tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מריו (רועי בר נתן) (מריו גוסטו איבנז פליפו קרתחנה אוטוואלו בורחס סנטו בניוס אומברטו קריסטבל קולון) הוא מכשף בוליביאני גרוע שמופיע בטעות בסלון של משפחת גדות הכוללת את ציפי, עמי, טלי וערן, לאחר כישוף שהסתבך.
משפחת גדות מסכימה לתת למריו לגור בביתם בתור עוזר בית, ובהמשך הם מלמדים את מריו על העולם המודרני שאותו הוא אינו מכיר.
מריו קולון (רועי בר נתן): מריו מכשף שבא מבולביה לבית משפחת גדות באמצעות כישוף שנכשל בו.
מריו מבשל מאוד טוב וטעים.
מאז שמריו הגיע לבית משפחת גדות המשפחה התחברה כל כך למריו ומריו נקשר אליהם, לבסוף עבר לגור איתם.
ציפי גדות (מיה דגן): אמם של טלי וערן, ואשתו של עמי, כריזמטית ביותר, עורכת דין בכירה.
נוטה להיות מאיימת ומלחיצה כאשר מישהו (ובעיקר מריו) מקלקל לה משהו.
לרוב מכינה מאכלים לא טעימים.
אויבתה המושבעת של נילי, שכנתה.
עמי גדות (דב נבון): אביהם של טלי וערן, ובעלה של ציפי.
חרדתי ביותר שמפחד כל הזמן או חושש מכל דבר אפשרי, ביישן ומופנם.
כל הזמן מביא לציפי בלי שהוא שם לב רעיונות מתוחכמים.
לא מחובב במיוחד על ידי פויירמן.
טלי גדות (שירה האס): אחותו הקטנה של ערן.
שקדנית וחרוצה ביותר בלימודים ועל כך מקבלת ציונים גבוהים במיוחד, אינה מקובלת.
מתאהבת במספר בנים במהלך הסדרה אך כאשר מתחילה לדבר איתם היא מתחילה לגמגם.
נוהגת להגיד "למות, עכשיו, תודה!" כשהיא עצבנית או כשהיא נכנסת לצרה.
ערן גדות (דניאל מורשת): אחיה הגדול של טלי.
מוצג כטיפש ואינו מודע לכך ואף מאמין שהוא התלמיד הכי חכם בכיתה.
למרות גילו המבוגר הוא מתנהג בטיפשות וילדותיות שלא מתאימה לגילו.
לעיתים מתבסס על ביטויים או אמירות ולא משתמש בהם כנכון או עושה את ההפך.
נילי רשף (טלי אורן): רופאה והשכנה המציקה מהבית ממול, ב"מלחמה" עם ציפי שנים.
מנסה כל הזמן לגרום למריו לעבוד אצלה בבית.
משוויצה בציונים של הבת שלה, נטע, דבר המוביל לרוב הסכסוכים של נילי וציפי.
אלכס פויירמָן (יאיר רובין): סבא המשפחה, אבא של ציפי.
מנסה לטעון כל הזמן שהוא אינו זקן והוא צעיר במיוחד.
מנסה לחבר את הדור של היום אל הסיפורים של העבר.
אסי ורד (אייל רוזלס): השכן הקשוח בבניין, גונב לעמי את העיתון מדי יום.
מנצל את תמימותו של עמי.
נוטה להיכנס לבית משפחת גדות.
דן (דני קרפל): עובד עם עמי בחברת היי-טק, עצלן שלא מבין כלום בעבודתו ורק משתעשע.
גדעון (עודד פז): עוזר של ציפי, עובד במשרד עורכי-דין.
איש נחמד מאוד אך נוטה גם לפחד ולהירתע מציפי.
גדי רשף (אורי הוכמן): בעלה של נילי.
התחרה בעמי על מי "האבא עם הטנדר" לקראת אספת הקרשים לל"ג בעומר.
אדווה (שני קליין): המורה של ערן, שסובלת מהטיפשות שלו, ומנסה ללמד אותו הכי פשוט שאפשר.
שגית (דנה אברהם סמו): המורה של טלי, מנסה להתחבר לתלמידים בעזרת בדיחות משעשעות.
המנהל (יורם שנער): מנהל בית הספר, לא נותן דוגמה לתלמידים, וכשטלי צריכה אותו הוא עושה תמיד את ההפך ממה שהיא צריכה.
עומר (נמרוד הוכנברג): מלך הכיתה.
תום אליהו (עמית מורשת): ילד בכיתה של טלי, היא מתאהבת בו ומבקשת את עזרתו של מריו כדי לדעת האם הוא מאוהב בה בחזרה.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק11מריו מגיע22סבא בא33אמונות טפלות44חפצים עם רגשות55הבא ילדך לעבודה66הבדיחה77ההמצאה88החבר'ה של טלי99הכובע1010הכסף משחית1111המזגן1212הפרסומת1313הריאליטי1414האסיר1515הדוור1616חנוכה1717טיול שנתי1818טלי מורדת1919טלי רוקדת2020יום האהבה2121יום התיש2222המיוחדת2323מלחמה ושלום2424"מסיבת הפתעה"2525משפחת סופר על2626ניתוח2727סמול טוק2828פופיק בולט2929קבלת החלטות3030קצח3131שקרים3232הסופר3333כבד קצוץ3434פוטו ציפי3535השם של מריו3636שבוע הנאחס3737איך אני נוהג3838השרברב3939הג'נגליסט4040חרדות
מריה תרזה מנאפולי וסיציליה (באיטלקית: Maria Teresa Carolina Giuseppina di Napoli e Sicilia; 6 ביוני 1772 – 13 באפריל 1807) הייתה אשתו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהפך לאחר מכן לקיסר אוסטריה.
מריה תרזה נולדה ב-6 ביוני 1772 בנאפולי, לפרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה.
ב-15 בספטמבר 1790 התחתנה מריה תרזה עם בן דודה פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, ממנו היו לה 12 ילדים.
לאחר שעלה בעלה פרנץ לשלטון, סייעה לו מריה תרזה בניהול המדינה, והייתה מעורבת בקבלת ההחלטות.
ב-13 באפריל 1807, פחות משבוע לאחר שילדה את אמליה תרזה, מתה מריה תרזה במפתיע, כתוצאה ממחלה, ונקברה בקריפטה המלכותית בווינה.
ב-15 בספטמבר 1790 התחתנה מריה תרזה עם בן דודה פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בנם של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה לואיסה, נסיכת ספרד.
ממנו היו לה 12 ילדים:
מריו גבריאל אנדרטי (Mario Gabriele Andretti, נולד ב-28 בפברואר 1940) הוא אמריקני יליד איטליה, נהג מרוצי מכוניות לשעבר.
הוא אחד המצליחים ביותר בהיסטוריה של הספורט המוטורי באמריקה ואחד משני נהגים בלבד שהצליחו לנצח במרוצים בפורמולה 1, IndyCar, אליפות העולם למכוניות ספורט ו-NASCAR (השני הוא דן גורני).
הוא גם ניצח במרוצי מכוניות ננסיות ומרוצי ספרינט על עפר.
אנדרטי היה מי שאמר את המשפט המפורסם:
מריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה , הייתה בתו של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו, ואשתו של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה.
מריה תרזה נולדה במילאנו ב-1 בנובמבר 1773, לפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, מושל מילאנו ובנה של מריה תרזה, ולמריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, בתם של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
ב-25 באפריל 1789 התחתנה מריה תרזה עם ויטוריו אמנואלה, דוכס אאוסטה, ממנו היו לה 7 ילדים.
מריה תרזה הייתה ביחסים טובים מאוד עם גיסתה מארי קלוטילד, נסיכת צרפת, אשתו חשוכת הילדים של קרלו אמנואלה, נסיך פיימונט.
בשנת 1802 ויתר גיסה קרלו אמנואלה הרביעי, מלך סרדיניה על הכתר, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה בעלה ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה לשלטון במקומו, אולם הם נאלצו לשהות בסרדיניה אליה ברחו מפני נפוליאון.
בתחילה התקבלה מריה תרזה בטורינו בהתלהבות, אך עד מהרה היא עוררה אי-נחת בקרב הציבור, והואשמה בכך שרצתה לערער ולבטל עד כמה שניתן את הרפורמות שיושמו במהלך הכיבוש הצרפתי, וכן שהיא מתייחסת לכל מי ששיתף פעולה עם הצרפתים בבוז.
בשנת 1821 פרצו התקוממויות בממלכה בדרישה ליותר חופש וליברליזם, ומשום כך ויתר בעלה ויטוריו אמנואלה על הכתר.
מכיוון שהיו להם רק בנות ולא בנים, עלה אחיו קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה לשלטון במקומו.
בתחילה ניסתה מריה תרזה להתמנות כעוצרת, אולם עד מהרה עברה להתגורר עם בעלה בניס.
בשנת 1824 מת בעלה ויטוריו אמנואלה, אולם מריה תרזה לא הורשתה לחזור לטורינו עד לשנת 1831, וב-29 במרץ 1832 מתה מריה תרזה בז'נבה.
ב-25 באפריל 1789 התחתנה מריה תרזה עם ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה, ממנו היו לה 7 ילדים:
מריה תרזה מאוסטריה-אסטה , הייתה אשתו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה.
מריה תרזה נולדה ב-2 ביולי 1849 בברין, לפרדיננד קרל ויקטור, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, בנו של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ולאליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה ומריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג.
כשהייתה בת 5 חודשים מת אביה מטיפוס, ובשנת 1854 התחתנה אמה שוב עם קרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה.
מריה תרזה למדה במהלך חייה לדבר באופן שוטף בגרמנית, הונגרית, צ'כית, צרפתית ואיטלקית.
ביוני 1867 פגשה מריה תרזה בווינה את לודוויג, נסיך בוואריה, ששהה בעיר בהלווייתה של בת דודתו, מתילדה, ארכידוכסית אוסטריה (בתה של אחות אביו הילדגרד, נסיכת בוואריה).
השניים התאהבו זה בזו, וב-20 בפברואר 1868 התחתנו בווינה.
בתחילה כעס פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה על החלטתה, משום שרצה שתינשא עם פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה, אולם לבסוף השלים עם העניין.
אחרי נישואיה בילתה מריה תרזה את רוב הזמן בגידול 13 ילדיה, ובני הזוג חיו חיים צנועים ללא משכורת רשמית, למרות שצפוי היה כי הם ייהפכו בעתיד למלכי בוואריה.
המשפחה התגוררה באחוזתם בלווטשטן שבדרום מינכן, שם היו למריה תרזה גני הוורדים המפורסמים שלה.
בשנת 1875 מת דודה פרנץ החמישי, דוכס מודנה, ומריה תרזה הפכה לטוענת לכתר הבריטי, אך כמו שאר המונרכים היעקוביטים מאז מותו של הנרי בנדיקט סטיוארט, לא ניסתה לפעול כדי להשיגו.
בשנת 1913 הודח בן דודו של בעלה - אוטו, מלך בוואריה, ובעלה הוכתר כלודוויג השלישי, מלך בוואריה.
מריה תרזה הייתה המלכה הקתולית הראשונה של בוואריה, ובשנת 1914 קיימה עם בעלה חגיגות גדולות לרגל היובל המלכותי בבוואריה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה מריה תרזה פטריוטית גדולה, ואף תמכה בקיסרות ההבסבורגית.
בנוסף היא עודדה את נשות בוואריה לתמוך בחיילים על ידי אספקת מזון ובגדים עבורם, ואף נהגה לבקר חיילים פצועים.
ב-7 בנובמבר 1918 פרצה בבוואריה המהפכה הגרמנית, ובעקבות כך ברחו לודוויג ומריה תרזה מבוואריה, בתקווה שמדובר באירוע חולף.
עד מהרה התדרדרה בריאותה של מריה תרזה, וב-3 בפברואר 1919 היא מתה בטירת וילדנווארט, חימגאו.
ב-20 בפברואר 1868 התחתנה מריה תרזה עם לודוויג השלישי, מלך בוואריה, ממנו היו לה 13 ילדים:
מריה תרזה, נסיכת פורטוגל (Maria Anna de Bragança; 24 באוגוסט 1855 – 12 בפברואר 1944) הייתה בתו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
מריה תרזה נולדה ב-24 באוגוסט 1855 בטירת לוונשטיין, קליינהויבאך, למיגל הראשון, מלך פורטוגל ולאדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, בתם של קונסטנטין, נסיך הכתר של לוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ששהו בגלות לאחר שגורשו מפורטוגל במהלך המלחמות הליברליות.
מריה תרזה נחשבה לאחת הנשים היפות ביותר באירופה, וב-23 ביולי 1873 התחתנה מריה תרזה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה שתי בנות.
הנישואים היו אומללים מאוד עבר מריה תרזה, עקב ההצקות וההתעללות שחוותה מבעלה.
בנוסף לבנותיה, שימשה מריה תרזה כאם חורגת עבור ילדיו הקודמים של בעלה.
מריה תרזה בילתה את ימי החורף בווינה, ואילו בימי הקיץ הייתה נופשת בטירת רייכסשטאדט בבוהמיה.
מריה תרזה סייעה להשיג פשרה לבנה החורג פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, שרצה להתחתן עם סופיה חוטק, ואף דאגה שהחתונה תהיה במעונה הפרטי.
מריה תרזה נשארה קרובה לפרנץ פרדיננד ולסופי, עד להירצחם בסרייבו בשנת 1914. מריה תרזה הייתה זו שסירה את הידיעה לילדיהם, ואף דאגה להם לקצבה מאוצר הקיסרות.
בשנת 1916 מת פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, וקרל הראשון, קיסר אוסטריה עלה לשלטון במקומו.
לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה התפטר קרל בנובמבר 1918 מתפקידו, ויצא עם משפחתו לגלות בפורטוגל.
בתחילה ליוותה אותם מריה תרזה בגלות, אולם עד מהרה חזרה לווינה.
בשנת 1929 בעקבות ירידה במצבה הפיננסי, שלחה מריה תרזה שני סוכנים כדי למכור בארצות הברית את שרשרת יהלום נפוליאון, שאותו ירשה מבעלה.
לאחר סדרה של ניסיונות כושלים, נמכרה השרשרת עבור $60,000 בעזרת אחיינה, הארכידוכס לאופולד מאוסטריה, נסיך טוסקנה, אולם הוא לקח לעצמו 90% ממחיר המכירה בתור דמי תיווך והוצאות.
מריה תרזה פנתה לבתי המשפט בארצות הברית, ובסופו של דבר הביאה להחזרת המחרוזת אליה, ולמאסרו של לאופולד.
ב-12 בפברואר 1944 מתה מריה תרזה בווינה, שהייתה חלק מגרמניה הנאצית, 48 שנים לאחר מות בעלה.
ב-23 ביולי 1873 התחתנה מריה תרזה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה שתי בנות:
מריה אנונציאטה, ארכידוכסית אוסטריה (1876–1961)
אליזבת אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (1878–1960)
מריה תרזה מאוסטריה , הייתה בתו של פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואשתו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.
מריה תרזה נולדה ב-21 במרץ 1801 בווינה, לפרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וללואיזה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה.
בשנת 1803 קיבל אביה פרדיננד את נסיכות הבוחר מזלצבורג, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו.
ב-26 באוקטובר 1813 לאחר תבוסתו של נפוליאון בקרב לייפציג, ביטל אביה את בריתו עם נפוליאון.
ב-3 ביוני 1814 נחתמה אמנה בין אוסטריה לבוואריה, ולפיה צורפו שטחי הדוכסות לממלכת בוואריה, ואילו אביה קיבל בחזרה את השליטה בדוכסות הגדולה של טוסקנה.
ב-30 בספטמבר 1817 התחתנה מריה תרזה עם קרלו אלברטו, נסיך קריניאנו, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
בשנת 1831 מת קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה ללא ילדים, ובעלה הוכתר כקרלו אלברטו, מלך סרדיניה.
במרץ 1849 התפטר בעלה קרלו אלברטו מתפקידו, בשל כישלון צבאי מחפיר במלחמה נגד האוסטרים בקרב נובארה, ובנה עלה לשלטון במקומו כויטוריו אמנואלה השני, מלך סרדיניה.
בשנת 1851 חזרה מריה תרזה לאיטליה, וב-12 בינואר 1855 מתה בארמון המלכותי בטורינו.
ב-30 בספטמבר 1817 התחתנה מריה תרזה עם קרלו אלברטו, מלך סרדיניה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה (1820–1878), התחתן עם אדליידה מאוסטריה.
פרדיננדו, דוכס ג'נובה (1822–1855), התחתן עם אליזבת, נסיכת סקסוניה.
מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות (באיטלקית: Maria Teresa di Borbone-Due Sicilie; 15 בינואר 1867 – 1 במרץ 1909), הייתה בתו של הנסיך לואיג'י, רוזן טראני ואשתו של וילהלם, נסיך הוהנצולרן.
מריה תרזה נולדה ב-15 בינואר 1867 בציריך, ללואיג'י, רוזן טראני ולמתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה.
ב-27 ביוני 1889 התחתנה מריה תרזה עם הנסיך וילהלם מהוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
בשנת 1905 מת חמיה לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ובעלה וילהלם ירש את תאריו.
במשך שנים רבות סבלה מריה תרזה מבריאות חלשה, ומאחר שהאקלים בזיגמרינגן לא התאים לה, היא התגוררה בעיקר בבאד טלץ (בקיץ) ובקאן (בחורף), שם ביקרו אותה בקביעות בני משפחתה.
ב-1 במרץ 1909 מתה מריה תרזה בקאן, ככל הנראה מטרשת נפוצה.
ב-27 ביוני 1889 התחתנה מריה תרזה עם וילהלם, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
פרידריך, נסיך הוהנצולרן (1891–1965), התחתנה עם מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה
פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן (1891–1964), התחתנה עם מריה אליקס, נסיכת סקסוניה
מריו אבדו בניטס (בספרדית: Mario Abdo Benítez; נולד ב-10 בנובמבר 1971) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אשר כיהן כנשיא פרגוואי החל מאוגוסט 2018 ועד אוגוסט 2023.
מריו ("מריטו") אבדו בניטס הבן נולד ב-1971 באסונסיון, והוא בנו של מריו אבדו בניטס האב, שכיהן כמזכירו האישי של הדיקטטור ונשיא פרגוואי אלפרדו סטרסנר ונכד למהגר ערבי מלבנון.
אמו היא רות (מנון) בניטס פרייר.
הסב מצד האב, רדואן עבדו, מאוחר יותר חואן אבדו, הגיע לפרגוואי בשנת 1910 ועסק במסחר.
לאחר הדחתו של סטרסנר, יצאה משפחתו לגלות בארצות הברית שם השלים את לימודי התיכון.
בשובו לפרגוואי התגייס לצבא והוכשר כצנחן וכקצין מילואים.
ב-1995 סיים תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת טייקו פוסט שבארצות הברית.
בשנים 1997–2012 שימש מנהל בחברת לוגיסטיקה ובשנים 1998–2012 שימש שותף מנהל בחברת בנייה וייצור חומרי בנייה.
אבדו בניטס הוא חבר במפלגת קולורדו השמרנית וכיהן כסגן נשיא המפלגה.
ב-2013 נבחר לסנאט של פרגוואי וכיהן כנשיא הסנאט מיולי 2015 עד יוני 2016. באפריל 2018 נבחר לנשיא המדינה.
הוא נכנס לתפקידו באוגוסט 2018.
פחות מחודש לאחר כניסתו לתפקיד הורה אבדו בניטס על ביטול החלטת קודמו ובן מפלגתו הוראסיו קארטס על העברת שגרירות פרגוואי בישראל מתל אביב לירושלים, ובעקבות כך החל משבר דיפלומטי בין פרגוואי לישראל.
מנישואיו הראשונים לפטימה מריה דיאס בנסה, נולדו שניים מבניו - מריו וסנטיאגו.
בשנת 2007 נישא לאשתו השנייה, סילבנה לופס מוריירה בו, אחייניתו של קבלן הבניין האמיד ניקולס בו פארודי.
לזוג בן אחד משותף, מאוריסיו.
מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה (באיטלקית: Maria Teresa Felicita d'Este; 6 באוקטובר 1726 - 30 באפריל 1754), הייתה סבתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
מריה תרזה פליצ'יטה נולדה ב-6 באוקטובר 1726 במודנה, לפרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון.
בשנת 1744 התחתנה מריה תרזה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, ממנו נולדו לה 7 ילדים.
ב-30 באפריל 1754 מתה מריה תרזה פליצ'יטה בטירת רמבויה, מה שהיווה בשביל בעלה מכה קשה, והוא לא התחתן שוב לאחר מכן.
במהלך המהפכה הצרפתית נרצחה כלתה מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל באכזריות, וחתנה לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן הוצא להורג בגיליוטינה.
בשנת 1744 התחתנה מריה תרזה פליצ'יטה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (באיטלקית: Maria Teresa Francesca Cybo-Malaspina; 29 ביוני 1725 - 29 בדצמבר 1790), הייתה בתו של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ואשתו של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, אשר כיהנה כדוכסית מאסה בין השנים 1731–1790.
מריה תרזה נולדה ב-29 ביוני 1725 בנובלארה, לאדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ולריצ'ארדה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה.
בשנת 1731 מת אביה, ומריה תרזה עלתה לשלטון במקומו בדוכסות מאסה וקרארה, תוך שאמה משמשת כעוצרת עד לבגרותה.
ב-10 בנובמבר 1734 התחתנה מריה תרזה על ידי שליח עם אוג'ניו ג'ובאני, רוזן סואסון, אולם הוא מת כעבור שבועיים בדיוק, ללא שאפילו הספיקה לראות אותו.
ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה ד'אסטה, נסיך מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים.
בשנת 1744 תפסה מריה תרזה את השלטון לבדה, והחלה ברפורמות בדוכסות, בנתה בית חולים וקידמה אמנות, תרבות ואדריכלות.
לאחר מות בנה הקטן רינאלדו פרנצ'סקו בשנת 1753 בהיותו בן 4 חודשים, הפכה בתה מריה באטריצ'ה ליורשת שלה ושל בעלה.
מכיוון שבתה הייתה אמורה לרשת 4 מדינות (מודנה, רג'ו, מאסה וקרארה), סיכמה מריה תרזה בשנת 1753 עם בעלה ארקולה, שמריה באטריצ'ה תינשא ללאופולד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשם.
בשנת 1780 מת חמיה, ובעלה ארקולה עלה לשלטון במקומו.
ב-29 בדצמבר 1790 מתה מריה תרזה במודנה, ובתה מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיה.
בשנת 1796 פלישת נפוליאון למילאנו אילצה את בתה ומשפחתה לברוח ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הציסאלפינית.
בשנת 1814 ניתנה דוכסות מודנה בקונגרס וינה לנכדה הבכור - פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואילו מריה באטריצ'ה קיבלה בחזרה את דוכסות מאסה וקרארה.
ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
מריה תרסה רפאלה מספרד (בספרדית: María Teresa Antonia Rafaela de Borbón y Farnesio; 11 ביוני 1726 - 22 ביולי 1746), הייתה בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו של לואי פרדיננד, דופן צרפת.
מריה תרסה רפאלה נולדה במדריד ב-11 ביוני 1726, לפליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו השנייה אליזבטה פארנזה (הנצר האחרון למשפחת פארנזה) מפארמה.
בשנת 1721 נערך הסכם נישואיה של אחותה מריאנה ויקטוריה מספרד עם לואי החמישה עשר, מלך צרפת, והיא נשלחה לצרפת, אולם בשנת 1725 הוחלט לשלוח את מריאנה ויקטוריה בחזרה לספרד והסכם הנישואים בוטל.
בניסיון לשקם את יחסי ספרד-צרפת התחתנה מריה תרסה רפאלה ב-18 בדצמבר 1744 על ידי שליח עם לואי פרדיננד, דופן צרפת, בנו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, וב-21 בפברואר 1745 נערך טקס הנישואין הרשמי בארמון ורסאי.
3 ימים לאחר מכן נערך טקס לכבוד הזוג הצעיר, בהשתתפות המלך, המלכה, מאדאם הנרייט, מאדאם אדלייד, דוכסית שארטר, נסיכת קונטי האלמנה, דוכסית מודנה יחד עם נסיכים אחרים בכירים מבית המלוכה.
בתחילה התביישה מריה תרסה רפאלה מבעלה, אולם עד מהרה התחברה אליו, והשניים נעשו קרובים מאוד זה לזה.
ב-9 ביולי 1746 מת אביה, ב-19 ביולי היא ילדה בת מתה בלידה שקטה, וב-22 ביולי מתה אף היא בארמון ורסאי, מה שהשפיע קשות על בעלה.
לאחר מותה הציע אחיה פרננדו השישי, מלך ספרד ללואי פרדיננד שיתחתן בשנית עם אחותה מריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, אולם הוא סירב והתחתן לבסוף עם מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה.
מריו אנטואן אלי הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA.
אלי גדל בניו יורק, שיחק כדורסל מכללות בקולג' האמריקאי הבינלאומי.
בשנת 1985 נבחר על ידי מילווקי באקס בבחירה ה-160 בדראפט ה-NBA.
אלי החל את קריירת הכדורסל שלו ב-1986 בליגת העל האירית בכדורסל, ומאוחר יותר שיחק בפורטוגל, בארגנטינה, ב-CBA, ב-USBL ובליגת הכדורסל העולמית.
אלי הראשונה שיחק ב-NBA ב-1990, בפילדלפיה 76', והמשיך לשחק עבור גולדן סטייט ווריורס, פורטלנד טרייל בלייזרס, יוסטון רוקטס, סן אנטוניו ספרס ופיניקס סאנס לפני שפרש מה-NBA ב-2001. אלי זכה בשלוש אליפויות NBA: ב-1994 וב-1995 עם הרוקטס, ואחת נוספת ב-1999 עם הספרס.
אלי החל את קריירת האימון שלו ב-2003 כעוזר מאמן בספרס, ולאחר מכן החזיק תפקידים דומים בדאלאס מאבריקס, בסקרמנטו קינגס, בניו ג'רזי/ברוקלין נטס ובאורלנדו מג'יק.
אלי, שמוצא משפחתו בהאיטי, גדל בעיר ניו יורק.
הוא נקרא בשם "מריו" על שמה של זמר האופרה מריו לנצה.
אביו מת אחרי שאלי סיים את לימודיו בקולג'.
היה לו אח בשם קלארק, שחקן כדורסל חובבן שמת בתאונת דרכים באוקטובר 2009. יש לו גם אחות בשם ננסי.
בשנות התיכון שלו למד ושיחק בבית הספר שבו למד גם כוכב ה-NBA לעתיד כריס מאלין.
אלי שיחק כדורסל רחוב ב"סנטרל פארק" ובמקומות אחרים בעיר ניו יורק במהלך שנות ה-80. הכינוי שלו במגרשי המשחקים המאולתרים של ניו יורק היה "הג'דיי".
אלי שיחק כדורסל מכללות בקולג' האמריקאי הבינלאומי בספרינגפילד שבמסצ'וסטס.
מריו אלי הוביל את המכללה לרבע הגמר הראשון של קבוצה מהליגה שלהם בטורניר אליפות החטיבה השנייה של ה-NCAA, אך לא משך את עינם של סקאוטים ב-NBA.
הוא נבחר בבחירה ה-160 הכללית (מתוך 162 סך הכל) בדראפט 1985 על ידי מילווקי באקס.
עם זאת, הוא נופה מסגל הקבוצה פחות מחודשיים לאחר מכן.
הוא היה גם בסגל טרום-העונה של לוס אנג'לס לייקרס לעונת 1990/1991, אבל שוחרר מעט לפני שהעונה התחילה.
ב-1986, אלי התחיל את הקריירה המקצועית שלו בקילסטר האירית, שם זכה בפרס שחקן העונה בליגת העל האירית.
מאוחר יותר הוא שיחק בליגה הפורטוגזית במדי אובארנסה אארוסולס, ולאחר מכן בליגת הכדורסל העולמית, ובאולבני פטרונס מליגת ה-CBA.
הוא גם שיחק לתקופה קצרה בליגה הארגנטינאית, בקבוצת אוניון דה סנטה פה.
את עונת 1990/1991, אלי סוף סוף פרץ את ה-NBA, ושיחק שלושה משחקים עבור פילדלפיה 76' תחת חוזה לעשרה ימים.
לאחר מכן הוא בילה את שארית העונה עם גולדן סטייט ווריורס, שם הוא נשאר למשך עונת 1991/1992. אלי העביר את עונת 1992/1993 עם פורטלנד טרייל בלייזרס לפני שהועבר בטרייד ליוסטון רוקטס לקראת עונת 1993/1994.
אלי זכה בשתי אליפויות NBA עם הרוקטס, הראשון ב-1994 ושוב בשנת 1995. במהלך תקופה זו, אלי כונה "סופר מריו" (Super Mario) ו"כלב רחוב" (Junkyard Dog).
שיא הקריירה של אלי הגיע כאשר קלע שלשת קלאץ' במשחק 7 של חצי גמר המערב ב-1995 נגד פיניקס סאנס שהעלתה את הרוקטס להובלה, 113-110 עם 7.1 שניות לסיום המשחק.
הזריקה נקראת "נשיקת מוות" על ידי אוהדי הרוקטס, משום שאלי הפנה מחוות נשיקה מתגרה כלפי ספסל הסאנס זמן קצר לאחר שקלע את השלשה.
אלי היה שחקן משנה בעל תפקיד מרכזי, ועלה מהספסל, במהלך העונה הסדירה והפלייאוף, אך הפך לשחקן פותח בגמר ה-NBA של 1995. מהלך זה השתלם לרוקטס: אלי קלע בממוצע 16.3 נקודות למשחק בגמר — כמעט כפול מממוצעיו לאורך העונה הסדירה — כשהוא קולע ב-64% מהשדה.
כמו כן קלע 8 מתוך 14 ניסיונותיו (57.1%) מקו השלוש, מתוכם 7 מתוך 10 ניסיונות במשחקים 3 ו-4.
אלי שיחק עבור הרוקטס גם בעונת 1997/1998, ולאחר מכן חתם בסן אנטוניו ספרס.
הוא זכה באליפות NBA שלישית עם הספרס ב-1999. אחרי ששיחק שתי עונות עבור סן אנטוניו, עבר בעונת 2000/2001 לפיניקס סאנס, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
אלי סיים את הקריירה שלו עם 6,265 נקודות ב-732 משחקים ב-NBA.
ב-2007 נבחר אלי לחבר בהיכל התהילה של הכדורסל בניו יורק.
ב-28 בספטמבר 2007 היה לעוזר המאמן של דאלאס מאבריקס.
הוא שימש בתפקיד עבור המאבריקס במשך עונה אחת.
ב-22 ביוני 2009, שכר פול וסטפאל את אלי כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס.
ב-8 בדצמבר 2011 נוסף אלי לצוות האימון של חברו לקבוצה לשעבר, אייברי ג'ונסון, בניו ג'רזי נטס.
ב-26 ביוני 2015 היה לעוזר המאמן באורלנדו מג'יק.
אלי נישא לג'ינה גסטון, עיתונאית, בזמן ששיחק בפיניקס סאנס.
לו ולאשתו שני בנים ובת אחת.
מריו אגימן הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הבלם.
אגימן ערך עשר הופעות במדי נבחרת שווייץ, והשתתף עמה במונדיאל 2010.
אראו השווייצרית, ובשנת 1998 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגת העל השווייצרית.
אגימן שיחק במועדון זה במשך ארבע עונות, שבכולן הקבוצה הייתה בתחתית הטבלה ונשארה בליגה.
בקיץ 2002 חתם אגימן בקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, והפך מיד לשחקן חשוב במערך הקבוצה.
בעונת 2002/03 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום ה-13 בבונדסליגה השנייה, בעונת 2003/04 סיימו במקום ה-14, ובעונת 2004/05 סיימו במקום ה-11. בעונת 2005/06 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום השישי, מרחק חמש נקודות מעליית ליגה.
בעונת 2006/07 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום הראשון, והעפילו לבונדסליגה, בעונה בה אגימן הציג יכולת שיא.
בעונת 2007/08 אגימן וקרלסרוהה רשמו עונה טובה בבונדסליגה, אותה סיימו במקום ה-11, כשאגימן מבקיע חמישה שערי ליגה.
בעונת 2011/12 רשמו אגימן והנובר הישג נאה במפעל הליגה האירופית, שם הגיעו לרבע הגמר והודחו על ידי אתלטיקו מדריד.
בבונדסליגה סיימו אגימן והנובר במקום השביעי.
בעונת 2012/13, האחרונה של אגימן בהנובר, הקבוצה צלחה את שלב הבתים בליגה האירופית אך הודחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי אנז'י מחצ'קלה.
בבונדסליגה סיימו הנובר ואגימן במקום התשיעי.
בקיץ 2013 עזב אגימן את הנובר עם תום חוזהו, וחתם באוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה.
בעונת הבכורה שלו במועדון, 2013/14, ערך אגימן 15 הופעות והבקיע שער אחד, וקבוצתו סיימה במקום התשיעי.
בעונת 2014/15 אגימן סבל מפציעות רבות וערך שתי הופעות בלבד.
בתום עונה זו, שוחרר מאוניון ברלין, והפך לשחקן חופשי.
אגימן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ, ובין השנים 2000 ו-2004 שיחק בנבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21, בה אף שימש קפטן.
בספטמבר 2007 ערך אגימן את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ הבכירה, כשהחליף את יוהאן דז'ורו במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה, בו ניצחה שווייץ בתוצאה 2-1. בשנת 2008 נכלל אגימן בסגל ההתחלתי של המאמן קובי קון ליורו 2008 שנערך בשווייץ, אך נופה מהסגל הסופי.
בשנת 2010 אגימן זומן לסגל השווייצרי למונדיאל 2010 על ידי המאמן אוטמר היצפלד.
במונדיאל זה נכנס אגימן כמחליף בתוספת הזמן במשחק בו הפתיעה שווייץ את נבחרת ספרד וניצחה אותה 1-0. אגימן לא ערך הופעות נוספות במונדיאל זה, ממנו הודחה שווייץ כבר בשלב הבתים למרות הניצחון על ספרד.
אגימן ערך בסך הכל עשר הופעות במדי נבחרת שווייץ.
מריו הוא סרט קולנוע שווייצרי משנת 2018 בבימויו של מרסל גיסלר.
מריו ליתי (מקס הובאכר) הוא כדורגלן שווייצרי בנבחרת הנוער (עד גיל 21) של יאנג בויז ברן בעמדת החלוץ המרכזי, החולם על קריירה ככדורגלן מקצועי ומקווה לעלות לליגת הבוגרים.
יום אחד מצטרף לקבוצה ליאון סלדו (אהרון אלטרס) שחקן חיזוק גרמני מהנובר, גם הוא חלוץ מרכזי, והשניים מוצאים עצמם מתחרים זה בזה על הבכורה בקבוצה.
הנהלת הקבוצה מעוניינת לטפח את שניהם במקביל ומארגנת להם דירה משותפת.
מריו וליאון מתקרבים, בין השניים מתרקמת מערכת יחסים רומנטית סודית והם מתאהבים זה בזה.
כאשר מתחילות לצוץ שמועות על היחסים בין השניים, הם מוצאים עצמם מנודים חברתית על ידי שאר חברי הקבוצה.
על מנת שלא לסכן את הקריירה שלו, ובעצת הסוכן שלו, מריו מכחיש את הקשר הרומנטי שלו עם ליאון וכאליבי הוא מציג את חברת הילדות שלו ג'ני (ג'סי מורבק) כבת-זוגו.
ליאון, לעומת זאת, לא עומד בלחץ והדבר משפיע על ביצועיו בקבוצה.
בסופו של דבר, ליאון עוזב את המועדון וחוזר לגרמניה.
על אף מצוקתו הנפשית, המתבטאת בין השאר בהפרעת שינה, מריו מצליח להתקדם והוא מתקבל לפ.צ.
ג'ני עוברת לגור איתו בהמבורג ומעמידה פנים שהיא חברתו.
לאחר מספר חודשים, ג'ני מתקשה להמשיך ולהעמיד פנים והיא "נפרדת" ממריו.
מריו נוסע אל דירתו של ליאון ואומר לו שהוא חושב עליו כל יום.
ליאון מספר לו שהוא אינו מוכן לחזור לחיות בשקר וכי כעת הוא עובר הכשרה להיות מהנדס קול ומשחק רק כדורגל חובבים.
בן-זוגו החדש של ליאון מגיע אל הדירה, ומריו עוזב.
בסוף הסרט, מריו מבקיע את שער הניצחון במשחק חשוב, אך בעוד הקהל מריע לו - ניכר על פניו של מריו שהוא אינו מאושר.
שנה פרס קטגוריה מועמד/ים תוצאה 2018 FilmOut Festival Award הסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר מרסל גיסלר Swiss Film Prize השחקן הטוב ביותר מקס הובאכר שחקנית המשנה הטובה ביותר ג'סי מורבק הסרט הטוב ביותר מריו התסריט הטוב ביותר מרסל גיסלר, תומאס הס
מריה תרסה, נסיכת ספרד (בספרדית: María Teresa de Borbón y Habsburgo-Lorena; 12 בנובמבר 1882 - 23 בספטמבר 1912) הייתה נסיכה ספרדית, ובתו של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד.
מריה תרסה נולדה ב-12 בנובמבר 1882 במדריד, לאלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ולמריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של קרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה.
בשנת 1885 מת אביה, וכעבור חצי שנה נולד אחיה אלפונסו השלושה עשר.
ב-12 בינואר 1906 התחתנה מריה תרסה עם פרדיננד, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
ב-23 בספטמבר 1912 מתה מריה תרסה במדריד, כתוצאה משבץ מוחי, והיא בת 29 בלבד.
ב-12 בינואר 1906 התחתנה מריה תרסה עם פרדיננד, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
מריה תרזה מאוסטריה הייתה מלכת סקסוניה כאשתו השנייה של אנטון, מלך סקסוניה.
מריה תרזה נולדה ב-14 בינואר 1767 בפירנצה, ללאופולד הראשון, הדוכס הגדול של טוסקנה ולמריה לואיסה, נסיכת ספרד, בתם של קרלוס השלישי, מלך ספרד ומריה אמליה מסקסוניה.
כמו כל הבנות הבכורות של דודיה מצד אביה, היא נקראה על שם סבתה, השליטה ההבסבורגית מריה תרזה.
מריה תרזה ואחיה זכו לחינוך שונה במקצת מהרגיל אצל ילדי המלוכה באותה עת: הם גודלו למעשה על ידי הוריהם, ולא על ידי משרתים ואומנים, ונשמרו במידה רבה מכל חיי החצר הטקסיים ולמדו לחיות בפשטות ובצניעות.
ב-8 בספטמבר 1787 נישאה מריה תרזה לאנטון, נסיך סקסוניה על ידי שליח בפירנצה.
בני הזוג נישאו מאוחר יותר בדרזדן ב-18 באוקטובר 1787. אנטון היה נשוי בעבר למריה קרולינה, נסיכת סבויה, שמתה מאבעבועות שחורות בשנת 1782.
האופרה של מוצרט, דון ג'ובאני, נועדה במקור להתבצע לכבודם של מריה תרזה ואנתטון בעת על ביקורם בפראג ב-14 באוקטובר 1787, בעת שנסעו מדרזדן לווינה, ועותקי הלברית הודפסו במסירות.
להצגת בכורה לא היה ניתן לתאם זמן, עם זאת, האופרה נישואי פיגארו הוחלפה על פי הוראות מפורשות של דודה של מריה תרזה, הקיסר יוזף השני.
הבחירה של נישואי פיגארו נחשבה בעיני כל הצופים ליצירה לא חדשה, והזוג עזב את תיאטרון האופרה מוקדם, בלי לראות את כל היצירה.
מוצרט התלונן במרירות על תככים שקרו בתקרית זו במכתב לידידו גוטפריד פון ז'קין, שנכתב בשלבים בין ה-15 באוקטובר ל-25 באוקטובר 1787. מריה תרזה גם הייתה בפראג בספטמבר 1791, לבכורה של אופרה של מוצרט לה קלמנצה די טיטו, שנכתבה במסגרת החגיגות שם לכבוד הכתרת אביה כמלך בוהמיה.
מריה תרזה תוארה כדמות פשוטה וביתית שהקדישה את זמנה לחיי משפחה פרטיים, וחשה הקלה להתחתן עם בן זוג שהיה, בזמן נישואיהם, לא צפוי לרשת כס מלכות.
ארבעת ילדיה מתו כולם כתינוקות.
עם זאת, עם מותה של בת דודתה וגיסתה, קרולינה, נסיכת פארמה, היא וגיסתה האחרת, אמליה מצווייבריקן-בירקנפלד, נטלו חלק באחריות לגדל את ילדיה, ועשו זאת בקפידה רבה.
מריה תרזה סייעה לאביה, לארגן את הפגישה בין אוסטריה, פרוסיה והגולים הצרפתיים בסקסוניה, שהביאה להכרזת פילניץ ב-25 באוגוסט 1791.
בשנת 1806, היא ובני משפחתה ברחו מסקסוניה לפראג במהלך המלחמה נגד נפוליאון הראשון, והם הצליחו לחזור רק בשנת 1813. במאי 1827 מת גיסה פרידריך אוגוסט הראשון, ובעלה הוכתר כאנטון, מלך סקסוניה, אולם מריה תרזה מתה בלייפציג זמן קצר לאחר מכן, ב-7 בנובמבר 1827.
למריה תרזה ואנטון נולדו ארבעה ילדים, אולם ארבעתם לא שרדו עד גיל שנתיים:
פרדריך אוגוסט, נסיך סקסוניה (1796).
מריה תרזיה, נסיכת סקסוניה (1799).
מריו הוא זיכיון מדיה, אשר נוצר ומופק על ידי חברת משחקי הווידאו היפנית נינטנדו, ובו מככבת הדמות הבדיונית מריו.
הזיכיון נוצר במקור על ידי מעצב המשחקים היפני שיגרו מיאמוטו.
הזיכיון ממוקד בעיקר במשחקי וידאו, אך לאורך השנים זכו משחקי הווידאו של מריו לפופולריות רבה והיו בסיס לשורה ארוכה של סדרות טלוויזיה, סרטים, קומיקס, ומוצרים נלווים שונים ואפילו היוו את הבסיס להקמתו של פארק שעשועים של מריו ביפן.
משחק הווידאו הראשון בזיכיון היה המשחק "האחים מריו" משנת 1983, אף על פי שדמותו של מריו הוצגה לראשונה במשחק הווידאו דונקי קונג משנת 1981, והוא הופיע עוד לפני כן במספר משחקים בסדרות דונקי קונג ובסדרת משחקים של Game & Watch.
משחקי הווידאו בהם הופיע מריו פותחו לאורך השנים על ידי מגוון מפתחים כולל החברות נינטדו, הדסון סופט ואלפא דרים.
רוב משחקי מריו יצאו באופן בלעדי עבור קונסולות משחקי הווידאו השונות ומחשבי היד של חברת נינטנדו.
חלק מהדמויות האחרות בזיכיון מריו, כמו דונקי קונג, ואריו, ויושי זכו לפופולריות רבה אשר תרמה לבסוף לכך שיש להם זיכיונות מוצלחים משלהם.
הזיכיון של מריו הוא אחד מזכיונות משחקי הווידאו הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כאשר רבים מהמשחקים בזיכיון, ובפרט תת-הסדרה "סופר מריו", נחשבים לכמה ממשחקי הווידאו המצליחים ביותר שנוצרו אי פעם.
הזיכיון של מריו הוא זיכיון משחקי הווידאו הנמכר ביותר בכל הזמנים, כאשר נכון לשנת 2022 נמכרו בסך הכל מעל ל-758.06 מיליון עותקים של משחקי הסדרה, כאשר 388.92 מיליון עותקים מהמשחקים היו משחקים בסדרת "סופר מריו".
מריו (Mario) - הגיבור הראשי בזיכיון.
מריו הוא שרברב איטלקי נמוך קומה, שמנמן ומשופם.
לואיג'י (Luigi) - אחיו הצעיר של מריו אשר גבוה ואתלטי יותר ממריו.
לואיג'י לובש חולצה וכובע ירוקים, בדומה לאלה האדומים של מריו.
הנסיכה פיץ' (Princess Peach) - השליטה של ממלכת הפטריות.
במשחקים השונים נוהג באוזר להתקיף את ממלכת הפטריות ולחטוף את הנסיכה פיץ' כאשר מריו נאלץ תמיד להציל את הנסיכה.
טואוד (Toad) - יצור דמוי פטרייה המשמש כעוזר של הנסיכה פיץ'.
יושי (Yoshi) - דינוזאור מואנש ירוק.
בחלק גדול מהמשחקים משמש כאמצעי תחבורה.
בעל היכולת לבלוע אויבים ולהפוך אותם לביצים, וכמו כן יש לו גם את היכולת לרחף באוויר.
הנסיכה דייזי (Princess Daisy) - השליטה של ממלכת סאראסאלנד.
נרמז כי היא מושא אהבתו של לואיג'י.
טואדט (Toadette) - פטרייה ורודה מואנשת נשית.
טואדט היא אחותו הצעירה של טואוד.
דונקי קונג (Donkey Kong) - גורילה מואנשת והנבל הראשי במשחק המקורי מ-1981 בו מריו הופיע.
דונקי קונג הוא המנהיג של צוות DK.
על אף שדונקי קונג הופיע לראשונה במשחק הארקייד "דונקי קונג", בגלגול המודרני של הדמות שהוצג לראשונה במשחק "Donkey Kong Country" נחשף כי הדמות שמוכרת כיום כדונקי קונג, אשר היא כיום גורילה ידידותית שעונדת עניבה ומכורה לבננות, הוא למעשה הנכד של הדמות המקורית בארקייד.
דידי קונג (Diddy Kong) - קוף עכביש אנתרומורפי.
דידי קונג הוא האחיין של דונקי קונג.
טואוד הכחול (Blue Toad) - בחלק מהמשחקים מסייע למריו יחד עם לואיג'י וטואוד הצהוב.
טואוד הצהוב (Yellow Toad) - בחלק מהמשחקים מסייע למריו יחד עם לואיג'י וטואוד הכחול.
בירדו (Birdo) - דינוזאורית ורודה דמוית אדם העונדת לראשה סרט אדום ומסוגלת לירוק ביצים.
הייתה אויבת בהופעתה הראשונה, אך בהמשך הפכה לידידה של מריו ושל לואיג'י.
הנסיכה רוזלינה (Rosalina) - שליטה של מקום עלום שם ואמן המאמצת של הלומות.
היא שוכנת במצפה כוכבי השביט וכן משגיחה על היקום.
רוזלינה ניתנת למשחק ברוב משחקי הספין-אוף.
טואודסוורט (Toadsworth) - טואוד זקן שעוזר למריו בהרפתקאותיו.
גומבה (Goomba) - יצור שחי בממלכת הפטריות.
אחת מדמויות המשנה הידועות בזיכיון.
מריו לא יכול לגעת בגומבה (אלא אם מריו קופץ על ראשו.
כאשר מתבצע תרחיש זה, הגומבה עצמו מת).
קופה טרופה (Koopa Troopa) - בדומה לגומבה, הוא אחת מדמויות המשנה הכי ידועות בזיכיון.
קופה טרופה הוא צב בגודל בן אדם (שגם הולך בקצב של בן אדם).
כמו הגומבה, הוא הורג את מריו בנגיעה אלא אם כן מריו קפץ עליו.
ההבדל היחיד הוא שכאשר מריו קופץ עליו, הקופה טרופה נכנס לתוך השריון של עצמו ואפשר לדחוף את השריון על אויבים אחרים במשחק ובכך להרוג גם אותם.
קופה טרופה יכול להופיע בצבעים שונים.
בּוּ (Boo) - רוח רפאים מואנשת בצורת כדור.
בו הוא רוח רפאים ביישנית שעוצרת במקום כשמביטים בה, אבל רודפת אחרי מי שמסיט את המבט שלו ממנה.
באוזר (Bowser) - הנבל העיקרי בזיכיון.
באוזר הוא השליט של גזע היצורים Koopa דמויי הצבים.
מטרותיו העיקרית הן תמיד לחטוף את הנסיכה פיץ', להביס את מריו ולכבוש את ממלכת הפטריות.
מאז שהופיע במשחק הראשון בזיכיון הופיע כמעט בכל המשחקים, לרוב כנבל הראשי.
באוזר יורק אש וזורק פטישים, ואף מסוגל לקפוץ ולירוק אש בגבהים שונים.
ואריו (Wario) - אחד מהיריבים העיקריים של מריו.
ואריו שמן, שרירי, חם מזג, וחמדן אשר דומה במראה מעט למריו אך הוא לובש כובע וחולצה צהובים עם סרבל סגול.
ואריו הוא הגיבור הראשי בסדרת משחקים על שמו.
ואלואיג'י (Waluigi) - השותף של ואריו והיריב העיקרי של לואיג'י.
באוזר ג'וניור () - הבן של באוזר.
באוזר ג'וניור מעוניין לסייע לאביו להשיג את מטרותיו העיקריות - לחטוף את הנסיכה פיץ', להביס את מריו, ולכבוש את ממלכת הפטריות.
קופאלינגים (Koopalings) - קבוצה של שבע דמויות ילדותיות.
שמותיהם הם איגי, לארי, למי, לודוויג, ונדי, רוי ומורטון.
במקור תוארו כילדיו של באוזר אך בהמשך תוארו כעוזריו.
הוצגו לראשונה במשחק "Super Mario Bros.
3" משנת 1988 והופיעו מאז במשחקים שונים בזיכיון.
קאמק (Kamek) - קוסם ששייך לגזע ה-Koopa.
קאמק הוא אחד משני היריבים העיקריים של יושי.
קאמק מסוגל לבצע מעשי קסם שונים כגון שכפול עצמי, טלפורטציה, לירות כדורי אש ולשנות את הגודל של יצורים אחרים.
ווארט (Wart) - צפרדע מרושעת שהופיעה רק במשחק האחים סופר מריו 2. ווארט אינו מתעניין בפיץ', אלא מעוניין בהשמדת פיות הסאבקון.
הנשק העיקרי שלו הוא יריית בועות מפיו.
רוב המשחקים בזיכיון משחקי מריו מתרחשים בממלכה הקסומה "ממלכת הפטריות", אך חלקם מתרחשים גם במיקומים אחרים בעולם של מריו.
המקומים העיקריים בעולם של מריו הם:
ממלכת הפטריות (Mushroom Kingdom) - הממלכה המרכזית בעולם של מריו בו מתרחשים מרבית משחקי הווידאו בזיכיון.
השליטה של ממלכת הפטריות היא הנסיכה פיץ' אשר אותה, ברוב משחקי הווידאו בזיכיון, מריו צריך להציל.
בירת ממלכת הפטריות היא "טואוד טאון" (Toad Town), עיר הממוקמת מתחת לטירה המרכזית בממלכת הפטריות.
ממלכת באוזר (Bowser's Kingdom) - באוזר, הנבל המרכזי בזיכיון, הוא השליט של ממלכה זו.
לאורך השנים ממלכת באוזר הופיע בחלק מהמשחקים בזיכיון תחת שמות שונים.
ממלכת באוזר הופיעה בפעם הראשונה תחת שם זה במשחק Super Mario Odyssey משנת 2017.
ממלכת ספריקסי (Sprixie Kingdom) - בממלכה זו, אשר הוצגה לראשונה במשחק Super Mario 3D World משנת 2013, חיים יצורים דמויי פיות המכונים ספריקסי (Sprixies) והיא מורכבת מ-8 איים שונים.
ממלכת באסק (Kingdom of Bask) - ממלכה אשר הוצגה לראשונה במשחק Mario Tennis Aces משנת 2018.
סאראסאלנד (Sarasaland) - השליטה של ממלכה זו, אשר הוצגה לראשונה במשחק Super Mario Land משנת 1989, היא הנסיכה דייזי.
האימפריה/ממלכה מחולק ל-4 תתי-ממלכות: "ממלכת ביראבוטו" (אשר מבוססת על מצרים העתיקה), "ממלכת מודא" (אשר מבוסס על ברמודה), "ממלכת איסטון" (אשר מבוססת על אי הפסחא) וממלכת צ'אי (אשר מבוססת על סין העתיקה).
ממלכת בינבין (Beanbean Kingdom) - השליטה של ממלכה זו, אשר הוצגה לראשונה במשחק Mario & Luigi: Superstar Saga משנת 2003, היא המלכה בין ובנה הנסיך פיזלי.
הממלכה נמצאת בשכנות לממלכת הפטריות.
בעוד שהתמה העיקרית בממלכת פטריות הוא פטריות, התמה העיקרית בממלכת בינבין הוא שעועית.
האי פיאילו (Pi'illo Island) - ממלכה אשר הוצגה לראשונה במשחק Mario & Luigi: Dream Team משנת 2013. השליט של האי הוא הנסיך דרימברט.
במשחק "Mario & Luigi: Dream Team" הנסיך ועוד רבים מתושבי האי נכלאו על ידי אנטמה, הנבל העיקרי במשחק.
בסוף המשחק, עם כל תושבי האי משוחררים והאי חוזר להיות תחת שליטת הנסיך דרימברט.
האי דלפינו (Isle Delfino) - ממלכה אשר הוצגה לראשונה במשחק Super Mario Sunshine משנת 2002. אי קסום בצורת דולפין הנמצא בקרבת ממלכת הפטריות.
בירת הממלכה היא העיר "דלפינו פלאזה".
אגם לאפקט (Lake Lapcat) - ממלכה אשר הוצגה לראשונה במשחק "Super Mario 3D World + Bowser's Fury" משנת 2021. שם באוזר איבד שליטה ונהיה חזק יותר.
מריו צריך להשיג 5 ומעלה "Cat Shines" ל"פעמון הענק".
לא חייבים להשיג את כולם.
הממלכה מבוססת על "הפעמון הענק" או באנגלית "Giga Bell".
באוזר ג'וניור עוזר למריו בחוף, בחורבות ובאזור השומם.
כשבאוזר הופך את הממלכה לאפלה, "הפעמון הענק" משתחרר מהאפלה שלו, ומריו יכול להשיגו.
הפעמון הופך את מריו לחתול ענק המסוגל להביס את באוזר הזועם ובאנגלית: "Fury Bowser".
אם השחקן משיג Cat Shine בזמן שבאוזר מופיע, באוזר יעלם, אך לא לזמן רב.
ציר זמן של ההשקות של המשחקים העיקריים בזיכיון
חברת נינטנדו, חברת קלפים ותיקה שביקשה להרחיב פעילותה לשוק משחקי וידאו, הפיקה את משחק הארקייד Radar Scope בשנת 1979. המשחק נחל הצלחה ביפן אך לא תפס במערב, ולמכונות המשחק הרבות שנשלחו לארצות הברית לא נמצא קונה.
נשיא החברה, הירושי ימאוצ'י, שקיווה לפתח משחק חדש על בסיס חומרת המכונה הקיימת וכך למכור עוד יחידות, הטיל את המשימה על מפתח המשחקים הצעיר שיגרו מיאמוטו.
מיאמוטו פיתח את משחק הפלטפורמה Donkey Kong, בו מחלץ נגר בשם ג'אמפמן את חברתו החטופה מידי גורילה עצבנית בשם דונקי קונג, תוך כדי התחמקות מחפצים המושלכים לעברו.
המשחק היה אמור להיות על הגיבור פופאי אך משום שבעלי זכויות לא רצו להעבירו למשחק, שינה מיאמוטו את המשחק לדונקי קונג.
מיאמוטו ביקש לעצב דמות גיבור ראשי טיפשית במעט, כזו שתייצר הזדהות בקרב השחקנים.
עקב מגבלות החומרה הרבות, שטח המסך לאיור הפרוטגוניסט עמד על 16 על 16 פיקסלים.
מיאמוטו בחר דמות בעלת שפם ואף גדול.
צבעי הבגד נבחרו במטרה ליצור ניגוד עם הרקע; הסרבל לציון הגוף והגפיים, כובע אדום ושפם משום שצוות הפיתוח הבין שאנימציות השיער והפה בזמן הקפיצות תהיה קשה מדי ליצירה.
פיתוח המשחק הסתיים בשנת 1981, ובשנה הראשונה נמכרו מעל 60,000 מכונות משחק ברחבי העולם - משחק הווידאו הנמכר ביותר אחרי פק-מן.
השלוחה האמריקאית של נינטנדו, כדי להתאים דמות הגיבור לקהל האמריקאי, שינו שמה ל"מריו".
בגדיה שונו מכחול-אדום לחום-אדום לאדום-כחול, כך נראה מריו עד היום.
מלבד גרסת הארקייד, המשחק יצא לקונסולות רבות נוספות, כגון ה-Atari 2600, ה-ColecoVision, ה-Game & Watch וה-Intellivision שנה לאחר יציאתו, וה-NES כשנה לאחר מכן.
לאחר כיכובו במשחק Donkey Kong Junior חזר מריו שנית יחד עם אחיו לואיג'י, כגיבור ראשי במשחק נוסף - האחים מריו, שראה אור ב-1983. המשחק מתרחש בביוב תת-קרקעי, בו נמצאים שני האחים במטרה לחסל את מפלצות האזור - צבים (Shellcreepers), שניתן לקשרם לקופה טרופה המקורי, סרטנים (Sidesteppers) ויצורים מעופפים (Fighter Flies).
חיסול המפלצות, לסוגיהן השונים, מתבצע על ידי מספר קפיצות מסוים מתחת למשטח שבו הן הולכות.
כאשר זרם המפלצות נפסק, השחקן עובר לשלב הבא.
אך כאשר נוגע מריו באחת המפלצות, השחקן מאבד "חיים" אחד ונאלץ להתחיל את השלב מהנקודה שבה נפסל.
במהלך השלבים השחקן נחשף לאויבים אשר אינם חייבים להיהרג במטרה לעבור את השלב, כדוגמת כדורי האש הירוקים והאדומים, הנמצאים במשחק אך ורק למען הגברת רמת הקושי.
או את יצור הקרח, שמקפיא את המשטח שגורם להחלקה עליו, מכירות המשחק היו דלילות, אך האחים המשיכו לככב בכותרים נוספים.
באותה שנה ראו אור גם גרסאות אטארי 2600, אטארי 5200, NES ו-Game & Watch של המשחק.
גרסה זו נכללה גם במשחק Mario & Luigi: Superstar Saga, אך רק במצב שחקן יחיד.
כמו כן, בקולקציית המשחקים Super Mario All-Stars, משחק זה נכלל כמצב רב משתתפים - קרב, ב-Super Mario Bros 3, אשר בו מופיעים הצבים הקוצניים, כדורי האש הוחלפו ברוחות, נוספו פטריות המגדילות את השחקן והצבים שמזכירים את קופה טרופה חזרו.
המשחק זכה לשלושה משחקי המשך, והראשון מביניהם היה Mario Bros.
Special ששוחרר ב-1984, אשר כלל בו שלבים חדשים ומטרה דומה (מלבד השלב הראשון), השני היה Punch Ball Mario Bros, ששוחרר באותה שנה, ונתן למריו ולואיג'י כדור שיוכלו להקפיץ ולפגוע באויבים.
שני משחקים אלו שוחררו לקונסולות NEC PC88 ו-Sharp X1 ופותחו על - ידי Hudson Soft.
המשחק השלישי שוחרר רק ביפן, לקונסולת ה-Famicom Disk System (תוסף למגאסון היפני, Famicom) בשנת 1988, ונקרא Kaette Kita Mario Bros (שובם של Mario Bros).
משחק זה כלל בו שיפורים רבים, כגון שינוי כיוון באוויר (באמצע קפיצה), שלבים חדשים ופרסומות של חברת האוכל היפנית Nagatanien.
משחק זה מציע עותק של Super Mario Bros 3 (חודש לפני שחרורו) למי שמשיג מעל 100,000 נקודות במשחק.
נינטנדו הוציאה לאורך השנים מספר משחקי LCD של מריו ודונקי קונג מסוג Game & Watch.
בין השנים 1982 ל-1994 פיתחה נינטנדו 11 משחקי Game & Watch.
בנוסף לכך, בין השנים 1989 ו-1994 נינטנדו העניקה גם לחברת Nelsonic רישיון לפיתוח של 6 משחקי LCD עבור קו ה-Game Watch.
ברימייקים רבים שנינטנדו פיתחה בהמשך למשחקי Game & Watch המקוריים בחרה נינטנדו לשנות את הגיבור מדמות גנרית למריו.
בשנת 1985 הפך מריו לכוכב משחק פלטפורמה משלו בשם האחים סופר מריו אשר נכלל במקור עם קונסולת ה-NES של נינטנדו.
בהמשך המשחק נמכר גם בחבילה אחת עם המשחק Duck Hunt.
בעקבות ההצלחה של המשחק האחים סופר מריו פותח בהמשך משחק המשך שיצא במקור ביפן במהלך שנת 1986, אך לבסוף, במהלך שנת 1988, נינטנדו החליטה להשיק משחק אחר באותו השם בהשקה בינלאומית.
בעוד שהמשחק סופר מריו לנד ושני משחקי ההמשך שלו פותחו עבור קונסולת הגיים בוי בלבד, נינטנדו בחרה שלא לפתח משחקי מריו באופן בלעדי לקונסולת הגיים בוי אדוונס, ובמקום זאת עבור הגיים בוי אדוונס יצאו רק היסבים של המשחקים הישנים.
המשחק סופר מריו 64 הושק במהלך 1996 עבור קונסולת המשחקים נינטנדו 64 והיה לאחד מהמשחקים הפופולריים ביותר עבור קונסולה זו.
בהמשך השיקה נינטנדו את המשחק Super Mario Sunshine עבור הקונסולה נינטנדו גיימקיוב, ואת המשחקים Super Mario Galaxy ומשחק ההמשך שלו עבור קונסולת ה-Wii.
בשנת 2011 השיקה נינטנדו את המשחק Super Mario 3D Land עבור הקונסולה הניידת נינטנדו 3DS, אשר היה לאחד המשחקים הפופולריים ביותר עבור קונסולה זו.
בשנת 2011 נינטנדו השיקה את המשחק Super Mario 3D World עבור קונסולת ה-Wii U, ובמהלך 2017 נינטנדו השיקה את המשחקה Super Mario Odyssey עבור קונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'.
בשנת 2006 נינטנדו השיקה תת-סדרה חדשה של משחקי מריו עם משחקיות בסגנון רטרו אשר מכונה "האחים סופר מריו החדשים" (New Super Mario Bros).
המשחק הראשון בתת-סדרת משחקים זו יצא במקור לקונסולה נינטנדו DS.
בעקבות ההצלחה של המשחק הראשון בתת-סדרה זו פיתחה בהמשך נינטנדו את המשחק "New Super Mario Bros.
2" עבור קונסולת המשחקים נינטנדו 3DS, ואת המשחקים "New Super Mario Bros.
U" ו-"New Super Luigi U" עבור קונסולת המשחקים וב-Wii U בתור, כולל גרסת היסב של המשחק New Super Mario Bros.
U Deluxe אשר הושקה עבור הקונסולה נינטנדו סוויץ' בינואר 2019. בשנת 2015 נינטנדו השיקה גם את המשחק Super Mario Maker עבור הקונסולה Wii U שמאפשר ליצור שלבים של משחקי מריו, ובעקבות ההצלחה של המשחק בשנת 2019 השיקה נינטנדו את משחק ההמשך Super Mario Maker 2 עבור הקונסולה נינטנדו סוויץ'.
בשנת 2016 הצוות שפיתח במקור את המשחק New Super Mario Bros פיתח את המשחק Super Mario Run אשר הוא משחק הסמארטפון האמיתי הראשון של נינטנדו ואחד המקרים הבודדים בהם נינטנדו בחרה לפתח משחק בזיכיון מריו עבור חומרה שלא מפותחת על ידי נינטנדו.
Mario) הוא סדרת משחקי חשיבה-פעולה בסגנון משחקי ארקייד שפותחו במקור על ידי Nintendo Research & Development 1, ומאוחר יותר פותח על ידי חברת פיתוח משחקי הווידאו היפנית אריקה.
המשחק הראשון בסדרה הושק בשנת 1990 עבור קונסולת ה-NES של נינטנדו ועבור הגיים בוי והוא זכה לשבחים מצד המבקרים ולהצלחה מסחרית.
בסדרת ד"ר מריו, השחקן משחק במריו, אשר מגלם רופא שעליו מוטלת המשימה למגר וירוסים קטלניים שונים.
מטרת השחקן היא להשמיד את הווירוסים הנמצאים על שדה המשחק באמצעות קפסולות צבעוניות אשר נופלות לתוך שדה המשחק, בדומה למשחק טטריס.
השחקן מתמרן את הקפסולות כאשר הן נופלות כך שהן מיושרות עם וירוסים בצבעים תואמים, ובאופן זה הווירוסים מוסרים משדה המשחק.
השחקן מתקדם במשחק כאשר השחקן מצליח לחסל את כל הווירוסים על המסך בכל שלב.
בשנת 1994 יצא המשחק לקונסולת הסופר נינטנדו, והפעם בשינוי קל באיכות.
לאורך השנים יצאו לשווקים בסך הכל 4 משחקי ד"ר מריו לקונסולות בייתיות שונות ושני משחקים יצאו לשני קונסולת ניידות שונות.
כל משחק חדש שהושק בסדרה הציג אלמנטים חדשים שלא היו קיימים במשחקים הקודמים בסדרה.
בשנת 2001 המשחק ד"ר מריו 64 שיצא עבור הקונסולה נינטנדו 64 הציג מצבי משחק חדשים כגון מצב Story, Score Attack וכמו גם את האפשרות לשחק בדמות ואריו ואת האפשרות של משחק מרובה שחקנים בו ניתן לשחק בעד ארבעה שחקנים.
בשנת 2013 יצא לשווקים המשחק "ד"ר לואיג'י" עבור ה-Wii U בו דמותו של לואיג'י הייתה הדמות הראשית בה ניתן לשחק.
בשנת 2019 יצא למובייל המשחק Doctor Mario World (או בתרגום חופשי "עולמו של דוקטור מריו").
סדרת משחקים זו כוללת אוסף של משחקי חשיבה נונוגרמים.
המשחקים מציגים את מריו כארכאולוג.
המשחקים בסדרה זו כוללים את
מריו נגד דונקי קונג היא תת-סדרה בזיכיונות של מריו ודונקי קונג.
במשחקים מככבים דונקי קונג, פאולין ומריו.
המשחק הראשון בסדרה "Super Mario Kart" יצא לשווקים במהלך שנת 1992 עבור קונסולת המשחק NES של נינטנדו וזכה להצלחה מסחרית ניכרת וכמו גם לשבחים רבים מהמבקרים.
בסדרת משחקי Mario Kart השחקנים מתחרים זה בזה במרוצי מכוניות קארטינג, ושולטים בדמות מסוימת מתוך מבחר דמויות מהזיכיון של מריו.
אחד המאפיינים של הסדרה הוא השימוש בפריטים שונים שאותם משיגים כאשר נוסעים לתוך קופסאות המונחות לאורך מסלול המרוצים.
אותן הקופסאות כוללות בין היתר פטריות מיוחדות שמעניקות לשחקנים מהירות גבוהה יותר, קונכיות קופה טרופה אותן ניתן לזרוק לעבר היריבים, וקליפות בננה שניתן להניח על המסלול על מנת להאט את היריבים.
לאורך השנים יצאו לשווקים חמישה משחקי Mario Kart לקונסולות הביתיות, גרסת Port אחת, שלושה משחקים לקונסולת הניידות, משחק אחד לסמארטפונים, ושלושה משחקי ארקייד - בסך הכל 13 משחקים.
ככל שהסדרה התקדמה, כל משחק חדש הציג אלמנטים חדשים ומסלולי מרוץ חדשים, פריטים חדשים ודמויות חדשות שניתן לשחק בהן.
בשנים 1996 ו-1997 המשחק מריו קארט 64 עבור הקונסולה נינדנטו 64 הציג לראשונה את היכולת לקיים מרוץ בו משתתפים עד 4 שחקנים וכמו גם גרפיקה תלת־ממדית.
בשנת 2005 המשחק Mario Kart DS שיצא עבור הקונסולה הניידת נינטנדו DS הציג משחק עם מסך כפול וכמו גם את היכולת לקיים משחק מרובה משתתפים מקוון באמצעות Wi-Fi.
בשנת 2008 המשחק Mario Kart Wii הציג בקרות תנועה, את היכולת לקיים מרוץ עם עד 12 שחקנים, אופנועים ודמויות Mii שניתן לשחק בהן, וכן שלושה פריטים חדשים - בלוק השבויים, מגה פטרייה וענן רעם.
בשנת 2011 המשחק Mario Kart 7 שיצא עבור הקונסולה הניידת נינטנדו 3DS עשה לראשונה שימוש בגרפיקה סטריאוסקופית, וכמו כן שילב את היכולת לקחת חלק בגלישת אווירית וכמו גם מכוניות קארטינג אמפיבים, פרספקטיבה חלופית בגוף ראשון והתאמה אישית של מכונית הקארטינג.
בשנת 2014 המשחק Mario Kart 8 שיצא עבור קונסולת ה-Wii U עשה לראשונה שימוש במרוצי אנטי כבידה, טרקטורונים, הכיל לראשונה את האפשרות להעלות מקטעים מסוימים מהמשחק ליוטיוב, את היכולת לקיים משחקי גרנד פרי עם מקסימות ארבעה שחקנים, תוכן להורדה, והוא הראשון בסדרה שמתהדר בגרפיקת HD.
בשנת 2017 המשחק Mario Kart 8 Deluxe שיצא לקונסולה נינטנדו סוויץ' שוחרר כיציאה משופרת של גרסת ה-Wii U של המשחק, וכלל מצב קרב משופר וכמה דמויות חדשות.
סדרת משחקי Mario Kart, אשר החלה עוד בשנת 1992, היא כנראה סדרת הספין-אוף הפופולרית ביותר בזיכיון, והיא נחשבת כיום לסדרת מרוצי מכוניות הקארטינג המצליחה ביותר בעולם, אשר מכרה לאורך השנים מעל ל-150,000,000 עותקים ברחבי העולם.
בעקבות ההצלחה של המשחק פותחו בהמשך סדרות משחקי התפקידים "Paper Mario" ו-"Mario & Luigi".
סדרת משחקי Paper Mario היא סדרת ספין-אוף של משחקי תפקידים שפותחה על ידי חברת Intelligent Systems והופקה על ידי חברת Nintendo Software Planning & Development.
המשחק הראשון בסדרה "Paper Mario" יצא לראשונה לשווקים במהלך שנת 2000 לקונסולת המשחקים נינטנדו 64 וזכה להצלחה מסחרית ולשבחים רבים מהמבקרים.
בסדרת משחקי Paper Mario השחקן שולט במריו אשר מסתובב באזורים המכילים שילוב של סביבות תלת־ממדיות עם דמויות דו־ממדיות שנראות כאילו הן עשויות מנייר.
מריו מסוגל לקפוץ ולהשתמש בפטיש שלו על מנת להתגבר על מכשולים פיזיים המוצבים ברחבי עולם המשחק.
בנוסף, לאורך המשחק מצטרפים למריו דמויות שונות כאשר לכל אחת מאותן הדמויות יש מיומנות מיוחדת מסויומת אשר נדרשת על מנת להתקדם במשחק.
הדמויות הללו מסייעות למריו במיוחד בקרבות המבוססים על תורות שמתקיימים לאורך המשחק.
ההתקפות שמבוצעות במשחק דומות לאלו שקיימות במשחקי התפקידים המסורתיים, אם כי השחקן מסוגל להשפיע על הכוח של מהלך בעת תקיפה או הגנה באמצעות לחיצת כפתור בצורה מדויקת ובתזמון הנכון או על ידי ביצוע פקודת פעולה אחרת לפי הצורך.
מריו ושותפיו מסוגלים גם לבצע מהלכים מיוחדים, כאשר כל אחד מהם צורך מספר מסוים של נקודות פרחים (FP) כאשר אותם המהלכים מבוצעים.
ההתקדמות במשחק תלויה בעיקר באינטראקציה של השחקן עם הדמויות שאינם שחקנים, אשר לעיתים רבות מספקות רמזים למהלכים הבאים שיש לבצע או מספקות מידע לגבי האירוע הבא שהולך לקראות בקו העלילה של המשחק.
בדומה למשחקי תפקידים אחרים גם בסדרת משחקים זו השחקן מסוגל למצוא או לרכוש פריטים מדמויות שאינם שחקנים אשר מסוגלים לסייע למריו בקרבות וכמו גם ברחבי עולם המשחק.
ניתן גם לקבל תגים המניבים בונוסים כגון מהלכים נוספים והעלאת מד הבריאות של השחקן במהלך קרבות.
לאורך השנים יצאו לשווקים בסך הכל 6 משחקים בסדרת משחקי Paper Mario, חמישה משחקים פותחו לקונסולות הביתיות ומשחק אחד פותח לקונסולה הניידת 3DS:
Paper Mario (יצא לשווקים לראשונה ב-11 באוגוסט 2000)
Super Paper Mario (יצא לשווקים לראשונה ב-9 באפריל 2007)
Paper Mario: Sticker Star (יצא לשווקים לראשונה ב-11 בנובמבר 2012)
Paper Mario: Color Splash (יצא לשווקים לראשונה ב-7 באוקטובר 2016)
כל משחק בסדרה הכיל אלמנטים חדשים שלא היו קיימים במשחקים הקודמים של Paper Mario, שותפים חדשים ומכניקת משחק חדשה.
המשחק Super Paper Mario שיצא לשווקים במהלך 2007 סטה לז'אנר האקשן-תפקידים והציג את היכולת לשנות את פרספקטיבת המשחק לפרספקטיבה תלת־ממדית בה הזווית שבה רואים את עולם המשחק חושפת את ציר Z מוסתר, ומציבה את מריו בסביבה תלת־ממדית.
סדרת משחקי הספין-אוף "מריו ולואיג'י", אשר פותחה על ידי חברת AlphaDream, נוצרה עבור הקונסולות הניידות בלבד.
המשחק הראשון בסדרה היה המשחק "Mario & Luigi: Superstar Saga" אשר יצא במקור לקונסולה הניידת Game Boy Advance בשנת 2003. במשחק זה מריו ולואיגי צריכים להציל את הנסיכה פיץ'.
בשנת 2017 המשחק "Superstar Saga + Bowser's Minions", אשר יצא לקונסולה הניידת Nintendo 3DS, היה בפועל גרסה מחודשת למשחק המקורי אשר הכיל גרפיקה משודרגת, מפה משופרת המאפשרת לשחקנים להציב נקודות מדויקות, ופיצ'ר חדש בשם "Minion Quest: The Search for Bowser" המאפשר לשחקן להשתלט על המיניונים של באוזר.
בשנת 2005 המשחק "Mario & Luigi: Partners in Time" שיצא לקונסולה הניידת Nintendo DS הציג לראשונה את הגרסאות הצעירות של דמויות המשחק - בייבי מריו, בייבי לואיג'י, הגרסה הצעירה של טואוד, בייבי פיץ' ובייבי באוזר.
במשחק "Bowser's Inside Story" שיצא לקונסולה הניידת Nintendo DS בשנת 2009 מריו, לואיג'י ודמויות אחרות יוצאים למסע בתוך גופו של באוזר ואף ניתן לשלוט גם על באוזר.
המשחק היה בפועל גרסה מחודשת למשחק המקורי עם גרפיקה משודרגת, מפה משופרת המאפשרת לשחקנים להציב נקודות מדויקות, ופיצ'ר נוסף בשם "Bowser Jr.'s Journey"
בשנת 2013 יצא לשווקים המשחק "Mario & Luigi: Dream Team" עבור הקונסולה הניידת Nintendo 3DS.
במשחק זה היה ניתן להיכנס לחלומו של לואיג'י ואף לשכפל את לואיג'י.
בשנת 2015 יצא לשווקים המשחק "Paper Jam" עבור הקונסולה הניידת Nintendo 3DS.
במשחק זה מריו ולואיג'י נפגשים עם "מריו נייר" שיצא יחד עם כל עולם הנייר שלו מתוך ספר שהיה בטירה של הנסיכה פיץ'.
ב-2019 נודע כי מפתחת המשחקים, AlphaDream, פשטה רגל, ולכן עתיד הסדרה נמצא בסימן שאלה.
לאורך השנים יצאו לשווקים בסך הכל 5 משחקים בסדרת משחקי Mario & Luigi ושתי גרסאות מחודשות:
סדרת משחקי Mario Party הם משחקים מרובי משתתפים בהם ארבע דמויות הנשלטות על ידי אנשים או המחשב מתחרות זו בזו במשחק לוח דמוי מונופול הכולל גם מספר מיני משחקים.