tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין הגופים שהשתתפו בפעילויות "קיץ החירות" היו גופים דתיים של נוצרים ויהודים ששיתפו פעולה והציעו תמיכה למתנדבים.
רבנים רבים מקרב הקהילה היהודית השתתפו בפעילויות ההתנדבות, בהפגנות ובאירועי המחאה במיסיסיפי.
בדיווח בעיתון "דבר" על פעילות המתנדבים בעיר נכתב: "בין המטרות שהציבו להם פעילי הארגון לשוויון זכויות בין הגזעים - הרשמת בעלי זכות הבחירה מקרב הכושים המתגוררים במדינות הדרום.
פעולה זו תעורר, בוודאי, את חמתם של בעלי האגרוף למיניהם."
רבים מהתושבים הלבנים במיסיסיפי הביעו מורת רוח מפעילותם של הסטודנטים בעיר, ונהגו להטרידם ולכנותם "זבל שעיר ומלוכלך".
חלק מהפעילים נפגעו בפיגועי ירי.
התושבים פעלו נגד הפעילים באמצעות ארגוני עליונות לבנה מקומיים, בהם "מועצת האזרחים הלבנים" והקו קלוקס קלאן, שזכו לשיתוף פעולה מהמשמר האזרחי וכוחות משטרה בעיר.
הם עצרו מתנדבים, הציתו בתים, ריגלו אחר סטודנטים והכו אותם, ונקטו בשיטות נוספות של הפחדה והטרדה כדי לחבל בפרויקט.
ב-21 ביוני 1964 אירע רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי.
שלושה פעילים נעצרו לחקירה, ולאחר ששוחררו נרצחו על ידי איש קו קלוקס קלאן.
אירוע זה גרם לזעזוע וסוקר באופן נרחב בכלי התקשורת בארצות הברית ובעולם.
במהלך חיפוש הגופות של הפעילים טענו עיתוני מיסיסיפי כי זו עלילת שווא למטרות פרסום.
חיפוש הגופות בנהרות ובביצות גילה את גופותיהם של שמונה שחורים נוספים שכנראה נרצחו, בהם נער בן 14 שנמצא לבוש בחולצה של התנועה לשוויון גזעי.
המפלגות הגדולות במיסיסיפי נהגו לקיים בחירות מקדימות ללבנים בלבד, וכך למנוע את השתלבותם של אזרחים אפרו-אמריקאים במערכת הפוליטית.
מספר פעילים אפרו-אמריקאים הקימו מפלגה שתייצג אותם, "מפלגת החירות הדמוקרטית של מיסיסיפי", שפעלה רק זמן קצר.
פאני לו היימר שימשה כסגנית יושב ראש המפלגה.
לאחר חקיקת חוק זכויות האזרח (1964) חויבו המפלגות לאפשר התמודדות מועמדים באופן שוויוני, ופעילי המפלגה מצאו את מקומם במפלגות אחרות.
פעילי "קיץ החירות" הקימו בין 30 ל-40 "בתי ספר חופשיים", בהם לא הייתה נהוגה הפרדה גזעית.
מטרת בתי הספר הייתה שיפור כישורי האוריינות, כישורי התארגנות פוליטית, וכן כישורים אקדמיים וקידום ביטחון עצמי.
למדו בהם לשון ומתמטיקה, וכן מקצועות כמו זכויות חוקתיות וה.
כמו כן הופעלו "ספריות חופש" להשאלת ספרים, קייטנות ומרכזים קהילתיים.
יוזמת קיץ החירות לא הצליחה לרשום אפרו-אמריקאים רבים בפנקס הבוחרים, ולא הביאה לירידה במספר מקרי הרתעת מצביעים.
במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964 וגם אחריה נמשכו מקרי האלימות והמעצרים של שחורים, וכן שריפת כנסיות.
גם לאחר שהתקבל חוק זכות ההצבעה (1965) בקונגרס, המעניק לשחורים זכות בחירה בכל מדינות ארצות הברית, הפרלמנט של מיסיסיפי המשיך לחוקק תקנות שונות שנועדו להרתיע מצביעים שחורים.
השתתפות משמעותית של אפרו-אמריקאים בבחירות החלה רק לאחר עשר שנות דיונים בבית המשפט העליון, שביטלו את התקנות המגבילות, ולוו בשינויים חברתיים נרחבים.
הזרעים שנשתלו במהלך קיץ החירות נשאו פרי בשנות השמונים והתשעים, בהן נבחרו יותר נציגים שחורים לקונגרס ממדינת מיסיסיפי מאשר בכל מדינה אחרת.
בשנת 2003 הוגדר גם מחוז חדש במיסיסיפי עבור הבחירות לקונגרס, בו יש רוב לאוכלוסיית האפרו-אמריקאים.
קיפראס פטראוסקאס (בליטאית: Kipras Petrauskas; 23 בנובמבר 1885 – 17 בינואר 1968) היה זמר טנור אופראי ליטאי, פרופסור, חבר האגודה הליטאית לאמנים וחסיד אומות העולם.
קיפראס פטראוסקאס סיים לימודים בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג בשנת 1911 ובאותה שנה החל לשיר בתיאטרון בולשוי במוסקבה.
בהמשך של אותה שנה הוא נכלל בצוות של תיאטרון מרינסקי ושר על במת תיאטרון זה עד לשנת 1920. באותה שנה הוא חזר לליטא העצמאית ולקח חלק בפעיל בהקמת תיאטרון האופרה והבלט בקובנו.
בשנות ה-20 הוא ערך הופעות רבות באירופה והקליט תקליטים בגרמניה ובאנגליה.
בשנת 1942 הוא ואשתו הסתירו תינוקת יהודייה, דנה פומרנץ, בתו של הכנר יליד ליטא, דניאל פומרנץ.
כדי להגן על הילדה טוב יותר, עזב עם אשתו ושלושת ילדיהם את העיר ועברו תחילה לכפר ליטאי, ואחר כך לאוסטריה ומשם לגרמניה.
בשנת 1947 הם חזרו לליטא.
בזמן זה בני הזוג התייחסו לפומרנץ כבתם.
בליטא מצאו את הוריה והחזירו אותה אליהם.
בתקופת ליטא הסובייטית לימד פטראוסקאס שירה בוילנה.
בשנת 1950 זכה בתואר אמן העם ובשנת 1951 הוענק לו פרס ברית המועצות.
כמו כן קיבל מספר עיטורים סובייטים, זאת בנוסף לעיטורים שהוענקו לו בתקופת ליטא העצמאית.
על תלמידיו נמנה השחקן והזמר אינו טופר.
הוא היה נשוי לאלנה ז'לינקוויצ'יטא-פטראוסקינה, שחקנית ומשוררת.
בשנת 1999 הוכרו על ידי יד ושם פטראוסקאס ואשתו כחסידי אומות העולם.
קיפר רוברטו פרנסיסקו מור הוא כדורגלן ולשי, המשחק בעמדת החלוץ ברקסהאם, ובנבחרת ויילס.
מור נולד בטורקי, עיירה במחוז דבון.
ב-18 באוגוסט 2012, ערך מור את הופעת הבכורה שלו בטרורו סיטי (קבוצה מהליגות הנמוכות באנגליה) בתבוסה 1–2 מול בילריקאי טאון.
מור כבש את השער הראשון שלו עבור טרורו כעבור שבוע בתיקו 1–1 מול סולסברי סיטי.
במהלך השנה כבש מור שבעה שערים בשבעה משחקים בינואר, ובתחילת פברואר 2013, הוכרז כי מור אמור להצטרף למועדון דורצ'סטר טאון.
מור הצטרף לדורצ'סטר טאון ב-11 בפברואר 2013, כשחתם על חוזה ל-18 חודשים, והופיע ביום למחרת בניצחון 2–3 על באת' סיטי.
באותה תקופה, מור שילב את הקריירה שלו מחוץ לליגה עם משרות ציבוריות כגון: מציל ומאמן אישי.
בסוף יוני 2013, הצטרף מור לקבוצת יאוביל טאון בטרום העונה.
ב-6 באוגוסט 2013, מור ערך את הופעת הבכורה שלו ביאוביל כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 1 - 0 על סאות'אנד יונייטד, במסגרת גביע הפוטבול ליג.
ב-14 בספטמבר 2013, ערך מור את הופעת הבכורה שלו בצ'מפיונשיפ נגד שפילד ונסדיי כמחליף בדקה האחרונה למשחק.
ב-11 בינואר 2014, כבש מור את שער הבכורה שלו במסגרת הליגה בהפסד 1–2 לברנלי.
העונה הראשונה של מור בצ'מפיונשיפ הסתיימה עם פציעה, מה שגרם לו להחמיץ את שלושת המשחקים האחרונים של יאוביל, שבסופו של דבר לא הצליחו להימנע מירידה חזרה לליגה השלישית באנגליה.
ב-3 באוגוסט 2015, חתם מור על חוזה לשנה במועדון ויקינג הנורווגית.
ב-18 בינואר 2016, חתם מור במועדון פורסט גרין רוברס, מהליגה החמישית באנגליה.
את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-23 בינואר 2016, כששיחק כמגן מרכזי בניצחון 1–0 מול בריינטרי טאון.
מור עזר לפורסט גרין רוברס להיכנס לפלייאוף לאחר שהקבוצה סיימה שנייה בליגה, אך נשללה ממנו ההזדמנות להופיע בגמר בהפסד הקבוצה לגרימסבי טאון, לאחר שהתפוצץ לו התוספתן.
ב-17 בנובמבר 2016, הצטרף מור לטורקי יונייטד בהשאלה למשך 28 יום.
ואף כבש שער שוויון בדקה ה-88 למשחק, בהופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד רקסהאם.
כבר בהופעתו השנייה הוא כבש את השלושער הראשון בקריירה, בניצחון 3–0 על סוליהאל מורס.
ב-14 בינואר 2017, מור חתם על חוזה ל-18 חודשים במועדון איפסוויץ' טאון תמורת 10,000 לירות שטרלינג.
ב-21 בינואר 2017, ערך מור את הופעת הבכורה שלו במועדון כמחליף בהפסד 0–2 להאדרספילד טאון.
ב-10 ביולי 2017, הצטרף מור לרות'רהאם יונייטד בהשאלה עד לסיום העונה.
ב-12 באוגוסט 2017, הוא כבש שלושער בהופעת הבכורה שלו בבית בניצחון 5–0 מול סאות'אנד יונייטד.
ב-8 בינואר 2018, חתם מור במועדון בארנסלי על חוזה עד שתקף שנת 2021.
ב-20 בפברואר 2018, מור כבש את שערו הראשון בבארנסלי בתבוסה 1–2 מול בורטון אלביון.
בעונתו השנייה של מור עם בארנסלי, מור התגלה כחלוץ הפותח של המאמן והופיע 31 משחקים, מתוכם כבש 17 שערים.
ב-9 בפברואר 2019 היה מור מעורב בהתנגשות אווירית עם מגן ג'ילינגהאם ונפצע בראשו, טופל על הדשא במשך עשר דקות ובהמשך נלקח לבית החולים.
ב-28 בפברואר 2019, דווח כי יחמיץ את המשך העונה בשל פציעה זו, אך הוא שב לשחק עוד באותה עונה, ב-26 באפריל, מול שרוסברי טאון.
ב-24 באפריל 2019, היה מור אחד מחמשת שחקני בארנסלי שנבחרו בקבוצת השנה של ה-PFA לליגה השלישית באנגליה.
ב-5 באוגוסט 2019, מור חתם במועדון ויגאן את'לטיק לשלוש שנים בסכום לא ידוע.
ב-2 בנובמבר 2019, כבש מור את שערו הראשון שלו במועדון מול סוונסי סיטי.
ב-13 באוגוסט 2020, מור חתם במועדון קארדיף סיטי.
ב-31 בינואר 2022 חתם בבורנמות' תמורת 5 מיליון פאונד.
בעונת 2024–2025 שיחק בקבוצת שפילד יוניטד, אך נפצע בינואר ועבר ניתוח לטיפול בבקע שממנו סבל.
במאי 2019 קיבל מור את הזימון הראשון שלו לסגל נבחרת ויילס.
ב-10 באוקטובר 2019 כבש מור את שערו הבינלאומי הראשון, במסגרת מוקדמות יורו 2020, מול נבחרת סלובקיה.
במאי 2021, מור נבחר לסגל של ויילס ליורו 2020.
ב-12 ביוני 2021, כבש מור את שער השוויון במשחק הפתיחה של ויילס ביורו 2020 מול נבחרת שווייץ.
קיץ 85 הוא סרט קולנוע דרמטי צרפתי-בלגי משנת 2020 שנכתב ובוים על ידי פרנסואה אוזון, המבוסס בחלקו על הרומן משנת 1982 מאת הסופר .
בסרט מככבים פליקס לפבר ובנז'מן וואזן.
הסרט עלה לאקרנים בצרפת ב-14 ביולי 2020.
בנורמנדי של קיץ 1985, אלכסיס (פליקס לפבר), נער בן 16 בעל עניין בנושא מוות, יוצא לשוט בים.
סופת רעמים גורמת לסירתו להתהפך, אך הוא מחולץ על ידי דויד (בנז'מן וואזן) בן ה-18. בעקבות התקרית בים השניים מתיידדים, מתאהבים ומתחיל רומן אהבה סוער, וסודי, בין השניים.
בעקבות ויכוח בין אלכסיס לבין דויד, דויד נהרג בתאונת אופנוע.
אלכסיס, החש אשמה במותו, מחליט לממש את ההסכם שהשניים נשבעו לו טרם מותו של דויד: אם אחד מהם ימות, השני ירקוד על קברו.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות פליקס לפבר אלכסיס רובין נער בן 16 בעל עניין בנושא מוות.
בנז'מן וואזן דויד גורמן בן 18, יתום מאב, עובד בחנות משפחתית.
פיליפין ולג' קייט נערה אנגליה צעירה שמגיעה לצרפת לעבוד כאו-פר.
גב' גורמן אמא של דויד.
מר לפבר המורה לספרות של אלכסיס.
לורן פרננדז אבא של אלכסיס.
ברנרד יואן צימר לוק אנטואן סימוני כריס
ביוני 2019 פורסם כי פליקס לפבר, בנז'מן וואזן ופיליפין ולז' הצטרפו לצוות שחקני הסרט, אותו יביים פרנסואה אוזון על פי תסריט שכתב.
שלב הצילומים החל במאי 2019.
הקרנת הבכורה של הסרט תוכננה להתקיים במסגרת פסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2020, אך זו בוטלה בשל מגפת הקורונה.
הסרט עלה לאקרנים בצרפת ב-14 ביולי 2020. בספטמבר 2020, חברת ההפצה רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-13 בספטמבר 2020. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-18 ביוני 2021.
לסרט יש דירוג של 77% באתר Rotten Tomatoes, דירוג המבוסס על 66 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.4 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב באתר כי "למרות שזו לא היצירה הטובה ביותר של פרנסואה אוזון, קיץ 85 משמש כאודה מעוררת השראה ומרה-מתוקה לאהבת נעורים ותוצאות הלוואי המתמשכות שלה".
באתר Metacritic, לסרט יש ציון של 64 מתוך 100, המבוסס על 20 מבקרים, עם ביקורות שהן "חיוביות בדרך כלל".
קיפוס הוא כַּן נמוך, עגול או מלבני שתרבויות ים-תיכוניות עתיקות שונות נהגו להקים.הקיפוסים הוקמו בעיקר על-ידי הרומאים לבניית אבני מיל או סימון גבולות, וכן על-ידי הקרתגנים והאטרוסקים למטרות שונות.
הקיפוסים הרומאיים היו עשויים מעץ או מאבן.
על גבי הקיפוסים מאבן היו כתובות שציינו את תפקידם או את האזור אותו הקיפו, כמו תחומי מקדשים.
ברומא הם סימנו את גבולות הפומריום, מהלך אמות המים ואת הקורסוס פובליקוס .
קיפוסים מסודרים בשורות היו גם לעיתים ממוספרים, ולרוב מציגים את שמו של המציב או את המרחק לקיפוס הקרוב ביותר.
הכתובות על כמה מהקיפוסים מראים שהם שימשו מדי פעם כמצבת-זיכרון ללוויה.
בין 800 ל-100 לפני הספירה הציבו האטרוסקים קיפוסים כמצבות, שעוצבו בצורה שונה בהתאם לאזור ולתקופה.
הקיפוסים הוצבו כאסטלה, עמוד או פסל בפתחם של קברים אטרוסקיים.
הייתה להם משמעות מאגית ודתית.
הם עוצבו בצורת קובייה, כדור, ביצה או גליל.
ישנם קשרים בין עיצובים לבין כדים שנועדו לשימור הקרביים במצרים העתיקה שצורתם הייתה כפלג גוף עליון, והמכסה עוצב כראש.
לקיפוסים הקרתגניים היה בסיס דומה לאסטלות מצריות, שלעיתים מכונות גם הן קיפוס.
הם נמצאים בצפון אפריקה, סרדיניה, סיציליה, מלטה ואיבריה.
שני הקיפוסים של מלקרת, שנמצאו במלטה, נושאים כתובת פיניקית ויוונית, מה שאפשר את פענוח האלפבית הפיניקי במערב.
גם בפיניקיה עצמה התגלו קיפוסים, כמו הקיפוס של עבדמסכר.
קיץ הוא סרט הנפשה קצר שיצא ב-16 בינואר 1930, כאשר הוא הופק על ידי וולט דיסני ובוים על ידי אב אייוורקס.
הסרט הקצר מתחיל בכמה זחלים שרוקדים לעבר כמה פרחים.
הזחלים נכנסים לפרחים, ואז יוצאים מהפרחים כפרפרים.
הם עפים ומאביקים כל פרח שהם חולפים עליו.
כמה פרפרים עפים על ענף אבל מפריעים למקלון עם רגליהם.
ואז המקלון רוקד ונופל לתוך נהר.
שפירית עפה מעל הנהר, מלווה שתי פרות משה רבנו.
שתי חיפושיות זבל משחקות עם כדור צואה על הקרקע.
הן מאבדות את כדור הצואה, שמתנגש בגזע עץ ומתפוצץ.
כאשר הוא מתפוצץ, חלקיו הופכים לחרקים מעופפים קטנים, שרוקדים.
כך עושים ארבעה זבובים על פרח.
לאחר מכן הזבובים נושאים איתם קורי עכביש ומשחקים בקפיצה עם עכביש, אך העכביש אוכל את הזבובים.
העכביש רוקד על קורי העכביש.
אולם, קורי העכביש נקשרים לעץ והעץ נופל עליו.
הצעיר הזה, בשם וולט דיסני, עוזר לספק לאומה שלמה עומס מתמיד של צחוקים.
הסרט קיץ סדרת סימפוניות טיפשיות מוסיף עוד אחד לרשימה ארוכה של קטעים מענגים של הומור מצויר.
האנימציה של אב אייוורקס היא חכמה בקיצוניות.
הוא מקבל את הסיטואציות המגוחכות ביותר מהדמויות שלו, שעם המוזיקה הנוספת המתוזמנת והנבחרה כהלכה, הופכות את הגלגלת האחת הזו בדיוק למה שהיא."
יצירת דיסני בסדרת סימפוניות טיפשיות.
התנגדות אחת היא שהיא דומה יותר מדי למהדורה קודמת של אותה יצרנית בשם זמן אביב.
בשתי היצירות מציינים רוחות מזג אוויר באמצעות חרקים, צמחים מזנקים ומתעוותים, ובאופן דומה.
עם זאת, יש לו את הצחוקים שלו.
התפיסה של זחלים ופרפרים כדי לבטא את החופש של הקיץ המוזיקלי נושא צחוקים משלו, שהם בעצם רוח ההנפשה הנוכחית.
העיבוד המוזיקלי של קארל וו.
קיץ אכזרי היא סדרת אנתולוגיית מתח-דרמת נעורים אמריקאית.היא עלתה ברשת Freeform ב-20 באפריל 2021. ביוני 2021, הסדרה חודשה לעונה שנייה שעלתה לשידור ב-5 ביוני 2023. הסדרה בוטלה בדצמבר 2023 לאחר שתי עונות.
העלילה מתרחשת בעיירה הבדיונית סקיילין שבטקסס, כל פרק מתמקד באותו יום במהלך שלוש שנים: 1993, 1994 ו-1995. הסדרה עוקבת אחר שתי נערות מתבגרות: קייט וואליס (אוליביה הולט) וג'נט טרנר (קיארה אורליה).
קייט היא נערה פופולרית ואהובה שיום אחד נעלמת ללא עקבות על ידי סגן המנהל החדש מרטין האריס (בלייק לי).
ג'נט היא נערה מנודה חברתית שלכאורה משתלטת על חייה של קייט לאחר שהיא נעלמת.
קייט נמצאת בחיים שנה לאחר מכן ומאשימה את ג'נט שהייתה עדה לחטיפתה אך לא דיווחה על כך, מה שגורם לכך שג'נט הפכה לאדם השנוא ביותר בארצות הברית.
הפרקים מתחלפים בין נקודת המבט של ג'נט וקייט.
אזהרות מופיעות לפני פרקים מסוימים, ומזהירים את הצופים לגבי נושאים כמו פיתוי קטינים ואלימות במשפחה.
קייט וואליס (אוליביה הולט) – נערה פופולרית ואהובה שיום אחד נעלמת ללא עקבות.
ג'נט טרנר (קיארה אורליה) – בחורה חנונית שמשתלטת על חייה של קייט לאחר היעלמותה.
ג'יימי הנסון (פרוי גוטיירז) – החבר של קייט, ואחר כך החבר של ג'נט.
מלורי היגינס (הארלי קווין סמית') – אחת מחברותיה הטובות ביותר של ג'נט לפני הפיכתה לנערה מקובלת, ומאוחר יותר חברתה הטובה של קייט.
אנג'לה פרסקוט (ברוקלין סודאנו) – בעלת בר והחברה החדשה של גרג.
מרטין האריס (בלייק לי) – סגן המנהל החדש של בית הספר התיכון שהחזיק את קייט בשבי.
וינס פולר (אליוס בארנס) – אחד מחברים הטובים ביותר של ג'נט לפני הפיכתה לנערה מקובלת.
בן הלוואל (נתניאל אשטון) – החבר הכי טוב של ג'יימי.
גרג טרנר (מייקל לנדס) – אביהם של ג'נט ודרק, בעלה לשעבר של סידני ובן זוגה של אנג'לה.
סינדי טרנר (שרה דרו) – אמם של ג'נט ודרק וגרושתו של גרג.
דרק טרנר (בארט קרנהאן) – אחיה הגדול של ג'נט ובנם של סינדי וגרג.
דניס (ניקול בילדרבק) – עורכת דינה של ג'נט.
ג'וי וואליס (אנדראה אנדרס) – אמה הנרקיסיסטית של קייט.
רוד וואליס (בן קין) – בעלה השני של ג'וי ואביה החורג של קייט.
ניק מרשל (ג'ייסון דאגלס) – עורך דינה של קייט.
בספטמבר 2019 Freeform הזמינה לסדרה פיילוט.
בינואר 2020 הוחלט על עלייתה של הסדרה לשידור.
הסדרה נוצרה על ידי ברט וי רויאל שהיה צפוי גם להפיק בפועל לצד ג'סיקה בייל, מישל פרפל ומקס וינקלר שגם ביים את פרק הפיילוט.
חברות ההפקה המעורבות בסדרה הן אנטרטיינמנט ואן ואיירון אושן הפקות.
הסדרה עלתה ב-20 באפריל 2021. ביוני, חודשה הסדרה לעונה שנייה.
ביולי דווח כי רויאל עזב את הסדרה לאחר צילומי הפרק הראשון בשל חילוקי דעות עם בכיר ברשת.
באפריל 2022 אל טריידמן נבחרה בתור המנהלת החדשה של הפרויקט לעונה השנייה, כשהיא מחליפה את טיה נפוליטנו שקיבלה את התפקיד לאחר שרויאל עזב.
עם זאת, נפוליטנו אמורה להישאר כמפיקה בפועל.
עוד נמסר כי הסדרה היא סדרת אנתולוגיה.
העונה השנייה עלתה לשידור באמצע 2023.
הסדרה בוטלה בדצמבר 2023 לאחר שתי עונות.
בנובמבר 2019 מייקל לנדס, ברוקלין סודאנו, הארלי קווין סמית', קיארה אורליה, מיקה עבדאללה, פרוי גוטיירז, אליוס בארנס, בלייק לי ונתניאל אשטון לוהקו לסדרה.
במאי 2020, אוליביה הולט החליפה את מיקה עבדאללה.
באוקטובר שרה דרו לוהקה לסדרה בתפקיד משנה.
במרץ 2021 בארט קרנהאן, אנדראה אנדרס, בנג'מין ג'יי קין וניקול בילדרבק לוהקו לתפקידי משנה בסדרה.
באפריל 2022, סיידי סטנלי, אלואיז פייט, גריפין גלוק, קאדי סטריקלנד, ליסה יאמאדה ושון בלייקמור לוהקו לתפקידים ראשיים בסדרה בעוד פול אדלשטיין לוהק בתפקיד משנה לעונה השנייה.
באותו החודש לקסי אנדרווד הצטרפה לסדרה, והחליפה את פייט.
במאי בריידן דה לה גרזה, נייל בולוק וג'נה לאמב לוהקו בתפקידים משניים לעונה השנייה.
העונה הראשונה של הסדרה צולמה בדאלאס במשך כחצי שנה.
העונה השנייה החלה את שלב הצילומים בחודש אפריל 2022 והסתיימה בספטמבר בקולומביה הבריטית.
שנהפרסקטגוריהמועמדתוצאהמקור2022פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיההשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמהקיארה אורליה
קיץ אצל אריקה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1992 בבימויה של דליה הגר, עם אלישבע מיכאלי, אלכס מונטה וינון בר נתן בתפקידים הראשיים.
דליה הגר כתבה את התסריט וביימה אותו כפרויקט גמר של החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.
היא זכתה בפרס ראשון בתחרות ע"ש גבי מוגרבי לבוגרי החוג.
פרסים נוספים חולקו על המשחק (אלישבע מיכאלי), הפסקול (עמירם קימלמן), התסריט וההפקה.
אורי (ינון בר נתן) הוא ילד בן 9, שהוריו (אסתי קוסוביצקי ושי שוורץ) נסעו לטיול ארוך באירופה ושלחו אותו לבלות את הקיץ אצל סבתו, אריקה (אלישבע מיכאלי), בגבעתיים.
אורי הוא אסטמטי וזקוק מדי פעם למשאף.
הוא אוהב לשחק בכדור אך אריקה מחביאה את הכדור ודורשת ממנו שייתאמן בנגינה על החלילית שלו.
היא לוקחת אותו ללונה פארק ולבריכת רמב"ם בה הוא שוחה, בעוד היא מרכלת עם חברותיה שושנה וחנה (חנה ריבר ורות גלר).
אריקה היא שחקנית ותיקה ששיחקה עוד בתיאטרון המטאטא.
כעת היא מתכוננת לאודישן להצגה בה צריכה לשיר שיר ברומנית למרות שאינה מבינה את השפה.
היא עושה חזרות על השיר ביחד עם אורי.
אריקה היא אישה בודדה ואורי מכניס שמחה לחייה למרות הוויכוחים ביניהם.
לבניין נכנס דייר חדש, גבר בודד בשם יעקב (אלכס מונטה).
אריקה ואורי נפגשים אתו בחנות הירקות והוא לא מרבה לדבר.
אורי מבין שמדובר בשני אנשים בודדים ומנסה לשדך ביניהם.
הוא כותב מכתב (בשגיאות כתיב) בשם יעקב בו הוא מביע את רצונו להיפגש עם אריקה.
אורי מבקר אצל יעקב ומתברר שיעקב גוזר מודעות אבל מהעיתונים ומדביק אותם באלבום.
אריקה מזמינה אותו לדירתה והוא מספר לה שהוא יליד רומניה, אלמן ופנסיונר מחברת החשמל.
היא מציעה ללכת לסרט בקולנוע רב חן בתל אביב והם הולכים ברחוב דיזנגוף שלובי ידיים, מתיישבים בכיכר דיזנגוף ומפטפטים עד ששכחו להיכנס לקולנוע.
יעקב מרוצה ומודיעה לאריקה שכעת הוא בריא בנפשו וזרק את כל מודעות האבל.
הוא לובש חליפה ועניבה ומגיע לדירת אריקה עם זר פרחים.
אריקה מופתעת ממנו ובעיקר מבקשת הנישואין שלו ומשיבה לו בשלילה.
יעקב המדוכא חוזר לדירתו ונכנס למרפסת.
אורי קורא לעברו שלא יקפוץ ויעקב אומר שאפשר לדחות זאת למחר.
הכל נגמר כשהוריו של אורי חוזרים מאירופה ולוקחים אותו.
הוא נפרד בצער מאריקה שנשארת בודדה עם סיגריה בפיה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותאלישבע מיכאליאריקהאלכס מונטהיעקבינון בר נתןאורייוסי סגלבעל קיוסקחינה רוזובסקהשכנהרות גלרחנהחברהחנה ריברשושנהחברהאסתי קוסוביצקיהאמאשי שוורץבניהאבא
קיפריאנוס, או בשמו המלא, תַּסְקִיוּס קַיקִילְיוּס קִיפְּרִיַאנוּס היה בישוף קרתגו וסופר נוצרי קדום ממוצא ברברי, שרבות מיצירותיו הלטיניות שרדו.
הוא מוכר כקדוש בכנסיות המערביות והמזרחיות.
הוא נולד בסביבות תחילת המאה ה-3 בצפון אפריקה, אולי בקרתגו, שם קיבל חינוך קלאסי.
זמן קצר לאחר שהמיר את דתו לנצרות, הוא הפך לבישוף בשנת 249. היה דמות שנויה במחלוקת במהלך חייו, כישוריו החזקים כמנהיג הקהילה הדתית, התנהלותו האיתנה בתקופת הכפירה ה והתפרצות מגפת קיפריאנוס (הקרויה על שמו בשל תיאורה).
ובסופו של דבר מות קדושים בקרתגו ביסס את המוניטין שלו והוכיח את קדושתו בעיני הכנסייה.
הרטוריקה הלטינית המיומנת שלו הביאה לכך שהוא נחשב לסופר הלטיני הבולט של הנצרות המערבית עד הירונימוס ואוגוסטינוס.
קיפריאנוס נולד למשפחה ברברית פגנית () עשירה מתישהו בתחילת המאה השלישית.
שמו המקורי היה תַּסְקִיוּס; הוא נטל את השם הנוסף קַיקִילְיוּס לזכרו של הכומר שלו הוא היה חייב את המרת דתו לנצרות.
לפני שהמיר את דתו, הוא היה חבר מוביל באחווה משפטית בקרתגו, נואם, "טוען בבתי המשפט", ומורה לרטוריקה.
לאחר "נעורים מתהוללים", הוטבל קיפריאנוס כשהיה בן שלושים וחמש, סביב שנת 245 לספירה.
לאחר טבילתו, הוא נתן חלק מעושרו לעניי קרתגו, כיאה לאדם ממעמדו.
בימים הראשונים לאחר המרת דתו, הוא כתב את ה-Epistola ad Donatum de gratia Dei ואת Testimoniorum Libri III (ספר עדות ג') שנצמדו למודלים של טרטוליאנוס, שהשפיע על סגנונו וחשיבתו.
קיפריאנוס תיאר את המרה והטבילה שלו במילים הבאות:
בחירה שנויה במחלוקת לבישוף של קרתגו
זמן לא רב לאחר טבילתו הוסמך לדיאקון וזמן קצר לאחר מכן לכומר.
מתישהו בין יולי 248 לאפריל 249, הוא נבחר לבישוף קרתגו, בחירה פופולרית בקרב העניים שזכרו את חסותו כבן מעמד הפרשים מיטיב.
עם זאת, עלייתו המהירה בסולם הכהונה לא זכתה לאישורם של בכירי הכמורה בקרתגו, התנגדות שלא נעלמה במהלך כהונתו כבישוף.
זמן לא רב לאחר מכן, הקהילה כולה הועמדה למבחן בלתי רצוי.
נוצרים בצפון אפריקה לא סבלו מרדיפות במשך שנים רבות; הכנסייה הייתה בטוחה ונרפית.
בתחילת שנת 250 החלה .
הקיסר דקיוס הוציא צו, שהטקסט שלו אבד, שבו הורה להקריב קורבנות לאלים ברחבי האימפריה הרומית.
יהודים קיבלו פטור ספציפי מדרישה זו.
קיפריאנוס בחר להסתתר, במקום להתמודד עם האפשרות שיוצא להורג.
בעוד שכמה אנשי דת ראו בהחלטה זו סימן לפחדנות, קיפריאנוס הגן על עצמו באומרו שהוא ברח כדי לא להשאיר את המאמינים ללא רועה במהלך הרדיפה וכי החלטתו להמשיך להנהיג אותם, אם כי מרחוק, הייתה בהתאם לרצון האלוהי.
יתר על כן, הוא הצביע על מעשי השליחים וישו עצמו: "ולכן ציווה אלוהים אותנו ברדיפה להסתלק ולברוח, ושניהם לימדו כי צריך לעשות זאת, והוא עצמו עשה זאת.
כי כמו שניתן הכתר במחילה על כבוד אלוהים, ואי אפשר לקבלו אלא אם תבוא השעה לקבלו, מי שמציית למשיח מסתלק לזמן מה אינו מתכחש לאמונתו, אלא מחכה לזמן...".
הרדיפה הייתה קשה במיוחד בקרתגו, לפי מקורות הכנסייה.
נוצרים רבים התכחשו לדתם ולאחר מכן כונו "" (אלו שנפלו).
הרוב קיבלו הצהרות חתומות (libelli) המאשרות שהקריבו קורבנות לאלים הרומיים כדי להימנע מרדיפות או החרמת רכוש.
בחלק מהמקרים הנוצרים באמת הקריבו קורבנות, בין אם בעינויים ובין אם בדרך אחרת.
קיפריאנוס הגדיר אותם פחדנים במיוחד ודרש מהם ומשאר הלאפסי לעבור חזרה בתשובה פומבית לפני שיתקבלו מחדש לכנסייה.
עם זאת, בהיעדרו של קיפריאנוס, חלק מהכמרים התעלמו מרצונותיו בכך שהחזירו את הלאפסי לקהילה עם מעט או ללא תשובה פומבית.
חלק מהלאפסי הציגו מסמך חתום שני שהתיימר לשאת את חתימתו של קדוש מעונה או מוודה כלשהו, שלפי ההערכה הייתה לו היוקרה הרוחנית לאשר מחדש נוצרים בודדים.
מערכת זו לא הייתה מוגבלת לקרתגו, אלא פעלה בחזית רחבה יותר, בשל אופייה הכריזמטי, היא היוותה בבירור אתגר לסמכות המוסדית בכנסייה, במיוחד לזו של הבישוף.
מאות או אפילו אלפי לאפסים התקבלו מחדש בדרך זו בניגוד לרצונם המפורש של קיפריאנוס ורוב אנשי הכמורה הקרתגיים, שהתעקשו על חזרה בתשובה רצינית.
לאחר מכן פרץ קרע בקרתגו, כאשר המפלגה הלקסיסטית, בראשות בעיקר הכוהנים שהתנגדו לבחירתו של קיפריאנוס, ניסתה לחסום צעדים שננקטו על ידו במהלך תקופת היעדרותו.
לאחר ארבעה עשר חודשים, חזר קיפריאנוס לדיוקסיה ובמכתבים שהופנו לבישופים צפון אפריקאים האחרים הגן על כך שעזב את תפקידו.
לאחר שהוציא מסה, "De lapsis" (על הנופלים), הוא כינס מועצה של בישופים צפון אפריקאים בקרתגו כדי לשקול את הטיפול בלאפסי, ואת הפילוג לכאורה של פליקיסימוס (Felicissimus; 251).
קיפריאנוס נקט במסלול ביניים בין חסידיו של נובאטוס מקרתגו, שהיו בעד קבלת פני כולם בתשובה מועטה או ללא תשובה, לבין , שלא לאפשר לאף אחד מאלה שהמירו דתם להתפייס.
המועצה בעיקר צידדה בקיפריאנוס וגינתה את פליקיסימוס לאף על פי ששום פעולות שנקטה אותה מועצה לא שרדו.
הפילוג נמשך כאשר הלקסיסטים בחרו באחד פורטונטוס (Fortunatus) לבישוף מתחרה לקיפריאנוס.
במקביל, המפלגה הקפדנית ברומא, שסירבה לפיוס עם כל אחד מהלאפסי, בחרה בנובטיאנוס לבישוף של רומא כמתחרה לאפיפיור קורנליוס.
ה גם הבטיחו את בחירתו של אחד בשם מקסימוס (Maximus) לבישוף מתחרה משלהם בקרתגו.
כעת מצא את עצמו קיפריאנוס תקוע בין לקסיסטים לקפדנים, אך הקיטוב הדגיש את העמדה הנחרצת אך המתונה שאימץ קיפריאנוס וחיזק את השפעתו על ידי שחיקה של מספר מתנגדיו.
יתרה מכך, מסירותו בזמן מגפה גדולה ורעב זכתה לתמיכה עממית נוספת.
קיפריאנוס ניחם את אחיו על ידי כתיבת ה-De mortalitate ("על בני תמותה") שלו וב-De eleemosynis ("על הצדקה") שלו קרא להם לצדקה פעילה כלפי העניים ונתן דוגמה אישית.
הוא הגן על הנצרות והנוצרים ב-apologia Ad Demetrianum ("התנצלות לדמטריאנוס"), נגד דמטריוס (Demetrius), והעלה טענות שכנגד לטענות פגאניות שהנוצרים הם הגורם לאסונות הציבוריים.
בשלהי שנת 256 פרצה רדיפה חדשה של הנוצרים תחת הקיסר ולריאנוס, והאפיפיור סיקסטוס השני הוצא להורג ברומא.
באפריקה הכין קיפריאנוס את עמו לצו הרדיפה הצפוי על ידי De exhortatione martyrii ("על תוכחת קדושים מעונים") שלו ונתן דוגמה כשהובא בפני הפרוקונסול הרומי (30 באוגוסט 257).
הוא סירב להקריב קורבנות לאלים הפגאנים והכריז בתקיפות על אמונתו בישו כמשיח.
הפרוקונסול גירש אותו לקורוביס, כיום בתוניסיה, שם, ניחם כמיטב יכולתו את עדרו ואת הכוהנים שגורשו.
בחזון, הוא האמין שהוא ראה את גורלו המתקרב.
כשחלפה שנה, הוא נקרא חזרה לקרתגו והוחזק כמעט כאסיר בווילה שלו בציפייה לצעדים חמורים לאחר שהגיע צו קיסרי חדש ומחמיר יותר, שסופרים נוצרים טענו לאחר מכן שדרש להוציא להורג את כל אנשי הדת הנוצרים.
ב-13 בספטמבר 258 נכלא קיפריאנוס בהוראת הפרוקונסול החדש, גלריוס מקסימוס (Galerius Maximus).
החקירה הפומבית של קיפריאנוס על ידי גלריוס מקסימוס, ב-14 בספטמבר 258, נשמרה:
ההוצאה להורג בוצעה מיד במקום פתוח ליד העיר.
המון עצום עקב אחרי קיפריאנוס בדרכו האחרונה.
הוא הסיר את בגדיו ללא סיוע, כרע ברך והתפלל.
לאחר שכיסה את עיניו, הוא נערף בחרב.
הגופה נקברה על ידי נוצרים בסמוך למקום ההוצאה להורג.
מות הקדושים של קיפריאנוס גרר מות הקדושים של שמונה מתלמידיו בקרתגו.
יצירותיו של קיפריאנוס נערכו בכרכים 3 ו-4 של ה.
הוא לא היה תאולוג עיוני, כתביו היו קשורים תמיד לשירותו כראש הקהילה.
היצירה המרכזית הראשונה הייתה מונולוג עם חבר בשם Ad Donatum (אל דונאטוס), תוך תיאור המרת הדת שלו, השחיתות של השלטון הרומי ומחזות הגלדיאטורים, והצביע על התפילה כ"מפלט היחיד של הנוצרי".
עבודה כתובה מוקדמת נוספת הייתה ה-Testimonia ad Quirinum ("עדות לקירינוס").
במהלך גלותו מקרתגו כתב קיפריאנוס את המסה המפורסמת ביותר שלו, De Ecclesiae Catholicae Unitate ("על אחדות הכנסייה הקתולית") וכשחזר לדיוקסיה שלו, הוציא את De Lapsis ("על הנופלים").
עבודה חשובה נוספת היא "מסה על תפילת האדון".
אין ספק שרק חלק מתפוקתו הכתובה שרד, והדבר חל במיוחד על התכתבויותיו, שמתוכם נותרו כשישים מכתבים, בנוסף לחלק מהמכתבים שקיבל.
לעיתים טועים בין קיפריאנוס מקרתגו לבין , לכאורה קוסם לפני המרתו.
מספר גרימוארים (ספרי כשפים), כגון Libellus Magicus ("ספר הקסמים"), מיוחסים אפוא בטעות לקיפריאנוס מקרתגו.
קיפריאנוס האמין בטבילת תינוקות ובאוכריסטיה לתינוקות.
אולם קיפריאנוס דיבר נגד היעילות של הטבילה שנעשתה על ידי כופרים והתעקש על הטבלתם מחדש, והוא האמין שלא ניתן לקדש את האוכריסטיה כראוי מחוץ לכנסייה.
'מי הלידה החדש' החיו אותו לחיים חדשים על ידי רוח של קדושה הפועלת דרכו".
קיפריאנוס האמין שניתן להתקבל מחדש לכנסייה לאחר החזרה בתשובה והוא התנגד ל.
קיפריאנוס האמין שכל בישוף תופס את כסאו של פטרוס, אך הבישוף של בישופות פטרוס (רומא) הוא היורש הישיר של פטרוס.
קיפריאנוס האמין שכל השליחים שווים ושכל הבישופים הלכו היוו המשך רציף של השליחים.
אוגוסטינוס טען כי קיפריאנוס לימד את .
קיפריאנוס טען שכל יום בספר בראשית מורכב מ-1000 שנים.
כנסיות הוקמו מעל קברו ומעל מקום מותו.
אולם במאות מאוחרות יותר, הכנסיות הללו נהרסו על ידי הוונדלים.
קבריהם של קדושים כמו קיפריאנוס ומרטין מטור נחשבו כ"נקודות מגע בין שמים וארץ", והם הפכו למרכזים של קהילות עירוניות נוצריות חדשות ומוגדרות מחדש.
דרשה ששרדה של אוגוסטינוס ביום חגו של קיפריאנוס מעידה על כך שהפולחן שלו היה נפוץ למדי ברחבי אפריקה עד המאה הרביעית.
טוענים שקרל הגדול העביר את עצמותיו של קיפריאנוס לצרפת; וליון, ארל, ונציה, קומפיין ורונאי בפלנדריה, כולן טענו שיש ברשותם חלק משרידיו של המרטיר.
הכנסייה הקתולית חוגגת את יום החג שלו יחד עם זה של חברו הטוב האפיפיור קורנליוס הקדוש ב-16 בספטמבר, ובימי הביניים הקתולים נהגו להתפלל תפילה מיוחדת ביום מותו, 14 בספטמבר.
הכנסייה האורתודוקסית המזרחית מנציחה אותו ב-31 באוגוסט.
הלותרנים מנציחים אותו כעת ב-16 בספטמבר, בעוד שהאנגליקנים חוגגים את חגו בדרך כלל ב-13 בספטמבר (למשל הכנסייה האנגליקנית של אוסטרליה) או ב-15 בספטמבר.
"קיץ" הוא שיר של כרמלה גרוס ואגנר, שיצא בשנת 1995 ונכלל באלבומם השני עיוור בלב ים.
ערן צור כתב את המילים לשיר, ויובל מסנר הלחין אותו.
צור ביצע בין היתר את השיר יחד עם שלומי שבן בנפרד ובהשתתפות רונה קינן, ועם גבע אלון.
צור כתב את השיר על אהבה נכזבת:
השיר הופיע בגרסה מחודשת באלבומו של צור "פרפרי תעתוע", ולאחר מכן במהדורה המיוחדת של עיוור בלב ים משנת 2022.
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וטען כי קיץ הוא
קיפר היא סדרת טלוויזיה בריטית מונפשת לילדים בגיל הרך המבוססת על הדמויות מסדרת ספרי התמונות של מיק אינקפן, קיפר הכלב.
בישראל, סדרת הספרים נקראה בשם "מישמיש".
לסדרה הופקו שבעים ושמונה פרקים.
מתוכם, שלושה עשר פרקים - שנים עשר מהעונה הראשונה, והאחרון של העונה השלישית, נכתבו על ידי מיק אינקפן עצמו.
הסרטונים זכו בפרסים כולל פרס BAFTA לאנימציה הטובה ביותר לילדים.
הסדרה עוקבת אחר קיפר הכלב כשהוא יוצא להרפתקאות מהנות ומרגשות במגוון מקומות ברחבי הכפר האנגלי עם חבריו, טייגר, חזיר, ארנולד וג'ייק.
קיפר (בדיבובו של מרטין קלונס) הוא כלב אוהב כיף, אכפתי וחם לב עם קול רך שהוא הדמות הכיתנית של הסדרה.
הוא מגלם את המהות האמיתית של המשמעות של קרפי דים .
הוא גם מאוד חסר אנוכיות, למרות שהוא אוגר המון חפצים קטנים כמו ספרים וצעצועים.
קיפר הוא תערובת טרייר של ביגל וג'ק ראסל שיש לו הרבה מפגשים מרגשים עם חבריו.
טייגר (מדובב על ידי כריס לאנג) הוא החבר הכי טוב של קיפר.
הוא יותר מציאותי, מעשי וחכם מקיפר עם נטייה לחשוב לטווח ארוך.
לפעמים טייגר יכול להיות מאוד זחוח ומתנשא, למרות שהוא באמת כלב חביב בנשמה.
טייגר הוא טרייר סקוטי ושנאוצר.
חזיר (מדובב על ידי כריס לאנג) הוא החבר השני הכי טוב של קיפר.
חזיר הוא מאוד יוצא דופן, אבל אוהב נורמליות ומתעצבן בקלות מכל דבר מוזר או מסתורי.
הוא אוהב לאכול עוגת שוקולד וביסקוויטים.
ארנולד (מדובב על ידי כריס לאנג) הוא בן דודו הפעוט של חזיר וחברו השלישי של קיפר.
למרות שארנולד לא יכול לדבר, הוא למעשה יותר סקרן, שומר מצוות ואינטליגנטי מאשר חזיר.
הוא עדיין יכול לומר מילים קלות כמו "ברווז", "חתלתול" ו"איגלו".
ג'ייק (מדובב על ידי כריס לאנג) הוא כלב רועים אנגלי ידידותי ועתיק שהוא חברו הטוב הרביעי של קיפר.
הוא דמות משנית בעונה הראשונה שמופיעה יותר קבועה לאחר שהצטרף לדמויות הראשיות בעונה השנייה שבה הוא, קיפר וטייגר עברו הרפתקאות רבות יחד.
מר צפרדע (בקולו של כריס לאנג) הוא צפרדע קסם שנתקלת מדי פעם בקיפר.
אנשי הבליפר (בדיבובו של כריס לאנג) הם שני חייזרים בחלל שחיים על הירח.
עכברה (מדובבת על ידי ג'וליה סוואלהה, לזכותה כג'ולי סוואלהה בהופעות מאוחרות יותר) היא עכברה צעירה שגרה עם קיפר בביתו.
היא מדברת במבטא אנגלי והיא הדמות הנשית היחידה שמופיעה בסדרה.
בישראל, הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים ב-1999 ובערוץ הופ!
גרסת דיבוב נוספת שודרה בערוץ JimJam בשנת 2015:
הסדרה שודרה ברצועת ITV לילדים (לימים CITV ) ב- ITV, Tiny Pop ו- Nick Jr.
בארצות הברית, הוא שודר בערוץ Nickelodeon (במהלך בלוק התכנות של Nick Jr.
זה גם שודר בקנדה ב- YTV בסביבות שנות ה-90 המאוחרות כחלק ממערך ה- YTV Jr.
בישראל הסדרה שודרה בשנת 1999 בדיבוב עברי בערוץ הילדים ובשנת 2005 בערוץ הופ!
כמו כן, הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ JimJam בשנת 2015
Common Sense Media מעניק לקיפר ארבעה מתוך חמישה כוכבים, ולדבריה הדמויות של התוכנית הן מודלים חיוביים לחיקוי, מלבד טייגר, "אבל הוא תמיד לומד את הלקחים שלו"; כל הדמויות "חוקרות רבות ולומדות שיעורים על חברות, טוב לב וההבדל בין נכון ורע".
רשימה שפורסמה על ידי מכון Thomas B.
Fordham שמה את הסדרה קיפר בתור סדרת הטלוויזיה המובילה לילדים בני שנתיים ושלוש בגלל ההתמקדות שלה ב"פיתוח אינטליגנציה חברתית ורגשית" באמצעות אינטראקציות בין הדמויות שלה.
קיץ ברבנר (נולד ב-19 במרץ 1988) הוא עיתונאי, איש טלוויזיה, ודוקומנטריסט ישראלי.
ברבנר נולד בעיר טאלין שבאסטוניה, תחת השם איליה ברבנר, בשנת 1992 עלה לישראל עם הוריו וגדל במבשרת ציון.
בגיל 15 החל לכתוב בעיתון בית הספר של תיכון הראל ובעיתון המקומי "זמן מבשרת".
בשנת 2005 החל לעבוד ככתב נוער במגזין "ראש אחד", במקביל כתב באתר החדשות "סקופ" בתחום הבידור והתרבות.
בשנת 2007 התגייס לחיל האוויר ושירת כמכונאי מטוסים בחיל האוויר.
במקביל לשירותו הצבאי כתב בפורטל הצעירים "Bona" של ynet.
בשנת 2010 עם שחרורו מצה"ל החל ברבנר לכתוב במדורי הבידור, הגברים והילדים באתר מאקו, תוך סיקור עולם התרבות הישראלי וההוליוודי.
בשנת 2012 החל לעבוד כעורך התרבות של אתר הצעירים "פרוגי".
בשנים שלאחר מכן עבד בתפקידי תוכן בתוכניות טלוויזיה ביניהן: "אנשים", "טעמים", "בוקר חם", "זמן בריאות", "המגזין לבניה ירוקה" ועוד.
יותר מאחור החל לעבוד ככתב טכנולוגיה בתוכנית "מופע הגאדג'טים" בערוץ "אגו", ככתב בערוץ "הטלוויזיה החברתית" ושימש ככתב לאייטמים קצרים בתוכנית "אנשים".
בשנים אלו יצר יחד עם הקומיקאית הדר סתיו את סדרת הרשת "צפויים - הכוכבים האמיתיים ברשת"צפויים: הכוכבים האמיתיים ברשת", העוקבת אחר הכוכבים הפרובוקטיביים והשנויים במחלוקת של הרשת הישראלית, ביניהן הזמר אליעד מלכי, הזמרת ירדנה ופרופ' אמיר חצרוני.
משנת 2017 עובד ברבנר ככתב ועורך התרבות של אתר "מעריב" וככתב במגזין היומי ובמוסף השבת של העיתון.
במסגרת תפקידו בין השאר ראיין ברבנר שחקנים ומוזיקאים בינלאומיים ביניהם הזמרת מריה קארי והשחקניות טורי ספלינג וג'ני גארת', ואמנים ואנשי תקשורת ישראלים ביניהם נטע ברזילי, נועה קירל, אושרי כהן, ירדנה ארזי, אושרת קוטלר, יובל המבולבל, אורלי וילנאי, ציפי שביט, נירו לוי, אורן חזן ואחרים.
ברבנר הגיש פינות בתחום הטלוויזיה והתרבות בתוכנית "בוקר אור" בערוץ 10 וטור דעה שבועי בתוכניתה של איריס קול ברדיו 103FM, שוחח על ענייני תרבות בערוץ הכנסת ובערוץ I24news.
ברבנר מעביר את ההרצאה "בין הכותרות" במהלכה הוא חושף את המשתתפים לתהליכים שמתרחשים מאחורי המצלמה והמיקורופון ומעצבים את הסיפורים הגדולים שמגיעים לתקשורת ובתורם מעצבים את דעת הקהל ותפיסת העולם בישראל.
בשנת 2020 ראיון שערך עם יורם יובל יצר סערה תקשורתית בעקבות דברים ביקורת על שר הבריאות, יעקב ליצמן.
ברבנר יצר והפיק את הסדרה הדוקומנטרית "בין חומר לרוח".
במהלך הסדרה הוא נפגש עם מטפלים אלטרנטיביים ומדריכים רוחניים והתנסה על גופו בטיפולים ובסדנאות הכי מעמיקים, חושפניים וקיצוניים שנראו על המסך.
בזמן מגפת הקורונה יצא למסע של כשנה באמריקה הלטינית, שם יצר עצמאית סדרה של סרטים דוקומנטריים קצרים על שמאנים, מטפלים אלטרנטיביים ומדריכים רוחניים.
במהלך המסע השתתף בסדנאות, ריטריטים וטקסים.
בשנת 2023 נבחר להגיש את פרס הצילום והעריכה במסגרת משדר הענקת פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער של האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה.
במאי אותה שנה סיקר מטעם "מעריב" את האירוויזיון בליברפול.
באותה שנה התקבל סרטו "קקטוס, אהבה, הרים: מסע פסיכדלי עם וואטשומה", אותו צילם בדרום אמריקה, ל"פסטיבל כנרת" לסרטי מסע וטבע, ולפסטיבלים הבינלאומיים "White Vulture," "Awareness Festival", "TAMIZHAGAM", "Nature Without Borders", "Short Stop", "Lift-Off" and "Depth of Field".
הסרט מלווה מסע שמאני בן 3 ימים בהרי האנדים בפרו, עם הקקטוס הפסיכדלי "סן פדרו" אליו יצאו אנשים מקצוות שונים בעולם כדי להתחבר לעצמם.
בהמשך השנה החל ברבנר לעבור על סרט באורך מלא "המטריקס האמיתי: האם אנחנו באמת חיים בסימולציה", החוקר את התיאוריה המרתקת והרדיקלית ביותר, "השערת הסימולציה", שטוענת, פשוטו כמשמעו, כי אנו חיים בסימולציה ממוחשבת, ובו מתראיינים החוקרים והמומחים המובילים בתחום.
קיפראס קאז'וקולובאס (בליטאית: Kipras Kažukolovas; נולד ב-20 בנובמבר 2000 בקורשן שבליטא) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הבלם בנבחרת ליטא.
קאז'וקולובאס גדל במחלקות הנוער של LFF אקדמיה וברייטון אנד הוב אלביון.
ב-1 ביולי 2021 חתם בקטסטרופה וילנה, אולם ב-18 בנובמבר חתם בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית.
הוא שוחרר מהמועדון ב-1 בינואר 2024, לאחר 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
הוא זכה עם המועדון פעמיים באליפות ליטא, פעם אחת בגביע הליטאי, ופעם אחת בסופר קאפ הליטאי.
ביולי 2024 חתם באסטנה הקזחית.
ב-24 במרץ 2023 ערך קאז'וקולובאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בהפסד 2-0 לנבחרת סרביה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
קיץ בלי הגבלה: מהפכה על גלגלים , ידוע גם בשם "קריפ קאמפ", הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2020 בבימוי, כתיבה והפקה משותפת של ניקול ניונהאם וג'יימס לברכט.
ברק ומישל אובמה שימשו כמפיקים בפועל עם חברת ההפקות שלהם "Higher Ground "Productions.
הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס ב-23 בינואר 2020, שם זכה בפרס הקהל.
הוא יצא לאור ב-25 במרץ 2020 על ידי נטפליקס וזכה לשבחים מהמבקרים.
הוא היה מועמד לפרס אוסקר עבור הסרט התיעודי הטוב ביותר.
"קריפ קאמפ" מתחיל ב-1971 במחנה גֶ'נֶד , מחנה קיץ בניו יורק המתואר כ"מחנה משוחרר וחופשי המיועד לבני נוער עם מוגבלויות".
הסרט, בכיכובם של לארי אליסון, ג'ודית היומן, ג'יימס לברכט, דניס שרר ג'ייקובסון וסטיבן הופמן, מתמקד באותם חניכים שהפכו לפעילים בתנועה למען זכויות אנשים עם מוגבלויות ועוקב אחר מאבקם למען חקיקת נגישות.
הרעיון לעשות את הסרט על מחנה ג'נד התחיל "בהערה סתמית בארוחת הצהריים".
לברכט עבד עם ניונהאם במשך 15 שנים כבמאי-שותף.
לברכט נולד עם ספינה ביפידה ומשתמש בכיסא גלגלים כדי להתנייד.
הוא מעולם לא ראה סרט תיעודי הקשור ל"מפעל חייו כפעיל לזכויות אנשים עם מוגבלויות".
בסוף פגישת הצהריים, לברכט אמר לניונהאם, "את יודעת, תמיד רציתי לראות סרט נעשה על מחנה הקיץ שלי", והיא ענתה, "אוי, זה נחמד, למה?" לדברי ניונהאם: "ואז הוא העיף לי את המוח לגמרי" עם ההסבר למה הוא רוצה לעשות את הסרט הזה.
"קריפ קאמפ" הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס ב-23 בינואר 2020. הסרט יצא לאקרנים ב-25 במרץ 2020 באמצעות נטפליקס.
הסרט היה אמור להיות לצאת בהפצת סרטים מוגבלת באותו היום, אבל ההקרנה בבתי הקולנוע בוטלה עקב מגפת הקורונה.
ב-Rotten Tomatoes, יש לסרט דירוג של 100% על סמך 99 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.5/10. קונצנזוס המבקרים באתר הוא: "משעשע כפי שהוא מעורר השראה, "קריפ קאמפ" משתמש בסיפור המדהים של קבוצה אחת כדי להדגיש את התקווה לעתיד ואת כוחה של הקהילה".
Metacritic, שמשתמש בממוצע משוקלל, העניק לסרט ציון של 86 מתוך 100, בהתבסס על 29 מבקרים, מה שמצביע על "הערכה אוניברסלית".
פיטר טראוורס מהרולינג סטון כתב, "הסרט התיעודי ההכרחי הזה מגדיר מה זה אומר לקרוא לסרט 'מעורר השראה'".
ג'סטין צ'אנג כתב ללוס אנג'לס טיימס" כי הסרט "מעביר מסר בוטה במידה ניכרת".
בנג'מין לי מהגרדיאן כתב, "הסרט המשפיע הזה מאיר אור על מאבק נשכח למען שוויון".
דניאל פינברג מהוליווד ריפורטר כתב, "התקווה היחידה שלי היא שהתואר העימות והמיתוג של אובמה לא יפחידו חלק מהצופים מסיפור שהוא באמת לא מפלגתי, אנושי ומשמעותי".
פיטר דברוג' כתב לוראייטי שהסרט "מתגלה כחינוכי ביותר עבור אלה שנולדו לעולם שלאחר חוק האמריקאים עם מוגבלויות, עולם של דלתות נפתחות מעצמן ושירותי נכים ורמפות הנגשה שלוקחות בחשבון כיסאות גלגלים".
ריצ'רד לוסון כתב בואניטי פייר: "רוח המהפכה - כועסת בצדק ועם זאת מלאה בבוהמה, תובענית אך נדיבה בהישג ידה - חיה וקיימת בסרט.
כפי שיש לקוות, היא נמצאת בכל מקום אחר".
קרלוס ריוס אספינוסה מ-Human Rights Watch כתב "הסרט גרם לי להבין את החשיבות של בניית חללים להתארגנויות של אנשים עם מוגבלויות".
קייטי רייף כתבה ל-The AV Club, "[הסרט] ישמש מבט מאיר עיניים לשינויים ב-50 השנים האחרונות".
ג'ייק קויל מהוושינגטון פוסט כתב, "לסרט יש נקודת פתיחה ספציפית אבל הוא מתגלה ככרוניקה רחבה יותר של מאבק בן עשרות שנים למען זכויות אזרח - כזה שזכה פחות לתשומת לב ממאבקים אחרים של המאה ה-20 למען שוויון".
קיפייגון בט היה אתלט קנייתי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (לונדון 2017) בריצת 800 מטר.
אחותו היא האתלטית פיוריטי צ'רוטיץ' קירוי .
באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בקאלי שבקולומביה ביולי זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.86 דקות.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ' שבפולין ביולי זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.95 דקות.
באליפות העולם שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת באוגוסט זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.21 דקות, אחרי פייר-אמברואז בוס מצרפת (1:44.67 דקות) ואדם קשצ'וט מפולין (1:44.95 דקות).
בשנת 2018 נמצא חיובי לאריתרופויאטין, ובחודש נובמבר הושעה מפעילות למשך ארבע שנים.
בט נפטר ב-6 באוקטובר 2024 בעת שאושפז בבית חולים בקניה בעקבות מחלה.
קיפטלוצה (ברומנית: Chifteluțe marinate) הוא מאכל רומני מסורתי, העשוי מכדורי בשר המטוגנים, ולאחר מכן מבושלים, ברוטב עגבניות מתקתק או חמוץ-מתוק.
המאכל נחשב למנה עיקרית פופולרית במיוחד במטבח הרומני, ומשולב לרוב עם פירה תפוחי אדמה או ממליגה.
המתכון המסורתי כולל מרכיבים כמו:
בשר טחון (לרוב חזיר או תערובת של חזיר ובקר, אך קיימות גם גרסאות צמחוניות).
בצל קצוץ, שום ותבלינים כמו מלח, פלפל שחור ולעיתים שמיר או פטרוזיליה.
הרוטב מבוסס על עגבניות מרוסקות, רסק עגבניות ולעיתים גם מעט סוכר או חומץ ליצירת האיזון בטעמים.
מערבבים את מרכיבי כדורי הבשר, יוצרים כדורים קטנים ומטגנים אותם בשמן חם עד להזהבה.
לאחר הטיגון, מניחים את כדורי הבשר ברוטב עגבניות מבושל ומבשלים על אש נמוכה עד לספיגת הטעמים.
מגישים את המנה לצד תוספות כמו פירה או פולנטה.
המאכל הוא חלק מהמטבח הרומני המסורתי ונחשב לדוגמה לשימוש פשוט במרכיבים בסיסיים ליצירת מנה עשירה בטעם.
הקיפטלוצה דומה למנות אחרות במטבחי הבלקן, אך השימוש ברוטב העגבניות מעניק לו ייחוד מסוים.
"קיץ אינדיאני" הוא שיר שבוצע על ידי הזמר הצרפתי ז'ו דסאן, שיצא לאור ב-6 ביוני 1975. השיר היה הלהיט הגדול ביותר של דסאן, ומכר יותר מ-800,000 עותקים בצרפת וכשני מיליון ברחבי העולם.
השיר הופץ ב-25 מדינות ולאחר מכן הוקלט בידי דסאן במספר שפות: בגרמנית הוא נקרא Septemberwind (רוח ספטמבר), באיטלקית L'estate di San Martino (קיץ אינדיאני), בספרדית Aun vivo para el amor (Solo puedo mirar atras) (אני עדיין חי למען האהבה (אני יכול רק להסתכל אחורה)) ובאנגלית Indian Summer (קיץ אינדיאני).
בזמן שמכירות אלבומו של דסאן "Le Costume blanc" שיצא בחג המולד של שנת 1974 היו בינוניות, חיפש האמרגן שלו, ז'אק פלה, שיר סוחף שיוכל להחיות את הקריירה של הזמר שלו.
במהלך מפגש האזנה ב-CBS בתחילת מאי 1975, הוא הבחין בשיר איטלקי בשם "אפריקה" של להקת אלבטרוס, שנכתב באנגלית על ידי טוטו קוטוניו, ויטו פלאביצ'יני, פסקואלה לוסיטו וסם וורד.
טוטו קוטוניו רצה שקלוד פרנסואה יעשה את הגרסה הצרפתית והמפיק שלו נסע במיוחד לפריז כדי להציגה בפני הזמר.
פרנסואה איחר בתשובתו ופלה ניצל את ההזדמנות לחתום עם המפיק.
דסאן עיבד מחדש את השיר וביקש שיכתבו לו מילים חדשות.
הפזמונאים קלוד למסל ופייר דלנואה, נסעו לסוף שבוע לדוביל שבצפון צרפת על מנת להתמקד בכתיבה, ומזג האוויר החמים הזכיר להם קיץ אינדיאני.
הם דמיינו סיפור אהבה ישן על רקע צבעי הסתיו של החוף המזרחי האמריקאי.
פלה ודסאן לא חשבו שהרעיון של קיץ אינדיאני והאזכור של הציירת הצרפתייה הלא מפורסמת מארי לורנסן, הם נושאים מסחריים במיוחד, אבל לבסוף הם שוכנעו להשאירם בשיר.
הקלטת השיר התקיימה ב-24 במאי 1975, הוא שוחרר ב-6 ביוני, ולמרות הקצב האיטי שלו, הוא הפך ללהיט רב המכר של דסאן.
השיר זכה להצלחה ברחבי העולם, ודורג במקום הראשון במצעדים בבלגיה (וולוניה), צרפת, ישראל וקנדה (קוויבק).
השיר דורג גם בעשירייה הראשונה בבלגיה (פלנדריה), פינלנד, שווייץ, יוגוסלביה וארגנטינה.
בישראל דורג השיר במקום הרביעי במצעד הלועזי השנתי של רשת ב' 1975.
בצרפת, השיר היה השיר השני הנמכר ביותר בשנת 1975 עם מכירות של יותר מ-800,000 עותקים.
מצעד (1975)מיקום שיאארגנטינה (בילבורד)10בלגיה (אולטרה-טופ 50 פלנדריה)4בלגיה (אולטרה-טופ 50 וולוניה)1פינלנד (Suomen virallinen lista)4צרפת (CIDD)1ישראל (IBA)1הולנד (40 המובילים בהולנד)22הולנד (סינגל טופ 100)12קוויבק (Palmarès francophone)1ספרד (El Gran Musical)12שווייץ (Schweizer Hitparade)5טורקיה (בילבורד)11גרמניה המערבית (GfK)47יוגוסלביה (בילבורד)8
מצעד (1989)מיקום שיאצרפת (SNEP)35 מצעדי סוף השנה
מצעד (1975)מיקוםבלגיה (אולטרה טופ פלנדריה)17צרפת (SNEPA)2שווייץ (Schweizer Hitparade)20
ב-1975, הזמר פרננדו פרנאן גומז ביצע גרסת כיסוי לשיר בספרדית "Aun vivo para el amor" (אני עדיין חי למען האהבה).
ב-1976, ננסי סינטרה ולי הייזלווד ביצעו גרסת כיסוי לשיר באנגלית בשם "Indian Summer".
ב-2004, הזמרת הפולנייה מנדרינה ביצעה גרסת טכנו באלבומה "Mandaryna.com".
ב-2015, להקת הפאנק-רוק הצרפתית Opium du peuple ביצעו גרסת כיסוי לשיר באלבומם "La Revanche des clones".
הזמר-שחקן אוהד יהודאי ביצע גרסה עברית של השיר במופע מחווה לשנסונים הצרפתיים, "הקומפניון דה לה שנסון", בשנת 2008.
השיר "אלי את לי פריז" של שי המבר מתוך אלבומה "כל החלומות" שיצא לאור ביולי 2023, כולל דגימות מהפזמון המוכר של "קיץ אינדיאני" של דסאן.
קיצור תולדות הזמן הוא ספרו רב-המכר של האסטרופיזיקאי סטיבן הוקינג.
זהו ספר מדע פופולרי המכוון בעיקר לציבור הרחב, ולא רק ל.
הספר פורסם לראשונה בשנת 1988 והפך במהירות לרב-מכר.
עד שנת 2002 נמכרו ממנו קרוב ל-10 מיליון עותקים בעשרות שפות.
לפי עצת המו"ל, במטרה להגדיל את מכירותיו, לא הזכיר הוקינג נוסחאות מתמטיות בספר פרט לנוסחת איינשטיין המפורסמת על אודות שקילות המסה והאנרגיה.
על כך כותב הוקינג בפתח ספרו:
בספר יש ניסיון להסביר לקורא הלא מקצועי מושגים בתחום המפץ הגדול, חורים שחורים, תיאורית המיתרים ועוד.
למרות זאת, הספר עדיין לא קל להבנה לקורא הפשוט.
כעבור שנים יצא לספר "מדריך ידידותי" שמנסה להסביר את הספר, ובנוסף מכיל מידע ביוגרפי על הוקינג וסביבתו הקרובה.
בספר מובא בין היתר בהרחבה נושא החורים השחורים, אחד מתחומי המחקר של הוקינג, בו הוא מביא את תגליתו שחורים שחורים יכולים גם להתנדף, בניגוד למה שסברו עד אז, שתהליך קריסתו של חור שחור הוא תהליך בלתי הפיך.
לפי הוקינג, רק ביקומים הדומים לשלנו יוכלו בריות תבונתיות להתפתח ולשאול מדוע היקום הוא כפי שאנו רואים אותו (מה שקרוי החוק האנתרופי).
התשובה כפי שמובאת בספר: אילו היה יקום שונה, לא היינו קיימים.
בספר יש ניסיון לעמוד על התעלומות הגדולות של מעמדנו במרחב תוך התבססות על תגליותיהם של גלילאו גליליי, אייזק ניוטון ואלברט איינשטיין וכן הוא מביא את תיאור המאמץ של המדענים לדורותיהם לגבש תאוריה אחת שלמה על היקום.
בפרק "איחוד הפיזיקה", מנסה הוקינג לדון בנושא בניית "תאוריה מאוחדת מלאה של כל המצוי ביקום" (התאוריה של הכול), אך הוא טוען כי אחד המכשולים ליצור תאוריה שלמה כזאת היא הקושי באיחוד מכניקת הקוונטים עם תורת היחסות – שתי תאוריות שלכאורה סותרות זו את זו, על אף השימוש המעשי בשתיהן.
למרות הקשיים, הוקינג מאמין שבעתיד תימצא ה"משוואה" שתסביר את כל היקום ומה שבתוכו.
קרל סייגן, בהקדמתו ל"קיצור תולדות הזמן", כתב:
בשנת 1991 יצא סרט בעל שם זהה בבימויו של ארול מוריס, כשהוקינג עצמו משחק בו את התפקיד הראשי.
הסרט בעיקר עוסק בחיי הוקינג, ופחות בתאוריות המדעיות של הספר.
הספר תורגם לעברית בשנת 1989 על ידי עמנואל לוטם וראה אור בהוצאת ספרית מעריב.
קיצור שולחן ערוך הוא ספר הלכה שחיבר הרב שלמה גאנצפריד, המתמצת את השולחן ערוך, בעיקר את החלקים "אורח חיים" ו"יורה דעה", ועוסק בהלכות היומיומיות, בתפילות, בדיני שבת וחג וכדומה.
הספר הפך לאחד הספרים התורניים הפופולריים יותר, וזכה למהדורות רבות, לפירושים ולתרגום לשפות שונות.
הספר מבוסס על קיצורי האחרונים, החיי אדם, שולחן ערוך הרב ודרך החיים.
הספר נכתב על ידי הרב שלמה גאנצפריד, על מנת לפתוח את עולם ההלכה בפני הציבור הרחב שאינו בקיא בדרכי הלימוד בשולחן ערוך, ולחסוך את הזמן שלוקח עיון בשולחן ערוך ומפרשיו.
הספר יצא לאור באונגוואר שבהונגריה בשנת תרכ"ד (1864), והפך מרכיב בסיסי בארון הספרים היהודי, מאחר שהוא מתאר בפשטות ובתמציתיות את ההלכות לפי נושאים.
הספר תורגם לשפות שונות כגון יידיש, אנגלית וצרפתית.
הספר מורכב מ-221 פרקים (הקרויים סימנים).
הוא כתוב בלשון בהירה ופשוטה, ועל כן התחבב על המוני העם והפך לספר עממי.
הספר זכה לעשרות רבות של מהדורות, תורגם לשפות רבות, והודפס במאות אלפי עותקים.
כבר בחיי המחבר הוא הודפס ב-14 מהדורות, ובערים רבות במזרח ומרכז אירופה נוסדו חבורות שהתאגדו ללמוד את הספר.
עם הגידול במספר היהודים בארץ ישראל, שם חלות המצוות התלויות בארץ, נוצר צורך לפרט יותר את ההלכות בתחום זה, שהובאו בקצרה בספר.
על פי בקשתו של הרב יהודה לייב מימון, הוסיף הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, במהדורת מוסד הרב קוק, 40 פרקים של דיני ארץ ישראל ומנהגיה.
במהדורות מאוחרות אחרות של הספר ישנה הרחבה של דינים אלה, בהתבסס על פסקי ה"חזון איש" שהיה אחד מחשובי הפוסקים בתחום זה.
בפתח הספר מצטט גאנצפריד את היש"ר מקנדיא: "הקיצור בלימודים טוב ומועיל הן למתחילים שלא יצללו ברוב הלימודים והן ליודעים להזכירם אם ישכחו", ובשער מתאר כך את מטרתו: "לתועלת המון עם ה' אחינו בני ישראל היראים את ה' ובמצוותיו חפצים.
אשר קצרה דעתם ללמוד ולהבין דברי הש"ע ומפרשיו.
יגעתי בעזרת ה' ית"ש וקבצתי מכל ארבעה חלקי שו"ע.
וחשן המשפט את הדינים הנצרכים ומוכרחים לכל איש ישראלי לדעת אותם.
וכתבתי אותם בלשון קל למען ירוץ כל הקורא בו.
וידע את המעשה אשר יעשה האדם וחי בהם".
במערכת החינוך הדתי בישראל משמש כספר לימוד מרכזי בתחום הדינים החל מ-1955, לצד החיי אדם, חכמת אדם, משנה ברורה וקיצור שולחן ערוך מקור חיים.
ספרים מסביב לקיצור שולחן ערוך
הספרים הבאים נכתבו סביב או בעקבות הספר:
בחייו של המחבר יצא ספר פרשנות על הקיצור שולחן ערוך בשם "מסגרת השולחן" בידי הרב חיים ישעיהו הכהן הלברסברג.
הרב שמואל בורשטיין כתב את ספריו "מנחת שבת" ו"מעדני שמואל" סביב הלכות שבת ויום טוב של הקיצור שולחן ערוך.
"קיצור השלחן הערוך" - הערות ומקורות המשולבים בסעיפי קיצור שולחן ערוך, מאת הרב מנחם מנדל ברעסלויער.
"קצור שולחן ערוך" - עם פירוש "עיר דוד", "מצודת ציון", מקורות, "מצודת דוד" הוספות מלוקט מספרים, מאת הרב דוד פלדמן, יחד עם פנחס יעקב הכהן.
"קיצור שולחן ערוך השלם" שנכתב בעילום שם, ובו שלשה פירושים, ערוך השולחן, אבני נזר ו"מסגרת השולחן".
"שלחן מלכים" ו"שני מלכים" של הרב משה צבי לנדא הפכו לספרי מסגרת לקיצור.
"שערים המצוינים בהלכה" של הרב שלמה זלמן ברוין, מסודר סביב לקיצור שולחן ערוך.
קיצור שולחן ערוך עם הערות הרב מרדכי אליהו בדרך הפסיקה של חכם יוסף חיים מבגדאד (הבן איש חי).
קיצור שולחן ערוך עם ליקוט מספר פסקי תשובות של פסקי המשנה ברורה ופוסקים אשכנזים וחסידיים בני זמננו.
קיצור שולחן ערוך מהדורת הרב רפאל ברוך טולדנו, הרב הראשי של מקנס במרוקו.
"קיצור שולחן ערוך איש מצליח" של הרב מאיר מאזוז בשיטת העיון התוניסאית.
קיצור שולחן ערוך עם פירוש של הרב שלמה אבינר, רבה של בית אל לשעבר.
קיצור שולחן ערוך מקור חיים (1975) של הרב חיים דוד הלוי, הרב הספרדי של ראשון לציון, עם פסקי אשכנז מאת הרב נתן אורטנר, נכתב על פי סדרת מקור חיים בסדר הקיצור שולחן ערוך עם מנהגי העדות השונות, מקובל במערכת החינוך הממלכתית דתית בישראל.
"קיצור שולחן ערוך ילקוט יוסף" מאת הרב יצחק יוסף, מחבר ילקוט יוסף.
"קיצור שולחן ערוך הרב עובדיה" (חזון עובדיה) מאת הרב רפאל יפרגאן, עם פסקי הרב עובדיה יוסף.
במהדורת מאוחרות רבות הוסיפו בשולי הדף הערות שבהן מובאים שינויי פסיקה בין ספר זה לבין פוסקים חשובים אחרים כדוגמת שולחן ערוך הרב והמשנה ברורה.
הרב שמואל אליהו כתב הערות לספר ע"פ פסקי רבי יוסף קארו, כף החיים, בן איש חי ופסקי אביו, הרב מרדכי אליהו.
כיוון שהספר לא נכתב בארץ ישראל הוא הכיל רק מעט מהלכות מצוות התלויות בארץ, ובמספר מהדורות שנדפסו בישראל נוספו כנספח קובצי דינים בהלכות אלו.
למהדורת מוסד הרב קוק נוספו הלכות שכתב ר' יחיאל מיכל טוקצינסקי.
למהדורת דפוס אשכול נוספו הלכות שכתב הרב קלמן כהנא על פי פסקי החזון איש.
למהדורת הרב אליהו נוספו הלכות שכתב הרב יהושע ישעיה נויבירט.
הפרות זכויות היוצרים של המחבר
בשנת ה'תרל"ג פרסם מחבר ה'קיצור שולחן ערוך' מודעה בעיתון המגיד, בה מחה על כך שר' נתנאל דוד זיסבערג הדפיס את הספר בווארשה ללא רשותו וכתב שלפי דין תורה וכן לפי החוק, אסור לקנות את הספר מזיסבער או לסייע לו למכור.
לאחר פטירתו של המחבר, היו פוסקים שהתירו להדפיס את חיבורו לצד חיבורים נוספים בהלכה.
בעקבות תרגומו של הספר לרוסית, נודע ב-27 ביוני 2005 כי בצעד חסר תקדים, הורה התובע הכללי של רוסיה לחקור אם תוכנו של "קיצור שולחן ערוך" מסית נגד לא-יהודים וכן לבחון האם ראוי להוציא מחוץ לחוק את הדת היהודית והארגונים היהודיים שפועלים ברוסיה.
הדבר נעשה לאחר ש-500 איש, ביניהם 24 מחברי הפרלמנט הרוסי, חתמו על עצומה שבה נטען כי "קיצור שולחן ערוך" מטיף לשנאת זרים.
יום למחרת התפוצצות הפרשה, לאחר שיחה בין השר אהוד אולמרט, בשליחותו של ראש ממשלת ישראל אריאל שרון, לראש הממשלה הרוסי, מיכאיל פרדקוב, הודיעה התביעה הכללית כי החקירה הופסקה.
בישראל עוררה ההתרחשות בעיקר זעם וחשש מהתפרצות אנטישמית ברוסיה.
במידה פחותה, העלה האירוע לדיון את התפיסה שמשתקפת מהשולחן ערוך ומקיצור שולחן ערוך לגבי גויים.
קִצּוּר שֻׁלְחָן עָרוּך מְקוֹר חַיִּים הוא ספר הלכה שחיבר בשנת תשל"ה 1975 הרב חיים דוד הלוי, שהיה הרב הראשי של תל אביב.
ספר זה הוא תמצית הלכתית מחמשת חלקי ספרו הקודם "מקור חיים", ובו הוצגו המנהגים על פי העדות השונות.
היה בכך חידוש ביחס לקיצור שולחן ערוך, שכתב הרב שלמה גאנצפריד, שבנוי על פסקי ומנהגי יהדות אשכנז.
בשל כך, הפך ספרו של הרב הלוי לפופולרי במיוחד במערכת החינוך הממלכתית-דתית בישראל.
הספר מקור חיים נקרא כן על שם מחברו הרב חיים דוד הלוי ועל שם התורה שנותנת חיים ללומדיה ולמקיימיה, כמו שנאמר בפרקי אבות "מרבה תורה מרבה חיים", ומקורו מהפסוק בספר תהלים (): כִּי עִמְּךָ מְקוֹר חַיִּים בְּאוֹרְךָ נִרְאֶה אוֹר.
הספר בנוי כהלכות על סדר היום (מההשכמה עד השינה).
הספר מחולק לעשרה שערים הכוללים 170 פרקים.
ציון המקורות בספר הוא לספרי "מקור חיים השלם".
בחלק ממהדורות הספר מובאות הערות בהלכה לפי עדות אשכנז מהרב נתן אורטנר (רבה של לוד) במקומות שהם נוהגים אחרת מהמובא בספר עצמו.
פרקים קטו-קכד: לחתן לכלה ולמשפחה
פרקים קכה-קל: יסודות הבית היהודי
פרקים קלז-קמג: מצוות התלויות בארץ
פרקים קמד-קנו: הלכות שמחות (דיני אבלות)
פרקים קנז-קע: יסודות דיני ממונות
מנחם עמנואל הרטום תרגם את הספר לאיטלקית, והתרגום יצא לאור ברכסים בתשנ"ב.
רדיקליות הוא מינוח מתחום מדעי החברה המשמש לשם הגדרתן של תנועות וקבוצות חברתיות.
האחד לתיאור הימצאות בקצה, כלומר לתיאור קבוצות הרחוקות בהשקפותיהן או בגישתן מהקונצנזוס.
מינוח זה משמש בהקשר של מיקום יחסי של אותה גישה/השקפה ביחס למכלול הגישות הקיימות באותה חברה.
לעיתים רבות מדובר בגישה הדוגלת בשינוי מצב קיים מהשורש.