tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוגע לעניינים אירופיים, הנציגות הדיפלומטית של ליכטנשטיין ברומניה מטופלת על ידי משלחת ליכטנשטיין ל בבריסל, בלגיה.
יחסי ליכטנשטיין–פורטוגל הם יחסי החוץ בין ליכטנשטיין לבין פורטוגל.
במהלך מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות נותרו נייטרליות ולא הושפעו מלוחמה ישירה, דבר שמעט מאוד מדינות אירופה הצליחו לעשות.
ליכטנשטיין ופורטוגל היו חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי מאז הקמתו ב-1960 ועד להצטרפות פורטוגל ל ב-1986.
ב-6 בפברואר 1992, שגריר פורטוגל בשווייץ, אוקטביו נטו ולריו, הפך לדיפלומט הפורטוגלי הראשון שהוסמך בליכטנשטיין.
מאז, שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים ישירים.
בשנת 2019 ליכטנשטיין החזיקה במקום ה-188 כלקוחה, ובמקום ה-154 כספקית בסחר החוץ עם פורטוגל.
באותה שנה מוצרי מזון הפכו לקבוצת המוצרים העיקרית המיוצאת לליכטנשטיין, ואילו הקבוצות העיקריות של מוצרים מיובאים כללו מכשירים אופטיים ומדויקים וכימיקלים.
יחסי ליכטנשטיין–פולין הם יחסי החוץ קיימים בין ליכטנשטיין לפולין.
היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפולנית השנייה לנסיכות ליכטנשטיין כוננו ב-16 בפברואר 1919. מעת הצטרפותה של פולין ל ב-1 במאי 2004, נעשה שיתוף פעולה כלכלי על בסיס ההסכם על הרחבת האזור הכלכלי האירופי (EEA), בו חברה ליכטנשטיין.
כלכלת ליכטנשטיין משולבת במלואה עם המערכת הכלכלית, המשפטית והמוניטארית השווייצרית.
ליכטנשטיין השתלטה על רוב ההסכמים הכלכליים הבילטרליים של שווייץ עם האיחוד האירופי, כולל חברות שנגן.
לאחר הצטרפותה של פולין ל-EEA, סעיף ההדדיות בטיפול בגופים כלכליים התייעל.
משמעות הדבר היא האפשרות להקים סניפים של חברות פולניות בליכטנשטיין ללא הסכמה נפרדת של המינהל ולהכניסם לפנקס המפעלים, כמו במקרה של מדינות אחרות באיחוד האירופי וה-EEA.
ליכטנשטיין מיוצגת בפולין באמצעות השגרירות השווייצרית בוורשה.
פולין מיוצגת בליכטנשטיין באמצעות שגרירות בברן, שווייץ.
יחסי ליכטנשטיין–מלטה הם יחסי החוץ בין ליכטנשטיין למלטה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 במאי 2003. בנובמבר 2014 שר החוץ המלטזי ג'ורג' וו.
ביקור זה היווה ציון דרך ביחסים הבילטרליים, שכן הוא היה הראשון שערך שר חוץ מלטזי בנסיכות.
ב-14 בפברואר 2017 שר החוץ המלטזי ג'ורג' וו.
ולה קיים היום דיונים עם שרת החוץ, החינוך והתרבות של נסיכות ליכטנשטיין אורליה פריק, ששהתה במלטה בביקור רשמי.
בברכה לשרה פריק, השר ולה חזר על הערכתה של מלטה לתרומת ליכטנשטיין דרך האזור הכלכלי האירופי/מנגנונים פיננסיים נורווגיים מאז 2004, שמלטה נהנתה ממנו.
ליכטנשטיין אינה מיוצגת במלטה, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
מלטה מחזיקה בליכטנשטיין קונסוליית כבוד בשאן.
יחסי לסוטו–קניה הם היחסים הבילטרליים בין לסוטו לקניה.
בסוף 2019 ראש ממשלת לסוטו טום טבאנה ביקר בקניה.
הוא נפגש וניהל שיחות עם נשיא קניה אוהורו קניאטה.
ביקורו של טבאנה נעשה כתוצאה מכך שהוא ביקש לשפר את היחסים בין שתי המדינות.
היחסים מתוארים כלבביים, אם כי יש ביניהם מעט קשרי סחר או חילופי דברים.
טבאנה היה גם ראש ממשלת לסוטו הראשון שביקר בקניה.
ראש ממשלת לסוטו טום טבאנה טען כי בעבר הייתה משימה דיפלומטית בניירובי, ודיבר על כך ששתי המדינות הקימו מחדש משלחות במסרו ובניירובי.
יחסי מאוריציוס–צרפת הם היחסים ההיסטוריים, הפוליטיים, הכלכליים, החברתיים והתרבותיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין רפובליקת מאוריציוס.
מאוריציוס חולקת גבול ימי עם ראוניון, מחוז של צרפת שמעבר לים.
הקשרים בין צרפת למאוריציוס החלו ב-1710 כאשר מאוריציוס הפכה למושבה צרפתית ששמה "איל דה פראנס" (האי הצרפתי, Isle De France), בירת מאוריציוס קרויה על שם לואי ה-15 מלך צרפת.
מחלוקת בין שתי המדינות היא הריבונות על האי טרומלין, הנכלל במחוז ראוניון; הריבונות על האי נטענת על ידי מאוריציוס.
צרפת מיוצגת במאוריציוס באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפור לואי, בירת המדינה.
בעוד מאוריציוס מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה.
יחסי המסחר של מאוריציוס וצרפת התרחבו במהלך השנים.
צרפת היא המדינה ממנה מגיעים הכי הרבה תיירים למאוריציוס והיא שותפה בשוק המאוריצי במגוון רבדים וצורות שונות.
יחסי מאלי–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה העממית של סין.
היחסים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקת מאלי כוננו ב-25 באוקטובר 1960, מוקדם יותר מרוב מדינות העולם שאז עוד תמכו והכירו ברפובליקה הסינית כממשלה הלגיטימית השולטת על כל שטחה של סין.
לפי דיווחי התקשורת, בשנים 2000 עד 2013 התקיימו יותר מ-20 שיתופי פעולה וקבלת עזרות כלכליות של מאלי מהרפובליקה העממית של סין.
שוויים של שיתופי הפעולה בין שתי המדינות בשנים אלו עומד על 154 מיליון דולר אמריקאי.
ב-2010 עזרה הרפובליקה העממית של סין בהקמת כביש מהיר בבירה במקו.
ב-2007 תרמה הרפובליקה העממית של סין 51.5 מיליון דולר אמריקאי למאלי ובכך עזרה לה לבנות את "הגשר השלישי" בבירה במקו.
בשנת 2013 נפגש נשיא סין שי ג'ינפינג עם נשיא מאלי איברהים בובאכר קייטה.
הרפובליקה העממית של סין מיוצגת במאלי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת ברפובליקה העממית של סין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת ברפובליקה העממית של סין גם בדרג הקונסולרי באמצעות 2 קונסוליות בערים: גואנגג'ואו, והונג קונג.
הקונסוליה בהונג קונג מתפקדת גם כשגרירות לתושבי הונג קונג וגם כקונסוליה לרפובליקה העממית של סין.
יחסי מאוריטניה–ניז'ר הם היחסים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לרפובליקה של ניז'ר.
ב-10 באוגוסט 2013 חתמו ממשלות מאוריטניה וניז'ר על הסכם הגנה צבאית.
שרי החוץ של שתי המדינות שיבחו בצורה הדדית את שתי הממשלות על פעולותיהן נגד פעילי טרור בחבל הסאהל, ואמרו כי צריך לחזק את הקשר בין המדינות בשל המטרות המשותפות שלהן.
שר החוץ של מאוריטניה הוסיף כי "מאוריטניה וניז'ר הן שתי מדינות המאוחדות על ידי מרקם חזק של יחסים היסטוריים, תרבותיים, סוציולוגיים, גאוגרפיים וביטחוניים".
למאוריטניה יש קונסוליה כללית בניאמיי, בירת ניז'ר, אך לניז'ר אין נציגות דיפלומטית במאוריטניה, והיחסים בין שתי המדינות מצומצמים מאוד.
יחסי מאוריציוס–קניה הם היחסים שבין רפובליקת מאוריציוס לרפובליקת קניה.
בספטמבר 2015, במהלך ביקור קצר בניירובי, נפגשה נשיאת מאוריציוס עם נשיא קניה אוהורו קניאטה.
בשנת 2012 החלו שתי הממשלות לעבוד על הסכם מיסוי כפול.
ההסכם אושרר על ידי הפרלמנט של קניה במאי 2014, ונכנס לתוקף ב-2015. ההסכם הגדיל את הקשרים העסקיים בין המדינות והקל על חברות ממאוריציוס לעבוד בקניה.
באוקטובר 2014 טענו לוביסטים קנייתים כי המהלך יפגע במשרד האוצר הקנייתי, משום שהוא יקל על חברות גדולות להתחמק מתשלום מיסים.
שתי המדינות חתמו גם על הסכם לשיתוף מידע בנקאי בזמן אמת, דבר שמקל על רשויות המס בשתי המדינות.
קניה מייצאת למאוריציוס בעיקר בעלי חיים.
בשנת 2011 קנתה מאוריציוס 9,000 ראשי-בקר מקניה, בשווי של כ-2.5 מיליון דולר.
יחסי מאוריציוס–רוסיה הם היחסים שבין רפובליקת מאוריציוס לפדרציה הרוסית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות החלו ב-17 במרץ 1968.
למאוריציוס יש שגרירות הממוקמת במוסקבה.
לרוסיה יש שגרירות הממוקמת במאוריציוס.
יחסי מאוריציוס–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאוריציוס לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאוריציוס לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מאוריציוס לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-30 בספטמבר 1988.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במאוריציוס אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן והם יכולים להיכנס ולצאת באופן חופשי במשך תשעים ימים.
גם אזרחי מאוריציוס שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרת כניסה למשך תשעים ימים על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במאוריציוס בדרג השגרירות.
צ'ילה מיוצגת במאוריציוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בפור לואי, בירת המדינה.
מאוריציוס אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאוריציוס האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די.
יחסי מאוריטניה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מאוריטניה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-10 בדצמבר 1965.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במאוריטניה אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה.
לעומת זאת, אזרחי מאוריטניה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במאוריטניה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאוריטניה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאוריטניה האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.
יחסי לסוטו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת לסוטו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין ממלכת לסוטו לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים שבין שתי המדינות הם יחסים צנועים על פי משרד החוץ השווייצרי, אך עם זאת, ישנו שיתוף פעולה בין שתי המדינות במסגרות אזוריות.
בנוסף לכך, לסוטו מכנה את עצמה "השווייץ של דרום אפריקה" במסגרת פרסום לתיירים ולכן לשווייץ מוניטין טוב בקרב אזרחי לסוטו.
קשרים ומגעים ראשונים בין לסוטו לשווייץ נוצרו כאשר מיסיונרים פרוטסטנטים התיישבו במוריה בשנת 1859 ביישוב שהונהג בידי יוג'ין קזליס, שהיה גם יועץ למלך מושואשו הראשון, מייסד המדינה של לסוטו.
אספת הברית השווייצרית הכירה בעצמאות לסוטו ב-4 באוקטובר 1966 וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים ב-1967. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, מתקיימים בין שווייץ ללסוטו שיתופי פעולה בעיקר בתחום בטיחות המזון ומיגור נגיף האיידס הנפוץ מאוד במדינה.
ביקורים רמי דרג הם דבר נדיר בין שתי המדינות הללו.
משלחת רשמית מלסוטו ביקרה בשווייץ בשנת 2009. השגריר השווייצרי היושב בפרטוריה אמון גם על לסוטו, כאשר השגריר של לסוטו היושב בז'נבה אמון גם על אספת הברית מלבד הארגונים הבינלאומיים (ולפיכך הוא בדרג קונסוליה בשווייץ).
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו בלסוטו שלושה עשר אזרחים שווייצרים.
לסוטו אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
לסוטו מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
שווייץ אינה מיוצגת בלסוטו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה הסמוכה, על לסוטו.
יחסי מאוריטניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
שווייץ הכירה בעצמאותה של מאוריטניה בשנת 1960 וכוננה עם המדינה הצעירה יחסים דיפלומטיים רשמיים לאחר שנה אחת של מגעים דיפלומטיים ב-1961. ב-1976, שתי המדינות חתמו על הסכם מסחר, הסכם הגנה על השקעות והסכם בנושא שיתופי פעולה טכנולוגיים וכלכליים.
עם זאת, היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות נשארו צנועים.
אף על פי שמאוריטניה אינה מדינה מועדפת לעזרה הומניטרית של שווייץ, שווייץ תומכת בארגונים לא ממשלתיים ממאוריטניה, המעורבים בסיפוק שירותי בריאות, חינוך ובאופן כללי פועלים לשיפור איכות החיים במדינה.
שווייץ סיפקה אספקת מזון לקורבנות הרעב הגדול שנערך במדינה בשנות השבעים של המאה העשרים ובשנות השמונים של המאה העשרים.
שווייץ אינה מיוצגת במאוריטניה בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת במאוריטניה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בנואקשוט, בירת המדינה.
מאוריטניה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
מאוריטניה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
יחסי מאוריציוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאוריציוס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין רפובליקת מאוריציוס לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מאוריציוס לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים, כאשר מאוריציוס מהווה שותפת הסחר השנייה בגודלה של שווייץ באפריקה שמדרום לסהרה."
שווייץ מינתה קונסול כבוד היושב בפור לואי, בירת מאוריציוס, ב-1862. הוא ויורשו שלו נשארו בתפקיד עד שנת 1910. עם העצמאות של מאוריציוס כוננה מחדש הקונסוליה הרשמית השווייצרית בפור לואי, כשהפעם היא בדרג קונסוליה כללית ולא בדרג קונסוליית כבוד.
כחברה בלה פרנקופוני, מאוריציוס אירחה את ועידת הפרנקופוני של שנת 1993, בה השתתף הנשיא השווייצרי באופן רשמי.
האי מאוריציוס הפך ליורשו של שווייץ בתפקיד יו"ר לשכת הפורום העולמי להגירה ופיתוח בשנת 2012. על פי משרד החוץ השווייצרי, הדבר מהווה אינדיקציה לשיתוף הפעולה ההדוק בין רשויות שתי המדינות בתחום זה.
כאשר נכנסה שווייץ לאזור שנגן באמצעות חתימה על אמנת שנגן בדצמבר 2008, העבירה שווייץ פטור מאשרה לאזרחי מאוריציוס החל מ-1 ביוני 2009. הסכם הדדי בנושא בין שתי המדינות נכנס לתוקפו באוקטובר 2010.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2015 התגוררו באי מאוריציוס שבע מאות שלושים ושבעה אזרחים שווייצרים, מלבדם, נוכחים באי שבעה עשר אלף תיירים שווייצרים בממוצע המגיעים לשם מדי שנה.
שווייץ אינה מיוצגת במאוריציוס בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת במאוריציוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בפור לואי, בירת המדינה.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מאוריציוס.
מאוריציוס אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאוריציוס האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על ושווייץ.
יחסי מאוריטניה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין הפדרציה הרוסית לרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה.
עם קבלת העצמאות מצרפת בשנת 1960, מאוריטניה הגישה בקשה לחברות באו"ם, אך ראתה כי בקשתה נכשלה מפני שברית המועצות השתמשה בווטו שלה במועצת הביטחון.
סגן שר החוץ ולריאן זורין האשים את ארצות הברית ובעלי בריתה בחבלה בכניסתה של מונגוליה לאספה הכללית במשך ארבע עשרה שנים, ובהסתמך על ידידות סובייטית עם ארצות ערב, הופסקה תהליך קבלתה של מאוריטניה.
בתמורה להצבעה חיובית על קבלת מונגוליה לאו"ם, ברית המועצות הסירה את התנגדותה מפני כניסתה של מאוריטניה לגוף הבינלאומי.
מאוריטניה הצטרפה לאו"ם ב-27 באוקטובר 1961.
ברית המועצות ומאוריטניה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 ביולי 1964. ב-17 באוקטובר 1966 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר.
ב-20 בפברואר 1973 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בתחום הדייג במוסקבה, ונחתם הסכם נוסף בנואקשוט ב-31 בינואר 1981. המים לאורך של החוף הארוך של מאוריטניה הם בין שטחי הדייג העשירים ביותר בעולם, ובשנת 1979 יזמה מאוריטניה את מדיניות הדיג החדשה שלה והכריזה על כאזור כלכלי בלעדי.
למדיניות הדיג החדשה היו שלוש מטרות: הקמת מיזמים משותפים בשליטת מאוריטניה, הקמת צי דייגים לאומי והקמת תעשיית עיבוד דגים בשליטת מאוריטנים בנואדיבו.
הראשונה מיעדים אלה הביאה להחלפת הסכמי רישוי ותמלוגים עם מפעילים זרים על ידי מיזמים משותפים שהשליטו לאחרונה מאוריטנים.
באופן עקרוני, מיזמים משותפים כאלה מרמזים על נתח ממשלתי של 43 אחוז, על 8 אחוזים מהמגזר הפרטי המקומי ועל נתח חוץ זר של 49 אחוזים.
בפועל, השליטה המאוריטנית במיזמים אלה הייתה נומינלית.
השותף הזר סיפק את כל ההון והציוד ושלט בכל הפעולות.
יש לרכוש מניות ממשלתיות ופרטיות מתוך רווחי סיכון לאורך תקופות של עשרים שנה.
עד 1986 החשוב ביותר בהסכמי המיזם המשותפים שהוקמו היה חברת המשאבים הימיים המאוריטניים-סובייטים (Mauritanienne-Soviétique des Ressources Maritimes - MAUSSOV).
בין 1985 ל-1987, MAUSSOV היוותה כ-55 אחוזים מכלל תוצאת הייצוא וכ-20 עד 30 אחוזים מכלל ייצוא הדגים.
רוסיה מחזיקה במאוריטניה שגרירות בנואקשוט, ואילו מאוריטניה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
השגריר הנוכחי של רוסיה במאוריטניה הוא ולדימיר באבקוב, שמונה על ידי נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב ב-17 באוגוסט 2008.
ההפיכה ב-2005 שהביאה להדחתו של נשיא מאוריטניה מעאוויה ולד סידאחמד טאייע בזמן שהיה מחוץ למדינה, והחלפתו על ידי המועצה הצבאית לצדק ודמוקרטיה נדחתה על ידי רוסיה.
רוסיה בירכה על הרפורמות של צבא מאוריטניה, ובבחירות לנשיאות ב-2007 בהן נבחר סידי אולד צ'ייכה עבדאלחי.
בעקבות ההפיכה ב-6 באוגוסט 2008 במאוריטניה, גינה משרד החוץ הרוסי את הפלתו של נשיא מאוריטניה, סידי אולד צ'ייכה עבדאלחי, ולקחה חלק פעיל במשא ומתן שנערך בדקר על ידי קבוצת אנשי הקשר הבינלאומית למאוריטניה.
היא קיבלה בברכה את חתימת הסכם המסגרת בין הצדדים המאוריטנים המתנגדים ב-4 ביוני 2009 לבין קיום הבחירות לנשיאות ב-18 ביולי 2009.
יחסי מאוריטניה–צרפת הם היחסים בין צרפת למאוריטניה.
היחסים מתוארכים לתקופה הקולוניאלית בה מאוריטניה הייתה חלק ממערב אפריקה הצרפתית.
עיקר הסיוע ההתפתחותי של מאוריטניה בשנות השמונים הוענק על ידי צרפת, שהייתה גם הספקית הגדולה ביותר של השקעות ישירות פרטיות.
הסכמים דו-צדדיים שנחתמו עם צרפת בשנת 1961 סיפקו שיתוף פעולה ועזרה כלכלית, פיננסית, טכנית, תרבותית וצבאית.
אף על פי שמאוריטניה התנגדה לצרפת בנושא עצמאות אלג'יריה, ניסויים גרעיניים בסהרה ומכירת נשק צרפתית לדרום אפריקה, הקשרים נותרו לבביים לאורך תקופת מוח'תאר אולד דאדה.
אזרחי צרפת עבדו במאוריטניה כעוזרים טכניים בממשלה, כמנהלים, מורים ושופטים.
דאדה נסע לעיתים קרובות לצרפת, וסיוע הפיתוח הצרפתי זרם למאוריטניה.
רמת המעורבות הצרפתית עלתה בצורה ניכרת בעקבות פרוץ פעולות האיבה בסהרה המערבית.
בין 1976 ל-1979, כאשר מאוריטניה הכריזה על שלום באופן חד צדדי ונסוגה מהקרב, סיפקו כלי טיס צרפתיים תמיכה אווירית לכוחות מאוריטנים שנלחמו בכוחות חזית פוליסריו, וצנחנים צרפתים הוצבו בנואדיבו.
פעילותם של מתנגדי מאוריטניה בצרפת, יחד עם העברת המדיניות ההדרגתית של מאוריטניה לעבר הפוליסריו, הביאו לקרירות הולכת וגוברת כלפי פריז.
במאי 1979 ביקשה מאוריטניה מצרפת להסיג את כוחותיה מנואדיבו.
צרפת המשיכה לספק רמה גבוהה של סיוע כספי, אם כי פחות ממה שביקשה ממשלתו של מוחמד ח'ונה ולד היידאללה , והקיצור הזה הקשה על הקשרים.
בעקבות האשמות לכאורה בתמיכה מרוקאית בניסיון הפיכה במרץ 1981, פנה היידאללה שוב לצרפת כדי להשיג ערבויות לשלמותה הטריטוריאלית של מאוריטניה.
נשיא צרפת פרנסואה מיטראן והיידאללה, חתמו על הסכם בשנת 1981, כאשר מרוקו איימה להעביר את המאבק נגד אנשי הגרילה של פוליסריו לשטח מאוריטניה.
מכיוון שחומות הגבול שבנתה מרוקו חייבו יותר ויותר את אנשי הגרילה של פוליסאריו להשתמש במאוריטניה כאזור המערכה, הנשיא היידאללה, ובהמשך, הנשיא טאייע ביקשו וקיבלו ערבויות לתמיכת צרפת באוגוסט 1984 וביוני 1987.
צרפת מחזיקה במאוריטניה שגרירות בנואקשוט.
מאוריטניה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
יחסי מאוריטניה-סנגל הם יחסי החוץ בין מאוריטניה לסנגל, שתי מדינות שכנות במערב אפריקה.
בשנים שלאחר עצמאותה, חברתה העיקרית של מאוריטניה באפריקה שמדרום לסהרה הייתה סנגל, אם כי שתי המדינות דגלו באסטרטגיות שונות לפיתוח.
הפיצול ההולך וגדל בין שחורים למורים במאוריטניה השפיע, עם זאת, על הקשרים עם סנגל, הרואה עצמה כמי שתומכת בזכויות המיעוט השחור של מאוריטניה.
תחת מעאוויה ולד סידאחמד טאייע, היחסים בין שתי המדינות תפקדו, אף על פי שכל אחת מהן האשימה את השנייה בכך שהיא נותנת מחסה למתנגדי משטר שיצאו לגלות.
במאי 1987 הסגירה סנגל את קפטן מולאי אשם ולד אשן, חבר שחור לשעבר בממשלת מוחמד ח'ונה ולד היידאללה , שהואשם בשחיתות, אך רק לאחר איומים מוסווים של נואקשוט כי אם סנגל תסרב לעשות כן מאוריטניה תאפשר למתנגדי סנגל פלטפורמה שיוכלו להתבטא בה נגד ממשלתו של הנשיא עבדו דיוף.
במקביל, סנגל ומאוריטניה שיתפו פעולה בהצלחה עם מאלי תחת משרד הפיתוח של נהר סנגל, שהוקם בשנת 1972 כפרויקט בקרת שיטפון, השקיה ופיתוח חקלאי.
בין שתי המדינות התנהלה מלחמת גבול בין 1989 ו-1991.
יחסי מאוריציוס–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת מאוריציוס לבין ממלכת ספרד.
ספרד ומאוריציוס מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-30 במאי 1979. על אף שמאוריציוס לא נמצאת בעדיפותה של תוכנית הפיתוח של ספרד באפריקה, ספרד משתתפת באופן פעיל בשיתופי הפעולה בין האיחוד האירופי לבין מאוריציוס.
מאוריציוס אינה מיוצגת בספרד הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאוריציוס האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על ספרד.
ספרד אינה מיוצגת במאוריציוס הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ספרד האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה הסמוכה, על מאוריציוס.
יחסי מאוריציוס–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת האי הרפובליקה של מאוריציוס לבין הרפובליקה העממית של סין (PRC).
חלק נכבד מאוכלוסיית מאוריציוס הוא ממוצא סיני, המכונים סינו-מאוריטיאנים, שהגיעו לאי בין המאות ה-17 וה-19. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-15 באפריל 1972 ומאז היחסים בין שתי המדינות התחזקו וראו התפתחות מתמדת.
נשיא סין חו ג'ינטאו ביקר במאוריציוס ב-16 בפברואר 2009.
על פי דיווחים שונים בכלי התקשורת משנת 2000 עד 2012, כ-47 פרויקטים ממשלתיים במאוריציוס קיבלו מימון סיני.
בין הפרויקטים נמנים מימון טרמינל בנמל התעופה הבינלאומי סר סיו ווסאגור רמגולאם, באמצעות הלוואה בסך 260 מיליון דולר מבנק הייצוא של סין,, ושיפוץ תיאטרון פלאזה בבו-באסין רוז-איל באמצעות הלוואות ללא ריבית שניתנה על ידי סין.
יחסי מאוריטניה–ספרד הם יחסי החוץ בין מאוריטניה לספרד.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנות ה-60. ספרד הייתה המעצמה העיקרית שפיצלה את סהרה המערבית בין מרוקו למאוריטניה (1/3 מהאדמות נלקחו על ידי מאוריטניה, אם כי אף אחת מהן לא נותרה בשליטת מאוריטניה כיום).
ספרד היא שותפת סחר מרכזית, שתופסת 4.1% מהיצוא המאוריטני ומספקת כ-5.1% מהיבוא.
עמדתה של מאוריטניה ביחס לסהרה הוקשחה בשנות ה-70, ודרשה משאל עם של הגדרה עצמית, ובשנת 1972 המדינה כבר השלימה עם מרוקו.
בהסכמי מדריד בשנת 1975, ויתרה ספרד על השליטה בשטח למרוקו ומאוריטניה.
במהלך פסגת ה-OAU בשנת 1978, מאוריטניה הכחישה את תיוג האיים הקנריים כטריטוריה שניתנת לניתוק מחדש, כמו כן היא הכחישה את ההכרה ב-MPAIAC כ"תנועה של שחרור לאומי".
לאחרונה, ספרד זכתה לחיזוק היחסים הדו-צדדיים על בסיס חשיבותה של המדינה האפריקאית, הכוללת גבול עם האיים הקנריים, בכל הנוגע לניהול הגירה לא חוקית.
ספרד מחזיקה במאוריטניה שגרירות בנואקשוט וקונסוליה כללית בנואדיבו.
מאוריטניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
יחסי מאלי–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין מאלי וספרד.
שגרירות ספרד במאלי החלה את פעילותה ביולי 2006, והמשרד לשיתוף פעולה טכני בינואר 2008. חנוכת השגרירות התקיימה ב-26 בינואר 2008, במסגרת סיור ה-MAEC בחמש מדינות אפריקה שמדרום לסהרה.
היחסים הדו צדדיים התפתחו במהירות, בהתבסס על חילופי דברים אינטנסיביים ברמה גבוהה.
ספרד ומאלי חולקים אינטרסים אסטרטגיים, בין היתר, במאבק בעוני, במאבק בפשע מאורגן ובטרור ובניהול משותף של זרמי הגירה תחת גישה מקיפה ועולמית.
התנודתיות הפוליטית והביטחונית כיום במאלי, כמו גם העובדה שהמדינה נמצאת במצב של סכסוך מלחמה, גורמים לכך שבטווח הקצר המסגרת המשפטית והכלכלית של המדינה אינה המתאימה ביותר לקידום השקעות ספרדיות.
עם זאת, במסגרת ההזדמנויות העסקיות הרשויות במאלי הביעו בעבר עניין בפיתוח שיתוף פעולה דו-צדדי במספר תחומים באמצעות השקעות של חברות ספרדיות במגזר הראשוני, תשתיות, בנקאות, טלקומוניקציה ותיירות.
ראויה לציון גם העובדה כי חלון הזדמנויות עבור חברות ספרדיות הוא במסגרת מכרזי האיחוד האירופי, במימון EDF או מכשירים אחרים ואשר רלוונטיים במיוחד בתחום התשתיות.
מאלי שולבה כמדינה מועדפת לשיתוף פעולה ספרדי בתוכנית השנתית לשיתוף פעולה בינלאומי 2006. בשנת 2007 נחתם הסכם שיתוף פעולה ובשנת 2008 נחתמה הוועדה המשותפת הראשונה והמשרד לשיתוף פעולה טכני נפתח בבמקו.
תוכנית המתאר השלישית 2009–2012 איחדה את המחויבות ארוכת הטווח של שיתוף הפעולה הספרדי לפיתוח מאלי כמדינה בקטגוריה הגבוהה ביותר שאושרה באישור תוכנית המתאר הרביעית האחרונה 2013–2016.
מאלי מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות כבוד בברצלונה סנטה קרוס דה טנריפה.
ספרד מחזיקה במאלי שגרירות בבמקו.
יחסי מאורטניה–תוניסיה הם היחסים הכלכליים, הדיפלומטיים, החברתיים, המדיניים והתרבותיים בין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לרפובליקת תוניסיה.
תוניסיה היא אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של מאוריטניה כבר בנובמבר 1960, אז הייתה תוניסיה בעצמה מדינה צעירה בת ארבע שנים.
תוניסיה ראתה במאוריטניה בת ברית חשובה וסיפקה לה סיוע, וזאת חרף ההתנגדות של אחת מידידותיה הטובות ביותר, מרוקו.
התמיכה הבלתי מעורערת של תוניסיה במאוריטניה הובילה להפסק היחסים בין מרוקו לתוניסיה במשך כמה שנים.
לפיכך, תוניסיה היא אחת משלוש המדינות היחידות שתמכו בכניסתה של מאוריטניה כבר בשנותיה הראשונות לארגון האומות המאוחדות, לצד צרפת וליבריה.
בנוסף, הייתה זו מדינת הליגה הערבית היחידה שהצביעה בעד הכנסתה של מאוריטניה לארגון ב-27 באוקטובר 1961. שאר המדינות הצביעו נגד במטרה ליישר קו עם העמדה המרוקאית, שטענה לשטחה של מאוריטניה.
בשנת 2018 חתמו תוניסיה ומאוריטניה על הסכם סחר חופשי.
בנוסף, באותה פגישה, דנו בסיוע משותף לעצירת המשבר בלוב, כמו גם שותפות הדדית עם המדינות מצרים ואלג'יריה.
באפריל 2021 נפגשו שר החוץ המאוריטני ונשיא תוניסיה, קייס סעיד, במלון בפרברי תוניס, ודנו בשותפות עתידית בין המדינות.
תוניסיה מחזיקה בשגרירות בעיר נואקשוט.
מאוריטניה מחזיקה בשגרירות בעיר אריאנה.
יחסי מאוריטניה–סין הם היחסים הבילטרליים בין סין למאוריטניה.
סין ומאוריטניה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביולי 1965. סין מחזיקה במאוריטניה שגרירות בנואקשוט.
מאוריטניה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
ממשלת מאוריטניה נהנית מקשרים הדוקים עם ממשלת הרפובליקה העממית של סין.
בשנים האחרונות הם חתמו על שורה של הסכמים והחליפו שורה של מחוות דיפלומטיות שחיזקו את הקשר ביניהם.
ממשלת סין גילתה לאחרונה עניין מיוחד במרבצי הנפט של מאוריטניה.
הפקת הנפט במאוריטניה החלה בפברואר 2006, ועד מאי באותה שנה חתמו ממשלות סין ומאוריטניה על הסכם על שיתוף פעולה חברתי וכלכלי.
באוקטובר 2006 החל תאגיד הנפט הלאומי של סין לקדוח בארות נפט במאוריטניה, וקיבל שלושה היתרי חיפוש נוספים במאוריטניה.
ממשלת מאוריטניה רואה בהפקת נפט אמצעי משמעותי להגברת הצמיחה הכלכלית.
במהלך הקמפיין לבחירות לנשיאות של מאוריטניה במרץ 2007, המועמד סידי אולד צ'יח עבדאללהי שיבח את קשריה המתהדקים של מאוריטניה עם סין, והבטיח "להמשיך בדרך של חיזוק היחסים הבילטרליים בכל מאמצי".
ביוני 2020, מאוריטניה הייתה אחת מ-53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי של הונג קונג באו"ם.
משנת 2000 עד 2012, היו כ-15 פרויקטים רשמיים של מימון פיתוח סיניים שזוהו במאוריטניה באמצעות דיווחים שונים בתקשורת.
פרויקטים אלו נעים מהרחבת נמל נואקשוט ב-900 מטר דרך הלוואה מועדפת בסך 2 מיליארד יואן סיני מבנק Ex-Im של סין ועד הלוואה בסך 136 מיליון דולר מהממשלה הסינית להקמת שדה תעופה בינלאומי חדש בנואקשוט.
יחסי מאוריציוס–מדגסקר הם היחסים הדיפלומטיים בין מאוריציוס למדגסקר.
שתי המדינות חברות באיחוד האפריקאי, G77 והמדינות הבלתי-מזדהות.
למאוריציוס יש שגרירות באנטננריבו, ולמדגסקר יש שגרירות בפור לואי.
ב-2016 ביקר נשיא מדגסקר הר רג'ונאריממפיאנינה במאוריציוס.
במרץ 2019 ראש ממשלת מאוריציוס קיבל את פניו של נשיא מדגסקר אנדרי רג'ואלינה.
מדגסקר היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של מאוריציוס באפריקה.
הייצוא של מאוריציוס למדגסקר הסתכם ב-135 מיליון דולר וייצוא מדגסקר למאוריציוס הגיע ל-59 מיליון דולר.
במרץ 2019, נחתמו שלושה מזכרי הבנות על ידי שתי המדינות בתחומי השכלה על יסודית, מחקר מדעי, סיוע משפטי הדדי וכן הרמוניזציה של נורמות מדעיות.
יחסי מאוריטניה–קוריאה הצפונית הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.
למרות עמדתה הפרו-צרפתית של מאוריטניה במהלך המלחמה הקרה, המדינה שמרה לעיתים על קשרים הדוקים יחסית עם קוריאה הצפונית.
יחסים דיפלומטיים ראשוניים כוננו בין המדינות ב-11 בנובמבר 1964, מה שגרם לקוריאה הדרומית לנתק את היחסים עם מאוריטניה.
ב-4 בנובמבר 1964 צפון קוריאה ומאוריטניה פרסמו הודעה משותפת הקוראת לנסיגה של כל הכוחות המזוינים הזרים מאסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית.
בשנת 1967, נשיא מאוריטניה מוח'תאר אולד דאדה הגיע לביקור ממלכתי בפיונגיאנג.
בשנת 1970, השר הצפון-קוריאני קאנג ריאנג-ווק הוביל משלחת למאוריטניה.
ב-30 במאי 1975 ערך קים איל-סונג ביקור ממלכתי במאוריטניה.
הייתה זו הפעם היחידה שבה מנהיג קוריאה הצפונית ביקר במדינה מחוץ לגוש המזרחי ולאסיה.
הביקור מונצח במוזיאון הידידות הבין-לאומית, המציג מפת עולם בה מוארות מאוריטניה ומדינות נוספות בהן ביקר הנשיא.
ב-1976 היחסים בין המדינות נחלשו, לאחר שקוריאה הצפונית הכירה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית.
ביוני 1977 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, לאחר שקוריאה הצפונית תמכה צבאית בממשלת רפובליקת סהרה ובחזית פוליסריו במהלך מלחמת סהרה המערבית.
היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של מוזמביק הם יחסים טובים המבוססים על הגנתה של צרפת על מוזמביק.
צרפת מחזיקה שגרירות במפוטו בירת מוזמביק ומוזמביק מחזיקה שגרירות בפריז בירת צרפת.
בין מוזמביק וצרפת קיים הסכם דייג, מוזמביקאים יכולים לדוג בשטחי צרפת ובשטחי ארץ אדלי ובתמורה, צרפתים יכולים לדוג בשטחי מוזמביק.
צרפת אינה משותפות הסחר העיקריות של מוזמביק אך על פי מקורות היא דורגה במקום ה-8 בייצוא למוזמביק.
חברות צרפתיות רבות פעילות במוזמביק והן מיוחסות בשוק המוזמביקאי, שכן, חברות אלה הן בעיקר חברות טכנולוגיה.
צרפת עזרה משמעותית בפיתוח מוזמביק בשנים הראשונות לעצמאותה ושלחה תגבורת לצבאות השלטון במלחמת האזרחים, מאידך, צרפת גם חתרה לשלום והיוותה גורם מרכזי יחד עם איטליה והאומות המאוחדות בתיווך של הסכם רומא.
בין צרפת ומוזמביק התקיימו בעבר מחלוקות על האיים ראוניון ומיוט.
יחסי מדגסקר–שוודיה הם יחסי החוץ שבין מדגסקר לבין שוודיה.
למדגסקר יש קונסוליית כבוד בסטוקהולם וכן קונסוליה רגילה באיסטאד.
מלבד הקונסוליות, מדגסקר מיוצגת בשוודיה על ידי השגרירות בברלין, גרמניה.
לשוודיה יש קונסוליית כבוד באנטנריבו.
היא מיוצגת על ידי השגרירות במפוטו, מוזמביק.
בשנת 1990 נוסדה בגטבורג שבשוודיה אגודת הידידות שוודיה-מדגסקר.
האגודה היא מוסד ללא מטרות רווח שמטרתה הוא קידום היחסים בין שתי המדינות.
האגודה מפרסמת כתב עת המכונה למור, וכן חוברת מידע לתיירים, ופרסומים נוספים.
יחסי מדגסקר–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הרפובליקה הצרפתית.
השליטה הצרפתית במדגסקר החלה בשנת 1895 והסתיימה ב-1960, השנה בה האי קיבל עצמאות מוחלטת.
שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בארגון האומות המאוחדות ובלה פרנקופוני.
בשנת 1643 הגיעה למדגסקר חברת הודו המזרחית הצרפתית ובנתה מצודה בעיר דאופין שבדרום מזרח מדגסקר (ידועה מאז 1970 כטולגרנו).
הצרפתים החזיקו במצודה עד שגורשו מהאי ב-1674. מאז ועד אמצע המאה ה-18 פעלו שודדי ים צרפתים רבים באי, התבססו בו והקימו בו את ביתם.
בשנת 1883 שלחה ממשלת צרפת משלחת צבאית למדגסקר, והתפתח עימות מזוין בין המלגשים לצרפתים שהביא למלחמת צרפת-הובה הראשונה (1883-1885).
לאחר המלחמה, שהסתיימה בניצחון צרפתי הסכימו הבריטים להפיכתה של מדגסקר למדינת חסות צרפתית, כחלק מתוכנית כוללת לחלוקת מחדש של האזור בין המעצמות האירופיות, שבמסגרתה זנזיבר (במאה ה-21, חלק מטנזניה) הועברה לידי הבריטים.
ב-1895–1896 כבשו הצרפתים את האי סופית והדיחו את מלכת המרינה האחרונה, רנוואלונה השלישית, מכיסאה והקימו את קולוניית מדגסקר.
חיילים מלגשיים השתתפו במלחמת העולם השנייה בקרבות בצרפת, מרוקו וסוריה.
כאשר צרפת נכנעה לפני גרמניה הנאצית, מדגסקר נשלטה בידי ממשלת וישי.
בחמישה במאי 1942 הבריטים תקפו את נמל דייגו סוארז וכבשו אותו עד השביעי לחודש (מבצע אירונקלד), כדי למנוע מהיפנים לכבשו, ומעט לאחר מכן העבירו אותו לידי כוחות צרפת החופשית של דה-גול.
הקרבות נמשכו יותר מחצי שנה, עד לכניעת המפקד הצרפתי בשמונה בנובמבר.
ב-1947 דוכאה התקוממות עממית נגד השלטון הצרפתי אחרי חודשים של לחימה עזה.
ב-14 באוקטובר 1958 הוכרזה הרפובליקה המלגשית כחבל ארץ אוטונומי במסגרת הרפובליקה הצרפתית.
ב-26 ביוני 1960 זכתה מדגסקר לעצמאות מלאה, ונקראה "הרפובליקה המלגשית".
כיום היחסים בין שתי המדינות נותרו חזקים וקיימת השפעה תרבותית ופוליטית צרפתית חזקה במדגסקר.
מנהיגי שתי המדינות מבקרים לעיתים קרובות אחד את עמיתו ומדגסקר מקבלת סיוע כלכלי ורפואי מצרפת.
מדגסקר היא ביתם של אלפים בודדים של גולי צרפת.
בשנת 2012 היקף הסחר בין מדגסקר לצרפת עמד על 632 מיליון אירו.
הייצוא של מדגסקר לצרפת: טקסטיל, מוצרי חקלאות ודגים, ואילו הייצוא העיקרי של צרפת למדגסקר כולל: מוצרי חשמל, מזון ומשקאות מעובדים.
חברות צרפתיות רב לאומיות רבות פועלות במדגסקר.
צרפת מיוצגת במדגסקר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באנטננריבו, בירת המדינה.
מדגסקר מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה.
מדגסקר מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בסן-דני ובמרסיי.
יחסי מוזמביק–סין הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה העממית של סין.
למוזמביק שגרירות בבייג'ינג ואילו לסין שגרירות במפוטו.
יחסי מוזמביק-סין החלו כבר בשנות ה-60, כאשר סין החלה לתמוך במאבק של מפלגת FRELIMO המרקסיסטית שפעלה נגד הקולוניאליזם הפורטוגלי והשלטון של פורטוגל במדינה.
היחסים בין שתי המדינות נוסדו רשמית ב-25 ביוני 1975, זמן קצר לאחר שמוזמביק קיבלה עצמאות.
בנובמבר 2006 הפכה מוזמביק למדינה האפריקאית ה-13 שנוספה לרשימת היעדים התיירותיים ביותר של סין.
חו ג'ינטאו, נשיא הרפוליקה העממית של סין ערך ביקור רשמי במוזמביק בפברואר 2007, במהלכו התחייבו הוא ונשיא מוזמביק, ארמנדו גובזה, לשתף פעולה בתחומי הכלכלה, הטכנולוגיה, החקלאות, החינוך והספורט.
כמו כן הוחלט כי שאנגחאי ומפוטו ייצרו מערכת יחסים של ערים אחיות.
בין השנים 1992 - 2003, 22 אזרחי מוזמביק נסעו לסין במטרה ללמוד.
ההערכות לגבי מספר האזרחים הסינים המתגוררים במוזמביק הוא בין 1,500 ל-12,000.
דפוס הסחר בין סין למוזמביק שונה מצורת הסחר של סין עם מדינות אחרות באפריקה כמו אנגולה, ניגריה וסודאן.
סין מייבאת ממוזמביק בעיקר מוצרים חקלאיים וציוד לדיג, אולם גם חומרי גלם, תוך שהיא מייצאת מוצרים שונים ומכונות.
בין השנים 2004 ו-2006, הסחר בין שתי המדינות שילש את עצמו מ-70 מיליון דולר ל-210 מיליון דולר, וסין הפכה לאחת משלושת שותפי המסחר הגדולים ביותר של מוזמביק, אחרי דרום אפריקה ופורטוגל.
סין הפכה לקונה מרכזי של עץ ממוזמביק; על אף שהתקנות המקומיות קובעות כי אין לייצא עצים לא מעובדים מהמדינה, מתוך מטרה לאלץ מדינות זרות להקים מתקני עיבוד עץ במדינה, עצים רבים ולא מעובדים מיוצאים באופן לא חוקי.
סין הפכה לשחקן חשוב בענף הבנייה במוזמביק; יותר משליש מבניית הדרכים החדשות בסין מבוצעות בידי קבלנים סינים.
קבלנים ממדינות אחרות, שאיבדו את עסקיהם בשל העלויות הגבוהות שלהם, מתלוננים כי הקבלנים הסינים מעדיפים להביא למדינה את עובדיהם מסין מאשר להעניק תעסוקה למקומיים, וכי הם אינם מסייעים בהעברת טכנולוגיות למדינה.
ב-10 החודשים הראשון של 2012, ערך הסחר היה 1.1 מיליארד דולר, כאשר מוזמביק הייתה שותפת הסחר ה-23 בגודלה של סין.
בנוסף למסחר, סין החלה לספק סיוע למוזמביק בנושא פיתוח המדינה.
הבנק הסיני הלווה למוזמביק הלוואות נוחות לבניית תשתיות במדינה, למשל ב-2006, אז הלווה למוזמביק 60 מיליון דולר, ובהמשך ביטל חלק משמעותי מהחוב של מוזמביק למדינה, כמו גם ב-2001 עם 22 מיליון דולר ו-2007 אז ביטל חוב של 30 מיליון דולר.
כמו כן הסינים בנו מספר מבנים ממשלתיים במוזמביק ללא תשלום, כמו בניין הפרלמנט והאצטדיון הלאומי של מוזמביק.
יחסי מאלי–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה הצרפתית.
בעבר הייתה מאלי קולוניה צרפתית נידחת יחסית, כזו שלא הושקעו בה משאבים, שמה היה אז "סודאן הצרפתית".
הצרפתים בנו את העיר במקו שהפכה לימים לבירת הרפובליקה של מאלי.
השלטון הצרפתי במאלי השפיע עליה בצורה בלתי הפיכה.
השפה הרשמית במאלי היא הצרפתית ומאלי היא חברה בארגון לה פרנקופוני.
בצרפת מתגוררים יותר מ-120,000 מאלים.
צרפת שלחה למאלי בשנת 2012 ציוד למלחמה באל-קאעידה.
בשנת 2017, נשיא צרפת עמנואל מקרון נשבע (באופן דתי) להילחם בטרוריסטים במאלי עד שהם ינוסו משם.
היחסים בין צרפת למאלי הידרדרו לאחר שתי הפיכות וחוסר רצונו של המשטר הצבאי שנוצר להסכים למעבר מידי לשלטון אזרחי.
נוכחותם של כוחות שכירי חרב רוסים מקבוצת וגנר הפרטית הגבירה את המתיחות, כאשר האיחוד האירופי האשים את המשטר הצבאי של מאלי בשימוש בהם כדי לחזק את כוחו.
צרפת הודיעה על הסגת כוחותיה בשנת 2022. במהלך שנה זו, החליטה מאלי לוותר על הסכם שיתוף פעולה צבאי עם צרפת.
בספטמבר 2025 השעתה צרפת את שיתוף הפעולה נגד הטרור שלה עם מאלי, והחזירו שני דיפלומטים מאליאן, לאחר מעצר דיפלומט צרפתי בבמקו, באוגוסט 2025..
צרפת מיוצגת במאלי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: בורדו, טולוז, ומרסיי.
יחסי מולדובה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכם בדבר ביטול דרישות הוויזה - 29 ביוני 2004
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות - 28 בספטמבר 2004
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למולדובה הגיעה לסך 512 אלף דולר אמריקאי והיא כללה תרופות ומכונות שטיפה.
באותה שנה, מולדובה לא ייצאה לסן מרינו אף סחורה.
סן מרינו אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מוזמביק-פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה הפורטוגלית.
שתי המדינות הן חברות מלאות בקהילת המדינות הדוברות פורטוגזית.
מוזמביק הייתה מושבה פורטוגזית עד המאה ה-20. לאחר קריסת השלטון הקולוניאליזם הפורטוגזי, המדינה זכתה בעצמאותה מפורטוגל בשנת 1975.
פורטוגל היא המשקיעה השנייה בגודלה במוזמביק.
ביולי 2008, שתי הממשלות חתמו על הסכם בדבר הקמת קרן לתמיכה בהשקעות בשווי 124 מיליון דולר אמריקאי במגזר האנרגיה של מוזמביק.
באותה החודש, פורטוגל ביטלה את יתרת חובותיה של מוזמביק לפורטוגל, שנאמדים ב-393.4 מיליון דולר שנצברו מהכרזת עצמאותה של מוזמביק עד שנת 2005.
מוזמביק מיוצגת בפורטוגל על ידי קונסוליה כללית בפורטו ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה בליסבון, בירת המדינה.
פורטוגל מיוצגת במוזמביק על ידי קונסוליה כללית בביירה, קונסוליה בנמפולה ובקלימאן ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
יחסי מדגסקר–רוסיה הם היחסים שבין רפובליקת מדגסקר לפדרציה הרוסית.
היחסים הרשמיים בין המדינות החלו ב-29 בספטמבר 1972.
במהלך המשבר הפוליטי במדגסקר ב-2009, אמר שר החוץ של רוסיה סרגיי לברוב כי "רוסיה מודאגת מהתדירות הגוברת של הניסיונות ביבשת אפריקה לפנות לשיטות לא חוקיות לפתרון בעיות פוליטיות פנימיות".
הוא המשיך ואמר כי בנוסף להגברת הבעיות הכלכליות והחברתיות, השימוש בכוח מעורר דאגה ונוגד את העקרונות הדמוקרטיים, תוך שהוא מאשר את תמיכת רוסיה בעמדת האיחוד האפריקני.
יחסי מוזמביק–רוסיה הם היחסים שבין רפובליקת מוזמביק לפדרציה הרוסית.
בשנות השישים תמכה רוסיה בארגון "פרלימו" במאבקו נגד האימפריה הפורטוגזית, ומרבית ממנהיגיו הוכשרו ברוסיה.
היחסים הרשמיים בין המדינות החלו ב-25 ביוני 1975, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של מוזמביק.
ביוני 2007 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה כללי ביניהן.
בשנת 2015 ניתן לחברת רוסנפט הרוסית רישיון להפקת גז טבעי במדגסקר יחד עם חברת אקסון מוביל האמריקאית.
במרץ 2018, כשביקר שר החוץ של רוסיה סרגיי לברוב במפוטו, הוא הודיע כי רוסיה תגביר את שיתוף הפעולה עם מוזמביק נגד הטרור.
מוזמביק מחזיקה שגרירות בבירת רוסיה, מוסקבה.
רוסיה מחזיקה שגרירות בבירת מוזמביק, מפוטו.
יחסי מדגסקר–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מדגסקר לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-23 בדצמבר 1971.
ב-1973 מינתה מדגסקר קונסול כבוד לצ'ילה, שהחזיק בתואר זה עד למותו בשנת 2006.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במדגסקר אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת בכניסה למדינה או מנפיקים אשרה אלקטרונית (eVisa).
לעומת זאת, אזרחי מדגסקר שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במדגסקר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מדגסקר אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מאלי–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מאלי לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-5 בספטמבר 1963.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במאלי נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
גם אזרחי מאלי שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במאלי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאלי אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאלי האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.
יחסי מוזמביק–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מוזמביק לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 ביולי 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במוזמביק אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה.
לעומת זאת, אזרחי מוזמביק שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במוזמביק בדרג השגרירות.
צ'ילה מיוצגת במוזמביק בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
מוזמביק אינה מיוצגת בצ'ילה בדרג השגרירות.
מוזמביק מיוצגת בצ'ילה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה.
יחסי מדגסקר–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין קנדה.
קנדה ומדגסקר חולקות היסטוריה משותפת - שתיהן היו בעבר חלק מהאימפריה הצרפתית הקולוניאליסטית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, חיילים משתי האומות נלחמו ב במלחמת העולם השנייה יחד עם כוחות הצבא הצרפתי וכנגד איטליה וגרמניה הנאצית.
ב-1965, קנדה הכירה בעצמאותה של מדגסקר וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים רשמיים.
ההכרה קרתה כחמש שנים לאחר שהמדינה זכתה בעצמאותה מצרפת.
בחודש ספטמבר 1987, נשיא מדגסקר דידייה רציראקה ביקר בקנדה באופן רשמי על מנת להשתתף בוועידת הפרנקופוני השנייה שנערכה באותה השנה בקוויבק סיטי.
במסגרת ביקורו נפגש רציראקה עם ראש ממשלת קנדה בריאן מלרוני.
בחודש ספטמבר 1999 ביקר הנשיא רציראקה בקנדה באופן רשמי פעם נוספת על מנת להשתתף בוועידת הפרנקופוני השמינית ובמסגרת ביקורו נפגש עם ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין.
במהלך המשבר הפוליטי המלגשי בשנת 2009, אשר בו הודח נשיא מדגסקר מארק ראוואלומנאנה מתפקידו, קנדה גינתה את ההפיכה ואת ההתנגשויות הרבות והאלימות בין תומכי הממשלה למתנגדיה.
המצב במדגסקר חזר לקדמותו כאשר נבחר בשנת 2014 בבחירות דמוקרטיות הנשיא הר רג'ונאריממפיאנינה.
מיד לאחר הבחירות ביקרה במדגסקר משלחת קנדית מהוועדה הפרלמנטרית קנדה-אפריקה.
בחודש נובמבר 2016 ערך ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו ביקור רשמי במדגסקר כדי להשתתף בוועידת הפרנקופוני השישה עשר שנערכה בבירת מדגסקר, אנטננריבו.
ראש הממשלה טרודו נפגש עם הנשיא רג'ונאריממפיאנינה והשניים התדיינו על התכנות חתימת אמנה למניעת כפל מס בין קנדה למדגסקר.
ב-2017 שווי הסחר הכולל שבין קנדה למדגסקר הוערך ב-115.5 מיליון דולרים קנדיים.
הייצוא הקנדי העיקרי למדגסקר כלל ציוד הפועל על אנרגיה גרעינית, טקסטיל, מוצרי חשמל ואפונה מיובשת.
הייצוא המלגשי העיקרי לקנדה כלל תבלינים, טיטניום, מקלות וניל, דגים מיובשים, קפה ואריגים.
חברת כרייה קנדית בשם "Sherritt International" היא משקיעה גדולה במכרות הנמצאים במדגסקר.
מדגסקר מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה.
מדגסקר מיוצגת בקנדה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות שהיא מחזיקה בקלגרי, מונטריאול, וקוויבק סיטי.
קנדה אינה מיוצגת במדגסקר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מדגסקר.
יחסי מדגסקר–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין ממלכת ספרד.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין ממלכת ספרד הם יחסים דיפלומטיים מלאים.
היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות כוננו ב-25 במרץ 1966.
תחומי שיתופי הפעולה העיקריים שבין שתי המדינות הם: עזרה בפיתוח מדגסקר של ספרד, וזאת אף על פי שמדגסקר אינה מדינה מועדפת בתוכנית הפיתוח הספרדית המיועדת לאפריקה, דיג, מכיוון שמדגסקר היא חלק מהדרך של הדייגים הספרדים באוקיינוס ההודי והמלחמה נגד הפיראטים.
ב-20 באפריל 2008, הספינה הספרדית "פלאיה דה באקיו", שחלק מהצוות שלה היה בעל אזרחות מדגסקרית, נתפסה על ידי פיראטים סומלים על יד חופי המדינה.
מדגסקר ביקשה מספרד עזרה בשחרור הספינה, והיא שוחרר כעבור שבעה ימים (27 באפריל 2008).
ב-2009, מקרה דומה קרה לספינה הספרדית "אלקרנה" והצוות שוחרר במלואו.
ספרד מימנה עד 2012 הרצאות באוניברסיטת אנטננריבו.
ספרד אינה מיוצגת במדגסקר בדרג השגרירות.
ספרד מיוצגת במדגסקר בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באנטננריבו, בירת המדינה.
ספרד האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מדגסקר.
מדגסקר אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות.
מדגסקר מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בברצלונה.
מדגסקר האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת, על ספרד.
יחסי מאלי–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין מאלי לשווייץ מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מאלי לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים ומאלי היא אחת מהמדינות המועדפות על שווייץ בשיתוף פעולה".
ב-26 בספטמבר 1960 הכירה המועצה הפדרלית של שווייץ ברפובליקת מאלי, וב-1961, לאחר שנה של מגעים דיפלומטיים כוננו היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות.
ב-1970, מאלי הפכה לאטרקטיבית להשקעות בתחום הכימיה והטקסטיל.
האטרקטיביות של מאלי גרמה לחתימת הסכם דיפלומטי בין שתי המדינות בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ב-1977, ולאחר מכן לחתימת שני הסכמים: האחד, הסכם שיתוף פעולה בין שתי המדינות בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי, והשני, הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות.
שווייץ מעורבת מאוד בסיוע הומניטרי למאלי החל מהרעב הגדול ששרר במדינה בשנות השבעים של המאה העשרים.
שווייץ עזרה למאלי בתחומי השמירה על הסביבה, אספקת מים לכפרים ופיתוח שירותים רפואיים ראויים במדינה.
ב-1983 המועצה הפדרלית של שווייץ אישרה העברת מענק כספי של 155 מיליון פרנקים שווייצריים (בנוסף לשווייץ מומן על ידי הקרן האירופי).
המענק לא נתמך על ידי הבנק העולמי ועורר ביקורת בשווייץ.
בשנת 1987 סיפקו סוכנויות הסעד השווייצריות סיוע ביישוב מחדש של 20,000 אנשים שנעקרו מבתיהם.
ב-1989 נחתמו הסכמים בילטרליים בין שווייץ למאלי על הסדרת החובות של מאלי.
ב-1991 לאחר הפיכה של נשיא שהואשם בשחיתויות רבות ושונות, הוחלט לחקור בשווייץ את הנושא ואת הדרכים שבהן הייתה המדינה מעורבת.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו במאלי מאה ושבעה אזרחים שווייצרים.
מאלי אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
מאלי מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: בזל, וז'נבה.
שווייץ אינה מיוצגת במאלי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ מיוצגת במאלי באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
יחסי מדגסקר–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין רפובליקת מדגסקר לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין מדגסקר לשווייץ הם יחסים דיפלומטיים עם מסורת ארוכה של חברות המתבטאת במעלות רבות בשיתופי פעולה כלכליים, חברתיים ותרבותיים, במיוחד דרך ארגונים לא ממשלתיים.
שווייץ הראתה לראשונה עניין במדגסקר במהלך המאה התשע עשרה, במיוחד במגזר הכלכלי.
מיסיונרים קתולים ופרוטסטנטים כאחד החלו לפתח את המקום והתיישבו בו.
האי קיבל את עצמאותו מצרפת בשנת 1960 ושווייץ הכירה בעצמאותו באופן מידי.
היחסים הדיפלומטיים עם המדינה הצעירה כוננו ב-1961, שנה לאחר מכן.
לאחר שפתחה קונסוליה כללית באנטננריבו לשנים הראשונות של עצמאות המדינה, שווייץ פתחה שגרירות ובראשה הממונה על היחסים והחל משנת 2007 שגריר תושב במדינה.
מדגסקר הייתה למשך זמן רב מדינה מועדפת לשיתוף פעולה שווייצרי בפיתוח.
ב-1998 נסגר משרד שיתוף הפעולה השווייצרי באנטננריבו.
ב-2001 יצאה לדרך תוכנית לקידום ממשל תקין ולקידום הכלכלה המקומית.
התוכנית שינתה את מתכונת פעולתה בשנת 2013.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו במדגסקר ארבע מאות שישים ושמונה אזרחים שווייצרים.
שווייצרים רבים נוכחים באיים כתיירים או שלוקחים חלק בתוכניות שיתוף הפעולה המופעלות במדינה על ידי ארגונים לא ממשלתיים שונים.
שווייץ מיוצגת במדגסקר בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באנטננריבו, בירת המדינה.
מדגסקר אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
מדגסקר מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ציריך, וז'נבה.
יחסי מוזמביק–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין רפובליקת מוזמביק לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים שבין רפובליקת מוזמביק לקונפדרציה השווייצרית הם יחסים חמים וידידותיים, הנובעים מהיותה של מוזמביק מדינה מועדפת של שווייץ לשיתופי פעולה.
ב-30 באוקטובר 1974, הכירה המועצה הפדרלית של שווייץ בעצמאותה של מוזמביק, שהוכרזה באופן רשמי רק ב-24 ביוני 1975. ב-1977 פתחה שווייץ שגרירות במפוטו.
שיתוף הפעולה הבילטרלי שמתקיים בין שתי המדינות החל בשנת 1979.
שורשי שיתוף הפעולה של שווייץ עם מוזמביק נעוצים בשנות השמונים של המאה התשע עשרה, כאשר המיסיון השווייצרי במדינה נוסד.
המיסיונרים השווייצרים זכו להכרה רחבה במוזמביק, הודות לעבודתם למען שיפור איכות החיים במדינה.
המיסיונרים בנו בתי חולים, בתי ספר מקומיים (דבר שהוביל למחלוקת ומתיחות עם פורטוגל.
נשיא הארגון לשחרור מוזמביק, אדוארדו מונדלאנה, למד בבית ספר שייסדו המיסיונרים השווייצריים במדינה.
בין שתי המדינות מתקיים שיתוף פעולה נרחב למען פיתוחה של מוזמביק.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2019 התגוררו במוזמביק מאה ארבעים ותשעה אזרחים שווייצרים.
מוזמביק אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
מוזמביק מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
שווייץ מיוצגת במוזמביק בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
יחסי מדגסקר–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של מדגסקר לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
במהלך ההתערבות הצרפתית השנייה במקסיקו, צרפת הביאה שתילי וניל ממקסיקו למדגסקר (ולמקומות אחרים) לשתילה מה שהביא מאוחר יותר לכך שמדגסקר הפכה לאחת מיצרניות הווניל הגדולות בעולם.
ביוני 1960 קיבלה מדגסקר את עצמאותה מצרפת.
שנה לאחר מכן, בשנת 1961, שלח נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס משלחת נשיאותית של רצון טוב בראשות השליח המיוחד אלחנדרו קרייו מרקור והציר חוסה אסקייל איטוריאגה, לבקר במדגסקר ולסלול את הדרך לכינון יחסים דיפלומטיים בין שני העמים.
מדגסקר ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בדצמבר 1975. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים היחסים הכוללים היו מוגבלים בין שני העמים והתנהלו בעיקר בפורומים רב-צדדיים כמו האומות המאוחדות.
בשנת 2005 הפך השגריר מאוריסיו דה מריה אי קמפוס לנציג המקסיקני הראשון שאינו תושב שהוסמך למדגסקר והציג את כתב ההאמנה שלו.
בנובמבר 2010 ביקר השר לאיכות הסביבה המלגשי, הרילנטו רוולוהאריסון במקסיקו כדי להשתתף בוועידת האקלים של האומות המאוחדות בשנת 2010 שהתקיימה בקנקון.
בנובמבר 2016, משלחת ממקסיקו בראשות השליח המיוחד (ושגריר מקסיקו בצרפת), חואן מנואל גומס רובלדו ומנכ"ל אירופה, פרנסיסקו דל ריו; השתתפו כמשקיפים בכנס של ארגון לה פרנקופוני שנערך באנטננריבו.
בשנת 2016, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד באנטננריבו.
ביקורים רמי דרג ממדגסקר במקסיקו
השר לאיכות הסביבה הרילנטו רוולהאריסון (2010)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו במדגסקר
הנציג חוסה אסקייל איטוריאגה (1961)
השליח המיוחד חואן מנואל גומס רובלדו (2016)
מנכ"ל אירופה פרנסיסקו דל ריו (2016)
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין מדגסקר למקסיקו ב-9 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מדגסקר למקסיקו כולל: אילמניט; סחורה לקידום התעשייה הכימית; אאוגנול ואיזואוגנול; קינמון; וניקל לא מסוגסג.
הייצוא העיקרי של מקסיקו למדגסקר כולל: יחידות זיכרון; רקיקים וופלים; ומסטיקים.
מדגסקר מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית ומחזיקה בנוסף קונסוליית כבוד במקסיקו סיטי.
מקסיקו מוסמכת למדגסקר משגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה ומחזיקה בנוסף קונסוליית כבוד באנטננריבו.
יחסי מוזמביק–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין מדינות מקסיקו המאוחדות לרפובליקה של מוזמביק.
במהלך סחר העבדים האטלנטי, פורטוגל וספרד העבירו עבדים אפריקאים רבים ממוזמביק למקסיקו שם הגיעו בעיקר לעיר הנמל וראקרוס.
ביוני 1975 קיבלה מוזמביק את עצמאותה מפורטוגל.
מקסיקו ומוזמביק כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בפברואר 1988. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים; היחסים בין שתי המדינות התרחשו בעיקר בפורומים רב-צדדיים כמו האומות המאוחדות.
באוקטובר 1986 מקסיקו קראה לחקירה באו"ם על מותו של נשיא מוזמביק, סמורה מקל, לאחר שהמטוס שלו התרסק בדרום אפריקה.
ביוני 1999 נפגש שרת החוץ המקסיקנית רוסאריו גרין עם נשיא מוזמביק, ז'ואקים שיסאנו, בעוד שניהם השתתפו בהשבעה של נשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי בפרטוריה.
במרץ 2002 ביקר ראש ממשלת מוזמביק, פסקואל מוקומבי, במקסיקו כדי להשתתף בוועידת מונטריי.
במהלך ביקורו נפגש ראש הממשלה מוקומבי עם נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס.
בדצמבר 2010 ביקרה שרת הסביבה של מוזמביק, אלסינדה אבראו, במקסיקו כדי להשתתף בוועידת האקלים של האו"ם בשנת 2010 בקנקון.
באוקטובר 2015 ביקר שר המשפטים של מוזמביק, ז'וזה איבראימו אבודו במקסיקו, ונפגש עם נציב זכויות האדם הלאומי של מקסיקו, לואיס ראול גונסאלס פרס.
במהלך הביקור הסכימו שתי המדינות לפיתוח פעילויות משותפות בתחום ההגנה והפצת זכויות האדם, הכשרה וייעוץ בין שתי המדינות.
ביקורים רמי דרג ממוזמביק למקסיקו
ראש ממשלת מוזמביק פסקול מוקומבי (2002)
השר לאיכות הסביבה אלסינדה אבראו (2010)
שר המשפטים חוסה איבראימו אבודו (2015)
בשנת 2004, שתי המדינות חתמו על הסכם בשיתוף פעולה חינוכי ותרבותי.
שתי המדינות מנהלות בימים אלה (2020) משא ומתן על מזכר הבנות להקמת מנגנון התייעצות בענייני אינטרסים הדדיים.
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-14 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו למוזמביק כולל: מוצרי חלב; טרקטורים; מקררים; כרטיסים המסופקים עם שבב מעגל משולב; מכשירי חשמל; תַמרוּקִים; ובירה מאלט.