tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פול סטאסטני, בנו של כוכב העבר של הקבוצה פטר שטיאסטני, הגיע לקבוצה לאחר שנבחר בדראפט עוד ב-2005. הקבוצה הצעירה של האוולאנש, למרות מאזן חיובי, החמיצה את הפלייאוף בפעם הראשונה מאז שהקבוצה עברה לדנוור ב-1995.
במהלך עונת 2008 חזרו לקבוצה כוכביה הוותיקים, אדם פוט ופטר פורשברג.
ההגנה התחזקה גם בבלארוסי הוותיק רוסלן סליי.
אף על פי שסיימו את העונה במאזן זהה לעונה הקודמת, הספיק הפעם המאזן לעלייה לפלייאוף.
האוולאנש עברו בסיבוב הראשון את סן חוזה שארקס, ופגשו בסיבוב השני את יריבתם הגדולה דטרויט רד וינגס לאחר הפסקה בת שש שנים.
הרד וינגס הביסו את האוולאנש בארבעה משחקים.
את עונת 2009 סיימו האוולאנש אחרונים בחטיבה המערבית עם מאזן של 32 ניצחונות בלבד, לעומת 45 הפסדים ו-5 הפסדים בהארכה או דו-קרב מכות עונשין - המאזן הגרוע ביותר של הקבוצה מאז המעבר מקוויבק ועד אז.
ג'ו סאקיק, הכוכב והקפטן של הקבוצה בכל ימיה בדנוור, ששיחק רק ב-15 משחקים במהלך העונה, הודיע על פרישה מפעילות בסיומה, ואת תפקיד הקפטן קיבל אדם פוט.
המאמן טוני גרנאטו סיים קדנציה שנייה בקבוצה, והוחלף על ידי שחקן העבר ג'ו סאקו שקיבל לראשונה קבוצת NHL כמאמן.
תחת סאקו התאוששה הקבוצה, סיימה במאזן חיובי את עונת 2010 וחזרה לפלייאוף, שם נוצחה על ידי סן חוזה שארקס בסיבוב הראשון.
עונת 2010/11 הייתה החלשה ביותר של האוולאנש מאז המעבר לדנוור ועד 2016/17. היא סיימה אותה במקום ה-14 והלפני אחרון בחטיבה המערבית, עם 30 ניצחונות ו-68 נקודות בלבד.
עם סיום עונת 2012/13 התמנה שוער העבר של הקבוצה, פטריק רואה, למאמן.
תחת רואה השתפרה הקבוצה וזכתה באליפות הבית המרכזי, אך בפלייאוף נוצחה במפתיע בסיבוב הראשון על ידי מינסוטה ויילד.
למרות ההדחה נבחר רואה למאמן העונה ב-NHL וזכה בגביע ג'ק אדמס.
הקבוצה חזרה לסורה בעונת 2014/15, סיימה במקום האחרון בבית המרכזי והחמיצה את הפלייאוף.
עונה לאחר מכן, ב-2015/16, השתפרה הקבוצה ונאבקה עד שלהי העונה על מקום בפלייאוף, אך לבסוף כשלה בניסיון.
בסיום אותה עונה הודיע פטריק רואה על עזיבתו את עמדת המאמן.
עזיבתו של רואה לא הביאה מזור לקבוצה, שסיימה את עונת 2016/17 עם המאזן הגרוע בליגה בהפרש גדול מהמקדימות אותה, והגרוע ביותר שלה מאז שעברה לדנוור - 22 ניצחונות ו-48 נקודות בלבד.
בשתי העונות שלאחר מכן חזרו האוולאנש בקושי לפלייאוף מהמקום השמיני בחטיבה המערבית, כך שבשתיהן נפגשו בפלייאוף עם הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר בחטיבה.
בעוד ב-2017/18 הודחו האוולאנש כצפוי על ידי נאשוויל פרדטורס, ב-2018/19 הצליחו האוולאנש להפתיע את קלגרי פליימס ולהדיח אותה בחמישה משחקים בטרם הודחו בסיבוב השני במשחק שביעי ומכריע על ידי סן חוזה שארקס.
לעונת 2019/20 התייצבו האוולאנש אחרי מהפכה בסגל, שבתוכה בלטו רכישתם של החלוצים נאזם קאדרי מטורונטו מייפל ליפס ואנדרה בורקובסקי מוושינגטון קפיטלס, והחתמתו של המגן קייל מקאר, ה-MVP של ליגת המכללות האמריקאית בעונה הקודמת.
המהפכה בסגל הוכיחה את עצמה, כאשר בעונה הרגילה, שהופסקה לפני סיומה עקב מגפת הקורונה, דורגו האוולאנש שניים בחטיבה המערבית.
גם אחרי פגרת הקורונה, עם תחילת הפלייאוף, הפגינו האוולאנש כושר מצוין.
בסיבוב הראשון הביסו את אריזונה קויוטיס תוך גילוי עליונות מוחלטת, בדרך לסדרה מול דאלאס סטארס בסיבוב השני.
הסדרה מול הסטארס התעלתה לרמה גבוהה מאוד והייתה מרובה בשערים.
האוולאנש סבלו עם זאת מיכולת בינונית של השוער המחליף הצ'כי פאבל פרנסוז, והחליטו לשחק בחלק השני של הסדרה עם שוערם השלישי מייקל הצ'ינסון.
בעזרת יכולת משופרת של הצ'ינסון חזרו האוולאנש מפיגור בסדרה וכפו משחק שביעי ומכריע, שהגיע להארכה, בה ספגו האוולאנש שער מכריע והודחו בקושי רב.
קייל מקאר זכה בגביע קאלדר כרוקי העונה ב-NHL.
האוולאנש ביססו את מעמדם בצמרת הליגה גם בעונת 2020/21 שקוצרה בשל מגפת הקורונה.
עם 82 נקודות ב-56 משחקים בלבד, זכו האוולאנש בגביע הנשיאים כבעלי המאזן הטוב בליגה.
אחרי ניצחון קל בסדרה של ארבעה משחקים בלבד על סנט לואיס בלוז, בה כבשו 20 שערים, נכשלו האוולאנש בסיבוב השני מול וגאס גולדן נייטס.
ריצת הפלייאוף של 2022: אליפות שלישית
עונת 2021/22 הייתה עונה מצוינת עבור האוולאנש לכל אורכה.
מתחילת העונה התבססה הקבוצה בצמרת החטיבה המערבית, וסיימה את העונה הרגילה במאזן הטוב ביותר בחטיבה - 119 נקודות.
בפלייאוף המשיכה הקבוצה להצטיין ולגלות עליונות ברורה על יריבותיה, ועם ניצחונות בסדרות על נאשוויל פרדטורס, סנט לואיס בלוז ואדמונטון אוילרס - הראשון והאחרון בלי להפסיד ולו משחק אחד - הגיעו לסדרת הגמר על גביע סטנלי מול אלופת השנתיים הקודמות, טמפה ביי לייטנינג.
סדרת הגמר הייתה קשה יותר מהסדרות שעברו האוולאנש בדרך לגמר, אבל בסופו של דבר התגברו האוולאנש על הלייטנינג בשישה משחקים וזכו בגביע סטנלי לראשונה מאז 2001. המגן קייל מקאר, שב-20 משחקים בפלייאוף כבש 8 שערים ומסר 21 אסיסטים, נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
העונה הרגילה של האוולאנש ב-2022/23 הייתה המשך לעונה הקודמת.
51 ניצחונות ו-109 נקודות בטבלה הביאו לאוולאנש שוב את המקום הראשון בבית המרכזי לקראת סדרה בסיבוב הראשון מול סיאטל קראקן, קבוצה חדשה בעונתה השנייה בליגה ובהופעת הפלייאוף הראשונה שלה.
למרות זאת, ולמרות יתרון ביתיות, הופתעו האוולאנש והפסידו בסדרה במשחק שביעי ומכריע.
קייל מקאר המשיך להצטיין וזכה בעונה שלאחר מכן בגביע נוריס כמגן העונה בליגה, אך האוולאנש הודחו שוב בפלייאוף על ידי דאלאס סטארס, הפעם כבר בסיבוב הראשון.
היריבות הגדולה של האוולאנש היא עם דטרויט רד וינגס, תוצאה של חמש סדרות פלייאוף בין הקבוצות בשבע השנים הראשונות של האוולאנש בדנוור.
היריבות החלה כבר בעונת 1996, הראשונה של האוולאנש בדנוור, כאשר במהלך סדרת הגמר החטיבתי ביניהן ספג שחקן הרד וינגס כריס דרייפר עבירה קשה מקלוד למיה ונאלץ לעבור ניתוח שחזור בפניו.
האוולאנש ניצחו את הרד וינגס בדרך לזכייה בגביע סטנלי.
עונה לאחר מכן, במשחק עונה רגילה בין הקבוצות, פרצו תשע קטטות בין השחקנים, כולל קטטת שוערים - דבר נדיר למדי - בין פטריק רואה למייק ורנון.
הקבוצות נפגשו שוב בגמר החטיבתי, והפעם ניצחו הרד וינגס בדרך לזכייה משלהם בגביע סטנלי.
בתקופת קוויבק, היריבה הגדולה של הקבוצה הייתה מונטריאול קנדיאנס, הקבוצה הגדולה והוותיקה של קוויבק.
רוב מפגשי הפלייאוף ביניהן הסתיימו בניצחון של הקנדיאנס.
האוולאנש ידועים בקהל הנאמן שלהם, שקיבל אותם בהתלהבות מיד כשעברו לעיר מקוויבק.
כמעט בכל משחקי הקבוצה, הן ב"מקניקולס ארנה" והן בבול ארנה החדש, נמכרו כל הכרטיסים.
בין תחילת העונה הראשונה שלהם בדנוור, עונת 1996, ועד תחילת עונת 2006, נמכרו כל הכרטיסים עד האחרון שבהם לכל משחק בית.
קולוסוס הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה ב-Giant-Size X-Men #1 ממאי 1975, ונוצרה על ידי הכותב לן ויין והמאייר דייב קוקראם.
קולוסוס הוא האלטר אגו של פיוטיר "פיטר" ניקולייביץ' רספוטין, מוטאנט רוסי שחבר בקבוצת האקס-מן, ונחשב לאחד החברים החזקים בה.
כוחו המוטאנטי מאפשר לו להפוך את עורו לפלדה אורגנית המעניקה לו כוח-על, סיבולת וחסינות.
אפילו ללא כוחותיו, קולוסוס נישא לגובה מרשים של כשני מטרים.
למשך השנים, דמותו התאפיינה באופייה השקט, המבויש והכן.
רספוטין הוא אמן מוכשר, שמשתמש בכוחותיו רק בשעת צורך בקרב.
את דמותו של קולוסוס בסרטי הלייב אקשן "אקס-מן 2", "אקס-מן 3: המפלט האחרון" ו"אקס-מן: העתיד שהיה" מגלם השחקן דניאל קדמור.
את דמותו בסרט "דדפול" מדבב השחקן סטפן קפיצ'יק, בעוד השחקן אנדרה טריקוטו מגלם אותו באמצעות לכידת תנועה.
פיטר רספוטין נולד בקולקטיביזציה סובייטית ליד ימת באיקל בסיביר, שם התגורר עם הוריו ניקולאי ואלכסנדרה, ואחותו איליאנה.
אחיו הבכור, מיקאיל רספוטין, היה טייס חלל סובייטי שמת לכאורה בתאונת רקטה.
במיני סדרה Colossus: Bloodline משנת 2006 נקבע כי המשפחה היא נצר לדמותו ההיסטורית של גריגורי רספוטין.
כוחות העל של פיטר התגלו במהלך תקופת התבגרותו בשעה שהציל את אחותו מטרקטור שיצא מכלל שליטה.
בתחילה, פיטר השתמש בכוחות אלו כדי לעזור לאנשים אחרים בקולקטיב, אך עד מהרה מצא אותו צ'ארלס אקסבייר, מקים קבוצת האקס-מן.
פיטר היה חלק מהדור השני של קבוצת האקס-מן (לצד וולברין, סטורם, נייטקרולר, באנשי, סאנפייר ות'אנדרבירד), שנוצרה בידי אקסבייר על מנת להציל את חברי הקבוצה המקורית (סייקלופס, ג'ין גריי, חיה, אייסמן ואנג'ל) שנלכדו בידי האי התבונתי קרקואה.
הוא הסכים לעזוב את הקהילה החוואית בה נולד, ונסע עם אקסבייר חזרה לארצות הברית.
אקסבייר העניק לו את הזהות "קולוסוס".
לאחר תום הקרב, קולוסוס נשאר בארצות הברית יחד עם חברי הקבוצה החדשה.
קולוסוס מתואר לרוב כרודף שלום, חסר אנוכיות אשר מסרב לפצוע או להרוג אחרים, ושמעמיד את חייו בסכנה כדי להגן על אחרים בשל כוחו החסין.
כאשר האקס-מן הסתערו על הגיהנום כדי להציל את נייטקרולר, קולוסוס פתח את שערי העיר דיס, והשדים המאכלסים אותה נמלטו בראותם אותו.
דוקטור סטריינג' ציין, כי "לפי דנטה, רק אדם אחד יכול לפתוח את השערים הטמאים בכוח הזרוע".
אולם, גרסה זו של הגיהנום מתבררת כאשליה.
בכמה ממשימותיו הראשונות בקבוצה, קולוסוס נלחם נגד המשמר המלכותי של אימפריית השי'אר, ומבקר בארץ הפראית, מקום מושבם של קאזאר ונבל-העל סאורון.
משפחתו נותרה במחשבותיו, והוא כתב לעיתים קרובות מכתבים הממוענים לה.
מעט לאחר הצטרפותו לאקס-מן, אישה בשם גברת לוק חטפה רבים מיקיריהם של האקס-מן והשתמשה בהם כבני ערובה כדי לעזור ולשחרר את מעבידה - הנבל ארקייד - משביו של דוקטור דום.
בין הנחטפים הייתה אחותו הצעירה של פיטר, איליאנה, אותה חטפה לוק מהקולקטיב הסיבירי אל ארצות הברית.
בהמשך, ארקייד שטף את מוחו של קולוסוס והעניק לו את הכינוי "הפרולטריון".
קולוסוס נלחם נגד האקס-מן, עד אשר הם הצליחו לבטל את השפעתו של ארקייד.
האקס-מן שחררו גם את איליאנה, וביחד עם אחיה עברה להתגורר באחוזת אקסבייר.
לאחר שאיליאנה נלקחה בשבי לממד לימבו - שבו מספר שנים עוברות בו לעומת מספר רגעים בכדור הארץ - היא הפכה למכשפה בוגרת אשר נטלה את שם הקוד מג'יק ("קסם").
כתופעת לוואי לכך, גרסת היקום המקביל של קולוסוס מתה בלימבו.
כשהאקס-מן נלחמו במוטאנט משנה המציאות פרוטאוס, קולוסוס חשב כי הרג אותו כאשר זה האחרון נגע בעורו המטאלי.
בתחילת הקריירה שלו בקבוצה, פיטר החל במערכת יחסים רומנטית עם קיטי פרייד.
למרות שהיו ביחד כזוג לזמן קצר, מערכת היחסים ביניהם היוותה את הבסיס לחברות עמוקה וארוכת שנים.
במהלך "סאגת הפניקס האפלה, קולוסוס נאלץ להילחם בחברת האקס-מן ג'ין גריי, עליה השתלט כוח הפניקס הקוסמי העוצמתי.
הוא עצר בעדה מספיק זמן כדי שסייקלופס יהרוג אותה.
בהמשך הוא שוב נלחם במשמר המלכותי של השי'אר בניסיון להציל את חייה של ג'ין.
קולוסוס כמעט ונהרג בקרב נגד אחוות המוטאנטים של מיסטיק, כאשר פיירו הבעיר את עורו המטאלי והוא רוסס בחנקן נוזלי.
הוא ניצל בעזרתם המשולבת של רוג וחבר המורלוקים הילר.
בהמשך, הוא נלחם לראשונה בקרב חזיתי עם ג'אגרנוט.
במהלך אירועי "טבח המוטאנטים", קולוסוס היה מעורב בניסיון האקס-מן להציל את קבוצת המורלוקים מידי קבוצת המשוטטים הרצחנית.
כאשר קיטי נפצעה אנושות בידי הנבל הארפון, קולוסוס נכנע לזעמו ושבר את מפרקתו של ריפטייד.
הוא ניסה להתעלם מהזעם והכאב אותם ספג, אך לבסוף התעלף מהפצעים האנושיים שנגרמו לו בידי ריפטייד.
מגנטו, בעזרתה של שאדוקאט, עזר לרפא את צורתו המטאלית של קולוסוס, אך התהליך גרם לשיתוקו.
הוא נשלח לאי מיואר יחד עם שאדוקאט, נייטקרולר ושאר המורלוקים כדי להחלים.
למשך הזמן, פצעיו של קולוסוס הגלידו, אך הוא היה צריך להתרכז בקושי רב כדי לשנות צורה בחזרה לבן אנוש.
כשראה את האקס-מן בדאלאס בעקבות אירועי "נפילת המוטאנטים", הוא ביקש מאחותו שתשגר אותו לקרב - דבר שלא היה צפוי, היות שנבלת-העל דסטיני בעלת כוחות החיזוי לא ראתה אותו בקרב חברי האקס-מן הנופלים.
כאשר חברי הקבוצה החליטו להקריב את חייהם כדי לעצור את יריבם, קולוסוס הצטרף ומת במטרה להציל את העולם.
כמו יתר חבריו הוא הוחזר לחיים, והחליט לגרום לעולם להאמין כי הוא מת, בעוד הוא והאקס-מן משתקעים בבסיסם החדש באוסטרליה.
בעקבות אירועי "אינפרנו", איליאנה חזרה לגילה המקורי, ופיטר החליט כי מוטב והיא תחזור להתגורר עם הוריהם ברוסיה.
קבוצת האקס-מן לא הצליחה לשמור על אחדותה, וזאת כאשר רוג נעלמה, וולברין עזב לדרכו, לונגשוט פרש וסטורם נהרגה לכאורה.
עם קבוצת הבוזזים בעקבותיהם, פסיילוק תמרנה את שלושת הנותרים בצורה טלפתית כדי להתפצל ולעבור דרך שער בין-ממדי כדי להציל את חייהם.
פיטר מגיח מן הצד השני בניו יורק, ללא כל זיכרון מעברו כחבר אקס-מן.
הוא יצר לעצמו זהות חדשה בשם "פיטר ניקולאס", והפך לאמן מוכשר.
לאחר שנחטף בידי חבורת המורלוקים, הוא ניצל בידי פורג', באנשי וג'ין גריי, שהחליטו כי עדיף לו לחיות את חייו החדשים מאשר להגרר חזרה לחייו הקודמים.
בהמשך הוא נשלט מחשבתית בידי מלך הצללים ונשלח לרדוף אחר צ'ארלס אקסבייר.
לאקסבייר לא הייתה כל ברירה אלא למחוק את אישיותו של פיטר ניקולאס כדי לשבור את אחיזתו של מלך הצללים עליו.
קולוסוס הצטרף מחדש לאקס-מן כחבר הקבוצה הזהובה של סטורם, וחזר לקרב בסאגת האי מיואר.
האקס-מן מצאו את עצמם ביקום מקביל, שבו אחיו של קולוסוס מיקאיל רספוטין עדיין חי ומתפקד כמשיח עבור אוכלוסיית העולם.
הוא חזר עימם ליקום הרגיל, ביסס את עצמו כמנהיג המורלוקים והעביר אותם לעולם אחר.
פיטר נותר מאוכזב מהיעלמותו של אחיו והאשים את עצמו.
זמן מה לאחר מכן, הוריו של פיטר נרצחים, ואחותו איליאנה נחטפה בידי הממשלה הרוסית, שקוותה לפתח מחדש את כוחותיה.
בעזרתם של האקס-מן, קולוסוס הציל את אחותו והחזירה לאחוזה.
באירועי "וירוס הירושה", איליאנה נדבקה בווירוס הקטלני ומתה ממנו.
אובדן משפחתו והנזק המוחי שאילץ אותו להישאר במצבו המטאלי גרמו לפיטר לחשוב מחדש על חברותו באקס-מן, ולהצטרף למגנטו וקבוצת השוליות שלו, אשר הציעו לו אלטרנטיבה לפילוסופיית הפציפיזם של האקס-מן אודות דו-קיום בין מוטאנטים לבני אדם רגילים.
קולוסוס החלים לבסוף מהנזק המוחי שנגרם לו, אך בחר להישאר עם השוליות בתקווה כי יוכל לרכך את שיטות הפעולה הקיצוניות של הקבוצה בעזרת אלה אשר למד מפרופסור אקסבייר.
קולוסוס נשאר בקבוצה של מגנטו עד אשר הבין שאבאלון - האי בו התמקמו - הוא לא המקום הנכון בשבילו, ובמיוחד לאחר שמגנטו מת מוות מוחי ותחנת החלל אסטרואיד M הושמדה.
הוא עזב את הקבוצה בחיפוש אחר האדם היחיד שדאג לו במרוצת השנים - קיטי פרייד, חברת קבוצתו ואהובתו לשעבר, כעת חברת אקסקליבר.
הוא נסע לאנגליה, ומצא אותה בזרועות אהובה החדש, פיט ויזדום.
מותש, חלוש מנטלית וזועם, קולוסוס התקיף את ויזדום, ולמרות שהקרב היה קצר, כמעט והרג אותו.
הוא הוכנע בידי קפטן בריטניה ומגאן, ובהמשך נרפא ממחלתו בידי מוירה מק'טאגרט.
קולוסוס קיבל את העובדה כי קיטי המשיכה בחייה, והצטרף לשורות אקסקליבר (אם כי לוקהיד - דרקון המחמד של קיטי - לא קיבל זאת בעין יפה).
יחד עם אקסקליבר, קולוסוס השתתף בהרפתקאות רבות, ביניהן התקלות באיש אקס רב העצמה, חברת המוסד לשעבר סברה, הנבלים הוד התפתחותו, נייטמר וזקיפי הסנטינל, כמו גם בקבוצות "החזית לשחרור המוטאנטים", השוליות, Generation X ו"דרקוני שחר הארגמן", וניסיון לעצור את השמדת לונדון בידי סניף לונדון של מועדון הלפייר.
בהמשך, קבוצת אקסקליבר פורקה עם חתונתם של בריאן בראדוק ומגאן, וקולוסוס חזר עם שאדוקאט ונייטקרולר חזרה לאקס-מן.
עם חזרתם, הם נתקלים בקבוצת מתחזים הפועלים תחת המתקן לאיתור מוטאנטים סרברו, שמחופש לפרופסור אקס.
במשך זמן זה, קולוסוס חידש את חברותו עם וולברין וסטורם, שנפגמה עם הצטרפותו לקבוצת השוליות, ופיתח קשרי ידידות קרובים עם חברת הקבוצה החדשה מארו.
בנוסף, הוא נלחם לצידם בטום קאסידי השחור, אחוות המוטאנטים, שאקסבייר הצטרף אליהם וכן מגנטו והשוליות שלו.
פיטר מצא את אחיו האובד מיקאיל, אך לצערו איבד אותו בשנית באירועי "התריסר", כאשר אפוקליפס אסף תריסר מוטאנטים בחיפושו אחר כוח.
הנרי מק'קוי, מדען הקבוצה, טען כי מצא תרופה לווירוס הירושה, וזאת לאחר שערך מחקר ברשומותיה של ד"ר מוירה מק'טאגרט.
אולם, התרופה יכולה להשתחרר לאוויר רק באמצעות מותו של המשתמש הראשון בה.
קולוסוס אינו מחכה לגרסה יציבה יותר של התרופה, או שאחרים כמו אחותו איליאנה ימותו, והוא מזריק לעצמו את התרופה.
על ידי הפעלת כוחותיו המוטאנטים והקרבתו, קולוסוס איפשר את שחרורה לאוויר וחיסול המגפה.
גופתו נשרפה, וקיטי פרייד לקחה את אפרו לרוסיה, שם פוזר על אדמת הולדתו.
כמעט שנתיים אחרי, הובא לידיעתם של האקס-מן כי פותחה תרופה לריפוי מוטציה.
לאחר שהשיג דוגמית מהתרופה, מק'קוי מצא בה DNA חבוי והקבוצה החלה לחקור את המקור שעומד מאחורי התרופה - אורד מהעולם החייזרי ברייקוורלד.
קיטי והקבוצה מתפצלים, והיא מוצאת את עצמה במתקן תת-קרקעי חבוי שבו היא מגלה לתדהמתה הרבה כי קולוסוס חי וקיים.
מתברר כי אורד חטף אותו והניח כפיל בדמותו לצורך שריפת הגופה.
אורד השתמש בתרופה שבדמו של קולוסוס כדי לסנתז תרופה נגד מוטציה.
קיטי משחררת את קולוסוס מכלאו וביחד עם האקס-מן מביסים את אורד, שמנסה לברוח מכדור הארץ.
קולוסוס מצטרף חזרה לקבוצת האקס-מן וממשיך במערכת היחסים הרומנטית עם קיטי פרייד.
במהלך המיני-סדרה Colossus: Bloodline, קולוסוס ערך מסע בחזרה לרוסיה כדי לעזור לדודניתו, העיתונאית לריסה מישצ'נקו.
עבודת המחקר שלה קבעה כי משפחתם היא צאצאית ישירה של גריגורי רספוטין, וכי קרובי משפחתם נרצחים בשיטתיות.
עוד נקבע, כי רספוטין היה מוטאנט רב עצמה שכוחו עבר בירושה לצאצאיו.
כאשר צאצאיו נרצחים, הכוח שלו מתחלק בין הנותרים.
לאחר שאחרון המשפחה יוותר בחיים, רספוטין עצמו יייוולד מחדש בגופו של השורד.
מיסטר סיניסטר, בן ברית של רספוטין, מתגלה כמי שעומד מאחורי הרציחות.
לריסה נרצחת בידי סיניסטר, אך קולוסוס ואחיו מיקאיל מסכלים את מזימתו, ומיקאיל מגרש את עצמו לממד בו לא יוכל למות לעולם, אך ממנו לא יוכל לחזור.
אם סיניסטר יהרוג את קולוסוס, רספוטין ייוולד מחדש במיקאיל, אך ילכד בממד.
אולם, לכל הנוגעים בדבר לא ידוע כי בנו של קולוסוס, פיטר, נמצא בארץ הפראית, ועצם קיומו מערער את מאזן הכוחות.
קולוסוס חזר לאקס-מן, לאחר שלא נותר כל שריד ממשפחתו.
קולוסוס הוא אחד מחברי האקס-מן אשר מנסים להגן על אקסבייר מפני הענק הירוק, שמגיע בחיפושו אחריו משום שזה האחרון חבר בקבוצת אילומינטי הסודית שאחראית להגלייתו של הענק מכדור הארץ.
במהלך הקרב בין שניהם, הענק מתפעל מכוחו של קולוסוס ומציין בפניו כי מצא יריב ראוי.
השניים שלובים יחדיו במאבק כוחות, עד אשר הענק שובר את זרועותיו של קולוסוס.
חיה משתמש אחר כך בלייזר כדי לחמם את זרועותיו השבורות של קולוסוס, וסטרונג גאי מכופף אותן בחזרה.
זרועותיו היו צריכות לחזור למקומן לפני שינוי הצורה לבן אנוש, אחרת ייגרם לו נזק רציני ובלתי הפיך.
במהלך התקפה על אחוזת אקסבייר, קולוסוס מתעמת עם סבסטיאן שו, אך זה האחרון התברר כאשליה של קסנדרה נובה, אחותו המרושעת של אקסבייר.
התגלה כי קולוסוס הוא המוטאנט אשר ייעודו להשמיד את העולם החייזרי ברייקוורלד, לפי תיעוד הנמצא בכוכב.
אולם, בדרכם לברייקוורלד, האקס-מן מגלים כי לא מדובר בנבואה אלא במזימה אותה רקח מנהיג כת מטורף שמבקש להשמיד את העולם החייזרי.
קולוסוס הוא זה שנבחר משום שהפלדה האורגנית המיוחדת שלו תאפשר לו להשמיד את מקור הכוח של הכוכב, מה שיתחיל תגובת שרשרת שתשמיד את הכוכב.
בלומדו זאת, קולוסוס מסרב לעזור בהשמדת הכוכב למרות שהוא מאיים לתפוס את השלטון ולשלוט בו אם כדור הארץ יאוים.
כאשר נורה לעבר כדור הארץ קליע ענק, קיטי - בעלת הכוח המוטאנטי לשנות את מצב צבירת גופה ולעבור דרך חומרים מוצקים - נכנסה לתוכו, ובצעד הרואי מעבירה את הקליע עצום הממדים דרך כדור הארץ ולעבר צידו השני.
בעקבות המאמץ שנדרש להפעלת כוחותיה בשל החומר הדחוס ממנו עשוי הקליע, היא אוחדה לתוך הכדור ונחשבה למתה.
קולוסוס היה מדוכא מאוד ממותה ומגורלה הלא ידוע.
לאחר אירועי בית אם, בהם מרבית המוטאנטים הופשטו מכוחותיהם, קולוסוס חוזר לרוסיה, ואליו מצטרפים וולברין ונייטקרולר.
הם נלכדים בידי הממשלה הרוסית, שמנסה לגלות מדוע סוכניהם המוטאנטים הוכנעו ואילו קולוסוס לא.
הדבר הוביל לקרב עם הרוסים ועם אומגה רד.
לאחר הבסתו, השלושה מקבלים הזמנה מסייקלופס להצטרף אל האקס-מן במקום מושבם החדש, סן פרנסיסקו.
הם חוזרים לארצות הברית ועוזרים בביסוסה המחודש של הקבוצה.
קולוסוס עדיין מתאבל על מותה של קיטי, ושאר חברי הקבוצה מנסים לשפר את מצב רוחו, אך הוא מבקש מהם להניח לו משום שהוא צריך זמן לעכל את הדברים.
מאוחר יותר, כאשר הוא מתהלך בפארק שער הזהב, הוא רואה ילדה קטנה המבקשת להציל את החתולה (Kitty, קיטי) שלה מהעץ.
הוא אומר לה שאין דבר שלא ישמח אותו יותר מזה.
קולוסוס מרגיש כי האקס-מן אינם עושים דיים כדי להציל את אחותו איליאנה מממד הלימבו.
בעזרתה של פיקסי בעל כוחות ההשתגרות, הצוות מצליח להיכנס לממד המקביל ונתקל בשדים עוינים.
הם מביסים אותם, מוצאים את איליאנה, ומצילים אותה מידי המכשפת ויצ'פייר.
סייקלופס וקולוסוס מציעים לאיליאנה מקום באקס-מן, והם עוזבים את הלימבו בחזרה לעולמם.
כאשר האוונג'רס האפלים של נורמן אוסבורן עושים את דרכם לסן פרנסיסקו להילחם באקס-מן, קולוסוס נלחם בונום.
הם מתעמתים בשנית כאשר האוונג'רס האפלים משלבים כוחות עם אקס-מן האפלים ומתקיפים את אוטופיה - קרב בו קולוסוס והאקס-מן מנצחים.
אחרי שמגנטו חוזר למוטב ומגיע לאוטופיה, הוא מביא עמו את הקליע הענק שבתוכו לכודה קיטי כמחווה של רצון טוב.
באירועי "הפחד עצמו", כאשר קיין מארקו הפך לקואורת' שובר האבן - אחד מחייליו של אל הפחד הידוע בשם "הנחש" - קולוסוס ערך עסקה עם סיטוראק, הישות הבין-ממדית אשר היוותה מקור כוחו של ג'אגרנוט, כדי לקבל כוח שיעמוד בפני קואורת'.
קולוסוס הפך לאווטאר הנוכחי של הג'אגרנוט, והוא יכול היה להדוף את מארקו עד אשר זה האחרון נקרא לחזור בידי הנחש.
בחירה זו גרמה לקיטי להפרד מקולוסוס, משום שהיא לא מסוגלת להתמודד עם הצורך האובססיבי שלו להקריב את עצמו למען אחרים.
בעקבות כך, קולוסוס מחליט להישאר על אוטופיה עם קבוצתו של סייקלופס מאשר להצטרף לוולברין ולקיטי בדרכם חזרה לאחוזת אקס, בשל פחדיו שכוחותיו החדשים יהוו סכנה לתלמידים החדשים.
לאחר קרב מתוח נוסף, קולוסוס גילה כי כוחותיו מסוכנים יותר ממה ששיער, והוא מבקש להכלא פרט למקרים בהם זקוקים לו ביותר.
במהלך קשת הסיפור "אוונג'רס נגד אקס-מן", שבה כוח הפניקס חוזר וקבוצת האוונג'רס מבקשת לעצור את משיחת המוטאנטים הופ סאמרס, ספיידרמן נלחם נגד קולוסוס בלטבריה, אך חרף נסיונותיו לעמוד מולו, הוא נפצע קשות.
הוא מסרב להיכנע, עד אשר דרדוויל מופיע ואומר לו כי הופ אינה נמצאת שם.
בהמשך, קולוסוס נלחם נגד הענק האדום, אך הוא מבין כי במהלך הקרב ביניהם נפגם העמוד התת-ימי עליו עומד האי אוטופיה.
הוא חושש לאבד שליטה על כוחות ג'אגרנוט ולשים את עולמו בסכנה מתמדת, ולכן מוותר עליהם ומובס בקרב.
בניסיון להדוף את כוח הפניקס על הירח, איירון מן והאיש הענק משתמשים במתקן המפצל אותו לחמישה חלקים.
אלה מתחברים לקולוסוס, איליאנה, סייקלופס, אמה פרוסט ונאמור.
חמשת הפניקסים מביסים את האוונג'רס ועושים את דרכם חזרה לכדור הארץ עם הופ.
קולוסוס מנסה להתפייס עם קיטי, אך היא מאשימה אותו כי אינו רואה עד כמה כוח הפניקס משנה אותו, והוא מאשים את תפקידה החדש בבית ספרו של וולברין כמה ששינה את השקפת עולמה.
קולוסוס מובס בסופו של דבר כאשר ספיידרמן מתגרה בו ובמג'יק להתקיף אחד את השנייה ובכך להכיר עד כמה הם הושפעו מכוח הפניקס.
כוח הפניקס עוזב אותם ומתחלק בין סייקלופס ואמה פרוסט (היות שנאמור כבר הובס).
בעקבות מותו של אקסבייר בידי סייקלופס והבסתו האולטימטיבית, קולוסוס וארבעת האחרים נמצאים במנוסה מאז.
אחותו מג'יק הצליחה להוציא מתוכו את כוחות הסיטוראק בעזרת חרב הנשמות שלה.
עצם הידיעה כי מג'יק הייתה יכולה להוציא מתוכו את כוחות הסיטוראק בכל זמן נתון, וכי היא לא עשתה זאת כנראה כדי ללמד אותו לקח, קולוסוס חש שנאה עזה לאחות אותה אהב, ואף הרחיק לכת ואמר כי הוא רוצה להרוג אותה.
כמו שאר חברי חמשת הפניקסים לשעבר, גם כוחותיו של קולוסוס יוצאים מכלל שליטה.
הוא כעת קיבל את קריאתו של קייבל להצטרף לקבוצת אקס פורס החדשה שלו.
קולוסוס הוא מוטאנט שביכולתו לשנות את כל גופו לפלדה אורגנית הדומה לאוסמיום, אך התרכובת עצמה אינה ידועה.
הוא אינו יכול להשתנות בחלקו, ובמהלך שינוי הצורה גובהו גדל ומשקלו מוכפל.
במהלך השינוי קולוסוס מחליף את אטומי הפחמן של גופו באטומים של המתכת, שנמצאת בממד אחר.
במצבו המשוריין, קולוסוס מחזיק ברמות על-אנושיות של כוח, מהירות וסיבולת.
כוחו הפיזי העכשווי הוא גדול בהרבה מזה כאשר הצטרף לראשונה לקבוצת האקס-מן, וזאת בעקבות שינוי הרקמות שלו בידי מגנטו לאחר פציעה באירועי "טבח המוטאנטים".
משום שהוא אינו אורגני בשעה שהוא מצוי במצבו המשוריין, קולוסוס אינו זקוק למזון, מים ואפילו חמצן כדי לשרוד, והוא חסין ביותר מפני פציעות.
הוא מסוגל להפעיל את גופו בשיא יכולתו למשך חמישה ימים רצופים, לעמוד בפני פגיעה חזיתית, כדורים בעלי קליבר גבוה, נפילה מגובה רב, התנגשות חזיתית במשאית עמוסה, התחשמלות וכן התקפות קסם מסוימות.
יש לו חסינות גבוהה מפני טמפרטורות שבין 4982 מעלות צלזיוס לבין 203- מעלות צלזיוס מתחת לאפס, אם כי חום קיצוני שבעקבותיו מגיע קירור קיצוני גורם לפגיעה חמורה.
כשהוא בצורת מתכת, קולוסוס פגיע בפני חומר הויברניום האנטארקטי, וגופו משנה את צורתו חזרה אוטומטית כאשר הוא ניצב בפני נשק עשוי ויברניום.
קולוסוס מיומן ביותר בקרב פנים אל פנים, כתוצאה מאימונים אותם קיבל מוולברין וסייקלופס, וכן בתרגילי אקרובטיקה וסיף, אותם למד מנייטקרולר.
בצורתו האנושית, הוא נמצא בשיא כושרו.
כאשר הפך לאווטאר מסיטוראק הבלתי ניתן לעצירה, קולוסוס השיג כוח-על נוסף וחסינות גבוהה יותר מהרגיל, נוסף על כוחות מיסטיים.
בין היתר נכללת האפשרות להתעלם ממגבלות התנועה שלו, לכן הוא נקרא "בלתי ניתן לעצירה".
מועדון הספורט קולוסוס , היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רודוס, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי).
הקבוצה הוקמה בשנת 1963 כחלק מ"מועדון הספורט קולוסוס" בהשראת הקולוסוס מרודוס.
בסיום עונת 2002/03 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה.
בסיום עונת 2004/05 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה.
הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2005/06), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה מהמקום ה-14. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.
בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה והפסידה בחצי גמר הפלייאוף לקבוצת פנאתינייקוס 3-1. בסדרה על המקום השלישי, הפסידה לקבוצת פאניוניוס 3-2.
הקבוצה מארחת באולם הספורט ונתוקליו בעיר, המכיל 3,400 מקומות ישיבה.
קולונל האטי הוא דמות ספרותית שנוצרה על ידי רודיארד קיפלינג ומופיעה לראשונה בספרו "ספר הג'ונגל" (1894) ובספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני" (1895).
קיפלינג קרא לו בשם זה מכיוון שזהו מקור שמו של הפיל בהינדית.
קולונל האטי הוא פיל הודי שגר בג'ונגלים של הודו, הוא מנהיג של עדר פילים ובעל סובלנות כלפי כל חיות הג'ונגל.
בסיפור של ספר הג'ונגל - הוא עוזר לבאלו הדוב ובגירה הנמר למצוא את מוגלי גור האדם.
האטי הופיע בעיבוד האנימציה של אולפני וולט דיסני משנת 1967, שם, ג'.
פאט אומאלי סיפק את קולו.
יותר מאוחר האטי גם הופיע בסרט ההמשך משנת 2003, שם בדיבוב ג'ים קאמינגס וכן בסדרת האנימציה המקדימה לשני הסרטים "גורי הג'ונגל".
דמותו של האטי הופיעה גם בסדרת האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל" וכן במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור.
בגרסה העברית של דיסני דובב האטי על ידי אריה מוסקונה ובסרט ההמשך על ידי מיכה אוזין סליאן.
חנן רוזן נתן את קולו בסדרה משנת 2010.
קולוסוזאוריני (שם מדעי: Colossosauria; מילולית: "לטאות קולוסליות") היא קבוצה של דינוזאורים זאורופודים טיטאנוזאורים מהקבוצה ליתוסטרוטיה.
הם חיו במשך הקרטיקון, לפני 101.62 עד 66 מיליון שנה, באמריקה הדרומית.
קבוצה זו כוללת את מיני הדינוזאורים הגדולים ביותר בעולם, לרבות את הארגנטינוזאורוס, הפוארטזאורוס והפטגוטיטאן שהגיעו לאורך של 30 עד 40 מטרים ומשקל של 70 עד 100 טון.
היו להם עצמות תומכות עצומות, כלוב צלעות רחב מאוד, שעלה על שמונה מטרים, וגולגולת מוגבהת בעלת שיניים עבות שסייעו לתלישת עלים מהעצים.
בשל גודלם הם היו איטיים מאוד ומשערים שבכל זמן נתון, היו צריכים להשאיר לפחות שלוש מרגליהם על הקרקע, כלומר יכלו להרים רק רגל אחת בכל פעם (לעומת בעלי חיים קטנים וקלים יותר, המרימים שתי רגלים בעת ההליכה, ואפילו שלוש או את כל הארבע בריצה).
הקבוצה הוגדרה ב-2019 בידי ברנרדו גונסלס-ריגה וצוותו, על סמך השוואה בין טיטנוזאורים הקרובים מעל למשפחת הסלטזאוריים, אך אינם כוללים אותה.
עם זאת ישנם חוקרים שלא מסכימים עם שיוכים אלה ומצמידים את הסוגים לקבוצות אחרות, כמו האנטארקטוזאוריים, הסלטזאוריים והטיטאנוזאוריים.
הקבוצה כוללת שתי קבוצות עיקריות: רינקונזאוריה (Rinconsauria) - קבוצה בה שני סוגים: Muyelensaurus ו-Rinconsaurus, ולוגנקוזאוריה (Lognkosauria), הכוללת את הדינוזאורים הגדולים ביותר.
סוג ללא מקור אנטארקטוזאורוס (Antarctosaurus)
קולוס (באוקראינית: Футбольний клуб «Ко́лос» Ковалівка) הוא מועדון כדורגל אוקראיני מהכפר קובאליבקה, מחוז המשנה ואסילקובסקי, שבמחוז קייב.
המועדון נוסד בשנת 2012. בעונת 2015/16 שיחק בליגה השנייה באוקראינה, ומאז עונת 2016/17 שיחק בליגה הראשונה.
המועדון הוקם בשנת 2012. בעונה הראשונה הקבוצה זכתה באליפות מחוז קייב ואז זכתה עוד פעמיים נוספות בשנת 2013 וב-2014. בנוסף, בשלוש העונות הללו זכתה קולוס פעם אחת בגביע המחוז ושלוש פעמים בסופרקאפ המחוז.
בנוסף, בשנת 2014 המועדון סיים במקום השלישי באליפות החובבנית של אוקראינה, ובשנת 2015 זכתה בטורניר מקארוב.
בעונת 2015/16 הקבוצה החלה להתמודד במסגרות מקצועניות בליגה השנייה של אוקראינה.
בתום העונה זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגת המשנה האוקראינית, בה התמודדה במשך עונה אחת שבתומה הבטיחה העפלתה לליגה הבכירה.
בשנת 2019 המועדון העפיל לפרמייר ליג האוקראיני לאחר ניצחון על צ'רנומורץ (אודסה) במשחק על ההעפלה בתוצאה 2:0. בכך הפכה קובאליבקה ליישוב הקטן ביותר בתולדות ליגת העל, שהמועדון שלו שיחק אי פעם בליגה הבכירה באוקראינה.
לפני כן היישובים הקטנים ביותר היו אחטירקה (מועדון נפטיאניק-אוקרנפט) ושפטובקה (מועדון טמפ).
בעונת 2019/2029 סיימה שישית בליגה אחרי שגברה על אולכסנדריה במשחק פלייאוף העלייה לאירופה ובכל הבטיחה לראשונה בתולדותיה השתתפות במפעלים האירופיים.
בעונת 2020/2021 קולוס גברה על אריס סלוניקי בתוצאה 1–2 והעפילה לסיבוב המוקדמות השלישי במשחק הבכורה שלה באירופה.
הקבוצה מארחת את משחקי הבית בכפרם באצטדיון קולוס, שמכיל 950 צופים, ומאז 2016 - 1,850.
קולורדיזאורוס (שם מדעי: Coloradisaurus; מילולית: "הלטאה של לוס קולורדס") הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד קדום שהתקיים במשך הטריאס העליון שלפני 213 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים שלו התגלו בתצורות לוס קולורדס שבלה ריוחה, ארגנטינה והוא תואר לראשונה בידי החוקר חוזה בונפרטה ב-1978 תחת השם Coloradia.
עם זאת שם זה כבר ניתן לסוג עש והשם הנוכחי תואר ב-1990 בידי החוקר פיטר גלטון , לאחר שהמין היחיד בסוג – Coloradisaurus brevis נחשב למוטל בספק.
ממצאיו של הקולורדיזאורוס כללו בעיקר גולגולת כמעט שלמה עם שלד חלקי שלא שומר כראוי הכולל בעיקר שרידי צלעות, חוליות, חלקים מהגפיים ואגן חלקי.
מדידה של הדינוזאור מובילה שהגיע לאורך משוער של 3 מטרים ולמשקל 70 ק"ג, כך שהיה קטן מאוד ביחס לקרוביו הזאורופודים.
בעבר הוא נחשב לבן למשפחת הפלטאוזאוריים אך בהמשך מחקרים פילוגנטיים העריכו שהיה קרוב יותר לסוגים: לופנגוזאורוס וגלסיאליזאורוס, להם מבנה דומה בעצמות המפרקים והירך.
קוֹלוֹפוֹנְיוּם הוא צורה מוצקה של שרף המתקבלת מאורנים ומכמה צמחים אחרים, בעיקר מחטניים, המיוצר על ידי חימום שרף נוזלי טרי כדי לאדות את רכיבי הטרפן הנוזליים הנדיפים.
הוא שקוף למחצה וצבעו משתנה מצהוב לשחור.
בטמפרטורת החדר הקולופוניום שביר, אך הוא ניתך בטמפרטורת כיריים.
הוא מורכב בעיקר מ שונות, במיוחד .
המונח קולופוניום מגיע מהביטוי בלטינית: "colophonia resina", שפירושו "שרף מ" (ביוונית עתיקה: Κολοφωνία ῥητίνηē), עיר איונית עתיקה.
הקולופוניום שביר ופריך, עם ריח אורנים קלוש.
הוא בדרך כלל מוצק וזגוגי, אם כי כמה סוגים של קולופוניום ייצרו גבישים, במיוחד כשהם בתמיסה.
טמפרטורת ההיתוך המעשית משתנה עם דגימות שונות, חלקן נוזליות למחצה בטמפרטורת מים רותחים, אחרות ניתכות ב-100 מעלות צלזיוס עד 120 מעלות צלזיוס.
הוא דליק מאוד, בוער בלהבה מעושנת, ולכן יש לנקוט זהירות בהמסתו.
הוא מסיס באלכוהול, אתר, בנזן וכלורופורם.
סיבון: הקולופוניום מורכב בעיקר מ, ומגיב עם בסיסים אלקליים ליצירת מלחים (רוזינטים או פינאטים) המכונים סבוני הקולופוניום.
קולופוניום הוא מרכיב בשרף המופרש ממינים שונים של אורן, הידוע במסחר בתור טרפנטין גולמי.
ההפרדה של השרף לשמן האתרי וקולופוניום נפוץ מתבצעת על ידי זיקוק בדוד נחושת גדול.
השמן האתרי מתנדף בטמפרטורה של בין 100°C ° ל-160°C, ומשאיר קולופוניום נוזלי, שניגר דרך ברז בתחתית הדוד, ומטוהר על ידי מעבר דרך בד מסנן.
צבעו של הקולופוניום משתנה בהתאם לגיל העץ ממנו שואבים את הטרפנטין ומידת החום המופעל בזיקוק, מחומר אטום, כמעט שחור גמור דרך דרגות חום וצהוב ועד למסה זגוגיתית חסרת צבע שקופה כמעט לחלוטין.
הדרגות המסחריות הן רבות, הנעות לפי אותיות מ-A (הכהה ביותר) ל-N (חיוור במיוחד), עדיפות מהן זני W (זכוכית חלון) ו-WW (לבן מים), שלאחרונים יש בערך פי שלושה מהערך של תכונות משותפות.
שמן קולופוניום טול (Tall oil rosin) מיוצר במהלך זיקוק של גולמי, תוצר לוואי של תהליך ייצור .
כאשר כורתים עצי אורן, "החלקים המכילים שרף של עצים שנפלו או שנכרתו כמו ו, כאשר נותנים להם להישאר על הקרקע, עמידים לריקבון ללא הגבלת זמן".
באמצעות שימוש ב או תהליכי המסה יכולה "פסולת גדם" זו לשמש לייצור מוצרים כולל קולופוניום.
סוג זה של קולופוניום נקרא בדרך כלל קולופוניום עץ (wood rosin).
מכיוון ששמן הטרפנטין והאורן מזיקוק הרסני "מזדהמים במקצת במוצרי זיקוק אחרים", נהוג להשתמש בתהליכי המסה.
בתהליך זה, מרסקים גדמים ושורשים ומשרים בקצה הקל של חלק הנפטא הכבד (רותח בין 90 מעלות צלזיוס ל-115 מעלות צלזיוס) מבית זיקוק לנפט גולמי.
נפוץ מיצוי זרם נגדי רב-שלבי.
בתהליך זה, בהתחלה נפטא טרייה יוצרת מגע עם עץ שנשטף בשלבי ביניים, ונפטא עמוסה בקולופוניום משלבי ביניים יוצרת מגע עם עץ לא שטוף לפני כדי לשחזר נפטא מהקולופוניום, יחד עם חומצות שומן, טרפנטין, ומרכיבים אחרים שהופרדו מאוחר יותר באמצעות זיקוק בקיטור.
עץ שנשטף עובר אידוי לצורך שחזור נפטא נוספת לפני שריפה.
לאחר שחזור הממס, "שמני הטרפן מופרדים ב ומוחזרים בעיקר כטרפנטין מזוקק, דיפנטן ושמן אורן.
השרידים הבלתי נדיפים מהתמצית הם קולופוניום עץ בצבע כהה למדי.
שדרוג הקולופוניום מתבצע בשיטות הבהרה שבדרך כלל עשויות לכלול סינון-שכבות או טיפול ב של תמיסת קולופוניום-ממס".
בקנה מידה גדול, קולופוניום מטופל על ידי זיקוק הרסני לייצור ספיריט קולופוניום, פינולינה (pinoline) ושמן קולופוניום.
האחרון נכנס להרכבם של חלק משמני הסיכה המוצקים, ומשמש גם למהול שמנים אחרים.
האזור העיקרי של מיצוי השרף לקולופוניום כולל את אינדונזיה, דרום סין (כגון גואנגדונג, גואנגשי, פוג'יין, יונאן וג'יאנגשי), והחלק הצפוני של וייטנאם.
קולופוניום סיני מתקבל בעיקר מהטרפנטין של (Pinus massoniana) ו (Pinus elliottii).
מדינות דרום-מזרח ארצות הברית וחוף המפרץ של ארצות הברית הן אזור הייצור הראשי השני.
קולופוניום אמריקאי מתקבל מהטרפנטין של (Pinus palustris) ו (Pinus taeda).
במקסיקו, רוב הקולופוניום מופק ממיצוי חי של כמה מינים של עצי אורן, אך בעיקר , , ו-.
רוב הייצור מרוכז במערב-מרכז מדינת מיצ'ואקאן.
מקור האספקה העיקרי באירופה הוא ב במחוזות צרפת ז'ירונד ולאנד בצרפת, שם מגדלים בהרחבה את (Pinus pinaster).
בצפון אירופה מתקבל הקולופוניום מאורן היערות (Pinus sylvestris), וברחבי מדינות אירופה מתקבלת אספקה מקומית ממינים אחרים של אורן, כאשר אורן ירושלים (Pinus halepensis) חשוב במיוחד באזור הים התיכון.
ב-2020 הוערך שוק הקולופוניום העולמי ב-1.22 מיליארד דולר אמריקאי, כשהיצואניות העיקריות בשנה זו היו: סין, ברזיל, פורטוגל, ארצות הברית ואינדונזיה, והיבואניות העיקריות היו סין, גרמניה, יפן, הודו והולנד.
בנוסף לשימוש הרב בהכנת סבון, הקולופוניום משמש בעיקר לייצור לכות (כולל לכות עדינות לכינור), ודבקים שונים.
הוא משמש גם להכנת שעווה של סנדלרים, לזיפות חביות בירה לאגר ולמטרות רבות אחרות כגון אספקת משטחי תמיכה לכלי בדיל, כלי נחושת, או אפילו כלי כסף וזהב בעת הבלטה או חריטה שלהם.
נקודת ההיתוך הנמוכה יחסית שלו וצורתו המוצקה מאפשרות יציקת קולופוניום נוזלי לתוך הכלי, וכשהוא מקורר מאפשר הבלטה או חריטה של הכלי מבלי לעוות את הכלי - גם אם יש לכלי קליפה דקה למדי.
לאחר מכן, ניתן לחמם את החפץ בתנור, ולשפוך את הקולופוניום לשימוש חוזר.
ניתן לשטוף בקלות כל שכבת קולופוניום שנותרה עם אלכוהול או ממיסים אחרים.
קולופוניום משמש לפעמים גם כחיזוק פנימי עבור חפצי מתכת עם קליפה דקה מאוד – דברים כמו פמוטים מכסף, נחושת או בדיל, או פסלים, שם ממיסים אותו, יוצקים אותו לתוך חפץ חלול בעל קליפה דקה, ומשאירים אותו להתקשות.
סוג הקולופוניום המשמש עם כלי מיתר קשת נקבע לפי קוטר המיתרים.
בדרך כלל זה אומר שככל שהמכשיר גדול יותר, הקולופוניום צריך להיות רך יותר.
לדוגמה, קולופוניום של קונטרבס הוא בדרך כלל רך מספיק כדי להיות גמיש עבור תנועות איטיות.
קולופוניום בס שנותר ללא שינוי למשך מספר חודשים יראה עדות לזרימה, במיוחד במזג אוויר חם יותר.
קולופוניום הוא מרכיב בדיו להדפסה, נייר צילום ונייר למדפסות לייזר, לכות, דבק, סבון, סודה, תלחים ו.
קולופוניום יכול לשמש כחומר הזגה בתרופות ומסטיקים.
זה מסומן במספר E E915. גליצרול אסטר (E445) המכיל קולופוניום יכול לשמש כמתחלב במשקאות קלים.
בתרופות, קולופוניום מהווה מרכיב במספר פלסטרים ומשחות.
בתעשייה, קולופוניום הוא תלחים המשמש בהלחמה רכה.
הלחמת בדיל-עופרת בשימוש נפוץ באלקטרוניקה מכילה 1 עד 2% קולופוניום לפי משקל בתור ליבת התלחים, המסייעת למתכת המותכת לזרום וליצירת חיבור טוב יותר על ידי הפחתת שכבת התחמוצת המוצקה העקשנית שנוצרת על פני השטח חזרה למתכת.
זה נראה לעיתים קרובות כמשקע שרוף או שקוף סביב הלחמה חדשה.
תערובת של זפת וקולופוניום משמשת לייצור משטח שעליו מלוטשת זכוכית בעת יצירת רכיבים אופטיים כגון עדשות.
קולופוניום מוסף בכמויות קטנות בשמן פשתן ("מסטיק") המסורתיים, המשמש בעבודות בנייה.
כשמערבבים אותו עם שעוות ושמנים, קולופוניום הוא המרכיב העיקרי של עשן מיסטי (mystic smoke), סוג של מסטיק שכאשר משפשפים אותו ומותחים אותו לפתע, נראה שהוא מייצר תימרות עשן מקצות האצבעות.
קולופוניום נמצא בשימוש נרחב בשל יכולת הגברת החיכוך שלו בכמה תחומים:
נגני כלי קשת משפשפים גושי קולופוניום על שיער הקשת שלהם כדי שיוכל לאחוז במיתרים ולגרום להם "לדבר", או לרטוט בבירור.
מדי פעם מוסיפים לקולופוניום חומרים כמו דונג דבורים, זהב, כסף, בדיל או כדי לשנות את תכונות החיכוך שלו ואת הטון שניתן לייצר.
ניתן למרוח אבקת קולופוניום על שיער חדש, למשל עם כרית לבד או בד, כדי להפחית את הזמן שלוקח להכניס מספיק קולופוניום לתוך השיער.
לעיתים קרובות מושחים קולופוניום מחדש מיד לפני הנגינה בכלי.
קולופוניום בהיר יותר מועדף בדרך כלל עבור כינורות וויולות, ובאקלים עם לחות גבוהה, בעוד שקולופוניום כהה יותר מועדף לצ'לו, ולנגנים באזורים קרירים ויבשים.
ישנם גם סוגים ספציפיים לקונטרבסים.
ניתן למרוח קולופוניום של כינור על הגשרים בכלי נגינה אחרים, כמו בנג'ו ובנג'ול, על מנת למנוע מהגשר (שמוצמד, ולא מודבק) לזוז בזמן נגינה נמרצת.
ידוע כי רקדני בלט, פלמנקו ו משפשפים את קצות הנעליים והעקבים שלהם באבקת קולופוניום כדי להפחית החלקה על רחבות ריקוד מעץ נקיות או על במות תחרות/מופע.
הוא שימש בעבר באותו אופן בסיף ועדיין משמש ככזה על ידי מתאגרפים.
מתעמלים ושחקני כדוריד משתמשים בו כדי לשפר את האחיזה.
מטפסי מצוקים השתמשו בו במקומות מסוימים.
מרימי משקולות אולימפיים משפשפים את סוליות מגפי הרמת המשקולות שלהם בקולופוניום כדי לשפר את האחיזה על הבמה.
הוא נמרח על משטח המסלול בקו הזינוק של מסלולי מרוצי דראג כדי לשפר את האחיזה.
משפשפים קולופוניום על החבל והכפפה לאחיזה נוספת.
זורקי הכדור בבייסבול וכדורת עשויים להשתמש בשקית בד קטנה של אבקת קולופוניום לשליטה טובה יותר בכדור.
שחקני בייסבול משלבים לפעמים קולופוניום עם קרם שיזוף, ויוצרים חומר דביק מאוד שמאפשר אחיזה רבה יותר בכדור מאשר הקולופוניום לבדו; השימוש בחומר כזה מהווה הפרה של חוקי ליגת הבייסבול.
ניתן למרוח קולופוניום על הידיים בלוליינות אווירית כגון חבל (אקרובטיקה) וריקוד על עמוד כדי להגביר את האחיזה.
שימושים נוספים שאינם מבוססים על חיכוך:
באמנות יפה משתמשת בקולופוניום עבור תחליב טמפרה וכרכיב בינוני לציור בצבע שמן.
הוא מסיס בשמן של טרפנטין ותחליפי טרפנטין, ויש לחמם אותו.
בטכניקת הדפסה, נעשה שימוש בקולופוניום בטכניקת אקווטינטה על לוח התצריב על מנת ליצור משטחים בגווני אפור.
בקליעה בחץ וקשת, כאשר מייצרים מיתר חדש או מעבירים אותה בשעווה למטרות תחזוקה, קולופוניום עשוי להיות קיים בתערובת השעווה.
זה מספק כמות של דביקות למיתר כדי להחזיק את הגדילים המרכיבים אותו יחד ולהפחית בלאי ושפשוף.
ספרים של כלבים משתמשים באבקת קולופוניום כדי לסייע בהסרת שיער עודף מעומק תעלת האוזן.
מותגים מסוימים של משתמשים בתמיסה של קולופוניום וגומי כדבק.
אסטרים של גליצרול, סורביטול ומניטול של קולופוניום משמשים כבסיסי מסטיק ליישומים רפואיים.
ההתפרקות והתאימות הביולוגית של קולופוניום וחומרים ביולוגיים מבוססי קולופוניום נבדקו באין ויטרו וב.
חשיפה ממושכת לאדי קולופוניום המשתחררים במהלך ההלחמה עלולה לגרום ל (שנקראה בעבר מחלת קולופוניום בהקשר זה) אצל אנשים רגישים, אם כי לא ידוע איזה מרכיב באדים גורם לבעיה.
התסמינים כוללים גם של אפיתל הסימפונות.
חשיפה ממושכת לקולופוניום, על ידי טיפול במוצרים מצופים בקולופוניום, כגון מדפסת לייזר או נייר צילום, עלולה לגרום לסוג של תעשייתית.
USS קולורדו (SSN-788) היא צוללת תקיפה גרעינית של צי ארצות הברית מסדרת וירג'יניה, שנקראת על שם מדינת קולורדו.
היא הצוללת החמש עשרה בסדרה שלה והחמישית מבלוק III שעוצב מחדש באופן משמעותי, כולל חרטום מתוקן וטכנולוגיית VLS של הצוללות הגרעיניות מסדרת אוהיו.
היא נבנתה על ידי Huntington Ingalls Industries בשיתוף עם חטיבת אלקטריק בוט של ג'נרל דיינמיקס בניופורט ניוז, וירג'יניה, עם החוזה הראשוני שניתן ב-22 בדצמבר 2008.
טקס נתינת השם הרשמי נערך ב-25 ביוני 2012. השדרית שלה הונחה ב-7 במרץ 2015 והיא הוטבלה והושקה ב-3 בדצמבר 2016. נותנת החסות שלה היא אנני מאבוס, בתו של מזכיר הצי לשעבר ריי מייבוס.
אוניית המערכה קולורדו (BB-45) הייתה אוניית מערכה של צי ארצות הברית שהייתה בשירות מ-1923 עד 1947. היא הייתה האונייה המובילה של האונייה המובילה של אוניות המערכה סופר-דרדנוט מסדרת קולורדו.
השדרית שלה הונחה ב-29 במאי 1919, על ידי התאגיד לבניית ספינות של ניו יורק.
היא הושקה ב-22 במרץ 1921, ונכנסה לשירות ב-30 באוגוסט 1923. היא הייתה חמושה בשמונה תותחי וארבעה עשר תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ); שני תותחי 5 אינץ' הוסרו בשיפוץ.
קולורדו ערכה את מסע הבכורה שלה בשנת 1923, לאירופה.
מאוחר יותר היא פעלה עם צי הקרב והפליגה דרך האוקיינוס השקט במהלך השנים שבין המלחמות.
היא גם עברה שיפוץ נוסף, שבמהלכו ארבעת תותחים נגד מטוסים הוחלפו במספר שווה של תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ)/25 קליבר.
במהלך מלחמת העולם השנייה, במאי 1942, זמן קצר לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמה, קולורדו ביצעה סיור הגנתי ליד גשר שער הזהב כדי לעצור פלישה יפנית אפשרית.
לאחר מכן היא הפליגה לפיג'י, כדי לעצור כל התקדמות יפנית נוספת לאוקיינוס השקט.
לאחר מכן, היא תמכה בנחיתות על טאראווה, איי מרשל, סאיפאן, גואם וטיניאן.
ב-24 ביולי 1944, במהלך ההפגזה על טיניאן, קולורדו קיבלה 22 פגיעות של סוללות חוף, אך המשיכה לתמוך בכוחות הפולשים עד ל-3 באוגוסט.
מאוחר יותר היא הגיעה למפרץ לייטה ב-20 בנובמבר 1944, כדי לתמוך בחיילים אמריקאים שנלחמו על החוף.
ב-27 בנובמבר היא נפגעה משתי קמיקזות שגרמו לנזק בינוני.
לאחר מכן, קולורדו הפליגה ללוזון ב-1 בינואר 1945, שם השתתפה בהפצצות טרום הפלישה במפרץ לינגאיין.
היא חזרה לאוקינאווה ב-6 באוגוסט והפליגה משם ליפן לכיבוש המדינה, והגיעה לטוקיו ב-27 באוגוסט.
ביציאה ממפרץ טוקיו ב-20 בספטמבר, היא הגיעה לסן פרנסיסקו ב-15 באוקטובר.
היא הושמה מחוץ לשירות בעתודה בפרל הארבור ב-7 בינואר 1947, ונמכרה לגריטה ב-23 ביולי 1959. היא זכתה בשבעה כוכבי קרב במהלך שירותה.
רבים מתותחי הנ"מ של קולורדו נמצאים במוזיאונים ברחבי מדינת קולורדו (פעמון הסיפון והעץ שלו נמצאים גם במוזיאונים וב-USO בנמל התעופה סיאטל-טקומה) או מותקנים על ספינת המוזיאון אולימפיה.
בשנת 1916 הושלמה עבודת התכנון של הסדרה הבאה של אוניות המערכה שייבנו עבור צי ארצות הברית החל מ-1917. אוניות אלו היו עותקים כמעט ישירים של סדרת טנסי הקודמת, למעט הסוללה הראשית, שגדלה מ-12 תותחי לשמונה תותחי 16 אינץ' (406 מ"מ).
חגורת השריון הראשית של קולורדו הייתה בעובי , בעוד הסיפון המשוריין הראשי היה בעובי עד .
בצריחי תותחי הסוללה הראשיים היו חזיתות בעובי ואילו חזיתות הברבטות היו בעובי .
שדרית האונייה הונחה ב-29 במאי 1919 על ידי תאגיד בניית הספינות של ניו יורק בקמדן, ניו ג'רזי.
על שם המדינה ה-38, היא הושקה ב-22 במרץ 1921 ונכנסה לשירות ב-30 באוגוסט 1923 לצורך הניסויים והאימונים הראשונים שלה.
המפקד הראשון של הספינה היה קפטן רג'ינלד ר' בלקנאפ.
ב-29 בדצמבר 1923, עזבה קולורדו את ניו יורק, לכיוון פורטסמות' בבריטניה.
לאחר מכן היא הפליגה דרומה לביקור בשרבורג ולאחר מכן ב-Villefranche-sur-Mer, צרפת.
היא גם עצרה בנאפולי, איטליה, ובבסיס הצי הבריטי בגיברלטר.
היא חזרה לניו יורק ב-15 בפברואר 1924. שם, האונייה עברה תיקונים ובדיקות נוספות לפני שיצאה לדרך ב-11 ביולי לחוף המערבי של ארצות הברית.
היא הגיעה לסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-15 בספטמבר, שם הצטרפה לצי הקרב.
היא נשארה חלק מהיחידה הזו במשך חמש עשרה השנים הבאות.
במהלך שנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20, קולורדו נטלה חלק בסדרת בעיות הצי, שהיו אימונים רחבי היקף שנערכים מדי שנה.
אלה התרחשו באוקיינוס השקט ובים הקריבי.
בתקופה זו השתתפה גם בטקסים שונים ובביקורות ימיות עם שאר הצי.
מ-8 ביוני עד 26 בספטמבר 1925, האונייה השתתפה במסע לביקור בסמואה האמריקנית, אוסטרליה וניו זילנד עם מספר אוניות מערכה נוספות מהצי.
בקיץ 1937, קולורדו הייתה ספינת ההדרכה של תלמידי NROTC מאוניברסיטת וושינגטון ואוניברסיטת קליפורניה, ברקלי.
היא העלתה את הסטודנטים של אוניברסיטת וושינגטון בפיוג'ט סאונד ב-15 ביוני, ואת הסטודנטים מאוניברסיטת קליפורניה ארבעה ימים לאחר מכן במפרץ סן פרנסיסקו.
האונייה הגיעה להילו, הוואי, ב-26 ביוני והפליגה יומיים לאחר מכן לנתיבי לאהינה, שם התאמנו הצוערים בירי בתותחי קליבר 5 אינץ'/ 51 קליבר שבקזמטים שלהם הם שכבו בערסלים.
החופשה בהונולולו החלה ב-1 ביולי, אך הופרעה למחרת כדי שקולורדו תוכל להצטרף לחיפוש אחר אמיליה ארהארט.
היא נפגשה עם סירת משמר החופים של ארצות הברית איטאסקה ב-7 ביולי; ושיגרה מטוסים ימיים לחיפוש באיי פניקס.
לאחר שערכה טקס חציית קו ב-9 ביולי, היא החזירה את תלמידי ה-NROTC לבתי הספר שלהם בחוף המערבי.
מ-27 בינואר 1941, התבססה קולורדו בפרל הארבור, עברה אימונים אינטנסיביים ונטלה חלק במספר משחקי מלחמה עד ל-25 ביוני, אז עזבה את הוואי לעבר החוף המערבי.
היא עברה שיפוץ במספנת הצי של פוגט סאונד, והיא לא נכחה במתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר.
במהלך השיפוץ, סוללת ה-5 אינץ'/ 51 קליבר שלה צומצמה ל-8 תותחים, הן כדי ליצור מקום ליותר תותחי נ"מ והן כדי לשחרר חלק מהם לחמש ספינות סוחר נגד פושטות שטח.
לאחר השיפוץ ערכה קולורדו תרגילי אימונים נרחבים לאורך החוף המערבי.
ב-31 במאי, היא ומרילנד סיירו ליד גשר שער הזהב כדי להגן על סן פרנסיסקו מכל התקפה יפנית.
זמן מה לאחר מכן היא חזרה לפרל הארבור כדי להשלים את ההכנות האחרונות לפעולה.
היא פעלה בסביבת איי פיג'י וההברידיים החדשים בין 8 בנובמבר 1942 ל-17 בספטמבר 1943 כדי למנוע כל התפשטות יפנית נוספת באוקיינוס השקט.
היא הפליגה מפרל הארבור ב-21 באוקטובר 1943 כדי לספק הפגזה טרום הפלישה ותמיכה באש לפלישה לטאראווה, וחזרה לנמל ב-7 בדצמבר 1943. לאחר שיפוץ נוסף בחוף המערבי, חזרה קולורדו לנתיבי לאהינה, באיי הוואי, ב-21 בינואר 1944 ויצאה למחרת חעבר איי מרשל.
היא סיפקה את ההפגזות והתמיכה באש לפני הפלישה לפלישות לקווג'לין ולאנווטאק עד ל-23 בפברואר, אז פנתה למספנת הצי Puget Sound לשיפוץ נוסף.
היא הצטרפה ליחידות אחרות שעמדו להפליג לאיי מריאנה בנמל בסן פרנסיסקו.
היא יצאה ב-5 במאי וחלפה על פני פרל הארבור וקווג'לין להפגזות טרום הפלישה בסאיפאן, גואם וטיניאן לאחר 14 ביוני.
במהלך ההפגזה על טיניאן ב-24 ביולי היא נפגעה מ-22 פגיעות של סוללות חוף יפניות בקוטר 150 מ"מ, 43 אנשי צוות נהרגו ו-198 נפצעו; היא המשיכה להפגיז את האי ולספק תמיכה באש לכוחות הפלישה.
לאחר שעברה תיקונים נרחבים לאורך החוף המערבי, היא הגיעה למפרץ לייטה כדי להתחיל בפלישה ללייטה.
שבוע לאחר הגעתה היא נפגעה על ידי שני מפציצי קמיקזה, שהרגו 19 אנשי צוות, נפצעו 72 ונגרם נזק בינוני לספינה.
למרות הנזק, היא הפגיזה את מינדורו לפי לוח הזמנים בין 12 ל-17 בדצמבר 1944. לאחר מכן היא המשיכה לאי מאנוס לתיקונים דחופים.
היא חזרה ללוזון ביום השנה החדשה 1945 כדי להשתתף בהפגזה שלפני הפלישה על מפרץ לינגאיין.
היא נפגעה מירי מקרי שמונה ימים לאחר מכן.
הירי פגע במבנה העילי שלה, וגרם ל-69 נפגעים (18 הרוגים, 51 פצועים).
לאחר מספר תיקונים באי אוליטי, היא הצטרפה לכוח משימה 54 (TF 54), קבוצת ההפגזה לפני הפלישה לאוקינאווה, ב-Kerama Retto.
היא שהתה באוקינאווה עד 22 במאי, סיפקה חיפוי נגד מטוסים ותמיכה באש לכוחות הפלישה.
ב-6 באוגוסט היא חזרה לאוקינאווה הכבושה כדי להפליג ליפן לשם כיבושה.
ב-27 באוגוסט, היא חיפתה על הכיבוש המוטס של שדה התעופה אטסוגי.
קולורדו זכתה בשבעה כוכבי קרב על שירותה במלחמת העולם השנייה.
קולורדו עזבה את מפרץ טוקיו ב-20 בספטמבר 1945 לסן פרנסיסקו.
היא הגיעה לשם ב-15 באוקטובר, ולאחר מכן הפליגה לסיאטל לרגל יום הצי (27 באוקטובר).
היא הייתה חלק מכוח מבצע מרבד קסמים, שביצעה שלוש הפלגות לפרל הארבור כדי להעביר 6,357 חיילים הביתה, לפני שחזרה למספנת הצי ברמרטון לצורך השבתתה.
היא הושמה מחוץ לשירות בעתודה ב-7 בינואר 1947 ונמכרה לגרוטאות ב-23 ביולי 1959.
פעמון האונייה מוצג כעת במרכז הזיכרון האוניברסיטאי (UMC) באוניברסיטת קולורדו.
תותח /51 קליבר מקולורדו נתרם לאגודה ההיסטורית הימית של Puget Sound בשנת 1959, והוא מוצג במוזיאון להיסטוריה ותעשייה בסיאטל.
הוא היה אחד משמונה תותחים כאלו בקולורדו.
שישה מתותחי 5 אינץ'/ 51 קליבר של קולורדו הוצבו על סיפון הסיירת המוגנת USS אולימפיה, לאחר שהפכה למוזיאון בפילדלפיה ב-1957. לוחות מסיפון עץ הטיק שלה יועדו מחדש כדי ליצור קיר בטרקלין הראשי של האגט הול באוניברסיטת וושינגטון.
לוחות הסיפון משמשים גם בקיר בחדר האגדות של מועדון האתלטיקה של וושינגטון, לאחר שבמקור נשמרו בתוך המועדון בהוראת שני קצינים לשעבר של האונייה שהיו חברי המועדון.
ב-7 בפברואר 2014, בואינג תרמה כמה משטחי סיפון מקולורדו למרכז USO Northwest SeaTac כדי לשמש כריצוף הכניסה של המרכז החדש.
ההגה שלה נמצא באוסף של מוזיאון קולורדו ספרינגס.
הוא נתרם למוזיאון בשנת 1961 על ידי אדמירל משנה ג.
התרומה כללה גם לוח ברונזה וחומרים היסטוריים נוספים.
קולוסוס הוא מחשב-על שפותח על ידי xAI שבבעלות אילון מאסק לשם הפעלת מודלי בינה מלאכותית מהמתקדמים בעולם, ובעיקר המודל המתקדם גרוק שמתחרה עם מודלי שפה גדולים כגון ChatGPT.
בעוד שמחשב-על מוביל בעולם נבנה במשך מספר שנים, משך הקמתו של קולוסוס עמד על 122 ימים בלבד, על בסיס מבנה קודם ששימש לפני כן את חברת אלקטרולוקס השוודית.
המבנה שוכן בממפיס, טנסי, על גדות נהר המיסיסיפי.
צריכת החשמל של המחשב נשענת על מערכת ענק של Megapacks המיוצרים על ידי טסלה.
קולוסוס, מכיל מעל 100,000 מעבדי HGX H100 של חברת אנבידיה, ונחשב למחשב החזק בעולם לבינה מלאכותית (בעוד המחשב החזק בעולם באופן כללי הוא אל-קפיטן).
ומטרתו המוצהרת (על ידי אילון מאסק) היא "לפתור את תעלומות היקום".
החברה הודיעה שעם ההשקה של מעבדי H200 החדשים של אנבידיה, הם ישולבו בקולוסוס וכך יכפילו את עצמתו.
קולוסאל ביוסיינסס היא חברת ביוטכנולוגיה והנדסה גנטית אמריקאית העוסקת בשחזור מינים שנכחדו, ובכללם ממותה צמרית, זאב בלהות, זאב טסמני, קרנף לבן צפוני ודודו.
בשנת 2023 הצהירה החברה כי בכוונתה לייצר עגלי ממותה היברידיים עד שנת 2028 ולשחררם מחדש לסביבת הטונדרה הארקטית.
בשנת 2025 החברה 'ייצרה' שלושה פרטים של זאב בלהות על ידי שינוי הגנום של זאב מצוי.
החברה מפתחת טכנולוגיות של הנדסה גנטית ורבייה לצורכי שימור ביולוגי.
היא נוסדה בשנת 2021 על ידי ג'ורג' צ'רץ' ובן לאם, וממוקמת בדאלאס.
נכון לשנת 2025 שווי החברה הוא 10.2 מיליארד דולר.
במהלך ריאיון שנערך בשנת 2008 עם הניו יורק טיימס, הביע ג'ורג' צ'רץ' לראשונה את עניינו בהנדסת פיל אסייתי-ממותה היברידי באמצעות ריצוף הגנום של הממותה הצמרית.
בשנת 2012, צ'רץ' היה חלק מצוות שפיתח את כלי העריכה הגנטית CRISPR-Cas9, שבאמצעותו עלתה האפשרות לשנות קוד גנטי כדי להנדס את ה"ממופנט" המדומיין.
צ'רץ' נשא הרצאה בנשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 2013, שבה תיאר את הרעיון שהפך לימים לקולוסאל.
בשנת 2017 דיווחה המעבדה של צ'רץ' כי הצליחה להוסיף 45 גנים לגנום של פיל אסייתי.
בשנת 2019 פנה היזם הסדרתי בן לאם אל צ'רץ' כדי להיפגש עמו במעבדתו בבוסטון.
לאם נמשך לדיווחים בתקשורת על רעיון הדה-אקסטינקציה של צ'רץ'.
קולוסאל הושקה רשמית ב-13 בספטמבר 2021. ההשקה כללה סבב גיוס ראשוני של 15 מיליון דולר בהובלת תומאס טאל, טים דרייפר, טוני רובינס, וינקלווס קפיטל מנג'מנט, Breyer Capital וריצ'רד גריוט.
בנוסף לשחזור הממותה הצמרית, קולוסאל, בשיתוף עם ד"ר פול לינג מבית הספר לרפואה של ביילור, שואפת לסנתז את וירוס ההרפס האנדותליוטרופי של פילים, וירוס הפוגע והורג פילים אסייתיים צעירים רבים.
קולוסאל הכריזה כי משימתה היא לשמר בעלי חיים בסכנת הכחדה באמצעות טכנולוגיית עריכת גנים ולהשתמש בבעלי חיים אלה כדי לעצב מחדש מערכות אקולוגיות ולבלום אובדן מגוון ביולוגי.
פיתוח תוכנת המידול הגנומי של החברה עשוי להביא להתקדמות בטיפול במחלות, הנדסה גנטית מרובת ערוצים, ביולוגיה סינתטית וביוטכנולוגיה.
באוקטובר 2021 הכריזה קולוסאל על שיתוף פעולה עם VGP; במסגרת שיתוף פעולה זה, קולוסאל תספק מימון ל-VGP לריצוף והרכבת גנומים של פילים אסייתיים, פילי סוואנה אפריקניים ופיל יער אפריקני לשימור.
גנומים אלה הועמדו לרשות הציבור למחקר ללא הגבלות שימוש ביולי 2022 ובמאי 2023, בהתאמה.
במרץ 2022 גייסה קולוסאל 60 מיליון דולר בסבב גיוס A בהובלת תומאס טאל, ובכך הגיע סך המימון ל-75 מיליון דולר.
קולוסאל הפרידה את פלטפורמת התוכנה שלה, Form Bio, בספטמבר 2022 עם גיוס של 30 מיליון דולר.
לאם הצהיר כי קולוסאל מנוהלת כחברת תוכנה, והמונטיזציה תנבע מהטכנולוגיות שפיתחה החברה.
Form Bio פיתחה פלטפורמת תוכנה מבוססת בינה מלאכותית שנועדה לסייע למדענים לנהל מערכי נתונים גדולים ומורכבים.
בינואר 2023 השלימה קולוסאל סבב גיוס B, שבו גייסה 150 מיליון דולר נוספים והעלתה את שווי החברה ליותר ממיליארד דולר.
באותו חודש הקימה קולוסאל את המועצה המייעצת לשימור, הכוללת את פורסט גלנטה, איאן דאגלס-המילטון, מיד טרדוול ואורליה סקיפווית' כחברים.
באוקטובר 2024 הכריזה קולוסאל על גיוס של 50 מיליון דולר להשקת קרן קולוסאל.
החברה גייסה 200 מיליון דולר בסבב גיוס C בינואר 2025, מה שהעלה את שווייה הכולל של קולוסאל ל-10.2 מיליארד דולר והפך אותה לדקאקורן הראשון בטקסס.
עם המימון החדש, קולוסאל מרחיבה את עבודתה בתחום רחמים מלאכותיים ומינים משוחזרים.
בסך הכול גייסה קולוסאל 435 מיליון דולר מאז הקמתה.
מאחר שהממותה הצמרית והפיל האסייתי חולקים 99.6% מאותו DNA, קולוסאל שואפת לפתח מין חלופי על ידי החלפת מספיק גנים מרכזיים של הממותה בגנום של הפיל האסייתי.
תכונות גנאלוגיות מרכזיות של הממותה כוללות: שכבת שומן מבודדת בעובי 10 סנטימטרים, חמישה סוגים שונים של פרווה עבותה ואוזניים קטנות המסייעות להיבריד לסבול מזג אוויר קר.
מעבדת קולוסאל תשלב את CRISPR/Cas9 עם אנזימי עריכת DNA נוספים, כגון אינטגראזות, רקומבינאזות ודאמינאזות, כדי לשלב גנים של ממותה צמרית בפיל אסייתי ו"השתמשה ב-65 גנומים שונים של ממותות לאורך כ-700,000 שנה כדי ליצור גנום DNA עתיק מורכב".
החברה מתכננת לרצף דגימות של פילים וממותות כדי לזהות גנים מרכזיים בשני המינים ולקדם גיוון אוכלוסייתי.
בכך, קולוסאל מקווה למנוע מוטציות בלתי צפויות בעדר ההיברידי.
קולוסאל הציבה מטרה לגדל עגל ממותה עד שנת 2028.
החברה מתכננת להשתמש בפילים אפריקניים ואסייתיים כפונדקאים פוטנציאליים ובמקביל לפתח רחמים מלאכותיים של פילים מרופדים ברקמת רחם כנתיב נוסף להיריון.
מדעני קולוסאל מתכננים ליצור עוברים אלה על ידי לקיחת תאי עור מפילים אסייתיים ותכנותם מחדש לתאי גזע פלוריפוטנטיים מושרים הנושאים DNA של ממותה.