tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המושג siddhayātra המופיע גם במקור וגם בתרגום המאלאי המודרני מקורו בסנסקריט, הוא מתורגם כאן: לאנגלית כך: accomplished sacred expedition "מסע קדוש מוגמר/מושלם."
המספר 11 מופיע בה במלה שאולה מסנסקריט, EKADASI, וכתב המתרגם במאלאית מודרנית: KE SEBELAS, שמשמעה: ה-11.
המספר 1312 הנזכר בה במילים, כולל את TLU שבמקורות המודרניים נכתב כ TELU ומשמעו 3, אבל מאוד קשה למצוא אותו במילונים, ומי שכתב את התרגום במאלאית מודרנית הנזכר בהערת שולים למעלה, השתמש במלה TIGA שמשמעה 3, והיא נפוצה מאוד בדבור בימינו.
המספר 12 נזכר בכתובת המקורית כ-SAPULU DUA.
במקורות המודרניים בערכים מספריים נפרדים: SEPULUH משמעו "עשר" ו-DUA משמעו "שתיים", מילולית "עשר שתיים", וכוונתו ל"עשר + שתיים", אבל הביטוי כפי שהוא לפי הדקדוק בשכתוב למאלאית מודרנית מופיע כ-DUA BELAS שמשמעו 12.
התרגום "שתי רבבות" בא מ־DUA LAKSA במאלאית, LAKSA שמשמעו "רבבה", הוא מושג מילוני, אבל אינו נפוץ בדבור.
בלשון הדיבור מבוטא המספר 20,000 כ-DUA PULUH RIBU, שמשמעו "עשרים אלף", כולל על שטרות כסף.
הכיתוב DARI MINANGA שמשמעו "מן מינאנגא" מזכיר את מקום מושבם של בני שבט מינאנגקאבאו היושבים בסומטרה המערבית.
סריויג'איא העתיקה היא פאלמבאנג של היום, דרומה-מזרחה מאזורו של שבט מינאנגקאבאו.
לוח השנה הנזכר בכתובת לקוח מהבודהיזם.
"ואיסאק" הוא יום הולדת בודהא.
במאה ה-7 האמינו רוב מקבלי הדתות המיובאות מבחוץ באינדונזיה בבודהיזם, שהובא לאינדונזיה על ידי סוחרים מהודו במאות 1 עד 7 לספירה הנוצרית, הבודהיזם באינדונזיה קדם להינדואיזם, לאסלאם, לנצרות ולקונפוציאניזם.
במאלאית אין תווית ידוע, כמו שישנה בעברית, ערבית, אנגלית, למשל.
ה"ידוע" במאלאית מתחלף בין SE, YANG, YANG KE, וכל 3 המילים או הצירוף תלויי הקשר במשפט, כי כמילים בודדות לכולן משמעות שונה: SE משמעה קדומת ל"אחד" או "אחת" הצמודה לשם עצם.
YANG משמעה "של" וגם "ש", שין הזיקה בעברית, KE משמעותה "ל", "אל", בין היתר כתיאור מקום.
רק ההקשר של הביטויים הללו במשפט נותן להם משמעות של ידוע.
כלי נוסף לידוע הוא הסמיכות, והדבר נפוץ במאלאית.
הכלל: "כל נסמך מיודע" הקיים בעברית ובערבית, קיים גם במאלאית, למרות שאינה שפה שמית.
המילה selamat (נגזרת מהמילה בערבית סלאם سلام) משמשת את המלזית במספר ברכות ופניות בין אדם לאדם.
מלאיאלאם או מליאלית (മലയാളം) היא שפה דראווידית, אחת מהשפות הרשמיות בהודו.
מלאיאלאם מדוברת על ידי יותר מ-35 מיליון דוברים, רובם בהודו (בעיקר במדינת קרלה ובטריטוריה לקשאדוויפ), ורבים נוספים במדינות המפרץ הפרסי.
חרף הדמיון בין שם השפה (Malayalam) לשם השפה המלאית (Malay), אין כל קשר ביניהן והן לא שייכות לאותה משפחת שפות.
היצירה הספרותית המוקדמת ביותר במלאילאם היא Ramacharitam, שיר אפוס שנכתב בסוף המאה ה-12 או בתחילת המאה ה-13. במאות שלאחר מכן, פרט לספרות פאטו פופולרית ("שיר"), פרחה ספרות של שירה ארוטית בעיקר שהורכבה בסגנון manipravalam ("אלמוג אודם"), תערובת של מלאיאלאם וסנסקריט.
+פונמות במאלאיאלאםסדקיוילוניחכיכפוףמכתשישינישפתי(־שִנִּי)אפיŋɲɳnn̪mסותםgʱkʰɖʱʈʰ td̪ʱt̪ʰbʱpʰמחוכךʤʱʧʰחוכך h ɕ ʂ s̪ʋfמקורב(צדי)jɻɭlמקישɽɾʲ* תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
מלאדן פטריץ' (בקרואטית: Mladen Petrić, נולד ב-1 בינואר 1981 בברצ'קו שביוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת החלוץ.
לזכות פטריץ' 45 הופעות ו-13 שערים במדי נבחרת קרואטיה, עמה השתתף ביורו 2008.
פטריץ' נולד בבוסניה והרצגובינה, ובילדותו היגר עם משפחתו לשווייץ, שם שיחק במועדון פ.צ.
נוינהוף, ובהמשך עבר למועדון פ.צ.
בשנת 1998 החל לשחק בבוגרים של פ.צ.
באדן, וכעבור שנה התקדם לגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית, שם שיחק חמש עונות, וזכה באליפויות בעונות 2000/01 ו-2002/03, כאשר הוא מהווה חלק חשוב בחוד הקבוצה.
בזל, שם הוסיף למאזנו אליפות נוספת בעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/05. בעונה הבאה, 2005/06, לא זכו פטריץ' ובזל באליפות, אך פטריץ' הבקיע 15 שערים וסיים רביעי בדירוג מלכי השערים של הליגה.
באותה שנה זכה עם בזל בגביע האוהרנקאפ, והבקיע שלושה שערים עבור בזל בגביע אופ"א, שם הודחה הקבוצה ברבע הגמר על ידי מידלסברו האנגלית.
בעונת 2006/07 הבקיע פטריץ' 19 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים.
באותה עונה, במשחק גביע אופ"א נגד נאנסי, שימש פטריץ' כשוער הקבוצה לאחר שהורחק השוער הראשון פרנקו קוסטנצו, ובזל ביצעה את שלושת החילופים.
את הפנדל שנגרם כתוצאה מהעבירה שבגינה הורחק קוסטנצו, הדף פטריץ', ושמר על נקודה עבור בזל.
באותה עונה זכה פטריץ' בגביע השווייצרי, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על פ.צ.
ביוני 2007 חתם פטריץ' על חוזה בבורוסיה דורטמונד, ביחד עם חברו לנבחרת קרואטיה, רוברט קובאץ'.
פטריץ' הפך בעונת 2007/08 לחלוץ חוד, שיתף פעולה בהתקפה עם נלסון ואלדס, דלרון באקלי ודייגו קלימוביץ', והבקיע 13 שערי ליגה.
בנוסף, היה חלק מהגעתה של בורוסיה דורטמונד לגמר הגביע הגרמני, ואף הבקיע את שער השוויון בדקה ה-90 מול באיירן מינכן שהשווה את הגמר ל-1-1, אך באיירן מינכן ניצחה 2-1 בהארכה.
על אף העונה הטובה של פטריץ' בדורטמונד, הוא עזב את המועדון כבר לאחר עונה אחת, ובמסגרת עסקת חליפין עם המבורג, חתם בשורות המועדון הצפוני, שהעביר לבורוסיה דורטמונד תמורתו את מוחמד זידאן ועוד כחמישה מיליון אירו.
פטריץ' שיחק בהמבורג ארבע עונות, והציג בכולן יכולת גבוהה, כאשר הוא שיתף פעולה בחוד הקבוצה עם שחקנים כפיוטר טרוחובסקי, פאולו גררו וחברו לנבחרת קרואטיה, איביצה אוליץ'.
בשלוש העונות הראשונות של פטריץ' בהמבורג, הקבוצה סיימה בחלק העליון של הטבלה אך לא הצליחה לאיים על התארים.
בעונת 2011/12, הרביעית של פטריץ' בהמבורג, הקבוצה סיימה במקום ה-15, מרחק חמש נקודות בלבד ממבחני הירידה.
בתום עונה זו עזב פטריץ' את המבורג, לאחר שהבקיע בשורותיה 38 שערים ב-99 משחקי ליגה, וחתם בפולהאם מהפרמייר ליג לעונה אחת, שם חזר לשתף פעולה עם אחד ממאמניו בהמבורג, מרטין יול.
פטריץ' הבקיע בעונת 2012/13 חמישה שערי ליגה, ופולהאם סיימה במרכז הטבלה.
בתום עונה זו חתם בווסטהאם יונייטד לשנה אחת, אך הופיע בשורותיה שלוש פעמים בלבד, עד ששוחרר כבר בדצמבר 2013.
בינואר 2014 חתם פטריץ' בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית על חוזה לשנה וחצי, שם חבר בהתקפה לחברו מהמבורג, השוודי מרקוס ברג, ולחבריו לנבחרת קרואטיה דניאל פראניץ' וגורדון שילדנפלד.
את שערו הראשון בקבוצה הבקיע במאי 2014 במשחק ליגה מול פאוק סלוניקי.
בתום עונה זו, זכה פטריץ' עם פנאתינייקוס בגביע היווני, לאחר ניצחון 4-1 בגמר, בו נכנס פטריץ' כמחליף בדקה ה-89 במקומו של ברג.
במאי 2016 הודיע פטריץ' על פרישה ממשחק פעיל.
פטריץ' ערך את הבכורה בנבחרת קרואטיה בשנת 2001 בצמד משחקי ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית.
למרות יכולתו הגבוהה, לא זומן למונדיאל 2002. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע במשחק ידידות מול נבחרת ויילס באוגוסט 2002. פטריץ' שיחק במוקדמות יורו 2004, אך לא זומן ליורו 2004 עצמו, וגם מהסגל הקרואטי למונדיאל 2006 הושמט ברגע האחרון.
במוקדמות יורו 2008 פטריץ' הפך לשחקן קבוע בהרכב תחת המאמן סלאבן ביליץ'.
בנובמבר 2007 הבקיע פטריץ' שער ניצחון מול נבחרת אנגליה, שהשאיר את אנגליה מחוץ ליורו 2008. בתום המשחק סירב להחלפת החולצות המסורתית, שכן הוא ביקש לנצור את הרגע לעצמו ולא היה מוכן לוותר על החולצה עמה הדיח את אנגליה מהשתתפות ביורו.
ביורו 2008 עצמו, הטורניר הגדול הראשון והיחיד בו פטריץ' שיחק, הוא הגיע עם הנבחרת לרבע הגמר, לאחר שלושה ניצחונות בשלושה משחקים בשלב הבתים.
ברבע הגמר, הסתיים המשחק מול נבחרת טורקיה בתיקו 1-1 לאחר 120 דקות, ובבעיטות ההכרעה, פטריץ' החטיא את הפנדל האחרון, והטורקים עלו לחצי הגמר.
פטריץ' המשיך לשחק בנבחרת לאחר היורו, אך לא ערך ולו משחק אחד בשנת 2012, ולא השתתף ביורו 2012 אליו העפילה קרואטיה, לאחר ההיעדרות שלה ממונדיאל 2010. בשנת 2013 ערך פטריץ' את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים, ולו 45 הופעות ו-13 שערים.
אליפות ליגת העל השווייצרית: 2004/05
מלך השערים של ליגת העל השווייצרית: 2006/07
מלאך הוא ישות על-טבעית לרוב טרנסצנדנטלי, הקיימת לפי האמונה בדתות השונות, בהן יהדות, נצרות ואסלאם.
בדרך כלל מתואר המלאך כיצור שמימי רוחני הנשלח לבצע משימה אלוהית או כמעביר את דבר האל לבני האדם (בדומה לנביא האנושי).
בתרבות הפופולרית, שהושפעה מהאיקונוגרפיה הנוצרית מתוארים המלאכים כישויות יפות דמויות אדם, עם כנפי ברבור לבנות על גבם והילה מעל ראשם.
בעברית מקראית, בדומה לשפות שמיות נוספות (כמו ערבית ואמהרית) משמעות המילה מלאך היא שליח (מהשורש הנדיר ל-א-כ) והיא משמשת לתיאור שליח שנשלח על ידי אדם או על ידי האל.
ישנן כמה עשרות דוגמאות לכל אחת מן ההופעות הללו.
בלשון חכמים, הצטמצמה משמעות המילה מלאך למובן של שליח של האל.
בסיפורי המקרא מובאות התגלויות רבות של מלאכים לבני אדם, ובהן שלושת המלאכים ששולח אלוהים אל אברהם אבינו; המלאכים המודיעים ללוט כי עליו לעזוב את סדום; המלאך שבא לבשר למנוח על הולדת בנו שמשון; המלאך שנשלח אל גדעון בן יואש, כדי לשכנעו כי עליו להנהיג את ישראל במלחמה במדיין; ועוד.
המלאכים מופיעים בדרך כלל בדמות אנשים, ויש בכוחם להיות בלתי נראים כדוגמת המלאך שחסם את אתונו של בלעם.
למלאכים בדרך כלל אין שמות פרטיים, ובשני סיפורים המלאך דוחה את הבקשה לומר את שמו, אך בספר דניאל מוזכרים שני מלאכים בשמותיהם: מיכאל וגבריאל.
בחלק מהמקרים, יוצרת התגלות המלאך פחד אצל האדם הפוגש בו ומזהה אותו כמלאך, עד כדי חשש לחייו, שכן המלאך הוא סוג של ישות על טבעית השייכת ל"פמליה של מעלה".
בחזיונות המרכבה של הנביאים ישעיהו ויחזקאל מתוארים מלאכים בעלי כנפיים הסובבים את המרכבה האלוהית ונקראים כרובים ושרפים.
בנוסף למיכאל וגבריאל, מוזכרים במסורת היהודית מלאכים נוספים בעלי שמות דומים.
בספרות חז"ל מוזכרים המלאכים אוריאל, סמאל ורפאל.
המלאך מטטרון מוזכר בכמה מקומות בתור מלאך חשוב.
על פי הקבלה אין להגות את שמות המלאכים, ויש להזכיר רק את תחילת שמם או לחלופין רק להרהר אותו במחשבה.
באגדה מצוי הביטוי לצבא מלאכי ה' - "פמליה של מעלה" מול "פמליה של מטה" שהם ישראל, ומסופר רבות על מלאכי השרת שאומרים שירה לפני האל.
במדרשים ובתלמוד מוזכרים מלאכים בהקשרים רבים נוספים.
לפי הרמב"ם, המלאך המופיע בתנ"ך ובספרות חז"ל הוא לעיתים ישות שכלית רוחנית נבדלת מחומר, הזהה לשכל נבדל במטאפיזיקה האריסטוטלית, אך לעיתים הכוונה להאנשה של כוח מכוחות הטבע.
כמו כן, לדעת הרמב"ם נבואות הנביאים נמסרות להם על ידי מלאך, אולם יש מבארים שכוונתו שכוח הדמיון מעורב בקבלת הנבואה, וזאת בשונה ממשה רבנו שקיבל את דבר ה' באופן בהיר וישיר, ללא התערבות כוח הדמיון.
המלאכים על פי הקבלה הם מציאויות רוחניות, המוגדרות בעיקר על פי תכונה מסוימת, ועל פי התכונות והאופי המיוחדות לה.
הם הוויות הפועולות בעולמות היצירה והבריאה כפי שבני האדם פועלים בעולם העשייה.
המלאכים הם בעלי הכרה עצמית, הכרה של הסביבה ויכולת לייצור ולעשות דברים בתוך מסגרת העולם שהם מצויים בו, ושלכל אחד מהם תפקיד של שליחות מתמדת מטעם אלוהים בהיותו מקשר בין עולם העשייה לבין עולמות עליונים יותר (ולעיתים תחתונים יותר), ומעביר את החִיוּת באופן דו צדדי ביניהם.
מצד אחד, כל מצווה שאדם עושה היא פעולה רוחנית-קדושתית שיוצרת מלאך שהוא מעין שליח של האדם לעבר העולמות העליונים, בהם מקבלת המצווה וכוונתה משמעות וממשות, שהיא המלאך.
ומצד שני, יש מלאכים הנשלחים כלפי מטה והמתגלים בצורה כזו שקשורה בעקיפין למהותם.
לפעמים המלאך מתגלה בעקיפין באופן בו אנשים קדושים במיוחד כמו נביא או כל אדם במצב של הארה גבוהה יכולים לחוות את מציאות המלאך באופן רוחני, ולפעמים המלאך מתגלה באופן ישיר ולובש צורה שקיימת ממש בעולם שלנו כמו דמות אדם, להבה או צורה טבעית אחרת.
בניגוד לבני אדם, מלאכים מוגדרים כ"עומדים", כלומר - לא משתנים, והם מייצגים באופן קבוע מהות רגשית או שכלית אחת וחד-ממדית, שמגדירה את המלאך, ואיננה מורכבת ממערך שלם של הוויות כמו האדם.
חלק מן המלאכים הם עתיקים וקיימים מאז ומעולם, בעוד חלקם מלאכים שנוצרים כתוצאה מהמעשים והחוויות של יצורי העולמות.
בעולם הבריאה הגבוה יותר, קיימים מלאכים הנקראים "שְׂרַפִים" בגלל היותם קרובים יותר לאלוקות וכמיהתם להתקרב ולהשרף בה.
השרפים הם התגלמויות של דרגות של השכל העליון, כשכל אחד מהם הוא צד מסוים של הוויה שכלית בדרגה וצורה מסוימת.
בעולמות הרע או הקליפה, הקיימים מתחת לעולם שלנו, קיימים מלאכים מסוג אחר: מלאכי חבלה, שבניגוד למלאכי העולמות העליונים, מייצגים רגשות ודחפים של הטמא והרע ולא של הקדושה, ולכן הם נוצרים ממעשים, מחשבות ורצונות של רע ולא ממעשים של טוב, ומובילים את השפע מהאדם לעולמות הטומאה.
מלאכי החבלה מפתים לעשות רע מתוך עולמות הרע בהם הם נמצאים, ופועלים על האדם בצורות חומריות ורוחניות, ומשמשים גם להענשה של החוטא על חטאיו על ידי ייסורים, כאבים ומשברים חומריים ורוחניים.
בניגוד למלאכים של הקדושה, מלאכי החבלה הם טפילים של העולם הזה - וחיים מכח הבחירות הרעות שנעשות בו, בהיעדר יכולת להאחז ברע שבו, הם יעלמו ואינם חלק מתמונת העולם האידיאלית.
כשאדם עושה מצווה או עבירה ויוצר על ידה מלאך, הוא נצמד אליו והופך להיות חלק מההוויה הסובבת אותו.
במהלך חייו של האדם ההשפעות הטובות או הרעות שלהם עקיפות באופן מסוים, אבל עם פטירתו אותם מלאכי החבלה מקיפים אותו ללא חציצה - ובעצם היותם מענישים אותו באופן ישיר מתוך הרע שהוא יצר בעצמו, וזוהי הירידה לגיהנום.
לאחר שהם חדלים להתקיים בהיעדר חיות להאחז בה ולאחר שחוה את כל הכאב ברע שיצר, הנפש שלו מתנקה ויכולה להגיע למקומם של המלאכים שיצרה במעשיה הטובים ולהתענג בטוב שעשתה - וזוהי העלייה לגן עדן.
על פי הקבלה ישנם רבבות אלפי מלאכים, המוזכרים בשמות רבים נוספים ושאמונים על דברים שונים.
ספר הזוהר מבחין בין מלאכי שרת למלאכי חבלה, בין מלאכי חסד למלאכי דין ובין מלאכים בעלי אופי זכרי (משפיעים ומנהיגים) למלאכים בעלי אופי נקבי (מושפעים ומונהגים).
יש הלכות ומנהגים רבים שקשורים למלאכים ביהדות.
חכמים תקנו את תפילת התכבדו מכובדים שתקנו לומר לפני הכניסה לבית הכסא מכיוון שהמלאכים המלווים את האדם לא יכולים להיכנס לשם.
נהגו לא לומר את הקטעים בסליחות בשפה הארמית בהיעדר מניין מכיוון שהמלאכים לא מבינים ארמית.
כמו כן, קיימים תפילות ופיוטים רבים שפונים או מתייחסים למלאכים, כמו שלום עליכם ומכניסי רחמים.
בתרבות הפופולרית, המושפעת בעיקר מהאיקונוגרפיה הנוצרית אך גם מהמיתולוגיה היוונית, המלאכים מתוארים כיצורים דמויי אדם יפים (לרוב בהירי-עור עם שיער בלונדיני) בעלי הילה וכנפי ברבור בעלות נוצות לבנות צחורות.
הם בדרך כלל לבושים בשמלה או טוגה לבנה.
המלאכים "גרים" בגן עדן, משרתים את אלוהים ומנעימים את זמנו ואת זמנם בשירה מלאכית ונגינה בנבל או בלירה.
בנוסף למלאכים האלו קיימים עוד שני תת-סוגים:
המלאך הלוחם – ה-Archangel – שחמוש בחרב ארוכה או בחרב דו-ידנית ועוטה שריון חזה נוצץ כמו זה של ההופליט היווני.
המלאך הלוחם מייצג את צבאות השמיים ומתואר נלחם בכוחות הרשע, בשדים ובצבאות השטן.
דמות זו מבוסס על המלאך מיכאל.
מלאך תינוק שדומה לקופידון ומסמל אהבה, טוהר ותום.
מלאווי השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972).
היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת מלאווי במשחקים ברציפות.
הישגיהם של הספורטאים המלאווים במשחקים היו נמוכים למדי, ואיש מהם לא היה קרוב לזכייה במדליה אולימפית.
מלאווי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
למרות הנאמר אצל דיוגנס לארטיוס, שמלאגרוס היה בן זמנו של מניפוס (המאה ה-3 לפנה"ס), ההשערה המוסכמת כיום היא שמלאגרוס חי בסוף המאה ה-2 לפנה"ס ותחילת המאה ה-1 לפנה"ס.
על פי עדותו של מלאגרוס עצמו, הוא היה בן העיר גדרה, את עיקר פעילותו הספרותית עשה בעיר צור ובערוב ימיו עבר להתגורר באי קוס שבים האגאי.
מלאגרוס כתב בעיקר מכתמים, אולם את עיקר תהילתו קנה לו כאשר פרסם את האנתולוגיה היוונית.
ספר זה הוא אסופה של מכתמים של יוצרים יוונים מהמאה השביעית לפנה"ס עד זמנו של מלאגרוס.
הספר כולל גם את יצירתו של מלאגרוס עצמו, שממנה שרדו כ-131 מכתמים.
מלאגרוס היה אחד הסופרים הפגאניים הראשונים שהזכירו את השבת של היהודים:
ניתן לשער שאיסור הדלקת אש, ומכאן גם האיסור לבשל, הוא שהוליד את תפיסת השבת הקרה.
כאן שוכב: מבחר אפיטפים מיוון העתיקה, בחר ותירגם מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, אבן חושן, 2015 (מכיל כמה אפיטפים מאת מלאגרוס)
מלאיאלאם יהודית היא שפה יהודית ממשפחת השפות הדרווידיות המדוברת על ידי יהודי ק'וצין מקרלה שבהודו.
מלאיאלאם יהודית אינה שונה בצורה משמעותית מניבים אחרים של
מלאיאלאם, לכן נחשבת כניב של השפה ולא כשפה עצמאית.
מלאיאלאם יהודית היא השפה הדרווידית יהודית היחידה הידועה.
שלא כמו בשפות יהודיות אחרות, מלאיאלאם יהודית אינה נכתבת באלפבית העברי אך כמו רוב השפות היהודיות מכילה מילים רבות השאולות מעברית.
הסופרת רובי דניאל תרגמה לאנגלית מעל 100 שירים ממלאיאלם יהודית.
כיום מדוברת בעיקר בישראל ועל ידי בודדים בלבד בהודו.
מלאווה (בפולנית: Mława, ביידיש: מלאווע) היא עיר בצפון פולין, בירת מחוז מלאווה בפרובינציית מזוביה.
מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי.
ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי הטבטונים.
ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה.
לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית.
במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות.
בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.
במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה , בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני.
הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני.
לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים.
לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.
בשנת 1991 התרחש בעיר "פוגרום מלאווה" כנגד בני הרומה, באירוע שהתרחש בעקבות תאונת פגע וברח, לא היו הרוגים אך נגרם נזק רב.
בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר.
בשיאו של הסכסוך אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת.
בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים.
עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.
בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה.
בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן.
יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו שהוקם בעיר.
במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.
מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות.
בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
הוריהם של יוסף ואהרון צ'חנובר
פלה מייבום שקיבלה את אות המציל היהודי
מַלְאַךְ-יָם (שם מדעי: Squatina) הוא סוג של כריש קרקעי קטן, החי ושוחה לרוב בקרקעית הימים הטרופיים ולעיתים גם באוקיינוס הפתוח.
כרישים אלה צדים דגים ודיונונים ששוחים מעליהם על ידי שאיבתם לפיהם במהירות.
סנפיריהם רחבים ועגולים ומזכירים מעט את התריסניות.
מינים אלו לרוב אינם גדולים, משקלם עד כ–35 קילוגרם, וארכם כ–2 מטרים.
סוג זה, הכולל 22 מינים, הוא היחיד במשפחת המלאך ימיים.
ראשם וגופם של מלאכי ים הם שטוחים.
סנפירי החזה רחבים ומזכירים את התריסניות, ועל הזנב יש שני סנפירים מפותחים.
לפני סנפירי החזה נמצאים חמישה זימים.
ארכם עשוי להגיע עד ל-2.5 מטרים.
מלאכי ים חיים בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, ב וב.
הם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה על פי הרשימה האדומה של IUCN.
מלאגרוס היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול ונרצח במהלך מלחמות הדיאדוכים.
הוא נודע כמתנגד חריף לרפורמות שאלכסנדר ניסה להעביר בצבא, שכללו שילוב של פרסים ובני עמים "נחותים" אחרים בצבא.
אם כי לאחר מותו המסתורי של אלכסנדר בבבל נראה שהייתה לו השפעה רבה, קציניו של אלכסנדר התכנסו כדי לבחור יורש למלכם, פרדיקס הציע שאחד מהם ישמש כעוצר עד שרוקסנה מלכתו של אלכסנדר שהייתה בהריון תלד.
מלאגרוס התנגד לו בחריפות, וטען שלא בטוח שהבן שתלד רוקסנה יהיה זכר, הוא הציע שהרקולס בנו הלא חוקי של אלכסנדר מברסינה, או ארהידאוס אחיו למחצה של אלכסנדר, ישמשו כמלכים.
תלמי הציע דעה שלישית כל הגנרלים ישמשו יחד כעוצרים עד שתלד רוקסנה ועד שיגדל בנה.
בהשפעת הפרשים ומעמד האצולה התקבלה דעתו של פרדיקס, והוא לאונטס, קרטרוס, ואנטיפטרוס, מונו לעוצרים.
אולם לוחמי יחידות הפלנקס שהיוו את היסוד העממי יותר בצבא, מחו על כך שלא שיתפו אותם בדיונים, והכתירו את ארהידאוס הלוקה בנפשו כמלך "פיליפוס השלישי".
פרדיקס שלח את מאלגרוס ואטאלוס כדי להרגיע את הרוחות, אולם השניים שזעמו על פרדיקס הצטרפו אל המורדים ועודדו אותם.
דיודורוס כותב שהמורדים הכתירו את מאלגרוס כמפקדם.
שני הצדדים נערכו לקרב באזור בבל, אולם אז ילדה רוקסנה בן, ו"אישים בעלי רצון טוב ביותר" כהגדרת דיודורוס הצליחו להשכין שלום בין הצדדים, וסוכם שארהידאוס ובנה של רוקסנה ימלכו במשותף.
מלאגרוס נרצח יחד עם עוד 30 אנשים משפיעים במהלך טיהורים שערך פרדיקס בכל אלו שהיו עלולים לעורר מדנים.
מלאדה בולסלאב (בצ'כית: Mladá Boleslav; ; בגרמנית: Jungbunzlau; בספרות הרבנית: בומסלא) היא עיר בחבל בוהמיה המרכזית ברפובליקה הצ'כית על גדות נהר הייזרה כ-50 קילומטרים צפונית-מזרחית לבירה פראג.
העיר נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-10 כטירה מלכותית עבור המלך בולסלאב השני, והיא נקראה על שמו בשם מלאדה בולסלאב (מלאדה - הצעירה), כדי להבחין בינה לטירה אחרת ליד פראג שנשאה אף היא את שמו של המלך; במאה ה-15 נוסף שם לוואי גם לטירה המוקדמת והיא נקראה "סטארה בולסלאב" (הישנה).
ב-1334 ו-1436 קיבלה מלאדה בולסלאב זכויות עיר, והפכה למרכז חשוב על הדרך מפראג לבוהמיה הצפונית, לוסטיה וברנדנבורג.
במאה ה-16 הייתה העיר למרכז ומקום פריחה של זרמים שונים בכנסייה המוראבית והוקמו בה כנסיות ובית דפוס.
תקופת רנסאנס זו פסקה עם הקתוליזציה המחודשת של אזורים אלו במאה ה-17 ואוכלוסיית העיר התמעטה.
מאידך, פרחה במאות ה-17–18 הקהילה היהודית בעיר, שכונתה בפי יהודיה "בומסלא", והיא הייתה למרכז יהודי חשוב.
במאה ה-19 שהייתה למעשה כבר עידן של דעיכת הקהילה היהודית בעיר, עדיין כונתה העיר "ירושלים שעל הייזרה".
הנגיד היהודי יליד ורונה, יעקב ב"ש פון טרויֶנברג, שהיה היהודי הראשון שזכה לתואר אצולה בממלכת הבסבורג, חי ופעל בסוף ימיו בבומסלא, נפטר בה ונקבר בבית הקברות היהודי המקומי.
במאה ה-19 ידעה העיר שוב שגשוג כלכלי ותרבותי, היא הפכה למרכז אזורי חשוב ונפתחו בה מוסדות חינוך חדשים, תיאטראות ומוזיאונים.
מפעל סקודה (במקור: לורין וקלמנט) שהוקם בעיר מספק עבודה לאלפים מתושבי העיר.
מועדון הכדורגל "מלאדה בולסלאב" העירוני, משחק בליגת העל הצ'כית בכדורגל.
הקהילה היהודית במלאדה בולסלאב, אותה כינו היהודים בומסלא, הייתה אחת הקהילות הוותיקות בבוהמיה.
במשך שנים רבות היו רבני הקהילה תלמידי חכמים בעלי שם, ששמעם והשפעתם חרגו מתחומיה.
כנראה התיישבו יהודים בעיר כבר במאה ה-15, מוזכר יהודי יוצא העיר בשם יקותיאל זלמן בן יצחק דן בומסלא שעזב את פראג ב-1515 בדרכו לרוסיה.
במאה ה-17 נפטר בעיר, האציל היהודי, יהודי החצר של כמה מקיסרי האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג, יעקב ב"ש.
הרב מאיר פישלס מילידי העיר, כיהן במשך ארבעים שנה כראב"ד פראג וכראש הישיבה בה, וכונה על שם העיר "מהר"ם בומסלא".
הקהילה היהודית נחרבה בשואה ובית הכנסת נהרס ב-1962.
רבי אברהם שמואל בכרך (חי 1575–1615) - תלמיד מהר"ל מפראג ובעלה של נכדתו.
סבו של רבי יאיר חיים בכרך.
מגדולי דורו, בראשית דרכו היה דרשן בפראג ואחר כך רב בבומסלא.
לאחר שעזב את רבנות העיר כיהן כרבן של: טורבין, קולין, פורליץ ווורמס.
רבי שמואל בן יוסף יאסקי מלובלין (בעיר 1608–1612) - מחבר "לחם רב", מחמשת המכריעים בפולמוס החליצה של חתן המהר"ל, ר' אברהם ולרשטיין, לצד: רבי מרדכי יפה, המהרש"א, רבי יוסף קיצינגן מחכמי פראג ורבי יהודה לייב סרוואל רבה של ונציה.
רבי חיים פייבל מנדלן (בעיר 1620 בערך) - חתנו של השל"ה ותלמיד רבי משה חריף (הראשון).
רבי ישעיה בן שבתי הלוי הורוביץ (בעיר 1674–1675) - נכד השל"ה, היה קודם בואו לבומסלא רבן של ערים רבות: פיורדא, שטייניץ , לייפניק.
עזב את בומסלא לטובת רבנות פרנקפורט אחרי רבי אהרן שמואל קאיידנובר, ומפרנקפורט עבר לכהן כרבה של פוזנא.
רבי אליעזר ליפמן גרעץ (בעיר 1676–1694) - שימש קודם כרבן של טפליץ וקולין .
חתנו היה רבי אברהם ברודא רבה של פרנקפורט ומגדולי דורו, אף הוא יליד בומסלא.
רבי אורי שרגא ויבש חלפן (בעיר 1696–1700) - היה גם דיין בפראג ורבה של ברודא.
ספרו דת אש נדפס לאחר פטירתו.
רבי משה יצחק שפירא (בעיר 1712) - ראש ישיבה בליסא, רבה של בומסלא ואחר כך מחכמי פראג.
בתו עלקה'לה נישאה לרבי יהונתן אייבשיץ
רבי משה ברנדס (בעיר 1717) - נקרא "ר' משה חריף השני", רבן של ערים שונות במרחב האשכנזי ובסוף ימיו אב"ד מגנצא
רבי אליעזר בונדי (עד 1785) - רב בגליל בעכינא, התמנה כרב בבומסלא לאחר פטירת הרב בצלאל ברנדס וכיהן בה עד פטירתו
רבי שמואל שמעלקא (1785–1805) - מחבר "אמרי זוטרי", בתוך הספר "אמרות טהורות" המשותף לו ולסבו רבי יצחק הלוי
רבי יחזקאל שלזינגר (1805–1821) - ר"מ בפראג ורב בכמה ערים, מחבר "מראה יחזקאל" על מסכת חולין (פראג תקפ"ח), בנו כתב עליו הספד בספר "אבל אבי" (פראג תקפ"א)
רבי יצחק שפיץ (1824–1842) - חתנו של רבי אלעזר פלקלס, שימש כאב"ד בומסלא 18 שנים.
מוריץ גרינוולד (1887 - 1893), בהמשך הרב הראשי ליהודי בולגריה
מלאו (שם מדעי: Macrocephalon maleo) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ממשפחת הדגרתיליים האנדמי לאי סולאווסי באינדונזיה.
המלאו הוא עוף ייחודי לאי סולאווסי וליערות הגשם ויערות ההר שבו.
אורכו 55-60 ס"מ והוא עוף גדול יחסית למשפחה.
העור סביב עיניו חשוף וצהבהב.
רגליו בצבע אפור-כחול והן ארוכות ומאפשרות לו לרוץ מהר.
הוא יכול גם לעוף אך משתמש ביכולת זו לעיתים רחוקות.
הנקבות קטנות במעט מהזכרים אבל אין הבדלים גדולים בכל השאר.
המלאו, כמו קרוביו, חי ביערות הגשם ומחפש יצורים קטנים כמו טרמיטים וחיפושיות, פירות ועלים למאכל על פני האי.
הוא חי בקבוצות קטנות בטבע.
הקינון מתבצע בדרך מיוחדת: בני הזוג בונים תל גדול מעפר או חול ובתוכו מונחת הביצה היחידה שלהם, גדולת הממדים.
לאחר מכן הם נשארים בסביבה.
הזכר מצויד בחיישן טמפרטורה ומדי פעם הוא בודק את הטמפרטורה בתוך התל.
הזוג מוסיף עפר לתל, או גורע ממנו, בהתאם לתוצאות.
עם בקיעתו, האפרוח צריך להבקיע את דרכו החוצה מתוכו, והוא יוצא מוכן לחיים.
לרוב אין בכלל מפגש בין האפרוח להוריו.
הוא יוצא לדרכו לחפש מזון בלי לפגוש בהם.
המלאו נמצא בסכנת הכחדה עקב ציד, פגיעה באזורי מחייתו, סחר בעופות וכן מהכנסת טורפים שאינם ילידי האי.
נכון לשנת 2005 ישמספרי המין עומדים על 4,000-7,000 פרטים בוגרים.
החל משנת 1972 המין נחשב מין מוגן באינדונזיה.
מלאדן קרסטאיץ' (בסרבית: Младен Крстајић, בקרואטית: Mladen Krstajić, נולד ב־4 במרץ 1972 בזניצה שביוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.
לקרסטאיץ' 59 הופעות במדי נבחרת סרביה, עמה השתתף גם במונדיאל 2006 תחת השם נבחרת סרביה ומונטנגרו.
קרסטאיץ' נולד בזניצה לאב סרבי ואם בוסנית, ושיחק בילדותו במועדון כדורגל מעירו זניצה.
עקב מלחמת בוסניה עקרה משפחתו של קרסטאיץ' לסרביה, שם שיחק קרסטאיץ' במועדונים המקומיים FK סנטה ו-OFK קיקינדה, שם הציג יכולת טובה.
משפחתו של קרסטאיץ' ידועה כמשפחה אוהדת פרטיזן, וזה היה שיקול למעבר שלו בשנת 1996 לפרטיזן בלגרד, שם הפגין יכולת טובה מאוד והיה לאחד הבלמים הקשוחים בליגה.
החל מעונת 1997/98 היה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, עמה זכה בקדנציה זו בשלוש אליפויות ליגת העל הסרבית, ובגביע הסרבי בעונת 1997/98. בתום עונת 1999/00 עזב קרסטאיץ' את פרטיזן בלגרד, ועבר לוורדר ברמן מהבונדסליגה.
קרסטאיץ' הפך במהרה לאחד הבלמים המוערכים בבונדסליגה, כאשר השתלב בהגנה של ורדר ברמן, ובעונת 2003/04 היה חלק מחוליית הגנה שכללה את פול סטלטרי, ולריאן איסמאל ואומיט דבאלה.
בעונה זו ורדר ברמן זכתה בדאבל מקומי, כאשר הקבוצה ספגה 38 שערי ליגה וסיימה עם שש נקודות יותר מסגניתה באיירן מינכן.
בגמר הגביע הגרמני ניצחה ורדר ברמן את אלמניה אאכן בתוצאה 2–3, במשחק בו קרסטאיץ' שיחק 90 דקות.
בתום עונה זו, עזב קרסטאיץ' את ורדר ברמן לטובת שאלקה 04, ביחד עם חברו לקבוצה אאילטון, לאחר שצבר 112 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
החל מעונת 2004/05 שיחק קרסטאיץ' בשאלקה 04, והעביר במועדון חמש עונות, בכולן היה שחקן מפתח בהרכב הקבוצה.
בעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/05, סייע קרסטאיץ' לשאלקה לסיים במקום השני בבונדסליגה, על אף שהקבוצה ספגה 46 שערים, כמות גבוהה משמעותית מיריבותיה לצמרת, וזכה עם הקבוצה בגביע הליגה הגרמנית.
בזכות המקום השני בליגה, שאלקה וקרסטאיץ' השתתפו בליגת האלופות, ממנה הודחו בשלב הבתים כשסיימו במקום השלישי, והמשיכו לגביע אופ"א, שם הודחה הקבוצה בחצי הגמר על ידי סביליה, שהמשיכה עד לזכייה.
גם בעונת 2006/07 סיימה שאלקה במקום השני, מרחק שתי נקודות מהאלופה שטוטגרט, כשהפעם קרסטאיץ' וחוליית ההגנה, שכללה את השוער מנואל נוייר, הבלם דאריו רודריגס וצמד הברזילאים מרסלו בורדון וראפיניה, ספגו 32 שערים בלבד.
הישג זה הקנה לשאלקה ולקרסטאיץ' השתתפות בליגת האלופות בעונת 2007/08, שם נעצרו ברבע הגמר על ידי ברצלונה.
בתום אותה עונה סיימו שאלקה וקרסטאיץ' במקום השלישי בבונדסליגה, והמשיכו לגביע אופ"א בעונת 2008/09. זו הייתה עונתו האחרונה של קרסטאיץ' בקבוצה, בה מונה לקפטן.
עונה זו הסתיימה בכישלון חרוץ הן בבונדסליגה, שם סיימו שאלקה וקרסטאיץ' במקום השמיני, והן בגביע אופ"א, ממנו הודחה שאלקה מהמקום האחרון בשלב הבתים.
בתום עונה זו, עזב קרסטאיץ' את שאלקה לאחר חמש עונות, בהן צבר 131 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
בקיץ 2009 חתם קרסטאיץ' בפרטיזן בלגרד, המועדון בו עלה לגדולות, ושיחק בו שתי עונות נוספות, בהן שימש קפטן, והוסיף למאזנו שתי אליפויות נוספות, וזכייה נוספת בגביע הסרבי.
בתום עונת 2010/11 פרש קרסטאיץ' ממשחק פעיל.
קרסטאיץ' החל לשחק בנבחרת סרביה ומונטנגרו בשנת 1999. במוקדמות מונדיאל 2006 הנהיג קרסטאיץ' רביעיית הגנה איכותית במיוחד שכונתה "הרביעייה המפורסמת".
הרביעייה כללה את איביצה דראגוטינוביץ', נמניה וידיץ' וגוראן גברנצ'יץ', וספגה שער אחד בלבד לאורך כל המוקדמות.
במונדיאל 2006 עצמו, קרסה רביעייה זו וספגה עשרה שערים, מתוכם שישה מול נבחרת ארגנטינה, וסיימה את הטורניר עם אפס נקודות ואכזבה גדולה.
קרסטאיץ' המשיך לשחק במדי נבחרת סרביה לאחר שנפרדה ממונטנגרו, גם במוקדמות יורו 2008, ופרש מהנבחרת עם הכישלון להעפיל לטורניר, לאחר שצבר 59 הופעות והבקיע שני שערים.
באוקטובר 2017 מונה קרסטאיץ' למאמן נבחרת סרביה ואימן אותה במונדיאל 2018. בינואר 2021 מונה קרסטאיץ' למאמן באצ'קה טופולה מהליגה הסרבית.
באוקטובר אותה שנה סיים את תפקידו.
ב-9 בדצמבר 2021 מונה למאמן מכבי תל אביב בחוזה עד סוף עונת 2021/2022 ואופציה לשנתיים נוספות.
בסיום העונה עזב את תפקידו.
ב-21 ביולי 2022 מונה למאמנה של נבחרת בולגריה.
נבחרת העונה של ליגת העל הסרבית: 2009/10
מלאגרוס היה מלך מוקדון למשך חודשיים.
על פי אוסביוס מקיסריה, מלאגרוס היה בנם של תלמי הראשון מלך מצרים ואשתו אורידיקה.
עם זאת, לטענת דיודורוס, הוא היה בנו של לאגוס, ואח של תלמי הראשון.
מקובל כיום לקבל את טענתו של אוסביוס, וייתכן אף שדיודורוס התבלבל ובמקום לכתוב "נכדו של לאגוס", כתב "בנו של לאגוס".
הוא ליווה את אחיו תלמי קראונוס במסעו של זה להשתלטות על הכס במוקדון.
בשנת 279 לפנה"ס, מת תלמי בקרב נגד הגאלים, ומלאגרוס נבחר לרשת את מקומו.
לטענת אוסביוס, מלאגרוס שלט חודשיים בלבד לפני שהקצינים של אחיו מאסו בו והכתירו במקומו את אנטיפטרוס השני.
דיודורוס מצמצם את תקופת שלטונו ל"כמה ימים".
מקובל כיום לקבל את טענתו של אוסביוס.
גורלו של מלאגרוס לאחר מכן לא ידוע.
אחותו הייתה ליסנדרה שנישאה לאלכסנדר החמישי, מלך מוקדון, שהיה בן דודה מצד אמה.
מַלְאַךְ-יָם כָּנוּף (שם מדעי: Squatina squatina) הוא מין של כריש ממשפחת מלאך-ימיים החי במזרח האוקיינוס האטלנטי סביב חופי אירופה ומצוי בסכנת הכחדה חמורה.
אורכו של כריש זה עד 2.4 מטר בנקבות ו-1.8 מטר בזכרים.
משקלו המקסימלי יכול להגיע ל-80 ק"ג.
הוא בעל גוף שטוח עם סנפירי חזה דמויי-כנפיים מהם מתקבל המראה המלאכי שלו, הראש גדול עם עיניים קטנות ופיו מלא בשיניים חדות.
הוא יכול לפעור את פיו קדימה במהירות ולשאוב מה שנמצא בקרבתו.
צבעו אפור-אדמדם עד חום-ירקרק ומנומר כמו קרקעית חולית.
הכריש חי סביב החופים של אירופה ושל הים התיכון והים השחור ומסתתר בחול כדי לארוב לטרף.
הוא ניזון מדגים קטנים, דיונונים, סרטנים ויצורי ים נוספים אותם הוא שואב במהירות לפיו.
כריש זה מצוי בסכנה גדולה בטבע ונכחד מאזורים רבם בהם חי בעבר.
הוא מצוי בסכנה עקב הסתבכות ברשתות דיג מסחרי, גדרות חשמליות ורעשים הפוגעים בצעירים ובבוגרים יחדיו.
גם התרבותו הנמוכה של הכריש מגבילה את יכולתו להסתגל לשינויים אלה.
מלאווי משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער ממלאווי לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
ההשתתפות של ספורטאי הנוער המלאוויים היא סמלית.
המשלחת הראשונה של מלאווי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
המשלחת סיימה במקום ה-14 בריצת 400 מטר נערים באתלטיקה.
הספורטאים לא הגיעו להישגים בטניס שולחן ושחייה וסיימו במקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים.
המשלחת הגיעה למקומות גבוהים בענף האתלטיקה.
אולם סיימה במקומות האחרונות בענף השחייה.
מלאך-ים יפני (שם מדעי: Squatina japonica) הוא מין של כריש בן למשפחה מלאך-ימיים אשר מצוי על קרקעית הים שלחופי סין, קוריאה יפן ועוד כמה איים במזרח האוקיינוס השקט.
מלאך-ים זה הוא אחד הגדולים ביותר במשפחתו ומגיע לאורך 1.5-2.5 מטר, דומה למלאך-ים כנוף.
הוא בעל פה רחב, סנפירים שטוחים המותאמים לשכיבה על קרקעית הים, כמה זיזי קוצניים מעל הגב וזנב דו-אונתי והוא בעל פה עצום עם שפתיים רחבות ויכולות לשאיבה של טרף חולף במהירות גדולה ובתוך פיו שורות של שיניים צרות המיועדות לתפיסת טרף.
כריש זה משריץ 2–10 צאצאים חיים המגיחים מבטן אימם.
הכריש הוא טורף ממארב בעודו מוסווה בצבעי חום מנומרים בכתמים בהירים, כמו הקרקעית ומחכה לטרף של סרטנים, דגים אחרים (לרבות דגי סחוס אחרים) ודיונונים.
הוא מצוי עד לעומק 300 מטרים מתחת למים.
הכריש מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב דיג למטרת אכילה וכן לשימוש בעור הכריש לחומרים קוסמטיים.
כמו כן הוא נתפס ברשתות דיג שמוטלים לעבר הקרקעית.
בכמה מקומות הוא גם נפגע מזיהום מים.
הוא מין מוגן אך ממשיכים לצוד אותו בחופי יפן.
מלאיקה מיהמבו היא אתלטית מגרמניה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020), פעמיים ברציפות אלופת העולם (דוחה 2019, יוג'ין 2022), סגנית אלופת העולם (טוקיו 2025) ופעמיים אלופת אירופה (ברלין 2018, רומא 2024) בקפיצה לרוחק.
מיהמבו נולדה בהיידלברג, בת לאב מזנזיבר ואם גרמנייה.
ב-2013 זכתה באליפות אירופה לנוער בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.70 מטר.
באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה באוגוסט אותה שנה סיימה במקום 18 בתוצאה של 6.49 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 סיימה רביעית בתוצאה של 6.65 מטר, כמו התוצאה של הזוכה במדליית ארד.
ב-2015 זכתה באליפות אירופה עד גיל 23 בתוצאה של 6.73 מטר
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין, בסוף אוגוסט אותה שנה סיימה שישית בתוצאה של 6.79 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי 2016 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6.65 מטר, אחרינ איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.94 מטר) וג'זמין סוירס מבריטניה (6.86 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה רביעית בשיא אישי של 6.95 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, בריטניה במרץ 2018 סיימה חמישית בתוצאה של 6.64 מטר.
באליפות אירופה שהתקיימה בברלין באוגוסט אותה שנה זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6.75 מטר, לפני מרינה בך רומנצ'וק מאוקראינה (6.73 מטר) ושארה פרוקטור מבריטניה (6.70 מטר).
באוגוסט 2019 זכתה בפעם השלישית באליפות גרמניה בשיא אישי של 7.16 מטר.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-6 באוקטובר 2019 זכתה במדליית זהב בקפוצה לרוחק בשיא אישי של 7.30 מטר, לפני מרינה בך רומנצ'וק (6.92 מטר) ואסה ברומה מניגריה (6.91 מטר).
התוצאה שקבעה מדרגת אותה במקום 12 בעולם בכל הזמנים.
באותה שנה זכתה באליפות ליגת היהלום.
בשנת 2020 היא השיגה תוצאה של 7.07 מטר באולם, בין התוצאות הטובות של קופצות גרמניות בכל הזמנים ובמקום עשירי בעולם בכל הזמנים ובכך היא עברה את אלכסנדרה וסטר.
באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין במרץ 2021 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 6.88 מטר, אחרי מרינה בך רומנצ'וק (6.92 מטר) ולפני קאדי סנייה משוודיה (6.75 מטר).
באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.00 מטר, לפני בריטני ריס מארצות הברית (6.97 מטר) ואסה ברומה (6.97 מטר).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין אורגון ארצות הברית ביולי 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.12 מטר, לפני אסה ברומה (7.02 מטר) ולטיסיה אורו מלו מברזיל (6.89 מטר).
היא זכתה חמש פעמים באליפות גרמניה באצטדיון וחמש פעמים באולם.
מלאבס – פתח תקווה הוא מקומון שיוצא לאור בפתח תקווה.
המקומון נוסד בשנת 19861986, ובסוף שנות ה-90 נרכש על ידי רשת המקומונים שוקן.
עם הכתבים בעיתון במהלך השנים נמנו: גולן בר יוסף, מאירה ברנע-גולדברג, מתי טוכפלד ותמרה טראובמן.
בשנת 2007, במסגרת תוכנית ההתייעלות ומיתוג מחדש של רשת שוקן, שונה שמו ל"העיר - פתח תקווה".
לאחר זמן קצר המיתוג מחדש בוטל והעיתון חזר לשם "מלאבס".
במהלך שנת 2008 נסגרו משרדי מערכת העיתון במסגרת תוכנית ההתייעלות של רשת שוקן והיא מוזגה עם מטה רשת המקומונים שוקן בתל אביב.
בשנת 2017 השיק לראשונה אתר אינטרנט, לאחר שבמשך שנים רבות נמנעה רשת שוקן להקים אתרי אינטרנט מקומיים, כדי לא לפגוע במהדורה המודפסת.
המהדורה האלקטרונית שלו הפכה זמינה בחינם באתר.
"מלאו אסמינו בר" הוא שיר עברי שכתב המשורר פנחס לנדר (אלעד) והלחין דוד זהבי.
השיר נכתב בסוכות ה'תרצ"ג (1932) בעת שלנדר, מחנך וסופר, נתבקש על ידי "הנוער העובד" לכתוב פזמונים.
השיר נחשב לאחד משירי תנועת העבודה הידועים ביותר, ומאפיין את התנועה הקיבוצית בארץ ישראל.
השיר, במילותיו הקצרות, מבטא (במשמעות אלגורית) את ערכי ההתיישבות הקהילתית החקלאית והצלחתה ואת ערכי הקמת המשפחה והבאת ילדים לעולם, את ההתמקדות בביצוע החזון ההתיישבותי ואת השמחה במה שהושג.
השיר הולחן על ידי המוזיקאי דוד זהבי.
לדבריו, ברגע הראשון שקרא את המילים: "בקע השיר מתוכו".
השיר בוצע לראשונה בציבור בקיבוץ נען.
ביצועים ראשונים אחרים של השיר היו מאת חבורת רננים, חבורת שירו שיר עם הסולנית הדסה סיגלוב, הגבעטרון ועוד.
הוא נתפס בתחילה כשיר מקהלות.
בהמשך הוא בוצע בעשרות גרסאות כיסוי נוספות על ידי להקות וזמרים ידועים בישראל.
לשיר חובר גם ריקוד עם, שהיה נפוץ בחוגי הריקודים בישראל.
מלאדן איוואנוב היה חסיד אומות העולם ממחוז סופיה, שבבולגריה.
מלאדן איוואנוב נולד בשנת 1923 והתגורר עם הוריו בלב הרובע היהודי בסופיה.
הוא דיבר לאדינו והרגיש חלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה היהודית שאיתה גדל.
ידיד אמיתי ונאמן של יהודים, נודע כ"מגן הגטו".
אביו היה הבעלים של הפאב המקומי והוא ואחיו היו חברים יהודים רבים.
ביתם היה תמיד פתוח ליהודים.
אנשים רבים מצאו מקלט זמני בבית איוואנוב, במשך ימים או שבועות בכל פעם.
פעמים רבות הוא מנע באופן אישי התקפות פיזיות על יהודים וניהל יהודים שברחו ממחנות עבודה למקומות מקלט.
איוונאוב עזר בהכנת ניירות שווא ושמר על קשר עם המסתתרים.
בין אלו שנעזרו באיוואנוב היו ליאון מרדכי ואביו מאיר רוזנפלד, אליה ס 'סליקטאר, פרימו סינטו ויוסף לוי.
בשנת 1943 נעצר איוואנוב והואשם על ידי בית משפט צבאי בגין הצגת מסמכים כוזבים לאישה יהודייה.
המסמכים הללו אפשרו לה לחיות בסופיה, דבר שהיה אסור על יהודי בולגריה.
עונש המאסר בן השנתיים קוצר עם שחרור בולגריה.
חבריו כינו אותו בשם "מגן" שהיה תמיד מגן עליהם מפני אנשים רעים כגון נאצים או פאשיסטים.
לאחר המלחמה התחתן איוואנוב עם בוצ'ה בוכור אלקלעי (בבולגריה יש 2 שמות משפחה הראשון אישי השני שם אביה והשלישי משפחה) והזוג עלה לישראל בשנת 1989.
ב-11 בפברואר 1991 הוכר מלאדן בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
בעקבות עדויות שמסרו ניצולים, הכיר יד ושם במלאדן איונאוב כחסיד אומות העולם.
ב-1993 זכה לאות יקיר העיר תל אביב-יפו.
בבולגריה הוקם פסל לזכרו של חסיד אומות העולם.
הוא נקבר ב מתחם חסידי אומות עולם בבית העלמין קריית שאול.
מלאגרוס הוא אחד מן הגיבורים ב מיתולוגיה היוונית, התפרסם כמארח ציד חזיר הבר הקלידוני ומוזכר גם כאחד הארגונאוטים.
מלאגרוס נסיך קלידוני בנם של אלתאה ואנאוס מלך קלידון, ועל פי מקורות מסוימים בנו של ארס, אחיהם של דיאנריה, טקסיאוס, קלימנוס, פריפוס, אגלאוס ,תיראוס, ערוץ, יורימייד ומלניפה.
מלאגרוס היה אביו של פרטנופוס מאת אטאלנטה, אך הוא התחתן עם קלאופטרה, בתם של עידס ומרפסה.
נולדה להם בת, פולידורה, שהפכה לכלת פרוטסילאוס, שעזבה את מיטתה בליל כלולותיהם כדי להצטרף למשלחת לטרויה.
ציד החזיר הקלידוני: כשמלאגרוס נולד מוירה ניבאה שהוא יחיה כל עוד גזר עץ אשר ברשות המשפחה לא יאכל על ידי אש, לשמע הנבואה מיהרה אלתאה להחביא את גזר העץ.
אנאוס הטיל על מלאגרוס לאסוף גיבורים מכל רחבי יוון למטרת ציד חזיר הבר הקלידוני שהטיל את מוראו על האזור ופגע בכרמים לאחר שאנאוס השמיט את ארטמיס מפסטיבל לכבוד האלים.
מלאגרוס הוסיף את אטאלנטה אותה אהב ואשר הייתה ידועה בכישורי הצייד שלה לקבוצת הציידים.
על פי אחת הגרסאות שני קנטאורים הילאוס וראקוס ניסו לאנוס את אטאלנטה ומלאגרוס הרג אותם.
אטאלנטה פגעה בחזיר הבר ומלאגרוס הרג אותו והעניק לה פרס בתור הראשונה שהקיזה את דמו של חזיר הבר.
שני ציידים: טוקסיאוס ופלקסיפוס, דודו ואחיו של מלאגרוס התרעמו על מתן הפרס לאטאלנטה למרות שהיא רק פגעה בחזיר הבר ומי שהרג אותו היה מלאגרוס, בלהט הוויכוח מלאגרוס הרג גם אותם.
ושניים נוספים :קיפולים ואיוריפילוס על העלבת אטאלנטה.
כשאלתאה גילתה שמלאגרוס הרג את אחיה ובנה היא לקחה את גזר העץ אותו החביאה ונתנה לאש לאכל אותו.
את שתי הנשים (אחיותיו) שביכו את מותו של מלאגרוס הפכה ארטמיס לעופות פנינייה.
בזמן שהותו בשאול שוחח הרקולס עם מלאגרוס, הרקולס התלהב מהגיבור ושאלו אם יש לו אחות דומה לו שפנויה לנישואין.
מלאגרוס סיפר לו על אחותו דיאנריה והרקולס יצא מהשאול והלך לבקש את ידה.
מלאווי איירליינס היא חברת התעופה הלאומית של מלאווי שהמטה שלה בלילונגווה והבסיס המרכזי שלה בנמל התעופה הבינלאומי לילונגווה שבמלאווי.
החברה נוסדה ב-2013 אחרי פירוקה של אייר מלאווי, חברת התעופה הלאומית הקודמת של מלאווי.
אתיופיאן איירליינס, חברת התעופה הלאומית של אתיופיה מנהלת את החברה תחת חוזה ומחזיקה ב-49% מהבעלות עליה.
ב-25 במרץ 2021, מועצת המנהלים של החברה העבירה החלטה בדבר פירוק החברה עקב חובות כבדים וחדלות פירעון.
עם זאת, ב-5 במאי אותה שנה החליטה ממשלת מלאווי להזרים כספים לחברה כדי למנוע את פירוקה.
ב-2022 הודיעה החברה לראשונה על רווח שנתי ראשון בסך 4 מיליון דולר.
מלאווי איירליינס הוקמה ביולי 2013, אחרי פירוקה של אייר מלאווי, ששימשה עד אז חברת התעופה הלאומית של המדינה במשך 49 שנים.
כמו כן נחתמה עסקה עם אתיופיאן איירליינס כך שהיא תחזיק ב-49% ממניות החברה החדשה.
החברה החלה בפעילות ב-31 בינואר 2014, עם קו פנימי בין לילונגווה לבלנטייר באמצעות מטוסי בומברדייה Q400 שלהם 67 מקומות.
ב-3 בפברואר 2014 נפתח קו בינלאומי ראשון להארארה, בירת זימבבואה, ב-17 בפברואר נפתחו טיסות גם ליוהנסבורג וב-18 בפברואר החלו טיסות גם לדאר א-סלאם, בירת טנזניה.
נכון לאוקטובר 2022, החברה מחזיקה בשני מטוסים, אחד מדגם בואינג 700–737 והשני בומברדייה Q400.
ממשלת מלאווי מחזיקה ב-51% מהשליטה בחברה, ואילו אתיופיאן איירליינס מחזיקה ב-49% הנותרים.
הממשלה תכננה למכור 31% מהאחזקות שלה למשקיעים פרטיים בשווי 6 מיליון דולר, אולם הדבר תלוי ברווחיות החברה.
מדינהעירנמל תעופההתחלהסיוםמקורקניהניירובינמל התעופה הבין-לאומי ג'ומו קניאטה29 במרץ 2017–מלאוויבלנטיירנמל התעופה הבינלאומי צ'ילקה31 בינואר 2014–דרום אפריקהיוהנסבורגנמל התעופה הבין-לאומי או.
טאמבו17 בפברואר 2014–טנזניהדאר א-סאלםנמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה18 בפברואר 2014–זמביהלוסקהנמל התעופה קנת קאונדה17 בפברואר 2014–זימבבואההארארהנמל התעופה הבינלאומי הארארה3 בפברואר 2014–
מלאוויזאורוס (שם מדעי: Malawisaurus; מילולית: "לטאת מלאווי") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים אשר חי באפריקה במשך הקרטיקון התחתון שלפני 126 עד 119 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר ב-1993 בידי לואיס ל.
ג'ייקוב ועמיתיו ונכלל בו מין יחיד - Malawisaurus dixeyi, להוקרת החוקר הבריטי פרדריק אוגוסטוס דיקסי .
במקור המין נקרא ב-1928 בידי החוקר סידני ה.
האוטון כשייך לסוג גיגנטוזאורוס (שהתבטל ומשויך כיום לסוג טורניאריה) ובהמשך הועבר לג'ננסיה, שניהם מהקבוצה דמויי דיפלודוקיים.
עם זאת בהמשך המאפיינים שלו התבהרו כדומים יותר לטיטאנוזאור כמו הסלטזאורוס, האלמוזאורוס או האיילוזאורוס.
המאובנים של דינוזאור זה התגלו בשכבה "Dinosaur Beds" שבצפון מלאווי, בשכבות של אבן חול ואבן טין, ביניהם התגלו ממצאי חוליות זנב, גפיים ושרידי גולגולת ואף עור אוסטאודרם קשיח ששימש כשריון.
ממצא נוסף של שן בודדה התגלה בצפון-מזרח ברזיל, ברזיל ואולי השתייכה אליו.
דינוזאור זה הגיע לאורך של כ-16 מטרים ולמשקל של כ-10 טונות.
חוקרים משנת 2020 נתנו לו הערכה קטנה יותר, באורך 11 מטרים ומשקל של 2.8 טונות.
חוליות הזנב שלו היו רחבות כדי לתמוך בו, מה שהיה עוזר לו לנוע בביצות.
לפני הקמת האיחוד המלאי ב-1946, השטחים לא הוכנסו לממשל מאוחד אחד, למעט התקופה המיידית שלאחר המלחמה שבה קצין צבא בריטי הפך למנהל הזמני של מלאיה.
במקום זאת, מלאיה הבריטית כללה את מושבות המצרים, המדינות המלאיות המאוחדות והמדינות המלאיות הבלתי מאוחדות.
תחת ההגמוניה הבריטית, מלאיה הייתה אחת הטריטוריות הרווחיות ביותר של האימפריה, בהיותה היצרנית הגדולה בעולם של בדיל ואחר כך גומי.
במהלך מלחמת העולם השנייה, יפן שלטה בחלק ממלאיה כיחידה אחת מסינגפור.
האיחוד המלאי לא היה פופולרי וב-1948 פורק והוחלף על ידי פדרציית מלאיה, שהפכה לעצמאית לחלוטין ב-31 באוגוסט 1957. ב-16 בספטמבר 1963, הפדרציה, יחד עם צפון בורנאו (סבה), סארוואק וסינגפור, הקימו את הפדרציה הגדולה יותר של מלזיה.
מעורבות בריטית ראשונית בפוליטיקה המלאית
הסוחר האנגלי הראשון שביקר בחצי האי המלאי היה ראלף פיץ' שהגיע במאה ה-16. עם זאת, הבריטים הפכו מעורבים רשמית בפוליטיקה המלאית רק בשנת 1771, כאשר בריטניה הגדולה ניסתה להקים עמדות מסחר בפנאנג, לשעבר חלק מקדה.
הבריטים הקימו תחנת מסחר בסינגפור ב-1819 והשיגו שליטה מוחלטת באי ב-1824.
הרחבת ההשפעה הבריטית (המאה ה-19)
לפני סוף המאה ה-19, הבריטים נהגו בעיקר במדיניות לא-התערבותית.
מספר גורמים כמו היצע משתנה של חומרי גלם וביטחון, שכנעו את הבריטים למלא תפקיד פעיל יותר במדינות מלאיות.
מהמאה ה-17 עד תחילת המאה ה-19, מלאקה הייתה נחלה הולנדית.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות, בין 1811 ל-1815, מלאקה, כמו נחלות הולנדיות אחרות בדרום מזרח אסיה, הייתה תחת הכיבוש של הבריטים.
זה נעשה כדי למנוע מהצרפתים לתבוע את הנחלה ההולנדיות.
כשהמלחמה הסתיימה ב-1815 הוחזרה מלאקה להולנדים.
ב-1824 חתמו הבריטים וההולנדים על האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1824. האמנה, בין היתר, העבירה את מלאקה באופן חוקי לממשל הבריטי וחילקה רשמית את העולם המלאי לשתי ישויות נפרדות, מה שהניח את הבסיס לגבול האינדונזי-מלזיה הנוכחי.
סינגפור המודרנית נוסדה בשנת 1819 על ידי סר תומאס סטמפורד ראפלס, עם עזרה ממייג'ור ויליאם פארקר.
לפני הקמת סינגפור, ראפלס היה מושל ג'אווה מ-1811 עד 1815. בשנת 1818 הוא מונה לבנקולן.
לאחר שהבין כיצד ההולנדים עושים מונופול על הסחר בארכיפלג המלאי, הוא היה משוכנע שהבריטים צריכים מושבת מסחר חדשה כדי להתמודד עם כוח המסחר ההולנדי.
חודשים של מחקר הביאו אותו לסינגפור, אי בקצה חצי האי המלאי.
האי נשלט על ידי טמנגונג.
סינגפור הייתה אז בשליטתו של טנגקו עבדול רחמן, הסולטן של סולטנות ג'והורה-ריאו-לינגגה (הידועה גם בשם סולטנות ג'והור), בתורה תחת השפעת ההולנדים והבוגים.
הסולטן לעולם לא הסכים לבסיס בריטי בסינגפור.
עם זאת, טנגקו עבדול רחמן הפך לסולטן רק בגלל שאחיו הבכור, טנגקו חוסיין או טנגקו לונג, לא התחתן בפהאנג כשאביהם, הסולטן הקודם, מת ב-1812. במסורות תרבותיות מלאיות, אדם חייב להיות לצדו של הסולטן הגוסס כדי להיחשב כשליט חדש.
טנגקו עבדול רחמן היה נוכח כשהסולטן הזקן מת.
האח הגדול לא היה מרוצה מההתפתחות, בעוד שהטמנגונג שהיה אחראי על סינגפור העדיף את טנגקו חוסיין על האח הצעיר.
הבריטים הכירו לראשונה בטנגקו עבדול רחמן בזמן נוכחותם הראשונה במלאקה.
בשנת 1818 ביקר פארקר את טנגקו חוסיין באי הקטן פניינגאט, מול חופי בינטן, בירת ארכיפלג ריאו.
שם נערכו תוכניות חדשות, ובשנת 1819 כרת ראפלס עסקה עם טנגקו חוסיין.
ההסכם קבע כי הבריטים יכירו בטנגקו חוסיין כשליט הלגיטימי של סינגפור אם יאפשר להם להקים שם עמדת מסחר.
יתר על כן, טנגקו חוסיין והטמנגונג יקבלו קצבה שנתית מהבריטים.
האמנה אושררה ב-6 בפברואר 1819. בעזרת הטמנגונג, חוסיין עזב את פנינגאט, מעמיד פנים שהוא 'יוצא לדוג', והגיע לסינגפור, שם מונה במהירות כסולטאן.
ההולנדים היו מאוד לא מרוצים מהפעולה של ראפלס.
אולם, עם חתימת האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1824, פחתה ההתנגדות ההולנדית לנוכחות הבריטית בסינגפור.
ההסכם גם חילק את סולטנות ג'והור לג'והור המודרנית ולסולטנות ריאו החדשה.
לאחר שהבריטים אבטחו את מלאקה מההולנדים באמצעות האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1824, הם שאפו לרכז את הממשל של פנאנג, מלאקה וסינגפור.
לשם כך, בשנת 1826 הוקמה מסגרת הידועה בשם מושבות המצרים, שבירתה פננג.
מאוחר יותר, ב-1832, הועברה הבירה לסינגפור.
בעוד ששלושת הנחלות היוו את עמוד השדרה של המושבות, לאורך השנים אי חג המולד, איי קוקוס, לבואן ודינדינג בפרק הושמו תחת סמכותן של מושבות המצרים.
עד 1867, מושבות המצרים היו אחראים למנהל הבריטי של חברת הודו המזרחית בכלכותה.
מנהלי המושבות לא היו מרוצים מהאופן שבו כלכותה טיפלה בענייניהם והם התלוננו בפני לונדון.
בשנת 1856 החברה אף ניסתה לבטל את מעמד הנמל החופשי של סינגפור.
בשנת 1858, בעקבות המרד ההודי, פורקה חברת הודו המזרחית והודו הבריטית עברה תחת שלטונו הישיר של הכתר, אשר הופעל על ידי מזכיר המדינה להודו ומשנה למלך הודו.
עם דעיכת כוחה של כלכותה, ולאחר שתדלנות אינטנסיבית של מנהלי המושבות, בשנת 1867 הם הוכרזו כמושבת כתר והועברו ישירות לשליטת משרד המושבות בלונדון.
עם זאת, ההכרזה העניקה למושבה מידה ניכרת של שלטון עצמי בתוך האימפריה הבריטית.
ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, התפרקה המושבה.
מלאקה ופננג נקלטו באיחוד המלאי החדש, בעוד שסינגפור הופרדה משאר המושבה לשעבר והפכה למושבת כתר חדשה בפני עצמה.
האיחוד המלאי הוחלף מאוחר יותר בפדרציית מלאיה ב-1948, וב-1963, יחד עם צפון בורנאו, סראוואק וסינגפור, יצרו פדרציה מורחבת בשם מלזיה.
לפני סוף המאה ה-19, חברת הודו המזרחית הבריטית הייתה מעוניינת רק במסחר, וניסתה ככל האפשר להתרחק מהפוליטיקה המלאית.
עם זאת, השפעתה של סיאם במדינות צפון מלאיה, במיוחד קדה, טרנגאנו, קלאנטן ופטאני, מנעה מהחברה לסחור בשלום.
לכן, בשנת 1826, הבריטים, באמצעות החברה, חתמו על הסכם סודי המכונה היום הסכם ברני עם מלך סיאם.
ארבע המדינות המלזיות לא נכחו במהלך החתימה על ההסכם.
באמנה זו, הבריטים הכירו בריבונות סיאמית על כל אותן מדינות.
בתמורה, סיאם קיבלה את הבעלות הבריטית על פננג ועל מחוז ולסלי ואיפשרה לחברה לסחור בטרנגאנו ובקלנטן ללא הפרעה.
83 שנים מאוחר יותר, נחתמה בין שתי המעצמות אמנה חדשה הידועה כיום בשם האמנה האנגלו-סיאמית של 1909 או הסכם בנגקוק משנת 1909. בהסכם החדש, סיאם הסכימה לוותר על תביעתה על קדה, פרליס, טרנגאנו וקלנטן, בעוד שפטאני נותרה שטח סיאמי.
פרליס הייתה בעבר חלק מקדה אך בתקופת שלטונה של סיאם היא הופרדה מקדה.
אולם מחוז סאטון של קדה סופח על ידי סיאם באותו הסכם.
פטאני לעומת זאת פוצלה לפטאני עצמה, Yala ו-Narathiwat לאחר החתימה על האמנה.
למרות שהמלך הסיאמי צ'וללונגקורן לא שש לחתום על האמנה, הלחץ הצרפתי הגובר על הגבול המזרחי של סיאמי אילץ את סיאם לשתף פעולה עם הבריטים.
כמו ראמה הרביעי, צ'וללונגקורן קיווה שהבריטים ישאירו את סיאם בשקט אם ייעתר לדרישותיהם.
מוקדם יותר בשנת 1893, איבדה סיאם את אזור שאן בצפון מזרח בורמה לידי הבריטים.
תיחום זה, כאמור בהסכם, נותר כיום בגבול מלזיה-תאילנד.
שליטי מלאיה לא הכירו בהסכם, אך היו חלשים מכדי להתנגד להשפעה הבריטית.
בקדה לאחר הסכם בנגקוק, ג'ורג' מקסוול הוצב על ידי הבריטים בקדה כיועץ הסולטן.
הבריטים השתלטו למעשה על התכנון והביצוע הכלכליים.
קו רכבת נבנה כדי לחבר את קדה עם סיאם בשנת 1912 בעוד רפורמת קרקעות הונהגה ב-1914. רק בשנת 1923 קיבל שליט קדה, הסולטאן עבדול חמיד חלים שאה, יועץ בריטי.
השליט לא הכיר באמנה של 1909 אך הבריטים ניהלו את המדינה בפועל.
רק בשנת 1930 הכיר השליט ראג'ה סייד אלווי בנוכחות הבריטית בפרליס בכך שהכיר במדווס פרוסט כיועץ הבריטי הראשון בפרליס.
פרק היא מדינה על החוף המערבי של חצי האי המלאי.
במאות ה-18 וה-19 התגלה שהאזור עשיר בבדיל, עם מרבצי סחף בדיל העשירים ביותר בעולם.
אירופה באותה תקופה עברה מהפכה תעשייתית וזה יצר ביקוש עצום לבדיל.
הבריטים כמו גם ההולנדים היו פעילים במדינות, כל אחת מהן ביקשה להשיג מונופול על ייצור בדיל וסחורות אחרות.
עם זאת, האווירה הפוליטית בפרק הייתה הפכפכה מספיק כדי להעלות את עלות פעולות כריית הבדיל.
לדוגמה, בשנת 1818 סיאם ציוותה על קדה לתקוף את פרק.
חוסר האבטחה בפרק אילץ את הבריטים להגן על פרק ב-1826.
כשפרק המשיכה להגדיל את פעילות הכרייה שלה, היא סבלה ממחסור בכוח אדם.
בניסיון לפתור את הבעיה, המנהל המלזי לונג ג'עפר הזמין את הסינים בפננג לעבוד בפרק, במיוחד בלרוט.
בשנות ה-40 של המאה ה-19 התפוצצה האוכלוסייה הסינית של פרק.
המהגרים החדשים היו לרוב חברים באגודות סודיות סיניות.
שתיים מהאגודות הגדולות היו Ghee Hin ו-Hai San.
שתי הקבוצות הללו ניסו בקביעות להגביר את השפעתן בפרק והדבר הביא להתכתשויות תכופות.
ההתכתשויות הללו יצאו משליטה, כך שאפילו נגה איברהים, ה-Menteri Besar, או ראש הממשלה, לא הצליח לאכוף את שלטון החוק.
בינתיים, היה מאבק כוחות בחצר המלוכה בפרק.
הסולטן עלי מת בשנת 1871 והבא בתור לכס המלכות היה הראג'ה מודא ראג'ה עבדאללה.
למרות העובדה הזו, הוא לא נכח בקבורת הסולטן.
כמו במקרה של טנגקו חוסיין מג'והור, ראג'ה עבדאללה לא מונה לסולטן החדש על ידי השרים של פרק.
ראג'ה איסמעיל, במקום השני בסדר הירושה, הפך לסולטן הבא של פרק.
ראג'ה עבדאללה זעם וסירב לקבל את החדשות בצורה יפה.
לאחר מכן הוא חיפש ואסף תמיכה פוליטית מערוצים שונים, כולל כמה מהבכירים המקומיים של פרק וכמה אנשי בריטניה שאיתם עשה עסקים בעבר, כשהאגודות החשאיות הפכו לפרוקסי במאבק על כס המלכות.
בין אותם אנשים בריטים היה הסוחר הבריטי וו.ה.מ.
יתר על כן, הוא הבטיח לקבל יועץ בריטי אם הבריטים יכירו בו כשליט הלגיטימי של פרק.
לרוע מזלו של ראג'ה עבדאללה, מושל מושבות המצרים באותה תקופה היה סר הארי אורד והמושל היה ידידו של נגה איברהים, שהיו לו בעיות לא פתורות עם ראג'ה עבדאללה.
בסיועו של אורד, נגה איברהים שלח חיילים ספווים מהודו כדי למנוע מראג'ה עבדאללה לתבוע באופן פעיל את כס המלכות ולהרחיב את השליטה על האגודות הסודיות הסיניות.
ב-1873 המשרד הקולוניאלי בלונדון הכריז על אורד כבלתי כשיר.
עד מהרה הוא הוחלף בסר אנדרו קלארק וקלארק הצטווה לקבל תמונה מלאה של המתרחש במדינות מלאיה ולהמליץ כיצד לייעל את הממשל הבריטי במלאיה.
הסיבה הייתה שלונדון הייתה מודעת יותר ויותר לכך שמושבות המצרים תלויות יותר ויותר בכלכלת המדינות המלאיות, כולל פרק.
לאחר הגעתו של קלארק לסינגפור, סוחרים בריטים רבים, כולל ריד, התקרבו למושל.
דרך ריד, למד קלארק על בעייתו של ראג'ה עבדאללה ועל נכונותו לקבל נציג בריטי בחצרו אם הבריטים יסייעו ליורש העצר של פעם.
קלארק ניצל את ההזדמנות להרחיב את ההשפעה הבריטית.