tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1996 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "היא בכתה: לא" בו גילם בחור בקולג' שאנס את האחות של חברו הטוב במסיבת אחווה.
בשנת 1997 שיחק בסרט הטלוויזיה "מתה להשתייך" ברשת NBC לצדה של הילרי סוונק.
בשנת 1998 שיחק בסרט העלילתי "איש מת בקמפוס".
בין השנים 2001–2005, הוא שיחק את הבלש ג'ון קלארק ב-"NYPD Blue" של ABC.
לאחר סיום הסדרה הוא הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "גבירתי הנשיא" של ABC שנמשכה עונה אחת בלבד.
לאחר מכן הוא לוהק לתפקיד הסנגור ג'רי קלרמן בסדרה "-Raising the Bar", ב-ערוץ TNT שהופקה על ידי סטיבן בוצ'קו.
ב־8 ביוני 2009 הופיע גוסלאר בתוכנית טונייט שואו עם ג'ימי פאלון בדמותו של זק מוריס כדי לקדם את הסדרה "Raising the Bar", והצביע על כך שהשם מארק פול גוסלאר הוא שם הבמה שלו והצהיר, בתור זק, כי ישתתף במפגש איחוד עם שחקני "הצילצול הגואל".
הוא הופיע באיחוד שארגן ג'ימי פאלון בתוכניתו, יחד עם ארבעה חברי צוות.
ב־4 בפברואר 2015 התאחד גוסלאר עם מריו לופז, אליזבת' ברקלי, דניס הסקינס וטיפאני ת'יסן, שחקני הסדרה הצילצול הגואל בתוכניתו של ג'ימי פאלון, שם הם הופיעו במערכון "הצלצול הגואל" עם פאלון.
באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון.
גוסלאר השתתף בסדרה פרנקלין ובאש החל מ־28 במרץ 2010. ב־11 בנובמבר 2014 הוכרז כי הסדרה בוטלה, לאחר ארבע עונות.
גוסלאר השתתף בסדרה "פיץ'" בתפקיד הראשי.
ב-1 במאי 2017 הוכרז כי הסדרה בוטלה, לאחר עונה אחת בלבד.
הוא הופיע בשני פרקים של הסדרה "ארוחת ערב בטיפאני".
בשנת 2019 החל גוסלאר לשחק את התפקיד הראשי בסדרת הקומדיה ABC "מעורבת" (סדרת ספין-אוף וקדם-סרטים של שחור-כזה).
הוא קיבל את התפקיד במקום אנדרס הולם, שגילם את הדמות בפרק הפיילוט.
באותה שנה גילם את הדמות הראשית בסדרת המסתורין "המעבר" ברשת FOX, ובוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2020 החל לשחק בחידוש לסדרה בה שיחק בנעוריו "הצלצול הגואל" בתפקיד מושל קליפורניה אביו של מאק מוריס (מיטשל הוג) תלמיד בית הספר.
בראיון שנערך עמו במגזין פיפל ביולי 2009, חשף גוסלאר, שכאשר שיחק בסדרה הצלצול הגואל, הוא יצא, עם שלוש כוכבות הסדרה לארק ווורהיס, טיפאני ת'ייסן ואליזבת' ברקלי.
הוא נשאר בקשר עם חבריו לסדרה "הצילצול הגואל".
בשנת 1996 התחתן גוסלאר עם הדוגמנית לשעבר ליסה אן ראסל.
יחד יש להם שני ילדים: הבן מייקל צ'ארלס (נולד ב-2004) והבת אווה לורן (נולדה ב-2006).
לאחר 14 שנות נישואים הודיעו גוסלאר וראסל על פרידתם בתחילת יוני 2010. גוסלאר הגיש בקשה לגירושין ב-18 ביוני 2010, ום הסתיימו סופית במאי 2011.
גוסלאר התארס למנהלת הפרסום קטריונה מקגין באוגוסט 2011. הם התחתנו ב־28 ביולי 2012 בקליפורניה.
גוסלאר הוא חובב מכוניות ספורט, נהג מכוניות מרוץ, רוכב אופניים, רוכב אופנועי שטח, וטייס.
בשנת 2005 התחרה באליפות במערב ארצות הברית לרכיבת אופניים במסלול.
הוא זכה במרוץ אופני כביש בוולודרום באנצ'ינו.
לגוסלאר חגורה כחולה של ג'יו ג'יטסו.
ג'יי1996לדוגמהמייק הילריSticks & Stonesדיילעדה לרצחפאקו / דני1998מת על הקמפוסקופר פרדריקסון2015אוטובוס 657מרקוני2016מטען יקרג'ק2023The Portrait ברוקס
Religion"1994-1993הצלצול הגואל: שנות הקולג'זאק מוריסתפקיד ראשי; 19 פרקים1994For the Love of Nancyטומי וולשסרט טלוויזיה של ABCהצלצול הגואל: חתונה בלאס וגאסזאק מוריססרט טלוויזיה של NBCהצלצול הגואל: הכיתה החדשהפרק: "Goodbye Bayside"1996Brothers of the Frontierחירם הולקומבסרט טלוויזיהShe Cried Noסקוט בייקרסרט טלוויזיה של NBC1997מתה להשתייךסטיבן טיילרBorn Into Exileכריס1999-1998Hyperion Bayדניס סוויניתפקיד ראשי; 17 פרקים2000די.
מארק פויארסטין הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, סופר, מפיק ובמאי אמריקאי יהודי.
הוא התפרסם לראשונה בהופעת אורח בפרק של העונה השנייה של הסדרה "סקס והעיר הגדולה" והמשיך בהופעות בקולנוע ובסדרות בטלוויזיה, בין היתר "הבית הלבן" (2001–2005), ובתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "רופא להשכיר" (2009–2016) וב"נמלטים" (2017).
פויארסטין נולד בעיר ניו יורק, בנם של אודרי, מורה בבית הספר, והרווי פויארסטין, עורך דין.
הוא גדל במשפחה יהודית וחגג את בר המצווה שלו בבית כנסת אורתודוקסי.
הוא היה מתאבק בתיכון וזכה באליפות המדינה.
פויארסטין למד בבית הספר דלתון וסיים את לימודיו אוניברסיטת פרינסטון בשנת 1993. הוא זכה בתוכנית פולברייט ולמד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון וב-École Philippe Gaulier בצרפת.
פויארסטין קיבל את תפקיד פריצת הדרך שלו בטלוויזיה כדמות חוזרת באופרת סבון "Loving".
כאשר ננסי מאיירס ליהקה את שחקנים לסרט מה נשים רוצות, בתה זיהתה את פויארסטין מהסרט "קסם מעשי" שבו שיחק בשנת 1998, והתעקשה שאמה תלהק אותו.
פוירסטין זכה לתשומת לב קהל הצופים כאשר הופיע בסדרה סקס והעיר הגדולה.
היה לו תפקיד חוזר בעונה השלישית של הסדרה "הבית הלבן" כעורך דין.
הוא חזר לשחק בסדרה בעונה השישית.
לאחר מכן הצטלם לצד, סנדרה בולוק, בסרט משנת 2002, שבועיים מראש, אך הסצנות שלו נמחקו מהסרט.
הוא הופיע ברשימת חמישים האנשים היפים ביותר של פיפל מגזין בשנת 2003.
ב-2005 שיחק בסרט "בנעליה" לצד טוני קולט.
בינואר 2009 פוירסטין החל להופיע בסדרה "The Hustler".
פויארסטין כיכב בתפקיד הראשי בתוכנית הטלוויזיה רופא להשכיר, בין השנים 2009 ל-2016. הוא הופיע בפרק בסדרה WWE RAW מ-14 ביוני 2010 כדי לקדם את הפרק "שמירה על האמונה" של הסדרה בכיכובו "רופא להשכיר".
פויארסטין יצר יחד עם אשתו, דיינה קליין, קומדיית מצבים "ההורים גרים ממול" בכיכובו שעלתה באוקטובר 2017. הביקורות לקומדיה היו שליליות (ציון של 19% ב-Rotten Tomatoes.) ב-12 במאי 2018 הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2020 הוא שיחק בסדרה של נטפליקס, "מועדון הבייביסיטריות", המבוססת על סדרת הספרים באותו השם, בתפקיד ווטסון ברואר
.בשנת 2024 כיכב בתפקיד הראשי במותחן הפעולה "Guns & Moses" בתור הרבי מו זלצמן.
באותה שנה גילם את האל דרסט במיני-סדרה "האישה באגם" המבוססת על הרומן באותו שם מאת לורה ליפמן, אותה כתבה וביימה עלמה הראל עבור שירות הסטרימינג "אפל TV פלוס".
באותה שנה כיכב בתור ברטון גרינברג בדרמת הפשע "הוטל קוקאין" של ערוץ הטלוויזיה MGM+.
בשנת 2025 שיחק בסיטקום "משרד הרישוי" (אנ')" מבית רשת "CBS" בתור ברנט.
הוא התחתן עם תסריטאית הטלוויזיה דיינה קליין בשנת 2005. הם גרים בלוס אנג'לס ולהם שלושה ילדים: לילה, פריסקו ואדי.
מארק מרון הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי, סופר, שחקן ומנחה טלוויזיה אמריקאי-יהודי.
מארק מרון נולד בג'רזי סיטי למשפחה יהודית.
הוריו הגיעו לארצות הברית מפולין ומאוקראינה.
לאחר מספר שנים, אביו הצטרף לחיל האוויר של ארצות הברית וכל המשפחה עברה לאלסקה.
לאחר סיום השרות הם עברו לאלבקרקי בה מארק מרון סיים את בית הספר.
בשנת 1986 הוא קיבל תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת בוסטון.
את הופעת סטנד-אפ הראשונה מארק מרון עשה בשנת 1987. הוא החל להופיע בלוס אנגלס ועבר לניו יורק.
לאחר קבלת פרסום, הוא הופיע במספר תוכניות טלוויזיה.
מארק מרון הופיע מספר רב של פעמים אצל דייוויד לטרמן ב-CBS.
הופעת היחיד הראשונה שלו, Jerusalem Syndrome, הוצגה בשנת 2000 ובשנת 2001 הוא כתב ספר על בסיסה.
החל משנת 2004 הייתה למארק מרון תוכנית ברשת רדיו Air America.
בשנת 2009 השתתף מארק מרון בסבב הופעות לצד קומיקאים אמריקאים נוספים.
בשנת 2009 הוא החל לשדר פודקסט בשם WTF with Marc Maron, בו הוא מראיין דמות אחת לשבוע - קומיקאים, יוצרים, שחקנים, מוזיקאים ופוליטיקאים.
מעל אלף פרקים שודרו בפודקסט, שנחשב לאחד הוותיקים והיציבים ביותר.
הנשיא ברק אובמה התראיין ל־WTF.
גלגאגר עזב את התוכנית במהלך הראיון לאור אי-הסכמה עם מארק מרון על השאילות.
בשנת 2013 עלתה ברשת IFC סדרת טלוויזיה בכיכובו בשם "מרון", שבה מרון מגלם דמות פיקטיבית של עצמו.
הסדרה שודרה במשך ארבע עונות עד לסיומה ב-2016.
בשנת 2020 שיחק בסרט "סטארדאסט", ביוגרפיה אודות חיו של המוזיקאי דייוויד בואי.
בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "ריספקט" המבוסס על חייה של הזמרת האמריקאית אריתה פרנקלין, מרון גילם את דמותו של העיתונאי והמפיק המוזיקלי ג'רי וקסלר.
בהמשך השנה שיחק בסרט ביוגרפי אחר, "מחיר החיים", אודות פיגועי 11 בספטמבר לצד השחקן מייקל קיטון.
בשנת 2022 דיבב את מר נחש בסרט "לא רעים בכלל", ושיחק בסרט הדרמה העצמאי "לזלי היקרה".
בשנת 2023 גילם את דמותו של גדעון בסדרת הקומדיה השחורה "סיפור האימה של דולורס רואץ'" מבית אמזון פריים וידאו.
שיחק גם בהמשך בסרט הקומדיה לחג המולד "Genie" לצדה של מליסה מקארתי.
ב-2024 גילם את השדרן אלן ברג בסרט "המסדר".
בשנת 2025 דיבב שוב את מר נחש בסרט "לא רעים בכלל 2".
שיחק גם בסרט הדרמה הביוגרפי "ספרינגסטין: הדרך משום מקום" בתור המפיק המוזיקלי צ'אק פלוטקין שהיה ידוע בעבודתו עם ברוס ספרינגסטין.
שיחק גם בקומדיית הספורט "סטיק" (אנ') של אפל TV פלוס לצדו של אוון וילסון.
מרון התגרש פעמיים, ללא ילדים.
הוא מתבטא רבות על כך שמעולם לא רצה להיות אב.
בשנת 2020, החל בזוגיות עם הבמאית לין שלטון שנפטרה במפתיע פחות משנה לתוך יחסיהם.
מרון סיפר על ההתמודדות עם האבל בפודקסט WTF.
מארק סילבסטרי הוא קומיקסאי, יוצר ומוציא לאור אמריקאי.
כיום הוא משמש כמנכ"ל הן של Top Cow Productions והן של אימג' קומיקס.
מארק סילבסטרי נולד ב-29 במרץ 1958 בפאלם ביץ', פלורידה.
סילבסטרי גילה לראשונה קומיקס דרך בן דודו, שהיה אספן נלהב.
במהלך ביקורים בבית בן דודו הכיר סילבסטרי אמנים כמו ג'ק קירבי, ברני רייטסון וג'ון בושמה.
סילבסטרי מכנה את רייטסון, בושמה ופרנק פרזטה כהשפעותיו הגדולות ביותר.
סילבסטרי החל את הקריירה שלו באיור גליונות של DC Comics ו- First Comics.
הוא הצטרף למארוול קומיקס בסוף שנות ה-80 (לאחר שעשה עבודות אורח למארוול עוד קודם לכן), והפך לעפרונאי הראשי של האקס-מן בין השנים 1987–1990. לאחר מכן בילה שנתיים כעפרונאי של כותר הספין אוף וולברין.
בשנת 1992, סילבסטרי הפך לאחד משבעת האמנים המקוריים – יחד עם ג'ים לי, ווילס פורטסיו, רוב לייפלד, אריק לארסן, טוד מקפרלן וג'ים ולנטינו – שהקימו את חברת הקומיקס פורצת הדרך Image Comics.
הכותרים של סילבסטרי פורסמו תחת החותם Top Cow והכותר הראשון שיצא היה "Cyberforce".
מלבד האמנות שלו, סילבסטרי היה גם תסריטאי בכותר "Codename: Stryke Force".
רבים מסיפוריו של סילבסטרי נכתבו בידי אחיו, אריק סילבסטרי.
סכסוכים בין שותפי אימג' הובילו לכך שסילבסטרי עזב את המו"ל לזמן קצר ב-1996, אך הוא שב במהרה לאחר שרוב לייפלד ניתק את קשריו עם החברה.
ההצלחות של Top Cow כוללות את הכותרים ויצ'בלייד, דארקנס, "Inferno Hellbound" ו-"Fathom".
סילבסטרי הפיק את הסיפור ועיצובי הדמויות הראשוניים למשחק הווידאו "Fighting Force" משנת 1997.
בשנת 2004 חזר סילבסטרי לחזרה קצרה למארוול כדי לאייר מספר גליונות של ניו אקס-מן, בשיתוף פעולה עם הכותב גרנט מוריסון.
בהמשך השנה, הוא השיק כותר חדש של Top Cow בשם "Hunter-Killer" עם הכותב מארק וייד.
הוא צייר את העטיפות למיני סדרה של מארוול קומיקס, "X-Men: Deadly Genesis" מאת אד ברובייקר וטרבור הרסיין.
ביוני 2006 הוציאה Top Cow את גיליון סייבר פורס מספר 0 עם אמנות מאת סילבסטרי.
בסוף שנת 2007 (תאריך הכריכה בדצמבר), הוא צייר גיליון במסגרת אקס-מן: תסביך משיח, כמו גם עטיפות רבות בקרוסאובר באותו שם שבא בעקבותיו.
סילבסטרי שימש מפיק בכיר לעיבוד אנימה של ויצ'בלייד.
הוא המשיך את עבודתו על האקס מן וצייר גיליון חד פעמי של האקס-מן והאוונג'רס האפלים במסגרת הקרוסאובר אקס-מן: אוטופיה ב-2009. באותה שנה, הוא תרם למיני סדרה "Image United", וצייר בה את כל הדמויות שיצר במהלך ריצתו ב- Image שהוצגו בסיפור.
בשנת 2012, סילבסטרי היה אחד ממספר אמנים שאיירו עטיפות לגיליון "המתים המהלכים" מספר 100 של רוברט קירקמן, שיצא לאור ב-11 ביולי בקומיק-קון, סן דייגו.
תוכניות הטלוויזיה האהובות עליו כוללות את שובר שורות, הסרטים האהובים עליו הם הנוסע השמיני, הטיסה לחלל, ודוקטור סטריינג'לאב, והוא אומר שהוא מקשיב למוזיקת צ'יל אאוט בזמן העבודה, ולרוק אלטרנטיבי בזמנים אחרים.
מארק ויליאם פוקאן הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת ויסקונסין.
פוקאן, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה ובו בירת ויסקונסין מדיסון ופרווריה.
טרם היבחרו לקונגרס שירת כחבר האספה המדינתית של ויסקונסין בשנים 1999–2013.
פוקאן נולד וגדל בקנושה שבוויסקונסין.
הוא למד בבית הספר היסודי הארווי, חטיבת הביניים וושינגטון ובבית הספר התיכון מרי ד.
ברדפורד בשנת 1982, שם נבחר לנשיא המחזור.
את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם קיבל תואר ראשון בעיתונאות במהלך 1996. זמן קצר לאחר סום לימודיו האקדמיים הקים פוקאן בית עסק בבעלותו, חברת דפוס בשם "Budget Signs & Specialties", אותה הוא ממשיך להפעיל מאז 2012. הוא חבר בהסתדרות העובדים האמריקאית (AFL-CIO), אליה הצטרף כבעל עסק קטן.
שנות הפעילות של פוקאן באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון כחבר בתא הסטודנטים של המפלגה הדמוקרטית הובילו ב-1991 להיבחרו אל מועצת הפיקוח של מחוז דיין, שם שירת את קהילת מרכז מדיסון במשך שלוש קדנציות, ועזב את הדירקטוריון בשנת 1996.
בשנת 1998, ידידה ובת בריתה ותיקה של פוקאן, תמי בולדווין, ויתרה על מקומה באספה המדינתית של ויסקונסין כדי להתמודד אל הקונגרס של ארצות הברית.
בעקבות זאת פוקאן הכריז על התמודדותו להחליפהּ כנציג מערב מחוז מדיסון בבית המחוקקים המדינתי, ובבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ניצח עם 54% מקולות הבוחרים.
בבחירות הכלליות לא ניצב בפני אף יריב רפובליקני וגרף 93% מהקולות נגד פוליטיקאי עצמאי.
בשנת 2000 נבחר מחדש, והייתה זו הפעם היחידה שהציבה המפלגה הרפובליקנית מועמד מטעמה נגד פוקאן.
מ-2002 ועד 2010 נבחר לכהונות נוספות אחת לשנתיים.
בבחירות 2012 תמי בולדווין עזבה את הקונגרס לשם התמודדותה אל הסנאט של ארצות הברית.
פעם נוספת בחר פוקאן להחליף אותה, והכריז על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של ויסקונסין.
הוא זכה בפריימריז הדמוקרטים עם 72% מהקולות, תוך שהוא גובר על שלושה מתמודדים אחרים.
הוא זכה בכל שבעת מחוזות ויסקונסין השוכנים בתחומי מחוז הקונגרס השני, כולל במחוז דיין מרובה-האוכלוסייה.
מחוז הקונגרס השני של ויסקונסין הוא מעוז כה דמוקרטי כך שהתחרות האמיתית לקונגרס מתקיימת הלכה למעשה בשלב הבחירות המקדימות, וההערכה הרווחת הייתה שפוקאן ייבחר בין כה וכה אל בית הנבחרים האמריקאים משזכה בפריימריז.
ב-6 בנובמבר 2012 ניצח פוקאן בבחירות הכלליות.
פוקאן תומך במיסוד חוק השוויון , שירחיב את חוק זכויות האזרח מ-1964 וכפועל יוצא יאסור אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
ביולי 2019 הצביע פוקאן נגד החלטת בית הנבחרים המתנגדת לתנועת ה-BDS, ושהוצגה בידי חבר הקונגרס הדמוקרטי בראד שניידר מאילינוי.
בשלהי אותה שנה הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ.
במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 הביע את תמיכתו במועמדותו של ברני סנדרס.
במאי 2021 ניסח פוקאן לצד עמיתותיו חברות הסקווד, אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ורשידה טליב, החלטה הקוראת לבלום מכירת נשק מונחה למדינת ישראל לאחר שממשל הנשיא ג'ו ביידן אישר את המכירה.
את פעילותו הפוליטי הוא זוקף בין היתר לאירוע שהתרחש לאחר לימודיו הגבוהים, במהלכו עקבו אחריו שני גברים בצאתו מבר להט"בי והכו אותו עם אלת בייסבול תוך שהם מקללים אותו בכינויי גנאי אנטי-להט"בים.
ב-24 בדצמבר 2006 נישא פוקאן לבן זוגו פיליפ פרנק בטורונטו שבקנדה.
מארק פְלֵקֶן (בהולנדית: Mark Flekken; נולד ב-13 ביוני 1993 בקרקראדה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת באייר לברקוזן ובנבחרת הולנד.
פלקן גדל במחלקות הנוער של WDZ, רודה ואלמניה אאכן.
הוא שיחק בקבוצות הבוגרות של אלמניה אאכן, גרויטר פירט ודיסבורג.
ב-14 במאי 2018 חתם בפרייבורג מהבונדסליגה.
ב-31 במאי 2023 חתם בברנטפורד מהפרמייר ליג תמורת 11 מילין אירו.
ב-10 ביוני 2025 חתם בבאיר לברקוזן תמורת 10 מיליון אירו.
ב-26 במרץ 2022 ערך פלקן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, בניצחון 2–4 על נבחרת דנמרק במשחק ידידות.
מארק פבאי הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת המגן הימני בנבחרת ליבריה.
פבאי גדל במחלקת הנוער של אוטרכט.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות בזוולה מליגת העל ההולנדית.
ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-20 בינואר 2022 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות וחצי בספאל מהסרייה ב'.
ב-9 באפריל ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בהפסד 1-0 ללצ'ה במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת .
ב-13 בנובמבר 2021 ערך פבאי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 2-0 לנבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
מארק פאפשון (בפולנית: Marek Papszun; נולד ב-8 באוגוסט 1974) הוא מאמן כדורגל פולני המאמן את קבוצת ראקוב צ'נסטוחובה.
בשנת 2010, מונה פאפשון למנהל של KS לומיאנקי מהליגה הפולנית השישית, ועזר להם להעפיל לליגה החמישית הפולנית.
בשנת 2011, הוא מונה למאמנה של לגיונוביה לגיונובו מהליגה הפולנית הרביעית, ועזר להם להעפיל לליגה הפולנית השלישית.
ב-2016, הוא מונה למאמנה של ראקוב צ'נסטוחובה מהליגה הפולנית השלישית.
תוך 3 עונות עלה עמם לליגת העל הפולנית.
תחת פאפשון הגיעה הקבוצה להשגים חסרי תקדים בתולדות המועדון.
במאי 2021 זכתה הקבוצה בגביע הפולני הראשון בתולדותיה לאחר שניצחה במשחק הגמר 1–2 את ארקה גדיניה, והבטיחה מקום בליגה האירופית לעונת 2021/2022, הופעת בכורה של המועדון במפעל אירופי.
בנוסף סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, המיקום הגבוה ביותר אי פעם.
בתום העונה זכה פאפשון בתואר מאמן העונה בפולין.
במאי 2022, ראקוב ניצחה את לך פוזנן 3–1 והבטיחה את הגביע הפולני השני ברציפות.
ביולי 2022 הוביל את ראקוב לזכייה בסופר קאפ הפולני השני ברציפות עם ניצחון 2–0 על לך פוזנן.
באפריל 2023, כשראקוב מוליכה את הליגה עם הפרש שמונה נקודות כשנותרו שישה משחקי ליגה לסיום וגמר הגביע הפולני שייערך בתחילת מאי, הודיע פאפשון כי יעזוב את הקבוצה בתום העונה.
בסיום אותה העונה זכה עם הקבוצה באליפות היסטורית, הראשונה בתולדותיה.
לאחר עונה אחת בה לא אימן, חזר לאמן את הקבוצה עם פתיחת עונת 2024/2025.
מאמן השנה בליגת העל הפולנית: 2020/2021
מארק פולנסקי הוא טייס קרב אמריקאי ממוצא יהודי, אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
מארק פולנסקי נולד בניו ג'רזי.
אביו היה יהודי ואמו ממוצא קוריאני שגדלה בהוואי.
גדל באווירה יהודית ולקח איתו לטיסה STS-116 בובה שהייתה שייכת לניצולת שואה.
לאחר סיום לימודי בית הספר בשנת 1974 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת פרדו ממנה קיבל תואר ראשון ותואר שני באווירונאוטיקה בשנת 1978.
בשנת 1980 פולנסקי סיים קורס טיס והיה טייס "מקדונל דאגלס F-15 איגל".
הוא שירת במספר בסיסים של החיל.
בשנת 1986 לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי.
בשנת 1992 הוא החל לעבוד עבור נאס"א כטייס.
במהלך שירותו הוא הגיע ל-5,000 שעות טיסה ב-30 כלי טיס.
בשנת 1996 פולנסקי החל קורס הכנה לאסטרונאוט במרכז החלל ג'ונסון.
הוא ביצע מספר משימות בצוותי קרקע.
פולנסקי השתתף במשימת STS-98 של מעבורת החלל אטלנטיס כטייס (קנת קוקרל היה מפקד הצוות).
המטרה העיקרית של המשימה הייתה להביא לתחנת החלל הבין-לאומית מודול Destiny ולחבר אותו למערכות של תחנת החלל.
בשנת 2006 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל דיסקברי טיסת STS-116 כמפקד צוות.
המטרה העיקרית הייתה לבצע עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית, להביא אספקה, ציוד להרחבת תחנת החלל והחלפת צוות.
בשנת 2009 פולנסקי היה מפקד צוות של STS-127 של מעבורת החלל אנדוור.
פולנסקי עזב את נאס"א בשנת 2012.
מארק רוברט סטנלי הוא עסקן ודיפלומט יהודי-אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית בארגנטינה בין השנים 2022–2025.
סטנלי נולד למשפחה יהודית בדאלאס.
בשנת 1979 השלים באוניברסיטת ג'ורג'טאון לימודי תואר ראשון במנהל עסקים, וב-1982 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת טקסס באוסטין.
שירותו הציבורי החל כבר בימיו כסטודנט, כאשר עבד ארבע שנים בגבעת הקפיטול בלשכותיהם של חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מו יודול מאריזונה ודייל קילדי ממישיגן.
בנוסף, הוא התמחה בוועדת המנהל של בית הנבחרים האמריקאי תחת יושב ראש הוועדה פרנק תומפסון .
בתפקיד זה יצר את מדריך הטלפון הראשון של בית הנבחרים, ושישמ כעורך שלו מ-1977 עד 1979.
בבחירות 1988 היה מנהל מחוז דאלאס במטה הבחירות של הסנאטור לויד בנטסן, ולאחר מכן היה פעיל במטה הבחירות של גזברית המדינה אן ריצ'רדס ב-1989 וב-1990 לקראת הבחירות לתפקיד מושל טקסס.
סטנלי הוא המייסד של "Stanley Law Group", משרד עורכי דין מדאלאס המתמקד בתובענות ייצוגיות ובליטיגציה.
הוא היה חבר במועצת המנהלים של איגוד עורכי הדין המשפטיים בטקסס ושל האיגוד העירוני בדאלאס.
סטנלי כיהן כחבר מועצת מנהלים ומנהיג של ארגוני צדקה ופוליטיים יהודיים רבים, כולל שש שנים כיו"ר המועצה היהודית הדמוקרטית הלאומית.
סטנלי עמד גם בראש ".Legacy Senior Communities, Inc", מוסד ללא כוונת רווח בחסות יהודית המספק מימון לשהייה מתמשכת בקהילות גמלאים וטיפול ביתי לקשישים ובני משפחותיהם.
הוא היה גם חבר בוועד המנהל של "הפורום למדיניות ישראל" , המקדם את פתרון שתי מדינות לשני עמים עבור הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בעבר כיהן כיו"ר רשות הכספים הציבוריים של טקסס, ובשנות ה-90 של המאה ה-20 מונה בידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית ויליאם כהן לחבר בוועד המבקרים של אוניברסיטת אייר.
בשנת 2011 מונה סטנלי בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחבר בדירקטוריון מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
ב-6 באוגוסט 2021 הכריז הנשיא ג'ו ביידן הכריז על כוונתו למנות את סטנלי לשגריר ארצות הברית בארגנטינה.
ב-10 באוגוסט אותה שנה נשלח מינויו לסנאט של ארצות הברית.
שימוע בדבר מינויו נערך בפני ועדת החוץ של הסנאט ב-26 באוקטובר 2021. ב-15 בדצמבר אישרה הוועדה את המינוי, וב-18 בדצמבר התכנסה מליאת הסנאט לאשרר סופית את מינויו.
ב-24 בינואר 2022 הגיש סטנלי את כתב האמנתו לנשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס.
מארק ספקטור וסטיבן גרנט (Steven Grant) הם דמויות בדיוניות המגולמת על ידי אוסקר אייזק בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
הדמויות מבוססות על אִישִׁיּוּיוֹת של דמות בעלת אותו שם בפרסומה של חברת מארוול קומיקס.
ספקטור הוא שכיר חרב אמריקאי אשר הופך לגוף מארח עבור אל הירח המצרי ח'ונסו כמון נייט (Moon Knight) אשר לוקח את החוק לידיו.
ספקטור בעל הפרעת זהות דיסוציאטיבית – אשר התפתחה כתוצאה מהתעללות בילדותו על ידי אמו ונדי, ובעקבות רגשות אשמה ממותו של אחיו רנדל.
גרנט הוא עובד חנות מזכרות בלונדון.
מאוחר יותר, גרנט מתמודד עם המפלצת המצרית אמות ועם הגוף המארח שלה ארתור הארוו.
גרנט הופך להיות מודע לקיומם של ספקטור וח'ונסו דרך תוכניותיו של הארוו, ומשתמש בכינוי הויג'ילנטי מר נייט (Mr.
Knight) באופן דומה למון נייט של ספקטור.
גרנט וספקטור מתאחדים מחדש עם ליילה אל-פאולי, אשתו של ספקטור, ונתקלים באנטון מוגרט ובתא-ורת.
אישיות שלישית, ג'ייק לוקלי (Jake Lockley), מתקיימת בחשאי בנפרד מספקטור וגרנט.
לוקלי דובר ספרדית, נוהג בלימוזינה.
לאחר שח'ונסו משחרר את ספקטור וגרנט משירותו, לוקלי עובד עם ח'ונסו והורג את הארוו (ואת אמות).
נכון לשנת 2023, ספקטור מופיע בתפקיד ראשי במיני-סדרה "מון נייט".
מארק ספקטור נולד ב-תשעה במרץ 1987 בשיקגו, אילינוי לאליאס וונדי ספקטור.
יום אחד בילדותו, ספקטור ואחיו הצעיר רנדל נכנסו למערה, שנמצאת ליד ביתם, אשר הוצפה באופן בלתי צפוי עקב גשם כבד, וכתוצאה מכך רנדל טבע.
ונדי ההרוסה מאובדנו של רנדל, מאשימה את ספקטור במותו של רנדל ומתעללת בו פיזית ומילולית.
הטראומה ממותו של רנדל וההתעללות של אמו גרמו לספקטור לפתח הפרעת זהות דיסוציאטיבית, הבאה לידי ביטוי באישיות סטיבן גרנט.
גרנט מבוסס על ארכאולוג בדיוני מהסרט "Tomb Buster" שספקטור ורנדל נהגו לצפות בו ביחד.
גרנט נשאר לא מודע להתעללות שספקטור חווה בילדותו, מכיוון שספקטור רצה להבטיח שיישאר מאושר ובטוח מפני הפגיעה שנאלץ לסבול.
בסופו של דבר, ספקטור המתבגר עוזב את הבית למרות ניסיונותיו של אליאס לשכנע אותו שהוא ימצא עזרה עבור ונדי.
בבגרותו, ספקטור הצטרף לכוחות המזוינים של ארצות הברית, אך סולק מהשירות לאחר שערק כשנכנס למצב של פוגה דיסוציאטיבית בזמן מילוי תפקידו.
ספקטור החל לעבוד כשכיר חרב עם בושמן, המפקד שלו.
במהלך עבודה עם הארכאולוג עבדאללה אל-פאולי באתר חפירות במצרים, החמדנות משתלטת על בושמן והוא רוצח את כלל הארכאולוגים הנלווים, כולל אל-פאולי.
ספקטור מנסה להציל אותם, אך נורה על ידי בושמן אשר משאיר אותו למות.
ספקטור, הפצוע אנושות, גורר את עצמו למקדש סמוך שהוקם לכבוד האל המצרי ח'ונסו ומתכונן להתאבד.
ח'ונסו מתערב, ומעניק לספקטור הזדמנות שנייה בחיים בתמורה לכך שיהפוך לגוף המארח שלו על פני כדור הארץ ויבצע את שאיפתו לנקמה בפושעים.
ספקטור מסכים, וח'ונסו מחייה אותו ומעניק לו בתמורה חליפה וכוחות שונים – הופך אותו למון נייט הלוקח את החוק לידיו.
בדמות מון נייט, ספקטור משרת בצייתנות את ח'ונסו והורג הרבה פושעים ועושי רע בשמו.
ספקטור מתייסר ומתחרט על רצח אל-פאולי.
הוא פוגש את ביתו ליילה אך לא מסוגל לספר לה את האמת על מות אביה.
בסופו של דבר, ספקטור וליילה מתחתנים, וליילה נלווית אליו במהלך עסקיו המסוכנים כמון נייט.
ספקטור חושד שח'ונסו מתכנן להפוך את לילה לגוף המארח הבא שלו, ונפרד ממנה כדי להבטיח את הגנתה.
בשנת 2018, ספקטור שורד את ההתפוררות שנגרמה על ידי תאנוס, והוציא דרכון חדש בדצמבר אותה שנה.
בשנת 2025, בזמן השבעה על ונדי, ספקטור לא הצליח להביא את עצמו להיכנס לביתו הישן כדי להשתתף בשבעה, למרות שאביו דחף אותו להשתתף.
מתוך צער וטראומה, ספקטור אפשר לגרנט – שעדיין לא מודע למעמדו כאישיות – לקבל שליטה כוללת על גופו.
סטיבן גרנט פוגש את ה"אני" האחר שלו
גרנט עובר ללונדון ומתחיל לעבוד כמוכר בחנות המזכרות של המוזיאון הבריטי.
אולם, הוא סובל מ"איבודי הכרה", שבמהלכם ספקטור תופס שליטה מחדש על גופו.
לילה אחד, גרנט מנסה להישאר ער, אך שוקע בשינה עמוקה ומתעורר בכפר ליד האלפים האוסטריים, שברשותו חרפושית עתיקה.
הוא נרדף מיד על ידי כוחות אויב, נסוג אל תוך העיירה שם הוא פוגש את הקנאי הדתי ארתור הארוו, שדורש ממנו את החרפושית.
גרנט נמלט במשאית עוגוניות בזמן שהוא נרדף על ידי הכפופים להארוו.
הוא ניצל באופן בלתי צפוי על ידי קול מסתורי וחסר גוף שמתקשר עימו.
לבסוף, גרנט מתעורר ומוצא את עצמו בחזרה בדירתו.
הוא מבין שחלפו יומיים מאז "איבד הכרה" לאחר שהבחין בכמה מוזרויות סביב מקום מגוריו וננזף על ידי הבחורה שהיה אמור לצאת עימה.
כשגרנט שב הביתה באותו לילה מהעבודה, הוא מבחין במפתח של התקן אחסון ובטלפון סלולרי החבויים בדירתו, ומתקשר לליילה, שנוזפת בו קשות על כך שהתעלם משיחותיה במשך מספר חודשים.
למחרת, הארוו מתעמת עם גרנט במהלך המשמרת שלו, כשכמה עדים ואנשי אבטחה במוזיאון מגלים לגרנט שהם חסידיו של הארוו, ושכולם משרתים תחת המפלצת המצרית אמות.
מאוחר יותר באותו לילה, במרדף אחר החרפושית, הארוו מזמן מפלצת תן שתוקפת את גרנט במוזיאון.
גרנט נמלט מהמפלצת, אבל נדחק לפינה בשירותים.
ספקטור מופיע בתת-ההכרה ומציע את עזרתו לגרנט, אשר בתחילה לא שש להסכים.
ספקטור הופך למון נייט, שמכה למוות באכזריות את המפלצת.
חידוש הקשר עם ליילה אל-פאולי
גרנט שב למוזיאון ביום המחרת, אך מפוטר לאחר צפייה בצילומי האבטחה מהמתקפה בלילה הקודם, אשר לא מראים את המפלצת או את מון נייט – רק את "הסגת הגבול" של גרנט לאחר שעות העבודה.
הוא הולך להתקן האחסון ומשתמש במפתח שמצא בדירתו.
גרנט מגלה את החפצים של ספקטור, כולל החרפושית, איתה ברח, מוסתרת בקיטבג.
רק אז, ספקטור עצמו "מופיע" כהשתקפות בפני גרנט, חושף עצמו כגוף המארח של ח'ונסו.
גרנט המבוהל בורח מההתקן לאחר שפגש בח'ונסו, ופוגש בליילה אל-פאולי, שמציגה את עצמה כאשתו של ספקטור.
השניים הולכים לדירתו של גרנט, שם הוא נעצר על ידי השוטרים בילי ובובי – אוהדים בסתר של אמות המשמשים כחסידיו של הארוו – בגין גניבת החרפושית.
הארוו מביא את גרנט למקום המחבוא של הכת ודורש ממנו את החרפושית.
הארוו המרוגז מזמן מפלצת תן נוספת שתרדוף אחריהם.
בדיוק כשהמפלצת דוחפת את גרנט מגג המחבוא, הוא מזמן חליפה משלו, לתדהמתו של ספקטור.
התן מכניע את גרנט, מעייף אותו פיזית וגורם לו לשוחח באי-רצון עם ספקטור ולהרפות מהשליטה עבור ספקטור, אשר עוטה את החליפה של מון נייט והורג את החיה.
אולם, ח'ונסו נוזף קשות בספקטור על אובדן החרפושית להארוו במהלך המפגש, ומאיים עליו באפשרות שיתבע את ליילה כגוף המארח החדש שלו, לפני הוא שולח אותו למצרים.
בקהיר, ספקטור מנסה למצוא קצה חוט למקום הימצאו הנוכחי של הארוו לשווא, בעוד הוא וגרנט ממשיכים לחוות אירועי "איבודי הכרה" רגעיים יוצאי דופן, שבמהלכם משתלטת על גופם אישיות שלישית, ג'ייק לוקלי, שקיומה אינה ידועה לספקטור וגרנט.
לאחר שאיבד את אחד הסוגדים של אמות בהתאבדות, ח'ונסו גורם לליקוי חמה, שנועד לקרוא לדיון במועצה של האלים המצריים והגופים המארחים שלהם.
ספקטור זומן לפירמידה הגדולה של גיזה, שם ח'ונסו מאשים את הארוו בחיפוש אחר קברה של אמות במטרה להחיות את המפלצת.
הארוו מזומן ומכחיש את הטענה.
ספקטור וליילה מבקרים אצל אנטון מוגרט שברשותו סרקופג של מדג'יי שיודע היכן נמצא קברה של אמות.
לפני שהם יכולים להשתמש במפה כדי לאתר את הקבר, הארוו מגיע ומשמיד את הסרקופג.
לאחר קרב עם אנשיו של מוגרט, ספקטור וליילה עושים את דרכם במדבר, אך לא מצליחים לחבר חזרה את חלקי המפה.
ספקטור מאפשר באי-רצון לגרנט להשתלט.
גרנט מרכיב במהירות את המפה של קבוצת כוכבים.
ח'ונסו מחזיר את שמי הלילה אחורה בזמן ללילה שבו נוצרה המפה כך שמיקומי הכוכבים מתאימים.
כתוצאה מכך, ח'ונסו נכלא באושבטי, פעולה שגורמת לספקטור ולגרנט לאבד את כוחותיהם.
לאחר שנמלטו מאנשיו של הארוו, ליילה וגרנט משתמשים במפה כדי למצוא את הקבר.
הם לוקחים אספקה מהמחנה הריק של הארוו ומוצאים דרך חלופית לתוך הקבר לאחר שהתנשקו זה עם זו, והרגיזו את ספקטור.
הם נתקלים במפלצות חנוטות ומתפצלים כשהם מנסים לברוח.
גרנט נתקל בסרקופג ומבין שזה כנראה הסרקופג של אלכסנדר הגדול לאחר שזיהה את השפה המקדונית.
הוא פותח את הסרקופג ומוצא את האושבטי של אמות בתוך המומיה.
ליילה מגיעה ומתעמתת עם ספקטור על מה שקרה לאביה.
הארוו וחסידיו מגיעים ולאחר שספקטור הורג כמה מהם במהירות, הארוו יורה בספקטור פעמיים בחזה, והורג אותו.
ספקטור מתעורר בבית חולים פסיכיאטרי, המאוכלס באנשים מחייהם של גרנט ושלו.
ספקטור מוצא את עצמו במשרד, שם הארוו מופיע כפסיכיאטר שעוזר לו לכאורה.
ספקטור בורח ומוצא חדר ובו שני סרקופגים, שאחד מהם מכיל את גופו הנפרד של גרנט.
ספקטור וגרנט מתחבקים ועוזבים את הסרקופג השני – המכיל את לוקלי.
אישה בעלת ראש היפופוטם מברכת את השניים וגורמת להם לצעוק.
לאחר מכן, ספקטור מתחיל לעבור בין שתי מציאויות שונות: פוגש את האישה עם גרנט, ונמצא במשרד עם "ד"ר הארוו".
במציאות הראשונה, גרנט מזהה את האישה כתא-ורת, שמסבירה להם שהם מתים וש"בית החולים הפסיכיאטרי" הוא סירה ששטה דך הדואת, החיים המצריים לאחר המוות.
תא-ורת שוקלת את לבבותיהם על מאזני הצדק במטרה לקבוע אם הם יכולים להיכנס לשדה הקנים – גן העדן המצרי.
אולם היא מגלה שלבבותיהם לא מאוזנים בגלל זיכרונות נסתרים ב"בית החולים" שהיא מציעה להם לחקור.
גרנט מגלה על מותו של רנדל ועל התעללותה של ונדי.
ספקטור מראה לגרנט זיכרון כיצד הפך למון נייט ולגוף המארח של ח'ונסו במשימה עם בושמן.
ספקטור וגרנט מנסים לשכנע את תא-ורת לאפשר להם לחזור לעולם החיים, והיא מנווטת את הסירה לעבר שערי אוסיריס.
ספקטור מסביר עוד באי-רצון לגרנט כיצד יצר אותו בלי להיות ער לכך כתוצאה מהתעללותה של ונדי, והם מתפייסים זה עם זה.
המאזניים לא מתאזנים, ורוחות עוינות תוקפות את הסירה ודוחפות את גרנט מהסיפון, אשר נאכל על ידי הדואת.
במציאות השנייה, ספקטור מגיע למשרדו של "ד"ר הארוו", שמנסה להרגיע אותו כשאומר שהוא לא ירה בו ושמוחו "מיטלטל באלימות" בין המציאויות.
הארוו אומר שספקטור יצר פנטזיה מבטיחה שהוא גיבור-על, אך ספקטור אומר לו שוב ושוב שהוא אינו רופא.
הארוו מסכם כיצד ספקטור הגיע למשרד, לאחר שהיה לו מפגש היפופוטם מדבר.
הוא שואל אותו אם הוא חושב שהעניין בעל משמעות או שטות, וספקטור עונה שהעניין שטות.
הארוו מבקש מספקטור להמשיך לדבר על הילד הקטן עליו דיבר לפני שצרח, אבל ספקטור חוטף משקולת נייר משולחנו של הארוו, אומר לו שהוא מרגיש עכשיו נהדר.
הארוו מזמזם על מנת להרגיע את ספקטור – אשר שב לשיחתו עם תא-ורת.
גרנט אומר לספקטור שאם הוא לא יראה לו את הזיכרון שהוא מסתיר, אז המאזניים יישארו לא מאוזנות, וכולם ימותו, כולל ליילה - וזו תהיה אשמתו.
כתוצאה מך, ספקטור מתחיל להכות את עצמו בראשו שוב ושוב, ואומר שגרנט "לא יכול להכריח אותו", פעולה שמחזירה אותו למשרד של הארוו.
הארוו אומר לו שהוא גאה בו שהוא יכול לשחזר את הזיכרונות הטראומטיים שלו, ושואל אותו אם הוא מאמין שיצר את גרנט כדי להסתתר מפני הדברים הרעים שביצע, או שהוא יצר את גרנט כדי להעניש את העולם על מה שאמא שלו עשתה לו.
הארוו אומר לספקטור שהדרך היחידה לדעת באמת היא להיפתח בפני גרנט.
לאחר שספקטור מעמת את גרנט עם מותה של אמם, הכחשתו של גרנט מחזירה את ספקטור למשרד של הארוו.
הארוו מציע לקרוא לאמו עבורו, אך נעצר כשגרנט מקבל את מות אמו.
לאחר שגרנט נאכל על ידי הדואת, המאזניים מתאזנים וספקטור מוצא את עצמו בשדה הקנים.
הוא מחליט לעזוב את השדה כדי לרדוף אחרי גרנט ומתאחד עימו.
השערים נפתחים והשניים שבים לחיים בעזרת תא-ורת.
ליילה משחררת את ח'ונסו מהאושבטי שלו, שנלחם באמות ששוחררה גם היא.
ספקטור וגרנט מתעוררים בגופם, דבר שגורם לח'ונסו לחוש את חזרתם ולהתחבר אליהם שוב, לרפא את גופם ולשקם את כוחותיהם כמון נייט ומר נייט.
ליילה מגלה שניתן להביס את אמות על ידי כבילתה לגוף אנושי.
הארוו, אמות וחסידיהם שופטים בכולם בקהיר.
ספקטור, גרנט, ליילה – בתור חרפושית השני (Scarlet Scarab) – וח'ונסו מגיעים כדי להשתתף בקרב.
ספקטור וגרנט עובדים יחד בקרב נגד הארוו כשהם מתחלפים בצורה חלקה, עד שהארוו מכניע אותם.
הארוו כמעט הורג אותם, אך הם חווים "איבוד הכרה" פתאומי וכשהם מתעוררים מחדש הם רואים שהארוו הובס באכזריות על ידיהם.
ספקטור וליילה מצליחים לכבול את אמות לגופו של הארוו ולכלוא אותה.
ח'ונסו דוחק בספקטור להרוג את אמות והארוו.
ספקטור מסרב לעשות כן ומורה לח'ונסו לשחרר אות גרנט ואותו מתפקידם כגוף המארח שלו.
הצמד מוצא את עצמו במשרד של "ד"ר הארוו", שם הם דוחים את החיזיון ובוחרים להמשיך בחיים חדשים יחד ומתעוררים בדירתו של גרנט בלונדון.
מאוחר יותר, הארוו הפגוע אנושות מועבר ללימוזינה לפני שח'ונסו מתעמת איתו.
ח'ונסו מציג בפניו את ג'ייק לוקלי – אישיות אחרת של ספקטור – שיורה בהארוו.
באוקטובר 2020, דווח כי אוסקר אייזק נמצא בשיחות עם מארוול בנוגע לגילום הדמות הראשית בסדרה "מון נייט".
במאי 2021, אולפני מארוול אישרו שאייזק יגלם את הדמות.
לאחר הופעת הבכורה שלה בסדרה, הדמות מיועדת להופיע בסרטים עתידיים של היקום הקולנועי בהפקת אולפני מארוול.
שנהפרויקטפרסקטגוריהתוצאההערות שוליים2022מון נייטפרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVהגיבור הטוב ביותרפרסי פרמיוס יובנטוד שחקן אהובאיגוד מבקרי הוליווד השחקן הטוב ביותר במיני סדרה או בסרטפרס סאטורןהשחקן הטוב ביותר בסדרת הזרמת מדיהפרס בחירת הקהלכוכב הטלוויזיה של השנה2023פרסי הסופר של בחירת המבקריםהשחקן הטוב ביותר בסדרת גיבורי על
מארק לאנספורד פריור הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ארקנסו בשנים 2003–2015. לפני כן כיהן כתובע הכללי של ארקנסו בשנים 1999–2003. פריור, חבר המפלגה הדמוקרטית, הפסיד את מושבו בסנאט האמריקאי לטום קוטון בבחירות 2014.
פריור נולד בפאייטוויל שבארקנסו, בנם של ברברה ג'ין (לונספורד) ודייוויד פריור, אז חבר בית הנבחרים של ארקנסו ולימים מושל המדינה ונציגה בסנאט האמריקאי.
פריור למד בבית הספר התיכון המרכזי של ליטל רוק עד שאביו נבחר אל הסנאט של ארצות הברית ב-1978, ולאחר מכן עבר ללמוד בתיכון וולט וידמן שבמרילנד עד לסיום לימודיו בשנת 1981. ב-1985 השלים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ארקנסו, וב-1988 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של האוניברסיטה.
כסטודנט היה חבר באחוות סיגמא אלפא אפסילון.
טרם כניסתו לפוליטיקה עבד פריור כעורך דין פרטי המתמחה בליטיגציה של דיון אזרחי.
בשנת 1990 נבחר לבית הנבחרים של ארקנסו מטעם מחוז הבחירה ה-59. הוא כיהן בבית הנבחרים המדינתי עד 1995, ובשנתיים האחרונות לכהונתו ייצג את מחוז הבחירה ה-57. בבחירות 1994 התמודד פריור לתפקיד התובע הכללי של ארקנסו, וניצב בפני התובע הכללי המכהן וינסטון בראיינט בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית.
ב-1998 התמודד בשנית על אותו תפקיד והפעם נבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית.
הוא ניצח את מועמדת המפלגה הרפובליקנית בטי דיקי, התובעת היערונית ברדפילד, עם 59% מהקולות.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 היה ציר בוועידה הדמוקרטית הלאומית.
בשלהי 2001 הכריז פריור על התמודדותו לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור הרפובליקני המכהן טים האצ'ינסון, ששש שנים קודם לכן נהפך לסנאטור הרפובליקני הראשון מארקנסו מאז תקופת השיקום.
מושב זה בסנאט אויש בעבר בידי דייוויד פריור, אביו של מארק, אשר סייע לבנו במערכת הבחירות לסנאט ב-2002. פריור גבר על האצ'ינסון עם 54% מקולות הבוחרים, והיה למועמד הדמוקרטי היחיד במחזור הבחירות לסנאט ב-2002 שהצליח לנצח סנאטור רפובליקני מכהן.
פריור הושבע לתפקידו בינואר 2003.
ביוני 2007 הודיע על תמיכתו בעמיתתו לסנאט הילרי קלינטון מניו יורק בהתמודדותה לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2008 לנשיאות.
באופן קצת לא טיפוסי, פריור היה החבר הצעיר ביותר בסנאט במשך 19 ימים בינואר 2009, בגיל 45, על אף שמעולם לא נשא בתואר זה בתקופת כהונתו הראשונה.
מקרה זה התקיים בשל הפסדו של ג'ון א.
סונונו מניו המפשייר, מה שהפך את פריור לסנאטור הצעיר יותר עד להשבעתו של מייקל בנט.
בשנת 2013, הצביע פריור עם הנשיא ברק אובמה ב-90% מהמקרים.
בשנת 2008 נבחר פריור לתקופת כהונה שנייה ברוב של 79.53% מקולות הבוחרים ללא התנגדות מצד המפלגה הרפובליקנית, ויריבתו היחידה הייתה רבקה קנדי מהמפלגה הירוקה של ארצות הברית.
בבחירות 2014 התמודד פריור לתקופת כהונה שלישית מול חבר הקונגרס הרפובליקני טום קוטון.
במרץ 2014, במהלך ריאיון עיתונאי ל-MSNBC בנושא המרוץ לסנאט, אמר פריור כי לקוטון "תחושת זכאות" למושב בסנאט בשל שירותו הצבאי.
לאחר שספג ביקורת רבה על ההערה, אמר פריור מאוחר יותר שאין הוא תוקף את שירותו הצבאי של קוטון, אלא את היעדר הישגיו בבית הנבחרים ואת העובדה שלא העביר שום חקיקה בקונגרס.
אתר האינטרנט "FactCheck.org" הגדיר שתי סרטוני תעמולה ששודרו בידי מטה הבחירות של פריור כמטעות בביקורתן על תוכנית המדיקר של פול ראיין בו תמך יריבו קוטון.
למרות שהמרוץ בין השניים נחשב לצמוד, פריור הפסיד בהפסד מוחץ לקוטון וגרף 39% בלבד מהקולות לעומת 57 האחוזים של קוטון.
הייתה זו התוצאה הגרועה ביותר של סנאטור מכהן כלשהו מאז הפסדה של הסנאטורית בלאנש לינקולן בבחירות 2010.
במרץ 2015, הפך פריור לשותף במשרד עורכי הדין והשדלנות "Venable", שבסיסה בוושינגטון הבירה.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 ובבחירות 2020 היה חבר בוועד המצע של הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
מארק פרודקין היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי.
בשנת 1961 הוא זכה בתואר אמן העם של ברית המועצות.
מארק פרודקין נולד בשנת 1898 בעיירה קלין שבמחוז מוסקבה למשפחה יהודית.
אביו היה תופר ואמו מוזיקאית.
עוד בתקופת בית ספר פרודקין השתתף בהצגות תיאטרון של חובבים.
בשנת 1916 פרודיקן החל ללמוד משחק.
בשנת 1918 הוא התחיל במקביל ללמוד משפטים באוניברסיטת מוסקבה והמשיך להשתתף בהצגות תיאטרון.
בשנת 1924 הוא התחיל לעבוד בתיאטרון האמנותי של מוסקבה ושיחק על במתו כ-70 שנים.
בשנת 1941 פרודקין התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ומספר שנים היה מזכיר סניף מפלגתי בתיאטרון.
בשנת 1969 פרודקין שיחק בסרט קולנוע של איוואן פירייב "אחים קרמאזוב".
זה היה תקפיד קולנוע הראשון של פרודקין לאחר השתתפות במספר סרטים בתקופת ראינוע.
בהמשך הוא השתתף במספר סרטים נוספים אך בתפקידים משניים.
בשנת 1973 פרודקין היה שחקן בהצגת תיאטרון שבוימה במיוחד לשחקנים ותיקים (שיחק לצד בוריס פטקר).
בשנת 1983 הוא שיחק בהצגת תיאטרון שבוימה על ידי בנו.
על פעילותו בתחום התיאטרון פרודקין קיבל 3 פעמים פרס ברית המועצות (1946, 1947, 1949) תואר אמן העם של ברית המועצות (1961), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ((1989), עיטור לנין (1949 ו-1989) ועיטורים נוספים.
פרודקין נפטר בשנת 1993 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה לצד אשתו.
מארק סנואו היה מלחין אמריקאי לקולנוע ולטלוויזיה.
קטע הנושא האינסטרומנטלי של "תיקים באפלה" יצא כסינגל בבריטניה בשנת 1996, שם שודרה הסדרה בערוצים BBC Two ו-BBC One.
הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
בנוסף לעבודתו על "תיקים באפלה", שימש מארק סנואו כמלחין בסדרות נוספות, בהן "סמולוויל", "שוטרים בדם", "הלוחשת לרוחות", "הארט והארט", "מילניום", "מגרש ביתי", החידוש משנת 2002 של "אזור הדמדומים" ו"סטארסקי והאץ'".
מארק סנואו גדל בברוקלין, ניו יורק.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון לאמנות ומוזיקה בשנת 1964, הוא למד בבית הספר ג'וליארד.
יחד עם שותפו לחדר מייקל קאמן, הקים סנואו להקה בשם "אמיל והבלשים", שלימים שינתה את שמה ל-"ניו יורק רוק אנד רול אנסמבל".
מארק סנואו הלך לעולמו בביתו שבקונטיקט, ארצות הברית, ב־4 ביולי 2025.
שנה כותרת במאי 1977 Flush Andrew J.
שנה כותרת הערות 1998 Urban Assault הולחן עם סילביוס לאק The X-Files Game הולחן עם פול וויין היאומט 2004 Syphon Filter: The Omega Strain הולחן עם מייק רייגן
מארק פּוּבִּיל פאז'ס (בקטלאנית: Marc Pubill Pagès; נולד ב-20 ביוני 2002 בטראסה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אתלטיקו מדריד מהלה ליגה.
פוביל גדל במחלקות הנוער של מנרסה, אספניול, ז'ימנסטיק מנרסה ולבאנטה.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של לבאנטה.
הוא ערך 39 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של לבאנטה במסגרת לה ליגה והליגה הספרדית השנייה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-9 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לשש שנים באלמריה מלה ליגה.
בתום עונת 2023/2024 ירד המועדון לליגה הספרדית השנייה.
פוביל נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), וערך חמש הופעות בטורניר.
הוא שיחק בניצחון 5-3 על הנבחרת האולימפית של צרפת בגמר הטורניר, שזיכה את נבחרתו במדליית זהב.
הוא נכלל בסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2025, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
מארק פרוסט הוא סופר, תסריטאי, במאי ומפיק אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר כיוצר שותף של סדרת הטלוויזיה טווין פיקס (1990–1991, 2017) וככותב ועורך תסריט בכיר בסדרה בלוז לכחולי המדים (1982–1985).
פרוסט נולד בברוקלין, ניו יורק, למרי וירג'יניה קלהון ולשחקן וורן פרוסט.
אחיו הם השחקנית לינדזי פרוסט והסופר והצלם סקוט פרוסט.
פרוסט גדל בלוס אנג'לס, קליפורניה, ובצעירותו גדל במיניאפוליס, מינסוטה.
פרוסט למד משחק, בימוי וכתיבת מחזות באוניברסיטת קרנגי מלון, וסיים את לימודיו עם תואר ראשון באומנות בשנת 1975.
פרוסט היה כותב בסדרת הטלוויזיה של NBC "בלוז לכחולי המדים".
הוא יצר יחד עם דייוויד לינץ' את סדרת הטלוויזיה של ABC "טווין פיקס".
השניים פיתחו גם את הסדרה "On the Air".
הוא כתב וביים את הסרט "Storyville" משנת 1992. בשנת 2005 פרוסט היה שותף בכתיבת הסרט "ארבעת המופלאים" וכן בכתיבת הסרט "כנגד כל הסיכויים", המבוסס על ספרו משנת 2002 באותו שם.
פרוסט כתב מספר ספרים על גולף, וכן רומנים, כולל "רשימת השבעה", "ששת המשיחים" ו"המטרה השנייה".
הוא חזר לכתוב את העונה השלישית של "טווין פיקס" לצד לינץ', אשר שודרה בשנת 2017.
מאז 2011, פרוסט מתגורר באוג'אי, קליפורניה.
אחיינו הוא שחקן הבייסבול לוקאס ג'יוליטו.
המאמינים (1987) - כותב ומפיק שותף
טווין פיקס: אש הולכת איתי (1992) - מפיק בפועל
Storyville (1992) - בימוי ותסריט
ארבעת המופלאים (2005) - תסריט
המשחק הגדול ביותר ששוחק אי פעם (2005) - תסריט והפקה
בלוז לכחולי המדים (1982–1985) - כותב, עורך תסריט, עורך בכיר
On the Air (1992) - יוצר שותף, כותב ומפיק בפועל
מארק ויליאם קאלאוויי , הידוע יותר בשם דמותו "אנדרטייקר" (הקברן, The Undertaker), הוא מתאבק עבר מקצועי אמריקאי שלקח חלק בארגון ה-WWE החל מ-1990 עד 2020. בארגון ה-WWE קאלאוויי גילם את "הקברן" - דמות של קברן מורבידי וגותי שהוצג כבעל יכולות על-טבעיות - והפך למתאבק ייחודי ומטיל מורא.
הקברן הוא אחד המתאבקים הפופולריים בכל הזמנים וזכה עקב כך להיות הדמות המרכזית בעלילות רבות, במהלכן זכה 4 פעמים באליפות ה-WWE, 3 פעמים באליפות העולם במשקל כבד (WWE), פעם אחת באליפות ההארדקור ו-7 פעמים באליפות זוגות (6 פעמים של ה-WWE ופעם אחת של ה-WCW).
חלק גדול מהפופולריות של דמות הקברן התבטאה במה שמכונה "הרצף" שבו הדמות הייתה בלתי מנוצחת במשך 21 קרבות באירוע השנתי המרכזי של ה-WWE - רסלמניה.
"הרצף" נמשך החל מרסלמניה 7 בשנת 1991 ועד רסלמניה 29 בשנת 2013 (מלבד האירועים 10 ו-16 שבהם לא השתתף) ונקטע ברסלמניה 30 בהפסד לברוק לסנר.
בסך הכל מאזן הדמות ברסלמניה הוא 25 ניצחונות לעומת 2 הפסדים.
מיד עם הופעת הבכורה שלו הפך הקברן לאחת הדמויות הייחודיות בענף.
דמותו ידועה בפחד הרב שדמויות יריביו לוקות בו ובטקס הכניסה המרשים לאולם הכולל אורות מכובים וצעידתו האיטית לעבר הזירה, כשברקע מתנגנת נעימת הכניסה שלו המזכירה מארש אבל, ולמעשה בנויה סביב המוטיב ממארש ההלוויה של שופן.
ההצגה של דמות "הקברן" על ידי קאלאוויי נחשבת לאחת מהאיכותיות והמסורות ביותר שידעה ההיאבקות המקצוענית בכלל וה-WWE בפרט, כאשר במהלך רוב הקריירה שלו הוא מיעט להתראיין ולהופיע בפומבי כאשר הוא מחוץ לדמות על מנת לשמור על האמינות שלה.
במהלך השנים קיבלה הדמות כינויים רבים כאשר הבולטים מביניהם הם "הפנומן" (The Phenom) ו"האיש המת" (The Dead Man).
לפני שפנה לקריירת ההיאבקות התכוון קאלאוויי להיות שחקן כדורסל מקצועי.
כמו כן, קאלאוויי היה בנעוריו מתאגרף מצליח ואף זכה באליפות הנערים במשקל כבד של טקסס.
קאלאוויי החל את קריירת ההיאבקות שלו בשנת 1984, כאשר התאמן והתאבק ב-Dallas Sportatorium של דאלאס, טקסס, עם ארגון World Class Championship Wrestling של פריץ ואן אריק.
מאוחר יותר הוא הצטרף כמתאבק לארגון ההיאבקות United States Wrestling Association, שם דמותו זכתה לפופולריות רבה וזכתה בתואר האלוף במשקל כבד ואלוף טקסס במשקל כבד.
באותה שנה Jim Crockett Promotions נמכרו לטד טרנר ושינו את שמם ל-WCW.
הוא התאבק גם במסגרת הזוג "גורדי השחקים" עם Dangerous" Dan Spivey" ואחר כך כמתאבק יחיד.
שיא עלילותיו ב-WCW היה בקרב נגד לקס לוגר על אליפות ארצות הברית של NWA, באירוי Great American Bash של 1990, שבו דמותו הפסידה.
בסוף 1990 מנהלי הארגון סירבו לחדש את החוזה של קאלאוויי וזה עבר ל-WWF בבעלותו של וינס מקמהן (לימים, ה-WWE).
עם מעברו ל-WWF פיתח קאלאוויי את דמות הקברן.
הדמות נבנתה עם השנים וסיפור הרקע שלה הלך והעשיר.
על פי הסיפור, הקברן הוא בן למשפחה שמנהלת בית הלוויות וכל בני משפחתו נהרגו בשריפה, שהוא הצית בטעות.
מאז הוא הרבה להתעסק במוות ואף עבד כקברן בעסק המשפחתי.
על פי העלילה, סוכן מתאבקים בשם פול ברר (Paul Bearer, משחק מילים באנגלית שמשמעו "נושא ארון המתים") הצליח להשתלט עליו באמצעות כד זהב ובו אפר הוריו, זאת כדי להפכו למתאבק מטיל מורא.
במהלך העלילות הסבוכות של הקברן ב-WWF דמותו של פול ברר נעלמה לאחר שהקברן ראה בו עקב אכילס.
על פי הסיפור שנטווה יריביו של הקברן היו סוחטים אותו כדי שיפסיד בקרבות מולם בעזרת איומים על ברר וכד המכיל את אפר הוריו.
בשנת 2010 חזר פול ברר לסמאקדאון ועזר לקברן לנצח בקרב, אך באירוע גיהנום בכלוב ברר בגד בו, העביר את כוחותיו אל אחיו קיין וגרם לו להפסיד את קרב אליפות העולם במשקל כבד.
שהוצב באולם במיוחד בשביל הקרב, וקרב הנסיעה האחרונה בו מנצח מי שמצליח להכניס את היריב לרכב הלוויות.
בסיפור העלילה, הקברן נחשב לבעל כוחות על-טבעיים ובמספר פעמים אף קם לתחייה אחרי שקברו אותו, דרסו אותו במכונית ואף שרפו אותו חי בתוך ארון קבורה.
כמו כן, ב-1997 התסריט הציג אח לדמותו של הקברן שהוא המתאבק קיין, והתקיימו ביניהם מספר עימותים.
בעבר קיין ואנדרטייקר תפקדו גם כצמד, בשם Brothers of Destruction (האחים להרס).
אחד מיריביו הידועים היה יוקוזונה, שנחשב לכמעט בלתי-מנוצח בתקופתו (אף על פי שהפסיד להאלק הוגאן).
היריבות ביניהם התפתחה במהלך האירוע סדרת ההישרדות בקרב רביעיות של כוכבי ארצות הברית כנגד המתאבקים הזרים.
בעקבות התאוששותו המהירה של הקברן ממהלך ה"בונזאי" של יוקוזונה, ערכו השניים קרב ארון מתים, בו יוקוזונה ניצח בעזרת מספר רב של מתאבקים שתקפו את הקברן.
תוצאת הקרב הובילה להיעדרות ממושכת של הקברן ולטוויית עלילה מורכבת בה חזר, ניצח כפיל שלו ולבסוף נקם ביוקוזונה וניצח אותו בקרב ארון מתים נוסף.
בשנת 2000 חזר הקברן לזירת ה-WWE אחרי היעדרות ממושכת.
החזרה התבצעה באירוע ה-PPV ("שלם וצפה") החודשי של החברה, כאשר הקברן נכנס לאולם במהלך קרב האליפות של הערב רכוב על אופנוע.
מאותו רגע הקברן שינה את אופי דמותו והחל להיכנס באופן קבוע על אופנוע ולהשתתף בפרומואים ועימותים מילוליים עם שאר המתאבקים, דבר שלא אפיין את דמותו בעבר, דמותו החדשה כונתה "אמריקן באד אס".
במופע רסלמניה 20 ב-2004 חזר קאלאוויי לגימיק הישן של ה"קברן".
לאחר הספיישל "באקלאש", בו ניצח שוב בקרב על האליפות העולם במשקל כבד נגד בטיסטה, קרע קאלאוויי את שרירי בטנו במהלך אימון ונאלץ לוותר על האליפות.
קאלאוויי חזר ל-WWE בספיישל "בלתי נסלח" לקרב מול מארק הנרי, (שכאמור פצע אותו וכביכול ה"נזירים" שלו קברו אותו בעמק המוות) וניצח אותו.
ברסלמניה 24 ניצח קאלאוויי את המתאבק אדג' ובכך גרף את ניצחונו ה-16 ברסלמניה, ובנוסף זכה באליפות העולם במשקל כבד.
כמה חודשים לאחר רסלמניה הקברן שוב נפצע ונעדר מהתוכניות.
נקבע כי באירוע סאמרסלאם הקברן יחזור לפעולה.
בסאמרסלאם, קאלאוויי ניצח את אדג' בקרב גיהנום בכלוב, שבסיומו הקברן "שרף" את אדג' וגרם להיעדרותו למספר חודשים.
לאחר מכן, הקברן הסתכסך עם המתאבק ביג שואו והשניים נפגשו זה מול זה באירוע ללא רחמים, שם הקברן נוצח כתוצאה מנוקאאוט.
השניים התמודדו פעם נוספת באירוע "סייבר סאנדיי" (יום ראשון אינטרנטי) בקרב "מי שעומד אחרון", ובו הקברן ניצח.
גם בקרב המכריע בין השניים הקברן יצא עם ידו על העליונה.
יריבות נגד שון מייקלס וכהונה כאלוף העולם
ברסלמניה 25 התרחש מפגש פסגה בין הקברן לשון מייקלס, צמד המתאבקים האגדיים, נתן את אחד הקרבות הבלתי נשכחים בהיסטוריה של ה-WWE, ובסיומו של הקרב הוכתר האנדרטייקר כמנצח לאחר שניצח את מייקלס והגדיל את רצף ניצחונותיו ל-0–17 באירועי הרסלמניה.
לאחר שנעדר מפעילות מאז אותו הקרב, הוא התעמת עם אלוף העולם במשקל כבד באותה התקופה, סי.
פאנק, ובאירוע גיהנום בכלוב הצליח הקברן לנצח את יריבו ולזכות בתואר.
בסוף שנת 2009 הקברן החל להסתכסך עם המתאבקים בטיסטה וריי מיסטריו, כאשר שניהם התחרו על הזכות להילחם מולו על אליפות העולם במשקל כבד.
באירוע תא ההדחות התקיים קרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד.
הקרב התקיים בין ג'ון מוריסון, כריס ג'ריקו, ריי מיסטריו, R-טרות', CM פאנק, והאלוף אנדרטייקר.
בסוף הקרב הופיע שון מייקלס בזירה, תקף את הקברן וגרם לו לאבד את האליפות לכריס ג'ריקו, בכך שביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-Sweet Chin Music.
אחרי האירוע "תא ההדחות", שון מייקלס הציע לאנדרטייקר להתאבק מולו באירוע רסלמניה 26 בקרב חוזר מרסלמניה הקודמת.
בפעם הראשונה הקברן סירב, אך בפעם השנייה הוא שוכנע והסכים ולהתמודד מול מייקלס ברסלמניה, אך בתנאי שאם הוא ינצח את מייקלס, מייקלס יאלץ לפרוש מה-WWE.
באירוע זה, ניצח הקברן את מייקלס ובכך סיים את הקריירה המפוארת בת 25 השנים של שון מייקלס.
יריבות נגד קיין וטריפל H
בתחילת חודש יולי 2010, היו חשדות שהקברן מת וקיין אחיו הבטיח שהוא יגלה מי רצח אותו.
באירוע סאמרסלאם האנדרטייקר "קם מהקבר" וקיין הודה שהוא תקף את הקברן.
זאת הפעם הראשונה שקיין ניצח את הקברן בכוחות עצמו.
באירוע "גיהנום בכלוב" הקברן הפסיד לקיין בגלל פול ברר על ידי כד הזהב שלו שנותן כוחות ליריביו.
אנדרטייקר הפסיד לקיין בגלל קבוצת הנקסוס ונקבר.
ברסלמניה 27 בקרב "הכל הולך" (קרב ללא חוקים) בין אנדרטייקר לטריפל H, שבסופו אנדרטייקר ניצח על ידי הכנעה והעלה את מאזנו ל-0–19. אנדרטייקר חזר להופיע ברסלמניה 28, והעלה את מאזנו ל-0–20, כאשר ניצח את טריפל H, בקרב "גיהנום בכלוב".
קרב זה זכה בפרס "סלאמי" על קרב השנה (2012) ובאירוע הסלאמי טריפל H קיבל את הפרס בשמו ובשם אנדרטייקר ושון מייקלס.
רסלמניה 29 ויריבות נגד CM פאנק
ב-23 בפברואר 2013, האנדרטייקר חזר לתוכנית סמאקדאון וניצח את וייד בארט ודמיאן סנדאו ביחד עם שיימוס בקרב זוגות.
ב-4 במרץ אנדרטייקר חזר בתוכנית "Raw Old School".
בתחילתה של התוכנית הגיעו לזירה סי.
פאנק, רנדי אורטון, ביג שואו ושיימוס וארבעתם רצו להילחם נגד אנדרטייקר ולסיים את רצף הניצחונות שלו באירועי הרסלמניה.
לאחר כמה דקות ויקי גאררו הגיעה לזירה ואמרה שארבעתם ילחמו בקרב מרובע והמנצח ילחם נגד אנדרטייקר ברסלמניה 29. המנצח של קרב זה היה CM פאנק.
אחרי הקרב, הקברן יצא לעבר הזירה והסתכל על CM פאנק במבט מאיים.
בתוכנית Raw שהתקיימה ב-11 במרץ, פאנק נלחם נגד אחיו של האנדרטייקר (לפי העלילה ב-WWE), קיין, ופאנק הפסיד לו.
אחרי הקרב פאנק תקף את קיין עם כד האפר של המנהל של קיין ואנדרטייקר לשעבר, פול ברר, שמת לפני כמה ימים ממחלה.
הקברן הגיע לזירה, אך פאנק ברח מהזירה, כשכד האפר אצלו.
ב-Raw שבוע לאחר מכן, CM פאנק עמד בזירה ודיבר על הקרב שלו נגד אנדרטייקר ולפתע נשמעה מוזיקת הכניסה של אנדרטייקר.
אחרי כמה שניות אנדרטייקר הופיע והפתיע את פאנק, בכך שעמד מאחורי גבו ואז אנדרטייקר תקף אותו באכזריות.
פול היימן, המנהל של CM פאנק, ברח עם כד האפר של פול ברר בידיו ופאנק ברח מאנדרטייקר ואז היימן נתן לפאנק את הכד ופאנק שמר עליו.
לאחר מכן ב-Raw, אנדרטייקר דיבר על הקרב ואז נכבו האורות, ובאו הנזירים של אנדרטייקר, כאשר אחד מהם היה CM פאנק בסתר.
אז נכנס פול היימן המחופש לפול ברר כאשר הכד בידיו, ואז אנדרטייקר בא ותקף את הנזירים, ופאנק הגיע ותקף את אנדרטייקר בפראות.
פאנק לקח את הכד, פתח אותו, ושפך על אנדרטייקר את האפר שבתוכו.
ברסלמניה 29 ניצח אנדרטייקר את CM פאנק והעלה את רצף הניצחונות ברסלמניה ל-21 ניצחונות.
יריבות עם "המגן" ואיחוד "האחים להרס"
ב-8 באפריל, בתוכנית Raw, אנדרטייקר דיבר על ניצחונו ברסלמניה לזכר פול ברר, ולפתע שלישיית "המגן" הגיעה והקיפה את הזירה, ואז הגיעו קיין ודניאל בריאן (צמד "Hell No") והמגן ברחו מן האולם.
כשבועיים לאחר מכן, בתוכנית Raw ב-22 באפריל, אנדרטייקר, קיין ודניאל בריאן נלחמו נגד המגן והפסידו להם.
ב-26 באפריל, בתוכנית של סמאקדאון, אנדרטייקר ניצח את דין אמברוז (חבר "המגן").
אחרי הקרב חבר "המגן", רומן ריינס, ביצע "ספיר" על אנדרטייקר ואז המגן המשיכו להכות אותו והשליכו אותו על שולחן השדרנים ועזבו את האולם.
2014–2017 שלהי הקריירה וסופו של הרצף
ב-24 בפברואר 2014, אנדרטייקר חזר לתוכנית Raw וברוק לסנר הציע לו להילחם נגדו ברסלמניה 30. אנדרטייקר נכנס אל הזירה ובעת שאנדרטייקר חתם, הוא הפתיע את לסנר וביצע עליו את המהלך הידוע שלו, צ'וקסלאם, על שולחן החתימה.
ב-6 באפריל, ברסלמניה 30, לסנר ניצח את אנדרטייקר ושבר את רצף ניצחונותיו של האנדרטייקר ועצר אותו על 1–21. במהלך הקרב אנדרטייקר ספג זעזוע מוח חמור, וכשהגיע לחדרי ההלבשה אף פונה לבית חולים מקומי.
זכור קטע וידאו קצר בו וינס מקמהן, יושב ראש ה-WWE, קורא לעזרה כאשר אנדרטייקר נכנס אל מאחורי הקלעים.
במהלך האירוע "פאסטליין", בריי וויאט איתגר את אנדרטייקר לקרב ברסלמניה 31. שבועיים לאחר מכן, במהלך פרק של התוכנית Raw, אנדרטייקר נענה בחיוב לתיגר.
ברסלמניה 31, אנדרטייקר הביס את וויאט והעלה את יחס הניצחונות ברצף הניצחונות הקטוע שלו ל-1–22.
כעבור כמעט חצי שנה באירוע סאמרסלאם, האנדרטייקר ניצח את ברוק לסנר לאחר שביצע מהלך בלתי חוקי של מכה "מתחת לחגורה".
בליל האלופים, נקבע שאנדרטייקר וברוק לסנר ילחמו בקרב "גיהנום בכלוב" באירוע "גיהנום בכלוב", בו לבסוף אנדרטייקר הפסיד ללסנר.
באירוע סדרת ההישרדות, הקברן וקיין נכנסו כצמד "האחים להרס" וניצחו את בריי וויאט ולוק הארפר בקרב זוגות.
ב-22 בפברואר 2016, נקבע קרב לרסלמניה 32 בין אנדרטייקר לשיין מקמהן, בנו של יושב ראש ה-WWE, וינס מקמהן.
קרב זה קבע האם שיין מקמהן יקבל שליטה מלאה על התוכנית.
בנוסף, וינס הכריז שאם הקברן יפסיד זה יהיה קרב הרסלמניה האחרון שלו.
ברסלמניה 32 ב-3 באפריל, הקברן ניצח והעלה את רף הניצחונות שלו ל-1–23.
בינואר 2017, אנדרטייקר חזר ל-Raw והכריז על כניסתו לקרב הרויאל ראמבל.
באירוע זה, הוא היה ה-29 שנכנס, אך לבסוף הודח על ידי רומן ריינס.
ב-13 במרץ, בפרק של Raw, הוכרז רשמית על קרב בין אנדרטייקר לרומן ריינס ברסלמניה 33, בו לבסוף ריינס ניצח וצימק את מאזן הניצחונות של הקברן ל-2 הפסדים לעומת 23 ניצחונות.
בסיום הקרב השאיר אנדרטייקר את כובעו, מעילו וכפפותיו במרכז הזירה ועזב את האולם בעצב.