tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השלושה הובילו את הקבוצה למאזן של 36 ניצחונות ו-46 הפסדים בעונה הסדירה, שהיווה את השיפור הגדול ביותר במאזן העונתי מבין כל קבוצות ה-NBA באותה שנה.
גם בעונות שלאחר מכן היה משבורן מהשחקנים המובילים של דאלאס ושבר שיאים רבים של המועדון, ובכך ביסס את מעמדו כאחד מהפורוורדים בעלי האופי הקלעי הטובים ביותר בליגה.
משבורן הוא השחקן הרביעי הצעיר בתולדות ה-NBA שקלע 50 נקודות ומעלה במשחק, כאשר הצעיר ביותר הוא ברנדון ג'נינגס.
עם זאת, פציעות חוזרות ונשנות של משבורן הגבילו את יכולת המשחק שלו בעונתו האחרונה בדאלאס, והוא הועבר לקבוצת מיאמי היט באמצע עונת .
תפקידו של משבורן במשחק ההתקפה של מיאמי היה מצומצם ביחס למעמד לו זכה בדאלאס, ולפיכך גם תפוקתו הסטטיסטית ירדה.
אף על פי כן, משבורן היה לאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה שזכתה שלוש פעמים ברציפות באליפות הבית האטלנטי והעפילה למשחקי הפלייאוף.
כהוקרה על יכולתו, הוא נבחר לאחד מ-25 השחקנים הטובים בתולדות המועדון בשנת 2008.
ב-2000 הועבר משבורן לקבוצת שארלוט הורנטס (בהמשך ניו אורלינס הורנטס), והפך לשחקן המוביל בקבוצה שהייתה מבוססת על שחקנים צעירים.
הוא הוביל את הקבוצה לשתי העפלות רצופות לשלב חצי גמר המערב בפלייאוף בשנים 2001-2002. עונת הייתה טובה במיוחד עבור משבורן, שהשיג ממוצעים של 21.6 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק והשתתף לראשונה בקריירה במשחק האולסטאר של ה-NBA.
הוא נבחר גם לחמישייה השלישית של העונה.
משבורן המשיך להפגין יכולת מרשימה בעונת , אך בשל פציעות השתתף ב-19 משחקים בלבד.
בשל הבעיות הרבות מהן סבל בברכו הימנית, הוא עבר ניתוח והחליט שלא לשחק במשך העונה שלאחר מכן.
בזמן בו ישב בחוץ הוא הועבר לקבוצת פילדלפיה 76' בפברואר 2005, אך לא הצליח להחלים מפציעתו והוצב ברשימת השחקנים הלא-פעילים בקבוצה.
במרץ 2006 הוא שוחרר מפילדלפיה, והודיע לבסוף על פרישה ממשחק.
בחירה לחמישייה השלישית של העונה: 2002/2003
בחירה אחת למשחק האולסטאר של ה-NBA: 2003
בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה: 1993/1994
שחקן השבוע ב-NBA: 12 בנובמבר 1994
אחד משלושה שחקנים ב-NBA שדורגו בין 30 הראשונים בנקודות, בריבאונדים ובאסיסטים: 2000/2001
מדורג תשיעי בדירוג הקולעים בתולדות מיאמי היט (2,835) ושישי בדירוג קליעת השלשות שלה (210)
מדורג תשיעי בתולדות דאלאס מאבריקס הן בנקודות (4,255) ובאסיסטים (707), ושלישי בדירוג קליעת השלשות שלה (275)
מחזיק במשותף בשיא הנקודות למשחק אחד (50) בתולדות דאלאס מאבריקס
ג'מאל דיין מגלור הוא כדורסלן עבר קנדי, ששיחק בעמדת הסנטר.
למרות שנולד בטורונטו מורשתו באה מטרינידד וטובגו.
מגלור השתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA בשנת 2004.
ב-1998 הוא זכה ביחד עם מכללתו באליפות ליגת ה-NCAA.
מגלור סיים את תקופתו בקנטקי כמוביל של המכללה בחסימות בכל הזמנים, עם 268 חסימות.
במהלך תקופתו במכללה ניתן לו הכינוי "החתול הגדול" .
מגלור העמיד את עצמו לדראפט 1999 של ליגת ה-NBA, אך לא נבחר בו.
בדראפט הבא הוא העמיד את עצמו לבחירה בשנית, ונבחר במקום ה-19 בידי שארלוט הורנטס.
בעונתו הראשונה בשארלוט הוא קלע 4.6 נקודות עם 4.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונה זו הוא לא פתח בחמישייה בכלל.
בעונתו השנייה בהורנטס הוא שיפר את ממוצעיו, והגיע ל-8.5 נקודות עם 5.6 ריבאונדים ושיא קריירה של אחוזים מהשדה, 55.1% בממוצע למשחק.
בנוסף בעונה זו הוא פתח בחמישייה ב-8 משחקים.
בעונתו השלישית ב-NBA, ועונתם הראשונה של ההורנטס בניו אורלינס שיפר מגלור את ממוצעיו בצורה משמעותית, ופתח בכל 82 המשחקים בעונה זו בחמישייה.
ממוצעיו הגיעו ל-10.3 נקודות עם 8.8 ריבאונדים ושיאי קריירה של 1.4 חסימות עם 0.6 חטיפות בממוצע למשחק.
בעונת 2003/2004 שוב השתפרו ממוצעיו של מגלור, והפכו לממוצעי דאבל דאבל כשהוא קלע 13.6 נקודות והוסיף 10.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
אלה שני ממוצעי שיא קריירה, ואליהם הוא הוסיף עוד שיאי קריירה של 75.1% מקו העונשין ו-33.9 דקות בממוצע למשחק.
בעונה זו הוא שוב פתח בחמישייה בכל 82 המשחקים, כך שהוא השלים רצף של שתי עונות רצופות בלי להחסיר משחקים ופתיחות בחמישייה.
בנוסף באותה עונה הוא נבחר לשחק במשחק האולסטאר של ה-NBA, בנבחרת של האזור המזרחי.
כך מגלור הפך לקנדי השני מאז סטיב נאש שהשתתף באולסטאר.
במשחק עצמו מגלור בלט, כשקלע 19 נקודות עם 8 ריבאונדים ב-21 דקות בלבד.
בעונת 2004/2005 שיחק מגלור 23 משחקים בלבד, ומהם פתח בחמישייה ב-22. ממוצעיו סבלו מירידה קלה, כשמגלור קלע 11.7 נקודות עם 8.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
למרות הירידה בממוצעים השיג מגלור ממוצע שיא קריירה של אסיסטים, כשמסר 1.3 בממוצע למשחק.
ב-26 באוקטובר 2005 עבר מגלור בטרייד למילווקי באקס, ובתמורה קבלו ההורנטס את דזמונד מייסון ובחירת דראפט מ-2006. במילווקי שיחק מגלור בכל 82 המשחקים בעונה זו ופתח בכולם בחמישייה.
הוא קלע 9.2 נקודות עם 9.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-21 ביולי 2006 נשלח מגלור בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, ובתמורה הבאקס קבלו את סטיב בלייק, בריאן סקינר והא סונג-ג'ין.
אף על פי שעד שהגיע לפורטלנד קלע מגלור בערך 10 נקודות בממוצע למשחק לאורך הקריירה, ב-20 המשחקים הראשונים שלו שם הוא לא עבר את גבול 9 הנקודות.
מגלור קלע 11 נקודות ויותר רק ב-8 משחקים בעונה זו, מתוך 81 משחקים בהם השתתף.
את עונה זו סיים מגלור עם ממוצעים של 6.5 נקודות עם 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-17 ביולי 2007 חתם מגלור בניו ג'רזי נטס.
בעונת 2007/2008 שיחק מגלור תפקיד קטן מאוד בנטס, וממוצעיו הגיעו לשיאי קריירה שליליים עד אז, כשקלע 1.8 נקודות עם 3.4 ריבאונדים בלבד בממוצע למשחק.
ב-22 בפברואר 2008 הוא שוחרר מהנטס, לאחר ששיחק בהם ב-24 משחקים בלבד.
לאחר ארבעה ימים חתם מגלור בדאלאס מאבריקס.
מגלור תופקד כמחליף של אריק דמפיר, לאחר שדסג'נה דיופ עבר לניו ג'רזי נטס במסגרת טרייד שבו היו מעורבים גם ג'ייסון קיד ודווין האריס.
בעונה זו שיחק מגלור 7 משחקים בלבד, ו"השיג" ממוצעי שיא שליליים כשקלע 1.7 נקודות עם 1.1 ריבאונדים בלבד בממוצע למשחק.
ב-30 באוגוסט 2008 חתם מגלור במיאמי היט.
מגלור הוסיף עומק וניסיון לספסל של ההיט.
בעונת 2008/2009 קלע מגלור 2.9 נקודות עם 4.0 ריבאונדים בממוצע למשחק ב-55 משחקים.
מגלור אף פתח בחמישייה ב-12 מהם.
לקראת עונת 2009/2010 חודש חוזהו של מגלור בהיט.
בעונה זו קלע מגלור 2.1 נקודות עם 3.4 ריבאונדים בממוצע למשחק ב-36 משחקים.
ב-19 ביולי 2010 האריך מגלור את חוזהו בהיט, והפך לחלק מקבוצת הגלאקטיקוס שנבנתה במיאמי וכללה את דוויין וייד, לברון ג'יימס וכריס בוש.
בנוסף התחרות על עמדת הסנטר שבה מגלור משחק תהיה גבוהה עוד יותר בגלל כמות השחקנים הכישרוניים שבה כמו כריס בוש, ז'ידרונאס אילגאוסקאס, ג'וואן האוורד, אריק דמפיר ויודוניס האסלם.
מגלור שיחק 18 משחקים בעונת 2010/2011 וקלע 1.9 נקודות עם 3.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ג'מאל דבוז הוא שחקן צרפתי ממוצא מרוקאי.
התגורר בילדותו שלוש שנים בתאזה במרוקו.
לאחר מכן התגורר בפרבר של פריז, במרחק 30 ק"מ מהבירה.
כשהיה בן 14 נפצע מרכבת שעברה לידו במהירות של 150 קמ"ש; חברו שהיה עמו נהרג, והוריו האשימו אותו בכך, אך בית המשפט זיכה אותו.
ג'מאל עצמו נותר משותק בידו הימנית מאז.
את קריירת המשחק שלו הוא התחיל מיד לאחר מכן בסרט קצר של נביל עיוש, "האבנים הכחולות של המדבר".
יד ימין המשותקת הפכה מאז לסימן ההיכר העיקרי שלו.
בסדרת הטלוויזיה "H" הוא שיחק בתפקיד הראשי ונודע לקהל הרחב, אך לפרסום העולמי הוא הגיע עם תפקידו בסרט "אמלי".
בסרט "אסטריקס ואובליקס – מבצע קלאופטרה" הוא גילם את האדריכל נומרוביס שמבקש עזרה מהגלים המפורסמים כדי לבנות ליוליוס קיסר ארמון תוך שלושה חודשים.
הסרט החשוב הבא שלו הוא "Indigènes", על יחידת הלוחמים הצפון-אפריקאים בצבא השחרור הצרפתי "צרפת החופשית" במלחמת העולם השנייה.
בשנת 2010 כיכב בדרמת המלחמה האפית "מחוץ לחוק" שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר לשנת 2011.
ב-2013 השתתף בסרט "דרכון לאלג'יר", בו הוא גם לקח חלק בהפקה.
ב-2016 השתתף בקומדיה "הפרה ז'קלין".
דבוז מופיע במופעי סטנד-אפ, לבד או עם חברו גד אלמלח.
בינואר 2009 התגייס דבוז יחד עם סטפן הסל ואחרים לעזרת האוכלוסייה הפלסטינית המופצצת ברצועת עזה.
הוא קרא לאזרחי צרפת לתרום כסף עבור קניית ציוד רפואי.
ג'מאל א-דין מסבאח הוא כדורגלן עבר אלג'יראי ומאמן בהווה.
מסבאח החל את קריירת המשחק שלו במחלקת הנוער של אנאסי לה-ויאו, ובשנת עבר לסרבט ז'נבה.
בעונת עלה לקבוצה הבוגרת והבקיע 3 שערים ב-11 משחקים.
בקיץ 2004, הוא עזב את סרבט בעקבות קשים כלכליים ועבר לפ.צ.
בבזל הוא לא זכה להזדמנויות רבות, ובינואר הושאל ללוריאן ששיחקה אז בליגת המשנה בצרפת.
אך בעקבות פציעה הוא גמר את העונה ולא זכה לשחק במדי הקבוצה.
בקיץ 2006, הוא חתם באראו.
בשתי עונותיו פתח ברוב משחקי הקבוצה והפך לשחקן מוביל.
ב-1 ביולי 2008 חתם בלוצרן, אך ערך רק 6 הופעות כאשר בכולם עלה כמחליף.
ב-1 בספטמבר 2008 הושאל לאבלינו.
בלצ'ה הרשים ומשך את תשומת לבם של מועדונים רבים באיטליה.
ב-18 בינואר 2012, חתם במילאן ל-4 וחצי שנים תמורת 1.2 מיליון אירו.
ב-26 בינואר 2012, מסבאח ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רבע גמר קופה איטליה נגד לאציו בו ניצחה מילאן 1–3. ב-20 במרץ 2012, מסבאח הבקיע את השער הבכורה שלו בחצי גמר הגביע נגד יובנטוס.
בתום 90 דקות ניצחה מילאן 1–2 והמשחק עבר להארכה אחרי שהפסידה באותה תוצאה במשחק הראשון, ובהארכה הצליחה יובנטוס להבקיע ולהעלות לגמר.
בחודש מאי 2010 זומן מסבאח לראשונה לסגל נבחרת אלג'יריה לקראת מונדיאל 2010. ב-28 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.
הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010, גביע אפריקה לאומות 2013 וזומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. ב-11 באוקטובר 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015.
ג'מאל חכרוש הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל שעמד בראש אגף סיף לסיכול פשיעה בחברה הערבית בישראל.
חכרוש הוא הניצב הערבי-ישראלי המוסלמי הראשון במשטרת ישראל.
חכרוש התגייס למשטרה ב-1978 ושירת כסייר בתחנת חדרה.
לאחר קורס קציני משטרה שירת כקצין סיור בתחנת חדרה, ושירת בתפקידי פיקוד בתחנות זבולון וחיפה.
שימש מפקד משטרת ההגירה באזור חיפה, ב-2004 מונה למפקד תחנת עפולה, לאחר מכן כיהן כמפקד תחנת נהריה כולל במהלך מלחמת לבנון השנייה.
ב-2007 מונה למפקד תחנת זבולון והיה הערבי-מוסלמי הראשון בדרגת ניצב משנה במשטרה.
ב-2010 מונה לסגן מפקד מרחב החוף וכיהן בתפקיד במהלך השרפה בכרמל.
ב-2011 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף התנועה.
ב-2013 מונה לסגן מפקד מחוז חוף.
ב-2015 מונה לממלא מקום ממ"ז חוף, ואף פיקד במהלך "צוק איתן" על טיפול המשטרה במהומות בוואדי עארה.
באפריל 2016 מונה לראש המנהלת לשיפור שירותי המשטרה בחברה הערבית בדרגת ניצב.
במסגרת כהונתו כראש המנהלת נבנו 12 תחנות משטרה ביישובים ערביים, התגייסו כ-300 שוטרים מהמגזר הערבי, מהם 32 נשים ב-2021 הוקם במשטרה אגף סי"ף כאגף ארצי לסיכול הפשיעה בחברה הערבית ובראשותו ניצב חכרוש.
בינואר 2022, פורסם סרטון מספטמבר 2020 בו הוא נראה עוזב זירת רצח מבלי לסייע לנדקר או להזעיק עזרה.
בעקבות פרסום הסרטון יצא חכרוש לחופשה, ולאחר כשבוע הודיע על פרישתו מהמשטרה.
ולמנהל אגף סיף מונה נתן בוזנה.
בדצמבר 2022 פורסם שהשתתף באירוע לאומני בגליל לזכר ערבים שנהרגו בזמן מלחמת העצמאות בקרבות מול צה"ל, בהם רבים מהמשתתפים לבשו דגלי אש"ף, ואחד הנואמים היה ראאד סלאח, מראשי הפלג הצפוני של התנועה האיסלמית.
ההשתתפות עוררה ביקורת רבה וקריאות רבות לממשלת ישראל לשקול מחדש את שאלת שילובם של ערבים ישראלים במשטרת ישראל.
ג'מאל מארי הוא כדורסלן קנדי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
מארי נולד בעיר קיצ'נר שבפרובינציית אונטריו, קנדה.
אביו רוג'ר, יליד ג'מייקה, הצטיין בצעירותו באתלטיקה קלה וכשחקן כדורסל, ושיחק בין היתר מול לנוקס לואיס לפני שהפך למתאגרף מקצועי.
אביו של ג'מאל אימן אותו מגיל צעיר לשחק כדורסל באמצעות תרגילים רבים, ביניהם אומנויות קונג פו ומדיטציה.
מארי למד בתחילה ב"תיכון גרנד ריבר" שבקיצ'נר, ועבר בהמשך לאקדמיית הספורט "אורנג'וויל פרפ" שבעיר אורנג'וויל, אונטריו.
בקבוצת הכדורסל של האקדמיה, בה שימש אביו כעוזר מאמן, שיחק מארי לצד הפאוור פורוורד הדרום סודאני-אוסטרלי ת'ון מייקר, שנבחר גם הוא בדראפט 2016. בעונתו האחרונה בתיכון, 2014/2015, זומן להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט בו מתמודדים שחקני נבחרת ארצות הברית הצעירה מול שחקני תיכון מצטיינים מרחבי העולם.
במשחק עצמו הוביל את קבוצת "העולם" לניצחון בתוצאה 103–101 כשקלע 30 נקודות וזכה בתואר ה-MVP של המשחק.
בסיום לימודיו התיכוניים בחר מארי ללמוד באוניברסיטת קנטקי תחת המאמן ג'ון קליפארי.
בעונת ה שלו הוביל את קלעי קנטקי עם 20.0 נקודות בממוצע למשחק, אך הקבוצה הודחה כבר בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות כשהפסידה לאוניברסיטת אינדיאנה.
בסיום אותה עונה הודיע כי החליט לוותר על המשך לימודיו באוניברסיטה לטובת התמודדות בדראפט ה-NBA 2016.
מארי נבחר בבחירה השביעית של דראפט ה-NBA לשנת 2016, על ידי קבוצת דנוור נאגטס.
במשחק הכוכבים העולים של סוף-שבוע האולסטאר 2017 הוביל מארי את "נבחרת העולם" עם 36 נקודות ו-11 אסיסטים, וזכה בתואר ה-MVP של המשחק.
בסיום עונתו הראשונה ב-NBA נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 9.9 נקודות ו-2.1 אסיסטים למשחק.
בעונתו השנייה הפך לרכז הפותח הקבוע של הקבוצה, והציג שיפור ניכר כשקלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק.
ב-5 בנובמבר 2018 קלע שיא קריירה של 48 נקודות במשחק מול בוסטון סלטיקס.
בעונת העפילה דנוור לשלב הפלייאוף, לראשונה מזה 6 עונות, ואף עלתה לסיבוב השני לאחר שגברה על סן אנטוניו ספרס (4–3) בסדרת הסיבוב הראשון.
בסדרת חצי גמר המערב מול פורטלנד טרייל בלייזרס הפסידו הנאגטס בתוצאה 3–4, על אף יכולת טובה של מארי שקלע 23.6 נקודות למשחק לאורך הסדרה.
ביולי 2019 חתם מארי על הארכת חוזה בדנוור ל-5 עונות נוספות, עבור כ-170 מיליון דולר.
במשחק הרביעי של פלייאוף 2020, מול יוטה ג'אז, קבע מארי שיא קריירה כשקלע 50 נקודות בהפסד הנאגטס בתוצאה 127–129. במשחק העוקב קלע 42 נקודות, ובמשחק שלאחריו השווה את שיאו עם משחק נוסף של 50 נקודות.
בסופו של דבר גברו הנאגטס על הג'אז בתוצאה 4–3, לאחר שהיו בפיגור 1–3, ובסיבוב הפלייאוף השני השיגו תוצאה זהה מול לוס אנג'לס קליפרס (אשר גם מולה פיגרו 1–3).
במשחק השביעי והמכריע מול הקליפרס הצטיין מארי פעם נוספת, כשקלע 40 נקודות בניצחון קבוצתו בתוצאה 104–89; בכך העפילה דנוור לגמר האזור המערבי לראשונה מזה 11 שנים.
בסדרת גמר המערב קלע 25.0 נקודות ומסר 7.4 אסיסטים בממוצע למשחק, אולם קבוצתו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 1–4. את פלייאוף 2020 סיים מארי עם ממוצעים של 26.5 נקודות, 6.6 אסיסטים ו-4.8 ריבאונדים למשחק.
מארי יצג לראשונה את נבחרת קנדה בשנת 2013, בטורניר אליפות אמריקה עד גיל 16 שהתקיים באורוגוואי.
לאורך הטורניר קלע מארי 17 נקודות בממוצע למשחק והוביל את נבחרתו למדליית הארד.
בשנת 2015 שיחק עם הנבחרת הבוגרת בטורניר המשחקים הפאן-אמריקאיים, ועזר לקנדה לזכות במדליית הכסף כשהעמיד ממוצעים של 16.0 נקודות ו-2.4 אסיסטים למשחק.
ג'מאל עבדול-לטיף ) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1985. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 17.7 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
במהלך קריירת המשחק זכה ב-4 אליפויות NBA, עם גולדן סטייט ווריורס ולוס אנג'לס לייקרס, ובשתי אליפויות ליגת המכללות כשחקן אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
חבר היכל התהילה של הכדורסל מאז שנת 2012.
בשנת 1975 המיר את דתו לאסלאם ושינה את שמו הרשמי ל"ג'מאל עבדול-לטיף", אך המשיך להשתמש בשם המשפחה "וילקס" עד סיום קריירת המשחק.
וילקס נולד בעיר ברקלי שבקליפורניה, וגדל בונטורה שבדרום המדינה.
בין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וקלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק עבור קבוצת הכדורסל שלה.
בשתי עונותיו הראשונות באוניברסיטה זכה עם הקבוצה באליפות ליגת המכללות, תחת המאמן ג'ון וודן ולצד כוכב הקבוצה ביל וולטון.
בשנת 1985 התבקש וודן, במהלך ראיון, לתאר את "השחקן המושלם" לטעמו, וענה: "הייתי רוצה שיהיה תלמיד טוב, מנומס, אדיב, שחקן קבוצתי, שחקן הגנה טוב וריבאונדר, שחקן פנים טוב וקלע טוב.
בקיצור, הייתי רוצה את ג'מאל וילקס".
בשתי העונות הבאות רשם וילקס ממוצעים של 17.7 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק, והמשיך להיות אחד משחקניה המובילים של הקבוצה לצד בארי ופיל סמית', אך הווריורס לא הצליחו לעבור את שלב גמר המערב.
במהלך תקופתו בווריורס השתתף וילקס פעם אחת במשחק האולסטאר (1976) ונבחר פעמיים לחמישייה ההגנה השנייה של העונה (1976 ו-1977).
לקראת עונת חתם וילקס כשחקן חופשי בלוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק אז הסנטר כרים עבדול-ג'באר.
בעונת , עם צירופו לקבוצה של הרוקי מג'יק ג'ונסון, זכו הלייקרס באליפות הליגה לאחר שגברו על פילדלפיה 76' בתוצאה 2–4 בסדרת הגמר.
אחד ממשחקי השיא בקריירה של וילקס הגיע בסדרה זו: במשחק החמישי מול פילדלפיה נפצע כוכב הלייקרס עבדול-ג'באר, ולא היה מסוגל לשחק במשחק הבא.
במשחק השישי רשם וילקס תצוגת שיא עם 37 נקודות ו-10 ריבאונדים והוביל את קבוצתו לניצחון בתוצאה 107–123 ולאליפות ה-NBA, אך מג'יק ג'ונסון תפס את אור הזרקורים לאחר שמילא את מקומו של עבדול ג'באר בעמדת הסנטר והשיג 42 נקודות, 15 ריבאונדים ו-7 אסיסטים במשחק המכריע.
עד עונת המשיך וילקס להוות חלק אינטגרלי מקבוצת ה"שואו טיים" של הלייקרס, לצד עבדול ג'באר, ג'ונסון, נורם ניקסון, מייקל קופר, ג'יימס וורת'י וביירון סקוט, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות בעונות ו-.
לאורך תקופתו בלייקרס העמיד ממוצעים כוללים של 18.4 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק, והשתתף פעמיים נוספות במשחק האולסטאר (1981 ו-1983).
בספטמבר 1985 חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס, אך עזב אותה לאחר 13 משחקים והודיע על פרישה ממשחק, בגיל 32.
ב-7 בספטמבר 2012 הוצג וילקס כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל, וב-28 בדצמבר 2012 הועלתה גופייתו עם המספר 52 לתקרת אולמה הביתי של לוס אנג'לס לייקרס, כהוקרה על תרומתו למועדון.
ג'מאל אחמד ח'אשוקג'י היה עיתונאי, פרשן פוליטי ודירקטור סעודי שנעלם ב-2 באוקטובר 2018 לאחר שנכנס לקונסוליה הסעודית באיסטנבול.
לאחר מכן התברר כי נרצח בקונסוליה, וגופתו בותרה.
נודע כמבקר חריף של מדיניותו של יורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן וכתומך של תנועת האחים המוסלמים.
ח'אשוקג'י נולד בעיר מדינה בשנת 1958, בן למשפחה עשירה ומפורסמת בסעודיה.
סבו, מוחמד ח'אשוקג'י, היה רופאו האישי של המלך אבן סעוד, מייסד ממלכת ערב הסעודית.
דודו של ח'אשוקג'י היה סוחר הנשק עדנאן ח'אשוקג'י, ובן דודו היה דודי אל-פאיד, בן זוגה של דיאנה, הנסיכה מוויילס.
ח'אשוקג'י למד בבית ספר יסודי ובתיכון בארצו, ובשנת 1982 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת מדינת אינדיאנה .
בשנים 1983–1984 עבד כמנהל אזורי של רשת חנויות ספרים.
בשנים 1985–1987 עבד ככתב של Saudi Gazette, עיתון סעודי בשפה האנגלית, ובעיתון הסעודי בערבית "עוכאז" (عكاظ).
הוא המשיך לעבוד ככתב עבור יומון וכתבי-עת ערביים, בהם "א-שרק אל-אווסט", "אל-מג'לה" ו"אל-מוסלימון".
בשנים 1991–1999 היה עורך ראשי של העיתון "אל-מדינה", היוצא לאור בג'דה.
בשנים אלה היה גם כתב חוץ באפגניסטן ובאחדות ממדינות ערב.
בשנים 1999–2003 היה סגן עורך של Arab News, עיתון סעודי בשפה האנגלית.
בשנת 2003 היה במשך פחות מחודשיים עורך ראשי של העיתון הסעודי "אל-וטן".
הוא פוטר על ידי משרד האינפורמציה הסעודי לאחר שהתיר פרסום של טור שמתח ביקורת על התאולוג האסלאמי בן המאה ה-13 אבן תיימיה.
בעקבות זאת יצא ח'אשוקג'י לגלות מרצון בלונדון והיה עוזרו לענייני תקשורת של הנסיך טורקי אל-פייסל, בעת שזה כיהן כשגריר ערב הסעודית בארצות הברית.
באפריל 2007 מונה שוב לעורך הראשי של "אל-וטן".
פרסום טור שנגד את עקרונות הסלפיה הוביל להתפטרותו במאי 2010. הוא מונה על ידי אל-וליד בן טלאל לדירקטור בערוץ החדשות "אל-ערב", שפעל מבחריין.
בנוסף שימש פרשן פוליטי באמצעי תקשורת סעודיים ובין-לאומיים, בהם MBC, BBC, אל-ג'זירה ו-Dubai TV.
טורי דעה שלו פורסמו בקביעות ברשת הטלוויזיה אל-ערביה.
בדצמבר 2016 פרסם העיתון הבריטי "אינדפנדנט" שח'אשוקג'י מוחרם על ידי השלטונות הסעודיים, משום שמתח ביקורת על דונלד טראמפ.
בספטמבר 2017 החל לכתוב בעיתון "וושינגטון פוסט" ומתח ביקורת על החרם על קטר בהובלת ערב הסעודית, על העימות בין ערב הסעודית ללבנון בעת ביקורו של ראש ממשלת לבנון סעד אל-חרירי בריאד, על העימות הדיפלומטי בין ערב הסעודית לקנדה, ועל ההגבלות בערב הסעודית על אמצעי התקשורת.
הוא שיבח רפורמות אחדות של יורש העצר הסעודי, מוחמד בן סלמאן, כגון ההיתר לנהיגת נשים, אך מתח ביקורת על מאסרן של פעילות למען זכויות נשים בערב הסעודית, ובהן לוג'יין אל-הד'לול, אימאן אל-נאפג'אן ועזיזה אל-יוסף .
הוא מתח ביקורת גם על הבנייה הישראלית ביהודה ושומרון וטען שהסכמי אוסלו מתו.
במספר הזדמנויות הביע דעות אנטישמיות.
באוקטובר 2018 היו לח'אשוקג'י 1.7 מיליון עוקבים בטוויטר, שהפכו אותו לבר-סמכא פוליטי מוביל בעולם הערבי.
ב-2 באוקטובר 2018 נכנס ח'אשוקג'י לקונסוליה הסעודית באיסטנבול שבטורקיה על מנת לטפל במסמכי הגירושין שלו כדי להינשא בשנית.
ארוסתו חדיג'ה ג'נקיז, שהמתינה לו בחוץ, התלוננה לאחר מספר שעות כי ח'אשוקג'י לא יצא מהקונסוליה.
בתקשורת ברחבי העולם נטען כי כוחות הביטחון הטורקיים הציגו ראיות כי 15 סעודים ובהם מנתח, איש צבא וחמישה אנשי אבטחת אישים של מוחמד בן סלמאן הגיעו לטורקיה ב-2 באוקטובר, עינו את ח'אשוקג'י בקונסוליה, וביתרו את גופתו.
שר הפנים של סעודיה הכחיש בתחילה את ההאשמות כלפי ארצו.
ב-19 באוקטובר פרסם משרד החוץ הסעודי הצהרה כי ח'אשוקג'י נהרג בקטטה בקונסוליה, וכי המעורבים בדבר ניסו להסתיר זאת.
כמעט שנה לאחר הירצחו, רגעיו האחרונים בקונסוליה פורסמו בעיתון הטורקי "סבאח".
על פי דיווחים אלו, ההקלטות שנאספו על ידי סוכנות הביון הטורקית מצביעות על חיסולו של ח'אשוקג'י בידי חוליה שכללה את מאהר אל-מוּטְרֶבּ וד"ר סלאח א-טובייקי , שתפקידו היה לבתר את גופת חאשוקג'י לאחר החיסול.
ההקלטה חושפת את תיאור רציחתו: ח'אשוקג'י בא לקונסוליה והוא מלווה על ידי אדם המוכר לו לקומה השנייה.
בשלב שבו החל לחשוד בדברים שאינם כשורה, אמר: "תשחררו אותי, מה אתם חושבים שאתם עושים?".
לאחר שהוא הוכנס לחדר חקירות, אל-מוטרב הודיע לו כי בעקבות הוראת האינטרפול עליהם להחזיר אותו לריאד שבערב הסעודית.
ח'אשוקג'י התעקש כי אין נגדו כל תביעה, וציין כי ארוסתו ממתינה לו מחוץ לקונסוליה.
אחד מחברי החוליה נשמע כשהוא דורש מח'אשוקג'י לחדול מדיבוריו ולשתוק.
ח'אשוקג'י התבקש על ידי אל-מוטרב לכתוב לבנו שלא ידאג אם אינו מצליח ליצור עימו קשר בזמן הסמוך, אולם הוא סירב לבצע זאת.
אל-מוטרב לחץ עליו לבצע את שנדרש, בפנייה אליו: "תעזור לנו כדי שנוכל לעזור לך, כי בסוף אנחנו ניקח אותך בחזרה לערב הסעודית, ואם לא תעזור לנו אתה יודע מה יקרה בסוף".
בשלב זה ח'אשוקג'י חושד – על סמך מגבות רבות שראה במקום – כי עומדים לסמם אותו, והוא שואל אם אכן קיימת כוונה כזו.
א-טובייקי עונה לו כי הם עומדים להרדים אותו.
לאחר שסומם, מעט לפני שהוא מאבד את הכרתו, נשמע חאשוקג'י קורא בבקשה שלא יסגרו את פיו.
לאחר מכן אמר "יש לי אסתמה; אתם תחנקו אותי".
על פי החשד, בשלב זה חברי החוליה שמו שקית פלסטיק על ראשו על מנת לחנוק אותו למוות.
קולות מאבקו ברוצחיו נשמעו לאחר מכן, כשברקע נשמעו מדי פעם חברי החוליה שואלים למצבו, אם כבר נרדם.
טרם נשימתו האחרונה נשמעו קולות מתגברים של מאבק ושל חניקה, עד שחדלו לבסוף.
ברקע עלו קולות אחרים של כליו של א-טובייקי שהחל במלאכת ביתור הגופה.
בשעה 13:39, כ-25 דקות לאחר כניסתו לקונסוליה, נשמע מסור הניתוח שפעל במשך כחצי שעה.
בדצמבר 2019 נשפטו חמישה גברים למוות ועוד שלושה לתקופות מאסר ארוכות על רציחתו של ח'אשוקג'י.
על פי דובר הממשלה, הרצח היה החלטה מקומית וספונטנית של סוכנים בשטח ולא הוראה שהגיעה מבית המלוכה.
חוקר מטעם האו"ם שחקר את הרצח אמר שפסק הדין הוא לעג לרש.
לכל המעורבים הוענקה חנינה על ידי משפחתו, בעקבות לחץ פוליטי שהופעל עליהם ותמורות כספיות – "כסף דמים" – שקיבלו מהשלטון הסעודי.
כל אחד מבניו קיבל בית בשווי של עד 4 מיליון דולר ומשכורת חודשית של עשרת אלפים דולר.
טורקיה, שהרצח בוצע בשטחה, עסקה בנושא מתחילתו וחתרה לגילוי האמת בפרשה, בין השאר בהצהרות של הנשיא ארדואן.
מתחילת היעלמותו של ח'אשוקג'י הייתה ציפייה לתגובה של ארצות הברית.
מזכיר האוצר של ארצות הברית, סטיבן מנושין, וגורמים כלכליים רבים הודיעו על ביטול השתתפותם ב"יוזמת ההשקעות העתידיות" - ועידה כלכלית שנערכה בסעודיה באוקטובר.
מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו אמר שארצו בוחנת הטלת סנקציות על האנשים המעורבים ברצח.
בסוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית (CIA) סבורים כי יורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן הזמין את החיסול.
ב-20 בנובמבר אמר הנשיא דונלד טראמפ שבכוונתו לשמור על יחסים יציבים עם סעודיה למרות הרצח.
כחודש לאחר הרצח אמר ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, שרצח ח'אשוקג'י הוא נורא ויש לטפל בכך באופן הראוי, אך חשוב מאוד למען יציבות האזור והעולם שסעודיה תישאר יציבה.
באפריל 2019 חברת הסייבר ההתקפי הישראלית אן.
הודיעה על הקפאת עסקאותיה עם ערב הסעודית לאחר דיווחים שתוכנת פגסוס שפיתחה שימשה לריגול אחר ח'אשוקג'י.
בפברואר 2021 פרסמה ארצות הברית דו"ח מודיעין שקבע שמוחמד בן סלמאן אישר את המבצע לרצח ח'אשוקג'י.
בעקבות זאת הטילה ארצות הברית סנקציות על עשרות אזרחים סעודים, אך משיקולים מדיניים נמנעה מסנקציות על בן סלמאן.
ב-7 דצמבר 2021 נעצר בשדה התעופה בצרפת חשוד המעורב בפרשיית הרצח, והרשויות בצרפת הודיעו כי יפעלו להסגרתו לטורקיה.
יום לאחר מכן, לאחר בדיקות שנעשו, התברר שהאדם שנעצר נושא שם זהה לאחד החשודים אך אינו קשור לרצח, והוא שוחרר.
החליטה לשנות את שם הרחוב הצמוד לשגרירות סעודיה במדינה לשמו של ח'אשוקג'י.
ג'מאל אנת'וני באומן הוא מחנך ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת ניו יורק.
במהלך כהונתו נמנה עם האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית, והוא נבחר לתפקיד אחרי שהביס בבחירות המקדימות את נציג המחוז הוותיק אליוט אנגל.
בכהונתו הוגדר כחלק מ"הסקווד", קבוצה של חברי קונגרס פרוגרסיבים הכוללת אותו ואת אייאנה פרסלי, קורי בוש, אילהאן עומאר, אלכסנדריה אוקסיו-קורטז, סאמר לי, רשידה טליב וגרג קסר.
בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-2024 הפסיד באומן את מקומו מטעם המפלגה הדמוקרטית ליריבו ג'ורג' לאטימר, לאחר התגייסות מאסיבית של שדולת איפא"ק נגדו.
באומן נולד במנהטן שבניו יורק.
הוא התגורר עם סבתו באיסט ריבר במזרח הארלם במהלך השבוע, ובמהלכי סוף השבוע בילה במחיצת אמו ואחיותיו בשכונה יורקוויל שבאפר איסט סייד.
סבתו נפטרה כשהיה בן שמונה.
בגיל 16 עבר עם משפחתו לעיירה סיירוויל השוכנת בניו ג'רזי.
הוא למד בבית הספר התיכון ממוריאל סיירוויל, שם שיחק בנבחרת הפוטבול התיכונית.
במשך זמן קצר למד באומן במכללת פוטומאק סטייט ג'וניור, בטרם השלים באוניברסיטת ניו הייבן לימודי תואר ראשון בניהול ספורט בשנת 1999. לזמן מה שיחק בקבוצת הפוטבול של המכללה, "ניו הייבן צ'רג'רס" (New Haven Chargers).
בהמשך קיבל באומן תואר שני בייעוץ עסקי ממכלת מרסי ודוקטורט בחינוך ממכללת מנהטנוויל.
לאחר קבלת התואר הראשון, החליט באומן לא להיטמע בעולם הספורט כמנהל או כמאמן.
על פי הצעת חבר במשפחתו אשר עבד במחלקת החינוך של העיר ניו יורק, באומן החל לעבוד כמחנך.
תפקידו הראשון של באומן בתחום ההוראה מורה לניהול משברים בבית ספר יסודי בדרום הברונקס.
בשנת 2009 הקים את "אקדמיית אבן הפינה לפעולה חברתית", חטיבת ביניים ציבורית בברונקס.
במרוצת שנותיו כמחנך, נעשה באומן פעיל נגד מִבְחָנִים מְתֻקְנָנִים (Standardized test).
לראיה, הבלוג שלו על תפקידי המבחנים המתוקננים זכה לתשומת לב לאומית.
הוא טען על תפקיד מבחנים אלה בהנצחת אי-השוויון, כולל השינוי, המהומה ומעגל הקסמים שנוצרים בחיי התלמידים והמורים בעקבות עריכת המבחנים, מכיוון שביצועי הערכה פוגעים ביכולתו של בית הספר ללמד וכפועל יוצא לשמר את איכות התלמיד אשר נבחן.
מאמצע העשור השני של המאה ה-21, רבע בלבד מתלמידיו של באומן בחרו להיבחן במבחנים מתוקננים.
הוא גם עמד על כך שילדים יקבלו שיעורים באמנות, היסטוריה ומדע בנוסף למקצועות האוריינות הבסיסיים כגון ספרות ומתמטיקה.
לאחר עשר שנים כמנהל בית הספר, הוא עזב את התפקיד כדי להתמקד במסע הבחירות שלו ל.
לקראת בחירות 2020, הארגון "דמוקרטֶי-הצדק" (Justice Democrats) גייסו את באומן להתמודד בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-16 של ניו יורק, המיוצג על ידי אליוט אנגל.
אנגל כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ברציפות מאז 1989 ובקונגרס ה-116 היה יושב ראש ועדת החוץ של בית הנבחרים.
באומן קיבל השראה להתמודד לקונגרס ממסע הבחירות של אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ב-2018, ותיאר את מצע הבחירות שלו כ"אנטי-עוני ואנטי-גזעני בשילוב עם תמיכה בדיור ציבורי, רפורמה במשפט הפלילי, "מדיקר לכול" וקידום מדיניות גרין ניו דיל.
אף רפובליקני לא טרח למלא את טופסי ההתמודדות במעוז הדמוקרטי, כך שהזוכה בפריימריז הדמוקרטים למעשה סומן כמנצח העתידי בבחירות הכלליות.
מטה הבחירות של באומן מתח ביקורת על דפוס הצבעותיו של אנגל בנוגע למדיניות חוץ ועל תגובתו למגפת הקורונה בארצות הברית.
התמיכות הרשמיות שקיבל מתנועת הזריחה וממפלגת המשפחות העובדות סייעו לגיוס הכספים של באומן, אף על פי שפיגר מבחינה כספית מאחורי אנגל בהרבה.
בשעה שבאומן נהנה מתמיכותיהם של אישים וארגונים כמו "הניו יורק טיימס", אייאנה פרסלי, אילהאן עומאר, רוברט רייך, נעמי קליין, סינת'יה ניקסון ואחרים, אנגל זכה לתמיכת הממסד הדמוקרטי בדוגמת אישים וארגונים כמו הילרי קלינטון, ג'רלד נדלר, צ'אק שומר, ננסי פלוסי, והעיתונים ג'ואיש פרס, ניו יורק פוסט וניו יורק דיילי ניוז.
בגלל מגפת הקורונה שהפילה את חיתתה על העיר ניו יורק, חלק ניכר מהבחירות המקדימות התקיים באמצעות הצבעה מרחוק.
עם זאת, בגלל היתרון בן 26 האחוזים של באומן בליל הבחירות, מהדורות החדשות החלו להתייחס אליו במהירות כאל המועמד הצפוי.
ב-17 ביולי 2020, בהתבסס על הניתוח של סוכנויות הידיעות לספירת קולות ההצבעה מרחוק, ב-AP הכריעו את המירוץ לטובתו של באומן.
הניצחון של באומן בבחירות המקדימות כמעט הבטיח את היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי בשל האופי הדמוקרטי של המחוז.
בבחירות הכלליות ניצח בניצחון סוחף, והביס את מועמד המפלגה השמרנית פטריק מקמנוס עם כ-84% מקולות הבוחרים.
ב-3 בינואר 2021, הושבע באומן לקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
בתחילת דרכו היה באומן "איש מיינסטרים דמוקרטי" ביחסו לישראל.
הוא נטה להתיישר עם קו המפלגה הדמוקרטית ולאשר מתן סיוע לישראל, בשונה מפרוגרסיבים אחרים חברי הסקווד.
באומן הפך לפרו-פלסטיני לאחר ביקור בגדה המערבית.
בריאיון לאתר "פוליטיקו" באומן סיפר על ביקורו בבית ספר בחברון: "גיליתי שיש רחובות שפשוט אסור ללכת בהם, מקומות שאסור להגיע אליהם בתוך העיר, רק משום שהם ילדים פלסטינים".
לדבריו, זה "שינה אותו מהיסוד": "כששאלתי מה החלום שלהם, הילדים השיבו: 'חופש'.
במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, באומן האשים את ישראל ברצח עם, וטען כי לאחר ה-7 באוקטובר "כולם הכירו באנושיות של העם בישראל, של העם היהודי, ועשו דה־הומניזציה מוחלטת לפלסטינים".
בספטמבר 2021 הצביע באומן בעד מתן סיוע נוסף לישראל של מיליארד דולר למימון מערכת ההגנה מפני טילים של כיפת ברזל.
הצבעתו הייתה שנויה במחלוקת בקרב חברי הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה, ועוררה ויכוח בתוך הארגון האם עליו לדרוש מחבריה לתמוך בחרם על ישראל.
באוקטובר 2023 פגה חברותו של באומן בארגון, אולם במאי 2024, באומן הצטרף מחדש לארגון וזכה לתמיכת סניף הארגון בעיר ניו יורק.
זה בא כאשר עמד בפני אתגר ראשוני חזק מצד ג'ורג' לטימר, שזכה לתמיכה של קבוצות לובי פרו-ישראליות רבות.
ב-18 ביולי 2023 הצביעו באומן ושמונה דמוקרטים פרוגרסיביים נוספים נגד החלטה לא מחייבת של הקונגרס שהציע אוגוסט פלוגר לפיה "מדינת ישראל איננה מדינה גזענית או מדינת אפרטהייד", והקונגרס דחה "כל צורות של אנטישמיות ושנאת זרים", וכי "ארצות הברית תמיד תהיה שותפה ותומכת איתנה של ישראל".
ב-25 באוקטובר 2023 הצביעו באומן ושמונה דמוקרטים פרוגרסיביים נוספים, יחד עם הרפובליקני תומאס מאסי, נגד החלטה דו-מפלגתית לא מחייבת של הקונגרס שתמכה בישראל בעקבות טבח שבעה באוקטובר.
בהחלטה נכתב כי בית הנבחרים "עומד לצד ישראל כשהיא מגנה על עצמה מפני המלחמה הברברית שפתחו חמאס ומחבלים אחרים" ו"מאשש מחדש את מחויבותה של ארצות הברית לביטחון ישראל".
ב-17 בנובמבר 2023 כינה באומן את הדיווחים על נשים ישראליות שנאנסו במהלך התקפת חמאס ב-2023 "תעמולה" ו"שקר".
לאחר שפוליטיקו פנה אליו בבקשה להבהרה במרץ 2024, חזר בו באומן.
קבוצת השדולה הליברלית של ישראל ג'יי סטריט חזרה בה מתמיכתה בבאומן ב-29 בינואר 2024, תוך שהיא ציינה את הגישה שלו למלחמת חרבות ברזל.
נשיא ג'יי סטריט ג'רמי בן-עמי אמר כי באומן "הלך רחוק מדי".
ג'מאל מוסיאלה הוא כדורגלן גרמני-אנגלי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והקיצוני בבאיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
מוסיאלה נולד בשטוטגרט, גרמניה לאב ניגרי ולאם גרמניה.
הוא התגורר בפולדה עד גיל שבע.
לאחר מכן עבר עם אמו לאנגליה ושיחק באקדמיה של צ'לסי במשך רוב שנות ילדותו.
ביולי 2019, בגיל 16, עזב את צ'לסי והצטרף לבאיירן מינכן.
ב-3 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף בבאיירן מינכן II בניצחון 2–3 על פרוסן מינסטר בליגה הגרמנית השלישית.
ב-20 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בקבוצת הבוגרים של המועדון מול פרייבורג.
בהופעה זו הפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי באיירן מינכן בבונדסליגה, בגיל 17 שנים ו-115 יום.
ב-18 בספטמבר 2020 כבש את שער הבונדסליגה הראשון שלו בניצחון 0–8 על שאלקה 04, בכך הפך לכובש השער הצעיר בתולדות המועדון, בגיל 17 שנים ו-205 יום.
ב-3 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 2–6 על רד בול זלצבורג.
ב-23 בפברואר 2021 כבש את שער ליגת האלופות הראשון שלו בניצחון 4–1 על לאציו בשלב שמינית הגמר.
בכך הפך לכובש השער הצעיר ביותר בתחרות הן כגרמני והן כאנגלי.
במחזור האחרון של עונת 2022/2023 בבונדסליגה כבש שער ניצחון 1–2 על פ.צ.
קלן בדקה ה-89, שער אשר הכריע את האליפות והעניק אותה לבאיירן מינכן על חשבון בורוסיה דורטמונד בזכות הפרש שערים עדיף.
ב-15 בפברואר 2025 האריך מוסיאלה את חוזהו בבאיירן מינכן עד 2030.
למוסיאלה הייתה אפשרות לייצג הן את נבחרת ניגריה עקב מוצא אביו, הן את אנגליה והן את גרמניה, ובנבחרות הצעירות שיחק הן עם גרמניה והן עם אנגליה.
בנובמבר 2020 זומן לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–3 על אנדורה ב-13 בנובמבר 2020. הוא הבקיע את השער הראשון בניצחון 0–5 על אלבניה ב-17 בנובמבר 2020.
ב-24 בפברואר 2021 הודיע מוסיאלה כי החליט לייצג את מדינת הולדתו, גרמניה, בנבחרות הבינלאומיות.
ב-24 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה, כשהחליף את קאי האברץ בניצחון 0–3 על איסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-11 באוקטובר כבש שער בכורה בניצחון 0–4 על מקדוניה הצפונית.
נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר מונדיאל 2022.
ג'מאל מוזלי הוא כדורסלן עבר, ומאמן כדורסל אמריקאי.
משמש כמאמן הראשי של קבוצת אורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA.
מוזלי נולד במילווקי, ויסקונסין, וגדל בדרום קליפורניה.
בין השנים 1997–2001 למד באוניברסיטת קולורדו, ולאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים כוללים של 11.4 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 2001–2005 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות מקצועיות ממקסיקו, אוסטרליה, ספרד, פינלנד וקוריאה הדרומית.
עם פרישתו ממשחק, בשנת 2005, הצטרף מוזלי לצוות האימון של דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בתור "מאמן לפיתוח שחקנים" (Player development coach).
בין השנים 2007–2010 שימש בקבוצה כעוזר מאמן מן המניין, תחת המאמן הראשי ג'ורג' קארל.
בשנת 2010 מונה לעוזר מאמן בקליבלנד קאבלירס, וב-4 עונותיו בתפקיד היה עוזרם של המאמנים ביירון סקוט ומייק בראון.
בין השנים 2014–2021 שימש כעוזרו של ריק קרלייל, מאמן דאלאס מאבריקס.
החל משנת 2018 היה אחראי על האסטרטגיה ההגנתית של המאבריקס.
לקראת עונת מונה למאמן הראשי של אורלנדו מג'יק, במקומו של סטיב קליפורד.
ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד (נולד ב-25 באוגוסט 1993) הוא אתלט יליד סודאן במעמד של פליט בישראל.
הוא השתתף ב במסגרת משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו.
בשנת 2003, כשהיה בן 10, הגיעו אנשי מיליציית ג'נג'וויד לשרוף את כפרו והרגו 97 בני אדם, ביניהם את אביו.
בשנת 2010 הוא ברח מסודאן למודת המלחמה בדארפור בגיל 17, חצה את מדבר סיני ממצרים לישראל ברגל.
ניתן לו היתר שהייה בישראל מטעמים הומניטאריים מיוחדים.
הוא מצא תעסוקה כמנקה בחוף הים בהרצליה, והצטרף בשנת 2014 למועדון הריצה התל אביבי "רצי הסמטה".
בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצת שדה שנערכה באלבופיירה, פורטוגל ב-5 בפברואר 2017 הוא סיים במקום 40. שנה לאחר מכן, בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצת שדה שנערכה במירה, פורטוגל ב-4 בפברואר 2018 הוא סיים במקום 30.
בתחרות גביע אירופה למועדונים בריצה שדה שנערכה באלבופיירה ב-3 בפברואר 2019 הוא סיים במקום 22. כשלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בתל אביב ב-22 בפברואר הוא זכה במדליית כסף בריצת 10 ק"מ בשיא אישי חדש של 29:37 דקות.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם בריצת שדה (10 ק"מ) שנערכה באורהוס, דנמרק ב-30 במרץ 2019 הוא סיים במקום 85 (מתוך 140 משתתפים) בתוצאה של 35:09 דקות, 3:29 דקות, אחרי המנצח ג'ושוע צ'פטגאי מאוגנדה.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר אותה שנה הוא סיים במקום 32 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:15.32 דקות.
מועצת המנהלים של הוועד האולימפי הבינלאומי החליטה שלראשונה ייקחו במשלחת הפליטים גם שני אתלטים השוהים בישראל: רץ המרתון תחלואיני מלקה מאריתראה וג'מאל עבדלמג'יד מדארפור המתחרה בריצת 5000 מטר.
השניים יהיו חלק מ-29 הספורטאים שנבחרו להשתתף במשלחת הבינלאומית המתחרה תחת הדגל האולימפי.
במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום 23 בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 13:42.98 דקות.
עבדלמאג'י מהפועל תל אביב, שרץ 5,000 מטר בטוקיו, השתתף באולימפייאדת פריז כחלק ממשלחת הפליטים.
ג'מאל טאסו בושרה (באמהרית: ጀማል ጣሰው ቡሽራ; נולד ב-27 באפריל 1989 באווסה שבאתיופיה) הוא כדורגלן אתיופי המשחק בעמדת השוער בקבוצת וולקיטה סיטי מליגת העל האתיופית ובנבחרת אתיופיה.
טאסו שיחק בקבוצות האווסה סיטי, דדביט, אתיופיאן קופי, דיפנס פורס, ג'ימה אבו בונה, דירה דאווה סיטי ופאסיל קנמה מליגת העל האתיופית.
ב-13 באוגוסט 2020 חתם בוולקיטה סיטי מליגת העל האתיופית.
ב-2 בדצמבר 2010 ערך טאסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אתיופיה, בניצחון 2-1 על נבחרת קניה במסגרת אליפות מזרח ומרכז אפריקה.
הוא היה חלק מסגל נבחרת אתיופיה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2013, וערך הופעה אחת בטורניר.
ג'מאל סג'אתי הוא אתלט אלג'יראי, זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022, טוקיו 2025) ובעל התוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים בריצת 800 מטר.
בשנת 2021 הגיע סג'אתי לטוקיו שביפן על-מנת להשתתף בריצת 800 מטר באולימפיאדת טוקיו, אך עם הגעתו נמצא חיובי לנגיף קורונה, נכנס לבידוד ופספס את התחרות.
במשחקי הים התיכון שנערכו באוראן שבאלג'יריה בשנת 2022 זכה סג'אתי במדליית זהב בריצת 800 מטר, בתוצאה של 1:44.52 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית בשנת 2022 זכה סג'אתי במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.14, אחרי עמנואל קוריר מקניה (1:43.71 דקות) ולפני מרקו ארופ מקנדה (1:44.28 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 הוא סיים שמיני בריצת 800 מטר לאחר שנפסל בריצת הגמר.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי 2024 קבע בריצת 800 מטר שיא לאומי חדש של 1:41.56 דקות, לפני עמנואל ואניוני מקניה (1:41.58 דקות) וגבריאל טואל מצרפת (1:41.61 דקות) ואת התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים באותה העת.
שבוע לאחר מכן, במסגרת ליגת היהלום במונקו ב-12 ביולי הוא שיפר את שיאו הלאומי והעמידו על 1:41.46 דקות.
באולימפיאדת פריז זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:41:50 דקות, אחרי עמנואל ואניוני (1:41.19 דקות) ומרקו ארופ (1:41.20 דקות).
ג'מאל (קמיל) חסן הוא פסל דרוזי ישראלי.
פסלו המפורסם "סינרגיה", נמצא בכניסה לטיילת באילת.
למד אמנות באורנים - המכללה האקדמית לחינוך.
חסן השתתף במספר רב של סימפוזיוני פיסול בארץ ובעולם ביניהם תשע שנים בפסטיבל אבן בגליל באגם מונפורט.
חבר בעמותת אבדאע לקידום האמנות במגזר הערבי.
סינרגיה – פסל מאבן, נמצא בכניסה לטיילת באילת, 2015
פסל חוצות – פסל אבן וברזל, יצירה של ראניה עקל, ג'מאל חסן, נמצא בגן הפסלים ב, רמת גן
עתיד קוסמי – פסל מאבן,
לוטוס – פסל מאבן, נמצא כפר מע'אר
דג – פסל אבן, נמצא ברחוב בן-זכאי, ירושלים, 2013
ג'מאל א-דין עבדאללה א-תנוח'י היה מלומד דרוזי.
א-תנוח'י נולד וחי בלבנון ב.
לפי המסורת הדרוזית, א-תנוח'י היה זה שערך את כתבי הקודש הדרוזיים, בשם "איגרות החוכמה".
פרט לעריכתו זו, א-תנוח'י כתב ספרים רבים הידועים בשמם "אַ-שַׁרְח" (الشرح, "ההסבר").
א-תנוח'י מתואר כ"איש בעל ההשפעה העמוקה ביותר על ההיסטוריה הדרוזית, פרט למייסדי הדת".
א-תנוח'י קבור 20 קילומטר דרומית לביירות.
ג'מאל בהויאן (בבנגלית: জামাল ভূইয়া; נולד ב-10 באפריל 1990) הוא כדורגלן בנגלי-דני המשחק בעמדת הקשר בברות'רס אוניון.
בהויאן נולד בגלוסטרופ שבדנמרק וגדל בפרבר ברונדבי להורים ממוצא בנגלי.
בגיל 15 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ברונדבי וכעבור שנה הצטרף לזו של פ.צ.
קריירת הכדורגל שלו קיבלה תפנית לאחר שנורה ארבע פעמים במהלך קרב כנופיות, אף על פי שלא היה לו כלל קשר לכל המצב.
הכדור פספס את ליבו בשני סנטימטרים ובהויאן היה מאושפז כיומיים במהלכן עבר 12 ניתוחים.
לאחר שהתאושש חזר לשחק כדורגל, אך ירד לשחק בליגות הנמוכות של דנמרק.
בשנת חתם בהלרופ בה שיחק שלוש עונות.
בשנת חתם באבהאני לימיטד דאקה הבנגלית, במדיה שיחק שנתיים.
בסיום התקופה חזר לדנמרק ושיחק באבארטה ואבדורה.
בשנת חזר לבנגלדש וחתם בשייח ג'מאל דהנמונדי.
בעונת הבכורה שלו היה שותף לזכייה בדאבל.
בהמשך שיחק גם בשייח רוסל, סייף וצ'יטגונג אבהאני.
בשנת חתם בקולקטה מוחמדן ב-I-League.
באוגוסט חתם בסול דה מאיו בטורניאו הארגנטינאית.
בשנת בעודו שחקן נוער בקופנהגן, קיבל הצעה לייצג את בנגלדש, אך דחה את ההצעה בגל נשלח לבויאן מכתב הצעה לייצג את נבחרת בנגלדש בכדורגל מהתאחדות הכדורגל של בנגלדש.
עם זאת, הוא נאלץ לדחות את ההצעה בשל סיבוכים משפחתיים.
ב-31 באוגוסט 2013 בהויאן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנגלדש במשחק נגד וכך הפך לשחקן הראשון בנבחרת שלא נולד במדינה.
ב-13 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד .
בהויאן הוא שיאן ההופעות של הנבחרת ומשמש כקפטן הנבחרת.
כדורגלן הטורניר גביע המלכים הבנגלי:
ג'מאל מנאד היה כדורגלן אלג'ירי ששיחק בעמדת החלוץ.
מנאד נולד באל-ביאד, והחל את קריירת המשחק שלו ב-CR בלויזדאד, לפני שעבר ל-JS קביילי.
בשנת 1987, חתם בנים הצרפתית, ושיחק בליג 2 במשך שלוש עונות, בהן הופיע ביותר מ-100 משחקים רשמיים.
בעונת 1989–90 הוא כבש 12 שערים ב-27 משחקים בתקופת הקריירה הטובה ביותר שלו, אך קבוצתו לא הצליחה לעלות לליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום השלישי.
מנאד שיחק בשלוש העונות הבאות בפורטוגל, כשהופיע עבור פמליקאו (שתי עונות) ובלננסש, כולן בליגה הראשונה.
לאחר מכן, בגיל 33, חזר לארצו ופרש ארבע שנים לאחר מכן, לאחר שעבר ששיחק במועדון הקודם קביילי (שם זכה בגביע הקונפדרציה של אפריקה ב-1995) וב-USM אלג'יר .
בשנת 2005 החל מנאד בקריירת אימון, כשמונה למאמנה של USM אלג'יר, שהייתה גם הקבוצה האחרונה בה שיחק כשחקן.
מנאד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה ב-1982. לפני כן, ב-1980, שיחק בטורניר הכדורגל באולימפיאדת מוסקבה (1980), ועזר לנבחרת להגיע לרבע הגמר.
מנאד נבחר לסגל לקראת מונדיאל 1986. שם הופיע בהפסדים בשלב הבתים מול ברזיל וספרד.
מנאד סיים במקום השלישי בפרס כדורגלן השנה באפריקה.
ב-1990, עזר למארחים לזכות בגביע אפריקה לאומות, והיה מלך השערים של הטורניר עם ארבעה שערים.
מנאד הוא במקום 10 ברשימת שיאני ההופעות בנבחרת אלג'יריה.
מנאד מונה למאמן USM אל-חרש באוקטובר 2020.
בנובמבר 2011, מנאד, שהיה אב לבת עם מוגבלות, יחד עם חבריו לסגל נבחרת אלג'יריה למונדיאל 1986, קרא לפתוח בחקירה בנוגע לכך שהמוגבלות של ילדיהם עשויה להיות קשורה לתרופות שהוזמנו עבורם על ידי המאמן הסובייטי של הנבחרת אבגני רוגוב.
גביע אפריקה למחזיקות גביע: 1995
מלך השערים של גביע אפריקה לאומות: 1990
גביע אפריקה לאומות לאומות בטורניר: 1984, 1990
ג'מאל עבדול לטיף סלאח א-שובכי הוא פוליטיקאי, דיפלומט וחבר בתנועת הפת"ח.
הוא כיהן בתפקיד שר השלטון המקומי בממשלתו של מחמוד עבאס, ובממשלותיו הראשונה והשנייה של אחמד קריע בין השנים 2003–2005. בחלק מהזמן הוא החזיק גם במשרד הנוער והספורט.
א-שובכי נולד בעיירה אידנא בנפת חברון בתקופת הממשל הירדני ביהודה ושומרון למשפחה פלסטינית שהיגרה מהכפר בית ג'יברין במהלך מלחמת העצמאות.
הוא השלים לימודי תואר ראשון בגאוגרפיה מהאוניברסיטה הערבית של ביירות.
במאי 1980 היה מעורב עם חוליית טרור בביצוע הפיגוע בבית הדסה בחברון בו נהרגו 3 אזרחים ישראלים, 2 אזרחים אמריקאים ואזרח קנדי ונפצעו 20 אזרחים ישראלים ואמריקנים.
הוא נשפט ב-1981 ונכלא למשך עשור.
גם לאחר שחרורו המשיך לעסוק בטרור והיה מספר פעמים במעצר מנהלי.
יאסר ערפאת הזמין אותו להשתתף במשלחת הפלסטינית לוועידת מדריד ב-1991, אך יציאתו נמנעה בידי כוחות הביטחון הישראליים.
במסגרת הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית (1996) הוא התמודד וקיבל 24,346 קולות, ובכך הפך לחבר המייצג את מחוז נפת חברון במועצה המחוקקת הפלסטינית הראשונה.
ב-30 במרץ 2003 מונה לתפקיד שר השלטון המקומי בממשלה השישית של הרשות הפלסטינית בראשות מחמוד עבאס, שהתקיימה עד 5 באוקטובר 2003. הוא המשיך בתפקיד גם בשתי ממשלותיו הראשונות של אחמד קריע עד 24 בפברואר 2005, הוא גם היה שר הספורט הראשון בממשלתו של קריע.
ב-25 ביוני 2006 מונה לשגריר הרשות הפלסטינית בערב הסעודית והמשיך בתפקיד עד 2013. מאוחר יותר, בין 2014 ל-2017, היה שגריר במצרים ונציג של הרשות הפלסטינית בליגה הערבית.
ב-1 בנובמבר 2017 הוא מונה לכהן כשגריר הרשות הפלסטינית במרוקו.
בשנת 2009 התקיימה ועידת הפתח השישית בבית לחם, והוא זכה לחברות במועצה המהפכנית של פת"ח, עד 2017.
במהלך מלחמת חרבות ברזל האשים את ישראל ברצח עם ושיבח את החלטותיו של בית הדין הפלילי הבין-לאומי.
הוא טען כי ישראל מבצעת "טבח שאין דומה לו בהיסטוריה" והוסיף כי ישראל הרגה יותר ממאה עיתונאים וכי מטרתה לגרש את הפלסטינים.
ג'מאל נאג'י שחאדה אל-ח'דרי הוא פוליטיקאי פלסטיני שנבחר כחבר המועצה המחוקקת הפלסטינית ב-2006 כמועמד עצמאי מטעם מחוז עזה, וכיהן כשר התקשורת וטכנולוגיית המידע בממשלת הנייה הראשונה.
ג'מאל נולד בעזה ב-1955. הוא מחזיק בתואר ראשון בהנדסת חשמל אותו קיבל במצרים.
הוא חבר באספה הכללית של התאחדות המהנדסים הפלסטינים, חבר במועצת המנהלים של איגוד המהנדסים בשנים 1990-1997, וסגן נשיא נבחר של איגוד המהנדסים לתקופה של שלוש שנים.
כמו כן, היה חבר לשעבר במועצת המנהלים של מרכז הסחר הפלסטיני (PalTrade) במשך שנתיים.
אל-ח'דרי כיהן כיו"ר חבר הנאמנים של האוניברסיטה האסלאמית בעזה במשך ארבע עשרה שנים, ומאז הקמתה הוא יו"ר חבר הנאמנים של .
עם הקמת הממשלה הפלסטינית העשירית במרץ 2006, התמה לכהן כשר התקשורת וטכנולוגיית המידע תחת ראש הממשלה מטעם ארגון הטרור חמאס אסמאעיל הנייה, תפקיד ממנו התפטר ב-3.9 באותה שנה.
ב-2007 מונה לעמוד בראש הוועדה העממית להתנגדות לסגר על רצועת עזה.
ג'מאל נשוי, ואב לחמישה ילדים.
ג'מאעה (מערבית: جماعة, "קבוצה", "קהילה") הוא כתב עת אקדמי שפיט בעברית לחקר המזרח התיכון.
יוצא לאור משנת 1997 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
"ג'מאעה" יוצא לאור פעם בשנה אקדמית, במחלקה ללימודי המזרח התיכון.
במערכת כתב העת חברים סטודנטים לתארים מתקדמים וחוקרים ומרצים בתחום לימודי המזרח התיכון.
בנוסף על כך מפורסם בכל אחד מגליונות "ג'מאעה" מאמר מתורגם פרי עטם של חוקרים ידועים מרחבי העולם.
מטרת כתב-העת היא לתת במה לסטודנטים וחוקרים צעירים בתחום לימודי המזרח התיכון וכן להביא בפני הקורא גישות ופרספקטיבות מחקריות עדכניות, ובכך להעמיק את היכרותו עם הסביבה הערבית והאסלאמית.
ג'מאעה מתייחד בהיותו כתב עת אקדמי, שנכתב ונערך במשותף על ידי סטודנטים וחוקרים ותיקים.
מטרתו של ג'מאעה לחשוף בפני הקורא הישראלי תחומי מחקר חדשים בלימודי המזרח התיכון, גישות ופרספקטיבות מחקריות עדכניות, ובכך להעמיק את היכרותו עם הסביבה בה הוא חי.
כתב העת שומר על מתכונת תוכן קבועה:
מאמרים - בג'מאעה מתפרסמים מאמרים פרי עטם של סטודנטים וחוקרים ותיקים כאחד, העוסקים בשאלות מגוונות בחקר המזרח התיכון מהיבטים שונים - היסטוריים, תרבותיים, חברתיים, פוליטיים, דתיים, ספרותיים ולשוניים.
כל מאמר המתפרסם בכתב העת עובר שיפוט פנימי וחיצוני על ידי חוקרים מומחים מן התחום.
מאמר מתורגם - בכל גיליון מתפרסם תרגום לעברית של מאמר הנכתב בשפה זרה.
מטרת המדור להציע לסטודנטים ולקוראים בעברית מאמרים מבואיים בעלי חשיבות מרכזית בתחומם, המציגים בבהירות גישות וסוגיות חשובות בחקר המזרח התיכון.
נקודה למחשבה - לחוקרים רבים ישנם רעיונות ראשוניים, אולי רעיונות בוסר, שעדיין לא ברור אם יהפכו, בסופו של דבר, לספר ולמאמר, ואולי ייזנחו במגירה.
המדור 'נקודה למחשבה' נועד לתת בימה לרעיונות כאלה ולהביאם לפני הקוראים.
המערכת מקווה לעורר באמצעותם רב-שיח שיתקיים מעל דפי כתב העת, או באמצעים אחרים.
חברי המערכת בשנת תשפ"ו הם: פרופ' חגי רם - עורך, רינת פלג, תמרה יואלי.
ג'מבטיסטה דלה פורטה (באיטלקית: Giambattista della Porta, נקרא גם: Giovanni Battista Della Porta; 1535 – 4 בפברואר 1615) היה מלומד, מדען ומחבר מחזות נפוליטאני, שחי באיטליה בתקופת הרפורמציה, בראשית המהפכה המדעית.
בן למשפחת אצולה, דלה פורטה העביר את מרבית זמנו בניסיונות מדעיים.
הוא נהנה מהשכלה רחבה לא-פורמלית, אותה רכש ממורים ומלומדים שפגש.
עבודתו הידועה ביותר פורסמה לראשונה בשנת 1558, תחת הכותרת Magiae Naturalis (קסמי הטבע).
בספר זה מסכם דלה פורטה מגוון רחב של נושאים שאותם למד, בהם מחקרים על: פילוסופיה מיסטית (תורת הנסתר), אסטרולוגיה, אלכימיה, מתמטיקה, מטאורולוגיה ומדעי הטבע.
בין היתר כתב שם על הגברת פריון, הכנת סומק והקפאת משקאות (כולל יין) על ידי הכנסת בקבוק לקערה המלאה בקרח מעורב עם מלח או אשלגן חנקתי וערבוב התכולה.
שיטה זו שימשה מאוחר יותר לייצור גלידה.
בשנת 1563 פרסם דלה פורטה את ספרו De Furtivis Literarum Notis, עבודה שעוסקת בקְרִיפְּטוֹגְרָפיה.
בשנת 1586 פרסם דלה פורטה עבודה העוסקת בפיזיונומיה, חיבור אשר השפיע על הכומר השווייצרי יוהאן קספר לווטר (Johann Kaspar Lavater 1741-1801).
דלה פורטה כתב על מגוון רחב של נושאים במהלך חייו.
בין עבודותיו, למשל, מצויה אנציקלופדיה חקלאית בשם Villa, כמו גם עבודות במטאורולוגיה, אופטיקה ואסטרונומיה.
בשנות חייו המאוחרות אסף דלה פורטה דגימות נדירות וגידל צמחים אקזוטיים.
בעבודתו Phytognomica ערך רשימה של צמחים בהתאמה לפי מיקומם הגאוגרפי.
במוזיאון הפרטי שלו ביקרו עוברי אורח, והוא שימש כאחד המודלים המוקדמים ביותר למוזיאוני טבע.
הוא היווה השראה עבור הישועי אתנסיוס קירכר (Athanasius Kircher), שהחל ליצור אוסף דומה, אך מפורסם יותר, ברומא.
דלה פורטה ייסד בשנת 1560 אגודה מדעית בשם Academia Secretorum Naturae (באיטלקית: Accademia dei Segreti, האקדמיה למסתורי הטבע), שהייתה אחת הראשונות מסוגה באירופה.
על מנת להתקבל לאגודה נדרש המועמד להוכיח שמצא תגלית חדשה בתחום מדעי הטבע.
חברי האגודה נפגשו בביתו של דלה פורטה ברובע Due Porte שבנאפולי.
האקדמיה התפרקה כאשר חבריה נחשדו בעיסוק במיסטיקה חשאית.
דלה פורטה נקרא לרומא על ידי האפיפיור פיוס החמישי (כיהן בשנים 1566-1572).
דלה פורטה נאלץ לסגור את האקדמיה, אך לא ננקטו נגדו כל צעדי ענישה אישיים.
למרות התקרית הזו נותר דלה פורטה מאמין אדוק.
דלה פורטה הקים לאחר מכן אגודה אחרת שהקדישה את פעולותיה למחקר מדעי.
"אקדמית השונר" (The Academy of the Lynxes) עסקה בחשיפת האמיתות שבבסיס מדעי הטבע.
המייסדים בחרו בשונר כסמל האקדמיה בשל האמונה ארוכת הימים בראייה החדה במיוחד שישנה לחתולים.
כדור לאחר מכן הצטרף גלילאו גלילי כחבר באגודה.
עניינו של דלה פורטה במגוון דיסציפלינות בא לידי ביטוי גם בשיפורים טכנולוגיים בתחומי הבאים: חקלאות, הידראוליקה, הנדסה צבאית, מכשירים ובתורת התרופות.
בשנת 1606 פרסם ספר בנושא הרמת מים בעזרת אוויר.
ב-1608 פרסם ספר על הנדסה צבאית.
בנוסף, דלה פורטה שכלל את הקמרה אובסקורה.
בספרו המפורסם מאגיה נאטוראליס תיאר לראשונה את המתקן - לשכה אפלה שבאחד מדפנותיה נקב קטן דרכו נכנס אור, ומקרין דימוי מהופך של האובייקטים שמחוץ לחדר על הדופן הנגדית לנקב.
על אף שלא דלה פורטה המציא את המכשיר, הפרסום והתפוצה הגדולים של עבודתו עזרו להפצת הידע אודותיו.
הוא השווה בין צורת העין האנושית לעדשה שבקמרה אובסקורה, וסיפק דוגמה קלה להבנה לאופן בו דימויים מוטלים מחוץ לעין.
דלה פורטה התעניין בקמרה-אובסקורה בעיקר כאמצעי להקרנת הופעות תאטראליות בפני קהל שהיה ממוקם בתוך החדר החשוך.
במהדורה השנייה והמורחבת של ספרו מ-1589 מפתח דלה פורטה את מודל הקמרה-אובסקורה שלו, בין השאר בעזרת עדשה, כך שהצופים בדימוי המוקרן "יראו דימויים של דברים שנמצאים בחוץ בצורה כה ברורה ופתוחה עד כי לא יפסיק להתענג ולהשתאות".
דלה פורטה הציע להשתמש בעקרון הקמרה אובסקורה כדי לבנות חדר מוחשך, שבו יוקרנו הצגות של ציד, קרבות, משחקים "ופלאות אחרים" שיתרחשו מחוץ לחדר.
גַ'מַּאסִין אַל-עַ'רְבִּי היה כפר ערבי מדרום לירקון, בתחומי תל אביב-יפו של ימינו.
תושביו נמלטו במהלך מלחמת העצמאות.
משמעות שם הכפר, "ג'מאסין", היא מגדלי ג'מוסים.
"ג'מאסין אל-ע'רבי" הוא ג'מאסין המערבית.
כפר סמוך נקרא ג'מאסין א-שרקי הוא ג'מאסין המזרחית.
משמעות שם הכפר, "ג'מאסין", הוא מגדלי ג'מוסים, על שום עיסוקם של תושביו.
השבט נזכר לראשונה בתעודת הקדש של הסולטאן ביברס ממחצית מהמאה ה-13. שבט הג'מאסין גם נזכר ברישומי מס עות'מאניים של שנת 1596 במחוז שכם.
ברישומים צוינו מיסים ששילם על רעיית עדרי-תאו.
בזמן השלטון המצרי במאה ה-19 (כיבוש בן עשר שנים) הגיעו לכפר מהגרים ממצרים ומסודאן.
על פי נתוני מפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל מנתה אוכלוסיית הכפר 566 איש.
בסקר האוכלוסין שנערך בשנת 1945, הוערך מספר התושבים ב-1,080 נפש שתאם גידול כללי בשיעור דומה של אוכלוסיית מישור החוף הערבית.
כלל שטח הכפר 1,365 דונם, מתוכם 714 בבעלות יהודית, 529 בבעלות ערבית ו-122 בבעלות ממשלתית.
עד תקופת שלטון המנדט הבריטי עסקו תושבי הכפר בעיקר בגידול ג'מוסים, ומשנות ה-20 התבססה כלכלת הכפר על משק חלב.
חלק נוסף מהתושבים עסק בחקלאות וחלק עבדו כפועלים בפרדסי שרונה.
הילדים למדו בבית הספר בשייח' מוניס.
במהלך המרד הערבי, באוגוסט 1936, תקפה ההגנה בכפר ובמקומות נוספים בתגובה לרצח שתי אחיות בית חולים ביפו, ארבעה יהודים ביערות הכרמל וילד בתל אביב, בחריגה כמעט בודדה ממדיניות ההבלגה אותה נקטה לאורך המאורעות.
בסוף 1947 היווה ג'מאסין אל-ע'רבי מובלעת ערבית בין תל אביב לרמת גן; את הכפר סבבו יישובים יהודיים וכל הדרכים אליו היו תחת פיקוח כוח המגן העברי.
ב-25 בדצמבר 1947 פונה כליל הכפר הסמוך סומייל מתושביו, שנמלטו תחילה לג'מאסין.
ב-7 בינואר 1948 ננטש גם ג'מאסין, אם כי באופן חלקי בלבד.
שני הכפרים הללו פונו ככל הנראה בגלל הפחד מהתקפה יהודית.
לדעת בני מוריס, הפליטים מסומייל "כנראה הדביקו את מארחיהם ב'קדחת הבריחה'" וגרמו למנוסת תושבי הכפר המארח.
כפי הנראה ננטש הכפר על ידי רבים מתושביו (ומפליטי סומייל שהשתכנו בו) בשל הכיתור.
בינואר 1948 הערבים המעטים שנותרו בכפר יזמו את נטישתו ופנו להגנה, בבקשה שתקבל את השמירה עליו ותמנע בזיזתו בידי ערבים אחרים.
היהודים ביקשו מהערבים שיחתמו על מסמך בו יכתב שהכפר נמסר לשמירתם מרצונם הטוב של הערבים, כדי למנוע אפשרות שיואשמו בגירוש הערבים, אך הערבים סירבו בטענה שחתימה כזאת תסכן את חייהם.
אחרוני הערבים עזבו את המקום ללא הסכם, אך במגעים שנוהלו לאחר מכן, סוכם שהמקום ישמר גם ללא הסכם חתום.
במהלך חודש פברואר 1948 כבר ישבו בכפר 170 עד 180 משפחות יהודיות.
ב-1948 שיכנה עיריית תל אביב-יפו בבתי הכפר פליטים יהודים ממדינות ערב שנאלצו לפנות את בתיהם באזורי הקרבות לאורך קו החזית בין תל אביב ליפו.
עם הזמן הפך הכפר לשכונה מן המניין בעיר, שנקראה "גבעת עמל א'" מצדה המערבי של דרך נמיר ובצדו המזרחי נקראה "גבעת עמל ב'", ורוב תושביה היו מזרחים.
הקרקע הועברה לרשות "מינהל מקרקעי ישראל" ועיריית תל אביב לפי חוק נכסי נפקדים.
על העסקה להעברת קרקעות הכפר מידי המנהל ועיריית תל אביב לסולל בונה ללא הבטחת זכויות ליהודים שיושבו שם חתום יוסף ויץ.
לאחר תום הקרבות ביקשה העירייה לפנות את התושבים מהשכונה ובשנת 1954 פנתה לבית המשפט בדרישה לפנות אותם כפולשים.
בשנת 1961 ניתן פסק דין שאסר על העירייה לפנות את התושבים ללא מתן דיור חלופי ראוי.
בשנות ה-90 נהרסה גבעת עמל א' במסגרת פרויקט "פינוי-פיצוי" שבעקבותיו נבנו במקום מגדלי אקירוב.
על חלק נוסף מאדמות הכפר נבנה חלק משיכון בבלי ופארק צמרת.