tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חריש עמוק של האדמה הבתולית של המישורים הגדולים חיסל את העשב הטבעי שהגן על המישורים מפני בלייה.
הרוחות סחפו את החול ממקום למקום, והוא הגיע עד האוקיינוס האטלנטי ובסך הכל ניזוק שטח של כ-400,000 קמ"ר.
התמונה שצולמה בדאלאס ב-13 במאי 1936 המחישה את גורלם המר של תושבי האזור שנפגעו.
דאלאמר ארג'נט (מוכר גם כדאלאמר האפל, דאלאמר איש טרסיס ודאלאמר בן-ליל) הוא דמות ספרותית מתוך עולם הפנטזיה רומח הדרקון המופיע במספר סדרות, ביניהן אגדות רומח הדרקון ומלחמת הנשמות.
דאלאמר הוא אלף מגזע סילבנסטי, אשר הוגלה מממלכתו בשל עיסוקו בכישוף אפל.
הוא שייך למסדר הגלימות השחורות, העובד את אל הקסם הזדוני, נויטארי.
דאלאמר היה שוליה לרב-מג רייסטלין מאז'ר, וכן שימש לזמן קצר, זמן רב לאחר מכן, כראש מועצת המכשפים.
למרות היותו מג גלימות שחורות, לא פעם עזר דאלאמר לגיבורים להשיג את מטרתם למען הטוב בעולם קרין.
דאלאמר אַרְגֵ'נְט נולד בסילבנסטי לדֶרַאתוֹס ארג'נט (השייך למעמד המשרתים) ורוֹנֵן שהייתה הולכת-רוח, והיה שייך לבית המשרתים.
כאשר היה צעיר, הוא והוריו חיו באולמות אדוניהם, ביניהם לורד רַלָאן מבית מעצבי-העץ.
אביו של דאלאמר, דראתוס, ירש את בית אחיו, ובנו ירש בית זה לאחר מות הוריו.
דאלאמר היה ככל הנראה בן יחיד, שכן מעולם לא הוזכרו בנים נוספים להוריו.
לדאלאמר היה פוטנציאל גדול מאוד ללימודי קסם, והוא התאמן תחת חסותו של בית המיסטיקנים בממלכה באומנויות הקסם הבסיסיות כדי שלא ייתן דרור לתשוקותיו להתעצם בתחום זה וכדי שלא ייהפך לקוסם עריק.
הוא החל ללבוש את הגלימות הלבנות של סולינארי, אולם עדיין לא עבר את מבחן הכישוף הנעלה ונשאר בבית המשרתים.
למרות גלימותיו, החל דאלאמר ללמוד קסם אסור מספרי לחשים אותם מצא בטעות במערה מחוץ לעיר סילבנוסט וכל זמן זה שאף לעבור את המבחן.
דאלאמר החל לזנוח את חובותיו בבית המשרתים בעבור ביקורים במערה האסורה.
בשל מעשה זה, הוא אולץ לעזוב את ביתו ולשרת בביתו של לורד רלאן.
אֶפְלִיד נישא-כנף, העוצר בבית רלאן, הקשה מאוד על דאלאמר ודרש ממנו את המשימות המורכבות ביותר.
לאחר שהגן על לֵיידָה, נערה משרתת שהתאהבה בו, לורד רלאן העביר את דאלאמר לבית הכוהנים, תחת עינו הפקוחה של טֶלִין ניצוץ-רוח.
לורד טלין העניק לדאלאמר את האפשרות ללמוד כישוף בצורה רחבה יותר, ובתמורה שירת אותו דאלאמר בקנאות מאשר את אדוניו הקודמים.
כאשר שרת הדרקונים פָאִיר קָארוֹן התקיפה את סילבנסטי בסתיו של שנת 349 אחה"ח, דאלאמר התאכזב מתגובתם של האלפים למתקפה.
הוא הגה במוחו תוכנית, ואף שיתף בה את אדונו, והוא שיתף אותה עם המלך לוראק ועם ראשי הביתים.
אף על פי שתוכניתו יועדה להגן על מולדתו, דאלאמר הבין שהיא אף תעזור לו בשאיפותיו להיבחן במבחן הכישוף הנעלה.
תוכניתו של דאלאמר כללה שימוש בקסם אשליות כדי לבלבל את צבא הדרקונים, אותו ייצרו לבני-הגלימה מבית המיסטיקנים.
לוראק אישר את התוכנית, ודאלאמר נשלח צפונה עם הצבא.
תוכניתו הצליחה, אולם לבסוף, הובסו האלפים בקרב.
באחד העימותים שהתפתחו, נרצח טלין על ידי המכשף האפל טְרַאמְד מול עיניו של דאלאמר.
כאשר צבאות האלפים הידלדלו, המלך לוראק שילח את האלפים מסילבנסטי כדי שיוכל למצוא את בועת הדרקון.
דאלאמר נסע עם האלפים לדרום ארגות, לאחר שהתברר שהמלך לוראק נכשל בניסיונו להשתמש בבועה וסילבנסטי הפכה לממלכת סיוטים.
שם, פגשו אלפי סילבנסטי בדודניהם, אלפי קאגונסטי, אלפי הפרא והחלו לשעבד אותם לצורכיהם שלהם, דבר ששחרר את דאלאמר מעול שירותו.
הוא נשאר בעיר סִילְבַאמוֹרִי והתאהב שם באלפית מקומית בשם קְ'גַתַאלָה אשר לימדה אותו כישוף וכינתה אותו בשם בן ליל, שכן בשפתם של אלפי קאגוניסטי, זהו פירוש השם ארג'נט.
לקראת תום מלחמת הרומח, סילבנסטי החלה להשתחרר מסיוטיו של לוראק, ודאלאמר הצטרף לאלפים האחרים כדי לחזור למולדתו.
במהלך שובו, שמע דאלאמר אודות רייסטלין מאז'ר, המכשף אשר סיים את הסיוט.
בנוסף, לורד קוֹנַאל, ראש בית המגנים, החל לפקח עליו מקרוב.
כאשר שב לאדמות סילבנסטי, דאלאמר שם פעמיו אל המערה הנסתרת, שם הותיר מאחור את ספרי הלחשים אותם קרא.
הוא נשבע אמונים לאל הקסם האפל, נויטארי והחל לקרוא לעצמו דאלאמר בן-ליל.
אולם לאחר מכן, נתגלה על ידי רצים בצבא.
הוא הובל לסילבנוסט, נשפט והוכרז כאלף אפל בנוכחותם של אלהנה צפריר, פורתיוס קנן, לורד קונאל ואחרים.
דאלאמר נדד בחורבות שונות לפני שהגיע לספריית קריסטן שבטרסיס, שם הרחיב את ידיעותיו בתחום הכישוף.
משם נדד מזרחה לולקינורד ולעיר נראקה ולצריח הכישוף הנעלה ההרוס שבדלתיגות לפני שהגיע אל יער וויירת, לשם הוזמן לעבור את המבחן.
במבחנו, נכנס דאלאמר לצריח הכישוף הנעלה באיסטר עם מגית שחורת-הגלימות בשם קֶסֶלָה.
הוא כמעט הרג אותה כדי למנוע ממנה להפריע למבחנו של מג אחר, שהתברר שהוא לוראק.
הוא צפה בלוראק לוקח את בועת הדרקון מהצריח, והבין כי הבועה הייתה אחראית לאובדנה של סילבנסטי.
סירובו של דאלאמר לעצור את לוראק סימל את העדפתו את הקסם מאשר את מולדתו.
דאלאמר עבר את המבחן, והיה לקוסם גלימות שחורות, ולאדונה שלחה אותו למשימה להרוג את טראמד, הקוסם האפל (והעריק) שהרג את אדונו לשעבר, טלין.
דאלאמר ומגית אחרת נעו לעבר האי קרתאי בחיפושם אחר טראמד.
הם נלכדו לאחר שהרגו דרקון כחול בשם להב, וטראמד הציע לדאלאמר משרה בצבאה של הגבירה הכחולה.
דאלאמר סירב והרג את טראמד.
המגית השנייה נהרגה אף הוא.
דאלאמר חזר לצריח וויירת ומועצת המכשפים שלחה אותו ללמוד תחת רייסטלין מאז'ר כמרגל של המועצה.
דאלאמר, שכבר הכיר את המוניטין של רייסטלין, היה מרוצה מההזדמנות ללמוד ממנו, והסכים לכך מיד.
דאלאמר שירת בנאמנות את רייסטלין, או שאלאפי (אדון) כפי שקרא לו, אך עדיין המשיך בדיווחיו למועצת המכשפים.
למרות שידע כי דאלאמר היה מרגל, רייסטלין הודיע לאלף האפל על תוכניותיו לבצע מסע בזמן לקיסרות איסטר וללמוד תחת הרב-מג האדיר, פיסטנדנטילוס לפני שינסה לנשל את מלכת האופל ממקומה בפנתיאון האלים.
רייסטלין הציע לדאלאמר לא רק עוצמה, אלא גם את אחותו למחצה, קיטיארה בתמורה לעזרתו.
באותה נשימה, העניש רייסטלין את דאלאמר על דו-פרצופיותו ופצע אותו באמצעות מגע ידו שנצרב כחמישה פצעים על חזהו של דאלאמר.
למשך כל חייו, נשארו הפצעים המוגלתיים האלו על חזהו.
דאלאמר אכן דיווח למועצה את דבריו של רייסטלין, ונאמר לו כי עליו לעצור את רייסטלין בטרם ישוב אל קרין מהשער לשאול.
בתמורה לשירות זה, הוא ייעשה לאדון צריח הכישוף הנעלה בפלנתאס והבא בתור לרשת את תואר ראש מסדר הגלימות השחורות.
דאלאמר חזר ללימודיו, וכאשר קיטיארה השתמשה בתכשיט כוכב-הליל כדי לשוב לצריח, דאלאמר וקיטיארה חשו משיכה מיידית ביניהם.
הם הסכימו לעצור בעדו של רייסטלין להגשים את תוכניתו.
למרות כוונותיו, המשיך דאלאמר לצבור ידע נוסף בתחום הכישוף בכך שהמשיך לעזור לרייסטלין.
במקביל, ביצע מעשים בשמה של מלכת האופל.
לורד סות', אביר המוות בצבאה של קיטיארה, אשר רצה את קיטיארה לעצמו, החל לתקוע טריז בין דאלאמר וקיטיארה וסיפר לכל אחד מהם כי השני ממשיך לסייע לרייסטלין.
בעצתו, תקפה קיטיארה את פלאנתאס בניסיון לעצור את דאלאמר ורייסטלין.
כאשר רייסטלין הצליח להיכנס לשאול במלחמת שער הגמדים, ונראה כי הוא עתיד להצליח בתוכניתו, זימן דאלאמר את הכוהן אליסטן, שהיה כבר גוסס ממחלה קשה, תניס חצי-אלף ואת אסטינוס איש פלאנתאס.
דאלאמר סייע לאליסטן והקל על כאביו ברגעיו האחרונים בתמורה על עזרתו של אליסטן בהקלת כאביו של רייסטלין בעבר.
דאלאמר גם העניק לתניס צמיד מכושף שיגן עליו מפני קסמי המוות של לורד סות'.
בינתיים, קיטיארה הצליחה לחדור לצריח הכישוף וניסתה לרצוח את דאלאמר, אולם הדבר לא צלח בידה, והיא נפגעה אנושות בקרב ביניהם.
דאלאמר עצמו, שנפצע, צפה בקרמון מאז'ר נכנס לשאול כדי לעצור את אחיו להמשיך במעשיו, ובמקביל אפשר ללורד סות' לתבוע את גופה של קיטיארה לעצמו, ומנע מתניס לעזור לה.
דבר זה גרם לו לתחושה אמביוולנטית של יראת כבוד ונטירת טינה לתניס וקרמון.
לאחר שסגר את מעבדתו של רייסטלין, פתח דאלאמר את הצריח לשוליות חדשים וחדשות.
לאחר זמן מה, ירש את מקומה של לאדונה כראש מסדר הגלימות השחורות ונעשה לאדון הצריח של פלאנתאס.
לא ידוע אם גילה את דבר קיומו של פלד בהיר-להב ללורד אריאקן, והחל לפתח מערכת יחסים עם הגבירה גֶ'נָה, בתו של ג'וסטריוס, אשר החליף את פר סליאן כראש מועצת המכשפים.
בשנת 381 אחה"ח, שנתיים לפני מלחמת הכאוס, דאלאמר וג'וסטריוס ארגנו את מבחנו של פאלין מאז'ר למרות התנגדותו של אביו של פאלין, קרמון.
דאלאמר התאכזב כאשר שומר הצריח, כנראה לפי פקודתו של רייסטלין, העניק לפאלין את מטה מאגיוס, אשר היה שייך לרייסטלין.
לאחר מכן הצטרף לג'וסטריוס ומכשפים אחרים למתקפה על אבירי הקוץ אשר שהו במצודת סער.
ג'וסטריוס נהרג בהתקפה, ודאלאמר נעשה לראש המועצה.
לאחר מכן, בחנותה של ג'נה, דאלאמר פגש שני אלפים מחופשים אשר היו גנרל קונאל מסילבנסטי, וסנטור רַשָׁאס מקאלינסטי.
שלא מרצונם, הם ביקשו את עזרתו להיפטר משליטי ממלכותיהם, פורתיוס קנן ואלהנה צפריר שהיו עתידים להיות הורים לילד.
דאלאמר הסכים בתנאי שיורשה לו לשהות במולדתו, סילבנסטי, למשך חודש.
לאחר שרשאס חטף את בנו של תניס, גילתאס, דאלאמר "עזר" לתאניס לשחרר את בנו בכך שהביא את תאניס לקאלינסטי.
גילתאס סירב להשתחרר לחופשי, ודאלאמר הביא את תאניס בפני אלהנה, אשר הייתה תחת מעצר בקאלינסטי.
לאחר ששוחררה, דאלאמר שלח את תאניס ואלהנה אל סילבנסטי יחד עם אשתו של תאניס, לאורנה.
שנתיים לאחר מכן, בני גזע האירדא שברו את אבן החן האפורה על מנת להסתיר את האי שלהם.
נערה בשם אושה נשלחה לפלאנתאס עם מכתב לדאלאמר אודות כוונתם של בני האירדא.
אושה נכלאה עם בואה לפלאנתאס והובאה בפני דאלאמר.
דאלאמר הסיק כי משהו נורא אירע וזימן את מועצת המכשפים.
בשובו לצריח הכישוף בפלאנתאס, הוא מצא את אושה ופלד עומדים מחוץ למעבדתו של רייסטלין, וכן הבין ששומר הצריח הרשה לגדיל ופאלין.
באותו הזמן, לבקשתו של וַאלִין אַר טַנְדָאר, הפך דאלאמר את ואלין לנמר כדי שיוכל להדריך את קריסניה במסעה להשיג אבני דרקון.
בתמורה, קיבל דאלאמר עדכונים על קריסניה.
דאלאמר הבין מפלד כי אבירי האופל עתידים להתקיף את צריח הכהונה הראשי.
הוא פחד כי יאבד את הצריח שלו לאבירי הקוץ, ולכן הזהיר את אבירי סולאמניה אשר הגנו על הצריח והציע להבריח משם את תניס.
הוא חזר לצריח לבדו, וגילה לתדהמתו את רייסטלין, אשר שב מבעד לשער כדי להציל את חייו של אחיינו, פאלין.
רייסטלין הזהיר אותו מפני האל כאוס ועל החלטתם של האלים להתנגד לו תחת הנהגתה של טאקיזיס.
דלאמאר השיב את רייסטלין ופאלין למרגוע, וזימן את מועצת המכשפים בפלאנתאס והזמין לשם גם את אושה, והמכשפים הוזהרו על האיום על קרין מידי האל כאוס.
דאלאמר התנדב להתעמת ישירות מול שליחיו של האל כדי ללמוד את חולשותיהם.
הוא נפצע קשות במשימה זו, אך הצליח לגלות את נקודת התורפה של האל - אבן-החן האפורה אותה השיבו אושה, גדילן ודוגאן פטיש-אדום.
דאלאמר לא השתתף בקרב האחרון כנגד כאוס בשל פציעותיו החמורות והגבירה ג'נה סעדה וטיפלה בו עד להחלמתו.
מלחמת הכאוס גזלה חיים שלמים מדאלאמר, ועזיבת האלים גרמה לו לאבד את כוח הכישוף שלו.
זמן קצר לאחר המלחמה, שמע דאלאמר שמועות על שובו של הדרקון כלנדרוס (שחק, דרקונה של קיטיארה) ועל רצונו ורצונם של אבירי האופל לתבוע לעצמם את צריח הכישוף בפלאנתאס - כל צד למטרותיו שלו.
במקביל, הוא והגבירה ג'נה נפרדו, ודמות מסתורית הידועה כקוסם הצללים החל ללמד אותו כוח חדש של העלאה באוב, ובעזרתו השתמש דאלאמר להעתיק את מיקומו של צריח הכישוף מפלאנתאס לארץ ליל בערך בשנת 1 לחורה"ש.
הוא המשיך להתאבל על "אובדן הקסם" ושליטתו על המתים בארץ ליל לא הייתה מלאה.
כארבעים שנה לא ידוע דבר על מעשיו, אולם לאחר הופעת הסופה גדולה שהחלה את מלחמת הנשמות והופעתה של מינה, ארגן דאלאמר מפגש עם ג'נה בשנת 38 לחורה"ש.
לאחר מכן, זימן באמצעות כוחו לצריח את פאלין ואת גדילן, ועזר לפאלין לחקור מדוע גדילן הגיע ומה לעשות עמו.
פאלין ראה כי דאלאמר הזדקן ונעשה גרום ותשוש.
גדילן נמלט מהצריח מחשש כי פאלין ודאלאמר זוממים להורגו.
לאחר זמן מה, גדילן שב עם סהר-פז, כאשר מינה הופיעה שם גם.
בעזרת לשכת הראייה, דאלאמר ופאלין צפו בסהר-פז מתה וגילו כי האלה האחת היא לא אחרת מאשר טאקיזיס, אלת הזדון, בעצמה.
מינה גילתה את מחבואם של פאלין ודאלאמר ודרשה מהם לשרת את האלה האחת, וכאשר סירבו, רצחה את שניהם.
טאקיזיס קשרה את נשמותיהם לגופותיהם, ולכן גופו של דאלאמר (ושל פאלין) אולץ לבצע את אשר מינה דרשה מהם - לזהות את גדילן, אשר היה המפתח לניצחונה של מלכת האופל.
אולם, נשמותיהם עדיין היו חופשיות לשוטט, ודאלאמר ניסה לתמרן אירועים לטובתו האישית.
כאשר מינה התכוונה להשתמש בצבא המתים שלה לגנוב את טוטם הגולגולת של דרקונית הענק מאליס, רוחו של דאלאמר ניגשה אל מאליס וגילתה לו את האמת בתמורה לכך שתשיב אותו לחיים.
במקביל, הסכים לתנאיה של מינה ולבגוד בפאלין בתמורה להשבת נשמתו וכוח הכישוף שלו.
לאחר שנודע לו על תוכניתו של פאלין והדרקון הכסוף ראי להרוס את הטוטם, השלים את חלקו בעסקה עם טאקיזיס וסיפר לה על כך.
אולם, בסופו של דבר, נכשלה טאקיזיס במזימתה לכבוש את קרין והאלים האחרים שבו לעולם.
הם הסכימו להשיב את דאלאמר לחיים (עם פצעיו שנגרמו על ידי רייסטלין מאז'ר) ולהחזיר לו את כוח הכישוף - אולם הענישו אותו על צידודו במלכת האופל בכך שאסרו עליו לשוב אי פעם לצריח הכישוף בארץ ליל.
דאלאמר נעור לחיים חדשים בסילבנסטי ועם כוחות הכישוף שלו.
אולם, נטול ספרי לחשים לא הייתה לו דרך לחדש את לחשיו כאשר השתמש בהם.
הוא תר חודשים רבים אחר מיקומו של צריח הכישוף בוויירת', אך לא עלה בידו למצוא אותו לראשונה בחייו.
הוא אף ביקש את עזרתו של פאלין, אולם פאלין פרש מקריירת הכישוף שלו, ונעשה לראש עיירת מרגוע ולא יכל לסייע בעדו, מלבד להעניק לו את ספר הלחשים הראשון שלו לדאלאמר.
כאשר שב דאלאמר ליער וויירת', הוא נתקל בג'נה, אשר ניסתה למצוא את הצריח בעצמה בעזרתה של המגית הצעירה, קוֹרִין אשת תמלחת.
כאשר קורין נשבה בידיהם של שודדים, דאלאמר הבין כי קורין היא עילוי בתחום הכישוף וניסה להסית אותה נגד ג'נה.
הוא אף ניסה לפתות את קורין, אך קורין ראתה מבעד למעשיו הכוזבים.
בזמן שדאלאמר התווכח עם ג'נה, עזבה קורין את חברתם והצליחה להיכנס לתחומי צריח הכישוף.
דאלאמר, שנזכר בדרך תחתית להיכנס ליער, החל לפסוע בשביל יחד עם ג'נה.
בשביל זה, נתקלו השניים בשומר מסוכן - דרקון ירוק מפלצתי, בעוד קורין עוברת את מבחנה בצריח.
כאשר סיימה ומצאה את השניים - ריפאה קורין את ג'נה באמצעות שיקוי קסום והעניקה לדאלאמר ספר לחשים שחור, אותו קיבלה בזמן מבחנה.
דאלאמר הסיק מכך, כי כל שלושת אלי הקסם בקרין רצו בהצלחתה של קורין במבחן הכישוף הנעלה.
קורין סיפרה לדאלאמר וג'נה כי קַלְרָקִין, אביר קוץ עריק רב עוצמה השיג את אבן בני האירדה ורצה לתבוע את צריח הכישוף בויירת' לעצמו.
שלושת המכשפים זימנו באמצעות קסם את כל שאר המכשפים ביבשת אנסאלון לצורך תגבור לפני שחזרו אל הצריח בויירת'.
הם הביסו את הגולם של קלרקין וניסו להסתנן אל הצריח, אולם רק קורין הצליחה להשתגר באמצעות קסם אל תוך הצריח בשל כוחו הרב של קלרקין.
אולם, אדון הצריח הצליח לאפשר את כניסתם של דאלאמר וג'נה.
דאלאמר ראה כי באמצעות קסם לא יהיה ניתן לנצח את קלרקין, לכן ניסה אמצעי התקפה "רגיל", דבר אשר גרם להשחתת חלקם הימני של פניו של דאלאמר מהתקפות הקסם של קלרקין.
אולם, הוא הצליח לבצע לחש של עצירת זמן, ובכך הוביל את ג'נה למקום מבטחים ושחרר את המכשפים שהיו לכודים בשבי בתחומי הצריח.
כל המכשפים שבו להתמודד מול קלרקין - ולבסוף, קורין פצעה את קלרקין אנושות באמצעות אחד מחיציה, ודאלאמר השתמש בפגיונו לחסל את המכשף.
לאחר מותו של קלרקין, מועצת המכשפים התאספה כדי להחליט על גורלו העתידי של הכישוף.
דאלאמר הושב לתפקיד ראש מסדר הגלימות השחורות, והגבירה ג'נה נעשתה לראש המועצה.
היא ביקשה מדאלאמר להישאר בצריח בוויירת', לשקם אותו ולשמור עליו.
דאלאמר נאות לבקשתה ונותר שם.
דאלאמר גבוה ומראו חינני, בעל שיער שחור שופע המגיע לכתפיו ובעל קול כריזמטי.
ככל אלף, גופו רזה, אך חזק ועורו בעל גוון ארד.
על חזהו צרובות טביעות אצבעותיו של אדונו לשעבר, רייסטלין מאז'ר.
כמו כן, צידו הימני של פניו הושחת בערוב ימיו.
הוא דובר את שפות אלפי סילבנסטי וקאגונסטי וכן סולאמנית ושפות אחרות.
הוא מבין מתי המעט אשר יודע על ארצות ויבשות אחרות מבעד ליבשת אנסאלון.
דמותו של דאלמאר עוברת שינויים משמעותיים בין סדרת אגדות רומח הדרקון (בה מוצג לראשונה) אל תקופת מלחמת הנשמות.
דמותו של דאלמאר מאופיינת בתאווה לכישוף ולידע, עד כדי כך שהיה מוכן לרגל אחר אדונו, רייסטלין מאז'ר, למען מועצת המכשפים, מתוך רצון ללמוד ממנו עוד.
מערכת היחסים ביניהם נעה בין הערצה וקנאה כמעט דתית (מצדו של דאלמאר) לבין כבוד פשוט בין מורה לתלמידו.
רייסטלין אף נוהג בנקמנות ומעניש אותו על שריגל אחריו בצורבו חמישה חורים בחזהו.
אף על פי שנאמנותו של דאלמאר נתונה רק לעצמו, ניתן לראות שהוא חש נאמנות מסוימת לרייסטלין, ועושה כדברו גם לאחר שהוא מתגלה כמרגל.
לאחר מותו של רייסטלין בסדרת אגדות, דאלמאר הופך לאדון צריח הכישוף הנעלה בפאלאנתס, וכתוצאה מכך, נעשה נהנתן וחובב תענוגות.
הוא לוקח מספר שוליות תחת חסותו, אולם מערכת היחסים איתם מעולם לא הוצגה בספרים, והופך לראש מסדר הגלימות השחורות לזמן מה.
דאלמאר עוטה גלימות שחורות, אולם מעשיו בספרים, שבסופו של דבר נאמנים לפלדין ולכוחות הטוב, מוכיחים כי אף על פי שהוא עובד את נואיטרי, הוא ככל הנראה לא נאמן לטאקיזיס, והוא אף מציין זאת בעצמו פעמים מספר.
ניתן להניח שדאלמאר מתאווה להיות אכזרי כצפוי מבעל גלימות שחורות בגלל עברו הקודר (המוצג בספר "דאלמאר האפל"), וכתוצאה מתפיסתו כי גלימות שחורות יביאו לו עוצמה וכבוד שלא היו לו בנעוריו, אף כי הוא איננו מרגיש קשר של ממש לטאקיזיס ולמטרותיה.
דאלמאר בוגדני וחסר נאמנות, אולם ניתן לראות שהוא פיתח קשרים טובים למדי לשתי דמויות - רייסטלין מאז'ר, וג'נה (בתו של ג'אסוטריוס).
דאלמאר מתמחה בקריאת שפת גוף, וחובב משחקי מילים ותחבולות.
הוא יודע כיצד לנסוך שלווה באנשים שמולו, ומשתמש בכך למטרותיו.
הוא איננו חושש משקרים ולעיתים קרובות משמש כסוכן דו צדדי, ולרוב לא ברור באיזה צד הוא.
בין דאלמאר לג'נה התפתחה מערכת יחסים רומנטית בשלב מסוים בין אגדות לדור ההמשך, מערכת יחסים שנמשכה עד לשלב מסוים במלחמת הנשמות.
יש להניח כי מדובר היה במערכת יחסים רעילה למדי, שכן באינטראקציות המעטות שמוצגות בין השניים, ניתן לראות שג'נה משתוקקת לאהבה ויחס מדאלמאר, בעת שהוא מתקשה להפוך את עצמו לפגיע לפניה, ובכך מתעלל בה פסיכולוגית, במודע או לא שבמודע.
דאימונד הד הוא חרוט געשי, הממוקם בחופו הדרום-מזרחי של האי אואהו שבאיי הוואי בארצות הברית.
גילו הוא כ-200 אלף שנים והוא מתנשא לגובה של עד 232 מטרים מעל פני הים.
שמו של החרוט בשפת ילידי האיים הוא "לאהי" (Lēʻahi).
שמו האנגלי ניתן לו במאה ה-19 על ידי מלחים, שטעו לראות בגבישי קלציט שנמצאו על החוף שלידו יהלומים.
דאימונד הד נוצר במסגרת הסדרה הוולקנית של הונולולו - רצף של אירועים וולקניים שיצרו כמה מתוואי הנוף הידועים באואהו, לרבות מכתש קערת הפונץ', מפרץ הנאומה (Hanauma Bay), קוקו הד (Koko Head) והאי מנמה (Mānana).
בשטח החרוט שכן בעבר הבסיס הצבאי פורט רוגר, שהוקם ב-1906 על מנת לחזק את הגנת פרל הארבור, ומוקמו בו מרגמות כבדות.
הבסיס נסגר וכיום שוכנים בחרוט בסיס של המשמר הלאומי של הוואי ושל מערכת ההגנה האזרחית שלה וחוות אנטנות של הממשלה הפדרלית.
בשנים 1963–2001 שכן במקום גם מרכז פיקוח על תנועה אווירית.
בשנת 1875 במרגלות ההר הוקם גן החיות.
דאימונד הד הוכרז כמונומנט מדינתי.
הוא מהווה תוואי נוף בולט ומוכר לתושבי הוואי ולתיירים בוואיקיקי, שכונה של הונולולו.
קרבתו לחופי הרחצה ובתי המלון בהונולולו הופכים אותו לאתר טיולים פופולרי, הגם שחלקו סגור לגישה לציבור.
שביל הליכה באורך של 1.1 קילומטר מוביל לשפת המכתש, שממנה נשקף נוף ואיקיקי.
החרוט הוא סמל בינלאומי מוכר של איי הוואי ושמו משמש למטרות מסחריות שונות.
הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, לרבות הסדרות "מגנום, בלש פרטי" והוואי חמש-אפס.
דאל אירן (באירית: Dáil Éireann, או בקיצור – דאל) הוא הבית התחתון והעיקרי של האירכטס (הרשות המחוקקת) של אירלנד, שכולל גם את הסנאט האירי (הבית העליון) ואת נשיא אירלנד.
הדאל נבחר אחת לחמש שנים לכל הפחות בחירות ייצוגיות יחסיות על בסיס שיטת הקול היחיד הנייד.
סמכויותיו דומות לאלה של רבים מהבתים התחתונים של המדינות שהמשטר שלהן הוא דמוקרטיה פרלמנטרית דו-בתית והוא בלי ספק המרכיב הדומיננטי ביותר של האירכטס.
בכפוף למגבלות שמוטלות עליו על ידי חוקת אירלנד, יש בידו הסמכויות להעביר כל חוק שהוא חפץ בו ולמנות או להדיח את הטישך (ראש הממשלה).
מאז 1922 יושב הדאל בבית ליינסטר שבדבלין.
השם "דאל אירן" לקוח מהשפה האירית, אך זהו שמו הרשמי של הפרלמנט הן באנגלית והן באירית, כולל בשתי הגרסאות של חוקת אירלנד.
משמעות המילה דאל היא אספה או פרלמנט, כך שהתרגום המילולי של המונח דאל אירן, היא "האספה האירית".
סעיף 15 לחוקת אירלנד מתאר את הדאל כ"בית הנבחרים שיקרא הדאל אירן".
מסיבה זו לעיתים מתורגם המונח דאל אירן כ"בית הנבחרים" (House of Representatives).
בשפה היומיומית למונח דאל יש יידוע אך למונח המלא, דאל אירן, אין יידוע.
צורת הרבים של המונח דאל הוא דאלה (Dála) והשימוש בו נהוג כאשר מדובר על כמה דאלה שנבחרו בבחירות שונות, לדוגמה: "הדאלה הראשון והשני".
מספר חברי הדאל הוא 166. החברים נבחרים ישירות לפחות אחת לחמש שנים על ידי אזרחי אירלנד בבחירות ייצוגיות יחסיות על פי שיטת הקול היחיד הנייד.
הזכות להיבחר לדאל ניתנת לאזרחים אירים מגיל 21. חבר הדאל מכונה "טכטה דולה" (Teachta Dála, או TD)
כל אזרחי אירלנד והממלכה המאוחדת מעל גיל 18, הרשומים בפנקס הבוחרים באירלנד, רשאים להצביע בבחירות לדאל.
על פי חוקת אירלנד הבחירות לדאל חייבות להתקיים אחת לשבע שנים כל הפחות, אך כיום מוגדרת המגבלה של חמש שנים על פי חוק.
הטישך יכול, על ידי פניה לנשיא, לפזר את הדאל בכל עת, ובמקרה כזה יש לערוך בחירות תוך שלושים יום.
הנשיא רשאי לסרב לבקשת הטישך ולבקש מהדאל להרכיב ממשלה חדשה מבלי לערוך בחירות.
שיטת הקול היחיד הנייד יוצרת ייצוג יחסי בדאל.
יחד עם זאת, ממדיהם הקטנים של מחוזות הבחירה באירלנד נותנים יתרון למפלגות הגדולות ולתת-ייצוג של המפלגות הקטנות.
מאז שנות התשעים נסמכות הממשלות בעיקר על קואליציות.
לפני 1989 היו הממשלות חד-מפלגתיות, לדוגמה, מפלגת פיאנה פול.
משמעות היותם של מחוזות הבחירה מיוצגים על ידי מספר מושבים בפרלמנט, כפי שנדרש על ידי שיטת הקול היחיד הנייד, היא שלעיתים מתחרים המועמדים מול חבריהם לאותה מפלגה.
מצב זה מגדיל את מספר האפשרויות העומדות בפני הבוחרים, אך גם גורם לחברי הדאל להיות קרתניים יתר על המידה.
בשנים 1959 ו-1968 נעשו שני ניסיונות שכשלו לשנות את שיטת הבחירה לזו של הפרלמנט של בריטניה (Plurality voting system, על פיה זוכה במושב המייצג את מחוז הבחירה מי שזכה במספר הרב ביותר של הבוחרים באותו מחוז).
שני הניסיונות הללו נדחו במשאל עם.
כיום נבחרים בכל מחוז בחירה בין שלושה לחמישה חברי דאל.
חוקת אירלנד מגדירה שכל מחוז בחירה ייוצג לכל הפחות על ידי שלושה חברי דאל, אך לא מגדירה את המספר המרבי של חברי הדאל שייצגו כל מחוז.
יחד עם זאת, חוק הבחירות, שנחקק בשנת 1997, מגביל לחמישה את מספר חברי הדאל שייצגו כל מחוז בחירה.
החוקה דורשת שגבולות מחוזות הבחירה יבחנו מחדש אחת ל-12 שנים לכל הפחות, כך שהם ישונו בהתאם לשינויים באוכלוסיית המחוז.
על פי חוקת אירלנד אסור שייווצר מצב שיהיה פחות מחבר דאל אחד על כל 30,000 אזרחים ולא יותר מחבר דאל אחד לכל 20,000 אזרחים.
מושבי הדאל מסודרים בצורת גורן.
חברי הקואליציה יושבים משמאלו של יושב ראש הדאל ומפלגת האופוזיציה הראשית יושבת מימינו.
אולם הדאל הוכנס לשימושו הנוכחי לאחר שבעבר שימש כאולם הרצאות.
הדאל הראשון נוסד בינואר 1919 כפרלמנט חד-ביתי של הרפובליקה האירית.
אחת הפעולות הראשונות של דאל זה הייתה לאשר חוקה שידועה בשם "חוקת הדאל".
כחוקה זמנית, היא לא התייחסה לאורך כהונתו של הדאל.
הדאל הראשון והדאל השני פעלו תחת הוראותיה של חוקה זו.
הדאל הראשון לא זכה להכרה מממשלת בריטניה ולא מממשלותיהן של ארצות אחרות כפרלמנט הרשמי של אירלנד.
בעקבות חתימתה של האמנה האנגלו-אירית ב-1922, שהביאה לסיומה של מלחמת העצמאות האירית, הפך להיות הדאל החד-ביתי לבית התחתון של האירכטס הדו-ביתי, הפרלמנט של המדינה שקמה אז, מדינת אירלנד החופשית.
על פי האמנה, החליפה חוקה חדשה את זו של חוקת הדאל של 1919.
סעיף 28 של חוקת מדינת אירלנד החופשית הגדיר תקופה מרבית של ארבע שנים לכהונת הדאל.
יחד עם זאת, חוקה זו הגדירה גם את המנגנון שאפשר לאירכטס לאשר תיקונים לחוקה באופן של חקיקה ראשית, מבלי שיהיה צורך לאשר תיקונים כאלה במשאל עם.
הוראה זו הייתה אמורה להישאר בתוקף למשך שמונה שנים (דצמבר 1930).
לאחר מועד זה היה צורך בעריכת משאל עם כדי שתיקונים לחוקה יכנסו לתוקף.
ב-1927 תיקן האירכטס תיקון לחוקה שתיקן את סעיף 28 והגדיר את תקופת המקסימום לכהונת הדאל מארבע שנים לשש שנים או ל"תקופה קצרה יותר כפי שתקבע בחקיקה".
מאוחר יותר באותה שנה תיקן האירכטס תיקון נוסף שהגדיר את משך כהונתו לחמש שנים.
ב-29 בדצמבר 1937 פסקה מדינת אירלנד החופשית מלהתקיים והוחלפה במדינה חדשה שנקראה אירלנד, וזאת על פי החוקה החדשה.
סעיף 16.5 של חוקה זו מגדיר ש"הדאל אירן לא יכהן למשך זמן הארוך משבע שנים ושתקופה קצרה יותר יכולה להיקבע בחוק".
למרות גידול זה בתקופה המקסימלית האפשרית לכהונת הדאל, סעיף 7 של התיקון משנת 1927 עדיין נשאר בתוקף.
כתוצאה מכך, תקופת הכהונה המרבית של הדאל נותרה על חמש שנים.
קבלתו של כלל זה אושרה מחדש בסעיף 33 של חוק הבחירות של 1992 המגדיר ש"הדאל לא יכהן בתקופה הארוכה מחמש שנים מיום התכנסותו.
סעיף 16.3.2 לחוקת אירלנד משנת 1937 קובע שהבחירות לדאל חייבות להתקיים לא יאוחר מ-30 יום לאחר פיזורו של הדאל הקודם.
סעיף 16.4.2 לחוקה קובע כי הדאל החדש יתכנס לא יאוחר מ-30 יום לאחר יום הבחירות.
מכאן נקבע שהתכנסותו של הדאל החדש תתקיים לא יאוחר מ-60 יום לאחר פיזורו של הדאל הקודם.
על פי עצת הטישך, מודיע נשיא אירלנד על פיזורו של הדאל, על המועד לבחירות ועל מועד כינוסו של הדאל הבא.
יושב ראש הדאל (באירית: קאן קומהאיירל - Ceann Comhairle), נבחר מבין חברי הדאל ומחויב לשמור על נייטרליות.
למרות זאת, הממשלה שואפת לבחור את אחד מחברי מפלגתה לתפקיד זה.
כדי לשמור על הנייטרליות של היושב ראש, במידה והוא מתכוון להמשיך לתקופת כהונה נוספת בבחירות הבאות, הוא לא מתמודד בהן ותושבי מחוז הבחירה שהוא מייצג מצביעים רק עבור שאר הנציגים של המחוז והיושב ראש ממשיך אוטומטית לכהן בתקופת הכהונה הבאה, להוציא כמובן מקרה שבו היושב ראש מחליט לפרוש מהדאל.
היושב ראש לא מצביע בדיוני הדאל, למעט מקרה של תיקו.
מאז 2011 יושב ראש הדאל הוא שון בארט.
למרות שהדאל הוא רק אחד משלושת המרכיבים של האירכטס, יחד עם נשיא אירלנד והסנאט האירי, בפועל הסמכויות שהחוקה מוסרת בידו הופכות אותו למרכיב הדומיננטי של האירכטס, הווה אומר שרוב הצעות החוק שמועברות על ידי הדאל הופכות באופן מוחלט לחוק.
הנשיא יכול להטיל וטו על חוק רק במקרה שהוא סותר את החוקה.
כדי לעשות זאת, על הנשיא להעביר את הצעת החוק לעיונו של בית המשפט העליון של אירלנד כדי שיבחן את התיישבותו של החוק עם החוקה.
בנוסף לתפקידו כרשות מחוקקת, הדאל הוא זה שבוחר את הטישך שממונה על ידי הנשיא.
הדאל גם יכול להעביר הצעת אי-אמון בממשלה, ובמקרה זה על הטישך להכריז על פיזור הדאל או להתפטר.
הסמכויות הנוספות של הדאל הן:
אישור מינוים של שרי הממשלה.
אישור מינויו של התובע הכללי.
אשרור אמנות עם משמעות כלכלית (בתנאי שהן לא נוגדות את החוקה).
ליזום חוקים בעלי משמעות כספית, על פי המלצת הממשלה בלבד.
הדאל מגדיר את סדר היום שלו.
לחברי הדאל יש חסינות פרלמנטרית.
חברי הדאל לא מצביעים בדרך כלל על פי מצפונם, אלא על פי משמעת סיעתית.
למעט מקרים יוצאים מהכלל, ישיבות הדאל הן פומביות.
כיום פועלות בדאל 3 ועדות קבועות ו-13 ועדות זמניות.
יום עבודה טיפוסי של הדאל כולל הצגת שאילתות לשרים, שאילתות של מנהיגי המפלגות המופנות לטישך ודיונים שיגרתיים בנושאי חוקים.
שלוש שעות במהלך ימי שלישי ורביעי בשבוע מוקדשות לדיון בהצעות לסדר היום של האופוזיציה.
מטרתן של הצעות אלה היא להביך את הממשלה והן מסוקרות בהרחבה על ידי התקשורת.
בסופו של דבר מתוקנות הצעות אלו על ידי הממשלה בתמיכת הרוב שלה בדאל וגרסה מתוקנת זו מועברת כהחלטה.
באופן כללי מתנהלים דיוני הדאל בשפה האנגלית, אם כי בהחלט מקובל שחברי הדאל נושאים חלקים מנאומיהם בשפה האירית.
עם תחילתה של הצבעה בדאל מציג יושב הראש או סגנו את השאלה המופנית לחברי הדאל ועליהם להכריז את תשובתם בשפה האירית.
חברי הדאל המסכימים עם ההחלטה מכריזים Tá (כן) והמתנגדים מכריזים Níl (לא).
יושב הראש מודיע על תוצאות ההצבעה על פי התרשמותו.
חברי הדאל יכולים לקרוא תגר על החלטתו של היושב ראש ולדרוש הצבעה על ידי שהם צועקים Votáil!
במקרה כזה מכריז היושב ראש Votáil!
קולות פעמונים נשמעים ברחבי בניין הדאל כדי לקרוא לחבריו להצביע.
קולות הפעמונים נשמעים במשך שש דקות ולאחר ארבע דקות נוספות ננעלות דלתות אולם הדאל.
לפני תחילת ההצבעה ממנה היושב ראש ארבעה סופרי קולות, שניים מטעם כל אחד מהצדדים ואז ניתנת לחברי הדאל דקה אחת להצבעה.
ההצבעה מתנהלת באמצעות מנגנון אלקטרוני וחברי הדאל לוחצים על כפתור ההצבעה המתאים שעל שולחנותיהם.
עם סיום ההצבעה מפיקה מערכת ההצבעה האלקטרונית דף סיכום שנחתם על ידי ארבעת סופרי הקולות ומוגש ליושב הראש שמכריז על תוצאות ההצבעה.
ראשיתה של הרשות המחוקקת של אירלנד הייתה בפרלמנט האירי שהתקיים משנת 1297 ועד לשנת 1800 והבית התחתון הראשון היה בית הנבחרים של פרלמנט זה.
הפרלמנט האירי פוזר על פי חוק האיחוד של 1800. הלאומנים האירים כינסו את הדאל אירן כפרלמנט מהפכני לראשונה ב-1919 ולמרות שהוא תפקד באופן מוצלח, הוא לא זכה להכרה על פי חוקי הממלכה המאוחדת.
ב-1921 הקימה ממשלת בריטניה גוף מחוקק שנקרא הפרלמנט של דרום אירלנד, מתוך כוונה לפייס את הלאומנים על ידי הענקת "ממשל בית" (Home rule).
בכל אופן, גוף זה הוחרם על ידי הלאומנים שנאמנותם המשיכה להיות לדאל.
יחד עם זאת, עקב היותו של הדאל הראשון גוף בלתי חוקי על פי חוקת בריטניה, הבית התחתון של הפרלמנט של דרום אירלנד נחשב על פי החוק הבריטי כקודמו של הדאל.
המדינה היחידה שהכירה בדאל זה הייתה רוסיה הסובייטית.
ישיבתו הראשונה התקיימה בדבלין ב-21 בינואר 1919 בהשתתפות 27 חברים.
קיומו נאסר בספטמבר אותה שנה, ועל כן הוא ירד למחתרת ופגישותיו התקיימו במקומות שונים.
הדאל של הרפובליקה האירית הוחלף ב-1922 על ידי הדאל של מדינת אירלנד החופשית.
מדינה זו, שכללה את 26 המחוזות הדרומיים והמערביים של אירלנד, הוקמה ב-1921 על פי תנאי האמנה האנגלו-אירית.
הדאל אירן, שכונה אז "בית הנציגים" (Chamber of Deputies), הפך להיות הבית התחתון של הרשות המחוקקת החדשה שנקראה אירכטס.
הדאל השני, שהתקיים על פי חוקת מדינת אירלנד החופשית, ירש את הדאל השני (הפרלמנט של דרום אירלנד) וכונה "הדאל השלישי".
הדאל השלישי וכל אלה שבאו אחריו, התכנסו בבית ליינסטר.
חוקת אירלנד (מ-1937 ועד היום)
חוקת אירלנד, שנחקקה בשנת 1937, הניחה את היסודות למדינה האירית המודרנית.
על פי החוקה הרשות המחוקקת החדשה נקראה אירכטס והבית התחתון שלה המשיך להיקרא דאל אירן.
הדאל הראשון שהתכנס על פי חוקה זו, כונה למעשה הדאל התשיעי.
רוברט בריסקו היה החבר הראשון ממוצא יהודי ב"דאל איירן", משנת 1927 עד 1965. בנו גם היה חבר ב"דאל איירן".
במשך השנים היו עוד מספר חברים יהודים בהם אלן שאטר (Alan Shatter) ומרוין טיילור (Mervyn Taylor].
הדאל הנוכחי, שנבחר ב-2020, מורכב מהסיעות הבאות:
מפלגת פינה גייל: 35 מושבים.
סולידריות - אנשים לפני רווחים: 5 מושבים.
עצמאים עבור שינוי: מושב אחד.
חברי פרלמנט עצמאיים: 19 מושבים.
יושב ראש הדאל: מושב אחד.
דאיה סטו (; נולד ב-24 במאי 1994) הוא שחיין יפני, הוא 3 פעמים אלוף העולם (ברצלונה 2013, קאזאן 2015 וקוואנגג'ו 2019), 4 פעמים ברציפות אלוף העולם בבריכת 25 מטר (איסטנבול 2012, דוחא 2014, וינדזור 2016 והאנגג'ואו 2018) ובעל מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
הוא אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי והוא שיאן עולם במשחים ל-200 מטר פרפר (בריכת 25 מטר) ול-400 מטר מעורב אישי (בריכת 25 מטר).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר 2012 זכה סטו בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:52.80 דקות, אחרי ראיין לוכטה שקבע שיא עולם חדש של (1:49.63 דקות) ולפני לאסלו צ'ה (1:52.89 דקות).
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2013 זכה סטו במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:08.69 דקות, לפני צ'ייס קייליש מארצות הברית (4:09.22 דקות) וטיאגו פריירה מברזיל (4:09.48 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא, קטר בדצמבר 2014 זכה סטו ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה בשנת 2015 הגן סטו על תוארו וזכה במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:08.50 דקות, לפני דוד וראסטו (4:09.90 דקות) וצ'ייס קייליש (4:10.05 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה סטו במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.71 דקות, אחרי קוסוקה הגינו (4:06.05 דקות) וצ'ייס קייליש (4:06.75 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה 1:54.82 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי של במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.97 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:56.92 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה סטו ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
במסגרת הליגה הבינלאומית בשחייה שנערכה בלאס וגאס ב-20 בדצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 3:54.81 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של ראיין לוכטה (3:55.50 דקות).
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים סטו במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.52 דקות.
בשנת 2019 זכה סטו בתואר שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט.
דאיה (DAIA, נציגות של איגודים יהודים ארגנטינאים) היא התאגדות שחברים בה 140 מוסדות יהודיים של ארגנטינה.
מטרתה להילחם בכל ביטוי של אנטישמיות, אפליה, גזענות ושנאת זרים, לשמור על זכויות האדם, לקדם שיח בין־דתי ודו־קיום הרמוני בין כל האזרחים, להתריע נגד הטרור הבינלאומי ולהבטיח את ביטחון מוסדות הקהילה היהודית בארגנטינה וחבריהם.
גרייס מרטין תאנדון , הידועה תחת שם הבמה דאייה (Daya), היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
סבה מצד אביה הוא הודי אמריקאי, שהיגר מפונג'אב, הודו הבריטית, לארצות הברית.
שם הבמה שלה דאייה היא מילה בסנסקריט שמשמעה "חמלה" או "חסד".
בבית הספר היסודי היא למדה בסן ברנרד, ואת לימודיה התיכוניים סיימה ביוני 2016. בגיל 3, דאייה החל ללמוד לנגן בפסנתר ובהמשך היא גם למדה לנגן בגיטרה, סקסופון וחליל צד.
בגיל אחת-עשרה, דאייה החלה ללמוד בקונסרבטוריון למוזיקה בניהולה של כריסטינה צ'ירומבולו בפיטסבורג.
שם היא פגשה את כותב השירים והמפיק ג 'ינו רלטה.
השניים עבדו עם דאייה ובסופו של דבר הציעו לה לעבור ללוס אנג'לס בפברואר 2015 כדי להתחיל לעבוד על מוזיקה משלה.
באוקטובר 2018, יצאה דאייה מהארון כביסקסואלית.
זמן קצר לאחר מכן, היא התחילה לצאת עם הצלמת קלייד מונרו.
דאייה עברה ללוס אנג'לס יחד עם הוריה על מנת לכתוב שירים ואף הקליטה את השיר "Hide Away" שלימים הפך לסינגל הראשון שלה.
הוא יצא כסינגל ב-22 באפריל 2015 וזכה לאהדה מצדם של בלוגרים מפורסמים כגון טיילר אוקלי ופרז הילטון.
לאחר החשיפה של השיר יצא לאור מיני אלבום שנקרא DAYA שכלל שישה שירים, ביניהם "Hide Away", ב-4 בספטמבר 2015. האלבום הגיע למקום ה-161 במצעד הבילבורד.
בפברואר 2016, הופיעה בשיר של ההרכב הצ'יינסמוקרס אשר נקרא "Don't Let Me Down", אשר בסופו של דבר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד.
ב-6 בדצמבר 2016, כי השיר מועמד לפרס גראמי.
ב-12 בפברואר 2017 השיר זכה בפרס גראמי על שיר הדאנס הטוב ביותר.
לאחר מכן הסינגל השני שיצא מאלבומה היה "Sit Still, Look Pretty" אשר הגיע למקום ה-28.
ב-15 בנובמבר 2016, דאייה הוציאה את השיר "Words", בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה שנקרא "Sit Still, Look Pretty".
ב-3 במרץ 2017, התארחה בסינגל "Feel Good" של גריפין ואילניום.
ב-11 באוקטובר 2017 יצא הסיגנל "New" דרך חברת אינטרסקופ רקורדס.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה של ARIA2025אמן הסולו הטוב ביותר"Dreamin'" (עם דום דולה)הוצאת הדאנס/אלקטרוני הטובה ביותרשיר השנה
דאיה קרישנה היה פילוסוף הודי שכתב באנגלית ובהינדי.
הוא היה הקול הבולט בפילוסופיה ההודית במחצית השנייה של המאה ה-20. הוא לימד באוניברסיטת ראג'סטהן בג'ייפור וכיהן כעורך של כתב העת "Journal of Indian Council of Philosophical Research" במשך יותר משלושה עשורים.
דאיה פרסם עבודות בתחומי פילוסופיה הודית, פילוסופיה השוואתית, פילוסופיה פוליטית ואסתטיקה.
דאיה בחן מחדש מושגים מההגות ההודית הקלאסית, תוך ביקורת על התדמית המיסטית של הודו שנוצרה במערב, וחלחלה גם לתודעה הפוליטית של הודו.
במסגרת פרויקט ה"סמוואד" (דיאלוג בסנסקריט), הזמין פאנדיטים מסורתיים (שממשיכים לכתוב פילוסופיה בסנסקריט עד היום) לנהל דיאלוג עם פילוסופים אקדמאיים (שקיבלו חינוך מערבי וכותבים באנגלית), וזאת כדי לגשר מעל הנתק שנוצר בין הקהילות כתוצאה מהקולוניאליזם הבריטי.
דאיה התמקד בפילוסופיה פוליטית ובשאלת הזהות ההודית, בניסיון ליצור תיאוריה חברתית בשביל הודו כמדינת לאום חדשה אחרי העצמאות.
עבודתו השפיעה רבות על האופן בו עוסקים בפילוסופיה בהודו אחריו.
אחד מתלמידיו הוא הפילוסוף הישראלי דניאל רוה.
דאינריז "פרי-סער" טארגאריין היא דמות מרכזית בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר.
מרטין, ובסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים.
מגולמת על ידי אמיליה קלארק.
דאינריז משמשת כנקודת תצפית בסיפור ופרקים רבים מסופרים מנקודת מבטה.
היא מאופיינת כנערה חזקה, אמיצה, נחושה, נדיבה ורחומה, מצד אחד, אבל תוקפנית, עקשנית ואימפולסיבית מצד שני.
כנצר האחרון לבית טארגאריין, היא טוענת לכתר שבע הממלכות של וסטרוז ויוצאת להשיב לידיה את כס הברזל.
דאינריז טארגאריין היא מהנצר האחרון לשושלת טארגאריין.
היא נולדה לאחר מותו של אביה אאיריז, ואמה מתה בלידתה.
היא נאלצה לברוח מן הממלכה יחד עם אחיה וייסריז, קרוב המשפחה היחיד שנותר לה, לערים החופשיות שמעבר לים הצר, מחשש שאנשיו של "החמס", המלך רוברט באראתיאון, יחפשו אחריהם ויהרגו אותם.
אחיה החליט להשיאה לחאל דרוגו, מנהיג הדות'ראקים, בתמורה לצבא שינסה לכבוש חזרה את שבע הממלכות.
לאחר מות בעלה ומות בנה, דאינריז הקימה לתחייה שלושה דרקונים מביצים עתיקות ומאובנות עמן נכנסה אל תוך הלהבות.
מאז ואילך כונתה "אם הדרקונים" ו"הבלתי נשרפת".
מטרתה היא לכבוש מחדש את וסטרוז.
לאחר שהחלאסאר (השבט) של דרוגו התפרק, היא צעדה לעבר קארת', עיר גדולה מאוד שאירחה את החלאסאר המצומצם המורכב משלושת פרשיה, אמותיה, ילדים וזקנים.
כשהגיעה לקארת', אציל קארת'י בשם קסארו זוהאן דאקסוס, הציע להינשא לה ובתמורה יעזור לה לכבוש את כס הברזל.
לאחר כמה זמן, שוכנעה דאינריז על ידי פיאט פרי מגילדת המכשפים, אחד מהאנשים שהכירה בקארת', להגיע לבית "הבלתי מתים" על מנת להדריך אותה בהמשך דרכה.
שם היא ראתה חזיונות מהעבר ומהעתיד, בלי שתדע מה אומרים החזיונות.
אך למעשה זה היה תעלול של פיאט פרי והמכשפים על מנת לגרום לדאינריז להיות תקועה שם לנצח.
למזלה, היא נשאה אחד מדרקוניה, דרוגון, על כתפה והוא הציל אותה בכך ששרף את הבלתי מתים והצית את המקום.
לאחר מכן, פגשה את בלוואס החזק, ונושא כליו ארסטאן לבן-זקן (שהתגלה כסר באריסטאן סלמי אמיץ הלב) והם אמרו לה שממתינות לה שלוש ספינות של אילריו מופאתיס הפרנס מפנטוס, והן אמורות לקחת אותה אליו.
בהתחלה היא עלתה על הספינות, אך לאחר זמן מה שינתה את המסלול לעבר מפרץ סוחרי העבדים על מנת לגייס צבא של עבדים לוחמים בשם לא-טמאים.
את הלא טמאים היא שכנעה לבגוד באדוניהם ובעזרתם היא כבשה את שלוש הערים הגדולות ביותר של סוחרי העבדים: אסטאפור, יונקאי ומירין.
לאחר שכבשה את מירין, היא הפכה למלכתה ושלטה בה.
במקביל התחוללה מהפכה ביונקאי ובאסטאפור.
ביונקאי סוחרי העבדים נטלו מחדש את השלטון ובאסטאפור הוכתר מלך חדש, המבקש את ידה של דאינריז.
לצד כל אלה במירין, בני ההרפיה טובחים בלא-טמאים, חייליה שהשיגה באסטאפור.
בני ההרפיה הם אצילים מגיס, אימפריה שהובסה בידי ואליריה שסמלה היה ההרפיה.
עם התרופפות שלטונה במירין, היונקאים ובעלי בריתם מחריבים את אסטאפור וצועדים לעבר מירין.
קסארו זוהאן דאקסוס הגיע אליה שוב והציע לה 13 ספינות גדולות בשביל לעזוב את מירין כשלא יאונה לה כל רע.
היא סירבה, וגם קארת' הצטרפה ללחימה נגדה.
בשביל להרגיע את היונקאים ואת בני ההרפיה, דאינריז נישאת להיזדאהאר זו לוראק, אציל מיריני, שהצליח להרגיע את בני ההרפיה ולהשקיט לעת מסוימת את היונקאים.
לאחר שפתחה בצורה חגיגית בגלל השלום עם יונקאי את בורות הלחימה, הגיע דרוגון, הדרקון השחור, וזרע הרס, עד שדאינריז עלתה על גבו ועפה ממירין.
היא הגיעה לים הדות'ראקי, לגבעה שבה התגורר דרוגון.
היא קראה לה 'דרגונסטון', על שם המקום בו נולדה וטירת בית טארגאריין בווסטרוז.
לאחר כמה ימים, מצא אותה חאל ז'אקו, פרש הדם של בעלה המת חאל דרוגו.
בסדרת הטלוויזיה דאינריז היא בעלת עמידות לאש ושרדה שתי שריפות קשות.
בעונה הראשונה היא מציתה את עצמה ביחד עם חאל דרוגו הגוסס, המכשפה שרימתה אותה וביצי שלושת הדרקונים.
היא קמה מן האפר כשבידיה שלושה אבקועי דרקונים, ובזכות כך הוענק לה הכינוי "הבלתי-נשרפת".
בעונה השישית היא מציתה את מקדש הדות'ראקי עם החאלים בתוכו ויוצאת ללא פגע.
בכך מצליחה לגייס את נאמנותם.
בעונה השישית מצליחה דאינריז להשיג מחדש שליטה בערי מפרץ סוחרי העבדים הודות לשלושת דרקוניה וצבא הפרשים הדות'ראקים.
היא ממנה את טיריון לאניסטר לימינה וליועץ ראשי.
עוד מייעצים לה ז'ורה מורמונט וואריז מווסטרוז, מיסאנדיי המתרגמת ותולע אפור, מפקד צבא הבלתי-טמאים.
בעונה השביעית דאינריז יוצאת לווסטרוז כאשר ברשותה שלושה דרקונים בוגרים וצבא ענק המורכב מהבלתי-טמאים והפרשים הדות'ראקים.
היא כובשת מחדש את דרגונסטון ומקימה בו את בסיסה ליציאה למערכה לכיבוש וסטרוז והכתרתה כמלכת שבע הממלכות.
בדרגונסטון היא נפגשת עם ג'ון שלג, מלך הצפון ולשעבר מפקד משמר הלילה, שמשכנע אותה להתגייס לעזרתו להילחם ב - צבא של אל-מתים אכזריים שנמצא מצפון לחומה ומתקדם כדי לכבוש את וסטרוז עם רדת החורף.
ג'ון יוצא בראש משלחת לוחמים ללכוד את אחד האל-מתים אך מכותר בידי צבאם.
בשיא הקרב מגיעה דאינריז ודרקוניה כדי להצילם.
במהלך החילוץ נהרג ויסריון, אחד מדרקוניה של דאינריז מחנית קרח שמיידה בו מלך הלילה וגופתו צונחת אל קרקעית האגם הקפוא.
ג'ון ודאינריז מתאהבים, הוא נשבע לה אמונים כמלכתו והיא מתחייבת להילחם במלך הלילה.
במקביל, צבא המתים מוציאים את גופת הדרקון מן האגם, ומקימים אותו כאל-מת הנשלט בידי מלך הלילה.
הדרקון באמצעותו להבות קפואות כחלחלות פורץ ומפיל את חומת הקרח הענקית וצבא המתים פלש דרומה.
יחד עם ג'ון שלג ואנשי הצפון הם מביסים את צבא המתים.
לאחר הניצחון בווינטרפל, דאינריז מתעקשת לנוע דרומה ולהביס את סרסיי לאניסטר.
בדרכה היא נקלעת במפתיע למארב של יורון גרייג'וי וצי הברזל.
הם יורים חצי עקרבים אשר פוגעים בראיגל, הדרקון השני של דאינריז, והורגים אותו.
במארב גם נחטפת מיסאנדיי, העוזרת הקרובה של דאינריז.
בטרם תפרוץ המלחמה, סרסיי נושאת ונותת עם דאינריז.
משלא הגיעו להסכמה מורה סרסיי לגרגור קלגאן לערוף את ראשה של מיסאנדיי.
התפשטות הידיעה על זכותו החוקית של ג'ון שלג לכס, לצד מותם של מיסאנדיי וראיגל, גורמים להתערערות נפשית של דאינריז.
כשפורצת המלחמה מול סרסיי היא מחריבה את מעלה מלך והורגת המוני חפים מפשע, גם לאחר כניעת צבאה של סרסיי.
ג'ון וטיריון מזועזעים מהמאורעות וטיריון מזהיר את ג'ון שדאינריז איבדה את עשתונותיה ומהווה איום קטלני על כל תושבי וסטרוז.
בטרם התיישבה על כס הברזל ג'ון מגיע לשוחח עם דאינריז.
בלהט השיחה הם מתנשקים, ולמרות אהבתו העזה אליה, ג'ון דוקר אותה למוות כדי למנוע ממנה לשרוף את כל וסטרוז.
דרוגון מגיע מיד ונסער לגלות על מותה.
ביגונו הוא מתיך את כס הברזל, נושא את גופת דאינריז ועף למרחקים.
לאחר שאולצה להינשא לדותראקי חאל דרוגו, קיבלה דאינריז כמתנת חתונה שלוש ביצי דרקון ענקיות מאיליריו, הפרנס של העיר החופשית פנטוס, שארגן את הנישואין.
לטענת איליריו, הביצים הגיעו "מארצות הצל מעבר לאסשאי" וכי הן עתיקות יומין כל כך ש"הזמן הפך אותן לאבן".
בספר "אש ודם" שמספר על ההיסטוריה של בית טארגאריין מתגלה כי למעשה הביצים האלו נגנבו בתקופת שלטונו של ג'איהאיריז הראשון על ידי אליסה פארמן, המאהבת של ראינה טארגאריין, אחות המלך.
אליסה גנבה את הביצים מדרגונסטון ומכרה אותן ללורד הים של העיר החופשית בראאבוס על מנת להסתייע בכסף לבניית ספינה, ובמרוצת מאתיים השנים שחלפו עד ללידתה של דאינריז, התגלגלו הביצים לפנטוס, לידי איליריו הפרנס.
לאחר המוות של בעלה חאל דרוגו, דאינריז ואנשיה הקימו מדורה שאליה הכניסו את גופתו, המכשפה מירי מאז דור, ושלושת ביצי הדרקונים.
במהלך הלילה דאינריז נכנסה אל המדורה, ובבוקר שלאחר מכן מצאו אותה אנשיה כשלצידה שלושה גורי דרקונים.
דרקוניה הפכו למקור כוחה העיקרי, ובאמצעותם השיגה דאינריז בני ברית רבים.
דאינריז מתכננת להשתמש בדרקונים כדי לכבוש את שבע הממלכות של וסטרוז, כשיגדלו.
דרוגון תואר כגדול ביותר והאגרסיבי מבין שלושת הדרקונים.
דאינריז קראה לו על שם בעלה המת, דרוגו.
דרוגון תואר כדרקון שקשקשיו ושיניו שחורים, וקרניו ועיניו אדומות כדם.
הלהבה של דרוגון תוארה בצבעים שחור ואדום, וניתן להרגיש את החום שלה גם ממרחק שלושים מטרים.
משק הכנפיים שלו נשמע כמו רעם.
כשדאינריז הייתה בבית הבלתי מתים היא נשאה את דרוגון על כתפה.
כשהבלתי מתים ניסו לתקוף את דאינריז דרוגון שרף אותם.
כשביקרה בעיר אסטאפור, דאינריז הציעה לאדוני העבדים את דרוגון כתשלום על צבא הבלתי טמאים.
אך ביום העסקה דאינריז צוותה על דרוגון ושאר הדרקונים שלה לתקוף את האדונים.
לאחר שדרוגון הרג ילדה קטנה בחיפוש אחר אוכל, החליטה דאינריז לכלוא את שלושת הדרקונים במרתף בעיר מירין, אבל דרוגון ברח.
כשדאינריז פתחה את בורות הלחימה דרוגון הגיע במהלך הקרב.
הרבה מהנוכחים בבור תקפו את דרוגון מחשש שהוא מהווה איום, כדי שלא יפגע דאינריז עלתה על גבו של דרוגון ורכבה עליו לים הדות'ראקי.
שם מצא אותם חאל ז'אקו, פרש הדם של בעלה המת חאל דרוגו.
בסדרת הטלוויזיה, דאינריז השתמשה בשלושת הדרקונים כדי לשרוף את הספינות של אדוני העבדים.
לאחר מכן היא מפליגה לווסטרוז עם הצבא שלה ועם הדרקונים, ומגיעה לאי דרגונסטון.
בעונה השביעית דאינריז רוכבת על דרוגון כשהיא מתקיפה את הצבא של בית לאניסטר, וגם כשהיא מתקיפה את צבא ההלכים הלבנים של מלך הלילה.
בעונה השמינית דאינריז רוכבת על דרוגון כשהיא שורפת את מעלה המלך.
לאחר שהיא משמידה את העיר וג'ון סנואו דוקר אותה בליבה, דרוגון מגיע מיד ונסער לגלות על מותה.
דאינריז קראה לוויסריון על שם אחיה המת, וייסריז טארגאריין.
ויסריון תואר כדרקון שקשקשיו בצבע קרם, הקרניים והעצמות שלו זהובות.
גם עיניו של ויסריון זהובות, ותוארו כשתי בריכות של זהב מותך.
רוב הלהבה של ויסריון זהובה, אך חלקים ממנה כתומים ואדומים.
כשדאינריז מבצעת עם אדוני העבדים עסקה על צבא הבלתי טמאים, היא מצווה על ויסריון ושאר הדרקונים שלה לתקוף את האדונים.
לאחר שדרוגון הרג ילדה קטנה בחיפוש אחר אוכל, החליטה דאינריז לכלוא את הדרקונים במרתף בעיר מירין.
לאחר שהצעת הנישואין של קוונטין מארטל נדחתה על ידי דאינריז, החליט קוונטין לנסות לאלף את אחד מדרקוניה כיוון שלא רצה לחזור הביתה בידיים ריקות.
הוא עלה על ויסריון בניסיון לאלף אותו, אך הדרקון אותו ניסה לאלף התברר כראיגאל, אשר שרף אותו.
אנשיו של קוונטין ברחו והשאירו את דלת המרתף פתוחה, וכך הצליחו ויסריון וראיגאל להשתחרר.
בעונה השביעית דאינריז תוקפת את צבא ההלכים הלבנים של מלך הלילה באמצעות הדרקונים, אך ויסריון מת במתקפה מחנית קרח שמיידה בו מלך הלילה וגופתו צונחת אל קרקעית האגם הקפוא.
צבא המתים מושים את גופתו מן האגם, ומקימים אותו כאל-מת הנשלט בידי מלך הלילה.
ויסריון פורץ את החומה הגדולה ומאפשר את פלישת המתים דרומה.
בעונה השמינית כשצבא המתים תוקף את ווינטרפל, דרוגון וראיגאל הורגים את ויסריון האל-מת.
דאינריז קראה לראיגאל על שם אחיה המת, ראיגאר טארגאריין.
ראיגאל תואר כדרקון שקשקשיו ירוקים, וכנפיים ועיניו שלו בצבע ברונזה.
הלהבה שלו תוארה בצבעים כתום, צהוב וירוק.
כשדאינריז מבצעת עם אדוני העבדים עסקה על צבא הבלתי טמאים, היא מצווה על ראיגאל ושאר הדרקונים שלה לתקוף את האדונים.
הוא עלה על ויסריון בניסיון לאלף אותו, אך ראיגאל שרף אותו.
בעונה השביעית דאינריז תוקפת את צבא ההלכים הלבנים של מלך הלילה באמצעות הדרקונים.
בעונה השמינית הצבא של דאינריז נקלע במפתיע למארב של יורון גרייג'וי וצי הברזל.
הם יורים חצי עקרבים אשר פוגעים בראיגאל והורגים אותו.
דאיו אופאמקאנו הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת צרפת.
אופאמקאנו גדל במחלקת הנוער של ואלנסיין.
לאחר שזכה לעניין ממספר מועדוני פאר באירופה, דוגמת מנצ'סטר יונייטד, הצטרף אופאמקאנו בחודש יולי 2015 לרד בול זלצבורג תמורת 2.2 מיליון אירו.
ב-31 ביולי ערך אופאמקאנו את הופעת הבכורה שלו בליפרינג, קבוצת המילואים של רד בול זלצבורג, בניצחון 1–2 על סנקט פלטן במסגרת המחזור השני בליגה האוסטרית הראשונה.
בסך הכל ערך אופאמקאנו 16 הופעות ליגה בליפרינג.
לקראת תום עונת חזר אופאמקאנו לרד בול זלצבורג, וב-19 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על מאטרסבורג במסגרת המחזור ה-28 בבונדסליגה האוסטרית.
עד לתום העונה ערך אופאמקאנו הופעת ליגה נוספת.
את עונת פתח אופאמקאנו כשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וערך 15 הופעות ליגה עד לאמצע העונה.
בנוסף, ערך אופאמקאנו ארבע הופעות במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2016/2017.
ב-13 בינואר 2017 חתם אופאמקאנו על חוזה לארבע שנים וחצי בר.ב.
לייפציג מהבונדסליגה, ששילמה עבורו 10 מיליון אירו.
ב-4 בפברואר ערך אופאמקאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ראני ח'דירה בדקה ה-66 בהפסד 0–1 לבורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
בסך הכל ערך אופאמקאנו 12 הופעות ליגה במדי הקבוצה עד לתום עונת , בה סיימה הקבוצה במקום השני בליגה.
ב-13 בספטמבר 2017 ערך אופאמקאנו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד מונקו במסגרת שלב הבתים של המפעל לעונת 2017/2018.
ב-14 בפברואר 2021 חתם בבאיירן מינכן עד 2026. ב-17 בדצמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 0–4 על וולפסבורג.
דַאיְקוֹקוּ (ביפנית: 大黒天) הוא אל העושר ופטרון החקלאים במיתולוגיית השינטו ואביו של אביסו.
בדרך כלל דאיקוקו מתואר כיושב על שק או שקי אורז, עם שקית תכשיטים על כתפו, גלגל חמה על חזהו, ומניף פטיש עץ בעזרתו הוא נענה למשאלות.
הוא מתואר כעשיר, זחוח-דעת ואוהב ילדים.
לדאיקוקו יש משרת אשר מתואר כעכבר.
לרוב מציגים אותו כמכרסם בשקי האורז עליהם יושב דאיקוקו.
דאיכונדי (בפרסית/דארי: دایکندی) הוא אחד מ-34 מחוזות אפגניסטן.
המחוז ממוקם במרכז המדינה והוא נוצר כפיצול של מחוז אורוזגאן בשנת 2004. אוכלוסיית המחוז 723,980 איש (נכון לשנת 2012) ושטחו 18,088 קילומטר רבוע.
במסגרת המאבק בין הממשלה האפגנית וארגוני טרור בדלנים, בשנים האחרונות כבשו כוחות טליבאן את דרום מחוז דאיכונדי.
בירת המחוז היא העיר נילי.
בשנת 2004, עקב הפער התרבותי והקיומי בין אוכלוסיית הפשטונים בדרום אורוזגאן לאוכלוסיית בני ההזארה (עם נוודים ממוצא פרסי) בצפון, מחוז אורוזגאן חולק ונוצר מתוכו מחוז דאיכונדי לפי החלטת הממשלה האפגנית בקאבול.
כ-13.9% מאוכלוסיית דאיכונדי היגרו אל המחוז לאורך חצי שנה בשנת 2014, רובם ברחו למחוז ממחוזות סובבים.
נתונים שוטפים לגבי האוכלוסייה והמצב בדרום המחוז כמעט ולא קיימים עקב שליטת טליבאן באזור.
בקרב האוכלוסייה בגילאי 15 ומעלה, 35.2% בעלי עבודה סדירה.
לאחד מכל שבעה משקי בית במחוז דאיכונדי (14.6%) ישנה גישה לשתייה ממקורות מים נקיים.
שיעור זה הוא הרבה יותר נמוך מהממוצע הארצי של 45.5%.
בשנים האחרונות, תשתיות ממשלתיות בתמיכה מחוץ חיברו את המחוז לכביש פיצול של כביש 1 המחבר את הערים הגדולות מסביב לאפגניסטן.
דאיכונדי נחשב לאחד המחוזות היציבים ביותר מבחינה שלטונית באפגניסטן, בשל הלכידות החברתית בין תושביה שבצורה כמעט הומוגנית כולם בני הזארה.
עם זאת, התקפות של טליבאן דווחו לאורך שנת 2018. כמעט כל נפות המחוז מסווגות תחת שליטה ממשלתית בעוד נפה דרומית נמצאת תחת שלטון טליבאן ונפה אחת מסוכסכת.
דווח על 21 תקריות הקשורות למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 0.4 תקריות בשבוע).
במהלך שנת 2018 טליבאן פתח במתקפות רבות יותר מבשנים קודמות נגד מחסומי ביטחון בכמה נפות בתוך מחוז דאיכונדי.
דוגמאות נוספות לתקריות כוללות פיצוצים של מטעני חבלה עם נפגעים אזרחיים ופעולות פינוי של כוחות הביטחון האפגניים.
תועדו 41 נפגעים אזרחיים (19 הרוגים ו-22 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 8 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים.
זוהי ירידה של 5% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פעולות ותקריות צבאיות בשטחים ציבוריים, ואחריהם חטיפות של אזרחים ושל תיירים.
בתקופה שבין 1 בינואר 2018 ל-28 בפברואר 2019, 558 אנשים נעקרו ממחוז דאיכונדי.
באותה תקופה 756 אנשים נעקרו למחוז דאיכונדי, בעיקר מע'זני.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז דאיכונדי ואוכלוסייתן.
דאיניוס אדומייטיס (בליטאית: Dainius Adomaitis; נולד ב-19 בינואר 1974) הוא כדורסלן עבר ליטאי ומאמן בהווה.
בעברו אימן את הפועל ירושלים.
אדומייטיס שיחק בעמדת הסמול פורווד.
במהלך הקריירה שלו שיחק אדומייטיס בקבוצות רבות בליטא, ביניהן ז'לגיריס, עמה זכה באליפות היורוליג בשנת 1999.
אדומייטיס נפגש נגד קבוצות ישראליות רבות וגם נגד נבחרות ישראל למיניהן, כדוגמה: נבחרת העתודה, נבחרת ישראל, מכבי תל אביב, עירוני נהריה ומכבי ראשון לציון.
לפני שהתמנה למאמנה של הפועל ירושלים, אימן אדומייטיס את ריטאס וילנה ונבחרת ליטא.
דאיסן (ביפנית: 大仙市) היא עיר במחוז אקיטה שביפן.
נכון לשנת 2019, העיר מונה 81,133 תושבים המתגוררים ב-31,457 בתי אב, בצפיפות אוכלוסין של 94 נפשות למטר רבוע.
שטחה הכולל של העיר הוא 866.77 קילומטרים רבועים.
דאסין שוכנת בשטחים המרכזיים של מחוז אקיטה.
היא גובלת בעיר אקיטה (בירת המחוז) ממערב, ובמחוז איווטה ובהרי סאו ממזרח.
שטחה הכולל של העיר גדול מכל שטח מטרופולין טוקיו (הגדול בעולם).
לפי נתוני מפקד האוכלוסין היפני, אוכלוסיית דאיסן הגיעה לשיאה בסביבות שנת 1960 ומאז היא נמצאת בירידה מתמדת.
לדאיסן אקלים סובטרופי גשום (Cfa בשיטת קפן) עם הבדלי טמפרטורה עונתיים גדולים.
בקיץ חמים עד חם (ולעיתים לח) והחורפים קרים (לעיתים קור קשה).
משקעים יורדים כל השנה, ובעיקר מאוגוסט עד אוקטובר.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.1 מעלות צלזיוס.
ממוצע הגשמים השנתי הוא 1648 מ"מ כאשר ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר.
הטמפרטורות הן הגבוהות ביותר נמדדות באוגוסט, בסביבות 25.1°C, והנמוכות ביותר בינואר, בסביבות - 1.5°C.
האזור של דאיסן של ימינו היה חלק ממחוז דיווה העתיק.
בתקופת אדו, האזור היה בשליטת סאטאקה , שהועברה לדומיין קובוטה מאחזקותיהם הקודמות במחוז היטאצ'י.
לאחר תחילת תקופת מייג'י והקמת מערכת העיריות המודרניות, האזור נהיה חלק ממחוז סמבוקו, אקיטה ב-1878.
לאחר המיזוג זכתה דייזן להבחנה של אספת העיר הגדולה ביותר בכל יפן, 145 חברים.
מודל ראשות העיר כולל ראש עיר שנבחר ישירות ובית מחוקקים חד-ביתי המונה 28 חברים.
העיר מספקת חמישה חברים לאספה מחוז אקיטה.
מבחינת הפוליטיקה הלאומית, העיר היא חלק מרובע אקיטה 3 בבית הנבחרים של יפן בבפרלמנט של יפן.
כלכלת דאיסן מבוססת על חקלאות והאזור ידוע בייצור האורז שלו.
מבשלות סאקה רבות ממוקמות בעיר.
בדאיסן 16 בתי ספר יסודיים ציבוריים ו-11 חטיבות ביניים ציבוריות המופעלות על ידי ראשות העיר, וחמישה בתי ספר תיכוניים ציבוריים המופעלים על ידי מועצת החינוך של מחוז אקיטה.
ישנו גם תיכון פרטי אחד.
המחוז מפעיל גם בית ספר אחד לחינוך מיוחד לבעלי מוגבלות.
דאיקון או דייקון (ביפנית: 大根, בתרגום לעברית: שורש גדול), צנון יפני או צנון סיני, הוא ירק ממשפחת המצליבים המתאפיין בעלים הצומחים מהר, ובשורש לבן וארוך דמוי לפת.
אורכו של הדאיקון יכול להגיע עד מטר, אבל בדרך כלל נע בין 10–15 ס"מ.
נפוץ מאוד בתאילנד ושמו הואה צ'אי טאו (hua chai taaw).
נאכל בעיקר מבושל, כחלק ממרק, למשל מרק צמחוני עדין עם סויה צהובה בשם גנג ג'וד (geng jood), או בתבשיל איטריות (מרק) הנפוץ, גו טיאוו (goo tiyaaw).
מקורו של הדאיקון במזרח ודרום אסיה ועל כן הוא נפוץ במטבח האסייתי, כמו במטבח היפני.
טעמו עדין ונהוג לצרוך אותו בדרכים הבאות:
נא (לדוגמה: "גרידת דאיקון", ביפנית: 大根おろし)
מוחמץ (לדוגמה: "טאקואן", ביפנית: 沢庵)
מבושל (לדוגמה: "אודן", ביפנית: おでん)
מיובש (לדוגמה: "קיריבושי דאיקון", ביפנית: 切り干し大根)
דאיזן מאדה (ביפנית: 前田 大然; נולד ב-20 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת יפן.
מאדה, יליד אוסקה, החל את הקריירה המקצוענית שלו במצומוטו ימאגה במסגרת ליגת המשנה היפנית, ובהמשך שיחק במועדון במסגרת ליגת העל היפנית.