tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Set Your Heart (בעברית: תניח את הלב שלך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סינדי לאופר, מתוך אלבום האולפן העשירי שלה, Bring Ya to the Brink.
השיר יצא לאור בשנת 2008, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר אל המקום הרביעי במצעד השירים שבטוקיו והמקום השלישי במצעד השירים שבצרפת.
השיר נכתב על ידי סינדי לאופר, ויקטור קרסטארפן, ג'ין מקפדן, ריצ'רד מורל וג'ון וייטהד והופק על ידי לאופר ומורל גם כן.
השיר יצא בתחילת 2008 כסינגל שיווקי ביפן בלבד, תוך שזכה שם להצלחה רבה ובהמשך, זכה להצלחה גם בשאר רחבי העולם.
בנוסף לכך, השיר כולל בתוכו קטעים מתוך "Where Are All My Friends", שנכתב על ידי ויקטור קרסטארפן, ג'ין מקפדן וג'ון וייטהד.
סינדי לאופר ביצעה את השיר פעמים רבות במהלך סיבוב ההופעות שלה "True Colors", שהתקיים בשנת 2007.
"Seven" (בעברית: "שבע") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore.
השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא להישלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Seven" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי הוא "השתקפות של ילדות, תמימות ואיך שאנו מעבדים את הזיכרונות שלנו".
כמו כן, פורסם כי השיר הוא השיר השני שסוויפט כתבה עם דסנר עבור האלבום.
השיר הופיע במקום העשירי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-4.751 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בשבוע אחד, צבר 19 מיליון השמעות.
"Seven" הוא סוג של התבוננות לאחור על הילדות ורגשות הילדות.
סוויפט דיברה על השיר בראיון והצהירה כי הוא מעין ספר זיכרונות.
סוויפט אמרה כי השורה "And just like a folk song, our love will be passed on", שלקוחה מהשיר, היא אחת מהשורות המשמעותיות והחשובות ביותר באלבום.
סוויפט פותחת את השיר על ידי כך שהיא מציירת תמונה מהילדות שלה בפנסילבניה, ארצות הברית, שם נולדה וחיה עד גיל 13. לאחר מכן, עברה משפחתה ביחד איתה לטנסי.
בבית השני של השיר, היא נזכרת במערכת יחסים ידידותית שהייתה לה עם ילד בתקופת הנעורים שלה, בין היתר גם בהבנה שחווה אלימות משפחתית, דבר שלא קלטה כשהייתה צעירה.
מבקרי המוזיקה ומעריציה טענו שהשיר "מעט מוזר", עקב המשמעות הכפולה שלו.
ריצ'רד ריפלקטס מ-Medium כתב כי "המנגינה הנוסטלגית והמטופשת בשיר מלאת דימויים.
היא מגוללת את סיפורה של ילדה צעירה שמרגישה נואשת וחסרת אונים כשמדובר בהגנה על חברתה הטובה שעברה טראומה עמוקה".
ביאנג הוליווד נכתב כי "סוויפט קראה לשיר "Seven" בכוונה תחילה, כדי להפוך אותו לרצועה השביעית באלבום".
בהמשך, פירטו על מילות השיר תוך ששיבחו אותן.
כתבת המוזיקה קלי מארי כתבה כי "נראה שבשיר טיילור סוויפט מדברת על חברה שנמצאת במצוקה והיא אינה יודעת כיצד לעזור לה".
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטוןכל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג23BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג37NMEהשירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג54Stereogum10 השירים האהובים על פי ריאן ליאס משנת 20204Vulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג55
עם הפצתו של Folklore, השיר נחת במקום השמיני במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 2.682 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה.
בשבוע אחד, צבר שם למעלה מ-9.8 מיליון השמעות.
במצעד הסינגלים האוסטרלי הגיע למקום ה-16, תוך שברולינג סטון טופ 100 הגיע למקום העשירי.
במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע למקום ה-35 מבלי שיצא כסינגל, תוך שבמצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים הגיע למקום השביעי.
"Seven" בוצע באצטדיון אקרישור בפיטסבורג ב-17 ביוני 2023 יחד עם השיר "The Story of Us".
סוויפט הביעה את רצונה לנגן את השיר הזה בפנסילבניה והקדישה אותו ליום האב.
Sex and Love הוא אלבום האולפן העשירי של הזמר-יוצר הספרדי אנריקה איגלסיאס.
האלבום יצא לאור ב-14 במרץ 2014, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים, ביניהם השירים "Loco", "El Perdedor" ו-"Bailando" שזכו להצלחה והגיעו למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים של מגזין בילבורד האמריקאי.
האלבום זכה בפרס Lo Nuestro הספרדי לאלבום הפופ של השנה.
Seven Swans (בעברית: שבעה ברבורים) הוא אלבום האולפן הרביעי של סופיאן סטיבנס, שיצא ב-16 במרץ 2004 דרך Sounds Familyre Records.
באלבום זה, סטיבנס נוגע בשיריו בנושאים הקשורים לנצרות ומזכיר בשיריו דמויות כמו אברהם וישו.
רבים מהשירים מספרים סיפורים מהתנ"ך.
השיר "Abraham" מתייחס לסיפור עקדת יצחק, בו אברהם נבחן על ידי אלוהים ואומר לו להקריב את בנו יצחק.
המילים של השיר "Seven Swans" מרמזות באופן רופף על אירועי חזון יוחנן.
סופיאן סטיבנס - הלחנה וביצוע
דניאל סמית' - קולות, גיטרה בס, הפקה
Sexorcism הוא אלבום הבכורה של הראפרית האמריקאית ברוק קנדי.
האלבום יצא לאור ב-25 באוקטובר 2019 דרך חברת התקליטים NUXXE.
האלבום כולל שיתופי פעולה עם אמנים רבים, ביניהם צ'ארלי XCX, איגי אזליה, ויולט צ'אצ'קי, אקווריה וריקו נאסטי.
הוצאת האלבום תוכננה תחילה לשנת 2017, לאחר שחתמה קנדי על חוזה הקלטות עם RCA Records, כאשר שם האלבום המתוכנן היה "Daddy Issues".
עם זאת, לאחר דחיות מרובות, הודיעה קנדי ב-10 בינואר 2019 כי סיימה לעבוד על אלבום הבכורה שלה, וכחודש לאחר מכן הכריזה על שמו החדש, "Sexorcism".
"Sex with Me" (בעברית: "סקס איתי") הוא שיר שהקליטה הזמרת הברבדית ריהאנה לאלבום האולפן השמיני שלה, Anti; הוא אחת משלוש רצועות הבונוס הכלולות במהדורת הדלוקס.
ריהאנה כתבה את השיר, בשיתוף פעולה עם PartyNextDoor, צ'סטר הנסן, בוי-1דה, פרנק דיוקס ו-Vinylz, והופק על ידי שלושת האחרונים.
ב-3 בפברואר 2017 פרסמה ריהאנה מיני-אלבום המכיל חמישה רמיקסים ל-Sex with Me, שהוכנו על ידי MK, סלבה, ג'ון בלייק, אדאל ו-DEVAULT.
השיר זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מצד המבקרים, ששיבחו את ביטחונה ואת ההעצמה הנשית.
השיר נכלל ברשימת '100 שירים היפים של 2016' של מגזין Vice, בו הוא מדורג במקום השני.
מבחינה מסחרית זכה השיר להצלחה מתונה, על אף שלא יצא כסינגל רשמי.
השיר הגיע למקום ה-83 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, והוסמך לתואר פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
Sex with Me היה לשיר ה-29 של ריהאנה בשירי שהגיע לראש מצעד שירי הדאנס קלאב.
השיר נכלל בסטליסט של סיבוב ההופעות של ריהאנה לקידום האלבום, Anti World Tour, בשנת 2016.
באמצע 2015 הזמינה ריהאנה כותבים שונים לדירתה השכורה במאליבו על מנת לעבוד על שירים.
אחד הכותבים שהוזמנו היה הזמר והיוצר ג'הרון ברתווייט, הידוע גם בשם PartyNextDoor.
כשהגיע, התקשה ברתווייט להבין מדוע הוא הוזמן, כיוון שכותבים רבים אחרים כבר בנו להיטים עבור ריהאנה.
במהלך המפגשים כתב ברתווייט שני שירים - הסינגל המוביל של האלבום, Work ו-Sex with Me.
Sex with Me הוא שיר רית'ם אנד בלוז עכשווי שנכתב על ידי ברתווייט, מתיו סמואלס, אדם פיני, אנדרסון הרננדז, צ'סטר הנסן וריהאנה.
השיר הופק על ידי סמואלס, Vinylz ו-קוק הארל.
השיר הוקלט באולפני הקלטות ווסטלייק בלוס אנג'לס.
מספר אמנים פרסמו רמיקסים לשיר, בהם Amorphous ו-Maino.
ב-31 באוגוסט 2016, פרסמו Fabolous וטריי סונגז רמיקס לשיר.
ב-3 בספטמבר פרסמה גם הזמרת-יוצרת טינשיי רמיקס, שכלל מילים שונות מהמקור.
ניק קאנון הקליט גרסה לשיר בשם "Sex with Me Is Ncredible", אשר פורסמה ב-10 בינואר 2017. ב-3 בפברואר 2017 הוציאה ריהאנה לאייטונס את "Sex with Me (Dance Remixes) - EP", מיני-אלבום שכלל חמישה רמיקסים של הרצועה המקורית.
בעקבות יציאת האלבום, נכנס השיר למצעד השירים מתחת להוט 100 בארצות הברית.
לאחר ששהה ארבעה עשר שבועות במצעד זה, השיר נכנס לראשונה למצעד הבילבורד הוט 100, וניצב במקום ה-97. בכך, הפך השיר לרצועה החמישים ושבע של ריהאנה שנכנסה למצעד זה, והשווה אותה למדונה כאמנית הרביעית עם הכי הרבה שירים במצעד.
בנובמבר 2016, השיר נכנס מחדש לבילבורד הוט 100, כאשר הגיע למקום ה-92. בסופו של דבר, הגיע השיר בשיאו למקום ה-83 במצעד, והוסמך לתואר פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), עבור מכירות של שני מיליון עותקים.
לאחר פרסומם של הרמיקסים שהפיקו MK, ג'ון בלייק וריי רודס, השיר הגיע לראש מצעד שירי הדאנס קלאב האמריקאי בגיליון 8, באפריל 2017, והיה לשיר ה-29 של ריהאנה שהגיע להישג זה.
הורדה דיגיטלית – גרסת מהדורת הדלוקס
הורדה דיגיטלית – רמיקסים (נקי)
"Sex with Me" (גרסת רדיו לרמיקס של MK) – 4:03
מדינה תאריך פורמט חברת תקליטים ברחבי העולם (רמיקסים) 3 בפברואר 2017 הורדה דיגיטליתווסטבורי רוד, רוק ניישן
"Set Me Free" (בגרסתו העברית: "חופשייה"; בתרגום חופשי לעברית: "שחרר אותי") הוא השיר שיצג את ישראל באירוויזיון 2021 ובוצע על ידי עדן אלנה.
את השיר כתבו נועם זלטין, עידו נצר, עמית מרדכי ורון כרמי.
השיר יצא לאור כסינגל ב-26 בינואר 2021 על ידי חברת התקליטים "ארומה מיוזיק".
אלנה נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2020, לאחר שזכתה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון".
במרץ 2020, נערך משדר בשם "השיר הבא לאירוויזיון" בכאן 11, בו הוצגו ארבעה שירים, מביניהם נבחר "Feker Libi", שיצרו עידן רייכל ודורון מדלי, לייצג את ישראל באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד.
ב-18 במרץ 2020, הוכרז כי בעקבות מגפת הקורונה בוטלה התחרות וכלל הזמרים אשר היו אמורים להשתתף בו נבחרו אוטומטית לייצג את מדינתם בשנה הבאה, אך כלל השירים שנבחרו לשנה זו לא יוכלו להשתתף בתחרות ב-2021.
ב-3 בינואר, פורסמו שלושת השירים שעלו לשלב הבא.
ב-26 במרץ 2021 נחשפה גרסת האירוויזיון לשיר, המלווה בקליפ חדש.
ב-18 במאי 2021, אלנה הופיעה עם השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות.
בתום ההצבעה התברר כי העפילה לגמר מהמקום החמישי בין עשרת השירים העולים לגמר.
בשיאו של קטע השירה הגבוה בסוף השיר, הגיעה אלנה לתו סי גבוה באוקטבה השלישית (B6), ובכך שברה את השיא של התו הגבוה ביותר שהושר באירוויזיון, שהוחזק קודם לכן על ידי הזמרת מג'ה בלגדן שיצגה את קרואטיה באירוויזיון 1996.
בתום הכרזת הנקודות, התברר שהשיר סיים את התחרות כשהוא מדורג במקום ה-17 בגמר התחרות, לאחר שקיבל 93 נקודות.
בן שלו מהארץ ביקר את השיר באופן דומה, באומרו כי "צריך להשקיע מאמץ קל כדי לחבב את Set Me Free" והוסיף כי "המנון לחופש זה לא, ונדמה שגם לא שיר יעיל לאירוויזיון".
הגרסה החדשה שפורסמה קיבלה ביקורות חיוביות, תוך התייחסות ליכולות הקוליות שעדן אלנה הפגינה בו.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם26 בינואר 2021הורדה דיגיטלית • סטרימינגארומה מיוזיק
"Settling Down" (בעברית: "לְהִרָגַע") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מירנדה למברט, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, Wildcard.
השיר יצא לאור ב-21 בספטמבר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA נאשוויל, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי מירנדה למברט, לוק דיק ונטלי המבי והופק על ידי ג'יי ג'ויס, שהפיק עבורה גם את הסינגל הקודם שלה "Bluebird".
למברט חיברה את מילות השיר תוך כדי שיחה עם נהג האוטובוס שלה, בעת שדיברה איתו על יחסיה עם ברנדן מקלופלין.
המטרה של כתיבת השיר הייתה לבטא את מערכת היחסים ביניהם.
הוא הופץ לראשונה ב-21 באוקטובר 2020, כמה חודשים לאחר יציאתו כסינגל מתוך Wildcard.
נכון למרץ 2021 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-4.6 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם21 בספטמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתRCA נאשוויל
"Sexual" (יצא גם בגרסה מצונזרת בשם "Sensual") הוא סינגל של צמד המפיקים השוודים, נייקד , בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, דיו.
השיר יצא, על ידי נייקד קולקטיב, קזבלנקה רקורדס, פולידור רקורדס וריפבליק רקורדס, ב-26 באוגוסט 2016.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-371 מיליון פעמים בספוטיפיי.
מייק ואס, מ-Idolator, תיאר את השיר כ"להיט עתידי" וטען שהשירה של דיו נשמעה כמו "קיארה [אם היא] לקחה חופן של כדורי שמחה".
מדינהתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)3× פלטינה210,000בלגיה (BEA)זהב10,000דנמרק (IFPI Danmark)זהב45,000צרפת (SNEP)פלטינה133,333גרמניה (BVMI)זהב200,000איטליה (FIMI)זהב25,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה30,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה40,000הממלכה המאוחדת (BPI)2× פלטינה1,200,000
מדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותעולמי 26 באוגוסט 2016 הורדה דיגיטליתפולידור רקורדסאיטליה 2 בספטמבר 2016 להיט רדיו עכשווייוניברסל מיוזיק גרופ ארצות הברית 8 בנובמבר 2016 רדיו קצבי עכשוויריפבליק רקורדס
Service Indicator הוא מנגנון המשמש חברות או ספקי שירותים כדי לעקוב אחר מצב השירותים שלהם ולהתריע בפני משתמשים או לקוחות כאשר שירות זקוק לטיפול או תחזוקה.
"מחוון שירות" יכול ללבוש צורות רבות בהתאם לשירות או לתעשייה הספציפית, ישנן כמה דוגמאות נפוצות כוללות נורות אזהרה בלוח המחוונים של המכונית או התראות באפליקציה לנייד.
באופן כללי, מדדי שירות נועדו לנטר מדדי ביצועים ספציפיים, כגון זמן פעולה, זמן תגובה או שיעורי שגיאה, ולהפעיל התראות או התראות כאשר מדדים אלו נופלים מחוץ לטווחים המקובלים.
זה מאפשר לספקי שירות לטפל באופן יזום בבעיות לפני שהן משפיעות על המשתמשים או הלקוחות, ויכול לעזור למזער זמן השבתה או שיבושים בשירות.
מדדי שירות הם כלי חשוב לניהול סביבות שירות מורכבות, והם נמצאים בשימוש נפוץ בתעשיות כמו בריאות, תחבורה ו-IT.
ניתן לשלב אותם במגוון מערכות ופלטפורמות שונות, וניתן להתאים אותם לצרכים הספציפיים של ארגונים או שירותים בודדים.
שליחת תכנים למכשיר קצה WAP PUSH
חלק מהתקן של WAP המגדיר דחיפת סוגי תכנים כגון: Service Indicator ו-Service Loader.
פורמטים אלו מאפשרים שליחת קישור לאתרי אינטרנט וניתנים להעברה באופן טקסטואלי או באופן בינארי (בתצורת WBXML) לצורך חיסכון במשאבים.
לרוב, במכשיר היעד קיימת תיבת קישורים נכנסים, בדומה לתיבת הודעות נכנסות של SMS.
Seven Psalms (בעברית: שבעה מזמורי תהילים) הוא אלבום האולפן החמישה-עשר של זמר הרוק והפולק היהודי-אמריקאי פול סיימון שיצא לאור ב-2023 בהוצאת אאול רקורדס ולגאסי רקורדינגס.
האלבום נוצר כאלבום קונספט כאשר שבעת השירים בו מהווים מעין סוויטה אחת שנועדה להשמעה אחת רציפה.
שירי האלבום הוקלטו עם כלים אקוסטיים בלבד והם עוסקים בסוגיות רוחניות כמו אמונה, תמותה ומשמעות.
ב-2018 הוציא סיימון את אלבומו הקודם, In the Blue Light, שהורכב מגרסאות חדשות לשירים מאלבומים קודמים והודיע כי יפסיק לצאת למסעי הופעות.
Seven Pslams הוא אלבומו הראשון של סיימון שכולל חומר מקורי מאז Stranger to Stranger מ-2016.
בטריילר שפורסם לקראת יציאת האלבום סיפר סיימון כי בתחילת 2019 חלם חלום שבו נאמר לו שהוא עובד על יצירה שנקראת "שבעה מזמורי תהילים".
סיימון נהג להתעורר 2–3 פעמים בשבוע לפנות בוקר ולעבוד על האלבום.
עטיפת האלבום לקוחה מהתמונה "שני ינשופים" של האמן האמריקאי תומאס מורן.
במאי 2023 חשף סיימון כי במהלך העבודה על האלבום איבד את שמיעתו באוזן השמאלית.
באתר Metacritic מחזיק האלבום בציון 85 בהתבסס על 11 ביקורות.
האלבום זכה לביקורת חיובית בניו יורק טיימס ונכתב כי חוסר הפורמליות של האלבום "תוכנן בקפידה".
בגארדיאן נתנו לאלבום חמישה כוכבים מתוך חמישה ונכתב כי זהו "פחות אלבום ויותר מצב חלום שנועד לשטוף את המאזין בהשמעה אחת.
באתר Allmusic נכתב כי האלבום לא מרגיש כמו סיכום, אלא יותר כמו אפילוג לקריירה של האמן.
בוול סטריט ג'ורנל התייחסו למבנה הלא שגרתי של אלבום ונכתב כי הוא ידרוש מספר השמעות בכדי להתחבר אליו.
בנוסף נכתב כי סיימון לא ממש שר בתים, גשרים ופזמונים, אלא זוהי יותר נגינת הגיטרה של סיימון שיוצרת את המלודיות.
באתר American Songwriter העניקו לאלבום שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה ונכתב כי בדומה לאלבום Graceland, יש כאן ניסיון להציג את סיימון באור שונה לחלוטין ואף על פי שמדובר באלבום מסקרן, מעריציו המושבעים של סיימון עשויים להתאכזב.
בן שלו שיבח את הלחנים ואת נגינתו של סיימון ויוסי חרסונסקי כתב כי מצד אחד האלבום מרגיש כמו ההצגה האחרונה של סיימון אך מצד שני מבליט את היצירתיות שלו בשלב מאוחר בקריירה.
האלבום הושווה לאלבום Blackstar של דייוויד בואי ו-You Want it Darker של לאונרד כהן, שנוצרו בסמוך למותם של הזמרים.
כל השירים נכתבו על-ידי פול סיימון
"Seven" הוא סינגל הבכורה של הזמר הדרום קוריאני ג'ונגקוק מ-BTS כאמן סולו, בהשתתפות הראפרית האמריקאית לאטו.
הוא נכתב על ידי אנדרו ואט, סירקט, ג'ון בליון, לאטו ות'רון מקיאל תומאס והופק על ידי ואט וסירקט.
השיר יצא לאור ב-14 ביולי 2023, באמצעות ביג היט מיוזיק ונכלל באלבום האולפן הראשון של ג'ונגקוק Golden, שיצא ב-3 בנובמבר 2023.
הסינגל נכנס למצעדים בלמעלה מחמישים מדינות והגיע לראש המצעדים בהודו, לטביה, מלזיה וסינגפור.
הוא הגיע היישר לראש הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ולראש הגלובל 200 והפך לשיר הראשון, גם ג'ונגקוק וגם של לאטו, שהגיע למקום הראשון במצעדים אלו.
הוא גם הגיע לראש המצעדים בהונג קונג, אינדונזיה, מלזיה, וייטנאם, קוריאה הדרומית, הפיליפינים, טאיוואן.
"Seven" הופיע במקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, וקבע שיא חדש כסינגל הבכורה עם המיקום הגבוה ביותר של אמן סולו קוריאני בהיסטוריה.
בנוסף, הוא התברג בעשירייה הראשונה בישראל, אוסטרליה, קנדה, אירלנד, יפן, ליטא, פרו, פרגוואי, ניו זילנד, קוריאה הדרומית, שווייץ ומדינות רבות נוספות.
הוא גם שבר את שיא השיר המהיר ביותר בהיסטוריה של ספוטיפיי שהגיע ללמעלה מיליארד השמעות ומאוחר יותר זכה בתואר שיתוף הפעולה המושמע ביותר בספוטיפיי ב-2023.
השיר נהפך לשיר השני המהיר בהיסטוריה שהגיע ל-200 מיליון השמעות בספוטיפיי (14 ימים סה"כ).
ב-29 ביוני 2023, ביג היט מיוזיק הודיעה דרך Weverse שהסינגל של ג'ונגקוק "Seven" ייצא ב-14 ביולי 2023. לפני יציאת הסינגל הדיגיטלי, "Still with You" ו-"My You" הפכו לזמינים ב-3 ביולי 2023 בשירותי סטרימינג כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק.
שני השירים היו זמינים בעבר רק בסאונדקלאוד או ביוטיוב.
ב-7 ביולי פורסמו תמונות קונספט וסרט קצר.
ב-13 ביולי פורסם הטיזר הרשמי לוידאו קליפ.
ב-25 באוגוסט 2023 יצא רמיקס ריקוד בסגנון האוס פרוגרסיבי בביצוע הדי ג'יי השוודי אלסו.
מאוחר יותר בסוף אוקטובר, פורסם רמיקס שני של הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה.
"Seven", שתואר כ"שיר קיץ מלא מרץ", הופק על ידי אנדרו ואט וסירקט, שניהם כתבו אותו יחד עם ג'ון בליון, לאטו ות'רון מקיאל תומאס.
השיר הולחן ב של ארבע רבעים ובסולם עם קצב של 126 פעימות לדקה וטווח ווקאלי שמתפרש מפה דיאז4 ועד לרה דיאז6. מבחינה מוזיקלית, זהו שיר פופ מז'אנר גראז' בריטי עם צלילי גיטרה אקוסטיים ומנגינה קליטה.
בטור ל-NME, ריאן דאלי העניקה ל-"Seven" דירוג של ארבעה כוכבים מתוך חמישה, תוך שהיא משבחת את "ההבעה המלוטשת והפלסט הדבשי" של ג'ונגקוק וקבעה שהשיר "הציב רף גבוה לתקופת הסולו שלו".
+רשימות סוף שנהארגוןרשימהדירוגמקורבילבורד100 השירים הטובים ביותר לשנת 202355Consequence200 השירים הטובים ביותר לשנת 2023117רולינג סטון100 השירים הטובים ביותר לשנת 202399השירים הטובים ביותר לשנת 2023נכנס
"Seven" הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד ספוטיפיי היומי העולמי, עם כמעט 16 מיליון השמעות, וזכה למספר ההשמעות הגבוה ביותר בהיסטוריה ביום הפתיחה לאמן גבר ולשיתוף פעולה.
בנוסף, הפך "Seven" לשיר המושמע ביותר ביום הראשון לצאתו לשנת 2023. ג'ונגקוק הפך לאמן הקיי-פופ הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד ספוטיפיי האמריקאי ולאמן הסולו הקוריאני הראשון שהופיע בראש המצעד העולמי.
ביפן, שלושה ימים בלבד לאחר שיצא, "Seven" הגיע היישר למקום השני במצעד בילבורד יפן הוט 100 מתאריך 19 ביולי 2023, שתיעד את התקופה שבין 10 ל-16 ביולי.
הוא היה השיר שהורד הכי הרבה בשבוע הפרסום שלו והגיע למקום הראשון במצעד ההורדות המשולב עם 39,170 הורדות, יותר מכפול מהמכירות של השיר במקום השני של .
הוא גם נכנס למקום ה-14 במצעד הסטרימינג עם 4,608,696 השמעות.
גם בשבוע שלאחר מכן נשאר הסינגל במקום השני ביפן הוט 100 ומכר עוד 12,656 יחידות, והפך לשיר הרביעי שהורד הכי הרבה בתקופה שבין 17 ל-23 ביולי.
הוא הגיע לשיא במקום השני במצעד הסטרימינג עם 14,601,063 השמעות, פי 3 יותר מסך שבוע הפתיחה שלו.
במצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום השלישי והפך להופעת הבכורה הגבוהה ביותר של אמן סולו קוריאני בהיסטוריית המצעד.
ג'ונגקוק שבר את שיאו של חברו ללהקת BTS ג'ימין, שהגיע למקום השמיני עם "Like Crazy" כמה חודשים לפני כן.
הוא גם הצטרף ל-BTS עם הכניסה הגבוהה ביותר למצעד הסינגלים; הלהקה הגיעה בעבר למקום השלישי עם "Dynamite" ב-2020, ו-"Butter" ו-"My Universe" ב-2021.
לפי לומינייט, "Seven" הושמע 5.11 מיליון פעמים והורד למעלה מ-34,000 פעמים ביום הפרסום שלו בארצות הברית.
במהלך שלושת הימים הבאים הוא הושמע יותר מ-2.5 מיליון פעמים מדי יום, צבר 13.7 מיליון השמעות בארבעת הימים הראשונים לפרסומים, והורד עוד 32,000 פעמים בפרק זמן זה.
במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי שפורסם ב-29 ביולי הגיע השיר היישר אל המקום הראשון - השיר ה-68 בתולדות המצעד שעשה זאת עם 21.9 מיליון השמעות, 6.4 מיליון השמעות ברדיו ו-153,000 הורדות משולבות מ-14 ועד 20 ביולי של הסינגל הדיגיטלי ו.
"" הוא השיר הראשון של ג'ונגקוק שנכנס להוט 100 וכן השיר הראשון שהגיע למקום הראשון.
ג'ונגקוק הוא החבר השני מ-BTS שעשה זאת, לאחר ג'ימין עם "Like Crazy".
ג'ונגקוק ולאטו הגיעו גם לשיאים חדשים בארטיסט 100, במספר חמש ואחת עשרה בהתאמה.
"Seven" הוא השיר הדיגיטלי השני הנמכר ביותר והשיר הרביעי המושמע ביותר בשבוע הפרסום שלו.
בנוסף, הוא הגיע היישר למקומות ה-30 וה-33 במצעד 40 השירים למבוגרים ובמצעד הפופ איירפליי, בהתאמה.
"Seven" סיים את השנה כסינגל הדיגיטלי השביעי הנמכר ביותר ב-2023 בארצות הברית, עם 228,000 עותקים שנמכרו.
"Seven" הגיע היישר למקום הראשון במצעד בילבורד גלובל 200 שפורסם ב-29 ביולי, עם 269,000 הורדות ו-217.1 מיליון השמעות שנצברו ברחבי העולם בתקופה שבין ה-14 ל-20 ביולי.
זהו שבוע ההשקה הגדול ביותר לשיר של אמן סולו מאז הקמת המצעד ובכך עקף ג'ונגקוק את מיילי סיירוס שהחזיקה בשיא זה עם שירה "Flowers".
זהו גם שבוע הסטרימינג השני בגודלו בכל הזמנים, אחרי "Butter" של BTS שהושמע 289.2 מיליון פעמים בשבוע הראשון לפרסומו.
ג'ונגקוק הפך לחבר הראשון ב-BTS שהגיע לראש מצעד הגלובל כאמן סולו וגם ללאטו זוהי הכניסה הראשונה למקום הראשון.
שני האמנים הגיעו במקביל לראש הבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, עם 195.8 מיליון השמעות ו-131,000 הורדות מחוץ לארצות הברית.
גם במצעד זה זוהי הכניסה הראשונה שלהם למקום הראשון, ג'ונגקוק הגיע ביולי 2022 למקום השני עם ואילו לאטו הגיעה במאי 2022 למקום ה-117 עם "Big Energy".
בשני המצעדים שפורסמו שבוע לאחר מכן ב-5 באוגוסט, נשאר "Seven" במקום הראשון בשני המצעדים עם 152.1 ו-138.1 מיליון השמעות מצטברות בהתאמה בתקופה שבין ה-21 ל-29 ביולי.
הוא נשאר שבוע שלישי ברציפות במקום הראשון בשני המצעדים שפורסמו ב-12 באוגוסט, עם 14,000 הורדות נוספות ו-124.3 מיליון השמעות ברחבי העולם ו-5,000 הורדות ו-112.8 מיליון השמעות מחוץ לארצות הברית בתקופה שבין 28 ביולי ל-3 באוגוסט.
בשבוע הרביעי שלו, בין ה-4 ל-10 באוגוסט, הורד השיר 4,000 פעמים והושמע 111.7 מיליון פעמים ברחבי העולם.
"Seven" הפך לשיר הראשון בהיסטוריה של בילבורד גלובל ללא ארצות הברית שהגיע ללמעלה מ-100 מיליון השמעות מחוץ לארצות הברית, עם 101.9 מיליון השמעות ועוד 3,000 הורדות.
בשבוע החמישי שלו נשאר "Seven" במקום הראשון בשני המצעדים העולמיים שפורסמו ב-26 באוגוסט, עם 104.3 מיליון השמעות ו-4,000 הורדות שנצברו ברחבי העולם, ו-95.1 מיליון השמעות ו-3,000 הורדות מחוץ לארצות הברית בתקופה שבין ה-11 ל-17 באוגוסט.
גם בשבוע השישי שלו, נשאר השיר במקום הראשון בשני המצעדים העולמיים שפורסמו ב-2 בספטמבר.
הוא צבר 94.1 מיליון השמעות והורד 2,000 פעמים ברחבי העולם במהלך התקופה שבין ה-18 ל-24 באוגוסט, מחוץ לארצות הברית הוא הושמע 85.8 מיליון פעמים והורד 2,000 פעמים.
בשבוע שלאחר מכן, עקף "Seven" את השיא של "Flowers" והפך לשיר הראשון בשנת 2023 שהגיע היישר למקום הראשון בשני המצעדים הגלובליים ונשאר בראשם במשך שבעה שבועות, עם עוד 97 מיליון השמעות ו-12,000 הורדות ברחבי העולם, ו-88.2 מיליון השמעות ו-8,000 הורדות מחוץ לארצות הברית, בתקופה שבין ה-25 ל-31 באוגוסט.
הוא נשאר בשבוע השמיני ברציפות בראש מצעד הבילבורד גלובל ללא ארצות הברית שפורסם ב-16 בספטמבר עם 83.8 מיליון השמעות ו-3,000 הורדות בתקופה שבין ה-1 ל-7 בספטמבר, אך הודח מהמקום הראשון בגלובל 200 על ידי "Paint the Town Red" של דוג'ה קאט והגיע מקום השני.
בסך הכל, "Seven" נשאר תשעה שבועות רצופים במקום הראשון בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, נכון למצעד שפורסם ב-16 בספטמבר, עם 77.7 מיליון השמעות ו-2,000 הורדות בתקופה שבין ה-8 ל-14 בספטמבר, תוך שהוא נשאר במקום השני בגלובל 200.
בעולם, "Seven" שבר שני שיאי גינס: השיר המושמע ביותר בספוטיפיי בשבוע אחד של אמן גבר והזמן המהיר ביותר להגעת שיר של אמן גבר ל-100 מיליון הזרמות בספוטיפיי.
בקוריאה, זכה השיר בארבעה פרסי פופולריות רצופים של מלון בין ה-24 ביולי ל-14 באוגוסט 2023. השיר גם זכה ב-13 גביעי מקום ראשון ב, והשיג כתרים משולשים באם קאונטדאון ב וב.
לפי בילבורד, "Seven" דורג כ מיום הזיכרון ועד ליום העבודה, בהתבסס על נתוני פעילות מכירות וסטרימינג שנאספו על ידי לומינייט עבור ה.
בנובמבר זכה השיר ב וב בטקס פרסי MAMA; הוא היה מועמד בנוסף ל ול אך לא זכה.
בדצמבר קיבל "Seven" את פרס עשרת האמנים המובילים במיליונים בטקס .
בינואר 2024, זכה "Seven" בקטגוריית השיר הדיגיטלי (בונסנג) ב, ובקטגוריות דיגיטל וסטרימינג גלובלי בטקס .
הוא גם היה מועמד בקטגוריות שיתוף הפעולה הטוב ביותר וקליפ הקיי-פופ הטוב ביותר, בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024 שהתקיים באוגוסט.
וידאו קליפ נלווה, בבימוי בראדלי & פאבלו, פורסם לצד השיר ומופיעה בו השחקנית הדרום קוריאנית כבת זוגו של ג'ונגקוק.
הקליפ מתאר שבוע שלם (בהתייחס למילות השיר), בו ג'ונגקוק מנסה באופן קומי לזכות בחזרה בחיבה של האן, אך זוכה בעיקר לעצבנותה.
ג'ונגקוק ביצע את "Seven" בשידור חי לראשונה ביום יציאתו, יחד עם ו-"Dynamite", בסנטרל פארק כחלק מסדרת הופעות הקיץ של בוקר טוב אמריקה.
הוא הופיע בתוכנית לייב לאונג' של BBC ב-20 ביולי וביצע את השיר באולפן יחד עם קאבר ל- של אואזיס.
למחרת, הוא ביצע את הסינגל ב על במה חיצונית ליד נהר התמזה בלונדון.
ב-23 בספטמבר הופיע ג'ונגקוק כאמן הראשי ב בסנטרל פארק, ניו יורק וביצע את "Seven" כחלק מרשימת השירים, עם לאטו שביצעה איתו את השיר בפעם הראשונה על במה.
הביצוע המקומי היחיד שלו לשיר היה בפרק של מתאריך 30 ביולי 2023.
Setjetting הוא אופנה של נסיעה ליעדים שהיו אתרי צילום של סרטים.
דוגמאות כוללות סיור בלונדון בסירה מהירה כמו בסרטי ג'יימס בונד, או ביקור בבתים המפוארים שנראים בג'יין אוסטן בתרבות הפופולרית.
המונח הוא משחק מלים על המונח חוג הסילון (Jet set), סוג של טיולי יוקרה בחברה מהמעמד הגבוה.
המונח נטבע לראשונה בעיתונות האמריקנית ב"ניו יורק פוסט" על ידי העיתונאית גרטשן קלי (Gretchen Kelly) ב-2008. ניתוח של השימוש בטכנולוגיות גיאו-מרחביות בחופשת אתרים כזו הוצע על ידי תירי ג'וליבו (Thierry Joliveau) ב-The Cartographic Journal.
תאגידים, מועצות, ועידות ותיירות עקבו אחר המגמה באותה שנה ויצרו מפות נסיעות משלהם, כמו מפת הסרט אליזבת: תור הזהב בהוצאת VisitBritain.
סוג תיירות זה כשהופך להמוני עלול לגרום לנזקים סביבתיים רבים.
ביוני 2018, חוף קו פי פי, שהתפרסם באמצעות סרטו של דני בויל משנת 2000 "החוף", נסגר ללא הגבלת זמן, כדי לאפשר לו להתאושש מהנזקים האקולוגיים של התיירות ההמונית בעקבות הסרט.
החוף קיבל לפני כן עד 5,000 תיירים ו-200 סירות ביום.
Seven Lives Many Faces (בעברית: שִׁבְעָה חַיִּים, פַּרְצוּפִים רַבִּים) הוא אלבום האולפן השביעי של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשות המוזיקאי והמפיק הרומני-גרמני מיכאל קרצו, שיצא לאור ב-19 בספטמבר 2008 בהוצאת וירג'ין רקורדס ברחבי העולם ובהוצאת כריזמה רקורדס בארצות הברית.
קרצו הצהיר שהאלבום יכלול צליל רב-תרבותי שלא דומה לשום דבר שהוציא עד לאותה הנקודה.
ב-12 בספטמבר, האלבום הועלה לעמוד המייספייס של אניגמה להאזנה מוקדמת.
לאחר שזכה להצלחה רבה באתר (עם למעלה מ-400,000 האזנות ביומיים), מספר אתרי MTV ו-VH1 בין-לאומיים החלו להשמיע את האלבום גם כן.
Seven Lives Many Faces יצא גם בפורמט DVD עם סאונד 5.1 סראונד, בדומה לאלבומם הקודם A Posteriori.
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום הם "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo".
הסרטונים של כל שיר משתמשים בסצנות מסרטונים קודמים של אניגמה, "Push the Limits" עבור "Seven Lives" ו-"Age of Loneliness" עבור "La Puerta del Cielo".
"" פורסם כסינגל שלישי מתוך האלבום.
המילים של השיר "La Puerta del Cielo" ("שער השמים"), מבוצעת בשפה הקטלאנית.
השיר הנוסף של האלבום שנכתב בשפה זו הוא "Between Generations".
שני השירים נכתבו בשיתוף מיכאל קרצו ומרגלידה רו.
האלבום הופיע לראשונה במקום ה-92 במצעד הבילבורד 200 ובמקום הראשון במצעד אלבומי העידן החדש.
Seven Lives Many Faces נמכר ביותר מ-6,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
האלבום נמכר בלמעלה מ-85,000 עותקים בארצות הברית נכון לספטמבר 2016.
ג'יימס כריסטופר מונגר מ-AllMusic העניק לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה; הוא שיבח את הסינגלים "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo" וכינה אותם .
מיכאל קרצו – לחן, כתיבה, שירה, הפקה, תכנות, עיבודים, הנדסה
אנדרו דונלדס – שירה , כתיבה משותפת
נאנוק – שירה , קריינות
מרגריטה רו – שירה , כתיבה משותפת
אזורהסמכהיחידות שהוסמכו/מכירותGCC ()זהב3,000*רוסיה (NFPF)זהב10,000** נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורגרמניה19 בספטמבר 2008תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהוירג'יןאמריקה הצפונית30 בספטמבר 2008
"Serving" (בעברית: "מגישה"), או בשמו הקודם "Kant" (בעברית: "שירה"), הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת המלטזית מיריאנה קונטה.
נכתב על ידי קונטה, מתיו מרסיקה, שרה אוולין פולרטון ובנג'מין שמיד, שגם הפיק אותו מוזיקלית.
הוא יצא לאור ב-8 בינואר 2025, ונבחר לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
השיר "Serving" נכתב והולחן על ידי קונטה, בנג'מין שמיד, מתיו מרסיקה ושרה אוולין פולרטון.
שמו המקורי של השיר, "Kant", שמשמעותו במלטזית היא "שירה", מופיע בפזמון במשחק מילים שמתכתב עם הביטוי "Serving Cunt", המתאר אדם בעל ביטחון עצמי רב בתרבות הלהט"ב וסצנת הדראג.
המונח "Cunt" מתורגם באופן מילולי לאיבר המין הנשי.
מגיש תוכנית רדיו ב-BBC Radio 2, סקוט מילס, ציין כי התחנה לא יכולה להשמיע את השיר, עקב הביטוי המיני בתוכו.
בריאיון ל-TVM, הצהירה קונטה בתחילה כי איגוד השידור האירופי (EBU) אישר את השיר כפי שהוא, וכי מילותיו לא ישתנו, אך הפקתו תעבור עיבוד מחדש.
ב-4 במרץ 2025 הודיע תאגיד השידור המלטזי PBS כי ה-EBU אסר על השימוש במילה "Kant" על הבמה ודרש שינויים במילות השיר, בעקבות תלונה שהגיש BBC בהתאם לרגולציות רשות התקשורת הבריטית.
ב-13 במרץ 2025 שונה שמו של השיר ל-"Serving" לקראת התחרות.
הגרסה החדשה של השיר השמיטה את המילה "Kant" והחליפה אותה בצליל אנחה.
Malta Eurovision Song Contest 2025 היה תחרות הקדם הלאומי של מלטה לאירוויזיון 2025. האירוע הופק על ידי תאגיד השידור המלטזי (PBS).
התחרות כללה שני חצאי גמר וגמר, שהתקיימו בין 4 ל-8 בפברואר 2025 במרכז הירידים והכנסים של מלטה בטא' אלי.
במסגרת התחרות התמודדו 24 שירים.
ב-12 בדצמבר 2024 נחשף כי קונטה עתידה להשתתף בתחרות.
שירה שובץ להופעה שנייה בחצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-17 בנובמבר.
בסיום הערב נמנה בין השירים שהעפילו לשלב הבא.
בגמר ביצעה קונטה את השיר ראשונה בסדר ההופעות וזכתה בתחרות עם 182 נקודות.
היא דורגה במקום השני בהצבעת השופטים ובמקום הראשון בהצבעת הקהל.
מלטה שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-15 במאי.
מלטה הופיעה תשיעית, אחרי ולפני .
בסוף הערב הוכרזה מלטה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי מלטה דורגה במקום התשיעי עם 53 נקודות.
מלטה שובצה להופיע בהתאם להחלטת המפיקים.
מלטה שובצה כהופעה ה-20, אחרי ולפני .
מלטה דורגה במקום ה-17 עם 91 נקודות; 83 נקודות מהשופטים, ו-8 נקודות מהקהל.
"Seven Nation Army" (בעברית: "צבא שבע המדינות") הוא שיר של הצמד האמריקאי The White Stripes שיצא לאור כרצועה הפותחת באלבום האולפן הרביעי שלהם Elephant.
השיר יצא לרדיו האלטרנטיבי האמריקאי ב-17 בפברואר 2003, כסינגל המוביל של האלבום.
ברחבי העולם, הסינגל יצא לאור על ידי XL Recordings.
השיר, שנכתב והופק על ידי ג'ק וייט, מורכב משירה עם אפקטים של עיוות קולות, מקצב תופים פשוט, וליין בס שנוצר על ידי שילוב של נגינה בגיטרה יחד עם אפקט של שינוי גובה הצליל.
השיר התפרסם במספר מדינות, והצלחתו תרמה לפופולריות של הצמד, ושל סגנון הגראז' רוק.
הוא זכה לשבחי ביקורת נרחבים, עם שבחים לריף ולמקצב התופים הייחודיים שלו.
במשך הזמן, מבקרים ומגזינים שונים ציינו את השיר כאחד השירים הטובים בכל הזמנים.
הוא זכה בשיר הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי השנתי ה-46, וקליפ הווידאו של השיר, בבימויו של אלכס ומרטין, זכה בפרס על העריכה הטובה ביותר של סרטון בטקס פרסי הווידאו של MTV לשנת 2003. בשנת 2021 רולינג סטון דירג את השיר במקום ה-36 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
השיר הפך להמנון ספורט, המופיע בדרך כלל בקריאות של הקהל ששר סדרה של צלילי "אוי", או שמו של ספורטאי מסוים, במנגינת הריף של השיר.
השיר שימש גם כשיר נושא לקבוצות ספורט, אישים ואירועים, כולל במונדיאל 2018. הפופולריות של השיר גברה בשל השימוש בו בספורט; הריף שלו תואר כ"נמצא בכל מקום".
השיר זכה להצלחה מסחרית נרחבת, וקיבל הסמכה למעמד זהב מהאגודה הפדרלית למוזיקה של גרמניה; מעמד פלטינה מהפדרציה של תעשיית המוזיקה האיטלקית; ופלטינה מהתעשייה הפונוגרפית הבריטית.
השיר הופיע בכלי תקשורת שונים ושימש באירועים פוליטיים בבריטניה, במיוחד כמזמור המושר על ידי הקהל.
אמנים שונים יצרו גרסאות כיסוי לשיר, כולל בן ל'אונקל סול ומרקוס קולינס.
גרסאותיהם נכנסו למצעדים במספר מדינות.
Third Man Records הוציאה את השיר מחדש ב-2014 וב-2015.
"Seven Nation Army" התחיל עם ריף גיטרה שהגה הזמר והגיטריסט ג'ק וייט במלון Corner במלבורן, בזמן שה-White Stripes שהו באוסטרליה במסגרת סיבוב הופעות בינואר 2002. הוא השמיע את הריף לבן סוואנק, מנהל בחברת התקליטים Third Man, שהגיב כי הוא מרגיש כי וייט יכול "להצליח יותר".
מאוחר יותר נזכר וייט שסוואנק "גם לא חשב שהמקצב הזה כל כך נהדר".
במקור וייט שמר את הריף כשיר נושא לסרט פוטנציאלי של ג'יימס בונד, לבסוף הוא החליט לשלב אותו בשיר של הלהקה, לאחר שהודה עד כמה קלושים הסיכויים שלו להתבקש אי פעם ליצור שיר נושא לסרט של ג'יימס בונד.
חמש שנים מאוחר יותר, הוא כתב וביצע את "דרך אחרת למות" עם אלישה קיז כשיר נושא לסרט קוונטום של נחמה.
"Seven Nation Army" הופק על ידי וייט והוקלט באולפני Toe Rag ברובע האקני בלונדון.
הוא כתב את השיר כ"ניסוי קטן", בתקווה ליצור שיר "משכנע" ללא פזמון.
השם "צבא שבע המדינות" נכתב תחילה ככותרת של רצועת השיר באלבום עוד לפני שהמילים נכתבו, אולם נשאר בסופו של דבר.
"Seven Nation Army" מאופיין כשיר רוק אלטרנטיבי, גראז' רוק, בלוז רוק ופאנק בלוז.
הוא מורכב במפתח E מינור בחתימת זמן עם קצב של כ־120 פעימות לדקה.
הכותרת של השיר מקורה כאשר ג'ק וייט, כילד צעיר בדטרויט, שמע לא נכון את שם התנועה הפרוטסטנטית "צבא הישע" (The Salvation Army) כ"צבא שבע המדינות" (Seven Nation Army).
השיר מובל על ידי ריף עם צליל דומה לצליל של גיטרת בס.
כדי ליצור את הסאונד הזה, וייט חיבר גיטרה חצי אקוסטית לפדל DigiTech Whammy (שמייצר אפקט הסטת גובה צליל), והוריד את הטון באוקטבה.
הריף משתמש בחמישה צלילים ומורכב משבעה תווים; הוא מתחיל עם תו מוחזק, אחריו ארבעה תווים מסונכרנים, והוא מסתיים בשני תווים בסגנון שמכונה "בס מקונן".
המהלך הראשון והרביעי צוינו כדומים לסימפוניה החמישית של ברוקנר.
השיר כולל גם אפקט של שירה מעוותת ו"תוף פעימות לב", המנוגן על ידי המתופפת, מג וייט.
ג'ון מולווי מ-NME תיאר את השיר כ"התקפה חריפה נגד תהילה".
מילות השיר נוצרו בהשראת תשומת הלב הגוברת שקיבלו ה-White Stripes.
לדברי ג'ק וייט, השיר מספר את סיפורו של אדם שעם כניסתו לעיירה שומע את תושביה מרכלים עליו ובתגובה ממשיך בדרכו ועוזב את העיירה.
אך בסופו של דבר הוא חוזר, מונע על ידי תחושת בדידות.
בנוגע למשמעות השיר, וייט הצהיר, "השיר עוסק ברכילות.
הוא עוסק בי, במג, ובאנשים שאיתם אנו יוצאים".
מגיניס תיאר את מילות השיר כמציגות "גישה עקשנית", תוך ציטוט שורות הפתיחה: "אני אלחם בהן / צבא שבע מדינות לא יכול היה לעצור אותי / הם הולכים לקרוע את זה / לוקחים את הזמן שלהם ממש מאחורי הגב שלי".
בנוגע לשורה "אני הולך לוויצ'יטה / רחוק מהאופרה הזו לנצח", אמר וייט שהוא מעולם לא ביקר בעיר, אבל השתמש בה כמטפורה, ובמילים הכניס את עצמו לדמות שבשיר.
הרעיון של ג'ק וייט להוציא את "Seven Nation Army" כסינגל נתקל בהתנגדות של חברת התקליטים שלו, XL Recordings, שרצתה להוציא את השיר "There's No Home for You Here" במקום.
ג'ק וייט שכנע את הלייבל להוציא את "Seven Nation Army", ובשנת 2003 הוא יצא כסינגל קידום מכירות לצד רצועת "In the Cold, Cold Night".
לאחר מכן הוא יצא כסינגל בתקליט ויניל בגודל 7 אינץ' ובתקליטור; הראשון כלל בצידו השני קאבר של "Good to Me" – שנכתב על ידי ברנדן בנסון וג'ייסון פלקנרבעוד שהאחרון כלל בצידו השני גם את "Good to Me" ואת שיר הפולק "Black Jack Davey".
התצלום המשמש כיצירת האמנות של הסינגל צולם על ידי פטריק פנטאנו; הוא כולל ציור של פיל, של גרג סימאש.
סרטון הווידאו של השיר, בבימויו של אלכס ומרטין, מורכב מהדמיה של מנהרה קליידוסקופית של משולשים שחורים, לבנים ואדומים, הקשורים לאהבתו של ג'ק למספר שלוש.
קטעי הווידאו במשולש מתחלפים, ומציגים, לחלופין, את ג'ק ואת מג.
הם משובצים בשלדים צועדים ובפיל, מתוך התייחסות לשם השיר "Seven Nation Army".
המשולשים נעים קדימה דרך המנהרה בקצב משתנה המותאם לדינמיקה של השיר.
הקליפ זכה פרס של העריכה הטובה ביותר בסרטון ב־MTV Video Music Awards 2003, והוא היה מועמד לסרטון הלהקה הטוב ביותר, סרטון הרוק הטוב ביותר ולאפקטים המיוחדים הטובים ביותר.
"Seven Nation Army" זכה לשבחי ביקורת נרחבים.
השיר זכה בפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי השנתי ה-46 והיה מועמד לפרס להופעת הרוק הטובה ביותר של להקה או צמד.
בשנת 2003 הוא דורג במקום השלישי ב־Pazz & Jop על סמך הצבעות של מבקרי מוזיקה.
הת'ר פארס מ־AllMusic תיארה אותו כ"פתיח עוצר נשימה" לאלבום Elephant, ובראם טטלמן מבילבורד אמר כי "משדרי רוק הרפתקנים עשויים לרצות להצטרף ל'צבא'".
הריף המרכזי, במיוחד, היה מושא לשבחים רבים מיציאת השיר.
בכתבה של ה"רולינג סטון" הוא תואר כריף הטוב ביותר של העשור של שנות ה-2000, ורבקה שילר מ-NME כתבה שהריף הוא "ליין הבס הכפייתי ביותר של העשור, שאפילו לא מנוגן בפועל על גיטרת בס".
בנוסף, המבקרים שיבחו את התיפוף של מג וייט – "חבטה מהפנטת" לפי טום מגיניס מ־AllMusic.
טטלמן תיאר את התיפוף כ"פשוט אך יעיל" ופורס אמר שהוא "מינימלי באופן נפיץ".
המבקרים דירגו את השיר בין הרצועות הטובות ביותר של העשור של שנות ה-2000; הוא הופיע ברשימות של ה-NME, Rolling Stone, WFNX, ו־Pitchfork והוא הוצב במקום הראשון ב"50 השירים המובילים של העשור" של Consequence of Sound.
השיר הופיע בדירוג "השירים הגדולים ביותר" של טריפל ג'יי בהתבסס על הצבעות הקהל, והוא דורג במקום השישי בדירוג המאזינים "Top 100 Greatest Hits" של BBC Radio 6 Music.
המגזין Loudwire דירג אותו במקום השביעי ברשימת "שירי ההארד רוק המובילים של המאה ה-21".
במרץ 2005 מגזין Q דירג את השיר במקום השמיני ברשימת 100 שירי הגיטרה הגדולים ביותר.
ערוץ המוזיקה VH1 הציב אותו במקום ה-75 בשירי ההארד-רוק הגדולים.
במאי 2008, רולינג סטון מיקם את השיר במקום ה-21 ברשימת 100 שירי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים.
ב-2010 השיר מוקם במקום ה-286 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים, ובדירוג המעודכן שנערך ב-2021 עלה למקום ה-36. רולינג סטון גם סקר אמנים, מבקרים ואנשים מהתעשייה ב-2018 כדי ליצור רשימה של 100 השירים הגדולים של המאה ה-21. השיר הוצב במקום השלישי ברשימה זו, והריף שלו תואר כ"גדול ביותר במאה ה-21".
ב-8 במרץ 2003 השיר הופיע לראשונה במקום ה-27 במצעד הרוק המודרני של בילבורד; ב-26 ביולי הגיע למקום הראשון, בו שהה במשך שלושה שבועות.
בסוף 2023, לרגל יום השנה ה-35 למצעד, בילבורד דירג את השיר במקום ה-80 של השירים המוצלחים ביותר בתולדות המצעד.
ב-24 במאי השיר נכנס למקום ה־76 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-12 ביולי הוא הופיע לראשונה במקום ה-38 במצעד הרוק המיינסטרים של בילבורד.
בהמשך, ב-8 בנובמבר, העפיל אל המקום ה־12 במצעד זה.
בקנדה השיר הגיע למקום ה-61 במצעד הסינגלים הקנדי ביולי 2007. השיר הופיע לראשונה במצעד הסינגלים הבריטי ב-3 במאי 2003, כשהגיע למקום השביעי.
השיר המשיך להופיע במצעדים, לסירוגין, שנים לאחר יציאתו לאור.
השיר הגיע לראשונה למקום הרביעי במצעד הפדרציה של תעשיית המוזיקה האיטלקית (FIMI) ב-27 ביולי 2006, ולמקום השלישי שבוע לאחר מכן.
השיר זכה במספר הסמכות בשנות ה-2010. הוא זכה למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית המוזיקה הפדרלית של גרמניה בשנת 2010, לאחר שנמכרו למעלה מ-150,000 יחידות של הסינגל.
בשנת 2013 התעשייה הפונוגרפית הבריטית העניקה לשיר תעודת כסף, וזהב שנתיים לאחר מכן.
בשנת 2019 השיר זכה למעמד של פלטינה כפולה לאחר שהמכירות וההשמעות בסטרימינג חצו את הרף של כ-1,200,000 השמעות ומכירות ביחד.
השיר זכה למעמד זהב על ידי FIMI בשנת 2014; ושלוש שנים לאחר מכן למעמד פלטינה, לאחר שנמכר בלמעלה מ-50,000 עותקים.
"Seven Nation Army" מילא תפקיד משמעותי בפופולריות של ה-White Stripes.
כתבה ב"רולינג סטון" תיארה אותו כ"להיט משנה קריירה", ודניאל מרטין מהמגזין NME כתב כי הוא רואה את השיר כ"מנגינה המגדירה של ה-White Stripes", לאחר שעורר את המעבר של הלהקה "מתחילת הרוק גראג' שלהם לרמה חדשה לגמרי של הערכה".
בנוסף, "Seven Nation Army" תרם לתנועת תחיית הפוסט-פאנק, והפך לשיר הראשון בז'אנר שהגיע למקום הראשון במצעד הרוק המודרני של בילבורד.
בהמשך להצלחתו הראשונית במצעדי המוזיקה, הפופולריות של השיר – בפרט בשל הריף שלו – צמחה כתוצאה מהשימוש בו בספורט.
בשנת 2012, אלן סיגל מבלוג הספורט Deadspin תיאר את "ההמנון שהפך לריף" כ"נמצא בכל מקום", אלק וילקינסון מ"הניו יורקר", אמר על הריף כי "ייתכן שהוא ריף הגיטרה השני הכי מוכר במוזיקה הפופולרית, לאחר זה של 'Satisfaction'".
אריק אדמס מהעיתון הדיגיטלי The AV Club ייחס את הפופולריות של השיר ל"פשטות" של הריף שלו – מאפיין שהוא ציין שהופך את השיר ל"מוכר ומזוהה באופן מיידי".
נייט סלואן כתב כי ארבעת התווים העוקבים של הצליל הראשון של הריף יוצרים "תחושה של דחיפות שהופכת את [הריף] לבלתי נשכח".
גרסת כיסוי אינסטרומנטלית של השיר בעיבודו של רמין ג'וואדי נכללה ב-2018 בפרק של סדרת הטלוויזיה וסטוורלד.
השיר בוצע במהלך המשימה האחרונה של תחרות הריאליטי "המירוץ המופלא 31" בהארט פלאזה בדטרויט.
ב-2016 ה-White Stripes הצהירו כי הם "נגעלים" מהופעתו של השיר בסרטון התומך בקמפיין של דונלד טראמפ לבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, וציינו כי "אין להם שום קשר לסרטון".
"Seven Nation Army" הופיע רבות באירועים שקדמו לבחירות הכלליות בבריטניה ב-2017. בעקבות נאום של מנהיג הלייבור דאז ג'רמי קורבין בפסטיבל המוזיקה Wirral Live, תומכים בקהל החלו לשיר "אוי, ג'רמי קורבין" לצלילי הריף של השיר.
השימוש בפזמון חזר על עצמו בכמה הזדמנויות לקראת הבחירות ולאחר מכן בפסטיבל גלסטונברי 2017, שם הופיע קורבין על במת הפירמידה כדי להציג את ראן דה ג'ולס.
כתוצאה מהופעת הפזמון בפסטיבל גלסטונברי, השיר רשם עלייה של 16,893% בהשמעה בסטרימינג, לפי שירות הזרמת המוזיקה Deezer.
לדברי אלן סיגל מ-Deadspin, הריף של "Seven Nation Army" הוא "חלק אורגני מתרבות הספורט".
הריף משמש בדרך כלל בשירה של קהל באירועי ספורט, שבהם כל תו מושר בדרך כלל באמצעות הצליל "אוי".
שורשיה של תופעה זו הם במשחק כדורגל שהתקיים במסגרת ליגת האלופות באיטליה באוקטובר 2003, במהלכו החלו אוהדי קבוצת הכדורגל קלאב ברוז' לשיר את הריף במשחק מול הקבוצה היריבה – מילאן.
הם שרו את הפזמון לאחר שחלוץ קבוצתם, אנדרס מנדוסה, כבש שער.
לאחר שקלאב ברוז' ניצחה במשחק, השיר הפך ל"המנון הספורט הלא רשמי" של הקבוצה.
לאחר שרומא ניצחה במשחק מול קלאב ברוז' ב-2006, אוהדי הקבוצה החלו להשתמש בריף בתור פזמון, לאחר שלמדו אותו מהאחרונה.
אוהדי נבחרת איטליה בכדורגל המשיכו לשיר את הריף במשחקים שהובילו למונדיאל 2006, והשיר – הידוע בכינויו כשיר ה"פו פו פו פו פו" בקרב האיטלקים – הפך ל"שיר הנושא הלא רשמי" של הקבוצה.
לאחר שאיטליה ניצחה בגמר גביע העולם ב-2006 הריף הושר ברחובות רומא.
לגבי הפופולריות של השיר באיטליה, ג'ק וייט אמר:לכבוד הוא לי שהאיטלקים אימצו את השיר הזה כשלהם.
אין דבר יפה יותר במוזיקה מאשר כשאנשים מאמצים מנגינה ומאפשרים לה להיכנס לפנתיאון של מוזיקת העם.
במשחקי כדורגל מסוימים הקהל שר את הפזמון עם שמות של השחקנים.
בין השאר, עם השחקנים קווין דה בראונה ממנצ'סטר סיטי, טיאגו סילבה מצ'לסי, מקסי מוראלס ואנדראה פירלו מניו יורק סיטי, סנטי קאזורלה מארסנל, ודיבוק אוריגי מליברפול.
"Seven Nation Army" שימש כהמנון רשמי באירועי ספורט שונים; ריק קאר של NPR ציין כי השיר הוא "ככל הנראה...
המנון הספורט הפופולרי ביותר בעולם".
הוא הושמע באליפות אירופה בכדורגל מאז 2008, וכן הושמע לפני תחילת כל משחק במהלך מונדיאל 2018. קאר העריך שהשיר הגיע ל"מאות מיליוני צופי טלוויזיה ברחבי העולם" כתוצאה מהשימוש בו בטורניר האחרון.
הלחן של הריף של השיר הפך לאחד מסימני ההיכר של ההפגנות נגד הרפורמות בישראל ב-2023, המושר למילים "דמוקרטיה או מרד".
Sex Hysteria (בעברית: היסטריה מינית) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'סי מורף.
האלבום יצא לאור ב-18 ביולי 2025 על ידי חברת קולומביה רקורדס.
מורף גדלה עיירה את'נס ממדינת אלבמה, אזור שממנו סלדה בצעירותה אך למדה להעריך אותו בבגרותה, בעיקר מתוך נוסטלגיה והוקרת שורשיה הדרומיים.
היא אינה נחשבת לזמרת קאנטרי אף שיש לה מבטא דרומי.
היא מושפעת מזמרות שנות ה-50 וה-60 כמו גם מהיפ הופ עכשווי.
בתקופת התיכון הייתה מעודדת והשתתפה במסיבות, אך נשרה מהלימודים מרחוק בתקופת מגפת הקורונה והחלה להעלות קאברים לטיקטוק, שם נחשפה לראשונה.
היא הפכה במהרה לויראלית, התמסרה למוזיקה, והוציאה אלבום ומכרה הופעות ברחבי ארצות הברית.
בעקבות שיחות עם צוות ההפקה שלה, מורף הבינה שהיא נוטה להימנע מחשיפה עצמית בשירים, ולקחה על עצמה לגעת בעברה באלבום הנוכחי.
את האלבום יצרה מתוך כ-100 שירים שכתבה.
מורף מתארת את האנרגיה של האלבום כ"גישה של 'לעזאזל עם זה ונראה מה יקרה'", ורואה בו ביטוי אישי עמוק יותר מבעבר.
האלבום עוסק בשטחיות במין וכסף אך בוחן טראומה, דפוסי אהבה הרסניים, התמודדות עם כאב, וילדות מאתגרת.
האלבום משלב סגנונות מגוונים: R&B קלאסי בהשראת איימי ויינהאוס, פופ-היפ הופ ובלדות אפלות בהשראת לנה דל ריי.
בהפקת האלבום השתתפו יוצרים מגוונים, כולל לורה ולץ, בכירה בתעשיית הפופ, והמפיקים Bekon וסטיב ראש, שידועים בעבודתם עם אמנים כמו קנדריק לאמאר, אמינם, ביונסה והוזייר.
האלבום כולל 36 הופעות של המילה "Fuck", ומתאר באופן ישיר ובוטה נושאים כמו מין, תאווה, מסיבות, טראומה וילדות קשה.
שני שירים מהאלבום, "Blue Strips" ו-"A Little Too Drunk", נכתבו והוקלטו בתוך כחצי שעה בלבד.
השיר הפותח "Gucci Mane" כולל סימפול מהשיר "Lemonade" מתוך כוונה להחמיא למושא השיר, גוצ'י מיין.
הוא מתמודד גם עם נושאי ילדות ופגיעות, אך משלב הומור.
השיר "1965" מציג דמות פיקטיבית של אישה שמתגעגעת לעבר רומנטי אך מדכא, ובכך יוצר פרובוקציה עם מסר כפול, משחק בין נוסטלגיה לביקורת על מגדר.
מורף מבקרת בחריפות תופעות כמו מיזוגיניה ברשתות החברתיות וחוסר ההתקדמות במעמד האישה, תוך שהיא מבדילה בין הדמות בשיר לבין עמדתה האמיתית.
השיר משלב בין ספוקן וורד-ראפי לבין פזמון המזכיר להקות בנות.
השיר "A Little Too Drunk" מאחד בין עיבוד תזמורתי נוסח לנה דל ריי לביט טראפ איטי.
לצד נושאים קשים, מופיעים גם הומור ועוצמה נשית, כמו בשיר "Bad as the Rest" שמתאר דחפים רגשיים והתנהגות חסרת היגיון באהבה.
השיר "Heroin" הוא בלדה אפלה עוסק בדימוי אהבה הרסנית כסם ממכר, תוך שימוש בלשון פיוטית אך ישירה.
השיר "Touch Me Like a Gangster" כולל פתיח מדובר בסגנון אלביס, תופים סוערים בסגנון פיל ספקטור ופסנתר, ונחשב לשיר הקרוב ביותר לאווירה של איימי ויינהאוס, ממנה מורף העידה כי היא מושפעת ביצירתה.
השיר "The Man That Came Back", שנכתב על אביה בגיל 17, כמעט ולא נכנס לאלבום מחשש לפגוע במשפחתה.
הוא מזכיר סגנון של שירי קאנטרי נשיים כמו של הצ'יקס.
שיר הנושא של האלבום הוא בלדת רוק נוגה שמגדירה את האווירה הרגשית של האלבום כולו והנושא שלו הוא האובססיה לחיבור רגשי גם במחיר של אהבה רעילה.
האלבום מכיל להיט בשם "Blue Strips", המתואר כקאנטרי פופ פוסט-אפוקליפטי שעורר תגובות קשות מצד קהל המאזינים.
שיר הסיום באלבום כולל רצף בתי ראפ בסגנון הצהרת כוונות, המדגישים עוצמה, חוצפה ואי-השלמה עם ציפיות חברתיות ממנה.
Pepper's Lonely Hearts Club Band (בתרגום חופשי לעברית: תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הביטלס.
האלבום הוא אלבום קונספט והוא מהווה אבן דרך משמעותית בדרכה המוזיקלית של הלהקה.
מרגע יציאתו היה האלבום חדשני ביותר בסאונד המיוחד שלו, במילות ובנושאי השירים, בגיוון הסגנוני, בשלמות הביצוע ובעיצוב עטיפתו והיה לאחד הסמלים המרכזיים של תנועת ילדי הפרחים בקיץ 1967.
"סרג'נט פפר", כפי שהוא מכונה בקיצור, הוקלט לאחר סיומה של תופעת הביטלמניה ולאחר שחבריה הפסיקו להופיע.
עם הפסקת ההופעות, יכלו להתפנות חברי הלהקה, בפעם הראשונה מאז קמה הלהקה, לתכנון מדוקדק של תקליטם הבא, שהיה אמור לכלול שירים המתארים את מחוזות ילדותיהם, המשך מגמה שהחלה ב-Revolver ובתקליטון Strawberry Fields Forever/Penny Lane.
כפי שהסתבר בסוף תהליך היצירה, התוצאה הייתה שונה לחלוטין מהכוונה הראשונית.
מקרטני טען שהוא הושפע מרעיון "הנושא האחיד" בתקליטי פרנק זאפה ומהתקליט Pet Sounds של להקת The Beach Boys שהיווה פריצת דרך בתחום ההקלטה.
פול מקרטני אמר בריאיון שאחרי שהוא וג'ון לנון שמעו לראשונה את התקליט, הם הלכו לדירתו של מקרטני והתחילו לכתוב את השיר She's Leaving Home.
הפסקת ההופעות והיד החופשית שנתנה חברת EMI לביטלס איפשרה לחברי הלהקה להתמקד ביצירה המוזיקלית ולהקדיש זמן רב לעבודת אולפן.
התוצאה הייתה בנייה של אלבום כיצירה אומנותית אחת כוללת, ולא רק כאוסף של שירים.
בשיר הפותח את האלבום, אותו כתב פול מקרטני יחד עם מל אוונס, חברי הלהקה מציגים את עצמם לא בתור הביטלס, אלא בתור להקת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר, ומזמינים את המאזינים להצטרף ולשמוע את ההופעה שלהם.
השיר מוביל באופן רצוף לשיר שנכתב על ידי פול מקרטני וג'ון לנון ומבוצע על ידי רינגו סטאר, With a Little Help from My Friends, המגלם דמות של זמר בשם בילי שירס.
בשיר הלפני אחרון של התקליט, חוזרת מנגינת השיר הראשון, ומילות השיר מודות לנו על ההקשבה ומצטערות על כך שההופעה מגיעה לסופה.
אולם, פרט לתבנית זו אין קשר של ממש בין השירים האחרים בתקליט והוא עדיין מהווה אסופת שירים מגוונת ולא "אלבום קונספט", כלומר אלבום בעל נושא מרכזי.
רעיון הצגת הלהקה לא כ"ביטלס" אלא כ"להקת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר" מבוטא בצורה בולטת גם בעיצוב עטיפת התקליט.
חברי הלהקה מופיעים על גבי התקליט פעמיים: במרכז הם לבושים בתור חברי הלהקה של סרג'נט פפר, ותמונה נוספת שלהם מופיעה בין שלל הדמויות המפורסמות שברקע.
החופש להקליט ללא עול ההופעות נתן לכל ארבעת חברי הלהקה הזדמנות להתנסות באמצעי הקלטה חדישים ובהרגלי עבודה שונים באולפן הקלטות.
חברי הלהקה לא הגיעו עוד לאולפן עם שיר גמור, אלא עם מגוון רעיונות, עליהם עבדו במשותף ויחד עם אנשי הסאונד.
לנון עבד באולפן שהתקין בביתו ושם ביצע ניסויי צליל אלקטרוניים בהיפוך סלילי הקלטה, יצירות קולאז' מסלילי הקלטה שונים וניגן סלילי הקלטה במהירויות שונות.
מקרטני שהה רוב הזמן באולפן 2 של אולפני אבי רוד ועבד עם המפיק ג'ורג' מרטין ועם טכנאי ההקלטה ג'ף אמריק.
האריסון כמעט ולא הגיע לאולפן, אלא שיפר את התמחותו בנגינה בסיטאר ויצר קשרים עם נגני מוזיקה הודית.
רינגו סטאר אמר בראיון מאוחר שהוא חש עצמו כנגן אולפן, אחד מרבים שהוקלטו במסגרת הצורך לשלב באלבום נגני כלי נגינה רבים ושונים (בהם תזמורת סימפונית, קלרינט, נבל, צ'מבלו, וכלי נגינה הודיים שונים).
עם זאת תיפופו של סטאר השתפר מאוד בעת הקלטות סרג'נט פפר.
במקביל התנסו כל חברי הלהקה ב-LSD.
תקליט זה היה האחרון שבו שיתפו לנון ומקרטני פעולה בכתיבת שירים.
לאחר Revolver, שהצטיין בקיטוב רב ובהבחנה בין "שירים של ג'ון" ל"שירים של פול", רוב השירים בסרג'נט פפר נכתבו במידה זו או אחרת של שיתוף פעולה בין השניים.
באלבומים הבאים נעלם שיתוף פעולה זה כליל.
כמו באלבומים הקודמים, Revolver ו-Rubber Soul, השתמשה הלהקה בטייפ ארבעה ערוצים ובמספר הקלטות לכל שיר אולם בסרג'נט פפר הגיע מיצוי ההקלטה בארבעה ערוצים לשיאו.
חברי הלהקה, בעיקר לנון ומקרטני, ביקשו ממרטין להשיג אפקט קולי מסוים, כמו למשל "סאונד של קרקס" ב-Being for the benefit of Mr.
Kite, ומרטין נדרש ליצירתיות על מנת להשיג את האפקט המבוקש.
שני השירים הראשונים שהוקלטו במטרה להיכנס לאלבום היו Strawberry Fields Forever ו-Penny Lane, אשר תיארו, כיאה למטרת האלבום הראשונית, מקומות הקשורים לילדותם של לנון ומקרטני בהתאמה.
התקליטון שהכיל את שני השירים הללו נחל הצלחה רבה והם לא נכללו בסופו של דבר בתקליט, לפי הנחיות EMI שלא לשלב שירים שיצאו כבר בתקליטונים באלבומים המוגמרים.
האלבום משלב סגנונות מוזיקליים רבים, השואבים ממקורות השפעה מגוונים כגון מוזיקה קלאסית, דיקסילנד ג'אז, מוזיקה של מחזות זמר, מוזיקה הודית ועוד.
התקליט נפתח בשיר הנושא את שם האלבום, וממשיך לשיר With a Little Help from My Friends בביצוע רינגו סטאר ("בילי שירס").
השיר הבא, Lucy in the Sky with Diamonds, אינו קשור עוד ל"קונספט".
הוא מקבל אופי שמיימי באמצעות תעלול שבו קו הבאס בבית מנוגן על ידי מקרטני דווקא בצליליו הגבוהים של אורגן האמונד שהותאם במיוחד להשמעת צלילי פעמונים.
שמו של השיר הבא, Getting Better, נובע מאמירה של ג'ימי ניקול, המתופף שהחליף את רינגו בחלק ממסע ההופעות של הביטלס.
זהו שיר רוק קצבי והאריסון מנגן בו בטמבורה (כלי נגינה הודי הדומה לסיטאר).
כמו Lucy in the Sky with Diamonds גם השיר הבא בצד א', Fixing a Hole, "זכה" לפרשנות כביכול מדובר בשיר על סמים, אולם משמעותו פשוטה למדי ומדברת על השתייכות ואפשרות החדירה של אדם אחד לנפשו של רעהו.
השיר מורכב משני חלקים: חלק מאוד מלודי וחלק בגוון מודגש של רוק.
השיר הבא, She's Leaving Home, בלדה על נערה הבורחת מביתה אל הרפתקת התגרות בעיר הגדולה, הוא בעל השפעות קלאסיות מובהקות ומנגנים בו נבל ורביעיית מיתרים.
מילות השיר הן שילוב של אירוניה וחמלה על ההורים והשיר משלב את נקודות המבט של הבת ושל ההורים בדרך של קאנון.
הקצב בכינורות מונע מהשיר ליפול לסנטימנטליות.
Kite, נכתב על ידי לנון ונובע מפרסומת ישנה לקרקס נודד שהכילה את כל הפרטים המוזכרים בשיר, ההנדרסונים המופלאים, סוסים מרקדים וכיוצ"ב.
כאמור, לנון ביקש ממרטין להקנות לשיר אופי של קרקס ושל מוזיקה הנעה במעגל מסחרר.
מרטין השיג את האפקט על ידי גזירה והדבקה של עשרות מקטעי-סרט המושמעים במהירות לאחור, מצילתיים, הכפלות קול ושימוש בכלי נגינה מיוחדים כהרמוניום, גלוקנשפיל ואקורדיון.
צד ב' נפתח עם משהו שונה לחלוטין, שירו היחיד של ג'ורג' האריסון בתקליט, Within You Without You, שיר הודי מבוסס ראגה ומנוגן בכלי נגינה הודים, גיטרה חשמלית, צ'לו וכינורות מערביים.
השיר הקפיץ את מעמדו של האריסון לאחר שנים שהיה חבר שולי בלהקה הן בעיני חבריו, הן בעיני ג'ורג' מרטין והן בעיני הקהל הרחב.
השירים הבאים בצד ב' מבטאים פנים שונות של ההוויה הבריטית.
When I'm Sixty-Four בנוי על דיקסילנד ג'אז, עם נגני קלרינט ופסנתר בנוסח הונקי טונק.
השיר נכתב על ידי מקרטני לכבוד יום הולדתו ה-64 של אביו והוקלט לפני תחילת ההקלטות של סרג'נט פפר.
השיר הבא בתקליט, Lovely Rita, הוא דוגמה מובהקת לשיר של פול מקרטני הן בסגנון השואב את השראתו מרגטיים ומיוזיק-הול (הגרסה הבריטית לוודוויל) והן בתוכן הבורא דמות של בחורה צעירה, נערת מדחן, הרושמת דו"ח תנועה למספר, שבמקום לשנוא אותה על כך, מתאהב בה.
השיר מסתיים בקודה המורכבת ממקצב ומאנחות ומספר ללא מילים מה קרה לאחר מכן בין המספר לריטה.
הקודה נחתכת ללא הפרדה בקרקור תרנגול המבשר על השיר הבא, Good Morning, Good Morning.
השיר נכתב על ידי ג'ון לנון, שלא ייחס לו כל חשיבות.