tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גם ראש הישיבה הרב קליערס נהג ללכת לישיבה ביום ראשון ולשהות בה עד יום חמישי ואז שב לביתו בין חומות העיר טבריה.
בשנים שלאחר מכן בעת ששהה הרב אשר זאב וורנר, בארצות הברית הוא גייס בין השאר עבור הישיבה כספים.
בשנת ה'תרע"ד בעת מסע הרבנים אל המושבות, עברה המשלחת וביקרה בישיבת אור תורה וכך מספר אחד התלמידים:
ברעידת האדמה שהייתה בארץ ישראל בשנת (1927), ה'תרפ"ז התמוטטו מספר מבנים בחצר הישיבה ובעקבות זאת נאספו כספים כדי לבנות מבנה חדש עבורה, שהוקם בשנת תרפ"ט.
הרב משה קליערס כיהן בראשות הישיבה עד פטירתו בכ"ג בשבט ה'תרצ"ד.
לקראת פטירתו ביקש מהרב אשר זאב ורנר לשוב מארצות הברית על מנת שיקבל את תפקיד רב העיר וראשות הישיבה.
הרב ורנר כיהן כראש הישיבה עד פטירתו בשנת תשי"ח ומאז ממלא את מקומו, בנו, הרב שמחה בונם וורנר.
הישיבה ניהלה גם תלמוד תורה בתוך העיר העתיקה של טבריה ובהמשך הקימה סניף של התלמוד תורה בשכונת קריית־שמואל.
רבי אברהם וינברג (השלישי), מחבר "ברכת אברהם"
רבי שלום נח ברזובסקי, האדמו"ר מסלונים, מחבר "נתיבות שלום"
הרב אהרן יוסף לוריא, מחבר "עבודת פנים"
הרב ישראל דב אודסר, "בעל הפתק"
הרב יצחק מתתיהו לוריא, מחבר "שערי לימוד"
הרב משה לוריא, מראשי ישיבת המקובלים שער השמים
הרב שלמה זאב גולינסקי, מחבר "זבח שלמה" ור"מ בישיבת שער השמים
הרב יעקב גיל (ליפשיץ) - רבה של נס ציונה וחבר הכנסת הראשונה.
ישיבות בריסק הן מספר ישיבות ליטאיות שנוסדו בירושלים על ידי משפחת רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק מבריסק ותלמידיו.
הישיבה הראשונה של ישיבת בריסק בירושלים נוסדה על ידי רבי יושע בער סולובייצ'יק בנו הגדול של רבי יצחק זאב, בשנת תשי"א בבית הכנסת בבא תמא בשכונת הבוכרים שהקימה עוד בחיי אביו.
בניו האחרים הקימו בהמשך ישיבות משלהם.
הישיבה המרכזית מונה 1200 בחורים ואברכים.
בתחילת שנות ה-40 עלה הרב יצחק זאב סולובייצ'יק לארץ ישראל והשתקע בירושלים.
בשנת התש"ו (1945) החל למסור שיעורים בביתו לקבוצת תלמידים בולטים.
לאחר פטירתו, פתח בנו הגדול רבי יושע בער ישיבה, ששכנה בהתחלה בביתו של אביו.
לאחר פטירתו של רבי יושע בער עברה הישיבה לידי בנו, רבי אברהם יהושע סולובייצ'יק.
בשנת תשכ"א פתח בן אחר של הרב יצחק זאב, רבי משולם דוד, ישיבה משלו.
ובשנת תש"ל גם בן אחר של הרב יצחק זאב, רבי מאיר, פתח ישיבה משלו.
כיום (2024) מונה ישיבתו של רבי אברהם יהושע, השוכנת בשכונת זיכרון משה, 1200 בחורים ואברכים.
בישיבה לומדים גילאי קיבוץ (20 ומעלה), ושלא כמקובל בשאר הישיבות - הלימוד בה הוא בסדר קדשים.
הישיבה נחשבת ליוקרתית והקבלה אליה נחשבת לקשה.
חלק גדול מהבחורים בה הם מארצות הברית.
לתלמידים הוותיקים ישנו מקום בהיכל הישיבה או בעזרת הנשים.
השאר לומדים בבית הכנסת "אחווה שול" שבשכונת אחווה ובבתי כנסת נוספים באזור, ובשנת 2024 נקנה בנין מול הישיבה ונפתחו בו כמה בתי מדרשות עבור הבחורים מארצות הברית.הכניסה לשיעורו של ראש הישיבה רבי אברהם יהושע, שנמסר ביידיש, היא לרוב למי שלמד בישיבה לפחות שנה ובקבלת אישור מראש הישיבה.
השיעורים מתקיימים שלוש פעמים בשבוע, וישנן שתי קבוצות השומעות שיעור זה, אחת בבוקר ואחת אחרי צהריים.
אחת לשבוע במוצאי שבת מתקיים שיעור בחומש ורש"י, שבו מתייחס ראש הישיבה גם לעניינים אקטואליים.
גם שיעור זה מיועד רק לתלמידי הישיבה, והתקנון נשמר בקפדנות.
בכל שבוע נמסר השיעור לחלק אחר מבני הישיבה.
לאור גישתו של רבי חיים מבריסק, בישיבה לא לומדים לימודי מוסר.
ישיבות בריסק בולטות גם בכך שאין בהן פנימייה והבחורים שוכרים דירות למגורים.
סמוך לישיבת בריסק המרכזית ישנה פנימייה קטנה.
כדי לשמור על המסורת פנימייה זו אינה שייכת רשמית לישיבה.
גם חדר אוכל לא היה קיים עד לעשור הראשון של המאה ה-21. עד לפתיחתו קיבלו הבחורים סכום כסף לצרכים בסיסיים.
מגידי שיעורים נוספים בישיבה הם אחיו של הרב אברהם יהושע, הרב משה ("מויש'ל") ובניו הרב מרדכי יעקב (יענקל), הרב חיים (משנת תשע"א) הרב יוסף דב (משנת תשע"ו) והרב יצחק זאב (משנת תש"ף) והרב ברוך (משנת תשפ"ג).
בנוסף קיים כולל בבניין הישיבה בראשות הרב לייב (לייב'ל) סולובייצ'יק אח נוסף של רבי אברהם יהושע.
בשנת תשס"ו פתח הרב אברהם יהושע ישיבה נוספת בשם "יד הלוי", המיועדת לגילאי ישיבה גדולה רגילים (16 ומעלה).
בישיבה זו לומדים כנהוג בכל הישיבות את המסכתות בסדרים נשים נזיקין.
בראשות הישיבה עומדים חתנו הרב חיים ישראל הרץ והרב דב שפירא חתנו של הרב אהרן יהודה ליב שטינמן, ולומדים בה כ-180 תלמידים.
בין הר"מים: חתנים נוספים של הרב אברהם יהושע - הרב ישראל איסר שפירא, בנו של הרב יעקב שפירא ראש כולל וולוז'ין בירושלים.
והרב יעקב משה לייבוביץ, (אחיינו של הרב חיים שלמה ליבוביץ).
והרב ישראל חיים פוברסקי, בנו של הרב ירוחם פוברסקי, ונכדו של הרב ברוך דב פוברסקי.
לאחרונה (תשפב) התמנה גם הרב זלמן בנו של הרב אברהם יהושע לשמש כמשיב.
שלא כמקובל בישיבות בריסק, בישיבה זו יש משגיח - הרב יצחק דוד וילנסקי (נכדו של רבי אליהו לופיאן).
בישיבות בריסק לומדים כל דף מהמסכת עם רש"י, תוספות ורמב"ם.
הלימוד מאופיין בביאור תמציתי על הגמרא ומפרשיה.
הדגשה מיוחדת ניתנת לדבריהם של רבי חיים מבריסק, בנו רבי יצחק זאב ונכדו רבי יושע בער, והם מהווים לעיתים קרובות את הבסיס לשיעורי ראש הישיבה.
בניגוד לישיבות אחרות, אין מדלגים על דפי גמרא וההספק גדול יותר באופן יחסי.
המסכת הנלמדת באופן רשמי נלמדת רק בבוקר.
אחר הצהריים ובערב לומדים הבחורים מסכתות כרצונם (בדרך כלל ממסכתות אחרות בסדר קדשים, שלא למדו בבוקר).
בהתאם לשיטת בריסק המתנגדת לציונות, הישיבה אינה ממומנת על ידי מוסדות המדינה אלא מתרומות.
באופן רשמי הישיבה בראשות הרב אברהם יהושע היא היחידה שנקראת ישיבת בריסק, אולם בפועל מכונות בציבור גם ישיבות אחרות שהקימו צאצאי הרב יצחק זאב בשם זה.
ישיבתו של רבי משולם דוד סולובייצ'יק נפתחה בשנת התשכ"א כשהשיעורים נמסרים בביתו והתלמידים לומדים בבתי כנסת באזור, בהמשך עבר השיעור לדירה ברחוב צפניה, בשנת התשנ"ז עברה הישיבה לבנין קבע בשכונת גבעת משה בירושלים, הישיבה מתנהלת בסגנון דומה לישיבה של רבי יושע בער.
לאחר פטירתו בתשפ"א ממלא את מקומו בנו הבכור, הרב יצחק זאב.
הישיבה שהקים הרב מאיר סולובייצ'יק, בשכונת אחווה בירושלים.
לאחר פטירתו בשנת תשע"ו ירש את מקומו בנו הרב יצחק זאב, הישיבה נכנסה למבנה קבוע ברח' יצחק נפחא.
בן אחר, הרב יחיאל, פתח ישיבה חדשה.
כולל אברכים "ישיבת בית יהודה" בבני ברק, של רבי יחיאל מיכל פיינשטיין, חתנו של רבי יצחק זאב.
כולל זה לא היה בסגנון של ישיבות בריסק ונטה יותר לשיטת ישיבת מיר שרבי יחיאל מיכל למד בה.
כיום יש במקום שני כוללים בראשות בניו, רבי חיים ורבי דוד.
ישיבת "שערי שמחה" בראשות הרב יצחק סולובייצ'יק.
ישיבת "בריסק-קפלן" בראשות הרב צבי קפלן, חתנו של הרב פיינשטיין, תלמידו המובהק של רבי אברהם יהושע סולובייצ'יק.
ידועה גם בשם "ישיבת קדשים".
הישיבה נמצאת בשכונת עזרת תורה.
בתשע"ב נכנסה הישיבה למבנה הקבע שלה ברחוב אבן האזל 21. בישיבה כ-350 תלמידים מחו"ל.
ישיבת "בריסק-שכטר", בראשות הרב שלום שכטר, מחבר ספר "דרכי שלום", תלמידו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.
אחד הר"מים בישיבה הוא הרב יעקב ליברמן, מתלמידיו של רבי אברהם יהושע סולובייצ'יק.
הישיבה נמצאת בשכונת גבעת שאול ומונה כ-200 תלמידים בעיקר מארצות הברית ומקצתם מהארץ.
ישיבת "שער התלמוד" בראשות הרב נחמיה קפלן, חתנו של הרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק.
"כולל בריסק" בשכונת זיכרון משה בראשות הרב יעקב שיף, חתנו של הרב יצחק זאב.
הישיבה הירושלמית "פאר התורה", אומצה על ידי הרב נתנאל פרץ מאירסון, חתנו של רפאל סולובייצ'יק, והחלה להיקרא "חכמת התורה".
הישיבה נמצאת בשכונת זיכרון משה.
בעבר החזיק מאירסון כולל בשכונת אחווה.
ישיבת בריסק בשכונת גבעת משה בראשות הרב זאב קפלן (אחיו של הרב צבי קפלן), תלמידו של הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק.
"ישיבת בריסק", בראשות הרב משה, בנו של הרב חיים בנו של הרב יושע בער סולובייצ'יק מירושלים.
נפתחה בחורף תשע"ה (2014) בבניין "ישיבת מצוינים" ברחוב תחכמוני בשכונת מקור ברוך בירושלים.
חידושי הגרי"ד, חידושיו של הרב יושע בער סולובייצ'יק, על מסכת זבחים ומנחות.
חידושי הגאון רבי דוד סולובייצ'יק על כל סדר קדשים
ישיבת אוהל תורה הייתה ישיבה שהוקמה בתרס"ז (1907) בעיר ברנוביץ' שבפולין והייתה לאחת החשובות בין מלחמות העולם.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תרס"ז בידי הרב יוסף יוזל הורוביץ, "הסבא מנובהרדוק".
בימיה הראשונים היו בה קומץ של תלמידים מברנוביץ' ומסביבתה, מאחר שעד לשנת תרס"ג נאסרה ישיבת יהודים שם.
הרב יוסף יוזל שיתף בהנהלת הישיבה את חתנו, הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי, שהיה בנו של הרב של ברנוביץ אז.
עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שימשו בישיבה הרבנים יוסף שלמה הורביץ, נחמן גורביץ וחיים צבי לידר.
ניהולה של הישיבה הופקד בידיו של ר' חייקיל הסופר, אשר עסק באיסוף תרומות ודאג לאכסניה לתלמידי הישיבה אצל יהודי המקום.
מלחמת העולם הראשונה פגעה בעיר ברנוביץ', שהייתה צומת דרכים חשוב.
הקהילה היהודית בה סבלה מקשיים והישיבה נתרופפה.
בשנת תרפ"א נאות רבי אלחנן וסרמן, תלמידו המובהק של החפץ חיים, לקבל על עצמו את ראשות הישיבה.
בתקופתו עלתה קרנה של הישיבה באופן בולט.
הגיעו אליה תלמידים ממדינות באירופה ומעבר לים וכמה מבוגריה היו לעמודי התווך של ישיבות אחרות.
בישיבה לימדו רבנים בולטים כמו הרב שלמה היימן והרב דוד רפפורט.
כמו כן הורו בישיבה הרב לייב גאביה מבריסק, הרב ישראל גורסקי מסלונים והרב יוסף דוב זלדס מסלוצק.
הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי שימש כמשגיח והרב צבי הירש גוטמן היה המנהל הכלכלי.
בתחילה שכנה הישיבה באחד מבתי הכנסת בברנוביץ'.
עם עליית מספר התלמידים נעשה המקום צר מלהכיל את כולם ובעזרתם נדיבים נבנה בניין מפואר עבור הישיבה.
עם פלישת הגרמנים לפולין ותחילתה של מלחמת העולם השנייה מנתה הישיבה למעלה משלש מאות תלמידים.
כבר בתחילת המלחמה נפגעה ברנוביץ קשות.
רוב תלמידי הישיבה הצעירים חזרו לביתם.
הרב וסרמן נמלט עם מספר תלמידים לווילנה ומשם לטרוקי הסמוכה.
עם השתלטות הסובייטים על ליטא בקיץ של 1940 עברה הישיבה לעיירה סמילישוק.
עקב התנכלויות הסובייטים ברח הרב וסרמן לקובנה והישיבה נשארה בפיקוחו של הרב רפפורט.
בשבת פרשת בהעלותך, י"ט בסיוון, עצרו הסובייטים את הרב רפפורט בישיבה באמתלה שהוא נשא דרכון זר ושלחוהו לעומק ברית המועצות למחנה עבודה.
בי"א בתמוז תש"א נלקחו מגטו קובנה הרב וסרמן עם תלמידים ורבנים אל הפורט השביעי, שם נרצחו הוא, בניו ותלמידיו.
חלק קטן מתלמידי הישיבה ניצל והגיע למקום מבטחים.
בישיבה היו שש כיתות ו"קיבוץ".
ארבע הכיתות הראשונות היו מיועדות לצעירים בגיל רך ובהם למדו מסכת המותאמת לגיל.
בשתי הכיתות האחרונות ובקיבוץ למדו התלמידים בעיקר בכוחות עצמם, וגם בהם נלמדה מסכת אחידה.
את השיעורים בכיתות הגבוהות מסר הרב וסרמן מדי יום.
בשנים האחרונות לפני המלחמה, בגלל הטורח הרב, לימד את הכיתה החמישית בנו הרב נפתלי.
בפני תלמידי הקיבוץ מסר הרב וסרמן שיעור שבועי ופעם או פעמיים בשבוע מסר גם הרב רפפורט שיעור בפניהם.
מלבד לימודי הגמרא, מדי בוקר, בתום תפילת שחרית לימד הרב וסרמן, ובהיעדרו ר"מים אחרים, שיעור במשנה ברורה.
תלמידי הכיתות הגבוהות והקיבוץ הקדישו מדי ערב טרם תפילת ערבית כחצי שעה ללימוד מוסר ומדי שבת העביר המשגיח דברי מוסר בין השמשות.
את שיעוריו של הרב וסרמן העלו תלמידיו על הכתב, והם נדפסו לימים בספר הנפוץ "קובץ שיעורים".
הישיבה הוציאה לאור מאסף תורני בשם "אוהל תורה" בעריכתו של רבי יחיאל מיכל רבינוביץ, ובו קובצו מאמרי תורה ומוסר מאת הרב וסרמן וגדולי תורה נוספים.
ישיבת אדרת אליהו היא ישיבה חרדית ליטאית השייכת לקהילת אדרת אליהו ("זילברמן"), שנמצאת בעיר העתיקה בירושלים.
מוסדות הישיבה כוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה הנמצאת ברובע היהודי ובה כ-75 תלמידים, ישיבה גדולה (כתשעים תלמידים) וכולל שבו כמאה אברכים, הנמצאים בבית הכנסת ציון המצוינת בחצר גליציה שברובע המוסלמי.
הישיבה הוקמה בשנות השמונים על ידי הרב יצחק שלמה זילברמן, מייסד שיטת זילברמן, ובנו, הרב אליהו זילברמן.
הישיבה נקראת על שם הגר"א.
בעבר קמו תלמידי הישיבה ללמוד בחצות הלילה והתפללו תפילת שחרית כותיקין.
כיום מעטים מן התלמידים ממשיכים לנהוג כך וסדר יומם של רוב התלמידים מתנהל באופן דומה לשאר הישיבות.
במשך היום לומדים התלמידים כאשר הם מעוטרים בתפילין, וכמנהג הקהילה לקיים את מצוות התורה וחז"ל כפי שהם משתקפים בתלמוד, ובהתבסס על דעת הגר"א בכמה מקומות ועפ"י עדויות תלמידיו.
הישיבה משתייכת לזרם הליטאי, אולם המאפיינים של הקהילה שאליה היא משתייכת מייחדים אותה לעומת שאר הישיבות בזרם, כך שלמעשה בחור ישיבה מכל ישיבה אחרת במגזר יתקשה להשתלב בה בלי השקפה דומה.
לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות התקיימו בישיבה תפילות ותעניות לביטול הגזירה.
בישיבה מתקיימים שיעורים בספרי הרמח"ל (מסילת ישרים, דרך ה' ועוד), ספר הכוזרי, ספר משלי עם ביאור הגר"א.
שיעורים אלו נחשבים בקרב תלמידי הישיבה לחשובים לא פחות מהשיעורים במסכת הנלמדת.
ראש הישיבה הגדולה הוא הרב אליהו זילברמן.
המשגיחים הם הרב מרדכי יוסף שיף והרב יהודה בן הרב אליהו זילברמן.
הר"מים הם הרבנים משולם וורמסר, אליהו ברי"ט זילברמן, יקותיאל בן הרב אליהו זילברמן, צבי פסח דנציגר.
ראש הישיבה הקטנה הוא הרב ירמיהו זילברמן.
הרב מנחם הייזלר - ר"מ ומשגיח.
הר"מים הם הרבנים: יוסף דוד ציטרין, ירמיה וסרשטיין ומלאכי רואה.
יצחק פינדרוס - ח"כ יו"ר סיעת יהדות התורה ויו"ר ועדת פניות הציבור של הכנסת
צבי סוכות - ח"כ במפלגת הציונות הדתית
מוסדות ישיבת אופקים - תורת חיים
המוסדות בראשות הרב ברוך מושקוביץ, מונים ישיבה קטנה לבני הקהילה החרדית באופקים, תושבי המקום, בחורים בגילאי 14-17. ראש הישיבה הוא הרב תנחום פרנק.
ישיבה גדולה באופקים המיועדת בעיקר לבחורים בוגרי ישיבות תיכוניות, בראשות הרב אליעזר אינהורן, וכולל אברכים .
לאחר פטירתו של ראש הישיבה הרב חיים קמיל, בשנת תשס"ה, נקראת הישיבה "תורת חיים", על שמו.
הישיבה נוסדה על ידי הרב דוד שטרן, הרב יוסף גולדנטל והרב דוד צבי קצבורג, הוקמה בשיתוף ראש מועצת אופקים, בספטמבר 1963, כישיבה קטנה עבור בוגרי בית ספר יסודי.
למדו בה כ-25 תלמידים שלא היו תושבי המקום.
בראשותה עמדו הרבנים ארנטרוי וירחמיאל בירנצוייג.
הלימודים התקיימו בבית הכנסת "אהבת ישראל".
בתחילת 1964 הוקצה לישיבה שטח של 20 דונם.
באוגוסט 1964 הונחה אבן פינה לישיבה על פי תוכנית של יוסף שנברגר, שכללה ישיבה קטנה ל-180 תלמידים, ישיבה גדולה ל-150 תלמידים, כולל ל-50 אברכים, מבנה משרדים ומגורים לר"מים.
מועצת אופקים הקציבה לישיבה יותר מחצי מיליון לירות.
בשנת תשל"ו, בהתייעצות עם הרב אלעזר מנחם מן שך, הוזמן הרב יעקב הורוביץ לכהן כראש הישיבה.
עם כניסתו לתפקיד שינה הרב הורוביץ את הרכב הישיבה.
הוא הביא לישיבה גרעין של חמישה עשר בחורים מישיבות תיכוניות (בהן: ישיבת נחלים, מדרשית נעם, הישיבה התיכונית חורב וישיבת מרכז הרב לצעירים).
בשנת תש"מ צירף הרב הורוביץ את הרב חיים קמיל שלמד עד אז בכולל של ישיבת מיר, לכהן לצידו בראשות הישיבה.
במשך תקופה מסוימת כיהן גם הרב שמשון דוד פינקוס כראש ישיבה ומסר בה שיעורים כלליים, עד שמונה לרב הקהילה החרדית באופקים.
בישיבה לימדו הר"מים: הרב יונתן פרלמן, הרב דוד אוסטרן והרב מרדכי הלר.
בעבר היה הרב יהודה עמית ר"מ בישיבה, אך בעקבות חילוקי דעות בינו לבין הרב הורוביץ עזב את הישיבה והקים את ישיבת קריית מלאכי.
לאחר עזיבתו מונה הרב אליעזר איינהורן, שהיה ראש הכולל בישיבה, לר"מ של שיעור א'.
רבים מבוגריה של הישיבה התיישבו באופקים והישיבה השתלבה בקהילה החרדית במקום.
לאחר פטירת הרב קמיל בתשס"ה מונה הרב אליעזר אינהורן לתפקיד ראש הישיבה (לצידו של הרב יעקב הורוביץ).
המנהל הרוחני הוא הרב אלחנן פרבשטיין (בנו של הרב אברהם פרבשטיין), שהגיע לישיבה בתשמ"ה.
הר"מים הם הרבנים שי כהן ומנחם גולדברג.
ראש הישיבה הרב אינהורן מוסר שיעורים לשיעור ג'.
אחת לשבוע נמסרת שיחת מוסר, על ידי הרב אינהורן או הרב פרבשטיין.
בשבתות נערך "עונג שבת" לתלמידי הישיבה בבתי הר"מים ובבתי אברכי הקהילה.
בישיבה יש שילוב בין בוגרים של ישיבות תיכוניות חרדיות, כגון מערבא, נהורא ונהרדעא, ובין בוגרי ישיבות תיכוניות ציוניות, כגון שעלבים, המכינה בכפר סבא.
לומדים בה כתשעים בחורים וכחמישים אברכים.
על פי הדרכת הרב שך, סגנון הלימוד הוא בדרך המקובלת הישיבות הליטאיות.
בשונה מרוב הישיבות השיעור היומי נמסר בתחילת סדר בוקר.
בסדר ערב לומדים את אותם נושאים שלומדים בסדר בוקר.
סדר בוקר הוא סדר חזרה על השיעור וסדר ערב הוא סדר הכנה לשיעור של מחר.
ישיבת אור החיים היא ישיבה לבעלי תשובה בשכונת הבוכרים בירושלים, בראשות הרב ראובן אלבז.
נקראת על שם רבי חיים בן עטר, הידוע על שם ספרו "אור החיים".
הישיבה הוקמה על ידי הרב אלבז בשנת 1969 בבית הכנסת מדרש אליהו בשכונת הבוכרים וכללה קבוצה בת ארבעה עשר תלמידים חלקם ידועים היום.
כיום מונה הישיבה כשלוש מאות תלמידים .
רוב תלמידיה נמנים עם עדות המזרח.
היא שוכנת ברחוב עזרא שבשכונת גאולה.
לישיבה עשרות מוסדות בישראל הקשורים אליה, כולל מעונות יום גנים, תלמודי תורה, בתי ספר, ישיבות וכוללים.
בתוך מבנה הישיבה קיימת ישיבה תיכונית חרדית בשם "אגדלך", בראשות הרב חיים אלבז.
במשך 20 שנה מסר הרב עובדיה יוסף שיעור שבועי בישיבה.
משגיח הישיבה הוא הרב ינון מורי.
בעבר מילא את התפקיד הרב שלמה בניזרי.
הישיבה עורכת סיורי היכרות לקבוצות של צעירים חילוניים.
בחודש אלול נערכת בישיבה אמירת סליחות בהשתתפות אורחים.
הישיבה מקיימת הרצאות ושיעורי תורה וכן סמינרים לזוגות נשואים.
שניים מבוגרי הישיבה, שלמה בניזרי ועופר חוגי, היו חברי כנסת מטעם מפלגת ש"ס.
ישיבת אור שמחה הייתה ישיבה גדולה של חסידות גור, בחיפה.
הישיבה פעלה בין השנים תשמ"ב - תשס"ב.
הישיבה נוסדה בשנת תשמ"ב על ידי הרב אברהם אטלס, אב"ד בבית הדין הרבני בחיפה.
הישיבה השתכנה בבית שהיה משמש לאכסניה לאדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר, ה"בית ישראל", בימי שהותו בעיר.
הישיבה בלטה בצוות הלמדני שלה, מה שהשפיע על רמת הלימוד העיוני בישיבה.
הישיבה הייתה הנחשקת ביותר בחסידות גור.
כשבוטל לימוד העיון בישיבות גור, פרשו חלק מצוות הישיבה.
כשנה לאחר מכן הורה הרב יעקב אריה אלתר, האדמו"ר מגור, על סגירת הישיבה.
הישיבה נסגרה בחשוון תשס"ג, חרף התנגדותו של הרב אטלס שנפטר כעבור שלוש שנים.
הרב אברהם אטלס שניהל את הישיבה עד יומה האחרון העמיד בראשותה את הרב מנחם מנדל שפרן שמסר מדי שבוע את השיעור כללי.
הרב ישראל דוד רוסט, רבם של חסידי גור בחיפה, שימש כמשפיע וכראש החברה'ס בישיבה.
המשגיח היה רבי שמעון למברגר, לימים האדמו"ר ממאקווא.
בין הר"מים בישיבה (בתקופות שונות) היו הרב שאול אלתר, הרב ישראל בונם שרייבר, הרב יצחק דוד אלתר (בנו של ה"פני מנחם"), הרב מאיר דב רכניצר והרב מנדל וייס מקריית אתא.
ישיבת אור ברוך הייתה ישיבה גדולה וישיבה קטנה חרדית-ספרדית אשר שכנה בשכונת בית וגן בירושלים.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשל"ז (1977) בשכונת בית וגן, על ידי האחים הרבנים גבריאל ומיכאל טולדנו בעידודו של רבם הרב שך.
הישיבה נושאת את שמו של סבם הרב רפאל ברוך טולדנו רבה של מקנס.
לאחר הקמת הישיבה חולקו התפקידים בין האחים, הרב גבריאל התמנה לראש הישיבה והרב מיכאל התמנה לנשיא.
בשנות הקמתה נחשבה הישיבה ייחודית בסגנונה, כשלמרות היותה ישיבה ספרדית, הונהגה בה שיטת לימוד ליטאית.
גרעין הקמת הישיבה הראשון התבסס על קבוצת בחורים ספרדים מישיבת חברון ובהם אריה דרעי.
הישיבה כללה אף ישיבה קטנה בראשה עמד גיסם הרב אברהם עמר וכולל אברכים.
בט"ז בחשוון ה'תשע"ז, נפטר הרב גבריאל טולדנו, ובמקומו מונה בנו הרב רפאל ברוך טולדנו לראש הישיבה.
בנו הרב דניאל טולדנו מכהן כר"מ בישיבה.
המשגיח היה הרב מנשה דונט.
הישיבה נסגרה סופית בשנת 2021, ה'תשפ"א.
בניו של הרב מיכאל טולדנו, הקימו את ישיבת "ברית יעקב", ישיבה ספרדית ליטאית עם נטייה לסגנון בריסק.
ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש הוא שמה של רשת ישיבות חב"ד מסוג ישיבה קטנה וישיבה גדולה, הממוקמות במספר ערים בישראל.
הישיבה המרכזית היא ישיבה גדולה בעיר צפת, שהיא גם הישיבה החב"דית הגדולה בעולם המונה כ-450 תלמידים בישיבה המרכזית, ועוד כ-500 בסניפיה.
סניפי הישיבה קיימים גם בערים: חיפה, נצרת עלית וישיבה קטנה נוספת בעיר צפת.
רשת הישיבות משתייכת לזרם המשיחיסטי בחב"ד.
הישיבה הגדולה בצפת נקראה תחילה בשם ישיבת תומכי תמימים, אך על פי הוראת הרבי מלובביץ' שונה שמה לישיבת חב"ד ליובאוויטש.
בשנת ה'תשמ"ז כתב הרבי במכתב את שמה של הישיבה ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש כשהוא מסביר בפירוט כל מילה מהשם, וכך נקבע שמה.
לישיבה שתי שמות נוספים 'בית מנחם' (משמש את הפנימייה) ו'בית לוי יצחק' (משמש כשם כולל לכל המוסדות).
בשנת ה'תשל"ז הציע הנהלת ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל לרב אריה ליב קפלן, שליחו של הרבי מלובביץ' לצפת, להקים ישיבה חב"דית בעיר.
הרב קפלן שאל את הרבי מלובביץ' שהשיב להצעה בחיוב.
כבר שנה קודם לכן, בשנת ה'תשל"ו, שלח הרבי מלובביץ' כעשרה שלוחים לירושלים ועשרה שלוחים לצפת, כחלק מהם מונו לרבניה.
לתפקיד ראש הישיבה מונה הרב יוסף יצחק וילשנסקי.
הישיבה נפתחה באייר ה'תשל"ז (1977), קבוצת בחורים מישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד עברה ללמוד בישיבה החדשה.
בתחילה, הבית מדרש הוקם בבית הכנסת וויז'ניץ-תוניס בעיר העתיקה.
כעבור שנה נקבע מקום זה לבית כנסת הרידב"ז, אולם הלימוד התרחב משמעותית בשנת תשס"ב ושוב בשנת תשע"ח.
בהמשך התרחבה הישיבה, ומוסדות נוספים הוקמו בערים שונות, כחלק מהרשת: שתי ישיבות בנצרת עלית, ישיבה בחיפה, וישיבה קטנה נוספת בצפת.
בחודש אדר תשפ"ה, הלך לעולמו ראש הישיבה הרב יוסף יצחק וילשנסקי.
לממלא מקומו מונה בנו הרב מאיר.
בניין הפנימייה היה תחילה במלון 'הרצליה' ואחר כך עבר בשנת ה'תשמ"ד למלון 'רקפת'.
כעבור שנים הבניין נקנה על ידי הישיבה, בסיוע יוסף יצחק גוטניק.
בהמשך לכך הצליחה הישיבה להגיע להסדר על מנת לרכוש את המבנה, אך לשם כך נדרש ממנה לגייס 24 מיליון ש"ח עד לסוף ינואר 2018. בעקבות כך פתחה הישיבה בקמפיין גיוס כספים על מנת להשיג את הסכום, ובו הושג הסכום והמבנה נרכש.
בישיבה שוכן כולל בו לומדים כעשרים אברכים.
בשנת ה'תשל"ח הוקמה בישיבה מחלקה לבעלי תשובה.
המחלקה מנוהלת כיום בידי הרב יוסף דניאל.
בישיבה מחלקה לתלמידים בני חוץ לארץ, בעיקר מארצות הברית.
המחלקה הוקמה בשנת ה'תשל"ט ונוהלה על ידי הרב יעקב רייצס.
כיום המחלקה מנוהלת על ידי הרבנים יונתן הסופר, יהודה ליפסקר ולוי ווילשאנסקי.
בישיבה שתי מערכות הוצאה לאור של קובצי חידושים תורניים, פרי תלמידי הישיבה.
אחת מוציאה ספרים מדי שנה לקראת סופה.
השנייה מוציאה קבצים מעת לעת במהלך השנה.
בשנת ה'תשמ"ח הקימה הישיבה גם מסגרת לתלמידים צעירים יותר, בראשה עמד הרב יצחק אייזיק לנדא.
בשנת ה'תשנ"ט נסגרה הישיבה ונפתחה מחדש בשנת ה'תשס"ט במבנה של הסוכנות היהודית לשעבר, שמוחזק כיום ברשות מוסדות "יתד התשובה".
עקב צמיחה משמעותית במספר התלמידים, בסוף שנת תשע"ט רכשה הישיבה מתחם סמוך למצודת צפת ששימש בעברו כבית מלון ועמד למכירה.
בישיבה קטנה (נכון לה'תשפ"ה) לומדים כ-300 תלמידים.
הישיבה קטנה מנוהלת על ידי הרבנים מנחם מנדל פרידמן ולוי יצחק ניסילביץ'.
בראש הישיבה עומד הרב ישראל וילשאנסקי.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשס"ד על ידי הרב מנחם מנדל נחשון.
במקום פועלת ישיבה גדולה לבחורים בגילאי 17–20 ובנוסף קיים מכון סמיכה לאלו שרוצים ללמוד הלכה כדי לקבל הסמכה לרבנות.
בשנת ה'תשס"ט נפתחה במקום גם ישיבה קטנה לבחורים בגילאי 14–16 ונכון לשנת ה'תש"פ לומדים בישיבה גדולה כ-50 תלמידים ובישיבה קטנה כ-30 תלמידים.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ס על ידי הרב מנחם מנדל וילשנסקי העומד בראשה.
הישיבה מקבלת מהישיבה הראשית בצפת כ-30 בחורים בשנה השנייה ללימודם והם מתחלפים בחבריהם כעבור חצי שנה.
הדגש בישיבה זו הוא העיסוק בשליחות ובמבצעי הרבי מחב"ד.
תלמידי הישיבה מקפידים לצאת למבצע תפילין בכל יום בשבוע.
בין רבני הישיבה נמנים הרב אסף חנוך פרומר והרב יהושע ליפש.
ישיבת אוהל יוסף (שעל ידי מוסדות היכל צבי) היא ישיבה גדולה חרדית-ספרדית השוכנת בבני ברק.
אחר פטירת הרב עובדיה יוסף נפתח כולל לאברכים בשכונת רוממה בירושלים על שמו, בראשות הכולל עמד הרב עובדיה יוסף, בנו של הראשון לציון הרב יצחק יוסף, ראש ישיבת חזון עובדיה לשעבר.
בשנת תשע"ה (2015) הקים יחד עם הרב יוסף עבאדי את הישיבה הגדולה.
בראשית דרכה שכנה הישיבה בשכונת גוש שמונים בשנת תשע"ז עברה לרמות בירושלים, בשנת תש"פ נכנסה הישיבה לחובות כספיים ועמדה בפני סגירה.
בעקבות כך פנה הרב יעקב שרבאני ראש ישיבת אוצרות התורה לרב עובדיה יוסף והציע לו לאחד את הישיבות, הרב יוסף קיבל את ההצעה ואכן הישיבות התאחדו.
בשילום האיחוד התרחבה הישיבה ונבנו בישיבה עוד שני קומות, הקומות החדשות וכלל שם המוסדות נקראו "היכל צבי" על שם נשיא הישיבה הרב צבי פדידה.
מבנה הישיבה הוא ברחוב עזרא בבני ברק.
מכיוון ששתי הישיבות התאחדו בישיבה שימשו שני משגיחים, הרב עבאדי והרב מאיר פדידה, לאחר מספר חיכוכים, פתח הרב עבאדי ישיבה באותו שם במודיעין עילית.
דרך הלימוד בישיבה היא בשיטת הלימוד הליטאית.
ראשי הישיבה הם הרב עובדיה יוסף והרב יעקב שרבאני, כמשגיח מכהן הרב יהודה ברדה.
בישיבה מכהנים כר"מים הרב אייל שמריהו, הרב חנניה קדוש, הרב זאב רוזנברג הרב ברוך טולידנו ועוד.
ישיבת אונסדורף הייתה ישיבה בעיירה Huncovce (Hunsdorf בגרמנית) בהרי סלובקיה.
הישיבה עמדה תחת נשיאות הרב שמואל רוזנברג (1825–1918), רבה של אונסדורף.
הישיבה מתוארת על ידי אנו – מוזיאון העם היהודי כשנייה בחשיבותה באירופה אחרי ישיבת פרשבורג.
הישיבה הוכרה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי השלטונות ההונגריים וגם על ידי הרפובליקה הצ'כוסלובקית.
כאשר עזב הרב יוסף הורוביץ, ראש הישיבה, את העיר בשנת 1931, נסגרה הישיבה.
ישיבת אוהל יוסף היא ישיבה גדולה חרדית-ספרדית השוכנת במודיעין עילית.
בתשפ"א ישיבת אוהל יוסף וישיבת אוצרות התורה התאחדו לישיבה הנושאת את השם "ישיבת אוהל יוסף" ושוכנת בבני ברק, מכיוון ששתי הישיבות התאחדו בישיבה שימשו שני משגיחים – הרב עבאדי והרב מאיר פדידה, לאחר מספר חיכוכים, פתח הרב עבאדי ישיבה במודיעין עילית, הישיבה שוכנת בקרוואנים.
ראש הישיבה הוא הרב יוסף עבאדי ולצידו הרב ישי טולדנו כמשגיחים מכהנים הרב עובדיה מזוז, והרב יצחק היין.
בישיבה מכהנים כר"מים הרב דוד מלול הרב יצחק מאיה, הרב שלמה אללוף והרב דוד ברון.
ישיבת אור שמואל היא ישיבה קטנה חרדית-ליטאית השוכנת במבנה של בית היתומים דיסקין שבשכונת גבעת שאול בירושלים.
הישיבה נוסדה בשנת תשנ"ד (1994) על ידי הרב נטע שילר ראש ישיבת אור שמח, יחד עם חברו לספסל הלימודים בישיבת פוניבז' הרב אברהם דיסקין, ונשיאה היה הרב מיכל יהודה ליפקוביץ.
עם הקמתה מונה הרב נחשון שילר בנו של הרב נטע לעמוד בראשות הישיבה, והרב חיים אקרמן שימש בה כר"מ עד שפרש כדי להקים את הישיבה הגדולה בביתר עילית.
הישיבה נקראה על שם הרב שמואל רוזובסקי, שראש הישיבה, הרב נחשון שילר, נשוי לנכדתו.
בשנתה הראשונה עמדה הישיבה תחת חסות מוסדות ישיבת אור שמח, אולם כבר בשנה השנייה בעקבות קשיים כספיים של המוסדות, נאלצה הישיבה החדשה להתקיים בכוחות עצמה ואחריות אחזקתה הוטלה על ראש הישיבה הצעיר.
תחילה שכנה הישיבה במבנה ברחוב אוהלי יוסף בירושלים.
במחזור הראשון למדו בה 21 בחורים, ובשנה שלאחר מכן הצטרפו לשיעור א' 24 בחורים.
בשנת תשנ"ט, בעקבות גידול משמעותי במספר הבחורים בישיבה, נאלצה הישיבה לעבור למבנה מרווח יותר ברחוב מלכי ישראל בעיר.
בשנת תש"ע עברה הישיבה לבניין בית היתומים דיסקין בגבעת שאול, שבו היא שוכנת מאז.
לאחר עשרות שנים של שהייה במבנים שכורים, הוקצה לישיבה מבנה קבע ברחוב קצנלבוגן שבשכונת הר נוף.
לאחר שנים שבהן כל שיעור מנה 58 בחורים, בשנת התשפ"ה (2024) התקבלו 64 בחורים שיתחלקו לשני שיעורים, וכן שיעור ג' יתחלק לשני שיעורים.
לשנת התשפ"ו (2025) התקבלו 70 בחורים ורישום של למעלה מ-250 תלמידים.
ראש הישיבה: הרב נחשון שילר (בנו של הרב נטע שילר וחתנו של הרב יצחק הקר).
משגיח: הרב שמואל יצחק פינסקי.
עיון: הרב חזקיהו יוסף ברלין
ישיבת אור לציון היא ישיבה חרדית ספרדית בירושלים.
הישיבה הוקמה בתשנ"ח על ידי הרב אליהו אבא שאול על שם אביו – הרב בן ציון אבא שאול.
הישיבה שוכנת בשכונת גבעת משה בשנת 2020 היו בישיבה כ-280 בחורים.
רוב הצוות בישיבה ספרדי, ההלכות והמנהגים הם לפי הרב בן ציון אבא שאול, סגנון הלימוד הוא ליטאי קלאסי בתוספת שיטת העיון הספרדי.
באייר תשפ"ב (מאי 2022) נפטר ראש הישיבה הרב אליהו אבא שאול.
בנו בן ציון מונה לראש הישיבה תחתיו.
מאנשי הצוות בישיבה: הרב שלמה בר שלום – משגיח, הרב צבי פרצוביץ – ר"מ בישיבה.
לישיבה מרכז קהילות לבוגרי הישיבה.
בישיבה מכון להוצאת ספרים, ביניהם סדרת הספרים אור לציון, אור אליהו, ברכת ציון ועוד רבים אחרים.
הרב אלחנן אבא שאול מנהל את המכון.
ישיבות בגדאד - התהוותן והשפעתן לדורות היא סדרת ספרים היסטורית רבת היקף המספרת את תולדותיהם של הישיבות ותלמידי החכמים בעיר בגדאד שבעיראק.
הסדרה מתמקדת במאות השנים האחרונות.
בספרים תיעוד המבוסס על מסמכים ותמונות, המתארים את תולדות הישיבות והחכמים בבגדאד, כשתולדות הישיבות שזורות בתולדות היישוב היהודי בעיראק וסביבותיה.
הסדרה נכתבה על ידי הרב משה ש.
שבת, בוגר ישיבת פורת יוסף, ששימש במשך שנים כספרן הישיבה, ושימש את ראשיה הרב משה צדקה והרב יהודה מועלם, שנוסף על תפקידם בישיבה, היו מראשי ועד עדת הבבלים בירושלים, ומסרו לו מידע רב על יהדות בבל.
המחבר היה שותף לההדרת כתבים של רבי יוסף חיים מבגדאד שנתגלו בעיראק בשנת 2003 במטה המוח'בארת.
וניהל מאבק לשימור הארכיון היהודי-עיראקי.
הסדרה היא פרי מחקר המבוסס על ספרי דפוס שחלקם נדירים, כאלה שנדפסו בבגדאד ובמקומות אחרים וכן על כתבי יד ומסמכים רבים, קטעי עיתונות בעברית, ערבית, ואנגלית, שפורסמו בבגדאד ובקהילות יהודי בגדאד שבמזרח הרחוק.
המחבר גם גבה, לצורך כתיבת הספרים, עדויות מרבנים, מתלמידי חכמים, ומאישים שונים בני העיר.
הסדרה מתארת את סדרי הלימוד והתנהלות הישיבות בעיר, כדוגמת הישיבה הנודעת מדרש בית זלכה.
בסדרה פרקים נרחבים על האישים המרכזיים מבין חכמי התורה בעיר, וכן פרטים ביוגרפיים והיסטוריים על רבים מחכמי העיר.
מבין חכמי בגדאד בשנים אלה: רבי עבדאללה סומך, רבי יוסף חיים מבגדאד (בעל הבן איש חי), רבי אליהו מני, רבי שמעון אגסי, הרב יצחק נסים.
הסדרה מוסרת פרטים רבים גם על אישים מקהילה זו שעסקו בשירה, כגון שאול עבדאללה יוסף, יחזקאל חי אלביג ואחרים.
אף שהסדרה אינה מחקר אקדמי, היא מוזכרת פעמים רבות במחקרים אקדמיים.
כמו כן הספר נזכר רבות גם בספרות ההלכה והמנהג, בשל העובדה שמקורות רבים המובאים בחיבור מתפרסמים בו לראשונה.
הסדרה זכתה בפרס אח"י מטעם אגודת האקדמאים יוצאי עיראק.
בכרך זה: תולדות החכמים והישיבות לאחר גירוש ספרד, רבי צדקה חוצין הראשון ותלמידיו, רבי צאלח מצליח ותלמידיו, רבי משה חיים ותלמידיו, רבי ראובן דוד נאווי, רבי יעקב בר יוסף הרופא, ישיבת בית זלכה - רבי עבדאלה סומך ותלמידיו, רבי אלישע דנגור ותלמידיו.
כרך ב, בהוצאת "מכון אהל דוד ששון", ירושלים תשע"ט, 760 עמ', כולל מפתחות לשני החלקים.
בכרך זה על רבי אליהו מני, ישיבת חכם יצחק מרדכי, הישיבה המרכזית; ישיבת מאיר אליהו, בראשות חכם שלמה לניאדו; רבי שמעון אגסי; ישיבת תומכי תורה, חומת יסוד התורה בבגדאד; ישיבת דורשי תורה, הישיבה האחרונה בבגדאד ועל העתקת המרכז הרוחני מבגדאד לירושלים.
כרך ג-ד, נספחים ומקורות, בהוצאת מכון אהל דוד ששון, ירושלים תשע"ט, למעלה מאלף עמ'.
נספחים ומקורות, הכוללים פרסומים תורניים, היסטוריים, ורשימות שונות מעשרות מחכמי בגדאד במאות האחרונות.
יְשִׁיבַת אַיֶּלֶת הַשַּׁחַר, ידועה גם כיְשִׁיבַת אֵילַת, היא ישיבה גבוהה וישיבת הסדר באילת בראשות הרב יוסי רודריגז בעבר סמג"ד בחטיבת הצנחנים ובוגר ישיבת מרכז הרב.
הישיבה, מקבוצת הישיבות המכונות ישיבות הקו, הוקמה בשנת ה'תשנ"ז (1997) על ידי ישיבת מדברה כעדן.
הישיבה מחנכת לשירות בצה"ל, חלק מהתלמידים בה מתגייסים דרך המסלול של ישיבת ההסדר, וחלק מתגייסים לשירות מלא או להסדר מרכז.
הר"מים הם הרב יניב רזניק, הרב יחיאל בן גיגי, הרב אלישיב שטרנברג, הרב ליאור בנדט, הרב יוחאי קפלן והרב אריה רוטשילד.
הרב יעקב קובי סופר מגיע לשלושה ימים מדי שבוע מיום שני עד יום רביעי ומעביר בעיקר מערכות תורניות הנקראות בסלנג ובעגה הישיבתית חבורות ושיעורי אמונה.
הרב אלי בזק והרב גולן סעדון מגיעים פעם בשבוע ומלמדים שיעורי אמונה גם הם, וכן גם הרב דניאל מילר - ראש ישיבת עטרת נחמיה, שהיה בעבר ראש כולל האברכים של הגרעין התורני במקום.
בישיבה קיים גם בית הכנסת בשם בית כנסת שיח ישראל.
ישיבת אורות שאול היא ישיבת הסדר בראשות הרב יובל שרלו, הרב תמיר גרנות והרב איתמר אלדר.
הישיבה שוכנת כיום בשיכון הפועל המזרחי שע"י קריית שלום שבתל אביב.
בישיבה לומדים כ-250 תלמידים, חלקם בשירות פעיל בצה"ל.
בין תוכניות הלימוד: בית מדרש "שערים" לבוגרי צבא ותוכנית "גשרים" ליצירת מובילי רוח והנהגה לבוגרי ישיבות.
ישיבת ההסדר מהווה חלק מעמותת רוח הגולן.
הישיבה הוקמה באלול ה'תשנ"ח (ספטמבר 1998) על ידי הרבנים יובל שרלו, דוד סתיו ושי פירון.
הישיבה הוקמה בפתח תקווה מתוך תפיסה שהתורה צריכה להימצא במרכז החיים ובמרכז הארץ.
בסמוך לה הוקמה ישיבה תיכונית בראשות הרב שי פירון.
בשנת תשס"ט החל הרב אברהם בלידשטיין (כיום רב היישוב תקוע) לכהן כסגן ראש הישיבה.
בכסלו תשע"ב, הצטרפה הישיבה לרשת אמי"ת.
היא נקראת על שם התורמים שאול ומירה קושיצקי.
לקראת שנת הלימודים ה'תשע"ג עברה הישיבה למתחם כפר בתיה ברעננה ולהנהגתה הצטרפו הרב תמיר גרנות והרב איתמר אלדר.
בשנת ה'תש"ף עברה הישיבה לשכונת שפירא בתל אביב.
במקביל עזבה את רשת אמי"ת והצטרפה למוסדות עמותת רוח הגולן.
הישיבה פועלת בשיתוף עם גרעין דתי מקומי "קהילת שקמים".
שיתופי פעולה בולטים כוללים לימוד עם ילדי הקהילה בחברותא שבועית וגם לקראת בר המצווה, אירוח ותפילות משותפות ועזרה במיזמים חברתיים בעיר.
לאחר הצבא בוחרים התלמידים ב"שער" שבו הם רוצים להתמקד: 'שער הגמרא' בהנחיית הרב תמיר גרנות, 'כולל הלכה' בהנחיית הרב יובל וקסלר, 'שער התנ"ך' בהנחיית הרב אלדר ושער אגדה והגות בהנחיית הרב אייל קהלני.
ר"מים נוספים הם הרב גיל דביר, הרב מומי פאלוך, הרב איציק וולטרס, הרב הלל נגן, הרב הראל רביב, הרב צחי קליין, הרב יונתן כהן, הרב אחיה סנדובסקי, הרב אלנתן הוכמן והרב עמית שקדי.
הישיבה נחשבת לאחת ממייצגות הקו הפתוח והמתון בקרב ישיבות ההסדר.
הלימוד בה כולל עיסוק בתחומי תלמוד, תנ"ך, אגדה, חסידות, מחשבה ומוסר.
אופן הלימוד כולל לימוד ישיבתי קלאסי, שילוב כלים ספרותיים ואקדמיים וחיפוש היבטים רוחניים ואישיים בלימוד.
מלבד לימוד התלמוד הירושלמי והמדרשים, שנתחדשו בארץ ישראל, הישיבה עוסקת בסוגיות ציבוריות הקשורות בצביונה הדתי של מדינת ישראל ובשאלות ממלכתיות, עיוניות והלכתיות, כחלק מהחיפוש אחר תורת ארץ ישראל ברוח משנתו של הרב קוק.
לימוד התנ"ך נעשה מתוך שאיפה לאמץ את דברי הנביאים כהכוונה בעבודת ה' במציאות הישראלית האקטואלית.
הישיבה מעודדת פיתוח יצירה מקורית.
היא מוציאה עלון שבועי פנים-ישיבתי בשם "פתחון פה", שבו מאמרים של תלמידי הישיבה; רבעון עיוני בשם "פתיחתא", וקובץ בשם "פיתוחי חותם", שבו מאמרים עיוניים פרי עטם של תלמידי הישיבה בנושאי תנ"ך, תלמוד, אגדה ומחשבת ישראל.
בנוסף, הוציאה הישיבה קובץ ספרותי בשם "טפטופים", שבו יצירות שירה ופרוזה פרי עטם של תלמידי הישיבה.
בשנת תשס"ד (2004) פרסמה הישיבה ספר בשם "באי היום - תלמידי ישיבה כותבים", ובו שירים וקטעי פרוזה שפורסמו לראשונה ב"טפטופים".
בשנים תשע"ה-תשפ"ד יצאו לאור קובצי מאמרים של בית המדרש 'שערים': שנתון "שערים לגמרא" - מאמרים בעיון על המסכת שנלמדה בישיבה (עד תשפ"ד יצאו עשרה כרכים); ו"שער לאגדה" - מאמרים על הבעל שם טוב ותלמידיו, ו"לשונות של תפילה" על התפילה.
עקיבא ביגמן - עיתונאי ישראל היום וערוץ 14.
נטעאל בנדל - עיתונאי ישראל היום.
אריאל הורוביץ - סופר וחוקר ספרות.
עמיחי שטיין - עיתונאי כאן חדשות.
ישיבת בית אל היא ישיבה גבוהה ציונית דתית בראשות הרב זלמן ברוך מלמד.
הישיבה הוקמה על ידי הרב זלמן ברוך מלמד בשנת ה'תשל"ח, ביישוב בית אל שמצפון לירושלים.
בשנת 1977, ה'תשל"ח, פנה הרב זלמן יחד עם יעקב כץ (כצל'ה) ואנשים נוספים, ובעידוד הרב צבי יהודה להקים ישיבה ברוח ישיבת מרכז הרב על מנת לחזק את ההתיישבות.
תכנון ראשוני להקמתה בעפרה לא צלח, ולכן פנו להקמתה בבית אל.
הם הקימו בית המדרש בראש הגבעה, בטרם קיבלו אישורים ותכננו תב"ע.
בית המדרש הישן של הישיבה הוא מבנה האבן הראשון שנבנה ביהודה ושומרון.
בשנת ה'תשע"ו נחנך בית המדרש החדש של הישיבה.
בשנת ה'תשפ"ה הודיעה הישיבה על הקמת שלוחה חדשה שתפיץ את דרכה של הישיבה בעיר נתניה, בראשות הישיבה בנתניה עומד הדיין הרב משה חביב.
הישיבה מחנכת את תלמידיה לאור עקרונותיו של הרב קוק ובנו, הרב צבי יהודה קוק, ובראשם הקשר והחיבור של עם ישראל לארץ ישראל ולתורת ישראל.
כמו כן, הישיבה מצהירה על קו חינוכי של גדלות בכל תחומי החיים מתוך תודעת שליחות לעם ישראל ומדגישה באופן יחסי את לימוד הבקיאות, לצד לימוד עיון.
מדי חודש נערכים מבחנים על עשרים דפי גפ"ת (למעוניינים).
כמו כן מתקיימים בישיבה לימודי אמונה (מחשבת ישראל).
הישיבה ממשיכה את הקו האידאולוגי של ישיבת מרכז הרב וחלק מהרבנים, כולל הרב מלמד, הם בוגרי ישיבה זו.
הישיבה נחשבת כאחת משלוש הישיבות הגבוהות הגדולות בציבור הדתי הלאומי לצד ישיבת מרכז הרב וישיבת הר המור, שתלמידיהן על פי רוב מגיעים לישיבה בשביל ללמוד בה לתקופה יותר ממושכת וארוכה יחסית לשאר הישיבות בציבור הציוני דתי.
הרב זלמן מלמד מנחיל בישיבה דרך של הסתכלות חיובית על המציאות – "עין טובה" – שאומרת שבכל קושי צריך לראות אתגר ואפשרות להתקדמות וצמיחה, ואין להסתכל על אתגרי הדור בעין שלילית.
הישיבה מחנכת לשירות בצה"ל ומרבית בוגריה מתגייסים דרך מסלול הסדר מרכז או ישיבות ההסדר (חיצוני לישיבה).
הרב זלמן ברוך מלמד - ראש הישיבה
הרב חיים אביהוא שוורץ - ר"מ אמונה
הרב חיים כ"ץ - מעביר שיעורי עיון ואמונה, בהם שיעור כללי
הרב אליהו ברין - ראש כולל הלכה
הרב שלמה יוסף וייצן - ר"מ שיעור ג'
הרב אליעזר בן פורת - ר"מ שיעור ד'
הרב משה מאיר אבינר - ראש כולל דיינות
הרב רואי מרגלית - ראש כולל רבנות עיר
הרב משה כהן - ראש כולל עיון
הרב יוסף אפריון - ר"מ שיעור ג'
הרב נתנאל אייל - ר"מ שיעור ג'
הרב יאיר וסרטיל - ר"מ שיעור ב'
הרב ינון גרוסברג - ר"מ שיעור ב'
הרב עדו יעקובי - ר"מ שיעור א'
הרב יוחאי פרלמן - ר"מ שיעור א'
הרב משה בר ציון - ר"מ שיעור א'
הרב אלקנה ליאור - ר"מ סדר צהריים
הרב ניר סיני - ר"מ סדר צהריים
הרב יצחק אורלן - ר"מ תוכנית בקיאות (גפ"ת רא"ש, ר"ן רי"ף)
הרב דוד זאגא - ר"מ סדר ערב
הרב צבי ברוך טסלר - חצר"מ שיעור א'
הרב יונתן הנדלר - חצר"מ שיעור א'
הרב מאיר גולדסמית - חצר"מ שיעור א'
הרב יצחק מושקוביץ - חצר"מ שיעור ב'
הרב בועז אשל - חצר"מ שיעור ד'
בעבר לימדו בישיבה גם בנו של ראש הישיבה, הרב אליעזר מלמד, הרב איתמר אורבך, הרב משה דימנטמן, הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב שלמה פישר, הרב חיים שטיינר, הרב ראובן ששון הרב שבתי סבתו הרב משה חביב והרב הלל גפן.
יעקב כ"ץ - מגייס כספים
יואל צור - מנהל פיתוח
הרב שלומי רוזנטל - אחראי תלמידים
הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי היה מנהל הישיבה משנת ה'תשמ"ו ועד פטירתו בשנת ה'תשפ"א.
כולל רבנות - תוכנית רב-שנתית לקראת סמיכה לרבנות במסגרת הרבנות הראשית.
בנוסף קיים מסלול ללימודים לקראת קבלת כושר לרב עיר.
כולל דיינות - תוכנית רב שנתית לקראת מבחני דיינות במסגרת הרבנות הראשית.
ה'תוכנית' - תוכנית לימוד בסדרי צהריים בה לומדים את דפי הגפ"ת יחד עם ביאורי הרא"ש, הר"ן והרי"ף.
ערוץ שבע ברדיו ובאינטרנט והעיתון "בשבע".
מנהלת הערוץ היא שולמית מלמד, אשת ראש הישיבה.
אולפנת "רעיה" לבנות בגיל תיכון הנמצאות ביישוב.
בראשות האולפנה עומד הרב חיים סולטן.
ישיבה תיכונית "בני צבי", בראשות הרב שמואל הולשטיין.
מכינה קדם צבאית לבוגרי תיכונים דתיים וישיבות תיכוניות, בראשות הרב אורי שרעבי.
ישיבת "גור אריה יהודה" לבוגרי המכינה הקדם צבאית, בראשות הרב שמואל שמעוני.
תנועת קוממיות - העוסקת בהסברה בנושאים כגון שמירה על וחיזוק האחיזה בארץ ישראל השלמה, החזרה בתשובה, הנהגת חוקי ההלכה במדינה, וחיזוק הגרעינים התורניים בערים המעורבות.
איחוד רבני הציונות הדתית - ארגון הפועל באמצעות כנסים וכדומה להגברת האחדות בין הרבנים וניהול מחלוקות רבניות מתוך אחווה.
הוצאת ספרים "מאבני המקום", בהוצאה זו יצאו לאור בהוצאה מחודשת ספרים של הראי"ה קוק ובנו הרצי"ה קוק, לצד ספריו של הרב מלמד ורבנים נוספים.
ישיבת נתניה - שלוחה של הישיבה בראשות הרב משה חביב בעיר נתניה.
מדרשת בית אל- מדרשה ללימוד תורה לנשים, בנות שירות וסטודנטיות.
בראשות המדרשה עומדת הרבנית הודיה עטיאס.
'מאבני המקום' היא הוצאת ספרים העורכת שיחות של רבני הישיבה ומוציאה אותם כספרים וחוברות, לצד עריכה מחודשת לספרי הראי"ה והרצי"ה קוק.
ההוצאה כוללת ספרים על הימים הנוראים, סוכות, חנוכה, פורים וחגי אייר.
מציאות קטן בשיתוף הוצאת קורן.
ספרי הרב נריה על הראי"ה (שיחות הראי"ה, מועדי הראי"ה, חיי הראי"ה, בשדה הראי"ה וליקוטי הראי"ה) בשיתוף מכון התורה והארץ.
יש שואלים - פינות רדיו שהעביר ראש הישיבה ברדיו ערוץ 7.
שיעורים בספר אורות - שיעורי ראש הישיבה בשלושת חלקי "אורות מאופל".
נתיבי אמונה - ביאור יסודות אמונה ועבודת ה' בדרכם של מרן הראי"ה ובנו רבנו הרצי"ה, מאת הרב זלמן מלמד.
לזמן הזה - שיחות ראש הישיבה ליום העצמאות ויום ירושלים (שני כרכים).
This is the day - הספר 'לזמן הזה' ליום העצמאות באנגלית.
בעין טובה - שיחות ראש הישיבה לפרשות השבוע.
חוברות בעין טובה - שיחות נבחרות מאת ראש הישיבה (17 חוברות).
חוברות נוספות של שיעורי ושיחות ראש הישיבה, כגון: שובה ישראל, והגדת לבנך (שתי חוברות), עולת הבוקר, וידעת היום, שמיטה, ועוד.
סדרת שיחות מרבני הישיבה למועדים.
שלושה כרכים: ימים נוראים, חנוכה ופורים.
חוברות מאת הרב אליהו ברין.
אתר האינטרנט של הישיבה היווה פריצת דרך בתחום האינטרנט הדתי, בהיותו האתר העברי הראשון שהציע שיעורי תורה לקריאה, צפייה והאזנה.
הרב אליעזר מלמד - ראש ישיבת הר ברכה ורב היישוב.
גאל גרינוולד - יו"ר החטיבה להתיישבות וסגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
תא"ל נתנאל בנישו - נשיא בית המשפט הצבאי לערעורים.
ד"ר אביעד בקשי - ראש המחלקה המשפטית בפורום קהלת.
הרב הלל הורוביץ - יו"ר קרן יחד, חבר הכנסת לשעבר.
הרב ראובן ששון - ראש ישיבת רמת השרון.
הרב ד"ר דב הכהן - חוקר ספרות הלאדינו ומרצה באוניברסיטת בר-אילן; ביבליוגרף והיסטוריון של יהדות איזמיר, מנהל שנים ספריית יד בן צבי.
הרב יהודה דנה - רב היישוב מבוא חורון.
הרב יוסף סוראני - רב המושב נוב ור"מ בישיבת הגולן.
הרב עזרא פאטשינו - רב היישוב לשם.
הרב אברהם זרביב - דיין בבית הדין הרבני, זכה לפרסום בזכות לחימתו כמפעיל D9 במלחמת חרבות ברזל.
הרב דוד בר שלטון - דיין בבית הדין הרבני.
הרב משה חביב - דיין בבית הדין הרבני בנתניה.
הרב חיים סולטן - ראש אולפנת רעיה.
הרב הראל כהן ראש מכון מאבני המקום וראש מכון נזר דוד.
הרב שמואל הולשטיין - ראש ישיבת בני צבי.
הרב דורון פרץ - יו"ר המזרחי העולמי.
תא"ל (במיל') נתן ישראלי - לשעבר ראש להק כח אדם בחיל באוויר.
סא"ל הרב נריה רוזנטל - רע"ן כשרות ובעבר רב חיל האוויר.
יואב שורק (שלזינגר) - הוגה, פובליציסט ועורך כתב העת "השילוח".
בנוסף, רוב הרבנים המלמדים בישיבה הם בוגרי הישיבה בעצמם.
ישיבת בית אורות הייתה ישיבת הסדר ששכנה בהר הזיתים בירושלים, סמוך לאוניברסיטה העברית בשכונת בית אורות.
בישיבה היו מכון ללימוד הוראה, תוכנית עיון אליבא דהלכתא וכולל ללימוד רבנות.
הישיבה נסגרה בעקבות סכסוך וחילוקי דעות בהנהלתה.
באלול שנת תשפ"ג ספטמבר 2022 נפתחה מחדש הישיבה במסגרת, "בית מדרש ירושלמי לבוגרי צבא בית אורות" בראשות הרב חן חלמיש והרב אלחנן בן נון.
ראשי הישיבה בעבר היו הרב בני אלון, הרב אלחנן בן נון והרב דני איזק.
כיום ראש הישיבה הוא הרב חן חלמיש.
הבית שבו נמצאת הישיבה הוקם בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי הילדה אנדרסון, עיתונאית שוודית נוצרייה ושליחתו של עיתון בשם "כרמל".
אחר כך יזמו הרב חנן פורת והרב בנימין (בני) אלון את הקמתה של הישיבה.
הישיבה הוקמה לזכרו של , מ"פ בחטיבת הצנחנים ומפקדו של פורת, אשר נהרג בקרב במקום במלחמת ששת הימים.
בספטמבר 2001 הורה השר לתשתיות לאומיות, אביגדור ליברמן, לחברת החשמל לחבר את בית אורות לרשת החשמל של ישראל, במקום הרשת של חברת החשמל המזרח ירושלמית.
מתחם הישיבה הממוקם בסמיכות לשכונת א-טור סבל מהתפרעויות הכוללות זריקת אבנים והתנכלויות לתושבים היהודים במקום.
בשנת 2014 התפתח עימות בין מייסדי הישיבה לבין אישים בוועד המנהל של העמותה.
מנהלי העמותה פיטרו את ראש הישיבה ובקשו לאחד את הישיבה עם ישיבת "תורה בציון" של הרב יצחק נריה.
מייסדי העמותה, שלא היו מעורבים בניהולה במשך שנים רבות יצאו נגד הפיטורין.
בספטמבר 2019 החזיר בית המשפט העליון לבית המשפט המחוזי לבירור נוסף את שאלת זהותם של חברי העמותה שיכריעו לגבי עתיד הישיבה.
בינואר 2022 נקבע סופית על ידי בית המשפט העליון שהשליטה בישיבה תהיה בידי ראש הישיבה ומייסדי העמותה.
בשנת תשע"ה נוסדה בישיבה תוכנית תורת המדינה, כתוכנית הראשית הנלמדת בה.
מטרת התוכנית היא עיסוק בדמותה של מדינת ישראל על פי התורה ופיתוח מדיניות מעשית תואמת.
במסגרת התוכנית ישנו עיסוק בזמן הישראלי, בתורת ביתא ישראל, בחוק הורים וילדיהם ועוד.
הישיבה ארגנה כנסים בחלק מנושאים אלה.
בישיבה גם תוכנית עיון אליבא דהלכתא בנשיאות הרב דוב ליאור.
זמן אלול - נהוג לעלות לקברו של הראי"ה קוק בהר הזיתים ביום פטירתו, ג' באלול, ולומר שם פרקי תהלים לעילוי נשמתו ועוד מגדולי ישראל הקבורים שם.
לאחר תפילת מנחה מעבירים רבני הישיבה שיעורים במסגרת יום עיון העוסק ברב קוק ובתורתו.
לאורך זמן אלול מתקיים שיעור יומי באורות התשובה.
יום ירושלים - בליל כ"ז באייר מתקיים האירוע השנתי המרכזי של הישיבה, בהשתתפות תורמים והציבור הרחב.
הערב מתחיל בשיחה מפי ראש הישיבה הרב דני איזק, בענייני ירושלים והכמיהה לשוב למקדש ולעבודתו.
השיחה מתקיימת בדרך כלל בכביש הגישה לישיבה בנקודה הצופה אל הר הבית.
לאחר תפילת ערבית, מתקיימת "סעודת ליל יום ירושלים", במהלכה מדברים רבנים, פוליטיקאים ועוד.
בבוקר יום ירושלים מגיעים תלמידי ורבני ישיבות ליום לימוד שבו מדברים רבנים, אישי ציבור וגיבורי ישראל שונים.
בשעות הצהריים, לאחר השיעורים, יוצאים סיורים בהר הזיתים והעיר העתיקה, המודרכים על ידי תלמידי הישיבה.
תשעה באב - קבוצות מגיעות במהלך הערב לסיורים תוך כדי תצפית על הר הבית.
תלמידי השנה הרביעית והחמישית בישיבה נפגשים באופן קבוע עם בני נוער בשכונת הגבעה הצרפתית, במסגרת פרויקט שמטרתו לסייע לבני הנוער להשלים את בחינות הבגרות.
הפעילות ההתנדבותית כוללת גם פעילות במסגרת "גשר" עם בני נוער חילוניים הבאים להתארח בישיבה.
במהלך הסדנאות נערכים דיונים על נושא ההווי הדתי במדינה, על ערכים המעסיקים את הנוער ועל התמודדות של בני נוער דתיים וחילוניים עם חיי היומיום.
הישיבה מקיימת קשרים גם עם האוניברסיטה העברית בקמפוס הר הצופים, במסגרת זו מעבירים רבנים מהישיבה שיעורי יהדות באוניברסיטה.
ישיבת אפיקי דעת היא ישיבת הסדר וישיבה גבוהה בעיר שדרות בראשות הרב דוד פנדל.
נכון לשנת 2021 היא ישיבת ההסדר הגדולה ביותר בישראל.
בשנת 2024 זכתה הישיבה בפרס כץ.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשנ"ה (1995), יחד עם הקמת הגרעין התורני בעיר.
בישיבה לומדים כ-600 תלמידים, והיא ישיבת ההסדר הגדולה ביותר.
תלמידי הישיבה מתנדבים במרכז החסד המקומי, בעזרה לקשישים, לימוד עם ילדים, עזרה למשפחות במצוקה, הכנת נערים לשירותם הצבאי ועוד.
בישיבה פועל בית דין לממונות.
הדיינים הם הרב פנדל, הרב אריאל בראלי הרב של היישוב בית אל והרב דרור טוויל הרב של העיר שדרות.
הישיבה מדגישה את חשיבות החזרות בלימוד.
פעם בשבועיים מתקיים בישיבה שיעור עיון על המסכת הנלמדת של הרב אשר וייס ובעבר התקיים גם פעם בשבוע שיעור של הרב אהרון בוטבול.
בין הרבנים המלמדים אמונה: הרב ערן טמיר, הרב חגי לונדין, הרב שמחה שטטנר והרב קובי דביר.
בישיבת קיים כולל לימוד לרבנות, בראשות הרב יצחק סופר, שבו לומדים כ-30 אברכים ובחורים.
כמו כן קיים בה כולל דיינות, בראשות הרב אביעד תפוחי, ובו כעשרה אברכים.
קיימת בישיבה גם אפשרות של לימודי הוראה במכללת יעקב הרצוג.
בית המדרש של הישיבה נקרא בית מדרש זכור לאברהם, ונתרם על ידי הנדיב היהודי-ברזילאי שלמה פיצ'וטו, לזכרו של בנו שנחטף בידי חברי כנופיה בברזיל ונרצח.
ייחודו של מבנה הישיבה - כמו גם יתר מבני הישיבה (פנימיות ועוד), הוא בכך שהמבנה נבנה כולו מבטון מזוין, לצורך עמידות נגד שיגורי קסאמים - בשל מיקומה של הישיבה בעיר שדרות הסמוכה לעזה ממנה נורו בעשורים האחרונים רקטות רבות לכיוון העיר.
ר"מים עיון (נכון לשנת ה'תשפ"ה)
רב בעבר הרב שמחה אקשטיין
לישיבה שלוחה נוספת בעיר, הנקראת לב לדעת.
ישיבה זו הוקמה בשנת תש"ס, ובראשה עומד הרב שלמה בנימין.
רבים מן התלמידים הבאים למוסד זה הם בוגרי תיכונים וישיבות תיכוניות.
הלימודים מתקיימים בו בקבוצות של 7–10 תלמידים.
בשנת ה'תשס"ו (2007) הקימה הישיבה שלוחה נוספת, ישיבת דרך חיים, בקריית גת, שאופייה דומה לזה של "לב לדעת".
בראש השלוחה עומד הרב אמיר ממן, בן המחזור המייסד של הישיבה בשדרות.
ישיבת באר יעקב היא ישיבה חרדית בבאר יעקב שהונהגה במשך שנים רבות על ידי הרב משה שמואל שפירא, שכיהן כראש הישיבה, והרב שלמה וולבה שכיהן כמשגיח רוחני.
כיום ראש הישיבה הוא הרב דוד יצחק שפירא, ומשגיח הישיבה הוא הרב משה דוד לפקוביץ.
תנועת עזרא ביקשה להקים ישיבה לבוגרי התנועה מחוץ לירושלים ולצורך כך קיבלה תרומה של בית אריזה ישן בבאר יעקב ששימש כפנימייה.
בהמלצת החזון איש מונה לראשות הישיבה הרב אפרים בורודיאנסקי, ולמשגיח מונה הרב שלמה וולבה.
לאחר כחודש ביקש הרב בורודיאנסקי להשתחרר מתפקיד ראש הישיבה, ובמקומו המליץ החזון איש על מינוי הרב משה שמואל שפירא.
לאחר כשנה נפרדה הישיבה מתנועת עזרא בהסכמת שני הצדדים.
הלימודים התקיימו בבית הכנסת של באר יעקב.
באותה עת היו בישיבה כעשרה תלמידים.
בשנת 1953 הוקמו מבנים טרומיים עבור פנימייה וחדר אוכל, על קרקע שחלקה נתרם לישיבה וחלקה הוקצה לישיבה על ידי המועצה המקומית.
בשנת 1955 הוקם עבור הישיבה בית מדרש שנתרם על ידי סר יצחק וולפסון מקנדה, ולאחר מכן הוקמו שני בתים עבור ראש הישיבה והמשגיח.
בליל יום כיפור תשי"ט עלה אחד ממבני הפנימייה באש.
בעשר השנים הראשונות של הישיבה שימש הרב שפירא גם כרב המקומי של באר יעקב, אולם כשגדלה הישיבה הוא פרש מהתפקיד כדי להקדיש את זמנו לישיבה.
בי"ב בכסלו תשכ"ה (17 בנובמבר 1964) חנכה הישיבה את המבנה החדש שלה בנוכחות הרב הראשי לישראל הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב יחזקאל אברמסקי, שר הדתות זרח ורהפטיג ועוד.
בעת חנוכת המבנה החדש למדו בישיבה כתשעים תלמידים, כשני שלישים מהם ישראלים.
תלמידי חוץ לארץ נדרשו להגיע לאחר פרק זמן מינימלי בישיבה בארצות מוצאם.
בכל שבת התקיימה שיחת מוסר על ידי המשגיח הרב וולבה.
הישיבה התייחדה בכך שהשיעורים בה התקיימו בעברית ולא ביידיש, על מנת לאפשר לבני עדות המזרח ללמוד בה.
לאחר ההתרחבות למבנה החדש, פתחה הישיבה ישיבה קטנה לצדה.
בין השנים תש"י-תש"ס הוציאה הישיבה ביטאון תורני בשם "הבאר" אשר הכיל דברי תורה של רבני הישיבה ותלמידיה ושימש גם לגיוס תרומות.
ב-1982 (תשמ"ב) עזב הרב וולבה את ישיבת באר יעקב ועבר לירושלים.
בתחילת שנות התשעים עברה הישיבה לירושלים, עקב גורל הגר"א שערך הרב שפירא.
כעבור עשר שנים שבה הישיבה למבניה המקוריים בבאר יעקב.
אריה דרעי עבר את תהליך השיקום שלו בישיבה בשנת 2001.
בתחילת זמן אלול ה'תש"ע פרש הרב אריה שפירא, שהיה ר"מ בישיבה, בתיאום עם אביו הרב דוד יצחק, והקים עם דודו, הרב נפתלי צבי יהודה שפירא, את ישיבת שערי שמועות במושב בית חלקיה.
בגרעין המייסד של הישיבה החדשה היו כ-20 מתלמידי ישיבת באר יעקב.
מגידי השיעורים הם הרב שמעון שפירא, הרב יהודה אריה קסטנר, הרב דוד מונק, הרב יעקב זלושינסקי, הרב אבנר שפרלינג והרב יהושע דבורץ.
שיטת הלימוד בישיבה מבוססת על דרכו של הרב משה שמואל שפירא, תלמידו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק מבריסק.
רשימת בוגרים שיש עליהם ערך בוויקיפדיה
ישיבת בית אברהם היא ישיבה השייכת לחסידות סלונים, ומרכזה בשכונת מאה שערים בירושלים.
ראש הישיבה הנוכחי הוא הרב משה ברזובסקי, בנו של האדמו"ר רבי שמואל ברזובסקי,
הישיבה הוקמה על ידי רבי שלום נח ברזובסקי בשנת תש"ב, כאשר בראש חסידות סלונים עמד האדמו"ר רבי שלמה דוד יהושע וינברג מסלונים.
מלחמת העולם השנייה שהייתה בעיצומה פגעה בקשר הרציף בין החסידים לבין רבם שישב בעיר ברנוביץ'.
כמשגיח, ר"מ ומנהל מונה הרב חיים אליהו שטרנברג.
בתחילת 1963 למדו בישיבה 125 בחורים ו-25 אברכים.
נכון ל-2023 לומדים בה מאות תלמידים ואברכים.
הישיבה משלבת את שיטת הלימוד הליטאית עם תורת החסידות.
בעבר חלק מהשיעורים בישיבה נאמרים בשפת היידיש אך כיום כל השיעורים מלבד השיעור הכללי שנמסר אחת לשבוע נאמרים בשפה העברית.
כמו כן הבחורים בינם לבין עצמם מדברים בעברית.
לאחר עזיבת הרב שטרנברג את הנהלת הישיבה תפס את מקומו הרב דוד וינברג, גיסו של רבי שלום נח.
לאחר מינויו של רבי שלום נח ברזובסקי לאדמו"ר, תפס את מקומו בנו רבי שמואל ברזובסקי.
כשנתיים לאחר התמנותו של רבי שמואל לאדמו"ר, מונה בנו הרב משה ברזובסקי לראש ישיבה.
הר"מים בישיבה הם: הרב ישראל לוריא (חתנו של רבי שלום נח, מחבר הספרים "נתיבי ישורון"), הרב מרדכי וינברג והרב אהרן וינברג.
בישיבה יש כולל אברכים בראשותו של רבי צבי הירש וינברג, וכן ישיבה קטנה בשכונת הבוכרים.
בשנת תשס"ה הוקמה בביתר עילית שלוחה נוספת של הישיבה על שם מייסדה רבי שלום נח ברזובסקי.
בראשות הישיבה עומד הרב אורי וייסבלום, חתנו של האדמו"ר הנוכחי.
הרב חיים ורנר, משפיע חסידי, בן רב העיר האשכנזי של טבריה.
הרב מאיר ברנדסדורפר, רב, דיין, פוסק ומוהל, חבר בד"ץ העדה החרדית, ומחבר הספרים, "קנה בשם".
הרב יחיאל פישל אייזנבך, מקובל, ראש ישיבת המקובלים שער השמים.
הרב יעקב מאיר שכטר, רב ומנהיג פלג מחסידות ברסלב.
רבי יוסי דייטש, עסקן מחסידות סלונים, פרויקטור מירון בל"ג בעומר יום ההילולא לרבי שמעון בר יוחאי ונציג אגודת ישראל בעיריית ירושלים.
הרב משה הלברשטאם, מו"צ וראב"ד ב.
הרב ישעיהו הרצל, רב העיר נצרת עילית.
הרב יוסף בנימין ואזנר, גאב"ד זכרון מאיר, ראש ישיבת חכמי לובלין בבני ברק ואדמו"ר חסידות שבט הלוי.
הרב שלמה גולדמן, האדמו"ר מזווהיל.
ישיבת איתרי היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית שנוסדה על ידי הרב מרדכי אליפנט בשנת ה'תשכ"ח (1968) והייתה המוסד העיקרי מבין מוסדות "איתרי".
השם איתרי (ITRI) הוא ראשי התיבות באנגלית של "Israel Torah Research Institute", "המכון הישראלי לחקר התורה".
במשך שנים שמה הרשמי של הישיבה היה "תפארת אברהם - איתרי", ולאחר פטירת הרב אליפנט שונה שם הישיבה על שמו: "ישיבת מדרש התלמוד זהב מרדכי - איתרי".
הישיבה שוכנת בדרום-מזרח ירושלים, בין אזור התעשייה של שכונת תלפיות לשכונת בית צפאפא.
ראשיתה של הישיבה בכולל שהקים הרב אליפנט בירושלים בסוף שנות החמישים בשם "תפארת אברהם - איתרי" (על שם סבה של רעייתו).
לאחר גלגולים שונים עבר הכולל לבית נוסבאום שבשכונת רוממה בירושלים, והחלו להצטרף אליו קבוצות של בחורים צעירים שלמדו בחברותא עם אברכי הכולל.
בשנת ה'תשכ"ח 1968 נפתחה רשמית ישיבת איתרי בשם "ישיבת מדרש התלמוד תפארת אברהם - איתרי", והכולל השתלב בתוך הישיבה.
בין תלמידי הישיבה היו תלמידים מישראל ומארצות הברית.
למשך מספר חודשים שכנה הישיבה בבית מלון במזרח ירושלים, בבניין שנודע לימים כאוריינט האוס.
לאחר מכן, תוך שימוש בקשריו עם שר הביטחון משה דיין ועם ראש עיריית ירושלים טדי קולק, השיג הרב אליפנט שטח קרקע בדרום מזרח העיר, ליד השכונה בית צפאפא, ובו מבנה ישן של בית חולים מנדטורי שאליו עברה הישיבה.
בשנות השבעים שופצו והורחבו מבני הישיבה, והובאו ללמד בה הרב שלמה פישר, הרב שמואל אוירבך, הרב מיכל זילבר, הרב יוסף ציינווירט, הרב חיים ברנד, הרב דב בער אייכינשטיין והרב נתן קמינצקי (בנו של הרב יעקב קמינצקי).
בשיאה, מנתה הישיבה מאות תלמידים.
בנוסף הקים גני ילדים ומרכז קהילתי לנוער בעיר יפו.
כמו כן, יזם הקמת מבני מגורים לשיכון חלק מתלמידיו ומשפחותיהם במחירים מוזלים.
חלק ממוסדות איתרי נעשו עם הזמן למוסדות עצמאיים.
בשנת ה'תשמ"ה (1985), ביקש הרב אליפנט למנות את הרב אלעזר מנחם מן שך כראש מוסדות איתרי, אולם הדבר לא יצא לפועל.
בשלהי שנות התשעים, נקלעו מוסדות הישיבה למצב כלכלי קשה ושמם נקשר לחקירות משטרה בפרשיות פליליות.
לאחר פטירת מייסדה הרב מרדכי אליפנט בשנת ה'תש"ע 2009 עמדו בראשות הישיבה הרב שלמה פישר עד פטירתו (2021), יחד עם הרב יצחק ברטלר עד פטירתו (2022).
במלאת השבעה לפטירתו של הרב אליפנט הכריז הרב פישר על שינוי שם הישיבה ל"ישיבת זהב מרדכי - איתרי".
לאחר מכן מונה גם הרב אריאב עוזר לראש הישיבה, והוא כיום הדמות הדומיננטית בה.
מנהל הישיבה הוא הרב יצחק שכטר, ר"מ לשעבר בישיבה וכיום גם רב בית כנסת יוצאי איתרי בבני ברק.
הר"מים בישיבה הם הרב עמיהוד קליין (מחבר סדרת הספרים "עמודי הוד"), הרב מרדכי גלוסקינוס והרב אליהו הילדסהיימר.
המשגיח הוא הרב מאיר שפיצר.
עד תחילת שנת 2022 שימש גם הרב זאב גצל כמשגיח.
פעמיים בשבוע מתקיים שיעור הלכה על ידי הרב שלום גלבר, המוסר גם שיחה על פרשת השבוע.
נכון לשנת תשפ"ד, בישיבה לומדים כ-300 בחורים ועוד כשלושים אברכים, רובם בוגרי ישיבות תיכוניות חרדיות, כגון היישוב החדש, מערבא, נהורא, נהרדעא ומתיבתא בית שמש.
הישיבה עברה לבעלות עמותה המנוהלת על ידי כמה מבוגריה.