tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההפטרה היא בספר ישעיה (נ"ז, י"ד - נ"ח י"ד (בנוסח רומניא התחילו ); האיטלקים והתימנים מוסיפים גם את נ"ט, כ-כ"א).
עיקר ההפטרה היא דברי ביקורת על הצמים ואינם משנים את מעשיהם:
לאחר ההפטרה נהוג בקהילות אשכנז לערוך הזכרת נשמות.
מקור המנהג הוא בקהילות האשכנזים במזרח אירופה שם נהוג להזכיר נשמות ביום טוב האחרון של שלוש הרגלים.
המנהג חדר מהמזרח גם למרבית קהילות האשכנזים במערב אירופה ולחלק מקהילות איטליה, אך אינו מוכר בקהילות הספרדים, התימנים ומספר קהילות אשכנזיות במערב גרמניה, אלזס ושווייץ.
לפני תחילת התפילה נהוג ברוב קהילות אשכנז שהחזן אומר תפילה הפותחת במילים "הנני העני ממעש".
בקהילות אשכנז המזרחי, הוא בדרך כלל נאמר בקול עם ניגון מרשים, ואילו בקהילות אשכנז המערבי, הוא נאמר בלחש.
בתוך חזרת הש"ץ (או לאחריה) נאמרים, בדומה לתפלת שחרית, קרובה, סליחות ווידויים.
בקהילות אשכנז המזרחי ואיטליה בולט במיוחד הסילוק ונתנה תוקף שנאמר גם במספר קהילות ספרדיות בודדות.
חלקה המרכזי של חזרת הש"ץ של תפילת מוסף (למעט מנהג תימן שדוחה את אמירתו לאחר החזרה מחשש להפסק) הוא אמירת תיאור של סדר העבודה של הכהן הגדול בבית המקדש.
לשם כך נכתבו פיוטים מיוחדים הידועים כ"סדרי עבודה".
במנהגים שונים נהוגים סדרי עבודה שונים.
במנהגי ספרד ואשכנז, לאחר סדר העבודה באים מספר פיוטים לתיאור מראה הכהן הגדול בצאתו מקודש הקודשים, קינות על ביטול העבודה במקדש וצער הגלות, ותקווה לבנין בית המקדש וחידוש העבודה.
במרבית קהילות הספרדים והאשכנזים נהוג להשתחוות במהלך אמירת סדר העבודה, כאשר החזן מגיע לתיאור הכריעה של העם שעמדו בעזרה בעת שהכהן הגדול היה מזכיר את השם המפורש.
מנהג זה, יחד עם מנהגים נוספים, נועד כדי לבטא שאמירת סדר העבודה אינה רק הזכרה של מה שהיה בעבר, אלא מעין קיום של סדר העבודה בפועל על ידי אמירתו בפה.
בנוסח ספרד החסידי, למרות שבדרך כלל שומרים על הפיוטים של נוסח אשכנז המזרחי, בהרבה קהילות הנהיגו לומר סדר העבודה במוסף של יום הכיפורים אתה כוננת עולם מראש במקום אמיץ כח, ובהרבה מחזורי נוסח ספרד ואשכנז הדפיסו את שתי הנוסחאות.
לפי מנהג המקורי אומרים אחרי סדר העבודה את הסליחות; במנהג איטליה ומרבית קהילות אשכנז כיום הן לא נאמרות בכלל, ובמנהג הספרדים הן נאמרות לאחר חזרת הש"ץ.
בקהילות אשכנז שכן אומרים סליחות כפי מנהג המקורי, אומרים אותם מיד אחרי הפיוטים הנ"ל שאחרי העבודה.
במנהג אשכנז המערבי, אין מעבר ברור בין הפיוטים והסליחות, ולא אומרים "אל ארך אפים אתה" כמו בי"ג המידות הראשון בשאר התפילות.
שריד לסליחות במנהג אשכנז (המזרחי בלבד) הוא הקינה אלה אזכרה על עשרת הרוגי מלכות שנאמרת אצל הספרדים בתשעה באב.
לאחר חזרת הש"ץ הספרדים אומרים את הסליחות, התימנים אומרים את סדר העבודה ונפילת אפיים והאיטלקים אומרים פיוט מסוג עושה שלום.
לאחר מכן (ואצל האשכנזים מיד לאחר החזרה) אומרים קדיש תתקבל (או קדיש תענו ותעתרו אצל הספרדים).
המנהג הקדום באשכנז היה להמשיך את התפילה כל היום ולא לעשות שום הפסק בין מוסף למנחה, וכן נוהגים עד היום בקצת קהילות.
בקהילות אחרות (וכן היום בהרבה קהילות אשכנז, מאחר שהשמיטו הרבה פיוטים), קיים פער בזמן בין סיום תפילת מוסף לתפלת מנחה.
בפרק זמן זה יש נוהגים לקרוא מזמורי תהילים, משניות מסכת יומא, נבואת יחזקאל על בנין בית המקדש השלישי, מדרש על הריגת רבי עקיבא, הפיוט כתר מלכות לרשב"ג (יש שקוראים אותו בלילה או לפני תפילת שחרית) או פיוטים אחרים עד לתפילת מנחה.
סדר תפלת המנחה מתחיל ברוב העדות כבכל יום עם אשרי ובהוספת ובא לציון כמו בשבתות וימים טובים, ואצל חלק מקהילות הספרדים נהוג להוסיף לפני תחילת התפילה גם את פרשת העקדה.
הרבה מהספרדים מוסיפים בקריאת הקרבנות של מנחה סדר עבודה מקוצר של בין הערביים, כיוון שחביבה מצווה בשעתה.
אצל האשכנזים (נוסח אשכנז המערבי והמזרחי, וכן בנוסח ספרד), פותחים מיד בקריאה בתורה ולא אומרים קטעים אלו (אותם משלימים בתפילת נעילה).
הקריאה בתורה, בדומה לתפילה שחרית, לקוחה מפרשת אחרי מות ().
הפרשה עוסקת בעניין האיסור על גילוי עריות.
שני טעמים לקריאת פרשה זו דווקא ביום הכיפורים מובאים באבודרהם: יש מסבירים קריאה זו משום שהיא המשך של הקריאה בשחרית.
ויש המסבירים שקוראים פרשה זו מפני הפסוק "וחי בהם", ממנו למדו חז"ל את הדין שחולה שיש בו סכנה חייב לאכול ביום כיפור וכדי להזכיר לאותם חולים שחובה עליהם לאכול.
גם אצל האשכנזים שיש טעמים מיוחדים לקריאת התורה בימים הנוראים, קריאת התורה במנחה נעשית בטעמים הרגילים כבכול השנה.
הקריאה בהפטרה היא בספר יונה העוסק בתשובתם של אנשי נינוה ובכך שאין לאן לברוח מה', וברוב הקהילות נהגו להוסיף שלושת הפסוקים האחרונים של ספר מיכה ()הנקראים גם במנהג התשליך.
במנהג אשכנז המקורי (ובדומה לנוסח רומניא), אין מוסיפים פסוקים אלו, ובקצת קהילות האשכנזים הנהיגו בתקופה המאוחרת להוסיפם.
פסוקים אלו עוסקים בעניין התשובה ולפיכך מוספים אותם להפטרה.
אצל האיטלקים מוסיפים לפני תחילת ההפטרה את הפסוק האחרון של ספר עובדיה ().
הסיבה לכך היא ככל הנראה השפעה של החלוקה לסדרים של התנ"ך במסורת הארץ ישראלית הקדומה.
הסדר בו נמצא ספר יונה התחיל בפסוק האחרון של ספר עובדיה, וזו הסיבה להכללתו בהפטרה בה קוראים את ספר יונה.
ויש שכתבו שפסוק זה נוסף כתשובה לנוצרים, שסילפו את ספר יונה, ועוד שמדבר במלכות ה' שהיא אחד מהדגשים של ימים הנוראים.
בברכות שאחרי ההפטרה נהוג ברוב המנהגים לברך את כל ארבע הברכות, ואם חל יום הכיפורים בשבת מוסיפים לברכה הרביעית אזכור של השבת, למרות שאלמלא יום הכיפורים לא היו קוראים הפטרה.
מנהג האשכנזים שלא לברך את הברכה הרביעית, שכן בקהילות אשכנז מקובל להפטיר בתעניות ציבור, וכשם שביתר הצומות לא מברכים את הברכה הרביעית של ההפטרה, כך נהגו גם ביום הכיפורים.
אחרי שמחזירים את ספר התורה, אומרים חצי קדיש, ומתפללים תפילת לחש, הזהה לשל שחרית, ואחריו הווידוי כמו בשאר התפילות.
בחזרת הש"ץ, אומרים פיוטים בקהילות אשכנז, איטליה ורומניה, אולם משום חוסר הזמן, נהגו הפייטנים לכתוב פיוטים הרבה יותר קצרים מבשחרית ומוסף.
בנוסח איטליה ובקצת קהילות נוסח אשכנז, אומרים גם סליחות בתפילה זו.
בנוסח הספרדים אומרים סליחות אחרי חזרת הש"ץ, כמו בשאר תפילות היום.
ככל הנראה בארץ ישראל נהגו כרבי מאיר, אך בבבל נהגו כרבי יוסי, וכן נפסק להלכה בשולחן ערוך שאין נושאים כפים במנחה, וכן המנהג כיום בכל הקהילות.
ומכל מקום, פוסק הרמ"א שאומרים א-להינו וא-להי אבותינו ברכנו בברכה המשולשת כיון שאם עלה אין מורידים אותו, וכן נוהגים בקהילות האשכנזים.
ביום הכיפורים, בניגוד לשאר המועדים בהם יש ארבע תפילות, קיימת תפילה חמישית, המכונה תפילת נעילה.
היא נקראת "נעילה" שכן היא נאמרת בשעה בה היו נועלים את שערי בית המקדש או כיוון שזו השעה בה ננעלים שערי השמים וזוהי ההזדמנות האחרונה בה מתקבלות התפילות.
בקהילות רבות התפילה פותחת בפיוט אל נורא עלילה.
במהלכה משנים את כל ההוספות לתפילה בהן נזכרת "כתיבה בספר החיים" ל"חתימה", וגם נוסח הווידוי שונה משאר התפילות.
בקהילות אשכנז, אומרים סליחות בברכה האמצעית שבחזרת הש"ץ; אומרים סליחות בתפילה זו אפילו בקהילות שלא אומרות את הסליחות בשאר תפילות היום (עיין לעיל).
בניגוד לכך, למנהג יהדות ארצות האסלאם, אומרים את רוב הסליחות לאחר החזרה, כמו בשאר תפילות היום.
ברוב הקהילות אומרים גם ברכת כהנים.
לאחר החזרה האשכנזים והאיטלקים מוסיפים אבינו מלכנו, והתימנים והאיטלקים מוסיפים נפילת אפיים.
לאחר מכן נהוג ברוב הקהילות שהחזן קורא מספר פסוקים ביניהם "שמע ישראל" ו"ה' הוא האלהים" והקהל עונה.
בסיום התפילה תוקעים בשופר (אם כי יש הדוחים את התקיעה לאחר תפילת ערבית של צאת הצום); במנהג המקורי תוקעים רק תקיעה אחת, ויש שהנהיגו לתקוע תשר"ת.
חלק מהאשכנזים (בעיקר יוצאי מזרח אירופה) נוהגים לומר בסיום תפילת נעילה "לשנה הבאה בירושלים".
ויש המוסיפים "לשנה הבאה בירושלים הבנויה".
ברם ברוב עדות ישראל (כולל קהילות האשכנזים במערב אירופה) לא נהוג מנהג זה כלל, אם כי במחזור "אהבת הקדמונים" כמנהג יהודי פאס מובא המנהג לומר "לשנה הבאה בירושלים" בתפילת ערבית של ליל כיפור.
הנסיך סדראדין אגא ח'אן (בפרסית: صدرالّدين آغا خان, Sadr ad-Dīn Āghā Khān; 17 בינואר 1933 – 12 במאי 2003) שימש כנציב העליון של נציבות האו"ם לפליטים בין השנים 1966–1978. הוא בלט בתמיכתו בעידוד שיתוף הפעולה בין ארגונים לא ממשלתיים לבין סוכנויות האו"ם.
התעניינותו בנושאי סביבה הובילה אותו בסוף שנות ה-70 לייסוד קרן בלריב (Bellerive Foundation).
הוא אף נודע כאספן בקיא ובולט של אמנות האסלאם.
הוא נולד בפריז לאגא ח'אן השלישי, האימאם ה-48 של האיסמאעיליה ולאשתו השלישית הנסיכה אנדרי אגא ח'אן.
הנסיך אגא ח'אן נישא פעמיים אך לא הותיר ילדים.
הוא נפטר ממחלת הסרטן בגיל 70 ונקבר בשווייץ.
אגא ח'אן נולד בניי-סיר-סן, בפרברי פריז, כבנם המשותף היחיד של הסולטאן מהומד שאה אגא ח'אן השלישי ואשתו אנדרי.
את שנות לימודיו הראשונות למד בעיר לוזאן, בשווייץ, והשלים לימודי תואר ראשון בהצטיינות באוניברסיטת הרווארד בשנת 1954. עם סיום לימודי תואר ראשון הוא השלים שלוש שנות מחקר במרכז ללימודי המזרח התיכון בהרווארד.
אף שחונך באירופה לאם צרפתייה, אביו אשר שימש כאימאם ה-48 של המוסלמים האיסמאעילים, השפיע עמוקות על דרכו.
הוא סיפר כי אביו התעקש כי ילמד את הקוראן ועודד אותו להכיר ולהבין את המסורות הבסיסיות של דת האסלאם, מבלי שכפה עליו לאמץ השקפות אלה.
לצד אביו הוא ביקר במדינות מוסלמיות רבות וכך נחשף לשורשי משפחתו המוסלמית כבר בגיל צעיר.
הוא תיאר את איראן כערש מולדת משפחתו, אף שמעולם לא התגורר במדינה זו.
בילדותו נהגה סבתו לדקלם באוזניו שירה פרסית.
אגא ח'אן החזיק בשלוש אזרחויות: צרפתית, איראנית ושווייצרית, ודיבר באופן שוטף צרפתית, אנגלית, גרמנית ואיטלקית ואף שלט בפרסית וערבית.
הנסיך סדראדין הצטרף לארגון אונסק"ו בשנת 1958 ובשנת 1961 מונה למזכיר הכללי של ועדת הפעולה הבין-לאומית לשימור נוביה.
יוזמה זו קיבצה יחדיו ארכאולוגים ממזרח ומערב אירופה בשיאה של המלחמה הקרה בניסיון להציל את אוצרותיה הקדומים של מצרים, כולל מקדשי אבו סימבל והכנסיות הנוצריות של נוביה, במהלך בניית סכר אסוואן.
מאוחר יותר בחייו הוא תיאר משימה זו כאחד מן ההישגים הגדולים ביותר של ארגון אונסק"ו, במיוחד על רקע המתח במזרח התיכון והמלחמה הקרה.
הנציב העליון לפליטים של האו"ם
בשנת 1959 החל הנסיך סדראדין לשמש כשליח מיוחד של נציבות האו"ם לפליטים אשר התמקד בקידום שנת הפליט הבין-לאומית (1959–1960).
יוזמה זו נודעה בזכות "תוכנית הבולים" אשר הזרימה כספי תרומות לארגון האו"ם מן המדינות החברות בעזרת מכירות בולי מזכרת בשיתוף פעולה עם איגוד הדואר העולמי.
באותה תקופה התמקדו מאמצי נציבות הפליטים בעזרה לפליטים שיצאו ממדינות מזרח אירופה.
בינואר 1966 מונה הנסיך סדראדין לנציב העליון של נציבות הפליטים של האו"ם, לאחר ששימש במשך שלוש שנים כסגן הנציב העליון.
בגיל 33, הוא היה הנציב העליון הצעיר ביותר בתפקיד זה.
הוא הוביל את הארגון במשך 12 שנים, באחת התקופות הקשות בתולדות הארגון.
בשנת 1971 הוא ניהל את מאמצי הסיוע במשבר ההומניטרי שהתפתח במלחמת השחרור של בנגלדש, אשר הותירה 10 מיליון פליטים.
בשנת 1972 סייע הארגון למאות אלפים מבני ההוטו שנמלטו מבורונדי לטנזניה ובאמצע שנות ה-70 סייע לאנשי הסירות שנמלטו מווייטנאם לאחר תום המלחמה שם.
בשנת 1972 שימש הנסיך סדראדין בתפקיד מפתח למציאת פתרונות דיור חלופיים לעשרות אלפי פליטים ממוצא הודי שהוגלו בהוראת אידי אמין מאוגנדה.
בעת כהונתו כנציב עליון, הנסיך סדראדין היה נחוש שלא לנקוט במדינות מפלה בין פליטים אירופים לבין פליטים במדינות העולם השלישי.
בעוד שבשנות ה-50 עיקר עיסוקו של הארגון היה במציאת פתרונות למאות אלפי פליטים ממוצא אירופי, בשנות ה-70 נפתרה ברובה בעיית פליטי אירופה ועיקר עיסוקו של הארגון התמקד בסיוע למיליוני פליטים במדינות אסיה ואפריקה.
הוא יזם את הרחבת המנדט המקורי של הארגון, אשר התמקד במדינות אירופה, כדי שיכלול אף פליטים מן המזרח התיכון, אסיה ואפריקה.
בעת שסיים את תפקידו כנציב העליון לפליטים, הוא החזיק במשרה יותר מכל אחד אחר בתפקיד זה, והמשיך במשימות הומניטריות בשליחות האו"ם גם לאחר שפרש מתפקידו.
בשנת 1981, היה המועמד המוביל להחליף את קורט ולדהיים כמזכ"ל האו"ם, אך למרות שזכה ביותר קולות, ברית המועצות טענה שהוא מערבי מדי, והטילה וטו על כהונתו.
עשר שנים לאחר מכן הוא התמודד על התפקיד בשנית אולם הפסיד לבוטרוס ראלי.
בשנת 1977 ייסד הנסיך סדראדין את קרן Bellerive (על שם העיירה שבה גר) לקידום הגנת הסביבה.
הקרן עסקה במאבק נגד כריתת היערות, תחום שהיה מוכר לנסיך עקב עבודתו למען "פליטים אקולוגיים", שנאלצו לעזוב אזורים שלא יכלו עוד לקיים אותם בגלל המדבור ושינויים סביבתיים אחרים.
הקרן עבדה עם מומחים שווייצרים כדי לפתח תנורי בישול בעלות נמוכה וחסכונית באנרגיה, שנשענו על מקורות אנרגיה מתחדשים כגון מתאן וביו-גז.
היא חילקה את אלה בין אוכלוסיות כפריות נזקקות, בעיקר באפריקה.
Bellerive היה גם בין הארגונים הראשונים שהזהירו מפני הסכנות הפוטנציאליות לבריאות האדם של שיטות חקלאות אינטנסיביות תעשייתית.
כתושב שווייץ, הנסיך סדרודין היה מודאג מההשפעה של פיתוח תיירות חסר רגישות סביבתית וכריתת יערות באלפים.
הוא השיק את Alp Action שעודדה תיירות אקולוגית, במטרה לצמצם את ההשפעה של ספורט אקסטרים וכדי להגן על המערכת האקולוגית הרגישה של ההרים ולשמור על המגוון התרבותי והחיוניות של האלפים.
במאי 2006 מוזגה פעילותה של הקרן לתוך קרן אגא ח'אן שנוסדה על ידי אחיינו של הנסיך סדראדין, כרים אגא ח'אן הרביעי.
הקרן בסך 10 מיליון דולר, פעילה בשישה תחומים שהיו חשובים לנסיך סדרודין: חינוך סביבתי; ניהול משאבי טבע באזורים שבריריים; פארקי טבע ושמורות חיות בר; תשתית תיירות בת קיימא מבחינה סביבתית ותרבותית; בריאות סביבתית; ומחקר.
בימי חייו אסף הנסיך סדראדין את אחד מאוספי אמנות האסלאם המרשימים בעולם.
לאורך 50 שנה צבר אוסף של ציורים, שרטוטים, כתבי יד ויצירות מיניאטוריות שערכן רב.
בנוסף היה ברשותו אוסף של אמנות אפריקאית פרימיטיבית שאותו מכר לפני שנת 1985.
התעניינותו באמנות האסלאם החלה עוד בימי נערותו בזכות הספרייה העשירה של ספרות פרסית אשר הייתה לסבתו מצד אביו ובה ספרי מיסטיקה ואסטרולוגיה.
בעת לימודיו בהרווארד בשנות ה-50, הוא ביצע רכישות אמנות בניו יורק ואחר כך החל לרכוש חפצי אומנות מסוחרי אמנות בפריז, בז'נבה ובלונדון.
הוא הופיע באופן קבוע במכירות פומביות בבתי המכירות סותבי'ס וכריסטי'ס, באירופה ובארצות הברית.
אוסף אגא ח'אן הוא עצום ומגוון ומכיל חפצי אמנות ערביים, טורקיים והודיים, החל מן המאה ה-10. חלק מכתבי היד והציורים שאסף מתעדים את תולדות משפחתו, אשר שורשיה מגיעים לפאטמה בת מוחמד.
באוסף אף דוגמאות לקליגרפיה עות'מאנית, בכתבי יד ובציורים.
במהלך חייו הוצגו חלקים מן האוסף בתערוכות שנערכו בניו יורק, לונדון וציריך, אחת הבולטות בהן הייתה תערוכה נודדת שאורגנה על ידי המוזיאון הבריטי בשנת 1998. האוסף בשלמותו מוצג במוזיאון אגא ח'אן בטורונטו, קנדה, שנבנה יוזמת קרן אגא ח'אן לתרבות..
קרן אגא ח'אן מקימה גם שני מוזיאונים נוספים בקהיר ובזנזיבר.
סדרת אוניות היא קבוצת אוניות שיוצרו על פי אותו תכנון.
זאת, להבדיל מסוג אונייה, המצביע על ייעוד דומה (כמו מכלית), או על קבוצת גודל דומה (כמו גדלים שונים של אוניות צובר).
כך למשל, קרל וינסון היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ.
במהלך בנייתן של סדרות אוניות מוכנסים שינויים שונים בין אונייה לאונייה, בשל התפתחות טכנולוגית, דרישה של המזמין, בעיות הנדסיות וכלכליות, ועוד.
כאשר השינויים אינם גדולים מתייחסים לאוניות כאל סדרה אחת; מרמת שינויים מסוימת ומעלה מתחילים להתייחס אל האוניות החדשות כאל תת-סדרה, או כאל סדרה חדשה אם השינויים גדולים למדי.
לעיתים ההבחנה בין סדרה אחת לשנייה אינם כה ברורים, וישנן התייחסויות שונות לנושא.
כך למשל, יש הרואים בסדרת נושאות המטוסים נימיץ שתי תת-סדרות: שלוש הראשונות הן תת-סדרה אחת, ושבע הבאות הן תת-סדרה שונה, בשל השינויים הרבים שהוכנסו בהן.
עם זאת, צי ארצות הברית רואה בהן סדרה אחת.
לעיתים מזומנות מתבטא הקשר בין האוניות בסדרה בשמותיהן.
בסדרת הצוללות טרפלגר של הצי המלכותי הבריטי נקראות כל הצוללות בשמות המתחילים באות T: טורביולנט (Turbulent), טיירלס (Tireless) ו-טורביי (Torbay).
בסדרת הסיירות טיקונדרוגה של צי ארצות הברית נקראות כל האוניות על שם קרבות בהם השתתף צבא ארצות הברית: יורקטאון, בנקר היל, גטיסברג, ואנציו.
קביעת שמה של סדרת אוניות
מקובל ששמה של סדרת אוניות נקבע על פי שמה של האונייה הראשונה בסדרה – זו שהושקה ראשונה, או זו שהוכנסה ראשונה לשירות.
עם זאת, קיימות כמה שיטות.
בצי ארצות הברית נקראת סדרת אוניות על שמה של האונייה שאושרה בקונגרס.
הצי משתמש בשיטת מספור סדרתית של גוף האוניות, ובדרך כלל לאונייה הנושאת את שם הסדרה יהיה מספר גוף הנמוך ביותר בסדרה.
כך למשל, מספר הגוף של נימיץ, הראשונה בנושאות המטוסים מסדרת נימיץ, הוא CVN-68, הנמוך ביותר בסדרה.
עם זאת, בתקופות בהן ישנה בנייה מואצת של אוניות (כמו בזמן מלחמת העולם השנייה), ייתכן ואוניות אחרות בסדרה יושלמו לפני האונייה הראשונה, ואז יהיה מספרן נמוך יותר מזו של האונייה הראשונה.
בציים אירופיים, ככלל, נקראת הסדרה על שמה של האונייה הראשונה שנכנסה לשירות, גם אם לא הייתה זו האונייה הראשונה שהוזמנה או שהיו אוניות אחרות שהוחל בבנייתן לפניה.
הבדל זה הביא להתייחסות שונה לשמות סדרות בארצות הברית ובאירופה; כך למשל, בצי ארצות הברית נקראה סדרה אחת של אוניות מערכה קולורדו, על שם האונייה הראשונה שאושרה, אך מקורות אירופיים התייחסו לסדרה כסדרת מרילנד, על שם האונייה הראשונה שהוכנסה לשירות.
מעבר למסורת האירופית, קיימות בצי הבריטי עוד כמה שיטות לקריאת שמות לסדרות של אוניות.
ישנן סדרות של אוניות שנקראו בשם כללי, וכל האוניות בסדרה נקראו כפרטים של שם זה; כך למשל נקראה סדרת קורבטות ששירתו בצי המלכותי במלחמת העולם השנייה בשם הכללי פלאואר (Flower, פרח), ורוב 294 האוניות מסדרה זו (69 מהן היו מתת סדרה) נקראו בשמות של פרחים.
שיטה אחרת היא קריאת שם סדרה על שם האונייה הראשונה, כמקובל, אך גם בשם האות הראשונה שבה; כך נקראת סדרת הצוללות אמפיון (Amphion), ששירתו בצי המלכותי בשנים 1945–1975, על שם הצוללת הראשונה בסדרה, אה"מ אמפיון, אך הסדרה נקראה גם "סדרת A", וכל הצוללות בסדרה נקראו בשמות המתחילים ב-A.
רוב סדרות המשחתות בצי המלכותי נקראו על שם האות הראשונה בשמן של כל האוניות בסדרה, כמו המשחתות מסדרת V ו-W.
מאז מלחמת העולם השנייה נודעו סדרות האוניות בצי המלכותי גם על שם מספרן, כמו סדרת המשחתות מטיפוס 42.
סדרות אוניות של הצי הסובייטי ושל הצי של רוסיה, נקראו בדרך כלל על שם מספר הפרויקט שליווה אותן.
לפרויקטים אלו היה לעיתים גם שם מטפורי, ובדרך כלל גם כינוי שניתן על ידי נאט"ו.
כך, למשל, נקרא דגם אחד של צוללת גרעינית סובייטית פרויקט 671, "שצ'וקה" (
Shchuka) בפי הרוסים, ו"ויקטור" על ידי נאט"ו.
צי גרמניה המערבית, הבונדסמרינה, השתמש במספר בעל שלוש ספרות לכל סדרת אוניות בשירות, או לפרויקט בשלב מתקדם.
לאוניות מסדרה מסוימת שנעשו בהן שינויים נוספה אות למספר הסדרה.
השיטה נשמרה גם לאחר איחוד גרמניה, בדויטשה מרינה, הצי המאוחד.
באורח לא רשמי נקראות הסדרות על שם האונייה הראשונה בסדרה.
סדרה לוגית היא סדרה של עצמים המוצגת כמשימה במבחן אינטליגנציה או כחידה, שבה נדרש הנשאל לציין את האיבר הבא בסדרה, בהתאם לעיקרון שלפיו נבנתה הסדרה.
הסדרה הלוגית היא לעיתים סדרה של מספרים, אך נפוצות גם סדרות אחרות, כגון סדרה של סימנים גרפיים.
1, 4, 7, 10 – האיבר הבא הוא 13, משום שזו סדרה חשבונית שהמרחק בין שני איברים סמוכים בה הוא 3.
1, 0, 4, 5, 7, 3 – האיבר הבא הוא 8, משום שמוצגות כאן הספרות (החל מ-0) מסודרות בסדר אלפביתי לפי שמן בעברית: אחת, אפס, ארבע, חמש, שבע, שלוש, שמונה.
אף שמוצגת כאן סדרה של ספרות, העיקרון המסדר אותה הוא עיקרון מילולי, ולא עיקרון אריתמטי.
א, ש, ש, א, ח, ש – האיבר הבא הוא ש, משום שהסדרה משקפת את האות הראשונה של המילים המייצגות את המספרים הטבעיים הראשונים.
חיטה, שעורה, גפן, תאנה – המילה הבאה היא "רימון", משום שזו הסדרה של שבעת המינים, כפי שהם מפורטים בספר דברים.
למעשה נדרש הנשאל לזהות את העיקרון שהנחה את מחבר השאלה, ולא בהכרח עיקרון מוחלט, ולכן ייתכן שהנשאל יציג פתרון נכון (כזה שבו האיבר הבא מבוסס על עיקרון פשוט המאגד את כל איברי הסדרה), אך כזה שאינו קולע לפתרון שהנחה את מחבר השאלה .
סדרה לוגית נמצאת בלבם של הספר "רציחות נוסח אוקספורד" והסרט "רציחות באוקספורד" שהופק בעקבותיו.
הספר והסרט עוסקים ברוצח סדרתי בעל חיבה לסדרות לוגיות, המלווה את מעשיו בפתקים שעליהם סדרת ציורים.
העוסקים בפענוח מעשי הרצח מנסים לנחש מה האיבר הבא, כדי למנוע את הרצח הבא.
בסרט מסביר הלוגיקן ארתור סלדום למפקח פיטרסן: "סדרה לוגית היא סדרה של אלמנטים שבאים זה אחר זה לפי כלל מסוים.
בעקבות לודוויג ויטגנשטיין אומר סלדום: "תמיד אפשר למצוא כלל או הצדקה שמאפשרים להמשיך סדרה באמצעות כל מספר.
זה תלוי רק ברמת המורכבות של הכלל".
סדרה היא קטגוריה של קלפים בעלי מכנה משותף.
בדרך כלל על הקלף עצמו מופיעים סימון הסדרה אליה הוא שייך באמצעות אחד מהסימנים המופיעים בתמונה וזיהוי הקלף.
חפיסת הקלפים מחולקת לארבע סדרות.
במשחקי ברידג' וויסט סדר הסדרות מהנמוכה (ימין) לגבוהה (שמאל) הוא:
בכל סדרה יש שלושה עשר קלפים.
בברידג' סדר הקלפים בכל סדרה מהנמוך לגבוה הוא מ-2 ועד 10 (10 מסומן באמצעות האות T שהיא האות הראשונה במילה האנגלית Ten) ומעליו בסדר עולה (מהנמוך לגבוה):
נסיך המסומן באמצעות האות האנגלית J שהיא האות הראשונה של המילה Jack
מלכה המסומנת באמצעות האות האנגלית Q שהיא האות הראשונה של המילה Queen
מלך המסומן באמצעות האות האנגלית K שהיא האות הראשונה של המילה King
אס המסומן באמצעות האות האנגלית A שהיא האות הראשונה של המילה Ace
ארבע הסדרות הופיעו לראשונה על קלפים בערים רואן וליון שבצרפת במאה החמש עשרה, לפיכך חפיסת הקלפים הסטנדרטית נקראת חפיסת קלפים צרפתית.
זכייה בקלף מול קלפים של מתחרים אחרים
ברוב משחקי הקלפים כל אחד מהמתמודדים חושף קלף אחד.
ברוב המצבים במשחקי קלפים זוכה קלף גבוה בהתמודדות מול קלפים נמוכים ממנו.
בחלק מהמצבים מוגדרת אחת מהסדרות כעדיפה על האחרות.
המשמעות היא שקלף בערך כלשהו בסדרה זו זוכה בהתמודדות גם מול קלף גבוה ממנו בסדרה אחרת.
סדר הסדרות במשחקי קלפים אחרים
להלן סדר הסדרות במשחקי קלפים מהנמוך (בשמאל) לגבוה (בימין):
סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת כפי שמכונה במערכת החינוך בישראל, היא למעשה טור הנדסי אינסופי – סכום אינסופי של איברי סדרה הנדסית.
במתמטיקה התקנית מבחינים בין "סדרה" (Sequence), שהיא רשימת איברים, לבין "טור" (Series), שהוא סכום של איברי סדרה.
לכן, אף על פי שהשם הנפוץ בבתי הספר משתמש במונח "סדרה", מבחינה מתמטית נכונה מדובר בטור ולא בסדרה.
המינוח "סדרה הנדסית אינסופית" נוצר בעקבות תרגום מילולי שגוי של המונח בשפה האנגלית "infinite Geometric series ".
באנגלית המילה "series" מציינת טור, אך בעברית המילה "סדרה" משמשת בהקשר אחר לחלוטין.
תרגום זה הופיע בספרי לימוד ובחומרי משרד החינוך, ומאז התקבע במערכת החינוך, אף שאינו משקף במדויק את המושג המתמטי.
טור הנדסי אינסופי מוגדר כסכום של איברי סדרה הנדסית בעלת מנה קבועה.
הטור מתכנס לערך סופי רק כאשר ערכה המוחלט של המנה קטן מ-1. זהו אחד הטורים הפשוטים והמוכרים באנליזה מתמטית, ומשמש בסיס להבנת טורים מתכנסים בכלל.
לפיכך, אף שהשם "סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת" מקובל בישראל, מקובל בעולם המתמטי להשתמש במונח "טור הנדסי אינסופי", והוא מתאר במדויק את מהות האובייקט המתמטי.
סכום סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת (טור הנדסי) הוא:
הוכחת נוסחת סכום הטור ההנדסי
נניח כי נתונה הסדרה ההנדסית האינסופית המתכנסת (טור הנדסי מתכנס) .
על פי הגדרת הסדרה ההנדסית המתכנסת, מנת הסדרה מקיימת ולכן .
את סכום הסדרה ההנדסית המתכנסת מסמנים או לעיתים .
הסכום החלקי של סדרה הנדסית הוא:
ניתן לחשב אותו גם באמצעות הנוסחה:
משמעות העובדה שסכום הסדרה מתכנס היא שהגבול של הביטוי לסכום קיים.
ניתן לראות זאת גם בדוגמה מספרית.
סכום הסדרה המקיימת מתכנס ל-2 לפי החישוב הבא:
סדרה דיקובן אזרחי היא פרופסור אמריטה לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים.
אמה, ג'נט, נולדה באוסטרוביץ', פולין, והיגרה לארצות הברית עם משפחתה בהיותה בת שתים-עשרה.
לאחר שילדיה גדלו, הפכה ג'נט למורה לנוער טעון טיפוח.
אביה, הרמן, נולד בשיקגו ועבד כעורך דין.
סדרה דיקובן נולדה בוושינגטון די.
וגדלה בהיילנד פארק, אילינוי יחד עם אחיה אירה ואחותה מונה.
החלה בלימודים גבוהים במכללת ולסלי והשלימה את התואר הראשון באנגלית ובמדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.
היא שבה לארצות הברית וסיימה את התואר השני (1968) והשלישי (1976) בספרות אנגלית ואמריקאית, באוניברסיטת ברנדייס.
בשנת 1978 התמנתה לראש המדור לספרות במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית.
במהלך שירותה באוניברסיטה העברית, לימדה גם בבית הספר לתלמידי חו"ל ע"ש רותברג וכיהנה כראש המדור למדעי הרוח במכינה הקדם-אקדמית.
הצטרפה ב-2008 לחוג לספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית.
ב-2011 פרשה לגמלאות מהאוניברסיטה העברית כפרופסור מן המניין.
במהלך השנים שימשה כפרופסור אורח באוניברסיטאות דיוק, פרינסטון, סוסקוהאנה (Susquehanna), דארטמות', ייל, מישיגן וטורונטו.
שימשה כיועצת אקדמית למוזיאון היהודי בניו יורק (2000-1999).
קיבלה מענקים מקרן הזיכרון לתרבות יהודית ומהקרן הלאומית למדעי הרוח (NEH).
שהתה במכון לסופרים ואמנים של יאדו (Yaddo) בסרטוגה ספרינגס ובמכון למדעי הרוח באוניברסיטת מישיגן.
הייתה עמיתה בכירה בפרויקט "יהודים וערים", סדנה בת שלוש שנים (2012-2009), ב"סכוליון" – המרכז למחקר רב-תחומי במדעי הרוח והיהדות באוניברסיטה העברית.
ב-2007 זכתה במלגת גוגנהיים עבור הפרויקט שלה "ירושלים והפואטיקה של השיבה".
בנושא זה הוזמנה לשאת הרצאה ב-President's Forum בכנס השנתי של ה-MLA (האגודה לשפות מודרניות) בוונקובר ב-2015.
נשאה הרצאות כבוד (endowed lectures) באוניברסיטאות קליפורניה שבברקלי, וסליאן, בוסטון קולג', דארטמות' קולג' וסטנפורד.
היא ארגנה סימפוזיון בינלאומי לחקר שירת יהודה עמיחי באוניברסיטת דיוק ב-2006, במלאת חמש שנים לפטירת המשורר.
שימשה כחברת מערכת של כתבי העת History and Memory, Tikkun, ותיאוריה וביקורת.
כתבה ביקורות וטורי דעה בניו רפובליק, Salmagundi, Tikkun ועוד.
היא פעילת שלום במגזרים שונים וכשפרצה האינתיפאדה הראשונה הייתה בין היוזמים של קבוצת "דיאלוג" בירושלים, עם אנשי בית סאחור.
סדרה דיקובן אזרחי נשואה בשנית לברנרד אבישי (Bernard Avishai), סופר, עיתונאי ופרופסור לכלכלה פוליטית בדארטמות' קולג' בארצות הברית ופרופסור נלווה באוניברסיטה העברית; הם מתגוררים לסירוגין בירושלים ובניו המפשייר, ארצות הברית.
מנישואיה לירון אזרחי יש לה שלושה ילדים.
היא חברת המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
מחקריה המוקדמים של דיקובן אזרחי עסקו בשני נושאים עיקריים:
ייצוגי השואה בספרות ובתרבות, וגלות ושיבה בספרות היהודית.
בשנים האחרונות היא חוקרת את המהלכים של הספרות הישראלית לנוכח ירושלים "המשוחררת" והר הבית.
הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת שיקגו ב-1980 והיה מועמד לNational Jewish Book Award בשנת 1981.
By Words Alone הציג טיפולוגיה של ייצוגי השואה המתמקדת במהלכים סוגתיים שונים – מספרות בדיונית-דוקומנטרית ועד לספרות מיתית.
נקודת המוצא של הספר היא בכך שבעשורים הראשונים אחרי שחרור המחנות כמעט כל מה שלימים תיקרא ספרות השואה נכתבה על ידי עקורים שגלו מארצות הולדתם ונאלצו לאמץ תרבות אחרת ושפת כתיבה חדשה.
כעבור דור, שיקפו הנראטיבים השונים את האקלים התרבותי והאתגרים הפוליטיים של הסביבה בה התגוררו הסופרים.
בישראל למשל, בשנות החמישים והשישים הובנה ספרות הניצולים לאור הסיסמה "משואה לתקומה"; לאחר מכן נכנסה תחת המטריה ה"פוסט-טראומטית".
הסתכלות ביקורתית על המהלכים האלה אפיינה את מחקריה מראשיתם.
By Words Alone היה אחד הספרים הראשונים בנושא זה ותרם לביסוס שדה מחקר שלם.
בעקבותיו החלה להתמקד בשואה כמרכיב משתנה ביצירותיהם של סופרים ישראלים מש"י עגנון,
בשנות התשעים של המאה העשרים ותחילת המאה העשרים ואחת, השתתפה דיקובן אזרחי בדיונים רבים שהתקיימו בשדה התאורטי על "גבולות הייצוג".
הספר פורש את "הפתרונות הפואטיים" שמצא הסופר היהודי לאתגרים אלה, באירופה של לפני ואחרי השואה, בארצות הברית לאורך המאה העשרים ובישראל לפני ואחרי הקמת המדינה.
Booking Passage היה בין המועמדים לפרס קורת (Koret) לשנת 2001. הספר יראה אור בתרגום לעברית בהוצאת רסלינג בשנת 2015-16.
לעומת הסיפור "הבכייני-טראגי" באירופה והאפי בישראל, ליצירה היהודית בארצות הברית יש מקום מיוחד בכתבים של דיקובן אזרחי כבמה "לקומדיה היהודית".
במחקרים רבים ובמיוחד במונוגרפיות על פיליפ רות
היא מצביעה על הרגע הקסום במחצית המאה העשרים שבו המעצורים הותרו והיצרים הקומיים השתחררו יחד עם הדדיות בדמיון הרליגיוזי היהודי והנוצרי.
המחקרים המאוחרים של דיקובן אזרחי מתמקדים שוב בישראל שלאחר 1967, בכמיהה לקרבה פיזית אל הקודש שהשתחררה לאחר הניצחון הישראלי על ירושלים.
הספר Jerusalem and the Poetics of Return עוסק בדילמות ובפתרונות הפואטיים השונים של ש"י עגנון
שלושה פייטנים - פאול צלן, דן פגיס, יהודה עמיחי, הוצאת מוסד ביאליק, 2020
סדר תנאים ואמוראים (סתו"א) הוא חיבור קדום העוסק בכרונולוגיה של חכמי המשנה והתלמוד, וכן בכללים מתודולוגיים של הבנת התלמוד ושל פסיקת ההלכה.
סביב זמנו ומקומו של מחבר החיבור ניטש ויכוח, אך ברי כי חלק ממנו נכתב כבר בתקופת הגאונים, ומהווה את החיבור הקדום ביותר העוסק בנושא זה.
החיבור מכיל שני חלקים עיקריים, חלק ראשון העוסק בכרונולוגיה וחלק שני מתודולוגי.
ככל הנראה, כל אחד מהחלקים מורכב גם הוא מרשימות שונות שהיחס ביניהן לא ברור, וחובר בידי מאן דהו במהלך ההיסטוריה.
להלן מבנה החיבור כפי שהוא מקובל היום (ההפניות לעמודים לפי מהדורת כהנא):
1-2 :שושלת המסירה ממשה רבנו עד הלל השני (נכד ר' יהודה נשיאה).
2-3: רשימות של הנשיאים (לפחות שתים ואולי שלש).
מרב ועד רבינא סוף הוראה.
6-7: רשימת הסבוראים, מרב אחאי מבי חתים ועד מר זוטרא בן ר' חנניה.
7: התאריך בזמן הרשימה לבריאת העולם, מניין יוונים (שטרות) וחורבן הבית.
7-8: סדר התנאים משמעון הצדיק ועד רבי ור' נתן.
(לא ברור אם רשימה אחת או שתים).
8: חישוב השנים מרב ועד רב אשי ורבינא.
9: סיכום ימי הסבוראים ופועלם.
9: סדר התנאים משמאי והלל ועד תלמידי רבי (ר' חייא, בר קפרא ועוד).
9-10: סדר אמוראי בבל מרב ושמואל ועד רבינא ורב אשי (דורות).
10: סדר אמוראי ארץ ישראל מרבי יוחנן וריש לקיש עד רבי אמי ורבי אסי.
10: סוף סברא וסוף מעשה.
11-17: כללים בזיהוי סתמות וכינויים של תנאים.
17-19: כללי פסיקה כברייתות וספרות תנאית שאינה משנה.
20: סיכום המשנה ומעבר לכללי התלמוד.
20-32: כללים בתלמוד, כינויי חכמים וכללי פסיקה.
32-33: שוב רשימה קצרה של דורות האמוראים ושנות חייהם וחתימה לחיבור.
ציטוטים מהחיבור נמצאים בספרות הראשונים והיו ידועים במשך השנים, אך החיבור עצמו לא נדפס ונחשב אבוד.
הראשון שהדפיס חלק מהחיבור הוא החיד"א, שהדפיס בשנת תקנ"ח (1798) את החלק המתודולוגי של החיבור מתוך כתב יד.
הוא גם הבין שהרבה מהחיבור נמצא בצורה מעובדת ב'ספר הקנה' שנדפס בימיו.
41 שנים לאחר מכן הדפיס שד"ל את החיבור מכתב יד אחר, הכולל את שני החלקים, ועמד על כך שחלק מהחיבור נמצא גם במחזור ויטרי.
בין שתי ההדפסות היו מספר שינויים מהותיים, המתבטאים גם בהבדלים בין ציטוטי הראשונים.
מכך שיער שי"ר שהיו לחיבור במקור שני נוסחים, נוסח חכמי ספרד ונוסח חכמי צרפת (בעיקר ר' יוסף טוב עלם), וכל אחד מהמדפיסים מצא נוסח אחר.
הרב ד"ר יעקב אליהו אפרתי דחה את ראיותיו של שי"ר, וטען שכיוון שהחיבור נערך פעמים שונות ממקורות רבים, אין לעמוד על נוסחו המקורי.
במשך השנים יצאו לאור מהדורות נוספות:
מהדורת פיליפובסקי (יצאה לאור ב-1857) - כנספח לספר היוחסין השלם, נדפס בנוסח אחר מהמהדורות הקודמות, על פי כת"י של מחזור ויטרי.
מהדורת ברסלוי (ב-1871) - הוצאת בית המדרש לרבנים בברסלוי.
מהדורת נויבואר (בשנת 1877) - כנספח ל'סדר החכמים וקורות הימים'.
מהדורת הורוויץ (מ-1888-1897) - כחלק ממחזור ויטרי, נוסח דומה להוצאת שד"ל.
נוסח זה נדפס במשניות דפוס וילנא בסוף סדר נזיקין.
מהדורת מארכס (יצאה לאור ב-1911) - פרסם חמישה קטעים מכתב יד שלא נודע עד אז.
(הופיע בספר יובל לרב ישראל לוי בברסלויא בשנת 1911, ואחר כך נדפס שוב, כחוברת נפרדת)
מהדורת כהנא (מ-1935) - מהדורה מדעית.
נוסח הפנים הוא נוסח שד"ל, חילופי נוסח על פי שאר העדים.
המהדורה כוללת מחקר נרחב על החיבור בגרמנית.
מבנהו האקלקטי של החיבור הקשה על קביעת זמנו, הדעות בין החוקרים חלוקות.
בתוך החיבור עצמו נזכרת השנה ד'תרמ"ד לבריאת העולם - 1195 למניין השטרות = 884. ראיות נוספות הביאו חוקרים לתארך את החיבור לזמן זה, כגון מקבילות מסוימות לתשובות גאונים קדומים.
הראשון שתיארך את החיבור לתקופה זו הוא ר' עזריה מן האדומים, ובתקופה המודרנית איששו זאת שמחה אסף, לוי גינזבורג וקלמן כהנא.
אפרתי עומד על כך שהחיבור מורכב מרשימות שונות, ועל כן אין לשאול היכן חובר, מתוך הנחה שכל רשימה חוברה במקום אחר ובזמן אחר.
הוא מזכיר גם את העובדה שהעלה אסף, כי סתו"א אינו נזכר אף פעם בכתבי הגאונים, ומגיע למסקנה שהחיבור לא היה קיים בימיהם.
ייתכן שחלק מהרשימות היו קיימות, אך החיבור כפי שהוא לפנינו לא היה קיים.
לגבי החיבור שלפנינו, קובע אפרתי כי סביר שחובר (במובן של איחוד רשימות שונות) בבית מדרשו של רש"י, בדומה לספרים אחרים שיצאו משם (מחזור ויטרי, ספר הפרדס).
אבל לגבי הרשימות יש לדון בכל אחת לגופה, מתוך הנחה שייתכן והרשימות עברו כמה גלגולים בטרם נקבעו במקומן.
החוקרים הראשונים הביאו כמה ראיות להיות הרשימה רשימה סוראית, שהתחברה בישיבת סורא.
מי שטרח להוכיח זאת בצורה רחבה הוא אברהם אפשטיין, החוקרים שאחריו (בנימין מנשה לוין, מארכס) הביאו לכך עוד מספר ראיות.
ר"מ אויערבך סתר הרבה מהטענות, והעלה מספר ראיות שהחיבור לא נתחבר בסורא.
בעקבות כך הגיע קלמן כהנא למסקנה שהחיבור לא התחבר באף אחת מהישיבות, אלא במקום אחר.
גם לדבריו של אפרתי, שמדובר ברשימות שונות, ממילא אף אם אחת מהן התחברה בסורא, אין בכך ראיה לגבי שאר הרשימות.
יחסו לאגרת רב שרירא גאון
אחת הרשימות בחיבור, המתארת את הכרונולוגיה של אמוראי בבל, דומה דמיון רב לתיאור המופיע באגרת של רב שרירא גאון.
הרשימות דומות בפרטים רבים (בעיקר בתאריכי הפטירה של החכמים) אך יש ביניהן גם הבדלים משמעותיים (למשל, לפי רש"ג האמורא רב הוא מייסד ישיבת סורא, בעוד לפי סתו"א הוא נשאר לצד חברו שמואל בנהרדעא).
הזיקה שבין החיבורים העסיקה את החוקרים במהלך הדורות, וניתנו לכך הסברים שונים.
צבי גרץ טען שרש"ג הסתמך על סדר תנאים ואמוראים, המתוארך כמאה שנים לפניו, אלא שהיה לפניו עותק משובש, ולכן הגיעו כמה טעויות לאגרת רש"ג (בעיקר בנוגע לשנת פטירתו של רבה).
כנגדו יצא יצחק אייזיק הלוי, שטען שאגרת רש"ג היא הנכונה, וסדר תנאים ואמוראים הוא זיוף שלא יכול להיות שנכתב בתקופת הגאונים.
לדעתו, הכותב הסתמך על אגרת רש"ג, אלא שלא הבין אותה ועיוות פרטים רבים.
לעומתם, אפרתי טען שהמקורות אינם תלויים זה בזה, אך רש"ג השתמש ברשימות מעין אלו שמופיעות בסתו"א, שאינן הסתו"א שהגיע לידינו.
ירחמיאל ברודי השווה השוואה מדויקת בין הרשימות והגיע למסקנה ששתיהן התבססו על מקור משותף אחד, שהיה רישום כרונולוגי של מאורעות לפי שנים, וכל אחד מהמחברים עיבד אותו לפי כוונתו.
המקור המשותף, לפי השערתו, נוצר בבית ראש הגולה וכלל תיאור של אירועים שונים, כולל פטירת חכמים, פטירת ראשי הגולה וכן אירועים משמעותיים נוספים.
רש"ג ובעל סתו"א לקחו מהמקור את התאריכים שהיו מעוניינים להביא, והשלימו את התיאור על פי תפיסתם.
סדרה דודג' LCF היא סדרה של משאיות בינוניות וכבדות מתוצרת חטיבת דודג' באמצעות מפעל המשאיות של קרייזלר Warren Truck Assembly בקונצרן כלי הרכב קרייזלר אשר יוצרה בין השנים 1960–1976 בארצות הברית.
בקולומביה יוצרו בין השנים 1967–1978 המשאיות באמצעות GM Colmotores (שם רשמי: General Motors - Colombiana de Motores S.A), שהייתה עד שנת 1979 בבעלות "קרייזלר" (שליטה של 60%), ומשנת 1979 בשליטה של ג'נרל מוטורס (77.4%).
בתורת החבורות, סדרה נורמלית של חבורה היא שרשרת של תת-חבורות, שכל אחת היא תת-חבורה נורמלית של קודמתה.
כלומר: , כאשר מסמן שמדובר בתת-חבורה נורמלית.
הערה: יש המגדירים סדרה נורמלית של חבורה כשרשרת של תת-חבורות, שכל אחת היא תת-חבורה נורמלית של , ואז שרשרת של תת-חבורות שכל אחת היא תת-חבורה נורמלית של קודמתה נקראת סדרה תת-נורמלית.
גורמי הסדרה הם כל חבורות המנה מהצורה .
עידון של סדרה הוא סדרה ארוכה יותר, הכוללת את כל תת-החבורות של הסדרה הקודמת.
אפשר לעדן סדרה נתונה אם קיימת חבורה שמקיימת , כאשר .
במקרה זה הסדרה היא עידון של הסדרה המקורית.
סדרת הרכב של חבורה היא סדרה נורמלית שמסתיימת ב- ולא ניתן לעדן אותה מבלי להוסיף חזרות.
ניתן לראות שסדרה נורמלית היא סדרת הרכב אם ורק אם היא נגמרת ב- וכל הגורמים שלה חבורות פשוטות.
החשיבות הרבה של סדרות ההרכב נעוצה בעובדה שגורמי ההרכב של כל חבורה סופית הם קבועים עד כדי איזומורפיזם והחלפת סדר, ואינם תלויים בסדרת ההרכב .
חבורה פתירה היא חבורה שיש לה סדרה נורמלית עם גורמים אבליים; לחבורה שאינה פתירה יש תמיד סדרת הרכב עם גורם שהוא חבורה פשוטה לא אבלית.
סדרה של צרות היא סדרת ספרים בת שלושה עשר ספרים.
הספרים נכתבו על ידי הסופר דניאל הנדלר, שכותב תחת שם העט למוני סניקט.
הספרים אוירו על ידי ברט הלקויסט.
בסדרת הספרים, מתוארים חייהם האומללים של יתומי בודלר, מהרגע בו הוריהם מתו בשריפה מסתורית ובעקבות כך - התהפכו חייהם.
עלילת הסדרה עוסקת בשלושה אחים: ויולט הבכורה, קלאוס וסאני הפעוטה.
לאחר שהוריהם נספו בשריפה, שלושת האחים נשלחים על ידי הבנקאי העירוני אל האפוטרופוס שלהם – הרוזן אולף, שחקן תיאטרון כושל המנסה לגנוב את הונם בכל פעם מחדש.
הספרים בנויים בתבנית עלילתית קבועה – בכל ספר חדש בני בודלר מקבלים אפוטרופוס חדש במקום אליו הם עוברים, אך הרוזן אולף כל הזמן מגלה על מיקומם ומתחפש לאדם אחר על מנת לשטות בסביבה.
במהלך הספרים מגלים בני בודלר על סודות שרודפים את הוריהם, ועל ארגון סודי שקשור לרוזן אולף ומהווה תשובה לצרות שרודפות אותם.
בנוסף, עלילת הסדרה מאופיינת בהמון הומור שחור, ציניות ומשחקי מילים.
חמשת הספרים הראשונים בסדרה תורגמו לעברית, אך תרגום שאר הספרים לא נמשך, עקב כישלון הספרים בישראל.
כריכה בעברית מס' הספר שם הספר שם באנגלית אפוטרופוס בני בודלר כריכה מקורית 1 התחלה נוראה The Bad Beginningהרוזן אולף ויולט, קלאוס וסאני בודלר, מקבלים בשורה שהוריהם נספו בשריפה נוראה שכילתה את ביתם.
השלושה עוברים לגור עם שחקן תיאטרון כושל - הרוזן אולף, שמנצל אותם.
אולף מתכנן להשתלט על הון משפחת בודלר (שוויולט אמורה לקבל כשתגיע לבגרות) באמצעות חתונה עם ויולט במהלך הצגה שהוא מעלה.
2חדר הזוחלים The Reptile Roomד"ר מונטגומרי מונטגומרי שלושת היתומים עוברים לגור עם ד"ר מונטגומרי מונטגומרי, המכנה את עצמו הדוד מונטי.
מונטי הוא הרפטולוג בעל אוסף זוחלים גדול.
ללא ידיעתו של מונטי, מבחינים בני בודלר ברוזן אולף, שחוזר מחופש לסטפנו, עוזרו החדש של דוד מונטי, ומתכנן רצח.
3החלון הרחב The Wide Windowג'וזפין אנוויסל הילדים עוברים לגור עם דודתם, ג'וזפין אנוויסל האלמנה, ליד האגם הדומע,הרוזן אולף ממשיך לרדוף אחר הילדים - הפעם מחופש לקפטן בלוף, ימאי חסר רגל מפני שלטענתו נאכלה על ידי עלוקות הדומע, דבר שנגע מאוד לליבה של האלמנה אנוויסל.
בספר זה מגלים הילדים את ה-V.F.D אך לא מבינים מה משמעות הדבר.
4המנסרה המחפירהThe Miserable Millמנסרת "ריחות המזל" היתומים עוברים לקריית-שפל, אשר רובה נהרסה בשריפה קטלנית, ונאלצים לעבוד במקום הנקרא "מנסרת ריחות-המזל".
השלושה נמצאים תחת השגחתו של בעל המנסרה, אדוני, ושותפו, צ'ארלס.
הפעם, אולף מחופש לשירלי, מזכירה חדשה במרפאת העיניים בעיירה, שאותה מנהלת האופטומטריסטית ד"ר ג'ורג'ינה אורוול.
5הפנימייה המחמירהThe Austere Academyסגן-מנהל נירון הילדים נשלחים ללמוד בפנימיית פרופרוק, פנימייה המנוהלת על ידי נירון, מנהל שבטוח בנפלאות יכולותיו לנגינה בכינור.
שם הם פוגשים את דנקן ואיזדורה קווגמייר, שניים מילדי שלישיית קווגמייר, שבדומה לבודלרים, הוריהם ואחד מאחיהם מתו בשריפה.
בספר זה, הרוזן מחופש למורה הספורט ג'נגיס.
- 6המעלית המזויפתThe Ersatz Elevatorז'רום ואסמה סקוולאר (עליבות) הילדים נשלחים לגור אצל ז'רום ואזמה סקוואלר העשירים, שגרים בפנטהאוז עם 66 קומות.
ביום שהגיעו, השלושה לא השתמשו במעלית, מהסיבה שמעליות ואורות כבר לא אופנתי.
- 7הכפר הנתעבThe Vile Villageכפר חובבי הציפורים הילדים נשלחים לגור בכפר בשם V.F.D בחסותו של איש התחזוקה הקטור, הרוזן אולף מתחזה לבלש דופין ואסמה מתחפשת לשוטרת לוסיאנה.
- 8המרפאה המסוכנתThe Hostile Hospitalהאל הילדים בורחים מהמשטרה ולכן הם מחליטים להתחפש כדי לשטות באולף ועוזריו.
הם מגיעים לבית חולים ומתחילים לעבוד בארכיון בשם V.F.D עם האל.
בספר זה הם מגלים פרטים מעניינים על עברם ועל השריפה שפרצה בביתם.
- 9הקרנבל צמא הדםThe Carnivorous Carnival מאדאם לולו שלושת הילדים נאלצים לעבוד בקרקס, המנוהל על ידי מגדת העתידות מאדאם לולו, בספר זה מתחפש אולף למנהל הקרקס.
- 10המדרון החלקלקThe Slippery Slopeקוויגלי קווגמאייר בספר זה, סאני נחטפת על ידי הרוזן אולף הבורח אל הרי מורטמיין.
יתומי בודלר הבכורים יוצאים לחיפוש אחר אחותם ובדרך מגלים פרטים על מהותו של ארגון ה-V.F.D, על הקרע בארגון, על שני שותפים נוראיים של הרוזן אולף, על צנצנת סוכר מסתורית ועל ניצול מהשריפה.
- 11המערה המחרידה The Grim Grotto פיונה ווידרשינס שלושת יתומי בודלר מגיעים לצוללת הקוויקווג בפיקודה של קפטן פיונה ווידרשניס.
בצוללת מגלים היתומים עוד מידע על הקרע בארגון, על פטריה קטלנית ועל פרנלד - אחד מחסידיו של אולף - האיש עם הקרסים במקום ידיים.
- 12הסכנה הלפני אחרונה The Penultimate Peril דיואי דנומו היתומים מגיעים למלון דנומו, המשמש כמקום המפלט האחרון של ה-V.F.D, בו מתארחים רשעים וחברי הארגון לקראת הפגישה המיוחדת של הארגון.
הילדים לומדים על הצדדים הפחות טובים של הוריהם, מגלים פרטים מעברו של הרוזן אולף ונאלצים לעשות מעשים לא טובים בעצמם.
- 13הסוף The End ישמעאל בספר האחרון בסדרה, הילדים מגיעים לאי בודד שהקהילה בו מקבלת אליה רק אנשים נדיבים.
שם הספר תאריך יציאה מספר עמודים כריכה 1Lemony Snicket: The Unauthorized Autobiography en מאי 2002240 / 211 הספר הוא אוטוביוגרפיה על למוני סניקט, הדובר בסדרת הספרים, הכוללת מידע לגבי תעלומות שונות בסדרת הספרים.
מיהו בכלל למוני סניקט, למה הוא עוקב אחר הילדים ולאן נעלמו הקוואגמיירים.
2Volunteer Training: The Puzzling Puzzles en21 בפברואר 2006104 3The Beatrice Letters enספטמבר 200672 הספר מכיל אוסף של מכתבים בין למוני סניקט לבין ביאטריס (2), דמות שאותה הוא מזכיר רבות בספריו.
בנוסף, הספר מכיל כרזה ורמזים המוחבאים במכתבים (אנגרמה, לדוגמה).
ב-17 בדצמבר 2004 יצא לקולנוע הסרט "סדרה של צרות".
הסרט מבוסס על עלילת שלושת הספרים הראשונים בסדרה.
בסרט משתתפים ג'וד לאו (למוני סניקט), ג'ים קארי (הרוזן אולף), אמילי בראונינג (ויולט), ליאם אייקן (קלאוס), קארה ושלבי הופמן (סאני), בילי קונולי (הדוד מונטי), מריל סטריפ (הדודה ג'וזפין) ודסטין הופמן בתפקיד מבקר תיאטרון.
ב-13 בינואר 2017, הסדרה "סדרה של צרות" עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
עונתה הראשונה של הסדרה מבוססת על עלילת ארבעת הספרים הראשונים והעונה השנייה על חמשת הספרים הבאים, והעונה השלישית בהתאם.
בסדרה משתתפים - פטריק וורברטון (למוני סניקט), ניל פטריק האריס (הרוזן אולף), מלינה וייסמן (ויולט), לואיס היינס (קלאוס), פרסלי סמית' (סאני), אסיף מנדבי (הדוד מונטי), אלפרה וודארד (הדודה ג'וזפין) וג'ואן קיוזאק בתפקיד השופטת שטראוס.
סדרה של צרות הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2004, בבימויו של בראד סילברלינג ובכיכובו של ג'ים קארי.
הסרט מבוסס על שלושת הספרים הראשונים בסדרת הספרים "סדרה של צרות" ותסריטו של רוברט גורדון.
עלילת הסרט מבוססת על שלושת הספרים הראשונים בסדרת הספרים "סדרה של צרות": התחלה נוראה, חדר הזוחלים והחלון הרחב, אך עם שינויים קטנים בסדר ההתרחשויות.
העלילה מסופרת על ידי למוני סניקט (ג'וד לאו), אשר מופיע מדי פעם כצללית, הכותב את הסיפור במכונת כתיבה בתוך החלק הפנימי של מגדל שעון.
הסרט מספר על שלושת ילדי בודלר, ויולט בעלת כושר ההמצאה המיוחד, קלאוס הנבון וסאני התינוקת בעלת השיניים החזקות ונטייה לנשכנות.
אשר מתייתמים מהוריהם לאחר ששריפה מסתורית פורצת בבתיהם.
שלושת היתומים עוברים לגור עם דודם לכאורה, הרוזן אולף, שחקן נרקיסיסט, איש רשע וזדוני, המשמש כאפוטרופוס שלהם ומעבידם בפרך.
עם הזמן, השלושה מגלים שמטרת הרוזן היא לזכות בכספי הירושה של משפחת בודלר.
לאחר שהוא מגלה כי לא יירש דבר עד שוויולט לא תגיע לגיל 18 אלא אם כן כל הילדים ימותו, הוא מנסה לרצוח אותם על ידי כליאתם במכונית על פסי רכבת, אך הילדים מצליחים להסיט את הרכבת ולהינצל.
מר פו (טימותי ספול) האחראי על העיזבון של הורי הילדים לא האמין להם כאשר ניסו לשכנעו שהרוזן ניסה לרצוח אותם אך הוא שולל את האפוטרופסות של אולף מאחר שהאמין כי נתן לוויולט לנהוג במכונית בעצמה.
היתומים מועברים בשמחה מבית הרוזן אך הם לא נפטרו ממנו לתמיד והוא ממשיך לרדוף אותם ולנסות להשיג את המשמורת עליהם מחדש, לרוב כאשר הוא מתחזה לאדם אחר.
הם עוברים לגור עם הדוד מונטי ולאחר שזה נרצח על ידי הרוזן, הם עוברים לגור אצל ג'וזפין אנוויסל, שגם אותה מנסה אולף לחסל.
תפקיד שחקן/ית הרוזן אולף ג'ים קארי הדוד מונטי בילי קונולי ג'וזפין אנוויסל מריל סטריפ למוני סניקט (קול) ג'וד לאו ויולט בודלר אמילי בראונינג קלאוס בודלר ליאם אייקן סאני בודלר קארה ושלבי הופמן מר פו טימותי ספול השופטת סטראוס קתרין אוהרה מבקר התיאטרון דסטין הופמן
סדריק היא סדרת הנפשה צרפתית המבוססת על הקומיקס הבלגי "סדריק".
הסדרה בדיבובה המקורי בצרפת שודרה בערוץ France 3 בין 23 בדצמבר 2001 ל-12 בדצמבר 2002, כחלק מרצועות שידור לילדים בערוץ ולאחר מכן שודרה בשידורים חוזרים בערוצים אחרים בשפה הצרפתית.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים באמצע העשור הראשון של המאה ה-21. החל מ-1 בינואר 2017 משודרת הסדרה גם בערוץ KidZ (שנקרא בתחילתו yes KidZ).
סדריק הוא ילד בן שמונה, אשר חייו משתנים כאשר תלמידה חדשה מגיעה לבית ספרו.
התלמידה החדשה היא ילדה בת גילו ממוצא סיני בשם צ'ן, וסדריק מתאהב בה.
בהדרכת סבו ליאופולד וידידו הטוב ביותר כריסטיאן, הוא מנסה לכבוש את לבה של צ'ן בכל מיני דרכים שונות.
לסדריק יש יריב אשר מאוהב גם הוא בצ'ן - ילד עשיר בשם ניקולס דאוניי-דשרניי-דה-בנטו.
סדריק הוא ילד מקסים ושובב עם לב רחב.
הוריו של סדריק לא ממש מבינים אותו, והיחיד שמקשיב לבעיות שלו הוא סבא שלו, בעיות של ילד בן 8: החברים בבית ספר, המורים, הציונים, הילדה שהוא אוהב ועוד.
המשפט הקבוע של סדריק בכל סוף פרק הוא: "החיים יפים כשאתה בן 8 ומאוהב".
סדריק דופון (רועי ויינברג): הדמות הראשית בסדרה, בן 8 בכיתה ב'.
חברו הטוב ביותר של כריסטיאן.
מאוהב בצ'ן, התלמידה הטובה ביותר בכיתה, אף על פי שהוא הכי גרוע.
תחביביו העיקריים הם לגלוש על סקייטבורד, לשמור על קליגולה, כלבו של גברת ברנרד, ולהשיג כסף באמצעות עבודה זו, לנקות חלונות, לסחוב סלים לאנשים, לטפל בבעלי חיים, לתרום מזון לבית ולנקות רחובות.
צ'ן ליאופין (לני כהן/דנה אברהם-סמו): ילדה ביישנית מסין.
נוהגת להגיד ל' במקום ר' (עקב העובדה שהיא סינית).
בעונה הראשונה לומדת עברית מסדריק.
כריסטיאן (אלון ברנד/אסתר ברעד פורים): חברו הטוב ביותר של סדריק ולומד בכיתתו.
מרכיב משקפיים ואח של אדליין, שניהם ילדים לאם חד-הורית.
ניקולס דאוניי דשניי דבנטו (מאי רוזנר): ילד שחצן הלומד בכיתתו של סדריק ונחשב ליריבו.
מאוהב בצ'ן ומנסה להרחיק אותה מסדריק.
סדריק לעומת זאת, משוכנע כי צ'ן אוהבת את ניקולס עקב היותו עשיר.
נוהג לספר שאבות אבותיו היו קיסרים רומאים.
יש לו כלב בשם טיבריוס.
בדרך כלל מדבר במבטא שירשים את הבנות.
דמויות שלומדות בכיתה של סדריק:
מארווין (שיר כהן): ילד הלומד בכיתתו של סדריק הנוהג לחבוש כובע הפוך.
לרוב משתמש בשיטות אותן למד בסרטים בטלוויזיה.
חברו הטוב ביותר של ג'ק.
ג'ק: ילד שקט שחובב מסיבות.
חברו הטוב ביותר של מארווין.
קפריס: אהבת חייו של כריסטיאן.
ספורטיבית, מבלה את שעות הפנאי שלה בלרוץ מסביב לפארק.
חברתה הטובה ביותר של צ'ן.
סופי: אחת מהחברות הטובות ביותר של צ'ן, השתיים משחקות יחדיו בחבל.
ואלרי: חברתן הטובה ביותר של סופי וצ'ן, יש להן תחביבים משותפים.
שונאת בנים, אך נאלצת להתמודד עם זה בכיתה.
אחותו מופיעה בתוכנית הטלוויזיה "שירו שיר".
צ'ן מתבלבלת בינו לבין סדריק בטלפון.
יש לה כלב בשם נפוליאון.
סבה חבר טוב של ליאופולד.
סטיבן: שוויצר כמו ניקולס, מומחה לאמנויות לחימה.
יולנדה: הדודנית של סדריק מצד אביו.
מרי רוז דופונט (איריס זינגר): אמו של סדריק, בתם של ליאופולד ומטילדה ואשתו של רוברט.
רוברט דופונט (אבי מאיר וענונו/דני שגב): אביו של סדריק ומוכר שטיחים סינים.
בעלה של מרי רוז וחתנו של ליאופולד, אשר מקיימים יחסי יריבות.
משקיע וקנאי ללימודיו של סדריק.
ליאופולד (אלברט כהן): סבא של סדריק, אביה של מרי רוז ובעלה של מטילדה, שנפטרה ממחלה בגיל צעיר.
מקיים יחסי יריבות עם חמו, רוברט.
כשהיה בן 14 אביו נפטר והוא התחיל לעבוד כפועל פסי רכבת.
נוהג לומר שהוא הולך לבית אבות לעיתים.
מכנה את נכדו "איש קטן" ונחשב לאחד האנשים הבודדים המבינים את סדריק.
מטילדה/מרתה: אשתו של ליאופולד, אשר לפי סיפוריו, נפטרה ממחלה בגיל צעיר עוד לפני שסדריק נולד.
נלי (אסתר אתי קסטרו/עדי קוזלובסקי): מחנכת הכיתה של סדריק שנוהגת לזעוף בעיקר עליו, אך לפעמים מופתעת ממנו לטובה.
אוליבר: החבר של נלי, המורה לספורט בבית הספר ואחראי על הטיולים השנתיים.
לא אוהב במיוחד את סדריק.
סדרה מתכנסת של מספרים ממשיים היא סדרה שיש לה גבול, כלומר, איבריה הולכים ושואפים למספר ממשי כלשהו.
במובן הרחב, סדרה יכולה להתכנס גם לערך אינסופי (אינסוף או מינוס אינסוף).
סדרה שאינה מתכנסת נקראת סדרה מתבדרת.
את מושג הסדרה המתכנסת אפשר להגדיר לא רק עבור מספרים ממשיים, אלא בכל מרחב מטרי, ואפילו בכל מרחב טופולוגי .
הסדרה מתכנסת למספר אם לכל ערך חיובי יש מספר טבעי שממנו והלאה (כלומר לכל ) מתקיים .
סדרה מתכנסת ל- אם לכל מספר ממשי קיים מספר טבעי שלכל מתקיים .
למושג הסדרה המתכנסת תפקיד מרכזי באנליזה של מרחבים מטריים.
אומרים שסדרה של נקודות במרחב מטרי (עם מטריקה ) מתכנסת לנקודה (גבול הסדרה), אם לכל ערך חיובי יש מספר שממנו והלאה מתקיים .
במרחב מטרי, לסדרה מתכנסת יש גבול יחיד.
את ההתכנסות של סדרה ממשית אפשר לאבחן גם ללא התייחסות ישירה לגבול: סדרה ממשית היא מתכנסת אם ורק אם היא סדרת קושי.
התכונה הזו מלמדת הרבה על מרחב המספרים הממשיים.
אכן, סדרה מתכנסת היא סדרת קושי בכל מרחב מטרי, אבל ההפך לא תמיד נכון; למשל, סדרת קושי של מספרים רציונליים אינה מוכרחה להתכנס (במרחב המספרים הרציונליים).
מרחב מטרי שבו כל סדרת קושי מתכנסת נקרא מרחב מטרי שלם.
כל מרחב מטרי אפשר להשלים, כלומר לשכן באופן צפוף במרחב מטרי שלם.
את התנאי אפשר לנסח קצת אחרת: , כאשר הוא הכדור ברדיוס סביב .
ניסוח זה מוביל להגדרה הכללית של סדרה מתכנסת במרחב טופולוגי : אומרים שסדרה של נקודות ב- מתכנסת לנקודה (גבול הסדרה), אם לכל סביבה פתוחה של , יש מספר שממנו והלאה מתקיים .
כפי האמור לעיל, כל מרחב מטרי מקיים את התכונה הזו, ובאופן יותר כללי, כל מרחב האוסדורף הוא מרחב-US.
מאידך, כל מרחב-US מקיים את תכונת ההפרדה T1. למעשה, תכונת יחידות הגבול מתקיימת במשפחה מעט יותר כללית של מרחבים טופולוגיים: כל מרחב-KC הוא מרחב-US, וכל מרחב האוסדורף הוא מרחב-KC.
בין מרחבים המקיימים את אקסיומת המניה הראשונה, מחלקות המרחבים שהם האוסדורף, KC ו-US מתלכדות.
בסדרה, מותאמת נקודה של המרחב לכל מספר טבעי.
ברשת, מחליפה את קבוצת המספרים הטבעיים קבוצה מכוונת.
ההגדרה נותרת בעינה: הרשת מתכנסת לנקודה (גבול הרשת), אם לכל סביבה פתוחה של , יש מקום שממנו והלאה (כלומר לכל ) מתקיים .
סדרה היא סוג של רשת, והסדרה מתכנסת (כסדרה) אם ורק אם היא מתכנסת כרשת, ולאותן נקודות גבול.
לרשתות יתרונות רבים על-פני סדרות.
לדוגמה, מרחב טופולוגי מקיים את תכונת האוסדורף אם ורק אם לכל רשת מתכנסת יש גבול יחיד.
(אם ורק אם לכל מסנן מתכנס יש גבול יחיד).
פעמים רבות נרצה לבדוק עד כמה מהר מתכנסת סדרה כלשהי.
פרמטר זה חשוב במיוחד בבעיות אופטימיזציה שבהן אנו מנסים לשער ערך מסוים על-ידי פעולה איטרטיבית כלשהי אשר מתכנסת לערך הרצוי (לדוגמה, חישוב שורש של פונקציה באמצעות שיטת ניוטון-רפסון).
אחת הדרכים לייצוג מהירות ההתכנסות היא באמצעות חישוב קצב התכנסות וסדר התכנסות.
בהינתן סדרה המתכנסת לערך נאמר שהסדרה מתכנסת בקצב ומסדר אם ורק אם:
ככל ש- גדול יותר, כך הסדרה הלכה למעשה מתכנסת מהר יותר אל הגבול שלה.
סדריק ברדון הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי.
ברדון החל את הקריירה בקבוצת אולימפיק ליון מעיר הולדתו בעונת 1992/1993. הוא נשאר במועדון הפאר עד לסוף עונת 1997/1998, כאשר הצליח להוכיח במועדון את יכולותיו.
ברדון המשיך את הקריירה שלו בבולגריה, כאשר חתם בלבסקי סופיה, עימה שיחק בגביע אופ"א בעונת 2005/2006, וכבש שער חשוב במשחק בו הפסידה לבסקי לאוסר 2-1. בשנתיים וחצי בהן שיחק בקבוצה, כבש ברדון 30 שערים בליגת העל הבולגרית.
ב-14 בינואר 2008 הגיע ברדון לישראל, וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב.
בהופעת הבכורה שלו בישראל כבש צמד בניצחון 2-3 על מועדון ספורט אשדוד.
לאחר חצי עונה בבני יהודה עבר ברדון לקבוצה הקפריסאית אנורתוסיס פמגוסטה ששילמה עבורו 200 אלף דולר.
באנורתסיס היה ברדון שותף להעפלה הראשונה אי פעם של קבוצה קפריסאית לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ביולי 2009 שב ברדון לשחק בלבסקי סופיה, אך לא הצליח לשחזר את ימיו הגדולים בקבוצה, וכעבור עונה אחת חתם בקבוצת סט.
רפאל מהליגה השלישית בצרפת, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2011.
סדרי קדימה ממלכתיים (בישראל מוכרים גם בכינוי "סגל א'") הם רשימה של נציגי השלטון והמדינה, לפי דרגת חשיבותם.
רשימת סדרי הקדימה נמצאת בשימוש על ידי גופים ממלכתיים וארגונים בעת קיום אירועים ממלכתיים.
מקומו של נושא תפקיד ברשימה אינו מצביע בהכרח על חשיבות תפקידו, אלא על החשיבות הטקסית וההיסטורית של התפקיד.
המיקום ברשימה יכתיב למשל את סדר הישיבה של נושאי התפקידים בארוחות רשמיות, או סדר עמידתם ליד שטיח אדום בעת קבלות פנים רשמיות.
סדר הקדימה הממלכתי אף עשוי להצביע על סדר ממלאי מקומו של הנושא בתפקיד ראש המדינה, אם נבצר ממנו להמשיך ולמלא את תפקידו.
אירועים, אליהם מוזמנים חברי סגל א' בישראל כוללים בין היתר קבלת פנים לראשי מדינה המבקרים בארץ, הטקס השנתי של יום הזיכרון ויום העצמאות בהר הרצל, לוויות ממלכתיות וטקסים ממלכתיים אחרים.
רשימת סגל א' המוזמנת לטקסים ממלכתיים של מדינת ישראל נקבעת על ידי ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, וכוללת את נושאי המשרה והארגונים על פי הסדר הבא:
הרב קלמן בר והרב דוד יוסף
שרי ממשלת ישראל השלושים ושבע
ראה בית המשפט העליון, אילן איטח
גלי בהרב-מיארה, מתניהו אנגלמן, אמיר ירון
לנשיא מדינת ישראל רשימת סדרי קדימה נפרדת לטקסים אותם עורך הנשיא:
נציגי דתות המיעוט בישראל - נוצרים, מוסלמים, דרוזים וצ'רקסים
סדריק ג'רוואה הוא תקליטן זוכה פרס גראמי ומפיק מוזיקלי צרפתי העוסק בעיקר בסגנון המוזיקלי האוס פרוגרסיבי ואלקטרו האוס.
ג'רוואה כיום מתגורר במיאמי שבפלורידה.
הסינגל הראשון של ג'רוואה, "Burning", פורסם על ידי חברת ההקלטות שבה הוא היה חתום בעבר, Ultra Records.
ב-2006, ג'רוואה הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, "The Experiment", גם תחת Ultra Records.
הסינגל שלו, "Mauri's Dream", שפורסם ב-2009, זכה 3 פעמים בסינגל השבוע בתוכניתו השבועית של פיט טונג ברדיו BBC 1. ב-2011, ג'רוואה פרסם את אלבומו השני, "Miamication".
ג'רוואה החזיק בשתי חברות הקלטות, ב-Sleaze וב-Sleaze Industries.
באפריל 2012, סדריק פרסם את הסינגל "Molly", שלווה בוידאו קליפ חושפני למדי.
סינגל זה דורג במקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי והסרטון של הסינגל נצפה בכלמעלה מ-6 מיליון צפיות.
לאחרונה, הפיק ג'רוואה מספר רמיקסים מצליחים לשירים כמו "Summertime Sadness" של לנה דל ריי, "Yeah Yeah" של ווילי מון, "Wide Awake" של קייטי פרי ואת "Decisions" של Borgore.
הרמיקס לשיר "Summertime Sadness" הגיע למקומות מובילים במספר מצעדי שירים, ביניהם מקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי, מקום 3 במצעד הסינגלים של ARIA ובמקום השישי ב-Billboard Hot 100.
ב-27 בינואר 2013, זכה ג'רוואה בפרס גראמי לרמיקס הלא-קלאסי הטוב ביותר לשנת 2013 בזכות רמיקס שלו לשיר של לנה דל ריי, "Summertime Sadness".
בסוף 2013, החל ג'רוואה לשדר תוכנית רדיו שבועית הנקראת Miamication# ברדיו SiriusXM.
בתחילת 2015 ג'רוואה החל לשדר תוכנית נוספת "My House".
בתחילת מרץ 2016, הקים ג'רוואה את חברת ההקלטות שלו Delecta Records, חברת-בת של Armada Records.
2012 - "Molly" (עם Tyga, וויז קאליפה ומולי מול)
סדרות הרמדאן (קרויות בערבית: مسلسل رمضان, "מוסלסל רמדאן" או ברבים "מוסלסלאת רמדאן") הן סדרות טלוויזיה שנוצרות ומוקרנות במיוחד בתקופת הרמדאן בעולם הערבי.