tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונת , בניטו הצליח לחזור לכושר והיה שותף לזכייה של המועדון באליפות שווייץ לראשונה מזה 32 שנים.
בקיץ בניטו חתם בבורדו מליגת העל הצרפתית.
ב-14 בנובמבר 2018 בניטו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בתיקו 0-0 נגד .
ב-18 בנובמבר 2019 בניטו הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד .
בניטו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
לוריסיפרה (שם מדעי: Loricifera) היא מערכה המונה 43 מינים של בעלי חיים קטנים או מיקרוסקופיים החיים באוקיינוסים לרוב בעומק 300 עד 400 מטר אך גם במעמקי הים.
אורכם של הלוריסיפרים 100 מיקרומטר עד 1 מילימטר.
הלוריסיפרים הם בין מערכות בעלי החיים האחרונות שהתגלו ובשל כך לא ידוע הרבה על הפיזיולוגיה, מחזור החיים, התזונה וההתנהגות שלהם.
הלוריסיפרים דומים לחד-תאיים אך הם בעלי 10,000 תאים.
הגוף של הלוריסיפרים מחולק ל5 חלקים: ראש, צוואר, בית החזה, גב ובטן.
שלושה מינים מהמערכה הם בעלי החיים היחידים שנמצאו בסביבה נטולת חמצן.
משמעות השם לוריסיפרה היא נושאת מחוך עקב קשקשים דמויי מטרייה בקצוות הגוף.
הלוריסיפרים חיים על גרגירי חול אליהם הם מחוברים חזק ולכן המחקר עליהם מועט.
הלוריסיפרים דומים למסרקנים (Ctenophora) או לשושנות ים (Actiniaria) אך הם שייכים לקבוצה סקלידופורה (Scalidophora) ביחד עם המערכות פריאפולידה (Priapulida) וקינורהינכה (Kinorhyncha).
במערכה סדרה אחת ובה שלוש משפחות.
לוריס איטי בורנאי (שם מדעי: Nycticebus borneanus) הוא מין של פרימט מהסוג לוריס איטי החי רק במרכז ודרום האי בורנאו שבאינדונזיה ואחד מ4 מינים מהסוג שחיים באי בורנאו לצד המינים Nycticebus bancanus, לוריס איטי קיאן (Nycticebus kayan) ולוריס איטי פיליפיני (Nycticebus menagensis) שנחשבו בעבר לתת-מינים שלו אך הופרדו למינים עצמאיים.
אורכו של הלוריס האיטי עד 26 סנטימטרים והוא בעל פרווה בצבע צהוב, ראש גדול, פנים רחבות ושטוחות עם עיניים גדולות ואוזניים קצרות.
כמו שאר מיני הסוג לוריס איטי הוא חי ביערות הגשם של מרכז ודרום האי בורנאו וניזון בעיקר מחרקים אותם הוא הורג בעזרת הארס שלו בדומה לשאר המינים בסוגו.
בנוסף לחרקים הלוריס האיטי ניזון גם משרף, צוף פרחים ופירות.
הטורפים של הלוריס האיטי הם עופות דורסים, פיתוניים, חתוליים וגחניים.
לפני שלוריס זה הוגדר כמין עצמאי הוא היה תת-מין של המינים לוריס איטי בנגלי (Nycticebus bengalensis) ולוריס איטי סונדלי (Nycticebus coucang).
לא ידוע הרבה על מין זה אך החוקרים מעריכים שהוא נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי וציד.
לוריקוזאורוס (שם מדעי: Loricosaurus; מילולית: "לטאה משוריינת") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הסלטזאוריים שהתקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 71 מיליון שנה, בתחילת המאסטריכט של אמריקה הדרומית.
ממצאי הלוריקוזאורוס התגלו בתצורות אלן (Allen Formation) שבנאוקן בארגנטינה ותחילה נסבר שהיה אנקילוזאור עקב מעטה השריון האוסטאודרם שכיסה את אך בהמשך הוא תואר כזאורופוד ממשפחת הסלטאזאוריים.
הוא תואר למדע ב-1929 בידי החוקר הגרמני פרידריך פון הואנה כששמו מרמז על מעטה השריון שלו.
לא כל החוקרים רואים בסוג זה טקסון קיים וחלק מטילים אותו בספק ומשייכים את הממצאים שלו לסוגים הקרובים סלטזאורוס או נאוקנזאורוס.
לורל אוהרה היא טייסת חלל אמריקאית בנאס"א, בוגרת תואר ראשון ושני בהנדסת אווירונאוטיקה.
טסה לתחנת החלל הבין-לאומית ב-2023 על חללית רוסית.
לורל אשלי אוהרה נולדה ב-1983 ביוסטון, טקסס לסינדי וסטיב אוהרה.
היא גדלה בעיירה שוגרלנד בטקסס וסיימה את תיכון קלמנטס בעיר ב-2001.
לאוהרה יש תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת קנזס ב-2005 ותואר שני במדעים, אווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה מאוניברסיטת פרדו באינדיאנה, ארצות הברית ב-2009.
לאחר סיום התואר הראשון בשנים 2006–2007 עבדה אוהרה בחברת רוקטפליין לימיטד (Rocketplane Limited) באוקלהומה והייתה מעורבת בתכנון רכב חלל תת-מסלולי.
ב-2009 החלה לעבוד במכון האוקיינוגרפי בוודס הול שם עבדה שמונה שנים.
במסגרת עבודתה השתתפה בשדרוגים של הצוללת DSV Alvin ועבדה כמהנדסת ומנתחת נתונים של "ג'ייסון", רובוט ימי המופעל מרחוק.
הניסיון שלה כולל תכנון מכני, עיבוד נתונים, הנדסת מערכות, בדיקות של צוללות והפעלת כלי רכב מרחוק.
היא השתתפה ב-11 משלחות מחקר ימי כטכנאית מכנית ומנתחת נתונים.
בזמן לימודיה השתתפה בתוכנית סטודנטים במטוס עם כח כבידה מופחת KC-135. היא השתתפה בתוכנית של האקדמיה של נאס"א במרכז טיסות החלל גודרד וסיימה התמחות במעבדה להנעה סילונית של נאס"א.
ב-2017 היא נבחרה כמועמדת להיות אסטרונאוטית בנאס"א.
הכשרת האסטרונאוטים היא בתפעול מערכות חלל שונות, מתוך מטרה לטוס לתחנת החלל הבין-לאומית ובהמשך אף לירח ולמאדים.
ב-10 בינואר 2020 היא סיימה את לימודיה בתוכנית המועמדים לאסטרונאוטים של נאס"א לחיל האסטרונאוטים שלה, וכעת היא זכאית לטיסה בחלל.
ב-15 ביולי 2022, נאס"א הודיעה שהיא תטוס לתחנת החלל הבין-לאומית על סיפון סויוז MS-23, כחלק מהמשלחת ה-68 לתחנה.
עם זאת, עקבות הבעיות בחללית סויוז MS-22 שחייבו שימוש אחר בחללית סויוז MS-23 שטסה ללא צוות.
הצוות של אוהרה עבר לסויוז הבא, סויוז MS-24.
אוהרה המריאה לחלל על סיפון "סויוז MS-24" ב-15 בספטמבר 2023. היא הצטרפה למשלחת מס' 69, המשיכה במשלחת מס' 70 וחזרה לכדור הארץ באפריל 2024 בחללית "סויוז MS-25".
כיום מתגוררת במסצ'וסטס, אוהרה היא טייסת פרטית, חובשת קרבית, ומתנדבת בצוותי חילוץ והצלה מקומיים.
היא נוהגת לטייל, לעשות ראפטינג, לגלוש, לצלול, לטוס, לשוט, לעשות סקי ועוד.
ב-2008 קיבלה אוהרה פרס מחקר על מחקרה בתואר השני, מהקרן הלאומית למדע בארצות הברית.
ב-2015 היא נאמה בכנס של ועידת TED בניו בדפורד, ארצות הברית.
לורל פרנסס לי היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של מדינת פלורידה.
טרם שירותה בבית הנבחרים האמריקאי, כיהנה לי כמזכירת המדינה של פלורידה בשנים 2019–2022 וכשופטת בבית המשפט המחוזי ה-13 בפלורידה.
היא החלה את הקריירה המשפטית שלה כעורכת דין במשרד עורכי הדין קרלטון פילדס בשנת 2003, ולאחר מכן עברה לסנגוריה הציבורית כפרקליטה מסייעת ב-2005. משנת 2007 ועד למינויה אל כס השיפוט, הייתה לי עוזרת התובע הפדרלי במחוז התיכון של פלורידה.
בשנת 2013 מונתה בידי מושל פלורידה ריק סקוט לשופטת בבית המשפט המחוזי ה-13 של פלורידה, שבתחום שיפוטו מחוז הילסבורו.
בבחירות 2014 נבחרה ללא התנגדות לתקופת כהונה מלאה.
ב-28 בינואר 2019 מונתה לי למזכירת המדינה של פלורידה בידי המושל רון דה-סנטיס.
היא החליפה את המזכיר המתפטר מייק ארטל, שעזב לאחר פחות מחודש בתפקיד כאשר נחשף תצלום שלו משנת 2005 מאופר בבלאקפייס כחלק מתחפושת ליל כל הקדושים של קורבן הוריקן קתרינה.
באוקטובר 2020, שבועות מספר טרם הבחירות הכלליות באותה השנה, דרשה לי להשמיט פושעים מרשימות הבוחרים אם יש להם חובות לבית משפט.
ביקורת נמתחה על הדרישה; ב"פוליטיקו" כינו את הצעד "מהלך מפתיע באישון ליל שמגיע לאחר שיותר מ-2 מיליון איש כבר הצביעו בבחירות לנשיאות".
החלטתה של לי לא הופצה לציבור הרחב, אלא רק לפקידי הבחירות המקומיים.
ב-12 במאי 2022 הכריזה לי על התפטרותה מתפקיד מזכירת המדינה, כשבעה חודשים לפני בחירות 2022. היא בחרה שלא לנמק את התפטרותה.
ב-17 במאי הודיעה כי תתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פלורידה.
ביום הבחירות הכלליות ניצחה בפער גדול, והחלה את כהונתה עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
לורל ברקר , הידועה גם בשמה הפרטי לורל, היא זמרת וכותבת שירים קנדית, המתגוררת במאלמה שבשוודיה.
היא השתתפה בכתיבת שירים רבים עבור אמנים מכל רחבי העולם, דוגמת אלני פוריירה היוונייה ולהקת טווייס הדרום-קוריאנית.
כמו כן, השתתפה ככותבת עבור שירים רבים שהתחרו באירוע הקדמים של מדינות אירופה לתחרות הזמר של האירוויזיון.
בשנת 2018 זכתה בפרס ג'ונו עבור הקלטת הדאנס הטובה ביותר.
באירוויזיון 2019 הפכה לורל לפזמונאית היחידה ששלושה שירים שהתחרו באירוע נכתבו על ידה.
שם שנה אמן ראשי אלבום"Good Thing"2017טריטונאל"Good Vibes"קווינטינוBright Nights"Hide"מאט פאקסContrast"Perfect Mess"סטיב ווייד ונאבארהrowspan="12" "Call Me"טריטונאל"True Love"2018סונדר"Get Over It"סופי פרנסיס"Change My Heart"אומט אוזקן"About You"טיירון האפי"Sweat"די-ג'יי אסד"After Midnight"LNY, TNZ ו-Mann"Closer"ניק פיורוצ'י"Come and Go"2019פלייט סקול"Slow"2020אננאון בריין, סטיב אנדראס והיי"Chocolat"פוטהילס
שנה אמן שם כותבים נוספים תוצאה2018אלחנדרו רייס"Compass"אלחנדרו רייס, לארס כריסטן2זיבז"Stones"קורין גפלר, סטי גפלר1
שנה אמן שם כותבים נוספים תוצאה2018מיה"Arrows" גרייג ואטס, ריקרד בונד טרומיל7 (מקצה)2019גבריאל ריבקו"Lay It Down"ג'ורג'י דניס, קמרון וארן9 (מקצה)
דאנסק מלודי גרנד פרי (דנמרק)
שנה אמן שם כותבים נוספים תוצאה2019לילו"That Vibe"מריה מרקוס, לודוויג הילאריוס בריגמאןהודח בשלב הגמר
שנה אמן שם כותבים נוספים תוצאה2019S!sters"Sister"מארין קאלטרבכר, טום אוהלר, תומאס סטאנגרד1
שנה אמן שיר כותבים נוספים תוצאה2019קרינה דאהל"Hold Me Down"אשלי היקלין, ירואן סווינן, פלה לוריאנו, סנקהודח בשלב הגמר2020ליסה ברוד"Talking About Us"ג'ימי ג'נסון, אנדרז ורטוב, מאיה רייטהודח בשלב המקציםריילי"Wild"אנדראס סטון ג'והאנסון, אנדרז ורטוב3/42021ריילי"Hero"אנדראס סטון ג'והאנסון, אנדרז ורטוב, תומאס סטאנגאארד, פרזר מקהודח בשלב הגמר
שנה אמן שיר כותבים נוספים תוצאה 2020 אנדריה ג'ו "Oči meduze" ג'ימי ינסון, פאלה המרלונד, אנדריג'אנו אייזי 4
שנה אמן כותרת כותבים נוספים תוצאה 2022מיה נגובטיץ' "Forgive Me (Oprosti)" אנדארס סטון יוהאנסון, דניז ים, מיה נגוביטיץ' 3
שנה אמן שיר כותבים נוספים תוצאה 2023 דה סטארלינגס "Rollercoaster" קאטו קלבאוט, טום דייס, תומאס סטנגארד, אנדראס סטון ג'והנסון, אנדרז ורטוב, אנה גריי 2
לורין זינב נורה טלחאווי (בשוודית: Lorine Zineb Nora Talhaoui; ידועה בעיקר בשם הבמה שלה "לורֵן" (Loreen); נולדה ב-16 באוקטובר 1983) היא זמרת ומפיקה מוזיקלית שוודית.
ייצגה את שוודיה באירוויזיון פעמיים: בשנת 2012 עם השיר "Euphoria" ובשנת 2023 עם "Tattoo".
היא האמן השני (לאחר ג'וני לוגן) והאישה הראשונה שזוכה בשתי מהדורות שונות של תחרות הזמר של האירוויזיון.
בשנת 2004 השתתפה בתחרות ה-Swedish Idol, שם סיימה במקום הרביעי.
בשנה שלאחר מכן הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "The Snake", בהשתתפות להקת רוב'נ'ראז.
במקביל לעבודתה כמפיקה ובמאית של מספר תוכניות ריאליטי בשוודיה השתתפה ב-2011 במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2011, עם השיר "My Heart Is Refusing Me", שהצליח להתברג לעשרת השירים המובילים במצעד הסינגלים השוודי.
לורן נולדה בבירה סטוקהולם בשנת 1983 למהגרים ממרוקו.
בצעירותה עברה משפחתה לווסטרוס, שם למדה בבתי הספר המקומיים.
היא מכנה אותה כעיר מולדתה, על-אף שנולדה בסטוקהולם.
את רוב חייה בילתה ברובע "גריטה" שבמזרח העיר.
לורן התפרסמה בזכות השתתפותה ב-Swedish Idol ב-2004 תחת השם "לורין טלחאווי".
במהלך סבב האודישנים דורגה בהצבעות הקהל במקום השלישי.
היא ניצלה מהדחה בזכות "מדליית השופטים" שהוענקה לה.
את התחרות סיימה במקום הרביעי, והודחה שבוע אחד לפני שלב הגמר.
לאחר התוכנית פרסמה בשנת 2005 את הסינגל הראשון שלה, "The Snake", בהשתתפות להקת רוב'נ'ראז.
באותה השנה הגישה את התוכנית Lyssna, ששודרה ב-TV400. בין השנים 2006–2010 עבדה כמפיקת תוכניות ריאליטי וכבמאית של הערוצים TV3, TV4 ושל תאגיד השידור השוודי (SVT).
2011–2013: המלודיפסטיבלן, זכייה ראשונה באירוויזיון ו-Heal
בשנת 2011 חזרה לורן לאור הזרקורים, כשהשתתפה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2011, עם השיר "My Heart Is Refusing Me", שנכתב על ידה לצד מו דנבי וביורן דיופסטרם.
בחצי הגמר הראשון של המלודיפסטיבלן לשנת 2012, שהתקיים ב-4 בפברואר, העפילה לורן לגמר עם שירה "Euphoria", שנכתב על ידי תומאס ג':סון ופיטר בוסטרום.
ב-10 במרץ הוכרזה כזוכה עם 268 נקודות וכנציגת שוודיה לאירוויזיון 2012, שנערך בבאקו, בירת אזרבייג'ן.
בדומה למלודיפסטיבלן, השיר דורג במקום הראשון גם בטבלת הגמר של האירוויזיון עם 372 נקודות, שהוענקו לשוודיה מארבעים מדינות מתוך ארבעים ושתיים משתתפות (איטליה לא העניקה לשוודיה נקודה, ושוודיה לא הייתה יכולה להצביע לעצמה).
ב-3 ביוני הגיע השיר למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע שיר אירוויזיון לא בריטי מאז 1987 עם "Hold Me Now" של ג'וני לוגן.
הוא נמכר ב-62,148 עותקים בשבוע הראשון לצאתו ברחבי הממלכה המאוחדת.
בשלהי אוגוסט 2012 חשפה את כותרת אלבום הבכורה שלה, Heal.
הוא פורסם במלואו ב-24 באוקטובר, ורשם את כניסתו למצעד האלבומים השוודי במקום ה-60. במהלך השבוע השני לצאתו קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות השוודי תואר פלטינה.
גרסת רמיקס ל-"My Heart Is Refusing Me" יצא לאור ב-8 באוקטובר כסינגל האירופי השני מתוכו, ובאותו היום פורסם "Crying Out Your Name" כסינגל הרביעי במהדורתו השוודית.
על מנת לקדם את הצלחת האלבום הופיעה לורן כאורחת במספר תוכניות טלוויזיה אירופאיות, דוגמת תחרות הכישרונות הפולנית Must Be the Music, הגרסה הרומנית ל-The X Factor ותחרות השירה ההולנדית The Voice of Holland.
בגמר אירוויזיון 2013 ביצעה סינגל חדש שעתיד היה להיכלל בהוצאה המחודשת של אלבומה.
הוא נקרא "We Got the Power", שנכתב על ידי אסתר דין – זמרת-יוצרת אמריקאית ידועת-שם, שעבדה בעברה עם ריהאנה, איקונה פופ ורובין.
2014–2015: פרויקט Paperlight וסיבובי הופעות
באוקטובר 2013 הודיע Art on Ice, פסטיבל שווייצרי נודד להחלקה על הקרח, כי לורן תהיה אחת מהאמניות שיופיעו בסיבוב ההופעות שלו ב-2014. הוא התקיים בפינלנד, שוודיה ושווייץ.
בינואר 2014 חזרה SVT לשדר את התוכנית Sápmi Sessions, שבה אמנים שוודים ידועים נוסעים לצפון המדינה על מנת להיפגש עם זמרים סאמים.
הם לא נועדו מעולם, ולאחר שלושה ימים יצטרכו להוציא לאור סינגל חדש.
לורן הייתה האמנית הראשית בפרק הראשון, והיא נפגשה עם אינגה-מארט גאופ-יוסו.
יחד הוציאו את "Son" לאלבומה החדש.
לורן יצאה לסיבוב הופעות משלה ב-14 באפריל 2014. ב-7 באפריל, במהלך קונצרט באמסטרדם, חשפה כי הסינגלים החדשים מתוך אלבומה העתידי יהיו "Jupiter Drive" ו-"Dumpster".
במאי הכריזה על רצף ההופעות הראשון שלה, "En Euforisk Jul".
הוא נערך במאלמה, החל מ-26 בנובמבר עד ליל 20 בדצמבר, חג המולד.
עם סיומו הפך "En Euforisk Jul" לסבב ההופעות ה-16 בגודלו בשוודיה ב-2014. במהלך ביקורה במונטנגרו הכריזה כי אלבומה השני עתיד לצאת ככל הנראה באוקטובר.
בקיץ הועמדה לורן לשלוה פרסי רוקביורנן ולחמישה מפרסי המוזיקה העולמית.
ב-20 בספטמבר הופיעה בטקס פרסי המוזיקה האירו-אסייתי באצטדיון המרכזי באלמטי, קזחסטן.
ב-27 בפברואר הכריזה על תאריך הוצאת הסינגל החדש שלה, "Paper Light (Higher)".
ב-22 בנובמבר 2014 הכריזה לורן בחשבון האינסטגרם שלה על פיתוח פרויקט חדש בשם Paperlight, יחד עם המרת-יוצרת הקנדית קייזה.
לורן נכחה באירוע הלהיטים הגדולים של האירוויזיון, שצוין לרגל 60 שנים מאז אירוויזיון 1956. במלודיפסטיבלן 2015 הופיעה כאורחת, וביצעה את "Paper Light (Higher)".
במאי 2015 הופיעה באירוע צדקה מיוחד בווינה לטובת חולי איידס.
במהלך חודשים נובמבר עד דצמבר הצטרפה לסיבוב ההופעות Julgalan 2015 יחד עם מונס סלמרלוב, לנה פיליפסון, מיס לי וייל יונסון.
בדצמבר הופיעה בקונצרט הלילה Turn on the Lights באמסטרדם.
ב-11 באוגוסט 2015 חשפה את שם הסינגל הבא שלה, "I'm in It with You", שיצא לאור ב-14 באוגוסט.
הוא זכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית בסקנדינביה.
עם-זאת, הקליפ הנלווה לו, שהתבסס על עלילת הסרט Over the Edge, ספג ביקורות שליליות מפי מעריציה.
ב-18 בדצמבר הוציאה לאור גרסת כיסוי לשיר "Under ytan" של אונו סווננינגסון.
זוהי הייתה ההוצאה הראשונה שלה בשפה השוודית.
2016–2019: חזרה למלודיפסטיבלן, Nude ו-Ride
בשנת 2016 חזרה לורן להפקות האירוויזיון, כשהופיעה אירוע "Eurovision The Party" בסטוקהולם.
במהלך ריאיון שנערך עם כלי תקשורת בולגרי באותה שנה הצהירה כי היא וצוותה עובדים קשות על הוצאת מוזיקה חדשה בהמשך השנה או בתחילת 2017.
ב-30 בנובמבר אותה שנה חשפה SVT כי לורן עתידה להשתתף במלודיפסטיבלן 2017 עם השיר "Statements" על הזכות לייצג פעם נוספת את שוודיה באירוויזיון 2017. ב-25 בפברואר עלתה לשלב גלגל ההצלה, אך בסופו הודחה מהתחרות.
עם הסיקור התקשורתי שקיבלה הצהירה כי בכוונתה להוציא לאור שני מיני-אלבומים חדשים, אחד באביב ואחד בסתיו.
ב-14 ביולי 2017 יצא השיר "Body", הסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום Nude, שיצא לאור ב-25 באוגוסט.
ב-11 באוגוסט יצא "Jungle" בהשתתפות אליפנט כסינגל השני מתוך היצירה.
כמו כן, הוכרז כי אלבום האולפן השני שלה, Ride, ייצא לאור ב-17 בנובמבר.
2022–הווה: Så mycket bättre, קריירת משחק והחזרה לאירוויזיון
על מנת לחגוג את היווסדות המלודיפסטיבלן, ביצעה לורן את "Fiction Feels Good", מעין מחרוזת של כל שיריה בתחרות עד לשנה זו: "Euphoria", "My Heart Is Refusing Me" ו-"Statements".
ביוני 2020 הופיעה בסרט הקולנועי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" מבית היוצר של נטפליקס יחד עם זוכי עבר של האירוויזיון.
ב-30 באפריל נחשף כי היא עתידה להצטרף לתוכנית הטלוויזיה השוודית Så mycket bättre.
השירים שפורסמו מתוכה היו תחת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ.
מאוחר יותר באותה השנה חשפה חברת נטפליקס את רשימת השחקנים ואת דמויותיהם בסרט JJ+E, שייצא לאקרנים ב-8 בספטמבר 2021. לורן גילמה את דמותה של מריה, אמה של גיבורת הסרט.
במרץ 2021 הוציאה לורן את שירה הראשון בשפה השוודית, "Sötvattentårar", שכתבה בעצמה.
היא יצאה לסיבוב הופעות ברחבי המדינה מאוחר יותר ב-29 במרץ 2022 הכריזה על שיתוף פעולה עם חברת לקסוס בהוצאת הסינגל "Neon Lights" במהלך קמפיין NX.
ב-30 בנובמבר 2022 הוכרז כי הזמרת עתידה להשתתף במלודיפסטיבלן בפעם הרביעית בחייה עם השיר "Tattoo".
הוא הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים השוודי – שירה השני שזוכה לכך.
בערב גמר האירוויזיון זכה גם כן במקום הראשון עם 583 נקודות מהקהל ומהשופטים.
זוהי זכייתה השביעית של שוודיה באירוע (שיא שהוחזק עד אז על ידי אירלנד בלבד), ולורן הפכה לאישה הראשונה שזוכה בשתי מהדורות שונות של האירוויזיון.
במהלך אירוויזיון 2012, שנערך בבאקו, בירת אזרבייג'ן, הייתה לורן האמנית היחידה שנועדה עם פעילי זכויות אדם מקומיים.
מאוחר יותר הצהירה כי .
דובר הממשלה אמר כי אין להפוך את תחרות האירוויזיון לפוליטית, וביקש מאיגוד השידור האירופי לגנות את הפגישות הללו.
דיפלומטים שוודים טענו כי לורן לא פעלה בניגוד לחוקי התחרות.
ביולי אותה השנה הופיעה לורן בתחרות שירה בבלארוס בנוכחותו של נשיא המדינה, אלכסנדר לוקשנקו.
במהלך ביקורה במדינה נפגשה עם אשת האסיר הפוליטי אלס ביאליאצקי, והביעה את תמיכתה בו.
מאוחר יותר הצהירה כי היא מודעת לחלוטין להשלכות ולסיכונים הכרוכים בדבריה, כולל את האפשרות להיעצר בשדה התעופה במדינה רגע לפני החזרה לשוודיה.
באוגוסט 2013 מונתה לשגרירות הוועדה השוודית באפגניסטן, וביקרה בקאבול, בירת המדינה, ובכפר יאסקין באלה עם קארל בילדט, שר החוץ השוודי.
בשנה שלאחר מכן החלה בניית בית ספר יסודי בכפר, והזמרת הבטיחה כי היא עתידה לשוב אליו ולראות את התקדמות הבנייה.
לורן הייתה בזוגיות עם דניאל לינדסטרם בין השנים 2004–2006. הם חלקו יחד דירה משותפת בסדרמאלם.
את אלבום הבכורה שלו הקדיש לה.
בתחילת 2017 יצאה מהארון כביסקסואלית.
לורלין ברנס וולאס הייתה פוליטיקאית אמריקאית מאלבמה, אשת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כמושלת אלבמה ה-46 מ-16 בינואר 1967 ועד מותה.
היא הייתה אשתו הראשונה של מושל אלבמה ג'ורג' וולאס, שאותו היא החליפה בתפקיד המושלת בשל האיסור שהיה אז בחוקת אלבמה על המושל מלכהן ביותר מתקופת כהונה רצופה אחת.
וולאס הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמושלת אלבמה והאישה היחידה בתפקיד עד לכהונתה של קיי אייבי, שהושבעה לתפקידה ב-2017. נכון להיום, היא גם המושלת היחידה בכל מדינות ארצות הברית שנפטרה בעת כהונתה, וכן המושלת היחידה באלבמה שנבחרה מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ב-1973, הוכנסה וולאס, לאחר מותה, להיכל התהילה של נשות אלבמה.
לורלין בירגהאם ברנס נולדה בטסקלוסה שבאלבמה כבתם של הנרי ברנס ואסטל בורוז.
ב-1942, כשהייתה בת 15, הוא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של המחוז.
לאחר מכן היא עבדה בסניף טסקלוסה של רשת החנויות "חמישה ועשרה סנט" (Five and dime) שבבעלותו של סבסטיאן ספרינג קרזג', שם היא הכירה את ג'ורג' וולאס, שבאותה עת שירת בגיס האווירי של צבא ארצות הברית.
ב-22 במאי 1943, כשלורלין הייתה בת 16, נישאו השניים.
במשך עשרים השנים הבאות, התמקדה וולאס בלהיות אם ורעיה.
לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים: בובי ג'ו וולאס פרסונס (2015-1944), פגי סו וולאס קנדי (נולדה ב-1950) ג'ורג' וולאס השלישי (נולד ב-1951), וג'ייני לי וולאס דיי (נולדה ב-1961).
ג'ורג' וולאס הזניח את משפחתו ולעיתים ניהל פרשות אהבים מחוץ לנישואים, שגרמו לאשתו להגיש נגדו תביעת גירושים בסוף שנות ה-50. מאוחר יותר היא ביטלה את התביעה לאחר שקיבלה ממנו הבטחה להיות בעל טוב יותר.
ב-1963, לאחר שבעלה נבחר לתקופת הכהונה הראשונה שלו כמושל אלבמה, קיבלה וולאס על עצמה את תפקידיה כגברת הראשונה של אלבמה.
היא פתחה את הקומה הראשונה של מעון המושל לביקורי הציבור שבעה ימים בשבוע.
באירועים הרשמיים בבית המושל היא סירבה להגיש משקאות אלכוהוליים.
ב-1965, לאחר שלא עלה בידו של ג'ורג' וולאס לבטל את הגבלת הכהונה שהייתה אז בחוקת אלבמה ומנעה מהמושלים לכהן יותר מתקופת כהונה אחת רצופה, הוא רקם תוכנית על פיה רעייתו תתמודד בבחירות על משרת המושלת ושהוא ימשיך לנהל את העניינים מאחורי הקלעים, תוך שהוא הסתמך על הדוגמה של מרים א.
פרגוסון, שניצחה ב-1924 בבחירות למשרת מושלת טקסס, כשבעלה, ג'יימס פרגוסון נותר המושל דה פקטו.
כמי שהייתה ביישנית בציבור וחסרת כל עניין בפעילות פוליטית, תוארה לורלין וולאס על ידי עורך עיתון מאלבמה "כמועמדת הבלתי סבירה שניתן לדמיין.
קשה לתאר אותה בפוליטיקה כפי שלא ניתן לחזות בהלן הייז נוחרת חזיר".
וולאס עצמה אמרה "אפילו לא עלה בקצה דעתי שאי פעם אכנס לפוליטיקה...".
בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית התמודדו מול וואלס שני מושלים לשעבר, ג'ון פטרסון וג'ים פולסום, חבר בית הנבחרים לשעבר קארל אליוט והתובע הכללי ריצ'מונד פלאוורס האב.
לאחר מכן היא התמודדה בבחירות הכלליות מול חבר בית הנבחרים הרפובליקני ג'יימס ד.
מרטין, שזכה לתשומת לב לאומית ארבע שנים קודם לכן כאשר הוא אתגר את הסנאטור ג'.
מערכת הבחירות הכללית התמקדה בשאלה אם וולאס תהיה מושלת בפני עצמה או שהיא תהיה "ממלאת מקום" עבור בעלה שישמש כ"יועץ בשכר של דולר לשנה" ויקבל את כל ההחלטות החשובות.
ההחלטה להתמודד נגד וולאס פגעה קשות במפלגה הרפובליקנית.
כמעט בין לילה נעלמו הסיכויים שלהם, שכן רבים ציפו שג'ורג' וולאס יצליח במסע הבחירות של אשתו, שהתמודדה במרוץ לא כ"לורלין ברנס" לשעבר, אלא כ"גברת ג'ורג' ק.
שני המועמדים בבחירות הכלליות, ג'יימס מרטין ולורלין וולאס, לא שאפו בגלוי לקבל את תמיכתם של המצביעים האפרו-אמריקאים שמספר הלך וגדל, ושרבים מהם נרשמו להצבעה לראשונה מאז קבלת חוק זכות ההצבעה שנה קודם לכן שאושר על רקע האקלים הפוליטי של המצעדים מסלמה למונטגומרי.
ג'ורג' וולאס השאיר את הסוגיה הגזעית על סדר היום כאשר הוא חתם על חוק מדינה לביטול הקווים המנחים של ביטול ההפרדה הגזעית בין ערי ומחוזות אלבמה לבין מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה של ארצות הברית (שאז הייתה אחראית גם על תחום החינוך).
וואלס טען שהחוק ימנע מהממשלה הפדרלית מלהתערב בנעשה בבתי הספר.
מבקרים גינו את "אחיזת העיניים הפוליטית" של וולאס והשמיעו אזהרה על איבוד מימון פדרלי.
מרטין האשים את הדמוקרטים ב"משחקים פוליטיים על חשבון הילדים" וב"הזנחת המצוינות האקדמית".
במהלך מערכת הבחירות נפוצו דיווחים כוזבים על כוחה של המפלגה הרפובליקנית באלבמה.
הניו יורק טיימס חזה שמרטין "לא רק מחזיק בסיכוי לזכות במשרת המושל, אלא לפחות לרגע אחד הוא חייב להיות מדורג כמועמד מועדף".
וייט צפה באופן שגוי שאלבמה, ולא ארקנסו ופלורידה כפי שאירע בסופו של דבר, תהפוך ב-1966 למדינה הראשונה מבין מדינות הקונפדרציה לשעבר שתבחר במושל רפובליקני.
לזמן מה נוצר קונצנזוס שמרטין עשוי אפילו להוביל מועמדים רפובליקנים לזכות במושבים בבית המחוקקים של אלבמה, ובתפקידים במחוזות וברשויות המקומית, אף על פי שלא היה שום מועמד של הרפובליקנים למשרת סגן המושל.
העריקות של שלושה מחוקקים ושל חבר הוועד המנהל המדינתי של הדמוקרטים חיזקו את האפשרויות האלו.
הניו יורק טיימס אמר שהדמוקרטים באלבמה הוקיעו לזמן כה רב את המפלגה הארצית כך שכבר "לא היה כל כך נוח להיות דמוקרט במקומות רבים".
מרטין אמר שהדרום חייב "לחדול להיות מערכת חד-מפלגתית ממש כפי שהתנתקנו מכלכלה חקלאית של סוג גידול אחד".
הוא התחייב להפוך את אלבמה "לראשונה בהזדמנויות לעבודה ולחינוך".
תובנה מעמיקה יותר באותה תקופה עשויה הייתה לחשוף שמרטין שאף להיבחר למשרה האחת של המושל ללא קשר למפלגתו.
אף רפובליקני לא כיהן כמושל אלבמה מאז סיים דייוויד לואיס את כהונתו ב-1874, והתנהלותו של ג'ורג' וולאס הוכיחה את עצמה כבלתי מנוצחת על אף משאלים מוקדמים שמיקמו את מרטין כמועמד לניצחון.
ג'ים מרטין טען שלורלין וולאס הייתה מועמדת "מיופת כוח", ביטוי של "התיאבון שלא יודע שובע לשלטון" של בעלה.
לורלין וולאס השתמשה בסיסמה "שני מושלים, מטרה אחת" והכריזה שהמילים "אלבמה" ו"חירות" הן מילים נרדפות.
מרטין הלין על כך שהוא נאלץ לנהל מערכה נגד אישה, עמדה שעד מהרה עבר זמנה.
אף על פי שהוא התמודד על משרה פוליטית במסגרת המדינה, מיקד מרטין את תשומת הלב של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון, שהיה בלתי אהוד בעיני רבים באלבמה בשל מלחמת וייטנאם, האינפלציה ואי-השקט העירוני.
"אנחנו רוצים לסיים את המלחמה הזאת, ונצטרך לשנות את הממשל כדי לעשות זאת", אמר מרטין.
ברמת המדינה, תהה מרטין על חוזה לאחסון ספרי לימוד בשווי של 500,000 דולר שהוענק לתומך של וולאס, אלטון ב.
מרטין קרא תיגר על "עסקאות חשאיות" בנוגע לסלילת כבישי או בניית בתי ספר וקשירת קשר בין מעון המושל לבין הבית הלבן.
בפתיחת מסע הבחירות שלה במסגרת הבחירות הכלליות בברמינגהאם, התחייבה וולאס ל"קידמה ללא פשרות" ול"הישגים ללא כניעה...
ג'ורג' ימשיך לדבר ולעבוד לטובת אלבמה".
היא המשיכה: "בניגוד למה שהליברלים מטיפים, קידמה יכולה להיעשות ללא הקרבה של מערכת היוזמה החופשית ושל החוקה".
במהלך מערכת בחירות זו טבע ג'ורג' וולאס את המשפט המפורסם שלו: "אין שום מטבע של עשרה סנט ששווה את ההבדל בין שתי מפלגות לאומיות".
וולאס השווה רפובליקנים כמו מנהיג המיעוט בבית הנבחרים ג'רלד פורד ונשיא בית המשפט העליון ארל וורן, שתמכו בחקיקה למען זכויות האזרח, ל"נשרים" שניהלו את חורבנה של חוקת ארצות הברית.
הסנאטור סטרום ת'ורמונד והסנאטור לשעבר בארי גולדווטר, המועמד לנשיאות בבחירות של 1964, ניהלו מערכה בשמם של מרטין ושל מועמד הרפובליקנים לסנאט ג'ון גרנייר מברמינגהאם.
ת'ורמונד, שבבחירות לנשיאות של 1948 ניצח באלבמה מטעם מפלגת זכויות המדינות, פנה לוועידה המדינתית של הרפובליקנים, שכל ציריה היו לבנים, שם הוא גינה את מנהיגות הדמוקרטים הארצית כ"סכנה הגדולה ביותר לעם ולארץ" ודחק ל"חזרה לממשלה חוקתית".
ג'ורג' וולאס זעם על הופעתו של גולדווטר בשמו של מרטין, ותהה מדוע הצליח גולדווטר לנצח את הנשיא ג'ונסון בשש מדינות ב-1964. "היכן היו הרפובליקנים כאשר נאבקתי בג'ונסון"?
גולדווטר נמנע מלמתוח ביקורת אישית על וולאס אבל הכחיש את הדיבורים של וולאס על מפלגה שלישית בבחירות של 1968.
בבחירות הכלליות ניצחה לורלין וולאס בכל מחוזות אלבמה למעט שניים: מחוז גרין שבמערב המדינה, שבו היא נוצחה בהפרש של שישה קולות, ומחוז וינסטון בצפון המדינה שנשלט על ידי הרפובליקנים.
במניין הקולות הכללי היא גרפה 537,505 קולות (63.4 אחוזים).
מועמד שלישי, ד"ר קארל רובינסון, קיבל 47,655 קולות (5.6 אחוזים).
מרטין קיבל אפילו תוצאה נמוכה יותר בשמונה אחוזים בהשוואה לחברו למפלגה, ג'ון גרנייר, שהובס בבחירות לסנאט על ידי הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ון ספרקמן.
תוצאות הבחירות של 1966 הראו שג'ורג' וולאס, שהיה מחוזק באותה עת בזכות התנגדותו לביטול ההפרדה הגזעית, יכול היה לנצח בקלות בחירות לתקופת כהונה שנייה למשרת המושל, אך מבחינה חוקתית הוא היה מנוע מלעשות כן.
באלבמה, כמו רוב מדינות הדרום באותה תקופה, לא הותר למושלים לכהן יותר מתקופת כהונה רצופה אחת (נכון להיום סעיף כזה קיים רק בחוקת וירג'יניה).
סעיף זה בחוקת אלבמה התקבל ב-1901.
בסופו של דבר הצליח וולאס לבטל את הגבלת הכהונה הזו, וכיהן עוד שלוש תקופות כהונה כמושל, שתיים מתוכן ברציפות.
באותה תקופה, זכייה במועמדות הדמוקרטים באלבמה, הייתה הבטחה לניצחון בבחירות הכלליות, ועל אף האתגר שהציב ג'ים מרטין, הושבעה לורלין וולאס כמושלת אלבמה בינואר 1967. כדי להרגיע מצביעים שחששו בנוגע להעברת הסמכויות, היא הצהירה שבעלה יהיה "העוזר מספר אחד" שלה.
את מסע הבחירות שלה ניהלה וולאס לאחר שכבר באפריל 1961 אובחן אצלה סרטן, כאשר הוציא המנתח שלה רקמה חשודה בביופסיה שבה הוא הבחין במהלך הניתוח הקיסרי שבו היא ילדה את ילדתה הצעירה.
כפי שהיה מקובל באותה תקופה, הרופא בישר את הידיעה לבעלה ולא לה.
ג'ורג' וולאס עמד על כך שהיא לא תדע על דבר הגילוי.
ב-1965 כאשר ביקרה וולאס אצל רופא נשים עקב דימום לא סדיר, אובחן אצלה סרטן הרחם, גילוי שגרם לה להלם מוחלט.
כאשר אחד מאנשי הסגל של בעלה חשף בפניה שהוא דיבר איתם ולא איתה על מחלתה במהלך מערכת הבחירות של 1962, שלוש שנים קודם לכן, היא רתחה מזעם.
כדי לאפשר את תוכניתו לעשות בה שימוש כמועמדת מטעם ב-1966, שיתפה וולאס פעולה עם מהלך של הטעיה, שכן היא החלה טיפולי רדיותרפיה בדצמבר 1965. חודש לאחר מכן היא עברה ניתוח כריתת רחם.
על אף מחלתה, עברה וולאס מערכת בחירות אינטנסיבית במהלך 1966, ובטקס ההשבעה שלה בינואר 1967 היא נשאה נאום השבעה של 24 דקות, הארוך ביותר שלה אי פעם.
בשלבים הראשונים של כהונתה, מצבה של וולאס החל להתדרדר.
ביוני 1967 התגלה אצלה גידול בבטן.
במהלך ניתוח שהתקיים ב-10 ביולי התברר שמדובר על גידול בגודל ביצה במעי הגס.
היא עברה סבב שני של רדיותרפיה.
בינואר 1968, לאחר בדיקות מקיפות, היא הודיעה לצוות שלה, אך לא לציבור, שאובחן אצלה גידול סרטני באגן שלחץ על העצבים בגבה עד לירכה הימנית.
על אף הניתוחים שעברה ברחם ובמעי הגס, ועל אף טיפולי הרדיותרפיה, הסרטן התפשט בגופה.
הופעתה הציבורית האחרונה של וולאס הייתה במשחק גמר הפוטבול של הכחולים והאפורים ב-30 בדצמבר 1967, ולאחר מכן היא נכחה באספת בחירות של בעלה במרוץ שלו לנשיאות מטעם המפלגה העצמאית האמריקאית ב-11 בינואר 1968. מחלתה הייתה ברורה וגלויה.
הגידול הסרטני הוסר ממנה בסוף פברואר.
לאחר מכן היא עברה ניתוח לטיפול במורסה בבטן, ובסוף מרץ היא עברה ניתוח נוסף לטיפול בקריש דם בריאה השמאלית שלה.
באפריל הגיע הסרטן כבר לכבד ולריאות, ומשקלה הגיע לפחות מ-80 פאונד (36 ק"ג).
ג'ורג' וולאס, שבאופן עקבי שיקר לעיתונות בנוגע למצבה של אשתו, טען באפריל 1968 ש"היא נצחה במאבק" נגד הסרטן.
במהלך השבועות האחרונים לחייה של אשתו הוא המשיך לנהל את מסע הבחירות שלו ברחבי ארצות הברית, אך ב-5 במאי, יום לפני שהוא היה אמור לצאת למסע במישיגן, הרופאים הזהירו אותו שמצבה בלתי יציב.
לבקשתה, הוא ביטל הופעה טלוויזיונית שתוכננה ל-6 במאי, יום בו מצבה היה קשה מדי כדי שהיא אפילו תפונה לבית חולים.
לורלין וולאס נפטרה בביתה שבמונטגומרי בשעה 12:34 בלילה של 7 במאי 1968 כשבעלה לצידה ובני משפחתה, כולל הוריה, היו בחדר הסמוך, ובחדר אחר היו שלושת ילדיה הצעירים.
היא הייתה בת 41 במותה.
ארונה של לורלין וולאס הוצב בקפיטול של אלבמה ב-8 במאי.
21,000 איש המתינו בתור עד חמש שעות כדי לעבור לפני ארונה.
על אף בקשתה המפורשת שארונה יהיה סגור, עמד בעלה על כך שניתן יהיה לראות את גופתה דרך כיסוי זכוכית שהוצב על החלק הפתוח של הארון.
ביום הלווייתה, 9 במאי, נסגרו כל בתי הספר הציבוריים והפרטיים במדינה, כל משרדי הממשלה, ורוב העסקים, או שהם קיצרו את שעות פעילותם.
היא נטמנה בבית הקברות גרינווד שבמונטגומרי.
לאחר מותה של וולאס עבר ג'ורג' וולאס ממעון המושל לבית שהם רכשו במונטגומרי שנה קודם לכן.
הוא לא לקח עמו את ילדיו הקטנים, שהיו אז בני 18, 16 ו-6. הם נשלחו לחיות אצל בני משפחה וידידים.
בתם הגדולה כבר נישאה ועזבה את הבית.
לאחר מותה של לורלין, נישא וולאס עוד פעמיים, פעם אחת לקורנליה אליס סניבלי, ופעם שנייה לליסה טיילור.
הצעד העצמאי ביותר של וולאס כמושלת הייתה ניסיונה לגרום לבעלה להגדיל את המימון לבית החולים ברייס ולבית הספר המדינתי פארטלאו, מוסד פנימייתי לבעלי צרכים מיוחדים.
בפברואר 1967 היא ביקרה ביוזמתה בשני המוסדות לאחר שקראה בחדשות על הצפיפות ועל המחסור בכוח אדם בהם, והזדעזעה מהתנאים במקום.
לאחר מותה של וולאס הושבע במקומה כמושל סגן המושל אלברט ברואר, שבעבר היה בעל ברית של ג'ורג' וולאס והביע עניין בבחירה בזכות עצמו בבחירות של 1970. ברואר קיבל את תמיכתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון, ששאף לנטרל את וולאס כיריב אפשרי במערכת הבחירות לנשיאות בפעם השנייה.
בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1970 ניצח וולאס את ברואר ושב למעון המושל בינואר 1971, שם הוא נשאר לכהן במשך שתי תקופות כהונה רצופות עד 1979. כהונתו הרביעית והאחרונה כמושל הייתה בשנים 1983–1987.
בנוסף לתמיכתה בחידושו של בית החולים המדינתי לילדים פארטלאו, השיגה וולאס את הגדלת המימון לפארקים המדינתיים של אלבמה.
אגם לורלין ושדרות לורלין ב.
וולאס, שניהם במחוז הולדתה, קרויים על שמה.
בשל העובדה שבאלבמה חסרו אז מקומות לטיפול הולם במחלת הסרטן, נאלצה וולאס לנסוע למרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס לצורך האבחנות והטיפולים.
מצב זה המחיש את הצורך לשיפור הטיפול בחולי הסרטן באלבמה.
לאחר מותה, מסע האומץ על שם לורלין וולאס, שהונהג על ידי יורשה, המושל אלברט ברואר, הוביל לגיוס כספים לבניית מרכז חדש לטיפול בסרטן.
בית החולים של אוניברסיטת אלבמה בברמינגהאם נבחר לשמש כמשכן למרכז לסרטן, וב-1970 נפתחה התוכנית הרשמית למלחמה בסרטן.
כספים התקבלו מהמכון הלאומי לסרטן, והמרכז בברמינגהאם היה לאחד משמונת המרכזים ההיקפיים לטיפול בסרטן שבחסות המכון.
כמנהלו הראשון שימש ד"ר ג'ון דורנט.
בנייתו של המרכז לטיפול בסרטן על שם לורלין ב.
וולאס החלו ב-1974 ומלאכת הבנייה הסתיימה ב-1975, שבע שנים לאחר מותה.
ב-2013 הושלם תהליך של חידוש המרכז.
על שמה של וולאס נבנה מגדל המטופלים, תוספת לבית החולים האוניברסיטאי, בנוסף לקולג' הקהילתי על שם לורלין ב.
וואלס באנדלוסיה, אלבמה, ולאולם לורלין ב.
וולאס בקמפוס של אוניברסיטת מערב אלבמה.
לורסידון היא תרופה אנטי פסיכוטית המשמשת לטיפול בסכיזופרניה ובהפרעה דו קוטבית.
התרופה נמכרת בין היתר תחת השם המסחרי לטודה (Latoda) והיא ניתנת דרך הפה.
התרופה אינה רשומה בפנקס התרופות של מדינת ישראל.
לורסידון אושרה לראשונה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 2010. בשנת 2013, אושרה בקנדה, ועל ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA).
גרסאות גנריות אושרו בארצות הברית ב-2019, והפכו לזמינות ב-2023. בשנת 2021 הייתה זו התרופה ה-193 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-2 מיליון מרשמים.
לורסידון משמשת לטיפול בסכיזופרניה ובהפרעה דו-קוטבית.
בהפרעה דו-קוטבית, ניתנת הן כ, והן כטיפול משלים לליתיום ולחומצה ולפרואית.
הסוכנות האירופית לתרופות אישרה שימוש בלורסידון לטיפול בסכיזופרניה מגיל 13 ומעלה, אך לא לטיפול בהפרעה דו קוטבית.
בארצות הברית משמשת לטיפול בסכיזופרניה מגיל 13 ומעלה, כמו גם באפיזודות דיכאון של הפרעה דו קוטבית מגיל 10 ומעלה, כמונותרפיה ובשילוב עם ליתיום או חומצה ולפרואית במבוגרים.
ביוני 2020 אושרה לורסידון ביפן, שמונה שנים לאחר אישורה הראשון בארצות הברית.
לורסידון אינו מאושר על ידי ה-FDA לטיפול בהפרעות התנהגות בקרב מבוגרים עם שיטיון.
לורסידון אסור לאנשים הנוטלים מעכבים חזקים של אנזים הכבד CYP3A4 או מעוררים כדוגמת קארבאמזפין וריפמפיצין.
האנזים CYP3A4 מעורב בעיכול תרופות.
מעכבים כגון מיץ אשכוליות חוסמים את תפקודו וכתוצאה מכך כמות התרופה גדולה מדי בגוף.
בארצות הברית התרופה לא מומלצת לשימוש בילדים.
השימוש בלורסידון בנשים הרות לא נחקר ואינו מומלץ; במחקרים בבעלי חיים, לא נמצאו סיכונים.
גם הפרשה בחלב אם אינה ידועה אך לורסידון אינו מומלץ לנשים מניקות.
תופעות הלוואי של לורסידון כוללות ישנוניות, הפרעות תנועה, בחילות ושלשולים.
תופעות לוואי חמורות המשותפות עבור כל התרופות האנטי-פסיכוטיות הלא טיפוסיות העשויות לכלול דיסקינזיה מאוחרת, כמו גם תסמונת נוירולפטית ממארת, סיכון מוגבר להתאבדות, אנגיואדמה ורמות סוכר גבוהות בדם.
למרות שפחות נפוץ שלוריסדון יגרום לרמות גבוהות של סוכר בדם, עלולה להתרחש תסמונת היפרגליקמית היפראוסמולרית.
אצל מבוגרים עם פסיכוזה כתוצאה משיטיון, זה עלול להגביר את הסיכון למוות.
תופעות הלוואי דומות בדרך כלל לתרופות אנטי-פסיכוטיות אחרות.
לתרופה יש פרופיל תופעות לוואי נסבל יחסית, עם נטייה נמוכה לשינויים במרווחי QTc, עלייה במשקל ותופעות לוואי הקשורות בשומנים בדם.
במטא-אנליזה משנת 2013 של היעילות והסבילות של 15 תרופות אנטי פסיכוטיות, נמצא כי לוריסדון מייצרת את העלייה השנייה הנמוכה ביותר (אחרי הלופרידול) במשקל, הארכת מרווח QT הקטנה ביותר, תופעות הלוואי הרביעיות בכמותן החוץ-פירמידליות (אחרי הלופרידול, זוטפין וכלורפרומאזין).
והסדציה השישית הפחותה (אחרי פאליפרידון, סרטינדול, אמיסולפרייד, אילופרידון ואריפיפרזול).
כמו בתרופות נוירולפטיות לא טיפוסיות אחרות, השימוש בלורסידון בקרב קשישים נעשה בזהירות מכיוון שהוא מעמיד אותם בסיכון מוגבר לשבץ מוחי או להתקף איסכמי חולף; עם זאת, הסיכונים הללו לא צפויים להיות גדולים יותר מאלה הקשורים לתרופות אנטי פסיכוטיות מקבוצות אחרות.
באופן דומה, לא משתמשים בלורסידון לטיפול בפסיכוזה הקשורה לדמנציה, שכן עדויות הראו תמותה מוגברת עם שימוש בתרופות אנטי-פסיכוטיות.
עלייה במשקל מדווחת סביב 15 אחוז מהמשתמשים.
תופעות לוואי אפשריות אחרות כוללות הקאות, אקתיזיה, דיסטוניה, פרקינסוניזם, נמנום, סחרחורת, הרגעה ובחילות.
הנוסחה הלאומית הבריטית ממליץ על נסיגה הדרגתית בעת הפסקת נטילת תרופות אנטי פסיכוטיות כדי למנוע תסמונת גמילה חריפה או הישנות מהירה.
תסמיני הגמילה כוללים בדרך כלל בחילות, הקאות ואובדן תיאבון.
תסמינים אחרים עשויים לכלול אי שקט, הזעה מוגברת ובעיות שינה.
לעיתים קרובות פחות תיתכן תחושה של סיבוב העולם, חוסר תחושה או כאבי שרירים.
התסמינים חולפים בדרך כלל לאחר פרק זמן קצר.
קיימות ראיות לא מספיקות לכך שהפסקת השימוש בתרופות אנטי פסיכוטיות עלולה לגרום לפסיכוזה.
זה גם עלול לגרום להישנות של מצב המטופל.
לעיתים רחוקות יכולה להופיע דיסקינזיה מאוחרת עם הפסקת התרופה.
לורן רובר בלאן (צרפתית: Laurent Robert Blanc; נולד ב-19 בנובמבר 1965 באלאס שצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.
כשחקן, שיחק בלאן בליגות הבכירות בצרפת, איטליה, ספרד ואנגליה, וזכה עם נבחרת צרפת במונדיאל 1998 וביורו 2000. במהלך מונדיאל 1998 היה בלאן לראשון בהיסטוריה שכובש ומכריע משחק מונדיאל בשער זהב.
כששיחק באולימפיק מרסיי זכה בלאן לכינויו הנשיא (Le Président), בזכות יכולות המנהיגות שלו.
כמאמן, הוביל בלאן את נבחרת צרפת ליורו 2012, וזכה פעמיים באליפות צרפת.
בלאן החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של מונפלייה, במדיה עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1983, כאשר שיחקה בליגת המשנה.
בתחילת דרכו תופקד בעמדת הקשר ההתקפי, והתאפיין במשחק טכני על אף איטיותו היחסית.
הוא הפך לשחקן דומיננטי בהרכבה של הקבוצה, ובעונתו הרביעית במדיה, עונת , הצליח להעפיל עימה לליגה הבכירה, לאחר שסיימה במקום הראשון בטבלה.
מבחינה אישית הייתה זו עונת השיא של בלאן, שכבש 18 שערי ליגה, והיה לכובש המצטיין של הקבוצה בצוותא עם רוז'ה מילה.
עונה אחר כך, בלאן וקבוצתו סיימו במקום השלישי בטבלת הליגה הבכירה, ובלאן כבש שישה שערי ליגה.
בעונת בלאן היה למלך שערי הקבוצה בליגה בפעם השנייה, עם 15 שערים לזכותו.
במהלך עונת , בעצת מאמנו מישל מזי, המיר את תפקידו משחקן קישור לשחקן הגנה, בזכות נתוניו הפיזיים וסגנון המשחק שלו.
למרות שינוי התפקוד, הוסיף בלאן להיות כובש מצטיין, ואת מרב שעריו כבש בנגיחות ובבעיטות עונשין.
באותה עונה בלאן כבש את השער הראשון במשחק גמר הגביע הצרפתי, בזמן ההארכה, בדרך לניצחון קבוצתו על ראסינג פריז בתוצאה 1–2 ולזכייה בגביע.
בעונה זו, וגם בעונה שאחריה, היה בלאן למלך שערי הקבוצה בליגה, ובסך הכל החזיק בתואר זה בארבע מתוך שמונה עונותיו במועדון.
בלאן, עם 84 שערים במדי מונפלייה בכל המסגרות, הוא מלך השערים של המועדון בכל הזמנים.
לקראת עונת עזב בלאן לראשונה את מונפלייה ואת צרפת, ועבר לאיטליה שם שיחק במדי נפולי.
בתום עונה אחת, בה כבש בלאן שישה שערי ליגה ונפולי סיימה במקום הרביעי בסרייה א', הוא הרגיש כי אינו יכול למצות את הפוטנציאל בליגה האיטלקית, וחזר לצרפת, שם חתם בקבוצת נים.
הקבוצה סיימה עונה חלשה מאוד במקום ה-20 והאחרון בטבלה, כשצברה שלושה ניצחונות בלבד לכל אורך העונה, וירדה לליגת המשנה.
עם סיום העונה, עזב בלאן את הקבוצה וחתם במדי סנט אטיין.
בלאן שיחק במועדון במשך שתי עונות, כשבעונתו השנייה, למרות מיקומה הנמוך של הקבוצה בטבלה, הצליח למצב עצמו כאחד הבלמים הבולטים בצרפת, ואף הוסיף 13 שערי ליגה.
יכולתו של בלאן הרשימה את מאמן אוסר, גי רו, שהחתים אותו בקבוצה לקראת עונת .
אף על פי שנפצע בתחילת העונה, בלאן חזר במהרה לכושר והיווה חלק משמעותי בזכייתה של אוסר בדאבל באותה עונה.
במשחק גמר הגביע מול נים, כבש בלאן את שער השוויון לזכות קבוצתו בדקה ה-52, בדרך לניצחון 1–2 ולזכייה בתואר.
הצלחתה של אוסר, בשילוב עם יכולתו של בלאן בן ה-30, הובילה להתעניינות גבוהה בשחקן מצד מספר מועדונים באירופה לקראת עונת .
בסופו של דבר בחר השחקן לחתום בברצלונה הספרדית.
המאמן ששכנע אותו להגיע לקבוצה היה יוהאן קרויף, אך הוא פוטר מתפקידו ביום שבו בלאן החליט לעבור לקבוצה, והוחלף בבובי רובסון.
עם פתיחת העונה זכה בלאן עם קבוצתו בטורניר הסופר קאפ הספרדי, לאחר שניצחו בסיכום צמד המשחקים את אתלטיקו מדריד.
ברצלונה התמודדה באותה עונה על אליפות ספרד מול ריאל מדריד, ובלאן תפס מקום קבוע בהרכב, אך נאלץ להפסיד מספר משחקים חשובים לקראת סיום העונה.
הוא החמיץ את משחק הגומלין ברבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול א.י.ק סולנה עקב הרחקה במשחק הראשון, והפסיד את משחק גמר גביע המחזיקות, גמר הגביע הספרדי ומשחק הקלאסיקו בליגה עקב פציעה.
ברצלונה סיימה את העונה במקום השני, שתי נקודות מתחת לאלופה ריאל מדריד, וזכתה בגביע המחזיקות ובגביע הספרדי.
בסיום העונה המאכזבת, ושנה בלבד לפני טורניר מונדיאל 1998 אותו אירחה צרפת, החליט בלאן לעזוב את ברצלונה.
מאמנה של אולימפיק מרסיי, רולאן קורביס, שכנע את בלאן להצטרף לקבוצה.
הוא הפך במהרה למנהיג בקבוצה.
כבר בעונה הראשונה הוא תרם 11 שערי ליגה וזכה לכינוי לה פרזידן בזכות יכולות המנהיגות והשפעתו על הקבוצה.
מרסיי סיימה את העונה במקום הרביעי בטבלה, שיפור של שבעה מקומות מהעונה שקדמה לה.
העונה שאחריה, שהגיעה לאחר זכייתה של צרפת באליפות העולם, המשיכה את מגמת השיפור של הקבוצה אך הייתה מתסכלת מאוד עבורה, ועבור בלאן באופן אישי.
הקבוצה הפסידה את ההזדמנות לזכות באליפות, כשסיימה במקום השני, עם נקודה אחת פחות מהאלופה בורדו.
כמו כן היא הגיעה עד גמר גביע אופ"א, אך לא הצליחה לזכות בו, לאחר שהפסידה לפארמה בתוצאה 0–3. מסירה לאחור של בלאן לשוער קבוצתו הובילה לחטיפת כדור ולשער הראשון במשחק, אותו כבש הרנן קרספו.
בתום שתי עונות במרסיי, חזר בלאן לקדנציה נוספת בליגה האיטלקית, כשחתם במדי אינטר מילאנו.
בלאן היה לשחקן חשוב בחלק האחורי של הקבוצה, בעונה הראשונה תחת המאמן מרצ'לו ליפי ובעונה השנייה תחת המאמן מרקו טארדלי.
בשנת 2000 אף זכה בתואר כדורגלן העונה של אינטר.
למרות זאת, בלאן ואינטר לא הצליחו לזכות באף תואר בשנתיים בהן בילה השחקן באיטליה.
מאמן מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון, ניסה להחתים את בלאן בקבוצה מספר פעמים, הראשונה שבהן ב-1996, בה בלאן העדיף לחתום בברצלונה.
בסופו של דבר בלאן בן ה-35 נענה להצעה וחתם בקבוצה של פרגוסון, כמחליפו של יאפ סטאם ששוחרר מהקבוצה.
בחודשים הראשונים הוא ספג ביקורת על יכולתו, במיוחד בשלבים המוקדמים של עונת , אז רשמה יונייטד רצף של חמישה הפסדים רצופים.
למרות זאת בלאן הוסיף להיות בורג משמעותי בקבוצה שסיימה במקום השלישי בטבלה.
עונה אחר כך כמות ההופעות של בלאן בהרכב פחתה, אך הוא עזר לקבוצה לזכות בתואר אליפות אנגליה לעונת .
עם סיום העונה, מספר חודשים לפני יום הולדתו ה-38, פרש בלאן ממשחק פעיל.
בלאן החל את הקריירה הבינלאומית שלו במדי הנבחרת הצעירה של צרפת עם זכייה באליפות אירופה עד גיל 21 - 1988, הראשונה בהיסטוריה של הנבחרת.
בלאן, אז שחקן קבוצת מונפלייה, נבחר על ידי אופ"א לכדורגלן המצטיין בטורניר.
ב-7 בפברואר 1989 ערך בלאן את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת, במשחק ידידות מול .
בלאן תרם שער אחד במהלך טורניר המוקדמות, בניצחון הביתי 1–3 מול .
לטורניר יורו 1992 הגיעה צרפת כמועמדת לזכייה, אך סיימה את דרכה כבר בשלב הבתים, ללא ניצחון.
בלאן פתח בכל שלושת משחקיה של צרפת בטורניר, ועל אף הדחתה המוקדמת, נכלל בנבחרת המצטיינת של הטורניר.
בלאן ייצג את צרפת גם בטורניר מוקדמות מונדיאל 1994. בלאן כבש שלושה שערים בטורניר, כולל הצמד היחיד שלו במדי הנבחרת, בניצחון 0–4 על באצטדיון רמת גן, אך צרפת סיימה רק במקום השלישי בבית המוקדמות ולא הצליחה להעפיל למונדיאל שני ברציפות.
בלאן פתח בהרכב הנבחרת בכל חמשת משחקיה בטורניר.
במשחק השלישי בשלב הבתים כבש בלאן את השער הראשון בניצחון 1–3 על .
ברבע הגמר, כבש בלאן את בעיטת ההכרעה החמישית והמכריעה בניצחון 4–5 על לאחר 0-0 בתום ההארכה.
למפגש חצי הגמר מול עלה בלאן עם סרט הקפטן, בהיעדרו של הקפטן הקבוע דידייה דשאן, וגם משחק זה הגיע לבעיטות הכרעה לאחר 0-0 בתום ההארכה.
בלאן השכיל לכבוש את הבעיטה החמישית, אך צרפת הפסידה בתום שש בעיטות בתוצאה 5–6. בסיום הטורניר נבחר בלאן, בפעם השנייה ברציפות, לנבחרת המצטיינת של הטורניר.
צרפת זכתה בהעפלה אוטומטית למונדיאל 1998, עקב היותה מארחת הטורניר.
ב-28 ביוני 1998, במשחק שמינית הגמר בין צרפת ל, היה בלאן לראשון בהיסטוריה שמכריע משחק מונדיאל בשער הזהב, אותו כבש בדקה ה-114. ברבע הגמר, בלאן עזר לנבחרתו לא לספוג מול , והוסיף לכך את שער הניצחון בדו-קרב בעיטות ההכרעה, כשכבש את הבעיטה החמישית של נבחרתו, לאחר 0-0 בתום ההארכה.
בשלב חצי הגמר בלאן הורחק בכרטיס אדום ישיר בפעם היחידה בקריירה המקצוענית שלו, לאחר שבדקה ה-76 חבט עם מרפקו בשחקן , סלאבן ביליץ'.
על אף שספג ביקורות על איטיותו וגילו המתקדם לכדורגלן בטורניר מוקדמות יורו 2000, בלאן המשיך להוביל את חוליית ההגנה של צרפת ביורו 2000. הוא היה לכובש הראשון עבור צרפת בטורניר, בניצחונה של נבחרתו 0–3 על .
הוא פתח בהרכב נבחרתו בשלושת משחקי ההכרעה של הטורניר, מתוכם שניים, כולל משחק הגמר, הגיעו להארכה.
צרפת זכתה בתואר לאחר ניצחון 1–2 על איטליה.
עם סיום הטורניר נכלל בלאן בנבחרת המצטיינת של הטורניר, בפעם השלישית ברצף בטורניר יורו.
בתום הטורניר הודיעו בלאן וחבריו לנבחרת, הקפטן דידייה דשאן והשוער ברנאר לאמה, על פרישה מהנבחרת.
ב-2 בספטמבר 2000, כחודשיים לאחר הזכייה ביורו, ערכו השלושה את הופעת הפרידה שלהם מהנבחרת במשחק ידידות מול .
אחד ממנהגיו הזכורים של בלאן בנבחרת, היה לנשק את קרחתו של שוער הנבחרת וחברו הטוב פביאן בארטז לפני תחילת כל משחק, כמעין קמע למזל טוב במשחק.
השניים שחזרו את המנהג כששיחקו יחד במנצ'סטר יונייטד, אך רק לפני משחקי הקבוצה בליגת האלופות.
בלאן שיחק בנבחרת 11 שנים, בהן רשם 97 הופעות ו-16 שערים.
הוא ממוקם שביעי בטבלת ההופעות של נבחרת צרפת בכל הזמנים.
ב-8 ביוני 2007 קיבל בלאן את תפקידו הראשון כמאמן, בקבוצת בורדו.
בעונתו הראשונה כמאמן, הוביל בלאן את בורדו, שעונה קודם לכן סיימה במקום השישי, לסגנות הליגה הצרפתית, בפער של ארבע נקודות מהאלופה, אולימפיק ליון, וזכה בתואר מאמן העונה בצרפת.
עונת , עונתו השנייה על הקווים, נפתחה עם זכייתה של בורדו בגביע האלופות.
היא השתתפה במשחק מכיוון שליון זכתה עונה קודם לכן בדאבל, ובמקרה כזה היא פוגשת במשחק גביע האלופות את סגנית האלופה.
בורדו ניצחה בבעיטות הכרעה, לאחר שוויון 0-0 בתום ההארכה.
הוביל בלאן את בורדו לזכייה באליפות השישית בתולדותיה, והראשונה לאחר עשור.
בורדו ניצחה בכל 11 המשחקים האחרונים של העונה, ובכך שברה את שיא הניצחונות הרצופים בליגה הצרפתית.
בנוסף, זכתה הקבוצה בגביע הליגה הצרפתית באותה העונה.
בלאן היה מועמד לתואר מאמן העונה בפעם השנייה ברציפות, אך מי שזכה בו היה אריק גרטס, מאמנה של אולימפיק מרסיי הסגנית.
עונתו השלישית של בלאן בקבוצה נפתחה עם זכייה שנייה ברציפות בגביע האלופות, לאחר ניצחון 0–2 על גנגאן.
בנוסף, באותה עונה הוביל בלאן את בורדו בליגת האלופות.
בשלב הבתים, סיימה בורדו במקום הראשון וללא הפסד בבית שכלל בין היתר גם את יובנטוס ובאיירן מינכן.
היא הדיחה את אולימפיאקוס בשמינית הגמר, ונעצרה רק בשלב רבע הגמר, על ידי נציגה צרפתית אחרת, ליון.
עם זאת, חוותה בורדו ירידה ביכולתה בליגה הצרפתית, וסיימה את העונה במקום השישי.
ב-16 במאי 2010, בתום שלוש עונות כמאמן בורדו, הודיע בלאן על עזיבתו את הקבוצה.
התאחדות הכדורגל הצרפתית פיצתה את בורדו והודיעה כי לאחר טורניר מונדיאל 2010, יתמנה בלאן למאמן הנבחרת.
בלאן קיבל את הנבחרת לאחר כישלונה במונדיאל 2010, והחליף בתפקיד את ריימונד דומאנק.
החלטתו הראשונה של המאמן החדש הייתה השעייתם של כל 23 שחקני הסגל הצרפתי למונדיאל 2010 ממשחקה הקרוב של הנבחרת, כעונש קולקטיבי על מספר תקריות בהן היו מעורבים השחקנים במהלך הטורניר.
החלטה נוספת שקיבל, הייתה ביטול המדיניות של הגשת בשר חלאל בלבד בארוחות הצהריים של הנבחרת.
ב-11 באוגוסט, כחודש לאחר מינויו, ערך בלאן את הופעת הבכורה כמאמן הנבחרת, בה הפסידה צרפת ל בתוצאה 1–2 ללא השחקנים המושעים.
למרות זאת, הצליח בלאן להעפיל עם הנבחרת ממוקדמות יורו 2012, וכן לנצח שורה של משחקי ידידות יוקרתיים מול , ו.
בטורניר יורו 2012 צרפת סיימה במקום השני בשלב הבתים, והודחה מהטורניר עם הפסד 0–2 ל בשלב רבע הגמר.
ב-30 ביוני, שבוע לאחר ההפסד, הודיע בלאן על התפטרותו מהתפקיד.
ב-25 ביוני 2013, לאחר שלא אימן במשך שנה שלמה, מונה בלאן לתפקיד המאמן בפריז סן-ז'רמן.
הוא החליף בתפקיד את קרלו אנצ'לוטי, שעזב עבור תפקיד המאמן בריאל מדריד.
כחודש אחר כך, ב-3 באוגוסט, זכה בלאן בתואר הראשון שלו כמאמן הקבוצה, גביע האלופות, לאחר שהשלימה מהפך בדקות הסיום מול בורדו וניצחה בתוצאה 1–2. בלאן הוביל את קבוצתו לזכייה בגביע הליגה, לאחר ניצחון 1–2 על ליון, ולזכייה באליפות צרפת.
בליגת האלופות הוביל בלאן את קבוצתו עד לשלב רבע הגמר, שם הודחה על ידי צ'לסי.
התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה 3-3, וצ'לסי עלתה לחצי הגמר בזכות שערי חוץ.
יום לאחר זכייתה של פריז באליפות צרפת, הודיעה הקבוצה על הארכת חוזהו של בלאן עד לשנת 2016. עם פתיחת עונת , זכה בלאן עם קבוצתו בגביע האלופות השני ברציפות, לאחר ניצחון על גנגאן בתוצאה 0–2.
ב-9 באוקטובר 2022 מונה למאמן של אולימפיק ליון
לורן נואל היל היא זמרת ומפיקת מוזיקת סול, ראפ והיפ-הופ אמריקאית, הפעילה החל משנות התשעים.
לורן היל נולדה בניו ג'רזי.
היא למדה בתיכון קולומביה, שם היא פגשה את וייקליף ז'אן ופראז מישל.
יחד, בשנת 1988, הם הקימו את להקת הפוג'יז.
בשנת 1993 התקבלה היל לאוניברסיטת קולומביה ובמקביל החלה לפתח קריירת משחק.
היא שיחקה באותה שנה בסרטו של סטיבן סודרברג "מלך הגבעה" בתפקיד קטן ובסרט הקומי-מוזיקלי "הנזירות בלוז 2", יחד עם וופי גולדברג, ובו הציגה את יכולות הזמרה שלה.
בעקבות ההצלחה היחסית של האלבום "Blunted on Reality" היא פרשה מהלימודים.
היל שיחקה בעוד מספר סרטים, אבל ב-1996 יצא האלבום "The Score" של הפוג'יז (עם השיר Ready or Not), שמכר מיליוני עותקים ברחבי העולם, והיא חזרה להתמקד במוזיקה.
בשנת 1998 גילמה את לסלי בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.
בשנת 1996 זכתה היל בפרס על פעילות חברתית, שכללה הפקת קונצרט ראפ למען קידום הרישום להצבעה בבחירות בארצות הברית והקמת ארגון בשם "The Refugee Project", שמטרתו לעזור לנוער בסיכון ולתמוך מבחינה כלכלית בפרויקטים בקניה ואוגנדה.
היל היקמה יחד עם חבר ילדות, פארז ובן דודו וייקלף ז'אן את להקת הפוג'יז.
בשנת 1993 חתמו על חוזה עם חברת תקליטים ב-1994 הוציאו לאור את אלבומם הראשון, Blunted on Reality.
על אף הכישלון היחסי של האלבום הראשון, הפוג'יז לא התייאשו והוציאו בשנת 1996 את אלבומם – The Score.
האלבום זכה להצלחה מידית ושהה במקום הראשון בטבלת המגזין "בילבורד" למשך 4 שבועות.
שני חידושים התפרסמו יותר מכל – הגרסה ל-No Woman, No Cry של בוב מארלי עם מילים שנערכו מחדש על ידי וייקלף, והשיר שזכה לפרסום הרב מכולם – Killing Me Softly, חידוש ללהיטה הישן של רוברטה פלאק.
שירים בולטים נוספים מהאלבום שאף הם יצאו כסינגלים הם Ready or Not ו-Fu-Gee-La, שזכה למספר גרסאות שונות בדיסק.
בנוסף להצלחה המסחרית המסחררת של האלבום, הלהקה זכתה בשני פרסי גראמי בשנת 1997 – אלבום הראפ הטוב ביותר ופרס נוסף על השיר Killing Me Softly.
ב-1998 היל הוציא לאור את האלבום "The Miseducation of Lauryn Hill", שזכה לתשבחות המבקרים והצליח מסחרית, עם מכירות של 18 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בטקס פרסי גראמי זכה האלבום ב-5 פרסים, ביניהם אלבום השנה, פריצת השנה ואלבום ה-R&B של השנה.
עוד בשנה זו, השתתפה היל כשחקנית בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.
ב-2002 ערכה היל הופעה ב-MTV שהפתיעה את מעריציה, כאשר לבשה בגדים צנועים ושרה שירים שקטים וחדשים, בלי להקה.
ההופעה הוקלטה ויצאה כאלבום בסדרת MTV Unplugged, שקיבל ביקורות טובות על הכיוון החדש שאליו פנתה היל, אבל גם ביקורות שליליות.
ב-2003, בעת הופעה שהתקיימה בוותיקן עלתה לבמה וקראה לכנסייה הקתולית להכות על חאט בעקבות פרשת ההתעללות המינית בילדים על ידי כמרים בכנסייה הקתולית בבוסטון.
בשנים 2004–2007 התאחדו הפוג'יז והחלו להופיע ביחד ולהקליט שירים חדשים.
אלבום חדש של הלהקה היה אמור לצאת, אך בסוף הפרויקט נגנז.
ב-16 ביולי 2007 הופיעה בישראל באמפי פארק רעננה, הופעה שזכתה לביקורות צוננות.
ב-2015 הייתה אמורה להופיע שוב בישראל, אך ביטלה את הופעתה בעקבות לחצים מצד פעילי BDS וגורמים נוספים התומכים בחרם על ישראל כגון רוג'ר ווטרס.
בהודעה ציינה היל שביקשה להופיע בנוסף ברמאללה, אך נתקלה בקשיים בארגון הופעה שם, ולכן על מנת למנוע "הדרה הן מהצד הפלסטיני והן מהצד הישראלי", ביטלה את הופעתה בישראל.
ב-4 במאי 2013, היל הוציאה את הסינגל הראשון שלה מזה למעלה מעשור.
ב-6 במאי 2013, היא נידונה לשלושה חודשי מאסר בגין אי הגשת דוחות מס, ושלושה חודשי מעצר בית לאחר מכן כחלק משנת מבחן בפיקוח.
היא עמדה בפני עונש אפשרי של עד 36 חודשים, והעונש שניתן התחשב בהיעדר עבר פלילי קודם שלה ובששת ילדיה הקטינים.
בשלב זה היל שילמה במלואן 970,000 דולר במיסים וקנסות שהייתה חייבת, כולל 500,000 דולר נוספים שהיו להיל כהכנסה שלא דווחה עבור 2008 ו-2009.
באוקטובר 2024 היל נתבעה על ידי חבר הפוג'יז פרס מישל בטענה שהיא הונתה אותו בנוגע לסיבוב ההופעות של הלהקה בשנת 2023. מישל טוען שהיל ניצלה את מצבו המשפטי הנואש כדי לגרום לו להסכים לסיבוב הופעות ששילם לה יותר מהשותפים האחרים בלהקה.
היל מואשמת ב"ניהול גרוע" שגרם גם לביטול מפתיע של סיבוב ההופעות של 2024, שהיה אמור להתחיל באוגוסט.
עורכי הדין של מישל טוענים כי היל ניהלה בצורה לקויה את הסכם סיבוב ההופעות של 2024, ובגלל העיכוב בסגירת ההסכם עם חברת Live Nation, מכירות הכרטיסים לסיבוב ההופעות היו נמוכות.
היל הכחישה את טענות מישל וטענה כי סייעה לו לקבל מקדמה של 3 מיליון דולר כדי לשלם את הוצאותיו המשפטיות.
לורן הלן גרהאם (באנגלית : Lauren Helen Graham; נולדה ב-16 במרץ 1967) היא שחקנית וסופרת אמריקנית.
ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור לורליי גילמור בסדרת הדרמה "בנות גילמור"; עבורו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי גילדת שחקני המסך.
שנים לאחר מכן, התפרסמה גרהאם בזכות הופעתה בתור שרה ברוורמן בסדרה "הורים במשרה מלאה".
כשהייתה בת חמש הוריה התגרשו ואמה עברה ללונדון.
גרהאם נשארה עם אביה והם עברו להתגורר בוושינגטון די.
גרהאם גילתה את עולם המשחק כבר בבית הספר היסודי.
בתיכון הצטרפה לקבוצת מעודדות ששילבה ריקוד בהופעותיה.
גרהאם החלה לשחק בתיאטרון הקהילתי והשתתפה בהפקות נוספות שקיבלו אותה לשורותיהן.
לאחר שנתיים של מחנה קיץ בתיאטרון האסם באוגוסטה, מישיגן, נרשמה גרהאם לאוניברסיטת ניו יורק, אך לאחר מכן עברה למכללת ברנרד כחלק מאוניברסיטת קולומביה, שם היא סיימה בהצלחה את לימודיה ב-1988 עם תואר ראשון בספרות אנגלית.
לאחר שעברה לטקסס בשנת 1992, גרהאם קיבלה תואר שני באמנויות יפות בחוג לתיאטרון מהאוניברסיטה המתודיסטית הדרומית.
גרהאם הופיעה לראשונה בטלוויזיה ב-1995, כאשר שיחקה את דמותה של שלי במשך כחמישה פרקים בסדרה "קרוליין בעיר הגדולה".
בשנת 1996, גרהאם שיחקה בתפקיד הראשי בקומדיות: "עיירות" ו"חברה טובה".
בשנת 1997, התארחה בסדרות "חוק וסדר" ו"סיינפלד".
ב-1998, שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה "קונרד בלום", אך גם סדרה זו לא הצליחה.