tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
את הפסטיבל מנחים כוכבי הילדים, בהם טל מוסרי, דניאל ליטמן, לי בירן, קובי מחט, דון לני גבאי ועילי צ'פמן.
החל משנת 2005 הקים ומנהל את פרויקט "אמנויות הבמה" בבתי ספר יסודיים.
במסגרת פרויקט זה הילדים בוחרים ללמוד ולהתנסות בתחומי האומנויות השונים וחווים למידה משמעותית.
התוכנית פעלה בבתי ספר במועצה אזורית דרום השרון, בהוד השרון, בכפר סבא, רעננה, צור יגאל וגבעת שמואל.
סונדק מנהל מוזיקלית ומביים חבורות זמר בבתי ספר: ברמת השרון, דרום השרון, כפר סבא, צור יגאל, רעננה הרצליה והוד השרון.
משנת 2010 מנהל סונדק את חבורת הזמר של הגיל השלישי "פרוטיאה בכפר", ואת להקת גיל הביניים (40-50) של העיר כפר סבא.
בין השנים 2012-2010 סונדק הפיק קולית את מרבית השירים לדיסק "עץ החיים" של הזמרת תמר פרלמן, והלחין מתוכו את השיר "יוצאת אל החופש".
כמו כן הפיק קולית את הופעותיה בטלוויזיה ובאולפן ההקלטות של יובל וין ("רמזור"), והפיק קולית את סינגל הבכורה של הזמרת יוצרת שרון שום - "ככה".
בשנת 2007 החל להעביר סדנת מחזות זמר וסרטים, שכוללת עיבודים קוליים לשירי סרטים ומחזות, בתיכון אוסטרובסקי רעננה במגמת קולנוע ותקשורת.
בנובמבר 2013 כתב והלחין את שירי המחזמר "תביט במראה", עשרה שירים מקוריים העוסקים בנידוי חברתי.
סונדק כתב, הלחין, עיבד וביים את המחזמר "תביט במראה" בביצוע להקת צעירי דרום השרון והשחקן טל גרושקה, מופע שרץ כארבע שנים באולמות מול תלמידי בתי ספר.
המופע הציג סיפור של ילד שנדחה על ידי חבריו ונכתב בהשראת סיפורו הטראגי של דויד אל מזרחי, שהתאבד בעקבות התעללות חבריו לכיתה ברשת החברתית.
המחזמר זיכה את המועצה האזורית דרום השרון בפרס חינוך ארצי שהוענק לה בכנס מרכז השלטון המקומי בישראל.
טל משקיף (נולד בשנת 1967) הוא שחיין עבר, אלוף ושיאן ישראל בשחייה במשחים ל-100 מטר גב ול-200 מטר גב.
בעל שתי מדליות מהמכביה השתים עשרה (1985).
הוא השחיין הראשון בישראל ששחה 100 מטר גב מתחת לדקה (בריכת 25 מטר).
הוא למד בתיכון עירוני ה' בחיפה והתאמן בקבוצת השחייה של מכבי חיפה בהדרכת עדי ולפמן.
משקיף התאמן כעשרה חודשים באוקלהומה, ארצות הברית תחת הדרכתו של המאמן ג'ו סטאקר.
לאחר שחזר לארץ, באליפות ישראל בשחייה לגילאים שנערכה בווינגייט בתחילת חודש אוגוסט 1983 קבע משקיף שיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 2:15.31 דקות.
הוא זכה גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 2:13.54 דקות, אחרי דנאי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:13.29 דקות ולפני דרור גרינברג מהפועל גלבוע (2:16.05 דקות).
בתחרות שנערכה בבריכת מכבי חיפה (בריכת 25 מטר) בפברואר 1984 קבע משקיף במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:11.95 דקות, שיפור לשיאו של ניר דנאי.
למחרת השיא במשחה ל-100 מטר גב, במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב שחה גלילי את סגנון הגב וקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.48 דקות, שיפור לשיאו הטרי של משקיף.
באליפות החורף (בריכת 25 מטר) שנערכה בערד ב-1985 זכה משקיף במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 59.87 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת לדקה.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:13.08 דקות, שיפור לשיא של דנאי (2:13.29 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה משקיף בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.69 דקות, אחרי, זוהר גלילי שקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.75 דקות וערן גרומי (1:01.91 דקות).
בשנים האחרונות משתתף משקיף, לעיתים רחוקות בתחרויות שחייה למסטרס.
הוא מחזיק בשיאי ישראל למסטרס בגילאים השונים.
טל סבוראי (נולד ב-1 ביוני 1968) הוא פרופסור מן המניין, מופקד הקתדרה לגאוגרפיה על שם הארי לוי.
בעבר שימש ראש המחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (בשנים 2014-2018) וכיהן כנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בין השנים 2013–2015.
סבוראי נולד בפתח תקווה ליורם ומתי סבוראי.
כמחצית משירותו הצבאי עשה כחניך בקורס צולל לוחם של שייטת 13 ולאחר שפרש מהקורס באמצע שלב ה"מתקדם", שירת כחייל ואחר כך כמפקד צוות סיור מיוחד (צס"מ) בחמ"ן.
למד לתואר ראשון בגאוגרפיה פיזית באוניברסיטת בר-אילן, והמשיך שם לתואר שני בנושא חישה מרחוק ומערכות מידע גאוגרפי, וכן דוקטורט בנושא חישה מרחוק.
עבודת הדוקטורט, שנכתבה בהדרכתם של הפרופסורים מקסים שושני ואבי פרבולוצקי, עסקה בפיתוח מודל חצי-אמפירי להערכת ביומסה עשבונית בסביבה מעורבת ברמת הפיקסל; סבוראי ערך חלק ממחקר זה באוניברסיטת סאות'המפטון בבריטניה.
באוקטובר 2000 החל ללמד מערכות מידע גאוגרפי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-2005 מונה למרצה בכיר, ב-2010 לפרופסור חבר וב-2015 לפרופסור מן המניין.
בשנים 2010–2013 שימש כיו"ר ועדת המוסמכים בפקולטה למדעי הרוח והחברה.
שהה בשבתונים כפרופסור אורח באוניברסיטת קורנל, באוניברסיטה של ויקטוריה בקנדה ובמעבדה לחקר הביוספרה מהחלל (CESBIO) של סוכנות החלל הצרפתית.
זכה בפרס הרקטור למרצה חדשן (2022) ובפרס הרקטור להוראה (2025).
ב-2013 נבחר לנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית.
סבוראי נשוי למתכננת הערים יונה אור-סבוראי, ולזוג ארבעה ילדים.
גאו-פסיכולוגיה והשפעת הטבע על האדם
מאז שנת 2017 סבוראי עוסק במחקר רב-תחומי ייחודי המספק עדויות חדשות על ההשפעה החיובית של שהייה בטבע על האדם.
המחקר מבוסס שיטות גאו-אינפורמטיקה, בתחום הפסיכולוגיה הסביבתית והוא מבוצע בשיתוף פעולה עם פרופ' גולן שחר, פרופ' איתי קלוג ו-ד"ר מיכאל דורמן.
החוקרים חילצו עשרות אלפי תמונות מהרשת החברתית Flickr (המקבילה לאינסטגרם), בהן הופיעו במשך שלש שנים אנשים באזור בוסטון שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.
באמצעות שיטות למידת מכונה מתקדמות, פענחו החוקרים את הבעות הפנים של האנשים בתמונות, תוך שימת דגש על פרצופים מחייכים, המעידים על שמחה.
לאחר מכן, באמצעות מדדים ספקטרליים מבוססי נתוני לוויינים ובסיסי נתונים מרחביים-סטטיסטיים גדולים, בדקו החוקרים את הקשר בין הסיכוי שבתמונה מסוימת יופיע פרצוף מחייך, ובין הקרבה של האנשים המצולמים בתמונה לאזורי טבע, ובעיקר לאזורים ירוקים, לגופי מים ולמרחבים פיזיים בלתי צפופים.
במסגרת המחקר נלקחו בחשבון גם שעות היממה (לדוגמה, בוקר לעומת ערב), העונה (קיץ לעומת חורף) והיום בשבוע (יום עבודה לעומת סופ"ש).
ממצאי המחקר היו חד-משמעיים: הסיכוי להופעת פרצוף מחייך גדל, ככל שהאנשים המצולמים היו קרובים לטבע.
ממצאים אלו שימשו את החוקרים לפיתוח מדד חדש של חשיפה לטבע ובאמצעותו לבצע מיפוי מפורט בזמן ובמרחב של "אזורים חמים" של מוקדים מעוררי שמחה ברחבי בוסטון.
את המדד שפותח ניתן להחיל על ישראל ומקומות אחרים בעולם.
ממצאי הקבוצה מצטרפים למחקרים מהעת האחרונה, המעידים על השפעה חיובית של קרבה לטבע על הבריאות הנפשית והפיזית.
זהו המחקר הראשון בו נעשה שימוש בשלל שיטות מדעי-נתונים וגאו-אינפורמטיקה מתקדמות, המעיד על השפעה כזו.
השימוש בשיטות אלו במחקר אפשר עבודה עם מספר גדול מאוד של נבדקים, באופן רציף בזמן וללא ההטיה הטבועה במחקרים מבוססי שאלונים.
פרופ' סבוראי, אשר מונה לאחרונה כחבר סגל נלווה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה, שוקד כעת על הרחבת תוכנית המחקר לכוונים שונים ומגוונים.
כך, למשל, הוא ושותפיו בוחנים את השפעת הטבע על דיכאון, חרדה, שינה ומיחושים פיזיים, את השפעת התרבות על הקשר שבין חשיפה לטבע ולמצב-רוח, ואת היכולת להשתמש בחשיפה לטבע כמרכיב מרכזי בהתערבויות קליניות.
השפעת קרום פיזיקלי על מאזן מים בסביבות צחיחות
במסגרת מחקר של סבוראי עם הדוקטורנט שי סלע וד"ר שמואל אסולין ממרכז וולקני, במימון הקרנות ISF ו-IALC, נלמדה השפעת שכבת קרום פיזיקלי בפני הקרקע על מאזן המים העונתי בשטח מרעה באזור חצי צחיח.
בעזרת מודל פיזיקלי אשר דימה תנאים של מדרון שלם באזור גבעות גורל מדרום ללהבים ונתונים מטאורולוגיים יומיים מ-32 השנים האחרונות, חושב שיעור חדירת המים לקרקע וההתאדות ממנה במהלך סופות הגשם ובמרווחי הזמן ביניהם.
יצוין כי באזורים צחיחים למחצה, בהם כיסוי הצומח דליל, נוצר בפני הקרקע קרום בעקבות חבטת טיפות הגשם (קרום פיזיקלי – בהבדל מקרום ביולוגי המתפתח גם הוא באזורים אלה).
הקרום הפיזיקלי מהודק יותר ומוליך פחות מהקרקע עליה הוא נוצר.
לכן, ההתייחסות אליו במדע היא בדרך- כלל כגורם המגביל חדירת מים לקרקע וככזה המגביר זרימתם לאורך המדרונות במהלך סופות הגשם.
אולם מהמחקר של השלושה מסתבר כי קרום זה גם מפחית בצורה ניכרת שטפי אידוי מפני הקרקע בעת התאדות בין סופות הגשם, הפחתה אשר מהווה ברוב המקרים פיצוי על אובדן המים שלא חדרו.
למנגנון זה חשיבות רבה למערכות אקולוגיות, לאור העובדה כי באזורים צחיחים למחצה מתקיימות תקופות ייבוש ארוכות יחסית בין סופות הגשם.
בהמשך המחקר תיבדק ההשערה כי הלחות הנשמרת בקרקע בזכות הקרום הפיזיקלי מפצה על שינויים במשטר הגשם והטמפרטורה בסביבות עתידיות.
ממצאי המחקר פורסמו בכתב העת ההידרולוגי Water Resources Research.
מטרת המחקר היא פיתוח מודל מרחבי מבוסס ידע מומחה להערכת סיכוני דלדול קרקע באגן ניקוז חקלאי.
על פי מנגנוני הסחיפה הדומיננטיים באזור הנחקר, המודל מאפשר התראה על אזורים המועדים לדלדול קרקע ברמות סיכון שונות.
קטגוריות דלדול קרקע מרכזיות הן: סחיפה מואצת, הצטברות סחף, עודפי רטיבות וחשיפת שכבות לא פוריות, אבנים ומחשופי סלע.
אלו תופעות חמורות המתעצמות בשטחים חקלאיים בהם מתקיים עיבוד לא משמר.
ההשלכות של כל אחת מתופעות הדלדול הללו היא פגיעה משמעותית בקרקע חקלאית: הן אובדן פיזי של קרקע והן הוצאה של שדות ממעגל העיבוד.
הנזקים שכבר נבדקו באתרי מבחן בישראל הוערכו על ידי אנשי מקצוע בסדרי גודל של מיליוני שקלים בשנה.
גם בארצות הברית ובאירופה גורם איבוד קרקע למפגעים חמורים, והמודלים הקיימים אינם נותנים תשובה אמינה להתראה בפני דלדול קרקע חקלאית.
בהצעתו של סבוראי, מתוכנן שיתוף פעולה בין מומחי סחיפה ומומחים במודלים מרחביים וחישה מרחוק לביטוי הקריטריונים הרבים בהם יש להתחשב בפיתוח מערכת התראה בפני דלדול ואיבוד קרקע.
כמו כן, המודל משתמש בכלים המאפשרים מתן התראה ברזולוציה גבוהה, שתאפשר יישום לרמת התכנון המפורט, וצפוי כי המודל יאפשר קביעת סדרי עדיפויות בטיפול בשטחים.
בסיס הנתונים המרחבי כולל מיון שימושי קרקע מתוך נתוני לוויינים; חישוב תכונות טופוגרפיות ומורפומטריות; חלוקה לפי גידולי שדה ומטעים; מיון שטחים תורמי נגר; סקר קרקע וליתולוגיה.
זיהוי וכימות דגמי צומח מנתוני לוויינים
דגמי הצומח לאורך החתך האקלימי שבין שפלת יהודה לצפון הנגב מושפעים מאוד משינויים במאזן המים בקרקע ועל כן יכולים לשמש מדד חשוב לתגובת צומח לשינויים אקלימיים.
במסגרת עבודתו בחישה מרחוק של צומח עסק סבוראי יחד עם פרופ' שושני ופרופ' פרבולוצקי במיון טיפוסי צומח ובהערכת ביומסה עשבונית בתת-הפיקסל באמצעות נתוני הלוויין לנדסט ולוויין הראדאר האירופי ERS-2. מחקרים אלו נערכו במהלך שנות ה-1990 ופורסמו בראשית שנות ה-2000 בספרות החישה מרחוק הבינלאומית.
השפעת שינויי אקלים על מערכות אקולוגיות
סבוראי עמד בראש קבוצת מחקר שכלל את פרופ' פרבולוצקי והדוקטורים אסולין, מורין ובונפיל שפתחה מספר מודלים לחיזוי ההשפעה של שינויי אקלים, במיוחד כמות משקעים וטמפרטורה, על מערכות אקולוגיות, ובמיוחד על טיפוסי צומח שונים כמו עצים נטועים, שיחים, עשבוני ודגניים מבויתים.
הקבוצה פיתחה מספר מודלים מרחביים מבוססי תהליך לחיזוי זמינות המים בעקבות שינויי האקלים, וההשפעה על הצומח בעקבות שינויים בזמינות המים.
סבוראי עסק רבות בנושא של מודלים מפורשים במרחב באקולוגיה ואף ערך גיליון מיוחד בנושא בכתב העת Ecological Complexity יחד עם פרופ' יצחק בננסון מאוניברסיטת תל אביב.
במסגרת שילוב מערכות מידע גאוגרפי (ממ"ג) בארכאולוגיה, סבוראי למד יחד עם פרופ' יצחק גלעד והדוקטורנטית רונה וינטר-ליבנה את דגמי היישובים ואתרי הקבורה של התרבות הע'סולית בצפון הנגב.
כוונת המחקרים היא להבין את המנגנונים שקבעו את פריסת היישובים בארץ ישראל לפני אלפי שנים וכן את השימוש באתרי קבורה למטרות טריטוריאליות.
כמו כן עבד סבוראי עם ד"ר אורן אקרמן מאוניברסיטת בר-אילן על מחקר גאו-ארכאולוגי אשר חישב באמצעות מודל הדרולוגי את כמויות מי הגשם שנאגמו בטרסות קדומות לצורך לימוד סוגי הגידולים החקלאיים שגודלו בהן בתקופות קדומות.
טל מצליח (נולדה ב-1961) היא ציירת ישראלית.
טל מצליח נולדה בקיבוץ כפר עזה בשנת 1961 לדליה מצליח (לשעבר קוטלר) ויעקב מצליח, ולה שני אחים.
ושתי אחיות, את כפר עזה היא מתארת כגן עדן: "תקשיבי לשקט פה.
זה מקום נפלא לגור בו".
עם זאת, המצב הביטחוני באזור הקיבוץ הסמוך לרצועת עזה השאיר בה חרדות שהשפיעו מאוד על ציורה: "יש לי חרדות, חצי מהציורים האחרונים שלי עוסקים בקסאמים.
כל היום הייתי מציירת טילים.
בציורים הטיל הוא גם איבר מין זכרי.
יש לי ציור שבו אני רואה גופה, שזו אני ששוכבת עם הידיים על הראש כשיש אזעקה.
את לא יכולה לחשוב על שום דבר, רק על איפה זה יתפוס אותך או את קרובייך כשאת נסה אל הממ"ד.
אנחנו חיים פה בהכחשה מטורפת", אמרה.
בילדותה עברה מספר ניתוחי עור בעקבות מחלת עור מילדות בשם נבוסים: "זה נעשה בתום לב, אולי כי הרופאים הבהילו את הורי והם הסכימו שיגרדו לי את הכתמים וינתחו אותי.
אבל הכתמים תמיד חזרו, והייתי מצולקת ועם כוויות וזה היה נורא" .
כשהייתה בת 16 החלה לעסוק בציור בהשפעת השותפה שלה לחדר שציירה.
"מהשעמום שלא קראתי ולא למדתי התחלתי לצייר.
לא קראתי ספר מימי, ובאותה תקופה הייתי בן אדם אבוד.
כשהתחלתי לצייר משהו קרה לי.
קודם לכן לא דיברתי עם אף אחד.
הייתי מנותקת והציור פתח לי עולם חדש".
בשנת 1984 החלה ללמוד בבית הספר לאמנות "קלישר".
בעת לימודיה הכירה את דני בן שמחון.
השניים לימים נישאו זה לזה, ונפרדו ב-2001. יחד עם בן שמחון וגיל גורן פתחה מצליח גלריה לאומנות בבית הספר קלישר.
בתערוכת הפתיחה הוצגו עבודותיו של מאיר פיצ'חדזה.
תערוכה זו הייתה תערוכת היחיד הראשונה שלו.
בשנת 1999 פרשה זמנית מאמנות ועסקה בפעילות חברתית עם נוער ביפו.
בראשית שנות ה-2000 חזרה להתגורר ולפעול בקיבוץ, בעיקר כדי להיות קרובה להורים לבני המשפחה.
החלל בו היא גרה לא גדול אבל מקושט מאוד: "הבית שלי צריך להיות שמח.
שלא יהיה לי רגע אחד עצוב.
שכל הזמן אהיה מוקפת בדברים צבעוניים ובצעצועים מצחיקים.
הציור של מצליח הוא ציור אוטוביוגרפי, וזאת גם נקודת המוצא שלה בשאלת ה"עצמי" או ה"אחר".
מקורותיו שאובים מסביבתה המידית: החפצים, הנופים, והאנשים המקיפים אותה, שיחות, ספרים, עיתונים, סרטים, הסביבה הגאוגרפית בה היא חיה והמצב הפוליטי שלו.
גם החפצים אותם היא אספה וממשיכה לאסוף במהלך חייה - בחנויות צעצועים, בחנויות "הכל בדולר", בחנויות של חומרי מלאכה וציוד משרדי וגם בחנויות מין - משמשים לה מקורות השראה.
ביתה עמוס בכל אלה, ונקודת המוצא לכל הציורים שלה היא לרוב מתוך האוספים שלה.
"ציור מתחיל מתחושות שאני רוצה להעביר אלייך.
אני יודעת מה אני רוצה שתרגישי ואני מתחילה להריץ את עולם הדימויים.
כשאני רוצה שתרגישי נוח, אני מגייסת את הצורות ואת האורנמנטיקה ואת הצבעוניות.
הכי חשוב שיהיה המון ערפל בציור, שתרגישי שאת רואה משהו, אבל אני מנסה גם להסתיר.
ולכן יש בלגן והמון הסחות דעת כדי שלא תוכלי ליצר רצף אחד של משפט ולהגיד: 'זה מה שיש בציור'.
כך למשל, סדרה ארוכה של דיוקנאות עצמיים שציירה במהלך השנים, כילדה החולה במחלת עור.
דיוקנאות נוספים שלה מושפעים מהמצב הפוליטי בארץ, מהתנגדותה לכיבוש הישראלי, וכן מחוויותיה כאישה ומשאלות רבות על המגדר שעלו בה במהלך השנים.
הזהות העצמית המשתקפת מעבודותיה מפוצלת: למרות הצגת זהות קבועה ואחידה, מצליח בוחרת להציג את המרכיבים הרבים של העצמי המרובה שלה.
במישור הראשון, הפיצול חל ב"אני" המתפרק לכמה זהויות: אישה, אמנית, ישראלית.
במישור השני נבחנת כל אחת מהזהויות אל מול האחר.
בציוריה היא חוזרת ובוחנת את הניגודים המקובלים: אמן ואומן, בריא וחולה, גבר ואישה, מבוגר וילד, יהודי וערבי, ישראלי ופלסטיני ומאתגרת את הניגודים האלו.
"יש לי כמה עלילות בציורים.
העלילה הפוליטית, העלילה של מחלת העור והעלילה הקשור למיניות, לגבר-אישה.
אני עושה מיש-מש ביניהם, שיוצר גם את הערפל, שלא יבינו מה בדיוק קורה בתוך הציורים, ואני שוזרת בזה קצת ביקורת על עולם האומנות שלפעמים מכעיס אותי.
מחלת העור שלי באה לידי ביטוי כמעט בכל ציור.
הגופות המרוטשות האלה והטקסטורות של העור של הדמויות.
השכבות של צבע השמן שאני מניחה על הבד קשורות לציור.
אני לא פוליטית כמו דוד ריב.
זה פוליטי במובן של הגבר כיצור-מלחמה, ולא במושגים של ימין או שמאל".
סגנונה של מצליח מתאפיין בקומפוזיציות פתוחות, בריבוי צבעים, עבודה סיזיפית ועמלנית ושימוש תדיר בטקסטים.
הטקסטים משמשים בעבודותיה הן כאמירה והן כדפוס, כשהמשפט הנבחר ביחס לעבודה נכתב שוב ושוב ושוב עד שיוצר משטח, או מנטרה החוזרת על עצמה.
עבודותיה של מצליח מתאפיינות בריבוי דימויים ובעודפות של צורות וצבעים, בדחיסות ובצפיפות, בהתפשטות ובכיסוי המשטח כולו.
חלק מאבני היסוד שלה הם קווקווים קטנים, משיכות מכחול זעירות וצפופות, עמוסות בצבעי שמן המותירות סימן וטקסטורה על הדיקט.
מצליח משתמשת בכל עבודה במכחול אחד, שאותו היא זורקת בסיום העבודה ומחליפה אותו במכחול חדש בעבודה הבאה.
"זאת עבדות, זה כמו לעבוד בניקיון.
מנקים, וכול פעם מתלכלך, אף פעם לא נגמר.
לא נגמר, לא ייגמר, תמיד יחכה לך.
לצד ציורי השמן ובמקביל להם מצליח גם רושמת רישומים רבים בשחור-לבן או בצבע, המביעים לרוב תחושה מסויטת אף יותר.
במרץ 1998 הציגה מצליח תערוכת יחיד בגלריה נגא תחת הכותרת "קישוטים ל...", שעסקה בהגדרת הגבולות שבין מעשה אומנות לקישוטיות.
בתערוכה הוצגה, בין היתר, קבוצת ציורים גדולה שנקראה "קישוטים לעצמי".
את הציורים האלו לא ציירה מצליח עצמה אלא חבריה ובני משפחתה.
לקראת התערוכה העבירה מצליח לכל אחד מהם חוברת הוראות: "כיצד לצייר ציור של טל מצליח", וצרפה לחוברת חומרים וכלי עבודה.
את החוברת חילקו גם לקהל המבקרים בתערוכה.
המעשה עומד בניגוד לתפיסה הרווחת של יצירת האומנות כחד פעמית וכאותנטית, כזו הנושאת את טביעת ידו הייחודית של האמן, ומשקף היטב את ערעור הגבולות כמניע ביצירתה של מצליח.
בעבודות שלה מ"קישוטים ל..." (שכללה שתי קבוצות ציורים נוספות: "קישוטים לדני" ו'-"קישוטים לשבועות"), תופסת מקום מרכזי ההבחנה בין אומנות לקישוט, שאצל מצליח הוא נושא לעיסוק מתמיד.
בעבודות בתערוכה נמתחים הגבולות של הציור עד שהם מכילים גם את הקישוט.
על גבי הציורים מופיע כיתוב בולט המשייך כל אחד מהם קבוצת ה"קישוטים" שלו, והציור מצהיר על היותו קישוט.
כך למשך, בעבודה "ללא כותרת" מתוך התערוכה, נכתבת על העבודה ההצהרה: "קישוטים לעצמי".
בשנת 2003 הציגה מצליח במוזיאון הרצליה לאומנות עכשווית תערוכת יחיד בשם "שמחת עצירת הרצף", אותה אצר איתן הילל.
את הכותרת בחרה מצליח כשאמרה: "השמחה היא על כך שאני תורמת לעולם בכך שלא יצרתי שום תא משפחתי, שאין מישהו שממשיך אותי, שאני עוצרת את הרצף שלי.
נשבעתי לעצמי שלא אמשיך את עצמי".
שתי עבודות המפתח של התערוכה מורכבות מעשרה פאנלים נפרדים, והן מתייחסות ישירות לבחירה האישית של מצליח שלא להביא ילדים.
במבט ראשון נראות שתיהן כעבודות גרפיות מופשטות, בנויות קוים המונחים זה לצד זה בצפיפות ובחזרתיות לאורך הפאנל, כשהם נמשכים ועוברים אל הפאנל הבא ומתלכדים לתמונת נוף פנורמית.
התבוננות נוספת בציורים מגלה את הדמויים המופיעים בציור שקשורים כולם אל מערכת הרבייה האנושית ואל תהליך ההפריה החוזר ונקטע.
בשני הציורים מופיע משפט אחד בכתב גדול וברור: "שמחת עצירת הרצף".
נושא נוסף בתערוכה הוא הכיבוש בזיקה לנושא המגדרי.
קבוצה זו כוללת שלוש עבודות נוספות שנעשו בשנים 2000 ו-2002.
התערוכה כולה הוצגה בתוך מבנה אדריכלי פנימי - "האוהל", שנבנה במיוחד לכבוד התערוכה ואותו עיצבו האדריכלים ירמי הופמן, אורית שלזינגר, ענת אהרונסון, קארין כהן, הלית סטריקובסקי ורפי רייש.
לדברי הופמן, המפתח לפיענוח העבודה גלום באסוציאציות: תנועה, ארעיות, חומריות דלה, מרחבים פתוחים והיסטוריה מקומית.
העיצוב של האוהל קשורות למפגש שלו עם טל מצליח והנסיעה אל קרוואן מגוריה, אשר הצטיירו לו כחוויית מסע.
ההשראה למבנה כולו שאולה מעולם הנוף הישראלי: מערה, הר כל וכדומה".
לפי הופמן, בדינמיקה בין האמנות של מצליח לבין המבנה האדריכלי מתרחש היפוך תפקידים: האדריכלות אינה מספקת במה לאומנות אלא מוצגת בה, ובהקשר שהיא מייצרת, שאלת התפקידים הופכת לנושא המרכזי של העבודה ולחלק מחוויית המסע.
סמדר שפי כותבת: "שמחת עצירת הרצף, התערוכה החדשה של טל מצליח במוזיאון הרצליה, היא מרתקת הן בשל האינטנסיביות של היצירות, שהופכות את הצפייה בהן לחוויה כמעט פיזית, והן בשל שינוי הצורה שעבר החלל שבו היא מוצגת.
בשנת 2010 הציג מוזיאון תל אביב לאומנות תערוכה רטרוספקטיבית לכבוד זכייתה של מצליח בפרס רפפורט.
התערוכה, שהוקמה בזכות קרן רפפורט לסיוע לציירים ישראלים בכירים וצעירים, הציגה מגוון מעבודותיה לאורך השנים, ביניהם דיוקנותיה, ציוריה העוסקים במגוון העיסוקים שליוו אותה במהלך חייה ואוספים מתוך תערוכות קודמות שהציגה.
את התערוכה אצרה אפרת לבני, שגם כתבה וערכה את הטקסט לקטלוג שסקר את כל שנות פעילותה של מצליח.
סמדר שפי תיארה בעיתון הארץ את התערוכה כ"אחת התערוכות הפוליטיות והאינטליגנטיות ביותר שהוצגו לאחרונה.
היא מדברת על החטא שבלהיות עני, בלהיות אשה לא יפה, על אלימות מינית, אלימות מינית לטנטית, חיים באימת הפגזה תמידית.
בשנת 2015–2016 הציגה תערוכת יחיד בשם "עבודות חדשות" בגלריה אלון שגב, תל אביב.
עוזי צור טוען שבתערוכה זו ניכר שעבודותיה הגיעו לבשלות מלאה.
הוא מכנה אותה "אחד האמנים הכי בוטים ובועטים של האמנות הישראלית בת זמננו.
יחד עם זאת הכי עדינים ופגיעים".
לדבריו, בציוריה היא מוציאה לאור את השדים של ילדותה, נותנת להם צורה וצבע ובכך מתמודדת איתם.
באחד מהציורים בתערוכה " צלקות מרהיבות" נראית דמות ילדה יחפה ומסביבה מתעופפים ערפדים מאיימים, יחד עם זאת מקיפה אותה הילה המגוננת בצבע ורוד.
את אותה דמות, ספק ריאליסטית, ספק ילדה וללא פנים, מעצימים צבעים עזים את תחושת הבדידות, בפרט לאור הבולטות שלה ביחס לרקע.
תערוכה נוספת בגלריית אלון שגב הציגה ב-2017 "פורטרט עצמי - גבר באשה".
עוזי צור מתייחס לשם התערוכה ומדגיש כי ה-"ב" עקרונית להבנת הנושא - היא הגבר הנמצא באשה האמנית המחסנת עצמה ממנו על ידי הכלתו בתוכה.
אחד הציורים הוא ארבעה פורטרטים משופמים, כל אחד מהם הוא דימוי שלה מגיל אחר, הנושא כאב של תקופה.
מסביב למסגרת מושטות ידיים מלטפות ומנחמות אך גם בכל אחת מהן נפער פצע.
בניגוד לצור, שרה פלד אינה מבחינה האם הגבר באשה או האשה בגבר, מבחינתה אין לכך משמעות מאחר שביצירות אלו יש נופך מדיטטיבי הנותן מרפא לנפש.
1995: פרס האמן הצעיר, משרד התרבות והספורט
1996: קרן אמריקה ישראל, תל אביב.
1996: פרס הדסה ורפאל קלצ'קין למצוינות באומנות פלסטית.
2001: פרס קרן אוסקר הנדלר, בית לוחמי הגטאות, קיבוץ לוחמי הגטאות.
2002: פרס ישראכרט ומוזיאון תל אביב לאומנות לאמן ישראלי.
2009: פרס רפפורט לצייר ישראלי בכיר.
1992: "ארוחת בוקר אנגלית", גלריה מרי פאוזי, יפו.
1995: "עבודות חדשות", נגא גלריה לאומנות עכשוית, תל אביב.
1996: "עכשיו אתם יכולים לזרוק אותי לכלבים", בית העם, תל אביב.
1998: "מזרח תיכון חדש", גלריה היינריך בל, תל אביב.
2001: "טל מצליח – ציורים", גלריית אומנות, בית לוחמי הגטאות, קיבוץ לוחמי הגטאות.
2003: "שמחת עצירת הרצף" (מוכר גם בשם "האוהל"), מוזיאון לאומנות עכשווית, הרצליה.
2010: "הקונספט הלך לטייל", מוזיאון תל אביב לאומנות.
2012: "הליקופטרים", גלריה אלון שגב, תל אביב.
2015: "עבודות חדשות", גלריה אלון שגב, תל אביב.
2015: "סטלה ויין", גלריה אלון שגב, תל אביב.
2024: "קישוטי מלחמה 2024", מוזיאון תל אביב לאמנות
2025: "טל מצליח: מסע בעקבות אסון", המוזיאון לאומנות השואה, יד ושם, ירושלים
טל טלמון (נולדה ב-29 בינואר 1983) היא שחקנית ישראלית.
טלמון נולדה ברמת השרון לעמוס טלמון, מנצח, ולאורלי, ד"ר לפסיכולוגיה.
בגיל 18 התגייסה לחיל האוויר אך שוחררה בטרם עת לאחר חצי שנה עקב סיבות רפואיות.
למדה משחק בלוס אנג'לס בבית הספר למשחק של לי סטרסברג.
לאחר שהות של כמה שנים בלוס אנג'לס חזרה טלמון לישראל.
בשנת 2001 השתתפה טלמון בקליפ של הזמר ארקדי דוכין לשיר "אוהבת לא אוהבת" ובנוסף השתתפה גם בקליפ של הזמר דור דניאל לשיר "כולי שלך".
בשנת 2008 שיחקה טלמון בסדרת הנוער "דני הוליווד" ששודרה ב-yes, בתפקיד איה באום.
באותה שנה שיחקה גם בסדרת הדרמה "מסכים".
כמו כן השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הערפדים "חצויה", ששודרה ב-HOT, בתפקיד הערפדית לנה.
בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה "נשות הטייסים" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד מאיה לוי.
בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "סימני שאלה" בתפקיד דידי.
בנוסף שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "עממיות" בתור אוסי.
שיחקה בתפקידי אורח בסדרה "סברי מרנן" בשנת 2012, ובסדרה "עממיות" בשנת 2014.
בשנת 2016 השתתפה בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+".
ב-2017 הופיעה בתפקיד הראשי לצד אסף גולדשטיין בסרט הקולנוע "זוג יונים" של הבמאי דובר קוסאשווילי, שכלל עירום מלא.
בשנת 2018 השתתפה בסדרה "הרמון" בתפקיד אושר, אחת הנשים בכת של שבתאי צדיק.
בשנת 2022 הגיעה לגמר בתוכנית הראליטי "MKR המטבח המנצח: VIP עונה 3" לצד בן זוגה לירן שטראובר.
החל מסוף 2024 עלתה ברשת 13 תוכנית אירוח חדשה, השטראוברים, בהנחיית לירן שטראובר וטלמון.
טלמון הייתה נשואה בעבר ליוני אביטל, אחיה של השחקנית מילי אביטל.
הם היו ביחד כארבע וחצי שנים, והתגרשו כעבור חצי שנה.
ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן גיל דסיאנו ביטון.
בשנת 2010 נישאה טלמון לשי כהנא, דוגמן ואחד מצמד הזוכים של "המירוץ למיליון 1", וב-2012 התגרשו.
במאי 2019 החלה לצאת עם כדורגלן העבר לירן שטראובר והתארסה לו בפברואר 2020. בספטמבר 2020 פורסם שטלמון בהריון ובפברואר 2021 פורסם שהיא ילדה בן.
השניים נישאו בינואר 2023 בחגיגות יום הולדתה ה-40.
טל מן (נולדה ב-23 ביוני 1974) היא דוגמנית, שדרנית רדיו, מנחת טלוויזיה ומעצבת תכשיטים ישראלית.
בשנת 1995 פרצה לראשונה לתודעה הציבורית כאשר התחרתה על תואר נערת הגלגל בשעשועון גלגל המזל בערוץ 2. בתחרות זכתה מן בתואר חביבת הקהל ורות גונזלס זכתה להיות נערת הגלגל.
ב-1998 הפכה מן ל"נערת הגלגל לאחר שהחליפה את סיגל שחמון שפרשה מהתוכנית.
בשנת 1996 הגישה את תחרות הקדם אירוויזיון לצד רון לוינטל, ובאותה שנה השתתפה גם בפסטיגל עם השיר נשיקה קטנה שזכה במקום הרביעי.
בשנת 1998 הגישה מן את התוכנית זאפזאפים.
במהלך השנים 1996–2001 הגישה מן את תוכניות הילדים והנוער בערוץ 1, ובמקביל הנחתה את התוכנית זאפ לראשון ששודרה בערוץ זה בין השנים 1996- 2003. כמו כן, הגישה מן תוכנית ברדיו 99 ושימשה מספר פעמים כשופטת בתחרות מלכת היופי.
בשנת 2009 השתתפה בסרט דוד חיים בתפקיד אמא של מעיין.
בשנת 2010 החליפה מן את קרין מגריזו בתוכנית יופי של יום ששודרה בערוץ 2 ושנה לאחר מכן עברה להנחות את תוכנית הבראה באותו ערוץ.
בשנת 2012 החלה להנחות את התוכנית יצירה מקומית", גם הוא בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת.
מן הייתה נשואה לאיש העסקים ניר שרצקי.
נמצאת בזוגיות עם רונן ברקה.
טל סולומון (נולד ב-27 ביולי 1984) הוא אמן סטנד-אפ, שחקן, קריין ותסריטאי ישראלי.
בשנת 2006 החל את דרכו בסטנד-אפ במסגרת קאמל קומדי קלאב בתל אביב, ומאז נמנה עם אמני הבית במקום.
מ-2007 כתב עבור מספר תוכניות טלוויזיה קומיות, בהן "תוכנית האירוח של מה קשור", "צחוק מעבודה", "סלב'ס" (במסגרת Yes הטלוויזיה בלוויין), "פוטופיניש" בהנחיית אלי פיניש (בערוץ הראשון), ו"מחוץ לחוק" (קומדי סנטרל וערוץ 10).
בשנים 2009–2011 השתתף בשידורי האולפן השקוף של ערוץ המוזיקה 24, ב"ביפ קומדי האוס", ו"ביפ קומדי בר" (של הזכיינית קשת בערוץ 2), ו"קומדי בר" (של הזכיינית רשת).
ב-2012 הופיע בתוכנית הסטנד-אפ הראשונה לילדים, "הצחוקיה", ששודרה בניקלודיאון, והתארח בסדרה "מחוץ לחוק" בקומדי סנטרל.
מאז 2013 החל להעביר קורסים ללימוד סטנד-אפ במסגרת לימודי משחק.
ב-2014 התפרסם בעקבות יצירת המתיחות הטלפוניות הידועות על הוט, בזק 144 וכו', שגרפו יותר מ-3 מיליון צפיות במצטבר.
מתיחות אלו הולידו פינת מתיחות טלפוניות קבועה בהגשתו ב"תוכנית הבוקר" של קשת.
מאז 2014 סולומון מופיע בכל הארץ עם מופע הסטנד-אפ שלו "מכל דבר עושה עניין".
סולומון נשוי לרונית וגר בגבעתיים.
טל חיים היא סדרת ספרים של הרב שמואל טל, המורכבת מספרי עיון בסוגיות תלמודיות "אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא", ומספרי שיחות.
הספרים מבוססים על שיעורים שמסר הרב טל בישיבת תורת החיים שבראשה הוא עומד.
עד עתה (תשע"ט) יצאו לאור שמונה ספרי עיון על הלכות ברכות, שבת, בשר בחלב ותערובות, כללי הוראה, פסח וקריאת שמע ותפילה; וכן ארבעה ספרי שיחות, לימים נוראים, לפורים, לפסח ושיחות בספר תהילים.
שמם של הספרים מורכב משם משפחתו של המחבר ומשמה של הישיבה בראשה הוא עומד.
סדרת ספרי העיון זיכתה את מחברה בפרס הרב מימון לספרות תורנית לשנת תשס"ז.
הכרך על בשר וחלב ותערובות שיצא בתשע"ג זיכה אותו בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תשע"ו.
ההסכמות לספרי טל חיים ניתנו על ידי רבנים ממגזרים שונים, בהם הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל אוירבך (מרבותיו של הרב טל), הרב עובדיה יוסף, הרב מרדכי אליהו, הרב אברהם שפירא, הרב משה הלברשטאם, הרב ברוך דב פוברסקי, הרב אביגדר נבנצל, הרב אשר וייס ועוד.
בנימוקי ועדת פרס הרב מימון שהוענק לספר נכתב:
גולת הכותרת של הסדרה היא ספרי העיון, המשלבים חשיבה ישיבתית למדנית קלאסית, עם יישום הלכתי של העולה מלימוד הסוגיות.
הספרים מתאפיינים בהתעמקות בשורש הדיון בדברי חז"ל, בדרך כלל בתלמוד הבבלי, ומתוך כך עיסוק ביקורתי בשיטות השונות, ללא נטייה ידועה מראש לכיוון כלשהו.
דוגמה לכך ניתן למצוא בחידוש המופיע בסדרה (שבת, כרך ג, סימן ד) שגם אחרי שאדם קיים את מצוות "זכור את יום השבת לקדשו", בכך שהזכיר את השבת בתפילתו, הוא ממשיך לקיים מצווה דאורייתא בכך שמקדש על היין בביתו.
בכך עונה הרב טל על שאלה שהתקשו בה פוסקים רבים, כיצד הבעל מקדש בביתו ומוציא ידי חובה את אשתו, אם היא חייבת בקידוש מדאורייתא והוא חייב בקידוש רק מדרבנן (לאחר שקיים את המצווה מהתורה בעת אמירת 'ויכולו' בתפילה).
דוגמה נוספת ניתן למצוא בהתייחסות לשאלה האם יוצאים ידי חובת הדלקת נר שבת בתאורת החשמל.
המחבר מחפש ומוצא ראיות בדברי הגמרא לכך שנר חשמלי אינו נחשב נר.
בספרו הרב טל עוסק לעיתים בבירור מעמיק של המציאות שעליה נאמרו דברי הגמרא והפוסקים.
דוגמה לכך ניתן לראות בהתייחסותו לשאלת הגדרת זמן צאת הכוכבים.
על פי הכתוב בטל חיים (שבת, כרך ג'), הזמן המתואר בתלמוד כצאת הכוכבים הוא השלב בו השמים מחשיכים, דבר המתרחש כחמישים דקות לאחר שקיעת החמה, זאת בשונה מהפסיקה הרווחת שזמן צאת הכוכבים הוא כעשרים דקות לאחר השקיעה, או כשבעים ושתיים דקות לאחר השקיעה (לשיטת רבינו תם).
עם זאת, למעשה אין הוא קובע את זאת להלכה, משום שהתיאור של החשכת השמים לא נפסק להלכה, ופוסק שזמן צאת הכוכבים דומה למקובל, כ־22 דקות לאחר שקיעת החמה.
בסדרה מנותחת גם שאלת כשרות הג'לטין באמצעות בירור התהליך הכימי שמתרחש בייצורו.
דעתו של הרב טל היא שעל אף השינויים המבניים בחומר שממנו מופק הג'לטין, אין לראות את הג'לטין כחומר חדש משום שהרכיבים היסודיים שלו לא השתנו מן המבנה המקורי שלהם.
זאת בניגוד לדעות אחרות בהלכה המתירות את הג'לטין מאחר שרואים בו חומר חדש ללא קשר לבעלי החיים מהם הופק.
לעיתים מוצגים פתרונות לשאלות תלמודיות-הלכתיות דרך הבחנה לשונית בין משמעויות שונות לאותה מילה.
לדוגמה, לדעת הרב טל המונח "כחילת העיניים" מתייחס לתהליך שלם ולא רק לנתינת הכחול בתוך העין, והתהליך הזה כולל את הכנת החומר הניתן בעין, הכרוכה בפעולת מירוח שאסורה מן התורה בשבת, ובכך מיישב את תמיהת הפרשנים, מדוע הרמב"ם התיר לעשות זאת בשבת רק על ידי גוי.
הרב טל מייחס חשיבות לשימוש בכתבי יד ובדפוסים מדויקים של הספרים הנלמדים, כחלק מהניסיון להבין את דברי הגמרא והפוסקים וליישב קשיים העולים מדבריהם, וכן בספרי קדמונים שנדפסו לאחרונה, כגון תוספות ר"י הזקן ותלמידו, קיצור הסמ"ג ועוד.
אף סדר הדורות והשתלשלות מקורות קדומים תופס מקום חשוב בספרי טל חיים, ופעמים רבות מתעכב הרב טל על הבדלים בין לשון הראשונים המקורית ובין האופן בו צוטטו דבריהם בדורות מאוחרים יותר.
לדוגמה, בסוגיית קידוש במקום סעודה, הוא מבחין בין מה שכתב מהרי"ל שיש צורך להתחיל את הסעודה מיד אחרי הקידוש ובין מה שכתב הרמ"א בשמו שניתן לשהות "זמן גדול" בין הקידוש לסעודה, ותולה את ההבדל בכך שהרמ"א לא ראה את דברי מהרי"ל במקורם אלא בהעתקה מקוצרת.
כמעט בכל סימן מספרי טל חיים, ישנה התמקדות בשיטת הרמב"ם וביחס בינה ובין סוגיית הגמרא.
הרב טל מציע הסברים חדשים לדברי הרמב"ם, אם נוכח לדעת שאין בהסברים הקיימים מענה לקשיים הקיימים בדבריו.
כמו כן, הוא מרבה להשתמש בספרי הרמב"ם ובית מדרשו כדי לבאר על פיהם את שיטת הרמב"ם בספרו משנה תורה.
דוגמה לכך ניתן למצוא בהתייחסותו לשאלת הגדרתו של שדה לעניין רשויות שבת.
הרב טל מסתמך על דברי רבי אברהם בן רמב"ם, ומבחין בין עניינים התלויים בסברה, בהם אין הכרח שהבנתו של ר' אברהם בדברי אביו היא הנכונה, ובין עדויות שלו על גרסת הגמרא שעמדה לפני אביו.
לאור ההבחנה הזו, הרב טל מקבל את הקביעה ששדה אינו רשות הרבים, כל עוד לא מתהלכים בו אנשים באופן חופשי.
גם בפירוש המשנה לרמב"ם עושה הרב טל שימוש, ומבאר על פיו את דברי הרמב"ם בספר משנה תורה.
דוגמה לכך ניתן למצוא בקביעתו שמדברי הרמב"ם בפירוש המשנה עולה שלא היה צורך להגעיל בכל יום את כלי בית המקדש שבושל בהם קורבן, בניגוד להבנת שאר הראשונים בסוגיה, קביעה שעליה ביסס הרב טל את הסברו להלכות שכתב הרמב"ם במשנה תורה.
הרב טל מדייק מלשון הרמב"ם בפירוש המשנה, שנכתב על ידו בערבית, שהשטיפה שנעשתה במקדש נועדה להסיר את הלכלוך החיצוני שנדבק בכלי ולא את הלכלוך שנספג בכלי.
הכרך הראשון - מלאכות שבת, תשס"ה.
בכרך זה הופיע פסק הלכה, על פיו אין לסמוך על צורת הפתח הנעשית בכל ערי ישראל כדי להתיר לטלטל חפצים ברשות הרבים בשבת, משום שהיסודות עליהם נסמך ההיתר אינם מספיקים.
הכרך השני - הלכות ברכות, תשס"ז.
הכרך השלישי - מלאכות שבת, תש"ע.
בכרך זה חידש הרב טל שבניגוד להבנה המקובלת, אין שום איסור בקילוף ירקות בשבת - לא משום מלאכת דש וגם לא משום מלאכת בורר.
הכרך הרביעי - סדר יום השבת, תשע"א.
הכרך החמישי - הלכות בשר וחלב ותערובות, תשע"ג.
הכרך השישי - כללי הוראה, תשע"ד.
הכרך השביעי - פסח, תשע"ז.
בכרך זה נקט הרב טל שאין לסמוך על מכירת חמץ כפי שהיא מתבצעת היום.
כמו כן ייסד שיטה חדשה לקביעת שיעורי תורה, ולפיה שיעור כביצה הוא 53 סמ"ק, שיעור רביעית הוא 80 סמ"ק ושיעור כזית הוא 6.5 סמ"ק.
הכרך השמיני - הלכות קריאת שמע ותפילה, תשע"ט.
הכרך התשיעי - ציצית ותפילין, תשפ"א.
בסדרה זו יצאו חמישה כרכים.
בשנת תש"ע יצא לאור ספר טל חיים - שיחות לימים נוראים.
הספר מכיל רעיונות בענייני התשובה והימים הנוראים, וכן הדרכות מעשיות על דרכי תשובה ותפילה בימים אלו.
הספר מחולק לארבעה שערים, העוסקים ביסודות התשובה, מעשה התשובה, ראש השנה ויום כיפור.
בספר מושם דגש על היחס שבין העבודה הפרטית של האדם ובין העבודה הכללית של עם ישראל, הן בחזרה בתשובה והן בעבודת ראש השנה ויום כיפור, שנלמדת בספר מנוסח התפילה ומתיאור עבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים.
הספר נכתב ונערך על ידי הרב שמחה פרידמן, ר"מ בישיבת תורת החיים, מתוך סיכומי שיחות שמסר הרב טל.
בשנת תשע"ב יצא הספר גם במהדורה אנגלית.
בשנת תשע"ה יצאו לאור שני כרכים נוספים: שיחות לחג הפסח, ובו ארבע עשרה שיחות בענייני חג הפסח, אהבת ה', שיר השירים וגאולה.
וכן שיחות בספר תהילים (מזמורים א' - י"ד).
בשנת תשע"ו יצא לאור כרך שיחות לימי הפורים, ובו שש עשרה שיחות בענייני מגילת אסתר, עמלק, הסתר הפנים בגלות ועבודת השמחה בחודש אדר ובפורים.
בשנת תשפ"א יצא לאור כרך נוסף בסדרת תהילים (מזמורים ט"ו-כא).
בשנת תשפ"ב יצא הכרך השלישי בסדרת תהילים (מזמורים כב-לא).
בשנת התשפ"ה יצאו שני כרכים בנושא לימוד תורה שכוללים בין השאר שיעורים שהעביר הרב טל בספרו אמונה וביטחון של החזון איש.
טל כָּחילַה (נולד ב-26 ביוני 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם במועדון ספורט דימונה.
בנו של כדורגלן העבר אהוד כחילה.
כחילה החל את דרכו במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים.
ב-11 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו.
ב-17 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בית"ר ירושלים במשחק מול הפועל חיפה.
בעונת 2013/2014 ערך 15 הופעות בליגת העל וחתם לשנתיים נוספות במועדון.
ב-2014/2015 התקשה כחילה למצוא את מקומו בהרכב בית"ר ירושלים וישב על ספסל הקבוצה במרבית משחקי הקבוצה.
ב-19 בינואר 2015 כבש את שערו הראשון בקריירה, בתיקו 1–1 מול הפועל תל אביב.
את עונת 2015/2016 פתח עם ארבע הופעות עם בית"ר במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
עם פתיחת העונה בליגת העל פחת מעמדו של כחילה בהרכב תחת המאמן סלובודאן דראפיץ' עקב שיתופם של חסוס רואדה, ניסו קפילוטו ודניאל אסקלינג על חשבונו.
ב-6 בינואר 2016, אחרי שהוצא מסגל הקבוצה לתקופה של ארבעה חודשים כי סירב להצעה להארכת חוזה, האריך כחילה את חוזהו במועדון בשלוש וחצי שנים.
ב-2 בפברואר 2017 הושאל לבני יהודה תל אביב, עמה זכה בגביע המדינה לאחר שכבש שני שערים במהלך משחקי הגביע ושיחק 120 דקות במשחק הגמר מול מכבי תל אביב, ובתום העונה חזר לסגל בית"ר ירושלים.
ב-2 ביולי 2019 חתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת באטרומיטוס מליגת העל היוונית.
ב-30 באוקטובר 2020 חזר לישראל וחתם בהפועל חדרה.
ב-26 באוגוסט 2021 חתם בסקציה נס ציונה.
ב-2 ביולי 2023 חתם בהפועל עירוני עפולה לעונה אחת.
ב-29 בינואר 2024 חתם בהפועל אום אל פאחם.
ב-24 ביולי 2024 חתם במועדון ספורט דימונה.
לזכותו של כחילה 15 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל.
ב-18 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הצעירה, בהפסד 3–4 לפורטוגל הצעירה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה, ובסך הכול לזכותו שתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
שער העונה בליגת העל: 2017/18 (מול הפועל עכו)
טל ניסים (נולד ב-20 באוקטובר 1980) הוא אמן צילום ישראלי.
טל ניסים נולד בקריית מוצקין ובצעירותו עברה המשפחה לקריית חיים.
בשנת 2004 עבר להתגורר בתל אביב בה למד אמנות בבית הספר הגבוה מנשר לאמנות, שם התמחה בצילום.
לאחר לימודיו ב-2008 עבד כעוזר צלם לצלם האדריכלות עמית גירון ולאחר תקופה מסוימת החל להציג תערוכות שהתמקדו בצילום נוף מורכב שהתבסס על מחקר חברתי באמצעות הנוף.
החל מ-2011 מצלם בקביעות לערוץ האדריכלות באתר Xnet וכן למגזיני אדריכלות ישראלית אחרים, כמו בניין ודיור והמהדורה העברית של דומוס.
בשנת 2013 זכה בפרס קרן רבינוביץ לאמן צעיר.
ניסים חבר בגלריה השיתופית "אינדי" ובמקביל מלמד אמנות במנשר ובשנקר.
הכאב שאחרי, גלריית מנשר, 2010
מחר יהיה יום נפלא, גלריית המדרשה, 2012
Dreamel, מוזיאון רמת גן, 2012
השמיים עוברים לארץ אחרת, גלריה אינדי, 2016
בצל זכוכית, גלריה אינדי, 2018
ניסוי כלים 4, מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, 2006
ניסוי כלים 5, מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, 2007
אוהבים אומנות, פתיחת עונת התערוכות בתל אביב, 2008
רעידת אדמה, תיאטרון תנועה - זיגוטה, תל אביב, 2008
פול גז בניוטרל, גלריה RawArt, תל אביב, 2012
Anti Aging, בית האמנים, 2013
פרופיל הום, בית האמנים, מכבים רעות, 2013
העלמות האור, בית האמנים תל אביב, 2014
יישור קו (אוצר התערוכה), שנקרת 2016
טל ירדני (נולד ב-17 בנובמבר 1976) הוא מלחין ישראלי, המתמחה ביצירת פסקולים ליצירות טלוויזיה וקולנוע.
במהלך שנות פועלו הלחין למעלה מ-100 פסקולים למגוון סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע, בארץ ובעולם.
טל הוא בנם של מפיקי הטלוויזיה טמירה ודודו ירדני, אח של לי ירדני בוכריס (מפיקת טלוויזיה), גדל בהרצליה והחל את דרכו המוזיקלית בגיל צעיר.
כבר בהיותו בן 15, ירדני החל לנגן בהצגות תיאטרון, להלחין פסקולים לתוכניות טלוויזיה, ליצור מוזיקה בתחום הבמה ועוד.
ירדני התמקצע לאורך השנים כקומפוזיטור בתחום ההלחנה למדיה והפך להיות בין המובילים בתחום.
ירדני כתב מוזיקה לז'אנרים שונים בהם, סרטים עלילתיים, סרטים דוקומנטריים, סדרות דרמה, אימה, נוער, קומדיות ואנימציה.
בין הפרויקטים להם הלחין מוזיקה לאורך השנים ניתן למצוא: מחוברים, יומני גולדה, מלאך משחית, פמת"א, הפיגמות, השיר שלנו, השמיניה, החממה ועוד.
בתחום הבמה יצר מוזיקה מקורית עבור מופעי התיאטרון "יותם הקוסם", "פיטר פן", הקומדי סטור, "הפיג'מות", "שלושת המוסקטרים".
בשנת 2001 טל ירדני שימש כמנהל מוזיקלי בחגיגות 53 שנה בטקס יום העצמאות לישראל בהר הרצל.
בנוסף שימש כמלחין הבית של תזמורת סימפונט רעננה בשנים 2007 - 2009.
בשנת 2018 הקים את מסלול "הלחנה למדיה" (תואר שני) באקדמיה למוסיקה בירושלים, ועמד בראשו במשך חמש שנים.
ירדני נשוי למאיה ירדני (פסיכולוגית), לשניהם שני ילדים, כיום מתגורר ברמת השרון.
טל ירדני בעל תואר שני בקומפוזיציה מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
כמו-כן, למד קומפוזיציה ותזמור אצל רפי קדישזון, ובשנים האחרונות שיתפו השניים פעולה במבחר יצירות ופרויקטים אמנותיים.
בנוסף למד ירדני קומפוזיציה אצל פרופסור יצחק סדאי, והרמוניה אצל ד"ר בת שבע רובינשטיין.
בין מוריו הנוספים – ד"ר יוסף ברדנשווילי, פרופ' מנחם ויזנברג, ופרופ' מיכאל וולפה.
בין תלמידיו: אסף פינקלשטיין, יחזקאל רז, ליעד גרושקה ואור קדישזון.
עם קדישזון משתף פעולה בפרויקטים רבים.
ירדני הלחין פסקולים לסדרות וסרטים מסוגים רבים, כגון:
למראית עין (יחד עם רפי קדישזון) (2006)
המועדון לספרות יפה של גברת ינקלובה (2017)
אליפים (יחד עם רפי קדישזון) (2013)
חשיפה עם חיים אתגר (2020)
אייכמן - ההקלטות האבודות (2022)
רובינא: היה רע לתפארת (2025)
שנהשם התכנית / סרטשם הבמאי1996הקומדי סטוריואב צפיר1997איתי ורבותייאמיר אוקרייניץ1997פרה פרהתומר קמרלינג
רובי דואניאס1998סיבת המוות - רצחערן ריקליס1999מוטרףבני כרמלי2000בעקבות הסיפורים הקסומיםשירלי שטרן2001קן הקוקיותיואב צפיר
רובי דואניאס2003בים ובם אוהבים חיותשלומית נחמה2006למראית עיןדני סירקין2007השיר שלנושירלי שטרן
אייל זייד2009דני הוליוודשירלי שטרן2009מסכיםדוד אופק
דני רוזנברג2009לא נפסיק לרקודזאביק גורודוצקי
עודד לוטן2010תיכון השיר שלנושירלי שטרן2010מנדלבאום בלש פרטירובי דואניאס201015 דקותיואב פז
אייל זייד2010נבלותדרור סבו2010האזרח קופטשישי אוריין2011השנים הכי יפותעופר ויצמן20113602011המסע המופלא של אהרוני וגידיעידן לוי
תור בן מיור2012ילדי ראש הממשלהאלון בנארי
ניר בֶּרגמן2012עניין של זמןרני סער
יואב צפיר2013בלו נטליעודד לוטן2013אליפיםאורן שקדי2013אופוריהדפנה לוין2014מעושרותאורנה בן דור
כרמית אייל דאהן2014השמיניה הדור הבארובי דואניאס2014הורה 79אלי כהן2014חלם בהלםאריה בן ציון
הלית לוי2015בית ספר למוסיקהיואב צפיר
זאביק גורדוצקי2015הצורףדרור סבו2015חג שמח עם הדוד קופטשישי אוריין
דורי טפר2016משפחה שולטתרובי דואניאס2016מחוברים פלוסעמי טיר
מיכל אברמוביץ2017הרוסיםרובי דואניאס2017צ'מפיונסניקאלון אלוש2017המועדון לספרות יפה של גברת ינקלובהגלעד אמיליו2017כמעט מפורסמתמרקו כרמל2017שמחותרובי דואניאס2018שכונהאורן שקדי
גדי טאוב2018כמה רחוקשבי זרעיה2018שאטו עין כרםעופר ויצמן2018פרא אצילמרקו כרמל2018משחקי מיליםאלון אלוש2018לאהוב את אנהגל רז2018קיסריה אקספרסדניאל אדר
בועז פרמדר2019לצבי יש בעיהעודד דוידוף2019פאנץ'דרור סבו2019פוראבררני סער
אסף גורדון2019הכל תוםדניאל אדר2020חשיפה עם חיים אתגרחן לנדאו2020פיצוץ בייבלייד התרוממותאפי בן ישראל
אורן נבות2022הסיפור שלנוירון ארזי2022בוגדאסף פולונסקי2022שומקוםרני סער
אורן נבות2022פולארדגלעד טוקטלי2022קרתגותומר שני2022אייכמן - ההקלטות האבודותיריב מוזר2023סקיישלי כרמל
נועה גוסקוב2023סיירת מטכ"לגלעד טוקטלי2023מלאך משחיתעודד דוידוף2023ארוגם ביימרקו כרמל2024מחובריםתמר ברקאי2024סברי מרנןרובי דואניאס2024רוני ותוםרינה הורן2024בקרוב אצליאיתן צור2024טיפול ליליגבריאל ביבליוביץ'2024הטבעתאדיר מילר
דורון פז2024We Will Dance AgainYariv mozer2025הגרמניגבריאל ביבליוביץ'2025רובינא: היה רע לתפארתסיגל ראש2025רשת מרגליםלורנס גאף
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024מוזיקה מקוריתטיפול לילי
טל חרמוני (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.
שימש נספח זרוע היבשה בארצות הברית, מפקד חטיבת הערבה ומפקד החטיבה הדרומית של אוגדת עזה.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 שובץ חרמוני בחטיבת גבעתי בגדוד צבר.
בגבעתי עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
עם תום הקורס שב לגדוד ושירת כמפקד מחלקה, מפקד פלוגת מסלול ומפקד פלוגת חוד.
בהמשך שירת כמפקד האימון המתקדם בבסיס האימונים של החטיבה.
בשנים 2000-1998 פיקד על סיירת גבעתי והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון.
בשנים 2003-2001 שימש כמפקד גדוד צבר, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
בתקופה זו השתתף הגדוד תחת פיקודו בלחימה אינטנסיבית ברצועת עזה.
בשנת 2003 מונה למפקד גדוד גפן בבה"ד 1. בשנת 2005 מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי.
לאחר תקופת לימודים במכללה לפיקוד ומטה בצבא ארצות הברית קודם ב-2007 לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הערבה, חטיבת מילואים.
במקביל כיהן כמפקד מגמת מג"דים בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים.
בדצמבר 2010 מונה למפקד החטיבה הדרומית של אוגדת עזה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2012. האירוע הבולט ביותר בתקופתו כמפקד החטיבה הייתה מתקפת הטרור במפגש הגבולות ישראל-מצרים-רצועת עזה, חרמוני פיקד על כוחות משולבים של החטיבה שהצליחו יחד עם חיל האוויר לבלום את המתקפה ללא נפגעים ישראלים.
בתפקידו הבא מונה לנספח זרוע היבשה בארצות הברית.
חרמוני בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
בשנת 2016 מונה למנכ"ל חברת CAA.
בשנת 2019 מונה למנכ"ל חברת Mistral.
בספטמבר 2021 החליט הרמטכ"ל כוכבי לקדם את חרמוני לדרגת תא"ל במילואים ולמפקד עורף פיקוד דרום.
טל כרמל (נולד בשנת 1974) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה.
שימש ראש מחלקת תורת לחימה באמ"ץ, מפקד חטיבת הערבה, קצין אג"ם של עוצבת אדום ומפקד גדוד שקד.
התגייס לצה"ל בשנת 1992, ושובץ בחטיבת גבעתי.
לאחר הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה.
לאחר מכן היה סגן מפקד פלוגה.
לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט גבעתי, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ברצועת עזה.
בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת גבעתי.
בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שקד, והוביל אותו בלחימה ברצועת עזה ובכלל זה במבצע חורף חם.
במהלך תפקידו נפצע קל בפעילות מבצעית.
בעל תואר ראשון במנהל עסקים (BA), תואר ראשון במדעי התזונה (B.Sc) ותואר שני במנהל עסקים (MBA)
טל ירושלמי (נולדה ב-27 במרץ 1978) היא ציירת ישראלית.
ירושלמי נולדה וגדלה בנתניה ובאבן יהודה.
חייתה עם הוריה ואחותה בוונצואלה.
בוגרת תואר ראשון בבצלאל (2004) ותואר שני בבצלאל (2006).
הציגה תערוכות יחיד בגלריה מאיה בתל אביב (2020), בבית האמנים בירושלים (2018) ובגלריה חזי כהן (2017).
בשנת 2019–2020 השתתפה ברזידנסי שנתי מטעם התואר השני בבצלאל.
זכתה בפרס עידוד היצירה מטעם משרד התרבות (2018), בתמיכה מועצת מפעל הפיס בהפקת ספר אמנית (2016), במלגת אמן-מורה (2008-9), מלגת קרן אמריקה ישראל (2006) ובמלגת קרן ריץ' (2005).
עבודותיה נרכשו לאוסף מוזיאון תל אביב, לאוסף כנסת ישראל, לאוסף בנק לאומי, ומוצגות בבנין בנק ישראל בירושלים.
בינואר 2023 הצטרפה ירושלמי לאמני גלריה גורדון.
במרכז ציוריה של ירושלמי עומדות שאריות של תרבות אנושית: כלי עבודה וכלי נשק מתקופות קדומות, מחצלות ואריגים שנוצרו בעבודת יד, ממצאים ארכאולוגיים ששימשו לפולחן ממערות מדבר יהודה, ופסיפסים ממקדשים ובתי כנסת עתיקים.
בציור, ירושלמי מחקה את האופן בו נוצרו החפצים, אורגת, מגלפת ומסתתת את הצבע על הבד, יוצרת חפץ חדש על בד הציור.
ירושלמי מבקשת ליצור דבר מה חדש בעזרת אותם חפצים עתיקים, ליצור דימוי, מקום וזמן בעל משמעות.
אך בו בזמן מקפידה ירושלמי לפרק את הנרטיב, הזמן המקום והציור עצמו: היא גוזרת ושורפת את בד הציור, חושפת את אשליית הדימוי ויוצרת תשתית חדשה לציור.
הפעולה של הרס ובניה, ציור והתכלותו יוצרים מעגל של פעולות, דימויים וחומרים.
לימדה אמנות בבית הספר התיכון עירוני ז' שביפו במסגרת מלגת אמן-מורה של משרד התרבות בשנים 2007–2009. לימדה בעברה במגמת האמנות של בית הספר "רימון" שברעננה, והחל משנת 2010, מלמדת ירושלמי אמנות בבית הספר תלמה ילין.
כיום היא מרצה בבית-הספר לאמנות רב-תחומית בשנקר.
2004 – 2006 - MFA באמנות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב והאוניברסיטה העברית
2001 – 2004 - BFA בהצטיינות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, הר הצופים, ירושלים
2000 – 2001 - לימודי אמנות, המדרשה לאמנות, המכללה האקדמית בית ברל
2000 - קורס סמסטריאלי, School of Visual Arts, ניו יורק.
בזוגיות עם יובל ואמא ל-2 ילדים.
שנהשםמקוםהערה2007תנשב הרוחבית האמנים תל אביב2008הר מנוחמוזיאון ינקו דאדא, עין הוד2011ציורים חדשיםגלריית קריית טבעון2013רוח רוחגלריית ברבור2017חול בעיןגלריית חזי כהן, תל אביב2018לא יום לא לילהבית האמנים בירושלים2020קראי בשמיגלריית מאיה, תל אביב
מלגת עידוד יצירה של אקדמיית בצלאל לשנת 2006
מלגת קרן אמריקה-ישראל לשנת 2006
מלגת אמן-מורה של משרד התרבות לשנים 2007–2008
תמיכת מועצת מפעל הפיס לתרבות ואומנות לשנת 2008.
טל לב-רם (נולד ב-1975) הוא עיתונאי ישראלי ומפקד גלי צה"ל.
קודם לכן שימש ככתב ופרשן צבאי ב"מעריב" ו"103fm" ובעל טור שבועי בעיתון סוף השבוע של "מעריב".
נולד במושב גנות וגדל בקיבוץ כפר עזה.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1995 בחר לשרת בחטיבת הנח"ל.
עם סיום הקורס שב לחטיבה לגדוד 50 ושירת כמפקד מחלקת סיור וכמפקד פלוגה ולקח חלק בפעילות מבצעית בדרום לבנון ובאינתיפאדה השנייה.
בהמשך שימש מ"פ וסמג"ד בבה"ד 1. בתפקידו האחרון שירת כדובר פיקוד הדרום בדרגת רס"ן בעת יישום תוכנית ההתנתקות, חטיפת גלעד שליט ומבצעים רבים ברצועת עזה.
מעט לפני מבצע עופרת יצוקה, בשנת 2008, החליט מפקד גלי צה"ל יצחק טוניק, למנותו לכתב הצבאי של התחנה.
במהלך שירותו בתחנה הגיש את התכנית "רצועת הביטחון" וערך והגיש את יומן הערב.
לב-רם שירת בתפקיד עד דצמבר 2017.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה לכתב והפרשן הצבאי של "מעריב" ו"103fm", והיה בעל טור שבועי בעיתון סוף השבוע של "מעריב".
בנוסף שימש מגיש תוכניות ומנחה הפודקאסט "פק"ל לב-רם" ב-103fm.
בינואר 2024 הודיע שר הביטחון יואב גלנט על בחירתו בלב-רם למפקד גלי צה"ל, ולב-רם נכנס לתפקיד ב-3 במרץ 2024.
ללב-רם תואר ראשון בממשל, אסטרטגיה ודיפלומטיה מטעם המרכז הבינתחומי הרצליה, והוא בוגר תוכנית מכון מנדל למנהיגות צבאית.
טל יצחקי (נולדה ב-1 במרץ 1956) היא מעצבת במה, מתרגמת, אוצרת ומנהלת תיאטרון אלפא לאמנויות המופע בישראל.
טל (טלי) יצחקי נולדה בתל אביב, בתם של רינה, מדריכה פדגוגית במכללת סמינר הקיבוצים וד"ר ידידיה יצחקי, אדריכל ומרצה לספרות עברית וכללית באוניברסיטת בר-אילן, מכללת עמק הירדן ומכללת צפת, ומעורכי כתב העת עלי שיח.
היא בוגרת המדרשה לאמנות (כיום במכללת בית ברל), שם הייתה בין השאר תלמידתם של הציירים רפי לביא, אליהו גת יאיר גרבוז ושלמה ויתקין, והחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שם הייתה בין השאר תלמידתם של המעצבים לידיה פינקוס-גני, אלי סיני ובן ציון מוניץ.
היא משלימה כיום באוניברסיטת תל אביב עבודת דוקטור בנושא: "סצנוגרפיה ותמונת הבמה בתיאטרון הישראלי".
היא גרה בתל אביב ונשואה לפרופסור אברהם עוז.
אחיה, רביב יצחקי, הוא איש פרסום בכיר ומחבר הרומן "קונוורז'ן".
טל יצחקי ניהלה את "האקדמיה לאמנויות המופע" בתל אביב מאז ייסודה ב-2010 - לימים תיאטרון אלפא לאמנויות המופע שהיא מנהלת כיום.
היא לימדה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה, ושימשה מרצה בכירה לתיאטרון במכללת ספיר.
היא ייסדה את המגמה לעיצוב תיאטרון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה ועמדה בראשה במשך תשע שנים (2004-1996).
בין 2003 ל-2005 הייתה מרצה אורחת באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, שם כתבה (בשיתוף עם הבמאי עמית גזית) ועיצבה מופעים דרמטיים כ"שכנים" (על פי חנוך לוין) ו"קסנדרה", מופע בימתי על פי אוריפידס ועשרים יוצרים אחרים (מאמר מאת שרה פיין בכתב העת "תיאטרון" על הצגת "קסנדרה" בניו יורק).
טל יצחקי עיצבה תפאורות, תלבושות, בובות ומסכות בכ-250 הצגות ומופעים בתיאטרונים, להקות מחול ובתי ספר לתיאטרון בישראל ומחוצה לה, וזכתה לפרסים וציונים לשבח.
על הצגת אישה מן האדמה שזכתה לפרס העיצוב המצטיין בפסטיבל עכו נכתב בין השאר:
על הצגת "שבועת אמונים" בפסטיבל עכו ותיאטרון הספרייה, נכתב:
ואילו על הצגת משפט הקופים שעיצבה בתיאטרון חיפה נכתב, בין השאר:
מבחר הפקות שעיצבה - עיצוב במה, תלבושות, בובות ומסכות
פרנץ-קסאוייר קרץ גד קינר יורם פאלק טל יצחקי טל יצחקי תיאטרון הספרייה 1986 מזבוב עד פיל על פי ע.
יצחקי עיצבה גם תוכניות לטלוויזיה, ביניהן "ערב שירי יעקב שבתאי" (שידורי קשת, 1997), "הוא לא יחזור - ערב מחווה ל-70 שנות הקיבוץ הארצי" (שידורי קשת, 1997) ועוד.
ביחד עם משה שטרנפלד ואחרים הייתה מיוזמי ומייסדי מרכז הפרינג' בתל אביב.
שימשה שנים רבות מזכ"ל "אמבי" - איגוד מעצבי הבמה בישראל, אצרה תערוכות עיצוב במה בישראל ומחוצה לה, ביניהן בקוואדריאנלה בפראג (6 תערוכות בין 1991 ל-2011), ו"הצגת אופנה" בתיאטרון ירושלים (2008), תערוכת ענק של תולדות עיצוב הבמה בישראל שזכתה לכיסוי נרחב ומבקרים רבים.
יצחקי כתבה מאמרים בנושאי סצנוגרפיה שפורסמו בכתבי עת בינלאומיים וספרים בישראל ומחוצה לה וארגנה כנסים בינלאומיים בתחומים אלה.
היא משמשת כנציגת ישראל בוועדות הארגון הבינלאומי של מעצבי התיאטרון (Oistat) וחברת קבוצת העבודה בסצנוגרפיה של הפדרציה הבינלאומית לחקר התיאטרון (IFTR-FIRT).
היא הרצתה, הנחתה סדנאות עיצוב ושימשה שופטת בתחרויות עיצוב בינלאומיות בין השאר בפראג; אמסטרדם; ארצות הברית; אנטוורפן; ליסבון; אבורה; מינכן; ג'איפור, הודו; סיאול, קוריאה; גוטנבורג, שוודיה ועוד.
היא תרגמה גם את קובץ נאומי וינסטון צ'רצ'יל ("לעולם לא ניכנע" בהוצאת כנרת-זב"ם).
מחזות ותרגומים אחרים שיצאו לאור
שרה דניאלס, עשב השדה, עברית: טל יצחקי, הוצאת בית צבי, רמת גן, 1993.
וינסטון צ'רצ'יל, לעולם לא ניכנע!
מבחר נאומי צ'רצ'יל, עברית: טל יצחקי, הוצאת דביר, ת"א, 2011
איירין מריה פורנז, לחץ פיזי מתון, עברית: טל יצחקי, מתוך: במה משלהן: שבעה מחזות מאת מחזאיות אמריקאיות פמיניסטיות, בעריכת רותי אבליוביץ', שרון אהרונסון-להבי ולינדה בן צבי, הוצאת אסף, ת"א, 2015.
טל מעבי (נולד ב-15 במאי 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
מעבי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה אך מלבד שתי הופעות בגביע הטוטו לא שיחק במדי הקבוצה הבוגרת במשחקים רשמיים.
בקיץ חתם במכבי הרצליה מליגה הלאומית, ועמה העפיל לליגת העל.
בסיום העונה חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית, עמה הגיע לגמר גביע המדינה בה הפסידה הקבוצה להפועל תל אביב, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הארצית ומעבי עזב את המועדון.
בקיץ 2007 חתם מעבי במכבי נתניה מליגת העל.
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-29 בספטמבר 2007, במשחק מול מועדון ספורט אשדוד.
ב-1 בדצמבר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–2 על בני יהודה תל אביב.
בתום העונה המועדון סיים במקום השני והשיג את הכרטיס למוקדמות גביע אופ"א.
ב-13 במאי 2009 החמיץ את הפנדל האחרון בחצי גמר גביע המדינה נגד מכבי חיפה, ונתניה הודחה בשלב הזה.
בעונת הפך מעבי לשחקן הרכב פותח בנתניה, ובתום העונה עזב את המועדון אחרי ארבע שנים.
ב-22 במאי 2011 חתם מעבי במכבי פתח תקווה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.
לקראת עונת חתם בהפועל רמת גן, העולה החדשה לליגת העל, עמה זכה בגביע המדינה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
לקראת עונת חתם במכבי יפו מליגה א' ועזר לקבוצה להישאר בליגה.
ב-25 ביוני 2015 חתם במכבי שעריים, אך שוחרר מהמועדון לפני תחילת העונה וחתם בבית"ר כפר סבא.
לאחר פרישתו מהקריירה החל מעבי לעבוד כסוכן ביטוח.
טל סלוצקר (נולד ב-8 במרץ 1986) הוא משורר וצייר ישראלי.
טל סלוצקר נולד ברעננה לנחום, מלחין, כנר, מורה לכינור ומנצח, ולפולה, ספורטאית ומאמנת ספורט.
בראשית דרכו צייר וניגן בכינור.
במקביל למד אצל הצייר זכאר שרמן רישום וציור במסורת האקדמיה הרוסית.
בשנת 2000 הציג את תערוכות היחיד "ליריקה" ו"קטרזיס".
השפעה מכרעת על עבודתו באותה תקופה הייתה מפגש עם ציור רפסודת המדוזה מאת תאודור ז'ריקו במוזיאון הלובר בפריז.
בגיל 14 עזב את בית הספר על"ה בהרצליה כדי ללמוד ב-Jerusalem Studio School.
בשנת 2003 ביקר אצל אנטוניו לופז גרסיה, ובמשך השנים הפך לתלמידו.
בשנים 2004–2006 זכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל (קרן שרת).
פרסם בכתב העת "עכשיו" בעריכת פרופ' גבריאל מוקד בגליונות 73-74 (סתיו-חורף 2013-2014), ובגיליון א (חורף-אביב 2018).
יצירתו של סלוצקר כוללת בעיקר ציור פיסול וכתיבה ספרותית.
במשך שנים הביא לידי דיון פילוסופיה והגות בנושא השיגעון.
השקפותיו בנושא זכו לסקירה בסרט הדוקומנטרי 'צייר הצללים' שצולם בחציו בחלל הסטודיו שלו ובחציו בתערוכתו 'הם' וזאת במקביל לקיום ערבי דיון בנושא ופעולות קונספטואליות בעיר בתקופת מחאת הדיור.