tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טורוס סקופיה (במקדונית: КK Торус Скопје) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר סקופיה, המשחקת בליגת העל המקדונית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1999. והחלה לשחק בליגה הבכירה בעונת 2008/09. בעונת 2009/10 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע המקדוני ועד לחצי גמר הפלייאוף.
ובעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע וחצי גמר הפלייאוף.
הקבוצה מארחת את משחקיה בהיכל הספורט בוריס טרייקובסקי המכיל 8,000 מקומות ישיבה.
טורטה קפרזה, טורט קפרזה, טורט קפרי או עוגת שוקולד קפרי (באיטלקית: Torta caprese - "עוגה בסגנון קפרי") היא מאפה קינוח מסורתי מהמטבח האיטלקי המכיל שוקולד ושקדים.
מקורה של עוגה זו באי קפרי, והיא נקראת על שם האי.
העוגה מכילה חמאה מרוככת שעורבבה עם סוכר וחלמונים.
לאחר שהתערובת מתקררת מוסיפים לה שקדים טחונים ושוקולד שהומס על אמבט מרים.
העדר קמח במרכיבי המתכון גורם שהמאפה יהיה פריך בחלקו החיצוני, אך רך ולח בחלקו הפנימי.
המאפה מוגש כשהוא מעוטר באבקת סוכר.
נהוג לשתות לצדו ליקר סטרגה.
מקורו של המאפה אינו ברור וישנן מספר אגדות אורבניות הקשורות להמצאתו - אחת מהן מספרת שהמאפה נאפה עבור תיירים שביקרו בקפרי, והאופה מיהר ושכח להוסיף קמח.
לפי גרסה אחרת הטורט הומצא על ידי שני נכדיו של הצייר האוסטרי אוגוסט ובר בעת ביקורם באי.
גרסה דומה של עוגה זו מגיעה מהעיר פרארה שבאיטליה -עוגת שוקולד ללא קמח.
אף שמקור העוגה אינו ברור, ידוע כי העוגה הפכה פופולרית בקרב תיירים שביקרו באי בשנות ה-20 או בשנות ה-30 של המאה ה-20.
טורט אסטרהאזי (בהונגרית: Esterházy-torta; בגרמנית: Esterházy torte) הוא עוגה הנחשבת לאחת מהעוגות המייצגות של המטבח ההונגרי ואחת העוגות ההונגריות הקלאסיות הידועות ביותר.
הטורט קרוי על שם הנסיך ניקולאוס אסטרהאזי או בנו פול אנטון השלישי, נסיך אסטרהאזי - דיפלומט הונגרי עשיר ממשפחת אסטרהאזי.
גרסה אחת אומרת שהנסיך אהב את העוגה והשנייה שהעוגה הומצאה לכבודו בראשית המאה ה-19.
העוגה היא עוגת שכבות המורכבת ממספר שכבות (ארבע או חמש) של עוגת שקדים או מרנג שקדים, שביניהן קרם חמאה בטעם וניל.
השכבה העליונה לרוב היא קרם סוכר המעוטר בזילופי שוקולד מריר.
טורון פאלוסאורה (בפינית: Turun Palloseura ובקיצור TPS) הוא מועדון כדורגל פיני, מהעיר טורקו שבפינלנד.
הקבוצה נוסדה ב-1922 ועד שנת 1929 לא הייתה ליגה בפינלנד והתקיימו משחקי גביע.
הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה בשנת 1928 במסגרת משחקי גביע.
בשנת 1930 הוקמה ליגת העל הפינית והקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1930 ועד שנת 1934. בשנת 1934 ירדה מהליגה הראשונה לליגה השנייה ואחרי עונה אחת בליגה השנייה, חזרה לליגה הראשונה.
הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1936 ועד לשנת 1952. בתקופה זו זכתה ב-3 אליפויות.
בשנת 1952 ירדה לליגה השנייה.
בשנת 1955 הגיעה לרבע גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פאלו לירוט.
בשנת 1956 עלתה לליגה הראשונה ושיחקה בליגה הראשונה עד שנת 1963. בשנת 1963 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת לאהדן רייפס.
הקבוצה שיחקה בליגה השנייה משנת 1964 עד שנת 1966. בשנת 1964 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת לאהדן רייפס.
בשנת 1965 הגיעה בפעם הראשונה לגמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת אבו IFK.
הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1966 ועד שנת 2000. בתקופה זו זכתה ב 4 אליפויות.
בשנת 1976 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת הלסינגין פאלוסאורה.
בשנת 1979 הגיעה בפעם השנייה לגמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ.
בשנים 1980, 1981 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצות KTP וה.י.ק.
בשנת 1991 זכתה בגביע הפיני בפעם הראשונה ובשנת 1994 זכתה בגביע הפיני בפעם השנייה.
בשנים 1996, 1997 הגיעה לגמר הגביע והפסידה לקבוצות ה.י.ק.
בשנים 1998, 1999 הגיעה לשמינית גמר ולרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת ה.י.ק.
בשנת 2000 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת ריפס ריהימאקי.
בעונה זו ירדה לליגה השנייה.
בשנת 2001 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ.
אחרי 2 עונות חזרה לליגה הראשונה.
הקבוצה שיחקה ברציפות בליגת העל הפינית משנת 2003 ועד שנת 2014. בשנת 2005 הגיעה לגמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ.
בשנת 2006 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת קוקולן פאלו וייקוט.
בשנת 2008 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ.
האקה ולגמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת אינטר טורקו.
בשנת 2009 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ.
הונקה ולחצי גמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת טמפרה יונייטד.
בשנת 2010 זכתה בגביע הפיני בפעם השלישית.
בשנת 2011 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ.
בשנת 2012 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת קופס וזכתה בפעם היחידה בגביע הליגה הפינית.
בשנת 2013 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת מרייהאמן ולחצי גמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת יובסקילה.
בשנת 2014 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת יובסקילה.
בשנת 2018 הקבוצה חזרה לליגה העליונה, אך בשנת 2020 חזרה לליגה השנייה.
בסיום עונת 2025 שבה טורון לליגת העל הפינית לאחר שסיימה במקום השני בליגה הפינית השנייה וניצחה בפלייאוף העלייה את קוטקאן טי.
מחוז טורורו (באנגלית, בסוואהילי: Tororo) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המזרחי במדינת אוגנדה.
בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, טורורו.
המחוז גובל במחוז מבלה מצפון, במחוז מאנאפווה מצפון מזרח, ברפובליקת קניה ממזרח, במחוז בוסיה מדרום, במחוז בוגירי מדרום מערב ובמחוז בוטאליה מצפון מערב.
עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא טורורו.
בשנת 1967 הוקם המחוז תחת השם בוקדי (באנגלית, בסוואהילי: Bukedi).
שנה לאחר מכן עבר מטה המחוז ממחוז מבלה הסמוך לשטח עיר הבירה טורורו.
בתקופת אידי אמין שונה שם המחוז לשמו הנוכחי.
במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז.
רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות.
הגידולים הנפוצים במחוז הם: דוחן, קסאווה, אפונה, שעועית, בטטה, שומשום, חמנית, כותנה, בצל ואורז.
רוב התוצרת החקלאית נמכרת בשטחי המחוז ונועדת לשימוש עצמי.
קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.5% בשנה.
הטורון הוא הגיל השני מתור ותת-תור הקרטיקון העליון.
הוא מציין תקופה שהתרחשה לפני 93.5±0.8 מיליון שנה ל-89.3±1 מיליון שנה.
הטורון החל אחרי הקנומן והתרחש לפני הקוניאק.
בתחילת הטורון התרחש אירוע של מחסור בחמצן שגרם להכחדה של מספר מינים.
כשייך לתור הקרטיקון, גיל הטורון התאפיין במיני דינוזאורים רבים ששלטו באוויר, בים וביבשה.
בישראל, שהייתה מכוסה בתקופה זו בים, שקעו סלעי משקע ואין עדויות לדינוזאורים באזור.
סלעי הטורון שייכים לחבורת יהודה:
בצפון הארץ שקעה תצורת בענה המורכבת בעיקר מסלע גירי עם מאובני רודיסטים, מעט דולומיט ומעט חוואר.
במישור החוף ובמרכז הארץ שקעה תצורת דליה המורכבת בעיקר מחוואר ירוק עם ביטומן, מעט גיר וריבוי מאובנים.
בנגב שקעו תצורות דרורים, שבטה ונצר המורכבות בעיקר מגיר, חוואר, תרכיזי צור ומעט דולומיט וגיר קירטוני.
טורוס סטנפורד הוא הצעה למבנה עבור חיים אנושיים בחלל, מושבת חלל.
הטורוס שקוטרו 1,790 מטרים, ישלים סיבוב סביב עצמו אחת לדקה על מנת ליצור כבידה מלאכותית באמצעות כוח צנטריפוגלי.
סטנפורד טורוס הוצע במסגרת נאס"א לחקר קיץ בשנת 1975, שנערך באוניברסיטת סטנפורד, במטרה לבחון השערות בקשר לעיצובים עבור מושבות בחלל בעתיד.
הטורוס סטנפורד מתייחס רק לגרסה מסוימת זו של עיצוב, כיוון שהתפישה של תחנת חלל דמוי טבעת סיבובית הוצע בעבר על ידי פון בראון ורנר הרמן פוטוצ'ניק.
טורוס סטנפורד מורכב מטבעת בצורת טורוס בקוטר של 1.8 קילומטר (שיספיק עבור כ־10,000 אנשים).
הטורוס מסתובב במהירות של סיבוב לדקה ומספק כוח כבידה מלאכותי של בין 0.9 ל־1.0 g באמצעות כוח צנטריפוגלי.
אור השמש מפוזר בתוך הטורוס ידי מערכת של מראות.
הטבעת מחוברת דרך "חישורים" המשמשים כמוליכים לאנשים וחומרים.
ציר הסיבוב הוא במרכז התחנה, יש לו את כוח המשיכה המלאכותית הנמוכה ביותר והוא המקום הבטוח ביותר עבור מרחב ביטחון בספינה.
החלל הפנימי ישמש למחיה, ויהיה גדול מספיק כדי לייצר סביבה "טבעית"; החלל הפנימי יהיה כמו עמק קרחוני צר, ארוך וישר שקצותיו מתעקלים כלפי מעלה עד שנפגשים וסוגרים מעגל.
צפיפות האוכלוסייה תהיה דומה לזו של פרוור צפוף,כאשר חלק של הטבעת מוקדש לחקלאות, וחלק לדיור.
יהיה צורך ב-10 מיליון טון של חומר.
הבנייה תעשה שימוש בחומרי גלם המופקים בירח ונשלחים לחלל באמצעות מעוט אלקטרומגנטי.
לוכד מסה בנקודה L2 יעביר את החומר אל נקודה L5, שם יעובד במפעל תעשייתי שיבנה את הטורוס.
רק חומרים אשר לא ניתן יהיה להשיג בירח, יובאו מכדור הארץ.
כריית אסטרואידים היא אפשרות נוספת.
מיקום: בין כדור הארץ לירח - נקודת לגראנז' L5
סה"כ מונה: 10 מיליון טון (כולל מגן קרינה (95%), בתי גידול, ואווירה)
צינור בקוטר למגורים: 130 מטר
חישורים: 6 חישורים של 15 מטר בקוטר
מגן קרינה: 1.7 מטר של אדמת הירח
טורונטו האסקיז הייתה קבוצת כדורסל מהעיר טורונטו, קנדה, אשר שיחקה בליגת ה-BAA בעונת .
הקבוצה הוקמה בשנת 1946, כמועדון הקנדי היחיד מבין 11 הקבוצות שהשתתפו בעונת הבכורה של ליגת ה-BAA.
ב-1 בנובמבר 1946 אירחו ההאסקיז את קבוצת ניו יורק ניקרבוקרס באולמם הביתי, המייפל ליף גארדנס, למשחק הבכורה של ליגת ה-BAA.
בשנת 1949 התמזגה ליגת ה-BAA עם ליגת ה-NBL כדי לייצור את ליגת ה-NBA, ובאופן רשמי נחשבות עונות ה-BAA כחלק מההיסטוריה של ה-NBA, כך שהמשחק בין טורונטו לניו יורק נחשב גם למשחק הבכורה של ליגת ה-NBA.
במשחק עצמו, ששוחק בפני 7,090 צופים, ניצחו הניקרבוקרס בתוצאה 68-66. אוזי שכטמן מהניקרבוקרס קלע את הסל הראשון במשחק, שנחשב לסל הראשון שנקלע בתולדות ליגת ה-NBA.
הסנטר אד סדאוסקי פתח את העונה כמאמן-שחקן של טורונטו, והוביל את קלעי הקבוצה עם 19.1 נקודות בממוצע למשחק.
בעקבות פתיחת העונה החלשה פוטר סדאוסקי מתפקידו והועבר בטרייד לקליבלנד רבלס, בתמורה לליאו מוגוס, לאחר 12 משחקים בלבד.
תפוסת הקהל במשחקי ההאסקיז הידלדלה לאורך העונה, ובסיומה פורסמו הערכות לפיהן הפסידו בעלי הקבוצה כ-100,000 דולר.
את עונתה היחידה סיימה טורונטו במקום השישי והאחרון באזור המזרחי עם מאזן ניצחונות שלילי 22–38 (36.7%).
בסיום אותה עונה התפרקה הקבוצה, יחד עם דטרויט פלקונס, פיטסבורג איירונמן וקליבלנד רבלס, ונערך "דראפט פיזור" במסגרתו נבחרו שחקני הקבוצה על ידי יתר קבוצות הליגה.
לקראת עונת חזרה ליגת ה-NBA להיות מיוצגת בקנדה, כשהוקמו קבוצות ונקובר גריזליס וטורונטו ראפטורס.
אחד השמות שהוצעו למועדון הראפטורס, בטרם הוקם, היה "האסקיז", אך הרעיון נדחה בשל הדמיון הגרפי לכינוי של קבוצת מינסוטה טימברוולבס.
עונה מאמנים ניצחונות הפסדים אחוז ניצחונות פלייאוף אד סדאוסקי, לו היימן, דיק פיצג'רלד, רוברט רולף 22 38 36.7% לא העפילה
עוגת טורט (מאיטלקית: torta) היא עוגה עשירה בטעם, לרוב מהווה עוגת שכבות, ומצופה בקצפת, מוס, ריבה או פירות.
לרוב, עוגת טורט מוגשת קרה, היא מקבלת שכבה עבה של ציפוי מתוק וכן קישוטים.
את מרבית עוגות הטורט אופים בתוך תבנית עגולה לעוגה.
בסיס העוגה יכול להיות עוגת ספוג, או בסיס ללא קמח כגון תערובת אגוזים או פירורי לחם עם ביצים וסוכר.
חלק ניכר מעוגות הטורט מצופות במרנג ומעוטרות בשקדים.
עוגות הטורט הידועות ביותר הן הזאכרטורטה והלינצר טורטה שמקורן באוסטריה, עוגת היער השחור מגרמניה ועוגות שכבות שמקורן בהונגריה דוגמת עוגת דובוש.
ברוסיה, אוקראינה ופולין עוגות נקראות טורט וכן גם מאפי טארט.
עוגות טורט נוספות שמקורן באירופה הן טורט אסטרהאזי, רולדה, קרמשניט, עוגת הנסיכה וסמרגוסטורטה.
טורופץ היא עיר באובלסט טבר שברוסיה.
טורופץ מוזכרת לראשונה בדיווחים היסטוריים בשנת 1074. באותה תקופה השתייכה העיירה לנסיכות סמולנסק והייתה השנייה בחשיבותה בנסיכות.
באזור שנת 1167 ניתנה העיירה לנסיך נפרד, וכך נוצרה נסיכות טורופץ, שהייתה כפופה לנסיכות סמולנסק.
במאה ה-14 עברה העיירה לשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1503 הובסה הדוכסות בקרב, וטורופץ עברה לשליטת איוואן השלישי.
בראשית המאה ה-17 נבזזה העיירה בידי צבא פולין ובשנת 1708, כחלק מהרפורמות המנהליות שביצע פיוטר הגדול, טורופץ הוכללה במחוז סנקט פטרבורג.
בסוף המאה ה-19 ישבו בעיירה 570 יהודים.
בראשית שנות העשרים של המאה העשרים התגוררו בטורופץ כ-1,400 יהודים, שהיוו יותר מעשירית אוכלוסייתה.
בטורופץ פעלו בית ספר יהודי ומועדון פועלים יהודי.
בין שתי מלחמות העולם קטן מאוד מספר היהודים בעיר, ובשנת 1939 ישבו בה 500 יהודים בלבד שהיא פחות מ-4%.
לאחר הפלישה הנאצית במבצע ברברוסה לברית המועצות ביוני 1941, ב-29 באוגוסט 1941 נכבשה טורופץ על ידי הנאצים.
מרבית היהודים נמלטו מזרחה או גויסו לצבא האדום, אך עדיין נותרו בטורופץ כמה עשרות יהודים.
ב-20 בספטמבר 1941 רוכזו היהודים שנותרו בטורופץ, בין 60 ל-80 בני אדם, במעין גטו בבניין של מפעל הפשתן שבפרוורי העיר.
הגטו חוסל בסוף שנת 1941, ותושביו הוצאו ממנו ונורו למוות בבור הריגה.
טורטה סטה בלי או טורטה סטבלי (באיטלקית: Torta setteveli או Torta Sette Veli; מילולית: עוגת שבעת הצעיפים) היא עוגה בת שבע שכבות מן המטבח האיטלקי (ובייחוד ידועה במטבח הסיציליאני).
העוגה כוללת שתי שכבות של עוגת שוקולד, המפורדות, שמעל כל שכבת עוגת שוקולד, שכבת שוקולד עם אגוזים, מעליהם שכבת קרם בווריה בטעם אגוזי לוז, מעל שכבות אלה שכבת מוס שוקולד, והעוגה מכוסה ציפוי שוקולד מבריק ועיטורי שוקולד.
מקורה של עוגה זו בעיר פלרמו, שבסיציליה, והעוגה נחשבת לאחד המאכלים הידועים במטבח הסיציליאני.
העוגה נקראת על שם "ריקוד שבעת הצעיפים" (על פי המסופר באופרה סלומה) של שלומית בת הרודיאס, באמצעותו היא פיתתה את הורדוס אנטיפס להרוג את יוחנן המטביל.
באופן מסורתי העוגה מוגשת בימי הולדת.
הכנת העוגה נחשבת לקשה, והעוגה נחשבת מאתגרת אף לקונדיטורים מנוסים.
טורונטו דומיניון בנק היא חברה קנדית רב-לאומית המספקת שירותי בנקאות ו.
הבנק מכונה בדרך כלל "TD" ופועל כ"קבוצת TD בנק" .
זהו אחד משני שנוסדו בטורונטו, השני הוא "" (CIBC).
בשנת 2025, החברה דורגה במקום ה-46 ברשימת .
בשנת 2024, על פי מסמך שפרסמו סטנדרד אנד פורס, קבוצת TD בנק הייתה לבנק הגדול ביותר בקנדה לפי סך נכסיו, השני בגודלו לפי שווי השוק שלו, והבנק ה-28 בגודלו בעולם.
הבנק וחברות הבת שלו מעסיקים למעלה מ-89 אלף עובדים, ומשרתים מעל 26 מיליון לקוחות מסביב לעולם.
בקנדה, הבנק פועל באמצעות "" (TD) ומשרת מעל 10 מיליון לקוחות ב-1,100 סניפים ו-2,600 כספומטים.
בארצות הברית הבנק פועל כ-"", ונוצר כתוצאה ממיזוג "TD בנקנורת'" ו"קומרס בנק".
הבנק בארצות הברית משרת מעל 6.5 מיליון לקוחות עם רשת של מעל 1,171 סניפים במזרח ארצות הברית.
מטה הבנק שוכן בטורונטו שבפרובינציית אונטריו בקנדה.
טורזובקה (בסלובקית: Turzovka, בהונגרית: Turzófalva – טורזופאלווה) היא עיירה בסלובקיה, בנפת צ'אדצה, במחוז ז'ילינה, בצפון המדינה, קרוב לגבול עם צ'כיה (חבל מורביה) ופולין.
היא הוקמה בשנת 1598 על ידי פלטין ממשפחת המגנטים ההונגרים טורזו, אז המשפחה החזקה ביותר ב"הונגריה העליונה".
בשנים 1958 ו-1962 תושב המקום בשם מטוש לשוט דיווח שראה הופעות מרים אם ישו, בדומה לחזון לורד בצרפת והעיירה הפכה מאז לאתר עלייה לרגל עבור המאמינים הנוצרים הקתוליים.
בשנת 1968 קיבל היישוב מעמד של עיר.
שם היישוב נגזר מהפלטין ההונגרי גיירג' טורזו שהקים אותו בשנת 1598.
היישוב נמצא בקצה הצפון-מערבי של סלובקיה, קרוב לגבול עם הרפובליקה הצ'כית (הנמצא צפון-מערבית במרחק של 10 ק"מ).
טורזובקה היא במרחק 14 ק"מ מערבית מצ'אדצה.
בירת סלובקיה, ברטיסלאבה, נמצאת במרחק 210 ק"מ דרומה.
העיר נמצאת במרכז ה"מיקרו-אזור" Horné Kysuce (קיסוצה ההרירית) וביורו-אזור בסקיד, המחולק בין סלובקיה, צ'כיה ופולין.
היישוב שוכן במרכז החלק העילי של חבל קיסוצה, בעמק הנהר קיסוצה.
מסביב לעיירה ולנהר משתרעים רכסי ההרים הבסקידים המערביים ויאבורניקי.
העיירה עצמה היא בגובה 522 מ'.
מזג האוויר בטורזובקה הוא יבשתי מתון, יחסית קריר בגלל הגובה.
הקרירות מקשה על גידול עצי פרי.
טורזובקה התפתחה לאורך החלק העילי של הנהר קיסוצה.
טורזובקה היא אחד היישובים הוותיקים ביותר בעמק הנהר קיסוצה.
שטח היישוב מוזכר לראשונה בעקיפין בשנת 1244 כחלקת אדמה שהעניק מלך הונגריה בלה הרביעי לז'ופאן של טרנצ'ין, בוהומיר, בן סבסבלב.
בשנת 1417 אזור היישוב מוזכר במפורש בתעודה שבה נחל פרדמיירסקי מצוין כנקודת גבול שלו.
כמו במקומות הרריים אחרים, תולדות תחילת היישוב קשורות להתיישבות של ולאכים, במקביל ליישובים הוולאכים האחרים שקמו באזור במאה ה-16 :הליננה (Hlinené), נובה דדינה (Nová Dedina; כיום Podvysoká), Dlhá (דלהה), וורח אולשנה (Vrch Olešná).
שמו הראשון של היישוב שהוזכר בתיעוד משנת 1580 היה פרדמיר (locum Predmér).
בתיעוד של משפחת נאג'ביץ' צוינה הקמתו בשנת 1598 בנחלת משפחת המגנטים ההונגרים הרוזנים טורזו.
תולדות היישוב תחת השלטון ההונגרי וההבסבורגי
תושביו הראשונים של היישוב היו אדם בונץ ועוד 40 מתנחלים שבאו מהיישוב השכן דלהה פוליה (Dlhe Pol'e).
השלטון הרשה לתושבים לבנות טחנת קמח, מנסרה, כנסייה ובית לכומר.
בשנת 1602 הוציא הפלטין ג'יירג' טורזו תעודה שקבעה את גבולות היישוב.
צוין בה כי שם היישוב היה בהתחלה "טורזובקה, או בשמה האחר פרדמיר" .
במהלך השנים הוא נקרא בשמות סלובקים – טורזובה, טורזובקה, טורצ'ובקה, אבל גם בהונגרית – טורזופאלווה, או בשם הלטיני טורזווילה.
בשנת 1614 הקים אותו ג'יירג' טורזו את הכנסייה הלותרנית.
אחרי מותו של גיירג' טורזו בשנת 1616 השכיר בנו אימרה את היישוב למיקלוש אסטרהאזי, אחר כך ב-1649 לגאבור אילשהאזי ומאוחר יותר למשפחת ברני תמורת 7,000 מטבעות זהב.
ב-1674 כשמשפחת טורזו חזרה לדת הרומית-קתולית גם תושבי המקום הפכו לקתולים.
בשנת 1720 פעלו ביישוב שמונה טחנות קמח.
ב-1759 נבנתה כנסייה רומית-קתולית פרוכיאלית במקום הכנסייה הישנה.
לפי הפנקסים שהונהגו בימי הקיסרית מריה תרזה (1740–1780), ב-1784 מנתה אוכלוסיית היישוב 4,832 תושבים שגרו ב-864 בתים.
היישוב נכלל בנחלת ביטצ'ה ומושב האחראי עליו מטעם הבעלים היה בעיר השכנה ביטצ'ה.
בטורזובקה התגורר אחראי על האסם, שנקרא "אובילניק" והאחראי על המזקקה המקומית, שנקרא "קליוצ'אר".
במאה ה-17 התחילו להתקיים בעיירה ימי שוק.
בנוסף לעבודה הכפויה, הקורווה באחוזת הבעלים, התפרנסו התושבים מגידול בקר וצאן, ייצור צמר וחוטים, קדרות, חטיבת עצים ביערות ותעשיית העצים.
במאה ה-19 פעלו כבר בעיירה 15 טחנות קמח ו-16 מנסרות שייצרו קרשים ורעפי עץ.
פעלה ביישוב גם מבשלת בירה.
חלק מהתושבים היו בעלי מלאכה: סנדלרים, חייטים, קדרים, נפחים, אורגים, קצבים, בוני ומתקני תנורים וכו'.
התושבים תמכו במתנדבים הסלובקים שהצטרפו למרד של אביב העמים בשנים 1848–1849.
בשנת 1866 הגיעו לאזור 1,500 מתנדבים של הלגיון ההונגרי של הגנרל הגולה גיירג' קלאפקה אולם האוכלוסייה המקומית הייתה אדישה כלפי מאבקם.
במעבר ז'ילינסקי דרכם נחסמה על ידי כוחות אוסטריים.
בשנת 1868 מכרה משפחת אסטרהאזי את אחוזת ביטצ'ה ללאופולד פופר ולאנדראש ואליגי.
באותה שנה האוכלוסייה מנתה 7,630 תושבים קתוליים ו-150 יהודים.
ב-22 בנובמבר 1873 זכה היישוב למעמד של עיירה.
ב-1870 נפתח בו סניף של דואר וב-1904 הונהג שירות טלגרף.
ב-1896 התארגנו בו כבאים מתנדבים.
ב־9 ביולי 1914 הופעל קו הרכבת למקוב.
היישוב נודע בעוניו, כשחלק רב ממזון התושבים הורכב מתפוחי אדמה וכרוב.
ב-9 ביולי 1914 נחנך קן הרכבת שחיבר את היישוב עם הכפר מקוב.
בסוף המלחמה הוכה היישוב במגפת טיפוס הבהרות שהרגה תחילה 500 תושבים ואחר כך עוד 450.
בתום המלחמה הפך האזור לחלק מסלובקיה שהתחברה לצ'כיה במסגרת הרפובליקה הצ'כוסלובקית (1918–1939).
המדינה המשותפת עם צ'כיה, העצמאות ומלחמת העולם השנייה
בימי הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה על אף מאמצים לפתח את תעשיית העץ, המשיך היישוב להיות נחשל עם בעיית אבטלה.
ב-1939–1945 נפרד האזור תחת משטר הרפובליקה הסלובקית שהייתה גרורה של גרמניה הנאצית.
בסתיו 1944 הייתה תחת כיבוש גרמני עד כניסת הצבא הסובייטי באביב 1945.
בשנים 1941–1945 יושמה מדיניות רצח-העם נגד היהודים מיוזמת גרמניה הנאצית ובשיתוף פעולה של השלטון הפרו-נאצי הסלובקי.
באותה שנה נפרדו מתוכה היישובים קלוקוצ'וב, קורניה ודלהה נאד קיסוצו (Dlhá nad Kysucou Korňa Klokočov) מה שהפחית את מספר האוכלוסייה.
בשנות המשטר הקומוניסטי הוחל ביישוב תהליך של תיעוש.
בו זמנית ב-1950 עברה החקלאות קולקטיביזציה והוקם קולחוז הקרוי בסלובקית JRD.
בשנת 1964 הוא עבר לבעלות המדינה.
ב-10 בדצמבר 1967 היישוב זכה שוב לזכויות של עיר והוכרז רשמית לעיר ב־1 בינואר 1968. עד אז יחד עם פטרז'לקה היה מהכפרים הגדולים בצ'כוסלובקיה.
ב-1969 האזור נכלל לרפובליקה הסוציאליסטית הסלובקית במסגרת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית.
בשנת 1990 הופל השלטון הקומוניסטי.
משנת 1993 עברה העיר לרשות הרפובליקה הסלובקית העצמאית.
אחרי המעבר לכלכלת השוק אחרי נפילת השלטון הקומוניסטי והיפרדות סלובקיה העצמאית מצ'כיה עבר היישוב קשיים כלכליים.
גברתנו מטורזובקה – הפיכת טורזובקה לאתר צליינות קתולית
בשנים 1958–1959 היערן המקומי מטוש לאשוט דיווח על כך שהחל מ-1 ביוני 1958 נתגלה לו בקרבת המזבח של "מרים הקדושה של עזרת הנצח" בגבעת זיווצ'ק (בגובה 736 מ') מראה אישה סמכותית אך מחייכת שהוא זיהה כמרים אם ישו.
בעקבות ההתגלות שהה שלוש שעות במצב של אקסטזה ואחר כך גילה שהחלים מכל מחלותיו.
אחרי התגלויות חוזרות שבהן התוודע למראות של מרים ושל נבואות יום הדין ב-8 בספטמבר 1958 (חג לידת מרים) עלה לראשונה עם קבוצת אנשים למקום ההתגלויות.
בעקבות פעילותו נעצר לאשוט ואושפז בבתי חולים פסיכיאטריים.
החוויות שמסר עליהן נבדקו על ידי פורומים של הכנסייה הרומית-קתולית שהכירה בהן כאותנטיות.
בשנת 1967 בימי חג הפנטקוסט הקתולי דווח על עוד ארבעה מעשי ניסים דומים.
מאז הפכה העיירה לאתר צליינות קתולית.
נבנתה בה קפלה לזכר האירועים.
בשנת 2010 אוכלוסיית העיר הייתה 7,802 תושבים.
מבחינה אתנית, רוב האוכלוסייה היא סלובקית.
לפי דתות, 92,74% מהתושבים הם נוצרים רומיים-קתוליים, 0,2% לותרנים והשאר לא הצהירו על שייכות דתית (ב-2001 נספרו 1.1% אתאיסטים).
בשנת 1869 חיו בעיירה 7,630 רומיית-קתוליים ו-150 יהודים.
יהודים ראשונים התיישבו בטרוזובקה לכל המאוחר במחצית הראשונה של המאה ה-18. במפקד ב-1724 נספרו במקום יהודים אחדים.
ב-1746 ברשימת המיסים של המחוז טרנצ'ין צוינו שתי משפחות יהודיות – אחת שבאה מפולין, והשנייה – ממורביה.
ב-1767 גרה היישוב משפחה אחת בת שש נפשות.
בראש עמד חנווני ששילם בין מיסים אחרים, גם "מס סובלנות" מיוחד של 17 פלורין.
קהילה יהודית קמה בשנת 1798 והצטרפו אליה יהודים מהיישובים השכנים.
הוקמו חבר תפילה, מקווה טהרה וחדר תלמוד תורה שבו הועסק מלמד.
ב-1818 הוקמה בעיירה לשכת אוכלוסין אזורית לצורך שרשמה את היהודים מ-16 יישובים בסביבה.
בשנות ה-1830 התגורר בעיירה מיעוט יהודי בן 150 נפשות.
זו הייתה הקהילה היהודית הגדולה שבחבל קיסוצה.
בשנת 1868 נספרו גם כן 150 יהודים לעומת 7,630 תושבים רומיים קתוליים.
ב-1869 עם פילוג יהדות הונגריה הבחרה הקהילה המקומית במעמד "סטטוס קוו" אולם כעבוד שנים מספר הכריזה עצמה לנאולוגית.
בשנת 1895 נחנך בית כנסת חדש שנבנה בסגנון בנייה קלאסי.
במימון בנייתו השתתפה גם המועצה המקומית של העיירה.
בהמשך נבנו בית קהילה ובית ספר יסודי בן 5 כיתות שקיבל גם תלמידים מקרב הנוצרים.
שפת ההוראה הייתה גרמנית וסלובקית.
בשנת 1908 עדכנה הקהילה את תקנוניה.
בשנות ה-1880 מנתה הקהילה 170 נפשות.
בהמשך מספר היהודים הלך וירד בגלל עזיבה של צעירים אל הערים.
בטורזובקה נולד ב-1864 הצייר היהודי ברתולד דומיניק ליפאי שהתפרסם כצייר דיוקנאות, היה מקורב לאפיפיור פיוס העשירי ותיווך את קבלתו של בנימין זאב הרצל לשיחה עם ראש הכנסייה הקתולית.
היהודים במלחמת העולם הראשונה ובימי צ'כוסלובקיה
בימי מלחמת העולם הראשונה גויסו כמה יהודים בעיירה לצבא האוסטרו-הונגרי.
בסוף המלחמה ב-4 בנובמבר 1918 פרצו בטורזובקה מהומות אלימות נגד היהודים.
הושחת רכוש רב, חנויות נבזזו, בתים הועלו באש.
שבו בחסות הצבא הצ'כוסלובקי החדש, אולם אחרי שובם כשפרצה מגפת הטיפוס הקטלנית, האשימו את הרופא היהודי עלילת שוא שהרעיל את התרופות שנתן לחולים כנקמה על פרעות.
בשנת 1922 מספר היהודים בעיירה היה 70 בלבד.
יחד עם הסביבה נמנו בשנת 1922 120 (30 משפחות משלמות מיסים).
בראש הקהילה עמד יעקב טאוב.
השכיר היחיד של הקהילה היה השוחט שהיה גם שליח ציבור.
פעלו בה חברת קדישא וקם "אגודת נשים יהודיות".
בשנת 1928 הצטרפה רבנות ז'ילינה לארגון הקהילות הליברלית "ישורון".
בעיירה הייתה גם פעילות ציונית.
בבחירות למועצה מקומית זכתה המפלגה היהודית לאומית 53 קולות ובמושב אחד במועצה.
הם ניהלו 6 חנויות למזון ולסחורות כלליות, 2 חנויות טקסטיל, 3 מחסני עץ וחומרי הסקה, 2 מחסנים לחומרי בניין, 2 בתי מרזח, אטליז, מספרה, המנסרה הגדולה של הוגו פרנקל (בה עבדו עשרות פועלים).
עם היהודים נמנו גם רופא, רוקח, עורך דין ונוטריון וטכנאי שיניים.
עם הכרזת הרפובליקה הסלובקית הטוטליטרית ב-14 במרץ 1939 התחילה מדיניות של רדיפות נגד היהודים.
משמר הלינקה של המפלגה השולטת חילל את בית העלמין היהודי תוך זריעת הרס בבתי הטהרה, ניתוץ ועקירת מצבות.
כמה יהודים עקרו לז'ילינה ולערים אחרות.
ב-1940 שויכו יהודי טורזובקה ל"מרכז היהודים" שהוקם בצ'אדצה.
ב-1941 הוחרמו רוב עסקיהם והועברו בהמשך לתושבים סלובקים "ארים".
גם מנסרתו של פרנקל נמסרה ל"אריזטורים" סלובקים.
גברים יהודים מובטלים גויסו לעבודת כפייה קודם בעיירה עצמה ואחר כך ל"מרכז העבודה" בסטראז'וב.
ב-24 באפריל 1942 התחיל גירושם של יהודי טורזובקה למחנות הריכוז וההשמדה בפולין.
קודם במחנה איסוף בז'ילינה ואחר כך ב-29 באפריל לאושוויץ.
ב-4 ביוני 1942 שולחו רוב יהודי טורזובקה הנותרים למחנה ז'ילינה ומשם למחוז לובלין.
גברים כשירים לעבודה נשלחו למיידנק והשאר ישר להשמדה למחנה סוביבור.
רכוש היהודים נמכר במכירה פומבית בחוצות.
כשהחליט הממשל טיסו על עצירת הגירושים מסלובקיה בסתיו 1942 נשארו עדיין בטורזובקה 17 יהודים, לרבות 5 מומרים או נשואים ללא יהודים ובעלי תעודות חסות.
אחד מהם זכה לתעודת חסות מהנשיא טיסו.
ב-29 באוגוסט 1944 פרץ בסלובקיה המרד נגד הנאצים.
כעבור כמה ימים נכנס הצבא הגרמני בעצמו לסלובקיה.
ערב כניסתו נמלטו 7 יהודים מטורזובקה ומצאו מחסה אצל איכרים.
משפחה אחת הסתתרה אצל סלובקי מקומי ו־5 יהודים נתפסו בידי הגרמנים ונשלחו קודם לכלא אילווה, אחר כך דרך המחנה סרד לאושוויץ.
כמה מיהודי טורזובקה הצטרפו לפרטיזנים הסלובקים ולחמו בשורותיהם.
הגרמנים הרסו את בית העלמין.
אחרי כניסת הצבא הסובייטי ב-1945 חזרו לטורזובקה יהודים יחידים והם עזבו תוך זמן קצר.
בית הכנסת שימש אחרי המלחמה כמחסן ומאוחר יותר פורק.
בית הספר היהודי ובית הקהילה הפכו לבית מסחר, ובהתאמה בית מגורים.
במהלך מאות השנים עסקו תושבי העיירה בעיקר בגידול צאן ובקר, בתעשיית העץ, שאותו חטבו ביערות מסביב, קדרות, ייצור חוטים, וגם חקלאות – בעיקר גידול תפוחי אדמה, כרוב הגינה, שעורה, שבולת שועל.
שטחי המרעה כללו כ-320 דונם.
פעלו בעיירה טחנות קמח ומנסרות, כמו כן מבשלת בירה.
ב-9 ביולי 1914 נחנכה מסילת ברזל המחברת את צ'אדצה עם מקוב ועוברת דרך טורזובקה.
גם כביש 487 בין צ'אדצה למקוב חוצה את טרוזובקה, כמו כן כביש 484 לכיוון מורביה.
מוזיאון העיר על שם קרול טוצ'יק – נפתח ב-2015
בית העם בטורזובקה – הליננה – נפתח בשנת 1936
ינואר – עונת הסקי על גבעת בוקובינה
פברואר – נשף נציגי העיר – נשף נוצרי – נשף הדייגים
מאי – חג פלוריאן הקדוש, פטרון הכבאים, תחרות דיג.
יוני – חג הילדים במדרחוב, חג האופניים, מרתון של חבל קיסוצה, יום יוחנן המטביל
יולי – פסטיבל מוזיקה "דרוטריה", תחרות הגולש, תחרות כדורגל במסגרת גביע צ'כוסלובקיה, מרוץ הבסקידים למכוניות
אוגוסט – פסטיבל הרוק של הבסקידים; תחרות בין-לאומית של הכבאים; טורזובקה תחרות השיאים של גינס.
מפגש בין-לאומי של נגני אקורדיון (נגני הליגונקה); יריד ; חג מלאכות.
ספטמבר – חג העפיפונים ("שרקניאדה"), חג הפורלים,
אוקטובר – העלייה לרגל על הר ז'יבצ'אק (אתר גבירתנו מטורזובקה)
מרוץ המכוניות העתיקות של הבסקידים.
טורטול לומנזה למבי (בפלמית: Tortol Lumanza Lembi; נולד ב-13 באפריל 1994 הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בסטאבק.
לומנזה נולד באנטוורפן למשפחה בלגית ממוצא קונגולזי, ובשנת 2010 הצטרף למחלקת הנוער של סטנדרד לייז'.
לקראת עונת 2013/2014 הושאל לסנט טרוידן מהליגה הבלגית השנייה, ובתום העונה שב לסטנדרד לייז'.
ב-25 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בניצחון 3–0 על שרלרואה.
בספטמבר 2015 הצטרף לוואסלנד-בוורן, ושיחק במדיה שבעה משחקים בכל המסגרות.
ביולי 2016 עזב את הקבוצה.
בינואר 2017, לאחר מספר חודשים ללא קבוצה, הצטרף לסטאבק מליגת העל הנורווגית.
בינואר 2018 הצטרף לאוסמנליספור מליגת העל הטורקית, ובתום העונה ירד איתה לליגה השנייה.
לאחר עונה עם הקבוצה בליגה השנייה, באוגוסט 2019 חזר לומנזה לסטאבק.
אזור טורונטו רבתי הוא המטרופולין המאוכלס ביותר בקנדה.
המטרופולין כולל בין היתר את העיר טורונטו.
בסך הכל אזור זה כולל 25 רשויות עירוניות, פרבריות וכפריות.
אזור טורונטו רבתי משתרע בסך הכל על פני 7,124 קמ"ר וצפיפות האוכלוסין באזור זה, נכון לשנת 2016, הייתה 850 תושבים לקמ"ר.
לפי מפקד האוכלוסין של 2017, אזור טורונטו רבתי כלל באותה העת 6,711,985 תושבים.
הטורונטו בליזארד הייתה קבוצת כדורגל מהעיר טורונטו, אונטריו שבקנדה, אשר שיחקה בליגת הNASL.
טורונטו מטרוס הצטרפו ל-NASL ב-1971. המגרש הביתי שלהם היה אצטדיון ורסיטי.
ב-1975, 50% מהקבוצה נמכרה תמורת 250,000 דולר על ידי קבוצת טורונטו קרואטיה מליגת הכדורגל הלאומית, והקבוצה הפכה לטורונטו מטרוס-קרואטיה.
המועדון זכה באליפות הNASL ב-1976. באמצע ספטמבר 1976, דווח כי הקבוצה חייבת 100,000 דולר לממשלת אונטריו ו-95,000 דולר לממשלת המטרופולין של טורונטו, ובנוסף דווח שהקבוצה עשויה להתפרק.
גלובל טלוויז'ן נטוורק רכשה 85% מקבוצת טורונטו מטרוס-קרואטיה ב-1 בפברואר 1979, תמורת 2.6 מיליון דולר.
עקב הרכישה, טורונטו קרואטיה חזרה ל-NSL כמועדון נפרד; כשרק 7 מתוך 26 השחקנים מהסגל של 1978 נשארו, שמה של הקבוצה שונה ל - טורונטו בליזארד בעקבות ההשתלטות.
תחת הבעלות החדשה, מספר הצופים כמעט הוכפל.
מ-1979 עד 1983 שיחקה בליזארד את משחקי הבית שלה באצטדיון התערוכה לפני שחזרו לאצטדיון ורסיטי ב-1984.
בליזארד היו חברים ב-NASL עד 1984, השנה האחרונה של התקיימות הליגה.
הקבוצה הייתה סגנית אלופת הליגה ב-1983, כשהפסידה לקבוצת טולסה ראנקס 0–2 מול קהל של שישים אלף איש בוונקובר.
הם סיימו שוב פעם במקום ה-2 ב-1984 כשהפסידו לשיקגו סטינג.
בשנת 2010, הקבוצה שזכתה באליפות הNASL ב-1976 נכנסה להיכל התהילה של קנדה.
ב-28 במרץ 1985, ה-NASL הודיעה רשמית על הפסקת הפעילות לעונת 1985, כאשר רק טורונטו ומינסוטה סטרייקס היו מעוניינים לשחק.
בינתיים, בעלי בליזארד, רכשו את דינמו לטינו מליגת הכדורגל הלאומית מתוך כוונה לשנות את שמו של טורונטו בליזארד.
תקנות ה-NSL לא אפשרו שינוי שם בעיצומה של העונה.
בעונה שלאחר מכן (1986) החלה דינמו לטינו לשחק בתור טורונטו בליזארד.
ראו גם: רשימת כדורגלני טורונטו בליזארד שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית.
טורונאוסטס (שם מדעי: Torvoneustes; משמעות השם: "שחיין פראי") הוא סוג של זוחל נכחד ממשפחת המטריורינכוסיים, אשר שחה לחופי אירופה בתקופת היורה העליון שלפני 157.7 עד 152.1 מיליון שנה.
המאובנים שלו התגלו בתצורות חימר אוקספור (Oxford Clay Formation) שבדורסט ובוילטשייר באנגליה ואולי גם בואחאקה שבמקסיקו ובצ'כיה.
ממצאים אלו היו של המין T.
carpenteri וכללו בעיקר גולגולת וצידי גולגולת חזקים שהיו כמעט שלמים ואלה נחשבו בתחילה לשייכים לסוג דקוזאורוס או למטריורינכוס.
ב-2008 הוחלט להפריד את המין לסוג גיאוזאורוס וכעבור שנתיים התקבל לסוג משלו, בו עוד 2 מינים.
ממצאיו מראים שהגיע לאורך של 3.7 מטרים במין T.
carpenteri הגיע לאורך של 4 עד 4.7 מטרים ולמשקל של 275 ק"ג.
חלק מהדגימות נראות גדולות עוד יותר.
סוג זה היה בעל חוטם צר יותר מהדקוזאורוס ודמה יותר לטירנונאוסטס והגיאוזאורוס, להם שיניים פרוסות מעט ודומות באופן מטעה לשיני דינוזאורים תרופודים.
עם זאת לתנין זה היו שיניים דקות וקהות יותר, אשר התאימו יותר לאכילת דגים, מה שמרמז שהיה קשור לאב קדמון של קרוביו הקרניבורים יותר.
טורון הוא כינוי גנאי שנוצר מהלחם של המילים "תייר" (tourist) עם "טמבל" (moron), ומתאר אדם אשר בזמן חופשה מתנהג בצורה מטומטמת.
המונח נחשב לסלנג של שומרי פארק בארצות הברית, המתאר כיצד חלק מהתיירים נוהגים כשהם נכנסים לפארק לאומי.
הביטוי מצביע על התנהגות הנובעת מבורות, ונמצא בשימוש בתת-תרבויות שונות.
הוא משמש גם לתיאור תיירים באופן כללי כשהם נמצאים מחוץ ל"אזור הנוחות" הרגיל שלהם.
אזכורים מוקדמים: "טורון, שם עצם, תייר, לרוב מעצבן", הוגדר לראשונה בעיתון וושינגטון פוסט ב-20 בספטמבר 1987 במאמר בשם "תגיד מה?".
בשנת 1991 נזכר הביטוי בהקשר של נהיגה פרועה של תיירים, הכוללת פניות פרסה פתאומיות מהנתיב השמאלי, וגורמת לריבוי של תאונות התנגשות, בעיתון "אורלנדו סנטינל", במאמר שכותרתו "קרפדת הדרך".
שירות הגנים הלאומי בארצות הברית מקפיד להזהיר את אורחי הפארק מפני הסכנות מחיות הבר והסביבה הטבעית.
ואולם, תמונות וסרטוני וידאו המציגים תיירים במצבים מסוכנים מועלים תכופות לאינטרנט ומדגימים את התנהגותם הפרועה.
תיירים הנוהגים כ"טורונים" עשויים לנהוג ברכבם בצורה בלתי צפויה.
תופעה שכיחה היא כלי רכב הנעצרים לפתע באמצע הכביש, ברגע שנצפה לראשונה צבי במרחב.
הנהגים והנוסעים יוצאים מרכבם על מנת לצלם, ויוצרים אגב כך פקקי תנועה המשתרכים לאורך קילומטרים רבים.
המונח משמש גם בהומור, כדי להזהיר מפני מפלס העצבנות הגואה עקב חשיפה מתמשכת לתיירים, אפילו בקרב תושבים מקומיים של אזורי תיירות.
קיימת טענה שכל אחד הוא "טורון" בהיותו מחוץ לביתו ורחוק מהסביבה המוכרת.
עצם היותו מטייל במיקום זר יכול להפוך אותו לטורון.
הסופרת קלסי טימרמן מאמינה כי: "טורון הוא בחלקו תייר נלהב ובחלקו האחר מטומטם בעל כוונות טובות.
אתה בעצמך כנראה היית טורון בזמן זה או אחר".
תיירים הופכים לטורוניים מתוך תגובה תמימה למקומות שמעולם לא היו בהם, ובשל סקרנותם הרבה.
האי טורטוגה (בקריאולית האיטית: Latòti, אי הצבים) הוא אי קריבי המהווה חלק מהאיטי, מול החוף הצפון מערבי של היספניולה.
האי מהווה את הקומונה של איל דה לה טורטו ברובע פורט-דה-פאס של המחוז הדרום מזרחי בהאיטי.
גודלו של טורטוגה הוא 180 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מנתה 35,347 במפקד האוכלוסין של 2009. במאה ה-17, טורטוגה הייתה מחסה מרכזי לשודדי ים.
תעשיית התיירות שלה והתייחסויות רבות בקולנוע הפכו את האי לאחד המוכרים בהאיטי.
האירופים הראשונים שנחתו בטורטוגה היו הספרדים בשנת 1492 במהלך מסעו הראשון של כריסטופר קולומבוס לעולם החדש.
ב-6 בדצמבר 1492, שלוש ספינות ספרדיות נכנסו למעבר וינדוורד המפריד בין קובה להאיטי.
עם הזריחה, קולומבוס הבחין באי שקווי המתאר שלו הגיחו מערפל הבוקר.
מכיוון שהצורה הזכירה לו שריון של צב, הוא נתן לו את השם Tortuga de mar שפירושו צב ים.
טורטוגה יושב במקור על ידי מספר מתיישבים ספרדים תחת השליט הכללי של סנטו דומינגו.
בשנת 1625, מתיישבים צרפתים ואנגלים מסנט קיטס הגיעו לאי טורטוגה לאחר שתכננו בתחילה להתיישב בהיספניולה.
המתיישבים הצרפתים והאנגלים הותקפו בשנת 1629 על ידי הספרדים בפיקודו של דון פדריקה דה טולדו, שביצר את האי, והם גורשו.
מכיוון שרוב הצבא הספרדי עזב להיספניולה כדי להילחם שם במתיישבים הצרפתים, חזרו הצרפתים ב-1630 כדי לכבוש את המבצר והרחיבו את הביצורים שנבנו על ידי הספרדים.
משנת 1630 ואילך, האי טורטוגה היה מחולק למושבות צרפתיות ואנגליות, מה שאפשר לשודדי הים הקאריביים להשתמש באי כבסיס הפעילות העיקרי שלהם.
בשנת 1633 יובאו העבדים הראשונים מאפריקה כדי לסייע במטעים.
עם זאת, עד 1635 הסתיים השימוש בעבדים.
נאמר כי העבדים יצאו מכלל שליטה באי, ובמקביל היו מחלוקות וקרבות מתמשכים בין מושבות צרפתיות ואנגליות.
עד שנת 1670, עידן שודדי הים היה בדעיכה, ורבים מהפיראטים פנו לחיתוך בולי עץ ולמסחר בעץ כמקור הכנסה חדש.
בשלב זה, הנרי מורגן החל לקדם את עצמו והזמין את הפיראטים באי טורטוגה להפליג תחתיו.
מורגן וכ-2,000 פיראטים תקפו את פנמה בשנה שלאחר מכן.
הם נשכרו על ידי הצרפתים ככוח לוחם שאפשר לצרפת לחזק את השליטה באזור הקריבי.
כתוצאה מכך, הפיראטים מעולם לא שלטו באי ושמרו על טורטוגה כמחבוא נייטרלי לשללם.
בשנת 1680, חוקי הפרלמנט הבריטים החדשים אסרו להפליג תחת דגלים זרים.
זו הייתה מכה משפטית גדולה לשודדי הים הקריביים.
הסכם רטיסבון משנת 1684, שנחתם על ידי המעצמות האירופיות, שם קץ לפיראטיות.
רוב הפיראטים לאחר תקופה זו הושכרו לשירותים המלכותיים כדי לדכא את בני בריתם לשעבר.
במהלך המהפכה ההאיטינית באפריל 1803 איבדה צרפת סופית את השליטה באי.
האי טורטוגה ניצב מול החוף הצפוני של האיטי.
הוא הררי מאוד וסלעי; חלקו הצפוני של האי מאופיין בצוקים חדים עליהם נשברים גלי האוקיינוס מה שהופך אותו לבלתי נגיש מהים.
החוף הדרומי שטוח יותר ובעל כמה חופים ונמל גישה.
האי הוא חלק מבלוק טקטוני השונה מהיספניולה, ברובו הוא חולי ואינו מתאים לחקלאות.
טורטוגה הוצגה ביצירות רבות המתארות פיראטיות באיים הקריביים במאות ה-17 וה-18.
טורטוגה הוצגה בסרטים רבים, כולל:
אבוט וקוסטלו פוגשים את קפטן קיד (1952)
ספרים המציגים את האי כוללים:
שיר אהבה מאת ולרי שרווד
Caribbean (1989) מאת ג'יימס מיצ'נר
הברבור השחור (1932) מאת רפאל סבטיני
סדרת הרומנים השחורים של אמיליו סלגרי (1898–1908)
הנוקם השחור של המרכז הספרדי (1847) מאת נד באנטליין
הסוד האפל של ג'וזפין (1955) מאת דניס וויטלי
1637: No Peace Beyond the Line (נובמבר 2020) מאת אריק פלינט וצ'ארלס א.
טורטוגה מוזכרת במספר שירים, כולל:
"Jonas Psalter" (1973) של להקת הרוק סטיקס
"לילה בטורטוגה" (1986) מאת נורמן דוזייר
"Tortuga Bay" (1989) של להקת ההבי מטאל הגרמנית Running Wild
"טורטוגה" (2006) של להקת סקה האיטלקית Talco
" ג'ק ספארו " מאת האי הבודד בהשתתפות מייקל בולטון
"טורטוגה" (2014) של להקת רוק החלל Earthling Society
"Tortuga" ו-"Gute Nacht Tortuga", שניהם מתוך האלבום "Tortuga" (2017) של להקת הפולק הפיראטים הגרמנית
"Tortuga" (2020) ו"Return to Tortuga" (2022) מאת להקת הפיראטים הסקוטית איילסטורם
"אי הצבים" (2002) מאת מייק אולדפילד
טוּרוֹש (בקרואטית: Turoš) הוא סוג של גבינה העשויה מחלב בקר.
זהו מאכל מסורתי באזור Međimurje שבצפון קרואטיה.
טורוש עשוי על ידי נתחי סוג גבינת קוטג' בצורת חרוט, בתוספת מלח ופפריקה (מתוקה).
כיוון שהגבינה מתובלת בפפריקה אדומה, היא בדרך כלל בצבע כתום בהיר או משמש.
גובה הקונוסים הוא בדרך כלל בסביבות 6 סנטימטרים.
לאחר העיצוב, הגבינה נשארת להתייבש בעשן או באור שמש במשך כמה ימים.
השם טורוש (turoš) מגיע מהמילה ההונגרית ההומופונית túrós שמבטאים כמובן טוּרוֹש, שפירושה "של גבינה לבנה חצי רכה" או "של גבינת קוואקר".
Túró הוא שם העצם ההונגרי הן עבור "גבינת לבנה חצי רכה" והן עבור "גבינת לבנה מיושנת".
הגבינה משמשת בהונגריה לאפייה למילוי ולמריחה.
טורון (בפיליפינית: Turon; הידוע גם בשם lumpiang saging - בפיליפינית עבור "בננה לומפיה" שעשויה ממעטפת מאפה דק דמוי נייר או קרפ המכונה "עטיפת לומפיה" העוטפת מילויים מלוחים או מתוקים).
טורון כאמור הוא חטיף פיליפיני העשוי מבננות פרוסות דק (רצוי בננות סבה או קרדבה), מגולגל בעטיפת ספרינג רול, מטוגן עד שהעטיפה פריכה ומצופה בסוכר חום מקורמל.
טורון יכול לכלול גם מילויים אחרים.
הנפוץ ביותר הוא ג'קפרוט (לנגקה), אבל יש גם מתכונים עם בטטה (קמוטה), מנגו (מנגה), גבינת צ'דר וקוקוס (ניוג).
לטורון, אף על פי שמקורו האטימולוגי ספרדי, אין דמיון לסוכריה הספרדית טורון (Turrón) שהיא מעדן נוגט שקדים).
הטורון הוא חטיף פריך ולעיס הנצרך לרוב במהלך מריינדה (ארוחה קלה) או לקינוח.
זהו גם אוכל רחוב פופולרי, נמכר בדרך כלל עם בננה קיו, קמוטה קיו ומארויה.
עלתה השערה שייתכן שייצור טורון החל בקהילות בפיליפינים שהיו ממוקמות ליד עצי בננה ושדות יבול.
העודפים ניתנו למקומיים כאשר היו עודפי יבול, ולבסוף החלו להימכר גם בצדי הדרכים.
בעיר מלאבון, המונח "טורון" או "טוררון" מתייחס במקום זאת לקינוח מטוגן, עטיפת לומפיה, מלאה בשעועית מש מתוקה, בעוד שהמונח ולנסיה משמש לסוג ממולא בננה.
מאמינים שייצור טורון הייתה קשורה לנוכחות התרבות הסינית בפיליפינים לפני ההתיישבות על ידי ספרד החל משנת 1521. מנות פיליפיניות מסורתיות אחרות כמו pancit מציגות שימוש בטכניקות בישול סיניות.
הייתה השראה רבה לתוך התרבות הפיליפינית מתוך התרבות הסינית וגם מהתרבות הספרדית.
ביחס למוצרי המטבח הסיני, שאחד מהם כולל ספרינג רולס ואגרולס, המטבח הפיליפיני כולל לומפיה (אגרול במילוי בשר וירקות מלוח) וטורון.
במתמטיקה ובפרט בגאומטריה אלגברית טורוס הוא חבורה אלגברית שלאחר הרחבת סקלרים לסגור האלגברי, היא חזקה של
לפי ההגדרה, טורוס הוא תמיד חבורה אלגברית ליניארית.
מעל שדה מושלם ניתן למיין טורוסים על ידי פעולות של חבורת גלואה האבסולוטית של שדה ההגדרה על סריגים.
לטורסים תפקיד חשוב בתורת המבנה של חבורות רדוקטיביות.
טורוס שהוא תת-חבורה של חבורה הרדוקטיבית נקרא טורס של .
ניתן לחקור חבורות רדוקטיביות באמצעות הטורוסים המקסימליים (ביחס להכלה) שלהם.
אם שדה ההגדרה ממציין 0, אז הטורוס המקסמלי הוא יחיד עד-כדי הצמדה.
טורוס מקסימלי נקרא גם תת-חבורת קרטאן.
עם שדה ההגדרה הוא אז קיימת צורה של כך שחבורת הנקודות הממשיות של איזומרפית כחבורת לי למעגל היחידה במישור המרוכב (כאשר פעולת החבורה על מעגל היחידה היא כפל של מספרים מרוכבים).
בהתאם חבורת הנקודות של הטורוס (האלגברי) איזומורפית לטורוס (הטופולוגי) ה--ממדי.
באופן כללי יותר, מעל , לכל חבורה רדוקטיבית יש צורה יחידה שקבוצת הנקודות שלה היא קופמפקטית.
צורה זו נקראת הצורה הקומפקטית של החבורה.
חבורת הנקודות של הצורה הקומפקטית של טורוס המוגדר מעל היא טורוס טופולוגי.
טורונטו טמפו היא קבוצת כדורסל נשים קנדית עתידית מטורונטו, אונטריו, הצפויה לשחק החל מ-2026 באזור המזרחי של ליגת ה-WNBA.
ב-13 מאי 2023 נערך משחק קדם עונה בין קבוצות ה-WNBA מינסוטה לינקס לשיקגו סקיי בסקושה-בנק ארנה שבטורונטו, והקהל הרב שהגיע וההתלהבות מהמשחק הוביל לספקולציות לפיהן העיר תכלול קבוצת נשים לצד טורונטו ראפטורס מה-NBA.
ה-WNBA הכריזה רשמית על יצירת המועדון ב-23 במאי, הקבוצה ה-14 בליגה והראשונה מחוץ לארצות הברית.
הקבוצה תהיה בבעלותה של חברת Kilmer Sports בראשות איש העסקים לארי טננבאום, יושב ראש Maple Leaf Sports & Entertainment , שבבעלותה קבוצות ספורט מקצועיות אחרות בעיר, טורונטו ראפטורס וטורונטו מייפל ליפס.
כל חברי מועצת הנגידים של ה-WNBA ושל ה-NBA הצביעו בעד ההחלטה למעט הניו יורק ניקס, שהיו בתהליך של תביעה נגד הראפטורס בשל גניבה לכאורה של מידע קנייני.
ב-5 בדצמבר נחשפו שם הקבוצה, טורונטו טמפו, סמלה וצבעיה – בורדו ותכלת.
שם הקבוצה ניתן לה כך שיעבוד בשתי שפותיה הרשמיות של קנדה, אנגלית וצרפתית, ושמה וסמלה מייצגים את סגנון המשחק הדינמי והמהיר של הקבוצה.
עוד נחשף כי הקבוצה תשחק בקוקה-קולה קולוסיאום שבטורונטו בעל 8,500 המקומות.
ב-3 במרץ 2025 הוכרז כי טניסאית העבר האמריקאית סרינה ויליאמס תהיה חלק מקבוצת הבעלות של המועדון, וב-13 במאי הצטרפה גם היוטיוברית והמנחה הקנדית לילי סינג.
טורטה טרה מונטי, עוגת שלושת המגדלים, היא עוגה סן מרינזית מסורתית המורכבת משכבות ופל דקות שביניהן קרם שוקולד או אגוזי לוז ובציפוי פונדנט שוקולד.
עוגה זו דומה בצורתה ואופן הכנתה למספר קינוחי שכבות נפוצים אחרים בסן מרינו וצורתה ושמה מיוחסים לשלושת מצודות סן מרינו.
שורשיה הקולינריים של הטורטה טרה מונטי מגיעים עד למאה ה-17, בימי הרפובליקה של ונציה.
כחלק מההשפעות התרבותיות והפוליטיות הנרחבות של ונציה על סן מרינו, הוטמעו בתרבות גם מתכונים רבים וכיום, עוגה זו אופיינית בעיקר למטבח הסן מרינזי.
החל משנת 1942, מיוצרת הטורטה טרה מונטי בסן מרינו גם באופן מסחרי על ידי חברת לה סרניסימה, שמפעלה ממוקם בעיירה דומניאנו.
שמה של החברה מעיד במידה רבה על שורשיה ההיסטורייה של העוגה, שכן "לה סרניסימה" (השלווה), היה כינויה של הרפובליקה של ונציה במשך מאות שנים.
העוגה מיוצרת על ידי החברה במגוון גדלים וגרסאות, מגרסת חטיף קטן ועד לעוגות גדולות עם מגוון מילויים, כולל קרם קפה.
טורונטו סטאר הוא עיתון יומי קנדי בשפה האנגלית, בבעלותה של Toronto Star Newspapers Limited, חברת בת של תאגיד וחלק מחטיבת של טורסטאר.
מערכת העיתון יושבת בעיר טורונטו.
העיתון נוסד בשנת 1892 בשם איבנינג סטאר (Evening Star) ובהמשך, בשנת 1900, בעריכתו של , שונה שמו לטורונטו דיילי סטאר (Toronto Daily Star).
אטקינסון השפיע על העיתון עד מותו ב-1948. חתנו, , קידם את תפוצת העיתון עם סיפורים סנסציוניים, כותרות נועזות ותמונות דרמטיות.
העיתון שינה את שמו לשם הנוכחי בשנת 1971 והחל להוציא מהדורת יום ראשון בשנת 1977.
העיתון נוסד בשנת 1892 על ידי מדפיסים וכותבים של העיתון טורונטו ניוז (Toronto News) ששבתו באותה עת, בראשות ראש עיריית טורונטו לעתיד והרפורמטור החברתי , שהפך למייסד העיתון, יחד עם ראש עיר עתידי נוסף, .
העיתון הודפס לראשונה בבית הדפוס של העיתון טורונטו וורלד , שגם היה שותף סמוי בבעלות על הסטאר.
לאחר זמן קצר, נמכר חלקו של הוורלד להוקן.
העיתון לא הצליח בשנותיו הראשונות.
הוקן מכר אותו בתוך שנה, וכמה בעלים התחלפו בזה אחר זה עד שיזם הרכבות רכש אותו ב-1896.
ג'וזף אטקינסון, בעזרת כספים שגויסו על ידי תומכי ראש הממשלה וילפריד לורייה, רכש את העיתון ב-13 בדצמבר 1899. אטקינסון הפך לבעל המניות המוביל של הסטאר, שספג ביקורת תכופה על כך שעסק בעיתונות הצהובה של תקופתו.
במשך עשרות שנים, העיתון כלל מינונים כבדים של עיסוק בפשיעה וסנסציונליזם, לצד תמיכה בשינוי חברתי.
אטקינסון היה עורך הסטאר משנת 1899 ועד מותו ב-1948.
ההתנגדות והביקורת המוקדמת של העיתון על המשטר הנאצי הובילו אותו להפוך לאחד העיתונים הראשונים מצפון אמריקה שנאסרו בגרמניה.
אטקינסון תמך גם בנושאים רבים שהפכו למזוהים עם מדינת הרווחה המודרנית: פנסיות, ביטוח אבטלה וטיפול רפואי.
זמן קצר לפני מותו ב-1948, אטקינסון העביר את הבעלות על העיתון לארגון צדקה, שקיבל את המנדט להמשיך את המסורת הליברלית של העיתון.
בשנת 1949, פרובינציית אונטריו (בה טורונטו נמצאת) העבירה את חוק התרומות לצדקה, שאסר על ארגוני צדקה להחזיק בחלקים גדולים של עסקים רווחיים, והארגון נאלץ למכור את הסטאר.
צוואתו של אטקינסון קבעה כי הרווחים מפעילות העיתון נועדו "לקידום ושימור רפורמות חברתיות, מדעיות וכלכליות...
לטובת תושבי פרובינציית אונטריו" וכי העיתון יוכל להימכר רק לאנשים החולקים את דעותיו החברתיות".
חמשת הנאמנים של הארגון עקפו את החוק בכך שרכשו את העיתון בעצמם ונשבעו בפני בית המשפט להמשיך את מה שנודע כ"עקרונות אטקינסון":
מעקב אחרי מילוי התפקיד ההכרחי של הממשלה
תחת אטקינסון, הסטאר השיק מספר יוזמות מדיה נוספות, כולל מגזין משלים לסוף השבוע, סטאר ויקלי (Star Weekly), בין השנים 1910 ל-1973. בשנים 1922 עד 1933, הסטאר הגיש גם תוכנית רדיו עם סיקור משלים לדיווחי העיתון.
התחנה נסגרה בעקבות הקמת ועדת השידור הרדיו הקנדית (CRBC) והנהגת מדיניות ממשלתית שהגבילה את פעילותן של תחנות רדיו פרטיות.
בשנת 1971, שמו של העיתון שונה לשמו הנוכחי והוא עבר למגדל משרדים מודרני ברחוב יאנג ליד קווינס קוויי, מגדל שנודע בהמשך בתור בניין טורונטו סטאר .
הסטאר התרחב בשנות ה-70 עם פרסום של מהדורת יום ראשון ב-1973 ומהדורת בוקר ב-1981.
בספטמבר 2002, הלוגו שונה, והמילה "The" הוסרה מהכותרת.
ב-28 במאי 2007, ה-Star חשף עיתון מעוצב מחדש שכלל אותיות גדולות יותר, עמודים צרים יותר, מאמרים קצרים יותר, מדורים ששינו שמות, דגש בולט יותר על חדשות מקומיות ופחות על חדשות בין-לאומיות, כותבי טורים ומאמרי דעה.
עם זאת, ב-1 בינואר 2009, הסטאר חזר לפורמט הקודם שלו.
במקביל, Star P.M., עיתון חינמי בפורמט PDF שניתן היה להוריד מאתר העיתון בכל אחר צהריים בימי חול, הופסק באוקטובר 2007, שלושה עשר חודשים לאחר השקתו.
בפברואר 2018, העיתון השעה את תוכנית ההתמחות שלו ללא הגבלת זמן כדי לצמצם את העלויות.
באפריל 2018, הסטאר הרחיב את הסיקור המקומי שלו בוונקובר, קלגרי, אדמונטון והליפקס עם עיתונים יומיים ממותגים מחדש, שהיו ידועים בעבר כ"מטרו" והפכו ל"סטארמטרו" (StarMetro) - מיזם משותף בין טורסטאר (90%) לחברת המדיה השוודית מטרו (10%).
באוקטובר 2018, הסטאר רכש את iPolitics, כלי חדשות פוליטי, שנשאר בבעלותו עד 2022.
ב-20 בדצמבר 2019, מהדורות סטארמטרו הפסיקו להופיע.
העיתון, וחבר טורסטאר כולה, נרכשו על ידי חברת ההשקעות נורדסטאר קפיטל (NordStar Capital) ב-26 במאי 2020, לאחר שדירקטוריון טורסטאר הצביע למכור את החברה תמורת 52 מיליון דולר קנדי — מה שהפך את טורסטאר לחברה פרטית.
ההצעה הוגדלה בהמשך ל-60 מיליון דולר, ואושרה על ידי שופט באונטריו ב-27 ביולי 2020.
כמו המתחרה העיקרי שלו "הגלוב אנד מייל", הסטאר מכסה "ספקטרום דעות שהכי מתאים לתאר כעירוני ומרכז קנדי" באופיו.
הסטאר בדרך מאופיין כעיתון מרכז-שמאל, והוא ליברלי חברתית יותר מהגלוב אנד מייל.
כאשר בנו של אטקינסון, ג'וזף סטורי אטקינסון, הפך לנשיא הסטאר ב-1957, הוא אמר: "מאז הקמתו ב-1892, הסטאר היה אלוף הרפורמות החברתיות והכלכליות, מגן זכויות מיעוטים, אויב של האפליה, ידיד של העבודה המאורגנת ותומך נלהב בלאומיות הקנדית".
העיתון תומך ב"קנדה חזקה, מאוחדת ועצמאית".
במאמר מערכת משנת 1927 כתב העיתון: "אנו מאמינים בקשר הבריטי כמו כולם, אך על בסיס מכבד את עצמו של שוויון ואזרחות, ולא על בסיס ישן של מדינה אחת שייכת לאחרת".
העיתון תמך באופן מסורתי בדו-לשוניות רשמית ובשמירה על אחדות קנדית נגד הבדלנות הקוויבקית.
הסטאר הוא אחד מהעיתונים הקנדיים הבודדים שמעסיקים נציב קבילות ציבור והיה הראשון לעשות זאת.
ב-50 השנים עד 1972, הסטאר תמך במפלגה הליברלית בכל בחירות כלליות פדרליות.
בחמש עשרה מערכות הבחירות הפדרליות בין 1968 ל-2019, הסטאר תמך במפלגה הליברלית אחת עשרה פעמים, במפלגה הדמוקרטית החדשה פעמיים, וב פעמיים.
בבחירות 2015, הסטאר תמך במפלגה הליברלית בראשות ג'סטין טרודו, ועשה זאת שוב ב-2019 וב-2021. הסטאר תמך בליברלים בראשות מארק קרני בבחירות הפדרליות של 2025.
הסטאר השיק את אתר האינטרנט שלו בשנת 1996. באוקטובר 2012, הסטאר הודיע על כוונתו ליישם חומת תשלום באתר, החל מ-13 באוגוסט 2013. כאשר מנויים קיבלו גישה חופשית לכל התוכן הדיגיטלי, ומי שלא היה לו מנוי דיגיטלי יכול היה לגשת ל-10 מאמרים בחודש.
הסטאר הסיר את חומת התשלום שלו ב-1 באפריל 2015, והחזיר אותה ב-2018.
ב-15 בספטמבר 2015, טורונטו סטאר השיק את אפליקציית הטאבלט "סטאר טאץ'" (Star Touch), שהייתה אפליקציית חדשות אינטראקטיבית חינמית עם פרסומות אינטראקטיביות.
בתוך קצת יותר מ-50 יום לאחר ההשקה, האפליקציה הגיעה לאבן דרך של 100,000 הורדות.
גרסת האנדרואיד הושקה ב-1 בדצמבר 2015.
הטורונטו סטאר חווה ירידה בתפוצה, כמו רוב העיתונים היומיים הקנדיים.
טורים היה שבועון ספרותי עברי שיצא לאור בתל אביב בידי חבורת סופרים, משוררים, מתרגמים ועורכים.
גיליונו הראשון נדפס בשנת תרצ"ג 1933, והאחרון, מס' 53, נדפס בשנת תרצ"ה 1935.
השבועון יצא לאור ללא ציון שם העורך.
היוצרים המרכזיים שכתבו בו היו המשוררים אברהם שלונסקי, נתן אלתרמן, לאה גולדברג, רפאל אליעז, אברהם חלפי, אבות ישורון, יחיאל פרלמוטר ואליהו מייטוס.
מבין הסופרים היו בחבורה יעקב הורוביץ, ישראל זמורה, א"ד שפירא-שפיר, מנשה לוין, מיכל יצחק רבינוביץ' יצחק נורמן, יוסף סערוני ואחרים.
השבועון "טורים" הוקם כדי לנגח את חבורת ביאליק ששלטה בעולם הספרות העברית, ואת כתב העת "מאזנים" הוותיק, כלי הביטוי העיקרי של הסופרים מדורו של ביאליק.
כמו כתבי עת אחרים, פרסם "טורים" מספר לא קטן של מניפסטים ותרגומים מספרות העולם בת הזמן.
בשנת תרצ"ח (1938) חודשה הופעתו של השבועון "טורים" לזמן קצר עד סוף שנת תרצ"ט (1939).
אברהם שלונסקי היה העורך של הגרסה המחודשת.
לחבורת היוצרים נוספו המשוררת יוכבד בת מרים, המשורר יונתן רטוש, המשורר משה ליפשיץ והפובליציסט יצחק גרינבוים, לימים שר הפנים של מדינת ישראל.
לאחר כשנה התפזרה החבורה, הופעת השבועון פסקה, והיוצרים התארגנו בחבורות אחרות וסביב כתבי עת חדשים.
טורי איימוס היא אמנית, זמרת ופסנתרנית אמריקאית.
נולדה בשם מיירה אלן איימוס (Myra Ellen Amos) בצפון קרוליינה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי, בזמן שמשפחתה הייתה בטיול (הם גרו בוושינגטון).
כאשר הייתה איימוס בת שנתיים וחצי עברה המשפחה לבולטימור, מרילנד, שם היא התחילה לנגן בפסנתר כבר בגיל שנתיים וחצי, כאשר אחותה הגדולה למדה לנגן בפסנתר, וטורי ניגשה אל הפסנתר בתום השיעור וחזרה על מה שאחותה ניגנה.
כשהייתה בת 5 החלה לחבר יצירות בפסנתר, ובגיל 9 הוסיפה מילים ליצירות שלה.
ב-1968, כאשר הייתה בת 5, זכתה במלגה לאקדמיה למוזיקה.
היא הייתה הכי צעירה באקדמיה.
כשהייתה בת 11, תוקף המלגה נגמר והיא התבקשה לעזוב, בעיקר בשל העדפתה לנגן שירים של הביטלס על פני יצירות קלאסיות.
שנתיים מאוחר יותר היא הלכה ללמוד במכללת "Montgomery", והתחילה לנגן על פסנתרים בברים, מלווה באביה, אשר שלח שירים שהיא כתבה לחברות תקליטים.
ב-1977, זכתה איימוס בתחרות כישרונות צעירים של המחוז.
בגיל 21, עברה ללוס אנג'לס כדי לפתח קריירת מוזיקה.
ב-1985, איימוס הקימה את להקת "Y Kant Tori Read", וביולי 1988, יצא אלבום הבכורה של הלהקה הנושא את שמה.
הביקורות לא היללו את האלבום, וטורי החליטה לשנות כיוון ולחזור לפסנתר.
תחילה חברות התקליטים שונות דחו אותה, והיא נתבקשה להחליף את הפסנתר בגיטרות, אך לא הסכימה, וכך יצא לו בשנת 1992 אלבום הסולו הראשון שלה- Little Earthquakes.
ב-2003, הופיעה איימוס בסרט חיוך של מונה ליזה.
ב-2005, היא הוציאה ספר אוטוביוגרפי בשם "Piece by Piece".
איימוס היא אחת היוצרות הבולטות ביותר בשנות התשעים.
היא השיבה את הפסנתר למעמדו ככלי מרכזי במוזיקת הפופ/רוק.
השירים שלה אישיים ולא תמיד ברורים.
היא נוגעת בהם בנושאים רבים וביניהם מיניות, דת, פטריארכיה וגם טרגדיות אישיות כגון אונס שעברה על ידי מעריץ בתחילת הקריירה שלה, ושלוש הפלות שעברה.
לאיימוס הייתה הצלחה מצומצמת במצעדים בארצות הברית ובבריטניה, אך יש לה גרעין מעריצים.
כך מכרה מעל 15 מיליון עותקים מהאלבומים שלה ברחבי העולם במהלך קריירת הסולו שלה.
איימוס ידועה גם בהערות שנויות במחלוקת ולעיתים גסות במהלך ראיונות והופעות.
ב-21 ביולי 2007 הופיעה איימוס באמפי-פארק רעננה.
זה היה הביקור השני שלה בישראל לאחר שהופיעה בתל אביב ב-28 ביוני 1992. הופעתה אז הייתה מצומצמת מאוד ומיועדת למוזמנים בלבד.
נכון לשנת 2017 הוציאה איימוס 15 אלבומי אולפן, מהם נמכרו מיליוני עותקים ברחבי העולם.
ב-22 בפברואר 1998 נישאה למארק הולי, טכנאי סאונד אנגלי איתו היא ילדה בת בשם נטאשיה ("טאש") לוריאן הולי ב-5 בספטמבר 2000. מקור השם לוריאן הוא הולאר ירמו שכונה גם בשם לוריאן ובשם זה נעשה שימוש נוסף בספרי ג'.ר.ר.
טולקין לדוגמה כשמו של היפה ביערות הארץ התיכונה.
טוריאי מוטוטאדה (1539–1600), בנו של טוריאי טאדיושי, היה בשירותו של טוקוגאווה איאיאסו, ומפקד חיל המצב של טירת פושימי שהתפרסם במות הגבורה שלו במהלך המצור על פושימי, שבו הושמד צבאו, שהיה בחסרון מספרי מובהק, על ידי צבאו של אישידה מיצונרי.
חרף אזהרות מרגליו על התקדמות האויב, החליט מוטוטאדה להישאר בטירת פושימי כדי להפגין את נאמנותו ללורד טוקוגאווה וכדי להשהות את צבא האויב.
ההשתהות בטירת פושימי שנכפתה על צבא אישידה אפשרה ללורד טוקוגאווה לגייס צבא גדול ולהילחם באישידה בקרב סקיגהארה המפורסם (21 באוקטובר 1600).
התאבדותו של מוטוטאדה בנפילת פושימי הוא אחד ממעשי ה המפורסמים ביותר בתולדות יפן.
טורי ג'ואל דה ויטו היא שחקנית, דוגמנית, מוזיקאית ופילנתרופית אמריקאית.
מוכרת בשל דמותה כמליסה הייסטינגס בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות" של רשת Freeform, ד"ר מרדית' פאל בסדרה "יומני הערפד" ברשת The CW ובשל תפקידה כוד"ר נטלי מנינג בדרמה הרפואית "שיקגו MED" של רשת NBC.
דה ויטו נולדה בעיירת הנטינגטון, לונג איילנד שבניו יורק וגדלה בווינטר פארק, פלורידה.
אביה ליברטי דה ויטו, הוא ממוצא איטלקי, הוא מתופף במקצועו, והוא תופף שנים רבות בהופעות של בילי ג'ואל.
אימה, חברה טובה של הזמרת סטיבי ניקס מסוף שנות השבעים, והכירה את אביה של דה ויטו ב-1983 כאשר זה ניגן בסיבוב ההופעות שלה.
היא השנייה מבין ארבע בנות עם אחות הגדולה ממנה, דבון, ושתי אחיות קטנות יותר, מריל ושמה של האחות הצעירה הוא מיי (Mea).
אחותה מריל התמודדה בתוכנית הריאליטי "Discovery Kids Endurance".
השם "טורי" שניתן לה, היה לציון שם הנעורים של אמה, מארי.
בגיל שש קיבלה שיעורי כינור, ועד כיתה ד', היא ניגנה בכינור עם התזמורת התיכונית המקומית, ובגיל 12 היא ביצעה סולו בחתונתה הרביעית של השחקנית כריסטי ברינקלי והופיעה בחתונה של האדריכל פיטר קוק.
בילדותה בילתה זמן רב בסיבובי הופעות עם משפחתה.
לאחר לימודי התיכון, התגוררה מספר חודשים ביפן שם עבדה כדוגמנית.
דה ויטו תיארה את ילדותה למגזין CVLUX באמירה: "בילינו כל חג ההודיה בביתו של בילי ג'ואל.
גדלתי עם בתו, אלכסה; היו אלה הרבה זיכרונות חמים ומאושרים."