tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בדו"ח שפורסם בשנת 2001 טענה נציבות האו"ם לפליטים כי ניתוחים להתאמה מגדרית מבוצעים בצורה גלויה ושכיחה באיראן, וכי הומוסקסואלים וקרוס-דרסרים יהיו בטוחים כל עוד ישמרו על פרופיל נמוך.
שלוש שנים לאחר מכן טען ארגון בשם פרויקט סאפרה (ארגון של להט"בים מוסלמים) כי הדו"ח של נציבות האו"ם מוגזם ומתעלם מהפעלת הלחץ של החוק על להט"בים.
בנוסף טוען הארגון כי טרנסג'נדרים לא יכולים לבחור שלא לעבור ניתוח.
אם מאשרים להם התאמה מגדרית, מצפים מהם להתחיל לעבור טיפולים באופן מיידי.
אלה מביניהם שמבקשים להישאר ללא ניתוח (פרה-אופ/נון-אופ), ואנשים שמגדירים עצמם כג'נדרקווירים וא-בינאריים, נרשמים על פי המין עמו נולדו וככאלה הם צפויים להטרדות, ולהעמדה לדין על פי החוק נגד הומוסקסואליות.
חוג'ת אלאסלאם כרימי-ניא (Hojatoleslam Kariminia), איש דת איראני בדרגה בינונית התומך בזכויות טרנסג'נדרים, הצהיר כי ברצונו להפוך את זכותם של טרנסג'נדרים לשנות את מינם לזכות אדם בסיסית.
החוק באיראן מאפשר רק מעבר של התאמה מגדרית מגבר לאישה, ולא להפך.
אלו אשר נולדו כנקבות (ומוגדרים כ"נשים"), אף אם בפנימיותם חשים כגברים, אינם רשאים להתלבש כגברים או להיכנס למקומות השמורים לגברים, והמושג של התאמה מגדרית אינו אפשרי באיראן מבחינתם.
נשים הלובשות בגדי גברים או מתחזות לגברים נענשות בעונשי מאסר ומלקות, לפי החוק האיראני.
על פי דיווחים בתקשורת המערבית בשנת 2020, כ-4,000 ניתוחי התאמה מגדרית מבוצעים מדי שנה באיראן.
על פי נתוני משרד הבריאות האיראני לשנת 2012, כ-56% מהניתוחים הם למעבר מזכר לנקבה (נשים טרנסיות), וכ-44% הם למעבר מנקבה לזכר .
על פי ארגון אמנסטי ואקטיביסטים מקרב חברי הקהילה הלהט"בית המקומית, מטרת השלטון היא להפוך את איראן למדינה שאין בה הומואים ולסביות, והם רואים בדילמה החוקית שבה נמצאים חברי הקהילה האיראנים מצב של ניתוח בכפייה.
טרנספפטידאז הוא אנזים חיידקי המזרז את יצירתם של קשרים צולבים בשרשראות הפפטידוגליקן שמהן נוצרת דופן התא הקשיחה של החיידקים.
לאנזים יש שמות נוספים כגון DD-פפטידאז, DD-טרנספפטידאז, D-אלניל-D-אלנין קרבוקסיפפטידאז וסוג-סרין D-אלנין-D-אלנין קרבוקסיפפטידאז.
האנטיביוטיקה פניצילין נקשרת ומעכבת את פעילותו של הטרנספפטידאז באמצעות יצירת תוצר ביניים יציב ביותר הנקרא פניצילול-אנזים.
בעקבות הקישור בין הפניצילין והטרנספפטידאז האנזים מכונה בשם "חלבון קושר פניצילין".
קשירת השרשראות החלבוניות חיונית לצורך יצירה תקינה של דופן התא הקשיחה.
טרנספורמציית גליליי היא העתקה ליניארית בין מערכות ייחוס המראה כיצד משתנים הזמן והמרחב כאשר עוברים ממערכת ייחוס אחת למערכת ייחוס אחרת הנעה יחסית אליה במהירות קבועה בקו ישר.
טרנספורמציית גליליי נכונה בקירוב טוב מאוד כל עוד המהירויות קטנות באופן משמעותי ממהירות האור.
כאשר אין זה המצב, תהיה השפעה לא זניחה של תורת היחסות ונאלץ להשתמש בטרנספורמציית לורנץ כדי לקבל שוב תשובה נכונה בקירוב טוב.
גלילאו גליליי ניסח את ההעתקה כאשר תיאר תנועה במהירות קבועה בעת ניסויו בכדור הנופל במורד מסילות.
ניסויים אלו אפשרו לגלילאו להשיג ערך מספרי ל־ – תאוצת הכובד ליד פני כדור הארץ (וייתכן שאף היוו מקור למיתוס השלכת הכדורים ממגדל פיזה).
נניח שנוסע עומד על הרציף ומביט ברכבת שעוברת ליד הרציף במהירות קבועה של 10 קמ"ש, ובתוך אחד הקרונות עומד ילד ומשחק בכדור.
הילד זורק את הכדור קדימה, כך שביחס לילד הכדור נע אופקית בלבד במהירות של 1 קמ"ש.
נאמר כי במערכת הייחוס של הילד, כלומר ביחס לרכבת הנוסעת, לכדור יש מהירות של 1 קמ"ש.
בעזרת טרנספורמציית גליליי ניתן לעבור למערכת הייחוס של הנוסע שעומד על הרציף.
הנוסע מביט בכדור, המתקדם במהירות של 1 קמ"ש ביחס לרכבת, והרכבת מתקדמת ביחס לרציף במהירות של 10 קמ"ש.
בסך הכל, הנוסע יראה את הכדור מתקדם אופקית במהירות של 1+10=11 קמ"ש.
נאמר שבמערכת הייחוס של הנוסע, ביחס לרציף, לכדור יש מהירות של 11 קמ"ש.
לו הילד היה זורק את הכדור אחורה, כך שביחס לילד היה הכדור נע במהירות שלילית (קרי אחורה) – 1- קמ"ש, אז ביחס לנוסע שעומד על הרציף הכדור מתקדם ביחס לרציף במהירות של 10-1=9 קמ"ש קדימה.
ההעתקה מתארת שתי מערכות שאחת מהן נעה במהירות ביחס לשנייה, כאשר השינוי במהירות מוגבל לציר .
המכניקה הקלאסית, הניוטונית, נוסחה בהתאם לטרנספורמציית גליליי, ההנחות הפיזיקליות שמאחורי ההעתקה הן:
קצב מעבר הזמן זהה בכל המערכות.
אין מגבלת מהירות ואין מהירויות מוחלטות.
ההשפעה של מערכת מסוימת על אחרת (כל המערכות האחרות) היא מיידית.
שינוי מיקום של גוף במערכת מסוימת (מהירותו) ביחס לצופה במערכת אחרת תלוי רק במהירות היחסית ביניהם.
הטענה של תורת היחסות וטרנספורמציות לורנץ הייתה כי הנחות אלו שגויות.
בהתאם לטרנספורמציית גליליי המומחשת בניסוי הספינה שלו, ניתן לראות כי כל הגדלים הנפוצים במכניקה הקלאסית נשמרים בקשר ליניארי בין מערכות ייחוס אינרציאליות.
הגדלים הנפוצים ביותר המתנהגים אותו דבר בכל מערכת הם ההעתק ונגזרותיו (מהירות, תאוצה), הכוחות, התנע הקווי והזוויתי, והאנרגיה הקינטית.
במערכת אינרצאלית הנעה במהירות קבועה ביחס למערכת המעבדה נקבל את הערך הבא המסמל את המיקום של נקודה מסוימת ביחס למערכת :
באמצעות גזירה לפי הזמן יתקבלו ערכי המהירות והתאוצה:
מכיוון שהתאוצות שוות בין המערכות, גם הכוח השקול שווה בין המערכות, דבר המבטיח ששלושת חוקי ניוטון מתקיימים.
כמו כן משום שהתווסף למהירות רק וקטור קבוע, חוקי השימור של התנע והאנרגיה, התלויים במהירות, מתקיימים בכל המערכות.
כל זה נכון רק במערכת אינרציאלית שאינה מאיצה.
עבור מערכת לא אינרציאלית המאיצה בקו ישר:
לכן נצטרך להוסיף כוח מדומה כדי שחוקי ניוטון יהיו נכונים.
וכן למערכת לא אינרציאלית מסתובבת, שבה לכל וקטור מתקיים השוויון:
ובפרט התאוצה המתקבלת מהנגזרת השנייה של המיקום נהפכת לביטוי מורכב, וצריך להוסיף שני כוחות מדומים בשביל שחוקי ניוטון יעבדו.
הקבוע המתמטי e תופס מקום מרכזי בענפי מתמטיקה רבים.
לאורך ההיסטוריה חקרו מתמטיקאים רבים את תכונותיו.
בפרט התעורר עניין רב סביב השאלה האם הוא מספר טרנסצנדנטי – מספר שאינו פתרון של אף משוואה פולינומית עם מקדמים שלמים (או רציונליים).
הראשון שעסק בסוגיה היה המתמטיקאי השווייצרי יוהאן היינריך למברט, שבשנת 1761 שיער כי הוא מספר טרנסצנדנטי.
אולם, בתקופה זו לא היה ידוע האם קיימים בכלל מספרים טרנסצנדנטיים.
בשנת 1844 הוכיח ז'וזף ליוביל את משפט ליוביל, שהוכיח לראשונה את קיומם של המספרים הטרנסצנדנטיים ונתן דוגמה ראשונה למספר שכזה (קבוע ליוביל).
בשנת 1874 הוכיח גאורג קנטור כי כמעט כל המספרים הממשיים הם טרנסצנדנטיים.
על אף זאת ההוכחה כי מספר מסוים הוא טרנסצנדנטי נותרה בעיה סבוכה.
בשנת 1873 הוכיח המתמטיקאי הצרפתי שארל הרמיט את השערתו של למברט, ובכך היה e למספר הטרנסצנדנטי הראשון שהתגלה בלי שנבנה לשם כך מראש (בניגוד למספרי ליוביל).
פרדיננד לינדמן וקארל ויירשטראס הכלילו את תוצאתו של הרמיט והוכיחו את משפט לינדמן-ויירשטראס הקובע את הטרנסצנדנטיות ואת האי-תלות האלגברית של חזקות אלגבריות של ; ממשפט זה נובעת גם הטרנסצנדנטיות של פאי.
השיטה בה מוכיחים כי טרנסצנדנטי שימושית במיוחד, ונעשה בה שימוש רב להוכחת הטרנסצנדנטיות והאי-רציונליות של מספרים רבים נוספים.
הרעיון הכללי הוא להניח בשלילה כי המספר מקיים את התכונה, ובאמצעות בניית פונקציות שתפורות לעניין היטב, מבצעים מניפולציות אנליטיות ומראים כי זה גורר שוויון מופרך בין מספר שלם שונה מאפס לבין מספר קטן בערכו המוחלט מ-1. גם ההוכחה הפשוטה יותר כי אי-רציונלי נעשית בדרך דומה.
בשל השימושיות שלה בתחום זכתה השיטה לכינוי ההומוריסטי "המשפט היסודי של המספרים הטרנסצנדנטיים" (על משקל המשפטים היסודיים של האריתמטיקה, האלגברה, החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי ודומיהם).
הוכחה זו מבוססת על הוכחה שניתנה על ידי דויד הילברט כפישוט להוכחתו המקורית של הרמיט, תוך שימוש בכלים בסיסיים בחשבון אינפיניטסימלי בלבד.
נניח בשלילה כי מספר אלגברי.
לכן קיימים מספרים שלמים כאשר שונים מאפס (אם המקדם החופשי שווה אפס נחלק את המשוואה בחזקה של כך שהמקדם החופשי יהיה שונה מאפס) ומקיימים:
נשתמש באדיטיביות האינטגרל ונעביר אגפים כדי לקבל:
נסמן את אגף שמאל ואת אגף ימין .
לפי המשוואה מתקיים , אולם נוכיח כי ל- גדול מספיק מספר שלם שונה מאפס בעוד אינו כזה וכך נגיע לסתירה.
הוא סכום של איברים מהצורה .
לכל נבצע באינטגרל שינוי משתנה מ- ל- ונקבל (נשים לב כי הקבוע מצטמצם):
נפתח סוגריים ונקבל סכום של אינטגרלים שהחזקה המינימלית של בהם היא וכל המקדמים שלמים:
מאינטגרציה בחלקים נובע (זוהי תכונה ידועה של פונקציית גמא).
במקרה מפתיחת סוגריים ומהפעלת שיקולים דומים נקבל (נשים לב כי במקרה הזה יש ל- מקדם השווה למכפלת המקדמים החופשיים באינטגרנד):
כל ראשוני הגדול מ- ומ- זר ל-.
והוכחנו כי שלם השונה מאפס.
נוכיח כי ל- גדול מספיק קטן בערכו המוחלט מ-1. נסמן:
פונקציות רציפות ולכן לפי משפט ויירשטראס הראשון קיימים חסמים כך שלכל :
לפי אי-שוויון המשולש האינטגרלי ותכונת המונוטוניות של אינטגרלים (לכל ):
נבחין בגבול הפשוט (פונקציית העצרת גדלה מהר יותר מפונקציה מעריכית):
ונסיק כי ל- גדול מספיק:
נבחר כך שהוא גדול מספיק וגם ראשוני (אפשרי משום שקיימים אינסוף ראשוניים).
לפי השלב הראשון שלם שונה מאפס, כלומר .
לעומת זאת לפי השלב השני בסתירה לכך ש-.
לכן אינו שורש של פולינום במקדמים שלמים ובהכרח מספר טרנסצנדנטי.
הוכחה זו מבוססת על הוכחה שניתנה על ידי אדולף הורוויץ, גם היא כפישוט להוכחתו המקורית של הרמיט.
נניח בשלילה כי מספר אלגברי, כלומר קיים פולינום
כיון שהפונקציה גזירה, ניישם את משפט הערך הממוצע של לגראנז' מעל הקטע כאשר .
למה: יהי פולינום בעל שורש מריבוי .
נרשום , כאשר פולינום עבורו .
נניח כי לכל הטענה מתקיימת לכל .
נוכיח כי עבור הטענה מתקיימת לכל :
מריבוי , כאשר פולינום עבורו .
לכן מכפלתם מקיימת את הנחת האינדוקציה.
כאשר מספר ראשוני המקיים .
לכן לכל הפונקציה היא פולינום במקדמים שלמים המתחלקים כולם ב-.
לפי השלב השני, לכל מתקיים
ולכן מספר שלם המתחלק ב-.
אך , והמספרים אינם מתחלקים ב-.
מסקנה: הוא מספר שלם שאינו מתחלק ב-, ובפרט .
לפי השלב הראשון, לכל מתקיים .
אך , כלומר עבור גדול מספיק מתקיים .
טרנספורמציית בוקס–מילר או שיטת בוקס–מילר נוצרה בשנת 1958 על ידי ג'ורג' בוקס ומרווין מילר.
שיטה זו היא שיטה ליצירת זוגות מספרים אקראיים בהתפלגות נורמלית ממספרים המתפלגים בהתפלגות אחידה רציפה.
אם X,Y מתפלגים בצורה אחידה בקטע [0,1] אזי אם נגדיר ו-, המשתנים U,V יתפלגו נורמלית עם תוחלת 0 ושונות 1.
הצפיפות המשותפת של X, Y היא: מפני שהם מתפלגים בהתפלגות אחידה.
נמצא את היעקוביאן בהמרה מ-X,Y ל-R ו-θ:
נמצא את היעקוביאן בהמרה בין R,θ ו-u,v:
עכשיו נמצא את הצפיפות המשותפת של V ו-U:
וזו בדיוק הצפיפות של משתנים המתפלגים נורמלית.
שיטה זו דורשת שימוש בפונקציות טריגונומטריות וכן בשורש שאלו פעולות שלמחשב לוקח זמן רב לחשב ולכן שיטה זו איטית.
בעקבות זאת, יצרו שיטות חדשות יעילות מעט יותר כמו שיטת מרסגליה וכן שיטות אשר האלגוריתם מסובך יותר אך הוא משתמש בפעולות בסיסיות בלבד שלא דורשות זמן חישוב רב כמו שיטת זיגורט.
טרנספקציה היא תהליך החדרת DNA לתוך תאים אאוקריוטיים.
מבדילים בין 2 סוגי טרנספקציה:
טרנספקציה קבועה stable transfection כאשר DNA זר מוחדר לתוך ה-DNA הגנומי של התא ונהיה חלק אינטגרלי ממנו
טרנספקציה חולפת transient transfection כאשר DNA זר לא עובר החדרה לתוך גנום, אלא נמצא מחוצה לו עם מנגנון ביטוי עצמאי.
במקרה כזה מקטע DNA יתבטא למשך 24-96 שעות
באמצעות ליפוזומים (ליפידים קטיוניים)- מולקולות שומניות בעלות מטען חיובי.
DNA עובר הדגרה עם ליפוזומים שבמהלכה המטען החיובי שעל גבי הליפוזום נקשר למולקולת DNA שטעונה שלילית.
הקומפלקס הנוצר מוסף לתאים ואז החלק ההידרופובי של הליפוזום יוצר אינטראקציה עם ממברנת הפלזמה של התא
הדגרה של DNA עם CaCl יוצר משקע שנבלע על ידי התאים במנגנון של אנדוציטוזה או פאגוציטוזה
פולימרים מסחריים בעלי מטעם חיובי שנקשרים למולקולות DNA ויוצרים קומפלקסים אשר נבלעים על ידי התא במנגנונים של אנדוציטזה או פאגוציטוזה.
DNA נקשר לחלקיקי nano אשר תחת תנאים של שדה מגנטי נכנסים לתוך התאים
באמצעות אלקטרופורציה (הפעלת שדה חשמלי).
במהלך הפעלת מתח חשמלי חזק ממברנת הפלזמה של התא מאבדת את היציבות שלה ומולקולות DNA הנמצאות בסביבה חודרות פנימה.
לאחר הפסקת המתח הממברנה מתייצבת.
הזרקה של DNA ישירות לתוך התאים
הדבקה עם וירוס שלתוכו הושתל DNA
הבדלים בין טרנספקציה קבועה לבין טרנספקציה חולפת
במהלך טרנספקציה קבועה(stable) הDNA הזר עובר אינטגרציה לתוך הגנום של התא באופן אקראי.
במהלך טרנספקציה חולפת (transient) ה-DNA הזר מגיע לגרעין אך לא עובר אינטגרציה לתוך הגנום ולא אמור לשבש אותו.
במקרה זה הDNA הזר לא עובר לתא בת במהלך החלוקה והתאים נוטים "לזרוק" אותו החוצה.
"טרנספרנט" היא סדרת-רשת דרמה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי ג'יל סולוויי עבור אולפני אמזון, אשר שודרה לראשונה ב-6 בפברואר 2014.
בין השחקנים האורחים המופיעים בעונה הראשונה של הסדרה נמנה השחקן בראדלי ויטפורד ("הבית הלבן"), המגלם את דמותה של מארסי.
בטקס חלוקת פרסי גלובוס זהב ה-72, הסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריה סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר, בעוד ג'פרי טמבור זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית על הופעתו בסדרה; הופעה שזיכתה אותו גם בפרס אמי לבידור בפריים טיים באותה השנה.
זוהי סדרת הטלוויזיה הראשונה המופקת על ידי אולפני אמזון שזוכה בפרס חשוב, וסדרת הטלוויזיה הראשונה המשודרת באינטרנט באמצעות הזרמת מדיה הזוכה בפרס גלובוס הזהב לסדרה הטובה ביותר.
עלילת הסדרה סובבת סביב חייהם של בני משפחה יהודית אמידה, משכילה בלוס אנג'לס בעקבות הגילוי שאבי המשפחה, אשר שמה המולד הוא מורט פפרמן, בגילומו של ג'פרי טמבור, פרופסורית יהודית בגמלאות יוצאת מהארון כאישה טרנסג'נדרית ומתחילה לחיות את חייה כאישה בשם מורה.
מורה צריכה לספר לשלושת ילדיה שרה, אלי וג'וש (איימי לנדקר, גבי הופמן וג'יי דופלס) על השינוי שהיא עוברת ומבקשת מהם להתייחס אליה מעכשיו כאישה.
משפחתה משתפת פעולה עם בקשתה אולם השינוי משפיע על כל בני המשפחה.
שלי (ג'ודית לייט), אמם הדומיננטית של השלושה וגרושתה של מורה, מטפלת בבעלה השני והחולה.
במהלך כל שלוש העונות כל הגיבורים עוברים שינוי ומחפשים את זהותם ולא רק אבי המשפחה.
הילדים של משפחת פפרמן מייצגים שלושה דורות שונים.
שרה מחפשת את זהותה המינית ולא נשארת לאורך הסדרה בזהות קבועה, ג'וש מתקשה להישאר במערכת יחסים אחת ומנהל מערכות יחסים מורכבות עם נשים בגילאים שונים.
אלי היא האקדמאית שמסרבת לקבל החלטות על עתידה וחייה על חשבון אביה.
מוֹרה, במהלך הסדרה, עוברת לחיות עם נשים טרנסג'נדריות ששונות ממנה במעמד, בהשכלה וביכולות הכלכליות.
היא משנה את המראה החיצוני ומתכוונת לניתוח להתאמה מגדרית.
קרייג כריסטין מתווכת דירות היוצאת עם ג'וש סוויר אבר זאק קתרין האן רחל רבה של בית הכנסת ויוצאת עם ג'וש בראדלי ויטפורד מארסי טרנסג'נדרית אשר התיידדה עם מורה אליסון סודול קאיה זמרת צעירה המיוצגת על ידי ג'וש
העונה הראשונה מתמקדת במורה פפרמן, אב המשפחה, פרופסורית בגמלאות שחושפת, עתה, את זהותה המגדרית כטרנסג'נדרית שהתפתחה אצלה עוד מימי ילדותה, ומחליטה לחיות בגלוי כאישה, בשם מאורה.
השינוי בחייה של מורה משפיע על שלושת ילדיה הבוגרים.
הבת הבכורה שרה מתמודדת עם נישואים לא מוצלחים, שעומדים למבחן עם הופעתה מחדש של בת זוגה מימי הקולג'; ג'וש מתחיל להתמודד עם המשמעויות של המערכות הזוגיות הרבות שניהל; ובת הזקונים, אלי, אקדמאית מבולבלת החיה על חשבון הוריה.
אם המשפחה, שלי, מטפלת בבעלה השני החולה.
ג'וש מגלה שיש לו בן מבוגר מקשר שהיה לו עם אישה מבוגרת, שכנה של המשפחה, כשהיה נער.
העונה השנייה נפתחת בחתונתן של שרה ותמי, זוגתה מימי הקולג'.
ג'וש מתחיל לצאת בגלוי עם רחל, הרבה של בית הכנסת בו מתפללת המשפחה.
ג'וש מזמין את בנו לגור איתו ועם שרה, דבר שמקשה על שרה.
מאורה עוברת לגור עם חברות טרנסג'נדריות ומנסה להשתלב בקהילה.
ההיסטוריה המשפחתית של משפחתה של מאורה, בשנות ה-30 של המאה ה-20 בגרמניה נחשפת בעונה זו.
בפסטיבל מוזיקה אליו נוסעות מאורה ואלי, מאורה פוגשת חברה חדשה ואלי מתחילה מערכת יחסית אינטימית עם המרצה שלה, אליה היו לה רגשות.
העונה השלישית ממשיכה באותו קו עלילתי של שתי העונות הקודמות.
מאורה שרוצה מאוד לעבור ניתוח לשינוי מין מגלה שלבה לא חזק מספיק בשביל זה.
ג'וש מאוכזב עם תעשיית המוזיקה והמום התאבדותה של ריטה, עשה ניסיון שני ולא מוצלח להיות אבא "אמיתי" קולטון.
שרה השתעשעה במחשבה שבעלה לשעבר, לן, עשוי להיות "האיש" שלה אחרי הכול.
חיי האהבה של שרה מבטיחים יותר מאלו של קרובי משפחתה.
שלי נפרדת מאזי אחרי שתפסה אותו בשקר מרושע.
ג'וש יוצא עם שיאה הטרנסית למסע בדרכים, הקשר בניהם מתפתח במהירות, עד ששיאה מבינה שג'וש רוצה רק קשר מיני ועוזבת.
ערב מתוח בין מאורה ואחותה, בריינה, מוביל לסיום הקשר בין מאורה לוויקי.
בסוף העונה, כל בני משפחת פפרמן רווקים חוץ מאלי, שהקשר שלה עם לסלי היווה תמיכה משמעותית עבורה כאשר המשפחה יצאה לשיט בפרק האחרון.
העונה השלישית מציגה רגעים רבים של התעלות דתית, שלי המחפשת את זהותה ומבלבלת בין יהדות לקבוצת תמיכה, רחל נושאת דרשה משמעותית בבית הכנסת וטובלת במקווה, ג'וש מכיר מקרוב, דרך בנו, את התפיסה הנוצרית של גאולה הנצחית שאינה קיימת ביהדות ובשיט שעורכת המשפחה אלי ושרה ארגנו סדר פסח מאולתר באונייה.
העונה הרביעית מתמקדת בביקור משפחת פפרמן בישראל.
ההחלטה על הנסיעה מתקבלת כאשר מאורה שחוזרת ללמוד ומוזמנת לכנס בישראל ואלי מחליטה להצטרף אליה.
לבסוף מצטרפים לנסיעה כל בני משפחת פפרמן, כולל בעלה לשעבר של שרה ואפילו אחותה של מאורה, בריינה.
במהלך העונה הרביעית, אלי מגדירה עצמה כבעלת מגדר א-בנארי.
רוב העונה עוסקת בגבולות, "שטחים כבושים" (הן פוליטיים והן אישיים), ובתפיסות שאנו מייצרים האחד לשנייה וכל זאת על רקע המטאפורה הענקית של הסכסוך הישראלי-פלסטיני, שבמאית סולוויי מגדירה כ"בינארי האולטימטיבי".
הבחירה בנסיעה לישראל מתאימה לעיסוק ב"טרנספרנט" בזהות היהודית אמריקאית ומקומה של ישראל בזהות זאת.
על אף שהעונה כולה מתרחשת בישראל, הצילומים נערכו בלוס אנג'לס.
סולוויי יצרה את הפיילוט של "טרנספרנט" עבור אמזון; הפרק היה זמין להורדה בחינם החל מ-6 בפברואר 2014, והיה חלק מעונת השידורים של אמזון.
הסדרה נוצרה בהשראת אביה של סולוויי, שיצא מהארון כטרנסג'נדר.
בסדרה מככבים גבי הופמן, ג'יי דופלס, ואיימי לנדקר, כשלושת ילדיו של אבי המשפחה (בגילומו של ג'פרי טמבור) שמגלה שהיא עוברת מעבר חיים משמעותי.
אולפני אמזון בחרה להפוך את "טרנספרנט" מפיילוט לסדרה.
לפני צילומי הסדרה, טמבור גילם דמות של שופט טרנסג'נדר בשם אלן וכטל, בתוכנית הטלוויזיה המשטרתית "בלוז לכחולי מדים", בשנות ה-80. את תפקידה של הופמן כתבה סולוויי לאחר שצפתה והתרשמה מהופעתה בעונה 3 של תוכנית הטלוויזיה "לואי" של לואי סי.
כל עשרת פרקי העונה הראשונה של "טרנספרנט" יצאו בו-זמנית, בסוף ספטמבר 2014. בקנדה, שבה שירות הזרמת הווידאו של אמזון אינו זמין, הסדרה שוחררה על פלטפורמת הווידאו על פי דרישה "Shomi" ב-23 בינואר 2015.
סולוויי אמרה כי היא מקווה להשתמש בסדרה על מנת לחקור רעיונות של זהות מגדרית באמצעות "אב פצוע אשר מוחלף בנשיות פורחת" ושהיא חשבה על ג'פרי טמבור כמורט / מורה בעת כתיבת הדמות.
סולוויי, התסריטאים וצוות השחקנים פיתחו יחד את שתי העונות הראשונות של הסדרה, ביחד עם ג'ואן שקל כמפיקה-יועצת.
כחלק מההכנה לסדרה, סולוויי יישמה מדיניות של אפליה מתקנת כלפי טרנסג'נדרים, כלומר – העדיפו להעסיק מועמדים שהיו טרנסג'נדרים, מאשר אלו שאינם.
נכון לאוגוסט 2014, מעל ל-80 טרנסג'נדרים עבדו בתוכנית, ביניהם שני יועצים.
בשנת 2014, התסריטאית Our Lady J הפכה לטרנסג'נדרית הגלויה הראשונה המועסקת כתסריטאית בסדרת טלוויזיה.
כל חדרי השירותים על הסט הם נייטרליים מבחינה מגדרית.
מאז פברואר 2014, הפיילוט המקורי (עם ג'יליאן ויגמן בתפקיד של תמי) זמין לצפייה ברשת האינטרנט; פרק זה צולם מחדש באופן חלקי, לאחר שהסדרה אושרה.
הסדרה זכתה לשבחים ממבקרי הטלוויזיה.
באתר Rotten Tomatoes, לסדרה יש דירוג של 98% עם ציון ממוצע של 8.8 מתוך 10, המבוסס על 54 ביקורות.
על פי דעת הקונצנזוס שבאתר זה, "הסדרה – שעוסקת בשינוי בטלוויזיה באותה המידה שהיא עוסקת בשינוי אישי – מעלה את הרף של התוכניות עם תחכום ומסירות כנים למסע האנושי, יבלות והכול".
באתר Metacritic, העונה הראשונה קיבלה דירוג של 91 מתוך 100, המבוסס על 27 ביקורות, המעניקות לה "שבחים אוניברסליים".
אלן ספינוול, מאתר חדשות הבידור HitFix, מכנה את "טרנספרנט" הסדרה הטובה ביותר של עונת סתיו 2014, וההבטחה "המרשימה ביותר עד כה [של אמזון]".
באוסטרליה, שני הפרקים הראשונים של הסדרה הוקרנו תחילה בערוץ 9 ב-27 בינואר 2015, כאשר יתר הפרקים היו זמינים לצפייה בשירות Stan להזרמת מדיה ברשת האינטרנט.
שירותי הווידאו של אמזון עדיין לא זמינים בקנדה, אולם הסדרה זמינה לצפייה בקנדה, באמצעות הפלטפורמה Shomi.
ב-11 בדצמבר 2014, הסדרה הייתה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריה הקומדיה הטובה ביותר בטלוויזיה.
ב-11 בינואר 2015, הסדרה זכתה בשני פרסי גלובוס זהב עבור העונה הראשונה של הסדרה.
טמבור הקדיש את זכייתו בפרס השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה לקהילה הטרנסג'נדרית, ואילו יוצרת הסדרה סולוויי הקדישה את הפרס בו זכתה לזכרה של לילה אלקורן (נערה טרנסג'נדרית בת 17 ששמה קץ לחייה).
טרנסקידס היא סדרה דוקומנטרית ישראלית בת 5 פרקים, העוקבת אחר חייהם של ארבעה בני נוער טרנסג'נדרים ואחר התהליך הרפואי והאישי שהם עוברים, ועל התמודדותיהם במסגרות החברתיות והמשפחתיות.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ yes דוקו ב-13 במרץ 2019.
בסדרה משתתפים ארבעה בני נוער: רומי אברג'יל, נעם קניאל, לירון מצ'ס ועופרי שמש.
הסדרה ויוצריה היו מועמדים ל-4 פרסי אקדמיה לשנת 2019: סדרת התעודה הטובה ביותר, בימוי/יצירת סדרה תיעודית ועובדתית, צילום בסדרה תיעודית ועובדתית, ועריכת תמונה בסדרה תיעודית ועובדתית.
בשנת 2019 הופק סרט קולנוע דוקומנטרי המבוסס על הסדרה, בעל אותו שם ובהשתתפות משתתפי הסדרה.
בישראל הוא הוקרן בסינמטק תל אביב במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה (TLVFest).
הסרט תורגם לאנגלית, ובארצות הברית הוא הוקרן בבכורה ב-17 בנובמבר 2020 במסגרת פסטיבל הקולנוע היהודי בפילדלפיה.
ארבעה בני נוער טרנסג'נדרים עוברים תהליך של התאמה מגדרית, תוך שמשפחותיהם מתמודדות עם התהליך אותו כל אחד מהם עובר בגיל ההתבגרות, כל אחת בדרכה.
הסדרה עוקבת אחר העליות והמורדות – הפיזיים, הנפשיים והחברתיים – בחייהם של הארבעה ושל בני משפחותיהם, ומלווה את חייהם במקומות שונים: בבית, בבית הספר, בפעולות בצופים, במצעד הגאווה, בתחרות יופי, בצו הראשון ועל היחס של צה"ל לטרנסג'נדרים, במשרד הפנים וגם במרפאות המומחים וחדרי הניתוח.
נעם קניאל – בן 15 מאורנית, נולד למשפחה דתית ולמד באולפנה.
בגיל 14 השאיר להוריו מכתב בו כתב את תחושותיו לגבי זהותו המגדרית.
אז הוא התחיל את המסע שלו לקבלה ולשינוי, עם מעט תמיכה מהסביבה.
לירון מצ'ס – בן 17 מראשון לציון.
כשהחליט לעבור התאמה מגדרית, הוא ביקש להקפיא ביציות לפני שהזריק לעצמו הורמונים גבריים, ובכך הפך לנער הטרנסג'נדר הצעיר ביותר בישראל שעובר שאיבת ביציות.
עופרי שמש – בן 15 מפתח תקווה, מדריך בצופי פתח תקווה.
בילדותו היה הילדה שמשחקת כדורגל עם הבנים, ותמיד ידע שהוא בעצם בן, ואת זה לא היסס לספר להוריו.
תוך שהוא נערך לניתוח לכריתת השדיים, הוא מקבל צו ראשון המופנה בלשון נקבה, ומחליט להתגייס לצבא כלוחם קרבי.
ד"ר אסף אורן – מנהל היחידה לנוער טרנסג'נדר, המרכז הרפואי סוראסקי
ד"ר הדר אמיר-לוי – מנהלת היחידה לרפואה מגדרית, היחידה להפריה חוץ גופית, המכון לפיריון, בית החולים איכילוב
ד"ר יורם וולף – מנהל כירורגיה פלסטית, המרכז הרפואי הלל יפה
הסדרה עלתה לשידור בערוץ yes דוקו ב-13 במרץ 2019, ושודרה בו מדי יום רביעי, במשך חמישה שבועות.
בנוסף, היא הועלתה לצפייה ב-yes VOD ובשירות STINGTV.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)תאריך שידור מקורי 1113 במרץ 2019תקציר הפרק: עופרי מתלבט אם לחשוף בפני חניכיו בצופים את זהותו, אך מפחד שהם צעירים מדי כדי להבין את המצב.
לירון מתכונן להליך שימור פוריות טרם נטילת ההורמונים.
נעם ומשפחתו מתלבטים בשאלות הלכתיות.
רומי ואמה אילנית מספרות את הסיפור שלהן.2220 במרץ 2019תקציר הפרק: תהליך שאיבת הביציות של לירון מסתבך.
רומי נכנסת לתחרות יופי, אך חלק מהבנות סולדות ממנה.
נעם חושף בלוג סודי שהיה לו וצועד במצעד הגאווה עם משפחתו.
עופרי מגיע יחד עם אמו וסבתו לפגישה עם הרופא שינתח אותו.3327 במרץ 2019תקציר הפרק: האם רומי תגשים את חלומה ותהיה מלכת היופי הטרנסג'נדרית הראשונה בדרום?
ההורים מדברים לראשונה על התהליך המהיר שנעם עבר.
לירון מקבל רישיון נהיגה.443 באפריל 2019תקציר הפרק: לירון עובר ניתוח כריתת שדיים, ועדיין מרגיש שגבריותו לא השתנתה.
רומי רוצה להוציא דרכון וזקוקה לאישור אביה הנמצא בכלא, וגם מבררת את עתידה בתחום הדוגמנות.
עופרי חווה קשיים לימודיים בבית הספר.
נעם יושב לשיחה עם רב הקהילה שלו.5510 באפריל 2019תקציר הפרק: נעם חושש מהיחס שיקבל בצבא.
עופרי נלחם על זכותו להתגייס ולתרום.
רומי מתלבטת האם להתגייס או לא, כאשר אמה מעדיפה שכן.
לירון מחליט שהצבא לא מתאים לו, ומחליט ללמוד משחק.
הסדרה זכתה לשבחים מהמבקרים, בפרט על האופן בה היא הציגה את המציאות איתה מתמודדים נערים טרנסג'נדרים.
נדב מנוחין, בביקורת באתר וואלה!, שיבח את צילום הסדרה ועריכתה, שלדבריו הם "מעולים" ו"הופכים אותה למהנה", והוסיף כי "הגיבורים שלה כובשים את המסך".
שני ליטמן, בביקורת באתר הארץ, כתבה "מספיק חומר גלם מרתק למלא איתו חמישה פרקים, שנערכו במיומנות ובאינטליגנציה על ידי מירי לאופר וארז לאופר".
במכניקה אנליטית, קואורדינטות קנוניות הן קואורדינטות המקיימות את משוואת המילטון ביחס לפונקציית המילטוניאן.
טרנספורמציה קנונית היא מעבר של תיאור המערכת מסט אחד של קואורדינטות קנוניות לסט אחר של קואורדינטות קנוניות .
טרנספורמציה כזו יכולה להיכתב באופן ישיר באמצעות משוואות טרנספורמציה מהצורה.
ההמילטוניאן של המערכת יכול להשתנות בתהליך הטרנספורמציה.
במכניקה לגראנז'ית, המערכת מתוארת על ידי פונקציית הלגראנז'יאן שהיא פונקציה של הקואורדינטות והמהירויות המוכללות .
כל טרנספורמציה של הקואורדינטות המוכללות יחד עם הגדרה של תנעים מוכללים חדשים היא טרנספורמציה קנונית.
טרנספורמציות מסוג זה נקראות טרנספורמציות נקודה (point transformation).
טרנספורמציות קנוניות הן כלליות יותר, ומכילות טרנספורמציות שאינן טרנספורמציות נקודה.
טרנספורמציות קנוניות שלא כוללות את הזמן באופן מפורש נקראות טרנספורמציות קנוניות מוגבלות.
נסתכל בשני סטים של קואורדינטות קנוניות עם ההמילטוניאן ו- עם ההמילטוניאן .
מאחר שהקורדינטות הן קנוניות, הן מקיימות את עיקרון הפעולה המינימלית של המילטון, כלומר:
טרנספורמציות קנוניות בהן נקראות טרנספורמציות נרחבות (extended canonical transformation).
ניתן לבצע טרנספורמציה מהצורה (טרנספורמציית כזו נקראת טרנספורמציית סקאלה), כך שהטרנספורמציה מ- ל- היא טרנספורמציה עבורה .
כלומר כל טרנספורמציה היא הרכב של טרנספורמציה קנונית בה על טרנספורמציית סקלה, ולכן מתייחסים רק לטרנספורמציות קנוניות בהן .
המשך הפיתוח יתייחס אף הוא רק לטרנספורמציות כאלה, המקיימות:
הפונקציה היא פונקציה ממרחב המכפלה של מרחב הפאזה והזמן.
מאחר שמרחב הפאזה נפרס על ידי המשתנים המקוריים, ובשימוש במשוואות הטרנספורמציה, ניתן לפעמים לכתוב את הפונקציה כפונקציה עבורה חלק מהמשתנים הן הקואורדינטות הקנוניות הישנות וחלק מהמשתנים הן בקואורדינטות החדשות .
אם ניתן לייצג את כפונקציה בה בדיוק חצי מהמשתנים הן בקואורדינטות החדשות וחצי הן בקואורדינטות הישנות, ניתן להשתמש בפונקציה כדי לקשר בין מערכות הקואורדינטות.
במקרה כזה, היא נקראת הפונקציה היוצרת של הטרנספורמציה.
אם הפונקציה היוצרת מוצגת כפונקציה של הקואורדינטות המרחביות החדשות והישנות - , השוויון למעלה נותן:
שוויון זה יכול להתקיים רק אם:
קשרים אלו קובעים את הקשרים בין הקואורדינטות החדשות לישנות, ומגלות את ההמילטוניאן החדש.
כלומר הקואורדינטות המרחביות החדשות הן התנעים הקנוניים הישנים, והתנעים הקנוניים החדשים הם מינוס הקואורדינטות הישנות.
דוגמה זו מדגישה את המעמד העצמאי של הקואורדינטות והתנעים הקנוניים בתיאוריה ההימלטוניאנית.
למעשה, הקואורדינטות המרחביות לאו דווקא מקושרות למרחב, והתנעים הקנוניים אינם בהכרח מייצגים תנע במשמעות של מסה כפול מהירות.
ההבדלה בין הקואורדינטות לתנעים מופיע רק בסימן של משוואות המילטון, ובשינוי סימן ניתן להחליף את תפקודיהם.
אם הפונקציה היוצרת מוצגת כפונקציה של הקואורדינטות המרחביות הישנות והתנעים הקנוניים החדשים - , השוויון למעלה נותן:
פונקציה יוצרת מסוג זה משמשת בפיתוח משוואת המילטון-יעקובי.
אם הפונקציה היוצרת היא פונקציה ליניארית של התנעים הקנוניים כלומר נקבל ש והטרנספורמציה היא טרנספורמציית נקודה.
באופן דומה, ניתן להגדיר פונקציות יוצרות מסוג שלישי ורביעי או פונקציות יוצרות כלליות שמוצגות כשחלק מהקואורדינטות הן הקואורדינטות המרחביות וחלקן הן התנעים הקנוניים.
לדוגמה: בשני ממדים ניתן לכתוב .
כאשר הטרנספורמציה לא תלויה ישירות בזמן, ההמילטוניאן של המערכת לא מתשנה עם הטרנספורמציה.
ולכן אם ורק אם .
באופן דומה ניתן להסתכל על ולקבל .
תנאים אלו נקראים התנאים הישירים עבור טרנספורמציות קנוניות מוגבלות.
סוגרי פואסון מוגדרים עבור כל סט של קואורדינטות קנוניות וכל שתי פונקציות על ידי .
סוגרי פואסון של קואורדינטות קנוניות אחרות מקיימת:
באופן דומה ניתן להראות ש-.
יחסים אלו משמשים להוכיח שסוגרי פואסון אינווריאנטים תחת טרנספורמציה קנונית.
כלומר לכל שתי פונקציות מתקיים .
תוצאה זו מאפשרת לנסח את חוקי המכניקה באמצעות שימוש בסוגרי פואסון, ללא הגדרת מערכת קואורדינטות כלל.
לדוגמה: עבור כל פונקציה מתקיים .
ולכן מציאת סוגרי פואסון של פונקציה עם ההמילטוניאן של המערכת מאפשרת לדעת את התפתחות הפונקציה בזמן.
לפיתוחים אלו חשיבות רבה במציאת חוקי שימור, ובמעבר למכניקת הקוונטים בה מוחלפים סוגרי פואסון בקומוטטורים של אופרטורים הרמיטיים.
משפט ליוביל קובע שהנפח במרחב הפאזה לא משתנה תחת טרנספורמציות קנוניות, כלומר מתקיים .
ההוכחה מתבססת על חישוב האינטגרל באמצעות היעקוביאן והוכחה שהיעקוביאן שווה 1 באמצעות התנאים הישירים.
אבל היעקוביאן מקיים: , כשהשוויון האחרון מתקבל מהתנאים הישירים.
נתבונן בדוגמה של מתנד הרמוני חד־ממדי.
מתנד כזה יכול להיות מתואר באמצעות הקוארדינטות הקנוניות המתארות את המיקום והתנע הקווי של החלקיק, ומקיימות את ההמילטוניאן .
נרצה שההמילטוניאן בקואורדינטות החדשות יהיה פונקציה של התנע הקנוני בלבד.
תנאי זה מתקיים אם נבחר .
נחפש פונקציה יוצרת מסוג ראשון לטרנספורמציה כזו.
נקבל ש ולכן ומכאן ניתן להפוך את הקשרים ולקבל:
ההימלטוניאן בקואורדינטות החדשות הוא פשוט ולכן כשהקבוע נקבע על ידי תנאי ההתחלה ו- כש- היא האנרגיה הקבועה והידועה של המערכת.
בסה"כ התקבל שהוא הפתרון הידוע למתנד הרמוני.
השיטה אותה הצגנו, בה ההמילטוניאן הופך להיות פונקציה של התנעים הקנוניים בלבד ולא של הקואורדינטות המרחביות הקנוניות, היא שיטה שניתנת ליישום כללי ומסייעת בפתרון בעיות מסובכות יותר מהמתנד ההרמוני הפשוט.
טרנספורמר הוא מודל למידה עמוקה שממלא תפקיד מרכזי ביישומים רבים, ובראשם צ'טבוטים (כמו ChatGPT או Gemini).
המודל משמש גם ביישומים אחרים בעיבוד שפה טבעית (NLP) וראייה ממוחשבת (CV).
המודל חולל מהפכה בהשוואה למודלים קודמים בזכות שתי תכונות חשובות.
הראשונה היא מנגנון הקשב העצמי (self-attention).
מנגנון זה לוקח בחשבון את היחסים בין מילים ואת ההקשר שבו המילים נמצאות.
המנגנון מאפשר לקחת בחשבון במהלך עיבוד מילה מתוך טקסט, רצף גדול סביב המילה, ולא רק את הקטע הקצר שקדם לה.
התכונה השנייה היא אפשרות עיבוד קלט שלם של טקסט בו-זמנית, בשונה ממודלים קודמים, שנדרשים לעבד את הטקסט מילה אחר מילה.
עיבוד מקבילי זה מביא לקצבי עבודה גבוהים מאד בעת אימון המודל על טקסטים רבים.
ארכיטקטורת הטרנספורמר הוצגה לראשונה ב-2017 על ידי קבוצת חוקרים מגוגל.
כשנה לאחר מכן שחררה גוגל, בקוד פתוח, את מודל השפה הגדול הראשון הבנוי על בסיס הארכיטקטורה - BERT.
לאחר מכן, פופולריות הארכיטקטורה החלה לצבור תאוצה, והיא נעשתה למודל המועדף לעיבוד שפה טבעית ומודלי שפה גדולים.
זאת, בעיקר בשל תכונת המקביליות האמורה המאפשרת אימון על מערכי נתונים גדולים יותר.
יצירת המודל שימשה בסיס לפיתוח מודלי שפה מאומנים מראש, כמו GPT (סדרת מודלים שפותחו על ידי OpenAI, ונעשו לפופולריים במיוחד מאז הושק הצ'טבוט ChatGPT), PaLM, Claude ועוד.
מודלים אלו אומנו על מערכי נתונים גדולים של שפות, הכוללים טריליוני מילים.
כמו כן, המודלים ניתנים לכוונון (fine tune) באופן שבו יותאמו לביצוע משימות נקודתיות.
קודם ליצירת מודלים מבוססים טרנספורמר, רוב מערכות עיבוד השפה הטבעית המתקדמות הסתמכו על מודל רשת עצבית רקורסיבית (RNN).
מודלים מסוג זה מעבדים טוקנים (tokens, יחידות הטקסט הבסיסיות ביותר איתן עובדות תוכנות מחשב המנתחות שפה.
לרוב, מדובר במילים) ברצף, תוך שמירה על וקטור הכולל מידע אודות כל טוקן ביחס למידע שקדם לו.
כלומר, כאשר המודל עובד ברצף ולא במקביל, עיבוד הטוקן ה-n ייקח בחשבון את המצב הקיים עד n-1 יחד עם הטוקן החדש, כדי ליצור מצב חדש (וקטור) לאחר עיבוד הטוקן n.
כתוצאה מכך נוצרת בעיית "הגרדיאנט הנעלם", המשאירה את וקטור המצב בסופו של משפט ארוך ללא מידע מדויק שניתן לחלץ ממנו על הטוקנים הקודמים.
בשל כך, לעיתים נפגעת היעילות באימון מודלי RNN.
מודלי הטרנספורמר מתמודדים עם הבעיות הנובעות מעיבוד רציף באמצעות מנגנון הקשב העצמי.
מנגנון זה מאפשר למודל ליצור מצב המתחשב בכל הנקודות לאורך הרצף.
המודל כולל "שכבת" קשב המסוגלת לגשת לכל אחד מהמצבים הקודמים ולתת להם משקל לפי חשיבות, ובהתאם לספק מידע רלוונטי לטוקנים רחוקים.
משקל החשיבות, נקבע, בעיקר לפי כמות ההקשרים בין מילה לבין מילים אחרות ברצף.
דוגמה ברורה לערך הקשב העצמי היא בתרגום שפה, שם ההקשר הכללי חיוני להבנת משמעות של מילה במשפט.
כך למשל, במערכת תרגום מאנגלית לצרפתית, לרוב המילה הראשונה של הפלט הצרפתי תהיה תלויה במידה רבה במילים הראשונות של הקלט האנגלי.
עם זאת, במודל RNN קלאסי, על מנת להפיק את המילה הראשונה של הפלט הצרפתי, המודל מקבל רק וקטור המצב לאחר עיבוד המילה האחרונה באנגלית.
תאורטית, וקטור זה יכול לקודד מידע על כל המשפט האנגלי, ולתת למודל את כל הידע הנדרש לתרגום.
בפועל, מידע זה נשמר לרוב בצורה לא טובה.
מנגנון הקשב מתמודד עם בעיה זו על ידי כך שנותן גישה לווקטורי המצב של כל מילה בקלט באנגלית, ולא רק לאחרונה המייצגת את המצב האחרון.
מעבר ליתרון הדיוק שנוצר משימוש במנגנון הקשב העצמי, העיבוד המקבילי משפר משמעותית את מהירות אימון המודל.
אימון מודלי טרנספורמר נעשה בדרך כלל בשיטת למידה בהנחיה עצמית, הכוללת אימון למידה בלתי מונחית ואחריו כוונון עדין באמצעות למידה מונחית.
האימון המקדים נעשה בדרך כלל על מערך נתונים גדול יותר מאשר הכוונון העדין, בשל הזמינות המוגבלת של נתוני אימון מתוייגים.
המשימות הנפוצות לאימון מקדים וכוונון עדין הן:
בשנת 2020, הציגה קבוצה מגוגל יישום ראשון של ארכיטקטורת הטרנספורמר בו הקלט הוא תמונה ולא טקסט.
בארכיטקטורה זו החליפו שכבות הטרנספורמר את שכבות הקונבולוציה שאפיינה את רשתות הנוירונים לעיבוד תמונה עד אז.
הדבר נעשה תוך שימוש כמעט ללא שינוי בארכיטקטורת הטרנספורמר המקורית, ועל ידי חיתוך תמונת הקלט לריבועים קטנים (patches) שהיוו את יחידות הקלט הבסיסיות (טוקנים).
הטרנספורמר זכה להצלחה רבה בעיבוד שפה טבעית (NLP), ובאופן ספציפי במשימות תרגום מכונה וחיזוי סדרות זמן.
מודלים מאומנים מראש כמו GPT-2, GPT-3, GPT-4, BERT, XLNet, RobERTa ו-ChatGPT מדגימים את יכולתם של הטרנספורמרים לבצע מגוון רחב של משימות הקשורות ל-NLP, והשימוש בהם ביישומים בעולם האמיתי זולג לתחומים רבים, ונכון לתחילת שנת 2023, נעשה פופולרי במיוחד.
תחומים בהם נעשה שימוש במודלים כוללים, בין היתר:
מודל הטרנספורמר מיושם במסגרות התוכנה הפופולריות ללמידה עמוקה כמו TensorFlow ו-PyTorch.
כמו כן, קיימת ספריית תוכנה בשם Transofrmers שנוצרה על ידי חברת Hugging Face, המספקת ארכיטקטורות מבוססות טרנספורמרים ומודלים שאומנו-מראש.
במתמטיקה, ובפרט בתורת ההסתברות ובאנליזה מרוכבת, טרנספורמציית סטילטיס (Stieltjes transformation), או התמרת סטילטיס של מידת הסתברות על הישר הממשי עם תומך היא הפונקציה המרוכבת המוגדרת על ידי
בפרט, ניתן לראות כי מוגדרת היטב בחצי המישור העליון והתחתון של המישור המרוכב.
ההתמרה קרויה על שם המתמטיקאי ההולנדי תומאס יוהנס סטילטיס (Thomas Joannes Stieltjes) אשר הציגה לראשונה ב-1894.
להתמרת סטילטיס שימושים שונים במתמטיקה, כאשר העיקרי שבהם הוא בתורת המטריצות האקראיות ובפרט בניתוח התפלגות הערכים העצמיים של מטריצות אקראיות.
לכן, לרוב מספיק לנתח את התנהגות טרנספומצית סטילטיס בחצי המישור המרוכב העליון.
על פי כלל לייבניץ לגזירה תחת סימן האינטגרל, ניתן לראות כי -
בפרט, ניתן לחסום את הנגזרות בעזרת החלק המדומה של -
אנליטיות, פיתוח לטור חזקות ומומנטים
כפי שראינו, טרנספורמציית סטילטיס היא פונקציה חלקה, ובנוסף, מהחסמים לעיל ניתן להסיק כי היא פונקציה אנליטית בתחום הגדרתה .
תחת ההנחה כי ל- קיימים מומנטים מכל סדר (למשל אם ל- תומך חסום), נוכל לפתח את טור טיילור של ולקבל-
לכן, אם משתנה מקרי בעל התפלגות , נקבל כי -
כלומר, המקדמים של תור החזקות הם המומנטים של .
אם נכתוב עבור , נקבל כי -
בפרט, מאגף ימין ניתן לראות כי ממפה את חצי המישור המרוכב העליון לעצמו, ולכן, בשילוב עם כך ש אנליטית, נסיק כי היא פונקצית הרגלוץ.
תחת תנאים מסוימים ניתן לשחזר את המידה מטרנספורמציית סטילטיס המתאימה בעזרת תוצאה חשובה הנקראת נוסחת ההיפוך של סטילטיס.
לדוגמה, אם פונקציית ההתפלגות המצטברת של רציפה בקטע אזי
מתכונת הסימטריה המרוכבת המצוינת לעיל ניתן לשכתב תוצאה זו ולכתוב
מניתוח החלק המרוכב של המופיע בפרק התכונות נקבל כי -
כאשר המעבר נובע ממשפט ההתכנסות הנשלטת.
מסקנה - שחזור פונקציית הצפיפות
מנוסחת ההיפוך של סטילטיס נוכל להסיק כי אם רציפה בנקודה אז נגזרת רדון-ניקודים של קיימת בנקודה ונתונה על ידי -
נוסחת ההיפוך של סטילטיס מבטיחה לנו שתחת תנאים מתאימים, טרנספורמציית סטילטיס קובעת ביחידות את המידה .
משפט הרציפות של סטליטיס מכליל תוצאה זו ומאפשר לנו לנתח את ההתנהגות הגבולית של סדרת מידות על ידי ניתוח הגבול של התמרות סטילטיס המתאימות.
יהיו מידות הסתברות מקריות מעל הישר הממשי ותהא מידת הסתברות.
כמעט תמיד אם ורק אם כמעט תמיד בחצי המישור המרוכב העליון.
בהסתברות אם ורק אם בהסתברות בחצי המישור המרוכב העליון
בתוחלת אם ורק אם בתוחלת בחצי המישור המרוכב העליון.
בעזרת משפט הרציפות של סטילטיס ניתן להוכיח את חוק חצי המעגל של ויגנר.
גרסה בסיסית של חוק זה קובעת כי עבור מטריצות אקראיות, ממשיות וסימטריות המקיימות:
ל כניסות בלתי תלויות ושוות התפלוגת.
ל תוחלת 0 ושונות 1 לכל .
ל מומנטים מכל סדר לכל .
ההתפלגות הספקטרלית האמפירית (ESD) של , המוגדרת להיות כאשר הם הערכים העצמיים של , מתכנסת בתוחלת להתפלגות חצי המעגל של ויגנר.
למשפט זה הכללות שונות אשר מבטיחות התכנסות כמעט תמיד תחת הנחות מקלות.
התמרת סטילטיס של המטריצה המנורמלת היא .
ההתמרה של התפלגות חצי המעגל של וויגנר, נתונה על ידי -
לכן, על פי משפט הרציפות של סטילטיס, על מנת להוכיח את המשפט די להראות כי לכל בחצי המישור המרוכב העליון מתקיים כי -
הוכחה מלאה ניתן למצוא בקישור המצורף.
הקבוע המתמטי פאי () תופס מקום מרכזי בענפי מתמטיקה רבים.
לאורך ההיסטוריה חקרו מתמטיקאים רבים את תכונותיו.בפרט התעורר עניין רב סביב השאלה האם הוא מספר טרנסצנדנטי (או אי-אלגברי) – מספר שאינו פתרון של אף משוואה פולינומית עם מקדמים שלמים (או רציונליים).
הראשון שעסק בסוגיה היה המתמטיקאי השווייצרי יוהאן היינריך למברט, שבשנת 1761 הוכיח לראשונה כי אי-רציונלי, ואף שיער כי הוא מספר טרנסצנדנטי.
טרסטוזומב הוא החומר הפעיל בתרופה הרצפטין (herceptin) לסרטן השד.
ייחודה של התרופה בהיותה תרופה ביולוגית ולא תרופה כימותרפית היא יכולתה לפגוע באופן ממוקד בתאים המבטאים את החלבון HER-2 (הקרוי גם ErbB2 או c-neu).
מאחר שרק תאי סרטן מבטאים את החלבון בכמויות משמעותיות תופעות הלוואי שהתרופה גורמת להן פחותות מאלו הנגרמות על ידי תרופות כימותרפיות קלאסיות.
התרופה ניתנת על ידי הזרקה תוך-ורידית באינפוזיה.
התרופה מיועדת לשימוש בנשים שלהן סרטן שד גרורתי, מצב בו הסרטן התפשט מן הגידול הראשון בשד לאיברים מרוחקים, המבטא HER-2 ובסרטן לא גרורתי.
התרופה יכולה לשמש כתרופה לקו ראשון או כקו שני, כלומר לאחר כישלון תרופות אחרות בחולות אלו.
ביולי 2005 התפרסם ניסוי קליני שלב II שהשווה את הזמן ליצירת גרורות בנשים חולות סרטן השד גרורתי (כל הנשים ביטאו את החלבון HER-2 על הגידול הראשוני).
הניסוי השווה בין נשים מטופלות בטרסטוזומב וכימותרפיה רגילה (docetaxel) לעומת נשים המטופלות בכימותרפיה בלבד.
נמצא שהוספת טרסטוזומב מאריכה את הזמן החציוני עד להידרדרות המחלה מ-22.7 חודשים ל-31.2 חודשים (בסה"כ 8.5 חודשים זמן נוסף בהפוגה).
עם זאת התרופה משפיעה רק על כ-30% מן החולות, וגם באלו התרופה לא הגדילה את סך כל החולים בהם המחלה נשארה בנסיגה עד תום הניסוי (50 חודשים) כיוון שחולים אלו מפתחים מנגנוני עמידות לתרופה בתוך זמן קצר.
בישראל התרופה נמצאת בסל התרופות לחולות מקו שני, והחל משנת 2005 התרופה מאושרת לשימוש גם כתרופת קו ראשון לחולות גרורתיות (כלומר, החולות יוכלו לקבל טרסטוזומב כברירה ראשונה, מבלי לעבור קודם טיפול כימותרפי רגיל).
נכון לשנת 2010, עלות השימוש בתרופה גבוהה מאוד ויעילותה בטיפול בסרטן גרורתי נמוכה.
מחקר שנעשה באנגליה קובע כי עלות הטיפול השנתית לאישה עולה על ששים אלף לירות שטרלינג.
כל עוד לא יהיו שיפור ביעילות התרופה או ירידה בעלותה ימשיך השימוש בתרופה להיות במחלוקת.
באוקטובר 2005 פורסם מחקר המצביע כי שימוש בטרסטוזומב על נשים שחולות בסרטן שד לא גרורתי (חולות שעברו כריתה של הגידול הסרטני אך לא נמצאו בגופן גרורות) מוריד באופן מובהק את הסיכוי להתפתחות מחלה גרורתית ב-46%.
פרסום זה הוא ראשוני ומכיל תוצאות מוקדמות למחקר שאמור להמשך מספר שנים.
אם תוצאותיו יאושרו לאורך זמן, ניתן יהיה להשתמש בטרסטוזומב כתרופה מונעת בחולות לפני היווצרות גרורות.
בעקבות התוצאות המבטיחות בניסויים, אושר השימוש בתרופה כטיפול מונע על ידי רשות התרופות האירופית והיא נמצאת בתהליך אישור מזורז במנהל המזון והתרופות האמריקאי, FDA.
בישראל הוכלל הטרסטוזומב בסל הבריאות כטיפול מונע ב-1 ביולי 2006.
ככלל טרסטוזומב מלווה בתופעות לוואי קלות בהרבה מרוב התרופות הכימותרפיות.
תופעת הלוואי העיקרית הנגרמת כתוצאה מנטילת טרסטוזומב קשורה לבעיות לב (קרדיומיופתיה) הנגרמת ב-2%-7% מן המקרים.
HER-2 הוא חלבון ממשפחת receptor for epidermal growth factor המבוטא ביותר בכ-30% מחולות סרטן שד ראשוני.
כמו שלושת החלבונים האחרים במשפחה, HER-2 עובר זירחון (קישור יון זרחתי) על שיירי טירוזין וכך מאותת לתא להתחלק.
בניגוד ליתר החלבונים במשפחה, HER-2 הוא קולטן יתום, כלומר הוא אינו נקשר לליגנד.
במקום זאת HER-2 עובר זירחון כתוצאה מקישור (יצירת הטרודימר) לחלבונים אחרים מן המשפחה.
טַּרְסְיוּסִיִּים המכונים גם קופיפיים (שם מדעי: Tarsiidae) היא משפחה של פרימטים ננסיים החיים ביערות דרום-מזרח אסיה והם קרובים רחוקים של הקופים.
לקופיפיים גוף קטן (אורך גופם כ-10–15 סנטימטרים) עם רגליים, עיניים ואזניים גדולות יחסית לגופם.
הם מותאמים לחיים בחשכה ביערות.
פרימטים אלה הם היחידים בסדרה שאינם ניזונים כלל מצמחים ומשיגים את מזונם על ידי טריפת בעלי חיים אחרים - בעיקר מחרקים.
הם ישנים בחבורות בחללים בעץ במשך היום.
סוג ומין יחיד קופיף פיליפיני (Carlito syrichta)
סוג ומין יחיד קופיף מערבי (Cephalopachus bancanus)
מין קופיף האי פלנג (T.
מין קופיף האי סנגיהה (T.
טֶרָסָה, או מדרגה חקלאית, היא שיטה לעיבוד חקלאי של קרקע בצלעי הרים וגבעות.
מי הגשמים יורדים מההר, עוברים ממדרגה למדרגה, וכך משקים את כל הגידולים שבטרסות.
לצורת חקלאות זו שלוש סיבות עיקריות.
אוכלוסיות מהגרות שהגיעו לאזורים מיושבים גילו כי אדמות העמקים והמישורים כבר מעובדות על ידי התושבים המקומיים ולכן נאלצו לעלות במעלה ההר.
אוכלוסייה שחיפשה מקום קל להגנה עלתה אל ההרים, ונאלצה להתאים את עצמה לחקלאות הררית.
אזורים הרריים (למשל רכסי ההימלאיה) לא אפשרו חקלאות אחרת.
במדרונות הרים תלולים, הקרקע עלולה להיסחף מטה עם מי הגשמים.
במטרה למנוע את הסחף, באזורים הרריים רבים ברחבי העולם בנו התושבים שורות של מדרגות בהר.
הם סיקלו אבנים מהמדרון והשתמשו בהן כדי ליצור שורות של מדרגות בבנייה יבשה.
הבנייה היבשה מאבני גוויל הייתה זולה במיוחד וכן אפשרה את חלחול המים ברווחים שבין האבנים.
אי הצטברות מים חשובה כדי למנוע את התמוטטות המדרגה.
את הגידולים החקלאיים פורסים על פי קווי גובה טופוגרפי ושיפוע הקרקע.
בהתאם לאפשרות להכניס מיכון או בעלי חיים לחלקה ולרוב ינצלו את המדרגות עד המקום בו ניתן לבצע עיבוד חקלאי לגידולים עוצרי סחף (גידולי שורש ועצי פרי) או גידול אורז.
המרחב שמעל שטח העיבוד ישמש למרעה.
לרוב, החקלאים מעבדים את חלקות האדמה הקטנות שהתקבלו בעבודת ידיים אם כי יש מקומות בעולם בהם נעשה שימוש בבהמות משק לצורך עיבוד זה, ובאירופה נעשה שימוש ב"אגריה" שהוא כלי ממוכן לעיבוד חקלאי בעל שני גלגלים המוחזק בידית הפעלה.
היבולים מהחלקות הקטנות לא מרובים, אך מספיקים לצורכי החקלאי ומשפחתו.
לכן, שיטת הטרסות מתאימה יותר למשק אוטרקי ולא תמיד ניתנת לשימוש במשק חקלאי מודרני.
בשל צורת בנייתה, מדרגה חקלאית יכולה להשתמר זמן ארוך ללא תחזוקה שלה.
כך, במקומות רבים בהרי ישראל קיימים עד היום שרידי מדרגות חקלאיות.
בכפרים ערביים מסוימים בארץ קיימות מדרגות חקלאיות המעובדות גם כיום.
טרסות חקלאיות קדומות הבנויות אבן מאפיינות את אזור ההר בחבל הים תיכוני בישראל.
הקמת המבנים ההנדסיים הללו שינתה לחלוטין את אופיו הטבעי של האזור והפכה שטחי טרשים וחורש לשטחים מעובדים אגב השקעת עבודה עצומה.
הפיכת חלקים נרחבים של מורדות ההרים לשטחי חקלאות העלתה את כושר הנשיאה של האזורים ההרריים ואפשרה את התפתחותם של כפרים ואף ערים במרחב ההררי.
על פי הערכתו של צבי רון, טרסות מכסות כ-56% מהשטחים הפתוחים באזור הרי ירושלים.
על אף היקפן הרחב של הטרסות, טרם התגבשה תמימות דעים באשר לתאריך בנייתן.
פינקלשטיין הציע שראשיתן כבר בתקופת הברונזה התיכונה בארץ ישראל; טרסות מתקופה זו התגלו גם בצפון מזרח עבר הירדן.
חוקרים אחרים הציעו כי הטרסות, בחלקן או ברובן, מקורן בתקופת הברזל שהיא תקופת המקרא.
לפי מחקרם של גיבסון ואדלשטיין, הטרסות באזור ח'רבת א-ראס נבנו בתקופת הברזל ב' (ימי ממלכת יהודה), בעוד הטרסות בעין יעל נבנו בימי הבית השני ובתקופה הרומית.
גיבסון סבור כי לא הייתה פריסה נרחבת של טרסות לפני המאה ה-8 לפנה"ס.
לפי ד"ר ג'ון זליגמן מרשות העתיקות, הטרסות הגיעו לשיא התפשטותן בתקופה הרומית והביזנטית.
יומני דרך מהתקופה העות'מאנית מספקים עדות לכך שבאותה התקופה טרסות רבות כבר היו הרוסות ונטושות.
בשנת 2014 פורסם מחקר על הטרסות ברמת רחל שנעשה בשיטת ה-OLS, המאפשרת למדוד את המועד האחרון שבו גרגרי הקוורץ שבחומר מסוים נחשפו לאור השמש.
רוב הדגימות במחקר זה תוארכו לתקופה הממלוכית והעות'מאנית, אך לא ברור אם שיטה זו מאפשרת להבחין בין מועד בניית הטרסות לבין תיקונן ושיקומן בתקופות מאוחרות יותר, שאולי השפיעו גם כן על חשיפת גרגרי האבן לאור.
באדריכלות, טרסה היא מעין מרפסת רחבת ידיים שרצפתה מהווה את תקרת הקומה שמתחתיה.
טרסות כצורה אדריכלית נמצאות על פי רוב בדירות גג ובמבנים מדורגים.
טרסוס או תרסוס (בטורקית: Tarsus; ביוונית: Ταρσός) היא עיר בנפת מרסין במחוז הים התיכון בדרום טורקיה השוכנת על גדות נהר טרסוס צ'אי (Tarsus Çay, בעת העתיקה "קינדוס").
העיר ממוקמת בצומת דרכים חשוב, בקצה המערבי של מישור צ'וקורובה (Çukurova), שהיווה את מרכזה של קיליקיה ההיסטורית.
עד ל ניתן היה להגיע אל העיר גם באמצעות יובלי הנהר, אולם אלה הפכו לביצה.
כיום לאחר שהביצה יובשה, שוב אין הדבר אפשרי.
טרסוס ממוקמת 25 ק"מ מזרחית לעיר מרסין וכ-40 ק"מ מערבית לאדנה על הדרך הראשית שלאורך חופי הים התיכון, ובסמוך למקום בו זו נפגשת עם הדרך העולה צפונה לכיוון שערי קיליקיה אשר שימשו והמשמשים גם כיום כמעבר העיקרי דרך הרי הטאורוס.
המרחק בין טרסוס לשערי קיליקיה הוא כ-40 ק"מ בלבד.
העיר שוכנת כ-25 ק"מ מצפון לחופי הים התיכון והאקלים השורר בה הוא אקלים ים תיכוני אופייני.
יכול שמקור שמה של העיר באליל הפגני "טרקו" והיא כונתה גם טרסיסי ואנטיוכיה על נהר קידנוס (יוונית Αντιόχεια του Κύδνου, לטינית Antiochia ad Cydnum) וכן יוליופוליס.
לעיר היסטוריה רבת שנים המגיעה עד לתקופת האבן החדשה.
יישוב התקיים בתל גזליקולה (Gözlükule) באופן רציף עד לתחילת תקופת הברונזה, אך כיום שוכן התל מתחת למבני העיר המודרנית והמידע אודותיו אינו רב.
החתים שלטו בה במהלך האלף השני לפנה"ס, והיא נזכרה בשם "טרסיסי" במקורות אשורים בהקשר למסעות אסרחדון, שלמנאסר הראשון וסנחריב.
לפי אגדה יוונית נקשר גם אשורבניפל למבנה בעיר המכונה "קבר אשורבניפל", אף שלא ידוע מה מקורו.
סטראבון גרס שהעיר נוסדה על ידי תושבי ארגוס ולפי אגדה נוספת נחת במקום הסוס המעופף פגסוס ופצע את רגלו, ומכאן שמה של העיר "טר-סוס" (יוונית "כף רגל").
בין מייסדיה המיתולוגיים של העיר נזכרו גם פרסאוס וטריפטולמוס, בנה של האלה דמטר.
יש שאף הציעו כי העיר היא תרשיש התנ"כית שאליה הפליג הנביא יונה.
כך מתרגם "תרגום תהילים" לארמית, את הביטוי "אניות תרשיש" המוזכר בספר תהילים - "אלפיא דטרסיס".
חז"ל אף דרשו כי בגתן ותרש ממגילת אסתר באו מהעיר טרסיס וכך כתוב ב: .
סמוך לשנת 540 לפנה"ס נכבשה טרסוס על ידי הפרסים, וכשקיליקיה הפכה ממדינת חסות למחוז רגיל בשנת 400 לפנה"ס לערך, שימשה העיר כבירתה.
בשנת 333 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את טרסוס, ולאחר שהאימפריה שהקים התפרקה, נפלה בתחום הממלכה הסלאוקית.
סטראבון הילל את העיר כמוקד תרבותי הלניסטי אשר התחרתה באתונה העתיקה ובאלכסנדריה, ובספרייתה היו 200,000 ספרים.
הוא עקב אחריהם עד למעוז כוחם העיקרי בקיליקיה שבמזרח הים התיכון, ושכנע רבים מהם להיכנע לו בהבטחת חנינה.
פומפיוס הפך את קיליקיה לפרובינקיה רומית שבירתה בטרסוס (Caput Ciliciae) וארגן מחדש את גבולותיה שכללו את כל החוף הדרומי של אנטוליה.
לכבודו של יוליוס קיסר אימצו תושבי העיר את השם "יוליופוליס", וכאן נפגשו קלאופטרה השביעית ומרקוס אנטוניוס בשנת 41 לפנה"ס.
בשנת 66 הוענקה לתושבי העיר אזרחות רומית.
השליח הנוצרי פאולוס נולד בטרסוס, ומכאן שמו המקורי "שאול התרסי".
ייתכן כי כבר ב התקיימה בה קהילה נוצרית, אם כי בישוף ראשון מונה לעיר רק ב, והבאים אחריו השתתפו בשנת 325 בוועידה האקומנית הראשונה בניקאה (ועידת ניקיאה הראשונה), ובוועידת אפסוס ב-431 שהייתה הוועידה האקומנית השלישית.
ב ייסדו הארמנים דיוקסיה ארמנית בעיר, וזו עדיין קיימת, לצידו של הבישוף הכפוף לפטריארך אנטיוכיה.
הערבים השתלטו על טרסוס ב והחזיקו בה עד שנת 965 עת שבה לחזקת האימפריה הביזנטית.
לאחר מכן נכבש האזור על ידי הסלג'וקים, הצלבנים ולבסוף היה לחלק מממלכת קיליקיה הארמנית.
השליטה הבא בתור הייתה הנסיכות הבייליקית של רמזנאואולו (Ramazanoğlu), ולבסוף עברה העיר לשליטת האימפריה העות'מאנית.
זו שלטה בה מ-1517 עד נפילתה, למעט למשך מספר שנים במאה ה-19 עת נכבשה על ידי אבראהים פאשא.
בתקופה זו החל גידול כותנה במישורים שסביב העיר והיא שגשגה.
עם זאת העיר ירדה מגדולתה ודלתת נהר הטרסוס צ'אי הפכה לביצה.
לאחר הקמת טורקיה שבה העיר לצמוח.
הביצות יובשו, הוקמו דרכים חדשות והעיר חוברה לרשת מסילות הרכבת.
לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 353,469 תושבים, והיא מהווה מרכז מסחרי למישור בו היא שוכנת.
בעיר תעשייה מפותחת הכוללת מיכון חקלאי, טקסטיל, עיבוד פירות, ייצור לבנים וקרמיקה.
טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית הן מערכות של טרסות לגידול אורז המשתרעות בהרי הפיליפינים.
הטרסות מהוות מערכת סביבתית מורכבת המשלבת מאפיינים פיזיים, אדריכליים, חברתיים, תרבותיים, כלכליים ודתיים.
ארבע ממערכות הטרסות שהשתמרו בצורה הטובה ביותר, השוכנות במחוז קורדיליירה בצפון-מזרחו של האי לוזון, הוכרזו על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1995. הטרסות הוכרזו כאתר בסיכון בשנת 2001.
טרסות האורז נחשבות למונומנט היחיד בפיליפינים שבו לא ניכרות ראיות להשפעה קולוניאלית.
שבטי ההרים הם בין העמים היחידים בפיליפינים אשר הצליחו להתנגד לשלטון הזר, ולשמר את תרבותם.
הטרסות הן מבני האבן היחידים ששרדו מהתקופה שקדמה לכיבוש הזר של הפיליפינים, שכן התרבות המקומית עשתה שימוש בעץ לבניית מבני מגורים ומקדשים.
מקובל שהקמת הטרסות החלה לפני כ-2000 שנה, אך קיימת מחלוקת באשר לייעודן המקורי.
ברי שלמקימיהן היה ידע והבנה מתקדמת בהנדסת בניין ובהידראוליקה.
הידע הדרוש לתחזוקת הטרסות לא הועלה על הכתב, והוא עובר בעל פה מדור לדור.
כאשר הטרסות החלו לשמש לחקלאות, גידלו בהן טארו (Colocasia esculenta), ומאוחר יותר גם אורז.
הטרסות שוכנות בגבהים הנעים בין 700 ל-1,500 מטר מעל פני הים, והן משתרעות על פני שטח של כ-10,360 קמ"ר.
כל ארבע מערכות הטרסות המוכרזות השתמרו בשלמותן, וסביבן אזור חיץ של חורשות המכונות "מויונג" (Muyong), כפרים וחורשות קדושות.
אף שטרסות נפוצות בכל רחבי דרום-מזרח אסיה, ייחודן של הטרסות בפיליפינים הוא בגובהן הטופוגרפי הרב ובתלילות המדרונות שעליהן הוקמו.
מדרונות אלה המגיעים לשיפוע של עד 70 מעלות, אינם מאפשרים שימוש בבעלי חיים או במיכון מכל סוג שהוא.
האורז שנשתל בטרסות הוא מזן עמיד בפני תנאי כפור.
הטרסות נבנו על ידי הקמת קיר אבנים ראשוני ומולאו בעפר.
בתוך שכבת העפר נבנתה מערכת ניקוז תת-קרקעית, וכאשר השכבה הגיעה לגובה של כמטר מתחת לגובה הרצוי, הונחה עליה שכבה של אדמה מהודקת.
קירות האבן הם בגובה ממוצע של כשני מטרים, אך קיימים קירות המגיעים עד לגובה של שישה מטרים.
הטרסות עוטפות את מורדות המדרונות לאורך קווי הגובה הטופוגרפיים, והחורשות שוכנות מעליהן ומתוחזקות בהתאם למסורת השבטית.
תחזוקה שוטפת זו של החורש העילי מבטיחה אספקת מים סדירה השומרת על הצפת הטרסות.
הטרסות נבנו באופן שיאפשר את חלוקת המים באופן שוויוני לאורך כל המדרון, ומבלי שטרסה מסוימת תעצור את זרימתם ותמנע מים מאלה שמתחתיה.
במעלה המדרונות הוקמו מערכות מורכבות של סכרים, תעלות וצינורות חיזרן, המתוחזקים בצורה שיתופית והמנקזים את המים אל הנחלים שבין המדרונות.
הכפרים שוכנים בסמוך לטרסות וכל אחד מהם מתחלק לקבוצות של מספר בתים שבכל אחת מהן מתגוררת משפחה מורחבת אחת.
הבתים בנויים מעץ והם ניצבים על ארבעה עמודים.
הגישה אליהם היא באמצעות סולם המורם בשעות הלילה.
בכל הבתים, העשויים מעץ, יש חדר בודד, והם נושאים גג בצורת פירמידה.
במרחק מה מקבוצת הבתים שוכן האזור המקודש, שבו ניצבת בדרך כלל חורשה, ובה מתגוררים ה"מומבאקי" (Mumbaki) המופקדים על עבודת הפולחן.
טרנצ'ין (בסלובקית: Trenčín) היא עיר במערב סלובקיה, בירת מחוז טרנצ'ין.
מיקומה במרכזו של עמק נהר הואה, סמוך לגבול הצ'כי, כ-120 ק"מ מברטיסלאבה.
מתגוררים בה כ-56,000 איש, מה שהופך אותה לעיר התשיעית המאוכלסת ביותר במדינה.
בעיר נמצאת טירה מימי הביניים, העומדת על סלע מעל העיר.
בטרנצ'ין בית כנסת שנבנה בשנת 1913 בסגנון ביזנטי ואר-נובו.
בית הכנסת הוא אחד מעשרים וארבעה אתרים של נתיב המורשת היהודית בסלובקיה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על הימצאות אדם באזור טרנצ'ין מאז התקופה הפלאוליתית, כ-40,000 שנה לפני זמננו.
במאה השנייה לספירה חנו באזור חיילים רומאים שהשתתפו במלחמות נגד המרקומנים והתקיים במקום תחנת מסחר שכונתה Laugaricio, אשר ככל הנראה זהה ל-Leukaristos המוזכרת בכתבי תלמי.
מתקופה זאת נשארה כתובת רומית מתחת למצודת העיר.
עדויות לשהות של סלאבים באזור טרנצ'ין מופיעות כבר במאה השישית ובמאה התשיעית היא נכללה במורביה הגדולה.
בתחילת המאה ה-11 הייתה טרנצ'ין באזור ספר של הממלכה ההונגרית.
בתקופה זאת מופיע לראשונה השם טרנצ'ין ובכך העיר היא אחת הערים העתיקות ביותר בסלובקיה, יחד עם ניטרה וברטיסלאבה.
העיר ישבה בסמיכות לשלושה מעברים דרך הקרפטים ונמצאה על דרך הישפה (jasper) עליו הובילו סוחרים את האבנים היקרות מהאזור הבלטי למרכז אירופה.
בשנים 1111–1113 מוזכר המקום כיישוב סוחרים וגובי מיסים מתחת למבצר טרנצ'ין.
בשנת 1241 החריבו הטטרים את היישוב, אולם הם לא הצליחו לכבוש את המבצר.
בשנים 1314–1321 הייתה טרנצ'ין לבירה של ממלכתו של מתיאס צ'זאק מטרנצ'ין.
לאחר מותו בשנת 1321 חזרה טרנצ'ין לשליטת קארוי רוברט מלך הונגריה, אשר אישר לה זכויות עיר, אשר ככל הנראה הוענקו לה כבר בימי מתיאס.
טְרַסְטֶ֫וֶורֵה (באיטלקית: Trastevere – בהטעמה על הטי"ת השנייה) הוא הרובע ה-13 מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
רובע טרסטוורה נמצא דרומית לקריית הוותיקן, על גדתו הדרומית-מערבית (השמאלית) של נהר הטיבר.
בדרומו, גובל הרובע ברובע בורגו – הרובע ה-14 של רומא.
מקור שמו של הרובע מלטינית: "טרנס טיברים" – trans Tiberim שמשמעו "מעבר לטיבר".
בעת העתיקה, בתקופת הממלכה הרומית, שלטו באזור בו נמצא כיום הרובע, האטרוסקים העוינים לרומא.