tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לרוב הכוונה לאלה שנולדו בין השנים 1946–1964 - לחלופין, לפי גישתם של ויליאם שטראוס וניל האו בספרם "דורות" דור הבייבי בום היא קבוצת-הגיל שנולדה בין 1943 ל-1960, ולטענתם היו צעירים מכדי שיהיה להם זיכרון אישי של מלחמת העולם השנייה.
למונח שימושים סוציולוגיים, דמוגרפיים וכלכליים.
דור הבייבי בום הפך למונח מקובל, הן בקרב דמוגרפים ומדעני החברה והן בקרב משווקים אך בעיקר בתרבות הפופולרית.
הדור תואר לראשונה בשנת 1951 בעיתון הניו יורק פוסט כ"בום" של ילודה.
סביהם הטיפוסיים של בני דור הבייבי בום הם דור מלחמת העולם השנייה; הוריהם היו הדור השקט.
ילדיהם הם דור ה-X ודור ה-Y; נכדיהם הטיפוסיים הם דור ה-Z.
הגדרת דור הבייבי בום בארצות הברית נובעת מגודלו העצום - קרוב ל-77 מיליון בני אדם (בעת לידתם) (כ-45 אחוזים מהאוכלוסייה הממוצעת בשנות החמישים) - אל מול הדור שקדם לו - הדור השקט - ילידי 1926–1945, שמנה בתקופת היוולדו כ-49 מיליון.
למרות ההגדרה הרווחת לפיה תחילתו של הדור בשנת 1946, העלייה בילודה החלה כבר בתחילת מלחמת העולם השנייה (סביב 1940) בעקבות עלייה במספר הנישואין, שהחלה כבר בסוף שנות השלושים, עם היציאה מהשפל הגדול.
גם שיעור הפריון הגיע לשיאו ב-1957 - 3.77 ילדים לאישה.
מאז החל מספר הלידות לרדת, ו-1964 הייתה השנה האחרונה בשנות השישים שבה נולדו מעל 4 מיליון.
לשם השוואה, מספר הלידות בארצות הברית ב-2018 היה כ-3.8 מיליון בלבד
גם כיום דור הבייבי בום הוא גדול בהיקפו ומונה נכון ל-2020 כ-74 מיליון בני אדם המהווים כ-22 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.
הדור מזוהה עם דחייה או הגדרה מחודשת של ערכים מסורתיים.
הדור מזוהה עם תרבות של שפע בכל תחומי החיים - הם היו הראשונים שגדלו עם טלוויזיות בביתם, והיו עדים לכניסת המצאות רבות בתחומי הטכנולוגיה לבית הממוצע.
בכל רחבי העולם, ומשני צדי מסך הברזל, בני הדור חלקו אותם התחביבים והכירו את אותה התרבות: בשנות החמישים של המאה ה-20 יכלו לראשונה אנשים במיקומים גאוגרפיים שונים לראות אותן ההצגות, להקשיב לאותן החדשות ולצחוק מאותן הבדיחות.
בארצות הברית סדרות טלוויזיה כמו "השאר זאת לביוור" ו"אבא יודע הכי טוב" הציגו משפחות אידיאליות.
בהמשך, צפו בשידורי חדשות ממלחמת וייטנאם, בהתנקשויות בג'ון פיצג'רלד קנדי, במרטין לותר קינג וברוברט קנדי, במרוץ לחלל ובפרשות אחרות הקשורות במלחמה הקרה, וכשרובם היו הורים לילדים בעצמם, בהתפרקות הגוש המזרחי ונפילת חומת ברלין.
מאז שנות ה-80, נהפך הדור ליותר שמרן.
ילידי דור הבייבי בום מצאו שהמוזיקה שלהם, לרוב מוזיקת רוק אנד רול, הייתה ביטוי לזהות של הדור שלהם.
הרדיו-טרנזיסטורים היו מכשירים ניידים אישיים שאפשרו למתבגרים להקשיב לביטלס ולמוזיקת המוטאון, אשר היו פופולריים פחות בקרב הוריהם, בני הדור שקדם למלחמת העולם השנייה.
בני הדור הביאו בעצם היוולדם שינוי דמוגרפי וכלכלי שכולל בעיקרו עלייה תלולה באחוז הצעירים באוכלוסייה, שהתבטאה במעבר לכלכלת שפע וצריכה בשנות החמישים והשישים.
בשנים האחרונות החלו ילידי דור הבייבי בום לצאת לגמלאות, ולתופעה זו השפעה על משקי מדינות המערב, ובעיקרה עלייה ניכרת באחוז הקשישים והגמלאים, שצפויה להתבטא במלואה עד 2030, כאשר יעבור אחוז הפנסיונרים בארצות הברית את רמת 20 האחוזים (לעומת כ-14 אחוזים ב-2018).
לעלייה זו, מעבר להזדקנות האוכלוסייה, יש השפעה מכרעת גם על שיעורי התמותה.
אישים בולטים שמזוהים עם דור הבייבי בום
אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
סטיב ג'ובס (1955–2011), איש עסקים ויזם אמריקאי ממייסדי חברת אפל.
ג'ובס נחשב לאחד מחלוצי המחשוב האישי.
ביל גייטס (נולד ב-1955), איל עסקים, מתכנת ופילנתרופ אמריקאי.
ידוע בעיקר כמייסד הראשי של חברת מיקרוסופט.
פיתח את מערכת ההפעלה למחשב אישי הנפוצה בעולם.
בנוסף לכך, ארבעה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור הבייבי בום":
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
טים ברנרס-לי (נולד ב-1955), מהנדס ומדען מחשבים אנגלי אשר נודע כממציא של ה-World Wide Web.
דיאנה, הנסיכה מוויילס (1961–1997), אשתו הראשונה של צ'ארלס, הנסיך מוויילס מ-1981 עד לגירושיהם ב-1996, ואמם של היורש השני והשישי בסדר הירושה לכתר הבריטי.
בין נישואיה לנסיך מוויילס ועד מותה בתאונת דרכים הייתה דיאנה אחת הדמויות הציבוריות המוכרות, המצולמות והאהובות ביותר בממלכה המאוחדת ובעולם.
דור ה־Y , או דור המילניום , הוא הדור הדמוגרפי אשר נולד לאחר דור ה־X ולפני דור ה־Z.
לרוב הכוונה לאלה שנולדו בין השנים 1980–1996.
הוריהם של בני דור ה-Y הם לרוב בני דור הבייבי בום, או המבוגרים מבני דור ה־X.
אף על פי שמקובל לאפיין את דור ה־Y כבעל תכונות ייחודיות, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים.
בניו יורק טיימס דווח על נתונים לפיהם אמריקאים שנולדו בשנות ה־80 עוזבים בגיל מאוחר את בית הוריהם, שליש מהם עוברים דירה בכל שנה ו־40% מהם חוזרים לבית ההורים לפחות פעם אחת.
כמו כן הם עוברים בממוצע שבעה מקומות עבודה עד גיל 30, כשני שלישים חיים עם בן או בת זוג בלי להתחתן, ואלו שבוחרים להתחתן עושים זאת מאוחר מאי פעם.
בספרות הפופולרית, מקובל לאפיין את דור ה־Y כבעל תכונות ייחודיות.
למרות זאת, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים.
מחקר מטא-אנליזה שבחן 20 מחקרים לא מצא הבדלים שיטתיים ומשמעותיים בין הדורות בשביעות רצון בעבודה, מחויבות ארגונית וכוונות תחלופה.
דוח קונצנזוס של האקדמיות הלאומיות למדעים, הנדסה ורפואה בארצות הברית טען:
מחברי הדוח מסכמים זאת כך:
אישים בולטים שמזוהים עם דור ה-Y
אישים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור ה-Y" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
כריסטיאנו רונאלדו (נולד ב-1985) שחקן כדורגל מפורסם המשחק בנבחרת פורטוגל העולמית.
אריאנה גרנדה (נולדה ב-1993) - שחקנית וזמרת פופ אמריקאית מפורסמת הידועה בקולה הרחב שמגיע ל-4 אוקטבות.
טיילור סוויפט (נולדה ב-1989) - זמרת-יוצרת אמריקאית ואחת מכוכבות הפופ הגדולות ביותר בדור זה.
ג'סטין ביבר (נולד ב-1994) - זמר-יוצר קנדי אשר התגלה במקור ביוטיוב והיה לאחד מהכוכבים הגדולים הראשונים בעידן הדיגיטלי.
מארק צוקרברג (נולד ב-1984) - יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי.
צוקרברג הוא המייסד, הנשיא והמנכ"ל של חברת פייסבוק אשר חוללה מהפכה בתחום התקשורת והאינטראקציה החברתית במאה ה-21, ובשל כך הוא מאנשי הטכנולוגיה המשפיעים ביותר בדורו.
מוחמד בן סלמאן אאל סעוד (נולד ב-1985) - יורש העצר הסעודי והשליט דה פקטו של ערב הסעודית.
נודע בעיקר בשל המאמצים שלו להוביל את המודרניזציה של ערב הסעודית באמצעות רפורמות כלכליות וחברתיות.
מלאלה יוספזאי (נולדה ב-1997) - פעילה פוליטית פקיסטנית וכלת פרס נובל לשלום.
יוספזאי, אשר ידועה בזכות פעילותה למען זכויות נשים בעמק סוואט בו אנשי ארגון הטליבאן אסרו על ילדות ללמוד בבתי ספר, שרדה בשנת 2012 ניסיון התנקשות בחייה.
קים ג'ונג-און (נולד ב-1984) - מנהיג קוריאה הצפונית שעלה לשלטון בשנת 2011 בעקבות מות אביו, והפך לאחד השליטים השנויים ביותר במחלוקת והמשפיעים ביותר בדורו.
קים קרדשיאן (נולדה ב-1980) - כוכבת ריאליטי ויזמית אמריקנית מצליחה במיוחד עם אימפריה עסקית.
המיזמים הרבים בהם היא הייתה מעורבת לאורך השנים הפכו אותה למילארדרית, ולבעלת השפעה ניכרת על מגמות אופנה ותרבות הצריכה.
למרות שלא כל מאפייני דור ה-Y ניכרים בכלל אזורי העולם, ישנם מקומות שבהם דור ילידי שנות ה־90 זכה לכינוי משלו (לעיתים כינוי גנאי).
הדור האבוד החדש (בארצות הברית וחלק ממדינות המערב, על רקע המשברים הכלכליים המאפיינים את ראשית שנות ה-20 של המאה ה-21, אותם בני דור ה-Y חוו כבוגרים צעירים)
דור פתיתי השלג (בארצות הברית וחלק ממדינות המערב דוברות האנגלית) - על שם כינוי הגנאי "snowflake" ("פתית שלג"), שמתייחס לצעיר נפוח מחשיבות עצמית, שנפגע בקלות מביקורת ואינו יודע להתמודד עמה.
(המונח נטבע על ידי העיתונאית קלייר פוקס בספרה "Find That Offensive!")
דור ה-9x (וייטנאם) - הכינוי לדור הצעירים שנולד על רקע התפתחותה הכלכלית של וייטנאם בשנות ה־90, ונתפס לרוב כמרדן ופרוגרסיבי.
בתרגום חופשי: "מוותרי ה-3") - על שום שבני דור שנות ה־90 מעדיפים לוותר על "3 צורכי חיים": נישואין, זוגיות והקמת משפחה.
בסינית: 草莓族) - כינוי גנאי לילידי שנות ה-90 ואילך ש"מתקלקלים מהר כמו תותים": אינם יכולים לעמוד בלחצים חברתיים, חסרי מוסר עבודה ואינם מסוגלים לעבוד קשה כמו הוריהם.
תסמונת הקיסר הקטן (סין העממית.
בסינית: 小皇帝综合症) - הדור שגדל בצל מדיניות הילד האחד של ממשלת סין העממית וזכה לתשומת לב יתרה ופינוק יתר מהוריו ומסביו.
החוקרים עוז ותמר אלמוג אפיינו את דור ה־Y:
הביקורת של עוז ותמר אלמוג אודות דור זה עוררה תרעומת אצל העיתונאי ולדי דבוייריס.
כיוון שחלק מהחוויות המעצבות שלהם דומות לאלה של בני גילם ברחבי העולם, הם דומים במרבית מאפייניהם לבני גילם במדינות המערב.
חוויות מעצבות ייחודיות לדור ה־Y הישראלי כוללות את רצח יצחק רבין והאינתיפאדה השנייה.
תרומה לחקר דור ה-Y הישראלי הוא מחקרם של עוז אלמוג ותמר אלמוג וספרם שפורסם בעקבות מחקר זה, "דור ה־Y – כאילו אין מחר".
מנגד, כנגד מחקרם טענה העיתונאית צליל אברהם כי הוא מציג את הדור בצורה שלילית מדי, כ"מפונקים" ו"אגואיסטים", אף על פי שפעולות כגון המחאה החברתית ב־2011, שהובלה על ידי בני דור ה־Y, מראות אחרת.
לצד היוצר הדוקומנטרי יאיר אגמון, אברהם הייתה גם יועצת תוכן לסדרה הדוקומנטרית "וואי וואי וואי", המתחקה אחרי בני דור ה־Y בישראל, ושודרה ב־2019 בערוץ כאן 11.
חוקר התרבות עידו רוזן הציע גישה לפיה בישראל, טווח הגילאים של הדור הסתיים בתאריך 4 בנובמבר 1995, עם רצח רבין לטענתו, מבין תחומי אמנויות המסך, התרבות הייחודית של בני דור ה-Y בארץ מתבטאת באופן המובהק ביותר ביצירות דיגיטליות שהופצו במדיה החברתית.
במחקרו הוא בוחן ומאפיין את הדור הראשון של יוצרי תוכן עצמאיים שפרסמו סרטונים מקוריים שהפיקו, זכו לתפוצה גדולה באמצעות הרשתות החברתיות, צברו מוניטין וקהל מעריצים, וחלקם סללו כך את דרכם באופן מהיר יחסית אל השורה הראשונה של עולם התרבות המקומי.
דור הפרוזאק הוא אוטוביוגרפיה שנכתבה בידי אליזבת וורצל ויצאה לאור בשנת 1994. הספר מתאר את חוויותיה של הסופרת בהתמודדותה עם דיכאון.
הספר עובד לסרט בעל אותו שם.
נושא הספר הוא ההתייחסות לפרוזאק, תרופה נוגדת דיכאון שנטלה וורצל.
בספר מתארת וורצל את חוויותיה העמוקות עם מחלת נפש, את הפגמים בדמותה שלה וכיצד היא מנהלת את חייה בתקופות קשות בצורה יוצאת דופן, בזמן לימודים בקולג' ועבודה בתור כתבת.
הכנות שבה מתארת וורצל סצנות קשות מחייה הוא היבט מרשים של הספר.
הדבר עורר התנגדות בקרב קוראים ומבקרים רבים, שהאשימו את וורצל כאובססיבית לעצמה וממלאת את תאוותה שלה; אחרים שיבחו אותה על הפקת ספר גלוי לב והסבר משכנע על מחלת נפש, אשר בדרך כלל מודבקות לה סטיגמות רבות.
כהסבר אוטוביוגרפי על חוויות של מחלת נפש, עשוי הספר להיחשב יורשם של ספרים כגון ספרה של סילביה פלאת' The Bell Jar וספרה של ג'ואנה גרינברג I Never Promised You a Rose Garden.
דור הפרוזאק גם דומה לספרה של סוזנה קייסן, "נערה בהפרעה", ספר שפורסם באותה השנה: שני הספרים נכתבו בידי נשים צעירות שתיארו את חוויותיהן על מחלה נפשית.
מחלתה הנפשית של וורצל ידועה בשם דיכאון לא טיפוסי (Atypical depression), ולא נכתב עליה לעיתים קרובות בנרטיב אישי בגוף ראשון.
אליזבת וורצל, הסופרת שכתבה את "דור הפרוזק", הלכה לעולמה ב 7 בינואר 2020 לאחר התמודדות ארוכת שנים עם סרטן השד, והיא בת 52 בלבד.
דור דניאל (נולד ב-29 באוגוסט 1982) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי.
דניאל גדל בהוד השרון ולמד בתיכון הדרים בעיר.
בגיל 18 זכה לחשיפה ראשונה כששירו "אם הייתי אלוהים" הגיע במקרה לידיו של שדרן הרדיו שמוליק טיאר מרדיו 103FM.
בצה"ל שירת בלהקת חיל הקשר, שם פגש לראשונה בהראל סקעת.
לאחר שחרורו שימש דניאל כבוחן במבחני הקבלה השנתיים של הלהקות הצבאיות.
לפרסומו הראשון כיוצר זכה דניאל בשנת 2005, כשכתב והלחין לשירי מימון את הסינגל "אהבה קטנה" מתוך אלבומה הראשון.
את השיר כתב דניאל כשהיה בן 17, כניסיון לכתוב בלשון נקבה.
לפני מימון הקליטה אותו הזמרת טליה גיחון, בסקיצה לא רשמית.
לאלבומו של הראל סקעת שיצא ב-2006 הלחין דניאל את השיר "משהו ממני" למילים של סמדר שיר, אמה של חברתו של דניאל דאז.
כעבור כשנה זכה להצלחה שיר נוסף שהלחין למילים של שיר, "את יפה" בביצועו של עידן יניב.
שירים נוספים שכתב והלחין לאחרים כוללים את "תישאר" של הילה זיתון, "זמנים חולפים" של מאיה בוסקילה, ו"חלק ממך" של שירי מימון.
למימון כתב והלחין גם את השיר "אתה" והלחין את "מנהרת הזמן", עבור סדרת הטלוויזיה "ילדות רעות" שבה השתתפה.
אף על פי שלפרסומו הראשון זכה ככותב לאחרים, ראה עצמו דניאל בראש ובראשונה כזמר.
לאחר שהתפרסם השיר "אהבה קטנה", חתם דניאל על חוזה תקליטים עם חברת הליקון.
כשהאלבום כבר היה בשלבי הפקה מתקדמים, נאלץ דניאל לעבור ניתוח במיתרי הקול, שעיכב את המשך ההפקה למספר חודשים.
בשנת 2007 נבחר דניאל לעמוד בראש מערך איתור הכישרונות בתוכנית הריאליטי "כוכב נולד", עד לירידתה מהמסכים.
באפריל 2009 הוציא דניאל את אלבום הבכורה "בין החלומות".
דניאל כתב והלחין את כל שירי האלבום, כשבעיבוד הטקסטים של רוב השירים השתתף הפזמונאי מאיר גולדברג.
את האלבום הפיקו ועיבדו מוזיקלית רפי קריספין ואדם פרי.
לאלבום זה קדמו הסינגלים "מקום לצידך" ו"רציתי", שזכו להצלחה רבה, הושמעו רבות ברדיו והגיעו לראש מצעדי הפזמונים השבועיים בתחנות הרדיו השונות.
בחודש מאי, לאחר יציאת האלבום, יצא כסינגל שיר הנושא של האלבום, "בין החלומות" שזכה להצלחה גדולה כמו קודמיו.
סינגל נוסף היה "מחר יהיה בסדר".
בעקבות האלבום זכה דניאל בתואר "פריצת השנה" במצעדי הפזמונים השנתיים של רשת ג' ושל גלגלצ לשנת תשס"ט.
באותה השנה, נבחר דניאל להשתתף בתוכנית "יום בחיי", המתעדת את חייהם של ידוענים ישראלים תוך הצגת סדר יומם.
במרץ 2011 יצא אלבומו השני של דניאל, "עשרה חודשים", שגם בו כתב והלחין את כל השירים.
בדצמבר 2010 יצא סינגל ראשון לקראת האלבום, "קורא לך", שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו והגיע לראש מצעדי הפזמונים.
זמן קצר לפני יציאת האלבום יצא סינגל נוסף, "כולי שלך".
לאלבומו של עידן יניב "כן לאהבה" שיצא באותה שנה כתב והלחין את השיר "לא מוותר".
באותה השנה, שימש כראש הוועדה המקצועית של תוכנית הריאליטי "בית ספר למוסיקה".
בשנת 2012 השתתף בתוכנית דוקו-ריאליטי "גולסטאר" ב-HOT3, בה גם כתב את המוזיקה לתוכנית.
בנוסף, נבחר לפרזנטור חברת הביטוח "ביטוח ישיר" עם להיטו "מקום לצידך".
באפריל 2013 יצא הסינגל "הצפון הישן", אשר זכה אף הוא להצלחה.
באותה השנה עבר דניאל ניתוח שני במיתרי הקול.
הפעם קצב ההחלמה היה ארוך יותר ודניאל נאלץ להפסיק לשיר למשך תקופה ארוכה עד להחלמתם המלאה של מיתרי הקול.
בתקופה זו עבר למאחורי הקלעים ויצר עבור הזמרת שירי מימון את "שרה מהלב", השיר עמו השתתפה מימון בפסטיגל.
בנוסף, הנחה סדנאות כתיבה והלחנה בשיתוף חברת התקליטים "הליקון".
בשנת 2014 נבחר דניאל לבצע את השיר "כנראה שניצחנו" שמלווה את יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה.
השיר הושמע בטקס הרשמי במעמד נשיא המדינה וכן בטקסים במחנות צה"ל ומוסדות חינוך.
בשנת 2015, לקראת הגעתו של זמר ארט גרפונקל מהצמד סיימון וגרפונקל להופעה בארץ, נבחר דניאל להפיק ביצוע מיוחד של השיר "The sound of Silence" עם מיטב זמרי ישראל, ביניהם קובי אפללו, מיקי גבריאלוב וסיון טלמור.
באותה השנה, חזר דניאל לשיתוף פעולה נוסף עם הזמרת שירי מימון, לה כתב, הלחין והפיק את השיר "זכוכיות", שזכה, כמו קודמיו, להצלחה רבה.
בשנת 2016, השתתף בפאנל לבחירת הנציג הישראלי לתחרות האירוויזיון-ג'וניור והלחין את השיר שייצג את ישראל בתחרות באותה שנה - "Follow My Heart" שבוצע על ידי שירה פריימן וטימוטי (טים) סניקוב, והגיע למקום ה-15 בתחרות.
באותה השנה, כתב דניאל את השיר "לאט לאט" לזמר שלומי שבת, אשר הופיע באלבומו "הלב", וזכה למעמד של אלבום פלטינה.
החל משנת 2017 עוסק בכתיבת מוזיקה לטלוויזיה ולתיאטרון, והלחין בין השאר את המוזיקה המקורית לקמפיין השנתי של מיצובישי, יונדאי, ערוץ הקניות, טיב טעם, ולתוכנית הדגל של ערוץ 2 - "רק רוצים לרקוד".
בינואר 2017 יצא סינגל ראשון מאלבומו השלישי, "ארבע שנים" לקידום סיבוב ההופעות החדש שלו.
מאורס לבת זוגו מוראל קדושים.
הזוג מתגורר לסירוגין ברמת גן ובלוס אנג'לס.
דניאל ידוע בתור אוהד הפועל תל אביב.
בשנת 2010 הוציא את השיר הרשמי של הקבוצה.
דור הפרוזאק הוא סרט קולנוע עצמאי משנת 2001. הסרט בוים על ידי הבמאי הנורווגי אריק סקולדברג והופק בעזרתה של לטי גרובמן.
בסרט כיכבו כריסטינה ריצ'י, ג'ייסון ביגס, אן הייש ומישל ויליאמס.
הסרט מתבסס על אוטוביוגרפיה של אליזבת וורצל באותו שם, המתארת את חוויותיה והדיכאון הקליני בו לקתה.
כותרת הסרט מתייחסת לתרופה האנטי-דיכאונית "פרוזאק".
אליזבת "ליזי" וורצל היא נערה בת 19, אשר התקבלה להרווארד על ידי מלגת לימודים בעיתונות.
הוריה התגרשו כשהייתה בגיל שנתיים ומאז היא חיה עם אימה.
ליזי לא ראתה את אביה בכל ארבע השנים האחרונות, ולמרות חוסר העניין ומעורבותו, ליזי עדיין מתגעגעת לאביה, גורם תורם לדיכאון שלה.
באמצעות סדרה של פלאשבקים, ברור שלא הייתה תקשורת מוחלטת בין ההורים של ליזי, אשר באו לידי ביטוי בעקבות יחסיה של ליזי עם אימה.
זמן קצר לאחר שהגיעה להרווארד, ליזי מחליטה לאבד את בתוליה לתלמיד מבוגר, ששמו נח.
ליזי ממשיכה להרחיק את נח על ידי מסיבת הפסד הבתולים שלה מיד לאחר מכן בעזרת השותפה שלה רובי.
למרות שליזי ורובי היו החברות הכי טובות בהתחלה, רובי הופכת במהרה לפגועה נוספת על ידי אי-היציבות של ליזי.
למרות שמאמרה של ליזי לטור המוזיקה המקומי בהרווארד מוצג בפרס על ידי הרולינג סטון המוקדם לסמסטר, ליזי בקרוב מוצאת את עצמה לא מסוגלת לכתוב ותקועה במעגל קסמים עם שימוש בסמים.
הקריירה הספרותית המבטיחה של ליזי בסיכון, כפי שהבריאות הנפשית והפיזית שלה.
אימה שולחת אותה למפגשים פסיכיאטריים יקרים, שבו אביה ללא רחם מסרב לתרום משהו בכלל.
לאחר תקופה ארוכה של טיפול תחת תרופות ומחווה של התאבדות, ליזי מתייצבת ומתחילה להסתגל לחיים שלה כפי שהם באמת.
הצגת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2001, והזכויות להקרנתו נרכשו על ידי חברת ההפצה מירמקס.
אך לאחר חודשים של הקרנות-מבחן ועריכות מחדש של הסרט, שלא זכה להצלחה, הוא יצא לאקרנים רק בנורווגיה (באוגוסט 2003) ולא בארצות הברית.
ב-2005 שודר בטלוויזיה ויצא בגרסת DVD.
כריסטינה ריצ'י - אליזבת וורצל
ג'ונתן ריס מאיירס - נוח
ג'סיקה לאנג - גברת וורצל
לו ריד - בתפקיד עצמו
הוא הדור הדמוגרפי אשר נולד אחרי דור ה־Y ולפני דור האלפא.
לרוב הכוונה לאלה שנולדו בין השנים 1997–2012 -
דור ה-Z מכונה גם "ילידים דיגיטליים" בשל העובדה שהוא הדור הראשון שגדל בסביבה שבה האינטרנט מהווה חלק בלתי נפרד מחיי היומיום.
אף על פי שמקובל לאפיין את בני דור ה-Z כבעלי תכונות ייחודיות, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים יש מאפיינים ייחודיים.
בדו"ח משנת 2022, מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מגדיר את דור ה-Z כילידי 1997 עד 2010.
עיתונאים וחוקרים מסתכלים לעיתים על האוכלוסייה דרך העדשה הדורית, ומשתמשים במושגים כמו בומרים, דור ה־Y ודור ה־Z כדי לאפיין קבוצות גיל שונות.
גישה זאת עוזרת לאנשים לעשות סדר ולחוש שייכות לקבוצה.
עם זאת, השימוש הנרחב במושגים דוריים הוא בעייתי שכן מתפרסמות ידיעות רבות המוצגות כמבוססות על מחקרים מדעיים, בעוד שהן למעשה קליקבייט.
בשל כך חלה עלייה בביקורת ביחס למחקר דורי ובפרט לשימוש בתוויות דוריות.
כשמשווים בין דורות, חייבים לשלוט סטטיסטית בגיל המשתתפים.
כלומר, צריך להשוות בין דורות שונים כאשר הם היו בגיל דומה.
במחקרים כאלה השאלה אינה אם הנוער של היום שונה מהוריו, אלא אם הנוער של היום שונה מהנוער לפני 30 שנה.
אין הרבה מחקרים משווים כאלה, מכיוון שהם דורשים מדידה של אותה התכונה ובאותה הדרך לאורך שנים רבות.
בעיה נוספת במחקרים המשווים בין דורות היא שלעיתים הדורות שונים זה מזה במאפיינים דמוגרפיים.
למשל, בארצות הברית האוכלוסייה נהייתה מגוונת יותר מבחינה אתנית עם השנים.
שאלונים שהועברו בשנים הקודמות נענו על־ידי מדגמים לבנים יותר, ואילו בשנים האחרונות המדגמים כוללים קבוצות אתניות רבות יותר.
אם מוצאים הבדל בעמדות בין השנים הקודמות לבין השנים האחרונות, קשה לדעת אם הם נגרמו בשל הבדלים באופיים של הדורות, או בשל כך שמדובר באוכלוסיות שונות מבחינה אתנית.
עוד בעיה במחקרים המנסים להשוות בין דורות, היא שקבוצה דורית כוללת בדרך־כלל תקופה של 15 עד 18 שנים.
מבקרים רבים טוענים שתקופה כזו היא ארוכה מדי וכוללת בתוכה קבוצות רבות ונפרדות.
הקשיים המחקריים האלה לא מחייבים להתעלם מממצאים דוריים, אלא רק להיזהר יותר בפירושם.
למרות שהשימוש במושגים דוריים כמו דור ה־X ודור ה־Z הם אטרקטיביים, ייתכן שעדיף להתייחס להבדלים בין קבוצות גיל, ולא להתייחס אליהם כאל הבדלים דוריים.
בשל המגבלות הללו, מכון המחקר Pew הצהיר בשנת 2023 שיימנע מהשימוש במושגים דוריים בדוחות אותם הוא מפרסם.
גישה ביקורתית זו משתקפת גם במחקר האקדמי.
מעבר למגבלות המחקריות במחקרים דוריים, נראה שאין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים.
נכון לשנת 2024, דור ה־Z כולל כ-2 מיליארד בני אדם, המהווים 25% מאוכלוסיית העולם.
בני ובנות דור ה־Z מהווים כ-17% מהאוכלוסייה באירופה, כ־20% מהאוכלוסייה בארצות הברית, כ-33% מהאוכלוסייה באפריקה שמדרום לסהרה וכ-28% מהאוכלוסייה בדרום אסיה.
בשנת 2030 כוח הקנייה שלהם צפוי לעמוד על 12 טריליון דולר, כך שבפוטנציאל הם יכולים להיות הדור העשיר ביותר בכל אזור בעולם.
ההוצאה הממוצעת לנפש של בני ובנות ה־25 ב-2024 (השייכים לדור ה-Z) גבוהה ב־25% בהשוואה להוצאה של דור ה־Y בצפון אמריקה ואירופה באותו הגיל, ובערך פי שניים מאשר באזור אסיה-פסיפיק.
בארצות הברית, דור ה־Z מגוון יותר מבחינה אתנית בהשוואה לדורות הקודמים: 52% לבנים, 25% היספנים, 14% שחורים, 6% אסייאתיים, ו־5% אחרים.
בהשוואה לנתונים של דורות אחרים כאשר היו בגילם של בני דור ה־Z, דור ה־Z מסתמן כדור משכיל יותר, עם אחוזים גבוהים יותר של סיום תיכון ורישום ללימודים אקדמיים.
דור ה־Z מאופיין בשימוש נרחב באינטרנט.
בני הדור ידועים בכך שהם עובדים, קונים, יוצרים קשרים חבריים וזוגיים ברשת.
באסיה, בני הדור מבלים 6 שעות או יותר בטלפונים הניידים.
סקר מקינזי משנת 2022 שנערך על 42,000 איש מ־26 מדינות מצא שדור ה־Z הביע רגשות שליליים יותר ביחס לרשתות החברתיות.
עם זאת, בדוח לא נמצאו הבדלים בין דור ה־Z לבין הדורות הקודמים בשימוש ברשתות חברתיות או הדיווח על השלכות חיוביות ושליליות מהפעילות ברשתות החברתיות.
במהלך המאה ה־21 חלה עלייה בדיכאון, חרדה, מצוקה נפשית ואובדנות אצל בני נוער במדינות רבות.
העלייה ניכרת במיוחד בקרב בנות.
יש לכך סיבות רבות פוטנציאליות.
יש חוקרים כמו ג'ונתן היידט המייחסים את השינוי הזה לשימוש המוגבר ברשתות החברתיות.
עם זאת, רוב מאמרי הסקירה בתחום מתארים את הקשר בין השימוש במדיה חברתית לבין בריאות נפשית הוא חלש או לא עקבי.
ניתוח נתונים משנת 2024 שהתבסס על מעל 350,000 איש מצא שהקשר בין השימוש בטכנולוגיה דיגיטלית לבין רווחה נפשית בקרב מתבגרים קטן, ויכול להסביר פחות מ־0.4% מהשונות ברווחה הנפשית.
בספרות הפופולרית, מקובל לטעון שלדורות שונים ישנם מאפיינים תעסוקתיים ייחודיים.
למרות זאת, אין לכך תמיכה מדעית משמעותית.
מחקרים שאפיינו את בני דור ה־Z בשוק העבודה מנסים לזהות במה הם שונים מהמבוגרים, אך לא ברור אם ההבדלים הללו קשורים לגילם הצעיר או לדור בו הם גדלו.
בחלק מהסקרים מתקבלות תוצאות סותרות.
למשל, סקר אמריקאי של חברת מקינזי מצא שבהשוואה למבוגרים, לבני דור ה־Z יש סיכוי גבוה יותר לעבוד כעצמאים או לעבוד במספר עבודות במקביל.
הם פחות מאמינים שחוסר הוודאות הכלכלי שלהם יסתיים, והם פסימיים יותר ביחס לסיכוייהם לרכוש בית או לצאת לפנסיה.
סקר של חברת דלוייט, לעומת זאת, לא מצא הבדלים בולטים בין רמת האופטימיות של בני דור ה־Z לבני דור ה־Y.
במקרה של אופטימיות ביחס למצבם הכלכלי, דור ה־Z היה אופטימי יותר מאשר דור ה־Y.
בניגוד לטענה המקובלת, לא נמצא שלדור ה־Z חשובה יותר משמעות בעבודה מאשר לדור ה־Y, למעשה, התוצאה הייתה הפוכה.
עבור שני הדורות, איזון עבודה חיים הוא השיקול העליון בבחירת מקום עבודה.
בסקר שערכה ב-2025 חברת פייבר בקרב 12,000 משיבים בני דור ה-Z והאלפא מרחבי העולם, השיבו 42% כי הם שמים דגש על גמישות בשעות העבודה.
מקרב בני דור ה-Z שהשיבו לסקר, 67% העידו על עצמם כי הם מעדיפים ריבוי מקורות הכנסה על פני מקור הכנסה יחיד, וכי אינם סבורים שמקור הכנסה יחיד יביא להם ביטחון כלכלי.
38% מהמשיבים לסקר עבדו כפרילנסרים או תכננו לעשות זאת כדי ליצור לעצמם מקור הכנסה נוסף.
ייתכן שלדור Z הצעיר ישנם מאפיינים פסיכולוגיים ייחודיים ביחס לקבוצות הגיל המבוגרות יותר.
גם אם כן, לא ברור אם המאפיינים האלה קשורים לגילם של בני הדור, או לדור בו הם גדלו.
לעיתים גם נמצאות תכונות סותרות בקרב בני הדור.
דוח מקינזי מצא שבני הדור פרגמטיים יותר מהמבוגרים אך גם אידיאליסטים יותר ממנו.
הם אינדיבידואליסטים יותר, אך חשוב להם יותר מהמבוגרים להשתייך לקהילה תומכת.
בדוח הן נמצאו כמה הבדלים בין הצעירים למבוגרים.
נמצא שבהשוואה למבוגרים הם יותר פעילים פוליטית וחברתית, במיוחד ברשתות החברתיות.
בהשוואה למבוגרים, הרווחה הנפשית הרגשית והחברתית של בני דור ה־Z נמוכה יותר.
ממצאים אלה מדווחים גם בספרות האקדמית.
העמדות של דור ה־Z ביחס לנושאים חברתיים ומדיניות דומות מאוד לאלה של דור ה־Y.
בניגוד לטענה המקובלת, לא נמצא שלדור ה־Z חשובה יותר קיימות ושמירה על הסביבה בהשוואה לדור ה־Y.
עמדות שני הדורות היו דומות.
דור דקל (נולד ב-8 במאי 1979) הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן, עורך מוזיקלי ושדרן רדיו ישראלי.
דקל הוא עורך המוזיקה של תחנת הרדיו רדיוס 100FM ומגיש את תוכנית הרדיו האלקטרונית "ליין אאוט".
הוא מוכר גם כחצי מהצמד "חובבי ציון" שהתפרסמו ב-2007 בלהיט "רוצה בנות", וכאחראי על העיבוד המחודש לשיר "עוד נגיע" בביצועה של ירדנה ארזי.
דקל התחיל את דרכו ברדיו החינוכי אשל הנשיא ובהמשך כעורך מוזיקה ברשת ג' ב-1995. לאחר מכן עבד בתחנות רדיו שונות כגון רדיו דרום, קול הים האדום וב-2004 התחיל לעבוד ברדיוס.
באותן שנים יצר עיבודים אלקטרוניים שונים, המוכר מביניהם הוא עיבוד הרמיקס ללהיט "סופרסטאר", סינגל הבכורה המצליח של הזמרת רוני דואני.
בשנת 2006 חבר דקל לנוי אלוש וביחד הקימו את הצמד "חובבי ציון" שהתפרסם בלהיט "רוצה בנות".
בתחילת קיץ 2007 כיכבו "חובבי ציון" בקמפיין פרסומות בטלוויזיה בחסות סלקום.
באותה שנה יצר דקל עיבוד מוזיקלי מחודש לשיר "עוד נגיע" בביצועה של ירדנה ארזי, במקור משנת 1985. בעקבות העיבוד המחודש חזרה ארזי לכותרות, הקליטה אלבום חדש ויצאה לסיבוב הופעות.
בשנת 2010 נפגשו השניים שוב להפיק גרסה מחודשת ללהיט נוסף של ארזי, "שוב בתמונה", שקידם את אוסף הלהיטיה "שהשמש תעבור עלי".
בין השנים 2008–2012 עבד דקל עם אומנים שונים על עיבודים אלקטרוניים (רימיקסים) ביניהם רמי קלינשטיין, שירי מימון, גלעד שגב, דנה אינטרנשיונל, עופר ניסים, אביהו שבת וכן אומנים בינלאומיים כגון אפרוג'ק, אדי וואטה, וספטמבר.
כמו כן ערך והוציא 7 אוספי להיטים בשם "ליין אאוט" (פונוקול).
בשנת 2011 הוציא שני סינגלים.
הראשון "נהדרת מדי" עם דור דניאל, חידוש לשיר של להקת יציאת חירום והשני "קיטש" עם לאון שניידרובסקי, כוכב תוכנית הריאליטי "האח הגדול", חידוש לשיר של להקת "אלג'יר".
בשנת 2013 חבר לדוגמנית והשחקנית שרי גבעתי.
השניים הוציאו מספר שירים משותפים, בניהם "Always", חידוש לשיר של אירייז'ר שהוחתם בחברת התקליטים Roton.
בין השנים 2019-2014 ניגן בפסטיבלים הבינלאומיים "טומורולנד יונייט" ו"לייפ אין קולור" בישראל.
כמו כן חימם אומנים כגון טייסטו, מרטין גאריקס, הצ'יינסמוקרס, קייגו, פלו ריידה, סטיב איוקי, סטיב אנג'לו, קשמיר ועוד.
דור אלון אנרגיה בישראל (1988) בע"מ היא חברת אנרגיה ישראלית.
נכון ל-2013 הפעילה החברה רשת של כ-210 תחנות תדלוק.
דור אלון נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונמצאת בשליטת אלון רבוע כחול ישראל.
בנוסף לפעילותה בתחום האנרגיה, דור אלון היא בעלת השליטה בחנויות רשת AM:PM.
דור אלון החלה את דרכה בשנת 2001 כמיזוג של שתי חברות דלק, חברת "אלון חברת הדלק לישראל" ו"דור אנרגיה".
זאת בעקבות הרפורמה במשק הדלק שיזם שר האנרגיה והתשתית משה שחל, שמטרתה הייתה הגדלת התחרות והורדת מחירי הדלק בישראל.
דור אנרגיה הוקמה על ידי חברת דנקנר השקעות, כחברת בת של דור כימיקלים.
החברה החלה את פעילותה בשנת 1989, ובאוגוסט 1990 החלה להפעיל את תחנת הדלק הראשונה שלה, "דן בני־ברק", במקומה של חברת פז.
ב-1999 רכשה חברת אלון 65 אחוזים מחברת דור.
כעבור שנתיים הושלמה הרכישה, אך מיתוג התחנות נותר תחת השמות דור ואלון.
בשנת 2004 שונה שם החברה ל"דור אלון אנרגיה בישראל (1988)" והחל מיתוג של תחנות התדלוק תחת השם "דור אלון".
דור אלון משווקת בישראל את מותגי השמנים של חברת הדלק האמריקנית שברון ושל אראל הגרמנית.
סמליל חברת "דור אנרגיה" עוצב על ידי דן ריזינגר בשנת 1989 בצבעים כחול ואדום.
הסמל הכיל את האות האנגלית E כסימן למילה האנגלית Energy (אנרגיה) שעוצבה כדי לבטא עוצמה ותנופה קדימה.
סמליל תחנות הדלק "אלון" עוצב על ידי רות רהט עוד בשנת 1988 וסימל את האוריינטציה של החברה לאיכות הסביבה ואת הקשר שלה לאזורי ההתיישבות החקלאית.
בשנת 2005 החליטה החברה לצאת למיתוג מחדש תחת שם וסמליל אחד אותו ביצעה חברת המיתוג הבריטית Minale.
הסמל החדש משלב בין העץ מסמלה של "אלון" וסימני התנופה מסמלה של "דור אנרגיה".
באוגוסט 2023 הודיע יו"ר הדירקטוריון ישראל יניב על כוונתו לפרוש לאחר 23 שנים כמנכ"ל ודירקטור בחברה.
תחומי פעילותה המגוונים כוללים אנרגיה, קמעונאות נדל"ן.
מגזר מתחמי התדלוק והמסחר - מגזר הפעילות העיקרי של החברה.
הפעילות בתחום זה כוללת פיתוח, הקמה של מתחמי תדלוק ושטחי מסחר הצמודים להם, ותפעול של תחנות דלק ציבוריות תחת המותג "דור אלון", רשת חנויות נוחות הצמודות להן, הפועלות תחת המותגים "אלונית", "מיני סופר אלונית", "סופר אלונית" ורשת בתי הקפה "Si Cafe".
הפעילות בתחום זה כוללת גם שיווק ואספקה של דלקים לתחנות תדלוק ציבוריות המופעלות על ידי גורמים שלישיים ולתחנות תדלוק פנימיות וכן הכנסות מהשכרת שטחי מסחר לצדדים שלישיים.
הרשת מונה 215 מתחמי תדלוק ציבוריים ו-156 חנויות נוחות.
דור אלון מפעילה גם "תחנות פנימיות" - תחנות תדלוק בשירות עצמי בלבד הממוקמות במושבים ובקיבוצים ברחבי הארץ ומספקות שירות לתושבי היישוב, תוך מתן הנחה למנויי התחנות.
התחנות פועלות תחת "אברך אלון" - חברה משותפת המחולקת באופן שווה עם חברת "יונה אברך".
מגזר השיווק הישיר - הפעילות בתחום זה כוללת שיווק, הפצה ואספקה של מוצרי דלק, גפ"מ, גז טבעי, שמנים, תוספים ואוריאה ישירות למפיצים, כולל לקוחות מוסדיים, תעשייתיים ולקוחות פרטיים וכן שיווק של מוצרי גז וקמפינג בעיקר תחת המותג "אמגזית".
תחום זה כולל גם דלק סילוני (דס"ל) ומתן שירותי תדלוק לחברות תעופה אזרחיות.
מגזר החשמל - הפעילות במגזר זה כוללת תפעול של תחנת כוח פרטית הממוקמת בקרית גת ומכירת חשמל באמצעות אלון מרכזי אנרגיה - גת.
מגזר חנויות עצמאיות - הפעילות במגזר זה כוללת הקמה והפעלה של חנויות עצמאיות לממכר קמעונאי של מזון ומוצרי צריכה אחרים, הפועלות תחת המותגים "am:pm", "אלונית בקיבוץ", "סופר אלונית" וכן שותפות בחנות סופרמרקט תחת המוצג "דוכן" בגן שמואל.
דור אלון הייתה שותפה עם שלוש חברות הגז הגדולות האחרות (אמישראגז, פזגז וסופרגז) לקרטל בלתי-חוקי, במסגרתו תיאמו ביניהן החברות מחירים וחילקו את אזורי החלוקה של הגז.
כתב אישום בפרשה הוגש ב-2004. בהסדר הטיעון עליו סוכם בסוף 2008 הוטל על מנכ"ל החברה לשעבר צבי מור עונש של ארבעה חודשי מאסר בפועל וקנס כספי של 950 אלף שקל.
בראשית 2010 הפרשה נחתמה בפסק דין של בית המשפט המחוזי בירושלים לגבי המעורבים שלא הגיעו להסדרי טיעון.
דוד שזר שהיה יו"ר הנהלת דורגז בשנים 1994–1996 הורשע ונגזר עליו מאסר על תנאי של 12 חודשים ותשלום קנס בסך 800 אלף שקלים, בעוד בעלי החברה לשעבר שמואל דנקנר וכן חשב סופרגז לשעבר ישראל אנגל זוכו שניהם בפרשה.
דור הולך ודור בא : געגענווערטיג און צוקונפטיגע גענאראציאנען (יידיש: דור הולך ודור בא: דור ההווה ודורות העתיד) הוא חיבור היסטורי-הגותי מאת אברהם גולדפדן הדן במצבו העגום של עם ישראל בתחילת המאה ה-20 ומציע דרכים לתיקון.
הספר הופיע בשנת תר"ע בהוצאת היברו פבלישינג קומפני בניו יורק.
בספר, שהופיע בשנת תר"ע, כשנתיים לאחר מותו של גולדפדן, כונסו שני מאמרים שנכתבו בתקופות שונות ופורסמו בבמות שונות.
החלק הראשון נקרא "דור הולך" והכותרת ביידיש היא אונדזער מכה (המכה שלנו).
את חלקו השני של החיבור שנקרא "דור בא" החל גולדפדן לכתוב בפריז וסיימו כפי הנראה רק לאחר שובו לארצות הברית בשנת 1904. חלק זה פורסם לראשונה בעיתון "מיניקעס יום טוב בלעטר" באותה שנה.
חלקו הראשון של הספר יועד לכלל הציבור היהודי בעוד חלקו השני פונה בעיקר ליהדות ארצות הברית.
מאמר זה הופיע תחת הכותרת: "אונדזער רפואה" (רפואתנו) ותת הכותרת בתרגום לעברית הייתה:
בחלק זה סוקר גולדפדן תהליכים ושינויים שעברו על החברה היהודית במזרח אירופה בתקופת ההשכלה והביאו להתדרדרותה הרוחנית והמוסרית, גרמו לניכור ולהתבוללות והעמידוה על סף אובדן וכליה.
חלקו השני של הספר, "דור בא", מוגדר כחיבור פדגוגי.
חלק זה מחולק לשני חלקי משנה.
החלק הראשון, "די רפואה" (הרפואה), עוסק במצב הירוד של החינוך והמוסר בכלל בערים תעשייתיות ומציע פתרונות חינוכיים אפשריים.
החלק השני נקרא "אונדזר רפואה בפרט פאר יידן" (רפואתנו במיוחד ליהודים).
בחלק זה מציע גולדפדן פתרונות חינוכיים ליהודי ארצות הברית הסובלים מניכור לדת וללאומיות היהודית, כפי שתיאר בחלקו הראשון של החיבור.
בעוד בחלקו הראשון של החיבור ניכרת אהדת גולדפדן לתנועה הציונית, חלקו השני, המופנה ליהודי ארצות הברית, כתוב בסגנון "אחד-העמי" הקורא קודם לפדיון הרוח ואינו עוסק כמעט בגאולת הארץ.
דווקא הקניית חינוך יהודי דתי, לאומי ומוסרי יסייעו, לדעת גולדפדן, ליהודי אמריקה להיות אזרחים אמריקאים נאמנים ומועילים.
דור אלו (נולד ב-26 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום עוזר מאמן מכבי יפו.
נולד וגדל בפתח תקווה, לישראל וללילי אלו.
החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה.
לקראת עונת 2012/2013 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-10 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב בתיקו 0-0 נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו.
ב-5 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב רמלה.
לאחר המשחק נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, בסיומה העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל.
ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובסך הכל שותף בשבעה משחקים בעונה זו.
בעונת 2014/2015 הגיע לקבוצה המאמן רן בן שמעון, אשר החליט להתבסס על שחקנים צעירים.
אלו הפך לשחקן הרכב קבוע והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה בפלייאוף העליון.
ב-8 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 על מכבי נתניה.
בעונת 2016/2017 הפך לשחק מפתח בקבוצה, וכבש שער אחד ב-33 הופעות בליגת העל.
לקראת עונת 2017/2018 חתם בהפועל באר שבע.
בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 17 הופעות ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות.
לקראת תחילת עונת 2018/2019 נפצע בברכו, חזר לשחק בינואר 2019 וערך שמונה הופעות בליגת העל.
ב-6 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לבני יהודה תל אביב.
לקראת עונת 2020/2021 חזר מההשאלה להפועל באר שבע אך מיד נמכר לעירוני קריית שמונה.
ב-27 בספטמבר 2021 חזר למכבי פתח תקווה וחתם בה עד לסיום העונה.
ב-26 ביוני 2022 חתם בהפועל תל אביב.
ב-12 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.
ב-8 ביולי 2025 הודיע על פרישה מכדורגל.
ב-21 באוגוסט מונה לעוזר מאמן מכבי יפו.
דור גליק (נולד ב-1985) הוא עיתונאי ישראלי, שימש כשליח ערוץ עשר לאירופה עד סגירתו של הערוץ בינואר 2019.
דור גליק גדל בכפר סבא.
בצעירותו החל ללמוד את השפה הגרמנית.
לפני שירותו הצבאי היה חניך במכינת רבין.
שירת בגלי צה"ל ככתב המסקר את ועדות הכנסת, ערביי ישראל ואת תחום הרווחה.
לאחר מכן שימש כעורך ומגיש מהדורות חדשות בתחנה.
לאחר שחרורו כתב במוסף עיתון הארץ, ובשנת 2010 מונה לכתב אתר ynet בברלין, במקביל ביצע התמחות במחלקת חדשות החוץ של העיתון הגרמני "די ולט" במסגרת מלגת חילופי עיתונאים.
לאחר שחזר לישראל היה עורך אתר האינטרנט של מכון גתה והנחה ערבי תרבות בנושאים שקשורים ליחסים בין ישראל לגרמניה.
כששב לגרמניה עבר התמחות בפרלמנט הגרמני והיה עוזרו של פולקר בק ממפלגת הירוקים, יו"ר ועדת הידידות הפרלמנטרית ישראל-גרמניה.
בשנת 2015 החל לשמש ככתב ערוץ עשר בגרמניה ובאירופה כולה.
באפריל 2018 קיים ריאיון עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.
לגליק תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ובהיסטוריה כללית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בהיסטוריה ותאוריה של היחסים הבינלאומיים מבית הספר לכלכלה של לונדון.
דור ג'אן (נולד ב-16 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל עירוני ראשון לציון.
ג'אן התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-9 במאי 2012 שיחק את משחקו הראשון בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3–4 לבני יהודה תל אביב, בו גם הבקיע את שערו הראשון בקריירה.
ג'אן שותף במשחק נוסף בסוף עונת 2011/2012, ובעונה שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער.
בעונת 2013/2014 שותף בשמונה משחקים בליגת העל כמחליף.
ב-22 בספטמבר 2014 הושאל ג'אן לעירוני קריית שמונה, במדיה שיחק ב-11 משחקים, מתוכן אחת בהרכב הפותח, ובינואר עזב את הקבוצה והושאל להפועל פתח תקווה, במדיה שיחק ב-3 משחקים וכבש שער אחד, ובתום עונת 2014/2015 ירד עמה לליגה הלאומית.
ב-19 ביולי 2015 הושאל ג'אן להפועל עכו, במדיה שיק 9 פעמים כמחליף בליגת העל, ובינואר הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה כבש שלושה שערים ב-15 הופעות עד תום עונת 2015/2016. ג'אן המשיך בקבוצה גם בעונת ב2016/2017, ובמהלכה הבקיע 16 שערים ב-34 משחקי ליגה והיה מלך שערי הקבוצה.
בתחילת העונה לאחר מכן כבש עשרה שערי ליגה עד שעבר ב-10 בינואר 2018 למועדון ספורט אשדוד, שם שיחק תחת הדרכתו של המאמן עמיר תורג'מן שאימן אותו בנוער של מכבי תל אביב ובבית"ר תל אביב רמלה, ועד תום עונת 2017/2018 כבש שער אחד ב-15 הופעות בליגת העל.
ב-29 ביולי 2018 חתם ג'אן בבני יהודה תל אביב במסגרת עסקת העברתו של מאור קנדיל למכבי תל אביב.
ב-2 בספטמבר 2018 כבש את שערו הראשון במועדון, בתיקו 2–2 מול מכבי פתח תקווה.
בסך הכל כבש שבעה שערים ב-33 משחקים בליגת העל בעונת 2018/2019, בנוסף לחמישה שערים בגביע המדינה בו זכה עם הקבוצה, לאחר שכבש במשחק הגמר מול מכבי נתניה והוסיף שער בבעיטות ההכרעה.
ב-1 ביולי 2020 כבש את השלושער הראשון שלו בליגת העל מול הפועל רעננה בניצחון 0–4 של הכתומים.
משחק זה נעל את עונת 2019/2020 בה סיים כמלך השערים של קבוצתו עם מאזן של 10 שערים בליגת העל.
השלושער שכבש היה השלושער היחידי שנכבש בליגת העל בעונה זו.
ב-5 באוקטובר 2020, ג'אן חתם בפאסוש די פריירה מליגת העל בפורטוגל.
ב-18 באוקטובר ערך הופעת בכורה בניצחון קבוצתו פאסוש די פריירה 1–2 על סנטה קלרה.
ב-30 באוקטובר כבש שער בכורה בניצחון 2–3 של פאסוש על פורטו.
ב-18 ביולי 2021 הושאל למכבי פתח תקווה לעונה אחת, אלא שכבר בשלבי ההכנה לעונה קרע ג'אן את הרצועה הצולבת ונזקק לניתוח, ולמעשה לא שב לשחק עד לתום העונה.
ב-5 בספטמבר 2022 חזר לתקופה שנייה במועדון ספורט אשדוד.
ב-3 בינואר 2023 חתם בהפועל ירושלים ושיחק את משחקו הראשון במשחק הדרבי הירושלמי ב-7 בינואר 2023. ב-14 ביוני 2023 חתם בהפועל חדרה.
ב-9 בינואר 2024 חתם במכבי הרצליה.
ב-26 ביוני 2024 חתם בהפועל עירוני ראשון לציון.
דור גז מונייר הוא אמן רב-תחומי ואוצר.
פרופ' גז מנהל את תוכנית הרזידנסי "מבוא ים", אוצר גלריה בצלאל לאמנות עכשווית, ראש התוכנית לתואר שני באמנויות (MFA) בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים ומייסד הארכיון הפלסטיני-נוצרי.
פרופ' דור גז הוא בוגר המחלקה לצילום בבצלאל, בוגר לימודי מוסמך בתוכנית הבין-תחומית באמנות, לימודי אוצרות בחוג למוזיאולוגיה ולימודי דוקטורט בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב.
ספרו "אוריינטליזם טרום-ישראלי: דיוקן מצולם" ראה אור בהוצאת רסלינג (2015).
דור גז מונייר נולד בשכונת בקעה, ירושלים.
הוא אב לשני ילדים ומתגורר כיום ביפו.
אביו, דניאל גז, יליד האי ג'רבה שבתוניסיה, ובמלחמת העולם השנייה הייתה משפחתו במחנות ריכוז נאציים.
ואמו, ויולט מונייר גז, היא ערביה נוצרייה ילידת לוד.
בין השנים 1995–2014 ניהלה את בית הספר רנה קסין שבירושלים, וכיום מנהלת תחום פדגוגיה ברשת בתי הספר דרכא.
עבודותיו עוסקות ביחסים בין טקסט לבין אמנות תוך התייחסות לתחומי יצירה מגוונים: ציור, צילום, ארכיטקטורה והלחנה מנקודת מבט אזורית.
יצירותיו בוחנות אופני ייצוג חזותיים שונים תוך שימוש במגוון מדיומלי רחב, הכולל צילום, וידאו, סאונד, אנימציה, אינסטליישן, מיצבי תאורה ועוד.
בשנת 2006 החל לעבוד על פרויקט הארכיון הפלסטיני, שהתחיל באוסף תצלומים מהמחצית הראשונה של המאה העשרים של משפחת אמו מהערים יפו ולוד.
עם תום לימודיו בבצלאל הציג תערוכות יחיד במוזיאון פתח תקווה לאמנות (2009) ובמוזיאון תל אביב (2011).
שתי התערוכות עסקו בהשלכות של מלחמת 1948 על ערביי ישראל ועוררו דיון ציבורי נרחב.
בשנת 2010 נפתחה תערוכת יחיד של עבודותיו במכון KW לאמנות עכשווית בברלין.
במסגרת תערוכה זו הוצגו לראשונה חלקים מהארכיון שגז בנה.
גז היה האמן הצעיר ביותר שזכה לתערוכת יחיד רחבת היקף בתולדות המוסד.
בשנת 2013 הציג תערוכת יחיד שהתפרשה על כל חללי התצוגה של מוזיאון ה-Rose שבבוסטון וזכתה לשבחי הביקורת בעיתונות האמריקאית.
בשנת 2014, שבע שנים לאחר סיום לימודיו במחלקה לצילום בבצלאל, מונה לראש המחלקה הצעיר בתולדות האקדמיה.
בשנת 2015 הציג תערוכת יחיד ראשונה של אמן ישראלי במכון לאמנות עכשווית בלונדון (ICA).
התערוכה השיקה פרויקט מתמשך של גז בשם "האדם החולה של אירופה", שחלקים ממנו הוצגו במוזיאונים ברחבי אירופה וארצות הברית בין 2015–2019.
קטלוגים העוסקים בעבודותיו של גז פורסמו במספר הוצאות מקומיות ובין-לאומיות, ביניהן , ו- .
גז הציג למעלה מחמישים תערוכות יחיד במוזיאונים ובחללי תצוגה בישראל ומחוצה לה, ובהם:
מוזיאון האמנות מאן (MAN - Museo d'Arte di Nuoro), נואורו (2018);
המוזיאון לאמנות האסלאם בירושלים (2017);
המוזיאון לאמנות עכשווית בדטרויט (2016);
המכון לאמנויות עכשוויות (ICA), לונדון (2015);
המרכז לאמנות עכשווית (CCA), תל אביב (2015);
מוזיאון קונסט-ורקה לאמנות בת זמננו, ברלין (2010);
מוזיאון פתח תקווה לאמנות (2009).
גז השתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות ובביאנלות ברחבי העולם, ובהן:
מוזיאון בואנוס איירס לאמנות מודרנית (2016);
טריאנלת החוף הצפוני לאמנות, דנמרק (2016);
מוזיאון האמנות ות'רספון, גרינסבורו, קרוליינה הצפונית (2015);
הביאנלה ה-8 של ברלין לאמנות עכשווית (2014);
מכון האמנות של קליבלנד (2014);
מרכז לאמנות עכשווית, טורון (2014);
מוזיאון מטרופוליטן לצילום, טוקיו (2014);
המוזיאון לאמנות מודרנית, ליובליאנה (2010).
מרצה בבצלאל משנת 2009 וראש המחלקה לצילום בין השנים 2014–2017. החל מאוקטובר 2017 מכהן כראש התכנית לתואר שני באמנויות בבצלאל.
בדצמבר 2021 גז ייסד את גלריה בצלאל לאמנות עכשווית ברחוב הרצל 119 והוא מכהן כאוצר הראשי של הגלריה.
במסגרת תפקידו כראש המחלקה לצילום החל מהלך לשינוי מגדרי במבנה העסקה במחלקה, קידם מרצות לעמדות בכירות והעסיק מרצות חדשות.
בשנת 2016 חודשו כלל תשתיות ההוראה של מעבדות הצילום האנלוגי ונפתחו לראשונה קורסים העוסקים בסאונד ובדימוי נע.
עם כניסתו של גז לתפקיד ראש התוכנית לתואר שני באמנות ב-2017 הועשרה תוכנית הלימודים בקורסים העוסקים בזירת האמנות המקומית והאזורית.
מערך הלימודים העיוניים נבנה מחדש ובמסגרתו נכללים לראשונה שיעורים בהנחיית מרצות.ים מהחברה הפלסטינית בישראל ומרצות.ים מרחבי העולם.
תחת ניהולו של גז התכנית לתואר שני באמנויות עברה למשכן חדש ברחוב הרצל תל אביב.
ב-2020 נפתחה מסגרת הוראה חלוצית באקדמיה בשפה האנגלית.
התכנית לתואר שני באמנויות בבצלאל היא התכנית היחידה באקדמיה שקולטת סטודנטים.יות בינלאומיים למסגרת לימודים מלאה.
דור גז: גיאורגופוליס, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, טקסטים מאת: דרורית גור אריה, גיל איל ואריאלה אזולאי.
יצא לאור על ידי מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 2009
דור גז: מטעי האומה, מוזיאון תל אביב לאמנות, טקסטים מאת: אלן גינתון, אפרת ליבני.
יצא לאור על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות במסגרת תערוכת פרס גוטסדינר, 2011
גז מיוצג על ידי גלריה דביר תל אביב/בריסל/פריז, גלריה גודמן לונדון/יוהנסבורג/קייפטאון/ניו יורק וגלריה קרלייה גבאואר ברלין/מדריד.
עבודותיו נכללות באוספים פרטיים וציבוריים ברחבי העולם, ביניהם: טייט מודרן, לונדון; מרכז פומפידו, פריז; גוגנהיים אבו דאבי; מוזיאון ישראל, ירושלים; המוזיאון היהודי, ניו יורק; מוזיאון פרינסטון לאמנות, ניו ג'רזי; מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב; מוזיאון LACMA, לוס אנג'לס, אוסף FRAC, מרסיי; מוזיאון לאמנות מודרנית, בוגוטה; מוזיאון רוז, בוסטון ועוד.
דור הסתלבט הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן.
השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2017, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום הרביעי של גושן, שלושים, על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר.
האודיו מציג בתוכו את עטיפת הסינגל.
דור האלפא הוא הדור הדמוגרפי אשר נולד אחרי דור ה־Z ולפני דור הבטא.
הוריהם הם צעירי דור ה־X, כלל דור ה־Y והמבוגרים מדור ה-Z.
הגדרות טווחי גילאים ושנות לידה של דור האלפא
אין עדיין הסכמה לגבי שנות הלידה של דור האלפא.
לרוב אשר ישנה התייחסות לדור האלפא בתקשורת נוהגים לציין שמדובר בילדים ששנת הלידה שלהם היא בתחילת העשור השני של המאה ה־21.
לפי אחת מהגישות הנפוצות יותר, הכוונה היא לאלה שנולדו בין השנים 2010–2024 - לפי גישה זו נכון ל-2025 בני דור זה הם בסביבות הגילאים שנה עד .
לחלופין, לפי גישה מקובלת אחרת, יש המתייחסים לדור דמוגרפי זה כאלו שנולדו בין 2011 ל־2024, יש עוד גישות, ביניהם אפשר למצוא את ילידי שנת 2014 עד שנת 2024.
בספר "Generation Alpha" משנת 2023 מאת מארק מקרינדל, דור האלפא הוגדר כדור הדמוגרפי שנולד בין 2010 ל-2024. הוגים נוספים הציעו את מועד ההתחלה על הטווח שבין 2010–2013, ואת טווח הסיום על הטווח 2021–2025, על פי הגישות השונות.
המקור של השם "דור האלפא" הוא בסקר שנערך בשנת 2008 על ידי סוכנות הייעוץ האוסטרלית "McCrindle Research".
המייסד של הסוכנות, מארק מקרינדל, תיאר בראיון שנערך ב-2015 כיצד הצוות שלו החליט להשתמש במונח "דור האלפא":
</blockquote>לטענת סוכנות הייעוץ האוסטרלית "McCrindle Research" הארגון קיבל גם השראה מהאופן בו נוהגים לתת שמות לסופות הוריקן, במיוחד במהלך עונת ההוריקנים האטלנטית של 2005 אשר במסגרתה ניתנו שמות המתחילים בכל אותיות האלפבית הלטיני, ובשל כך שש סופות ההוריקן האחרונות קיבלו שמות המתחילים באותיות היווניות שבין האות אלפא עד האות זטה.
בשנת 2020 היו שצפו שההשפעה הגלובלית של מגפת הקורונה תהפוך לאירוע המכונן של הדור הנוכחי, ובעקבות כך היו שהציעו שימוש בשם "דור ה-C" לאלו שנולדו במהלך המגפה או גדלו במהלך המגפה.
במהלך שנת 2015 נולדו בסביבות 2.5 מיליון אנשים ברחבי העולם מדי שבוע.
דור האלפא צפוי לכלול קרוב לשני מיליארד אנשים עד 2025. לשם השוואה, לפי הערכה של האו"ם אוכלוסיית העולם כללה כ-7.8 מיליארד אנשים ב-2020, לעומת 2.5 מיליארד ב-1950.
מספר האנשים מעל גיל 65 (705 מיליון) עלה על אלה שבין גיל אפס לארבע (680 מיליון) לראשונה במהלך שנת 2018.
דור האלפא נולד בתקופה של ירידה בשיעורי הפריון הכולל ברחבי העולם, וחווה את ההשפעות של מגפת הקורונה בעת שהם היו ילדים צעירים.
עבור ילדי דור האלפא להם הייתה בילדותם גישה לכך, אפשרויות הבידור לילדים הפכו הרבה יותר דומיננטיים עם הדור הזה לעומת הילדים של הדורות הקודמים בזכות הפיתוחים הניכרים של הטכנולוגיה האלקטרונית, הרשתות החברתיות ושירותי ההזרמת מדיה, כאשר העניין של דור האלפא בטלוויזיה המסורתית דעך באופן מהותי במקביל.
לשינויים המהותיים בשימוש בטכנולוגיה בכיתות ובהיבטים האחרים של החיים הייתה השפעה ניכרת על האופן שבו דור זה חווה את תהליך הלמידה בילדותו בהשוואה לדורות הקודמים.
מחקרים העלו שבעיות בריאות הקשורות לזמן המסך, לאלרגיות ולהשמנת יתר חולנית הפכו נפוצות באופן ניכר עבור ילדים בסוף העשור השני של המאה ה־21.
שיעורי הילודה ירדו ברחבי העולם עקב העלייה המתמשכת ברמת החיים ברחבי העולם, העלייה בגישה לאמצעי מניעה וכתוצאה מכך שישנם הזדמנויות רבות יותר ללימודים וכמו גם בעקבות הצמיחה הכלכלית הניכרת ברחבי העולם.
למעשה, לכמחצית מכל המדינות היה פיריון תת-החלפתי במהלך אמצע העשור השני של המאה ה־21. שיעורי הריבוי העולמי הממוצע בשנת 1950 עמד על 4.7, אך הוא ירד ל־2.4 בשנת 2017. עם זאת, נתון זה לא מספק מידע על הפערים העצומים בשיעור הריבוי הקיים כיום ברחבי העולם.
סקרים שנערכו במדינות עם כלכלות מפותחות מצביעים על כך שכמות הילדים שמרבית הנשים היו מעוניינות להביא לעולם באופן אידיאלי נוטה לרוב להיות גבוה יותר מכמות הילדים שמרבית הנשים באותן המדינות נוטות לרוב להביא לעולם.
שכר המחייה הנמוך ומערכות הרווחה הבעיתיות במדינות רבות הן לרוב הגורמים המרכזיים שגורמים למגמות הללו להתקיים באותן המדינות.
בעוד שמדינות מסוימות כמו שוודיה וסינגפור ניסו להוסיף תמריצים שונים על מנת להעלות את שיעור הילודה, המדיניות הזו לא זכתה להצלחה רבה במיוחד.
יתרה מכך, שיעורי הילודה בעקבות מגפת הקורונה העולמית עשויים לרדת באופן ניכר עקב המיתון הכלכלי שחל ברחבי העולם בעקבות המגפה.
נתונים מסוף 2020 ותחילת 2021 מצביעים על כך שלמרות הציפיות לתופעת בייבי בום שתתרחש בעקבות תקופת הבידוד של מגפת הקורונה, בסופו של דבר המגמה ההפוכה התרחשה בפועל במדינות המפותחות.
ההשכלה של האוכלוסייה נחשבת כיום לאחד מהגורמים המכריעים ביותר לכמות הילדים שהאנשים בוחרים בסופו של דבר להביא לעולם.
באופן כללי, ככל שאנשים נוטים להיות יותר משכילים, בדרך כלל יש להם פחות ילדים, והם נוטים להביא לעולם ילדים בגיל מבוגר יותר.
במקביל, תוחלת החיים הממוצעת בעולם עלתה מ־52 בשנת 1960 ל־72 בשנת 2017. על־אף שכמות האנשים המשכילים כיום רבה יותר — וחרף שיעורי הילודה הנמוכים יותר, כאמור, בפרט בקרב אלו המשכילים — הירידה הניכרת בשיעורי התמותה בעולם הובילה הלכה־למעשה דווקא לעלייה בצפיפות האוכלוסין בעולם.
נכון לשנת 2007 כמחצית מאוכלוסיית העולם חיה באזורים עירוניים, נכון להערכה משנת 2019 כ־55 אחוזים מכלל אוכלוסיית העולם חיה באזורים עירוניים.
אם המגמה הזו תימשך בעתיד, עד אמצע המאה ה־21 כשני שלישים מכלל אוכלוסיית העולם תהיה צפויה לחיות באזורים עירוניים.
אחת מההשלכות של תהליכי העיור היא ירידה בשיעור הילודה.
לפי הערכה של האו"ם משנת 2019 אוכלוסיית העולם צפויה להגיע ל־9.7 מיליארד אנשים עד שנת 2050. זו כמות קטנה יותר של אנשים מתחזיות ישנות יותר, כנראה כתוצאה משיעורי הפריון שנמצאים במגמת האטה במדינות המתפתחות.
קצב הצמיחה השנתי העולמי יורד בהתמדה מאז סוף המאה ה־20. בסוף העשור השני של המאה ה־21 ב־83 ממדינות העולם היה פיריון תת-החלפתי.
בין שנת 2010 לשנת 2015 כ־33% מהתינוקות שנולדו בעולם היו ממשפחות נוצריות, בעוד שכ־31% מהתינוקות שנולדו בעולם היו ממשפחות מוסלמיות.
במהלך אותה התקופה כ־10% מהתינוקות בעולם נולדו למשפחות שלא השתייכו לקבוצה דתית כלשהי (כולל משפחות אתאיסטיות ואגנוסטיות).
ההשפעות של העלייה ההדרגתית באי השוויון הכלכלי בחברה במהלך המאה ה־21 צפויות להיות בולטות במיוחד בדור הבא, בשל העובדה שבמדינות רבות במערב ישנה שחיקה במעמד הביניים וכמו גם בשל העובדה שקיימת קורלציה בין ההכנסה של דור ההורים ורמת ההשכלה שלהם להצלחה של ילדיהם.
בארצות הברית הילדים ממשפחות בשברון ההכנסה הגבוה ביותר הם בעלי הסיכויים הגבוהים ביותר לחיות יחד עם הורים נשואים (94% נכון ל־2018).
כ־74 אחוזים מהילדים האמריקנים שמשתייכים למעמד הביניים חיו יחד עם הורים נשואים נכון ל־2018, ובשברון ההכנסה הנמוך ביותר בארצות הברית רק 35% מהילדים חיו יחד עם הורים נשואים נכון ל־2018.
לפי מחקר של הבנק העולמי במדינות מתפתחות רבות ברחבי העולם חלק גדול מאוכלוסיית הילדים עד גיל עשר אפילו לא מסוגלים לקרוא טקסטים פשוטים למדיי בשפת האם שלהם.
בקונגו, בפיליפינים ובאתיופיה מעל ל־80% מהילדים בטווח הגילאים הזה השתייכו לקטגוריה זו.
בהודו ואינדונזיה, כ־50% מהילדים בטווח הגילאים הזה השתייכו לקטגוריה זו.
בסין ובווייטנאם כ־20% מהילדים בטווח הגילים הזה השתייכו לקטגוריה זו.
בהתייחס למשבר הדמוגרפי של יפן ולשיעור הילודה הנמוך, בשנת 2019, הממשל היפני תחת הנהגתו של ראש ממשלת יפן שינזו אבה הציגה מספר רפורמות למערכת החינוך היפנית.
החל מאוקטובר 2019 החינוך לגיל הרך ניתן בחינם לכל הילדים בין הגילאים 3 עד 5, ומתן הטיפול בילדים ניתן בחינם לילדים מתחת לגיל שנתיים במשקי בית עם הכנסה נמוכה.
התוכניות הללו ימומנו על ידי העלאת מס הצריכה, מ־8 ל־10 אחוזים.
החל מאפריל 2020 שכר הלימוד באוניברסיטאות יופחת או יוסר.
סטודנטים ממשפחות עם הכנסה נמוכה אשר פטורות מתשלום מיסים יהיו זכאים לסיוע כספי שיסייע להם לכסות את ספרי הלימוד, עלויות התחבורה ועלויות המחייה.
התוכנית כולה הייתה צפויה לעלות 776 מיליארד ין בשנה (7.1 מיליארד דולר).
בתחילת 2021 הכריז הממשל הסיני על תוכנית במסגרתה יושם דגש רב יותר בתחום החינוך הגופני במטרה להפוך את הנערים הצעירים בסין ל"גבריים יותר".
ילדי דור האלפא שנולדו בהודו בשנת ב־2011 לבדה כללו כ־346.9 מיליון ילדים.
ילדי דור האלפא שנולדו בהודו בשנת 2021 לבדה כללו בסביבות 336.9 מיליון ילדים.
בהתאם לתחזיות האחרונות, ההערכה היא שכמות ילדי דור האלפא שיוולדו בהודו בשנת 2026 תרד עוד יותר ותעמוד על בסביבות כ־327 מיליון ילדים.
מטרת התוכנית היא לקדם לכידות לאומית, פטריוטיות, ולעודד אינטראקציה בין צעירים מרקעים שונים.
השירות הלאומי האוניברסלי אמור להפוך לחובה עבור כל בני הנוער הצרפתיים בין הגילים 16 עד 21 החל משנת 2026.
בשנת 2023 הכריזה ממשלת צרפת על תוכנית בעלות שני מיליארד יורו לקידום רכיבה על אופניים בצרפת.
במסגרת התוכנית כל ילדי בית הספר היסודי בצרפת ילמדו כיצד לרכב על אופניים.
בשנת 2018 האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים פרסמה מסר חשוב לציבור האמריקאי אודות החשיבות שב"משחק" לילדים.
לטענת הארגון זמן המשחק הוא חיוני לילדים לצורך פיתוח מיומנויות חברתיות, קוגניטיביות ואת יכולות השליטה שלהם בשפה, ומורים והורים רבים בימינו סבורים שהקצבת זמן למשחק בפעילויות לא מאורגנות הוא הוא מיותר, והדבר לא שימושי במיוחד לילדים.
לטענת הארגון בין 1981 ל־1997 כמות הזמן שמרבית ילדי ארצות הברית השקיעה במשחק חופשי ירדה ב־25% והילדים החלו להשקיע זמן רב יותר בפעילויות מאורגנות ובפעילויות מול מסכים.
בשל כך האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים מעודדת את הציבור ליישם "למידה במסגרת משחק", אשר תסייע לילדים לשמור על המוטיבציה ללמוד, תסייע לבסס קשרים חזקים יותר עם ההורים ותסייע להפחית מתח מהילדים.
על פי המלכ"ר EducationSuperHighway בשנת 2013 לפחות משליש מבתי הספר הציבוריים בארצות הברית הייתה גישה לאינטרנט בפס רחב.
עם זאת, עד שנת 2019, כמות בתי הספר הציבוריים בארצות הברית להם הייתה גישה לאינטרנט בפס רחב עלתה לכ־99%.
הסיבות לכך עדיין לא ברורות.
בנוסף לכך, בין השנים 2004 ל־2019 כמות המקרים בארצות הברית של אלרגיה לאגוזים גדלה פי ארבעה, וכמות המקרים של אלרגיה לרכיכות גדלה ב־40%.
בסך הכל, נכון ל־2024 כ־36% מהילדים האמריקאים סובלים מאלרגיה כלשהי.
לשם השוואה, בקרב קהילת האמיש הסגורה באינדיאנה כמות הילדים שסובלים מאלרגיה כלשהי היא 7%.
כמות הילדים שסובלים מאלרגיות עלתה לאורך השנים גם במדינות מערביות אחרות.
בבריטניה, למשל, מספר הילדים המאושפזים בשל תגובות אלרגיות גדל פי חמישה משנת 1990 עד סוף העשור השני של המאה ה־21, וכך גם מספר הילדים הבריטים אשר להם יש אלרגיה לבוטנים.
באופן כללי, ככל שהמדינה מפותחת יותר, כמות הילדים שסובלים מאלרגיות גבוהה יותר.
המכון הלאומי האמריקאי לאלרגיה ומחלות מידבקות ממליץ לחשוף תינוקות שזה עתה נולדו למגוון מזונות שעלולים להיות אלרגניים, כמו חמאת בוטנים, לפני שהם מגיעים לגיל שישה חודשים.
על פי השערת ההיגיינה חוסר בחשיפה בשלבי הילדות המוקדמת לגורמים מידבקים, מיקרואורגניזמים סימבוטים (כגון חיידקים פרוביוטיים) וטפילים, משפיעה על התפתחות מערכת החיסון כך שישנה עלייה בפגיעות למחלות אלרגיות.
אחת מהראיות לכך הן שלילדים אשר גדלו בחוות חקלאיות לרוב אין אלרגיות בהשוואה לילדים שגדלו בעיר, וכמו גם שילדים שנולדו במדינה מפותחת להורים שהיגרו ממדינות מתפתחות לרוב יהיו יותר אלרגיות מאשר להורים שלהם.
דו"ח של קרן החירום הבין-לאומית של האו"ם לילדים (UNICEF) אשר פורסם באוקטובר 2019 קבע כי כ־700 מיליון ילדים ברחבי העולם מתחת לגיל חמש סובלים מהשמנת יתר חולנית או מתת-תזונה.