tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דניטריפיקציה – בתהליך זה החנקן שוב חוזר לאטמוספירה.
באמצעות חיידקי קרקע אנארוביים הניטרט חוזר שוב לחנקן מולקולרי.
התהליך מתבצע כאשר אין חמצן משום שאז החיידקים משתמשים בניטרט כמקור לחמצן בתהליך הנשימה.
מחזור הוולגטה , הידוע גם כ"לנסלוט, גִרסת הסיפורת", "מחזור לנסלוט-הגביע הקדוש" או "מחזור מפת-הדמה", הוא מקור עיקרי לאגדות המלך ארתור.
זהו מחזור של שמונה כרכי סיפורת (במהדורת אלכסנדר מישה) הכתובים צרפתית עתיקה, המגולל את סיפורי החיפוש אחר הגביע הקדוש ופרשיית-האהבים של סר לנסלוט דו לאק והמלכה גווינביר.
חלקיו העיקריים של המחזור נכתבו בתחילת המאה השלוש-עשרה, אך בקרב החוקרים אין עמדה חד-משמעית באשר לזהות המחבר.
ייחוס המחזור לוולטר מאפ אינו מקובל כיום, משום שהוא נפטר מוקדם מכדי להיות המחבר.
מחזור יצירות זה היה אחד המקורות החשובים ששימשו את סר תומאס מלורי בבואו לכתוב את יצירתו הגדולה, "מות ארתור".
שלושת האחרונים היו למעשה הראשונים להיכתב; השניים הראשונים נכתבו מאוחר יותר:
"תולדות הגביע הקדוש" (Estoire del Saint Grail), אודות יוסף הרמתי ובנו יוספוס המביאים את הגביע אל בריטניה.
"תולדות מרלין" (Estoire de Merlin), נקרא גם "מרלין הוולגטה" או "מרלין, גרסת הסיפורת", המספר על אודות מרלין וקורות ארתור בשנות צעירותו.
לחלק זה נוסף "מרלין הוולגטה, ההמשך" (Vulgate Suite du Merlin), המוסיף לגולל את הרפתקאותיו הראשונות של ארתור.
"לנסלוט פרופר" (Lancelot propre), החלק הארוך ביותר, שאורכו כמעט מחצית כל המחזור.
הוא עוסק בהרפתקאותיהם של סר לנסלוט דו לאק ואבירי השולחן העגול, ובפרשיית-האהבים בין לנסלוט לבין המלכה גווינביר.
"החיפוש אחר הגביע הקדוש" (Queste del Saint Graal), המספר על אודות החיפוש אחר הגביע הקדוש והשלמתו בידי גלהאד.
"מות ארתור" (Mort Artu), המגולל את סיפור מותו של המלך מיד מורדרד וקריסת ממלכתו.
בעקבות מחזור-הוולגטה נכתב גם "המחזור הבתר-וולגטי", יצירה המבוססת על "מחזור-הוולגטה" אך נבדלת ממנו מבחינות רבות.
מחזור כישור הזמן היא סדרת ספרי פנטזיה המתרחשת בעולם דמיוני (מכונה לעיתים בשם "Randland") ובו עשרות מדינות, ערים ואתרים אחרים.
הבהרה: בקטע קיימים מספרי ספרים.
המספרים הם של הספרים באנגלית.
בתרגום לעברית פוצל כל ספר לזוג ספרים כך שהספר השביעי באנגלית הוא ה-13–14 בעברית.
ארצות הגבול הן הארצות שעל גבול 'המצרים', שטח האופל.
מזה שלושת אלפי שנה מנהלות ארבע ארצות הגבול - שאינר, ארפל, קנדור וסלדיאה מאבק חסר פשרות באופל, המיוצג באמצעות טרולוקים ומירדראלים הפושטים לעיתים על כפרים וחוות בארצות הגבול, ולעיתים מנהלים גם פשיטות גדולות בסדר גודל של אלפים.
בארצות שמדרום לארצות הגבול אנשים אינם מאמינים בקיומם של יצורי אופל לעיתים קרובות, או שמאמינים שכולם נשמדו במלחמות הטרולוקים.
לארצות הגבול מנהגים וכללים חברתיים שונים מאלה שמדרומן: הן בין הארצות הבודדות שאינן משחקות בדאיס ד'אימר, משחק הבתים (המאבק בין בתי האצולה והשליטים על כוח, יוקרה ושלטון).
בארצות הגבול אין איש רשאי לכסות את פניו בין חומות עיר; זהו אמצעי הגנה כנגד הסתננותם של מירדראלים.
ערך חשוב בארצות הגבול הוא שמירה על חייה וכבודה של אישה.
בשאינר, למשל, אין גבר רשאי להיכנס למגורי הנשים ללא רשותה של אישה, אפילו המלך בעצמו.
היחידה מבין ארצות הגבול שתוארה בסדרה הישר מעייניהן של הדמויות היא שאינר.
שאינר היא המזרחית מבין ארצות הגבול.
נהר הארינין מהווה את גבולה הדרומי של שאינר.
בעבר גבלה בממלכת הדנאן מדרום, אך הדנאן נכחדה וננטשה, וכעת רואים עצמם הכפרים הבודדים באזור כשייכים לשאינר ומבקשים את הגנתו של מלך שאינר.
ממזרח, גובלת שאינר ברכס שדרת העולם, ובשל כך עמדה מספר פעמים בפני התקפות איאלים.
מצפון שוכנים המצרים, וממערב ממלכת ארפל.
בירתה של שאינר היא פאל מוראן, עיר חדשה יחסית שנבנתה לאחר מלחמות הטרולוקים (לפני כ-2000 שנה; זמן קצר רק ביחס לערים אחרות).
לא הרבה ידוע לנו על ארפל.
מדרום היא גובלת בנהר הארינין, ממזרח בשאינר, מצפון במצרים, וממערב בקנדור.
בירתה היא שול ארבלה, ומלכה נכון לזמן העלילה הוא פאיטר נאכימן.
קנדור היא הקטנה שבאומות הגבול.
ממזרח היא גובלת בארפל וממערב בסלדיאה, ובירתה היא צ'צין.
מלכת קנדור בעת העלילה היא את'נייל, וכס מלכותה נקרא בשם כס העננים.
מפקד צבאות קנדור מכונה בשם נושא החרב; נכון לזמן העלילה, נושא החרב הוא לורד באלדהיר.
בין השאר, קנדור מייצאת שיש משובח; חדרה של האמירלין במגדל הלבן מצופה בשיש מקנדור.
סלדיאה היא הגדולה והמערבית שבארצות הגבול, וכנראה גם החשובה והעשירה שבהן.
ממזרח גובלת בקנדור וממערב באוקיינוס האריתי, ובירתה היא מרדון.
תושביה ידועים בעיניהם המלוכסנות, במזגם החם ובכך שהנשים יוצאות עם הגברים לקרב.
מלכת סלדיאה היא טנוביה; מפקד הצבא הוא דבראם מבית באשר, לורד באשר, טיר וסידונה, מגן גבול המצרים, מגן לב המולדת, המפקד העליון של צבאות המלכה טנוביה מסלדיאה ודודה של המלכה, המשמש דמות משנית בעלילה.
בתו של באשר, זארין (ידועה יותר בשם שבחרה לעצמה, פייל) נשואה לפרין אייברה.
ארד דומן כמעט ולא מתוארת מבעד לעיני הדמויות בסיפור.
היא שוכנת בין האוקיינוס האריתי להרי הערפל.
לאורך המדינה זורם הנהר דגון, הנשפך לאוקיינוס האריתי, ובשפכו שוכנת בירת ארד דומן, בנדר אבאן.
ארד דומן וטרבון נלחמות זו בזו ללא הכרעה כבר מאות שנים על מישור אלמות'.
בארד דומן המלך או המלכה, הבאים ממעמד האצילים, נבחרים בידי מועצת הסוחרים (מועצה המורכבת מראשי גילדות הסוחרים) לכל ימי חייהם.
סמכותם במדינה מוחלטת, אלא אם כן מחליטה מועצת הסוחרים להדיחם ברוב של שלושה רבעים.
המלך האחרון בארד דומן לפני שזו שקעה בתוהו ובוהו עקב מרידות של תומכי הדרקון והמלחמה עם טרבון, היה המלך אלסלם, וכיום מקומו אינו ידוע.
ארד דומן נכבשה בסוף הספר ה-11 על ידי רנד אל'תור.
נשות ארד דומן ידועות בקסמן המושך, שגרם לגברים רבים מכל העולם להניח את לבם והונם לרגליהן; בספר החמישי מתואר כיצד הקסימה ליאן שריף הדומנית, שומרת הרשומות לשעבר שהושתקה, חבורה של גברים בפונדק בלוגרד, למרות שלא התאמנה בפיתוי זה עשרות שנים.
מישור אלמות וכף תומאן ניצבות בין ארד דומן לטרבון, על חוף האוקיינוס האריתי.
מאז ששקעה וננטשה אומת אלמות', כשלוש מאות שנים לפני תחילת העלילה, נלחמו טרבון וארד דומן זו בזו על השליטה במישור אלמות.
כף תומאן הוא חצי אי היוצא ממישור אלמות' אל האוקיינוס האריתי.
העיר הראשית בו (ולמעשה עיירה גדולה) היא פאלם, בה מתרחש חלק נכבד מן העלילה בספר השני, והיא המקום הראשון אליו פלשו הסינצ'נים שהגיעו מעבר לאוקיינוס האריתי, ובסיסם הראשי.
טרבון היא מדינה גדולה, שבעבר הייתה אומת סחר ומקור לצבעים, שטיחים וזיקוקים, בשל בית אגודת המאירים (עושי זיקוקים) שהיה קבוע בבירתה, אחד משניים בכל העולם.
טרבון שוכנת בין האוקיינוס האריתי להרי הערפל, מצפונה מישור אלמות', מדרום חוף הצללים (שטח חסר שלטון) ומדרום מזרח מדינת אמדיצ'יה.
לאורך המדינה זורם נהר אנדהר, הנשפך לאוקיינוס סמוך לטנצ'יקו, בירת טרבון, המצויה על שלושה חצאי איים בשפכו של הנהר.
בטרבון שולטת מערכת שלטון ייחודית: הסמכויות מתחלקות בין המלך, הפנארך ומועצת העם.
נכון לעכשיו שולטים בטרבון הסינצ'נים, והפנארך הקודמת היא אמטרה אשר הפכה לדא'קובל (שפחה) של הגבירה הגבוהה סורוט ושוחררה בסוף הספר התשיעי.
מדרום, מהווה נהר שאקיה את גבולה הדרומי, ומדרום לו חוף הצללים.
ממזרח היא גובלת באלטרה, ובגהלדן ובהרי הערפל מצפון.
בירתה של אמדיצ'יה היא אמדור.
רשמית, שולט באמדיצ'יה המלך אלרון; למעשה, המדינה נתונה לשליטתו של מסדר ילדי האור.
חוף הצללים הוא שטח שומם והררי בפינה הדרום מערבית של היבשת, שכמעט ולא מוזכר בכלל.
מלבד שני סטדינג של אוגייר המוזכרים כבדרך אגב - שאדון ומרדון, הוא ככל הנראה אינו מיושב.
טרמלקינג הוא אי גדול מעבר לחוף הצללים, שכמעט אינו מוזכר בסדרה.
טרמלקינג הוא האי הגדול ביותר של אנשי הים, המאוכלס בעמי האמיאר.
ובפסגת גבעה במרכז האי עומד פסל עצום של אישה האוחזת כדור בדולח בידה.
הפסל קבור ברובו תחת האדמה, והוא למעשה הס'אנגריל החזק ביותר שנוצר אי פעם לאישה בעידן האגדות - אחד מן הצ'ואדן קאל הכבירים.
לאנשי האי מערכת של אמונות ונבואות הקשורות לפסל ולדרקון שנולד שוב, הקורמור.
גהלדן היא אומה קטנה, הגובלת באמדיצ'יה מדרום, באלטרה ממזרח, באנדור מצפון ובהרי הערפל ממערב.
בירתה היא ג'הנה, ומלכתה הנוכחית אליאנדרה מרתה קיגארין.
זמן קצר לאחר תחילת העלילה נקרעת גהלדן על ידי הנביא, חיל שאינרי מטורף בשם מסאמה דגאר, המטיף לאמונה בדרקון שנולד שוב ורואה בו התגלמות הבורא בבשר.
תוך זמן קצר מבואו לגהלדן התקבצו סביבו המונים המאזינים לדרשותיו, שורפים כפרים וחוות של כל אדם המסרב להישבע אמונים לדרקון, תחילה בגהלדן ואז בארצות הסובבות אותה.
ארבעה ממלכי גהלדן מתו כשניסו להילחם בנביא, והאחרונה, אליאנדרה, נכנעה לרצונו וכך שרדה.
לאחרונה נשבעה אמונים לפרין אייברה, שליחו של הלורד הדרקון, במטרה להגן על מה שנשאר מארצה מפני הנביא או כל אחד אחר.
אלטרה היא מדינה על חוף ים הסופות הגובלת באמדיצ'יה וגהלדן ממערב, באנדור מצפון ובמורנדי ואיליאן ממזרח.
בירתה היא אבו דאר, השוכנת בקצהו של חצי אי גדול ובשפך הנהר אלדר.
למרות השטח העצום הזה, שלטונה הממשי של מלכת אלטרה, טילין קווינטרה, מגיע רק למרחק מאה מיל מאבו דאר, ולמעשה היא אינה שולטת באופן מלא אף על חלקים מהעיר.
אבו דאר עצמה היא עיר גדולה השוכנת משני צידיו של שפך הנהר, לחוף מפרץ גדול.
היא מוקפת בחומות עצומות, ובתיה כולם לבנים.
בני אבו דאר ידועים לשמצה בעולם כולו ביצר הקרב שלהם, ולעיתים הנשים מסוכנות מהגברים.
כל אדם באבו דאר נושא איתו סכין מעוקלת גדולה כעניין שבשגרה: סכין התלויה על חוט סביב לצווארה של כל אישה מעידה על מצבה המשפחתי, מספר בניה ובנותיה והאם הם חיים או מתים, לפי מערכת מסובכת של חוטים ואבני חן הכרוכים על הסכין.
הרובע שבצדו המזרחי של הנהר נקרא רובע ראהד, ונודע לשמצה אף יותר כרובע מטונף ומסוכן.
איליאן היא מן האומות החזקות בעולם.
ממערב גובלת באלטרה, מצפון במורנדי, ממזרח במישורי מארדו הכמעט שוממים ובדרום בים הסופות.
בירתה נקראת באותו השם, והיא שוכנת בקצהו של חצי אי גדול ובביצות שפך הנהר מנטהרדרל.
לאיליאן העיר אין חומות; הביצות הסובבות אותה מגינות עליה ביעילות רבה יותר מכל חומה.
באיליאן שולטת מערכת זוגית שבצידה האחד המלך, ובצידה השני מועצת התשעה, מועצה של תשעה לורדים רמי מעלה.
שני הגורמים נאבקים זה בזה כבר מאות שנים: אנקדוטה מפורסמת מספרת כי אחד ממלכי איליאן שבנה את ארמונו המפואר והגבוה התיר למועצה לבנות לעצמה כל ארמון שהוא, ובלבד שלא יעלה בגובהו על ארמונו שלו.
המועצה העתיקה את ארמון המלך במדויק, פרט לפרט, מלבד זאת שהיה נמוך מארמון המלך במטרים ספורים.
מלך איליאן נכון לעכשיו הוא רנד אל'תור, אשר כבשה בספר השביעי.
המלך הקודם היה מרטין סטפנוס, אך בשנים האחרונות למלכותו שלט באיליאן למעשה הארור סמאל, שכינה עצמו בשם לורד ברנד וכיהן במועצת התשעה.
מורנדי היא אומה קטנה ומישורית, הגובלת באנדור מצפון, מישורי מארדו ממזרח, אלטרה ממערב ואיליאן מדרום.
בירתה היא לוגרד, והמלך נכון לזמן התרחשות העלילה, רודרן, שולט רק על הבירה וסביבותיה.
מישורי מארדו הם מישורי עשב גדולים הנמצאים בין איליאן ומורנדי לטיר ונהר הארינין, ובין גבעות קוניטרה לים הסופות.
בעבר הייתה קיימת בהם אומה בשם מארדו, ובירתה, הקיימת עד היום, היא פאר מאדינג.
פאר מאדינג היא עיר יוצאת דופן, השוכנת על אי באמצע אגם קטן.
במרכז העיר נמצא טר'אנגריל מיוחד חוסם את הכוח האחד, ולכן נשים מתעלות לא יכולות לחוש את המעיין, ועל אחת כמה וכמה לתעל בעיר.
גברים מתעלים לא יכולים לתעל במעגל גדול יותר, שכולל מלבד העיר גם את כל האגם וסביבותיו.
העיר היא מרכז מסחר לסוחרים מקאמלין, איליאן וטיר, וצומת דרכים ראשית באזור.
בעיר שולטת מועצה של יועצות, הנקראות כך משום שהיו יועצותיהן של מלכי מארדו בעבר הרחוק.
מקום מושבה של המועצה הוא בהיכל היועצות, ארמון גדול הנמצא בכיכר היועצות, במרכז פאר מאדינג.
לעיר שלושה שערים, המובילים לשלושה גשרים החוצים את האגם הקטן.
שלושה שווקים בהם מותר לזרים לסחור נמצאים בשלוש שדרות ראשיות המובילות אל השערים:
שוק אברהין נמצא בדרך המובילה לשער קאמלין וגשר אג'לון.
שוק אמהרה נמצא בדרך המובילה לשער איליאן וגשר איקיין.
שוק נתווין נמצא בדרך המובילה לשער טיר וגשר גוין.
פאר מאדינג נקראה בעבר בכמה שמות שונים מזה המוכר כיום, ביניהם ארן מאדור (בתקופתו של ראולין דרקסביין) ופל מוריינה (בתקופתו של יוריאן קשת אבן).
טיר היא אומה עתיקה אשר ככל הנראה קיימת מאז שבירת העולם.
היא שוכנת בין מישורי מארדו לרכס שדרת העולם, ובין האדון מירק לים הסופות.
תחרות עזה ורווית דם מתקיימת זה מאות שנים בינה לבין שכנתה ממערב, איליאן.
בירתה, הנקראת באותו השם, שוכנת על נהר הארינין מצפון לדלתא של שפך הנהר, הנקראת גם אצבעות הדרקון.
בטיר הבדלי מעמד חדים וברורים בין האצילים לפשוטי העם.
עד לכיבושה של טיר בידי הדרקון שנולד שוב, היה אסור לאחד מפשוטי העם לתבוע לדין אציל, והלורדים של טיר יכלו לעשות כרצונם בפשוטי העם.
במעמד הגבוה ביותר נמצאים "הלורדים הגבוהים", השולטים בטיר חסרת מוסד המלוכה.
טיר העיר היא עיר גדולה, עמוסה ומלוכלכת למדי, והתוואי הבולט בה הוא האבן של טיר, מצודה עצומה בגודלה אשר נבנתה לאחר שבירת העולם על ידי הכוח האחד.
נובא עליה שהיא לא תיפול עד שהדרקון שנולד שוב יאחז בקלנדור, החרב הנמצאת באולם הקרוי לב האבן במרכזה של המצודה.
זהו פרדוקס שעליו תמהו רבים, מכיוון שאל לב האבן מגיעים רק פעם אחת בשנה הלורדים הגבוהים של טיר, ולא סביר שהדרקון שנולד שוב הוא אחד מהם, או אחד המשרתים המנקים את האולם.
האבן של טיר אכן לא נפלה לעולם, עד לבואו של הדרקון רנד אל'תור.
אל'תור פשוט התגנב אל לב האבן בזמן שהאיאלים, "עמו של הדרקון" המצוין בנבואה, תקפו את האבן במפתיע.
הוא אחז בקלנדור בעת שהקרב סער סביבו, ובכך הוכיח לעולם כולו שהוא אכן הדרקון שנולד שוב, על ידי הגשמת הנבואה המפורסמת ביותר על בואו.
כס האמירלין המכהנת בסדרה, סיואן סנצ'ה, היא מטיר.
הארור בלאל "השתחל" לתוך מועצת העיר אחרי שחרורו משאיול גאל.
האדון מירק הוא יער גדול, סבוך וביצתי המצוי מצפון לטיר.
ביער בלתי עביר זה מוקמו מחנות המורדים ברנד אל'תור.
מאיין היא אומה זעירה, כמעין נסיכות לחופי ים הסופות.
מקור עושרה של מאיין הוא שוניות דגי השמן, אותם מכירים ספני מאיין בלבד.
זה זמן רב מנסה טיר, שכנתה הגדולה של מאיין, להשתלט עליה ללא הצלחה.
כבר זמן רב מצליחים שליטי מאיין לתמרן את שליטי טיר ולמנוע מהם את ההשתלטות על ארצם.
שליטת האומה נקראת "הראשונה למאיין".
הנוכחית ניסתה לעגוב על רנד (ולאחר מכן על פרין אייברה) ללא הצלחה.
ניתן לומר בביטחון כי אנדור היא הארץ הנצפית והמתועדת ביותר בסדרת הספרים, וזו שיש לנו עליה את הידע הרב ביותר.
רוב הגיבורים הראשיים בסדרה מוצאם מאנדור (למרות שחלקם לא ידעו זאת משך רוב שנותיהם).
אנדור היא בין הארצות הגדולות והחזקות, ומיקומה במרכז העולם הידוע.
בירתה היא קאמלין, אחת הערים הגדולות והמפוארות בעולם (ככל הנראה, שנייה רק לטאר וולון).
באנדור שולטת מאז ומתמיד מלכה.
אנדור גובלת במורנדי, אלטרה וגהלדן מדרום, הרי הערפל ממערב ומישורי קרליין מצפון.
ממערב מהווה נהר ארינין את הגבול בינה לבין קאירהיין.
אף על פי שאלו גבולותיה הרשמיים של אנדור, שלטונה הממשי של המלכה מגיע בקושי עד לנהר הארינל ולגשר הלבן.
חלק מהמקומות שמעבר לנהר (כגון שני נהרות) כלל אינם מודעים להיותם חלק מאנדור באופן רשמי.
למעשה, הסיבה היחידה לניסיון היאחזותה של אנדור באותם שטחים הם המיסים הנכבדים שעשויים להיכנס לקופתה של אנדור ממחנות הכרייה בהרי הערפל.
אנדור הוקמה לאחר מלחמת מאה השנים בידי המלכה אישארה.
בכאוס הרב ששרר לאחר מותו של ארתור הוקינג, ניסו כל אציל ולורד בעלי השפעה להשתלט על הארצות שכבש המנהיג הדגול ולרשת את מקומו.
אישארה, המלכה הראשונה של אנדור, ויתרה מראש על הניסיון לשלוט בכל הממלכה וביססה את אחיזתה בעיר קאמלין ובסביבותיה.
השיטה הבטוחה הוכיחה את עצמה, ותוך מספר דורות התפשט שלטונה של אנדור אל נהר הארינין במזרח ואל מחוזות המערב.
כיום, רוב בתי האצולה באנדור מייחסים את מוצאם למלכה אישארה.
למעשה, הוכחת קווי הקשר אל המלכה המייסדת של אנדור היא תנאי מוקדם להמלכתה של מלכה.
דבר לא ידוע לנו על ההיסטוריה של אנדור החל מתקופה זו ועד לתקופה של התרחשות העלילה.
שנים מספר לפני הולדתו של הגיבור הראשי חיתנה מלכת אנדור מודרליין את בתה, טיגריין, לטרינגייל דמודרד, לורד קאירהייני רב חשיבות ממשפחת המלוכה.
כמובן שהנישואים היו נישואים פוליטיים, שנועדו להבטיח את השלום בין אנדור לקאירהיין לאחר מאות שנים של מלחמות ואיבה הדדית.
לטיגריין וטרינגייל נולד בן, גאלאדריד (הידוע בשם גאלאד).
כשגאלאד עדיין היה ילד הייתה גיטארה מורזו שומרת הרשומות בטאר וולון, וניחנה בכישרון מיוחד לחזות את העתיד.
גיטארה סדאי הזהירה את טיגריין כי אם לא תטוש את בנה ואת ארצה ותלך לשממת איאל להפוך לעלמת חנית, אסון יומט על העולם כולו.
טיגריין עשתה כמצוותה של גיטארה וברחה מאנדור בלי להודיע דבר לאיש, מעשה שהוביל בעקבות שנים להולדתו של רנד אל'תור על מורדות הר הדרקון.
זמן קצר לאחר בריחתה של טיגריין מתה מודרליין, וסביב כס האריה פרצה מלחמת אזרחים, שבסופה עלתה לשלטון מורגז לבית טרקנד.
מורגז גם נשאה את טרינגייל דמודרד לבעל כדי לחזק את שלטונה וכדי לא להפר את הברית עם קאירהיין, ומנישואים אלה נולדו גאווין ואליין טרקנד.
עשרים שנות שלטונה של מורגז התאפיינו בשלווה יחסית, עם גארת בריין כמפקד משמר המלכה ואלאידה סדאי כיועצתה של המלכה.
בהגיעה לבגרות נשלחה אליין למגדל הלבן כמיטב המסורת של בית המלוכה באנדור, אלא שבמקרה של אליין הייתה זו יותר ממסורת: יורשת העצר האנדורית היא מתעלת בעוצמה גבוהה מאוד, ואילולא בואה של נינאב אל'מארה הייתה בוודאי האאס סדאי החזקה ביותר באלף השנים האחרונות.
באנדור יש יותר מ-400 בתי אצולה, אך רק 19 מהם חזקים מספיק על מנת לאסוף סביבם תומכים ולהציג מועמדות לכס האריה.
בית האצולה ראש הבית סמל הבית נאמנות בעת המלחמה על הכס טרקנד אליין אבן מסד כסופה הבית אשר נמצא בשלטון בשני הדורות האחרונים.
טרבין דיילין ינשוף ואלון ראש הבית תמכה באליין במועמדותה לכס האריה מיד עם הגעתה לקאמלין, והייתה ראש הבית הראשונה שעשתה זאת, וזאת למרות שדיילין נחשבה מועמדת מועדפת ובעלת סיכויים טובים לזכות בכס בעצמה.
מנטיר פריבל בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין.
האבין קטלין דוב כחול בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין.
גיליארד ברנלט בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין.
נורתן קונאיל בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין.
קנדרד דניל בית קנדרד עמד משך כל המלחמה על כס השלטון בצד, ולא תמך בצד כלשהו.
במהלך רוב מלחמת האזרחים שהה במורנדי עם אראתל ופליבר במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור.
לאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והעביר את תמיכתו לאליין.
רנשאר אראתל שלושה כלבים מוזהבים במהלך רוב מלחמת האזרחים שהתה במורנדי עם לואן ופליבר במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור.
לאחר הקרב על קאמלין הגיעה לעיר והעבירה את תמיכתה לאליין.
קואלן פליבר שני ורדים אדומים.
במהלך רוב מלחמת האזרחים שהה במורנדי עם אראתל ולואן במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור.
קראנד אאמלין נמנע מלהתערב, עד שלאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והצהיר על תמיכתו באליין.
טרמיין אלורין צבי לבן נמנעה מלהתערב.
לאחר הקרב על קאמלין הגיעה לעיר אך סירבה להצהיר על תמיכתה באליין.
פנדאר אבל שלושה כוכבים מוזהבים נמנע מלהתערב, עד שלאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והצהיר על תמיכתו באליין.
ארוואן נאין שלושה מפתחות כסופים ראש הבית נכלאה בארינגיל על ידי דיילין לאחר שניסתה לתפוס את השלטון, נחטפה על ידי ארימילה והוכרחה לתמוך בה.
סרנד ג'ריד חזיר בר מוזהב.
אלניה סרנד, אשתו של ראש הבית, ניסתה לתפוס את השלטון בתחילה כמו נאין, אך כמוה נכלאה בארינגיל על ידי דליין, נחטפה על ידי ארימילה והוכרחה לתמוך בה.
תמך בארימילה אך נשבה על ידי אליין לאחר הקרב על קאמלין, והעביר אליה את תמיכתו.
אנשאר קרינד תמכה בארימילה אך נשבתה על ידי אליין לאחר הקרב על קאמלין, והעבירה אליה את תמיכתה.
קארן סילבסה בית קארן בראשותו של נאסין תמך בארימילה, אך עם מותו בזמן הקרב על קאמלין הוכרזה סילבסה כראש הבית ועברה לצידה של אליין.
מארן ארימילה המתחרה הבולטת על כס המלכות לאחר אליין טרקנד.
צרה על קאמלין משך זמן רב, עד שהובסה ונשבתה על ידי אליין.
שני נהרות הוא מחוז קטן ונידח לרגלי הרי הערפל, שתושביו אינם מודעים להיותם, להלכה, אזרחי אנדור.
העלילה מתחילה במחוז זה, וממנו מגיעים הגיבורים הראשיים של הסיפור: רנד אל'תור, מאט קוטון, פרין אייברה, אגווין אל'וור ונינאב אל'מארה.
בשני נהרות ארבעה כפרים בלבד: מעבר דבן (הדרומי ביותר), שדה אמונד (הכפר ממנו הגיעו גיבורי העלילה), גבעת התצפית ומעבורת טארן, הנמצא על הנהר ממש בגבול שני הנהרות.
אנשי שני הנהרות ידועים בקשיחותם ובמיומנותם האגדית בקשת ארוכה.
שאדאר לוגות היא עיר עתיקה באנדור, סמוך לגדות נהר הארינל ומצפון לגשר לבן.
בעבר נקראה העיר ארידהול והייתה בת בריתה של מנטהרן, חלק מברית עשר הערים.
בשלב כלשהו של מלחמות הטרולוקים הגיע לעיר אדם שקרא לעצמו מורדט.
מורדט האמין בהתנגדות קיצונית, קשוחה ומוחלטת לכוחות האופל, נהנה מאהדה רבה בעיר ובמהרה מונה לתפקיד יועצו של המלך.
עם שהותו בה הפכו האנשים לקיצוניים ופנאטיים יותר ויותר במלחמתם באופל.
הם החלו לחשוד איש ברעהו בהיותו ידיד אופל, ופילוג, חשדנות ואימה נזרעו בליבותיהם של תושבי העיר.
לבסוף הפכה ארידהול קיצונית ומכונסת בעצמה עד כדי כך שלא נשאר ממנה יצור חי מלבד מורדט.
אלפי שנים עמדה ארידהול בחורבנה, ואיש לא העז להיכנס לתוכה, בפרט בלילה.
בעיר שכנו רק מורדט, בן אלמוות, ומאשדאר, ערפל קטלני וחסר תודעה המשוטט ומתפזר ברחובות העיר עם רדת הלילה, וכל הנוגע בו מת.
עם השנים נשתכח שמה של ארידהול, והאנשים החלו לקרוא לעיר בשם שאדאר לוגות: המקום בו הצל אורב.
כל אדם המכיר את סיפורה של שאדאר לוגות מבועת מן המחשבה להיכנס למקום, אך יצורי אופל כגון טרולוקים ומירדראלים חוששים מן המקום יותר מכולם, בזכרם את תיעובם של תושבי ארידהול הקדומה לאופל.
במהלך העלילה משמשת שאדאר לוגות לעיתים כרקע להתרחשויות חשובות בעלילה, שהראשונה שבהן מתוארת עוד בספר הראשון.
בין השאר, כאן הורג רנד אל'תור את סמאל, ובסמוך לכאן מטהר עם נינאב את סאידין.
לאחר פעולת טיהורו של סאידין, בה נעשה שימוש בכמות עצומה מן הכוח האחד, מושמדת שאדאר לוגות על ידי הכוח האחד, ובמקום בו עמדה נותר רק בור עצום באדמה.
קאירהיין היא אומה עתיקה בין הרי שדרת העולם לנהר הארינין ולגבול אנדור, המדינה הריבונית היחידה שאיתה יש לקאירהיין גבול.
בירתה נקראת גם היא קאירהיין.
עושרה הרב של קאירהיין נובע מכך שאחד המעברים הבודדים בהרי שדרת העולם (מעבר ג'נגאי) נמצא בתחומה, ולכן הרבה מהסחר שמגיע מעבר לשממת האיאלים, משארה, עובר בתחומה של קאירהיין.
קאירהיין מפורסמת כארץ בה כל דבר מתנהל לפי דאיס ד'אימר, משחק הבתים, המאבק בין בתי אצולה על כוח, שלטון ויוקרה.
הקאירהיינים מרמים ומתעתעים זה בזה על מנת להשיג יתרון על אויביהם, וכל דבר, החל מריגול וכלה ברציחות פוליטיות, כשר.
בקאירהיין העיר ניתן להניח כי כל משרת, קצין או פונדקאי מרגל עבור בית אצולה כלשהו או עבור כמה מהם.
המצב מגיע עד כדי כך, שקאירהיינים מסוגלים לתת עשר משמעויות שונות להרמת גבה או מצמוץ.
רנד אל'תור נוכח בסיטואציות המגוחכות שאליהם עשוי המשחק להגיע בספר השני בסדרה, כשהצליח לקבל הזמנה למסיבה על ידי המלך בעצמו רק על ידי כך שלא עשה דבר: בכל פעם שהגיעה אליו הזמנה מבית אצולה כלשהו, שרף אותה והצהיר שאינו מתכוון לשחק במשחק הבתים.
הדבר (בקאירהיין, משמעות ההצהרה "אני לא משחק במשחק הבתים" היא "אני שקוע במשחק הבתים עד צוואר") עורר את סקרנותם של בתי אצולה חשובים יותר וכך קיבל מכתבים מדי יום עד שהוזמן על ידי שני בתי האצולה החזקים בממלכה, ביניהם המלך בעצמו.
בעת שבירת העולם, היו הקאירהיינים (שרק החלו להתגבש כאומה) היחידים שנתנו לאיאלים מים ומקום לנוח בו בעת נדודיהם, כשכל השאר גירשו אותם בבושת פנים.
המסורת על העם שהיטיב עמם עברה לאורך השנים אצל האיאלים, וכמה מאות שנים לפני ההווה הם מצאו את אותו העם - הקאירהיינים.
האיאלים גמלו לקאירהיין טובה תחת טובה, והרשו להם לחצות את ארצם אל הארץ האגדתית שארה, ולנהל דרך השממה סחר מכניס רווחים.
כמתנה נוספת הביאו האיאלים לקאירהיין העיר ייחור של אבנסדורה, עץ החיים, עץ אגדי שהכל סברו כי נכחד מן העולם.
מאות שנים צמח העץ בקאירהיין, עד שהמלך למן מבית דמודרד כרת אותו על מנת להכין לעצמו כס מלכות מפואר.
האיאלים, בזעמם על חילול הקודש, פלשו לקאירהיין ושרפוה, אולם המלך למן הצליח להימלט מפניהם.
ארבעת שבטי האיאלים שפלשו לקאירהיין המשיכו במרדפם אל טאר וולון, שכן ראו את העימות כהוצאה להורג (של המלך למן) ולא כמלחמה.
בקרב שלג הדם על מורדות הר הדרקון נלחמו כל אומות העולם באיאלים.
לא ניתן לדעת מי היה מנצח בקרב אדירים זה, שכן כשהצליחו להרוג את המלך למן חזרו האיאלים אל ארצם באמצע הקרב, שכן ראו את עניינם כסגור.
בעקבות התבוסה האדירה שנחלה קאירהיין עלה לשלטון בית ריאטין.
במגדל הלבן אחייניתו של המלך שזה עתה מת, מוריין דמודרד, בדיוק עלתה לדרגת אאס סדאי באג'ה הכחולה והאאס סדאי הבכירות ניסו להחזירה לקאירהיין כדי שתמלוך, אך היא סירבה וברחה מהמגדל כדי לחפש את הדרקון שנולד שוב בסוף המלחמה.
(כל זה מתואר בספר שלא תורגם לעברית, אביב חדש)
טאר וולון נחשבת כעיר היפה והגדולה בעולם, והיא בסיס כוחן של האאס סדאי.
העיר מצויה על אי גדול בנהר ארינין, וגשרים עצומים מחברים בינה לבין היבשה.
גם הגשרים וגם החומות נבנו בעזרת הכוח האחד מעט לאחר שבירת העולם, והם כמעט בלתי ניתנים לשבירה.
מלבד הגשרים לטאר וולון גם שני נמלים, בצפונה ובדרומה.
העיר טאר וולון נבנתה בידי בנאי האוגייר, ואלה טוענים (ובצדק) שזוהי מלאכתם היפה ביותר.
בטאר וולון כל בניין, אפילו הפשוט ביותר, מעוצב כארמון, ולרבים מהבתים צורות המזכירות צדפים או חולות ים.
על העיר כולה שולט המגדל הלבן, הבניין הגבוה בעולם שהוא ספק מצודה ספק ארמון, ובו שוכנות האאס סדאי.
השממה היא מדבר גדול המצוי מעבר להרי שדרת העולם ומדרום למצרים.
בשממה חיים שנים עשר השבטים האיאלים בכפרים, אוהלים ולעיתים אף ערים קטנות, אם כי ללא חומה.
העיר האמיתית היחידה בשממה היא רוהידין, אשר הייתה נטושה ושוממת עד לפני זמן מועט.
השממה היא אחת משתי הדרכים היחידות בהם מגיע הסחר משארה, בצורת שיירות של סוחרים.
הדרך השנייה היא בדרך הים מעבר למאיין.
המצרים הם השטחים בצפון הנתונים לשלטונו של אדון האופל, והמצויים מצפון לארצות הגבול.
במצרים שוכנים עשרות מינים של יצורי אימה כגון טרולוקים ומירדראלים.
לבם של המצרים הוא שאיול גאל, הר אש גדול בו נמצא משכנו של אדון האופל.
שארה היא ארץ גדולה מעבר לשממות איאל, המהווה מקבילה היסטורית לסין, ומוגנת בידי תוואי קרקע קשה וחומות שהתושבים בנו.
ממנה מגיע משי, שנהב ומוצרים אחרים בשיירות או בספינות, והסוחרים המגיעים לערי הגבול שלה אינם מורשים לעבור את חומות הערים אל תוך הארץ, ובשל כך ידוע לנו עליה מעט מאוד.
לארץ שארה שמות רבים, ביניהם שמארה, קו'דנסין, טומקה, קיגלי ושיבאויה.
בשארה שולטת צורת משטר מיוחדת מאז שבירת העולם, על פיה המלך מומת שבע שנים לאחר תחילת מלכותו, ואז עולה לכס בת זוגו.
גם היא מומתת לאחר שבע שנות שלטון, בן זוגה עולה על הכס וכן הלאה.
המלך נקרא תמיד ש'בוטאי, והמלכה נקראת ש'בואן.
תושבי שארה טוענים תמיד כי מות המלכים הוא "רצון התבנית".
הם מכחישים בתוקף שמלחמות הטרולוקים פגעו בהם או שארתור הוקינג ניסה לכבוש את ארצם בדרך הים, למרות שהאיאלים ואנשי הים טוענים אחרת.
האנשים המתעלים בשארה נקראים בשם איאד, ולכאורה הם אינם מתעלים אלא במצוות השליט.
עם לידתם של האיאד מקעקעים את פניהם.
נשות האיאד אוכפות את חוקיהן בצורה נוקשה, וכמה מהן מקיפות תמיד את השליט, הש'בוטאי או הש'בואן.
איאדים זכרים לא לומדים דבר, כולל קרוא וכתוב, ובהגיעם לגיל 21 או כשהם מתחילים לתעל (המוקדם שבהם) נשות האיאד הורגות אותם ושורפות את גופותיהם, לא לפני שהם משמשים להרבעה.
יחסי מין בין איאד לבין הלא-איאד גוררים עונש מוות לאדם שאינו מתעל, ואם הדבר נעשה בכפייה מצד האיאד עונש מוות גם לו.
תינוקות מיחסים שכאלה ננטשים לבדם באזור שומם.
מחזור חיים ביולוגי היא ההגדרה לתקופת היצירה של אורגניזם דרך רבייה מינית או א-מינית.
ישנם שלושה סוגי מחזורים המסווגים על ידי הפלואידיות שלהם:
מחזור משולב – הפלואידי + דיפלואידי (ספורי/נבגי)
שלושת המחזורים מכילים שלב הפלואידי (n) ודיפלואידי (2n).
ההגדרה מתייחסת לשלב הדומיננטי בחיי האורגניזם (כלומר הפלואידיות שלו במרבית חייו).
השלב שבו מתאחדים שני תאים הפלואידים נקרא הפריה.
חלוקת תא דיפלואידי לתאים הפלואידים נקראת מיוזה.
במחזור הזיגוטי (n) המיוזה מתרחשת בזיגוטה עצמה לקבלת תאים הפלואידים שיעברו מיטוזה ויהפכו בסופו של דבר לאורגניזם הפלואידי, במחזור הגמטי (2n) המיוזה מתרחשת בגוף האורגניזם עצמו ליצירת גמטות הפלואידיות.
במחזור המשולב (הספורי) המיוזה מתרחשת פעמיים הן בשלב הזיגוטה והן ליצירת גמטות.
המיוזה במחזור הזיגוטי מתרחשת לאחר קריוגמי (איחוי של שני גרעיני תא מתאים שונים) ובכך מסיימת את השלב הדיפלואידי היחידי במחזור ההפלואידי.
התאים ההפלואידים שנוצרו ממיוזה זו ממשיכים להתחלק על ידי מיטוזה ליצירת אורגניזם או ליצירת תאים הפלואידים נוספים.
מיוזה נוספת תתרחש רק לאחר איחוי נוסף בין שני תאים שונים (למשל, נקבה וזכר).
לסיכום, במחזור ההפלואידי – זיגוטה היא התא הדיפלואידי היחיד ומיטוזה מתרחשת רק בתאים הפלואידים.
אורגניזמים הנוצרים מהמחזור הזיגוטי הם:
חלק ניכר מהפרוטאזות (אאוקריוטים חד תאיים)
במחזור הגמטי הזיגוטה מתחלקת מיטוזית ליצירת אורגניזם (בניגוד למחזור ההפלואידי בו הזיגוטה מתחלקת מיוזית).
תאים באורגניזם הדיפלואידי עצמו מתחלקים מיוזית ליצירת תאים הפלואידים – גמטות.
תאים הפלואידים יכולים להתחלק מיטוטית כמו בחלק מהשמרים, אך השלב העיקרי בחיי האורגניזם אינו הפלואידי.
אך עדיין, ברוב האורגניזמים הדיפלואידים, המיטוזה מתרחשת בתאים דיפלואידים בלבד.
לסיכום, במחזור הדיפלואידי – גמטה היא בדרך כלל התא ההפלואידי היחידי ומיטוזה מתרחשת בדרך כלל רק בתאים דיפלואידים.
אורגניזמים הנוצרים מהמחזור הגמטי הם:
במחזור הספורי, מיטוזה ומיוזה מתרחשות בשלב ההפלואידי ובשלב הדיפלואידי.
במחזור הספורי נוצרים חילופי דורות – ישנו גם ספורופיט רב-תאי המייצר נבגים וגם גמטופיט רב-תאי המייצר גמטות.
תאים בספורופיט (הדיפלואידי) עוברים מיוזה והופכים לנבגים הפלואידים.
נבגים אלו עוברים מיטוזה ליצירת גמטופיט רב-תאי (הפלואידי).
תאים של גמטופיטים שונים עוברים הפריה ליצירת זיגוטה דיפלואידית העוברת מיטוזה ליצירת ספורופיט.
מחזור משולב מתרחש בצמחים ובהרבה מן האצות.
באורגניזמים המחזיקים גם גמטופיטים וגם ספורופיטים באותו הגודל, קשה להבחין ביניהם אלא בבדיקה מיקרוסקופית.
תופעה זו נקראת איזומורפיזם (למשל, אצות ים).
בצמחים עילאיים לעומת זאת הגמטופיטים הם קטנים יותר וניזונים כטפילים מהספורופיטים – הטרומורפיזם.
מחזור העולם (באיסלנדית: Heimskringla) או סאגות מלכי נורווגיה הוא חיבור היסטורי רחב יריעה מאת סנורי סטורלוסון, הנכלל בימינו בסאגות המלכים.
ראשיתו בסאגה על בני אינגלינג ששמה מתייחס לשושלת המלכים השוודית של בני אינגלינג, ואשר מהווה מעין המשך לחלק המיתולוגי באדה.
היא מכילה שירים המספקים מידע רב על המיתוסים, האמונות העממיות, ומוצא האלים של עמי הצפון.
יתר 15 הסאגות הן היסטוריוגרפיות, ועוסקות במלכי נורווגיה מלפני המאה ה-9 ועד למלכותו של המלך מגנוס ארלינגסון בשנת 1177:
הסאגה של האראלד בהיר השיער
הסאגה של אולף בן טריגווי (טריגווסון)
הסאגה של אולף בן הרלד (הרלדסון)
מחזור כישור הזמן היא סדרת ספרי פנטזיה המתרחשת בעולם בדיוני.
ובו מספר רב של דמויות.
תיאור הדמויות נכתב על פי הנקודה הראשונה שבו הן מופיעות בסדרה, ומתקדם יחד עם הדמוית עד ההופעה האחרונה שלהן בסדרה.
רנד אל'תור נער צעיר מיער המערב, בנו של טאם אל'תור, חברם של מאט ופרין, מאורס לאגווין אל'וור.
מאט קוטון נער צעיר משדה אמונד, שובב מאוד ועושה תעלולים לרוב, חברם של רנד ופרין.
פרין אייברה נער צעיר משדה אמונד, שוליית הנפח, חזק ושרירי אך בעל מזג נוח ומחשבה איטית.
טאם אל'תור איכר, בעל חווה ביער המערב, חיל בעברו וחבר במועצת הכפר בשדה אמונד.
אגווין אַלְ'וֶור נערה משדה אמונד, מאורסת לרנד, בתו של ברן בעל פונדק מעיין היין וראש הכפר.
ברן -ברנדלווין אל'וור בעל פונדק "מעיין היין" וראש הכפר שדה אמונד.
נינאב אל'מארה החוכמה של שדה אמונד, נחשבת צעירה לתפקידה, בעלת מזג חם ונוהגת למשוך בצמתה בעת כעסה.
מוריין דמודרד: אאס סדאי מהאג'ה הכחולה בת למשפחת אצילים מקאירהיין.
בעקבות חזיון הדרקון באביב חדש יצאה עם העוצר שלה למצוא את הדרקון שנולד שוב כ-16 שנה לפני תחילת הסדרה והובילה את רנד וחבורתו להרפתקאות הספרים.
נפלה לשבי מגדל גנג'י וניצלה על ידי תום מרילין ומאט, והתחתנה עם תום- מאורע נדיר באג'ה שלה.
סיואן סנצ'ה: עד הספר השמיני האמירלין, ראש האאס סדאי.
מאז שותקה, אבל רופאה על ידי נינאב.
במקור מהאג'ה הכחולה, חזרה אליה כשרופאה, שימשה כמלמדת אישית לאגווין האמירלין החדשה ונחשבה לאשת סודה.
בת דייג מטיר וככזו מדברת הרבה בסלנג של דייגים.
אלאידה ארויהאן: עד הספר השביעי היועצת של מורגז טרקנד, מלכת אנדור.
נתפסה על ידי הסינצ'נים בקרב על המגדל הלבן וכעת דאמנה.
לפי סדרת הטלוויזיה, הייתה ראש האג'ה האדומה לפני צטאסמה.
ליאן שריף: שומרת הרשומות עד הספר השמיני, מהאג'ה הכחולה.
שותקה ורופאה על ידי נינאב, ובחרה באג'ה הירוקה.
היחידה מה"מגדל הקטן" שהחזיקה מרגלים בטאר וולון.
אלביארין פריידהן: עד הספר השמיני מנהיגת האג'ה הלבנה במועצת המגדל, וככזאת הבטיחה לאלאידה את תמיכת האג'ה הלבנה בהדחת סיואן.
כשההדחה הצליחה מונתה לשומרת הרשומות.
בחשאי היא בעצם מהאג'ה השחורה.
היא נחשפה על ידי אלאידה עצמה בספר 18, והודחה.
מחליפתה של אלביארין בתור שומרת הרשומות לאחר הדחתה.
קדסואן מליידרין: האאס סדאי המבוגרת שידוע שחיה כיום (יותר מ-250 שנה).
נחשבת כאגדה חיה בין אחיותה לצעיף.
נולדה בפאר מלדינג ושנואה שם במועצה.
אחרי מלחמת האיאלים פרשה מהמגדל הלבן וגרה בגילידן כשמידי פעם חוזרת לתפוס דרקונים כוזבים.
כשגילתה שרנד הוא הדרקון שנולד שוב באה לבקרו ב"כס השמש" (קאירהיין) וגרמה למהומה (בגלל עברה עם גברים שיכולים לתעל).
נשארה לייעץ לרנד עד שהאדאם הזכרי נגנב ממנה ורנד הגלה אותה (ספר 23).
פברה טזנובני: אאס סדאי מהאג'ה האדומה, מהראשונות שהלכו למגדל השחור כדי לקבל עוצרים אשאמנים.
בטעות יצא קשר עוצרות דו צדדי עם אנדרול גנהלד, מה שמתברר כקשר רב-עוצמה.
מריל ברנגרי: אאס סדאי לא מהוגנת במיוחד מהאג'ה הירוקה, בגלל מוצאה מאבו דאר ה"מתירנית".
לפי שמועה התחתנה עם כל שלושת עוצריה- עבירה על החוק אפילו במולדתה.
כשמוריין שמעה מהאלפין שהיא עשויה למות, היא העבירה את קשר העוצר של לאן אליה- בתקווה שלאן יתגבר על מותה (למרות שבסוף היא שרדה את מגדל גנג'י).
כשאגווין האמירלין וסיואן יועצתה שמעו על כך הם הכריחו אותה להעביר את הקשר לנינאב, אהובתו של לאן.
כשאלאידה הייתה האמירלין, היא אמרה לסיאן הרימון (אג'ה לבנה) לתפוס את הבוגדות במגדל.
סיאן הבינה בטעות שאלאידה מתכוונת לאג'ה השחורה ונעזרת בפברה טזנובני חברתה (אג'ה אדומה), תוך שהיא משתמשת במוט השבועות כדי לוודא שאס סדאי מסוימות אינן ידידות אופל.
ההיגיון שלהן (שהתברר כנכון) היה שאיכשהו אחיות שחורות מסוגלות לשקר- ולכן זה קשור לשלושת השבועות.
לאט לאט הן אוספות אאס סדאי נאמנות לאור ו"מחזיקות קצר" ידידות אופל בשיטת "חבר מזמר על חבר"- תופסות אחות שחורה אחת והיא נאלצת להסגיר את אלה שהיא מכירה.
סרין אסנובר: חברת מועצה מהאג'ה החומה.
בזמן הקרב נגד הסינצ'נים נאלצה לשמש כאמירלין בפועל עד בחירת אגווין.
נשלחות על ידי מוגהידין לבצע משימות, הן האחיות הראשונות שמתגלה ששייכות לאג'ה השחורה בספרים
הסגירה את אגוין ומין לסינצ'נים בספר הרביעי וחשפה את עצמה כשחורה כשהתגלה ששיקרה להן.
נענשה על ידי מוגהדין והודחה מראשות המשימה.
שם משפחתה מוזכר רק בסדרת הטלוויזיה.
ילידת טנצ'יקו, עיר נמל במערב היבשת, ולפי סדרת הטלוויזיה גם התחתנה שם.
אמיקו נאגוין: במקור מהאג'ה הצהובה.
שימשה כסוהרת לאגוין, אליין ונינאב בטיר בספר השישי, אבל נותקה מהמעיין בתוך עולם החלומות.
מאט חשב להציל אותה, אבל ג'ולין סנדר זיהה אותה כאחת מהאג'ה השחורה.
נהרגה בספר השביעי על ידי ידידי אופל, כדי שלא "תזמר".
צ'סמל אמרי: אחת הקדומות, עוד בזמן מלחמת האיאלים.
ככזאת שימשה כמרפאת לשעת חרום לאג'ה השחורה.
כנראה היא זו שרצחה את האמירלין טמרה ועוד חמש אאס סדאי בזמן מלחמת האיאלים.
נהרגה על ידי אליין עם אש בכלא קאמלין.
אסנה זרמן, ג'יין קאידה: במקור מהאג'ה הירוקה.
אסנה נהרגה בספר 22 על ידי ברק כשניסתה לחטוף את אליין.
אלדרית' ג'ונדר, מרילין גמלפין: במקור מהאג'ה החומה.
אלדרית' נהרגה על ידי מלאר, ידיד אופל, בכלא קאמלין.
פליון בהודה, ריאנה אנדומראן: במקור מהאג'ה הלבנה.
איספאן שפאר, ברילה נרון: במקור מהאג'ה הכחולה.
איספאן נרצחה בספר ה-16. ברילה הופיעה רק פעם אחת בספרים- בספר התשיעי, ורוברט ג'ורדן בעצמו נתן את המידע מאיזו אג'ה היא.
ג'ויה בייר: במקור מהאג'ה האפורה.
אגוין נלחמה בה בעולם החלומות בספר השישי וחסמה אותה.
נרצחה בספר השביעי עם אמיקו.
טמייל קינדרוד: במקור מהאג'ה האפורה.
אטואן לריסט, קארין פרנסי: נהרגו.
גלינה קסבן:ראש האג'ה האדומה לשעבר, מנהיגת האאס סדאי שניסו לחטוף את רנד, וכעת שפחה של שרידי השאידו.
אלזה פנפל: נשבעה אמונים לרנד אך עזרה לסמירהאג להשיג את האדאם הזכרי.
רנד הרג את שתיהן עם אש להט.
הרגה את אוסנג'ר בשאדאר לוגות'.
שריאם ביינאר: במקור מהאג'ה הכחולה.
הייתה מדריכת החניכות עד התפצלות המגדל ומאז שומרת הרשומות של אגווין בסלידר.
נתפסה הודות לווידוי של וורין והוצאה להורג בפקודת אגווין.
טלין מינלי: הראשונה שנתפסה על ידי ציידות האופל, מה שפתח צוהר לתפיסת האחרות.
דלנה מוסלין: במקור מהאג'ה האפורה, נרמז שבעלת נטיות לסביות.
כשאגינור חזר לחיים כארנג'ר, אישה שיכולה לתעל את סאידין, דלנה סיפקה לה סיפור כיסוי כמשרתת שלה בשם חאלימה סרנוב.
לאחר שהמורדות הבינו שחאלימה יכולה לתעל את סאידין ורצחה פעמיים, השתיים ברחו לארד דומן, שם נהרגו על ידי רנד מאש להט.
קטרין אלרודין: במקור מהאג'ה האדומה, אחת הבכירות בשתי האג'ות.
הייתה בין האאס סדאי שחטפו את רנד.
לאחר שסילביאנה התמרדה באמירלין אלאידה והודחה ממשרתה כאחראית החניכות, קטרין מונתה- כבכירה ביותר באג'ה האדומה פרט לחברות המועצה.
היא החזיקה מעמד במשרה יומיים בלבד- שפל חסר תקדים כנראה- מכיוון שהיא וכל הבכירות באג'ה השחורה נאלצו לברוח מהמגדל בזמן שאגווין צדה את אחיותיהן ב"מגדל הקטן" והוציאה אותן להורג.
נהרגה בקרב בעולם החלומות על ידי אגווין עצמה, כשהיא מחופשת למסאנה.
ניומי (סדרת הטלוויזיה): במקור חברת מועצה מהאג'ה החומה.
ידידתה הקרובה של ורין אך לא ידעה שגם היא מהאג'ה השחורה.
להשלים את הפער בספרים, היא זו שפרצה למאגר חפי הכח וגנבה את 13 החפצים.
מומחית בסוג כפייה אפל שמשכיח מאורעות.
אלנה מוסבאני, ברה הרקין, פאלדרין הרלה, סאוניד טרייהן וקירונה נצ'ימאן- מהאג'ה ירוקה.
אלנה קשרה את רנד כעוצר בספר 11, ועזרה להציל אותו מיד האג'ה האדומה על ידי איתורו בקשר העוצרים.
ברה וקירונה הגיעו לקאמלין במקרה והצטרפו לקרב.
מאסורי סוקווה - מהאג'ה החומה.
נשלחה עם פרין למסע להבאת מאסמה אל רנד.
מופיעה בכריכת ספרים 17–18 עם פרין.
מרנה אמברי- מהאג'ה האפורה, וככזו מונתה למנהלת משאים ומתנים עם עמים בשם הדרקון.
מופיעה בכריכת ספרים 11–12, כורעת ברך לפני רנד.
נשלחה עם אלנה ל-2 נהרות כדי למצוא חניכות פוטנציאליות למגדל הלבן, ובינתיים המגדל פוצל.
הצטרפה לאג'ה השחורה כדי לחקור אותה ולרגל אחריה.
את כל המידע שאספה נתנה לאגווין תוך כדי שהיא מתאבדת בשתיית רעל מושהה.
שמותיהם האמיתיים של הארורים נשכחו עם הזמן, והשמות המוצגים בספר הם כינויים שהארורים בחרו לעצמם או שבני האדם בחרו להם בעת הפיכתם למשרתיו של אדון האופל.
בתקופת הספרים, כמעט ואין מתעלים המתקרבים לעוצמתם והשכלתם של הארורים בכל הקשור לכח האחד, מלבד כמות זעומה ונדירה של בני ארצות נידחות.
במשך אלפי השנים שבהן היו כלואים, שימשו שמותיהם של הארורים בעיקר להפחדת ילדים קטנים, ורבים ממעשיהם נשכחו עם הזמן.
בזמן עלילת הספרים, משתחררים הארורים מכלאם בזה אחר זה.
כל אחד מהם שואף להיות המשנה לאדון האופל, ובשל כך הם זוממים זה כנגד זה במשך רוב זמנם.
החזקים שבהם משתלטים על מדינות או אזורים, והחלשים יותר נשארים בצללים (ובשל כך שורדים).
מאוחר מדי מגלה כל אחד מהם שהסכנה האמיתית אליו אינה אחד מהארורים האחרים, אלא רנד אל'תור, הדרקון שנולד שוב, אותו החשיבו הארורים כילד חלש ולא מסוכן.
זה אחר זה נהרגים מידיו אגינור, ישמעאל, ראבין וסמאל, האחרון שפעל נגדו בגלוי.
+הארורים (לפי סדר המוות) שם הארור השם לפני מלחמת הכוח עיסוק לפני מלחמת הכוח שם בדוי בזמן הסדרה אופן המוות הערות בלטמל אבאל ראמאן היסטוריון וחוקר תרבויות נהרג על ידי האיש הירוק, בעין העולם אחרי מותו הוחזר לחיים בדמות אישה, ארנג'ר.
אגינור אישאר מוראד ביולוג נהרג על ידי רנד אל'תור, בעין העולם.
נהרג בשנית בעת טיהור סאידין יצר את רוב היצורים המשמשים את צבאות האופל: טרולוקים, מירדראלים וכו'.
אחרי מותו הוחזר לחיים בדמות גבר, אוסנג'ר.
בלאל דוראם לאדל לוחם, גנרל הלורד הגבוה סאמון נהרג על ידי מוריין, בזמן כיבוש האבן של טיר בעידן האגדות היה סיף אומן ומפקד בקרב כנגד אדון האופל, אך ערק לצידו בגלל קנאתו בלואס תרין טלמון.
בזמן עלילת הספרים תפס את מקום הלורד הגדול במועצת טיר תחת השם הלורד הגדול סמון.
תכנן לפתות את הדרקון לקחת את "קלנדור", חרב שהיא ס'אנגריל רב עוצמה, ואז לגנוב אותה מידו.
ישמעאל אלאן מורין פילוסוף ותאולוג "בעלזמון" נהרג על ידי רנד אלתור, בזמן כיבוש האבן של טיר נחשב לארור החזק ביותר ושני לאדון האופל.
בזמן עלילת הסדרה השתגע והאמין כי הוא בעצמו אדון האופל.
לאחר שנהרג על ידי רנד הוחזר לחיים בשם מורידין ("מוות" בשפה הקדומה).אסמודין ג'ואר אדאם נסוסין מוזיקאי ג'אסין נאטל נרצח על ידי שליח של אדון האופל בין הארורים החלשים ביותר (אם כי עדיין חזק בהרבה מכל מתעל רגיל).
נלכד על ידי רנד אל'תור ברוהידין, בעזרתה של לנפיר, ונותק מהקשר אל אדון האופל על ידו, דבר שטרם בוצע עד אז, ואף הידיעה שדבר כזה אפשרי לא הייתה קיימת.
בשל כך, לא יכל לחזור אל הארורים האחרים מכיוון שאלה היו מאמינים כי בגד בהם, ולכן נאלץ אסמודין לשרת את רנד אל'תור, שלכדו, וללמדו את רזי השימוש בכוח האחד.לנפיר מיירין ארונייל חוקרת מסוג לא ידוע סלין/קייל נשבתה על ידי האלפינים ומתה בידי פרין אייברה לאחר שניסתה להורגו ושמה עליו כפייה.
הארורה השנייה בכוחה אחרי ישמעאל, ובעלת יופי בלתי ניתן לתיאור.
מכונה בפי הזאבים "ציידת ירח".
מאז ומתמיד הייתה מאוהבת קשות בלואס תרין טלמון.
היא האמינה שנשמתו של זה האחרון התגלגלה ברנד, ולכן הייתה מאוהבת בו במשך עלילת הספר, ואף עזרה לו בספרים השלישי והרביעי (השני במקור), במסווה של נערה מסתורית בשם "סלין".
הוחזרה מן הטארג'נגריל בתור סינדיין שמשרתת את מורידין, במהלך מחקר ביחד עם אאס סדאי גבר יצרה את הפרצה בכלא של אדון האופל שהובילה למלחמת הצל.ראבין ארד מוסינל לא ידוע לורד גבריאל נהרג על ידי רנד אלתור בהשתקפותה של קאמלין שבתוך טל'ארנ'ריוד, כששניהם נמצאו שם בגופם.
בעת עלילת הספרים היה בברית עם גריינדל.
כינה את עצמו לורד ברנד, ובשם זה שלט באיליאן.
כשהשאידו פרשו משאר האיאלים הוא גם נטל את דמותו של הרוכל קאדר, ידיד אופל הידוע לאיאלים, וכרת איתם ברית.
הוא החזיק את הכופת, טראנגריל שכופה שבועות על מתעלים והעניק אותו לשאידו.
הוא ניסה גם לכרות ברית עם רנד אל'תור, אך זה סירב וכבש את איליאן, ובמהלך הכיבוש התעמת עם סמאל והרגו בשאדאר לוגות.
מקור השם של הדמות נובע כנראה משמו של השטן, שנקרא בשם זה בפי יהודים ונוצרים.מוגהדין לילן מורייל מומחית בטל'ארנ'ריוד גילדין עדיין בחיים פירוש שמה - העכביש.
נהגה שלא להתערב ישירות במאורעות למיניהם אלא "לטוות קורים" בצד, ומכאן שמה.
תיעוב אישי שורר בינה לבין נינאב אל'מארה, היות שזו האחרונה לכדה אותה באמצעות אד'אם בטל'ארנ'ריוד, אך היא הצליחה להשתחרר לבסוף בעזרתה של ארנג'ר (גלגולו הנשי של בלטמל).
הסוותה את עצמה כמשרתת סינצ'נית ושלטה על מפקד חיל האוויר הסינצ'ני אבל נחשפה על ידי מין.
כשהמלחמה הסתיימה ניסתה לברוח אבל נתפסה על ידי הסינצ'נים והפכה שוב לדאמנה.דמנדרד בריד בל מדאר לא ידוע באו הפראי נהרג על ידי לאן אויבו בנפש של לואס תרין טלמון.
מאז מלחמת הכוח בברית עם סמירהאג ומסאנה.
היה מעורב בחטיפתו או בשחרורו של רנד בספר ה-12, אבל לא ידוע איך.
מנהיג את הטרולוקים בדרום ואת השראנים (עם שמשרת את האופל).סמירהאג נמן דמנדר רופאה ואנטומית אנאת' דורג'ה נהרגה על ידי רנד באראד דומאן בעלת כישורים מדהימים בעינוי והוצאת מידע מן אנשים, כמו גם ברפואה.
כשהסינצ'נים עמדו לצאת מהיבשת שלהם לעבר היבשת המזרחית, סמירהאג רצחה את נפרי, דוברת האמת של טואון בדירדור ממדרגות ותפסה את מקומה בתפקיד.
כיהנה בתפקיד זה במשך ספרים 17–22 עד שנחשפה על ידי רנד אל'תור.
הצליחה לשרוף כליל את כף ידו השמאלית של רנד לפני שנאסרה.
הוחזקה כאסירה אצל נאמני הדרקון, אולם ברחה בעזרת אדון המירדראלים וחברת אג'ה שחורה.
רנד הרג אותה עם אש להט אחרי ששמה עליו אדאם זכרי.
הייתה בברית עם מסאנה ודמנדרד.מסאנה סיין טרסינד מורה, או לפחות שאפה להיות כזאת דנל (אג'ה חומה) איבדה את שפיותה בעולם החלומות דנל מוזכרת לראשונה בספר אדון הכאוס כמדווחת מהאג'ה החומה לאלאידה האמירלין החדשה.
מסאנה/דנל התמקמה במגדל הלבן וקיבלה דיווחים מאלביארין, ראש האג'ה השחורה.
הייתה בברית עם סמירהאג ודמנדרד.
השפיעה על משלחת האאס סדאי בראשות קטרין, גלינה ואלזה (מהאג'ה השחורה) לחטוף את רנד ותכננה להשתלט עליו כשיגיע למגדל הלבן אבל המשלחת נכשלה ונעצרה בבארות דומאי.
בקרב המגדל הלבן נגד האג'ה השחורה שמה אדאם על הצוואר של אגווין אך מכיוון שהיו בעולם החלומות אגווין יכלה לשנות את המציאות ולהוריד אותו והביסה אותה בקרב מוחות.
כעת בעלת מוח של ילדה קטנה.גריינדל/הסלם קאמאריל מאראדים נזירה ומרפאת מאיסיה באסן עדיין בחיים מכונה בפי הזאבים "מחפשת לב".
הייתה בברית עם סמאל עד מותו.
תחביבה הוא הפעלת כפייה על אנשים יפים ובעלי מעמד, נוהגת להחזיק רבים מהם בביתה לשעשועיה האישיים.
מקור השם של הדמות נובע כנראה משמה של מפלצת מיתולוגית.
רנד ניסה להרוג אותה עם כל המצודה בה הסתתרה בארד דומאן על ידי אש להט אך היא ברחה ברגע האחרון.
הורדה בדרגה על ידי מורידין ושמה שונה להסלם שפירושו "ללא מחילה".
הפסידה בקרב לאביינדה לאחר שכפייה שניסתה על האיאלית חזרה אליה כמו בומרנג.מורידיןאיןלא היה קייםאיןמת בשאיול גאל בנסיבות מסתוריותישמעאל שנולד מחדש.
נבחר על ידי אדון האופל בספר עם בוא הסער להיות מנהיג הארורים, מה שגרם למרירות מצידם.
אחרי שנהרג גופו התחלף בשל רנד.אוסנג'ראיןלא היה קייםקורלן דאשיבהנהרג בשאדאר לוגות' על ידי אלזה פנפל (מהאג'ה השחורה)אגינור שנולד מחדש והסווה את עצמו במגדל השחור.ארנג'ראיןלא הייתה קיימתחאלימה סרנובנהרגה על ידי רנד בגבעת מטנין בשוגגבלטמל שנולד מחדש כאישה, שיכולה לתעל את סאידין.
לפני שגריינדל ברחה מהמצודה היא קשרה את ארנג'ר, ורנד הרס את כל המצודה עם אש להט בלי לדעת שהיא שם.סינדייןאיןלא הייתה קיימת נהרגה על ידי פריןלנפיר שנולדה שוב.
פירוש שמה- "הזדמנות שנייה".המהא'ל- מאזרים טייםאיןלא היה קיים הוא ואגווין הרגו זה את זה ברכס מרילורהכריז על עצמו כדרקון שנולד שוב לפני תחילת הסדרה ונתפס על ידי האג'ה האדומה אבל הצליח לברוח בעזרת נאמניו.
אחרי שרנד כבש את אנדור והכריז על חנינה לגברים שמתעלים מונה לראשות המגדל השחור, כשהוא פועל מבפנים נגד רנד.
כתוצאה מפעולות אלו הוא עלה לדרגת "נבחר" (ארור)- היחיד בעידן השלישי שעשה זאת.
שאידר הרן: מנהיג המירדראלים ובעל כח קסום מסוים.
יותר קרוב לאדון האופל מהארורים.
מורגז טרקנד: מלכת אנדור עד הספר התשיעי.
כשגילתה שהיא בעצם שליטת בובות ביד "לורד גבריאל" (הארור ראבין, החל מהספר השלישי בערך) ברחה מאנדור עם נאמניה.
מאוחר יותר הצהירה שהכס נתון במתנה לביתה אליין.
סמל ביתה הוא חבצלת זהובה.
מאטין סטפנוס: מלך איליאן, שליט בובות של "לורד קאדר ברנד" (סמאל).
הוברח מאיליאן בתקופת הספר ה-13 על ידי האג'ה האדומה, מספיק בזמן לפני שרנד יכבוש אותה ויהרוג את סמאל.
ניאל פדרון: המפקד העליון של ילידי האור, נרצח בספר ה-12.
גארת בריין: לורד ומפקד משמר למורגז מלכת אנדור.
כשמורגז, בכפיית "לורד גבריאל", פיטרה אותו, הוא פרש.
סיואן סנצ'ה, האמירלין המודחת הנמלטת, שרפה אסם בטעות (עם לוגיין אבלר) וגארת ערב לה בתמורה לשירותיה.
בלילה היא ברחה, וגארת' הממורמר רדף אחריה כל הדרך עד סלידר, שם מצא את האאס סדאי המורדות.
הוא הציע את שירותיו להן וצר יחד עם צבאו על טאר וולון.
קשר את עצמו בספר 24 לסיואן כעוצר.
טואון "פורטונה" פנדראג: יורשת העצר הסינצ'נית.
הגיעה ליבשת עם כיבוש אבו דאר והשתכנה בארמון עד שמאט הבריח אאס סדאי מהעיר, ולקח גם אותה איתו.
תוך כדי המסע צפונה הם מתחתנים והיא חוזרת לאבו דאר כדי להתמנות לקיסרית.
הנהיגה את הסינצנים עם מאט לקרב האחרון לצד אגווין, בניגוד לרצונן של שתי הנשים.
היא אחד מהיעדים המועדפים ביבשת להתנקשות.
מאסמה דגאר: חייל שאינרי שהיה עד לקרב הראשון בין רנד לישמעאל בפאלם והחליט שקיבל התגלות.
הכריז על עצמו כנביא הדרקון, אסף מאמינים וכבש 2 אומות כשהוא משליט טרור ומכריח אנשים להישבע אמונים לרנד.
כשהושחת יותר מידי פייל נאלצה לרצוח אותו בדם קר.
מין פרשאו אישה שהחבורה פוגשת בפונדק בספר הראשון ובעלת יכולת לראות חזיונות על אנשים בעזרת סמלים שהיא רואה מעליהם, אחת משלוש הנשים שרנד אהב.
אונו נומסטה: חייל שאינרי שטום-עין שלא מסוגל לדבר 2 משפטים בלי קללות.
בקרב האחרון מצא את עצמו מפקד בניגוד לרצונו.
אליאס מצ'רה / שן ארוכה: עוצר לשעבר שגילה שיכול לדבר עם זאבים.
כשגילו את זה, עוצרים אחרים ניסו להרוג אותו כי חשבו שהוא ידיד אופל.
הוא הצליח להרוג שניים וברח מהאאס סדאי שלו רינה הפדן (מהאג'ה הירוקה).
הצטרף לחבורה של פרין ולימד אותו על הזאבים.
שמו הזאבי ניתן לו בגלל השימוש בסכין.
נועם/חסר גבולות: נועם היה נער גהלדני שסבל מאבא מכה ואחיו נהרג.
כדי לברוח מצרותיו הוא קיבל על עצמו את הנהגות הזאבים והשיל מעליו כל אנושיות.
בני כפרו כלאו אותו בכלוב כי חשבו שהוא מסוכן, אבל פרין שחרר אותו לטבע.
שמו הזאבי רומז להשלת האנושיות שלו.
ג'ן "קל רגל" צ'ארין: נווד מפורסם גיבור ספרי הרפתקאות.
הצטרף אל מאט באבו דאר בזהות בדויה תחת השם "נואל".
נהרג במגדל גנג'יי, לא לפני שחשף את זהותו למאט.
מחזור הסלעים הוא מושג יסוד בגאולוגיה המתאר את "גלגולם" של סלעים מסוג אחד למשנהו, תוך שהם נתונים לתהליכים שונים המפרקים ויוצרים אותם מחדש.
מחזור הסלעים מתאר את השינויים הדינמיים המתרחשים בשלושת סוגי הסלעים: סלעי יסוד, סלעי משקע וסלעים מותמרים.
כפי שניתן לראות בתרשים, כל סוג סלע משתנה או נהרס לחלוטין כאשר תנאי הסביבה משתנים.
סלע יסוד דוגמת בזלת עשוי להישבר ולהתפרק כאשר הוא נחשף לאטמוספירה, או להתמוסס כאשר הוא נקבר מתחת ליבשת בתהליך טקטוני.
כתוצאה מן הכוחות המניעים של מחזור הסלעים, טקטוניקת הלוחות ומחזור המים, סלעים יוצאים משיווי משקל סביבתי ונכפה עליהם שינוי כאשר הם פוגשים בסביבה חדשה.
מחזור הסלעים מסביר כיצד סוגי הסלעים השונים קשורים זה בזה ומבהיר את תהליכי השינוי והמעבר מסוג סלע אחד למשנהו במהלך הזמן.
התפישה המקורית של מחזור הסלעים מיוחסת לג'יימס האטון, "אבי הגאולוגיה" מן המאה ה-18. מחזור הסלעים היה חלק מעקרון האחידות (uniformitarianism) שניסח האטון, הגורס כי תהליכים טבעיים פועלים באותה דרך מאז ומעולם.
האטון צוטט באמרו: "no vestige of a beginning, and no prospect of an end" - שום זכר לראשית, שום סיכוי לאחרית - ביטוי שהתייחס באופן מיוחד למחזור הסלעים ולדימוי הטבע המחזורי של התהליכים הגאולוגיים.
עקרון האחידות סוכם על ידי צ'ארלס לייל בהבנה כי "ההווה הוא מפתח לעבר", כלומר תהליכים נצפים בהווה מהווים מפתח להבנת תהליכים דומים שהתרחשו בעבר.
לתפישה של מחזור סלעים לא אבולוציוני החוזר על עצמו הייתה עליונות עד מהפכת טקטוניקת הלוחות בשנות ה-60 של המאה ה-20. עם ההבנה המתפתחת של מנגנון ה"מסוע" הטקטוני השתנתה הבנת מחזור הסלעים מתפישה של חזרה אינסופית לתפישה של תהליך אבולוציוני המתפתח בהדרגה.
בעקבות זאת פותח בשנות ה-60 וה-70 "מחזור וילסון" הקרוי על שם ג'ון טוזו וילסון (John Tuzo Wilson), מחזור סלעים טקטוני הנקרא גם "מחזור יבשות העל" (supercontinent cycle).
מחזור וילסון מתאר את הפתיחה והסגירה המחזורית של אגנים אוקייניים ומדגיש את חשיבות הבדל הגילאים בין קרומים יבשתיים (בני 4 מיליארד שנה ויותר) לבין אלה של קרומים אוקייניים (בני 170 מיליון שנה לכל היותר).
סביבות ההיווצרות של סלעים הן נקודות חשובות ב"גלגול" בין סוג סלע אחד למשנהו.
במהלך מחזור הסלעים מהוות סביבות אלה נקודות מפנה בהן משתנים התנאים, מתפרקים סלעים קיימים ונוצרים סלעים חדשים.
בין סביבות ההיווצרות מתרחשים תהליכי בליה היוצרים חומרי גלם ליצירתו של הסלע הבא.
תהליכים אלה חלים גם על המינרלים המרכיבים את הסלעים בכל אחד מן הגלגולים ומשפיעים על תכונותיו של הסלע החדש.
כאשר סלעים נדחפים עמוק מתחת לקרום כדור הארץ, הם ניתכים למאגמה.
אם התנאים המאפשרים למאגמה להישאר נוזלית משתנים, הנוזל יתקרר ויתגבש לסלע יסוד.
אם הסלע נוצר בעומק הוא ייקרא סלע פלוטוני ויתקרר לאט תוך יצירת מרקם גבישי גס.
דוגמה לסלעים שנוצרו בתהליך זה: גרניט וגברו.
כתוצאה מפעילות וולקנית המאגמה פורצת אל פני השטח, שם היא נקראת לבה, ואז היא מתקררת מהר ויוצרת סלעי יסוד וולקניים זעירי גביש ואף זכוכית געשית.
כל אחד מסוגי הסלעים עשוי להינתך מחדש למאגמה וליצור סלע יסוד חדש.
דוגמה לסלעים שנוצרו בתהליך זה: בזלת ופומיס.
מסת סלע יסוד אינה נותרת כשהייתה.
החומרים המרכיבים אותה מתחילים להתפרק וכתוצאה מכך נוצרים גזים הסודקים את הסלע ומותירים בו חללים.
בחללים אלה עשויים להתגבש מינרלים שונים, דוגמת משפחת מינרלי הזאוליט.
גם לפני תהליכים אלה מתרחשים תהליכי פירוק הנובעים מעצם חשיפת הסלעים לאטמוספירה.
הסלעים אינם יציבים בתנאים אלה: גשם, קרה, חומצה פחמתית, חמצן וגורמים אחרים הפועלים ללא הרף מפרקים את המסה הסלעית ואת רוב מרכיביה, ואלה נישאים הלאה בתמיסות מימיות.
תהליכים משניים אלה אינם מובאים בחשבון בסיווג סלעים מאחר שהתוצר הסופי הוא החשוב.
אפיגנזה – השפעתם של תהליכים פיזיקליים וכימיים על הסלע לאחר היווצרותו.
שינויים אפיגנטיים עשויים להתרחש במספר דרכים האופייניות לכל סוג סלע או מינרל, אף כי לרוב, יותר מאחד מן השינויים הללו יימצא בתהליך שינוי של סלע מסוים.
סיליפיקציה – החלפת מינרלים לא סיליקטיים במינרלים סיליקטיים.
תהליך זה נפוץ בסלעים פלסיים כריוליט, אך נמצא גם בסרפנטין ובסלעים ומינרלים דומים.
קאוליניזציה – פירוק של פלדשפרים לקאולין (ביחד עם מינרלי חרסית אחרים וקוורץ).
אופייני לפרידוטיט אך מתרחש לרוב בסלעים מאפיים (חומציים).
כלוריזציה – שינוי מאוגיט, ביוטיט או הורנבלנדה למינרלים מקבוצת הכלוריט.
אפידוטיזציה – מתרחשת בקבוצת סלעים זו ומורכבת מהתפתחות אפידוט מתוך ביוטיט, הורנבלנדה, אוגיט או פלדשפר פלגיוקלזי.
סלעי המשקע נוצרים לרוב בארבעה שלבים: בליה, הסעה, השקעה והתקשות.
בליה (Weathering) – הבליה יכולה להיות מכנית (גורמים מעורבים: מים, רוח, הבדלי טמפרטורה בין יום ללילה ועוד) או כימית (דוגמת קרסט).
הסעה (transportation) - בשלב זה משמשים הגורמים שסייעו בפירוק הסלעים גם כאמצעי להסעתם: מים (נחלים וזרמי ים), קרחונים ורוח.
השקעה (deposition) – בסופו של דבר שוקעים תוצרי הפירוק על קרקעית הים או ביבשה.
התקשות (Lithification) – כלל התהליכים ההופכים את המשקע לסלע קשה.
שני מנגנונים עיקריים אחראים ליצירת הסלע:
דחיסה (Compaction) – לחץ המים על המשקע או לחץ סלעים גורם לסחיטת המים מתוכו.
באופן זה נוצרים אבן גיר ודולומיט.
מילוט (מלשון מלט, Cementation) – תמיסות החודרות בין גרגירי החומר השוקע מתגבשות ובכך מתקשה כל החומר.
הדוגמה הנפוצה היא של קלציט החודרת לאבן חול ליצירת סלע כורכר.
סלעים החשופים לטמפרטורות גבוהות או לחצים עזים עוברים שינויים פיזיקליים וכימיים ויוצרים סלעים חדשים – סלעים מותמרים.
תהליכי התמרה עיקריים: התמרה אזורית והתמרת מגע.
כל סוגי הסלעים הם מועמדים לתהליכי התמרה.
דוגמה לסלעים שנוצרו בתהליכי התמרה: שיש וצפחה.
הכוחות המניעים את מחזור הסלעים
בשנת 1967 פרסם ג'ון טוזו וילסון מאמר ב-Nature המתאר את הפתיחה המחזורית של אגנים אוקייניים, ובו התמקד בעיקר באוקיינוס האטלנטי.
תפישה זו, שהייתה חלק מן המהפכה הטקטונית של אותה תקופה, מוכרת כמחזור וילסון.
למחזור וילסון הייתה השפעה עזה על הפרשנות המודרנית למחזור הסלעים, מאחר שטקטוניקת הלוחות הוכרה ככוח מניע במחזור הסלעים.
את תחילת המחזור ניתן להניח בהתפלגות רכסים מרכז אוקייניים, במקום בו מאגמה חדשה נוצרת על ידי מעטפת כדור הארץ, זורמת כלפי מעלה ויוצרת אזור התכה.
לבה בזלתית בראשיתית זו היא השלב הראשון ביצירת סלעי היסוד בחלק זה של המחזור.
חשוב להדגיש כי המאגמה הפחות צפופה היא זו הנוטה לפרוץ.