tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונת 2011–2012 תחת אימנו של המאמן אמיר קלעה-נווי סיימה הקבוצה במקום השני בליגה שזכה אותה בכרטיס לליגת האלופות האסייתית זאת הייתה הפעם הראשונה שטרקטור השתתפה בטורניר כמו כן גם בשנים 2014–2015, בשנת 2012 מונה המאמן טוני אוליביירה אשר הוביל את הקבוצה בפעם השנייה ברציפות למקום השני בליגה.
בפעמים הראשונות שהמועדון שיחק בליגת האלופות האסייתית בשנים 2013–2014 הוא סיים במקום הרבעי בשלב הבתים בשנת 2015 המועדון סיים במקום השלישי בשלב הבתים.
באמצע עונת 2015/2016 פוטר מאמן הקבוצה טוני אוליביירה שנית ובמקומו מונה Amir Ghalenoei.
ב-19 באפריל 2016 טרקטור העפילה לשלב רבע הגמר של הליגה לאחר שניצחה 0–2 את קבוצת אל-הילאל מערב הסעודית בשלב רבע הגמר הפסידה הקבוצה לקבוצת אל נאסר מאיחוד האמירויות הערביות.
הסלוגן שלנו הוא אדיבות וכבוד
אנחנו מאמינים בחוזק של האיחוד שלנו
אנחנו יציבים כמו ההרים כבר
זכינו בהמון כבודאזרבייג'ן היא המולדת שלנו
מועדון הכדורגל לוס אנג'לס הוא מועדון כדורגל מהעיר לוס אנג'לס, שבקליפורניה, המשחק בליגת ה-MLS.
צבעי המועדון הם שחור, לבן וזהב.
המועדון נוסד בשנת 2014, והצטרף לליגה בעונת 2018, העונה בה החל לשחק לראשונה.
אצטדיון הבית של המועדון הוא אצטדיון בנק קליפורניה המכיל 22 אלף מקומות ישיבה.
ב-30 באוקטובר 2014, הודיע ה-MLS שיהיה מועדון כדורגל נוסף ללוס אנג'לס.
ב-15 בספטמבר 2015, הוכרז כי שם המועדון הרשמי יהיה "מועדון כדורגל לוס אנג'לס".
ביולי 2017, לוס אנג'לס הכריזה על מינוי בוב בראדלי כמאמן הראשי, והשחקן המקסיקני קרלוס ולה הוחתם כשחקן הראשון של המועדון ב-11 באוגוסט 2017.
ב-4 במרץ 2018, לוס אנג'לס ערכה את משחקה הראשון ב-MLS נגד סיאטל סאונדרס, המשחק הסתיים בתוצאה 1–0 לטובת לוס אנג'לס.
כובש השער במשחק היה השחקן דייגו רוסי, שהפך לכובש הראשון בהיסטוריה של המועדון.
ב-31 במרץ 2018, לוס אנג'לס ספגה את ההפסד הראשון שלה ב-MLS ובהיסטוריה, כששמטה יתרון של 3–0 והפסידה 3–4 ליריבה העירונית לוס אנג'לס גלאקסי במהלך הופעת הבכורה של זלאטן איברהימוביץ' במדי לוס אנג'לס גלאקסי.
לוס אנג'לס הייתה הקבוצה השנייה אי פעם שהפסידה משחק MLS לאחר שהובילה 3–0 במהלך המשחק.
בסיום העונה הסדירה, לוס אנג'לס השיגה את המאזן הטוב ביותר לקבוצת הרחבה בהיסטוריה של ה-MLS, עם 57 נקודות, סכום ששבר את השיא שהחזיקה שיקגו פייר משנת 1998 בה הצטרפה לליגה והשיגה 56 נקודות.
ב-6 באוקטובר 2018, לוס אנג'לס השיגה את ניצחון הפלייאוף הראשון בתולדותיה לאחר שניצחה 3–0 את קולורדו ראפידס.
לוס אנג'לס הופיעה לראשונה, בליגת האלופות של CONCACAF בשנת 2020, העפילה משלב שמינית הגמר בו ניצחה את לאון המקסיקנית בתוצאה של 3–2 בסיכום שני המפגשים, וכל זאת לאחר שהפסידה 0–2 במשחק הראשון.
הקבוצה הגיעה עד הגמר, בו הפסידה לקבוצת טיגרס המקסיקנית בתוצאה 2-1.
באוגוסט 2025 חתם בקבוצה סון יונג מין עליו שילמה הקבוצה 22 מיליון אירו, מה שהפך אותו לרכש היקר בתולדות ה-MLS.
ב-17 במאי 2015, הקבוצה בחרה באתר הזיכרון לספורט של לוס אנג'לס, כדי לבנות אצטדיון שיכיל 22,000 מושבים בשביל ה-MLS, בעלות של 250 מיליון דולר.
ב-6 במאי 2016, אישרה מועצת העיר לוס אנג'לס את בניית האצטדיון, תוך כדי פינוי דרך לבניית האצטדיון.
טקס פורץ דרך נערך ב-23 באוגוסט 2016, באירוע בו השתתפו הבעלים וצוותי הבנייה, הודיע מועדון לוס אנג'לס על עסקת חסות עם בנק קליפורניה בה הוסכם כי האצטדיון יקרא אצטדיון בנק קליפורניה למשך 15 שנים תמורת תשלום של 100 מיליון דולר.
משחק הבית הראשון של המועדון שוחק ב-29 באפריל 2018, נגד סיאטל סאונדרס, בו ניצחה לוס אנג'לס בתוצאה 1–0, משער של לורן סימאן.
מועדון הכדורגל שפילד הוא מועדון כדורגל חובבים אנגלי מהעיר שפילד שבדרום יורקשייר, אשר נוסד בשנת 1857 ומוכר רשמית כמועדון הכדורגל הוותיק ביותר בעולם.
המועדון משחק כיום בחטיבה 1 הדרומית של הפרמייר ליג הצפונית.
הקבוצה התבססה בתחילה במגרשים שונים ברחבי שפילד, ביניהם בראמל ליין, המגרש הביתי הנוכחי של שפילד יונייטד.
כיום היא משחקת באצטדיון ברייט פינאנס בדרונפילד שבדרבישייר.
המועדון ידוע גם בשל יריבות הכדורגל העתיקה ביותר בעולם.
שפילד שיחקה נגד האלאם במפגש בין המועדונים הראשון בעולם ב-1860; המשחק ידוע בשם "הדרבי של שפילד" או "דרבי החוקים".
ההישג הטוב ביותר של המועדון הוא זכייה בגביע ה-FA לחובבים בשנת 1904, תחרות אשר נוסדה כיוזמה של שפילד.
המועדון אף סיים במקום השני באגרטל ה-FA ב-1977. מועדון הכדורגל שפילד קיבל את תואר המצוינות של פיפ"א (FIFA Order of Merit) והוכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי בשל תרומתו לכדורגל.
מועדון הכדורסל סטייד לוריין יוניברסיטה נאנסי היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר נאנסי.
מועדון הכדורסל נאנסי נוסד בשנת 1967. המועדון החל את דרכו בליגה השלישית החצי מקצוענית ובעונת העפיל לליגת המשנה.
ובעונת העפיל לראשונה לליגה הבכירה כשעד היום משחק ברציפות בליגה.
בעונת , זכה בתואר האירופי הראשון שלו, גביע קוראץ' שניצחה בגמר את לוקומוטיב רוסטוב.
החל מאמצע שנות האלפיים, המועדון נחשב לאחד המועדונים הצרפתיים הטובים ביותר לאחר שבארבע העונות האחרונים שלו העפיל לגמר אליפות צרפת, וזכה פעמיים מתוך חמשת הגמרים, בעונת ובעונת .
בעונת 2015/2016 התמודדה הקבוצה במסגרת היורוקאפ.
'"EWE" באסקטס אולדנבורג היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר אולדנבורג, המתמודדת בבונדסליגה ובליגת האלופות בכדורסל.
המועדון הוקם בשנת 1954 כחלק מ"מועדון הספורט אולדנבורגר" ושיחק בשנים הראשונות בליגות הנמוכות של גרמניה.
בשנת 2001 שונה שם מועדון הכדורסל למועדון הכדורסל "EWE" אולדנבורג, בעקבות קניית מועדון הספורט על ידי רשת EWE.
בנוסף לכך, המועדון עבר לאולם המודרני שנקרא על שם הרשת, במקום אולם הספורט הישן שהכיל כ-1,500 מקומות.
בסיום עונת 1999/00 העפיל המועדון לליגת העל הגרמנית ובעונת 2001/02 הגיע עד לחצי גמר הגביע הגרמני.
בעונת 2008/09 זכה באליפות היחידה שלו.
בעונת 2014/2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הגרמני.
את עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ושחקנה ויל קאמינגס זכה בתואר "שחקן מצטיין של הליגה".
הקבוצה משתתפת במסגרת האירופאית מאז עונת 2008/09 ביורוצ'לנג', ביורוליג וביורוקאפ.
אולם הבית של המועדון הוא EWE ארנה המכיל כ-4,100 מקומות.
מועדון הכותנה היה מועדון לילה מפורסם בהארלם, ניו יורק, אשר שימש בין השנים 1920–1940 מוקד בילוי בו מוזיקאי ג'אז וקומיקאים אפרו-אמריקאים הופיעו בפני קהל לבן.
לאפרו-אמריקאים נאסרה הכניסה למועדון כקהל, במסגרת מדיניות ההפרדה הגזעית.
אף על פי שהמועדון פעל במשך רוב שנותיו בתקופת היובש, הוגש בו אלכוהול לקהל.
בין האמנים שהופיעו במועדון ניתן למנות את דיוק אלינגטון, שתזמורתו הייתה תזמורת הבית של המועדון בין השנים 1927–1931 והנגנים פלטשר הנדרסון, קאונט בייסי, פאטס וולר, קולמן הוקינס, לואי ארמסטרונג, דיזי גילספי, קאב קאלוויי ואחרים, הזמרות בסי סמית, אלה פיצג'רלד, בילי הולידיי ואחרות.
בלילות ימי ראשון בילו במועדון אישים מצמרת הבידור בניו יורק: ג'ורג' גרשווין, אל ג'ולסון, אירווינג ברלין, אדי קנטור ואחרים.
ב-1920 פתח המתאגרף ג'ק ג'ונסון מועדון בפינת שדרת לנוקס ורחוב 142 בהארלם וקרא לו "Club De Luxe".
בשנת 1923 השתלט על המועדון הגנגסטר אוני מאדן (Owney Madden), וזאת בשעה שהיה כלוא בכלא סינג סינג, ושינה את שמו ל"מועדון הכותנה", ברמז למטעי דרום ארצות הברית.
בימת המועדון אף עוצבה כמרפסת בבית אחוזה דרומי טיפוסי.
תחת ניהול חבורת הגנגסטרים של מאדן שגשג המועדון.
פלטשר הנדרסון גויס על מנת להשמיע "מוזיקה פראית" לקהל הלבן.
במועדון נערכו שתי הופעות בלילה, אחת נפתחה ב-00:30 בלילה והשנייה ב-03:00 לפנות בוקר, דבר שאפשר לבדרנים ואנשי עסקי השעשועים עצמם להגיע למועדון לאחר שסיימו הם-עצמם להופיע.
המשטרה לא התערבה במכירת האלכוהול במועדון למרות חוקי היובש באותן שנים.
מופעי הבידור, מוזיקת הג'אז והאלכוהול הזמין בשילוב עם סקרנותם של בני דור "שנות ה-20 הסוערות" לגבי אפרו-אמריקאים, הציבו את המועדון כאחד מאתרי החובה האופנתיים במנהטן.
באמצע שנות העשרים נפתחו שני סניפים למועדון, הראשון בשיקגו, בניהולו של ראלף קפונה והשני בלוס אנג'לס.
הסניפים פעלו באופן עצמאי עם אמנים משלהם, אך אירחו סיבובי הופעות של להקות מועדון הכותנה.
הסניפים נסגרו עקב המשבר הכלכלי בשנות השלושים.
לאחר 1927 התמתנה מעט התדמית ה"פרועה" של המועדון עם שכירת התזמורת של אלינגטון, שניגנה גם יצירות ארוכות ומורכבות.
מן המועדון הונהגו שידורי רדיו שהביאו את המוזיקה לאוזני קהל בכל רחבי ארצות הברית ובעקבות בקשתו המפורשת של אלינגטון הותר גם לאפרו-אמריקאים להיכנס למועדון כקהל.
ב-1931 החליף קאב קאלוויי ומופע ה"סוכר החום" שלו את התזמורת של אלינגטון.
ב-1935 פרצו בהארלם מהומות על רקע גזעי.
הדבר הפך את השכונה לאזור פחות מסביר פנים ללבנים והמועדון נסגר.
הוא נפתח מחדש באותו שם, בפינת ברודוויי ורחוב 48 ונסגר ב-1940 לצמיתות.
בשנת 1984 ביים פרנסיס פורד קופולה את הסרט העלילתי "מועדון הכותנה".
הסרט, שהפקתו ארכה ארבע שנים ומומנה בתקציב של כ-50 מיליון דולר ועם גלריית שחקנים שכללה את ריצ'רד גיר, ניקולס קייג', בוב הוסקינס, לורנס פישבורן, טום וייטס, סופיה קופולה ואחרים, מגולל את סיפור המועדון בשיא תפארתו במקביל לסיפור יריבות בין שתי קבוצות גנגסטרים מתחרות.
הוא מעוטר בקטעי נגינה וריקוד סטפס רבים ותפאורות ענק אך לדברי הביקורות סובל מתסריט קלוש.
הסרט היה לכישלון כלכלי ואמנותי שגרם לקופולה נזקים ואובדן חירות אמנותית למשך שנים.
זאדאר (בקרואטית: Košarkaški klub Zadar) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר זאדאר, המשחקת בליגת העל הקרואטית והליגה האדריאטית.
העיר זאדאר נחשבת למקום בו נולד הכדורסל הקרואטי בשנת 1930, והקבוצה ידועה באוהדים הקנאיים שלה.
בעיר קיימת קבוצת כדורסל נוספת, בוריק זאדאר.
ענף הכדורסל הגיע לזאדאר בעקבות כיבושה על ידי איטליה במלחמת העולם השנייה.
החיילים האיטלקיים הביאו עימם את הכדורסל ואת חוקי המשחק.
בתום המלחמה, בשנת 1945 נוסד המועדון באופן רשמי.
בשנת 1949 הצטרפה הקבוצה לליגה הראשונה ביוגוסלביה ונשארה שם עד לפירוק המדינה בשנת 1990.
בשנות ה-60 שיחק בזאדאר כוכבה הגדול קרזימיר צ'וסיץ', שערך את הופעת הבכורה שלו בזאדאר בגיל 16 בלבד ב-1964. שנה לאחר מכן זכתה זאדאר לראשונה באליפות יוגוסלביה ומאוחר יותר, ב-1967 וב-דוב הזהב 1968, זכתה בשתי אליפויות נוספות ובסך הכל זכתה בשלוש אליפויות בתוך ארבע שנים.
בשנת 1966 סיימה זאדאר במקום השלישי בגביע אירופה לאלופות בכדורסל.
במהלך כל השנים האלה היה קרזימיר צ'וסיץ' כוכב הקבוצה.
בעונת 1981/82 ערך כוכב נוסף של הקבוצה, סטויקו וראנקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה.
בעונה זו ובעונה שלאחר מכן העפילה הקבוצה לחצי גמר גביע קוראץ'.
בשנת 1986 קבע שחקן הקבוצה, זדנקו באביץ' שיא עולם כאשר קלע 144 נקודות במשחק נגד קבוצת אפואל ניקוסיה מקפריסין בגביע קוראץ'.
בשנת 1986 ערך אריאן קומאזץ' את הופעת הבכורה שלו בזאדאר ויחד עם וראנקוביץ' הוליכו השניים את הקבוצה לאליפות שישית וראשונה לאחר 11 שנים.
במשחק הגמר של אותה עונה גברה הקבוצה על ציבונה זאגרב 110-111 לאחר שתי הארכות והודות ליכולת מצוינת של פטאר פופוביץ' שקלע 35 נקודות.
בשנת 1987 סימה הקבוצה רביעית בגביע אירופה לאלופות.
בעקבות התפרקות יוגוסלביה עברה הקבוצה לשחק בליגת העל הקרואטית בעונת 1991/92. הקבוצה זכתה בתואר קרואטי ראשון בשנת 1998 כאשר זכתה בגביע הקרואטי ושחזרה את ההישג שנתיים לאחר מכן.
בשנת 2003 זכתה הקבוצה בפעם השלישית בגביע וכן זכתה לראשונה באליפות הליגה האדריאטית כאשר היא מנצחת את מכבי תל אביב במשחק הגמר.
כוכב הקבוצה באותה תקופה היה מרקו פופוביץ', בנו של שחקן העבר פטאר פופוביץ'.
בשנת 2005 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות קרואטיה ובנוסף זכתה גם בגביע בפעם הרביעית.
בשנתיים הבאות זכתה הקבוצה בשני גביעים נוספים והשלימה בכך שלוש זכיות רצופות.
בשנת 2008 זכתה הקבוצה באליפות קרואטיה בפעם השנייה לאחר ניצחון על ק.ק ספליט בסדרת הגמר 2-3. במשחק האחרון והמכריע בסדרה ניצחה זאדאר 65-89.
מועדון הכדורסל טלאנט אוסטנדה (בהולנדית: Basket Club Oostende) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר אוסטנדה, המתמודדת בליגת העל הבלגית, הליגה הבלגית הולנדית בכדורסל ובליגת האלופות.
המועדון נוסד בשנת 1970 תחת השם מועדון הכדורסל אוסטנדה.
לזכותו נזקפים 23 אליפויות ו-21 גביעים.
במשך השנים הוחלף שם הקבוצה בעקבות הסכמי חסות.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 1985. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג' סופרוליג והיורוליג.
בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לפיינל פור של היורוצ'לנג' והפסידה בחצי הגמר לקבוצת קרקה נובו מסטו, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי את ספרטק סנקט פטרבורג.
בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה באליפות לאחר ניצחון 2-3 בסדרת הגמר מול קבוצת ספירו שרלרואה.
בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בדאבל השישי בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף 0-3 מול קבוצת בלפיוס מונס-אנו וניצחון בגמר הגביע מול קבוצת אוקפי אלסטר.
בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה בדאבל השביעי לאחר ניצחון בסדרת הגמר 2-3 מול קבוצת אוקפי אלסטר.
בגמר הגביע ניצחה הקבוצה את אנטוורפ ג'יינטס 79-88.
אולם הבית של המועדון הוא הסלאוטר ארנה, שהוקם בשנת 2006 ומכיל 5,000 מקומות ישיבה.
פרוסטיוב (בצ'כית: basketbalový klub Prostějov) היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר פרוסטיוב, המתמודדת בליגה הצ'כית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1940. בסיום עונת 2003/04 העפילה הקבוצה לליגת העל הצ'כית.
בסיום עונת 2014/15 זכתה בתואר הראשון שלה, הגביע הצ'כי לאחר ניצחון מול קבוצת דצ'ין 51-84.
הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 2005/06. בין היתר השתתפה ביורוקאפ צ'לנג' וביורוצ'לנג'.
בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר היורוקאפ צ'לנג' והפסידה לקבוצת קראבנוס מקפריסין בסיכום שני מפגשים.
הקבוצה מקיימת את משחקיה בספורצנטרום המכיל 1,700 מקומות ישיבה.
פרדוביצה (בצ'כית: Basketbalový klub Pardubice) היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר פרדוביצה, המתמודדת בליגה הצ'כית.
המועדון נוסד בשנת 1956. בסיום עונת 1961/62 העפילה לליגה הבכירה הצ'כוסלובקית, בה הוא שיחק בסך הכל 39 עונות.
בהמשך השתלבה בליגת העל הצ'כית.
ההישג הגדול ביותר של הקבוצה הוא תואר האליפות בו זכתה בעונת 1983/84. בסיום עונת 2012/13 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת נימבורק 87-83.
הקבוצה מארחת את משחקיה בČEZ ארנה המכיל 9,300 מקומות ישיבה.
מועדון הכלבים הקנדי הוא מרשמת הגזע המרכזית לאילנות יוחסין של כלבים גזעיים בקנדה.
מעבר לשמירה על רישום אילנות היוחסין, מועדון הכלבים הקנדי גם מקדם אירועים כמו תצוגות התאמה ואימוני משמעת לכלבים גזעיים ומעניק אליפויות ותארים בהתאמה, משמעת ותחרויות דומות.
מועדון הכלבים הקנדי הוא ארגון לאומי, מבוסס חברים וללא כוונות רווח, המאוגד תחת פעילויות ארגון שושלות החיות של קנדה (Animal Pedigree Act of Canada).
המועדון נוסד בשנת 1888, הוא מספק שירותי רישום לכל 174 גזעי הכלבים המוכרים כרגע על ידיו ומפקח על כל התערוכות, המבחנים והאירועים שאושרו על ידיו.
מועדון הכלבים הקנדי מספק הודעות ומידע לחבריו באמצעות קשריו עם המגזין החודשי "כלבים בקנדה".
על מנת שכלב יוכל להירשם במועדון הכלבים הקנדי, הוריו צריכים להיות רשומים במועדון ככלבים מאותו הגזע כמו הכלב הנרשם והגורים מההמלטה בה הכלב נולד גם צריכים להירשם במועדון.
כלבים ילידי מדינות אחרות יכולים להירשם במועדון כשהם מיובאים על ידיו רק אם הם נרשמו במרשמת גזע המוכרת ומאושרת על ידי מועדון הכלבים הקנדי וזוהו בהתאם לתקנונו.
מועדון הכלבים הקנדי אינו המרשמה הקנדית לכלבים גזעיים היחידה, אך הוא אחת המרשמות המוכרות ביותר על ידי קנדים.
ארגון שושלות החיות של קנדה קבע שיכולה להתקיים רק מרשמה רשמית אחת לכל גזע, וגזעים שאינם מוכרים על ידי מועדון הכלבים הקנדי מוכרים על ידי מרשמות אחרות, כמו פדרציית הכלבנות של קנדה (Canine Federation of Canada) וארגון כלבי העבודה של קנדה (Working Canine Association of Canada).
חברי מועדון הכלבים הקנדי יכולים להרבות רק גזעי כלבים אשר אושרו על ידי המועדון והם נדרשים להתחייב שלא לקנות, למכור או להרבות כלבים שאינם גזעיים (כלבים גזעיים מוגדרים כזכאים להרשמה בעת ההרשמה למועדון).
מועדון הכלבים הקנדי מחלק את גזעי הכלבים ל-7 קבוצות.
כל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה, שימוש או תכונה.
בכל קבוצה הגזעים מסודרים לפי סדר אלפביתי.
כמו ברוב מועדוני הכלבים, ההרשמה מציינת רק שהכלב הוא כלב גזעי מאחד מהגזעים המוכרים על ידי מועדון הכלבים הקנדי - זוהי אינה ערובה לכך שהכלב בא ממשפחה בריאה או בעלת איכות תצוגות.
זוהי אינה גם השתקפות של איכות המגדל הוא הדרך בה הכלב גודל.
ביסודו של דבר, ההרשמה מספקת מעקב אחר שושלות כלבים מפורסמות כפי שהמגדל תיאר בעת הרשמת כל כלב, ולכן קיימת היכולת של שירותים הקשורים באילנות היוחסין של הכלבים.
לעיתים קרובות, אפשר לחזור אחורה מאה שנים, שמייצגים בדרך כלל 13 דורות ומעלה, בשושלות גזעיות.
ההרשמה הכרחית לכלבים שייקחו חלק בתצוגות התאמה או שישומשו להרבעה של כלבים גזעיים.
רוב המגדלים מעדיפים לרשום את גוריהם הזכאים להרשמה, אפילו אם הם אינם בעלי איכות תצוגות, גם מכיוון ששוק הכלבים הרשומים טוב יותר וגם מכיוון שיכול להיות שלגור יש מאפיינים פיזיים שיכולים להניב מלאי אליפויות אם תתקיים תוכנית גנטית זהירה.
מועדון כדורגל נשים רמת השרון היא קבוצת כדורגל נשים המשחקת ב.
הקבוצה נוסדה בשנת 2005 והצטרפה למחוז הצפוני בליגת הנשים הבכירה.
לאחר עונת 2009/2010 ירדה הקבוצה לליגה השנייה ובה שיחקה שתי עונות לפני שעלתה שוב לליגה הראשונה.
הקבוצה הגיעה לשיאה הראשון בעונת 2015/16 בה זכתה באליפות.
בעונת 2022/2023 הקבוצה סיימה במקום השביעי בליגת העל וירדה לליגה הלאומית וזכתה בגביע המדינה
המועדון כולל גם קבוצות נוער לשתי קבוצות גיל - נערות ילדות.
ב-2025 פורסם כי המועדון מלין את שכרן של 5 שחקניות, אחת מהן זרה.
עקב כך הטילה פיפ"א הגבלות על המועדון, וההתאחדות לכדורגל פתחה בבדיקה.
2019/20 - הוכרזה כאלופת המדינה, לאחר הפסקת הליגה עקב משבר הקורונה, והיותה למועד זה במקום הראשון, ובהפרש ניכר מהשנייה בטבלה.
אליפות המחוז הצפוני בליגת הנשים: 1
ליידה (בקטלאנית: Club Esportiu Ciutat i Provincia de Lleida Basquetbol ) היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר ליידה שבקטלוניה.
הקבוצה הוקמה בקיץ 1997 על ידי איחוד מספר קבוצות של העיר.
בשנת 1999 הקבוצה עלתה לליגת משנה הספרדית ובשנת 2001 היא עלתה לליגת העל הספרדית בכדורסל.
היא שיחקה בליגה העליונה במשך ארבע עונות.
באותה תקופה הקבוצה שיחקה גם בתחרויות יורוקאפ.
בעונת 2002/03 הקבוצה עלתה מהבית המוקדם ובסיבוב הראשון ניצחה את אורל גרייט ובהמשך הודחה מהמפעל על ידי קרקה נובו מסטו.
גם בעונת 2003/04 הקבוצה הודחה בשלב השני הפעם על ידי אסטודיאנטס מדריד.
בין כוכבי הקבוצה בתקופת הזהר שלה היו חיימה קומס, פאבלו לאסו ורוג'ר גרימאו.
לאחר תקופה של מספר עונות בליגה העליונה, הקבוצה ירדה לליגת משנה ואף לליגה מקומית.
ביוני 2012 הוכרז על הפסקת הפעילות של המועדון והקמת קבוצה אחרת שתייצג את העיר.
אליפות ליגת שמנה הספרדית - 2000/01
מועדון הכדורגל קרטרו הוא מועדון כדורגל מקסיקני מהעיר קרטרו שבמדינת קרטרו אשר משחק בליגת העל המקסיקנית.
הצעת הפדרציה המקסיקנית לכדורגל בשנת 1949 הביאה ליצירת "סגונדה דיוויזיון" לקידום הספורט.
התאריך הרשמי להקמת הקבוצה הוא ה-8 ביולי 1950.
בשנת 2002, קבוצת "סי אפ לה פיאדד" מהליגה העל הוזזה מעיר לה פיאדד בכדי לשחק בסנטיאגו דה קרטרו, שם נשארה למשך שנתיים תחת השם "קרטרו".
הקבוצה הראתה ביצועים נמוכים במשך ארבע עונות.
לאחר מכן, בשנת 2004, הוחלט להפחית את מספר הקבוצות בליגת העל המקסיקנית מ-20 ל-18, ובחרה להוציא את שתי הקבוצות עם המצב הכלכלי הגרוע ביותר, ביניהם נמנתה גם קרטרו.
ב-28 במאי 2006, קרטרו עלתה לליגה העל המקסיקנית לאחר שניצחה את פואבלה.
לאחר עונת 2007-08 בליגת המשנה המקסיקנית, בה הקבוצה לא הצליחה להגיע לפלייאוף, דברים השתנו ב-2008. קרטרו, הפכה לקבוצה ההתקפית המסוכנת ביותר בליגה והשיגה את מספר הנקודות הגבוה ביותר בליגת המשנה.
בין השנים 2002 ל-2012, הקבוצה חוותה ירידות ועליות, עם רגעים חשובים כמו הזכייה בליגת המשנה והעלייה לליגה הבכירה.
הקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים ושינויים בבעלות.
ואף נתקלה באיסורים ובעיות אלימות על ידי הקהל שלה ב-2022, שתובילו להעברת הקבוצה לבעלות אחרת.
מועדון הנוסע המתמיד הוא מועדון לקוחות המופעל על ידי חברת תעופה, ולעיתים גם על ידי חברה אחרת כמו חברת רכבות, על מנת לטפח ולבסס יחסי נאמנות בינה לבין לקוחותיה.
עקרון הפעולה הבסיסי של מועדון הנוסע המתמיד הוא שתמורת טיסות שמקיים חבר המועדון בחברת התעופה, נצבר לזכותו מאזן חיובי של מיילים או נקודות, אותם יוכל לממש בבוא העת לשם הנפקת כרטיסי טיסה בחינם ("כרטיס בונוס"), רכישת כרטיסי טיסה מוזלים או שדרוג למחלקת שירות גבוהה יותר.
מבחינה כלכלית מתבססת הפעלת המועדון על העובדה שרוב הזכויות הנצברות על ידי נוסעים אינן מנוצלות לעולם, ותוקפן פג לאחר פרק זמן קבוע.
מועדון הנוסע המתמיד המודרני הראשון, הונהג על ידי חברת אמריקן איירליינס האמריקאית בשנת 1981. מאחר שרשת טיסות הפנים בארצות הברית נרחבת ופתוחה לתחרות, נודעה לאסטרטגיה שיווקית זו משמעות פורצת דרך.
כיום כל חברות התעופה הסדירות הגדולות מפעילות מועדון נוסע מתמיד, דבר שמבטל במובן מסוים את היתרון היחסי הראשוני.
לכן מתחרות החברות בינן לבין עצמן בהיקף השירותים וההטבות שהן מעניקות.
כך לדוגמה ועל מנת לספק רשת יעדים ענפה ואטרקטיבית, מתאימות כל חברות התעופה החברות בברית חברות תעופה את מועדוניהם לתקן מסוים, ואף שבדרך כלל כל אחת מהן ממשיכה להחזיק במותג שירות משל עצמה, הלכה למעשה מדובר במועדון מאוחד שמאפשר צבירה וניצול מיילים בכל טיסות הברית.
בנוסף, יש חברות שמאחדות את מועדון הנוסע המתמיד שלהן.
כך לדוגמה מועדון Miles & More של חברת לופטהאנזה אומץ על ידי אוסטריאן איירליינס, לוט פוליש איירליינס, סוויס, לוקסאייר, קרואטיה איירליינס, אדריה איירווייז ומספר חברות אזוריות נוספות.
עם השנים, התרחבה האסטרטגיה השיווקית שעומדת בבסיסו של מועדון הנוסע המתמיד, וכיום מציעות רוב חברות התעופה דרכים נוספות לצבירת יתרת הזכות ולמימושה, שלא בדרך של טיסה גרידא.
חברות התעופה נמצאות בקונפליקט מתמיד בין שמירת האטרקטיביות של מועדון הנוסע המתמיד, לבין הגנה על רווחיהן.
נוסע בכרטיס בונוס, מלא או חלקי, תופס את מקומו של נוסע משלם, ולכך נלוות עלויות הטיפול בו כבכל נוסע ועלויות הפעלת המועדון, מה גם שבמקרים מסוימים היה נוסע הבונוס רוכש כרטיס טיסה במחיר מלא.
כאמור לעיל, מבחינה כלכלית מתבססת הפעלת המועדון על העובדה שרוב הזכויות הנצברות על ידי נוסעים אינן מנוצלות לעולם, ותוקפן פג לאחר פרק זמן קבוע.
רוב החברות מגבילות כיום את מספר נוסעי הבונוס בטיסותיהן וגובות לצד מימוש ההטבה תשלומים נוספים בדמות מיסי נמל, תוספת דלק וכיוצ"ב, מעבר למיילים או לנקודות הנדרשות.
ייתכנו הגבלות נוספות הקשורות לעונת השנה ולתנאי הכרטיס.
בראשיתו העניק מועדון הנוסע המתמיד, הטבה שהתמקדה בצבירת נקודות אגב טיסה במטוסי החברה וניצולן התאפשר בדרך זו בלבד.
העיקרון הבסיסי לפיו צבירת הנקודות וניצולן תלויים באורך הטיסה, מחלקת הטיסה ומחלקת הרישום נשמר גם כיום.
עם זאת עם השנים, ועל מנת להגביר את אטרקטיביות המועדונים, התרחבו אפשרויות צבירת הזכויות שלא בדרך של טיסה במטוסי החברה בלבד.
כך, ניתן לצבור נקודות גם בטיסות המתבצעות על ידי חברות אחרות במסגרת הסכמים לשותפות קוד או על ידי חברות אחרות בברית חברות תעופה, ואגב רכישת מוצרים ושירותים מחברות שאינן חברות תעופה (חברות אשראי, חברות תקשורת, חברות השכרת רכב, מלונות ועוד).
דבר זה הפך לאפיק הכנסה של חברות התעופה, המוכרות את הנקודות לספקי השירותים האחרים, העושים בהן בתורם שימוש כדי למשוך לקוחות.
חברות תעופה מסוימות מעניקות אפשרות לצבירה ולניצול זכויות אגב רכישה בחנות הפטורה ממס שהן מפעילות בטיסה, או ברשת חנויות למוצרי תיירות הנמצאת בבעלותן.
לעיתים ניתן לצבור ניקוד בהטסת חיות מחמד, ולנצלן תוך שימוש בטרקלינים עסקיים בשדות תעופה או תוך תרומה למטרות צדקה.
מועדונים רבים מדרגים את לקוחותיהם לפי קצב צבירת הזכויות, ומעניקים להם מעמד מועדף במסגרת המועדון.
בדרך כלל קיימים מספר מעמדות במועדון, שבהם זכויות בהיקף שונה כמו קצב צבירת ניקוד מואץ, חריגה ממשקל הכבודה המותר, עדיפות בשדרוג למחלקת שירות גבוהה יותר, טיפול מועדף על הקרקע וגישה לטרקלינים בשדות התעופה ועוד.
עקרון ההפעלה של מועדון הנוסע המתמיד אינו נקי משאלות משפטיות.
ידועים מקרים בהם חברי מועדון מכרו את הנקודות שברשותם בניגוד לכללי המועדון או אף העמידו אותן למכירה פומבית.
מאידך, חברות התעופה נוהגות לשנות מפעם לפעם את תנאי הצבירה והמימוש באופן שעשוי לפגוע בזכויותיהם של הלקוחות, אם כי הדבר נעשה בדרך כלל אגב זהירות רבה בשל החשיבות שמייחסות החברות לנאמנות הלקוחות.
חברות תעופה מבטיחות לעיתים לנוסעים מתמידים במיוחד זכויות מרחיקות לכת, כמו הזכות למושב על כל טיסה בהתראה של שעות ספורות, ודבר זה עשוי לבוא על חשבונו של נוסע אחר ה"מורד" מהטיסה.
זכויותיהם של נוסעים בחברות שפשטו את הרגל אובדות, אם כי במקרה של איחוד או בליעת חברות על ידי חברה אחרת, בדרך כלל מכבדות החברות החדשות את זכויות הנוסעים.
מעסיקים שעובדיהם צוברים יתרת זכות בנסיעות הממומנות על ידי המעסיק, תובעים לעצמם לעיתים את הבעלות על הזכויות.
הדבר נפוץ בקרב מעסיקים ממשלתיים יותר מאשר בשוק הפרטי.
הסוגיה עלתה לדיון בפני בית המשפט הפדרלי לענייני עבודה בגרמניה בשנת 2006, וזה פסק לזכותו של המעביד.
לסוגיה זו משמעות גם בתחום המיסוי, שכן אם העובד אכן רשאי לנצל את הזכויות, הרי שמדובר בהטבה שוות כסף המוענקת לו על ידי מעסיקו, ולכאורה אין מניעה כי זו לא תהיה כפופה למס.
מאידך, זכויות הנתרמות למטרות צדקה, דבר המתאפשר כיום על ידי חברות תעופה רבות, וזכויות שלא נוצלו ופגו, מקשות מאוד על חישובי המס.
קשה עד מאוד לחשב את שווים של מייל או נקודת טיסה, והדבר משתנה בין חברה לחברה ובין מחלקות הטיסה ועלות הכרטיס, הן במימוש ההטבה והן בעלות כלל השירותים שהקימו את הזכות.
העובדה שכיום ניתן לצבור נקודות או מיילים באמצעות רכישת שירותים מענפים שונים, כמו באמצעות שימוש בכרטיסי אשראי או בעריכת שיחות טלפון בינלאומיות, מקשה על החישוב שכן היא מוסיפה שלב נוסף בהמרת הזכויות למיילים או לנקודות טיסה.
בנוסף, יש לקחת בחשבון את התוספות המשולמות בעת קבלת ההטבה בכל מקרה, כמו מיסי נמל ותוספת דלק.
אלו מצמצמים את הרווח לנוסע.
דוגמאות ממדיניותה של חברת אל על:
מדיניותה של חברת אל על, היא שבמקרים מסוימים, ניתן לרכוש נקודות חסרות לפי מפתח של דולר לכל נקודה, אך תעריף זה אינו מייצג את עלותה האמיתית של נקודה.
עלותו של כרטיס בונוס למערב אירופה במחלקת תיירים בחברת אל על עומדת על 900 נקודות, ומפתח מקובל הוא שכל טיסה הלוך ושוב בתשלום במחלקת תיירים בחברה מקנה לנוסע 50 נקודות זכות (אם כי זה עשוי להגיע עד 200 נקודות ולעיתים אף יותר).
יוצא שכדי לצבור את הנקודות הדרושות, על הנוסע לערוך 18 טיסות הלוך ושוב למערב אירופה, שעלותן הכוללת עשויה לנוע סביב 10,000 דולר.
לפי חישוב זה עלותה של נקודה הוא 11 דולרים, או עד כ-15 דולרים לאחר ההתחשבות במיסי הנמל ותוספת הדלק.
דוגמה אקראית נוספת מתבססת על אחד ממפתחות ההמרה של נקודות שנצברו בחברת Cal לנקודות טיסה בחברת אל על.
החברה מציעה לחברים במועדון "דיינרס מתמיד" יחס המרה שעומד על רכישות בסך של 395 ש"ח כנגד נקודת טיסה בודדת באל על.
לפי חישוב זה עלותה של כל נקודה שוות ערך ליותר ממאה דולר.
בנוסף, לאחר שהנוסע משלם את מיסי הנמל ותוספת הדלק הנלווים לכרטיס הבונוס, עשויה עלותה של כל נקודה להגיע ל-150 דולר ויותר, ויוצא שכרטיס הבונוס למערב אירופה, שנרכש תמורת 900 נקודות, עלה למעשה 135,000 דולר.
קיימים מפתחות המרה אחרים, לפיהם כל רכישה בסך של 1,500 ש"ח שוות ערך לנקודת טיסה בודדת, יביאו לעלות מעשית של למעלה מחצי מיליון דולר במקרה זה.
כרטיסים המוצעים לרכישה תמורת תשלום משולב של כסף ונקודות כפופים למפתחות עלות שונים לחלוטין, וכך גם שדרוג למחלקת שירות גבוהה יותר, או רכישת כרטיסי בונוס לאוכלוסיות שכרטיס הטיסה שלהן זול יותר מלכתחילה, כמו תינוקות, ילדים או סטודנטים.
מועדון השייט שדות ים הוא מועדון השייט המוביל בישראל, אשר החל את דרכו בשנת 1955. המועדון ממוקם על חוף הים בחלק הדרומי של קיבוץ שדות ים.
שייטי המועדון מגיעים להשגים משמעותיים ומובילים בענף השייט בארץ ובעולם, ובין שורותיו אלופי אירופה, אלופי עולם ואף את גל פרידמן שזכה במדליית ארד אולימפית באולימפיאדת אטלנטה ומדליית זהב אולימפית ראשונה לישראל באולימפיאדת אתונה.
הפעילויות התחרותיות והעממיות מתקיימות במשך ימות השבוע החל מהלימוד הבסיסי בתחומי השיט השונים: שיט מפרשיות, גלישת רוח, ובהמשך התנסות בדגמים אולימפיים.
במועדון פעילים מגילאי 7 עד 27 כ-60 ילדים בחוגי המתחילים, וכ-200 שייטים תחרותיים.
בשנת 1955 בעקבות פנייה של יצחק אופק ממרכזי הימיה של "הפועל" התבקש שמשון בובר לנהל קורס ימי.
המקום בשדות ים התאים לכך ויהודה רתם מזכיר הקיבוץ הסכים ברצון.
לקראת סיום הקורס ביקש יהודה רתם את בובר להישאר עם סירות ומדריכים ולהעביר קורס לילדי שדות ים.
במהלך הקורס שוכנע בובר לעבור לשדות ים באופן קבוע.
בובר ראה כהישג גדול ששעורי השיט והימאות נכללו במערכת שעות הלימוד - כשעורי חובה, בבית הספר בשדות ים.
עם השנים התפתח השיט בשדות ים, והפך לעמותה עצמאית – עמותת "רחף" שצימחה את מיטב השייטים בישראל ומהמובילים בעולם עד היום.
זהו המועדון הגדול ביותר ובעל ההישגים הגבוהים ביותר בארץ.
אופטימיסט - ממדי הדגם קטנים יחסית, אורכה 2.35 מטר, רוחבה 1.20 מטר והיא שוקלת 35 קילוגרם.
הסירה מהדגם הזה מחולקת היום לשלוש קטגוריות:
⁠אופטימיסט "ירוקים" - הגבלת גיל: מי שטרם מלאו לו 13 על פי שנה קלנדרית.
⁠אופטימיסט בינ"ל - הדגם שרישמי שבו נעשות תחרויות בינלאומיות.
הדגם הפופולרי ביותר בעולם בדגמים של ילדים צעירים.
ILCA 4 - הקטגוריה הצעירה עד גיל 16.
ILCA 6 - קטגוריית הנשים האולימפית, והנוער בגברים.
ILCA 7 - קטגוריית גברים אולימפית.
420 - דגם טרום אולימפי, דגם הכנה לדגמים זוגיים אולימפיים - 470, 49er, Nacra.
ה-420 היא מפרשית תחרותית המתופעלת על ידי שני אנשי צוות.
כיום הדגם הפופולרי ביותר בעולם לסירות של צוותים זוגיים
דגם ה-470 מתחרה במשחקים האולימפיים מאז מונטריאול 1976.
אורכה הכולל של הסירה הוא 4.70 מטר.
גלישת רוח BIC הוא ענף ספורט ימי אולימפי המורכב מאלמנטים של גלישה ושיט.
ה-IQ FOIL הוא דגם גלשן רוח.
קייטסרפינג גלישת מצנח או גלישת עפיפונים, היא ספורט ימי
של גלישה במים באמצעות עפיפון וגלשן.
העפיפון מנצל את כוח הרוח
על מנת להניע את הגולש על פני המים בעודו עומד על גבי גלשן קטן ממדים.
קייטסרפינג הפך לספורט אולימפי החל מאולימפיאדת פריז (2024).
49er שהיא מפרשית זוגית, עיצוב הסירה נחשב מהפכני.
למועדון צבר הישגים ברמת הארצית והבינלאומית, כולל מדליות באליפויות אירופה ומדליות אולימפיות.
+אליפויות עולםשנהאליפויות אירופה3 יאיר מיכאלי 420 סוליטר19683 יאיר מיכאלי 420 סוליטר19701 יואל סלע 420 סוליטר
3 יואל סלע וגלעד אמיר 420 בוגרים
2 יואל סלע וגלעד אמיר 420 קבוצות19711 יורם קידר 420 יחידים
2 גל פרידמן מיסטרל19963 יוגב יוסף אופטימיסט3 יוגב יוסף ושחף אמיר 42019971 יוגב יוסף ושחף אמיר 420
3 גל פרידמן מיסטרל2 יוגב יוסף ושחף אמיר 42019983 רוני שקד אלוהה19992 יוגב יוסף ושחף אמיר 470 נוער
2 רוני שקד מיסטרל נוער20013 גל פרידמן מיסטרל1 גל פרידמן מיסטרל
2 יוגב יוסף ושחף אמיר 470 ISAF בוגרים20022 גל פרידמן מיסטרל2 גל פרידמן מיסטרל - קדם אולימפי
2 ארנון אפרתי סונאר פראלימפי
5 נופר אדלמן לייזר רדיאל2003אולימפיאדת אתונה גל פרידמן מיסטרל מדליית זהב
4 נופר אדלמן לייזר רדיאל20043 עדי גלבוע ורביד קנוניץ' 470 נוער20051 אייל לוין וים אמיר 470 נוער20067 נופר אדלמן לייזר רדיאל20071 שחר יעקב לייזר 4.7
2 ליאור לביא וים אמיר 470 נוער
2 ארנון אפרתי סונאר פראלימפי20081 שחר יעקב לייזר 4.72 ארנון אפרתי סונאר פראלימפי20092 יואב לוי ודן פרויליך 420
2 שחר יעקב לייזר רדיאל
3 מאיה גלנץ לייזר 4.7 U151 אורן יעקב לייזר רדיאל
3 אורן יעקב לייזר 4.7
3 מאיה גלנץ לייזר רדיאל20101 יואב לוי ודן פרויליך 420
1 אורן יעקב לייזר רדיאל U17
1 אורן יעקב לייזר רדיאל
2 גידי קליגר וערן סלע 470 בוגרים
3 מאיה גלנץ לייזר רדיאל U171 ארנון אפרתי סונאר פראלימפי
2 אורן יעקב לייזר רדיאל
2 גידי קליגר וערן סלע 470 בוגרים20113 גידי קליגר וערן סלע 470 בוגרים20122 יואב כהן 6.8 BIC
3 יעל פז RS: X נוער
3 ירדן איסק 6.8 BIC1 יעל פז RS:X ISAF
2 יהל ולך וסתיו ברוקמן 420 ISAF
2 יואב עומר RS:X נוער20141 יואב עומר RS:X נוער1 יואב עומר RS:X נוער
2 יואב עומר RS:X נוער
3 מאיה מוריס RS:X נוער1 יואב עומר RS:X נוער
1 יואב עומר RS:X ISAF
2 אייל צרור 6.8 BIC20162 מאיה מוריס RS:X נוער
3 שי קקון לייזר 4.7 U151 מאיה מוריס RS:X נוער
2 מאיה אשכנזי BIC 7.8
3 נועם חומרי ועידו ביליק 420 ISAF
1 דניאלה פלג 6.8 BIC
3 יואב עומר RS:X U21
3 טל שדה ונועם חומרי 420 בוגרים
3 יואב כהן RS:X נוער
3 יהלי אחיטוב 6.8 BIC
3 מאיה אשכנזי BIC 7.8
2 דניאלה פלג BIC 7.8
2 יואב עומר RS:X בוגרים
2 יואב כהן RS:X ISAF
2 שי קקון לייזר רדיאל U17
1 אייל צרור RS:X U17
1 דניאל הלפרין BIC 6.8
1 תמר שטיינברג BIC 6.8
3 ליאם שגב RS:X נוער WS
3 שי קקון לייזר רדיאל WS נוער
1 תמר שטיינברג BIC 6.83 דניאלה פלג IQFOIL U1920201 יואב כהן RS:X
1 דניאלה פלג IQFOIL U19
3 רוי הלל IQFOIL U194 יואב כהן RS:X אולימפיאדת טוקיו
1 נועם חומרי וגיל כהן (ת"א) 470 MIX
1 גל צוקרמן KiteFoil WS נוער
1 תמר שטיינברג IQFOIL U17
1 כפיר גפן IQFOIL U15
2 טל שדה ונועה לסרי 470 MIX
3 רוי לוי ואריאל גל 420 MIX /MAIL WS נוער
3 דניאלה פלג INT GAMES IQFOIL20211 ניתאי חסון וסער תמיד 470 MIX
2 דניאלה פלג IQFOIL U21
2 כפיר גפן IQFOIL U15
3 תומר כץ לייזר רדיאל U17
3 יואב ברזילי KiteFoil U171 דניאלה פלג IQFOIL U21
1 תמר שטיינברג IQFOIL U19
1 תמר שטיינברג WS IQFOIL נוער
2 רוי לוי ואריאל גל WS MIX 420 נוער
2 עומר ורד וילנצ'ניק ILCA4 U16
2 תמר שטיינברג IQFOIL U19
3 יוגב אלקלעי ILCA6 U19
3 עומר ורד וילנצ'ניק ILCA4 U16
3 כרמל אבישר KITE U151 רוי לוי ואריאל גל MIX 470 U21
2 מעין שמש ואמילי לובליו 420 WS נוער
2 עומר ורד וילנצ'יק ILCA6 U17
2 אלבה קליין IQFOIL U15
3 תמר שטיינברג IQFOIL U211 תמר שטיינברג IQFOIL U23
1 אלבה קליין IQFOIL U17
1 איתמר לוי IQFOIL U17
3 עומר וילנצ'יק ILCA7 U19
3 רבקה מנטל ILCA6 U1720241 דניאלה פלג IQFOIL
1 דניאלה פלג IQFOIL U23
2 מעין שמש ואמיתי לבקוביץ' MIX 470 U21
2 כרמל אבישר KiteFoil U17
3 תמר שטיינברג IQFOIL U23
מועדון הקהילה היוונית הוא מתחם במושבה היוונית בירושלים, בין הרחובות יהושע בן-נון, אבנר, יהושפט ויואב, הכולל מספר מבנים שהוקמו כמבני ציבור לטובת הקהילה היוונית שהתגוררה באותה העת בשכונה.
המתחם נבנה בשנת 1902, והוא כולל חמישה מבנים בני קומה אחת, להם גגות רעפים.
במרכז המתחם מבנה המועדון, ובו אולם מרכזי ובו במה.
באולם מונצחים אישים שונים מהקהילה, בהם הארכימנדריט אפתימיוס, שייסד את המושבה, וכן שניים מבני המושבה שנפלו בעת ששירתו בחיל הים היווני במהלך מלחמת העולם השנייה.
המועדון עדיין משמש את הקהילה היוונית הקטנה שנותרה בירושלים, ונערכות בו פעילויות שונות בחסות ממשלת יוון.
ארבעת המבנים הנוספים מצויים בכל אחת מארבע פינות המתחם.
בפינה הדרומית, בפינת הרחובות יהושע בן-נון ואבנר, הוקם ב-1937 הגדול מביניהם, ששימש כבית מגורים שההכנסות מהשכרתו נועדו לשם מימון פעילות המועדון.
בבית מתגוררת גם כיום משפחה יוונית.
בפינה המערבית, פינת הרחובות אבנר ויהושפט, מבנה ששימש כגן ילדים.
בפינה הצפונית, פינת הרחובות יהושפט ויואב, מבנה ששימש כחדר התעמלות לילדים.
המבנה האחרון, בפינה המזרחית, פינת הרחובות יואב ויהושע בן-נון, שימש כמכולת.
על רוב השטח הפתוח שבין המבנים ניטעה צמחייה.
הרחבה שבין חדר ההתעמלות לבין המכולת שימשה כרחבת ריקודים, והיא כוללת גזיבו ששימש את התזמורת.
מועדון הספורט האוניברסיטאי פראג (בצ'כית: Univerzitní sportovní klub Praha או בקיצור USK Praha; נודע בעבר בשם סלביה פראג) היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר פראג, המשחקת בליגת העל הצ'כית בכדורסל.
ומעולם לא ירדה לליגה השנייה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1953 ושיחקה בליגה הצ'כוסלובקית, בה זכתה ב-13 אליפויות.
לאחר מלחמת המקף, הייתה בין מקימי ליגת הכדורסל הצ'כית.
הקבוצה הגיעה בעונת 1965/66 עד לגמר גביע אירופה לאלופות והפסידה לקבוצת זימנטל מילאנו 77-72.
בעונת 1967/68 הגיעה לגמר גביע המחזיקות והפסידה לקבוצה א.א.ק.
אתונה 89-82, במשחק שלפי הדיווח נכחו בו כ-80 אלף צופים.
שנה לאחר מכן, הגיעה הקבוצה שוב לגמר גביע המחזיקות והפעם ניצחה את קבוצת דינמו טביליסי 74-80.
בעונות 1994/95 (הודחה על ידי טרודט ולס), 1995/96 (הודחה על ידי פורטיטודו בולוניה), 1996/97, שיחקה הקבוצה בגביע קוראץ'.
ובעונת 2000/01 השתתפה בליגה הצפון אירופית (שנקראה לאחר מכן הליגה הבלטית).
בעונות 1999/00, 2000/01 זכתה הקבוצה בשתי אליפויות צ'כיה רצופות.
מועדון השייט חיפה הוא מועדון שיט תחרותי הממוקם במורדותיו הצפוניים של הר הכרמל בשכונת בת-גלים, במרכז השיט על שם רב החובל ראובן סדנאי.
בפעילות המועדון לוקחים חלק ילדים ונוער בגילאי 7–18 והוא נחשב לאחד המובילים בתחומו בישראל.
המועדון רשום כעמותה ומנוהל על ידי מתנדבים מקרב הורי השייטים.
משטר הרוחות במפרץ חיפה ומיקום המועדון מאפשרים יציאה לים בכל התנאים וקיום אימונים שוטפים לאורך כל השנה, תנאים המייחדים אותו מרוב מועדוני השיט האחרים בישראל.
שייטי המועדון מייצגים את מדינת ישראל בדגמים רבים בתחרויות בינלאומיות.
נכון ל-2011 לזכות המועדון נזקפות 14 מדליות מאליפויות עולם ואירופה בהן השתתפו שייטיו מאז תחילת פעילותו.
במועדון עשרה מאמנים ומעל 100 שייטים וגולשים פעילים.
תחילת פעילות המועדון הייתה במתקני בית הספר הימי של עיריית חיפה ומשרד החינוך במעגנת המבדוקים שבנמל הקישון.
התנאים הראשונים להפעלתו לא היו פשוטים ועשרת הילדים הראשונים שהשתתפו באימון חלקו ארבע סירות "אופטימיסט" פלסטיק.
אלכס ספרב היה מאמנו היחיד של המועדון בשנתיים הראשונות להפעלתו, עד לעליית השייטים הצעירים לאופטימיסט בינלאומי.
הנציגים הראשונים של מועדון השייט חיפה בנבחרת ישראל השתתפו באליפות העולם באופטימיסט בינלאומי בצפון אירלנד והם פתחו את הצוהר לנציגות קבועה בנבחרת ישראל.
עם הקמת עמותת שייט חיפה בשנת 1995, הועתקה הפעילות לפתח נמל הקישון - במעגן הספורט הנמצא בסמוך לתחנת הכוח של חיפה.
לקראת אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 נעשו מאמצים רבים להעתיק את מרכז הפעילות מנמל הקישון.
הירתמותו של רב החובל ראובן סדנאי לעזרת המועדון תרמה למעבר לחוף השקט שכיום נקרא על שמו.
מועדון שייט חיפה עבר למתחם החוף השקט, יחד עם בית הספר הימי של עיריית חיפה ומשרד החינוך, וביסס שם את מרכז פעילותו.
בשנת 2010 התקיימה במועדון אליפות העולם בדגם 420 בהשתתפותן של 160 סירות מ-23 מדינות.
תחרות זו הציבה את המועדון על המפה העולמית כמארח רשמי של אליפות בינלאומית.
בקיץ 2010 נפתח רשמית תחום גלישת הרוח.
באוקטובר 2015 אירח המועדון את אליפות העולם בדגם 470 האולימפי.
תחרות זו היא בעלת חשיבות רבה לשייטי הדגם שכן זו אליפות העולם האחרונה לפני המשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו.
מקורה של סירת האופטימיסט בפלורידה שבארצות הברית, והיא נבנתה לראשונה בידי קלרק מילס לבנו הקטן.
אבטיפוס הסירה הוצג לשייט אקסל דמסגארד מדנמרק וזה הפיץ את מבנה הסירה בכל רחבי אירופה.
הסירה הקיימת במועדון, המיועדת לשייטים מתחילים, עשויה מפלסטיק ומיוצרת בצרפת.
הסירה משמשת ללימוד עקרונות בסיסיים של שיט המפרשיות.
היא חזקה, יציבה, ומשרה תחושה של ביטחון לשייטים.
השטים בה הם ילדים בגילאי 8–12 (כיתות ג'-ו').
קבוצת השייטים במועדון מחולקת למתחילים ומתקדמים.
המתקדמים ברמתם זוכים להשתתף מטעם המועדון בתחרויות ארציות במשך כל השנה.
צורתה של סירת אופטימיסט בינלאומית זהה כמעט לחלוטין לאופטימיסט פלסטיק, אולם היא קלה יותר, מהירה יותר ועשויה מחומרים מתקדמים ולכן יקרה יותר.
שייטים שהגיעו לרמה מקצועית מתאימה, מצטרפים לקבוצת שייטי הפיבר והופכים לשייטים מקצועיים לכל דבר.
השייטים משתתפים במחנות אימונים, תחרויות ארציות רבות ותחרויות בינלאומיות וזאת עד גיל 15. מאמנה של הקבוצה, אלכס ספרב, היה אלוף ברית המועצות באופטימיסט בשנת 1973, מאמן נבחרת הנוער של רוסיה בדגמי 470 וגלישת רוח ומוכר כאחד ממאמני השיט הבולטים בישראל.
במועדון השייט חיפה קיימים שלושה דגמי לייזר - 4.7, רדיאל, והדגם האולימפי סטנדרט.
דגמים אלה מיועדים לשייט בודד שהפליג באופטימיסט ורמתו המקצועית מאפשרת מעבר לדגם הלייזר.
מאמנה של הקבוצה הוא גיל מנור, שייט עבר של המועדון בדגם הלייזר, שהיה אלוף ישראל במשך מספר שנים ברציפות והשתתף בתחרויות בינלאומיות רבות.
מנור נבחר על ידי איגוד השייט בישראל כמאמן נבחרת ישראל בשנים 2010–2013.
420 הוא הדגם הנוסף אליו יכולים שייטי המועדון לעבור לאחר דגם האופטימיסט.
סירה זו נבנתה לראשונה בצרפת בשנת 1960, מופעלת על ידי שני אנשי צוות ולה שלושה מפרשים.
הסירה בנויה מפיברגלס בשילוב פלסטיק.
מפרשי הדקרון מעניקים לה מהירות טובה ביחס לרוח.
זהו דגם פרה-אולימפי ועל כן ההצלחה בו מהווה כרטיס הכניסה לדגם האולימפי 470.
הדגם שבא ישר אחרי 420 .
470 היא סירה זוגית (הגאי ואיש צוות נוסף), בעלת גוף יחיד ושני מפרשים, חלוץ וראשי, ולעיתים גם ספינקר.
אורכה של הסירה הוא כ-4.70 מטר ומכאן נגזר שמה.
סירת ה-470 הוכרזה כסירה אולימפית בשנת 1976. החל מאולימפיאדת סיאול (1988) יש חלוקה בין גברים לנשים.
דגם ה-470 הוא דגם פתוח, גוף הסירה עשוי מתרכובת פיברגלס מחוזקת בסיבי פלסטיק (GRP).
דגם ה-470 נפוץ מאוד אצל אנשים פרטיים וגם בקרב מועדוני שיט.
גולשי רוח החלו לפעול במועדון ב-2010.
דגם זה המורכב מגלשן Bic 293 ומפרשים בגדלים מגוונים (2.5 מ', 3 מ', 3.5 מ' ו-4 מ') והוא שילוב שהתחיל בישראל במטרה להקל על ילדים המעוניינים להתחיל ללמוד גלישת רוח.
האימונים הראשונים מתמקדים בשיפור יציבות, הכרת הגלשן והמפרש ואופן הפעלתם הבסיסי ביותר.
הקבוצה מורכבת מבנים ובנות בגילאי 8–11 (כיתות ד'-ו') ללא ידע מוקדם או עבר מיוחד בתחום.
יחס חניך/מדריך בשלב הזה של הלמידה הוא גבוה ביותר במטרה להביא את הגולשים לשליטה טובה בציוד במהירות האפשרית.
לאחר כשנה בחוג הגלישה ובהתאם לרמתו המקצועית של הגולש הצעיר הוא עובר לדגם 5 מ'.
כמות האימונים בדגם זה עולה במעט והגולשים זוכים להשתתף בתחרויות ארציות.
לאחר החלפת דגמי הגלישה אלוהה ומיסטרל בשנת 2005 לדגמי הגלישה של חברת Bic, שונו גודלי מפרש ל-6.8 מ', 7.8 מ' ודגמי ה-9.5 8.5 מ' (R.S:X האולימפי).
העלייה למפרש זה מצריכה ניסיון גלישה קודם, השתתפות קודמת בתחרויות והשקעה.
דגם זה הוא הראשון מדגמי הגלישה בו מתקיימות אליפויות עולם ואירופה ומטרת המועדון היא לקדם את גולשיו אל עבר נבחרת ישראל, כפי שהדבר נעשה בדגמי השיט.
מאז הקמתו של המועדון קיימת נוכחות בולטת של שייטיו ברוב נבחרות ישראל המייצגות את המדינה בתחרויות שיט בינלאומיות בדגמי השיט השונים, ובאמתחתם הישגים רבים ומכובדים.
להלן רשימת שייטי המועדון שזכו במקום ראשון בתחרות המוגדרת כאליפות ישראל וכן במקום ראשון באליפויות בינלאומיות
"מועדון הלפייר" היא קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הופעתה הראשונה הייתה בחוברת Uncanny X-Men #129 מינואר 1980, והיא נוצרה על ידי כריס קלרמונט וג'ון ביירן.
לפי קלרמונט וביירן, יצירתה של הקבוצה הבדיונית הושפעה רבות מפרק בסדרה הנוקמים.
המונח "מועדון הלפייר" מתייחס למעשה לשם הפופולרי שניתן לרשת של מועדוני ג'נטלמנים במאה ה-18, שחבריהם ניהלו חיי אפיקורסות והוללות.
בנוסף, היררכיית החוג הפנימי של מועדון הלפייר ממודלת לפי כלי שחמט, עם שני סטים (שחור ולבן) של מלכים, מלכות, צריחים ורצים.
על אף שהמועדון מאגד תחת קורתו מוטאנטים מהאליטות העשירות, הרי שהחוג הפנימי החשאי שבו שואף להשפיע על מאורעות העולם דרך האג'נדה הפרטית שלו.
מועדון הלפייר והחוג הפנימי שלו הוצגו לראשונה ב"סאגת הפניקס האפלה", שם הם מנסים להטות את חברת האקס-מן ג'ין גריי לטובת מטרתם.
גלגול זה של הקבוצה, שהורכב בעיקר מסבסטיאן שו (המלך השחור) ואמה פרוסט (המלכה הלבנה), נשאר קבוע למשך השנים הבאות.
סניפי המועדון פזורים ברחבי העולם, במקומות כמו לונדון, הונג קונג, לוס אנג'לס, פילדלפיה, בוסטון וסן פרנסיסקו.
מועדון הלפייר הופיע בסדרות "אקס-מן: סדרת האנימציה", "וולברין והאקס-מן" ו"בעלי היכולות".
חברי הקבוצה הופיעו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: ההתחלה", ביניהם סבסטיאן שו (אותו גילם השחקן קווין בייקון) ואמה פרוסט (אותה גילמה ג'נוארי ג'ונס).
מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2007 מסוגת הדרמה הרומנטית שכתבה וביימה רובין סוויקורד.
הסרט הוא עיבוד לספר באותו שם של הסופרת האמריקאית קארן ג'וי פאולר.
במרכז הסיפור עומד מועדון קריאה שמקימות מספר נשים במטרה לקרוא ולדון בששת הרומנים שכתבה ג'יין אוסטן.
חברי המועדון מוצאים קווים מקבילים בין חייהם האישיים לבין הנושאים בהם עוסקת אוסטן בספריה.
מועדון הקריאה הוא יוזמה של ברנדט, גרושה בשנות החמישים לחייה.
הרעיון עולה במוחה כשהיא פוגשת את פרודי בפסטיבל סרטי ג'יין אוסטן.
פרודי היא צעירה נשואה בת עשרים פלוס, מורה לצרפתית בבית ספר תיכון.
הרעיון הוא שהמועדון יכלול ששה חברים שידונו ברומנים של אוסטן, כאשר כל חודש אחד מחברי המועדון מארח את כל הקבוצה.
ככל שהזמן חולף מתברר שלכל אחד מחברי המועדון מפתח מאפיינים דומים לדמות המקבילה בספריה של אוסטן, ותגובותיהם לאירועים בחייהם האישיים דומות במידה רבה לתגובות של הדמויות ברומנים.
ברנדט היא דמות אמהית המשתוקקת שכולם יהיו מאושרים בחייהם.
סילביה נאחזת באמונה באהבה ובמסירות, בסופו של דבר היא מתפייסת עם בעלה.
ג'וסלין מתכחשת לרגשותיה כלפי גריג, בעודה מנסה לשדך אותו לסילביה.
על פרודי מוטל נטל כפול, בעלה האדיש וחסר הרגישות ואמא שלה, היפית מזדקנת - תוצר של תרבות הנגד של שנות השישים.
פרודי משתדלת נואשות לא להיכנע לפיתויים שמעמיד בפניה טריי, שהוא תלמיד שלה.
אלגרה נוטה לפגוש את אהובותיה בפעילויות אתגריות עד כדי סכנת חיים, ומרגישה נבגדת כשהיא מגלה שבת זוגה קורין, בעלת השאיפות הספרותיות, משתמשת בפרטים מחייה שלה כבסיס לסיפורים קצרים שהיא כותבת.
גריג נמשך לג'וסלין אבל מתיאש מכיוון שהיא לא מגלה בו עניין, למשל, היא אינה קוראת את הספרים של אורסולה לה גווין שהוא מציע לה בתקווה שימצאו חן בעיניה.
יחסו הקומי של גריג לספרים מנוגד ליחס הרציני שמביעות פרודי וג'וסלין.
ברצועת בונוס בגרסת ה-DVD של הסרט מסבירה רובין סוויקור, הבמאית והתסריטאית, כיצד כל אחת מהדמויות של חברי המועדון מבוססת על דמות מספריה של אוסטן.
ברנדט מייצגת את גברת גרדינר (דודתה של אליזבת) מ"גאווה ודעה קדומה", סילביה מדגימה את דמותה של פאני פרייס ב"מנספילד פארק", ג'וסלין משקפת את הגיבורה ברומן "אמה", פרודי היא כמו אן אליוט ב"הטיית לב", אלגרה דומה מאוד למריאן ב"תבונה ורגישות", וגריג מייצג את כל דמויות הגברים שאינם מובנים כהלכה.
על אף שהעלילה מתרחשת בסקרמנטו הסרט צולם בדרום קליפורניה.
בין אתרי הצילומים אפשר למצוא את Encino, לייקווד, לונג ביץ', לוס אנג'לס, נורת' הוליווד, נורת'רידג', סנטה קלריטה, סנטה מוניקה, ואן נויס, ווסטלייק וילג'.
פסקול הסרט כולל את השירים "New Shoes" של פאולו נוטיני, "You're All I Have" מאת סנואו פטרול, "Save Me" של איימי מאן, "So Sorry" מאת Feist ואת "Getting Some Fun Out of Life" של הזמרת מדלן פירו.
הקרנת הבכורה הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ואחר כך הסרט הוקרן בארצות הברית בצורה מוגבלת.
ב-21 בספטמבר 2007 הוקרן ב-25 אולמות ובשבוע הראשון הרווחים הסתכמו ב-$148,549. ב-5 באוקטובר הופץ הסרט לקהל הרחב, והרווחים באותו סוף שבוע היו $1,343,596.
לין רדגרייב - מאמא סקיי
ננסי טרוויס - קט האריס
גוונדולין יאו - ד"ר סמנתה יפ
מועדון הלקוחות של דאלאס הוא סרט קולנוע ביוגרפי מסוגת דרמה המבוסס על סיפורו האמיתי של רון וודרוף.
הסרט בוים על ידי ז'אן מרק ואלה, ותסריטו נכתב על ידי קרייג בורטון ומליסה וואלאק.
מתיו מקונוהיי מגלם את הדמות הראשית וודרוף, נשא איידס המבריח תרופות לא חוקיות לטקסס, לאחר שגילה שהן מסייעות לתסמיני המחלה.
לצד מקונוהיי מככבים בסרט ג'ניפר גארנר וג'ארד לטו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2013, והוא יצא בהפצה מוגבלת ב-1 בנובמבר באותה שנה.
ב-23 בנובמבר באותה שנה הסרט יצא לאקרנים בתפוצה מלאה.
הסרט זכה לביקורות מהללות ובפרט למשחקם של מתיו מקונוהיי וג'ארד לטו.
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריות השחקן הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר והאיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר.
כמו כן זכה הסרט בשני פרסי גלובוס הזהב ובשני פרסי גילדת שחקני המסך.
יום בהיר אחד בשנת 1985 מתחוור לרון וודרוף (מתיו מקונוהיי), בוקר וחשמלאי הומופוב, שהוא נשא HIV, ונותר לו כחודש ימים לחיות.
חבריו ההומופובים מתנכרים אליו לנוכח חשדם שהוא הומוסקסואל.
בבית החולים הוא מטופל על ידי ד"ר איב סָָקס (ג'ניפר גארנר).
באותה עת מתחיל בבית החולים ניסוי קליני בתרופה חדשה שנקראת "AZT".
וודרוף מעוניין להיות מטופל בתרופה, אך לצערו בניסוי קליני חלק מהמטופלים מקבלים ללא ידיעתם פלצבו.
וודרוף לא מוכן לקחת סיכון, והוא משחד את אחד העובדים בבית החולים, שמספק לו "AZT".
בבית החולים, הוא פוגש את רייאון (ג'ארד לטו), טרנסג'נדרית נשאית איידס.
כאשר אמצעי האבטחה בבית החולים מתהדקים, נעצרת אספקת התרופה.
וודרוף מקבל המלצה על רופא אמריקאי במקסיקו ונוסע אליו.
ד"ר וואס (גריפין דאן) טוען כי "AZT" הוא רעל ונותן לוודרוף תרופות אחרות, אשר טרם אושרו בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי.
כאשר בריאותו של וודרוף משתפרת, הוא מחליט לסחור בתרופות אלה.
הוא מבריח אותן לארצות הברית כשהוא מחופש לכומר, וטוען שהן לשימושו האישי בלבד.
בינתיים, ד"ר סָָקס מגלה את השלכותיה השליליות של ה-"AZT", אך מנהל בית החולים, ד"ר סיבארד (דניס או'הר), מבקש ממנה לחדול מבדיקותיה.
וודרוף מתחיל למכור את התרופות.
הוא נעזר ברייאון המספק לו הרבה לקוחות.
השניים מקימים את "מועדון הלקוחות של דאלאס", והם גובים דמי חברות חודשיים בסך ארבע מאות דולר.
העסקים פורחים, וודרוף מתחיל להעריך את רייאון ולהחשיבו כידיד.
לאחר שוודרוף מקבל התקף לב, ד"ר סיבארד מתוודע לתרופה האלטרנטיבית ולפעילות המועדון.
סוכן ה-FBI, ריצ'רד בארקלי (מייקל אוניל), מחרים לוודרוף את התרופות, ואף מאיים להעמידו לדין.
בארקלי פושט על מועדון הלקוחות של דאלאס, אך מסתפק בקנס כספי.
לאחר שהמועדון נקלע לקשיים כלכליים, רייאון פונה לאביה בבקשת עזרה.
רייאון מספרת לוודרוף שהיא מכרה את ביטוח החיים שלו על מנת לגייס כסף.
וודרוף נוסע למקסיקו כדי לקנות את התרופות.
כשהוא חוזר, הוא מגלה שרייאון מתה כתוצאה מטיפול ב-"AZT".
בדומה לוודרוף, ד"ר סָָקס זועמת על ההנהלה.
ההנהלה מבקשת מד"ר סָָקס להתפטר על רקע שיתוף הפעולה שלה עם המועדון, אך היא מסרבת.
ככל שהזמן עובר, וודרוף מגלה חמלה כלפי חברי המועדון ההומוסקסואלים, ופחות מתייחס לעניין כעסק למטרות רווח.
כאשר מתחיל קושי רב בהשגת התרופות המועילות, וודרוף תובע את מנהל המזון והתרופות האמריקאי, אך השופט דוחה את התביעה לא מחוסר צדק אלא כתוצאה ממגבלות החוק.
בכתוביות בסוף הסרט נכתב שוודרוף נפטר בשנת 1992, כשבע שנים לאחר שהרופאים חזו שהוא ימות.
מתיו מקונוהיי - רון וודרוף
ג'ניפר גארנר - ד"ר איב סָָקס
דאלאס רוברטס - דייוויד ווין
מייקל או'ניל - ריצ'רד בארקלי
דניס או'הר - ד"ר סיבארד
גריפין דאן - ד"ר וואס
ג'ון טאבלר - ריק פאריס
ג'יין מק'ניל - פרנסיס סאסקינד
ג'יימס דומונט - אביו של רייאון
רון וודרוף התראיין לעיתון "The Dallas Morning News" בשנת 1992. כחודש לפני מותו בספטמבר 1992, התסריטאי קרייג בורטון ראיין והקליט את וודרוף, והוא אף אסף חומרים כמו יומניו של וודרוף.
בורטון שינה פעמים רבות את התסריט, וכבר בשנות ה-90 הוא ניסה להוציא לפועל את הפקת הסרט.
דניס הופר נבחר להיות הבמאי ו-וודי הרלסון נבחר לגלם את וודרוף.
אולם הפקת הסרט לא צלחה עקב בעיות כספיות.
תסריט הסרט נשלח גם לג'ארד לטו שהודה שהוא לא טרח לקרוא אותו.
בסוף שנות התשעים, מארק פורסטר נבחר לביים את הסרט, ובראד פיט לוהק לגלם את וודרוף.
בשנת 2008 נבחרו לתפקידים האלו הבמאי קרייג ג'ילפסי והשחקן ראיין גוסלינג.
אולם לבסוף נבחרו לתפקידים ז'אן מרק ואלה ומתיו מקונוהיי.
אחותו של וודרוף הייתה מרוצה מהליהוק עקב הדמיון בין אחיה לבין מקונוהיי.
מקונוהיי השיל כ-21 קילוגרמים ממשקלו לצורך התפקיד.
במהלך הדיאטה הוא נשאר בביתו, והוא אף הפסיק להיפגש עם אנשים.
מקונוהיי סיפר שראייתו נחלשה ושהוא התקשה לבצע פעילות ספורטיבית.
לטו השיל 14 קילוגרמים לצורך התפקיד.
הוא טען שהוא הפסיק לאכול כדי לאבד משקל מהר יותר.
צילומי הסרט התרחשו בניו אורלינס באמצע 2012 וארכו כ-25 ימים.
מועדון המטפסים השווייצרי או המועדון האלפיני השווייצרי הוא מועדון מטפסי ההרים הגדול ביותר בשווייץ.
המועדון נוסד בשנת 1863 בעיר אולטן (Olten) שבקנטון זולותורן, ומכיל (נכון לשנת 2006) 111 מחלקות ובהן למעלה מ 110,000 חברים.
המועדון מפעיל בקתות באתרים רבים בהרי האלפים בהן ניתן לרכוש מזון וציוד ובחלקם ניתן גם ללון.
המועדון האלפיני השווייצרי היה המועדון הראשון שהוקם באירופה לאחר הקמת המועדון האלפיני שהוקם בלונדון בשנת 1857, אחד המייסדים והנשיא הראשון של המועדון היה ד"ר מלכיור אולריך, מייסד מפורסם נוסף היה גוטליב סמואל סטנדר, והאסיפה הראשונה התקיימה בעיר אולטן.
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב הוא הרכב מוזיקלי שהוקם בשנת 2012, בראשות הזמר והיוצר אביהו לנדוור, המוכר בשם הבמה אביהו פנחסוב, ובהפקתו של המוזיקאי והגיטריסט מארק פנחסוב (מרקיסיו).
שם ההרכב משלב את שמותיהם של הסולן והמפיק.
סגנונה של הלהקה מתאפיין בשילוב בין מוזיקה מזרחית, רוק, מוזיקה יוונית, מוזיקה חסידית ומוזיקת מועדונים משנות ה-60, תוך שימוש בהומור, סאטירה והומור עצמי.
הופעות הלהקה ידועות באנרגטיות יוצאת דופן ובאופי תיאטרלי ופרובוקטיבי, כאשר הסולן אביהו פנחסוב נוהג לעיתים להתפשט במהלך ההופעה ולהישאר לבוש בתחתונים בלבד.
אביהו לנדוור הוא סולן הלהקה.
מרקיסיו, לצד תפקידו כמפיק הלהקה, שימש גם כגיטריסט בהרכב.
מרקיסיו עבד לאורך השנים עם אמנים כמו חיים משה, A-WA, צלילי הכרם, זהבה בן, הדג נחש, קרולינה, טריפונס ואריאל זילבר.
בין חברי ההרכב הבולטים נמצא נגן הבוזוקי והגיטרה חיים רומנו, מוזיקאי ותיק הפעיל בישראל מאז שנות ה-60. רומנו עבד עם להקות וזמרים חשובים כגון הצ'רצ'ילים, אריק איינשטיין, מתי כספי, יהודית רביץ ויהודה פוליקר.
ההרכב כולל גם את הנגנים יפתח שחף, טל כוכבי, ניצן אייזנברג, ניר טייב ויאיר צברי.
ההרכב החל את דרכו ב-2012 בבר ביפו, תחילה בהופעות ללא-תשלום, ולאחר מספר מופעים מוצלחים החל להופיע תחת השם מועדון הקצב של אביהו פנחסוב.
בשנת 2015 פרסמה הלהקה את אלבומה הראשון – מועדון הקצב של אביהו פנחסוב ובו שירים כמו "נשמה כפרה מאמי", "מצילה אותי" ו-"משום".
בשנת 2016 ביצע ההרכב את "ימים יפים" – שיר הנושא בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד".
השיר נכתב והולחן על ידי מארק פנחסוב.
בשנת 2019 השתתפה הלהקה בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון 2020" בערוץ 12, וכבר בשלב גורלי של האודישן בחרו לשיר שיר יווני ("אברום") בסגנון ובהומור האופייני להם, כשאביהו מקדיש את השיר לראובן עטר.
בשלב הדו-קרב שר ההרכב את השיר "Zingara" של בובי סולו ושילבו אותו בשירם "נשמה כפרה מאמי" מאלבום הבכורה שלהם.
במהלך ביצוע השיר הרים אביהו לנדוור על כתפיו צופה מופתע מן הקהל.
באוגוסט 2021 ההרכב הפיק, ביצע ופרסם גרסה חדשה לשיר "מצילה אותי" מאלבום הבכורה שלהם שיר שהיה שיר האליפות של מכבי חיפה.
בדצמבר 2021, הופץ הסינגל "מודה".
ב-10 באוגוסט 2022 הופץ הסינגל "זמר של חתונה".
ב-23 באוקטובר של אותה השנה הוציאו את הסינגל "סוליקו".
עם זאת, בצה"ל חששו שההופעות סוחפות מידי והורו לעצור אותן לפרק זמן של מספר שבועות.
ב-31 באוקטובר 2023, לאחר תחילת התמרון הקרקעי במלחמת חרבות ברזל, הופץ הסינגל "מחרוזת חתונה מזל וברכה".
כחודש לאחר מכן, ב-23 בנובמבר 2023, הופץ השיר "עם מעמי" שנכתב והולחן על-ידי מארק פנחסוב וישראל ברייט מלהקת השמחות, עם מילים שנועדו לחזק ולאחד.
שיר זה שונה בסגנונו משירים אחרים של הלהקה בכך שהוא בנוי כמו בלדה ובמקום המוזיקה הקצבית האופיינית מלווה אותו פריטת גיטרה אקוסטית.
ב-17 בינואר 2024 פורסמה גרסה חדשה לשיר זה יחד עם התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד.
ב-19 במרץ 2024, הוציאו את הסינגל "סדנה להעצמה עצמית".
ב-13 ביוני הוציאו את השיר "בסוף אני מגן דוד", שהווידאו קליפ שלו מלווה פצועים ממלחמת חרבות ברזל.
ב-2 בנובמבר 2025 הוציא ההרכב את הסינגל "שש אחרי המלחמה" עם זאב נחמה.
ב-3 בפברואר 2026, הוציאה הלהקה את השיר המתכתב עם סיפור ההופעות לחיילים בתחילת מלחמת חרבות ברזל.
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב (2015)
דינוזאורים: מועדון קרב היא תוכנית טלוויזיה מסוג טבע-פלאונטולוגי ששודרה בערוץ ההיסטוריה בקריינותו של אריק תומפסון בין יולי לאוקטובר 2008 בארצות הברית למשך עונה אחת שלא קיבלה עונה נוספת.
על אף שמה, הסדרה אינה עוסקת רק בתור היורה, אלא במגוון תקופות.