tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הארגון היה גם בין הראשונים שניסה לארגן עובדים אפרו-אמריקנים.
ה-UAW השתדל למנוע התנהגות בלתי אחראית של פעיליו ולא לאפשר שביתות פראיות והתנהגות בלתי נאותה של הפעילים.
זאת עקב העובדה שחלק מפעילי הארגון היו אנשים היו אנשים מיליטנטיים קיצוניים שלא סבלו את מרות מנהליהם ומנהיגיהם ופעלו יותר כסינדיקליסטים מקומיים ולמען מטרות מקומיות.
התנהגות זו דרשה פיקוח חזק מצד מנהיגי הארגון במטרה להפכו ל"כוח אחראי ותחת פיקוח" כדברי נשיאו, רויטר בשנת 1939.
המלחמה שינתה מאוד את אופיו של ארגון ה-UAW.
הוועד המרכזי שלו הצביע למען "אי שביתה" כדי למנוע פגיעה במאמץ המלחמתי.
לאחר מכן, כל חברי הארגון הצביעו בעד החלטה זו.
במקביל, בעקבות ההצלחה בתחום הרכב, הארגון פנה לתחומים אחרים כמו תעשיית האופניים, באיחוד בקליבלנד ובשיקגו.
הרעיון נכשל היות שמסיבות כלכליות מפעלי אופניים אלו נסגרו.
בגמר המלחמה, בנובמבר 1945, ה-UAW ארגן שביתה של 113 יום במפעלי ג'נרל מוטורס ודרשו שיתוף של נציגיו בהנהלה.
בעקבות השביתה, החברה הסכימה להעלות את השכר ב-18.5 סנט לשעה אך לא הסכימה להגברת כח הארגון בהנהלה.
בשנת 1946 ניצח וולטר רויטר בבחירות לנשיאות הארגון ושימש בתפקיד זה עד למותו בתאונת מטוס ב-1970. הוא הנהיג את הארגון באחת התקופות המוצלחות ביותר לעובדים בהיסטוריה של ארצות הברית.
גורמי שמאל דרשו את דרישת ה-"30-40" שפירושה 30 שעות עבודה שבועיות עבור שכר של 40 שעות.
רויטר דחה דרישה זו והתרכז בהגברת הרווח השנתי וכך יסד מנטליות איגודית חדשה הטוענת שקיצור שעות העבודה מתנגש עם הגדלת המשכורות ועם הטבות שכר נוספות.
זאת, בניגוד לגישה הישנה שסברה שקיצור שעות העבודה מגדיל את המשכורת ומקטין את הסכנה לאבטלה.
לרויטר היו שיטות משא ומתן מוצלחות מאוד.
הוא נהג לפנות לאחת מחברות "שלושת הגדולים" (ג'נרל מוטורס, פורד וקרייזלר) בדרישה מסוימת.
אם החברה לא קיבלה את דרישתו הוא גרם לשביתה כללית שהביאה לירידה במכירות של אותה החברה לטובת עליה במכירות בחברות המתחרות.
כך הוא השיג את חוזה העבודה הראשון עם ג'נרל מוטורס שהתפרסם בשם "חוזה דטרויט של רויטר".
הארגון השיג פנסיות מקרייזלר, ביטוח רפואי לעובדים בג'נרל מוטורס ובשנת 1956 דמי אבטלה מפורד.
גם מפעלים קטנים יותר הצטרפו למתן ההטבות.
רויטר ניסה גם להוריד את מחיר המכוניות לצרכן, אך זאת בהצלחה מוגבלת.
ניסיון להגיע להסכם של שיתוף ברווחים עם חברת אמריקן מוטורס נכשל עקב רווחיות נמוכה של החברה.
הארגון קיבל לשורותיו גם עובדים של תעשיות גדולות אחרות כמו תעשיית החלל ותעשיית המכונות החקלאיות.
ביולי 1968 ארגון עובדי הרכב פרש מ-AFL-CIO לאחר אי הסכמות בין רויטר ונשיא AFL-CIO ג'ורג' מני (George Meany).
בסוף אותו חודש יסד רויטר, ביחד עם הנשיא הכללי של ארגון העבודה Teamsters, פרנק פיצימונס (Frank Fitzimmons) את "ברית הפעולה למען העובדים" Aliance for Labour Action - ALA שמטרתו הייתה לארגן עובדים ולקיים פעילות שמאלנית בפרויקטים פוליטיים וחברתיים.
רבים ביקרו את ה"ברית" כארגון דו-ראשי למרות הכחשתו של רויטר לכך.
מותו של רויטר בתאונת מטוס במאי 1970 הווה מכה קשה ל"ברית" וזו הפסיקה את פעולתה ביולי אותה שנה לאחר ש"ארגון עובדי הרכב" נשאר ללא אמצעים כלכליים להמשך פעולתו בעקבות שביתה ארוכה בג'נרל מוטורס.
"ארגון עובדי הרכב" היה חלק מהאגף הליברלי של המפלגה הדמוקרטית אף כי חבריו הצביעו עבור מועמדי שתי המפלגות.
מנהיגיו תמכו מאוד במדיניות ה-New Deal, בזכויות האזרח וברעיון "החברה הגדולה" של הנשיא לינדון ג'ונסון.
הארגון גם היה אנטי-קומוניסטי וכבר בשנת 1940 סילק את המנהיגים הקומוניסטים משורותיו.
הוא תמך במלחמת וייטנאם והתנגד למועמדים דמוקרטיים שהיו נגד מלחמה זו.
הארגון השתמש ברטוריקה של לאומנות אזרחית או ליברלית למען זכויות השחורים אך השתמש באותה רטוריקה כדי לחסום את מאמצי התארגנותם של העובדים השחורים שרצו להתגבר על המחסומים שמנעו מהם את שילובם בהנהגת הארגון.
בתחילת שנות ה-70, השינויים הכלכליים הגלובליים, תחרות אירופית ויפנית והחלטות שגויות של יצרניות הרכב האמריקאיות הפחיתו באופן משמעותי את רווחי יצרני המכוניות בארצות הברית.
הגעתן של הונדה ופולקסווגן ואחרות אשר יסדו מפעלים בארצות הברית באזורי הדרום ופעלו ללא ארגוני עובדים, החמירו את המצב.
החמרה נוספת הייתה ב-1973 עם חרם הנפט.
העלייה במחיר הדלק גרמה ליצרניות האמריקאיות להפסיד שווקים לטובת היצרניות הזרות שהרכזו ביצור מכוניות חסכניות בדלק.
החלו שנים של ירידה בשכר והארגון מצא עצמו נאלץ לוותר על הטבות שהשיג לעובדים במשך עשורים.
בשנות ה-80 נפגעו בעיקר המפעלים במערב התיכון של ארצות הברית ובקנדה עם ירידה במספר המועסקים ובשכרם.
ב-1979 קרייזלר הייתה על סף פשיטת רגל.
ב-1985 פרשו עובדי הרכב בקנדה והקימו ארגון קנדי עצמאי בטענה שה-UAW ניצל אותם למען השגת הטבות לעובדים בארצות הברית.
מספר חברי הארגון פחת מ-1,500,000 בשנות ה-70 ל-540,000 ב-2006. לאחר השינויים שחלו בג'נרל מוטורס ובקרייזלר ב-2010 חברי הארגון מנו 390000 חברים פעילים וכ-600,000 גמלאים בעלי פנסיה וביטוח רפואי.
אמנם הארגון עזר בתהליך שיקום תעשיית הרכב בתחילת המאה אך הואשם, לאחר מכן, כאחד הגורמים למשבר שחל בתעשייה זאת בשנים 2008-2009 בגלל דרישותיו להטבות מופלגות לעובדים.
הטבות אלו גרמו לעלייה בהוצאות הייצור במפעלי הרכב האמריקאיים לעומת המפעלים היפניים הלא מאורגנים בארצות הברית.
ב-23 בנובמבר 2008 הופיע ב"ניו יורק טיימס" מאמר מערכת שטען שהעובדים המאורגנים ב-UAW מרוויחים כ-70$ לשעה בעוד שעובדי טויוטה מרוויחים כ-10-20$ פחות.
כנגד, טען הארגון שהשכר כולל ביטוח בריאות ופנסיה, שאינם קיימים במפעלים היפניים.
הרווחיות קטנה גם כי חברות הרכב האמריקאיות נאלצות למכור את רכביהן בכ-2500$ פחות מהמכוניות היפניות.
למעשה, ב-2007 המשכורת הבסיסית בג'נרל מוטורס הייתה 28$ לשעה ובאותה שנה ירדה עד 15$ ואחר כך אף עד 14.5$ לשעה (לעובדים חדשים).
זה היה שכר נמוך יותר מאשר בחברות הלא מאורגנות בדרום.
הארגון הסכים לוויתורים אלו בתמורה למניעת פיטורים.
נגד מבקרי צעדים אלו טען הארגון שהסיבה למשבר בענף היא מחיר הדלק הגבוה שלאחר משבר הנפט, דבר שגרם שהלקוחות נמנעו מלקנות מכוניות יוקרתיות וטנדרים שהוו חלק גדול מהשוק של "שלוש הגדולות".
המצב הפך לקריטי ב-2008 עם המשבר הכלכלי העולמי ומשבר האשראי, דברים שפגעו בכושר הלקוחות לקנות מכוניות.
"שלוש הגדולות" המשיכו לייצר מכוניות בזבזניות דלק שלא עמדו בתחרות עם המכוניות החסכוניות האירופיות והיפניות.
הן גם המשיכו להשקיע בטנדרים ורכבי שטח בזמן שהלקוחות פנו למכוניות המשפחתיות של המתחרים.
הארגון התאמץ לקלוט לשורותיו גם עובדים של מפעלים יפניים, קוריאניים ויפניים בארצות הברית.
הוא גם המשיך להיות מעורב בפוליטיקה של מדינת מישיגן.
נשיא הארגון בוב קינג היה ממקדמי החוק של הזכות לעבוד שהתקבל בדצמבר 2012. תחת הנהגתו הארגון פנה גם לכוונים גאוגרפיים חדשים כמו פוארטו-ריקו ולכוונים תעסוקתיים חדשים - סגל אוניברסיטאות, כותבים פרילנסרים ועובדי עמותות ללא כוונת רווח כמו Mother Jones Magazine ו-Sierra Club.
בתחום הסגל האקדמי הארגון ארגן עובדים של האוניברסיטאות האמריקאיות תחת הסיסמה - "עובדים אקדמיים מאוחדים".
בשנת 2011 הארגון יצג יותר עובדי אוניברסיטאות מכל ארגון אחר בארצות הברית.
בשנת 2008, 6500 סטודנטים פוסט-דוקטורנטים של אוניברסיטת קליפורניה, המהווים כ-10% מכל הפוסט-דוקטורנטים בארצות הברית, הצביעו למען הצטרפות לארגון ויסדו את התאחדות הפוסט-דוקטורנטים הגדולה במדינה.
ההתפשטות של הארגון לתחום האקדמי, בייחוד של החוקרים הפוסט-דוקטורנטים, הייתה חשובה בזה שהביאה למצטרפים הטבות כלכליות שהפכו אותם לבעלי ההכנסה הגבוהה ביותר במדינה בתחומם, וזאת בנוסף להטבות בתחום זכויות וביטוח.
במרץ 2023 נשיא הארגון לראשונה נבחר בבחירות ישירות.
ב-15 בספטמבר 2023 פתח איגוד עובדי הרכב בשביתה ממושכת, במחאה על תנאי ההעסקה.
זו הייתה השביתה הראשונה של האיגוד מאז 1935. השביתה הסתיימה כעבור 46 יום, לאחר שיצרני הרכב הגדולים פורד, סטלנטיס וג'נרל מוטורס הסכימו לשפר את תנאי ההעסקה של העובדים.
איגוד ערים אזור אשדוד וחבל יבנה הוקם בשנת 1985 במטרה לנטר, לפקח ולאכוף נושאי איכות הסביבה בעיר אשדוד ובמועצות השכנות.
האיגוד מכיל שמונה רשויות מקומיות אשדוד, גדרה, גן יבנה, בני עי"ש, חבל יבנה, מועצה אזורית ברנר, מועצה אזורית גדרות ונחל שורק.
אוכלוסיית האיגוד מונה כ-250,000 תושבים ומשתרעת על שטח של 200 קמ"ר.
מטה האיגוד שוכן בבית אריה קלנג, למרגלות גבעת יונה.
האיגוד מטפל במגוון נושאים סביבתיים ומתרכז בין היתר בנושאים הבאים:
1. זיהום סביבתי וטיפול בפסולת מוצקה וחומרים מסוכנים במסגרת פעילות מתמדת לצמצום המפגעים הסביבתיים לאורך השנה.
בתחומה של העיר אשדוד פועלים מפעלים רבים וכן תחנת כוח, דבר המאלץ ניטור איכות האוויר והמים וכן הנפקת היתרים לפתיחה/תפעול לאחר בחינת עמידה בספים הנדרשים.
2. מיחזור ושיחזור שמורות טבע - פריסת פחי הפרדת פסולת והובלת תהליך הטמעה לבתי אב להפרדת הפסולת, הקמת מנהלת ייעודית לפיתוח נחל לכיש-אשדוד.
3. פעילויות חינוך והסברה להגברת המודעות בקרב תושבי האזור: במהלך שנת 2013 הוביל המשרד את הכנס הבינלאומי לקיימות באשדוד.
לאורך השנה מתקיימות פעילויות חינוך והסברה בבתי ספר, גני ילדים ואירועים מרכזיים.
שם תקופת כהונה הערות יצחק גיל 1988–1985 אהרון זהר 1994–1988 דורון להב 1996–1994 ממלא מקום ד"ר ענת רוזן החל מאוקטובר 1996 מנכ"לית האיגוד הנוכחית
איגוד לשימור כלי רכב צבאיים הוא איגוד אמריקני ללא כוונות רווח הפועל לשימור כלי רכב צבאיים, תרבות מוטורית והיסטוריה צבאית.
האיגוד לשימור כלי רכב צבאיים קם בשנת 1976 כדי לתת מענה לאלפי חובבי תחום שימור הרכב והאספנות, במטרה לספק להם מקור ידע בשיקום כלי רכב, מכירה וקנייה של חלפים, הפצת ידע על היסטוריית התובלה הצבאית וחינוך לבטיחות.
לאיגוד 8,000 חברים רשומים פעילים בארצות הברית ו-110 מדינות אחרות.
האיגוד פועל בשיטת סניפים אזוריים, ומשמש גם כארגון-גג למועדוני רכב צבאי במדינות שונות בעולם.
האיגוד מוציא לאור שני ירחונים - "Supply Line", שמשמש גם כלוח קנייה ומכירה, ומגזין עם כתבות תוכן בשם "Army Motors".
כתבי העת מופצים לחברי האיגוד.
בנוסף מארגן האיגוד מפגשים שנתיים גדולים, בהם מוצגים כלי רכב צבאיים, נערכות תחרויות שונות ומשוחזרים קרבות צבאיים היסטריים.
מדינת ישראל אינה חברה באיגוד כסניף, ואין בה סניף רשמי, יחד עם זאת ישנם מספר ישראלים אספני כלי רכב צבאיים החברים באיגוד בפרטים עצמאיים, מרביתם חברי מועדון החמש, וזאת למרות העניין הרב בתחום שימור כלי רכב צבאיים בישראל.
יודגש כי בארץ ישנו קושי באספנות כלי רכב צבאיים מפני שצה"ל ומשרד הביטחון אינם מוכרים "רכבי שטח חומים" לאזרחים וכלים אלו נגרטים בסוף ימיהם המבצעיים.
איגוד נהגי הגרנד פרי ) הוא איגוד העובדים המייצג את נהגי אליפות הפורמולה 1. האיגוד נוסד בשנת 1961 ופעל עד שנת 1982. בשנת 1994 חודשה פעילותו.
אלכסנדר וורץ מכהן כיו"ר הארגון הנוכחי, מאז שנת 2014.
איגוד נהגי הגרנד פרי נוסד בשנת 1961. בבחירות שערכו חברי האיגוד נבחר סטירלינג מוס לתפקיד יו"ר הארגון הראשון.
מטרותיו הראשוניות של הארגון היו להשיג ייצוג בוועדת הספורט הבינלאומית (Commission Sportive Internationale) של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), שבאותו הזמן היה הגוף המפקח על הספורט.
חברי האיגוד פעלו במטרה לשפר את תקני הבטיחות הן של הנהגים והן של הצופים.
עונת 1982 חלו שינויים במבנה הגופים המארגנים את התחרות, זאת בעקבות הסכסוך שפרץ בין ארגון יצרני הפורמולה אחד (FOCA) והפדרציה.
מותם של רולנד רצנברגר ואיירטון סנה במהלך גרנד פרי סן מרינו בשנת 1994 הוביל את ניקי לאודה וגרהרד ברגר להקים מחדש את האיגוד.
באופן אירוני, היה זה סנה שהציע להקים מחדש את האיגוד יום אחד לפני שנהרג וזאת בעקבות התאונה בה נפצע רובנס באריקלו במהלך האימון המקדים למרוץ.
בשנת 1996 נרשם האיגוד כחברה מסחרית בבריטניה - "איגוד נהגי הגרנד פרי בע"מ".
האיגוד קבע לעצמו חוקה ופתח משרד קבוע במונקו.
נהג המבקש להצטרף נדרש לשלם דמי חבר בסך 2,000 ליש"ט.
חברי האיגוד בוחרים את בעלי התפקידים.
כיום ישנם שלושה נהגים המשמשים כדירקטורים: סבסטיאן פטל, ג'ורג' ראסל, ואלכסנדר וורץ, המהמש כיו"ר האיגוד.
במהלך עונת 2005 הפך האיגוד למעורב מאוד בפוליטיקה של הפורמולה 1. במהלך ההכנות לקראת גרנד פרי ארצות הברית באותה השנה אירועי ממספר תאונות לרכבי קבוצות שעשו שימוש בצמיגי מישלן.
בעקבות האירועים החליטו מרבית הנהגים לפרוש מהמרוץ.
רק שישה נהגים מתוך עשרים התחרו בסופו של דבר.
בעקבות המרוץ הוציא האיגוד הודעת תמיכה בקבוצות שסירבו להתחרות.
על ההצהרה חתמו מרבית הנהגים, אך מיכאל שומאכר סירב להצטרף אליהם.
בעקבות ההודעה בוטלה פגישה בין נציגי האיגוד ומקס מוזלי, נשיא הפדרציה, שתוכננה להתקיים בגרנד פרי בריטניה.
מוזלי טען שההודעה שפרסם דייוויד קולטהרד הייתה "עיוות" של מטרות הפגישה ובהתססת הרוחות.
בתגובה האשים האיגוד את מוזלי בסיכון בטיחותם של הנהגים.
בשנת 2010, לקראת חזרתו של שומאכר לאליפות לאחר הפרישה הראשונה, הכריז כי לא יצטרף לאיגוד.
בעקבות שכנוע של פליפה מאסה הסכים, בסופו של דבר, להיות "חבר שקט".
פעילות האיגוד הובילה לפסילת המסלולים בספא-פרנקוצ'אמפס בשנת 1969 ונורבורגרינג בשנת 1970 בעקבות בעיות בטיחות שהתגלו במסלולים.
בשנת 2015 פעלו האיגוד והאתר Motorsport.com בשיתוף פעולה על מנת לאפשר לאוהדי הספורט להשמיע את דעתם בסקר גדול שנערך ברחבי העולם.
"עמלי התורה – איגוד קהילות האברכים בארץ הקודש" הוא ארגון הפועל למען גיבוש ציבור האברכים החרדים-ספרדים בארץ ישראל ולמען הקמת וחיזוק קהילות.
האיגוד כיום מונה עשרות קהילות ברחבי ישראל.
בשל תהליכים רבים שעברו על הציבור החרדי ספרדי, נוצרה מציאות לפיה רבים מציבור האברכים הספרדי מקפידים לשלוח למוסדות החינוך והישיבות של הציבור החרדי-ליטאי בכל מחיר.
הציבור הליטאי מצדו מגביל את כמות הספרדים הלומדים בו באמצעות הצבת מכסות, ובשל גידולו של הציבור הספרדי החרדי מדי שנה הולכת וגוברת כמות האברכים אשר אינם מצליחים להכניס את ילדיהם למוסדות אשכנזים.
מצוקה זו בולטת בעיקר ברישום לתלמודי תורה ובסמינרים לבנות.
ארגון מרביצי תורה הוקם בשנת 1982 על ידי קבוצת ראשי ישיבות ספרדים, ביניהם הרב יהודה עדס, הרב אברהם סלים, הרב יעקב משה הלל, הרב בצלאל טולידנו, הרב יהושע ברכץ הרב שלמה ידידיה זעפראני ועוד, אשר נבדלו מתנועת ש"ס ומהנהגתה מטעמים השקפתיים שונים.
ארגון זה יצר פלג נפרד בציבור הספרדי אשר מנה (על פי נתוני ההשתתפות בכנסים שנערכו בשעתו) כארבעת אלפים משפחות אברכים.
הקמת הארגון יצרה פילוג בציבור הספרדי בין פלג זה לפלג ש"ס.
אך ביניהם שכנה קבוצה גדולה של אברכים שלא חפצו להשתייך לצד מן הצדדים.
ארגון מרביצי תורה יזם פעילויות שונות, אך כעבור מספר שנים נעלם ולא נרשמה פעילות מצדו.
עם זאת, השפעותיו ניכרו למשך שלושה עשורים הבאים, כאשר בציבור הספרדי חי פלג נבדל של אברכים שהחזיקו בצביון ובעמדות קרובות לזרם הליטאי.
בשנת 2003 הוקמה אף רשימת קד – רשימה מוניציפלית נפרדת לציבור האברכים, ובסופו של דבר נטמעה במפלגת דגל התורה.
לימים הכריזו נציגיה על כישלון בניסיונם לזכות להכרה ולסיפוק צורכי קהילות האברכים על ידי דגל התורה.
רבים מציבור המרביצי ומבניהם, נמצאו למעשה בלי ייצוג פוליטי הולם, וחלקם שבו להצביע למפלגת ש"ס.
תנועת ש"ס אשר בעבר כללה ברובה ציבור שורשי בעל צביון ספרדי מובהק, השתנתה מצדה גם היא במהלך השנים.
רבים מבוחריה אשר שלחו את בניהם לישיבות גדולות (שראשיהן השתייכו ברוב המקרים לפלג המרביצי), וציבור בוחריה הפך לתורני ובעל צביון ישיבתי יותר ויותר.
מהלך זה הואץ בייחוד עם התמנותו של הרב שלום כהן לנשיא מועצת חכמי התורה, וחזרתו של אריה דרעי לראשות התנועה.
עם זאת, נראה כי במשך מספר עשורים לא הייתה הכרה לציבור האברכים הספרדים, כולל אלו שצמחו בתוך ש"ס, כציבור נפרד בעל צרכים מהותיים ונבדלים, ואף תנועת ש"ס זיהתה כי הם אינם חשים חלק מהתנועה.
בחלוף השנים נוצר מצב בו ישנה קבוצה גדולה של אברכים בעלי מכנים משותפים חזקים מאוד, שרובם בוגרי ישיבות ליטאיות ובעלי צביון ישיבתי מובהק.
אברכים אלו גדלו הן בפלג "מרביצי התורה", הן במשפחות שהשתייכו תמיד לש"ס והן במשפחות רבות שלא בחרו צד.
בפועל כל אלו נתקלו במספר קשיים ואתגרים:
חוסר רצון ומוכנות לשלוח למוסדות הספרדיים הנוכחיים, בשל רמתם שלא ספקה את ציבור האברכים.
קושי בהכנסה למוסדות ליטאיים בשל הצבת המכסות ובשל יחסי הציבור המשתנים.
צורך במנייני תפילה כנוסח עדות המזרח אך בעלי צביון ישיבתי ותורני.
ריאקציה וחוסר חיבור עם קהילות הציבור הליטאי אשר לא רואות בהם כשווים בין שווים.
קשיים אלו הובילו לצורך משמעותי בהקמת קהילות אברכים ספרדים.
ואכן, במהלך השנים נערכו ניסיונות רבים להקמת קהילות כאלו, אך רוב הניסיונות כשלו בשל חוסר הכרה פוליטית מצד נציגי ש"ס.
האברכים שניסו להקים מקומות כאלו לא הצליחו להשיג הקצאות ומקומות ראויים לתפילה.
מסיבה זו אברכים ספרדים רבים התפללו והפכו לחלק מקהילות ליטאיות, אף שרצונם המוצהר היה להקים קהילות ספרדיות נפרדות, וזאת אף על פי שהם מונים כשנים עשר אחוזים מהציבור החרדי.
על בסיס הצרכים הנ"ל הוקם איגוד עמלי התורה, והחל את דרכו כחיבור של שלוש קהילות אברכים ברמות ב', בבית וגן ובנווה יעקב.
בהמשך הצטרפו לאיגוד קהילות נוספות, רובן קהילות חדשות שהוקמו בסיוע האיגוד.
לנשיאות האיגוד התמנה הרב שלמה ידידיה זעפראני, והפעילות כיום מתבצעת על פי הכוונתו.
כיום מונות קהילות איגוד עשרים ושש קהילות ברחבי ירושלים, וקהילות נוספות בבית שמש, בני ברק, מודיעין עילית, פוריה, ועוד.
בקהילות עמלי התורה חברים כיום על פי הערכות כמה אלפי אברכים.
לפעילות איגוד עמלי התורה מספר מטרות מרכזיות;
לשמר ולחזק את מורשתם של רבנים בני עדות המזרח, מדורות קודמים ומן ההווה.
לסייע ולדרבן הקמת קהילות אברכים ומוסדות חדשים.
לסייע לבני קהילות האברכים בהגשת עזרה, תורנית, כלכלית ומשפטית.
רוח הפעילות מבוססת על תוכני החוברת 'אריות קשורים בחוט' שחוברה על ידי מחבר אנונימי, והופצה בעשרות אלפי עותקים.
החוברת קוראת לציבור החרדי-ספרדי לבנות את עצמו באופן עצמאי ללא תלות במגזר החרדי-ליטאי, אך תוך שמירה על הערכים והעקרונות שינק ממנו לצד הערכים שקיבל מאבותיו בארצות המזרח.
עמלי התורה מקיים כמה פעילויות כדי להשיג את מטרות הקמת הארגון:
לוח הקהילות - לוח קיר חודשי המופץ בכמאתיים נקודות ברחבי הארץ וכן נשלח בתפוצת דוא"ל, ומסקר את התפתחות הקהילות ומוסדות התורה בציבור הספרדי לצד תכנים תורניים שונים.
כתב העת בהתאסף - כתב עת תורני המביא מדברי תורתם של הרבנים וראשי הישיבות הספרדים, וכן מבני קהילות האברכים, מופק על ידי הוצאת טקסט רץ.
קופת רבותינו - קופת צדקה ארצית שמטרותיה תמיכה בנזקקים בדגש על ליווי וייעוץ להתנהלות כלכלית נכונה והגדלת הכנסות, וכן תמיכה ביתומים ואלמנות.
קו השיעורים - קו ובו נמסרים שיעורים ודברי תורה בשידור חי מקהילות האברכים והישיבות הספרדיות (הוקם בשנת תש"פ עם פרוץ מגפת הקורונה ואיסור ההתאספות הציבורית).
המחלקה המשפטית - מחלקה המסייעת בייעוץ ובייצוג משפטי לקהילות האברכים, ולאנשים פרטיים בעת הצורך.
במחלקה חברים עו"ד שלמה צמח, עו"ד שלמה אשכנזי ורואי חשבון.
מחלקת הסיוע לקהילות - ייעוץ וסיוע לראשי קהילות בענייני הקצאות, גבאות ועוד.
במסגרת זו נערך מדי שנה כינוס 'ועידת הקהילות'.
הפצת חוברת 'אריות קשורים בחוט' - חוברת מפורסמת שנכתבה על ידי כותב אנונימי וקוראת לציבור החרדי-ספרדי לקום ולבנות את עצמו ללא תלות במגזר הליטאי, אך תוך שמירה גם על הערכים שקיבל ממנו.
עמלי התורה סייע ודרבן הקמה של מוסדות חינוך רבים (המתנהלים כיום באופן עצמאי), ביניהם:
תלמוד תורה "חניכי הישיבות מוסדי עולם" ברמות, גבעת שאול ובית וגן (3 סניפים), בנשיאות הרב דוד אברהם
תלמוד תורה "חניכי הישיבות אהבת שלום" בנווה יעקב, בנשיאות הרב יעקב משה הלל
תלמוד תורה "בדרך התורה" במודיעין עלית, בנשיאות הרב שלמה ידידיה זעפראני
תלמוד תורה "חניכי הישיבות נוף כנרת" בפוריה עלית
תלמוד תורה "פרי התורה" בחריש
תלמוד תורה "חניכי הישיבות ברכת יצחק" בבית שמש, בנשיאות הרב שלמה ידידיה זעפראני
בית ספר לבנות "בית יעקב החדש" בירושלים (4 סניפים), פוריה עלית וחריש•מוסדות אלו מאופיינים בכך שהם נועדו לבני ובנות אברכים בלבד, ונועדו לפתור את האפליה כלפי מזרחיים בקבלה למוסדות ליטאים בציבור החרדי.
• מוסדות עמלי תורה בשכונת גילה בירושלים המונה גני ילדים, תלמוד תורה, ובית ספר בית יעקב, הנועד למשפחות האברכים בלבד
איגוד עמלי התורה אינו מזוהה עם גורם פוליטי מסוים, וזוכה לתמיכה רבנית נרחבת בציבור החרדי-ספרדי, הן מצד רבנים המזוהים עם ש"ס והן מצד רבנים המזוהים עם דגל התורה, וכן לתמיכת רבנים מהציבור הליטאי, רב הארגון הרב זעפראני תומך במפלגת ש"ס.
איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס (LAFCA) הוא ארגון מבקרי קולנוע אמריקאי שנוסד בשנת 1975. חבריה כוללים מבקרי קולנוע מגופי תקשורת מודפסים ואלקטרוניים המבוססים בלוס אנג'לס.
בדצמבר של כל שנה, הארגון מעניק את פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס, ומכבד את חברי תעשיית הקולנוע שהצטיינו בתחומם במהלך השנה החולפת.
פרסים אלה מוענקים בכל חודש ינואר.
סרטיםמשחקהסרט הטובסרט אנימציהסרט תיעודיסרט זרשחקןשחקניתשחקן משנהשחקנית משנה1975אחר צהריים של פורענות
קן הקוקייהקטגוריה לא קיימתקטגוריה לא קיימתAnd Now My Loveאל פצ'ינופלורינדה בולקןקטגוריה לא קיימת1976רשת שידור
רוקיFace to Faceרוברט דה נירוליב אולמן1977מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשהThat Obscure Object of Desireריצ'רד דרייפוסשלי דובאלג'ייסון רוברדסונסה רדגרייב1978השיבה הביתהכל החיים לפניוג'ון ווייטג'יין פונדהרוברט מורלימורין סטייפלטון
מונה וושבורן1979קרמר נגד קרמרחייל באורנג'דסטין הופמןסאלי פילדמלווין דאגלסמריל סטריפ1980השור הזועםתוף הפחרוברט דה נירוסיסי ספייסקטימותי האטוןמרי סטינבורגן1981אטלנטיק סיטיפישוטהברט לנקסטרמריל סטריפג'ון גילגודמורין סטייפלטון1982אי.טי.
- חבר מכוכב אחרמקס הלוחם בדרכיםבן קינגסליג'ון לית'גוגלן קלוז1983תנאים של חיבהפאני ואלכסנדררוברט דובאלשירלי מקלייןג'ק ניקולסוןלינדה האנט1984אמדאוסThe Fourth Manפ.
מארי אברהם אלברט פיניקת'לין טרנראדולף סיזרפגי אשקרופט1985ברזילראן
הסיפור האמיתיויליאם הרטמריל סטריפג'ון גילגודאנג'ליקה יוסטון1986חנה ואחיותיהעוברת אורחבוב הוסקינססנדרין בוניירדניס הופרקתי טייסון
דיאן ויסט1987תקווה ותהילהלהתראות ילדיםג'ק ניקולסון
הולי האנטרמורגן פרימןאולימפיה דוקאקיס1988דוריט הקטנהHôtel Terminus: The Life and Times of Klaus Barbieמלאכים בשמי ברליןטום הנקסכריסטין לאטיאלק גינסז'נבייב בוז'ולד1989עשה את הדבר הנכוןבת הים הקטנהRoger & MeDistant Voices, Still Lives
Story of Womenדניאל דיי-לואיסאנדי מקדואל
מישל פייפרדני איילוברנדה פריקר1990החבר'ה הטוביםברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליהפריז בוערתכמה טוב לחיותג'רמי איירונסאנג'ליקה יוסטוןג'ו פשילוריין בראקו1991באגסיהיפה והחיהAmerican DreamThe Beautiful Troublemakerניק נולטימרסדס רוהלמייקל לרנרג'יין הורוקס1992בלתי נסלחאלאדיןBlack Harvestמשחק הדמעותקלינט איסטוודאמה תומפסוןג'ין הקמןג'ודי דייוויס1993רשימת שינדלרMighty RiverIt's All Trueשלום לפילגשאנתוני הופקינסהולי האנטרטומי לי ג'ונסאנה פקווין
רוזי פרז1994ספרות זולהמלך האריותHoop Dreamsשלושת הצבעים: אדוםג'ון טרבולטהג'סיקה לאנגמרטין לנדאודיאן ויסט1995לעזוב את לאס וגאסצעצוע של סיפורCrumbWild Reedsניקולס קייג'אליזבת שודון צ'ידלג'ואן אלן1996סודות ושקריםהרפתקה מצמררת
המכנסיים הלא מתאימיםWhen We Were KingsA Judgement in Stoneג'פרי ראשברנדה בלתיןאדוארד נורטוןברברה הרשי1997סודות אל אייהרקולס
The Spirit of ChristmasRiding the Railsההבטחהרוברט דובאלהלנה בונהם קרטרברט ריינולדסג'וליאן מור1998להציל את טוראי ריאןבאג לייףThe Farm: Angola, USAThe Celebrationאיאן מקלןפרננדה מונטנגרו
בילי בוב תורנטוןג'ואן אלן1999המקורענק הברזלבואנה ויסטה קלאבהכל אודות אמאראסל קרואוהילרי סוונקכריסטופר פלאמרקלואי סביני2000נמר, דרקוןמרד התרנגוליםDark DaysYi Yiמייקל דאגלסג'וליה רוברטסוילם דפופרנסס מקדורמנד2001בחדר המיטותשרקהמלקטים והמלקטתשטח הפקרדנזל וושינגטוןסיסי ספייסקג'ים ברודבנטקייט וינסלט2002אודות שמידטהמסע המופלאThe Cockettesואת אמא שלך גםדניאל דיי-לואיס
ג'ק ניקולסוןג'וליאן מורכריס קופראידי פאלקו2003אמריקן ספלנדורשלישיית בלווילערפל המלחמהThe Man on the Trainביל מארינעמי ווטסביל ניישוהרה אע'דאשלו2004דרכים צדדיותמשפחת סופר-עלBorn into BrothelsHouse of Flying Daggersליאם ניסןאימלדה סטונטוןתומאס היידן צ'רץוירג'יניה מדסן2005הר ברוקבקוולאס וגרומיט והארנב הקטלניגריזלי מןמחבואיםפיליפ סימור הופמןורה פרמיגהויליאם הרטקתרין קינר2006מכתבים מאיוו ג'ימהתזיזו ת'רגלייםאמת מטרידהחיים של אחריםסשה ברון כהן
פורסט ויטאקרהלן מירןמייקל שיןלומיניאה גאורגיו2007זה ייגמר בדםפרספוליס
רטטויNo End in Sight4 חודשים, 3 שבועות ויומייםדניאל דיי-לואיסמריון קוטיארולאד איבנובאיימי ראיין2008וול-Eואלס עם באשירMan on Wireטבע דומםשון פןסאלי הוקינסהית' לדג'ר (לאחר מותו)פנלופה קרוז2009מטען הכאבמר שועל המהוללThe Beaches of Agnès
The CoveSummer Hoursג'ף ברידג'סיולנד מורוכריסטוף ואלץמוניק2010הרשת החברתיתצעצוע של סיפור 3Last Train HomeCarlosקולין פירת'קים היי-ג'הנילס ארסטרופג'קי ויבר2011היורשיםרנגוCave of Forgotten DreamsCity of Life and Deathמייקל פסבנדריון ג'ונג-היכריסטופר פלאמרג'סיקה צ'סטיין2012אהבהפרנקנווינישומרי הסףHoly Motorsחואקין פיניקסג'ניפר לורנס
עמנואל ריבהדווייט הנריאיימי אדמס2013כוח משיכה
היאארנסט וסלסטיןסיפורים שאנו מספריםכחול הוא הצבע החם ביותרברוס דרןקייט בלאנשט
ג'ארד לטולופיטה ניונגו2014התבגרותהנסיכה קאגויהאזרח מספר ארבעאידהטום הארדיפטרישה ארקטג'יי קיי סימונסאגטה קולזה2015ספוטלייטאנומליסהאיימיהבן של שאולמייקל פסבנדרשארלוט רמפלינגמייקל שאנוןאליסיה ויקנדר2016אור ירחהשם שלךאני לא הכושי שלכםThe Handmaidenאדם דרייבראיזבל הופרמהרשלה עלילילי גלדסטון2017קרא לי בשמךהמפרנסתאנשים ומקומות120 פעימות בדקה
אהבה חסרהטימותי שאלאמהסאלי הוקינסוילם דפולורי מטקלף2018רומאספיידרמן: ממד העכביששירקרסBurning
איגוד יוצאי ליטא בישראל הוא ארגון ציוני של יהודים שעלו לישראל ממדינת ליטא.
האיגוד נוסד בתל אביב בשנת 1932 ופעיל מאז ברציפות.
הקמת האיגוד הרשמי הייתה המשכה של פעילות חוג רעיוני של עסקנים ציוניים מעולי ליטא.
ההתאגדות הרשמית של האיגוד מבחינת הרישום החוקי התבצע רק בשנת 1935. המיזם הראשון אותו ניסה האיגוד להוביל היה הקמת בנק קואופרטיבי בשם "קפת ארץ-ישראל – ליטא".
אורח הכבוד באספיה הכללית בעת רישום האיגוד בשנת 1935 היה הד"ר נחמן רחמילביץ הקונסול הכללי של ליטא בארץ ישראל.
שאף נבחר לעמוד בראש האיגוד.
בשנותיו הראשונות הפעילות הציבורית הממוסדת של הארגון הייתה דלה, אולם עם סיום מלחמת העולם השנייה, עליית שארית הפליטה והתמנות מר ראובן רובינשטיין (עיתונאי) עורך האידישע שטימע לתפקיד יו"ר האיגוד, פעילות הארגון בתחומים רבים התעצמה.
בין היתר פעל האיגוד להנצחה הקהילות החרבות בליטא בשלושת הכרכים של הספר "יהדות ליטא", סיוע הומניטרי לעולים חדשים וניצולי שואה, חלוקת מלגות לסטודנטים ושתדלנות להקמת "שיכון ליטא" ברמת השרון.
בין יושבי הראש של האיגוד במהלך השנים כיהנו גם מר יעקב אולייסקי מנהל אורט ישראל, ד"ר אבא גפן, מאיר ילין ועו"ד יוסף א.
ממלא תפקיד זה כיום הוא אריה בן-ארי גרודזנסקי.
מטרות האיגוד – מתוך התקנון
לעודד, לקדם, לטפח ולסייע לעליית יהודי ליטא ולקליטתם החברתית, התרבותית והכלכלית בישראל.
לטפח, לעודד ולהחדיר בין יוצאי ליטא את המורשת הרוחנית, הציבורית והתרבותית של יהדות ליטא על צורותיה.
לתכנן, להקים ולסייע בהקמתם, קיומם וניהולם של מפעלי תרבות של יוצאי ליטא, בני משפחותיהם והתלויים בהם.
להשתתף בקרנות, מוסדות, מפעלים וגופים בישראל ובחוץ לארץ למטרות עזרה הדדית של יוצאי ליטא בכל אתר ואתר.
ליזום, לעודד הקמתם, קיומם וניהולם של מפעלים קונסטרוקטיביים, חינוכיים, מלגות, מפעלי הנצחה ולפתח קשרי אחווה בין יוצאי ליטא, בני משפחותיהם וצאצאיהם.
לעודד ולסייע בהקמת מועדונים, ספריות, תערוכות, הוצאה לאור של כתבי עת, עבודות מחקר, ספרים ועלונים על המורשה של יהודי ליטא, חינוך, חברה ונושאים כלל יהודיים.
ליזום כנסים, מפגשים, סימפוזיונים אזוריים, ארציים ובינלאומיים בישראל ובארצות תבל לשם טיפוח התודעה של השואה ומחקר תקופתה.
להשתתף בכנסים, מפגשים, סימפוזיונים אזוריים, ארציים ובינלאומיים בישראל ובארצות תבל לשם טיפוח התודעה של השואה ומחקר תקופתה בהתאם להחלטות הנהלת האיגוד.
החל משנות ה-80 תחת היו"ר עו"ד יוסף א.
מלמד, הושם דגש על פעילות בתחומים של הנצחה ותרבות.;
יסוד הארכיון של איגוד יוצאי ליטא (בשנים האחרונות הועבר אל מכון גולדשטין- גורן באוניברסיטת תל אביב.)
הקמת יד זיכרון לקורבנות השואה בליטא בבית עלמין נחלת יצחק בתל אביב.
מדי שנה מתקיימת עצרת זיכרון ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בכ"ז בניסן.
קיום עצרת זיכרון שנתית לזכר קורבנות האקציה הגדולה בגטו קובנה ולזכר קורבנות אקציה מקבילה בגטו שאוולי.
במרץ 2012, הפגינו ניצולי שואה חברי איגוד יוצאי ליטא נגד מדיניות ממשלת ליטא בנושא זיכרון השואה.
בערב יום השואה 20212 תשע"ב נשא יו"ר האיגוד דאז עו"ד יוסף מלמד, את דבר הניצולים בטקס המרכזי ב"יד ושם".
בעצרת הפתיחה הממלכתית ליום הזיכרון לשואה ולגבורה 2021, נשאה את דבר הניצולים הגב' רוזה בלוך, חברת הנהלת איגוד יוצאי ליטא.
איגוד מוזיקת הקאנטרי הוא איגוד שנוסד ב-1958 בנאשוויל טנסי וכולל 233 חברים.
הוא היה הארגון הראשון שהוקם כדי לקדם סוגה מוזיקלית כלשהי, ומטרתו הייתה להנחות ולשפר את התפתחותה של מוזיקת קאנטרי ברחבי העולם; להדגים זאת כמדיום בר-קיימא למפרסמים, צרכנים ותקשורת; וכדי לספק מטרה אחידה לתעשיית מוזיקת הקאנטרי.
בכל שנה בין ספטמבר לאוקטובר נערך מטעם האיגוד טקס פרסים דרכו רבים מאוהדי המוזיקה גילו מודעות לאיגוד.
בכל שנה מתקיים טקס מטעם האיגוד המכונה "טקס פרסי ה-CMA" ובו ניתנים פרסים לאמנים בתחום מוזיקת הקאנטרי.
הטקס התקיים לראשונה ב-1967 ומאז ועד היום הוא משודר בטלוויזיה.
הטקס נחשב לאחד מהטקסים הגדולים והפופולריים בסצנת הקאנטרי.
בטקס מחולקים פרסים כמו "אמן השנה", "שיר השנה" ו"קליפ השנה".
ההרכב ברוקס & דאן והזמר וינס גיל הם האמנים שזכו במרבית הפרסים בטקס.
מירנדה למברט היא האישה שזכתה במרבית הפרסים בטקס.
ג'ורג' סטרייט הוא האמן שהיה מועמד למרבית הפרסים בטקס, בעוד שמירנדה למברט היא האישה שהייתה מועמדת למרבית הפרסים בטקס.
בכל שנה מתקיים מטעם האיגוד מופע מיוחד ובו אמני קאנטרי מופיעים עם שירי חג מולד שונים.
האירוע מוקלט מראש ומשודר בכל שנה על ידי רשת ABC.
הפסטיבל מתקיים מטעם האיגוד והוא נחשב לאחד מהפסטיבלים הגדולים בעולם העוסקים במוזיקת קאנטרי.
הפסטיבל מתקיים בכל שנה בנאשוויל, טנסי בקיץ.
הפסטיבל זוכה להצלחה רבה ובכל שנה מגיעים אליו מאות אלפי אנשים.
במהלך הפסטיבל מופיעים מאות של אמנים על 11 במות שונות ובנוסף ישנו גם יריד הנקרא "יריד X" ובו למשתתפים בפסטיבל יש הזדמנות להיפגש עם האמנים המופיעים פנים מול פנים.
בנוסף לכך, הפסטיבל גם מוקלט ומשודר בספיישל בן 3 שעות על ידי רשת ABC.
איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון הוקם בשנת 1979 מתוקף צו הקמה של שר הפנים וחוק איגודי ערים תשט"ו-1955. האיגוד עוסק בקשת רחבה של נושאים לקידום איכות הסביבה בנפת אשקלון, תוך דגש על שמירת ערכי הטבע הקיימים באזור ומניעת מפגעים סביבתיים.
נכון לשנת 2021, האיגוד מפעיל 12 תחנות ניטור לאיכות האוויר.
באיגוד חברות 10 רשויות מקומיות, כאשר האיגוד משרת אוכלוסייה של קרוב ל-350 אלף תושבים על פני שטח של 1.5 מיליון דונם.
הרשויות החברות הן אשקלון, קריית גת, קריית מלאכי, שדרות, מועצה אזורית באר טוביה, מועצה אזורית חוף אשקלון, מועצה אזורית שער הנגב, מועצה אזורית יואב, מועצה אזורית לכיש ומועצה אזורית שפיר.
האיגוד פועל בנושאים מקצועיים, באמצעות מערך פיקוח ואכיפה, לאיתור ולמניעת זיהומים ומפגעים סביבתיים, בדגש על הנושאים הבאים:
חינוך וקהילה - צמצום צריכה
בנוסף, פועל האיגוד למתן מענה לפניות הציבור, לליווי מקצועי של הליכי התכנון והבנייה ולקיום תנאים סביבתיים ברישיונות העסק ובהיתרים שונים תוך שיתוף פעולה עם כלל הרשויות החברות באיגוד והרשויות הממשלתיות הרלוונטיות, ומפעיל מערך כוננות חירום לאירועים חריגים בעלי השפעה סביבתית.
יו"ר האיגוד החל משנת 2017 הוא ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם.
מנכ"לית האיגוד החל משנת 2015 היא מיטל אמיתי.
איגוד חברות התקליטים העצמאיות הוא הארגון המרכזי המייצג חברות תקליטים עצמאיות באירופה.
משרדי האיגוד נמצאים בבריסל, בלגיה.
נכון ל-2022, לאיגוד יש קרוב ל-6,000 חברים בה, כולל איגודים לאומיים שמאגדים חברות תקליטים עצמאיות (כגון איגוד המפיקים הפונוגרפיים הצרפתיים העצמאיים).
האיגוד מעניק מדי שנה 3 פרסים: פרס האלבום האירופי העצמאי של השנה, פרס התרומה יוצאת הדופן ופרס המכירות של IMPALA.
איגוד מקצועות האנימציה הוא עמותה רשומה ללא מטרות רווח שפועלת במטרה לקדם את האנימציה הישראלית כתחום ייחודי בזירה המקומית והבינלאומית ואת היוצרים בה.
האיגוד מטפח את מעמד החברות והחברים בו בתחומי היצירה, ההפקה והתעסוקה במגוון מקצועות האנימציה לרבות איור, עיצוב, מושן, גיימינג וטכנולוגיות חדשות, ומחזק את הסולידריות ביניהם בקהילה.
הוא פועל מול קרנות הקולנוע והגופים הממשלתיים, תאגיד השידור הישראלי, גופי השידור המסחריים, גופי ההפקה בישראל ומפעל הפיס – להעלאת התקציבים המופנים לאנימציה בישראל.
כמו כן האיגוד מספק ייעוץ משפטי, הכוונה, מסגרות סיוע לשילוב בוגרי לימודים בשוק התעסוקה, אירועים מקצועיים וסדנאות לקידום הסולידריות בין כל העוסקים באנימציה בישראל.
במישור הבינלאומי האיגוד עובד מול השגרירויות וגופי תרבות בינלאומיים כגון המכון הצרפתי והמכון הפולני.
בנוסף האיגוד מייצג את חבריו באמצעות משלחות רשמיות לפסטיבל אנסי ובפסטיבל קאן ומלווה את חבריו בפנייה לקרנות וגופי שידור בינלאומיים לצורכי קופרודוקציה.
האיגוד פועל כעמותה רשומה ומורכב מוועד מנהל וממשרד (צוות שכיר).
הצוות השכיר כולל מנהל, רכזת, אחראית פרויקטים, ומנהלת שיווק.
הוועד המנהל נושא באחריות לניהול ענייני העמותה ואמון על קבלת החלטות.
הוועד מונה 10 חברים, כאשר כל חבר אחראי על תחום מקצועי אחר.
הוא נפגש לדיון והצבעה אחת לחודש.
יושבת הראש הנוכחית היא הגברת אילה שרוט.
סיוע משפטי - כל חבר זכאי ל-3 שעות שנתיות של סיוע משפטי מויעמ"ש האיגוד, הגברת לאה פורשטט מילר ממשרד שמילוביץ-גרינגרד-פורשטט (SGF)
סל הטבות והנחות - ממגוון בתי עסק רלוונטיים למקצועות האנימציה
מפגשי חברתיים - מתקיימים לפחות אחת לחודש
תוכן מקצועי - הרצאות וסדנאות דו חודשיות.
ניתן לצפות בהקלטות באתר האיגוד
האיגוד הוקם בשנת 2011 על ידי ברק דרורי.
בשנת 2017 החל האיגוד להתמך על ידי משרד התרבות והספורט.
בקיץ 2022 זכה האיגוד במאבק כנגד החרגת אנימציה מהתוכנית להשקעות זרות של משרד הכלכלה.
כתוצאה מכך הוסרה ההחרגה והפקות אנימציה זכאיות להטבה.
סקוושי וסטרצ'י הם הקמעות של האיגוד.
איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה (בראשי תיבות: איל"א) היה ארגון של הפעילים בתחום המחשוב בישראל - עובדי מחשוב, חברות מחשוב וארגונים שהפעילו מחשבים, שפעל בשנים 1962–2009.
שורשי איל"א בארגון בשם "האיגוד למיכון משרדי" שהוקם ביוזמת המרכז למיכון משרדי, שהיה יחידת סמך של משרד האוצר לנושאי מיכון משרדי ומחשוב.
ביולי 1962 שונה שמו של האיגוד למיכון משרדי ל"איגוד ישראלי לעיבוד נתונים" (בראשי תיבות: איל"ן).
כיוון שהשם איל"ן שימש בעיקר ארגון אחר, שונה בשנת 1965 שמו של האיגוד ל"איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה" (בראשי תיבות: איל"א), ובראשי תיבות אלה היה האיגוד מוכר בכל יתר שנותיו, גם לאחר ששינה את שמו לשם "האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע".
מטרות האיגוד, כפי שהוגדרו בתקנון שלו:
קידום נושא האינפורמציה בכל התחומים.
קידום הרמה המקצועית של כל העוסקים בעיבוד אינפורמציה.
קידום התודעה הציבורית בתחום עיבוד האינפורמציה."
עם יושבי ראש ההנהלה של האיגוד נמנו מרדכי קיקיון (בשנים 1971–1972), מיכאל חנני ועמירם שור.
האיגוד היה בשנותיו הראשונה אגודה עות'מאנית, ובשנת 1987 שינה את מעמדו לעמותה.
מפעלים עיקריים של האיגוד היו:
כנס שנתי, שכלל תערוכה של ספקים בתחום המחשוב והרצאות מקצועיות שפורסמו בספר הכנס.
הכנס הראשון נערך בדצמבר 1964 במכון ויצמן למדע ברחובות וכלל כ-400 משתתפים.
כנסים נוספים התקיימו בעיקר בבנייני האומה בירושלים.
ירחון בשם "מעשה חושב", שהחל לצאת לאור ביוני 1972 בעריכתו של פרופ' אביעזרי פרנקל, ופורסמו בו מאמרים בנושאי מחשוב, בעיקר של העוסקים בכך בישראל ומעט מאמרים מתורגמים.
הירחון יצא לאור עד לסוף המאה ה-20.
ימי עיון שעסקו בחידושים בתחום המחשוב.
הענקת פרס איל"א למובילי פרויקטים מצטיינים בתחום המחשוב.
איגוד יהודי ברית המועצות הוא ארגון לא ממשלתי המדווח על מצב זכויות האדם במדינות ברחבי מזרח אירופה ומרכז אסיה, חושף פשעי שנאה ומסייע לקהילות נזקקות.
הארגון משתמש במעקב והסברה, כמו גם בסיוע הומניטרי, כדי להגן על הביטחון הפוליטי והפיזי של יהודים ומיעוטים אחרים באזור.
המטה של הארגון נמצא בוושינגטון די.
סי., והארגון מקושר לארגונים אחרים כמו קבוצת הלסינקי ממוסקבה.
יש לו משרדים ברוסיה ובאוקראינה.
הארגון הוקם ב-1970 כחלק מהתנועה לחופשי יהדות ברית המועצות, תגובה לדיכוי היהודים בברית המועצות ובמדינות אחרות בגוש הסובייטי.
הנשיא המייסד היה לואיס רוזנבלום.
נשיאים נוספים בעבר כוללים את האל לייט, סי פרומקין, איירין מיינקופסקי, בוב גורדון, לין סינגר, פמלה בראון כהן ומורי שפירא.
ההנהגה לאחר נפילת ברית המועצות ב-1991 כוללת את יוסף אברמוביץ ולארי לרנר, ליאוניד סטונוב כמנהל, ומיילך שכטר כמנהל משרד לבוב.
ליאוניד סטונוב היה חבר בארגון עוד לפני הגירתו לארצות הברית ב-1990, כשהיה מסורב עלייה ומחבר חוק ההגירה הראשון בהיסטוריה הסובייטית, שהוצג בפני הסובייט העליון של ברית המועצות ב-1989. דייוויד וקסברג שימש כסגן נשיא לאומי בשנות ה-80.
פעילויות הארגון לאחר 1991 כוללות דיווח על מצב זכויות האדם במדינות ברית המועצות לשעבר, סיוע לקהילות נזקקות, מתן תמיכה למבקשי מקלט ומהגרים, וחשיפת הפרות זכויות אדם ופשעי שנאה, בין אם מופנים נגד יהודים או מיעוטים אחרים באזור, כמו צוענים או מוסלמים.
לפי דוח של הארגון משנת 2013, נותרו כ-1.71 מיליון יהודים במדינות הפוסט-סובייטיות באותה תקופה.
איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו הוא ארגון של מבקרי הקולנוע העובדים במדיה המודפסת, המשודרת והמקוונת בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית.
האיגוד נוסד על ידי מבקרי הקולנוע שרון למאייר וסו קינר ב-1990, בעקבות הצלחתם של פרסי מבקרי הקולנוע הראשונים של שיקגו שחולקו בשנת 1988. האיגוד מונה 60 חברים.
מאז 1989 מחלק האיגוד פרסים שנתיים המכירים בסרטים הטובים ביותר במגוון קטגוריות.
כלי התקשורת המודפסים המבוססים כמו "Variety" ו-"The Hollywood Reporter" נוהגים לסקר את הפרסים.
האיגוד מארח גם את פסטיבל הסרטים השנתי של מבקרי שיקגו מאז 2013, שמטרתו להביא מספר סרטים עלילתיים וקצרים לקהל רחב יותר.
איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו מגביל את חברותו למבקרי קולנוע מקצועיים, אשר מועסקים בתקשורת כקול ביקורתי או סמכות צוותית בנושא הקולנוע במשך שישה חודשים.
על מועמדים לחברות ב-CFCA להתגורר באזור שיקגו, וכן לספק מכתב של המפיק או העורך המעיד על עבודתם בשכר כמבקרים, וכן דוגמאות לעבודות שהתפרסמו.
עד שנת 2004, ל-CFCA היו קצת יותר מ-40 חברים וכיום מונה האיגוד מעל 60 חברים.
פרסי מבקרי הקולנוע של שיקגו
מאז 1988 מוענקים מדי שנה פרסים מטעם איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו (הידועים גם בשם Chicago Flames).
הפרסים מכירים בהישגים בקולנוע ובמשחק.
הפרסים הראשונים לא הוענקו בטקס.
בעבר קיבלו הזוכים גביע זכוכית של "להבת שיקגו", שכלל חריטה של קו הרקיע של שיקגו שיצר האמן יוזף פוהרינגר.
בשנת 2019, בעקבות מותו מילוש סטליק שהיה חבר ותיק ב-CFCA, שונה שמו של פרס הקולנוען המבטיח וכעת הוא נקרא על שמו פרס מילוש סטליק לקולנוען פורץ דרך.
התסריט המעובד הטוב ביותר (2006–)
סרט האנימציה הטוב ביותר (2007–)
הבימוי האמנותי הטוב ביותר (2012–)
עיצוב התלבושות הטוב ביותר (2019–)
הסרט התיעודי הטוב ביותר (2001–)
הפסקול המקורי הטוב ביותר (1993–)
התסריט המקורי הטוב ביותר (2006–)
השימוש הטוב ביותר באפקטים חזותיים (2019–)
פרס מילוש סטליק ליוצר סרטים פורץ דרך (2019–)
חרם על פוקס המאה ה-20
בשנת 2007 החרים האיגוד את כל סרטי אולפני המאה ה-20 ו-Fox Searchlight, כחלק ממחאה על החלטת האולפן להגביל את גישת המבקרים המקוונים להקרנות בתקשורת.
מספר מבקרים התלוננו כי ההקרנות המאוחרות בתקשורת השפיעו על איכות הביקורות שלהם.
מחאת איגוד המבקרים של שיקגו זכתה לתמיכה מצד אגודות מבקרי קולנוע רבות אחרות, כולל איגוד מבקרי הקולנוע של אזור וושינגטון די.סי.
וחוג מבקרי הקולנוע של סן פרנסיסקו.
פסטיבל הסרטים של מבקרי שיקגו
מאז 2013 מתקיים מדי שנה פסטיבל הסרטים של מבקרי שיקגו, פסטיבל הסרטים היחיד במדינה שמתוכנן ומופק כולו על ידי איגוד מבקרי קולנוע.
הפסטיבל התקיים לראשונה בין 12 ל-14 באפריל 2013 בתיאטרון Muvico ברוזמונט.
הפסטיבל הציג למעלה מ-20 סרטים שהיו זוכים לתפוצה נמוכה, במטרה לחשוף אותם לקהל רחב יותר.
בין הסרטים שהוקרנו היו לחיות את הרגע ו "The Dirties".
האירוע כלל גם מפגשים עם הבמאים ויליאם פרידקין ושרה פולי.
הפסטיבל השני הורחב לשבוע, החל מ-9 במאי 2014 בתיאטרון מיוזיק בוקס.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי , ידוע גם כ-RIAA, הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות בארצות הברית.
באיגוד חברים חברות הקלטות ומפיצים.
המטה של RIAA נמצא בוושינגטון הבירה.
RIAA הוקם ב-1952. המשימה המקורית שלו הייתה לטפל בבעיית זכויות יוצרים, לעבוד עם איגודים מקצועיים ולעשות מחקרים על תעשיית ההקלטות ועל תקנות ממשלתיות.
RIAA לוקחת חלק בניהול זכויות קולקטיביות של הקלטות קול, נוסף לכך האיגוד אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים זהב או פלטינה בארצות הברית.
להגן על הזכות לקניין רוחני ועל התיקון הראשון של זכויות האומנים
לבצע מחקר על תעשיית המוזיקה
לפקח ולבחון את הרלוונטיות של חוקים, תקנות ומדיניות
במהלך שנת 2024, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי השיג הכנסות שיא של 8.7 מיליארד דולר במחצית הראשונה של השנה, על פי דוח אמצע השנה של שהפיקו.
הצמיחה הייתה 4% בלבד, שהיא חצי מהצמיחה של 8% בשנת 2023. עם זאת, 84% מההכנסות הגיעו מסטרימינג, כשהכנסות ממנויים בתשלום הגיעו ל-5.7 מיליארד דולר.
מספר המנויים בתשלום עלה ל-99 מיליון תוכניות, לעומת 96.5 מיליון בשנת 2023, אך הצמיחה במספר המנויים ירדה משמעותית בהשוואה לשנים קודמות.
מכירות ויניל צמחו ב-17% והגיעו ל-740 מיליון דולר, המהווים 75% מסך ההכנסות הפיזיות.
ויניל עקף את מכירות ה-CD ברציפות זה ארבע שנים, עם 24 מיליון יחידות שנמכרו לעומת 17 מיליון יחידות CD.
ההכנסות מ-CD נותרו יחסית קבועות עם 237 מיליון דולר.
ההכנסות משירותים נתמכי פרסום, כמו יוטיוב וגרסאות נתמכות פרסום של ספוטיפיי, עלו ב-2% ל-899 מיליון דולר.
שירותי רדיו דיגיטליים ומותאמים אישית צמחו ב-2% והגיעו ל-672 מיליון דולר.
חלוקות SoundExchange, שמייצגות הכנסות מ-SiriusXM ותחנות רדיו אינטרנטיות, צמחו ב-4% והגיעו ל-517 מיליון דולר.
יו"ר ומנכ"ל האיגוד, מיץ' גלייזר, התייחס לדוח כ"נקודת ציון משמעותית במוזיקה המוקלטת", והדגיש את המשך הצמיחה ואת החדשנות בתחום המוזיקה.
קרי שרמן הוא היו"ר והמנכ"ל של RIAA מ-2011. שרמן הצטרף ל-RIAA כיועץ משפטי ב-1997 וקודם לנשיא הדירקטוריון ב-2001, שרמן שירת בתפקיד זה עד שמונה ליו"ר ומנכ"ל ה-RIAA.
מיטש גלזיר מונה להיות סגן נשיא הבכיר של RIAA ב-2011. בין השנים 2001 ל-2011 גלזיר שימש כסגן הנשיא הבכיר למדיניות ציבורית וליחסי עבודה.
מיטש בינאול היה המנכ"ל והיו"ר של ה-RIAA בין השנים 2003 ל-2011. הוא עזב ב-2011 את ה-RIAA, כדי להיות הנשיא והמנכ"ל של הברית ליצרני רכב.
הדירקטוריון מורכב מ-26 חברי דירקטוריון, מחברות שונות בתעשיית המוזיקה.
דיירדרה מקדונלד - סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
טרי המינגס - Provident Music Group/סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
קווין קלהר - סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
תומאס הסה - סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
ג'ולי סווידלר - סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
לוק ווד - אינטרסקופ רקורדס
ג'ף הרלסטון - יוניברסל מיוזיק גרופ
זאק הורוביץ - יוניברסל מיוזיק גרופ
פול רובינסון - וורנר מיוזיק גרופ
מייקל קוך - אנטרטיינמנט ואן U.S.
סטיב ברטלס - איילנד רקורדס
RIAA מייצג יותר מ-1,600 חברות, כמו: חברות תקליטים וחברות הפצה, ביחד הם מייצרים ומפיצים כ-90% מהמוזיקה הנמכרת בארצות הברית.
שלוש החברות הגדולות והמשפיעות ב-RIAA הן:
בסוף 2007 דיווח RIAA ששווי השוק של ההקלטות הנמכרות על ידי החברות באיגוד הוא 10.4 מיליארד דולר, ירידה מהשווי שפורסם ב-1999 והיה מוערך ב-14.6 מיליארד דולר.
ה-RIAA מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים.
המערכת החלה ב-1958, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום של 1,000,000 דולר קיבלו "פרס זהב".
שיטת הכתרת האלבומים שונתה ב-1975 להכתרת אלבומים על פי מספר האלבומים שנמכרו, כשפרס זהב ניתן לאלבום שמכר כ-500,000 עותקים.
ב-1976 נוסף פרס פלטינה עבור מכירת מיליון עותקים.
ב-1989 גם שיטת הכתרת הסינגלים שונתה, כאשר "פרס זהב" ניתן לסינגלים שהגיעו ל-500,000 במכירות, ו"פרס פלטינה" לסינגלים שהגיעו ל-1,000,000 במכירות; וב-1999 פרס יהלום למכירות של 10 מיליון עותקים.
הפרסים מוצעים לחברי RIAA וגם לאלו שאינם חברים באיגוד.
משנת 2000 מפעיל ה-RIAA מערכת דומה עבור מכירות של מוזיקה בשפה הספרדית, הנקרא Los Premios de Oro y De Platino.
פרס זהב (בספרדית: Disco De Oro) מוענק עבור 50,000 יחידות ופרס פלטינה (בספרדית: Disco De Platino) עבור 100,000 יחידות, כאשר אלבום מולטי פלטינה מוענק עבור 200,000. כדי להיות זכאי לפרס זה, השיר המוקלט חייב להכיל יותר מ-50% תוכן בספרדית.
ב-2004 הוסיף ה-RIAA קטגוריה חדשה עבור מכירת הקלטות "דיגיטליות", כלומר הקלטות שמועברות לקהל דרך הרשת (כמו הקלטות שנמכרות באייטונס), לא כולל הקלטות שנמכרות במדיות אחרות כגון דיסק, קסטה או מיני דיסק.
ב-2006 התווספו מכירות רינגטונים לקטגוריה של המכירות "דיגיטליות".
החל מ-2007 הקריטריונים בקטגוריה הם:
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי ידוע גם כ-BPI, הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות בבריטניה.
המטה של BPI נמצא בבניין המחוז, לונדון.
BPI הוקם ב-1973. המשימה המקורית שלו הייתה לטפל בבעיית זכויות יוצרים, לעבוד עם איגודים מקצועיים ולעשות מחקרים על תעשיית ההקלטות ועל תקנות ממשלתיות.
BPI לוקחת חלק בניהול זכויות קולקטיביות של הקלטות קול, נוסף לכך האיגוד אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים כסף, זהב או פלטינה בבריטניה.
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי הוקם בשנת 1973. מטרתו הראשית של הארגון היה להילחם בהפרות של זכויות יוצרים למיניהם.
בנוסף לכך, הייתה מטרה לקידום המוזיקה הבריטית ולהענקת תוארי כסף, זהב ופלטינה עבור מכירות של סינגלים ואלבומים.
ה-BPI מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים.
המערכת החלה ב-1973, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום מסוים זכו לתואר של זהב, כסף ופלטינה.
תואר הכסף ניתן על אלבום שנמכר בכ-60,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-200,000 עותקים.
תואר הזהב ניתן על אלבום שנמכר בכ-100,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-400,000 עותקים.
תואר הפלטינה ניתן על אלבום שנמכר בכ-300,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-600,000 עותקים.
התואר הראשון שניתן על סמך אתר האינטרנט של ה-BPI, הוא תואר הכסף לגארי גליטר על שירו "Hello, Hello, I'm Back Again".
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות באוסטרליה.
באיגוד חברים חברות הקלטות ומפיצים כגון; EMI, פסטיבל רקורדס, ברטלסמן מיוזיק גרופ, סוני מיוזיק, וורנר מיוזיק גרופ ויוניברסל מיוזיק גרופ.
ARIA הוקם ב-1956. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים זהב, פלטינה או יהלום באוסטרליה.
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי הוקם בשנת 1956. בנוסף לאיגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, קמו "ARIA charts" שמטרתן היה לתפקד כמצעדי הפזמונים הרשמיים של אוסטרליה, אשר בהם ידורגו אלבומים, שירים וכדומה.
בנוסף לכך, האיגוד עצמו מורכב מלמעלה מ-100 חברים בסך הכל.
ה-ARIA מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים.
המערכת החלה ב-1956, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום מסוים זכו לתואר של זהב, פלטינה ויהלום.
תואר הזהב ניתן על אלבום שנמכר בכ-35,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-35,000 עותקים.
תואר הפלטינה ניתן על אלבום שנמכר בכ-70,000 עותקים ושיר שנמכר בכ-70,000 עותקים.
תואר היהלום ניתן לאלבומים בלבד, וזאת על מכירות של 500,000 עותקים.
נכון לשנת 2019, טיילור סוויפט, אד שירן ואמינם הם שלושת האמנים היחידים שקיבלו את תואר היהלום על אלבום.
(סוויפט עם 1989, שירן עם x, ואמינם עם The Eminem Show)
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי (בפורטוגזית: Associação Brasileira dos Produtores de Discos) ידוע גם כ-Pro-Música Brasil, הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות בברזיל.
באיגוד ישנן חברות תקליטים שונות אשר נכללות בו.
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי הוקם באפריל 1958. איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים זהב, פלטינה או יהלום בברזיל.
בנוסף לכך, ישנם מצעדי "Brasil Hot 100 Airplay" אשר בהם מדורגים שירים ואלבומים שונים.
חלק משותפי האיגוד הם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, יוניברסל מיוזיק גרופ, וורנר מיוזיק גרופ וכולי.
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים.
המערכת החלה ב-1958, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום מסוים זכו לתואר של זהב, פלטינה ויהלום.
בשונה מאיגודי תעשיות נוספים כדוגמת איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי וכולי, איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מעניק את תוארי הזהב, פלטינה ויהלום באופן שונה לאמנים בינלאומיים ולאמנים מברזיל.
להלן התארים והמכירות אשר איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מעניק לפני שנת 2000 ועד היום:
מאז נובמבר 2008, הוסיף איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי תארים שניתנים על מכירות דיגיטליות:
איגוד תעשיית ההקלטות ההולנדי (בהולנדית: ) הוא האיגוד אשר מייצג את ענף הבידור בהולנד.
ה-NVPI מייצג כמעט את כל חברות התקליטים ההולנדיות, וכך את חברות משחקי הווידאו וכדומה.
ה-NVPI נוסד בשנת 1973, במטרה לייצג חברות תקליטים בהולנד.
בשנת 1983, החל האיגוד לייצג משחקי וידאו.
ה-NVPI מייצג כ-85% מחברות התקליטים, 80% מחברות סרטי הווידאו ו-50% מתוכניות הבידור בהולנד.
ה-NVPI כלול בארגון הבינלאומי IFPI (הפדרציה הבינלאומית לתעשיית הפונוגרף), IVF (פדרציית הווידאו הבינלאומית) ו-ISFE (פדרציית התכנות האינטראקטיביות של אירופה).
ה-NVPI מעניק תוארי פלטינה וזהב לאלבומי מוזיקה, אלבומי הופעה, אלבומי וידאו וכולי.
הענקת התארים החלה כבר בשנת 1978:
כולל גם אלבומי ג'אז ואלבומי מוזיקת עולם.
איגוד תעשיית ההקלטות הפורטוגזי (בשוודית: Associação Fonográfica Portuguesa) הידוע גם כ-AFP הוא ארגון המייצג את תעשיית הקלטות המוזיקה של פורטוגל.
בין היתר, איגוד זה אחראי מאז שנת 1989, למצעדי הפזמונים הפועלים בפורטוגל, וכך גם למצעדי האלבומים.
בנוסף לכך, מעניק הארגון תוארי זהב ופלטינה עבור אלבומים, ותוארי זהב, פלטינה עבור שירים.
איגוד תעשיית ההקלטות הפורטוגזי אוסף נתונים שונים הקשורים לעולם המוזיקה הפורטוגזי ושולט ב-95% מהשוק המוזיקלי של פורטוגל.
כיום פועלים בפורטוגל שני מצעדים עיקריים:
Top 50 Albums (מצעד 50 האלבומים)
Top 50 Singles (מצעד 50 הסינגלים)
לפני שנת 2008, נתוני ההסמכות של פורטוגל לא היו ידועים.
איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי (לשעבר: התאחדות ענף ההקלטות של ניו זילנד (RIANZ)) הוא איגוד סחר ללא כוונת רווח של מפיקי תקליטים, מפיצים ומוזיקאים בניו זילנד.
לפני יוני 2013, האגודה כינתה את עצמה "התאחדות ענף ההקלטות של ניו זילנד" (RIANZ).
איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי מעניק תעודות על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (באיטלקית: Federazione Industria Musicale Italiana; ובקיצור: FIMI) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות באיטליה.
האיגוד הוקם בשנת 1992, במקום ה-.
במהלך השנים שלאחר מכן, מרבית חברות התקליטים האיטלקיות שנותרו, עזבו את ה-AFI כדי להצטרף לארגון החדש.
החל משנת 2011, הארגון מייצג 2,500 חברות תקליטים הפועלות בעסקי המוזיקה.
ביולי 2011, הפך אנזה מאזזה ליו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי.
איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בגרמניה.
דיטר גורני הוא המנכ"ל והיו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני מאז שנת 2009.
איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי (בספרדית: Productores de Música de España; באנגלית: Spanish Music Producers ובקיצור: PROMUSICAE) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בספרד.
האיגוד הוא הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית הרשמית של ספרד.
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי מעניק תעודות זהב ופלטינה על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות הפולני (בפולנית: Związek Producentów Audio-Video; באנגלית: Polish Society of the Phonographic Industry ובקיצור: ZPAV) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בפולין.
אנדז'יי פוצ'ינסקי הוא היו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות הפולני.
איגוד תעשיית ההקלטות הפולני מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו (המספרים בסוגריים היו בתוקף להקלטות עד לשנת 2005):
מוענקות גם תעודות פלטינום מוכפלות, עד להגעה לרמת "יהלום" (למשל אלבום של אגניישקה חילינסקה זכה לדרגת פלטינה*3 כאשר עבר 60,000 מכירות).
איגוד תעשיית ההקלטות המקסיקני (בספרדית: Asociación Mexicana de Productores de Fonogramas y Videogramas; באנגלית: ובקיצור: AMPROFON) הוא ארגון סחר ללא כוונת רווח המייצג כ-70% מתעשיית ההקלטות המקסיקנית.
הוא מנכ"ל איגוד תעשיית ההקלטות המקסיקני.
איגוד תעשיית ההקלטות המקסיקני מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות ההונגרי (בהונגרית: Magyar Hanglemezkiadók Szövetsége; בראשי תיבות: MAHASZ או Mahasz) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בהונגריה.
האיגוד הוקם בשנת 1992, על מנת להעניק תעודות על מכירות, לקיים את טקס פרסי המוזיקה ההונגרי וכדומה.
ב-1 בינואר 2018, אוחדו מכירות האלבומים והסינגלים כאחד ועליהן מקבלים תעודת זהב, פלטינה או יהלום.
איגוד תעשיית ההקלטות ההונגרי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי (בספרדית: Cámara Argentina de Productores de Fonogramas y Videogramas; ובקיצור: CAPIF) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בארגנטינה.
נכון לאפריל 2020, המנכ"ל של איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי הוא חאבייר דלופי.
איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
תאריםסינגלים פיזיים לפני 1 בינואר 2001סינגלים פיזיים בוטלו הורדות דיגיטליות: מאז 2009זהב50,000בוטל10,000פלטינה100,000בוטל20,000
תארים בהתחלה בוטל ב-1 בינואר 2001זהב100,000בוטלפלטינה200,000בוטל
איגוד תעשיית ההקלטות האירי הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות באירלנד.
האיגוד הוקם בשנת 1999 והוא אחראי להעניק תארים שונים לסינגלים, שירים ואלבומים.
כמו כן, פעיל האיגוד במיוחד בטיפול בנושאי זכויות יוצרים, תוך שהוא גם האחראי על פרסום המצעדים השבועיים והשנתיים באירלנד.
כל חברת תקליטים אשר חברה באיגוד, משלמת עמלה שנתית על מנת לשמור על מקומה.
איגוד תעשיית ההקלטות האירי מעניק תעודות זהב, פלטינה בלבד על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות הדני (IFPI Danmark או IFPI Denmark) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בדנמרק.
תארים של זהב ופלטינה הוענקו לראשונה בדנמרק בתחילת שנות התשעים.
בנוסף לכך, חולקו התארים לפי סינגלים, אלבומים, אלבומי וידאו וכדומה.
איגוד תעשיית ההקלטות הבלגי (Belgian Recorded Music Association - BRMA; לשעבר Belgian Entertainment Association - BEA) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בבלגיה.
האיגוד הוקם בשנת 2008 והמטה שלו נמצא בבריסל, בלגיה.
ה-BRMA נחשב לאיגוד תעשיית ההקלטות הבלגי הרשמי על ידי IFPI.
איגוד תעשיית ההקלטות הבלגי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
איגוד תעשיית ההקלטות היפני (ביפנית: 日本レコード協会, Nippon Rekōdo Kyōkai; בראשי תיבות: RIAJ) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות ביפן.
האיגוד הוקם בשנת 1942 ולצידו פועל גם ה-Oricon שמעניק תעודות על מכירות.
נכון לשנת 2020, היו"ר והמנכ"ל של האיגוד הוא הירוהומי שיגורורה.
תארים ישנים (עד יוני 2003)
איגוד תעשיית ההקלטות הדרום אפריקאי הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בדרום אפריקה.