tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הודות לגיר האוטומטי שלה, מנוע קדמי-מרכזי ואופי הנהיגה שלה, סיווגו אותה כמכונית GT, המתחרה במכוניות כמו האסטון מרטין DBS והפרארי 599 GTB פיוראנו.
פירוש השם SLR הוא "Sport, Leicht, Rennsport" בגרמנית, שפירושו: ספורט, קלה, מרוצים.
בתחילה מרצדס-בנץ הצהירה שייוצרו 3,500 מכוניות מדגם זה עם ייצור שנתי של כ-500 מכוניות.
המרצדס-בנץ SLR מקלארן קיבלה השראה מהמרצדס-בנץ SLR 300 משנת 1955, שהייתה רשומה כמכונית מרוץ מרצדס-בנץ W196 F1. היא הוצגה לראשונה ב-17 בנובמבר 2003. ב-4 באפריל 2008, מרצדס הודיעה שהם יפסיקו את ייצור ה-SLR.
דגמי הקופה האחרונים יוצרו בסוף 2007 ודגם הרודסטר (גג נפתח) הופסק בתחילת 2008.
למרות שימוש בחומרים קלים, המכונית שוקלת 1,750 ק"ג.
למרות משקלה, צריכת הדלק שלה טובה מזו של הלמבורגיני מורצ'יילאגו הקלה יותר, ומשל אחותה הפחות יוקרתית, למבורגיני גאיארדו, עוד יותר.
בתוכנית טופ-גיר הבריטית השוו בינה לבין ה-למבורגיני מורצ'יילאגו LP670-4 SV בעלת משקל של 1,565 ק"ג ובעלת 20 כ"ס יותר מהמרצדס.
באותה תוכנית גם היא התחרתה מול הפורשה קאררה GT, אך היא הגיעה שנייה אחריה.
אולם, במסלול ישר ה-SLR מהירה יותר מעל 160 קמ"ש.
גרסה חדשה זו הוצגה בשנת 2006. ה-722 מתייחס לניצחון של סטרלינג מוס, נהג מרוצים בריטי ידוע, במכונית מרצדס-בנץ 300SLR עם המספר 722 במירוץ בשנת 1955.
נוספו לה צמיגי 19 אינץ' בעלי חישוקים קלים, נעשו שינויים במתלים, הבלמים הקדמיים הוגדלו וכן נעשו שינויים קלים באורות הקדמיים והאחוריים.
גרסה זו מסוגלת להאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.6 שניות, ולהגיע למהירות מרבית של 336 קמ"ש.
גרסת רודסטר (גג נפתח) של ה-SLR הוצגה בספטמבר 2007. הגרסה משתמשת באותו מנוע מוגדש V8 כמו הקופה, עם 617 כ"ס.
המכונית מגיעה למהירות מרבית של 334 קמ"ש, ומאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.8 שניות.
הגג של גרסה זו עשוי מחומרים חדישים, ואין להם קיפול מתכת בדומה לגרסאות רודסטר של מכוניות אחרות.
קיפול הגג לוקח 10 שניות.
זוהי גרסה מוגבלת של 150 מכוניות של ה-722 רודסטר.
הגרסה החלה להימכר בשנת 2009. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 334 קמ"ש.
זוהי גרסה מחוזקת של ה-722. הגרסה נועדה למרוצים.
לצורך כך השילו מהגוף שלה 398 ק"ג, והורידו את המשקל שלה ל-1,300 ק"ג.
המנוע מפיק 670 כ"ס ובעל מומנט מרבי של 84.7 קג"מ.
זוהי גרסה מוגבלת של 75 מכוניות, שנקראה של שמו של נהג המרוצים סטרלינג מוס.
הדגם עושה שימוש בשיטת נהיגה פתוחה שאינה כוללת גג או חלון קדמי לנהג.
ההשראה לגרסה זו הגיעה ממכונית המירוץ 300SLR.
זהו הדגם האחרון שנבנה תחת שיתוף הפעולה מרצדס-בנץ ומקלארן, עד שמקלארן הודיעו על גרסה עצמאית משלהם של ה-SLR בשלהי 2010.
למכונית מנוע מוגדש V8 המספק 640 כ"ס.
הגרסה שוקלת כ-200 ק"ג פחות מהגרסה המקורית.
מרצדס-בנץ W123 היא מכונית סלון מנהלים אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ בין השנים 1976-1985.
מכונית ה-W123 אשר החליפה את דגמי ה-W114 וה-W115, יוצרה בשלושה מרכבים: סדאן, קופה וסטיישן.
הייתה למכונית הנמכרת ביותר של חברת מרצדס בנץ כאשר 2.7 מיליון יחידות נמכרו ממנה ברחבי העולם, והוחלפה לבסוף על ידי המרצדס-בנץ W124 בסוף שנת 1985. ה-W123 הייתה מהמכוניות החשובות ביותר לחברת מרצדס-בנץ בשנות השמונים לצד דגמי ה-W124 וה-W201 אשר הוצגה בשנת 1982.
כמקובל בחברת מרצדס-בנץ שמות הדגמים היו קשורים בגודל המנוע, סוג הדלק ומרכב הרכב.
C כאשר הרכב היה במרכב קופה
T כאשר הרכב היה במרכב סטיישן (Touring)
E כאשר לרכב מערכת הזרקת דלק
D כאשר הרכב בעל מנוע דיזל
המכונית הוצגה לראשונה בגרסת סדאן (4 דלתות) בינואר 1976. לצד כמה קווי דמיון טכניים, מכונית ה-W123 הייתה גדולה מקודמותיה ה-W114 וה-W115 הן בממדי בסיס הגלגלים והן בממדי המרכב החיצוני של הרכב.
עיצוב המכונית עודכן לתקופה, אך יחד עם זאת נשמרו קווים עיצוביים בסגנון מכוניות ה-W114/W115.
באביב 1976 הוצגה גרסת הקופה (2 דלתות), ובשנת 1977 הוצגה בתערוכת המכוניות בפרנקפורט גרסת הסטיישן.
מרצדס-בנץ W124 היא מכונית סלון מנהלים אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ בין השנים 1997-1984.
מכונית ה-W124 החליפה את המרצדס-בנץ W123 בשנת 1985 והוחלפה בשנת 1995 על ידי המרצדס-בנץ E-קלאס.
ה-W124 יוצרה בגרסאות סדאן, סטיישן, קופה וקבריולה.
לצד דגם ה-W123 והמרצדס-בנץ W201 הייתה מהמכוניות החשובות ביותר לחברה בשנות השמונים.
מרצדס-בנץ W201 היא מכונית מנהלים קומפקטית אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ בין השנים 1993-1982.
ה-W201 המוכרת גם כסדרת ה-190, יוצרה בגרסת סדאן 4 דלתות מנועי בנזין ודיזל.
זכתה להצלחה רבה באירופה אך פחות בארצות הברית כאשר בסה"כ נמכרו ממנה 1.8 מיליון יחידות ברחבי העולם.
הייתה מהמכוניות החשובות ביותר לחברת מרצדס-בנץ בשנות השמונים לצד דגמי ה-W124 וה-W123 והוחלפה לבסוף על ידי המרצדס-בנץ C-קלאס.
מרצדס-בנץ W114 ו-W115 הן סדרת דגמי מכוניות סלון מנהלים אשר יוצרו על ידי חברת מרצדס-בנץ בין השנים 1976-1968.
דגמים אלו תפסו את מקומם של דגם ה-W110. הם מותגו כדגם ה-S קלאס, והופיעו בתצורות של 'סדאן' ו'קופה'.
כ-1.9 מיליון יחידות של דגמים אלו נמכרו ברחבי העולם, ואת מקומם תפסו דגמי ה-W123.
מרצדס AMG GT היא מכונית ספורט גראן טוריסמו במרכב 2 דלתות ושני מושבים ובעלת הנעה אחורית או במרכב 4 דלתות וארבעה מושבים ואפשרות להנעה כפולה המיוצרת על ידי מרצדס-בנץ החל משנת 2014.
המרצדס AMG GT היא המכונית השנייה לאחר ה-SLS AMG אשר פותחה בלעדית וישירות על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ.
נועדה להתחרות בעיקר בפורשה 911, כמו גם באאודי R8.
משנת 2017 מוצעת גם גרסת רודסטר, עם גג בד הנפתח באופן חשמלי.
ב-28 באוקטובר 2021, מרצדס בנץ הכריזה על מרצדס AMG SL החדשה כיורשת הישיר של גרסת הרודסטר.
פנים המכונית הוצג לראשונה באפריל 2014, כאשר דגם הייצור הסופי הוצג בספטמבר.
שני הדגמים שהוצגו הם דגם ה-GT בעל מנוע 8 צילינדרים ומגדש טורבו כפול בנפח 4.0 ליטרים אשר הספקו 476 כ"ס, ודגם GT S אשר מפיק 510 כ"ס.
מאז עונת 2015 משמשת מכונית המרצדס AMG GT כמכונית הבטיחות במרוצי פורמולה 1.
ב-28 באוקטובר 2021, מרצדס בנץ הכריזה על מרצדס-AMG R232 SL-Class החדשה כיורשת הישיר של גרסת הרודסטר.
בשנת 2024 מרצדס הציגה את הדור השני של מכונית הספורט AMG GT בשלבים – כאשר גרסאות 53 ו-63 היו הראשונות בשנה שעברה, ובחודש מרץ 2024 הצטרפה גרסת 43 החלשה והזולה יותר.
כעת מציגה החברה הגרמנית גרסה נוספת מהעבר השני – החזקה והיקרה ביותר: AMG GT 63S E-Performance.
לגרסה זו הנעת פלאג-אין המשלבת בין מנוע 4 ליטר בנזין טווין-טורבו V8 המפיק 612 כ"ס ו-86.6 קג"מ, ולצידו מנוע חשמלי המוסיף 302 כ"ס ו-32.6 קג"מ.
ההספק המשולב שלהם עומד על 816 כ"ס, והמומנט עומד באופן קבוע על 110.1 קג"מ ובמצב "בוסט" עולה ל-144.7 קג"מ.
הודות לכל אלו, נתוני הביצועים מרשימים ממש: הזינוק מעמידה ל-100 קמ"ש אורך 2.8 שניות בלבד, והמהירות המרבית מגיעה ל-320 קמ"ש.
לשם השוואה, גרסת amg gt s63 שהייתה החזקה ביותר עד כה מצוידת במנוע בנזין זהה וללא סיוע חשמלי, ומספקת 585 כ"ס ו-81.5 קג"מ, תאוצה 0-100 קמ"ש של 3.2 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש.
וזו המרצדס הכי חזקה בתולדות החברה.
שלדת המכונית אשר משקלה 231 קילוגרמים בלבד נעשתה מאלומיניום, מכסה תא המטען נעשה מפלדה ומכסה המנוע נעשה ממגנזיום, כמו כן בבניית מערכת המתלים נעשה שימוש באלומיניום, בסך הכל משקלה של המכונית כולה עומד על 1,645 ק"ג.
מנוע המכונית מרכזי בן 8 צילינדרים בתצורת V, בנפח 4.0 ליטרים ומגדש טורבו כפול, משתמש בעוקת שימון יבשה.
לרכב יחידת הינע עשויה סיבי פחמן המניעה את הגלגלים האחוריים, ותיבת 7 הילוכים כפולת מצמדים אוטומטית (AMG Speedshift dual-clutch transmission), מערכת מתלים אדפטיביים מבוקרי מחשב, ודיפרנציאל מוגבל החלקה בגרסת ה-GT S.
על פי נתוני היצרן דגם ה-GT מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.9 שניות, ודגם ה-GT S עושה זאת ב-3.7 שניות, אולם מבחנים הראו כי המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.0 שניות.
דגם "מרצדס AMG GT" מופעל כניידת משטרה במשטרת דובאי.
מרצדס-בנץ W108 ו-W109 הן שורת דגמי מכוניות סלון מפוארות יוקרתיות אשר יוצרו על ידי מרצדס-בנץ בין השנים 1965–1972.
מכוניות ה-W108 וה-W109 החליפו את דגמי ה-W111 וה-W112, ובשנות יצורן היו לגדולות והמפוארות ביותר בהיצע מכוניות הסדאן של חברת מרצדס-בנץ.
יצור המכוניות פסק בנובמבר 1972 עת הוחלפו על ידי מכונית המרצדס-בנץ W116 אשר החלה באופן רשמי את שושלת סדרת דגמי המרצדס-בנץ S-קלאס.
המכוניות הוצגו לראשונה בתערוכת הרכב בפרנקפורט בשנת 1965. זכו להצלחה רבה, במיוחד במערב גרמניה, צפון אמריקה ובדרום מזרח אסיה.
במהלך שבע שנות ייצור, נמכרו סך של 383,361 יחידות.
סימון המרכבים כ-W108 וכ-W109 התייחס למערכת המתלים של הרכב, כאשר למרכב ה-W109 מערכת מתלי אוויר פניאומטיים (עם כמה חריגים אשר נוצרו בייצור מוקדם), ולמרכב ה-W108 מתלי סלילי קפיצים בכל ארבעת הגלגלים.
המנוע הגדול ביותר היה מנוע V8 בנפח 6.3 ליטרים של דגם ה-300SEL 6.3, והקטן ביותר היה מנוע 6 צילינדרים בנפח 2.5 ליטרים של דגמי ה-250S וה-250SE.
הדגמים היו S כסימון דגם סלון בעל מאייד, SE כסימון דגם סלון בעל מערכת הזרקת דלק ו-SEL כסימון דגם סלון ארוך והזרקת דלק .
מרצדס-בנץ W 100 (ידועה גם כמרצדס-בנץ 600) היא מכונית סלון מפוארת יוקרתית אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ הגרמנית בין השנים 1963–1981.
היא הוצגה בספטמבר 1963 ונועדה להתחרות מול רכבי העילית של התוצרת הבריטית דוגמת רולס-רויס ובנטלי, כמו גם האמריקאית דוגמת קדילק, לינקולן ואמפריאל.
המכונית יוצרה בשני מרכבים: ארוך (LWB) וקצר (SWB), כאשר באופן כללי הגרסה בעלת בסיס הגלגלים הקצר נועדה לבעלי מכונית הנוהגים במכוניתם, וגרסת בסיס הגלגלים הארוך לימוזינה נועדה ותוכננה בשימת דגש לנוסע מאחור, כאשר את המכונית נוהג נהג מקצועי.
דוגמה לתכנון כזה היא מחיצת חלון חשמלי החוצצת בין הנהג לנוסעים מאחור.
המרצדס-בנץ 600 מקבילה לדגם ה-S600 של ימינו כאשר הייתה ספינת הדגל של מרצדס-בנץ, והמכונית הגדולה והמפוארת ביותר של החברה.
היצור החל בשנת 1964 ונמשך עד לשנת 1981. בסך הכל יצרה מרצדס-בנץ 2,677 יחידות מהם 2,190 במרכב הסלון הקצר, 304 במרכבי פולמן ארוכים, 124 במרכבי פולמן 6 דלתות ו-59 במרכב לנדאולט.
"מרצדס-בנץ W 100" כ"מכונית שרד" של מנהיגים
סלבריטאים וטייקונים שרכשו "מרצדס-בנץ W 100"
קוקו שאנל, אריק קלפטון, יו הפנר, אריסטוטלס אונאסיס, ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, אליזבת טיילור, קארן קרפנטר, ג'ייסון קיי, דייוויד בואי, ג'ק ניקולסון, אלביס פרסלי, ג'יי לנו, ג'רמי קלארקסון, ג'יימס מיי, רואן אטקינסון
מרצדס AMG היא קבוצת מרוצים מבית מרצדס-בנץ המתחרה במרוצי הפורמולה 1.
מרצדס נחשבת לאחת מן הקבוצות המצליחות ביותר בפורמולה 1. בשנים 2014–2021 זכתה הקבוצה שמונה פעמים ברציפות באליפות היצרנים ושבע פעמים באליפות הנהגים.
בעונת 2014 סיימה מרצדס 11 מרוצים במקומות 1–2 בפודיום, ובכך שברה את שיא 10 הפעמים לעונה של קבוצת מקלארן שהושג בשנת 1988. בעונת 2015 שברה שיא זה שוב לאחר שסיימה כך 12 פעמים.
בין הנהגים המפורסמים אשר נהגו עבור הקבוצה ניתן למנות את חואן מנואל פנג'יו, סטרלינג מוס, מיכאל שומאכר ולואיס המילטון.
למותג מרצדס מסורת ארוכה במרוצי הגרנד פרי.
ביולי 1894 השתתפה מכונית בנץ באירוע הספורט המוטורי הראשון שהתקיים בהיסטוריה: מרוץ הפריז-רואן שאורגן על ידי העיתון לה-פטי ז'ורנל, בו נבדקו היבטים כגון מהירות לצד אמינות ועמידות המכוניות בנסיעה על ציר באורך 126 קילומטרים בין שתי הערים.
בנוסף במרוץ זה השתתפו גם שתי מכוניות מצוידות במנועי דיימלר 2 צילינדרים.
מרוץ זה הסתיים בהצלחה גדולה עבור דיימלר כאשר את הפרס הראשון חלקו שתי המכוניות בעלות מנועי החברה והמכונית של חברת בנץ בנץ בה נהג אמיל רוג'ר קיבלה את הפרס החמישי.
בשנת 1903 השתתפה בנוסף בסבב המרוצים הצרפתי גביע גורדון בנט וניצחה במרוץ שהתקיים בקילדייר.
מרצדס השתתפה במרוצי מכוניות נוספים בתחילת המאה העשרים כאשר הבולטים שבהם הם מרוצי אינדיאנפוליס 500 ומרוצי הטארגה פלוריו.
בשנת 1926 בוצע מיזוג חברות בין דיימלר ובין בנץ לחברת דיימלר-בנץ ובמקביל החלה החברה לחזור ולהתמודד במרוצי מכוניות בהדרגה זאת לאחר שבמהלך שנות ה-20 הוחרמו קבוצות גרמניות לאחר מלחמת העולם הראשונה ונאסר עליהם להשתתף במרוצים.
מרוץ בולט ראשון בו השתתפה החברה היה מרוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 1930.
בשנת 1931 החלה קבוצת מרצדס-בנץ להתחרות במרוצי הגרנד פרי למכוניות.
במרוצים אלה ידעה הצלחות רבות לצד חברת אוטו יוניון (לימים אאודי), כאשר החל משנת 1932 זכו שתי החברות בכל אחת מאליפויות אירופה במרוצי הגרנד פרי, האליפות החשובה ביותר בשנים ההן.
צבען הכסוף של המכוניות וההצלחות הרבות להן זכו, זיכו את שתי החברות בכינוי חצי הכסף (Silver Arrows) של גרמניה.
שם זה הפך מאוחר יותר לכינוי קבוצת הפורמולה 1 של מרצדס-בנץ בשנים בהן התמודדה (1954–1955) וכן למכוניות הספורט של החברה.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה פסקו תחרויות המרוצים באירופה.
בשנת 1954 שבה מרצדס-בנץ להתמודד לראשונה במרוצי מכוניות לאחר המלחמה כאשר החלה להתחרות במרוצי הפורמולה 1, אשר הפכו בשנת 1950 לאליפות העולם במרוצים.
מרוץ הבכורה של החברה התקיים ב-4 ביולי במהלך מרוץ הגרנד פרי הצרפתי כאשר חואן מנואל פנג'יו אלוף העולם לשנת 1951 נהג עבורה לצד הנהגים קארל קלינג והנס הרמן.
הקבוצה זכתה להצלחה מיידית כאשר באותו מרוץ סיימה במקומות 1–2 זאת בנוסף להקפה המהירה ביותר שהושגה במרוץ.
במהלך העונה ניצח פנג'יו שלושה מרוצים נוספים וזכה לבסוף באליפות העולם לשנת 1954.
הצלחת הקבוצה נמשכה גם בעונת המרוצים של 1955 כאשר הציגה עליונות על פני שאר המתחרים ושלטה במרוצים לאורך העונה.
נהג החברה חואן מנואל פנג'יו ניצח בארבעה מרוצים כאשר בן קבוצתו החדש סטרלינג מוס ניצח בגרנד פרי בריטניה.
בסוף עונת 1955 זכה פנג'יו שוב באליפות העולם כאשר מוס סיים כסגנו במקום השני.
לאחר האסון אשר אירע בשנה זו במהלך מרוץ לה מאן בו נהרגו 84 בני-אדם בהם נהג החברה פייר לבג, החליטה מרצדס-בנץ לפרוש מכל התמודדות והשתתפות בענף הספורט המוטורי כולל סבב הפורמולה 1.
בעונת 1994 חזרה קבוצת מרצדס-בנץ למרוצי הפורמולה 1 לראשונה מאז פרשה בשנת 1955 כאשר החלה בשיתוף פעולה עם קבוצת אילמור (Ilmor) הבריטית, וסיפקה מנועים לקבוצת סאובר לעונת 1994.
בעונת 1995 החלה לספק מנועים לקבוצת מקלארן.
בעונת 2009 מרצדס סיפקה מנועים לקבוצת בראון GP, בסוף העונה זכתה הקבוצה באליפות העולם ליצרנים ונהגה ג'נסון באטן זכה באליפות הנהגים.
בנוסף בשנת 2009 החלה מרצדס למספק מנועים לקבוצת פורס-אינדיה, שיתוף פעולה זה נמשך גם לאחר שהקבוצה שינתה את שמה לאסטון מרטין.
מנהלה הטכני של הקבוצה רוס בראון נשאר בתפקידו.
לעונת 2010 החתימה מרצדס את הנהגים ניקו רוזברג ומיכאל שומאכר אשר חזר מפרישה לאחר 3 שנים.
עונה זו הייתה פושרת מבחינת תוצאות עבור מרצדס, כאשר את התוצאות הטובות ביותר השיג רוזברג שהגיע לפודיום 3 פעמים לאחר שסיים במקום השלישי במרוצים במלזיה, שאנגחאי וסילברסטון.
חזרתו של שומאכר הייתה מאכזבת במיוחד כאשר לא הגיע אל הפודיום במשך כל העונה, וסיים לבסוף בדירוג אחרי בן קבוצתו רוזברג.
בסוף עונת 2010 סיימה הקבוצה במקום הרביעי באליפות היצרנים לאחר שהשיגה 216 נקודות.
לקראת עונת 2011 רכשה דיימלר את 24.9% הנותרים של הקבוצה והפכה כעת לבעלים המלאים.
כמו כן בעונה זו ידעה הקבוצה הצלחה חלקית בלבד וסיימה שוב במקום הרביעי בדירוג היצרנים בסוף השנה.
לעונת 2012 שוב מיתגה מרצדס מחדש את שם הקבוצה הפעם ממרצדס GP פטרונס למרצדס AMG פטרונס (Mercedes AMG Petronas F1 Team).
בספטמבר 2012 מונה ניקי לאודה לשעבר אלוף פורמולה 1 לשמש כיושב ראש הקבוצה ללא סמכות ניהולית.
בעונה זו ניקו רוזברג סיים ראשון במקצי הדירוג במרוץ שאנגחאי בסין והשיג את הפול פוזישן הראשון עבור קבוצת מרצדס מאז שחואן מנואל פנג'יו עשה זאת ב-1955. בנוסף ניצח רוזברג את מרוץ זה והשיג עבור מרצדס ניצחון ראשון במרוץ פורמולה 1 מזה 57 שנים.
רוזברג הפך לנהג הגרמני הראשון אשר ניצח במרוץ גרנד פרי במכונית גרמנית מאז עשה זאת הרמן לנג בגרנד פרי השווייצרי בשנת 1939. בסוף העונה סיים מיכאל שומאכר במקום השלישי בדירוג הנהגים אך עלה לבסוף למקום השני לאחר שלואיס המילטון מקבוצת מקלארן נמצא אשם ונענש על עבירה שביצע.
בעונת 2013 בוצעו בקבוצת מרצדס שינויים משמעותיים כאשר המשקיע טוטו וולף רכש 30 אחוזים ממניות הקבוצה והצטרף לקבוצה בתפקיד המנכ"ל.
החל מסוף עונת 2013 משמש וולף כראש חטיבת המרוצים של מרצדס-בנץ ובאחריותו כל תוכניות המרוצים של המותג.
בנוסף הצטרף לקבוצה המנהל הטכני פאדי לואו שהגיע מקבוצת מקלארן והחל לעבוד לצדו של רוס בראון, דבר שהוליך בסופו של דבר לעזיבתו של בראון בסוף העונה לאחר חילוקי דעות עם ראשי הקבוצה.
בעונה זו בוצע גם שינוי בצוות הנהגים לאחר שמיכאל שומאכר פרש סופית ובמקומו הוחתם הנהג הבריטי לואיס המילטון.
את ניצחונו הראשון עבור הקבוצה השיג המילטון במרוץ הונגריה.
בעונה זו ידעה קבוצת מרצדס הצלחה רבה כאשר רוזברג ניצח בגרנד פרי מונקו היוקרתי ואת מרוץ סילברסטון.
בסוף עונת 2013 סיימה מרצדס במקום השני באליפות העולם ליצרנים לפני יריבתה פרארי.
במאי 2013 חתמה הקבוצה חוזה ארוך טווח לאספקת מנועים לקבוצת ויליאמס F1.
עונת 2014 נפתחה בהצלחה רבה מאוד עבור קבוצת מרצדס כאשר ניקו רוזברג ניצח במרוץ פתיחת עונת הפורמולה 1 שהתקיים באוסטרליה, והמילטון ניצח בכל ארבעת המרוצים הבאים ברציפות.
בספטמבר 2014 הודיעה מרצדס כי החתימה את הנהג הצעיר פסקל ורליין על מנת לשמש כנהג המבחן והגיבוי של הקבוצה החל מהעונה הבאה.
בעונת 2015 נמשכה הצלחת הקבוצה מהשנה הקודמת כאשר כאשר אלוף העולם לואיס המילטון ניצח במרוץ הפתיחה שהתקיים במלבורן אוסטרליה ובן קבוצתו ניקו רוזברג סיים במקום השני.
בסוף עונה זו ניצח המילטון 10 מרוצים זאת לצד 6 ניצחונות של רוזברג, אשר הבטיחו את זכייתה השנייה ברציפות של קבוצת מרצדס באליפות העולם
לקבוצות זאת לצד זכייה שנייה ברציפות של המילטון באליפות העולם לנהגים.
עונת 2016 נפתחה במרוץ אוסטרליה כאשר ניקו רוזברג ניצח במרוץ ולואיס המילטון סיים במקום השני.
הצלחתו של רוזברג נמשכה כאשר ניצח גם את שלושת המרוצים הבאים שהתקיימו בבחריין, שאנגחאי וסוצ'י.
במרוץ שנערך בברצלונה התנגש המילטון בבן קבוצתו רוזברג במהלך ניסיון עקיפה מיד עם הזינוק וגרם לפרישתו שלו ושל חברו כבר בפתיחת המרוץ.
ראשי הקבוצה שזעמו על כך זימנו את שני הנהגים לבירור.
המילטון ניצח בשני המרוצים הבאים שנערכו במונקו ובקנדה והחל לצמצם את הפער ממוליך טבלת הנהגים רוזברג.
לאחר אירוע זה ששיקף את האיבה הרבה ששוררת בין שני הנהגים, זומנו השניים על ידי טוטו וולף לשיחת נזיפה ואזהרה אחרונה לפני השעיה.
המילטון ניצח בנוסף את שני המרוצים הבאים בסילברסטון ובהונגריה ועלה לראשות טבלת הנהגים.
מרצדס-בנץ W120 היא מכונית סלון, 4 דלתות סדאן, אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ ה-גרמנית בין השנים 1953–1962. בנוסף, הדגם היה קרוי : "מרצדס-בנץ 180".
מרצדס-מייבאך 6 היא מכונית קונספט, המוגדרת כמכונית ספורט בתצורת קופה, אשר הוצגה על ידי חטיבת מייבאך, בשיתוף פעולה עם חטיבת מרצדס-בנץ בשנת 2016.
חברת האם של חטיבות "מרצדס-בנץ" ו-"מייבאך" הוא התאגיד הגרמני דיימלר AG שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים.
"מרצדס-מייבאך 6" היא מכונית חשמלית, אשר הורכבו בה 4 מנועים חשמליים.
מהדגם יוצרו 2 יחידות בלבד.
"מרצדס-בנץ" היא חטיבה בתאגיד דיימלר AG העוסקת בייצור מכוניות יוקרה.
"מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. עד שנת 2007 המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט.
דיימלר AG הוא תאגיד גרמני שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים.
מקור כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון
מרצדס-בנץ סיטאן היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום.
דגם ה"מרצדס-בנץ סיטאן" מבוסס על דגם ה"רנו קנגו" מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, ומיוצר בצרפת בעיר "Maubeuge" .
112 BlueEFFICIENCY (דגם מנוע דיזל, מיוצר מיוני 2013)
Panel Van (גרסת 2 מושבים, 4-5 דלתות)
Dualiner (גרסת 5 מושבים, 5 דלתות)
Traveliner (גרסת 5 מושבים, 5 דלתות)
מרצדס-בנץ O404 הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצר בין השנים 1992–1997.
דגם הסאנגיונג טרנססטאר מתוצרת סאנגיונג הדרום קוריאנית נבנה על בסיס דגם ה"מרצדס-בנץ O404".
חברת אגד הישראלית רכשה אוטובוסים מדגם זה.
בשנת 1990 נרכש "מרצדס-בנץ O404" נסיוני שפעל בעיקר בקווים הבין עירוניים ובהמשך בקו תל אביב - רמלה.
אוטובוס זה שירת באגד 15 שנה ונמכר לבסוף לחברה פרטית-אסיה טורס מפרדס חנה.
על בסיס אוטובוס זה, נרכשו מחברת מרצדס שלדות (גבוהות) של דגם "מרצדס-בנץ O404" להרכבה בישראל.
בדגמים הגבוהים "SHD": וידאו טייפ, מכונת קפה, שירותים
דגמי "מרצדס-בנץ O404" הופיעו בסרטים וסדרות טלוויזיה
מרצדס-בנץ O303 הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1974–1992.
בדרום קוריאה יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב יונדאי מוטור בין השנים 1976–1978.
אוטובוס רב תכליתי, בעל 51 מושבים לנסיעות בין עירוניות, בעיקר קצרות, בעל דלתות רחבות מקדימה ובמרכז מתוצרת מרצדס גרמניה מהשנים 1980–1981, מערכת של אוורור מאולץ ותאי מטען תחתיים.
בשנת 1981 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית ולקראת סוף שנות ה-80 קיבלו מיזוג אוויר על בסיס תשתית האוורור המאולץ שהייתה קיימת בהם.
אוטובוס בין עירוני, בעל 55 מושבים עם אפשרות לכיסא מדריך, לנסיעות בין עירוניות בקווי השירות הרגילים ולטיולים.
האוטובוס כלל מיזוג אוויר - מזגן עילי במרכז האוטובוס עם פתחי מיזוג אישיים לנוסע ותאי מטען תחתיים.
משנת 1982 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית.
בהרכבה מקומית עמד מס' המושבים על 51 בלבד.
אוטובוס תיירותי, בעל 51 מושבים וכיסא מדריך לתיירות.
הטענה המרכזית של אגד לחברות ההרכבה המקומיות: הארגז ומרכבים הייתה על איכות ההרכבה הירודה שלהן.
החל משנת 1988 החל יבוא חדש של שלדות מדגם "מרצדס-בנץ O303", הפעם ברמת גימור גבוהה בהרבה, עם מזגנים חדשים וחזקים במיוחד וכן נעילה חשמלית של תאי המטען התחתיים נשלטת על ידי נהג האוטובוס.
בשנת 1990 יובאו מס' אוטובוסים מדגם "מרצדס-בנץ O303" מתוצרת גרמנית לתיירות.
מרצדס-בנץ O309 הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצר בין השנים 1967–1986.
בדגמי "מרצדס-בנץ O309" הורכבו מנועי דיזל (4 צילינדרים, 6 צילינדרים) ומנועי בנזין (4 צילינדרים).
דגם ה"מרצדס-בנץ O309" שווק בישראל.
מרצדס-בנץ O408 הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס בנץ אשר יוצר בין השנים 1989–1999.
מרצדס-בנץ O405N הוא אוטובוס נמוך רצפה אשר יוצר במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס בנץ אשר יוצר בין השנים 1989–2001.
דגמי "מרצדס-בנץ O405N" יוצאו למספר רב של ארצות באירופה.
"O 405 NÜ" - תצורת 2 דלתות כניסה/יציאה
"O 405 ÜNG" - תצורת 2 דלתות כניסה/יציאה
"O 405 NH" - תצורת 3 דלתות כניסה/יציאה
"O 405 GNÜ" - תצורת 3 דלתות כניסה/יציאה
שימוש אוטובוס: עירוני, פרברי ובינעירוני
מרצדס-בנץ O402 הוא אוטובוס קצר, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס בנץ אשר יוצר בין השנים 1985–1989.
הגובה בעמידה הפנים - 2,123 מ"מ
גובה הרצפה מעל לכביש - 740 מ"מ
גובה הכניסה חלק קדמי - 330 מ"מ
גובה הכניסה חלק אחורי - 340 מ"מ
מרצדס-בנץ T80 מכונית מרוץ ניסיונית, בעלת 6 גלגלים שנבנתה בשנת 1939 על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס במטרה לשבור את שיא מהירות הקרקע העולמי.
פרויקט בניית הדגם התחיל ב-1936, אך נקטע בשנת 1939 בגלל מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939 הגיעה "מרצדס-בנץ T80" למהירות של 700 קמ"ש כשהיא מאיצה במהירות הנ"ל לאורך 6 קילומטרים.
שתי כנפיים קטנות במרכז המכונית סיפקו כוח ויציבות
מנוע מטוסים V-12 צילינדרים, מסוג: Daimler-Benz DB 603
פרדיננד פורשה בחן את הדגם לראשונה, והגיע למהירות 550 קמ"ש, עם מנוע בעל הספק של 2,000 כ"ס.
מרצדס-בנץ W105 היא מכונית סלון, 4 דלתות סדאן מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1956–1959.
מאייד כפול מסוג "Solex 32 PAATI".
שעון אנלוגי - ממוקם במרכז הדשבורד.
מנוף תמסורת ההילוכים - ממוקם מתחת לגלגל ההגה (מימין).
בין השנים 1964–1971 דגמי "מרצדס-בנץ W105" צולמו למספר סרטים עלילתיים.
מרצדס-בנץ W111 היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1959–1968 בתצורת סדאן, ובין השנים 1961–1971 בתצורות קופה וקבריולה.
מרצדס-בנץ W112 היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1961–1965 בתצורת סדאן, ובין השנים 1962–1967 בתצורות קופה וקבריולה.
מרצדס-בנץ W180 היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות, מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1954–1959, בגרמניה ובאוסטרליה.
מרצדס-בנץ SSK היא מכונית ספורט, 2 מושבים, רודסטר אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1926–1934 בגרמניה.
מרצדס AMG X 290 היא מכונית סלון המיוצרת בגרמניה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ משנת 2018 ועד היום.
מגדש טורבו + מנוע חשמלי בדגמי 6 צילינדרים.
מגדש טורבו כפול בדגמי V8 צילינדרים.
קיבולת מכל דלק: 60 ליטר (בדגמי 6 צילינדרים), 80 ליטר (בדגמי V8 צילינדרים).
בפיתוח (יושק בשנת 2020): דגם "Mercedes-AMG GT 73", גרסה היברידית, 4.0 ליטר (V8 צילינדרים).
מרצדס-בנץ סיטו הוא מידיבוס, אשר יוצר ב-3 תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס בנץ אשר יוצר בין השנים 1999–2003.
רצפה נמוכה - ללא מדרגה.
מרצדס-בנץ סיטו זכה בתואר "אוטובוס השנה באירופה" .
מרצדס-בנץ סיטו יוצא לצרפת ולאיטליה.
מרצדס-בנץ זטרוס היא משאית כבדה מתוצרת חטיבת המשאיות דיימלר , חברת בת של התאגיד הגרמני דיימלר AG אשר מיוצרת משנת 2008 ועד היום.
משאיות "מרצדס-בנץ זטרוס" מיוצרות עבור השוק האזרחי והשוק הצבאי.
בשוק האזרחי משאיות "מרצדס-בנץ זטרוס" משמשות גם להובלה חקלאית.
כ-2,000 משאיות מתוכננות להיות מיוצרות על ידי החברה הלאומית של אלג'יריה של כלי רכב תעשייתיים (SNVI) המיועדים למשרד ההגנה האלג'ירי.
צבא בולגריה הזמין את משאיות זטרוס בשנת 2009 להובלת כוח אדם ואספקה.
נכון לשנת 2012, הצבא הבולגרי מפעיל 335 משאיות והזמין 30 נוספות.
בחודש אוגוסט 2016 מרצדס בנץ זכתה בחוזה לספק 330 משאיות לצבא צ'ילה.
החוזה כולל משאיות מסוג "זטרוס 2733" הנעה 6x6.
היישום הלא צבאי הראשון של משאית "זטרוס 2733" הוכרז ביוני 2018 על ידי קוסטה ריקה שרותי כבאות, כאשר הארגון רכש משאית בודדת.
משאית זו תשרת עבור צוות הצלה וציוד במצבי חירום: שיטפונות, הוריקנים, סופות, שריפות בר, התפרצויות וולקניות ורעידות אדמה.
הצבא הגרמני, הבונדסוור הזמין 110 גרסאות משורינות של משאיות זטרוס.
72 מהן אמורים לשרת ביחידות לוגיסטיות
חיל האוויר של מקסיקו רכש 137 משאיות 6x6, בשלושה שלבים, בשנת 2017 רכש 46 משאיות (שלב ראשון).
מרצדס-בנץ N1300 (בגרמנית : Mercedes-Benz N1300) היא מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1986–1963 בספרד.
בין השנים 1974–1963 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי יצרנית הרכב הספרדית "IMOSA" (שם רשמי : "Industrias del Motor S.A") ברישיון "מרצדס-בנץ".
בין השנים 1980–1974 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי יצרנית הרכב הספרדית "MEVOSA".
הון החברה חולק כדלקמן: מרצדס-בנץ 27.5%, פולקסווגן 27.5%, משרד התעשייה הלאומי INI ("Instituto Nacional de Industria" ) שותפות 24%, בנקו דה בילבאו, בנקו דה וויסקאיה, גרופו אכובריה (Grupo Echeverría) ובעלי מניות פרטיים אחרים 21%).
בין השנים 1986–1980 יוצרו דגמי "מרצדס-בנץ N1300" על ידי "Mercedes-Benz España".
סוג הנעה : הנעה קדמית 4x2
מרצדס-בנץ T2 הם קשת רחבה של דגמים במספר תצורות של כלי רכב מסחריים מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ, אשר יוצרו בין השנים 1967–1996 בגרמניה.
בין השנים 1971–1997 יוצרו בספרד על ידי Mercedes-Benz España.
בין השנים 1969–2000 הורכבו דגמי "מרצדס-בנץ L 319" באיראן על ידי יצרנית המכוניות האירניות "Iran Khodro" ברישיון מרצדס.
טנדר (בתצורות: קבינה קונבנציונלית, קבינה כפולה).
סוג מנועים: מנועי בנזין, מנועי דיזל
מרצדס-בנץ טרווגו הוא אוטובוס תיירים מתוצרת יצרנית האוטובוסים EvoBus , חברת בת בבעלות מלאה של יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר מיוצר משנת 1999 בגרמניה.
דור שלישי - מיוצר משנת 2017
51 נוסעים + נהג + מדריך (דגם "Travego")
59 נוסעים + נהג +מדריך (דגמים "Travego M", "Travego L")
מקום אחסון מזוודות ללא אסלה, ללא אזור מנוחה של הנהג - 9.6 מ"ר (דגמים: "Travego", "Travego M"), 12.2 מ"ר (דגם "Travego L")
מקום אחסון מזוודות כולל אסלה, ללא אזור מנוחה של הנהג - 8.4 מ"ר (דגמים: "Travego", "Travego M"), 11.0 מ"ר (דגם "Travego L")
מקום אחסון מזוודות כולל אסלה, כולל אזור מנוחה של הנהג - 8.2 מ"ר (דגמים: "Travego", "Travego M"), 10.8 מ"ר (דגם "Travego L")
מרצדס-בנץ W187 היא מכונית סלון, אשר יוצרה במספר תצורות, על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1951–1955, בגרמניה.
בנוסף יוצרו 47 שלדות למרכבים משולבים (כגון: אמבולנסים ו-41 מכוניות סיור פתוחות.
מרצדס-בנץ W153 היא מכונית סלון, אשר בנוסף יוצרה במספר תצורות קבריולה, על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1943–1938, בגרמניה ובארגנטינה.
2 דלתות, 2 מושבים - קבריולה - דגם "Cabriolet A"
2 דלתות, 4 מושבים – קבריולה - דגם "Cabriolet B"
4 דלתות, 4 מושבים - קבריולה - דגם "Cabriolet D"
דגם "מרצדס-בנץ W153" פותח על ידי "Hans Gustav Röhr" .
בלמים: בלמי נעליים הידראוליים בכל הגלגלים.
מצמד: פלטה אחת יבשה, מתוצרת "Komet-Mecano, F&S"
דגמי "מרצדס-בנץ W153" צולמו לסרטי קולנוע רבים.
7,615 רייכסמארק, דגם "Cabriolet B" שנת 1938, בגרמניה.
8,375 רייכסמארק, דגם "Cabriolet D" שנת 1938, בגרמניה.
מרצדס-בנץ W110 היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ בין השנים 1961–1968.
4 דלתות - סדאן, 7 מושבים.
קבוצת מרצדס EQ היא קבוצה מרוצים, השייכת ליצרנית המכוניות הגרמנית מרצדס-בנץ, המתחרה באליפות הפורמולה אי.
הקבוצה הצטרפה לאליפות בעונת 2019/2020 ועונה לאחר מכן זכתה בתואר אליפות כפול: אליפות הנהגים (ניק דה פריס) ואליפות היצרנים.
למרות ההצלחה הודיעה הקבוצה על כוונתה לפרוש מהאליפות בתום עונת 2021/2022, בתום שלוש עונות בלבד.
בחודש יולי 2017 הודיעה מרצדס-בנץ על כוונתה להצטרף לאליפות הפורמולה אי החל משנת 2019. לשם כך הודיעה מרצדס על פרישה מאליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM) בסוף עונת 2018.
בעונת 2018/2019 החלה מרצדס לקחת חלק באליפות בשיתוף פעולה עם קבוצת HWA שרכשה את המנועים מקבוצת ונטורי.
הקבוצה החתימה את גארי פאפט, שהתחרה עבור מרצדס באליפות ה-DTM בעונת 2018. בהמשך החתימה את סטופל ונדורן, שסיים את חוזהו בקבוצת מקלארן.
הקבוצה סיימה את העונה במקום התשיעי עם 44 נקודות (35 נקודות לונדורן, 9 לפאפט).
במרץ 2019 הציגה מרצדס את המרצדס-בנץ EQ Silver Arrow 01, המכונית עימה תתחרה הקבוצה בעונת הבכורה שלה באליפות.
המכונית השתתפה במספר אירועים שונים במהלך השנה, כולל תערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה.
בספטמבר אותה שנה הציגה מרצדס רשמית את קבוצת מרצדס-בנץ EQ, שהתבססה על יסודותיה של קבוצת HWA.
ונדורן נשאר כנהג בקבוצה ואליו הצטרף הזוכה באליפות הפורמולה 2 ניק דה פריס.
מרצדס הכריזה כי תהפוך לספקית המנועים של קבוצת ונטורי.
במרוץ סיום העונה, שהתקיים בברלין, השיג ונדורן את הניצחון הראשון עבור הקבוצה.
דה פריס סיים שני, והשיג את הפודיום הראשון עבורו בקריירה.
בסיום העונה דורג ונדורן שני באליפות הנהגים, עוד הקבוצה דורגה במקום השלישי.
ונדורן ודה פריס נשארו נהגי הקבוצה גם בעונתה השנייה.
גם החוזה לאספקת מנועים לקבוצת ונטורי המשיך לעונה נוספת.
הקבוצה שינתה במעט את שמה למרצדס EQ.
דה פריס פתח את העונה עם ניצחון במרוץ הפתיחה שהתקיים בערב הסעודית.
בהמשך העונה השיג ניצחון נוסף.
עד לסיום העונה הגיע לפודיום פעמיים נוספות וזכה באליפות הנהגים.
פודיום (מקום שלישי) במרוץ סיום העונה העניק לקבוצה זכייה באליפות היצרנים.
למרות ההישג הודיעה הקבוצה על כוונתה לפרוש מהאליפות בסיום עונת 2021/2022.
מרצדס-בנץ X-קלאס היא מכונית קומפקטית במרכב טנדר בעלת חמישה מקומות, שיוצרה על ידי מרצדס-בנץ בין השנים 2017―2020. היא הוצגה ביולי 2017. באוקטובר 2016 הציגה מרצדס את דגם הקונספט המקדים.
הייצור של ה-X-קלאס נמשך במשך שנתיים מלאות, תוכננו גם גרסה עם תא מטען גדול יותר וגם גרסה עם מנוע V8, אך בסופו של דבר עקב מכירות נמוכות הופסק הייצור במאי 2020, כשבשנת 2018 השנה המלאה הראשונה שלה נמכרו רק 16,700 יחידות ובשנת 2019 נמכרו רק 15,300 יחידות.
אף על פי שזהו רכב עבודה, חזית הדגם בעיצוב כמו של רכבי הפנאי של מרצדס.
מרצדס מציע את ה-X-קלאס בשלוש רמות גימור, PURE - מיועדת לעבודה נטו, PROGRESSIVE - ללקוחות שלא רוצים לוותר עם הנוחות והיוקרה אך רוצים רכב עבודה, POWER - גרסה בצבע לבן.
בהתאם לכל רמות גימור בפנים המכונית יש מסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 8.4 אינץ'.
ה-X-קלאס כוללת שלושה מנועי דיזל ומנוע בנזין אחד.
תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שבעה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.
מרצדס AMG SL 43 היא מכונית ספורט במרכב קבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-6 באפריל 2022. מרצדס AMG SL 43 היא גרסת הכניסה לרודסטר היוקרתית החדשה מרצדס AMG SL.
ה-AMG SL 43 כוללת מנוע ארבעה צילינדרים ייחודי שהוא הראשון בעולם בייצור המוני העושה שימוש במגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה, טכנולוגיה שנלקחה ישירות מטכנולוגיות הפורמולה 1 של מרצדס.
העיצוב של ה-AMG SL 43 יוקרתי יותר ופחות ספורטיבי מכיוון שהמנוע שבו אינו מצריך מערכת פליטה גדולה או פתחי אוורור במכסה מנוע ולכן במרצדס החליטו לנצל זאת ולעצב את הדגם באופן יוקרתי.
מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר עם מגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה המספק 381 כ"ס ב-6750 סל"ד ומומנט מרבי של 48.9 קג"מ בין 3250 ל-5000 סל"ד.
תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה אחורית, זה מספיק לנתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.9 שניות ולמהירות מרבית של 275 קמ"ש.
למנוע מחובר מערכת היברידית 48 וואט המוסיפה 14 כ"ס למנוע.
רוכשים שירצו לשדרג את הדגם יוכלו לבחור בחבילת "AMG דינמיק פלוס" המוסיפה דיפרנציאל מוגבל החלקה אחורי נשלט אלקטרונית, תושבות מנוע אקטיביות, מצב נהיגה "RACE" המחדד עוד יותר את תגובות הרכב, הנמכת מרכב של 10 מ"מ וקליפרים בצהוב AMG.
מרצדס AMG SL (שם קוד: R232) היא מכונית ספורט בעלת ביצועים גבוהים במרכב קבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי חטיבת מרצדס AMG של מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-28 באוקטובר 2021. היא המחליפה של המרצדס AMG GT.
העיצוב של ה-AMG SL ספורטיבי יותר ופחות יוקרתי מכיוון שהמנוע שבו מצריך מערכת פליטה גדולה או פתחי אוורור במכסה מנוע ולכן בחטיבת AMG החליטו לנצל זאת ולעצב את הדגם באופו ספורטיבי.
ה-AMG SL משווקת עם שתי יחידות הנעה.
בהמשך תשווק מרצדס את הדגם עם מערכת הנעה היברידית.
AMG SL 63: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 585 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2500 ל-5000 סל"ד.
תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה כפולה.
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.6 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש.
AMG SL 55: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק 476 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ המתקבל בין 2250 ל-4500 סל"ד.
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.9 שניות ומהירות מרבית של 295 קמ"ש.
המרצדס AMG SL 43 היא גרסת כניסה ל-AMG SL עם עיצוב יוקרתי יותר ומנוע חלש יותר, מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר עם מגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה המספק 381 כ"ס ב-6750 סל"ד ומומנט מרבי של 48.9 קג"מ בין 3250 ל-5000 סל"ד.
מרצדס-בנץ T-קלאס היא מכונית משפחתית במרכב מיניוואן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-26 באפריל 2022. היא גרסה משפחתית למרצדס-בנץ סיטאן.
היא כוללת עיצוב שונה במעט מהסיטאן אך נותנת יותר נוחות נסיעה מאשר לסיטאן.
בשלב זה מרצדס T קלאס מוצג בגרסה הקצרה עם 5 מושבים אך בהמשך הדגם ישווק גם בגרסת בסיס גלגלים ארוך עם 7 מושבים.
היא משווקת עם שלוש יחידות הנעה.
כל המנועים משווקים כסטנדרט עם תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים אך עם אפשרות לשדרוג לתיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
בארצות הברית ה-One לא תשווק מכיוון שבשביל שהיא תעמוד בתקנות הרכב של ארצות הברית היא תצטרך לעבור שינויים שיפגעו בביצועים שלה.
היא הוצגה לראשונה כמכונית קונספט בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט ב-12 בספטמבר 2017 עם אותם מפרטים כמו גרסת הייצור ובשם "מרצדס AMG Project One".
גרסת הייצור הייתה צפויה להיכנס לייצור בסוף 2018 עם מסירה ללקוחות מ-2019, אך עקב בעיות בהשלמת ההתאמה של מערכת ההנעה לכביש הייצור התעכב והחל באוגוסט 2022.
העיצוב החיצוני עוצב בצורה מיוחדת על מנת לשפר את אווירודינמיות, זה כולל כונסי אוויר בצדדים, כונס אוויר בגג וסנפיר שנמתח לאורך חצי מהמכונית בגג.
פנים המכונית כוללת הגה פורמולה 1 עם מסכי מידע, אבל עדין ממשיך את המסורת של רכבי מרצדס עם מעטפת עור רך עם תפירה ידנית למושבים.
תיבת הילוכים רובוטית בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה.
סוללת ליתיום-יון בקיבולת 8.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 18 ק"מ.
פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 198 גרם לק"מ.
היא מכונית הכיסוי של משחק הווידאו מרוצים Forza Horizon 5.
מַרצה הוא אדם המעביר ידע בעזרת לימוד מול קהל מאזינים.
הרצאה (דברי מרצה בפני קהל) יכולה להיות בכל תחום ידע.
בשונה ממורה, מרצה בדרך כלל מלמד במסגרות על-תיכוניות.
מאמצע שנות ה-30 החלו מרצים ללוות את הרצאותיהם באמצעי המחשה אודיו-ויזואליים, בהתאם לטכנולוגיה שעמדה לרשותם בכל תקופה: שקופיות ושקפים ובהמשך מצגות שנוצרו באמצעות תוכנות ייעודיות והקרנה של קטעי וידאו.
לצד השכלולים הטכנולוגיים עדיין רווחת הגישה המסורתית של שימוש בלוח להמחשת החומר הנלמד.
עם התפתחות האינטרנט הרצאות רבות מוקלטות, כך שמתאפשרת צפייה בהן באינטרנט.
בעקבות פריצת מגפת הקורונה התפשט מאוד המנהג להעביר הרצאות מקוונות, באמצעות תוכנה כגון זום.
בארצות הברית ובקנדה משמשת המילה "מרצה" לתיאור מורה בקורסים לא-אקדמיים באוניברסיטאות, במכינות וכן בקורסים שאינם בחסות אקדמית כלל.
לעומת זאת, באוניברסיטאות בישראל, מרצה (Lecturer) הוא גם שמה של הדרגה הראשונה בסולם הדרגות של אנשי הסגל האקדמי הבכיר במסלול הרגיל.
הדרגה הבאה אחריה קרויה מרצה בכיר , שכן בשלב זה נדרש באקדמיה לערוך מחקרים עצמאיים ואף לעמוד בראש צוות מחקר.
לרוב, דרגת "מרצה" מהווה דרגת מינוי ראשונה, ומצופה מחבר הסגל לעמוד בדרישות האקדמיות (פרסומים אקדמיים, נראות בין-לאומית, לעיתים אף זכייה במענקי מחקר, תרומה ייחודית למוסד האקדמי שבו הוא משמש כמרצה) כדי שיפתחו בהליכים למינויו כמרצה בכיר.
הדרגה הבאה בסולם הדרגות, "מרצה בכיר", נמצאת בתווך שבין הדרגה האמריקאית assistant professor (פרופסור משנה) לבין הדרגה associate professor (פרופסור חבר), דבר היוצר לעיתים קושי "לתרגם" דרגת "מרצה בכיר" לדרגות מקבילות בחו"ל.
כדי שלא לפגוע במעמדם של המרצים הבכירים בזירה הבין-לאומית, הוחלט בשנת 2012 בטכניון לשנות את השם של דרגה זו במוסדם ל"פרופסור משנה".
עם זאת, לאור החשש שהדבר מטעה את הציבור, וכדי לאפשר אחידות בין המוסדות האקדמיים בארץ, החלטה זו שונתה בשנת 2014, לאחר שהמועצה להשכלה גבוהה הורתה לטכניון לחדול מלתת מינוי שכזה (אך לא לבטל רטרואקטיבית מינויים שכבר ניתנו).
בנוסף, במדינות דוברות ספרדית, המילה 'פרופסור' משמעותה 'מורה', וגם איש חינוך העובד בגן ילדים מכונה כך, ומכאן שאין שום משמעות למונח המקביל המשמש במסורת האקדמית הרווחת בארץ ובארצות הברית.
מָרָק הוא תבשיל נוזלי המקבל את טעמו ממרכיבים שונים שהתבשלו בנוזל.
את המרק בדרך כלל לוגמים חם והוא מזוהה כמאכל חורפי, אך ישנם מרקים הנלגמים קרים כמאכלי קיץ, בהם גם מרקים מתוקים המוגשים לקינוח.
טעמו של המרק נוצר על ידי מיצוי טעמם של המרכיבים המתבשלים בו.
בבישול המרק ניתן למצות את טעמם של מאכלים שבצורה אחרת קשה לאכול או למצות אותם, כגון שורשים ופקעות, גבעולים, גרעינים, דגנים, או עור ועצמות.
מרקים מוכנים בכל העולם וממגוון רחב מאוד של מרכיבים.
המרק נמזג מן הסיר שבו הוא מוכן אל קערת מרק בעזרת כף ייעודית גדולה הנקראת מצקת.
המרק מוגש כמנה ראשונה או כמנה עיקרית בקערה גדולה, דוגמת מרק פו הווייטנאמי.
המרק נאכל כבר בימי קדם, עוד לפני שהומצא סיר המתכת המודרני.
אז בושל המרק ככל הנראה בתוך בורות שלתוכם הוכנסו אבנים לוהטות ומאוחר יותר בקדירות חרס.
בתקופות רבות נחשב המרק ל"אוכל של עניים", כיוון שאף אם המרק היה דל במרכיבים מוצקים, הנוזלים שבו מילאו את הקיבה.
כמו כן, המרק לכאורה זול יותר ממאכלים אחרים מפני שרובו הוא מים וניתן להכין אותו משאריות של מאכלים אחרים, גם כאשר הם לא בשיא טריותם.
ניתן לפשט את הכנת המרק באמצעות אבקות המרק המאפשרות הכנה מהירה או תיבול מן המוכן.
ניתן להוסיף למרק תוספות שונות כדוגמת קרוטונים, אטריות (לוקשים), חלה, שקדי מרק, קרעפלאך, קניידלעך ועוד.
המרקים נחלקים לכמה סוגים עיקריים על פי צורת הכנתם:
מרקים צחים או ציר - אלה מרקים המוגשים כשהם מסוננים מתוכנם עם או בלי תוספות המעשירות אותם.
דוגמה למרק צח הוא הבורשט הפולני שבו הסלק ושאר מרכיביו מסוננים לקראת ההגשה, או מרק עוף שבו נעשה מיצוי של עור ועצמות של תרנגולת, שאינו מתאפשר בשיטות בישול אחרות.
מרקים מחיתיים - מרקים המבוססים על ירק מבושל, מרוסק ומעורבב עם ציר עד קבלת דרגת הסמיכות הרצויה.
מרקים נפוצים בקטגוריה זו הם מרק בטטות (ושאר מרקים כתומים), מרק תירס, מרק אפונה, ועוד.
נָזִיד - מרק סמיך המבוסס לרוב על עדשים (דוגמת "דאל") או שעועית (דוגמת נזיד שעועית שחורה מקסיקני), מוגש חם, לא מסונן ולא טחון.
קונסומה - קונסומה שייך לקטגוריית המרקים הצחים אך הוא נבדל מיתר המרקים בקטגוריה זו.
הקונסומה הוא ציר בשר וירקות עשיר שסונן והוצלל בעזרת חלבוני ביצים הסופחים אליהם את השומן ויתר החומרים המעכירים את המרק.
לקונסומה טעם עשיר וצבע זהוב עמוק צלול.
מרקים קטיפתיים (נקראים גם מרקי קרם) - מרקים אלה מוכנים על ידי אידוי ירקות בשומן, הוספת קמח תוך בחישה עד קבלת רביכה והוספת ציר עד קבלת דרגת הסמיכות הרצויה.
יש המוסיפים למרקים אלה שמנת מתוקה (בבישולים אירופיים) או קרם קוקוס (בבישולים אסייתיים) המשפיע על טעמם ומרקמם.
מרקים נפוצים בקטגוריה זו הם מרק פטריות ומרק קרם עגבניות.
מרקים עשירים - מרקים אלה הם למעשה צאצאים של המרק מימי קדם והם מבוססים על בשרים שונים (או דגים ופירות ים) וירקות המבושלים חתוכים בנוזל.
במקרים רבים מרקים כאלה נחשבים למרקים לאומיים של מדינות ועמים כמו מרק הבצל הצרפתי, מרק הגולאש ההונגרי.
בויאבז - מרק דגים צרפתי
מינסטרונה - מרק ירקות איטלקי עם פסטה
מרק רגל ויתר המרקים התימניים
בורשט - מרק רוסי מבשר וסלק
צ'ורבה - מרק כרוב רומני
מִרקי יוגורט - מרקים אלה מבוססים על יוגורט ומקורם בדרך כלל במטבח בלקני כגון המטבח הטורקי, הבולגרי או היווני.
ישנם גם מרקי יוגורט מבושלים אך רובם הם מרקים קרים ולא מבושלים, או כאלה שהיוגורט בהם אינו עובר בישול, אלא מוסף אליהם לאחר הבישול כדי להסמיך אותם.
המרק המפורסם ביותר בקטגוריה זו הוא מרק יוגורט ומלפפונים הנקרא טראטור או צזיקי (בטורקיה ובולגריה או ביוון, בהתאמה),
מִרקי פירות - מרקים המבוססים על פירות.
רובם המוחלט של מרקים אלה מוגשים קרים אך לא כולם מוגשים לקינוח.
מרק מפורסם שכזה הוא מרק הדובדבנים מהמטבח ההונגרי.
חברות רבות משווקות מרק כמנה מוכנה לאכילה, או מצומצם אשר יש להוסיף לו מים (או חלב).
דורנס לחברת המרק קמפבל) מאפשר להקטין את גודל האריזה ובכך לצמצם את מחירה.
הצורה הנפוצה ביותר היא הכפלת נפח המרק באמצעות הוספת נוזלים כנפח פחית המרק.
לעיתים משמש מרק זה כבסיס, עליו מוסיף הצרכן מספר ירקות כגון תפוחי אדמה, בשר, או פסטה.
מבין מרקי חברת קמפבל הנמכרים ביותר הם מרק עגבניות (שיוצר לראשונה ב-1897), מרק פטריות בשמנת ונודלס עוף (יוצר לראשונה ב-1934).
מרק להכנה מהירה מיובש נמכר בצורות שונות ובהם קוביות ציר מרוכזות, שהיו הצורה המיובשת הראשונה.
אינסטנט נודלס להכנה מהירה נמכרים כנודלס וירקות מיובשים הכוללים שקיות תיבול המשווקות כצורת הכנה קלה וזולה, הדורשת הוספת מים חמים בלבד.
אבקת מרק משמשת להעשרת מרקים כתחליף לציר ולעיתים אף כמרק להכנה מהירה בפני עצמו.
מִרְצֶדֶת (או מוֹבַּיְיל, מאנגלית: Mobile - נייד) היא פסל קינטי שעקרון פעולתו מבוסס על שיווי משקל.
המרצדת האמנותית הומצאה על ידי אלכסנדר קלדר ב-1931.
מרצדת התלויה מן התקרה משמשת לקישוט בתים.
מרצדת כזו עשויה בדרך כלל קשתות, שמקצה כל אחת מהן תלויה קשת נוספת או קישוט, בדומה לעץ בינארי מאוזן.
האיזון חשוב כדי ששיווי המשקל של המרצדת יישמר.
חלקי המרצדת מחוברים בחוטים דקים, לבנים או שקופים, ונותנים את ההרגשה שהקישוטים תלויים בחלל האוויר.
כיום נפוצים פעמוני רוח, שהם מעין מרצדות אודיו-ויזואליות.
בניגוד למרצדת המסורתית, שרכיביה מרוחקים זה מזה כדי שלא יסתבכו זה בזה, רכיבי פעמון הרוח קרובים זזה לזה כדי שיפיקו צליל נעים בפוגעם זה בזה.
החוטים בפעמון רוח קצרים הרבה יותר.
סוג נוסף של מרצדת הוא מרצדת לתינוקות, הנתלית מעל מיטת התינוק.
עקב שיקולי בטיחות מרצדת כזו מיועדת לחודשי החיים הראשונים בלבד, כאשר התינוק עדיין לא יכול להגיע אליה אלא רק להתבונן בה.
מרצדת המיועדת לתינוקות בנויה בדרך כלל חלקי פלסטיק וספוג עמידים.
אם יש בה חוטים - הם קצרים כדי למנוע סכנת חנק.
מרצדות לתינוקות קיימות בשלל דוגמאות וצבעים, בין השאר ישנן המונעות חשמלית והמשמיעות מנגינות.
ישנן גם מרצדות בצבעי שחור-לבן המיועדות לתינוקות צעירים (בעקבות תאוריה הנוגעת לראיית הצבעים בתחילת החיים).
מְרְצִישוׂר () הוא חג אביב רומני מסורתי הנחוג בתאריך 1 במרץ בכל שנה.
מרצישור הוא חג המסמל את המעבר מחורף לאביב, ניצחון הטוב על הרע וכדומה.
מקובל לתת בחג זה מתנות קטנות לבנות ולנשים בכל הגילאים.
בעבר, עד למאה ה-19 נהגו לתת אותו כמתנה לילדים משני המינים
המתנה המקובלת היא קישוט קטן הקשור בשרוך בצבעים אדום ולבן (האדום מסמל את האביב או בימי הקדם - העונה החמה או הקיץ ,והלבן מסמל את החורף).
בשווקים יש מבחר עצום של קישוטים כאלה, הקרויים "מרצישור", בדומה לשיווק כרטיסי הברכה לשנה החדשה שהיו מקובלים בישראל לפני שנים.
קיימת אמונה שענידת הקישוטים, בעיקר של השרוכים האדומים-לבנים, היא כמו ענידת קמע , סגולה למזל טוב.
היו עונדים אותם בין 1 ל-9 במרץ או עד לפריחת העצים בפרדסים .
אל השרוכים, שאותם עונדים בדרך כלל על שורש כף היד או על החזה , התחילו להצמיד במאה ה-20 מטבעות כסף וזהב וקישוטים קטנים בצורת בעלי חיים, פרחים, אותיות וכו'..
פרט למרצישור, מקובל לתת במתנה גם צרור קטן של פרחי אביב, מיוחד
גיוצ'ל (ghiocel) (באנגלית snowdrop - "טיפת שלג"),
(Galanthus nivalis), מין פרח לבן, הפרח הראשון המופיע עם תחילת הפשרת השלגים.
החג מרצישור מקובל באזורים נוספים של חצי האי הבלקני, באזורים שאוכלסו בימי קדם על ידי שבטים תראקים ואילירים - בבולגריה השכנה שם הוא קרוי מרטניצה (Мартеница) עם אותה המשמעות, כמו כן במקדוניה הצפוניתואלבניה.
על פי ממצאים ארכאולוגיים מסוימים יש שסבורים כי החג תועד כבר לפני אלפי שנים, בתקופת הגטים/דאקים או התראקים.
שם החג, ברומנית ובבולגרית, בא כמובן משמו של החודש מרץ, שמקורו בשם האל מרס, אל המלחמה הרומי שהיה בו זמנית גם אל בעל תפקיד בפוריות, בחקלאות ובתחיית הטבע.
מרצישור הוא מילת הקטנה למרץ או מרס.
ב-2007 מנהג ה"מרצישור" נכללה ברשימת האונסק"ו של מורשת התרבות הרוחנית של האנושות תחת השם "אירועי תרבות הקשורים לחג ה1 במרץ", בתיק משותף לבולגריה, מקדוניה הצפונית\ רפובליקת מולדובה ורומניה.
מרציפן הוא ממתק המבוסס בעיקר על תערובת של סוכר ושקדים (טחונים).
לעיתים מוסיפים לו שמן שקדים או תמצית שקדים.
המרציפן יכול לשמש להכנת מיני מתיקה שונים, בין היתר ממתקים מצופים בסוגים שונים של שוקולד ודמויות מיניאטוריות בצורת פירות, חיות ירקות ועוד.
בנוסף, ניתן לשלב את המרציפן בעוגיות או לרדד אותו ליריעות דקות המשמשות לציפוי עוגות, בעיקר עוגות יום הולדת, עוגות חתונה ועוגות חג המולד.
במדינות שונות המרציפן משמש גם כמרכיב באפייה, למשל בעוגות סטולן או בנקט.
במסורות מסוימות נהוג לעצב ממנו דמויות קטנות של בעלי חיים ככיבוד חגיגי לראש השנה האזרחית או לחג המולד.
המרציפן נפוץ גם במאפה רוסקה (לחם ספרדי) ובגרסאות שונות של עוגת המלך הנאכלת בעונת חגיגות הקרנבל.
המרציפן משמש בעיקר כממתק, המיוצר בצורות וטעמים מגוונים כגון: חטיף מרציפן מצופה שוקולד, חטיפי מרציפן בתוספת תמציות פרי וכתוספת לנוגט ומיני מתאבנים וקינוחים.
בתעשיית העוגות המרציפן משמש בעיקר לקישוט ולציפוי עוגות חתונה מסורתיות, עוגות יום-הולדת ועוגות לאירועים מיוחדים.
יתרונו הבולט מתבטא בקשיותו, המאפשרת כיתוב או הדפס בצבעי מאכל על-גבי העוגה.
הודות למרקם הגמיש אך הנוקשה של המרציפן, ניתן לעצבו ולצבעו לשם הנוי והאמנות שבדבר.
במדינות רבות בעולם קיימת מסורת האמנות במרציפן.
לדוגמה: באיטליה (ובמיוחד בפלרמו), נהוג לעצב ולצבוע המרציפן בדמויות קטנות של חיות במהלך חג המולד.
בפורטוגל, נוהגים לעצב את המרציפן בצורות של פירות וכך נוהגים גם בספרד.
בקרב יהודי ונציה רווח המנהג לאכול כדורי מרציפן תוצרת בית בפורים.
המתכון המקובל כולל שקדים קלופים מיובשים וטחונים מעורבים באבקת סוכר ובביצה.
נהוג לייחס את מוצא המרציפן לפרס, שממנה הובא לראשונה לאירופה על ידי הטורקים, אך למעשה קיימות שלוש גרסאות עיקריות שונות לגבי מקורו:
הראשונה תומכת בסברה כי המרציפן הראשון יוצר בעיר ליבק על גדות הים הבלטי, שבה עדיין מיוצר מרציפן בעל שם עולמי על-פי המסורת.
הגרסה השנייה טוענת כי מקור המרציפן מטולדו, ספרד, משנת 850–900 לספירה, מתקופת שלטונו של אלפונסו השביעי, מלך קסטיליה במאה ה-12. שורש גרסה זו נעוץ בהשפעה המוסלמית בתרבות הספרדית במהלך הרקונקיסטה - בלילות הרמדאן נהגו המוסלמים לאכול ממרח שקדים כדי לעורר את תאבונם.
הגרסה השלישית רואה בסין את מייסדת המרציפן, ולפיה המתכון הסיני נדד למזרח התיכון ומשם לאירופה.
לנוכח היעדר ההתאמה בין הגרסאות השונות, טוענות ערים רבות ברחבי אירופה לחזקה על מקור המרציפן ובחלק ניכר מהן עדיין מיוצר מרציפן בהתאם למסורת הייחודית הנהוגה בכל עיר במשך מאות שנים.
כיום, עם התפתחות התעשייה, טכנולוגיות הייצור והמודעות לבריאות, מוסיפים למרציפן גלוקוזה לשם הקשייתו, שמן שקדים ומי ורדים להדגשת טעמו הייחודי ושיפור ערכו התזונתי.
היות ששקדים יקרים מסוכר, היחס בין השקדים הטחונים ובין הסוכר קובע את טיב המרציפן ואת מחירו.מקובלים שלושה מתכונים נפוצים:
המתכון האיטלקי, שבו השקדים מהווים כשליש (33%) מהעיסה.
המתכון ההונגרי, שבו השקדים מהווים כמחצית (54%) מהעיסה.
המתכון הגרמני, שבו השקדים מהווים כשני שלישים (67%) מהעיסה.
פרסיפן הוא מוצר דומה למרציפן אך זול יותר, שבו מחליפים את השקדים בגרעיני משמש או אפרסק.
במקרים רבים, ממתקים המשווקים כמרציפן מיוצרים מחומרי גלם זולים יותר, כגון עיסת סויה ותמצית שקדים.
לצורך בקרת איכות וזיהוי מקוריות המרציפן, קיימות שיטות המבוססות על תגובת שרשרת פולימראז (PCR) המאפשרות להבחין בין שקדים לבין תחליפים וזיופים בריכוזים נמוכים מאוד (פחות מאחוז אחד).
מרציפן גרמני לרוב מיוצר על ידי טחינה של שקדים שלמים עם סוכר וייבוש חלקי של העיסה, ואילו המרציפן הצרפתי (המכונה מאספאן) נעשה משילוב שקדים טחונים עם סירופ סוכר.
חלק מסוגי המרציפן מתובלים במי ורדים.
המרציפן הספרדי מיוצר ללא שקדים מרים.
בארצות הברית אין שימוש בשקדים מרים, משום שייבואם אסור על פי חוק בשל הימצאות חומר רעיל הדומה לציאניד.
מרציפן ללא סוכר ניתן להכין על ידי החלפת הסוכר בפוליאולים כגון מלטיטול.
בגרסאות שונות באמריקה הלטינית משתמשים באגוזים אחרים, ובמקסיקו הנפוץ ביותר הוא מרציפן המבוסס על בוטנים.
בארצות הברית אין הגדרה רשמית למרציפן, אך בדרך כלל הוא מכיל יחס גבוה יותר של סוכר לעומת שקדים בהשוואה לעיסת שקדים.
לדוגמה, מותג אחד מציין כי במרציפן שלו יש 28% שקדים, בעוד שבעיסת השקדים יש 45% שקדים.
בשוודיה ובפינלנד, המונח "עיסת שקדים" מתייחס למרציפן איכותי המכיל כ-50% שקדים טחונים – שיעור גבוה בהרבה מהמרציפן הרגיל.
בגרמניה, מרציפן ליבק (Lübecker Marzipan) נחשב למוצר איכותי במיוחד, והוא מכיל 66% שקדים.
הגרסה המקורית של כדורי מוצרט, מוצרט-קוגל (Mozartkugeln) מיוצרת ממרציפן ירוק המבוסס על פיסטוקים.
במחוז סמולנד בשוודיה נהוג לאכול מרציפן ביום חמישי הראשון בחודש מרץ.
יום זה והמרציפן מסמלים את ההבדל בהיגוי בין השוודית הרשמית לזו של סמולנד.
בשוודית העיצור RS נהגה כשין ימנית ובסמולנד כשין שמאלית.
מיני מתיקה ממרציפן או בציפוי מרציפן
מֶרְק הוא שמו של מדריך עזר - אנציקלופדי רפואי, הכולל מידע בסיסי, מפורט ומקצועי, אודות תחומי הרפואה הקונבנציונלית.
את המדריך עורך ד"ר רוברט ברקוב.
מרק יוצא לאור מטעם חברת התרופות "מֶרְק" בשפה האנגלית ומתורגם לשפות רבות.
נכון לשנת 2006 המדריך יצא לאור בשמונה-עשרה מהדורות.
על צוות הכתיבה של המדריך נמנים עורך ראשי, עורך משנה, סגן עורך בכיר ועוד 14 חברי מועצת העורכים.
כמו כן ישנם עוד 8 יועצים מקצועיים מהתחומים השונים ברפואה.
בנפרד מצוות הכתיבה של המדריך תרמו לו עוד כ-180 רופאים ומדענים מתחומי הבריאות, איש איש בתחומו.
המדריך מחולק לעשרים וארבעה חלקים וכולל איורים רבים.
חלקם מקיפים את מערכות האיברים השונות כגון: העור או הלב, חלקם מקיפים סוג מסוים של התמחות רפואית כגון: מחלות זיהומיות ושלושה מהפרקים מיוחדים לבריאות המשפחה: "בריאות הגבר", "בריאות האישה" ו"בריאות התינוק והילד".
כל חלק מפרט את האנטומיה והפיזיולוגיה הרלוונטיות, את המחלות או הפגיעות הגופניות האפשריות ולעיתים, גם בדיקות רפואיות אבחוניות מרכזיות.
מֶרְק (בצפון אמריקה: Merck & Co; בשאר העולם: Merck Sharp & Dohme, ואף בראשי תיבות: MSD) היא אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם.
מטה חברת מרק נמצא בניו ג'רזי, בארצות הברית.
החברה נוסדה בשנת 1891 כחברת בת אמריקאית של החברה הגרמנית הידועה היום בשם Merck KGaA (קבוצת מרק).
בשנת 1917, בשלהי מלחמת העולם הראשונה, הוחרמו נכסי החברה בארצות הברית ועל יסודם הוקמה חברה עצמאית.
נכון ל-2010, מרק היא אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם הן במחזור עסקיה והן בשווי שוק.
מרק מגדירה עצמה כ"חברת תרופות גלובלית המתמקדת במחקר.
מרק מגלה, מפתחת, מייצרת ומשווקת מגוון רחב של תרופות חדשניות לשיפור בריאות האדם והחיה, באופן ישיר ובאמצעות שיתופי פעולה עסקיים".
החברה ייסדה בשנת 1957 קרן על שם חברת מרק לקידום חינוך ומוסדות ללא כוונת רווח, אשר חילקה מענקים בשווי 480 מיליון דולר בחמישים השנים הראשונות לקיומה.
החברה מפרסמת סדרה של מדריכים בתחום הרפואה והרפואה הווטרינרית, הידועים בשם "מדריכי מרק" , הידוע שבהם הוא "מדריך מרק לאבחון ולטיפול", שהוא ספר הרפואה הנמכר בעולם, וכן "אינדקס מרק" (Merck Index) ובו אוסף של מידע על תרכובות כימיות.
שורשיה של חברת מרק בפרידריך יאקוב מרק אשר רכש בית מרקחת בעיר דרמשטאדט בגרמניה בשנת 1668 ובעמנואל מרק אשר דורות אחר כך, בשנת 1816, המשיך את הפעלת בית המרקחת ובהדרגתיות בנה מפעל לייצור תרופות ומוצרים כימיים אחרים.
בשנת 1891 ייסד גאורג מרק את חברת בניו יורק כחלק מן השותפות המשפחתית הקרויה היום Merck KGaA.
בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוחרמה חברת והוקמה מחדש כחברה עצמאית בארצות הברית.
בין שתי מלחמות העולם ובתקופת מלחמת העולם השנייה, החברה נוהלה על ידי ג'ורג' וו.
מרק, אשר ניהל אף את תוכנית הנשק הביולוגי של ארצות הברית.
נכון ל-2010 מחזיקה החברה האמריקאית שלוחות בכ-120 מדינות ברחבי תבל ומייצרת ב-31 מפעלים בעולם.
זוהי אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם, גדולה מן החברה הגרמנית אשר ממנה צמחה, אשר אף היא חברת תרופות ענקית.
בשנת 1965 רכשה את חברת Charles E.
Frosst ממונטריאול (אשר נוסדה בשנת 1899) ויצרה את חברת "מרק-פרוסט קנדה" כחברת בת קנדית לחברה העיקרית, ובה מרכז למחקר פרמצבטי.
בשנת 2011 שונה שמה של חברת הבת ל"מרק קנדה".
בשנת 2005 פרש מנכ"ל החברה, ריימונד גילמרטין, על רקע פרשת התרופה ויוקס.
נשיא החברה לייצור לשעבר, ריצ'רד קלארק, מונה למנכ"ל ולנשיא החברה.
בחודש דצמבר 2010 הוכרז כי קנת' פרייז'ר יהיה למנכ"ל החברה עם פרישת קלארק באוקטובר 2011. ב-10 בדצמבר 2007 נסחרה מניית מרק במחיר 60.77 דולר, שיא של חמש שנים.
אולם מאז ירד שווי מניית החברה לשפל של 20.05 דולר ב-9 מרץ 2009. בשנת 2011 נסחרה המניה במחיר ממוצע של כ-35 דולר.
ב-2006 רכשה החברה את חברת הביוטכנולוגיה האמריקאית סירנה תרפיוטיקס תמורת 1.1 מיליארד דולר.
בנובמבר 2009 הודיעה מרק כי תתאחד עם חברת שרינג-פלאו (Schering-Plough) בעסקה ששוויה 41 מיליארד דולר.
החברה הממוזגת המשיכה לפעול בשם מרק בארצות הברית ובקנדה וכן בשם MSD ברחבי העולם.