tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
1840 – היינריך וילהלם מתאוס אולברס, אסטרונום, פיזיקאי ורופא גרמני (נולד ב-1758)
1855 – ניקולאי הראשון, צאר האימפריה הרוסית (נולד ב-1796)
1895 – ברת מוריזו, ציירת אימפרסיוניסטית צרפתיה (נולדה ב-1841)
1930 – דייוויד הרברט לורנס, סופר ומשורר אנגלי (נולד ב-1885)
דיק, סופר מדע בדיוני אמריקני (נולד ב-1928)
1982 – יואל זוסמן, נשיאו הרביעי של בית המשפט העליון (נולד ב-1910)
1999 – דאסטי ספרינגפילד, זמרת בריטית (נולד ב-1939)
2005 – צבי מלחין, איש המוסד שלכד את אדולף אייכמן (נולד ב-1928)
2009 – שמואל שריג, ממקימי קיבוץ ניר דוד (תל עמל) וממובילי ענף הדגה בישראל (נולד ב-1909)
2012 – מיכל מודעי, מלכת היופי השנייה של ישראל, יושבת ראש ויצו ישראל, כותבת הספר "יומנה של מלכת יופי" (נולדה ב-1931)
2016 – דני קרפל, עורך מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי (נולד ב-1954)
2019 – אוגדן ריד, דיפלומט אמריקאי ונציג בקונגרס האמריקאי, כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל (נולד ב-1925)
2020 – ג'יימס ליפטון, סופר, משורר, מלחין ושחקן אמריקאי יהודי (נולד ב-1926)
2022 – אות'רין לוסי, פעילה אמריקאית, הסטודנטית האפרו-אמריקאית הראשונה שלמדה באוניברסיטת אלבמה (נולדה ב-1929)
2022 – יוסף כרמון, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאי ישראלי (נולד ב-1933)
2022 – וולודימיר סטרוק, פוליטיקאי אוקראיני (נולד ב-1964)
2023 – ויין שורטר, מלחין וסקסופוניסט ג'אז (נולד ב-1933)
2023 – זאב אלעזר וולף, מחנך ומורה למקצועות קודש ומנהל סמינר הרב וולף בבני ברק (נולד ב-1940)
2024 – רמי דותן, קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, קצין תחזוקה ראשי ויו"ר האגודה למען החייל (נולד ב-1935)
3, 4, 5 וחצי הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית מקורית לילדים ששודרה בערוץ הראשון מספטמבר 1980 ועד 1984.
הגתה את התכנית סופרת הילדים הדרום-אפריקאית בטי מישיקר, שעלתה לישראל זמן קצר קודם לכן, ב-1979. מישיקר גם חיברה את התסריטים לחלק מן הפרקים.
התכנים נמצאים תחת זכויות היוצרים של הטלוויזיה החינוכית.
העונות הראשונות שודרו תחילה בשחור-לבן וצולמו באולפני הטלוויזיה החינוכית ובהמשך שודרה התכנית בצבע וצולמה באולפני הרצליה.
הפרק הראשון בסדרה נקרא "הנחליאלי".
במרכז התכנית עמדו הבובות צ'וֹמְפִּי (שמעון כהן) ואֵינשֵׁם (שמואל וילוז'ני בתחילה ולאחר מכן עמי ויינברג), שעוצבו על ידי יוחנן לקיצביץ.
את שתי הבובות ליוו המנחים ששי קשת, יונה אליאן, נירה עדי וישראל גוריון.
לאחר חזרתה בתשובה של עדי ופרישתה מהתכנית, החליפה אותה שרי צוריאל.
בתוכנית הוצגו סיפורים שסיפרו המנחים לשתי הבובות.
רוב הסיפורים היו אגדות וסיפורי עם מוכרים כגון "עוץ לי גוץ לי", "סינדרלה" ו"נסיך צפרדע".
סיפורים אלו הומחזו בעזרת תלבושות ותפאורות מושקעות, כשהמנחים משחקים את תפקידי הדמויות הראשיות.
בתוכניות שהוקדשו לחגים הומחזו גם סיפורים של סופרים יהודיים.
כך היה לגבי "טופל'ה טוטוריטו" מאת שלום עליכם ו"העושה נפלאות" מאת י"ל פרץ.
לאחר הצגת הסיפורים דיברו המנחים עם שתי הבובות ושרו שירים.
חלק מהשירים שבוצעו היו שירי חגים מוכרים לילדים, ואחרים, מקוריים שנכתבו במיוחד לתוכנית.
במסגרת התכנית הופקו שלוש "תוכניות ספיישל" שהתייחסו למציאות הישראלית של התקופה: פרק אחד הוקדש לדולפינריום בתל אביב, פרק אחד לניקיון בחוף הים ופרק אחר נועד לעודד מחזור נייר, והופק בשיתוף המועצה לישראל יפה.
הפרק שעסק במחזור ונקרא "אסטרונינו", החל בהדמיה של דיווח חדשותי שהוגש על ידי דליה מזור, ולאחריו הוצגה עלילה שכללה מרכיבים של מדע בדיוני, והציגה את תהליך מחזור הנייר כפי שהתבצע באותן שנים בחברת אמניר.
כתוביות הפתיחה של התכנית הציגו סרטון של תיבת נגינה גדולה, בה נעות דמויות שונות של חיות וליצנים לצלילי נעימה שהלחין דוד קריבושי (התיבה עצמה הופיעה גם על גבי עטיפת התקליט שיצא לתוכנית, וכן היא כיכבה בסיפורים שעסקו בקיקו הליצן (ישראל גוריון) ככלי הנגינה שלו).
קריבושי הלחין גם את הסגיר ("3, 4, 5 וחצי") למילים של לאה נאור, והוא הושר על ידי מנחי התכנית.
ציורי הרקע היו של יוחנן לקיצביץ, שאף הופיע בעונה הראשונה כשהוא מאייר את התפאורה בזמן אמת.
בחלק מהפרקים הוחלפה תיבת הנגינה בפתיח באנימציית סטופ מושן שמציגה רכבת שעשויה מקוביות ועליה סמלילה של התכנית ושם הפרק.
קיסר רומא, גלריוס, מתחיל מלחמה נגד ההקרפים – שבט ממזרח רומניה של ימנו, ומנצח בקרבות הראשונים.
ארמניה – המדינה הראשונה שמקבלת את הנצרות כדת רשמית של המדינה.
300 (במילים: שלוש מאות) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 299 והבא לפני 301.
300 הוא מספר משולשי ומספר הרשאד.
בכדורת, "משחק מושלם" הוא משחק בו מגיעים ל-300 נקודות – מרב הנקודות שניתן להשיג במשחק.
בפרלמנט ההלני ישנם 300 מושבים.
הרומאים מקימים את העיר טורנה (בבלגיה של ימינו)
ראשית הנצרות: תארוך של הדרשה על ההר (אם כי חלק מן החוקרים שוללים תארוך זה); תחילת כהונתו של פטרוס הקדוש (עד שנת 67 או 64)
תרגום ראשון של משלי איזופוס ללטינית
הופעת סימנים מקדימים לחורבן בבית המקדש ותחילת 40 שנה של תעניות רבי צדוק
6 באפריל / 7 באפריל - ישו (מוערך)
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 309–300 לפנה"ס
306 לפנה"ס – קרב סלמיס שבקפריסין, קרב ימי בין דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון ותלמי הראשון מלך מצרים.
304 לפנה"ס – סוף המלחמה הסמניטית השנייה
304 לפנה"ס – תלמי הראשון, מיורשי אלכסנדר הגדול, מכריז על עצמו מלך מצרים
301 לפנה"ס – קרב איפסוס מסיים את המאבק העיקרי בין הדיאדוכים ומסיים את מלחמות הדיאדוכים העיקריות
301 לפנה"ס – תלמי מלך מצרים כובש את החלק הדרומי של ארץ ישראל
306 לפנה"ס לערך – היירון השני טיראן סירקוסאי
308 לפנה"ס – קלאופטרה, מלכת מוקדון נתפסת בניסיון בריחה ונרצחת.
303 לפנה"ס – פוליפרכון, דיאדוך זוטר
301 לפנה"ס – אנטיגונוס מונופתלמוס, אציל מקדוני, מצביא בצבאו של אלכסנדר הגדול ואחד מהדיאדוכים הבכירים
300 הוא סרט פעולה אפי היסטורית משנת 2006 בבימויו של זאק סניידר.
הסרט הוא עיבוד לרומן הגרפי מאת פרנק מילר, אשר גם שימש כמפיק ויועץ.
הסרט צולם ברובו בטכניקת מסך כחול על מנת להמחיש את התיאורים הגרפיים שבנובלה.
סיפורם של 300 לוחמי ספרטה, הגיבור לאונידס בהדיפתם את צבא האימפריה הפרסית בקרב הידוע כקרב תרמופילאי, בשנת 480 לפנה"ס.
הקרב עצמו הוביל לקרב פלטאיה, שנערך שנה לאחר מכן.
את הסיפור מציג החייל הספרטני דיליוס על ידי קריינות.
הסרט שבר שיאים בקופות, עם הכנסות של למעלה מ-456 מיליון דולר, אם כי מבקרי הקולנוע היו חלוקים בדיעותיהם לגבי מראהו וסגנונו של הסרט - חלקם שיבחוהו כהישג קולנועי מרשים, וחלקם מתחו ביקורת על העדפת ויזואליות על-פני פיתוח הדמויות, כמו גם הצגתם של הפרסים כעם ברברי.
"300" זכה במועמדויות למספר פרסים, בהם זכה בשני פרסי סאטורן בקטגוריות הסרט והבימוי מתוך עשר מועמדויות.
עלילת הסרט מוצגת כחלק מסיפור המלווה את תקופת חניכותו של לאונידס הצעיר, בקשיים יוצאי הדופן המאפיינים את חינוכם וחישולם של לוחמים ספרטנים.
אל לאונידוס הבוגר, מלכה של ספרטה, פונים שליחיו של כסרכסס (שהוא, לפי הסברה הרווחת, אחשוורוש ממגילת אסתר) ודורשים את כניעתו.
לאונידס בוחר להרוג את השליחים על עצם דרישתם ומחליט לעצור את התקדמותו של כסרכסס לתוך יוון.
הפוליטיקה הפנימית של ספרטה מונעת מלאונידס מלהפעיל את מלוא עוצמת צבאו והוא מחליט לצעוד לעימות בראש כוח מצומצם של 300 לוחמים.
את לוחמיו מבקש לאונידס לבחור מבין הבוגרים שכבר הקימו משפחות והעמידו צאצאים שישאו את שמם בעתיד, רמז לעתיד הצפוי להם.
בדרכם למצר היבשתי תרמופילאי פוגשים הספרטנים את הצבא האכדי המצטרף אליהם.
בהגיעם לצוקים הצרים של תרמופילאי (המכונים "השערים החמים"), לוחמי ספרטה מבחינים בצבא הפרסי המתקרב ובונים חומה לבלום את התקדמותם.
גיבן ספרטני בשם אפיאלטס מבקש להצטרף לצבאו של לאונידס ומזהיר אותו מפני מעבר סודי שהפרסים ישתמשו בו לצורך איגוף וכיתור הלוחמים הספרטנים.
לאונידס מסרב לצרפו משום שאינו יכול לאחוז כיאות במגן, מה שיצור חוליה חלשה במערך הטקטי.
הלוחמים הספרטנים נעזרים במבנה הטקטי, במישור הצר, ובמיומנותם בשימוש בכידונים ובחרבות כדי להדוף גל אחר גל של לוחמים פרסים אל מעבר לצוקים ומחזיקים מעמד בהתקפת חיל פרשים ללא כל אבדות.
כסרכסס מתרשם לנוכח תעוזתם של הספרטנים, ומנסה לשחד את לאונידס בכסף וכוח תמורת כניעתו.
לאונידס מתגרה בכסרסס במהלך השיחה, לועג לצבאו ומסרב, באומרו כי יגרום "אפילו למלך-אל בעצמו לדמם".
מבין צבא הלוחמים העצום של ממלכת פרס, לוחמי ספרטה נלחמים נגד יחידות כדוגמת "בני האלמוות", ברברים מונגולים וקרנפיהם, חיילים עם אבק שרפה, ופילי מלחמה הודים, ובסופו של דבר, מאבדים מכוחם.
אפיאלטס, מושפל מהתייחסותו של לאונידס, מגלה את מיקום המעבר הסודי לכסרכסס, בתמורה לעמדת כוח יוקרתית בחצר המלכות הפרסית.
במקביל לסיפורם של ה-300, מתאר הסרט את המאבקים הפנימיים בספרטה לאחר יציאת הלוחמים לדרכם, בעיקר בין המלכה, גורגו אשת לאונידס, לבין טרון רב ההשפעה.
טרון סוחט מגורגו יחסי מין בתמורה לשיתוף הפעולה שלו, אך בסופו של דבר בוגד בה ומתאר את בעלה כחסר אחריות ואותה כמופקרת.
בתגובה דוקרת אותו גורגו למוות ומטבעות זהב הנשמטות ממנו ועליהן דיוקנו של מלך פרס, חושפות את נאמנותו האמיתית.
משנודע לספרטנים על בגידתו של אפיאלטס, הם מחליטים להישאר ולהילחם עד מוות, נאמנים לחוקתם.
לאונידס משחרר את האכדים ומורה לאחד מאנשיו, דיליוס, לסגת כדי לספר לעולם על 300 הספרטנים, כדי להבטיח את זכר עמידתם האמיצה מול צבאות פרס ולהשרות מרוחם לאלו שיבואו בעקבותיהם.
כוחות צבא פרסים מאגפים את הספרטנים דרך המעבר הסודי ומקיפים אותם במספרים גדולים מעמדות שולטות.
הספרטנים ולאונידס בראשם מתנהלים כאילו הם עומדים להיכנע בפני כסרכסס שמגיע לזירה, אך בפועל מנצל לאונידס את ההזדמנות כדי להטיל כידון לכיוון מלך פרס ולפצוע אותו, לחשוף את היותו בן-תמותה ולא מלך-אל.
הפרסים יורים את חציהם אל הספרטנים ובתוך זמן קצר הורגים את כולם.
המספר מתגלה כדיליוס, המתאר את סיפורם של ה-300 רגע לפני קרב פלטאיה בין צבאות יוון לצבאות פרס.
הסיפור מפיח רוח קרב בלוחמים והסרט מסתיים עם תחילת הסתערותם על הפרסים.
ג'רארד באטלר - ליאונידס מלך ספרטה
לנה הידי - המלכה גורגו
רודריגו סנתורו - כסרכסס מלך פרס
המפיק ג'יאני נונארי לא היה היחיד שתכנן סרט על קרב תרמופילאי - הבמאי מייקל מאן ("המוהיקני האחרון") תכנן סרט המבוסס על ספרו של סטיבן פרספילד, "שערי האש".
נונארי גילה את הרומן הגרפי של פרנק מילר שהרשים אותו ובעקבותיו רכש את הזכויות לסרט.
הבמאי זאק סניידר הצטרף לצוות הצילום ביוני 2004.
הסרט, בדומה ל"עיר החטאים" (רומן גרפי קודם של מילר), צולם סצנה אחר סצנה מדפי הרומן הגרפי, וכמו בקומיקס, גם כאן השתמשו בדמותו של דיליוס כקריין הסיפור.
סניידר אף הוסיף עלילה משנית שבה המלכה גורגו מנסה לארגן תמיכה עבור בעלה, המלך לאונידס.
חודשיים של הכנות נדרשו ליצירת כלי הנשק המוצגים בסרט, כמו גם הכנת 600 תלבושות ואיפור מיוחד.
הצילום נערך במונטריאול בעזרת טכניקה מיוחדת העושה שימוש במסך כחול.
1,500 אפקטים ממוחשבים נעשו לסרט, ושיטת צבעים מיוחדת פותחה כדי לשלוט ברמת הניגודיות בסצנות מסוימות.
הסרט נעשה בתקציב של 60 מיליון דולר וזכה להצלחה רבה בקופות, כאשר ביום הקרנתו בלבד הכניס מעל ל-28 מיליון דולר, וקרוב ל-71 מיליון בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
זו הייתה הפתיחה השלישית בגודלה לסרט בסיווג R, מיד אחרי "מטריקס רילודד" (91 מיליון דולר) ו"הפסיון של ישו" (83 מיליון דולר).
נכון ל-2022, הכנסותיו הכוללות של הסרט נאמדות מעל ל-456 מיליון דולר.
בקרב תרמופילאים בפועל, הספרטנים כבר הצטרפו לברית עם היוונים אחרים נגד הפרסים.
במהלך הקרב, פלישתו של קסרקסס ליוון עלתה בקנה אחד עם פסטיבל דתי ספרטני, הקרניה, שבו הספרטנים לא הורשו לבצע מלחמה ובכל זאת, משהבינו את איום הפרסים ולא רצו להופיע כאוהדים פרסיים, החליטו בממשלת ספרטה, ולא ליאונידס בלבד, לשלוח את ליאונידס עם משמר הראש האישי שלו בן 300 איש לתרמופילאה.
היוונים אחרים הצטרפו ל-300 הגברים הספרטנים ומספרם הכולל הסתכם בין 5,000 ל-6,000 חיילים יוונים בסך הכל.
ההסכמה ההיסטורית הן בקרב כותבי כרוניקות קדומים והן בקרב חוקרים מודרניים היא שתרמופיליה הייתה תבוסה יוונית ברורה והפלישה הפרסית תידחה רק בקרבות יבשתיים וימיים מאוחרים יותר.
פול קרטלדג', פרופסור להיסטוריה יוונית באוניברסיטת קיימברידג', ייעץ ליוצרי הסרט על הגיית שמות יווניים ואמר שהם "ניצלו היטב" את עבודתו שפורסמה על ספרטה.
הוא שיבח את הסרט על הצגת "קוד הגבורה של הספרטנים" ו"תפקיד המפתח שמילאו נשים בגיבוי וחיזוק קוד הלחימה הגברי של כבוד הגבורה", אך הוא הביע הסתייגות מהחלוקה בין "המערב" (הטוב) לעומת "המזרח" (הרע)".
קרטלדג' כתב שהוא נהנה מהסרט אך מצא את תיאורו של ליאונידס את האתונאים כ"אוהבי בנים" אירוני מאחר שהספרטנים עצמם שילבו מערך גברי מוסדי במערכת החינוך שלהם.
אפרים ליטל, עוזר פרופסור להיסטוריה הלניסטית באוניברסיטת טורונטו, אמר שיוצרי הסרט עשו אידיאליזציה סלקטיבית של החברה הספרטנית בצורה "בעייתית ומטרידה" והציגו את "מאה אומות הפרסים" כמפלצות ואת היוונים הלא-ספרטניים כחלשים.
הוא ציין שסימונידס, אייסכילוס והרודוטוס ראו בקרב תרמופילאה נגד "ריכוזיות מזרחית וצמיתות קולקטיבית", שהתנגד ל"רעיון האזרח החופשי של פוליס אוטונומית." הוא גם אמר שהסרט מתאר את הקרב באופן "סוריאליסטי" וכי הכוונה הייתה "לבדר ולזעזע תחילה, ולהוראה היה תפקיד משני."
רוברט מק'הנרי, העורך הראשי לשעבר של אנציקלופדיה בריטניקה ומחבר הספר How to Know, אמר כי הסרט "הוא סרט טיפשי כמעט שאין לתאר.
תמונות סטילס מהסרט יכולות לשמש בקלות לקידום לחמניות פלדה, או AbMaster, או ThighMaster.
מדובר ברומנטיזציה של ה'אידיאל' הספרטני, תהליך שהחל אפילו בימי קדם, קודמו על ידי הרומאים, ושרד לאורך זמן תוך שהוא פחות ופחות דומה לספרטה ההיסטורית בפועל."
...כורש היה חסיד של תורתו של זרתוסטרה, מייסד אחת הדתות המונותאיסטיות העתיקות בעולם...
כאשר כורש הביס את מלך בבל, נבונאיד, הוא הכריז רשמית על חירותם של היהודים מהשבי הבבלי שלהם.
זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמעצמה עולמית הבטיחה את קיומו של העם היהודי, הדת, המנהגים והתרבות".
היו שפירשו את הצגתו של המלך קסרקסס כהומוסקסואל.
מאז יציאתו, 300 משך גם מחלוקת על דרך הצגת הפרסים.
פקידי ממשלת איראן גינו את הסרט.
חלק מהסצנות בסרט מציגות יצורים דמויי שדים ויצורים בדיוניים אחרים כחלק מהצבא הפרסי, והתיאור הבדיוני של המלך הפרסי קסרקסס הראשון זכה לביקורת על הצגתו כדמות נשית משהו.
מבקרים טענו שהוא נועד לעמוד בניגוד גמור לגבריות המתוארת של הצבא הספרטני.
סטיבן רי טען שהפרסים של הסרט היו כלי לחתך אנכרוניסטי של סטריאוטיפים שאפתניים מערביים של תרבויות אסיה ואפריקה.
הצגת הסרט של פרסים עתיקים גרמה לתגובה חריפה במיוחד באיראן.
האקדמיה האיראנית לאמנויות הגישה תלונה רשמית נגד הסרט לאונסק"ו וכינתה אותו מתקפה על זהותה ההיסטורית של איראן.
הנציגות האיראנית לאו"ם מחתה על הסרט בהודעה לעיתונות ושגרירויות איראן מחו על הקרנתו בצרפת, תאילנד, טורקיה ובאוזבקיסטן.
הסרט נאסר להקרנה באיראן כ"תעמולה אמריקאית פוגענית".
הסרט עורר כעס נרחב באיראן.
עיתונים באיראן הציגו כותרות כמו "הוליווד מכריזה מלחמה על האיראנים" ו"300 נגד 70 מיליון", המתייחס לגודל אוכלוסיית איראן.
יועץ התרבות של נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד כינה את הסרט "ניסיון אמריקאי ללוחמה פסיכולוגית נגד איראן."
מאז הקרנתו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-14 בפברואר 2007, זכה הסרט לביקורות מעורבות.
לצד ביקורות נלהבות, מבקרי קולנוע רבים היו חלוקים בדעותיהם בעניין מראה וסגנון הסרט, המציג אלימות ויזואלית רבה.
כתב "הניו יורק טיימס" כינה את הסרט "אלים כמו אפוקליפטו ומטופש כמותו", ביקר את שיטת הצבעים לפיה נערך הסרט וטען שהעלילה משלבת הערות גזעניות.
הסרט "300" התקבל בחמימות באתרי אינטרנט העוסקים בקומיקס ובמשחקי מחשב.
הילריוס מפואטיה ממורי הכנסייה (נפטר ב-367).
זנון מוורונה, קדוש נוצרי בנצרות הקתולית והאורקתודוסית (נפטר ב-371)
הילריוס מפואטייה, תאולוג גאלו-רומי, בישוף העיר פואטייה (נפטר ב-368)
פרומנטיוס, קדוש נוצרי שבהשפעתו אימצה ממלכת אקסום את הנצרות (נפטר ב-383)
אגאתיוס הקדוש, קדוש נוצרי ואחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים
סיריאקוס הקדוש, קדוש נוצרי ומרטיר
ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה, קדוש נוצרי, מרטיר ואחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים (תאריך משוער; נולד ב-240)
פנטלאון הקדוש, קדוש נוצרי ואחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים (נולד ב-275)
ויטוס הקדוש, קדוש נוצרי ואחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים (נולד ב-290)
2 על 1 מחייבת למשחק מלא היא שיטת הכרזה בברידג'.
הרעיון המרכזי בשיטה הוא שלאחר פתיחה בגובה 1 בסדרת מיג'ור, משמעות הכרזה של שותפו בגובה 2 היא שהזוג ישחק בחוזה של משחק מלא לפחות.
השיטה פותחה בארצות הברית כשינוי והרחבה של שיטת ההכרזה האמריקאית הסטנדרטית, במטרה להתמודד עם הקבוצה הכחולה.
2 על 1 מחייבת למשחק מלא היא שיטת הכרזה פופולרית בארצות הברית ובארצות אחרות.
בשנות ה-50 של המאה העשרים שלטה הקבוצה הכחולה בברידג' העולמי.
שיטת ההכרזה של האיטלקים התבססה על הכרזה מלאכותית בסדרת
שחקנים בארצות אחרות ניסו ליצור שיטות הכרזה אחרות, שיאפשרו להם להתחרות עם האיטלקים.
מהניסיונות של שחקנים בארצות הברית לבנות שיטת הכרזה צמחה הכרזת 2 על 1 מחייבת למשחק מלא.
השחקנים האמריקאים Alvin Roth ו-Tobias Stone פיתחו שיטת הכרזה שלמה.
שיטת ההכרזה כללה גם הכרזת 1NT של שותפו של הפותח המחייבת לסיבוב הכרזה אחד (הפותח אינו מכריז Pass בהכרזה הבאה שלו).
חידוש נוסף בשיטת Roth-Stone היה הכרזה של 1 או 1 עם לפחות חמישה קלפים בסדרה במקום ארבעה כפי שהיה מקובל קודם.
אדגר קפלן (Edgar Kaplan) ואלפרד שינוולד (Alfred Sheinwold) המשיכו לפתח את השיטה.
בשנות ה-70 המשיכו מספר שחקנים מקליפורניה לפתח את השיטה: Rhoda Walsh ,Richard Walsh, John Swanson ו-Paul Soloway.
בשלב זה התווספה לשיטה הכרזה מחייבת בגובה 2 המחייבת למשחק מלא, לאחר פתיחה של השותף בגובה 1. השיטה נקראה Walsh או Western Roth-Stone, בגלל שפותחה במערב ארצות הברית.
מאוחר יותר שונה שמה ל-2 על 1 מחייבת למשחק מלא.
לאחר שהשותף פתח 1 או 1, הכרזת סדרה אחרת בגובה 2 מחייבת להכריז משחק מלא לפחות.
הכרזה בגובה 2 מתארת יד עם 12 נקודות לפחות.
באמצעות ההכרזות לאחר ההכרזה בגובה 2 של שותפו של הפותח, מתארים שני השותפים את חלוקת וכוח הקלפים שברשותם.
ברוב המקרים מכריזים בגובה הנמוך ביותר האפשרי (עיקרון ההכרזה הזולה) על מנת לאפשר המשך תיאור מדויק ככל האפשר של ידי שני השותפים.
כללי ההכרזה לאחר הכרזה בגובה 2
הכרזת 2NT של הפותח מבטיחה עוצרים בשתי הסדרות שלא הוכרזו.
הכרזה כזו של הפותח מראה 12-14 נקודות או 18-19 נקודות.
אם לפותח 18-19 נקודות, הוא יראה זאת בסיבוב ההכרזה הבא.
גם הכרזת 2NT של המשיב מחייבת עוצרים בסדרות שלא הוכרזו.
למשל: הפותח פתח 1 השותף שלו ענה 2. הכרזתו השנייה של הפותח הייתה 2. על מנת שהשותף יכריז 2NT חייבים להיות לו עוצרים ב וב .
הכרזת סדרה שלישית מתארת כוח בסדרה.
הכרזת סדרה רביעית, מבקשת מהשותף עוצר בסדרה.
הכרזת סדרה רביעית אינה הכרזת צבע רביעי מחייב, משום שהכרזת סדרה בגובה 2, כבר מחייבת משחק מלא.
בחלק מהמצבים אין לפותח ברירה, אלא לחזור על הסדרה שהכריז עם חמישה קלפים.
הכרזה כזו נקראת: עיקרון פח הזבל.
הכרזת Reverse Bid מראה 15 נקודות או יותר לעומת 17 נקודות או יותר בשיטת ההכרזה הרגילה.
הכרזה מידית בגובה של משחק מלא, שוללת ניסיון להכרזת סלאם.
עיקרון זה מכונה באנגלית Fast Arrival..
המשמעות של עיקרון זה היא שהכרזה בגובה נמוך יותר ממשחק מלא, מראה יד חזקה יותר.
כך למשל אם לאחר פתיחה של 1 הכריז המשיב 2 ולאחר3 של הפותח הכריז המשיב 3 הוא מראה יד חזקה יותר מאשר במקרה בו הכריז 4.
שיטת המשחק כוללת גם את הקונבנציות Bergen Raises ו-Jacoby NT.
המשמעות היא שתמיכה בסדרת המייג'ור של הפותח בגובה 3 מתארת יד עם עד 5 נקודות וארבעה קלפים בסדרה שהוכרזה, משום שבקונבנציית Bergen Raises יש הכרזות מלאכותיות לתיאור התאמה של 4 קלפים בסדרת הפותח ו-6 עד 11 נקודות.
הכרזת 1 לאחר פתיחה של 1 אינה שוללת משחק מלא.
הכרזה זו מעבירה מידע נוסף של 4 קלפים לפחות בסדרת ה 1 ומחייבת סיבוב הכרזה אחד (One Round Forcing) של הפותח.
הכרזת 1NT מחייבת לסיבוב הכרזה אחד
המשמעות של הכרזת 1NT של המשיב לאחר פתיחה של 1 או 1 היא 6-11 נקודות.
הכרזה כזו מחייבת לסיבוב הכרזה אחד (One Round Forcing).
משמעות ההכרזה במקרה זה שונה מהמשמעות בשיטת ההכרזה הסטנדרטית, בה תשובה של 1NT מתארת יד עם 6-9 נקודות.
הסיבה לשוני היא שבשיטת 2 על 1 לא ניתן להכריז בגובה 2 עם 10 או 11 נקודות, בעוד שבשיטת הכרזה סטנדרטית המשיב יכול להכריז בגובה 2 גם עם 10 או 11 נקודות.
מדוע הכרזת 1NT מחייבת לסיבוב הכרזה אחד?
נדגים זאת באמצעות היד הבאה של המשיב לאחר פתיחה של 1.
לאחר שהמשיב הכריז 1NT והפותח חויב להכריז פעם נוספת המשיב יוכל להראות את ההתאמה בסדרת ה ולהזמין את הפותח למשחק מלא של 4. אם לפותח יש 14 נקודות או יותר הוא יענה בוודאות להזמנה.
לאחר הכרזת 1NT, עשוי הפותח להכריז בלית ברירה, 2 או 2 גם עם 3 קלפים בסדרה ובמקרים נדירים גם עם שניים.
לאחר שפתח 1 ושותפו הכריז 1NT, הפותח נאלץ להכריז 2 עם שני קלפים.
הכרזת 2, תתפרש כ-Reverse Bid, המראה 17 נקודות לפחות כשלפותח רק 13 נקודות.
היות שלאחר ההכרזה המחייבת משחק מלא בגובה 2 לא ניתן להכריז בגובה של פחות ממשחק מלא, יש מרחב הכרזות גדול על מנת לתאר בדיוק את הידיים של שני השחקנים ולהגיע לחוזה האופטימלי של משחק מלא.
האפשרות להכריז לאט ללא חשש להכרזת Pass לפני משחק מלא, מגדילה את הסיכוי להגיע לחוזה של סלאם כאשר צריך ולהימנע מהגעה לחוזה כזה, במקרים שזו טעות.
כמו כן המידע הרב המועבר עשוי לפעמים להגיע לחוזה סלאם אופטימלי כאשר עשויים להיות מספר חוזי סלאם אפשריים (גובה 6 או גובה 7, בסדרה או ללא שליט).
נדרשת הערכת יד ברמה גבוהה יחסית של המשיב, על מנת להחליט בהכרזתו הראשונה האם יש או אין משחק מלא.
המשמעות של טעות בהערכה היד, עלולה להיות החמצת משחק מלא או התחייבות למשחק מלא כאשר אינו ניתן לביצוע.
כך למשל ישנן ידיים עם חלקות מיוחדות בהן ניתן וצריך להגיע למשחק מלא גם אם למשיב יש פחות מ-12 נקודות.
לאחר הכרזת 1NT של השותף אין אפשרות לעצור.
בחלק מהמקרים בהם למשיב יש מספר נקודות בחלק הנמוך של טווח 6-11 נקודות, ולפותח יש פתיחה מינימלית, עלולים להגיע לחוזה בגובה גבוה מ-1 הנועד לכישלון, בעוד חוזה של 1NT ניתן לביצוע.
בין המומחים לשיטה לא תמיד יש הסכמה על אופן ההכרזה.
בפיסקה זו יוצגו בעיות שבהן יש חילוקי דעות בין מומחים.
חזרה על סדרת מייג'ור על ידי הפותח לאחר הכרזה בגובה 2 של השותף
האסכולה של מרטי ברגן גורסת כי חזרה על סדרת מייג'ור על ידי הפותח מחייבת שישה קלפים בסדרה.
בהיעדר שישה קלפים ובהיעדר סדרה אחרת עם ארבעה קלפים לפעמים אין מנוס מהכרזת 2NT.
הבעיה בשיטה זו היא שלפעמים אין לפותח עוצרים בשתי הסדרות או באחת מהן..
על פי האסכולה של מייק לורנס, אפשר לחזור על סדרת הפותח גם עם חמישה קלפים בסדרה.
הכרזת 2NT מחייבת עוצרים בשתי הסדרות שלא הוכרזו.
הבעיה בשיטה היא שלא ניתן לדעת האם לפותח יש חמישה קלפים בסדרת המייג'ור בה פתח או שיש לו שישה קלפים.
ג'ון שולר הציע שינוי הפותר את הבעיות בשתי האסכולות.
אופן ההכרזה במקרה של פתיחה במייג'ור וחוסר בסדרה ארוכה להכרזה.
על פי שולר חזרה על הסדרה פירושה חמישה קלפים בדיוק בסדרה, ללא סדרה נוספת של ארבעה קלפים.
הכרזת 2NT היא הכרזה מלאכותית המראה 6 קלפים בסדרת המייג'ור שהוכרזה.
הכרזת 2 של השותף אחרי פתיחה של 1
ההכרזות של 2 על 1 מחייבת למשחק מלא, מתייחסות לפתיחה בסדרת מייג'ור.
שאלה לגביה יש מחלוקת היא האם הכרזת 2 של השותף לאחר פתיחה של 1 מחייבת אף היא למשחק מלא?
יש מומחים הגורסים כי ההכרזה מחייבת למשחק מלא.
לעומתם טוענים אחרים שהמשמעות של ההכרזה, זהה למשמעות של הכרזה כזו כאשר משחקים בשיטה סטנדרטית, כלומר: זו הכרזה המזמינה למשחק מלא, המבטיחה 11 נקודות.
300: עליית האימפריה () הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2014, סרט המשך לקודמו המצליח "300", מז'אנר הפעולה, המלחמה והפנטזיה.
בבימויו של נועם מורו הישראלי, ובהפקתו ותסריטו של זאק סניידר האמריקאי.
יצא לאקרנים ב-6 במרץ 2014. הסרט הוא עיבוד לרומן גרפי מאת פרנק מילר.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, המבקרים שיבחו את הופעתה של אווה גרין אבל ביקרו את הסיפור והתמונות הקשות, הסרט הכניס 337 מיליון דולר ברחבי העולם.
המלכה גורגו מספרטה מספרת לאנשיה על קרב מרתון, בו נהרג דריוש מלך פרס על ידי תמיסטוקלס מאתונה.
בנו של דריוש, חשיארש, עד למותו של אביו אשר אומר לו לעולם לא לנהל מלחמה נגד היוונים.
מפקדת הצי של דריוש, ארטמיסיה, משכנעת את חשיארש להפוך לאל ושולחת את חשיארש למסע במדבר.
חשיארש מגיע למערה ומתרחץ בנוזל מסתורי, יוצא ממנו כ"מלך- אל".
הוא חוזר לפרס ומכריז מלחמה על יוון כדי לנקום את מות אביו.
כאשר כוחותיו של חשיארש מתקדמים לעבר תרמופילאי, תמיסטוקלס נפגש עם המועצה ומשכנע אותם לספק לו צי שיהדוף את הפרסים בים.
תמיסטוקלס נוסע לספרטה כדי לבקש עזרה מהמלך ליאונידס, אך דיליוס מודיע לו שליאונידס מתייעץ עם האורקל, וגורגו נרתעת מלשתף פעולה עם אתונה.
תמיסטוקלס גם לומד שליאונידס צעד להילחם בפרסים עם 300 איש בלבד.
תמיסטוקלס מוביל את הצי שלו, המונה חמישים ספינות מלחמה וכמה אלפי איש, הכוללים את סקיליאס, בנו של סקיליאס, קליסטו, ויד ימינו של תמיסטוקלס אסקילוס, ומתחיל את קרב ארטמיסיון.
הם דוחפים את ספינותיהם לתוך הספינות הפרסיות ותוקפים אותן לפני שנסוגים.
למחרת, היוונים מזייפים נסיגה ומובילים קבוצת ספינות פרסיות לתוך נקיק, שם נתקעו.
היוונים תוקפים את הספינות הפרסיות מראשי הצוקים.
ארטמיסיה, שהתרשמה מתמיסטוקלס, מביאה אותו לספינתה ומנסה לפתות אותו לצד הפרסי בתור סגנה, אך הוא מסרב להצעתה.
הפרסים תוקפים את הספינות היווניות עם זפת ופצצות להבה, אך אתונאי הורג את אחד הפרסים, אשר נופל לתוך הזפת בעודו נושא לפיד, ופוגע בספינות משני הצדדים.
תמיסטוקלס נזרק לים בפיצוץ וכמעט טובע לפני שניצל על ידי אסקילוס, ועומד לצדו של סקיליאס כשהוא נכנע לפציעותיו.
מתוך אמונה שתמיסטוקלס מת, ארטמיסיה וכוחותיה נסוגים.
לאחר שהחלים מפציעותיו, לומד תמיסטוקלס שרק כמה מאות מלוחמיו ושש מספינותיו שרדו את המתקפה ההרסנית.
דקסוס, גנרל ארקדאי, מספר לתמיסטוקלס שליאונידס ו-300 אנשיו נהרגו לאחר שאפיאלטס הסגיר את היוונים לחשיארש.
תמיסטוקלס חוזר לאתונה ומתעמת עם אפיאלטס, שמגלה שחשיארש מתכנן לתקוף ולשרוף את אתונה עד היסוד.
אפיאלטס מתחרט על בגידתו ומוכן להיות מוצא להורג, אך תמיסטוקלס חס עליו כדי שיוכל להזהיר את חשיארש שהכוחות היוונים מתאספים בסלמיס.
תמיסטוקלס מבקר את גורגו בספרטה כדי לבקש עזרה, אך גורגו מתאבלת על מותו של ליאונידס וכועסת על מה שעלתה המטרה של יוון המאוחדת.
לפני היציאה, תמיסטוקלס מחזיר את חרבו של ליאונידס, שנמסרה לו על ידי אפיאלטס בהוראתו של חשיארש, ומפציר בגורגו לנקום את מותו.
צבאו של חשיארש כובש ושורף את אתונה, כשאפיאלטס מגיע להעביר את המסר של תמיסטוקלס.
לאחר שנודע לה שהוא בחיים, ארטמיסיה עוזבת להכין את הצי שלה לקרב.
תמיסטוקלס נותן השראה לכל כוחותיו הנותרים להמשיך בלחימה, למרות ההפסדים הכבדים בקרב הקודם עם האמירה "ויראה שבחרנו למות על הרגליים, במקום לחיות על הברכיים!".
שאר הספינות היווניות מסתערות על הספינות הפרסיות, ומתחילות את קרב סלמיס המכריע.
תמיסטוקלס וארטמיסיה מנהלים דו-קרב, שמסתיים ללא הכרעה כאשר שניהם ספגו פציעות קשות.
גורגו מגיעה לקרב יחד עם ספינות ממספר רב של מדינות ערים ביוון כולל דלפי, תבאי, אולימפיה, ארקדיה וספרטה, כולן מתאחדות נגד הפרסים המוקפים.
דקסוס מוביל את צבא ארקדיה בעוד שתמיסטוקלס מפציר בארטמיסיה להיכנע.
חשיארש אשר צופה בקרב מראש צוק, מפנה לה את גבו, מודה בתבוסתו הימית וממשיך בצעדת צבאו.
ארטמיסיה מנסה להרוג את תמיסטוקלס, אבל הוא דוקר אותה והורג אותה.
בעוד דיליוס מוביל את ההתקפה היוונית, תמיסטוקלס וגורגו מסתערים על הפרסים עם כל הצבא היווני.
אווה גרין - ארטמיסיה, אדמירלית אכזרית וחסרת רחמים המפקדת על הצי הימי הפרסי שרוצה לחסל את תמיסטוקלס ולשלוט בכל יוון כולה יחד עם חשיארש, ארטמיסיה היא האנטגוניסטית הראשית של הסרט.
סאליבן סטייפלטון - תמיסטוקלס, מצביא יווני שמנהיג ומוביל צבא מורדים יוונים להילחם בצבא הפרסי, הדמות הראשית והגיבור הראשי של הסרט.
רודריגו סנטורו - חשיארש הראשון מלך פרס, בן תמותה שהופך ל"מלך-אל" ומוביל את הצבא הפרסי והנבל המשני הראשי של הסרט.
לנה הידי - גורגו, מלכת ספרטה שרוצה לנקום את מות בעלה, ליאונידס מלך ספרטה לשעבר שנהרג בידי חשיארש וצבאו בסרט הראשון.
יגאל נאור - דריווש הראשון.
את המוזיקה לסרט כתב והלחין המוזיקאי Junkie XL.
טאוהיד אפס , הידוע יותר בשם הבמה שלו, 2 צ'יינז (לשעבר טיטי בוי) הוא ראפר אמריקאי.
צ'יינז זכה לראשונה להכרה בתור חבר בצמד ההיפ הופ 'Playaz Circle', עם חברו הטוב, הראפר 'Dolla Boy'.
בפברואר 2012 חתם צ'יינז על חוזה הקלטות עם דאף ג'אם, חברה מתוך Universal Music Group.
באוגוסט של אותה שנה, הוא הוציא את אלבומו הראשון, "Based on a T.R.U.
Story", אשר זכה לשבחים שנויי מחלוקת.
מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים מצליחים, "No Lie", "Birthday Song", ו-"I'm Different", אשר כולם נכנסו ל-50 השירים המובילים במצעד 100 השירים המובילים של מגזין בילבורד, ודורגו ברמת זהב או יותר, ביחד עם האלבום שדורג גם הוא כזהב, לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
אלבום האולפן השני שלו, B.O.A.T.S.
II: Me Time, יצא ב-11 בספטמבר 2013, ומתוך אלבום זה יצאו הסינגלים: "Feds Watching", "Where U Been", ו-"Used 2".
אפס נולד בקולג' פארק, ג'ורג'יה, שבארצות הברית.
הוא למד בתיכון נורת' קלייטון עם זמרת ה-R&B, מוניקה.
צ'יינז קיבל מלגת כדורסל ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אלבמה.
אחרי שנה עבר לשחק באוניברסיטת המדינה של וירג'ינה.
צ'יינז הקים את הצמד ההיפ-הופ "Playaz Circle" בשנת 1997, בקולג' פארק, ג'ורג'יה, עם חברו הטוב, אשר למד איתו בתיכון.
בתור חבר בצמד, בחר לעצמו את הכינוי "Tity Boy", וחברו בחר לעצמו את הכינוי "Dolla Boy".
לאחר שהוציאו באופן עצמאי את האלבום הראשון שלהם, "United We Stand, United We Fall" בשנת 2002, השניים הוצגו בפני הראפר לודאקריס, אשר עבר לקולג' פארק באותו זמן כדי לעבוד בתור די-ג'יי.
לאחר שהתעניין בשניים, לודאקריס החל להקליט מספר שירים עם הצמד, והשמיע אותם בתחנת הרדיו שלו.
בתוך זמן קצר, הפך לודאקריס לאחד מהראפרים המצליחים ביותר בדרום ארצות הברית.
לאחר ששמע על מצבם, לודאקריס ביקש מאפס שיצטרפו לחברת התקליטים החדשה שלו, 'Disturbing tha Peace', אשר נמצאת תחת חסותה של דאף ג'אם.
אפס הסכים להצטרף, אך קוניירס לא הצטרף רשמית עד שאמו הבריאה ממחלתה, ולכן הצטרף רשמית כשנה לאחר חתימתו הראשונית.
אלבום הבכורה שלהם, "Supply & Demand", יצא ב-30 באוקטובר 2007. הסינגל הראשון והמוביל שלהם, "Duffle Bag Boy", הפך ללהיט מצליח.
בסינגל התארח הראפר ליל ויין, והם אף הופיעו עם השיר בטקס פרסי ההיפ הופ של BET.
ב-29 בספטמבר 2009, הוציאו הצמד את אלבומם השני, "Flight 360: The Takeoff".
בינואר 2010, צילמו את הוידאו-קליפ לסינגל "Big Dawg", אשר אירח את ליל ויין ואת בירדמן, באולפני 'Studio Space Atlanta'.
זמן קצר לאחר מכן, אפס עזב את "Disturbing tha Peace", לדבריו, כדי לקדם את הקריירה שלו.
למרות הקריירה המצליחה של אפס, מעריצים ומבקרי מוזיקה שיערו כי שם הבמה שלו, "Tity Boi", נועד כשם גנאי כלפי נשים.
בתחילת 2011, החליט אפס לשנות את שם הבמה שלו ל-2 צ'יינז (2 Chainz).
לאחר שינוי השם, הוציא מיקסטייפ בשם "T.R.U.
REALigion", אשר היה המיקסטייפ היחיד אי פעם שנכנס למצעדי המוזיקה.
המיקסטייפ הגיע למקום ה-58 במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים של מגזין בילבורד.
ב-24 במרץ 2012, אפס הודיע על צאת אלבום הסולו הראשון שלו, "Based on a T.R.U.
Story", אשר כוון לצאת ב-14 באוגוסט 2012. הסינגל המוביל מן האלבום, "No Lie" אירח את הראפר הקנדי דרייק, ויצא ב-8 במאי של אותה שנה.
ב-11 במאי, נפוצו השערות כי אפס חתם בחברת התקליטים של קניה וסט, GOOD Music, לאחר שצייץ ברשת החברתית טוויטר; "2 צ'יינז טוען 100% לקראת מוזיקה חדשה והוא מ.ע.ו.ל.ה!!!!!".
למרות זאת, אפס הכחיש השערות אלה.
ב-30 במאי 2012, הזמרת סיארה הודיעה כי 2 צ'יינז יתארח בשיר החדש שלה, "Sweat", אשר כלול באלבום האולפן החמישי שלה, "One Woman Army".
Story" הגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד 200, ומכר מעל 140,000 עותקים בשבוע הראשון.
האלבום זכה לביקורות רבות, ומעורבבות.
ב-23 בספטמבר 2012, נודע כי האלבום מכר מעל 280,000 עותקים בארצות הברית עד לאותו תאריך.
בספטמבר, אפס הופיע בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV, עם חברו הטוב ליל ויין.
בשנת 2019 השתתף ברמיקס שיצא עבור השיר "" של אריאנה גרנדה.
השיר נכלל באלבומה, Thank U, Next.
בסמוך לכך, הוציא איתה את השיר "Rule the World".
ב-17 בנובמבר 2023 הוציא אלבום משותף עם ליל ויין בשם Welcome 2 Collegrove שהגיע למקום ה-20 המצעד הבילבורד 200.
בשנת 2024 שיחק בעונתה השלישית של סדרת הפשע "BMF" ברשת Starz בדמותו של סטאקס.
שנת 2025 הייתה שנה פעילה במיוחד עבורו: בפברואר שיתף פעולה עם דה אלכימיסט ולארי ג'ון בפרויקט "Life Is Beautiful", ובאוגוסט שחרר פסקול לסרט הקצר "Red Clay" שבו התאחד עם קרוב משפחתו עומאר אפס.
2 צ'יינז הודיע ב-4 בספטמבר 2025 על ספרו האוטוביוגרפי-רוחני הראשון בשם "The Voice in Your Head Is God".
לאפס שתי בנות; בשם הוון והרמוני.
ב-14 באוקטובר 2015, לצ'יינז נולד בן, בשם היילו.
בגיל 15, צ'יינז הואשם בהחזקת סם מסוג קוקאין.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס ה-BET2025הלהקה הטובה ביותרלארי ג'ון, 2 צ'יינז ודה אלכימיסט
3+ לטביה הוא ערוץ טלוויזיה המשדר בלטביה.
הערוץ משדר מתוכניות מערוצי טלוויזיה רוסיים פופולריים, מופעים הומוריסטיים, תוכניות מציאות, סדרות, סרטים עלילתיים, סרטי אנימציה רוסיים ושידור אירועי ספורט שונים.
הערוץ לא משדר תוכניות אקטואליה.
הערוץ זמין באמצעות ספקי הטלוויזיה השונים בלטביה, הטלוויזיה הדיגיטלית, והטלוויזיה בכבלים.
בנובמבר 2014 ממוצע הצפייה בערוץ היה 4.4%.
300 אנטרטיינמנט היא חברת תקליטים אמריקאית שהוקמה על ידי ליאור כהן, רוג'ר גולד, קווין ליילס וטוד מוסקוביץ'.
חברת התקליטים עוסקת במגוון סוגות מוזיקליות, ביניהן היפ הופ, רוק, פופ, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה אלטרנטיבית וקאנטרי.
החברה נוסדה בעיר ניו יורק, והיא משמשת גם כמפיצה של חברת התקליטים YSL Records של יאנג ת'אג, הכוללת את הראפר גאנה.
2nd South Carolina String Band (בעברית: להקת כלי המיתר השנייה של דרום קרוליינה) היא להקת קאנטרי אמריקאית, המשחזרת מוזיקה אותנטית מתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית.
הקבוצה טוענת כי היא "מבצעת 'מוזיקת מלחמת אזרחים' בצורה אותנטית ככל האפשר, כפי שהיא נשמעה באמת לחיילי מלחמת האזרחים".
על פי האתר הרשמי של הלהקה, הקבוצה הוקמה באוגוסט 1989. מייסדי הלהקה, ג'ו אוורס ואחיו פרד אוורס, ג'ון פריילר, דייב גוס ובוב בימן, היו נגנים חובבים והתמקצעו בכלים מתקופת המלחמה: בנג'ו, תוף סנר, כינור, גיטרה וטמבורין.
הם פרסמו במהלך השנים שישה אלבומי אולפן על ידי חברת התקליטים Palmetto.
הלהקה מופיעה למספר סצנות בסרט "Gods and Generals", בבימויו של רונלד פ.
מקסוול, והמוזיקה שלהם מהווה את פסקולו.
בנובמבר 2004 זכתה הלהקה בפרס סטיבן קולינס עבור השימור שלהם של מוזיקה מהמאה ה-19.
2step הוא שיר של הזמר-יוצר הבריטי אד שירן, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, =.
השיר נכתב על ידי שירן, דייוויד הודג'ס, לואי בל ואנדרו ואט, והופק על ידי שני האחרונים.
ב-22 באפריל 2022 יצא הרמיקס לשיר, בהשתתפות הראפר האמריקאי ליל בייבי, כסינגל החמישי של האלבום.
הוא נשלח לרדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים בארצות הברית ב-25 באפריל 2022.
שירן אמר כי כתב את השיר מנקודת הביטחון הנמוכה ביותר שלו, "כל שיר שעשיתי, הייתי שולח ומקבל תגובה פושרת.
נכנסתי לאולפן ופשוט כתבתי על כך שיש לי חוסר ביטחון עצמי".
ב-19 באוגוסט 2021 הכריז שירן על אלבום האולפן החמישי שלו, =, בו נכלל השיר כרצועה התשיעית.
ב-29 באוקטובר 2021 יצא "2step" לאור ביחד עם שאר רצועות האלבום.
קליפ המילים לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של שירן ב-29 באוקטובר 2021, יחד עם שאר הקליפים של השירים האחרים באלבום.
הווידאו קליפ הרשמי לשיר צולם בקייב, אוקראינה, וכולל הופעת אורח של ליל בייבי.
אד שירן – שירה, גיטרה, הפקה, כתיבה
דייוויד הודג'ס – הפקה, כתיבה
לואי בל – תופים, קלידים, הפקה, תכנות
אנדרו ואט – גיטרה, קלידים, הפקה, תכנות
מארק "ספייק" סטנט – מיקסינג
+אזורתאריךפורמט (ים)גרסהחברת תקליטיםהערת שולייםעולם22 באפריל 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהגרסת סינגלאסיילום • אטלנטיקארצות הברית25 באפריל 2022מוזיקה עכשווית למבוגריםגרסת אלבוםאטלנטיק26 באפריל 2022רדיו להיטים עכשווייםגרסת סינגל
"" הוא סינגל של להקת הקומדיה המוזיקלית האמריקאית לונלי איילנד, בשיתוף פעולה עם הזמרים האמריקאים ג'סטין טימברלייק וליידי גאגא.
השיר יצא ב-24 במאי 2021 בהוצאת חברת התקליטים יוניברסל ריפבליק רקורדס.
השיר מופיע כסינגל המוביל של אלבום האולפן השלישי של הלהקה, The Wack Album.
השיר נכתב על ידי לונלי איילנד, טימברלייק והפיוצ'ריסטיקס, והופק על ידי הפיוצ'ריסטיקס, אסא טאקון ורייאן & סמיטי.
השיר הופיע בקומדיית המערכונים האמריקאית סאטרדיי נייט לייב ב-21 במאי 2011. השיר והמערכון זכו לביקורות חיוביות מהמבקרים.
השיר היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית מוזיקה ומילים מקוריות יוצאות מן הכלל.
השיר הושמע למעלה מ-111 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-22 מיליון פעמים בספוטיפיי.
תחמושת , ראשי תיבות של Precision Rifle Cartridge, היא כדור רובה בקליבר שפותחה על ידי חברת הורנאדי (Hornady) בשיתוף פעולה עם צבא ארצות הברית, במטרה ליצור תחמושת צליפה מודרנית ובעלת ביצועים גבוהים במיוחד לטווחים ארוכים.
הקליבר הוצג רשמית בשנת 2018 ונועד לתת מענה לצורך בתחמושת שתתאים בצורה מיטבית לטכנולוגיות החדשות של קנים וקליעים.
הטווח היעיל המרבי של תחמושת זו עם רובה צלפים עומד על כ-2,000 מטר.
תחמושת זו נמצאת בשימוש בירי ספורטיבי וציד בארצות הברית.
ה-300 PRC מבוסס על תרמיל של קליבר 0.375 רוגר.
הוא מתוכנן ללא חגורה (belted), בדומה לתחמושת ה-6.5 קרידמור, מה שתורם לאחידות ולדיוק טובים יותר.
קוטר הבסיס של התרמיל הוא סטנדרטי עבור פעולות "מגנום" רבות, מה שמפשט את התכנון של הרובים והבריחים.
בניגוד לקליברים ותיקים כמו ה-0.300 וינצ'סטר מגנום, ה-300 PRC עוצב מהיסוד לשימוש עם קליעים כבדים ובעלי מקדם בליסטי (BC) גבוה במיוחד.
התכנון מונע מהקליע לשקוע עמוק בתוך תרמיל התחמושת, מה שתורם ליציבות ואחידות גבוהה יותר.
התחמושת מיועדת לשימוש עם קליעים ארוכים וכבדים (בדרך כלל 212–250 גריין), המותאמים בצורה אווירודינמית מצוינת.
מקדם הבליסטי הגבוה גורם לכך שהקליע מאבד מהירות לאט יותר, מושפע פחות מהרוח, ומספק דיוק ועוצמה גם במרחקים גדולים.
הוא מאפשר ירי מדויק מאוד (sub-MOA) גם במרחקים של מעל 1,000 מטר, ומותיר את הקליע על-קולי גם בטווחים הללו, מה שמבטיח יציבות טיסה טובה.
עם רובה צלפים טוב הטווח היעיל של כדור זה עומד על כ-.
הקליבר נתמך על ידי מספר רובים, בהם הבארט MRAD – רובה צלפים מודולרי שנמצא בשימוש הכוחות המזוינים של ארצות הברית, צה"ל והימ"מ.
אומנם הרובה שהזמינו לא כלל קנים ומכלול בקליבר זה, אך היותו מודולרי מאפשר רכישת קנים ומכלול בקליבר 300 PRC והתקנתם ברובים קיימים גם בדיעבד.
אזרחים אמריקאים העוסקים בירי ספורטיבי הדגימו כיצד הבארט MRAD בקליבר 300 PRC פוגע באופן עקבי במטרות בטווחים שמעל 2,000 יארד ואף .
313 – ליקיניוס הופך לקיסר האימפריה הרומית המזרחית
1030 – מותו של מחמוד מע'זנה ותחילת שלטונו של מסעוד מע'זנה, שליט האימפריה הע'זנווית (בע'זני, אפגניסטן של ימינו)
1429 – ז'אן ד'ארק נכנסת לאורליאן
1625 – צי משולב ספרדי-פורטוגלי בפיקודו של פרדיקה דה טולדו נוטל חזרה מההולנדים את השליטה על העיר סלבדור, בירת ברזיל הפורטוגלית
1789 – ג'ורג' וושינגטון מושבע בניו יורק כנשיאה הראשון של ארצות הברית
1803 – רכישת לואיזיאנה – ארצות הברית חותמת על חוזה עם צרפת לקניית הטריטוריה הצרפתית, שהייתה שווה לגודלה של ארצות הברית בזמנו
1812 – לואיזיאנה מצטרפת כמדינה ה-18 לארצות הברית
1937 – בפיליפינים, דרך משאל עם, מוכרת זכות הבחירה לנשים, ברוב של יותר מ-90% מהקולות
1838 – ניקרגואה מכריזה על עצמאות מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה
1863 – קרב קמרון בו יחידת סיור של לגיון הזרים הצרפתי מכותרת על ידי צבא מקסיקו ונסוגה ל"חוות קמרון", שם הגנו הלוחמים על עמדתם כמעט עד האיש האחרון
1911 – במילאנו נפתחת התערוכה הראשונה של קבוצת הפוטוריסטים האיטלקית
1945 – מליטון כנתריה מניף את דגל הניצחון הרוסי מעל בניין הרייכסטאג
1945 – אדולף היטלר ואשתו אווה בראון מתאבדים בבונקר בברלין
1975 – מלחמת וייטנאם: צפון וייטנאם כובשת את סייגון, בירת דרום וייטנאם
1980 – ביאטריקס מלכת הולנד מתחילה בתפקידה לאחר שאמה, המלכה יוליאנה, ויתרה על הכתר
1980 – מתקפת טרור על שגרירות איראן בלונדון
1993 – המרכז האירופי למחקר גרעיני, CERN, הודיע שה-World Wide Web יהיה פתוח לציבור הרחב ללא תשלום
1997 – אלן דג'נרס והדמות אותה היא גילמה בסיטקום "אלן" שלה יוצאות מהארון וכך אלן נהיית השחקנית הלסבית המוצהרת הראשונה המשחקת דמות לסבית מוצהרת
2001 – מתפרסם דו"ח מיטשל בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני
2002 – במשאל עם שנערך בפקיסטן מאריכים את תקופת כהונתו של הנשיא פרבז מושארף לחמש שנים
2003 – בפיגוע במייק'ס פלייס בטיילת בחוף תל אביב נהרגים שלושה אנשים ונפצעים 50
2018 – ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו מציג את המבצע להשגת מסמכי הגרעין האיראניים, ואת עיקרי המסמכים שהוברחו מאיראן
2021 – אסון הר מירון – 45 בני אדם נרמסו למוות ומעל 100 נפצעו בעקבות הצפיפות בהילולת רבי שמעון בר יוחאי שבמירון
2025 – נחתם הסכם משאבי המינרלים בין אוקראינה לארצות הברית, המספק תמריץ כלכלי לארצות הברית תחת ממשל דונלד טראמפ להמשיך ולהשקיע בהגנה ובשיקום של אוקראינה, בתמורה לגישה למשאבי האנרגיה והמינרלים של אוקראינה, הנלחמת ברוסיה
1777 – קרל פרידריך גאוס, מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני (נפטר ב-1855)
1893 – יואכים פון ריבנטרופ, שר החוץ של גרמניה הנאצית (הוצא להורג ב-1946)
1909 – יעקב איינשטיין, שחקן תיאטרון וזמר ישראלי (נפטר ב-1970)
1914 – דוריבאל קאיימי, זמר, כותב שירים ומלחין ברזילאי (נפטר ב-2008)
1916 – קלוד שאנון, אבי תורת האינפורמציה (נפטר ב-2001)
1928 – נחום אליעזר רבינוביץ', ראש ישיבת ההסדר "ברכת משה" שבמעלה אדומים, ופוסק ציוני דתי בולט (נפטר ב-2020)
1928 – פנחס אמתי, אנטומולוג (חוקר פרוקי-רגליים) שהתמחה בחקר העכבישנים, מחנך וסופר ישראלי (נפטר ב-2023)
1930 – גד אביגד, פרופסור לביוכימיה, חתן פרס ישראל למדעים מדויקים
1938 – משה לגיל, שחקן ומאמן כדוריד ישראלי (נפטר ב-2021)
1938 – לארי ניבן, סופר מדע בדיוני אמריקאי
1940 – ברט יאנג, שחקן קולנוע, צייר ומחבר אמריקאי (נפטר ב-2023)
1943 – נחמיה כהן, קצין צבא ישראלי, "החייל המעוטר ביותר בצה"ל" (יחד עם אהוד ברק) (נהרג ב-1967)
1944 – אמוץ דפני, בוטנאי ומשורר ישראלי
1944 – חיים צורי, ראש עיריית קריית מוצקין
1945 – גדעון ביגר, גאוגרף והיסטוריון ישראלי
1946 – דון שולנדר, שחיין אמריקאי, זוכה 4 מדליות זהב אולימפיות
1946 – קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה
1955 – מני מזוז, משפטן ישראלי, היועץ המשפטי לממשלה ושופט בית המשפט העליון
1960 – פרנקי ואן דר אלסט, כדורגלן בלגי
1961 – אייזיאה תומאס, כדורסלן אמריקאי
1961 – אווה אילוז, סוציולוגית ישראלית
1962 – רפי אדיר, שחקן, במאי ומחנך ישראלי
1967 – פיליפ קירקורוב, זמר הפופ רוסי
1968 – מיכל זוארץ, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית
1969 – אבי אטינגר, שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי
1971 – שירה גפן, שחקנית, מחזאית, סופרת ילדים, תסריטאית ובמאית ישראלית
1975 – ג'וני גאלקי, שחקן אמריקאי
1979 – ליעד מודריק, אשת רדיו וטלוויזיה ישראלית
1982 – קירסטן דנסט, שחקנית ודוגמנית אמריקאית
1985 – גל גדות, שחקנית ודוגמנית ישראלית, מלכת היופי של ישראל לשנת 2004
1986 – דיאנה אגרון, שחקנית וזמרת אמריקאית-יהודייה
1987 – שירן סנדל, שחקנית טלוויזיה ישראלית
1987 – אורי לייזרוביץ', שחקן, מדבב, קומיקאי, ומנחה טלוויזיה ישראלי
1987 – מרתה בסטיאנלי, רוכבת אופני כביש איטלקייה
1991 – מיכאלה אלקין, מדבבת, דוגמנית ושחקנית טלוויזיה ותיאטרון ישראלית
1991 – טראוויס סקוט, ראפר אמריקאי
1994 – תותי ניניו, שחקנית טלוויזיה ישראלית
1994 – אור סבטייה, שחיין ישראלי
1998 – ג'ורג'ינה אמורוס, שחקנית ספרדייה
65 – מרקוס אנאוס לוקאנוס, משורר רומי (נולד ב-39)
1030 – מחמוד מע'זנה, שליט האימפריה הע'זנוית (נולד ב-971)
1814 – אליקים בן אברהם, רב, פילוסוף ומקובל יהודי־אנגלי
1883 – אדואר מאנה, צייר אימפרסיוניסטי צרפתי (נולד ב-1832)
1887 – יאקוב כריסטיאן יאקובסן, תעשיין ונדבן דני, מקים מבשלת הבירה "קרלסברג" (נולד ב-1811)
1945 – אדולף היטלר, מנהיג גרמניה הנאצית (נולד ב-1889)
1945 – אווה בראון, אשתו הגרמניה של אדולף היטלר (נולדה ב-1912)
1993 – פריג'א זוארץ, רב, סופר ומשורר, ממחדשי השפה העברית בלוב וחבר הכנסת (נולד ב-1907)
1994 – רולנד רצנברגר, נהג מרוצים אוסטרי (נולד ב-1960)
2012 – בנציון נתניהו, היסטוריון ישראלי ופעיל ציוני, אביהם של עדו, יוני ובנימין נתניהו ראש ממשלת ישראל (נולד ב-1910)
2016 – הארי קרוטו, כימאי אנגלי וזוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1996 (נולד ב-1939)
2019 – יוסף מורג, קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת שריון במילואים (נולד ב-1952)
2020 – שייך מואיז'ו, מוזיקאי, משורר, מלחין, זמר ופייטן יהודי-מרוקאי (נולד ב-1937)
2021 – אלי ברוד, איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1933)
2021 – שרגי גשטטנר, זמר ומלחין חסידי, תושב קנדה (נולד ב-1986)
2022 – מארת גוטייה, רופאת ילדים וחוקרת צרפתייה (נולדה ב-1925)
2022 – מינו ראיולה, סוכן כדורגלנים איטלקי הולנדי (נולד ב-1967)
2025 – אינה קנבארו לוקאס, נזירה ברזילאית (נולדה ב-1908)
צרפת – יום קמרון, לזכר לוחמי לגיון הזרים הצרפתי
30 בינואר הוא היום ה-30 בשנה בלוח הגרגוריאני, נשארו עוד 335 ימים (336 בשנה מעוברת).
1648 – נחתם הסכם מינסטר שסיים את מלחמת שמונים השנים בין ספרד והולנד
1649 – צ'ארלס הראשון מלך אנגליה מוצא להורג, אוליבר קרומוול הופך לשליט המדינה
1661 – טקס הוצאה להורג לאחר המוות נערך לאוליבר קרומוול, 3 שנים לאחר מותו
1835 – ריצ'רד לורנס מנסה להתנקש בחייו של הנשיא אנדרו ג'קסון, אך נכשל במה שהיה הניסיון הראשון להתנקש בחייו של נשיא בארצות הברית
1902 – נחתם הסכם הברית האנגלו-יפנית
1933 – נוסדה תנועת עליית הנוער להעלאת ילדים יהודים ארצה
1933 – אדולף היטלר מושבע לקנצלר גרמניה
1934 – השלטון הפדרלי בגרמניה מבוטל ומוחלף בשלטון מרכזי
1934 – אוניית הצי העברי עמנואל מפליגה לדרכה האחרונה בה היא נעלמה בים
1939 – היטלר מכריז ב"נאום הנבואה" לרגל יום השנה לעלייתו לשלטון כי אם תפרוץ מלחמה ייכחד הגזע היהודי באירופה
1942 – מלחמת העולם השנייה: אחרוני חיילי הממלכה המאוחדת יוצאים ממלאיה
1945 – אוניית הנוסעים "וילהלם גוסטלוף" יצאה להפלגה וטובעה מירי של צוללת רוסית, כשעליה למעלה מ-6,000 פליטים גרמנים
1948 – נפתחת אולימפיאדת החורף ה-5 בעיר סנט מוריץ שבשווייץ
1948 – מוהנדס קרמצ'נד גנדי נרצח על ידי מתנקש הינדי
1964 – במסגרת תוכנית ריינג'ר האמריקאית, שיגור ריינג'ר 6 שנועדה להתרסק בהצלחה על הירח.
החללית התרסקה בהצלחה על הירח אך עקב תקלה המצלמות לא עבדו
1968 – מלחמת וייטנאם: כוחות הצפון פותחים במתקפת פתע שנודעה כמתקפת טט
1969 – הופעתה האחרונה של הביטלס נערכת על גג בניין חברת התקליטים "Apple", שהוקמה על ידי הביטלס, ומופסקת על ידי המשטרה לאחר תלונות השכנים על רעש
1972 – יום ראשון העקוב מדם – 14 מפגינים קתולים נהרגים מירי צנחנים בריטים בדרי, צפון אירלנד
1992 – נחיתת משימת מעבורת החלל דיסקברי STS-42 לאחר שהות של 8 ימים
1994 – חיים רמון נושא בוועידת מפלגת העבודה את "נאום הלווייתנים"
2001 – שימוש ראשון במרגמות ברצועת עזה, הפלסטינים יורים לעבר נצרים
2003 – בלגיה היא המדינה השנייה שמכירה בנישואים חד-מיניים
2005 – בעיראק נערכות הבחירות הראשונות לאחר הפלת סדאם חוסיין
2007 – מיקרוסופט משחררת את מערכת ההפעלה Windows Vista למשתמשים ביתיים
2008 – ועדת וינוגרד מגישה את דו"ח וינוגרד בנוגע למלחמת לבנון השנייה
2013 – שיגור מוצלח ראשון של המשגר הדרום קוריאני נרו 1, ובזכותו הצטרפה קוריאה הדרומית ל"מועדון החלל", קבוצת המדינות בעלות יכולת עצמאית לשיגור
2020 – נעמה יששכר משוחררת מהכלא הרוסי
59 לפנה"ס – ליוויה, אשתו השלישית של הקיסר אוגוסטוס (נפטרה ב-29)
1617 – אייזק דה פורתאו, מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17 (נפטר ב-1712)
1697 – יוהאן יואכים קוונץ, חלילן, בונה חלילים ומלחין גרמני (נפטר ב-1773)
1841 – פליקס פור, נשיא צרפת במהלך פרשת דרייפוס (נפטר ב-1899)
1852 – יון לוקה קאראג'אלה, סופר, משורר ומחזאי רומני (נפטר ב-1912)
1882 – פרנקלין דלאנו רוזוולט, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1945)
1893 – יצחק מאיר לוין, יו"ר אגודת ישראל ושר הסעד הראשון של ישראל (נפטר ב-1971)
1895 – מריאנה גולץ, מתנגדת לנאצים וחסידת אומות עולם מאוסטריה (הוצאה להורג ב-1943)
1908 – זלמן לביוש, שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי (נפטר ב-1988)
1912 – ברברה טוכמן, היסטוריונית וסופרת אמריקאית (נפטרה ב-1989)
1918 – אריה להולה, מחלוצי הקולנוע הישראלי (נפטר ב-1968)
1924 – טוביה ריבנר, משורר ישראלי, חתן פרס ישראל לשירה עברית (נפטר ב-2019)
1927 – אלה גולדשטיין, פסנתרנית ארצישראלית (נפטרה ב-1997)
1929 – דוד הגואל, תת-אלוף בצה"ל, שכיהן כמפקד אזור יהודה ושומרון (נפטר ב-2019)
1929 – איסאמו אקאסאקי, מהנדס ופיזיקאי יפני, חתן פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-2021)
1931 – ידידיה בארי, פעיל אצ"ל וחבר הכנסת מטעם הליכוד (נפטר ב-2004)
1937 – ואנסה רדגרייב, שחקנית בריטית
1937 – אילן דר, שחקן תיאטרון וטלוויזיה ישראלי
1938 – מיכאל בר-זוהר, סופר, היסטוריון וחבר הכנסת מטעם המערך
1938 – אסלאם קרימוב, נשיאה הראשון של אוזבקיסטן (נפטר ב-2016)
1939 – חילברטו רודריגס אורחואלה, איל סמים קולומביאני, אחד ממנהיגי קרטל קאלי, קרטל הסמים מהגדולים בעולם שפעל בעיר קאלי (נפטר ב-2022)
1942 – מרטי באלין, זמר אמריקאי, חבר בלהקת ג'פרסון איירפליין (נפטר ב-2018)
1945 – יורם לס, פרופסור לרפואה וחבר הכנסת מטעם העבודה
1951 – פיל קולינס, מוזיקאי בריטי
1962 – עבדאללה השני, מלך ירדן
1968 – פליפה השישי, מלך ספרד
1971 – אסף אמדורסקי, זמר ישראלי
1972 – ניר דבורי, עיתונאי
1974 – כריסטיאן בייל, שחקן בריטי
1974 – נג'ואן גרייב, כדורגלן עבר ערבי-ישראלי
1981 – דימיטאר ברבאטוב, כדורגלן בולגרי
1981 – פיטר קראוץ', כדורגלן אנגלי
1984 – קיד קאדי, ראפר אמריקאי
1986 – רות רסיוק, שחקנית, זמרת ונגנית חלילית ישראלית
1989 – ג'אקומו ניצולו, רוכב אופני כביש איטלקי
1990 – אייזה גונזלס, שחקנית וזמרת מקסיקנית
1994 – לידור אדרי, שחקנית ישראלית
2001 – ניקול זליקמן, מתעמלת אמנותית ישראלית
680 – בלדכילדיס, אשתו של כלוביס השני (נולדה ב-626)
1933 – ג'ון גולסוורתי, סופר ומחזאי בריטי, חתן פרס נובל לספרות (נולד ב-1867)
1951 – פרדיננד פורשה, מהנדס כלי רכב גרמני (נולד ב-1875)
1958 – איסר בארי, ראש הש"י וראש מחלקת המודיעין הראשון בצה"ל (נולד ב-1901)
1961 – דורותי תומפסון, עיתונאית ושדרנית רדיו אמריקאית (נולדה ב-1893)
1974 – מאיר מרגלית, שחקן תיאטרון "האהל".
1983 – אלן גורדון קנינגהם, קצין בריטי, אחרון הנציבים העליונים בארץ ישראל (נולד ב-1887)
1991 – ג'ון ברדין, פיזיקאי אמריקאי, האדם היחיד שזכה בשני פרסי נובל לפיזיקה (נולד ב-1908)
2007 – סידני שלדון, סופר ותסריטאי יהודי (נולד ב-1917)
2018 – מארק סאלינג, שחקן ומוזיקאי אמריקאי, אשר היה מוכר בעיקר מדמותו של נח "פאק" פאקרמן, שאותה גילם בסדרת הטלוויזיה המוזיקלית glee (נולד ב-1982)
2019 – ירון אזרחי, פרופסור במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1940)
2021 – פרידל טלר-בלום, זמרת סופרן ואופרה ישראלית-אמריקאית (נולדה ב-1932)
2022 – לאוניד קוראבליוב, שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי סובייטי (נולד ב-1936)
2022 – דן גבתון, מומחה למדיניות ולמשפט של החינוך, ראש החוג למדיניות ומינהל בחינוך, בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטת תל אביב (נולד ב-1960)
2024 – צ'יטה ריברה, שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית (נולדה ב-1933)
2025 – בני שנון, פרופסור לפסיכולוגיה קוגניטיבית באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1948)
הודו – יום הקדוש המעונה
30 בנובמבר הוא היום ה-334 בשנה (335 בשנה מעוברת), בשבוע ה-49 בלוח הגרגוריאני.
עד לסיום השנה, נשארו עוד 31 ימים.
306 – מרקלוס הראשון נבחר לאפיפיור
1406 – גרגוריוס השנים עשר הופך לאפיפיור ה-205 לאחר מות אינוקנטיוס השביעי
1782 – ארצות הברית וממלכת בריטניה הגדולה חותמות על טיוטת חוזה פריז (1783); המהפכה האמריקנית מסתיימת
1853 הצי הרוסי הקיסרי, תחת פיקודו של האדמירל פאבל נחימוב, תקפו בקרב סינופ את נמל סינופ בים השחור והטביעו את הצי העות'מאני שעגן בו.
זה היה הצעד הראשון לפריצת מלחמת קרים
1939 – ברית המועצות פולשת לפינלנד ומפציצה את הלסינקי בתחילת מלחמת החורף
1941 – טבח יער רומבולה, רצח של 13,000 יהודים ביום זה סמוך לגטו ריגה במהלך השואה
1943 – ועידת טהראן: רוזוולט, סטלין וצ'רצ'יל מחליטים על הוצאתו לפועל של מבצע אוברלורד – הפלישה לנורמנדי
1947 – למחרת כ"ט בנובמבר, נפתחת מלחמת העצמאות בהתקפה על אוטובוס 2094
1963 – הצוללת אח"י תנין (צ-71) עצרה מול חופי ישראל ספינה לבנונית, כשעל סיפונה 4 נוסעים סורים, מהם קרוב של שר ההגנה הסורי.
בעקבות זאת התבצעה עסקת החזרת שבויים מסוריה שהתעכבה זמן רב
1966 – ברבדוס מקבלת עצמאות מבריטניה
1967 – דרום תימן מקבלת עצמאות מבריטניה
1979 – האלבום המפורסם The Wall של להקת פינק פלויד יוצא לאור
2005 – כירורגים בצרפת מבצעים את השתלת הפנים הראשונה בהיסטוריה לאיזבל דינואר
2010 – טקס חנוכת מנהרות הכרמל – לאחר כ-4 שנות עבודה
538 – גרגוריוס מטור, ראשון ההיסטוריונים הפרנקים (נפטר ב-594)
1466 – אנדראה דוריה, אדמירל איטלקי מצליח ששלט בים התיכון במחצית הראשונה של המאה ה-16 (נפטר ב-1560)
1667 – ג'ונתן סוויפט, סופר וסאטיריקן בריטי (נפטר ב-1745)
1874 – לוסי מוד מונטגומרי, סופרת קנדית (נפטרה ב-1942)
1912 – גורדון פארקס, צלם עיתונות ובמאי קולנוע אפרו-אמריקאי (נפטר ב-2006)
1922 – יונה רוזנפלד, עובד סוציאלי, פסיכואנליטיקאי וחוקר בתחום העבודה הסוציאלית (נפטר ב-2023)
1924 – שירלי צ'יזהולם, מחנכת, מחברת ספרים ופוליטיקאית אפרו-אמריקאית (נפטרה ב-2005)
1925 – ביל גייטס האב, עורך דין, נדבן ומנהיג אזרחי אמריקאי (נפטר ב-2020)
1926 – אנדרו שלי, אנדוקרינולוג פולני-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נפטר ב-2024)
1929 – ליא קניג, שחקנית ישראלית
1935 – וודי אלן, במאי קולנוע ושחקן אמריקאי
1937 – רידלי סקוט, במאי קולנוע בריטי
1938 – נחמן אינגבר, מבקר ומרצה לקולנוע ישראלי
1943 – טרנס מאליק, במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע אמריקאי
1945 – ראדו לופו, פסנתרן יהודי רומני שהתיישב בבריטניה ובשווייץ (נפטר ב-2022)
1945 – אשר דויטש, ממנהיגי הפלג הירושלמי, מנהיגה הרוחני של תנועת בני תורה ומראשי ישיבת פוניבז' בבני ברק (נפטר ב-2024)
1946 – מרינה אברמוביץ', אמנית מיצג
1949 – אוריאלה וייט, שחקנית ורקדנית ישראלית (נפטרה ב-1993)
1950 – דני סנדרסון, זמר ישראלי
1950 – הנרי סליק, במאי אמריקאי
1950 – פול וסטפאל, כדורסלן ומאמן אמריקאי (נפטר ב-2021)
1951 – רוברט רולנד סמית, סופר אמריקאי
1951 – מיכאל גורביץ', מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי
1952 – ציפי גון-גרוס, שדרנית רדיו, פסיכולוגית וסופרת ישראלית
1954 – מולי קצורין, מאמן כדורסל ישראלי
1955 – קווין קונרוי, שחקן תיאטרון, קולנוע ומדבב אמריקני (נפטר ב-2022)
1958 – גארי לואיס, שחקן סקוטי
1960 – היאם ע'באס, שחקנית ערביה ישראלית
1960 – גארי ליניקר, כדורגלן אנגלי
1965 – בן סטילר, שחקן אמריקאי
1966 – נתן רביץ, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי
1969 – זוהר לבנסברג, שחיינית ישראלית
1970 – רותם אברוצקי, עיתונאי ישראלי
1978 – גאל גארסיה ברנאל, שחקן מקסיקני
1979 – אלונה איב, שחקנית ובמאית ישראלית
1980 – ג'קו אייזנברג, זמר ויוצר ישראלי
1982 – דומניקו פוצוביבו, רוכב אופני כביש איטלקי
1982 – נלי תגר, שחקנית ישראלית
1984 – תום אלמדון, כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער
1985 – כריסי טיגן, דוגמנית אמריקאית
1985 – קיילי קווקו, שחקנית אמריקאית
1986 – ג'ורדן פארמר, שחקן כדורסל
1987 – דאגי פוינטר, בסיסט להקת הרוק הבריטית מקפליי
1990 – מגנוס קרלסן, אלוף העולם בשחמט בשנים 2013–2023. מדורג מספר 1 בעולם משנת 2011 ובעל מד הכושר הגבוה ביותר אי פעם
1900 – אוסקר ויילד, סופר, משורר, עיתונאי, מבקר אופנה ומחזאי אירי (נולד ב-1854)
1930 – מרי האריס "אמא" ג'ונס, מנהיגה בתנועת התאגדויות העובדים בארצות הברית (נולדה ב-1837)
1938 – קורנליו זליה קודריאנו, פוליטיקאי רומני ומייסד "התנועה הלגיונרית" (נולד ב-1899)
1947 – ארנסט לוביץ', במאי קולנוע יהודי יליד גרמניה (נולד ב-1892)
1972 – בנימין אידלסון, אדריכל ישראלי (נולד ב-1911)
1972 – עידוא בן גריון, סופר ומחזאי עברי, במאי תיאטרון ופזמונאי ישראלי (נולד ב-1938)
1982 – אריק תומפסון, שחקן, מנחה טלוויזיה ומפיק אנגלי (נולד ב-1929)