tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
643 - כיבוש שטחים משמעותיים בחלקים שונים של האימפריה הסאסאנית על ידי הערבים.
644 - אשקלון נכבשת מידי הביזנטים על ידי המוסלמים.
644 - כיבושים של כוחות האסלאם באיראן המזרחית, אפגניסטן ופקיסטן של היום.
646 - התקדמות האסלאם בח'וראסאן, ארמניה ואסיה הקטנה.
647 - התקדמות האסלאם בצפון אפריקה.
644 - הוכתר הח'ליף השלישי עות'מאן
646 - עות'מאן בן עפאן הופך את העיר הח'ליפית ג'דה לעיר נמל מרכזית בדרכם של עולי רגל מוסלמים שחוצים את הים האדום מצפון אפריקה לחצי האי ערב.
שנות ה-50 של המאה ה-6 היו העשור השישי של המאה ה-6, החלו ב-1 בינואר 550 והסתיימו ב-31 בדצמבר 559.
553 - ועידת קונסטנטינופול השנייה - התקיימה מ-5 במאי ועד ל-2 ביוני.
558 - קונאל מק קומגאל מוכתר למלך דאל ריאטה
558 - לאחר פטירת כילדברט הראשון, אחיו כלותאר הראשון מאחד מחדש את כל ממלכת של כלוביס הראשון.
551 - רעידת האדמה בביירות (551): ביירות ובתרון נהרסות ברעידת אדמה.
551 - רעידת אדמה מחריבה את העיר קורינתוס.
בליל ה-14 בדצמבר 557 מתרחשת רעידת אדמה בקונסטנטינופול.
רעידת האדמה גרמה נזק רב לעיר שהייתה באותה העת בירת האימפריה הביזנטית.
רעידת האדמה גרמה נזק לכנסיית איה סופיה אשר גרם לקריסת הכיפה של המבנה ב-7 במאי 558, וכן גרמה נזק כה רב לחומות של קונסטנטינופול עד כדי כך שהפולשים ההונים הצליחו לפלוש בקלות לעיר בשנה שלאחר מכן.
558 - נשלמת בניית כנסיית סן ז'רמן דה פרה
551 - יורדנס כותב בקונסטנטינופול את הגטיקה על ההיסטוריה של הגותים ומקורם
שנות ה-40 של המאה ה-6 היו העשור החמישי של המאה ה-6, החלו ב-1 בינואר 540 והסתיימו ב-31 בדצמבר 549.
540 - הנזיר בנדיקטוס מנורסיה כותב את תקנון הנזיר שלו
542 - מגפה באימפריה ביזנטית.
עד לשנת 542 מתו כ-25% מאוכלוסיית האימפריה הביזנטית.
סדרה של התפרצויות געשיות סביב שנת 540 לספירה גורמות לעלייה בתמותה באירופה ובקונסטנטינופול.
על פי רשומות של פרוקופיוס ואחרים, התפרצות דבר שמתחילה במצרים ועוברת בדרכי סחר ימיות, מכה בקונסטנטינופול בשנת 542. שם נהרגים עשרות אלפים תושבים.
המגפה מתפשטת למקומות נוספים ומוכרת בהמשך כמגפה היוסטיניאנית.
8 במאי 549 - נחנכת כנסיית סנט אפולינרה אין קלאסה ברוונה.
שנות ה-50 של המאה ה-5 היו העשור השישי של המאה ה-5, החלו ב-1 בינואר 450 והסתיימו ב-31 בדצמבר 459.
26 במאי 451 – קרב אווריאר בין הארמנים בהנהגת ורטן הקדוש לאימפריה הסאסאנית, אירוע מעצב בתודעה הארמנית
20 בספטמבר 451 – אטילה ההוני פולש לגאליה ומובס על ידי המצביא הרומאי פלביוס אאטיוס בקרב שאלון
8 ביוני 452 – אטילה ההוני פולש לאיטליה
2 ביוני 455 – הוונדלים כובשים את רומא ובוזזים את העיר במשך שבועיים
8 באוקטובר עד 1 בנובמבר 451 – ועידת כלקדון, הוועידה האקומנית ה-4 מבין 7 הוועידות הכנסייתיות הראשונות
453 - אטילה ההוני נפטר.
האימפריה ההונית מחולקת בין בניו של אטילה.
455 - העיר צ'יצ'ן איצ'ה נוסדה באזור בו נמצאת בעת המודרנית מקסיקו.
457 –הקמת ממלכת סואסון בגאליה הרומית.
7 בפברואר 457 – לאון הראשון מומלך על האימפריה הביזנטית
שנות ה-40 של המאה ה-5 היו העשור החמישי של המאה ה-5, החלו ב-1 בינואר 440 והסתיימו ב-31 בדצמבר 449.
448 – תאודוסיוס השני שולח שגריר אל אטילה ההוני.
פריסקוס מתעד את מראות האימפריה ההונית
3 באוגוסט 449 – התכנסה ועידת אפסוס השנייה והכריזה שלישו יש רק טבע אחד, הטבע האלוהי
445 – אטילה ההוני רוצח את אחיו בלדה והופך לשליט יחיד על ההונים
שנות ה-50 של המאה ה-4 היו העשור השישי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 350 והסתיימו ב-31 בדצמבר 359.
350 - ממלכת אקסום כובשת את ממלכת כוש.
356 - קרב ריימס - האימפריה הרומית הפסידה בקרב נגד האלמנים.
351 - מרד גאלוס (התרחש בחודש יוני) - מרד יהודי נגד גאלוס, קיסר האימפריה הרומית.
17 במאי 352 - ליבריוס ממונה לאפיפיור
25 בדצמבר 354 - האפיפיור ליבריוס קובע את ה-25 בדצמבר כיום הולדתו של ישו
365 - רעידת אדמה בעוצמה של לפחות 8 בסולם ריכטר מתרחשת במזרח הים התיכון.
הצונאמי שנגוצר כתוצאה מרעידת האדמה גרם להרס נרחב בכרתים, יוון, לוב, מצרים, קפריסין וסיציליה.
שנות ה-40 של המאה ה-4 היו העשור החמישי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 340 והסתיימו ב-31 בדצמבר 349.
340 - אזנה קיסר קיסרות אקסום כובש ולמעשה משמיד את ממלכת כוש ומגדיל את שטח אקסום עד לגבול האימפריה הרומית במצרים.
344 - אוסטרוגיוס הראשון, הבישוף של מילאנו, מעביר את שרידי שלושת האמגושים מקונסטנטינופול למילאנו
349 - הקיסרות הרומית: אולפיוס לימניוס ואקוניוס קתולינוס ממונים לקונסולים
349 - מגנטיוס ממונה למושל אוגוסטודונום
שנות ה-50 של המאה ה-3 היו העשור השישי של המאה ה-3, החלו ב-1 בינואר 250 והסתיימו ב-31 בדצמבר 259.
250 – הגותים פולשים למואסיה
250 – האלמאנים מגרשים את הרומים מאזור הדונאו-ריאס
251 – קרב ארביטוס בשטח בולגריה של היום.
253 – קרב ברבליסה - הפסד נוסף לרומי כאשר האימפריה הסאסאנית בראשות שאפור הראשון כובשת את אזור אנטיוכיה (אם כי שבור רואה חשיבות רבה יותר בהישגיו בכיבוש ארם נהריים וארמניה)
257 – ולריאנוס משחרר את אנטיוכיה מידי שאפור הראשון
257 – הפרנקים פולשים לגליה והיספניה.
257 – שבט גרמני של אלמנים פולש לאיטליה.
258 – פלישות גותיות דרך הים השחור לאסיה הקטנה.
259 – פלישתם של האלמנים לשווייץ.
259 – קרב מדיולנום - האימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים באזור בו נמצאת מילאנו בעת המודרנית.
20 בינואר 250 – רדיפות דקיוס: קיסר האימפריה הרומית דקיוס מכריז על רדיפות נגד הנוצרים, במהלכן מוצא להורג האפיפיור פביאנוס
250 – הקיסר דקיוס מתחיל ברדיפות של הנוצרים באימפריה הרומית
251 – כינוס ראשי הכנסייה הנוצרית בקרתגו.
12 במאי 254 – סטפנוס הראשון ממונה לאפיפיור
31 באוגוסט 257 – סיקסטוס השני מתמנה לאפיפיור
257 – ולריאנוס מתחיל את רדיפת הנוצרים ומוציא צו ראשון נגדם
20 בינואר 250 - האפיפיור פביאנוס הוצא להורג במסגרת רדיפות דקיוס
258 – הוצאה להורג של ראשי הנצרות כולל האפיפיור וראשי כנסייה נוספים.
250 – דיופנטוס כותב את "אריתמטיקה", המסה השיטתית הראשונה על אלגברה
שנות ה-40 של המאה ה-3 היו העשור החמישי של המאה ה-3, החלו ב-1 בינואר 240 והסתיימו ב-31 בדצמבר 249.
244 - קרב מישי - הפסד משמעותי לרומאים מצבא האימפריה הסאסאנית.
244 - פיליפוס הערבי מתמנה לקיסר החדש וחותם על הסכם לסיום הלחימה.
249 - דקיוס משתלט על השלטון ברומא בתמיכת הלגיונים.
ערך זה מכיל סקירה של האירועים והמגמות העיקריות במוזיקה הפופולרית במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20.
במהלך העשור הז'אנרים הדומיננטיים בעולם המערבי היו סווינג, ביג בנד, ג'אז, ומוזיקת קאנטרי.
לאחר מלחמת העולם השנייה הוחלף בהדרגה ז'אנר הביג בנד בז'אנר הפופ הווקאלי ומוזיקת קרונינג .
ז'אנר הרגטיים, אשר נחשב בעיני רבים לז'אנר המוזיקלי הראשון שפותח בארצות הברית, נותר פופולרי במשך למעלה מ-20 שנה.
לאחר שאמן הרגטיים הנודע ביותר סקוט ג'ופלין נפטר בשנת 1917 הפופולריות של הז'אנר דעכה.
במהלך שנות ה-20 ג'אז הפך במהירות לז'אנר המוזיקה הפופולרי ביותר בארצות הברית.
קריסת בורסת המניות של ניו יורק בשנת 1929 ותקופת השפל הגדול השפיעו רבות על עולם המוזיקה - אולמות הריקודים התרוקנו ומוזיקאים רבים לא הצליחו למצוא עבודה באותה העת.
אולם באמצע שנות ה-30 כאשר המצב הכלכלי החל להשתפר המצב של תעשיית המוזיקה החל להשתפר גם כן.
באותה התקופה החל ז'אנר הביג בנד להפוך פופולרי.
בנוסף, סוג חדש של ז'אנר מוזיקלי, אשר זכה לכינוי קרונינג, התפתח במהלך ראשית שנות ה-30. הטכנולוגיה השפיעה רבות על ההתפתחות של סגנון זה, כאשר הקלטת הסאונד האלקטרונית החליפה בהדרגה את הקלטות הסאונד האקוסטיות.
בעוד שזמרים כמו אל ג'ולסון ובילי מוריי נאלצו בעבר להקליט שירים כאשר שרו בקול רם במיוחד לתוך מכשיר מסוג Victrola horn, משום שזו הייתה הדרך היחידה לבצע הקלטה אקוסטית של שירים, הציוד האלקטרוני החדש איפשר לראשונה להקליט שירים שקטים ואינטימיים יותר.
בעקבות כך הפופולריות לה זכו בעבר זמרים כמו ג'ולסון ומוריי דעכה כאשר הטעם המוזיקלי של הציבור החל להשתנות בהדרגה (אם כי לאל ג'ולסון היה קאמבק מוצלח לאחר מלחמת העולם השנייה).
במהלך העשור בינג קרוסבי היה האמן הפופולרי ביותר מבין אמני מוזיקת הקרונינג, והוא נחשב לאמן האייקוני בעל ההשפעה הרבה ביותר על ההתפתחות של הז'אנר.
במהלך שנות הארבעים קרוסבי נחשב לאחד מכוכב הבידור הגדולים ביותר שזכה להצלחה עצומה בקולנוע, ברדיו וגם במכירה של תקליטים.
זמרים פופולריים נוספים באותה העת שבלטו בז'אנר הקרונינג כוללים בין היתר את קאב קאלוויי ואדי קנטור.
להקות כמו האחים דורסי סייעו להשיק את הקריירה של זמרים שונים שזכו בהמשך להצלחה רבה כאמני סולו - כמו פרנק סינטרה, אשר נחשב לאחד מאלילי הנוער הראשונים, זכה להצלחה עצומה במהלך העשור.
ההצלחה העצומה של סינטרה בקרב מעריצותיו הצעירות, אשר זכו לכינוי "Bobby soxers" , תרמה רבות להיווצרות של קהל חדש לגמרי של מעריצים/מאזינים של מוזיקה פופולרית, אשר בדרך כלל פנתה עד לאותה העת בעיקר לקהל מבוגר יותר.
הפופולריות העצומה לה זכה באותה העת סינטרה בקרב מעריצות צעירות תהיה דומה בעשורים הבאים עם אמנים כמו אלביס פרסלי והביטלס.
הפופולריות האדירה של סינטרה הייתה גם אחת הסיבות לדעיכה ההדרגתית בפופולריות של ז'אנר הביג בנד שכן חברות התקליטים הגדולות ביותר באותה העת החליטו להתמקד בהוצאת תקליטים של אמני קרונינג ופופ ווקאלי שהפך פופולרי במיוחד בקרב הקהל הצעיר בעקבות הצלחתו של סינטרה.
סינטרה היה לאחד מהאמנים שזכו להצלחה המסחרית הגדולה ביותר במהלך העשור, ובהמשך, לאחד מהאמנים שזכו להצחה המסחרית הרבה ביותר בכל הזמנים.
סינטרה נותר רלוונטי גם בשנות החמישים והשישים, אפילו כשמוזיקת רוק הפכה לז'אנר המוזיקלי הדומיננטי בשנותיו המאוחרות יותר של סינטרה.
בעשורים הבאים המוזיקה של סינטרה הייתה מכוונת בעיקר לקהל מבוגר.
מוזיקת הביג בנד כללה הן יצירות אינסטרומנטליות והן יצירות בהם שר גם זמר/ת.
בעוד שיצירות רבות בז'אנר זה היו רועשת למדיי, היו גם לא מעט להקות ביג בנד עם מלודיות שקטות יותר.
להקה בולטת במיוחד במהלך העשור מבין להקות הביג בנד שיצרו מוזיקה שקטה יותר, הייתה להקתו של לורנס וולק , אשר זכתה להצלחה רבה במיוחד במהלך העשור בזכות תוכנית הטלוויזיה של הלהקה ששודרה בפריים טיים בארצות הברית לאחר המלחמה מלחמת העולם השנייה.
בעוד שבמהלך שנות השלושים ושנות הארבעים היו לא מעט להקות שהתמחו בז'אנר הסווינג ברוב הערים הגדולות בארצות הברית, להקות הסווינג המצליחות ביותר באותה העת היו הלהקות של גלן מילר, בני גודמן, וארטי שו.
מלחמת העולם השנייה הביאה לסיום ההצלחה הרבה לה זכו להקות הסווינג לאחר שמוזיקאים בולטים רבים גויסו לצבא ומשום שההגבלות הרבות על התעבורה בארצות הברית הקשו על להקות רבות לערוך סבבי הופעות גדולים.
בשנת 1944 גלן מילר נהרג לאחר שהמטוס בו הוא היה התרסק באוזר תעלת למאנש בעת שהוא עשה דרכו להופעה של הכוחות האמריקנים בצרפת.
מותו נחשב בעיני רבים לסוף עידן מוזיקת הסווינג.
לאחר המלחמה, שילוב של גורמים שונים, כמו שינויים דמוגרפיים, וכמו גם אינפלציה מהירה, הפכו את הלהקות הגדולות לבלתי רווחיות, ובשל כך זמרי פופ ווקאלי וזמרים בז'אנר הקרונינג הפכו לאמני המוזיקה הפופולרית המצליחים ביותר באמריקה באותה העת.
בשנות הארבעים החלה מוזיקת הג'אז לצבור פופולריות רבה במיוחד.
אמנים הבולטים ביותר בז'אנר במהלך העשור כוללים בין היתר את אלה פיצג'רלד, בילי הולידיי, לואי ארמסטרונג ונט קינג קול.
לאורך שנות השלושים והארבעים, שירי בוקרים (Cowboy songs), או מוזיקה מערבונים (Western music), זכתה לפופולריות רבה באמריקה בעקבות הרומנטיזציה של הקאובוי וההצלחה הרבה לה זכו סרטי המערבונים ההוליוודיים.
זמרי שירי בוקרים בולטים באותה העת, כמו רוי רוג'רס וג'ין אוטרי, זכה לפרסום רב באותה העת לאחר שביצעו שירי בוקרים בסרטיהם שזכה להצלחה רבה באותה העת באמריקה.
בתקופה שלאחר המלחמה מוזיקת הקאנטרי נקראה בעיקר מוזיקת פולק או מוזיקת הילבילי.
בשנת 1944 החליף מגזין מצעדי המוזיקה האמריקהי בילבורד את המונח "הילבילי" במונח "Folk songs and blues", ולבסוף, בשנת 1949 החליף את המונח במונח "מוזיקת קאנטרי".
אולם בעוד שמוזיקת הבוקרים ומוזיקת המערבונים היו בתחילה תתי-הסגנונות הפופולריים ביותר של מוזיקת הקאנטרי, בהמשך העשור התפתחה תת-סוגה חדשה שזכתה לכינוי "הונקי טונק", אשר יהפוך בהמשך לתת הסוגה הפופולרי ביותר של מוזיקת הקאנטרי.
אמני ההונקי טונק בולטים בעשור כוללים ביתר היתר את ארנסט טאב, פלויד טילמן, והאנק ויליאמס.
בשנת 1941 לס פול עיצב ובנה את הגיטרה החשמלית הראשונה בעלת הגוף המוצק (הגיבסון לס פול, הקרויה על שמו).
בשנת 1942 הקליט בינג קרוסבי הקליט והוציא לשווקים את הסינגל "White Christmas", שיהפוך בהמשך לסינגל הנמכר ביותר בכל הזמנים, אשר ימכור מעל ל-50 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בשנת 1948 הציגה חברת קולומביה רקורדס לראשונה את תקליט אריך-הנגן Long-Playing הראשון במהירות ⅓33 סל"ד אשר כלל 25 דקות בכל צד של התקליט.
בשנת 1949 הציגה חברת תקליטי RCA לראשונה את תקליט ה-45 סל"ד, שהכיל בסך הכל 8 דקות של מוזיקה.
אמנים אירופאיים בולטים שזכו להצלחה הגדולה ביותר במהלך העשור כוללים בין היתר את אדית פיאף, צ'ארלס טרנט, וטינו רוסי.
בשנת 1948 האמן פרז פראדו הקליט את השיר הראשון בז'אנר המאמבו במקסיקו עבור חברת תקליטי RCA.
ערך זה מכיל סקירה של האירועים והמגמות העיקריות במוזיקה הפופולרית במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20.
במהלך העשור הז'אנרים הדומיננטיים בעולם המערבי היו רוק אנד רול, דו-וופ, מוזיקת פופ, סווינג, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת בלוז, מוזיקת קאנטרי, רוקבילי וג'אז.
מוזיקת רוק אנד רול הייתה דומיננטית במיוחד החל מאמצע שנות ה-50 ובמהלך סוף העשור, ובהמשך הפופולריות של סגנון מוזיקלי זה התפשטה למרבית מדינות העולם.
רוק אנד רול התפתח כתוצאה של שילוב בין הז'אנרים המוזיקליים של מוזיקת הקאנטרי והמוזיקה האפרו-אמריקנית של אותה העת (מוזיקת רית'ם אנד בלוז ומוזיקת גוספל).
בשנת 1951 טבע שדר הבלוז האמריקאי אלן פריד את המונח "רוק אנד רול" כאשר החל לנגן שירי רית'ם אנד בלוז ורוק אנד רול בתוכנית הרדיו שלו עבור הקהל האמריקאי הלבן.
במהלך שנות ה-50 גברה הפופולריות של הגיטרה החשמלית (שפותחה על ידי לס פול).
הלהיטים הגדולים של פול "How High the Moon", ו"The World Is Waiting for the Sunrise" סייעו לפיתוח סגנונות נגינה מורכבים יותר במוזיקת הרוק אנד רול אשר פותחו בין היתר על ידי האמנים צ'אק ברי, לינק ריי, וסקוטי מור.
צ'אק ברי, אשר נחשב לאחד מחלוצי מוזיקת הרוק אנד רול, פיתח את האלמנטים העיקריים שהעניקו את הייחוד לסגנון מוזיקלי זה, כאשר שיריו התמקדו בעיקר בחיי בני העשרה ושילבו קטעי נגינת סולו בגיטרה ווירטואוזיות שהשפיעו רבות על מוזיקת הרוק שתפותח בהמשך.
אמנים כמו אלביס פרסלי, צ'אק ברי, ביל היילי והקומטס, בו דידלי, פאטס דומינו, ריצ'רד הקטן, ג'רי לי לואיס, ביג ג'ו טרנר וג'ין וינסנט היו מהאמנים הבולטים הראשונים שיצרו את שירי הרוק אנד רול המוקדמים אשר הושפעו במיוחד ממוזיקת הרית'ם אנד בלוז.
אמנים נוספים בולטים שביצעו שירי רוק אנד רול בהמשך העשור כללו בין היתר את ג'וני ריי, האחיות פונטנה והצמד לס פול ומרי פורד.
לסרט הקולנוע "The Blackboard Jungle", אשר הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-25 במרץ 1955, הייתה גם השפעה רבה במיוחד על הפופולריזציה של הרוק אנד רול.
השיר של להקת ביל היילי והקומטס "(We're Gonna) Rock Around the Clock", אשר התנגן בפתיח של הסרט, הפך ללהיט מיידי.
הזמר פאט בון, אשר היה לאחד מאמני הרוק אנד רול המצליחים ביותר במהלך העשור, זכה לפרסום רב לאחר שביצע גרסות כיסוי בסגנון מוזיקת פופ לשירי רית'ם אנד בלוז שונים כמו "Two Hearts, Two Kisses (Make One Love)", "Ain't That a Shame", ו-"At My Front Door (Crazy Little Mama)".
התקליטים עם גרסאות הכיסוי של בון נמכרו בכמויות גדולות בהרבה מהתקליטים עם הביצועים המקוריים של השירים.
חלק גדול מההצלחה של בון נבעה מכך שהוא גרם לכך ששירי הרית'ם אנד בלוז שביצע הפכו מתאימים לניגון בתחנות הרדיו הגדולות באותה תקופה.
דמותו האמריקאית והנקייה של בון סייעה רבות לגרום לכך שהסגנון המוזיקלי החדש הפך פופולרי בקרב קהל רחב בהרבה.
אלביס פרסלי, שהחל את הקריירה שלו במהלך אמצע שנות החמישים, הפך במהרה לאמן הרוק אנד רול המצליח ביותר בעיקר בזכות סדרת הופעות טלוויזיוניות שביצע, ובשל הופעותיו בסרטי קולנוע שונים, וכמו כן בזכות מספר רב של אלבומים מצליחים אותם הפיק לאורך השנים.
אלביס הצליח להביא את הרוק אנד רול למיינסטרים של התרבות הפופולרית.
פרסלי תרם גם לעלייה בפופולריות של תת-ז'אנר הרוקבילי, אשר שילב את הסגנון המוזיקלי של מוזיקת הקאנטרי עם הסגנון המוזיקלי של מוזיקת הרית'ם אנד בלוז.
אלביס הפך לכוכב המוזיקלי הגדול ביותר מאז גלן מילר ופרנק סינטרה.
הביצועים יוצאי הדופן של פרסלי הפכו אותו לפופולרי במיוחד אך גם לדמות שנוייה במחלוקת באותה העת.
ההצלחה המאסיבית של פרסלי הביאה את הרוק אנד רול למיינסטרים וסייעה רבות למוזיקאים אפרו-אמריקאים להשיג הצלחה במצעדי הפופ.
בשנת 1957 עלתה לשידור בארצות הברית תוכנית הטלוויזיה הפופולרית "American Bandstand" .
בתוכנית, אשר הונחתה על ידי דיק קלארק, הופיעו אמני רוק אנד רול שונים.
התוכנית סייעה גם לעלייה בפופולריות של אמני רוק אנד רול עם דימוי נקי יותר ופחות שנוי במחלוקת, כגון בובי דארין, ריקי נלסון, פרנקי אבאלון, פול אנקה, ניל סדאקה, וקוני פרנסיס.
התרסקות המטוס הטרגית בשנת 1959 בה נהרגו המוזיקאים באדי הולי, הבופר הגדול וריצ'י ואלנס וכמו גם הגיוס של אלביס פרסלי לצבא מיוחסים בעיני רבים לתקופה בה הסתיים עידן הרוק אנד רול הקלאסי.
מוזיקת הפופ הייתה דומיננטית במיוחד במצעדים במהלך המחצית הראשונה של העשור.
שירי פופ, ובמיוחד פופ ווקאלי, החליפו בהדרגה את מוזיקת הביג בנד / סווינג שהייתה פופולרית בסוף מלחמת העולם השנייה, אם כי לעיתים קרובות נעשה בהם שימוש בתזמורות אשר ליוו את הזמרים/ות.
בעוד שהז'אנרים של מוזיקת הביג בנד והסווינג שמו את הדגש העיקרי על התזמור (Orchestration) של השירים, מוזיקת הפופ שלאחר המלחמה ושל תחילת שנות ה-50 התמקדו יותר בסיפור של השיר ו/או ברגש שבא לידי ביטוי בשיר.
במהלך העשור הפופולריות של הפופ הקלאסי החלה לדעוך במקביל לכניסתה של מוזיקת הרוק אנד רול למיינסטרים וכך שז'אנר זה הפך לז'אנר אשר בהדרגה היה לז'אנר המוזיקלי המוביל במכירות התקליטים בארצות הברית.
בעקבות כך, בעוד שזמרי קרונינג כמו אדי פישר, פרי קומו ופאטי פייג' היו דומיננטיים במיוחד במחצית הראשונה של שנות החמישים, הם התקשו להגיע לצמרת מצעד הפזמונים לקראת סוף העשור.
עם זאת, זמרי פופ חדשים זכו לפופולריות רבה לאורך כל העשור, כאשר רבים מהם ישיו בהמשך גם שירי רוק אנד רול.
זמרים וזמרות אלו כוללים בין היתר את פט בון, אניטה בראיינט, קוני פרנסיס, גוגי גרנט, בובי דרין, ואנדי ויליאמס.
אפילו אייקון הרוק אנד רול אלביס פרסלי הוציא במהלך הקריירה שלו לא מעט שירי פופ במקביל לשירי הרוק אנד רול.
בשנת 1951 החל הזמר ריצ'רד הקטן להקליט שירים בסגנון שירי הבלוז של ג'ו בראון ובילי רייט עבור חברת תקליטי RCA.
עם זאת, רק ב-1954 תפס את תשומת לבם של חברת Specialty Records עם דמו שהכין.
בעקבות כך הוא פיתח כמה מלהיטי הרית'ם אנד בלוז הפופולריים ביותר כגון "Tutti Frutti" ו-"Long Tall Sally" אשר ישפיעו רבות על מבצעים כמו ג'יימס בראון, אלביס פרסלי, ואוטיס רדינג.
לבקשתו של לאונרד צ'ס מחברת צ'ס רקורדס, צ'אק ברי יצר עיבוד מחודש לשיר הקאנטרי הישן "אידה האדומה", לו הוא קרא "Maybellene".
השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום השלישי במצעדי הרית'ם אנד בלוז של שנת 1955, וכמו גם הגיע למצעד ה-top 30 של מוזיקת הפופ.
בשנת 1959, נוסדו שתי חברות תקליטים בולטות בבעלות של אמנים שחורים, אשר אחד מהם יזכה בהמשך להצלחה עצומה - חברת התקליטים של סם קוק "Sar", וחברת התקליטים של ברי גורדי "מוטאון".
למוזיקת הבלוז הייתה השפעה עצומה על המוזיקה הפופולרית בשנות החמישים.
אמני בלוז בולטים בעשור כוללים בין היתר את בו דידלי, וצ'אק ברי, אשר בחרו להפסיק להתמקד באספקטים המלנכוליים של מוזיקת הבלוז ובמקום זאת השפיעו רבות על ההיווצרות של מוזיקת הרוק אנד רול .
ריי צ'ארלס ופאטס דומינו השפיעו רבות על כך שמוזיקת הבלוז הפכה פופולרית במיוחד במהלך העשור.
סגנון הבוגי ווגי של דומינו השפיע רבות על סגנון הרוק אנד רול.
אמני מוזיקת הקאנטרי הבולטים ביותר בתחילת העשור כללו בין היתר את האנק ויליאמס, פטסי קליין, צ'ט אטקינס, ביל מונרו, אדי ארנולד, ג'ין אוטרי, טקס ריטר, ג'ים ריבס, טנסי ארני פורד, וקיטי וולס.
בתחילת העשור תת-הסוגה הונקי-טונק הייתה הפופולרית ביותר מבין תתי הסוגות של מוזיקת הקאנטרי, כאשר מרבית השירים עסקו בשברון לב, בדידות, אלכוהוליזם וייאוש.
האמנים הפופולריים ביותר בסגנון ההונקי טונק במהלך העור כללו את האנק ויליאמס, ג'ורג' ג'ונס, ווב פירס וקארל סמית'.
לקראת סוף שנות העשור תת-סוגה חדשה, שזכתה לשם "Nashville sound" (הצליל של נאשוויל) זכתה להצלחה רבה, והיא הושפעה רבות מהעלייה העצומה בפופולריות של מוזיקת הרוק אנד רול.
האמנים הפופולריים ביותר בסגנון זה כללו את אדי ארנולד, ג'ים ריבס, ג'וני הורטון, סטונוול ג'קסון, ומרטי רובינס.
בתחילת העשור התפתח סגנון הרוקבילי שתוצאה ממיזוג מוזיקת הרוק אנד רול ומוזיקת הקאנטרי.
סגנון הרוקבילי היה פופולרי במיוחד במהלך העשור בקרב מעריצי מוזיקת קאנטרי.
אלביס פרסלי תרם רבות לפופולריזציה של הז'אנר ב-1954 כאשר הוציא לשווקים מספר שירים בסגנון זה תחת חברת התקליטים Sun Records .
תתי סוגות שונות של מוזיקת הג'אז, בהם בי בופ, הארד בופ, קול ג'אז ובלוז, זכו לפופולריות רבה במהלך העשור.
בשנת 1956 הזמר האמריקני הארי בלפונטה תרם לפופולריזציה של הסגנון המוזיקלי קליפסו לאחר שהוא הוציא לשווקים אלבום קליפסו שכלל בין היתר את הלהיט "Banana Boat Song" אשר היה עיבוד מחודש לשיר עממי ג'מייקני מסורתי.
האלבום הפך לימים לאלבום הראשון שמכר מעל למיליון עותקים, ובעקבות כך בלפונטה זכה לכינוי "מלך הקליפסו".
אמני מוזיקת פולק כמו הוויברז, פיט סיגר, וודי גוטרי, שלישיית קינגסטון, ואודטה היו מבין האמנים הבולטים ביותר שתרמו רבות לעלייה בפופולריות של מוזיקת הפולק במהלך שנות ה-50 ושנות ה-60.
במהלך העשור המוזיקה הפופולרית האירופאית החלה להיות מושפעת באופן ניכר מסגנונות המוזיקה האמריקנית כגון ג'אז, סווינג, ומוזיקת הפופ המסורתית, בעיקר בהשפעת סרטי קולנוע ותקליטים.
השינוי המהותי ביותר במהלך העשור היה ההשפעה של הרוק אנד רול האמריקני על המוזיקה הפופולרית האירופאית, אשר תרם לכך שלראשונה אמנים אירופאים רבים החלו ליצור מוזיקה שנועדה בראש ובראשונה לקהל צעיר.
בעוד שבתחילה האמנים האמריקנים היו אמני הרוק המובילים באירופה, בהמשך החלו להקות וזמרים אירופאים שונים להפיק שירי רוק אנד רול אשר החלו בהדרגה לזכות לפופולריות רבה.
בשנת 1958 השיר הפופולרי "La Bamba" של המוזיקאי האמריקני ריצ'י ואלנס תרם רבות לעליה בפופולריות של מוזיקת רוק בשפה הספרדית ברחבי אמריקה הלטינית.
2 במאי – ליקוי חמה חלקי.
4 בנובמבר – ליקוי חמה חלקי.
27 בינואר – 100 שנה להסרת המצור על לנינגרד.
23 באוגוסט – ליקוי חמה מלא בארצות הברית.
100 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה.
ב־9 במאי 2045, בגבעת ממאייב בוולגוגרד, תיפתח קפסולה ובה פנייה של משתתפי המלחמה לצאצאיהם.
15 באפריל-16 באפריל – יום העצמאות – חגיגות המאה למדינת ישראל ובמסגרתן תיפתח קפסולת זמן שהוטמנה ביסודות הבניין של הספרייה הלאומית בירושלים בשנת 2018.
על פי התחזיות של משרד הכלכלה והחברה של האו"ם, אוכלוסיית העולם תגיע ל-9.1 מיליארד איש.
הדמוגרף הצרפתי עמנואל טוד ניבא ירידה בפוריות ואפס גידול אוכלוסין עד שנת 2050.
על פי תחזיות האו"ם, בבריטניה עד 2050 תהיה האוכלוסייה הגדולה ביותר באירופה ותהיה המדינה השלישית בעולם שתמשוך מהגרים.
על פי מחקר של גולדמן זאקס, סין, ארצות הברית והודו יהיו הכלכלות הגדולות בעולם עד שנת 2050.
מדינת ישראל עשויה להפחית ב-85% את פליטת גזי החממה עד לשנה זו, לפי תוכנית של המשרד להגנת הסביבה משנת 2021.
11 באפריל - יתרחש ליקוי חמה חלקי עם השלב הגדול ביותר (0.9849) במאה העשרים ואחת.
על פי דיווחים שפורסמו בשנת 2007 על ידי בית הספר לכלכלה בלונדון והמכון לפסיכיאטריה, מעל 1.7 מיליון אנשים בבריטניה יסבלו מדמנציה.
בשנת 2052 מתקיימים אירועי Deus Ex.
בשנת 2054 מתקיימים אירועי הסרט Minority Report.
בשנת 2055, מתרחשת עלילת סיפורו של ריי ברדבורי "והרעם רעם" (תחילתו וסופו של הסיפור).
הסרט עידן השוטים מתחיל בשנת 2055.
בשנת 2059 מתרחש הפרק "מי מאדים" של סדרת הטלוויזיה דוקטור הו.
מתחילת עד אמצע שנות ה-60, סונתזו ראיות מרובות לתיאוריה המודרנית של טקטוניקת הלוחות, התאוריה שמסבירה היטב, מבחינה כמותית ואיכותית, את כל התופעות הגאודינמיות שבכדור הארץ, לרבות התרחשותן של רעידות האדמה.
ניתן לומר שבמחצית הראשונה של העשור הזה, טקטוניקת הלוחות הופכת לתיאוריה מאוחדת, המאגדת את כל מדע רעידות האדמה עד לנקודה זו, ומספקת בסיס עליו ניתן לבנות קדימה.
תמונתנו על קרקעית האוקיינוס התחדדה מאוד לאחר מלחמת העולם הראשונה (1914-1918), ובמיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה, כשטכנולוגיית הסונאר שפותחה במהלכה למעקב אחר הצוללות הגרמניות (U-boats), אפשרה מיפוי מפורט וחסר תקדים של קרקעית האוקיינוס.
מדידות תהודה כאלה הדגימו בבירור את הרציפות והחספוס של שרשרת ההרים התת-ימית במרכז האוקיינוס האטלנטי, שנקראה מאוחר יותר הרכס המרכז אוקייני האטלנטי.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 התרחב מאוד חקר קרקעית האוקיינוס, לאחר שהנתונים שהוזכרו לעייל נאספו ועובדו, והובילו בתחילת שנות ה-60 לגילוי, שרכס הרים ענק על קרקעית האוקיינוס, מקיף למעשה את כדור הארץ.
שרשרת הרים תת-ימית עצומה זו, המכונה כאמור הרכס המרכז האוקייני העולמי - אורכה יותר מ-50,000 קילומטרים, ובמקומות מסוימים רוחבה יותר מ-800 ק"מ.
שרשרת זו מתפתלת בזיגזגים בין היבשות, סביב כדור הארץ כמו תפר של כדור בייסבול.
רכס מרכז אוקייני, המתנשא לגובה ממוצע של כ-4,500 מטרים מעל קרקעית הים, מאפיל על כל ההרים בארצות הברית מלבד הר מקינלי שבאלסקה (6,194 מ').
אף על פי שהיא מוסתרת מתחת לפני האוקיינוס, מערכת רכס מרכז האוקיינוס העולמית היא המאפיין הטופוגרפי הבולט ביותר על פני כדור הארץ.
פסים מגנטיים והיפוכי קוטביות במקביל לרכס המרכז אוקייני
החל משנות ה-50, מדענים, תוך שימוש במגנטומטרים המותאמים ממכשירים מוטסים, שפותחו במהלך מלחמת העולם השנייה כדי לזהות צוללות, החלו לזהות שינויים מגנטיים מוזרים על פני קרקעית האוקיינוס.
ממצא זה, אף על פי שלא היה צפוי, לא היה מפתיע לחלוטין, מכיוון שהיה ידוע כי בזלת - הסלע הוולקני העשיר בברזל המרכיב את הקרום האוקייני - מכיל מינרל מגנטי חזק בשם מגנטיט, ויכול לעוות באופן מקומי את קריאות המצפן.
עיוות זה זוהה על ידי יורדי ים איסלנדים כבר בסוף המאה ה-18. חשוב מכך, מכיוון שנוכחותו של מגנטיט מעניקה לבזלת תכונות מגנטיות מדידות, שינויים מגנטיים אלה שהתגלו אז, סיפקו אמצעי נוסף לחקור את קרקעית האוקיינוס העמוקה.
סלעים שייכים בדרך כלל לשתי קבוצות לפי תכונותיהם המגנטיות.
לקבוצה אחת יש קוטביות רגילה, המאופיינת בכך שהמינרלים המגנטיים בסלע, הם בעלי קוטביות הזהה לזו של השדה המגנטי הנוכחי של כדור הארץ.
כתוצאה מכך, הקצה הצפוני של "מחט המצפן" של הסלע, מצביע לכיוון הצפון המגנטי.
לקבוצה השנייה, לעומת זאת, יש קוטביות הפוכה, המסומנת על ידי יישור קוטביות הפוך לזה של השדה המגנטי הנוכחי של כדור הארץ.
במקרה זה, הקצה הצפוני של מחט המצפן של הסלע, מצביע דרומה.
התשובה לשונות הזו טמונה במגנטיט שבסלע הוולקני.
גבישי המגנטיט - המתנהגים כמו מגנטים קטנים - יכולים ליישר את עצמם עם כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ.
כאשר מאגמה (סלע מותך המכיל מינרלים וגזים) מתקררת ליצירת סלע וולקני מוצק, יישור גרגירי המגנטיט "נעול", ומתעד את האוריינטציה המגנטית או הקוטביות (נורמלית או הפוכה) של כדור הארץ בזמן ההתקררות וההתגבשות.
ככל שיותר ויותר מקרקעית הים מופה במהלך שנות ה-50, התברר שהשינויים המגנטיים לא היו אקראיים או מבודדים, אלא חשפו דפוסים ניתנים לזיהוי.
כאשר דפוסים מגנטיים אלה מופו על פני אזור רחב, קרקעית האוקיינוס הראתה דפוס דמוי זברה.
פסים מתחלפים של סלע שונה מבחינה מגנטית, נפרשו בשורות משני צידי הרכס המרכז אוקייני: פס אחד עם קוטביות רגילה והפס הסמוך לו עם קוטביות הפוכה.
הדפוס הכללי, שהוגדר על ידי פסים מתחלפים אלה של סלע מקוטב רגיל והפוך, נודע בשם פסים מגנטיים.
התפשטות קרקעית הים ומיחזור הקרום האוקייני
גילוי הפסים המגנטיים עורר באופן טבעי שאלות נוספות: כיצד נוצרת תבנית הפסים המגנטיים?
ומדוע הפסים סימטריים סביב פסגות הרכסים המרכז אוקייניים.
לא ניתן היה לענות על שאלות אלו מבלי להכיר גם את משמעותם של רכסים אלו.
הוא הבין את פרופילי קרקעית האוקיינוס שייצר על פני צפון האוקיינוס השקט, רק לאחר שמארי ת'ארפ וברוס היזן מאוניברסיטת קולומביה גילו ב-1953 את הבקע הגלובלי הגדול, העובר לאורך הרכס המרכז אטלנטי.
בשנת 1963, פרד ויין , דראמונד מתיוס ואחרים, פרסמו את מה ששיערו כבר ב-1961, כי הקרום המקיף את הרכסים המרכז אוקייניים, הראה פסים מתחלפים - כל פס ממוגנט בקוטביות הפוכה לרצועות השכנות.
הם הציעו שכאשר קרום חדש של קרקעית הים נוצר סביב הבקע ברכס המרכז אוקייני, הוא ממוגנט בצורה שונה, בהתאם לקוטביות של כוכב הלכת באותה תקופה.
תיאוריה זו תמכה בתיאוריה שהציג הארי הס, לפיה האוקיינוס מתרחב בהדרגה ככל שקרקעית ים חדשה נוצרת לאורך סדק, העוקב אחר פסגת הרכסים המרכז אוקייניים הללו.
עבודתם התבססה על סקרים מגנטיים ימיים קודמים של מספר קבוצות (למשל, מוסדות אוקיינוגרפיים אמריקאים ובריטיים), אשר מיפו אנומליות מגנטיות ליניאריות, אך טרם הסבירו את הסימטריה.
בנוסף, כאשר תוארכו סלעי הבזלת של הקרום הימי, נמצא שהם באותו גיל במרחקים דומים מהרכס מכל צד.
זה מצביע על כך שקרקעית האוקיינוס נוצרה ברכסי אמצע האוקיינוס, ואז נחצבה לשניים על ידי פעילות מאוחרת יותר, ונדחפה הצידה (לכיוון היבשה).
תהליך זה, שנקרא מאוחר יותר התפשטות קרקעית הים, הפועל במשך מיליוני שנים, בנה את מערכת הרכסים הללו באורך 50,000 ק"מ.
על ידי הסבר זה, הפסים המגנטיים דמויי הזברה והן בניית מערכת רכס אמצע האוקיינוס, והשערת התפשטות קרקעית הים, זכתו במהירות לתמיכה, ואלו ייצגו התקדמות משמעותית נוספת בפיתוח תאוריית טקטוניקת הלוחות.
יתר על כן, הקרום האוקייני נתפס כעת כ"הקלטה" טבעית של ההיסטוריה של ההיפוכים בשדה המגנטי של כדור הארץ.
בשנת 1966, מדעני כדור הארץ זיהו לראשונה את היפוך ג'רמילו, היפוך מוחלט של השדות המגנטיים של כדור הארץ לפני כ-900,000 שנה.
תיאוריה זו אישרה את התיאוריה שהשדה המגנטי של כדור הארץ התהפך במהלך חייו של כוכב הלכת, והבהירה למדי את ממצאיהם של מתיוס ו-ויין משנת 1963. הם הבינו שדפוס ההיפוכים, תואם בצורה מושלמת את הפרופיל המגנטי, שהם הרכיבו, של קרקעית הים.
תגלית זו, יחד עם נתונים מספינת מחקר משנת 1964, שינו את תחום הגאולוגיה.
היא אישרה את התפשטות קרקעית הים כפי ששיער הס בראשית העשור, וכן את רעיון "נדידת היבשות", שהוצע במקור על ידי אלפרד וגנר בשנת 1912.
ראיות נוספות להתפשטות קרקעית הים הגיעו ממקור בלתי צפוי: חיפושי נפט.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, עתודות הנפט היבשתיות התדלדלו במהירות, והחיפוש אחר נפט בים החל.
כדי לבצע חיפושים בים, חברות נפט בנו ספינות המצוידות באסדת קידוח מיוחדת, וביכולת לשאת קילומטרים רבים של צינורות קידוח.
רעיון בסיסי זה אומץ מאוחר יותר בבניית ספינת מחקר בשם גלומאר צ'לנג'ר , שתוכננה במיוחד למחקרי גאולוגיה ימית, כולל איסוף דגימות ליבות קידוח מקרקעית האוקיינוס העמוק.
בשנת 1968 יצאה הספינה למשלחת מדעית בת שנה, וחצתה את הרכס המרכז אטלנטי בין דרום אמריקה לאפריקה, וקדחה דגימות ליבות במקומות ספציפיים.
כאשר גילאי הדגימות נקבעו על ידי מחקרי תיארוך פליאונטולוגיים ואיזוטופיים, הם סיפקו את הראיות החותכות שהוכיחו את השערת התפשטות קרקעית הים.
השאלה כיצד ניתן להוסיף קרום חדש ללא הרף, לאורך הרכסים המרכז אוקייניים, מבלי שכדור הארץ גדֵל ומתרחב, קיבלה מענה באמצעות גילוי תופעת הפחתת קרום כדור הארץ במפגש האוקיינוסים עם היבשות.
לפיכך, רעיונותיו של הס הסבירו בצורה מסודרת מדוע כדור הארץ אינו גדל עם התפשטות קרקעית הים, מדוע יש כל כך מעט הצטברות משקעים על קרקעית האוקיינוס, ומדוע סלעים אוקייניים צעירים בהרבה מסלעים יבשתיים.
ריכוז של רעידות אדמה וניטורן
במהלך המאה ה-20, שיפורים במכשור סייסמי, ושימוש הולך וגובר בסייסמוגרפים, ברחבי העולם, אפשרו למדענים ללמוד שרעידות אדמה נוטות להיות מרוכזות באזורים מסוימים, בעיקר לאורך השקעים האוקייניים, ומנגד לאורך הרכסים המרכז אוקייניים.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, סייסמולוגים החלו לזהות מספר אזורי רעידות אדמה בולטים במקביל לשקעים, אשר בדרך כלל היו נוטים ב-40–60 מעלות מהאופק, והשתרעו כמה מאות קילומטרים לתוך עומק כדור הארץ.
אזורים אלה נודעו מאוחר יותר כאזורי וואדאטי-בניוף, או פשוט אזורי בניוף, על שם הסייסמולוגים שזיהו אותם לראשונה, קיו ואדאצ'י מיפן והוגו בניוף מארצות הברית.
מחקר הסייסמיות העולמית התקדם מאוד בתחילת שנות ה-60 עם הקמת רשת הסייסמוגרפים הסטנדרטית העולמית (WWSSN), כדי לפקח על העמידה באמנה משנת 1963, האוסרת על ניסויים מעל הקרקע של נשק גרעיני.
רשת זו הייתה נרחבת ועקבית הרבה יותר ממערכות קודמות, והפיקה נתוני רעידות אדמה באיכות גבוהה, והניתנים להשוואה מרחבי העולם.
הנתונים המשופרים בהרבה ממכשירי WWSSN, אפשרו לסייסמולוגים למפות במדויק את אזורי ריכוז רעידות האדמה ברחבי העולם.
רעידות האדמה הגדולות של שנות ה-60 ותרומתן לחקר הגאולוגיה של כדור הארץ
רעידות האדמה הגדולות משנות ה-60: רעידת האדמה הגדולה ביותר שנרשמה אי פעם ושהתרחשה בצ'ילה בשנת 1960, ושתי רעידות האדמה באלסקה ובניאיגטה בשנת 1964 - היו בעלות ערך רב למדענים שחקרו כיצד גלים סייסמיים נעים דרך כדור הארץ.
המידע הזה עזר להם: ללמוד על השכבות הפנימיות של כדור הארץ (קרום, מעטפת וגלעין); למדוד תופעות כמו "תנודות חופשיות" - כיצד כדור הארץ כולו רוטט לאחר רעידת אדמה ענקית; ולהשתמש בנתונים סייסמיים כדי לבנות מודלים טובים יותר של פנים כדור הארץ.
טקטוניקת הלוחות הופכת בשנת 1964 לתיאוריה מאוחדת המאגדת את כל מדע רעידות האדמה עד לנקודה זו, ומספקת בסיס עליו ניתן לבנות קדימה.
מדידות חדשות מראות, שכמות הקרום המופחת מאוזנת על ידי הכמות הנוצרת ברכסים המרכז אוקייניים.
מפה ממוחשבת של מיקומי רעידות אדמה ברחבי העולם, משמשת לתיחום גבולות הלוחות העיקריים.
רעידת האדמה הגדולה בצ'ילה ב-1960
חשיבותה של רעידת האדמה בוולדיביה (הרעידה הצ'ילאנית הגדולה) בשנת 1960, היא בראש ובראשונה בכך שהיא רעידת האדמה הגדולה ביותר שתועדה בהיסטוריה, ואירוע קו פרשת מים במדע הצונאמי ותאוריית טקטוניקת הלוחות, כמו גם בתכנון הנדסי מונע.
המגניטודה הגדולה ביותר האפשרית במגה רעידת אדמה
גודלה החריג של רעידת האדמה, נתן מושג ראשוני למדענים, על הגודל המקסימלי האפשרי של רעידת אדמה.
רעידת האדמה הזו התרחשה על שבר שאורכו כמעט 1,600 קילומטרים ורוחבו/עומקו 240 קילומטרים, כשהוא צולל אל תוך כדור הארץ בזווית רדודה.
סולם המגניטודה פתוח, כלומר מדענים לא הציבו גבול עליון לגודל רעידת האדמה (כמו גם גבול תחתון), אך יש גבול הנובע מגודל כדור הארץ.
לא ידוע על העתק ארוך מספיק כדי ליצור רעידת אדמה במגניטודה מעל 10, ואם היה קיים, הוא היה משתרע סביב רוב כדור הארץ.
כל מישור העתק ספק אם יצליח לאצור בתוכו אנרגיה, שתספיק להתרחשות של רעידת אדמה הגדולה ממגניטודה 10. האנרגיה הזו תשתחרר ברעידת אדמה גדולה עוד הרבה קודם לכן.
עם זאת, במחצית השנייה של העשור השני של המאה ה-21, התפרסמו מספר מחקרים שהציגו שמגה רעידת אדמה מסוג רעידת מגה-דחף, יכולה להגיע למגניטודה 10 ואולי אף יותר מכך.
זאת על ידי חישוב את המומנט הסייסמי הצפוי מגבול הלוח הארוך ביותר, כלומר, מהגבול הצפוני לצפון-מערבי של הלוח הפסיפי.
גבול הלוחות שם הוא באורך של כ-10,100 ק"מ, ומגניטודת רעידת אדמה שתתרחש שם מוערכת בכ-10, בהנחה שההעתק ברוחב/עומק של 200 ק"מ, וההחלקה הממוצעת היא 20 מטר.
משמעות הדבר היא שאירועי M=10 יהיו רעידות האדמה הגדולות ביותר שאנו יכולים להעריך.
מחקר נוסף שהתפרסם בשנת 2020 ובכתב עת בעל דירוג דומה, הגיע למסקנה שרעידת אדמה בדרגה M10 אפשרית בכדור הארץ האמיתי, כפי שהוצע בעבר על ידי כמה סייסמולוגים והוערך במחקר זה, אך רעידת אדמה בדרגה M11 אינה מציאותית בכדור הארץ האמיתי.
בשנת 1960, לא הייתה מודעות מספקת לאפשרות התרחשותו של גל צונאמי הרסני הרחק ממוקד רעידת אדמה.
לקח לגל הצונאמי יותר מ-20 שעות כדי להכות בחופי יפן והפיליפינים אך גם בהוואי (אחרי 15 שעות) וניו זילנד, בצידו השני של האוקיינוס השקט, ובגובה של 9 מטרים.
אירוע זה הפך לדוגמה קלאסית של "טלצונאמי"', והשפיע רבות על פיתוחן והצדקת הקמתן של מערכות התרעה וניטור צונאמי ברחבי האוקיינוס השקט.
מאז רעידת האדמה הגדולה בצ'ילה, המדינה, ורבות ממדינות המערב שנמצאות באזורים שמועדים לפורענות, אימצו אסטרטגיה לאומית כדי להבטיח שבניינים, בתים ומשרדים חדשים ייבנו בהתאם לקוד תכנון סייסמי.
במקום להתנגד לגלים סייסמיים במהלך רעידות אדמה, בניינים חדשים מתוכננים להתנדנד יחד איתם.
חשיבותה העיקרית של רעידת האדמה הזו היא היותה השנייה בגודלה שנקלטה אי פעם, והיא סיפקה ראיות חותכות להפחתת הלוח הפסיפי מתחת ללוח הצפון אמריקאי מתחת לגבול היבשתי של דרום אלסקה.
היא סיפקה נתונים חדשים ובקנה מידה גדול, על רעידות אדמה באזורי הפחתה.
לפני 1964, מדענים הבינו רעידות אדמה בעיקר מאירועים קטנים יותר.
רעידת אלסקה הייתה במגניטודה 9.2, החזקה ביותר שתועדה בהיסטוריה של ארצות הברית, והשנייה בגודלה שנצפתה אי פעם במכשירים מודרניים.
האופן שבו הקרקע זזה - כאשר אזורים מסוימים עלו בעשרות מטרים ואחרים שקעו - סיפק לחוקרים ראיות מפורטות מהעולם האמיתי, למה שקורה כאשר לוחות טקטוניים מחליקים זה על פני זה באזור הפחתה.
הרעידה העיקרית והמפולות התת-ימיות שנילוו אליה, יצרו הן צונאמי טקטוני גדול והן צונאמי מפולות מקומיות רבות, שגובהם המקומי הגיע לכמה עשרות מטרים (עד כ-60–70 מטר בכמה מפרצים באלסקה).
סרטון אודות רעידת האדמה הגדולה באלסקה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, המציג ומסביר רבות מהתופעות המוזכרות בערך זה (באנגלית, 11:37 דקות).
חשיבותה של רעידת האדמה בניאיגטה ב-1964 היא בראש ובראשונה בהכרה פורצת דרך בהתנזלות קרקע.
אחת התרומות המדעיות החשובות ביותר של רעידת האדמה בניאיגטה הייתה, להראות כי התנזלות קרקע יכולה להיות גורם עיקרי לנזקי רעידות אדמה בערים מודרניות.
לפני רעידת האדמה הזו, מהנדסים רבים ידעו על התנזלות בתיאוריה, אך אירוע זה הדגים את כוחה ההרסני בעולם האמיתי בתשתיות עירוניות.
התנזלות נרחבת גרמה לבניינים - במיוחד כאלה מבטון מזוין - לנטות או לשקוע עמוק באדמה, אף על פי שמבנה העל שלהם נותר ללא נזק, דבר שהיה מפתיע באותה תקופה.
בספרות ההנדסית, רעידת האדמה של ניאיגטה ממשיכה להיות מצוטטת כמקרה היסטורי מדויק לתכנון וניתוח התנזלות בהנדסת רעידות אדמה גיאוטכניות.
אירוע ניאיגטה השפיע על האופן שבו מהנדסים חושבים על רעידות אדמה, ותכננו את הבניינים לקראתן ברחבי העולם: הוא עזר להעביר את הדגש מתכנון חוזק מבנים מעל הקרקע, לתשומת לב למאפייני הקרקע והיסודות התומכים במבנים.
לאחר ניאיגטה, מהנדסים אזרחיים וגיאוטכניים החלו לפתח שיטות להערכת התנזלות, טכנולוגיות לשיפור קרקע והנחיות תכנון כדי להפחית את הסיכון להתנזלות.
רעידת אדמה זו עדיין משמשת במחקר הנדסי לבדיקה ולאימות שיטות חיזוי התנזלות ומודלים של אינטראקציה בין קרקע למבנה.
בשנות ה-60, ניטור עולמי הפך סוף סוף למציאותי ושמיש, הודות לתחנות סייסמיות סטנדרטיות בכל רחבי הגלובוס.
רעידות האדמה הגדולות סיפקו למדענים רמזים מפורטים על פנים כדור הארץ.
מחשבים וכלי ניתוח חדשים הפכו את הסייסמולוגיה למדויקת הרבה יותר, ומימון מחברות גלובליות - במיוחד ניטור ניסויים גרעיניים - האיץ את ההתקדמות חקר רעידות האדמה.
שנות ה-70 של המאה ה-20 (העשור מכונה גם בקיצור שנות השבעים, או בסלנג הסבנטיז) היו העשור השמיני של המאה ה-20, החלו ב-1 בינואר 1970 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1979.
בשנות ה-70 הייתה התקדמות משמעותית בהתקרבות של סין למערב, כשבשנת 1971 הרפובליקה העממית של סין החלה להיות מיוצגת באו"ם, ושנה לאחר מכן ביקור ניקסון בסין סימן את תחילת שיפור היחסים בין הסינים לארצות הברית.
בשנת 1978 מתחילה הרפורמה בכלכלת סין בה החלה כלכלת סין להיפתח אל השוק החופשי ולקבל מאפיינים מערביים, או מערביים למחצה, בתהליך שהגדיל משמעותית את התל"ג הסיני.
העשור מזוהה גם עם משבר האנרגיה של 1973, בו ארצות ערב גרמו לנזק כלכלי במדינות המערב על ידי צמצום אספקת הנפט למערב והעלאת מחיר הנפט באופן חד, וכמו כן לאורכן המשיכו חלק מהתהליכים העולמיים שהחלו בעשורים הקודמים, ביניהם תהליך הדה-קולוניזציה והעצמאות או ההכרה בזכויות הבחירה לנשים.
באירופה העשור מזוהה עם יום ראשון העקוב מדם ומהפכת הציפורנים.
במזרח התיכון העשור מזוהה עם המהפכה האיראנית, ועלייתו של סדאם חוסיין.
בארצות הברית העשור מזוהה עם פרשת ווטרגייט שהביאה את נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון להתפטר מתפקידו, ועם פסק דין רו נגד וייד, שקבע כי חוק האוסר על הפלות נוגד את חוקת ארצות הברית.
מבחינת התקדמות טכנולוגית, בשנות ה-70 החל שיווקם המסחרי של המיקרו מעבדים, משחקי הווידאו הראשונים, מכשירי הווידאו טייפ, המחשבים האישיים והווקמן.
מבחינה תרבותית העשור מזוהה לרוב עם דיסקו, רוק מתקדם ופאנק, וכן עם שוברי קופות רבים, ביניהם מלחמת הכוכבים, מלתעות וגריז.
במהלך שנות ה-70 גדלה אוכלוסיית העולם מ-3.7 ל-4.4 מיליארד בני אדם.
בסך הכל היו במהלך העשור כ-1.23 מיליארד לידות וכ-475 מיליון מקרי מוות ברחבי העולם.
הדור שנולד בשנות ה-70 (יחד עם ילידי המחצית השנייה של שנות ה-60) מכונה דור ה-X.
בישראל שנות ה-70 מזוהות בעיקר עם מלחמת ההתשה, טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, מלחמת יום הכיפורים, מבצע יונתן, ההעפלה למונדיאל 1970, זכייתה הראשונה של מכבי תל אביב בגביע אירופה לכדורסל, המהפך בו הצליחה לראשונה מפלגת הליכוד לזכות בראשות ממשלת ישראל, הזכייה הכפולה באירוויזיון עם השירים אבניבי והללויה, והסכם השלום עם המצרים.
המלחמות הבולטות ביותר בעשור כוללות:
1971: מלחמת העצמאות של בנגלדש ומלחמת הודו–פקיסטן השלישית – מזרח פקיסטן מקבלת עצמאות בסיוע הודי והופכת לבנגלדש.
1973: מלחמת יום הכיפורים – פורצת עם התקפת קואליציה של צבאות מדינות ערביות כנגד ישראל, בהובלתן של סוריה ומצרים.
המלחמה מתרחשת בעיקר בסיני וברמת הגולן, ונמשכת באופן רשמי 18 ימים.
באופן מעשי פעולות לחימה בכמה מהחזיתות נמשכות גם כמה חודשים לאחר סיומה הרשמי של המלחמה.
1975: סיומה של מלחמת וייטנאם – מלחמת וייטנאם באה לקיצה בהדרגה.
לאחר הסכם שביתת נשק ב-1973 כוחות צבא ארצות הברית שבים לארצם.
בשנת 1975 פולשים צבאות צפון וייטנאם לדרום וייטנאם, מכניעים את צבאם ומאחדים את המדינות.
1977: מלחמת לוב–מצרים – כינויה של תקרית גבול בין לוב למצרים שנמשכת 4 ימים.
עקב התקרבותה של מצרים בראשות אנואר סאדאת למערב ולישראל, מתחילים אלפי אזרחים ואנשי מיליציה עממית לובים לצעוד אל גבול מצרים, לצד ירי ארטילרי ומטוסי קרב.
צבא מצרים מגיב בתקיפות ובעוצמה, ונכנס בכוח של שלוש דיוויזיות לתוך שטח לוב, תוך איום כיבוש ערים בשטחה.
1970: חטיפת המטוסים לשדה דוסון – מחבלים פלסטינים מארגון החזית העממית לשחרור פלסטין חוטפים ארבעה מְטוסי נוסעים שהיו אמורים להגיע לניו יורק ולוקחים מעל ל-300 אנשים שהיו על סיפון המטוסים כבני ערובה.
בני הערובה שוחררו מאוחר יותר, אבל המטוסים פוצצו.
1971: הצהרת סינגפור – לאחר תהליך דה-קולוניזציה ממושך, מקימה הממלכה המאוחדת של בריטניה את חבר העמים הבריטי.
בהצהרה זו מעגן חבר העמים את מטרותיו: קידום שלום עולמי ויחסי שלום בין המדינות החברות בו, קידום דמוקרטיה ייצוגית וזכויות אדם ברחבי העולם, קידום שוויון והתנגדות לגזענות, מלחמה בעוני, בבורות ובמחלות, וקידום סחר חופשי.
1971: הרפובליקה העממית של סין מיוצגת באו"ם – הרפובליקה העממית של סין (סין הקומוניסטית) מחליפה במוסדות האו"ם, כולל במועצת הביטחון, את הרפובליקה הסינית (טיוואן).
1972: ביקור ניקסון בסין – נחשב לצעד הראשון ביחסים הרשמיים בין ארצות הברית והרפובליקה העממית של סין.
1972: הטבח בנמל התעופה לוד – 3 מחבלים מארגון הצבא האדום היפני פותחים באש באולם הנוסעים של נמל התעופה, ורוצחים 24 בני אדם.
1972: טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן – מבוצע במהלך ספטמבר 1972 במהלך האולימפיאדה העשרים שהתקיימה במינכן שבגרמניה המערבית; מחבלים פלסטינים מארגון "ספטמבר השחור" חוטפים ורוצחים את חברי המשלחת האולימפית הישראלית באולימפיאדה.
1972: אתרי מורשת עולמית – האספה הכללית של אונסק"ו מאשרת את התוכנית העולמית להגנה על אתרי מורשת עולמית.
1973: משבר האנרגיה של 1973 – לאחר שמדינות המערב תומכות בישראל במלחמת יום כיפור, ארצות ערב מכריזות על חרם באספקת הנפט לעולם המערבי.
1975: ארגון המדינות המתועשות – הארגון מוקם כתגובה למשבר האנרגיה והמשבר הכלכלי שנלווה לו.
שש המדינות המייסדות הן ארצות הברית, יפן, גרמניה המערבית, צרפת, איטליה ובריטניה ומתכנס לראשונה בצרפת תחת השם G6. בשנת 1975 נערכת ועידת הפסגה הראשונה של הארגון.
לאחר הצטרפותה של קנדה בשנת 1976, הופכת הקבוצה ל-G7.
1975: אמנת הנשק הביולוגי – ההסכם הבין-לאומי הראשון לפירוק נשק.
1975: מזרח טימור – מזרח טימור מכריזה על עצמאותה מפורטוגל.
עצמאות זו מחזיקה מעמד 9 ימים בלבד, עד לכיבושה בידי אינדונזיה.
כיבוש זה מתחיל את רצח העם במזרח טימור.
1979: מלחמת אפגניסטן – שני פלגי המפלגה המרקסיסטית PDPA מתאחדים ומשתלטים על אפגניסטן בהפיכה.
מהפכה זו מובילה להתערבותן של ברית המועצות וארצות הברית במאבקים הצבאיים שבאפגניסטן.
1979: משבר בני הערובה באיראן – כינוי לתקופה בת 444 ימים שבה מוחזקים 52 דיפלומטים ואזרחים אמריקאים כבני ערובה בטהראן בירת איראן על ידי השלטון האסלאמי המהפכני החדש, שעולה לשלטון בעקבות המהפכה האסלאמית באיראן.
המלחמה הקרה – לאורך שנות ה-70, המאבקים בין ארצות הברית לברית המועצות, מביאים להתנגשות אלימה בין המעצמות בעיקר במלחמת וייטנאם.
בשנות ה-70 חתמו מנהיגי המעצמות על הסכמי סאל"ט.
השפעות המלחמה הקרה באפריקה – בשנות ה-70 אירעה הסלמה בהשפעת המלחמה הקרה על היבשת, כאשר אנגולה ומוזמביק, שזכו לעצמאותן בשנים אלה, קשרו את עצמן לברית המועצות, בעוד שמערב אפריקה ודרומה חברו לבלום את ההשפעה הסובייטית.
חונטות מרקסיסטיות לקחו חלק גם במאבקים הפנימיים בסודאן.
1972: יום ראשון העקוב מדם – נחשב כאירוע מכונן אשר מביא לתחילתן של 30 שנות אלימות מצד הצבא האירי הרפובליקני הזמני (ה-PIRA) נגד בריטניה.
1973: התרחבות השוק האירופי המשותף – אירלנד, הממלכה המאוחדת ודנמרק מצטרפות לשוק האירופי המשותף.
1974: מהפכת הציפורנים – מחזירה את הדמוקרטיה לפורטוגל.
1974: נפילת המשטר הצבאי ביוון – עימותים של משטר רודני ביוון, תחילה מול הפגנות סטודנטים, ובהמשך מול ארגון הטרור "17 בנובמבר".
החונטה ששולטת ביוון עוד מסוף שנות ה-60 מבטלת ב-1973 את המלוכה כדי לחזק את שלטונם, ולאחר מימון ניסיון הפיכה כושל מתמוטטת החונטה, והמשטר הצבאי ביוון מתמוטט ב-1975 ומתחלף ב-1975 בממשל דמוקרטי.
1975: שביתת הנשים של איסלנד – במחאה נגד פערי שכר ואפליה, מתקיימת שביתת ענק בה משתתפות 90% מהנשים באיסלנד, אשר משביתות את המשק.
1976: טבח קינגסמיל – הצבא האירי הרפובליקני רוצח 10 גברים פרוטסטנטים בצפון אירלנד.
1978: דמוקרטיזציה בספרד – לאחר מותו של פרנקו, עלה חואן קרלוס, אחרון מלכי ספרד, למלוכה, והביע את תמיכתו בדמוקרטיה.
תחת הנהגתו, הושגו הסדרים עם המיעוטים הבסקי והקטלאני ונחקקו שורת חוקים סוציאליסטים לטובת השכבות החלשות.
1979: מרגרט תאצ'ר – מנהיגת המפלגה השמרנית מרגרט תאצ'ר נבחרת לעמוד בראש ממשלת בריטניה.
שנות העופרת – כינוי לתקופה שבין שנות השבעים לשנות השמונים אשר במהלכה מתרחשים עשרות פיגועי טרור באיטליה, ביניהם חטיפתו ורציחתו של אלדו מורו, ראש הממשלה המיועד של איטליה, על ידי הבריגדות האדומות.
1970: ספטמבר השחור – מאבק אלים בין ירדן לבין ארגונים פלסטינים.
בתום המאבק, השושלת ההאשמית הבטיחה את שלטונה בירדן, ואילו המחבלים הפלסטינים מצאו מקום חדש לפעילותם – לבנון.
כתוצאה מהאירועים הקימו הפלסטינים את ארגון ספטמבר השחור שאחת ממטרותיו הייתה ללחום בירדן.
ארגון זה, בין היתר, רצח את ראש ממשלת ירדן, וספי א-תל.
1970: מהפכת התיקונים בסוריה – אשר במהלכה סיעה צבאית בראשותו של חאפז אל-אסד עולה לשלטון.
1974: תקופה של הפיכות צבאיות אלימות בטורקיה – בין השנים 1974–1980 מנהיגות את טורקיה חמש ממשלות שונות, על רקע מאבקים אלימים בין פלגים פוליטיים שונים.
במשך שש השנים חווה טורקיה מסכת של טרור ואנרכיה.
מספר קורבנות מעשי הטרור במחצית השנייה של העשור עומד על למעלה מ-5,000, כשרוב מקרי הרצח הם על רקע מאבק אלים בין גורמי הימין הקיצוני, ובראשם ארגון הזאבים האפורים השייך למפלגת התנועה הלאומית, לבין גורמי שמאל קיצוני.
1975: מלחמת האזרחים בלבנון – פורצת כהמשך ישיר לסכסוכי דת ומעמדות קודמים בלבנון.
המלחמה מסתיימת בסוף שנות ה-80.
1979: המהפכה האיראנית – איראן הופכת ממדינה אוטוקרטית, פרו-מערבית, מונרכית, תחת שלטונו של השאה מוחמד רזה פהלווי, לרפובליקה אסלאמית-תיאוקרטית תחת שלטון האייתוללה ח'ומייני.
1979: הסכם השלום בין ישראל למצרים – ישראל ומצרים מכוננות יחסים דיפלומטיים באמצעות הסכמי קמפ דייוויד (1978), כשנה לאחר ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל.
1979: עלייתו של סדאם חוסיין – ב-16 ביולי 1979 הופך סדאם חוסיין, שהיה השני בחשיבותו במדינה, לנשיא עיראק לאחר שמכריח את אחמד חסן אל-בכר להתפטר.
1971: רצח העם הבנגלי והקמת בנגלדש – מאבקם של הבנגלים לעצמאות מגיע לשיאו בתוכנית השמדה המונית של הבנגלים מצד פקיסטן שמחסלת כ-3 מיליון מתוכם, וגורם לעשרות מיליוני פליטים.
עם זאת, המאבק לעצמאות מצליח והמחוז המזרחי בפקיסטן מכריז על הפרדות מהמדינה והקמת מדינה חדשה – בנגלדש.
1972: נרמול היחסים הדיפלומטיים בין יפן לסין – יפן מחדשת את יחסיה הדיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, וסוגרת את שגרירותה בטאיוואן.
1975–1979: רצח העם בקמבודיה – רצח העם בקמבודיה תחת שלטון הקמר רוז' גובה לפחות מיליון ושבע מאות אלף קורבנות.
1975–1977: מצב החירום בהודו – ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי מכריזה על מצב חירום, כולאת את מנהיגי האופוזיציה ומשעה את חירויות האזרח במדינה.
1975: הרפובליקה העממית של לאוס – תנועות קומוניסטיות גורמות להפיכה בלאוס והתפטרות המלך.
לאוס הופכת ל"הרפובליקה הדמוקרטית הקומוניסטית של לאוס", אך למרות ההתייחסות לדמוקרטיה בשם המדינה, הממשלה מכוננת שליטה מלאה על התקשורת, ומעצר של אנשי אופוזיציה בממשלה ובצבא ושליחתם למחנות "חינוך מחדש".
המדיניות הקשוחה והחמרה בתנאים הכלכליים, יחד עם מאמציה של הממשלה לאכוף שליטה פוליטית, גורמת להגירה המונית.
כעשרה אחוזים מאוכלוסיית הלאו חיפשה מקלט אחרי 1975. בתקופה זו לאוס חיזקה את הברית שלה עם ברית המועצות.
1976: אירועי כיכר טיין-אן-מן (1976) – לאחר פטירת ראש הממשלה הסיני ג'ואו אנלאי ששולט במדינה שלושה עשורים, בבייג'ינג מתפתחת הפגנה ספונטנית נגד "כנופיית הארבעה" בכיכר טיין-אן-מן.
שלטונות סין מדכאים את ההפגנה ביד קשה וגורמים למותם של מאות אנשים.
בהמשך אותה שנה, שלטונות סין עוצרים את "כנופיית הארבעה".
1979: ההתנקשות בפאק צ'ונג-הי – פאק צ'ונג-הי, ששלט 18 שנה בקוריאה הדרומית במשטר דיקטטורי, נרצח ב-1979, והגנרל צ'ון דוהוואן תפס את השלטון.
1972–1974: פרשת ווטרגייט – מביאה את נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון להתפטר מתפקידו.
1973: פסק דין רו נגד וייד – קובע כי חוק האוסר על הפלות נוגד את חוקת ארצות הברית.
1979: מלחמת האזרחים בניקרגואה – לאחר מספר מקרים אשר חושפים את השחיתות בשלטונו של סומוסה, מושל ניקרגואה, פלגים שונים בהם החזית הסנדיניסטית לשחרור לאומי מתקוממים במחאות ובפעולות טרור כנגד השלטון ומצליחים לגרום להתפטרות סומוסה ולהקמת ממשל פרו-קומוניסטי.
ארצות הברית מסייעת לארגונים נגדיים במאבק מול הסנדיניסטים ומלחמת גרילה אכזרית בין הפלגים השונים גובה חיי אדם רבים.
1979–1992: מלחמת האזרחים באל סלוודור – בעקבות מאבקים בין המפלגה המרקסיסטית, הצבא האל סלוודורי ו"חוליות המוות" הימניות הקיצוניות פורצת מלחמת אזרחים שנמשכת עד ל-1992. מלחמה זו גובה מחיר של כ-75,000 הרוגים.
1970: שלטון האיחוד העממי בצ'ילה – ב-1970 סלבדור איינדה הופך לנשיא המרקסיסטי הראשון בעולם שנבחר בבחירות דמוקרטיות.
ב-1973 מודח על ידי הפיכה צבאית.
1973: ההפיכה הצבאית בצ'ילה – הנשיא מכהן סלבדור איינדה מודח ונרצח בהפיכה צבאית.
החונטה אשר תופסת את שלטונו של איינדה מורכבת מראשי חיל האוויר, מפקדי חיל הים, כוחות המשטרה והצבא.
1976: משטר צבאי בארגנטינה – מבוצעת הפיכה בארגנטינה אשר במסגרתה מודחת הנשיאה איסבל פרון בעוד שהחונטה הצבאית עולה לשלטון במקומה.
1971: הפיכה צבאית באוגנדה – מבוצעת הפיכה צבאית באוגנדה בהנהגתו של הגנרל אידי אמין.
שלטונו של אידי אמין נמשך שמונה שנים ומביא את המדינה לשפל כלכלי, התפוררות חברתית ופגיעה חמורה בזכויות אדם.
1972: הסכם אדיס אבבה – נחתם הסכם אדיס אבבה אשר מסיים את מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה שנמשכת משנת 1955, ומעניק לדרום סודאן אוטונומיה אזורית.
1974: המהפכה האתיופית ומלחמת האזרחים – במסגרת המהפכה האתיופית מודח קיסר האימפריה האתיופית היילה סלאסי, בעוד שהחונטה הצבאית האתיופית עולה לשלטון במקומו.
שלטונה של החונטה הצבאית מוביל את אתיופיה למלחמת אזרחים, שמקבלת תנופה מברית המועצות וארצות הברית שמתערבות במערכה כחלק מהמלחמה הקרה.
1975–2002: מלחמת האזרחים באנגולה – מלחמת האזרחים באנגולה מתחילה מרגע מתן העצמאות למדינה, מידיה של פורטוגל בשנת 1975 ונסתיימה רק לאחר 27 שנה, בשנת 2002.
1975 ואילך: סהרה המערבית – מכריזה על עצמאותה מספרד.
זמן קצר אחר כך סופחה למרוקו.
1976: המהומות בסווטו – סדרה של מחאות שמובלות על ידי תלמידים מבתי ספר שחורים בדרום אפריקה.
סטודנטים ממספר רב של בתי ספר בסווטו מתחילים למחות ברחובות בתגובה להחלטת השלטון ללמד בשפת האפריקאנס בבתי-הספר המקומיים.
תקופה של הפיכות צבאיות בגאנה – לאורך עשור זה חווה בגאנה סדרה של הפיכות צבאיות (1972, 1978, 1979).
1978: טובאלו – איי אליס נפרדים מאיי גילברט ומשנים את שמם לטובאלו.
1971: נטישת תקן הזהב ותחילת ימי כסף הפיאט – נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, מכריז על ביטול תקן הזהב, שמגדיר את הזהב כבסיס לדולר.
הרקע להחלטה הוא הגידול בגירעון במאזן המסחרי של ארצות הברית, אשר נובע מהוצאות העתק על מלחמת וייטנאם, שמובילות לעלייה דרמטית באינפלציה בארצות הברית.
מדינות העולם חודלות להתבסס על זהב כגורם המגדיר את השווי של המטבעות, ומתבססים על מערכת חלופית שמגדירה סימולטנית את יחס השווי בין המטבעות השונים.
החלטה זו פותחת את עידן כסף הפיאט, הנקבע מתוקף חוק מדינה ללא הצמדה לגיבוי בזהב.
1973: משבר האנרגיה של 1973 – במהלך המחלוקת בין ארצות ערב למדינות המערב, הן מצמצמות את אספקת הנפט לעולם המערבי.
המהלך גורם לעלייה חדה במחירי הנפט במערב, ובמדינות שמייבאות נפט נפגעת הכלכלה ועלתה האבטלה.
מין הצד השני, המשבר מחזק כלכלית את המדינות הלא-ערביות שמייצאות נפט, ומשנה את חלוקת ההון בעולם.
עליית המחיר גורמת גם להאצת המאמצים לחיפוש אחר מקורות אנרגיה ירוקה ולשינוי בתחום הרכב ולמעבר לרכבים חסכוניים יותר בדלק.
1974: רפורמה סוציאליסטית באתיופיה – לאחר הדחתו של היילה סלאסי, כלכלתה של אתיופיה הופכת לסוציאליסטית, כאשר המדינה הופכת לגורם חזק ושולט במשק.
חלק גדול מהכלכלה מועבר מבעלות פרטית למגזר הציבורי.
1978: הרפורמה בכלכלת סין – עלייתו של דנג שיאופינג לשלטון בסין גורמת לפתיחות גוברת לכלכלה המערבית.
הוא מוביל רפורמות כלכליות פוליטיות נרחבות שכוללות פתיחה של המשק הסיני להשקעות זרות ולמיקור חוץ, דה-קולקטיביזציה של ענף החקלאות לסחר חופשי וחידוש היחסים עם העולם המערבי.
הרפורמות שמוביל שיאופינג מובילות לצמיחה מסיבית של התמ"ג הסיני.
1 בספטמבר 1970 – התנקשות כושלת בחוסיין, מלך ירדן, בעת שהיה בדרכו לנמל התעופה בעמאן.
ניסיון ההתנקשות מוביל לאירועי ספטמבר השחור.
15 במאי 1972 – מושל אלבמה ג'ורג' וולאס, אשר ערך מסע בחירות לקראת הבחירות המקדימות של 1972, נורה חמש פעמים במהלך מסע בחירות במרילנד, בתקופה בה נחשב לאחד מהמועמדים המובילים.
20 במרץ 1974 – הנסיכה אן הצליחה לחמוק מניסיון חטיפה והתנקשות בעת שנסעה ברחובות לונדון (שומר ראשה ואחרים נפצעו בתקרית).
25 במרץ 1975 – פייסל, מלך ערב הסעודית נרצח בנסיבות שאינן ברורות על ידי אחיינו הנסיך פייסל אבן מוסאעד אבן עבד אל עזיז, אשר סבל, כפי הנראה, מאי שפיות (אף שיש שטענו כי פעל כדי לנקום את מות אחיו הבכור ח'אלד, אשר נהרג בהתקלות עם כוחות הביטחון הסעודיים ב-1966).
הנסיך, שהיה עם משלחת כוויתית שבאה לבקר את המלך הסעודי, שלף אקדחו וירה בפייסל מטווח קצר.
15 באוגוסט 1975 – נשיא בנגלדש שיח' מוג'יבור רחמן משפחתו וצוותו האישי נרצחו במהלך הלילה כאשר קבוצת קציני צבא זוטרים פולשת לביתו באמצעות טנקים ורוצחת את כולם.
27 באוגוסט 1975 – קיסר אתיופיה המודח היילה סלאסי נחנק למוות בחשאי במיטתו על ידי קציני החונטה הצבאית האתיופית.
הדיווחים הרשמיים באותה העת ייחסו את מותו ל"כשל נשימתי" עקב סיבוכים מניתוח הערמונית.
ב-1994, שלוש שנים לאחר שהחונטה הצבאית האתיופית הודחה, בית המשפט האתיופי חשף לראשונה את הנסיבות האמיתיות סביב מותו של סלאסי.