tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אכן כעבור חדשים מספר על רקע בקורת על מה שראה כתפקוד לקוי של הממשלה בתחום השילוב באירופה, במאבק בקורונה ואחרים, בתחילת פברואר 2022 הצביעה מפלגתו של אבאזוביץ' בעד הצעת אי אמון בממשלת קריבוקאפיץ'.
ב-3 במרץ 2022 הטיל הנשיא ג'וקנוביץ' על אבאזוביץ' את המשימה להרכיב ממשלה חדשה שתאיץ את שילובה של מונטנגרו באיחוד האירופי, כשברקע הפיצול בציבור המונטנגרי בין מצדדי סרביה, רוסיה והכנסייה האורתודוקסית הסרבית לבין המחנה הפרו-מערבי ופרו-אירופי.
ב-28 באפריל 2022 אבאזוביץ' הצליח להרכיב קואליציית מיעוט של מפלגות פרו-אירופיות כולל המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים.
הממשלה החדשה האמורה לכהן למשך שנה נתמכה על ידי 45 חברי פרלמנט ו-3 הצביעו נגד.
הממשלה מורכבת מ-18 שרים, עבור 20 משרדים (2 בלי תיק) ו4 סגני ראש ממשלה.
אבאזוביץ' הבטיח להתמקד ברפורמות הנדרשות של ידי האיחוד האירופי כך שמונטנגרו תאיץ את תהליך ההצטרפות לאיחוד בהתחשב במצב שנוצר עם פלישת רוסיה לאוקראינה בפברואר 2022. אבאזוביץ' ציין שהממשלה תיאבק בשחיתות, תעודד השקעות ראויות ופיתוח, תגן על הסביבה ותשפר את הטיפול בילדים ובנוער.
ב-20 באוגוסט 2022 ממשלתו איבדה את הרוב בפרלמנט אחרי שנחתם הסכם שנוי במחלוקת בין המדינה לכנסייה האורתודוקסית הסרבית לגבי נכסי מנזריה וכנסיותיה, במונטנגרו.
באותה תקופה פעם אבזוביץ' במרץ נגד השחיתות ונגד הפגע המאורגן, במיוחד על ידי פירוק רשת גדולה של מבריחי סיגריות.
הוא האשים חלק מהפוליטיקאים בקשר עם אות סחר בלתי חוקי.
אבאזוביץ' מדבר אלבנית, סרבו-קרואטית ואנגלית.
בשנת 2017 הוא חתם על ההצהרה על שפה המשותפת של המונטנגרים, הקרואטים, הסרבים והבוסניאקים.
דָּרְיָוֶשׁ הַמָּדִי (בארמית: דָרְיָוֶשׁ מָדָאָה) הוא מלך המופיע בספר דניאל, כמי שמלך לאחר בלשאצר ולפני כורש.
הוא נזכר כמלך שהורה להכניס את דניאל לגוב האריות.
דריווש מוזכר בתנ"ך בספר דניאל, שם הוא נזכר כבנו של אחשורוש המדי, ונאמר שקיבל את המלכות בהיות כבן 62 שנה.
דריווש מופיע לראשונה בפרק ו, לאחר סיפור משתה בלשאצר.
בסיפור דניאל בגוב האריות, שרי דריווש מצווים להשליך את דניאל לגוב האריות אך האריות לא נוגעים בו לרעה.
בעקבות המקרה דריווש מכיר באלוהי ישראל.
דריווש מלך על פי התנ"ך במשך שנה, לאחר מותו החליף אותו חתנו כורש.
בחיבור סדר עולם רבה נאמר: .
לפי סדר עולם רבה, דריווש נולד בשנת ג'שכ"ט.
לאחר משתה בלשאצר, דריווש וכורש שהיו משועבדים לו, מורדים בו והורגים אותו, ודריווש מחליף אותו.
לאחר מות בלשאצר אימץ דריווש את בתו של בלשאצר, ושתי, שבהמשך התחתנה עם אחשוורוש.
הדעה המקובלת בקהילה המדעית היא שדריוש המדי הוא דמות בדיונית.
אזכורו מהווה ראיה לכך שספר דניאל הוא יצירה פסאודואפיגרפית שנכתבה בתקופה ההלניסטית, שכן מבחינה היסטורית כורש כבש את ממלכת בבל, ומלך ישירות אחרי בלשאצר, ואילו דריוש ירש את כיסא בנו, בעוד ספר דניאל גורס את ההפך הגמור.
חוקרי מקרא שאינם מקבלים עמדה זו, מנסים לזהות את דריוש המדי עם גובריאס , מצביא של כורש.
מה גם שמוזכר בדניאל שדריווש מלך מייד אחרי מלך בבל האחרון.
דריוזאוריים (שם מדעי: Dyrosauridae) היא משפחה נכחדת של זוחלים דמויי-תנינאים שהתקיימו בין הקרטיקון העליון לאאוקן מלפני 83.5 עד 47 מיליון שנה מזמננו.
משפחהה זו מרובת סוגים והיא תוארה לראשונה ב-1903 בידי de Stefano.
משפחה זו דמתה לגוויאליים והייתה בעלת לסתות צרות יחסית עם שיניים זוגיות זקורות מעט בקדמת הלסת.
הם היו קרוביהם של הפולידוזאוריים, ביניהם גם הסרקוסוכוס הענק.
מעריכים שמינים רבים בקבוצה היו שוכני ימים שנעו באוקיינוס הפתוח.
מרביתם הגיעו עד לאורך 6 מטרים אך הגדול מביניהם, הפוספטוזאורוס הגיע לאורך של 9 מטרים.
בעבר סברו שבני המשפחה היו בעלי מוצא אפריקני, אך בהמשך התגלו מאובנים שלהם בכל היבשות.
דריוס ג'מאר תומפסון הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית והיורוליג.
לאחר ששיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת טנסי (2013–2014), אוניברסיטת וירג'יניה (2015–2017) ואוניברסיטת מערב קנטקי (2017–2018), חתם תומפסון על החוזה המקצועני הראשון שלו, חוזה לשנה בליידן מליגת העל ההולנדית והיורופקאפ.
ב-27 באוקטובר 2018 קלע תומפסון 32 נקודות בניצחון 78–73 על דן הלדר סאנס.
ב-7 בנובמבר הוביל תומפסון את ליידן לניצחון על סאקאריה במסגרת שלב הבתים של עונת 2018/2019 ביורופקאפ עם 36 נקודות.
ב-31 במרץ זכה תומפסון ב עם ליידן, לאחר שקלע 25 נקודות בגמר.
ב-24 באפריל 2019 זכה תומפסון בפרס ה-MVP של הליגה ההולנדית.
ב-23 ביולי 2019 חתם תומפסון לשנה עם אופציה לעונה נוספת בניו באסקט ברינדיזי מהסרייה א' האיטלקית וליגת האלופות בכדורסל.
ב-1 ביולי 2021 עזב תומפסון עזב את ברינדיזי לאחר שנתיים וחתם בלוקומוטיב קובאן הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB.
ב-12 באוגוסט 2022 הוא חתם בסאסקי בסקוניה מליגת ה-ACB הספרדית והיורוליג.
בעונת 2022/2023 ביורוליג היה מלך האסיסטים ונבחר לחמישיית העונה השנייה.
ב-7 ביולי 2023 חתם תומפסון לשלוש שנים באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית והיורוליג.
דריוש אקבלי (בפרסית: داریوش اقبالی), ידוע גם רק כדריוש (בפרסית: داریوش), הוא זמר איראני.
דריוש נולד בטהראן ב-4 בפברואר 1951 להורים ממיאנה .
הכישרון המוזיקלי שלו הוכר לראשונה בגיל תשע כשהופיע על הבמה בבית ספרו.
כשהיה בן 20 חסן חייאטבאשי חשף אותו לציבור דרך הטלוויזיה האיראנית הלאומית.
הוא זכה לפופולריות בזכות השיר שלו "אל תספר לי שאתה אוהב אותי" (בפרסית: "به من نگو دوست دارم").
ב-1977, לפני המהפכה האיראנית באיראן, דריוש נבחר לזמר הפופולרי ביותר באיראן על ידי מגזין נוער.
נוסף לכך דריוש עבד עם מספר כותבי שירים מפורסמים באיראן.
בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, דריוש נעצר ונידון למאסר מספר פעמים בגלל ששר שירים פוליטיים.
במהלך עונשו הראשון אמר פרוויס סאבטי, בכיר מהסאוואכ (המשטרה החשאית), כי לאחר שקצין הכתר עצר אותו, הוא הוחזק בבידוד למשך שישה חודשים.
בסך הכל הוא ישב בכלא במשך 26 חודשים בתקופת מוחמד רזא פהלווי.
לאחר המהפכה האיראנית עזב דריוש את איראן ב-1978 והפך לחלק מסצנת המוזיקה הגולה בלוס אנג'לס.
עבודתו מורכבת מיותר מ-208 שירים בלמעלה מ-27 אלבומים.
הוא גם הופיע בשני סרטים איראניים.
פרזנה חמסי, פרופסור לאתנומוזיקולוגיה, תיאר את דריוש כ"המוזיקאי הפופולרי האהוב ביותר בדורו" לצד גוגוש.
השירים החדשים שלו מחו על המערכת הפוליטית החדשה של איראן, מה שגרם לפופולריות שלו לגדול עוד יותר, מה שהפך אותו לאחד הזמרים האיראנים המוכרים ביותר.
כמו כן, בזמן שהותו בלוס אנג'לס, הוא תמך באיראנים שביקשו מקלט.
מאז מאסרו הראשון דריוש סבל מהתמכרות להרואין מאז מאסרו הראשון.
בשנת 2000 דריוש נגמל מהרואין והוציא לאור את השיר "Silent Miracle" (בפרסית: معجزه خاموش).
השיר מתייחס לנקודת מפנה בחייו, שבה הוא סיים את היותו מכור.
דריוש השיק את אתר ההחלמה שלו, https://www.ayeneh.org.
לאחר מכן, הוא הקים את קרן בשם "Ayeneh" כדי לעזור למכורים איראנים.
הקרן שלו סייעה עד כה ל-40,000 איראנים להיגמל מההתמכרות.
דריוש ח'ונג'י (בפרסית: داریوش خنجی; נולד ב-21 באוקטובר 1955) הוא צלם קולנוע איראני-צרפתי.
היה מועמד לשני פרסי אוסקר, פרס באפט"א ושלושה פרסי סזאר.
ח'ונג'י נולד בטהראן, איראן, לאב איראני ולאם צרפתייה.
בגיל צעיר עברה משפחתו לצרפת.
הוא החל להתעניין בקולנוע בשלב מוקדם.
מאוחר יותר בחייו, הוא עבר לארצות הברית כדי ללמוד ב-UCLA ולאחר מכן התמחה בקולנוע באוניברסיטת ניו יורק ומהמרכז הבין-לאומי לצילום.
במהלך תקופה זו, שני מורים השפיעו על החלטתו להיות צלם קולנוע: ג'ונאס מקאס והאייג מנוגיאן (המורה לקולנוע של מרטין סקורסזה).
הוא הסביר: "כל מה שרציתי לעשות זה לצלם את הסרטים של התלמידים האחרים.
התעסקתי בכוחה של התמונה והרבה פחות בעלילה".
בשנת 1998 את הקליפ של "Frozen" עבור הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה.
הוא הועמד לפרס MVPA בקטגוריית "הצילום הטוב ביותר".
בשנת 2012 צילם את הסרט "אהבה" זוכה פרס דקל הזהב, שגם זכה בפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט הבין-לאומי הטוב ביותר" והועמד בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר".
ח'ונג'י נשוי למריאן שמטוב, בתו של האדריכל הצרפתי פול שמטוב, ויש לו שלושה ילדים: מארי לואיז, ז'וזפין ואלכסנדר.
להלן לקט מעבודותיו של ח'ונג'י שפורסמו במרוצת השנים:
דריוס ארון מוריס היה כדורסלן אמריקאי.
מוריס נבחר בבחירה ה-41 בדראפט ה-NBA 2011 על ידי לוס אנג'לס לייקרס ושיחק בעמדת הרכז בלייקרס ובקבוצות NBA נוספות.
הוא שיחק גם בליגת הפיתוח של ה-NBA ובליגות של סין, רוסיה וצרפת.
מוריס גדל בקרסון, קליפורניה, ולמד בבית הספר התיכון וינדוורד.
הוא זומן למחנות כדורסל רבים, בין היתר של לברון ג'יימס, סטיב נאש, ארגון שחקני ה-NBA ונייקי.
הוא נבחר פעמיים לחמישיית העונה בקליפורניה, והיה MVP במספר רב של טורנירים.
מוריס אף הוזמן להשתתף במספר משחקי אול-סטאר לשחקני תיכונים, כולל ה-Academic All-American Classic.
בתור הוביל מוריס הוביל את תיכון וינדוורד לזכייה באליפות קליפורניה בדרג V לאחר שקלע שיא של 25 נקודות לצד 8 ריבאונדים ו-4 אסיסטים במשחק הגמר.
הוא נבחר ל-MVP של אזור האולימפיק ליג, שחקן השנה של החטיבה הדרומית 5A בקליפורניה ושחקן השנה של דרג 5A.
כמו כן זכה מוריס בפרס ג'ון וודן לשחקן התיכונים המצטיין בחטיבה בקליפורניה, בו זכה שנה קודם לכן ג'רו הולידיי.
מוריס דורג במקום ה-11 מבין הרכזים ובמקום ה-100 מבין כלל שחקני התיכונים בארצות הברית על ידי ESPN.
הוא קיבל הצעות לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אורגון סטייט, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת דרום קליפורניה ואוניברסיטת וושינגטון סטייט, אך לבסוף בחר באוניברסיטת מישיגן.
בתור בעונת 2009/10 העמיד מוריס ממוצעים של 4.4 נקודות ו-2.6 אסיסטים ב-24.3 דקות למשחק.
ב-14 בנובמבר, כבר במשחקו הראשון בקבוצה, פתח מוריס בחמישייה ורשם 11 נקודות ו-5 אסיסטים בניצחון 97–50 על צפון מישיגן.
ב-10 בינואר 2010 הוא קבע שיא עונתי של 7 אסיסטים בהפסד 62–68 לאוניברסיטת נורת'ווסטרן.
ב-23 בדצמבר 2010 רשם מוריס דאבל דאבל של 26 נקודות, 12 אסיסטים ו-6 ריבאונדים בניצחון 87–71 על אוניברסיטת בראיינט ונבחר לשחקן השבוע באזור הביג טן.
ב-31 בינואר 2011 הוא זכה שנית בתואר זה (במשותף עם טיילור באטל) לאחר שהפך לשחקן מישיגן השלישי שרושם טריפל דאבל עם 12 נקודות, שיא קריירה של 10 ריבאונדים ו-11 אסיסטים בניצחון 81–73 על אוניברסיטת איווה.
הוול סטריט ג'ורנל חישב שמוריס היה השחקן המשמעותי ביותר לקבוצתו מכל שחקן אחר באזור לאחר ששילוב הנקודות והאסיסטים שלו היווה למעלה מ-53% מהנקודות של קבוצתו.
בהפסד 71–73 לאוניברסיטת דיוק בסיבוב שני של טורניר אליפות המכללות בכדורסל קבע מוריס שיא אסיסטים חדש לעונה אחת במישיגן (235 ב-35 משחקים), שיא שנשבר כעבור שנתיים על ידי טריי ברק.
6.71 האסיסטים שלו למשחק הובילו את אזור הביג טן, והוא היה ראשון בקבוצתו עם 15 נקודות וחטיפה אחת למשחק.
הוא נבחר לחמישיית העונה השלישית באזור על ידי המאמנים והתקשורת, ולחמישייה השנייה של איגוד מאמני הכדורסל הלאומי (NABC) במחוז 7, שהוא בפועל אזור הביג טן.
ב-4 במאי הודיע מוריס על החלטתו הסופית להתמודד בדראפט ה-NBA 2011 ולעזוב את כדורסל המכללות.
מוריס נבחר על ידי לוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-41 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA.
ב-11 בינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ורשם 4 נקודות וריבאונד ב-13 דקות בניצחון 90–87 על יוטה ג'אז.
ב-7 במרץ 2012 הוא נשלח ללוס אנג'לס די-פנדרס, קבוצת ליגת הפיתוח של הלייקרס, ובהופעת הבכורה שלו בקבוצה שלושה ימים לאחר מכן קלע 21 נקודות בניצחון 99–98 על דקוטה ויזארדס.
הוא חזר ללייקרס ב-16 במרץ.
ב-26 באפריל, בהפסד 113–96 לסקרמנטו קינגס במשחק האחרון של העונה הסדירה, קלע מוריס 9 נקודות ו-5 אסיסטים.
ב-2 ביולי 2012 חידש מוריס את חוזהו בלייקרס ושיחק במדיהם בליגת הקיץ של ה-NBA, בה הוביל את הקבוצה בנקודות ואסיסטים.
ב-9 בנובמבר הוא רשם שיאי קריירה של 10 נקודות ו-5 ריבאונדים, לצד 5 אסיסטים וחטיפה, בניצחון 101–77 על גולדן סטייט ווריורס.
ב-13 בנובמבר, עם פציעותיהם של סטיב בלייק וסטיב נאש, פתח מוריס לראשונה בחמישיית הלייקרס בהפסד 82–84 לסן אנטוניו ספרס, וכעבור שלושה ימים קבע שיאי קריירה עם 6 אסיסטים ו-31 דקות בניצחון 114–102 על פיניקס סאנס.
ב-16 בדצמבר הוא קלע שיא קריירה של 15 נקודות מהספסל בניצחון 111–98 על פילדלפיה 76'.
ב-7 במרץ 2013 נשלח מוריס מחדש ללוס אנג'לס די-פנדרס, ויומיים לאחר מכן קלע 21 נקודות, 6 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה בניצחון 95–91 על אוסטין טורוס והוחזר ללייקרס.
ב-26 באפריל הוא פתח בחמישייה במשחק מספר 3 של סדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף ה-NBA מול הספרס, וקלע שיא קריירה של 24 נקודות בתבוסה 89–120 בדרך להדחה בסוויפ 0–4. עם סיום העונה הוא הפך לשחקן חופשי.
פילדלפיה, קליפרס, ממפיס וריו גראנדה (2013–2014)
ב-27 בספטמבר 2013 חתם מוריס חתם בפילדלפיה 76'.
ב-16 בנובמבר הוא קלע שיא קריירה בעונה הסדירה עם 20 נקודות בהפסד 98–135 לניו אורלינס פליקנס.
ב-20 בנובמבר הוא נחתך מסגל הקבוצה והתאמן עם ממפיס גריזליס.
ב-6 בינואר 2014 חתם מוריס ל-10 ימים בלוס אנג'לס קליפרס לאחר שכריס פול סבל מפציעת מפרק שיא הכתף והבריח וכבר באותו היום רשם 8 דקות ונקודה אחת מהספסל בניצחון 101–81 על אורלנדו מג'יק.
ב-16 בינואר הוא חתם על חוזה שני ל-10 ימים בקליפרס, ועם תום החוזה ב-26 בינואר הוא שוחרר לאחר שהקליפרס החליטו לא להחתים אותו להמשך העונה.
ב-3 בפברואר 2014 חתם מוריס על חוזה ל-10 ימים עם ממפיס גריזליס, אך הוא שוחרר לאחר תום החוזה.
ב-17 במרץ הוא נרכש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA וב-20 במרץ רשם את הדאבל דאבל הראשון בקריירה המקצועית שלו עם 21 נקודות ו-10 אסיסטים בהפסד 122–131 לבייקרספילד ג'אם.
למחרת הוא קלע 31 נקודות נגד אוסטין טורוס, וב-12 באפריל רשם 51 נקודות (מקום שני בהיסטוריה) ושיא פלייאוף של 18 אסיסטים בהפסד 142–145 בהארכה לאיווה אנרג'י.
ביולי 2014 הצטרף מוריס לסן אנטוניו ספרס בליגת הקיץ, וב-24 בספטמבר חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס, ממנה שוחרר ב-25 באוקטובר.
ב-11 בדצמבר הוא חתם בברוקלין נטס ולמחרת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כשרשם שתי נקודות ואסיסט בניצחון 88–70 על פילדלפיה 76'.
ב-29 ביוני 2015 הוא נחתך מסגל הנטס.
ב-29 במרץ 2016 נרכש מוריס מחדש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 118–97 על אוקלהומה סיטי בלו עם 9 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-2 חטיפות ב-24 דקות.
הוא הוביל את הוויפרס בנקודות ואסיסטים במהלך העונה הסדירה עם 20.0 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק ו-23.3 נקודות ו-7.9 אסיסטים למשחק בפלייאוף.
ב-5 בינואר 2018 חתם מוריס בגואנגדונג סאות'רן טייגרס מליגת ה-CBA הסינית, במדיה שיחק עד פברואר.
ב-21 במרץ הוא חתם מחדש בריו גראנדה ואלי וייפרס.
ב-4 בספטמבר 2018 חתם מוריס בניו אורלינס פליקנס, אך שוחרר ב-12 באוקטובר וחתם בסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח.
ב-10 בנובמבר הוא רשם טריפל דאבל של 25 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון 109–103 על איווה וולבס.
הטריפל דאבל השני שלו בליגת הפיתוח.
ב-20 באוגוסט 2019 חתם מוריס ביניסיי קרסנויארסק מהליגה המאוחדת של VTB והיורופקאפ, וב-12 בינואר 2020 חתם בגראבלין דנקירק מליגת העל הצרפתית.
בשבוע שלפני תחילת עונת הופיע מוריס יחד עם חבריו ללוס אנג'לס לייקרס דרק פישר, סטיב בלייק ומאט בארנס כרקדנים בשירו של 50 סנט In da Club בגמר העונה הראשונה של The X Factor.
ב-4 במאי 2024 דווח כי גופתו של מוריס נמצאה יומיים לפני כן.
דַריוּס דוּמיטְרוּ אוֹלַארוּ (ברומנית: Darius Dumitru Olaru; נולד ב-3 במרץ 1998) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר המרכזי וההתקפי בסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית, בה הוא גם משמש כקפטן, ובנבחרת רומניה.
בשנת 2020 חתם בסטיאווה בוקרשט.
בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בגביע הרומני, ובעונת 2023/2024 זכה עם הקבוצה באליפות.
בזירה הבינלאומית, ייצג אולארו את נבחרת רומניה עד גיל 21 בשתי אליפויות אירופה לנוער, ב-2019 וב-2021. את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ביוני 2021 במשחק ידידות שהסתיים בהפסד 1–2 לגאורגיה.
אולארו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גז מתאן מדיאש ב-29 באוגוסט 2015, בניצחון 1–2 בחוץ על אוטה ארד בליגה השנייה.
הוא צבר 12 משחקים וכבש שני שערים במהלך העונה, כאשר קבוצת נעוריו חזרה לליגה הראשונה לאחר שנה אחת בלבד של היעדרות.
אולארו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה העליונה ב-19 בספטמבר 2016, בניצחון 0–2 על האלופה המכהנת אסטרה ג'יורג'יו.
ב-23 במאי 2017 כבש את שער הליגה הראשון שלו מנקודת העונשין בהפסד 0–3 לקונקורדיה קיאג'נה.
בתחילת 2018 חתם אולארו על טרום חוזה עם קבוצת ליגת העל סטיאווה בוקרשט, אך העסקה נכשלה בתחילה לאחר שלא ניתן היה להסכים על דמי העברה.
במאי של השנה שלאחר מכן, חידשה הקבוצה הבירה את העניין וחתמה עליו תמורת סכום לא ידוע, כאשר העסקה ראתה אותו מצטרף לסגל בתחילת 2020. דווח כי סטיאווה בוקרשט הציעה הצעה גבוהה יותר מצ'.פ.ר.
קלוז' עבור העברתו של אולארו, שם הוא הוערך מאוד על ידי המאמן דן פטרסקו.
אולארו נחשף רשמית כשחקן של סטיאווה בוקרשט ב-7 בינואר 2020, וקיבל את החולצה מספר 27. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה בהפסד 0–1 לצ'.פ.ר.
קלוז' ב-2 בפברואר, וארבעה ימים לאחר מכן כבש את שער הפתיחה בניצחון 2–1 על וולונטארי.
לאחר סיום עונתו המלאה הראשונה בקבוצה, בה שיחק 30 משחקים וכבש שבע פעמים בליגה, נבחר אולארו לנבחרת העונה של ליגת העל 2020/21 על ידי ליגת הכדורגל המקצוענית.
בעונת 2023/24 סייע אולארו עם 15 שערים שיא קריירה ב-36 משחקי ליגה, כאשר סטיאווה בוקרשט זכתה בתואר האליפות הראשון שלה לאחר תשע שנים.
אולארו זומן לראשונה לנבחרת רומניה עד גיל 21 בספטמבר 2018, וב-15 בנובמבר באותה שנה כבש במשחק ידידות 3–3 נגד בלגיה בקלוז'-נאפוקה.
לאחר מכן נבחר על ידי מיריל רדוי לסגל רומניה לאליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2019, שם שיחק שני משחקים בשלב הבתים והיה מחליף שלא שיחק כאשר נבחרתו הודחה מהתחרות לאחר הפסד 2–4 לגרמניה בחצי הגמר.
גילו של אולארו הקנה לו גם זכאות להשתתף בטורניר 2021, כאשר המאמן הראשי אדריאן מוטו בחר בו בהרכב הפתיחה בשלושת משחקי הבתים של הטורניר הסופי.
רומניה סיימה עם אותו מספר נקודות כמו הולנד וגרמניה, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הנוקאאוט.
בעקבות יכולתו הטובה של אולארו לאורך עונת 2020/21, מיריל רדוי, שבינתיים קודם לנבחרת הבוגרת, העניק לו את הופעת הבכורה ב-2 ביוני 2021, בהפסד 1–2 במשחק ידידות לגאורגיה.
אולארו צבר שישה משחקים במוקדמות יורו 2024, ונכנס בעיקר כמחליף כאשר רומניה סיימה את הבית במקום הראשון.
בתחילת דרכו שימש אולארו כקשר התקפי או כקיצוני, אך לאחר המעבר לסטיאווה בוקרשט התפתח לקשר מרכזי.
המאמן הרומני יואן סבו תיאר אותו כ"שחקן המעורב פיזית ונפשית (בקבוצתו), הן בהגנה והן בהתקפה, בעל כוח פיזי ונראה רציני".
אולארו, ימני במקור, מסוגל לכבוש שערים בשני רגליו בזכות יכולת השימוש בשתי רגליו באופן שווה.
הוריו של אולארו עזבו את רומניה כדי לעבוד מחוץ למדינה והתגרשו בשלב מסוים במהלך ילדותו, מה שהשאיר אותו בעיקר בטיפול של סבא וסבתא שלו.
הוא ציין שהיה אוהד מושבע של דינמו בוקרשט בילדותו.
מועדון כדורגל דריטה ( באלבנית: Klubi Futbollistik Drita), או בקיצור דריטה, הוא מועדון כדורגל מהעיר ג'ילאן, קוסובו, המשחק בליגת העל של קוסובו.
ולו 4 זכיות באליפות קוסובו וזכייה אחת בגביע הקוסוברי.
המועדון נוסד בשנת 1947 והוא מארח את משחקיו באצטדיון העירוני של ג'ילאן המכיל 9,000 מקומות.
המועדון נוסד בשנת 1947 בעיר ג'ילאן שבקוסובו בשם דריטה שבפירושו באלבנית 'אור', כשמם של מועדוני ספורט בתחומים אחרים בעיר.
בשנותיו הראשונות התחרה המועדון בליגות האזוריות היוגוסלביות.
תנאי הפתיחה של המועדון היו מאתגרים שכן הייתה לו יריבות עם מועדון אחר בעיר, הכוכב האדום ג'ילאן.
בניגוד לכוכב האדום, מייסדי דריטה התעקשו שהשחקנים ואנשי הצוות בדריטה יהיו כולם אלבנים.
מה שגרם ב-1952 למשטר היוגוסלבי לשלול את הזכות של המועדון להשתתף בליגות היוגוסלביות השונות.
מרבית שחקני הקבוצה עברו לכוכב האדום, אך הקבוצה לא התפרקה לחלוטין והחלה להתחרות בליגות המחוזיות של קוסובו, שם אף זכתה באליפות בעונת 1962/1963.
בזמן פירוק הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
הכדורגל בקוסובו היה בשיאו והיו לו בעקביות ארבעה-חמישה מועדונים שהתחרו בשתי הליגות הפדרליות העליונות של יוגוסלביה.
אבל ההידרדרות במצב הפוליטי באה לידי ביטוי גם בספורט.
ובשנת 1991, הוקמה התאחדות הכדורגל של קוסובו, והמועדון התפצל לשני מועדונים, אחד המשיך לשחק תחת ההתאחדות היוגוסלבית והשני עבר לשחק בהתאחדות של קוסובו, ובליגת העל של קוסובו פיצול שנמשך עד לסיום מלחמת קוסובו.
ב-21 ביולי 2016, כחודשיים לאחר ההכרזה על קבלתה של קוסובו לאופ"א, השתלטו שני אנשי העסקים ואלור מורסלי ופלאמור בוניאקו על המועדון והביאו עמם שאיפות גדולות.
העונה הראשונה לא הייתה מוצלחת ודריטה התמודדה פעם נוספת בפלייאוף הירידה.
אך עונת 2017/2018 הייתה כבר סיפור אחר, כשדריטה זכתה באליפות שנייה בתולדותיה שזיכתה אותה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשוני בליגת האלופות בעונת 2018/2019. דריטה ניצחה בהארכה בחצי גמר שלב המוקדמות הראשוני את סנטה קולמה מאנדורה והייתה לקבוצה הראשונה מקוסובו שמשיגה ניצחון במוקדמות ליגת האלופות.
בגמר שלב המוקדמות הראשוני פגשה דריטה את לינקולן רד אימפס מגיברלטר גם עליה גברה דריטה בהארכה, והעפילה לשלב המוקדמות הראשון בו הפסדיה פעמיים למאלמה אלופת שוודיה ונשרה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית שם פגשה את F91 דודלאנג' מלוקסמבורג אך הפסידה לה בסיכום צמד המשחקים וסיימה את דרכה באירופה.
בליגה בעונה זו סיימה דריטה רק במקום הרביעי ולא הצליחה להעפיל לאירופה.
אך בעונה לאחר מכן עונת 2019/2020 זכתה דריטה באליפות נוספת, השלישית בתולדותיה וחזרה להתמודד באירופה.
בסיום עונת 2024/2025 זכתה דריטה באליפות הרביעית בתולדותיה.
בכל התוצאות (בית וחוץ) מספר השערים של דריטה מוצג ראשון.
קופנהגן1−02−03−0הליגה האירופיתשלב המוקדמות השלישי סטיאווה בוקרשט3−13−26−3הקונפרנס ליגשלב הפלייאוף דיפרדנג' 032–11–03–1שלב הליגה קופס–1–1 אומוניה ניקוסיה1–1– שלבורן–0–1 שקנדיה– א.ז.
תחרותמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםזכותחובההפרשליגת האלופות1050512142–הליגה האירופית61147114–הקונפרנס ליג1253412102+סך הכל281141331354–
דריטרו אגולי (באלבנית:Dritëro Agolli, 13 באוקטובר 1931 - 3 בפברואר 2017) היה משורר, סופר, פובליציסט ופוליטיקאי אלבני.
הצטיין בעיקר בסיפוריו הקצרים, כתב גם שירים, רומנים, מסות ומחזות.
בשנים 1992-1973 כיהן כיושב ראש אגודת הסופרים והאמנים האלבנים.
היה חלק מהנומנקלטורה הקומוניסטית באלבניה, כחבר בוועד המרכזי של מפלגת העמל וחבר באספת העם.
בשנות ה-1990 הצטרף לכוחות שתמכו בשינוי במפלגת העמל והצטרף בהמשך למפלגה הסוציאליסטית שקמה אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי.
אגולי נולד ב-1931 במנקולס במחוז דבול, בדרום על יד הגבול בין אלבניה ליוון, במשפחת איכרים המשתייכת לכת המוסלמית של הבקטשים.
בבית דיברו אלבנית בניב טוסקה.
בימי הכיבוש האיטלקי באלבניה כבר כילד בן תשע השתתף כבלדר בסיוע לפרטיזנים בתנועת ההתנגדות נגד הפאשיזם והכובש הזר.
ב-1952 הוא סיים לימודיו בתיכון "אסים זנלי" בג'ירוקסטרה.
הוא פנה אז למשרד החינוך עם בקשה להרשם ללימודים זואוטכניים או רפואה וטרינרית, אולם שר החינוך קרחמן איליט שידע על כישוריו הספרותיים המליץ לו ללמוד ספרות.
בהמשך למד אגולי לשונאות ופובליציסטיקה באוניברסיטת לנינגרד בברית המועצות.
בשובו למולדת התגורר בטירנה עסק בעיתונאות ולמשך 15 שנה כתב בבטאון מפלגת העמל השלטת Zëri i Popullit זרי אי פופוליט ("קול העם").
היה חבר בוועד המרכזי של מפלגת העמל ובשנים 1991-1974 הוא נבחר כחבר באספת העם מטעם מפלגת העמל היחידה.
בקונגרס ה-10 של מפלגת העמל עשה אגולי מפנה פוליטי וצידד עם הכוחות שדגלו בשינויים במשטר.
אחרי 1991 הוא קיבל איומי מוות מצד גורמים קומוניסטים קנאים והיה צריך לשהות שלוש חדשים סגור בביתו ברחוב דיבר מטעמי ביטחון.
משרד הפנים הציב שומרים בביתו.
המשיך להיות חבר בפרלמנט החופשי החדש, אספה הלאומית מטעם המפלגה הסוציאליסטית אליה הצטרף בשנות ה-1990.
ב-31 בינואר 1991 פרש אגולי מתפקידו כיושב ראש אגודת האמנים והסופרים
דריטרו אגולי היה חבר במפלגה הסוציאליסטית מאז שנות ה-90, ותורם תרומה מיוחדת לרפורמה של מפלגה זו.
אגולי היה חבר פרלמנט של המפלגה הסוציאליסטית מ-1992 עד 2001 עם הפסקה בין 1997-1996. הוא גם היה חבר בהנהגת המפלגה במשך שנים
את שיריו הראשונים, בהשפעת שירתם של נאימי פרשרי וצ'איופי פרסם אגולי בן ה-16 ב-1947 בעיתון Rinia (הנוער) ועורר את גאוות אביו.
הוא פרסם ספר שיריו הראשון ב-1958. קובץ שירתו הראשון היה Në rrugë dolla
כבר דרכו נחשף הציבור ל"אני המאמין" הפואטי שלו - הדבקות לשורשיו - והתבלט כליריקן בעל קומה.
באו בהמשך קובצי השירים Hapat e mija në asfalt (צעדי על האספלט) (1961)
כפרוזאיקן פרץ לתודעת הקוראים עם הרומן "הקומיסר ממו" (1970) .
הרומן השני שלו "האדם עם התותח" (1975) נגע לנושא לחימת הפרטזנים מתוך זווית מיוחדת.
בחלק משיריו, סיפוריו והרומנים שלו בלט כנציג הריאליזם הסוציאליסטי, עשה אידיאליזציה של המשטר הקומוניסטי ("הסוציאליסטי") והילל את "האדם החדש" שהמשטר התהדר כי ברא.
אולם בשנים 1990-1958 לא כתב אגולי שבחים רדודים לקומוניזם.
שיריו היו מעודנים ובעלי יופי לשוני רב ונקראים עד היום.
התפרסם במיוחד ברומן הסאטירי החינוכי "זילו או מסע ההרפתקאות בעולם המופלא של הבירוקרטיה" שביקש להיות בקורת מצחיקה על הבירוקרטיה המפלגתית.
שנה אחר כך התלונן באוזני ראש הממשלה מהמט שהו: "עם הספר הזה הרסת לנו את השלטון".
על אף מעמדו, שלושה מספריו של אגולי נאסרו על ידי צנזורה קומוניסטית.
הראשון היה "רעש הרוחות הישנות" בשנות ה-60, הדרמה "העידן הלבן" בשנות ה-80, וסדרת סיפורים בכתב העת "נובמבר".
הסופר התעלה מעל הצביון הריאליסטי סוציאליסטי וכתיבתו בהמשך נחשבת ל"פוסט-מודרניסטית"
הסופר המשיך להיות פורה גם כעבור שלושים שנה אחרי נפילת המשטר.
הוא פרסם ספר חדש כמעט כל שנה עד יום מותו.
אגולי נפטר בטירנה ב-2017 בגיל 86 עקב מחלה נשימתית.
מגיל 25 התגורר אגולי בטירנה, חי בדירה בקומה השלישית ברחוב דיבר (Rruga e Dibrës).
עד 1991 שכנו ב"ארמון הסופרים" היה הסופר איסמעיל קאדרה
אשתו הראשונה -החל מ-1956 - הייתה נינה נוביקובה הרוסייה, איתה נולד לו בן, אריאן.
בני הזוג התגרשו בשנת 1963, בעקבות ניתוק היחסים בין אלבניה של אנוור הוג'ה לברית המועצות.
ב-4 באוקטובר 1965 הוא התחתן עם העיתונאית סדייה קצאי, איתה נולדו לו שני ילדים (ארטן ואלונה)
4 פעמים זכה בפרסי הרפובליקה.
אות הכבוד של הלאום באלבניה
יקיר הערים קורצ'ה, ג'ירוקסטרה ואחרות
2016 - לכבוד מלאת גיל 85 הדואר האלבני הנפיק בול דואר לכבודו.
עוד בחייו בית הספר היסודי בכפר הולדתו, מנקולס, קיבל את שמו
1971 הזמרת בת 14 אלידה היסקו זכתה בפרס השני בפסטיבל הזמר העשירי של רשות השידור האלבנית על ביצוע השיר E Paharruara (בלתי נשכח) על מלים מאת אגולי
הספר "הקומיסר ממו" עובד לסרט קולנוע בשם "I teti në bronz" (הפרוטומה מברונזה)
בבימוי ויקטור ג'יקה לפי תסריט מאת הסופר ומאת ויקטור ג'יקה
1983 - "Appassionata" בבימוי אברהים מוצ'אי וקריסטאק מיטרולפי סיפור קצר מאת אגולי
1970 Komisari Memo (הקומיסר ממו), רומן
פורסם בגרמנית בגרמניה המזרחית תחת הכותרת "זילו או מסע ההרפקתאות בעולם המופלא של הבירוקרטיה"), רומן
1973 - Njeriu i mirë (האיש הטוב), סיפורים
1975 - Njeriu me top (האיש עם התותח), רומן
1976 - Nënë Shqipëri (אמא אלבניה), שירים
1985 - Mosha e bardhë (העידן הלבן), דרמה
1985 - Udhëtoj i menduar (אני נוסע מתוך מחשבה) שירים
1993- *Pelegrini i vonuar (הצליין המאוחר), שירים
1995 - Njerëz të krisur (אנשים משוגעים), סיפור קצר
1995 - Lypësi i kohës (בזבוז זמן) שירים
1997 Arka e djallit (תיבת השטן) סיפורים
1998 - Fletorka e mesnatës (מחשברת של חצות) שירים
2000 - Gdhihet e ngryset (זריחה ושקיעה), שירים
2000 - Dështaku (המפסיד), רומן
דריוש מריאן ליביונקה (בפולנית: Dariusz Marian Libionka; נולד ב-25 ביוני 1963 בביילסקו-ביאלה) הוא היסטוריון פולני המזוהה עם המכון לזיכרון לאומי (IPN) בלובלין.
ליביונקה סיים את לימודיו באוניברסיטה הקתולית של לובלין (KUL) ובבית הספר למדעי החברה של המכון לפילוסופיה וסוציולוגיה של האקדמיה הפולנית למדעים.
תחומי המחקר שלו כוללים יחסי פולין-יהודים והיסטוריה פולנית לאחר 1945, עם דגש על מעמד הקהילה היהודית בפולין במאה ה-20: ברפובליקה הפולנית השנייה, בממשל הגנרלגוברנמן שהוקם על ידי גרמניה הנאצית, וברפובליקה העממית הפולנית לאחר מלחמת העולם השנייה, ובכלל יחסי פולין-יהודים ויהדות בפולין.
משנת 1994 עבד ליביונקה במחלקה להיסטוריה פולנית בת זמננו במכון לפילוסופיה וסוציולוגיה של האקדמיה הפולנית למדעים, ומאז שנת 2000 – בלשכה לחינוך ציבורי של ה-IPN.
בשנת 1998 קיבל תואר דוקטור עם דיסרטציה בנושא "'השאלה היהודית' בעיתונות הפולנית הקתולית של שנות ה-30".
מאמריו הופיעו ב-"Dzieje Najnowsze", המכון ההיסטורי היהודי – "Biuletyn ŻIH", וכן "Polska 1944/1945-1999", "Tygodnik Powszechny", ויד ושם: קובץ מחקרים.
תרגום שם הספר מפולנית לעברית: צבא המולדת ומשלחת הממשלה להשמדת יהודים; הכנסייה הקתולית, אנטישמיות והשואה
תרגום שם הספר מאנגלית לעברית: עורך: מבצע ריינהרד: השמדת היהודים בגנרלגוברנמן
תרגום שם המאמר מפולנית לעברית: השאלה היהודית – חשיבה בקלישאות.
תרגום שם המאמר מאנגלית לעברית: "הכנסייה הקתולית בפולין והשואה, 1939-1945", "השואה והעולם הנוצרי", בעריכת ריטר, סמית' ושטיינפלד, לונדון, 2000.
תרגום שם המאמר מגרמנית לעברית: "הכנסייה בפולין ורצח היהודים לאור העיתונות וההיסטוריוגרפיה הפולנית לאחר 1945", כתב עת לחקר מזרח-מרכז אירופה, גיליון 2, 2002.
תרגום שם המאמר מפולנית לעברית: "זר, עוין, מסוכן.
דימוי היהודים ו"השאלה היהודית" בעיתונות האינטליגנציה הקתולית בשנות ה-30", רבעון יהודי להיסטוריה, מס.
תרגום שם המאמר מפולנית לעברית: "החוליה החסרה: ספרות אנטי-ציונית סובייטית בפולין לפני ואחרי מרץ 1968", קומוניזם.
אידאולוגיה, מערכת, אנשים, בעריכת ט.
תרגום שם המאמר מפולנית לעברית: "הכמורה בדיוקסיה לומז'ה והאנטישמיות ושואת היהודים", סביב ידוובנה, בעריכת פ.
מאצ'ביץ' וקשישטוף פרסאק, ורשה, 2002.
דריל ג' בם הוא פסיכולוג חברתי אמריקני, אשר מתמחה בחקר תפיסה עצמית ושינוי עמדות, כמו גם בחקר הפסיכולוגיה של הנטייה המינית ובפאראפסיכולוגיה.
מלמד כיום באוניברסיטת קורנל כפרופסור אמריטוס.
בסדרת מחקרים הצליח בם לבסס אלטרנטיבה לתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי של לאון פסטינגר, על ידי פיתוחה של תאוריית התפיסה העצמית.
לדעת בם, אדם מנסה להבין את מניעי עצמו כדרך שמנסה להבינם מתבונן מבחוץ.
על כן עשייה יכולה לגרום לשינוי עמדה, שכן מהמעשה יסיק האדם על דעותיו.
בתחום הפאראפסיכולוגיה מייצג בם דעה שלפיה יש ממש בתופעות הנראות על טבעיות ואל למדע להתייחס אליהן בזלזול.
במחקר שפורסם בכתב העת JPSP בשנת 2011 הראה בם לאורך תשעה ניסויים כי אנשים מסוגלים לחוש את העתיד.
יכולת זו היא יכולת Psi, מונח המתאר יכולת אשר אינה מוסברת באמצעים פיזיקליים או ביולוגיים.
לדוגמה, באחד הניסויים הראה בם למשתתפים 48 מילים בזו אחר זו על גבי צג מחשב.
נכון לשנת 2023, מחקר זה צוטט מעל 1400 פעמים והוביל לשיח רב בקהילת המחקר המדעית-פסיכולוגית, כמו גם למחקרים ולמטא-אנליזות אשר ניסו להפריך או לאשש את הממצאים אשר התגלו בו.
בחקר הנטייה המינית, פיתח בם את תאוריית Exotic Becomes Erotic: לדעתו, אין למטען הביולוגי השפעה ישירה על הנטייה המינית, אלא על סגנון ההתנהגות המגדרי (למשל האם הילד ישחק במכוניות או ב"ברבי").
דרייק וג'וש היא קומדיית מצבים ששודרה לראשונה ברשת הטלוויזיה ניקלודאון ב-11 בינואר 2004. הסדרה עוקבת אחר חייהם של שני אחים חורגים.
בתפקידים הראשיים מככבים דרייק בל וג'וש פק כאחים החורגים דרייק פארקר וג'וש ניקולס.
שני השחקנים שיחקו ב"המופע של אמנדה", יחד עם ננסי סאליבן, אשר מופיעה כאמו של דרייק בסדרה.
ג'ונתן גולדסטיין משחק את אביו של ג'וש ומירנדה קוסגרוב משחקת את אחותו הקטנה של דרייק, מייגן.
דרייק פרקר וג'וש ניקולס הם שני בני נוער המתגוררים בסן דייגו, קליפורניה.
הם הופכים לאחים חורגים כאשר אמו של דרייק, אודרי פארקר, ואבא של ג'וש, וולטר ניקולס, מתאהבים ומתחתנים.
דרייק וג'וש גרים עכשיו באותו בית ונאלצים לחלוק חדר.
דרייק הוא נער חזק, שובב, בעל מזל, עצלן, פופולרי ומושך, ומתעניין בעיקר בגיטרה ובבנות.
הכישרון העיקרי של דרייק הוא לנגן בגיטרה, בו הוא משתמש (יחד עם המראה שלו) כדי למשוך בנות.
ג'וש, לעומת זאת, הוא נער חרוץ העוסק בעיקר בציונים שלו ובלהיות אזרח למופת, וכך הופך את עצמו לחנון ולא משיג הרבה חברים.
שני האחים מעונים לעיתים קרובות (כמעט בכל פרק) על ידי האחות הקטנה הנבזית של דרייק, מייגן, שלעיתים קרובות מבצעת תעלולים עליהם.
מלבד התעלולים של מייגן הנתפסים כהומוריסטים הרעיון המבדח הוא שמייגן עושה תעלולים על דרייק וג'וש מבלי להתפס על ידי הוריה או על ידי אדם מבוגר אחר.
לבסוף שכשדרייק וג'וש מנסים להסביר את מעלליה של מייגן הם נענשים על ידי הוריהם שאינם מאמינים להם ונוטים לראות במייגן ילדה חביבה ואת דרייק וג'וש המנסים ברבות מהפעמים להפיל עליה את האשמה.
אביו של ג'וש, וולטר, הוא מטאורולוג לא מדויק, אשר יכול להיות מתואר כחסר מזל ומגושם, בדומה לבנו ג'וש.
אודרי, אמם של דריק ומייגן, נוקשה יותר.
לאורך הסדרה, דרייק וג'וש עוברים קשיים, תקלות רבות וצרות.
הקשיים הם בעיקר חברתיים, ולעיתים קרובות עוסקים במערכת היחסים בין שני האחים, בית ספר, עבודה ונושאים נוספים.
בפרק האחרון הייתה כתובית "Now she's Carly"
מה שרמז על השתתפותה של מירדנה קוסגרוב (מייגן) בסדרה iCarly.
סצנות מהסדרה לפעמים מופיעות או נשמעות ב-iCarly, סאם וקאט ,ויקטוריוס ובביג טיים ראש.
דרייק פארקר (דרייק בל) - אחיו החורג של ג'וש, ובגלל זה הוא מנצל אותו.
מנגן בגיטרה בלהקה מצליחה עם חבריו.
כאשר מתחיל עם בנות הן תמיד מסכימות בגלל הכריזמטיות שלו.
ג'וש ניקולס (ג'וש פק) - אחיו החורג של דרייק.
במהלך הסדרה הוא ומינדי (ילדה מצטיינת, שנמצאת בבית ספרו, שכל הזמן מנסים להביס אחד את השני) מתאהבים ולאחר מכן נפרדים בפרק האחרון הוא ומינדי חזרו לצאת.
מעריץ שרוף של אופרה וינפרי.
אודרי ניקולס-פארקר (ננסי סאליבן) - אמם של מייגן ודרייק, ואמו החורגת של ג'וש.
אודרי מנסה כל הזמן לגבש בין וולטר לדרייק.
וולטר ניקולס (ג'ונתן גולדשטיין) - אביו של ג'וש, ואביהם החורג של מייגן ודרייק.
טוב בכדורסל וחזאי מזג אוויר לא מדויק בטלוויזיה.
מייגן פארקר (מירנדה קוסגרוב) - אחות של דרייק, והאחות החורגת של ג'וש.
ערמומית, מציקה תמיד לאחיה, אך הוריה חושבים שהיא תמימה.
מנגנת באבוב ומחביאה מערכת מעקב וריגול בחדרה.
הלן אופליה דובואה (איווט ניקול בראון) - מנהלת את הקולנוע שג'וש עובד בו, לא מעריכה אותו מספיק ומתייחסת לאחיו החורג בתור "הבן שמעולם לא היה לה" התחתנה בעונה 3 בחתונה יהודית.
סטיב המשוגע (ג'רי טריינור) - עובד יחד עם ג'וש בקולנוע.
וקוראים לו "סטיב המשוגע" מפני שהוא משוגע, כעסן ולא עומד במצבי לחץ.
נראה בתוכנית סאם וקאט בבית משוגעים עם מסכה.
אריק בלונוויץ (סקוט הלברסטדט) - החנון שבחבורה, חבר של קרייג.
קרייג רמירז (אלק מדלוק) - החנון השני שבחבורה, החבר הטוב ביותר של אריק.
מינדי קרנשו (אליסון סקאגליוטי) - ילדה בכיתתם של דרייק וג'וש, מצטיינת בלימודים, וכל הזמן מתחרה בג'וש, עד שהתחילה לצאת איתו.
גווין מיטשל (ג'ייק פארו) - איש "חסר חיים" שעובד עם ג'וש ונוטה להפיל עליו מטלות מרגיזות.
לינדה הייפר (ג'וליה דפי) - מורתם של דרייק וג'וש, שונאת את דרייק, אבל אוהבת את ג'וש.
באחד הפרקים דרייק יצא עם בתה.
הפרק האחרון מחולק לשני חלקים.
ג'וש הפך למנהל החדש של דרייק כי הוא היה צריך לכתוב עבודה על ההרפתקה הגדולה ביותר וגילה שחייו משעממים כי הדבר הכי גדול שהוא עשה זה לטפס על עץ.
ההורים של דרייק וג'וש נוסעים לשיט ומייגן נוסעת לדנוור לפגוש חברה.
דרייק וג'וש בטעות שלחו אותה למטוס הלא נכון ולאחר שגילו לקחו כרטיסים ונסעו ל-L.A לחפש את מייגן כי לא היה עליה נייד.
כשג'וש הלך לשירותים ראה מפיק של סדרת אירוח ורשם לשם את דרייק כי לא היה למפיק את מי לשים בתוכנית.
העבירו את מייגן משדה התעופה למלון "שמבורליי" שם הייתה בסוויטה המלכותית מלימוזינה.
בינתיים דרייק וג'וש עלו על המטוס וג'וש ישב ליד שני אנשים שמנים ומגעילים אז הוא ביקש לשבת מקדימה.
הוא ישב ליד איש עם אם.פי רק שלא ידע שזה בדיוק אם.פי והראה לו את שלו ואז האישה המגעילה נפלה אל ג'וש וכל אחד קיבל את האם.פי של השני.
לאחר הטיסה מייגן התקשרה לנייד שלה דרך המלון ואמרה לדרייק וג'וש איפה היא וג'וש שאל את האיש לידו ישב בטיסה איפה המלון.
השותף של אותו האיש הגיע ואמר שזה לא מה שהם חיפשו וידעו איפה לחפש אותם.
הייתה מהומה גדולה בסוויטה מלכותית (החדר של מייגן).
ומייגן לא ידעה כלום כמה שהיא חיכתה לדרייק וג'וש היא לא ידעה איפה הם.
דרייק וג'וש נסעו במכונית זרה כדי להתחמק מהם.
Drake & Josh: Really Big Shrimp - הפרק האחרון בעונה השנייה (פרק וסרט).
דרייק וג'וש נוסעים להוליווד להקליט את שירו של דרייק כדי שישמש בפרסומת לנעליים.
לאחר ההקלטה ג'וש, שמונה להיות מנהלו של דרייק, חותם על חוזה, אך כיוון שהיה מרוכז בצלחת החסילונים שהייתה במקום, לא קרא את החוזה, וחותם על כך שחברת ההקלטות יכולה לשנות את שירו של דרייק לפי רצונה.
החברה אכן משנה את שירו של דרייק לגרסה גרועה ודרייק שמגלה זאת כועס על ג'וש.
כדי לפצות אותו מחליט ג'וש להחליף את הדיסק המיועד לפרסומת בדיסק עם השיר המקורי ובפועל הפרסומת עולה עם שירו המקורי של דרייק, בניגוד למה שחברת ההפקות רצתה.
חברת ההפקות מזמנת את דרייק וג'וש כדי לנזוף בהם, ובין השניים עולה החשש מפני תביעה, אך הם מגלים כי מנכ"ל חברת ההפקות מעדיף את הגרסה המקורית והיא אף זכתה למיליוני מעריצים ברשת.
מי שיצר את הגרסה הגרועה פוטר ולדרייק מוצע חוזה הקלטות.
בהמשך הלן מתחתנת בקולנוע, אך קרייג ואריק מעלים בטעות את הקולנוע באש כאשר הם מפעילים את המצלמות.
הלן מתחתנת במקום זאת במגרש החנייה, דרייק זוכה לנגן לה את הלהיט שלו מפרסומת בנעליים וג'וש חוזרי להיות ביחד עם מינדי כזוג.
דרייק וג'וש טסים להוליווד (Drake & Josh Go Hollywood) - דרייק וג'וש נשארים בבית לאחר שהוריהם יצאו לשיט.
נאמר להם להביא את מייגן לשדה התעופה כדי לבקר את הידידה שלה בדנוור, אבל בטעות שמים אותה בטיסה ללוס אנג'לס.
הם טסים להוליווד כדי להחזירה, ובסוף הם גומרים בעצירת שוד של מיליוני דולרים ובהופעתו של דרייק ב-Total Request Live.
הסרט שודר ב-6 בינואר 2006, ועל פי TV Guide, הפך לתוכנית בעלת הרייטינג הגבוה ביותר בכבלים במהלך שבוע פתיחתו.
חג מולד שמח דרייק וג'וש (Merry Christmas, Drake & Josh) - במקור, לסרט קראו בראשית יצירתו ביולי 2008, "דרייק וג'וש: חג המולד הטוב ביותר", אך בדצמבר 2008, השם שונה ל"חג מולד שמח דרייק וג'וש".
הבמאי של הסרט הא מייקל גרוסמן.
הסרט מדבר על דרייק וג'וש, שעובדים כעוזרים של סנטה קלאוס בקניון כאשר דרייק מבטיח לילדה קטנה שהוריה המאמצים והאחים שלה יקבלו את חג המולד הטוב ביותר בעולם.
דרייק וג'וש מנסים בדרכים שונות למלא את ההבטחה בזמן ששוטר ממורמר מנסה למנוע מהם לעשות זאת.
באותו זמן, הוריהם מקבלים יחס גרוע, הם נאלצים לגור בצריף ולשרוד בטורנדו.
הסרט שודר בטלוויזיה בפורמט HD בניגוד לסרטם הראשון.
דריל כריסטין האנה היא שחקנית קולנוע אמריקאית.
מאז הופעתה הראשונה ב-1978 השתתפה האנה בעשרות סרטים הוליוודים, חלקם שוברי קופות כגון "בלייד ראנר", "ספלאש" ו"להרוג את ביל".
האנה נולדה בשיקגו שבאילינוי שבארצות הברית, להורים נוצרים-קתולים, וגדלה כקתולית.
הוריה הם סוזן ג'ין מצגר ודונלד כריסטיאן האנה.
הם התגרשו זמן קצר לאחר לידתה, ואמה נישאה בשנית לג'רולד וקסלר, איש עסקים אמריקאי-יהודי ואחיו של הסקל וקסלר, צלם קולנוע נודע.
כבר מילדות משפחתה תמכה בקריירת המשחק של האנה, של אחיה דון, של אחותה פייג' האנה , ושל אחותם-למחצה, הבמאית טניה וקסלר .
בבית הספר שיחקה בקבוצת כדורגל ובאוניברסיטה למדה תיאטרון.
בעקבות תאונה, איבדה חלק מהאצבע המורה.
הופעת הבכורה שלה הייתה ב-1978, כאשר השתתפה בסרט אימה של הבמאי בריאן דה פלמה בשם "הזעם", אך היא פרצה לתודעה רק בשובר הקופות הראשון שלה, סרטו של רידלי סקוט מ-1982 בלייד ראנר.
ב-1984 שיחקה בסרטו המצליח של רון הווארד "ספלאש" כבתולת ים.
הסרט שנחשב להצלחה גדולה באותה תקופה (62$ מיליון) וביסס את מעמדה כאחת השחקניות הלוהטות של אותה תקופה.
לצד סרטים מצליחים בהם השתתפה באותה תקופה דוגמת "מגנוליות מפלדה" ו"וול סטריט" זוכה הפרסים, ניתן למצוא גם כישלונות צורבים כמו "שבט דוב המערות" מ-1986. ב-1990 הופיעה האנה בעיבוד מחודש לסרט האימה הקלסי מ-1958 "התקפת האישה בגובה 50 רגל".
ב-1995 נבחרה האנה לאחת מ-100 הנשים הנחשקות בתולדות הקולנוע על ידי מגזין "אמפייר".
ב-1993 הופיעה בסרט "זקנים חסרי מנוח" לצידם של ג'ק למון ווולטר מתאו ובסרט ההמשך "משתגעים על אהבה" (1995).
ב-1997 השתתפה בסדרה האנתולוגית של ABC "אקדח" בהפקתו של רוברט אלטמן.
בשנת 1998 שיחקה במותחן של רוברט אלטמן "ג'ינג'רברד", לצד קנת בראנה, ובסרט "חלון אחורי" לצד כריסטופר ריב (רימייק לסרט הנודע של אלפרד היצ'קוק).
ב-1999 שיחקה בסרט "פרחי בר", "חברי החייזר", ובסרט "כביש מהיר".
מסוף שנות התשעים הקריירה של האנה נמצאה בתקופת שפל והיא השתתפה בסרטים שוליים בלבד כמו "מצילים: סיפורי אומץ: שתי משפחות" לצד לינדה המילטון, "כביש מהיר" לצד פטסי קנזיט, "הג'וב" לצד אריק מביוס, עד לשנת 2003 בה הופיעה בתפקיד "אל דרייוור" בסרטו של קוונטין טרנטינו "להרוג את ביל".
סרט זה, יחד עם סרטים נוספים כגון "עיר הכסף", הקפיצו שוב את מעמדה בקרב שחקני הוליווד ומבקרי קולנוע רבים תיארו את התקופה כקאמבק קולנועי.
ב-2005 הציגה האנה משחק לוח הנקרא "מבוך" כחלק מתפנית עסקית שהחלה בחייה.
ב-2006 שיחקה בקומדיה "ראש בראש עם משפחת שטיין" לצד ג'רמי פיבן.
ב-2007 שיחקה בסרט הקנדי "המשורר" לצד קולם פיור.
בשנת 2008 כיכבה בסרט אימה לטלוויזיה "נחיל כרישים" לצד ג'ון שניידר.
בשנת 2013 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיוט חברתי".
בשנת 2015 שיחקה בסרט הפעולה הבריטי "רוצח שכיר בלונדון" לצד אריק רוברטס.
בשנת 2017 שיחקה בדרמה הביוגרפית "אני מיכאל" לצד ג'יימס פרנקו וזאכרי קווינטו.
ב-2018 כיכבה בסרט הדרמה "פאפא".
את ההחלטה להפסיק לאכול בשר קיבלה בגיל 11, לאחר שפגשה עגל במשאית הובלה, וכששאלה את הנהג לגבי השם שלו נודע לה שהוא צפוי להישלח לשחיטה.
ב-2005 החליטה האנה לעזוב את קריירת המשחק והצטרפה לתנועת איכות הסביבה.
היא נוסעת ברכב המונע בביו דיזל ומשתמשת באנרגיה סולרית.
ב-2006 נעצרה ביחד עם 17 חבריה מתנועת הסביבה כאשר התבצרה על עץ בחווה קהילתית ליד מרכז העיר לוס אנג'לס שנועדה להריסה.
במקום החווה נוסדה גינה בעקבות מהומות לוס אנג'לס של 1992 ונועדה לגידול מזון לצרכים האישיים של חקלאי האזור.
האנה קיימה זוגיות עם מספר אישים מפורסמים ביניהם ג'ון קנדי ג'וניור, רובי ויליאמס וואל קילמר.
החל משנת 2014 היא בזוגיות עם הזמר הקנדי-אמריקאי ניל יאנג, לו נישאה ביולי 2018.
ג'ארד דרייק בל הוא שחקן, מדבב, מוזיקאי וזמר-יוצר אמריקאי.
מוכר בעיקר בזכות תפקידו בתור דרייק פארקר בסדרת הטלוויזיה "דרייק וג'וש".
דרייק בל היה אחד מכוכבי ניקלודיאון הפופולריים ביותר בשנות האלפיים.
זכה ב-10 פרסי בלימפ בטקס פרסי בחירת הילדים בשנים 2006–2010, ובפרס בטקס פרסי בחירת הנוער ב-2008.
בשנת 2024, במסגרת הסדרה הדוקומנטרית "שקט על הסט: הצד האפל של סדרות ילדים" הוא חשף שבגיל 15 היה קורבן להתעללות מינית בידי מאמן הדיאלוגים שלו בניקלודיאון, בריאן פק .
בל נולד ב-27 ביוני 1986 בעיירת החוף ניופורט ביץ', קליפורניה, בנם של שחקנית הביליארד המקצועית לשעבר, רובין דודסון ושל ג'ו בל.
יש לו ארבעה אחים גדולים, ג'ואי, רוברט, טרוויס וקלי.
הוא בן דודו של שחקן הבייסבול לשעבר מסן דייגו פאדרס, הית' בל .
הוריו התגרשו כשהיה בן חמש.
בזמן שגדל במחוז אורנג', בל למד בבית הספר לאמנויות של מחוז אורנג' (OCSA) בסנטה אנה, קליפורניה.
בל החל את קריירת המשחק שלו בגיל 5, בעידודו של אביו.
כשהיה בן 10, שיחק בסרט "ג'רי מגווייר" בתפקיד ג'סי רמו.
הוא הופיע בתפקיד קטן בפרק בסדרה "סיינפלד" ב-1998. בשנת 2000, הוא זכה בפרס האמן הצעיר עבור תפקידו כקייג' רדינג בסרט הטלוויזיה של HBO "The Jack Bull".
בשנים 1999–2002 השתתף בסדרת המערכונים "המופע של אמנדה" בערוץ ניקלודיאון לצד אמנדה ביינס וג'וש פק.
ב-2004 הצטרף לסדרה "דרייק וג'וש" שבה כיכב בארבע עונותיה (בישראל שתי העונות הראשונות שודרו כעונה אחת) יחד עם ג'וש פק, והפך לאליל נוער.
ב-2005 השתתף כאורח בפרק בסדרה "זואי 101", בתפקיד עצמו.
באותה שנה השתתף בסרט הקולנוע "שלי, שלך, שלנו" בכיבובו של דניס קווייד.
ב-2008 יצאה לאקרנים הפרודיה "סופרהירו", בה גילם את התפקיד הראשי.
בקיץ באותה שנה יצא גם הסרט "אמריקן קולג'", בו הוא גילם את התפקיד הראשי.
בסוף שנת 2008 יצא סרט הטלוויזיה "חג מולד שמח, דרייק וג'וש" וזכה להצלחה גדולה.
באותה שנה הוא גם דיבב בסרט "הצב והארנב: מרוץ חוזר" וב"הפרופסור המטורף 2", סרט אנימציה ממוחשבת שמהווה פריקוול לסרט "הפרופסור המטורף" המקורי משנת 1963, בו בל מדבב לצד ג'רי לואיס.
ב-2010 שיחק תפקיד אורח בפרק של "iCarly" בתור דרייק פארקר.
ב-2011, שיחק את התפקיד הראשי בסרט "קסם של הורים – הסרט: טימי טרנר, תתבגר!" גם כן בערוץ ניקלודיאון, וב-2012 בסרט ההמשך "קסם של הורים - הסרט: חג המולד" וב-2014 בסרט השלישי "קסם של חופשה".
בשנת 2012 שיחק תפקיד אורח בפרק של "ויקטוריוס" בתפקיד עצמו.
בשנים 2012-2017 הוא דיבב את ספיידרמן בסדרות של דיסני XD.
בשנת 2013, השתתף בתוכנית הריאליטי "Splash" בערוץ ABC.
בל הושפע מבחינה מוזיקלית בעיקר מזמרים ולהקות שפעלו בין שנות ה-50 לשנות ה-70 המוקדמות, כשמקור ההשראה העיקרי שלו הם הביטלס והביץ' בויז.
בנוסף, בל מציין את בריאן סצר, סולן וגיטריסט להקת סטריי קאטס, כמי שהשפיע עליו מאוד.
הוא מנגן בעיקר בגיטרה, אך גם בכלי נגינה נוספים כפסנתר, קלידים, בס, יוקולילי ותופים.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל בגיל 13, כאשר התחיל ללמוד לנגן בגיטרה בהדרכתו של רוג'ר דלטרי, סולן להקת המי, בזמן ששיחק לצידו בסרט "Chasing Destiny".
את הופעותיו המוזיקליות הראשונות הוא עשה ב"המופע של אמנדה" ותוכניות טלוויזיה נוספות בשנות ה-2000 המוקדמות.
בשנת 2005, הוא שר יחד עם הוק נלסון את השיר "Bring 'Em Out", שגם הופיע בסרט "שלי, שלך ושלנו".
אלבום הבכורה של בל, Telegraph, יצא ב-27 בספטמבר 2005. הוא הופיע עם כמה שירים מתוכו בסדרות "דרייק וג'וש", "זואי 101" ו"כל זה".
שירו "Found A Way" מתוך האלבום הוא שיר הנושא של "דרייק וג'וש".
אלבומו השני, It's Only Time, יצא ב-5 בדצמבר 2006. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "I Know" , שיצא ב-17 באוקטובר 2006. הסינגל השני הוא "Makes Me Happy" , איתו בל הופיע בפרק הסיום של "דרייק וג'וש" (אותו הוא גם ביים).
ב-2007 הקליט יחד עם מירנדה קוסגרוב, ששיחקה איתו ב"דרייק וג'וש", את שיר הנושא של "iCarly", "Leave It All to Me".
השיר נכתב על ידי מייקל קורקורן, אחד מחברי הלהקה של בל באותן שנים.
ב-2008 הקליט את השיר "Superhero!
Song", אותו ביצע יחד עם שרה פקסטון, עבור הסרט "סופרהירו" בכיכובם.
כמו כן הוא הקליט כמה שירי חג המולד עבור הסרט "חג מולד שמח, דרייק וג'וש".
באותה שנה יצא אלבום הופעה בשם "Drake Bell in Concert" בו בל מבצע, מלבד שיריו מהאלבומים, שני שירים חדשים ו-5 קאברים.
מאז אלבומו השני בל הקליט עשרות שירים, אך רק 4 מהם יצאו באופן רשמי במיני-אלבום A Reminder, אשר יצא ב-28 ביוני 2011. מתוכו יצאו שני סינגלים "Terrific" ו"You're Not Thinking".
אלבומו השלישי, Ready, Steady, Go!, יצא ב-22 באפריל 2014. האלבום הוא בסגנון רוקבילי, ובהפקתו השתתף בריאן סצר.
הסינגל "Bitchcraft" מתוך האלבום יצא ב-30 בינואר 2014.
ב-29 בדצמבר 2005, בל, אז בן 19, וחבר שלו נסעו ממאליבו ללוס אנג'לס, ובזמן שעצרו ברמזור אדום בכביש מספר 1 של מדינת קליפורניה, השניים נפגעו מרכב מתקרב.
פציעותיו של בל, אף שלא היו מסכנות חיים, היו קשות, כולל שבר בצוואר ובחוליה, לסת שבורה, אובדן של שבע שיניים וחתכים עמוקים בפניו.
כחלק מההחלמה שלו, בל נזקק ליותר מ-70 תפרים בפנים, נאלץ לסגור את הלסת שלו במשך חודשיים, ועבר ניתוח בסנטר ובפה.
צילומי העונה האחרונה של "דרייק וג'וש" נדחו עד החלמתו.
לאחר שבל הגיש בקשה לפשיטת רגל בקליפורניה בתחילת 2014, הבית נלקח לעיקול.
ביולי 2021, בל חשף שהוא היה נשוי לג'נט פון שמלינג מאז 2018 לאחר שיצאו במשך חמש שנים ונולד להם בן, ג'רמי דרייק
(בהמשך שונה שמו לוויאט) בל.
לאחר שנפרדו בספטמבר 2022, ג'נט הגישה בקשה לגירושין ב-20 באפריל 2023.
ב-13 באפריל 2023, המשטרה דיווחה כי בל נעדר בדייטונה ביץ', פלורידה, ונחשב כ"בסכנה".
בל נראה לאחרונה בסביבות השעה 9:00 בערב בלילה הקודם.
מאוחר יותר דווח שהוא נמצא ושהוא בטוח.
ב-14 במרץ 2024, דווח בתקשורת שבל עבר תקיפה מינית בצעירותו על ידי עובד בערוץ "ניקלודיאון".
ב-2010 בל הואשם בנהיגה בשכרות בסן דייגו ב-2009.
בל נעצר ב-21 בדצמבר 2015, בגין נהיגה בשכרות בגלנדייל, קליפורניה, בשעה 02:45 לאחר ששוטרים ראו אותו סוטה ונוסע הרבה מעבר למהירות המותרת.
בספטמבר 2016 הוא הודה באשמה ונידון לארבעה ימי מאסר ו-4 שנות מאסר על תנאי, ונדרש להשתתף בתוכנית חינוך לאלכוהול.
הוא ריצה רק יום אחד בשל התנהגות טובה.
בל נמנה בין שופטי התחרות "מיס נוער ארצות הברית" לשנת 2006. לאחר התחרות החל לצאת עם מליסה לינגפלט, אחת המתמודדות.
באותה שנה היא הופיעה בקליפ של שירו "I Know" וב-2008 הופיעה בתפקיד קטן בסרטו "אמריקן קולג'".
בל ולינגפלט הכירו כשהוא היה בן 20 והיא בת 16 בלבד, ואחרי זמן קצר עברו לגור יחד.
הם נפרדו לאחר כשנתיים וחצי.
באוגוסט 2020 טענה לינגפלט בסדרת סרטוני טיקטוק שהעלתה, כי בל הוא אלכוהוליסט שהתעלל בה גופנית ומילולית בשנים 2006–2009. בנוסף היא רמזה ליחסים עם קטינות.
היא פרסמה הודעות שקיבלה בעקבות דבריה מנשים נוספות שהעלו טענות דומות, ביניהן שתי אקסיות אחרות של בל.
בל הכחיש את ההאשמות של לינגפלט.
ב-4 ביוני 2021 בל נעצר לאחר שהתכתב באופן מיני עם קטינה באוהיו בשנת 2017, והואשם ב"ניסיון לסכן ילדים ואישום עוון של הפצת חומר מזיק לנוער".
ב-23 ביוני 2021 הורשע בל על פי הודאתו בכל סעיפי האישום, וב-12 ביולי 2021 נגזרו עליו שנתיים מאסר על תנאי ו-200 שעות עבודות שירות.
+שנהסרטתפקידהערות1995Drifting Schoolקני סמית'התבגרות (אנ')דייוויד1996ג'רי מגוויירג'סי רמו1999Dill Scallionיוג'ין בובDragonworld: The Legend Continuesג'וני מק'גוון2000נאמנות גבוהה (אנ')רוב גורדון הצעיר2005שלי, שלך, שלנו (אנ')דילן נורת'2008סופרהירוריק רייקר / שפיריתאמריקן קולג' (אנ')קוויןTortoise vs.
Hareבאטצ'דיבובהפרופסור המטורףהרולד קלפ / ג'קדיבוב2012יצאת כריש 2 (אנ')פידיבוב2013The Naughty ListסנופלייקדיבובThe Little Penguin Pororo's Racing Adventureטיגריס לבןדיבוב2014Birds of Paradiseג'קדיבובAdventure PlanetסםדיבובUnder WrapsדנידיבובRoblox: The Movieמר צ'יזFrozen in Timeברודידיבוב2015A Mouse Taleסבסטיאןדיבובבלאגן בג'ונגל (אנ')מאנודיבובThe Frog KingdomכרוזדיבובL.A.
גם במאי הפרק: "Really Big Shrimp" (2007)2005זואי 101עצמופרק: "Spring Fling"2006דרייק וג'וש הולכים להוליווד (אנ')דרייק פארקרסרט טלוויזיה של ניקלודיאון2007ראגרטס כבר גדוליםמתבגרדיבוב; פרק: "Super Hero Worship"2008חג מולד שמח, דרייק וג'וש (אנ')דרייק פארקרסרט טלוויזיה של ניקלודיאון
עונה 5; מודח חמישי2024שקט על הסט: הצד האפל של סדרות ילדיםמנחה
הדְּריל (שם מדעי: Mandrillus leucophaeus) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב.
קרוב למנדריל, המסווג יחד איתו לסוג מנדריל.
הוא אחד המינים הגדולים במשפחתו עם אורך של 70 ס"מ ומשקל מרבי של 50 ק"ג בזכרים, אם כי הנקבות קטנות בהרבה ומשקלם עד 12.5 ק"ג.
הוא בעל רעמה עבה ובעל גוונים עזים על פניו בדומה למנדריל אך חסר את הגוונים האדומים והכחולים של המנדריל.
הוא מצוי בטבע ביערות הגשם הטרופיים של אגן הקונגו בקמרון, ניגריה, מצפון לנהר סנאגה, באי ביוקו ובחלק מגינאה המשוונית.
הוא אחד הקופים הנדירים ביותר באפריקה, אשר נפגע מכריתת יערות ומציד אנושי.
קיימים שני תת-מינים של דריל:
זכר האלפא מוביל קבוצה של כ-20-30 פרטים, המורכבת מזכרים ונקבות והוא האב למרבית הצעירים.
קבוצה זו עשויה להצטרף לאחרים, וליצור על-קבוצה של מעל 100 פרטים.
הם נוודים-למחצה בהתאם לעונות השנה, ולעיתים קרובות נוהגים לשפשף את החזה על העצים כדי לסמן את הטריטוריה שלהם.
הם פעילים בעיקר על פני הקרקע, והחיפוש אחר מזון מתנהל בעיקר על הקרקע, אך שכיח למצוא את הלהקה על גבי העצים כדי לישון בלילה.
לנקבות ילוד אחד בכל לידה, לידת תאומים תועדה פעם אחת במרכז שיקום וגידול דרילים בניגריה.
תוחלת החיים שלו היא עד 28 שנה.
עיקר תזונתו של הדריל כוללת מגוון רחב של פירות, אבל בתור אוכל-כול הוא גם מגוון בחלקי צמחים, שורשים, ביצים, חרקים, ויונקים קטנים מדי פעם.
הטורף העיקרי שלו הוא הנמר האפריקאי.
דרייב אין (מאנגלית: Drive-in) הוא בית קולנוע באוויר הפתוח, הבנוי ממגרש חניה לכלי רכב, תא הקרנה ומסך קולנוע גדול הניצב מולם.
הצופים מגיעים אל הדרייב אין ברכביהם ונותרים בהם משך כל זמן הקרנת הסרט.
בדרייב אין ניתן לצפות בסרטים רק בשעות החשכה.
בדרייב אין עשויים להיות שירותים נוספים המקובלים בבתי קולנוע רגילים, כגון קפיטריה, עם או בלי שירות מלצרים, ובתי שימוש.
במספר בתי קולנוע מסוג זה נבנו אזורים עם מושבים למען הצופים המעדיפים שלא להישאר בכלי הרכב, ובמקומות אחרים הוקמו פינות משחק לילדים.
הפסקול הושמע בתחילה באמצעות רמקולים רגילים שהותקנו סמוך למסך.
לאחר מכן הותקנו עמודים ליד עמדות החניה ואלה נשאו רמקולים שנתלו על חלונות המכוניות.
בהמשך הוחלפו הרמקולים בשידורי רדיו בעוצמה נמוכה שנקלטו במכשירי הרדיו בכלי הרכב.
הדרייב אין הראשון נפתח בשנת 1932 בניו ג'רזי.
בתי קולנוע אלה הגיעו לשיא הפופולריות שלהם בארצות הברית בשנות ה-50 ובשנות ה-60. לאחר מכן הביאה התייקרות הנדל"ן במדינה לשקיעתו של הענף.
הדרייב אין בתל אביב, שהיה היחידי בישראל שכן בעבר הירקון, בשטח התחום על ידי משולש מסילות הרכבת מצפון למרכז הירידים.
הוא נפתח ב-1973 ונסגר ב-2000. בימי שישי בלילה הוקרן במקום סרט פורנוגרפי, ורבים העדיפו לצפות בו בחינם מגבעת האוניברסיטה.
לאחר מכן שימש המקום כקריטריום לאימוני רוכבי אופניים, ובשנת 2011 נעשה ניסיון להקרין במקום סרטים עבור סטודנטים הלומדים באוניברסיטת תל אביב הסמוכה.
בשנת 2014 נבנה במקומו של הדרייב אין היכל קבוצת שלמה.
דריילון ברנס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע והרכז ומתנשא לגובה 1.96 מטר.
ברנס שיחק באוניברסיטת דה פול במשך ארבע עונות.
בעונתו הרביעית והאחרונה במכללה העמיד ממוצעים של 17.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, כולל שיא מכללה של 8 מ-8 מטווח 3 הנקודות במשחק אחד.
בספטמבר 2008 חתם ברנס באליצור קריית אתא מליגת העל הישראלית, במדיה העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 3.2 ריב', 2.3 אס' ו-2.2 חט' בכ-30 דקות למשחק בעונה הסדירה ו-8.7 נקודות, 3 ריב', 2.3 אס' ו-2 חט' בכ-25.7 דקות למשחק בפלייאוף.
עם זאת קבוצתו ירדה לליגת הלאומית בסיום העונה.
בחודש יולי 2011 חתם ברנס בקבוצת אליצור יבנה אך שוחרר מהקבוצה לאחר מספר חודשים.
אוברי דרייק גרהאם הוא זמר, מפיק מוזיקלי ושחקן יהודי-קנדי.
אביו דניס גרהאם הוא מתופף מקצועי ממשפחה קתולית ממוצא אפרו-אמריקאי.
אמו סנדי (לבית שר) היא מחנכת קנדית יהודייה.
דודו, אחיו של אביו, הוא הבסיסט והזמר לארי גראהם.
הוריו התגרשו כשהיה בן 5, ואמו גידלה אותו בטורונטו.
דרייק למד בבית ספר יהודי בילדותו, וגם חגג בר מצווה.
בילדותו דרייק למד בבית הספר התיכון פורסט היל שבטורונטו.
אמו סנדרה גידלה אותו בטורונטו שבקנדה והקפידה על מנהגי הדת בביתה.
במספר ראיונות שקיים בעבר, דרייק הגדיר את עצמו כיהודי.
בקליפ שצילם בשנת 2012 עבור שירו "HYFR", הוא הזמין אמנים מובילים מהתעשייה לבית כנסת ואף עלה לתורה.
בנוסף, הוא חגג בגיל 31 בר מצווה בפעם השנייה בחייו.
לאירוע הוזמנו ידוענים כמו לאונרדו דיקפריו, ג'יימי פוקס, טובי מגווייר, קלי רולנד וחברי הרכב ההיפ הופ מיגוס.
ב-2001 החל דרייק לשחק בסדרת הטלוויזיה "דגראסי - הדור הבא" המשודרת ב-MTV.
בסדרה הוא גילם את ג'ימי ברוקס, כדורסלן אשר בהמשך הופך לנכה אחרי שנורה על ידי חברו לכיתה.
הוא שיחק בסדרה בשבע העונות הראשונות, ותפקידו בסדרה הסתיים ב-2007 לאחר שדמותו סיימה את הלימודים בתיכון.
בנוסף הופיע דרייק בהופעת אורח בעונה השמינית של הסדרה, וכן בסרט הטלוויזיה "Degrassi Spring Break Movie" משנת 2008 המבוסס על הסדרה.
ב-2002 התארח בסיטקום האמריקאי "Soul Food".
בשנים 2014 ו-2016 הנחה את תוכנית המערכונים האמריקאית "סאטרדיי נייט לייב".
ב-2006 דרייק הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Room for Improvement , ומאז הוציא מספר מיקסטייפים נוספים.
ב-2007 החל לשתף פעולה עם הראפר ליל ויין.
במקביל לעבודתו עם ויין, דרייק שיתף פעולה עם אמנים חשובים נוספים בעולם ההיפ הופ, בהם בירדמן, קניה וסט, ג'יי זי, אמינם, טימבלנד, מרי ג'יי בלייג' וריהאנה, תוך שהשתתף בכתיבת שירים עבור ד"ר דרה.
ב-2009 יצא מיקסטייפ נוסף של דרייק, So Far Gone, שזכה להצלחה.