tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2012 רכב כמקצוען בקבוצת Saxo Bank, ששינתה את שמה במהלך העונה ל:Tinkoff-Saxo, ובכך היה לרוכב הישראלי הראשון שחתם על חוזה בקבוצת World Tour.
במהלך 2012 עבר מרגליות תאונת דרכים באיטליה במהלך אימון שגרתי.
זמן השיקום היה ארוך, ולכן בסוף שנת 2012, החליט לפרוש מרכיבה מקצוענית ולעבור תחום האימון והניהול המקצועי באופני כביש.
ב-2013 סיים בהצלחה קורס Sports Directors של האיגוד הבינלאומי לאופניים- UCI.
לאחרי שפרש מרכיבה מקצוענית, הקים יחד עם איש העסקים הישראלי רון בר און את קבוצת הרכיבה הישראלית המקצוענית.
ב-2014 החל לנהל את הקבוצה הישראלית המקצוענית הראשונה, Israel Cycling Academy, (ב-2015 ו-2016 מדרג Continental ומ-2017 בדרג Continental Pro) והמשיך בתפקיד זה עד דצמבר 2018.
ב-2016 גייס את איש העסקים הקנדי סילבן אדמס להשקיע בקבוצה ושכנע אותו לקחת חסות על הבאת מרוץ הג'ירו דה איטליה לישראל.
ב-2019 ייסד את עמותת "ברטלי נוער בתנועה" המפעילה תנועת נוער חינוכית ראשונה מסוגה בישראל, המשתמשת במסעות רכיבת אופני שטח ככלי להעצמה ולצמצום פערים בקרב בני נוער מרחבי החברה הישראלית.
העמותה מפעילה 9 מרכזי רכיבה חינוכיים, הממוקמים בכפרי נוער, בפנימיות רווחה וברשויות מקומיות ברחבי הארץ.
בני הנוער שלוקחים חלק בתוכנית החינוכית השנתית של ברטלי, עוברים הכשרות מקצועיות בתחום ההדרכה ומכונאות האופניים וזוכים להתנסות בתפקידי הובלה, מנהיגות ואחריות.
משנת 2012 משמש כפרשן הטור דה פראנס בערוץ הספורט, ספורט 5.
בשנת 2014 נישא מרגליות לשני טנזר.
רן שם טוב (נולד ב-17 באוקטובר 1965) הוא זמר-יוצר, מעבד ומפיק מוזיקלי וסולן להקת איזבו.
זוכה פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר על חלקו בהלחנת פסקול הסרט "המנצחים".
מנגן על גיטרה חשמלית, כינור וכלי הקשה.
שם טוב נולד ב-1965 בפתח תקווה ובצעירותו למד אמנות וגרפיקה.
בשנת 1989 חזר רן שם טוב משהות ארוכה בלונדון.
שם טוב, ביחד עם הבסיסט ניר גרף, סולן להקת גוגו שכשלה מסחרית, מתופף להקת 66, תמיר מוסקט וחברתו שירי הדר החל ביצירת חומר מקורי.
בשנת 1994 יצא אלבום הבכורה של איזבו בהפקה עצמית, Movie Maker שנכשל מסחרית.
בשנת 1995 עברו חברי הלהקה לארצות הברית ושהו בה שנים אחדות, אך לא הצליחו לפרוץ מבחינה מסחרית.
רן שם טוב ושירי הדר חזרו לישראל והקימו את הלהקה מחדש יחד עם הבסיסט יונתן לוי והמתופף ניר מנצור, איתם החלו לעבוד על חומר חדש ולהופיע באופן קבוע.
בדצמבר 2003 יצא האלבום השני של איזבו, The Fun Makers בחברת התקליטים לייבלה הקלטות.
האלבום כלל 12 שירים, אשר נכתבו באנגלית על ידי שם טוב.
האלבום זכה להצלחה והשירים ממנו ("Morning Hero", "I'm On You" ואחרים) גם זכו להשמעות ברדיו.
בעקבות האלבום הוחתמו חברי הלהקה בחברת התקליטים Sony BMG, שהוציאה בבריטניה את ה-EP "The Morning Hero EP", אותו ליווה סיבוב הופעות באנגליה, סקוטלנד והולנד.
ב-2005 הופץ האלבום "The Fun Makers", גם בתפוצה בינלאומית בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג.
ב-2006 יצא האלבום גם בצרפת בה מופיעה הלהקה תכופות.
באמצע 2007 הלהקה הופיעה בתוכנית המוזיקה הפופולרית בצרפת "טרטטה" .
הלהקה יצאה למסע הופעות בעקבות האלבום ובמסגרתו הופיעה בפסטיבלים גדולים באירופה כמו "Sziget Festival" בבודפשט ו-"TFF.Rudolstadt" ברודולשטאד, גרמניה.
כחלק מלהקהת איזבו שיתף פעולה עם מספר אמנים ישראלים ידועים, על הבמה ובאולפן, בהם אהובה עוזרי, הכוריאוגרף אוהד נהרין ועוד.
בשנת 2012 ייצגה הלהקה את ישראל באירוויזיון 2012 עם השיר "Time".
באותה השנה הפיק את השיר "יפה יפה", שנכתב והולחן על ידי דיקלה, עבור הזמרת שרית חדד.
בנוסף לעבודתו באיזבו, שם טוב פועל כמפיק מוזיקלי ומלחין פסקולים לסרטים רבים.
במסגרת עבודתו הפיק אלבומים לאמנים רבים: שלום חנוך, דני ליטני, אחינועם ניני, ולהקת בלאדי שבחלקם גם ניגן ועיבד את השירים.
בשנת 2000 בשיתוף עם יובל שפריר, עיבד והפיק מוזיקלית את אלבומה של יהודית רביץ "געגוע".
באותה שנה הפיק את "אהבה מוסיקה" אלבום הבכורה של הזמרת דיקלה שנבחר על ידי ידיעות אחרונות לאחד מחמשת האלבומים הטובים ב-2001. בשנת 2001 הקליטה רביץ בעיבודו של שם טוב את השיר "כמו עפיפון", עבור אלבומו של דני סנדרסון "תולדות המים".
בשנת 2004, הפיק את האלבום עולם של דיקלה גם כן.
ב-2005 נבחר כאמן נבחר של הקרן למצוינות בתרבות.
בשנת 2006 כתב והלחין את רוב השירים בסרט "מישהו לרוץ איתו" על פי ספרו של דויד גרוסמן.
ב-2012 הפיק שם טוב את אלבומו של הראל סקעת "שוב מאושר", ועיבד את שיריו.
באותה שנה הלחין את פסקול הסרט הדילרים לו חידש בשיתוף עם ברי סחרוף את השיר בזכרי ימים ימימה.
בשנת 2012 עיבד לזמרת שרית חדד את השיר "יפה יפה".
בשנת 2021 יצא לאקרנים הסרט "לשחרר את שולי", לו הלחין את הפסקול.
בשנת 2023, זכה בפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר על חלקו בהלחנת פסקול הסרט "המנצחים" לצד דניאל מרקוביץ ובן זיידמן.
באותה שנה הפיק את אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת אתי רומנו, "גם אני שברתי לב".
שם טוב גם הלחין את השיר הבולט ביותר באלבום, "דלג עליי".
ב-2025 הפיק את אלבומה השני של רומנו, "אני בת ים", וגם הלחין את כל שירי האלבום.
כחלק מתהליך העבודה עם איזבו התגורר שנים רבות בלונדון ובארצות הברית.
שם טוב נשוי לשירי הדר, חברתו ללהקה אותה הכיר בתיכון, ויש להם בת משותפת.
געגוע של יהודית רביץ - הפקה מוזיקלית בשיתוף יובל שפריר.
אהבה מוסיקה של דיקלה - הפקת אלבום הבכורה של הזמרת.
עולם של דיקלה - הפקת אלבומה השני של הזמרת.
גם אני שברתי לב של אתי רומנו - הפקת אלבום הבכורה של הזמרת.
אני בת ים של אתי רומנו - הפקת אלבומה השני.
רן קוֹז'וּך (נולד ב-12 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, וכיום משמש כמאמנה של הפועל באר שבע מליגת העל.
קוז'וך התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה.
ב-8 בספטמבר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 להפועל תל אביב.
את העונה הוא סיים עם 19 הופעות בליגה.
עונה לאחר מכן, רשם רק 12 הופעות כאשר בכולן עלה מהספסל.
בקיץ חתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, עימה פספס את העלייה לליגת העל במחזור האחרון.
עונה לאחר מכן חתם בהפועל ירושלים, בתום העונה חתם בהפועל עכו ובקיץ חזר לקריית שמונה והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל לראשונה בתולדותיו.
בעונת מיעט לשחק, אך ב-24 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד בית"ר ירושלים.
עונה לאחר מכן חזר להרכב הראשון של המועדון, אך בסיום העונה המועדון ירד בחזרה לליגה הלאומית וקוז'וך עזב את המועדון וחתם בהפועל אשקלון והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל.
בעונה הראשונה שלו זכה לדקות משחק רבות, אך בעונתו השנייה במועדון שיחק רק בארבעה משחקים.
בסיום העונה חתם במכבי אום אל-פחם, אך המועדון נקלע לקשיים כלכליים ובינואר חתם בעירוני קריית גת מליגה א' עימה עלה לליגה הלאומית.
ב-6 באוקטובר 2015 חתם בהפועל בית שאן מליגה א'.
לאחר סכסוך עם ראשי בית שאן עזב את המועדון כעבור חודשיים.
בינואר חתם בהכח עמידר רמת גן.
בקיץ חתם בהפועל הרצליה בה שיחק עונה אחת.
לאחר שאת עונת התחיל כשחקן חופשי, בינואר חתם בהפועל באקה אל-גרבייה.
בתום העונה פרש מכדורגל פעיל.
בתחילת עונת 2018/2019 מונה לעוזרו של בני בן זקן בבני סכנין, לאחר כחודש פוטר מתפקידו.
בתחילת העונה חבר למסאי דגו ומונה לעוזרו בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
לאחר סיום העונה מונה דגו למאמן עירוני קריית שמונה מליגת העל בכדורגל, וקוז'וך מונה לעוזרו גם בקבוצה זו.
בעונת 2019/2020 מונה לעוזר מאמן הפועל חדרה עד סוף העונה.
בעונת 2020/2021 מונה לעוזר מאמן מכבי נתניה.
בנובמבר 2022 מונה למאמן זמני בעקבות התפטרותו של בני לם, וב-18 בדצמבר מונה למאמן הקבוצה עד סוף העונה.
ב-21 בדצמבר 2023 פוטר מתפקידו.
ב-4 בינואר 2024 מונה למאמן מכבי פתח תקווה.
ב-30 במאי 2024 זכה עם מכבי פתח תקווה בגביע המדינה לאחר ניצחון 0:1 נגד הפועל באר שבע.
ב-2 ביוני 2024 מונה למאמן הפועל באר שבע.
במאי 2025 הוביל את הפועל באר שבע למקום השני בליגת העל ולזכייה בגביע המדינה לאחר ניצחון 0:2 נגד בית"ר ירושלים.
ביולי 2025 זכה עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים, לאחר ניצחון 1:2 בבלומפילד על האלופה מכבי תל אביב.
רן לוי (נולד ב-18 בדצמבר 1962) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי.
לוי הוא בנם של רותי ושמעיה לוי ואחיו הבכור של זיו לוי, שגם הוא שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בחיל האוויר.
למד הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית.
ב-1985 התגייס לחיל האוויר ומונה לקצין אחזקת מכ"ם ביב"א 509 שליד מצפה רמון.
לאחר מכן שירת בענף גילוי וזיהוי במחלקת מערכות ובענף בקרת ירי.
ב-1998 מונה לראש ענף קשר אווירי וניווט.
ב-2002 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד יחידת מערכות מבצעיות הנדסיות (ממד"ס).
ב-2006 מונה לראש מחלקת חימוש ואוויוניקה.
בנובמבר 2009 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2013.
לאחר סיום שירותו הצבאי ייסד עם אחיו את חברת "SkyRails", העוסקת במערכות לניהול אוטומטי של מרחב אווירי בו פועלים כלי טיס בלתי מאוישים.
לוי בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת תל אביב (מ-2001) ובנוסף, מוסמך אוניברסיטת חיפה במדע המדינה וממשל משנת 2009.
נשוי לד"ר מוריה לוי, יועצת בכירה בתחום ניהול הידע בישראל ומחוצה לה, בעלים ומנכ"לית של חברת "ROM Knowledgeware".
השניים הורים לשתי בנות ושני בנים ומתגוררים ברעות.
רן רול (נולד ב-17 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ בהפועל בקעת הירדן.
רול התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה והיה שותף לזכייה ההיסטורית של קבוצת הנוער באליפות לצידם של שחקנים כגון שמעון הרוש, אושרי רואש, רן אבוקרט, עודד אלקיים, רן יצחק ועוד.
בקיץ הושאל להפועל מקר מליגה א' על מנת לצבור דקות משחק.
במדי מקר כבש 7 שערים ב-24 הופעות.
את העונה שלאחר מכן התחיל בהפועל חיפה ולקראת סיום חלו העברות של הקיץ הוא הושאל למכבי עירוני קריית אתא מהליגה הארצית והיה גורם מרכזי בעלייה של הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת חזר להפועל חיפה עימה עלה לליגת העל לאחר 4 שנים בליגה הלאומית.
בקיץ שוחרר רול מחיפה וחתם בעירוני קריית שמונה שירדה לליגה הלאומית אך הוא לא מצא את מקומו ובינואר של אותה עונה הצטרף למ.כ.
בקיץ עבר למכבי אחי נצרת בה הבקיע 4 שערים בליגה ו-3 נוספים בגביע הטוטו.
בקיץ עבר לשחק לראשונה בקריירה שלו בליגת העל כאשר חתם בבני סכנין.
ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2–4 להפועל ראשון לציון.
בתום העונה חתם לקדנציה שנייה בנצרת עילית במדיה שיחק בכל משחקי הליגה באותה עונה והיה מלך השערים של הקבוצה עם 11 שערים, אך לא זכה לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
בקיץ הצטרף למכבי נתניה שירדה לליגה הלאומית ובתום העונה חגג עימה עלייה לליגת העל אחרי שנה אחת בלאומית ואף עלה עימה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 0–1 בהארכה לעירוני קריית שמונה.
גם בעונה שלאחר מכן המשיך רול בקבוצה בניגוד לשחקנים רבים שעזבו אותה.
ב-26 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–2 נגד בית"ר ירושלים.
ב-24 באוגוסט 2015 שב לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל רמת-גן גבעתיים.
ב-5 ביולי 2016 חתם רול בעירוני נשר, העולה החדשה לליגה הלאומית.
ב-30 באוגוסט 2017 חתם במכבי הרצליה.
ב-9 ביולי 2018 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א'.
ב-18 ביולי 2019 רול חתם בבית"ר נורדיה ירושלים.
ב-21 ביולי 2021, רול חתם בעירוני טבריה במרץ 2022 העפיל עם טבריה לליגה הלאומית.
ב-21 ביוני 2022 חתם בצעירי טייבה.
ב-10 בינואר 2023 חתם רול בעירוני מודיעין
רן קדוש (נולד ב-4 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בתפקיד השוער, ומשמש כיום כמאמן שוערים בהפועל חיפה.
קדוש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של עירוני ראשון לציון.
כשהיה בן 17 חתם על חוזה לחמש שנים במועדון, ובגיל 19 הפך לשוער הראשון של הקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה הלאומית.
בעונת הושאל להפועל רעננה ולאחר מכן שיחק גם בהפועל בני לוד.
בקיץ הושאל להכח עמידר רמת גן, אך לאחר שני משחקים עם הקבוצה בגביע הטוטו הוא הצטרף לסקציה נס ציונה.
בקיץ עזב את ישראל וחתם בברנט מהליגה הרביעית באנגליה, בה שימש כשוער שני.
לקראת עונת חזר לישראל וחתם בבני יהודה תל אביב כשוער שני.
ב-2 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הכורה שלו במדי הקבוצה, כשפתח בהרכב במשחק מול הפועל תל אביב שהסתיים בתיקו 1–1. ב-2 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כאשר פתח בהרכב הקבוצה בהפסד 2–3 למועדון ספורט אשדוד.
במהלך גמר גביע המדינה נכנס כמחליף בדקה ה-52 לאחר שהשוער הראשון דלה איינוגבה הורחק.
הוא לא הצליח למנוע את ההפסד 1–3 להפועל תל אביב, אך אחד המשחקים הזכורים בקריירה שלו היה כמה ימים לאחר מכן כאשר שימש כמחליפו של איינוגבה המורחק במשחק הליגה האחרון מול מכבי חיפה, כאשר הצליח להדוף פעם אחר פעם את נסיונותיהם של שחקני חיפה להבקיע שער נוסף מנת להבטיח אליפות.
בסופו של דבר הסתיים המשחק בתיקו 1–1 והפועל תל אביב זכתה באליפות.
בקיץ חתם בהפועל חיפה, אך בששת המשחקים הראשונים של העונה הפסידה חיפה וקדוש הודח מההרכב.
בקיץ הצטרף להפועל אסי גלבוע מליגה א', ובינואר חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.
בעונת חזר לשחק בליגה א', תחילה במכבי עירוני קריית מלאכי וכעבור חצי שנה חתם בבית"ר כפר סבא.
בקיץ חזר לליגת העל כאשר חתם בבני סכנין.
ב-13 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–0 על הפועל באר שבע.
עם פיטוריו של גיא לוי ומינויו של אלי כהן למאמן הפך לשוער הראשון של המועדון.
בסך הכל שיחק שנתיים בבני סכנין, במהלכן התחרה על עמדת השוער הראשון של הקבוצה מול מחמוד קנדיל, וערך 39 הופעות בליגת העל.
ב-14 ביולי 2016 חתם בהפועל כפר סבא, ובעונת 2016/2017 שימש כשוער ראשון בקבוצה, אך בסופה ירד עמה לליגה הלאומית.
ב-6 ביולי 2017 חזר לקדנציה נוספת בהפועל חיפה כשוער שני.
ב-9 ביוני 2021 חזר לבני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית.
ב-28 באוגוסט 2022 חזר להפועל חיפה.
ב-19 ביוני 2023 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן השוערים של הפועל חיפה.
רן (רני) שפיגלר (נולד ב-1972) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב וביוניברסיטי קולג' לונדון.
מחקריו עוסקים בתאוריות מיקרו כלכליות, כמו גם בתורת המשחקים, ובפרט במקרים של רציונליות מוגבלת.
שפיגלר סיים את כל תאריו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב.
את התואר הראשון בכלכלה וחשבונאות סיים בהצטיינות בשנת 1992, את התואר השני בכלכלה סיים ב-1994 בהצטיינות יתירה, וב-1999 הוסמך לתואר ד"ר בכלכלה.
את התזה לדוקטורט כתב בהנחייתו של אריאל רובינשטיין.
בשנת 2001 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 2006 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2009 לפרופסור מן המניין.
בשנת 2006 הצטרף לסגל הקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
בשנת 2003 שימש כמרצה אורח למשך סמסטר אחד בבית הספר לכלכלה של לונדון היוקרתי.
נוהג לפרסם מעת לעת טורים בענייני כלכלה וחברה בעיתונות הכללית.
כמו כן, הוא מוזיקאי חובב המנגן בפסנתר ואף עוסק בהלחנה.
בשנת 2013 זכה בפרס מיכאל ברונו המוענק על ידי קרן יד הנדיב לחוקרים צעירים (עד גיל 50) מבטיחים.
בשנת 2014 מונה כחבר בחברה האקונומטרית.
בשנת 2025 הוענק לו פרס רוטשילד, על היצירתיות וההידוק המדעי בעבודתו בתחומי תיאוריות המיקרו־כלכלה והכלכלה ההתנהגותית; על בחינה ביקורתית של התפתחות התיאוריה הכלכלית בעשורים האחרונים; ועל שילוב רכיבים התנהגותיים ריאליסטיים במודלים כלכליים מוכרים".
רן מידן (נולד ב-1970) הוא מנהל ישראלי שבעברו כיהן כנשיא וכמנכ"ל חברת נטפים.
כיום מנהל את הפעילות של קרן הפרייבט אקוויטי פרמירה (Permira) בישראל, שנמנית בין קרנות ההשקעה הגדולות בעולם.
זוכה פרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל.
בעבר כיהן כמנכ"ל אזור אסיה-פסיפיק בחברת אדמה פתרונות לחקלאות.
בשנת 2024 הוביל מטעם קרן פרמירה את רכישת השליטה בחברת ביוקץ' לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, ומונה ליושב ראש דירקטוריון החברה.
מידן נולד בגבעתיים לאילנה מידן, מורה, ולבני מידן, תא"ל בצה"ל.
בנערותו היה חניך, מדריך ורשג"ד בצופים.
הוא שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
למידן תואר ראשון בהצטיינות בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון, אף הוא מאוניברסיטת בר-אילן.
מידן מתגורר בשוהם עם רעייתו לילך ושלושת בניהם.
מידן החל את דרכו המקצועית בפירמת רואי החשבון סומך-חייקין (KPMG).
בשנת 1998 הצטרף לקונצרן "כור תעשיות", וכיהן במספר תפקידי ניהול בכירים, לרבות סמנכ"ל כספים וסגן נשיא.
בשנת 2006 הצטרף לחברת אדמה פתרונות לחקלאות (לשעבר מכתשים אגן תעשיות), ושימש כסמנכ"ל הכספים של החברה.
בתפקידו האחרון בחברה מונה מידן למנכ"ל אזור אסיה פסיפיק, אפריקה והמזרח התיכון ולצורך כך עבר להתגורר בסינגפור.
במאי 2014 החליף מידן את יגאל אייזנברג בתפקיד נשיא ומנכ"ל חברת נטפים.
במהלך כהונתו בנטפים המכירות צמחו ב-50%, הרווח התפעולי התזרימי (EBITDA) צמח ב-100% ושווי החברה יותר מהכפיל את עצמו.
בשנת 2017 הוביל את מיזוג הענק עם חברת אורביה לשעבר (מקסיכם) שרכשה 80% ממניות נטפים לפי שווי חברה של 1.9 מיליארד דולר.
בנובמבר 2018 זכה רן בפרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל.
בספטמבר 2019 הודיע מידן על כוונתו לפרוש מתפקיד מנכ"ל נטפים באמצע 2020.
באוקטובר 2020 מונה למנהל הפעילות של קרן פרמירה (Permira) בישראל וכיועץ בכיר לפעילות הגלובלית של הקרן.
רן כוכב (רנכּוֹ) (נולד ב-6 ביולי 1971) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.
שירת כדובר צה"ל, כמפקד מערך ההגנה האווירית וכקצין המשטרה הצבאית הראשי.
כוכב נולד בבת ים וגדל בראשון לציון.
למד בגימנסיה הריאלית והדריך בנוער העובד והלומד.
התגייס לצה"ל ב-1989 ושירת כלוחם וכקצין במערך ההגנה האווירית של חיל האוויר.
הוא החל את שרותו בסוללת הוק של יטנ"מ 138 בביריה ולאחר מכן שירת כמפקד סוללת טילי נ"מ מתנייעת (צ'פרל).
ב־1996 מונה לסמג"ד גדוד 66, שהפעיל חובט/וולקן בקו הסגול בעת שהות צה"ל בדרום-לבנון.
כוכב היה מפקד חבורת הפיקוד הקדמית (חפ"ק) בעת אירוע אסון המסוקים וכמי שפיקד על כוחות החילוץ בסמוך לבית הקברות של קיבוץ דפנה.
בהמשך שירת כקצין המבצעים (קמב"ץ) של מערך הנ"מ במלחמת המפרץ השנייה וב"מבצע חומת מגן" עת השתתף גדוד 66 בלחימה ביהודה ובשומרון.
בשנים 2003–2005 כוכב שירת כמפקד גדוד רם 66, גדוד נ"מ מתנייע שהפעיל מערכות נשק מחבט, וולקן וסטינגר בגבול הצפון לאחר נסיגת צה"ל מלבנון וכקצין הנ"מ האוגדתי של אוגדת הגליל טרום מלחמת לבנון השנייה.
לאחר מכן שירת כראש ענף מיוחדים בלהק האוויר.
באביב 2006 הוצב כמפקד גדוד 136 ("חרב מגן") המפעיל טילי חץ, עליה פיקד גם במלחמת לבנון השנייה.
לאחר תקופת לימודים באוניברסיטת חיל האוויר של ארצות הברית, מונה ב-2009 לראש ענף התורה וההדרכה במפקדת המערך והיה מהמובילים של השינוי המערכתי אשר הפך את מערך הנ"מ למערך ההגנה האווירית בחיל האוויר, בקליטת מערכות הנשק להגנה אקטיבית "כיפת ברזל" והפיכתה מבצעית ובשיתופי פעולה עם צבא ארצות הברית.
כוכב הפך למפקדה הראשון של כנף הגנת שמי המדינה (כנף 168) לאחר השינוי הארגוני שעבר המערך ב-2011. בשנים 2013–2015 פיקד על בית הספר להגנה אווירית ובהמשך למד במב"ל מכללה לביטחון לאומי.
ביולי 2016 הועלה לדרגת תת-אלוף והתמנה לקצין המשטרה הצבאית הראשי (קמצ"ר).
שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. במהלך תפקידו הקים את הקריה המשפטית האחודה במחנה בית ליד ("נווה צדק") וביצע שינוי ארגוני עמוק במשטרה המבצעית של צה"ל.
במהלך תפקידו הוכרו חיילי המעברים בגדודים ארז ותעוז כלוחמים וכלוחמות בצה"ל.
בספטמבר 2018 חזר לחיל האוויר ומונה למפקד מערך ההגנה האווירית, ושירת בתפקידו כשלוש שנים.
מערך ההגנ"א תחת פיקודו הפך למערך הגנה רב שכבתי, ארצי ומקושר, בשיתוף פעולה הדוק עם צבא ארצות-הברית ועם מערכים התקפיים בצה"ל ובחיל האוויר.
תחת פיקודו רשם מערך ההגנ"א הצלחות מבצעיות ביירוט טילים איראניים בצפון ויירוטים רבים ברצועת עזה.
ביוני 2021 מונה לדובר צה"ל.
תחת פיקודו של כוכב קיימה חטיבת דובר צה"ל שינוי משמעותי בשילוב כלל יחידות צה"ל ברשתות החברתיות והוביל מהפכה דיגיטלית בדברור פעילותו המבצעית של צה"ל ברשתות הבינלאומיות, הערביות והישראליות.
כוכב שירת כדובר צה"ל במבצע עלות השחר ובמבצע שובר גלים.
בסוף מרץ 2023 סיים את תפקידו והוחלף על ידי דניאל הגרי.
כוכב יצא ללימודים אקדמיים מתקדמים באנגליה, במכון המחקר המלכותי RUSI
על מנת לכתוב מחקר אקדמי בעניין הגנה אווירית באירופה.
ביולי 2024, בסיום לימודיו בלונדון, הודיע על פרישתו מצה"ל לאחר 35 שנות שירות.
רן נשוי להילה ואב לארבעה בנים ומתגורר בקיסריה.
כוכב הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בתקשורת ומינהל עסקים מהמכללה למינהל, בעל תואר שני בהצטיינות בלימודים אסטרטגיים מהמכללה לפיקוד ולמטה של אוניברסיטת חיל האוויר של ארצות הברית במונטגומרי, אלבמה וכן בעל תואר שני נוסף מטעם אוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי במדעי המדינה ובביטחון לאומי.
במסגרת התמחות בלימודיו האקדמאים ערך, הפיק והגיש בתוכנית "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל.
כוכב שימש כעמית מחקר במכון המלכותי לביטחון לאומי בלונדון, אנגליה (Royal United Service Institute) במהלך השנים 2023-2024. מחקרו עוסק בהגנה אווירית לאירופה בעקבות מלחמת רוסיה-אוקראינה ולאור ניסיונו בהקמת מערך ההגנה האווירית הישראלי.
רן פוליאקין (25 באוקטובר 1967 – 12 בינואר 2024) היה איש עסקים ויזם ישראלי בתחום הטכנולוגיה.
פוליאקין נולד בירושלים במשפחה בת ארבעה ילדים.
למד לתואר ראשון עיצוב בבצלאל.
ב-2007 הקים את חברת פאוורמט (Powermat) שהייתה חלוצה בטכנולוגית מערכות טעינה אלחוטית לטלפונים ניידים.
פוליאקין שימש כמנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון עד דצמבר 2014. החברה פיתחה טכנולוגיית טעינה אלחוטית לסמארטפונים בתקן אותו יזמה PMA.
תקן זה אומץ על ידי תאגידים עולמיים כמו דורסל, ג'נרל מוטורס, פלקסטרוניקס ו-AT&T.
בשנת 2014 השלימה החברה פריסה רחבה של עמדות הטענה הממוקמות בסניפי סטארבקס בקליפורניה ובנקודות בילוי שונות בניו יורק.
ב–2013 הגיעה החברה להכנסות בקצב של 200 מיליון דולר בשנה.
ב-2016 הקים במרכז הפיתוח שלו את טאפ סיסטמס (Tap Systems) אשר פיתחה את Tap, מקלדת לבישה בצורת רצועה צרה המתרגמת צירופים שונים של נקישות האצבעות על כל משטח למספרים ואותיות.
הותיר אחריו את רעייתו וחמישה ילדים.
רן סער (נולד ב-5 ביולי 1952) הוא יו"ר מכבי שירותי בריאות, וקודם לכן היה מנכ"ל הקופה.
קודם לכן שירת ב"מוסד" במשך 24 שנים.
הוריו של רן סער, ברוך וריבה סנדלר, עלו לישראל מדרום אפריקה ב-1948, והתיישבו בבית ינאי.
בתם הבכורה נפטרה ימים מעטים לאחר שנולדה, ולכן חזרו לדרום אפריקה לקראת הולדתו של רן, ורק בהגיעו לגיל שנה חזרו לבית ינאי.
סער שירת בצה"ל כקצין בצנחנים ובנח"ל.
למד כלכלה בארצות הברית ועבד כמאבטח בשגרירות ישראל.
גויס ל"מוסד" בזכות שליטתו באנגלית, ושירת בתפקידים מבצעיים, בעיקר בחו"ל.
לאחר 24 שנים פרש, לאחר שלדבריו לא הסתדר עם ראש "המוסד", אפרים הלוי.
הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
לאחר פרישתו מ"המוסד" מונה בשנת 2000 לראש מחוז השרון של "מכבי שירותי בריאות", ושימש בתפקיד זה במשך שש שנים.
בהמשך שימש במשך ארבע שנים ראש מחוז המרכז.
ביולי 2011 מונה למנכ"ל הקופה במקומו של פרופ' אהוד קוקיה.
בשנת 2014 קיבל את אות המנכ"ל המצטיין מטעם "אנשים ומחשבים".
בשנת 2021 סיים את כהונתו כמנכ"ל הקופה ומונה ליו"ר ההנהלה במקומו של פרופ' משה רוח.
במהלך כהונתו "מכבי" הקימה את בית החולים אסותא אשדוד וסער מונה ליו"ר בית החולים.
מכהן כדירקטור בחברות בנות של "מכבי שירותי בריאות".
מתגורר ברעננה, נשוי בשנית לאיריס ואב לארבעה בנים.
אחותו, אורנה סנדלר-קליין, שירתה אף היא ב"מוסד" בתפקיד מבצעי בחו"ל, ולאחר פרישתה כתבה שני ספרים (האחד על שירותה והשני על היעלמות אחותם).
רן שנטל (נולד ב-25 במאי 1971) הוא שייט עבר ישראלי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (טורונטו 1995) לצד שותפו ואחיו ניר שנטל במפרשית מדגם 470.
בשנת 1993 השתתפו רן וניר באליפות העולם לבוגרים בדגם 470 שנערכה בקרוזון שבצרפת וסיימו במקום השישי.
רן שחורי (28 ביולי 1936 – 31 באוגוסט 2017) היה פרופסור-אמן מן המניין, חוקר, אוצר, מאייר, מדריך טיולים מורה ומחנך.
ניהל את המדרשה לאמנות; עמד בראש האקדמיה בצלאל במשך שלוש קדנציות והיה אחראי על ריכוז מחלקות בצלאל השונות באתר אחד – קמפוס בצלאל בהר הצופים; היה ממקימי החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למינהל ושימש ראש החוג.
שחורי נולד לאסתר לבית סנקובסקי וליהודה שחורי (במקור שוורצמן), וגדל בתל אביב.
בילה זמן רב בתיאטרון "האוהל", שאביו היה בין מייסדיו.
שירת בנח"ל בשנים 1954–1956. התיאטרון היה כור מחצבתו, אך משום שמאז ומתמיד צייר החליט לשלב בין התיאטרון ובין ציור ועיצוב תפאורות והשתלב בסדנה של אליעזר אנסקי, שיצר תפאורות לתיאטרון "האוהל" ו"במתנו".
ב־1958 יצא ללמוד אמנות ומוזאיקה בעיר רוונה באיטליה.
כששב לתל אביב בשנת 1959 החל ללמד אמנות ותולדות האמנות בתיכון חדש, בתיכון כפר מנחם, בתיכון בן צבי בקריית אונו ובמדרשה למורי אמנות בתל אביב.
בין השנים 1966 ל-1977 ניהל שחורי את המדרשה למורי אמנות בתל אביב, בנה אותה מחדש בהרצליה ולאחר מכן ברמת השרון (היום היא חלק ממכללת בית ברל).
בשנים אלה למד תולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1979 עם מינויו לראש האקדמיה לאמנות ולעיצוב בצלאל בירושלים, בעקבות פנייתו של מנהל האקדמיה, דן הופנר, הפריד שחורי את לימודי עיצוב הסביבה מהעיצוב התעשייתי והקים את המחלקה לארכיטקטורה, שזכתה מאוחר יותר בהכרת המל"ג והייתה לבית הספר השני בישראל ללימודי ארכיטקטורה.
במהלך כהונתו פיתח שחורי תחומים חדשים ומחלקות חדשות בבצלאל.
תחת ניהולו הוקם ב-1990 קמפוס בצלאל בהר הצופים, שאיחד תחתיו את כל המחלקות של האקדמיה, שהיו מפוזרות עד אז בבניינים שונים בירושלים.
עם סיום הקמת הקמפוס החדש הודיע על פרישה מתפקידו.
משנת 1991, לאחר פרישתו מבצלאל, הרצה שחורי במסגרות שונות: בבצלאל, בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, במכון אבשלום לידיעת הארץ, באוניברסיטה הפתוחה, במדרשה למורי אמנות, ועוד.
בשנת 1996 היה רן שחורי בין מקימי החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למנהל בגבעתיים.
בתחילת שנות התשעים אפשר היה ללמוד עיצוב פנים במכללה למנהל בלימודי תעודה בלבד.
לאחר ששחורי פרש מתפקידו בבצלאל, הוא הוזמן על ידי המכללה למינהל לבנות תוכנית לחוג לעיצוב פנים במסלול אקדמי, וזו הוגשה למועצה להשכלה גבוהה ואושרה בשנת 2000 על ידי שר החינוך, אמנון רובינשטיין.
שחורי מונה לראש החוג בשנת 1996 ושימש בתפקידו עד שנת 2004. לאחר מכן המשיך ללמד במכללה כמרצה לתולדות האמנות וכמורה לרישום.
החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למינהל הוא המסגרת האקדמית הראשונה בישראל המעניקה תואר ראשון בעיצוב פנים המוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
רן שחורי ראה עצמו קודם כל כאיש חינוך ולא כמי ששייך לענף העיצוב; הוא דיבר על האקדמיה כמרכז לדיאלוג תרבותי אידיאליסטי המייצג עמדה ואמירה חברתיות.
בתיאטרון הוא ראה עמוד תווך וזרז לתפיסת עולם ואמצעי מסייע לתפקוד.
נפטר בשנת 2017 בבית החולים תל השומר.
בשנת 1981 מונה על ידי ועדת המינויים בבצלאל לפרופסור-אמן, המקביל לתואר פרופסור מן המניין.
Art in Israel, הוצאת סדן, תל אביב וז' שוקן, ניו יורק, 1974.
זאב רכטר - מונוגרפיה ומחקר, הוצאת הקיבוץ המאוחד והמועצה הציבורית לתרבות ואמנות, 1979.
הצייר צבי טולקובסקי, הוצאת בצלאל, 1988.
הצייר דדי בן שאול, הוצאת בצלאל, 1991.
דורה גד - הנוכחות הישראלית באדריכלות הפנים - מחקר ומונוגרפיה בעריכת ציונה שמשי, הוצאת אדריכלות ישראלית ומוזיאון תל אביב לאמנות, 1997.
בשנים 1963–1976 שימש רן שחורי מבקר אמנות בעיתון הארץ.
פרסם מאמרים וביקורות אמנות ב"דבר", "מושג", "סטודיו", ידיעות אחרונות, "העיר", "חדשות", "גזית", "אריאל" ועוד, עד שנת 1986.
משנת 1993 שימש מבקר אמנות בעיתון "תל אביב"; כתב ערכים אנציקלופדיים בנושאי אמנות וארכיטקטורה באנציקלופדיה העברית.
משנת 1991 רן שחורי יזם והנחה שש תוכניות טלוויזיה בנות 50 דקות כל אחת בנושאי אדריכלות ישראלית, מטעם "השידורים האקדמיים" באוניברסיטת חיפה.
בשנים 1956–1965 צייר תפאורות לתאטרונים "אוהל" ו"במתנו".
בשנים 1970–1973 יצר שמונה סרטי קולנוע אמנותיים.
בשנות השישים והשבעים עסק בפעילות אמנותית אינטנסיבית.
היה מפעילי קבוצת +10 ("עשר פלוס") - יחד עם יאיר גרבוז, רפי לביא, יואב בראל ואחרים - שהיה לה תפקיד מרכזי בפתיחת האמנות הישראלית לזרמים עכשוויים בני אותה תקופה בעולם.
עבודותיו המוקדמות, כמו אלה של בראל, הושפעו מהפופ ארט.
הוא צייר בסגנון זה ציורים גרפיים עשויים משטחים נקיים וחלקים שנראים כמודעות פרסומת, והרבה מאוד עירום נשי בוטה ומתריס ברוח הפופ ארט ובהשפעת האמנים האמריקניים טום ווסלמן וג'יימס רוזנקוויסט.
החל משנות השבעים יצר לצד ציוריו גם מיצבים ועבודות במדיום הווידאו.
שחורי השתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות סלקטיביות במוזיאונים: תל אביב, עין חרוד, חיפה, רמת גן ועוד, ובגלריות שונות בארץ, בגרמניה ובאוסטריה.
1970 - "צינורות" - תערוכה סביבתית, גלריה בר כוכבא, תל אביב.
1961 - חברים חדשים באגודת הציירים והפסלים.
1963 - תערוכה בינלאומית לאמנים צעירים, וינה, אוסטריה.
1970 - +10 מזרנים, תערוכה סביבתית, גלריה דוגית, תל אביב.
1971 - אוונגרד, מוזיאון רמת גן.
1971 - "מולטיאיזם", המוזיאון לאמנות חדשה, חיפה.
1971 - "ירושלים של זהב", הגלריה הקטנה, ירושלים.
1973 - פורטרט עצמי, המוזיאון לאמנות חדשה, חיפה.
1974 - מרתון סרטי אמנות, סינמטק תל אביב.
1975 - מאוסף המוזיאון, המוזיאון לאמנות חדשה, חיפה.
1978 - +10 תערוכת סיכום, גלריה ג'ולי, מוזיאון תל אביב.
1984 - "אמן חברה", מוזיאון תל אביב לאמנות.
1989 - "האמריקניזציה של הציור הישראלי, גלריה בוגרשוב, תל אביב.
1991 - דיוקן המנהיג באמנות הישראלית, המשכן לאמנות, עין חרוד.
זכה ב"אות העיצוב" לשנת 2007 על מפעל חיים בתחום העיצוב.
זכה באות יקיר בצלאל לשנת תשע"ו.
בשנת 1994 מונה ליו"ר המדור לאמנות פלסטית במועצה הציבורית לתרבות ולאמנות.
רן תלם (נולד ב-31 ביולי 1968) הוא תסריטאי ומנהל בתעשיית הטלוויזיה בישראל.
תלם גדל בהרצליה ושירת בצה"ל כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
למד לתואר ראשון בתסריטאות בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב, אך לא סיים את לימודיו.
במהלך לימודיו שימש כתסריטאי בערוץ הילדים ובערוצים נוספים.
תלם שימש כסיידקיק בתוכנית "פרפר לילה" בהגשתו של טל ברמן, ששודרה בערוץ 2 בשנים 1997–2000, והגיש בה את הפינה "מדריך תלם לחיים".
בשנת 2000 הוציא את ספרו "לא הולך בתלם - מדריך למשתמש בחיים, ומונה למנהל פיתוח התוכניות בשידורי קשת.
בין היתר היה אחראי לפיתוחן של תוכניות הריאלטי "קחי אותי שרון" ו"כוכב נולד".
בסוף 2003 עזב את שידורי קשת, ומונה כסמנכ"ל הטלוויזיה של אולפני הרצליה.
תלם היה העורך הראשי של התוכנית מועדון לילה, ובעונה הראשונה והשנייה שלה גילם דמויות שונות במערכוני רחוב.
בשנת 2005 היה חלק מקבוצת כאן שהתמודדה על המכרז החדש בערוץ 2 אך לא זכתה.
ב-2008 חזר לקשת והחל לשמש כסמנכ"ל התוכן של הזכיינית.
בתפקיד זה, תלם שימש כמפיק בפועל של הסדרה האמריקאית "הומלנד" אשר מבוססת על הסדרה הישראלית "חטופים", וזכתה בארבעה פרסי אמי בשנת 2012.
בשנת 2014, קיבל את פרס ה"פורמט טרנדסטר" מטעם MIPCOM.
בספטמבר 2015 פרש מתפקידו כסמנכ"ל התוכן של שידורי קשת.
ב-2016 מונה תלם לתפקיד מנהל פיתוח התוכן הבינלאומי בקבוצת "Mediapro" הספרדית, בה הוא אחראי על פיתוח תוכן במשרדי הקבוצה ברחבי העולם.
רן כרמי בוזגלו (נולד ב-14 בספטמבר 1963) הוא פעיל פוליטי המזוהה עם הימין הישראלי.
נולד בחולון בשם רן כרמי.
אביו גיורא היה ניצול שואה מהונגריה, מוזיקאי ונגן אקורדיון, שהקים את קונסרבטוריון כרמי בחולון.
כרמי שירת כקצין בגדוד 12 של חטיבת גולני ולחם במלחמת לבנון הראשונה.
בליל 5–6 יוני 1985 הוטס עם מחלקתו לרמת הגולן, אך מסוק היסעור שלהם התרסק.
למרות פציעתו, כרמי חילץ מהמסוק קצין שנלכד וקיבל על כך כתב הוקרה מאלוף פיקוד הצפון אורי אור.
אף על פי ששוחרר מהצבא עקב הפציעה, המשיך לשרת בהתנדבות בקבע ובמילואים.
לאחר שחרורו עבד כרמי בתפקידים שונים ברשת כלי זמר בהם הוראת נגינה וניהול סניפים.
כיום הוא בעלים של סניף כלי זמר ובית ספר ללימודי נגינה באשדוד, פסנתרן ג'אז ומלחין.
בשנת 1988 הצטרף לתנועת צומת והיה אחראי על נוער צומת.
כיהן כחבר מועצת העיר חולון בין השנים 1993–1995 כראש הרשימה העירונית מטעם תנועת "צומת", והוביל מטעמה את המחאות נגד נסיגה מהגולן והסכמי אוסלו.
לאורך השנים היה פעיל בפעולות מחאה רבות, חלקן אף כמפגין יחיד.
בין היתר גם בפעילות למען שחרור גלעד שליט.
בשנת 2015 הוסיף את השם המשפחה "בּוּזַגְלוֹ", לדבריו בשל היחס לו זוכים יוצאי עדות המזרח ובעקבות נאום הקומץ של יאיר גרבוז.
את השם שאב מן המושג "מבחן בוזגלו".
במאי 2018 ניסה להטיס עפיפון תבערה אל רצועת עזה יחד עם שני פעילי ימין נוספים במסגרת צילום סרטון היתולי, אך בשל כיוון הרוח נשרפו קוצים שהיו על הגבעה עליה צולם הסרטון.
היה מראשי הפעילים לשחרור אלאור אזריה ממאסר.
כרמי אף נעצר והובא לפני שופט לאחר שהתפרץ לבמה בעצרת שארגן זיו שילון, ודרש את שחרורו של אזריה.
כרמי בוזגלו הוא מראשי מטה המאבק נגד היועץ המשפטי לממשלה נגד העמדתו לדין של בנימין נתניהו.
במסגרת המאבק ארגן הפגנות בכיכר גורן, בקרבת ביתו של אביחי מנדלבליט.
ב-2020 הוכה על ידי מפגין מתנועת "אין מצב" בהפגנה שהתקיימה כחלק מהמחאה נגד בנימין נתניהו ונפצע בפניו.
החשוד נחקר ושוחרר למעצר בית בן 5 ימים.
ביולי 2022 הודיע על התמודדות לפריימריז במפלגת הליכוד לבחירות לכנסת ה-25. הוא התמודד ברשימה הארצית, קיבל בבחירות המקדימות 2,934 קולות והוצב במקום ה-71 ברשימה הסופית לכנסת.
כרמי בוזגלו נשוי, אב לארבעה וסב לנכד.
רֶן צ'אנגשיה (בכתב סיני: 任长霞, באנגלית: Ren Changxia; 8 בפברואר 1964 – 14 באפריל 2004) הייתה שוטרת סינית.
רן נולדה, גדלה והתחנכה בעיר ג'נגג'ואו.
בשנת 1983 סיימה את בית הספר לשוטרים ושובצה כחוקרת ראשונית בתחנת משטרת ג'נגג'ואו.
בגמר לימודיה תוך כדי שירות הפכה לשוטרת חוקרת מומחית.
בנובמבר 1992 רֶן זכתה בתחרויות של מחלקת המשטרה ומערכת המשפט של ג'נגג'ואו.
בנובמבר 1994 היא זכתה במקום הראשון בתחרות על מערכת המשפט המחוזית של מחוז חנאן.
רֶן צוינה ככשירה ואחראית, היא לא נתנה לאף פושע לחמוק ממנה.
הסטטיסטיקה הראתה כי במהלך שהותה של רן באגף קדם-משפט בג'נגג'ואו, היא השיגה הצלחה חסרת תקדים במחוז חנאן, עם 1,072 תיקים שטופלו ולמעלה מ־950 אשמים נתפסו.
במהלך ארבע שנותיה במחלקה לביטחון פנים ועבודה המחלקה המשפטית בג'נגג'ואו היא טיפלה ביותר מ -1,000 תיקים במקצועיות ובהגינות.
בנובמבר 1998 רֶן הועלתה לדרגת מפקדת מדור הבלשים בתחנת משטרת ג'נגג'ואו.
באותה שנה מונתה רן כראש צוות למבצעים מיוחדים לטיפול בארגוני מאפיה מקומיים.
במאבק נגד הגנגסטרים רֶן ועמיתיה ניקו את רובע הנעליים ואת השוק הסיטונאי לבגדים.
בזמן שמנהיג כנופיית הגנגסטרים וואנג ג'אנגיונג ניסה לברוח לשנג'ן.
רֶן הובילה פעמיים את צוותה לשנזן ועזרה למשטרה המקומית לטפל בכנופיה.
כל הפושעים הקשורים לחבורה נעצרו.
באפריל 2001 רֶן הועלתה לדרגת המפקחת הכללית וכמנהלת לשכת הביטחון הציבורי הסיני של תחנת המשטרה דנגפנג.
בהמשך, רֶן הפכה למפקחת המשטרה הראשונה בתולדות מחוז חנאן.
כשהיא נכנסה לתפקיד בדנגפנג, מקרים רבים מהעבר נשארו לא פתורים.
לכן היא התחייבה לשנות את הדברים תוך 100 יום.
תהליך החקירה במקרים רבים היה מייגע.
לפעמים נאלצו רֶן ועמיתיה לבלות עשרות ימים בשטח בתנאים קשים.
כאשר היא התמודדה עם חבורות הפשע סביב אגם באישה, רֶן שוב הובילה את כל הצוותים שלה תוך ביצוע חקירות מדוקדקות ותכנון מיומן, היא נקתה את האזור מבלי לירות ירייה אחת.
תיקים גדולים ותיקים קשים נפתרו בהצלחה, מה שזכה את רֶן בתואר 'אלת המשטרה'.
על מנת לטפל בעתירות קולקטיביות של אזרחים, רֶן הקימה פאנל מיוחד של יותר מ -20 שוטרים.
היא הפכה את יום שבת ליום קבלת הקהל של המפכ"ל לקבלת תלונות מהציבור.
במהלך שלוש השנים נוספות בדנגפנג, יום קבלת הקהל של המפכ"ל הפך לנוהג סטנדרטי.
רֶן קיימה 3,467 קבלות קהל פנים אל פנים בסך הכל, ובסופו של דבר פתרה 476 עתירות פעילות.
רֶן דרשה מכל השוטרים בדנגפנג להשתתף בתוכנית שנקראה '100 שוטרים, 100 תלמידים מוחלשים' כך היא עזרה להחזיר 126 תלמידים שנשרו מבית הספר.
בהנהגתה, תחנת המשטרה דנגפנג סייעה ליותר מ -70 משפחות עניות ותמכה ביותר מ -300 איש.
על הפעילות חברתית זו התחנה זכתה בתואר "המוסד שהעם מרוצה ממנו" במחוז חנאן.
ב־14 באפריל 2004 רֶן נהרגה בתאונת דרכים לכאורה.
עם קבלת הידיעה על מותה, יותר מ -200,000 אזרחי דנגפנג יצאו לרחובות כדי להתאבל על מותה ולהשתתף בהלווייתה, אף על פי שהיא שהתה בדנגפנג רק 3 שנים.
מנהיגים סינים מובילים, חו ג'ינטאו, ון ג'יאבאו ולואו גן התרשמו מאוד מהפעילות של רֶן במשטרה ובקהילה.
הם קראו לקמפיין תעמולה לאומי על מנת שרבים ילמדו ממנה.
מיום שרן התגייסה למשטרה היא שרת את העם 21 שנה.
במותה היא בסך הכל בת 40.
מיום שהחלה רֶן בעבודתה, היא נשארה נאמנה לתפקידה המשטרתי ומלאה בצייתנות ובאחריות כל פעולה שבצעה על מנת לשרת את העם.
בחייה היא קיבלה יותר מ -40 פרסי הישג.
בשנים 2004 ו -2009 רֶן הוקרה כאחת ממאה אנשי המפתח ש"הזיזו את סין" מאז שהוקמה האומה.
ב-14 באפריל 2004 בלילה רֶן נפגעה פצעים אנושים בתאונת דרכים, בכביש המהיר S85 מג'נגג'ואו לדנגפנג.
היא מעולם לא הגיעה לדנגפנג.
היא ישבה במושב האחורי במכונית שלה כשמשאית פגעה ברכבה מאחור.
הנהג שלה כלל לא נפגע.
ישנם תושבים מקומיים שמאמינים שרן נרצחה על ידי פקידי ממשל מושחתים ואו גנגסטרים חזקים עם קשרים לפקידי ממשל מושחתים.
פרס השוטרת היוצאת דופן ברמה לאומית.
פרס המודל של העובדת הלאומית.
ב-8 ביוני 2004 יום שלישי, התקיים אירוע זיכרון להנצחת רֶן צ'אנגשיה בהיכל העם הגדול, בבירה בייג'ינג.
באירוע השתתפו למעלה מ-800 איש ועיתונאים.
בשנת 2005 הופק סרט בכיכובה של ג'אנג יו (שחקנית) וסדרת טלוויזיה משנת 2005 בכיכובה של ליו ג'יה המבוססים על קורות חייה של רֶן צ'אנגשיה.
שניהם, הסרט וגם סדרת הטלוויזיה התקבלו היטב בציבור הרחב.
מעריכים כי סדרת הטלוויזיה הייתה סדרת דרמה ותעמולה המדורגת בדירוג הגבוה ביותר בסין.
רן מלובני (נולד ב-7 במרץ 1967) הוא עיתונאי, שדרן ופרשן ספורט ישראלי.
מלובני סיים את לימודיו בבית הספר רנה קסין.
בוגר תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון ותואר שני בתקשורת פוליטית באוניברסיטת בר-אילן.
מלובני משמש כשדרן וכמגיש תוכניות בערוץ הספורט.
בין היתר משמש כשדרן משחקי כדורגל, כדורסל, כדוריד, כדורעף ועוד.
רן שגיב (נולד ב-25 במרץ 1997) הוא טריאתלט ישראלי.
מאמנו האישי היה אורי זילברמן, המנהל המקצועי של נבחרת ישראל בטריאתלון.
אחיו הוא הטריאתלט שחר שגיב.
שגיב נולד בשנת 1997 בזכרון יעקב לד"ר שמי שגיב (שם טוב סבג), ספורטאי אולימפי בעצמו בריצת המרתון מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
לפני טריאתלון, שגיב התאמן בכדורגל ובטניס.
בשנת 2019 שגיב זכה במדליית ארד באליפות העולם בטריאתלון עד גיל 23 שהתרחשה בלוזאן שבשווייץ.
באותה השנה הוא מקום 4 בסבב גביע העולם בטריאתלון בקרלובי וארי שבצ'כיה, מקום 5 בסבב גביע העולם בטריאתלון בהואטולקו שבמקסיקו, מקום 7 בסבב גביע העולם בטריאתלון בוויהיי שבסין ומקום 8 בסבב גביע העולם בטריאתלון בלימה שבפרו.
שגיב ייצג את מדינת ישראל באולימפיאדת טוקיו, בה דורג במקום ה-35 בזמן של 1:49.04 שעות.
בחודש אוקטובר 2022 הודיע שגיב על פרישה מענף הטריאתלון ההישגי לאחר שהגיע למיצוי עצמי.
רן שלהבי (נולד ב-16 ביוני 1987) הוא פעיל חברתי ישראלי אשר שימש כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב בישראל בשנים 2021–2024. במהלך תקופתו בתפקיד, היה שלהבי דמות מרכזית במאבק למען זכויות הקהילה הגאה בישראל.
באוקטובר 2024 נבחר לשמש כמנהל האגף לתרבות, נוער וקהילה בעיריית הרצליה.
שלהבי נולד במושב בית יצחק, שירת כפקח טיסה בחיל האוויר.
עם שחרורו מצה"ל החל לעסוק בתחום השיווק והפרסום והיה מעורב במספר קמפיינים חברתיים כגון אירוע "אקספו" המסחרי לקהילה הגאה שנעשה ב-2014 בדיזנגוף סנטר, וקמפיין נייקי בו השתתפו חברי קהילה מהקשת הטרנסית.
התחיל את דרכו כמתנדב באגודה בשנת 2015, ניהל והקים את מחלקת הדיגיטל של הארגון בהתנדבות ולאחר מכן כיהן כסמנכ"ל באגודה והוביל את מערך שירותי הפרט בארגון.
בנוסף לקח חלק בולט במחאות והישגים למען הקהילה, בניהם במחאת השביתה של הקהילה הגאה בקיץ 2018 שמהווה השביתה האזרחית הגדולה ביותר בתולדות המדינה, ובמחאת "המטוס הגאה" שאילצה את ממשלת ישראל להעביר 11 מיליון שקלים למען רווחה לקהילה הגאה, במקום לתיירות גאה.
בשנת 2020 הוביל את קמפיין "משפחה ישראלית גאה", את הקמת הקליניקה למשפחה הגאה ע"ש אמיר פרישר גוטמן, רתימת טחינת "אל ארז" לתרומה למען הקהילה הגאה הערבית ואת התכנית של לייצוג וליווי משפטי ללא תשלום לקשת הטרנסית של האגודה.
בנוסף, הוביל פרויקט לקיצור זמן הטיפול בפניות לאגודה למחצית מהזמן.
החל משנת 2016 מתגורר ברמת גן ולוקח חלק פעיל בשינוי למען הקהילה הגאה ברמה המוניציפלית ברמת גן.
במהלך הבחירות בשנת 2018, היה חבר רשימת "רמת גני" אשר מחזיקה את תיק הקהילה הגאה בעיר.
תפקידו כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב
במאי 2021 נבחר שלהבי על ידי הוועד המנהל לתפקיד מנכ"ל האגודה למען הלהט"ב ועמד בראש הארגון עד מאי 2024. במהלך כהונתו פיתח שלושה סגמנטיים עיקריים:
הקהילה הטרנסית – הקמת "המרכז הטרנסי".
החברה הערבית הלהט"בית – פיתח את ארגון "בית אל מימ" לחברה הערבית הגאה, הקים בית לארגון בחיפה ואחד מיוזמי הכנס הראשון לחברה משותפת ערבית יהודית להט"ב.
משפחות להט"ב – הקים את קרן הסיוע להורות גאה, בשיתוף קרנות הביטוח הלאומי, אשר תוקצבה במעל לארבעה מיליון ש"ח לטובת סיוע להורים בקהילה הגאה בתהליכי הורות.
במהלך כהונתו, הארגון הכפיל את תקציבו ל-17 מיליון ש"ח והוביל הצלחות רבות, כולל תיקון חוק משפחות שכולות, החלטת בג"ץ בנושא אימוץ להט"ב, פרסום מפת הדרכים בשלטון המקומי והקמת מכון מחקר למגדר ולהט"ב.
האגודה התנגדה ל, והפעילות התקשורתית שלה זכתה להכרה בינלאומית.
במהלך הרפורמה במערכת המשפט, שלהבי היה שותף במאבקים נגד השינויים המוצעים.
האגודה יזמה את ההפגנה הראשונה בערב השבעת הממשלה בקפלן בה נחסמו נתיבי איילון לראשונה, והובילה גושי מחאה גאים ברחבי הארץ.
היא גם יזמה קמפיינים תודעתיים רחבים, ביניהם הקמפיין "ישראל היום, רוסיה מחר" שזכה להכרה בינלאומית בפסטיבל הפרסום בקאן.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, שלהבי היה שותף להקמת חמ"ל סיוע ועזרה לקהילה הגאה, בשיתוף עם ארגונים להט"ביים נוספים.
הוא פעל לתיקון חוק משפחות שכולות, יזם מערך טיפול פסיכוסוציאלי ייעודי לחיילים וחיילות להט"ב, ויצר את הקמפיין "מילואמניקים גאים" המדגיש את תרומת הקהילה הגאה לפסיפס הישראלי.
רן פרידמן (נולד בשנת 1984) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כקצין אג"ם של פיקוד המרכז.
קודם לכן שימש כמפקד חטיבה 226, מפקד יחידת מגלן ומפקד גדוד 202.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 2002, התנדב פרידמן לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
בסיום הקורס שב לגדוד ומונה למפקד מחלקה והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
לאחר מכן לחם במלחמת לבנון השנייה ושימש כמפקד פלוגה בגדוד.
בהמשך שימש מפקד פלגה ביחידת מגלן.
לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד 101 בין השנים 2013–2014 כולל בזמן מבצע צוק איתן.
בהמשך שימש כסגן מפקד יחידת מגלן בין השנים 2014–2015. לאחר מכן היה מפקד מחזור בבא"ח צנחנים.
בתפקידו הבא היה קצין אג"ם של חטיבת עוז.
בשנת 2018 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 202, תפקיד בו שירת עד שנת 2020. לאחר מכן מונה למפקד יחידת מגלן, ושימש בתפקיד בין השנים 2020–2022. הוא הוביל אותה בין היתר בפעילות מבצעית בגבול הצפון ובמבצע שומר החומות.
בספטמבר 2022 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 226. במרץ 2024 הוכרז על מינויי לקצין האג"ם של פיקוד המרכז.
רן סלוין (נולד בירושלים ב-20 ביולי 1967) הוא אמן רב תחומי ישראלי בתחום הווידאו והסאונד.
יוצר מיצבי וידאו, סרטי אנימציה תלת־ממדיים, הולוגרמות, פרויקטים גרפיים, קולנוע חדש, מוזיקת קלאב ניסיונית ומופעי סאונד.
בנם של מרית, עיתונאית ועורכת כתבי עת מדעיים ושמעון, מומחה להשתלת מח עצם ואימונותרפיה של סרטן שהקים את המרכז בבית החולים הדסה עין כרם.
בשנת 1975, כשהיה בן 9, עבר עם משפחתו לסן פרנסיסקו והתגורר שם עד 1978. כבר בנעוריו החל לעסוק במוזיקה.
משנת 1982–1985 התגורר בלונדון ולמד אמנות בבית הספר לאמנות קמדן בלונדון במגמת רישום.
במקביל ללימודיו, הצטרף ללהקת פוסט רוק לונדונית The Pleasure Splinters שהופיעה לצד מספר אגדות רוק לתקופה קצרה, כמו ניקו מ-Velvet Underground ו-Crime and The City Solution.
עם שובו לישראל ב-1986, נרשם ללימודי אמנות ב"בצלאל".
באותה עת ניגן בגיטרה עם המתופף דודיק אופנהיים בלהקת פאנק בשם חולרע, ולאחר זמן קצר הקימו יחד עם ראם הראובני את להקת הרוק הניסיונית "3-ח'" שפעלה עד 1992. החל משנת 1990 חי ופועל סלוין בתל אביב-יפו.
בשנת 1992 הקים את להקת הרוק האלטרנטיבית "ריר".
משם המשיך להרכב "ליפסטיק סינק" עם אלי שרגורודסקי שהוציאה דיסק ובו אירחו את אהובה עוזרי.
משנת 1993, החל לעסוק בווידאו באופן קבוע.
משנת 1995 החל לעסוק בפיתוח מיצבי וידאו וסרטים אשר מוצגים תדיר בפסטיבלי סרטים מובילים ובתערוכות בינלאומיות רבות.
עבודותיו מוצגות בחללי תצוגה ופלטפורמות רבות בארץ ובעולם מן הרגע בו סיים את לימודיו בבצלאל בשנת 1990, לרבות פיתוח סרטי פיצ'ר ואלבומי מוזיקה בלייבל עצמאי משלו - Nocturnal Rainbow Records, לצד לייבלים מקומיים ובינלאומיים כאחד.
סלוין נשוי לשלומית ולהם בן ובת.
בתחילת דרכו, עסק סלוין בעיקר בציור ובפיסול.
עם זאת, החל משנת 1993 עיסוקו העיקרי הוא בווידאו ארט, מיצבי סאונד וקולנוע אקספרימנטלי.
לצד לימודי האמנות המגוונים אליהם נחשף, סיים מסלול לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בשנת 2020 וסרטיו השתתפו במספר פסטיבלים ברחבי העולם.
The insomniac City Cycles (2009) - בלב תל אביב הסואנת, מנסה אדם הסובל מנדודי שינה ומתנדנד בין מציאות ודמיון להיזכר האם אכן נורה במגרש חניה בעיר (67 דקות)
Ursulimum (2011) - שנים אל תוך העתיד, נחשף בית המקדש השלישי שנבנה בסתר (20 דקות).
Call for Dreams (2018) חייה של אקו המתגוררת בטוקיו נכנסים לסחרור כאשר היא מפרסמת מודעה בעיתון המזמינה זרים לשתף את חלומותיהם דרך המזכירה האלקטרונית שלה.
במקביל, נפתחת בתל אביב חקירת רצח (88 דקות).
Six Thousand Four Hundred and Eighty Days (2020) - תושב הונג קונג מהרהר על החיים בעולם לפני שנולד, על רקע התפרצות מגפה עולמית (5 דקות).
עיראקי פיג'מה (2022) – סרט דוקומנטרי על חייו ויצירתו של המשורר רוני סומק (30 דקות).
סרטיו של סלוין זכו לתשבחות והוקרות במספר פסטיבלים לרבות פסטיבל חיפה, פסטיבל טאלין באסטוניה, פסטיבל ירושלים, פסטיבל טורינו באיטליה, פסטיבל הסרטים Camerimage בפולין ופסטיבל הסרטים העצמאיים בפריז (פרס ראשון לשחקנית ממי שימאזאקי על המשחק בקריאה לחלומות).
לאורך השנים, השתתף סלוין בעשרות תערוכות והציג מיצבים במוזיאונים, מרחבים ציבוריים ואירועי אמנות ברחבי העולם.
אלו כמה מעבודותיו העכשוויות שזכו להכרה רחבה.
מיצגי וידאו ארט בחלקים שהורכבו בסופו של דבר לכדי הסרט The insomniac City Cycles.
דרך הבזקי אירועים, המרחב האורבני משנה את פניו ומאפשר לצופה זוויות מבט שונות בין עולמות מנטליים ופיזיים.
תל אביב הופכת לשחקן נוסף בסרט המבטל את המשמעות של זמן ומיקום, התרחשות קונקרטית ודמיון.
אינסומניאק סיטי החל ב-2004 כסרט בהמשכים כאשר הוזמן לתצוגה בביתן הישראלי בביאנלת ונציה לארכיטקטורה.
במהלך השנים 2004–2009 הוצג הסרט כמיצב בשלושה ערוצים במוזיאונים, גלריות ומרחבים ציבוריים רבים ברחבי העולם, לעיתים כתערוכת יחיד, וב-2009 יצא כסרט באורך מלא שהוצג בסינמטקים ופסטיבלי קולנוע רבים.
בעבודת הווידאו "הכל דחוף" מוצגות דמויות אדם שקולן מתחלף בנביחות כלבים אכזריות.
לכל דמות סונכרנה והותאמה נביחה משלה.
הדמויות עומדות מול המצלמה, יוצאות מהחושך אל האור ומתריסות בנביחה.
הצופה, הנמען הבלתי נראה, נותר להתמודד עם סיטואציה אנטגוניסטית.
אופציית השיפוט האפשרית מבוססת רק על הישרדות: כיצד להגיב למצב עוין.
המיצב הוצג בתערוכות והאירועים הבאים:
המשדר Souvenirs From Earth ברשת הכבלים האירופית
היריד הבינלאומי לאמנות עכשווית בקאן, צרפת
תערוכת The Laboratory, גלריית Assemblage הלסינקי, פילנד
בעבודת הווידאו "אורסולימום" מרכיב יחד סלוין חללים פיקטיביים המבוססים על צילומי לילה מסמטאות העיר העתיקה בירושלים.
העבודה עוסקת בחיפוש מטפיזי אחר משהו חמקמק, פיסות זמן אבודות, חללים נטושים, אלומות אור אין סופיות המרחפות במעמקי האדמה של העיר.
מקור השם "אורסולימום" הוא באזכור הקדום ביותר של ירושלים אשר התגלה בכתבים מצריים עתיקים, מ-1300 לפני הספירה.
אחת הסברות הפיקטיביות שעבודת הווידאו "אורסולימום" מציעה היא שבית המקדש היהודי השלישי (בית שלישי) נבנה בסתר מתחת לפני השטח, כדי להנות מחיי מדף ארוכים יותר מקודמיו.
המיצב הוצג בתערוכות ואירועים רבים וביניהם:
גלריית ביתא בירושלים בתערוכת יחיד
התערוכה Private Nationalism בדרזדן, גרמניה
מרכז התרבות על שם רות קרדוזו בסאו פאולו, ברזיל
תערוכת New Codes בפסטיבל הווידאו ארט באתונה.
מיצב וידאו סאונד בשלושה ערוצים.
מהווה חלק משלישיית עבודות - "רפאים","עיניים עליך" ו"עין" העוסקות במבט ובוחנות את מערך היחסים שבין המבט של הצופה אל היצירה ובין זה הניבט מתוכה.
הדסה כהן, העוזרת לאוצרים יובל ביטון ורוני כהן-בנימיני במוזירון לאמנות אשדוד, תיארה את המיצב ככזה ה"מותח את גבולות יכולת הצופה להתעמת עם "העיניים" של יצירותיו, המרתיעות והמושכות כאחד ומעורר תחושות רדיפה ומעקב, חוסר נוחות וחשש".
המיצב הוצג במוזיאון אשדוד לאמנות, בתערוכת הווידאו הבינלאומית ה-4 במוזיאון הונג-גה בטייוואן, בפסטיבל לאמנות דיגיטלית באתונה, בפסטיבל הבינלאומי לצילום בבית הנסן כחלק מפסטיבל הקולנוע הישראלי, בגלריית בית קנדידוף ובגלריית טיק טק באנטוורפן, בלגיה, מוזיאון רמת גן, ובתערוכת "בזק" בבניין מועד להריסה בת"א.
מיצב וידאו בשלושה ערוצים שצולם במדבר יהודה והנגב.
במיצב משולבים אלמנטים אמיתיים ובדיוניים המשקפים התקה, מיתולוגיה, מלחמה גאו-פוליטית ובדיון.
במרכז המיצב עמוד ענן שקוף תלוי מקום המחבר בין הרצפה לתקרה בזרימה בלתי פוסקת בין המדבר המקראי למדבר הביטחוני ובוחן זיקה בין עמוד הענן שליווה את בני ישראל במדבר ובין המבצע הצה"לי הנושא שם זה שנערך בעזה בשנת 2012.
המיצב הוצג במרכז נימאק לאמנות בניקוסיה, קפריסין, במרכז לאמנות עכשווית בלייפציג, גרמניה, ב-Ostrale Biennale של דרזדן, גרמניה ובגלריה ביתא בירושלים.
מיצב וידאו וסאונד רב ערוצי.
עולם 5 משקף את חווית הניתוק האנושית מהזמן הטבעי ומציע מרחב טכנולוגי וקפסולת זמן כמרחב חושי, המשקף את העידן הווירטואלי-דיגיטלי, ללא התחלה אמצע או סוף.
המיצב הוצג כחלק מתערוכת יחיד במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
כמו כן, הוצגה העבודה במוזיאון חיפה לאמנות, גלריית טיק טק באנטוורפן, בלגיה וחלקים ממנה הוקרנו בביאנלה של ונציה 2019 כחלק מתצוגות החוץ.
בנוסף, הוצגה על מסכי ענק בהונג קונג למשך חודש באופן חלקי כחלק מזכייה בפרס סינו-לינו אילומיניישן.
ב"שדות קרב", מתחקה רן סלוין אחר אסתטיקת המעקב בממשקי וידאו של רחפנים ומציג את הצלקות הגאולוגיות ושרידי המלחמה על פני חמישה אתרים צבאיים פעילים ונטושים בישראל, לרבות שטחי אש, מטווחי ירי ומתקני אימון ללוחמה בשטח בנוי (לש"ביות).
סלוין עורך השוואה בין הצלקות הפוליטיות החרוטות והמסומנות בשטח הנוף, לגוף האדם הנשי והאנושי.
אזורי האש הנטושים, הנוף הירחי של מדבריות המציאות שלאחר הרס הפגזות אימוני מטוסי קרב, מושווים ללא הרף לקמטים וקיפולי עור גוף האדם.
הוצג בתערוכת יחיד במרכז לאמנות עכשווית "נימאק" ניקוסיה, קפריסין.
תערוכתו האחרונה של סלוין, "זוהרים", הוצגה במעבדה בתל אביב בשנת 2023.
1991 מלגת קרן תרבות אמריקה-ישראל ע"ש שרת
1994 פרס האמן הצעיר, משרד החינוך והתרבות
2002 פרס ראשון לעיצוב פסקול, Promax, לוס אנג'לס, ארצות-הברית
2006 פרויקט קולנוע, קרן יהושוע רבינוביץ' לתרבות, תל אביב
2006 פרס עידוד היצירה, משרד המדע התרבות והספורט
2006 מענק, המועצה לתרבות ולאמנות של מפעל הפיס
2007 ציון לשבח, Prix Ars Electronica, לינץ, אוסטריה
2011 מלגה, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, תל אביב
2015 מענק, המועצה לתרבות ולאמנות של מפעל הפיס
2021 - מפעל הפיס - השתתפות במימון ספר אמן מקיף
רן רייטן (נולד ב-16 במרץ 1992) הוא פסנתרן, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
בגיל 5 וחצי התחיל ללמוד פסנתר.
בשנים 2004–2010 למד במגמת המוזיקה של תיכון קריית שרת בחולון, שבה ניגן מוזיקה פופולרית וג'אז בהרכבים בהדרכתם של שם טוב לוי, פיטר רוט, המלחין קובי אשרת ואחרים.
רייטן סיים את לימודי המוזיקה בתיכון בהתמחות בפסנתר ג'אז.
טרם גיוסו לצבא, למד רייטן במכללת BPM בתל אביב.
רייטן התגייס לצה"ל ב-2011 ללהקות הצבאיות בהן שימש כקלידן, מלחין ומעבד.
במסגרת שירותו הצבאי ניגן, הלחין ועיבד ללהקות הצבאיות ותיאטרון צה"ל, לאירועים בישראל ומחוצה לה.
תוך כדי שירותו הצבאי, החל לנגן עם אמנים רבים.
בהם, עומר אדם ומאיה בוסקילה.
בתום שירותו הצבאי החל לעבוד כקלידן עם אמנים רבים בישראל, בין היתר השתתף כנגן בהרכבים של עילי בוטנר וילדי החוץ, אמיר דדון, אורטגה, אליעד נחום, דיקלה, טונה, שלישיית מה קשור, מארק אליהו, גלי אלון, בניה ברבי, לורן פלד ורביד פלוטניק.
עם פלוטניק החל לנגן בפסטיבל הפסנתר, 2015, ולאחר מכן הצטרף כחבר להרכב שלו בין השנים 2016–2018. הוא השתתף בנגינה וקולות רקע באלבום "שפל וגאות", שיצא לאור ב-2017.
בשנים 2015–2017 למד באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים במסלול היצירה הרב תחומית, והיה תלמידם של פרופסור בנימין אורן לפסנתר, ד"ר עמית ויינר ומר רפי קדישזון לתורת המוזיקה ולקומפוזיציה.
בשנת 2017 ליווה את איה זהבי פייגלין, בפסטיבל הפסנתר.
בשנת 2018 החל לנגן עם הזמר והיוצר עמיר בניון בהופעותיו ברחבי הארץ.
רייטן שימש פסנתרן בעת האודישנים בתוכניות הטלוויזיה "בית ספר למוסיקה", "דה וויס" ו"אקס פקטור".
בשנת 2013 כתב מוזיקה להצגה "סוחרי גומי" של חנוך לוין בבימוי עידו קולטון, שעלתה בצוותא תל אביב.
בשנת 2016 ניהל מוזיקלית, ניגן וכתב ביחד עם אלדד לידור את המוזיקה למחזה "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" על פי ספרו של א.
להצגה שעלתה בסמינר הקיבוצים בבימויו של איציק ויינגרטן.
הוא ניגן פסנתר ותפעל מוזיקלית במסגרת ההצגות "אלקטרה" של התיאטרון הקאמרי (2015) ו"מלאכת החיים" של תיאטרון הבימה (2024).
הוא ערך ותכנת סאונד למופעי "ההרצלים" של הווקה פיפל (2018) ו"אהבה ממבט ראשון" של התיאטרון הארצי (2024).
בתחום הקולנוע, כתב רייטן מוזיקה לשלושה סרטי–סטודנט שייצר רענן פוגל, בהם "הניתוח" שנתמך על ידי קרן יהושע רבינוביץ' והוקרן בפסטיבלים במילאנו ובניו יורק.
בשנת 2023 החל לשתף פעולה עם המלחין רן בגנו בפרויקטים של כתיבת פסקולים, בהם לסדרת הדוקו של כאן 11 "משי זהב".
בשנת 2021 לימד רייטן הפקה מוזיקלית בבית הספר למוזיקה רימון.
באותה שנה הצטרף לקבוצת האמנים-מפיקים של חברת המיוזיק-טק הישראלית ארטליסט, המתמחה בתחום התוכן לפלטפורמות המדיה השונות.
תחילה בתור מפיק של מוזיקה אלקטרונית ומסחרית תחת שם הבמה Randy Sharp, ולאחר מכן הצטרף לחברה בתור Music Content Leader עד שנת 2024. במסגרת התפקיד, ניהל, יזם ויצר פרויקטים מוזיקליים להעשרת הקטלוג המקורי של החברה, הפיק ופיקח על אלבומים ושירים בביצוע מיטב המוזיקאים בארץ ובעולם.
המוזיקה שעברה תחת ידיו של רייטן לרבות זו שיצר בעצמו ובשיתופי פעולה מתנגנת ברחבי העולם בסדרות טלוויזיה, פרסומות, משחקי מחשב וסרטים ואף זוכה לנתוני השמעות גבוהים באמצעי הסטרימינג השונים.
2013 - רענן פוגל - הפקת האלבום "סנטימנט"
2020 - טדי נגוסה ו-Damsel Is Depressed - הפקת השיר "אל תגיד לי תרגע" (במסגרת הפרויקט הגל השני)
2021 - ירדן דנקר - הפקת השיר "נסיך בארמון"
שם השיר / יצירהבוצע ע"ישנהחברת תקליטיםתפקידכל הזמן הזהרביד פלוטניק2017התו השמיניקלידים, קולות רקעלי ולהרביד פלוטניק, אבישי כהן2017התו השמיניקלידים, גיטרה קלאסיתבדיוק כמו שאנירביד פלוטניק2017התו השמיניקלידיםאתידיקלה2018הליקוןקלידיםלתפוס אותהעידו מימון, גיא מזיג2019הליקוןקלידים, תכנותי מיתריםLullaby No.
רן קוריאל (נולד ב-19 בינואר 1949) הוא דיפלומט ישראלי.
קוריאל קיבל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון, אפריקה וארכאולוגיה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר השני מאוניברסיטת חיפה.
בין 1990 ל-1992 למד קוריאל לימודי אירופה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בשנת 1975 הצטרף קוריאל למשרד החוץ ועבד בשגרירות ישראל בבואנוס איירס בין השנים 1976 ל-1981. בין השנים 1981-1985 עבד במחלקה לענייני מערב אירופה במשרד החוץ בירושלים.
בין השנים 1985–1989 שימש כיועץ בשגרירות ישראל בוושינגטון.
בשנת 1996 מונה קוריאל לשגריר ישראל ביוון, תפקיד בו כיהן עד 2001. בין השנים 2007–2011 היה קוריאל סגן מנכ"ל משרד החוץ וראש מחלקת מערב אירופה.
קוריאל שימש כשגריר ישראל לאיחוד האירופי ונאט"ו בין 2007 ל-2011.
רן הוא אביה של המעצבת נועה קוריאל, ושל הדיפלומט יפתח קוריאל שכיהן כשגריר ישראל בגואטמלה.
רן פלג (נולד ב-13 באוקטובר 1975) הוא חוקר ישראלי בתחום הוראת המדעים, המשמש כפרופסור חבר באוניברסיטת סאות'המפטון.
פלג נולד ב-1975 בישראל וגדל בגרמניה המערבית.