tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן, אוורט לא הורג איש ממחזריה של אשתו - אף על פי שבסרט, אשתו לא הגיעה לדרגת הנאמנות החסודה של פנלופה, שחיכתה לאהובה עשרים שנה ודחתה את כל מחזריה.
הרמזים השונים לסיפור האודיסאה פזורים לכל אורך הסרט, במספר רבדים:
המוטיב המפורסם של השיבה הביתה, הניזון מסיפור האודיסיאה כמו יצירות רבות אחרות, עובר עיבוד מודרני אך תומך - כמו רוב סרטי האחים כהן - בערך העליון של הבית והמשפחה.
יוליסס הוא שמו הלטיני של אודיסאוס.
פני הוא קיצור השם פנלופה, אשתו של אודיסאוס.
היחצ"ן וורנון וולדריפ מייצג בסרט את מחזריה של פנלופה.
הנביא העיוור מייצג את טירסיאס, הנביא של תבאי.
המעשה בדן טיג הגדול, שתום העין, הוא עיבוד לסיפור הקיקלופ פוליפמוס, כולל העץ הבוער שבסיפור המקורי הוכנס לעינו האחת.
אמנם בסרט, דן הגדול מצליח לתפוס את הדגל המכוון לעינו; אולם אז, באופן סרקסטי, החברים חותכים את כבל המתכת המייצב את הצלב הבוער, וזה מתמוטט היישר על דן.
שלוש הנשים שתפסו את פיט ושיכרו את אוורט ודלמאר הן הסירנות המודרניות המושכות את הפושעים בשירה מתוקה ואז מסגירות אותם למשטרה.
הדרך שבה אוורט וחבריו נכנסים לתוך המחנה של הקו קלוקס קלאן היא עיבוד מתוחכם לרעיון הסוס הטרויאני.
סיפור הפיכתו של פיט לקרפדה הוא רמז לצוותו של אודיסאוס שהפך לחזירים בעקבות כישופה של קירקה.
לכל אורך הסרט מופיעות פרות, בהקשרים שונים שחלקם מיתיים.
בסיפור המקורי, שחיטת הפרה של הטיטאן היפריון גרמה להרג כל צוותו של אודיסאוס.
כדי להגיע לאשתו, אוורט וחבריו מתחפשים לזמרים עם בגדים מרופטים וזקנים ארוכים, המזכירים ומתנועעים ככליזמרים יהודים.
אודיסאוס המקורי התחפש כזכור לקבצן כדי להיכנס בחזרה לביתו.
יוליסס אוורט מק'גיל (ג'ורג' קלוני): הדמות המובילה את הסרט והאיש שמוביל את החבורה שבורחת מהכלא.
כריזמטי, בעל חשיבות עצמית גבוהה וכושר התנסחות.
בורח מהכלא רק כדי להחזיר אליו את אשתו, פני.
בשונה מאודיסאוס המקורי, אוורט הוא ההפך מאיש מלחמה - הוא מוכה בקרב אגרוף בידי המחזר של אשתו, והוא אובססיבי למשחות שיער, עובדה המובילה אליו בכל פעם את רודפיו.
עם זאת, אוורט מגלה שוב ושוב נאמנות עמוקה לחבריו למסע, ומסכן את חייו כדי להצילם.
פיט הוגוואלופ (ג'ון טורטורו): אחד החברים שבורח עם אוורט.
בור חסר השכלה ובעל נטיות אלימות, אך עדיין הפחות טיפש מבין השניים.
דלמאר אודונ'ל (טים בלייק נלסון): החבר השני שבורח עם אוורט ונגרר אחריו לכל מקום.
הוא "שוטה הכפר", דבר שמתבטא בהערות טיפשיות-תמימות שנאמרות מצידו לכל אורך הסרט.
על פי עדות יוצרי הסרט, נלסון היה היחיד בצוות שממש קרא את סיפורי האודיסאה.
טומי ג'ונסון (כריס ת'ומס קינג): נגן גיטרה שחור ומסתורי, שדמותו מבוססת על אמן הבלוז רוברט ג'ונסון.
החבורה אוספת אותו כטרמפיסט ומתיידדת איתו, הם מקליטים איתו שיר תחת השם "נערי הקרקעית הבוצית" כשהוא מלווה אותם בגיטרה.
הוא נפרד מהחבורה במהלך הסרט, אך באחד מרגעי השיא שלו, הם מחלצים אותו מידי הקו קלוקס קלאן.
בסוף הסרט הוא מופיע איתם מול קהל רב כאחד מ"נערי הקרקעית הבוצית".
במהלך הסרט מועלית פעמים רבות הטענה כי הוא מכר את נשמתו לשטן בתמורה ליכולות הנגינה הייחודיות שלו (בדומה לאגדה דומה אודות רוברט ג'ונסון).
דן טיג הגדול (ג'ון גודמן): נוכל גדול ממדים ובעל רטייה, מתחזה למוכר ספרי תנ"ך ושודד את אוורט ופיט, ובהמשך הסרט מתגלה כחבר בקו קלוקס קלאן.
פני (הולי האנטר): אשתו של אוורט.
התארסה לוורנון וולדריפ, יועץ התדמית של המועמד למושל מדינת מיסיסיפי, בזמן שאוורט ישב בכלא.
פאפי או'דניאל (צ'ארלס דרנינג): מושל מיסיסיפי הכושל והמגושם, המתמודד לקדנציה נוספת.
פוליטיקאי מן מהמניין שישנה את התנהגותו ודעותיו רק לצורך מטרותיו הפוליטיות.
דמותו מבוססת על מושל טקסס באותה תקופה, וילברט לי "פאפי" או'דניאל, שהיה כותב שירים בעצמו.
מייצג בסרט את מנלאוס (מלך ספרטה).
השריף קולי (דניאל פון-בארגן ), הרודף באובססיביות אחר חבורת הנמלטים לאורך כל הסרט.
דמותו מתאימה לתיאורו של השטן, כפי שמתאר אותה טומי: בעל עיניים גדולות וריקות.
הוא מייצג בסרט את פוסידון.
ג'ורג' נלסון (מייקל בדאלוקו): פושע שדמותו מבוססת על הפושע בייבי פייס נלסון, שהיה פעיל באותה התקופה.
בעל התנהגות אלימה מאוד, סובל מתסביך נחיתות שנובע מקומתו הנמוכה ומפניו העגלגלות והילדותיות שהעניקו לו את הכינוי "בייבי פייס", ונכנס לדיכאון בכל פעם שמכנים אותו בכינוי זה.
בסרט משולבים שירים רבים, בעיקר בלוגראס, קאנטרי ופולק אמריקניים, דוגמת השיר "" מאת אלברט ברומלי.
בכך מהווה הסרט מחווה אוהדת מאוד של יוצרי הסרט למוזיקה השורשית של הדרום, על מקורותיה השחורים והעממיים.
שלא כמו בסרטים האחרים של האחים כהן, לקרטר בורוול היה חלק קטן ביצירת המוזיקה לסרט, משום שרוב המוזיקה בסרט לקוחה משירים שכבר נוצרו, ובורוול רק יצר קטעים מועטים של מוזיקת רקע.
אחותי – למען נשים בישראל היא תנועה חברתית פמיניסטית המושתתת על עקרונות הפמיניזם המזרחי.
התנועה פועלת לקידום נושאים של צדק כלכלי, חברתי ותרבותי ולהעצמת הסולידריות עם נשים ממעמד כלכלי-חברתי נמוך בשיח הציבורי בישראל.
כנשיאת "אחותי" כיהנה השחקנית רונית אלקבץ.
מנכ"לית הארגון היא שולה קשת.
יו"ר הוועד המנהל היא אושרי חיון.
תנועת "אחותי" נוסדה בשנת 2000 על ידי פעילות חברתיות ופמיניסטיות, בהן הנרייט דהאן כלב, ויקי שירן, זמירה פורן-ציון, נטע עמר ושולה קשת שמכהנת כמנכ"לית העמותה.
התנועה הוקמה לאור עקרונות הפמיניזם המזרחי, מתוך השקפה כי ארגונים פמיניסטיים בישראל נוסדו והונהגו על ידי נשים אשכנזיות, רובן אקדמאיות ממרכז הארץ, ופעלו לקידום צרכים ואינטרסים האופייניים להן.
תנועת "אחותי" טוענת כי הגם שמאבקים אלו חשובים, הם דחקו לשולי התודעה הציבורית את קיומו של ציבור נשים רחב שעסוק בהישרדות כלכלית ובקיום יומיומי, ולא בתפיסת עמדות בכירות במשק ובכלכלה.
בשנת 2003 הייתה "אחותי" שותפה למאבקן של ויקי כנפו והאמהות החד-הוריות נגד קיצוץ הקצבאות.
בשנת 2006 יזמה התנועה את פרויקט "נשים יוצרות כלכלה פמיניסטית" לסיוע לנשים מהפרפריה להקמת עסקים, שעיקרם מבוסס על מלאכת יד.
בין השאר סייע ליוצאות אתיופיה בהקמת מיזם אופנה המבוסס על רקמת יד מסורתית בשיתוף בית האופנה "קום איל פו".
בהמשך הוקמה חנות סחר הוגן, שרוב רווחיה מועברים ישירות ליזמיות המשתתפות בפרויקט.
בדצמבר 2007 יצא לאור ביוזמת התנועה הספר "לאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית", בעריכת ד"ר שלומית אהרוני ליר בהוצאת בבל.
הספר, העוסק בפמיניזם המזרחי, הוא אסופה של מאמרים, מחקרים, נאומים, סיפורים אישיים, פרוזה ושירה, ועוסק בסוגיות של מעמד, זהות, זיכרון ואלטרנטיבה, מתוך פרספקטיבה פמיניסטית מזרחית.
הספר מביא מפרי עטן של פעילות פמיניסטיות, אקדמאיות, הוגות, משוררות ויוצרות.
בשנת 2008 ליוותה "אחותי" את מאבקם של קבוצת ההורים מעמנואל נגד ההפרדה בבית הספר ביישוב.
"אחותי" ביחד עם מרכז תמורה הגישו תביעת נזיקין פרטית בשם כמה מההורים בגין חוק איסור אפליה בשירותים ציבורים, במקביל לעתירה לבג"ץ שהגישה עמותת "נוער כהלכה" בראשות יואב ללום.
כמו כן, הפגינו נשות הארגון מול משרד החינוך בדרישה שימנע את ההפרדה בין התלמידות.
בשנת 2011 החל בית אחותי לארגן אירועי "לילה שחור", אירוע אלטרנטיבי לאירועי "לילה לבן" של עיריית תל אביב, לציון ההכרזה על מרכז העיר כעיר לבנה בגלל סגנון בניית הבאוהאוס המאפיין אותו, במחאה על כך שהאירוע מתמקד באזורים מסוימים בעיר ומזניח את רובה.
ב-2015 הזעם בקרב מארגני הלילה השחור גבר, לאחר שהעירייה החליטה למתג את האירועים בכותרת "לילה לבן אירופה".
בשנת 2012 יצא לאור ביוזמת התנועה הספר "מא' עד ת' מילון שלום של נשים בישראל" שהוא סיכום של פרויקט כתיבה מקיף בן שלוש שנים של 60 נשים.
באותה שנה הארגון היה בין יוזמי להקמת קואליציית "שותפות", שותפות של ארגוני נשים שחברו יחדיו כדי לקדם שוויון וצדק לנשים בכל תחומי החיים, תוך שימת דגש לפעילות לובי וסינגור.
בין הארגונים השותפים: אחותי, איתך - משפטניות למען צדק חברתי, רוח נשית, מרכז אדוה, שדולת הנשים, ערוס אלבחר, העמותה להעצמה כלכלית לנשים וקול האשה.
בשנת 2013 יצא לאור ביוזמת התנועה הספר "שוברות קירות- אמניות מזרחיות עכשוויות בישראל" ספר ייחודי המתבונן בשדה האמנות הישראלית הרוחש מנקודת מבט המצליבה אתניות ומגדר.
בספר מוצגות עבודות של 46 אמניות ואליהם נלווים ארבעה מאמרים מאת מיטב חוקרות האמנות בישראל פרופ' חביבה פדיה, ד"ר נועה חזן, ד"ר טל דקל וד"ר קציעה עלון.
באותה שנה החלה התנועה גם לתמוך ולסייע בארגון פסטיבל לבי במזרח, פסטיבל תרבות, הנערך מדי שנה בתל אביב-יפו וכולל מופעי מוזיקה, סרטים, דיונים והצגות.
מטרת הפסטיבל היא לתת במה לתרבות המזרחית בישראל.
בשנת 2014 הקימה תנועת אחותי את "המדרסה (מכללה) הפמיניסטית המזרחית" בשיתוף עם בית משלנו והפורום הפמיניסטי במכללה האקדמית ספי.
בית התנועה בשכונת נווה שאנן שבדרום תל אביב שואף להיות מרכז תרבות וחברה פמיניסטי.
במקום מרכז מידע וייעוץ רב תחומי והפעילות בו כוללת גם תערוכות, הרצאות, סדנאות, וקורסים לקהל מהשכונה ומחוצה לה.
כמו כן נמצאת במקום גלריה, שהאמנים הפועלים בתחומה רואים בעבודתם כלי לשינוי חברתי.
"אחותי רוחמה" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר והתפרסם בביצועה של שלישיית "הגשש החיוור".
הביטוי "אחותי רוחמה" לקוח מספר הושע.
בספר הושע הפסוק אינו מתייחס לאשה בשם רוחמה; ייתכן שהוא מתייחס לבתו של הושע, ששמה "לא רחמה" כפי שמופיע בהושע פרק א פסוק ו.
משמעות הפסוק היא שעוד יבואו רחמים מעם ה'.
השיר המחורז הוא שיר אהבה אשר מכיל ביטויים מתארים של האהובה כגון "קומתך תמר" ו"יפה את כמו פרדס", הלקוחים מספר שיר השירים אשר נכתב, על פי המסורת, על ידי שלמה המלך.
יתר על כן, בראש השיר נאמר:
מילים שנכתבו בהשפעת המילים והסגנון של שיר השירים.
בשיר קיים הביטוי "קומתך תמר אחז בסנסיניך", אשר משוחח עם הפסוק "זאת קומתך דמתה לתמר...אעלה בתמר אוחזה בסנסיניו" בשיר השירים.
פסוק זה שובץ בשיר גם במילים: "מעיין גנים באר אשר נחתמה".
ודברי חז"ל: "אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי", שובצו בפזמון השיר:
שלישיית "הגשש החיוור" הקליטה את השיר בשנת 1977. השיר הפך בגרסתם ללהיט, ודורג בצמרת מצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשל"ז.
השיר נכלל מאוחר יותר באלבומה של השלישייה "בשירי נעמי שמר", שיצא בשנת 1979 והורכב כולו משיריה של שמר.
מאוחר יותר הקליטה את השיר גם אורה זיטנר, וכן מקהלות רבות.
אחותי היפה הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של מרקו כרמל משנת 2011, עם משה איבגי, אוולין הגואל וריימונד אמסלם בתפקידים הראשיים.
ראמה מגרשת את אחותה מארי מביתה, מאירוע ברית המילה לנכד.
רוברט בעלה של ראמה מתנגד להתנהגות זו ונמשך למארי, ואף נפגש איתה מאחורי גבה של אשתו.
ראמה מחוברת לאמונות חזקות ומסוגלת לראות נשמות של מתים.
היא מחוברת לקיר בביתה המאפשר לה לקלוט מסרים מן העולם הבלתי נראה.
היא מאכילה את הקיר במאפים מעשה ידיה, ומאמינה שכך תמנע קטסטרופה, למען הגנת יקיריה.
הסרט פותח באווירה של הלוויה, ובה המת מתבונן באנשים שהגיעו להלווייתו, על מנת לאפשר לצופה להבין את סגנון היצירה.
אחותה של ראמה קשורה בקשר אהבה עם עלי, דייג ערבי האוהב אותה אהבת נפש עמוקה ומקבל אותה בדיוק כפי שהיא ללא ביקורת.
ראמה כועסת מאוד על מארי אחותה משום שגרמה מפח נפש לה, למשפחתה ובמיוחד לאביה.
שהתבייש ללכת לבית הכנסת, בגלל הקשר עם עלי.
קובי בנם של ראמה ורוברט עוסק במכירת סרטי מין ומכשירי מין, כדי להגביר את האהבה ביישוב, לפי דעתו.
אך היא מגלה את מעשיו המגעילים אותה.
מתברר שמארי חולה מחלה סופנית, מארי עדיין מתעקשת לחזור לבית הוריה בו מתגוררת משפחת ראמה.
היא מתחננת להיקבר ליד אימה בבית הקברות.
אך ראמה לא מאפשרת לה.
ועלי, בעלה של מארי קובר אותה מעבר לגדר, ליד קבר אימה.
כאן מתחיל תהליך של מאבק בין ראמה ואחותה ליד הקבר.
ובו הן חושפות מעט ומסתירות עוד יותר במערכת היחסים הסבוכה ביניהן.
במקביל רוברט עובר תהליך של אמונה בקיר, וגוברת יכולתו לדמיין קשר מיני עם מארי.
הדיאלוג בין האחיות מגיע לרגעים של תקשורת וכעס לחלופין.
ואילו קובי מצליח להתקרב לרותי...
הסרט הופק בהשתתפותה של קרן הקולנוע הישראלי.
את שיר הנושא של הסרט, "מהיום שהלכת", שרה בערבית מרוקאית, חגית יאסו, זוכת העונה התשיעית של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד".
השיר הוא גרסת קאבר, שאותו שר במקור שמעון בוסקילה.
יאסו לוהקה לסרט כחודש לאחר זכייתה ב"כוכב נולד".
אחי, זאת הרוח שלי היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית-בריטית המיוצרת על ידי חברת האנימציה גמונט ייצור הצרפתית ומשודרת בערוץ דיסני בממלכה המאוחדת.
הסדרה נוצרה על ידי יאן ואן ריג'סלברג.
הסדרה הופיע בממלכה המאוחדת ואירלנד לראשונה ב-2 בפברואר 2013 בערוץ דיסני.
הסדרה עוקבת אחר חייו של ספנסר רייט, נער בן 14, קולנוען צעיר, שעובר להוליווד עם משפחתו.
הוא מגיע לאחוזה של בן המשפחה הרחוק שלו, כוכב הפופ בילי ג'ו קוברה.
ספנסר מקבל עזרה מחבר חדש לאורח חיים שונים בהרבה מהוליווד: רוחו של כוכב הפופ המפורסם, בילי ג'ו קוברה.
ספנסר רייט - ספנסר הוא הדמות הראשית בסדרה.
ספנסר הוא קולנוען צעיר שיוצר סרטי אימה.
לעיתים קרובות הוא נכנס לצרות בשל מעשיו של בילי, אבל מקבל באותה מידה לעזור גם כן.
הוא לובש תליון כחול שהיה שייך לבילי כדי לראות אותו.
בילי ג'ו קוברה - בילי הוא רוח רפאים והחבר הטוב ביותר של ספנסר.
הוא היה כוכב רוק פופולרי ומפורסם מאוד לפני מותו, והוא עדיין זוכה להערכה רבה לאחר מותו.
הוא לעיתים קרובות מאוד שובב ומתרגש, ונוטה לגרום לבעיות עבור ספנסר, אף על פי שבדרך כלל לא בכוונה.
הוא גם עוזר לספנסר טוב יותר בקנה אחד עם תרבות הוליווד.
לא ניתן לראות את בילי אלא אם כן לובשים פריט אישי שלו (כמו התליון של ספנסר).
הוא בן דוד רחוק למשפחת רייט.
יש לו אחוזה, ואחרי מותו משפחתו של ספנסר עברה לאחוזתו של בילי.
שמו האמיתי הוא ברוך כהן.
גלן פונזי - המנהל של בית הספר.
לובש פאה נוכרית אף על פי שלרוב הפאה נופלת בגלל ספנסר או בילי.
מאוהב בגברת רמספלד אף על פי שהיא קשישה עם שיניים תותבות.
יש לו ציפור עם פאה בדיוק כמו שלו בשם לורנזו ואוהב גם ציפורים או איך שפונזי קורא להם: בעלי הכנף.
התלמידים שונאים אותו והוא אותם חוץ ממלורי וקליט.
רג'יב באגיטי - חברו של ספנסר לספסל הלימודים.
יש לרג'יב קול צווחני שגורם לזכוכיות להישבר.
מאוהב בלולו ועושה כל דבר בשביל אהבתה אף על פי שהיא משפילה אותו בכל פעם.
יש לו חגורה של בילי כדי לראות אותו.
רג'יב הוא השחקן הראשי בכל סרט אימה של ספנסר ובגלל העסקים של ספנסר הוא נפגש עם הרבה מפיקים ובמאים.
לולו קלורי - יריבתו של ספנסר ואהובתו של רג'יב.
ללולו יש משפחה עשירה ומשרת אישי בשם אדריאן שעושה בשבילה הכול.
בכל פעם שרג'יב מנסה שלולו תתאהב בו אדריאן זורק\משפיל אותו.
לולו מכפישה את שמו של ספנסר וגם מנסה להשפיל אותו.
היא מנסה לפגוע בקריירת הקולנוען שלו אבל ספנסר מצליח לעצור את התוכנית של לולו.
לולו מנסה הכול כדי שספנסר יושפל אבל בכל פעם נכשלת.
קליט קלינרסון - בריון בית הספר של ספנסר.
מציק לכולם בבית הספר מלבד לפופולריים ומציק במיוחד לספנסר.
שאנילה באגיטי - חברתו של ספנסר לספסל הלימודים.
מאדאם X - מעריצה אובססיבית של בילי שרוצה ללכוד את הרוח שלו ולשים אותה בתוך צנצנת.
סם הובר - אדם שעובד אצל מאדאם X ועוזר לה לתפוס את בילי, למרות שהוא לא באמת רוצה.
עובד בכל מיני עבודות הסוואה שונות כדי לתפוס אותו כשהנפוצה שבהן היא שליח פיצה.
כשהתחפש למורה בשם גברת הוברדייל בבית הספר של ספנסר פונזי התאהב בו.
אחז בן ארי (נולד ב-15 ביולי 1949) הוא עורך דין ישראלי שכיהן כיועץ משפטי למספר משרדי ממשלה.
כיהן כיועץ המשפטי למערכת הביטחון ויו"ר פורום היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה בשנים 2007–2017.
משפחתו עלתה לישראל בהיותו בן חצי שנה והשתקעה בעיר כפר סבא.
בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת כקצין ביחידה 848 בחיל המודיעין.
לאחר סיום לימודי משפטים עבר לשרת במגוון תפקידי פיקוד ומטה בפרקליטות הצבאית.
בין היתר, בשנים 1983–1988 שימש כיועץ המשפטי לאזור עזה, בשנים 1988–1989 שימש כראש ענף ייעוץ וחקיקה, בשנים 1989–1991 שימש כיועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון ובשנים 1991–1994 שימש כעוזר הפרקליט הצבאי הראשי לדין בינלאומי.
במסגרת תפקידו זה, עמד בראש הוועדה המשפטית למשא ומתן עם הפלסטינים כחלק מהסכמי אוסלו.
במסגרת תפקידו האחרון בפרקליטות הצבאית הושאל מצה"ל בשנת 1994 על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דאז יצחק רבין, לשמש כיועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה.
הוא שימש בתפקיד זה גם כאשר ראש הממשלה בפועל היה שמעון פרס.
עם כניסתם של בנימין נתניהו לתפקיד ראש הממשלה בכהונה הראשונה ב-1996 ואביגדור ליברמן כמנכ"ל המשרד סיים בן ארי את תפקידו.
לאחר שחרורו מצה"ל, בשנים 1996–2000 שימש כיועץ המשפטי של משרד התשתיות הלאומיות.
במסגרת זו, היה יושב ראש מועצת האזורים החופשיים לייצור בישראל, חבר ועדת ההיגוי לפרויקטים משותפים עם ירדן ויושב ראש ועדת המשנה לפרויקטים תיירותיים בין ישראל לירדן.
בשנים 2000–2007 שימש כיועץ המשפטי של עיריית תל אביב-יפו.
בתפקידו זה, גיבש בשנת 2001 חוות דעת הקובעת שחוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת), תשנ"ח-1997, אינו חל על בתי אוכל, אלא על בתי קולנוע, תיאטראות, דיסקוטקים וכדומה.
כתוצאה מכך אישרה עיריית תל אביב באותה שנה פתיחת בתי אוכל בערב תשעה באב.
למרות דברי ראש העירייה רון חולדאי שמדובר בהחלטה מעשית-משפטית בלבד ללא משמעות אידאולוגית, היא עוררה דיון ציבורי רחב בדבר הכפייה הדתית וצביונה היהודי של המדינה.
בשנת 2002, בעקבות מקרה זה, הוספה לחוק קביעה מפורשת האוסרת פתיחת בתי אוכל.
בשנת 2007 מונה ליועץ המשפטי למערכת הביטחון במקום צביה גרוס.
בשנת 2015 מונה כחבר בוועדה להסדרת המאחזים ביהודה ושומרון.
בשנת 2016 מסר עדות בפרשת הצוללות.
בן ארי גר בתל אביב, נשוי ואב לשתיים.
בעל תואר ראשון במשפטים ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה מאוניברסיטת תל אביב.
אחזור קרקע בנמל ולינגטון, בירת ניו זילנד, הייתה פעולה הנדסית שנעשתה בהדרגה מאמצע המאה ה-19 ועד 1970. היא שינתה כליל את קו החוף של העיר והוסיפה לה שטח של למעלה מ-1.55 קילומטר רבוע.
ההתיישבות האירופית בוולינגטון החלה בשנת 1839. חלוקת משבצות קרקע למתיישבים ביישוב החדש על ידי חברת ניו זילנד, שהייתה מופקדת על ההתיישבות באיים, נעשתה באופן שגזל את רוב עתודות השטח שנועדו לשם הקמת מבני ציבור בעיר.
כתוצאה מכך נוצר בעיר מראשיתה מחסור בקרקעות פנויות.
הפעולות הראשונות של ייבוש קרקע בנמל העיר נעשו על ידי אזרחים פרטיים.
ב-1852 הוכנה התוכנית השיטתית הראשונה לייבוש קרקע על ידי הממשל המקומי.
כעבור שלוש שנים (1855) פקדה את ניו זילנד רעידת אדמה עזה בעוצמה של 8.2 דרגות בסולם ריכטר.
היא הביאה להתרוממות הקרקע בחלק מקו החוף של העיר (עד ל-1.5 מטרים בחלק מהמקומות) וליצירת שטחי ביצות, באופן שהפך את חלק מהרציפים בנמל לבלתי ראויים לשימוש.
גם התפתחות זו תרמה לקידום תהליך ייבוש הקרקע בעיר, שבמסגרתו יובשו שטחי הביצה שנוצרו.
בשנת 1870 הוקמה מועצת עיריית ולינגטון, ועד תום השנה הושלם ייבוש שטח של 280 דונם על ידי שפיכתה למים של אדמה שנלקחה מגבעות בעורף העיר.
ב-1880 הוקמה מועצת הניהול של נמל ולינגטון ומלאכת ייבוש האדמה חולקה בינה לבין עיריית ולינגטון וממשל איי ניו זילנד.
בעקבות תהליך ייבוש האדמה מאז ועד תום המאה ה-19 השתנה קו החוף של הנמל לחלוטין ביחס לתוואי המקורי שלו עם ייסוד העיר.
לא נותרו בו חלקות בבעלות פרטית והוא עבר כולו לניהולה של ועדת הנמל.
בשנים 1900–1930 יובשו בנמל שטחי אדמה נוספים לשם הקמת רציפים נוספים ויצירת תשתית להנחת פסי רכבת בנמל.
השלב הסופי של הייבוש נעשה בשנות השישים והשבעים על מנת לאפשר להתאים את מתקני הנמל לטיפול באוניות מכולות, שינוי שהצריך שטח נוסף לבנייה.
בשנת 1976 קבעה הקרן לאתרים היסטוריים של ניו זילנד במדרכות בוולינגטון 14 לוחיות, אשר סימנו את מיקומו של קו החוף ההיסטורי המקורי של העיר.
אִחזור קרקע או אחזור אדמה הוא תהליך בו יוצרים קרקע יבשה חדשה, שלפני כן הייתה חלק מאוקיינוס, מנהר או מאגם.
אחזור אדמה ניתן להשגה במספר אופנים.
השיטה הפשוטה ביותר היא למלא אזור מוצף בכמות גדולה של אבן קשה ו/או בטון, ואחר כך למלא עם עפר עד להשגת הגובה הנדרש.
התהליך מכונה "Infilling", והחומר מכונה בהתאמה "Infill".
אזורים יבשתיים שהוצפו מאוחזרים לפעמים על ידי שאיבה של המים המציפים כדי לצור שטחי קרקע לחקלאות.
ערבוב בטון עמוק (DCM) משמש בעיקר בסיטואציות בהן החומר המוצא בשאיבה עלו להיות נגוע, רעיל או מסכן ולכן יש צורך להכילו.
בניית חופים היא תהליך של תיקון חופים שנפגעו, בעזרת חול או בוץ מהיבשה.
הפעולה שגרתית בחופים הסובלים מארוזיה או שינויים טבעיים בלתי רצויים בקו החוף.
הפתרון אינו מספק לטווח ארוך אולם הוא לפעמים זול יותר לעומת פתרונות חלופיים.
שטחי קרקע שמאחזרת סין בים סין הדרומי כדי לבנות עליהם בסיסים צבאיים מרוחקים, עומדים במרכזה של מחלוקת בינלאומית רחבה על טריטוריות ונתיבי סחר ימי.
כשישית משטחה של הולנד, או כ־7,000 קילומטרים רבועים, נוצר באחזור קרקע.
שטחה של מונקו גדל בכ־20% הודות לאחזורי קרקע שנעשו מסוף המאה ה־19.
אחותנו הקטנה (יפנית: 海街diary) הוא סרט דרמה יפני משנת 2015 שבוים על ידי הירוקאזו קורה־אדה.
הסרט מספר את סיפורן של שלוש אחיות בשנות העשרים לחייהן המתגוררות ביחד בעיירה קמקורה אשר אליהן מצטרפת אחותן למחצה, בת ה-14, לאחר מות אביהן.
הסרט מבוסס על סדרת מאנגה בשם "יומני אומימאצ'י" מאת אקימי יושידה.
בשנת 2015 זכה הסרט בפרס האקדמיה היפנית לקולנוע בקטגוריית הסרט הטוב ביותר של השנה.
הסרט הועמד גם לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2015.
שלוש אחיות: סאצ'י קודה בת ה-29 (הרוקה אייסה), יושינו קודה בת ה-22 (מאסמי נגאסווה) וצ'יקה קודה בת ה-19 (קאהו).
הן גרות בבית בעיירה קמקורה שאותו השאירה להן סבתן.
יום אחד הן מקבלות ידיעה על מות אביהן.
כשהיו צעירות התגרשו הוריהן ואביהן עזב אותן.
הן לא ראו את אביהן במשך 15 שנים.
לאחר שקיבלו את ההודעה על מות אביהן, הן הולכות ללוויה ושם הן פוגשות את אחותן למחצה סוזו אסנו בת ה-14(סוזו הירוסה) שלה אין אף אחד שידאג לה.
האחות הגדולה סאצ'י מזמינה אותה לגור איתן.
הסרט הופק על ידי אולפני הטלוויזיה פוג'י, שוגקוקאן, טוהו ותאגיד גאגא.
הפקת הסרט החלה ביולי 2014.
אחותי קפצה כיתה היא קומדיית מצבים ישראלית לנוער.
הסדרה משודרת החל מ-26 בנובמבר 2017 בערוץ Kidz למנויי yes.
בסדרה מככבים מאיה בכובסקי, בר מיניאלי, יובל סגל, עודד מנשה, טלי אורן, עומר חזן, עמית מורשת ויעל לבנטל.
את הסדרה יצרה וכתבה חן קלימן-גל.
ב-26 ביוני 2018 החלה הפקת העונה השנייה של הסדרה.
הצילומים לעונה השנייה הסתיימו באוגוסט 2018, והעונה עלתה ב-4 בנובמבר 2018. הפקת העונה השלישית החלה ביולי 2019. דין הפנר הצטרפה לצוות השחקנים בעונה השלישית במקום גיה באר גורביץ'.
החל מ-12 בינואר 2021 משודרת הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ ZOOM למנויי yes.
מיכל מתחילה ללמוד בתיכון, אלא שאחותה הקטנה רוני, הקטנה ממנה בשנתיים וחכמה ממנה, קופצת שתי כיתות ולומדת איתה באותה כיתה, מה שגורם למצבים מוזרים, מביכים ובעיקר מצחיקים.
מיכל (מאיה בכובסקי) – בתם הבכורה של מלי ודן והאחות הגדולה של אודי ורוני.
מתחילה ללמוד בתיכון "אזובים", עם אחותה הקטנה שקפצה כיתה, בה היא מתביישת.
היא מאוהבת בדישי, החתיך של השכבה.
רוני (בר מיניאלי): בתם האמצעית של מלי ודן ואחות של מיכל ואודי, מתחילה ללמוד בתיכון "אזובים" לצד אחותה הגדולה מיכל אחרי שקפצה פעמיים כיתה.
היא מאוד חכמה ונחושה ללמוד כמה שיותר.
דן (עודד מנשה) – בעלה של מלי, אביהם של רוני, מיכל ואודי.
היה בלהקה בתיכון עם אבא של דישי.
מלכה "מלי" זיגרוניץ' (טלי אורן) – אשתו של דן, אמם של רוני, מיכל ואודי.
אודי (יונתן גוטליב) – האח הקטן של מיכל ורוני, הראש הראשוני שלו הוא של ילד קטן ותמים אך למעשה הוא מתוחכם וערמומי.
אוהב כסף ויעשה הכל בשבילו.
סמדר פיטוסקי (יעל לבנטל) – מנהלת תיכון "אזובים", לא מתחשבת.
רואה את רוני כתלמידה היחידה בבית הספר.
אמורה בכר (יובל סגל) – מורה בתיכון "אזובים".
ידוע בבדיחות גרועות ובפרסים גרועים, אחייניתו היא הזמרת נועה קירל.
תומר "דישי" צוק (עומר חזן) – החתיך של השכבה, מכונה "דישי" כי הוא אדיש מאוד.
קובי קרויצפלד (עמית מורשת) – חכם.
מקנא ברוני אך עם זאת גם מתאהב בה.
יש בינו לבין רוני יחסי אהבה-שנאה.
נחשב לשני הכי חכם בכיתה אחרי רוני.
ימית (נואל ברקוביץ') – מלכת הכיתה.
חושבת שהיא ודישי עדיין ביחד למרות שהם נפרדו.
קורל "קורלי" (גיה באר גורביץ') (עונות 1–2) – חברתה הטובה של מיכל, הן מכירות מגן חובה.
הדס (מיכל מנור) – תלמידה בכיתה, חברה של רוני וקורל.
זוהר איציק (דין הפנר) (עונה 3) – תלמידה חדשה, ספורטיבית, "טומבוי".
הופכת להיות החברה הטובה ביותר של מיכל.
נוהגת להגיד "בבום" כשהיא מתלהבת.
יורגן "רוני" (עמית הכטר) (עונה 3) – תלמיד חדש שמגיע מפינלנד במסגרת חילופי תלמידים, למעשה מתגלה שהוא בעצם ישראלי שהתגורר בפינלנד עם הוריו במסגרת רילוקיישן.
שוביק (אברהם ארנסון) (עונה 3) – האקס של מיכל.
מיכל מתאהבת בו שוב בפרק האחרון של עונה 3.
נועה קירל (עונה 1) – בתפקיד עצמה.
ד"ר בורקס (צפריר קוחונובסקי) – פסיכולוג, בא ל"אזובים" כדי לבדוק אם רוני כשירה לעבור באוניברסיטה.
איתן צוק (עופר פיפר) – עובד בצבא.
היה בלהקה בתיכון עם דן, אבא של דישי.
גלי גלילי (נועה כהן) – דוגמנית הבית של "פלאש", למדה בבית הספר אך בסוף הפרק עזבה אותו.
קים אור אזולאי (עצמה) – בת הדודה של דישי.
הרודפן (איתי הרמן) – מושא הערצתה של רוני.
איש בעל ידע כללי רחב.
להקת פורמולה התחרו מול להקת נוסחה.
חני (רבקה מיכאלי) (עונה 3) – יועצת בתיכון "אזובים".
מנסה לעזור למיכל להתמודד עם בעיית "האין חבר שלה".
מאוד אוהבת לייעץ לתלמידים במיוחד לילדים בעייתיים.
+מספר הפרק (בסדרה)מספר הפרק (בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי 151הדייט שלא היה4 בנובמבר 2018162אסקייפ סקול5 בנובמבר 2018173עבודה עברית6 בנובמבר 2018184גלי גלי לי7 בנובמבר 2018195מייקאנדר11 בנובמבר 2018206מפרקים את החבילה12 בנובמבר 2018217חלקי חילוף13 בנובמבר 2018228ועדת חקירה14 בנובמבר 2018239גמד ענק18 בנובמבר 20182410טריוויאדה19 בנובמבר 20182511בלתי נשכח20 בנובמבר 20182612חבר דמיוני21 בנובמבר 2018
אחותי איילין הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1955 בבימויו של ריצ'רד קווין, עם ג'נט לי, בטי גארט, ג'ק למון ובוב פוסי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "אחותי איילין" מאת ג'וזף פילדס וג'רום חודורב שהועלה בברודוויי ב-1940. המחזה מבוסס על סיפורים קצרים אוטוביוגרפים של הסופרת והעיתונאית רות מק'ני שפורסו בניו יורקר.
המחזה תורגם לעברית והועלה בתיאטרון הקאמרי ב-1953 בבימויו של שמואל בונים, עם חנה מרון ואורנה פורת.
המחזה עבר עיבוד קולנועי ב-1942 בכיכובה של רוזלינד ראסל וכן עיבוד למחזמר "עיר נפלאה" עם מוזיקה של לאונרד ברנשטיין.
ב-1960 הופקה גם סדרת טלוויזיה.
השירים בסרט נכתבו על ידי ג'ול סטיין (מנגינה) ולאו רובין (מילים).
הכוראוגרפיה היא של בוב פוסי שגם משתתף כשחקן.
רות שרווד (בטי גארט) ואחותה איילין (ג'נט לי) מגיעים לעיר הגדולה ניו יורק מקולומבוס (אוהיו) כדי למצוא את מזלם.
רות רוצה להיות סופרת ואיילין רוצה להיות שחקנית.
הן מחפשות דירה ופוגשות בפאפא אפופולוס (קורט קסנר) שמציע להם דירת "מציאה" בבניון הדירות שברשותו.
מתברר שהדירה נמצאת מתחת למדרכה וכל מי שעובר יכול להציץ וכן קו של רכבת תחתית עובר בסמוך ומרעיד את הקירות המתקלפים.
מחוסר ברירה הן משלמות "לחודש ניסיון".
רות פוגשת את עורך העיתון "מנהטר" בוב בייקר (ג'ק למון) ומוסרת לו מספר סיפורים שכתבה.
הוא ממהר לחופשה אך מייעץ לה לכתוב על חוויותיה בעיר ולא סיפורים דמיוניים.
היא כותבת לפי עצתו על אחותה איילין ובוב מפרסם זאת וגברים רבים רוצים להתקשר ולקבוע פגישה עם איילין.
לבוב היא מספרת שאיילין אינה קיימת והיא מספרת זאת על עצמה.
היא נכנסת לסניף של וולגרינס ופוגשת שם את המוזג פרנק ליפינקוט (בוב פוסי) ואת הכתב צ'יק קלארק (טומי ראל), שניהם מחזרים אחריה.
כאשר פרנק מוצא לה הצגה לאודישן, שניהם מצטרפים אליה אך היא בורחת משם כי נאמר לה שעליה להתפשט.
בינתיים פרנק וצ'יק רוקדים בחוץ.
לבסוף יוצאים פרנק, צ'יק, רות ואיילין לבלות במסעדת "אל מרוקו" שם רואה רות את בוב עם צעירה ומשתדלת להתחמק ממנו.
הארבעה עוזבים את המסעדה ושרים ביחד "תנו לי תזמורת".
השכן האתלט שלהם, טד לומיס (דיק יורק) גר עם חברתו הלן וכאשר אמה באה להתארח הוא מבקש לגור אצל האחיות.
בוב מזמין את רות לדירתו ומנסה להתחיל אתה אבל היא מתחמקת ממנו.
פרנק ואיילן רוקדים ושרים על אהבה אבל כשהוא רואה את טד מציץ מדירתם הוא מאשים את איילין שהיא "בוהמית" והיא מתרגזת ונפרדת ממנו.
האחיות מיואשות ומתחילות לארוז כדי לחזור לאוהיו.
צ'יק רוצה לבקר את איילין ולסלק את רות מהדירה.
הוא מודיע לה על משימה עיתונאית - לסקר ביקור של אניית חיל הים הברזילאי.
היא מתקבלת בתשואות על ידי המלחים שרצים אחריה ברחבי מנהטן ורוקדים "קונגה".
היא מגיעה לדירה והמלחים אחריה.
המשטרה אוסרת אותם והקונסול הברזילאי משחרר אותם ומעניק לרות ולאיילין אותות כבוד.
בוב מתוודה על אהבתו ומפרסם את סיפוריה ופרנק מביא לאיילין שוקלד והם מתפייסים.
האחיות מחליטות להישאר בניו יורק.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותג'נט ליאיילין שרוודבטי גארטרות שרוודג'ק למוןרוברט "בוב" בייקרעורך כתב עתבוב פוסיפרנק ליפינקוטחבר של אייליןטומי ראלצ'יק קלארקכתבקורט קסנראפופולוסבעל ביתדיק יורקטד לומיסשכןלוסי מרלוהלןחברתו של טד
אחזקת הבית או תחזוקת הבית היא התחזוקה של מקומות המשמשים למגורים.
זהו תת-תחום של תחזוקת מבנים, שמתבצע ברובו על ידי המתגוררים עצמם, שאינם בהכרח אנשי מקצוע בתחום זה.
בתחום אחזקת הבית כלולות עבודות של תחזוקה שוטפת, אבחון ופתרון של בעיות ותקלות.
אחזקת הבית מקיפה את כלל המרכיבים החיוניים לפעילותו התקינה, ובכללם המבנה עצמו, מערכות המותקנות במבנה דרך קבע, ציוד וכלים המשמשים את צורכי הבית.
מגוון עבודות האחזקה הנדרשות בבית רחב מאוד, ונע בין עבודות פשוטות ביותר לעבודות שמורכבותן רבה.
אחזקת הבית יכולה להתבצע על ידי אנשי מקצוע תמורת תשלום, אך מקובל כי לאחזקה עצמית של הבית מספר יתרונות, שהבולט שבהם הוא עלות יחסית נמוכה.
האפשרות והיקף עבודות האחזקה הניתנות לביצוע על ידי דיירי הבית עצמם תלוי במספר גורמים.
הראשון שבהם הוא עצם הנכונות לבצע את העבודה הנדרשת.
הגורם הבא הוא המיומנות האישית - עד כמה הדייר מכיר את המערכת ויכול לבצע את התחזוקה הנכונה.
המיומנות האישית ניתנת לפיתוח עד לרמות גבוהות מאוד, ואף עד ליכולת להתמודד עם רובן המוחלט של התקלות שעלולות להתרחש.
כמובן, שרכישת המיומנות היא תהליך שתנאי מוקדם לו הוא הנכונות לרכישתו.
עם התפתחות השיתופיות באינטרנט נוצרה גישה קלה למידע המקיף את רוב הכרוך בתחזוקת הבית.
בנוסף, קיימים חוגים, קורסים וסדנאות המלמדים מיומנויות אחזקת הבית.
במקרים רבים, ביצוע עצמי של עבודות אחזקה בבית חסכוני מאוד.
מכיוון שבפנייה לשירותיהם של אנשי מקצוע התשלום הוא גם על גורם הזמן ("קריאת שירות"), הרי שבעבודות פשוטות מדובר בחיסכון משמעותי.
מגבלה על עבודות אחזקת הבית היא כלי העבודה והחומרים הנגישים לדיירים.
ישנן עבודות שלביצוען נדרשים כלי עבודה שאינם שכיחים במשקי בית, וההשקעה הנדרשת לרכישתם אינה מוצדקת כשמדובר בשימוש נדיר.
בנוסף, העלות של חלק מהחומרים הדרושים לתחזוקה עשויה להשתנות באופן קיצוני אם הם נרכשים לשימוש ביתי (קרי בכמויות קטנות) או באופן סיטונאי.
בשני המקרים, כאשר מדובר במוצרים שעלותם גבוהה, ההפרש עשוי להצדיק שכירת שירותים של גורם חיצוני לביצוע עבודות האחזקה.
כמו בתחזוקת מבנים, מתחלקת תחזוקת הבית לשני סוגים: תחזוקה שוטפת ותחזוקת שבר.
התחזוקה השוטפת כוללת את כל הפעולות שמבוצעות על בסיס סדיר, תקופתי.
התדירות של פעולות התחזוקה השוטפת נעה מפעולות יומיומיות (למשל אוורור הבית) ועד לפעולות שמתבצעות אחת למספר שנים (למשל זיפות גגות).
כתחזוקת שבר נחשבות הפעולות המבוצעות אך ורק במקרה של תקלה, קלקול או שבר.
תחזוקת השבר כוללת איבחון התקלה, תיקונה או החלפה של רכיב פגום.
תקלות מסוימות עלולות להחשב כתחזוקת "חירום" - כאלו הן תקלות שאינן מאפשרות המשך קיום חיים סביר בבית, למשל הצפה של הבית, פיצוץ של צינור מים ראשי, קצר כללי בלוח החשמל, סתימה בצינור ביוב ראשי ועוד.
תכולת התחזוקה של המבנה עצמו תלויה מאוד בסוג המגורים - אם מדובר בוילה, דירה בבניין מגורים, מבנה יביל או כל סוג אחר.
עבודות תחזוקה שוטפת המשותפות לכל בתי המגורים:
שימון וכיוון צירי דלתות וחלונות
עבודות תחזוקה שוטפת התלויות בסוג הבית:
צביעת רכיבים מתכתיים בצבע מונע חלודה
ריצפות פרקט דורשות טיפולים תקופתיים
תחזוקת שבר של מבנה כוללת:
תיקון גגות (למשל החלפת רעפים שבורים)
איטום סדקים וחדירות מים למבנה
החלפה של מנגנוני ידיות ומנעולים
סילוק והחלפה של רכיבי אסבסט שבורים
בבתים שונים קיימות מערכות מבנה שונות, אולם ישנן מערכות בסיסיות המשותפות לכל המבנים.
מערכות אלו הן מערכות המים, סילוק השפכים ומערכת החשמל.
מערכות נוספות שקיימות במרבית בתי המגורים הן מערכות חימום, קירור, וגז.
אחזקת צנרת המים ואביזריה כוללת איתור ותיקון נזילות, החלפת ברזים וצינורות פגומים
אחזקת מערכת סילוק השפכים כוללת ניקוי תקופתי של מרזבים, צינורות, קופסאות ביקורת ומחסומי רצפה.
תחזוקת שבר כוללת פתיחת סתימות והחלפת צנרת פגומה
אחזקה של מערכת החשמל כוללת בדיקות תקופתיות של המערכת (על ידי חשמלאי, אולם יש בדיקות שאינן דורשות חשמלאי, כגון בדיקת תקינות של ממסר פחת), החלפת אביזרים פגומים או מקולקלים - נורות, בתי נורה, שקעים ומפסקים.
אחזקת מערכת חימום מים - איתור ותיקון נזילות, החלפת גוף חימום, בדודי שמש גם ניקוי תקופתי של הקולטים.
חימום הבית - תלוי בשיטת החימום.
קמין דורש ניקוי פנימי וניקוי הארובה.
רדיאטורים דורשים בדיקה שאין נזילות במערכת.
מפזרי חום דורשים שאיבת אבק תקופתית ובדיקה שאין עיוותים בגוף החימום.
במערכות מיזוג אוויר נדרש ניקוי מסננים, בדיקה ומילוי של גז קירור.
מערכות גז דורשות בדיקה תקופתית (על ידי אנשי מקצוע מוסמכים בלבד).
כלים סניטריים - אטימת מרווחים, אטימת סדקים, תיקון ניאגרות, החלפת אביזרים שבורים
ארונות מטבח ושיש - איטום שיש, שימון וכיוון צירים, חיזוק ידיות, החלפת חלקים שבורים
הדבקה ומיסמור של חלקים שהתנתקו
וילונות, שטיחים שמיכות, מצעים וגם בגדים עשויים להשחק ולהקרע, ניתן לתחזק אותם על ידי תיקון קרעים וחורים (באמצעות טלאי), תפירת כפתורים שנקרעו, החלפת רוכסנים.
חלק מהכלים והמתקנים המשמשים לתפעול הבית דורשים פעולות תחזוקה - למשל השחזת סכינים, חיזוק ידיות של סירים ומחבתות, החלפה של חבלי תליית כביסה, ועוד.
עיקר התחזוקה הנדרשת למכשירי חשמל ביתיים היא תיקון תקלות.
תיקון עצמי של מכשירי חשמל אינו מחזה נפוץ, היות שהמיומנות הנדרשת לכך רבה יחסית, והסיכון הכרוך בטעות גבוה.
עם זאת לא פעם מדובר בתיקונים פשוטים יחסית.
כתוצאה מכך, פעמים רבות מכשירי חשמל "זולים" מוחלפים בשל תקלה (על אף שדווקא במכשירים הזולים קל יחסית לאתר ולתקן תקלות), ורק למכשירים "יקרים" כמקרר ומכונת כביסה משתמשים בשירותי תיקון.
בבתים הכוללים חצר נחשב הגינון כחלק מאחזקת הבית.
לעיתים כוללת החצר מתקנים שונים אשר דורשים תחזוקה.
בשל היותה של החצר והמתקנים שבה חשופים לפגעי מזג האוויר, נדרשות בדרך כלל פעולות תחזוקה תכופות ובהיקף משמעותי יחסית לתחזוקת פנים הבית.
חלק ניכר מפעולות התחזוקה השוטפות הן בגדר "תחזוקה מונעת", כלומר שההקפדה עליהן מעכבת או אף מונעת תקלות שדורשות תחזוקת שבר או אף תחזוקת חירום.
דוגמה לפעולת תחזוקה כזו היא זיפות תקופתי של גגות, המונע התפתחות סדקים ונזילות בתקרה.
גם תפעול היומיומי נכון של הבית מהווה חלק מהתחזוקה המונעת.
כך למשל, כיבוי אורות מיותרים יעכב את הצורך בהחלפת נורות, ואוורור של חדרי רחצה לאחר השימוש עשוי למנוע הופעת עובש.
תפעול נכון משפיע מאוד על מניעת תקלות במכשירי חשמל, ולעיתים חיוני למניעת סכנות כשריפה.
שאלת העלות היא גם חלק מההחלטה האם לתקן תקלה או להחליף רכיב.
כאשר לצורך תיקון מערכת או רכיב כלשהו נדרשת השקעה נמוכה יחסית, פעמים רבות תהיה העדפה לתיקון.
כאשר עלות התיקון גבוהה מאוד, תישקל החלפה מלאה.
שיקול נוסף הוא המצב הכללי של המערכת או הרכיב בהם קיימת התקלה.
במערכות ישנות לא פעם תישקל החלפת המערכת כולה, על מנת למנוע הופעת תקלות חוזרות ונשנות הנובעות מבלאי מצטבר.
בתחום הקמעונאות קיים ענף של חנויות המתמקדות במכירת ציוד לצורך אחזקת הבית, מחנויות קטנות ועד לרשתות וחנויות ענק.
כיום ניתן לרכוש בחנויות אלו את כל הציוד הדרוש לאחזקת הבית.
בדרך כלל ניתן גם בחנויות אלו ייעוץ מקצועי.
ביטוח בית מגורים עשוי לכלול רכיבים המושפעים מאחזקת הבית, למשל ביטוח בפני נזקים שנובעים מתקלות בצנרת המים.
בנוסף, קיימים ביטוחים לכלל מכשירי החשמל הביתיים המציעים שירותי תיקונים או אף החלפה של מכשירים.
אחותי הקטנה הוא שיר שהלחין, עיבד וביצע הזמר והמוזיקאי הישראלי מתי כספי למילותיו של הפזמונאי אהוד מנור.
כספי הלחין את השיר ליפה ירקוני עבור פסטיבל שירי הילדים השלישי, שהתקיים בחנוכה ה'תשל"ג (1972).
ירקוני הופיעה לראשונה עם השיר, והוא הגיע למקום החמישי בתחרות.
מייד לאחר מכן הקליט כספי את השיר בקולו על אותו פלייבק, והוציא אותו כתקליט שדרים.
כספי כלל גרסה מחודשת לשיר, בעיבוד אחר, באלבומו "צד נוסף" מ־1980. גרסה מחודשת נוספת נכללה באלבומו "בובה מתי" מ־1992.
מתי כספי הרבה לעבוד עם הפזמונאי אהוד מנור.
מנור אף כינה את כספי "נפש תאומה" לו.
בין השירים הרבים שהלחין כספי למילותיו של מנור: "ברית עולם", "ילדותי השנייה", "ימי בנימינה", "הנה הנה", "אחותי הקטנה", "נחליאלי" ועוד.
מנור כתב שירים גם לפסטיבלי שירי הילדים.
כל ילדיו זכו להנצחה בשיר (וכך גם כלבתו).
השיר "אחותי הקטנה" הוא על בתו האמצעית ליבי.
על שירי הילדים של מתי כספי כתב: .
נועם שגב מ־ynet בחר בשיר כאחד מ־25 השירים הטובים של פסטיבלי הילדים (מתוך 87 מועמדים).
"אחותי הקטנה" נכנס למצעד הגל הקל ב־15 בינואר 1973 וצעד 11 שבועות, עד 2 באפריל 1973. שבועיים מתוכם עמד בראש המצעד, ב־26 בפברואר – 5 במרץ.
במצעד הפזמונים העברי השנתי (תשל"ג) של התחנה השיר דורג במקום ה־20.
"אחותי כבר לא סובלת אותך" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית שירה מרגלית, שיצא לאור ב-20 בנובמבר 2022, בהוצאת חברת התקליטים עננה.
הוא נכתב על ידי מרגלית בשיתוף עם יובל מעיין, שגם הפיק את השיר.
לפני צאתו, מרגלית קידמה את השיר באמצעות פוסטים שונים ברשתות החברתיות, שכללו סדרת פוסטים עם כיתוב בו מופיע שם מסוים ואחריו "כבר לא סובל/ת אותך".
סרטונים שונים שלה בטיקטוק לקידום השיר זכו למאות אלפי צפיות.
השיר עוסק במערכת יחסים רעילה של מרגלית עם בן זוגה ופרידתה ממנו.
בפזמון השיר מופיעה התייחסות ליחסיה של אחותה לבן זוגה, ומכאן שם השיר.
השיר היה לוויראלי וזכה למעל ל-23 אלף סרטונים בפלטפורמת טיקטוק.
בסטרימינג זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כשהתברג בשיאו במקום ה-12 במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל, עם סך של כ-128,053 השמעות שנצברו באותה השבוע.
בתחנות הרדיו, הושמע השיר פעמים רבות וכתוצאה מכך הגיע למקום השביעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם 83 השמעות ברדיו באותו השבוע.
וידאו קליפ של השיר יצא במקביל להוצאתו לאור.
בקליפ מופיעות מרגלית יחד עם 3 שחקניות (מיכאלה מזרחי, איה גולני וריף מזרחי) המבלות יחד במקומות שונים בתל אביב (תחנת דלק, בית הפנקייק, מועדון כולי עלמא ועוד) ובסופו הן מופיעות על הבמה.
במאי הקליפ הוא יועד מור, המפיק אנוש צוברי והצלם עמית מימוני.
"אחותי" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שירי מימון.
השיר יצא ב-11 בינואר 2018, מתוך אלבומה החמישי של מימון, "נשימה", על-ידי חברת התקליטים הליקון.
השיר נכתב על-ידי נעם חורב, הולחן על-ידי אלנתן שלום והופק על-ידי רוני בראון ואורי אבני.
את השיר יצרו חורב ושלום לאחר שיצרו את שירה הקודם של מימון, "יש לי הכול".
במסגרת צאת השיר, אשר עוסק בקשר הייחודי והעמוק שנרקם בין אחיות, שיתפה מימון כי אחותה והיא חוו הן תקופות של קירבה והן תקופות של ריחוק.
למרות זאת, והודות לשוני הגדול ביניהן, סיפרה מימון כי מעולם לא שררה קנאה בקשר שלהן.
השיר התקבל באהבה גדולה מצד הקהל ותחנות הרדיו, והיה בשיאו לשיר השישי המושמע ביותר במצעד השבועי של מדיה פורסט.
לצד זאת, ציינו מבקרי המוזיקה כי הטקסט, יפה ככל שיהיה, נשאר בגבולות הבטוחים ונמנע מלספר סיפור אותנטי ואישי.
הוידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של מימון ב-11 בינואר 2018. בקליפ ניתן לראות את מימון, מלווה באחותה לבנת ובצמדי אחיות נוספים, שרות את מילות השיר.
לקראת צילומי הקליפ, במסגרת פעילות בעמוד הפייסבוק של מימון, שיתפו מעל ל-70,000 נשים סיפורים ותמונות הקשורים בקשריהן עם אחיותיהן.
חלקן אף הוזמנו להשתתף בצילומי הקליפ.
נכון ליוני 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.5 מיליון צפיות.
אחות קטנה היא דרמה-קומית, אוטוביוגרפית למחצה, שנוצרה בניו זילנד על ידי סימון נתן עבור רשת השידור TVNZ+, והושקה ב-22 במאי 2022. העלילה מתרחשת באוקלנד, ניו זילנד, ומתמקדת בקהילה היהודית המסורתית-אורתודוקסית אליה משתייכת המשפחה.
לולו (סימון נתן) היא בחורה יהודייה בת 29, הגרה באוקלנד, ניו זילנד עם משפחתה העוטפת, ומסרבת להתבגר.
היא נודדת בין עבודות זמניות ולימודים, ורק דבר אחד קבוע ויציב בחייה: אהבתה לאולי (פול וויליאמס).
אולי הוא זמר וסטנדאפיסט ממוצא סקוטי.
הוא כותב לה שירי אהבה, ושניהם אוהבים לבלות יחד בפארק השעשועים, לאכול גלידה, להמציא חידות מצחיקות ולהיות ילדים לנצח.
הוריה של לולו, זיגי (ג'ף שוסטרמן) וקרן (אמנדה בילינג), מתנגדים לקשר ומנסים להשפיע עליה להינשא לבחור יהודי, אך הקהילה היהודית באוקלנד קטנה וחתנים בה מעט, ואת אולי היא אוהבת.
המצב הופך מסובך אף יותר כאשר לולו מגלה שהיא בהריון.
לולו מנסה להתכחש להריונה, ואף נמנעת מלשתף בכך את אולי.
אך בשיחה עם אחיה, אשר הוא ואשתו מתאמצים להביא לעולם ילד ללא הצלחה, היא מציעה באופן ספונטאני לשמש כאם פונדקאית עבורם, ולמסור להם את התינוק.
העונה השנייה עוסקת במסעה של לולו בעקבות לידת התינוק, וברגשות האמביוולנטיים שלה כלפי הפונדקאות.
תוך כך היא מוצאת את דרכה בעולם כאמנית, כאשר היא מכיירת בחימר דמויות של גולם.
בעודו מתמסר למשימת התגיירותו ליהדות, לולו צופה בו בהשתאות לאור התמסרותו המלאה והרוחנית לתהליך.
סימון נתן בתפקיד לולו עמנואל, בחורה יהודייה בת 29 המנהלת אורח חיים אלטרנטיבי ומסרבת להיכנע לתכתיבי הקהילה והמשפחה.
פול וויליאמס בתפקיד אולי, החבר של לולו.
סטנדאפיסט ומוזיקאי ממוצא סקוטי המאוהב בלולו נואשות, ואף פותח בהליכי גיור על מנת לזכות באהבתה ובתמיכת משפחתה.
אמנדה בילינג בתפקיד קרן עמנואל, אמה היהודייה הדרום אפריקאית של לולו.
מקיימת יחסים סימביוטיים עם בתה לולו ומתקשה לכבד את הגבולות ביניהן, ואף מתכחשת לצורך בקיומם.
ג'ף שוסטרמן בתפקיד זיגי עמנואל, אביה של לולו.
מנסה לג'נגל בין כל המוזרויות והנוירוזות של בני המשפחה.
ג'וזף נתן בתפקיד ליאו עמנואל, אחיה של לולו.
ג'וזף הוא מנהל חשבונות החולם על יזמות עסקית.
הוא ורעייתו בק מנסים ללא הצלחה להביא ילד לעולם.
קירה ג'וזפסון בתפקיד בק (רבקה), גיסתה של לולו.
בקה עובדת בדלי היהודי, מבשלת אוכל יהודי נפלא, בעלת אופי נוקשה קמעא.
פיטר היידן בתפקיד הרשי, הסבא של לולו.
בדומה ללולו המסרבת להתבגר, גם הרשי מסרב להזדקן, והוא מנהל חיים סוערים עם אלמנות שונות בבית האבות בו הוא מתגורר.
רוקסי מוהבי בתפקיד סינה, החברה הבסטי של לולו.
סינה מנהלת סטודיו לקרמיקה, שבו הייתה שותפה בעבר גם לולו.
אך חברותן ואהבתן יציבות כצוק איתן.
ארי בוילנד בתפקיד הרב רוב, רב הקהילה המתחיל בתהליך גיורו של אולי.
בריג'ט, אמו של אולי המופיעה בעונה השנייה, לאחר לידת התינוק.
בריג'ט הופכת מעין דולה ומדריכת הורות לעת מצוא עבור בקה וג'וזף המבולבלים ומבוהלים ממשימת הטיפול בתינוק.
עלילת הסדרה מבוססת חלקית על ניסיון החיים של היוצרת והשחקנית הראשית, סימון נתן, אשר בן זוגה, פול וויליאמס המשחק את אולי, עבר תהליך של גיור אורתודוקסי.
אחות קטנה צולמה באוקלנד, כאשר הסצנות המתרחשות בבית הכנסת צולמו בקהילה העברית של אוקלנד (Auckland Hebrew Congregation), בית כנסת אורתודוקסי מודרני בשדרת גרייז.
הסדרה קיבלה מימון מרשות השידור הניו זילנדית NZ On Air בסך 822,350 דולר לעונה הראשונה, ו-1,273,486 דולר לעונה השנייה.
העונה השנייה החלה להיות משודרת בדצמבר 2023, על ידי ITVX בבריטניה, CBC Gem בקנדה, ורשתות Hot ו Yes בישראל.
השידור בניו זילנד צפוי להתחיל ברשת TVNZ+ במהלך שנת 2024.
הסדרה זכתה לביקורת חיובית בישראל בעיתון "הארץ", כאשר העיתונאי אדריאן הניגאן שיבח את הליהוק ואת אופן סיפור העלילה, ואף השווה אותה לטובה עם הסרט שיווה בייבי.
התוכנית הושוותה גם לפליבג, בין היתר בשל אופייה של הדמות המרכזית כאנטי-גיבורה, וכן בשל השימוש בקריינות-רקע.
בניו זילנד, הסדרה זכתה לשבחים כאשר העיתון "סטאף" תיאר אותה כ"בכורה בוטחת ונועזת מלאת חוצפה שראויה למצוא לה קהל, הן בקרב 'מקורבים' והן בקרב ניו זילנדים מכל תחומי החיים".
סטאף שיבח גם את הליהוק, במיוחד את ההורים שגילמו בילינג ושוסטרמן.
אחזקת בית הוא מונח המתייחס למשימות השוטפות המבוצעות באופן תדיר בחללים פיזיים המאוכלסים על ידי בני אדם, כולל בתים, ספינות, בתי חולים ומפעלים.
המשימות הללו כוללות ניקיון, סידור/ארגון, בישול, קניות ותשלום חשבונות.
את הפעולות הללו יכולות לבצע בני משק הבית או אנשי מקצוע שנשכרו במיוחד למטרה זו.
אחזקת הבית חיונית על מנת שאותם האזורים יהיו נקיים, מאורגנים ופונקציונליים והדבר תורם רבות לרווחה הכללית ולאיכות החיים של כל מי שמשתמשים באותו המקום.
לאורך ההיסטוריה נשים ביצעו לרוב את רוב מטלות אחזקת הבית במשקי הבית השונים כמו האכלת המשפחה, ניקיון הבית, טיפול בבגדים, בנוסף לגידול הילדים, וטיפול בקשישים ובחולים.
שילובן של הנשים בכוח העבודה בעת המודרנית הובילה עם השנים לכך שגברים מבצעים כיום גם חלק גדול מאותם המטלות.
משימות אחזקת בית טיפוסיות יכולות לכלול ניקוי משטחים מלוכלכים, ניקוי רצפות, ארגון חפצים, כביסה, ביצוע תחזוקה למיכשור האלקטרוני ולאינסטלציה, פינוי אשפה והקפדה על הניקיון וההיגיינה הכללית.
אחותי בת השטן הוא סרט מסתורין צרפתי בשחור לבן בכתיבה ובימוי של רובר חוסיין, עם רובר חוסיין, מרינה ולאדי ואודיל ורסואה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "C'est toi le venin" (זו את הארס/רעל) של פרדריק דארד .
העלילה היא על יחסיו של גבר שנתקל בשתי אחיות מסתוריות.
הסרט זכה בישראל להצלחה בעיקר בגלל פסקול המוזיקה של המלחין אנדרה חוסיין , אביו של רובר חוסיין.
פייר מנדה (רובר חוסיין) מתהלך בכביש חשוך ליד ניס לאחר שפוטר מעבודתו כשדרן ברדיו.
לפתע עוצרת לידו מכונית לבנה מפוארת והנהגת מציעה לו טרמפ לניס.
הוא נכנס למכונית והנהגת (רואים רק את גבה ושערה הבלונדי ולכמה שניות גם את חזה החשוף) עוצרת את המכונית מגלה את שדיה והם שוכבים במכונית.
לאחר זאת היא מורה לו לצאת וכשהוא מסרב היא מאיימת עליו באקדח.
כשהוא בחוץ היא מנסה לדרוס אותה אך הוא חומק ומספיק להבחין בלוחית רישוי של הרכב.
בירור במשטרה מוביל אותו אל ווילה מפוארת של משפחת לקן בה גרות האחיות אווה (מרינה ולאדי) והלן (אודיל ורסואה) לקן, שתי נשים צעירות בעלות שיער בלונדיני ארוך, כה דומות במראה עד שכמעט אפשר לטעות ולחשוב שהן תאומות.
אווה, האחות הצעירה, מתניידת בכיסא גלגלים מכיוון שרגליה משותקות כתוצאה מפוליו ואחותה הלן מטפלת בה ביחד עם העוזרת אמיליה והגנן ואב הבית ז'וליאן.
פייר הוא גבר צעיר ונאה והאחיות חושקות בו ומציעות לו לעבוד בחנות התקליטים שלהן בניס.
פייר מזהה את המכונית אך מתקשה לדעת מי זאת שפיתתה אותו לשכב אתה במכונית.
עם הזמן הוא מתאהב בהלן למגינת ליבה של אווה המקנאת.
הוא שם לב שלפעמים אווה נעלמת מחדרה ומתחיל לחשוד שהיא מתחזה.
רופא שנקרא לבדיקה אומר שמוזר לאחר 3 שנים של שיתוק ששרירי הרגליים של אווה נראים תקינים.
פייר קונה מתנות ליום ההולדת של אווה אך מוצא אותה עומדת ומתייפה ליד המראה.
היא מגלה לו כי אינה משותקת וכי עשתה זאת כדי לפגוע באחותה המוצלחת שעמדה לפני חתונה כדי להרוס את חייה בכך שתצטרך לתמוך בה כל חייה.
פייר מבין כי אווה היא זו שפיתתה אותו.
היא יושבת שוב על כיסא גלגלים ומבקשת שלא יעזוב ומתגלגלת עם הכיסא על המדרגות אך פייר עוזב את המקום.
שם השחקן שם הדמות הערותרובר חוסייןפייר מנדהמרינה ולאדיאווה לקןאודיל ורסואההלן לקןהלנה מנסוןאמליהמשרתתלוסיין קלמנדג'וליאןגנן
אחי גיבורי התהילה הוא רומן היסטורי מאת הסופר היהודי-אמריקני הווארד פאסט, שפורסם בשנת 1948.
הספר מספר על מרד החשמונאים מנקודת מבטו של שמעון הנשיא.
העלילה מתרחשת בימים שקדמו למרד ובמהלכו ועל רקע הקרבות.
גיבורי העלילה הם החשמונאים ובפרט שמעון החשמונאי, אחיו של יהודה המכבי.
מלבד הפרטים ההיסטוריים הוסיף הסופר לעלילה מתיחות אישית בין החשמונאים.
מתכונתו של הספר הוא כמגילה אוטוביוגרפית אותה רושם שמעון, על עצמו ועל אחיו גיבורי המרד, ומוסרה לציר הסנאט הרומי לנטולוס סילאנוס שמגיע לארמונו בירושלים על מנת ללמוד על ארץ ישראל ועל העם היהודי היושב בה עבור הסנאט.
בסוף הספר מופיע המכתב שכותב לנטולוס סילאנוס לסנאט, המתאר את מפגשו עם "הטיפוס היהודי" ועם שמעון הנשיא ואשתו בפרט.
חלק זה עוסק בהשוואות בין התרבות הרומית לבין התרבות היהודית, ובייחוד בתפיסה היהודית בדבר החופש, הנגזרת מזיכרון יציאת מצרים, זיכרון השעבוד וחוקי העבדות המתקדמים שהנהיגה החברה היהודית, שייצרו חברה שכלתנית שלא התבססה על מעמד עבדים רחב כבשאר התרבויות הקדומות ותרבות רומי בפרט.
הספר העוסק בעצמאות היהודים פורסם בשנת 1948, בעיצומה של מלחמת העצמאות.
פרסום הספר יצר חילוקי דעות בין פאסט למפלגה הקומוניסטית בה היה חבר, שלא ראתה את השאיפות הלאומיות הציוניות בעין יפה.
הספר תורגם על ידי רות לבנית ויצא בהוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, ספרית פועלים וזכה לפופולריות רבה בארץ.
ב-1953, בחגיגות יובל 25 שנה לגבעת ברנר, הספר הומחז והוצג בהצגת ענק.
שנתיים קודם לכן הוא הוצג בקיבוץ שריד (אז תורגם על ידי שולמית בתדורי ומרדכי אמיתי והלחין אורי גבעון).
שם הספר היווה השראה לשמואל גונן (גורודיש), שבתום הקרבות במלחמת ששת הימים, התפרסם בזכות נאומו שכונה "אחי גיבורי התהילה".
בעקבות מלחמת יום הכיפורים כתב דודו ברק את השיר "אחי גיבורי התהילה" על בני מתתיהו החשמונאי, שבוצע על ידי הזמרת אילנית.
בנאום הניצחון של מנחם בגין לאחר הבחירות ב-1977, הודה לחבריו ממחתרות האצ"ל והלח"י, שאותם כינה גם כן "אחי גיבורי התהילה".
אֲחִיהוּד הוא מושב עובדים בגליל המערבי, הממוקם במרחק של כ-9 ק"מ מזרחית לעכו.
נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מתימן.
משתייך לתנועת המושבים ונכלל במועצה האזורית מטה אשר.
מקור שמו של המושב מפסוק בספר במדבר: .
ההחלטה להקים את המושב התקבלה לאחר שנתגלו באזור מקורות מים המאפשרים הקמת יישוב חקלאי.
לצידו של המושב נוסד הקיבוץ יסעור.
שני היישובים הוקמו על אדמות הכפר הערבי הנטוש אל-בירווה.
בשנת 1950 הגיעו למושב כ-70 משפחות וכל משפחה קיבלה חלקת אדמה ו-2 פרות.
לאחר תקופה, האוכלוסייה הידלדלה מעט ונכון ל-2014 במושב 59 משפחות בעלי אדמות.
רוב משפחות הגרעין המייסד הגיעו מאזור שרעב בתימן, בין השאר מהכפרים עות'מא, תעז ומנצורה.
המושב מתנהל על ידי אגודה שיתופית.
כיום ישנם 150 חברי אגודה.
רק בעלי הנחלות (בעל נחלה - אדם בעל משק, שדה או מטע) הם חברי האגודה בעלי זכות בחירה אחת לשנתיים.
שטחו של המושב עומד על כ-1,800 דונם ומיקומו בקרבת צומת אחיהוד - על כביש 85 וכביש 70 מושך שוכרים חיצוניים.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה במושב מתגוררים 912 תושבים נכון לסוף שנת 2020. בחלוף השנים אופיו של המושב הופך פחות חקלאי ויותר תעשייתי-מודרני.
בעבר למדו ילדי המושב בבית הספר "נר ישראל" אשר נסגר בשנות ה-80 בשל מיעוט תלמידים.
בעידודו של המשרד להגנת הסביבה כדי להתאים את אמצעי ייצור החלב לתקופה, ולמנוע זיהום מי תהום משפכים של רפתות הוצאו הרפתות מתחומי המושב והוקם פארק חלב בגבעה שליד המושב כאשר כשלושה-ארבעה משקים התאחדו להקמת רפת גדולה.
כיום מונה פארק החלב כ-8 רפתות גדולות, אחת מהן רפת רובוטית, והיא הרפת הרובוטית היחידה בגליל המערבי ואחת מ-70 במדינת ישראל.
מאז שהוקם המושב, התשתיות שופרו, כבישים חדשים נסללו, נבנו גני משחקים, המחלבה הפכה לבית כנסת אשר משמש גם כ"כולל נצר שלום" והמבנה ששימש כמאגר המזון לבעלי החיים במושב הפך לאולם.
בתחילת שנות ה-2000 נבנו כ-55 יחידות דיור, ומשנת 2012 מבוצעות עבודות תשתית ל-40 יחידות דיור נוספות.
מע"צ מרחיבה את כבישים 70 ו-85 בסמוך למושב.
בספטמבר 2017 נפתחה לציבור תחנת הרכבת אחיהוד אשר ממנה יוצאות רכבות לכרמיאל ולחיפה, תל אביב-יפו, לוד ובאר שבע.
התושבת אספה את חלקי היצור, שמרה אותם במבחנה, ומסרה אותם לידי המשטרה, והם העבירו את הממצאים לידי גורמי הרפואה, לאחר שעבר בדיקות מקיפות נמסר כי אי אפשר לקבוע את שיוך היצור לאורגניזם או אי אורגניזם, וכן אי אפשר לקבוע אם מדובר בחומר סינתטי או לא.
התקרית משכה לאזור לא מעט צלמי פפראצי וחובבי עבמי"ם, אשר בטוחים כי מדובר בילוד של חייזר, מנגד, תושבי המקום מטילים ספק בטענותיה של ציונה.
התקרית לא פוענחה עד עצם היום הזה.
"אחי הצעיר יהודה" הוא שיר שכתב אהוד מנור לזכר אחיו .
השיר הולחן על ידי יוחנן זראי, ובוצע לראשונה על ידי להקת גייסות השריון, עם הסולן אבי טולדנו, בשנת 1969. השיר, משיריו המוכרים של אהוד מנור, הפך במרוצת השנים לאחד משירי ההספד של פנתיאון היצירה הישראלית העכשווית.
יהודה ויינר, שהיה תותחן בטנק בגדוד 46 בחטיבה 401, נהרג בקרב בפורט תאופיק, ליד תעלת סואץ שבסיני, ב-8 בספטמבר 1968, במהלך מלחמת ההתשה, בן 19 במותו.
בשיר מנסה המשורר לנהל דיאלוג עם האח המת, דיאלוג שכמובן אינו אפשרי.
כל בית בשיר נפתח בשאלות רטוריות: "האם אתה שומע?", "האם אתה יודע?" – שאלות שאין להן מענה.
לאחר שאלות אלה מספר המשורר כיצד מנסים החיים להמשיך, לכאורה במלוא עוצמתם, על אף השכול הכבד.
הבית הראשון מתאר את הטבע הממשיך לשגשג במחזוריותו: השמש זורחת, הרוח מפזרת עלים, הגשם יורד.
הבית השני מתאר את מחוזות הילדות, הממשיכים להתקיים, בגן הילדים לומדים שירים חדשים, ובתיכון התלמידים שוב מתעמלים.
אולם למרות המראה הַשָּלֵו לכאורה, החיים לא חזרו שוב למסלולם, וספק אם יחזרו.
האובדן ממלא את הלב בכל רגע.
בסוף הבית השני מעמת המשורר את השלווה המדומה עם העובדה כי, למרות הזמן שחלף, "אמא מחכה בסתר שאולי עוד יגיע מכתב".
הבית השלישי בשיר מעצים את גודל האובדן, ומזכיר כי למרות מחזוריות הטבע והמשכיות החיים של ילדי הגן, "כל חבריך הטובים נושאים דמותך עמם...".
בסיום הבית השלישי מבטיח מנור לקרוא לבנו על שמו: "ובני הרך יפה כמוך / בשמך לו אקרא – יהודה"; המשורר קיים אמנם הבטחה זו כעבור שנים ספורות, עם הולדת בנו ידי (יהודה) בשנת 1974.
אהוד מנור, שהיה משורר ופזמונאי פורה, כתב שירים רבים, אולם השיר "אחי הצעיר יהודה" נחשב עד היום לאחד החשובים והמרגשים שבהם.
בנימוקי השופטים שהחליטו להעניק לאהוד מנור את פרס ישראל בשנת תשנ"ח, נכתב:
חוקרת הספרות זיוה בן-פורת מונה פזמון זה של מנור (לצד שירו "בשנה הבאה") בין "פזמונים שזכו למעמד קאנוני-ממסדי [...] אלה שחוויה אישית ביותר [...] מבוטאת בהם באופן אימפרסונאלי ונוסחאי".
לדבריה, היסוד הקושר פזמון קינה זה ומהווה את מוקד הניחומים בו הוא זכרו החי של הנופל.
אֲחִיָּה הַשִּּׁילֹנִי היה נביא בראשית תקופת המלוכה בישראל.
הוא גר בעיר שילה ונקרא על שמה.
הוא מילא תפקיד מכריע בעיצוב צורת המלוכה בכך שתמך בירבעם מלך ישראל בתחילת מלכותו.
לפי מסורת חז"ל היה לו חלק בהעברת התורה שבעל פה.
לפי המדרש הוא היה בן שבט לוי, והוא נהרג על ידי המלך אביה.
על פי תורת החסידות, הוא היה המגיד של הבעל שם טוב, אשר לימד אותו דברי תורה.
בתנ"ך מובאות שתי נבואות שנאמרו על ידי אחיה השילוני.
הנבואה הראשונה נמסרה לאחר שירבעם בן נבט מרד במלך שלמה.
ירבעם שימש אז כגובה המסים מטעם המלך מאת שבטי בני ישראל.
אחיה מצא את ירבעם בדרך ביציאתו מחוץ לירושלים, וגילה לו בנבואה שהוא עתיד למלוך על עשרה שבטים, הטענה של אחיה הייתה שהמלך שלמה חטא לה' ועבד לאלוהים אחרים והעונש יהיה שהמלוכה על שבטי ישראל תלקח ממנו ומצאצאיו אך לא לעולם.
אחיה לקח את השמלה החדשה בה היה לבוש, קרע אותה לשנים עשר חלקים, לציון שנים עשר השבטים, ונתן לירבעם עשרה חלקים.
הוא הבטיח לו שאם ילך ירבעם בדרכי ה' מלכותו תיכון לאורך ימים [אך לא לעד].
ירבעם לא מימש את האפשרות הזאת.
הוא ביטל את העלייה לרגל לירושלים, וקבע את מועדו של החג בחודש חשון (במקום תשרי), חודש לאחר החג המקורי שנחוג ביהודה, וחגג אותו בעלייה לרגל אל שני עגלי הזהב שהקים בדן ובבית אל.
המדרש מספר שמזימתו של שלמה להוציא את ירבעם להורג, שבשלה ברח ירבעם למצרים, הייתה לאחר ששלמה שמע על נבואתו של אחיה.
הנבואה השנייה נמסרה כאשר חלה בנו הבכור של ירבעם.
ירבעם שלח את אשתו לאחיה כדי לשאול אותו מה יעלה בגורל בנו.
אשת ירבעם התחפשה כדי שאחיה לא יזהה אותה, אך אחיה קיבל נבואה שהיא עומדת לבוא אליו, ומיד בהיכנסה ניבא לה כי המלכות לא תהיה עוד ביד שושלת ירבעם וכל זָכָר במשפחתו ייכחד, מה שאכן קרה כאשר מרד בעשא בנדב בן ירבעם והרג את כל צאצאי המלוכה.
הגמרא מונה את אחיה השילוני כדמות אגדית שחייתה גם בימי עמרם אביו של משה וגם בימי אליהו הנביא.
הרמב"ם לא השמיט אגדה זו מהקדמתו ל"משנה תורה", הואיל ובלעדיו חסרה חוליה בשרשרת.
הראב"ד (על אתר) השיג על דברי הרמב"ם וכתב כי אחיה היה בימי דוד ואחראי למסירת התורה רק בתקופה זו.