tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2019 הצטרף לאקדמיה של קבוצת פרארי והצטרף לאליפות הפורמולה 2, בה זכה באליפות בעונת 2020.
שומאכר הוא בנו של מיכאל שומאכר, נהג הפורמולה 1 שזכה 7 פעמים באליפות.
שומאכר החל להתחרות בשנת 2008 בקארטינג.
על מנת להימנע מתשומת לב בשל הפרסום של אביו התחרה בשם "מיק בטש", שם משפחתה המקורי של אימו קורינה.
בשנת 2013 סיים במקום השלישי באליפות גרמניה לנוער וב-CIK-FIA סופר קאפ.
בשנת 2014 החל להתחרות בשם "מיק ג'וניור" ולקחת חלק בתחרות בינלאומיות.
הוא סיים במקום השני באליפות גרמניה לנוער, אליפות אירופה ובאליפות העולם.
בשנת 2015 הצטרף לקבוצת Van Amersfoort Racing ועבר להתחרות באליפות פורמולה 4 הגרמנית, כשהוא משתמש לראשונה בשמו המלא.
בשנת 2016 המשיך להתחרות באליפות, אך עבר לקבוצת Prema והתחרה עימה במקביל גם באליפות פורמולה 4 האיטלקית.
את העונה סיים במקום השני בשתי האליפויות.
בשנת 2017 עבר להתחרות עבור הקבוצה באליפות אירופה בפורמולה 3. בעונתו הראשונה הגיע פעם אחת לפודיום ודורג במקום ה-12. במחצית השנייה של עונת 2018 השיג שמונה ניצחונות ובסיומה הוכתר לאלוף אירופה.
לאחר הזכייה באליפות עבר להתחרות באליפות הפורמולה 2. במהלך חודש ינואר 2019 הצטרף לאקדמיה לנהגים של קבוצת פרארי.
בסוף חודש מרץ ערך את הבכורה במרוץ פתיחה העונה שהתקיימו בבחריין.
בהמשך השתתף בנסיעות המבחן שקיימו קבוצת הפורמולה 1. בשני ימי המבחן שהתקיימו, נהג יום אחד ברכב של קבוצת פרארי וביום השני ברכב של קבוצת אלפא רומיאו.
במהלך העונה הגיע פעם אחת לפודיום, כשניצח את מרוץ הספרינט בהונגריה.
בסיום העונה דורג במקום ה-12.
אחרי ששת סבבי המרוצים הראשונים בעונת 2020 דורג במקום החמישי בטבלה.
רצף של חמישה פודיומים, כולל ניצחון במונזה העלה אותו למקום השני.
בסבב המרוצים הבאים, שהתקיים במוג'לו לקח את ההובלה ושמר עליה עד לסיום העונה, בה זכה באליפות.
שומאכר היה אמור לקחת חלק באימון המקדים של קבוצת אלפא רומיאו לפני גרנד פרי אייפל, אך בסופו של דבר בוטל האימון בשל תנאי מזג האוויר.
באותו סוף השבוע השווה לואיס המילטון את שיא הניצחונות של מיכאל שומאכר.
לאחר המרוץ העניק מיק להמילטון את אחת הקסדות של אביו.
בדצמבר הוחתם בקבוצת האס אליה הצטרף בעונת 2021. את העונה סיים ללא נקודות.
חוזהו הוארך לעונה נוספת ובמקביל מונה להיות נהג משלים בקבוצת פרארי יחד עם אנטוניו ג'יובינאצי.
העונה השנייה בקבוצה נפתחה עם מקום 11 בגרנד פרי בחריין, התוצאה הטובה ביותר ששהשיג עד שלב זה.
במקצה הדירוג לקראת גרנד פרי ערב הסעודית התנגש עם רכבו בעוצמה בגדר הבטיחות.
לאחר הפגיעה פונה במסוק לבית חולים לצורך בדיקות, בהן נמצא כי אינו סובל מפגיעות חמורות.
למרות זאת החליטה הקבוצה להתחרות במרוץ עם רכב אחד ולאפשר לשומאכר מנוחה.
בגרנד פרי בריטניה, המרוץ ה-31 בקריירה, סיים במקום השמיני וצבר נקודות בכורה באליפות.
שבוע לאחר מכן, בגרנד פרי אוסטריה, סיים במקום השישי ונבחר ל"נהג היום".
בהמשך העונה לא הצליח לצבור נקודות נוספות ובסיומה הוחלט שלא לחדש את חוזהו והוא נותר ללא קבוצה.
בהמשך הודיעה פרארי על סיום ההתקשרות של שומאכר עם האקדמיה של הקבוצה.
לקראת עונת 2023 חתם שומאכר בקבוצת מרצדס כנהג משלים.
רוברט רימיק ויליאמס , ידוע בשם הבמה מיק מיל (Meek Mill), הוא ראפר, פזמונאי ופעיל חברתי אמריקאי.
הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו כבאטל ראפר ובהמשך הקים גם הרכב ראפ בשם "The Bloodhoundz".
החתים את מיק מיל בחברת התקליטים שלו.
בפברואר 2011, לאחר שעזב את החברה, חתם בחברת תקליטי ההיפ הופ "מייבאך" של הראפר ריק רוס.
ב-2012 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Dreams and Nightmares, דרך חברות התקליטים האחים וורנר ומייבאך מיוזיק גרופ.
האלבום, שקדם לו הסינגל "Amen" בשיתוף דרייק, הגיע למקום השני בבילבורד 200. באותה השנה, השתתף עם ריק רוס בשיר "Triumphant (Get 'Em)" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי.
האלבום זכה בפרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הראפ הטוב ביותר ואף במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-2017 הוציא את אלבומו השלישי, Wins & Losses.
ב-2018 הוציא את אלבומו הרביעי, Championships.
האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 וזכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי.
האלבום כלל את הלהיט "Going Bad" בהשתתפות דרייק, שהגיע למקום ה-6 במצעד בילבורד הוט 100 וזכה במעמד פלטינה כפולה.
בשנת 2020 שיחק לראשונה, בתור בלאקס בסרט הדרמה Charm City Kings שנוצר על פי רעיון של בארי ג'נקינס.
מיצ'ל מקגייבר "מיק" זאיס הוא איש חינוך אמריקאי, שכיהן כממלא מקום מזכירת החינוך של ארצות הברית במהלך ינואר 2021. לפני כן הוא שימש כסגן מזכירת החינוך, וקודם לכן היה מפקח החינוך של קרוליינה הדרומית.
זאיס נולד בבסיס פורט בראג שנמצא במדינת קרוליינה הצפונית, אביו, מרווין זאיס היה גנרל בצבא האמריקאי.
זאיס עשה את התואר הראשון שלו במדעים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ואת התואר השני בפסיכולוגיה חברתית עשה זאיס באוניברסיטת וושינגטון.
זאיס התגייס לצבא האמריקאי ושירת במספר יחידות חי"ר, הוא הוצב בווייטנאם ובקוריאה הדרומית, הוא פיקד על כ-2 פלוגות במהלך שירותו ואף היה ראש תוכנית המלחמה של הפנטגון, עם שחרורו מהצבא סיים את שירותו הצבאי, בדרגת תא"ל.
לאחר שחררורו מהצבא וכניסתו לחיים האזרחיים פנה זאיס לתחום החינוך, באוגוסט 2000 הוא נבחר להיות נשיא מכללת ניוברי במהלך כהונתו הוכפל מספר הנרשמים למכללה והוחלט להוסיף בה לימודים שמטרתם הכשרה אנשים לתחום הסיעוד, ביוני 2010 הוא פרש מתפקידו לקראת התמודדתו על תפקיד מפקח החינוך של קרוליינה הדרומית.
בבחירות על תפקיד המפקח התמודד זאיס כמועמד רפובליקני, מולו התמודדה המועמדת הדמוקרטית, אליזבת' מופלי וכן מספר מועמדים אחרים, בבחירות הביס זאיס את מופלי לאחר שגרף כ-51% מהקולות ובשל כך נבחר להיות מפקח החינוך של קרוליינה הדרומית.
באוקטובר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ כי ברצונו למנות את זאיס לתפקיד סגן מזכירת החינוך של ארצות הברית ובמאי 2018 מינויו של זאיס אושר בסנאט.
לזאיס יש בת בשם אשלי, אשלי זכתה בתחרות מיס דרום קרוליינה ב-2007.
מייקל טימות'י אברמס היה גיטריסט אנגלי המוכר בעיקר בזכות היותו הגיטריסט המקורי של להקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל בין השנים 1967–1968.
אברמס התחיל לנגן בשנות ה-60 עם הרכבים מגוונים בסביבה נע בין רוקנ'רול לבלוז, עד שלבסוף הוא החליט להקים ב-1967 את להקת "McGregor's Engine" יחד עם קלייב באנקר ואנדי פייל.
איאן אנדרסון התוודע ללהקה לראשונה כשהם הופיעו לפני הלהקה שלו באותה תקופה "John Evan Band".
אנדרסון הזמין את אברמס להצטרף ללהקת Even Band מאוחר יותר ב-1967, למרות שבזמן שאברמס הוזמן, רוב הנגנים פרשו מהלהקה ונותרו בה רק אנדרסון וגלן קורניק, וביחד עם קלייב באנקר, ארבעת אלו היוו את הבסיס להקמתה של ג'ת'רו טאל.
אברמס ניגן באלבום הבכורה של להקת ג'ת'רו טאל This was שהוקלט ב-1968, אולם מחלוקות לגבי הכיוון המוזיקלי של הלהקה בינו לבין איאן אנדרסון הובילו את אברמס לעזוב את הלהקה זמן קצר אחרי שהעבודה על האלבום הסתיימה (למרות שהוא הספיק להקליט עוד שיר אחד מחוץ לאלבום עם הלהקה לפני עזיבתו).
אברמס רצה לשלב יותר בלוז/רוק בזמן שאנדרסן רצה ליצור מוזיקה שמשלבת יותר פולק וג'אז.
בהתחלה החליף את אברמס הגיטריסט של להקת Earth טוני איומי שעזב את ג'ת'רו טאל מספר שבועות אחר כך כדי לחזור ללהקה שלו שתתפתח מאוחר יותר לבלאק סבאת', ולאחר הצטרף לג'ת'רו טאל הגיטריסט מרטין באר שנשאר בתפקיד עד פירוק הלהקה ב-2011.
מייקל ג'ון "מיק" גורדון הוא מלחין, מעצב סאונד ומפיק מוזיקלי אוסטרלי המתמחה בעיקר בהלחנה עבור משחקי וידאו.
את דרכו המוזיקלית החל גורדון עוד בנעוריו כאשר שימש כגיטריסט בסגנון הג'אז והבלוז.
את עבודתו בתחום משחקי הווידאו החל כאשר נשכר על ידי הסטודיו האמריקני Pandemic Studios כמעצב סאונד, שם עזר בעבודה על פסקול המשחק Destroy All Humans!
2. ב-2013 הלחין גורדון את הפסקול לחלק מעלילת המשחק Killer Instinct, משחק האתחול ל-Killer Instinct הקלאסי שיצא לאור ב-1994, וכן נשכר על ידי סטודיו MachineGames השוודי עבור הלחנת הפסקול למשחק Wolfenstein: The New Order.
עבודתו עם הסטודיו על יתר כותרי סדרת Wolfenstein נמשכה גם בשנים שלאחר מכן, כאשר הלחין גם את הפסקול למשחק הפריקוול, Wolfenstein: The Old Blood אשר יצא לאור ב-2015, ואת הפסקול עבור משחק ההמשך, Wolfenstein 2: The New Colossus אשר יצא לאור ב-2017.
ב-2016, השלים גורדון את עבודתו על הפסקול של משחק האתחול בסדרת "דום" המצליחה, פרי פיתוחה של חברת id Software.
פסקול המשחק זכה לשבחים רבים וזכה באותה השנה לפרסים רבים, וביניהם: זכייה בטקס פרסי D.I.C.E עבור הישג יוצא מן הכלל בהלחנה מוזיקלית, זכייה בטקס "פרסי המשחקים" עבור המוזיקה הטובה ביותר, וכן מועמדות לפרס באפט"א למשחקי וידאו למוזיקה הטובה ביותר.
ב-2017 הלחין גורדון את פסקול המשחק Prey שיצא לאור באותה שנה ופותח על ידי Arkane Studios.
כמו כן, הלחין גורדון גם את הפסקול של דום הנצחי, שבדומה לקודמו אף הוא זכה לתשבחות, אך מחלוקת שהתפתחה בעקבות עבודת המיקס והמאסטרינג על קטעי האודיו שהוכנסו למשחק גרמה לסיום עבודתו של גורדון עם id Software.
ביוני 2020 הכריזה להקת המטאלקור הבריטית ברינג מי דה הורייזן כי תעבוד יחד עם גורדון על הפקת אלבומם הבא.
לטענת אוליבר סייקס, סולן הלהקה, החלטתם לגייס דווקא את גורדון נבעה מההתלהבות של חברי הלהקה מהפסקול של "דום הנצחי" בזמן ששיחקו בו בתקופת הסגרים שליוו את מגפת הקורונה בראשיתה.
בהמשך, ב-25 ביוני, הוציאה הלהקה לאור את התוצר הסופי משיתוף הפעולה ביניהם - סינגל בשם "Parasite Eve".
שיתוף הפעולה ביניהם התרחב, כאשר מאוחר יותר באותה השנה הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם Post Human: Survival Horror, אותו עזר גורדון להפיק ואשר יצא לאור ב-30 באוקטובר.
גורדון מאובחן עם הפרעה דו-קוטבית (מאניה דפרסיה), וכתוצאה מכך, הוא מתנזר משתיית אלכוהול.
+שנת יציאהכותרהערותסימוכין2006Hot Dog Kingעיצוב סאונד ומוזיקת רקעDestroy All Humans!
הארווי2016דוםמוזיקה נוספת הולחנה על ידי כריס הייט, בן פ.
קארניי וצ'אד מוסהולדר2017Preyמוזיקה נוספת הולחנה על ידי בן קרוסבונז, מאט פיירסל ורפאל קולנטיניוLawBreakersWolfenstein II: The New Colossusיחד עם מרטין "סטיג" אנדרסן.
מוזיקה נוספת הולחנה על ידי פרדריק תורדנדל2019Borderlands 3מספר קטעי מוזיקה.
הקרדיט על כלל הפסקול ניתן לג'ספר קיד, מייקל מק'קאן, Finishing Move Inc.
ורייזון וארנר2020Beautiful Desolationדום הנצחימוזיקה נוספת, מיקס ומאסטרינג על ידי צ'אד מוסהולדר2023Atomic Heartמוזיקה נוספת על ידי אנדריי בוגרוב וג'ופרי דיידיאבלו 4מוזיקה עבור הטריילר של הקלאס "נוכל"TBARoutineבמאי אודיו
Awardsהישג יוצא מן הכלל בהלחנה מוזיקליתפרס באפט"א למשחקי וידאוהמוזיקה הטובה ביותר2018New York Game Awardsהמוזיקה הטובה ביותר במשחק וידאוWolfenstein II: The New Colossus
(יחד עם מרטין "סטיג" אנדרסן)D.I.C.E.
Awardsהישג יוצא מן הכלל בהלחנה מוזיקלית2020The Game Awardsהפסקול והמוזיקה הטובים ביותרדום הנצחיפרסי המשחקים של Steamהפסקול הטוב ביותר
מיק הרון הוא סופר מתח ומסתורין בריטי, ידוע כמחבר סדרת הספרים "בית סלאו", אשר ששת הספרים הראשונים בה זכו לעיבוד טלוויזיוני בשם "סוסים איטיים".
הרון נולד בניוקאסל על הטיין, אנגליה ולמד בבייליול קולג' באוקספורד תואר בשפה אנגלית.
ב-2003 פרסם את הרומן הראשון שלו, Down Cemetery Road, המהווה הראשון בסדרה בת ארבעה ספרים אודות זואי בוהם (Zoë Boehm), חוקרת פרטית באוקספורד.
הרומן הראשון עובד על ידי אפל TV+ לסדרת טלוויזיה באותו שם.
ב-2010 החל לכתוב את סדרת הספרים "בית סלאו" (Slough House), כשהספר הראשון סוסים איטיים מגולל את סיפורם של סוכני MI5 כושלים שהוגלו מהמטה בשל כישלונותיהם המקצועיים.
החלק השני, אריות מתים, יצא לאור ב-2013 וזכה להערכת המבקרים ובפרס גולדסבורו גולד דאגר של איגוד סופרי המתח ונבחר על ידי הסאנדיי טיימס לאחד מעשרים וחמישה ספרי המתח הנבחרים של חמש השנים האחרונות.
עד דצמבר 2022 הרון הוציא שמונה ספרים בסדרה, כולל נובלות קצרות.
הספרים הראשונים עובדו לעונות נפרדות בסדרת הטלוויזיה, "סוסים איטיים", של אפל TV+.
סדרת הספרים "בית סלאו" עובדה לסדרת טלוויזיה בשם סוסים איטיים, עם גארי אולדמן כג'קסון לאמב.
הסדרה הופקה עבור Apple TV+.
לארס מיקאל אוקרפלט (בשוודית: Lars Mikael Åkerfeldt; נולד ב-17 באפריל 1974 בסטוקהולם, שוודיה) הוא הגיטריסט והסולן של להקת הדת' מטאל/פרוגרסיב מטאל/רוק מתקדם השוודית אופת'.
אוקרפלט ידוע במיוחד בזכות כישרון שירתו בשני סגנונות - שירת גראולינג, המזוהה יותר עם ז'אנר הדת' מטאל, ושירה נקיה.
הוא דורג במקום 42 מבין 100 הגיטריסטים הטובים ביותר של המטאל.
אייריאון - אוקרפלט תרם את קולו לדמות Fear, הפחד, באלבום The Human Equation.
Edge Of Sanity - אוקרפלט הוסיף קולות רקע וגם ניגן גיטרה מובילה באלבום Crimson, וגם כתב את השיר "Forever Together Forever" מתוך האלבום Infernal.
Roadrunner United - אוקרפלט השתתף עם ג'וש סילבר, מלהקת Type O Negative בשיר שנקרא "Roads", שם שר וכתב את המילות השיר.
Soilwork - אוקרפלט הוסיף קולות רקע לאלבום A Predator's Portait.
מייקל הולברוק פנימאן ג'וניור , הידוע בכינויו מיקה (Mika), הוא זמר בריטי-לבנוני.
את אלבום הבכורה שלו, Life In Cartoon Motion הוציא מיקה בשנת 2007. האלבום מכר יותר מ-5.6 מיליון עותקים בעולם כולו.
שנתיים לאחר מכן, הוציא מיקה את אלבומו השני The Boy Who Knew Too Much, שזכה להצלחה דומה לאלבום הראשון.
בשנת 2012 יצא אלבומו השלישי, The Origin of Love.
מיקה נולד בביירות שבלבנון להורים אמריקאים.
אימו נולדה בניו יורק להורים לבנוניים, בעוד אביו נולד בירושלים (סבו היה בשליחות דיפלומטית) למשפחה אמריקאית-נוצרית ממוצא בריטי.
הוא השלישי מבין חמישה ילדים.
משפחתו עזבה את לבנון כשהיה בן שנה בגלל המצב הביטחוני ששרר בה במלחמת לבנון הראשונה.
בתחילה היגרו לפריז, שם כתב מיקה את השיר הראשון שלו.
כשהיה בן 9, היגרה המשפחה ללונדון.
בילדותו, סבל מיקה מדיסלקסיה ובגיל 11, חווה התמוטטות.
לאחר המקרה נשאר בביתו למשך מספר חודשים ואמו לימדה אותו את החומר שהחסיר בבית הספר.
מיקה למד בקולג' המלכותי למוזיקה, אך עזב את הלימודים כדי להקליט את אלבום הבכורה שלו.
מיקה דובר גם צרפתית, ספרדית ואיטלקית באופן שוטף.
בנוסף, הוא יודע קצת ערבית-לבנונית מאימו.
אלבום הבכורה של מיקה, Life In Cartoon Motion, יצא לאור ב-5 בפברואר 2007. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה השיר "Relax, Take It Easy", אשר מוקם במקום השני במצעד הבילבורד האמריקאי ובמצעד הממלכה המאוחדת.
בתחילת 2007 הוציא סינגל שני, "Grace Kelly" (על שמה של השחקנית ונסיכת מונקו לשעבר, גרייס קלי).
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי ובעוד מצעדים רבים ברחבי העולם (ביניהם גם לראש המצעד הבינלאומי של גלגלצ, שם שהה השיר חודש שלם).
הסינגל השלישי, "Love Today" הגיע ל-10 המקומות הראשונים ב-MTV.
במרץ 2007 אמר מיקה לעיתונות הבריטית כי ישמח לייצג את מולדתו, לבנון, בתחרות האירוויזיון או לפחות לכתוב את השיר שייצג אותה בתחרות.
ב-2008 זכה מיקה בתואר "תגלית השנה" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית וזכה בפרס גראמי עבור שיר הדאנס הטוב ביותר ("Love Today").
טקסים אלו נערכו בחודש פברואר אותה שנה.
בישראל זכה שנתיים ברציפות בתואר "זמר השנה" במצעדים השנתיים של גלגלצ לשנים 2007 ו-2008. וב-31 בדצמבר 2009 הוא דורג במקום השלישי בקטגוריית "זמר העשור" אחרי ג'סטין טימברלייק ורובי ויליאמס במצעד העשור של גלגלצ.
ב-21 בספטמבר 2009, יצא אלבומו השני של מיקה, "The Boy Who Knew Too Much".
הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "We Are Golden", אשר יצא בבריטניה ב-20 ביולי.
השיר "Rain", יצא ב-23 נובמבר 2009, ולאחר מכן יצא הסינגל האחרון מהאלבום, הנקרא "Blame It On The Girls", בפברואר 2010.
לפי ריאיון שנתן מיקה, אלבומו השני הוא בערך 'חלק שני' של האלבום הראשון.
האלבום מתעסק בילדות של מיקה, שמיקה מתאר את האלבום בתור "הצד האפל של הילדות." האלבום זכה לביקורות חיוביות ברוב המקרים.
באותה שנה הודיע מיקה שהוא ביסקסואל.
באוגוסט 2012 הגדיר את עצמו בריאיון למגזין "Instinct" כהומו.
ב-8 ביוני 2009 הוציא מיקה אלבום ובו ארבעה שירים, וספר בעל 68 עמודים.
אלבומו השלישי של מיקה, "The Origin of Love", יצא ב-16 בספטמבר 2012. השיר הראשון שיצא מהאלבום הוא שיר בצרפתית, בשם "Elle Me Dit".
השיר יצא ביולי 2011 כהוצאה מוקדמת מהאלבום, וזכה להצלחה גדולה בצרפת.
מיקה אישר שתהיה גרסה באנגלית של השיר באלבום, בשם 'Emily'.
השיר השני שיצא מהאלבום נקרא "Make You Happy", והוא יצא בתור וידאו קליפ ב-8 ביוני 2012. הסינגל המוביל לקראת יציאת האלבום, הנקרא "Celebrate", הוצג לראשונה בתחנת הרדיו הצרפתית "nrg".
בשיר זה משתף איתו פעולה הזמר פארל ויליאמס, שעבד איתו על האלבום.
הוידאו קליפ של השיר יצא ב-10 באוגוסט 2012. שיר הנושא של האלבום, "The Origin of Love" הוצג בתחנת הרדיו BBC ב-26 ביולי 2012.
בתחילת אוקטובר 2012, מיקה דורג במקום ה-74 בקטגוריית "הגברים הסקסיים של שנת 2012" על ידי המגזין "גלאמור".
באותה השנה השתתף בכתיבת השיר "Gang Bang" של מדונה.
השיר נכלל באלבומה ה-12, MDNA.
ב-2022 הנחה את אירוויזיון 2022 יחד עם אלסנדרו קטלן ולאורה פאוזיני.
ב-18 בינואר 2023, שחרר מיקה סינגל חדש בשם "Keep It Simple" עם הזמר-יוצר הצרפתי ויאני.
מיקאל סאמי סילבסטרה הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת המגן.
את דרכו בכדורגל, החל סילבסטרה בגיל 18 בקבוצת ראן מהליגה הצרפתית.
לאחר שלוש שנים במדי ראן, בהם בעיקר צבר ניסיון, חתם לעונת בקבוצת אינטר מילאנו האיטלקית ולאחר עונה סבירה קיבל הצעת חוזה בשווי 3.5 מיליון פאונד מקבוצת הצמרת האירופית מנצ'סטר יונייטד וכחודש לאחר תחילת העונה חתם בקבוצה.
במשך תשע עונות שיחק סילבסטרה ביונייטד וזכה עימה בכל תואר אפשרי מלבד אליפות העולם לקבוצות.
בקיץ 2008 עבר לארסנל כשלזכותו 10 שערים ב-361 הופעות במדי היונייטד.
הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל הייתה גם הופעתו ה-250 בפרמייר ליג.
סילבסטרה שיחק בארסנל במשך שתי עונות, אולם לא היווה גורם משמעותי ובעונת עבר לשחק בוורדר ברמן הגרמנית.
בפברואר 2013 חתם סילבסטרה לשנתיים בפורטלנד טימברס מה-MLS.
ב-28 בינואר 2014 שוחרר מהקבוצה.
לסילבסטרה 40 הופעות בנבחרת צרפת, בהן הבקיע 2 שערים.
עם הנבחרת הופיע בין היתר במונדיאל 2002, יורו 2004 ובמונדיאל 2006, בו הגיעה צרפת עד לגמר, אך הפסידה לאיטליה בדו-קרב בעיטות עונשין.
מִיקָאֶל ז'אן , המושלת הכללית של קנדה, ה-27 במניין מאז איחוד קנדה.
כיהנה בתפקיד בין ספטמבר 2005 לבין אוקטובר 2010. ז'אן מונתה לתפקיד על ידי מלכת קנדה אליזבת השנייה ב-4 באוגוסט 2005, בהמלצת ראש ממשלת קנדה פול מרטין, וב-27 בספטמבר 2005 החליפה בתפקיד זה את אדריאן קלרקסון.
ז'אן הייתה השחורה הראשונה, והאישה השלישית שכיהנה בתפקיד זה.
בשנים 2015–2019 כיהנה ז'אן כמזכירה הכללית של הארגון הבינלאומי לפרנקופוניה.
ז'אן נולדה בפורט-או-פרנס שבהאיטי ונאלצה להימלט ממנה עם משפחתה בשנת 1968 בשל חשש ממשטרו של הדיקטטור פרנסואה דובליה, שאביה של ז'אן התנגד לו.
המשפחה הגיעה לקנדה והתגוררה בעיר ת'טפורד מיינס (Thetford Mines) שבפרובינציית קוויבק.
ז'אן למדה לתואר ראשי בלשון וספרות איטלקית והיספנית באוניברסיטת מונטריאול בין השנים 1984–1986, ובהמשך למדה לימודי תואר שני בספרות השוואתית ובאיטלקית.
כמו כן למדה ז'אן באוניברסיטת פירנסה, באוניברסיטת פירוג'יה ובאוניברסיטה הקתולית של מילנו.
ז'אן דוברת צרפתית, אנגלית, איטלקית, קריאולית האיטית, ופורטוגזית.
במקביל ללימודיה באוניברסיטה, עבדה ז'אן במקלט לנשים מוכות בין השנים 1979–1987 וסייעה להקים רשת של מקלטים ברחבי קנדה, וכן סייעה למרכזי מהגרים שונים.
ז'אן נישאה לבמאי הסרטים ז'אן-דניאל לאפון ולהם בת אחת - מארי-עדן, שאומצה מהאיטי.
לאפון נולד בצרפת, ולכן כל בני משפחת המשנה למלך הקנדית נולדו למעשה מחוץ לקנדה (ז'אן היא השנייה הנושאת בדרגת המושל הכללי שנולד מחוץ לקנדה).
ז'אן עבדה ככתבת עיתונות וסדרות טלוויזיה ורדיו מאז שנת 1998 והשתתפה בתוכניות הטלוויזיה: Actuel, Montréal ce soir, Virages, ו-Le Point.
בשנת 1999 עברה לרשת האנגלית CBC ניוזוורלד והנחתה את התוכניות "The Passionate Eye" ו"Rough Cuts", ובשנת 2004 החלה להנחות תוכנית הנקראת "מיקאל" על שמה.
יחד עם בעלה יצרה ז'אן את הסרט Haïti dans tous nos rêves ("האיטי בחלומות כולנו"), אשר זכה בפרסים רבים.
ראש ממשלת קנדה פול מרטין המליץ על ז'אן למשרת המושל הכללי בשל סיפור חייה והישגיה בתחום התקשורת.
ז'אן הייתה המושלת הכללית השחורה הראשונה של קנדה, והשנייה שנבחרה בלי רקע פוליטי או צבאי (לאחר אדריאן קלרקסון).
לז'אן הייתה אזרחות צרפתית (מכוח נישואיה לבעלה), אולם עם היבחרה לתפקיד הודיעה כי היא מוותרת על אזרחות זו.
ז'אן פועלת במהלך כהונתה לאחד בין הקהילות השונות של קנדה, בעיקר בין הקהילה הצרפתית לקהילה האנגלית בקנדה.
היא ייצגה את קנדה באירועים שונים, כגון טקס סיום אולימפיאדת החורף שנערך באיטליה בשנת 2006 (לאור העובדה שקנדה הייתה צפויה לארח את האולימפיאדה בוונקובר בשנת 2010, ודגל האולימפיאדה הועבר לקנדה).
במסגרת ביקור זה נפגשה עם נשיא איטליה דאז, קרלו אזליו צ'אמפי, בטורינו ועם האפיפיור בנדיקטוס ה-16 בקריית הוותיקן.
ז'אן הייתה המושלת הכללית הראשונה שפתחה בצ'אט אלקטרוני - ב-27 בספטמבר 2006 עם אזרחי קנדה, וכן הקימה בלוג בו היא מתארת את עמדותיה.
בשלהי 2006 (18 בנובמבר - 11 בדצמבר) ביקרה ז'אן בחמש מדינות אפריקאיות: אלג'יריה, מאלי, גאנה, דרום אפריקה ומרוקו, ובביקוריה נאמה בתמיכה לשיפור זכויות הנשים במדינות המוסלמיות.
מתוקף תפקידה כמפקדת צבא קנדה ביקרה ז'אן ב-8 במרץ 2007 אצל החיילים הקנדים ששירתו באפגניסטן, וזאת על אף חשש מפני פיגועים.
עם היבחרה לתפקיד המושלת הכללית, הוענק לז'אן שלט אצולה על ידי הרשות ההרלדית הקנדית.
הסמל מתאר את שורשיה ההאיטיים של ז'אן.
בסמל מוצגת רכיכה מהסדרה Clypeasteroida המשמשת כקמיע של ז'אן, ומעליה הכתר המסמל את היותה משנה למלך.
מעל שלט האצולה ציצה של קונכייה וסביבה שרשרת שבורה, המסמלת את בריחתם של אבותיה של ז'אן מהעבדות.
התומכים הם שני סימבי, רוחות מים מתרבות האיטי.
המוטו שמופיע תחת הסמל: Briser les solitudes ("לשבור את הבדידויות") מסמל את רצונה של ז'אן לאחד את הקהילות השונות של קנדה.
סביב מגן האבירים מצוי העיגול המסמל את מסדר קנדה בו חברה ז'אן, והמוטו שלו .
ז'אן קיבלה תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת אוטווה (5 ביוני 2006), מאוניברסיטת פרוג'ה (21 ביולי 2006), מאוניברסיטת מקגיל (10 בנובמבר 2006) ומבית הספר למשפטים אוסגוד הול באוניברסיטת יורק (25 במרץ 2007), ומאוניברסיטת מניטובה (5 ביוני 2007).
"מיקאסה" (ביפנית: 三笠) היא אוניית מערכה מסוג פרה-דרדנוט של הצי הקיסרי היפני לשעבר.
המיקאסה שרתה כאוניית הדגל של אדמירל היהאצ'ירו טוגו בקרב צושימה ב-1905, ונטלה חלק בקרבות ימיים נוספים במלחמת רוסיה–יפן.
זוהי הפרה-דרדנוט היחידה בעולם ששרדה עד לימינו.
האונייה, הנקראת על שם הר מיקאסה באי הונשו שביפן, היא כיום אוניית מוזיאון ועוגנת בנמל יוקוסוקה שלחוף מפרץ טוקיו.
בעקבות מלחמת סין–יפן הראשונה (1894-1895) ומסירת חצי האי לייאודונג לידי סין בלחצה של רוסיה, החלה יפן מחזקת את כוחה הצבאי לקראת עימותים בעתיד.
חלק חשוב בהגשמת מדיניות זו הייתה ההכרזה על תוכנית התחמשות ימית לעשר שנים, שבמרכזה בניית שש אוניות מערכה ושש סיירות משוריינות.
אחת מאותן אוניות-מערכה, "מיקאסה", הוזמנה ב-1898 ממספנת ויקרס הבריטית בבארו-אין-פרניס.
בנייתה נמשכה שלוש שנים בעלות של 880,000 לירות שטרלינג (8.8 מיליון ין), וב-1902 נמסרה ליפנים.
באותה שנה חתמה יפן על ברית עם בריטניה, וכך הבטיחה את תמיכתה הדיפלומטית והאסטרטגית של המעצמה הימית החזקה בעולם.
בריטניה הייתה שותפה לרצונה של יפן לבלום את ההתפשטות הרוסית במזרח הרחוק, במיוחד כדי להגן על האינטרסים שלה בסין ובהודו.
אוניית המערכה המתקדמת ביותר בשעתה
בזמן מסירתה הייתה "מיקאסה" אוניית המערכה המתקדמת ביותר בעולם מן הדגם שקדם לדרדנוט, ושילבה עוצמת אש וחוזק שריון חסרי תקדים.
היא נבנתה על פי הגרסה האחרונה של אוניות המערכה הבריטיות מדגם "מג'סטיק" (Majestic class), אך הדחקה הוגדל מ-14,900 ל-15,400 טונות, מהירותה הוגברה מ-17 ל-18 קשרים, לחימושה נוספו שני תותחי 6 אינץ' ושריונה היה חזק יותר.
אומנם עובי השריון נותר כמקודם, אך הפלדה ששימשה לבנייתו הייתה מתוצרת קרופ, החזקה ב-50% יותר משריון הפלדה של הארווי בו השתמשו באוניות מדגם "מג'סטיק".
שני זוגות תותחיה העיקריים, שהוצבו בצריחים משוריינים על קו האמצע של האונייה, אפשרו להגן באופן שווה על שאר האונייה עם לוחות הפלדה מתוצרת קרופ.
הודות לעיצוב המבנה של "מיקאסה", היא יכלה לספוג מספר רב של פגיעות ישירות: האונייה ספגה כ-20 פגיעות במהלך קרב הים הצהוב ב-10 באוגוסט 1904, וכ-30 במהלך קרב צושימה, ולמרות זאת ניזוקה בצורה מוגבלת בלבד.
עוצמת האש וטווח הירי של תותחיה נוצלו גם הם במלואם על ידי התותחנים היפניים המיומנים.
"מיקאסה" הובילה את הצי היפני אל אחד מקרבות ההכרעה הימיים הנודעים בהיסטוריה.
בקרב צושימה הושמד הצי הרוסי כמעט לגמרי.
מתוך 38 אוניות רוסיות 21 טבעו, 7 נשבו ו-6 פורקו מנשקן, 4,545 קצינים ומלחים נהרגו ו-6,106 נפלו בשבי.
היפנים, לעומת זאת, איבדו רק 116 איש ו-3 ספינות טורפדו.
ב-11 בספטמבר 1905, זמן קצר לאחר חתימת חוזה השלום עם רוסיה, טבעה "מיקאסה" בנמל ססבו, כתוצאה משריפה והתפוצצות באחד ממחסני התחמושת שלה, שקרעה חלק מן הגוף.
בתאונה נהרגו 339 אנשי צוות ונפצעו כ-300 אחרים.
האונייה שקעה לעומק של 11 מטרים, ומאמצים רבים הושקעו בחילוצה.
לאחר ניסיונות חוזרים ונשנים הצליחו להציפה מחדש ולגרור אותה אל הבסיס הימי במאזורו לשם תיקונים.
לאחר תיקונים שנמשכו שנתיים, הוחזרה "מיקאסה" לשירות פעיל.
ברם, לא חלף אלא זמן קצר והיא הפכה למיושנת.
בעקבות פיתוחה של אוניית המערכה הבריטית החדישה, אה"מ דרדנוט, והמעבר לאוניות מערכה מסוג זה, הורד סיווגה לאוניית מערכה מדרגה שנייה, אחר כך לאוניית מערכה מדרגה שלישית, וב-1 בספטמבר 1921 לאוניית הגנה חופית מדרגה ראשונה.
"מיקאסה" נטלה חלק גם בהתערבותה של יפן במלחמת האזרחים ברוסיה.
ב-16 בספטמבר 1921, כשהיא במשימת סיור, נקלעה לערפל כבד ועלתה על שרטון בתעלת אסקולד ליד החוף הרוסי.
היא חולצה בסיוען של "פוג'י"," קסוגה" ו"יודו", ותוקנה בנמל ולדיבוסטוק הכבוש על ידי היפנים.
לאחר שובה למאזורו, הסתיים שירותה המבצעי והיא הוחזקה כעתודה.
"מיקאסה" הוצאה משירות פעיל לאחר חתימת אמנת וושינגטון ב-1921 ויועדה לגריטה.
ברם, לבקשת ממשלת יפן הסכימו המדינות החתומות על האמנה לשמר את האונייה כאנדרטת זיכרון.
ב-12 בנובמבר 1925 נפתחה "מיקאסה" למבקרים בנמל יוקוסוקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגעה "מיקאסה" פעמים אחדות מהפצצות חיל האוויר האמריקני.
לאחר כניעת יפן החרים המפקד העליון של בנות הברית את האונייה והורה לפרק את תותחיה, כשהוא מותירה במצב עלוב ביותר.
ממשלת ברית המועצות תבעה נמרצות להשמיד את האונייה לחלוטין, כתגמול להשפלתה של רוסיה על ידי היפנים במלחמת רוסיה–יפן.
דרישות אלה נזנחו כאשר ביקר השגריר הסובייטי באונייה וראה את מצבה העגום.
ב-1958 התחדשו הקריאות לשימורה של האונייה.
פעולות השימור, שנעשו בסיועה הכספי של ארצות הברית ובמעורבותו הישירה של אדמירל נימיץ, הושלמו ב-27 במאי 1961 בעלות של 180 מיליון ין.
חלק ניכר מן החלקים והאבזרים החסרים פורקו מאוניית המערכה "אלמירנטה לאטורה" של הצי הצ'ילאני, שנגרטה ביפן באותו זמן.
העלון המחולק למבקרים ב"מיקאסה" מתאר אותה כ"אחת משלוש אוניות המלחמה ההיסטוריות החשובות בעולם", לצד אה"מ ויקטורי בפורטסמות', בריטניה, ואוניית הצי האמריקני "קונסטיטושן" בבוסטון, מסצ'וסטס.
מיקה אהולה (בפינית: Mika Ahola ; 13 בדצמבר 1974 - 15 בינואר 2012) היה רוכב מרוצי אופנועי שטח פיני שהוכתר שלוש פעמים לאלוף העולם באנדורו.
אהולה זכה שבע פעמים באנדורו ששת הימים הבינלאומי עם נבחרת פינלנד.
מתוכם, בשלושה מרוצים זכה בגביע אלוף האלופים כמנצח המרוץ בדירוג הכללי (בשנים 1999, 2000 ו-2001).
אהולה החל להתחרות באליפות העולם באנדורו בשנת 1993 כשהוא רוכב בחסות הוסקוורנה בקטגוריית הנפח הקטנה (עד 125 סמ"ק 2 פעימות או 250 סמ"ק 4 פעימות) אך רק בשנת 1997, כשהוא רוכב בעבור חברת TM, החל להחשב כמתמודד רציני על תואר האליפות.
בשנת 2000, שנתו האחרונה עם TM, סיים בקטגוריה הבינונית במקום השני בדירוג הכללי.
בשנת 2001, כשהוא רוכב בעבור חברת VOR, סיים אהולה בקטגוריית הנפח הגדולה במקום השני, כשהוא מפסיד את תואר האליפות לאנדרה אריקסון בנקודה אחת בלבד (אמנם נרשמו לזכותו של אהולה שלושה ניצחונות יותר מלאריקסון, אך פרישה מהמרוץ בסבב השני שנערך בסלובקיה, עלתה לו בתואר האליפות).
לאחר שסיים את עונת 2002 ו-2003 במקום השני והשלישי (בהתאמה), חזר לזמן קצר להוסקוורנה ב-2004 וב-2005 (פעמיים מקום רביעי בדירוג הכללי בסוף העונה) וב-2006 חתם ב-HM Moto.
בשנתו הראשונה עם היצרנית האיטלקית סיים אהולה במקום השני בקטגוריית ה-E2 מאחורי סאמולי ארו, רוכב KTM.
בשנת 2007, לאחר שניצח בשבעה סבבים לאורך העונה והפסיד השתתפות בסבב אחד, זכה אהולה בתואר אליפות העולם כשהוא מקדים את סאמולי ארו ואת ג'וני אוברט, רוכב ימאהה.
ב-2008 עבר אהולה להתחרות בקטגוריית E1 ושם זכה בתום העונה בתואר האליפות כשהוא מקדים את רוכב KTM איוואן סרבנטס.
בערב השנה החדשה של 2012 הודיע אהולה על פרישה ממרוצים, אולם מספר ימים לאחר מכן נפצע קשה בתאונה באזור ז'ירונה שבספרד וב-15 בינואר נפטר מפצעיו בבית חולים בברצלונה.
מיקָאֱל פיאטרוס הוא כדורסלן יליד גוואדלופ בעל אזרחות צרפתית.
פיאטרוס משחק בעמדת הקלע/פורוורד ומתנשא לגובה של 1.97 מטר.
מיקאל הוא אחיו של הכדורסלן פלורן פיאטרוס.
פיאטרוס החל לשחק כדורסל במסגרת קבוצות הילדים והנערים של פו אורטז.
ובתחילתה של עונת 1998/99, הוקפץ לקבוצת הבוגרים של המועדון.
בעונתו הראשונה, זכה למספר רב של דקות משחק וסיים את העונה עם ממוצעים של 9 נקודות וכ-3.5 כדורים חוזרים.
בעקבות יכולת זאת, פיאטרוס חוזר על ידי מספר קבוצות פאר באירופה.
אך, נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-11 על ידי הגולדן סטייט ווריורס.
פיאטרוס שיחק בקבוצה חמש עונות, שבהן קבוצתו התקשתה לעלות למשחקי הפלייאוף מלבד עונתו הלפני אחרונה בקבוצה, עונת 2006/07. באותה עונה פיאטרוס רשם את הממוצעים הגבוהים שלו בקבוצה, 11.1 נקודות ו-4.5 כדורים חוזרים בנוסף לכחסימה בממוצע למשחק.
פיאטרוס סיכם במדיה של אורלנדו לאחר שעזב את הווריורס.
בהופעת הבכורה שלו, קלע 20 נקודות נגד אטלנטה הוקס ונהפך תוך מספר משחקים בודדים לשחקן המפתח של הקבוצה.
באחד המשחקים הטובים שלו קלע 5 מזריקותיו מקו־השלוש.
והוביל את המג'יק למשחקי הפלייאוף כבר בעונתו הראשונה.
למרות, שבמהלך העונה נפצע פעמיים והחמיץ 25 משחקים.
פיאטרוס שב לשחק כעבור מספר שבועות ושב לכושרו הרגיל.
בנוסף לכך, הוביל את הקבוצה לגמר ה-NBA נגד לוס אנג'לס לייקרס, כשבגמר המזרח, קבוצתו מדיחה את קליבלנד קאבלירס ואת ה-MVP של העונה, לברון ג'יימס.
ב-18 בדצמבר 2010 הועבר פיאטרוס לפיניקס סאנס בטרייד שכלל גם את וינס קרטר, ג'ייסון ריצ'רדסון והידו טורקוגלו.
פיאטרוס היה חבר בסגלי נבחרות צרפת עד גיל 15, עד גיל 18 ועד גיל 21. בשנת 2004, נכנס לסגל הנבחרת הבוגרת של צרפת, וזכה עימה במדליית הארד באליפות אירופה של שנת 2005 ורשם עימה את הישג השיא שלה באליפות העולם, כשעזר לה לסיים במקום החמישי, באליפות של שנת 2006
מיקָאֵל אגריקולה (פינית Mikael Agricola) (נולד כנראה 1510 – נפטר ב-9 באפריל 1557) היה כומר פיני, אחד מאבות הרפורמציה הפרוטסטנטית בשוודיה ובפינלנד.
אגריקולה מוכר כ"אבי הפינית הכתובה".
אגריקולה נולד בפינלנד, תאריך לידתו המדויק, כמו מרבית הפרטים על חייו, אינו ידוע.
משפחתו הייתה משפחת איכרים עשירה למדי והיו לו שלוש אחיות ששמותיהן לא ידועים.
אגריקולה הוסמך ככומר בטורקו בשנת 1554 וזאת ללא אישור האפיפיור.
עם הסמכתו החל ברפורמה של הכנסייה בפינלנד ברוח לותרנית.
הוא תרגם את הברית החדשה לפינית ותוך כדי כך יצר את היסודות לכתיב הפיני.
מקום קבורתו אינו ידוע במדויק.
ה-מיקה , הוא טיל נ"מ שגר ושכח לטווח קצר-בינוני, המתאים כנגד מטרות מגוונות, בכל מזג-אוויר.
הטיל מיוצר על ידי חברת MBDA.
הטיל מיועד לשימוש הן מפלטפורמות אוויריות (מטוסי קרב) והן מפלטפורמות קרקעיות או ימיות בעלות יכולת שיגור אנכית של הטיל.
הטיל הוא בעל יכולת ניהוג וקטורי.
הטיל פותח משנת 1982 והלאה על ידי חברת MATRA.
הניסויים הראשונים נעשו בשנת 1991, והטיל נכנס לשירות לראשונה בשנת 1996 במטוסי מיראז' 2000 ודאסו ראפאל.
הטיל מהווה תחליף לטילי סופר 530 (יירוט) וטילי מג'יק II (קרבות אוויר).
אפשר לשגר 2 טילים במרווחי זמן של 2 שניות.
הטיל מיוצר ב-2 גרסאות: MICA RF בעל ביות המבוסס על מכ"ם אקטיבי ו-MICA IR בעל ביות הדמאתי תת-אדום (IIR).
שתי הגרסאות מתוכננות לזהות אמצעי הטעיה כמו מוץ ונורים.
יחידת שליטה לניהוג וקטורי המחוברת למנוע הטיל מגדילה את יכולת הזמישות שלו.
לטיל יכולת להינעל על מטרה לאחר השיגור (LOAL).
כאשר הטיל מותקן על גבי מטוס הראפאל, ה-MICA IR מסוגל לשלוח תמונת תת-אדום למערכת עיבוד המידע המרכזית, ובכך להוות סנסור נוסף.
המיקה יכול לשמש כטיל קרקע אוויר לטווח קצר כמו במערכת ה-VL MICA SHORAD.
מיקאיל ניקולייביץ' רספוטין הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #285 מפברואר 1992, ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ביירן וצמד המאיירים ג'ים לי ווילס פורטשיו.
הוא אחיהם הבכור של קולוסוס חבר האקס-מן ומג'יק, חברת המוטנטים החדשים לשעבר.
רספוטין הוא מוטאנט בעל יכולות מניפולציה על חומר וקפיצה בין-ממדים מקבילים.
היה בעברו קוסמונאוט מטעם סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, אשר ניסתה לבחון את יכולותיו ושלחה אותו למשימת התאבדות.
הוא היה החבר היחידי בצוות ששרד, וחזר לכדור הארץ כשמצבו הנפשי מעורער ובעל שיגעון גדלות.
לעיתים הוא שותף לנבלי-על כמיסטר סיניסטר, אפוקליפס, אומגה רד וחברת המורלוקים קאליסטו.
במיני סדרה Colossus: Bloodline משנים 2005-2006 נקבע, כי מיקאיל ואחיו הם צאצאים ישירים לדמותו של גריגורי רספוטין.
מיקאל ונסן אנדרה-מארי לאנדרו הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער ומאמן כדורגל.
לאנדרו הוא הכדורגלן עם מספר ההופעות הגדול ביותר בליגה הצרפתית הראשונה.
אל מחלקת הנוער של נאנט הצטרף לאנדרו בגיל 14. ב-1996 הצטרף לקבוצה הבוגרת ובמשחקו הראשון בקבוצה, תיקו 0-0 נגד בסטיה ב-2 באוקטובר 1996, עצר בעיטת עונשין מ-11 מטרים.
לאנדרו הפך לשוער הקבוע של הקבוצה ובגיל 19 מונה לקפטן.
לאנדרו עמד בשער הנבחרת הצרפתית בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 של 1997. במשך עשר שנים שיחק לאנדרו בנאנט, וזכה עימה בגביע הצרפתי ב- וב-, באליפות צרפת ב- ובגביע האלופות ב- וב-.
ב-2006 עבר לאנדרו לפריז סן-ז'רמן בהעברה חופשית.
לאנדרו היה השוער בכל משחקי הליגה של פריס סן-זרמן בשלוש עונותיו בקבוצה, אולם הגעתו של גרגורי קופה לקבוצה ב-2009 העמידה בסימן שאלה את עתידו של לאנדרו כשוער ראשון והוא בחר לעזוב לליל.
עד מהרה הפך לשוער המוביל בליל ב-3 וחצי עונותיו, כשהוא מקדים שוערים אחרים מסגל הקבוצה בתוכם וינסנט אניימה.
עם ליל זכה לאנדרו בדאבל בשנת 2011.
בחלון ההעברות של ינואר 2013 עבר לאנדרו לבסטיה בחוזה לחצי שנה.
במדי בסטיה שבר לאנדרו את שיא ההופעות בליגה הצרפתית הראשונה שעמד עד אז על 602 משחקים.
למעט גביע העולם עד גיל 20 של 1997, לאנדרו אף פעם לא הצליח לבסס את מעמדו כשוער ראשון בנבחרת הצרפתית ולאורך הקריירה שלו הקדימו אותו פביאן בארטז, גרגורי קופה והוגו לוריס.
הוא עמד בשער הנבחרת בשני משחקים בגביע הקונפדרציות של 2001 בו זכתה ארצו, בשישה משחקים במוקדמות יורו 2008 ובשלושה משחקי ידידות.
בסך הכל רשומות לזכותו 11 הופעות בינלאומיות.
בשנת 2017 לנדרו מונה למאמן לוריאן מהליגה הצרפתית השנייה.
מיקאל מדר הוא כדורגלן עבר צרפתי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ.
מדר התחיל את הקריירה שלו בסושו.
לאחר שנתיים הוא עבר ללאוואל ולאחר מכן חזר לסושו.
בשנת 1992 הוא עבר לקאן, ובשנת 1994 חתם במונקו.
בשנת 1996 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה, ובאמצע העונה שבר את רגלו.
אחרי שהתאושש מפציעתו, מדר עזב את ספרד לטובת אברטון.
בשנת 1999 מדר עבר לפריז סן-ז'רמן, ובשנת 2001 הוא חתם בקרטיי.
מדר הבקיע שער אחד ב-3 משחקים במדי נבחרת צרפת והוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 1996.
ב-17 ביולי 2015 התמנה מדר לתפקיד מאמן קבוצת קאן בה אימן עונה אחת.
מיקה בז'ז'ינסקי היא מנחת טלוויזיה, סופרת ועיתונאית אמריקאית.
מגישה במשותף את תוכנית הבוקר היומית "Morning Joe" ברשת MSNBC, לצד חבר בית הנבחרים הרפובליקני לשעבר והמנחה ג'ו סקרבורו, שאליו מאוחר יותר נישאה.
מיקה בז'ז'ינסקי נולדה בניו יורק, בתו של זביגנייב בז'ז'ינסקי, יליד פולין ומומחה למדיניות חוץ ששימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר.
אמה ילידת שווייץ ואזרחית צ'כיה, בתה של אחייניתו של אדווארד בנש.
בעת לידתה של מיקה לימד אביה באוניברסיטת קולומביה, אך בסוף שנת 1976 עברה המשפחה להתגורר בפרוור של וושינגטון עקב עבודתו של אביה כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר.
היא סיימה את לימודיה בקולג' ויליאמס שבמערב מסצ'וסטס, שם למדה אנגלית, לאחר שעזבה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
היא החלה את הקריירה העיתונאית שלה כעוזרת בתוכנית הבוקר של רשת ABC "This Morning" ב-1990. אולם שנה לאחר מכן פוטרה בז'ז'ינסקי, ועברה לעבוד בערוץ מקומי המקושר לפוקס בהרטפורד שבקונטיקט.
במהרה התקדמה בשורת תפקידיה מעורכת וכתבת זוטרה למנחה בכירה.
לאחר מכן עברה לערוץ המקושר ל-CBS בהרטפורד והתקדמה עד למנחת תוכנית הבוקר של הערוץ ב-1995. ב-1997 עזבה את תפקידה לטובת מעבר לערוץ החדשות של CBS, שם שימשה כמנחה וככתבת בתוכנית חדשות הלילה "Up to the Minute".
ב-2000 לקחה הפסקה קצרה מ-CBS, כשעברה לעבוד ברשת המתחרה MSNBC כמנחה משותפת בתוכנית המשודרת בשעות אחר הצהריים.
בספטמבר באותה שנה חזרה בז'ז'ינסקי לרשת CBS ככתבת, ובעת זו זכתה לסקר בשידור חי את התרחשות פיגועי 11 בספטמבר.
היא דיווחה בשידור ישיר כאשר הבניין הדרומי במרכז הסחר העולמי קרס.
בתפקידה האחרון ברשת CBS, שימשה ככתבת חדשות, מנחה מחליפה וכמנחה לקטעי חדשות מתפרצות.
היא שימשה גם כפרשנית בתוכנית הרשת "60 דקות".
בשנת 2007 חזרה בז'ז'ינסקי לעבוד ברשת MSNBC, הנחתה דיווחי חדשות בשעות פריים טיים, וכן מילאה תפקידים שונים כמנחה מחליפה בתוכניות חדשות בערוץ.
היא גם הגישה דיווחים לחדשות הלילה של NBC וכמנחה בתוכניות הבוקר של סוף השבוע.
במאי 2007 התפטרה מתפקידיה בשתי תוכניות אלו לטובת השקת תוכנית חדשה בשעות הבוקר המוקדמות, "Morning Joe", בו תשמש כמנחה ראשית במשותף עם ג'ו סקרבורו.
בתוכנית עולה לעיתים השתייכותה של בז'ז'ינסקי כדמוקרטית בעת שסקרבורו הוא רפובליקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של פלורידה בשנים 1995–2001. אביה, זביגנייב בז'ז'ינסקי, משמש לעיתים רבות כפרשן בתוכנית.
בז'ז'ינסקי התגרשה מבעלה ביוני 2016, והיא אם לשתי בנות.
בתחילת 2017, במהלך טיול לאנטיבס, צרפת, התארסה בזז'ינסקי עם מנחה הטלוויזיה שלצידה ג'ו סקרבורו.
היא כתבה שני ספרים, אשר יצאו ב-2010 וב-2011 בהתאמה.
מיקה אלטונן (בפינית: Mika Aaltonen; נולד ב-16 בנובמבר 1965 בטורקו שבפינלנד) הוא כדורגלן עבר פיני ששיחק בעמדת הקשר.
במהלך 12 שנות הקריירה שלו שיחק אלטונן בפינלנד, באיטליה, בשווייץ, בגרמניה ובישראל עבור טורון פאלוסאורה, אינטר מילאנו, AC בלינצונה, בולוניה 1909, הרטה ברלין, הפועל באר שבע וטמפרין פאלו-פייקוט.
הוא סיים את הקריירה שלו בגיל מוקדם יחסית בשל פציעה בקרסול.
במהלך הקריירה שלו למד אלטונן כלכלה, ולאחר פרישתו קיבל תואר דוקטור בתחום.
אלטונן זכור בשל שער שהבקיע לשוער האיטלקי וולטר זנגה בגביע אופ"א במשחק בין טורון פאלוסאורה לאינטר מילאנו בסן סירו.
זמן קצר לאחר השער עבר אלטונן לאינטר מילאנו.
קארל מיקאל לוסטיג (בשוודית: Carl Mikael Lustig; נולד ב-13 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת המגן ימני
לוסטיג התחיל את הקריירה שלו באומאו עיר הולדתו.
אחרי עונה אחת בקבוצה הבוגרת, חתם בסונדסוואל שעלתה אז לליגת העל השוודית.
בקיץ חתם ברוזנבורג בלקלאב מליגת העל הנורווגית במדיה שיחק 3 שנים.
ב-23 בנובמבר 2011 נסגרה עסקת העברתו לסלטיק מליגת העל הסקוטית והוא הצטרף למועדון עם פתיחת חלון העברות ב-1 בינואר 2012. כעבור חודשיים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אברדין.
ב-1 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד היברניאן בו גם הבקיע גול עצמי לחובת קבוצתו.
ב-21 ביוני 2019 לוסטיג עזב את סלטיק אחרי 7 וחצי עונות וחתם בגנט מליגת העל הבלגית.
ב-25 באוגוסט 2020 חזר לוסטינג לשוודיה וחתם בא.י.ק סולנה.
ב-19 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה בניצחון 0-2 נגד .
ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .
ב-16 באוקטובר 2012 הבקיע את השער שני עבור נבחרתו במשחק נגד בו נבחרתו נקלעה לפיגור 4-0 והצליחה להשוות ל 4-4.
לוסטיג נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012 ויורו 2016.
מיקאת הוא מקום בו מוסלמים העולים לרגל לעשות את החג' או את העומרה נדרשים להחליף את בגדיהם לבגדי האחראם.
אפשר לעשות זאת קודם אך זאת הנקודה האחרונה, משם ואילך אי אפשר להמשיך למכה בלי החלפת הבגדים והתקדשות.
על פי המסורת המוסלמית, חמש נקודות המיקאת נקבעו על ידי הנביא מוחמד בעצמו.
מלבד החלפת הבגדים, במעבר במיקאת נדרש העולה לרגל לומר את ה-"נייה", הכוונה, האם הוא מתכוון לבצע חג' או עומרה ומתחילים לומר את ה-"תלבייה" :"לפקודתך, לפקודתך אין לך שותף".
את התלבייה אומרים עד אשר רואים את מכה באופק, אז מפסיקים.
ששת המיקומים של המיקאת הם:
ד'ו אל-חליפה (ذو الحليفة) - משמש את עולי הרגל המגיעים מאזור העיר מדינה.
ג'וחפה (الجحفة) באזור ראבע' (رابغ) - משמש את עולי הרגל המגיעים מאזור סוריה.
קרן אל-מנאזל (قرن المنازل) - משמש את עולי הרגל מאזור נג'ד (מרכז ערב הסעודית, אזור ריאד בין היתר).
ילמלם (يلملم) - משמש את עולי הרגל המגיעים מאזור תימן.
ד'את ערק (ذات عرق) - משמש את עולי הרגל המגיעים מאזור עיראק.
לגבי עולים לרגל המתחילים את המצווה מתוך העיר מכה עצמה, המיקאת עבורם הוא מקום מגוריהם.
אם הם מתכוונים לבצע את העומרה עליהם להתחיל במיקאת א-תנעים (التنعيم).
מיקאל פוטה הוא כדורגלן עבר בניני ששיחק בעמדת החלוץ.
פוטה התחיל את הקריירה שלו בגרנובל ובגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בקיץ חתם בקאן בה שיחק שלוש שנים.
ב-26 ביוני 2009 חתם בניס מליגת העל הצרפתית.
בניס, פוטה לא מצא את מקומו וב-2 בינואר 2011 הושאל ללה מאן עד לסיום העונה.
באוגוסט עזב לראשונה את גרמניה וחתם בדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה.
בקיץ חתם באומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית בה כבש 17 שערים בעונת והיה מלך השערים של הליגה בעונה זו.
בקיץ חתם באדנה דמירספור מהליגה הטורקית הראשונה בה שיחק שתי עונות ובשתי עונות אלו זכה בתואר "מלך השערים" כאשר בעונה הראשונה כבש 23 שערים ועונה אחרי 24 שערים.
בקיץ חזר לקפריסין כאשר חתם באפואל ניקוסיה.
ב-17 באוקטובר 2017 פוטה כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות בתיקו 1–1 נגד בורוסיה דורטמונד באצטדיון GSP.
שבועיים לאחר מכן כבש גם בגומלין בזיגנאל אידונה פארק.
בקיץ פוטה חזר לאדנה דמירספור.
ב-3 ביולי 2019, פוטה חתם בארזורומספור.
ב-8 בספטמבר 2021 פוטה חתם במנמנספור.
פוטה שנולד בצרפת החליט לנצל את שורשיו הבנינים ולייצג את נבחרת בנין.
ב-7 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 3–2 נגד .
פוטה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2010.
ב-5 בספטמבר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1–1 נגד .
הוא המשיך לשחק בנבחרת ואף השתתף בגביע אפריקה לאומות 2019 בה כבש את המצד הראשון שלו בנבחרת במשחק הראשון בטורני נגד גאנה.
רולף אוקה מיקאל ניקוויסט (בשוודית: Rolf Åke Mikael Nyqvist; 8 בנובמבר 1960 – 27 ביוני 2017), ידוע כמיקאל ניקוויסט, היה שחקן קולנוע וטלוויזיה שוודי.
הוא התחנך בבית הספר לדרמה במאלמה.
התפרסם בעקבות גילום דמותו של קצין המשטרה באנק בסדרת הטלוויזיה אודות מרטין בק שנעשתה ב-1997. לאחר מכן גילם תפקיד ראשי בסרט Grabben i graven bredvid משנת 2002.
הוא התפרסם בעולם בעקבות גילום דמות העיתונאי מיקאל בלומקוויסט בסדרת סרטי "המילניום" המבוססים על ספריו של סטיג לארסון, וכן בגילום דמויות הנבלים בסרטים "משימה בלתי אפשרית – קוד הצללים" (כקורט הנדריקס) ו"ג'ון וויק" (כ-ויגו טרסוב).
ב-2004 הוא שיחק תפקיד ראשי בסרט "כמו בגן עדן" (Så som i himmelen), שהיה מועמד לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
הוא נפטר בסטוקהולם ביוני 2017 מסרטן הריאה.
מיקאל אזירה הוא כדורגלן עבר אוגנדי המשחק בעמדת הקשר.
אזירה התחיל לשחק כדורגל בגיל 19 כאשר קיבל גרין קארד והצטרף לליגת המכללות של ארצות הברית, בה שיחק שלוש שנים.
בשנת חתם בצ'ארלסטון באטרי מליגת הכדורגל של ארצות הברית.
ב-6 במרץ 2014 אזירה חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS.
ב-23 במרץ אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מונטריאול אימפקט.
בעונת אזירה זכה עם סיאטל בגביע ארצות הברית.
ב-8 באוגוסט 2018 נבחר בסיבוב הרביעי של הסופר-דראפט על ידי מונטריאול אימפקט.
ב-1 בפברואר 2021, אזירה חתם בניו מקסיקו יונייטד.
בשנת אזירה זומן לראשונה לסגל נבחרת אוגנדה.
ב-11 בינואר 2017 אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 ל.
אזירה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2017, בו שיחק שני משחקים.
אזירה שימש כמאמן בקבוצות נערים באקדמיית דניאל איסלנד.
בשנת זכה עם אוניברסיטת מובייל באליפות ליגת המכללות.
מיקה אלמוג (נולדה ב-22 באוגוסט 1975, אלול ה'תשל"ה) היא בעלת טור, עורכת, שחקנית ותסריטאית ישראלית.
נולדה בכפר אז"ר לבתו של שמעון פרס, הבלשנית פרופסור צביה ולדן ופרופסור רפי ולדן, סגן מנהל בית החולים שיבא.
למדה במגמת תיאטרון בתיכון תלמה ילין.
התגייסה לצה"ל, אך שוחררה לאחר הטירונות.
עברה לניו יורק ולמדה משחק באוניברסיטת ניו יורק ובבית הספר למשחק של לי סטרסברג.
לאחר סיום לימודיה עברה ללוס אנג'לס ושיחקה שם בתיאטרון.
עם שובה לישראל עבדה בכתיבה ועריכה בערוץ הילדים ולאחר מכן כתבה לתוכניות "ארץ נהדרת", "משחק מכור" ו"קצרים".
לאחר מכן הייתה מנהלת התוכן של חברת ארמוזה פורמטס, המתמחה בפיתוח ובהפצה של פורמטים ישראליים בשוק הבינלאומי.
במקביל עבדה כעורכת במוסף "הארץ" וכשותפה לצוות הסאטירי "באנה באנה" (יחד עם ליאת שביט, שחר סגל, לילך ברנע-לשם ועוד), שפרסמו כפולת עמודים במוסף "הארץ" בשנים 2012–2015 תחת הכותרת "נשים מתפרעות על עמוד".
בהמשך כתבה טור אישי (שכלל גם סיפורים קצרים שחלקם התפרסמו בספרה "ציפייה") וטור סאטירי שהתפתח לטור המתאר כביכול שיחות בקבוצת ווטסאפ (התחיל בקבוצה של הורים בגן ילדים והמשיך לתיאור של קבוצות נוספות).
טור זה עבר ב-2015 ממוסף "הארץ" למוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות".
באוקטובר 2019 פוטרה מ"ידיעות אחרונות".
ב-2014 החלה גם לעבוד כשחקנית וגילמה את אסנת, סוכנת השחקנים של יהודה לוי בסדרה "איש חשוב מאוד".
בשנת 2019 מתחה ביקורת חריפה על ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לקראת הבחירות לכנסת ה-21, ולקראת הבחירות לכנסת ה-22. ואף קראה לנשיא ארצות הברית שלא להיפגש איתו.
באוקטובר 2024, פורסם כי אלמוג תשתתף בסדרה "מקום שמח" שתעלה בשנת 2025 בערוץ "כאן".
אלמוג גרושה ואם לשלושה ילדים.
מיקה בן שאול (נולדה ב-18 ביולי 1990) היא משוררת ושחקנית ישראלית.
יוצרת המופע "לסביהונסט" בתיאטרון הבימה.
בן שאול נולדה בניו יורק, ארצות הברית, ועלתה לישראל עם משפחתה בגיל 5. כשהייתה בת 14 שבה עם משפחתה לארצות הברית, לפאלו אלטו בקליפורניה.
כעבור ארבע שנים חזרה לישראל על מנת להתגייס לצה"ל.
בשירותה בצה"ל הייתה מפקדת וסמלת של חיילי מקא"ם בבסיס חוות השומר.
בשנת 2011 החלה לימודי משחק בבית הספר למשחק ולתיאטרון בית צבי, אותם סיימה בשנת 2014 עם ציון לשבח בתחרות מלגות על שם אוהד ניסים, וכזוכת תחרות המלגות על שם הדסה ורפאל קלצ'קין.
בשנים אלה הופיעה בתפקידים ראשיים ב-10 הצגות שונות במסגרת תיאטרון בית צבי, ובהצגה נוספת בתיאטרון הספרייה.
בשנת 2015 הייתה בין היוצרות והמשתתפות של המופע "שלוש סיבות" – מופע שירי משוררים גאים שהוצג בצוותא תל אביב, לאחר שנחל הצלחה קודם לכן במסגרת פסטיבל התרבות במרכז הגאה בתל אביב.
במופע השתתף גם הסופר והמשורר האיראני פיאם פילי, שנמלט מאיראן בשל היותו הומוסקסואל, וכתב על כך ביצירתו.
עוד בשנה זו השתתפה מיקה במחזה "אסירות תודה" שהוצג באוניברסיטת תל אביב בבימוי אנה מינייב, תלמידת תואר שני לבימוי בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטה.
בקיץ 2016 יצרה את המופע "לסביהונסט" – מופע שירים ומערכונים מקוריים על נשים שאוהבות נשים, בהפקת רעות נגר, שבו היא משחקת בתפקיד ראשי.
המופע הוצג תחילה במרכז הגאה בתל אביב-יפו, ולאחר מכן בתיאטרון הלאומי "הבימה" ובתיאטראות בכל רחבי הארץ.
נכון לאוקטובר 2019 הוצג המופע 54 פעמים.
בשנה זו החלה לפרסם שירים מפרי עטה בעמוד בשם "שירי מיקה", ברשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם.
ספרה הראשון, "בואי לעמוקים", ובו אסופה משירים אלה יצא לאור באותה שנה.
מיקה ממשיכה לפרסם משיריה גם ברשתות החברתיות, ונכון לפברואר 2022 מונה עמוד הפייסבוק "שירי מיקה" כ-48 אלף עוקבים ועמוד האינסטגרם כ-113 אלף.
בשנת 2017 נבחרה לאחת מעשר תגליות השנה בתרבות באתר "סלונה" – פורטל הנשים והבלוגים הגדול בישראל.
בשנת 2018 סיימה לימודי תסריטאות ב"חשיפה" – בית הספר לאומנויות התקשורת, הטלוויזיה והמולטימדיה של האוניברסיטה הפתוחה.
בחנוכה של אותה שנה, ובפורים 2019 שיחקה במחזמר הילדים "הברווזון המכוער".
במאי 2019 יצא לאור ספרה השני, "בטחי בקולך", וביוני 2021 יצא לאור ספרה השלישי, "כספר פתוח".
בנוסף היא מופיעה ברחבי הארץ עם מבחר משיריה.
נכון ל-2022, מתגוררת בתל אביב.
בואי לעמוקים, ספרי ניב, 2016
בטחי בקולך, ספרי ניב, 2019
כספר פתוח, ספרי ניב, 2021
מיקאל ברונו דומיניק קוויזאנס הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בהרטה ברלין מהבונדסליגה השנייה.
קוויזאנס הוא תוצר מחלקת הנוער של נאנסי.
ב-9 במאי 2017, הוא חתם על חוזה בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה.
הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-19 בספטמבר בניצחון הבית 0–2 על שטוטגרט, כאשר נכנס כמחליף של כריסטוף קראמר.
ב-17 באוגוסט 2019, קוויזאנס סיכם את תנאיו בבאיירן מינכן עד לשנת 2024 בהעברה ששוערה בכעשרה מיליון אירו.
הופעת הבכורה שלו במדי הבווארים הגיעה שבועיים לאחר מכן בניצחון 1–6 על מיינץ 05, כשהוא נכנס כמחליף של טיאגו אלקנטרה בדקה ה-79. ב-27 ביוני 2020, הוא כבש את שערו הראשון בבאיירן מינכן במסגרת הניצחון 0–4 על וולפסבורג.
את עונת 2019/20 קוויזאנס סיים עם טרבל, כאשר זכה באליפות הליגה, בגביע הגרמני ובליגת האלופות.
הוא נכלל בסגל משחקי הגמר של הגביע הגרמני וליגת האלופות, אך לא שותף בהם.
בנוסף, הוא זכה בסופר קאפ האירופי ב-24 בספטמבר 2020, כשגם בגמר זה הוא נכלל בסגל, אך לא שותף.
ב-1 באוקטובר 2020, הוא כשל בבדיקות הרפואיות לפני המעבר המתוקשר ללידס יונייטד, ולכן נשאר בקבוצה הגרמנית.
מנגד, הוא הצטרף בהשאלה לאולימפיק מרסיי עד לתום העונה בעסקה אשר כללה אפשרות רכישה.
את עונת 2021/22 החל קוויזאנס בבאיירן מינכן, וערך הופעה אחת עד לפגרת החורף.
ב-3 בינואר 2022 חתם קוויזאנס לשלוש שנים וחצי בונציה מהסרייה א'.
עד לתום עונת 2021/22 ערך 13 הופעות, אך לא הצליח למנוע את נשירתה של ונציה לסרייה ב'.
את עונת 2022/23 פתח קוויזאנס בוונציה בסרייה ב', ועד למחצית העונה ערך 13 הופעות ליגה.
בפגרת החורף של אותה עונה הושאל לסמפדוריה מהסרייה א', וערך בשורותיה 13 הופעות עד לסיום העונה, בהן הבקיע שני שערים.
עם זאת, גם עם סמפדוריה נשר קוויזאנס לליגת המשנה.
בעונת 2023/24 הושאל קוויזאנס שוב, הפעם לאוסנבריק מהבונדסליגה השנייה.
קוויזאנס רשם עונה טובה מבחינה אישית, בה הבקיע שלושה שערי ליגה ב-25 הופעות, אך גם את העונה הזו סיים עם ירידת ליגה, בפעם השלישית ברציפות.
בקיץ 2024 חתם קוויזאנס בהרטה ברלין מהבונדסליגה השנייה, תמורת דמי העברה של 300 אלף אירו ששולמו עבורו לונציה.
את שער הבכורה שלו במועדון הבקיע בניצחון 4-3 על פ.צ.
קייזרסלאוטרן במשחק ליגה באוגוסט 2024.
מיקאל רומן מלסה הוא כדורגלן מרטיניקי, המשחק בעמדת הקשר בוידאד קזבלנקה ובנבחרת מרטיניק.
מלסה, שנולד בפריז, החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של סושו הצרפתית.
ב-8 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בהפסד 0–2 לליל במסגרת משחקי הליג 1. בסוף העונה ירד עם הקבוצה לליגה הצרפתית השנייה.
בינואר 2015 עבר לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.
בפברואר 2017 עבר לארוונש מהליגה הצרפתית השלישית.
ביולי 2017 עבר לפורטונה סיטארד מהליגה ההולנדית השנייה.
בינואר 2018 הושאל לפלטניאס מליגת העל היוונית עד לתום העונה.
בסוף העונה חזר לפורטונה סיטארד, אך הושאל לאלבסטה מהליגה הספרדית השנייה עד לתום העונה.
ב-3 בספטמבר 2019 חתם על חוזה לעונה אחת במירנדס, גם היא מהליגה השנייה.
ב-22 ביולי 2020 חתם על חוזה לארבע עונות בלבאנטה מהלה ליגה.
פר מיקאל בידן (בשוודית: Per Micael Bydén; נולד ב-13 ביוני 1964) הוא גנרל שוודי שכיהן כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה בשנים 2021–2024.
בידן נולד ב-13 ביוני 1964 לפר אלבר וגון אליזבת בידן.
ב-1982 הוא התגייס לצי השוודי והוצב בסוללת ארטילריית החופים אלבסבורג בעיר גטבורג.
הוא למד במכללת קציני הצי ובמכללת קציני החופים, וב-1985 הוא הועלה לדרגת פהנריך (סמל).
שנה לאחר מכן הוא עבר לחיל האוויר השוודי והפך לטייס קרבי ב-1987. ב-1992 הוא הועלה לדרגת קפפטן, וב-1996 לדרגת מאיור.
בין השנים 1997–1999 למד בקורס של המטה הכללי.
בין השנים 1999–2002 שימש כנספח האווירי בשגרירות שוודיה בוושינגטון די סי.
במהלך תקופה זו הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ב-2003 הוא חזר לשוודיה והתמנה לראש בית הספר לטיסה של חיל האוויר.
בין השנים 2005–2008 הוא שימש כסגן מפקד טייסת המסוקים של חיל האוויר והועלה לדרגת אוברסט, ובין השנים 2008–2009 שימש כמפקד הטייסת.
ב-2009 הועלה בידן לדרגת בריגדה גנרל.
ב-2011 הוא נשלח לאפגניסטן כנציג שוודיה לכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי, וב-2014 חזר לשוודיה ומונה למפקד חיל האוויר השוודי.
ב-1 באוקטובר 2015 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה.
ב-1 באפריל 2021 הודיעה ממשלת שוודיה על הארכת הקדנציה של בידן עד 30 בספטמבר 2024.
מיקאל דוויד אלפונס הוא כדורגלן עבר גוואדלופי יליד צרפת ששיחק בעמדת המגן הימני באז'אקסיו ובנבחרת גוואדלופ.
אלפונס החל את הקריירה המקצוענית שלו בלוהן קוויזו.
הוא ערך 58 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
בקיץ 2010 עבר לרואן, ושנה לאחר מכן עבר למולן מהליגה הרביעית.
לקראת עונת חתם אלפונס בבורג-פרונה, ובעונתו השנייה במועדון סייע למקום להעפיל לליגה הצרפתית השנייה לראשונה בהיסטוריה.
בחודש יולי 2016 חתם אלפונס על חוזה לשתי עונות בסושו מהליגה הצרפתית השנייה.
בחודש יולי 2018 חתם אלפונס על חוזה לשלוש עונות בדיז'ון מליגת העל הצרפתית.
ב-21 באוגוסט 2020 חתם באמיין מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-3 בפברואר 2022 חתם על חוזה לחצי עונה במכבי חיפה מליגת העל הישראלית.
ב-2 ביולי 2022 חתם באז'אקסיו מהליגה הצרפתית.
ב-5 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לאולימפיק ליון.
ב-11 בספטמבר 2018 ערך אלפונס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ, בניצחון 0–3 על נבחרת סנט מארטן במסגרת מוקדמות ליגת האומות של CONCACAF .
הוא היה חלק מסגל נבחרת גוואדלופ בטורניר גביע הזהב 2021, וערך שתי הופעות בטורניר.
מיקאסה אקרמן (ביפנית: ミカサ・アッカーマン) היא דמות הדאוטרגוניסט בסדרת המאנגה והאנימה "מתקפת הטיטאנים".
היא אחותו המאומצת של ארן יגאר וחברת הילדות של ארמין ארלט.
מיקאסה מתוארת כאישה גבוהה ובכושר גופני מצוין, בעלת מבנה שרירי ומפותח.
פניה אלגנטיות ומבטה חודר, עם עיניים אפורות ושיער שחור קצר המגיע עד לעורפה, לצד פוני ארוך המסגר את פניה.
מיקאסה היא ממוצא אסייתי באופן חלקי.
מאפיין בולט נוסף הוא הצעיף האדום שהיא עוטה על צווארה, שהפך לסימן היכר המזוהה איתה.
לאחר שהוריה נהרגו בידי שלושה רוצחים היא נחטפה, ארן יגאר [אחיה המאמץ], בא להציל אותה מהחוטפים.
הוא הרג שניים מהם, אך השלישי תפס וחנק אותו, ארן דרבן את מיקאסה להרוג את החוטף, מיקאסה תפסה את הסכין ועשתה זאת.
לאחר אירוע זה, אישיותה של מיקאסה השתנתה מן הקצה אל הקצה והפכה לנקמנית, בשליטה על עצמה וחדורת מטרה הרבה יותר.
מיקאל פונטס מוריירה (בפורטוגזית: Mycael Pontes Moreira; נולד ב-12 במרץ 2004 בפורטו וליו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אתלטיקו פרנאאנסה מליגת העל הברזילאית.
מיקאל גדל במחלקות הנוער של טריסטה ואתלטיקו פרנאאנסה.
בעונת עלה לקבוצה הבוגרת של אתלטיקו פרנאאנסה.
נבחרת ברזיל זכתה בטורניר, ומיקאל שימש בו כשוער הפותח של הנבחרת.
מיקאל כריסטוף בירון הוא כדורגלן מרטיניקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת נירברג מהבונדסליגה השנייה ומשמש כקפטן נבחרת מרטיניק.
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצות מקומיות מליגת העל במרטיניק.
לאחר מכן שיחק במספר קבוצות בליגה הצרפתית השנייה, בניהן: סאס אפינל ונאנסי.
בקיץ 2019 חתם בירון בקבוצת ר.ו.ד.
בעונת 2024/25 הושאל ללוון הבלגית.
בקיץ 2025 חתם בנירנברג מהבונדסליגה השנייה.