tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מוזיאון היער השחור בטריברג, בתצוגה אופיינית לאזור, כלי מטבח, כלי בית, שעוני קוקיה, ופריטי אומנות מקומית.
הדרך הראשית המובילה ליער השחור היא הכביש המהיר אוטובאן 5 (A5), בנוסף ישנן דרכים יפות נוספות כמו שוורצוואלדהוכשטרסה המכונה "דרך הפסגות" (60 ק"מ, בין באדן-באדן לפרוידנשטט), שוורצוואלד טלרשטרסה (100 ק"מ, רחוב היין של באדן (160 ק"מ, בין באדן-באדן לוויל אם ריין).
הדרך האחרונה מתחילה מהדרום ומשלבת יקבים וכפרים קטנים.
דרך מפורסמת נוספת היא דרך השעון הגרמני, דרך מעגלית אשר עוקבת אחר היסטוריית השענות של האזור.
באזור היסטוריה רבה של כרייה עוד מתקופת ימי הביניים, מכרות רבים נפתחו מחדש לציבור.
ביער השחור ביקר מספר פעמים אוטו פון ביסמרק במהלך שנותיו כקנצלר של פרוסיה (1862–1890).
האתר המועדף עליו היה מפלי טריברג.
אסתר אטינגר בשיר השואה היער השחור.
הִיפֵּאַסְטְרוּם (שם מדעי: Hippeastrum) הוא סוג של צמח נוי, גאופיט רב שנתי.
על הסוג נמנים 70–75 מינים וקרוב ל-600+ בני כלאיים הגדלים מפקעות, כולם שייכים למשפחת הנרקיסיים (Amaryllidaceae) שמקום גידולם הטבעי הוא באזורי אקלים טרופי ואקלים סובטרופי של אמריקה מארגנטינה בדרום עד למקסיקו ובאיי אמריקה המרכזית.
מינים אחדים מאופיינים בשל צורתם הגנדרנית.
הצמחים פופולריים ובעלי משתלות ומוכרי פרחים נוהגים לכנות אותם בשם אמריליס יפהפה, פרח הגדל בטבע בדרום אפריקה.
ואילו הצמח "היפאסטרום", כאמור, מקורו הוא מדרום אמריקה ומרכזה.
פריחתו הפתאומית של הצמח וצבע הארגמן העז של פרחיו יוצר במקום הימצאו אווירת חג ולכן מחירו של הצמח, במקומות מסוימים, עולה פלאים, לפני כל חג, בתנאי שיובטח כי יפרח במועד.
ה"היפאסטרום" הוא צמח פקעת פופולרי הגדל בתוך הבית.
הפקעת עדינה ואין לחשוף אותה לקור.
חוץ מהגבלה זו, הצמח נוח לגידול ונותן פיצוי נאה למאמץ נמוך.
בייחוד לאלה האוהבים פריחה בבית: במרבית ארצות העולם - בחודשי החורף בארץ ישראל - באביב.
בכמויות אפשר למצוא את הצמח בגינות.
ל"היפהסרום" שושנת עלים ירוקים ופרחים בצבע ארגמן או ורוד.
גודלן של הפקעות הוא בקוטר של 5–12 ס"מ.
הפקעת מפתחת שניים עד שבעה גלדים וכך הפקעת המלאה היא בגודל של 30–90 ס"מ אורך ו-2.5-5 ס"מ רוחב.
מספר הפרחים תלוי במין, 2 עד 15 פרחים, בגודל של 13–20 ס"מ כל אחד.
לכל פרח 6 אבקנים: 3 חיצוניים ו-3 פנימיים.
לפקעת של הצמח דרושה קרקע אוורירית וככל שהטמפרטורה החיצונית גבוהה יותר על הקרקע להיות מאווררת יותר.
מעת הטמנת הפקעות עד הפריחה עוברות שלוש שנים.
על הפקעת לגדול באזור מוצל למחצה.
יש חשיבות לשימוש במצע איכותי ומנוקז כהלכה.
את הפקעת יש לשתול כשהיא מגיעה עד פני האדמה.
הצמח הוא רב שנתי ויש להיזהר שלא לפגוע בשורשים הבשרניים.
היערות הבתוליים בקומי נמצאים בצפון הטייגה הרי אורל ברפובליקת קומי, רוסיה.
המיקום הגאוגרפי של היערות הוא בין לבין .
שטחם של היערות הוא 32,800 קמ"ר והם היערות הבתוליים הגדולים ביותר באירופה.
האתר חופף לשמורת הטבע פצ'ורה איליץ' (Печоро-Илычский заповедник) והפארק הלאומי יוגד וה (Национальный парк Югыд Ва).
בשנת 1995 הוענק לאתר מעמד של אתר מורשת עולמית, והוא הפך לאתר הטבע הראשון מסוג זה ברפובליקה.
הכרה זו מצד אונסק"ו סייעה להנהלת הפארק להשיג מימון נוסף מחו"ל ולהציל את עצי הפארק מכריתה על ידי חברה צרפתית.
אולם, בעיות השימור עדיין קיימות, כאשר העיקריות הן כריתת עצים בלתי חוקית וכריית זהב.
כרייתם של מרבצי הזהב בחלק הצפוני של הפארק הלאומי יוגייד וה הייתה אמורה להסתיים לפני 1995.
למרות היותו אתר מורשת עולמית, ניסיונות הכרייה באתר זוכים לעידוד של ראש ממשלת רפובליקת קומי ושר הטבע שלה.
הממשלה המקומית מנסה להסיט את גבולות האתר כך שהחלקים שבהם נמצא הזהב לא יהיו במעמד מוגן, אך צעד זה נפסל על ידי בית המשפט העליון של הרפובליקה.
לפני הגעת המתיישבים הרוסים הראשונים לאזור במהלך המאה ה-17, תושבי המקום היו הקבוצות האתניות פצ'רה וזייריאן המשתייכות לקומי, קבוצת האוסטייאקי המשתייכת לבני החנטי וקבוצת הווגולי המשתייכת לבני המנסי שגורשה מהרי אורל.
לפי התיעודים ההיסטוריים מהמאה ה-10 והמאה ה-11 המתיישבים העיקריים הם בני הצ'יוד, מרייה, וס ופצ'רה.
על הגבעות באזור התגלו שרידים פלאוליתיים של יישובים.
כמו כן, התגלו באזור מספר שרידים של מקלט עתיק שהיה בשימושם של בני המנסי.
התושבים הנוכחיים באזור הם הקומי ואדוקי האמונה הישנה, שהם כת דתית שהוקעה על ידי הרשויות הרוסיות במהלך המאה ה-17. היישובים העיקריים הם קוז'ים במחוז אינטינסקי שבו יש אוכלוסייה של כ-733 אנשים ופודצ'רי שבמחוז ווקטילסקי שבו יש 2,329 תושבים.
במחוז טרויטסקו-פצ'ורסקי ישנם ארבעה יישובים: ג'אקשה (1832), אוסט-אונייה (156), סבטלי רודניק (11) ואוסטר-ברדיש (13).
כתוצאה מחוסר נגישות לא בוצעו באזור מחקרים מדעיים עד לשלהי המאה ה-19. פול (1907) ניהל מספר מחקרי שדה שנערכו על גדות הנהרות איליץ' ופאליו ב-1915, ויערן שעבד באזור פרסם מאמר שקרא להפיכת האזור לשמורת טבע.
ב-1928 נשלחה לאזור ועדת סקירה מיוחדת שתבדוק את מאפייני השטח לפני הקמת השמורה.
ב-1949 נוסדה במקום חווה חקלאית נסיונית ונחקרו בה הגידול והרבייה של אייל קנדי מבוית.
באזור הוקמו גם כמה תחנות מחקר המבצעות מחקרים ארוכי טווח.
שמורת הטבע פצ'ורו איליץ' הוקמה לפי חוק ב-4 במאי 1930 וב-1984 הוכרזה כביוספרה לפי התוכנית "אדם וביוספרה" של אונסק"ו.
לפי החוק הרוסי מספר 377 מה-23 באפריל 1994 נוסד הפארק הלאומי יוגייד וה הנתון לאחריותו של שירות היערות הפדרלי הרוסי ברפובליקת קומי.
היערות כוללים בתוכם 17 שמורות טבע שונות.
בחלק הצפוני של היער נמצאים הרי אורל המאופיינים בקרחונים, כאשר הקרחונים הדרומיים ביותר נמצאים ברכס הרי טלפוסקי.
התפוררות אבני הסיד גורמת ליצירת אדמה קרסטית שבה יש מערות תת-קרקעיות, מכתשים ונהרות אכזב המוצפים לפי העונה המתאימה.
מזג האוויר באיליץ', פודצ'רמה, שחוגורה ובולשאיה סיין גרם ליצירת מבנים בצורה חלקי הרים ועמודים, ומבנים אלו זכו למעמד של אנדרטה לאומית.
מאפיינים רבים באתר הם שריד לשוניות, כאשר המבנה העתיק ביותר מתוארך לעידן האורדוביק.
השטח הגלי במערב היערות מורכב מביצות, אזורי שפלה ומספר גבעות שמתמזגות אל ההרים.
החלק המזרחי ואזור השפלה של היערות מחוברים ביניהם באמצעות החלקים העליונים של אגני ניקוז של הנהר איליץ'.
החלק הדרום מרכזי של שמורת הטבע פצ'ורו איליצ'סקי נמצא בשפלת פריפצ'ובה שהיא מישור חול ומורנה של טיט.
המישור נמצא למרגלות צפון הרי אורל והוא נחצה על ידי הנהרות פצ'ורה ואיליץ'.
הטמפרטורה הממוצעת בשמורת פצ'ורו אילצ'סקי באמצע ינואר היא 17°C- וטווח הטמפרטורות בחודש יולי הוא בין 12°C ל-20.5°C.
ממוצע המשקעים הוא 525 מ"מ לשנה.
במשך כשבעה חודשים בכל שנה הקרקע מכוסה בשלג בעובי של מטר.
הצמחים העיקריים הגדלים ביערות הבתוליים בקומי הם אשוחית סיבירית, אשוח סיבירי, העץ Larix sibirica ממשפחת האורניים, טחבים, אוכמניות, פירות יער, ערבות, ורדיים, דומדמניתיים, פרונוס ואורניים.
היערות הבתוליים בקומי הם המקום היחיד באירופה שבו גדל העץ אורן סיבירי.
הטייגה מוחלפת בהדרגה ביער תת-אלפיני נמוך, שטחי מרעה, טונדרות ואזורים סלעיים חשופים.
בין צמחי המרעה התת-אלפיניים ניתן למצוא את הצמח Pleurospermum uralensis ובין צמחי הטונדרה ניתן למצוא את הצמח Saxifraga tenuis.
הפאונה כוללת מינים אירופים ואסיאתים ובאזור תועדו 247 מיני יונקים ועופות כולל איילים, צובלים, מינקים, ארנבות, סנאי אדום, שונר, שכווים, עופות ממשפחת החטפיתיים וכדומה.
באזור גדלים גם מספר מינים של עופות ימיים.
16 מיני הדגים הם בעיקר ממשפחת סלמונאים.
היפאסוס היה פילוסוף יווני מהאסכולה הפיתגוראית שחי במאה החמישית לפנה"ס.
מוצאו מהעיר מטאפונטום שביוון הגדולה.
פאפוס מאלכסנדריה מייחס את גילוי המספרים האי-רציונלים לאסכולה הפיתגוראית (על פי משפט פיתגורס, אורך היתר במשולש ישר-זווית שאורך שני ניצביו 1 הוא השורש הריבועי של 2), אולם הגילוי נשמר בסוד על-מנת שלא לסתור את הטענה של האסכולה הפיתגוראית שהעולם כולו ניתן לתיאור כיחסים בין מספרים טבעיים.
פאפוס מציין שהראשון שחשף סוד זה סולק בטביעה.
יאמבליכוס מביא שלל סיפורים סותרים על חבר האסכולה הפיתגוראית שנענש על ידי האלים בטביעה, ואחד הסיפורים מציין שהיפאסוס נענש בטביעה.
סיפורים אלה מצטרפים יחדיו לייחוס הגילוי של המספרים האי-רציונליים להיפאסוס.
אמינות סיפורים אלה מוטלת בספק, וחוקרים בני זמננו סבורים כי גילויים של המספרים האי-רציונליים לא זעזע את עולמו של פיתגורס.
הם מסבירים שהמקור לאגדה זו הוא שהיוונים בתקופתו של פיתגורס, השתמשו באותה מילה כדי לתאר מספרים אי רציונליים, כאלה שאינם יחס בין שני מספרים שלמים, וכדי לתאר תופעה "לא רציונלית", כלומר תופעה ש"לא תיאמן".
אגדות אחרות מספרות שהיפאסוס סולק מהאסכולה הפיתגוראית מפני שפרסם את אמונותיהם, או שהוטבע כיוון שייחס לעצמו את גילוי מבנהו של הדודקהדרון, גוף שכל פאותיו הם מחומשים משוכללים.
קיימת הוכחה, שגילויה מיוחס להיפאסוס, שהיחס בין אורך האלכסון במחומש משוכלל לאורך בסיסו הוא מספר אי רציונלי.
היפאסוס היה הראשון שחקר את התהודה ואת האקוסטיקה.
חלק מחיבוריו שרד עד ימינו.
היפה והחיה הוא שמה של מעשייה עממית צרפתית אודות צעירה יפה המתאהבת בחיה בודדה שנמצאת תחת קללה, הכולאת אותה בטירתה.
במאה השנייה לספירה כתב לוקיוס אפוליוס נוסח לסיפור על ארוס ופסייכה.
נוסח זה נחשב לגרסה המוקדמת ביותר של סיפור היפה והחיה.
במאה ה-16 פרסם ג'ובאני פרנצ'סקו סטרפרולה את הסיפור "מלך חזיר", הדומה מאוד לעלילת "היפה והחיה".
בעת החדשה פורסמה האגדה בדפוס בגרסאות שונות, כשהראשונה בהן הייתה של גבריאל סוזן ברבו דה ווילנוו (Gabrielle-Suzanne Barbot) בשנת 1740. את פרסומה הנרחב קנתה המעשייה עם יציאתה בשנת 1756 בנוסח מקוצר אשר פורסם על ידי הסופרת הצרפתייה ז'אן מארי לפרינס דה בומון (Jeanne Marie Leprince de Beaumont) בעיתון לילדים.
גרסאות שונות של המעשייה נפוצו ברחבי אירופה וזכו לחשיפה רבה.
בשנת 1946 עוּבד הסיפור לסרט בשחור-לבן הנושא אותו השם על ידי ז'אן קוקטו.
בשנת 1987 עובד הסיפור לסדרת טלוויזיה בשם "היפה והחיה בניו יורק" על ידי CBS.
בעיבוד הטלוויזיוני בכיכובם של לינדה המילטון ורון פרלמן, הסיפור מתרחש בניו יורק במנהרות תת-קרקעיות.
מרטין ("שיר של אש ושל קרח") שימש כתסריטאי בסדרה.
בשנת 1991 יצרה חברת וולט דיסני סרט אנימציה בשם "היפה והחיה" על פי המעשייה, אשר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והיה סרט האנימציה הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
בעקבות ההצלחה הפיקה החברה ב-1994 מחזמר על פי הסרט שהוצג בברודוויי.
ב-2017 ראתה אור גרסת הלייב אקשן של סרט האנימציה מ-1991 - היפה והחיה עם אמה ווטסון ודן סטיבנס בתפקידים הראשיים.
סוחר עשיר גר באחוזה עם שלוש בנותיו, כולן יפות מאוד.
הצעירה היא ילדה טובת לב בת ארבע עשרה ושמה בל ("יופי" בצרפתית); אחיותיה, לעומת זאת, מוצגות כרעות ואנוכיות.
לאחר זמן, מאבד הסוחר את הונו בסערה בים, והוא נאלץ לחיות עם בנותיו בחווה קטנה כדי להתפרנס.
בעוד שבל מחליטה בנחישות להסתגל לחיי הכפר ברוח טובה ועליזה, אחיותיה אינן עושות כן ומפרשות את נחישותה כטיפשות.
כעבור כמה שנים, הסוחר שומע שאחת מספינותיו הגיעה בחזרה לנמל, לאחר שניצלה מהרס רכושו, ולכן הוא חוזר אל העיר כדי לגלות אם נשאר משהו מרכושו.
לפני שהוא עוזב, הוא שואל את בנותיו אם הן רוצות שיביא להן מתנה כלשהי עם שובו.
שתי בנותיו הבכורות מבקשות תכשיטים ושמלות, בחושבן כי הונו חזר; בל אינה מבקשת דבר מלבד שאביה ישוב בשלום, אך משהוא מתעקש לקנות לה מתנה, היא מסתפקת בהבטחה לורד.
הסוחר, לאימתו, מגלה כי מטען הספינה שלו כבר הוחרם כדי לשלם חובות שהותיר, והוא נותר חסר כול וללא יכולת לקנות מתנות לבנותיו.
בדרכו חזרה לביתו, הוא הולך לאיבוד ביער.
בחיפושו אחר מחסה הוא נתקל בארמון מפואר.
משסבור שאין איש בבית, הוא מתגנב פנימה ומוצא שולחנות עמוסים במאכל ובמשקה, שנראים כאילו הושארו עבורו בידי בעל הטירה הבלתי נראה.
הסוחר מקבל את המתנה ולן שם.
למחרת בבוקר, כשהוא עומד לעזוב, הוא רואה גן ורדים ונזכר בבתו בל, שביקשה ורד.
לאחר שהוא קוטף את הורד היפה ביותר, הוא מוצא את עצמו מול חיה מאיימת, שמספרת לו כי על שום כוונתו לגזול את הנכס היקר ביותר לאחר שהתארח אצלו, הסוחר חייב למות.
הסוחר מתחנן לצאת לחופשי, בטענה שהוא קטף את הורד כמתנה לבתו הצעירה.
החיה מסכים לשחררו, אך רק אם יביא עמו אחת מבנותיו לחיות עם החיה במקומו.
הוא מבהיר שעליה להסכים לכך מרצונה החופשי.
הסוחר נסער, אך מקבל את התנאי כדי להציל את חייו.
החיה משלח אותו לדרכו כשהוא מעניק לו עושר, תכשיטים ובגדים מהודרים לבנותיו, ומדגיש שעליו לומר את האמת לבנותיו.
הסוחר, בהגיעו הביתה, מנסה להסתיר את הסוד מבל, אך היא מחלצת זאת ממנו ומחליטה ללכת מרצון לטירה.
עם הגעתם לטירה מקבל החיה את בל בטקסיות רבה.
הסוחר נשלח חזרה לביתו עם גמול.
החיה מעניק לבל בגדים מפוארים, אוכל ובידור, וכן משרתים בדמות חיות.
מדי ערב הוא מבקר אותה ושואל לשלומה.
אף שהם משוחחים באריכות, הוא מתקשה להתבטא, והיא סבורה שאינו נבון במיוחד.
בכל לילה, החיה מבקש מבל להינשא לה, אך זו מסרבת בכל פעם.
אחרי כל סירוב, בל חולמת על נסיך יפה תואר שמתחנן כי תיענה לו.
החיה תוהה מדוע היא ממשיכה לסרב לו, ובל עונה שהיא לא יכולה להתחתן כי היא אוהבת אותו רק כחבר קרוב.
בל לא מקשרת בין הנסיך היפה לחיה וחושבת כי החיה מחזיקה בשבי נסיך אי שם בטירה.
היא מחפשת אותו ומגלה חדרים קסומים רבים, אך לא את נסיך חלומותיה.
במשך מספר חודשים, חיה בל חיי מותרות בארמון החיה, וזוכה לשירות אדיב על ידי החיה ועובדי הטירה.
עם זאת, בסופו של דבר, היא מתגעגעת לבני משפחתה ומתחננת כי החיה יאפשר לה ללכת לראות אותם.
הוא מאפשר זאת, בתנאי שבל תחזור בדיוק שבוע לאחר מכן.
בל מסכימה ויוצאת לביתה עם מראה וטבעת קסומות: המראה מאפשרת לה לראות מה קורה בטירה, והטבעת מאפשרת לה לשוב אל הטירה כהרף עין כאשר תסתובב שלוש פעמים סביב האצבע.
בביתה, אחיותיה הגדולות מופתעות לגלות כי בל חיה בפאר והן מקנאות על חייה המאושרים בטירה, וכשהן שומעות כי היא חייבת לחזור אל החיה ביום מסוים, הן מבקשות ממנה להישאר עוד יום, ואף שמות בצל בעיניהן כדי להיראות כאילו הן בוכות.
הן עושות זאת כדי שהחיה יכעס על בל על הפרת ההבטחה ויעניש אותה.
בל מרגישה אשמה על הפרת הבטחתה לחיה ומשתמשת במראה כדי לראות אותה בטירה.
היא מזועזעת לגלות כי החיה שוכבת שבורת לב ליד שיחי הוורדים שאביה גנב מהם, והיא משתמשת מיד בטבעת כדי לחזור לחיה.
עם שובה, מוצאת בל את החיה גוססת והיא בוכה עליו, וממלמלת כי היא אוהבת אותו.
כאשר הדמעות נוטפות עליה, הופך החיה לנסיך יפה תואר.
היא מגלה שהחיה הפך לנסיךהאלמוני מחלומותיה.
הנסיך מספר לבל כי לפני זמן רב מכשפה הפכה אותו לחיה אימתנית לאחר שסירב לתת לה מחסה, וכי רק אם ימצא אהבה אמיתית, למרות כיעורו, יוכל לשבור את הקללה.
הוא ובל נישאים והם חיים יחדיו באושר ועושר.
המחזה עלה לבמות בישראל מספר פעמים, בין היתר במסגרת מופעי חנוכה לילדים.
בשנת 1998 עלה המחזמר בבימויו של מנחם גולן בו שיחקו ששי קשת בתפקיד החיה, רינת גבאי (שדיבבה קודם לכן את בל בעיבוד של דיסני) בתפקיד היפה, אלי גורנשטיין בתפקיד האבא ג'ון, גיא ליכטנטל בתפקיד גסטון, צחי נוי בתפקיד ז'אקו בעל הפונדק ואילנה אביטל.
ב-2006 עלתה הגרסה הישראלית של המחזמר "היפה והחיה" של דיסני בה שיחקו יעל בר זוהר בתפקיד בל, יגאל שדה בתפקיד החיה, חני נחמיאס בתפקיד גברת תיון, איתי לוי בתפקיד גסטון אלון אופיר (שדיבב בעבר לה-פו בעיבוד של דיסני) בתפקיד לה-פו,ורן בכור.
ב-2016 עלתה גרסה נוספת לאגדה מאת אורי אוריין ובביומיו של אלדר גרויסמן בהשתתפות אניה בוקשטיין ועוז זהבי בתפקיד היפה והחיה (בהתאמה) ובהשתתפות אריה מוסקונה בתור אביה של בל, אמיר הלל בתפקיד גאסטון ובהשתתפות הילה סורג'ון פישר ואבי קורניק.
ב-2021 עלתה גרסה מיוחדת של "היפה והחיה" בדיסני לייב אקשן.
ב-2021 עלתה גרסה חדשה של "היפה והחיה" לעיבוד ובימוי של רענן ניסים פררה ומשה בן שושן וכוריאוגרפיה של יורם כרמי בתיאטרון אורנה פורת לילדים.
ב-2025 עלתה גרסה נוספת של "היפה והחיה" בבימויו של משה קפטן ובהשתתפותם של ליהי טולדנו ויחזקאל לזרוב בתור היפה והחיה (בהתאמה), ובהשתתפות חני נחמיאס בתור מאדאם דו-תה, אוראל צברי בתור קלוגסוורת' ובן פרי בתור לומייר.
היפה והגלדיאטור (באיטלקית: Gladiatori di Roma) הוא סרט הנפשה איטלקי משנת 2012 בבימויו של איג'יניו סטראפי.
הסרט הופץ בישראל ב-14 בפברואר 2013. את הסרט הפיקה חברת ההנפשה האיטלקית "Rainbow S.p.A", שידועה בהפקת הסדרה "מועדון ווינX".
טימו הגלדיאטור הלא מוצלח הצעיר אומץ על ידי הגנרל קרינו, וגדל באקדמיה המפורסמת ביותר לגלדיאטורים שברומא, אבל טימו לא קורץ מאותו חומר ממנו עשויים גלדיאטורים.
כל שברצונו לעשות הוא להסתובב עם חברים שלו ולהימנע מהאימונים הקשים של אביו החורג.
כשטימו פוגש את לוסילה המקסימה, הוא מחליט לשנות את חייו כדי להראות לה את הגיבור החבוי בו.
דרך כישופים ואימונים נוראיים של דיאנה המאמנת, טימו צריך להפוך לגלדיאטור הגדול של כל הזמנים בשביל להראות ללוסילה מי הוא באמת.
אף שהסרט נקרא במקור "Gladiatori di Roma" ("גלדיאטורים מרומא") הוחלט בישראל לקבוע לו שם אחר.
בעמוד הפייסבוק של החברה המפיצה פורום פילם התבקשו הגולשים להציע שמות לסרט בעברית, ולבסוף נבחר השם "היפה והגלדיאטור".
טימו הגלדיאטור (ג'ון שווב/תובל שפיר)
לוסילה היפה (ג'ו וייט/אליאנה תדהר)
דיאנה המאמנת (פלמיניה פגרוטי/דנה פרידר)
וליה (בעברית: בת חן סבג)
היפה והחיה היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת באופן רופף על סדרת טלוויזיה בשם דומה מבית CBS ב-1987. הסדרה נוצרה על ידי שרי קופר וג'ניפר לוין.
בכורת הסדרה, העונה הראשונה, הייתה ב-11 באוקטובר 2012. ב-9 בנובמבר 2012, The CW הזמינה עונה מלאה בעלת 22 פרקים של הסדרה.
העונה השנייה עלתה ב-7 באוקטובר 2013 וכללה 22 פרקים.
מעונה זו, הצילומים פוצלו בין ניו יורק וטורונטו.
העונה השלישית עלתה ב-11 ויוני 2015 וכללה 13 פרקים.
העונה הרביעית והאחרונה עלתה ב-2 ביוני 2016 וכללה גם כן 13 פרקים.
בהיותה נערה, קת'רין "קאט" צ'אנדלר הייתה עדה לרצח אמה בידי שני גברים חמושים.
קת'רין הייתה נרצחת גם היא, אילולא מישהו היה מציל אותה.
אף אחד מעולם לא האמין לסיפורה, אך היא יודעת שזו לא הייתה חיה שתקפה את המתנקשים, אלא אדם.
שנים חלפו, וקת'רין היא שוטרת פלילית חדה וקשוחה, אשר עובדת לצד שותפתה המוכשרת, טס וורגס.
בזמן חקירת רצח, קת'רין מגלה רמז המוביל אותה לדוקטור חתיך בשם וינסנט קלר, אשר דווח כי נרצח על ידי אש האויב בזמן ששירת באפגניסטן בשנת 2002. קת'רין מגלה שווינסנט בעצם חי, והוא הדמות שהצילה אותה שנים קודם לכן.
בעזרתו של חבר הילדות שלו, ג'יי.טי.
פורבס, וינסנט התחבא במשך 10 שנים על מנת לשמור את סודו הנורא- כשהוא מתעצבן, הוא הופך לחיה מחרידה, בעל חושים מוגברים וללא יכולת לשלוט בעצמו.
קת'רין מסכימה להגן על זהותו בתמורה לכל מידע שיש לו על רוצח אמה.
כך מתחילה לה מערכת יחסים מורכבת בין קת'רין לווינסנט, אשר נמשכים אחד לשני אך יודעים שהקשר ביניהם עלול להיות קטלני לשני הצדדים.
בעונה הראשונה קת'רין חוקרת רצח ודרכו מגלה על קיומו של וינסנט, כאשר ניסה להציל את הקורבן וטביעות אצבעותיו נמצאו על הגופה.
וינסנט עוזר לקת'רין לפתור מקרי רצח שונים, ובמהלך העונה השניים מתאהבים זה בזו ונרקמת ביניהם מערכת יחסים מסובכת.
באחת מן המשימות, קת'רין וכל שאר הצוות היו צריכים להציל את אוון מרצח בתחנת רכבת.
וינסנט מופיע וקורע לגזרים את הנער שניסה לרצוח את אוון, וזה שמע את המתרחש.
לאחר כמה שניות קת'רין הופיעה וירתה לכיוונים שונים כדי לשכנע את אוון שהיא הרגה את הרוצח ולא עשתה זאת חיה כלשהי.
אוון לא משתכנע ממנה, ומתחיל לחקור מקרי רצח אחרים שבהם היו סימני אלימות של החיה.
אוון מגלה שכל המקרים קשורים לקת'רין, ושהחיה איכשהו ניסתה להציל אותה בכל אחד מהם.
קת'רין מגנה על וינסנט ומנסה להסביר שהחיה נאבקת רק עם פושעים ולא אנשים פשוטים וחסרי ישע.
אוון רצה להגן על קת'רין בגלל רגשותיו אליה ובכך הצטרף לארגון מיוריפילד, אבל לא הבין עם מי הוא התעסק.
לבסוף הוא נרצח ומציל את קת'רין ווינסנט.
גייב שעובד בתור עוזר התובע המחוזי נתגלה גם הוא כחיה אכזרית המנסה להרוג את וינסנט במטרה להשתחרר מן החיה ולחזור להיות אנושי.
לאחר מאבק עיקש וקשה בו גייב רוצח אנשים רבים בדרך למטרה, וינסנט והוא מגיעים למאבק קשה שבסופו גייב מת.
אך לאחר ניסיונות ההחייאה של קתרין גייב חוזר לחיים ומאבד את הצד החייתי שבו, בעוד וינסנט נחטף במסוק על ידי אדם לא ידוע בסופו של דבר מתגלה שהאדם הזה הוא אביה הביולוגי של קת'רין.
שחקןדמותתיאורקריסטין קרוקקת'רין צ'נדלרכנערה, צפתה קת'רין באמא שלה נרצחת והיא עצמה ניצלה בידי יצור מסתורי.
כעת היא חוקרת פלילית במשטרת ניו יורק.
חבריה נוהגים לקרוא לה קת'.
קת'רין מגלה שאביה הביולוגי הוא הסוכן בוב ריינולדס שעומד בראש הארגון 'מיוריפילד' שיצר חיילים עם דנ"א של חיה שנכחדו מלפני עשרת אלפי שנים.ג'יי ראייןוינסנט קלרבעברו היה רופא שהתנדב לצבא ארצות הברית, במסגרת שרותו באפגניסטן, התנדב וינסנט לניסוי ליצירת חיילי-על, התוכנית כשלה והניסוי הוכחש, כל חבריו לניסוי נהרגו.
וינסנט היה השורד היחידי שידוע עליו.
הוא נאבק ברגשותיו החדשים כלפי קת'רין ביחד עם רגשותיו הישנים לאלכס, שהייתה ארוסתו טרם יציאתו לשדה הקרב.
בסוף העונה הראשונה הוא נלכד על ידי מיוריפילד ונמחק כל זיכרונו.
הוא נשלח למשימות, להרוג את שאר החיות כדי שלא יפגעו בתושבי העיר.
המעסיק שלו הוא האבא המיתולוגי של קת'רין, בתחילת העונה השלישית מתארס עם קת'רין.ניקול אנדרסוןהת'ר צ'נדלראחותה של קת'רין.
בסוף העונה הראשונה, הת'ר מגלה שקת'רין לא אחותה הביולוגית, עוזרת לאחותה קת'רין בתכנון חתונתה.נינה ליסנדרלוטס ורגאסחברתה הטובה ביותר של קת'רין והשותפה שלה בעבודה.
ניהלה רומן עם הבוס שלה ג'ו ולבסוף כאשר פוטר, נהייתה בת זוגו של ג'יי-טי במהלך העונה השנייה.אוסטין בסיסג'יי-טי פורבסחברו הטוב ביותר של וינסנט ועובד כביו-כימאי.
היה זה שהמליץ עליו לשירות באפגניסטן, ומאז עוזר לו כדי לפצות על כך שבגללו וינסנט נהפך לחיה.
נהייה בן זוגה של טס במהלך העונה השנייה.סנדהיל רממורת'יגבריאל לאווןהיה אחד מהנסיונות של הארגון מיוריפילד מהדור הראשון.
הוא ניסה להרוג את וינסנט בעונה הראשונה כדי להשתמש בחלקי גופו, להשתילם אצלו ובעזרתם לשלוט בעצמו.
מיוריפילד ירו בו והוא מת.
קת'רין ללא כל תקווה לקחה מכשיר ובעזרתו חשמלה אותו, וכך החזירה את הצד החי בו (של האדם) והצד של החיה מת.
הוא מתאהב בקת'רין, אך היא דחתה את רגשותיה כלפיו בגלל וינסנט.
ולכם מנסה להשיג אותה שוב ולהרוג את וינסנט, מת בסוף העונה השנייה לאחר שהופך את עצמו חיה בפעם השנייה.קייל ג'ונסוןמיכאל רוארקרופא ובן זוגה של הת'ר בעונה 4.
היפ הופ איינשטיין הוא האלבום הרביעי של הראפר סגול 59. האלבום יצא לאור ב-2006 דרך NMC.
שירים בולטים באלבום הם "אז במצב הנוכחי" (שיצא כסינגל וזכה להשמעות רבות) המסמפל את שיר הפתיחה של התוכנית ניקוי ראש, "מאמא מה תעשי?", "היפ הופ איינשטיין" ו-"מה את יכולה?".
בין האורחים באלבום: שאנן סטריט, פוליאנה פרנק, אונילי ורבל סאן.
בין המפיקים באלבום: אורי שוחט, די ג'יי קארס, אמיר אסטליין והצמד האלקטרוני The Models.
היער הלאומי סקוויה ממוקם בדרומו של רכס הרי סיירה נבדה במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
שמו ניתן לו על שם 34 חורשות עצי הסקוויה הענקית שבתחומו.
היער משתרע על שטח בן 4,829 קילומטרים רבועים, בגבהים שבין 300 עד 3,700 מטרים מעל גובה פני הים.
הוא הוקם ב-1908 על שטח שנלקח משמורת יער הסיירה.
ב-1909 הרחיב הנשיא תאודור רוזוולט את שטח היער.
בשנה שלאחר מכן ניטל חלק משטח היער (ביחד עם שטחי יערות אחרים) כדי ליצור את היער הלאומי קרן (Kern National Fores).
ההכרזה על יער קרן בוטלה ב-1915, והשטח שנלקח מהיער הלאומי סקוויה הושב אליו.
עצי הסקוויה שביער מהווים חלק מ-790 קילומטרים רבועים של יער ראשוני שבתחומו.
מיני עצים אחרים שביער כוללים מינים שונים של אורנים ואשוחים.
בתחומי היער מצויים שישה שטחים פתוחים מוכרזים, הכלולים בתוכנית שימור השטחים הפתוחים של ארצות הברית.
מקצת שטחיהם מצויים בתחומי יערות לאומיים אחרים.
בתחומי היער מצויים 4,000 קילומטרים של דרכים ו-1,370 קילומטרים של שבילים ומתקני קמפינג ונופש שונים.
מטה היער נמצא ממערב לו, בעיר פורטרוויל (Porterville).
ביער עצמו נמצאים ארבעה מטות אזוריים לפקחי היער.
היער מצוי בשכנות לפארקים הלאומיים סקוויה וקינגס קניון.
היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית.
בחלקו הצפון-מערבי של היער נמצא חלקו הדרומי של המונומנט הלאומי הסקוויה הענקית (Giant Sequoia National Monument), המשתרע על פני 1,330 קילומטרים רבועים (חלקו האחר והנפרד של המונומנט נמצא צפונה משם, בתחום היער הלאומי סיירה).
חלק זה כולל את מרבית עצי הסקוויה שביער, שהם כמחצית מעצי הסקוויה הענקית הקיימים.
המונומנט הוקם בשנת 2000 על ידי צו נשיאותי שפרסם הנשיא ביל קלינטון.
בתחומי היער נמצא גם אתר המחטים (Needles) - סדרת תצורות סלע מחודדות מגרניט, המתנשאות על רכס שמעל ערוץ הנהר קרן
היער הלאומי פרימונט-וינמה הוא יער לאומי של ארצות הברית שנוצר ב-2002 מאיחוד היערות הלאומיים וינומה ופרימונט.
שני היערות מכסים שטח בדרום מדינת אורגון מהפסגות של רכס קסקייד במערב ועד מעבר לעיירה לייקוויו (Lakeview) במזרח.
הגבול הצפוני של היערות גובל במערב בכביש 97 ובמזרח בכביש 31. הגבול בין קליפורניה לאורגון הוא גם הגבול הדרומי של היערות.
העיר המשמעותית היחידה בקרבה ליערות היא קלאמת פולס.
היערות מנוהלים על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היערות שוכן בלייקוויו.
היער הלאומי פרימונט קרוי של שם ג'ון פרימונט שחקר את האזור עבור חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ב-1843. היער שוכן במערב מחוז לייק ומזרח מחוז קלאמת באורגון והוא משתרע על שטח של 4,885 קמ"ר.
משרדי שומרי היערות שוכנים ביישובים הסמוכים: בלי (Bly), לייקוויו (Lakeview), פאיזלי (Paisley) וסילבר לייק (Silver Lake).
אתר הסקי קניון וורנר (Warner Canyon Ski Area) היה חלק מהיער לפני שחילופי שטחים העבירה את הבעלות למחוז לייק.
היער הלאומי פרימונט נוסד ב-1908 תחת השם "שמורת היער גוז לייק" (Goose Lake Forest Reserve).
השם שונה במהרה ליער הלאומי פרימונט.
ב-19 ביולי 1915 סופח אליו היער הלאומי פולינה (Paulina National Forest).
ב-2002 הוא מוזג מנהלית עם היער הלאומי וינמה בשם "היער הלאומי פרימונט-וינמה".
סקר של שירות היערות שנערך ב-1993 העריך ששטחי יערות ראשוניים ביער הלאומי פרימונט היו 2,225 קמ"ר.
אתרים של שני מכרות אורניום: מכרה וייט קינג (White King mine – "מלך לבן") ומכרה לאקי לאס (Lucky Lass mine – "בחורה בת מזל") נמצאים בתחומי היער הלאומי פרימונט.
שניהם נמצאים תחת תוכנית השיקום של ממשל ארצות הברית (Superfund).
פעילויות נופש נפוצות ביער הלאומי פרימונט כוללות: הליכה, קמפינג, שיט, רכיבה על סוסים, אופני הרים, סקי, ציד, ודיג.
קטע באורך 80 קילומטרים באמצע "שביל הנופש הלאומי פרימונט" (Fremont National Recreation Trail) בין מעבר גברנמנט הרווי (Government Harvey Pass) למעבר קוקס (Cox Pass) עובר ביער.
היער הלאומי וינמה הוא יער לאומי במחוז קלאמת במורדות המזרחים של רכס הקסקייד בדרום-מרכז אורגון המשתרע על שטח של 4,231 קמ"ר.
היער גובל בפארק הלאומי קרייטר לייק בסמוך לפסגות של הקסקייד ומשתרע מזרחה לתוך אגן קלאמת.
בסמוך לקרקעית האגן היער מפנה את מקומו לביצות ולשדות אחו שסביב אגם קלאמת העליון ואגן הניקוז של הנהר ויליאמסון.
לצפון ולמזרח יש חורשות נרחבות של אורן הזפת (Pinus ponderosa) ואורן מפותל (Pinus contorta) הגדלים על קרקע של שכבות עמוקות של אפר געשי ופומיס שכיסו את האזור במהלך התפרצות הר הגעש מזאמה לפני כמעט 7,000 שנים.
מחקר של שירות היערות מ-1993 העריך ששטח היערות הראשוניים ביער וינמה הוא 2,880 קמ"ר.
משרדי שומרי היערות שוכנים ביישובים הסמוכים: צ'למוט (Chemult), צ'ילוקין (Chiloquin) וקלאמת פולס.
היער קרוי על שמה של טובי רידל (Toby Riddle; 1920-1848) בת מודוק ששמה המקורי היה וינמה.
השטח שבו שוכן היער היה שמורת טבע בשם שמורת יער רכס קסקייד (Cascade Range Forest Reserve) בשנים 1893–1907, ואז שונה שמו ליער הלאומי קסקייד (דרום) (Cascade (South) National Forest).
ב-1908 שונה שמו ליער הלאומי מזאמה (Mazama National Forest), ואז היער הלאומי קרייטר לייק (Crater Lake National Forest) עד 1932. האזור היה חלק מהיער הלאומי הנהר רוג (Rogue River National Forest) בין 1932 ל-1961, כאשר הוא הוגדר כיער הלאומי וינמה.
ב-2002 הוא אוחד מנהלית עם היער הלאומי פרימונט.
היער הלאומי וינמה בפני עצמו הוא היער הלאומי השלישי בגודלו (אחרי היער הלאומי נז פרס והיער הלאומי אוקנוגן) המוכל כולו בתחומי מדינה אחת.
מעל ל-50% משטח היער שוכן בתחומי שמורת האינדיאנים קלאמת, שמורה לשעבר של האידיאנים בני שבט הקלאמת.
שתי רכישות של ממשלת ארצות הברית – הראשונה ב-1963 של כ-2,000 קמ"ר והשנייה ב-1973 של בערך 550 קמ"ר – אוחדו עם חלקים של שלושה יערות לאומיים אחרים על מנת ליצור את היער הלאומי וינמה.
לבני שבט הקלאמת נשמרו הזכויות לצוד, לדוג, להכין מלכודות ולאסוף חומרים מהיער בשטחים שהשמורה שכנה עליהם פעם בתוך היער הלאומי וינמה.
בתחומי היער הלאומי פרימונט-וינמה נמנו 925 מינים מתועדים של צמחים וסקולריים ומעל ל-300 מינים של בעלי חיים.
בין חיות הציד, אייל קנדי מתת-המין של הרי הרוקי (Cervus canadensis nelsoni), אנטילוקפרה אמריקנית, ואייל פרדי שחור-זנב.
יש כמה מינים של טרוטה בנהרות ובאגמים של האזור, ובחלק מהאגמים שוכן הדג בס גדול-פה, דג של מים חמימים.
עופות המים הנפוצים כוללים ברנטה קנדית, ברכייה וברבור הטונדרה.
בין הטורפים אוכלוסיות קטנות של דוב שחור אמריקני, פומת ההרים ושונר מצוי.
בתוך היער הלאומי פרימונט-וינמה ארבעה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שניים מתוכם מתפשטים ליערות הלאומיים השכנים:
אזור הטבע הבראשיתי הר תיאלסן (Mount Thielsen Wilderness) – חלק ביער הלאומי אומפקווה וביער הלאומי דשוטס
אזור הטבע הבראשיתי מאונטיין לייקס (Mountain Lakes Wilderness)
אזור הטבע הבראשיתי סקיי לייקס (Sky Lakes Wilderness) – רובו ביער הלאומי הנהר רוג.
היפה והחיה הוא מחזמר עם מוזיקה של אלן מנקן למילות השירים של הווארד אשמן וטים רייס, מחזה מאת לינדה וולברטון בהפקת דיסני.
עלילת המחזמר, המבוססת על סרט הקולנוע משנת 1991 באותו השם, המבוסס על אגדה צרפתית מאת ז'אן מארי לה פרינסס דה ביומונט, מתארת את סיפורו של נסיך צעיר, שהפך לחיה מחרידה, כעונש על התנהגותו האנוכית והאכזרית, ואת הרפתקאותיה של בל, נערה צעירה ויפה, אותה כולאת החיה בטירתה.
כדי לחזור להיות שוב אדם, על בל להתאהב בחיה לפני שיהיה מאוחר מדי.
שבעה שירים חדשים נכתבו למחזמר.
המחזמר עלה בברודוויי 5,461 פעמים, בשנים 1994–2007, ובכך הגיע למקום ה-9 ברשימת ההפקות הנצפות ביותר בברודוויי בכל הזמנים.
המחזמר הרוויח יותר מ-1.4 מיליארד דולר ברחבי העולם, לאחר שהוצג ב-13 מדינות וב-115 ערים.
כמו כן, מחזמר זה פופולרי מאוד בהפקות של בתי-ספר תיכוניים.
על פי מאמר ב-Houston Chronicle, "הזרז של דיסני לכבוש את הבמה היה המאמר של מבקר התיאטרון של הניו יורק טיימס פרנק ריץ', ששיבח את 'היפה והחיה' כסרט המוזיקלי הטוב ביותר של שנת 1991 ...
שום דבר לא קרה עם הפרויקט, עד אשר המנהלים הבכירים של דיסני החלו לקדם את הפרויקט מהצד שלהם ...
עיבוד בימתי של הסרט כבר הוצג בדיסנילנד, בבימויו של רוברט ג'ס רוט עם כוריאוגרפיה של מאט וסט.
השניים נשכרו גם על מנת לפתח את ההפקה שלימים תעלה בברודוויי.
גרסה קצרה של הסרט בוצעה על ידי שחקני סרט הקולנוע, בחגיגת יום הולדתו של אחד מראשי האולפן, וזה הצית את ראשיתו של המחזמר כפרויקט לגיטימי.
התפקיד של בל הוצע לשחקנית פייג' אוהרה, אך היא דחתה אותו על מנת לקחת חלק בהפקה האוסטרלית של "סאות' פסיפיק", שכבר הייתה מחויבת לה.
הופעת הבכורה של "היפה והחיה", בהפקה משותפת של "Theatre Under The Stars" ושל "Disney Theatricals", הועלתה ב-"Music Hall" אשר ביוסטון, טקסס, ב-28 בנובמבר 1993, שם המשיכה להציג עד ל-26 בדצמבר 1993.
המחזמר עלה לראשונה על בימת ברודוויי ב-18 באפריל 1994, ב-Palace Theatre, שם רצה ההפקה עד ל-5 בספטמבר 1999, במקור בכיכובה של סוזן איגן.
המופע הועבר לאחר מכן לתיאטרון לאנט-פונטיין ב-11 בנובמבר 1999, שם הוצג עד ל-29 ביולי 2007. ההפקה ירדה לאחר 46 הצגות הרצה ו-5,461 הופעות - ובכך זכה המחזמר למקום ה-9 ברשימת ההצגות שהועלו מספר הרב ביותר של פעמים בהיסטוריה של ברודוויי.
צוות ההפקה המקורית של ברודוויי כולל את הבמאי רוברט ג'ס רוט, הכוריאוגרף מאט וסט בעזרתו של דן מוג'יקה, וצוות השחקנים סוזן איגן (בתפקיד בל/היפה), טרנס מאן (בתפקיד אריק/החיה), בורק מוזס (בתפקיד גסטון), גארי ביץ' (בתפקיד לומייר) ובת' פאולר (בתפקיד גברת תיון).
בין אנשי הצוות של ההפקה: מנצח התזמורת דני תרוב, מעצב התפאורה סטן מאייר, מעצבת התלבושות אן הולד-וורד, מעצב התאורה ניטש כץ, מעצב הסאונד ט' ריצ'רד פיצג'רלד, מעצב השיער דוד ה' לורנס, המאיירים ג'ים סטיימאייר וג'ון גוהן ומעצב הפירוטכניקה טיילר וויימר.
באותו הזמן, לדיסני כבר היו שלושה מחזות-זמר אחרים שרצו בו-זמנית: "מלך האריות", "טרזן", ו-"מרי פופינס".
בעבר, היו פרסומים כי חברת דיסני מתכוונת להעלות מחדש את "היפה והחיה" לקראת עונת החגים של חורף 2008, אולם בסופו של דבר תוכנית זו לא יצאה אל הפועל.
ההפקה בוסט אנד נפתחה ב-Dominion Theatre בלונדון ב-29 באפריל 1997, בכיכובם של ג'ולי-אלנה ברייטן בתפקיד בל, ואלסדייר הארווי בתפקיד החיה.
כמו כן, השתתפו בהפקה בורק מוזס כגסטון, דרק גריפיתס כלומייר, מרי מילר כגברת תיון, נורמן רוסנגטון כמוריס, בארי ג'יימס כמר שעוני, די בוצ'ר כמאדאם דה לה גראנדה באוץ', ריצ'רד גאנטלט כלה פו, ורבקה טורנהיל כבאבט.
במהלך ההפקה, שחקנים מחליפים של הצוות המקורי כללו את מישל גייל ואנלין ביצ'י בתפקיד בל, ג'ון בארומן וארל קרפנטר בתפקיד החיה, אלכס בורן כגסטון, ובילי בויל וטרי דויל כמוריס.
ההפקה הסתיימה ב-11 בדצמבר 1999.
בשנת 1998 ההפקה זכתה בפרס אוליבייה בקטגוריית המחזמר החדש הטוב ביותר, וגברה על Enter the Guardsman, The Fix ו-Lady in the Dark.
להצגה היו מספר סיבובי הופעות ברחבי ארצות הברית.
הסיבוב הראשון החל ב-15 בנובמבר 1995 והסתיים בשנת 1999, וכיכבו בו קים הובר ופרד אינקלי בתפקידי היפה והחיה, בהתאמה.
הסיבוב השני החל בשנת 1999 עם סוזן אוון וגרנט נורמן בתפקידים הראשיים.
הפקה זו הסתיימה בשנת 2003. הסיבוב השלישי החל בשנת 2001 והסתיים בשנת 2003 עם ג'ניפר שרדר בתפקיד בל, רוג'ר בפלר בתפקיד החיה ומארק ג'.
שלוש הפקות אלו הופיעו בסך הכל ב-137 אולמות ב-90 ערים שונות בצפון אמריקה, עם כ-5.5 מיליון איש שצפו בהצגה בארצות הברית ובקנדה.
סיבוב ההופעות הרביעי בארצות הברית החל בפברואר 2010, עם הופעה שנערכה בפרובידנס, רוד איילנד, בכיכובם של ליז שיבנר וג'סטין גלזר.
בעוד הצוות הקריאטיבי של הפקה זו היה אותו צוות של הפקת ברודוויי המקורית, לצורך הפקה זו הוכנו תפאורות ותלבושות חדשות.
בבריטניה החל סיבוב הופעות ב-2 בנובמבר 2001, אשר הסתיים ב-12 באפריל 2003, אשר הציג באדינבורו, בריסטול, ברמינגהאם, דבלין, ליברפול, מנצ'סטר וסאות'המפטון.
מספר שחקנים שבו לגלם את אותן הדמויות שגילמו בהפקה המקורית של לונדון - אנלין ביצ'י, בארי ג'יימס, בילי בויל, קייט גרהם ואוליבר טיילור גילמו את דמויותיהם של בל, קוגסוורת', מוריס, באבט וצ'יפ (בהתאמה).
אליהם הצטרפו אליסטר אובינס, בן הארלו, ג'וליה גוס, סטיבן מתיוס, קארן דייוויס, אנתוני קלג ושיאון אפיון, אשר גילמו את החיה, גסטון, גב' פוטס, לומייר, ארון הבגדים, לה פו וצ'יפ (בהתאמה).
הפקת היפה והחיה בלוס אנג'לס נפתחה בתיאטרון שוברט ב-12 באפריל 1995 ונסגרה ב-29 בספטמבר 1996. רוב השחקנים מהפקת ברודוויי המקורית, לרבות סוזן איגן (בל), טרנס מאן (החיה), גארי ביץ' (לומייר), בת' פאולר (גב' תיון), בורק מוזס (גסטון) וטום בתלי (מוריס) שבו לגלם את תפקידיהם המקוריים.
בין השחקנים המחליפים הראויים לציון ניתן למנות את ג'יימס סטייסי ברבור, בתפקיד החיה.
התפאורות בהפקה הזו נחשבו לגדולות ביותר מבין כל התפאורות המקובלות בהפקות המוזיקליות ברחבי עולם.
אחרי שהמופע נסגר בלוס אנג'לס, כל התפאורות הועברו להפקה המקומית שעלתה במקסיקו סיטי, בשנת 1997.
בתיאטרון "הנסיכה מוויילס" שבטורונטו, הועלה המחזמר ב-8 באוגוסט 1995, עד אשר ירד בשנת 1998. בהפקה מקומית זו כיכבו קרי באטלר (בל), צ'אק ואגנר (החיה), וטרי דויל (מוריס).
בין השחקנים המחליפים הראויים לציון ניתן למנות את מליסה תומסון (בל) ואת סטיב בלנשרד (החיה).
הפקה קנדית מקומית הועלתה גם בתיאטרון Epstein Theatre, אשר בהליפקס, נובה סקוטיה; הפקה זו, הידועה פחות, הייתה להפקה הארוכה ביותר שהועלתה בתולדות תיאטרון זו.
היפה והחיה הועלה ב-Warwick Arts Centre, בתאריכים 8–11 בפברואר 2012.
מעל ל-35 מיליון איש צפו בהצגה זו ברחבי העולם.
בישראל עלתה הפקת המחזמר בשנת 2006 ושוב בשנת 2025, שתי ההפקות היו בבימויו של משה קפטן.
השחקנים אברהם מור ואלון אופיר שבו בהצגה לגלם את התפקידים אשר דיבבו בסרט המצויר, בעוד יגאל שדה אשר דיבב את גסטון בסרט המקורי גילם בהצגה את החיה.
אלי ביז'וואי היה אחראי לתרגום המחזה והשירים.
הזכויות של המופע הפכו לזמינות (בשיתוף עם ג'וזף וינברגר בע"מ) לקבוצות תיאטרון חובבים מקומיות.
המחזמר הופק במדינות רבות, על ידי חברות תיאטרון חובבים, אך גם על ידי שחקנים מקצועיים.
בלילה חורפי וגשום, קבצנית זקנה מתדפקת על דלת טירה מפוארת בה מתגורר נסיך צעיר.
היא מבקשת ממנו מחסה ללילה מהקור, בתמורה לוורד יחיד, אך הנסיך היהיר והאדיש מגרש אותה, מפאת הופעתה החיצונית.
היא מזהירה אותו שלא ללכת שולל אחר מראית עין, שכן יופי אמיתי הוא פנימי, אך הוא דוחה אותה שוב.
בראותה עד כמה ליבו הוא איום, הקבצנית הזקנה הופכת לקוסמת יפה, אשר הופכת את הנסיך לחיה מפלצתית ואימתנית ואת כל משרתיו לחפצי בית שונים (שעון אח-מטוטלת, פמוט, מאבק נוצות, קנקן תה, ספל תה).
היא מוסרת לידיו את הורד, לשימוש בתור "שעון חול" - הדרך היחידה בה יוכל לשבור את הכישוף היא ללמוד לאהוב את הזולת, ולזכות באהבתם בחזרה, וכל זאת בטרם ינבלו כל עליו של הורד.
עשר שנים מאוחר יותר, נערה צעירה ויפה בשם בל עושה את דרכה לעיר כדי לשאול ספר בספרייה המקומית.
בדרכה, היא מבטאת את שאיפתה לחיים מלאי הרפתקאות - כפי שהם מתוארים בספרים.
זאת בעוד תושבי העיר תוהים מדוע נערה יפה כל כך מתעניינת רק בספרים.
יופייה של בל מושך גם את תשומת לבו של גסטון, צייד מקומי וגיבורי עירוני, שמחזר אחריה רק בגלל היופי שלה, ולא בגלל האינטליגנציה שלה.
בל מתעלמת מכל אלו, ומוצא נחמה אצל אביה, מוריס, ממציא אקסצנטרי.
מאוחר יותר, מוריס הולך לאיבוד ביער, ולהקת זאבים תוקפת אותו.
הוא מוצא את דרכו אל טירה מסתורית, ומתגנב פנימה על מנת למצוא מחבוא.
המשרתים של הטירה מברכים אותו, אך החיה מורה להם לנעול אותו בצינוק על הסגת גבול.
בינתיים בעיר, גסטון מציע נישואין לבל, אך היא דוחה אותו בנימוס.
בל מגלה שאביה נמצא בסכנה, יוצאת ליער לחפש אותו ומגיעה אל הטירה.
בל עושה עסקה עם החיה - שמסכים לשחרר את מוריס, בתנאי שהיא תישאר בטירה במקומו.
מוריס יוצא לחופשי, בעוד בל מסתגרת בחדרה, מתאבלת, והמשרתות מנסות לעודד אותה.
מוריס חוזר אל הטברנה שבעיר, שם נמצא גסטון, מזעיף פנים שהצעת הנישואין שלו נדחתה.
מוריס מספר שבל ננעלה בטירה על ידי חיה, אך כל הנוכחים במקום צוחקים עליו, למעט גסטון, שמגבש לעצמו תוכנית.
בטירה, בל מסרבת לאכול ארוחת ערב ביחד עם החיה, ולאחר מריבה בין השניים החיה אומר לה שאם היא לא יכולה לאכול איתו - אז היא לא תאכל בכלל.
לאחר מכן, הוא עוזב ומסתגר בחדרו.
בסופו של דבר, בל נעשית רעבה, והמשרתים מחליטים להגיש לה סעודה מפוארת, למרות הוראותיו של אדונם.
לאחר ארוחת הערב, המשרתים עורכים לבל סיור בטירה.
סקרנותה מובילה אותה לחדר באגף המערבי, על אף שנאסר עליה להיות שם.
היא מוצאת ורד מסתורית ומושיטה ידה לגעת בו, אך לפני שהיא מספיקה - החיה מגיע למקום ועוצר אותה.
בל נבהלת, ומחשש לחייה היא בורחת מהטירה אל היער, באמצע הלילה.
החיה מכיר בטעותו הקטלנית, ויודע שיישאר מפלצת לנצח אם לא יוכל ללמוד לאהוב אותה.
ביער, הזאבים תוקפים את בל.
החיה בא לעזרתה, מגיע למקום ומחלץ אותה מסכנה, אך הוא נפצע במהלך מאבקו בזאבים ומתמוטט.
במקום לנצל ההזדמנות ולרוץ הביתה, בל עוזרת לו ומחזיקה אותו לטירה.
היא מטפלת בפצעיו והשניים מתיידדים.
כהוכרת תודה, החיה מאפשר לבל להשתמש בספרייה הענקית שלו, דבר אשר מלהיב אותה.
בל, החיה והמשרתים מבחינים שינוי לטובה במערכת היחסים שבין בל לבין החיה.
המשרתים מביעים את תקוותם לחזור ולהיות אנושיים שוב.
בל מזמינה את החיה להצטרף אליה לארוחת ערב.
בחזרה בכפר, גסטון זומם לכלוא את מוריס, עד אשר זה יסכים כי ינשא לבל.
בטירה, בל והחיה סועדים יחד ארוחת ערב, ולאחר מכן רוקדים באולם הנשפים שבטירה.
החיה, שמתכוון לספר לבל שהוא אוהב אותה, שואל אותה אם היא מאושרת בטירה, והיא משיבה בחיוב, אך מציינת שהיא מתגעגעת לאביה.
החיה מציע לה להביט בראי קסום שברשותו, שמאפשר לה לראות את אביה.
בל מביטה בראי, ומגלה כי אביה חולה ואבוד ביער, והיא חוששת לחייו.
אף על פי שהחיה יודע שנותרו רק שעות ספורות עד שהעלה האחרון של הורד ינבול, הוא מאפשר לה לעזוב את הטירה על מנת להציל את אביה.
בל מצילה את אביה ומחזירה אותו לכפר, אולם גסטון כולא אותו במוסד למשוגעים, בטענה שהוא מדמיין שקיימת חיה בטירה, ועל כן אינו שפוי.
באמצעות מראת הקסמים, בל מוכיחה לאנשי העיירה שהחיה איננה דמיונית, אלא אמיתית, והם מיד חוששים ממנו.
בל מתעקשת שהחיה איננה מסוכנת, אלא עדינה ואדיבה, אולם גסטון - שמזהה את חיבתה של בל אל החיה - משלהב את ההמון, ומוביל את התושבים אל הטירה, על מנת להרוג את החיה.
בטירה, המשרתים מצליחים להדוף את ההמון, אולם גסטון מצליח לפרוץ פנימה ומוצא את החיה במגדל שלו.
גסטון מתחיל לתקוף את החיה, שאיננו מתגונן מאחר שאיבד את הרצון לחיות מאחר שבל עזבה.
רגע לפני ניצחונו של גסטון, בל חוזרת אל הטירה והניצוץ חוזר לעיניו של החיה.
הוא מתגונן כנגד התקפתו של גסטון ומתכוון להרוג אותו, אך בסופו של דבר מרחם עליו וחס על חייו, לאחר שהוא רואה את הפחד בעיניו.
היפה והחיה מתאחדים, אך גסטון מפתיע אותם ודוקר את החיה בגב.
כתוצאה מכך, גסטון מאבד את שיווי המשקל שלו ונופל אל תוך החפיר של הטירה.
על המרפסת, בל והחיה מבינים שאין באפשרותה להצילו הפעם.
בל, חסרת אונים, מתחננת בפניו שלא יעזוב אותה, וכי היא רוצה להישאר בחברתו, אך למרות זאת, הוא מת; בל מתייפחת על גופו, ומצהירה על אהבתה כלפיו, זמן קצר לפני שהעלה האחרון של הורד נובל.
גופתו של החיה עוברת שינוי צורה, והחיה שב לחיים - אך בדמות בן אדם.
בתחילה, בל לא מזהה אותו, אך לבסוף היא מביטה אל תוך עיניו ומזהה את "החיה שבפנים", והשניים מתנשקים.
המשרתים אף הם חוזרים לדמות בני-האדם שהיו בעבר, וכולם חוגגים יחדיו באולם הנשפים.
שם הדמות אודות הדמות החיה/הנסיך נסיך שהפך לחיה מפחידה בשל חוסר החמלה שלו; חם-מזג ותקיף, אך בעל רחב לב עמוק מתחת למראה החיצוני המחוספס שלו.
בל נערה צעירה, יפה, תוססת, אינטליגנטית; רוצה הרבה יותר מהחיים שלה.
נבל יהיר, אגואיסטי, נרקיסיסטי וגברי, הנחוש להתחתן עם בל.
בחלק מהעיבודים של המחזמר גסטון מוצג כשוביניסט.
מוריס אביה האוהב של בל; מדען/ממציא שנחשב למטורף.
מונסייר דה ארק בעלים של מוסד לחולי נפש.
לה פו הסיידקיק של גסטון.
הכישוף אשר הפך את הנסיך לחיה, הפך גם את משרתיו לחפצים שונים, הפזורים ברחבי הטירה.
שם הדמות מראה חיצוני אודות הדמות לומייר פמוט ראש המלצרים.
מאדאם דו-תה קומקום תה טבחית.
מאדאם דה לה גרנד בוש ארון בגדים קוגסוורת' שעון אח/מטוטלת מנהל המשק.
צ'יפ ספל תה בנה הקטן של גב' תיון.
הסוס פיליפ, המופיע בסרט, לא מופיע כלל במחזמר.
במקום זאת, בל סורגת למוריס צעיף למזל טוב, לקראת נסיעתו ליריד הממציאים.
לאחר שהוא נשבה על ידי החיה, הצעיף נמצא ביער על ידי לה פו, שנשלח לשם על ידי גסטון על מנת לצוד צבי לסעודת האירוסין שהוא מתכנן לו ולבל.
לה פו חוזר העירה כשהוא עונד את הצעיף (מבלי שהוא יודע למי הוא שייך), ובכך גורם לבל להבין כי אביה נעלם ולצאת לחפש אחריו ביער - רגלית, ולא על גב סוס.
דמות נוספת הקיימת בסרט, שאיננה קיימת במחזמר, היא הכלב שהפך להדום.
התפקיד של צ'יפ צומצם באופן משמעותי, בשל הקושי לבצע אותו בצורה משכנעת - בגרסת המחזמר, השחקן בדרך כלל תקוע בתוך עגלה, כשרק ראש מציץ החוצה.
לעומת זאת, תפקידי משנה רבים אחרים (לה פו, מונסייר דה ארק, באבט, מאדאם דה לה גנדה באוץ') הורחבו משמעותית בגרסת המחזמר הבימתי.
במהלך "שיר ההמון", בל ומוריס אינם נכלאים במרתף שלהם; במקום זאת בל מחליטה להשיג את אנשי הכפר הכועסים, ומתגנבת אל עבר טירתו של החיה באמצע השיר.
מוריס מזהיר אותה שלא ללכת לבד, והוא מצטרף אליה.
תיאטרון המוזיקה הבינלאומי (Music Theatre International) מציע שני הרכבי תזמורת שונים עבור היפה והחיה.
ההרכב העיקרי הוא גדול יותר, ומבוסס על הרכב התזמורת של הפקת ברודוויי המקורית.
הוא כולל שלושה סינתיסייזרים, מערכת תופים, כלי הקשה, קונטרבס, שלושה נגני כלי נשיפה, שלוש קרנות יער, שתי חצוצרות, טרומבון, כינור, צ'לו ונבל.
נגן כלי הנשיפה הראשון מנגן על חליל צד ועל פיקולו, השני על קרן אנגלית ועל אבוב והשלישי על קלרינט, קלרינט בס וחליל.
נגן הטרומבון מנגן גם על טרומבון בס ועל טובה.
התזמורת של הפקת ברודוויי המקורית כללה עוד שני נגני כלי נשיפה, שניגנו לסירוגין על חליל, פיקולו, אבוב, קרן אנגלית, קלרינט, קלרינט בס, בסון וקונטרה-בסון.
ההרכב האפשרי המצומצם יותר כולל שני סינתיסייזרים, כלי הקשה, קונטרבס, שלושה נגני כלי נשיפה, חצוצרה, קרן יער, כינור וצ'לו.
להלן רשימה חלקית של הקלטות אלבומי ההפקות השונות ברחבי העולם:
גרסה שנה שחקנים בולטים הפקת ברודוויי המקורית 1994 ההפקה האוסטרלית המקורית 1995 יו ג'קמן בתפקיד גסטון הפקת וינה המקורית 1996 הפקת לונדון המקורית 1997 הפקת שטוטגרט המקורית 1998 הפקת מדריד המקורית 1999
"גרסת ילדים" (ג'וניור) של המחזמר, המיועדת לתלמידי בתי ספר, פורסמה.
שנה פרס קטגוריה מועמד/ת תוצאה 1998 פרס אוליבייה המחזמר החדש הטוב ביותר הכוריאוגרפיה הטובה ביותר מאט וסט עיצוב התלבושות הטוב ביותר אן הולד-וורד
היפה והחיה הוא סרט פנטזיה רומנטי מוזיקלי משנת 2017 שביים ביל קונדון לפי תסריט מאת סטיבן צ'בוסקי ואֶוָן סְפִּילְיוֹטוֹפּוּלוֹס.
עלילת הסרט מבוססת על המעשייה "היפה והחיה" מאת ז'אן מארי לפרינס דה בומון, והוא מהווה רימייק לייב אקשן לסרט ההנפשה בשם זה של וולט דיסני מ-1991. בסרט השתתפו אמה ווטסון, דן סטיבנס, לוק אוונס, אמה תומפסון, קווין קליין, איאן מקלן, יואן מקגרגור, ג'וש גד, אודרה מקדונלד, גוגו אמבתה-רו וסטנלי טוצ'י.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות, רשם הכנסות של 690 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו לעומת תקציב הפקה של 160 מיליון דולר, ונכון ל-2021 נמצא במקום ה-17 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
הסרט זכה בשני פרסי סרטים וטלוויזיה של MTV ובארבעה פרסי בחירת הנוער נכון לספטמבר 2017.
בצרפת, קוסמת המחופשת לאישה זקנה מגיעה לנשף חגיגי בארמון הנסיך בעיצומה של סערה חורפית.
היא מציעה לנסיך הצעיר ורד תמורת מקלט ללילה, אך הנסיך היהיר נגעל מכיעורה ומסלק אותה.
בשל יהירותו היא מענישה אותו על ידי הפיכתו לחיה מכוערת והופכת את משרתיו לרהיטים וחפצי בית אחרים ומוחקת מזיכרונם של בני הכפר הסמוך כל זכר לטירה ולשוכנים בה.
היא מעניקה לו מראה קסומה שתאפשר לו לראות אירועים מרוחקים, וכן נותנת לו את הוורד, שמתברר כקסום, ואומרת לו שעל מנת לשבור את הכישוף עליו ללמוד לאהוב ולהיות נאהב באמת, לפני שכל עלי הכותרת של הוורד ייפלו.
אם לא יצליח ועלה הכותרת האחרון ייפול, הוא יישאר חיה לנצח.
שנים לאחר מכן, אישה צעירה ויפה בשם בל (יפה בצרפתית), חיה בכפר וילנב הסמוך עם אביה מוריס, ממציא וצייר.
היופי שלה מושך תשומת לב בכפר, והיא נרדפת על ידי גברים רבים, בעיקר על ידי גסטון הצעיר, המבקש לשאתה לאשתו אך בל אינה מעוניינת בו, אף שהוא מחוזר על ידי כל הנשים הרווקות ונחשב לכליל השלמות על ידי אוכלוסיית הגברים בכפר, בל אינה נמשכת אליו כלל בשל הנרקיסיזם שלו ויהירותו.
בדרכו לעבודתו מחוץ לכפר, מוריס וסוסו פיליפ הולכים לאיבוד ביער ומותקפים על ידי זאבים.
הם נמלטים ונתקלים בטירה ומחפשים בה מקלט.
מוריס נלקח בשבי על ידי החיה הגרה בטירה לאחר שהוא קטף ורד מגני הטירה.
ברם, פיליפ נמלט ומצליח להוביל את בל אל הטירה, כשהיא מציעה להיכלא במקומו של אביה.
בל משוחררת על ידי לומייר (אור בצרפתית), ראש המשרתים אשר הפך לפמוט בשל כישוף הקוסמת.
בל פוגשת לאחר מכן את שאר המשרתים ששינו צורתם: קוגסוורת', שהפך לשעון אח, גברת תֵּיוֹן שהפכה לקומקום תה ובנה צ'יפ, שהפך לספל תה, מוזיקאי החצר, מאסטרו קדנצה, שהפך לצֶ'מבָּלוֹ, זמרת האופרה ואשת המאסטרו, מאדאם דה גרדרוב, שהפכה לארון בגדים ואהובתו של לומייר, פלומט, שהפכה למאבק נוצות.
לאחר שצוות הטירה נותן לה לאכול, בל יוצאת לסייר באגף המערבי האסור בטירה ומוצאת את הוורד.
החיה מופיעה לפתע ומרוב הלם, בל בורחת בדהירה על פיליפ אל היער.
ביער, היא נתקלת בלהקת הזאבים ומחולצת לבסוף על ידי החיה, שנפצעה במהלך הקרב נגדם.
אסירת תודה, בל מטפלת בפצעיה של החיה ובד בבד, הנסיך שבתוך החיה מתחיל לפתח כלפיה רגשות והמשרתים מגלים לבל שהיא עשויה להיות האחת שתסיר מהם את הכישוף.
בינתיים, החיה מעניקה לבל גישה אל ספריית הטירה.
ברם, אף שדי ברור שהנסיך החי בתוך החיה מתאהב בה, בל עצמה לא בטוחה באשר לרגשותיה כלפיו.
בינתיים, מוריס חוזר לכפר אך לא מצליח לשכנע את האחרים לצאת לחלץ את בל והם רואים בו משוגע.
גסטון מסכים לעזור, בתקווה שכך יקבל את אישורו של מוריס לשאת את ידה של בל לאישה, אך מוריס מסרב וגסטון משאיר אותו ביער למות, כשהוא כובל אותו לעץ.
מוריס ניצל לבסוף על ידי נזירה בשם אגתה והוא חוזר לכפר כדי להטיח אשמה בגסטון על שניסה להרוג אותו.
גסטון משכנע את אנשי הכפר לשלוח את מוריס לבית המשוגעים של העיירה.
בטירה, לאחר שהם חולקים יחד ערב רומנטי, בל רוקדת עם החיה ובאמצעות המראה הקסומה שברשות החיה, היא רואה את מצבו הקשה של אביה.
החיה רואה את כאבהּ והנסיך שבתוכה מאפשר לה לעזוב כדי להציל את אביה ונותן לה את המראה כדי שתזכור אותו.
בכפר, בל מנסה להוכיח את שפיות אביה בכך שהיא מראה את החיה במראה הקסומה.
גסטון, שמבין שבל התאהבה בחיה, מצווה לזרוק אותה לבית המשוגעים עם אביה ומשכנע את בני הכפר לצאת אחריו אל טירת החיה ולהרוג את החיה המסוכנת.
ברם מוריס ובל מצליחים להימלט ובל יוצאת גם היא אל הטירה.
בעוד בני הכפר תוקפים את המשרתים, גסטון תוקף את החיה.
בתחילה הנסיך שנמצא בתוך החיה חש מדוכא מכדי להשיב מלחמה, אך עד מהרה מתעשת כשהוא רואה את בל ששבה לטירה.
הוא דוחק את גסטון לפינה, אך חס על חייו לאור תחינתה של בל.
אולם גסטון מנסה להציב עצמו בעמדה עדיפה עם שחרורו והוא יורה בחיה בגבה, לפני שהוא נופל אל מותו מראש המגדל.
פצוע אנושות, החיה מת כשעלה הכותרת האחרון של הוורד נושר.
אבלה על מותו, בל מתוודה בפניו על אהבתהּ אליו.
עם כניסתה לאגף המערבי של הטירה, אגתה שומעת את הצהרת האהבה של בל, ולכן חושפת את עצמה בתור הקוסמת ושוברת את הכישוף.
הנסיך שחי בתוך החיה חוזר לחיים בדמות אנוש וכך גם המשרתים חוזרים לצורתם המקורית וזכרונם של בני הכפר שבים אליהם.
בחגיגה הנערכת בטירה, הנסיך ובל מארחים נשף לכל הממלכה והם רוקדים זה עם זה שמחים ואוהבים.
שם השחקן/יתשם המדבב/ת בעבריתשם הדמותתיאוראמה ווטסוןאלונה אלכסנדרבלבחורה צעירה ותולעת ספרים אשר מתאהבת בחיה.
הגיבורה הראשית של הסרט.דן סטיבנסאסף פריינטאהחיה/הנסיךנסיך קר לב שהפך לחיה על ידי הקוסמת כעונש על אנוכיותו, אך לומד להשתנות כשהוא מתאהב בבל.רודי גודמן/אדם מיטשלהנסיך בצעירותו.
גודמן גילם את הנסיך בעוד מיטשל דיבב את השירה שלו בשיר "Days in The Sun"לוק אוונסאמיר הללגסטוןחייל יפה-תואר וחזק, המעוניין לשאת את בל.
בעלה של מאדאם דה גרדרוב.גוגו אמבתה-רועינת גליקסמן (דיאלוג) / לרה אקסלרוד (שירה)פלומטמשרתת ומושא אהבתו של לומייר, אשר הפכה למאבק נוצות.קווין קלייןאלחי לויטמוריסאומן ואביה האלמן של בל.ג'ולון קוימוריס בצעירותוניית'ן מאקאדם זילברמןצ'יפבנם השובב של ז'אן וגברת תֵּיוֹן, אשר הפך לספל תה.ג'ארד הוראןאלברט כהןז'אן תיוןאחד משכניה וידידיה הקרובים של בל.
בעלה של גברת תֵּיוֹן ואביו של צ'יפ, אשר הופרד מהם עקב הכישוף של הקוסמתהאטי מוראהןאיילת רובינסוןהקוסמת/אגתהקוסמת אשר הענישה את הנסיך עקב קור ליבו ואנוכיותו, אך משמשת גם כפטרוניתו שלו ושל בל ועוזרת להם להתאהב.
בטריילר המדובב לעברית ב-2016 דיבב מיכה אוזין סליאן את החיה, אוהד שחר דיבב את מוריס, ענת ניב דיבבה את גברת תֵּיוֹן, שחר קדוש דיבבה את צ'יפ ואלי גורנשטיין דיבב את לומייר.
השחקן יגאל שדה אשר מדבב בסרט הנוכחי את דמותו של מר שעוני, דיבב את גסטון בגרסה העברית של הסרט המקורי.
כמו כן, אסף פריינטא דיבב את דמות החיה בקטע שנוסף לסרט המקורי ב-2003 ובסרט "היפה והחיה: עולמה הקסום של בל".
שפרירה זכאי, אשר תרגמה את הסרט המקורי וביימה את דיבובו, לקחה גם חלק בהפקת הסרט הנוכחי ועיבדה את השירים לגרסה זאת.
בשנת 2009, חברת וולט דיסני החלה בפיתוח עיבוד קולנועי של המחזמר בברודוויי משנת 1994. עם זאת, בריאיון עם המלחין אלן מנקן דווח כי גרסת הסרט המתוכננת "הוקפאה".
באפריל 2014, דווח כי דיסני החלה לפתח גרסת לייב אקשן חדשה של "היפה והחיה" לאחר עשיית סרטים אחרים כגון "מליפיסנט", "סינדרלה" ו"ספר הג'ונגל".
ב-4 ביוני 2014, ביל קונדון חתם על בימוי הגרסה המחודשת של "היפה והחיה".
קונדון תכנן במקור שהגרסה המחודשת תתבסס לא רק על הסרט המקורי, אלא גם על המחזמר.
בספטמבר 2014, הוכרז כי סטיבן צ'אבוסקי יכתוב מחדש את התסריט והמלחין אלן מנקן יחזור להלחין את הפסקול של הסרט, עם שירים מהסרט המקורי והשירים החדשים שנכתבו על ידיו בשיתוף עם טים רייס.
ביוני 2015, מנקן אמר הסרט לא יכלול שירים שנכתבו למחזמר.
פייג' אוהרה, שדיבבה את בל בסרט ההנפשה המקורי והמשכיו, הציעה לעזור לווטסון עם שיעורי השירה שלה.
ב-4 במרץ 2015, התגלה כי לוק אוונס ודן סטיבנס היו בשיחות על תפקידם של גסטון והחיה, בהתאמה.
ווטסון אישרה את ליהוקם מאוחר יותר דרך הטוויטר.
ג'וש גד הצטרף לצוות השחקנים ב-13 במרץ 2015 כלה-פו, עוזרו של גסטון.
אמה תומפסון וקווין קליין הצטרפו לצוות השחקנים ב-16 במרץ 2015 כגברת תֵּיוֹן ומוריס, בהתאמה.
אודרה מקדונלד לוהקה כמאדאם דה גרדרוב, ארון הבגדים של החיה, ב-27 במרץ 2015. איאן מקלן לוהק ב-10 באפריל 2015 כמר שעוני, מנהל משק הבית הנאמן של החיה.
ב-13 באפריל 2015, ג'וג'ו מבאטה-ראו הצטרפה כפלומט, מברשת נוצות והמאהבת של לומייר.
ב-21 באפריל, הוכרז שיואן מקגרגור הצטרף לצוות השחקנים כלומייר, הפמוט, ומאוחר יותר באותו היום, הוכרז שסטנלי טוצ'י ישחק את מאסטרו קדנצה, מלחין החצר שהפך לצ'מבלו, והוא דמות מקורית שנוצרה עבור הסרט.
שלב הצילומים של הסרט החל באולפני "שפרטון" בלונדון ב-18 במאי 2015. השחקנים הראשיים סיימו את הצילומים ב-21 באוגוסט 2015. שישה ימים לאחר מכן, המפיק-שותף ג'ק מוריסי אישר כי הסרט נמצא בשלב הפוסט פרודקשן באופן רשמי.
כאשר הסרט "היפה והחיה" יצא לאקרנים בשנת 1991, הדבר היווה נקודת מפנה עבור אולפני דיסני והתבטא בכך שהסרט פנה לקהל רחב יותר עם שירים זוכי אוסקר שנכתבו על ידי התמלילן הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן.
כשנשאל בריאיון, ענה ביל קונדון כי השירים המקוריים היוו את הסיבה העיקרית להסכמתו לביים גרסת לייב אקשן של הסרט.
קונדון לקח השראה מהסרט המקורי, אך הוא גם תכנן לכלול גם את רוב השירים של אשמן ומנקן מהברודוויי, מתוך כוונה להפוך את הסרט ל"סרט לייב אקשן מתקדם ומוזיקלי בתקציב גבוה".
מנקן חזר להלחין את המוזיקה של הסרט, אשר כולל שירים מתוך הסרט המקורי שהולחנו על ידו, בתוספת שירים חדשים שנכתבו על ידי מנקן וטים רייס.
מנקן אמר שבסרט לא יכללו שירים שנכתבו עבור המחזמר בברודוויי, ובמקום זאת יופיעו ארבעה שירים חדשים.
עם זאת, הגרסה האינסטרומנטלית של השיר "Home", שנכתב עבור המחזמר, מתנגנת בסצנה בה בל נכנסת לראשונה לחדר שלה בטירה.
ב-19 בינואר 2017, אולפני דיסני וסלין דיון - אשר ביצעה יחד עם הזמר פיבו ברייסון את שיר הנושא של הסרט המקורי, "Beauty and the Beast" - אישרו שניהם כי דיון תבצע את אחד השירים המקוריים החדשים "How Does a Moment Last Forever" שיתנגן במהלך כתוביות הסוף.
כמו כן, הוכרז כי ג'וש גרובן יבצע את השיר המקורי החדש "Evermore" ב-26 בינואר 2017.
הסרט כולל גרסה מחודשת של השיר המקורי משנת 1991 "Beauty and the Beast", שנרשם כדואט של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד.
הגרסה המעודכנת של גרנדה ולג'נד לשיר נאמנה לדואט המקורי שבוצע על ידי סלין דיון ופיבו ברייסון לסרט המקורי.
בנוסף, הסרט כולל את גרסתה של אמה תומפסון לביצוע השיר, אשר בוצע על ידי אנג'לה לאנסברי בשנת 1991.
אולפני דיסני פרסמו לראשונה את הטריילר לפרשנותם של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד עבור השיר "Beauty and the Beast" ברשת הטלוויזיה של דיסני ב-5 במרץ 2017, ומאז הסרטון השיג למעלה מ-30 מיליון צפיות ברשת.
ב-16 במרץ 2015, חברת וולט דיסני הודיעה שהסרט ייצא לאקרנים בתלת־ממד ב-17 במרץ 2017. המצגת הרשמית הראשונה של הסרט התקיימה במשך שלושה ימים ב-"D23 Expo" באוגוסט 2015.
ב-22 במאי 2016, הקדימון הרשמי פורסם.
ב-14 בנובמבר 2016 פרסמה דיסני את הטריילר המלא הראשון לסרט.
בתוך יממה שבר הטריילר את שיא הצפיות בטריילר ב-24 השעות הראשונות.