tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האלבום הגיע הישר למקום ה-28 במצעד הבילבורד 200. ב-18 באוקטובר יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Evolution Tour", שנמשך עד 22 במאי 2017. ב-3 בינואר 2017 הוציאה את הסינגל "Thumbs", הסינגל השני מתוך אלבומה השני.
ב-19 במאי 2017 הוציאה את הסינגל "Hands" יחד עם מייק פרי ו-The Vamps.
ב-29 ביוני וב-1 ביולי של אותה השנה היא הייתה מופע החימום של אריאנה גרנדה בסיבוב ההופעות "Dangerous Woman Tour" במופעים שנערכו בסאו פאולו.
ב-6 ביולי יצאה לסיבוב ההופעות השני שלה, "The De-Tour", שנמשך עד 27 באוגוסט.
ב-7 ביולי הוציאה את הסינגל "Why".
2018–2020: ברודוויי ועבודה אחרי דיסני
במרץ 2018 הוציאה את השיר "Alien" בשיתוף פעולה עם הזמר ג'ונאס בלו.
ביוני 2018 הוציאה את הסינגל "Almost Love".
השיר זכה ללמעלה משני מיליון צפיות תוך פחות מיום.
באותה השנה שיחקה בסרט הקולנוע "השנאה שאתה נותן" המבוסס על הספר "השנאה שנתתם".
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-19 באוקטובר באותה שנה.
בסרט היא משחקת ילדה בשם היילי, חברה טובה של סטארר, כוכבת הסרט.
שיחקה גם בסרט "ההיסטוריה הקצרה של הדרך הארוכה", בו היא משחקת את נולה החיה בקראוון.
הסרט יצא לאקרנים בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
האלבום השלישי של קרפנטר יצא לאור בשני חלקים "Singular: Act I" ו-"Singular: Act II", החלק הראשון יצא ב-8 בנובמבר 2018 והחלק השני יצא ב-19 ביולי 2019. האלבום כולל גם את הסינגל "Sue Me" שיצא בנובמבר של אותה השנה.
בספטמבר 2019 יצא סרט של נטפליקס בכיכובה בשם "נערה גבוהה", בו גילמה דמות בשם הרפר.
ב-11 בפברואר 2020 הודיעה קרפנטר שתבצע את הופעת הבכורה שלה בברודוויי במחזמר "ילדות רעות" ב-10 במרץ בתפקיד הראשי של קיידי הרון.
בעקבות מגפת הקורונה הוקפאה הפקת המחזה בשל סגירתם של תיאטראות ברודוויי, ובינואר 2021 פורסם כי המחזמר לא יעלה שוב בברודוויי.
ב-14 בפברואר 2020 הוציאה את הסינגל "Honeymoon Fades".
במרץ הוציאה לאור שיר בשיתוף פעולה עם שופי הנקרא "Tricky".
ביוני התארחה בסדרה "Royalties" של רשת הסטרימינג Quibi והוציאה לאור שיר חדש בשם "Perfect Song" כחלק מהפסקול.
באותו החודש, הסרט "ההיסטוריה הקצרה של הדרך הארוכה" בכיכובה יצא לאקרנים, ובו קרפנטר שרה את שיר הנושא של הסרט, "Your Name" עם מורגן קיבי.
באותו החודש העלתה קרפנטר לחשבון האינסטגרם שלה סרטון שלה מבצעת שיר שכתבה בשם "April Fool".
באוגוסט יצא לאור סרט נוסף בכיכובה, "בתוך הקצב", בנטפליקס בו תפקדה גם כמפיקה בפועל לצד אלישה קיז, ושרה את שיר הפתיחה "Let Me Move You ", אותו גם כתבה והלחינה.
באותו החודש, נבחרה קרפנטר להיות הפרזנטורית של חברת Fendi ברשת החברתית טיקטוק.
בספטמבר התארחה בגרסת הרמיקס לסינגל "Wow" של הזמרת זארה לארסון.
באוקטובר, יצא סרט בכיכובה בשם "Clouds", סרט של רשת הסטרימינג דיסני פלוס במקור, בו גילמה את סמי בראון.
כחלק מפסקול הסרט, קרפנטר לקחה חלק בארבעה שירים שנוגנו בסרט, ואף הופיעה בלייב ב-"Clouds: virtual concert" יחד עם פין ארגוס, מג דונלי ועוד.
באותו החודש הקימה קרפנטר חברת הפקות בשם "At last proudiction" ומכרה את הסרט הראשון שלה, "אליסה בארץ הפלאות", בשבעה מיליון דולרים לנטפליקס, בו היא גם מכבבת בתפקיד אליסה.
בינואר 2021, קרפנטר חתמה על חוזה עם חברת התקליטים איילנד רקורדס.
לפני שהוכרז על החתמתה, היא הוציאה את הסינגל "Skin", שהגיע להישגים מרשימים תוך זמן קצר - צבר יותר מ-10 מיליון השמעות ב-48 השעות הראשונות לצאתו.
באפריל פורסם כי קרפנטר משתתפת במותחן קומדי בשם "מקרה חירום".
ב-9 בספטמבר 2021 הוציאה את הסינגל הראשון מתוך אלבומה החמישי, "Skinny Dipping".
מאוחר יותר באותו חודש, היא דגמנה בתצוגת האופנה השלישית של Savage X Fenty.
בנובמבר 2021, היא הפכה לשגרירת מותג של סמסונג בארצות הברית.
ב-18 בפברואר 2022 הוציאה את הסינגל השני מתוך האלבום, "Fast Times".
ב-1 ביולי הוציאה את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Vicious".
ב-15 ביולי הוציאה לאור את אלבומה החמישי, Emails I Can't Send תחת הוצאת איילנד רקורדס, האלבום כולל 13 שירים שהחלו כמיילים שכתבה לעצמה בתקופת מגפת הקורונה, ושימשו כאמצעי טיפול רגשי.
האלבום הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד 200. מאוחר יותר באותה השנה הוציאה לאור את הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Because I Liked a Boy".
באוגוסט 2022 הכריזה קרפנטר על סיבוב ההופעות, "Emails I Can't Send Tour", לקידום אלבומה, שהחל בספטמבר 2022 והסתיים באוגוסט 2023. בדצמבר קרפנטר הוציאה רמיקס חגיגי לשיר "Nonsense": השיר נקרא "A Nonsense Christmas" והוא גרסה של השיר המקורי.
רמיקס לשיר "Nonsense" יצא לאור ב-23 במרץ, בהשתתפות הראפרית קוי לראי.
ב-29 במרץ, צ'ארלי פות' חשף סרט קצר בשם "That's Not How This Works" בכיכובו לצד קרפנטר.
הסרט מתאר מערכת יחסים פיקטיבית ביניהם.
הסינגל של פות', שגם הוא נקרא "That's Not How This Works", יצא ב-31 במרץ 2023. וכולל גם את קרפנטר וגם את דן + שי.
ביוני 2023 קרפנטר הצטרפה לטיילור סוויפט והייתה מופע החימום בכל ההופעות באמריקה הלטינית ובאוסטרליה של "The Eras Tour".
ב-18 באוגוסט הלהקה הקוריאנית פיפטי פיפטי הוציאה גרסה חדשה לשיר "Cupid", שכללה את קרפנטר.
ב-21 באוגוסט קרפנטר השיקה בושם חדש בשם "Caramel Dream", הבושם השני שלה לאחר ההצלחה של הבושם הראשון "Sweet Tooth".
הבושם פותח בשיתוף עם חברת Scent Beauty.
ב-31 באוקטובר קרפנטר הוציאה קליפ לשיר "Feather".
במרץ 2023, קרפנטר וגירל אין רד, ששימשו שתיהן כמופעי חימום בסיבוב ההופעות "The Eras Tour" של טיילור סוויפט, הוציאו שיר חדש בשם "" שהוא חלק מהאלבום של גירל אין רד, I'm Doing It Again Baby.
ב-11 באפריל, קרפנטר הוציאה את הסינגל "Espresso", לפני הופעתה של קרפנטר בפסטיבל קואצ'לה 2024.
בספטמבר 2024, קרפנטר הופיעה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV עם מחרוזת להיטיה "Please Please Please", "Taste" ו-"Espresso".
באותו החודש, קרפנטר הפכה להיות האישה הראשונה בהיסטוריית מצעד בילבורד הוט 100 עם שלושה שירים בעשירייה הפותחת במשך חמישה שבועות רצופים עם "Espresso", "Please Please Please", ו-"Taste".
באותו החודש, פורסם שקרפנטר תנחה ספיישל מוזיקלי לחג המולד שיעלה ב-6 בדצמבר 2024 בנטפליקס בשם "Nonsense: כריסמס עם סברינה קרפנטר".
סיבוב ההופעות של קרפנטר "Short n' Sweet Tour" החל ב-23 בספטמבר באוהיו, ויכלול 33 הופעות בארצות הברית לפני יציאה לבריטניה ב-2025.
באוקטובר 2024, פורסם כי קרפנטר תהיה המופע המרכזי בפסטיבל פרימוורה סאונד בברצלונה בתאריכים 5–7 ביוני 2025 לצד צ'ארלי XCX וצ'אפל רואן.
ב-6 ביוני 2025 קרפנטר הוציאה את הסינגל "Manchild".
ב-11 ביוני 2025 קרפנטר הכריזה על אלבום האולפן השביעי שלה, Man's Best Friend, שיצא לאור ב-29 באוגוסט 2025. במקביל ליציאת האלבום, יצא וידאו קליפ לסינגל השני מתוך האלבום, "Tears".
המוזיקה של קרפנטר מעוצבת בהשפעתם של מגוון רחב של אמנים.
היא ציינה כי אמניות פופ מרכזיות כמו טיילור סוויפט, מדונה, בריטני ספירס, מריה קארי וכריסטינה אגילרה היוו עבורה השראה מוקדמת בהיכרות עם עולם הפופ.
באופן מיוחד, השיר "Beautiful" של אגילרה היה נקודת מפתח בגילוי ובחידוד קולה.
גישתה לכתיבת שירים שואבת השראה ממוזיקאיות עכשוויות כמו סוויפט ולורד, במיוחד בסגנון הסיפורי שלהן, בעוד ביונסה השפיעה על גישתה הניסיונית בסוגות שונות.
בנוסף, קרפנטר הביעה הערכה למסורת הסול וה-R&B של אריתה פרנקלין, ויטני יוסטון ואטה ג'יימס.
במישור אישי יותר, היא ציינה דמויות כמו דולי פרטון, קרול קינג וקרלי סיימון כמודלים של פשטות ועל-זמניות שעיצבו את דרכה המוקדמת.
המפיק ג'ק אנטונוף הילל את ההומור הלירי שלה והשווה את סגנון הסיפור בשיריה ללהקת אבבא.
בתחילת דרכה הוגדרה כ"זמרת טין פופ", אך מאז התרחבה יצירתה לכיוונים מגוונים ובוגרים יותר.
בעבודותיה המאוחרות יותר ניכרים שילובים של פולק-פופ, אקוסטי, קאנטרי, אלקטרופופ, האוס, דאנס-פופ, טראפ, היפ-הופ ו-רית'ם אנד בלוז.
קרפנטר מתארת את עצמה כאמנית שמשלבת "אלמנטים מהכול", ומסרבת להגדיר את עצמה בז'אנר יחיד.
מבחינה לירית, קרפנטר ידועה בחדות לשונה ובבהירות הרגשית בשיריה.
היא משתתפת בכתיבה של רוב חומריה, לרוב מתחילה מרעיון לשם שיר ומפתחת אותו לנרטיב אישי המשלב פגיעות עם אירוניה מודעת לעצמה.
בראיונות הדגישה כי שירה על מיניות אינה חייבת להיתפס כמזעזעת, אלא כחלק מחוויית חיים נשית אותנטית, וכי עבור מעריצות צעירות מדובר גם בהזדמנות ליהנות ולצחוק יחד.
היא גם מולטי-אינסטרומנטליסטית: מנגנת בפסנתר, גיטרה, יוקולילי, בס ותופים.
בהופעותיה שילבה נגינה חיה, בעיקר בגיטרה ובפסנתר.
דמותה האמנותית של קרפנטר מתאפיינת בנשיות מודגשת, תיאטרליות ואירוניה.
האסתטיקה הוויזואלית שלה שואבת השראה מדמויות אייקוניות קולנועיות כמו מרילין מונרו, ומשלבת בין זוהר נשי קלאסי לבין מודרניות מודעת לעצמה.
הקליפים וחומרי הפרסום לאלבומים כמו Short n' Sweet ו-Man's Best Friend מתאפיינים בסאטירה ובסימבוליזם פרובוקטיבי, המשלבים סגנונות רטרו (דיסקו של שנות ה-70, גלאם) עם סיפוריות אירונית-אפלה.
בריאיון ל-Interview Magazine בשנת 2025 תיארה עצמה כ"אולד סקול", וציינה כי היא מעדיפה לגלות מוזיקה משנות ה-70, תוך הדגשת פליטווד מק, אבבא ו-The Blue Nile כהשראות מרכזיות.
ביצירתה ניכר גם יסוד פמיניסטי: היא עושה שימוש בתמונות פרובוקטיביות לא לשם גירוי, אלא כדי לערער על ציפיות ולבסס אוטונומיה.
היא מתייחסת לבחירותיה כאמירה מודעת, המאתגרת נורמות בתעשייה ובחברה לגבי מיניות נשית.
כמו כן, קרפנטר ידועה בשליטתה בממד הבימתי.
סיבובי הופעותיה משלבים חזות נוצצת, כמו מחוכים משובצי קריסטלים ותוכן ויזואלי קולנועי, והופעותיה בקואצ'לה הפכו ויראליות.
במרץ 2024 פורסם כי קרפנטר בזוגיות עם השחקן האירי בארי קיוגאן.
בדצמבר של אותה השנה הם נפרדו.
קרפנטר היא מבקרת ותיקה של דונלד טראמפ, ובשנת 2024, לאחר בחירתו השנייה לנשיאות ארצות הברית, פנתה לקהל בהופעה והביעה צער על מצב המדינה ותמיכה בנשים שנוכחו בקהל.
בשלהי 2025 גינתה קרפנטר בחריפות את ממשל דונלד טראמפ לאחר שזה פרסם סרטון רשמי שעשה שימוש ללא רשות בשירה "Juno" לצורך הצגת מעצרים של אכיפת מכס והגירה; היא תיארה את הסרטון כ"מרושע ומגעיל".
שנהסרטתפקידהערות2012נובסבריטני2013קרנייםמרין ויליאמס בצעירותה2018השנאה שנתתם היילי2019The Short History of the Long Roadנולהנערה גבוהההרפר קריימןסרט מקורי של נטפליקס2020בתוך הקצבקווין אקרמןענניםסמי בראוןסרט מקורי של דיסני+2022נערה גבוהה 2הרפר קריימןמקרה חירוםמאדי2024Nonsense: כריסמס עם סברינה קרפנטרעצמהמנחה; גם מפיקהTBAהמרחק ממני אליךיפורסם בהמשךקדם-הפקה
סברינה המכשפה הצעירה היא סדרה מצוירת אמריקאית מצליחה המבוססת על קומדיית מצבים המצולמת "סברינה המכשפה הצעירה".
היא גרה עם שתי דודותיה בגרינדייל (לפי הקומיקס) או בוסטברידג', מסצ'וסטס (לפי הסדרה המצולמת), ומנסה להתמודד עם השייכות שלה לשני העולמות.
הסדרה מדובבת לעברית בסרטי רז בבימוי שפרירה זכאי.
הסדרה שודרה בארץ בשנת 2000.בתחילה במסגרת "זמן דיסני" בזכיינית של ערוץ 2, טלעד.
וכמה שנים מאוחר יותר שודרה בשידורים חוזרים, כסדרה עצמאית, בערוץ הילדים ובערוץ ג'וניור.
בשנת 2002 הופק לסדרה סרט בשם "סברינה: חברות לנצח", שבעקבותיו הופקה לסדרה סדרת המשך בשם "עולמה הסודי של סברינה".
ספלמן (שרית וינו אלעד): גיבורת הסדרה, מכשפה צעירה אשר גורמת לטעיות בכישופים.
לומדת איך להיות מכשפה מוצלחת, אך נוטה להיכנס לתסבוכות.
סיילם סייברהאגן (אלון אופיר): החתול המדבר של סברינה.
בעבר היה מכשף שניסה להשתלט על העולם, וכעת משמש הן כחיית המחמד של סברינה והן כיועץ וחבר לעת מצוא כחלק מתהליך החזרה למוטב.
זלדה והילדה ספלמן (לימור שפירא וסיון שביט בהתאמה): הדודות של סברינה.
בנות 500 שנים לפחות, אך תקועות בגוף של בנות עשרה עקב קללה שהוטלה עליהן כעונש על שימוש לא אחראי בקסמים.
מרטין קוויגלי (אוהד שחר): דודה של סברינה מצד אמה, אשר משמש האפוטרופוס עבור סברינה, זלדה והילדה.
לרוב אדיב והגיוני, אם כי לעיתים חם מזג.
ג'מיני "ג'ם" סטון (מיכל צפיר): נערה עשירה ושחצנית אשר מזלזלת בכל מי שאינו עשיר כמוה.
הארווי קינקל (לירון לב): החבר של סברינה.
קלואי פלאן (סיון שביט): חברתה הטובה של סברינה.
משמשת כקול ההיגיון בכל פעם שדוד קוויגלי איננו נמצא.
בת התמותה היחידה מלבד קוויגלי שמכירה את הסודות הקסומים של סברינה.
פרי "פיי" מקדונלד (דורון בן-עמי): חברו הגאון והאקסנטרי של הארווי.
המלכה אנצ'נטרה (מיכל צפיר): מלכת המכשפות.
שחצנית וקשת עורף, ועם זאת נוהגת להשיב טובה תחת טובה כאשר מישהו עוזר לה.
סברינה דה ריטה (הולדשטיין) (נולדה ב-1 ביוני 1969) היא אמנית רב-תחומית: משוררת, צלמת, ציירת, ומוזיקאית.
סברינה דה ריטה נולדה בקנדה, עלתה לישראל בגיל חמש עם אמה וגדלה בקיבוץ עמיעד שבגליל העליון.
בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת חיפה.
דה ריטה החלה לכתוב שירה בהיותה בת 13. כיום היא חברה באגודת הסופרים העבריים בישראל.
שיריה פורסמו בבמות שונות, בהן אתר ynet, אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, כתב העת ביטאון שירה, ואתר שירה חברתית.
נכון למאי 2016 יצאו לאור שבעה ספרי שירה שלה.
היא פעילה בתחום השירה בחיפה, מארגנת ומנחה אירועי שירה.
בתום שירותה הצבאי למדה מוזיקה באקדמיה למוסיקה בירושלים, במחלקת זמרה.
חלק משיריה זוכים ללחן ולביצוע מוזיקלי על ידה.
בנוסף, למדה ציור בבית האמנים על-שם שאגאל בחיפה, והשתתפה בתערוכת אמנים אורחים במקום.
כיום לומדת צילום ומרבה לצלם את נופי חיפה.
צילומיה מתפרסמים לעיתים קרובות בגיליונות כתב העת ביטאון שירה.
ינשופים (מבשרת ציון: צבעונים, 2008)
שירים על הסף (חיפה: אחוזה-חיפה, 2011)
החטא השמיני (חיפה: אחוזה-חיפה, 2012)
האם כנף יכולה לעוף (תל אביב: חבר לעט, 2015)
נצנוצי חופש ( חיפה: אחוזה-חיפה, 2019)
האסופים - נובלה אלגורית (חיפה: ספרים קטנים, 2023)
סְבֶרִיר אינגי אִינְגָסוֹן (באיסלנדית: Sverrir Ingi Ingason, נולד ב-5 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פאנאתינייקוס מליגת העל היוונית ובנבחרת איסלנד, בה הוא גם כקפטן.
לפני כן שיחק כחמש עונות בפאוק סלוניקי.
אינגסון משחק בדרך כלל במרכז ההגנה.
הוא החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת אוגנבליק בשנת 2011, אליה הושאל לבכורה בבוגרים ממועדונו פרייד'פליק.
באותה העונה שיחק 4 משחקים, בהם כבש שער ליגה אחד.
בעונת 2012-13 שב לפרייד'פליק לשתי עונות רצופות.
בעונת 2014-15 חתם בקבוצת הכדורגל הנורווגית ויקינג, ולאחר עונה אחת בנורווגיה, חתם בקבוצת לוקרן הבלגית.
ב-19 בינואר 2017 חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית.
ב-30 ביוני 2017 חתם ל-3 שנים ברוסטוב מליגת העל הרוסית.
ב-1 בפברואר 2019 נרכש על ידי פאוק סלוניקי תמורת 4 מיליון יורו, וחתם על חוזה ל-3.5 שנים.
ב-7 ביולי 2023 חתם במיידטלנד הדנית.
אנה מרי רוברטסון מוזס (7 בספטמבר 1860 – 13 בדצמבר 1961), שכונתה "סבתא מוזס" (Grandma Moses), הייתה אמנית עממית אמריקאית.
היא החלה לצייר באופן מקצועי בגיל 78, ולעיתים קרובות מוזכרת כדוגמה להתחלת קריירה מפוארת בגיל מתקדם.
עבודותיה מוצגות ונמכרות ברחבי העולם, ומופיעות על גבי כרטיסי ברכה ומוצרים שונים.
יצירותיה מוצגות באוספים של מוזיאונים רבים ואחת מהן נמכרה עבור 1.2 מיליון דולר ב-2006.
מוזס הופיעה על שערי מגזינים ובטלוויזיה, ונעשה סרט דוקומנטרי על חייה.
היא כתבה אוטוביוגרפיה, זכתה בפרסים רבים, והוענקו לה שני תוארי דוקטור של כבוד.
הניו יורק טיימס תיאר את תרומתה: "מוזס יצרה ריאליזם פשוט, בעל אווירה נוסטלגית וצבעים זוהרים, ויצירותיה תיארו חיי כפר פשוטים, וזכו להערכה מקהל עוקבים רחב.
היא הצליחה ללכוד את ההתרגשות של שלג חורף ראשון, את אווירת ההכנות לקראת חג ההודיה וצבעי עלים ירוקים רעננים של האביב המתקרב.
מוזס שפעה קסם שהשפיע על כל מי שפגש בה.
אישה קטנת ממדים עם ניצוץ של שנינות בעיניים בצבע כחול-אפור, חדת לשון וקשוחה לחנפנים, וקלילה ועדינה עם הנכד, היא ידעה להתאים את עצמה לאדם עמו הייתה בקשר".
אנה מארי רוברטסון נולדה בגריניץ', ניו יורק ב-7 בספטמבר 1860. הוריה היו מרגרט שאנן רוברטסון וראסל קינג רוברטסון, היא הייתה השלישית מבין עשרה ילדים.
אביה היה חקלאי שניהל טחנת פשתן.
במשך תקופה קצרה בנערותה מוזס פקדה בית ספר שכלל חדר אחד בלבד.
לימים הפך חדר זה למוזיאון בנינגטון בוורמונט, ובו אוסף יצירותיה הגדול ביותר בארצות הברית.
חיבתה לציור החלה בשיעורי ציור בבית הספר, וכילדה נהגה להשתמש בציורי הנוף שלה במיץ ענבים ולימון וחומרים טבעיים נוספים כקמח, ודשא כדי להפיק צבעים לציוריה.
בגיל 12 היא עזבה את בית הוריה ועברה לגור ולעבוד בבית שכניה האמידים, במשק הבית ובחווה.
היא עבדה במשק בית אצל משפחות אמידות במשך 15 שנים.
במהלך עבודתה אצל משפחת משפחת וויטסייד, חיבתה לאומנות משכה את תשומת לב בעלי הבית, אשר קנו לה ציוד על מנת שתוכל ליצור אמנות בעצמה.
בגיל 27 היא עבדה והתגוררה בחווה בה הכירה את תומאס סלומון מוזס, שהיה עובד שכיר.
הם התחתנו והתמקמו ליד סטאנטון, וירג'יניה, בה התגוררו ועבדו במקביל ובנפרד, בארבע חוות שונות באזור.
להשלמת הכנסת המשפחה, אנה טיגנה צ'יפס והכינה חמאה מחלב של פרה שרכשה מחסכונותיה.
מאוחר יותר, הזוג קנה חוה.
חמישה מעשרת ילדיהם שרדו את גיל הינקות.
למרות חיבתה לחייה בעמק שננדואה, ב-1905 היא נכנעה להפצרות בעלה, והזוג עבר לחווה באיגל ברידג', ניו יורק.
בשנת 1927, כשהיה בן 67, תומאס מוזס נפטר מהתקף לב.
לאחר מותו, בנה של מוזס, פורסט, סייע לה לנהל את החווה.
אנה מוזס מעולם לא נישאה שוב.
בשנת 1936 היא פרשה מעבודתה בחווה ועברה להתגורר בבית בתה.
בסביבתה אנה מרי הייתה ידועה כ"אמא מוזס" או כ"סבתא מוזס".
כשהתפרסמה, אף על פי שהציגה את עצמה כ"גב' מוזס" כלי התקשורת כינו אותה "סבתא מוזס" ומאז היא ידועה בכינוי זה.
מצעירותה, מוזס הייתה יצירתית בביתה.
בשנת 1918, לדוגמה, היא השתמשה בצבעי קיר כדי לעטר אח.
מאז 1932 מוזס רקמה יצירות אמנותיות לחבריה מחוטים.
כשמלאו למוזס 76 שנים, היא החלה לסבול מארתריטיס, ומצבה הרפואי הגביל אותה.
צעד זה פתח עבורה קריירה אמנותית בשנות השבעים לחייה.
כשידה הימנית כאבה מכדי ליצור, היא החלה לצייר בשמאלית.
באיוריה, מוזס תיארה סצנות מתקופה מוקדמת בחייה, להן קראה "Old-timey" עם נופים של לונג איילנד.
היא העידה על עצמה כי מהרגע שהיא חשה השראה לצייר ומתחילה במלאכה, כל המחשבות על שאר הנושאים נשכחות, היא מתנתקת מהעולם החיצון ומתמסרת לזיכרונות על החיים בשנים המוקדמות לחייה, כמו גם לדרך להעביר את התחושות והמראות של ילדותה לקהל המתבונן ביצירותיה.
הסגנון המוקדם של יצירותיה היה פחות אינדיבידואלי, ונטה יותר לכיוון ריאליסטי-פרימיטיבי.
בתחילת דרכה היא יצרה קומפוזיציות או תעתיקים של דימויים קיימים.
ככל שהקריירה שלה התקדמה היא יצרה קומפוזיציות מורכבות של סצנות מהחיים.
האמנית הפורה מוזס יצרה 1,500 עבודות במהלך שלושה עשורים.
בתחילה, הציורים נמכרו עבור 3,000-5,000 דולר לציור, בהתאם לגודלו.
אך ככל שהתפרסמה יותר, זינקו המחירים והגיעו ל-8,000-10,000 דולר.
ציורי החורף הידועים של פיטר ברויגל נראים דומים לסדרת יצירות החורף שלה, אף על פי שהיא מעולם לא ראתה את יצירותיו של ברויגל.
העולם שהיא מציגה לנו רווי אופטימיזם מאיר, העולם שהיא מראה לנו הוא טוב ויפהפה.
עבודותיה יוצרות עבורנו תחושה של בית, ומשמעותן מובנת עבור הקהל.
התחושה חסרת המנוח, הנוירוטית וחסרת הביטחון של העולם המודרני של המאה העשרים והאחת מושכת אותנו ליהנות מהמבט הפשוט, המרגיע והבוטח של סבתא מוזס".
במהלך ביקור בניו יורק אספן אמנות בשם לואיז קלדור ראה ציורים של סבתא מוזס על חלון הראווה של בית מרקחת.
הוא קנה 10 מיצירות סדרת Eagle Bridge house עבור 3,000 עד 5,000 אלפים דולר.
שנה לאחר מכן, שלוש מיצירותיה של סבתא מוזס נכללו בתערוכת "האמנים הלא ידועים של ימינו" שהוצגה במוזיאון לאמנות מודרנית של ניו יורק.
תערוכת הסולו הראשונה שלה "מציוריה של אשת חקלאי" ("What a Farm Wife Painted") נפתחה באוקטובר 1940, בניו יורק, בגלריית אוטו קאליר.
ב-15 בנובמבר, בתערוכת "פגוש את היוצר" בנוכחותה של מוזס שנערכה בכלבו של גימבל, הוצגו 50 מיצירותיה.
בין עבודות האמנות שלה ניתן למצוא תעתיקים של מאפיה ושל פרסים בהם זכתה ביריד הכפר.
לאחר מספר חודשים, התקיימה תערוכת היחיד השלישית שלה, בגלריית וואייט לאומנות בוושינגטון.
בשנת 1944 היא יוצגה על ידי מרכז האמנות הבריטי-אמריקאי וגלריית סנט אטייאן, שהגבירו את הביקוש ליצירותיה.
עבודותיה הוצגו במהלך 20 השנים הבאות ברחבי ארצות הברית ואירופה.
גלריית אוטו קאליר ייסדה את חברת "נכסי סבתא מוזס" עבורה.
יצירותיה של סבתא מוזס שימשו לפרסם חגים אמריקאים, ובהם חג מולד, חג ההודיה ויום האם.
במהלך שנות ה-50 של המאה העשרים תערוכותיה שברו שיאים ברחבי העולם.
היסטוריונית האמנות ג'ודית שטיין אמרה כי יצירותיה של מוזס הן "אייקון תרבותי מלא חיים, פעיל ופורה אשר ממשיכות להוות מקור להשראה עבור עקרות בית, אלמנות ופנסיונרים".
ציוריה הועתקו לכרטיסי ברכה, בדים, כלי קרמיקה ומוצרים נוספים של רשתות מסחריות.
הם גם שימשו לשיווק מוצרים כגון קפה, שפתונים, סיגריות ומצלמות.
בשנת 1949 נשיא ארצות הברית הארי טרומן, יחד עם איגוד העיתונאיות הלאומי העניקו למוזס פרס עבור הישגים יוצאים דופן באמנות.
בשנת 1950 ביים ג'רום היל את הסרט הדוקומנטרי אודות חייה, הסרט היה מועמד לפרס האוסקר.
מועדון העיתונות הלאומי הגדיר את מוזס כאחת מחמש הנשים הראויות להיכנס לחדשות בשנת 1950, ובשנת 1951 האגודה הלאומית של יצרני הביגוד הביתי העניקה לה את פרס אשת השנה.
בשנת 1952 היא הוציאה לאור את האוטוביוגרפיה שלה "היסטוריית חיי" (My Life's History).
בספר זה היא כתבה "אני מתבוננת לאחור על חיי כמו על יום עבודה מוצלח ופורה.
יש בי תחושת סיפוק על שהכל נעשה.
הייתי שמחה ומרוצה, לא ידעתי שקיים טוב יותר, והוצאתי את המיטב ממה שהתאפשר עבורי בחיים.
והחיים הם מה שאנו עושים מהם, כך היה תמיד וכך גם יהיה לעולם".
בגיל 88, מגזין "מדמואזל" כינה את סבתא מוזס "האישה הצעירה של השנה".
בשנת 1955 היא הופיעה כאורחת בתוכנית הטלוויזיה שאירח אדוארד מורואו, "ראה זאת עכשיו" (See it now).
היא זכתה בשני תוארי "דוקטור של כבוד".
הראשון הוענק לה בשנת 1949 מראסל סייג' קולג', ואת השני קיבלה באותה שנה ממכללת מור לעיצוב ואמנות.
מוזס הייתה חברה ב"התאגדות היורשים של מייפלאואר" וכן ב"הבנות של המהפיכה האמריקאית".
יום הולדתה ה-100 הוכרז כ"יום סבתא מוזס" על ידי מושל ניו יורק נילסון רוקפלר.
מגזין לייף חגג את יום הולדתה כשהציג אותה על העמוד הראשי של גיליון 9 בספטמבר 1960. ספר הילדים "סיפורי סבתא מוזס" יצא לאור בשנת 1961.
ב-13 בדצמבר 1961 נפטרה סבתא מוזס שהייתה בת 101 שנים, במרכז הבריאות הוסיק פולס, בניו יורק.
היא נקברה בבית הקברות של מייפל גרוב.
הנשיא ג'ון קנדי ספד לה: "מותה של סבתא מוזס גזל מחיי אמריקה דמות אהובה.
יצירותיה של מוזס שהיו ישירות, מלאות חיים ונמרצות, גרמו לנו לרענן את נקודת מבטנו על החיים האמריקאיים.
בעבודותיה ובחייה היא סייעה לאומה האמריקאית להזכר במורשת מייסדי האומה ובשורשיה הטבועים באזורי הכפר ועל גבולותיה.
כל האמריקאים מבכים על אובדנה".
לאחר מותה יצירותיה הוצגו במספר תערוכות ענק נודדות ברחבי ארצות הברית וברחבי העולם.
בשנת 2004 במהלך תוכנית הטלוויזיה הבריטית "מופע העתיקות" בממפיס, יצירה של מוזס משנת 1942 "בית צ'קרד העתיק, 1862" הוערכה בשווי 60 אלף דולר.
יצירה זו נחשבה נדירה יותר מסדרת ציורי נוף החורף שלה.
היצירה במקור נרכשה בעבור עשרה דולרים בלבד.
בנובמבר 2006, נמכרה עבודתה משנת 1943 "Sugaring off" בעבור 1.2 מיליון דולרים, ובכך הייתה ליצירה בעלת השווי הגבוה ביותר שנמכרה עד למועד זה.
הבית הלבן הוא בעליו של יצירתה "ה-4 ביולי" והיא מוצגת עבור הציבור המבקר בו.
ציור זה גם הוטבע על בול שיצא לזכרה בשנת 1969.
דמות הסבתא בסדרת הטלוויזיה הקומית " The Beverly Hillbillies " קרויה בשם דייזי מוזס כהומאג' לסבתא מוזס, שנפטרה זמן קצר לפני שהסדרה החלה.
נורמן רוקוול וסבתא מוזס היו ידידים לאורך שנים, ולאחר שהזוג רוקוויל קנו בית ליד ארלינגטון, ורמונט, שהיה קרוב למגוריה של מוזס, סבתא מוזס הופיעה בציורו של רוקלוויל "חופשת כריסטמס" אשר הודפס ופורסם על שער ירחון המגזין הדו- חודשי האמריקאי "הסאטרדיי איבנינג פוסט".
מהאוספים המוכרים לציבור של סבתא מוזס ניתן למצוא ב:
מוזיאון בנינגטון בבנינגטון שבוורמונט, מחזיקים את האוסף הציבורי הגדול ביותר של סבתא מוזס.
מוזיאון ברוקלין, העיר ניו יורק
מוזיאון פיג'י ארט, דוונפורט, לוואה.
מוזיאון לורן רוג'רס לאומנות, מיסיסיפי.
מוזיאון מאייר לאומנות, העיר ניו יורק.
גלריית ממוריאל ארט, אוניברסיטת רוצ'סטר, ניו יורק.
אוניברסיטת לוואה לאומנות, איווה סיטי .
סבתא הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2015, אשר הופק ובוים על ידי פול וייץ.
בסרט מככבת לילי טוֹמְלין בתפקיד אל, משוררת ומרצה לסבית שהתאלמנה, לצד ג'וליה גארנר, בתפקיד נכדתה סֶייג' בת העשרה, המבקשת את עזרתה להשיג כסף להפלה.
במהלך היום בו מתרחש הסרט, פוגשות השתיים מספר דמויות מהעבר וההווה ומתעמתות עם סוגיות של משפחה, אהבה ונאמנות.
וייץ כתב את התסריט עבור טומלין לאחר שעבד איתה בסרט "ההרשמה" (Admission, 2013).
לאחר שהסכימה לתפקיד, השניים ערכו את התסריט יחדיו.
גם רוב השחקנים האחרים היו כאלה שווייץ עבד עמם קודם לכן.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סנדאנס, ויצא לאקרנים ב-21 באוגוסט 2015. הסרט הכניס 7.1 מיליון דולר בקופות, וזכה לתשבחות מצד המבקרים.
הסרט נמנה בין עשרת הסרטים העצמאיים הטובים ביותר של 2015 על ידי המועצה הארצית לביקורת, וטומלין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
אל היא משוררת לסבית מזדקנת, בעלת סטטוס קאלט פמיניסטי צנוע.
היא מתקשה להתמודד עם מותה של ויי, שותפתה לחיים, מספר שנים קודם לתחילת הסיפור.
בפתיחת הסרט היא נפרדת מאוליביה (ג'ודי גריר), בת-זוגה מזה ארבעה חודשים, שאותה הכירה כמעריצה של עבודתה, באומרה שאין ליחסים שהיו ביניהן כל משמעות.
מיד לאחר מכן, מגיעה לביקור נכדתה סייג' בת ה-18. סייג' מספרת לה שהיא בהיריון ומבקשת סכום של 630 דולר עבור הפלה, שאותה היא מוכרחה לבצע באותו היום, מכיוון שלמרכז לבריאות האישה אין תורים זמינים אחרים.
מתברר שלאל אין כסף זמין, ושכרטיס האשראי של סייג' הוחרם על ידי אמה, אשת העסקים השתלטנית.
וכן, יוצאות השתיים למסע חיפוש ברחבי לוס אנג'לס, במכונית הענתיקה של אל, כדי להשיג את הכסף הנדרש.
בדרך השתיים לומדות להכיר אחת את השנייה טוב יותר; סייג' אומרת לאל שאמה אומרת שהיא "פילנתרופית, סליחה, התכוונתי מיזנתרופית", ואל מתרעמת על כך שלנכדתה אין שמץ של מודעות פמיניסטית.
הביקור הראשון של שתי הנשים הוא אצל הצעיר שממנו נכנסה סייג' להיריון, ואשר התחמק ממנה מאז גילתה לו את מצבה.
כשהוא מסרב לקחת כל אחריות, אל סוחטת ממנו באיומים את כל המזומן שיש לו, סכום של 50 דולר.
משם, ניגשות השתיים לחברתה של אל, דת'י (לברן קוקס), אישה טרנסג'נדרית בעלת סלון קעקועים שחייבת לה 400 דולר.
דת'י מתוודה שגם היא תפרנית, אך מצליחה לגרד 60 דולר מהקופה כדי לסייע, ומציעה לאל קעקוע חינמי.
סייג' מאמינה שהקעקוע העגול אמור להיות האות "O" - האות הראשונה בשמה של אוליביה, אך אל מתעקשת שזו פשוט צורה עגולה.
עצירתן השלישית של השתיים הוא בבית הקפה הפמיניסטי, שם אל מנסה למכור לבעלת המקום, קרלה, ספרים קלאסיים יקרים לה מהספרייה הפמיניסטית האישית שלה.
אך היא נקלעת למריבה עם אוליביה, שעובדת שם כמלצרית, ובסוף יוצאת משם בסערה כאשר קרלה, שבדקה את שווי הספרים ב-eBay, מציעה לה רק 60 דולר עבורם.
בייאוש גובר פונות אל וסייג' לבקר את קארל, בעלה לשעבר של אל (סם אליוט), שאל לא ראתה מזה עשרות שנים וסייג' לא ידעה על קיומו.
אל מספרת לו שהיא צריכה ללוות את הכסף עבור שכר דירה, והוא מבקש נשיקה בתמורה.
הדבר מוביל לוויכוח על האופן שבו סיימה אל את מערכת היחסים שלהם.
בתגובה לתחינתה של אל, הוא מסכים למסור את הכסף.
אך כאשר הוא מבקש ממנה להיות כנה לגבי הסיבה שהיא צריכה את הכסף, והיא אומרת לו שסייג' צריכה לעשות הפלה, קארל מתפרץ עליה בכעס, ומאשים אותה על ההפלה שהיא עברה כשהיו ביחד, ללא ידיעתו, ומביע את תחושת המרמה שהיא אחר כך הלכה וילדה את בתה מסטוץ.
אל מסבירה לו שהיא רצתה ילדה, אך לא רצתה בעל.
קארל, בזעם, מסרב לתת לה אגורה.
סייג' ואל מבינות שנגמרו להן האופציות, ואוזרות אומץ לגשת לבתה של אל ואמה של סייג', ג'ודי (מרשה גיי הארדן), אשת עסקים חסרת סבלנות, שנזעמת לשמע הריונה של סייג'.
אך בלית ברירה היא מספקת את הסכום החסר, ואל מסיעה את סייג' לקליניקה לבצע את ההפלה.
בדרך, המכונית - בה אל לא נסעה עד כה מאז מותה של ויי - שובקת חיים.
השתיים מצליחות לתפוס טרמפ עם משפחה "טיפוסית" של אמא, אבא וילדים.
האם מתעניינת בדאגה למה סייג' צריכה להגיע לקליניקה, אך נענית בצורה מעומעמת.
בהגיען, הנשים פוגשות במפגינה נוצרית ובתה, שמנסות להניא את סייג' מלבצע הפלה, לאחר עימות לא נעים, סייג' נכנסת למקום.
לאחר התהליך מגיעה ג'ודי, מתחרטת על כעסה, ולוקחת את סייג' הביתה.
אל יוצאת לדרכה הביתה לבד, במונית שהזמינה, אך במקום לנסוע ישירות לביתה, היא עוצרת בבית של אוליביה כדי להתנצל על מה שאמרה לגבי מערכת היחסים שלהן.
אוליביה מכירה לה את הוריה שבאו לביקור, והם שמחים להכיר את אל, שלאחר מכן צועדת הביתה על המדרכה כשצחוק בפיה.
"סבתא" מוכר כסרט פמיניסטי, גם מפאת כוונות היוצר וגם על פי קריטריונים חיצוניים, כמו התאמה למבחן בקדל.
רייצ'ל סיימון כתבה ב-Bustle על כמה זה יוצא דופן שסרט מתרכז בשתי דמויות של נשים – כאשר אחת מהן זקנה, ולסבית, והשנייה צעירה המבקשת לעשות הפלה – ושגם דמויות המשנה בעלות זהויות מגוונות - לסביות נוספות, אישה לטינה, טרנסית שחורה, ואם חד-הורית "שנכנסה להיריון מתרומת זרע".
התסריטאי-במאי פול וייץ אמר שרצה לחקור תקופות שונות בחייהן של נשים דרך שלושה דורות של משפחתה של אל.
בעוד אל הייתה לוחמת למען זכויות נשים, הוא ראה את ג'ודי (אשת עסקים מוצלחת) כתוצר ממאבקה של אל.
הוא אמר שסייג', שמגלה בורות רבה בנושא התנועה הפמיניסטית, מייצגת את "המחיקה של ההיסטוריה של נשים במוחם של אנשים צעירים כיום".
מבקר כתב העת וראייטי, סקוט פאונדס, תיאר את "סבתא" כ"סיקור פוליטי של שלושה דורות של נשיות עצמאית באמריקה".
הסרט גם תואר כבעד הזכות להפלות, מכיוון שהעלילה מתארת את חתירתה של סייג' בעזרת סבתה למצוא את האמצעים לבצע הפלה, ללא שמץ אפולוגטיקה.
וייץ היה מושפע מחוסר הייצוג של הסוגיה בסרטי המיינסטרים, ואמר, "היו הרבה סרטים בעבר שלא היו מוכנים אפילו להשתמש במילה, למרות מיליוני הנשים שעושות הפלות ...
אז פשוט רציתי שזה יהיה אמיתי." מספר מבקרים שיבחו את הסרט בשל טיפול מאוזן של הנושא: על פי גלן קני, בטור הביקורת של רוג'ר איברט, "כל סרט שמתייחס בכלל להפלות באופן שאינו כטרגדיה או כאל איסור - הוא בהגדרה, סרט פוליטי", והוא הילל את הטיפול האמיץ והנכון בנושא.
טיי באר כתב בהבוסטון גלוב כי הנושא "לא מוזער ואף לא הועצם לכדי הצהרה גדולה", בעוד דני לית בפייננשל טיימס העריך כי הסרט הצליח לא להתעלם מן "הרצינות העגומה שבבסיס העניין".
מבקר האינדיפנדנט ג'פרי מקנאב סבר שזה "מעודד לראות סרט שמתמודד עם היריון לא מכוון באופן הומוריסטי ורגיש".
כשסיים לכתוב את התסריט, הוא פחד להציג אותו לטומלין מחשש שתדחה את התפקיד הראשי.
אך טומלין אמרה שהיא מיד התחברה לדמות ולסיפור, ואז היא וווייץ ניגשו לעבודת עריכת התסריט, תהליך של מספר חודשים.
הסרט היה התפקיד הראשי הראשון של טומלין מזה 27 שנים, כאשר הסרט האחרון שכיכבה בו היה לצד בט מידלר בסרט הקומדיה עסקים גדולים, בשנת 1988.
רוב צוות השחקנים היה מורכב מאנשים עמם וייץ עבד בעבר.
הוא ביים את מרשה גיי הארדן ב"אמריקן דרימז", ועבד עם נאט וולף וג'ון צ'ו בסרטים "ההרשמה" ו"אמריקן פאי", בהתאמה; הוא גם עבד עם ג'ודי גריר פעמיים קודם לכן.
הוא יצר קשר עם סם אליוט, באמצעות אחיו, כריס וייץ, שביים את אליוט בסרט "מצפן הזהב".
וייץ הציע את התפקיד של סייג ' לג'וליה גארנר אחרי שראה את הופעתה בסרט Electrick Children.
הוא כתב את התפקיד של דתי במיוחד עבור לברן קוקס מכיוון שאהב אותה בסדרת הטלוויזיה כתום זה השחור החדש, והם עיבדו יחדיו את הפרטים של הדמות.
הצילומים נערכו באזור לוס אנג'לס באביב של 2014, והושלמו תוך 19 ימים, לאחר שבוע של חזרות.
שתי סצנות צולמו במשרדם של כריס ופול וייץ.
הרכב הקלאסי בו אל נוהגת בסרט, דודג' רויאל שנת, הוא למעשה רכבה של טומלין; טומלין גם לבשה את הבגדים שלה לתפקיד.
תקציב ההפקה הכולל של הסרט הסתכם בפחות מ-$600,000.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט היה בפסטיבל סאנדנס ב-30 בינואר 2015, כסרט הסגירה של הפסטיבל.
מספר ימים לפני הבכורה, רכשה חברת Sony Pictures Classics את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.
הסרט הוקרן גם בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-20 באפריל 2015, ופתח את פסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס ב-10 ביוני.
הסרט יצא בהפצה מוגבלת בארצות הברית ב-21 באוגוסט 2015, והכניס $115,540 בארבעה בתי קולנוע במהלך סוף השבוע הפותח שלו.
הסרט יצא בהפצה רחבה ב-18 בספטמבר, והכניס $1,501,101 מ-1,061 בתי קולנוע במהלך השבוע הראשון.
בסך הכל, הסרט גרף הכנסות של $6,980,524 במשך 28 שבועות בארצות הברית, ו-$106,928 בהפצה בינלאומית, עם הכנסות מתיאטראות בסכום כולל של $7,087,452.
"סבתא" זכה לביקורות חיוביות, וקיבל ציון "טרי" של 92% ב-Rotten Tomatoes, בהתבסס על 158 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.5/10. Metacritic נתן לסרט ציון של 77 מתוך 100, בהתבסס על חוות הדעת של 37 מבקרים.
סקוט שיבח בניו יורק טיימס את הסרט, על הקצב, הדיאלוג, ודמויות המשנה שבו, ותיאר אותו כ"משעשע ומלא תובנות".
סקוט פאונדס מווראייטי תיאר את "סבתא" כסרט "שמתחיל כקומדיה קלילה על אמהות, בנות והפלות, ואט-אט מתפתח מתפתח ונותן בך מכה רצינית".
הוא שיבח את וייץ בשל הדיאלוג ה"הרסני" בסצנה שבה אל נפגשת עם קארל, לו הייתה נשואה, עשרות שנים לאחר שעזבו אותו.
במגזין ניו יורק, דייוויד אדלשטיין הכריז כי ""סבתא" מסמן עידן חדש בקולנוע הגאה".
בריאן מוילן, מבקר בעיתון הגרדיאן, נתן לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים, וכתב, "כנראה שהסגולה הגדולה ביותר של "סבתא" היא שהסרט עובר את מבחן בקדל בהצטיינות, טוב יותר מכל סרט אחר שראיתי לאחרונה." ר.
קורט אוסלונד, מצד שני, כתב ב-Slant שלדעתו העלילה מאולצת ולא מספקת, ואמר על הסרט ש"מספר האמביציות שלו הוא כמספר האשליות שבו".
טומלין זכתה לתשבחות על הופעה עוצמתית.
ריצ'רד רופר מהשיקגו סאן-טיימס כתב על טומלין, "כמעט כל רגע בסרט הזה הוא כולו שלה", וצפה שתקבל מועמדויות לפרסים עבור הופעתה.
בביקורת על הסרט בהבוסטון גלוב, טיי בר הצהיר: "לילי טומלין מככבת בסרט, וזה כל מה שאתם באמת צריכים לדעת".
מועדון ההוקי קרח סברסטאל הוא מועדון הוקי קרח מקצועני מהעיר צ'רפובץ, שבמחוז וולוגדה, רוסיה.
הישג השיא של המועדון היה העפלה לגמר פלייאוף אליפות רוסיה בהוקי קרח בעונת 2002/2003.
המועדון נוסד ב-1956 בשם סטרויטל.
השם שונה למטאלורג ב-1959. במהלך התקופה הסובייטית, מטאלורג שיחקה בליגות הנמוכות והבינוניות של האליפות הסובייטית.
מאז 1990, הקבוצה זכתה לתמיכת מפעל סברסטאל והמועדון הפך למועדון הוקי קרח מקצועני והצטרף לעונת הבכורה של ליגת ההוקי הבין-לאומית, המהדורה הראשונה של אליפות הפדרציה הרוסית בהוקי קרח.
המועדון בסופו של דבר שינה את שמו לשם הנוכחי ב-1994. ההצלחה הגדולה ביותר של סברסטאל עד כה הייתה בעונת 2002/2003 כאשר הקבוצה הובסה בגמר פלייאוף האליפות לקבוצת לוקומוטיב ירוסלבל וסיימה כסגנית האלופה, במה שמהווה להישג השיא בתולדותיה.
מאז עונת 2008 הקבוצה מתמודדת בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
הערה: מ = משחקים; נצ = ניצחונות; ה = הפסדים; הפה = הפסדים בהארכה; נק = נקודות; ש"ז = שערי זכות; ש"ח = שערי חובה
סבתא זורמת הוא סרט קומדיה רוסי משנת 2017 בבימויו של מריוס וייסברג.
בסרט כיכבו אלכסנדר רבה והזמרת גלוקוזה.
הסרט הצליח בקופות ברוסיה בקיץ 2017 והרוויח מעל 5 מיליון דולר חרף ביקורות שליליות.
לאלכסנדר רובינשטיין (סניה), המכונה "הטרנספורמטור", יש כישרון להתחזות לאנשים שונים.
הוא משתמש במיומנות זו למטרות פליליות.
לאחר מקרה מוצלח נוסף, סניה נאלץ להסתתר מפני רודפיו בבית אבות של דודו, כשהוא מחופש כסבתא.
שם הוא פוגש נערה בשם ליובה, ומתאהב, אבל גם סבא מבית האבות מתאהב בו באופן בלתי צפוי.
הרעיון של הסרט שייך לסטנדאפיסט אלכסנדר רבה.
כעשרים ניצבים היו מעורבים בהפקת הסרט.
ההרכבה והאיפור של דמות הסבתא לקחו 4 שעות מדי יום צילומים.
הסרט קיבל ביקורות שליליות בדרך כלל בתקשורת הרוסית וממבקרי קולנוע, אך זכה להצלחה קופתית מרשימה.
סבתא זורמת 2 הוא שמו של סרט קומדיה רוסי בבימויו של מריוס וייסברג ומהווה סרט ההמשך של הסרט "סבתא זורמת".
הסרט הוצג לראשונה ברוסיה ב-24 בינואר 2019. הסרט הוקרן בישראל מ-14 בפברואר 2019.
סשה רובינשטיין עובר להתגורר במוסקבה עם חבורת הגמלאים שהכיר מבית האבות בסרט הקודם.
אבל חייהם המאושרים מגיעים אל קיצם, כאשר הבנק, שבו נשמרו כל החסכונות של הזקנים, פושט את רגל באשמת האוליגרך מטול העקרונות בורודין, סשה מתאחד עם הקשישים כדי לנקום באוליגרך ולהשיג חזרה את חסכונותיהם.
הסרט שוחרר להפצה מסחרית ב-24 בינואר 2019. הסרט התחיל בקופות לא בהצלחה רבה ובסוף השבוע הראשון להקרנתו שנאספו מעל לשמונה מיליון רובל בלבד.
עם זאת, בסוף השבוע הבא הקומדיה התייצבה בראש טבלת שוברי הקופות ובשבוע השלישי להקרנתו המשיך לשמור על ההובלה והרוויח סך הכל יותר מ-360 מיליון רובל.
זמן קצר לאחר שחרור הסרט נודע כי סרט שלישי בסדרה, בשם "סבתא רבתא זורמת", נמצא בהפקה וישוחרר לאקרנים בשנת 2021.
סברינה ויקטוריה ספלמן היא דמות בדיונית שנוצרה על ידי ג'ורג' גלאדיר והאמן דן דה קרלו, והופיעה לראשונה בחוברת Archie's Mad House #22, מבית היוצר של ארצ'י קומיקס.
הפופולריות לה הדמות זכתה הביאה לכך שקיבלה סדרת קומיקס משלה ביקום של "ארצ'י קומיקס" - Sabrina the Teenage Witch - בה היא מככבת בתפקיד ראשי.
בשנת 2007, גלאדיר נזכר בדרך בה סברינה נוצרה:
במקור, סברינה נוצרה על ידי שתי דודותיה, הילדה וזלדה ספלמן, מתוך שיקוי קסמים שהשתבש.
עם זאת, בסדרת הסיטקום "סברינה המכשפה הצעירה" משנת 1996, הוסבר כי סברינה היא "חצי מכשפה" (מכיוון שאמה, דיאנה סוייר, היא אישה רגילה לכל דבר, או "בת תמותה" בלשון המכשפות, בעוד שאביה, אדוארד ספלמן, הוא מכשף).
אלמנט זה המציג את דמותה של סברינה כבת תערובת - חצי מכשפה וחצי בת תמותה - נשמר מאז בעיבודים הבאים שנעשו לדמותה.
לאורך הופעותיה בקומיקס, סברינה מתגוררת עם הילדה וזלדה (ומכשפות בעצמן) בגרינדייל, עיירה קטנה וטיפוסית הנמצאת סמוך לריברדייל, ביתם של ארצ'י אנדרוז וחבריו - ג'אגהד ג'ונס, בטי קופר וורוניקה לודג', בעוד אביה אינו נמצא בתמונה.
הסיטקום משנת 1996 גם נתנה לסברינה ולדודותיה את שם המשפחה "ספלמן".
בנוסף, שלוש הנשים חיות יחד עם חתול המחמד המשפחתי, סיילם סאברהאגן, שבקומיקס המקורי היה חתול טיפוסי שלא דיבר, אך הסיטקום נתן לו את היכולת לדבר והרחיב את הרקע לדמותו, במהלכה מתגלה כי בעברו סיילם היה מכשף שקולל לצורת חתול כעונש על ניסיונותיו לכונן שליטה עולמית.
רוב הרפתקאותיה של סברינה בקומיקס נובעים בעיקר בשל ניסיונותיה להשתמש בכוחותיה בחשאי כדי לעזור לחבריה בני התמותה - זאת מכיוון שמכשפות לרוב אינן מורשות לספר לבני תמותה מסביבן על יכולותיהן או על קיומן כמכשפות - או בשל התמודדותיה מול סיטואציות יומיומיות הפוקדות את גיל ההתבגרות.
תמה חוזרת בעלילותיה של סברינה הוא חינוכה לשליטה ושימוש נכון בכוחותיה, בין אם באמצעות דודותיה או באמצעות טיולים לממד קסום, שהוא ביתם של יצורים קסומים ומיתולוגיים שונים, כולל מכשפות אחרות.
לאורך ההיסטוריה של סברינה בקומיקס וחוצה לו, ניתנו שמות שונים לממד הזה; סדרת קומיקס בכיכובה מאמצע שנות ה-2000, התייחס אל הממד הזה כאל "עולם הקסם", בעוד שבסיטקום, הממד מכונה "הממלכה האחרת".
בכל העיבודים בהם דמותה של סברינה מופיעה, בן זוגה העיקרי של סברינה הוא הארווי קינקל, בן תמותה והתלמיד הפופולרי ביותר בתיכון בקסטר, בו השניים לומדים.
בדומה לשאר בני תמותה האחרים הנמצאים בחייה של סברינה, גם הארווי אינו מודע לכך שחברתו היא מכשפה; ועם זאת, בהרפתקאותיה המצמררות של סברינה ובעיבודו הטלוויזיוני, הארווי מגלה על כך שסברינה היא מכשפה, והדבר עולה להם ביחסיהם.
דמותה של סברינה ספלמן מופיעה בחוברת הראשונה של אחרי המוות עם ארצ'י, במהלכו היא משיבה לתחייה את כלבו האהוב של ג'אגהד, הוט דוג, אך שלא ביודיעין מתחילה אפוקליפסת זומבים בריברדייל.
סברינה מופיעה שוב בחוברת השישית, במהלכו היא נאלצת להפוך לכלתו של קת'ולהו, ישות עתיקת יומין.
באירוע הקרוס-אובר ארצ'י נגד הטורף, בטי וורוניקה מגיעות אל ביתה של סברינה בבקשת סיוע באיתור רוצחו של פופ (שלמעשה נרצח על ידי הטורף) באמצעות סכין הקשור לרצח שבטי מצאה בחופשת האביב של החבורה.
כאשר סברינה מנסה לבצע את לחש האיתור, הטורף מזנק לתוך ביתה ורוצח אותה ואת סיילם.
מאוחר יותר, כשהמשטרה באה לסקור את זירת הרצח, הבית נעלם והמשטרה הופכת לקבוצת עזים.
עלילתה של הרפתקאותיה המצמררות של סברינה מתמקדת ומעבדת מחדש את חייה של סברינה ספלמן כמכשפה מתבגרת באמצע שנות ה-60, כשהיא חיה בגרינדייל, עיירה הסמוכה לריברדייל, והופכת שלא מודע לפיון בתוכנית הנקמה של מאדאם שטן, לשעבר מאהבתו של אדוארד ספלמן, במשפחתה ובכנס המכשפות אליה משפחתה משתייכת.
הרפתקאותיה המצמררות של סברינה האיר מחדש את חייה של סברינה באור אפל ובוגר יותר וכמו כן כלל תכנים "בוגרים" יותר, כולל קניבליזם, מיניות וסגידה לשטן.
דמותה של סברינה הופיעה לראשונה בסדרות האנימציה "ארצ'י/סברינה וחבריהם החדשים" ו"בית הכיופים של ארצ'י", ששודרו בשנת 1969, בהפקתם של "Filmation" כאשר בבית היא למדה קסמים.
בשנת 1970, חברת ההפקות "Filmation" הפיקה לדמותה סדרת אנימציה משלה שנקראה "סברינה המכשפה הצעירה" ו"חבילת ההפתעה של ארצ'י וסברינה".
בארבע הסדרות, כמו בסיפור המקור שלה בקומיקס, סברינה נוצרה בשוגג על ידי הילדה וזלדה ספלמן מתוך שיקוי קסם לאחר שנוסף אליו בטעות דברים המאפיינים בנות נוער טיפוסיות.
בסדרות עצמן סברינה שוברת לעיתים את הקיר הרביעי וכמו כן, יכולות הקסם שלה נובעות, בדרך כלל, ממשיכה בתנוך האוזן שלה.
כמו כן במהלך הסדרה הייתה בשתי מערכות זוגיות, הראשונה של הארווי ובשנייה עם רג'י (שחשד בה בתחילה שהיא מכשפה).
כמו כן, בסדרות הופיעו דודנה אמברוז (כבעל חנות קסמים) וכמו כן הופיעו קרובי משפחה אחרים בשם "הגרובי גוליס" שהיו שם בין היתר: ערפד, המפלצת של פרנקנשטיין, מומיה ואיש זאב, שבהמשך הקבוצה עצמה קבלה סדרה משלה בעלת אותו השם.
בארבע הסדרות, דמותה של סברינה המכשפה הצעירה דובבה על ידי ג'יין ווב.
גרסתה בת ה-12 של סברינה ספלמן הופיעה בסדרת האנימציה "סברינה המכשפה הצעירה" ששודרה בין השנים 1999–2000. הסדרה שווקה כסדרת ספין אוף של סדרת הלייב אקשן והשאילה ממנה אלמנטים מסוימים, אך שלא כמו בסדרת הלייב אקשן, בעיבוד זה, סברינה מודעת לעובדת היותה מכשפה עוד לפני יום הולדתה השש עשרה.
לאחר סדרה זו, הופק סרט טלוויזיה "סברינה: חברות לנצח" (2002) וסדרת המשך "עולמה הסודי של סברינה" (2003-2004).
בשנת 2012, הופקה סדרת אנימציה נוספת בשם "סברינה: סודות של מכשפה בתיכון", המתמקדת מחדש בחייה של סברינה ספלמן בעודה מנסה להתגבר על מכשולי התיכון וגיל ההתבגרות במקביל להסתרת עובדת היותה מכשפה.
בעיבוד זה, דמותה של סברינה דובבה במקור על ידי אשלי טיסדייל ובעברית על ידי אלונה אלכסנדר.
בשנת 1996, הופק סרט לייב אקשן בשם "סברינה המכשפה הצעירה" ששודר בערוץ Showtime, בכיכובה של מליסה ג'ואן הארט.
הסרט הוביל להפקת סדרת טלוויזיה באותו השם שהופקה ושודרה באותה שנה בערוץ ABC, ששודרה במשך שבע עונות עד לשנת 2003. ביום הולדתה השש עשרה, סברינה מגלה כי היא חצי מכשפה (דרך אביה) ושיש לה כוחות קסם.
במקביל, סברינה גם מגלה ששתי דודותיה הן מכשפות עצמן, ושחתול המחמד שלהן הוא למעשה מכשף שקולל לצורת חתול מדבר כעונש על ניסיונותיו לכונן שליטה עולמית.
סדרת הטלוויזיה מתארת את התבגרותה של סברינה, הן כמכשפה והן כנערה נורמלית הלומדת ומבלה עם חבריה, תחילה בתיכון ווסטברידג' ואז בקולג' אדמס, והציבה אותה במרכז שלל סיטואציות משעשעות ובעיות שנגרמו לה ולחבריה ומשפחתה כתוצאה משימוש לא נכון בכוחותיה.
לסדרה הופקו שני סרטי המשך: "סברינה נוסעת לרומא", במהלכו סברינה, מלווה בסיילם, נוסעת לרומא שבאיטליה כדי לגלות את סוד התליון העתיק המסתורי ולהציל דודה נוספת שלה, סופיה.
במהלך שהותה ברומא, סברינה מתיידדת עם גוון, מכשפה בריטית חסרת ניסיון שעוזרת לה לפתור את סוד התליון העתיק; ו"סברינה מתחת למים", במהלכו סברינה וגוון יוצאות לחופשה בשונית המחסום הגדולה באוסטרליה אך נקלעות למזימה של ביולוגים ימיים המערבת את זיהום מי השונית ומנסות להציל מושבה נסתרת של בני ים.
בספטמבר 2017, הוכרז כי דמותה של סברינה תחזור לטלוויזיה בסדרת לייב אקשן שתהווה ספין-אוף עבור הסדרה "ריברדייל" שמשודרת ברשת The CW.
לפני ההכרזה על סדרת הספין-אוף, היו שמועות שדמותה של סברינה תופיע ב"ריברדייל" בהופעת אורח, על מנת לסלול ולבסס את דרכה בסדרה משלה.
בינואר 2018, הוכרז שהשחקנית קירנן שיפקה לוהקה לדמותה של סברינה ספלמן.
בפרק הספיישל המיוחד שנעשה לרגל חג המולד, דמותה הצעירה של סברינה מגולמת על ידי מקנה גרייס.
בנוסף, נודע שלא מתוכנן פרק קרוס-אובר של הסדרה עם סדרת המקור שלה; ועם זאת, בין הפרקים מופיעים רפרנסים שונים הן לסדרת המקור והן ל"ארצ'י קומיקס".
בעיבוד הנוכחי, סברינה היא בתם של המכשף והכהן הגדול של כנסיית הלילה, אדוארד ספלמן, ושל דיאנה סוייר-ספלמן; שמתו לכאורה בהתרסקות מטוס ומאז היא מגודלת ומחונכת לצדו של בן דודה, אמברוז, על ידי דודותיה, זלדה והילדה ספלמן.
סברסטאל צ'רפובץ היא קבוצת כדורסל מקצוענית רוסית מהעיר צ'רפובץ שבמחוז וולוגדה שהתמודדה בליגת המשנה הרוסית בכדורסל במרבית שנות קיומה.
המועדון הוקם בשנת 1971 כמועדון "שקסנה" והתמודד באליפות רוסיה הסובייטית בכדורסל.
בשנת 1982 העפילה לליגת המשנה הסובייטית בכדורסל אחרי זכייה באליפות רוסיה הסובייטית אך התמודדה בה במשך עונה אחת בלבד.
בשנת 1993 נרכשה הקבוצה על ידי מפעל סברסטאל המקומי.
הקבוצה התחזקה ובעונת 1998/1999 אף סיימה במקום השני באליפות הליגה השנייה, כשמעליה רק חימקי מוסקבה, ברם לא הצליחה להעפיל לליגת העל הרוסית בכדורסל גברים.
מאז 2008 הקבוצה ניסתה להעפיל לליגת הכדורסל הבכירה אך ללא הצלחה.
בעונת 2012/13 ירדה לליגה החובבנית אחרי מאזן של 4 ניצחונות ב-28 משחקים.
בעונת 2013 חזרה להתמודד בטורניר הסופרליגה הרוסית בכדורסל, השני בחשיבותו במדינה, אך לא החזיקה בה הרבה זמן ובשנת 2014 פורקה סופית.
סבתא סורגת הוא ספר ילדים, שנכתב על ידי הסופר והמתרגם אורי אורלב, ואויר על ידי המאיירת אורה איתן.
הספר יצא לאור בשנת 1981, בהוצאת מסדה.
הספר נתפס כסיפור עם מוסר השכל - קבלת השונה, החריג שיש לקבלו כשווה בן שווים בחברה; סיפור המשמש כאליגוריה על השואה, הואיל והמחבר הוא ניצול שואה; סיפור המוגדר כסיפור פנטסטי (מונח בסוגה הספרותית המתאר תופעות, התרחשויות, אירועים המתוארים ביצירה ספרותית, ואינן ניתנים להסבר בהתאם לחוקי המציאות המוכרת).
העלילה מספרת על סבתא זקנה, המגיעה לעיר חדשה ללא רכוש, פרט לזוג מסרגות וחוטים.
לאור העובדה, שאין בידיה רכוש, היא סורגת לעצמה בית, וילונות, רהיטים, שטיח ועוד.
לאחר מכן, כדי לא להיות לבד, היא סורגת בנוסף גם זוג נכדים.
הבעיה מתעוררת, כאשר אף לא מוסד אחד, מוכן לקבל את נכדיה הסרוגים - לא בתי הספר, לא העירייה ולא הממשלה.
אשר על כן, מחליטה הסבתא לפרום את כל עבודתה ולהתחיל מחדש במקום אחר, עם אנשים חדשים ונחמדים שיסכימו לקבל את נכדיה כפי שהם.
הסבתא - סבתא יושבת על אבן ובידה זוג מסרגות ומקל נדודים.
לאחר שסרגה לעצמה בית, וילון ושטיח וכן זוג נכדים, היא יוצאת לדרך, ומגיעה לעיר קטנה, ומקווה שיקבלו את נכדיה הסרוגים לבית הספר.
הנכדים הסרוגים - אנשי העיר אינם מוכנים לקבלם, ולכן פורמת הסבתא את שסרגה.
מבקרים כתבו שזה ספר בשפה גבוהה שכל ילד צריך לקרוא.
הספר מתאים לשכבת הגיל בכיתות ב'-ד'.
"סבתא סורגת סיפורים" - הצגה של "תיאטרון הקרון" (תיאטרון בובות), המבוססת על הספר.
זוכת פרס הצגת השנה לילדים ופרס עיצוב בובות ואביזרי במה בתחרות פרס הבמה להצגות ילדים 2006.
נפת סברני היא נפה במחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה.
סברני ממוקמת מעבר לכביש הטבעת של מוסקבה לאורך כביש דמיטרובסקויה, בין כביש הטבעת של מוסקבה לעיר דולגופרודני.
בשנת 2017, על פי מחקרי יאנדקס, סברני הוכרה בתור הנפה הגרועה ביותר במוסקבה, בשל נגישות תחבורתית נמוכה, תשתיות ואיכות חיים ברמה ירודה.
תחנת סברניה להכנת מים (חברת אספקת מים של מוסוודוקנאל, חברת המים הגדולה ברוסיה)
תחנת המטרו פיזטך של הקו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה
נהר סברמטי הוא אחד הנהרות הגדולים שזורמים מערבה בהודו.
מקורו ב של מחוז אודאיפור בראג'סטאן ולאחר מסלול של 371 ק"מ בכיוון דרום-מערב ברחבי רג'סטאן וגוג'ראט, נשפך ל שבים הערבי.
האגן ממוקם באזור צחיח למחצה עם גשמים שנעים בין 450 ל-800 מ"מ, בחלקים שונים של האגן.
הנהר חוצה שלושה אזורים גיאומורפיים: גבעות סלעיות, מישורי סחף בחלקו האמצעי ואזור שפכים בחלק התחתון של הנהר.
סברמאטי הוא נהר עונתי שזרימתו נשלטת על ידי המונסון, עם מעט או ללא זרימות לאחר המונסון.
זרימה ממוצעת של 33 מל"ש נמדדה באחמדאבאד בין 1968 ל-1979.
התוכנית הלאומית לאיכות מים בהובלת ה דירגה את נהר הסברמטי כאחד הנהרות המזוהמים ביותר בהודו.
לפי אחד המיתוסים סביב מקור הנהר, שיווה הביא את האלה גאנגה לגוג'ראט וזה גרם להיווצרותו של הסברמטי.
באחד הערוצים הקדומים של הנהר התגלה בשנת 1954 אתר לותאל שנחפר בין 13 בפברואר 1955 ל-19 במאי 1960 על ידי הסקר הארכאולוגי של הודו (בראשי תיבות: ASI), הסוכנות הממשלתית ההודית הרשמית לשימור מונומנטים עתיקים.
לטענת ה-ASI, היה בלותאל המזח הקדום ביותר הידוע בעולם, שחיבר את העיר לערוץ הקדום של נהר סברמטי בנתיב הסחר בין ערי ההאראפה בסינד ובחצי האי , כאשר מדבר של ימינו היה חלק מהים הערבי.
במהלך מאבק העצמאות של הודו, הקים מהטמה גנדי משכן רוחני (אשראם) כביתו על גדות נהר הסברמטי.
ישנם מספר סכרים על סברמטי ויובליו.
סכר הת'מתי, סכר הרנב וסכר גוהאי ממוקמים על היובלים המצטלבים עם הנהר הראשי במעלה הנהר של אחמדאבאד, בעוד שסכר מזאם וסכר ווטרק ממוקמים על יובלים שמצטלבים במורד הזרם.
פרויקט פיתוח חזית נהר סברמטי
במאי 1997 הקים תאגיד הפיתוח העירוני של אחמדאבאד (AMC), רכב ייעודי לבדיקת התכנות פרויקט פיתוח חזית נהר הסברמטי.
מטרת הפרויקט הייתה לפתח במסגרת תכנון סביבתי, מקטע באורך 9 ק"מ שעובר בעיר אחמדאבאד.
ב-2002 הוכנה תוכנית ראשונית ששילבה את כל ההיבטים של תכנון סביבתי הכולל הפחתת זיהום הנהר והנגשתו לתושבי העיר.
המנדט שניתן לתאגיד הפיתוח היה לפקח על כל עבודות התכנון עד שהפרויקט יצא לפועל בפברואר 2004.
אחת המטרות המרכזיות של הפרויקט הייתה לעצור את זרימת הביוב הלא מטופל למי הנהר, ומניעת זיהום עתידי.
מטרה זו הושגה באמצעות הקמת שני קווי ביוב ראשיים על שתי גדות הנהר,
וניתוב הביוב באמצעות אותם קווים ו-38 תחנות שאיבה של ביוב המצוידות בטכנולוגיה מתקדמת.
קווים אלה נושאים ביוב לא מטופל לשני מרכזי טיפול בשפכים הכוללים גם תהליכי טיהור ביולוגי על ידי אגן צמחים ביולוגי לסינון וטיהור המים.
מטרה נוספת של הפרויקט היא להביא להתחדשות עירונית ותושבים חדשים למרכז העיר ולדרבן השקעות עירוניות וממשלתיות בשכונות הנושקות לגדות הנהר.
הפרויקט הוא הראשון מסוגו במדינת גוג'ראט ומהווה ציון דרך בתכנון הנדסי וסביבתי והתחדשות עירונית.
סבתא בישלה היא תוכנית דוקו-בישול קומית בהנחיית הקומיקאית תום יער, המשודרת בכאן 11.
עונתה הראשונה התוכנית עלתה לשידור ב-10 ביוני 2021, לאחר שידורם של שני פרקי פיילוט בראש השנה תשפ"א וביום העצמאות תשפ"א.
העונה השנייה ("עונת ההריון והמשפחות") עלתה לשידור ב-17 באוגוסט 2022.
במהלך התוכנית מגיעה תום יער למקומות שונים ברחבי ישראל, מתארחת בבתיהם של סבים וסבתות, ולומדת מהם על מטבחים עדתיים שונים.
בתוכנית משולבים גם קטעי סטנד-אפ של יער בתור קטעי מעבר ופתיחה.
בסוף כל פרק מבשלת יער ארוחה לחבריה, משפחת הסבתא או לבני משפחתה בהשראת המאכלים אותם למדה להכין בביקוריה.
בין חבריה שהשתתפו בחלק זה של התוכנית ניתן למנות את יובל שגב, יסמין עיון, שירה נאור וירמי שיק בלום.
+מספר הפרקשם הפרקמטבחים משתתפיםתאריך שידור מקורי1אחים אחיותהמטבח האנגלי, המטבח המולדובני17 באוגוסט 20222עסק משפחתיהמטבח העיראקי, המטבח היווני24 באוגוסט 20223הריוןהמטבח האיטלקי, המטבח הצרפתי31 באוגוסט 20224אמהות משקיעותהמטבח הטריפוליטאי, המטבח הטבעוני7 בספטמבר 20225חמות וכלותהמטבח הרוסי, המטבח הכורדי14 בספטמבר 20226אמהות ובנותהמטבח המרוקאי, המטבח הטורקי21 בספטמבר 2022
סֶבַּת-בֵּית (בסבת-בית: ሰባትቤት "סֶבַּתְבֵּת") היא שפה שמית המדוברת באתיופיה.
היא משתייכת לקבוצת השפות האתיו-שמיות בענף השמי הדרומי.
המשמעות המילולית של השם "סבת-בית" היא "שבעה בתים", כינוי לשבעת העמים הגדולים החולקים שפה זו.
סבת-בית היא אחת משפות גוראגה, המדוברת באזור גוראגה המערבי שבמדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום בדרום אתיופיה.
על פי מיון המקובל, יש לשפה כמה ניבים:
צ'חה (čehā, čexā, Chaha, Cheha) מדובר במחוז צ'חה והוא הניב הנחקר ביותר.
אז'ה (Ezha, Eza, Izha) מדובר באזור אֵזַ'ה-נַה וּוֹלֵנֵה.
מוּחֵר (Muher, Muxar) מדובר בהרים מצפון לצ'חה ולאז'ה-נה וולנה.
גוּמֵר (Gwemarra, Gʷəmarə) מדובר במחוז גומר
אינור (Enemor) מדובר במחוז אֵנֵמוֹרִי-נַה אֵאֲנֵר.
גְיֵיטוֹ, אַנְדֵגֵגְן והשפה שנכחדה מסְמס* נחשבים לפעמים תת-ניבים של אינור.
עם זאת, חלקן נחשבות לפעמים לשפות בפני עצמן.
בפרט, מוּחֵר שונה כל כך מיתר הניבים, עד כדי כך שרוברט חצרון, בדעת יחיד, אינו מסווג אותו בקבוצת שפות גוראגה המערבית כלל.
צ'חה נחקר יותר מהניבים האחרים.
מערך הפונמות בסבת-בית גוראגה הוא טיפוסי למדי לענף האתיו-שמי, עם שלשות של עיצורים חוסמים קולי–אטום–מסודק.
סברינו וארלה (בספרדית: Severino Varela; 14 בספטמבר 1913 – 29 ביולי 1995) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.
הוא גדול כובשי אורוגוואי בטורניר הקופה אמריקה בכל הזמנים עם 15 שערים.
וארלה התחיל את הקריירה בשנת 1932 עם ריבר פלייט מונטווידאו.
שלוש שנים לאחר מכן עבר לפניארול, שם היה חלק מהקבוצה שזכתה ארבע פעמים ברציפות בליגה האורוגוואית בין השנים 1935–1938. וארלה נרכש ב-1942 על ידי בוקה ג'וניורס הארגנטינאית תמורת 32,800 דולר, וכחלק מן העסקה העבירה בוקה ג'וניורס את השחקנים אמיל ולאפררה לפניארול.
בשנתו הראשונה בבוקה ג'וניורס המשיך לחיות ולעבוד באורוגוואי (לשם הגיע כל יום ראשון לאחר משחק).
וארלה כבש שערים רבים בבוקה ג'וניורס באותה שנה וכתוצאה מכך המועדון הציע לו לחתום על חוזה חדש בתנאים טובים יותר, אך בתנאי היה עליו לעבור לגור בבואנוס איירס ולהתאמן עם שאר הקבוצה.
וארלה סירב להצעה והסביר כי אינו יכול לעזוב את עבודתו הנוכחית, מכיוון שבניגוד לכדורגל, זה יהיה תפקידו למשך שארית חייו.
ככדורגלן וארלה היה עם משחק ראש מצוין, מיומנות בשליטה בכדור ובעל גישה עזה למשחק.
בנוסף לכך, מעולם לא החטיא בעיטת עונשין.
וארלה כבש בזמנו בבוקה ג'וניורס 43 שערים בשלוש שנים, 16 מהם הגיעו בראש, 14 מבעיטת עונשין (לא החטיא אף אחת) ו-13 משערי שדה.
וארלה זכה להכרה רבה מצד אוהדי בוקה ג'וניורס בזכות שעריו נגד היריבה הגדולה ריבר פלייט (נגדה ערך שישה משחקים וכבש חמישה שערים).
במשחק ליגה נגדם ב-26 בספטמבר 1943 קבע מהפך עם שני שערים וניצחון 1–2. הוא הבקיע במשחק זה את שערו המפורסם ביותר, כאשר נכנס לרחבה בעת מסירה ארוכה של קרלוס סוסה והבקיע בנגיחה לפני שהכדור יצא מהמגרש.
וארלה השלים איתה שתי זכיות ליגה רצופות בשנת 1944, ולאחר מכן המועדון שאל על המשכורת שרוצה להרוויח ובתגובה אמר: "אני לא אקח את הכסף שאינני יכול להרוויח בזכות עצמי".
הוא עזב את בוקה ג'וניורס כשחקן חופשי.
בשנת 1946 חזר לקדנציה שנייה בפניארול ופרש אחריה.
במדי נבחרת אורוגוואי זכה בקופה אמריקה 1942, ובסך הכל כבש 15 שערים בטורניר הקופה אמריקה, יותר מכל שחקן אורוגוואי אחר, ועד היום ממוקם במקום השלישי בטבלת כל הזמנים בצוותא לתאודורו פרננדס הפרואני.
סברסטל היא חברה רוסית הפעילה בעיקר בתעשיית המתכות והכרייה.
מטה החברה נמצא בצ'רפובץ, וכרבע מתושבי העיר מועסקים בה נכון ל-2020. סברסטל נסחרת בבורסת מוסקבה והבורסה לניירות ערך בלונדון והיא חברת המתכות הגדולה ברוסיה.
הבעלים העיקריים של החברה הוא אלכסיי מורדשוב.
החברה מחזיקה במפעלים ברוסיה, אוקראינה, קזחסטן, צרפת, איטליה ובמספר מדינות באפריקה.
בבעלות החברה גם נכסים בתחום הכרייה, המספקים לה את חומרי הגלם.
החברה מחזיקה בבעלות על קבוצת הוקי קרח סברסטאל צ'רפובץ המשחקת בליגת ההוקי הקונטיננטלית וכן בחברת תעופה סברסטל הפעילה בעיקר בנמל התעופה הבינלאומי ונוקובו ונמל התעופה צ'רפובץ.
ב-24 בספטמבר 1993 החליט נשיא רוסיה, בוריס ילצין, להפוך את צ'רפובץ מתכות ותאגיד הפלדה הממשלתי לחברה סחירה בשם סברסטל.
ב-2004 רכשה החברה את רוג אינדסטריז בעסקה בסכום של 285 מיליון דולר.
במאי 2006 הציעה ארסלור לרכוש את החברה בעסקה של 13 מיליארד אירו, אולם לבסוף העסקה לא יצאה לפועל וארסלור נרכשה על ידי מיטאל ביוני 2006 והחברה הממוזגת נקראה ארסלור-מיטאל.
מאוחר יותר באותה שנה הונפקה סברסטל בבורסה לניירות ערך בלונדון.
באמצע 2008 רכשה החברה את אסמרק (Esmark) האמריקאית בסכום של כ-1.25 מיליארד דולר, את WCI סטיל תמורת 331 מיליון דולר וגם ספרוז פוינט תמורת 810 מיליון דולר.