tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קלי חזר לחלל בפעם השלישית לשהות ממושכת במהלך משלחת מס' 25 ו-26 לתחנת החלל.
הוא המריא לתחנת החלל הבינלאומית על סויוז TMA-01M, ב-7 באוקטובר 2010 בשעה 23:10 UTC.
מפקד הטיסה היה אלכסנדר קאלרי ואולג סקריפוצ'קה היה מהנדס הטיסה.
יחד הם מהווים חלק ממשלחת 25 ו-26 לתחנת החלל הבינלאומית.
הסויוז TMA-01M היה חללית ראשונה מדור חדש של חלליות סויוז, עם מגוון שדרוגים.
במהלך ריאיון לפני השיגור קלי התייחס לשדרוגים ואמר שהם משמעותיים, המקלים על יכולת הקוסמונאוטים לטוס, ובעיקר לנטר אחר פעילויות מחשב הטיסה.
במהלך משלחת 25 קלי שימש כמהנדס הטיסה של המשלחת.
קלי, קאלרי, וסקריפוצ'קה עגנו בתחנת החלל ב-9 באוקטובר 2010. עם הגעתם החל עידן בו כמות האנשים בתחנת החלל הוא 6. שאר חברי הצוות היו מפקד המשלחת דאגלס ווילוק ומהנדסי הטיסה שאנון ווקר ופיודור יורצ'יחין.
במהלך משלחת 26 קלי שימש כמפקד תחנת החלל החל מ-25 בנובמבר 2010, כאשר משלחת 26 התחילה באופן רשמי עם עזיבתה של סויוז TMA-19 מהתחנה.
במהלך שהותו בתחנת החלל היו מספר ביקורים ועגינות של חלליות וחלליות אספקה אוטונומיות, ובינם סויוז TMA-20 עם החצי השני של משלחת 26 לתחנת החלל, 2 חלליות אספקה פרוגרס, משימת האספקה האירופאית ATV-2 יוהנס קפלר, משימת האספקה היפנית HTV-2, ומשימת מעבורת החלל דיסקברי STS-133.
סקוט קלי היה אמור לפגוש את אחיו מארק בחלל במסגרת טיסת מעבורת החלל אנדוור STS-134. במסגרת הכנה ל"מפגש האחים בחלל" סקוט ומארק התראיינו לטלוויזיה.
בעיות בהכנת המעבורת ושיגורה דחו את שיגור טיסת STS-134 וסקוט חזר לכדור הארץ לפני שהיא המריאה ועגנה בתחנת החלל.
משלחת 26 הסתיימה ב-16 במרץ 2011 עם עזיבתה של הסויוז TMA-01 מהתחנה.
ב-8 בינואר 2011, חודשיים לאחר תחילת המשימה, גיסתו של קלי גבריאל גיפורדס נורתה בטוסון.
עם חזרתו לכדור הארץ ב-16 במרץ 2011, קלי טס ישר ליוסטון כדי לראות את אחיו ואת גיסתו.
משימת שהות שנה בחלל (משלחות 43–46 לתחנת החלל)
בנובמבר 2012, נאס"א וסוכנות החלל הרוסית הודיעו על כוונתם לשלוח שני נוסעי חלל ותיקים למשימה שנודעה בשם "משימת שהות שנה בחלל" (בפועל נמשכה 11 חודשים) לבדיקת שהות ממושכת על תחנת החלל הבינלאומית ב-2015. נאס"א בחרה באסטרונאוט סקוט קלי ורוסקוסמוס בחרה במיכאיל קורניינקו.
קלי וקורניינקו שוגרו על סויוז TMA-16M במרץ 27, 2015.
קלי וקורניינקו מכירים מאז שקלי היה חלק מצוות הגיבוי למשלחות 23/24 לתחנת החלל, בו קורניינקו היה מהנדס הטיסה.
מטרת משימת שהות בשנה הייתה לבדוק איך גוף האדם מגיב ומסתגל לשהות ממושכת בחלל.
המידע הנאסף יעזור להכנות ופיתוח טכנולוגיות לטיסות ממושכות בחלל כגון בסיס על הירח וטיסות למאדים.
המשימה כוללת מעקב של 28 ניסויים בנוסף על מחקר התאומים בחלל.
ב-8 בינואר 2016, קלי הופיע בתוכנית הלילית של ג'ימי פאלון בסגמנט פתקי התודה, עם פתק התודה הראשון מהחלל.
קלי וקורנייקו נחתו בחזרה על כדור הארץ בקזחסטן עם החללית סויוז TMA-18M, ב-2 במרץ 2016 04:25:27 UTC
במסגרת משימת שהות שנה בחלל הוא שהה בחלל 340 ימים רצוף (11 חודשים ו-3 ימים) ובכך שבר את השיא האמריקאי לשהות מצטברת בחלל על ידי אסטרונאוט אמריקני (520 יום).
שיא זה נשבר ב-2016 על ידי האסטרונאוט ג'פרי ויליאמס (534 ימים) וב-2017 על ידי האסטרונאוטית פגי ויטסון (665 ימים).
לאחר חזרתו לארץ התגלה כי קלי גבה ב-5 ס"מ במשך השהות בחלל, אולם הוא צפוי לחזור בחזרה לגובהו המקורי בעקבות השפעות הכבידה של כדור הארץ.
במהלך שהות זו קלי ביצע שלוש הליכות חלל מחוץ לתחנה.
הליכת החלל הראשונה בוצע ב-28 באוקטובר 2015, יחד עם קג'ל לינדגרן.
הליכת החלל נמשכה 7 שעות ו-16 דקות, ונועדה לבצע פעילויות תחזוקה בתחנה, כולל התקנת מגן תרמי עם הספטרומטר המגנטי אלפה.
הליכת החלל השנייה בוצע ב-6 בנובמבר 2015 יחד עם קג'ל לינדגרן.
הליכה זו נמשכה 7 שעות ו-48 דקות במהלכה האסטרונאוטים ניסו לתקן את מערכת הקירור מבוססת האמוניה של התמיכה השמאלית ולהחזירה למאפיינה המקוריים.
הליכת החלל השלישית בוצעה ב-21 בדצמבר 2015 יחד עם טימוטי קופרה.
הליכת החלל נמשכה 3 שעות ו-16 דקות במהלכה הצוות הכין את התחנה לקראת עגינה של חללית אספקה רוסית.
עם חזרתו לכדור הארץ קלי המשיך עם הבדיקות אודות השפעות שהות ממושכת בחלל על גוף האדם.
קלי מונה כשגריר האו"ם למען החלל (United Nations Champion for Space) על ידי משרד האו"ם לענייני החלל החיצון (UNOOSA).
במסגרת תפקיד זה קלי מקיים פעילויות חינוך והנגשה של נושא החלל לציבור החלל, כולל במסגרת אירועי UNISPACE+50 האמורים להתקיים ביוני 2018. תפקיד זה מבוסס על תפקיד "שגרירי השלום" של האו"ם, והמינוי הראשוני הוא לשנתיים.
קלי הוציא אוטוביוגרפיה בשם סיבולת: שנה בחלל, חיים של תגליות (Endurance: A Year in Space, a Lifetime of Discovery).
הספר מתאר את הקורות אותו בנאס"א ומהלך שהות 340 ימים בחלל ברצף.
הספר נכתב יחד עם מרגרט לזרוס דין ויצא לאור בספטמבר 2017.
בשנת 2024 דיבב את עצמו בסרט "הגרינים בעיר הגדולה הסרט: חופשה בחלל" של ערוץ דיסני.
בדיבוב העברי של הסרט דיבב את קלי המדבב תומר שביט.
אות לשירות מצטיין בחלל (אות של סוכנות החלל הרוסית)
מדליית נאס"א למנהיגות יוצאת דופן
1999 - הדיפלומה על שם קורוליוב מהפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה
2008 - דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה ניו יורק
2015 - אחד מ-100 האנשים המשפיעים ביותר לפי מגזין טיים בשנת 2015
בנוסף קלי חבר באגודה של טייסי ניסוי ובאגודה של חוקרי החלל (המאגדת את כל מי שהגיע מעל 100 ק"מ מפני כדור הארץ)
ויליאם סקוט "סקוטי" באומן הוא מאמן הוקי קרח קנדי, הנחשב למאמן המצליח ביותר בתולדות ליגת ה-NHL.
באומן מחזיק בשיאי הניצחונות ב-NHL בקריירה - 1224 ניצחונות בעונה הרגילה ו-223 בפלייאוף.
הוא זכה בגביע סטנלי כמאמן 9 פעמים, יותר מכל מאמן אחר בהיסטוריה, מתוך 13 הופעות בסדרת הגמר - שיא NHL בפני עצמו.
הוא המאמן היחיד שזכה בגביע סטנלי עם 3 קבוצות שונות, ולמעשה הוא המאמן היחיד בכל ליגות הספורט המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה שזכה באליפות עם 3 קבוצות שונות.
בתפקידים מקצועיים נוספים, הוסיף לעצמו 5 זכיות נוספות בגביע סטנלי.
הוא החזיק זמן רב בשיא הניצחונות בעונה רגילה אחת (62) ועדיין מחזיק בשיא NHL במספר ההפסדים הנמוך ביותר בעונה אחת בעידן המודרני - 8 הפסדים בלבד, בעונה רגילה של 80 משחקים.
באומן נולד ב-18 בספטמבר 1933 בעיירה ורדן שבקוויבק (כיום מהווה רובע במונטריאול).
הוא שיחק בליגות משניות עד שסדק בגולגולת, כתוצאה ממכה שספג ממקל שחקן יריב, שמה קץ מוקדם לקריירת המשחק שלו.
באומן החל לאמן ב-1956 בקבוצת צעירים עד גיל 20 באוטווה, וב-1958 זכה עם הקבוצה ב"גביע הזיכרון" - גביע האליפות של ליגות הצעירים הראשיות בקנדה, התואר החשוב ביותר בקנדה לקבוצות צעירות.
מיד לאחר מכן עבר לאמן קבוצת צעירים נוספת, פיטרבורו פיטס, קבוצה שזכתה לחסות של מונטריאול קנדיאנס.
באומן החל לאמן ב-NHL ב-1967 כעוזר מאמן בסנט לואיס בלוז, קבוצת התרחבות שאך זה הצטרפה לליגה במסגרת ההתרחבות הגדולה באותה שנה.
לאחר תחילת עונה חלשה התפטר מאמן הקבוצה, ובאומן נטל את תפקיד המאמן הראשי.
תחתיו הגיעה הקבוצה לסדרת הגמר על גביע סטנלי ב-3 השנים הראשונות לקיומה, שם הובסה דרך קבע על ידי יריבותיה החזקות והמנוסות יותר.
הוא עזב את הקבוצה ב-1971 בעקבות מחלוקת עם בעליה.
קבוצתו הבאה של באומן הייתה מונטריאול קנדיאנס, אלופת ה-NHL, שלמרות זכייתה באליפות בעונה הקודמת פיטרה את מאמנה בשל טענות להעדפה של שחקנים דוברי אנגלית - נושא פוליטי רגיש בקוויבק דוברת הצרפתית.
באומן, ששלט בשתי השפות, הועדף על פניו.
הוא עלה עם הקבוצה לפלייאוף והפסיד איתה בסיבוב הראשון, אך עונה אחת לאחר מכן - בעונת 1972/73 - זכה עם הקבוצה בגביע סטנלי, הראשון שלו כמאמן.
למרות ההצלחה הגדולה, גם בקנדיאנס שם סכסוך עם הבעלים קץ לדרכו בקבוצה.
עד היום מדורג באומן שני בהיסטוריה של המועדון בכמות הניצחונות.
תחנתו הבאה של באומן הייתה באפלו סייברס, אליה הגיע ב-1979 בתפקיד כפול - מאמן ומנהל מקצועי.
הוא שימש כמנהלה המקצועי של הקבוצה עד 1987, כאשר בשלוש קדנציות שונות שימש גם כמאמנה.
השנים בסייברס היו הפחות מוצלחות בקריירה של באומן.
בעונת 1985/86 החמיץ עם הקבוצה את הפלייאוף, במה שהתברר בדיעבד כפעם היחידה בקריירה שלו בה החמיץ את הפלייאוף כמאמן.
הסייברס היו בעיצומם של חילופי דורות, ואף על פי שנשארו תחרותיים ועד אותה עונה העפילו לפלייאוף בכל עונה, כשל באומן בבניית דור העתיד של הקבוצה בתפקידו כמנהל מקצועי.
הוא פוטר מתפקידו כמנהל מקצועי בסיום עונת 1986/87, בה נכשלה הקבוצה והידרדרה לתחתית הליגה, והפך לפרשן הוקי של רשות השידור הקנדית (CBC).
ב-1990, לאחר 3 שנות הפסקה, שב באומן לזירת האימון והניהול המקצועי, והפך למנהל כוח האדם של השחקנים בפיטסבורג פינגווינס.
הקבוצה זכתה בסיום אותה עונה, 1990/91, בגביע סטנלי בפעם הראשונה בתולדותיה.
באותו קיץ אובחן מאמן הקבוצה כחולה בסרטן סופני, עזב את תפקידו, ונפטר ממחלתו מספר שבועות לאחר מכן.
באומן, שמונה תחתיו כשעזב, הוביל את הפינגווינס להגנה על תוארם וזכה בגביע סטנלי נוסף.
עונה לאחר מכן, ב-1992/93, נחשבו הפינגווינס למועמדים ברורים לזכייה בגביע סטנלי שלישי ברציפות.
הם סיימו את העונה הרגילה במקום הראשון עם 119 נקודות בטבלה, אך בפלייאוף כשלו באומן והפינגווינס במפתיע ולא הצליחו לזכות בגביע סטנלי נוסף.
בסיום אותה עונה סירב באומן להצעת הפינגווינס להאריך את חוזהו ולחתום על חוזה ארוך טווח, ועזב את הקבוצה.
לקראת עונת 1993/94 הגיע באומן לדטרויט רד וינגס והוביל אותה לסדרת הצלחות כבירות בעונה הרגילה ב-3 העונות הראשונות - אך אלו הסתיימו במפחי נפש בפלייאוף.
בעונה הראשונה הוביל באומן את הרד וינגס למאזן הטוב ביותר בחטיבה המערבית בעונה הרגילה, אך הודח עם הקבוצה בסיבוב הראשון בפלייאוף.
עונה אחת לאחר מכן הוביל באומן את הרד וינגס עד לסדרת הגמר על גביע סטנלי, הגמר הראשון של הרד וינגס מזה 29 עונות - אך בסדרת הגמר ספגו באומן והרד וינגס תבוסה מידי ניו ג'רזי דווילס.
בעונת 1995/96 המשיכו ההצלחות בעונה הרגילה, כאשר באומן והרד וינגס שברו את שיא הניצחונות של באומן עצמו ומונטריאול קנדיאנס מ-1976/77, והעלו אותו ל-62 ניצחונות - שיא NHL המחזיק מעמד עד היום (הושווה בעונת 2018/19).
עם זאת, שוב הסתיימה העונה המצוינת בהדחה מוקדמת ומפתיעה בפלייאוף.
הצלחתו הגדולה של באומן הגיעה בשתי העונות לאחר מכן, כאשר הוביל את הרד וינגס לשני גביעי סטנלי רצופים, כאשר בשתי סדרות הגמר ניצחו הרד וינגס בלי להפסיד ולו משחק אחד, מול פילדלפיה פליירס ו-וושינגטון קפיטלס.
הזכייה הראשונה, ב-1997, הפכה את באומן למאמן הראשון בכל ארבע ליגות הספורט המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה (NHL בהוקי קרח, NBA בכדורסל, NFL בפוטבול ו-MLB בבייסבול), והיחיד עד היום, שזכה באליפות עם 3 קבוצות שונות.
הזכייה השנייה, ב-1998, הייתה הפעם האחרונה עד 2017 בה אלופת NHL מכהנת הצליחה להגן על תוארה.
לפני עונת 2001/02 הודיע באומן שיפרוש מאימון בסיומה.
הוא פרש כאלוף, לאחר שהוביל את הרד וינגס לזכייה נוספת בגביע סטנלי.
בטקס חלוקת הגביע נעל באומן מחליקיים, החליק עם שחקני הקבוצה את הקפת האליפות, ואז הודיע רשמית על פרישתו.
באומן אימן את נבחרת קנדה בהוקי קרח בשני טורנירים של גביע קנדה.
ב-1976 זכה עם הנבחרת בטורניר, וב-1981 נוצחו באומן ונבחרת קנדה בסדרת הגמר על ידי נבחרת ברית המועצות.
לאחר הפרישה מאימון נשאר באומן בשורות הרד וינגס כיועץ.
הוא עזב את תפקידו ב-2008 והתמנה ליועץ מיוחד בשיקגו בלאקהוקס, בה שימש בנו, סטן, כמנכ"ל.
הבן והאב שימשו בתפקידיהם יחד עד 2022, וכבעלי תפקיד זכו עם הבלאקהוקס בגביע סטנלי שלוש פעמים.
בכך השלים באומן, בכל תפקידיו, 14 זכיות בגביע סטנלי - הישג הממקם אותו במקום השני בקטגוריה זו ב-NHL בכל הזמנים.
9 זכיות בגביע סטנלי כמאמן - שיא NHL
5 זכיות עם מונטריאול קנדיאנס; זכייה אחת עם פיטסבורג פינגווינס; 3 זכיות עם דטרויט רד וינגס.
המאמן היחיד בהיסטוריה בכל ארבע הליגות המקצועניות הגדולות בצפון אמריקה שזכה באליפות עם 3 קבוצות שונות
1244 ניצחונות בעונה הרגילה כמאמן - שיא NHL
223 ניצחונות בפלייאוף כמאמן - שיא NHL
62 ניצחונות בעונה רגילה אחת - שיא NHL לזמנו (עם דטרויט רד וינגס ב-1995/96), שיאו הושווה בעונת 2018/19 ונשבר בעונת 2022/23
8 הפסדים בלבד בעונה הרגילה - שיא NHL בעידן המודרני (עם מונטריאול קנדיאנס ב-1976/77)
13 הופעות בסדרת הגמר על גביע סטנלי כמאמן - שיא NHL
14 זכיות בגביע סטנלי בתפקיד מקצועי כלשהו - מקום שני ב-NHL בכל הזמנים
באומן נשוי ואב לחמישה ילדים.
בנו השלישי, סטן, היה מנכ"ל שיקגו בלאקהוקס בה שימש אביו כיועץ מיוחד, וכיום (2024) הוא מנכ"ל אדמונטון אוילרס.
הוא מתגורר באיסט אמהרסט שבצפון מדינת ניו יורק, פרוור של באפלו.
סקוטי ג'יימס הוא ספורטאי אוסטרלי המתמחה בגלישת שלג.
ג'יימס זכה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג (2022) ובמדליית ארד באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) בגלישת חצי צינור.
זכה בארבע מדליות זהב באליפות העולם וב-11 מדליות, כולל שבע מדליות זהב, במשחקי האקסטרים חורף.
כבר בגיל שנה החל להתנסות בסקי באלפים האוסטרליים.
בגיל שש החל להתחרות בגלישת שלג, בגיל 14 זכה לחסות ראשונה והפך למקצוען, הוא השתתף לראשונה באותה שנה באליפות העולם בה סיים במקום ה-48 בתחרות החצי צינור.
שנה לאחר מכן ייצג את אוסטרליה באולימפיאדת ונקובר (2010) והיה צעיר המשתתפים במשחקים האולימפיים.
הוא סיים במקום ה-21 במוקדמות תרות החצי צינור ולא העפיל לחצי הגמר.
באליפות העולם ב-2013 סיים במקום השישי בתחרות החצי צינור ובמקום ה-16 בסלוספטייל.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) סיים שוב במקום ה-21 במוקדמות בחצי צינור ובתחרות הסלופסטייל סיים במקום ה-16 בחצי הגמר.
לאחר האולימפיאדה החליט להתרכז רק בתחרויות החצי צינור.
ב-2015 זכה במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה בקירשברג שבאוסטריה.
הוא הגן על תוארו באליפות העולם שהתקיימה ב-2017 בסיירה נבדה.
באותה שנה זכה גם במדליית זהב במשחקי האקסטרים חורף שהתקיימו באספן.
הישגיו הביאו לבחירתו לספורטאי החורף של השנה באוסטרליה ב-2015 ולספורטאי השנה באוסטרליה ב-2017.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) נבחר לשאת את דגל המשלחת האוסטרלית בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים.
הוא זכה במדליית ארד בתחרות החצי צינור.
ב-2019 זכה במדליית זהב במשחקי האקסטרים ובמדליית זהב בחצי צינור באליפות העולם שנערכה ביוטה.
ג'יימס נשוי לקלואי סטרול בתו של לורנס סטרול.
סקוטוזאורוס (שם מדעי: Scutosaurus; מילולית "לטאת מגן") הוא סוג זוחל קדום מסדרת הפרוקולופונומורפה.
הוא חי בתקופת הפרם, לפני 252–254 מיליון שנה.
פעם חשבו שיצור זה היה מאבותיהם של הצבים המודרניים.
אורכו הגיע ל-2.5 מטרים, הוא הגיע בבגרות לגובה שלושה מטרים והיה בעל גוף כבד ומשוריין.
הייתה לו גולגולת עבה ובעלת זיזים באורך 50 סנטימטרים שהייתה חסרת שיניים אך בעלת עצמות לחיים גדולות ובולטות ו"קסדה" מאחורי הראש.
ליצור היה צוואר עבה מאוד וגוף בעל לוחיות חזקות שהגנו עליו מטורפים, אך הגבילו מאוד את מהירותו.
הסקוטוזאורוס חי בסוף תקופת הפרם בתקופה חמה מאוד באזור רוסיה של היום.
לצידו חיו מגוון זוחלים תראפסידים שונים, ביניהם טורפים גדולים כגון האינוסטרנסביה.
סקוטי ג'ורדן וילבקין (, נולד ב-5 באפריל 1993) הוא כדורסלן אמריקאי-טורקי, המשחק בעמדת הרכז והקלע בפנרבחצ'ה.
וילבקין החל את דרכו באוניברסיטת פלורידה, ממנה קיבל מלגה עבור השתתפותו בה.
בפלורידה שיחק וילבקין כארבע שנים (2010–2014).
וילבקין נחשב לשחקן מפתח בקבוצה, בפרט בעונת 2013/2014 בה הוביל את קבוצתו לאליפות ליגת הסאות'-איסט (SEC) לעונה זו, לאחריה גם נבחר לשחקן העונה של הטורניר על ידי מאמני הליגה.
בשנת 2014, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם וילבקין בקיירנס טייפנס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל.
בעונתו הראשונה בקבוצה, הוביל וילבקין את קבוצתו למאזן היסטורי עבורה של 7–21 בסיום העונה הסדירה, בפלייאוף המשיך להצטיין, והוביל את קבוצתו עד לגמר עם 18 נקודות (מתוך 25) במחצית השנייה של משחק חצי הגמר המכריע.
בגמר הפסידה קבוצתו 0–2 לניו זילנד ברייקרס.
את העונה סיים וילבקין עם ממוצעים נאים של 15.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק.
לאחר סיום העונה בליגת העל האוסטרלית המסתיימת מוקדם יותר מליגות העל באירופה, חתם וילבקין בא.א.ק אתונה מליגת העל היוונית לשארית עונת 2014-2015. בתשעה משחקים עם א.א.ק אתונה, העמיד וילבקין ממוצעים נאים של 8.0 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק.
בקיץ 2015 חתם וילבקין בפילדלפיה 76' חוזה ל-4 שנים שכלל עסקת השאלה לקבוצת ליגת הפיתוח של הקבוצה, אולם ב-26 באוקטובר באותה השנה, לאחר ששיחק עבורם במשך 5 משחקים בקדם העונה וילבקין שוחרר מהקבוצה.
ב-31 באוקטובר 2015 חתם וילבקין בקבוצת דרושפאקה מליגת העל הטורקית, ששיחקה באותה עונה גם במפעל היורוליג.
לקראת עונת 2016–2017 חתם המאמן הישראלי דייוויד בלאט בדרושפאקה, ותחתיו היה נחשב וילבקין לשחקן מפתח בקבוצה.
בעונת 2017–2018 הוביל וילבקין את קבוצתו לזכייה היסטורית באליפות היורוקאפ, מה שהקנה לה כרטיס יורוליג לעונת 2018–2019. במשחק השני בסדרת חצי הגמר מול באיירן מינכן (בזמן של 0–1 לדרושפאקה בסדרה), קבע וילבקין שיא קריירה עם 41 נקודות.
בסיום אותה עונה, זכה וילבקין בתואר שחקן העונה ביורוקאפ ומאוחר יותר, אף ב-M.V.P של סדרת הגמר במפעל.
את עונת היורוקאפ סיים וילבקין עם ממוצעים מרשימים של 19.7 נקודות, 4.8 אסיסטים, 2.6 ריבאונדים ו-1.6 חטיפות למשחק.
ב-10 ביולי 2018, חתם וילבקין במכבי תל אביב הישראלית לשנתיים, לאחר ששילמה לדרושפאקה כמיליון אירו בתשלומים לשלוש שנים.
בעונת 2019/2020 חתם וילבקין לשלוש שנים נוספות במועדון.
ב-17 בנובמבר 2021 קבע וילבקין שיא קריירה ביורוליג כשקלע 37 נקודות בניצחון ביתי 95–84 על מונקו.
ב-26 ביוני 2022, לאחר ארבע שנים במכבי תל אביב, עבר וילבקין לפנרבחצ'ה.
תמורת שחרורו קיבלה מכבי תל אביב מפנרבחצ'ה 1.2 מיליון דולר כפיצוי.
נשוי מאז יולי 2019 למריה ג'ראמיליו.
אבותיה היו מהגרים, רובם נוצרים פרוטסטנטים פרסביטריאנים משפלת סקוטלנד (Scottish Lowlands לולנדס).
רוב רובם הגיעו מדאמפריס וגאלוויי , לנארקשייר, רנפרושייר, איירשייר ו"הגבולות הסקוטיים", בעוד שאחרים באו מאזורים צפוניים יותר של השפלה הסקוטית ובמידה פחותה מהרמה -היילנדס הסקוטיים.
צפון אירלנד או אלסטר היא אחת מארבע הארצות המרכיבות את הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
רוב תושביה מחזיקים באזרחות בריטית או אירית.
מאוחר יותר היגרו סקוטים של אלסטר מאירלנד בגלים גדולים אל צפון אמריקה, אל שטחי ארצות הברית של ימינו ואל כל חלקי האימפריה הבריטית ברחבי העולם - אל ארצות שהן כיום קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, איי הודו המערביים וכן במידה מסוימת לארגנטינה ולצ'ילה
הסקוטים של אלסטר שהיגרו לצפון אמריקה נקראים "אירים-סקוטיים", סקוץ'-אירים או "סקוטס-אייריש" (Scotch-Irish)
כבר ב-1744 השתרש עבורם הכינוי "סקוץ' -אייריש" כפי שמעיד מילון מריאם-ובסטר.
ב-1972 כבר היה מקובל לקרוא להם "אמריקאים אירים-סקוטיים" או אמריקאים סקוטס-אייריש (Scots-Irish Americans).
הגל הגדול הראשון של אנשי הגבולות הסקוטיים ושפלת סקוטלנד הגיע לאלסטר בשני העשורים הראשונים של המאה ה-17.
ההתנחלות הראשונה התרחשה בשנת 1606 במזרח מחוז דאון ובמחוז אנטרים ובראשה עמדו ג'יימס המילטון, ויסקונט ראשון מקליינבוי וסר יו מונטגומרי, שני ליירדים מאירשיר.
קון או'ניל (האסיר) הבטיח למונטגומרי מחצית מאדמותיו תמורת היחלצותו ממאסר..
המילטון נדחף גם הוא לעסקה וכעבור שלוש שנים של מיקח וממכר, השיגו שני הסוקטים שליש מהאדמות כל אחד.
החל משנת 1609 התחילה ההתיישבות המכוונת של סקוטים באלסטר כחלק מ-Plantation of Ulster.
תוכנן להפקיע את כל אדמות האצולה הגיילית האירית באלסטר וליישב בהן בסקוטים פרוטסטנטים ובאנגלים.
מספר גדול של סקוטים אכן התיישבו אז ברובם בדרומה ובמערבה של אלסטר, על האדמות המופקעות.
בעוד רבים מהמתיישבים הסקוטים באו מדרום-מערב סקוטלנד, היו רבים שבאו גם מדרום מזרח סקוטלנד, כולל האזורים הבלתי יציבים שלאורך גבול אנגליה (הגבולות הסקוטיים) ונורת'מברלנד.
קבוצות אלה היו שייכים לתרבות Border Reivers ,שהיו להם יחסים משפחתיים עם תושבי ה גבול עם אנגליה משני הצדדים.
בניגוד לאמונה הרווחת, לא כל הReivers האלה היו פרוטסטנטים, רבים מהם אם לא רובם היו לפחות רשמית רומיים-קתוליים.
סקוט פילגרים נגד העולם: המשחק הוא משחק וידאו בסגנון beat 'em up, שפותח על ידי יוביסופט מונטריאול ויוביסופט צ'נגדו והופץ על ידי יוביסופט.
המשחק מבוסס על סדרת הרומנים הגרפיים "סקוט פילגרים" מאת בריאן לי או'מאלי, ובייחוד על הסרט "האקסים של החברה שלי" משנת 2010, המבוסס על הספרים.
במקור, המשחק שוחרר באופן דיגיטלי לקונסולות Xbox 360 ופלייסטיישן 3, לפני שנמחק בדצמבר 2014. גרסה מעודכנת בשם "סקוט פילגרים נגד העולם: המשחק - המהדורה השלמה" שוחררה ב-14 בינואר 2021 לקונסולות Xbox One, פלייסטיישן 4 ונינטנדו סוויץ', כמו כן גם למחשבים בעלי מערכת הפעלה של Microsoft Windows ולשירות גוגל סטדיה.
לפי הסיפור של הרומנים הגרפיים, במשחק ניתן לשחק בדמויותיהם של סקוט פילגרים, רמונה פלוורס, קים פיין או סטיבן סטילס (במהדורה המחודשת נוספו גם נייבס צ'או ו-וואלאס וולס כדמויות הניתנות למשחק), והם מוכרחים להילחם בשבעה שלבים במטרה להביס את שבעת האקסים של רמונה.
לדמויות יש מהלכים משלהם, הניתנים לשיפור, וכמו כן הן מסוגלות להשתמש בנשק.
לכל שחקן יש נקודות חיים ונקודות קרב, ושחקנים אחרים יכולים להחיות שחקנים שמתו במשחק, או להשתמש בהם לביצוע מהלכים מיוחדים.
ניתן לקבל מטבעות מהבסת אויבים, שבהם ניתן להשתמש בחנויות לרכישת פריטים שיכולים לשפר את יכולות השחקן.
בנוסף, ניתן לקחת פריטים לשימוש אוטומטי.
במהלך משחק רב-משתתפים, שחקנים אחרים יכולים להחיות שחקנים שמתו בתמורה לכסף; כמו כן, הם יכולים לתת זה לזה פריטים ובמקביל להילחם.
קודים, שהופכים לזמינים במהלך המשחק, מאפשרים תכונות נוספות.
המשחק פותח על ידי יוביסופט מונטריאול ויוביסופט צ'נגדו.
מנהל כיוון האנימציה והעיצוב במשחק הוא פול רוברטסון , אליו פנתה החברה דרך מייל.
רוברטסון היה אחראי על עיצוב והנפשת הספרייטים והאפקטים של המשחק.
להקת הפאנק Anamanaguchi ביצעה את פסקול המשחק.
יוצר הרומנים הגרפיים, בריאן לי או'מאלי, ואדגר רייט, במאי הסרט "האקסים של החברה שלי", היו מעורבים גם הם בפיתוח המשחק.
על פי או'מאלי, בתחילה פנו אליו Telltale Games במטרה לפתח משחק הרפתקאות של סקוט פילגרים, אך סירב מכיוון שלא היה יכול לראות משחק בסגנון זה חלק מאותו הז'אנר.
או'מאלי עיצב את המהלכים של הדמויות והבוסים השונים; הוא החל בכך בקיץ 2009 של חצי הכדור הצפוני.
המשחק הוכרז לראשונה בקומיק-קון של 2009. בהמשך, נחשף כי המשחק יהיה זמין באופן בלעדי לבעלי PlayStation Network, עם שחרור ל-Xbox Live Arcade במועד מאוחר יותר.
לבסוף, שוחרר ב-10 באוגוסט בארצות הברית לקונסולות פלייסטיישן 3, ולמכשירי Xbox 360 ב-25 באוגוסט.
בחודש מאי 2020, לכבוד ציון עשור למשחק ולסרט באותו השם, צייצו או'מאלי ורייט על התעניינותם בהחזרת המשחק, כמו כן בשחרור מחדש של הסרט.
בחודש אוגוסט, צייץ או'מאלי כי יוביסופט פנו אליו.
בחודש ספטמבר, יוביסופט הכריזו על שחרור מחדש של המשחק בשם "סקוט פילגרים נגד העולם: המשחק - המהדורה השלמה", ששוחרר ב-14 בינואר 2021, לרכישה בפלייסטיישן 4, Xbox One ונינטנדו סוויץ', כמו כן גם למחשבים בעלי מערכת הפעלה של Microsoft Windows ולשירות גוגל סטדיה.
מתיו סקוט פורטר הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, זמר ומדבב אמריקאי.
הידוע בתפקידו כג'ייסון סטריט בדרמת הטלוויזיה "אורות ליל שישי".
פורטר לוהק עם אליסון מישלקה וונסה הדג'נס בסרט "בנדסלאם" משנת 2009. הוא ביצע את השיר "העמד פנים", שמופיע בפסקול "בנדסלאם".
בשנת 2010 שיחק בתפקיד החוקר משרד עורכי הדין בלייק קלמר בדרמת הטלוויזיה "האישה הטובה".
הוא כיכב בתפקיד ג'ורג' טאקר בסדרת הדרמה הקומית חשיפה לדרום.
פורטר נולד באומהה, נברסקה ולמד בבית הספר התיכון לייק האוול בווינטר פארק, פלורידה.
הוא סיים את לימודיו בשנת 1997. הוא למד באוניברסיטת מרכז פלורידה.
לפני שהצטרף לקאסט של "אורות ליל שישי", פורטר גילם את מתיו בקאסט המקורי באוף ברודוויי במחזה "Altar Boyz" בשנת 2004.
בשנת 2006 הוא שיחק זמנית באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב", תפקיד שבוצע במקור על ידי זאק רוריג.
בשנה שלאחר מכן שיחק בתפקיד קולין תומפסון, בסרט מילים ולחן.
פורטר גילם גם את הדמות רקס בסרט משנת Speed Racer" 2008", שבוים ונכתב על ידי האחיות וצ'אוסקי.
הוא שיחק בסרט "ליל הבכורה" בשנת 2009. באותה שנה הוא שיחק לצד אלקסיס בלדל בסרט הקומדיה הרומנטי "הבחור הטוב", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
בשנת 2010 שיחק בסרט "ג'ון היקר", שעובד מהרומן באותו שם על ידי ניקולס ספארקס.
בשנת 2010 הצטרף פורטר לדרמת הטלוויזיה האישה הטובה בתפקיד בלייק, חוקר משרד עורכי דין.
באות שנה, הוא כיכב גם בפיילוט של סדרת הטלוויזיה "Nomads", אך הסדרה בוטלה.
אתר האינטרנט "BuddyTV" דירג אותו במקום ה-10 ברשימת "100 הגברים הכי סקסיים של 2010" בטלוויזיה ובמקום ה-34 בשנת 2011.
בשנת 2011 הוא גילם עורך דין בסדרת הדרמה הרפואית חשיפה לדרום לצד רייצ'ל בילסון.
בשנת 2013, הופיע לראשונה בעונה השנייה של סדרת משחקי הווידאו הפופולרית "המתים המהלכים" בתפקיד לוק, אחת הדמויות הראשיות בסדרה ובעוד כמה משחקי ווידאו.
בשנת 2020 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה ג'יני וג'ורג'יה המשודרת בנטפליקס.
הוא מגלם את דמותו של ראש העיר.
באפריל 2013 התחתן פורטר עם המלהקת קלסי מייפילד, לשעבר מעודדת באוניברסיטת טקסס באוסטין אותה פגש על הסט של "אורות שישי בערב".
אחד השושבינים שלו היה התסריטאי והבמאי ג'יימי לינדן, חבר מזמן לימודיו בתיכון.
במאי 2015, מייפילד ילדה את בנם, מקוי לי.
בתם קלובר אש נולדה באוגוסט 2017.
פורטר הוא חובב ספרי קומיקס ונבחן בכמה תפקידים של גיבורי קומיקס.
הוא גם מעריץ של HeroClix.
שנה סרט תפקיד הערות 2007 מילים ולחן קולין תומפסוןDescentברוקס 2008ספידרייסררקס הצעיר ליל הבכורה בובי בראון 2009 בנדסלאם בן וויטלי הבחור הטוב טומי פילדינג 2010 ג'ון היקרראנדי 2011 10 שנים סקוט 2013 התנסות חובה ראסטי ווטרס2018Brampton's Ownאדי
שנה סדרה תפקיד הערות 2006 איך שהעולם מסתובב קייסי יוז 4 פרקים יומני בדפורד ג'ייסון מילר 2 פרקים בטי בחור פרק: "פיילוט" 2006–2008; 2010 אורות ליל שישי ג'ייסון סטריט תפקיד ראשי (עונות 1–3)
שנה כותרת תפקיד 2004Altar Boyz מתיו
סקוט פרנקלין הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-18 של מדינת פלורידה.
בשנים 2021–2023 ייצג פרנקלין את מחוז הקונגרס ה-15.
פרנקלין נולד בעיר תומאסטון שבג'ורג'יה, וגדל בלייקלנד שבפלורידה.
בשנת 1986 השלים לימודי תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית, ובהמשך שירת בצי האמריקאי כטייס ימי.
הוא הטיס מטוסים מסוג "Lockheed S-3 Viking" ממספר נושאות מטוסים ובמרוצת השנים הוצב בתפקידים מעבר לים.
מאוחר יותר השלים פרנקלין לימודי תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה האווירונאוטית אמברי–רידל.
כמו כן, הוא בוגר מכללת כוחות הגנה המשולבים של האוניברסיטה לביטחון לאומי.
בסך הכל הסתכם שירותו בצי ארצות הברית ב-26 שנה: 14 שנה בתפקיד פעיל ותריסר השנים הנותרים בכוחות המילואים של הצי.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 נקרא חזרה לתפקיד פעיל בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
לבסוף פרש באורח סופי בדרגת קומנדר.
בשנת 2000 הצטרף פרנקלין לחברת הביטוח "Lanier Upshaw", ואחר כך נהיה למנהל הכללי של החברה.
בשנת 2017 נבחר פרנקלין לנציב במועצת העיר של לייקלנד מטעם המחוז הדרום-מזרחי, והחליף בתפקיד את אדי ייטס הוותיק.
כתוצאה מהתמודדותו לקונגרס האמריקאי נדרש פרנקלין להתפטר מתפקידו במועצת העיר.
במרץ 2020 הודיע פרנקלין כי יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פלורידה מול נציג המחוז המכהן רוס ספאנו.
הוא קרא תיגר על ספאנו בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית.
ספאנו עמד בפני חקירה פדרלית בשל אי סדרים-פיננסיים.
בפריימריז הרפובליקנים פרנקלין גבר על ספאנו ונבחר למועמד המפלגה בבחירות הכלליות.
ביום הבחירות ניצח פרנקלין את אלן קון, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית עבר לייצג את מחוז הקונגרס ה-18, ואת ייצוג המחוז ה-15 תפסה עמיתתו הרפובליקנית לורל לי.
קורץ הוא קומיקסאי רשת אמריקאי.
הוא מוכר בזכות יצירת רצועת הקומיקס המקוון היומי PvP.
קורץ הוא בין הקומיקסאים המקצועיים הראשונים שלמעשה התפרנסו מהוובקומיקס שלהם.
קורץ נולד למשק בית קתולי בווטסנוויל, קליפורניה.
הוא למד באוניברסיטת צפון טקסס, שם יצר ופרסם קומיקס "Captain Amazing" מדי יום בעיתון הסטודנטים צפון טקסס דיילי.
הקומיקס רץ במשך ארבעה סמסטרים.
עבודותיו הראשונות באינטרנט היו Tales from the Tavern, Wedlock, ו-Samwise אותן החל בשנת 1998. קורץ גם כתב יחד עם אהרון ויליאמס את הקומיקס "Truth, Justin and the American way".
הוא השיק את PvP ב-4 במאי 1998 עבור חברת גיימינג.
ביוני 1999, קורץ עיצב מחדש את הרצועה והשיק אותה מחדש.
לגרסה המקוונת יש קהל של כ-150,000 קוראים.
בחודש מרץ 2000, הוא השיק גרסה מודפסת בתור קומיקס דו-חודשי עבור Dork Storm Press.
לאחר שפרסם את הגרסה המודפסת של PvP במשך שמונה שנים באמצעות אימג' קומיקס, הוא החל לפרסם את הקומיקס בעצמו, וציין כי הדבר נבע מירידה טבעית בקהל הקוראים של הגרסה המודפסת והגדלתה של הגרסה המקוונת.
חברת ההוצאה לאור העצמית שלו, "Toonhound Studios LLC", היא ישות בטקסס עם פעילות בסיאטל.
קורץ יצר ספין-אוף ובקומיקס של PvP בשנת 2013, שכותרתו Table Titans.
הוא גם כתב את "The Trenches" יחד עם ג'רי הולקינס ומייק קרחוליק.
"The Trenches" היה קומיקס על העבודה בתעשיית משחקי הווידאו שנמשכה בין השנים 2011–2016.
קורץ גילם את דמות של לוחם גמד Binwin Bronzebottom ב-"Acquisitions Incorporated", פודקאסט ומופע חי הקשור למבוכים ודרקונים.
בשנת 2013, קורץ שיתף פעולה עם קריס שטראוב כדי לכתוב ולהפיק סדרת אנימציה עבור ShiftyLook המבוססת על משחק הווידאו "Mappy", שכותרתו "Mappy: The Beat", כשקורץ גם גילם בקולו כמה מהדמויות.
קורץ התגורר בקנמור, וושינגטון עד שעבר לסיאטל, שם עבד ממשרדי פני ארקייד במשך יותר משנה.
2005: מועמד, פרס אייזנר, הסופר / האמן הטוב ביותר – הומור – אימג' קומיקס, PvP
2005: פרס איגל, קומיקס בחירת הקהל מבוסס אינטרנט – PvP
2006: פרס אייזנר, הקומיקס הדיגיטלי הטוב ביותר – PvP
2010: פרס הארווי, יצירת הקומיקס המקוונת הטובה ביותר – PvP
סקוט ויין בארנס הבן הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA.
בארנס בתחילת דרכו למד ושיחק כדורסל בתיכון קרדינל ניומן בוסט פאלם ביץ', פלורידה.
בתום עונתו הראשונה, בארנס נבחר לחמישייה השנייה של המחוז ולחמישיית הרוקיז הראשונה של העונה בכל המדינה לאחר שהוביל את התיכון למאזן 8–19 ולחצי גמר המחוז.
בתום העונה עבר בארנס לתיכון NSU בפורט לודרדייל, פלורידה.
בעונתו השנייה בתיכונים, עזר בארנס לתיכון לרשום מאזן 2–36 ולזכות באליפות, כשהוא נבחר לשחקן המצטיין של הגמר לאחר שהעמיד 15 נקודות ו-8 ריבאונדים מול תיכון המזרחי.
בטורניר הראווה של התיכונים, העמיד בארנס ממוצעים של 21.3 נקודות ו-9.7 ריבאונדים למשחק, כשקבוצתו סיימה במקום השני.
בעונתו השלישית, העמיד בארנס ממוצעים של 13.1 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים למשחק, מה שהוביל את התיכון למאזן 5–27 ולזכייה באליפות שנייה ברציפות.
ב-5 באוגוסט 2019, בארנס הודיע כי הוא מצטרף לאקדמיה של מונטוורדה במונטוורדה, פלורידה עבור עונתו האחרונה.
באקדמיה שיחקו גם קייד קנינגהם ודיירון שארפ, מה שגרם לאנליסטים רבים לראות את תיכונו כאחד הטובים בתולדות הכדורסל תיכונים.
בארנס העמיד ממוצעים של 11.6 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק, מה שהוביל את מונטוורדה למאזן מושלם של 0–25 עם ממוצע הפרש של 39 נקודות במשחק, ואת בארנס לחמישייה הראשונה של העונה מטעם מקס פרפס.
בארנס נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בג'ורדן ברנד קלאסיק ובנייקי הופ סאמיט, אך כל שלושת המשחקים בוטלו עקב מגפת הקורונה.
בארנס נבחר כפאוור פורוורד הטוב ביותר וכשחקן הרביעי בטיבו במחזור 2020 על פי ESPN.
ב-14 באוקטובר 2019, הודיע בארנס על התחייבותו לאוניברסיטת המדינה של פלורידה.
הסיבה העיקרית שבחר בה זה כי הם נתנו לו לשחק כרכז.
ב-12 בדצמבר 2020, בארנס קלע 17 נקודות ומסר 5 אסיסטים בניצחון 71–83 על אוניברסיטת פלורידה, וזכה בתואר רוקי השבוע.
ב-9 באפריל 2021, בארנס הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA 2021, שם נבחר בבחירה הרביעית על ידי טורונטו ראפטורס.
ב-23 באפריל 2022 זכה בארנס בתואר רוקי השנה ב-NBA.
בעונת 2023/2024, נבחר בארנס בפעם הראשונה למשחק האולסטאר, כאשר הוא מחליף את ג'ואל אמביד הפצוע.
סקוטי ג'יימס הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל חיפה
ג'יימס, נולד באינדיאנה לכריסטי ודייוויד, ששיחק כדורסל במכללות, ואף הוביל את קבוצתו לניצחון באליפות דוויז'ן 2. בגיל קטן עברה משפחתו לפלורידה.
בנעוריו שיחק בקבוצת הכדורסל של התיכון הסמוך לביתו ושבר 14 שיאים של הקבוצה, מה שגרם לה להוציא את מספרו לגמלאות לאחר שסיים את לימודיו.
בתום שנות התיכון בחר ג'יימס ללמוד הנדסת מכונות באוניברסיטת ברדלי תוך כדי משחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, וזאת על אף שקיבל הצעות גם מוופורד ופלורידה.
בשנתו הראשונה בברדלי, העמיד ג'יימס ממוצעים של 3.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
לאחר העונה בחר לעבור לליברטי.
בשנתו השנייה קלע שיא קריירה של 26 נקודות ותשעה ריבאונדים, וסיים את העונה עם 61.6 אחוזים מהשדה וממוצעים של 13.5 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השלישית העמיד ממוצע מוביל בקבוצתו של 12.6 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק וקלע 66.5 אחוז מהשדה.
ובעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק וסיים ראשון במחוז באחוזים מהשדה עם 60.5 אחוזים.
בסך הכל סיים ג'יימס במקום ה-17 ברשימת הקלעים של כל הזמנים של ליברטי עם 1,323 נקודות ורביעי ברשימת קולטי הריבאונדים של כל הזמנים עם 891 ריבאונדים.
בתום שנה זו נרשם לדראפט ה-NBA 2020.
לאחר שלא נבחר בדראפט, חתם ג'יימס ב-8 באוגוסט 2020 על החוזה המקצועי הראשון שלו בקבוצת גיסן 46' הגרמנית.
ב-18 ביוני 2021, חתם בריזן לודוויגסבורג מליגת העל הגרמנית בכדורסל.
ב-4 בספטמבר 2021 חתם ג'יימס בהפועל חיפה.
סקוט הארווי פיטרס הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 2013. בשנים 2013–2023 ייצג את מחוז הקונגרס ה-52, ומאז 2023 מייצג פיטרס את מחוז הקונגרס ה-50. טרם היבחרו לקונגרס היה פיטרס, חבר המפלגה הדמוקרטית, נשיא מועצת העיר סן דייגו.
פיטרס נולד בספרינגפילד שבאוהיו, וגדל במישיגן.
אביו היה כומר לותרני ואמו הייתה עקרת בית.
פיטרס סיפר לימים שנטל הלוואות סטודנטים והשתתף בתוכנית העבודה של בית הספר שלו, שבאמצעותה קיבל משרה במרכזייה וכמנקה שבכים.
את לימודי התואר הראשון שלו קיבל מאוניברסיטת דיוק.
לאחר שעבד ככלכלן בסוכנות להגנת הסביבה השלים פיטרס לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ניו יורק.
לפני שנבחר למועצת העיר היה סגן התובע המחוזי במחוז סן דייגו ועבד כעורך דין לדיני איכות הסביבה במשרד עורכי דין פרטי.
בשנת 2000 התמודד פיטרס למועצת העיר של סן דייגו כנציג מחוז הבחירה הראשון.
בפריימריז הפתוחים הוא דורג במקום השני עם 24% מהקולות, והעפיל לבחירות הכלליות בנובמבר.
אשת העסקים לינדה דייוויס דורגה במקום הראשון עם 32% מהקולות אך בבחירות הכלליות גבר עליה עם 53% מקולות הבוחרים.
פיטרס ציין את הפחתת דליפות הביוב וסגירות חופי הרחצה לפי ימים כהישגיו במהלך כהונתו במועצת העיר.
הוא הצהיר כי עיריית סן דייגו סבלה מממוצע של דליפה אחת ביום כאשר נבחר בשנת 2000, אך השכיחות של דליפות אלה ירדה ב-80% במהלך כהונתו.
הוא היה מעורב באיסור על צריכת משקאות חריפים בחופי העיר, וכן על עישון בחופים ציבוריים ובפארקים.
בשנת 2002 מונה פיטרס למועצת החופים של קליפורניה (California Coastal Commission), שם כיהן תקופת כהונה אחת בת שלוש שנים.
ב-2005 נכפתה עליו פרישתו מהמועצה אחרי שיושב ראש האספה המדינתית של קליפורניה, פביאן נונייז, לא חידש את מינויו.
פיטרס היה חבר בנציבות נמלי קליפורניה משנת 2009 עד 2012, וכיהן כיו"ר נציבות הנמלים בשנת 2011. הוא הושבע לתפקיד נציב בינואר 2009, לאחר שמונה על ידי מועצת העיר סן דייגו.
הוא ייצג את העיר סן דייגו בנציבות הנמלים, תוך קבלת החלטות הנוגעות למפרץ סן דייגו רצועות החוף הסמוכה לו.
בבחירות 2012 התמודד פיטרס אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-52 של קליפורניה, שזה עתה שורטט מחדש.
המחוז היה בעבר מחוז הקונגרס ה-50, ויוצג בידי בריאן בילבריי הרפובליקני המכהן.
בפריימריז הפתוחים דורג בילבריי במקום הראשון עם 41% מהקולות, ופיטרס אחריו 23% מהקולות, והשניים העפילו ליום הבחירות הכלליות.
במהלך הבחירות המקדימות זכה פיטרס לתמיכתו של חבר הקונגרס הפורש בוב פילנר ממחוז הקונגרס ה-51 השכן.
בליל הבחירות התחרות בין בילבריי לפיטרס הייתה צמודה מדי כדי להכריז על מנצח, אך ההובלה הזעומה של פיטרס גדלה מדי יום ככל שנספרו יותר הצבעות מרחוק, ההצבעות בדואר ופתקי הצבעה זמניים.
ב-16 בנובמבר הודה בילבריי בהפסדו לפיטרס.
הוא הפך לדמוקרט הראשון המייצג את המחוז מאז 1992. הוא הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית בראשית ינואר 2013.
סקוט גורדון פרי הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של קהיליית פנסילבניה, מאז 2013. בשנים 2013–2019 נספר מחוזו כמחוז הקונגרס הרביעי.
בתחומי מחוז הבחירה אותו הוא מייצג שוכנת בירת המדינה האריסברג.
טרם היבחרו לקונגרס האמריקאי היה חבר בית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 2007–2012, ושירת בצבא ארצות הברית במשך כארבעים שנה בטרם השתחרר בדרגת בריגדיר גנרל.
פרי נולד בסן דייגו שבקליפורניה, ובגיל שבע עבר עם משפחתו לדילסבורג שבפנסילבניה.
בשנת 1980 השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון הצפוני שבדילסבורג, וב-1991 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.
את השכלתו הגבוהה השלים ב-2012 כאשר קיבל תואר שני בתכנון אסטרטגי ממכללת המלחמה של צבא ארצות הברית.
פרי החל את הקריירה הצבאית שלו ב-1980 כאשר התגייס למשמר הלאומי צבא ארצות הברית בפנסילבניה.
את הכשרתו הקרבית עבר במחנה הצבאי פורט דיקס שבניו ג'רזי וסיים את לימודיו הצבאיים באימון אישי מתקדם בפורט בלוואר שבווירג'יניה כמומחה לשרטוט טכני.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר לקצינים של פנסילבניה וקודם לדרגת לוטננט שני.
בשנת 1993 ייסד פרי חברה בשם ".Hydrotech Mechanical Services, Inc", ארגון לקבלנות מכונות בדילסבורג.
החברה סיפקה שירותי בנייה ותחזוקה חוזיים לשירותים עירוניים והייתה בבעלות משקיעים מניו יורק ומקרוליינה הצפונית, המתמחה בכיול מונים גדולים.
בשנת 2002, מחלקת הגנת הסביבה של פנסילבניה האשימה את החברה בשינוי דו"חות ניטור שפכים תוך כדי עבודה עבור ארגון מסחרי אחר.
פרי ניצב בפני אישום פלילי של קשירת קשר לזיוף מסמכי תאגיד מדינתיים.
בתום חקירה משטרתית הוא הורשה לעבור תוכנית שיקום (Diversion program) המנעה ממנו העמדה לדין, מה שאפשר לו לשמור על הסיווג הביטחוני שלו בארצות הברית.
במהלך 2006 החליט ברוס סמית', חבר בית הנבחרים המדינתי של פנסילבניה מטעם מחוז הבחירה ה-92, לפרוש מתפקידו בבית המחוקקים.
פרי בחר להתמודד למושבו זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית עם 41% מהקולות.
הוא ניצח ביום הבחירות הכלליות כשגרף 71% מקולות הבוחרים, ונכנס לתפקידו ב-2 בינואר 2007. ב-2008 נבחר לתקופת כהונה שנייה ללא התנגדות, כמו גם בבחירות 2010. הוא היה חבר בחמש ועדות שונות, בהן ועדת ההקצבות, הכללים, והוועדה לענייני חיילים משוחררים.
בשנת 2012 ויתר פרי על מושבו בבית הנבחרים המדינתי של פנסילבניה כדי להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של פנסילבניה.
בעבר נספר המחוז כמחוז הקונגרס ה-19 ונציגו היה טוד ראסל פלאטס במשך תריסר שנים.
שנתיים מוקדם יותר, בבחירות אמצע הכהונה ב-2010, שוחח פלאטס – ששקל אז להתמודד לתפקיד החשב הכללי של ארצות הברית – עם פרי על ההיתכנות שיחליף אותו בקונגרס.
בבחירות המקדימות של הרפובליקנים זכה פרי במועמדות מפלגתו עם למעלה מ-50% מהקולות, וגם בבחירות הכלליות גרף 60% מקולות הבוחרים והושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
בנובמבר 2021 נבחר פרי ליושב ראש שדולת החירות בבית הנבחרים, המאגדת בתוכה את השמרנים ביותר שבחברי הסיעה הרפובליקנית בקונגרס.
סקוט רוּדין הוא מפיק קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי אמריקאי.
בין הסרטים שהפיק הסרט ארץ קשוחה שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, כמו גם הסרטים יהלום לא מלוטש, ליידי בירד, גדרות, נערה עם קעקוע דרקון, הרשת החברתית, סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר, רוק בבית הספר, זולנדר, המופע של טרומן, קלולס, משפחת אדמס, ושמונה סרטים מאת וס אנדרסון.
בתיאטראות ברודוויי, זכה רודין ב־17 פרסי טוני עבור הפקות כמו ספר המורמונים, הלו, דולי!, בני האדם, מראה מעל הגשר, גדרות, ותשוקה.
רודין נולד וגדל בבולדווין, ניו יורק, בלונג איילנד במשפחה יהודית.
הוא מייחס את אופיו והרבה מתחומי העניין שלו לחינוך שקיבל בבית.
בגיל 16 החל רודין לעבוד כעוזר למפיק התיאטרון קרמיט בלומגרדן.
מאוחר יותר, עבד עבור המפיקים רוברט ווייטהד ועמנואל אזנברג.
במקום לימודים גבוהים, החל רודין לעבוד כמנהל ליהוק ולימים הקים חברת ליהוק משלו.
זו ליהקה מופעים רבים בברודוויי, ובהם אנני (1977) עבור מייק ניקולס.
הוא גם ליהק את הסרט Verna: USO Girl של PBS (1978), בכיכובם של סיסי ספייסק וויליאם הרט; ואת המיני־סדרה אות השני (1979) בכיכובם של מג פוסטר, קווין קונווי וג'ון הרד; כמו כן, ליהק רודין את הסרטים מלך הצוענים (1978), הנודדים (1979), סיימון (1980) עם אלן ארקין, ואת Resurrection (1980).
בשנת 1980, עבר רודין ללוס אנג'לס, והתחיל לעבוד בחברה בשם Edgar J.
אז הקים רודין חברת הפקה משלו, Scott Rudin Productions.
הסרט הראשון שהפיקה החברה היה "גברת סופל" מאת ג'יליאן ארמסטרונג (1984), אשר לא זכה להצלחה.
זמן לא רב לאחר מכן, רודין הקפיא את פעילות החברה והצטרף לחברת אולפני המאה ה־20 כמפיק בכיר.
שם עבד עם ג'ונתן דולג'ן, מנהל בדרג בכיר יותר, שאיתו לימים עבד שוב בחברת סרטי פרמאונט.
רודין קודם בסולם הדרגות באולפני המאה ה־20 והפך לנשיא לענייני הפקה בשנת 1986, בגיל 28.
רודין נותר בצמרת החברה זמן קצר בלבד, ועד מהרה עזב ונכנס לשותפות הפקה עם פרמאונט.
באוגוסט 1992, חתם רודין על עסקה עם סרטי טריסטאר, אך חזר לפרמאונט זמן קצר לאחר מכן.
במשך כמעט 15 שנה היה לרודין הסכם עם פרמאונט לפיו לפרמאונט הזכות להיות האולפן הראשון שרואה סרטים בפיתוח כדי להחליט אם לרוכשם לשם הפצה.
במסגרת הסכם זה הופקו ונרכשו סרטים כגון "אמא", מועדון הנשים הראשונות, משפחת אדמס, קלולס, החידוש לסברינה וסליפי הולו.
ב־2004 עזב רודין את פרמאונט וקבע הסכם דומה עם חברת דיסני, שאיפשר לו להפיק סרטים תחת המותגים שבבעלותם: סרטי טאצ'סטון, Walt Disney Pictures, Hollywood Pictures, וסרטי מירמקס, מותג שמייסדיו, הארווי ובוב ויינסטין, עזבו.
קודם לכן, היו בין הארווי ויינסטין לבין רודין עימותים פומביים במהלך הפקת "השעות" (2002), שרודין הפיק עבור סרטי מירמקס לאחר שהפכה לחברת בת תחת דיסני.
מאוחר יותר העיר רודין שהוא וויינסטין "שנינו קונטרול פריקים.
שנינו רוצים להיות בעל הבית.
כשאני עושה סרט של מירמקס, אני עובד בשבילו.
ואני לא אוהב את ההרגשה הזאת.
אני מתמרמר תחתיו במיוחד כשאני מרגיש שהוא מגביל אותי."
ב-2006 הפיק את הסרט "אין כמו בבית.
בעשור השני של המאה ה־21 הפיק רודין סרטים עצמאיים בתקציב נמוך.
בשנת 2014 הפיק את סרטו של ג'ון סטיוארט בסרטו הראשון כבמאי "רוזווטר", המבוסס על ספרו של העיתונאי האיראני-קנדי מזיאר בהארי (אנ') ועל מעצרו באיראן.
בשנים 2017 ו־2018, הפיקו רודין ואולפן A24 שלושה סרטים על גיל ההתבגרות של כותב/במאים לראשונה: "ליידי בירד" של גרטה גרוויג, "כיתה ח'" של בו ברנהם ו"אמצע שנות ה-90" של ג'ונה היל.
ב־2015 חתם רודין על הסכם הפקת טלוויזיה עם פוקס.
רודין הוא אחד המפיקים המסחרים הפוריים בברודוויי; הוא מפיק בין שתיים לחמש הפקות בשנה.
המחזה הראשון שהפיק בברודוויי, "על פניו" מאת דייוויד הנרי הוואנג ב-1993, נכשל וירד לאחר שמונה הצגות מקדימות.
בשנת 1994, זכה רודין בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר על הגרסה שהפיק למחזמר "תשוקה" מאת סטיבן סונדהיים וג'יימס לאפין.
בשנה שלאחר מכן, הוא היה שותף להפקת Indiscretions, הקאמבק לברודוויי של קתלין טרנר, והעלה הפקה של המלט שבה כיכּב ראלף פיינס בהופעת בכורה על במות ניו יורק.
ב־1996 הפיק רודין העלאה מחודשת של המחזמר דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום של סונדהיים ולארי גלברט, שעליה זכה נייתן ליין בפרס הטוני הראשון שלו.
בשנת 2010 הפיקו רודין וקרול שורנשטיין הייז העלאה מחודשת בברודוויי של המחזה זוכה פרס פוליצר "גדרות" מאת אוגוסט וילסון, בבימוי קני לאון ובכיכּוב דנזל וושינגטון וויולה דייוויס.
המחזה גרף עשר מועמדויות לפרס טוני ושלוש זכיות, כולל ההעלאה־מחדש הטובה ביותר של מחזה, השחקן הטוב ביותר לוושינגטון, והשחקנית הטובה ביותר לדייוויס.
מאוחר יותר הפיק את העיבוד הקולנועי של גדרות מ-2016.
בשנת 2011 הפיק רודין את המחזמר ספר המורמונים, שעלה במארס 2011 בתיאטרון ע"ש יוג'ין אוניל.
המחזמר זכה בתשעה פרסי טוני כולל המחזמר הטוב ביותר ופרס הגראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר.
ההפקה רצה יותר מ־3,740 פעמים בברודוויי נכון ל-15 במרץ 2020. ההפקה נסעה גם ללונדון, אוסטרליה, אירופה, ואסיה, וקיימה סיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית.
בנוסף הפיק את Fish in the Dark מאת לארי דייוויד, קומדיה מצליחה עם למעלה מ־13.5 מיליון דולר במכירות מוקדמות בקופות, שיא באותה תקופה.
רודין הפיק עיבוד לתיאטרון של הספר אל תיגע בזמיר מאת הארפר לי.
את העיבוד חיבר אהרון סורקין, וכיכּב בו ג'ף דניאלס.
ההפקה זכתה לשבחי המבקרים עם עלייתה, בדצמבר 2018.
במארס 2018, עוד לפני עליית ההפקה, הוגשה תביעה מצד עזבון הארפר לי נגד חברת ההפקה של המחזה ובה טענה שהמחזה סוטה יותר מדי מן הספר.
סורקין הודה קודם לכן כי "בעניין אטיקוס ומעלתו המוסרית, זוהי פרשנות שונה של הספר מזו של הארפר לי עצמה או של הורטון פוט.
[אצל סורקין] הוא הופך לאטיקוס פינץ' בסוף המחזה, [אבל עד אז] יש לו ויכוח מסוים עם קלפּוּרניה, עוזרת הבית, שלה תפקיד הרבה יותר גדול בעיבוד שכתבתי [מאשר בספר].
הוא בהכחשה לגבי שכניו וחבריו והעולם הסובב אותו, לגבי היותו גזעני במידה כזו, שחבר מושבעים במחוז מייקום עלול להכניס את טום רובינסון לכלא כשכל כך ברור מה קרה כאן.
הוא הופך להיות סנגור עבור האנשים האלה." חודש לאחר מכן, הגיש רודין תביעה נגדית כלפי העיזבון, בגין הפרת חוזה.
הסכסוך המשפטי הסתיים בהסכם במאי 2018.
בשנת 2013, הפיק רודין מחזה כושל על בסיס ספר מאת קולם טויבין בשם The Testament of Mary.
לאחר שפאטריק הילי, כתב התיאטרון של הניו יורק טיימס, פרסם ראיון עם טויבין, שילם רודין עבור פרסומת בניו יורק טיימס עצמו לאמור: "הבה נפרגן בגדול לפאט הילי, תינוק פרובוקטור ועיתונאי חובבן בניו יורק טיימס.
המשך כך, פאט – יום אחד אולי תלמד משהו על איך ברודוויי עובד, ואולי אפילו תבין אותו."
רודין ידוע לשמצה במזג רתחני.
רודין עצמו הודה בכך בראיון ב־2008, אבל לדבריו הוא "התבגר".
באפריל 2021 הואשם רודין על ידי עובדים רבים באמצעות כתב העת Hollywood Reporter בדפוס ארוך שנים של התנהגות פוגענית כלפי עובדיו, לרבות התעללות פיזית, כגון זריקת חפצים לעבר עוזריו, ובמקרה אחד שבירת ידו של עוזר באמצעות צג מחשב.
באותה כתבה נטען גם שהכריח את קורבנותיו לחתום על חוזי השתקה, ושהקרדיטים של הקורבנות בסרטים הוגדלו או צומצמו רטרואקטיבית לאחר שהתפטרו.
ב-14 באפריל 2021, השחקן/ית הלא־בינארית קארן אוליבו הודיעו שהם לא ישובו לשחק בהפקת "מולן רוז'!" במחאה על שתיקת התעשייה נוכח ההאשמות נגד רודין.
אוליבו הצהירו בסרטון "אני רוצה תעשיית תיאטרון שתואמת את היושרה שלי".
עוד כתוצאה מההאשמות, התחייבה סאטון פוסטר, שהייתה אמורה לככּב לצד יו ג'קמן בהפקה הקרובה של רודין של המחזמר The Music Man, לעזוב את ההפקה אם רודין לא "ישב על הספסל".
ב-17 באפריל 2021, האיגוד המקצועי Actors' Equity Association קרא לרודין לשחרר את העובדים מכל הסכמי סודיות תקפים, וקרא למעסיקים לפעול, על מנת ליצור "מקומות עבודה בטוחים באמת וללא הטרדות בברודוויי ומחוצה לה".
חברי האיגוד דחפו לצרף את רודין לרשימת "לא לעבוד איתם".
עוד ב־17 באפריל, רודין פרסם הצהרה בה התנצל על "הכאב שהתנהגותי גרמה לאנשים, במישרין ובעקיפין" ואמר שהוא "ייסוג" מעבודה פעילה על ההפקות שלו בברודוויי.
ב־20 באפריל, הודיע רודין שיעשה אותו הדבר גם לגבי מיזמי הסרטים והסטרימינג שלו.
ב-13 באוגוסט דווח כי רודין כבר לא היה מפיק בכיר של העונה השלישית של מה שקורה בצללים.
שמו אכן אינו מופיע בקרדיטים בסוף הפרקים בעונה.
בראיון לספטמבר 2021 בכתב העת Vanity Fair, השיב אהרון סורקין לשאלה על רודין: "אני חושב שסקוט קיבל את מה שמגיע לו."
רודין זכה בפרסים רבים כמפיק קולנוע ותיאטרון, ובהם: 18 פרסי טוני, פרס אוסקר אחד, פרס אמי אחד, פרס גראמי אחד, ארבעה פרסי גלובוס הזהב, וששה־עשר פרסי דרמה דסק.
כמו כן היה מועמד לעשרה פרסי BAFTA.
כאשר זכה בגראמי עבור המחזמר "ספר המורמונים" בשנת 2012, הפך לאחד הבודדים שזכו באוסקר, באמי, בגראמי, ובטוני, והיה המפיק הראשון בין אלו.
שני הסרטים היו הסרטים שזכו למספר המועמדויות הרב ביותר באותה שנה.
רודין זכה במועמדויות לפרס אמי בפריים טיים עבור גלוריה הקטנה...
מאושרת סוף סוף ועבור רוק בבית הספר, וזכה בפרס על He Makes Me Feel Like Dancin'''.
בטקס פרסי גילדת המפיקים של אמריקה (PGA) לשנת 2011, הפך רודין לאדם היחיד אי פעם שהיה מועמד פעמיים בשנה אחת.
הוא היה מועמד (יחד עם דנה ברונטי, סיאן צ'אפין ומייקל דה לוקה) על הפקת הסרט הביוגרפי על פייסבוק הרשת החברתית, וכן היה מועמד (יחד עם ג'ואל ואיתן כהן) על העיבוד המחודש שלהם למערבון הקלאסי אומץ אמיתי (2010).
באותה שנה העניק ה־PGA לרודין גם את פרס ההישג על שם דייוויד או.
סלזניק בסרטי קולנוע, אשר ניתן לאדם על היקף יצירה יוצא דופן בתחום הפקת סרטי קולנוע.
רודין נשוי לג'ון בארלו, שבעבר היה הבעלים של חברת יחסי הציבור בברודוויי Barlow-Hartman Public Relations.
בשנת 2019, רכשו רודין וברלו בית בן שלוש קומות בסגנון התחייה יוונית בשכונת ווסט וילג' בניו יורק סיטי.
סקוט קרפנטר , היה אסטרונאוט בתוכנית מרקורי.
סקוט קרפנטר נולד בבולדר, קולורדו.
הוריו התגרשו כאשר הוא היה בן שלוש.
אמו חלתה בשחפת ולכן הוא גדל אצל חברי המשפחה.
בשנת 1943 הוא התגייס לצי ארצות הברית והחל ללמוד טייס.
המלחמה הסתיימה לפני שהוא סיים את הקורס המלא.
בשנים 1945–1949 הוא למד באוניברסיטת קולורדו וסיים אותה עם תואר באווירונאוטיקה.
לאחר סיום האוניברסיטה קרפנטר חזר לצי.
בשנת 1951 הוא הוסמך לטייס צי.
במהלך מלחמת קוריאה הוא ביצע מספר משימות מבצעיות.
לאחר סיום המלחמה הוא עבר קורס טייסי ניסוי.
בשנת 1959 קרפנטר נכלל בצוות טייסים להכנות לטיסת חלל.
בשנת 1962 הוא היה טייס עתודה לג'ון גלן.
במרץ 1962 הוא היה טייס של חללית מרקורי-אטלס 7. תחילת המשימה הייתה מוצלחת.
בהמשך קרפנטר לא ביצע מספר הנחיות של צוות הקרקע.
במהלך הנחיתה היו בעיות במערכות אוטומטיות.
כתוצאה מכך הוא נחת כ-400 ק"מ מהמקום המתוכנן.
קרפנטר המתין מספר שעות עד שהתגלה על ידי מסוקי הצי.
בנאס"א לא היו מרוצים מהתנהגות של קרפנטר במהלך הטיסה והוחלט להשעות אותו מהכנות לטיסות נוספות.
בשנת 1965 קרפנטר השתתף בניסויים תת-ימיים של הצי.
באוגוסט 1965 הוא בילה 30 ימים במעבדה 60 מ' מתחת למים.
במהלך שהייה מתחת למים הוא ערך שיחת טלפון עם צוות ג'מיני 5 שהיו בחלל.
באוגוסט 1967 קרפנטר עזב נאס"א ובשנת 1969 פרש משרות בצי ארצות הברית.
הוא פתח חברה Sear Sciences שעסקה בניצול משאבי האוקיינוס.
הוא שיתף פעולה עם ז'אק קוסטו.
קרפנטר השתתף במספר משימות תת-ימיות.
קרפנטר היה נשוי ארבע פעמים ונולדו לו שמונה ילדים.
בספטמבר 2013 הוא עבר שבץ מוחי, אושפז בבית חולים בדנוור ונפטר כעבור חודש.
על פעילותו לקרפנטר הוענקו עיטורים של ארצות הברית, קוריאה הדרומית והאומות המאוחדות.
קרפנטר כתב מספר ספרים על פעילותו וספרי מדע בדיוני.
סקוט פטרסון הוא שחקן אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בתפקידו כלוק דיינס ב"בנות גילמור" וכפיטר סטרהם בסדרת סרטי "המסור".
פטרסון נולד ב-1958 בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית.
הוא למד בתיכון הדונפילד ממוריאל, וסיים את לימודיו ב-1977. לאחר מכן למד באוניברסיטת ראטגרס, שם למד לתואר בספרות השוואתית, מאוחר יותר עזב על מנת לשחק בייסבול.
הוא למד משחק בניו יורק אצל המורים הנודעים רוברט לואיס וסונדרה לי.
הוא נחשף לתורתם של פול ניומן, ארתור פן ופרנק קורסארו באולפן השחקנים, הוא הופיע בהפקות תיאטרון רבות, כולל רספוטין ומיס ג'ולי.
פטרסון בילה שבע שנים, מ-1980 עד 1986, כמגיש מקצועני בבייסבול של ליגת המשנה, והגיע לדרגת טריפל-A, הגבוהה ביותר לפני הליגה העליונה (MLB).
פטרסון נבחר בתחילה על ידי אטלנטה ברייבס בסיבוב הראשון (במקום ה-12 הכללי) בדראפט המשני של ליגת הבייסבול של 1980. בשנת 1981 פטרסון ניצח 13 משחקים רצופים כמגיש פתיחה, הוא נבחר פעמיים כמגיש החודש של ה-Braves Minor League.
פטרסון הועבר מהברייבס לניו יורק יאנקיז בתמורה לבוב ווטסון ב-23 באפריל 1982, והוצב בסגל ליגת המייג'ור של היאנקיז ב-1983. ב-1985 הוא נבחר על ידי הטקסס ריינג'רס אך חזר לאחר מכן ליאנקיז.
פטרסון חתם על חוזה ליגת המשנה עם קבוצת לוס אנג'לס דודג'רס, האלבוקרקי דיוקס, בסוף 1986 אך מעולם לא שיחק ברמת הליגה העליונה.
פטרסון החל את קריירת המשחק שלו ב-1993. הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט העלילתי "המהלך הטוב ביותר שלה", בבימויו של נורם האנטר ובהשתתפות ליסה דאר.
הוא גם הופיע בסרט "Little Big League", עם ג'ייסון רוברדס, וב-"Three Wishes", עם פטריק סווייזי ומרי אליזבת מסטרנטוניו.
הוא גם הופיע בסרטים העצמאיים "Highway 395" ו-"Rhapsody in Bloom" עם פנלופה אן מילר ורון סילבר, "Boys of Abu Ghraib" עם שון אסטין ו-"Other People's Children" עם דיאן מרשל-גרין.
התפקיד הבולט ביותר שלו, אותו גילם במשך שבע שנים, בין 2000 ל-2007, היה בתוכנית הטלוויזיה "בנות גילמור".
הוא גילם את לוק דיינס, בעל בית הקפה בעיירה סטארס-הולו, ומושא אהבתה של גיבורת הסדרה, לורליי גילמור (לורן גרהאם).
פטרסון הופיע בסדרות נוספות בתפקידי אורח: ב"סיינפלד", דמותו של פטרסון נחשבה ל"ספוגית" על ידי איליין (ג'וליה לואי-דרייפוס).
בפרק "דאס בוב" בסדרה "ויל וגרייס", לדמות שלו הייתה השפעה עמוקה על גרייס (דברה מסינג).
פטרסון שיחקה גם את מושא האהבה של ג'ניפר גריי ב-"It's Like, You Know" ושל דמותה של שרון לורנס ב-"Fired Up".
הוא הופיע גם ב-"Arli$$" וב-"Get Real".
פטרסון כיכב ב-"Aliens in America" ונותן את קולו לדמותו של המלך פאראדיי בסדרת האנימציה "Justice League Unlimited".
ב-2007 ו-2008 כיכב בסדרת סרטי "המסור", כשהופיע בסרטים "המסור 4" ו"המסור 5" וכן בקטעי פלאשבק ב"המסור 6".
ב-2008 הופיע במספר פרקים של העונה השנייה של "90210" בתור אביו לשעבר של ליאם קורט, ששוחרר לאחרונה מהכלא ורוצה לחדש את הקשר עם בנו.
פטרסון כיכב כמייקל ביוקנן בסדרת הדרמה של NBC "האירוע" ששודרה לראשונה ב-20 בספטמבר 2010. דמותו נהרגה בפרק 18.
בשנת 2016 גילם שוב את לוק דיינס עבור התוכנית "בנות גילמור: שנה בחייהן", אשר שודרה בנטפליקס ב-25 בנובמבר 2016 והורכבה מארבעה פרקים בני 90 דקות עם רוב צוות השחקנים המקורי.
ב-2023 החל להופיע כסאלי באחד התפקידים הראשיים בסדרה "הלב של סאליבן" המבוססת על סדרת הספרים של רובין קאר.
סקוט פילגרים הולך על זה היא סדרת אנימה מסוגת קומדיה רומנטית והרפתקאות-פעולה שנוצרה על ידי בריאן לי או'מאלי ובן דייוויד גרבינסקי עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
הסדרה מבוססת על סדרת הרומנים הגרפיים "סקוט פילגרים", שנכתבה ואוירה על ידי או'מאלי.
הסדרה עלתה לנטפליקס ב-17 בנובמבר 2023.
מייקל סרה – סקוט פילגרים, חנון בן 23 ונגן גיטרה בס בלהקת "סקס בוב-אומב".
מרי אליזבת' וינסטד – רמונה פלאוורס, בחורה חדשה שעברה לטורונטו מניו יורק, בה סקוט מתאהב.
קירן קאלקין – ואלאס ולס, הומוסקסואל ושותפו לדירה של סקוט.
אנה קנדריק – סטייסי פילגרים, אחותו הקטנה של סקוט.
אליסון פיל – קים פיין, מתופפת בלהקת "סקס בוב-אומב" ובת-זוגו לשעבר של סקוט.
מארק ובר – סטפן "המוכשר" סטילס, זמר וגיטריסט בלהקת "סקס בוב-אומב".
ג'וני סימונס – ניל "הצעיר" נורדגראף, חברם של סקוט, סטפן וקים, המחליף את סקוט כבסיסט לאחר עזיבתו את הלהקה.
אלן וונג – נייבס צ'או, בת-זוגו של סקוט עד לבואה של רמונה.
ברי לארסון – נטלי "אנוי" אדמס, בת-זוגו לשעבר של סקוט וזמרת בלהקה המצליחה "קלאש בדימון הד".
אוברי פלזה – ג'ולי פאוורס, בת-זוגו לשעבר של סטיבן.
סאטיה באבא – מתיו פאטל, רקדן ממוצא הודי, שלו כוחות מיסטיים והיכולת לירות כדורי אש מידיו.
כריס אוונס – לוקאס לי, שחקן וגולש סקייטבורד מפורסם.
ברנדון ראות' – טוד אינגרם, בעל כוחות על טלקינטיים וטלפתיים, אותם קיבל כתוצאה מתזונה טבעונית.
מיי ויטמן – רוקסן "רוקסי" ריצ'ר, נינג'ה בעלת יכולות טלפורטיים.
קייל וקן קטיינגי, תאומים מוזיקאים ממוצא יפני.