tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סכום ההבדלים בריבוע (SSD) בין שני הטלאים הללו, מסומן , ניתן ע"י:
ניתן להעריך את על ידי הרחבה של טיילור.
יהי ו , הנגזרות החלקיות של , כך ש:
ניתן לכתוב זאת בצורה מטריציונית:
כאשר M הוא טנזור המבנה ,
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס
בדרך כלל, ניתן לחלק את אלגוריתם גלאי פינת האריס לחמישה שלבים.
שינוי צבע התמונה לגווני אפור
אם נשתמש בגלאי פינת האריס בתמונה צבעונית, הצעד הראשון הוא להמיר אותה לתמונה בגווני אפור, מה שישפר את מהירות העיבוד.
ניתן לחשב את הערך של פיקסל בקנה מידה אפור כסכומים משוקללים של הערכים R, B ו-G של התמונה הצבעונית,
לאחר מכן, יש למצוא את הנגזרת ביחס ל-x ואת הנגזרת ביחס ל-y, ו .
על מנת לחשב נגזרות יש לבצע קונבולוציה עם מסכת נגזרת.
עבור מסכה בגודל 3 יש להשתמש במסכה:
לאחר מכן יש לבצע קונבולוציה עם מסכת החלקה - פילטר גאוסיאן המוגדר ע"י:
עבור מסכת החלקה בגודל 3:
לכן מתקבל כי הנגזרות מחושבות לפי:
עם , , ניתן ליצר את טנסור המבנה .
עבור , כאשר מתקיים .
בשלב זה, אנו מחשבים את הערך העצמי הקטן ביותר של טנזור המבנה באמצעות הקירוב הזה:
חישוב תגובת האריס נפוץ נוסף מוצג להלן,
כאשר הוא קבוע שנקבע אמפירית, בדרך כלל בעל ערך .
על מנת לאסוף את הערכים האופטימליים לציון פינות, אנו מוצאים את המקסימום המקומי כפינות בתוך החלון שהוא בדרך כלל פילטר בצורת מטריצה 3 על 3.
בשלב זה נהוג לעשות שימוש בערך סף (threshold) על מנת לנטרל פינות בעלות עוצמה נמוכה.
גלאי פינות המבוסס על פירוק מורפולוגי דיפרנציאלי
גלאי פינות מבוסס מבנה דו-צדדי רב קנה מידה
מודלים ושחזור של סצנות תלת מימד
יצירת אינדקס תמונות ואחזור מבוסס תוכן
סֶרְוִויוּס סוּלְפִּיקִיוּס גַלְבָּה היה אחד מארבעת הקיסרים ששלטו ברומא בשנת 69, היא שנת ארבעת הקיסרים.
נולד בטראצ'ינה (Terracina, כ-56 קילומטרים דרומית מזרחית לרומא).
גלבה היה בן למשפחת סולפקיוס, אחת ממשפחות האצולה הרומיות, מיוחסת ועתיקת יומין, אף כי לא הייתה לה קרבת משפחה אל משפחות שושלתיות לשושלת היוליו-קלאודית.
גלבה אומץ על ידי אימו החורגת שהייתה קרובת משפחה רחוקה של ליוויה אשת הקיסר אוגוסטוס.
מעשה אימוץ זה סלל את דרכו לשלטון בכך שנהנה מחסותה ומשמה שהועבר אליו (לוקיוס).
רק לאחר קבלת תואר הקיסר חזר לשמו הפרטי המקורי סרוויוס.
כשנתמנה לקיסר הציב שלשלת יוחסין שבה המשיך את יחוסו מצד אביו עד ליופיטר ומצד אימו עד לפסיפאה אשת מינוס.
סבו של גלבה נתפרסם יותר כאיש רוח וסופר מאשר כחייל, שכן לא הצליח להגיע למעלה מדרגת פראיטור, אביו שמש בקונסולט ואף שהופעתו החיצונית הייתה נמוכה ובעלת גיבנת נודע כעורך דין מוצלח.
אמו של גלבה הייתה מומיה אחאיקה נכדתו של קאטולוס.
לאורך חייו הציבוריים כהן במשרות רבות מעלה ובכך דאג להוסיף על אנדרטאות כתובות המגוללות את יחוסו הרם.
קיימת אי ודאות בקשר למשמעות השם ומי מבין בני משפחתו קבל כינוי זה לראשונה.
סברה אחת טוענת כי מקור השם טמון באדם ממשפחתו שצר על אחת הערים בהיספניה ללא הצלחה עד שלבסוף שרף את העיר באבוקות משוחות ב"גלבאום" (שרף המופק מצמח החלבנה).
אחרים טוענים שניתן לו השם בזמן שחלה במחלה ממושכת שתרופתה נקראת "גאלבנום", מעין תרופה עטופה בצמר.
ויש האומרים כי הוא פשוט היה שמן מה שמכונה ע"פ הגאלים גלבה, ואחרים מנגד טוענים כי היה רזה כמו בעלי החיים הקטנים המופיעים על עצי האלון ונקראים גאלבים.
כאשר מרדו הצבאות בנירון, בשנת 68 לספירה, היה כבר בשנות השבעים לחייו.
עת נודע על התאבדותו של נירון, קיבל על עצמו את התואר "קיסר", ויצא לרומא מהיספניה, הפרובינקיה בה משל 8 שנים, על מנת לקבל את השלטון.
גלבה נתמנה לפראיטור בשנת 20 ולקונסול בשנת 33. שרת את הקיסרים אוגוסטוס טיבריוס וקליגולה כנציב בפרובינקיות מאתגרות כגון: גאליה, גרמאניה ואפריקה.
במקביל פקד על קרבות בבריטניה.
בשנת 41 נרצח הקיסר קליגולה דבר שיצר מאבקי שליטה בחצר הקיסרות ברומא, גלבה לא השתתף במאבקים אילו ואף הפגין את נאמנותו לקלאודיוס דבר שלימים יתוגמל בו.
בשנת 61 נשלח גלבה על ידי הקיסר נירון לנהל את ענייני האימפריה בפרובינציית היספניה טארקוננסיס (מערב ספרד המודרנית).
תפקיד זה תוכנן להיות עבור תפקיד פרישה אחרון מחייו הציבוריים, זאת בעקבות גילו המתקדם ובגלל רצונו להתרחק מן השחיתות השלטונית ברומא.
עת נודע על התאבדותו של נירון, קיבל על עצמו את התואר "קיסר", ויצא לרומא מהיספניה, הפרובינקיה בה משל 8 שנים, על מנת לקבל את השלטון ובכך להגשים את הנבואה שנתנה לו בצעירותו.
עלייתו של גלבה לקיסרות אושרה על ידי הסנאט, ניתן לומר כי גילו המתקדם 70 הווה מעין תוכנית ביניים לחלופה ארוכת טווח שתכננו אנשי בית הקיסרות לכשימות.
בזמן הקצר בו שלט (9 ביוני 68 ועד 15 בינואר 69) הצליח להתסיס כנגדו גורמים רבי השפעה, זאת מתוך רצון להשתית שינויים מוסדיים ולהבטיח שלטון יציב ומוסרי יותר.
גלבה פגע ברבים בעת שסירב להוציא להורג דווקא את האכזריים שבעוזריו של נירון.
מעמד הסנטורים התנגד לו בעקבות מדיניות קיצוץ משמרתם, חייליו התאכזבו ממנו משום שלא העניק להם את מענקיהם שהובטחו להם על ידו זאת לאחר שסייעו לו להגיע לשלטון, במיוחד התמרמרו כנגדו הצבאות בגרמניה, בראשם עמד אז ויטליוס.
המשמר הפרטוריאני פעל כנגדו כי פיטר רבים מהם מחשש שהם חותרים מתחתיו.
כאשר נודע לגלבה על ההתמרמרות כנגדו סבר כי יוכל לתקן המצב באמצעות אימוץ אדם פופולרי לבן, והכריז לפתע על אימוצו של צעיר בן אצילים בשם פיסו, אך נמנע מלהבטיח מענק כספי לחיילים לרגל האירוע.
את המצב ניצל אות'ו, ממכובדי רומי, אשר קשר קשר עם הצבאות להרוג את גלבה ולרשת את מקומו.
לאחר ששמע כי הוכרז כנגדו מרד, הסתגר במחנה בין חייליו, אך משסיפרו לו סיפור כוזב כי המרד דוכא, יצא לכיוון הפורום, ואז תפסו אותו הקושרים ורצחוהו.
מילותיו האחרונות של גלבה היו "דקור אותי אם זה יעזור לרומאים".
הוא שימש בתפקידו שבעה חודשים בלבד.
החלטת הסנאט להקים לו מצבה במקום בו נרצח בוטלה על ידי אספסיאנוס, "כי נודע לו שגאלבה שלח מהיספניה (ספרד) רוצחי-חרש שיתנקשו בחייו ביהודה (באותה התקופה הוא שהה שם במסגרת מלחמתו לדיכוי המרד הגדול)".
גַּלְבּוֹ או מוליך גלים הוא מבנה אשר מוביל גלים באופן מונחה בין נקודה לנקודה.
לגלבו תפקיד חשוב בתחום התקשורת להעברת אותות למרחקים גדולים (למשל סיבים אופטיים), ובמתקנים שונים להעברת אנרגיה.
מקור השם בהלחם בסיסים של המלים "גל" ו-"בו" (בתוכו).
גלבו מעביר גלים מקצה אחד לשני כך שהגלים לא מאבדים מעוצמתם (באופן אידיאלי).
צורת הגלבו יכולה להיות צינור עגול חלול, צינור בעל חתך מלבני, כבל קואקסיאלי, צורת מוט, ועוד.
גלבואים מסוגים שונים יעבירו גלים שונים, כמו גלי קול או גלים אלקטרומגנטיים (לדוגמה גלי אור ומכ"ם), אך המונח גלבו במשמעותו המצומצמת המקורית משמש לציון צינור מתכת חלול (מלבני או עגול) המוביל גלי רדיו וגלי מיקרו.
גלבו בנוי לתחום מסוים של תדר הגל: סיב אופטי המוביל לייזר (בעל תדר גבוה) לא יוכל להוביל גלי מיקרו (בעלי תדר נמוך בהרבה).
ככלל אצבע, רוחב הגלבו צריך להיות דומה לאורך הגל אותו הוא מוליך (מאותו סדר גודל).
קיימים גם מבנים בטבע המשמשים כגלבו: למשל שכבה מסוימת באוקיינוס יכולה להוביל שירה של לווייתנים למרחקים עצומים.
גלים בחלל הפתוח מתפשטים לכל הכוונים, בצורת גל כדורי.
באופן הזה הם מאבדים מעוצמתם ביחס ישר לריבוע המרחק: כלומר, במרחק R ממקור הגל, עוצמתו היא עוצמת המקור מחולקת ב-R2. הגלבו מאפשר לגלים להתפשט בכיוון אחד בלבד, ותוחם אותם בשאר הכוונים, כך שהם לא מאבדים (במצב אידיאלי) מעוצמתם עם המרחק מהמקור.
הגלים נתחמים בתוך הגלבו כתוצאה מהחזרה מלאה שלהם מדופן הגלבו, כך שניתן בקירוב לתאר את התקדמות הגל בגלבו כ"זיגזג" בין הדפנות שלו.
תיאור זה נכון עבור גלים אלקטרומגנטיים בגלבו מתכתי עגול או מלבני.
החזרה מלאה פירושה שהגל הפוגע בדופן חוזר בשלמותו, כמו אור ממראה.
מבנה מוליך הגלים האלקטרומגנטיים הראשון הוצע על ידי ג'יי ג'יי תומסון בשנת 1893 ונבדק ניסיונית על ידי או.
לודג' בשנת 1894. הניתוח המתמטי של אופני התפשטות של גל אלקטרומגנטי במוליך גלילי מתכתי נעשה על ידי לורד ריילי בשנת 1897. עבור גלי קול, לורד ריילי פרסם בשנת 1894 ניתוח מתמטי מלא של אופני התפשטות במובילי גלים שונים, בספרו "התאוריה של הקול".
חקר של מובילי גלים דיאלקטריים (למשל סיב אופטי, ראו בהמשך) החל כבר בשנות ה-1920 על ידי מספר אנשים, הידועים ביניהם הם ריילי, סומרפלד, דבאי.
הסיב האופטי החל לקבל תשומת לב מיוחדת החל משנות ה-1960 בעקבות החשיבות הרבה שלו בתחום התקשורת.
שימושים של גלבואים היו מוכרים זמן רב לפני שנטבע המושג "גלבו".
תופעת הובלת גלי קול באמצעות חוט מתוח, כמו בטלפון חוט , מוכרת זה זמן רב, וכך גם תופעת הובלת קול בצינור חלול (למשל, קולות המועברים דרך המרזב בבניין משותף, או מסכת רפואי).
שימושים נוספים של גלבו הם בהעברת אנרגיה בין רכיבים של מערכת רדיו, מכ"ם או התקן אופטי:
סיבים אופטיים מוליכים אור ואותות תקשורת בקצב גבוה ועל פני מרחקים גדולים.
בתנור מיקרוגל הגלבו מוביל את האנרגיה מהמגנטרון בו נוצרים הגלים אל תא הבישול.
במכ"ם הגלבו מוליך את הגלים אל האנטנה, ובמקרה זה יש צורך לתאם את העכבה של הגלבו לאנטנה .
ניתן ליצור גלבו על פני מעגל מודפס שנקרא סטריפליין (stripline), ומשמש להעברת אותות מיקרו על פני המעגל, ובמקרה זה היתרון הוא שזול מאוד לייצר את הגלבו והוא בעל ממדים קטנים מאוד המשתלבים בתוך מעגלים מודפסים.
גלבו משמש במכשור מדעי למדידה של תכונות אופטיות, אקוסטיות ואלסטיות של חומרים ושל עצמים.
המדידה יכולה להתבצע על ידי הצמדת קצה הגלבו לדגם (כמו בדיקת אולטרה סאונד רפואית), ובמקרה זה היתרון של שימוש בגלבו הוא שעוצמת הגל נשמרת.
אפשרות אחרת היא על ידי הכנסת הדגם לתוך הגלבו, כך שניתן להשתמש בדגמים קטנים יותר וגם הדיוק רב יותר.
לאורך הגלבו התקדמות הגל מתוארת באמצעות משוואת הגלים, כאשר אורך הגל תלוי במבנה הגלבו ובתדר הגל.
לרוחב הגלבו, לעומת זאת, הגל אינו מתקדם אלא הוא מוגבל, בצורת גל עומד.
המשוואה המתארת את צורת הגל לרוחב הגלבו מסובכת יותר, והיא נובעת במקרה של גלים אלקטרומגנטיים ממשוואות מקסוול ובמקרה של גלי קול ממשוואות האלסטיות, ביחד עם תנאי השפה שנקבעים על ידי מאפייני החומרים שמהם מורכב הגלבו, וצורתו.
למשוואות אלה יש מספר פתרונות, הנקראים אופני התפשטות (עוד על אופני התפשטות בהמשך).
הגל מתפשט לאורך מוביל הגל בצורה ומהירות שונים עבור כל אופן התפשטות.
בהתאם לעובי הגלבו, נקבע תחום התדרים שהגלבו מוביל.
כלל אצבע הוא כי ככל שאורך הגל הרצוי גדול יותר, על מוליך הגלים להיות גדול יותר.
מכיוון שתדר הגל גדל ביחס הפוך לאורך הגל, פירוש הדבר שלתדרים גבוהים הגלבו יהיה צר יותר ולהפך.
אם סוגרים את הגלבו בשני הקצוות מתקבל מהוד, ובמקרה זה רק מספר תדרים מוגבל, אשר ייקראו אופני התנודה העצמיים של המהוד, יוכלו להתקיים לאורך זמן.
אֹפֶן התפשטות (באנגלית mode) בגלבו הוא פתרון אחד של משוואות הגלים, או במילים אחרות, צורה של הגל.
עקב האילוץ של תנאי השפה (דפנות הגלבו), ישנם תחומי תדירות מוגבלים וצורות מסוימות בלבד של פונקציית הגל אשר יכולים להתפשט בגלבו.
התדר הנמוך ביותר שבו אופן התפשטות יכול לנוע בגלבו נקרא תדר הקיטעון, ומתחת לתדר זה האופן נקטע ואינו מתפשט.
האופן בעל תדר הקיטעון הנמוך ביותר נקרא האופן הבסיסי של אותו גלבו.
כאשר מעוניינים באופן מסוים, אז משתמשים בגלבו בתדרים שהם בין תדר הקיטעון של אותו אופן לתדר הקיטעון של האופן הבא.
אין הגבלה תאורטית לתדר הגבוה באופן, אך מקדם החזרת הדפנות, איכות הליטוש וסוג החומר כולם משפיעים על איבוד האנרגיה ועל הגבול העליון המעשי שבו ניתן להשתמש בגלבו.
אופן בגלבו שהוא חשוב במיוחד הוא גל מישורי.
גל מישורי הוא אופן אשר מתקיים בחלל הפתוח, ובמקרה זה חזית הגל היא מישורית.
אופן מישורי הוא בעל תחום תדרים גדול, ובגלבו אידיאלי בו מתקיימת החזרה מלאה מהדופן תדר הקיטעון הוא קטן מאוד (שואף ל-0).
אופן מישורי לא יכול להתפשט בכל סוג גלבו, לדוגמה בכבל קואקסיאלי יכול להתפשט גל אלקטרומגנטי מישורי, אך לא בגלבו חלול.
מהירות התקדמות הגל לאורך הגלבו (רכיב מהירות הגל בציר z) היא: , כאשר f - תדירות הגל, - מהירות הגל בחלל פתוח, - מספר הגל, שהוא וקטור שגודלו .
הקשר בין גודל מספר הגל לרכיביו הוא: ,
כאשר ו- נקראים מספרי הגל הרוחביים, והם תלויים בסוג הגלבו ובאופן ההתפשטות (ולא בתדר).
קיטעון של אופן התפשטות פירושו שהגל אינו מתקדם לאורך הגלבו ולכן מספר הגל האורכי מתאפס.
מדרישה זו נקבל את מספר הגל לקיטעון: ,
ומכאן שתדר הקיטעון יהיה: .
בתורת המעגלים החשמליים, העַכָּבָה (או אימפדאנס, באנגלית impedance) היא הכללה של התנגדות חשמלית למקרה של זרם חילופין, ונמדדת באוהם, .
גלבו בתורת החשמל מתואר באמצעות קו תמסורת, בעל אורך ועכבה אופיינית.
במילים אחרות העכבה היא התנגדות הרכיב במעגל החשמלי (גלבו במקרה זה) למעבר הגלים.
(הערה: תיאור זה של הגלבו מתאים גם במקרים של גלים אלקטרומגנטיים וגלי קול, כאשר "מתרגמים" את תכונות החומרים כמו צפיפות ומקדם דיאלקטרי, למונחים בתורת החשמל כמו עכבה וזרם).
תיאום עכבה חשוב כאשר מחברים שני רכיבים במעגל חשמלי (למשל גלבו עם אנטנה): יחס האימפדנסים קובע האם הגל עובר מאחד לשני, וכמה מהגל מוחזר חזרה מהממשק בין שני הרכיבים.
לדוגמה: בתכנון חיבור בין אנטנה לגלבו נרצה שהגל יעבור במלואו, ולכן מתאמים את העכבות של האנטנה והגלבו כך שתהיה העברה גבוהה ככל הניתן.
מקדם ההחזרה ניתן לחישוב באמצעות הנוסחה , כאשר היא מקדם ההחזרה מהממשק (ערך 0 הוא העברה מלאה ,1 מציין החזרה מלאה וערך 0.5 הוא החזרה של חצי מהמתח הנכנס), וכן ו-, הם האימפדנס של הרכיב הראשון (ממנו נכנס הגל) והשני (אליו מתפשט הגל).
חוסר התאמה של העכבה יוצר החזרה של הגל, והחיבור של הגל המוחזר עם הגל הנכנס יוצר גל עומד.
נהוג לציין את יחס האימפדנסים גם באמצעות יחס גלים עומדים (באנגלית voltage standing wave ratio או VSWR), שהוא מדד לחלק של הגל העומד בגל הנכנס, והקשר שלו ליחס האימפדנסים ולמקדם ההחזרה נתון באמצעות:
, כאשר ו- הם ערכי המקסימום והמינימום של הערך המוחלט של המתח, ו-VSWR הוא יחס הגלים העומדים (ערך של 1 משמעו אין גל עומד והעברה מלאה, ערך גבוה מאוד (אינסוף) משמעו גל עומד והחזרה מלאה).
הוא בדרך כלל אחד משני סוגים עיקריים: עשוי מחומר מוליך (מתכת בדרך-כלל) או עשוי מחומר דיאלקטרי (חומר מבודד שקוף).
דוגמה לגלבו מתכתי היא צינור עגול חלול שמשמש בעיקר עבור גלי מיקרו.
דוגמה לגלבו דיאלקטרי היא סיב אופטי, המשמש בעיקר לגלי אור בתחום הנראה ועליו יורחב בהמשך.
עוד סוג גלבו דיאלקטרי אשר נמצא בשימוש רחב (למשל במעגלים משולבים אופטיים) הוא משטח דיאלקטרי (dielectric slab waveguide).
קיימים גם סוגי גלבו שמשתמשים בחומרים מוליכים וגם בחומרים דיאלקטריים להשגת תכונות מסוימות, למשל מעגל מודפס מסוג stripline לגלי מיקרו.
אופני ההתפשטות של גלים אלקטרומגנטיים נקבעים על ידי התדר, הקיטוב, הצורה והגודל של המוליך.
אופן ניצב חשמלי (TE - Transverse Electric) - אין רכיב שדה חשמלי בכיוון ההתפשטות.
אופן ניצב מגנטי (TM - Transverse Magnetic) - אין רכיב שדה מגנטי בכיוון ההתפשטות.
אופן מישורי (TEM - Transverse ElectroMagnetic) - אין רכיב שדה חשמלי ומגנטי בכיוון ההתפשטות.
זהו אופן ההתפשטות של גל חופשי.
אופן היברידי הוא אופן שבו לשני השדות יש רכיב בכיוון ההתפשטות, כלומר תערובת של האופנים TE ו-TM.
במוליך חלול מתכתי, האופן הבסיסי הוא TE1,0 במוליך מלבני ו-TE1,1 במוליך גלילי.
במוליכים חלולים אופני TEM אינם יכולים להתקיים, כי ממשוואות מקסוול נובע שהדיברגנץ והרוטור של השדה יתאפסו באופן זה וכן תנאי השפה קובעים שדה חשמלי אפס על פני השפה, ומכאן שהשדה מתאפס זהותית.
(או לחלופין: יחד עם תנאי השפה מאלצים את הפתרון שבו השדה הוא אפס בכל נקודה במרחב).
אולם, אופן TEM מסוגל להתקיים במוליך מתכתי עם שני מוליכים המבודדים זה מזה, כמו כבל קואקסיאלי.
ניתוח מתמטי של גלבו חלול מלבני
האופנים שיכולים להתפשט בגלבו חלול מלבני הם TE ו-TM.
ניתוח זה מציג את אופן התנודה TE.
סימונים : E הוא השדה החשמלי, c - מהירות האור.
אורך הגלבו הוא ציר z, רוחב הגלבו בציר x הוא a ורוחב הגלבו בציר y הוא b.
למציאת תדרי הקיטעון נציב בתוך משוואות מקסוול את תנאי השפה, שהם התאפסות השדה החשמלי המקביל לדופן על פני הדופן: ,
ערכי מציינים את האופן שמתפשט בגלבו, כאשר לפחות אחד מהם צריך להיות שונה מ-0.
ערך הקיטעון של מספר הגל בריבוע הוא:
ולכן ערך הקיטעון של התדר הוא:
נהוג להגדיר a>b ולכן הערך הנמוך ביותר של תדר הקיטעון יתקבל עבור m=1, n=0, שהוא האופן הבסיסי של גלבו חלול מלבני.
מספר הגל בכיוון ההתקדמות של הגל (כוון z):
והעכבה של הגלבו באופן TEmn:
כאשר היא העכבה של הריק .
גלבו דיאלקטרי עגול (סיב אופטי)
גלבו דיאלקטרי הוא גלבו העשוי מחומר שקוף בלבד ופועל על פי העיקרון של החזרה פנימית מלאה.
התופעה מתרחשת כאשר קרן אור נעה בתוך תווך שקוף ופוגעת בדופן.
אם זווית הפגיעה גדולה מערך מסוים, שנקרא הזווית הקריטית, הקרן מוחזרת כולה לתוך המשטח.
סיב אופטי הוא גליל ארוך העשוי חומר דיאלקטרי ואחיד לכל אורכו (אם כי לא בהכרח אחיד בחתך הרוחב).
הסיב יכול להיות בנוי משכבה אחת או יותר של חומר דיאלקטרי בעל מקדם שבירה שונה, או מחומר בעל מקדם שבירה המשתנה לאורך הרדיוס.
אופני ההתפשטות האפשריים בסיב אחיד הם TE, TM, HEM, כאשר HEM הוא אופן היברידי (תערובת של TE-TM) שלפעמים מחולק לשני סוגים: HE כאשר TE הוא העיקרי בתערובת, ו-EH כאשר TM הוא העיקרי.
בניגוד לגלבו מוליך חלול, שם מספר האופנים הוא אינסופי, בגלבו דיאלקטרי יש מספר סופי של אופנים שהוא יכול להוביל, ומעבר לתדר מסוים הגלבו הופך בעצם לאנטנה.
אופן מיוחד בכך שאין לו תדר קיטעון, כלומר גם תדרים נמוכים מאוד יכולים לנוע בסיב.
ניתוח מתמטי של סיב אופטי אחיד
ניתוח של גליל דיאלקטרי אחיד מתחיל בהצבה של תנאי השפה, שהם רציפות השדות בתוך ומחוץ לגליל ודעיכה של השדה מחוץ לגליל, בתוך משוואות מקסוול בקואורדינטות גליליות.
בהמשך יוצגו כמה תוצאות מהניתוח של אופן HEM.
סימונים: ציר הגליל הוא ציר z, רדיוס הגליל a וכוון הרדיוס הוא ציר , המקדם הדיאלקטרי חלקי המקדם של הריק הוא , מספר הגל בריק הוא .
מספר הגל לאורך הגלבו הוא: .
נדרוש שמחוץ לגלבו הגל דועך (כך שהוא מתפשט בתוך הגלבו).
מקדם הדעיכה הראדיאלי מחוץ לסיב:
מתנאי השפה נקבל את משוואת הערכים העצמיים, שהפתרונות שלה יתנו את ערכי אופני ההתפשטות:
וכן: Jm - פונקציית בסל מהסוג הראשון מסדר Km .m - פונקציית בסל מהסוג השני מסדר m.
את משוואת הערכים העצמיים צריך לפתור באופן נומרי כדי לקבל את הפתרונות, .
למשוואה אינסוף פתרונות, אך אם נדרוש ש- יהיו ממשיים (זהה לדרישה שתהיה התקדמות של הגל לאורך הגלבו ולא דעיכה, ולעומת זאת דעיכה מחוץ לגלבו), נקבל מספר סופי של צירופי m, n, ולכן מספר סופי של אופני התפשטות.
תוצאה נוספת של הדרישה היא ערך מקסימום למספר הגל הראדיאלי:
דוגמאות של מוביל גלי קול בחיי היום יום מוכרות לכולנו: חוט מתוח , צינור מתכת חלול, מוט מתכת.
בספרו התאוריה של הקול, לורד ריילי מציג ניתוח מתמטי מלא של הגלבואים האלו.
גלי קול אינם מתפשטים בריק (בניגוד לגלים אלקטרומגנטיים), אלא רק בתווך חומרי.
ההעברה ומהירות הקול בגלבו תלויה בעיקר בחומר הממלא אותו.
בצינור חלול (מלא אוויר או חומר אחר) האופן הבסיסי הוא גל מישורי, בניגוד לגל אלקטרומגנטי שאין לו אופן מישורי בגלבו חלול.
מתואר על ידי שפה קשיחה (לעיתים קרובות פלדה) המכילה תווך נוזלי או גזי (למשל מים או אוויר).
המשוואה המתארת גלי קול בתווך נוזלי היא משוואת הגלים, ובתווך מוצק משוואת האלסטיות.
תנאי השפה שנדרוש הם שהתנודה על השפה תתאפס.
בצינור אופן ההתפשטות הבסיסי הוא גל מישורי, שאין לו תדר קטעון.
מהירות הקול של אופן מישורי שווה למהירות הקול בחומר התווך.
העכבה של אופן התפשטות זה שווה למהירות הקול כפול צפיפות החומר:
, כאשר היא צפיפות החומר ו- היא מהירות הקול.
תדר הקיטעון של אופני התפשטות רוחביים מתקבל מהצבת תנאי השפה במשוואת הגלים בקואורדינטות גליליות.
תזוזת החלקיקים בתווך, g (שהיא הפתרון של משוואת הגלים) עבור אופנים רוחביים היא:
כאשר הסימונים מתוארים בפרק סיב אופטי שלעיל, ו-A היא המשרעת של התזוזה.
נדרוש על פי תנאי השפה את התאפסות התזוזה על השפה, כלומר:
נסמן ב- את הפתרונות של המשוואה.
תדר הקיטעון הנמוך ביותר (מלבד האופן הבסיסי שהוא גל מישורי ותדר הקיטעון שלו שווה ל-0) מתקבל עבור אופן (1,0), , ונקבל:
גלבּייה היא גלימה ארוכה ורחבה הנפוצה בארצות ערב, ובעיקר בארצות המפרץ הפרסי.
נשים לובשות גלבייה כלבוש יומיומי או כלבוש ערב מהודר, בהתאם לכמות העיטורים ורמת העיצוב שלה.
גברים לובשים גלבייה המעוצבת בפשטות, בדרך כלל ללא עיטורים, ובצבעים פשוטים.
מקור הגלבייה בארצות המפרץ, עוד משחר הציויליזציה.
הגלבייה שונה מהת'אוב הערבי בכך שהיא מאופיינת במפתחים רחבים יותר, חסרת צווארון (במקרים מסוימים גם ללא כפתורים), ושרווליה רחבים וארוכים יותר.
במקרה של לבוש לחקלאים, שרוולי הבגד יכולים להיות רחבים מאוד ותפורים לתוך הכיסים.
אלו יכולים לשמש כמקום לאחסון פריטים קטנים כגון טבק או כסף.
לאורך חופי הים האדום של מצרים וסודאן כמו גם בחצי האי סיני, רוב הבדואים וגם כמה מהשבטים של בני הבז'ה מעדיפים את הת'אוב בסגנון הערבי שנפוץ יותר באזור עמק הנילוס, ככל הנראה מפני שיש ריבוי של חקלאים בקרב תושבי האזור.
צבעי הגלבייה הנפוצים הם לרוב לבן (בקיץ), ובמהלך החורף נוהגים ללבוש גלביות העשויות מבדים עבים יותר בצבעים שונים, כמו למשל: אפור, ירוק כהה, חאקי, צבע זית, כחול ועוד.
יש גלביות גם מבדים ביותר מצבע אחד ומבד עם פסים, שמשמשים גם כצעיף הנכרך מסביב לצוואר.
על פי סמיר בן לאיישי, היסטוריון מהאוניברסיטה העברית שחוקר את צפון אפריקה, יהודים בצפון אפריקה זנחו את הגלבייה בתחילת המאה ה-20, בעיקר בערים הגדולות.
בצרפת ניתן היה לראות מדי פעם בחומרי התעמולה הציוניים או בחדשות גברים בגלביות, וכך גם בשכונות היהודיות בתוניסיה ובאלג'יריה, אבל נשים יהודיות לבשו בעיקר חצאיות ארוכות.
באלג'יריה הנשים המוסלמיות לא לבשו גלביות, כי אם חאייק (סדין לבן, מעין גלימה).
בתוניסיה ספציפית, ככל הנראה בהשפעת הדו־קיום שהיה בערים הגדולות והכיבוש הצרפתי, במאה ה-20 לבוש מודרני נעשה נפוץ יותר מבמדינות השכנות והגלבייה לא הייתה פריט לבוש שנהוג להסתובב איתו בחוץ באופן כללי והחל מתחילת המאה ה-20 היהודים בתוניסיה לא לבשו גלביות מחוץ לבית בדרך כלל.
במרוקו במאה ה-20 היהודים לא נתפשו כמי שלובשים גלביות ויהודים שלבשו שם גלביות היו לרוב בשולי-החברה, לא האליטות והמלומדים.
לקראת שנת 1956, השנה בה קיבלה מרוקו עצמאות, הגלבייה נהפכה שם לסמל לאומי ונצפתה חזרה ללבוש זה, אבל רק מצד המוסלמים.
היהודים במרוקו היו לובשים את הגלביות בעיקר לאירועים חגיגיים, כמו החינה.
בשונה מהמוסלמים, היהודים לא נהגו ללבוש גלביות בזמן אבל.
על פי במאי הקולנוע רפאל בלולו, אף על פי שחל שינוי משמעותי בסגנון הלבוש במרוקו מאז תחילת המאה ה-20, שהתחדד באמצע אותה מאה, בשנים האחרונות רואים ברחובות מרוקו יותר אנשים בגלביות.
בישראל היו מספר מנהיגים דתיים שנהגו ללבוש גלביות: הרב עובדיה יוסף, הבאבא סאלי, הרב אמנון יצחק ועוד.
יעל גילעת, חוקרת אמנות ותרבות חזותית ומרצה במכללת אורנים, ההקשר הוא הקובע והשימוש בגלבייה בתרבות הישראלית הוא לא אל-זמני והוא עבר שינוי.
בדומה לתפישה של הזהות המזרחית כמהותנית ועל־זמנית, גם המצאת המזרחיות היא משהו ששייך לחברה הישראלית.
על פי ההיסטוריונית וחוקרת האופנה אילה רז, מעבר לכך שהכוהנים בתקופה המקראית לבשו גלביות, אנשי העלייה השנייה שחשו שנכון עבורם להשתלב במרחב הארצישראלי, אימצו את סגנון הלבוש הערבי מכיוון שבמרחב היו ערבים.
מספר דמויות בולטות בעלייה זו: בצלאל שץ, מניה שוחט, רחל ינאית בן צבי ועוד, הפגינו את המעורבות שלהם בארץ דרך הזדהות עם הלבוש המקומי, וזו הפעם הראשונה שיהודים לבשו בתקופה המודרנית בארץ ישראל גלבייה.
שילה וויר (Shelagh Weir) אנתרופולוגית בריטית שחקרה את הבגדים בפלשתינה עד 1948, התייחסה במחקרה המובא בספר "Palestinian Costume" לסגנון הלבוש וההבדל בין גברים לנשים.
על פי וויר, הבגדים המעוטרים של ערביי הארץ שילבו בין מסורות קדומות, לבוש טורקי וסגנון מודרני.
הגלביות היו נפוצות יותר במצרים וצפון אפריקה ופחות בפלשתינה.
בפלשתינה הגלביה הרחבה הייתה לבוש גברי, ואילו נשים לבשו מכנסיים ועליהם מעיל-שמלה ארוך.
השמלה הנשית דמתה לגלביה, אך הייתה צרה ובעלת שרוולים צרים וארוכים, ופתח צוואר עמוק.
תלבושת נוספת כללה חצאית ארוכה ועליה מעיל, דמוי גלביה עם שרוולים קצרים.
התפתחותה של הגלביה המקומית ככל הנראה לא נבעה מהקלילות האוורירית של הבגד והתאמתו לאזור, מאחר שבעבר הגלביה הייתה חלק מלבוש רב שכבות.
שילובי הבדים, הרקמות ושאר פריטי הקישוט בבגד יצרו מראה אקלקטי ועשיר בפרטים.
גם נשים כפריות ועניות יחסית נהגו לקשט את בגדיהן ברקמות נאות ומושקעות מאחר שהידע ברקמה, תפירה, צביעת בדים אריגה ועוד, היה נפוץ והעניק גם לנשים ממעמד כלכלי נמוך הזדמנות ליצור בגד ייחודי.
בשנות השבעים, לאחר מלחמת ששת הימים, נפתח בישראל שוק גדול של גלביות אותנטיות שהתרחש גם במנותק מהנטייה הכללית בעולם האופנה בשנים אלה.
בשנים אלו הגלבייה נתפשה כפריט לבוש אופנתי ונוח.
על פי רז, חזרתה של הגלבייה לאופנה מציינת מגמה הפוכה מזו של אנשי העלייה השנייה מאחר שבשנים אלו מדובר באקט של שליטה וניכוס של בגד שהוא סמן של תרבות אחרת ולא בניסיון להיטמע במרחב.
הדמויות הבולטות שנהגו ללבוש גלבייה בתקופה זו: דן בן אמוץ, מנשה קדישמן ועוד.
חברת האופנה משכית שהוקמה על ידי רות דיין ייצרה גלביות ועשתה שימוש בעבודות רקמה, צורפות ועוד של מזרחים ומזרחיות שהועסקו בייצור בחברה.
גלבייה פשוטה: גלבייה פשוטה ויומיומית, עם כמות מינימלית של אריגים ועיצוב.
גלביית ערב: גלבייה העשויה ממגוון של חומרים ומכילה חרוזים, רקמה, דוגמאות תפירה, וכמו כן, אריגים שונים כגון משי, תחרה ואף צמר.
גלביית חתונה: נלבשת על ידי הכלה בחתונתה.
היא דומה לגלבית הערב, אך בדרך כלל בעלת עיצוב ועיטור מוגזמים.
גלאפה או קלאפה היה מלך ממלכת ברניקיה.
גלאפה שלט בממלכה במשך שנה אחת, בין שנת 559 ועד פטירתו.
גלאפה היה אחד מ-12 בניו של אידה, קודמו.
פרטים מועטים ביותר ידועים אודות מלכותו, וישנה מחלוקת בדבר משכה.
ככל הנראה היה בכור בניו של אידה, ולכן עלה לשלטון לאחר מותו.
לא ידוע אם נרצח על ידי אחיו, או נהרג בקרב, או נפטר בנסיבות טבעיות, אולם הוא נפטר בגיל צעיר, ולאחריו עלה לשלטון אחיו, אדה, בנו השני של אידה (על פי דברי הימים האנגלו סקסים).
גלאצו ויסקונטי השני (באיטלקית: Galeazzo II Visconti; סביב 1320 - 4 באוגוסט 1378) היה שליט פאביה ומערב לומברדיה מבית ויסקונטי והיה אביו של ג'אן גלאצו ויסקונטי, שהיה דוכס מילאנו הראשון.
גלאצו נולד במילאנו לבית ויסקונטי.
אביו היה שליט מילאנו, סטפאנו ויסקונטי.
האב נפטר כאשר גלאצו היה בן שבע.
בשנת 1343 ערך גלאצו מסע צליינות לארץ ישראל.
בשנת 1345 הפך אותו דודו ג'ובאני לשליט בולוניה.
ב-1350 נשא לאשה את ביאנקה מסבויה.
עם מותו של ג'ובאני ב-1354 ירש גלאצו את השלטון על מילאנו יחד עם אחיו מתאו וברנבאו ויסקונטי.
לפי התכנון המקורי בחלקו של גלאצו נפלו האדמות המערביות והעיר פאביה, השלטון במילאנו עצמה אמור היה להתחלק לסירוגין בין האחים לפי תקופות.
ב-1356 הוביל גלאצו את הצבא המשותף לו ולאחיו כנגד משפחות אסטה מפרארה וגונזגה ממנטובה.
בניגוד לאחיו הרצחני היה גלאצו פטרון אמנות ומדע.
הוא היה פטרונו של פטררקה ומייסד אוניברסיטת פאביה.
אך עם זאת היה שותף לפרסום תוכנית העינויים של אחיו ה-quaresima.
גלאצו היה מסור ונאמן לרעייתו.
את שערו הזהוב לא סיפר ונהג לקלוע בו צמות ארוכות.
בתו, ויולנטה, נישאה לליונל מאנטוורפן, דוכס קלרנס (בו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה).
טקס הנישואין נערך ברוב פאר במילאנו והחגיגות נמשכו מספר חודשים.
במסגרת החגיגות הוגשו המנות לשולחן מוזהבות באמצעות משחה של חלמון, זעפרן וקמח מעורב בעלי זהב אמיתיים.
למוזמנים חולקו מתנות כגון סוסים, כלבי ציד, שריונות, גלימות יקרות ועוד.
עם המוזמנים נמנו המשוררים פטרקה וג'פרי צ'וסר וההיסטוריון ז'אן פרואסאר.
במשך חמש שנים שילם גלאצו 10,000 פלורינים בחודש על מנת לכסות את הוצאות החתונה, פרט לנדוניה בת 200,000 פלורינים זהב.
ארבעה חודשים בלבד לאחר החתונה, מת ליונל בעודו באיטליה.
לאחר מכן נישאה ויולנטה למרקיז ממונפרה שהיה בן שבע-עשרה ונהג לחנוק במו ידיו משרתים סוררים.
לאחר מותו נישאה לבן-דודה (ברנבאו), לודביקו ויסקונטי.
בנו, ג'אן גלאצו ויסקונטי נישא לאיזבל לבית ולואה, בתו של ז'אן השני, מלך צרפת.
גלבוע הוא רובה סער ישראלי בקליבר 5.56 מ"מ מתוצרת חברת "סילבר שאדו", חברה המתמחה בייצור נשק קל.
הרובה הוא רובה בסגנון AR-15 ומבוסס במבנה שלו על הרובה M4.
פיתוח סדרת רובי הסער "גלבוע", החל ב-2007 והדגם הראשון הושק ב-2011. מאז, ראתה הסדרה 15 דגמים שונים של הרובה, ביניהם גרסת קרבין, גרסאות 7.62x51, 7.62x39 NATO וגרסאות SMG בעלי קליבר של 5.56 NATO ו-9 מ"מ כל אחת.
גרסאות ה-SMG הוצגו לראשונה בתערוכת יורוסאטורי 2012 בפריז.
לרובה גם גרסה בשם "גלבוע SNAKE" בעלת שני קנים המאפשרת ירי של שני כדורים במכת אש אחת.
הרובה, שמו ותמונות נבחרות שלו בפעולה הוצגו לראשונה בתערוכת ישראל דיפנס 2013 שהתקיימה ביוני של אותה שנה.
הרובה עושה שימוש בתחמושת סטנדרטית בקוטר 5.56 מ"מ.
גלבוע M43, רובה מבוסס פלטפורמת AR העושה שימוש במחסניות ותחמושת 39x7.62 מ"מ הנפוצה בקרב רובי הקלשניקוב.
הרובה נמצא בשימוש יחידות כוחות מיוחדים מארצות הברית, בריטניה, שווייץ, יוון, צ'כיה, איטליה, מלטה, הפיליפינים, קזחסטן, אזרבייג'ן, אוגנדה, קניה ופרו.
הרובה גם משמש חברות אבטחה רבות בישראל ובעולם.
בנובמבר 2016 פורסם שחברת "סילבר שאדו" החלה לאחרונה בייצור רובה ה"גלבוע M43" בארצות הברית עם שותף מקומי.
גלבובו (בבולגרית: Гълъбово) היא עיר במחוז סטארה זאגורה שבבולגריה.
העיר נמצאת כ-40 ק"מ מהעיר סטארה זאגורה.
בסמוך לעיר נמצאת תחנת כוח גדולה, שמייצרת 670 מגה-ואט.
העיר שוכנת בגובה של 83 מטרים מעל פני הים, ובסמוך אליה נמצא אגם.
העיר נמצאת בסמוך לגבול עם מחוז חאסקובו.
נהר סאזלייקה חוצה את העיר ומפריד בין מערב העיר ומזרח העיר.
בעיר ישנה תחנת רכבת, שמשרתת את תושבי העיר והסביבה.
בסמוך לתחנת הרכבת, ישנו מסוף אוטובוסים גדול.
תחנת הכוח מריצה איזטוק מס' 1 , נמצאת מצדו השני של האגם, ליד העיירה אוברוחישטה.
שהיא חלק מקומפלקס של 3 תחנות כוח ששתיים מהן נמצאות במחוז סטארה זאגורה והשלישית נמצאת במחוז סליבן, בסמוך למחוז סטארה זאגורה.
גלאפגוס 3D היא סדרת טבע תיעודית תלת־ממדית שהופקה על ידי ה-BBC בינואר 2013 באיי גלאפגוס, לאחר ששודרה סדרה נוספת - גלאפגוס בשנת 2006. הסדרה שודרה גם בידי הערוץ הראשון.
קריין הסדרה הוא חוקר ויוצר הסרטים הבריטי סר דייוויד אטנבורו, שחוזר בפעם הרביעית בסרטיו לאיים ולצידו מופיעים מספר חוקרים.
סדרה זו מתמקדת בחיים המיוחדים שבאיי גלאפגוס ומשודרת בטכניקת הדמיית תלת-ממד והיא אחת מקבוצת סדרות טבע שצולמו בצורה זו.
שני עניינים ייחודיים לסדרה הוא צילומיה של האיגואנה הוורודה הנדירה לראשונה וצילומיו של הצב הנדיר ג'ורג' הבודד שצולמו בפעם האחרונה לפני מותו ב-2012.
מקור: הפרק נפתח באי איסבלה בו נראים קבוצת צבי ענק רועים באחו וולקני ליד רכס אלקסו (Alcedo Volcano).
בפרק עוסק אטנבורו בשתי שאלות עיקריות: איך התפתחו איי גלאפגוס?
איים אלו התפרצו כהרי געש מתוך האוקיינוס השקט לפני 4 מיליון שנה, ומציג הדמיה של התפרצות האיים.
בעקבות בידודם של האיים, לא היו שם כלל דו-חיים ורק מעט יונקים, אך כמה זוחלים ועופות הצליחו להגיע ולשגשג שם, ובמיוחד הצבים.
גם זרעי צמחים שונים הגיעו לשם, ובהם המנגרובים שצפו בים או הסקלזיה שאבותיהם עפו ברוחות כמו זרעי סביונים.
עכבישים מייצרי קורים יכלו לעופף למרחקים עם רוחות שנטוו מקוריהם וחרקים התעופפו אל האי או שרדו בתוך בולי עץ צפים, כמו דבורת העץ של גלאפגוס.
מי הים בגלאפגוס מיוחדים מאוד עקב שלושה זרמים המתנקזים אליהם יחדיו וגורמים לכמות גדולה של פיטופלנקטון לשגשג.
הפיטופלנקטון מושך אחריו זואופלנקטון ויוצר כר מחיה לחיות שונות ובראשן טורפים גדולים כמו פטישן כד-חרטום, לווייתן גדול-סנפיר וכריש גלאפגוס וכן מינים ייחודיים לאיים כמו חכאי עטלף, גנוניים והפינגווין היחיד בקו המשווה - פינגווין גלאפגוס, הקטן בהרבה מקרוביו האנטארקטיים וגם הגדול שבקורמורניים - קורמורן גלאפגוס, שאינו יכול לעוף.
הפינגווין חי במערב האי בזרם המבולדט הקוטבי, ובקצה המזרחי מצליחים לשרוד שוניות אלמוגים חמימות בזרם החם שמגיע מחופי פרו.
הסתגלות:הפרק שואל איך החיות בגלאפגוס הצליחו להסתגל לאיים הקשים והמבודדים.
אטנבורו מציג הדמיה של קבוצה של איי גלאפגוס שחלקם נעו לצד חלק געשי והם פעילים מאוד והם הצעירים ביותר, בעוד אחרים זקנים יותר והם נעו מזרחה מדי לציר הגעשי והתחילו להתפרק לאיטם עד שייעלמו לחלוטין.
הצעיר ביותר הוא פרננדינה, אי פעיל וגעשי עליו חיות איגואנות ים המחפשות מזון במים ויורקות מלח מנחיריהם ובשנות אל ניניו יכולות לספוק חלק מעצמותיהם לגופם.
בסנטה קרוז שמזג האוויר שלו יכול להוריד גשם, עצי סקלזיה מעטרים את האי ולידם מנהרות לבה בהם יצורים שונים התפתחו.
במזרח מצוי האי אספניולה השטוח שכמעט נשחק לגמרי ואין עליו כמעט חיים, למעט אריות הים המשתזפים ולטאות לבה החוטפות זבובים מעורם.
העתיקים ביותר - "טורטוגה" ו"כתר השטן" כמעט ונשחקו לחלוטין בידי הגלים, אך עדיין מספקים אזור חשוב ליצורי ים.
כרישי לווייתן מסתובבים באיים השקועים במים, מתנקים בהם ואז נעים הרחק משם מסיבה לא מובנת.
אבולוציה: בפרק האחרון מוצגים המינים השונים באי ומוסבר למה יש בהם יותר מינים חדשים כל מקום אחר בעולם.
הבידוד העניק לחיות אפשרות להתבסס מבלי לעבור לאוכלוסייה אחרת, מה שקרה לכמה מצבי הענק שמוצאם ממין מקורי יחיד.
הר הגעש וולף מנותק משאר האי איזבלה באמצעות מדבר געשי, בו מתים צבים המנסים לחצות אותו.
הצבים שנשארו פיתחו שריונות שונים בהתאם לאזור חיותם, כשאזורים בעלי קקטוסים גרמו לפיתוח של שריונות קמורים כמו אוכף.
גם פעילות געשית משפיעה על האבולוציה ואיים רבים נעים במהירות או נסחפים ונשחקים, מה שמשפיע על הסביבה, הצומח והחי.
גורם נוסף הוא היעדר טורפים באיים, למעט זעמני גלאפגוס ועקב גלאפגוס הטורפים צעירי איגואנות ים, אך לא משפיעים על מספרם.
רק טורף אחד הגיע לאיים - האדם והוא עצמו גרם לשינוי נוסף באי - כמה מפרושי דרווין החלו להצמיח מקורים רגילים, במקום מגודלים או מוקטנים, שהתאימו לצמחייה מיובאת.
צבי הענק נפגעו מהאדם וממינים פולשים כמו חולדות שהביא עמו.
בסוף בפרק אטנבורו מצטלם עם הצב האחרון מתת-המין צב פינטה ענק - ג'ורג' הבודד שמת שנה לפני הסדרה וכן את אחת מהאיגואנות הנדירות בעולם - איגואנה ורודה שהתגלתה לאחר שנחשבה לנכחדת.
גלבוע הייתה מכונית משפחתית בעלת ארבע דלתות העשויה מפיברגלס מתוצרת יצרנית הרכב הישראלית אוטוקרס.
עשר יחידות בסך הכל יוצרו והורכבו בטירת כרמל בשנת 1966. הדגם נקרא על שם הר הגלבוע.
יצחק שובינסקי, מנכ"ל אוטוקרס, בישר את תוכניותיה של החברה לשנת 1967 לעיתונאים שהתכנסו בבית סוקולוב ביום רביעי ה-15 ביוני 1966. ביריד המזרח, שעמד להיפתח תוך מספר ימים בגני התערוכה בתל אביב, תשיק אוטוקרס שני מוצרים חדשים: טנדר סוסיתא 12 ומכונית משפחתית בת ארבע דלתות בשם גלבוע.
היקף ההזמנות מהמפעל ירד, וייצורם של דגמים חדשים כמו ה"גלבוע" נכשל בשווקים.
מחירה של ה-קונטסה 900 שהיה הדגם השלישי הנמכר ביותר בישראל עמד על 8,995 ל"י, זול משמעותית מדגם ה"גלבוע", מחירה של הקונטסה 1300 המכונית הנמכרת ביותר בשנת 1965 היה זול יותר, ומחיר ה-פיאט 850 שהייתה המכונית הנמכרת השנייה בישראל היה יקר ב-500 ל"י ממחיר ה"גלבוע".
ה"גלבוע" דמתה מאוד לדגם הכרמל עם זוג דלתות נוסף, עם תוספת של מגני פגוש, מגוון "אביזרי נוחות" שכללו דיפוני עץ בדלתות, רדיו ומכשיר חימום, תאי אחסון בדלתות, מושבים מסיביים יותר וצלחות גלגלים מקושטות, כמו גם מנוע "פורד 1500" סמ"ק כאופציה.
המשקוף שבין הדלת הקדמית והאחורית לא חובר לשלדה, והיה מתכופף תוך זמן קצר ומונע את סגירתן האטומה של הדלתות.
הפתרון – ביטולן של הדלתות האחוריות – לא תרם למכירות.
מאוקטובר 1966 יוצרו רק עשר יחידות.
אוטוקרס שרדה עד סוף 1965, אז נכנסה לשותפות עם "ליילנד-טריומף" אשר דאגה לשיפור הסדרה כולה, לציידה במנוע הרלד 12/50 1146 סמ"ק וכן ברכיבים קטנים אחרים מתוצרת טריומף.
אי גלארוס או האי גלרוס הוא אי סלעי רחב במפרץ בלימל בחוף הדרום-מערבי של האי טריניטי בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 240 מטרים ׁ(בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח), ורוחבו של האי 130 מטרים.
היא ממוקם 1.37 קילומטרים צפונית לנקודת אסנציו; 145 מטרים דרומית - דרומית-מזרחי לאי אלקה; 2.6 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית לנקודת טיזוין; ו-180 מטרים צפונית-מערבית לאי ראלידה.
האי נקרא על שם המכמורתן גלארוס של החברה הבולגרית Океански риболов – Бургас - מבורגס שבבולגריה, שספינות הדיג שלה דגו במי האי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי משנת 1970 ועד תחילת שנות התשעים.
גלב וסילייביץ' פילארטוב (1901, מחוז פרם – 1979, מוסקבה) היה מדינאי סובייטי, ראש הגולאג של הנ.ק.ו.ד.
בשנת 1917 התגייס לצבא האדום, השתתף במלחמת האזרחים.
בשנת 1922 הצטרף למפלגה הקומוניסטית.
משנת 1925 שימש כמזכיר ועדת המפלגה במפעל קרבאש.
מאז שנת 1927, סגן מנהל המפעל המכני בנוויאנסק ובשנת 1929 היה למנכ"ל, ומאז 1931 סגן ראש איגוד "תעשיית הפיצוץ" לייצור חומרים נפיצים.
מאז 1937, מנהל מפעל איזוליטור במוסקבה.
בוגר האקדמיה התעשייתית על שם ל.
מאז ינואר 1938, סגן שר הפנים, ומחודש ספטמבר 1938 המפקח העממי על התעשייה ברוסיה הסובייטית.
מ-4 באוקטובר 1938 עד 17 בפברואר 1939, סגן המשנה לשר הפנים של ברית המועצות.
מ-16 בנובמבר 1938 עד 18 בפברואר 1939, שימש כראש מערך הגולאג של ברית המועצות.
בשנים 1939–1942 שימש כמנהל מכון כלי המכונות במוסקבה.
הוא נקבר בבית הקברות נובודביצ'י.
גלבקוסמוס היא חברה בת של תאגיד המדינה "רוסקוסמוס", המבצעת פעילות כלכלית ושיווקית בתחום הטילים והטכנולוגיה בחלל, משתתפת בארגון ובביצוע מחקר ופיתוח, כולל יצירת טכנולוגיית חלל.
משימתה העיקרית של החברה היא לקדם ולשווק את הישגי תעשיית החלל הרוסית לשווקים העולמיים ולנהל פרויקטים מורכבים לחלל.
עם קריסת ברית המועצות, המינהל הפך ב-4 בדצמבר 1991 לארגון עצמאי תומך של סוכנות החלל הרוסית, שנועד ליישם פרויקטים מסחריים בתחום הטילים והטכנולוגיה בחלל בשיתוף עם מדינות זרות וסוכנויות וחברות חלל.
בעשור וחצי הבאים נחתמו בחרה ויושמו למעלה מ-120 חוזים בינלאומיים.
שלושה לוויינים הודים מסדרת IRS שוגרו, הלוויין הארגנטינאי הראשון שוגר באמצעות רכב שיגור רוסי, נערכו בדיקות טיסה של רכב השיגור ההודי GSLV (2001, 2003) עם יחידת חמצן-מימן רוסית.
בוצעה עבודה ליצירת מערכות תקשורת חלל המבוססות על לווייני תקשורת רוסיים ופיתוח סוגים חדשים של חלליות.
תערוכות של רקטות וטכנולוגיות חלל אורגנו באופן קבוע ברוסיה ומחוצה לה, פרויקטים מסחריים אחרים מיושמים, כולל פרויקטים חלוציים בפרסום בחלל על גבי תחנות מסלול ועל כדור הארץ.
החברה גם מפתחת את תחום תיירות חלל עבור רוסקוסמוס.
גלב ספאסוב דונב (בבולגרית: Гълъб Спасов Донев ; נולד ב-28 בפברואר 1967, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא משפטן, כלכלן, ופוליטיקאי בולגרי, שכיהן מאוגוסט 2022 עד יוני 2023 כראש ממשלת מעבר בבולגריה.
הוא רכש השכלה תיכונית במכללת חיל האוויר הבולגרי בדולנה מיטרופוליה ובהמשך רכש תוארי מוסמך אוניברסיטה בכלכלה באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית בסופיה תוך התמחות במנהל עסקים, ובמשפטים באוניברסיטת רוסה.
בין השנים 2001–2007 הועסק כמומחה לניהול משברים במשרד העבודה ומדיניות ציבורית של בולגריה.
בין השנים 2014–2016 כיהן כסגן שר העבודה ומדיניות ציבורית וב-2017 כיהן מספר חדשים כשר העבודה ומדיניות ציבורית בממשלת המעבר של אוגניאן גרג'יקוב.
ממאי ועד דצמבר 2021 כיהן שוב כשר העבודה ומדיניות ציבורית, וסגן ראש הממשלה בממשלת המעבר של סטפן יאנב.
דונב מקורב לנשיא בולגריה רומן ראדב, ובין ינואר לאוגוסט 2022 כיהן כמזכירו של הנשיא לענייני מדיניות ציבורית ובריאות.
באוגוסט 2022 מונה על ידי הנשיא לראש ממשלת מעבר, לאחר שממשלתו של קיריל פטקוב נפלה בהצבעת אי אמון בפרלמנט הבולגרי בשל חילוקי דעות קואליציוניים בסוגיית היחסים עם רוסיה על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה.
הנשיא הכריז על בחירות כלליות באוקטובר 2022.
במהלך תקופת כהונתו הקצרה וכדי "להבריא את הכלכלה, דונב פיטר מעל 13,000 עובדי מדינה.
ב-6 ביוני 2023 סיים את תפקידו כראש ממשלת המעבר עם השבעת ניקולאי דנקוב כראש ממשלת בולגריה.
ב 3 יולי 2023, בצו מספר 111, מונה דונב לתפקיד ראש הקבינט של נשיא בולגריה - רומן ראדב.
גלאקטיקוס (בספרדית: Galácticos, כוכבי על) הוא כינוי לכדורגלנים מוכרים שנרכשו במהלך תקופת ה"גלאקטיקוס" על ידי מועדון הכדורגל הספרדי ריאל מדריד, בתקופת נשיאותו הראשונה של פלורנטינו פרס.
בין השנים 2000 ל-2006 רכש המועדון לפחות "גלאקטיקו" אחד בקיץ של כל שנה.
עידן הגלאקטיקו השני של המועדון החל ב-2009 עם חזרתו של פרס לנשיאות, והוא נחשב למצליח יותר מהעידן הראשון הן מבחינה כלכלית והן מבחינת הישגים.
המונח משמש כיום לעיתים קרובות במובן כללי יותר עבור כוכבי כדורגל המשחקים בקבוצה אחת.
המונח עצמו טעון הן במשמעויות חיוביות והן בשליליות.
בתחילה הוא שימש כדי להדגיש את גדולת החתמת כוכבי העל ובניית קבוצה ברמה עולמית, אך מאוחר יותר משך המונח קונוטציה שלילית יותר: גלאקטיקו הפך לשם נרדף לפרימדונה ולעג למדיניות ההעברות ולקבוצה שנבנתה בעקבותיה, בעקבות תפיסה תקשורתית שהמדיניות בריאל של תחילת שנות ה-2000 לא הצליחה לספק את ההצלחה הצפויה.
המונח משמש מדי פעם לתיאור קבוצות אחרות, הן בכדורגל והן בענפי ספורט אחרים, שמנהיגות מדיניות דומה.
אף על פי שהמונח זכה לפופולריות בעיקר בשנות ה-2000, מקורותיה של מדיניות הגלאקטיקו מגיעים עד שנות ה-50 וה-60, כאשר נוסדה לראשונה על ידי נשיא המועדון סנטיאגו ברנבאו.
ברנבאו החתים מספר כוכבים תמורת סכומים גבוהים בזמן קצר, כמו אלפרדו די סטפנו, פרנץ פושקש, רמון קופה, חוסה סנטמריה ופרנסיסקו חנטו.
הרכישות הללו אפשרו לריאל מדריד ליהנות מהדומיננטיות הגדולה ביותר בהיסטוריה שלה, וזכייה ב-12 אליפויות לה ליגה ושישה גביעי אירופה.
מדיניות הגלאקטיקוס התהפכה בסוף שנות ה-80, אז תפסה תאוצה בריאל מדריד מדיניות הקווינטה דל בייטרה, במסגרתה שיחקה הקבוצה כדורגל פיזי יותר ופחות מושך, ושמה דגש מוגבר על ייצור שחקני בית כמו מיצ'ל.
גם אז זכתה ריאל להצלחה, וזכתה בחמש אליפויות לה ליגה ובשני גביעי אופ"א.
עידן הגלאקטיקוס הראשון כולל את נשיאותו של פלורנטינו פרס בין השנים 2000 ו-2006 – מהחתמתו של לואיש פיגו בשנת 2000 ועד לעזיבתו של זינדין זידאן ב-2006. השחקנים שהגיעו בידן הראשון היו:
לואיש פיגו – הוחתם ב-2000 תמורת 60 מיליון אירו מברצלונה.
קלוד מאקללה – הוחתם ב-2000 תמורת 14 מיליון אירו מסלטה ויגו.
זינדין זידאן – הוחתם ב-2001 תמורת 73.5 מיליון אירו מיובנטוס.
רונאלדו – הוחתם ב-2002 תמורת 45 מיליון אירו מאינטר מילאנו.
דייוויד בקהאם – הוחתם ב-2003 תמורת 37.5 מיליון אירו ממנצ'סטר יונייטד.
מייקל אואן – הוחתם ב-2004 תמורת 9 מיליון אירו מליברפול.
מספר שחקנים אחרים נחשבו לעיתים קרובות לחלק ממורשת הגלאקטיקוס בשל השפעתם על הקבוצה, למרות שהוחתמו טרם תקופתו של פרס, או היו בוגרי מחלקת הנוער.
פרננדו היירו – הוחתם ב-1989 תמורת מיליון אירו מריאל ואיאדוליד.
ראול – הועלה מקבוצת הנוער ב-1994.
גוטי – הועלה מקבוצת הנוער ב-1995.
רוברטו קרלוס – הוחתם ב-1996 תמורת 3.5 מיליון אירו מאינטר מילאנו.
פרננדו מוריינטס – הוחתם ב-1997 תמורת 6.6 מיליון אירו מריאל סרגוסה.
איוואן הלגרה – הוחתם ב-1999 תמורת 4.5 מיליון אירו מאספניול.
מיצ'ל סלגאדו – הוחתם ב-1999 תמורת 11 מיליון אירו מסלטה ויגו.
סטיב מקמנמן – הוחתם ב-1999 בהעברה חופשית מליברפול.
איקר קסיאס – הועלה מקבוצת הנוער ב-1999.
למרות שתחת נשיאותו של לורנסו סאנס זכתה ריאל מדריד בשני גביעי אירופה ב- וב-, סאנס הפסיד בניסיון שלו להמשיך בכהונתו לפרס, שניצח עם הבטחה למדיניות העברות חדשה ואגרסיבית יותר והחתמות חדשות יקרות, במיוחד לואיש פיגו מהיריבה ברצלונה.
לאחר מכן מכר פרס את מגרש האימונים של המועדון, סיודאד דפורטיבו, תמורת 480 מיליון אירו, מה שאפשר לריאל להחזיר חובות ולבנות מתחם אימונים חלופי זול יותר.
המכירה גם אפשרה שימוש בכספים משמעותיים יותר להעברת שחקנים.
העסקה למכירת המתחם נחקרה מאוחר יותר על ידי האיחוד האירופי בחשד לפגיעה בתחרות, אך לא הוגשו כתבי אישום.
לאחר רכישת פיגו תמורת 62 מיליון אירו, שיא העברות עולמי אז, ביקש פרס לקנות לפחות כוכב-על עולמי (המכונה גלאקטיקו) בכל קיץ.
השיא נשבר שנה לאחר מכן ברכישת זינדין זידאן מיובנטוס תמורת 75 מיליון אירו.
לאחר דרישה לשילוב שחקנים מקבוצת הנוער עם מינויו של המאמן ויסנטה דל בוסקה, המדיניות זכתה לכינוי זידאנים ופאבונים (Zidanes y Pavones), כשהשם מתייחס לזידאן ולפרנסיסקו פאבון שגדל באקדמיית הנוער של המועדון: הרעיון היה להחתים כוכב גדול אחד בשנה, ולקדם שחקני נוער.
פרס רצה להחתים גם את הקשר ההתקפי האיטלקי של רומא, פרנצ'סקו טוטי, אך זה דחה את ההצעה מתוך נאמנות למועדון האיטלקי, בו שיחק כל הקריירה.
הצלחה מיידית של השיטה הגיעה לאחר מכן במשך שלוש עונות, כאשר ריאל זכתה בלה ליגה בשנים ו-, וזכתה בליגת האלופות ב-, כאשר זידאן הבקיע את שער הניצחון בגמר.
לאחר הזכייה באליפות הליגה ב-2003 צירפה ריאל מדריד את הקשר האנגלי דייוויד בקהאם ממנצ'סטר יונייטד תמורת 35 מיליון אירו.
מעמדו של בקהאם ככדורגלן ברמה עולמית, בנוסף לנישואיו המתוקשרים עם כוכבת הפופ ויקטוריה אדמס, הביאו לכך שהמועדון צבר פוטנציאל פרסומי גדול ברחבי העולם, במיוחד באסיה.
על ידי קידום נוסף של שחקני העל האחרים בקמפיינים שיווקיים שונים ביבשת, המועדון הפך למועדון העשיר בעולם מבחינת הכנסות בשנים 2005–2006.
למרות הציפיות להמשך הדומיננטיות בתחרות המקומית והאירופית, המועדון לא הצליח לזכות באף תואר בשלוש העונות הבאות.
ריאל הודחה מוקדם בליגת האלופות, ברבע גמר ובשמינית הגמר ב- וב-.
באותה תקופה, ברצלונה זכתה בשתי אליפויות ליגה רצופות ב- וב-, יחד עם זכייה בליגת האלופות ב-2006.
מספר סיבות הוצעו בתקשורת לכישלון מדיניות הגלאקטיקוס:
חוסר עניין בכישרון הגנתי פגע בקבוצה, שכן העברות פוטנציאליות בוטלו מכיוון שפרס לא רצה לשלם שכר גבוה לשחקני הגנה.
זמן קצר לאחר החתמתו של בקהאם, קלוד מאקללה עזב את הקבוצה לאחר שהמועדון סירב להעלות את שכרו הנמוך יחסית, למרות שנחשב לאחד הקשרים ההגנתיים הטובים בעולם והמפתח לקבוצה.
המשא ומתן להחתמת פטריק ויירה מארסנל ב-2004 נכשל מסיבות דומות.
שחקני ההגנה שעליהם חתום פרס בתקופה זו: וולטר סמואל, תומאס גרבסן, ג'ונתן וודגייט, סיסיניו, קרלוס דיוגו ופבלו גרסיה, כולם תמורת סכומים גבוהים, נכשלו כששיחקו במועדון.
סרחיו ראמוס, שהצטרף לריאל תמורת 27 מיליון אירו בקיץ 2005 מסביליה, לא הצליחו לזרוח עד לעזיבתו של פרז ב-2006. פאבון, שחקן הבית של המועדון, לא עמד בציפיות ועזב את הקבוצה ב-2007.
פיטורי המאמן ויסנטה דל בוסקה, שזכה בשני תוארי ליגת האלופות והוביל את ריאל מדריד לאליפות הליגה שלה ה-29 בעונת 2002/03 – הטענה הייתה שדל בוסקה ושחקניו (כלומר היירו, מוריינטס, סטיב מקמנמן ומאקללה) יצאו נגד המדיניות שהנהיג פרס.
שלושה מהשחקנים תמכו בהעלאת שכר משמעותית למאקללה, וכולם עזבו את המועדון זמן קצר לאחר עזיבתו של דל בוסקה.
חשוב מכך, דל בוסקה הצליח לאזן את האגו הרב של השחקנים בנבחרת הכוכבים, בהתחשב בעובדה שכמה גלאקטיקוס התחרו כולם על אותה עמדה.
ללא דל בוסקה, שחקני העל לא הצליחו ליצור קבוצת כדורגל מגובשת, כך שמספר רב של כדורגלנים אישיים מוכשרים מאוד, לא תורגם ביעילות לקבוצת כדורגל טובה.
חוסר יציבות והתערבות של פרס, שמינה את קרלוס קיירוש, עוזר מאמן במנצ'סטר יונייטד, בשבוע שלאחר הגעתו של בקהאם ופיטוריו של דל בוסקה.
קיירוש נאלץ לכאורה לבחור את השחקנים הכוכבים, ללא קשר לצורה או ביצועים על המגרש, כדי למקסם את הפוטנציאל השיווקי, והיה לו השקעה מוגבלת בהחלטות טקטיות.
קיירוש פוטר מאוחר יותר לאחר עונה אחת ללא תואר ב-2003/04, כאשר ריאל סבלה בשנים שלאחר מכן מתחלופה גבוהה בסגל, עם ארבעה מאמנים וארבעה מנהלי כדורגל בארבע השנים שלאחר פיטוריו של דל בוסקה ב-2003.
החתמות מסיבות שאינן קשורות לכדורגל (שיווק), בעיקר ביחס לבקהאם.
בקהאם, שחקן כנף ימני, הצטרף למועדון בין היתר בגלל הפופולריות העצומה שלו באסיה.
המשמעות הייתה שפיגו, עוד שחקן כנף ימני, נאלץ להתחרות על מקום בהרכב הפותח.
החתמתם של שני שחקנים בעלי פרופיל גבוה באותה עמדה פירושה שאחד מהם נאלץ לשחק בעמדה אחרת במשחקים רבים, כאשר בקהאם משחק כקשר הגנתי כאשר פיגו היה בצד ימין, ופיגו שיחק כקיצוני שמאלי כאשר בקהאם שיחק כקיצוני ימני.
אחד ממנהלי המועדון לשעבר אף טען כי בקהאם הוחתם בגלל המראה הטוב שלו ורונאלדיניו, שהצטרף לברצלונה באותו קיץ, היה "מכוער" מכדי לשחק בריאל מדריד.
בעוד שהקבוצה לא הצליחה לזכות באף תואר במשך שלוש עונות רצופות, רונאלדיניו הוביל את ברצלונה לתארים רבים במהלך תקופה זו.
סיבוב משחקי טרום העונה באסיה ב-2003 סיפק יותר את צורכי השיווק של המועדון מאשר את ההכנה הדרושה לשחקניו.
זמן קצר לאחר שבקהאם הצטרף למועדון, הקבוצה יצאה למסע בן 18 ימים באסיה, כדי להרוויח כסף מהפרסום העולמי שלו.
המסע כלל משחקי ראווה בבייג'ינג, טוקיו, הונג קונג ובנגקוק, שהביקור בה בלבד הניב למועדון כ-10 מיליון אירו.
למרות שהיה משתלם כלכלית ויצר פרסום רב, ערך ההכנה של סיבוב קדם העונה באסיה היה מפוקפק, מכיוון שהקבוצה לא הצליחה להתכונן כראוי לעונה.
המסע גם היה מתיש עבור השחקנים, עם אין-ספור ראיונות והגבלת התנועה של השחקנים עקב חסימת מלון הקבוצה על ידי אוהדים.
רוב השחקנים הודו שהם היו מעדיפים מחנה אימונים בפרופיל נמוך או להיות בספרד לקראת העונה, במקום לשחק משחקי ראווה חסרי משמעות מול יריבות באיכות נמוכה.
החלטות שגויות על העברות, בעיקר ביחס לסמואל אטו.
ריאל מדריד החזיקה ב-50% מהחוזה שחתם אטו עם מיורקה מאז 1998, והייתה לה זכות בחירה ראשונה על היכן יוכל לחתום אם יבחר לעזוב את מיורקה.
פרס מכר את הזכויות הללו לאטו עצמו ב-2004, בטענה שלקבוצתו כבר היו שני החלוצים הטובים בליגה (רונאלדו וראול), ושאין מקום לאחד נוסף.
אטו עצמו שלל גם הוא חזרה למועדון מסיבות דומות, למרות שריאל מדריד החתימה חלוץ נוסף באותו קיץ, מייקל אואן.
מאוחר יותר יצטרף אטו לברצלונה, ויוביל אותה לשלוש אליפויות ספרד ולשני גביעי אירופה.
בינתיים, אואן, שהגיע במקום אטו, עזב אחרי עונה אחת לאחר שלא הצליח להשיג מקום בהרכב ריאל.
ביצועי הקבוצה על המגרש הגיעו לשפל בעונת 2005/06, כשהודחה מליגת האלופות בידי ארסנל בשמינית הגמר מבלי להבקיע שער בשלב הנוקאאוט.
למרות ההחתמות החדשות, שכללו את ז'וליו בפטיסטה (24 מיליון אירו), רוביניו (30 מיליון אירו), וסרחיו ראמוס (27 מיליון אירו), ריאל אשמה תוצאות רעות, כולל הפסד 0–3 ב לברצלונה בסנטיאגו ברנבאו בנובמבר 2005. מאמנה של מדריד, ונדרליי לושמבורגו, פוטר חודש לאחר מכן ומחליפו היה חואן רמון לופז קארו.
תקופה קצרה של מומנטום טוב נעצרה בפתאומיות לאחר שמדריד הפסידה במשחק הראשון בחצי גמר גביע המלך 2006 בתוצאה 6–1 לריאל סרגוסה, תבוסה שכמעט התהפכה עם ניצחון ביתי 4–0. לאחר מכן התפטר פרס מתפקיד נשיא המועדון ב-27 בפברואר 2006, והוחלף בידי רמון קלדרון.
עונת 2006/07 נחשבת לעונה האחרונה של עידן הגלאקטיקוס הראשון.
פאביו קנבארו ורוד ואן ניסטלרוי הובאו תמורת סכום משותף של 21 מיליון אירו, בעוד זידאן ורונאלדו עזבו שניהם, כשהראשון פרש בכלל מכדורגל.
ההעברות שהביאו את ואן ניסטלרוי וקנבארו לריאל בלטו בכך שהושקעה בהן פחות תשומת לב תקשורתית ושיווקית.
קנבארו היה קפטן אלופת העולם הטרייה איטליה במונדיאל 2006, אבל עזב את יובנטוס לאחר שירדה לסרייה ב', בעוד ואן ניסטלרוי עזב בשל חוסר אהדה במנצ'סטר יונייטד.
שתי ההחתמות נתפסו כנחוצות לקבוצה, שחסרה יציבות הן בהתקפה והן בהגנה בעונה הקודמת.
לאחר עזיבתו של פרס, מינה קלדרון את פאביו קאפלו למאמן.
קאפלו איזן את הקבוצה והתרחק מגישת הגלאקטיקוס שננקטה בעבר, והדיח את בקהאם מההרכב הפותח במהלך שהכה גלים בתקשורת, בגלל כושר לקוי וחוסר יכולת להשתלב באחד עשר הפותחים.
עם זאת, בקהאם הוחזר להרכב במהלך המחצית השנייה של העונה, ונחשב על ידי רבים כאחד השחקנים הטובים ביותר של ריאל מדריד באותה תקופה.
ההופעה של הקבוצה באותה עונה בליגת האלופות עדיין אכזבה, והיא הודחה בידי באיירן מינכן בשמינית הגמר בשל חוק שערי חוץ: ריאל ניצחה 3–2 במשחק הראשון בבית, אך הפסידה במשחק החוץ 1–2. בזירה המקומית הקבוצה סוף סוף עקפה את ברצלונה וזכתה בלה ליגה, אך קאפלו פוטר בסיום העונה.
המסמר האחרון בארון של עידן הגלאקטיקו הראשון הוא עזיבתו של בקהאם לקבוצת ה-MLS לוס אנג'לס גלאקסי בסיום עונת 2006/07. חוזהו של בקהאם היה אמור להסתיים לאחר אותה עונה וקלדרון העדיף להאריך לו אותו, אולם בקהאם היה מתוסכל בגלל היחס אליו וספסולו על ידי קאפלו.
בקהאם היה האחרון מבין ארבעת הגדולים שעזבו את ריאל, כאשר פיגו הצטרף לאינטר מילאנו שתי עונות לפני כן, זידאן פרש אחרי מונדיאל 2006 ורונאלדו עבר למילאן חצי עונה לפני עזיבתו של בקהאם.
קאפלו הוחלף בידי ברנד שוסטר, שהוביל את הקבוצה לזכייה השנייה ברציפות בלה ליגה ב- ולזכייה ב ב-2008. עם זאת, מדריד המשיכה להיכשל בליגת האלופות עם שתי הדחות רצופות בשמינית הגמר, ולא הצליחה לייצר יציבות גם בזירה המקומית, עם הדחות מוקדמות בגביע המלך.
שחקני עידן הגלאקטיקוס השני (2009–2018)
קאקה – הוחתם ב-2009 תמורת 67 מיליון אירו ממילאן.
כרים בנזמה – הוחתם ב-2009 תמורת 30 מיליון אירו מליון.
כריסטיאנו רונאלדו – הוחתם ב-2009 תמורת 94 מיליון אירו ממנצ'סטר יונייטד.
צ'אבי אלונסו – הוחתם ב-2009 תמורת 35.5 מיליון אירו מליברפול.
אנחל די מריה – הוחתם ב-2010 תמורת 25 מיליון אירו מבנפיקה ליסבון.
מסוט אוזיל – הוחתם ב-2010 תמורת 15 מיליון אירו מוורדר ברמן.
לוקה מודריץ' – הוחתם ב-2012 תמורת 32 מיליון אירו מטוטנהאם הוטספר.
גארת' בייל – הוחתם ב-2013 תמורת 100 מיליון אירו מטוטנהאם הוטספר.
טוני קרוס – הוחתם ב-2014 תמורת 30 מיליון אירו מבאיירן מינכן.
חאמס רודריגס – הוחתם ב-2014 תמורת 76 מיליון אירו ממונקו.
איקר קסיאס – חלק מהגלאקטיקוס הראשונים.
סרחיו ראמוס – חלק מהגלאקטיקוס הראשונים.
פפה – הוחתם ב-2007 תמורת 30 מיליון אירו מפורטו.
מרסלו – הוחתם ב-2007 תמורת 6.5 מיליון אירו מפלומיננסה.
גונסאלו היגוואין – הוחתם ב-2007 תמורת 12 מיליון אירו מריבר פלייט.
אלברו ארבלואה – הועלה מקבוצת הנוער ב-2006 והוחתם מחדש ב-2009 תמורת 5 מיליון אירו מליברפול.
סאמי ח'דירה – הוחתם ב-2010 תמורת 14 מיליון אירו משטוטגרט.
רפאל וראן – הוחתם ב-2010 תמורת 10 מיליון אירו מלאנס.
דני קרבחאל – הועלה מקבוצת הנוער ב-2012 והוחתם מחדש ב-2013 תמורת 6.5 מיליון אירו מבאייר לברקוזן.
קאסמירו – הוחתם ב-2013 תמורת 6 מיליון אירו מסאו פאולו.
איסקו – הוחתם ב-2013 תמורת 30 מיליון אירו ממאלגה.
קיילור נבאס – הוחתם ב-2014 תמורת 10 מיליון אירו מלבאנטה.
בעונת 2008/09 עמדה ריאל מדריד בצל יריבתה הגדולה ברצלונה, שהשלימה את טרבל, כולל זכייה בלה ליגה בפער גדול של תשע נקודות.
ריאל שוב הושפלה בסיבוב הנוקאאוט הראשון של ליגת האלופות על ידי ליברפול, כשספגה הפסד 1–0 בסנטיאגו ברנבאו ותבוסה 4–0 באנפילד.
התבוסה הובילה לעונה החמישית ברציפות בה הודחה ריאל בשמינית הגמר, והקבוצה לא עלתה לרבע הגמר מאז 2004. זאת ועוד, ריאל הפסידה בשני משחקי הקלאסיקו והודחה מגביע המלך על ידי קבוצת ריאל יוניון מהליגה השלישית.
הקבוצה ספגה ביקורות ולעג נרחבים בעיתונות.
המאמן ברנד שוסטר פוטר באמצע העונה, כאשר הקבוצה נמצאת בירידה ניכרת למרות המאמצים של חואנדה ראמוס, ששמר את ריאל בתמונת האליפות עם 19 ניצחונות רצופים וקיצץ את הפער מברצלונה, שעמד בתחילה על 12 נקודות, לשש בלבד.
אך המומנטום של ריאל שוב נעצר כשברצלונה הביסה את ריאל 2–6, כאשר ליונל מסי, צ'אבי ותיירי הנרי מככבים.
בנוסף, נשיא המועדון רמון קלדרון התפטר בינואר 2009 בעקבות האשמות בשחיתות ולאחר שלא הצליח להשיג העברות בולטות.
התפטרותו של קלדרון הביאה לבחירות לנשיאות באמצע 2009, והחזירה את פלורנטינו פרס לנשיאות.
פרס שוב התחייב לצאת למסע רכש כדי להחזיר את המועדון לדומיננטיות אירופית ומקומית, בעיקר עם התחייבויות לנסות להחתים את שחקנה של מילאן, קאקה.
24 שעות בלבד לאחר היבחרו, מינה פרס את מנואל פלגריני למאמן.
לאחר ספקולציות רבות שקשרו אותו למועדון, קאקה הוחתם במועדון תמורת שיא העברות עולמי דאז של 56 מיליון לירה שטרלינג ב-9 ביוני 2009.
ב-11 ביוני חשפה מנצ'סטר יונייטד שהיא קיבלה הצעת ענק מריאל על סך 80 מיליון ליש"ט (שיא עולמי חדש) עבור הפורטוגזי כריסטיאנו רונאלדו.
יונייטד נתנה לריאל עד 30 ביוני להשלים את העסקה, וב-26 ביוני חתמו ריאל מדריד ויונייטד על ההסכם הסופי להעברת רונאלדו, שנכנס לתוקף ב-1 ביולי.
באותו יום, אושר כי אולימפיק ליון קיבלה הצעה ממדריד עבור כרים בנזמה.
ב-29 ביולי 2009 פורסם כי ריאל וליברפול הגיעו להסכם על העברתו של אלברו ארבלואה למועדון הספרדי תמורת תשלום של 4 מיליון אירו, אותו סכום שליברפול שילמה לריאל עבור השחקן בינואר 2007. ארבלואה חתם על חוזה לחמש שנים במדריד.
ב-4 באוגוסט, ריאל מדריד קנתה עוד שחקן מליברפול, הפעם צ'אבי אלונסו הגיע לסנטיאגו ברנבאו תמורת תשלום של 34 מיליון אירו.