותו להסתנן למועצה העליונה של ארגון A.I.M..
הוא מקבל את תפקיד שר הביטחון בארגון, ומוכיח את נאמנותו בכך שנותן למוקינגבירד להסתנן לבסיס סודי של הארגון כדי להרוס כפילים רובוטיים של וור משין, הנוטל את שריון האיירון פטריוט.
טאסקמאסטר ניסה לשחרר את מוקינגבירד משבי A.I.M, אך נוטרל ונהרג על ידי מוקינגבירד עצמה, שעברה שטיפת מוח על ידי A.I.M.
עם זאת, מתגלה כי מוקינגבירד לא ירתה בכוונה באיברים החיוניים, והוא חי כצמח.
הוא ננטש על ידי האוונג'רס הסודיים במחשבה שמת, ומנטאלו מגלה את טאסקמאסטר הצמח.
ידידות מתפתחת בין השניים, וטאסקמאסטר מבקש שירפא אותו עם ננובוטים.
כוחו העיקרי של טאסקמאסטר הוא יכולתו לחקות ולשכפל מהלכי קרב וכן כל תנועה פיזית אחרת, אך מכיוון שאין לו יכולת לרכוש לעצמו יכולות גופניות, גופו מתאמץ מאוד.
בנוסף ליכולתו לחקות תנועת פיזיות, הוא מסוגל גם להעתיק מיומנויות כיוון של בני אדם, ולעיתים קרובות גם מסוגל לחזות את מהלכו הבא של יריבו.
טאסקמאסטר הוכח גם כטקטיקן מצליח, מה שהתבטא בלחימה נגד איירון מן וקפטן אמריקה.
טאסקמאסטר מסוגל גם לחקות קולות, מה שהוביל אותו להתחזות למספר גיבורי ונבלי על.
בהמשך נחשף כי טאסקמאסטר הוא ספורטאי ברמה אולימפית, וטוען שקיבל הכשרה לזיהוי פלילי מסוכן CIA עריק.
למרות כוחו, טאסקמאסטר מחזיק ברמת כוח של אדם ממוצע, אך מסוגל להרים משקל של עד 440 ק"ג.
טאסקמאסטר אינו מסוגל להעתיק את מהלכי הקרב של סוכן אקס מסיבה לא ידועה, ואינו מסוגל להעתיק גם את מהלכי הקרב של דדפול, מכיוון שהאחרון אינו צפוי במהלכיו.
טאסקמאסטר פוחד מטביעה, ובכל פעם שהוא מעתיק כוח של אדם זיכרונותיו הישנים נמחים במעין אמנזיה.
בגלל יכולותיו, טאסקמאסטר נושא מגוון רחב של כלי נשק, ואף מחזיק בסוג של חיקוי למגן של קפטן אמריקה.
בעבר, הוא גנב מסוכנות מכשיר המשכפל חפצים באמצעות אנרגיה קוסמית.
טאץ' ווד הוא שמם של הצגת יחיד וסרט מאת שמוליק קלדרון.
ההצגה, שבוימה בידי רותי דייכס, עלתה לראשונה ב-27 בדצמבר 1994 בצוותא תל אביב והציגה 1400 פעמים בפני למעלה מ-250,000 צופים (נכון ל-2014) בישראל ובארצות הברית.
הסרט משנת 2006, המבוסס על הצגת היחיד, הוא בבימויו ובהפקתו של קלדרון.
הסרט השתתף בתחרות הדרמות ע"ש ענת פרחי בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2006. הוא נעשה בתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה.
הסרט וההצגה מסופרים כמונולוג מפיו של קלדרון, על חודש בחייו על רקע מלחמת יום הכיפורים והשפעות המלחמה עליו.
הוא נפתח בהיותו שחקן צעיר בתיאטרון חיפה, כששיחק בהצגה בשם "טיפולים אחרונים", פרי עטו של א.ב.
יהושע וגילם את דמותו של חייל בשם יונתן.
משנפתחה המלחמה הוא נשלח לחזית בסיני ושירת כתצפיתן.
הוא מספר על חיילים שהכיר, חוויותיו מהקרבות ואירוע טראומטי שחווה במלחמה, שגרם לו לחרדת מוות והותיר אותו הלום קרב עד היום.
קלדרון הכיר במלחמה חייל בשם יונתן, הם התיידדו ושהו אחד עשר ימים ביחד.
בשלב מסוים אחד משניהם היה צריך לעבור לצד השני של התעלה להמשך הלחימה.
קלדרון שב הביתה, יונתן עבר לצד השני, נפצע קשה מפגיעת טנק מצרי והתעוור.
כעבור עשרים שנה שהם לא נפגשו, קלדרון ביקר את יונתן בביתו.
טאנכלם מאנטוורפן (?-1115 אנטוורפן) (Tanchelm of Antwerp, Tanchelijn, Tanchelin, Tanquelin) היה מטיף, דרשן ומבקר חריף ביותר של הכנסייה הקתולית הרומית, שפעל באזור ארצות השפלה בתחילת המאה ה-12 ואסף סביבו קהילת מאמינים גדולה אשר הוכרזה על ידי הכנסייה כמינים.
במאות 11–13 לספירה נוצרו באירופה זרמים, כתות וקבוצות רבות של נוצרים, לרוב בהנהגת מנהיג רעיוני, שיצאו נגד הכנסייה הקתולית הרומית, מוסדותיה, משרתיה ולעיתים גם נגד דוגמות קתוליות שונות.
הכנסייה הקתולית התנגדה לרובן המוחלט של קבוצות אלו וראתה בהן מינות.
קבוצות אלו התפתחו בייחוד במערב ודרום-מערב אירופה.
לעומת השלטון האזרחי-חילוני הפאודלי החלוש, המפורר, המסוכסך והבלתי יעיל, בלטה הכנסייה הקתולית במבנה המוצק והיעיל שלה.
בדומה למבנה השלטון ברומי העתיקה, הכנסייה שלטה בצורת רשת אופקית שבמרכזה הקוריה ברומא, המחוברת למרכזים הפריפריים הגדולים בדוכסויות כאשר כל אחת מהאלו מחוברת למרכזים המקומיים - הפרוכיות.
מבחינה אנכית בראש הפירמידה ברומא עמדו האפיפיור והקרדינלים, בדוכסויות שלטו הארכיבישופים והבישופים ובפרוכיות הכמרים ועוזריהם.
בצמוד היה המבנה הדומה של המנזרים.
מבנה חזק ויציב זה של הכנסייה אפשר שליטה כמעט בלתי מוגבלת על האוכלוסייה האזרחית, עצמאות כמעט מוחלטת מהמוסדות השלטוניים האזרחיים-חילוניים וצבירת כוח, ממון ורכוש אדירים.
מאידך, כוח שלטוני עצום זה הביא גם להסתאבות והשחתה מוסרית של הכנסייה ומוסדותיה.
שחיתות זו התבטאה בעיקר ב:
הטלת עול כלכלי בלתי נסבל על האוכלוסייה - מיסים כבדים מנשוא הוטלו על ידי הכנסייה על האוכלוסייה (ששילמה מיסים כבדים גם לשליטים החילוניים הפאודלים) ובראשם מס המעשר.
כמרים מושחתים גבו תשלום על כל אחד משרותיי הדת שהעניקו, מטבילה ועד קבורה, קהילות רבות אולצו "לתרום" כסף רב לבניית כנסיות וקתדרלות חדשות.
רכוש וירושות הוחרמו מהציבור על ידי בתי המשפט הכנסייתיים.
שלטון של פחד - כל ביקורת או התנגדות דוכאו על ידי הכנסייה בידי גובי המיסים ובתי המשפט שלה ועל ידי הטלת חרמות על אנשים או על שטחים מסוימים, החרמת רכוש ולעיתים אף הוצאה להורג.
חסינות - אנשי הכנסייה היו חסינים בפני החוק החילוני ועל כן תלונות נגדם או ערעורים ניתן היה להגיש רק בבתי המשפט הכנסייתיים.
אלו נהגו ביד רכה מאוד באנשיהם וגם, לרוב, אפשרו לנשפטים לחזור לתפקידם הקודם לאחר ריצוי העונש הקל.
שחיתות אישית - חוסר הפיקוח הפנימי שבתוך הכנסייה הקתולית אפשר לאנשי כמורה רבים מכל הדרגות לנהוג בצורות רחוקות מאוד מאלו הראויות לאנשי דת.
רבים מהם החזיקו פילגשים או אף נישאו בסתר והולידו ילדים.
מעשי ניאוף, גילוי עריות, פדופיליה ואף רצח היו שכיחים.
הערך המוסרי של מקצוע איש דת פחת בערכו עד כדי כך שמשרות הכהונה, כולל הרמות ביותר, נקנו בכסף ובשוחד.
כתוצאה מכך מונו בישופים וכמרים חסרי כל כישורים אינטלקטואליים או מוסריים לתפקידם.
עושרם הרב של רבים ממשרתי הכנסייה בלט מאוד בתוך הסביבה העניה של הציבור.
ביצוע הטקסים - לאור תלונות רבות על כמרים מושחתים שמנהלים את המיסה ועורכים את טקס האאוכריסטיה, אכילת לחם הקודש, הכנסייה החליטה שמותר לכמרים אלו לנהל את הטקסים היות שקדושתם נובעת מעצם הטקס עצמו ולא מאלו שעורכים אותו.
התנהגות זו של הכנסייה ואנשיה עוררה כעס והתמרמרות בקרב רבים מהמאמינים.
מעטים מהם יצאו בגלוי נגד הכנסייה ואחד מהם היה טאנכלם מאנטוורפן.
תאריך ומקום לידתו של טאנכלם אינם ידועים.
משערים שהיה נזיר בחצרו של הרוזן הפלנדרי הצעיר רוברט השני (1092–1111).
פעילות ההטפה שלו החלה בשנת 1111 (לפי מקורות אחרים, ב- 1108) באזור פלנדריה וזילנד אשר בארצות השפלה.
דרשות ההטפה של טאנכלם התרכזו במספר נושאים:
התנגדות לפערי המעמד בתוך הכנסייה הקתולית - לדבריו כל אנשי הכנסייה, מהכומר הכפרי ועד האפיפיור, שווים בערכם ושווים בפני האל.
התנגדות נמרצת לצבירת העושר בידי אנשי הכנסייה - לדבריו עושר זה גרם להיווצרות שתי כנסיות: האחת היא "כנסיית השליחים", כנסיית העוני והצניעות בה כלולים חלק גדול מהמאמינים.
השנייה, היא "כנסיית בית הבושת", הכנסייה של הכמרים לדרגותיהם והמבוססת על עושר, גזל, שחיתות וחטא.
התנגדות לביצוע טקס הלחם והיין הקדושים בידי כמרים חוטאים ומושחתים - זה בניגוד לדוגמה הכנסייתית שגרסה שהקדושה נובעת מהטקס עצמו ולא מהמבצע אותו ועל כן, אין חשיבות למוסריותו של כומר המבצע את טקסי המיסה הנוצרית.
התנגדות לתשלום מסי החובה של המאמינים לכנסייה, בייחוד מס המעשר.
התנגדות לעצימת העין של מוסדות הכנסייה מעובדת החזקתן של פילגשים וקיום נישואי סתר בקרב אנשי הכמורה כולל בישופים ואף אפיפיורים.
דעות אלו התאימו לריגשותיהם של רבים מאנשי קהיליות ארצות השפלה ובמהרה נתקבצו סביב טאנכלם קבוצות גדולות של מאמינים ומעריצים.
סביבו נוצר פולחן הערצה הדומה לזה של הערצת קדוש.
מסופר שמעריציו אספו בבקבוקים את מי האמבטיה שלו בתור מים קדושים.
מתוך ציבור מעריצים זה, הקים טאנכלם גם צבא של כ- 3000 איש ששימש לו כשומרי ראש.
הוא גם שלח את צבאו להילחם לצדו של רוזן פלנדריה נגד הבישוף של אוטרכט.
הוא קבע את מרכז פעילותו בעיר הנמל אנטוורפן.
תושבי עיר זו נהרו אחריו והעדיפו את דרשותיו על אלו של הכומר הקתולי (היחיד) ששרת בעיר.
היו באנטוורפן גם כאלו שהתנגדו לפעילותו של טאנכלם והם פנו לארכיבישוף החזק של קלן, הגישו תלונות נגד טאנכלם וביקשו עזרה לסילוקו.
מאמצי המתנגדים לא זכו להצלחה.
באותה עת, מאות 11-12, הכנסייה הקתולית העדיפה לנקוט במדיניות של הבלגה נגד קבוצות שנחשבו למינים.
הפעילות של רומא נגד המינות התבטאה בעיקר בניהול ויכוחים תאולוגיים עם החשודים במינות.
אלו שבכל זאת הגיעו לפני בתי המשפט, נענשו בעונשים יחסית קלים כמו החרמה, הגליה או מאסר.
הם נשפטו בפני בתי משפט חילוניים ולרוב, נאסרה הוצאתם להורג כדי למנוע שפיכות דמים.
מדיניות זו אמורה להשתנות כעבור זמן לא רב, עם יסוד האינקוויזיציה.
טאנכלם ניצל אווירה נוחה זו ואף נסע לרומא שם עסק בעניינים פוליטיים בחצרו של האפיפיור במטרה לשנות גבולות של דיוקסיות בפלנדריה.
בזמן העדרו, גברו קולות מתנגדיו ובחזרתו של טאנכלם מרומא ב-1113, כאשר עבר דרך העיר קלן, נאסר ביחד עם חלק מחייליו על ידי הארכיבישוף.
תוך זמן קצר הצליח טאנכלם עם חלק מהחיילים לברוח מבית הכלא ולהגיע לעיר ברוז'.
אך היות שארכיבישוף קלן הטיל עליו חרם, גרשו אנשי ברוז' את טאנכלם והוא חזר לעירו, אנטוורפן.
שם, בשנת 1115 בעת מעבר בסירה באחת מתעלות העיר, נרצח טאנכלם על ידי כומר שהיה עמו באותה סירה.
עם מותו של טאנכלם לא פגה ההערצה אליו בייחוד בעיר אנטוורפן וסביבתה.
מעריציו הוו זרם נוצרי המכונה על ידי החוקרים המודרניים כ- "טאנכליזם", זרם שהמשיך להתקיים שנים לאחר מות מייסדו.
בשנת 1126 מונה נורברט הקדוש לבישוף אנטוורפן.
הוא עצמו יסד זרם דתי שדגל באמונה חזקה ועמוקה בכנסייה הקתולית, אך מאידך, דגל גם בכנסייה של עניים וצנועים כפי שהאמין שהיו השליחים ואבות הכנסייה.
בהדרגה, נשכח טאנכלם על ידי מעריציו שהפכו להיות מעריצי נורברט.
נורברט עצמו הוכרז, מאוחר יותר, כקדוש, בין היתר עקב התנגדותו למינות הטאנכלמית.
במספר ציורים ופרסקות, מתואר נורברט הקדוש כמנצח את טאנכלם המוטל מת לפניו.
הכנסייה אף קבעה יום חג לניצחונו של נורברט על טאנכלם, ה-11 ביולי והוא נחגג עד עצם היום הזה בתחום הארכיבישופות של מכלין (הכוללת בתוכה גם את אנטוורפן).
טאפנס מידלטון היא שחקנית אנגלייה.
מידלטון כיכבה בשתי סדרות דרמה תקופתיות בריטיות ששודרו באותה עת "עלילות דיקנס" (2015–2016) בתפקיד מיס האווישם, ו"מלחמה ושלום" (2016) בה שיחקה בתפקיד הנסיכה הלן קורגינה.
טאפנס מידלטון נולדה בבריסטול שבאנגליה לנייג'ל וטינה מידלטון.
שמה הפרטי "טאפנס" הוא הכינוי שנתנה סבתה לאמה בילדותה.
היא גדלה בקליבדון שבסאמרסט יחד עם אחיה הצעיר ג'וש ואחותה אנג'ל.
מגיל צעיר השתתפה מידלטון בהצגות בית הספר בקליבדון בין השאר במחזמר "ברנשים וחתיכות" בו שיחקה בתפקיד הראשי.
היא למדה בבית הספר לאמנויות הבמה "Stagecoach" בפורטיסהד, בריסטול.
היא הופיעה בהפקות בתיאטרון המקומי, כולל במחזה קומי מוזיקלי () ב"פרינסס הול" יחד עם אחותה.
אחר כך למדה משחק ב-"Arts Educational School" בצ'יזוויק שבלונדון וסיימה תואר בהצטיינות.
מידלטון צברה קהל מעריצים בעקבות הופעתה בסרט האימה הקומי "Tormented" משנת 2009. היא גילמה תלמידת בית ספר, ג'סטין פילדינג, שיוצאת לדייט עם אחד הנערים הפופולריים ביותר בבית הספר, ומגלה שהוא וחבריו אחראים למותו של אחד מחבריהם לכיתה.
היא הופיעה גם בפרסומות למסטיק "Extra" ולרשת הטלוויזיה "Sky TV".
ב-2010 הייתה מידלטון מועמדת לפרס איבנינג סטנדרד לשחקנית המבטיחה ביותר, וכיכבה בסרטו של סמואל אברהם "Connect" שהיה מועמד לפרס באפט"א.
ב-2011 שיחקה בתפקיד טניה גרין בסיטקום הבריטי "סעודת שישי", ובתפקיד שרה בסדרה "סירנות".
ב-2012 שיחקה במותחן "איום מבפנים".
במרץ 2013 הופיעה לראשונה בתיאטרון במחזה "The Living Room" מאת גרהם גרין.
עוד שיחקה בתפקיד קטן בסרט "טראנס" של דני בויל.
ב-2015 כיכבה בסדרה של נטפליקס "סנס8" בתפקיד ריילי בלו.
ב-2016 כיכבה מידלטון בדרמה "מלחמה ושלום" בתפקיד הנסיכה הלן קורגין.
בסדרה, שזכתה לשבחי הביקורת, כיכבה השחקנית לילי ג'יימס שידועה מתפקידיה בדרמות תקופתיות.
אנדרו דייוויס שעיבד את "מלחמה ושלום" אמר על הופעתה של מידלטון שהלן היא "האישה השובבה ביותר בטלוויזיה כרגע".
ואילו ב"עלילות דיקנס" היא מגלמת את האישה הפגיעה ביותר.
תפקידים חשובים אלה קידמו את מידלטון אל השורה הראשונה של השחקנים הבריטים.
ב-2020 כיכבה בסרט "Possessor" לצד שון בין, אנדראה רייסבורו וכריסטופר אבוט.
בראיונות ספרה מידלטון שהיא הייתה ילדה ביישנית בציבור ובבית הספר, ולעומת זאת בבית הייתה די קולנית ושחצנית.
כשהתבגרה נבחנה לבית ספר למשחק ונדהמה מכך שהתקבלה.
עוד אמרה בראיון ששואלים אותה אם היא קרובת משפחה של קייט מידלטון, והוסיפה ש"למרבה הצער אין קשר משפחתי".
טאנצ'ון (בהנגול: 단천시) היא עיר נמל הממוקמת בצפון מזרח מחוז דרום חאמיונג שבצפון קוריאה.
אוכלוסיית העיר מונה 360,000 תושבים.
טאנצ'ון גובלת עם ים יפן (הים המזרחי של קוריאה).
טאנצ'ון מחולקת ל-39 שכונות ו-39 כפרים.
במכרות טאנצ'ון יש 25 סוגים של מינרלים, כולל אבץ, מגנזיט, עופרת, זהב, כסף, מוליבדן, גרפיט ואזבסט.
העיר ידועה בייצור כימי, ייצור טקסטיל ומתכות.
בשנת 2012, הנמל שופץ ושודרג.
נמל טאנצ'ון שוחזר, וטקס שהתקיים בדצמבר 2012 סימן את סיום העבודות.
הנמל ממוקם לאורך חופי טאנצ'ון, והוא נמצא רק 80 ק"מ ו-40 ק"מ מנמל סינפו ונמל צ'ונג'ין, בהתאמה.
טאניוג (סרבית לטינית: Tanjug, קירילית: Танјуг) הייתה סוכנות הידיעות הרשמית של יוגוסלביה והיא כיום סוכנות ידיעות בסרביה.
טאניוג נוסדה בנובמבר 1943 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה על ידי משה פיאדה, כסוכנות הידיעות של הפרטיזנים היוגוסלבים בהנהגתו של יוסיפ ברוז טיטו.
שמה הוא ראשי תיבות של Telegrafska agencija nove Jugoslavije ("הסוכנות הטלגרפית של יוגוסלביה החדשה").
הסוכנות הפיצה ידיעות על מאבק הפרטיזנים היוגוסלבים בשטחי יוגוסלביה הכבושה וברחבי העולם.
לאחר המלחמה, הפכה טאניוג לסוכנות הידיעות הרשמית של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בתקופת השיא שלה הפעילה הסוכנות רשת עולמית של 48 כתבים, הייתה מדורגת בין עשר סוכנויות הידיעות הגדולות בעולם וסוכנות הידיעות המובילה בקרב המדינות הבלתי-מזדהות.
הייתה בין הראשונות לדווח על אירועים שונים בעלי חשיבות היסטורית, בהם ההתקוממות העממית שהביאה לנפילת שליט רומניה, ניקולאה צ'אושסקו, בדצמבר 1989.
במהלך מלחמות יוגוסלביה בשנות התשעים של המאה ה-20 התפתחה טאניוג לכלי תעמולה בידי הממשלה בבלגרד.
ואולם ב-5 באוקטובר 2000, לאחר שהמוני מפגינים השתלטו על בניין הפרלמנט, כינתה סוכנות הידיעות טאניוג את מועמד האופוזיציה, ווייסלב קושטוניצה, "נשיאה הנבחר של יוגוסלביה", במה שנתן את האות לסיום שלטונו של סלובודן מילושביץ'.
לאחר התפרקות הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה המשיכה טאניוג להיות סוכנות הידיעות הרשמית של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ושל יורשתה, מדינת האיחוד סרביה ומונטנגרו (2003–2006), ולאחר מכן סוכנות הידיעות הלאומית של הרפובליקה של סרביה.
בנובמבר 2015, בעקבות כניסתו לתוקף של חוק תקשורת חדש בסרביה, הודיעה הממשלה על מחיקת החברה בבעלות המדינה טאניוג.
עם זאת, הסוכנות המשיכה לפעול כחברה ציבורית.
לפי אתר החברה, סוכנות הידיעות משחררת כיום כמיליון ידיעות בכל שנה והיא סוכנות הידיעות המצוטטת ביותר באזור.
טאנין הוא פולי-פנול הנמצא בצמחים, ובין השאר בקליפות ענבים, בחרצניהם ובשריגי הגפן, ברימון, אפרסמון, בננה, בלוט, תה, תמר ובצמחים נוספים.
טאנינים הם פולימרים פנולים שצמחים שונים מייצרים ברקמות הקשות שלהם (כדוגמת קליפת הפירות) ומבחינת מקורם הביוכימי הם קרובי משפחה של הליגנין, החומר שגורם לנייר העיתון להצהיב.
מה שמייחד את הטאנינים הוא יכולתם להיקשר לחלבונים ולגרום לשינוי במבנה המרחבי שלהם.
קישור של טאנין לחלבון קולגן המצוי בעור חיוני לתהליך עיבוד העורות-הבורסקאות, תהליך הפיכת עור החיה לחומר שאפשר לעבדו למוצר.
השם "טאנין" נגזר משם מקצוע הבורסקאות באנגלית: Tanning.
טאנין הוא משמר טבעי של יין.
בסביבות שנות ה-50 נתגלה כי חומר זה מפרק שומנים בדם.
היות שיין אדום מותסס עם הקליפות והחרצנים מכיל טאנין, יש הממליצים לשתות כוס יין אדום ביום מטעמים בריאותיים.
עם זאת, מחקרים מראים קשר בין שתיית כוס יין אחת ביום לבין סרטן.
אין להפריז באכילת מזונות המכילים טאנינים מכיוון שביכולתם להפחית את כמות המינרלים הנספגים במעיים.
ישנם עצים המייצרים טאנינים בעת פגיעה ברקמותיהם, כאמצעי הגנה מפני בעלי חיים ומיקרואורגניזמים.
הטאנינים המופרשים יוצרים על גבי הרקמה הפגועה מבנים שונים המכונים עפצים.
טאנינים מצויים גם בפירות בוסר והם האחראים לטעם המר ולתחושת העקצוץ והחיספוס בפה בעת אכילתם המכונה עפיצות.
בתעשיית המזון במדינות מסוימות הוא משמש כצבע מאכל (E181).
ישנם שלושה סוגי מונומרים לטאנינים: חומצה גאלית, פרואנטוציאנידינים ויחידות פלבונואידיות.
יחידת בסיס:חומצה גאליתפרואנטוציאנידיניםיחידות פלבונואידיות's scaffoldסוג/פולימר:טאנינים הידרוליטייםפלורוטאניןCondensed tannin and Phlobatannin (C-ring isomerized condensed tannins)מקור:צמחיםחומיותעצים וצמחים
פסאודו טאנינים הם תרכובות בעלי משקל מולקולרי נמוך הקשורות לתרכובות אחרות, הם אינם משנים צבע במהלך בדיקת עור "גולדביטר", שלא כמו טאנינים הידרוליטיים ומורכבים, ואינם יכולים לשמש כתרכובות שיזוף.
כמה דוגמאות לטאנינים פסאודו ולמקורותיהם הם:
פסאודו טאנינים מקור חומצה גאלית ריבס יחידות פלבונואידיות ("קטכין") תה, שיטה, פננג, צמח קוקה, גוארנה חומצה כלורוגנית אגוז הקיא, קפה, מאטה Ipecacuanhic acid "צמח הקרפיצ'אה"
חומצה אלגית, חומצה גאלית ו-pyrogallic acid התגלו לראשונה על ידי הכימאי הנרי בארקנוט בשנת 1831. קארל יוליוס סלומונסן היה הראשון שביצע סינתזה עבור חומצה גאלית על ידי חימום חומצה גלית עם חומצה ארסן או תחמוצת כסף.
מקסימליאן נרנשטיין חקר פנולים וטאנינים טבעיים המצויים במינים שונים של צמחים בשיתוף פעולה עם ארתור ג'ורג' פרקיין.
הוא הכין חומצה אלגית מחרוב קטן ומפירות מסוימים אחרים בשנת 1905. הוא הציע את היווצרותו של גליצין על ידי פניציליום בשנת 1915. נרנשטיין השתמש באנזים טנאז כדי לייצר חומצה דיגאלית מגאלוטאנין.
הוא הוכיח את נוכחותו של קטכין בקקאו בשנת 1931.
בזמנים אלה, נקבעו נוסחאות המולקולה באמצעות ניתוח בעירה.
הגילוי של כרומטוגרפיית נייר בשנת 1943 על ידי מרטין וריצ'רד סינג של סיפק לראשונה את האמצעים של סקר המרכיבים הפנוליים של ההפרדה והזיהוי של הצמחים.
לאחר 1945 נעשתה פעילות מחקרית רבה בנושא, כולל עבודה בולטת של אדגר צ'ארלס בייט-סמית' וטוני סוויין באוניברסיטת קיימברידג'.
הם נפוצים הן בחשופי הזרע והן בבעלי הפרחים.
סיימון מול חקר את התפלגות הטנין ב־180 משפחות של דיקוטילדון וב-44 משפחות של מונוקוטילונים.
רוב המשפחות של דיקוט מכילים מינים שמכילים טנין (נבדק על ידי יכולתם לזרז חלבונים).
המשפחות הידועות ביותר שכל המינים בהן שנבדקו מכילים טאנין הם: אברשיים, אלתיים, קומברטיים, לבונה ודומדמניתיים.
במשפחת האלוניים, 73% מהמינים שנבדקו מכילים טאנין.
במשפחת הסולניים השיעור יורד ל–6%, ובמשפחת המורכבים ל-4%.
הפוליפנולים הנפוצים ביותר הם הטאנינים המורכבים, המצויים כמעט בכל משפחות הצמחים, והם מהווים עד 50% ממשקל העלים היבש.
הטאנינים נמצאים בעלים, ניצנים, זרעים, שורשים ורקמות גזע.
הם נמצאים לעיתים קרובות באזורי הגידול של העצים, כמו בשורש, בעצה ובשכבה שבין הקורטקס לרקמת התאים.
האבולוציה המתכנסת של קהילות צמחיות עשירות בטאנין התרחשה בקרקעות חומציות ועניות בחומרים מזינים ברחבי העולם.
הטאנינים משמשים כמגינים נגד אוכלי עשב וכבקרים חשובים של תהליכי פירוק ותהליכי מחזור החנקן.
עלים וחלקים אחרים של העץ אשוחית סיטקה, מין עץ שנמצא בניו זילנד, מתפרקים לאט הרבה יותר מאלה של רוב המינים האחרים.
מלבד חומציותו, הצמח נושא גם חומרים כמו חומר הזגה ופנולים, בעיקר טאנינים, המזיקים למיקרואורגניזמים ומאטים את פירוקו בידיהם.
תשטיפי טאנינים מסיסים מאוד במים.
התמוססות הטאנינים שנמצאים בעלים וצמחים רקובים שנמצאים במי הנהר עשויה לגרום לתופעה הקרויה "הנהר השחור" – מים בעלי ריח לא נעים או טעם מריר, אם כי לא בהכרח מזוהמים ברמה המסוכנת לשתייה.
כך, למשל, אם נשים חתיכת עץ לא רקובה באקווריום ירד ערך של ה-pH של המים, והם יקבלו צבע הדומה לצבע התה.
כדי להימנע מכך, אפשר להרתיח את העץ במים מספר פעמים טרם הנחתו באקוואריום, ולהשליך את המים בכל פעם.
שימוש בכבול כמצע בקרקעית האקווריום יכול לגרום לאותה בעיה.
הוספת סודה לשתיה למים כדי להעלות את רמת ה-pH שלהם, תאיץ את תהליך היציאה של הטאנינים מהחומר הצמחי אל תוך המים.
ריאקציה עם החומר אשלגן פרמנגננט
אם נבצע טיטרציה של החומר אשלגן פרמנגנט מכוייל עם חומר שמכיל טאנינים (כמו יין) בנוכחות האינדיקטור pH אינדיגו כרמין נוכל לחלץ את הכמות המדויקת של הטאנינים בחומר וזה על ידי יחסים סטויכומטריים בין האשלגן פרמנגנט והטאנין.
אלקלואידים כמו קפאין, כינין (המופק מקליפת עץ הצינכונה), או סטריכנין, שהם בעצם מזרזים פנולים וטאנינים.
חומרים אלה בעלי המאפיינים הבאים יכולים לשמש כאינדיקציה לנוכחות טאנין.
עור "גולדביטר" הוא כינוי אנגלי למעיים מעובדים של חיה, לרוב שור.
כאשר אנחנו טובלים את הגולדביטר בתוך חומצת מלח (HCL), שוטפים במים מזוקקים, טובלים במשך 5 דקות ולאחר מכן שוטפים שוב עם מים מזוקקים, נטבול שוב בתוך החומר ברזל סולפט, אז אם יש נוכחות של טאנינים נקבל צבע אופייני שחור כחול של התמיסה.
טאפינוצפלוס (שם מדעי: Tapinocephalus; מילולית: "ראש צנוע") הוא סוג של סינאפסיד גדול ביותר מהקבוצה דינוצפאליה, אשר התקיים כמו קרוביו בתקופת הפרם שבסוף עידן הפלאוזואיקון.
בדומה לקרוביו הוא היה בעל גולגולת דמוית קסדה שהייתה קטנה יחסית לגודלו של היצור הנושא אותה ומכאן משמעות שמו.
המאובנים של זוחל זה התגלו בתצורות אברהמסקרל שבדרום אפריקה באזור הקארו.
הוא נקרא ב-1876 בידי החוקר המפורסם ריצ'רד אוון.
הטאפינוצפלוס נחשב לגדול ביותר בתראפסידים והוא הגיע לאורך 3 מטרים ולמשקל 1.5-2 טונות.
הוא היה בעל רגליים קצרות שפנו החוצה מהגוף, שרירי כתפיים רחבים וחזקים ובקצם הייתה גולגולת דמוית-קסדה קטנה שדמתה לגולגולת של כבש או של פכיצפלוזאורוס ונועדו אולי להתנגחות הדדית של זכרים יריבים.
בקצה הגולגולת היו פתחי נשימה גדולים והלסתות היו קטנות וחלשות ונועדו לאכילת צמחייה.
במראהו הוא דמה מאוד למוסצ'ופס (Moschops).
יצור איטי זה היה אוכל צמחים שאולי חי בסמוך לביצות או גדות נהר בעדרים.
הגולגולת שלו עזרה לו להתנגח עם יריביו ולספוג את החבטות.
טאץ' הוא שעשועון טלוויזיה ישראלי ומשחק חוצה פלטפורמות המאפשר בו הצופים בבית צריכים להבחין ולמצוא "מה לא בסדר בתמונה" ולשחק במקביל למתרחש בתוכנית המשודרת בטלוויזיה.
המשחק פותח על ידי עידו רוזנבלום ושודר בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת, בחודשים אוקטובר - דצמבר 2015. מנחה התוכנית הוא ליאון רוזנברג.
המשחק שודר בקשת בתצורה של "פריצות", הצופים בבית לא ידעו מתי יפתח המשחק ובין השעות 18:30 ועד חצות חיכו הצופים לפריצות של המשדר ששודר בשידור חי.
כל פריצה הייתה משחק של דקה שנכנסה במהלך ובין תוכניות אחרות ששודרו בערוץ.
על המסך הטלוויזיה מוצגת תמונה, באותו הזמן התמונה מוצגת גם במסכי המובייל של הצופים בבית בעזרת יישומון.
הצופים צריכים לזהות תוך 20 שניות "מה לא בסדר בתמונה" ולסמן את השטח והמיקום המדויק של ה"טעות" בתמונה.
המשתמש שהצליח לזהות ולסמן ביישומון מה לא בסדר בתמונה בזמן הקצר ביותר קיבל את הניקוד הגבוה ביותר לאותו סיבוב.
בסיום כל רצף פריצות הוצג הזוכה, הצופה שהצליח לצבור את הניקוד הגבוה ביותר לאורך כל המשדרים.
על פי החברה שפיתחה את היישומון המשחק הניב שיעורי מעורבות גבוהים במהלך השידור עם 64% של צופים חוזרים אשר חזרו לשחק בכל פריצה מדי ערב.
באוקטובר 2016 הודיע האתר האמריקאי באזפיד כי ישתף פעולה בפיתוח המשחק טאץ יחד עם קשת ושילובו באתר האמריקאי.
בנובמבר 2016 מכרה קשת את הפורמט לערוץ הטלוויזיה המרכזי בקולומביה קאראקול (Caracol), כאשר השעשועון שודר בקולומביה מדי ערב בפריים-טיים של בשידור חי, בשיתוף פעולה בין הערוץ לבין הרשת הקמעונאיות אקסיטו (Exito) .
בפסטיבל MIPTV בקאן שבצרפת, נכנס הפורמט לרשימת עשרת הפורמטים המסקרנים לשנת 2016.
טאניווזאורוס (שם מדעי: Taniwhasaurus) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת המוזאזאוריים אשר היה קרובם של ההיינוזאורוס ושל הטילוזאורוס והוא חי במשך הקרטיקון העליון לפני 85.2–66 מיליון שנה.
משמעות שמו היא: "לטאת טאניווה " - שם של מפלצת על-טבעית מהמיתולוגיה המאורית.
סוג זה הוגדר ב-1874 ומאובניו התגלו ביפן, ניו זילנד ובאנטארקטיקה.
Taniwhasaurus oweni: התגלה בניו זילנד והוגדר ב-1874.
Taniwhasaurus mikasaensis: התגלה ביפן והוגדר ב-1977. במקור נחשב למין של תרופוד.
הזוחל היה בעל גולגולת באורך 1.1 מטר והוא הגיע לאורך משוער של 6 מטר.
המין Tylosaurus haumuriensis היה בעל אורך ממוצע של 12 מטרים, אך לאחר מיונים הוא שויך לסוג הקרוב טילוזאורוס.
גם באורך שישה מטרים הזוחל היה טורף מרתיע שיכול היה לצוד זוחלי ים אחרים או פטרוזאורים וכן דגים.
מבנה הלסת דמה לזה של טילוזאורוס, והיה חסר שיניים בחלק הקדמי של הלסת אך בעל מבנה קצר וקשיח יחסית, כך שהטרף היה קטן ביחס לטורף.
ייתכן שהוא היה טורף אופורטוניסט שניזון מכל טרף אפשרי שהיה.
דבר זה מתאים לתכולת הקיבה שנמצאה בקרבו, אשר הכילה שרידים רבים ביחס לממצאי מוסזאורים.
אף על פי שהיה טורף גדול הוא לא הצליח לשרוד את הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה.
טאפ (בהונגרית: Táp) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בטאפ מספר התושבים נמצא בירידה.
בטאפ חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
טאפסנטמיקלוש (בהונגרית: Tápszentmiklós) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בטאפסנטמיקלוש חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
טאנר ביוקנן הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בתור ליאו קירקמן בדרמה הפוליטית "השורד המיועד" ובתור רובי קין בסדרה "קוברה קאי" של נטפליקס.
ביוקנן נולד בעיירה אוטווה, אוהיו.
בשנת 2010 הופיע לראשונה בטלוויזיה ושיחק בתפקיד זעיר בסדרה "משפחה מודרנית".
שלוש שנים לאחר מכן הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי", "המפענחת: פשעים חמורים", ובקומדייה "הגולדברגים".
היו לו תפקידים חוזרים בסדרות "העולם של ריילי", "השייקריות" ו"משפחת פוסטר".
בשנת 2016 שיחק במה שהיה תפקידו הראשי הראשון בטלוויזיה, בסדרת הדרמה הפוליטית "השורד המיועד".
בסדרה גילם את בנו של הנשיא.
בשנת 2018 החל לגלם את רובי קין בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי" ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ובהמשך עברה לשדר בנטפליקס.
בשנת 2019 שיחק לצד קרסון רולנד בסרט הקולנוע "Sinister Seduction".
בספטמבר 2020 פורסם כי ביוקנן עתיד לככב לצד אדיסון ריי בסרט הקולנוע "יש לו את זה", חידוש קולנועי לסרט "יש לה את זה" משנות ה-90. הסרט הופץ בנטפליקס באוגוסט 2021.
בפברואר 2025 הודיע ביחד עם בת זוגו מרי מאוזר על אירוסיהם.
שנה סדרה תפקיד הערות 2010 משפחה מודרנית ילד מס' 2 פרק: "Halloween" 2012 The Real St.
פרנסיס טאנר ג'יימס טסמן הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולימפיק ליון מהליג 1 ובנבחרת ארצות הברית.
טסמן גדל במחלקת הנוער של דאלאס.
בשנת 2019 ערך מספר הופעות בקבוצת המילואים של המועדון, ובין השנים 2020–2021 ערך 28 הופעות ליגה במסגרת ה-MLS במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.
ב-15 ביולי 2021 חתם טסמן בונציה מהסרייה א'.
ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון על פרוזינונה במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה לעונת .
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-0 לנאפולי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה נשרה ונציה לסרייה ב'.
ב-27 באוגוסט 2024 חתם באולימפיק ליון.
ב-31 בינואר 2021 ערך אסמן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 7-0 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
"טאפס וטריפונס" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
את השיר הוציאה ב-1 ביוני 2023 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן השביעי שלו, סוף העולם.
"טאפס וטריפונס" נכתב על שי פינטו, רון ביטון, אורן דגו עמנואל וגל ג'ו כהן, שגם הפיקו יחד אותו מוזיקלית.