tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הברביטורטים לבדם אינם חזקים מספיק כדי להוות חומר הרדמה בעת ניתוח רציני, ולכן השתמשו בתערובות שלהם עם סמים אופיואידים או חומרי הרדמה אחרים.
כיום, הברביטורטים הוחלפו ברובם על ידי בנזודיאזפינים או תרופות אנטיפסיכוטיות במרבית ההליכים הרפואיים, למשל בטיפול באינסומניה ובחרדה.
זאת מכיוון שהבנזודיאזפינים מסוכנים פחות במקרים של נטילת מנת יתר.
עם זאת, הברביטורטים משמשים גם כיום, בהיקף מצומצם, כחומרי הרדמה כללית, לטיפול באפילפסיה וכתרופה למיגרנות חריפות.
כמו כן, הברביטורט משמש (במדינות בהן ההליך חוקי) להמתת חסד.
אוכלוסיות אשר נמצאות בסיכון מוגבר לתופעות לוואי הן זקנים, נשים בהיריון ותינוקות.
תופעות מנת יתר הן פגיעה בקואורדינציה, קושי בחשיבה, דיבור איטי, שיקול דעת לקוי, עייפות, נשימה רדודה ובמקרים קשים אף תרדמת או מוות.
המנה הקטלנית משתנה באופן משמעותי מאדם לאדם ובין סוגים שונים של הסם.
אפילו בעת טיפול רפואי מוסדר וצריכה מפוקחת של הסם, יכולה להתפתח תלות בו, ותופעות הגמילה ממנו הן לא נעימות ואף מסוכנות.
עמידות לסם היא תופעה מוכרת גם היא, כאשר מרבית החולים מפתחים עמידות קודם כל להשפעות המרגיעות ונוגדות החרדה של הסם, ולאחר מכן להשפעותיו הגופניות.
כאשר ניתן ברביטורט בעת ההיריון, הסם עובר דרך מערכת הדם של האם אל התינוק ברחם.
כאשר התינוק נולד, הוא עלול לסבול מתסמיני גמילה וקשיי נשימה.
כמו כן, הנקה עלולה להעביר את הסם אל התינוק דרך חלב האם.
תופעת לוואי נדירה היא התפתחות של תסמונת סטיבנס-ג'ונסון, אשר משפיעה על העור והרקמה הרירית.
אנשים מפורסמים אשר מותם נגרם על ידי מנת יתר של ברביטורט כוללים את שטפן צוויג, ג'ודי גרלנד, מרילין מונרו, דלידה, ג'ין סיברג, ליילה פהלווי ועוד.
משתמשי פנאי מדווחים שברביטורטים מספקים תחושת אופוריה, רוגע וסיפוק.
תופעות נוספות כוללות ניסטגמוס, אטקסיה, עייפות ואובדן עכבות.
התמכרות פיזית ונפשית עלולה להיווצר לאחר שימוש ממושך.
משתמשים מעדיפים נגזרות בעלות השפעות קצרות או בינוניות טווח, כמו אמוברביטל, פנטוברביטל וסקוברביטל.
הסמים נלקחים בדרך כלל בצורה של גלולות, השפעתם מתחילה לאחר חמש עשרה עד ארבעים דקות, והיא נמשכת בין חמש לשש שעות.
אחת מנגזרותיה של החומצה הברביטורית היא סודיום תיופנטל.
שימושו המקורי של החומר הוא כסם הרגעה ותרופה לאינסומניה, אולם ארגונים וסוכניות שונות השתמשו בו בעבר בזמן חקירה למטרת השגת מידע מדויק מאדם המסרב לתת אותו באופן חופשי או רצוני.
הסם עצמו לא מכריח את המרואיין לספר את האמת, אך עקב תופעות הלוואי הכוללות הפחתת ערנות, הפחתת עכבות וירידה בחשיבה יצירתית, יותר קל להפתיע את הנחקר.
השפעות אלו מגבירות את הסיכויים להשיג מידע אשר לא היה נאמר בצלילות הדעת.
חומצה ברביטורית סונתזה לראשונה על ידי הכימאי הגרמני אדולף פון באייר ב-27 בנובמבר 1864. הדבר נעשה על ידי דחיסה של אוראה יחד עם דיאתיל מלונט.
ישנן מספר סברות לגבי האופן בו החומר קיבל את שמו.
הסברה הרווחת ביותר היא שפון באייר וחבריו הלכו לחגוג את הגילוי בפונדק בו שהו באותה העת חיילים מחיל הארטילריה לכבוד חגיגות ברברה הקדושה - המגינה של חיילי ארטילריה.
לפי הסיפור אחד הקצינים הציע לשלב את המילים ברברה ואוראה, וכך נולד השם המיוחד.
בעת גילוי החומר, לא חשבו שיש לו תכונות שימושיות.
הראשונים שגילו השפעה של החומר היו צמד המדענים הגרמנים הרמן אמיל פישר ויוזף פון מרינג, אשר נוכחו כי לחומר ישנה השפעה מרדימה על כלבים.
לאחר הגילוי, חברת באייר, בה המדענים עבדו, החלה לשווק את החומר כסם מרדים תחת השם ורונל (על שם העיר האיטלקית הרגועה - ורונה).
ההשפעות הפסיכואקטיביות של הסם התגלו רק בשנות ה-50.
הברביקן הוא מיזם מגורים רחב היקף המצוי בצפונה של הסיטי של לונדון.
קומפלקס הברביקן נבנה באזור של הסיטי שנהרס לחלוטין במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה.
הקומפלקס תוכנן על ידי האדריכלים צ'מברלין, פאוול ובון, אשר תכננו קודם לכן את אחוזת גולדן ליין הסמוכה.
המבנה הוא בעל חשיבות אדריכלית בשל סגנונו הברוטליסטי הייחודי ובשל גודלו.
הפרויקט היה יוזמה של איגוד הסיטי של לונדון, אשר שאף להפוך את הסיטי לאזור מגורים.
בעקבות מלחמת העולם השנייה וההרס האדיר שנגרם לסיטי, בשנת 1950 רק כ-5,000 תושבים התגוררו בסיטי מהם 50 בלבד באזור קריפלגייט.
ב-19 בספטמבר 1957 הוחלט להקים בקריפלגייט שכונת מגורים.
הקומפלקס נחנך רשמית בשנת 1969 וכיום מתגוררים בו כ-4,000 דיירים ב-2,013 דירות.
הקומפלקס בנוי בטון חשוף, ועורר ביקורות רבות בעת בנייתו.
כחלק מהקומפלקס נבנו שלושה מהבניינים הגבוהים בלונדון - מגדל קרומוול, מגדל שייקספיר ומגדל לודרדייל שגובהם 123 מטרים ובהם 42 קומות.
כמו כן כולל האתר את מרכז האמנויות ברביקן, ובסמוך אליו את מוזיאון העיר לונדון, בית הספר לבנות של לונדון, ובית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
ברביקן הוא מבנה קדמי מבוצר או מבנה שער מבוצר, המהווה חלק מביצורי עיר או ביצורי טירה או מצודה.
בדרך כלל מדובר במבנה המצוי בחלקו החיצוני של גשר לשם הגנה על הגשר.
מבנים אלה היו פופולריים עד המאה ה-15 עת הפיתוחים במתקני המצור ובארטילריה הפכו אותם ללא יעילים.
האחרונים שבברביקנים נבנו במהלך המאה ה-16.
ברביקן פקס וברביקן סיקלוס שבהונגריה
ברביקן קרקוב, ברביקן טירת בולסזו (Bolczów) וברביקן ורשה שבפולין
באנסקה ביסטריצה וברביקן קרמניקה שבסלובקיה
ברביקן טירת צ'פסטו, ברביקן קנטבורי, ברביקן טירת דורהאם, ברביקן טירת גודריץ', ברביקן טירת הדליי, ברביקן בלקגייט, ברביקן טירת פמברוק, ברביקן טירת ווריק, וכן ברביקן העיר יורק, כל אלה בבריטניה.
ברבנק היא עיר בקליפורניה, השוכנת בחלקו הדרום-מזרחי של עמק סן פרננדו.
היא חלק ממחוז לוס אנג'לס ושייכת למטרופולין של לוס אנג'לס.
העיר ידועה בכינוי "בירת עולם התקשורת" בזכות חברות תקשורת ואולפני צילום רבים שמשרדיהם נמצאים בה כמו האחים וורנר, NBC, אולפני ההנפשה של וולט דיסני, ניקלודיאון, ויאקום, PBS ועוד.
בעיר נמצא גם האתר הסודי לשעבר של סדנת הבואשים, המחלקה לפיתוח מטוסים מתקדמים של חברת לוקהיד.
העיר קרויה על שם דייוויד ברבנק (David Burbank), רופא שיניים מניו המפשייר, שקנה בשנת 1867 את השטח עליו שוכנת העיר.
הוא רכש שטח של 19 קילומטרים רבועים, בנה בו חווה והחל לגדל כבשים וחיטה.
ההתיישבות סביב החווה החלה להיבנות במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 וקיבלה תנופה לאחר פתיחת מסילת הרכבת של פאסיפיק יוניון בין לוס אנג'לס לסן פרנסיסקו בעמק סן פרננדו בשנת 1876. בעיר נבנתה תחנת רכבת בשנת 1887. באותה השנה גם נחפרה תעלה לאזור העיר שהובילה מים לחקלאים.
בשנת 1900 הגיע קו טלפון לעיר, והיא הייתה העיר הראשונה בעמק סן פרננדו בה היה קו טלפון.
בשנת 1916 נבנתה בעיר תחנת כיבוי אש ונרכשו 40 כבאיות, אך לא היו מספיק מתנדבים לתפקיד כבאים.
רק בשנת 1927 הפכה התחנה מתחנת כיבוי אש של מתנדבים לתחנה מקצועית.
בשנת 1928 הייתה ברבנק אחת הערים הראשונות שהצטרפו למוביל המים המטרופוליטני של דרום קליפורניה, שהזרים מים מנהר הקולורדו לכל דרום קליפורניה.
המוביל פעיל עד היום ונחשב למוביל המים הגדול בעולם, המספק מים ל-24 מיליון תושבים.
עד שנת 1930 נפתחו בעיר מספר רב של חברות ענק בתחום התעופה, כגון נורת'רופ, לוקהיד קורפוריישן ועוד.
בעקבות פתיחת החברות, חל זינוק חד במספר התושבים: ב-1930 חיו בעיר 16,662 תושבים ובשנת 1950 חיו בעיר כבר 78,557 תושבים.
בשנת 1994 סבלה העיר קשה מרעידת אדמה שהתרחשה באזור.
הנזק נאמד ב-66.1 מיליון דולר.
ברבנק היא עיר עם אוכלוסייה מבוססת ואמידה ברובה בצפון העיר ואוכלוסייה מהמעמד הבינוני בדרומה.
רבים מתושבי העיר עובדים בתעשיית הקולנוע.
אחרים הגיעו אליה בזכות השירות הקהילתי המפותח בעיר, האופי השקט של שכונות העיר והקרבה להוליווד ומרכז לוס אנג'לס.
משנת 2008 מופיעה ברבנק ברשימת מאה הערים הבטוחות ביותר בארצות הברית וברשימת מאה הערים הטובות בארצות הברית למגורי צעירים.
אחוז הפשע בעיר הרבה מתחת לממוצע מה שהופך אותה לעיר בטוחה שמושכת משפחות צעירות.
למרות היותה עיר השייכת למטרופולין של לוס אנג'לס, ברבנק היא העיר היחידה שרוב תושביה עובדים בתחום העיר והיא אף מושכת כמות גדולה של עובדים מחוץ לעיר.
יש בברבנק כמות גדולה יותר של עובדים מאשר תושבים.
כלכלתה העיקרית של העיר היא תעשיית הבידור ולאחריה תעשיית התעופה.
חברות רבות פתחו עם השנים מטות בתחומי העיר ברבנק ובהן: ABC, ניקולודאון, וולט דיסני, האחים וורנר, וורנר מיוזיק גרופ (חברת התקליטים של האחים וורנר) ועוד.
התוכנית המפורסמת The Tonight Show בתקופת ג'יי לנו כמנחה, צולמה באולפני NBC.
ברבנק שוכנת בגובה 185 מטרים מעל פני הים ומשתרעת על שטח של 45 קילומטרים רבועים מזרחית ללוס אנג'לס.
ברנבקהיא חלק ממטרופולין לוס אנג'לס.
מבחינה מנהלית היא שייכת למחוז לוס אנג'לס.
גבולותיה הם: גלנדייל ממזרח, לוס אנג'לס מצפון, מערב ומדרום.
תעשיית הבידור הגיעה לברבנק במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20. קרבתה של ברבנק להוליווד ועלות הקרקע הנמוכה יותר משכה את החברות לבנות אולפני צילום בשטחה.
חברת הפקות פירסט נשיונל פיקצ'רס קנתה שטח של 320,000 מטרים מרובעים ובנתה עליו אולפני צילום.
בשנים 1929-1928 נקנתה החברה על ידי האחים וורנר.
חברת סרטי קולומביה רכשה גם היא שטח בעיר ובנתה בו אולפני צילום בעיקר לקטעי פעולה הכוללים יריות.
חברת וולט דיסני, אשר התפתחה במהירות רבה בהוליווד קנתה שטח של 210,000 מטרים מרובעים בברבנק.
במהלך שנות ה-50, ה-60 וה-70 של המאה ה-20, עוד ועוד חברות עברו מהוליווד לברבנק, והפעם לא רק בנו בה אולפני צילום אלא גם מטות.
אחת מהן הייתה חברת NBC שעברה לברבנק בשנת 1952.
כיום משודרות מאולפני הצילום הרבים ברחבי העיר התוכניות הנצפות ביותר בארצות הברית, בהן "התוכנית של אלן דג'נרס" ובעבר "The Tonight Show" עם ג'יי לנו.
בשנת 2007 הודיעה רשת NBC שהיא מתכננת לעבור ליוניברסל סיטי ועל כן מכרה 140,000 מטרים מרובעים משטחה בברבנק.
החברה אמורה לעבור ליוניברסל סיטי עד סוף שנת 2011. על כן צילומי התוכנית The Tonight Show המשודרת ב-NBC יעברו ליוניברסל סיטי.
כאשר החליף קונאן או'בריין את ג'יי לנו בהנחיית "The Tonight Show" ביוני 2009, התוכנית צולמה ביוניברסל סיטי.
אולם לאחר חודשים ספורים לנו שב להנחיית התוכנית באולפני NBC בעיר, ואו'בריין עבר להנחות את תוכניתו קונאן המצולמת באולפני וורנר.
סרטים רבים צולמו באולפני הצילום של החברות השונות בברבנק.
הסרט המפורסם ביותר שצולם היה: "קזבלנקה".
צילומי הסרט שהחלו בשנת 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה, נערכו זמן קצר לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור ועל כן חל איסור לצלם ליד שדות תעופה.
על כן רוב סצנות הסרט צולמו ב'אולפן 1' של אולפני האחים וורנר בברבנק.
סרטים מצליחים נוספים שצולמו באולפנים בברבנק היו: המערבון "בצהרי היום" משנת 1952, "מרי פופינס" משנת 1964, "בוני וקלייד" משנת 1967, "יומני הנסיכה" משנת 2001.
ישנם סרטים שצולמו בחלקם בברבנק, בהם "בחזרה לעתיד" (משנת 1985), "רומן על אמת" (משנת 1993), "אפולו 13" (משנת 1995) והסדרות "בנות גילמור", "E.R" ו"עקרות בית נואשות".
שדה התעופה ברבנק הוליווד (על שם הקומיקאי המנוח בוב הופ שחי באזור; נקרא גם "נמל תעופה ברבנק-גלנדייל-פסדינה") נפתח בשנת 1930 והיה נמל התעופה הראשון באזור לוס אנג'לס.
נמל התעופה נפתח על ידי לוקהיד קורפוריישן, חברת ענק בתחום התעופה העוסקת בבניית מטוסים וחקר התעופה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, לוקהיד העסיקה כ-80,000 עובדים.
כיום נמל התעופה משרת מדי שנה כ-4 מיליון נוסעים וממוצע של 70 טיסות ליום.
זהו נמל התעופה היחיד באזור לוס אנג'לס המחובר למסילת רכבת של אמטרק.
כיום הוא משמש לטיסות פנים ליעדים בטווחים קצרים כגון: פורטלנד, לאס וגאס, סן פרנסיסקו, פיניקס, סולט לייק סיטי, סן חוזה, דנוור, אוקלנד וסקרמנטו, אך יוצאות ממנו טיסות גם לדאלאס, ניו יורק וסיאטל.
בזכות קרבתו להוליווד הוא משמש תכופות את כוכבי הוליווד המעדיפים נמל תעופה קרוב לבית מאשר לנסוע לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס.
נמל התעופה משמש ב-52% לטיסות מסחריות, 31% לתעופה כללית, 16% מוניות ו1% לצבא.
חברות התעופה הפועלות ממנו הן: אלסקה איירליינס, אמריקן איירליינס, דלתא קונקשן, ג'ט בלו איירוויז, הוריזון אייר, סאות'ווסט איירליינס ומסה איירליינס.
בנוסף לחברות ענק קמו בעיר חברות קטנות יותר לחלקי מטוסים, סדנאות לתיקון מטוסים וכו'.
תחבורה ציבורית החלה לפעול בעמק סן פרננדו כבר בשנת 1858 על ידי כרכרות רתומות לסוסים.
בשנת 1911, חודשיים לאחר שהעיירה הפכה רשמית לעיר, הגיעה אליה החשמלית הראשונה, לאחר שהקו האדום מלוס אנג'לס לגלנדייל הוארך עד ברבנק.
בשנת 1956 הופסקה פעילות החשמלית והמסילה פורקה.
סדרת הקומדיה צ'אק המשודרת ברשת הNBC מתרחשת ברובע בעיר.
ברבל אקרט-וקל היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות זהב, שתיים בכל אולימפיאדה (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלופת אירופה ושיאנית עולם.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר 1974 זכתה וקל במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.46 שניות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה וקל בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.37 שניות, לפני אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (22.39 שניות) ובת ארצה רנטה שטכר (22.47 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש נוסף של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה וקל בשתי מדליות זהב כמו באולימפיאדת מונטריאול והגנה על תואריה.
בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.03 שניות, לפני נטליה בוצ'ינה מברית המועצות (22.19 שניות) ומרלין אוטי מג'מייקה (22.19 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 41.60 שניות, לפני ברית המועצות (42.10 שניות) ובריטניה (42.43 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה וקל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 22.04 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא תחרות חדש נוסף של 42.19 שניות, ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות.
בֶּרְבֵּרָה (בערבית - بربرة) היא עיר נמל בסומלילנד בעבר הייתה ברברה בירתה של המושבה סומלילנד הבריטית, מייסודה בשנות השמונים של המאה ה-19 ועד לשנת 1941, עד שהוחלפה בהרגייסה.
בברברה יש נמל מים עמוקים שבנייתו הושלמה ב-1962, והוא משמש כנמל העיקרי של סומלילנד.
בּרבּק הוא ביטוי סלנג המתאר יחסי מין בהם יש חדירה ללא שימוש בקונדום.
ברבק מתייחס ליחסי מין שבמתוכנן ובמודע נעשים ללא קונדום ולא כולל מקרים בהם נעשה שימוש שגוי או אי-שימוש בשוגג בקונדומים.
מקור הסלנג מתחום רכיבה על סוסים ומתאר רכיבה ללא אוכף.
הגיית הביטוי מיוחסת לסקוט אוחרה (Scott O'Hara) שבשנת 1997 הציג אותו בספרו, Autopornography, שם הגדיר אותו כסקס ללא קונדום בין גברים המקיימים יחסי מין עם גברים החיים עם איידס.
הביטוי ברבק תואר כביטוי כמקושר לסכנה מצד אחד וריגוש מהצד השני.
בהמשך הזמן הביטוי התרחב והתייחס גם ליחסי מין שאינם בין גברים.
אף על פי שקונדומים נתפסו בתחילה כאמצעי למניעת הריונות לא רצויים במהרה התפתח שימוש בהם כדי למנוע הידבקות במחלות מין.
כאשר נגיף ה-HIV קיבל הכרה בשנות ה-80 והתחילו להבין כיצד הוא מועבר, השימוש בקונדום כאמצעי למין בטוח הפך לנפוץ הרבה יותר בקרב הומואים.
בתחילת שנות ה-80, תקופת משבר האיידס, סקס מוגן על ידי שימוש בקונדום היה כה נפוץ עד שהשימוש בקונדום הפך לנורמה בקרב הומואים.
בשנת 1995 מספר הומואים נשאי נגיף ה-HIV הכריזו על סירובם ללבוש קונדום בעת קיום יחסי מין עם נשאי HIV אחרים.
ההכרזה הזו הובילה לפאניקה מוסרית סביב התיאור האירוטי של ברבק, כאשר החשש היה שהתופעה תתרחב מעבר לאנשים שחיים עם נגיף האיידס ותוביל ליחסי מין לא מוגנים גם בקרב כאלה שלא חיים עם נגיף האיידס.
התגברות תופעת הברבק במהלך שנות ה-90 העסיקה באופן תדיר את העיתונות הגאה בעולם.
טורים רבים ומאמרי מערכת פורסמו באדבוקט ( The Advocate) ובג'נר (Genre magazine).
בעיתונות הגאה ובמחקר האקדמי ניסו להבין את הגורמים לכך שתופעת הברבק החלה להפוך למקובלת:
אנשים כבר לא פוחדים מאיידס.
הטיפול העכשווי לאיידס, הפך את המחלה שבשנות ה-80 נחשבה לסופנית, למחלה כרונית.
קיימת ירידה באפקטיביות החינוך המיני בקרב הקהילה הגאה.
יש אנשים שהתעייפו מהעיסוק בנושא האיידס דבר שגורם להם להתעלם כליל מהנושא.
אנשים תחת השפעה של סמים ואלכוהול מודאגים פחות מהסיכונים הבריאותיים כתוצאה מהתנהגותם.
יש הומואים שטוענים כי יחסי מין עם קונדום מרגיש להם לא "טבעי".
למשל בקדימון לסרט פורנו ברבק הופיע המשפט "אנחנו עושים את זה כמו שאלוהים הכווין אותנו".
סרטי פורנוגרפיה היוו מוקד פעילות סביב סוגיית הברבק מתוך האמונה כי הם מהווים מודל לחיקוי ויעודדו את הציבור להתנסות בפרקטיקות סיכוניות.
במהלך שנות ה-70 וה-80 לפני המודעות לאיידס הקונדום נתפס כלא רלוונטי להומואים שלא חששו מכניסה להריון ופרקטיקת הברבק הייתה הסטנדרט בפורנוגרפיה.
משנות ה-90 כשהמודעות לאיידס גברה הופעלו לחצים על מפיקי פורנו להשתמש בסרטיהם בקונדומים וזאת הן מהטעם שהם מהווים מוקד לחיקוי והן מדאגה לשלומם של השחקנים.
בתחילת שנות ה-90 רוב סרטי הפורנו שהציגו חדירה אנאלית כללו שימוש בקונדום אך החלו להופיע מספר הולך וגדל של סרטים בהם הופיע מין לא מוגן.
במקרים מסוימים היה מדובר בחברות הפקה ייעודיות שהוקדשו לסרטי ברבק ובמקרים אחרים נוצרו סרטים בהם הצופים הניחו שמדובר בברבק אולם המצולמים היו זוגות בחיים האמיתיים או שעל ידי אמצעי עריכה הצליחו לטשטש את הקונדום שלבשו.
בניגוד למפיקים הללו יש אחרים שמתעקשים לתת מספרים הפוכים בעד לבישת קונדומים דרך כך שהם נותנים לקונדומים משקל ייחודי אם זה על ידי צילומי תקריב של פתיחת ולבישת הקונדום שמבהירים לצופים שאין בכלל ספק ומדובר ביחסי מין מוגנים.
דוגמה ייחודית לעיסוק בסוגיית הברבק בסרטי פורנו הופיעה בסרט הפורנו-פארודי "אוליבר טווינק", זוכה פרס הגרביז (Grabby Awards) בקטגוריית הסרט הפורנו הקומדי הטוב ביותר בשנת 2008. בסרט זה שלא כמו באחרים סוגיית אמצעי ההגנה נכנסו למרכז העלילה ולא הוצבו כשלב מבין שלבי יחסי המין המצולמים.
Pan) מבסס את העלילה על הרומן אוליבר טוויסט של צ'ארלס דיקנס, ומספר על אוליבר שעבר מבית היתומים אל העיר הגדולה כדי לנסות את מזלו.
אולם בשונה מן הקלאסיקה הספרותית בסרט אוליבר החל לעבוד בזנות ונחטף על ידי במאי סרטי פורנו ברבק מרושע שרוצח את האסיסטנטית הטרנסג'נדרית שלו לאחר שהיא נותנת לשחקנים קונדומים מבלי שישים לב ומתרה בהם לקיים יחסי מין מוגנים.
ברביזון הוא כפר צרפתי במחוז סיין-א-מארן שבחבל איל-דה-פראנס.
בשנת 2009 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,425 תושבים.
ברביזון הוא אחד היישובים שהתפרסמו בתקופה הטרום-אימפרסיוניסטית של תולדות האמנות בצרפת.
אחרי שנת 1830 החל היישוב הקטן של חוטבי עצים לארח באכסניית גאן שבתחומו מושבת ציירים, שבאו לחפש השראה בנופיו.
מאוחר יותר חילקה קבוצת האמנים, שקיבלה את השם "אסכולת ברביזון", את זמנה בין ברביזון ובין שאי-אן-בייר (Chailly-en-Bière) ומצאו נושאים ליצירותיהם בשדות או ביער פונטנבלו הסמוך.
המקום מוזכר בתעודה של קארל הגדול משנת 808 תחת השם הלטיני "ברביטיו".
מאוחר יותר, בשנת 1222, מוזכר המקום בכתבים בשם "ברבויזון" ובשנת 1392 תחת השם "ברבירון".
ב-20 בנובמבר 1903 נפרד ברביזון מן היישוב שאי-אן בייר והפך לכפר עצמאי.
הכפר, המשתרע על שטח של 5,270 דונם, הוא חלק מן הקנטון פֶּרט בנפה מלאן.
הכפרים הקרובים לברביזון הם שאי-אן-בייר, במרחק 2.24 ק"מ, סן-מרטן-אן-בייר (Saint-Martin-en-Bière) במרחק 2.74 ק"מ, פלרי-אן-בייר (Fleury-en-Bière) במרחק 3.97 ק"מ וארבון-לה-פורה (Arbonne-la-Forêt) במרחק 4.65 ק"מ.
מעבר לסן-מרטן-אן-בייר נמצאים היישובים ארבון-לה-פוֹרה ומילי-לה פוֹרה (Milly-la-Forêt).
בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,357 תושבים.
ההתפתחות הדמוגרפית נחקרה במפקדי אוכלוסין שבוצעו החל משנת 1906. במאה ה-21 נערך המפקד בכל חמש שנים, בדומה לכל הכפרים שאוכלוסייתם קטנה מ-10,000 תושבים.
ב-2011 הייתה צפיפות האוכלוסייה בכפר 255 תושבים על קילומטר מרובע.
מתוך מגורים אלה 88.2% היו בתים אישיים ו־10.9% היו דירות.
82.6% מתוך המגורים הראשוניים היו בבעלות דייריהם, עליה ניכרת בהשוואה לשנת 1999 (66.2%).
כלכלת ברביזון מבוססת על תיירות פנים ובין-לאומית.
עונת התיירות מתחילה בחג הפסחא ומסתיימת באוקטובר.
לכפר מגיעים כ-35,000 מבקרים בשנה.
מעל 60% מהתיירים הם צרפתים ויחידים.
השאר הם תיירים זרים – מאירופה – גרמניה, בלגיה, הולנד, ארצות מזרח אירופה כולל רוסיה, ארצות הברית, סין, יפן, קוריאה, אוסטרליה, ברזיל וכו'.
אכסניית גאן (L'auberge Ganne) הפכה בימינו למוזיאון מחוזי של אסכולת ברביזון.
האכסניה פתחה את שעריה בשנת 1824. העיצוב והריהוט המקושטים עוצבו על ידי האמנים המקוריים.
מוצגים בה כמה תמונות מקוריות.
החל מדצמבר 1984 המקום מוכר כמונומנט היסטורי של צרפת.
בית הסטודיו "תיאודור רוסו" (La Maison-atelier Théodore Rousseau) הוא בית קטן הנספח לאכסניית גאן והנמצא בחלק האחורי של גן.
פה חי הצייר תיאודור רוסו החל משנת 1847 ועד מותו כעבור עשרים שנה.
ָ* בית הסטודיו "ז'אן-פרנסואה מילה" (La Maison-atelier Jean-François Millet) המוכר כמונומנט היסטורי החל משנת 1947.
בית האירוח בא-ברו (L'Hôtellerie du Bas-Bréau) אירח בשנים 1873–1877 את הסופר רוברט לואיס סטיבנסון.
ברבי ושלושת המוסקטרים הוא סרט הנפשה ממוחשבת משנת 2009, המשמש כסרט ה-16 בסדרת סרטי ברבי.
עלילת הסרט מבוססת על "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב.
הסרט יצא לאור ישירות לווידאו ב-15 בספטמבר 2009. הסרט לא דובב לעברית.
קורין (שתפקידה משוחק על ידי ברבי) היא נערה כפרית החולמת להיות מוסקטרית בצרפת.
היא נוסעת לפריז עם מכתב למיסייה טרוויל, קפטן המוסקטרים וחבר ותיק של אביה, בתקווה להתקבל כמוסקטרית.
אבל חיי המוסקטר אינם קלים בעבור קורין; עושים ממנה צחוק, ובמקום מוסקטרית, היא נשכרת כמשרתת בארמון.
היא פוגשת בעובדות נוספות, שלוש בנות שחולמות גם הן להיות מוסקטריות: ויוסה, ארמינה ורנה.
ביום העבודה למחרת, נופלת נברשת והשלוש מפגינות את יכולותיהן כמוסקטריות.
קורין מוצאת אבן אודם, וחשוב מזה, היא מגלה שהנברשת הופלה.
משרתת זקנה בשם הלן שומעת את שיחתן ולוקחת אותן דרך מעבר סודי, שמוביל אל חדר אימון מוסקטרים ישן, ומסכימה לאמן את ארבע הבנות להיות מוסקטריות אמיתיות.
תוך זמן קצר, ובעזרתה של הלן, הארבע שולטות במיומנויות רבות.
יום אחד, בזמן שקורין מנקה את החלונות, היא רואה את הנסיך נתלה ממכונת התעופה שלו ורצה לעזור לו.
הנסיך מודה לקורין ומתאהב בה.
מאוחר יותר, היא מגלה שגם במכונת התעופה חיבלו, בדיוק כמו בנברשת.
לילה אחד, קורין, ויוסה, ארמינה ורנה מחליטות לחגוג את מיומנויות המוסקטרים שלהן ויוצאות אל הרחובות החשוכים והשקטים.
הן נתקלות באדם ששולף לעברן סכין, וקורין מגלה שזו תואמת את אבן הרובי שמצאה ליד הנברשת שנפלה.
הן מגלות במהרה כי אנשיו של יורש העצר מתכננים להגניב כלי נשק אל נשף המסכות ולהרוג את הנסיך.
לבסוף, קורין וחברותיה חושבות על תוכנית מחוכמת שתאפשר להן להציל את הנסיך לואי מבן-דודו המרושע.
הן מתחפשות ומתגנבות אל הנשף.
הנסיך לואי מכתיר אותן כמוסקטריות מלכותיות.
בסוף הסרט, קורין ושלוש חברותיו רוכבות על סוסים ואומרות "כולן בשביל אחת, ואחת בשביל כולן".
הסרט ממוקם בפריז, בירת צרפת וזירת התרחשות "שלושת המוסקטרים" של דיומא.
בתחילת הסרט מזכירה קורין את שמו של אביה ומתגלה לנו שזהו דארטניאן, שהוא לא אחר מן הגיבור הראשי בנובלה המקורית.
אחת האורחות בנשף המסכות היא הרוזנת דה וינטר, מי שהייתה אחת האנטיגוניסטיות בספר.
מיסייה טרוויל, קפטן המוסקטרים בסרט, נקרא על שמו של הקפטן בספרו של דיומא, מיסייה דה טרוויל.
החלק בו קורין נתקלת בטעות בכל אחת משלוש הבנות מזכיר את תחילת הנובלה של דיומא, בה דארטניאן נתקל בכל אחד מהמוסקטרים, מעצבן אותם שלא בכוונה ומוזמן לדו-קרב.
ביתה של קורין, בגסקוני, הוא גם מקום מגוריהם של משפחתו של דארטניאן בספר.
טים קארי, שמדובב את פיליפ בסרט, משחק את הקרדינל רישלייה בגרסת דיסני לשלושת המוסקטרים.
ארמינה ככל הנראה נקראת אחרי ארמיס, אחת הדמויות בספר.
שמו השני של ארמיס הוא רנה, כך שנראה כי גם שמה של רנה נקרא על שמו.
הבנות מזכירות שותפה לשעבר בשם קונסטנס.
בספרו של דיומא, קונסטנס בונסייה היא אהובתו של דארטניאן, כנראה רק השם תואם מכיוון שבתחילת בסרט מתגלה שאביה של קורין הוא למעשה דארטניאן.
ברביקן קרקוב (בפולנית: barbakan krakowski) הוא מבנה ברביקן מבוצר שהיווה את אחד השערים שהובילו לעיר העתיקה של קרקוב בדרום פולין.
הברביקן של קרקוב הוא בין הביצורים הבודדים מבין אלה שהקיפו את העיר ושרדו עד ימינו, והיה בעבר חלק בלתי נפרד מחומות העיר.
כיום משמש המבנה כאתר תיירות וכמקום אירוח לתערוכות.
הברביקן, הבנוי בסגנון גותי והוקם בסביבות שנת 1498, הוא אחד משלושה ביצורים מסוג זה באירופה ששרדו עד ימינו, והשמור מביניהם.
הברביקן הוא מבנה לבנים מעוגל, מוקף חפיר, ובמרכזו חצר בקוטר 24.4 מטרים.
למבנה שבעה צריחים, עובי קירותיו כ-3 מטרים ובתוכם 130 אשנבי ירי.
הברביקן היה במקור מחובר לחומות העיר באמצעות מעבר מקורה שהוביל לשער פלוריאן הקדוש.
על צדו המזרחי של הברביקן תלוי שלט זיכרון למרצ'ין אורצביץ', תושב העיר, שלפי האגדה, במהלך המאבק בין קונפדרציית באר לכוחות הרוסים שצרו על העיר ב-1768, טען את הרובים של מגני העיר, שנגמרה להם התחמושת, בכפתורי מתכת, וכך הצליח להרוג את מפקד הכוח הרוסי.
ברבי הנסיכה רפונזל הוא סרט הנפשה משנת 2002 המבוסס על המעשייה "פעמונית" מאת האחים גרים.
ברבי מספרת סיפור לאחותה הקטנה קלי, שלא בטוחה בקשר ליכולות הציור שלה על רפונזל החיה כמשרתת של גוטל הרעה במקום מרוחק ביער וגדלה כל חייה במחשבה שגוטל הצילה אותה מנטישה בינקותה, למרות שזו חטפה אותה מהוריה.
רפונזל מתחברת עם דרקון וארנב, ומציירת ציורים של מקומות אליהם היא חולמת ללכת יום אחד כשתהייה חופשייה.
גוטל אינה אוהבת תחביב זה של רפונזל וטוענת כי רפונזל אינה מעריכה את מה שהיא עושה עבורה, בסוף הסרט רפונזל מתאחדת עם הוריה האמיתיים וקלי, אחותה של ברבי, מרגישה ביטחון בקשר לכישרון הציור שלה.
דמות מדבב/ת בגרסה העברית ברבי / רפונזל / גותל גיתית שובל סטפן / שומר רזה דן שצברג פנלופה שגית שמיר הובי רון דרויאן לורנה אריאל שמיר המלך וילהלם אריק עשת
ברבליסוס הייתה עיר עתיקה בפרובינקיה הרומית והביזנטית יופרטנסיס (Euphratensis).
האתר נמצא במקום שבו נמצאים שרידי קלע'ת בליס, המשמר בחלקו את השם העתיק, מדרום למסכנה האתר של העיר העתיקה אמר, בסוריה, על הדרך מחלב לאתר של העיר העתיקה סורה , במקום שבו הפרת פונה בחדות מזרחה.
העיר נבנתה בסמוך לשרידי העיר העתיקה אמר שנהרסה ב-1187 לפנה"ס.
בתקופה האימפריה הרומית, שימשה העיר כבסיס למעמד פרשים Equites Dalmatae, שמקורו כנראה מאיליריה בבלקן.
בשנת 253, התקיים במקום קרב ברבליסוס , בין המלך הפרסי סאסאני שאפור הראשון והכוחות הרומיים שהובסו בקרב.
שאפור הראשון המשיך לבזוז ולהרוס לאחר הקרב את כל הערים החשובות בקוילה-סוריה כמו אנטיוכיה, זאוגמה וסמוסטה .
הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון (527-565) בנה את חומותיה.
הגרסה הערבית של רשימת הבישופים מוועידת ניקיאה, שהתקיימה ב-325, מציינת את אנטוניוס מברבליסוס.
מקור ביוונית מציין בישוף אקווילינוס מברבליסוס (Aquilinus of Barbalissus), שבזמן ועידת אפסוס שהתקיימה ב-431, ייצג את עמדת נסטוריוס והוביל את ההשקפה בנצרות הנקראת נסטוריאניזם, ומסיבות אלה גורש מהבישופות.
המקור מציין גם את Theodoret, המדבר על בישוף מריניאנוס מברבליסוס, שנכפה כנראה על ברבליסוס כמחליף.
במשך הזמן, במועד לא ידוע, עברה כנראה הבישופות של ברבליסוס לידי הכנסייה הסורית-אורתודוקסית.
הכרוניקה של מיכאל הסורי, פטריארך של הכנסייה הסורית האורתודוקסית שחי במאה ה-12, ציין חמישה שמות של בישופים מבלס או בית בלס.
בכנסייה הקתולית הדיוקסיה של ברבליסוס מצוינת כדיוקסיה שלא קיימת יותר.
ברבי ו-12 הנסיכות הרוקדות הוא סרט שיצא ב-2006 מסדרת סרטי ברבי.
ברבי היא ג'נביב, אחת משתים עשרה הנסיכות הגרות בארמון ביחד עם אביהן המלך רנדולף.
דמות מדבב/ת בגרסה העברית ז'נביב גיתית שובלאשלין / הדוכסית רואינה שגית שמירבלייר / טוואילה בת חן זרוןדיליה עדי הלוי
ברברה טרזה אנגלקינג (בפולנית: Barbara Teresa Engelking; נולדה ב-22 באפריל 1962) היא פסיכולוגית וסוציולוגית פולנית, חוקרת ההיסטוריה של יהודי פולין בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה.
היא פרופסור ומנהלת המרכז הפולני לחקר השואה באקדמיה הפולנית למדעים וכן נשיאת מועצת אושוויץ הבין-לאומית .
ברברה אנגלקינג, ילידת ורשה, היא בתה של רישרדה אנגלקינג (Ryszard Engelking) ובוגרת המחלקה לפסיכולוגיה, 1988, באוניברסיטת ורשה.
ב-1993 אושרה עבודת הדוקטור שלה במדעי הרוח.
מחקריה עוסקים בהשלכות השואה כפי שזו משתקפת בזיכרונותיהם של ניצולי השואה וכן בגטו ורשה וברצח יהודי ורשה.
היא מכהנת כפרופסור במכון לפילוסופיה וסוציולוגיה בפולין (Institute of Philosophy and Sociology).
משנת 2012 היא מכהנת כחברה במועצת אושוויץ הבין-לאומית, הייתה סגנית הנשיא ומ-2014 היא נשיאת המועצה.
אנגלקינג זכתה בפרס מחקרי על שם יאן קרסקי על ספרה על גטו ורשה.
אנגלקינג נשואה למיהאי בוני (Michał Boni)
בית המשפט קיבל את הטענה וחייב את החוקרים להתנצל.
פסק הדין עורר גינויים ברחבי העולם, בטענה שמדובר בצנזורה ובפגיעה בדיון ההיסטורי ובאוגוסט 2021 בוטל בבית משפט לערעורים, אשר קבע כי שופטים אינם רשאים להתערב בדיונים היסטוריים.
ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ הוא סרט אנימציה מוזיקלי אמריקאי-קנדי המבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל".
בבריטניה הופץ הסרט לראשונה ב-27 באוגוסט 2012, ובישראל הוא שודר לראשונה בשנת 2012 בערוץ הילדים בדיבוב לעברית.
זהו סרט ה-23 מסרטי הזיכיון של סרטי ברבי, והסרט השני של סרטי "ברבי" המבוסס על הסיפור "בן המלך והעני" שכתב מארק טוויין (הסרט הראשון היה "ברבי הנסיכה ובת הכפר", אשר סרט זה מהווה לו רימייק).
אורך הסרט הוא 86 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
הסרט מספר על הנסיכה טורי אשר חולמת להיות כוכבת פופ ולצאת להרפתקאות, ועל כוכבת הפופ קירה אשר חולמת להיות נסיכה במקום קבוע.
יום אחד שתי הבנות נפגשות, ובעזרת הכתר של טורי והמיקרופון של קירה, שתי הבנות מחליפות את המראה למראה של אחת של שנייה.
טורי מלמד את קירה איך להיות נסיכה, וקירה מלמדת את טורי איך להיות כוכבת פופ.
במהלך הסרט הן מגלות איך זה להיות מישהי אחרת, עוברות הרפתקאות, מסתבכות, ומבינות שהכי טוב להיות מי שהן.
במאי הדיבוב בעברית היה עמי מנדלמן, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ודן שצברג.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתטוריקלי שרידן (דיבור)
ג'ניפר וואריס (שירה)מאיה מיטלפונקטקירהאשלי בול (דיבור)
טיפאני ג'יארדינה (שירה)לורן סבירטרוויאשלין דראמונדלורה שופובקריידרפיטר קלאמיסלירון לבהנסיך ליאםאדריאן פטריוויהונתן מגוןריףאדריאן פטריווגדי לויהדוכסית אמיליהאלי קינגענת ניבנורהאליסון וורניקהרונה בקרמןפייג'כריסטופר גיזלירון לבמרדית'לורן לאבויהליאנה עיוןוונסהליאלה סלינהנעה קשפיצקיאמילילילי סנוודן-פייןרונה בקרמן
שירי הסרט כפי סדר הופעתם בסרט
השיר To Be a Princess / To Be a Popstar הוא רימייק לשיר To Be a Princess מתוך הסרט "ברבי הנסיכה ובת הכפר", אשר סרט זה מבוסס עליו.
השיר מושר בסצנה דומה בה דמותה של קירה הזמרת (כמו אריקה השואפת להיות זמרת) לומדת כיצד להיות נסיכה, בעודה משנה את הופעתה לארשת של הנסיכה.
שני השירים האחרונים מושמעים בזמן כתוביות הסיום בסרט.
ברבי – הבובה שכבשה את העולם הוא סרט תיעודי אמריקאי, שמתאר את יצירתה, השפעתה התרבותית והאבולוציה במהלך עשרות שנים של בובת הפלסטיק ברבי שמיוצרת על ידי חברת מאטל.
הסרט בוים, נכתב והופק על ידי אנדראה בלוגרונד נווינס, יחד עם הפקתה של קריסטן קרוקר ריילי.
חברת ההפקה של הסרט היא Rare Bird Films.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-25 באפריל 2018, כאשר יומיים לאחר מכן, ב-27 באפריל, הסרט עלה לשירות הסטרימינג הולו.
בישראל הסרט שודר לראשונה ב-4 במרץ 2019 בערוץ HOT8. אורך הסרט הוא כ-92 דקות.
הסרט מתאר את המשבר בו נקלעו בשנים האחרונות בובת הפלסטיק ברבי וחברת מאטל שמייצרת אותה, לאחר שבמשך עשורים הבובה הייתה לאחד הסמלים האמריקאים הידועים והמצליחים בעולם.
המשבר העיקרי הוא שהבובה ברבי, שהיא סמל מוגזם לאידיאל יופי בלתי סביר, כבר לא נרכשת על ידי ילדות במילניום החדש.
הסרט מלווה גם את "פרויקט דון", פרויקט בו משנים את מידות הגוף של ברבי.
ברבי מתוארת בסרט כיצירה מורכבת, מצד אחד הכוונות מאחוריה היו טובות, אך מצד שני היא נהייתה בובה שמסמלת סמל קפיטליסטי שמעודד צריכה והפרעות אכילה וייצוג יופי ותרבות צר.
בסרט מציגים אביזרים ובובות ברבי ידועות מכל השנים, והוא כולל ראיונות עם גלוריה סטיינם, רוקסן גיי, פגי אורנשטיין, מקורבים למאטל, היסטוריונים תרבותיים ואחרים.
שלוש משתתפות מרכזיות שמתראיינות בסרט הן:
גלוריה סטיינם – פמיניסטית, עיתונאית ופעילת זכויות אדם יהודייה-אמריקאית
רוקסן גיי – סופרת פמיניסטית אמריקאית
פגי אורנשטיין – סופרת אמריקאית
בהכרזה נודע שהסרט יופץ בשירות הסטרימינג הולו בשנת 2018, ושהוא בפיתוחה של אנדראה בלוגרונד נווינס וחברת ההפקה שלה Rare Bird Films.
עוד נודע שהסרט יופק גם על ידי קריסטן קרוקר ריילי ושהוא יכלול ראיונות עם גלוריה סטיינם, רוקסן גיי ופגי אורנשטיין.
נווינס שיתפה שהרעיון להפיק את הסרט הגיע אליה לאחר שחברתה שעובדת במאטל אמרה לה "כמה היא מתרגשת ללכת לעבודה בכל יום כי היא הייתה עם חבורה של נשים חזקות ומעיינות, והתלבטה מי ברבי צריכה להיות עבור הדור הבא".
ריילי שיתפה שלא היה קל לצלם את משרדי החברה, וש"נדרשו תשעה חודשים של משא ומתן" על מנת "להעביר את המצלמות העצמאיות שלנו דרך דלתות מרכז העיצוב".
ב-5 באפריל 2018 הופץ קדימון הסרט, כאשר הקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-25 באפריל.
יומיים לאחר ההקרנה בפסטיבל, ב-27 באפריל, הסרט עלה לשירות הסטרימינג.
ב-9 במאי פורסם שנרכשו זכויות גלובליות להפצת הסרט על ידי אנטרטיינמנט ואן.
ב-4 במרץ 2019 הסרט שודר בישראל בערוץ HOT8, לקראת ציון יום ה-60 לבובה.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים.
באתר "Rotten Tomatoes" הסרט מחזיק בציון אישור של 81% עם דירוג ממוצע של 7.2/10 על סמך 16 ביקורות.
בקונצנזוס הביקורתי של האתר נרשם: "הרהור מתחשב על סטנדרטים של יופי ופמיניזם, [הסרט] חורג מעבר לתצפיות פלסטיות כדי ליצור בחינה אחידה של תפקידה של ברבי בתרבות הרחבה יותר".
ברבי וקסם הדולפינים הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי-קנדי בהנפשה ממוחשבת מסוגת הרפתקאות.
הסרט מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ומשמש כפיילוט לסדרה "ברבי: הרפתקאות בבית החלומות" אשר שודרה לראשונה בשנת 2018. סרט זה הוא הסרט ה-36 של סרטי ברבי.
הסרט בוים על ידי קונראד הלטן ונכתב על ידי ג'ניפר סקלי.
הסרט הוקרן לראשונה בקנדה בערוץ YTV ב-17 בספטמבר 2017, ויום למחרת, ב-18 בספטמבר 2017, בנטפליקס ארצות הברית.
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ KidZ ב-19 באפריל 2019. זה הסרט הראשון של ברבי שלא הופץ על ידי חברת ההפקה "סרטי יוניברסל".
אורך הסרט הוא כ-63 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית ואיטלקית).
בסרט, ברבי ואחיותיה סקיפר, סטייסי וצ'לסי יוצאות להרפתקה באי טרופי שבו קן עושה התמחות בביולוגיה תת-ימית.
באי, הבנות וקן צללו במים ומצאו דולפין אבן חן צעיר בצבע ירוק בהיר אשר לכוד בתוך המתחם.
לאחר שהם מצאו אותו, ברבי פגשה נערה מסתורית בשם איילה, אשר מתברר שהיא בת ים ושהיא שומרת על דולפיני אבני החן שלכודים אצל מארלו, ביולוגית ימית חמדנית שעושה לקן את ההתמחות.
מארלו מחזיקה בדולפיני אבני החן בשביל להרוויח כסף מתכונותיהם הייחודיות.
במהלך הסרט הבנות וקן עושים הכל בשביל להציל את דולפיני אבני החן.
ברבי - חברתו של קן, ואחות של סקיפר, סטייסי וצ'לסי.
איילה - בת ים בעלת יכולת להפוך לבת אדם.
שומרת על דולפיני אבני החן.
סקיפר - אחות של ברבי, סטייסי וצ'לסי.
סטייסי - אחות של ברבי, סקיפר וצ'לסי.
נערה נועזת וספורטיבית שאוהבת לקחת סיכונים.
צ'לסי - אחות של ברבי, סקיפר וסטייסי.
אוהבת לצאת להרפתקאות עם אחיותיה.
קן - חבר של ברבי.
מארלו - ביולוגית ימית חמדנית שעושה לקן את ההתמחות.
גנבה את דולפיני אבני החן בשביל להרוויח כסף.
הוגו - בעלים של חברה מפוקפקת.
דולפיני אבני החן - דולפינים עם תכונות ייחודיות אשר איילה שומרת עליהם.
טאפי, רוקי, די.ג'יי והוני - הכלבים של ברבי ואחיותיה.
במאית הדיבוב של הסרט בעברית הייתה מאיה מיטלפונקט, ומפיקת הדיבוב של הסרט בעברית הייתה ענבר שטגר עזרא.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתברביאריקה לינבקמאיה מיטלפונקטסקיפר קזומי אוונסגל סריסטייסיקלייר קורלטמאיה לבניצ'לסיקיאנה סוילסבר סבירקןאדריאן פטריוורועי ניבאיילהשאנון צ'אן קנטאלונה אלכסנדרמארלומריקה הנדריקסהמונה מורהוגופול דובסוןיואב צוקרפיטגארי צ'אלקיואב צוקר
הסרט הוקרן לראשונה בקנדה בערוץ YTV ב-17 בספטמבר 2017, ויום למחרת, ב-18 בספטמבר 2017, בנטפליקס ארצות הברית - דבר זה הופך את הסרט לסרט הראשון של ברבי שהופץ לראשונה בנטפליקס.
האי ברברה הוא הגדול והצפוני מבין איי דבנהאם, שבחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
ריימיל קרא לאי על שמה של ברברה, בתו של פרנק דבנהאם, חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר הבריטית אל ארץ גרהאם.
ברבי ורוק מעולם אחר הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת הרפתקאות, מדע בדיוני ומוזיקה המבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל".
הסרט הופק על ידי חברות "DIC Entertainment" , "Saban Entertainment" ו"מאטל", בוים על ידי ברנרד דיריס ונכתב על ידי ביל דובאי, מרתה מורן ורות הנדלר.
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית בספטמבר 1987 כמו "מיני-סדרה" עם סרטו השני "ברבי ורוק בדרך חזרה".
בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 1991 בדיבוב לעברית ב-VHS על ידי "חברים מצוירים", גם יחד עם סרטו השני "ברבי ורוק בדרך חזרה".
אורך הסרט הוא כ-30 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית ופורטוגזית).
הסרט מספר על להקת הרוק של ברבי אשר מופיעה בסיבוב הופעות עולמי.
בשביל שסיבוב ההופעות העולמי שלהם יהיה מוצלח, ברבי מחליטה לבצע הופעה אחרונה בהחלט בחלל לקידום השלום העולמי.
קובי מידן - קן / דמויות שונות
שמעון כהן - דמויות שונות
רשימת השירים של הסרט על פי הופעתם:
"Barbie and the Rockers Theme" - בוצע על ידי שרון לואיס, מרי אדמס, ג'ואן וילסון ושרה ג'ייסון
"Catch Us If You Can" (קאבר לשיר של להקת "דייב קלארק פייב") - בוצע על ידי שרון לואיס
"Best Friends" - בוצע על ידי שרון לואיס
"I'm Happy Just to Dance with You" (קאבר לשיר של להקת "הביטלס") - בוצע על ידי שרון לואיס
"Do You Believe in Magic" (קאבר לשיר של להקת "הכפיות המאוהבות") - בוצע על ידי שרון לואיס
"Reachin' for the Stars" - בוצע על ידי שרון לואיס
"Everybody Rock" - בוצע על ידי שרון לואיס
ברבי ורוק בדרך חזרה הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת הרפתקאות, מדע בדיוני ומוזיקה המבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ומשמש כסרט המשך לסרט "ברבי ורוק מעולם אחר".
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-27 בספטמבר 1987 כמו "מיני-סדרה" עם סרטו הראשון "ברבי ורוק מעולם אחר".
בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 1991 בדיבוב לעברית ב-VHS על ידי "חברים מצוירים", גם יחד עם סרטו הראשון "ברבי ורוק מעולם אחר".
לאחר המופע של ברבי ולהקתה בחלל החיצון, ברבי ולהקתה נוסעים בחזרה לכדור הארץ.
במהלך הנסיעה לכדור הארץ, מעבורת החלל של הלהקה חזרה בזמן לשנת 1959. כשהם נחתו, הם פגשו את ד"ר מרישו ואת בתו קים.
בזמן שד"ר מרישו חיפש דרך להחזיר אותם לזמן שלהם, ברבי ולהקתה עשו סיור ברחבי העיר יחד עם קים.
לאחר שהופיעו בכמה מקומות באזור, ד"ר מרישו החזיר את ברבי ולהקתה חזרה לזמנם.
כשהם חזרו לזמן המקורי שלהם, ברבי ולהקתה עשו הופעה גדולה בניו יורק, שם ברבי התאחדה עם קים הבוגרת, ופגשה את ביתה, מילי.
"Do You Want to Dance" (קאבר לשיר של בובי פרימן)
"Here Comes My Baby" (קאבר לשיר של קט סטיבנס)
ברבי הנסיכה ובת הכפר הוא סרט הנפשה ממוחשבת קנדי-אמריקאי, מסוגת פנטזיה, רומנטיקה, הרפתקאות ומוזיקה, אשר מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ועל הרומן "בן המלך והעני" מאת מארק טוויין.
הסרט, המשמש כסרט הרביעי בסדרת סרטי ברבי, בוים על ידי ויליאם לאו, נכתב על ידי קליף רובי ואלנה לסר, והופק על ידי Mainframe Entertainment ו-Mattel Entertainment.
הסרט הופץ ברחבי העולם להקרנה ביתית, כאשר הוא הופץ בארצות הברית על ידי Lions Gate Home Entertainment ב-28 בספטמבר 2004. בישראל הסרט הופץ על גבי DVD בדיבוב עברי בשנת 2004. אורך הסרט הוא כ-85 דקות.
סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת הסרטים, כאשר הוא נחשב כסרט פולחן בזכות עלילתו ושיריו.
בשנת 2005 הסרט היה מועמד לשישה פרסים ב-DVD Exclusive Awards.
בשל הפופולריות של הסרט, בשנת 2012 יצא הסרט "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ" המשמש לו כרימייק, אשר בעצמו עורר השראה לשני סרטים בעלי מראה מודרני יותר - הראשון הוא "ברבי מלכת הרוקנרול" שיצא בשנת 2015, והשני הוא "ברבי: הרפתקת הנסיכה" שיצא בשנת 2020.
הסרט מספר על שתי בנות, אנליז ואריקה, אשר כל אחת מהן חולמת על חופש, אך בצורה שונה.
אריקה היא יתומה שגרה בכפר ועובדת כתופרת אצל מאדאם קארפ המרושעת, אשר חולמת להיות זמרת ולטייל ברחבי העולם.
אנליז היא נסיכה ובתה היחידה של המלכה.
היא מוכרחה להתחתן עם המלך דומיניק מהממלכה השכנה, שאינה מכירה כלל, על מנת להציל את הממלכה מעוני, בעודה מאוהבת במורה והעוזר שלה, ג'וליאן.
עלילת הסרט מסתבכת כשהיועץ של המלכה, פרמינג'ר, זומם להיות המלך, ולכן הוא חוטף את הנסיכה אנליז כדי שלא תתחתן עם המלך דומיניק.
ג'וליאן הנאמן רוקם תוכנית, ומציע לעזור לאריקה בכך שתעזור לאנליז, תתחזה אליה ותערים על פרמינג'ר.
ג'וליאן מלמד את אריקה הפשוטה את כל הכללים כדי להיות נסיכה.
פרמינג'ר המום לגלות ש"אנליז" נוכחת בארמון ומוכנה לפגוש את המלך דומיניק, אשר מוקסם ממנה ברגע שמבחין בה.
אריקה מתחברת עם המלך דומיניק, אשר חולק עמה חיבה למוזיקה, בעוד הוא חושב שהיא אנליז, והשניים מתאהבים זה בזו.
פרמינג'ר הזועף מצליח לכלוא את אריקה ולחשוף את זהותה, ומציע למלכה המיואשת נישואים.
דומיניק חש לעזרתה של "אנליז", ולבסוף אריקה מתוודה בפניו, וביחד הם מנסים להציל את הנסיכה.
בינתיים, אנליז מצליחה להערים על העוזרים הסכלים של פרמינג'ר, ניק ונאק, ולהיחלץ בעזרת חוכמתה, אך היא נתקעת במערה יחד עם ג'וליאן שהגיע לסייע לה.
כשהם מניחים שיסיימו את חייהם במערה, אנליז מתוודה בפניו על אהבתה, וג'וליאן מודה שגם הוא רוחש אליה אהבה.
אנליז מבחינה במשהו נוצץ, השניים מתחילים לחפור ומגלים מכרה של גבישים ואת הדרך החוצה.
בכך אנליז פותרת את המשבר הכלכלי בממלכתה ופותחת בפני עצמה אפשרות להינשא לבחיר ליבה.
אריקה ודומיניק מצליחים לעצור את חתונת המלכה עם פרמינג'ר ולחשוף את מזימתו.
לאחר שפרמינג'ר מובס, אריקה נפרדת לשלום מחבריה למען קריירה כזמרת וטיול בעולם.
כעבור זמן מה, היא חוזרת לממלכה ושבה לזרועותיו של דומיניק.
בסוף הסרט מתקיימת חתונה משותפת של אריקה עם דומיניק ואנליז עם ג'וליאן.
אנליז – נסיכה טובת לב, שמוכרחה להתחתן עם המלך דומיניק, בעודה מאוהבת בג'וליאן.
אריקה – בת כפר אשר חולמת להיות זמרת ולטייל ברחבי העולם.
דומיניק – מלך אליו מוכרחת אנליז להינשא.
ג'וליאן – המורה והעוזר של הנסיכה אנליז.
פרמינג'ר – היועץ של המלכה אשר זומם להיות המלך.
סרפינה – החתולה של אנליז.
ברטי – תופרת שעובדת אצל מאדאם קארפ.
וולפי – החתול של אריקה.
המלכה ג'נביב – אמה האלמנה של הנסיכה אנליז.
מאדאם קארפ – מנהלת חנות לתפירת שמלות, אשר לא מתנהגת בכבוד לעובדות שלה.
ניק ונאק – העוזרים הסכלים של פרמינג'ר.
מידאס – הפודל של פרמינג'ר.
השגריר ביסמרק – שגריר הממלכה.
הרבי – סוס עליו פרמינג'ר היה נוהג לרכב.
הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי דבי קאצץ.
שם הדמותמדבב/ת באנגלית מדבב/ת בעבריתאנליזקלי שרידן (דיבור)מליסה ליונס (שירה)גיתית שובלאריקהקלי שרידן (דיבור)ג'ולי סטיבנס (שירה)קרייניתקלי שרידןדומיניקמארק הילדרת' (דיבור)מארק לונה (שירה)דן שצברגמתזמן מלכותיקולין מרדוקג'וליאןאלסנדרו ג'וליאניאסף אבידןהמלכה ג'נביבאלן קנדישגית שמירסרפינהקתלין ברברטינטע שחרוולפיאיאן ג'יימס קורלטאמיר איבגיפרמינג'רמרטין שורטהרביגרי צ'לקאריק עשתהשגריר ביסמרקלי טוקארגדי לוינאקיאן רבסוןזהר סדןמידאסצביקה פורמןניקבריאן דראמונדמאדאם קארפפאם היאטשפרה מילשטייןמשרתת הממלכהג'ניס ג'אודעידית רוזנהיים
סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת סרטי ברבי.
לסרט יצא פסקול בעל אחד עשר שירים, ששניים מהם הם שירי חזרה, אותו ניתן לשמוע עם מנגינות הסרט באלבום המוזיקה "Barbie Sings!
The Princess Movie Song Collection" שיצא על ידי מאטל בשנת 2004. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי ארני רות', ונכתבה על ידי איימי פאוורס, מייגן קאוואלארי ורוב הודנוט.
השירים בגרסת המקור בוצעו על ידי מארק לונה, שרה נימייטז, מליסה ליונס, מרטין שורט, אלסנדרו ג'וליאני וג'ולי סטיבנס בהתאמה.
בגרסה העברית של הסרט השירים אינם דובבו לעברית, והם הופיעו בסרט עם כתוביות.
רשימת השירים לפי סדר הופעתם בסרט:
בשנת 2004 יצא לסרט משחק וידאו על ידי משחקי ויונדי, עבור גיים בוי אדוונס, מחשב אישי ומקינטוש.
במשחק השחקנים צריכים לסכל את הניסיון של פרמינג'ר להשתלט על הממלכה.
השחקנים יכולים להשתמש בארבע דמויות מתוך הסרט: אנליז, אריקה, וולפי וסרפינה.
ברבי מרמדיה: בת הים הוא סרט הנפשה ממוחשבת קנדי-אמריקאי, מסוגת פנטזיה והרפתקאות, אשר מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל".
הסרט, המשמש כסרט השביעי בסדרת סרטי ברבי וכסרט המשך לסרט "ברבי בארץ הפיות", בוים על ידי וולטר פ.
מרטישיוס וויליאם לאו, נכתב על ידי אליז אלן, והופק על ידי Mainframe Entertainment ו-Mattel Entertainment.
הסרט הופץ ברחבי העולם להקרנה ביתית, כאשר הוא הופץ בארצות הברית על ידי Lionsgate Home Entertainment ב-14 במרץ 2006 על גבי DVD ו-VHS, כשזה הסרט האחרון בסדרת הסרטים שהופץ בפורמט זה.
בישראל הסרט הופץ על גבי DVD בדיבוב עברי ורוסי בשנת 2006. אורך הסרט הוא כ-85 דקות.
לסרט זה, כמו שאר הסרטים של ברבי, יצאו בובות שהופקו והופצו עם הסרט.
בשנת 2007 הופץ הסרט "ברבי: קסם הקשת בענן", המשמש כהמשך לסרט זה.
עלילת הסרט מתרחשת זמן קצר לאחר אירועי הסרט "ברבי בארץ הפיות".
בסרט, אלינה הפיה הולכת לארץ בנות הים כדי להציל את חברה נאלו, נסיך בנות הים, אשר נחטף על ידי עוזרה של לברנה שתוכניותיו היו להשתמש בו כדי לחזק את לברנה על מנת שתהפוך לפיה החזקה ביותר בעיירת הפיות.
מפני שאלינה לא יכול להציל את נאלו הנסיך לבד, היא נאלצת להזדקק בעזרתה של נורי, בת ים שלא סומכת על אנשים ואינה רוצה קשר לאלינה.
לשכנע את נורי זה לא אתגר קל, אך זה לא האתגר היחיד שעומד מפני אלינה שצריכה להקריב את חייה ואת כנפיה.
בסרט רואים איך אלינה עומדת במשימה, ואיך היא מצליחה להציל את עיירת הפיות מליפול לידיה של לברנה המרושעת.
אלינה – פיית פרחים שיוצאת למסע לארץ בנות הים על מנת להציל את נאלו.
ביבל – אבקן קסום כחול-ורוד שיוצא עם אלינה למסע לארץ בנות הים.
מקס – העוזר של לברנה.
פיה שרוצה לשלוט על עיירת הפיות.
נורי – בת ים שעוזרת לאלינה להציל את נאלו.
פרפרית ים – בת ים-פיה שמתגוררת בארץ בנות הים.
דנדלין (נקראה בסרט הקודם בדיבוב העברי "יקינטונת") – החברה הטובה ביותר של אלינה.
אזורה – אחת משבע הפיות השומרות על ארץ הפיות.
נאלו (נקרא בסרט הקודם בדיבוב עברי "נלור") – נסיך.
בן ים שנחטף על ידי מקס.
פנגוס – יצור ירוק שנשלט על ידי מקס.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתאלינהקלי שרידןגיתית שובללברנהקתלין בראזורהונוס טרצושגית שמירבת ים סגולהנוריצ'יארה זאניבת חן זרוןדנדליןטבית'ה סנט ג'רמייןדפנה קידרבתולונת יםפרפרית יםאנדריאה ליבמןנאלואלסנדרו ג'וליאניאמיר איבגידולפינהניקול אוליברנטע שחרבת ים ורודהטריל רוטרידג ענייםפאם היאטבת ים צהובהבריטני וילסוןאורה פריימןמקסכריסטופר גייזצביקה פורמןפנגוסלי טוקארדן שצברגביבללי טוקארביבל (קול עמוק)בלו מנקומהאבי כהןביבל (קול אופרה)רפאל ווגנר
אוברמן הייתה פעילה למען שחרור אסירי ברית המועצות בתקופה הקומוניסטית משנת 1971 ועד שנפתחו השערים ויהודי ברית המועצות הורשו לצאת מהמדינה.
הקימה את תנועת "ה-35" ותנועת "הוועדה למען שחרור אסירי ציון".
ברברה אוברמן נולדה בלונדון, בירת אנגליה, בשנת 1935 ליעקב וגלי קוקלין.
כשאוברמן הייתה בת ארבע פרצה מלחמת העולם השנייה.
ילדותה בלונדון בזמן מלחמת העולם השנייה לא הייתה פשוטה, בתחילת המלחמה הפציצו את לונדון מספר פעמים, ולכן ברברה ומשפחתה נאלצו לצאת מן העיר לזמן מה ולעבור לגור בבתים של אנשים זרים שהיו מוכנים לקבל את פניהם ולשמש כמחסה עבור המשפחה עד שהמצב ירגע.
כאשר אוברמן הייתה בת שבע אמה חלתה ונפטרה.
בשנת 1957 ברברה נישאה לססיל אוברמן, היו להם שלושה ילדים- אנטוני (ילדו של ססיל מנישואיו הקודמים), דוד וג'ודי.
בשנות ה-70, ברית המועצות סירבה לתת ליהודים לקיים מצוות, להתפלל בבית הכנסת, ללמוד תורה או לעזוב את רוסיה כדי לעלות לארץ.
יהודים שביקשו לעזוב את רוסיה, ובקשתם נדחתה, נקראו "רפיוזניקים" כלומר מסורבים.
בעברית אימצו את השם "סירובניקים".
הם נרדפו על ידי הרוסים, איבדו את מקום עבודתם ולפעמים נשלחו למחנות עבודה בסיביר כעונש על שהעזו לבקש לעלות לישראל.
במקביל שנות ה-70 היו שנות השיא של "המלחמה הקרה".
בשנים אילו היה עימות סמוי בין הרוסים לאמריקנים ובין מזרח אירופה למערבה.
אף מדינה לא רצתה לסכן את יחסיה הרגישים עם רוסיה.
כתוצאה מכך, אף מדינה לא הייתה מוכנה לצאת נגד רוסיה על הרדיפה שלהם את היהודים מסורבי העלייה.
לא האמריקנים, הבריטים או כל מדינה אירופאית.
אפילו לא מדינת ישראל או הרבנות הבריטית.
כולם רצו להשאיר את הדברים רגועים ולא להעצים את הסכסוך או לנהל אותו בשקט ורחוק מעיני הציבור.
אחת ממסורבות העלייה הייתה רייזה פלטניק, אישה יהודייה רוסיה בת 35.
היא ניסתה לעזוב את רוסיה, אבל הרוסים מנעו זאת ממנה.
הם שלחו אותה למחנה עבודה ולאחר מכן שלחו אותה לצינוק.
באותו זמן אוברמן הייתה גם כן בת 35 וכששמעה את הסיפור הזה היא לא הייתה מוכנה להתעלם ממנו והחליטה לצאת למאבק.
היא אספה קבוצה של חברות והקימה תנועת התנגדות לאחר 3 שעות של דיון סוער עם הרב הראשי ללונדון שהתנגד להקמת התנועה.
התנועה הוקמה כדי למחות נגד רדיפת היהודים על ידי הרוסים.
התנועה הייתה בת 35 נשים, בנות 35, שנלחמו על אישה בת 35. התקשורת קראה להם ה-"35" ().
הפעולות של "ה-35" החלו בהפגנה קטנה מחוץ לשגרירות רוסיה בלונדון שהשתתפו בה 35 נשים.
הן נלחמו על שחרורה של רייזה פלטניק.
לאחר הפגנה זו, פלטניק הועברה מהצינוק הרוסי אל הכלא הרוסי.
ההפגנה נשמעה בתוך הקהילה היהודית ובהפגנה השנייה השתתפו כבר אלף מפגינים.
למרות ההתנגדות של הממשלה הבריטית, אוברמן המשיכה בפעולותיה.
היא ארגנה עוד הפגנות וזכתה לכיסוי בטלוויזיה, ברדיו ובעיתונות כדי לפרסם את מאסרה של פלאטניק.
בעקבות ההפגנות סניפים של תנועת "ה-35" החלו להיפתח בכל קהילות בריטניה.
פעולות "ה-35" העלו את המודעות למצב היהודים בברית המועצות, ותנועות הנוער בכל רחבי בריטניה החלו לפעול למענם.
בנוסף לתנועות הנוער יהודים רבים החלו להתקשר ולשלוח מברקים ומכתבים ליהודי ברית המועצות כדי להראות להם שיהודי העולם תומכים בהם ועושים כל שביכולתם כדי להוציא אותם לחופשי.
יהודי אנגליה היו נוסעים לטיולים מאורגנים בברית המועצות, ובזמן הטיול היו בורחים והולכים לבקר את יהודי ברית המועצות כדי ללמד אותם עברית, לספר להם על ארץ ישראל ולהביא להם טליתות, סידורים ותפילין.
לאוברמן היו רעיונות מקוריים איך להעלות את המודעות לנושא של הסירובניקים (מסורבי עלייה).
לדוגמה, פעם אחת היא הדפיסה עלונים שעליהם היה כתוב "סוניה מביאה מסאג'ים בחינם...
תבקשו את שרנסקי" מספר הטלפון על העלונים לא היה קשור למסאג'ים, אלא המספר של שגרירות ברית המועצות באנגליה.
כל כך הרבה אנשים התקשרו וביקשו את שרנסקי (סירובניק שכבר אז היה מפורסם) עד שהשגרירות נאלצה לשנות את מספר הטלפון שלה.
זהו אותו נתן שרנסקי שלימים שוחרר, עלה ארצה והפך לשר בממשלת ישראל.
כך היא נלחמה על שורה של סירובניקים שחלקם ידועים היום כגון אידה נודל, יולי אדלשטיין, סילווה זלמנסון ורבים אחרים.
לאחר שנתיים של הפגנות, שביתות רעב וסיקור עיתונאי וטלוויזיוני נרחב, רייזה פלטניק שוחררה מהכלא הרוסי ועלתה לארץ ישראל בזכות כל הפעילויות של ה-35.
תנועת "הוועדה למען שחרור אסירי ציון" () אוברמן לא השתתפה רק בתנועת ה-35. לאחר כמה חודשים בהם הייתה מנהיגת תנועת "ה-35" התנועה התרחבה מאוד.
עקב כך, רבים בתנועה החלו להגביל את אוברמן בפעולותיה.
לכל אחר היו רעיונות שונים ודעות שונות ולכן היא עזבה את "ה-35" והקימה תנועה חדשה שנקראה "הוועדה למען שחרור אסירי ציון".
התנועה מומנה על ידי ססיל, בעלה של אוברמן, והתחילה בשלושה חברים: סוניה כהן, פרנסיס מארי מארזל ואוברמן ביחד עם המשפחות שלהם, שהמורל והתמיכה שלהם נתנו להן כוח וגרמה להן להמשיך ולפעול.
ילדיהם של משפחת אוברמן: אנטוני, דוד וג'ודי, באו להפגין עימם.
בכל פעם היו חושבים על הפגנות ייחודיות ועל עוד דרכים מקוריות להסב את תשומת לב של הרוסים.
עם נפילת המשטר הקומוניסטי ב-1991 נפתחו הדלתות ורוב היהודים שרצו לעזוב את רוסיה עזבו.
עלייתה של אוברמן לארץ ישראל
בשנת 1974 הטרוריסט הבינלאומי קרלוס ("התן") שם את אוברמן ב"ראש הרשימה" של החיסולים שלו, ואיים עלייה.
בעקבות איומים אלו, אוברמן ומשפחתה נסעו לארץ ישראל לארבעה חודשים.
לאחר מכן חזרו לאנגליה, ובשנת 1979, אוברמן ומשפחתה עלו לארץ ישראל ומתגוררים בה עד היום.
ברבראה (באורומו: Barbaree, באמהרית: bärbäre ובתיגרינית: በርበረ) הוא תערובת תבלינים.
מרכיבי הברבראה כוללים בדרך כלל פלפל צ'ילי, כוסברה, שום, ג'ינג'ר, בזיליקום, קצח, חילבה ותבלינים נוספים.
הברבר הוא מרכיב מרכזי במטבח האתיופי ובמטבח האריתראי.
תערובת תבלין הברבר מכילה עשבי תיבול ותבלינים שפחות מוכרים בעולם.
הם כוללים גם צמחים מעובדים וגם כאלה הגדלים בר באתיופיה, כמו קורארימה ופלפל ארוך .
ברבי מעצבת שיער (באנגלית :Barbie Magic Hair Styler) הוא משחק מחשב לילדים, שפותח על ידי חברת "Engineering Animation" ויצא לאור על ידי מאטל.
במשחק ניתן לעצב את שיערן של ברבי, קירה, קריסטי ותרזה על ידי בחירת תסרוקות ואביזרים שונים.
כמו כן ניתן גם לבחור להן סוגי איפור שונים.
במשחק ניתן להתאים לדמויות גם תכשיטים שונים.
בסוף תהליך העיצוב ניתן לבחור לאיזה אירוע (למשל, חתונה) תלך הדמות והיא מופיעה בסרטון המציג את הדמות באירוע עם העיצוב של המשתמש.
במשחק, ברבי מדובבת על ידי כריס אנתוני.
משחק זה התפרסם גם בישראל בדיבוב מלא לעברית.
ברבראטי היא העיר השלישית בגודלה ב, עם אוכלוסייה של 105,155 תושבים, נכון ל-2012. היא ממוקמת בדרום-מערב המדינה, ליד הגבול עם קמרון.
היא משמשת כבירה של מחוז ממברה-קאדיי.
שטחה של העיר הוא 67 קילומטר רבוע וגובהה הוא 589 מטרים מעל פני הים.
בעיר נמצא נמל התעופה ברבראטי.
רוב בתי התפילה בעיר הם כנסיות ומקדשים נוצריים, אך יש גם מספר מסגדים מוסלמים בעיר.
העיר נוסדה בשנת 1893. בתחילת המאה ה-20, ברבראטי הייתה חלק מאובנגוי-שארי, אחת מארבע הטריטוריות שכללו את אפריקה המשוונית הצרפתית, שהפכה מאוחר יותר לרפובליקה המרכז-אפריקאית.
בשנת 1911, העיר נמסרה ל, על פי תנאי הסכם מרוקו-קונגו והסכם פאס והפכה לחלק מהמושבה הגרמנית נויקמרון, עד שנכבשה מחדש על ידי הצרפתים בשנת 1916, לאחר תבוסת הכוחות הגרמנים במערב אפריקה, במהלך מלחמת העולם הראשונה.
בית החולים האוניברסיטאי בבעלות המדינה של ברבראטי הוא מתחם לא מגודר ליד מרכז העיר.
בית החולים נבנה בשנות החמישים והופעל על ידי רופאי הצבא הצרפתי עד שנות השמונים.
לאחר התפטרות הרופאים והמנהלים הצרפתים מבית החולים, החלה לנהל את בית החולים נזירה קתולית איטלקית גולה, אם כי גם בית החולים זוכה לתמיכה פרוטסטנטית.
על פי שיטת קפן, העיר מסווגת כמקום שהאקלים שלו הוא אקלים סוואנה טרופי.
ברברה אוורארד הייתה מאיירת בוטנית שיצירתה כללה ספרים, פרסומים בוטניים, מגזיני גינון, כרטיסי ברכה ולוחות הנצחה.
ברברה בירד נולדה כבת הבכורה לצ'ארלס ורוזלי בירד בטלסקומב מנור, ליד ברייטון, סאסקס ב-27 ביולי 1910.
בשנת 1936 קיבלה ברברה עבודה בבית עסק בסוהו, לונדון, בבעלות ארנסט וולטר ת'ורנטון-סמית.
בעוד שאחרים העתיקו ציורי מראה סיניים, היא למדה את אמנות הכנת טפטים סיניים.
שילמו לה 30 שילינגים בשבוע כמתחילה, ועד מהרה היא עלתה לתפקיד בכיר, והוזמנה לעבוד וליצור ציורי קיר, לקשט מסך לתיאטרון הדומיניון החדש בטוטנהאם קורט רוד ולעצב ריהוט, בדים.
ההכשרה שקיבלה, יחד עם שיעורי לילה בבית הספר לאמנות באילינג, תרמו לעבודות הצבע הבוטניות שלה בחיים הבוגרים יותר.
בתקופת השפל הגדול הצטמצמה העבודה.
בשנת 1938 בעת שעבדה כבת לוויה של ליידי דייוויס בטירת צ'ילהאם, קנט, נישאה ברברה בסתר לריימונד ואלאס אוורארד.
זמן קצר לאחר חתונתם בעלה מונה לעוזר-מנהל בסינגפור, שהייתה אז חלק ממלאיה.
עם זאת, הוא לא סיפר למעסיקיו שהוא נשוי ולכן ברברה נאלצה להישאר באנגליה, והצטרפה אליו רק כאשר לחץ הפרידה היה גדול מדי.
עם פרוץ המלחמה באירופה, בני הזוג הרגישו שהגיע הזמן להביא ילד לעולם.