tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יוסף עמד, למשל, בדרישה לבקיאות בשימוש בנשק כמנהג הערבים.
חרף זאת הוא לא נתקבל לארגון "השומר" כחבר מן המניין, מכיוון שהיה בעל אידאולוגיה שונה משל שאר חברי הארגון, מבחינת יחסו לנקמת דם כלפי הפורעים הערבים, מבחינת רעיונות הסוציאליזם ומבחינת גישתו למשמעת הנוקשה.
יוסף נתפס גם כאינדיבידואליסט, ונמתחה ביקורת גם על אישיותו.
הוא אף הואשם, כנראה שלא בצדק, בהריגת ערבי בהתנפלות על המושבה מנחמיה בפברואר 1915.
כמו יוסף, גם שומרים ותיקים אחרים לא התקבלו כחברי "השומר" מטעמים שנראו להם לא ענייניים והם שאפו להקמת אגודה חלופית.
ניסיון קודם להקמת ארגון שמירה נפרד מ-"השומר" נעשה בהקמת "אגודת הנוטר".
אגודה זו הוקמה ב-1912 על ידי מועמדים שלא נתקבלו לארגון "השומר", והיא החזיקה מעמד זמן קצר בלבד עד לפירוקה.
בהקמת ארגון "המגן" חברו ליוסף עוד שומרים, מועמדים לארגון "השומר" שלא התקבלו אליו במשך זמן רב - ביניהם יחזקאל קינמן, יהודה זריז, דוקמן ולבובסקי.
הוחלט ביניהם שיוסף ירד דרומה על מנת למצוא מקום בו ניתן יהיה להתחיל לשמור.
לישנסקי דאג בעיקר לתחום המעשי – יצירת הקשרים עם האיכרים וערביי הסביבה, בעוד ש.
שמואלי ויהודה זריז עסקו בפן האידאולוגי של "המגן".
חברים נוספים בארגון "המגן" היו: אליעזר לובראני, בן ציון משביץ, שלום וייסבורד, משה זולוטקובסקי (אופיר), נח סטופנסקי, הסופר משה סטבסקי (סתוי), יעקב מחט ("אבו עדרי"), דוד צלביץ, מאיר ברנר (אחיו של הסופר י.ח ברנר) ואחרים.
ארגון "המגן" הורכב מאנשים שונים: חברי "השומר" לשעבר, ופועלים מ"פועלי ציון" ומ"הפועל הצעיר".
ההתמקדות של לישנסקי דווקא במושבות הדרום נבעה מהעובדה שעד אז לא הייתה שם דריסת רגל לשומרים עבריים.
תנועת "השומר" פעלה אז בעיקר במושבות הגליל.
ארגון "המגן" מנה בשיאו כ-20 חברים.
המקום הראשון בו נתקבל הארגון לשמירה היה רוחמה, אחריה קיבל הארגון את השמירה בבאר טוביה (קסטינה) ובמזכרת בתיה (עקרון).
לבסוף הצליח הארגון לקבל את השמירה גם במושבה גדרה.
בעזרת "הוועד המרכזי של ההסתדרות החקלאית ביהודה" ניתנו לשומרים תעודות שחרור ("ואסיקות") מהצבא הטורקי.
בדיעבד נטען כי המושבות הדרומיות יכלו להוות בסיס לפעולות הריגול של מחתרת ניל"י, בשל פעילותו של לישנסקי.
אולם, כשהוקם "המגן", בקיץ 1915, ככל הנראה לא ידע לישנסקי עדיין על פעילות ארגון ניל"י.
היו האשמות על כך שאנשי "המגן" נהנים מזהב שהבריטים מעבירים לניל"י.
קל להפריך טענה זו בהסתכלות במצב הכלכלי של חברי הארגון: השומרים בארגון "אכלו חודשים", כלומר, אכלו אצל איכר מסוים למשך חודש.
גם מקומות הלינה שלהם היו בבתי האיכרים.
מעט הכסף שהיו צריכים לקבל בנוסף לארוחות ומקום הלינה הובטח להם מהתבואה החדשה, אך זו בוששה לבוא.
בדרך כלל הלכו השומרים יחפים.
לזמן שמירה לקחו את הנעליים מהשומר הקודם.
אך למרות הכל, מעיד יעקב מחט ("אבו עדרי") ש"המצב הכלכלי של השומרים בעקרון היה לא רע יחסית...
העיקר היה כיבוש השמירה העברית".
אמנם, כבר בדצמבר 1915 ביצע יוסף לישנסקי פעולות בעבור ניל"י, ומראשית 1917 השקיע את כל מרצו בפעילות ניל"י, כולל ירידה למצרים למשך שבועות רבים, אולם, חברי "המגן" לא ידעו על קשריו של יוסף עם ניל"י, ובעיניהם היה "המגן" ארגון המקביל לארגון "השומר" מבחינת שמירה עברית ותו לא.
תעיד על כך העובדה שחברי הארגון התמרמרו על כך שיוסף לא שמר איתם, מה עוד שהייתה לו סוסה מעולה; היו שהחשיבו זאת ליהירות או מצאו פסול אחר ביוסף.
כדי לא להשאיר את סוסתו המעולה של יוסף ללא מעש, הפך מאיר ברנר ל"שומר רוכב" על סוסתו של יוסף.
בודדים בין חברי הארגון היו גם חברי ניל"י (כגון חיים דב בלינקוב) או שידעו על חברותו של יוסף במחתרת.
פעם אחת, נעלם יוסף לשבועות רבים בתואנה שנסע לקנות סוס.
בהיעדרו של יוסף נוצרו קשיים בחלוקת השמירה והכסף.
רק אז הובן שכנראה יוסף מתעסק בדברים נוספים לבד מארגון "המגן".
בפברואר 1917 ביקרו אצלו בעתלית מספר חברי "המגן" שם סיפר להם על המחתרת.
כשחזרו חברי "המגן" לגדרה, אסף שמואלי את חברי הארגון וסיפר להם שיוסף פורש מניהול ארגון "המגן".
מעטים, וביניהם דוד צלביץ, הצטרפו לניל"י.
בישיבה הראשונה בביתו של בלינקוב בה הוחלט על הקמת הארגון הוחלט שהארגון החדש לא יתחרה בארגון "השומר".
כלומר, הארגון לא יקבל על עצמו לשמור במקום בו השמירה מנוהלת על ידי "השומר", ולא ישמור אפילו במקום שארגון "השומר" עזב.
כלומר, האידאולוגיה של "המגן" הייתה שמירה עברית במקום שמירה ערבית.
המושבה גדרה נמצאת בין המושבות עקרון ובאר טוביה.
במשך זמן רב השמירה במקום נוהלה על ידי הערבים, ורק בנובמבר 1916 נכבשה השמירה במקום על ידי ארגון "המגן".
אולם, כששמעו על כך אנשי "השומר", הם שלחו לשם את ז.
לוינזון על מנת להוציא את השמירה במקום מידי "המגן" ולהעבירה לידי "השומר".
שמואלי הלכו לנהל משא ומתן עם אנשי גדרה, ולבסוף זכו בשמירה.
משכורתם של אנשי "המגן" הייתה נמוכה ממשכורתם של אנשי "השומר", משום ש"המגן" היה פחות מסודר מ"השומר".
ארגון "השומר" לא היה מוכן להשלים עם קיומו של ארגון "המגן".
מכיוון שהלה ערער את המונופול שלהם.
ואכן, בראשית שנת תרע"ז (1916) פנו חברי ועד "השומר" למרכז ההסתדרות החקלאית בתביעה להחרים את "המגן" "היות שיש החלטה על אודות שמירה עברית מאורגנת ו'השומר' הוכר בתורת הסתדרות השומרים היחידה" (זכרונות צבי נדב – קובץ "השומר").
אולם חברי "המגן" ערערו על כך וטענו כנגד המונופול של "השומר".
מה עוד, שאחד הסעיפים של ארגון "המגן" אסר על שמירה במקום בו שמרו חברי "השומר", דבר שמבטיח שלא תהיה פגיעה בארגון "השומר".
שני הבוררים בעניין, אברהם הרצפלד ולוי אשכול, תמכו בדעתו של ארגון "המגן".
הקרע בין "השומר" ל"המגן" הלך והעמיק, ובנוסף, העובדה שלישנסקי עומד בראש ארגון "המגן" הגבירה את כעסם של חברי "השומר".
חמתם של אנשי "השומר" רק גברה לנוכח ההצלחה של אנשי "המגן" והעובדה שכמעט לא נגנבו דברים במושבות שהיו נתונות לשמירתם.
בזכות זאת חודש החוזה של אנשי המושבות עם "המגן".
אמצעי נוסף של לחץ שהופעל על "המגן", היה בכך שרחל ינאית וחברים אחרים מארגון "השומר" ניסו לשכנע, ללא הצלחה, אחדים מחברי "המגן" שיפרשו מהארגון.
רוב הזמן היחסים בין השומרים של "המגן" ו"השומר" היו תקינים, והקרע הורגש בעיקר בהנהגה של התנועות.
ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי הוא ארגון בינלאומי העוסק בתאום פעולות הידרוגרפיה של המדינות החברות בארגון.
הארגון נוסד בשנת 1921 כהמשך לכינוסים בינלאומיים בנושא הידרוגרפיה שהחלו בשנת 1889. מטרת הארגון להבטיח את בטיחות השיט והגנה על הסביבה הימית בתמיכה במדידות הידרוגרפיות אחידות ושיפור שיטות המדידה ההידרוגרפית של המדינות החברות.
ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי מפרסם את גבולות האוקיינוסים והימים.
השפות הרשמיות של הארגון הם אנגלית וצרפתית.
יום ההידרוגרפיה העולמי נחגג מדי שנה ב־21 ביוני, ומדגיש את החשיבות והרלוונטיות של ההידרוגרפיה.
נכון לינואר 2021, חברות 94 מדינות בארגון הבין־ממשלתי.
הידרוגרפיה היא הבסיס לכל הפעילויות הקשורות לים:
שימוש במשאבים ימיים: מינרלים, נפט וגז, אנרגיה מתחדשת
דיג, חקלאות ימית וגידולי ים
ארגון הימאות הבין-לאומי נוסד על ידי האומות המאוחדות בשנת 1948 כדי לתאם בטיחות ימית וכללי התנהגות בים.
אולם, IMO החל לפעול באופן משמעותי רק בשנת 1958.
מטה הארגון נמצא בלונדון, בריטניה.
הארגון מעודד שיתוף פעולה בין ממשלות ובין תעשיית הספנות כדי לשפר את רמת הבטיחות בים ולמנוע זיהום ימי.
הארגון מנוהל על ידי אספת חברים, ניהולו הכספי מופקד בידי מועצה הנבחרת מבין חברי האספה.
עבודת הארגון מתבצעת באמצעות ועדות הנתמכות בתת-ועדות מקצועיות.
לארגוני או"ם אחרים הזכות לשבת באסיפות ה-IMO במעמד של משקיפים.
לארגון מזכיר כללי הנבחר על ידי האספה וחטיבות שונות הכוללות: בטיחות ימית, הגנת הסביבה הימית וחטיבה לכנסים.
ישראל הצטרפה לארגון ה-IMO בשנת 1952.
הרעיון להקים ארגון בין-לאומי לימאות נולד לאחר טביעת האוניה טיטניק.
בתקני הבטיחות של ימינו, תכנונה של הטיטניק הפך את הספינה לפגיעה ביותר.
מחיצות הבטיחות המחלקות את הספינה ומונעות את הצפתה בבת-אחת, לא נבנו לכל גובה גוף הספינה.
זאת כיוון שעל פי חישובי מהנדסי האוניה לא היה זה אפשרי שהספינה תיטה על צידה די כדי שהמים ישטפו מעל מחיצה אחת לחלל שלצידה.
כאשר טיטניק פגעה בקרחון, התברר כי חישובי מהנדסי האוניה היו שגויים.
לאחר שהחלו נוסעיה לנטוש את האוניה, התברר גם כי אין די סירות הצלה לכל הנוסעים על האוניה.
אנשים רבים נספו עקב טעויות תכנוניות אלה.
עד לאותה עת כל אומה קבעה את כללי הבטיחות שלה בים ואת כללי תכנון האוניות ומתקני הבטיחות החייבים להיות עליהן.
בשנת 1914 התקבלה "האמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים" (International Convention for the Safety of Life at Sea - SOLAS) ובה שורה של הנחיות בתחום בניית אוניות ואמצעי הבטיחות החייבים להיות עליהן.
מאז תוקנה אמנת SOLAS מספר פעמים והותאמה להתפתחויות בתחום הטכנולוגיה הימית.
ארגון IMCO הפך לארגון IMO בחסות האומות המאוחדות.
IMO מתקין תקנות הנאכפות על ידי ארגוני תקינה ימית בעולם אשר בודקים אוניות כדי להבטיח שהן עומדות בתקנות הבין-לאומיות.
ארגון IMO הוא המקור לכ-60 כלים משפטיים המנחים את התפתחות התקנות של המדינות החברות בארגון במטרה לשפר את הבטיחות בים, לסייע במסחר בין מדינות הים ולהגן על הסביבה הימית.
הבולטת שבכלים משפטיים אלה היא "האמנה הבין-לאומית לבטיחות חיי אדם בים".
ארגון המורים (ובשמו המלא: ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים ובמכללות) הוא איגוד מקצועי המאוגד כאגודה עות'מאנית המייצג מורים במערכת החינוך העל-יסודית בישראל בפני הממשלה והגופים העוסקים בחינוך.
בארגון חברים (נכון ל-2025) כ 100,000 עובדי הוראה מכל רחבי ישראל, בכל זרמי החינוך: הממלכתי, ממלכתי-דתי, ערבי, בסמינרים ובמכללות.
ארגון המורים קטן בגודלו מהסתדרות המורים, שהיא הגדולה והוותיקה יותר בין שני ארגוני העובדים במערכת החינוך.
ב-1958 פרשו 200 מורים מבתי הספר העל יסודיים מהסתדרות המורים והקימו ארגון נפרד שיקדם את מעמדם.
המניע המקצועי לפרישה הייתה תחושת המורים כי השכלתם רחבה יותר ועבודתם כמורי תיכון חשובה וקשה יותר מהעבודה עם תלמידי החינוך היסודי והגנים.
אך ברקע עמדה שאלת ההצטרפות להסתדרות הכללית, שלה התנגדו בכל תוקף.
על הפרק עמדה גם השאלה הפוליטית שהתוותה את העיקרון המנחה את הארגון מאז הקמתו: הארגון אינו קשור לזרמים פוליטיים כלשהם, והחברות בו, כמו כל תפקידי הניהול, הם מקצועיים.
הבחירות הן על בסיס ייצוג של בתי הספר ועל רקע מקצועי בלבד.
במשך יותר משנה וחצי סירב משרד החינוך להכיר בארגון, אך לבסוף ניסה שר החינוך, זלמן ארן, לקדם פשרה על פיה ארגון המורים יזכה בהכרה, אבל הסתדרות המורים תמשיך לייצג את חברי הארגון בענייני שביתות.
לאחר שחבריו למפלגה דחו את הפשרה שלו, התפטר זלמן ארן מתפקידו.
מאז צמח הארגון, והצטרפו אליו רוב מורי החינוך העל יסודי.
אין הוא מקיף את כל המורים בחינוך העל יסודי, וישנם כאלה החברים בהסתדרות המורים.
בשנת 2011 חתם הארגון עם משרד החינוך על יישום רפורמת עוז לתמורה.
מוסדותיו הנבחרים של ארגון המורים הם:
ועידה ארצית בת 950 חברים המייצגת את המורים מכל בתי הספר.
מועצת הארגון המונה 59 חברים.
המועצה נבחרת על ידי הוועידה.
הנהלת הארגון המונה 8 חברים ויו"ר.
כמו כן מקיים הארגון ועדת ביקורת ובית דין חברים.
בין ארגון המורים להסתדרות המורים
מאז פרשו חברי ארגון המורים מהסתדרות המורים, הצטלבו דרכיהם ונפרדו פעמים אחדות.
לעיתים היו מאבקיהם משותפים והם ניהלו חזית אחת לקדם את ענייניהם, ולעיתים פעלו בנפרד.
הגננות והמורים בבתי הספר היסודיים, חברי הסתדרות המורים, מקבלים את משכורותיהם מהממשלה, בעוד חברי ארגון המורים הם בעיקר מורים בחינוך העל יסודי ומקבלים את שכרם מהרשויות המקומיות או מהבעלויות (כגון רשת אורט ישראל).
הבדל זה משפיע גם הוא על אופי המאבק והאינטרסים של כל אחד מהארגונים.
כלי נשק ייחודי של חברי ארגון המורים, בעת שביתה, הוא היכולת לעכב ולשבש את בחינות הבגרות.
כוחו של ארגון המורים בא לידי ביטוי בעת החלת הרפורמה הראשונה במערכת החינוך, בשנות ה-60, כאשר הארגון שותף להתוויית הרפורמה בניגוד לעמדת חברי הסתדרות המורים.
שיאה של המחלוקת בין האיגודים הוא הניסיון של הממשלה ומשרד החינוך להעביר את הרפורמה בחינוך כפי שהוצעה על ידי ועדת דברת, בשנים 2006–2007. בעוד חברי הסתדרות המורים ניהלו משא ומתן נפרד עם הממשלה, פנו חברי ארגון המורים למאבק משלהם.
ובעוד אלה מגיעים להסכמה המשיכו חברי ארגון המורים להתנגד להחלת הרפורמה ולדרוש בה שינויים, כאלה שישפרו את תנאי המורים וכאלה שיעלו את ערכם ומעמדם.
במשך שנת הלימודים תשס"ז נקטו חברי הארגון עיצומים אשר שיבשו את הלימודים בבתי הספר העל-יסודיים, ובשנת הלימודים תשס"ח, בשביתה הגדולה שפרצה באוקטובר 2007, השבית ארגון המורים את מערכת החינוך העל יסודי במשך 64 ימים, בעוד חברי הסתדרות המורים המשיכו ללמד כרגיל.
בחודש נובמבר 2008, לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, יצא ארגון המורים במסע פרסום נרחב נגד שרת החינוך, יולי תמיר.
הסתדרות המורים הגיבה לכך, ופרסמה מודעות תמיכה ביולי תמיר.
בספטמבר 2024 השבית ארגון המורים את הלימודים בתיכונים למשך שמונה ימים.
השביתה הושהתה על ידי הארגון ב-8 בספטמבר, והלימודים חודשו למחרת.
ב-23 בספטמבר הודיע הארגון על סיום מוצלח של המשא ומתן עם משרד האוצר.
ארגון הביון הלאומי של טורקיה (בטורקית: Milli İstihbarat Teşkilatı - MİT) הוא סוכנות הביון הממשלתית של טורקיה.
הארגון משתף פעולה עם סוכנויות ביון מערביות במאבק בטרור.
לארגון גם סמכויות שיטור ומשום כך נחשב הארגון למשטרה חשאית.
הארגון נוסד ב-1965 כארגון שהחליף ארגון קודם, בשם "שירות הביטחון הלאומי" (טורקית: Milli Emniyet Hizmeti - MAH) שהוקם ב-6 בינואר 1926. בעבר, כמחצית מאנשי הארגון היו אנשי צבא ונכרה בו השפעה צבאית משמעותית.
אולם, עם הזמן כמותם פחתה ונכון לשנת 2009, אנשי הצבא שבו מונים פחות מחמישה אחוזים מעובדיו.
ארגון המורים הדתיים בהסתדרות המורים (בראשי תיבות: אמ"ד) הוא גוף מסונף להסתדרות המורים, שמאגד עובדי הוראה (מורים, גננות וגמלאים) במוסדות החינוך הדתיים בישראל, ופועל במסגרת הסתדרות המורים למען שמירת זכויותיהם.
בארגון חברים היום כ-32,000 עובדי חינוך בישראל.
בראש הארגון עומד כיום גבי שמעון.
ארגון המורים הדתיים פועל למען השמירה על מעמדו של המחנך הדתי בישראל, על ייחודיותו וזכויותיו.
הארגון דואג לטיפול פרטני בעובדי הוראה ברחבי הארץ, בנושאי זכויות פרישה, גמול חינוך, תוספת שכר, מענקים, מניעת העברה יזומה ועוד.
במהלך השנה יוזם הארגון ומפיק פעילויות חווייתיות להעשרה במגוון תחומים, בהם שבתות עיון בתחומי חמ"ד, ימי עיון מרוכזים, פעילות גמלאים וגננות, הפקת ירחון "אתרוג" ועוד.
במהלך השנה פועלת "במת המחנך הדתי", במה ערכית חברתית, לדרשות רבנים ואישי ציבור ולרב-שיח בנושאי חינוך; מדי שנה בין כסה לעשור מתקיימת במסגרת זו "עצרת התעוררות".
הארגון מארגן גם יציאת מורים דתיים לסיורים ברחבי העולם, וכן משתתפים נציגי הארגון במשלחת הסתדרות המורים ל"מצעד החיים" בפולין ביום השואה.
שמריהו בן צור, נשיא אמ"ד ויו"ר אמ"ד לשעבר, יזם את רעיון הענקת התואר "יקיר החינוך הדתי" ב-1975, ומאז הוא מוענק מדי שנה בחנוכה לפורשים מהוראה, להבעת הערכה והוקרה לפועלו של המחנך ולתרומתו לחברה.
בתחילה היווה החינוך הממלכתי דתי חלק ממערכת החינוך הכללית של היישוב בארץ ישראל.
המורים הדתיים לימדו בבתי ספר ממלכתיים: זרם העובדים, הזרם הכללי וזרם המזרחי.
בשנת 1936 הוקם "ארגון גומרי בית המדרש למורים מזרחי" בירושלים.
חברו אליו ב-1938 מורים דתיים מסמינר "תלפיות" ומבית ספר "ביל"ו" בתל אביב, מתלמודי התורה לתימנים ומבתי ספר נוספים מהחינוך העצמאי.
בשנת 1936 אוחדו הכוחות, ובשיתוף פעולה ראשון של כל מוסדות החינוך הדתי, נוסד "ארגון המורים הדתיים בישראל".
על מייסדי הארגון נמנו: משה צבי אפרתי, הרב אברהם שאקי, הרב שמעון מונזון, ד"ר צבי זהבי וחבר הכנסת (לשעבר) סעדיה כובשי.
במשך כ-25 שנים היה יו"ר הארגון מר גד דעי.
ב-18 בדצמבר 1951 הצביעו חברי הארגון ברוב קולות, בוועידה מרכזית בירושלים, על הצטרפות להסתדרות המורים הארצית, במטרה לחזק את מעמדם המקצועי מתוך ארגון חזק ומרכזי בארץ.
בהסכם שנחתם נקבע כי המורים הדתיים יזכו ב"אוטונומיה בתוכנית פעולתם ובתוכנה, בארגונם, מבנם, הנהלתם ומעמדם בציבור ובמדינה".
בשנת ב-1956 התקיימה הוועידה הראשונה של המורים הדתיים.
במהלך השנים הפיק הארגון אירועים נוספים במטרה לחזק את חשיבות החינוך הדתי בארץ.
אחד מהמרכזיים שבהם היה במלאת 800 שנה לפטירת הרמב"ם; באירוע השתתפו אלוף (מיל) הרב שלמה גורן ושר החינוך זבולון המר.
ארגון האמנה לביטחון משותף (Организация Договора о коллективной безопасности ,ОДКБ) הוא ברית פוליטית-צבאית, שהוקמה על ידי חבר המדינות העצמאיות על בסיס האמנה לביטחון משותף שנחתמה ב-15 במאי 1992 ומאגדת תחת ברית אחת את כל צבאות המדינות החברות בחבר המדינות העצמאיות.
מטה הארגון ברחוב ורברקה 7, מוסקבה, רוסיה.
אוקראינה, שהייתה חברה בחבר המדינות, מעולם לא הייתה חלק מהארגון.
אימנגאלי טסמגאמבטוב (ינואר 2023 – ואילך)
ארגון הניהול העליון ביותר בברית הוא המועצה לביטחון משותף שהוא כינוס של כל ראשי המדינות החברות בארגון והיא המחליטה אם לפתוח במבצע או התערבות צבאית במצבים הנדרשים לכך.
מועצת שרי החוץ הוא מועצה לשיתוף פעולה בין המדינות החברות בארגון שנושאי מדיניות חוץ של הארגון.
מועצת שרי ההגנה — זרוע ביצועית מייעצת לתיאום בנושאי צבא, תעשיות ביטחוניות וייצוא צבאי טכנולוגי
ועדת מזכירי מועצות הביטחון – גוף תיאום מייעץ בנושאי ביטחון לאומי
המטה המאוחד של ארגון האמנה לביטחון משותף נחשב למטה הכללי של הארגון המארגן ומתאם בין זרועות הצבא של הארגון.
מדינות משקיפות וחברות בארגון האמנה לביטחון משותף:
המדינהסטטוס חברות בארגוןשנת כניסהחברה בארגון1994חברה בארגון1994חברה בארגון1994חברה בארגון1994חברה בארגון1994חברה בארגון1994מדינה משקיפה2013
מדינות חברות לשעבר בארגון האמנה לביטחון משותף:
מדינהסטטוס חברות בארגוןשנת כניסהשנת עזיבהחברה בארגון לשעבר19941999חברה בארגון לשעבר19941999חברה בארגון לשעבר1994 (בפעם הראשונה)
2012 (בפעם השנייה) אפגניסטןמדינה משקיפה20132021
פעולות צבאיות עיקריות של הברית
בינואר 2022 פרצו מחאות נגד המשטר בקזחסטן.
לבקשת הנהגת המדינה, ארגון האמנה לביטחון משותף, שלח למדינה את הכוחות המשותפים לתגובה מהירה.
ב-13 בספטמבר 2022 התחדשה הלחימה בין אזרבייג'ן, החברה לשעבר, לארמניה, כשנתיים לאחר סיום מלחמת נגורנו קרבאך השנייה.
לאחר תחילת הלחימה, ביקשה ארמניה להפעיל סעיף מאמנת הברית, המחייב את המדינות החברות לפעול להגנת בעלת ברית מותקפת.
משלחת הברית, בראשות מזכ"ל הברית, סטניסלב זאס, נשלחה לעקוב אחר המצב לאורך הגבול בין המדינות הלוחמות.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל מאגד חלק ניכר מן המהנדסים, האדריכלים ומנהלי הפרויקטים העצמאיים בישראל.
הארגון מאגד עצמאיים בתחומי ההנדסה, האדריכלות והטכנולוגיה ופועל לקידום זכויותיהם וענייניהם העסקיים, בהיבטים משפטיים, כלכליים וציבוריים.
הארגון נוסד בשנת 1986 כעמותה אשר נשאה את השם "איגוד האקדמאים העצמאיים במקצועות ההנדסה, האדריכלות והטכנולוגיה בישראל", ועם הזמן שונה שמה לשם הנוכחי.
הארגון קבע את משכנו בבית המהנדס, ברחוב דיזנגוף בתל אביב וזאת עד ליום 15 בנובמבר 2019. החל ממועד זה, עבר הארגון למשכן הקבע שלו בבניין H-Tower, ברחוב דרך מנחם בגין 156, בתל אביב.
בתחילת שנות השמונים התקיימה אספה כללית של אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים, במהלכה מונה מהנדס אלדד בוקשפן לטפל בבעיות הייחודיות של העוסקים העצמאיים במקצועות ההנדסה והאדריכלות.
עד לאותה תקופה הופקד הטיפול בנושא בידי פקיד, שהועסק באגודה במשרה חלקית.
עם מינויו של בוקשפן חלה התפתחות משמעותית בנושא ובהמשך אף הוקמה עמותה מקבילה לאגודה, אשר הטיפול בעצמאיים במקצועות ההנדסה והאדריכלות היה ייעודה העיקרי.
בוקשפן כיהן במשך שתי קדנציות כיו"ר ארגון העצמאיים הראשון ונחשב למייסד הארגון.
ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1986, נרשם הארגון כעמותה אחת, אשר בראשה עמד אלדד בוקשפן.
הארגון הוכיח את עצמו לראשונה בשנות האינפלציה הגדולה: מזמיני העבודה (ביניהם גם משרדי הממשלה) שילמו את שכר העבודה באיחור רב - וכשהכסף הגיע הוא כבר היה שחוק וחסר כל ערך.
מאבק הארגון בנושא הצליח, התשלומים החלו להגיע בזמן – והארגון קיבל הכרה כארגון בעל עמדה, נוכחות ומשקל רב.
מנקודה זו ואילך החל הארגון לקבץ לתוכו נציגים מאיגודים שונים, להציב יעדים לשיפור האינטרסים העסקיים והכלכליים של חבריו ולקיים דיאלוגים עם נציגי המערכת הכלכלית והפוליטית בישראל.
בהמשך אף פעל הארגון להקמת גוף רחב יותר - אשר כלל את מרבית ארגוני העצמאיים בארץ - וסלל את הדרך להקמת לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.
בשנת 2004 נרשם הארגון כחבר ב-"Fidic", ארגון מהנדסים ויועצים בינלאומי המאגד אנשי מקצוע מכ-100 מדינות ברחבי העולם.
בנוסף לכך, הארגון משתף פעולה עם "להב - לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל" - שיתוף פעולה שהניב הישגים רבים, כגון הקמת קרן השתלמות לעצמאיים, עדכון תעריף ש"ע, יצירת הסדר פנסיוני חדש לעצמאיים וניהול מאבק מול האוצר להחלת מס הכנסה שלילי גם על עצמאיים.
בארגון מאוגדים כ-3,800 חברים בעלי משרדי תכנון, ייעוץ ופיקוח, המעסיקים יחדיו כ־60 אלף אנשי מקצוע מתחומי ההנדסה, האדריכלות והניהול.
הנהלתו מורכבת מנציגי האיגודים החברים בארגון, המקדמים באמצעותו ובכפוף לייעוץ משפטי וכן בהתאם להוראות חוק התחרות, את האינטרסים הייחודיים של חברי הארגון.
לארגון ועד מנהל פעיל, ועדת ביקורת, ועדת בוררים ומומחים, ועדת משרדים צעירים וכן ועדות הפועלות אד-הוק.
מהנדס שמואל אנגל מכהן כיושב-ראש הארגון זו קדנציה רביעית, עו"ד ליאור בר-און מכהן כמנכ"ל הנוכחי (החל תפקידו בשנת 2007) ומהנדס אלדד בוקשפן, מייסד הארגון, כיהן בו כנשיא מייסד.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל פועל להרחבת השפעתו ולביסוס מעמדו בקרב ציבור המהנדסים והאדריכלים העצמאיים.
במסגרת פעילותו הגיש הארגון מספר הצעות חוק, ובין היתר אף קיים פעילות פרלמנטרית ענפה, אשר הביאה לשינויין של תקנות העוסקות בהתקשרות מול מתכננים ומנה"פ עצמאיים (תקנה 5 א' לתקנות חובת המכרזים).
הארגון מנהל בחינת תהליכים ותמורות מול משרד האוצר לצורך חקיקה ועדכוני שכר, מקדם נושאים כלכליים (בכפוף להוראות חוק התחרות הכלכלית), עסקיים ומשפטיים, מגן על זכויות חבריו מול מעסיקים פוטנציאליים מהמגזר הפרטי והציבורי ומטפל בבעיות ייחודיות האופייניות לכל איגוד ואיגוד.
שירותיו כוללים גם ייצוג בפני הגורמים הרלוונטיים וקביעת אמות מידה בכל הנוגע לתקנות וחוזי התקשרות בהתאם לאפשרויות על פי דין.
במסגרת פעילות הארגון מתכנסות ועדות תקופתיות (אד-הוק), העוסקות בנושאים העומדים על סדר היום.
ההחלטות המתקבלות על ידי הוועדות מאפשרות לקיים שגרת עבודה רציפה ולקדם את מטרות הארגון השוטפות.
בין הוועדות ניתן למצוא ועדת מגשרים ובוררים, וועדת נציגי הארגון במשהב"ט, וועדה פנימית בנושאי מינהל התכנון וכן ועדות שונות הפועלות לבקשת רגולטורים שונים, מעת לעת והפועלים מכוחם.
פטור מחובת מכרזים למהנדסים ואדריכלים
ב-1 ביוני 2009 נכנסה לתוקפה תקנה 5 א', כתוצאה מפעילות מתמשכת שניהל הארגון.
פעילות קברניטי הארגון למימוש תיקון התקנה באה כמענה לעקרונות הבעייתיים ולשיטת ההתקשרות שהתקיימו בחוק חובת המכרזים, אשר נחקק בשנת 1993 והציף על פני השטח את סוגיית מתן העדיפות למרכיב המחיר על פני מרכיב האיכות בהתקשרות עם מתכננים.
התקנה הרלוונטית שינתה את סדר העדיפויות, פטרה את משרדי הממשלה מחובת קיום מכרז בהתקשרות לביצוע עבודה מקצועית (הדורשת ידע ומומחיות מיוחדים) במקצועות התכנון, העיצוב, ההנדסה והאדריכלות - וקבעה רף איכות מוגדר וברור למזמין.
כתוצאה מיוזמה זו, בכפוף להוראות התקנה ובניגוד למצב ששרר קודם לכן, מכרזי תכנון על בסיס השכר הזול ביותר נעלמו כמעט לחלוטין מצבר המכרזים המפורסמים על ידי גופים ציבוריים וממשלתיים.
בשנת 1997 נרשמה עליה תלולה בשיעור האבטלה במשק, לרבות בתחום ההנדסה והבניה.
מכיוון שאחת הסיבות למשבר הייתה העסקת אנשי מקצוע זרים, פעל הארגון לנסח הצעת חוק תחת הכותרת "העדפת תוצרת הארץ", המציעה להכניס תיקון לחוק חובת המכרזים.
בשנת 1998 החלה הפעילות האינטנסיבית לתת אותותיה.
מנכ"ל משרד התשתיות ומנכ"ל משרד התחבורה דאז הוציאו למספר גופים - מינהל מקרקעי ישראל, מע"צ, רכבת ישראל וכביש חוצה ישראל - הנחיה, התומכת בהעדפת מתכננים ישראליים בפרויקטים ציבוריים.
בסופו של יום, תיקון לחוק חובת המכרזים בנושא העדפת תוצרת הארץ עבר בכנסת - וקבע כי החובה להעדפת התוצרת חלה גם על רכישת שירותים ולא רק על טובין ישראליים.
טרקלין הישיבות הארגוני, אשר הוקם והחל את פעילותו במהלך שנת 2022, נותן מענה לחברי הארגון שמשרדיהם ופעילותם מתקיימת, בין היתר, גם מחוץ לגוש דן וברצונם, מעת לעת, להגיע ולקיים פגישות מקצועיות במיקום נאות.
חברי הארגון זכאים לשעות שהייה בטרקלין (קיום ישיבות או מפגשים עסקיים), בהתאם לזכאותם על פי סטטוס כרטיס החבר שברשותם.
הטרקלין משמש גם כאולם הרצאות ואירועים מקצועיים.
הקמת "שפי" - סוכנות ביטוח לענפי ההנדסה והאדריכלות בע"מ
סוכנות הביטוח "שפי" הוקמה בשנת 1986 כחברה בת של ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל, מתוך מטרה לספק מענה ממוקד לצרכיו הייחודיים של הענף.
בשנת 2005, לאחר מאמצים רבים מצד יו"ר דירקטוריון "שפי", מהנדס שמואל אנגל, החלה סוכנות "שפי" לפעול בשיתוף חברת הביטוח "איילון" וסוכנות מתפעלת מטעמה.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל מעמיד לרשות הציבור הרחב מאגר בוררים, מגשרים ומומחים, מהנדסים ואדריכלים עצמאיים בעלי ניסיון וידע מצטבר, המספקים חוות-דעת מקצועיות, שירותי גישור ובוררות.
השירותים ניתנים במגוון תחומים, לרבות סכסוכים הקשורים לבניה ותשתיות, ניהול פרויקטים ועוד.
כל בורר, מומחה או מגשר נבחר ומאושר על ידי ועדה מקצועית פנים ארגונית, במטרה להביא לסיום מקצועי ומהיר של הסכסוך.
הוועדה הוקמה במטרה לקדם את האינטרסים הייחודיים של חברי ארגון בעלי ותק של עד 7 שנים כעצמאיים.
מיום הקמתה, הביאה הוועדה לקידומם של נושאים רבים: העשרת הידע המקצועי של בעלי המשרדים הצעירים (הן באמצעות פרויקט חונכות והן על ידי קיום השתלמויות מקצועיות וימי עיון בנושאים עסקיים), קידום תהליכים מול הבנקים, השגת הטבות והסדרים מול גופים מסחריים ועוד.
בנוסף, פועלת הוועדה להגדלת חשיפתם של בעלי משרדים צעירים ולשיתופם בפרויקטים ציבוריים של רשויות ממשלתיות ומקומיות.
בשנת 2007 השיק הארגון פרויקט חונכות, המאפשר לחברי ארגון צעירים (בעלי ותק של עד 7 שנים כעצמאיים), בכפוף להוראות חוק התחרות הכלכלית, להסתייע בחברי ארגון ותיקים ומנוסים, אשר תורמים מזמנם, ניסיונם וידיעותיהם ומעניקים סיוע במגוון נושאים רחב, ובדגש בכל הקשור לאופן ניהול המשרד.
פרויקט זה עודד תקשורת ישירה ובלתי אמצעית בין החברים הוותיקים והצעירים, יצר אווירת סיוע הדדי וחיזק את הקשר בין החברים, ומתוך כך, גם את כוחו ומעמדו של הארגון.
מהנדס שמואל אנגל – יו"ר נוכחי (נכון ל-2026)
ארגון הביון והביטחון האוסטרלי נוסד ב-14 במרץ 1949 כשירות הביטחון הפנימי של אוסטרליה האחראי לסיכול ריגול בתוככי אוסטרליה, ולביטחון פנים.
זוהי המקבילה האוסטרלית לשב"כ ול-MI5 הבריטי.
למעשה, MI5 שימש מודל עבור הארגון, ושירות הביטחון האוסטרלי הוקם בדמות מקבילו הבריטי.
הארגון אחראי למניעת ריגול, להגנה מפני חבלה ופעולות הסתננות זרה, וללוחמה בטרור.
לקציני הארגון אין סמכויות מעצר ולרוב הם אינם חמושים.
לפיכך הארגון נעזר רבות במשטרה הפדרלית של אוסטרליה לצורך ביצוע מעצרים והוצאה לפועל של מבצעים משטרתיים.
הארגון כפוף לתובע הכללי האוסטרלי וראש הארגון מכונה "מנכ"ל הביטחון".
מנכ"ל הביטחון הוא שמו של ראש שירות הביטחון הפנימי של אוסטרליה.
הוא כפוף לתובע הכללי ולראש ממשלת אוסטרליה ומחויב למסור לו דוח"ות קבועים על פעולות הארגון.
ארגון ההורים הארצי הוא ארגון שהוכר על ידי משרד החינוך כמייצג את הורי תלמידי מערכת החינוך בישראל.
בעקבות דו"ח ביקורת של רשם העמותות, הוסרה ההכרה בארגון והועברה לפורום ועדי ההורים היישוביים.
לייצג את הורי התלמידים בישראל, לרכז את פעילות ועדי ההורים בכל בתי הספר והיישובים בישראל.
ארגון יציג ודמוקרטי של כלל הורי התלמידים, בו חברים, שותפים, מיוצגים ופעילים כלל ועדי ההורים המוסדיים והיישוביים, מכול רחבי ישראל (גני ילדים, חינוך יסודי, חינוך מיוחד, חטיבות ביניים ותיכוניים), שיהווה מקור כוח וסיוע להנהגות ההורים ביישובים השונים.
הארגון שותף מלא ומרכיב בלתי נפרד בהתוויית המדיניות החינוכית, בקביעת יעדי משרד החינוך, בחלוקת המשאבים (הלאומיים, אזוריים, עירוניים וכדומה), יחד ובשיתוף עם משרדי הממשלה, הכנסת (והוועדות הפועלות בה), השלטון המקומי והארגונים השונים.
קידום ושיפור איכות הלמידה והתשתיות העומדות לרשות תלמידי בתי הספר והגנים בישראל והעמדתן בצמרת ה-OECD.
פיתוח תחושת השייכות והאחריות המשותפת של ההורים למערכת החינוך (הן ברמה המקומית והן ברמה הארצית), טיפוח המעורבות בחינוך ילדיהם בבתי הספר.
השגת שוויון הזדמנויות לכלל ילדי ישראל וצמצום הפערים בחינוך.
בשנת 1931, בעקבות שביתת מורים, הוחל בהתארגנות של ארגוני הורים במושבות, ביוזמת התאחדות האיכרים ולהקמת ארגון הורים ארצי שנודע בעיקר בשם "ארגון ההורים במושבות" אך גם כארגון ההורים הארצי.
כנגד יוזמה זאת יצאו ארגוני הפועלים שטענו ש"ארגון ההורים הארצי" אינו מייצג אותם והקימו ארגוני הורים משלהם.
בשנת 1944, על בסיס ארגון ההורים מתל אביב שהוקם בשנת 1931, נרשם באופן רשמי ארגון בשם "ארגון ההורים הארצי לבתי הספר העממיים בארץ ישראל".
בשנות ה-50 מיסד משרד החינוך את הארגון.
מטרת הארגון הייתה לייצג את ועדי ההורים היישוביים ואת מוסדות החינוך בארץ.
לאחר פעולה זו עוגן מעמד הארגון בחוזר מנכ"ל משרד החינוך.
בשנת 2005, עקב מאבקים פנימיים רבים, הכריז רשם העמותות על העמותה "כעמותה בפירוק" והעמותה לא פעלה מספר שנים.
בשנת 2010 מינה בית המשפט המחוזי בתל אביב את עו"ד ארז חבר כדי שיקים את העמותה מחדש וינהל את מערכת הבחירות כך שיבחר יו"ר ונציגים ארציים חדשים.
ביוני 2012, חידש את פעילותו, על פי החלטת בית המשפט, "ארגון ההורים הארצי למערכת החינוך בישראל".
עו"ד גדעון פישר נבחר, ברוב מכריע, לתפקיד יו"ר ארגון ההורים הארצי ואתו 31 נציגים ארציים חדשים לאספה הכללית (מערים, רשויות וישובים ברחבי ישראל) ו-11 נציגים לוועד המנהל ובכך הוקם ארגון ההורים הארצי מחדש.
בית המשפט אישר את תקנון העמותה המחודשת ואת תוצאות הבחירות האמורות.
יו"ר הארגון מינה שלושה סגנים, כמתבקש בתקנון.
באוגוסט 2014 פורסם בערוץ 10 תחקיר שטען שפישר פועל בניגוד עניינים.
במקביל, פרשה קבוצת הורים מהארגון והקימה ארגון מתחרה.
הפורשים פנו לרשם העמותות בדרישה לחקור את פעילות הארגון.
ב-9 ביולי 2015 פרסם רשם העמותות דוח ביקורת על התנהלות הארגון והעומדים בראשו, בהם קבע, בין השאר: "...יו"ר הארגון פעל לא אחת, בחוסר סמכות, בניגוד לתקנון תוך ניגוד עניינים חמור, .....
המעלים חשש לפעולות תחת ניגוד עניינים, כן עולה חשש כי פעילותו של היו"ר נעשתה בין היתר לטובת ענייניו האישיים, וזאת בניגוד להוראות סעיף 34 ג', לחוק העמותות האוסרת על חלוקת רווחים..."
בינואר 2017, תוקן חוזר מנכ"ל משרד החינוך ונקבע בו שפורום ועדי ההורים היישוביים הוא שייצג את ההורים ויקבל את תשלומי ההורים הנגבים במסגרת תשלומי הרשות.
הבסיס החוקי לקיום העמותה: שם העמותה, מהות העמותה ומטרותיה
שם העמותה: "ארגון הורים ארצי למערכת החינוך בישראל" או בקיצור: "ארגון ההורים הארצי".
העמותה, באמצעות מוסדותיה, תייצג את הורי התלמידים בכל מערכת החינוך בישראל כלפי מוסדות המדינה, משרד החינוך, הרשויות המקומיות, ארגוני המורים והמנהלים וכל אדם וגוף אחר במדינת ישראל.
העמותה תפעל לחיזוק הקשר בין ההורים לבין המוסד החינוכי וצוות ההוראה.
מוסדותיה, פעיליה ונציגיה של העמותה יקפידו להימנע מלקיים זיקה או תלות פוליטית או מפלגתית.
העמותה תפעל לעודד ולסייע בהגשמת מטרות החינוך כפי שבאו לידי ביטוי בדיני החינוך וכן לעודד ולסייע בשיפור תנאי מוסדות החינוך, בהעלאת רמתם הלימודית והחינוכית ובשכלול הציוד העומד לרשותם, בשיפור הביטחון והבטיחות במוסדות החינוך ובפעילות הקשורה בהם וכן לעמוד על משמר ביטחונם, בטיחותם ובריאותם של התלמידים במסגרות החינוך השונות.
העמותה תפעל לייזום, כינון, ביסוס ופיתוח החינוך המשלים וכל מסגרות החינוך הבלתי פורמלי ותעודד את פעילות תנועות הנוער.
העמותה תפעל ליזום ופתוח תוכניות שתכליתן שוויון הזדמנויות וצמצום הפער החברתי ותסייע לפעולות אלה.
העמותה תפעל למניעת אפליה בהקצאת משאבים במערכת החינוך.
העמותה תעשה כל פעולה חוקית אחרת שמוסדותיה המוסמכים יחליטו עליה.
"חבר" - כל אזרח ישראלי שהוא הורה לילד הלומד במוסד חינוכי במערכת החינוך בישראל, הפועל על פי רישיון משרד החינוך, שחוק לימוד חובה, תש"ט – 1949 חל עליו (בתקנון זה: "מוסד חינוכי") ואשר בקשתו להתמנות לחבר אושרה על ידי הוועד הארצי או ועדת האתיקה יחשב כחבר העמותה.
"עמית" - כל אזרח ישראלי שהוא הורה לילד הלומד במוסד חינוכי במערכת החינוך בישראל, הפועל על פי רישיון משרד החינוך, ואשר חוק לימוד חובה, תש"ט - 1949, חל עליו יחשב כעמית בעמותה.
"חבר של כבוד"- כל אדם המבקש לעזור ולסייע לעמותה, מוסדותיה ופעיליה, אף אם אינו הורה לילד הלומד במוסד חינוכי כאמור, ואשר נתקבל כחבר של כבוד על ידי הוועד הארצי או על ידי ועדת האתיקה יחשב "חבר של כבוד" בעמותה.
ארגון ההגירה הבין-לאומי (International Organization for Migration - IOM) הוא ארגון בין-לאומי של האומות המאוחדות המטפל במהגרים ונחשב לארגון החשוב בעולם בנושאי הגירה ופליטות.
הארגון הוקם בשנת 1951 בשם "הוועדה הבין-ממשלתית הזמנית לתנועת המהגרים מאירופה" (PICMME) כדי לעזור ליישב מחדש אנשים שנעקרו מביתם במלחמת העולם השנייה.
בארגון ההגירה הבינלאומי יש 156 מדינות חברות ו-10 מדינות משקיפות.
ארגון זה הוא הארגון הבינלאומי העיקרי העוסק בתחום ההגירה, לרבות פליטים, סחר בבני אדם, הגירת עבודה, ועוד על ידי מתן סיוע הומניטרי, שירותים וייעוץ לממשלות ולמהגרים.
ניהול מסודר ואנושי של ההגירה.
שיתוף פעולה בינלאומי בנושאי הגירה, על מנת לסייע בחיפוש אחר פתרונות מעשיים לבעיות ההגירה.
אספקת סיוע הומניטרי למהגרים ופליטים במצוקה.
חוקת הארגון מקשרת בין הגירה לפיתוח כלכלי, חברתי ותרבותי, וכן מצדדת בחופש התנועה של המהגרים.
הארגון עובד בשיתוף פעולה עם גופים ממשלתיים ולא ממשלתיים.
בנוסף, מסייע הארגון לפליטים להשתתף בבחירות מחוץ לארצם, כפי שקרה בבחירות באפגניסטן בשנת 2004 ובבחירות בעיראק בשנת 2005.
הארגון נוסד בשם "הוועדה הבין-ממשלתית הזמנית לתנועת המהגרים מאירופה" (PICMME) בשנת 1951 מתוך מטרה לעזור לפליטים במערב אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
הארגון סייע לממשלות אירופה ליישב מחדש 11 מיליון בני האדם שנעקרו בזמן המלחמה, וסייע בהסדרי תחבורה לכמיליון מהגרים במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20.
חוקת הארגון הבינלאומי להגירה נוסחה ב-19 באוקטובר 1953 בוונציה, ונכנסה לתוקף ב-30 בנובמבר 1954.
הארגון עבר רצף של שינויי שמות.
לאחר שנוסד בשם "הוועדה הבין-ממשלתית הזמנית לתנועת המהגרים מאירופה" (PICMME), שונה שם הארגון בשנת 1952 לשם "הוועדה הבין-ממשלתית למהגרים מאירופה" (ICEM), בשנת 1980 שונה שמו ל"הוועדה הבין-ממשלתית להגירה" (ICM) ובשנת 1989 נקבע שמו הנוכחי "ארגון ההגירה הבינלאומי" (IOM).
שינויים אלה משקפים את השינויים שחלו באופיו של הארגון על פני חצי מאה - הוא הפך מארגון לוגיסטיקה לסוכנות הגירה.
הארגון מסייע לטפל בפליטים ובמהגרים במקרים של אסונות טבע ובאזורי קרב.
על פי תפיסת הארגון, הגירה צריכה להתבצע בתנאים הומניים ומסודרים.
הארגון עובד עם ממשלות וארגונים אזרחיים לקדם את הטיפול בנושאי הגירה, לעודד את הפיתוח הכלכלי והחברתי באמצעות הגירה, ולשמור על כבוד האדם ורווחתם של המהגרים.
לארגון תקציב תפעולי שנתי של 1.3 מיליארד דולר וכ-8,400 עובדים ב-100 מדינות ברחבי העולם.
הארגון מעורב מטבעו בדיונים גלובליים בנושאי ההשלכות החברתיות, הכלכליות והפוליטיות של ההגירה במאה ה-21.
הארגון מסייע למהגרים ולקהילות הקולטות אותם.
מנכ"ל הארגון, ויליאם לייסי סווינג, אמר בנאום בדצמבר 2013: הוא ציין שבשנת 2013 איבדו את חייהם מהגרים רבים שביקשו לחצות גבולות בינלאומיים בחשאי.
"לעולם לא נדע בדיוק כמה מהגרים מתו במדבריות, באוקיינוסים או בתאונות אחרות", אמר סווינג.
"עם זאת, הנתונים שלנו מראים כי לפחות 2,360 מהגרים מתו השנה בזמן שרדפו אחר החלום לחיות חיים חדשים.
האנשים האלה נואשים - אפילו הפחד המוחשי מהמוות לא מונע מהם לצאת למסע."
סווינג הזהיר כי הדלתות של מדינות נסגרות יותר ויותר בפני המהגרים העניים והנואשים ביותר, במדינות שבעבר קיבלו אותם בברכה.
על פי הארגון, קיים קשר ישיר בין ביקורת גבולות הדוקה יותר לבין העלייה בסחר בבני אדם, שהוא עסק כלל-עולמי המגלגל 35 מיליארד דולר בשנה.
תוכניות סיוע הומניטרי של הארגון כוללות סיוע חירום, שיקום והגנה על זכויותיהם של ניצולי אסונות ומלחמות.
הארגון עוסק בתוכניות שתומכות בשיקום המהגרים, וכן מסייע ומחזק ארגונים ממשלתיים המסייעים למהגרים.
במקרים רלוונטיים הארגון מספק גם תמיכה רפואית ופסיכולוגית.
כחלק מעבודתו במקרי חירום והמאמצים לקדם מוכנות לאסון, הארגון משתף פעולה עם גופי האומות המאוחדות וארגונים אחרים בנושאי קליטת הגירה בעתות חירום, לוגיסטיקה, בריאות, הגנה והתאוששות.
סיוע כלכלי באזורים שמהם יש הגירה משמעותית מסיבות כלכליות, כדי למנוע הגירה.
יישוב מחדש של פליטים מאזורי מלחמה.
ניסיון למצוא מקומות עבודה עבור מהגרי עבודה.
דאגה לבריאות המהגרים באמצעות מדיניות מתאימה.
צמצום החשיפה של המהגרים למפגעים סביבתיים.
הדרכת גורמים ממשלתיים בנושאי התמודדות עם מהגרים לאורך הגבולות.
מעקב אחר מסתננים והתוויית מדיניות יחד עם גורמים ממשלתיים.
הארגון עורך מדי פעם מסעות פרסום על מנת לקדם את המדיניות שלו ולנסות ליצור רושם חיובי בציבור כלפי המהגרים.
הארגון ערך בשנת 2013 מסע פרסום עולמי תחת השם "תרומתם של המהגרים", שמדגיש את תרומתם החיובית של המהגרים.
מטרת מסע הפרסום היא לתקן טעויות נפוצות ומידע שגוי אודות מהגרים, ולהעביר מסר לפיו ממשלות, קהילות ומהגרים יכולים לקצור את הפוטנציאל החיובי הניכר של הגירה בינלאומית, תוך הגנה על המהגרים ושמירה על זכויותיהם.
מודעות מסע הפרסום הופצו במגוון רחב של אמצעי תקשורת, כמו פוסטרים, כרזות חוצות ושלטי חוצות, דפי מידע, חוברות וחומרי דפוס אחרים, אתר אינטרנט ייעודי ונוכחות קבועה ברשתות חברתיות.
מסע הפרסום מדגיש את התרומה ההיסטורית המכריעה של מהגרים שונים למדינות אליהם הם הגיעו:
בפרסומים מודגשת האינדיבידואליות של כל מהגר, תוך התמקדות על הסיפור האישי ועל פוטנציאל התרומה של כל מהגר.
ביוני 2013 השיק הארגון מסע פרסום ברשתות החברתיות תחת השם "#MigrationMeans" ("משמעות ההגירה"), שמטרתו להעלות את המודעות להגירה בכל צורותיה ולהדגיש את ההשפעה החיובית של ההגירה מנקודת המבט של המהגרים עצמם.
מסע הפרסום מביא את דבריהם של מהגרים שונים, המספרים מהי משמעות ההגירה עבורם, ואיך ההגירה שינתה את חייהם.
ארגון ההגירה הבינלאומי, וכן המהגרים עצמם, משתמשים ברשתות החברתיות, בעיקר פייסבוק וטוויטר, כדי להכיר מדינות אחרות, לאתר מקומות עבודה, לזהות את הדרכים הטובות ביותר להעברת כספים למדינת המוצא, וכן להעריך את הסיכונים של הגירה בלתי חוקית.
נכון לאוגוסט 2020, בארגון ההגירה הבינלאומי 173 מדינות ועוד 8 מדינות משקיפות.
ארגון המועדונים האירופיים הוא גוף המייצג את מועדוני הכדורגל אשר חברים באופ"א והיחיד המוכר על ידי אופ"א כנציג המועדונים.
הארגון הוקם ב-2008 במקום ארגון G-14 אשר ייצג מספר מועט של מועדונים ולא הוכר באופן רשמי על ידי אופ"א.
הארגון קם במטרה להשפיע לטובת המועדונים בהחלטות השונות של אופ"א.
לארגון יש שני נציגים בוועד המנהל של קונגרס אופ"א.
ב-15 בינואר 2008 הגיעו G-14 וארגון אופ"א להסכמה שפיפ"א ואופ"א יפצו את המועדונים עבור פציעות של שחקנים במהלך אימוני ומשחקי נבחרות.
בתמורה סוכם כי G-14 יפורק ובמקומו יקום ארגון חדש אשר ייצג את כלל המועדונים באירופה.
קרל היינץ רומניגה כיהן כיושב ראש הארגון הראשון החל מהמפגש הראשון של הקבוצות במשרדים הראשיים של אופ"א ב-7 ביולי 2008 בניון שבשווייץ.
בהקמת הארגון הוא החליף בנוסף ל-G-14 גם את פורום הקבוצות האירופאיות של אופ"א, אשר היינץ רומניגה היה יושב הראש שלו גם כן.
הארגון מנוהל על ידי דירקטוריון המכיל 36 חברים שהם נציגי מועדונים החברים בארגון וחבריו נבחרים כל שנתיים.
מתוך אלו נבחרים 12 אשר מרכיבים את הוועד המנהל של הארגון.
יושב הראש הנוכחי הוא נאסר אל-ח'ליפי מפריז סן-ז'רמן.
בבחירות בספטמבר 2020 נבחרה שרון תמם, מנכ"לית מכבי תל אביב לכהן בדירקטוריון עד 2022.
בארגון קיימות 2 סוגי חברויות אשר להן השפעה שונה על הארגון.
חברות מן המניין יכולות להציע מועמדים לגופי הארגון השונים ולדירקטוריון הארגון ומוזמנות לכל האירועים והוועדות, וחברות נוספות בעלות אותן יכולות למעט להצעת מועמדים לדירקטוריון.
ההחלטה על החברות בארגון, וסוג החברות שלהן, מתבצעת כל ארבע שנים, כאשר האחרונה הייתה ב-2023.
חברות מן המניין - נקבעת לפי מיקום הליגה של המדינה בדירוג הליגות של אופ"א ולפי הטבלה הבאה:
בנוסף, כל מועדון אשר זכה 5 פעמים או יותר בתחרויות אופ"א, הופיע לפחות 3 פעמים בשלבי הבתים בסבב הארבע שנתי הקודם, ו-40 קבוצות הנשים בעלות הדירוג הגבוהה ביותר באופ"א, יהיו חברות מן המניין.
בנוסף, המועדונים המייסדים שאינם חברים מן המניין.
16 המועדונים שלהלן ייסדו את ה-ECA בשנת 2008:
מועדונים מייסדים שאינם עומדים בקריטריונים של חבר מן המניין מתקבלים כחבר נוסף ללא צורך לעמוד בקריטריונים.
אס"א תל אביב (כדורגל נשים)
מועדון הכדורגל רמת השרון (כדורגל נשים)
ארגון הגננות הארצי הוא איגוד מקצועי המייצג גננות בגני הילדים העירוניים והפרטיים במדינת ישראל.
בעבר נקרא ארגון גננות מחנכות.
בארגון חברות גננות מכל זרמי החינוך (ממלכתי, ממלכתי-דתי, חרדי, ערבי ועוד).
הארגון מוכר כארגון עובדים החל משנת 2020 כשנכנס תחת מטריית ההסתדרות הלאומית.
הארגון טרם הוכר כארגון יציג לגננות ומאז הקמתו הוא מנהל מאבק משפטי כנגד משרד החינוך והסתדרות המורים על מנת להפוך לארגון עובדים יציג.
בד בבד הוא פועל לקידום זכויות הגננות ולהגנה פרטנית על זכויותיהן התעסוקתיות של גננות.
ארגון גננות מחנכות נוסד בספטמבר 2011. מייסדות הארגון היו דורית חזן, מירי טלמור, לי אור, עופרה כהן, אורנה הדר, שרון רוגוז'ינסקי ומיכל שחר.
התארגנות המייסדות החלה כתגובה להסכמי "אופק חדש", כשהוברר גודל הפגיעה בגננות.
הארגון קיבל תוקף מרשם העמותות ב-25 בינואר 2012.
עם הקמת הארגון, פתח משרד החינוך בצעדים משמעתיים כנגד אחדות ממייסדות הארגון.
משרד החינוך ביקש לקרוא ליו"ר הארגון דורית חזן לשימוע.
ננקטו גם צעדים משמעתיים (שימועים לקראת פיטורין והורדה בדרג המקצועי) כנגד אורנה הדר, דפנה אבן ופעילות אחרות של הארגון.
במאי 2012 הגיש הארגון לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב בקשה להורות למשרד החינוך לחדול מההתנכלות לפעילות הארגון.
בעקבות עתירת הארגון לבית הדין, ביטל משרד החינוך את כל הצעדים המשמעתיים כלפי מייסדות הארגון, כך שבית הדין לא נאלץ להתערב ולנקוט עמדה בנוגע לצעדים אלה.
בתשובה לעתירת הארגון כנגד ההתנכלויות לחברותיו, פסק בית הדין במאי 2013 כי הארגון לא הוכיח את מעמדו כארגון עובדים.
הארגון ערער על החלטת בית הדין המחוזי לבית הדין הארצי לעבודה.
בית הדין הארצי קבע כי על הארגון להגיש עתירה נוספת שבה יבקש מבית הדין האזורי להכיר בו כארגון עובדים.
בינואר 2014 הגיש הארגון לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב בקשה להכיר בו כארגון עובדים.
משרד החינוך הגיש, יחד עם הסתדרות המורים, ערעור על פסק הדין לבית הדין הארצי לעבודה.
בית הדין הארצי לעבודה קיבל את הערעור בחודש אוקטובר 2017 וביטל את ההכרה בארגון כארגון עובדים.
באמצעות עו"ד ורד גרטל ועו"ד ליאת שושן-ברק עתר ארגון הגננות לבג"ץ כנגד פסיקתו של בית הדין הארצי.
בפברואר 2019 קבע בג"ץ כי אינו מתערב בפסיקה, אך יש מקום לכך שארגון הגננות יעתור שוב לבית הדין לעבודה בתביעה להכרה, נוכח השינוי בנסיבות מאז שהארגון עתר בעבר, כמו הגידול העצום במספר חברות הארגון, פעילותו וכיוצא בזה.
ארגון הגננות נערך להמשך המאבק להכרה, והורה לבאות כוח הארגון להכין תביעה חדשה.
באוגוסט 2020 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין "ארגון גננות מחנכות" להסתדרות העובדים הלאומית.
ארגון הגננות הצטרף כארגון עצמאי השומר על מוסדותיו, ובזכות הסכם זה הוא מוכר כעת כארגון עובדים לכל דבר ועניין.
במסגרת שיתוף הפעולה ארגון הגננות זכה בכמה תביעות בבית הדין לעבודה ובעקבות כך בית הדין לעבודה קבע בין היתר כי למשרד החינוך אסור להפלות גננות החברות בארגון הגננות בכל הנוגע לקבלת סבסוד בעמותה הפדגוגית הילה עתיד לגננת, מלגות, תשלום דמי חבר, תשלום השי לחג הפסח ועוד.
בספטמבר 2024 דורית חזן סיימה את תפקידה בהסתדרות הלאומית ועברה לארגון המורים העל יסודי.
כתוצאה מכך נערכה פגישת הנהלה ורוב חברות ההנהלה בחרו בהצבעה שנערכה להמשיך את קיום ארגון הגננות כארגון בתוך ההסתדרות הלאומית.
הסכם שיתוף פעולה חדש נחתם בין הסתדרות העובדים הלאומית וחברות הנהלת ארגון הגננות בינואר 2025.
באוגוסט 2025 נערכו בחירות דמוקרטיות להנהלת ארגון הגננות, בהם נבחרו 15 נציגות הארגון, ומתוכן נבחרו 5 חברות ההנהלה החדשות: חני אהרונוביץ, רחלי ברייזכר, רעות שפונדר, יפית חזקיה וליאת גולדשטיין.
כחלק מפעילות ההנהלה החדשה חודש האתר של הארגון, הלוגו שלו, וכן הוחלט לשנות את שמו של הארגון מ"ארגון גננות מחנכות" ל"ארגון הגננות הארצי מבית ההסתדרות הלאומית".
ארגון הגננות עוסק בייצוג פרטני של הגננות החברות בו בהליכים משמעתיים, מקצועיים ונוספים מול משרד החינוך.
מאז הקמת הארגון יוצגו בהליכים הללו מאות גננות שנתקלו בקשיים מול משרד החינוך, ולפי נתוני הארגון משרד החינוך קיבל את כל דרישות הגננות.
בנוסף לפעילות הפרטנית, עוסק הארגון בייצוג ציבורי של זכויות הגננות בנושאי ליבה בתחום החינוך הקדם יסודי, בזירות ציבוריות כולל פניות למשרדי הממשלה ולכנסת ופעילות תקשורתית.
הארגון פעיל בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
בתחילת 2018 הודיע הארגון כי הוא מכין תביעה פרטנית שבה יבקשו גננות להשוות את שכרן ותנאי עבודתן לאלה של המורים.
מדובר בתביעת פרט שהוגשה בשמן של אותן גננות שהצטרפו אליה.
במסגרת התביעה ביקשו הגננות לבטל שינויים לרעה בשכרן ובתנאי עבודתן במסגרת רפורמת "אופק חדש" ולהחיל עליהן שינויים לטובה שחלו על המורים במסגרת אותה רפורמה, וכן להתאים את גני הילדים לשהייתם של ילדים קטנים ולציידם בפינות מנוחה ופינות החתלה.
התביעה הוגשה באמצעות עו"ד ורד גרטל ועו"ד ליאת שושן-ברק.
התביעה הוגשה בפברואר 2019 בשם 514 גננות וגננים בגני ילדים ציבוריים לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, לשיפור משמעותי בתנאי העסקתם ולהשוואתם לאלה שהשיגו המורים ברפורמת "אופק חדש".
רשימה של כ-200 תובעות נוספות הוגשה באפריל 2019, הדיון המקדמי נערך בתאריך 22.9.2019. הרשימות הנוספות אושרו, ומספר התובעות עומד על 754.
בראש הארגון עומד ועד מנהל בו חברות 15 נציגות, מתוכן חמש חברות הנהלה.
הוועד המנהל קובע את מדיניות הארגון ואת האסטרטגיה שלו.
לארגון יש מועצת מורשים בהשתתפות 35 גננות המתכנסת מדי שנה וקובעת את התקנון וחוקת הארגון.
בנוסף לאלה קיימת ועדת שיפוט, המשמשת כערכאת בוררות פנימית בתוך הארגון וכן ועדת ביקורת.
הוועד המנהל אחראי לפעילויות פנים של הארגון ומסייע בייעוץ ובייצוג הגננות בכל הקשור לזכויות, תנאי העבודה והשכר, הן באופן פרטני, הן מול גורמי הפיקוח והן מול קובעי המדיניות בכנסת.
עד אוגוסט 2019 ארגון גננות מחנכות רכש מארגון המורים את כל השירותים שמועברים ממשרד החינוך וממשרד האוצר עבור הגננות -כולל שי שנתי לכל גננת, יומן לגננת, מלגות, השתתפות בפעילות של עמותת המורים והקרן לקידום מקצועי ועוד.
כיום כלל השירותים קיימים בארגון הגננות מבית ההסתדרות הלאומית.
חברות ארגון הגננות הארצי זכאיות לסל שירותים רחב הכולל את מועדון הצרכנות שווה, את עמותת הילה עתיד לגננת, ייעוץ וייצוג משפטי, בדיקת תלושי שכר, מלגות, יומן שנתי ייחודי לגננות, פעילויות, סיורים והנחות רבות במגוון תחומים.
נכון לשנת 2025, חברות בארגון כאלף גננות.
ארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי הוא גוף של צבא למודיעין האחראי על תחום המודיעין האסטרטגי ומודיעין טכנולוגי, זהו סוכנות ביון צבאית המספקת שירותי ייעוץ בענייני הגנה ומסייעת לגיבוש החלטות הממשלה בענייני הביטחון הלאומי.
זהו הגוף העיקרי לתכנון מבצעים של כוחות ההגנה.
הגוף אינו מסתפק באיסוף מודיעין או ביצוע פעולות סמויות בלבד אלא גם מנהל מבצעים בתחום כלכלת הצבא, טרור בינלאומי ומניעת הפצת נשק להשמדה המונית.
הארגון מהווה חלק מקהילת המודיעין האוסטרלית והיא חלק מקבוצת המודיעין והמדיניות האסטרטגית של משרד ההגנה, יחד עם הארגון למודיעין מרחבי והמינהל למודיעין אותות האוסטרלי (ASD).
ראש הארגון מייג 'ור גנרל מת' יו הול.
ארגון האתאיסטים הישראלי (הוקם בשנת 2013 בשם "העמותה לקידום מדע וספקנות") הוא עמותה ישראלית, שמטרתה להיות "בית לקהילת הספקנים, אגנוסטים ואתאיסטים בישראל".
הארגון החל מקבוצת ברייטס ברשת החברתית פייסבוק, ובשנת 2013 הפך לעמותה.
בראש הארגון עמדו הראל עילם, יניר תירוש ועמיר שנבל, והאחרון הוא היו"ר הנוכחי.
גולת הכותרת של הארגון אלו כנסי מ.ח.ר (ראשי תיבות של מדע חופש רציונל) המתקיימים מדי שנה בתל אביב ובהם משתתפים אנשי רוח, אקדמאים, מדענים, דתיים וחילוניים.
הארגון מקיים מפגשי "הרצאות על הבר" ומקיים הרצאות בפני מכינות ותיכונים.
הארגון רואה עצמו כחלק מתנועת האתאיזם החדש שהוקם בארצות הברית על ידי "ארבעת הפרשים" - (כריסטופר היצ'נס, ריצ'רד דוקינס, סם האריס ודניאל דנט).
בשנת 2019 הורחבו הקשרים עם יוטיוברים ספקנים מרחבי העולם, ביניהם דרו מקוי , ארמין נבדי (מארגון Atheist Republic), אלכס או'קונור ("Cosmic skeptic"), תומאס ווסטנרוק ("holy koolaid") ואחרים.
בינואר 2016 ריסס תושב בני ברק כתובות נאצה על בתי פעילים בארגון ומשתתפים בכנסים, ביניהם פרופ' יעקב מלכין, ממיסדי הארגון.
על כך נעצר והוגשו נגדו כתבי אישום בגין סחיטה ואיומים.
קידום הדמוקרטיה והחירות האישית: חופש הדת בישראל וחופש מדת בישראל.
פיתוח וקידום קהילה סביב עקרונות אי האמונה בכוח עליון ואמונות תפלות, על ידי גיבוש במפגשים ועשייה תרבותית ענפה.
סיוע והגנה ללא מאמינים מפני רדיפה, הדרה, אלימות והפחדה.
חינוך החברה לקבלת החילוניות, אתאיזם ואתאיסטים.
תיקון העוול הקיים במערכת החינוך: בעזרתם של אנשי מקצוע מתחום המדעים העמותה מציעה שיעורי העשרה בחינם לתלמידי בית-ספר ומרכזים קהילתיים בתחומי הקוסמולוגיה, המפץ הגדול, אבולוציה ועוד.
הנגשת מידע לכל דורש: קיום מאגר מדעי הגדול מסוגו בישראל ויצירת גישה נוחה למאות מאמרים, סרטים, הרצאות וסיפורים בנושאים מדעיים ותאולוגים.
ארגון כנסים בנושאי מדע, ספקנות ודת: כנסים ומפגשים של אנשים מכל קצוות הארץ עם מרצים ופאנליסטים מהשורה הראשונה של הקהילה המדעית בישראל.
יצירת מקומות מפגש בהן אנשים יכולים לחלוק סיפורים, חוויות אישיות וידע.
שינוי תדמית ה"אתאיסט": פעולות לשינוי הדימוי השלילי שיש למילה "אתאיסט" בקרב ציבורים גדולים בישראל על ידי הסברה ועבודה אשר תתרום לרווחת כלל האוכלוסייה.
ארגון הגרעין העולמי הוא ארגון בינלאומי המעודד אנרגיה גרעינית ותומך בחברות העוסקות בתעשייה בתחום.
בארגון חברות עשרות חברות, שבאות מתחומים שונים של מעגל הייצור כדוגמת כריית אורניום, העשרת אורניום, ייצור ותובלה של דלק גרעיני וייצור חשמל.
הארגון מפעיל קבוצות עבודה בנושא דלק גרעיני, ביקוש ואספקה שלו.
ארגון הליגות האירופיות (באנגלית European Leagues, מוכר בקיצור כ-EL) הוא גוף המייצג את מנהלות הליגות באירופה, ומוכר על ידי אופ"א.
מטרת הארגון היא לשפר ולהגן על התחרויות הלאומיות המנוהלות על ידי הליגות המקומיות, וכדי לעזור למועדונים החברים בליגות להשתתף ברמה הספורטיבית הגבוהה ביותר ובסביבה מאוזנת ותחרותית.
לארגון יש נציג בוועד המנהל של קונגרס אופ"א.
ב-2005 הוקם ארגון הליגות האירופיות בניון שבשווייץ על בסיס התאחדות ליגות הכדורגל המקצוענות של האיחוד האירופי (EUPPFL) שקם ב-1997. הארגון הוקם על ידי 14 מנהלות ליגות מייסדות וכיום חברות בו 36 מנהלות ליגות מ-29 מדינות המייצגות מעל ל-950 מועדוני כדורגל באירופה.
החברות בארגון מחולקות ל-3 קטגוריות אשר קובעות את מעורבות החברות, וכיום ישנן 27 חברות מן המניין, 6 חברות נוספות ו-3 חברות מתפתחות.
מנהלת הליגות לכדורגל חברה מן המניין ומייצגת את ליגת העל והליגה הלאומית.
הארגון מנוהל על ידי דירקטוריון המכיל 11 חברים שהם נציגי מנהלות הליגות בארגון וחבריו נבחרים כל שלוש שנים.
הנשיא הנוכחי הוא לארס-כריסטר אולסון, המייצג את מנהלת הליגות השוודיות.
ב-2014 הצטרפו ליגת העל הישראלית בכדורגל והליגה הלאומית בכדורגל כחברות מן המניין בארגון.
ארגון המדינות האיבריות-אמריקאיות (בספרדית: Organización de Estados Iberoamericanos, בפורטוגזית: Organização dos Estados Ibero-americanos; בקיצור OEI), רשמית: "ארגון המדינות האיברי-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות", הוא ארגון בין-לאומי המורכב מ-23 מדינות חברות באירופה; יבשת אמריקה; וכן מדינה אחת באפריקה.
החברות מורכבת מכל המדינות הריבוניות של איברו-אמריקה וחצי האי האיברי, כמו גם מגינאה המשוונית.
כל החברים הם מדינות דוברות פורטוגזית וספרדית, בנוסף לאנדורה, שהיא דוברת בעיקר קטלאנית, אם כי הארגון אינו כולל את כל המדינות האיבריפוניות בעולם.
הארגון נוסד בשנת 1949 כסוכנות בין-לאומית, משרד החינוך של אמריקה הלטינית, כתוצאה מהקונגרס הראשון לחינוך אמריקה הלטינית במדריד.
בשנת 1954 התקיים הקונגרס השני בקיטו, שם הוחלט כי יהפוך לארגון בין-ממשלתי של מדינות ריבוניות.
ב-15 במרץ 1957, בקונגרס החינוך השלישי בסנטו דומינגו, החלים החוקים הראשונים של הארגון לתוקף עד 1985.
בשנת 1979 התכנס הקונגרס הרביעי במדריד, ובשנת 1983 התקיים הקונגרס החמישי בלימה.
במאי 1985 התקיימה בוגוטה ישיבה יוצאת דופן של הקונגרס, שם הוחלט לשנות את שם ה-OEI לשמו הנוכחי (שמירה על ראשי התיבות והרחבת יעדיה); קונגרס החינוך של אמריקה הלטינית הפך לאספה הכללית.
בישיבת מועצת ההנחיה בדצמבר 1985 בפנמה הסכימו חבריה לתקנון הנוכחי של ה-OEI, והחליפו את הטקסט משנת 1957 ואישרו את תקנות הארגון.
מאז הפסגה האיברית-אמריקאית בשנת 1991 בגואדלחרה מקסיקו, ה-OEI קידם כנסים של שרי החינוך וביצוע התוכניות החינוכיות, המדעיות והתרבותיות שהוקצו לה.
ארגון המודיעין של משמרות המהפכה האסלאמית (בפרסית: سازمان اطلاعات سپاه پاسداران انقلاب اسلامی) הוא ארגון מודיעין המזוהה עם משמרות המהפכה האסלאמית באיראן, שהוקם לאחר הבחירות לנשיאות איראן ב-2009, כתוצאה ממיזוג מספר יחידות מודיעין במשמרות המהפכה, ביוזמתו של המנהיג העליון של איראן עלי ח'מנאי.
מהקמתו ועד יוני 2022 חוסיין טאיב עמד בראש ארגון זה, עד שהוחלף על ידי מוחמד כאזמי, שנהרג בתקיפה ישראלית ב-15 ביוני 2025 כחלק ממבצע עם כלביא, לצד סגנו (שהיה בתפקיד משנת 2019).
מאז 19 ביוני 2025 מכהן בתפקיד מג'יד ח'אדמי.
הסגן השני של ראש ארגון המודיעין של משמרות המהפכה הוא מהדי סייארי (משנת 2016).
ארגון הגג למוסדות חב"ד בארץ הקודש היה ארגון גג חב"ד בישראל, שהוקם ב-1973 ופורק ב-1991. הארגון כלל תחתיו את כלל מוסדות חסידות חב"ד בישראל.
הארגון הוקם בשנת 1973 ונוהל על ידי אפרים וולף, אריה ליב קפלן, שלמה מיידנצ'יק, זושא וילימובסקי ושמואל חפר.
הארגון עמד בקשר רציף עם אדמו"ר חב"ד השביעי מנחם מנדל שניאורסון וקיבל ממנו הוראות בנוגע לפעולותיו.
בשנת 1990 פורק הארגון בהוראת האדמו"ר בעקבות אי שביעות רצונו מפועלם של חברי הארגון, וחבריו פוטרו מניהול המוסדות המייצגים בחב"ד.
ארגון "כולל חב"ד" אשר הוקם בידי שניאור זלמן מלאדי האדמו"ר הראשון של חסידות חב"ד בשנת 1805, היה במשך עשרות שנים ארגון הגג המארגן והמפקח על מוסדות חב"ד בארץ ישראל.
עם זאת, במשך השנים הקימו אדמו"רי חב"ד מספר מוסדות בארץ ישראל אשר לא היו תחת "כולל חב"ד" כגון ישיבת תורת אמת בירושלים, רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש ועוד.
בשנת 1941 הקים אדמו"ר חב"ד השישי, יוסף יצחק שניאורסון, את ארגון "אגודת חסידי חב"ד בישראל" במטרה להפיץ את תורת חסידות חב"ד בארץ ישראל.
עם השנים הפכה האגודה למעין ארגון גג נוסף בישראל מה שיצר שאלות לגבי סמכויות של כמה מוסדות חב"ד בארץ.
בעקבות כך, בשנת 1944 שלח יוסף יצחק שניאורסון מכתב אל "כולל חב"ד" בו הוא מורה כי עליהם להישמע להוראות אגודת חסידי חב"ד.
בפגישה עם מנהל בית הספר "בית רבקה", שמואל חפר, הביע האדמו"ר השביעי של חב"ד, מנחם מנדל שניאורסון, את רצונו בהקמת ארגון שיאגד את כלל מוסדות חסידות חב"ד בישראל.
בשנת 1979 הקים שניאורסון את ארגון הגג במטרה שיעסוק בנושאים שאינם חלק מתחום האחריות של מוסדות חב"ד הקיימים וכן על מנת שייצג את מוסדות חב"ד בפני גורמים שונים.
את מלאכת הקמת הארגון הטיל האדמו"ר על שמואל חפר, מנהל ישיבת חב"ד בלוד אפרים וולף, ויו"ר ועד כפר חב"ד שלמה מיידנצ'יק.
להם הורה האדמו"ר לצרף גם את שליח חב"ד בצפת, אריה ליב קפלן אשר מונה על ידו ליו"ר הארגון.
לדברי קפלן הוא היה זה שהציע לראשונה את ארגון הגג לאדמו"ר.
אסיפות ארגון הגג התנהלו בדרך כלל במשרד הישיבה בלוד.
בהמשך שנת 1979 שלח שניאורסון מכתב אל שמואל חפר בו הביע תרעומת על חוסר הפעילות של הארגון.