tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ניתן לפתור משוואה זו בקלות, וקבלת ההסתברות של תגובת שרשרת הנעה בטווח
עבור ערכים של K שקטנים מ-1 מקבלים בקירוב K – 1.
פיצוץ של נשק גרעיני מערב הבאת חומר בקיע אל המצב הסופר-קריטי האופטימלי במהירות רבה.
במהלך חלק מהתהליך הזה אסופת האטומים היא סופר-קריטית, אולם עדיין לא במצב אופטימלי לתגובת שרשרת.
נייטרונים חופשיים, לרוב מביקוע ספונטני, יכולים לגרום קדם פיצוץ.
כדי להקטין את ההסתברות לכך, משך השלב הזה מוקטן למינימום ונעשה שימוש בחומרים בקיעים וחומרים אחרים שבהם אין יותר מדי ביקועים ספונטניים.
למעשה, השילוב צריך להיות כזה שאין זה סביר שיש ולו ביקוע ספונטני אחד במהלך תקופת ההתאספות (דחיסת החומר הבקיע).
התפיסה הזאת פותחה לראשונה על ידי לאו סילארד בשנת 1933. הוא רשם את התפיסה כפטנט בשנה שלאחר מכן.
לאו סילארד ניסה לגרום לתגובת שרשרת באמצעות שימוש בבריליום ואינדיום בשנת 1936 אולם לא הצליח.
בשנת 1939, לאו סילארד ואנריקו פרמי גילו שכפול נייטרונים באורניום, והוכיחו שתגובת השרשרת אפשרית מבחינה מעשית.
תגובת השרשרת המלאכותית הראשונה שהחזיקה מעמד בוצעה על ידי המעבדה המטלורגית, בהובלת אנריקו פרמי ולאו סילארד, במגרש ראקטס (משחק ספורט דמוי טניס) מתחת לספסלי הצופים של אצטדיון סטאג באוניברסיטת שיקגו בתאריך 2 בדצמבר 1942, במהלך פרויקט מנהטן.
עדות לתגובת שרשרת טבעית נמצאה בשנת 1972 במכרה אורניום באוקלו שבגבון.
מעריכים כי תגובת השרשרת בכור הגרעיני הטבעי פסקה לפני כ-1.5 מיליארד שנים.
באותה עת עמדה שכיחותו הממוצעת של האיזוטופ הבקיע אורניום-235 במרבצי האורניום על כ-3%.
היות שמאז פחתה שכיחותו לכדי כ-0.7%, בדעיכה רדיואקטיבית טבעית, לא קיימים כיום כורים גרעיניים טבעיים.
בעקבות מציאת העדויות לכור הטבעי באוקלו, נמצאו כורים דומים באתרים סמוכים, אשר אפשרו לקבוע חסמים על מידת ההשתנות של קבוע המבנה העדין במהלך 1.5 מיליארד השנים האחרונות.
תגובת סבטיֶיה (Sabatier) היא תגובה כימית שהתגלתה על ידי הכימאי הצרפתי פול סבטייה, ונקראה על שמו.
בתגובה זו מגיב מימן עם פחמן דו-חמצני בטמפרטורה ולחץ גבוהים, ובנוכחות זרז ניקל, ליצירת מתאן ומים.
זרז יעיל יותר לתהליך הוא רותניום על אלומינה.
הוצע כי תגובה זו יכולה לסייע לחקר המאויש של מאדים.
זאת על ידי נשיאת מימן מכדור הארץ למאדים, שם יוגב עם פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה המאדימית, ליצירת מתאן שישמש כדלק טילים.
דבר זה יוביל לחסכון משמעותי במשקל אותו תצטרך לשאת החללית למאדים, ובכך לחסכון בעלות.
בפיזיקה ובכימיה, תגובת שרשרת היא רצף של תגובות, כך שתוצר של כל תגובה עשוי לגרום לתגובות נוספות.
בתגובת שרשרת, משוב חיובי מוביל לשרשרת מאורעות המגבירה את עצמה.
תגובות שרשרת הן אחת הדרכים בהן מערכות שלא נמצאות בשיווי משקל תרמודינמי יכולות לשחרר אנרגיה או להגדיל את האנטרופיה שלהן, על מנת להגיע למצב של אנטרופיה גבוהה יותר - קרוב יותר לשיווי משקל תרמודינמי.
לדוגמה, ייתכן שמערכת לא תוכל להגיע למצב אנרגטי נמוך יותר על ידי שחרור אנרגיה לסביבה.
אם התגובה מביאה לשחרור אנרגיה קטן הגורם לשחרור אנרגיה רב יותר, המערכת בדרך כלל תתמוטט עד אשר שוחררה כל האנרגיה המאוחסנת, או רובה.
בפיזיקה גרעינית, נייטרון תועה אחד יכול לגרום לאירוע קריטי, שעשוי בסופו של דבר להיות אנרגטי מספיק להתכת הכור הגרעיני או (בפצצה) לפיצוץ גרעיני.
מטאפורה מקרוסקופית לתגובות שרשרת היא אפוא כדור שלג שנערם לכדי כדור שלג גדול יותר, עד שלבסוף נוצרת מפולת ("אפקט כדור השלג").
זו תוצאה של אנרגיה פוטנציאלית כבידתית המאוחסנת המחפשת נתיב שחרור באמצעות חיכוך.
מקבילה כימית למפולת שלג היא ניצוץ הגורם לשריפת יער.
בביולוגיה, תגובת שרשרת של פולימראז באמצעות מכשיר PCR המאפשרת הכפלה מעריכית של מקטעי DNA.
בביולוגיה, Prion במצב פעיל משפעל פריון במצב לא-פעיל כאשר שניהם נוגעים אחד בשני, מה שמוסיף עוד פריון במצב פעיל וכך הלאה.
באקולוגיה, הכנסת גורם זר או שינוי במאפיין (בעל חיים פולש, תנאים מטאורולוגיים או גאוגרפיים, וכדומה) למערכת אקולוגית, יכול להוביל בסופו של דבר לשינוי בלתי הפיך של המערכת.
תגיד אמן הוא סרט תעודה ישראלי בבימוי דוד דרעי ובהפקת דרעי ורות לב ארי, בתמיכת ערוץ 8 וקרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה.
תיעוד אישי-משפחתי בן חמש שנים במשפחתו של במאי הסרט, דוד דרעי, בן זקונים למשפחה דתית מהיישוב ירוחם.
הסרט מתעד את סיפור יציאתו מהארון, משלב הניחושים, דרך הזעזוע עם פרוץ הבשורה לחיי המשפחה, ועד שלב ההתמודדות עם חששות ההורים והאחים, כל אחד מתוך אמונתו, בשאלת קבלת החריג בתוך המשפחה.
הסרט היה מועמד לפרס אופיר לשנת 2005 בקטגוריית הסרט התיעודי וזכה להצלחה גדולה כשהוצג בעשרות פסטיבלי קולנוע בינלאומיים בעולם - בין היתר הוצג הסרט בהודו, אירלנד, בריטניה, פורטוגל, איטליה, פראג, צרפת, גרמניה, קנדה, ארצות הברית ועוד.
יהודה פוליקר הלחין וביצע עבור הסרט את שיר הנושא "אם אחזור".
את המוזיקה לסרט הלחין וביצע יונתן בר גיורא.
דוד, הרווק האחרון והבן הצעיר במשפחת דרעי המורחבת, לא מוצא מנוח.
אחיו והוריו מבקשים לדעת מדוע הוא לא מגיע לארוחות השבת עם חברה, בחורה, ידידה, מישהי.
כשהתירוצים אוזלים והשיחות מאחורי גבו הולכות ותוכפות הוא מואס בשתיקה ובהתחמקויות.
הוא ניצב באומץ מול הוריו המבוגרים ומול אחיו ואחיותיו ומבקש לשפוך מולם את האמת שרובצת על לבו.
"אני לא יכול לאהוב אישה", הוא אומר לאמו באחת הסצנות המרגשות בסרט.
"אם תגיד אמן", היא מפצירה, "תראה איך הכול יעבור".
"תגיד אמן" מתעד עימות חזיתי ואמת שמתפרצת מול דעות קדומות בתוך מסע אישי-משפחתי-גאוגרפי אשר מוביל לסדרה של התרחשויות ושחרור מסודות.
אלה מקפלים בתוכם ייסורי התבגרות וכאב התפכחות, שמגיעים יחד עם ניסיונות הידברות וגישור, אשר מביאים לבסוף לתזוזה במשפחה, כל אחד במשבצת שלו וכולם ביחד.
מלבד הצלחתו בתחרות האקדמיה בישראל, זכה הסרט לביקורות חיוביות.
"סיפור יציאתו מהארון", נכתב ב-"Time Out תל אביב", "מסופר באופן ששובר כמעט כל סטריאוטיפ מוכר.
חובה לצפייה, לא רק לכל אלה שנתלים בהוריהם כתירוץ לאי יציאה מהארון".
תגיות מטא הן תגיות HTML שנועדו לתאר מידע על אתר אינטרנט, יוצרו, תכונותיו ועוד, תגיות המטא הם חלק מקטלוגי Meta data, שהם האופן שבו מקטלגים מידע המתאר באופן קצר וענייני גופי תוכן (דף אינטרנט, מסמך, מאמר, ספר...).
תגיות מטא הן הייצוג באינטרנט לקטלוג המטא-דאטה.
בתהליך קטלוג דפי האינטרנט נעשה שימוש בשני סוגים של תגיות מטא: (שני הסוגים נכתבים באותו מיקום בטקסט):
תגיות המתארות את האתר או הדף כך שאפשר יהיה להכניסו לאינדקס בצורה נכונה,
תגיות המקנות שליטה טובה יותר על פעולות הדפדפן (תגיות מסוג HTTP-EQUIV) הכוונה לפעולות מהסוג של האם לאחסן את המידע בזיכרון מטמון, מעבר אוטומטי לכתובת אחרת, רענון דף וכדומה.
בראש (head) כל דף אינטרנט שמור מקום לתגיות מטא המציגות מידע על האתר.
תגיות אלו אינן נראות על ידי הגולשים אבל נראות על ידי מנועי החיפוש, ובכך מאפשרות למנוע החיפוש ליצור תוצאות חיפוש תואמות למילות המפתח שהגולשים מחפשים.
נושא תגיות מטא הוא חלק מתחום האופטימיזציה וקידום אתרים במנועי חיפוש (SEO).
תגובת סיפוח היא סוג של תגובה כימית האופיינית לתרכובות אורגניות.
תגובת סיפוח מהווה במידה רבה את התגובה ההפוכה לתגובת אלימינציה.
בתגובת סיפוח מתחברות שתי תרכובות ליצירת תרכובת אחת, גדולה יותר.
היות שתרכובות בעלות קשרים קוולנטיים בודדים בלבד הן רוויות (אינן מסוגלות לקלוט אטומים נוספים), הרי שתגובות סיפוח מתרחשות רק כשאחת התרכובות מכילה קשר כפול או משולש.
אלקנים ואלקינים הם דוגמאות לתרכובות המשתתפות לעיתים קרובות בתגובות סיפוח.
גם קשרים כפולים בין פחמן וחמצן (קטונים, אלדהידים וחומצות קרבוקסיליות) משתתפים בתגובות סיפוח.
תגובת סיפוח עשויה להיות קוטבית או לא-קוטבית (רדיקלית).
תגובות קוטביות מבוססות על משיכה חשמלית בין מטענים מנוגדים (חיובי ושלילי); תגובות רדיקליות מבוססות על אטומים בעלי רמת אנרגיה חיצונית לא-שלמה; לאטומים אלו (רדיקלים) נטייה חזקה מאוד לתקוף אטומים אחרים וליטול אלקטרונים מהם לשם השלמת רמת האנרגיה החיצונית.
קיימים שני סוגים של תגובות סיפוח קוטביות:
קשרים כפולים ומשולשים הם עתירי אלקטרונים; לפיכך מהווים קשרים אלו מוקד להתקפות אלקטרופיליות.
במולקולה התוקפת קיים אטום בעל מטען (חלקי או מלא) חיובי; אטום זה נמשך לאלקטרוני הקשר הכפול או המשולש.
ההתקפה גוררת שבירת הקשר הכפול וסיפוח האלקטרופיל לתרכובת המותקפת (במשוואות המציגות את מנגנון התגובה מוצג כאילו הקשר הכפול הוא התוקף; החץ המייצג את מעבר האלקטרונים מוכרח לצאת ממקור האלקטרונים—במקרה זה הקשר הכפול—ולהסתיים באלקטרופיל).
התגובה הבאה מציגה דוגמה כללית לסיפוח אלקטרופילי של תרכובת דו-אטומית לאלקן:
להלן מספר דוגמאות לתגובות סיפוח אלקטרופיליות:
מים מסתפחים לאלקן; התוצר הוא כוהל.
תרכובת מימן-הלוגן (למשל: מימן כלורי) מסתפחת לאלקן; התוצר הוא הלואלקאן.
תרכובת מימן-הלוגן מסתפחת לאלקין; התוצר הוא הלואלקן.
סיפוח כפול מביא לקבלת הלואלקאן בעל שני הלוגנים.
קשרים כפולים ומשולשים אמנם מהווים מוקד להתקפות אלקטרופיליות, אך כשמדובר בקשרים קוטביים תיתכן גם התקפה נוקלאופילית.
קבוצת קרבוניל (C=O), למשל, מכילה קשר כפול קוטבי: לאטום החמצן אלקטרושליליות רבה מזו של הפחמן, והראשון מושך את אלקטרוני הקשר ביתר חוזקה; כתוצאה מכך קיים מטען חלקי שלילי באטום החמצן ומטען חלקי חיובי באטום הפחמן.
אטום הפחמן החיובי מהווה מוקד להתקפות נוקלאופיליות.
בנוקלאופיל התוקף קיים אטום בעל מטען (חלקי או מלא) שלילי, או שקיים בו זוג אלקטרונים בלתי-קושרים; אטום זה נמשך לפחמן החיובי.
ההתקפה גוררת שבירת הקשר הכפול בין הפחמן והחמצן וסיפוח האלקטרופיל לתרכובת המותקפת.
התגובה הבאה מציגה סיפוח של נוקלאופיל (צבוע אדום) לאלדהיד.
הנוקלאופיל מכיל את היסוד גרמניום.
להלן מספר דוגמאות לתגובות סיפוח נוקלאופיליות:
מימן מסתפח לקטון; התוצר הוא כוהל.
המימן אינו מגיב כשהוא במצב טבעי (H2) אלא רק כשהוא מהווה חלק ממולקולה אחרת, כגון נתרן בורוהידריד (NaBH4).
תגובות גריניאר: בתגובות אלו הנוקלאופיל הוא תרכובת גריניאר, תרכובת שבה קיים אטום מגנזיום הקשור לאטום הלוגן (נוסחה כללית: RMgX).
הפחמן הקשור למגנזיום מהווה נוקלאופיל חזק, והוא תוקף קטונים ואלדהידים לקבלת כוהלים.
תגובת שיקוע, ובלועזית: פְּרֶסיפּיטציה , היא תוצר ערבוב של שתי תמיסות.
בתגובת שיקוע, נוצר מומס במצב מוצק שנקרא משקע, בתוך הממס שלרוב הוא מים.
החומר החדש שמורכב משתי התמיסות ישקע לתחתית הנוזל, אלא אם כן הנוזל צפוף יותר ממנו, ובמקרה זה יצוף.
משקע יכול להיווצר גם כאשר התמיסה הופכת רוויה כלומר ריכוזי המומסים עולים מעל קבוע מכפלת המסיסות בעקבות אידוי נוזל.
תהליך שיקוע של תרכובות יוניות
בעת ערבוב שתי תמיסות של תרכובות יוניות, יון חיובי (מתכת) מתרכובת אחת ויון שלילי (אל-מתכת) מהתרכובת השנייה מתאחדים לתרכובת נפרדת.
המשקע לרוב נוצר במצב צבירה מוצק.
ערבבו את התמיסה של התרכובת היונית נתרן כלורי (NaCl) אשר מורכבת מהיסודות נתרן וכלור, ואת התמיסה של התרכובת כסף חנקתי (AgNO3) אשר מורכבת מהיסוד כסף ומיון חנקתי.
מערבוב תמיסות שתי התרכובות נוצרה תרכובת חדשה: כסף כלורי (AgCl) במצב צבירה מוצק (solid), זהו המשקע.
שני היונים הנותרים, נתרן ויון חנקתי אינם מצטרפים לתרכובת ונשארים פרודים.
יונים שאינם לוקחים חלק בתגובת שיקוע נקראים יונים משקיפים, ונמצאים במצב מימי (aqueous) כאשר הם מוקפים במולקלות קוטביות של מים.
התהליך לעיל מיוצג כימית כך:
ניסוח הנטו של תגובת השיקוע ייוצג כימית כך:
באופן תאורטי, תגובת שיקוע יכולה להתרחש גם על ידי זוג היונים השני (היונים המשקיפים, יון הנתרן (Na+) והיון החנקתי (-NO3), יגיבו, אך בפועל אין התגובה מתרחשת.
יונים אשר ממוקמים בטור הראשון של הטבלה המחזורית – מתכות אלקליות (כלומר, בעלי אלקטרון אחד ברמת האנרגיה האחרונה שבאטום) אינם יוצרים תרכובות יוניות קשות תמס היוצרות משקע.
כמו כן, קטיון האמוניום (+NH4) גם הוא יוצר תרכובות יוניות קלות תמס.
תגובתיות היא תכונה כימית של חומרים, המציינת את הקצב בו החומר מגיב בתגובה כימית.
על אף שהתגובתיות תלויה גם במבנה החומר, למשל שטח הפנים שלו, צורתו (גבישי או לא גבישי) ורמות הזיהום שלו, התגובתיות היא בעיקר תכונה של המבנה האטומי של החומר.
שחלוף הוא סוג של תגובה כימית האופיינית בעיקר לתרכובות אורגניות.
בתגובת שחלוף נודדים אטומים או קבוצות פונקציונליות למקום אחר באותה המולקולה.
תגובת שחלוף מביאה אם כן לקבלת איזומר מבני של התרכובת המקורית.
מספר תגובות שחלוף מתרחשות בתרכובות בעלות איזומריות ציס-טראנס.
איזומר טראנס, שבו שני מתמירים נמצאים בשני עברים שונים של קשר קוולנטי כפול, עשוי להפוך לאיזומר ציס, שבו שני המתמירים נמצאים מאותו העבר של הקשר—ולהפך.
שחלוף פרקין מהווה דומגה לסוג זה של תגובה כימית.
תגית (צרפתית lambel),היא מטען הרלדי הדומה לרצועת התליונים אשר מתוחה על חזהו של סוס מאוכף.
התגית מצוירת על גבי שלט אצולה וזאת על מנת להבדילה משלט אצולה דומה או כחלק משיטת הקדנסיה.
התגית נחשבת כסימן ההבדל הישן ביותר אך לעיתים נושאים אותו כמטען.
השימוש בתגית (בהרלדיקה האנגלית) כסימן הבדל עבור בנו הבכור של נושא המגן.
ההבדלים או סימני הקדנסיה הם התקנים אשר תפקידם להבדיל בין ענפים שונים של משפחה או שושלת.
שלטו של הבן הבכור, כל עוד אביו חי, הוא שלט המשפחה בתוספת תגית נקיה.
לשלטו של הבן השני נוסף חרמש, לשלטו של השלישי כוכב וכן הלאה על פי שיטת הקדנסיה.
מספר הקצוות אשר לתגית אינו בהכרח מציין מאומה.
למרות זאת תגית בעלת שלושה קצוות נחשבת כמייצגת את יורש העצר במהלך שנות חייו של אביו, חמישה קצוות במהלך שנות חייו של סבו ושבעה קצוות במהלך שנות חייו של אבי סבו.
תג כובע הוא סמל עשוי מתכת, המייצג את שיוכו של חייל בצה"ל לחַיִל מסוים.
תג כובע נכלל במדים, והוא נענד על הכומתה של כל חייל בצה"ל.
כל חייל בצה"ל משויך מבחינת מסגרת ארגונית לחַיִל כלשהו, ומעוטר בתג כובע, שאותה עונד על הכומתה אותה נושא.
סגן הרמטכ"ל וראשי האגפים במטכ"ל עונדים על כומתותיהם סיכה עם סמל צה"ל והכיתוב "צבא ההגנה לישראל".
הרמטכ"ל עונד סיכה עם סמל צה"ל, הכיתוב "צבא ההגנה לישראל" ומעוטר בשני ענפי זית.
חיילים, שנמצאים בשלב הטירונות שלהם, חובשים כומתה ללא סמל.
סמל תזמורת צה"ל נענד רק בהופעות ורק לכובע מצחיה, אין גרסה של סמל תזמורת צה"ל לכומתה.
גרסאות מוגדלות של תגי כובע שנענדים על כובעי מצחיה קיימים עבור חיל הים, חיל האוויר, רס"רי משמעת, משטרה צבאית ותזמורת צה"ל.
בצה"ל יש 22 תגי כובע שונים: תג כובע של רמטכ"ל, תגי כובע של קציני מטה בכירים, סמלי החילות, וכן סמלים ליחידות הבאות:
בשפה הלא רשמית נקראים תגי כובע - סמל כומתה.
חיילים ביחידות לוחמות או ביחידות שהן ברמת פעילות א' רשאים לענוד את סמל הכומתה על גבי רקע בצבע אדום.
בקורסים והכשרות מסוימים נענד סמל הכומתה על גבי עיגול בצבע לבן (בקורס קצינים, בקורס חובלים ובקורס טיס) או כחול (במספר השלמות חייליות).
כובעי הלוחמים היו כובעי גרב מצמר או כובעי חאקי (שכונו "כובע טמבל").
לכן לא היו סמלי כובע אחידים, אם בכלל.
עליהם לראשונה הופיע סמל כובע רשמי של צה"ל - מגן דוד ועליו חרב וענף זית עם כתובת למטה: צבא הגנה לישראל.
החרב ﬠם ענף של זית היה במקור סמל ארגון ההגנה.
הסמלים הראשונים היו עשויים מבד ואחר כך הוחלפו בסמלי מתכת.
תג כובע זה בהמשך (משנות החמישים) הפך לתג כובע בלעדי של רמטכ"ל.
עם הקמת צה"ל קיבלו חילות היבשה והאוויר, סמל כובﬠ אחיד שהוא סמל צה"ל.
השיוך החילי התבטא בצבﬠ רקﬠ (מתחת לסמל) שונים לכל חיל, אך הרﬠיון יושם למעשה רק בחלקו.
חיל הים קיבל 3 סמלי כובע ייחודיים, בהתאם לקוד הלבוש הקיים בחילות ים בעולם: לקצינים, לנגדים מדרגת סמל, למלחים (חוגרים) מדרגת טוראי עד רב"ט כולל.
בצה"ל הוגדרו ונבנו החילות השונים ובהתאם לכך נקבעו תגי הכובע.
פקודת מטכ"ל על חובת ענידת תגי כובע בצה"ל פורסמה ב-15 בדצמבר 1950.
בשנת 1989 בוצﬠה רפורמה לשונית בכל תגי כובﬠ של צה"ל.
לכל שם החיל התווספה ה"א הידיעה (לדוגמה: חיל רגלים הפך לחיל הרגלים) ובמילה האוויר, של שם חיל האוויר, הוספה ו' השנייה לפי כללי כתיב חסר ניקוד.
כל סמלי כובע שהיו בשימוש בצה"ל היו עשויים מחלק אחד, פרט לשלושה שהיו עשויים משני חלקים מוזהב וכסוף: חיל חימוש (פגז עם להבה כחלק נפרד), הג"א (מגן עם פצצות כחלק נפרד), סמל כובע של קציני מטכ"ל (חרב עם ענף זית כחלק נפרד).
ב-1949 קיבל חיל התותחנים תג כובﬠ המתבסס ﬠל ﬠיצוב כמעט זהה לסמל צה"ל כולל כיתוב "צבא הגנה לישראל" במרכז הסמל נוספו זוג קני תותחים ﬠתיקים מצולבים.
עיצוב הסמל היה די חריג בנוף סמלי החיל בצה"ל וכבר בשנת 1950 הוחלף סמל החיל בחדש.
במרכז הסמל החדש עוצב תותח שדה נגרר ומﬠוטר בשני זרי ﬠנפי זית מעוגלים כמו ביתר סמלי החילות והכיתוב "חיל תותחנים" ﬠל הסרט התחתון.
סמל החיל קיים בעיצוב זה עד היום, בשינויים קלים.
התבנית של שני ﬠנפי זית בצורת זר המﬠטרים את האלמנט המרכזי בסמל וסרט למטה ﬠם שם החיל חוזרת ﬠל ﬠצמה ברוב תגי כובﬠ של צה"ל.
תג כובﬠ הראשון של חיל האוויר היה דומה בﬠיצובו לכנפי הבד של טייסי החיל בתוספת זר של ﬠלי זית המﬠטר את המגן במרכז.
ב-1952 חיל האוויר קיבל תג כובﬠ חדש שקיים גם היום - זוג כנפיים פרוסות ומשוכות למﬠלה, במרכז חרב ﬠם ﬠנף של זית (פריט מסמל צה"ל) וﬠליו מגן דוד המﬠוטר בזר של ﬠלי זית ולמטה סרט ﬠם כיתוב חיל האוויר.
חיל הטכנולוגיה ואחזקה וחיל הלוגיסטיקה
בשנת 1949 נושא תמיכת הלחימה חולק בין שלושה חילות חדשים: חיל טכנאים, חיל חימוש וציוד וחיל הספקה ותובלה.
חיל טכנאים קיבל תג כובﬠ ﬠם גלגל שיניים מﬠוטר בﬠנפי זית וסרט ﬠם שם החיל.
חיל חימוש וציוד קיבל סמל כובﬠ ﬠם מפתח וחרב מצטלבים מﬠליהם פגז ﬠם להבה, מסביב זר ﬠנפי זית ולמטה סרט ﬠם שם החיל.
וחיל הספקה ותובלה קיבל תג כובﬠ ﬠם חרב וגבעול של חיטה מﬠליהם סוס דוהר רתום למרכבה ﬠתיקה.
בשנת 1950 פורק חיל חימוש וציוד.
כל נושא הציוד הוﬠבר לחיל הספקה.
וכל נושא החימוש הוﬠבר לחיל טכנאים שהחליף את השם לחיל חימוש ב-1953. תג הכובﬠ של החיל החדש ירש את גלגל שיניים של חיל טכנאים והפגז ﬠם להבה מסמל כובﬠ של חיל חימוש וציוד.
בשנת 1951 התפצל גם חיל הספקה ותובלה לחיל הספקה וחיל הובלה.
סמל כובﬠ של חיל הספקה החדש ירש את גבﬠול החיטה של חיל הספקה ותובלה ומפתח וחרב מצטלבים של חיל חימוש וציוד.
סמל כובﬠ של חיל הובלה ירש את סוס דוהר רתום למרכבה הﬠתיקה וחרב מסמל של חיל הספקה ותובלה.
ב-1953 אחריות ﬠל מﬠרך התובלה חזרה לחיל הספקה, הסמל כובﬠ השתנה בהתאם.
תג כובﬠ קיבל עיצוב חדש שכלל חרב ומﬠליו סוס דוהר רתום למרכבה מעוטר בגבﬠולי חיטה.
ב-1975 חיל הספקה החליף את השם לחיל תחזוקה.
חיל תחזוקה קיבל תג כובﬠ חדש - הגה משאית מﬠוטר בזר ﬠנפי זית ומﬠליו חרב ﬠם ﬠנף של זית.
למטה סרט ﬠם שם החיל.
וב-2003 החיל מחליף שם לחיל הלוגיסטיקה.
ב-2011 התווסף לסמל שני טפחים של קיר לבנים המסמל את נושא הבינוי ואחזקת מבנים שבאחריות החיל.
ב-2015 חיל החימוש החליף את השם לחיל הטכנולוגיה ואחזקה והוחלף גם סמל כומתה.
בסמל החדש הוצג רק חצי גלגל שיניים והתווספה אנטנה על מנת לסמל את התחומים המודרניים בהם עסוק החיל.
עבור חיל השריון עוצב סמל שבמרכזו מופיע טנק קרומוול שהיה בין הטנקים הראשונים של צה"ל.
בשנות השבעים הטנק שבסמל שונה לדגם המופשט.
מקורו של הסמל כובע של חיל הרפואה הוא בנחש הנחושת שהציב משה לעם ישראל בנדודיו במדבר.
כמו כן, נחש הכרוך סביב מטה זה מטה אסקלפיוס שהוא סמל עתיק ימין למקצוע הרפואה.
חיל הקשר ﬠם היווסדו קיבל סמל כובﬠ שכלל חרב בתוך זר ﬠנפי זית ומשני צידי החרב ברקים וכנפיים.
הכנפיים באו להזכיר על יחידת היונאים של חיל הקשר שפעלה עד שנת 1957. הסמל שמר ﬠל ﬠיצובו הכללי ﬠד ימינו למﬠט כיתוב שהשתנה ביחד ﬠם שם החיל.
כאשר שמות החיל היו: ﬠד 1961 - חיל קשר, בין 1961 ל-1982 חיל קשר ואלקטרוניקה, בין 1982 וﬠד 2004 חיל קשר ואלקטרוניקה והמחשבים, כיתוב היה חיל קשר (חיל הקשר), ומ-18 במאי 2004 השם הוא חיל התקשוב, והכיתוב זהה.
חיל שרות קיבל תג כובﬠ מﬠוצב כזר ﬠנפי זית ﬠם ﬠלה גפן במרכז מעל שתי חרבות וכיתוב "חיל שרות", בהמשך כשחיל שרות הפך לחיל כללי השתנה רק הכיתוב בסרט.
חיל המודיﬠין, חיל מודיעין השדה, חיל האיסוף הקרבי
אלמנט המרכזי בתג כובﬠ של חיל המודיﬠין הוא חבצלת.
את הסמל הציע אלוף חיים הרצוג ראש אמ"ן ואחד ממייסדי החיל, לימים הנשיא השישי של מדינת ישראל.
הוא הכיר את הסמל כששירת כקצין ביחידת המודיﬠין של הצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
הדבר הנוסף שייחודי בסמל זה זר שמורכב מענפי אלון ולא זית כברוב הסמלים.
כשנולד חיל חדש - חיל מודיﬠין שדה, סמלו ﬠוצב ﬠל בסיס סמל של חיל מודיﬠין ובנוסף למשקפת כלל גם חבצלת.
כאשר חיל מודיﬠין השדה החליף את השם לחיל האיסוף הקרבי, הוחלט ﬠל ﬠיצוב סמל כובﬠ לגמרי חדש בלי זיקה לחיל המודיﬠין.
את סמל הכובﬠ של חיל האיסוף הקרבי עיצב הגרפיקאי אמציה כץ ב-2009.
חיל חינוך שהוקם ב-1968, הספיק להחליף הרבה שמות בהתאם לשינויים ארגוניים שחלו בו: חיל חינוך עד 1978, חיל חינוך וגדנ"ﬠ מ-1978 ועד 1995, מ-1995 ועד 2001 חיל חינוך, גדנ"ﬠ והנוﬠר, ומ-2001 חיל החינוך והנוﬠר.
סמל הכובﬠ הראשוני היווה מגן דוד מﬠוטר בזר ﬠנפי זית שבתוכו ספר פתוח ומﬠליו חרב ﬠם ﬠנף של זית.
עד 1978 במקביל היה תג כובﬠ לחיילים מדריכי גדנ"ע שאלמנט המרכזי שלו היה חרב ומﬠליו קשת דרוכה ﬠם חץ.
ב-1978 גדנ"ﬠ הפך לחלק מחיל החינוך וקשת וחץ ﬠברו לסמל של החיל.
סמל כובע של חיל משמר הוא פירמידה משלושה רובים בתוך הזר וסרט עם שם החיל.
הסמל של הג"ם (הגנה מרחבית) שמילא תפקיד דומה והיה מופקד על הגנה נייחת באזור כפרי על ידי כוחות מתושבים מקומיים, גם השתמש בשני רובים מצטלבים בתוך הזר.
באוגוסט 1977 הוחלט לאחד את מחלקת ההגמ"ר (ההגנה המרחבית) - שהייתה כפופה לאג"מ במטכ"ל - עם מפקדת ראש הג"א (התגוננות אזרחית).
החיל החדש שנולד קיבל סמל מורכב ממגן הרלדי מעל מגן דוד בתוך זר ועליו שלוש פצצות נופלות, על סרט למטה כיתוב - הג"א.
הפרקליטות הצבאית קיבלה ב-2014 תג כובע חדש עם כיתוב על סרט למטה - "הפרקליטות הצבאית".
עד שנת 2014 הכיתוב היה "חיל הכללי".
ביוני 2017 חיל השלישות החליף את השם לחיל משאבי האנוש ובהתאם הוחלף גם כיתוב על תג הכובע.
תגי הכובע של נגדים יחידתיים
לפי פקודת מטכ"ל, תגי הכובע של נגדים יחידתיים, שדרגתם רס"ל, לפחות, בכוחות היבשה ושל כל החוגרים בחיל המשטרה הצבאית, הנמצאים בתפקידי שיטור ובתזמורת צה"ל יהיו עשויים מפליז מוזהב.
כמו כן, לשלושה תגי כובע הקיימים היום בצה"ל: משטרה צבאית, חיל השלישות וחיל הים, יש שתי גרסאות, גרסה קטנה עבור כומתות וגרסה גדולה עבור כובעי מצחייה, כאשר גרסאות הגדולות של משטרה צבאית וחיל השלישות הם עשויות מפליז מוזהב וגרסאות הקטנות הם בצבע מושחר הסטנדרטי.
לתג כובע של תזמורת צה"ל קיימת רק גרסה גדולה עבור כובע מצחייה ייצוגי.
במשטרה הצבאית, קצינים מסגן אלוף ומעלה, עם מדי א' (בטקסים) ומדי שרד חובשים כובע מצחיה מדגם שרד עם סמל כובע של משטרה צבאית בגרסה גדולה ועשויה מפליז מוזהב.
קצינים זוטרים וחיילים בתפקיד שיטור ובטקסים חובשים כובע מצחיה שיטור (חלק עליון לבן) עם סמל כובע של משטרה צבאית בגרסה גדולה ועשויה מפליז מוזהב גם.
תגי כובע של קציני חיל האוויר בכירים בתפקידי מטכ"ל
עבור דן חלוץ רמטכ"ל הראשון היוצא חיל האוויר, רפי פרץ הרב הצבאי הראשי שהוא טייס מסוקים בחיל האוויר ואלי שרמייסטר קצין חינוך ראשי ובעברו בקר מוטס בחיל האוויר ייצרו במיוחד סמלי כובע של רמטכ"ל, של רבנות צבאית ושל חיל החינוך והנוער כסופים.
עד אז סמלים האלה תמיד היו בצבע חילות היבשה (חום בהיר או כהה).
קציני מטכ"ל בכירים יוצאי חיל האוויר מקבלים סמל מטכ"ל כסוף גם כן.
תגי כובע של חיל הים
עבור סמלי כובע של חיל הים ניתן להגדיר שלוש תקופות: התקופה הראשונה בין השנים 1949–1952, התקופה השנייה בין השנים 1952–1971 והתקופה השלישית משנת 1972. בשתי תקופות הראשונות היו סמלי כובע נפרדים לחיילים, נגדים וקצינים.
בתקופות האלה הסמלים של קצינים ונגדים נענדו רק על כובעי מצחיה, ושל החיילים נענדו על כובע מלח ייחודית (עד 1972 הכומתות לא היו בשימוש בחיל הים).
תגי כובע רמטכ"ל וסגל הפיקוד הכללי
במהלך כהונתו כרמטכ"ל, הורה אביב כוכבי על הוספת עלי זית נוספים לתג הכובע של הרמטכ"ל והגדלתו.
תג הכובע הקודם בו השתמש הועבר לאלופי המטה ותגם הקודם הוצא משימוש.
עד לא מזמן, שיטת הייצור הנפוצה ביותר הייתה הטבעת פליז וסגסוגות דומות.
בתחילת שנות האלפיים עם העברת ייצור מישראל לסין, נפוצה השיטה של יציקה.
עקב כך ירדה איכות האסתטית של הסמלים ואין הקפדה על הפרטים הקטנים של הסמלים.
הם עיצבו וייצרו מאות דגמים של סמלים עבור צה"ל וכוחות הביטחון מלפני קום המדינה עד לשנות האלפיים.
אך עם העברת ההזמנות של צה"ל לגבי הסמלים ליצרנים בסין העסק נקלע לקשיים ונסגר.
סמלי כובע של בתי ספר ופנימיות צבאיות
רשימה של יחידות בעלות סמל כומתה שפורקו
שם יחידה כיתוב על סמל כומתה שנים בשימוש הג"א ה.ג.א.
חיל הגנה מרחבית הג"ם ?
תגובות פרידל-קרפטס הן קבוצת תגובות שפותחו על ידי שארל פרידל וג'יימס קרפטס בשנת 1877 המאפשרות לקשור מתמירים לטבעת ארומטית.
שני הסוגים העיקריים של תגובות פרידל קרפטס:
תגובות אלקילציה - הוספת מתמיר י
תגובות אצילציה - הוספת מתמיר י
התגובות מלוות בהתמרה אלקטרופילית ארומטית.
תרשים כללי של תגובת פרידל-קרפטס:
אליקלצית פרידל-קרפטס היא אלקילציה של טבעת ארומטית באמצעות אלקיל-הליד ושימוש בחומצת לואיס חזקה כזרז.
התגובה נעשית בנוכחות FeCl3, והקבוצה האלקילית נקשרת לטבעת הארומטית במקום שבו היה הכלור:
בעיה בתגובה זו היא שהתוצר הוא יותר נוקלאופילי (ריאקטיבי) מהמגיב עקב המתמיר האלקילי הנוסף לטבעת הארומטית, ומימן נוסף עשוי לעבור התמרה עם אלקיל וכך המולקולה עשויה לעבור אלקילציה נוספת.
כמו כן אם הכלור לא מצוי על פחמן שלישוני, מתרחשים שחלופים של ה (בשלב הראשון).
שחלופים אלו קורים בשל היציבות היחסית של קרבוקטיון שלישוני על פני קרבוקטיון שניוני או קרבוקטיון ראשוני.
דוגמה לשימוש באלקילציית פרידל-קרפטס היא בייצור אתילבנזן, באמצעות בנזן ואתן בתגובות המבוססות על אלקיציה זו.
לאתילבנזן חשיבות בתעשייה הפטרוכימית בהיותו תוצר ביניים בתהליך ייצור סטירן (Styrene), המשמש בהמשך לייצור פוליסטירן.
אצילציית פרידל-קרפטס היא אצילציה של טבעות ארומטיות עם אציל כלוריד ובעזרת חומצת לואיס חזקה כזרז.
אצילציית פרידל-קרפטס אפשרית גם עם אנהידרידים.
התנאים הדרושים לתגובה דומים לאלו של אלקילציית פרידל-קרפטס.
לתגובה זו מספר יתרונות על אלקילציית פרידל-קרפטס: הודות לקבוצת הקרבוניל המושכת אלקטרונים, הקטון הנוצר הוא פחות ריאקטיבי מהמולקולה המקורית, ולכן לא קורות אצילציות נוספות.
כמו כן אין שחלופים של קרבוקרטיון, הודות לייצוב רזונטיבי.
קיומה של אצילציית פרידל-קרפטס תלויה ביציבותו של האציל כלוריד המגיב.
פורמיל כלוריד למשל לא יציב מספיק, ולפיכך ליצירה של בנזאלדהיד דרך פרידל-קרפטס נדרשת תגובת גטרמן קוך (Gattermann-Koch) שבה הפורמיל כלוריד יסונתז יחד עם פחמן חד-חמצני וחומצה הידרוכלורית (HCl) תחת תנאי לחץ גבוה, המזורזת על ידי אלומיניום כלוריד ו-CuCl.
השלב הראשון מורכב מניתוק יון כלוריד ליצירת קטיון של אציל:
בהמשך יון האציליום מותקף נוקלאופילית על ידי הטבעת הארומטית:
לבסוף אניון כלוריד (או AlCl4-) עושה דה-פרוטונציה לטבעת ליצירת HCl, והזרז AlCl3 נוצר מחדש:
את הקטון בסוף התגובה ניתן לחזר ולהפוך לאלקאן מתאים באמצעות חיזור וולף-קישנר (Wolff–Kishner) או חיזור קלמנסן (Clemmensen).
התוצאה הסופית תהיה דומה לאלקילציית פרידל-קרפטס.
תגידו לזאבים שחזרתי הביתה הוא רומן הביכורים של הסופרת האמריקאית קרול רבקה בראנט.
הספר, שעלילתו מתרחשת בסוף שנות השמונים בניו-יורק, מתאר את סיפורה של נערה המתאבלת על מות דודה האהוב ואיש סודה ממחלת האיידס, ומוצאת נחמה בידידות סודית שנרקמת בינה לבין בן זוגו של דודה.
הספר זכה לביקורות חיוביות, ומחברת הספר שובחה על סגנון הכתיבה היצירתי שלה.
בראנט סיפרה בראיון שהספר התחיל מסיפור קצר שכתבה.
בראנט החלה להרחיב את הסיפור לאחר שקיבלה מענק ממועצת האמנויות של אנגליה.
תרגום: דנה אלעזר הלוי, תגידו לזאבים שחזרתי הביתה, ידיעות ספרים, אחוזת בית, 2016.
תָּגִית מְצוּיָה (שם מדעי: Scabiosa prolifera, כינויים נוספים: "ברך הגמל") הוא צמח חד שנתי מסדרת השלמונאים.
הצמח בגובה של כ-50 סנטימטרים, כמו שאופייני לצמחים ממשפחת השלמונאים.
פריחתו מתחילה בין חודש מרץ לחודש מאי, והיא מאופיינת בתפרחת שצורתה קרקפת עטופה במעטפת של עלים ירוקים, פרחיה החיצוניים גדולים ובמיוחד עלי הכותרות אשר פונים החוצה מן הצמח.
קרקפות הפרחים נישאות על עוקצים קצרים, יושבים כמעט.
היא מזכירה פרח בודד, לכותרת ארבע אונות ואונותיה משוננות.
הקרקפת יושבת בחיק ענפים נגדיים, בניגוד לתגית ארץ ישראלית, שקרקפותיה נישאות בראשי הענפים הארוכים.
מעטפת הפרי של הצמח מסתיימת בנזר קרומי דמוי פעמון שאורכו כסנטימטר אחד, ובו מעל ל-30 עורקים.
צבעו של הנזר ארגמן חיוור.
הכדורים של הנזרים משמשים כפרח יבש לקישוט.
מקור שמה של התגית הוא מלשון תג (כתר), בגלל הנזר הקרומי במעטפת הפרי.
בערבית נקרא הצמח תַגִ'ייָה, זַהַרַתא אל-ג'אראבּ.
התגית היא צמח דו מיני, הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בעיקר בבתי גידול טבעיים, אך גם בקרבת האדם.
הוא נפוץ ברחבי המזרח התיכון, בארץ הוא נפוץ בעיקר בגולן, בגליל, בעמק הירדן העליון, באזור העמקים, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר השומרון, בהרי יהודה, בשרון, בשפלה, בנגב הצפוני ובקעת הירדן.
תָּגִית אֶרֶץ-יִשְׂרְאֵלִית (שם מדעי: Scabiosa palaestina) הוא צמח חד-שנתי ממשפחת השלמונאים.
הצמח בגובה של כ-50 סנטימטרים, כפי שאופייני לצמחים ממשפחת השלמונאים.
היא מזכירה פרח בודד, לכותרת ארבע אונות והן גזורות לאונות משנה.
קרקפות הפרחים נישאות על ענפים ארוכים, בניגוד לתגית המצויה בה קרקפות הפרחים יושבות על קוצנים קצרים, יושבים כמעט.
צבעו של הנזר צהבהב לבן, הכדורים של הנזרים משמשים כפרח יבש לקישוט.
מקור שמה של התגית היא מלשון תג (כתר), בגלל הנזר הקרומי במעטפת הפרי.
התגית היא צמח דו-מיני, הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בעיקר בבתי גידול טבעיים בלבד.
הוא נפוץ ברחבי המזרח התיכון, באזורי אקלים ים תיכוני בארץ הוא נפוץ בעיקר בגולן, בגליל, בעמק הירדן העליון, באזור העמקים, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר השומרון, בהרי יהודה, בשרון, בשפלה, בנגב הצפוני ובקעת הירדן.
תגובת קניצרו היא תגובת דיספרופורציונציה הקרויה על שם הכימאי סטניסלאו קניצרו אשר גילה וחקר אותה.
תגובת קניצרו היא תגובה אורגנית סינתטית ליצירת כוהל וחומצה קרבוקסילית מתגובה בין שני אלדהידים שלהם אין אטום מימן שקשור לעמדת האלפא.
בתרשים למעלה: תגובת קניצרו של בנזאלדהיד ליצירת חומצה בנזואית ובנזיל אלכוהול
אניון ההידרוקסיד תוקף את הפחמן הקרבונילי של הבנזאלדהיד (ה-R הוא טבעת בנזין) ליצירת תוצר ביניים.
זוג האלקטרונים הלא קושר של החמצן הבודד, יורד להשלמת קשר כפול עם הפחמן, ובמקביל ההידריד של מולקולה זו, עוזב אותה עבור תקיפה של מולקולת מגיב אחרת, תוך שהוא משאיר אחריו חומצה קרבוקסילית, והמולקולה החדשה שנתקפה על-ידו מחוזרת למעשה לכוהל.
בתהליך נצרכו 2 מולקולות אלדהיד לקבלת חומצה קרבוקסילית וכוהל (עבור בנזאלדהיד, התקבלו: חומצה בנזואית ובנזיל אלכוהול).
תגובת פלהמן , הנקרא גם התנהגות פלהמן, היא התנהגות בה חיה מפשילה כלפי מעלה השפה העליונה תוך חשיפת השיניים הקדמיות, שואפת אוויר בנחיריים אשר בדרך כלל סגורים ואז נשארת במצב זה במשך מספר שניות.
תגובה זו עשויה להיות למראה או אל מול חומר המעורר עניין בבעל החיים.
התגובה עשויה להתבצע אף בצוואר מתוח ובראש המורם גבוה באוויר.
תגובת פלהמן קיימת במגוון רחב של יונקים, כולל פרסתנים וחתוליים.
התגובה מאפשרת העברת פרומונים וריחות אחרים לתוך איבר יעקובסון הנמצא מעל תקרת הפה דרך תעלה אשר פתחה נמצא מאחורי השיניים הקדמיות של החיה.
מקור המונח בפועל בגרמנית flehmen, אשר משמעותו חשיפת השיניים העליונות.
מונח זה התגלגל לגרמנית מן המילה בסקסונית עילית flemmen, אשר משמעותו "להראות רע לב".
חיה עשויה להגיב בתגובת פלהמן כאשר היא בוחנת אתר המעורר בה עניין, ובאופן כללי יותר ריחות או טעמים מעוררי עניין.
התגובה מאופיינת בהפשלת השפה העליונה באופן החושף את השיניים הקדמיות והחניכיים, ולאחריה שאיפת אוויר והחזקת מנח זה של השפתיים למשך מספר שניות.
התגובה עשויה להתבצע על במקומות מסוימים, במקרים אלה בעל החיים עשוי גם ללקק את האתר המעורר בו עניין, תגובת פלהמן עשויה להתבצע אף עם הצוואר מתוח, ראש מורם גבוה באוויר לחקירה כללית את הריחות בסביבה.
תגובת פלהמן עשויה לשוות לבעלי החיים מראה של מי שמגחך או צוחק.
התפקיד העיקרי, או הסיבה העיקרית, לתגובת פלהמן היא תקשורת תוך-מינית.
התגובה מחדירה אוויר הנושא פרומונים לתוך איבר יעקובסון אשר מעל תקרת הפה ובאמצעותה יכול בעל החיים לקלוט "מסרים" כימיים.
כך יכול בעל החיים לקבל מידע מן הסוגים הבאים על חברים אחרים במינו הנמצאים בסביבתו.
בעזרת תגובת פלהמן יכול בעל החיים אף לדעת על בעלי חיים ממינים אחרים.
במחקר שנערך על עזים נבדקה תגובת פלהמן של העז לדגימות שתן מ-20 מינים אחרים של בעלי חיים, חלקם מינים שאינם יונקים.
המחקר מצא שיש מרכיב משותף בשתן של כל בעלי החיים, פרומון בין-מיני, הגורם לתגובת פלהמן.
באופן מיוחד נמצא כי רמות פרומון של אנדרוגן, הביאו לתגובת פלהמן בעזים.
מגוון רחב של יונקים מגיבים בתגובת פלהמן, מינים טורפים ושאינם טורפים.
בין חיות הבית חתולים וסוסים הם הבולטים בתגובת פלהמן ולשני מינים אלה תגובות פלהמן חזקות לריחות.
סוסים זכרים מריחים בדרך כלל סוסות מיוחמות, בעוד שאצל ג'ירפות הזכר אף טועם את השתן של הג'ירפה המיוחמת.
בין שאר בעלי החיים בהם נצפתה תגובת פלהמן ניתן למנות תאו אפריקני, טיגריס, טפיר, אריה, למה מצויה, קובוס שחור-רגל, קיפוד אירופי, קרנף, פנדה ענקית והיפופוטם.
"תגיד לי Je t'aime" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן.
השיר יצא לאור ב-7 במרץ 2019, כסינגל השביעי מתוך האלבום חיים שלי, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
בשונה משאר שיריה, בשיר זה ישנו שימוש בשפה הצרפתית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד של מדיה פורסט, וה-1 במצעד של מדיה פורסט TV.
השיר נכתב והולחן על ידי ערן קאשי ובן יהודאי והופק על ידי ינון יהל.
שיר זה היה לשיר הסולו הראשון של בן זקן אשר הצליח לכבוש את פסגת המצעד של מדיה פורסט.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-7 במרץ 2019. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן בתוך כלוב מצופה בזהב.
בהמשך מצטרף אליה לארוחה בן הזוג שלה (אותו שיחק מאור בוזגלו).
בסוף הקליפ ניתן לראות קטעים מהקליפ שנחתכו בעריכה.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6 מיליון צפיות.
"תגיד את זה" הוא סינגל של רמי קלינשטיין בדואט עם ריטה מתוך אלבומו "תגיד את זה", שיצא לאור בינואר 2000. השיר נכתב והולחן על ידי רמי קלינשטיין ועובד על ידי רמי קלינשטיין ואלון הלל.
בשנת 2001 בסיבוב ההופעות "ריטה רמי - המופע המשותף" הופיעו עם השיר וגם תועד על אלבום הופעה שיצא בהמשך.
"תגיד שאתה כאן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים הישראלית אבי גואטה הפקות בע"מ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הוא מעין בלדה, אשר משלבת בתוכה את סגנון המוזיקה המזרחית.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר, תוך שהעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי עוזי ג'ורג' והועלה לערוץ היוטיוב של שרית חדד ב-6 בינואר 2020. בקליפ, ניתן לראות בני זוג אוכלים בבית קפה ומתנשקים על יד פסנתר ואת חדד שרה את השיר.
בפחות משבוע, צבר הקליפ של השיר למעלה ממיליון צפיות.
תגובת ערביי ארץ ישראל לעליית הנאצים ולשואה לא הייתה אחידה.
חלק מהערבים הפלסטינים אהדו את הנאצים והיו ששיתפו פעולה, בעוד אחרים לחמו נגדם לצד יהודים.
סקרי דעות שנערכו אז (ככל הנראה הראשונים שנערכו אי פעם בקרב ערביי ארץ ישראל) הראו תמיכה רחבה בגרמניה הנאצית.
סרי א-סכאכיני, בנו של הסופר והפעיל הפוליטי ח'ליל א-סכאכיני, שתמך בגרמניה הנאצית, והביע צער על תבוסתה, ערך סקרים במהלך עבודתו בקונסוליה של ארצות הברית בירושלים.
בפברואר 1941, הביעו 88 אחוז מהנשאלים תמיכה בגרמניה הנאצית, ואילו רק 9 אחוזים תמכו בבריטניה.
ב-2 ביולי 1942, היום השני לקרב אל-עלמיין הראשון במלחמת העולם השנייה, בתקופת מאתיים ימי חרדה, ארגנו תומכיו של המופתי של ירושלים, אמין אל-חוסייני, מפגש ציבורי בשכם, כדי לברך זה את זה על הניצחון המתקרב ולאחל למופתי חיים ארוכים.
באותו יום ביולי דווח כי הערבים קיבלו בשמחה גלויה את החדשות על גורל היהודים באירופה במהלך השואה.
הם הביעו את התקווה שהגרמנים יכבשו את ארץ ישראל ו"ישחררו" אותם מהיהודים.
חלק מהמיעוט המתון סירב להאמין לחדשות, וטען שמדובר בתעמולה יהודית בלבד שנועדה לתפוס את אהדת העולם.
דמות ידועה עם קשרים לנאצים הייתה המופתי אמין אל-חוסייני.
הוא יצר קשר עם הנאצים כחודשיים לאחר שהיטלר עלה לשלטון דרך הנציג הגרמני בירושלים היינריך וולף באומרו כי מוסלמים ברחבי המזרח התיכון התלהבו מהמפלגה הנאצית ורצו להתיידד עם האדון החדש של ברלין.
הנציג הגרמני וילהלם מלצ'רס שבחיפה בזמן המלחמה, אחרי המלחמה העיד: המופתי הפגין הפגנות בכל מקום ...
המופתי היה אויב מובהק של היהודים ולא הסתיר שהוא היה אוהב לראות את כולם מחוסלים.
עם ג'מאל אל-חוסייני הקים את האל-פותווה שעוצבה במתכונת הנוער ההיטלראי; הסית לפוגרום הפרהוד ; נפגש עם היטלר (שסוכניו נאלצו לשכנע את עצמם שהוא לא ממש "ערבי טהור" בדם, המנהיג הנאצי עדיין סירב לשתות איתו קפה, בגלל "אמונתו" (הגזענית) את הערבים כנחותים.
בכל זאת הם הסכימו על שיתוף פעולה נגד יהודים.
מנקודת מבטו של היטלר, הערבים היו זרים ונחותים, כמו היהודים).
הקים גדודים מוסלמים למען היטלר.
התערב נגד הצלת ילדים יהודים והסית לג'יהאד את העולם המוסלמי להרוג כל יהודי בכל מקום הימצאו.
המופתי האיץ בנאצים שוב ושוב במשך שישה חודשים, שיפציצו את ירושלים, תל אביב ונמל חיפה.
אחרון שיתוף הפעולה עם הנאצים כנראה היה מבצע אטלס.
פעילות המופתי הייתה לאחר שכבר שוכנע שהנאצים לא היו מוכנים לעזור לו, ואפילו לא היה ביכולתו למנוע הגירת יהודים מעטים שגרמניה נתנה תמורת גרמנים שהיו בידי הבריטים מראשית המלחמה.
כהן ציטט הגדרה, "המניעים של החוסייני להתמיד בחיפושם אחר ברית עם גרמניה הנאצית, התגלו כחזקים מאכזבתם מהיטלר לאחר שסירב לעצור את הגירת יהודי גרמניה".
יהושע פורת במחקרו על הלאומיות הערבית הפלסטינית הגיע למסקנה: "הנטייה הנאצית של החוסיינים לא הייתה מקרית.
עמדותיהם האנטי-יהודיות הבהמיות של הנאצים הפנו את תשומת ליבם של הלאומנים הערבים הפלסטינים שראו בנאצים כבעלי ברית טבעיים נגד היהודים".
ג'מאל אל-חוסייני, מעריץ גלוי של היטלר, שירת את הנאצים עם המופתי.
חסן סלאמה מראשי המרד הערבי הגדול, אשר בדומה למופתי עבר לעיראק ומשם לגרמניה הנאצית.
בשליחותה היה שותף למבצע אטלס שהחל בארץ ישראל ב-6 באוקטובר 1944 במסגרתו צנחו שלושה גרמנים ושני ערבים וייעודו המדויק שנוי במחלוקת.
פאוזי אל-כותוב למד בסוף שנות השלושים חבלה בגרמניה הנאצית ובנוסף עבר קורס קומנדו מטעם האס.
בעקבות קשריו של המופתי הירושלמי- חאג' אמין אל-חוסייני עם צמרת ההנהגה הנאצית, שוחרר אל-כותוב ממאסרו.
פאוזי קאוקג'י היה מפקד צבאי ערבי שידוע במיוחד עקב לחימתו כנגד היישוב במרד הערבי הגדול, אז הוכתר כ"מפקד העליון של המרד הערבי בפלסטין".
לאחר שברח מארץ ישראל היה שותף בשנת למרד הפרו-נאצי והאנטי-בריטי של רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק ב-1941. לאחר כישלון המרד הגיע לגרמניה הנאצית נישא לגרמניה ושימש שם כמנהיג ערבי בגלות בגרמניה ששירת את מכונת התעמולה הנאצית, בנוסף למופתי חאג' אמין אל-חוסייני.
חורחה סבאג' זורוב (Jorge Sabaj Zurob) שהיגר מארץ ישראל לצ'ילה ב-1931, העריץ את היטלר בעיתונו 'לה-רפורמה' (La Reforma) ששונה לשם 'העולם הערבי' "אל מונדו ערבה" el Mundo árabe כבר ב-1933. הדפיס לפחות פעמיים את הזיוף הנודע "הפרוטוקולים של זקני ציון" בהרחבה, והפיץ קריקטורות נתעבות על יהודים.
העיתון נאסר במהלך מלחמת העולם השנייה, והוזהר להיאסר מחדש בשנת 1949 על ידי כלי תקשורת מוביל באותה מדינה.
(קיים קשרים עם עיסא נח'לה וקידמו כשערך והו"ל את "אמריקה והמזרח" America y Oriente בו הילל משטרים טוטליטרים, במיוחד של היטלר, גרמניה הנאצית).
לפני מלחמת העולם השנייה היו מספר ארגונים ערבים–נאצים באזור, כולל: "המועצות להגנת פלסטין הערבית" (בראשות מנהיגים פרו-נאציים ידועים כמו נביח אל-אזמה, אדיל ארסלן ואחרים)<ref>
</ref> בשנות השלושים, סטודנטים פלסטינים ערביים שהתחנכו בגרמניה חזרו לארץ ישראל נחושים בדעתם להקים את המפלגה הנאצית הערבית.
בשנת 1935 הקימו ערבים בחיפה את מועדון הירח האדום.
במהלך שנות השלושים וביתר שאת עם פרוץ המרד הערבי הגדול התפרסמו ידיעות אודות שימוש של סמלים נאצים על ידי ערבים בארץ ישראל, בקריאה לחרם על חנויות של יהודים ובמאבק בשלטון הבריטי.
גילויי האהדה לנאצים דווחו בפרט סביב חגיגות הולדת מוחמד (מוולד א-נבי) מחלקת החינוך הממשלתית הבריטית פרסמה הודעות האוסרות על תלמידים ערבים להשתתף בהפגנות.
עיתונים ערבים, לעומת זאת האיצו בתלמידים להפר את ההוראות.
לדברי אורייב ארף נג'אר, שחקר את מאמרי המערכת שפורסמו בפילסטין'' במהלך מלחמת העולם השנייה, "העיתון תמך בטיעון הפרו בעלות-הברית בשני אופנים.
ראשית, הוא הבחין בין האוניברסלי למקומי, ויצר היררכיה של ערכים הסביר מדוע העיתון צידד בבעלות הברית.
שנית, על ידי שימוש בערכים ערבים-אסלאמיים מסורתיים (וכריית התיעוד ההיסטורי לדוגמאות), הציעו העורכים כי ערכים אסלאמיים מונעים את הלחימה עם גרמניה הנאצית ודוחקים ב"סובלנות בזמנים קשים" להתמודד עם המשך שלטון קולוניאלי פלסטינים שנמצאו (מה שהגדירו) "אכזריים ובלתי מקובלים".
מספר חודשים אחר תבוסת הנאצים בקרב אל-עלמיין השני, בשנת 1943, הותקף עבד אל-קאדר אל-מוזפר, תומך מופתי לשעבר, בבקבוק תבערה, לאחר שמתח ביקורת על הברית של המופתי עם המשטר הנאצי.
"תגיד לי מה אתה מרגיש" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 1993 חברת התקליטים NMC.
הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד (מספר קטלוגי: NMC 20051-2).
הסינגלים שנכללו באלבום הם "אבק זמרים", "יום ללא מילים", "דבורה", "בן בסט", "כל דבר קט", "החיים קשים" ו"תגיד לי מה אתה מרגיש".
עיבוד: אלון אולארצ'יק ויזהר אשדות
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וגיטרה סינתי: ברק חנוך / גיטרה נוספת: אלון אולארצ'יק / קולות: יזהר אשדות ואלון אולארצ'יק
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וגיטרה סינתיסייזר: ברק חנוך / גיטרה נוספת: אלון אולארצ'יק / קולות: אתי אנקרי
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וקלידים: אלון אולארצ'יק / שירה: מיטל טרבלסי, חיים אוחנה, סמי לזמי וחיים אוליאל ("להקת שפתיים")
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וקלידים: אלון אולארצ'יק
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / סינתיסייזר גיטרה: ברק חנוך / פסנתר וקלידים: אלון אולארצ'יק
"תגיד לי מה אתה מרגיש"
עיבוד : אלון אולארצ'יק, יזהר אשדות, אשר פדי, ברק חנוך ואבי יפרח
תופים : אשר פדי / בס : אבי יפרח / גיטרות וגיטרה סינתי : ברק חנוך / גיטרה נוספת וקלידים: אלון אולארצ'יק
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות, פסנתר וקלידים: אלון אולארצ'יק
תופים: אשר פדי / בס, פסנתר וקלידים: אלון אולארצ'יק / גיטרה: ברק חנוך
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וגיטרה סינתיסייזר: ברק חנוך / גיטרות נוספות, פסנתר וקלידים: אלון אולארצ'יק
תופים: אשר פדי / בס: אבי יפרח / גיטרות וגיטרה סינתיסייזר: ברק חנוך / פסנתר וקלידים: אלון אולארצ'יק
"תגידי לי שטוב לך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
את השיר הוציאה לאור ב-20 בינואר 2019 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום האולפן השישי של הזמר, Omer.
נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-17 מיליון צפיות ביוטיוב.
"תגידי לי שטוב לך" נכתב על ידי משה בן אברהם, שגם הפיק אותו לצד אופק יקותיאל.
ב-20 בינואר 2019 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של המדיה פורסט במקום הרביעי.
בשבוע שלאחר מכן עלה למקום השלישי – שם שהה שבוע אחד לפני צאתו מהדירוג.
ב-21 בפברואר דורג לשבוע אחד ב במקום השביעי.
במצעד השנתי של גלגלצ ואתר "וואלה!" דורג במקום ה-34.
"תגיד לי, מי?" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
את השיר הוציאה לאור באוקטובר 2002 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002).
"תגיד לי, מי?" הוא גרסת כיסוי לשיר האיטלקי "Storie di tutti i giorni" של ריקרדו פוגלי, שזכה בפסטיבל סן רמו 1982. הוא נכתב על ידו ועל ידי גווידו מורה בהתאם ללחן שחיבר מאוריציו פבריציו.
את הגרסה הזו תרגם גיל חובב לעברית.
בשנת 2002, במקביל להוצאת גרסתה של אינטרנשיונל, הוציאה הלהקה ההולנדית הרמס האוס בנד את השיר בשפה האנגלית.
עטיפת השיר מכילה צילום של אינטרנשיונל מתון ריאיון שקיימה בתוכנית "תוצרת הארץ" בערוץ הראשון.
ישנה גרסת רמיקס שנכללה באוסף הסינגלים.
אינטרנשיונל נהגה לבצעו בקביעות במועדונים, שכן הפך ללהיט שם.
הוא גם הושמע לא מעט ברדיו, והגיע למקום החמישי במצעד רדיו אמצע הדרך.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםאוקטובר 2002תקליטורדנה • IMP
"תגיד שכן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל.
את השיר הוציאה באוקטובר 1991 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא לא נכלל בשום אלבום אולפן או אוסף שהוציאה הזמרת.
"תגיד שכן" נכתב על ידי דודו ברק והולחן על ידי אביטל.
את הפקתו המוזיקלית ביצעו חברי להקת אתניX, זאב נחמה ותמיר קליסקי.
ל"תגיד שכן" הופק וידאו קליפ רשמי המציג את אביטל לצד רקדנים גברים סביבה.
הוא פורסם לראשונה ב, והועלה ליוטיוב ב-7 ביוני 2009.
ב-6 באוגוסט 1991 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
ב-13 באוגוסט דורג במקום העשירי, והיה ל"כניסה הגבוהה" של אותו של אותו שבוע.
ב-20 באוגוסט עלה לשיאו במקום השביעי, ושהה שם שבועיים רצופים.
לבסוף, ב-10 בנובמבר יצא מטבלת הדירוג לאחר ארבעה-עשר שבועות צעידה רצופה.
תגליות - ארכאולוגיה לכל היא מרכז העשרה ישראלי בנושאי ארכאולוגיה, היסטוריה, תרבויות ולימודי ארץ ישראל.
תגליות הוקמה בשנת 2004 על ידי עמותת מכון ישראלי לארכאולוגיה, במטרה להוות גשר בין העולם האקדמי לקהל הרחב ובמטרה להציב את הארכאולוגיה בלב ההתעניינות והשיח הציבורי בישראל.
תגליות מתמחה בהנגשת הארכאולוגיה על כול גווניה לציבור הרחב.
תגליות מאמינה שבאמצעות חינוך לאהבת העבר והארכאולוגיה ניתן לעודד את הציבור בכלל, ומקבלי ההחלטות בפרט, לשמור על העתיקות ולהפנות תקציבים לשם כך.
חזונה של "תגליות" הוא השבת הארכאולוגיה של ארץ ישראל למרכז השיח בציבוריות הישראלית, כפי שזו הייתה בראשית המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של מדינת ישראל.
בעשורים הראשונים של מדינת ישראל היה קיים עניין ציבורי נרחב בתגליות ארכאולוגיות חדשות, רבים ביקרו באתרים הארכאולוגים אשר זכו לתקציבי חפירה, שימור ופיתוח תיירות .
מנהיגים ציונים רבים ראו בארכאולוגיה כלי להוכחות הזיקה בין העם היהודי לארץ ישראל בעקבות גילויים של ממצאים כגון מגילות ים המלח, כתובת נקבת השילוח, שרידי המצור על מצדה, בתי כנסת עתיקים כמו בבית אלפא ותלים מקראיים כמו מגידו, חצור וגזר.
כמו כן מתרחשים אירועים בעלי אופי לאומי באתרים ארכאולוגיים כמו מסעות תנועות נוער וטקסים צבאיים במצדה או תהלוכות אל קברות המכבים.
בשליש האחרון של המאה ה-20 הלך וירד מעמד הארכאולוגיה בישראל כחלק מירידת המעמד של מדעי הרוח בעולם.
סטיב רוזן מציע שדעיכת הארכאולוגיה בזהות הישראלית נבעה מסיבות פנימיות וביניהן: ירידת הלאומיות, המיתוס הלאומי ועיצוב הזהות במקביל לעליית הביקורת ההיסטורית.
אימוץ הגישה המחקרית הביקורתית התקבלה בקרב ארכאולוגים שונים אשר פקפקו בניסיונות העבר להשתמש בשרידים ארכאולוגים כהוכחות לסיפורי התנ"ך.
קול ביקורתי זה ניתן לקרוא לדוגמה במאמרו של הארכאולוג פרופ' זאב הרצוג אשר התרפסם במוסף הארץ בשנת 1999 תחת הכותרת: "התנ"ך - אין ממצאים בשטח".
סיבה נוספת לירידת מעמדה הציבורי של הארכאולוגיה נעוצה בכך שממצאים ארכאולוגים ומחקרים חדשים אינם זוכים לחשיפה תקשורתית נרחבת כבעבר.
למעשה, מרבית התגליות הארכאולוגיות החדשות מתפרסמות בכתבי עת מדעיים וכנסים אקדמיים שאינם פתוחים בדרך כלל, או אינם ידועים לציבור הרחב.
תגליות הוקמה בשנת 2004 על ידי עמותת מכון ישראלי לארכאולוגיה על מנת להשיב את הארכאולוגיה למרכז השיח הציבורי.
תגליות משמשת כערוץ תקשורת מוביל, עדכני, אמין ואיכותי המעביר את הנושאים האקדמיים הבוערים לידיעת הקהל הרחב בדרכים שונות.
הפעילויות של תגליות מתקיימות באמצעות חוקרים בכירים מהאקדמיה ומרשות העתיקות ומוגשות בצורה מהימנה ובגובה העיניים.
תגליות פועלת להעלאת המודעות למחקרים החדשניים ביותר, למחלוקות האקדמאיות בעלות עניין ציבורי ולדיונים האקטואליים המתקיימים כל העת.
לאורך השנים הרצו והדריכו במסגרת "תגליות" בכירי הארכאולוגים הישראליים, מכל האסכולות המחקריות הקיימות באקדמיה הישראלית.
לדוגמה - פרופ' אהרן מאיר, פרופ' אסף יסעור-לנדאו, פרופ' ארתור סגל, פרופ' בועז זיסו, פרופ' יובל גדות, פרופ' יוסף גרפינקל, פרופ' ישראל פינקלשטיין, פרופ' משה פישר, פרופ' עודד ליפשיץ, פרופ' עמי מזר, פרופ' נילי ואזנה, פרופ' איילת גלבוע, פרופ' יאנה צ'חנובץ, פרופ' רינה טלגם ועוד.
תגליות דוגלת ביצירת קשר בלתי אמצעי בין הציבור, החוקרים והממצאים הארכאולוגיים.
לדוגמה, במהלך הסיורים מוזמנים המשתתפים לסיור באתרי העתיקות, לראות את הממצאים החדשים ולשמוע הדרכה באתר עצמו מפי הארכאולוגים שחפרו וחקרו את האתרים.
"כנס תגליות" אשר מתקיים מדי שנה בחודש ינואר, הוא הכנס הארכאולוגיה הפופולרי והגדול ביותר בישראל, בו משתתפים למעלה מ-400 איש מדי שנה.
במהלך כנס זה מציגים החוקרים בפני הציבור הרחב תגליות ארכאולוגיות אשר נחשפו לאחרונה וחידושי מחקר.
בכל שנה נושא הכנס משתנה ולאורך השנים עסק ב: ארכאולוגיה והתנ"ך, הארכאולוגיה של הר הבית, ארכאולוגיה והברית החדשה, מגפות בעולם העתיק, מצרים העתיקה והתנ"ך ועוד.
בנוסף, "תגליות" מפעילה פעילויות העשרה הכוללות:
מאגר מידע באתר תגליות של מאמרים בגובה העיניים בנושא ארכאולוגיה שנכתבו על ידי מומחים.
סדרת הרצאות שבועית מפי מומחים בכירים בהן מוצגות תגליות ארכאולוגיות חדשות בפני הציבור שלא במסגרת כנסים אקדמיים.
סיורים לאתרים ארכאולוגיים בהדרכת הארכאולוגים אשר חפרו בהם.
השתלמויות למורי דרך המוכרות על ידי משרד התיירות, שמטרתן להכשיר את המדריכים להעביר מידע ארכאולוגי מהימן ומעודכן לתיירים ולקהל ישראלי.
סמינרים לימודיים בחו"ל בדגש ארכאולוגיה בהדרכת מומחים ישראליים ביעדים עם דגש ארכאולוגי (כמו מצרים, ירדן, טורקיה, איטליה, יוון ועוד)
התנדבות בחפירות ארכאולוגיות המנוהלות על ידי מכון ישראלי לארכאולוגיה.
במערכות מידע תגית היא מילת מפתח או מונח המוקצה לפיסת מידע (כגון סימנייה באינטרנט, מולטימדיה, רשומת בסיס נתונים או קובץ מחשב).
סוג זה של מטא-דאטה עוזר לתאר פריט ומאפשר למצוא אותו שוב על ידי עיון או חיפוש.
תגים נבחרים בדרך כלל בצורה בלתי פורמלית ואישית על ידי יוצר הפריט או על ידי הצופה שלו, בהתאם למערכת, אם כי הם יכולים גם להיבחר ממילון מבוקר.
תיוג הפך לפופולרי על ידי אתרים הקשורים ל-Web 2.0 והוא תכונה חשובה של שירותי Web 2.0 רבים.
כיום הוא חלק גם ממערכות בסיסי נתונים אחרות, יישומי שולחן עבודה ומערכות הפעלה.
אנשים משתמשים בתגים כדי לסייע בסיווג, לסמן בעלות, לציין גבולות ולהצביע על זהות וירטואלית.
תגים יכולים להיות בצורת מילים, תמונות או סימנים מזהים אחרים.
דוגמה אנלוגית לתגים בעולם הפיזי היא תיוג אובייקטים במוזיאון.
אנשים השתמשו במילות מפתח טקסטואליות כדי למיין מידע וחפצים הרבה לפני שהמחשבים נכנסו לשימוש.
אלגוריתמי חיפוש מבוססי מחשב הפכו את השימוש במילות מפתח כאלה לאופן מהיר של חיפוש רשומות.
תיוג הפך לפופולרי בשל הצמיחה של אתרי שיתוף תמונות ורשתות חברתיות.
אתרים אלו מאפשרים למשתמשים ליצור ולנהל תוויות (או "תגיות") שממיינות תוכן באמצעות מילות מפתח פשוטות.
אתרים הכוללים תגיות מציגים לעיתים קרובות אוספים של תגיות כענן תגיות, כמו גם יישומי שולחן עבודה מסוימים.
באתרים שמאגדים את התגיות של כל המשתמשים, התגיות של משתמש בודד יכולות להיות מועילות הן לו והן לקהילה הרחבה של משתמשי האתר.
מערכות תיוג סווגו לפעמים לשני סוגים: מלמעלה למטה ומלמטה למעלה.
טקסונומיות מלמעלה למטה נוצרות על ידי קבוצת מעצבים מורשית (לפעמים בצורה של מילון מבוקר), בעוד שטקסונומיות מלמטה למעלה (נקראות פלקסונומיות) נוצרות על ידי כל המשתמשים.
חוקרים ויישומים מסוימים ניסו לשלב תיוג היררכי ולא היררכי כדי לסייע בחיפוש מידע.
אחרים משלבים תיוג מלמעלה למטה ומלמטה למעלה, כולל בקטלוגים גדולים של ספריות (OPACs) כמו WorldCat.
כאשר לתגיות או לטקסונומיות אחרות יש תכונות נוספות (או סמנטיקה) כמו יחסים ותכונות, הן מהוות אונטולוגיה.
תגיות מטא נתונים כפי שמתוארות במאמר זה לא צריכות להיות מבולבלות עם השימוש במילה "תגית" בתוכנות מסוימות לציון הפניות צולבות שנוצרות אוטומטית; דוגמאות לכך הן טבלאות תגיות ב-Emacs ותגיות חכמות ב-Microsoft Office.
השימוש במילות מפתח כחלק ממערכת זיהוי ומיון קדום בהרבה למחשבים.
התקנים לאחסון נתונים על נייר, במיוחד כרטיסים מחורצים בקצוות, שאפשרו מיון וסינון על פי קריטריונים מרובים, כבר היו בשימוש לפני המאה ה-20, ומיון לפי תחומים היה בשימוש בספריות מאז שנות ה-30.
בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, עורך הטקסט של Unix, Emacs, הציע תוכנת ליווי בשם Tags שיכולה לבנות אוטומטית טבלת הפניות צולבות שנקראה טבלת תגיות ש-Emacs יכול היה להשתמש בה כדי לקפוץ בין קריאה לפונקציה לבין הגדרת אותה פונקציה.
השימוש במילה "תגית" בהקשר זה לא התייחס לתגיות מטא נתונים, אך היה שימוש מוקדם במילה "תגית" בתוכנה לציון אינדקס מילים.
בסיסי נתונים מקוונים ואתרים מוקדמים השתמשו בתגיות מילות מפתח כדרך לעזור למשתמשים למצוא תוכן.
בימים הראשונים של ה־World Wide Web, תגית מטא של מילות המפתח שימש את מעצבי אתרים כדי לספר למנועי חיפוש מהו תוכן הדף, אך מילות מפתח אלו היו גלויות רק בקוד המקור של הדף ולא היו ניתנות לשינוי על ידי משתמשים.
ב-1997, הפורטל השיתופי "A Description of the Equator and Some ØtherLands" שהופק על ידי documenta X, גרמניה, השתמש במונח הפלקסונומי תג בעמוד ההעלאה שלו.
ב"הקו המשווה" המונח תג להזנת משתמש תואר כמונח מופשט או מילת מפתח לסיוע למשתמש.
עם זאת, משתמשים הגדירו תגיות יחידניות ולא חלקו תגיות בשלב זה.
בשנת 2003, אתר הסימניות החברתיות דלישס סיפק למשתמשיו דרך להוסיף "תגיות" לסימניות שלהם (כדרך לעזור למצוא אותם מאוחר יותר).
תוך מספר שנים, אתר שיתוף התמונות פליקר אפשר למשתמשיו להוסיף תגיות טקסטואליות לתמונות שלהם, ובכך ליצור מטא נתונים גמיש ונוח שהפך את התמונות למאוד ניתנות לחיפוש.
ההצלחה של פליקר והשפעת דלישס הפכו את הרעיון לפופולרי, ואתרים נוספים של תוכנה חברתית – כמו יוטיוב, טכנורטי, ו-Last.fm – גם יישמו תיוג.
"תגידי לי" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2025 לאור חברת התקליטים כרצועה השמינית מתוך אלבומו התשיעי של אדם, "תסמינים של פרידה".
"תגידי לי" עוסק במערכת יחסים רעילה וסבוכה, המתנהלת על רקע אהבה גדולה וכאב בלתי פוסק.
הדובר מרגיש מותש מיחסי משיכה-דחייה, שבהם האישה עוזבת וחוזרת שוב ושוב.
הוא שואל מדוע הוא ממשיך לאהוב אותה למרות הסבל שהיא גורמת לו, וחושף את הפגיעוּת שלו בין השורות.
זהו שיר על תלות רגשית, אכזבה, וחיפוש אחר שקט נפשי שלא מגיע.
מיד לאחר יציאתו שובץ השיר במקום ה-22 במצעד "היטליסט" של אתר "מאקו", לצד שירים נוספים מהאלבום שנכנסו לעשירייה הפותחת, כמו "השיר שאת אהבת", "מלכת הדור" ו"היה טוב".
בשבוע שלאחר מכן עלה למקום החמישי, ונכנס לעשירייה עם שירים נוספים מתוך האלבום, כמו "שושו" ו"איפה שתגידי".
"תגיד לי אתה" הוא סינגל שהוציא הפרויקט של עידן רייכל ב-8 ביולי 2025, תחת חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק.
השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל עצמו, שגם הפיק אותו.
העיבוד והביצוע המוזיקלי נעשו בשיתוף יונתן ארצי, שהשתתף בביצוע קולות, גיטרות ובס, כשרייכל אחראי גם על תופים ותכנותים.
המיקס והמאסטרינג בוצעו על-ידי רונן הלל.
הסינגל יצא ב-8 ביולי 2025 והופץ בפלטפורמות דיגיטליות.
הסגנון המוזיקלי של השיר משלב דרמטיות רגשית ומבנים מוזיקליים משתנים: מתח ריגשי פנימי ורגיעה נקודתית, הכול מצטייר כפרוזה לירית פנימית על-חוף ים כחול.
הביקורות תיארו אותו כ"התפרצות של סערת רגשות" ו"געגוע פנימי העשוי מתפרצי שקט ורעש מוזיקלי".
השיר נכנס לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ ב-29 ביולי 2025.
תגובת מקמרי היא תגובה אורגנית על שם ג'ון א.
מקמרי בה שתי קבוצות קטון או אלדהיד מצומדות ליצירת אלקן באמצעות מחזר ותרכובת טיטניום כלוריד כגון טיטניום(III) כלוריד.
תגובת מקמרי כללה במקור שימוש בתערובת של TiCl3 ו־LiAlH4, המייצרת את הריאגנטים הפעילים.
בהמשך פותחו וריאציות הכוללות שילוב של TiCl3 או TiCl4 עם חומרים מחזרים אחרים, ביניהם אשלגן, אבץ ומגנזיום.
התגובה קשורה לתגובת צימוד פינקול , המתבצעת גם היא על ידי צימוד מחזר של תרכובות קרבוניל.
ניתן לראות צימוד מחזר זה ככזה הכולל שני שלבים.
הראשון הוא היווצרות קומפלקס פינקולט (1,2- דיולאט), שלב המקביל לתגובת צימוד פינקול.
השלב השני הוא דיאוקסגינציה של הפינקולט ליצירת האלקן.
שלב שני זה מנצל את האוקסופיליות של טיטניום.