tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת התשנ"ח נסדר הספר מחדש באותיות מרובעות ויצא בבני ברק בהוצאת מקש, ובהוצאה חדשה ומוגהת נוספת בבני ברק התשע"ד ובירושלים תשע"ד, ומהדורה חדשה ומוערת, בתוספת קונטרס "כפר לחיים", על ידי ישיבת שובי נפשי בשנת ה'תשפ"ג.
מועדון האידיוטים הוא רומן משנת 2001 מאת הסופר הבריטי ג'ונתן קו.
הוא מתרחש בברמינגהאם במהלך שנות ה-70, ונכתב בהשראת חוויותיו של המחבר מלימודיו בבית הספר קינג אדוארד, ברמינגהאם.
שם הספר באנגלית לקוח מהאלבום "The Rotters' Club" של להקת הרוק הניסיוני Hatfield and the North, ומהווה משחק מילים על שם המשפחה של הדמות הראשית, טרוטר.
לספר נכתבו שני ספרי המשך.
הספר מכיל את אחד המשפטים הארוכים ביותר בספרות האנגלית, הכולל 13,955 מילים.
שלושה חברים מתבגרים גדלים בבריטניה של שנות ה-70 וצופים בעולמם משתנה כאשר מתערבבות בו פעולות המרד של הצבא האירי הרפובליקני, פאנק רוק (Punk rock) ורוק מתקדם, בנות ושביתות פוליטיות.
בנג'מין (בן) טרוטר: מוזיקאי וסופר רומנטי שמאוהב בסיסלי בויד, התלמידה היפה ביותר בבית הספר לבנות.
פיליפ צ'ייס: החבר הטוב ביותר של בן.
אוהב רוק מתקדם ומנסה להקים להקה בשם "Gandalf's Pikestaff".
דאג אנדרטון: סופר נלהב ודעתן, המנסה להעביר את הערכים הסוציאליסטיים שלמד מאביו בּיל לבית הספר שלו.
קלייר ניומן: החברה הטובה ביותר של בן, פיליפ ודאג, ואחותה הצעירה של מרים.
קלייר שונאת את הדת בשל העובדה שנכפתה עליה על ידי אביה רע המזג.
קולין טרוטר: מנהל זוטר במפעל לונגברידג' של חברת בריטיש ליילנד ואביהם של בן, פול ולויס.
שילה טרוטר: אמם של בן, פול ולויס.
פול טרוטר: אחיהם הצעיר של בן ולויס.
לויס טרוטר: אחותם של בן ופול.
מלקולם: גיטריסט והחבר של לויס, אותו פגשה כשענתה למודעה שפרסם בעיתון.
ביל אנדרטון: מנהל חנויות במפעל לונגברידג' ואיש פעיל בארגון העובדים ואביו של דאג.
מקיים רומן עם אחת מזכירתו מרים.
איירין אנדרטון: אשתו של ביל ואמו של דאג.
סאם צ'ייס: אביו של פיליפ ונהג אוטובוס.
חבר של בן, פיליפ ודאג.
ברברה צ'ייס: אשתו של סם ואמו של פיליפ.
מנהלת רומן עם המורה לאמנות של פיליפ.
סיסלי בויד: הילדה הכי יפה בבית הספר לבנות.
מושא אהבתם של רבים מהבנים, ובמיוחד של בן טרוטר.
בשנת 2003 שודר עיבוד בן ארבעה חלקים לרדיו 4 של BBC שנכתב על ידי סיימון ליטלפילד, בכיכובו של דייוויד טננט.
בתחילת 2005 שודר בערוץ BBC Two עיבוד טלוויזיוני בן שלושה חלקים לספר.
בביקורת משנת 2002, עיתון הניו יורק טיימס שיבח את מועדון האידיוטים וכתב שהוא "בנוי בצורה עשירה ומעוטר בצורה מבריקה".
עיתון דיילי טלגרף אפיין את הספר כ"רומן שאפתני...
סקירה בעיתון הגרדיאן הייתה קשה יותר, ומתחה ביקורת על נטייתו של קו להכניס נושאים חברתיים ופוליטיים הגדולים מדי לסיפור על חבורת נערים.
הביקורת סברה שדמויות שונות ברומן "עוברות טקסי מעבר שלא משנים דבר".
קו פרסם שני ספרי המשך לספר.
המעגל הסגור חוזר אל הדמויות בסוף שנות ה-90. אנגליה התיכונה חוזר אל הדמויות בשנת 2010, ועוסק בנושאים כמו פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי ודונלד טראמפ.
ספרי ההמשך לא תורגמו לעברית.
מועדון האקסיות הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996 בבימויו של יו וילסון, עם גולדי הון, דיאן קיטון ובט מידלר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "The First Wives Club" של ויויאן גולדסמית' משנת 1992 והוא מתאר שלוש נשים שבעליהן נטשו אותן לטובת נשים צעירות והן מחליטת לנקום בהם.
הסרט היה שובר קופות והפך לסרט פולחן בעיקר של נשים בגיל הביניים.
סרט היה מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (מרק שיימן).
שרה ג'סיקה פארקר ובט מידלר היו מועמדות לפרס סטלייט.
בשנת 1969 מסיימות התלמידות אנני, סינטיה, ברנדה ואליס את לימודיהם במידלברי קולג'
כעבור 25 שנה מחליטה סינטיה (סטוקרד צ'אנינג) להתאבד לאחר שבעלה העשיר זנח אותה לטובת אישה צעירה.
לפני כן היא שולחת מכתבים זהים לשלוש חברותיה מהקולג' - אנני (דיאן קיטון), ברנדה (בט מידלר) ואליס (גולדי הון).
השלוש נפגשות בטקס האשכבה בכנסייה ומתברר להן שמצבן דומה.
אנני נשואה לארון (סטפן קולינס), שותף במשרד פרסומת, ושניהם מטופלים אצל הפסיכיאטרית לסלי רוזן (מרשה גיי הארדן).
ארון מודיע לאנני כי התאהב בפסיכיאטרית ועובר לגור איתה.
ברנדה נשואה למורטי (דן הדייה), שהתאהב בצעירה מושכת בשם שאלי (שרה ג'סיקה פארקר) ועזב אותה.
אליס נשואה לביל (ויקטור גרבר).
היא הייתה שחקנית מפורסמת וכעת התבגרה ומתקשה להשיג תפקידים.
הפלסטיקאי שלה, ד"ר פקמן (רוב ריינר), מתקשה לשכנע אותה לא לעבור ניתוחים קוסמטיים מיותרים.
בעלה זונח אותה למען הכוכבנית הצעירה פיבי (אליזבת ברקלי).
אנני שומעת בעצתה של אימה (איילין הקרט) לשלוח את בתה כריס (ג'ניפר דאנדס), לעבוד אצל ארון ולרגל.
כריס מגלה שהשותפים שלו רוצים למכור את חלקם.
אנני קונה זאת מהם וזורקת אותו מהמשרד.
אליס מגלה לביל כי הכוכבנית פיבי היא בעצם קטינה ומאיימת לגלות זאת בפומבי.
היא מחרימה חפצי אמנות שלו, מוכרת אותם לאנני תמורה דולר במכירה פומבית ושלושתן מכוונות את שאלי לקנות אותם תמורת 14,000 דולר ולגרום לסכסוך בינה לבין מורטי.
בעזרתה של אשת החברה גונילה (מגי סמית'), הן מצליחות לחדור לדירתו של מורטי ולמצוא שם חומר מרשיע עליו בקשר לרכוש לא חוקי.
לבסוף הן מכריחות את הגרושים שלהן לשלם להן ובכסף הן פותחות מועדון של נשים במשבר.
בנשף הפתיחה המפואר נוטש מורטי את שאלי ומתפייס עם ברנדה.
כשהמוזמנים מסתלקים פותחות אנני, ברנדה ואליס בשירה וריקוד של השיר You Don't Own Me, של הזמרת לסלי גור, שהיה מהשירים הבולטים של הגל השני של הפמיניזם.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגולדי הוןאליס אצ'יסוןדיאן קיטוןאנני פרדיסבט מידלרברנדה קאשמןמגי סמית'גונילה גרסוןשרה ג'סיקה פארקרשלי סטיוארטדן הדייהמורטון קשמןסטפן קולינסארון פרדיסמרשה גיי הארדןד"ר לסלי רוזןויקטור גרברביל אצ'יסוןאיילין הקרטקתריןאמא של אנניסטוקרד צ'אנינגסינטיהטימותי אוליפנטבראטבמאי קולנוערוב ריינרד"ר מוריס פקמןג'ניפר דאנדסכריס פרדיסאליזבת' ברקליפיבי לאוולכוכבנית
מועדון ה־101 היא סדרת ספרים שנכתבה על ידי יהונתן רוזנהק, ומונה ספר אחד.
הספר יצא לאור בהוצאת דברי שיר, ביוני 2023.
ילד בשם עמית, אחד מהמקובלים בכיתתו (בעיקר בשל היותו חברו הטוב ביותר של ארז, מלך הכיתה שלו), החל להרגיש לא טוב באמצע אימון כדורגל, אחרי שנזרק עליו כדור הרגל בראשו.
הוא החל להרגיש כאבי ראש ולהקיא.
לאחר כמה בדיקות רפואיות נמצא גידול סרטני בראשו, והוא נלקח לבית חולים ואושפז שם.
בבית החולים הוא הכיר כמה ילדים חדשים – את בנץ, שהפך לחברו הטוב ביותר; את גבי – גאונת מחשבים חסרת סבלנות ואתאיסטית; ואת זיו – שמתואר כמחונן ושתקן בכריכה האחורית.
יחד הם מקימים מועדון בחדר נטוש במחלקה, חדר 101. הם קוראים למועדון על שמו של החדר (ומכאן שם הסדרה).
הם עוזרים לילדים מהמחלקה, ואחד לשני.
לבסוף הם משתחררים מבית החולים וחוזרים לביתם.
בן־ציון "בנץ": חברו הטוב ביותר של עמית.
ארז: "מלך הכיתה" וחבר טוב של עמית עד סוף הספר הראשון.
חולה סרטן ובעל פצעים בפה בספר הראשון.
דנה: אחותו הגדולה של עמית.
רינת: אחותו הגדולה של עמית.
מועדון 100 הוא מועדון הופעות מוזיקה הממוקם ברחוב אוקספורד 100, לונדון, אנגליה.
המקום מארח הופעות חיות החל משנת 1942. במקור, נקרא מועדון הסווינג של פלדמן, אך שמו שונה לאחר שאבי הבעלים השתלט על המקום בשנת 1964.
בשנת 1942, שימש מתחם זה כמסעדה בשם Macks.
החל מ-24 באוקטובר, הושכר החלל בכל יום ראשון בערב על ידי רוברט פלדמן תמורת 4 פאונד ללילה והוסב למועדון ג'אז בו הופיע הרכב סווינג.
ההרכב הראשוני של מועדון הסווינג של פלדמן שפורסם ב"מלודי מייקר" כלל את פרנק וויר, קני בייקר וג'ימי סקידמור כאשר כאמנים אורחים משמשים שלישיית פלדמן, שהורכבה מילדיו של פלדמן, כולל מתופף הג'אז ויקטור פלדמן שהיה בן שמונה בלבד באותה עת.
קהל הלקוחות של המועדון כלל חיילים אמריקאים, שהכניסו אל המועדון קטעי ג'יטרבאג, ז'אנר שבאותה תקופה נאסר להשמעה ברוב המועדונים האחרים.
בין הפטרונים של המועדון ניתן לציין גלן מילר, שבחן את ויקטור פלדמן הצעיר להרכב.
בנוסף, אירח המועדון מופעי ג'אז אמריקאים מובילים רבים, כולל מל פאוול, ריי מקינלי, ארט פפר ובני גודמן.
יוצרים אלו ביצעו שירי ביבופ וסווינג במועדון.
גם מוזיקאים בריטיים כמו רוני סקוט וג'וני דנקוורת' הופיעו במועדון.
בחלוף הזמן, הפך המועדון למוקד עלייה לרגל בקרב מוזיקאים שחורים תושבי הממלכה המאוחדת, כמו פרנק הולדר, קולרידג' גוד וריי אלינגטון.
בסופו של דבר, השתלט על המועדון מנהלו של האמפרי ליטלטון, ובמהלך תקופה זו הופיע לואי ארמסטרונג במקום.
חוזה השכירות נמכר לטד מורטון, שקידם אותו תחת השם "מועדון הג'אז של מופעי הג'אז" (The Jazz Shows Jazz Club) .
במהלך תקופה זו, החל לעבוד במועדון שוחר הג'אז רוג'ר הורטון ובסופו של דבר קודם לניהולו ב-1964.
לאחר עלייתו של ז'אנר הג'אז הבריטי המסורתי (ה"טראד") ובעקבותיו, סצנת הביט הבריטית, בבריטניה, הפך המועדון למזוהה עם ז'אנר הפאנק רוק (Punk rock).
בספטמבר 1976, אירח מועדון 100 את פסטיבל הפאנק הבין-לאומי הראשון.
היה זה אירוע מכונן שהעניק נראות לתנועת הפאנק רוק החדשה והוציא אותה מהמחתרת למיינסטרים.
הלהקות שניגנו באירוע זה כללו את הסקס פיסטולס, סוזי והבאנשיז, הקלאש, באזקוקס, הג'אם, החונקים ו-דה דמנד.
תחת קידומו של רון ווטס, הזמין המקום להקות פאנק רבות להופיע וביניהן Angelic Upstarts, UK Subs ו-The Adicts.
משנת 1981 החלו להופיע להקות כמו גם, משנת 1981 ואילך, להקות הארדקור פאנק כמו The Varukers ,Black Flag, Discharge ,Charged GBH, קראס, Picture Frame Seduction ועוד.
במועדון הוקלטו מספר אלבומי הופעה חיה של להקות פאנק, לרבות הסקס פיסטולס.
ב-31 במאי 1982, הרולינג סטונס ניגנו שם בהופעה ללא כל הודעה מראש כחימום לסיבוב ההופעות האירופאי שלהם וחזרו שוב ב-23 בפברואר 1986 למופע מחווה לפסנתרן איאן סטיוארט שנפטר באותה תקופה.
הייתה זו הופעתם החיה היחידה בין 1982 ל-1989.
בערבים אחרים הופיעו מגוון הרכבי ג'אז, רית'ם-אנד-בלוז וסול על הבמה, כולל "דו-קרב" בין נגני הסקסופוניסט הטנור טדי אדוארדס ודיק מוריסי בשנות ה-80. בנוסף, הופיעו במועדון אז מספר מוזיקאי ג'אז בולטים של אותה תקופה לרבות סוני סטיט, לי קוניץ וארצ'י שפ.
המנהל רוג'ר הורטון הפך בסופו של דבר לדירקטור, ובשנת 1992 קיבל לידיו את הבעלות, והעביר אותה לבנו ג'פרי הורטון כשפרש ב-2001.
מועדון 100 שימש כביתם של פסטיבלי הנורת'רן סול הארוכים ביותר שנמשכו עד אור הבוקר, מבית מועדון ה-6t's Rhythm 'n' Soul, שהוקם על ידי רנדי קוזנס ואדי קרואסדל מקנט רקורדס הבריטית.
העיצוב נותר ללא שינוי מאז שנות ה-70, אם כי להקות פאנק כבר לא מופיעות שם באופן קבוע.
תוכנית המופעים עמוסה למדי ומופעים מוזמנים בה לעיתים קרובות חודשים רבים מראש.
מדי פעם, להקות עשויות להגיע לשם להופעות "סודיות" במהלך סיבוב הופעות גדול, תוך הסתמכות על שמועות מפה לאוזן כדי למלא את קיבולת 350 האיש של החלל.
מפגשי ה"קודה קלאב": מפגש חברתי חודשי של מוזיקאי ג'אז מתקופת מועדון הסווינג של פלדמן, ממשיך להתקיים.
ליין המופעים Limelight שינה שוב את הז'אנר הרווח במועדון והחל לערוך מופעי "מוזיקה קלאסית באווירת רוקנ'רול", בו התארחו אמנים קלאסיים חדשים וותיקים אחת לחודש.
החל משנת 1988, עורכת חברת London Swing Dance Society ערב ריקודי סווינג בימי שני בערב עם שיעורים ומופעים חיים קבועים.
בשנת 2009, נבחר מועדון הסווינג של פלדמן על ידי פסטיבל הג'אז ברקון כאחד מ-12 המקומות שתרמו באופן המשמעותי ביותר למוזיקת הג'אז בבריטניה, על תרומתו בשנים 1942–1954.
בספטמבר 2010, הוכרז כי מועדון 100 ייסגר בסוף 2010 עקב הפסדים מתמשכים.
על מנת למנוע את הסגירה, הושק הקמפיין להצלת מועדון 100, בתמיכת מבחר מוזיקאים, כולל פול מקרטני.
בפברואר 2011 הוסדרה שותפות עם חברת הבת של נייקי Converse, שאיפשרה להמשיך את פעילות המועדון.
בסתיו 2023, להקת הפאנק הוותיקה UK Subs ניגנה במשך חמישה לילות ברצף במועדון 100 ומילאה את האולם בכל אחד מהמופעים, בשיאו של סיבוב ההופעות האחרון שלה בבריטניה.
במרתון הופעות זה השתתף גם סטיוארט פירס, שהוא חובב פאנק רוק מושבע.
ביוני 2023, עלו ה-Buzzcocks לכותרות כאשר הופיעו במועדון 100 כהופעת חימום לסיבוב הופעות ללא הגיטריסט/סולן של הלהקה פיט שלי שהלך לעולמו מוקדם יותר באותה שנה.
מועדון גן הרקדנים, או: מועדון הילדים הרוקדים היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "סרטי יונייטד קינג", "ים הפקות" ו"גלובוס יוניברס בע"מ" ויצאה בשנת 1997. הקלטת משלבת שירים, ריקודים וקטעי עלילה דמיוניים בהשתתפות דמויות צבעוניות, המופיעות בסביבות משתנות חוף הים, היער, הקרקס ועוד.
העלילה עוקבת אחר "מועדון גן הרקדנים" מסגרת חווייתית שבה משתתפות דמויות שונות, בהובלת הדמות מקרנה (גלית גיאת), המלמדת את הילדים שירים וריקודים תוך כדי מפגשים עם דמויות צבעוניות ומצבים דמיוניים.
כל קטע מתרחש במקום שונה חוף הים, יער קסום, קרקס ססגוני ועוד ומעוצב באווירה תיאטרלית ובשילוב כוראוגרפיה פשוטה לילדים.
הקלטת הופקה כשנה לאחר יציאתה של קלטת דומה בשם "מקרנה לילדים" (1996), שהונחתה על ידי דנה דבורין.
שתי הקלטות חולקות מאפיינים דומים, ובהן דמות מרכזית בשם "מקרנה", שירים קצביים, ורוח עליזה ומוזיקלית.
ב"מועדון גן הרקדנים" דמותה של מקרנה מגולמת על ידי גלית גיאת, ומופיעים בה גם שירים הדומים בסגנונם ובתוכנם לאלו שבקלטת המקורית.
מקרנה (גלית גיאת) – הדמות המרכזית בקלטת, מנהיגת "גן הרקדנים", מדריכת הריקוד החייכנית.
מועדון החמש, מועדון הרכב הקלאסי והאספנות בישראל, הוא מלכ"ר (עמותה רשומה) התנדבותי המאגד בתוכו את אספני וחובבי הרכב הקלאסי בישראל.
המועדון הוקם בחודש מאי 1985 ונחשב למועדון הרכב המוביל והגדול בישראל.
מקור שמו הוא בחמש הספרות בלוחיות הרישוי של מכוניות בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. המועדון מייצג בישראל את FIVA, הארגון הבינלאומי של אספני מכוניות עתיקות וקלאסיות.
מטרות המועדון העיקריות הן טיפוח אספנות רכבים עתיקים וקלאסיים בישראל, הגברת המודעות להיסטוריה מוטורית, ייצוג קהילת האספנים וחובבי הרכב הקלאסי בפני רשויות המדינה, והדרכה לשימוש נכון ברכבים עתיקים.
המועדון מארגן פעמיים בשנה, לרוב בספטמבר ובאפריל, יריד למכירה, קנייה והחלפה בשם "שוקעתיק".
פעמיים בשנה (בדרך כלל בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח) מתקיים אירוע ראווה חצי שנתי המשולב ברונדו תצוגה של מכוניות נבחרות.
כמו כן, לאחר הפסח עורך המועדון את תחרות הגביע על שם שאול גלאי לשיפוץ מכוניות עתיקות, ואת תחרות הגביע על שם ניר עוזדור לאופנועים עתיקים.
שני האירועים מתקיימים לסירוגין פעם בשנתיים.
כאשר חבר מסיים את שיפוצו של רכב נהוג לערוך לרכב טקס השקה.
ההשקות נערכות במפגשים השבועיים ומפורסמות באתר המועדון, בפורום, בדף הפייסבוק של המועדון ובקבוצת הפייסבוק שלו.
למועדון יש כ-1000 חברים המשלמים דמי חבר ומחזיקים בבעלותם כ-4,000 רכבי אספנות, כאשר הרכב העתיק הוא פורד מודל T רודסטר 1919 ואחריו פורד מודל T טורר 1921 ודודג' בראדר 1921 וכן פורד מודל T ספידסטר 1925.
משרד המועדון נמצא ברמת גן.
במשרד קיימת ספרייה גדולה לספרות רכב קלאסי ומגזיני רכב ממדינות רבות.
"האבטומוביל", ביטאון מועדון החמש, יוצא לאור 3 - 4 פעמים בשנה.
"קלאסיקון", מידעון הכולל מידע שוטף על אירועים ולוח קונים/מוכרים.
הישגים בולטים לטובת קהילת חובבי הרכב העתיק
בין הישגיו הבולטים של המועדון ניתן למנות את קביעת המעמד של "רכב אספנות" בתקנות התעבורה, לרכב שמלאו 30 שנה משנת ייצורו, ושאינו משמש לעיסוקו של בעליו.
התקנות הורידו בצורה משמעותית את אגרות הרישוי, מאפשרות לייבא רכבי אספנות ומונעות את הצורך להפקיד רישיונות של רכב הנמצא בתהליך שיפוץ או אחסנה.
במקביל, בוצעה הוזלה ניכרת בשיעור של 75% בביטוח החובה לרכבי אספנות.
מועדון החמש גם הביא לכך שרכב אספנות יעבור מבחן רישוי רק פעם בשנה במקום פעמיים כפי שהיה נהוג עד השינוי, דבר שהקל מאוד על קהילת אספני הרכב.
עוד פועל המועדון באופן מתמשך מול רשויות המכס ומשרד התחבורה להקלת ההליכים הביורוקרטיים שבייבוא עצמי של חלקי רכב ורכבים קלאסיים.
הישג נוסף הוא האפשרות לקבל מס' רישוי בן 5 ספרות לרכבים משנת ייצור עד 1960 שיובאו לארץ בשנים האחרונות.
יושבי ראש המועדון מיום הקמתו
מועדון החמש מקיים פעילות ענפה למען הקהילה.
בין הארגונים והמוסדות בהם מתנדבים חברי המועדון נמנים - אלו"ט, גדולים מהחיים, לב"י, האגודה למען החייל, ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF), בית הספר רמת הדסה בקריית טבעון, בית החולים גהה, בית החולים איכילוב, בית הספר לקציני ים בעכו, ומתנ"ס שדה בוקר בגבעתיים.
דאנג'ן , הוא מועדון פטיש וBDSM, הראשון שפעל בישראל.
המועדון משרת קהילה של אלפי חובבי BDSM ופטיש ואף פתוח בימים מסוימים לקהל הרחב.
המועדון תרם במידה משמעותית להתרחבותה ופרסומה בציבור הרחב של קהילת ה-BDSM בישראל.
המועדון נוסד בשנת 2002 על ידי עמוס לוי ושכן בכיכר קדומים ביפו העתיקה, במבנה טורקי עתיק.
לאורך השנים משך המועדון תשומת לב תקשורתית ועורר מחלוקת ציבורית סביב פעילותו.
בנוסף למאפיינים הרגילים של מועדון לילה, דוגמת בר משקאות, תקליטן ורחבת ריקודים, ייחודו של המועדון הוא בהופעות ה-BDSM והפטיש הנועזות שמתקיימות בו, ובאווירה המינית המתירנית שמאפיינת אותו.
הכניסה למסיבות מחייבת עמידה בקוד לבוש, שכולל ביגוד קינקי ופטישיסטי, עם דרישת מינימום של לבוש מכובד בצבע שחור.
כמו כן, על אורחי המועדון נאסר לצלם בתחומו, וזאת על מנת לשמור על פרטיותם של חברי הקהילה.
במהלך שנות פעילותו צולמו במועדון מספר וידאו קליפים, לשירים "חבל שחור" של רגב דהן, "ממעמקים" של עידן רייכל, "אינטואיציה" של שלומי שבן ו-"Satisfaction's Guaranteed" של הילה דוידסון.
כמו כן, צולמו במועדון פרקים לתוכניות טלוויזיה כגון "דאבל דייט", "הכל דבש" ו"מה זה השטויות האלה?!".
הפרק העשירי בעונה השנייה של הסדרה "צומת מילר" נקרא "המורה מהדאנג'ן", ובו אדיר מילר והסוכן שלו מבקרים במועדון כדי לבדוק האם המורה של בנו של מילר מבלה שם.
בנובמבר 2007 נסגר המועדון בהוראת עיריית תל אביב, בטענה כי הוא גורם לרעש ומפריע לדיירים במקום.
בעקבות מחאה ציבורית ועתירה שהוגשה בנושא לבית המשפט המחוזי בתל אביב, איפשר בית המשפט לפתוח את המועדון לתקופת ניסיון של חודש בינואר 2008, אולם בסופו של דבר המועדון לא חזר לפעול.
לאחר סגירתו לא נפתח מועדון BDSM במקומו, אך מסיבות המיועדות לקהילה המשיכו להתקיים במועדונים רגילים בתל אביב.
ביולי 2010 נפתח המועדון מחדש, במיקום אחר ברחוב השרון בדרום תל אביב.
הנכס ברחוב השרון היה בבעלות חברה בת של הסוכנות היהודית, שלאחר שגילתה שהשכירה את הנכס לטובת מועדון סאדו-מאזו, סירבה לחדש את חוזה השכירות.
לאחר מאבק משפטי ותקשורתי שארך כשנתיים, במרץ 2018 נאלץ המועדון להעתיק את מקומו פעם נוספת, לרחוב הארבעה בתל אביב.
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קראיובה (ברומנית: Universitatea Craiova הייתה קבוצת כדורגל רומנית מהעיר קראיובה שברומניה.
קבוצת הכדורגל זכתה באליפות הרומנית 4 פעמים וכן בגביע הרומני 6 פעמים.
הוקמה מחדש בשנת 2017 בשם "מועדון הכדורגל אוניברסיטת קראיובה 1948".
ספורט קלאב אוניברסיטת קראיובה הוקמה בשנת 1948. ב-5 בספטמבר 1948 UNSR קראיובה הפסידה במשחקה הראשון בתולדותיה נגד קבוצה מפיליאש במסגרת משחקי האליפות האזורית.
מאמן הקבוצה באותם ימים היה ניקולאיה פולוז'ינסקי.
שם הקבוצה שונה בשנת 1950 ל-CSU קראיובה, ל-שטִיאִינצה קראיובה (Ştiinţa Craiova) באותה השנה ולבסוף למועדון אוניברסיטת קראיובה בשנת 1956.
הקבוצה חזרה למרכז הבמה בכדורגל הרומני בשנת 1991 עם האליפות הרביעית וכן מספר הופעות מכובדות באירופה.
בסוף עונת ירדה קבוצת "אוניברסיטת קראיובה" לליגה הרומנית השנייה כשסיימה במקום ה-15. בסוף עונת ירדה לליגה הרומנית השלישית.
בשנת 2014 פורקה הקבוצה לאחר פשיטת רגל.
בשנת 2017 הקבוצה הוקמה מחדש והחלה את דרכה בליגה השלישית.
בעונת 2020/21 הקבוצה הורכבה משחקנים זרים מנוסים ושחקנים רומנים צעירים דוגמת אובידיו ביק, שבהמשך שיחק בעירוני קריית שמונה.
היא הייתה בין הקבוצות החזקות של הליגה.
בסיום העונה היא עלתה לליגה העליונה.
בהתאם לתוצאות העונה הראשונה בליגה היא שובצה במפעל אירופי.
נכון לעונת 2022/23 היא משחקת בליגה העליונה.
הקבוצה הופיעה לראשונה במפעל אירופי בעונת 1970/1971, אז השתתפה בגביע ערי הירידים והפסידה כבר בסיבוב הראשון.
בעונת 1973/1974 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א והודחה בסיבוב השני.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1974/1975, שיחקה בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב הראשון על ידי קבוצת אוטבידברג משוודיה.
בעונה שלאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב הראשון.
בעונת 1977/1978 הקבוצה שיחקה בגביע המחזיקות והודחה בסיבוב השני.
בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע המחזיקות, והודחה בסיבוב הראשון.
בעונת 1979/1980 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, והודחה בסיבוב השלישי.
הקבוצה חזרה למפעל גביע אירופה בעונת 1980/1981, והודחה בסיבוב הראשון.
בעונה לאחר מכן, עונת 1981/1982 חזרה הקבוצה לגביע אירופה, והגיעה עד רבע הגמר.
בעונת 1982/1983 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א והצליחה להגיע עד חצי הגמר בו הפסידה לבנפיקה ליסבון בשל הפרש שערי חוץ.
זהו ההישג הגדול ביותר בהיסטוריה האירופית של קבוצת אוניברסיטת קראיובה.
בעונת 1983/1984 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, אך לא עברה את הסיבוב הראשון.
בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א והגיעה עד הסיבוב השלישי.
בעונת 1985/1986 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, והודחה בסיבוב השני.
בעונה לאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א והודחה שוב בסיבוב השני.
בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה פעם נוספת בגביע אופ"א, אך הפסידה כבר בסיבוב הראשון בהפרש שערי חוץ.
בעונת 1990/1991 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב השני.
בעונת 1991/1992 חזרה הקבוצה לגביע אירופה ונשרה כבר בסיבוב הראשון וכך גם בעונה שלאחריה.
בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, והפסידה בסיבוב השני.
בעונה שלאחר מכן לא הצליחה לעבור את הסיבוב המוקדם של גביע אופ"א וכך גם בעונה שאחריה.
בעונת 1996 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו וסיימה במקום השני בבית עם מאזן של שלושה ניצחונות, הפסד אחד ואף תוצאת תיקו ולא העפילה לסיבוב הבא.
בעונת חזרה הקבוצה לגביע אופ"א אך הפסידה כבר בשלב המוקדם.
בעונת 2001 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו והפסידה בסיבוב השני.
לאחר הפסקה ארוכה, בעונת 2021/2022 הקבוצה שיחקה בליגה אזורית אך הודחה בסיבוב השני על ידי קבוצה אלבנית.
באוגוסט 2022 שיחקה הקבוצה במסגרת הקונפרנס ליג נגד הפועל באר שבע הישראלית.
מועדון החברים של מיקי מאוס היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שהופקה על ידי Disney Television Animation.
הסדרה שודרה לראשונה במקור ב-5 במאי 2006 בערוץ דיסני, ובהמשך היא החלה להיות משודרת בערוץ דיסני ג'וניור שפרק הסיום שודר ב-6 בנובמבר 2016, לאחר 4 עונות ו-125 פרקים.
בישראל שודרה הסדרה בדיבוב עברי בערוץ הופ!
ולאחר מכן בערוץ דיסני ישראל ודיסני ג'וניור ישראל.
בהשראת הסדרה הופקו מספר סרטים, ביניהם "מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז", כמו כן נמכרו מוצרים נלווים, ביניהם ספרים וצעצועים.
הסדרה הובילה להפקת הספין אוף "הסרטים המצוירים של מיני", ולאחר מכן לסדרות ההמשך "מיקי ומכוניות המירוץ" ו"מיקי מאוס: כייף של בית".
בשנת 2023 דווח שהסדרה צפויה לקבל אתחול שיחל את שידוריו בשנת 2025.
כל פרק בתוכנית הוא בפורמט של משחק פתרון משימה.
בפני הדמויות ("מועדון החברים של מיקי", הכולל את הדמויות מסרטי דיסני הקלאסיים, בהנפשה ממוחשבת) ניצבת משימה כלשהי אותה עליהם להשלים עד סוף הפרק, בדומה לסדרה "מגלים עם דורה".
לשם פתרון המשימה על החברים להסתייע בסל חפצים הנקרא "טודלס", על מנת להתגבר על קשיים הנערמים על דרכם.
על הילדים בבית "לבחור" איזה חפץ מתאים לפתרון איזו בעיה.
הפתרון לעיתים רבות כרוך בשימוש יצירתי בחפץ כגון שימוש במקל מטאטא כמנוף, או בבועות סבון ככדור פורח.
בסוף הפרק חוגגים החברים את הצלחתם בעמידה במשימה.
מיקי מאוס (Mickey Mouse) – הדמות הראשית בסדרה, עכבר שחור עם מכנסיים אדומים.
מיני מאוס (Minnie Mouse) – בת זוג של מיקי, עכברה עם שמלה.
דונלד דאק (Donald Duck) – ברווז רגזני בעל פגם דיבור מצחיק.
דייזי דאק (Daisy Duck) – בת זוג של דונלד, ברווזה עם סרט סגול.
גופי (Goofy) – כלב גבוה ומצחיק, שכנו וחברו של מיקי.
פלוטו (Pluto) – הכלב של מיקי.
פיט השחור (Pete) – חתול גדול ושמן, בעבר הוא היה האויב המושבע של מיקי עד שהם הפכו לחברים טובים, בכל פרק הוא חוסם את הדמויות עם הדוכן וכשמשלמים לו כמה דברים הוא נותן להם לעבור.
קלרבל הפרה (Clarabelle Cow) – פרה ובת זוג של גופי.
לודוויג פון דרייק (Ludwig Von Drake) – דוד של דונלד.
ברווז שלבוש כפרופסור מפוזר בעל מבטא וינאי.
צ'יפ ודייל (Chip & Dale) – שני סנאי טמיאס שובבים.
טודלס (Toodles) – שעון בצורת ראש של עכבר אשר מביא את כלי המיקי מאוס למיקי וחבריו שהם צריכים למשימה.
בעונות האחרונות נוספו לו גם פנים ויכולת להביע ולדבר.
מועדון ההוקי אֶם.וֵה.דֵה היה מועדון הוקי קרח רוסי שנוסד ב-1949 בשם "ספרטק קלינין".
הישג השיא של הקבוצה היה העפלה לגמר גביע גגארין בעונת 2010.
ב-2004 נלקחה הקבוצה תחת חסותו של משרד הפנים הרוסי ושמה שונה.
המועדון פורק ב-2010 תוך איחודו עם מועדון ההוקי דינמו מוסקבה.
המועדון שיחק לפני פירוקו בעיירה בלאשיחה, במחוז מוסקבה.
תוך עונה מאז שאומץ על ידי משרד הפנים, ב-2004, עלה המועדון לליגת העל הרוסית בהוקי קרח.
בסוף שנת 2005 סוכם על העברת המועדון מהעיר טבר למחוז מוסקבה והוא התמקם בעיר פודולסק.
בסתיו 2007 המועדון עבר לבלאשיחה, עיירה בקרבת מוסקבה.
הקבוצה העפילה 3 פעמים לשמינית גמר פלייאוף הליגה הרוסית.
הישג השיא של הקבוצה הוא העפלה לגמר גביע גגארין של ליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL) ב-2010, בו הפסידה לאלופה המכהנת אק בארס קאזאן והקבוצה סיימה למעשה כסגנית האלופה, ממש כמה שבועות לפני שפורקה ואוחדה עם דינמו מוסקבה.
בשם "מועדון ההוקי אם.וה.דה" משחקת עתה קבוצת הנוער של דינמו מוסקבה.
מועדון הֶחתול שְׁמיל היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1979–1983 בהנחיית השחקן נתן דטנר.
תלמה אליגון התבקשה לכתוב תוכנית אירוח עם בעל חיים.
היא בחרה בחתול וקראה לו על שם החתול שלה - שמיל.
אליגון כתבה את מילות שיר הפתיח, יגאל חרד הלחין ושר (עם חבורת ילדים).
גדי יגיל היה הראשון לגלם את דמותו של החתול שמיל.
לאחר פרישתו, נקרא לתפקיד נתן דטנר, אז שחקן צעיר ואלמוני בתיאטרון באר שבע, יוצא להקה צבאית.
מכיוון שגילם את הדמות בתחפושת חתול כשמסכה (שעיצבה יהודית גרינשפן) לראשו, נותר אלמוני למדי עד ששיחק ברחוב סומסום.
למרות זאת, סיפר דטנר כי הילדים זיהו את הקול והרגישו בהחלפת השחקן שמתחת לתחפושת; לפיכך כשנזקק למחליפים (בעיקר משום שתיאטרון באר שבע סירב לשחרר את דטנר בתדירות הנדרשת) הם גילמו דמויות חתולים אחרות: מתי סרי גילם קרוב משפחה (דוד או אח) ויעל עמית גילמה את חברתו.
בשנת 1983 גילמו את תפקיד החתול שמיל גם אבי קושניר ואבי דור.
התוכנית הראשונה שודרה ביום חמישי 25 באוקטובר 1979 בשעה 17:30. בפרק זה אירח החתול שמיל את שושיק שני, אריק לביא ושתי בנותיהם - נועה ויעל.
בתחילה שודרה התוכנית בשחור לבן ובהמשך בצבע.
כל תוכנית הוקדשה לאמן אחר שאירח שמיל ופירוש הדבר היה "ספיישל" של חצי שעה בערוץ ללא מתחרים, חשיפה שאמנים חשקו בה, ולכן רבים ביקשו להתארח במועדונו.
מיטב אמני התקופה התארחו בתוכנית, ביניהם: רבקה מיכאלי, דליה פרידלנד, יהורם גאון, עפרה חזה, הכל עובר חביבי, ספי ריבלין, עוזי חיטמן, ריקי גל ועוד.
התוכנית זכתה להצלחה רבה בקרב הילדים, ושיר הפתיחה הפך ללהיט; לימים נכלל באוסף הנוסטלגי "לעולם בעקבות השמש 2" בעריכת קובי בן עטר.
בדצמבר 1982 התקיים בתוכנית ספיישל של מופע הפסטיגל.
ב-1983 עלתה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "רחוב סומסום", שנתן דטנר גילם בה את נתן/צוציק השכן של קיפי.
באחת מהתוכניות של אותה שנה שודר קרוסאובר - החתול שמיל קפץ לביקור ברחוב סומסום כדי להזמין את קיפי למועדון.
במאי 2019 גילם נתן דטנר את דמותו של החתול שמיל בפרסומת של חברת כלל ביטוח ופיננסים.
מועדון החמאם ביפו היה מוסד תרבותי בולט בחיי התרבות של מדינת ישראל בשנות ה-60 של המאה העשרים.
המועדון שוכן במתחם בית הסראייה הישן (בית הממשל העות'מאני).
בניין שהוקם בראשית המאה ה-18 על שרידיה של מצודה מהתקופה הצלבנית בארץ ישראל, והוא שימש בתחילה כחאן.
בשנת 1811 קבע מושל יפו, מחמוד אגא א-שאמי, את משרדי הממשל בעיר בבניין והוא שימש גם כבית דואר וכבית מעצר.
עוד היו בו באר, מסגד וחמאם (בית מרחץ טורקי) בחלקו האחורי של המתחם, שנפתח ב-1829.
והבניין נרכש על ידי משפחת דמיאני הנוצרית, ובמקום החל פועל גם בית חרושת לסבון משמן זית.
ביוני 1936 נערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי מבצע עוגן בו נהרסו בתים רבים סביב בית הסראייה הישן, על מנת לפלס נתיבים בתוך השטח המאוכלס, לשם הקלת השליטה בעיר יפו.
בין השאר פוצצו את כל הבתים שהיו צמודים לבית הסראייה מדרום (אזור גן הפסגה) וחלקו הדרומי של החמאם נפגע.
ב-17 ביולי דווח כי הבריטים חזרו ופוצצו את החמאם, שלא קרס בשני ניסיונות פיצוץ קודמים.
לאחר מלחמת העצמאות הפך האזור שסביב ל"", למבנים העתיקים הופנו עולים, ואת חלקם תפסו פולשים.
באוגוסט 1949 דיווח כתב "הארץ" שבית המרחץ הטורקי, שרד כמעט בשלמותו.
ב-1950 החלו פעולות לפינוי ושיקום האזור.
בינואר 1956 דווח כי עיריית תל אביב מתכננת להפוך את מתחם בית הסראייה הישן למוזיאון.
במקביל החלו חפירות ארכאולוגיות במבנה ובכל השטח שסביבו, בראשות יעקב קפלן.
ב-1959 נחשפו מתחת למבנה החמאם, חומות וביצורים מהמאה ה-18 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה ב'), בזמן שיפו הייתה בשליטה מצרית.
החפירות נערכו גם בתוך מבנה החמאם עצמו, ועזרו בזיהוי גדלו של התל העתיק של יפו.
בתחילת 1960 הוכרז שמוזיאון יפו לעתיקות יפתח בבית הסראייה הישן, בחלקו הקדמי של המבנה הפונה אל הרחוב, ומועדון בחמאם העתיק.
בעקבות הצלחת מועדון התיאטרון בתל אביב החליטו חיים חפר ודן בן אמוץ לפתוח מקום דומה שיעלה תוכניות בידור מקוריות בשילוב עם בילוי, שתייה וארוחות קלות, שכרו את המקום, ושיפצו אותו בסיועם של האדריכלים רם כרמי, משה לופנפלד וגיורא גמרמן.
במשך חמש שנות פעילותו הועלו בו הפקות מקומיות, רובן בבימויו של שמואל בונים עם יוצרים רבים כמו דן אלמגור, יורם מטמור, נעמי שמר, עמוס קינן, יוחנן זראי, דובי זלצר ועוד.
אברהם דשא (פשנל) סייע בצד הניהולי, חיים חפר ודן בן אמוץ כתבו את מרבית החומר.
כמה תוכניות הצליחו מאוד והוצגו גם מחוץ לחמאם שקיבל אז בעיתונות את השם תיאטרון החמאם.
בנובמבר 1962 פתח במקום יורם קניוק גלריה לאמנות, שפעלה בשעות היום.
בין התוכניות שהועלו במועדון החמאם נמנים:
משלי ערב - התוכנית הראשונה שהועלתה במועדון החמאם.
כתבו חיים חפר ודן בן אמוץ, השתתפו: אורי זוהר, אריק איינשטיין, רחל אטאס, ועליזה רוזן ושלישיית סלים גזלה.
תל אביב הקטנה - מופע שנכתב על ידי חפר ובן אמוץ והועלה לראשונה בהצלחה לראשונה ב-1959 בגני התערוכה לרגל יובל לתל אביב בהשתתפות יוסי בנאי, אבנר חזקיהו ויונה עטרי (יוסי-חזקי-יונה), הועלה במועדון החמאם על ידי הרביעייה זוהר, איינשטיין, אטאס ורוזן.
האדם הצוחק - בהשתתפות שייקה אופיר שהופיע בפנטומימה ובמלל עם שלוש שחקניות בהן דפנה דן הציג 21 דמויות במערכונים שנכתבו על ידי חפר ובן אמוץ, בהדרכת תנועה על ידי נעמי פולני ובבימויו של שמואל בונים.
שורש כל רע - נכתב על ידי חיים חפר, דן בן אמוץ ויורם מטמור לפי המחזה לה מנדראגולה של מקיאבלי עם מוזיקה של יוחנן זראי ובבימויו של שמואל בונים.
פצצת הזמן - בהשתתפות רביעיית מועדון התיאטרון שעברו לחמאם לאחר שנסגר מועדון התיאטרון ברחוב מנדלי.
זו הייתה תוכנית סטירית חריפה.
אחד השירים "איך קרה שהפשפש עלה למעלה" נאסר לשידור בקול ישראל (שהיה אז חלק ממשרד ראש הממשלה) היות שחשבו שהשיר מכוון לשמעון פרס למרות שחיים חפר הכחיש אז זאת.
הוגשה אף שאילתה בנושא זה בכנסת ודוד בן-גוריון נאלץ להשיב עליה.
רק בכוח רביעיית מועדון התיאטרון בהצגה על הפיכה צבאית בישראל.
שלישיית גשר הירקון בתוכנית "אהבה ראשונה".
ילדות קשה - תוכנית מערכונים ושירים של יוסי בנאי ורבקה מיכאלי.
שייקספיר איננו - תוכנית פרודית על מחזות ויליאם שייקספיר שנכתבה על ידי חיים חפר, נעמי שמר ועמוס קינן ובבימויו של שמואל בונים.
בתוכנית השתתפו: אושיק לוי, שלמה וישינסקי.
המגילה - לפי "שירי המגילה" של איציק מאנגר בהמחזתו ובבימויו של שמואל בונים עם מוזיקה מקורית של דובי זלצר.
ההצגה הועלתה ביידיש על ידי קבוצת שחקנים קטנה שבמרכזם משפחת בורשטיין: מייק בורשטיין והוריו - פסח בורשטיין וליליאן לוקס.
ההצגה זכתה להצלחה עצומה והוצגה 250 פעם במועדון החמאם ובמקומות שונים בארץ.
להקת שבעת המינים להקה של 7 זמרים וזמרות שכללה את אלי תדמור, אמנון נדב, גבי ברלין, כרמית כץ, מיכאל רונזבאום,פנחס וייכר, שרה שוב.
הלהקה שרה שירים בעיקר מתורגמים.
המיתון הקשה בשנת 1966 פגע בתעשיית הבידור בישראל.
מועדון החמאם נתקל בקשיים כלכליים ובסוף אותה שנה החליטו חפר ובן אמוץ לסגור את המקום.
החמאם נפתח שוב ביולי 1982, על ידי מספר שותפים בהם בני אמדורסקי ועמירם טננבוים, ושימש כאולם להופעות של אמנים ולהקות שונות.
המקום שימש גם לצילומי תוכניות טלוויזיה, בין השאר צולמה בו התוכנית האירוח "סיבה למסיבה" במשך מספר עונות.
דן בן אמוץ שהיה קשור למקום וגר בקרבתו, בחר במועדון החמאם לערוך בו, את מסיבת הפרידה שלו מהחיים ביחד עם חבריו הרבים, שהתקיימה ב-8 באפריל 1989, אירוע שזכה לתהודה גדולה בכל אמצעי התקשורת.
במקום פעל אולם אירועים שפשט את הרגל ב-2018.
בשנת 2021 נפתח המקום מחדש כמתחם לאירועים.
מוֹעֲדוֹן הַחְנוּנִים היא סדרת נוער ישראלית קומית שמשודרת בערוץ זום ב־HOT.
העונה הראשונה צולמה בתחילת נובמבר 2013, עלתה לשידור ב־16 בפברואר 2014 והסתיימה ב־17 במרץ 2014. העונה השנייה החלה ב־6 בדצמבר 2015 ולצוות השחקנים הצטרפו אליאנה תדהר, דניאל ליטמן ועידו מוסרי.
בדצמבר 2015 יצא לאור, בהוצאת ידיעות אחרונות, הספר "מועדון החנונים – העולם על פי יותם" מאת מורן זלמה, המבוסס על דמויות הסדרה, אולם כולל עלילות חדשות.
בדצמבר 2015 יצאה אפליקציית "מועדון החנונים", הכוללת הצצה לפרקים, מאחורי הקלעים ושיחות עם שחקני הסדרה.
בנוסף התקיים מפגש מעריצים עם כוכבי העונה השנייה לקראת סיום העונה השנייה.
ב־3 באוגוסט 2017 יצא סרט המבוסס על הסדרה ושמו "מועדון החנונים: הסרט".
בסרט השתתפו כוכבי הסדרה ושחקנים נוספים כמו שירן סנדל, רוני הדר, מיכאל הנגבי, גאיה גור אריה ויובל סגל.
העלילה מתמקדת ביותם, חנון מלידה והדמות הראשית בסדרה, המקים יחד עם חבריו מועדון בשם "מועדון החנונים".
במועדון החנונים פועלים לפי ספר חוקים אותו כותב יותם בכל סוף פרק.
בסדרה בני האדם משתייכים למעמדות שונים: בריונים, חנונים ומקובלים.
המקובלים והחנונים חווים יחד אהבות, מזימות, אכזבות, בלגנים ודברים אחרים.
בנוסף כל פרק נקרא על שם החוק שבעקבותיו תתבסס חלק מן העלילה (בדרך כלל העלילה הראשית).
יותם (יואב רוטמן) – גיבור הסדרה.
מקים המועדון, המנהיג של החבורה.
חכם, בעל דמיון מפותח וקצת מבולבל, אלרגי לאשכוליות, מאוהב בשקד, ומסכן את האלרגיה שלו רק כדי להתנשק איתה בהצגה הבית־ספרית.
בשלב מסוים נהיה חבר שלה.
בסוף כל פרק כותב חוק חדש בספר החוקים של החנונים, בסוף העונה הראשונה מתאהב בדנה והופך לחבר שלה, אך לבסוף הם נפרדים.
בעונה בנוסף הוא מגלה שהוא ואולגה קרובי משפחה.
בעקבות מאבקים בסדרה קנאה וכעס על זה שלדנה יש מעריץ באינטרנט, היא נפרדת ממנו.
בסוף העונה השנייה הוא ודנה חוזרים.
דנה (עמית פרקש) – חנונית אמיתית.
צינית, שנונה ומכורה לקומיקס "ערפדים בחלל", היא מאוהבת ביותם בסתר, והחברה הטובה ביותר של הגר.
נוהגת לחשוב שכל תוכנית שלה "בטוח תעבוד".
הופכת לחברה של יותם בסוף העונה, אך לבסוף הם נפרדים.
בעונה השנייה היא ויותם מתחילים לצלם סדרת רשת בדיונית.
בעקבות מאבקים בסדרה וקנאה מצד יותם על כך שיש לדנה מעריץ בשם "ג'ונאס", היא נפרדת ממנו.
בסוף העונה השנייה היא ויותם חוזרים.
שוסטק (נוה צור) – נגן טובה, חברו הטוב ביותר של צחי.
הולך עם סנדלים וגרביים, ואובססיבי לגבי גרביים.
הרקדן הכי גרוע בבית הספר.
הוא לא חכם כמו שאר החנונים.
הוא וצחי מנסים להתחיל עם בנות רוב הזמן, אך ללא הצלחה.
מאוהב בלילי ובעונה השנייה הופך לחבר שלה, מה שגורם לו להזניח את צחי.
צחי (אורי בלופרב) – תלמיד מצטיין.
חברו הטוב ביותר של שוסטק.
חי באשליה שהוא מקובל ומושך, בכל פעם מביא רעיונות גרועים ולא מעשיים להכיר בנות.
ברוב הפרקים רב עם שוסטק, דבר המשפיע על כל המועדון.
הגר (לני כהן) – פרנואידית, רואה שחורות, היפוכונדרית, חולת ניקיון, בטוחה שסוף העולם עומד להגיע ועסוקה בדרכי התגוננות, קוראת הרבה ספרים שעוסקים בדרכי התגוננות.
חתואל מאוהב בה, אולם היא מסרבת לקיים עמו קשר רומנטי.
חלומה להתקבל לתוכנית חלל בנאס"א, דבר שהיא כמעט מצליחה להגשימו בעונה השנייה, אך לבסוף היא לא מתקבלת.
בסרט הגר לא משתתפת כי היא בקייטנה.
חתואל (אורי זמיר) – תלמיד בבית הספר.
חושב שהוא הכי חכם ושכולם טובים פחות ממנו.
מאוהב בהגר, לא נמצא במועדון.
תות שיבלי (שיר מורנו) – מלכת הכיתה והחברה של תום.
מודעת לכוחה ומעמדה ומשתמשת בהם כדי לרדת לחייהם של החנונים.
בעונה השנייה תום נפרד ממנה כי עבר לזימבבואה.
בהמשך מודחת מתואר מלכת הכיתה בעקבות מעשה שלילי שעשתה, אך בסוף משיבה אליה את התואר והופכת אף להיות קיסרית הכיתה, בעקבות החרטה של לילי על המעשה.
שבה לתום בסוף העונה השנייה.
(לפי צחי שפגש אותה ביום הראשון ללימודים היא עשתה בדיקת עיניים ולכן היא צריכה משקפיים ומסתירה את זה)
אורן "טונה" (יון תומרקין) – שונא חנונים.
שונא שקוראים לו אורן "טונה" (כי נודף ממנו ריח אדיר ומסריח של טונה).
הבריון שמאיים והטיפש של בית הספר שנשאר כיתה 5 פעמים.
מדבר באופן מוזר ופולט מלא שטויות תוך כדי דיבור.
נהיה בן זוגה של שקד בעונה השנייה וכך נהיה גם יותר נחמד.
מתקבל בסוף העונה השנייה לתוכנית החלל של נאס"א.
תום מלך הכיתה (עומר דרור) (עונה 1, אורח בעונה 2) – מלך הכיתה וחבר של תות.
אוהב את עצמו ובטוח בעצמו, ומשוכנע שכולם צריכים לאהוב אותו באותה המידה.
בעונה השנייה נפרד מתות ועבר לזימבבואה מתוך כוונה להיות מלך הכיתה שם.
בסוף העונה השנייה הוא ותות חוזרים.
חורחיטו חינמון (דניאל ליטמן) (עונה 2) – תלמיד חדש שמגיע מארגנטינה.
לא זז לשום מקום בלי הגלשן שלו (שנתן לו את השם רודריגו).
תות רוצה שיהיה מלך הכיתה החדש אך אינו מודע לכך.
דובר רק מילה אחת בעברית: "בכיף".
למרות שהוא לא דובר עברית כולם מבינים אותו.
באחד מהפרקים לומד עברית מהגר ומדבר כרגיל (פרט לכך שהוא הוגה "ח'" במקום "ג'").
לילי (אליאנה תדהר) (עונה 2) – תלמידה חדשה בבית הספר, חולמת להיות עיתונאית עם כתבות מפתיעות במיוחד מוכנה ללכלך ולסכסך רק כדי שתהיה לה כתבה מפתיעה.
יצאה עם שוסטק פעמיים כדי להוציא ממנו ידיעות עיתונאיות לקראת סוף העונה הופכת לנחמדה ולא פוגעת שוב באיש לאחר ששוסטק נעלב ממנה.
נהיית בת זוגו של שוסטק לקראת סוף העונה השנייה.
שקד (שירה נאור) – תלמידה בבית הספר בעלת שיער אדום שאינו אופייני.אלרגית לפומלות, אוהבת מאוד בעלי חיים והתחביב הכי גדול שלה הוא לאלף.
מנסה למשוך את יותם ואת אורן לתחום בעלי החיים.
חברה של יותם באמצע העונה הראשונה ובעונה השנייה חברה של אורן.
בלהה חלץ פעמון (ענת מגן-שבו) – המורה בבית הספר "סרפדים" ומחנכת את הכיתה של החנונונים.
לא חכמה במיוחד, חולמת להיות מנהלת בית הספר.
אולגה טקצ'נקו (דורין קריו) – המורה לספורט בבית הספר "סרפדים".
קשוחה ואכזרית, גודלה על ידי כלבי דינגו ביערות הקרח של קמצ'טקה.
שונאת חנונים וחולמת לשים את כל החנונים בצינוק חשוך ומפחיד.
במהלך העונה השנייה מגלה שהיא ויותם קרובי משפחה.
מפחידה את כולם בכך שמאיימת עליהם שתשלח אותם לריצת אלפיים מסביב לכל בית הספר.
חביב פרץ (אסף פריינטא) – זמר חתונות מזרחי, האהבה של אולגה.
הדמות היא פרודיה על משה פרץ.
בעונה השנייה התחיל ללמד מוזיקה ושירה בבית הספר "סרפדים" בעקבות העלמת מס שבגללה הוא התנדב לקהילה (הוא קיבל הזדמנות לבחור בין תרומה לקהילה לבין ריצוי מאסר בבית הכלא, הוא רצה להיכנס לבית כלא ולא היה שם מקום פנוי).
שם משפחתו המקורי הוא זיגלווקס.
משה משה (יוסי מרשק) (עונה 1) – בעל הקיוסק של בית הספר שמוכר דברים ישנים במחיר מופקע, עזב על מנת להגשים את חלומו להכין מקושקשות בחו"ל.
אבי אבי (עידו מוסרי) (עונה 2) – אחיו של משה משה ובעל הקיוסק במקומו בגלל שמשה משה עזב.
נוהג להכין מאכלים משונים ובלתי אכילים שבעיניו הם למעשה גורמה.
כרמון כלנית (רודי סעדה) (עונה 2) – מפקח בית הספר, בלהה רצתה להרשים אותו, לאחר שבביקורו הקודם אולגה שרקה במשרוקית שלה חזק לאחר שהעיר לה על עוצמת המשרוקית, הופיע בפרק 2.
שמרית (לני חסין) (עונה 2) – יצאה עם צחי לדייט, וצחי חשש שהיא תריח את גרבי המזל המסריחים שלו, מכיוון שהגר אמרה לו לא להוריד אותם.
בסוף, היא נפרדה ממנו לאחר שראתה אותו לובש מגפיים מכוערים, שנעל נגד ריח הגרביים, הופיעה בפרק 9.
סקאלי (קארין סרויה) (עונה 2) – הבוחנת של הגר לתוכנית החלל של נאס"א, הגיעה מוושינגטון די.
סי, בדקה אם הגר יכולה להשחיל שרוכים של נעליים ולקשור אותם בתוך "הבועה", בה רמת החמצן מאוד נמוכה (כמו בחללית), לבסוף אחרי שהגר לא הצליחה, אורן לקח את הנעל שהגר החזיקה, והצליח לקשור את השרוכים, ולכן הוא נבחר להיות התלמיד הראשון בחלל.
אביטל (שירה לוי) (עונה 1) – בלונדינית, חברתה הטובה של תות.
התחרה ביחד עם תות בתואר הרקדניות הכי טובות.
(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי11לעולם אל תשקר בקשר לאלרגיות שלך16 בפברואר 2014תקציר הפרק: יותם מקבל תפקיד בהצגת בית הספר אבל מגלה שהוא אלרגי לאשכוליות וזה עלול למנוע ממנו לנשק את שקד על הבמה.
דנה מאבדת את אביתר, עכביש גדול ומפחיד, וצחי ושוסטק נכנסים למערבולת מטורפת של סחיטות.
יותם מגלה שמשקפיים מכוערים הופכים אותו לחתיך בעיניי שקד.1414בשביל אהבה צריך לפעמים להתחפש לרבע פודל10 במרץ 2014תקציר הפרק: איך חיבור תמים על הסכנות הפזורות בבית הספר הפך את הגר לאחראית על ביקור ראש הממשלה?
האם דנה תנצח בתחרות התחפושות הטרנס־גלקטית של "ערפדים בחלל"?
שקד מכריחה את יותם לייצר מתנות דביקות במיוחד לענק שלו; שוסטק משוכנע שצחי הוא הגמד שלו ויוצר שרשר של טעויות והגר עלולה למצוא את עצמה מורחקת מהספרייה לחודש.1818מסיבת סיום17 במרץ 2014תקציר הפרק: מסיבת הסיום מתקרבת ואיתה תחרות "הזוג המלכותי", שמכניסה את כולם לסטרס.
שוסטק וצחי מנסים להרשים את תות כדי שתבוא עם אחד מהם למסיבה ותום, מלך הכיתה, מכתיר את דנה לבת הזוג שלו.
במקביל, בלהה מתכוננת לביקורו של המפקח על בתי הספר.213גם בפיאה ותחפושת חנון נשאר חנון8 בדצמבר 2015תקציר הפרק: ההכנות לצילומי סדרת האינטרנט בעיצומן, ודנה מנסה להתגנב לשירותים של המקובלות כדי להשיג את ערכת האיפור של תות.
צחי נרשם לחוג פינג פונג בניסיון למשוך בחורות, ובלהה מטילה על הכיתה פרויקט חדש – לטפל בביצה במשך שבוע שלם.224עדיף שיראו לך את הטוסיק מאשר דובון באף9 בדצמבר 2015תקציר הפרק: דנה מוצאת תמונה של יותם התינוק בטוסיק חשוף ושולחת אותה בטעות לחתואל, שמפרסם את התמונה בדף הקשר של הכיתה.
הגר מנסה להשיג מבלהה מכתב המלצה לנאס"א.
חביב פרץ, המורה החדש למוזיקה, עורך תחרות למציאת "החביב הבא" של ישראל.235גם לחנונים יש קווים אדומים13 בדצמבר 2015תקציר הפרק: הגר וצחי מבריזים מהקרנת הבכורה של "אבירי הזמן" ומעוררים את חשדם של שאר חברי המועדון, שמחליטים לעקוב אחריהם ולגלות את פשר התעלומה.
שוסטק מרגיש זנוח ומוצא חבר חדש – חורחיטו, הגולש הארגנטינאי.
שקד מתאכזבת כשאורן מסרב לאלף איתה צמד חשופיות.246גם חנונים צריכים לישון לפחות שבע שעות14 בדצמבר 2015תקציר הפרק: הגר לא ישנה בלילות כי היא ממתינה לתשובה מנאס"א, והמחסור בשינה גורם לה להזיות.
תלמידה חדשה (אליאנה תדהר) מצטרפת לכיתה ומנסה להשיג סקופ לעיתון בית הספר.
אולגה ויותם מגלים שהם קרובי משפחה.257לא קול להיות חנון15 בדצמבר 2015תקציר הפרק: יותם קונה לדנה צמיד מכוער במיוחד, והיא מנסה להיפטר ממנו בכל דרך אפשרית.
צחי ושוסטק רבים על כובע שזכו בו בתחרות רדיו.
תות והגר מתיידדות כשהן מגלות ששתיהן פוחדות מחיסונים.268אם כבר לחלום, אז רק על קוף שזורק בוטנים16 בדצמבר 2015תקציר הפרק: יותם חולם שדנה נפרדת ממנו, ועושה הכול כדי למנוע מהחלום להתגשם.
במסגרת פרויקט בהיסטוריה, צחי מחקה את נפוליאון ומנסה לכבוש את בית הספר.
לילי מנסה לגלות מהו שם משפחתו המקורי של חביב פרץ.279גרביים ותחתונים חייבים להחליף פעם ביום20 בדצמבר 2015תקציר הפרק: כש"אבירי הזמן" נקטלת על ידי הביקורת, דנה ויותם ממהרים להפיק פרק חדש בניסיון לשנות את דעתו של המבקר.
אורן שובר לשוסטק את הרגל ונאלץ לשרת אותו עד שיחלים.
הגר אוסרת על צחי להחליף את גרבי המזל שלו, כדי שיגנו עליה מפני עין הרע.2810תחשוב טוב לפני שאתה מחמיא למורה להתעמלות21 בדצמבר 2015תקציר הפרק: הגר מקבלת משימה מנאס"א – לאכול סרדינים כל השבוע.
היא מבקשת את תמיכתה של דנה, אבל זו מתקשה להתמיד במשימה.
יותם מגלה את היתרונות שטמונים בגלשן צמוד.
אולגה דורשת מצחי שיכין עבורה סרטון שופע מחמאות לתחרות "המורה של המדינה".2911לעולם אל תחמיץ אירוע של פעם ב־1000 שנה22 בדצמבר 2015תקציר הפרק: יותם רוצה לצפות עם דנה בליקוי מאדים, אבל מגלה שהטלסקופ שלו בידי שקד.
הגר מקבלת עוד משימה מנאס"א – להרכיב פאזל של 10,000 חלקים.
צחי הופך לסלב אחרי מפגש עם יון תומרקין ומאמץ גינונים של דיווה.3012המירוץ לסרפד!23 בדצמבר 2015תקציר הפרק: התלמידים מתחלקים לזוגות ומשתתפים בתחרות "המירוץ לסרפד".
המשימות קשות והדרך ארוכה, אבל כולם נחושים לזכות בפרס הגדול – פטור לחודש שלם משיעורי ספורט.3113תמיד תחשדו כשמציעים לכם התחלה חדשה27 בדצמבר 2015תקציר הפרק: יותם מקנא בקשר של דנה וג'ונאס ובודה לעצמו מעריצה מזויפת בניסיון לעורר את קנאתה של דנה.
הגר מבקשת מאורן שיעזור לה להתגבר על פחדיה.
לילי דוחה שוב את חיזוריו של שוסטק, והוא מתקשר לכל הבחורות שדחו אותו בעבר כדי לקבל מהן עצה.3214לעולם אל תתחרה נגד אהבת האמת שלך28 בדצמבר 2015תקציר הפרק: דנה ויותם משיקים כל אחד סדרת אינטרנט חדשה, וזוכים בביקורות מעורבות.
שוסטק הופך לספר האישי של המקובלים בבית הספר.
הגר מתחרה מול אולגה בדו־קרב סטנד־אפ.3315לפעמים צריך להיזהר גם מעצות טובות29 בדצמבר 2015תקציר הפרק: יותם שבור לב בגלל הפרידה מדנה ומנסה להחזיר אותה אליו.
בבית הספר נפתחת תחנת רדיו חדשה, וצחי מקבל תוכנית ייעוץ משלו.
הגר מסתגרת בספרייה בניסיון להתגבר על הפחד ולשרוד שלושה ימים לבד.
לילי מפרסמת בעיתון כתבה שערורייתית על אודות תות.3416לפעמים החיים הם לא זר של כלניות30 בדצמבר 2015תקציר הפרק: צחי, שוסטק ויותם נמצאים בבעיה, כל אחד מסיבה אחרת – שוסטק לא התקבל לחוג סידור פרחים לבנות בלבד, יותם אכול געגועים לדנה וצחי חייב להסתתר מאורן טונה.
שלושתם מוצאים אותו פתרון: להתחפש לבת.3517אפילו סמוראים מתגעגעים לפעמים3 בינואר 2016תקציר הפרק: בניסיון לשכוח מדנה, יותם מתחיל לשחק במשחק תפקידים ברשת ועד מהרה מתמכר.
הגר מגלה כישרון בישול חבוי.
לילי מוליכה שולל את שוסטק כדי שיעזור לה להתנקם בתות.
דנה מתחרטת על הפרידה מיותם.3618אף פעם אל תשכחו שהאהבה תמיד מנצחת4 בינואר 2016תקציר הפרק: פרק הסיום של "דירדרי נסיכת האור" מתקרב, אבל דנה מתגעגעת ליותם ומתקשה להתרכז בצילומים.
תום, מלך הכיתה, חוזר ומנסה לזכות שוב בליבה של תות.
הבוחנת מנאס"א מגיעה למבחן האחרון של הגר.
צחי מתבאס כששוסטק מקדיש את כל זמנו ללילי.
ב-3 באוגוסט 2017 יצא סרט המבוסס על הסדרה, "מועדון החנונים: הסרט".
בסרט ארבעת החנונים: דנה, יותם, צחי ושוסטק מתחילים את חופשת הקיץ ובהפתעה מגלים שהזמינו אותם למסיבת קיץ של מקובלים, כשהמסיבה מתחילה כולם מגלים שיהלום שהוצב בבית נגנב.
ראשון דווילס (Devils; מאנגלית: "שדים") הוא מועדון הוקי קרח והוקי רולר ישראלי, שממוקם בעיר ראשון לציון.
המועדון קרוי על שמה של קבוצת ה-NHL, ניו ג'רזי דווילס.
המועדון הוקם בשנת 2001 על ידי פיליפ גוטליב ואנדרי שטפוצה ושם לו ליעד את קידום ענפי ההוקי בעיר וסביבתה.
תחת המועדון פועלת קבוצת ההוקי קרח ראשון דווילס.
המועדון הוקם בשנת 2001 כ"עמותת הוקי רולר ראשון לציון" על ידי אנדרי שטפוצה, שהיה מאמן הוקי רולר כחוגים בראשון לציון והסביבה, ופיליפ גוטליב, אביו של שחקן המועדון באותה תקופה, אורי גוטליב.
המועדון פעל להפעלת חוגי הוקי רולר לילדים וכעבור שנה קיבל המועדון מגרש כדורגל במתחם הספורט-כיף שעבר הסבה חלקית להוקי רולר.
המועדון קידם ליגות אזוריות מדי שנה כשהאלופה האזורית התקדמה לשחק נגד קבוצות מאזור רעננה על אליפות ישראל.
בשנת 2002 נהרג שחקן המועדון, אלירן עשור, בתאונת דרכים בזמן שהיה בדרכו לצו ראשון בלשכת הגיוס, בשנה שלאחר מכן החליט המועדון בשיתוף משפחתו של עשור על קיום טורניר שנתי לזכרו של אלירן.
הטורניר מתקיים מאז בכל שנה בחול המועד פסח וכולל טורניר לילדי המועדון ולקבוצות הבוגרים.
בשנת 2005 הקימה עריית ראשון לציון את מגרש ההוקי רולר התקני הראשון בישראל בפארק נאות שקמה שבעיר.
תהליך ההקמה התארך בשל פגיעת סופת גשמים ביסודות המגרש בזמן הבניה.
המגרש נחנך בטורניר אלירן עשור באותה שנה.
עם הקמתו, הועברו כל משחקי הליגה למגרש החדש.
בשנת 2007, לקראת נסיעת נבחרת ישראל לנוער לאליפות העולם, החלו מספר קבוצות להתאמן במגרש עם דסקית על מנת לאפשר לשחקנים להתרגל לקראת הנסיעה ובשנה שלאחר מכן הוחלט לאפשר לקבוצות המעוניינות בכך לשחק עם דסקית במשחקי הליגה, כעבור עוד שנה החליטה הנהלת הליגה באופן רשמי על החלפת הכדור בדסקית.
בעונות 2006-2008 זכתה קבוצת ראשון דווילס פעמיים באליפות ישראל.
בעונת 2013/14 ספגה קבוצת ההוקי רולר מכה קשה כאשר 5 שחקנים התגייסו לצה"ל ועוד 4 שחקנים עזבו את המועדון, הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-5 מתוך 8 בזכות 2 ניצחונות טכניים ועלתה לפלייאוף שם הדהימה את הליגה בכך שצליחה להגיע לגמר בו הפסידה 4:1 לקבוצת אייסטיים הרצליה.
קבוצת ההוקי קרח של המועדון, הוקמה בשנת 2010, אך בשל טענת התאחדות ההוקי קרח הישראלית שהמועדון לא הגיש בזמן את טופסי ההצטרפות, ולאחר הליכים משפטיים ארוכים הושהתה הקבוצה מהליגה בעונה זו.
הקבוצה הצטרפה לליגה בשנת 2011, בעונת 2012/13 זכתה לראשונה באליפות ישראל ושמרה על האליפות בעונות 2013/14 ו-2014/15.
קבוצת ההוקי קרח השנייה של המועדון, הוקמה בשנת 2011. הקבוצה מורכבת משחקני הנוער המורשים להשתתף בליגת הבוגרים ומשחקנים חובבים מקבוצת ההוקי רולר של המועדון.
בעונת 2014/15 זכתה באליפות הליגה הלאומית ובכך עלתה לליגת העל, דבר שידרוש ממנה שינוי בהרכב.
ראשון דווילס - קבוצת הדגל של המועדון, משחקת בליגת העל.
ראשון דווילס 2 - הקבוצה השנייה של המועדון, משחקת בליגה הלאמית.
בנויה על בסיס שחקני קבוצות הנוער.
קיימת על מנת לאפשר לשחקנים הצעירים לצבור ניסיון בליגת הבוגרים.
ראשון לגיון - משחקת בליגה הלאומית.
שחקני הקבוצה הם שחקני עבר או חובבנים.
גדרה דרגונז - משחקת בליגה הלאומית.
החלה את דרכה במתנ"ס העירוני בגדרה על ידי מועדון ראשון דווילס.
עד שנת 2011 קיים המועדון מחנה אימונים בכפר האולימפי בראוביצ'י, בלארוס, עם מאמנים מקומיים במגרשי האימונים המכינים את הנבחרת האולימפית של בלארוס, בשנת 2012 עבר המחנה לעיר מלדצ'נה ובשנת 2015 עבר לעיר מינסק.
שחקני המועדון היוו חלקים גדולים מנבחרות ישראל בהוקי רולר בשנים 2005, 2007, 2010, 2014 וכן בנבחרות ישראל בהוקי קרח בשנים 2008-2015.
בשנת 2011, השתתפו שחקני המועדון בשיתוף עם קבוצת ההוקי קרח של בת ים בטורניר B.S.R השנתי עד גיל 14 של קוויבק וזכו באליפות דרג B (הנמוך).
החל משנת 2014 משתתף המועדון בטורניר Ice Peaks הבינלאומי לילדים עד גיל 12, המשתף מספר קבוצות ישראליות וקבוצה רוסית.
בשנת 2014 נבחר המועדון להרכיב את קבוצת הילדים עד גיל 13 שתשחק בטורניר דיסקית הזהב שנערכה בעיר סוצ'י שברוסיה.
הקבוצה שהורכבה נבנתה סביב מספר שחקני המועדון ושחקנים מקבוצות אחרות וסיימה את הטורניר במקום ה-5.
בשנת 2015 צפויה קבוצת ראשון דווילס להשתתף בסיבוב הראשון של הגביע הקונטיננטלי לשנת 2016 בבלגרד, סרביה, באוקטובר 2015, השתתפות ראשונה של קבוצה ישראלית מאז 2012.
מועדון הוקי מטולה הוא מועדון הוקי קרח ישראלי ממטולה.
המועדון הוקם בשנת 1994. המועדון זכה פעמיים באליפות ישראל ואף שיחק בשנת 2000 בטורניר הגביע הקונטיננטלי של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF).
מועדון החשישאים היה מועדון פריזאי שעסק בחקירת חוויות כתוצאה משימוש בסמים, בעיקר בחשיש.
הוא היה פעיל בין השנים 1844–1849 וכלל בין החברים שלו את האליטה הספרותית ואינטלקטואלית של פריז.
העדות הראשונה לשימוש בקנאביס באירופה מגיעה מלאו אפריקנוס, נוצרי מרוקאי משנת 1510, שתיאר את השימוש בסם על ידי פקירים לאפיפיור.
כמה שנים לאחר מכן פרנסואה רבלה הקדיש שלושה פרקים בספרו "גרגנטואה ופנטגרואל" לעשב הטוב פנטגרואל, על המאפיינים הפסיכואקטיביים הטובים של העשב, שימושו ליצירת חבלים, מפרשים והמאפיינים הרפואיים שלו, כאשר מדובר במשהו אגדי, אך קשור לקנאביס לפי מאפייניו.
ידוע מעט מאוד על שימוש ממשי בקנאביס בתקופת הרנסאנס באירופה, בתקופה הרומנטית ניתן למצוא עדויות לשימוש בסם זה במערב.
נמצא כתב יד שמיוחס ליוהאן וולפגנג פון גתה, סופר, שמתאר עישון מקטרת עם קנאביס יחד עם חברו וכמה מתלמידיו ב-1797, כדי לגלות את השפעות הסם.
בכתב היד יש תיאור של הרצון העז לאכול לאחר העישון, כנראה האזכור המוקדם ביותר של "מאנצ'יז".
אך סביר מאוד שמדובר בזויף מאוחר יותר, עקב כמה עובדות - מדובר בעישון ולא אכילה, כפי שהיה מקובל בתקופה המדוברת, והעישון נעשה יחד עם סטודנטים, מה שגם לא נראה מציאותי.
עוד אזכור של קנאביס בא מ-1803, כאשר תומאס וג'ווד ביקש מסמואל טיילור קולרידג' (משורר ופילוסוף אנגלי) להשיג לו באנג, וב 1807 קולרידג' כותב על חוויותו עם הסם.
ההתעניינות הממשית הראשונה בהשפעות הפסיכואקטיביות של קנאביס הייתה בקרב פסיכיאטרים צרפתים בתחילת המאה ה-19. רוב המקורות הצרפתים מקשרים את גילוי הקנאביס למסע של נפוליאון למצריים ב-1800. למרות האיסור, חיילים צרפתיים הביאו איתם חזרה לארץ מולדתם חשיש, ואירופאים שקודם לכן גידלו קנאביס לתעשיית טקסטיל וחבלים, נחשפו לתופעות הפסיכו אקטיביות של החומר.
מצבים נפשיים, כמו שיגעון, והזיות שלפני כן קיבלו פירוש דתי או מאגי קיבלו פרוש מדעי והחשיש עם יכולתו לייצר מצבים נפשיים שונים מהרגיל התחיל להיות חומר שנחקר על ידי רופאים.
ג'אק-ג'וזף מורו דה טור, אחד הראשונים לחקרו, כתב ב-1845 ספר על שימוש פסיכיאטרי בחשיש.
מורו דגל בשימוש עצמי, הוא טען, שבשביל לחקור את החשיש, צריך להתנסות בו.
לדעתו שיגעון וחלום היו מצבים זהים וחשיש אפשר לו לחלום מבלי לישון.
הוא התמקד ביכולות של חשיש ליצור הזיות והגיע למסקנה שקנאביס יכול לרפא שיגעון, מסקנה זו לא התקבלה על ידי רוב הפסיכיאטרים הצרפתיים.
יחד עם זה, סמים כמו חשיש ואופיום מהר מאוד התבססו אצל פסיכיאטרים ככלים לחקר האי רציונלי.
מורו היה זה שהציג את החשיש למועדון החשישאים המפורסם שהתקיים בין 1845 ל-1849. מפגשים נערכו כל חודש בחדרו של הצייר פרננד בוייסרד במלון פימודן (שמו העכשווי בצרפתית Hôtel de Lauzun), שם התגוררו לעיתים שארל בודלר ותאופיל גוטייה.
מורו דה טור ולואי רמי אובר-רוש עמדו בראש המועדון, ובין האמנים שהשתייכו למועדון היו אונורה דה בלזק, ז'ראר דה נרוואל, אז'ן דלקרואה, שארל בודלר, ויקטור הוגו, אלכסנדר דיומא, תאופיל גוטייה ואחרים.
ביולי 1843 גוטייה הוסיף לטור הביקורת שלו בעיתון La Presse את ההערה הבאה: "מחמת העדר ההצגות החלטנו לעשות לעצמנו הצגה בלי לצאת מן החדר".
בכתבה עצמה הוא דיבר על השפעותיו המופלאות של החשיש, "חומר יקר ערך שידידים אוהבי המזרח הביאו".
ערבוב יין עם חשיש שבושל עם חמאה, אגוזים, חלב, שקדים ודבש, כתב גוטייה, הביא לכך ש"אנשים רציניים עושים אלף מעשים יוצאי דופן, מילים מזנקות בלי רצון מפיהם של שתקנים, הרקליטוס צוחק צחוק פרוע ודמוקריטוס בוכה".
התיאור של גוטייה דחף את ז'אק-ז'וזף מורו לפרסם את מחקריו ולהקים את מועדון החשישאים שבפעולותיו לקחו חלק כמה מהסופרים הידועים של התקופה.
הפגישות נועדו הן למטרות חברותיות והן לניסוי, אותו ערכו מורו ואובר על מנת לחקור את השפעות החשיש.
אולי הדוגמה הכי קרובה למסמך היסטורי על המועדון הוא המכתב של מארח המועדון – פרננד בוייסרד לתאופיל גוטייה:
אך את פרסומו וגם שמו המועדון חייב לסיפור בשם "מועדון החשישאים" שפרסם גוטייה בירחון הפריזאי "כתבים משני עולמות" (Revue des deux mondes).
הסיפור הוא שילוב בין מציאות ודמיון, ולכן לא יכול לשמש מסמך היסטורי, אך עדיין יש בו פרטים חשובים על דרך שימוש בחשיש, מיקום המפגש והיחס של הסופר למתרחש.
גוטייה הלביש את המיתוס של ימי הביניים על זקן מן ההר - חסן-י סבאח ומסדר החשישיון על קבוצת אינטלקטואליים של המאה ה-19 בצרפת, אשר נפגשו במקום מסתור על מנת לחלום ביחד.
קבוצת האנשים האלה מדגימה את הפרדוקס של רוב הקבוצות הספרותיות, אם לא של רוב קבוצות מעשני חשיש, לפחות בעולם המודרני: חלומות הפכו למעשה של התבוננות פנימית אינדיבידואלית ולא קבוצתית, כפי שזה היה עבור סופרים.
מספר הסיפור, אשר מעביר את סיפורו לקבוצה ומגשר בין הפנימיות של החוויה הסיפרותית לבין הקבוצה הוא זה שעוזר לה לחלוק בחלום המשותף.
אולי זאת הסיבה שהרבה מהטקסטים על קנאביס הם אגדות, אגדה מחקה את מעשה החלוקה של חלום בתוך הקבוצה.
גוטייה התמודד עם הבעיה הזאת בסיפורו על המועדון, כמעט ואין דיאלוגים שם – החשישאים מהר מאוד נכנסים לתוך עולמות הזיה פרטיים שלהם ורק לעיתים יש מפגש ביניהם.
חשיש מאפשר לאומן לצאת מהעולם הרציונלי, האובייקטיבי ולקטלג הרבה מהקומפוננטות של הרומנטיות הסובייקטיבית.