tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Music of the Sun (בעברית: "מוזיקת השמש") הוא אלבום הבכורה של זמרת הרגאיי והרית'ם אנד בלוז, ריהאנה.
לפני חתימתה בחברת תקליטים ריהאנה התגלתה על ידי המפיק המוזיקלי אוון רוג'רס, שעזר לה להקליט קלטות דמו ולשלוח אותם לחברות תקליטים.
הראפר ג'יי זי החתים את ריהאנה בחברת התקליטים בה היה המנכ"ל: "דאף ג'אם".
ריהאנה עבדה על האלבום בין היתר עם המפיק שגילה אותה אוון רוג'רס ועם חברו המפיק קרל סטרקן.
האלבום כולל שיתופי פעולה עם הזמרים ג'יי-סטטוס, ויבז קרטל, קרדינל אופישל ואלפנט מאן.
האלבום יצא לאור ב-26 באוגוסט 2005, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.
האלבום מכיל 12 שירים וכבונוס רמיקס ללהיט "Pon de Replay" בשיתוף פעולה עם הראפר אלפנת מאן.
מתוך האלבום יצאו רק שני סינגלים.
האלבום מכר 1.9 מיליון עותקים בעולם והגיע למקום ה-10 בבילבורד 200, למקום ה-35 בבריטניה, למקום ה-38 בשווייץ, למקום ה-26 בניו זילנד, למקום ה-12 באירלנד, למקום ה-31 בגרמניה ולמקום ה-7 בקנדה.
בנוסף הגיע למקום ה-6 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי.
בנוסף הוא הגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית ובריטניה ולמעמד פלטינה בקנדה.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה, שחלקם החמיאו על שירי הדאנסהול ועל השירים בהשראת האיים הקרביים, אך מצד שני חלק מהביקורות היו ביקורת שלילית על הפקת האלבום.
הסינגל הראשון מהאלבום זכה להצלחה והגיע למקום ה-2 בארצות הברית ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס האמריקאי, ואף זכה למעמד זהב.
בדצמבר 2003 פגשה ריהאנה את המפיק אוון רוג'רס דרך חברים משותפים של ריהאנה ושל אשתו של רוג'רס.
בעוד בני הזוג היו בחופשה סיפר אחד מחבריה של ריהאנה, על איך שהיא שרה.
רוג'רס נפגש לראשונה עם ריהאנה במלון, ובמפגש זה שרה את השירים "Emotion" של סמנתה סאנג ו-"Hero" של מריה קארי.
רוג'רס התרשם מהביצוע ולקח את ריהאנה לניו יורק להקליט קלטות דמו ולשלוח אותם לחברות תקליטים שונות ושם ביחד עם אימה הקליטה את קלטות הדמו.
ריהאנה הקליטה את קלטות הדמו רק כאשר הייתה בחופשה מבית הספר.
שהייתה בת 16 בלבד חתמה חוזה בחברת התקליטים דאף ג'אם בעזרתם של עורך דין ומנהל.
ג'יי זי הנשיא לשעבר של דאף ג'אם היה הראשון להגיב על קלטות הדמו.
ג'יי זי התרשם מריהאנה והזמין אותה לחתום על חוזה ההקלטות במשרדו בלוס אנג'לס.
ריהאנה אמרה על רגע חתימת החוזה: "ברגע הזה באמת הרגשתי בלחץ...
אמרתי לעצמי אלוהים אני ממש שם אני לא יכולה להסתכל!
אני זוכרת שהייתי מאוד שקטה ומאוד ביישנית.
היה לי קר כל הזמן והיו לי פרפרים בבטן.
אז התיישבתי ליד קרל וג'יי זי."
במהלך האודישן במשרדו של ג'יי זי ריהאנה ביצעה את "For the Love of You" של ויטני יוסטון ואת השירים המקוריים "Pon de Replay" ו-"The Last Time", אשר נכנסו לאלבום הבכורה שלה.
ג'יי זי היה ספקן לגבי חתימתה של ריהאנה בחברת התקליטים, והרגיש שהביצוע לשיר "Pon de Replay" היה גדול מדי עבורה, ואמר: "כששיר הוא כל כך גדול, הוא קשה עבור אמן חדש, אבל בכל מקרה אני לא חותם שירים אני חותם אמנים".
היא חתמה על חוזה של שבעה אלבומי אולפן בפברואר 2005. באותו יום בו ריהאנה חתמה על החוזה ג'יי זי אמר לריהאנה: "יש רק שתי דרכים החוצה.
מתוך הדלת אחרי שאתה חותם את העסקה הזאת.
או מבעד לחלון הזה ..." (הכוונה הייתה לכך שלא ייתן לה לצאת בלי חתימה על החוזה).
לאחר החתימה על החוזה ריהאנה ביטלה פגישות עם חברות תקליטים אחרות ועברה לניו יורק לחיות עם רוג'רס ואשתו.
ריהאנה הסבירה את שם האלבום ואמרה כי השמש היא הסמל של מקום הולדתה באיים הקרביים, ומשום שהמוזיקה מהאלבום מושפעת מהאיים הקרביים השם הזה נבחר לאלבום.
ריהאנה עבדה עם מפיקים שונים על האלבום ובניהם אוון רוג'רס וקרל סטרקן, שכתבו והפיקו בעבר את השירים "Pon de Replay" ו-"The Last Time" עבור קלטות הדמו של ריהאנה.
על "Pon de Replay" ריהאנה אמרה שכאשר היא שמעה את השיר בפעם הראשונה היא לא רצתה להקליט אותו ואף כינתה אותו "שירה בציבור ירודה", אבל בסיום ההקלטות ריהאנה הצליחה להתחבר ולאהוב את השיר.
בריאיון ל-"Kidzworld" ריהאנה אמרה כיצד רוג'רס וסטרקן עזרו לה לפתח את יכולותיה בכתיבת שיר.
רוג'רס וסטרקן בין היתר עבדו גם עם אמנים כמו בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה וקלי קלרקסון.
האלבום הושפע ממוזיקת האיים הקרביים ומדאנס-פופ כאשר האלבום מכיל שירי דאנס-פופ בשילוב בלדות R&B.
הסינגל הראשון של האלבום "Pon de Replay" נכתב על ידי רוג'רס, סטרקן וודה נובלס.
השיר הוא שיר דאנס-פופ פשוט עם ביטים של דאנסהול ומקצב קולני של רגאיי.
בשיר מבקשת ריהאנה מהדיג'יי שבמועדון שינגן את השיר האהוב עליה ובכך יבטיח את קיומם של הרוקדים במועדון.
"The Last Time" נכתב והופק על ידי רוג'רס וסטרקן והשיר הוא בלדת גיטרה אקוסטית.
בשיר "Now That I Found You" הוא שיר בו נעשה שימוש בכלי מיתר.
בנוסף לעבודה עם רוג'רס וסטרקן עבור רוב האלבום, ריהאנה עבדה עם מפיקים נוספים ובניהם פוק וטון וסטארגייט שכתב את הסינגל השני של האלבום "If It's Lovin' that You Want" אותו ריהאנה תיארה כשיר כיפי.
השיר "If It's Lovin' that You Want" הוא שיר אר אנד בי שעוסק בבחורה שאומרת לבן זוגה שיש לה את מה שהוא צריך כדי שהוא יהיה מאושר.
לשיר גם קיימת גרסת רמיקס בשם "If It's Lovin' That You Want – Part 2", אשר כוללת את השתתפות הראפר קורי גנז.
גרסה זאת נכנסה לאלבומה השני של הזמרת שיצא בשנת 2006 כרצועת בונוס.
השיר התשיעי באלבום הוא השיר "Let Me", אותו כתבו סטרקן ורוג'רס לצד סטארגייט.
האלבום כולל את השתתפות הזמר הג'מייקני דון פן בשיר You Don't Love Me (No, No, No)", ואת השתתפותו של אמן הדאנסהול ויבז קרטל.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה.
קלפה סאנה מניו יורק טיימס נתן ביקורת מעורבת על האלבום.
הוא שיבח בעיקר את הסינגל "Pon de Replay" שעליו אמר: "השיר הוא אחד משירי המועדונים הגדולים ביותר של הקיץ" אך נתן ביקורת שלילית על שאר האלבום.
בארי וולטרס מהרולינג סטון כתב: "מצאתי את ריהאנה באלבום חסרת ערך, חוזרת על עצמה ובעלת חוסר כושר המצאה.
היא נשמעת כמו שיהוק גנרי של קול וסלסולים וזה מסתיר את כל הקסם הקאריבי שלה." סאל סינקומני ממגזין סלנט רשם: "האלבום הוא שפע של פזמונים העשירים ב-R&B", ותיאר את הסינגל "Pon de Replay" "כתערובת מוזיקלית פשוטה שדומה מאוד ל-"Baby Boy" של ביונסה נואלס".
אוון ספרפיק מבידור שבועי כתב כי: "שירתה של ריהאנה בשירים כמו: 'That La La La' ו-'Let Me' הייתה טובה, אבל האלבום מתאפיין בהרבה שירי דאנסהול ואר אנד בי תפלים שלא יוצרים ריגוש וחוסמים את האלבום".
רוברט כריסטאגו מ-"דה וילג' וויס" דירג את האלבום בדרגת "נכשל" וציין: "האלבום הוא שיא של שירים רעים שנראה כי לא הוקדשו להם יותר מדי מחשבה".
בביקורות החיוביות ג'ייסון בירצ'מי מ-Allmusic תיאר את האלבום כ"מקסים ולא שאפתני.
היא הצליחה להיבדל מאמני פופ כמו אשנטי, ביונסה נואלס וסיארה." הוא הוסיף ואמר כי: "האלבום באלבום יש רגעים לא טובים, אך אחרי כמה זמן למרות החוסר עקביות בשירים, האלבום מרים את הקצב לקראת הסוף.
התוצאה היא אחד מאלבומי הפופ האורבניים הטובים של השנה".
צ'נטל ז'נור מ"ג'מייקה אובזרוור", החמיאה על הדאנסהול ועל האלמנטים של ההיפ-הופ בכמה מהישרים ובניהם "Pon de Replay", "Rush", "Let Me", "Music of the Sun" ו-That La La La", ואף כתבה כי ריהאנה גורמת למאזינים להרגיש מאושרים וחסרי דאגות.
בארצות הברית, האלבום הגיע למקום ה-10 במצעד ה-בילבורד 200 ב-17 בספטמבר 2005. האלבום שהה בסך הכול 35 שבועות רצופים במצעד.
האלבום הגיע לראשונה למקום ה-6 במצעד אלבומי האר אנד בי וההיפ-הופ שבארצות הברית, שם שהה סך הכול 44 שבועות רצופים.
לאחר 5 חודשים האלבום הגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית (500 אלף עותקים).
נכון לנובמבר 2013 האלבום מכר 609,000 עותקים (מעמד זהב).
בקנדה האלבום הגיע למקום ה-7 במצעד האלבומים הקנדי, אבל לאחר שבוע נשר מהעשירייה הפותחת.
האלבום הגיע למעמד פלטינה (100 אלף עותקים) אחרי 4 חודשים.
מחוץ למדינות אלה האלבום לא הצליחה להגיע לאותה ההצלחה.
בבריטניה האלבום הגיע רק למקום ה-35 ב-10 באוקטובר אותה שנה.
בשבוע השני האלבום נפל אל המקום ה-38, ובשבוע שלאחר כמן ירד שוב אל המקום ה-40. ב-12 במאי 2006 האלבום הגיע למעמד זהב בבריטניה (100 אלף עותקים).
Pon de Replay - הסינגל הראשון מן האלבום.
נכתב על ידי אלישה ברוקס, קרל סטרוקן, אוון רוג'רס, ודה נובלס, הופק על ידי דה נובלס, קרל סטורקן ואוון רוג'רס.
השיר הפך ללהיט במצעדי ארצות הברית והממלכה המאוחדת, כאשר נכנס למקום השני במצעד הבילבורד האמריקאי ובמצעד הממלכה המאוחדת, ולמקום השביעי בקנדה ובאוסטרליה.
משמעות שם השיר היא נגן זאת שוב בשפת האם של ריהאנה.
הקליפ לשיר, בוים על ידי ליטל איקס, וזכה להצלחה גדולה גם בערוצי המוזיקה.
השיר הגיע בנוסף השיר הגיע למקום השני גם באירלנד, למקום ה-3 בקנדה ושווייץ, למקום ה-6 באוסטרליה וגרמניה, למקום ה-5 בבלגיה ולמקום ה-18 בצרפת.
If It's Lovin' That You Want - שיר פופ-רגאיי, נכתב על ידי אלכסנדר מוסלי, ג'ין קלוד, לורנס פרקר, שמואל ברנס וסקוט לה-רוק.
השיר הופק על ידי קרל סטורקן ואוון רוג'רס, ויצא לאור כסינגל שני לאחר הצלחתו של סינגל הבכורה, "Pon de Replay".
השיר התמקם במצעד הבילבורד האמריקאי במקום ה-36, ואף על פי שלא הצליח כמו הלהיט הקודם בארצות הברית, במצעד הממלכה המאוחדת, הגיע הסינגל אל המקום החמישי.
בנוסף, הסינגל נכנס לעשרת המובילים באוסטרליה, ניו זילנד, סלובקיה ועוד מדינות.
בבלגיה ובגרמניה הגיע רק אל המקום ה-25 ובמצעדים של צרפת וקנדה הסינגל לא דורג.
בשווייץ הגיע למקום ה-19. בשל שחרורו המוקדם של אלבומה השני של ריהאנה, "A Girl like Me", סינגל זה היה לסינגל האחרון מתוך האלבום.
רוב מונסי - מעבד ומנצח
קרל סטרקן - מלחין, גיטרה, קלידים ופסנתר
מארק אורין שומן - צ'לו
אוון רוג'רס וקרל סטרקן- מפיקי הנהלה
פול פורס ואוון רוג'רס - הפקה ווקאלית
פול פורס- הפקה ווקאלית נוספת
אל המברגר, מאט נובל, מלקולם פולק - מהנדסים
ג'ייסון אג'ל, רוי מתיוס, אלכס פינטו - עוזרי מהנדסים
ג'ייסון גולדשטיין, ג'ייסון גרוקוט, אל המברג - מיקסר
ג'יי בראון, אדריאן מוחמד, טיראן "טאי טאי" סמית' - A&R
אנדי ווסט - בימוי אומנותי
טאי לינזי, מארק מאן, איוון אוטיס - צילום
מצעדי סוף שנה (2006) מיקוםשיא מצעדי מגה 98
מצעדי סוף שנה (2011) מיקוםשיא מצעד האלבומים של צרפת 178
מדינה תאריך פורמט לייבלקנדה 30 באוגוסט 2005 CD Universal ארצות הברית Def Jam גרמניה 5 בספטמבר 2005 Universalהממלכה המאוחדת 16 בפברואר 2006 הורדה דיגיטלית Mercury
Music Box (בעברית: תיבת נגינה) הוא שם אלבום האולפן השלישי של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור למכירה עולמית בשנת 1993.
Music Box הוא אלבומה המצליח ביותר של קארי.
זהו אלבום האולפן השלישי שלה, כשבינו לבין Emotions הספיקה להקליט את מופע ה-Unplugged המצליח שלה עבור התוכנית בערוץ MTV.
האלבום משלב בתוכו שירי פופ ברוח התקופה וכמו כן בלדות רבות בנושאי רומנטיקה, אמונה, חברות ובדידות.
את יציאת האלבום הקדים הסינגל הראשון מתוכו, "Dreamlover".
שיר פופ שכבש במהירות את פסגת הבילבורד למשך 8 שבועות רצופים.
הסינגל השני, "Hero", הגיע אף הוא למקום הראשון ונשאר שם חודש.
עד היום, זהו אחד השירים המפורסמים ביותר שלה.
הסינגל השלישי, "Without You", הוא חידוש לשירו של הארי נילסון מ-1972. כשיצא בתחילת 1994, הוא כבש עשרות מצעדים ברחבי העולם ובמיוחד באירופה, והפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של העשור.
הוא היה הלהיט הראשון שלה בבריטניה שהגיע למקום הראשון.
הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום, "Anytime You Need a Friend", הגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד.
על אף קבלת פנים צוננת מצד המבקרים, האלבום ניצב במקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני במשך 8 שבועות לא רצופים והגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים השנתי של אותה שנה.
כ-30 מיליון עותקים נמכרו ממנו והוא אחד מהאלבומים המצליחים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית ומחוצה לה.
בישראל, הגיעו "Dreamlover" ו-"Hero" למקום השביעי במצעד של רשת ג', ו-"Without You", ו-"Anytime You Need a Friend" למקום הראשון.
האלבום עצמו הגיע למעמד אלבום פלטינה (מעל 40,000 עותקים) והיה לאלבום הלועזי הנמכר ביותר בישראל ב-1994.
בעקבות הצלחת האלבום, קארי יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, אשר נקרא "Music Box Tour", הכלל 6 הופעות בצפון אמריקה.
כמו כן, היא הצטלמה לספיישל טלוויזיוני של רשת NBC לרגל חג ההודיה, בו ביצעה כמה מלהיטיה.
הקליפים של השירים "Hero", ו-"Without You", נלקחו מההופעה עצמה.
קארי הייתה מועמדת על שני פרסי גראמי על "Dreamlover" ו-"Hero" בשנים 1994 ו- 1995 אך הפסידה.
"Everything Fades Away" (רצועת בונוס במהדורה האירופאית)
"Do You Think of Me" (רצועת בונוס במהדורה האוסטרלית)
"Héroe" (רצועת בונוס במהדורה הלטינית)
באלבום זה כמו באחדים מאלבומיה, קארי שילבה דגימות מתוך שירים אחרים בעבודתה.
מכיל דגימות מתוך השיר "Blind Alley", של להקת האימושיינס.
סוגיית זכויות היוצרים סביב Hero
"Hero", עמד סביב מחלוקות אודות זכויות יוצרים לאחר יציאתו.
כריסטופר סלטי, נהג לימוזינה לשעבר של הזמר סליי סטון, טען כי מילות השיר של קארי מבוססות על פואמה שהראה לסטון ב-1991, שאותה הניח כי קארי ראתה.
קארי, שרצתה להעניק את "Hero", בהתחלה לזמרת גלוריה אסטפן, שתבצע אותו בפסקול הסרט שלה הנושא את אותו שם, הגנה על עצמה על ידי הצגת הטיוטה ממחברת השירים האישית שלה, אף על פי שזאת נכתבה שישה שבועות לאחר יציאת הסרט לאקרנים.
התביעה, שסכומה עמד על 20 מיליון דולר, בסופו של דבר נדחתה וסלטי נאלץ לשלם פיצויים לקארי.
שנה לאחר מכן, הוא הגיש תביעה נוספת שגם כן נדחתה, והבטיח כי ישוב לתבוע אותה בשלישית.
מאז יציאתו, "Hero" הפך לאחד השירים המזוהים ביותר של קארי.
במהלך הקריירה ארוכת השנים שלה, היא הרבתה לכתוב שירי אמונה עצמית רבים ו-"Hero", מהווה דוגמה מובהקת לשיר מהסוג הזה.
הוא אחד מתוך כמה שירים שקארי לא חדלה מלהופיע איתם לאורך השנים, ובין ההופעות הידועות שלו נמצאת ההופעה מטקס ההשבעה של הנשיא האמריקאי ברק אובמה.
כמו כן, השיר זכה לעשרות גרסאות כיסוי מאמנים רבים, בין היתר כפרויקטים מוזיקליים של תוכניות מציאות כגון X Factor, מקבילתה של אמריקן איידול.
קארי עצמה ביצעה הקלטות מחודשות לשיר:
בשנת 2001 עם כישלון הסרט שלה "כל מה שנוצץ", וכניסיון לשקם את התדמית הציבורית שלה, היא שילבה בשיר "Never Too Far", קטעים מ-"Hero", בסגנון גוספל והוציאה את השיר כסינגל עצמאי הנקרא "Never Too Far/Hero Medley".
לקראת שנת 2009, היא הוציאה לרדיו את "Hero" בהקלטה מחודשת המלווה בקליפ מקורי, והכניסה את השיר לאוסף הבלדות שלה הנקרא, The Ballads.
Music OCR הוא יישום של טכנולוגית זיהוי תווים אופטי לצורך המרת תווי מוזיקה מודפסים לפורמט דיגיטלי בר-עריכה (כגון MusicXML ו-LilyPond) ובר-נגינה (כגון MIDI).
מחקר ראשוני בזיהוי של תווי מוזיקה מודפסים נעשה בשנות ה-60 המאוחרות של המאה ה-20 ב-MIT ומכונים נוספים.
המוצר המסחרי הראשון בתחום, MIDISCAN, שוחרר ב-1991 על ידי חברת Musitek.
בניגוד לזיהוי אופטי של טקסט, שבו המילים מעובדות בטור, זיהוי אופטי של מוזיקה מחייב עיבוד של אלמנטים מקבילים.
לכן, המיקום היחסי של סימני הדינמיקה והוראות ביצוע מוזיקליות נוספות מהווים חלק חשוב מאלגוריתם הזיהוי.
לתוכנות זיהוי מודרניות יכולת דיוק של מעל ל-99% עבור סריקה איכותית וסימון סטנדרטי.
מכיוון שנקודה מסמלת סטקטו או הארכת תו, כל "הפרעה" בסריקה עלולה לגרום לשגיאות בפענוח.
תוכנות לזיהוי אופטי של תווי מוזיקה
Audiveris - מבוסס ג'אווה (רישיון: GPL)
PDFtoMusic (רק לקובצי PDF שנוצרו על ידי תוכנות לעריכת מוזיקה)
Mutations הוא אלבומו השישי של האמן האמריקאי בק, שיצא ב-1998 בGeffen Records.
למרות שהוא פחות מצליח מסחרית מאלבומו הקודם Odelay, האלבום Mutations ביסס את בק כאמן אקלקטי וחדשני בזכות ערבוב חסר סימפולים של ז'אנרים מוזיקליים שונים, שכוללים טרופיקליה, בוסה נובה, קאנטרי, ובלוז.
האלבום זכה בגראמי בקטגוריית "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר".
Mutations הופק על ידי נייג'ל גודריץ', שהיה מוכר באותה תקופה בזכות עבודתו עם רדיוהד.
סגנון ההפקה היה מאוד שונה מזה של אלבומו הקודם Odelay, שהיה מאוד מושפע מהיפ הופ ומכיל הרבה סימפולים.
גם התוכן המילולי של Mutations הוא יותר קודר ורציני מאשר זה שב Odelay, כדוגמה בשירים "Nobody's Fault But My Own" ו"Dead Melodies".
שם האלבום Mutations הוא כנראה מחווה ללהקת הטרופיקליה הברזילאית המשפיעה משנות השישים המאוחרות, אוס מוטנטס באלבום ישנו שיר בשם "Tropicalia" (טרופיקליה), אשר מחקה את סגנון המוזיקה הברזילאי.
לפני שהתחיל להקליט את האלבום, בק קיבל אישור מחברת התקליטים שהיה חתום איתה, גפן רקורדס, לשחרר את Mutations בחברת התקליטים העצמאית Bong Load Records.
אולם, כשהמנהלים בגפן שמעו את האלבום, הם הפרו את ההסכם ושחררו את האלבום בעצמם.
זה הוביל לתביעה שהוגשה על ידי בק נגד גפן.
בדומה לכך שהתקליט היה בסגנון שונה במידה ניכרת מזה של Odelay, מאמצי השיווק של גפן רמזו כי האלבום לא היה אלבום המשך "רשמי", אבל זה לא זכה לאמון רב מצד עיתונות המוזיקה.
לסינגלים ששוחררו, "Tropicalia", "Cold Brains", ו"Nobody's Fault But My Own", לא נעשו וידאו קליפים שקידמו את האלבום.
Mutations הגיע למקום ה13 באמריקה, ונכון ליולי 2008 האלבום מכר 586,000 עותקים בארצות הברית.
כולל קטע נסתר בשם "Diamond Bollocks" (שמתחיל ב–5:18).
בגרסה הבריטית לשיר ניתן מספר רצועה משלו.
יש מגוון של קטעי בונוס להדפסות הלא אמריקאיות של האלבום."Runners Dial Zero", "Halo of Gold", "Black Balloon", ו"Electric Music and the Summer People"(הקלטה מחדש של בי-סייד מתקופת Odelay) הם מבין השירים המופיעים, כל אחד בנפרד, בגרסאות הבינלאומיות של האלבום.
"Music" (בעברית: "מוּסִיקָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבומה השמיני הנושא את אותו השם Music.
השיר יצא לאור ב-1 באוגוסט 2000, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר ומאבריק רקורדס.
בנוסף השיר נכלל באלבומי האוסף שלה GHV2 ו-Celebration.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לשיר האחרון של מדונה שעשה זאת.
השיר נכתב והופק על ידי מדונה עצמה ומירווה אחמדזאי.
מבחינה לירית השיר מדבר על הכוח של המוזיקה לאחד ולקרב בין אנשים.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דאנס-פופ ואלקטרופופ וגם קולה של מדונה מכיל אפקטים אלקטרונים.
השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר שיבחו את ההפקה הקליטה של השיר ועל כך שהוא ידידותי למועדונים.
השיר זכה להצלחה אדירה כאשר הגיע למקום הראשון ב-25 מדינות ביניהם אוסטרליה, קנדה, איטליה, ניו זילנד, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
בארצות הברית השיר הפך לשיר ה-12 שלה להגיע למקום הראשון מה שהפך אותה לאמנית הנשית השנייה עם הכי הרבה שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד.
בנוסף, השיר גם היה לשיר ששהה הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד שירי הדאנס לשנת 2000 כאשר שהה שם 5 שבועות.
בנוסף הוא גם נחשב לשיר הדאנס השני הכי מצליח בעשור הראשון של המאה ה-21 בארצות הברית אחרי שיר אחר שלה, "Hung Up".
השיר הפך לשיר הנמכר ביותר לשנת 2000, עם מכירות של 7.1 מיליון עותקים בעולם מה שגם הופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי יונס אוקרלונד ומציג את מדונה וחבריה עושים מסיבה בלימוזינה.
על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו מדונה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה ובטקס פרסי גראמי.
בנוסף ביצעה את השיר בחמישה מסיבובי ההופעות שלה כאשר האחרון מביניהם היה, "Rebel Heart Tour".
בנוסף לכך, השיר הועמד לשני פרסי גראמי בקטגוריות "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" ו"הביצוע הנשי הווקאלי הטוב ביותר בשיר פופ".
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,136,000גרמניה (BVMI)זהב250,000הממלכה המאוחדת (BPI)זהב415,000יפן (RIAJ)2,350צרפת (SNEP)זהב250,000*שוודיה (GLF)פלטינה30,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב25,000דיגיטליארצות הברית (RIAA)217,000ברזיל (Pro-Música Brasil)זהב50,000ווידאוארצות הברית (RIAA)זהב50,000הממלכה המאוחדת (BPI)זהב25,000סיכוםבכל העולם4,000,000* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.
Music to Watch Boys To הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Honeymoon.
השיר יצא לאור ב-11 בספטמבר 2015, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-117 במצעד השירים שבצרפת, וה-17 במצעד השירים שבשוודיה.
השיר נכתב על ידי לנה דל ריי וריק נואלס והופק על ידי דל ריי, נואלס וקירון מנזיס.
השיר יצא לאור כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום, לאחר ש-"High by the Beach", יצא כסינגל הראשון מתוכו.
השיר מכיל בתוכו את סגנון הבארוק פופ, דרים פופ וטריפ הופ.
"Music to Watch Boys To" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, שטענו כי ההפקה הסוריאליסטית שלו תורמת מאוד לאלבום.
חלק טענו שחסר משהו בקצב שלו.
Metacritic דירגו את השיר כשיר הטוב ביותר מ-Honeymoon.
איימי דייווידסון מ-Digital Spy אמרה שיש לשיר "שם מפתה והוא משופע מאוד".
מליסה מרס מאנטרטיינמנט ויקלי כתב כי "קשה לדעת מה מדליק ומניע את לנה דל ריי בעת יצירת המוזיקה שלה לאחר שמיעת השיר".
Musixmatch (בתעתיק לעברית: מיוזיקסמאץ', תרגום חופשי: התאמת מוזיקות) היא פלטפורמה למשתמשים המאפשרת לחפש ולשתף מילות שירים עם תרגומים.
זוהי הפלטפורמה הגדולה ביותר מסוג זה בעולם, המונה כ-73 מיליון משתמשים (מתוכם כ-50 מיליון משתמשים פעילים), כ-14 מיליון מילות שיר עבור שירים, ומעל ל-80 עובדים.
השימוש ב-Musixmatch אפשרי דרך מחשב נייד, ודרך מכשירי iOS ואנדרואיד על ידי התקנת היישום.
Musixmatch מציג מילות שיר בסנכרון עם המוזיקה המתנגנת.
דרך האפליקציה הוא יכול לסרוק את כל השירים בספריית המוזיקה של המשתמש (שבמכשיר הטלפון), למצוא את מילות השירים עבורם, ולשמש כנגן מדיה.
בגרסת האנדרואיד היא תומכת גם בשירותי סטרימינג כמו ספוטיפיי, Google Play Music, דיזר, Rhapsody ויוטיוב.
החברה חתמה על הסכמי שיתוף פעולה עם אפל מיוזיק, אמזון מיוזיק, אינסטגרם, פייסבוק, מנוע החיפוש גוגל וספוטיפיי.
מאגר מילות השיר של Musixmatch הוא ציבורי, כלומר כל מילות השירים, התרגומים וסנכרוני המילים הם עבודה של קהילת משתמשים אשר מוסיפים אותם.
משתמשים יכולים ליצור חשבון ולהוסיף מילות שירים, תרגומים וסנכרונים של המילים עם השירים, עבורם הם מקבלים נקודות ועולים רמות.
לנקודות אין ערך כלשהו, אך הן מראות על רמת התרומה של משתמש לאתר.
משתמשים בולטים זוכים לתפקיד "אוצר מילות שיר" (Lyrics Curator), במסגרתו הם מקבלים תפקיד עריכה.
הם יכולים לבצע משימות מסוימות ש-Musixmatch זקוקים לסיוע בהן, ויכולים לקבל גמול על תרומתם.
אוצרים המצטיינים בתרומתם יכולים לעלות לרמת מומחה (Specialist), בה הם מקבלים גמול גדול יותר והרשאות דומות לשל מנהל.
על מנת לשמור על איכות גבוהה של תוכן באתר, עובדי או מומחי Musixmatch רשאים לנעול עריכה של מילות שיר לפי הצורך, בדומה לנעשה בוויקיפדיה.
Musixmatch הוקמה בבולוניה ב-21 בינואר 2010, על ידי מאסימו סיוצ'ולה, ג'אנלוקה דלי קארי, פרנצ'סקו דלפינו וג'וזפה קוסטנטינו.
Musixmatch עלתה לפעולה ביולי 2010 ונכון לינואר 2015 גייסה 14.1 מיליון דולר במימון אנג'ל והון סיכון.
באוגוסט 2019 החברה השיקה, בשיתוף פעולה עם הרשת החברתית אינסטגרם, אפשרות להוספת מילות שיר בסטורי בשילוב מוזיקה.
החברה הציעה ממשק מילות שיר בגרסת שולחן העבודה של ספוטיפיי עד להפסקת השירות במאי 2016. בנובמבר 2019, Musixmatch וספוטיפיי חידשו את השותפות ביניהן, ואפשרו למשתמשי ספוטיפיי לראות את מילות השיר (עם סנכרון, אם קיים) באזורים מסוימים.
נכון לנובמבר 2021, האפשרות זמינה בכל רחבי העולם.
Music from Big Pink ("מוזיקה מהוורוד הגדול") הוא אלבום הבכורה של להקת הבנד.
האלבום ראה אור ב-1 ביולי 1968 בחברת קפיטול רקורדס.
הלהיטים מתקליט זה היו The Weight ו-I Shall Be Released שראו אור גם על גבי סינגל.
שלושה שירים מתוך 11 רצועות התקליט נכתבו עם או בהשתתפות בוב דילן, ארבעה על ידי חבר הלהקה רובי רוברטסון, שלושה על ידי חבר הלהקה ריצ'רד מנואל ואחד - Long Black Veil" - היה גרסת כיסוי לבלדת קאנטרי ישנה.
הזמרים המובילים היו ריצ'רד מנואל וריק דאנקו; כאשר לבון הלם, המתופף שיהפוך לזמר העיקרי של הבנד בהמשך, שר רק ב-The Weight.
עטיפת התקליט צוירה על ידי בוב דילן.
בשנת 2018 ראתה גרסת יובל לתקליט שכללה רה-מאסטרינג והוספת 15 רצועות נוספות, שירים שהוקלטו ולא נכנסו לתקליט וגרסאות אלטרנטיביות.
מגזין הרולינג סטון הציב את התקליט במקום -34 ברשימת 500 האלבומים הטובים בכל הזמנים.
לבון הלם, רובי רוברטסון, ריק דאנקו, ריצ'רד מנואל וגארת' הדסון היו נגנים בלהקת The Hawks של הזמר והאמרגן רוני הוקינס.
סיבוב ההופעות עם רוני הוקינס נמשך מ־1961 עד 1964. חברי הלהקה, שזכתה לכינוי "להקת הברים הטובה ביותר בצפון אמריקה", הבינו שהם מהווים גוף מקצועי שאינו זקוק עוד לרוני הוקינס.
בסוף שנת 1965 חיפש בוב דילן הרכב ליווי לסיבוב ההופעות העולמי שלו, לאחר שההרכב שהקליט איתו את Highway 61 Revisited סירב לצאת איתו לסיבוב ההופעות שיקדם את הוצאת התקליט.
דילן ביקש שההרכב יהיה אמון על רוקנרול חשמלי.
דילן קיבל מהגיטריסט מייק בלומפילד המלצה על "להקת הברים הטובה ביותר בצפון אמריקה", ולאחר ששמע אותם בהופעה הציע להם להצטרף אליו לסבב ההופעות.
החל מספטמבר 1965 החלו חברי הלהקה ללוות את דילן בסיבוב ההופעות העולמי שלו, הסיבוב זכה לתגובות עוינות מצד חלק מהצופים בעיקר סביב המעבר של דילן מהופעות אקוסטיות של מוזיקת פולק להופעות חשמליות של רוק אנד רול.
ב-29 ביולי 1966, אירעה לדילן תאונת אופנוע וסיבוב ההופעות הופסק.
באותה תקופה שכרו חברי הלהקה דנקו, מנואל והדסון בית פרטי שנקרא Big Pink ליד מגוריו של דילן בוודסטוק.
בין החודשים מרץ - יוני 1967 נהגו דילן וחברי הלהקה להיפגש במרתף ביתם המשותף.
הדסון התקין במרתף הבית ציוד הקלטה ובמהלך חודשים אלה קליטו דילן וחברי הלהקה את המפגשים בניהם, כאשר הכוונה הייתה לתעד את המפגשים אך ללא כל כוונה ליצור ולהקליט חומרים לתקליט חדש.
החומרים שנוגנו כללו בעיקר שירי עם ישנים, שירי בלוז, גוספל, קאנטרי ופולק וגם מספר קטעים חדשים שכתב דילן בעיקר עם רוברטסון, שהכיר לו למשל את הגוספל.
במהלך אותן הקלטות עברו חברי הלהקה מסע מוזיקלי בו הכירו לעומק את החומרים והסגנונות שהם הבסיס למוזיקה האמריקאית.
ספיגת החומרים החדשים - ישנים, עיצבה את הצליל החדש של ההרכב ובזכות העבודה הצמודה עם דילן שכלל ופיתח רובי רוברטסון את יכולות הכתיבה שלו והתחיל לכתוב חומרים באיכות גבוהה משמעותית ממה שכתב עד לאותה תקופה.
החומרים אשר הוקלטו באותה התקופה לא פורסמו באופן רשמי עד שנת 1975, אז יצאו חלקם במסגרת התקליט The Basement Tapes (מארז ההקלטות המלא ראה אור ב-2014).
בתחילת 1968 הקליטה הלהקה את מרבית שירי האלבום באולפני A&R במנהטן ובהמשך הוקלטו השלמות ועריכות באולפני קפיטול בלוס אנג'לס.
עד להקלטת התקליט להרכב לא היה שם רשמי ולבסוף השם The Band (הלהקה) אשר דבק בחברי הרכב הליווי של דילן בזמן שהייתם בוודסטוק הפך לשמם הרשמי.
על התקליט לא היה פירוט של חברי ההרכב והם נותרו במידה רבה מסתורין עבור התקשורת והציבור.
התקליט הציג סגנון מוזיקלי חדש ולא מוכר עד כה (שבהמשך יקרא אמריקנה) ששילב ומיזג את הסגנונות שהרכיבו את המוזיקה האמריקאית המסורתית לגווניה השונים לתוך רוק אנד רול.
למרות ביקוש גדול להופעות התקליט לא קודם על ידי הלהקה באמצעות הופעות (בעיקר עקב פציעתו של ריק דאנקו בתאונת דרכים) ולא באמצעות ראיונות (חברי הלהקה לא רצו להתראיין).
האלבום התקבל בביקורות חיוביות וממשיך לזכות בדירוגים גבוהים מאוד ובהערכה רבה בקרב מבקרי המוזיקה.
עם זאת, המכירות שלו בזמן אמת לא היו גבוהות.
העובדה שבוב דילן היה מעורב בכתיבה עוררה התעניינות, אך העובדה שהוא אינו שר בו לא הריצה את מעריציו לחנויות התקליטים.
סגנונו של האלבום לא היה ברור ונראה לא שייך לתקופה.
הוא לא השתייך ל"תרבות הנגד", לא היה רוק פסיכדלי ולא התייחס למגמות חדשניות במוזיקה של התקופה, אלא להפך - התבונן אחורה לשורשי המוזיקה האמריקאית.
הופעת הלהקה בפסטיבל וודסטוק והכללת השיר The Weight בפסקול הסרט אדם בעקבות גורלו סייעו לעורר התעניינות נוספת בקרב הקהל.
עם זאת, מוזיקאים ששמעו את התקליט גילו התלהבות רבה.
אריק קלפטון סיפר שהאזנה לתקליט גרמה לו לעזוב את להקת קרים ולחבור ללהקת טראפיק, בה ראה סוג של "הבנד הבריטית".
ג'ורג' האריסון אף הוא שיבח את התקליט ורוג'ר ווטרס קרא לו התקליט מעורר ההשראה השני בחשיבותו ברוקנרול (אחרי Sgt.
ברני טופין העיד בראיון שנערך עמו כי האלבום היווה השראה ליצירת אלבומו המשותף עם אלטון ג'ון Tumbleweed Connection.
ריק דאנקו – גיטרה בס, כינור, קולות
לבון הלם – תופים, טמבורין, קולות
גארת' האדסון – אורגן, פסנתר חשמלי (קלווינט), סקסופונים
ריצ'רד מנואל – פסנתר, אורגן, קולות
רובי רוברטסון – גיטרה חשמלית ואקוסטית, קולות
ג'ון סיימון – מפיק מוזיקלי, בריטון (סוג של טובה), סקסופון טנור, פסנתר
דון האן, טוני מיי, שלי יאקוס – טכנאי הקלטה
בוב דילן – ציור העטיפה
Music to Be Murdered By (בתרגום חופשי לעברית: "מוזיקה להירצח על ידה") הוא אלבום האולפן האחד עשר של הראפר האמריקאי אמינם.
האלבום יצא לאור ב-17 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים אפטרמת' אנטרטיינמנט, אינטרסקופ רקורדס ושיידי רקורדס.
האלבום הופק על ידי ד"ר דרה, אמינם עצמו ומפיקים שונים.
באלבום מתארחים ג'וס וורלד, אד שירן, אנדרסון פאאק, רויס דה , סקיילר גריי ועוד.
ב-18 בדצמבר 2020, הוציא אמינם מהדורת דלוקס לאלבום, בשם Music to Be Murdered By – Side B, ללא כל הודעה מוקדמת, בדומה לאלבום עצמו.
מהדורת הדלוקס מכילה את כל 20 רצועות האלבום המקורי ו-16 רצועות נוספות, ומכילה הופעות אורח של סקיילר גריי, די ג'יי פרמייר, טיי דולה סיין, ד"ר דרה, סליי פייפר, MAJ ו-וייט גולד.
בשנת 2019, נציג ה-A&R מייק "הרון" הרארד משיידי רקורדס רדף אחר תרומות הפקה לאלבום חדש של אמינם.
זו הייתה סטייה מהתהליך הרגיל שלו בחברת BeatleHustle, המנהלת מלחינים ששולחים את הפקותיהם למפיקים בעלי שם.
בסופו של דבר, קבוצת מפיקים התגייסה לפרויקט, כולל שותפיו הישנים של אמינם רויס דה וד"ר דרה, כמו גם עמיתיו של דרה - דאוון פרקר, לורנס ג'וניור, דם ג'וינץ ואריק גריגס - ומפיקים צעירים כדי.
על פי מגזין רולינג סטון, בהפקת האלבום, "לורנס ג'וניור עובד באופן ספורדי עם ד"ר דרה מאז שהראפר-מפיק עזב את דת' רואו רקורדס בשנות התשעים; החל מהקיץ, המתופף נכנס לאולפן עם שאר חברי הצוות של ד"ר דרה ליצור חבילת רצועות שהסתיימו בחצי האחורי של Music to Be Murdered By".
לורנס ג'וניור אמר לגמזין, "דם ג'וינטז הוא מפיק, אריק גריגס מנגן על קלידים, בס וגיטרה, דאוון פרקר הוא נגן קלידים ומפיק, אני עצמי, אני מתופף.
אנחנו מכירים את האינסטינקטים של דרה, והוא המאמן, התזמור".
אורחים נוספים באלבום כוללים את בלאק ת'אוט , קיו-טיפ , ג'וס וורלד, אד שירן, יאנג MA , סקיילר גריי, דון טוליבר, אנדרסון פאאק, Kxng Crooked וג'ואל אורטיז .
בשיר "Godzilla", אמינם הקליט וורס שלישי ששבר את שיא הוורס המהיר ביותר ברצועה המופיעה במצעדים, כשהוא מראפרפ 10.65 הברות לשנייה.
אמינם שבר את שיאו הקודם, שהוחזק על ידי הוורס המוצג בשיר "Majesty" של ניקי מינאז' משנת 2018, שם ריפרפ 10.3 הברות לשנייה, והשיר "Rap God" משנת 2013, שם ריפרפ 9.6 הברות לשנייה.
שם האלבום ועטיפתו האלטרנטיבית חולקים את אותו קונספט כאלבומו של אלפרד היצ'קוק משנת 1958, ששילב את האודיו של ההומור העגום והכהה של הבמאי עם כלי נגינה קלים בעיבודו של ג'ף אלכסנדר .
אמינם צייץ בטוויטר תמונה של עטיפת האלבום משנת 1958 ובה היצ'קוק אוחז בראשו גרזן ואקדח והצהיר כי העטיפה האלטרנטיבית של אלבומו הייתה "בהשראת המאסטר, הדוד אלפרד!".
אודיו של קולו של היצ'קוק מהאלבום משנת 1958 נדגם בשירי האלבום: "Alfred" ו-"" ובתחילת השיר "Little Engine".
באלבום שלוש עטיפות; בעטיפה הסטנדרטית אמינם מתייצב עם חפירה, לבוש בחליפה ופדורה.
בעטיפה האלטרנטיבית של האלבום מופיע אמינם מכוון אקדח וגרזן לראשו.
על עטיפת התקליטור הפיזי מופיע אמינם, ללא כובע, ומצטלם עם הידיים מאחורי גבו.
באריזה, אמינם מקדיש את האלבום לג'וס וורלד, שנפטר עקב מנת יתר של סמים ב-8 בדצמבר 2019, ולשומר הראש לשעבר של אמינם צ'יאקיל אללה בארנס שנפטר גם הוא.
הופעתו של וורלד ב-"Godzilla" סימנה את צאת השיר הראשון לאחר מותו.
האלבום יצא לאור ב-17 בינואר 2020 על ידי אפטרמת' אנטרטיינמנט, אינטרסקופ רקורדס ושיידי רקורדס.
הוא יצא כאלבום הפתעה ללא הודעה מוקדמת, בדומה לאלבום האולפן הקודם והעשירי שלו, Kamikaze משנת 2018. בסמוך לצאת האלבום, פרסם אמינם גם וידאו קליפ לשיר "Darkness" בבימויו של ג'יימס לארז.
הקליפ, שנסב סביב הירי בלאס וגאס מ-2017 מנקודת מבטו של העבריין סטיבן פאדוק לסירוגין עם אמינם עצמו, זכה להערכה אך גם עורר מחלוקת.
ב-31 בינואר 2020 יצא השיר "Godzilla" כסינגל, עם וידאו קליפ בבימויו של קול בנט שפורסם ב-6 במרץ.
בארצות הברית, Music to Be Murdered By הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 279,000 יחידות שקולות לאלבום, המורכבות מ-117,000 מכירות אלבום טהורות, 217.6 מיליון השמעות בסטרימינג ו-8,000 יחידות שקולות לרצועה.
אמינם הפך לאמן הראשון שעשרה מאלבומיו באופן רצוף הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ואחד מתוך שישה אמנים שהוציאו לפחות עשרה אלבומים שהגיעו למקום הראשון.
נכון לאוקטובר 2020, האלבום נמכר בלמעלה ממיליון יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 240,000 מכירות טהורות.
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון גם במדינות אחרות.
הוא הפך לאלבום ה-11 של אמינם שהגיע למקום הראשון בקנדה, בעודו מגיע היישר אל המקום הראשון במצעד עם מכירות של 36,000 יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון לצאתו.
האלבום נשאר במקום הראשון במשך ארבעה שבועות רצופים, מספר השבועות הרב ביותר של אמינם במקום הראשון במצעד, מאז Recovery.
האלבום הגיע למקום הראשון גם במצעד האלבומים הבריטי, עם 36,000 יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון לצאתו, מה שהפך את אמינם לאמן הראשון שהוציא 10 אלבומים שהגיעו למקום הראשון באופן רציף בבריטניה.
ב-Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע של 64 מתוך 100, בהתבסס על 17 ביקורות מקצועיות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בעיקר".
העניק לאלבום ציון של 5.8 מתוך 10.
המבקר הוותיק רוברט כריסטגאו העניק לאלבום ציון A מינוס, ואילו ניק מקורמיק מדיילי טלגרף נתן לאלבום דירוג של חמישה כוכבים, והצהיר: "האלבום ה-11 של אמינם מציע למעלה משעה של הראפר הגדול בעולם שמתפוצץ על כולם צילינדרים.
זה האלבום הנהדר הראשון של שנת 2020, כל כך מבריק וקטלני שהוא צריך להיות פשע".
גם סקוט גליישר מ-HipHopDX העניק לאלבום ביקורת חיובית, והשווה אותו לגופי העבודה הקודמים של אמינם, תוך שקבע בביקורתו כי "Music to Be Murdered By הוא רחוק מהאלבום המשובץ בכוכב ובר קיימא מבחינה מסחרית Recovery, אבל זה לא בהכרח דבר רע.
באלבום זה, למרות קומץ הפגמים שלו, Em מראה סימנים חזקים של הסתגלות לזמנים באמצעות בחירות מוזיקליות מודרניות וכתיבת שירים חכמה יותר".
פרד תומאס מ-AllMusic סבר כי האלבום מראה את אמינם שולף את עצמו מעט מהריסות Kamikaze, אם כי הוא עדיין נופל כקורבן לרגעים של טיפשות מכוונת ואובססיה עצמית מייגעת שהפכה לשוויונית.
ברצועות הטובות ביותר של האלבום, עדיין יש רמזים לשריפה שהפכה את אמינם לאגדת ראפ".
ויינגרטן מ-Entertainment Weekly היה ביקורתי ואמר כי, "ככלל, Music to Be Murdered By הוא כל כך מכה והחמצה כמו כל דבר שאמינם הוציא בצד הזה של המילניום.
אבל הסר את המערכונים, שירי היחסים, השירים המשפחתיים, את שיר שליטת האקדח המטורלל ושיר המועדונים המוזר עם אד שירן, ועדיין יש לך 36 דקות סולידריות של גאון הראפ המטופש והמיוחד במינו שממשיך לרתק את המעריצים הוותיקים שלו.
או, אם תרצה, שמור על הכל ועדיין יש לך את העבודה הסולידית שהוא עשה מזה כמה שנים".
ג'ורדן באסט מ-NME היה אמביוולנטי כלפי הנושאים הליריים של האלבום ואמר, "הוא מחלק את ההבדל ב-Music to Be Murdered By, מתמכר לאגו הלא בוגר שלו גם כשהוא מציע ביקורת חברתית בולטת ומודה בצעדים הטעונים שלו.
הוא מוכן להעביר חוכמה שנצברה באופן קשה לפני שהוא מריץ את הפה כאילו לא היה לו.
הוא לא למד שיעורים משלו והוא מציע למעריצים מזדמנים וו או שניים לפני שיצא לעוד אימון לירי".
תומפסון מפיצ'פורק אמר כי האלבום "אינו, באופן מדויק, תקליט טוב - אמינם לא עשה אחד כזה מזה עשור - אבל האחרון שלו מתגאה בפיקוד טכני מספיק ויוצר בדיוק מספיק רעיונות כדי למשוך את תשומת הלב שלך".
השיר "Darkness", אודות הירי בלאס וגאס בשנת 2017 מנקודת מבטו של היורה סטיבן פאדוק המתחלפת עם נקודת מבט של אמינם, זכה לתשומת לב ולשבחים ביקורתיים.
ב-18 בדצמבר 2020, מהדורת דלוקס לאלבום בשם Music to Be Murdered By – Side B יצאה לאור.
בדומה לשני אלבומיו הקודמים של אמינם, היא יצאה ללא כל הודעה מוקדמת.
מהדורת הדלוקס מכילה דיסק בונוס עם שש עשרה רצועות חדשות, עם הופעות אורח של סקיילר גריי, די ג'יי פרמייר, טיי דולה סיין, ד"ר דרה, סליי פייפר, MAJ ו-וייט גולד.
האלבום קודם על ידי וידאו קליפ לשיר "Gnat" בבימויו של קול בנט.
מדינהתוארמכירות קנדה (Music Canada) פלטינה 80,000 דנמרק (IFPI Denmark) זהב 10,000 ניו זילנד (RMNZ) זהב 7,500 הממלכה המאוחדת (BPI) זהב 100,000 ארצות הברית (RIAA) זהב 500,000
Music Box Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי.
סיבוב ההופעות החל ב-3 בנובמבר 1993, והסתיים ב-10 בדצמבר באותה השנה.
קארי לא עשתה כמות משמעותית של הופעה ציבורית בשנותיה הראשונות בתעשיית המוזיקה, בין היתר בגלל פחד במה ולכן רק בשנת 1993 יצאה לסיבוב הופעות.
ההופעה שהתקיימה ב-DCU סנטר זכתה לשבחים רבים מטעם מבקרי המוזיקה.
"" (בוצע על ידי זמרי רקע)
"I'll Be There" (ביחד עם טריי לורנץ)
"Santa Claus Is Comin' to Town" בוצע בהופעה בניו יורק סיטי בלבד.
תאריך עיר מדינה מיקום נוכחות הכנסות אמריקה הצפונית 3 בנובמבר 1993מיאמיארצות הברית מיאמי ארנה rowspan="5" rowspan="5" 9 בנובמבר 1993ווסטר DCU סנטר 17 בנובמבר 1993רוזמונטאולסטייט ארנה 23 בנובמבר 1993לוס אנג'לסאמפיתיאטרון יוניברסל 2 בדצמבר 1993פילדלפיהספקטרום 10 בדצמבר 1993ניו יורק סיטימדיסון סקוור גארדן 15,050 / 15,627 (96%) $473,727
Music for the Jilted Generation הוא אלבומה השני של להקת הפרודיג'י הבריטית, שיצא לאור ביולי 1994. בדומה ל"Experience", אלבומה הקודם של הלהקה, מרבית הפקת האלבום בוצעה על ידי ליאם האולט.
מקסים ריאליטי היה חבר הלהקה הנוסף היחיד שהשתתף בתהליך ההפקה של מספר שירים.
האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה כפול בבריטניה.
בשנת 2008 יצא האלבום בהוצאה מחודשת ומורחבת שכללה דיסק נוסף ובו רמיקסים ושירים נוספים.
הסגנון המוזיקלי של האלבום כולל אלמנטים רבים ממוזיקת הרייב, הטכנו והג'אנגל.
הפקת האלבום הושפעה, במידה רבה, מהאווירה הציבורית במיינסטרים הבריטי כנגד תרבות הרייב, אווירה שבאה לידי ביטוי בתקנה 1994 לחוק הפלילי והסדר הציבורי שחוקק הפרלמנט באותה שנה.
התקנה ביקשה לצמצם את האפשרויות לקיים מסיבות רייב ולפעול למניעת קיומן של מסיבות ללא רישיון שהוגדרו כהתנהגות "אנטי-חברתית".
הנושא בא לידי ביטוי בשיר "Their Law" בו נאמר ""Fuck 'em and their law"".
באלבום קיימים סימפולים רבים הלקוחים מתוך או שנעשו בהשראת סרטים.
קטע האינטרו של האלבום הוא פרפרזה על משפט מתוך הסרט "מכסח הדשא".
המשפט מבוצע בשינויים קלים ובמבטא אמריקאי במקום המבטא הבריטי של פירס ברוסנן בסרט עצמו.
השיר "Their Law מתחיל עם פרפרזה על משפט מתוך הסרט "הפרחח ובת השריף".
השיר "Full Throttle" כולל סימפול מתוך הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה|מלחמת הכוכבים".
בשיר "The Heat (The Energy)" מסומפל קטע מסרט האימה "פולטרגייסט III".
בשיר "Claustrophobic Sting" יש קול הלוחש את המשפט "My mind is glowing" שהוא פרפרזה על המשפט "My mind is going" שנאמר על ידי HAL 9000 בסרט "2001: אודיסיאה בחלל".
בשלבים הסופיים של ההפקה גילה האולט כי אורך השירים ארוך מידי עבור תקליטור סטנדרטי באותם ימים.
השיר "One Love" נערך מחדש וקוצר ב-3:53 דקות.
השיר "The Heat (The Energy)" קוצר גם הוא והשיר "We Eat Rhythm" נותר מחוץ לאלבום.
השיר "One Love" יצא ב-4 באוקטובר כסניגל הבכורה מתוך האלבום.
בשנת 1995 נכלל השיר בפסקול הסרט "מרדף ממוחשב".
"No Good (Start the Dance)" היה הסינגל השני שיצא לאור ב-16 במאי 1994. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי השבועי ולמקום ה-49 במצעד השנתי.
השיר זכה להצלחה גם במדינות אחרות עם מקום ראשון בפינלנד, מקום שני בהולנד ומקום רביעי בגרמניה, איסלנד ואירלנד.
בישראל הגיע השיר למקום השישי.
גם שני הסינגלים הבאים "Voodoo People" ו-"Poison" הגיע למקום הראשון בפינלנד.
Must B 21 (בעברית: חייב להיות 21) הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר האמריקאי will.i.am.
האלבום יצא לאור ב-23 בספטמבר 2003, על ידי חברת התקליטים will.i.am Music Group.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם23 בספטמבר 2003תקליט • תקליטורwill.i.am Music Group
Music Is the Weapon (בעברית: מוזיקה היא הנשק) הוא אלבום האולפן הרביעי של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר.
האלבום יצא לאור ב-23 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים Mad Decent.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם23 באוקטובר 2020הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהMad Decent
Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה.
האלבום יצא לאור ב-12 בפברואר 2021, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ומאנקי פאזל.
אלבום זה הוא חלק מן הסרט Music, אותו הפיקה ובימה סיה.
סיה סיפרה כי אינה מגדירה את הסרט Music, כסרט מוזיקלי.
היא אמרה שחברים אמרו לה שזה כמו "[שיהיה] חתיכת ריקה כמו בשבץ נא שלא השתמשו בה" אם היא לא תעשה את הסרט כמחזמר.
היא הצהירה כי תקציב הסרט גדל מ-4 מיליון דולר ל-16 מיליון דולר עם הפיכתו למחזמר, מכיוון שאולפן ההקלטות יכול להרוויח מהפסקול.
סיה כתבה בעצמה 10 שירים עבור הסרט, שחלקם מוצגים באלבום Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture, יחד עם שירים חדשים בהשראת הסרט.
האלבום כולל 14 רצועות בסך הכל; המהדורה היפנית של האלבום כוללת 2 רצועות בונוס, "I'm Still Here", שיצא לראשונה בשנת 2018, והרמיקס לשר "Together".
סיה מגדירה את האלבום כאלבום אולפן ולא אלבום פסקול; הגרסה המלהקת לפסקול אמורה לצאת גם היא ב-12 בפברואר.
ב-14 בינואר 2021, יצא לאור גרסה נוספת של הסינגל "Hey Boy" בהשתתפות הזמר בורנה בוי.
ב-19 בפברואר 2021, הוציאה את הסינגל "Floating Through Space", שהופק על ידי דייוויד גטה.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם12 בפברואר 2021תקליטור • תקליט • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמעאטלנטיק • מאנקי פאזלאירופה26 במרץ 2021תקליטוורנר מיוזיק
Music from the 3D Concert Experience הוא אלבום הופעה של הלהקה האמריקאית האחים ג'ונאס.
הוא יצא לאור ב-24 בפברואר 2009, שלושה ימים לפני צאתו של סרט הקולנוע "האחים ג'ונאס – ההופעה בתלת מימד".
הפסקול הגיע למקום השלישי בבילבורד 200. זה הפסקול השני של הלהקה.
נכון לפברואר 2015 האלבום מכר כ-189,000 עותקים בארצות הברית.
שרת נגן מוזיקה (MPD) הוא שרת נגן מוזיקה חינמי בקוד פתוח.
מנגן קובצי שמע, מארגן רשימות השמעה ומתחזק מאגרי מוזיקה.
על מנת לתקשר עם השרת, יש צורך בתוכנת לקוח.
בהפצה התקנית של חבילת MPD נכללת גם את חבילת לקוח נגן מוזיקה (Media Player Client) MPC, זהו לקוח שורת פקודה פשוט דרכו ניתן לשלוט בשרת (נגנה, השהייה, עצירה...) וגם לאחזר נתונים סטטיסטיים מהשרת כמו למשל, מספר הרצועות הכללי במאגר, זמן השמעה מצטבר ועוד.
MPD נכלל לא אחת גם בחומרות שמע קנייניות.
פרויקט MPD מתחזק רשימת ספקי תכנה/חמרה שחלקם מפרים את תנאי רישיון GPL ולמעשה עושים שימוש אסור שרת.
MPD פועל בפשטות ברקע ומשמיע מוזיקה מרשימת ההשמעה, לרוב אלו הם קבצים בתבנית MU3 המאוחסנים בתקייה מסוימת במחשב האישי.
תוכניות לקוח מתקשרות עם MPD כדי לתפעל ולשלוט בפעולות השרת, ברשימת ההשמעה ובמסד הנתונים.
MPD אינו נגן מוזיקה בעל תכונות מלאות כמו אמארוק, אך תכנות הלקוח, יכולות ומשמשות בתפקיד זה.
MPD משתמש במסד נתוני קבצים שטוחים לתחזוק המידע אודות קובצי מוזיקה כשאינו פועל.
לאחר אתחול השרת, מסד הנתונים מועלה כולו לזיכרון המחשב כך שהצורך בגישה תדירה לקונן הקשיח, לאיתור או חיפוש קובצי שמע המאוחסנים בקונן המקומי, מצטמצמת.
באופן כללי, קובצי המוזיקה חייבים להיות ממוקמים בתיקיות משנה של תיקיית המוזיקה (Music/) והם מתווספים למסד הנתונים רק כאשר פקודת עדכון נשלחת לשרת.
השמעת קבצים שרירותית מותרת, אך רק לקוחות (נגן) מקומיים המקושרים לשרת באמצעות (שקע IPC).
ל-MPD אין עורך תגים מובנה; לכן אפשרות זו מטופלת גם היא על ידי תוכנת הלקוח או תוכניות חיצוניות אחרות, אף על פי שקיימים טלאי צד שלישי שיכולים להוסיף תכונה זו לשרת.
מודל שרת-לקוח מספק מספר יתרונות על פני חלופת נגני המוזיקה 'הכול-כלול'.
תכנות לקוח יכולות לתקשר עם השרת 'מרחוק' על גבי הרשת-הפנים-ארגונית או דרך המרשתת.
השרת יכול להיות מחשב-שרת (headless) הממוקם בכל מקום ברשת (גם מרוחק כמובן).
השמעת מוזיקה יכולה להמשיך בצורה רציפה (כל עוד לא משתמשים במערכת הפעלה חלונות X או באתחול X.)
ניתן להשתמש בתכנות לקוח שונות, למטרות שונות – לקוח קל משקל שפועל כל הזמן ומשמש בעיקר לבקרת ההפעלה, או, לקוח בעל תכונות מלאות יותר המשמש לחיפושים עצימים במסדי נתונים.
אפשר גם להשתמש במספר תכנות לקוח לגישה למסד נתונים אחד בו זמנית, זאת על ידי חיבור מרחוק או בהתחברות לשרת מחשבונות משתמש שונים באותה רשת.
שליטה מרחוק ב-MPD ברשת (IPv4 ו-IPv6 נתמכים).
קורא וטומן מידע מטא נתונים (ID3 : ID3v1 ו-ID3v2), תגובות Vorbis ו-Metadata MP4.
מאפשר חיפוש במידע מטא נתונים.
תמיכה בחוצץ השמעה (מונע דילוגים עקב עומס גבוה או חביון רשת).
השמעה ללא פערים בין רצועות.
תמיכה בהזחה קדימה/אחורה בתוך רצועה.
שמירה, טעינה ונהל רשימות השמעה (בתבנית M3U).
המרה בקצב הדגימה המקורי libsamplerate ו-native.
יכול לשמש כמקור להזרמת Icecast ב-Ogg Vorbis ו-MP3. ניתן להמיר תבניות אחרות ל-Ogg / MP3 בזמן אמת לפני הפלט לשרת ההזרמה.
שרת הזרמת HTTP מובנה, המסוגל להפיק Ogg Vorbis והזרמת MP3 באיכות לפי בחירה ובזמן אמת.
אין תלות בממשק משתמש גרפי.
המוזיקה תמשיך להתנגן בין אם יישופ הלקוח פועל או לא, ותמשיך להתנגן גם אם שרת ה-X מופסק.
ל- MPD מגוון ממשקי קצה המתקשרים עם השרת באמצעות פרוטוקול מותאם אישית בחיבור TCP.
יישומי לקוח לרוב מיישמות סוגים שונים של ממשקים.
mpc (חלק מפרויקט MPD) הוא ממשק שורת פקודה פשוט למרבית אפשרויות השרת.
ncmpc הוא לקוח ncurses בעל תכונות מלאות דומה לרעיון MOC.
ncmpcpp הוא לקוח ncurses נוסף שמשכפל את תכונות ncmpc, אך כולל בנוסף תכונות חדשות, כגון עורך התיוג.
חיפוש מוזיקה מעשית הוא לקוח ncurses נוסף עם ממשק דמוי Vim.
fmui הוא ממשק משתמש מסוף שנוצר באמצעות fzf ו-mpc.
Bragi-MPD תכונות מלאות, ידידותי למכשירים ניידים, צד לקוח שלם, לקוח אינטרנט HTML5 המסוגל לשלוט על מספר מופעים ופלטים מרובים לכל מופע MPD.
היכולות שאינן ממשק משתמש מתוחזקות בפרויקט נפרד MPD.js המאפשר ליצור בקלות לקוחות חדשים.
O!MPD הוא לקוח עשיר בתכונות המבוסס על PHP ו-MySQL
אריו מבוססת על GTK + ומשתמשת בלשוניות בממשק שלה.
Cantata פועלת ב-ווינדוס, מאק OS ולינוקס, היא מבוססת על Qt 5 לניהול הספרייה או רשימות ההשמעה, עם תוספות כמו עורך תגים, מילות-שיר ואחזור תמונות-עטיפה מהמרשתת, כמו כן, תמיכה בהתקני אחסון בנפח גדול.
קנטטה זכתה למשיכה מסוימת מהפיכתה לנגן השמע התקני של הפצת לינוקס קובונטו באוקטובר 2017 על חשבון נגן השמע Amarok.
Gimmix מספק ממשק פשוט עם טביעת רגל זיכרון קטנה מאוד.
gmpc הוא לקוח ה-gtk+-2 הוותיק ביותר (gtk+-3 גרסת הפיתוח), והוא מספק דרכים רבות ושונות לתחקר את אוסף מוזיקה ונתוני מטא עשירים כמו מילות-שיר, תמונות-עטיפה, מידע אודות אמן/אלבום, אמן/אלבום/רקע, אמנים דומים ועוד.
הלקוח מתיימר להיות עשיר בתכונות, עם זאת קל משקל במידה מספקת שיפעל כל הזמן בתצורת חומרה ירודה.
לקוח נגן מוזיקה חכם (IMPC) מבוסס ב-GTK+ 3.0 ותומך באחזור מידע קשור (מאמרים, תמונות-עטיפה, תמונות) בזמן השמעת שיר ותוך כדי כך לומד לסווג תוכן קשור.
mpdlirc מתממשק ל-MPD באמצעות שלט רחוק אינפרא אדום.
Qmobilempd מספק לקוח מבוסס Qt4 מתאים במיוחד למכשירים ניידים כמו Symbian.
Qmpdplasmoid מספק לקוח המוטמע ישירות בשולחן העבודה KDE.
Sonata משתמשת ב-+GTK כדי לספק ממשק משתמש להשמעת קבצים וניהול רשימות השמעה.
לקבלת רשימה מלאה יותר של תכנות ויישומי לקוח, ניתן לעיין באתר MPD ב-musicpd.org או בוויקי של לקוחות MPD ב-Fandom.
מקצת מיישומי הלקוח הם כה קלי משקל וברמת מורכבות נמוכה שלמעשה הם פשוט תסרטים (סקריפט) של מספר שורות קוד בודדות, שמשתמשות בתוכנות של חבילת mpc לשיגור פקודות לשרת MPD.
פקודות אלו יהיו לרוב מעין 'פקדי שליטה' בסיסיים של נגן שמע (כגון: הפעלה, עצירה, דילוג, השהיה וכדומה).
לקוחות מסוימים מגיעים עם ממשק משתמש HTML או AJAX ודורשים התקנה פשוטה יחסית, לרוב הם יותקנו על אותו מחשב עליו ממוקם השרת.
לקוחות מסוג זה מחייבים התקנת דפדפן במחשב ממנו מעוניינים להשמיע מוזיקה, וכמובן, תקשורת לשרת.
קיימות גם תכנות לקוח המיושמת כתוסף לדפדפן פיירפוקס, אחר כמתקע חלונית Xfce, אחד כיישום Wii, ואחד נוסף כיישום מיקרוסופט סטור עבור ווינדוס 8/ווינדוס RT.
במהלך השנים נוצרו חבילות ספריה רבות שנועדו לאפשר ולתמוך בכתיבת יישומי לקוח שיתקשרו עם שרת MPD, בשפות תכנות רבות, כגוןC ,Python, Ruby, Perl, Lua ו-Haskell.
חבילת libmpdee היא ספריית Emacs Lisp המאפשרת לשלוט ב-MPD מ-Emacs.
Music of the Spheres הוא אלבום האולפן התשיעי של הלהקה הבריטית קולדפליי.
האלבום יצא לאור ב-15 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים פרלופון ואטלנטיק.
האלבום נכלל במקום הרביעי ברשימת "10 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות – בחירתו של ג'אן קוקסאק" על ידי מגזין Yahoo!
ב-29 באפריל 2021, אישרו חברי הלהקה קולדפליי ברשתות החברתיות שלהם כי סינגל חדש בשם "Higher Power", יצא לאור ב-7 במאי.
הלהקה ממתגת את האלבום כסוג של "שידור מחוץ לכדור הארץ" והציגה את הסרטון בתצוגה מקדימה לאסטרונאוט ססוכנות החלל האירופית הצרפתית תומא פסקה על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית לפני צאתו לציבור.
לאחר מחזור הקידום של "Higher Power", הקרין מנהל הקריאייטיב פיל הארווי הודעה אפשרית ב-19 ביולי.
למחרת היום נחשף האלבום ורשימת הרצועות שלו, כאשר הלהקה ציינה כי "Coloratura" יצא כקטע מתוך האלבום ב-23 ביולי ואילו הסינגל הרשמי הבא יגיע רק בספטמבר.
"Higher Power" יצא לאור כסינגל הראשי ב-7 במאי 2021. השיר הופק על ידי מקס מרטין, כאשר הלהקה כינתה אותו כ"פלא אמיתי של היקום".
צילום אודיו לשיר, שביים פול דוגדייל, הוקרן בערוץ היוטיוב של קולדפליי בשעה 12:01 בבוקר באותו יום.
רצועות 1,4,6,8,11, נכתבות בעיצוב של אמוג'ים שונים.
שנהפרסקטגוריהתוצאהמקור2023פרס גראמיאלבום השנהאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם15 באוקטובר 2021תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמע • מארז תקליטוריםפרלופון • אטלנטיק
Musicmagic (בעברית: קסם מוזיקלי) הוא אלבום האולפן השביעי והאחרון של להקת הפיוז'ן ג'אז האמריקאית Return to Forever.
באלבום זה מנגנים ההרכב בצורתו האחרונה, כאשר רק מייסדי הלהקה צ'יק קוריאה וסטנלי קלארק נותרו מהרכב האלבום הקודם.
זהו האלבום הראשון מאז Light as a Feather משנת 1973 שמכיל שירה, שמבוצעת על ידי אשתו של קוריאה, גייל מורן.
באלבום זה חזר לקבוצה ג'ו פארל על החליל והסקסופון.
בניגוד לרוב האלבומים באותה תקופה, שהוקלטו בצורת סטריאו, Musicmagic הוקלט בצורת צליל קוואדרופוני, כלומר בעל ארבע כיווני שמע.
פונקציה זו התפתחה אך שנים בודדות לפני כן, והוא אחד האלבומים הראשונים שהוקלטו בטכניקה זו (לצד Aqualung של ג'ת'רו טאל משנת 1972).
בזכות הצליל הקוואדרופוני האלבום ניחן בחווית האזנה מציאותית ועוצמתית מאלבומי הלהקה הקודמים.
צ'יק קוריאה - פסנתר, פסנתר חשמלי של פנדר רודס, סינתיסייזרים, שירה
גייל מורן - שירה, פסנתר, אורגן האמונד
ג'ו פארל - חליל פיקולו, חליל, סקסופון סופרן, סקסופון טנור
ג'ון תומאס - חצוצרה, פלוגלהורן
הרולד גארט - טרומבון טנור, טרומבון בס, קרן בריטון
סטנלי קלארק - גיטרה בס, קונטרבס, שירה
"Musik" (בעברית: "מוזיקה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרית מריאנה מנדט, וייצג את אוסטריה באירוויזיון 1971. השיר נכתב על ידי ריצ'רד שונהרז ומנואל ריגוני, ובוצע בשפה הגרמנית.
בשנת 1971 בחרה רשות השידור האוסטרית את מנדט לייצוג המדינה בתחרות האירוויזיון, שהתקיימה בעיר דבלין.
שמו של השיר רומז על תוכנו, שכן הוא חג סביב מוזיקה, צלילים וכלי נגינה.
אולם בביצועה, מנדט מדגישה את ההיבט המסחרי של תעשיית המוזיקה המודרנית, המצועצעת והמבזה.
ב-3 באפריל 1971 בוצע השיר על ידי מנדט באירוויזיון.
הוא שובץ ראשון בסדר ההופעות, לפני מלטה.
בסופה של התחרות דורג במקום ה-16 עם 66 נקודות.
"Muss i denn" (משוואבית: "חייב אני, אז") הוא שיר גרמני עממי בניב גרמני שוואבי שיצא משפת היום יום ונחשב למסורתי כיום.
גרסתו הראשונית מתוארכת לשנת 1827, אז נכתב ופורסם על ידי פרידריך זילכר.
המנגינה וכמה בתים של שיר זה זכו לפרסום נרחב באמצעות העיבוד מחדש של אלביס פרסלי בשיר "Wooden Heart" משנת 1960, כמו גם הגרסה של ג'ו דאוול משנת 1961. בעקבות עיבודים מחדש אלו השיר הפך לאחד השירים הגרמניים המפורסמים ביותר אי פעם.
Muss i denn עוסק בגבר, במקור הרפתקן שיוצא ל"שנות המסע" המסורתיות שלו, עוזב את אהובת ליבו ונשבע להישאר נאמן עד שיחזור להתחתן עימה.
השיר הופיע לראשונה בעמוד שש עשרה באוסף השירים הפופולריים של פרידריך זילכר.
מקור השיר, לעומת זאת, מעורפל והטקסט המקורי לא תועד.
זילכר ציין בשיחה בינו לבין המלחין הגרמני לודוויג אולנד כי מקור הלחן הוא "פזמון ישן מוירטמברג".
השיר התפרסם החל מאמצע המאה ה-19. עד מהרה הוא התחבב על חיילי הצבא הקיסרי כמו גם בקרב קבוצות טיולים וצעידה, ולכן נחשב בשלב מוקדם לשיר פטריוטי.
הוא גם הפך לפופולרי בקרב אנשי הצי הגרמני הקיסרי.
השיר תורגם לאנגלית תחת הכותרת "חייב אני, אז?
מהעיר חייב, אז?" על ידי הנרי ויליאם דולקן בשנת 1856.
כמה ביצועים "Muss i denn" זכו לפופולריות רבה במאה ה-20; מהם כמה שראויים לציון בוצעו על ידי מרלן דיטריך ועל ידי הזמרת היוונית ננה מושקורי.
Music for a Sushi Restaurant (בעברית: מוזיקה למסעדת סושי) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי הארי סטיילס, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Harry's House.
הוא יצא כסינגל השלישי של האלבום ב-3 באוקטובר 2022. השיר נכתב על ידי סטיילס, תומאס האל, טיילר ג'ונסון ומיץ' רולנד.
הקליפ של השיר הוצג ב-20 באוקטובר 2022, וב-27 באוקטובר 2022 יצא הקליפ.
סטיילס מככב כהכלאה בין אדם לקלמארי שנמצא על ידי כמה בעלי מסעדה, שמביאים אותו למטבח ומתכננים להכין ממנו סושי.
עם זאת, סטיילס חושף את יכולת השירה שלו ומשתלט על המסעדה, מה שהופך את הבעלים למשרתיו.
במהלך הופעה במסעדה, סטיילס מאבד את קולו, והבעלים בסופו של דבר גוררים אותו והופכים אותו לסושי.
לאחר יציאת האלבום Harry's House, השיר הגיע למקום ה-8 במצעד בילבורד הוט 100 ב-4 ביוני 2022, והפך לאחד מהשירים המובילים האחרים באלבום: "As It Was", "Late Night Talking" ו-"Matilda".
לפני שיצא כסינגל, "Music for a Sushi Restaurant" החל להופיע במצעד במצעד 40 שירי המיינסטרים במקום ה-40 ב-23 ביולי 2022, והגיע לשיא במקום ה-9 עד כה.
"Music Sounds Better with You" הוא השיר היחיד של להקת ההאוס הצרפתי, סטארדאסט, שיצא לאור ב-20 ביולי 1998. סטארדאסט כללה את המפיק תומא בנגלטר, הדי ג'יי אלן בראקס והסולן בנג'מין דיימונד.
הם כתבו את "Music Sounds Better With You", תוך שימוש בריף גיטרה שסומפל מהשיר "Fate" של צ'אקה קאן משנת 1981.
"Music Sounds Better with You" יצא תחילה בחברת התקליטים של בנגלטר, Roulé.
לאחר מכן יצא בהפצה רחבה יותר בחברת התקליטים וירג'ין רקורדס, עם קליפ בבימויו של מישל גונדרי.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי באוגוסט 1998 ונשאר שם שבועיים, והפך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר בבריטניה באותה שנה.
השיר גם עמד בראש מצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד האמריקאי למשך שבועיים.
השיר זכה בפלטינה כפולה בבריטניה, פלטינה באוסטרליה, זהב בבלגיה וכסף בצרפת.
"Music Sounds Better with You" קיבל ביקורות חיוביות והוכתר כאחד משירי הדאנס הגדולים בכל הזמנים על ידי מספר פרסומים.
סטארדאסט הקליטו דמואים נוספים, אך החליטו להתפרק, מתוך אמונה שזה יוצר מסתורין.
באמצע שנות ה-90, הדי ג'יי אלן בראקס פגש את תומא בנגלטר מהצמד דאפט פאנק ונתן לו דמו של השיר שלו "Vertigo".
בנגלטר הוציא את השיר בלייבל שלו, Roulé, בשנת 1997. לאחר ההשקה, הופיע בראקס במועדון רקס בפריז, עם בנגלטר על הקלידים וחברו של בראקס בנג'מין על השירה.
באותה תקופה, דיימונד היה חבר בלהקת פאנק, שלא ראתה בעין יפה את שיתוף הפעולה שלו עם מוזיקאים אלקטרוניים.