tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המכשיר הקולה לחם קרוי מקלה.
כשהחומר המתייבש הוא מזון, מתרחשות קרמליזציה של הסוכרים שבו ותגובת מייאר.
קְלַיְינֶר פַיְיגְלִינְג הוא משקה וודקה בטעם תאנים המכיל כ-20% אלכוהול, שמיוצר על ידי חברת BEHN הגרמנית שהוקמה בשנת 1892. החברה החלה לייצר את המשקה בשנת 1992.
הפיג'לינג מיוצר מוודקה סופר פרימיום בשילוב תמצית תאנים שמקורן באגן הים התיכון.
בתהליך הייצור עוברת הוודקה זיקוק פחמי משולש ולאחריו מושרות בה התאנים הטריות יחד עם מגוון פירות הכולל: סברס, תפוח, אפרסק, אגס ופסיפלורה, תהליך זה יוצר משקה עשיר בטעמים המחליק בגרון בקלילות.
ייחודו של המשקה לא רק בטעמו אלא גם בעיצובו הצעיר עם הכובע העקום, העיניים הייחודיות וצבעיו הבולטים.
גרסה פופולרית של קוקטייל המבוסס על המשקה היא פיג'לינג סאוור, הכולל גם מיץ לימון, ליים ומי סוכר.
ב 2012 התווסף מוצר חדש - פיג'לינג "BLACK HAT", כקודמו על בסיס וודקה סופר פרימיום ובעל 31% אלכוהול בנפח, ובשנת 2014 נוספו שישה טעמים נוספים: פיג'לינג קוקוס ביסקוויט, פיג'לינג מסטיק (כשר), פיג'לינג פופקורן אמריקאי, פיג'לינג פאי תפוחים, פיג'לינג ליקריץ' ופיג'לינג בוטנים.
קלייטון היא עיר במחוז קונטרה קוסטה, קליפורניה, ארצות הברית.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2010 אוכלוסיית העיר מנתה 10,897 נפש; שטחה הכולל של העיר הוא 9.8 קמ"ר.
העיר הוקמה בשנת 1857, והיא ממוקמת לרגלי הפארק המדינתי הר דיאבלו.
העיר תוכננה ונבנתה בשנת 1857 על ידי ג'ואל הנרי קלייטון (Joel Henry Clayton; חי בין השנים 1812–1872) ועל ידי שני אחיו הצעירים.
קלייטון נולד בעיירה בגסוורת', כיום בקסוורת' שבמחוז דרבישייר, אנגליה, והיגר לארצות הברית בשנת 1837. לאחר שגר במספר מדינות, החליט קלייטון להשתקע יחד עם רעייתו מרגרט (1820–1908) ויחד עם בני משפחתו בכפר משלו לרגלי הר דיאבלו.
העיר קלייטון נקראת אמנם על שמו של ג'ואל קלייטון, אך רק בגלל הטלת מטבע.
ג'ואל קלייטון וצ'ארלס ריין (Charles Rhine) הקימו יחד את העיירה, ושניהם רצו שהמקום ייקרא על שמם.
אם ריין היה מנצח, שמה של העיר היה נקבע כ"ריינסוויל", אך קלייטון ניצח והעיר נקראה על שמו.
ג'ואל קלייטון ואשתו מתו בקלייטון ונקברו בבית הקברות לייב אוק (Live Oak ) הממוקם כיום בעיר קונקורד.
העיר שגשגה במהלך בהלת הפחם שהתרחשה במזרח המחוז של קונטרה קוסטה, במחצית השנייה של המאה ה-19. כן נמצאו בעיר מרבצי נחושת, דבר שהוסיף לשגשוגה באותה העת.
משרד הדואר הראשון בעיר הוקם בשנת 1861. בשנת 1864 פרצה שרפה גדולה בעיר אשר גרמה לנזקים גדולים וכמעט החריבה את העיר.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, ניסו חלק מתושבי המקום להביא לכך שקלייטון תתאחד עם העיר קונקורד, אך הניסיון הזה נכשל.
קלייטון הוכרזה כעיר, ה-13 במספר במחוז קונטרה קוסטה, ב-3 במרץ 1964.
בקלייטון פועלים בתי הספר הציבוריים הבאים:
בית הספר היסודי הר דיאבלו (Mt.
בקלייטון פועלת ספרייה השייכת לרשת הספריות של מחוז קונטרה קוסטה.
בעיר קלייטון קיימת תפוצה של העיתון היומי "הקונטרה קוסטה טיימס", הנדפס על ידי "קבוצת החדשות של אזור המפרץ - המפרץ המזרחי" (חלק מחברת העיתונות "מדיה ניוז גרופ", דנוור, קולורדו), עם משרדים בעיר וולנט קריק.
כן קיימת תפוצה של העיתון "הקלייטון פיוניר" (The Clayton Pioneer).
ישנו גם אתר חדשות מקומי, "claycord.com", בלוג פרטי המכסה אירועים מקומיים ומיועד לתושבי קלייטון ולתושבי קונקורד הסמוכה.
קליין פישרהורן (Klein Fiescherhorn) היא הפסגה הנמוכה בהר הפישרהורן ברכס האלפים הברניים המתנשאת לגובה 3,895 מטר, מזרחית לפסגת גרוס פישרהורן, בגבול הקנטונים ואלה וברן בשווייץ.
הר הפישרהורן הוא בעל 3 פסגות כאשר הגבוהה שבהם היא הגרוס פישרהורן המתנשאת לגובה של 4,049 מטר, האמצעית היא ההינטר פישרהורן המתנשאת לגובה 4,025 מטר (הינטר משמעותו אחורי), ואילו הנמוכה היא הקליין פישרהורן.
קליינס שרקהורן (Kleines Schreckhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,494 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
ההר שוכן מדרום לעיירה גרינדלוולד בין העמקים של קרחון גרינדלוולד התחתון וקרחון גרינדלוולד העליון ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג וממשיך בהרים קליינס שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהרנר, שם מסתיים הרכס בקרחון פינסטראר.
קליין לאוטרארהורן (בגרמנית Klein Lauteraarhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,737 מטר מעל פני הים, בקנטון ברן בשווייץ.
הקליין לאוטרארהורן יחד עם ההוגיהורן והלאוטראר רוטהרנר מפרידים גם בין קרחון פינסטראר וקרחון סטראלג (Strahlegg Glacier) המהווים יחד עם קרחון לאוטראר את קרחון אונטראר.
קליין גרינהורן (בגרמנית Klein Grünhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,913 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
הקליין גרינהורן הוא חלק מהרכס המפריד בין הקרחונים אלטש ופישר באזור אתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן, וממוקם בו בין ההרים גרוס גרינהורן מדרום וההינטר פישרהורן מצפון.
קלייטה (בפורטוגזית: Calheta, מילולית: מפרץ קטן) היא רשות מקומית (município) בחוף הדרום-מערבי של האי מדיירה שבפורטוגל.
שטח הרשות מחולק ל-8 מועצות מקומיות.
שטח המועצה המקומית קלייטה הוא 23.45 קמ"ר ומתגוררים בה 3,163 תושבים (נכון לשנת 2011).
אזור זה ניתן במתנה על ידי ז'ואאו גונסלווש זארקו מגלה האי לבנו וכלתו, והיה מהאזורים הראשונים באי להתיישבות אירופאית.
ב-1 ביולי 1502 ניתן אישור מלכותי ממנואל הראשון, מלך פורטוגל להפיכת היישוב לעיר.
חקלאות ודיג מהווים מקור המחיה המרכזי של תושבי המקום, אם כי מרכזי תעסוקה ותעשייה קטנים קיימים במרכזי העיירות.
גידול בננות, גפנים, קנה סוכר וצמחי נוי היו עיקר הייצוא המקומי במשך ההיסטוריה.
קלייטוס המכונה השחור היה מצביא מוקדוני שהתפרסם בהצלת חייו של אלכסנדר הגדול בקרב גרניקוס.
אם כי מאוחר יותר אלכסנדר רצח אותו במו ידיו בהתקף זעם.
קלייטוס היה בנו של אציל מוקדוני בשם דרופידס.
אחותו לניקה הייתה אומנתו של אלכסנדר בילדותו.
קלייטוס התגייס לצבא המוקדוני, ובזכות משפחתו ואומץ לבו עלה בסולם הדרגות.
הוא הצטרף למסעו של אלכסנדר לפרס.
בקרב גרניקוס ניסו הפרסים להרוג את אלכסנדר, שבלט בקסדתו המעוטרת בנוצות לבנות גדולות.
קלייטוס הציל את חייו של אלכסנדר.
המקורות מוסרים שתי גרסאות שונות לגבי תקרית זו.
לפי דיודורוס, ספיתרידטס, סטראפ יוניה ולידיה ומפקד הפרשים מהירקניה, הטיל על אלכסנדר כידון שלא חדר את שריונו, ואלכסנדר הרג אותו ברומח שלו, אך אחיו, רוסאקס, הצליח להנחית מכה חזקה על קסדתו.
הקסדה נשברה ואלכסנדר נפצע קל, אך המכה הממה אותו והוא נפל מהסוס.
רוסאקס הרים את ידו כמו להנחית עליו את מכת המוות, אך קלייטוס הצליח לגדוע אותה בטרם הספיק לפגוע באלכסנדר.
לפי אריאנוס מיתרידטס, סטראפ איוניה, הוא שהטיל את הכידון באלכסנדר, ואילו ספיתרידטס הוא שביקע את קסדתו.
לפי פלוטרכוס, ספיתרידטס הוא שהלם בקסדתו של אלכסנדר, ואילו רוסאקס ניסה להרוג אותו, לפני שקלייטוס הרג אותו.
בכל מקרה, התוצאה הייתה זהה: אלכסנדר נפצע קל בלבד וניצל מהנסיונות להורגו.
קלייטוס המשיך לשרת את אלכסנדר בנאמנות, ולאחר הוצאתו להורג של פילוטאס קודם לדרגת ההיפרכוס (מפקד חיל הפרשים) יחד עם הפאיסטיון.
ככל הנראה אלכסנדר עשה זאת מתוך הכרת תודה ותו לא.
כמו רבים אחרים, ראה קלייטוס בדאגה ובחשש כיצד מלכו הצעיר מעדיף את הפרסים, ה"ברברים" בעיני היוונים, מאשר את האצולה המוקדונית הוותיקה.
הוא מונה למושל של באקטריה וסוגידאניה במקום ארטבזוס השני מפריגיה, קלייטוס היה אמור לצאת לשם כדי להתחיל למלא את תפקידו.
אולם בשנת 328 לפנה"ס חנה צבאו של אלכסנדר במרקנדה, ויחד עם כמה חברים קרובים שתה אלכסנדר לשוכרה, על פי עדות אריאנוס הוא שתה באופן "שחיקה יתר על המידה את מנהגי הזרים".
כמה מידידיו המזרחיים החדשים של אלכסנדר החלו ללעוג למוקדונים, ואלכסנדר השיכור נהנה מהבדיחות, אולם קלייטוס שהיה שיכור לא פחות מחה על כך.
אלכסנדר לעג לו וכינה אותו "מוג לב".
השניים החלו לריב, ואלכסנדר הושיט את ידו אל חרבו, אולם אחד מאנשיו לקח אותה משם בזריזות.
אלכסנדר הזועם הורה להשמיע אזעקה בחצוצרה, אולם המחצצר סירב.
חבריו של אלכסנדר הרחיקו במהירות את קלייטוס והוציאו אותו מהחדר.
אולם קלייטוס חזר לחדר, והמשיך ללעוג לאלכסנדר, כשהוא שר כנגדו את חרוזו של אוריפידס: "אוי כמה שפלו מידות יוון התרומיות" אלכסנדר הזועם חטף חנית מאחד החיילים, והטיל אותה בלבו של קלייטוס, שמת במקום.
אלכסנדר התאבל מאוד על מותו של קלייטוס, ובמשך שלושה ימים שקל להתאבד.
אולם מקורביו שכנעו אותו שקלייטוס תכנן קשר נגדו, ולכן המוות הגיע לו בצדק.
הפילוסוף אנכסארכוס, שהיה אחד מראשי החנפנים של אלכסנדר, טען שאלכסנדר זכאי לכל כבוד שהוא, ולפיכך מותר לו להרוג את מי שירצה.
רצח קלייטוס היה אחד מהמעשים המטילים כתם באופיו של אלכסנדר, ומעידים עד כמה היה חסר שליטה עצמית כאשר היה בגילופין.
קלייטוס המכונה הלבן כדי להבדילו מקלייטוס השחור.
היה מצביא מוקדוני ששירת בצבאו של אלכסנדר הגדול, אולם את עיקר שמו קנה לו במלחמות הדיאדוכים.
הוא נזכר לראשונה כאחד ממפקדי הכוח המוקדוני במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו, הוא השתתף בקרב הידספס.
אולם לאחר מכן כאשר הצבא התמרד באופיס, נשלחו רבים מהקצינים יחד עם קרטרוס חזרה למוקדון, קלייטוס היה ביניהם.
אולם לאחר מותו של אלכסנדר, התמרדו הערים היווניות נגד הכובשים המוקדונים, מאבק שזכה לכינוי מלחמת לאמיה.
קלייטוס הצטיין במיוחד במלחמה זו, והביס את הצי המורד הלא מוכן בקרב אמורגוס, ומאוחר יותר הביס אותו שוב בקרב על האיים האכינדים.
הוא מונה על ידי העוצר אנטיפטרוס למושל לידיה.
לאחר מותו של אנטיפטרוס בשנת 319 לפנה"ס, פרצה מלחמת ירושה בין היורש הרשמי שלו פוליפרכון, לבין בנו קסנדרוס.
עד מהרה התרחבה המערכה, ואל פוליפרכון הצטרפו אאומנס, ואולימפיאס.
אל קסנדרוס הצטרפו אנטיגונוס, תלמי, וניקנור.
אנטיגונוס היה אמור לחצות את ההלספונט, המפרידים בין ממלכתו שבפריגיה, למוקדון שתחת שליטתו של פוליפרכון.
קלייטוס בחר לצדד בפוליפרכון, זה האחרון שלח אותו כדי למנוע את נחיתת כוחותיו של אנטיגונוס באירופה.
קסנדרוס שהיה זקוק לכוחות המדוברים, שלח את ניקנור בראש צי להיאבק בו.
הקרב ביניהם התרחש ליד ביזנטיון, ובתחילה ניצח קלייטוס.
אולם בהמשך התרשל והניח לציו ולחייליו להתפזר, מה שאפשר לניקנור לתקוף פעם נוספת ולנצח.
קלייטוס נמלט עם כמה ספינות לחוף של תראקיה, וניסה להמשיך משם אל מוקדון, אולם נרצח בדרך בידי אנשיו של ליסימכוס שליט תראקיה.
עם מותו נסתם הגולל על עתידו של פוליפרכון.
הביוגרפיה שכתב על אלכסנדר הגדול שימשה אחד המקורות העיקריים לכותבים מאוחרים יותר.
מעט מאוד ידוע על חייו, הוא היה בנו של ההיסטוריון המפורסם דינון, וחי באלכסנדריה שבמצרים, בתקופת שלטונו של תלמי הראשון או מעט אחריה.
הוא כתב ספר היסטוריה על אלכסנדר הגדול, כשהוא מסתמך על חיבורו של קליסתנס שהתלווה אל אלכסנדר, ושל חיילים בצבאו.
ספרו, אף שלא שרד עד ימינו השפיע רבות על כותבים מאוחרים יותר כגון טימגנס, קטעים מהספר אף שרדו אצל כותבים מאוחרים אף יותר, במיוחד אצל דיודורוס, וקורטיוס רופוס, וציטוטים השתמרו גם אצל סטראבון, ואתנאיוס.
פלוטרכוס מציין סיפור המובא בשמו של קלייטרכוס וסופרים נוספים, לפיו אלכסנדר ביקר בממלכת האמזונות.
פלוטרכוס מוסיף שכאשר סיפרו לליסימכוס, שומר ראשו של אלכסנדר, את הסיפור, הוא חייך ושאל: "ואיפה אני הייתי אז?
כמו כן אתנאיוס גם מוסר בשמו שהטאירה בשם תאיס הסיתה את אלכסנדר לשרוף את ארמונות מלכי פרס בפרספוליס.
גם דיודורוס ופלוטרכוס מצטטים אותו בנושא זה, אם כי אריאנוס המצטט את תלמי טוען שהשריפה בוצעה לאחר דיון במועצת המלחמה של אלכסנדר.
חוקרים מודרניים שבחנו את הציטוטים המובאים בשם קלייטרכוס, הצליחו לקבוע את דיוקן ספרו.
קלייטרכוס התמקד בספר בעיקר באנקדוטות פנטסטיות ורומנטיות, ולעיתים קרובות הקריב את הדיוק ההיסטורי לשם כך.
קלייטרכוס ראה באלכסנדר אדם טוב מיסודו, שהלך והתקלקל והפך לאלכוהוליסט, רודן, ואכזרי, בעל מידות ותאוות מגונות.
הקליין מטרהורן (או בתרגום מגרמנית מטרהורן הקטן) הוא הר באלפים הפניניים, המשקיף על צרמט אשר בקנטון ואלה בדרומה של שווייץ.
בגובה של 3,883 מטר מעל פני הים, הקליין מטרהורן הוא הפסגה הגבוהה ביותר אליה ניתן להגיע ברכבל או בכל כלי תחבורה אחר.
הקליין מטרהורן הוא חלק ממסיב ברייטהורן ומשקיף מכיוון צפון על הקרחון השטוח מישור ברייטהורן, צפונית לגבול עם איטליה.
השם קליין מטרהורן מתייחס לשכנו הגדול, המטרהורן, הנמצא כשבעה קילומטרים ממנו מעבר למעבר תאודל.
הקליין מטרהורן, ביחד עם שכנו גובה די רולין שאליו ניתן להגיע עם מעלית סקי, נמצא באתר סקי הפתוח כל ימות השנה ומכונה גן עדן הקרחון של מטרהורן.
האתר הוא חלק מאזור הסקי הבינלאומי ששוכן בין צרמט לבין ברויל-צ'רוויניה שבאיטליה.
עוד לפני שהוגשה בקשת הרישיון, היזם היה צריך לעשות משא ומתן עם מועדון המטפסים השווייצרי והחברה להגנת הטבע השווייצרית.
משא ומתן זה הסתיים בהכרזתן של שתי שמורות טבע: המטרהורן והמונטה רוזה.
אזור שלישי (שוורצזה - קרחון תאודל - קליין מטרהורן) יועד לתיירות.
האישורים התעכבו עד לשנת 1969 על ידי תושבי צרמט שהגישו תלונות לממשלת הקנטון.
בדצמבר 1970, הממשלה השווייצרית אישרה את בניית הרכבל, אולם הביצוע נדחה עד שנת 1973 עקב התנגדות של גופים ירוקים.
בסופו של דבר, ב-17 בדצמבר 1973, המועצה הפדרלית דחתה את כל ההתנגדויות ונתנה אישור להקמת הרכבל.
הבעיה הגדולה הבאה עימה היה צריך היזם להתמודד היה מציאת ידיים עובדות.
בגובה שנע בין 3,000 ל-4,000 מטר מעל פני הים התפוקה של העובדים יורדת בכ-50%, והפועלים יצטרכו לגור במחנות במשך שבועות רבים.
הבנייה החלה באוגוסט 1976 בשלושה אתרים: הטרמינל בעמק, אתר שלושת העמודים ותחנת ההר.
בניית טרמינל ההר הייתה קשה מאוד לביצוע.
לבנייתה השתמשו ב-2000 מ"ק של בטון שהועברו על ידי מסוקים במכלים מבודדים מעורבבים במים וחומר נוגד קיפאון.
תנאי העבודה בהר היו מאוד קשים (3,820 מטר מעל פני הים) כאשר הטמפרטורות צנחו למינוס 40 מעלות, מפולות שלגים ורוחות מעל 100 קמ"ש.
בקיץ 1977 הועברו כבלים באורך כולל של 35.8 קילומטרים ובמשקל של 300 טון משווייגמטן לטרוקנר סטג, מאמץ אדיר בפני עצמו.
מספר שבועות לקח להעביר את הכבלים את 3600 המטרים שטיפסו כמעט כקילומטר ולהחזירם לאחר שנתפסו בגלגלות.
בדצמבר 1978, הושלמו כל ארבעת הקטעים, ושאר ההכנות הסתיימו עד אביב 1979. בסתיו 1979, הועברו שני קרונות של 100 איש מהעיירה טש לטרמינל העמק, עם המתלה שאמור לחבר אותן לכבלים.
ב-23 בדצמבר 1979, עם תחילת עונת הסקי, הרכבל היה מוכן.
רכבל נוסף וחדיש הפועל במקביל למסלול הרכבל הקיים נחנך בספטמבר 2018. רכבל זה מסוגל לשנע 2,000 איש בשעה ב-25 קרונות.
הקליין מטרהורן נמצא בקצה הרכבל שמתחיל בצרמט ועובר דרך פורי וטרונקנר סטג.
התחנה האחרונה שוכנת בגובה של 3,820 מטר, בפאה הצפונית של הפסגה.
מנהרה מקשרת אותה אל מישור ברייטהורן שבצד הדרומי.
יש גם תצפית נוף פנורמית בפסגה, אליה ניתן להגיע במעלית שממוקמת באמצע המנהרה, ואחריה יש לטפס כעשרה מטרים במדרגות.
מערת הקרח קרחון גרוטו נמצאת בצמוד ליציאה הדרומית מהמנהרה וניתן לצפות ממנה על הקרחון הפרוש תחתיה.
נכון לשנת 2005, למעלה מ-14 מיליון מטיילים ביקרו באתר מאז הסתיימה הבניה, כ-560 אלף בשנה בממוצע.
האוויר הדליל באזור התחנה מקשה מאוד על פעילות ספורטיבית ומומלץ לעלות בהדרגה ולתת לגוף להתאקלם לאוויר הדליל.
המעלית משרתת את אזור הסקי הגבוה ביותר באירופה וגם במשך הקיץ ניתן לגלוש בחלק מהאתר.
הגישה למדרונות הגלישה היא דרך מנהרה שעוברת דרך ההר.
הקליין מטרהורן הוא נקודת פתיחה לטיולים רגליים בדרך למספר פסגות בגובה 4,000 מטרים שאליהן ניתן להגיע תוך שעות ספורות, ביניהן ברייטהורן, פולוקס וקסטור.
קלייטון מרפי הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בריצת 800 מטר.
מרפי גדל בחוות חקלאית באוהיו, בנם של מלינדה ומרק.
ב-2013 החל ללמוד באוניברסיטת אקרון והיה חבר בנבחרת האתלטיקה של המוסד.
ב-2015 סיים שלישי באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם בריצת 800 מטר ושלישי באליפות ה-NCAA באצטדיון בריצת 800 מטר.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה סיים רביעי בריצה זו ונבחר לסגל הנבחרת למשחקים הפאן-אמריקאיים, בתחרויות שנערכו בטורונטו ביולי 2015 זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:47.19 דקות.
באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והאיים הקריביים שהתקיימה באותה שנה זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:46.38 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט הוא סיים במקום 14 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.28 דקות.
באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם שנערכה במרץ 2016 הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר ובאליפות ה-NCAA באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא ניצח בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:44.76 דקות.
במשחקים האולימפיים עצמם, הוא זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:42.93 דקות, אחרי דייוויד רודישה מקניה (1.42.15 דקות) תאופיק מחלופי מאלג'יריה (1.42.61 דקות).
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה במרץ 2017 הוא זכה בריצת 1000 מטר.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר 2019 הוא סיים במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.84 דקות.
האטמצ'ר הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.
בתפקידו האחרון שירת כקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית.
הוא התגייס בינואר 1978 לחיל הנחתים של ארצות הברית.
במאי 1984 עבר לשרת בצבא ארצות הברית לאחר שהתקבל לתוכנית הכשרת מש"קים לאנשי צוות אוויר והוכשר כטייס מסוקים.
הוא שירת כטייס פינוי רפואי בחטיבה האווירית של הדיוויזיה המוטסת ה-101.
ב-1987 סיים קורס קצינים, הוא התקבל ל ושירת במטה הרגימנט וכמפקד מחלקת פשיטה אווירית כטייס MH-60 נייט הוק.
הוא סיים קורס קציני תעופה מתקדם והוצב במסגרת תוכנית חילופי קצינים בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר, בו שירת כמדריך טיסה ומוביל מבנה בטייסת המבצעים המיוחדים ה-55. לאחר מכן שימש מפקד פלגה וקצין מבצעים ביחידה חשאית למבצעים מיוחדים של כוח דלתא וה-CIA.
ביוני 2002 חזר לחטיבה האווירית למבצעים מיוחדים 160 ושירת כסגן מפקד הגדוד הראשון.
בתקופה זו השתתף במלחמת עיראק ובמרדף אחר סאדאם חוסיין.
ביוני 2004 מונה למפקד הגדוד החמישי ברגימנט האווירי ה-158 של הצבא המוצב בגרמניה.
ביולי 2006 מונה למפקד הגדוד בחטיבה האווירית למבצעים מיוחדים 160 ובמאי 2008 מונה למפקד החטיבה.
בהמשך שירותו שימש עוזר לענייני מבצעים מיוחדים בפיקוד ארצות הברית ונאט"ו לאימון כוחות הביטחון של אפגניסטן.
ביוני 2012 מונה למפקדו השני של פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2014 מונה לסגן מפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה וב-2015 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביולי 2017 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית.
הוא פרש מהשירות הצבאי ב-2018.
האטמצ'ר בעל תואר ראשון בניהול מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה לפיקוד ומטה של הצי, ותואר שני באסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא.
קליינרייפלינג הוא כפר קטן במחוז שטייר שבאוסטריה עילית באוסטריה.
אוכלוסייתו כ-760 נפש, נכון לינואר 2018.
כריסטנסן כיהן כפרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
כמו כן, היה מנהיג וסופר בכנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים (LDS).
כריסטנסן היה גם מייסד ושותף של חברת רוז פארק יועצים, חברת הון סיכון וחברת ייעוץ השקעות המתמחה בחדשנות.
קלייטון כריסטנסן נולד ב־6 באפריל 1952 בסולט לייק סיטי שביוטה, השני מבין שמונה ילדים שנולד לרוברט מ' כריסטנסן (1926–1976) ואשתו ורדה מיי כריסטנסן (1922–2004).
הוא גדל בשכונת רוז פארק בסולט לייק סיטי ולמד בבית הספר התיכון וסט, שם היה נשיא מועצת הסטודנטים.
כריסטנסן ואחיו גודלו כחברי כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים.
כריסטנסן היה שחקן כדורסל מושבע, ובהמשך הפך לשחקן מרכזי בקבוצת הכדורסל באוניברסיטת אוקספורד.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 1970, למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג (BYU).
בזמן לימודיו באוניברסיטה, יצא לחופשה של שנתיים משנת 1971 עד 1973 כדי להתנדב כמיסיונר במשרה מלאה של כנסיית LDS.
הוטל עליו לשרת בקוריאה הדרומית והוא היה לדובר שוטף של קוריאנית.
כריסטנסן חזר ל-BYU לאחר שסיים את שירותו המיסיונרי, ובשנת 1975 סיים את לימודי התואר הראשון בכלכלה בהצטיינות.
עם סיום לימודיו זכה במלגת רודס ובמשך שנתיים למד כלכלה יישומית באוקספורד, וקיבל תואר M.Phil בשנת 1977. כריסטנסן שב לארצות הברית ולמד לתואר שני במנהל עסקים בבית הספר למינהל עסקים באוניברסיטת הווארד (HBS), בו זכה בהצטיינות יתרה בשנת 1979.
לאחר שקיבל תואר שני במנהל עסקים בשנת 1979, החל כריסטנסן לעבוד בקבוצת הייעוץ של בוסטון (BCG) כיועץ ומנהל פרויקטים.
בשנת 1982 נקרא עמית הבית הלבן ונטל חופשה של שנה אחת מ-BCG לעבודה בוושינגטון הבירה כעוזרו של מזכיר התחבורה האמריקני.
בשנת 1984 הקים הוא ומספר פרופסורים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חברת קרמיקה מתקדמת בשם Ceramics Process Systems Corporation (הידועה כיום בשם CPS Technologies).
כריסטנסן כיהן כנשיא ומנכ"ל שלה בסוף שנות השמונים, ואז החליט לעזוב את החברה ולהפוך לפרופסור באוניברסיטה.
הוא חזר להרווארד ללימודי דוקטורט בעסקים, וקיבל תואר דוקטור למנהל עסקים בשנת 1992. לאחר סיום הדוקטורט הצטרף לפקולטה HBS וקבע שיא בכך שהשיג את דרגת הפרופסור בשש שנים בלבד.
בשנת 2000 הקים את חברת Innosight LLC, חברת ייעוץ והדרכה.
בשנת 2005, יחד עם עמיתיו לחברת Innosight, הוא השיק את Innosight Ventures, חברת מיזמים המתמקדת בהשקעה בדרום אסיה, דרום מזרח אסיה ומזרח אסיה.
בשנת 2007 הקים את חברת רוז פארק אדוויסס LLC (על שם השכונה בסולט לייק סיטי בה גדל), חברת השקעות המיישמת את המחקר שלו כאסטרטגיית השקעה.
הוא כיהן בדירקטוריון של טאטא שירותי ייעוץ, פרנקלין קובי וקרן בקט לחירות דתית.
הוא כיהן גם תקופה מסוימת במערכת העיתון של חדשות דזרט.
ב-HBS הוא לימד קורס בחירה בשם "בנייה וקיימות של חברה מצליחה", המלמד כיצד לבנות ולנהל חברה מתמשכת, מצליחה או לשנות ארגון קיים, לימד גם ברבות מתוכניות החינוך הניהולי של מוסדות החינוך.
דרגת פרופסור מן המניין הוענקה לכריסטנסן עם כהונתו בשנת 1998, והחזיק בשמונה תוארי דוקטור לשם כבוד ופרופסור לראשות כבוד באוניברסיטת Tsinghua בטייוואן.
כריסטנסן כתב עשרה ספרים שהיו לרבי-מכר, כולל ספרו "הדילמה של המחדש" (1997) שקיבל פרס בינלאומי על ספר העסקים הטוב ביותר של השנה.
אחד המושגים העיקריים המתוארים בספר זה הוא גם המפורסם ביותר שלו: חדשנות משבשת.
על פי הנתונים של גוגל טרנדס העניין במושג זה גדל מאוד עם הזמן מאז 2004. עם זאת, עקב פרשנות שגויה מתמדת, כריסטנסן כתב לעיתים קרובות מאמרים בניסיון להסביר את המושג עוד יותר.
חלק מספריו האחרים מתמקדים בתעשיות ספציפיות ודנים בנושאים חברתיים כמו חינוך וטיפול בריאותי.
הספר כיתה משובשת (2008) בוחן את גורמי השורש לסיבות לכך שבתי ספר נאבקים ומציעים פתרונות, ואילו המרשם לחדשנים (2009) בוחן כיצד לתקן את מערכת הבריאות האמריקאית.
שני הספרים האחרונים זכו בפרסים רבים כספרים הטובים ביותר בנושא חינוך ובריאות בשנות הפרסום שלהם.
מרשם לחדשנים זכה גם בפרס ג'יימס א.
המילטון לשנת 2010 על ידי מנהלי המכללה לבריאות.
כריסטנסן התגורר בבלמונט, מסצ'וסטס, עם אשתו, כריסטין, לה נישא בשנת 1976. נולדו להם חמישה ילדים.
הוא כיהן במספר תפקידים ניהוליים בכנסיית LDS, כולל כשטח שבעים בין 2002 ל-2009, יועץ בנשיאות הכנסייה מסצ'וסטס בוסטון, וכבישוף.
ספרו, כוחם של המיסיונרים היומיומיים, היה יצירה מובילה בכנסיית LDS על האופן בו כל האנשים היו יכולים להיות מעורבים בשיתוף הבשורה ללא קשר לעמדתם בכנסייה.
הוא היה גם שותף מאחורי יצירתו "לכל הקדושים", ספר מאת קריסטן סמית דיילי על תולדות כנסיית LDS בניו אינגלנד, שיצא לאור בשנת 2012 ולו כתב כריסטנסן את הפתיח.
בפברואר 2010 הודיע כריסטנסן כי הוא אובחן כחולה בלימפומה זקיקית.
ביולי 2010 הוא לקה בשבץ איסכמי.
בשנת 2011 פרסם כריסטנסן שני ספרים: האוניברסיטה החדשנית ו-DNA של המחדשים (Harvard Business Press).
לאחרונה כריסטנסן התמקד ביישום רעיונותיו לחידושים חברתיים הכוללים שירותי בריאות ופיתוח באפריקה.
כריסטנסן לקה בלוקמיה ונפטר ב־23 בינואר 2020, בן 67, עקב סיבוכים ממחלת הסרטן.
כריסטנסן, קלייטון מ .; Bower, Joseph L.
(ינואר-פברואר 1995), "טכנולוגיות משבשות: לתפוס את הגל", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; אוברדורף, מייקל (מרץ-אפריל 2000), "לעמוד באתגר של שינוי משבש", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; בוהר, ריצ'רד; קנגי, ג'ון (ספטמבר – אוקטובר 2000), "האם חידושים משבשים יבריאו את הבריאות?", סקירה עסקית של הרווארד, שהועברה לארכיון מהמקור ב-14 ביוני 2011.
כריסטנסן, קלייטון מ .; קוק, סקוט; הול, טאדי (דצמבר 2005), "רשלנות שיווקית: הסיבה והתרופה", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; מרקס, מתיו; סטיבנסון, הווארד ה.
(אוקטובר 2006), "הכלים לשיתוף פעולה ושינוי", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; באומן, היינר; Ruggles, רודי; Sadtler, תומאס M.
(דצמבר 2006), "חדשנות משבשת לשינוי חברתי", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ '(יולי-אוגוסט 2010), "איך תמדוד את חייך?", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; דילון, קרן; הול, טאדי; דאנקן, דייוויד (ספטמבר 2016), "דע את הלקוחות שלך, העבודה אשר צריכה להיעשות", סקירה עסקית של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; ברטמן, טום; ואן בוור, דרק (ספטמבר 2016), "האמת הקשה על חדשנות במודל עסקי", סקירת MIT Sloan Management
הדילמה של המחדש: כאשר טכנולוגיות חדשות גורמות לחברות נהדרות להיכשל.
בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית: בית הספר למנהל עסקים של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .; (Raynor, Michael E.
2003), הפתרון של המחדש: יצירה ושמירת צמיחה מוצלחת, בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית: בית הספר למנהל עסקים של הרווארד.
הספר תורגם לעברית על ידי הדי פרן ויצא בהוצאת אופוס, 2006.
כריסטנסן, קלייטון מ '(2003), חדשנות והמנכ"ל, בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית: בית הספר למנהל עסקים של הרווארד.
תוכנן ככלי מעשי לסייע למנהלים.
כריסטנסן, קלייטון מ .; אנתוני, סקוט ד .; (Roth, Erik A.
2004), שימוש בתאוריות של חדשנות כדי לחזות שינוי בתעשייה, בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית:בית הספר למנהל עסקים של הרווארד.
כריסטנסן, קלייטון מ .;(Horn, Michael 2008), כיתה משובשת: עד כמה חדשנות משבשת תשנה את הדרך בה העולם לומד, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: McGraw-Hill.
כריסטנסן, קלייטון מ .; גרוסמן, ג'רום ח .;(Hwang, Jason 2008), המרשם של המחדש: פתרון משבש לטיפול בבריאות, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: McGraw-Hill.
כריסטנסן, קלייטון מ .; (Eyring, Henry J.
2011), האוניברסיטה החדשנית: שינוי ה-DNA של ההשכלה הגבוהה, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: ג'ון ווילי ובניו.
כריסטנסן, קלייטון מ .; אלוורת ', ג'יימס; דילון, קארן (2012), כיצד תמדוד את חייך ?, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: HarperBusiness.
כריסטנסן, קלייטון מ '(2013), כוחם של המיסיונרים היומיומיים, סולט לייק סיטי, יוטה, ארצות הברית: ספר דזרט, מה ואיך לחלוק את הבשורה.
כריסטנסן, קלייטון מ .; דילון, קרן; הול, טאדי; דאנקן, דייוויד (2016), מתחרה נגד מזל, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: HarperBusiness, סיפור החדשנות ובחירת הלקוח.
כריסטנסן, קלייטון מ .; אוג'ומו, אפוסה; דילון, קארן (2019), פרדוקס השגשוג: כיצד חדשנות יכולה להרים אומות מתוך עוני, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית: HarperBusiness, .
קלייד ויין לי הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1966–1976. בעונת השתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן סן פרנסיסקו ווריורס, ולאורך 10 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 7.7 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק.
לי נולד בנאשוויל שבטנסי, ובין השנים 1962–1966 למד באוניברסיטת ואנדרבילט.
בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1964/1965, הוביל אותה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), לראשונה בתולדותיה.
במשחק רבע הגמר מול אוניברסיטת מישיגן הצטיין עם 28 נקודות ו-20 ריבאונדים, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 85–87. בעונת 1965/1966 זכה בתואר שחקן העונה של מחוז SEC בפעם השנייה ברציפות, ונבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות (First-team All-American).
לאורך 3 עונותיו בליגת המכללות העמיד ממוצעים כוללים של 21.4 נקודות ו-15.5 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1966 נבחר לי על ידי קבוצת סן פרנסיסקו ווריורס בבחירה השלישית, אחרי קאזי ראסל ודייב בינג.
בעונת הרוקי שלו העפיל עם הווריורס לגמר ה-NBA, אולם קבוצתו הפסידה בסדרת הגמר מול פילדלפיה 76', בתוצאה 2–4. בעונת הפך לשחקן חמישייה קבוע, רשם ממוצעים של 11.9 נקודות ו-13.9 ריבאונדים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר במקומו של חברו לקבוצה נייט ת'ורמונד הפצוע, לצדם של שחקני הווריורס רודי לרוסו וג'ים קינג.
בפלייאוף של אותה עונה הודחה סן פרנסיסקו בסדרת גמר המערב, על ידי לוס אנג'לס לייקרס.
בשש העונות הבאות המשיך לי להציג יכולת טובה עם הווריורס, ולאורך התקופה תרם 8.1 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס, ולאחר תשעה משחקים במדיה הועבר בטרייד נוסף לפילדלפיה 76', בתמורה לטום ואן ארסדייל.
בשתי עונותיו בפילדלפיה רשם 4.8 נקודות ו-7.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 32.
קליינטליזם (בעברית: תְּמוּרָנוּת) הוא מתן סחורות ושירותים לצורך תמיכה פוליטית, שלעיתים קרובות כרוכה בהסכמה משתמעת או מפורשת של תן וקח.
היא קשורה קשר הדוק לפוליטיקה של מינויים (פוליטיקת פטרונות) ולקניית קולות.
קליינטליזם מתאפיין ביחסים לא שוויוניים בין קבוצות פוליטיות כאשר קיימים "פטרונים", "מתווכים פוליטיים", ו"קליינטים" (נתמכים).
בפוליטיקה בה יש קליינטליזם, קבוצה מאורגנת של בעלי עניין נהנית מהטבות על חשבון הציבור הרחב.
במקרים רבים, יש קשר הדוק בין קליינטליזם לבין פוליטיקת זהויות, בעיקר במערכות פוליטיות הנשלטות בידי אליטות או מפלגות שלטון קבועות, כמו בארצות הברית, שם ללוביסטים יש השפעה משמעותית על עיצוב מדיניות ציבורית.
ההפך מפוליטיקה זו הוא פוליטיקה יזמית או פוליטיקה אידאולוגית, שבה ההחלטות נובעות ממחויבות לערכים ולא מהטבות הדדיות.
על אף שיש הגדרות רבות לקליינטליזם, מדען המדינה אלן היקן מציין כי ארבעה מרכיבים עיקריים מאפיינים מערכות יחסים קליינטליסטיות:
יחסים דיאדיים: בפשטות, מדובר ביחסים דו-צדדיים.
כלומר, מערכת יחסים שבה כל צד נותן ומקבל.
תלות בתמורה: מתן השירות לאזרח על ידי הפוליטיקאי או המתווך הפוליטי, מותנה בכך שהאזרח יבצע פעולה מסוימת לטובת אותו פוליטיקאי או מפלגה.
למשל, הצבעה, השתתפות בקמפיין או גיוס תמיכה.
היררכיה: הפוליטיקאי או המפלגה נמצאים בעמדת כוח גבוהה יותר מהאזרח, ושולטים בגישה למשאבים או לשירותים.
יחסים חוזרים: מדובר בקשר מתמשך ולא בעסקה חד-פעמית.
ההטבות ההדדיות בין הצדדים נמשכות לאורך זמן ומהוות דפוס קבוע של יחסים.
תלות בתמורה ויחסים חוזרים הם שני המרכיבים המשותפים לרוב ההגדרות של קליאנטליזם.
מערכת היחסים בין פטרון לקליינט מוגדרת כהסדר הדדי בין אדם בעל סמכות, מעמד חברתי, עושר, או משאב אישי אחר (הפטרון), לבין אדם אחר הנהנה מהתמיכה או מהשפעתו (הקליינט).
הפטרון מספק גישה סלקטיבית למשאבים והזדמנויות, וממקם את עצמו או את אנשיו בעמדות שמהן ניתן להסיט משאבים ושירותים לטובתו.
הקליינטים, בתמורה, נדרשים להביע תמיכה ובמקרים רבים גם להצביע.
הפטרונים פונים במיוחד למשפחות מעוטות הכנסה, ומציעים להן משאבים חיוניים בתמורה למשאבים שיש להן בשפע: זמן, קול בקלפי, ויכולת להכניס תומכים נוספים לרשתות תמיכה קיימות.
עם זאת, הפטרונים אינם מסוגלים לאסוף בעצמם את המידע הדרוש כדי להוציא לפועל את העסקה בצורה יעילה.
לכן הם שוכרים מתווכים פוליטיים שיש להם את היכולת לזהות מהם הצרכים של הבוחרים, מי ייעתר בקלות יותר, והאם הבוחר עמד בהתחייבותו.
סטוקס, דאנינג, נצראנו וברוסקו, מציינים כי המתווכים משרתים את המנהיגים הפוליטיים אך הם לא תמיד מפנים את המשאבים בדיוק לפי רצונם של המנהיגים.
כתוצאה מכך, מתעוררות בעיות קלאסיות של יחסי שליח־מנהיג, שלהן יש השלכות משמעותיות על האופן שבו פועל הקליינטליזם בפועל.
אחת הדרכים להבין את תופעת הקליינטליזם היא לא רק להתמקד באופי ההדדי והמועיל של יחסי ההחלפה, אלא גם להדגיש את חוסר הסימטריה בכוח או במעמד שבין הצדדים.
כלומר, לא לכל אחד יש גישה שווה למשאבים חשובים או להזדמנויות כלכליות אלא רק אנשים מסוימים, כמו פטרונים, ולעיתים תת-תת פטרונים ומתווכים.
הם מנצלים את המעמד הזה כדי לשמור על שליטה, בכך שהם גורמים לקליינטים להיות תלויים בהם ולהישמע להם.
מודלים סטנדרטיים של קליינטליזם מניחים שפוליטיקאים מסוגלים לנטר את הצבעות הבוחרים, וכך לתגמל או להעניש אותם בהתאם לבחירתם.
ללא מנגנון מעקב כזה, ההסכם של "תמורה תמורת תמיכה" היה מתמוסס, מה שהיה הופך את הקליינטליזם לכל היותר לבלתי יעיל, ולכל הפחות לבלתי אפשרי.
עם זאת, מחקרים מראים שמעקב שיטתי אחר בחירות הבוחרים בפועל הוא תופעה נדירה למדי.
קליינטליזם כולל בתוכו תתי-קטגוריות כמו פטרונות, רכישת הצבעה, רכישת הימנעות מהצבעה, ורכישת השתתפות בהצבעה:
פטרונות מתייחסת לזרימה של הטבות בתוך מפלגה לחבריה.
רכישת השתתפות, מושג שטבע ניקטר, כוללת הצעות, טובות הנאה או שוחד שמטרתם לשכנע בוחרים להגיע לקלפיות.
רכישת הימנעות עושה את ההפך - משחדת או משכנעת בוחרים לא להגיע להצביע.
רכישת קולות היא העברה ישירה של מוצרים או שירותים בתמורה לתמיכתו ולהצבעתו של הבוחר.
בסופו של דבר, ההצעה נבחנת בשאלה: "האם הצבעת או תצביע עבורי?"
פוליטיקאים יכולים לעסוק בקליינטליזם ברמה הקבוצתית, ברמה האישית, או בשתיהן גם יחד.
אחת הדרכים שבה קליינטליזם ברמה האישית בא לידי ביטוי היא במסגרת מערכת של רכישת קולות: פוליטיקאי מעניק לאזרח סחורות או שירותים, ובתמורה האזרח מבטיח להצביע עבורו בבחירות הבאות.
קליינטליזם ברמה האישית יכול להתקיים גם באמצעות כפייה, כאשר מאיימים על האזרחים שלא יקבלו סחורות או שירותים אלא אם כן יצביעו עבור פוליטיקאי או מפלגה מסוימת.
הקשר יכול לפעול גם בכיוון ההפוך, כאשר הבוחרים מפעילים לחץ על הפוליטיקאים להיכנס לקשרים קליינטליסטיים בתמורה לתמיכה שלהם בבחירות.
ברבות מהדמוקרטיות הצעירות בעלות ההכנסה הנמוכה, קליינטליזם עשוי לבוא לידי ביטוי בכך שמפלגות יפנו הטבות לקבוצות בוחרים מסוימות בתנאי שיתמכו בהן בבחירות.
לשם כך המפלגות חייבות למצוא דרכים יעילות לחלק את ההטבות ולוודא שהבוחרים עומדים בהתחייבויותיהם.
דבר זה מוביל את המפלגות לשכור מתווכים, המספקים להן מידע מפורט לגבי מי זקוק למה, ואילו סוגי בוחרים יצביעו עבורן או לא, ללא קשר להטבות שניתנו.
מתווכים מטעם המפלגה אינם סוג המתווכים היחיד שמתווכים בעסקאות קליינטליסטיות.
קיימים גם מתווכים ארגוניים המייצגים קבוצות אינטרס ספציפיות אך מגייסים בוחרים למספר מפלגות, מתווכים היברידיים שמייצגים קבוצות אינטרס אך בעלי נאמנות מפלגתית חזקה, ומתוכים עצמאיים שאינם מייצגים אינטרסים קבוצתיים מסוימים ואינם בעלי השתייכות מפלגתית יציבה.
חלק מהמחקרים ערערו על הטענות האלה, והצביעו על כך שרוב מקרי רכישת הקולות בדמוקרטיות קליינטליסטיות הם למעשה מקרי קניית הגעה לקלפיות, שבהם מפלגות מרעיפות הטבות על תומכיהן הנאמנים ביותר בתקווה שיגיעו להצביע.
עוד נמצא במחקר משנת 2021, שמצביעים עם נאמנות גבוהה למפלגה נוטים לקבל קליינטליזם ביתר קלות מאשר מצביעים שמשנים את העדפותיהם מבחירות לבחירות.
מחקרים אחרונים מראים שבדמוקרטיות מתפתחות רבות, למפלגות חסרה לעיתים קרובות היכולת הארגונית לנטר התנהגות הצבעה ברמת הפרט, ולכן הן מחדשות את אסטרטגיות המיקוד שלהן על פי מה שלמדו לגבי סוגי הקבוצות שהגיבו בצורה הטובה ביותר לפניות הקליינטליסטיות שלהן.
אנסל ומיטשל מבחינים בין שתי צורות עיקריות של קליינטליזם - קליינטליזם קורפורטיסטי וקליינטליזם בוססי.
קליינטליזם קורפורטיסטי מתפתח תחת מפלגה הגמונית או במצב של תחרות אלקטורלית מוגבלת.
האנשים מערכת קורפורטיסטית נוטים להיות נאמנים בראש ובראשונה למוסדות הלאומיים.
הציבור רואה במדינה אחראית לחלוקת המשאבים.
הפטרון הקורפורטיסטי מרוויח נאמנות באמצעות חלוקת משאבים ארגוניים, לאנשים המביעים נאמנות למוסד הגדול.
קליינטליזם בוססי נוטה להופיע בסביבה של תחרות מפלגתית מרובת מפלגות ומפוצלת הן ברמה המקומית והן ברמה הארצית.
במערכת זו אנשים מתעניינים במידה מעטה בעולם שמחוץ לקהילה שלהם ומעניקים עדיפות למאמצי חילופי דברים פוליטיים מול ראשי ערים, חברי מועצה או בעלי אדמות מקומיים.
הבוס המקומי, ולא המדינה, נחשב כאחראי לחלוקת המשאבים.
אנשים נאמנים בראש ובראשונה לאינדיבידואלים והנאמנות מבוססת על קשר אישי.
בנוסף למשאבים ארגוניים מלמעלה שהבוסים המקומיים מתעלים ללקוחותיהם, הם רוכשים נאמנות גם באמצעות טובות אישיות.
החוקרים השוו בין שתי המערכות במקרי מבחן של ברזיל (קליינטליזם בוססי) ומקסיקו (קליינטליזם קורפורטיסטי).
לקליינטליזם יש השפעות שליליות על הדמוקרטיה, על תפקוד הממשל ועל הכלכלה והחברה.
האחריותיות בדמוקרטיה, בה הבוחרים דורשים מנבחרי הציבור דין וחשבון על מעשיהם נפגעת בשל הקליינטליזם.
במקומה, הבחירה נעשית על בסיס הענקת טובות הנאה פרטיות, ולא על פי ביצועים ציבוריים.
נפגעים ערכים דמוקרטיים בסיסיים כגון אחריות ושקיפות.
הקליינטליזם גם חונק את ההשתתפות הציבורית, מעוות את כללי המשחק לטובת קבוצות אינטרס, ומעודד הוצאות ציבוריות בלתי אחראיות ולא שקופות.
כמו כן, הוא פוגע במוסדות חיוניים כמו ההצבעה החשאית והפיקוח המנהלי, מה שמחליש את הדמוקרטיה ופוגע ביעילות השלטון.
המערכת הקליינטליסטית יוצרת חוסר יעילות כלכלית ומובילה לאספקה לקויה של שירותים ציבוריים.
במקום לדאוג לצרכים כלליים כמו תשתיות וחינוך, הפוליטיקאים מקצים משאבים לטובות הנאה פרטיות לקבוצות תומכות.
התוצאה היא עיכוב בפיתוח כלכלי ארוך טווח, פגיעה במדיניות כלפי משקי בית פגיעים וקיבוע אזרחים בתלות כלכלית בממסד, מה שמונע מהם עצמאות ותחליפי שוק ראויים.
הקליינטליזם חונק את ההשתתפות הציבורית, מערערת את שלטון החוק, הפחתת איכות הדמוקרטיה, חיזוק אי-שוויון ואי-צדק חברתי והעדפת מקורבים.
היא מנמיכה את ההצבעה לרמת חליפין של "תן וקח" ומעוותת את כללי המשחק באופן לא שקוף לטובת אינטרסים של לקוחות, מה שמוביל להוצאות ציבוריות בלתי אחראיות ובלתי מבוקרות
קליינטליזם נפוץ יותר במדינות עניות ואנשים שהכנסתם נמוכה פגיעים יותר להשפעתו.
במדינות עניות יש יותר אוכלוסייה פגיעה לקבלת טובת הנאה תמורת הצבעתם.
כשהמפלגה השלטת יכולה לסמוך על קבלת קולות באמצעות טובות הנאה, יש לה פחות תמריץ להשקיע מאמץ בפיתוח כללי של המדינה.
הממשלה יכולה להיבחר מחדש גם אם היא מציגה ביצועים ירודים וכך יורד הרף מבחינת איכות השלטון.
המערכת הזו מקטינה את הסיכוי שהממשלה המכהנת תפסיד בבחירות ותוחלף.
היא ממשיכה להיבחר, למרות חוסר יעילות.
אם בוחרים רבים מצביעים למפלגה מסוימת כדי לקבל טובות הנאה, זה מעודד גם אחרים להצביע לה, מכיוון שהם רואים שזו הדרך להשיג הטבות.
המפלגה השלטת היא זו שמוציאה כסף על תעמולה, בניגוד למפלגת האופוזיציה.
התעמולה יוצרת "רעש" מגדיל את הסובלנות של הבוחרים לחוסר משילות וכך גדלים הסיכויים שהמפלגה השלטת תישאר בשלטון.
הוא מפחית את היעילות של המחוקק בביצוע תפקידיו המסורתיים של חקיקה, פיקוח, ייצוג ובקרה פיננסית.
הקליינטליזם מפחית את זמן חברי הפרלמנט בלשכה ובוועדות, מעסיקו אותם בשדלנות, מה שמשפיע שלילית על איכות המדיניות הציבורית.
שחיתות וכן תפיסת הציבור כלפי שחיתות, נקשרו באופן הדוק למערכות קליינטליסטיות ממספר סיבות: האחת היא שהפטרונים נתפסים לעיתים כחסינים בפני החוק.
בנוסף, פעולות כמו קניית קולות הן בלתי חוקיות מטבען.
ולבסוף, לעיתים יש צורך להיעזר באמצעים בלתי חוקיים כדי להשיג את המשאבים הדרושים לשימור המערכת הקליינטליסטית.
תחזוק הקליינטליזם דורש כסף רב וזה מוביל לקשרים בין פוליטיקאים לאנשי עסקים עשירים שמספקים כספים למערכת.
מחקר מ־2021 מצא שבמערכות קליינטליסטיות, בוחרים נוטים פחות להעניש בקלפי פוליטיקאים מושחתים.
במחקר נוסף משנת 2009 עלה כי מכיוון שהפטרונים מתמקדים בשליטה והשגת טובות הנאה פרטיות עבור קליינטים, כמו כסף, משרות או שירותים אישיים, הם נוטים להזניח השקעה בשירותים שהינם עבור כלל הציבור, כמו כבישים ובתי ספר, ואשר תורמים לפיתוח הכלכלה בטווח הארוך.
גם מחקר משנת 2022 על קליינטליזם בברזיל, מציין כי ההשפעות הכלכליות של קליינטליזם כוללות פגיעה ביכולת הממשלה להקצאת שירותים ומוצרים חיוניים לציבור אינם מסופקים ברמה מספקת.
פוליטיקאים קליינטליסטים מחלישים מדיניות המיועדת למשקי בית חסרי אמצעים ופגיעים, במטרה לאפשר הסדרים קליינטליסטיים.
בנוסף, המחקר מציין כי קליינטליזם מקבע אזרחים במצב של תלות, מונע מהם להגיע לעצמאות כלכלית אמיתית, ומשאיר אותם חשופים לפגיעות כלכלית ללא מנגנוני ביטוח סוציאלי ציבוריים מספקים.
פגיעות כלכלית, היא גורם מפתח להשתתפות אזרחים בקליינטליזם.
אזרחים פגיעים מבחינה כלכלית מסתמכים על יחסים קליינטליסטיים עם פוליטיקאים מקומיים כדרך להתמודד עם קשייהם הכלכליים.
מחקר משנת 2025, עסק בקליינטליזם תחת שלטון ה-DPS במונטנגרו.
נמצא בו שהקליינטליזם שימש ככלי רב עוצמה לא רק לשמירה על שליטה פוליטית אלא גם לעיצוב המבנה החברתי-כלכלי של המדינה, תוך יצירת אזרחים "נאמנים" ודחיקת "מתנגדים" לשוליים.
מפלגת השלטון ארגנה את הכלכלה הלאומית כולה כדי לשרת את צרכיה הפוליטיים ואת האינטרסים של לקוחותיה.
הקליינטליזם אפשר למפלגת השלטון לשרטט מחדש גבולות אתנו-פוליטיים, ולקבוע לאיזו קבוצה תישלל הגישה להטבות סוציו-כלכליות, איזו קבוצה תמצא בסבירות גבוהה תעסוקה ותקודם ואיזו לא.
הקליינטליזם גם חיזק את התלות במפלגת השלטון, שכן קריסת התעשייה והעוני הנרחב בשנות ה-90 הפכו את הנגישות לכל צורה של רווחה לחיונית.
מפלגת השלטון עיכבה את התפתחותם של מנגנוני שוק חלופיים לטיפול באבטלה, וניצלה את ההכנסות מהפרטה כדי לטפח אליטות כלכליות, חברתיות ותרבותיות נאמנות, אשר שימשו ללגיטימציה של שלטונה.
ממחקר משנת 2022 עולה כי קליאנטליזם מבסס את שלטונן של קבוצות אליטה המעורבות בתוכניות שחיתות והמאפשר את ההמשכיות הפוליטית של פקידים מושחתים ושל תוכניות שחיתות גדולות יותר.
הוא מוביל להזנחה שיטתית של קהילות מוחלשות ופגיעות חברתית, שנוטות להמתין זמן רב יותר לשירותים חיוניים כתוצאה מ מניהול כושל ושחיתות.
הניהול הכושל והשחיתות גם מעכבים את יכולתן של ממשלות להגיב לאסונות ומאטים את ההתאוששות מהם.
במחקרים נוספים נמצא כי עלייה בהשפעת הקליינטליזם גורמת לבריונות, לפעולות לא חוקיות ופרוטקציוניזם במערכת הפוליטית, בינוניות (mediocrity), עוני ותת-פיתוח.
כתוצאה ממדיניות כושלת המבוססת על אינטרסים צרי אופק, הציבור סובל מהידרדרות בשירותים חברתיים, שפל כלכלי ותחושת אי-אמון בממשל.
כדי לתקן חלק מהנזק שנגרם על ידי קליינטליזם יש להוביל לשינויים חוקתיים אשר מתייחסים למימון מפלגות ולשקיפות בדרכי הוצאת הכספים.
יש לכך התכנות רק עם תהיה תמיכה של שתי המפלגות הפוליטיות העיקריות.
עדיף לטפל בתופעה מוקדם ככל האפשר.
יש צורך בבניית קואליציות פוליטיות שיחליפו את האליטות המסורתיות.
לשם כך חשוב לשלב קבוצות מודרות וליצור בריתות בין-מעמדיות.
ניסיון להעביר את תחושת המחויבות והנאמנות של המוטבים מפטרונים מקומיים או מוסדות לאומיים קורפורטיסטיים ישנים, אל דמות הנשיא/הרשות המבצעת.
שימוש בוועדות מקומיות כדי לנתק את הפטרונים המסורתיים משרשרת חלוקת המשאבים.
והפצת ההטבות בקנה מידה רחב הפחיתה את שיקול הדעת של הפטרונים המקומיים ובכך צימצמה את התמריץ לשימוש פוליטי במשאבים, שכן כולם קיבלו את ההטבה.
הפחתת הפגיעות הכלכלית מורידה באופן משמעותי את הבקשות למוצרים פרטיים מפוליטיקאים, במיוחד בקרב אזרחים הנמצאים בקשרי קליינטליזם והייתה לה השפעה ארוכת טווח.
אסטרטגיות שונות נמצאו יעילות בסוגי הקליינטליזם שונים: ניסיון להעביר את תחושת המחויבות והנאמנות של הקליינטים מפטרונים מקומיים או מוסדות לאומיים ישנים, אל דמות הנשיא/הרשות המבצעת על מנת להפחית קליינטליזם, ערער את הקליינטליזם הקורפורטיסטי בקלות רבה יותר מאשר את הבוססיזם.
לעומת זאת בקליינטליזם בוססי האסטרטגיה הכי יעילה היא הפצת הטבות נרחבת כדי להפחית את הכוח המקומי.
נמצא כי כאשר קיימות בחברה הגבלות על יכולת הממשלה להשתמש בכוח פוליטי, וכאשר קיימת דרישה כלפיה לתת לציבור דין וחשבון על פעולותיה, הדבר מפחית קליינטליזם גם בסביבה עניה.
גם הכרת הציבור בנזק שנגרם על ידי הקליינטליזם ובצורך ברפורמות כדי לטפל בו והפעלת רפורמות כאלה בחוק יכולים להוביל לצמצומו.
קליימקס CR1 היא מכונית ספורט רודסטר מתוצרת Climax Cars Ltd, אשר יוצרה בשנת 2015 בבריטניה
"קליימקס CR1" הוצגה כמכונית קונספט שהופיעה לראשונה בפסטיבל "Goodwood Festival of Speed" בשנת 2007. עוצבה על ידי שלושה בוגרי אוניברסיטת קובנטרי בעיר קובנטרי במערב בריטניה.
בהשראת העיצוב של דגם "קופר קלימקס F1" מתוצרת "Cooper Car Company" משנות ה-50.
דגם הקונספט מונע על ידי מנוע ארבעה צילינדרים המופעל באמצעות אתנול עם תיבת הילוכים ידנית בת 5 הילוכים מייצר 270 כ"ס ב-6,500 סל"ד ויכול להאיץ בין 97 ל -0 קמ"ש תוך 3.4 שניות עם מהירות מרבית של 257 קמ"ש
מנוע מרכזי, מנוע שטוח 4 צילינדרים של סובארו המפיק 300 כ"ס ב-6,000 סל"ד, תמסורת ידנית 6 הילוכים עם העברה מצמד אוטומטית וכן דיפרנציאל מוגבל החלקה
המרכב עשוי משילוב של אלומיניום וסיבי פחמן
אופציונלי: האפשרויות כוללות מיזוג אוויר ומערכת סאונד
קליידוסקופ היא סדרת דרמת-שודים אמריקאית שנוצרה על ידי אריק גרסיה עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
הסדרה עלתה לשירות ב-1 בינואר 2023, והיא כוללת שמונה פרקים שייחודם מתאפיין בכך שניתן לצפות בהם בכל סדר אפשרי.
ג'אנקרלו אספוזיטו – ליאו פאפ, פושע מקצועי המתכנן שוד בשווי 7 מיליארד דולר.
רופוס סוול – רוג'ר סאלאס, גנב ושותפו של ליאו לשעבר, שמנהל כיום חברת אבטחה תאגידית המכונה "SLS" המתמחה במניעת פריצה לכספות.
פאס וגה – אווה מרסר, חברה בצוות של ליאו.
עורכת דין ומומחית לנשקים במקצועה.
רוזלין אלביי – ג'ודי גודווין, חברה בצוות של ליאו ומומחית לחומרי נפץ.
ג'יי קורטני – בוב גודווין, חבר בצוות של ליאו.
בעלה של ג'ודי ופצחן כספות.
טאטי גבריאל – האנה קים, בתו של ליאו העובדת כראש האבטחה הדיגיטלית ב-"SLS".
פיטר מארק קנדל – סטן לומיס, חבר בצוות של ליאו ומבריח במקצועו שהיה חברו לתא של ליאו.
המקי מאדרה – קרלוס סוג'ו, יד ימינו של רוג'ר.
סוג'ונג סון – ליז קים, אחותה המאמצת הצעירה של האנה ושותפתה לדירה.
ג'ון הנס טסטר – סטפן ת'יל
ניושה נור – נאזן עבאסי, סוכנת FBI הצדה את ליאו ואת חברי צוותו.
בובה ויילר – סמואל טובי, סוכן FBI ושותפה של נאזן.
פאץ' דארה – אנדרו קובינגטון
+הערה: סדר הפרקים למטה, למעט מיקומו של הפרק האחרון, הוא אקראי ואין להסיק ממנו באשר לסדר העלילה.
ב-16 בספטמבר 2021, נמסר לראשונה כי "נטפליקס" הזמינה סדרה בת שמונה פרקים מהיוצר אריק גרסיה תחת השם הזמני "Jigsaw".
עוד נמסר כי לצד גרסיה, שיופקד על כתיבתה והפקתה בפועל, על הפקת המיני-סדרה יופקדו בנוסף גם רידלי סקוט, דייוויד וו.
צוקר, ג'ורדן שיהאן, פרד ברגר, בריאן קוואנו-ג'ונס, ג'סטין לוי וראסל פיין.
בנוסף, נמסר כי על בימוי המיני-סדרה יופקדו אווררדו גאוט, מאירזי אלמאס ורוברט טאונסנד.
מבנהו הייחודי של הסדרה מתאפיין במבנה עלילתי לא-ליניארי, כך שסדר הצפייה בפרקים נתון לבחירת הצופים, למעט פרקה האחרון של הסדרה.
לצד ההכרזה על הפקת הסדרה, נמסר על ליהוקם של ג'אנקרלו אספוזיטו, פאס וגה, רופוס סוול, טאטי גבריאל, פיטר מארק קנדל, רוזלין אלביי, ג'יי קורטני, ניושה נור וג'ורדן מנדוזה.
צילומי הסדרה החלו באולפני נטפליקס בבושוויק שבברוקלין ב-1 בספטמבר 2021, והסתיימו ב-16 במרץ 2022. צילומים נוספים התקיימו גם ברובע הפיננסי של מנהטן.
בנובמבר 2022, נמסר כי הסדרה תעלה לשירות ב-1 בינואר 2023.
קלייטון לי וגנר הוא שודד בנק ופעיל נגד הפלות אמריקאי.
הוא היה עבריין נמלט במהלך האביב, הקיץ והסתיו של 2001, וב-21 בספטמבר 2021 הוצב ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
הוא נעצר עוד באותה שנה.
וגנר נולד וגדל בדקוטה הצפונית.
לאחר שביצע ניסיון שוד בשנת 1992, הוא נידון למאסר של מספר שנים.
בתחילת ספטמבר 1999 הוא נעצר על ידי משטרת פנסילבניה, אך במהלך המעצר נמלט ליער סמוך, כשהוא משאיר מאחוריו מכונית גנובה שהכילה כלי נשק, חומרי נפץ, תעודות זהות בדויות ורשימת מרפאות להפלות.
לאחר בריחתו, הוא גנב קרוואן נייד ולקח איתו את אשתו ותשעת ילדיהם, במטרה לרצוח רופאים שונים העורכים הפלות.
הוא תכנן להתחיל את מסע הרצח בסיאטל, אך רכבו התקלקל לאחר שחצה לאילינוי, שם נעצר על ידי המשטרה המקומית.
וגנר הורשע בגניבת רכב, העברת גבול של רכוש גנוב והחזקת נשק חם בעודו עבריין משוחרר.
ב-22 בפברואר 2001, כשהוא ממתין למשפטו, בו היה צפוי לקבל עונש מאסר של 15 שנים, נמלט וגנר מכלאו.
לאחר שנמלט, הוא עשה את דרכו חזרה מזרחה לפנסילבניה, ובמאי 2001 שדד בנק מקומי.
משם נמלט וגנר לטנסי, ונטש את רכבו בממפיס לאחר שביצע תאונת פגע וברח.
הרשויות מצאו במכונית ספרים המטיפים נגד הפלות, מטען צינור וכלי נשק.
מאוחר יותר באותו יום, על פי החשד, וגנר חטף קרבן באיומי אקדח ליד קזינו ברובינסונוויל, מיסיסיפי.
הקרבן שוחרר כשעתיים לאחר מכן, והרכב שימש את וגנר בבריחתו.
לאחר שנצפה עם כלי נשק בטנסי, ב-21 בספטמבר 2001 הכניס אותו ה-FBI לרשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
במהלך אוקטובר 2001 שלח וגנר בדואר יותר מ-280 מעטפות נשלחו בדואר למרפאות להפלות בחוף המזרחי.
על המעטפות נכתב "מצורפת הודעת אבטחה דחופה", והכתובות למשלוח חזרה במקרה של אי-מסירה היו הכתובות של שירות המרשלים של ארצות הברית או של השירות החשאי של ארצות הברית.
המעטפה הכילה אבקה לבנה ופתק שבו נכתב: "נחשפתם לאנתרקס.
אנחנו הולכים להרוג את כולכם.
במהלך נובמבר 2001 נשלחה סדרה שנייה של יותר מ-270 מכתבי איום עם 'אנתרקס' למרפאות להפלות.
ב-29 בנובמבר 2001 ה-FBI פרסם הודעה לעיתונות המבקש את עזרת הציבור במציאת וגנר, תוך שהוא מציין כי מכתביו של וגנר לא היו קשורים למתקפת האנתרקס, בה אכן נשלחו מעטפות עם אנתרקס לגורמי ממשל שונים.
ב-5 בדצמבר 2001 נלכד וגנר, לאחר שפקיד בחנות לצילום מסמכים בספרינגדייל, אוהיו, זיהה אותו בזכות פוסטר "מבוקש" שהופץ על ידי המרשלים.
בעת שנעצר, נתפס בידיו מסמך המתריע על פצצה שווגנר תכנן לשלוח בתפוצה רחבה למרפאות להפלות.
בנוסף ל-15 שנות המאסר שעמדו לחובתו ממשפטו באילינוי, ב-18 באפריל 2002 הרשיע אותו בית המשפט המחוזי של אוהיו בנשיאת נשק וגניבת רכב.
כמו כן, הוגש נגדו כתב אישום בעל 53 סעיפים בשל שליחת מכתבי האנתרקס, וב-3 בדצמבר 2003 הוא הורשע ב-51 מ-53 סעיפי האישום, ונידון ל-19 שנות מאסר.
הוא החל לרצות את עונשו בכלא הפדרלי בקמברלנד, מרילנד.
קלייטון קרדנאס הוא שחקן ומפיק אמריקאי.
קרדנאס נולד בווסט קובינה בשנת 1985. בנוסף למשחק, קרדנאס הוא משורר וצייר שיצירותיו על קנבס בקנה מידה גדול משכו את תשומת לבם של אספנים.
בשנת 2014 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בסדרת האימה "Out the Box".
שנה לאחר מכן שיחק בסרט "Actor for Hire".
בשנת 2017 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה פשע אמריקאי.
באותה שנה שיחק בסרטים "Lowlife" ו-"Khali the Killer", בו שיחק סרסור.
בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד ראשי לצד ג'יי.
פארדו בסדרת הטלוויזיה, כנופיית המאיה שהוא אחד ממפיקיה.
קליידוסקופ הוא ספר ילדים מאת סופרת הילדים חוה ניסימוב העוסק בשואה מנקודת מבטה של המחברת.
הסיפור פורסם על ידי ידיעות אחרונות ספרי חמד וטל-מאי בשנת 2015, הוא מעוטר באיוריה של הציירת כנרת גילדר.
הספר זכה בפרס דף דף לספרות ילדים כמו כן הספר נלמד בסמינר למורים ובבתי הספר.
העלילה מתרחשת בתקופת השואה, אווה היא ילדה יהודיה שנאלצת לעזוב את ביתה ואת משפחתה כדי להינצל.
יש לה קליידוסקופ עמו היא נסחפת למחוזות קסומים ומרגיעים, ובאמצעותו היא יוצרת עולם דמיוני, מלא בקסם ובאור המאפשר לה מנוחה ומקום לבריחה מהקשיים.
בשביל אווה הקליידוסקופ הוא לא רק כלי לפיתוח יצירתיות ודמיון, אלא גם אמצעי לבריחה רוחנית מהמציאות האכזבה והקשה שמסביב.
בספר ארבע דמויות מרכזיות המשפיעות על העלילה, ועל אווה.
כל אחת מהדמויות מציגה זווית שונה על תקופת השואה ומספקת תרומה משמעותית להתפתחות הסיפור.
הדמויות בספר משמשות ככלים להעברת רקע חברתי והיסטורי, ומספקות לקורא פרספקטיבות שונות על חיי היהודים בתקופת השואה.
אווה: אווה היא הילדה היהודייה שבאמצעותה הסיפור מסופר.
היא מתמודדת עם השינויים והאתגרים בעקבות המלחמה והשואה.
הקליידוסקופ הוא סמל של העולם הפנימי של אווה, והוא משמש לה ככלי לבריחה רוחנית מהמציאות שחווה.
דודה ברונקה: דודה ברונקה מציירת תמונה חמה של העולם היהודי השולי, שנקרא "גטו", והיא מסייעת לאווה ומקנה לה יצירתיות באמצעות מתנה קטנה שהיא מקבלת ממנה.
האם: אמא של אווה מתארת בצורה אמפתית את הסבל והקושי בחייהם של היהודים בגטו.
היא משתמשת באומץ ליבה ותפילתה כדי לעזור לאווה להתמודד עם המציאות הקשה.
האב: אביה של אווה, בניגוד לאימה, עטוף בפחד מהמציאות ומנסה לשמור על ילדותה של אווה כמה שיותר בריאה וטובה בזמן שהוא נתקל באתגרים ובקשיים במציאות שהוא משתדל להתעלם ממנה.
האיורים בספר משמעותיים להמחשבת המציאות המתוארת בו.
האיור בכריכה מושך את העין באמצעות הקומפוזיציה הטובה והאפקט "עין הדג" המקנים לקורא תחושה סוריאליסטית, כמעט כמו חלום טוב.
האיור נבנה בקפידה, הוא מתחיל בתיאור חנות של האב והקרובה לו, מתמקד בהרס חנויות היהודים בתקופת השואה, ומתקדם להתרחשויות בחיי היומיום של הילדה.
קיים שימוש בצבע הצהוב, הפרטים המוארים בכל איור מכניסים רגש נוסף לקראת החוויות של הדמויות.
הפן הסוריאליסטי והעדין שבאיורים יוצר חוויה רגשית מיוחדת, כשהצבע הצהוב משמש ככלי להדגשת פרטים מסוימים שמוסיפים מרחב ומשמעות לתמונה.
ההתעקשות על הפרטים ועל תשומת הלב לאפקטים כמו הזליגה המכוונת של האיור מקשים על הקורא להתבונן ולהשקיע את עצמו בחוויות המוצגות
"האיורים בספר מעדנים ומעצימים הרגשות והחוויות המתוארות בטקסט.
הספר מאויר רק בשחור כדי לתאר את המציאות הקשה בשואה, באיורים יש מעין "טריק" – שימוש בצבע זהוב עדין להדגשת יופי או "נורמליות" במובן איזון רגשי.
הצבע הזהוב יוצר רכיב הפתעה המעורר מחשבה ועניין כאשר המאיירת משתמשת בו.
הסיפור "קליידוסקופ" מאת חווה נסימוב מכיל מספר מסרים מרכזיים שניתן להסיק מהם, תלוי בהקשר שבו הוא נקרא ובפרשנות האישית של הקורא.
כמו קליידוסקופ שמציג תמונות מורכבות ומשתנות, כך גם החיים והזיכרונות מורכבים ורב גוניים ויכולים להשתנות בהתאם לנקודת המבט שלנו ולנסיבות בהן אנו נמצאים.
הסיפור מדגיש את היכולת שלנו להשפיע על המציאות שלנו באמצעות בחירות אישיות, כאשר כל תזוזה קטנה יכולה לשנות את התמונה כולה.
הוא מזכיר לנו את החשיבות של הסתכלות על דברים מנקודות מבט שונות, כדרך לפתוח בפנינו הבנות ותובנות חדשות.
הקליידוסקופ משמש גם כסמל להתבוננות פנימית וצמיחה אישית, והשינויים בתמונות יכולים לסמל את השינויים הפנימיים שאנו עוברים במהלך החיים וכיצד אנו משתנים ומתפתחים.
כמו התבניות החוזרות ונשנות בקליידוסקופ, החיים מלאים במעגלים וחזרות, והמסר יכול להיות שאנו נתקלים באותם דפוסים ואירועים בחיינו ועלינו ללמוד מהם ולצמוח מתוכם.
בסופו של דבר, המסר העולה מהסיפור יכול להשתנות בהתאם לפרשנות האישית של כל קורא ולמצבו הנפשי בעת הקריאה.
חוה ניסימוב (נולדה ב-9 ביוני 1939), סופרת, ומשוררת ישראלית.
ניסימוב היא ניצולת שואה ופעילה מאוד בנושא זיכרון השואה: כותבת שירים וזיכרונות, מעבירה הרצאות וכן סדנאות ביבליותרפיה לילדי שואה.
כשהייתה בת שלושה חודשים נכנסו הגרמנים לעיר.
כשהייתה בת שלוש השאירה אותה אמה אצל איכרית פולנייה שהכירה אחותה של האם, כדי להציל אותה מציפורני הנאצים.
ניסימוב קיבלה את השם אווה אולנסקה ובשלוש השנים הבאות חיה יחד עם יהודיה נוספת אצל המשפחה הפולנית.
בכל פעם שהגיעו זרים לבקר, הסתתרו השתיים מאחורי הארון.
בגיל 6, עם סיום המלחמה, אספוהּ דודתהּ ובן דודהּ לאמהּ, אך ניסימוב כבר כמעט לא הכירה אותה.
"היא הייתה בשבילי עוד אישה", סיפרה לימים, "כנראה שלא זכרתי אותה".
בלילה שבו נפגשו השתיים הן ישנו גב אל גב ולא החליפו מילה.
האם, שכבר נפטרה הסבירה זאת בסבל שעברה באותן שלוש שנים, סבל שהפך אותה לקרה במיוחד.
בשנת 1992 היא שבה לפולין למסע שורשים, אך הוריה המאמצים כבר לא היו בין החיים.
יצירה אמנותית בתחום ספרות הילדים שמשלבת אמירה אישית עם פרספקטיבה היהודית והקשר הפולני של הסופרת.
ניסימוב, הנולדה בפולין ועלתה לישראל בגיל צעיר, יצרה סיפור שמשקף את חייה וחוויותיה, מתוך מציאות של שואה ושל תקופה סוערת בהיסטוריה.
בספר זה, היא חיה את דמותה של אווה כילדה יהודייה בפולין השוקעת במלחמת העולם השנייה.
ניסימוב בחרה לספר את הסיפור באמצעות עיניים של ילדה, אשר רואה ומדברת מתוך עולמה הפרטי והקטן.
המקור לסיפור מבוסס מחוויות הילדה של הסופרת בימי השואה בפולין.
בכתיבה על הסיפור, ניסימוב אמרה: "אני מרגישה שהגעתי אליו דרך קלידוסקופ של זמן, שדרכו צפיתי בזמן שלי בפולין, את העולם שסבלתי ממנו, ובו כתבתי את הספר.