tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חזי אהרוני (עורך) ספר הפרויקטים – יזמות ופרויקטים בשדה העבודה החינוכית-סוציאלית (2006).
הורות משותפת = טובת הילד היא עמותה שהוקמה במטרה לקדם את חלוקת האחריות ההורית המשותפת בין ההורים לאחר גירושים או פרידה, כך שכל אחד מהם יהיה שותף משמעותי בכל היבטי גידול הילד.
בעמותה פעילים גברים ונשים על בסיס התנדבותי.
יו"ר העמותה הוא גיא רוה.
העמותה הוקמה על מנת להביא לשינוי בחוק הישראלי הקיים (שינוי שכבר אומץ במדינות המערב) ובתפיסה החברתית הנובעת מהחוק, המנחים את הסדרת המשך הקשר בין ההורים ובינם לבין ילדיהם, בעקבות פרידה או גירושים:
חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות חוקק בשנת 1962 ובו סעיף 25 (חזקת גיל הרך) הקובע שילד יהיה בחזקת אמו באופן אוטומטי עד גיל 6 (ובפועל עד גיל 18), למעט מקרים חריגים.
הדין העברי, על פיו כלכלת הילד חלה על האב בלבד ועליו לשלם לאם מזונות מלאים לגידול הילדים, ללא קשר לרמת השתכרותו, או לפרקי הזמן בהם הילדים שוהים עמו.
עמדת העמות היא שהחלוקה שקובעים חוקים ארכאיים אלו היא שרירותית וחד ערכית.
על פיהם האם היא המטפלת הבלעדית בילדים בעוד שהאב הוא המפרנס הבלעדי, כתוצאה מכך, התפיסה החברתית הרווחת היא שהאם היא ההורה המועדף והעיקרי, בעוד שהאב הוא הורה משני.
אולם מחקרים בתחום מראים ששני ההורים חשובים מאוד לגידולו והתפתחותו של הילד.
על רקע מצב משפטי וחברתי זה, קמה העמותה, שאוכלוסיית פעיליה מורכבת ברובה מהורים גרושים, אמהות ואבות כאחד, המצדדים בעיקרון האחריות ההורית המשותפת.
אחד העקרונות המרכזיים של העמותה הוא כי לצד חובתם של שני הורי הילד, על המדינה מוטלת החובה להבטיח קשר רציף, עקבי ומשמעותי של הילד עם שני הוריו, ועליה להסיר את החסמים המשפטיים והבירוקרטיים המונעים מהורים גרושים, כיום בעיקר מאבות, לממש את זכותם וחובתם ההורית לילדיהם.
העמותה פועלת לקידום המלצות ועדת שניט, אשר כלולות בתזכיר החוק "הורים וילדיהם", קידום המלצות ועדת שיפמן, קידום חוקים הקובעים שמידע הנוגע לילד יגיע לשני הוריו וכן ייזום וקידום חוקים ותקנות נוספים למען הורים גרושים או פרודים.
העמותה מפרסמת באמצעות אתר האינטרנט שלה, בקבוצת הפייסבוק שלה וכן באמצעות רשימת תפוצה בדוא"ל לכל המעוניין בכך, מידע נרחב ומקיף להורים בהליכי פרידה וגירושים, על תהליך הפרידה ועל הכלים והאפשרויות העומדים לרשותם.
מאחר שידע מצמצם את אי הוודאות ותורם לביטחון, יש בו כדי לסייע לדין ודברים פחות חשדני ויותר רגוע ונינוח בין בני הזוג, אשר יאפשר להם להגיע לתוכנית הורות שתפעל לטובת כל הצדדים ובעיקר לטובת הילדים.
באתר העמותה ניתן גם למצוא ולהוריד "תוכנית הורות", אשר נכתבה מתוך מטרה לעזור להורים הגרושים, להיות ערים לכל הנושאים לקראת כתיבת הסכם הפרידה, אם בעצמם ואם בסיוע גורם שלישי.
כמו כן נמצא באתר מידע רב ועדכני בנושאים כגון: אפוטרופסות, משמורת משותפת, כלכלת ילדים (מזונות), מעבר מקום מגורים, פסקי דין עדכניים בנושאים רלוונטיים, מידע על ועדות ממשלתיות בתחום, והסברים כיצד להתמודד עם נושאים בירוקרטיים שונים, כמו קבלת מידע מגופים ומוסדות שונים, ובהם העירייה, בית הספר, קופת החולים והמוסד לביטוח לאומי.
ייזום וקידום "חוק מסירת מידע להורה" (תיקון מספר 14 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות) אשר הוגש לבקשת העמותה על ידי ח"כ יריב לוין וח"כ דב חנין.
החוק אושר ב-17 במרץ 2010. חוק זה מחייב את משרד החינוך, עיריה ורשויות, קופות החולים, המוסד לביטוח לאומי ומוסדות פיננסיים, למסור מידע להורה על פי בקשה בכתב.
ייזום וקידום "חוק כתובת נוספת למשלוח דואר לקטין" (תיקוני חקיקה) באמצעותו של ח"כ מאיר שטרית - החוק שאושר ב-23 בינואר 2012, ונכנס לתוקף בחודש יוני 2012, מאפשר את רישום מענו של האב ככתובת נוספת למשלוח מידע הנוגע לילד, מעיריות ורשויות, המוסד לביטוח לאומי, משרד התחבורה ומס הכנסה.
קידום שני חוזרים מול משרד הבריאות.
החוזר הראשון מאפשר הנפקת כרטיס מגנטי לכל הורה המבקש זאת, כך שכל הורה, נשוי או גרוש, יוכל לקחת את ילדו לרופא במקרה הצורך.
החוזר השני מאפשר לכל הורה לקבל סיסמה משלו עבור חשבון הילד באתר האינטרנט של קופת החולים.
בעקבות פעילות זו, חלק מהקופות מנפיקות שני כרטיסים מגנטיים מיד עם לידת הילד.
ייזום ביטול סעיף 9א' בחוק המזונות, אשר הוגש לבקשת העמותה על ידי חבר הכנסת דב חנין.
על ידי ביטול סעיף זה, יכולה כיום אישה גרושה המקבלת את המזונות דרך המוסד לביטוח לאומי, לנסוע לחו"ל ולא לאבד את זכאותה לתשלום זה, וזאת בכפוף למגבלות המצוינות בחוק.
בעקבות פעילות העמותה בעניין, הגישו מספר חברות כנסת הצעה דומה.
ייזום הצעת תיקון חוק לביטול המונח "חד הורי" והחלפתו במונח "הורה עצמאי" באמצעותו של ח"כ מאיר שטרית – התיקון בחוק משפחות חד-הוריות (תיקון מס' 4 – החלפת מונח) אושר בכנסת ביום 19 במאי 2014, ובכך בוטלו המונחים "חד הורי" ו"משפחה חד הורית".
עמותת דיירי הדיור המוגן בישראל היא עמותה ישראלית המאגדת למעלה מ-9,000 דיירים (נכון לשנת 2022), המתגוררים ב-48 בתי דיור מוגן בישראל.
העמותה מנוהלת על ידי הנהלה נבחרת הפועלת כולה בהתנדבות וללא שכר.
הוצאות העמותה ממומנות מדמי חבר.
העמותה הוקמה בשנת 2000 על ידי שלמה כוכבי, דייר בבית הדיור המוגן אחוזת ראשונים ולימים חבר מועצת עיריית ראשון לציון, ונרשמה ברשם העמותות.
העמותה הוקמה במטרה להגן על זכויות הדיירים בדיור המוגן ולספק להם ולבני משפחותיהם מידע כללי ומשפטי.
ביוזמת העמותה חוקק לראשונה חוק הדיור המוגן, התשע"ב – 2012. החוק נכנס לתוקף, ברובו, ב – 3.12.2012. סעיפים בחוק, בעיקר אלו הקשורים לפיקוח ולרישוי, נכנסו לתוקף ביום 3.6.2015. החלק בחוק העוסק במחלקה סיעודית נכנס לתוקף ביום 3.6.2017.
החוק חל על "בית דיור מוגן – מקבץ דירות המיועד למגורי דיירים, הבנוי במבנה אחד או בכמה מבנים סמוכים, שבו מוצעים לדיירים, תמורת תשלום מצדם, שירותים נוספים על שירותי אחזקה, ניקיון או שמירה".
"דייר – מי שמלאו לו שישים שנים ומתגורר בדירה בבית דיור מוגן וכן בן זוגו המתגורר עמו בדירה".
העמותה מוכרת על ידי משרד המשפטים כארגון צרכנים החל משנת 2004 ותוקפו עד 31 במרץ 2014. הכרה זו מאפשרת לעמותה נקיטת צעדים משפטיים להגנת זכויות הדיירים בבתי הדיור המוגן ברחבי הארץ.
העמותה יזמה הגשת פניות לבתי משפט, בין השאר, בעניינים הבאים: הזכות להלנת מטפל אישי בדירת הדייר ללא חיוב הדייר בתשלום נוסף; העלאת דמי האחזקה מעבר לשינוי במדד המחירים לצרכן רק לפי קביעת גורם אובייקטיבי; מניעת חיוב במס ערך מוסף על תשלומי ארנונה הנכללים בתוך דמי האחזקה.
העמותה מסייעת ומייעצת לוועדי הדיירים בדיונים עם הנהלת הבית.
רשימת בתי דיור מוגן שדייריהם חברים בעמותה
להיות הגוף היציג של ציבור הדיירים.
לטפל ולדאוג לקידום החקיקה לשם שמירת זכויותיהם של הדיירים.
לטפל במתן הנחות המגיעות לדיירים בתשלומי הארנונה.
לייצג את הדיירים במשא ומתן עם חברות ביטוח בנושאים של ביטוח סיעודי ובמשא ומתן עם מפעילי דיור מוגן להבטחת זכויות הדיירים לאשפוז סיעודי במקום ובתנאים סבירים.
להשיג תנאים מועדפים לדיירים בנושאי תרבות, כלכלה, בריאות, רווחה, סעד, וכו'
לפעול להבטחת זכויות הדיירים בדיור המוגן ובמתן בטוחות לכספי הדיירים המופקדים בידי מפעילי הדיור המוגן ולטפל בביטול סעיפים מפלים ו/או מקפחים בחוזים בין מפעילי הדיור המוגן לבין הדיירים.
לקדם את האינטרסים של הדיירים ולייצגם בפני מפעילי הדיור המוגן וכן בפני מוסדות המדינה, הכנסת, משרדי ממשלה, השלטון המקומי, ארגונים ציבוריים וא.ב.א.
עמותת בית חם היא עמותה ישראלית הפועלת למען רווחתם וזכויותיהם של אוכלוסיית נפגעי הנפש.
העמותה הוקמה בבני ברק בשנת 1997 על ידי הרב שמואל מונק.
בשנת 2003 מונה בנו, הרב אריה מונק, למנכ"ל העמותה והרחיב את פעילותה.
הוא משמש כמשקיף בוועדה לרפורמה בבריאות הנפש.
העמותה מפעילה כיום שבע מרפאות פסיכיאטריות בקהילה המספקות שרותי מרפאה בהם ניתנים טיפול פסיכיאטרי, טיפול פסיכולוגי, טיפולים פסיכו תרפויטיים וכן טיפולים בהבעה ויצירה.
המרפאות פעילות בערים: ירושלים, בית שמש, מודיעין עילית, בני ברק, אלעד, אשדוד, ואופקים.
כמו כן העמותה מפעילה מרפאות לטיפול בנפגעי תקיפה מינית, לילדים ובוגרים ברחבי הארץ
בתחום השיקום מלווה צוות העמותה כ-1700 מתמודדים עם התמודדות נפשית, פיזית או חושית מדי יום וזאת במסלולי תעסוקה מגוונים כמו מועדון תעסוקתי, תעסוקה מעברית ותעסוקה נתמכת
העמותה מפעילה מגוון תוכניות המסייעות למניעה, לטיפול ולשיקום ונותנות מענה לצרכים השונים של האוכלוסייה – הפעלת סדנאות ומתן הדרכה בנושא בריאות הנפש לקהל הרחב, בכללם: אנשי הוראה צוותי חינוך, הורים ובני משפחה של מתמודדים.
ישנן מגוון תוכניות שיקומיות תעסוקתיות ברמות תפקוד משתנות לכלל המגזרים.
עמותת בית חם מפעילים מרכזי הכשרה תעסוקתיים מוגנים, תעסוקה מעברית ותעסוקה נתמכת.
תוכניות אלו מדורגות מבחינת רמת התפקוד לה נדרש האדם, מאפשרות לאנשים המתמודדים עם בעיה נפשית לחזור למעגל העבודה ולמעגל החיים בקהילה בכלל.
עמותת איט וורקס מעצימים אנשים (ITWorks) היא ארגון ללא מטרות רווח אשר הוקם במטרה לקדם תעסוקה ולאפשר לאנשים להגיע למימוש הפוטנציאל בעולם העבודה.
התוכניות של ITWorks פועלות בפריסה ארצית ומעניקות הכשרות טכנולוגית בתחומים מתקדמים, לצד מיומנויות תעסוקתיות, אישיות ומקצועיות.
ITWorks נוסדה בשנת 2006 על ידי מנכ"לית העמותה, יפעת ברון במטרה לשנות את מפת התעסוקה בישראל על ידי מתן הזדמנויות, המסייעות למשתתפים להשיג עצמאות כלכלית, באמצעות עבודה בתחומי הטכנולוגיה וההייטק.
מחקר הערכה של מכון ERI שנערך לאחרונה על פעילות הארגון הצביע על שיעור השמה ממוצע של 73%, החזר על השקעה (ROI) של 983% וחיסכון מוערך של 70 מיליון דולר בקצבאות מדינת ישראל.
מאז 2006, למעלה מ-2,250 איש ואישה השתתפו בתוכניות העמותה השונות.
ITWorks עובדת עם מגוון רחב של אוכלוסיות בחברה הישראלית ומפעילה את התוכניות הבאות:
תוכנית TAP Technology Accessibility Program לשילוב בעלי מוגבלות בעבודה בעולם הטכנולוגיה.
התוכנית פותחה בשיתוף הביטוח הלאומי במהלך שלוש שנים ומקנה את הכלים הנדרשים להעסקה בסקטור הטכנולוגי של אנשים עם נכויות נפשיות ומוגבלויות תקשורת.
תוכנית "עתיד בטוח" פועלת לעידוד וקידום פרנסה ראויה של גברים ונשים בגילאי 20–35, בעלי פרופיל של "צעירים בסיכון חברתי", המתקשים להשיג תעסוקה מתאימה או להתמיד בה, אם בשל מסוגלות תעסוקתית נמוכה, ובעיקר משום מחסומי נגישות לשוק התעסוקה הרגיל.
המשתתפים עוברים הכשרה טכנולוגית (בתחומים כגון טכנאי מחשבים, Help Desk וכו') וכן סדנאות לפיתוח כישורים רכים ושיעורים לחיזוק אנגלית טכנית.
לאחר סיום הקורס כל משתתף מקבל ליווי אישי ותמיכה פרקטית ורגשית על ידי העמותה עד להשתלבות בעבודה.
תוכנית "תעסוקה ומנהיגות" לנשים נותנת מענה לנשים אקדמאיות שאינן מוצאות עבודה בתחומן, ומכשירה אותן לעבודה כרכזות גיוס משאבי אנוש עם התמחות בסקטורים הטכנולוגיים.
תוכנית לקידום תעסוקה איכותית לסטודנטים ואקדמאים ערבים - בשנת 2015 נבחרה ITWorks במכרז של משרד הכלכלה להוביל תוכנית להגדלת אחוז הערבים בתעשיית ההייטק בישראל על ידי שילובם בתעסוקה הולמת-השכלה, וכן פיתוח מנהיגות תעסוקתית להעלאת המודעות לתחום ההייטק בחברה הערבית בישראל.
המשתתפים בתוכנית הם סטודנטים ערבים למדעים מדויקים (הנדסת תכנה, מדעי המחשב, מערכות מידע והנדסת חשמל ואלקטרוניקה) במוסדות לימוד מובילים.
לתוכנית זו קדמה תוכנית ExcelHT שבמסגרתה השתלבו כ-150 אקדמאים ערבים בשלוש שנים.
מרכז תעסוקה לחרדים בחיפה ובצפון – בשנת 2015 נבחרה ITWorks במכרז של משרד הכלכלה להוביל מרכז לתעסוקת חרדים באזור חיפה ובצפון.
ליוזמה שותפים גם מכון פילת וחברת B-Well.
אפליקציית Game Changer – רשת חברתית לקידום תעסוקה איכותית המבקשת לרתום טכנולוגיות תקשורת ומדיה חברתית לטובת קידום גיוון בתעסוקה.
הרשת החברתית מתוכננת להציע אלטרנטיבה לשיטת חבר מביא חבר עבור אוכלוסיות מודרות מעבודה באמצעות תמרוץ "שגרירים" שכבר מצאו תעסוקה.
גורמים ציבוריים, פילנתרופיים ועסקיים רבים עובדים בשותפות עם ITWorks ותומכים בפעילותה.
בין השותפים לפעילות: משרד הכלכלה, משרד ראש הממשלה, קרנות המוסד לביטוח לאומי, ג'וינט - תב"ת חברות עסקיות, קרנות ופדרציות.
עמותת החתול היא עמותה המאגדת את בוגרי יחידה 669, היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) של חיל האוויר.
העמותה נוסדה ב-1 בינואר 2015 על ידי יוצאי היחידה, במטרה להוות גוף המלווה ותומך בבוגרי היחידה בחיים האזרחים, ומלווה את היחידה הסדירה.
עמותת החתול פונה לכלל בוגרי יחידה 669: אנשי המערך הלוחם, המערך הרפואי והמערך תומך הלחימה.
לפיכך, בעלי התפקידים בעמותה מגיעים מאוכלוסיות אלו.
מייסד העמותה ויושב הראש הראשון שלה היה אורי ורדי.
כיום, יו"ר העמותה הוא סא"ל בדימוס ד"ר נחשון קנולר, מי שהיה מפקד יחידה 669 בעבר.
מנכ"ל העמותה הוא יפתח דרעי.
חבר הנאמנים של העמותה כולל בין השאר אנשי עסקים ואנשי רפואה, כמו: תא"ל בדימוס ד"ר אפרים סנה, רוני פיבקו, מני בנימין, עופר קוטלר, ד"ר יעקב (ג'קי) אור.
מטרתה העיקרית של עמותת החתול היא לאגד את כלל בוגרי היחידה כדי למצות את יכולתם בזירה האישית והחברתית.
בנוסף, העמותה חורטת על דגלה את התרומה לחברה הכללית ואת הנצחת חללי יחידה 669. כדי להגשים חזון זה, העמותה נוקטת במגוון פעילויות ופרויקטים, כגון כנסי בוגרים, הרצאות העשרה, הענקת מלגות ועוד.
פרויקט המלגות: העמותה מחלקת מלגות לבוגרי היחידה ללימוד פסיכומטרי, ללימודי תעודה, וללימודים גבוהים.
המלגות ניתנות לפי קריטריונים כגון שירות צבאי ומצב סוציו-אקונומי, שנבחנים על ידי ועדה מלווה.
חלק מהמלגות ניתנות בשיתוף עם עמותת "מטיילים בטוח" ע"ש אבנר ברדוגו, בוגר היחידה.
תוכנית המנטורינג: תוכנית המנטורינג של עמותת החתול נועדה להפגיש בוגרי יחידה ותיקים ובכירים במשק, עם בוגרי יחידה צעירים בתחילת דרכם האזרחית.
משך הליווי הוא כשנה, ומבוצע בהנחיית אנשי מקצוע.
פרויקט הלב: מטרת הפרויקט היא העלאת המודעות להגשת עזרה ראשונה והחייאה בקרב הציבור הרחב.
במסגרת הפרויקט העמותה מציעה מגוון קורסים העוסקים בהצלת חיים וכוללים בין היתר הקניית ידע תאורטי והתנסות מעשית בהחייאה, עצירת דימומים ושימוש בדפיברילטור.
המדריכים הם בוגרי היחידה בעלי הכשרה רפואית בדרגות שונות, וניסיון הדרכתי ומבצעי.
סדנאות משתחררים: העמותה מקיימת סדנאות משתחררים תקופתיות שפונות לבוגרי היחידה שמסיימים את השירות הסדיר או הקבע, במטרה להקל על מעברם לעולם האזרחי.
הרצאות העשרה: העמותה מארגנת מפגשי העשרה לבוגריה עם מרצים במגוון תחומים, כגון מפקד חיל האוויר לשעבר אלוף במיל' אליעזר שקדי, חבר הכנסת עפר שלח והעיתונאי איתי אנגל.
שיתוף פעולה עם עמותות אחרות: עמותת החתול משתפת פעולה עם עמותות אחרות: כנסי תעסוקה משותפים לעמותות בוגרי יחידות צבאיות אחרות, התנדבויות בשיתוף עמותת רחשי לב, ושיתוף פעולה צמוד עם עמותת "מטיילים בטוח".
עמותת "בלבבי" ע"ש בלהה הירשברג היא עמותה ישראלית שבראשה עומדים רבנים ורופאים דתיים.
העמותה שמה לה למטרה לעודד תרומת איברים בישראל, בעיקר בקרב הציבור הדתי, שברובו הגדול נמנע מלחתום על כרטיס התורם של עמותת אדי.
לעמותה "כרטיס תורם" ייחודי המאפשר, למעוניינים בכך, להצהיר על נכונותם לתרום איברים לאחר המוות.
העמותה אינה עוסקת בהנצחת זכר התורמים או בהוקרתם.
כעמותה דתית, היא מדגישה את חשיבותו הדתית של מעשה התרומה ואת השכר שיקבל התורם מאת הבורא בעולם הזה ובעולם הבא.
העמותה נוסדה בשנת 2011 על ידי משפחת הירשברג לזכרה של בלהה הירשברג.
בלהה, אשת חינוך ממעלה מכמש ואם לעשרה ילדים לקתה בפיברוזיס ריאתי.
היא חיכתה כשנתיים להשתלת ריאה, אך נפטרה זמן קצר לאחר ההשתלה עקב קריסת מערכות בגוף.
משפחתה הקימה לזכרה את העמותה, ולצידה הוקם גוף רבני-רפואי ששמו "ערבים" – מנגנון לפיקוח הלכתי על קביעת המוות המוחי.
העמותה השיקה "כרטיס תורם" והחלה להחתים רבנים ואישי ציבור דתיים על "אגרת קודש" הקוראת לציבור לחתום על "כרטיס בלבבי".
בניגוד לעמותת אדי, עמותה זו פועלת באופן עצמאי ואינה חלק מהמרכז הלאומי להשתלות איברים של משרד הבריאות הישראלי.
בתחום תרומת האיברים, נהוג בישראל המודל של "הסכמה מדעת".
לפי מודל זה, על התורם להסכים במהלך חייו לתרום מאיבריו במקרה שימות, וזאת על בסיס מידע רלוונטי שקיבל על ההליך והשלכותיו.
מודל זה מוביל לצורך ביצירת "כרטיס תורם" שיבטא את הסכמת התורם לתרומת איבריו.
כמו כרטיס אדי, גם כרטיס בלבבי הוא כרטיס אשר מי שחותם עליו מביע את רצונו לתרום חלק מאיבריו, לאחר מותו, לשם השתלת איברים.
התרומה מותנית בהסכמת משפחת הנפטר.
נוהל ההתרמה למחזיק בכרטיס של עמותת "בלבבי" דומה לנוהל ההתרמה של המחזיק בכרטיס של עמותת אדי, אך בהליך מעורב נציג של "ערבים" – גוף רפואי-רבני המפקח על התהליך ומוודא שהוא מתבצע על פי ההלכה היהודית.
ההבדלים בין "כרטיס אדי" ל"כרטיס בלבבי"
כמו כן ניתנת אופציה להתניית התרומה באישור "איש דת".
כמו כן מודגש שהתרומה מותנית באישור "ערבים"– גוף רפואי-רבני המפקח על התהליך ומוודא שהוא מתבצע על פי ההלכה היהודית.
ניסוחים אלה משקפים את ההבדלים העיקריים שהיו בין שני הכרטיסים:
"כרטיס בלבבי" נושא אופי דתי יותר: מודגש ש"תרומת איברים" היא מצווה ומובא ציטוט ממקורות היהדות.
זהות איש הדת: ב"כרטיס אד"י" לא ברורה זהותו של "איש הדת" שבאישורו מותנית התרומה.
ב"כרטיס בלבבי" לעומת זאת, מדובר בגוף ברור וידוע: "ערבים" – גוף רפואי-רבני.
בעלות האדם על גופו: מ"כרטיס אד"י" ניתן להבין שהבעלות על גופו של אדם שייכת לו בימי חייו, ולבני משפחתו לאחר מותו.
גישה זו מנוגדת לתפיסת היהדות לפיה גופו של האדם שייך לבורא עולם.
"כרטיס בלבבי" לעומת זאת, שם דגש על כך שהתרומה היא קיום מצוות הבורא.
לטענת ראשי העמותה, הבדלים אלו מצביעים על כך ש"כרטיס בלבבי" מתאים יותר לציבור המסורתי-דתי, דבר העשוי להגביר את החתימה על "כרטיס תורם" בקרב ציבור זה.
השקת "כרטיס בלבבי" לוותה בפולמוס חריף:
אנשי רפואה ופעילים ב"עמותת אדי" טענו שלא ייתכן ש"איש דת" יפקח על עבודתם.
נוסף על כך נטען שמדובר כאן במעשה מרמה: מצד אחד, החותמים על כרטיס זה יזכו לקדימות בתור להשתלות, ומצד שני, הגוף הרפואי – רבני "ערבים" – ימליץ למשפחות שלא לתרום את אברי הנפטר.
טענה נוספת שעלתה, היא שרבני "ערבים" יאשרו תרומת איברים ליהודים בלבד.
מי שטענו הסתמכו, בין השאר, על הציטטה המופיעה בכרטיס: "כל המציל נפש אחת מישראל".
טענות אלו הוביל לפעולה מעשית: שלילת זכות הקדימה בהשתלות מחותמי כרטיס "בלבבי", עקב התנגדות המרכז הלאומי להשתלות איברים של משרד הבריאות הישראלי, שבמסגרתו פועלת עמותת אד"י.
ב"עמותת בלבבי" דחו את הדברים תוך האשמת מתנגדיהם:
בפן הדתי – ב"רצון להרחיק את הרבנים ואת ההלכה מהעיסוק בשאלות רפואיות".
בפן אישי – ב"רצון למנוע פגיעה ביוקרה האישית והמקצועית של חלק מהעוסקים בתחום זה".
בפן הדמוקרטי – בשלילת זכות קדימה מחולה אך בשל שמירתו על ערכיו הדתיים.
בפן המעשי – בצמצום היכולת להעלות את אחוז המסכימים לביצוע השתלות בישראל (נכון לתחילת שנות האלפיים, ברוב מדינות אירופה היחס הוא של כ-50 תורמים למיליון איש, ואילו בישראל היחס הוא 8 תורמים בלבד למיליון איש).
הסיבה המרכזית לסירוב של ישראלים לתרום איברים היא דתית: המחשבה שמדובר במעשה המנוגד להלכה.
ככל שהאדם דתי יותר (על פי הגדרתו), כך הוא פחות מסכים לתרום, וחושש לחתום על כרטיס אדי.
לטענת ראשי "עמותת בלבבי", "כרטיס אדי" מיצה את הפוטנציאל שלו בקרב כלל האוכלוסייה בישראל.
ולכן יש צורך בכרטיס נוסף, שיפנה לציבור המסורתי-דתי.
יוסי גרין דן בפולמוס ומתקשה לקבל את טענות שני הצדדים.
לדבריו, "תומכי כרטיס "בלבבי" מטילים דופי, גם אם לא במתכוון, באמינותם, ביושר, במצפונם ובהגינותם של הרופאים...", ומנגד, לא מובנת התעקשותו של הממסד הרפואי: "שהרי לא הרב קובע...
את המוות המוחי אלא הרופא.
האם הדרישה שרופא זה יהיה אמון גם על הרבנות הראשית פוגמת?...
האם בקשתם של תורמים המבקשים להחמיר בהחלטה איננה סבירה ולגיטימית?".
לטענתו, נראה שבבסיס הפולמוס סביב כרטיס "בלבבי" עומד עניין יסודי יותר: חוסר האמון העמוק השורר בין הממסד הרפואי לממסד הרבני.
במשך שנים רבות שנעשו ניסיונות לפשר בין הצדדים ללא הצלחה.
בשנים האחרונות הושג הסכמה בין רבנים בתחום למרכז להשתלות נוסח תואם לכרטיס, ובמקביל גם הוכשרו רבנים שיפסקו בנוגע לתחום קביעת המוות בשעת הצורך.
בהתאם לכך יצאו רבנים מהציונות הדתית בקריאה לחתום על כרטיס אדי וכרטיס הבלבבי של הרבה חותמים הומר לכרטיס אדי,
עמותת בת מלך היא עמותה הנותנת מחסה פיזי, הגנה, וסיוע נפשי ומשפטי לנשים דתיות-חרדיות הסובלות מהתעללות פיזית ונפשית מצד בני זוגן.
עמותת בת מלך הוקמה כדי לתת מענה לבעיית האלימות במשפחה במגזר הדתי/חרדי.
בת מלך מפעילה מקלטים להגנה על נשים (וילדיהן) הסובלות מאלימות פיזית, רגשית, כלכלית ורוחנית על ידי בעליהן ונמצאות במצבים מסכני חיים.
בזמן השהייה במקלטים הנשים מקבלות סיוע נפשי, משפטי וכלכלי כדי לאפשר להן לצאת לחיים עצמאיים ולשבור את מעגל האלימות.
נשים דתיות/חרדיות במערכות יחסים אלימות אינן נעזרות בשירותי הרווחה שזמינים עבורן ממספר סיבות:
הן חוששות מהסטיגמה הקיימת כלפי שירותי הרווחה.
הן אינן סומכות על רשויות שאינן דתיות.
הקהילה הדתית באופן כללי אינה אוהדת מצבים בהם מישהו מהקהילה מחפש סיוע חיצוני עבור סוגיות משפחתיות.
נשים רבות חוששות שמשפחתם תיתפס באופן שלילי על ידי הקהילה, במידה והן יחשפו את ההתעללות של בעליהן בפומבי.
עמותת בת מלך הוקמה על ידי גורמים שראו את הצורך הדחוף במתן הגנה וסיוע לנשים דתיות-חרדיות הסובלות מהתעללות פיזית ונפשית מצד בני זוגן.
בשנת 1995 הוקם המקלט הראשון בירושלים עבור נשים דתיות וחרדיות מכל הארץ.
בשנת 2000 נפתח הוסטל "ניגונים" כדי לספק מקלט פיזי, הגנה, ותמיכה רגשית לנערות דתיות וחרדיות בסיכון.
בשנת 2004 הוקמה המחלקה לסיוע משפטי ("עוז והדר"), המעניקה לנשים ייעוץ וסיוע משפטי מקיף הכולל ייצוג בבתי משפט ובתי דין.
בשנת 2005 הוקם מקלט נוסף במרכז הארץ.
בשנת 2008 נפתח סניף של המחלקה לסיוע משפטי בבית שמש בהשתתפות ובסיוע של הסוכנות היהודית.
בכל מקלט של העמותה שוהות מדי שנה כ-70 נשים ו-200 ילדים.
בשונה ממקלטים אחרים בישראל, כל אישה שמגיעה למקלט בת מלך מגיעה בממוצע עם 5-6 ילדים.
משרד הרווחה מפקח על פעילות המקלטים ושותף למימון השוטף בסך של כ-60%.
שאר התקציב של העמותה נסמך על פילנתרופיה מקומית ובחוץ לארץ.
הפעילות בעמותה מתרכזת בשלושה תחומים:
חינוך וקהילה העלאת מודעות ומניעת אלימות במשפחה במגזר הדתי-חרדי, באמצעות יצירת והפעלת תוכניות למניעת אלימות במשפחה ולקידום מעמד האישה בקרב האוכלוסייה הדתית חרדית ע"י סדנאות, הפצת חומר כתוב, סרטים והצגות לנוער ולמבוגרים.
בנוסף ניתן ייעוץ משפטי חינם באמצעות קו החם הפועל 24/7 ופגישות אישיות במרכזי אוכלוסייה חרדית ברחבי הארץ.
מקלטים ודירות מעבר בת מלך מעניקה מקלט לכל אישה שנדרש לה מקום שהות בטוח וזמני.
השירותים הניתנים בזמן השהות מתמקדים בשיקום האישה וילדיה, סיוע משפטי וכלכלי.
העמותה גם מעניקה סיוע משפטי לנשים חסרות יכולת בתיקי גירושין ומשפחה.
ליווי לאחר חזרה לחיים עצמאים ובטוחים בת מלך ממשיכה ללוות ולתמוך בהן, גם שנים רבות לאחר שעזבו את המקלט לטובת הקהילה.
הסיוע כולל מתן טיפול וליווי סוציאלי, טיפול בתיק המשפטי לחיים עצמאיים.
צוות המקום כולל אם בית, עובדות סוציאליות, עורכות דין, מורה וגננת המטפלות בילדים, בנות שירות לאומי ומטפלים חיצוניים.
במקום כחמישים עובדים, וכארבעים מתנדבים.
עמותת בוגרי קציני ים היא התארגנות של בוגרי בית הספר הימי בחיפה, בוגרי בית הספר לקציני ים עכו בני משפחותיהם, ותיקי סגל בית הספר וידידים לצורך תמיכה בבוגרים צעירים, בבית הספר המחנך ברוח המנהיגות הימית, לקידום ערך השירות בים והמורשת הימית בישראל.
העמותה הוקמה ביוני 1982 ומשרדיה נמצאים בבית הספר לקציני ים בעכו.
בוגרי בית הספר הימי רובם ככולם יצאו מבית הספר לשירות בים.
חוק השירות הצבאי ראה בשירות בצי הסוחר הישראלי תחליף לשירות חובה בצה"ל.
בוגרי בית הספר לקציני ים גויסו בשנים הראשונות כולם לחיל הים.
בוגרי מגמת מכונה המשיכו ללימודי הנדסה בטכניון.
הכנס הראשון של ארגון בוגרי בית הספר הימי התקיים ביום רביעי 6 ביולי 1955 בבית הספר בעכו.
בכנס הוחלט על הקמת ארגון בוגרים שיקיף את מסיימי כל המחזורים של בית הספר הימי ואשר מדי שנה יצורפו אליו בוגרי בית הספר לקציני ים בעכו.
הארגון הציב לפניו כמטרה לאגד את הבוגרים על מנת להמשיך את הקשר בינם ובין עצמם ולקיים קשר לבית הספר ולתלמידיו.
כנשיא הכבוד של הארגון נבחר מפקד חיל הים אלוף-משנה שמואל טנקוס.
נבחר ועד בן שבעה חברים.
כחבר כבוד נבחר רב החובל זאב הים שהיה אחד ממורי בית הספר הימי.
ביוזמת מנהל בית הספר זאב אלמוג (אברוצקי) נרשמה ביוני 1982 עמותת בוגרי קציני ים והיא מוכרת לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
המטרות העיקריות הרשומות היו: פתוח יחסי גומלין בין הבוגרים לבין עצמם.
הנצחת זכרם של בוגרי בית הספר חללי מלחמות ישראל, יצירת יחסי גומלין בין הבוגרים לבית הספר.
מטרה נוספת הייתה ליצור עורק להעברת תרומות לטובת בית הספר.
העמותה מהווה התאגדות של בוגרי בי"ס לקציני ים, בית הספר הימי וידידים מושתתת על החברות, המסורת, המשיכה לים וגאוות הבוגרים.
בראש העמותה עמד רב חובל מלאכי אפרת בוגר המחזור הראשון.
ניהול בפועל נעשה על ידי סא"ל מיל' ראובן וגנר, בוגר מחזור ט' מכונה.
העמותה פעלה מספר שנים וסייעה לבית הספר ככל יכולתה.
העמותה הפעילה מועדון שיט בשבתות תוך שהיא משתמשת בסירות שנרכשו על ידי העמותה או הועברו על ידי בית הספר.
המועדון אף נרשם בהתאחדות השייט.
בעמותה היו אז כ-200 חברים רשומים ששילמו דמי חבר לאותה שנה.
פניות טלפוניות שנעשו לבוגרים כדי לשלם את הסכום השנתי של 120 ₪ לא התקבלו בחיוב.
בוגרים לא הבינו למה צריך עמותה.
בשנת 2003 נבחר אלוף מיכה רם כיו"ר העמותה.
לאחר בחירתו התגלתה אצלו מחלת ריאות ולא היה יכול להקדיש זמן ומרץ לעמותה.
בשנת 2006 נבחרו בוגרי מחזור ג' רב חובל צבי מריאנסקי ותא"ל מיל' אלי רהב לניהול העמותה.
מכונאי ראשי שמואל יניב התנדב לכהן כגזבר.
תפיסת התפקיד הייתה להביע את שאיפות הבוגרים.
נדרשו להתמודד עם הערכה ששררה בין הבוגרים וקיבלה ביטוי בציבור בוגרים שאכפת להם מבית הספר טענו שמה שמתקיים בו רחוק מרוח המורשת לפיה התחנכו בו.
הנהלת העמותה לא קיבלה זאת והעמידה מנטרה משלה מטרות העמותה וקיבלו הגדרה אופרטיבית:
קידום ענייני הבוגרים - בשירות הצבאי והימי, להצלחה כלכלית, גאווה בהישגים, שמירה על הערכים והשתתפות בשמחות ובאבל.
טיפוח מנהיגות ימית - תמיכה בבית הספר לקציני ים והקדטים המתחנכים בו ברוח המנהיגות הימית העברית.
עידוד לבוגרים המשרתים בים והמוסמכים לקצונה בצה"ל.
פעילות ציבורית - להגברת ערך השירות הימי, החינוך הימי והמודעות לימאות בישראל.
ציפיות מהעמותה והבוגרים - העמותה שאפה להיות רלוונטית לכל הבוגרים ולעסוק בנושאים המיוחדים להם.
ניהול העמותה נעשה בהתנדבות הדרישה לתשלום דמי חבר שנתיים בוטלה.
לעמותה אין הוצאות קיום רבות.
מתוך הכרת האופי המובנה ונרכש של הבוגרים הוותיקים הייתה להנהלה הערכה שכאשר יהיה צורך משמעותי יגיעו תרומות בהתאם והתחייבה לתת משמעות לנדיבות.
העמותה שמרה על מעמד מוכר כמוסד ציבורי לעניין תרומות.
והרחיבה את האפשרות לקבל תרומות מוכרות בארצות הברית באמצעות P.E.F Israel Endowment Funds, Inc.
בוגרים הוזמנו לבית הספר, באמצעות העמותה, פעמיים בשנה: ליום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולטקס סיום שנת הלימודים.
במהלך כל שנה קוימו שני מפגשי עמותה.
מפגש 'אספה כללית' המתחייב על פי חוק העמותות ומפגש "לזכרם" בשבוע השני בחודש נובמבר שבו בוגרים סיפרו על חברים שהלכו לעולמם.
לשם השגת מטרות העמותה ברוח הדברים קיימה הנהלת העמותה ישיבה שבועית בבית הספר.
הנהלת העמותה השתמשה ברשימת כתובות וטלפונים של כל הבוגרים לפי מחזורים.
הרשימה המקורית נערכה על ידי מפקד הקדטים סא"ל דורון שמואלי לקראת כנס הבוגרים שהתקיים בשנת 2003.
האלוף מיכה רם יו"ר העמותה הקודם הגיע לכל מפגשי העמותה.
רם עודכן באפן שוטף על ידי ההנהלה ועצתו התקבלה בנושאים רבים.
לצורך הפצת מידע לבוגרים נפתחה כתובת דאר אלקטרוני ונעשתה השלמת כתובת אינטרנט על ידי קדטית שצלצלה לכל אחד מהבוגרים והוסיפה את כתובתו לרשימת הדיוור האלקטרונית.
לפחות פעם בחודש יצא עדכון לתפוצת כלל הבוגרים.
אתר אינטרנט של העמותה והוצב בו מידע קבוע והמתעדכן על בית הספר, פעילות העמותה ואפשרות לקשר עם כל אחד מהבוגרים.
במת 'בוגרים כותבים' לביטוי בנושאי השירות והחינוך בים.
אחד המאמרים הראשונים באתר היה גאוותנו על חיל הים כנגד הביקורת המוגזמת שהוטחה בחיל בקשר להתנהלותו בזירה הימית במלחמת לבנון השנייה
במגמה לעודד את הקדטים נקבע פרס לקדט האיכותי לפי קריטריונים מוסכמים עם הנהלת בית הספר.
כדי לעודד קדטים לשאוף לקצונה מחד ולהביע את הערכת הבוגרים מאידך, חולק פרס ל"מגשימי קצונה".
הפרס בדרך כלל ספר עם הקדשה ותעודה נמסר לבוגרים צעירים שהוסמכו לקצונה בצה"ל או בצי הסוחר.
לצורך קביעת הראויים לפרס נעשה קשר שוטף בין העמותה לבוגרים הצעירים.
טקס חלוקת הפרסים נעשה במפגש שכלל קדטים מהמחלקה העליונה.
להנהלת העמותה התברר כי פעילות השיט בסירות מפרש שהתבצעה בשבתות בחוף בית הספר, ממנה נהנו כ-20 בוגרים, אינה מבוטחת ואינה עומדת בתנאים הנדרשים לפעילות כזאת.
באותה שנה נפטרו בישראל שני שייטים מבוגרים.
התברר גם שפעילות הבוגרים אינה מבוטחת והנהלת העמותה חשופה לתביעות.
התאחדות השייט הוציאה פרסום סטטיסטי לפעילות בשנת 2005 בו פירטה את הישגי המועדונים הרשומים בה.
מועדון בוגרי קציני ים תפס את המקום האחרון בכל הקריטריונים.
כגוף שרואה בגאוות היחידה את המוטיב העיקרי לקיומו לא הסכימה הנהלת העמותה להופיע במקום אחרון בסקר כל שהוא.
ופנתה מנהל בית הספר אלי רגב לקיים חוג שיט בתשלום באחריות בית הספר.
אך קיום חוג שיט בשבתות חייב הוצאה כספית גדולה והדבר לא נעשה.
'עמותת שיט עכו' שפעילותה נושקת לגדר בית הספר הציעה לקיים חוגים לבוגרים ולקדטים.
אך קבוצת השייטים לא הייתה מרוצה מהסידור המוצע ופעילות השיט הוקפאה.
במשך השנים הועברו סירות העמותה לבעלות בית הספר.
הבוגרים מביעים הזדהות עם הקדטים והבוגרים הצעירים.
להנהלת העמותה היה קל יחסית למצוא מימון ולתת משמעות לנדיבות בנושאי תמיכה בצעירים.
תפישת המשמעות לנדיבות הועמדה במבחן ראשון כאשר בסוף שנת הלימודים פנה מחזור נ"ב, המסיים את לימודיו, בבקשה להקים טריבונות להורים שיבואו לצפות בטקס הסיום.
הסכום הנדרש היה קרוב ל-50 אלף ₪ מתוכם אספו הקדטים 15 אלף וביקשו השלמה מהבוגרים.
בוגר מחזור ה' מחוץ לישראל, שהנושא הוצג לו, תרם את ההפרש.
הטקס נערך מול הורים יישובים בטריבונות בהרגשה טובה של הבוגרים הצעירים.
בוגרים צעירים שפנו בבעיות ובבקשות תמיכה נענו בצורה של משמעות לנדיבות מבוגרים מבוססים.
תמיכה בשייט תחרותי – כישרון מיוחד לשיט התגלה אצל הקדט עופר ארנפלד מחזור נ"ה.
השיט תחרותי נעשה בסירה מדגם לייזר וחייב הוצאות.
המורה לשיט אירנה פשוטין שאימנה את ארנפלד פנתה לעמותה לסיוע.
העמותה השתתפה בהוצאות כולל חידוש מערך המפרשים שנשאו עליהם במדבקה את סמל בית הספר.
הקדט ארנפלד הצליח בשיוטים והיווה איום על מועדונים ותיקים.
עד כדי כך שלפני השיוט שלחו שייט חלש לריב איתו והוא הורחק מהתחרות.
כהוקרה למאמציה של אירנה פשוטין בהנחלת השיט לדור הצעיר וגאוות בית הספר.
מצאה הנהלת העמותה לנכון לתמוך בהשתתפותה בתחרויות סירה מדגם לייזר שנערכו בחופי אירופה וסן פרנסיסקו.
גב' פשוטין שהתחרתה עם דגלון "בית הספר לקציני ים" והביאה מקומות ראשונים בתחרויות בהן השתתפה.
שחמט – קדט אביב בר במחזור נ"ו ממשפחה שהגיעה מרוסיה שיחק שחמט עם סבו לפני שידע קרוא וכתוב.
המשיך במשחק במשך השנים והגיע לרמה של השתתפות בתחרויות.
המדריך יעקב דיכטנברג מרכז היזמים הצעירים בין הקדטים, הציג את בר לעמותה במגמה לסייע להשתתפות בתחרויות מחוץ לישראל.
השחמטאי יצא לתחרויות התקדם וסיפר על כך לבוגרים.
התמיכה המשיכה גם לאחר גיוסו לחיל הים ובר הגיע לדרגת 'אמן שחמט ישראלי'.
לימודי וטרינריה – גב' יסמין מדאר בוגרת מחזור מ"ח למדה וטרינריה בפיזה איטליה התקיימה מעבודתה כמטפלת בילדים.
מדאר התקשתה לשלם את דמי הלימוד הגבוהים וביזמת המדריך חנן כהן פנתה לעמותה.
העמותה הציגה את הצורך לתורמים פוטנציאלים ובוגר מחזור ז' ראה משמעות לנדיבותו ותרם את דמי הלימוד עד להסמכתה.
העמותה שאפה לסייע לבית הספר המחנך את הנוער ברוח המנהיגות הימית.
בוגר מחו"ל המייחס את הצלחתו בחיים לחינוך שקיבל בבית הספר תרם במה מתקפלת המאפשרת לנצל את חדר האוכל להופעות רבות משתתפים.
בשנה אחרת תרם אותו בוגר את חידוש כל הריהוט בכיתות הלימוד.
מדי פעם כאשר עלה צורך בתוספת מזגנים וכדומה מצאה לכך הנהלת העמותה תורמים.
אך עם זאת, פניית העמותה לבוגרים לרשום את צאצאיהם לבית הספר נענתה בדרך כלל בשלילה בטענה ש.
השפעה מועטה על בית הספר
מנהל בית הספר העמיד לשימוש העמותה משרד בצמידות בבניין המנהלה.
הנוכחות בבית הספר קציני ים הביאה למודעות שסגנון בית הספר שונה משהיה בעבר.
הבוגרים הבחינו בתופעה שבוגר צעיר תוצר העדכני של בית הספר אינו מצליח לחדור תקרת זכוכית נמוכה יחסית.
עם כל מצטייני העל והמשיטים והשלישים רק מעטים נכנסים לקורס חובלים.
ב-10 השנים האחרונות לא הוסמך אף בוגר צעיר כמהנדס.
בשיחה עם התלמידים מבחינים ברמה האנושית הגבוהה.
בבדיקת רשימת הציונים כמות המצטיינים, ורמת הציונים בכלל, הם הרבה מעל למה שהייתה בעבר.
שפת הגוף חסרת גאווה ומתנצלת, עם ראש לאדמה וידיים בכיסים.
שורש הבעיה בבית הספר - הערכת הנהלת העמותה הייתה שהבעיה נובעת מסגנון החינוך בבית הספר שאיננו מה שהיה בעבר.
התלמידים בבית הספר נקראים על ידי הסגל וע"י עצמם ילדים ומכאלה אי אפשר לדרוש דבר.
הופעת התלמידים בתלבושת הדומה למדים של חיל הים, אך אין חובת חבישת כובע.
הצעות לשיפור - העמותה הציעה להחזיר את הסגנון המיוחד של בית הספר לקציני ים.
הופעה משדרת אחריות, משמעת, אסרטיביות וגאווה על בית הספר.
ההצעות היו ברוח הדברים שנעשו בבית הספר בעבר והצליחו ליצור בוגרים ש"ניתן לסמוך עליהם".
ההצעות נגעו להשפעה על המודעות העצמית, שיפור ההופעה, נימוסי שולחן התנהגות מכבדת ואסרטיבית.
את המושגים "ילדים", "פטור", "ויתור" ו"התנצלות" להוציא מתחומי בית הספר.
לדעת המנהל הבעיה לא הייתה קיימת, הצעות העמותה כלל לא נידונו עם סגל בית הספר.
משנת 2010 העדיפה הנהלת העמותה להתחשב בנוחיות הבוגרים וקיימה את המפגשים ב'מרכז וייל לתרבות וקהילה' כפר שמריהו ובמוזיאון ההעפלה וחיל הים.
המשרד פונה ומפגשי הנהלה בבית הספר נעשו לפי הזמנה מיוחדת.
גם לאחר שהוברר להנהלת עמותה כי לא תהיה לה השפעה על הנעשה בבית הספר נמשכה התמיכה בצורה של מתן משמעות לנדיבות.
התברר כי הריהוט בכיתות הלימוד הושחת על ידי התלמידים בציורי גרפיטי וחריטת שמות.
במסגרת תחזוקת בנין ההוראה ביקש בית הספר לחדש את הריהוט.
בוגר מחו"ל העמיד סכום נכבד ומרבית השולחנות והכיסאות הוחלפו.
כפעילות אחרונה של הנהלת העמותה היוצאת הייתה המחאה נגד יזמת עירית עכו בתוכנית מתאר שקיבלה את תמיכת משרד הפנים לסילוק בית הספר על מנת להשתמש בשטח לפיתוח תשתית תיירות.
המחאה הציבורית המשיכה בארגון ועד החדש והצליחה.
ב-20 באוגוסט 2014 נבחר ועד חדש בהתאם לכללי חוק העמותות נמסר הניהול לתא"ל מיל' רפי אפל ואל"ם מיל' משה אורן.
הגזבר שמואל יניב המשיך כמה חודשים בתפקיד עד שמסר אותו ליוסי ברקן.
בהעברת התפקיד נמסר רכוש העמותה שהיה כולו בתחום הווירטואלי: תקנון העמותה מאושר וחתום.
מצגת 'לזכרם' עם תמונות כ-260 הבוגרים שהלכו לעולמם.
רשימת כתובות וטלפונים של כל הבוגרים לפי המחזורים עם כ-4,000 שמות.
מערך דאר אלקטרוני עם 3,000 כתובות בוגרים וסגל בית הספר.
אתר אינטרנט פעיל, פתוח לכלל הציבור, שכלל: גלריה, תמונות כל המחזורים אפשרות לאתר כל אחד מהבוגרים לפי עיר המגורים דאר אלקטרוני ומספר טלפון.
סיפורי בוגרים בנושאי שירות בים וחוויות מבית הספר.
רשימת כ-30 אתרי אינטרנט המנוהלים על ידי בוגרים.
ההנהלה שנבחרה בשנת 2014 לא המשיכה את מדיניות ההנהלה הקודמת.
נעשתה פעילות לשינוי תקנון העמותה.
ב-31 במרץ 2016 נבחר ועד העמותה מחדש.
מועדון השיט חידש את פעילותו לאחר שמנהל בית הספר העמיד את סירות בית הספר לשימוש ומדריכיו לפיקוח.
בשנת 2017 פעלו ועד העמותה והנהלת בית הספר לניסוח אמנה שתסדיר ותמסד את הקשר החשוב ביניהם.
בטקס חגיגי שהתקיים ב-15 בפברואר 2018, נחתמה האמנה, ובכך נפתח דף חדש של הכרה ושתוף פעולה.
הנהלת העמותה החליטה על שינוי בתקנון שאושר באספה כללית על גבית דמי חבר בסך 120 ₪ לשנה כ-200 חברים רשומים.
ודמי השתתפות במועדון השיט שחודש בסך 1,000 ₪ כ-20 משתתפים.
מוזיאון טנקוס – אחת מהיזמות של הנהלת העמותה הייתה פתיחת מוזיאון לאמצעי ניווט וימאות על שם אלוף שמואל טנקוס.
התצוגה מסודרת בגומחות חלונות חדר האוכל ופתוחה לעיון הסועדים.
סמל העמותה – ההנהלה יזמה סמל נפרד הדומה לסמל בית הספר.
פנחס פיק, ארגון בוגרי בית הספר הימי 'מערכות ים' כ"ה, יולי 1955.
עמותת אלשוג'עאן לסוכרת נעורים(Ashuja`an association for juvenile diabetes), היא מוסד ללא כוונות רווח, העמותה הערבית הראשונה בישראל הפועלת למען ילדים סוכרתיים בחברה הערבית.
נוסדה במרץ 2007, ביוזמתו של שאדי קסיס לאחר שחלה בסוכרת נעורים, כבר בגיל 19.
העמותה פועלת בכל רחבי הארץ, ב-53 ערים וכפרים ערביים (באזור הצפון, המשולש, הנגב והמרכז).
כיום העמותה מונה כ-1200 סוכרתיים מרחבי הארץ ויותר מ-100 מתנדבים פעילים.
עמותת אלשוג'עאן דואגת לספק שירותים רבים לילדים סוכרתיים ולמשפחותיהם הכוללים: הדרכה מלאה על סוכרת, שיטות טיפול ומניעה, בנוסף להסבר מלא על זכויותיהם בחברה הערבית בפרט ובחברה הישראלית בכלל.
העמותה פועלת בעיקר על העלאת המודעות בחברה הערבית בישראל דרך הקמת פרויקטים שונים: הרצאות בבתי ספר להעלאת המודעות וקידום הבריאות, כנסים ארציים ובינלאומיים, מפגשי תמיכה למשפחות סוכרתיים, וקייטנות לסוכרתיים.
+עמותת אלשוג'עאן-האמיציםעמותה ללא כוונות רווחשנת הקמה2007מס' עמותה580471886מייסד ומנכ"לשאדי קסיסאזורי פעילותצפון, משולש, מרכז ונגבמס' משתתפים1200 סוכרתייםאישור ניהול תקיןישסעיף 46-א להחזרת מסיש
סוכרת נעורים, נקראת גם סוכרת מסוג 1, והיא נגרמת מחוסר תפקוד של הלבלב באופן מלא.
סוכרת זו, אשר נפוצה ושכיחה יותר בקרב ילדים ונערים, מתבטאת בחוסר ייצור אינסולין על ידי הלבלב, ולכן מצריכה מתן חיצוני שלו.
מצב זה הוא בלתי הפיך ונחשב ככרוני.
השלמת האינסולין החסר יתבצע בזריקות או בשימוש במשאבת אינסולין באופן יומיומי וקבוע.
החולים בסוכרת סובלים משני מצבי קצה הפוכים: מצב של עודף גלוקוז בדם (היפרגליקמיה), שנוצר לרוב מכמות לא מספקת של אינסולין בדם, ומצב של מיעוט גלוקוז בדם (היפוגליקמיה) שנוצר לרוב כתוצאה מכמות גבוהה מדי של אינסולין בדם.
תחומי הפעילות של עמותת אלשוג'עאן
1. "מרפאות מתוקות" ביקורים בבתי חולים - במרפאות לסוכרת נעורים: ליווי הסוכרתיים במרפאות לסוכרת בבתי חולים – נציג סוכרתי מלווה את הסוכרתיים במרפאות הסוכרת בבתי חולים ועוקב אחרי הבדיקות שלהם.
2. מפגשי גיבוש ותמיכה לילדים ולהורים: מפגשי תמיכה והעלאת מודעות לסוכרתיים והוריהם - קבוצות תמיכה למשפחות שמתקשות לקבל את מחלת הסוכרת בתוך המשפחה מסיבות של בושה וחוסר מודעות.
3. העלאת המודעות וקידום הבריאות: פרויקט שוטף למתן הרצאות בבתי ספר ובמוסדות תרבותיים וחברתיים אחרים.
המטרה היא העלאת המודעות של החברה עבור מתן הרצאות בנושא סוכרת בכלל, סוכרת נעורים בפרט.
4. קייטנת הסוכר מתוק: קייטנה שנתית אשר תוקם למשך שבוע בחופשת הקיץ.
מה שמאפיין את הקייטנה הזאת שכל הילדים והמדריכים הם סוכרתיים "שוג'עאן", כולם עושים בדיקות סוכר ומזריקים אינסולין ביחד.
5. המשטרה הסוכרתית: יחידה מובחרת המורכבת מארבעה שוטרים ושוטרות סוכרתיים.
יחידה זאת נקראת בשם "יחידת 7.3" לעקוב אחרי רמות הסוכר של הסוכרתיים.
6. כנס אלשוג'עאן לסוכרת נעורים: הכנס השנתי אשר יוקם בחודש המודעות הבינלאומי לסוכרת (חודש נובמבר) בהשתתפות כ-1000 אנשים מרחבי ארץ (80% משפחות סוכרתיים).
7. קבוצת כדורגל של אלשוג'עאן: העמותה דואגת לבריאותם של הילדים הסוכרתיים לכן היא מעודדת אותם לעשות ספורט ולא רק, אלא מאפשרת להם זאת.
ספורט מהווה שליש מהטיפול בסוכרתיים.
8. פעילויות מקומיות: העמותה פועלת ברחבי הארץ, ונותנת שירותים וכלים לקבלת הסוכרת ולחיות חיים איכותיים, להיות מודעים לזכויות שלהם, להשתלב בחברה כדי לחיות חיים איכותיים ומאוזנים.
9. פעילויות בינלאומיות: בנוסף לכל הפעילויות שהעמותה מקיימת בארץ, היא גם פועלת במדינות נוספות; בירדן ובגרמניה, לשם העלאת המודעות אצל הסוכרתיים וכן כדי לתת שירותים לסוכרתיים ברחבי העולם.
10. צמיד בכל יד: מוצר בלעדי לעמותת אלשוג'עאן, הנמכר באלפי יחידות ברחבי הארץ, לפיתוח הפרויקטים של העמותה.
הצמיד הוא מחזיר אור המפיץ תקווה לכל מי שלובש הצמיד ביד שלו.
חורטים על הצמיד לוגו העמותה והמשפט "BE BRAVE, NEVER GIVE UP".
עמותת ילדים ישראלים הוקמה בשנת 2009 על ידי פעילות ישראליות ומהגרות עבודה, במטרה להיאבק כנגד גירושם של ילדים שנולדו למהגרי עבודה בישראל, ולמען הקניית מעמד אזרחי עבורם.
העשייה הציבורית החשובה של העמותה תרמה לשינוי עמדות ומדיניות ציבורית, כולל אימוץ החלטת ממשלה בעניין מתן מעמד לילדים ולבני משפחותיהם, ולפיתוח הדיון הציבורי בזכויות האדם של ילדי מהגרי עבודה בישראל ומשפחותיהם.
העמותה פורקה מרצון במאי 2015.
הקמת העמותה והמאבק נגד גירוש ילדים שנולדו למהגרי עבודה בישראל
בתחילת המאה ה-21 התגוררו בדרום תל אביב מהגרי עבודה ממדינות אסיה ומערב אפריקה.
קהילת מהגרי העבודה הייתה מורכבת מקהילות שונות ומגוונות, אשר חלקן היו מאורגנות ומלוכדות, ומרבית חבריהן היו משכילים ודוברי אנגלית, ומכורח חייהם כשוהים חסרי מעמד עסקו בעבודות כפיים (מאיר וסלואן, 2016).
בשנת 2002 המדינה החלה לפעול להרחקת השוהים חסרי המעמד שבגבולותיה, באמצעות משטרת ההגירה, אך בחרה בשלב הזה שלא להרחיק ילדים ואת אמותיהן.
מדיניות זו הובילה לכך שהאוכלוסייה שנותרה בישראל הורכבה ברובה מאימהות חד הוריות, אשר איבדו הרבה מגורמי התמיכה שלהן (מסיל"ה, 2010).
ב-2008 החליטה ממשלת ישראל על הקמת "רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול", בין היתר הוחלט לפרק את משטרת ההגירה ולהעביר את הסמכות לטיפול בשוהים בלתי חוקיים לפקחי רשות האוכלוסין וההגירה בשם "יחידת עו"ז".
יחידת עוז החלה לפעול ב-1 ביולי 2009, כאשר תחילת גירוש משפחות המהגרים היה אמור להתחיל חודש לאחר מכן.
בתגובה החל מאבק ציבורי נרחב של פעילות ופעילים חברתיים.
מי שהפכה למזוהה עם המאבק ולהובילו הייתה רותם אילן.
בעקבות פנייה של העמותה בנושא לנשיא המדינה, שמעון פרס, פנה במכתב פומבי לראש הממשלה, בנימין נתניהו, וביקש כי יעצור את גירוש הילדים.
שרים וחברי כנסת נוספים, ביניהם שר החינוך, גדעון סער, פעלו אף הם נגד גירוש המשפחות.
בתגובה ראש הממשלה הודיע כי הגירוש ידחה.
בשנת 2009 ההתארגנות האזרחית נרשמה כעמותת "ילדים ישראלים" במטרה לקדם את הדרישה להסדרת מעמדם של ילדים אלו.
בוועד המנהל של העמותה כיהנו בין היתר השחקנית גילה אלמגור, אשת החינוך תמי גורדון ואנשי התקשורת אורלי וילנאי וגיא מרוז.
המאבק כלל הפגנות של עשרות אלפי תומכים, גיוס תמיכה של אנשי ציבור, תקשורת רבה ועבודה קהילתית תמיכתית עם המשפחות עצמן.
בעקבות פעילות העמותה באוגוסט 2010 התקבלה החלטת ממשלה 2183 להענקת מעמד תושבות לילדי מהגרים והוריהם.
החלטת הממשלה חלה על ילדים שהיו רשומים ללימודים לכיתה א' בשנת הלימודים שהחלה בחודש ספטמבר 2010, או שסיימו את לימודיהם בשנת הלימודים שקדמה להחלטה.
בנוסף הותנתה קבלת המעמד בכך שהילד דובר עברית; שוהה בישראל לפחות חמש שנים ברצף ונולד בה או נכנס אליה בטרם מלאו לו 13 שנים; ושהוריו נכנסו לישראל באשרה וברישיון מסוגים מסוימים.
כ-700 משפחות עמדו בקריטריונים שנקבעו בהחלטת הממשלה והגישו בקשות לקבלת מעמד.
עמותת "ילדים ישראלים" המשיכה ללוות את המשפחות בהליך קבלת המעמד, כולל הגשת מאות עררים עבור משפחות שבקשתן נדחתה.
בפברואר 2014 שר הפנים, גדעון סער אישר 221 משפחות שטרם קיבלו תשובה בעניינן ושהארגון פעל להסדרת מעמדן.
עד שנת 2014 אילן שימשה כמנכ"לית הארגון "ילדים ישראלים".
ב-2014 עמותת ילדים ישראלים התמזגה עם האגודה לזכויות האזרח בישראל על מנת להרחיב את פעילות הארגון לתמיכה בילדים נוספים שזכויותיהם נפגעות.
2010 - קבלת פרס דרור לשינוי חברתי.
2014 - קבלת פרס גלנטר למנהיגות חברתית.
2014 - קבלת תעודת הוקרה מהקונגרס האמריקאי.
2015 - קבלת אות יקירת מגני זכויות אדם של הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא לשנת 2015.
2010 - נבחרה לאחת מחמישים הנשים המשפיעות של ליידי גלובס.
2010 - נבחרה לאחת מחמשת מנהיגי העתיד על פי דמרקר.
2010 - נבחרה לאשת השנה של כלכליסט באחריות חברתית על פי בחירת הקהל.
2011 - נבחרה לאחת משלושים המנהיגים מתחת לגיל 30 של מגזין טיים אאוט.
2015 - נבחרה לאחת מחמישים הפעילים החברתיים החשובים של השנה על פי ידיעות אחרונות.
עמותת דולפין היא ארגון יוצאי שייטת הצוללות, העמותה הוקמה בשנת 1988 על ידי זאב אלמוג (אברוצקי), ומטרותיה כוללות שמירת הקשר בין הצוללנים לדורותיהם, עזרה הדדית, פרסום המורשת והנצחה.
העמותה פועלת לשימור והפצת מורשת שייטת הצוללות באמצעות פרסום ספרים, כגון "רד וצלול" מאת משה אימבר ו"כלי שיט ישראליים במימד הרביעי" מאת יורם בר-ים
העמותה עוסקת בהנצחת הדקר וסיוע למשפחות הנספים.
החל משנת 2000 מארגנת העמותה משט לזכר הצוללת דקר בכל שנה, בשיתוף שייטת הצוללות, האגודות הימיות ובית הספר לקציני ים עכו.
המשט נערך בסמוך למועד מציאת הצוללת, לזכר לוחמיה.
העמותה מפעילה קבוצות ברשתות החברתיות ומנגנוני נטוורקינג, במטרה לסייע לחבריה במציאת עבודה ובשיתוף פעולה מקצועי.
בנוסף, קיימות תוכניות חונכות (מנטורינג) המסייעות לצוללנים המתלבטים בנושאים מקצועיים ואישיים.
העמותה מארגנת סדנאות הכנה לאזרחות עבור משרתי שייטת הצוללות המשתחררים, במטרה להקל על המעבר לחיים האזרחיים.
הסדנאות כוללות נושאים כמו ניהול כלכלי, מציאת עבודה, בחירת מקצוע אקדמי והכנה ללימודים
העמותה מקדמת פרויקטי חינוך התורמים לתודעת המרחב הימי וחשיפת השירות בצוללות בקרב הנוער בישראל.
תחרות "אדם וים" על שם תא"ל גדעון רז – תחרות כלל־ארצית בשיתוף משרד החינוך, משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, עיריית הרצליה, עמותת "דולפין" ועשרות בתי ספר מכל הארץ, בה מתחרים מאות תלמידי כיתות ט' עד י"ב ומציגים את עבודותיהם ומחקריהם בתחום הימי בכמה קטגוריות:
הנדסה וטכנולוגיה בסביבה הימית (פיזיקה, מכניקה והנדסה)
קיימות ושמירה על הסביבה הימית (גאוגרפיה ומדעי הסביבה)
תחרות הצילום – צילומים העוסקים בים ובסביבה הימית והחופית מוצגים ומתמודדים בקטגוריית צילום מעל ומתחת פני הים.
כיושבי ראש הוועד שירתו במשך השנים, מפקדי שייטת הצוללות כלהלן:
עמותת אלמנארה היא עמותה לקידום אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית.
העמותה הוקמה ב־2005 במטרה להעצים אנשים עם מוגבלויות בחברה הערבית, לאפשר להם לממש את זכויותיהם הטבעיות, החברתיות והמשפטיות ולסייע להם להשתלב בחברה באופן שיווני וללא הדרה, סטיגמות או דעות קדומות.
העמותה מעניקה לילדים ומבוגרים עם מוגבלויות ייעוץ משפטי ותמיכה רגשית וחברתית לצד פעילויות העשרה, ופועלת להפחתת הדרה ולשילובם מלא ברמה הקהילתית, המקומית והארצית.
העמותה חותרת להעצמת אנשים עם מוגבלויות באמצעות שילובם בחברה ובכלכלה כאזרחים שווי זכויות, הפועלים לפי ערכי המצוינות, השוויון וההידברות, ובכך הופכים מנטל לנכס.
בחברה הערבית בישראל חיים יותר מ־570,000 אנשים עם מוגבלות פיזית, חושית, נפשית ושכלית, הסובלים הן מניכור מצד החברה הערבית עצמה והן ממחסור במשאבים מצד המדינה.
אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית והחברה הסובבת אותם, לרבות תלמידי בתי ספר, סטודנטים, הורים ואנשי מקצוע.
הגברת המודעות החברתית לאנשים עם מוגבלות, ושינוי הדעות הקדומות והסטריאוטיפים המושרשים כלפיהם בחברה.
העצמת אנשים עם מוגבלות מתוך כוונה כי יפתחו אישיות בעלת דימוי וביטחון עצמי גבוהים יותר.
קבלת זכויות שוות ביחס לכלל אזרחי המדינה.
עמותת אלמנארה נוסדה על ידי עו"ד עבאס עבאס, שפרץ דרך והגיע להצלחות רבות חרף לקות ראייתו והוביל את אלמנארה להישגים רבים בזירה המקומית והבינלאומית כאחד.
עבאס מחזיק במספר תארים אקדמיים: שני תארים במשפטים (LLB ו-LLM) מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במינהל עסקים וניהול מלכ"רים מאוניברסיטת חיפה, וכן רישיון עריכת דין ותעודת מורשה נגישות שרות.
עבאס נולד והתחנך בעיר נצרת, והיה התלמיד היחיד עם מוגבלות בבית הספר בו למד.
חרף היותו עיוור על פי החוק, עבאס אינו מרגיש "נכה", ואף נמנע מלעשות שימוש במונח זה.
לאורך כל דרכו, כתלמיד, סטודנט, יזם חברתי וכמנכ"ל האמין בהצטיינות כדרך חיים להתגבר על המוגבלות.
בהנהגתו של עבאס, הפכה עמותת אלמנארה להיות ארגון מוביל בישראל ככלל, ובחברה הערבית בפרט.
אחד המיזמים החשובים שיזם עבאס במסגרת העמותה הוא הספרייה המותאמת לאנשים עם מוגבלות בראייה ובקריאה, הכוללת אלפי כותרים מוקלטים בתחומים שונים, ומאז דצמבר 2023, נגישה לציבור המשתמשים גם באפליקציית ArabCast לטלפונים חכמים.
מיזם זה הוא היחיד מסוגו בעולם הערבי והוא מאופיין בממשק ובחוויית משתמש נוחים ונגישים המותאמים לאנשים עם מוגבלות ונגישה למדינות ברחבי העולם.
עימאד תלחמי - מנכ"ל חברת באבקום
פרופ' שיזף רפאלי - נשיא מכללת שנקר
רובא ורור - מנהלת התוכן בטלוויזיה מכאן
פרופ' פהד חכים - מנהל בית חולים נצרת (אנגלי)
רו"ח עימאד דחלה - ראש המועצה המקומית טורעאן לשעבר
סנא שואהדה - מנהלת מחלקה לשעבר בסניף בנק
עו"ד האני חזאן - מנהל משרד עורכי דין
עיסאם ח'טיב - מנהל בי"ס לשעבר
עו"ס נסרין ג'בארין - יועצת חינוכית
רו"ח מג'ד מנאדרה - יזם חברתי
פרופ' אשרף אבריק - פרופסור לכימיה
אדר גלעדי - יועץ בתחום האיכות
לצורך מימוש מטרותיה, מפעילה העמותה מספר פרויקטים מרכזיים:
בית אלמנארה |בלב העיר נצרת, מתנשא המשכן של בית אלמנארה החדש — מבנה מודרני ונגיש המשלב אסתטיקה עם פונקציונליות על גבי שטח של 500 מ"ר.
החלל בקומת הקרקע מכיל מרכז הכשרה מקצועית, אולפני הקלטה מתקדמים, וחלל רב-תכליתי לפעילויות קהילתיות.כל פינה בבית תוכננה בקפידה כדי לענות על צורכי הנגישות המגוונים, מסימני ברייל ועד מערכות שמע מתקדמות, והכל במטרה ליצור סביבה מכילה ומעצימה לכל באי הבית.
בית אלמנארה הוא יותר מסתם מבנה — זהו מגדלור של תקווה, הזדמנות ושינוי חברתי – מרכז רב תחומי.
בית אלמנארה אוצר בתוכו שישה מרכזי פעילות שונים התורמים להעצמתם, טיפוחם והעשרתם של האנשים עם המוגבלויות, בני משפחותיהם והקהילה ככלל.
להלן מרכזי הפעילות המגוונים של בית אלמנארה: מרכז הכשרה מקצועית, מרכז להעצמה אישית, מרכז חינוך קהילתי, מרכז תרבות ואמנות, מרכז טכנולוגי, מרכז טכנולוגי, מרכז ספורט ובריאות.
ספריית אלמנארה המותאמת | (האתר בערבית) ספריית אלמנארה הוקמה כדי לענות על המחסור האדיר בספרים מונגשים בערבית, לתרום לרווחתם של אנשים עם מוגבלות בראייה ובקריאה, ולקדם את שילובם בלימודים להשכלה גבוהה ובשוק העבודה.
מאז הקמתה ב-2010, מעניקה הספרייה הבינלאומית המותאמת גישה בעבור עשרות אלפי אנשים דוברי ערבית עם מוגבלות למאגר אדיר של ספרים מוקלטים ממגוון רחב של תחומים, כולל ספרות יפה, ספרי ילדים, ספרי עיון ועוד.
הפקת ספרי האודיו נעשית באולפני הקלטות מקצועיים הממוקמים בנצרת.
כיום, הספרייה כוללת מעל 6,000 ספרי אודיו הנגישים בעבור עשרות אלפי משתמשים קבועים ומזדמנים מדי חודש דרך אתר הספרייה ואפליקציית ArabCast Books.
מאז 2014, ספריית אלמנארה הוכרה כספרייה ציבורית לאנשים ליקויי ראייה וקריאה, והיא נתמכת על ידי משרד התרבות והספורט.
במאי 2017, ספריית אלמנארה המותאמת זכתה בפרס השייח' מוחמד בן ראשד אל מכתום – מושל דובאי, כיוזמה הטובה ביותר על תרומתה לקידום השפה הערבית ובניית קהילת הידע.
בפברואר 2018, ספריית אלמנארה המותאמת זכתה בפרס Zero Project, כיוזמה המצטיינת להנגשת המידע לאנשים עם מוגבלויות, במסגרת הכנס הבינלאומי שנערך בבנייני האו"ם בווינה.
פודקאסט אלמנארה | פודקאסט אלמנארה הוא פרויקט רדיופוני הפועל בנצרת.
הוא הוקם באוקטובר 2018 ללא כוונת רווח במטרה לשמש שופר לאנשים עם ובלי מוגבלויות בחברה הערבית, להשמיע את קולם ולהעצים אותם חברתית ומקצועית.
הפודקאסטים המוקלטים והמצולמים בנויים כתוכניות רדיו וטלוויזיה איכותיות העוסקות בנושאים תרבותיים, חברתיים, רפואיים וכלכליים.
מרבית השידורים מוקלטים בשפה הערבית, אך ישנם שידורים גם בעברית ובאנגלית.
פעילויות ופרויקטים לפיתוח קישורים אישיים | קורסים להעצמה אישית בתחומי המוזיקה, התיאטרון, כתיבה יוצרת, עיצוב תכשיטים ועוד.
מאז הקמת אלמנארה השתלבו בפעילויות התרבותיות יותר מ־500 ילדים ו־300 מבוגרים.
להקת אלמנארה המוזיקלית | הפרויקט מתמקד בפיתוח הכישורים של האנשים עם מוגבלות בחברה הערבית בתחומי המוזיקה.
במסגרת הפרויקט, אלמנארה מכשירה את המשתתפים באמצעות מדריכים מטעמה בנגינה על כלים שונים - עוד, כינור, קלידים, חלילית ודרבוקה - ובזמרה ובשירת מקהלה.
בסוף ההכשרה, אלמנארה עורכת הופעות מוזיקלית של אנשים עם מוגבלות שלקחו חלק בהכשרה.
תיאטרון אלמנארה | מדובר בתיאטרון קהילתי שייסדה העמותה הפועל לפיתוח כישוריהם של האנשים עם מוגבלות בחברה הערבית.
במסגרת הפרויקט מתקיימות סדנאות תיאטרון מותאמות לאנשים עם מוגבלות, המתגבשות לבסוף לכדי הצגה פתוחה לקהל.
אלמנארה מאמינה שפיתוח כישורי המשחק של האנשים עם המוגבלות מהווה דרך מהותית להגברת המודעות כלפיהם וחושפת את כישרונותיהם לעיני כל.
אלמנארה מפתחת את התיאטרון הקהילתי הפועל למען החברה, מתוך החברה ובשם הפרטים המרכיבים את החברה: זהו מרחב המשלב כלים ליצירה תיאטרונית ודרמטית עם תכנים אישיים וקבוצתיים והם יוצרים תוצר התלוי במקום, בזמן ובאופייה המיוחד של הקבוצה ומשתתפיה.
פעילויות בתחומי ספורט לחיים בריאים "CoVision" | אופני טנדם הם אופניים לשני רוכבים היושבים זה אחרי זה.
הרוכב הקדמי הוא אדם ללא מגבלת ראייה ותפקידו לנווט את הרכיבה בבטחה.
מאחוריו יושב לקוי הראייה ושני הרוכבים מדוושים במרץ, ביחד ובהפעלת מאמצים גופניים שווים.
Covision היא קבוצה ייחודית המחברת אנשים עם וללא מוגבלויות מהחברה הערבית והיהודית בישראל.
קבוצת ה-Covision פעילה באגודת הספורט המאגדת את כל קבוצות הטנדם לעיוורים בישראל ולוקחת חלק במפעלי רכיבה משותפים כגון הבליינד דיי (Blind Day), אליפות ישראל ברכיבת טנדם והספורטיאדה באילת.
במסגרת הקבוצות, אנשים עם מגבלות ראייה מגיל 12 עד 70, זוכים להנות מרכיבה שבועית על אופניים בחיק הטבע.
מדובר באחד מהפרויקטים פורצי הדרך של העמותה, היות שזו הקבוצה הראשונה בחברה הערבית לאנשים עם מוגבלות-ראייה שאין ביכולתם להתנייד במרחב באופן חופשי.
הרכיבה המשלבת פעילות ספורטיבית מאתגרת במסגרת תומכת-בטיחותית, בצד התנסות חברתית, המעניקה לאנשים עם מוגבלות ראייה הזדמנות לפרוץ את גבולות היכולת ולחוות העצמה, ביטחון עצמי ותחושת מסוגלות.
האפשרות לחוות תנועה חופשית ומהירה במרחב תורמת לא רק לפיתוח תדמיתם האישית, אלא גם לתדמיתם החברתית, כאנשים בעלי יכולות, שאיפות והישגים.
קידום השכלה גבוהה | קורסי הכשרה לבחינה הפסיכומטרית המותאמים לאנשים עם מוגבלות.
במסגרת קורסי ההעשרה, ישנם שיעורים להכרת המחשב, לימודי שפות ומערכים נוספים לפיתוח כישורי חיים.
קורס ההכנה לבחינה הפסיכומטרית מכוון לכך שהמשתתפים יקבלו את הציונים המתאימים להשתלבותם באקדמיה בתחום הלימודים שהם שואפים ללמוד.
השונות כמנוף | פרויקט חלוצי שמטרתו לסייע לאנשים עם מוגבלות בחברה הערבית להשתלב בשוק העבודה.
בפרויקט מוכשרים אנשים עם מוגבלות בעלי פוטנציאל גבוה וכישורי הנחיה להפוך למדריכים בסדנאות להטמעת הנגישות וקידום המודעות כלפי אנשים עם מוגבלות.
הסדנאות מיועדות לקהלים שונים כגון: תלמידי בתי ספר, סטודנטים, נהגי תחבורה ציבורית, פקידי בנק, עובדי רשויות מקומיות וכו'.
בניית קהילה | מיפוי וניהול מאגר ממוחשב של אנשים עם מוגבלות ובני משפחותיהם, על מנת לפתח למענם פרויקטים ושירותים העונים על צורכיהם.
גיבור השנה של מפעל הפיס וקשת 12 בשנת 2021 | ב-23 בספטמבר 2021, נערך טקס של מפעל הפיס וקשת 12 בהכרת תודה לאנשים שמקדישים את כל חייהם למען הקהילה.
פרס וראייטי 2020 | בשנת 2020, עו"ד עבאס עבאס, מנכ"ל אלמנארה, זכה בפרס וראייטי 2020 על תרומתו לשילוב אנשים עם מוגבלות בקהילה.
פרס Zero Project | בפברואר 2018, ספריית אלמנארה הדיגיטלית המותאמת זכתה בפרס Zero Project, כיוזמה המצטיינת להנגשת המידע לאנשים עם מוגבלויות, במסגרת הכנס הבינלאומי שנערך בבנייני האו"ם בווינה.
פרס השייח מוחמד בן ראשד | במאי 2017, ספריית אלמנארה הדיגיטלית המותאמת זכתה בפרס השייח מוחמד בן ראשד אל מכתום - מושל דובאי, כיוזמה הטובה ביותר על תרומתה לקידום השפה הערבית ובניית קהילת הידע.
ארגון מייעץ לאו"ם | בשנת 2016, אלמנארה קיבלה מעמד מייעץ לאו"ם בזכות הפעילות הענפה שלה בזירה הבינלאומית.
אות נשיא המדינה למתנדב | בשנת 2014, רובא ורור חברת הוועד המנהל באלמנארה זכתה באות נשיא המדינה למתנדב בתקופתו של שמעון פרס, על פועלה למען אלמנארה וקידום אנשים עם מוגבלויות.
תו מידות לאפקטיביות |בשנת 2012, אלמנארה קיבלה את תו מידות לאפקטיביות בזכות התנהלותה היעילה והאפקטיבית, והיא הייתה העמותה הערבית הראשונה בישראל שמקבלת את התו.
ארגון אשוקה העולמי | בשנת 2009, נבחר מייסד ומנכ"ל אלמנארה, עו"ד עבאס עבאס, לכהן כעמית הערבי-ישראלי הראשון בארגון אשוקה העולמי ליזמים החברתיים המובילים על פעילותו הענפה באמצעות עמותת אלמנארה.
העמותה עוסקת בקידום יזמות טכנולוגית ויזמות חברתית, קידום אוכלוסיות מיעוטים ונשים בעולמות הטכנולוגיים וקידום חינוך טכנולוגי בפריפריה.
העמותה מעניקה מלגות לימודים לחיילים מצטיינים ביחידה, שנזקקים לעזרה כלכלית ועומדים על סף שחרורם, וכן נותנת תווי קניה בחגים לחיילים בודדים.