tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקושי בפעילות של ארגון על-מפלגתי בתוך הכנסת, הביא להחלטה להימנע מריצה לכנסת לאחר מכן, אך לקראת הבחירות לכנסת ה-5 התמודדה כהן-כגן כנציגת ויצו בליברלים העצמאיים ואף נבחרה לכנסת זו.
בשנים הבאות, וביתר שאת החל משנות ה-70, פעלה ויצו בשיתוף ארגוני נשים אחרים בשדלנות למען הצעות חוק לקידום נשים.
חנה לוין, האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד ראש עיר בישראל, החלה בפעילות ציבורית כיושבת ראש סניף ויצו בראשון לציון.
לאחר סיום כהונתה כראש עיריית ראשון לציון כיהנה לוין כיושבת ראש ויצו ישראל.
ויצו הוקם כמחאה על ייצוג החסר של נשים בפעילות הציונית.
מייסדות ויצו שאפו שנשים תהיינה שותפות שוות לגברים בהחלטות, באחריות ובביצוע.
הפעילות ההתנדבותית הייתה בשבילן אפיק כניסה לתחום הציבורי ואמצעי להרחבת העניין הציבורי בענייני הבית והמשפחה.
אך עצם קיום ארגון נשים נפרד הביא להדרתן מהארגונים הכלליים ולקיבוע התפיסה שפעילותן צריכה להיעשות ללא תמורה כספית.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20, עם התחלת הגל השני של הפמיניזם, ובעקבות פעילותם של ארגוני נשים פמיניסטיים כמו התנועה לשחרור האשה ושדולת הנשים, החל ויצו לעסוק באופן מובהק יותר בשאלות של מעמד האישה ואלימות נגד נשים.
זאת לצד תחומי פעילותו המסורתיים.
בין תחומי הפעילות החדשים: מקלטים לנשים מוכות ומרכזים למניעת אלימות במשפחה, הפעלת לשכות משפטיות בקהילה, פיתוח מעונות היום לילדי נשים עובדות, מאבק בהטרדה מינית וקידום מעורבות נשים בפוליטיקה ובעסקים.
ארכיון ויצו כולל צילומים ומסמכים היסטוריים הן מתקופת ההישוב הישן והן מהתקופה שלאחר קום המדינה.
התמונות מתארות את סיפוריהן של הנשים, תפקידיהן ותרומתן לעיצוב פני החברה הישראלית.
בארכיון מצויות תמונות כמו מעונות היום הראשונים, טיפת חלב הראשונה, מרכזי תינוקות ששימשו בתי יתומים ועוד.
לויצו 250 אלף חברות, המאורגנות ב-47 פדרציות ארציות ברחבי העולם.
בארץ, יש לויצו 46 סניפים שבהם מרוכזת הפעילות ההתנדבותית וכ- 800 פרויקטים דבר המחזק את מעמדו של ויצו כארגון החברתי הגדול בישראל המעניק שירות חינוך ורווחה לילדים, נשים ונוער וכן פעילות סיוע לעולים, לקשישים ולשכבות החלשות.
לויצו יש כ-6,000 עובדים, אשר מרביתם עובדים בכפרי הנוער ומעונות היום.
לויצו יש כ-5500 בני נוער המתחנכים ב-5 כפרי נוער ו-8 בתי ספר (5 מהם בתוך כפרי הנוער).
1500 תלמידים הם חניכי הפנימיות בכפרי הנוער.
בנוסף לויצו פנימייה לחינוך מיוחד.
בגיל הרך לויצו 177 מעונות יום בהם כ-12,000 ילדים בשנה.
מתוכן 19 מעונות רב תכליתיים לילדים בסיכון.
בנוסף לפעילות הסיוע השונות לקשישים לויצו בית הורים אחד הממוקם במרכז תל אביב.
ויצו מפעיל 55 ביגודיות הפרוסות ברחבי הארץ, מה שהופך אותן לרשת חנויות יד שנייה הגדולה בישראל.
בביגודיות ניתן לרכוש בגדים במחיר סמלי, כאשר כל הכנסות החנות הן קודש להמשך ופיתוח פעילות הסניף למען הקהילה.
בנוסף לשמונה "בתים חמים" לנערות בסיכון, מועדוניות לילדים בסיכון, מרכז עד"י לנערות בבאר שבע, 29 לשכות משפטיות, שני מקלטים לנשים מוכות ומרכזים נוספים למניעת אלימות במשפחה.
במלאת 50 שנה ל"ויצו" הונצח האירוע בבול מזכרת מיוחד ; ב-18 באוקטובר 2010, הנפיק דאר ישראל בול יובל זה שעליו ציור סמלי של אם וילד.
האמן משה עמר וגד אלמליח עיצבו את הבול.
דאר ישראל מכר 774,000 בולים מבול זה במשך כ-5 חודשים עד להפסקת מכירתו.
נשיאות ויצו העולמית יושבות ראש ויצו העולמית יושבות ראש ויצו ישראל רבקה זיו, 1924–1966
ב-22 באוקטובר 2025, הכריז דירקטוריון ויצו העולמית על מינויה של מרסל אסולין למנכ"לית ויצו העולמית.
היא נכנסה לתפקיד ב-1 בנובמבר 2025, כמחליפה של מירה מינס שכיהנה בתפקיד במשך חמש שנים וחצי (2020-2025).
ויקאר הוא התואר הכנסייתי שניתן לכל מי שמשמש כממלא מקום או שליחו של ממונה או עליון ממנו.
התואר מיוחס בדרך כלל בנצרות הקתולית לנציג מקומי של הקיסר כמו ארכידוכס, העשוי לקבל את התואר.
בנוסף, סגנו של כומר נקרא לעיתים ויקאר.
בחוק הקנוני של הנצרות הקתולית , ויקאר הוא הנציג המקומי של כל איש דת.
בתקופה הרומית שימש המונח לתיאור פקידים תחת פיקוח הפרפקטים הפראיטוריאנים.
בתקופה המוקדמת של הנצרות, היו לבישופים ויקארים בדמות הארכי-דיאקונים, הארכי-כמרים ואפילו הכמרים המקומיים, ששימשו "מרפאי נשמות" במקום בעל הסמכות הרמה יותר.
האפיפיור משתמש בתואר ויקריוס כריסטי במשמעות "ממלא מקומו של ישו".
האפיפיורות השתמשה במונח בפעם הראשונה במאה השמינית.
קודם לכן, נעשה שימוש בתואר "ממלא מקומו של פטרוס הקדוש או "ממלא מקום ראש השליחים" (vicarius principis apostolorum).
כמה לגטים אפיפיוריים כובדו אף הם בתואר "ממלא מקום כס השליחים".
בשיתוף האנגליקני, ויקאר הוא תואר רגיל הניתן לכהני קהילה מסוימים.
אנשי הכמורה האנגליקנים בקהילות מתחלקים לרקטורים, ויקארים ו"קוראטים קבועים," בהתאם לתשלום שהם זכאים לקבל: רקטור מקבל מעשר גדול (מגידול חיטה, שחת ועץ) ומעשר קטן משאר התוצרת המקומית, ואילו הוויקאר את המעשר הקטן בלבד.
הקוראט הנצחי אינו מקבל הכנסת מעשר, ומשכורתו משולמת על ידי הדיוקסיה, אך הכנסתו קבועה ממש כמו של המכהנים במשרות האחרות.
חוק פרלמנטרי משנת 1868 התיר גם לקוראטים קבועים לכנות עצמם ויקארים, ובהמשך היטשטשו עוד יותר ההבדלים בין ממלאי המשרות השונים.
בכנסייה האפיסקופלית בארצות הברית, ויקאר הוא כהן האחראי על מיסיון, כלומר, קהילה הנתמכת על ידי דיוקסיה, בניגוד לקהילה החיה על הכנסותיה היא, שבראשה עומד רקטור.
ויצמן שירי (נולד ב-5 בפברואר 1956) הוא פוליטיקאי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה.
שמו הפרטי ניתן לו על שם חיים ויצמן נשיא המדינה הראשון.
במהלך השנים הוא נבחר למרכז ועידת מפלגת העבודה, שימש יו"ר מחוז הנגב במפלגה והחל להתמודד ברשימתה לכנסת בבחירות לכנסת ה-14.
שירי כיהן בכנסת בסיעות ישראל אחת והעבודה-מימד בכנסת ה-15, ובשלהי הכנסת ה-16 הושבע כמחליפו של שמעון פרס מטעם העבודה-מימד-עם אחד.
בשנת 2002 כיהן מספר חודשים בממשלה ה-29 כסגן שר הביטחון.
ב-23 באפריל 2009 אישרה מזכירות מפלגת העבודה את מינויו לתפקיד מנכ"ל זמני של המפלגה, במקום המזכ"ל המכהן איתן כבל, כפוף לאישור ועידת המפלגה.
זאת, בעקבות התנגדותו של כבל לישיבתה של העבודה בממשלת נתניהו.
במחאה על קבלת ההחלטה הודיע גזבר המפלגה, משה עמית, על כוונתו להתפטר מהתפקיד, וכעבור זמן מה התפטר מתפקידו.
ב-26 באפריל 2009 ביטל המוסד לבירור עתירות במפלגת העבודה את מינויו של שירי.
יו"ר המוסד, עו"ד גד קרני, אמר כי "בשלב זה אין ליצור תפקיד יש מאין".
נוסף על כך נקבע כי אין לכנס את ועידת המפלגה כדי להדיח את המזכ"ל, כבל.
חברי הכנסת שהתנגדו לכניסה לממשלה טענו בדיון ל"בריונות פוליטית" מצד יו"ר המפלגה אהוד ברק, שלטענתם מנע מהם להתבטא ולהעלות הצעות משלהם.
ב-10 במאי 2009 התכנסה ועידת המפלגה, ללא ארבעת חברי הכנסת המורדים, כדי לאשר את מינויו של שירי לתפקיד מנכ"ל המפלגה.
שירי היה מעורב במהלך השנים בעסקי נדל"ן.
חברת "תשואה 10" שבבעלותו המשותפת צברה הפסדים וחובות בהיקף של עשרות מיליוני דולרים, וב-2011 קרסה החברה ובבית המשפט אושר הסדר בעלי חוב בסך 13 מיליון ש"ח.
חובות נוספים של החברה בסך למעלה מ-100 מיליון ש"ח נותרו מחוץ להסדר.
ב-2014 הוגשה תביעה בבקשה להרמת מסך נגד ויצמן שירי, בגין חובות אלו.
תושב השכונה התל אביבית אזורי חן, גרוש ואב לשלושה ילדים.
ויקאש דוראסו (צרפתית: Vikash Dhorasoo; נולד ב-10 באוקטובר 1973 בארפלור, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בתפקיד קשר.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בכדורגל במונדיאל 2006 שהתקיים בגרמניה.
בשנת 1998 עבר דורסאו לאולימפיק ליון, וממנה בהשאלה לבורדו לעונה אחת.
הוא זכה עם ליון בשתי אליפויות, בשנת 2003 ובשנת 2004. בשנת 2004 עבר למילאן, שם מיעט לשחק, ואף ישב על הספסל בגמר ליגת האלופות בו הפסידה הקבוצה בדו-קרב בעיטות עונשין לליברפול.
בקיץ 2005 חזר דורסאו לצרפת, וחתם בפריז סן-ז'רמן.
הוא הפך לבורג חשוב בקבוצה, ואף כבש את שער הניצחון בגמר הגביע הצרפתי נגד מרסיי בשנת 2006.
ויקאס סווארופ הוא סופר ודיפלומט הודי ששירת כנציב העליון של הודו בקנדה וכזכיר משרד החוץ ההודי לענייני מערב.
במהלך כהונתו הדיפלומטית שימש בטורקיה, ארצות הברית, אתיופיה והממלכה המאוחדת ודרום אפריקה.
סווארופ נולד בעיר אללהבד למשפחת עורכי דין ידועי שם.
בתום לימודיו באוניברסיטת אללהבד, הצטרף סווארופ למשרד החוץ ההודי, ומאז שימש בתפקידים דיפלומטיים רבים.
ספרו הראשון, "נער החידות ממומביי", מספר את סיפורו של מלצר עני ממומביי שניצח בשעשועון הטלוויזיה הגדול בעולם.
הספר זכה לביקורות משבחות ולאהדת קהל הקוראים בהודו ומחוצה לה, ותורגם ל-34 שפות.
הספר דורג בפסגת פרס הספר הטוב של חבר העמים, וזכה בפרס הבוק פרייז של דרום אפריקה לשנת 2006, וכמו כן גם ביריד הספרים של פריז בשנת 2007. הזכויות להסרטת הסרט ניתנו לערוץ הטלוויזיה הבריטי פילם 4, והוא בוים על ידי דני בויל.
ספרו השני של סוורופ "תעלומה בשישה קולות", יצא לאור על ידי הוצאות טראנסוורלד ב-28 ביולי 2008.
ספרו השלישי של סוורופ "היורשת מדלהי", יצא לאור על ידי הוצאת "אחוזת בית ספרים" בדצמבר 2013.
במרץ 2017 מונה לנציב העליון של הודו בקנדה, תפקיד בו כיהן עד דצמבר 2019. מאוגוסט עד דצמבר 2019 שימש כממונה על שירותים קונסולריים, דרכונים, ויזות ועניינים חו"ל של הודו.
עם שובו להודו מונה למזכיר משרד החוץ ההודי לענייני מערב, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ביולי 2021.
ויקטור דייוויד אייקרס הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בהווה.
אייקרס שיחק בעמדת המגן השמאלי.
אייקרס החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פולהאם, אך לא חתם עם המועדון על חוזה מקצוען.
הוא עבר למועדון טונברידג' החובבני, לפני שחתם בבקסלי יונייטד ב-1969. ביולי 1971 הוא חתם בקיימברידג' יונייטד תמורת סכום של 5,000£, והיה חלק מהסגל שהוביל את המועדון לפוטבול ליג בפעם הראשונה.
אייקרס השתתף ב-129 משחקי ליגה בקיימברידג' לפני שעבר לשחק בווטפורד תמורת סכום של 1,000 או 2,000£.
אייקרס היה שחקן הרכב קבוע במחצית הראשונה של המועדון בליגה הרביעית לאחר הירידה, והשתתף ב-22 משחקי ליגה ובארבעה משחקים בטורנירי גביע.
ביולי 1976 הוא הועבר לדרטפורד ללא תשלום, וסייע למועדון לזכות בגביע הליגה הדרומית.
אייקרס עבר לשחק בהייז ב-1978, והצטרף לסלוג טאון באוקטובר 1980. במרץ 1984 הוא שיחק עבור קרשלטון אתלטיק, ובאותה שנה הצטרף לצוות האימון של ארסנל.
אייקרס מונה לראשות אגף הקהילה של ארסנל ב-1986, וב-1987 היה לאחד מהאנשים שהקימו את קבוצת ארסנל ליידיס.
אייקרס הוביל את הקבוצה לכל תואר חשוב בכדורגל הנשים האנגלי, וכן לזכייה בליגת האלופות לנשים ב-2007. הוא הוביל את קבוצת הנשים של ארסנל לזכייה בתארים רבים בכדורגל הנשים הבריטי, ופרש מתפקידו בשנת 2009. הוא ממשיך לכהן בצוות האימון של ארסנל.
ויקטור ג'ורג' "ויק" גרובס הוא כדורגלן עבר אנגלי.
גרובס נולד בטאוור האמלטס שבלונדון.
הוא החל את הקריירה שלו במועדונים החובבנים לייטונסטון ווולטהאמסטו אווניו.
גרובס שיחק בטוטנהאם הוטספר תחת חוזה חובבן למשך תקופה קצרה, וב-1954 חתם בלייטון אוריינט.
הוא שיחק בעמדת החלוץ השני, והשערים הרבים שהבקיע זיכו אותו בתשומת הלב של המועדון הלונדוני ארסנל, שהחתים אותו בנובמבר 1955 תמורת סכום של 23,000 לירות שטרלינג.
הוא הבקיע כבר בהופעת הבכורה שלו, שהייתה בניצחון 2 - 1 על שפילד יונייטד במסגרת מחזור הליגה הראשונה שנערך ב-12 בנובמבר 1955.
בעונתו הראשונה בארסנל הוא נפצע (בברך ובגב) ולא הצליח למלא את הציפיות שתלו בו.
רק בעונת 1958/1959 הוא זכה למקום קבוע בהרכב הראשון של ארסנל.
גרובס הבקיע עשרה שערים בעונה זו, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם שחקן ההתקפה דייוויד הרד.
בעונה שלאחר מכן הוא עבר לעמדת הקשר, שבה שיחק בשאר הקריירה שלו; גרובס זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל בעקבות עזיבתו של דייב בואן.
הוא נפצע מספר פעמים נוספות, שהעיבו על הקריירה שלו בארסנל; עם זאת, בפעמים שהוא כן שיחק הוא הפגין יכולת טובה שבזכותה זומן לסגל של קבוצת לונדון XI ששיחקה (והפסידה) מול ברצלונה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים.
גרובס הודח מההרכב במהלך עונת 1961/1962, ושיחק בארסנל באופן חלקי עד קיץ 1964. לאחר מכן הוא עזב לקנטרברי סיטי מהליגה הדרומית.
בסך הכל הוא הבקיע 37 שערים ב-201 משחקים במדי ארסנל.
הוא השתתף במשחקים אחדים במדי נבחרת הנוער ונבחרת החובבים של אנגליה, אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת.
לאחר פרישתו הוא עזב את תחום הכדורגל לחלוטין.
הוא החל לנהל פאב ולעסוק בביטוח.
ויק גרובס הוא אחיינו של פרי גרובס, ששיחק בארסנל בשנות ה-80 ובשנות ה-90.
ויקארג' רואד הוא אצטדיון כדורגל שנמצא בווטפורד, אנגליה.
ויקארג' רואד הוא אצטדיון הבית של קבוצת הכדורגל ווטפורד.
האצטדיון מכיל כיום 21,577 מקומות ישיבה.
האצטדיון הוא הבית של ווטפורד מאז שנת 1922, כשהמועדון עבר ממגרש בווטפורד, קסיו רואד.
האצטדיון נפתח רשמית על ידי צ'ארלס האלי בעל מבשלת "בנקינס" לביקורה של מילוול ב-30 באוגוסט 1922. בנוסף לכך שהיה הבית של ווטפורד היה המקום גם הבית של קבוצת הכדורגל וולדסטון בין השנים 1991–1994. כמו כן, בין השנים 1997–2012 שימש האצטדיון את קבוצת הרוגבי סראסנס במשחקיה הביתיים.
אחרי שווטפורד קנו את האצטדיון מ"בנקינס" בשנת 2002 מצבם הכלכלי אילץ אותם למכור את האצטדיון ולהחכיר אותו באותה השנה.
עם זאת לאחר קמפיין אוהדים שנקרא "'Let's Buy Back The Vic'" עם תרומות שבאו מהאוהדים וגם מאוהדים מפורסמים של הקבוצה כמו הזמר אלטון ג'ון המועדון הצליח לקנות את המקום בחזרה בספטמבר 2004.
"ויצמן יער חקירות" היא חברת חקירות פרטיות העוסקת בבדיקת האזנות, בדיקות פוליגרף, איתור עבירות מחשב, מניעת ריגול עסקי, חקירות כלכליות, איתור פגיעה בקניין רוחני ועוד.
עם לקוחותיה נמנים חברות ביטוח, משרדי ראיית חשבון, משרדי ממשלה, ההתאחדות לכדורגל בישראל ואחרים.
אשר ויצמן, בעל עבר בתחומי חקירות וביטחון אשר עוסק בענף החקירות הפרטיות משנת 1975.
דורון יער, קצין (מיל') ביחידה הסמויה של מצ"ח.
בנוסף לעברו בחקירות מיוחדות, הוא בודק פוליגרף מוסמך.
על פי אתר החברה יש בה כ-100 חוקרים בעלי רישיון מטעם משרד המשפטים לעסוק בחקירות פרטיות.
חקירות כלכליות ומסחריות: מבצעת חקירות לאיסוף מידע כללי ומסחרי אודות גופים עסקיים/אנשים/חברות בישראל ובחו"ל ובהן חקירת החזקות ברכוש ונכסים, מעורבות בפרויקטים, קשרים עסקיים והחזקות בחברות ותאגידים, מעורבות באירועים חריגים וכדומה.
מידע זה משמש הן בהליכי קבלת ההחלטות טרם התקשרות עסקית והן בבחינת היכולת להיפרע מחובות של לקוחות, ספקים וכו'.
החוקרים במחלקה מתמחים בביצוע חקירות יכולת, הרמת מסך, איסוף מידע מסחרי (ריגול עסקי) וקניין רוחני.
תשאול: חקירות במגוון רחב של תחומים ובהם: הונאות, גנבות ממקומות עבודה, חבלה בזדון במקומות עבודה, דליפות מידע, איתור עובדים שתולים.
אבטחת מידע: ביצוע סקרי ביטחון בתחומי אבטחת מידע, לרבות הגדרת והטמעת נהלים, כתיבת הנחיות, הדרכת דרגי העבודה ברמות השונות, הגברת מודעות, הכשרת קב"טים בחברות וביצוע פעילות אכיפה.
החברה נותנת ייעוץ שוטף וליווי מקצועי בתחומים אלה ואף מספקת שרותי "קב"ט חיצוני" למגוון רחב של לקוחות.
מחלקת מעקבים: מעקב ותצפית לרבות באמצעות ציוד ייעודי, כלי רכב סמויים ייעודיים וכלי שטח לפעילות באזורים בעייתיים.
קניין רוחני: איתור ואיסוף מידע אודות הפרת זכויות יוצרים וקניין רוחני.
פעילות זו כוללת איתור גורמים הפועלים להפרת זכויות יוצרים וקניין רוחני, חשיפת דרכי פעילותם ומקום מושבם, עיגון ותיעוד הפעילות המפרה וכדומה.
לחברה ניסיון בחקירות אלה בין השאר בתחומי הפרמצבטיקה, היי טק, אופנה, מזון, דפוס, מוצרי צריכה, אומנות וכדומה.
לקוח סמוי: שרותי לקוח סמוי ולקוח מדומה מסייעים למזמין השירות לאבחן ולאתר דרכים במטרה לשפר את הישגיו העסקיים ובין כך בחינת מערך השיווק, מערך שרות הלקוחות וכדומה.
שירות זה מאפשר גם איסוף מידע אודות המתחרים ולימוד אודות התנהלותם בתחומים אלה.
חקירות מחשב: מתמחה במגוון של פעילויות בתחום זה:
איסוף מידע כללי ומודיעין עסקי, באמצעות מאגרי מידע שונים ברשת האינטרנט.
איתור, תיעוד ומניעת הונאות באמצעות מערכות ממוחשבות.
תיעוד פעולות מחשב שבוצעו על ידי משתמשים שונים במערכת.
איתור האזנות סתר למחשבים ומניעת ריגול תעשייתי.
פריצת סיסמאות בקבצים ובמערכות הפעלה לצרכים חקירתיים.
איתור מידע בזמן אמת ויכולת להצביע על פעולות בלתי חוקיות, הונאה ומרמה של עובדים או גורמים חיצוניים.
מחלקה טכנית - מסוגלת להתקין אמצעי מעקב שונים לרבות התקנת מערכות ממוחשבות וצילום וידאו סמוי לצורכי פיקוח, בקרה ומעקב.
מחלקת גילוי האזנות: איתור וניטור האזנות.
חקירות אחדות של החברה זכו לפרסום בעיתונים:
בעקבות פסק בוררות של השופט בדימוס יעקב מלץ, שבו חויבה "כלל פיננסים" לשלם 95 מיליון ש"ח, גילתה חקירה של "ויצמן יער חקירות" שמלץ היה נתון לאיומים מצד ארוך, ובעקבות זאת בוטל פסק הבוררות.
מאוחר יותר נודע שהחלטת הבורר ניתנה על פי מסמכים מזויפים שהוגשו לו.
גילוי מעילות בחברת "ורדינון" ובמלון "מגדל דניאל".
חקירות של פעילות לא תקינה של קבוצות כדורגל, כדורגלנים ואוהדים, עבור ההתאחדות לכדורגל בישראל.
חקירת מעשיו של גואל רצון, שמאוחר יותר הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של פוליגמיה, שעבוד, אונס ועבירות מין נוספות נגד נשים שחיו איתו.
בעקבות פרסום ההוראה שנתן הרמטכ"ל, דן חלוץ, למכירת ניירות ערך שבבעלותו ערב מלחמת לבנון השנייה, שכר בנק לאומי את שירותי "ויצמן יער חקירות", כדי לבדוק האם המידע הודלף על ידי עובד הבנק.
בעקבות פעולת חוקרת של "ויצמן יער חקירות" בעניינה של ה', שהתלוננה על נשיקה שנתן לה השר חיים רמון, המליצה המשטרה להעמיד לדין את החוקרת ואת בעלי החברה, בחשד של הטרדת עד, אך פרקליטות המדינה החליטה לאחר יותר מחמש שנים לסגור תיק זה.
חשיפת מעילה פנימית בחברת פרטנר.
חקירת פרשיית הסלמונלה בדגני הבוקר של חברת יוניליוור.
ויקאן הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס הצעירים ביקום מארוול קומיקס.
דמותו ממודלת לפי דמותם של תור ומכשפת השני, חברי האוונג'רס.
ויקאן הוא האלטר אגו של ויליאם "בילי" קפלן, בנם של ויז'ן ומכשפת השני מגלגול קודם ואחיו התאום של ספיד.
כמו מכשפת השני, גם ויקאן ניחן ביכולות קסם חזקות ביותר.
נבחר לקבוצת האוונג'רס הצעירים למקרה וקבוצת האוונג'רס המקורית תתפרק, תחילה תחת הכינוי "אסגרדיאן" ולאחר מכן קייט בישופ הציעה לו את הכינוי "וויקאן".
את דמותו של בילי בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "וונדה-ויז'ן" מגלם ג'וליאן הילארד, ששב לגלם את דמותו בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף".
ילדות, שנותיו הראשונות, האוונג'רס הצעירים
ויליאם קפלן, בנם של מכשפת השני ו-ויז'ן, היה גלגול לבנם המקורי של ויז'ן ומכשפת השני - בילי "ויליאם" מקסימוף-לנשר, שמת בעקבות אירועי בית אם, ונשמתו התגלגלה לגופו של בילי - אח בכור לשלושה אחים נוספים.
בילי היה קרבן לבריונות בבית ספרו בשל נטייתו המינית, ונהג להתבודד בשערי אחוזת האוונג'רס.
בעקבות מפגש מקרי עם מכשפת השני, שבו היא מייעצת לו לעמוד על שלו וכן מפעילה את יכולות הקסם שלו, הוא עוזר להגן על ילד נוסף שמתאכזרים אליו בבית הספר, ומציג לראשונה את כוחותיו.
לאחר שבילי כמעט והורג את ג'ון קסלר, בריון שהציק לו במיוחד, בילי הבין את הפוטנציאל שבכוחותיו.
עם זאת, הוא מתחיל בהדרגה לאבד שליטה בכוחותיו, מחפש את מכשפת השני, ומגלה כי נהרגה לכאורה באירועי "האוונג'רס מתפרקים".
כשמורכבת תוכנית (בניהולו של ויז'ן) להרכבת צוות חדש של האוונג'רס, בילי מגויס על ידי איירון לאד, גרסה צעירה של קאנג הכובש, לקבוצת האוונג'רס הצעירים, כאסגרדיאן, גיבור על בעל כוחות זהים לאלו של תור, ואף פיתח מערכת יחסים עם חברו לקבוצה, האלקלינג.
לאחר שאיירון לאד מגייס את סטאטור ואת קייט בישופ לקבוצה, הן מציעות לשנות את כינויו של בילי ל"ויקאן".
בילי, מעכל את השינוי בחייו, מנסה להסביר להוריו על הקבוצה, אך במהלך עימות שמתפתח בין ויקאן להאלקלינג, "אמו" של האלקלינג כמעט ונהרגת, אך כשהאלקלינג נחטף על ידי לוחמים מגזע הקרי ויקאן ממהר להצילו.
במהלך אחת ממשימותיהם, הצוות הולך למתקן כליאה, שם פוגש את טומי שפרד, צעיר הדומה ביותר לוויקאן, ובעל יכולת מהירות.
עם זאת, הקבוצה נוטשת את האלקלינג כשכוחות הקרי-סקרול תוקפים לפתע את המתקן, וטומי מציל את האלקלינג תחת זהות "ספיד".
מלחמת אזרחים, פלישה סודית, שלטון אפל ומצור
במהלך אירועי מלחמת אזרחים, ויקאן מוכנס למעצר של סוכנות S.H.I.E.L.D, יחד עם שאר האוונג'רס הצעירים.
עם זאת, קפטן אמריקה ופלקון מחלצים את הקבוצה, כשויקאן מצטרף לשורות מתנגדי חוק רישום העל אנושיים.
כאשר קבוצת Runaways מנסים להישאר מחוץ לסכסוך, שתי הקבוצות נפגשות ומתפתח ביניהם עימות, ובסופו פטריוט מצליח לשכנע את שתי הקבוצות להפסיק להילחם.
שתי הקבוצות מותקפות מאוחר יותר על ידי ילד מארוול, שחוטף ומענה את קרולינה דין, ויקאן, האלקלינג וקסווין, כשהאחרון מעורר בריחה המונית ומחלץ את הרביעייה.
כשצוות חדש של קבוצת האוונג'רס הסודיים מורכב, והיה אחד מהנפגעים הראשונים כתוצאה ממתקפת פתע של איירון מן וספיידרמן.
או אז, ויקאן מצטרף למסווה, ופוצע רבים מתומכי חוק הרישום, וכשהשניים מעוררים את זעמו של קפטן אמריקה, מתפתח עימות אלים, שבסופו ביל פוסטר נהרג על ידי ראגנארוק.
בילי נכלא בכלא 42 באזור השלילי, ומחולץ בסיום המלחמה בפשיטה של קפטן אמריקה על המקום.
לאחר מכן, ספיד מתאחד עם ויקאן, והשניים מחפשים אחר אמם, מכשפת השני.
במהלך אירועי פלישה סודית, האוונג'רס הצעירים צוותו פעם שנייה לקבוצת Runaways, בניסיון לברוח מכדור הארץ.
לאחר מכן, מתגלים חיכוכים בין ויקאן להאלקלינג, בשל מתקפת הסקרול.
לאחר מכן, ויקאן הנהיג את האוונג'רס הצעירים למתקפה על השד "קתון", והקבוצה הופכת לאבן, פרט לויז'ן ולסטאטור, המזעיקים את דוקטור סטריינג'.
דוקטור סטריינג' מרפא את הקבוצה, דן עם ויקאן ומציע לו לקבל אותו כשוליה.
עם זאת, ויקאן חושש להמשך חייו כשוליה של דוקטור סטריינג', מסרב ושולח את דוקטור סטריינג', לבדו, לקבוצת האוונג'רס החדשים.
לאחר מכן, במצור על אסגארד, ויקאן מוביל את האוונג'רס הצעירים להגנה על אסגארד, ונאבק, יחד עם ספיד, בצוות הריסה.
ויקטור "ויק" איבנוביץ' ויילד הוא ספורטאי עבר יליד ארצות הברית שהתחרה עבור רוסיה בסנואובורד, האלוף האולימפי, בעל 2 מדליות זהב מאולימפיאדת סוצ'י (2014).
משנת 2011 החל ויילד להתחרות עבור רוסיה, לאחר נישואיו לאלנה זברזינה מרוסיה, גולשת סנואובורד בעצמה.
רעייתו, זכתה באולימפיאדת סוצ'י, באותו יום ובאותה תחרות לנשים, סללום ענק מקביל, במדליית הארד.
לאחר שזכה במדליית הזהב הראשונה שלו אמר ויילד: "רוסיה היא המדינה שאפשרה לי לנצח.
אם הייתי נשאר בארצות הברית, כנראה שהייתי עדיין יושב בבית, עושה עבודה רגילה, עושה משהו בנאלי, לא מעניין.
זה פשוט מדהים אני זכיתי במדליית הזהב הזו עבור רוסיה.
עשויים לחשוב, שהבחור הזה עדיין נשאר אמריקאי.
אני לא בחור אמריקאי החלטנו שזה יהיה קל יותר להגיע לאולימפיאדה במדינה שבה סנואובורד לא מפותח וזה טוב.
בחרתי נתיב קשה, הלכתי עם זה עד הסוף".
נפת ויצ'נצה (באיטלקית: Provincia di Vicenza ) היא נפה במחוז ונטו שבאיטליה.
בירתה של הנפה בעיר ויצ'נצה .
הנפה גובלת בנפת טרנטו במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה במערב ובצפון.
בצפון-מזרח הנפה גובלת בנפת בלונו בדרום-מזרח הנפה גובלת בנפת פדובה ובנפת ורונה במערב.
ויק מוניז (בפורטוגזית: Vik Muniz נולד בסאו פאולו ב-1961).
הוא אמן ברזילאי העוסק בעיקר בצילום.
בתחילת דרכו עסק בפיסול, אולם מצא עניין גובר והולך בצילום עבודותיו, ולאחר מכן התמקד בצילום.
מוניז יוצר בעיקר סדרות, ומשתמש בחומרים יומיומיים ומפתיעים ביצירותיו כגון: יהלומים, סוכר, חוטים, סירופ שוקולד, אבק וזבל.
עבודותיו של מוניז מציגות תעוזה ואירוניה ומרבות להתייחס לתרבות הפופ ולתולדות האמנות.
עבודתו זוכה להצלחה מסחרית וכן להערכת הביקורת.
בצעירותו עסק מוניז בעיצוב לוחות מודעות בברזיל, והחל את הקריירה האמנותית שלו עם הגיעו לניו יורק ב-1983. בניו יורק פגש מוניז את סנדי ציקס והם החליטו לתכנן את תערוכת היחיד הראשונה של מוניז.
תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה ב-1988 ובה הציג עבודות פיסול.
לאחר מכן החל להתנסות בצילום וציור, עד שלבסוף שילב בין השניים בסדרה "ילדי סוכר".
בסדרה זו, צילם מוניז משפחות של עובדים במטעי הסוכר באי הקריבי סנט קיטס.
לאחר מכן צייר בעזרת סוכר את דיוקנותיהם, וצילם את הציורים.
את הצילומים הציג במוזאון לאמנות מודרנית בניו יורק ב-1997.
בשנת 2011 יצא לאקרנים סרט התעודה "האמנות בזבל" (Waste Land) של לוסי ווקר.
הסרט עוקב במשך שלוש שנים אחר עבודתו של מוניז באחת מהמזבלות הגדולות בעולם, Jardim Gramacho, בפאתי ריו דה ז'ניירו.
הסרט מתעד את החיפוש אחר פריטי אשפה ששימשו אותו ליצירת דיוקנאות של אותם האנשים שמוצאים במזבלה מקור פרנסה.
הסרט היה מועמד לפרס האוסקר עבור הסרט תיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה ה-83.
בשנת 2014 הוצגה התערוכה: "ויק מוניס: תמונות מכל דבר" במוזיאון תל אביב.
בתערוכה שסקרה 25 שנות יצירה של מוניז ניתן היה לראות את השימוש שלו בחומרים מיוחדים: סוכר, שוקולד, קטשופ, יהלומים, אבק ופסולת.
ויקטור "ויק" טייבאק היה שחקן אמריקאי זוכה 2 פרסי גלובוס הזהב על תפקידו בתור מל שארפלס בסדרה "אליס".
טייבאק נולד בברוקלין, ניו יורק.
הוריו הלן ונאג'יב ג'יימס טייבאק הם מהגרים סורים שהיגרו לארצות הברית מחלב.
הוא גדל בעיר ברבנק, קליפורניה וחי את מרבית חייו שם ובגלנדייל.
טייבאק הוא בוגר בית הספר למשחק הנודע "אולפן השחקנים".
זכה להכרה בשנות ה-60 וה-70 בזכות הופעות אורח שביצע בסדרות בטלוויזיה ובזכות תפקידו בסרט הפשע של פיטר ייטס "בוליט".
את תפקידו הבולט בקריירה שבזכותו הוא הפך לכוכב טלוויזיה לאורך סוף שנות ה-70 ותחילת ה-80, הטבח מל שארפלס גילם טייבאק בסדרה הקומית "אליס".
טייבאק חזר בסדרה על תפקידו הקולנועי שגילם בסרט של מרטין סקורסזה "אליס לא גרה כאן יותר".
הוא זכה על משחקו בסדרה בשני פרסי גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.
ב-1976 שיחק בסרט "עם הכלב לצמרת לצידו של קינן ווין.
ב-1989 דיבב טייבאק בסרט האנימציה "גן עדן לכלבים" את דמותו של האמריקן פיטבול טרייר קארפייס קורטרס.
טייבאק היה אב לבן אחד, הפרקליט והשחקן לשעבר כריסטופר טייבאק, מנישואיו לשילה מקי בראנד.
טייבאק נפטר ב-25 במאי 1990 מהתקף לב פתאומי כשהוא בן 60. נקבר ב"בית הקברות פורס לון" שבלוס אנג'לס.
ויקו טוריאני (באיטלקית: Vico Torriani); 21 בספטמבר 1920 – 26 בפברואר 1998, היה שף, שחקן קולנוע וזמר להיטים שווייצרי ממוצא לומברדי.
ויקו טוריאני נולד בז'נבה, שווייץ, במשפחה ממוצא לומברדי, בשם "לודוביקו אוקסנס טוריאני" (Ludovico Oxens Torriani).
הוא גדל בסנט מוריץ, שם עבד כשף בבית מלון, במקביל להופעותיו כזמר.
הוא פתח מסעדה בבזל וכתב ספר בישול.
ב-1945 זכה בתחרות לכישרונות צעירים ולאחר מכן יצא לסיבוב הופעות במערב אירופה.
ב-1949 נכנס למצעד הפזמונים השווייצרי וב-1951 למצעד הפזמונים הגרמני ומשם לטלוויזיה הגרמנית, שם זכה לתוכנית אירוח.
טוריאני התחיל להופיע בסרטים מוזיקליים, באופרטות ובתיאטרון מוזיקלי.
תחילה גילם תפקידי משנה, אך ב-1955, בסרט Ein Herz voll Musik הופיע בתפקיד הראשי וכך גם בשנה שלאחר מכן, ב-Santa Lucia מכאן והלאה היה לכוכב סרטים מוזיקליים וסדרות טלוויזיה מוזיקליות.
ב-1995 הוענק לו פרס במבי על מפעל חייו.
טוריאני שר ב-12 שפות, בהן איטלקית, גרמנית, צרפתית ועברית ודיבר חופשי בשש שפות.
ויקטור "ויקו" חדד (נולד ב-11 ביוני 1959) הוא כדורגלן עבר, מאמן כדורגל ומנהל ספורט ישראלי.
בעבר אימן את הפועל באר שבע, מכבי נתניה, הפועל חיפה, הפועל עירוני ראשון לציון, בני יהודה תל אביב ואת נבחרת ישראל בקטרגל.
משמש יו"ר אס"א ומנהל מרכז הספורט של אוניברסיטת בן-גוריון.
חדד שיחק בקבוצות הנוער וקבוצת הבוגרים של הפועל באר שבע.
סיים לימודי תואר ראשון בחינוך גופני ותואר שני בניהול חינוך גופני מאוניברסיטת תאמז וואלי (התמזגה לתוך אוניברסיטת מערב לונדון).
חדד הוא מנכ"ל מרכז הספורט של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-2010 אימן פעם שלישית את הפועל באר שבע במקומו של גיא עזורי אשר התפטר מאימון הקבוצה.
מ-2013 משמש בתפקיד יו"ר אס"א (החליף את אריה רוזנצוויג), ארגון בו כיהן בתפקידים אחרים בעבר.
כמו כן אימן את אס"א בן-גוריון בקטרגל.
ויקטור "ויק" מורו היה שחקן ובמאי יהודי אמריקאי.
מורו נולד בשם ויקטור מורוזוף ברובע הברונקס בניו יורק למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני.
בגיל 17 נשר מבית הספר והתגייס לצי האמריקאי.
בשנת 1958 נישא לתסריטאית ברברה טרנר, עמה הביא לעולם שתי בנות – קארי אן מורו והשחקנית ג'ניפר ג'ייסון לי.
מורו וטרנר התגרשו לאחר שבע שנות נישואים ובשנת 1975 נישא מורו לגייל לסטר, ממנה נפרד זמן קצר לפני מותו.
בעקבות גירושיו מאשתו הראשונה הסתכסך עם בתו ג'ניפר, אשר שינתה את שם משפחתה ללי על מנת שלא תהיה מזוהה עמו.
תפקידו הקולנועי הראשון היה בסרט "זרע הפורענות", לאחר מכן הופיע לצד אלביס פרסלי בסרט מלך קריאול.
בהמשך הופיע במספר סדרות טלוויזיה, בהן "בוננזה" ו"הבלתי משוחדים".
בשנת 1962 לוהק לתפקיד הראשי בסדרה "קרב!", סדרת דרמה אודות מלחמת העולם השנייה.
תפקידו האחרון היה בסרט "אזור הדמדומים" משנת 1983, מורו נהרג בתאונה במהלך צילומי הסרט.
התאונה על סט הסרט "אזור הדמדומים"
מורו הופיע בחלק הראשון (מתוך ארבעה) של סרט הקולנוע אזור הדמדומים, אשר בוים על ידי ג'ון לנדיס.
הוא גילם את דמותו של ביל קונור, אמריקאי גזען שנקלע למספר מקומות בתקופות שונות בהיסטוריה, בהם הוא חווה על בשרו את מצוקתם של בני המיעוטים השנואים עליו, כל פעם כאדם אחר - יהודי באירופה בתקופת השואה, קורבן לינץ' אפרו-אמריקאי ואזרח וייטנאמי במלחמת וייטנאם.
החלק בהשתתפותו היה אמור להסתיים בכך שקונור מציל שני ילדים וייטנאמים מידי מסוק של הצבא האמריקאי.
ב-23 ביולי 1982, פיצוץ שבוצע במהלך צילום סצנת החילוץ גרם להתרסקות המסוק על מורו ועל השחקנים אשר גילמו את שני הילדים, מיקה דין לה ורנה שין-יי צ'ן.
שלושתם נהרגו במקום ושישה אנשים נוספים אשר ישבו בתוך המסוק נפצעו בתאונה.
משפחתו של מורו, כמו גם משפחותיהם של דין לה ושין-יי צ'ן תבעו את מפיקי הסרט אך לבסוף הגיעו עמם להסדרי פיצוי מחוץ לכותלי בית המשפט.
מורו נקבר בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק בלוס אנג'לס.
ויצו גן ונוף הוא כפר נוער בפתח תקווה, המשלב בית ספר תיכון עיוני שש שנתי (כיתות ז' עד י"ב) ובו כ-460 תלמידים, ופנימייה שבה מתגוררים כ-150 חניכים.
המוסד הוקם בשנת 1922, על שטח בגודל 63 דונם שנרכש על ידי הקרן הקיימת, כמשק פועלות - חוה חקלאית להכשרת עולות חלוצות.
רבקה ברייזמן ניהלה את המוסד בשנים 1924–1968.
אחרי מלחמת העולם השנייה החל הכפר לקלוט ניצולי שואה יתומים, וביניהם גם בנים.
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 הוחלט להסב את המקום לבית ספר חקלאי לגננות ושתלנות, ראשון מסוגו בישראל, וארגון ויצו קיבל את האחריות על המוסד.
בשנת 1974 נוספה תוכנית לימודים לטכנאות נוף, ובהתאם לכך שם המוסד שונה לבית הספר לגננות ולטכנאות נוף.
בשנת 1982 הוענק לצוות בית הספר פרס החינוך על שם שמואל ברגסון, מטעם המחלקה לעליית ילדים ונוער של הסוכנות היהודית.
בשנת 2006 קיבל המוסד את שמו הנוכחי, ויצו גן ונוף.
ב-2015 נפתחה בבית הספר, בשיתוף עם האוניברסיטה העברית בירושלים, מגמה ראשונה מסוגה בישראל ללימודי וטרינריה.
בשנת 2019 זכה בית הספר בפרס החינוך המחוזי ואף לאחד מבין עשרת בתי הספר המצטיינים ארצית.
כיום, פועלות בכפר 5 מגמות לימוד לבגרות: רפואה וטרינרית, גידול וטיפוח כלבים, תקשורת/קולנוע, תיאטרון וניהול עסקי בשילוב מנהל וכלכלה.
אליאס ויקטור "ויק" סיישס ג'וניור היה טניסאי יהודי-אמריקאי, בשיאו דורג במקום השלישי בעולם (1953).
ביחד עם טוני טרברט הוביל את נבחרת ארצות הברית לזכייה בגביע דייוויס (1954).
סיישס נולד וגדל בפילדלפיה, בן לאמא ממוצא אירי ולאבא יליד ברזיל ממוצא יהדות פורטוגל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא שירת כ-3 שנים כטייס בחיל האוויר של ארצות הברית ובשנת 1949 סיים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
ההופעה הראשונה של סיישס בטורניר גראנד סלאם מחוץ לארצות הברית נערכה באליפות צרפת בשנת 1950 שבה הגיע לשלב רבע הגמר והפסיד לירוסלב דרובני מצ'כיה (דורג 1) ב-4 מערכות (7-5, 17-15, 5-7, 6-4).
הפעם הראשונה שבה סיישס הופיע באליפות וימבלדון הייתה בשנת 1950. הוא הגיע לשלב חצי הגמר שבו הפסיד לבאדג' פאטי מארצות הברית (דורג 5 ולבסוף זכה בתואר) ב-4 מערכות (6-3, 5-7, 6-2, 7-5).
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1951 הגיע סיישס למשחק הגמר שבו הפסיד לפרנק סג'מן מאוסטרליה ב-3 מערכות (4–6, 1–6, 1–6).
באותה שנה הוא דורג במקום רביעי בעולם.
באליפות וימבלדון שנערכה בשנת 1952 דורג סיישס במקום שלישי אך הפסיד בשלב רבע הגמר להרברט פלאם מארצות הברית (דורג 6) ב-4 מערכות (6-4, 3-6, 6-3, 7-5).
בטורניר זוגות גברים הוא הגיע למשחק הגמר ביחד עם אריק סטארגס והם הפסידו לקן מקגרגור ופרנק סג'מן מאוסטרליה ב-3 מערכות (6-3, 7-5, 6-4).
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא דורג במקום ראשון בטורניר, אך הפסיד כבר בשלב רבע הגמר לקן רוזוול מאוסטרליה (דורג 8) ב-5 מערכות (3-6, 6-2, 7-5, 5-7, 6-3).
באליפות אוסטרליה שנערכה בשנת 1953 הגיע סיישס לשלב חצי הגמר שבו הפסיד לקן רוזוול מאוסטרליה (שלבסוף זכה בתואר) ב-4 מערכות (6-3, 2-6, 7-5, 6-4).
באליפות צרפת שנערכה בשנת 1953 הגיע סיישס למשחק הגמר שבו הפסיד ב-4 מערכות לקן רוזוול (3–6, 4–6, 6–1, 2–6).
הוא זכה ביחד עם דוריס הארט מארצות הברית בתואר לזוגות מעורבים לאחר ניצחון במשחק הגמר על מורין קונולי מארצות הברית ומרווין רוז מאוסטרליה ב-3 מערכות (4–6, 6–4, 6–0).
באליפות וימבלדון שנערכה באותה שנה הוא זכה בתואר ליחידים הראשון שלו לאחר ניצחון במשחק הגמר ב-3 מערכות על קורט נילסן מדנמרק (9–7, 6–3, 6–4).
בטורניר לזוגות גברים הוא הגיע לשלב חצי הגמר ביחד עם גרדנר מלוי מארצות הברית שבו הפסידו ב-4 מערכות לזוג מאוסטרליה.
בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם דוריס הארט הם זכו בתואר לאחר ניצחון על אנריקה מוראה מארגנטינה ושירלי פריי מארצות הברית ב-2 מערכות (7-9, 5-6).
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא הגיע למשחק הגמר שבו הפסיד ב-3 מערכות לבן ארצו טוני טרברט (3–6, 2–6, 3–6) וזכה בתואר בזוגות מעורבים ביחד עם דוריס הארט לאחר ניצחון על ג'וליה סמפסון מארצות הברית ורקס הרטוויג מאוסטרליה ב-3 מערכות (6–2, 4–6, 6–4).
באליפות אוסטרליה שנערכה בשנת 1954 הגיע סיישס לשלב רבע הגמר שבו הפסיד למרווין רוז (שלבסוף זכה בתואר) ב-4 מערכות (8-6, 9-7, 9-11, 6-4).
באליפות צרפת שנערכה בשנת 1954 הוא הגיע לשלב רבע הגמר שבו הפסיד לארתור לרסן מארצות הברית ב-4 מערכות (6-4, 1-6, 8-6, 6-1) וזכה בטורניר לזוגות גברים ביחד עם טוני טראברט לאחר ניצחון על לו הוד מאוסטרליה וקן רוזוול ב-3 מערכות (6–4, 6–2, 6–1).
באליפות וימבלדון שנערכה בשנת 1954 הוא הגיע לשלב רבע הגמר שבו הפסיד לבאדג' פאטי ב-4 מערכות (7-5, 4-6, 6-3, 6-2).
בטורניר לזוגות גברים הוא הגיע למשחק הגמר ביחד עם טוני טראברט והם הפסידו לרקס הארטוויג ומרווין רוז מאוסטרליה ב-4 מערכות (6-4, 6-4, 3-6, 6-4).
בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם דוריס הארט הם זכו בפעם השנייה ברציפות בתואר לאחר ניצחון על קן רוזוול ומרגרט אוסבורן דופונט מארצות הברית ב-3 מערכות (7-5, 4-6, 3-6).
בשנים 1957-1951 שיחק סיישס בנבחרת ארצות הברית והגיע עימה לשלב הגמר בכל 7 הפעמים בהן שיחק.
באותן שנים הוא שימש 3 פעמים כקפטן הנבחרת.
בשנת 1954 הוא זכה ביחד עם טוני טרברט בגביע.
הוא מדורג במקום חמישי במספר משחקי היחידים אותם שיחק (24) ומאזן המשחקים שלו עומד על 38–17.
מסוף שנות ה-50, לאחר שפרש מטניס מקצועני, עבד סיישס כברוקר עד תחילת שנות ה-70. לאחר מכן עבד כמנהל במועדון טניס בווירג'יניה המערבית.
בשנת 1989 עבר לקליפורניה ושם הקים תוכנית של אימוני טניס.
בשנת 1971 נכלל סיישס בהיכל התהילה הבין-לאומי של הטניס.
ויק הוויקינג היא סדרת טלוויזיה צרפתית-אוסטרית לילדים.
הסדרה שודרה לראשונה ב-4 ביולי 2013 ברשת 10. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2013 בערוץ הופ!
לסדרה שתי עונות ו-78 פרקים באורך עשר דקות.
העלילה עוסקת בוויקינג צעיר בשם ויק, המסגל לעצמו בכל פרק דרכים שנונות, חכמות ויצירתיות כדי לעמוד מול משימות פיזיות שונות של הוויקינגים.
במאי הדיבוב בעברית היו דן שצברג וטל רזניק, ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
שם הדמותשם המדבב/ת בעבריתויק הוויקינגדולב סלעקפטן האלווארעמי מנדלמןרוביהויכין פרידלנדרג'וניר רוןסנורגדי לויפאקסה / פוקהאלי לולאיגורםדן קיזלראולםדן שצברגאילבילורה שופובאילבהאורנה כץגילביעומר שטיינברגסוון הנוראאמנון וולףארבידקובי ליקורמן
ויק אוחנה ג'אן (נולד ב-27 ביוני 1996), ידוע גם בשמו הפרטי בלבד ויק, הוא זמר, ראפר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי ישראלי אב לשני ילדים
אוחנה החל את דרכו ב-2017 כאשר חתם בלייבל של הראפר רון נשר, תחילה יחד הוציאו את השיר "בלאט" ולאחר מכן הוציאו יחד שירים נוספים כמו "טובי", "אין קדוש בכנען" ו-"God הביא", שהיו ללהיטים זכו למיליוני השמעות, כמו כן, היה חלק מכותבי השיר "דלה דלה" של נשר.
כל השירים נכנסו לאלבומו של רון נשר "ראש העיינשטיין/אינלונימוס", שיצא לאור ב-2018, ובו משתתף ויק בתשעה שירים.
ב-2018 הוציא את השיר סולו הראשון שלו, "פרנסין ומופי".
השיר זכה למיליוני השמעות בסטרימינג.
ב-2019 הוציא את השיר סולו השני שלו, "לא איתי", שזכה גם הוא להצלחה רבה.
ב-10 באוקטובר 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "את/ה לא לבד", הכולל הופעות אורח של ניתן בן ארי, דור הראל, ג'הבי, דור3, עומרי 69 סגל ואמיר.
האלבום זכה להצלחה רבה בסטרימינג.
באותה השנה, השתתף בשירו של אביחי נפתלי, "מה השם שלי", מתוך האלבום "ילד מסדרון", לצד נומי.
בשנת 2021 השתתף באלבום "חלומות בטון" של ההרכב "איגל איי" בהובלת רון נשר.
באותה השנה, השתתף ברמיקס לשיר "בארכה" של רוישה ושרק וצוקוש לצד נשר וחביביאן.
ב-2024 הוציא יחד עם רון נשר את השיר "דפוק".
בדצמבר אותה השנה, הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, "נהנהנה".
ב-2025, השתתף באלבומו השני של נשר, "אסיפת הורים", בשירים "אדם" ו"אמ פמ".
באותה שנה הוציא את השיר "מאבד ת'ראש" יחד עם יואש ולסרי.
ב-24 בפברואר התארח באלבום של הראפר וייב איש "מחכים לך שם" בשיר "נודר".
ויצו ארגנטינה (מכונה "WIZO-OSFA"), ראש תיבות בספרדית של ארגון נשים ציוני ארגנטיני "Organización Sionista Femenina Argentina".
"ויצו ארגנטינה" משויך לארגון "ויצו העולמי" (WIZO – ראשי תיבות באנגלית של ארגון נשים ציוני בינלאומי, "Women's International Zionist Organization").
ב-30 באוגוסט 1926 נוסד בבואנוס איירס ארגון נשים ציוני המסונף לארגון ויצו העולמי, שהוקם בלונדון בשנת 1920. אז התקיימה חלוקה מעשית ורעיונית בין הנהלת "הגלות" ברשות ויצו לונדון והנהלת "ארץ ישראל" היושבת בפלשתינה.
על פי המסופר בכתבה בעלון החדשות של ויצו לונדון שכותרתה "Untouched South America", גב' אידה בן-ציון, אשתו של שליח קרן היסוד, שכנעה נשים יהודיות במדינות אמריקה הלטינית להתאגד למען האישה והילד בפלשתינה ותוך כדי כך היא עזרה להחיות את רוח היהדות במדינות אלה.
פדרציית ארגנטינה נוסדה בהשראת בן-ציון ובהשראת הסיסמה "האישה בגולה עובדת יד ביד עם האישה היהודייה בארץ ישראל ולמען אותן מטרות: עזרה לאישה ולילד והדרכת האישה היהודייה במקורות התרבות והמסורת היהודית".
בשנת 1939 נאלצה הפדרציה הארגנטינית לשנות את שמה עקב תקנה שאסרה על ארגונים מקומיים להיקרא בשמות בשפה שאינה ספרדית.
השם WIZO הוחלף ל- O.S.F.A (ארגון ציוני נשי ארגנטיני).
במשך הזמן נוסדו מרכזי ויצו רבים בכל רחבי ארגנטינה, ובשנות החמישים המרכזים התאגדו תחת הנהלות אזוריות.
כמו במרבית הארגונים היהודיים בארגנטינה, שרוב חבריו מוצאם במזרח אירופה, הפעילות התנהלה ביידיש ובספרדית, גורם שהקשה על הצטרפותן של נשים שלא היו ממוצא מזרח-אירופי.
בשנת 1946, כדי להגביר את השתתפותן של נשים מכל העדות בפעילות הציונית, הוקמו בבואנוס איירס מרכז ויצו ספרדי ומרכז ויצו גרמני.
כמו ארגוני הנשים האחרים שנוסדו בארגנטינה במחצית הראשונה של המאה העשרים, גם ארגון ויצו נשען במשך השנים על התכונות והכישורים המאפיינים נשים בספרה הביתית.
העשייה הרבה שאפיינה את ארגון ויצו בארגנטינה מאז היווסדו משתקפת בחומרים ארכיוניים ובפרסומים רבים.
הסיוע של פדרציית ויצו ארגנטינה לחלוצה בארץ ישראל החל למעשה כבר בשנת 1927, השנה הראשונה לפעילות הפדרציה, כאשר נשות ויצו ארגנטינה קיבלו עליהן את התמיכה בחווה החקלאית לנשים שנוסדה בעפולה, אשר לימים הפכה לבית כפר הנוער ויצו ניר העמק.
בכך שילבו הנשים ידיים עם חברותיהן בוויצ"ו העולמית, אשר ראו צורך לתמוך בנשים שהתיישבו בפלשתינה, לא בדרך של פילנתרופיה אלא באמצעות עזרה בהקמת חוות חקלאיות ובתי ספר, כדי להכין את הנשים לעבודה יצרנית לקראת המדינה העתידה לקום.
פעילות סביב הקמת מדינת ישראל
ויצו ארגנטינה פעלה באופן בשנים שלפני קום מדינת ישראל.
פעילות זו השתלבה בפעילות הציונית האינטנסיבית שהתקיימה בארגנטינה באותן שנים.
ויצו ארגנטינה פועלת לרווחתם של נשים וילדים במדינת ישראל ובארגנטינה.
באמצעות מיזמיה, ויצו ארגנטינה פועלת לשיפור חייהם של ילדים ונשים בישראל אך גם להעצמה של נשים בקהילה היהודית בארגנטינה.
דה גרצ'ונוף Berta de Gerchunoff עשתה דרך ארוכה בארגון ויצו ארגנטינה החל משנת 1933. היא סייע ביצירת סניפי ויצו ברחבי אמריקה הלטינית.
היא נבחרה לנשיאת ארגון ויצו ארגנטינה במהלך הקונגרס של שנת 1936. היא כיהנה כנשיאה עד שנת 1948. היא מלתה בהצלחה תפקידים נוספים.
שמה מופיע פעמים רבות בספר הזהב של הקרן הקיימת לישראל ועצים רבים נשתלו על שמה כעדות להערכה הרבה מצד חברותיה לארגון וחברי הקהילה היהודית בארגנטינה.
ויצה-אדמירלסימון הדרגותדרגות הצבא הגרמניהצבא והלופטוואפהגנרל-לויטננטשווה ערך בנאט"ו OF-8חיל היםאדמירל משנה
ויצה-אדמירל (בקצרה: VAdm, ברשימות VADM) הוא קצין דגל בכיר של הצי הגרמני.
הוא שווה ערך לגנרל-לויטננט בצבא היבשה או בלופטוואפה.
בצי הגרמני ויצה-אדמירל הוא, כמו בציים רבים, דרגת שלושה כוכבים עם קוד נאט"ו OF-8. עם זאת, בכוחות ימיים אחרים דוברי גרמנית, למשל הצי הקיסרי הגרמני, קריגסמרינה, פולקסמרינה והצי האוסטרו-הונגרי, ויצה-אדמירל היה קצין דגל בדרגת שני כוכבים של OF-7.
סימני הדרגה שלו, שנלבשים על השרוולים והכתפיים, הם כוכב אחד עם חמש נקודות מעל פס זהב גדול ושני פסים רגילים (ללא הכוכב כאשר לולאות דרגה נלבשות).
זו דרגה B8 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי.
ויצה-אדמירל (OF-7) היה דרגת קצין הדגל השנייה הנמוכה ביותר של הפולקסמרינה, והייתה שוות ערך לדרגת שני הכוכבים גנרל-לויטננט (גם OF-7).
דרגות ויצה-אדמירל (OF-7) בפולקסמרינה ערבסקות למפאס כותפות תג שרוול דגל פיקוד
דרגה זוטרהקונטרה-אדמירל(דרגות צבא העם הלאומי)ויצה-אדמירלדרגה בכירהאדמירל
בתקופת הצי הקיסרי הגרמני והקריגסמרינה, ויצה-אדמירל היה קצין דגל של שני כוכבים והיה שווה ערך לגנרל לוטננט בהר ובלופטוואפה, ולגרופנפיהרר בוואפן אס אס.
סימני הדרגה כללו רצועת כתף ופסי שרוול.
רצועות כתף נלבשו על מעילים אחידים והיו מורכבות מצמות זהב מעוותות (מעוין או כוכב אחד) על גבי כותפת בצבע כחול צי.
סמל השרוול כלל פס גדול אחד וזהוב, שני פסים רגילים וכוכב ימי מחומש.
טבעות השרוול הקיפו את השרוול התחתון.
האחרון שעוד נשא דרגת ויצה-אדמירל בקריגסמרינה, Admiralstabsarzt (מנתח) אמיל גרויל, נפטר בגיל 97 ב-30 באוקטובר 1993.
בשנות הצי האוסטרו-הונגרי (משנת 1849 עד 1918) היה מדרג קציני הדגלים קונטרה-אדמירל, ויצה-אדמירל, ואדמירל, כמו גם גרוס-אדמירל.
ויק פונטיין הוא דמות בדיונית שהופיעה בעונות השישית והשביעית של סדרת הטלוויזיה האמריקאית מסוגת מדע בדיוני של מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9. הדמות מגולמת על ידי ג'יימס דארן.
ויק הוא הולוגרמה המדמה זמר ובדרן בסגנון "ראט פאק" מתקופת שנות ה-60 ונמצאת בתוכנית המופעלת בהולו-סוויטות שבבר של קווארק.
הדמות פותחה על בסיס רעיון של מפיק הסדרה אירה סטיבן בהר, שביקש לשלב בעונה הרביעית דמות מסוג זה שתגולם על ידי פרנק סינטרה הבן.
לאחר שסינטרה דחה את התפקיד הרעיון הועלה שוב לקראת העונה החמישית, הפעם בגילומו של סטיב לאורנס, אך נזנח שוב.
דארן קיבל את התפקיד לאחר שבהר פגש אותו במופע בצפון הוליווד והזמין אותו לאודישן.
הדמות הופיעה לראשונה בפרק "His Way" בעונה השישית, וחזרה מאוחר יותר באותה העונה בפרק "Tears of the Prophets" ולאורך העונה השביעית.
ויק עסק במתן עצות רומנטיות לצוות, ועזר להניע את מערכת היחסים הרומנטית בין אודו (רנה אוברז'ונואה) לקירה נריס (נאנה ויזיטור).
פונטיין סייע לקווארק (ארמין שימרמן) ולג'וליאן באשיר (אלכסנדר סידיג) להתגבר על אהבתם לג'דזיה דקס (טרי פארל).
אחד מהפרקים המרכזיים בו הופיע הוא "It's Only a Paper Moon", בו הוא סייע לנוג (ארון אייזנברג) להתאושש מאובדן רגלו במלחמה.
כתודה על כך צוות תחנת החלל "חלל עמוק 9" החליטו להחזיר לוויק טובה בפרק "Badda-Bing Badda-Bang", בו הם עזרו לו לקבל בחזרה את הבר שלו, לאחר שמאפיה אמריקאית השתלטה עליו.
הצוות חוזר לבר בפעם אחרונה בפרק סיום הסדרה "What You Leave Behind", וחוגג בו את הניצחון על הדומיניון.
פרקים כמו "His Way" ו-"It's Only a Paper Moon" זכו לשבחים, והפרק "Badda-Bing Badda-Bang" הושווה לסרט האחד עשר של דני אושן המפורסם משנות ה-60. הדמות עצמה זכתה לשבחים מהמבקרים, שאמרו שהדמות לא הייתה אמורה לעבוד אבל שבסופו של דבר היא כן: הן בשל הכתיבה והן בשל הופעתו של דארן.
מפיק הסדרה, אירה סטיבן בהר, רצה במשך זמן רב לשלב דמות בסגנון "ראט פאק" במסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע, שכן הוא היה מעריץ של לאס וגאס של שנות ה-60 ושל המוזיקה מאותה תקופה.
הרעיון הראשוני היה שהדמות תהיה מישהו שיוכל לתת עצות רומנטיות, ושהוא לא יופיע בכל פרק אלא רק כשיהיה בו צורך.
כהכנה, בהר ורוברט יואיט וולף, מפיק וכותב בסדרה, כתבו סצנה על מנת לגבש את הדמות, ובהר חשב מיד על שחקן שיוכל לגלם את הדמות החדשה: פרנק סינטרה ג'וניור, שהיה מעריץ ידוע של מסע בין כוכבים.
במאי הליהוק, רון סורמה, יצר קשר עם סינטרה, אך סינטרה רצה לגלם חייזר ולא את דמות הזמר, ולכן הרעיון הושהה.
במהלך הפקת הפרק "A Simple Investigation" מהעונה החמישית, הוחלט להכניס את הסצנה שבהר ווולף יצרו בעבר.
בהר חשב בזמנו שאולי מישהו כמו סטיב לורנס ירצה לגלם את הדמות במקום סינטרה אבל לורנס לא היה זמין ונמצא שהסצנה ארוכה מכדי להיכלל בפרק, אז הרעיון הושהה פעם נוספת.
בהר לא היה בטוח כיצד לכתוב את הדמות לתוכנית עד שנמצא שניתן לכלול אותה כחלק ממערכת היחסים בין אודו לבין קירה נריס בפרק "Children of Time".
במקום לצלם סצנה בודדת, הוא החליט שצריך ליצור פרק שלם שיתרכז בסביבת לאס וגאס של שנות ה-60, וכתוצאה מכך הפקת הפרק "His Way" החלה.
כמה אנשים רואיינו לתפקיד, כולל טום ג'ונס, רוברט גולט וג'רי וייל.
בינתיים, בהר נכח בהופעה במלון Beverly Garland בצפון הוליווד יחד עם חבר, שם ראה את ג'יימס דארן מחלק חתימות.
בהר חשב שדארן כל כך מקסים עד שרצה לדבר איתו על התפקיד של פונטיין בו במקום, אבל חברו אמר לו שהוא חושש שדארן יחשוב שהוא לא שפוי.
דארן דחה בתחילה את התפקיד שלוש פעמים, מתוך מחשבה שהעובדה שזמר אמיתית מגלם תפקיד של זמר, היא יותר מדי לא יצירתית.
סוכנו של דארן שכנע אותו בסופו של דבר לקרוא את התסריט.
דארן אהב את התסריט והחליט לגלם את הדמות.
מאוחר יותר התייחס לזה כאל "הגשמת חלום".
דארן הגיע למבחן הליהוק והתחיל לדבר על כך שהוא יודע מאין להשיג את הטוקסידו המתאים, ועל שהוא יכול לנעול זוג נעליים של דין מרטין שבבעלותו.
במהלך הפגישה, בהר השתכנע שדארן כבר נכנס לדמות של פונטיין, לאחר שנכנס אליה בצורה חלקה בזמן השיחה.
דארן נמנע בכוונה מקריאת התסריט בזמן החזרה, מכיוון שהוא לא אהב לקרוא את התסריט בצורה "קרה"- כלומר קריאה סתמית ובלי הקשר.
במקום זאת, הוא אילתר בכוונה שורות שהוא חשב שהדמות תאמר.
בהר התלהב ואמר: "בנאדם, זה מצחיק.
כתבתי שורה בדיוק כזו עבור ויק".
לאחר שדארן עזב, בהר סיפר בהתרגשות לכותבים האחרים כמה הוא טוב, אבל ציין שאולי הם עדיין צריכים לראות שחקנים אחרים.
המפיק הנס ביימלר ענה: "יצאת מדעתך?
ויק פונטיין בדיוק היה בחדר.
באותו זמן, דארן לא היה בטוח אם זה יהיה תפקיד חוזר או לא, אבל הוא נהנה מהחוויה.
פונטיין הופיע גם בפרק האחרון של העונה, "Tears of the Prophets", ובמספר פרקים לאורך העונה השביעית .
ויק פונטיין מוצג לראשונה בפרק "His Way" כהולוגרמה מודעת לעצמה ובעלת תובנות רומנטיות באופן בלתי מוסבר, המהווה חלק מתוכנית הולודק חדשה, בבעלותו של דוקטור ג'וליאן באשיר (אלכסנדר סידיג).
כמה מהצוות הראשי של תחנת החלל נוכחים בהופעה שלו של השיר "You're Nobody 'till Somebody Loves You".
לאחר מכן, אודו מבקש בחשאיות עצה מפונטיין לגבי רגשותיו כלפי קירה נריס.
ויק עוזר לאודו להתאמן על הולוגרמה אחרת שנראית כמו קירה, אבל אודו מגלה שכשקירה האמיתית חוזרת לתחנה הם בקושי יכולים לקיים אינטראקציה.
פונטיין, שלו יכולות רבות שאין להולוגרמות רגילות, מעביר את עצמו לתוכנית ההולו בה נמצאת קירה ומזמין אותה לארוחת ערב בבר שלו.
קירה מסתקרנת ומקבלת את ההזמנה.
פונטיין מזמין גם את אודו לחזור לתוכנית שלו, ואומר שהוא שיפר את קירה ההולוגרפית ושכעת היא מתנהגת הרבה יותר דומה למקור.
השניים נפגשים בהולודק והפגישה הולכת טוב עד שאודו מגלה שמדובר בקירה האמיתית ולא בהולוגרמה.
אודו וקירה כועסים על ויק ויוצאים בזעם מההולודק, אבל כשהם מחוץ לטיילת, הצמד מתחיל להתווכח, וכתוצאה מכך אודו מנשק את קירה.
במהלך ההופעה השנייה של הדמות, ב"Tears of the Prophets", באשיר וקווארק מפעילים את התוכנית של פונטיין במטרה לעודד את עצמם לאחר שהבינו שלעולם לא יהיה להם סיכוי עם ג'דזיה דקס (טרי פארל) בגלל מערכת היחסים שלה עם וורף (מייקל דורן).
ויק מייעץ להם להמשיך בחייהם.
בפרק הראשון של העונה השביעית, "Image in the Sand", וורף מתאבל על מותה של ג'דזיה.
הוא הולך לפונטיין ומבקש ממנו לשיר את השיר "All the Way" של פרנק סינטרה.
פונטיין שר את השיר בחוסר רצון, ובאמצע השיר וורף מתחיל להרוס את הבר בזעם מוכה יגון.
בתחילת הפרק "The Siege of AR-558", פונטיין עושה אודישן לרום (מקס גרודנצ'יק) כזמר ליווי חדש, אך הוא לא מקבל את העבודה.
מאוחר יותר, בזמן שחיילי הפדרציה נמצאים במצור הג'מהדאר, באשיר מנגן את ההקלטה של פונטיין שר את השיר "I'll Be Seeing You" כדי להעלות את מורל הלוחמים.
כתוצאה מכך שאיבד את רגלו במהלך המצור, בפרק "It's Only a Paper Moon", נוג (ארון אייזנברג) ממשיך לנגן את השיר הזה פעמים רבות עם שובו לחלל עמוק 9. הוא הולך להולו-סוויטה כדי לבקש מפונטיין שישיר לו, ולאחר מכן הוא מחליט לעבור לשם לזמן ממושך.
בסוף הפרק נוג עוזב את ההולו-סוויטה ומבקש מקווארק להשאיר את התכנית של ויק פועלת במשך כל היום, כדי לאפשר לוויק לקיים חיים רגילים.
גרסה אפשרית של ויק פונטיין ביקום המראה מופיעה בפרק "The Emperor's New Cloak".
גרסה זו של פונטיין נראית אנושית (אף על פי שלא ניתן הסבר לכך), והיא נורתה למוות במהלך קרב פייזרים.
פונטיין נאלץ לעזוב את הבר שלו בפרק "Badda-Bing Badda-Bang" משום שהמאפיה האמריקאית השתלטה עליו והפכה אותו לקזינו.
למעשה זהו חלק נסתר בתוכנית שיוצרה, פליקס, הכניס לתוכה כדי ליצור בה עניין.
הצוות רוצה לעזור לוויק לקבל בחזרה את הבר, אך כדי לעשות זאת הוא ניצב בפני החלטה קשה: מחיקה כוללת של הזיכרון של ויק או להישאר ולסייע לוויק להערים על המאפיה.
קפטן בנג'מין סיסקו (אייברי ברוקס) מוביל את הצוות לגנוב את ההכנסות של הקזינו, והם מקווים שכך הם יוכלו לקבל חזרה את הבר.
עם הצלחתם, התוכנית מחזירה את הבר לקדמותו, ופונטיין חוגג בשירת השיר "The Best Is Yet to Come" לצוות.
במהלך פרק הגמר של התכנית, "What You Leave Behind", קווארק מעביר את הזמן במהלך ההתקפה על קרדאסיה פריים על ידי משחק "Go Fish" עם פונטיין.
מאוחר יותר, לאחר הניצחון והתבוסה של הדומיניון, הצוות חוזר לבר של ויק למסיבה חגיגית בה ויק שר את השיר "The Way You Look Tonight".
דמותו של ויק פונטיין התקבלה בביקורות מעורבות - הן מצד המבקרים והן מצד הציבור.
זאק הנדלן, שכותב עבור The AV Club, שיבח את הסצנות של שנות ה-60 ב-"His Way" ואמר שזה "לא כל כך מגוחך כמו שזה נשמע, והעובדה שזה עובד, אפילו קצת, היא עדות לשחקנים ולתסריט".
צ'רלי ג'יין אנדרס תיארה את פונטיין כ"גאינן פחות מגניב" בביקורת שלה על "Badda-Bing Badda-Bang", והפרק נכלל ברשימת הפרקים הגרועים ביותר הקשורים להולודק של זיכיון מסע בין כוכבים, אך היא הוסיפה שהיא מעריצה של "It's Only a Paper Moon".
הפרק הזה דורג בתור השלישי הטוב ביותר בסדרה על ידי גֵם ווילר עבור "Den of Geek", שכינה את פונטיין "המארח ההולוגרפי האידיאלי" בתוכנית.
בשנת 2020, "ScreenRant" דירג את ויק פונטיין כדמות ההולודק העשירית במיטבה של זיכיון מסע בין כוכבים.
ויצ'פק היא קהילה לא מאוגדת בתוך שמורת יורוק במחוז המבולדט בצפון קליפורניה בארצות הברית.
היא שוכנת 56 קילומטרים צפונית-מזרחית ל, בגובה של 110 מטרים מעל פני הים.
המיקוד של האתר הוא 95546.
ויצ'פק שוכנת בחלק הצפון-מערבי של המדינה במפגש הנהרות קלאמת וטריניטי, ובצומת הכבישים המדינתיים המהירים ו- של קליפורניה.
ויצ'פק היה במקור האתר של כפר יורוק שהעניק את שמו לאחד משבעה הנפות של שבט יורוק, כולל כל אדמות האבות הקדמונים הממוקמות במעלה הנחל קון קריק (Coon Creek) על הנהר קלאמת.
בנפה היו כלולים הכפרים הקדומים אוטספור (Otsepor), לואולגו (Lo'olego), וייטפוס (Weitspus), פקווטוטל (Pekwututl), ארטלרגר (Ertlerger), ואהסקו (Wahsekw), קנק (Kenek), צצקווי (Tsetskwi) וקנקפול (Kenekpul).
שמות זמניים במאה ה-19 היו "דורקי'ס פרי" (Durkee's Ferry, "מעבורת דורקי") ו"ויצ'פק בר" (Weitchpec Bar).
השם דורקי'ס פרי מנציח את קלארק ו.
Durkee), שהפעיל במקום מעבורת ב-1851. בשנת 1855, הוקם מוצב פדרלי זמני בשם מחנה סטרוברידג' (Camp Strowbridge) בוויצ'פק, מאוחר יותר הוא נקרא פורט וול (Fort Wool).
היישוב היה תחילה בתחומי מחוז טריניטי, לאחר מכן ב-1851 מחוז קלאמת ואחרי 1874, מחוז המבולדט.
בוויצ'פק יש חנות קטנה/תחנת דלק בבעלות השבט (לשעבר המכולת של פירסון - Pierson's Grocery); משרד השבט והמרכז הקהילתי של היורוק; ובית הספר היסודי ויצ'פק.
החל משנת 2010, שיעורי ערב היו זמינים בוויצ'פק בשפת היורוק.
רעידת אדמה בעוצמה של 5.6 שהמוקד שלה היה ליד ויצ'פק התרחשה ב-13 בפברואר 2012.
ויקטור הרברט קרואו (31 בינואר 1932 - 21 בינואר 2009), היה כדורגלן ולשי ששיחק בעמדת הקישור.
קרואו נולד באברסינון שבדרום ויילס, אך עבר לברמינגהאם עם משפחתו כשהיה בן שנתיים.
ב-1952, ויק רשם 25 הופעות ליגה בעונתו הראשונה באסטון וילה, ומהכניסה שלו לקבוצה הוא שיחק לאורך 9 העונות שלאחר מכן, אך נמנע לשחק בקבוצה בעונת 1956/57 עקב פציעה.
ב-26 בנובמבר 1958, רשם ויק את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס, במשחק ידידות נגד נבחרת אנגליה, המשחק הסתיים בתוצאה 2-2.
בעונת 1959/60, ויק עזר לווילה שירדה ליגה, לסיים במקום הראשון בליגת המשנה ולהעפיל חזרה לליגה הראשונה.
עונה לאחר מכן, ויק הוביל את וילה לניצחון בגביע הליגה, לאחר ניצחון בגמר מול רות'רהאם יונייטד.
ב-8 בינואר 1964, רשם ויק את משחקו האחרון עבור וילה, כששיחק נגד אלדרשוט טאון במסגרת הגביע האנגלי.
לאחר תקופה חזר ויק כעוזר מאמן בווילה פארק באוגוסט 1969, תפקיד בו החזיק עד שמונה למאמן של וילה לאחר פיטוריו של טומי דוכרטי בינואר 1970.
כמאמן, קרואו לא הצליח לגרום לוילה להישאר בליגת המשנה, כשהתחיל לאמן את המועדון לקראת סוף עונת 1969/70. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את קבוצתו ששיחקה בליגה השלישית, לגמר גביע הפוטבול ליג נגד טוטנהאם הוטספר, בו הפסידה וילה בתוצאה 0–2. קרואו פוטר ב-1974 לאחר שקבוצתו סיימה במקום ה-14 בליגת המשנה.
ויקה ג'יגולינה היא מפיקה מוזיקלית, זמרת ודי ג'יית מולדובית-רומנייה.
ויקטוריה קורנבה נולדה בקאחול, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית (מולדובה).
היא בולגרייה מצד אמה ורוסייה מצד אביה.
בשנת 2000 עברה ג'יגולינה לטימישוארה, רומניה והמשיכה את לימודיה בה.
היא עבדה במועדונים מקומיים שונים ולבסוף עבדה בעיר הבירה בוקרשט.
היא השתתפה בתוכניות שבועיות בתחנות רדיו רומניות שזכו לחשיפה ולתהילה ארצית.
בשנת 2010 הפכה ג'יגולינה רשמית לאזרחית במדינה.
בהמשך לכך, עבדה כדי ג'יית ברדיו 21 רומניה ובווייב FM.
ג'יגולינה עבדה עם ATB ואמנים נוספים.
היא ידועה בכך שהקליטה את הלהיט הבין-לאומי "Stereo Love" של המפיק והמוזיקאי הרומני אדוארד מאיה.
הוא יצא בשנת 2009 והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר באותה השנה.
סינגל הסולו הראשון שלה, "Memories", יצא לאור ב-29 בספטמבר 2012. היא גם הופיעה על השער של המהדורה הרומנית של פלייבוי במרץ 2012. ג'יגולינה נבחרה לדובב את קולה של אלתיאה בסרט האנימציה "קדימה" (2020).
שיתופי פעולה נוספים עם מאיה יצאו בהמשך.
ויקוניה מצויה (שם מדעי: Vicugna vicugna), הקרויה בקיצור ויקוניה, היא יונק ממשפחת הגמליים הגדל בדרום אמריקה.
זהו אחד משני מיני הגמליים שמצויים באזורים האלפיניים של הרי האנדים, בעוד השני הוא הגואנקו.
פרוותה חומה-צהבהבה מלבד על הגרון ובבטן, בהן היא לבנה וארוכה יותר.
ראשה של הוויקוניה קצר מעט מזה של הגואנקו, ואוזניה מעט ארוכות יותר.
משקלה בין 35 ל-65 קילוגרם.
הוויקוניה מצויה באזור המרכזי של הרי האנדים: בפרו, צפון-מערב ארגנטינה, בוליביה וצפון צ'ילה, בעוד האוכלוסייה הגדולה ביותר מצויה בפרו.
בתי הגידול המועדפים על הוויקוניה הם ערבות צחיחות-למחצה ומישורים בגובה של כ-3,500 עד 5,750 מטרים מעל גובה פני הים.