tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ישנן שתי צורות עיקריות: מינים עם גבעול אחד עיקרי ועבה שצומח בדרך כלל כשיח זקוף ולעיתים מתעבה כגזע שהופך אותו לדמוי-עץ קטן; מינים עם גבעולים דקים רבים הנובעים משורש או פקעת תת-קרקעית, והם צומחים בצורת שיח קטן ונוטים להשתטח על האדמה.
כמו בסוגי פרוטאיים רבים, צורת העלים של מיני האדננתוס משתנה מאוד.
למרות שהעלים הם תמיד פשוטים ולא-מורכבים, הם עדיין מגוונים למדי בצורה.
אחת הצורות הבולטות היא עלים מפוצלים לשלושה חלקים, שעשויה להתאפיין בפיצולים משניים ברמה קיצונית אצל קבוצה ממיני האדננתוס המכונה "שיחי צמר"; אצל מינים אלו כל אחד משלושת פיצולי העלה מתפצל בתורו שוב ושוב ועשוי להגיע למעין רשת של 50 פיצולים, כשבתוכה מתפתחים מעין שערות רכות צמריריות.
מלבד עלים מפוצלים, צורות נפוצות אחרות הן עלים בצורת מניפה, עלים בצורת אליפסה ועלים דמויי מחט.
אצל מינים מסוימים יש בלוטות צוף בעלים בנוסף לצוף הפרחים.
העלים בצבע ירוק כהה, בהיר או אפרורי, ואצל אחדים מהמינים העלים העליונים בצבע אדום או ורוד.
באופן יוצא דופן עבור בני משפחת הפרוטאיים, הפרחים של צמח האדננתוס בודדים, חבויים לעיתים קרובות בעלווה ואינם מתקבצים יחדיו בתפרחות גדולות וראוותניות.
מאידך, במינים עם עלים מתפצלים, יש פרח בקצהו של כל פיצול שהופך אותו לפרחוני למדי.
למעשה, מבחינה מורפולוגית, לאדננתוס יש תפרחת, אך כזאת שמספר הפרחים בה הצטמצם לאחד.
הפרחים אדומים בדרך כלל, אך יש גם כתומים, ורודים, סגולים ולבנים.
הפרי הוא אגוז פשוט יבש בעל קליפה קשה המקיפה את הזרע; הוא חום, צורתו אליפסואידית, אורכו 3–8 מילימטרים ורוחבו 1–2 מילימטרים.
הפרי לעיתים קרובות חבוי בתוך הצמח ואינו נראה.
ישנם מינים שמייצרים פירות ללא זרעים או כאלה שמייצרים זרעים שנושרים מיד.
האדננתוס הוא צמח אנדמי ליבשת אוסטרליה.
המגוון הגדול ביותר של המינים בסוג מופיע בקצה הדרום-מערבי של אוסטרליה המערבית עם למעלה מ-30 מינים.
החוף הדרומי בין רכס סטירילינג לנהר פיצג'רלד שופע במיוחד במיני אדננתוס, עם 17 מינים המופיעים במישור אספרנס לבדו.
אחת הסיבות לגיוון בחוף הדרומי היא הימצאותו של הקוונגאן: בתה ייחודית של שיחים נמוכים על אדמות דלות בזרחן בלב האקלים הים-תיכוני של דרום-מערב אוסטרליה, שידועה במגוון הביולוגי העצום שלה וברמות גבוהות מאוד של פלורה אנדמית.
שני המינים המופיעים מחוץ לאזור זה, נמצאים באי הקנגורו, חצי האי אייר באוסטרליה הדרומית, ומערב מדינת ויקטוריה.
האדננתוס מתבסס על האבקה של חרקים וציפורי שיר, בפרט נמליים ודבשניים; הוא משמש גם כמקור חשוב של צוף ואבקה עבור יונקי כיס קטנים שהבולט שבהם הוא הצופון.
הסוג אדננתוס מכיל בתוכו בין 33 ל-36 מינים לפי טקסונומיות שונות, תלוי בהכללת זני כלאיים טבעיים.
אדקאמבי אולופאדה הוא כדורגלן עבר טוגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
אולופאדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל דינמיק טולוגזי ובגיל 17 חתם בסטליטה הגינאית.
בקיץ חתם בלוקרן מליגת העל הבלגית.
בקיץ חתם בליל מליגת העל הצרפתית.
ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד פריז סן-ז'רמן.
ב-30 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סדאן.
שנה לאחר מכן שיחק בניס ועונה לאחר מכן חתם חזר לבלגיה וחתם בשרלרואה.
בשנת חזר לקדנציה שנייה בליל, אך לא רשם בקדנציה זו דקות משחק.
בהמשך הקריירה שיחק בא-סאיליה, אמירטס, גנט וסיים אותה כאשר חזר לקדנציה שנייה בשרלרואה.
ב-11 בינואר 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טוגו בהפסד 2-1 ל.
ב-18 ביוני 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .
השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות ובנוסף במונדיאל 2006.
אדנקרונוס (באיטלקית: Adnkronos) היא סוכנות ידיעות איטלקית.
אדנקרונוס הוקמה ב-1963 על ידי מיזוג של שתי סוכנויות, "קרונוס" (נוסדה ב-1951) ו-"Agenzia Di Notizie" (נוסדה ב-1959).
אדנקרונוס נמצאת בבעלות ג'וזפה מארה תקשורת.
העורך הראשי שלה הוא ג'וזפה מארה.
הסוכנות הורחבה לכלול את Adnkronos Salute שהיא סוכנות בריאות.
בשנת 2003 הקימה הסוכנות את המשרד הבינלאומי שלה, Adnkronos International, המספק חדשות ודיווחים בערבית ובאנגלית, בעיקר מהעולם הערבי.
ביולי 2014, אדנקרנוס אינטרנשיונל חתם על הסכם עם סוכנות הידיעות הרשמית של איראן, IRNA, לקידום שיתוף פעולה חדשותי דו-צדדי.
הסוכנות מפרסמת גם את "Il libro dei fatti", המהדורה האיטלקית של ה"אלמנך העולמי".
אֶדֶר (שם מדעי: Acer) הוא סוג של עצים הנמנים עם משפחת הסבונניים.
בעבר הוא נמנה עם משפחת ה"אדריים", אולם מחקרים מודרניים (דוגמת APG II) מכלילים אותו במשפחת הסבונניים.
נודע גם בשם מייפל (מאנגלית: Maple).
המפורסם במיני האדר הוא אדר הסוכר (Acer saccharum).
זהו עץ בעל שיפה מתוקה במיוחד שממנה מפיקים סירופ סמיך ומתוק.
אדר הסוכר נפוץ בארצות הברית ובקנדה, שם הוא גם סמל לאומי (עלה האדר מופיע בדגל קנדה).
בישראל גדל המין אדר סורי.
זהו עץ ירוק-עד הגדל בעיקר בחורש לח, גובהו מגיע על־פי־רוב לארבעה עד שמונה מטרים.
הוא נפוץ בצפון הארץ באזורים הים־תיכוניים בעיקר על יד נחלים.
העלים רחבים ובעלי שלוש אונות לא עמוקות (בזה הוא שונה מחברו המייפל הנושא 5 אונות) והוא נושא תפרחות צפופות בצבע קרם המונות 10–22 פרחים.
פריו הוא כנפית, זירעון המצויד בשתי כנפיים שטוחות, העוזרות לעוף מעט ברוח ולהתרחק מצמח האם, כך יימנעו תחרויות, והפצתו תהא יעילה יותר.
הוא גדל בעיקר בקרקעות טרה רוסה (אדמה אדומה) וגיר קשה בגליל העליון ולרוב אינו עובר את גובה 70 המטרים.
מין נוסף הגדל בארץ הוא אדר חרמוני, עץ נמוך בתצורת שיח הגדל במרומי החרמון.
בגזע עץ המייפל משתמשים בתחום בניית כלי הנגינה.
מרבית הכינורות עשויים ברובם מעץ זה (צוואר, גב וצדדים) וכן העץ נפוץ בתעשיית הגיטרות החשמליות, בעיקר לצווארים וציפוי גוף הגיטרה.
גם חליליות מיוצרות מעץ זה.
מן המינים אדר אדום , אדר שחור ואדר הסוכר ניתן להפיק סירופ מייפל.
בתלמוד מזוהה האדר עם אחד ממיני הארז ולא עם העץ המודרני הנקרא בשם זה.
האמורא רב זיהה את האדר עם העץ הנקרא "קתרוס" בלשון חז"ל, שהוא שמו היווני של הארז (Κέδρος – קֶדרוס; וכן בלטינית: cedrus).
רב זיהה את האדר גם עם העץ "גופר" המופיע במקרא, אשר ממנו נעשתה תיבת נח.
בתלמוד מובא גם מאמרו של רבי יוחנן: .
המפרשים תהו בתועלת שבנטיעת האדר.
לדעת רש"י מכיוון שזהו עץ גדול וחשוב, הנטיעה תפרסם את השדה והכל ידעו שזהו שדהו של פלוני, ולכן גם אם יסע לזמן מה, לא יוכל אדם אחר לפלוש אליה.
בעל ספר הערוך נתן פירוש אחר: גודל העץ וריבוי ענפיו יגנו על השדה כגדר, הן בפני בעלי חיים והן בפני אנשים.
מפרשים אחרים העניקו למאמר זה משמעות רוחנית, במובן של יושר במסחר ונתינת צדקה, על פי קישור למשמעות האטימולוגית של "אדר" כ"אדיר" או "הדר".
אֲדָר (מאכדית: addaru), הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, השנים-עשר במספר לפי המסורת המקראית והשישי לפי המסורת החז"לית.
חודש זה חל בסוף החורף בארץ ישראל.
בשנה מעוברת ישנם שני חודשי אדר: אדר א' (ששמו הרשמי הוא אדר ראשון) שאורכו 30 יום ואדר ב' (ששמו הרשמי הוא אדר שני) שאורכו 29 ימים כמו אדר בשנה שאינה מעוברת.
למעשה מבחינה הלכתית כל אירועי החודש כמו חג הפורים חלים באדר ב' (למעט אזכרות לנפטרים, שאותן האשכנזים מציינים באדר א').
א' באדר יכול לחול בימים שני, רביעי, שישי ושבת.
א' באדר א' יכול לחול בימים שני, רביעי, חמישי ושבת.
כמו שמות החודשים העבריים האחרים, מקור השם בשמות החודשים הבבליים.
לכן הוא מופיע בתנ"ך רק בספרים שלאחר תחילת גלות בבל – אסתר ועזרא.
המילונים המדעיים למקרא מציינים את קרבת שם החודש אדר למילה האכדית addaru שהוראתה "חשוך" והמילה האוגריתית U'dar, שמשמעותה "גבורה".
בארמית בבלית משמעות המילה היא "גורן" ("אידר").
בתנ"ך מופיעה המילה גם בניקוד שונה כשם פרטי: "וַיִּהְיוּ בָנִים לְבָלַע אַדָּר וְגֵרָא וַאֲבִיהוּד" (), וגם כיום משמש השם כשם ישראלי הן לבנים והן לבנות.
במוסדות החינוך הדתיים נהוג לציין את ראש חודש אדר בשירה וריקודים.
כמו כן מראש חודש אדר מתחילים במנהגי השמחה ובין הידועים שבהם, המנהג להכתיר רב פורים.
א' באדר – בזמן בית המקדש היו מכריזים שיש להתחיל להביא את מחצית השקל לבית המקדש, וכן מודיעים שיש להסיר את זרעי הכלאיים מן השדות והכרמים, משום שבעונה זו יכול כבר האיכר להבחין בהם.
ז' באדר – יום הולדתו ופטירתו של משה רבנו, שנקבע על ידי הרבנות הראשית כיום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע.
בחלק מקהילות צפון אירופה ואיטליה, וכן ברבות מערי ישראל, נהגו חברי חברה קדישא להתענות ביום זה.
היום נוהגים חסידים להתענות ולומר סדר תיקון ליום ז' אדר.
ט' באדר – מחלוקת בית הלל ובית שמאי התדרדרה לסכסוך אלים בעקבות הצבעה על 18 דברים, שבסופו של דבר הביא למותם של רבים (שלושת אלפים תלמידים לפי חלק מהמקורות).
נאמר שאותו היום היה קשה לישראל כיום שנעשה העגל.
אותו היום הוכרז כיום צום.
י"א באדר – יום הזיכרון ליוסף טרומפלדור ולחללי תל חי
י"ג באדר – תענית אסתר
י"ד וט"ו באדר – פורים ושושן פורים
כ' באדר – יום טוב המוזכר במגילת תענית בעקבות ירידת הגשמים לאחר בצורת ארוכה בזכות תפילת חוני המעגל.
מזלו של חודש אדר הוא מזל דגים.
כך, לדוגמה, כותב רש"י כי "באדר מזל דגים מתחיל לעלות" (בפירושו למסכת בבא מציעא, ק"ו:).
גם מזלם של ישראל עולה בחודש הזה מפני שנמשלו ישראל לדגים.
קישורים בין המזל לחודש נפוצים.
כך, למשל, נאמר במדרש על מחשבתו של המן בעת שהטיל גורל לקביעת התאריך לגזירת השמדת היהודים: .
במגילה 4Q318 ממגילות מדבר יהודה המזל הפותח וסוגר את חודש אדר הוא מזל טלה.
אדרד "החלש ברגליים" מלך אנגליה משנת 946 ועד מותו, את המלוכה ירש מאחיו הגדול אדמונד הראשון.
אדרד היה בנו של המלך אדוארד הזקן מאשתו השלישית אדגיבה, אחיו של המלך אדמונד הראשון, ששלט באנגליה לפניו, ואחיו-למחצה של המלך אתלסטאן, ששלט עוד קודם לכן.
בדומה לאחיו הגדולים, נחל אף הוא ניצחון צבאי על הוויקינגים.
אדרד היה אדם נוצרי דתי, סבל מבריאות רופפת, והתקשה אף לאכול את מזונו.
הוא נפטר ב-23 בנובמבר 955 בפרום שבסאמרסט, ונקבר בוינצ'סטר.
את מקומו ירש אחיינו אדוויג, בנו של אדמונד הראשון.
הר אדרד ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה; וזאת בדומה לאתרים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.
אֶדֶר סוּרִי (שם מדעי: Acer obtusifolium, שמות נרדפים A.
syriacum) הוא מין בסוג האדר.
זהו שיח-חורש גבוהה, ירוק-עד, המוכרז כצמח מוגן בישראל.
האדר הסורי גדל בבתי גידול טבעיים בלבד, בחורש ויער ים תיכוני לח, בעיקר בגליל העליון.
הוא מצוי בקרבת מורדות נחלים - וגדל בעיקר במדרונות הפונים צפונה על גבי נוף של סלעי דולומיט ואבן גיר.
לאדר סורי פרי דו-כנפי, המורכב משתי כנפיות הנפרדות בהבשלה.
הזרע נפוץ ברוח עת הכנפית מביאה לסיבוב יחידת ההפצה ברוח בדמות מדחף (פרופלור) ובכך להאטת מהירות הנפילה.
יחידת הפצה הנותרת באוויר בדרך זו עשויה לפוץ בסיוע הרוח למרחק רב יחסית.
עלי העץ נגדיים, ושסועים לשלוש אונות.
לפי הספרות הבוטנית, יכול צמח זה לגרום לתגובה אלרגית.
אֶדֶר הַיְקָר הוא שם אחד מספריו המוקדמים של הרב קוק.
שם הספר הוא ראשי תיבות של (הרב) אליהו דוד רבינוביץ' אשר היה חותנו של הרב קוק.
מקור הביטוי "אדר היקר" הוא מ: הפרק השלם בזכריה הוא משל העוסק בגאולת ה' את עמו.
כמו כן, לפני המאמר הראשון בספר מצוטט פסוק מאותו פרק (פסוק ז') ודרשת חז"ל עליו.
בספר זה משרטט הרב קוק בהרחבה קווים לדמותו של חותנו, האדר"ת, תוך שהוא משלב קטעים אוטוביוגרפיים מכתבי האדר"ת, אולם רובו של הספר מוקדש לרעיונות מחשבתיים של מחברו.
הספר נדפס לראשונה ביפו בשנת ה'תרס"ו (1906) בידי שמואל קוק, אחיו של המחבר.
בקיץ תשכ"ז (1967), לאחר שהמהדורה הראשונה הפכה בלתי ניתנת להשגה, הדפיס מחדש בנו של הרב קוק ועורך כתביו, הרב צבי יהודה הכהן קוק, את אדר היקר כשהוא מצרף אליו כנספח עשרים איגרות פרי עטו של האדר"ת.
במהדורה זו צירף הרב צבי יהודה ספר נוסף שכתב הרב קוק באותה תקופה - עקבי הצאן.
הספר הכולל מאמרים בכמה תחומים, המפורסם שבהם הוא "מאמר הדור".
בין המאמרים הנוספים המופיעים בספר - "הפחד" ו"הענג השמחה".
הספר יצא לאור על ידי מוסד הרב קוק.
בתשע"ג יצא מהדורה של הספר עם ביאור מאת הרב שלמה אבינר.
בתשע"ו- מהדורה שנייה, בהוצאת ספריית חוה.
בהיותו בתשתיתו ספר ביוגרפיה של האדר"ת, אחד התכנים בספר הוא ערך סיפור תולדותיהם של צדיקים.
לדברי הראי"ה, עצם סיפור תולדותיהם של הצדיקים מטהר את העולם:
כתגובה לספר כתב הרב אליקים געציל ליובאוונא, מחסידי ברסלב איגרת תגובה, לפיה אילו היה משתמש הראי"ה בכתבי רבי נחמן מברסלב לא היה צריך להשתמש במילים לועזיות: "אילו ידעתם את טוב הספרים האלה ואת שיחם אז לא הוכרחתם לשנות את מלבושכם כל-כך".
הוא מבקש מהראי"ה שיבאר את המילים הזרות שנמצאות בספרו, ושיודיע האם כוונתו לתמוך בדרך הציונות.
אדר א' הוא כינויו של חודש בלוח העברי (שמו הרשמי הוא אדר ראשון), אותו מוסיפים בשנה מעוברת.
אדר א' חל לפני חודש אדר "הרגיל", שנקרא בשנה זו אדר ב'.
חודש זה בן שלושים יום.
אירועים המתרחשים בחודש אדר בכל שנה שאינה מעוברת ("שנה פשוטה"), יצוינו בשנה מעוברת באדר ב', למעט אזכרות שאותן מקובל לפי מנהג אשכנז לציין בחודש אדר א'.
לוח השנה העברי מבוסס בעיקרו על שנת לבנה של כ-354 יום.
עם זאת, מהפסוק האומר "שמור את חודש האביב ועשית פסח לה' אלוהיך" למדו חז"ל כי הלוח העברי חייב להתאים גם לשנה שמשית של כ-365 יום.
הפער בין השנה השמשית לירחית, המוערך בכ-11 יום, מצטבר משנה לשנה ומחייב 'תיקון', בצורת הוספת חודש נוסף מדי כמה שנים - פעולה הנקראת, "עיבור השנה".
בלוח הבבלי נהגו להוסיף גם חודש אלול, אך בלוח העברי מעברים דווקא את חודש אדר.
בהלכה נקרא אדר זה בשם "אדר ראשון" או "אדר הראשון", אך נהגו לכתוב בקיצור אדר א' כאשר האות א' מסמלת את המילה ראשון כבספרות עבריות, ומכאן התקבל הכינוי "אדר א".
בלשון חז"ל הוא נקרא גם "אדר הסמוך לשבט".
היות שהוא מתווסף ללוח השנה רק בשנה מעוברת, נקרא חודש זה גם "חודש העיבור".
כיוון שחודש זה קיים רק לסירוגין, עשויים להתעורר מצבים מיוחדים: אחת התופעות המפורסמות היא, שילד שנולד לפני ילד אחר (למשל, כאשר שהראשון נולד בסוף אדר א', והשני בתחילת אדר ב') יחוג את בר המצווה שלו לאחר חברו, אם השנה שבה חלה בר המצווה, היא שנה פשוטה.
תופעה אפשרית נוספת היא, לידת תאומים בליל ראש חודש אדר בשנה פשוטה.
אם אחד ייוולד קודם שקיעת החמה (כלומר, בל' בשבט), והשני - לאחריה (כלומר, בא' באדר), יחוגו התאומים את בר המצווה שלהם, בהפרש של חודש זה מזה, אם תחול בר המצווה בשנה מעוברת.
האחד בל' בשבט, והשני בא' באדר ב'.
תופעה מעניינת נוספת היא, לידת תאומים בליל ראש חודש אדר ב' בשנה מעוברת.
אם אחד ייוולד קודם שקיעת החמה (כלומר, בל' באדר א'), והשני - לאחריה (כלומר, בא' באדר ב'), יחוגו התאומים את בר המצווה שלהם, בהפרש של חודש זה מזה, אם תחול בר המצווה בשנה פשוטה – הנולד ראשון בא' בניסן, והשני בא' באדר.
מקור הדין (בדומה לזה) במסכת ערכין.
בנוסף לכך, אדם הנולד בשנה מעוברת בל' באדר א', יתקשה לחגוג את יום הולדתו בשנים פשוטות, וזה משום שבאדר "רגיל" אין שלושים יום.
הדבר דומה לאדם הנולד ב-29 בפברואר, שהרי חודש זה, הוא לרוב בן 28 ימים.
אם נפטר אדם בל' באדר א', מקובל לקיים לו אזכרה בל' בשבט בשנה פשוטה.
מנגד, נער שנולד בל' אדר א' לפי כמה דעות אינו נעשה בר מצווה עד א' בניסן.
ההשלכות ההלכתיות הן, כמו שנאמר, מועד חיובם במצוות של הנולדים בחודש זה, ומועד האזכרה לאדם שנפטר בחודש זה.
אבל אבלות נמשכת רק שנים עשר חודש, ללא תלות בעיבור השנה, כך למשל אדם שהתחיל להתאבל בחודש תשרי של שנה מעוברת, יסתיימו ימי אבלו באלול והאזכרה תהיה רק חודש אחר כך בתשרי.
לעולם לא תהיה בת מצווה באדר א', כי 12 שנים לפני ואחרי שנה מעוברת יש תמיד שנה פשוטה.
אֶדֶר או צדֶר (בלועזית: פְּלֶאוּרַה, Pleura, מכונה גם קרום הריאה) הוא חלק ממערכת הנשימה, המורכב מקרום כפול העוטף את הריאות.
הקרום הפנימי מבין השניים, קרום האדר הפנימי המכונה גם אדר הריאה (visceral pleura), הוא קרום עדין ודק המחובר לחלקן החיצוני של הריאות.
קרום האדר החיצוני, המכונה גם האדר הדפני (parietal pleura), הוא קרום עבה יותר המחובר לחלקו הפנימי של כלוב הצלעות.
אדר הריאה מכיל כמות גדולה של סיבים אלסטיים בעוד האדר הדפני עבה יותר מאשר אדר הריאה ומכיל גם שומן.
שתי שכבות האדר נפגשות בשער הריאה.
השכבות מצופות בתאי (Mesothelium) (דומה לאפיתל, אולם בעל מיקרו-ווילי גדול יחסית).
בין שני הקרומים קיים חלל המכונה חלל האדר.
במצב נורמלי מכיל חלל האדר כ-10 עד 15 מ"ל של נוזל צלול דל בחלבון המשמש לסיכוך.
במהלך נשימה, כאשר כלוב הצלעות והסרעפת מגדילים את נפח בית החזה, נוצר לחץ שלילי בין קרומי האדר שגורם לאדר הריאה לנוע בעקבות האדר הדפני המתרחב, וכך גדל גם נפח הריאות עד לכדי לחץ שלילי בריאות הגורם לכניסת אוויר לתוכן.
חיכוך בין הריאות לכלוב הצלעות נמנע הודות לפעילות המסככת של הנוזל בין קרומי האדר.
נוכחות נוזלים או אוויר בחלל האדר
תפליט קרום הריאה (תפליט פלאורלי) הוא עודף נוזל ב.
נגרם כתוצאה ממצב של הימצאות נוזל באדר, נובע מסיבות שונות בהן שחפת, דלקת או גידול הגורמים ליצירה עודפת של נוזל או מקרים בהם יש ניקוז לימפטי פגום של הנוזל.
נובע מתהליך דלקתי בריאה או באדר, אשר גורם להפרשה של נוזל, קיימת פגיעה בחדירות של הנימים (הקפילרות), ויוצא מהן תפליט המצטבר בחלל האדר ומכיל תאי דלקת.
מצב קיצוני מערב תפליט מוגלתי (אמפיאמה), מצב בו יש הצטברות מוגלה כתוצאה מזיהום בחיידקים או פטריות.
הנזק העיקרי בתפליט דלקתי הוא יצירת הידבקויות בין קרומי האדר.
למשל הידרותורקס (נוזל בחלל החזה): מצב קיצוני המופיע על רקע של אי ספיקת לב שמאלי: בנוסף לבצקת הריאות הממלאת את החללים האלוואולריים , קיימת הצטברות של נוזל צלול שצבעו צהוב בהיר בחלל האדר.
הנוזל הוא דית (טרנסודט) דל בחלבון.
אין סכנה להידבקות של קרומי האדר.
באופן דומה יכול להצטבר דם (המו-תורקס), או נוזל לימפה (כילותורקס- נוזל לבן, חלבי, עכור ומלא שומן, על רקע גידול).
הטיפול הוא על ידי תרופות משתנות או ניקוז הנוזל.
זהו גם תפליט דמי (כמו המו-תורקס) אולם התפליט פחות משמעותי, והוא נובע ממספר מוגבל של סיבות.
למשל, גידול (גרורות מגידול מרוחק או התפשטות של גידול ריאתי).
תפליט המורגי יכול גם לנבוע כתוצאה מזיהומים - ריקציה, שחפת או מצבים של הפרעות קרישה.
חזה אוויר (ראשוני או משני) הוא מצב בו יש הצטברות אוויר בחלל האדר.
באדר יכולים להיות גידולים ראשוניים (נדירים יחסית) או גידולים מטסטטיים (גרורות).
Solitary fibrous tumor: זהו גידול שפיר שצומח בתוך האדר (בדרך כלל על גבעול) מתאי כישור מוארכים, קשה לזהות אם הוא יוצא מהאדר או שמא מהריאה עצמה.
זהו גידול מזנכימאלי (Mesenchymal), והוא לרוב מוגבל היטב.
לאחר הכריתה לרוב מדובר בריפוי מלא.
מזותליומה ממאירה היא סוג נדיר של גידול ממאיר המופיע ב.
מעל 90% מהמקרים קשורים לחשיפה לאזבסט .
הגידול יוצר מעין מעטפת שעוטפת את איברי בית החזה, בגידול זה קיימים שני תאים המתמיינים באופן שונה: המזותליומה מופיעה או בצורה של סרקומה עם תאים כישוריים, או בצורה אפיתליאליים עם מבנים טובולו-פפילריים (תמונה דמוית פפילות או אדנוקרצינומה).
במקרה בו לחולה יש מזותליומה, הוא מגיע עם כאב בחזה וירידה במשקל, חוסר תיאבון ותפליט קרום ריאה.
המחלה מתקדמת במהירות ומתפשטת גם לאיברי הבטן, הפרוגנוזה אינה נחשבת לטובה.
אדרא רבא (בעברית- האספה הגדולה) הוא מאמר מספר הזוהר, המתאר את התאספות חבורתו של רבי שמעון בר יוחאי, לשם גילויים של סודות קבלה שלא התגלו עד אז.
המאמר עוסק ברובו בתיקוני "הפרצוף העליון" והוא מופיע בספר הזהר בתוך פרשת נשא (דף קכז, ב - דף קמה, א).
אדרא פירושה "אספה", (ותרגומו המילולי מארמית: גורן) והחלק נקרא בשם זה מפני שתלמידיו של ר' שמעון בר יוחאי נאספו לשמוע את דברי רבם.
הכינוי רבא פירושו - הגדולה, להבדילה מן האדרא זוטא (אספה קטנה), המופיעה בפרשת האזינו, אותה כינס רבי שמעון ביום מותו.
תלמידיו של רבי שמעון בר יוחאי הנזכרים באדרא: רבי אלעזר ברבי שמעון (בנו), רבי אבא, רבי יהודה, רבי יוסי בר יעקב, רבי יצחק, רבי יחזקיה בר רב, רבי חייא, רבי יוסי ורבי ייסא.
על פי פיוט בר-יוחאי לרבי אברהם אזולאי חברי האידרא כנגד עשר הספירות:
במהלך ה"אספה" מבקש רבי שמעון מכל אחד מן המשתתפים לשאת דרשה בעצמו.
כל אחת מן הדרשות מתייחסת לאיבר אחר מן ה"פנים העליונות" ורבי שמעון בר יוחאי מסביר לתלמידיו, כי אמירתה של כל אחת מן הדרשות מתקנת את "התיקונים העליונים".
לקראת סוף האידרא, במהלך הדרשה של רבי שמעון עצמו, נפטרים שלושה מן התלמידים- רבי יוסי בן רבי יעקב, רבי חזקיה ורבי ייסא.
עיקר קבלת האר"י כפי שבאה לביטוי בכתבי רבי חיים ויטאל, מיוסדים על הכתוב בשתי ה'אידרות'.
בליל שבועות נפוץ מנהג לקרוא את האדרא רבא, כפי שמופיע בתיקון ליל שבועות.
יש הנוהגים להוסיף את האדרא זוטא, בהתאם לזמן הנותר בלילה.
ישיבת האידרא נקראת כך על שם קטע זה בזוהר.
זאב וילנאי זיהה את מערת האדרא ליד כביש מירון - צפת, נ.צ.
זיהוי נוסף למערה נמצא בכביש המוביל (מדרום) לקדיתא נ.צ.
שני המקומות אינם נכללים ברשימת המקומות הקדושים ליהודים, בישראל.
אדרבעל הוא שמם של שני מצביאים קרתגיים שנלחמו נגד רומא, הראשון במלחמה הפונית הראשונה (264–241 לפנה"ס) והשני במלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס).
מפקד הצבא הקרתגי בדרפאנה שבסיקיליה.
הוא נזכר לראשונה באירועי שנת 249 לפנה"ס, בתחילת הקונסולאט של פובליוס קלאודיוס פולכר ולוקיוס יוניוס פולוס.
בעקבות כישלון המצור על ליליבאיום, החליט פולכר להפסיק את הפעולות להבקעת חומות העיר, והפנה את מאמציו לכיבושה של דרפאנה.
הוא יצא בראש 120 אוניות מלחמה, אך הוכה מכה ניצחת על ידי הצי הקרתגי בפיקוד אדרבעל.
קרב דרפאנה היה הניצחון הימי הגדול היחיד של הקרתגים משך המלחמה כולה.
פוליביוס מספר, כי "בעקבות תוצאות אלה של הקרב עלתה קרנו של אדרבעל בעיני אנשי קרתאגו, כי הצליח, לדעתם, כיחיד בתושייתו ובהעזתו." לאחר הניצחון שיגר אדרבעל צי בפיקוד קרתאלו, כדי להשמיד את שייטת האוניות הרומית שנותרה על משמרתה בליליבאיום.
מפקד צי קרתגי, שהובס בשנת 206 לפנה"ס בהתנגשות ימית במימי מצר גיברלטר על ידי גאיוס לאיליוס (Gaius Laelius).
תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון.
אדקיט הוא מונח חדש יחסית בפטרולוגיה ואינו מגובש דיו, שבמקורו תוכנן להתייחס לקבוצה של סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים עתירי סיליקה שנוצרו בראשיתם באמצעות התכה ישירה של קרום בזלתי מופחת.
אדקיטים בהגדרה זו מתאפיינים בהרכב כימי מסוים, בעיקר ביחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb.
במקור תוכנן המונח להתייחס גם לתוצר ישיר של התכה בקרום אוקייני צעיר.
תוצאת ניסויים של התכה בלחץ גבוה על בזלות רטובות כמו גם מידע-שדה ומידע מינרלוגי תומכים באפשרות של התכת לוח.
עם זאת, תוצאות של ניסויים מוכיחות כי קרוב לוודאי שנתך של לוח קדום לא ישרוד במהלך המעבר בשולי מעטפת פרידוטיטית, ולכן מרבית האדקיטים בקשתות מודרניות מכילים מאגמת-כלאיים או מאגמה שנוצרה בהתכת שולי מעטפת מטאסומטית במהלך התכת הלוח.
בכל מקרה, התכת לוח מתרחשת לרוב באזור הפחתה, ולכן היא מהווה מקור חשוב למכלול המרכיבים המופחתים.
הבלבול הנוגע להיווצרות אדקיטים נובע מהתפתחות הגדרת אדקיט באופן משמעותי והכללת כמה סוגים של קשתות, שבאופן מסורתי נחשבו כנובעות מהמעטפת.
בלבול נוסף נובע מכך שהמאפיינים הכימיים של נתך לוח – בשלב זה: הקריטריון היחיד להגדרה כאדקיט – משותפים לכמה סוגי סלעים לא-קשתיים המערבים גארנט או אמפיבול כפאזה שיורית במהלך התפתחותם.
מחקרים מפורטים מראים כי סלעים אדקיטיים אלה לא היו יכולים להיווצר באמצעות התכת לוח.
כחלופה מוצע כי הם נוצרו באמצעות גיבוש מפריט בלחץ מופחת של בזלות מכילות-אמפיבול בתאי מאגמה בהם התרחש חידוש מלאי של מאגמה, בגיבוש מפריט בלחץ גבוה או באמצעות אגירה של בזלות מותמרות בתחתית הקרום, וכן בהתכה של הקרום המאפי התחתון.
מודלים חלופיים אלה עולים בקנה אחד עם תוצאות ניסויים מעבדתיים המוגבלים באמצעות תצפיות שדה מפורטות ומודלים של יסודות קורט, והנתמכים באמצעות מידע מדעיכת איזוטופים.
בנוסף, מאחר שכמה מסלעים אלה אינם בהכרח מוגבלים לסביבת אזורי הפחתה, יש להם פוטנציאל נפח גדול יותר מאשר אדקיטים.
לכן, סלעי יסוד עם יחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb אינם יכולים להוות אינדיקציה להגדרת התכת לוח.
מחקר אחר מציין כי אדקיט נחשב למונח גאוכימי המתייחס לקבוצה של סלעים בינוניים עד פלסיים המצויים באופן בלעדי באזורי הפחתה.
המחקר מתייחס לסלעים שנוצרו במהלך האוליגוקן-מיוקן ונחשפו בטיבט, וטוען כי הם נוצרו אמנם בגבול סגירה, אך לא באזור הפחתה אלא באזור אורוגני.
תמיכה להשערה זו גורסת כי קיימת סבירות גבוהה להיווצרות נתכים אדקיטיים בבסיס הקרום המעובה באזור האורוגני.
אֶדֶר קְטַן-עָלִים או אֶדֶר חרמוני (שם מדעי: Acer monspessulanum) הוא מין בסוג עץ האדר.
זהו עץ נמוך ונשיר, הגדל באזורים ים תיכוניים, ממרוקו ופורטוגל ועד ישראל, טורקיה, סוריה ולבנון, אך גדל צפונה ומגיע עד הרי היורה בצרפת והרי אייפל בגרמניה.
עצים אלה יכולים להגיע לגובה של 10 - 15 מטרים (ולעיתים נדירות 20 מטרים).
קוטרו של הגזע יכול להגיע ל-75 ס"מ.
בעצים צעירים קליפת הגזע חלקה, וצבעה אפור כהה, ובהדרגה הופכת לבעלת חריצים דקים בעצים זקנים.
העץ מוכרז כצמח מוגן בישראל.
האדר קטן העלים גדל בבתי גידול טבעיים בלבד.
בארץ ישראל העץ גדל לגובה נמוך, ונראה כשיח.
הוא גדל על מורדות החרמון בלבד, בעיקר בקרבת תחנת הרכבל התחתון.
האדרא זוטא (בעברית - האספה הקטנה) הוא מאמר מספר הזוהר המתאר את התאספות חבורתו של רבי שמעון בר יוחאי סביב רבם, ביום פטירתו, ומפרט את סודות התורה שאותם גילה רבי שמעון בר יוחאי לתלמידיו באותו מעמד.
המאמר מופיע בתוך ספר הזוהר בפרשת האזינו (דף רפז, ב - רצו, ב) והוא מהווה המשך לאדרא רבא.
כינויו של האידרא (גורן=אספה) זוטא (קטנה) ניתן לו כדי להבדילו מן האידרא רבא (האספה הגדולה), הגדול יותר בתוכנו ובמספר התלמידים שהשתתפו בו.
המשתתפים באידרא זוטא (מלבד רשב"י עצמו) הם: רבי אלעזר בנו, רבי אבא, רבי יהודה, רבי יוסי, רבי חייא ורבי יצחק - סך הכל שבעה במספר.
שלושה תלמידים נוספים, מצאו את מותם לקראת סוף האידרא רבא, ולכן מקומם נפקד מן המעמד האחרון.
בנוסף, מוזכרים במאמר רבי פנחס בן יאיר, ורב המנונא סבא, המתוארים כמי שירדו מעולם הנשמות, על מנת להאזין לדבריו האחרונים של רבי שמעון.
בתחילת המאמר, מדגיש רבי שמעון, את ההבדלים בין מעמד זה לבין מעמד האידרא רבא שקדם לו.
בתחילה הוא רוצה לצמצם את כמות המשתתפים לשלושה בלבד (הוא, ר' אלעזר ור' אבא) אך לבסוף הוא מסכים לשתף את כל מי שנכח באידרא רבא.
לאחר מכן הוא מחלק בין תלמידיו את התפקידים השונים: תרגום: "וכך אסדר אתכם- רבי אבא יכתוב, רבי אלעזר ילמד\יגיד והשאר ירחשו בליבם".
הוא מסביר להם כי ברצונו להיכנס לעולם הבא בלא בושה, ועל כן הוא עומד לגלות להם את "הדברים הקדושים" שעד עתה היו גנוזים בליבו.
לבסוף, הוא מסביר כי בניגוד לאידרא רבא, בו כל אחד מן התלמידיו נשא דרשה בעצמו, הפעם הוא יהיה היחיד שידבר.
דרשת הפתיחה עוסקת בפסוק הלקוח משיר השירים: , אותו רואה רשב"י כפסוק שמסכם את כל חייו:
תרגום: "כל הימים שהייתי מקושר לעולם הזה, בקשר אחד נקשרתי בו- בקדוש ברוך הוא, ולכן עכשיו- ועלי תשוקתו".
המשך המאמר עוסק בתיקוני "הפרצוף העליון" מראש הגולגולת ועד תיקוני הזקן- נושאים המפורטים באריכות רבה יותר באידרא רבא.
בסיום המאמר, מעיד רבי אבא על פטירתו של רבי שמעון בר יוחאי, תוך אמירת הפסוק :
תרגום: "אמר ר' אבא לא סיים הנר הקדוש לומר "חיים" עד שהשתתקו דבריו ואני כתבתי...
כל אותו היום לא פסקה האש מן הבית...
כל אותו היום נפלנו על הארץ ובכינו.
לאחר שהלכה האש, ראינו את הנר הקדוש, קודש הקדשים, שהסתלק מן העולם, מעוטף, שוכב על ימינו ופניו מחייכים.
קם רבי אלעזר בנו, לקח את ידיו ונשק להם ואני לחכתי את העפר שתחת רגליו".
ישנם מספר מנהגים שנפוצו בקהילות ישראל בעקבות דברי האדרא זוטא, רובם סביב ל"ג בעומר שהתקבל במסורת כיום ההילולא של רשב"י.
בין השאר, נוהגים לקרוא את האדרא זוטא בליל או ביום ל"ג בעומר.
יש הקושרים את מנהג הדלקת המדורות בל"ג בעומר לתיאור פטירתו של רשב"י כפי המופיע באדרא.
כאמור לעיל, פטירתו לוותה באש שירדה מן השמיים ומלאה את הבית בכל אותו היום.
בליל הושענא רבה נוהגים ללמוד את האדרא זוטא כפי שמופיע בתיקון הושענא רבה של עדות המזרח.
יש נוהגים על פי הקבלה ללמוד את האדרא זוטא ביום השנה של קרוביהם.
אָדָר דַריָאן (1931 – 8 בספטמבר 2015) היה קריקטוריסט, מעצב גרפי ומאייר ישראלי יליד רומניה.
על יצירתו זכה בשנת 2012 ב"פרס עיפרון הזהב".
אדר דריאן נולד בבוקרשט שברומניה, בשנת 1931. את ניסיונו הראשון באמנות רכש מסבו, וולף גולדשמידט, שהיה מעצב בגדי גברים.
בנעוריו החל ליצור קריקטורות, שאותן פרסם בעיתון הסאטירי Pitigoiul ובמקומות אחרים.
בשנת 1964 עלה לישראל עם משפחתו.
הוא עבד כמעצב גרפי ב"פרסום דחף", בסטודיו של פול קידר וב"פרסום שחם לוינסון אילון".
בנוסף, חזר ליצור קריקטורות, אותן פרסם במדור יומי בעיתון "דבר" ובעיתון ברומנית "Viata Noastra" וכן קריקטורה שבועית בעיתון "העולם הזה".
בין השנים 1968–1970 כתב ואייר סדרה מדעית "מה באמת?" בעיתון הילדים "הארץ שלנו".
בנוסף, אייר קומיקס מאת "יריב אמציה" ו"א.
חורש", שמות עט של פנחס שדה, שהתפרסמו בעיתון זה בשנים 1969–1970.
בשנת 1969 החל לעבוד כקריקטוריסט ב"מעריב", שם פרסם קריקטורה שבועית במדור "סתם חיוך" וכמעצב הגרפי של "מעריב לנוער", עבורו יצר קריקטורות במדור "חיוכי ליל שישי".
בין השנים 1979–1990 יצר קריקטורות עבור סינדיקט העיתונות "Agence Litteraire International".
בין השנים 1983–1989 שימש כעורך הגרפי של הירחון "עת־מול".
בנוסף, יצר קריקטורות לתוכניות הטלוויזיה "כמעט חצות" (הטלוויזיה הישראלית, 1980) ו"בכנסת" (1992).
הוא המשיך בעבודה במעריב עד לשנת 1991, אז חזר להתגורר ברומניה, שם יצר קריקטורה יומית לעיתון Libertatea.
בשנת 2004 שב להתגורר בישראל.
אלף האיים, תל אביב: מודן, 1990
עמיקם גורביץ', בנק ישראל - מה לך ולו?, [ירושלים]: [הוצאת בנק ישראל], תשכ"ה 1964
גיבורי, חיים, הרפתקאות חבועוז, תל אביב : נתיבים, 1968-1969
גנוז, יצחק, במעגלי הדובה הגדולה, [תל אביב?] : דפטל, (c1971)
אורי דן וישעיהו בן-פורת, המלחמה, (עברית: יזהר ארנון), תל אביב : ספרית מעריב, 1972
ארנולד שרמן, מעוזי סיני, תל אביב: ספרית מעריב, 1972
מאיר קוטיק, משפט בייליס: עלילת דם במאה העשרים, תל אביב: מלוא
פרדיס, יהודה, רדיו לנוער, יסעור: אלקטרוניקה יסעור, [תשל"ו] [1976]
אריה חשבי, הקרב על סן-סימון: קרב מופת שהכריע גורל ירושלים, תל אביב: מלוא, תשל"ט 1979
גלילה רון פדר, פצע פתוח: סיפורו של ציון כהן, תל אביב: מלוא תשמ"ג, 1982
גלילה רון פדר, עירית נגד כולם, תל אביב: מלוא, תשמ"ד [1983]
אבירם, איטו, סיפורים מעבר לחושים, תל אביב: ליאב, 1986
ציבלין, אורן, 36 בפנים: מדריך ציבלין למתגייס, תל אביב : לילך, תשמ"ח 1988
יוסף, חיה, עצות מן השרוול, תל אביב : מודן, 1993
מדהיר, ג'אפרי, בישול הודי, תל אביב: מודן, 1994
יון אטלס, בסימן קריצה: סטנד-אפ מסוג אחר, תל אביב: י' גולן, 1996
יוסף, חיה, סבתא בישלה תרופה, תל אביב : ספרית פועלים, תש"ס 2000
קרן טובול לצייר את כל הכלום, הוצאת שני, 1999
אֶדֶר פביאן אלברס בלנטה (בספרדית: Éder Fabián Álvarez Balanta; נולד ב-28 בפברואר 1993 בבוגוטה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק באמריקה דה קאלי ובנבחרת קולומביה.
שם משפחתו העיקרי הוא אלברס, אך הוא התפרסם בארגנטינה תחת שם משפחת אמו, בלנטה.
אלברס התחיל לשחק בקבוצת הנוער של המועדון אקדמיה בבוגוטה עיר הולדתו ב-2010. לאחר שהסקאוטים של קבוצת ריבר פלייט הארגנטינאית התרשמו ממנו, הוא עבר אל קבוצת הנוער שלהם ב-2011 וזכה אתם בגביע ליברטדורס עד גיל 20.
הודות לכישרונו והצלחתו בקבוצת הנוער אלברס עבר אל הקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ב-2013 וזכה באליפות אחת (פינאל 2014), בגביע לאומי (קופה קמפאונאטו - סופרפינאל 2013/14), בגביע סודאמריקנה (2014), בגביע רקופה סודאמריקנה (2015), בגביע ליברטדורס (2015) ובגביע סורוגה בנק (2015).
ב-31 בינואר 2023 הושאל לשאלקה 04 עד לסיום העונה.
ב-26 ביולי 2024 חזר לקולומביה וחתם באמריקה דה קאלי.
ב-2013 אלברס זומן לראשונה לנבחרת קולומביה.
כעבור שנה הוא נכלל בסגל נבחרת קולומביה למונדיאל 2014.
אדרזיטו אנטוניו מסאד לופז (Éderzito António Macedo Lopes), הידוע בכינוי אדר (נולד ב-22 בדצמבר 1987), הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
אדר כבש את שער הניצחון בגמר יורו 2016, ובכך סייע לנבחרתו לזכות בתואר הבינלאומי הראשון בתולדותיה.
אדר נולד בגינאה ביסאו, שהייתה מושבה פורטוגלית בעברה, היגר לפורטוגל כילד.
בגיל 11 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית דפורטיבו קולטורל דה אדמיה.
החל את הקריירה המקצועית שלו באלוביירה הוספיטל וטוריזנס מהליגה השלישית.
בקיץ 2008 עבר לאקדמיקה דה קוימברה מליגת העל הפורטוגזית, ב-24 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאסטרלה.
בסוף העונה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 אסוסיאסו נבל, בעונתו האחרונה בקבוצה זכה בגביע הפורטוגלי.
בקיץ 2012 חתם אדר לארבע שנים בספורטינג בראגה.
ב-2 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לפאסוס די פריירה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה באותו החודש בהפסד 1–4 לריו אבה.
ב-28 ביוני 2015 חתם לשלוש שנים בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג.
ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד צ'לסי.
לאחר שלא הבקיע במשך 15 משחקים רצופים הושאל לליל הצרפתית.
ב-3 בפברואר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על קן.
ב-7 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בליל בתיקו 1-1 נגד סטאד רן.
ב-24 במאי חתם על חוזה קבוע בקבוצה לאחר שהבקיע 6 שערים וסייע לליל להעפיל לליגה האירופית.
ב-23 באוגוסט 2017 הושאל אדר ללוקומוטיב מוסקבה.
ב-5 במאי 2018 הבקיע את שער הניצחון במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג והעניק לקבוצתו את אליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל, 14 שנה לאחר תואר האליפות הקודם.
ביולי 2018 נרכש על ידי לוקומוטיב.
ב-22 בספטמבר 2021 חתם בא-ראיד מליגת העל הסעודית.
אדר בחר לייצג את נבחרת פורטוגל.
הוא זומן לראשונה לנבחרת בספטמבר 2012 לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2014 נגד .
ארבעה ימים לאחר מכן ב-7 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–3 על .
אדר נכלל בסגל למונדיאל 2014 ועלה כמחליף בהפסד 0–4 ל ותיקו 2-2 נגד , וסיים עם הנבחרת את הטורניר בשלב הבתים.
ב-16 ביוני 2015 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0–1 על .
בטורניר יורו 2016 שיחק בעיקר כמחליף, ואף כבש את השער היחיד במשחק הגמר של הטורניר בדקה ה-109 וסייע לנבחרתו לזכות בתואר ראשון בתולדותיה.
אדראנוֹס או אדראנוּס היה אל האש לו סגדו שבט הסיקוליים (ביוונית Sikeloi), התושבים הראשונים של האי סיציליה.
הפולחן לאדראנוס התקיים בכל רחבי האי ובמיוחד באזור הר הגעש אטנה.
הסיקוליים האמינו כי אדראנוס עצמו חי תחת הר הגעש אטנה לפני שגורש על ידי האל היווני הפייסטוס (הנקרא אצל הרומאים וולקן).
על פי הסופר הרומאי קלאודיוס איליאנוס, כאלף כלבים שמרו על המקדש של אדראנוס.
על פי הסיגיוס מאלכסנדריה, בלשן יווני מהמאה ה-5 או ה-6 לספירה, אדראנוס על היה האבא של האל פאליצ'י, אשר נולד מהמאהבת שלו הנימפה תאליה.
כמה פרשנים מודרניים טוענים כי ייתכן ושמו של אדראנוס קשור לאל המסופוטמי אַדְרַמֶּלֶךְ או לאל הזורואסטרי אטאר שהיו גם האנשה של השמש או של אש.
אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה (באיטלקית: Alderano I Cybo-Malaspina; 22 ביולי 1690 - 18 באוגוסט 1731), היה דוכס מאסה בין השנים 1715–1731.
אדראנו נולד ב-22 ביולי 1690 במאסה, לקרלו השני צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ולתרזה פאמפילי, בתם של קמילו פרנצ'סקו מריה פאמפילי ואולימפיה אלדוברנדיני.
ב-29 באפריל 1715 התחתן אדראנו עם ריצ'יארדיה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 3 בנות.
בנובמבר אותה שנה מת אחיו אלבריקו השלישי צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ואדראנו ירש את נחלותיו.
ב-18 באוגוסט 1731 מת אדראנו במפתיע במאסה, ובתו מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיו.
ב-29 באפריל 1715 התחתן אדראנו עם ריצ'יארדיה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 3 בנות:
מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (1725–1790), התחתנה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.
אנה מריה מתילדה צ'יבו-מאלספינה (1726–1797), התחתנה עם אורציו אלבני, נסיך סוריאנו נל צ'ימינו השני.
מריה קמילה צ'יבו-מאלספינה (1728–1760), התחתנה עם רסטאינו ג'ואקינו די טוקו קנטלמו סטוארט.
אדר גולד-רועה (נולדה ב-18 במרץ 1988) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, דוגמנית, מנחה ומוזיקאית ישראלית.
הייתה חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן.
התפרסמה בתוכנית המציאות כוכב נולד בעונתה השמינית.
גולד נולדה לזמרת שרי ולשלומי גולד, מעצב גרפי שהיה מתופף להקת פיקוד הצפון.
היא עברה את האודישנים והצטרפה לנבחרת העונה השמינית של כוכב נולד.
בשנת 2012 שיחקה גולד בסרט בלדה לאביב הבוכה בתפקיד תמרה.
הייתה חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן (הצטרף בשנת 2017), עד לפירוק ההרכב בשנת 2024.
גולד שפטה יחד עם אמה בתוכנית משפחה בהופעה.
בשנת 2014 התארחה בעונה השנייה של התוכנית פרויקט הלהקה במסגרת ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ.
בפברואר 2019 פרסמה את הסינגל הראשון שלה - "מי ידליק את האור".
ביולי 2019 הוציאה את הסינגל השני שלה - "מה אתה רוצה להוכיח".
ב-2023 לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, פרסמה את "שיבולים" אשר נכתב על ידי אסי סתיו.
השיר הושמע רבות בטקסים ועל ידי ארגונים שונים.
ב-2024, התארחה בתוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" עם אימה שרי.
הן שרו יחד עם יובל גולד, בנה של שרי ואחיה של אדר, במסגרת "דואט בהפתעה".
באוקטובר 2024 נישאה לדור רועה בנו של המוזיקאי יוני רועה.
אדר גבריאל מיליטאו (בפורטוגזית: Éder Gabriel Militão; נולד ב-18 בינואר 1998) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדות הבלם והמגן בריאל מדריד מהלה ליגה ובנבחרת ברזיל.
ב-2012 הצטרף מיליטאו למחלקת הנוער של סאו פאולו וב-2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת שם שיחק במשך עונה אחת.
ב-7 באוגוסט 2018 נרכש על ידי פורטו תמורת שבעה מיליון אירו.
ב-14 במרץ 2019 חתם בריאל מדריד על חוזה לשש שנים, החל מ-1 ביולי 2019, תמורת 50 מיליון אירו.
קבוצתו הראשונה, סאו פאולו, קיבלה עמלה של ארבעה מיליון אירו על המכירה.
מיליטאו זומן לסגל נבחרת ברזיל לראשונה בספטמבר 2018, לאחר סדרת פציעות שהשביתו את המגנים הימנים הבכירים של הנבחרת, דני אלבס, דנילו ופאגנר.
את הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון נבחרתו 5–0 על .
במאי 2019 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחקי קופה אמריקה 2019, וערך בטורניר הופעה אחת, כשעלה כמחליף במשחק הגמר, בה ניצחה נבחרתו 3–1.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.
גביע העולם למועדונים (1): 2022
שחקן ההגנה המצטיין של החודש בליגת העל הפורטוגלית (4): ספטמבר 2018, אוקטובר/נובמבר 2018, דצמבר 2018, ינואר 2019.
אדר הסוכר נודע בעלווה הבוהקת שלו בסתיו, ובהיותו המקור הראשי לסירופ מייפל.
אדר הסוכר הוא עץ נשיר המגיע לגובה שבין 25 ל-35 מטרים, ובמקרים יוצאי דופן עד 45 מטרים.
קוטר בגובה חזה נע בין 60 ל-90 סנטימטרים.
גובה עץ בן עשר שנים הוא כ-5 מטרים.
אף שהעץ יכול להגיע לגובה של 37 מטרים מרבית העצים לא עוברים גובה של 20 מטרים.
כמו ברוב סוגי העצים מרבית עצי אדר הסוכר הגדלים ביער מייצרים גזע גבוה יותר וצמרת צרה יותר מאשר העצים בשטח הפתוח.
העלים הם נשירים באורך וברוחב עד 20 סנטימטרים.
העלים מאוצבעים (palmate) ובנויים מחמישה עלעלים היוצאים מנקודה אחת.
העלים בבסיס העץ קטנים יחסית והעלים העליונים גדולים יותר והחריצים בהם מודגשים יותר כשהם מעוגלים בחלק הפנימי.
צבעי הסתיו מרהיבים, ונעים בין צהוב בוהק בחלק מהעצים ועד כתום לכתום-אדום זרחני בעצים אחרים.
לעצי אדר הסוכר יש נטייה לשנות צבע בצורה בלתי אחידה בסתיו.
בחלק מהעצים, אפשר לראות את כל הצבעים בעת ובעונה אחת.
הם גם חולקים נטייה יחד עם אדר אדום (Acer rubrum) שחלקים מסוימים של עץ בוגר מחליפים צבע שבועות לפני או אחרי יתר חלקי העץ.
הניצנים של העלים מחודדים וצבעם חום.
צבעם של הענפים שגדלו בשנה האחרונה הוא ירוק והופך בהדרגה לחום כהה.
אדר הסוכר יכול להיות חד-ביתי (בעל פרחים משני הזוויגים) או דו-ביתי (כל הפרחים על העץ מזוויג אחד).
הפרחים מקובצים למכבד של 5 עד 10 פרחים בגוון צהוב-ירוק וללא עלי כותרת.
הפריחה מתרחשת בתחילת האביב לאחר 30–55 ימים של טמפרטורות המאפשרות גדילה.
אדר הסוכר יתחיל לפרוח כשהוא בן 10 ל-15 שנים.
הפרי הוא זוג כנפיות (זרעים מכונפים).
הזרעים כדוריים בקוטר 7–10 מילימטרים, הכנף באורך 2–3 סנטימטרים.
הזרעים נושרים מהעץ בסתיו והם חשופים ל-45 ימים מתחת ל-4°C על מנת שהכיסוי שלהם יתפרק.
הנביטה של אדר הסוכר איטית, ומתרחשת באביב שנה אחר-כך כאשר הקרקע התחממה ואין סכנה של קיפאון.
אדר הסוכר הוא קרוב משפחה של אדר שחור, שלעיתים נכלל במין זה ולעיתים מופרד למין Acer nigrum.
חלק מהבוטנאים מתייחסים למין Acer grandidentatum (באנגלית Bigtooth maple) הגדל במערב ארצות הברית כזן או כתת-מין של אדר הסוכר.
יש הטועים בין אדר נורווגיה (Acer platanoides), שאינו מין מקומי באמריקה אלא הובא ונשתל בערים ובפרברים, והם אינם קרובים במסגרת הסוג.
קל להבדיל בין אדר הסוכר לאדר נורווגיה על סמך המוהל בפטוטרת של העלה, באדר הסוכר הוא שקוף באדר נורווגיה לבנבן, על סמך הניצן, באדר הסוכר חום מחודד, באדר נורווגיה אדמדם-סגלגל קהה, ועל סמך הקליפה, השעירה בעצים עתיקים, ובאדר נורווגיה חריצים קטנים.
בנוסף, לאונות של העלה באדר הסוכר יש צורה משולשת יותר, בניגוד לאונות המרובעות של אדר נורווגיה.
עץ אדר הסוכר הגדול ביותר נמצא בשרלמונט (Charlemont) במסצ'וסטס.
ב-2007, השנה שבה נמדד לאחרונה היה היקף העץ 5.92 מטרים בגובה 1.3 מטרים מעל לקרקע ולכן הקוטר בגובה חזה הוא 1.88 מטרים.
באותה שנה היה גובה העץ 34.1 מטרים, כשרוחב החופה 27.7 מטרים.
חישוב המשקלל את ההיקף באינצ'ים, הגובה ברגלים ו-25% של רוחב החופה ברגלים העניק לעץ 368 נקודות במרשם הלאומי של עצים גדולים.
לעץ שנמדד ב-2012 בליים בקונטיקט היה היקף של 5.56 מטרים, ממוצע קוטר בגובה חזה של 1.77 מטרים.
גובה העץ היה 37.5 מטרים ורוחב חופה של 26.2 מטרים, מה שהעניק לו 364 נקודות.
אדר הסוכר הוא אחד מהמינים החשובים ביותר לאקולוגיה של יערות רבים בצפון ארצות הברית ובקנדה.
מקבצים של אדר הסוכר בלבד הם מראה נפוץ, וזה מרכיב מרכזי של יערות עצים רחבי עלים בצפון ארצות הברית ובמערב התיכון.
בשל הצורך שלו בחורפים קרים, נמצא עץ אדר הסוכר בעיקר מצפון לקו הרוחב 40, באזורי עמידות 3–5. העץ נפוץ פחות בחלק הדרומי של התפוצה שלו (אזור עמידות 6) שבו הקיצים חמים ולחים; שם אדר הסוכר מוגבל לגאיות ולמישורים לחים.
במזרח, ממרילנד דרומה, תחום התפוצה מוגבל לרכס הרי האפלצ'ים.
במערב, טנסי מייצגת את הגבול הדרומי של תחום התפוצה.
לא ניתן גם לרדות מוהל עבור הסוכר בחלק הדרומי של תחום התפוצה של אדר הסוכר משום שהטמפרטורות בחורף לא מספיק קרות.
הגיל המינימלי של אדר הסוכר לייצור זרעים הוא כ-20 שנים.
העץ מאריך ימים, בדרך כלל 200 שנים ולעיתים עד 300 שנים.
אדר הסוכר הוא מין טבעי באקלימים קרים ונזקק לקיפאון מוחלט לתרדמה נאותה.
ממוצע הטמפרטורות בחודש ינואר בחלקים הצפוניים של תחום התפוצה שלו הוא 18°C-, וביולי סביב ה-16°C.
ממוצע הטמפרטורות בחודש ינואר בחלקים הדרומיים של תחום התפוצה שלו הוא 10°C, וביולי סביב ה-27°C.{{הערה|[https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/28307839/, Richard M.; Yawney, Harry W.; Tubbs, Carl H.
"Acer saccharum]}} נביטת הזרעים דורשת גם היא טמפרטורות נמוכות מאוד, הטמפרטורה האופטימלית היא מעט מעל לנקודת הקיפאון, כשלאף מין עץ אחר ידוע קיימת תכונה זו.
נביטה של זרעי אדר הסוכר בטמפרטורות מעל 10°C נדירה עד בלתי קיימת.
אדר הסוכר הוא בין העצים העמידים ביותר לצל בין העצים הנשירים הגדולים.
רק אדר פנסילבניה (Acer pensylvanicum), מין אדר נמוך יותר עמיד יותר לצל.
ככל מיני האדר מופגנת עמידותו לצל ביכולתו לנבוט ולהתמיד מתחת לחופת יער סגורה כצמח של תת-היער, והוא מגיב בצמיחה מואצת לאור שמש שנוצר במרווח בחופה.
אדר הסוכר יכול לסבול בפועל כל סוג קרקע למעט חול טהור, אבל אינו סובל תנאי יובש או לחות קיצוניים.
השורשים של אדר הסוכר עמוקים יותר מאשר מיני אדר אחרים והם משתתפים בחלוקה הידראולית מחדש, כשהם מושכים מים משכבות הקרקע הנמוכות יותר ופולטים מים אלו בשכבות הקרקע הגבוהות והיבשות יותר.
מנגנון זה לא תורם לעץ בלבד, אלא גם לצמחים רבים אחרים הגדלים סביבו.
השפעות פעילות האדם תרמו להצטמצמות של אדר הסוכר באזורים רבים.
תפקידו כמין של יערות בוגרים גרם להיותו מוחלף על ידי מינים יותר סתגלנים באזורים שבהם יערות נכרתו.
שינוי האקלים תרם להצטמצמות של אדר הסוכר על ידי דחיפת תחום בתי הגידול המתאימים לעצים צפונה יותר, שם הטמפרטורות קרירות יותר.
תופעה זו גרמה להגירה הדרגתית צפונה של המין.
אדר הסוכר מפגין רגישות גבוהה יותר לזיהום מאשר מינים אחרים של אדר.
גשם חומצי והתחמצנות של הקרקע הם חלק מהגורמים התורמים העיקריים למות מיני האדר בטבע ובפארקים עירוניים.
בנוסף, השימוש הגובר במלח בעשורים האחרונים כאמצעי להפשרת קרח מהכבישים גרם להשמדת מרבית עצי האדר מרחובות הערים.
בחלקים מסוימים של ניו אינגלנד, בייחוד בסמוך לאזורים עירוניים מוחלף אדר הסוכר באדר נורווגיה (Acer platanoides).
אדר נורווגיה, כמו אדר הסוכר, עמיד מאוד לצל, אבל עמיד הרבה יותר מאדר הסוכר לתנאים העירוניים, והוא החליף את אדר הסוכר באזורים אלו.
בנוסף אדר נורווגיה מייצר יבולים של הרבה יותר זרעים, מה שמאפשר לו לנצח בתחרות מול המינים המקומיים.
אדר הסוכר הוא אחד מהעצים החשובים ביותר בקנדה בהיותו, יחד עם אדר שחור, המקור העיקרי לייצור סירופ מייפל.
אפשר לרדות מוהל ממיני אדר אחרים במטרה לייצר סירופ מייפל, אבל לחלקם יש תכולת סוכר נמוכה והם מפיק מוהל עכור יותר משני אלו.
להפקת סירופ מייפל מאדר הסוכר ממצים את המוהל מהעצים תוך שימוש בברז המקובע בחור שנקדח דרך השיפה הצמודה לקליפת העץ.
כאשר המוהל רותח, המים מתאדים ונותר הסירופ.
צריך להרתיח 40 ליטרים של מוהל על מנת לקבל ליטר אחד של סירופ טהור.
תפוקת הסירופ תלויה בכך שהעץ גדל באקלימים קרים, משום כך עצי אדר הסוכר בחלק הדרומי של תחום התפוצה מייצרים מעט מוהל.
העץ יכול להיות לבן, ולגזעים קטנים יותר יש יחס גבוה יותר של עץ נחשק זה.
המסלולים של באולינג והפינים מיוצרים בדרך כלל מאדר הסוכר.
העצים הנחשבים ביותר הם אלו שבהם המרקם של העץ גלי או מסולסל.
אדר הסוכר משמש גם לרצפת מגרשי כדורסל, כולל אלו שבשימוש של ליגת ה-NBA, והוא עץ פופולרי למחבטי בייסבול, יחד עם מילה אמריקאית (Fraxinus americana).
משום שמילה אמריקאית הפכה למין בסיכון החל מהעשור השני של המאה ה-21 בשל פעילות זחלי החיפושית בורר המילה (Agrilus planipennis) החליף אותה אדר הסוכר כעץ לייצור מחבטים.
הוא גם משמש בייצור כלי נגינה, כגון כלי קשת (הצדדים והגב), גיטרות (הצוואר) ובסיס התוף.
הוא משמש לעיתים קרובות בייצור מכשירי ספורט.
אדר סוכר קנדי, המכונה לעיתים קרובות "Canadian hardrock maple" (אדר קנדי כקשה כסלע) נחשב כעץ הטוב ביותר למקלות ביליארד, במיוחד לחלק הקדמי.
כמה יצרני מקלות משתמשים בעץ אדר באיכות נחותה שיש בו בעיות קוסמטיות, כדוגמת "סימני סוכר", שהם לעיתים קרובות שינוי צבע בגוון חום בהיר.
לעץ הטוב ביותר למקל יש מרקם אחיד, ללא סימנים או שינויי צבע.
סימני סוכר אינם משפיעים בדרך כלל על האופן שבו המקל פועל, אבל לא נחשבים בעלי איכות גבוהה כמו מקלות ללא סימנים אלו.
העץ משמש גם לקת של רובים ולרצפות בשל חוזקו.
עץ אדר קנדי משמש גם בייצור צוואר של גיטרה חשמלית בשל העמידות הגדולה שלו במאמץ פיתול והצליל המהדהד הבהיר והחד שהוא מפיק.
אם המרקם הוא גלי בתבניות של להבה או שמיכת טלאים הוא מיועד בדרך כלל למכשירים היקרים יותר.
בגיטרות באיכות הגבוהה ביותר העץ עובר תהליך של טוריפיקציה על מנת לסלק שרף ליגנין, תהליך שמאפשר יציבות גדולה יותר לשינויים באקלים ובסביבה, ולשפר את מאפייני הצליל כיוון שהתהודה של הכלי מחולקת בצורה שווה יותר לרוחב המבנה עשוי התאית של עץ נטול ליגנין.
אדר הסוכר היה העץ החביב ביותר לנטיעה ברחובות ובפארקים במהלך המאה ה-19 משום שהיה קל להרבות ולשתול, הוא גדל יחסית במהירות, ויש לו צבע מרהיב בסתיו.
עם זאת, כפי שתואר בפסקת האקולוגיה לעיל, הוא הוכח כעדין מדי להמשיך בתפקיד זה לאחר הגידול בזיהום האוויר שמקורו בכלי רכב ממונעים והוא הוחלף על ידי אדר נורווגיה ומינים אחרים עמידים יותר.
הצל שהוא מטיל והשורשים הסיביים הרדודים שלו עלולים להפריע לדשא הגדל מתחת לעצים.
אדמת חמרה עמוקה, מנוקזת היטב היא המצע הטוב ביותר לשורשים, אם כי אדר הסוכר יכול לצמוח טוב על אדמה חולית כאשר יש הצטברות טובה של הומוס.
קרקעות חרסית קלות (או מאווררות) ידועות גם הן כמצע טוב לגידול אדר הסוכר.
אזורים מנוקזים בצורה גרועה אינם מתאימים, והמין הוא קצר-ימים אם הוא גדל על מישורי חרסית שבהם יש שיטפונות עונתיים.
הסבילות שלו למלח נמוכה, והוא רגיש מאוד לבור.
המין סובל מנשירה של עלים אם הוא נדבק באוכלוסיות צפופות של הזחלים של מין העש הססגוני Dryocampa rubicunda'' (באנגלית Rosy maple moth, "עש האדר הוורוד").
הילידים בני שבט המוהגן (Mohegan) משתמשים בקליפה הפנימית כתרופה כנגד שיעול ובמוהל כתוספת להמתיק מזונות ולהפקת סירופ מייפל.
אדר הסוכר הוא העץ המדינתי של מדינות ארצות הברית: ניו יורק, ורמונט, וירג'יניה המערבית וויסקונסין.
העץ מתנוסס על צד הערך של מטבע הקוורטר האמריקני שהוטבע ב-2001 והמוקדש למדינת ורמונט במסגרת תוכנית הקוורטרים של 50 המדינות (State Quarters 50).
אדר שיר (נולד ב-5 במרץ 1997) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל פעמיים ברציפות (2018, 2019) ושיאן ישראל עד גיל 23 בזריקת דיסקוס.
שיר החל להתחרות בשנת 2013, וכבר באותה שנה זכה באליפות ישראל לקדטים בזריקת דיסקוס.
בשנה זו השתתף לראשונה גם באליפות ישראל לבוגרים, וסיים במקום השישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 36.47. בהמשך הוא זכה באליפויות ישראל לנוער בזריקת דיסקוס, ובמדליות גם בהדיפת כדור ברזל.
שנת 2016 הייתה שנת הפריצה שלו.
במהלך חודש מאי באותה שנה, הצליח שיר לשפר את שיאו בזריקת דיסקוס לנוער (משקל 1.75 ק"ג לעומת 2 ק"ג לדיסקוס בוגרים) בעשרה מטרים במצטבר עד לתוצאה של 57.93 מטר, המהווה שיפור לשיא הנוער שהיה שייך לאיתמר לוי.
באליפות ישראל באותה שנה, שהייתה שנתו האחרונה בקטגוריית הנוער, קבע את שיאו האישי בזריקת דיסקוס, 48.36 מטר, תוצאה שהספיקה לו למקום הרביעי.
בתחרות הליגה הבין אגודתית שנערכה בחודש מאי, שיר סיים במקום השלישי בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 49.59 מטר.
חודש לאחר מכן, באליפות הפועל, הוא סיים במקום הרביעי בזריקת דיסקוס, בשיא אישי נוסף של 49.73 מטר.
באותו חודש סיים פעם נוספת את שיאו האישי, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 50.88 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, סיים שיר במקום הרביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.81 מטר.
במכביה שנערכה באותו חודש, זכה שיר במדליית ארד במקצוע המשני שלו, הדיפת כדור ברזל, לאחר שהדף למרחק של 14.40 מטר.
בזריקת דיסקוס סיים במקום הרביעי בשיא אישי חדש של 51.05 מטר.
בתחרות שנערכה בחודש דצמבר שבר שיר את שיאו האישי בזריקת דיסקוס בפעם החמישית בשנה זו, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 52.47 מטר.
בגביע אירופה בזריקות עד גיל 23 שנערך בחודש מרץ, שיר סיים במקום השלישי בגמר המשני בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 53.22 מטר.
באותו חודש שיפר את שיאו האישי בשנית לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 53.80 מטר.
חודשיים לאחר מכן, קבע שיר שיא ישראל חדש מתחת לגיל 23 בזריקת דיסקוס של 55.87 מטר.
באליפות ישראל זכה שיר במדליית זהב בזריקת דיסקוס, לאחר ששבר את שיאו הישראלי מתחת לגיל 23 וקבע תוצאה של 56.06 מטר.
בסוף השנה, החל שיר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ממפיס.
2019: מגיע לגמר אליפות המכללות
בתחרות שנערכה בחודש מרץ בממפיס, סיים שיר במקום הראשון בזריקת דיסקוס בתוצאה של 56.40 מטר, שיפור נוסף לשיאו הישראלי מתחת לגיל 23. חודש לאחר מכן, שיפר פעם נוספת את השיא הזה, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 57.21 מטר.
בחודש מאי קבע שיר פעם נוספת שיא ישראל מתחת לגיל 23 של 57.48 מטר.
בגמר האזור המזרחי באליפות המכללות שנערך באותו חודש, סיים שיר במקום התשיעי בשיא ישראל חדש מתחת לגיל 23 של 57.69 מטר, והעפיל לגמר אליפות המכללות.
באליפות עצמה קבע תוצאה של 53.30 מטר וסיים במקום ה-22.
באליפות ישראל שנערכה ביולי, הצליח להגן על תוארו כאלוף ישראל בזריקת דיסקוס, לאחר שקבע תוצאה של 54.87 מטר.
אדקרוקוטה (שם מדעי: Adcrocuta) הוא סוג של טורף נכחד ממשפחת הצבועיים שחי במשך המיוקן.
המאובנים שלו נמצאו באסיה, אירופה ובאפריקה ותוארו ב-1938 בידי מיקלוש קרצוי .
סוג צבוע זה היה גדול יותר מגדול הצבועים המודרניים - צבוע מנומר והוא הגיע לאורך 1.5 מטר, לגובה 1 מטר בכתפיו ולמשקל של 50 עד 90 קילוגרם.
למעשה הוא היה הצבוע הגדול ביותר לאחר הפכיקרוקוטה.
הרגליים שלו היו מוצקות, אך קצרות יחסית כשהרגליים האחוריות בלטו יותר מהקדמיות והוא לא היה מותאם לריצה מהירה, זאת כתוצאה מאבות בעלי מאפייני גחניים המותאמים לטיפוס על עצים.
עם זאת מבנה הלסתות הגדולות שלו ושיניו הטוחנות הרחבות מבהירים שהיה בעל עוצמת נשיכה גדולה והוא כנראה ניזון מעצמות.
האדקרוקוטה התפתח באסיה ממינים קטנים יותר של צבועים והיגר לאורך מרכז אסיה ואירופה עד לצפון אפריקה אצל המין Adcrocuta australis.
הוא לא היה יכול לנוע במהירות אחרי טרף, כך שמרבית מזונו התבססה על פגרים ושאריות מזון של טורפים אחרים.
עם זאת הוא היה טורף מצליח שנמצאו מאובנים רבים ממנו.
הוא נכחד בסוף המיוקן והוחלף במינים חזקים יותר כמו הפכיקרוקוטה והפליוקרוקוטה .
אדר גנדלסמן (נולדה ב-5 בדצמבר 1997) היא דוגמנית ישראלית, אשר הייתה נערת ישראל ב-2017 והתמודדה בתחרות מיס תבל 2017 .
גנדלסמן נולדה באשקלון למשפחה יהודית אשכנזית שעלתה מברזיל.
לאחר שנבחרה כסגניתה של מלכת היופי רותם רבי ב-2017, היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 2017 שנערכה בלאס וגאס.
גנדלסמן הייתה אחת מ-90 מתמודדות בשלב הראשון, אך לא העפילה לתחרות הגמר, בה השתתפו 16 מתחרות.
במהלך תחרות מיס תבל, גנדלסמן הצטלמה עם מלכת היופי של עיראק, סארה עידאן, והדבר עורר זעם בקרב עיראקים רבים, עד כדי כך שעידאן נאלצה לברוח עם משפחתה מעיראק בדצמבר 2017.
אדרבה הוא אלבום סולו מספר 8 של הזמר יוצר החסידי אברהם פריד.
האלבום יצא ב-1990 בחברת גל פז האלבום מכיל שירים בעברית ויידיש.
שיר ממילותיו של רבי אלימלך מליז'נסק והלחין יוסי גרין, שהשתרש בצורה בולטת בתרבות הישראלית וזכה לגרסאות כיסוי כשהזמר הבולט שביצע את השיר מחדש הוא עמיר בניון.
קאבר בולט נוסף הוא של מקהלת הילדים יידיש נחת באלבום 'יידיש נחת - מתנה טובה'.
אדרברי היא עיירה בצפון אוקספורדשייר, אנגליה.
היא ממוקמת דרומית לבנברי וצפונית לאוקספורד.
התיישבות קיימת במקום למעלה מ-1,000 שנה.
העיר העתיקה של אדרברי כללה מספר התיישבויות - אדרברי המזרחית, אדרברי המערבית, בודיקוט, ברפורד סנט ג'ון ומילטון.
במהלך השנים נפרדו ההתיישבויות למעט אדרברי המזרחית והמערבית.
המבנים העתיקים ביותר שנותרו בעיירה הם כנסיית הקהילה של סנט מרי הבתולה שמתוארכת למאה ה-13 ואסם עתיק המתוארך למאה ה-15.
בשנת 2011 קיבלו אגמי אדרברי מעמד רשמי של שמורת טבע.
השמורה ממוקמת מזרחה למרכז אדרברי וכוללת שני אגמים והיערות הצמודים להם.
מינים רבים של בעלי חיים מתקיימים באגמים ומחוץ להם; בעלי הכנף במקום כוללים ברכייה, סופית, תת-משפחות שונות ממשפחת השלדגיים, מלכילון אורנים, גנובתן אירופי וסיטה.
במקום נצפו גם פרטים של עטלפון אירופי, בעיקר בקיץ, וכמו כן נחש מים אירופי, סנאי אפור, אייל הכרמל ומינים שונים של שפריריות, שפיריות, חפרפרות, נברנים וצפרדעים.
הצומח במקום כולל אקוניטום, פעמונית כחולה, דרדר הכותנה (מין של חוחן), חרדל השדה, קיסוס, נזמית, אצבעונית, זכריני, מורן שסוע עלים ורוד, גרניון הארגמן, גזר הגינה, אלנוס, מילה, אשור, שקד, אדר, אלון, דולב וערבה.
ריקוד מוריס הוא ריקוד אנגלי קבוצתי מסורתי המלווה במוזיקה, ולעיתים כולל שימוש במקלות, חרבות ופריטים אחרים.
קיימות עדויות כתובות המתארכות את הריקוד לשנת 1448. מקור הריקוד הוא ככל הנראה בריקודים אירופיים של המאה ה-15, בהם המשתתפים לבשו תלבושות צבעוניות ומפוארות בעלות שרוולים ארוכים מאוד שעליהם פעמונים.
היו קיימים שני סגנונות ריקוד - ריקוד סולו של אדם בודד, וריקוד קבוצתי מסביב לרקדנית, או רקדן בבגדי אישה.
מקור השם הוא במילים Moorish או Morisco (כינוי משפיל שמשמעותו "מורים קטנים")
הריקוד התפתח והשתנה עם השנים, ובמאה ה-18 היה הריקוד נפוץ מאוד בדרום-מזרח אנגליה.
מכיוון שלא היה ביכולת הרוקדים להרשות לעצמם בגדים מפוארים, הסתפקו בלבוש רגיל שהוספו לו סרטים ארוכים ופרחים.
הריקוד זכה להצלחה אך במאה ה-19 איבד מהפופולריות שזכה לה עד שגווע בשנת 1880 לערך.
בשנת 1975 החלו שני תושבי אדרברי, בריאן שפרד וטים רדפורד, להשיב לחיים את הריקוד.
הריקוד נלמד בבתי ספר למחול באזור, ואף נקבע יום מיוחד כ"יום הריקוד" ל-23 באפריל.
ביום הריקוד מתקבצים רקדנים ממדינות שונות כדי להתחרות זה בזה.
בשנת 2011 יצא הסרט הדוקומנטרי Way of the Morris המתאר את הריקוד.
אדר והוד (שמו מפארים עדת חבלו) הוא פיוט מסוג קיקלר, שחובר על ידי רבי שמעון בן יצחק הגדול, כחלק מהקדושתא "אמרתך צרופה" הנאמרת במנהג אשכנז בשחרית של היום השני של ראש השנה.