tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אל־עבאדי הוביל מבצעים צבאיים לשיקום אזורים ששוחררו משליטת המדינה האסלאמית ורתם להם את כוחות המיליציות תוך שפעל במקביל למנוע מהמיליציות התערבות בענייני פנים ולהשיג תיאום בינן לבין כוחות הביטחון הרשמיים.
מאבק זה לא הוכרע עד היום וגם יורשיו של אל־עבאדי בתפקיד נאלצו להתמודד עם אתגר המיליציות וההשפעה האיראנית על הזירה הפנימית בעיראק, המקשים על השגת יציבות והתגברות על השפעות הסכסוכים היושבים ביסודה של המדינה העיראקית.
מאבקו לייצוב המערכת הפוליטית בעיראק
מספר צירים מרכזיים הנחו את אל־עבאדי במשימה זו לאורך שנות כהונתו:
התמודדות עם אתגרים ביטחוניים: אל־עבאדי נכנס לתפקיד זמן קצר לאחר נפילת צפון עיראק לידי המדינה האסלאמית והתמודד עם מציאות ביטחונית קשה ועם סכנה ממשית לעתיד קיומה של עיראק, לרבות בחזית הפנים, לנוכח עלייה במתיחות הבין-עדתית במדינה עם פרוץ הקרבות.
המאמץ הראשון שהשקיע בו היה במאמץ לשפר את הביטחון והיציבות במדינה ותפיסת ריבונותה של המדינה מחדש, וזאת באמצעות תיאום כוחות עיראקים ושיתוף פעולה עם הקואליציה הבינלאומית.
קידום הכלה והשתתפות הפוליטית: אל־עבאדי ביקש לקדם הכלה פוליטית ולכלול את כל הכתות העיראקיות במשחק הפוליטי ופעל לחזק את האחדות הלאומית ואת ההשתתפות הפוליטית של כלל חלקי האוכלוסייה ללא אפליה במטרה לחזק את החברה העיראקית ואת המערכת הפוליטית של המדינה.
מלחמה בשחיתות: אל־עבאדי התחייב להילחם בשחיתות הממשלתית ולשפר את ניהול המדינה ואת מתן השירותים לאזרח.
ממשלתו נקטה באמצעים להגברת השקיפות והאחריות במגזר הציבורי והוא הצהיר שאחת מדרישותיו הראשונות תהיה מינוי ממשלת טכנוקרטים שינהלו במקצועיות ובאחריות את משרדי הממשלה.
רפורמות כלכליות: אל־עבאדי פעל להמרצת הצמיחה הכלכלית והתמקד בפיתוח תשתיות ומשיכת השקעות זרות, בייחוד ממדינות ערביות שכנות, שלחידוש הקשרים הפוליטיים והכלכליים איתן לאחר עשורים של קיפאון פעל באופן מיוחד.
התמודדות עם משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית
עם סיומה של המלחמה במדינה האסלאמית, מיצבה ממשלתו של אל־עבאדי בפני יוזמת משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית שיזמו רשויות החבל הכורדי ונשיא כורידסטן העיראקית מסעוד בארזאני בספטמבר 2017. היוזמה קראה לעצמאות החבל הכורדי מעיראק ולניתוק שלו מגבולותיה.
כבר מראשית היוזמה, פעל אל־עבאדי בנמרצות מול רשויות החבל במטרה להביא לביטול משאל העם והצהיר כי אין מקום לדיון על פירוקה של עיראק או לערעור על שלמות גבולותיה לאור האתגרים הפוליטיים והאזוריים שעמם מתמודדת המדינה ולאור המתחים הפנימיים הקיימים בעיראק.
אל־עבאדי פעל לביטול משאל העם לפני שהתקיים ולאחר שכבר התקיים ותוצאותיו הראו רצון חד-משמעי של הכורדים ליציאה לעצמאות, נקט אל־עבאדי קו תקיף שדרש מהרשויות הכורדיות להודיע על ביטולו בדיעבד ועל חוסר תקפותו.
אל־עבאדי פעל במספר מישורים מקבילים:
אל־עבאדי הצהיר כי לעם הכורדי זכות להגדרה עצמית אך הודיע כי מבחינת ממשלת עיראק כל ניסיון לערער על שלמותה הטריטוריאלית של עיראק או על הסטטוס קוו באזורים שבמחלוקת בין בגדאד לארביל יוביל לצעדי נגד חריפים ולפעולה צבאית נחושה.
לאחר שהרשויות הכורדיות התעלמו מהאזהרות וביצעו את משאל העם, הודיע אל־עבאדי כי משאל העם הכורדי בטל ומבוטל ואין לו כל תוקף ודרש מממשלת החבל הכורדי להודיע על כך בעצמה.
משסירבו הרשויות הכורדיות לעשות כן, דרש אל־עבאדי מממשלות זרות לחדול מלנהל קשרים כלכליים עצמאיים עם הרשויות הכורדיות ודרש שכל ההתנהלות הכלכלית תעבור דרך בגדאד, במטרה לצמצם את עצמאותו הכלכלית של החבל הכורדי.
ממשלת עיראק הודיעה לכל חברות התעופה על הקפאת הנחיתות וההמראות מנמל התעופה הבינלאומי של ארביל על מנת ליצור לחץ נוסף על ממשלת החבל.
בחודשים שלפני קיום משאל העם ובמקביל להצהרותיו השוללות את היוזמה הכורדית, ניהל אל־עבאדי מגעים נמרצים עם מדינות שכנות ובראשן טורקיה ואיראן שהתנגדו נחרצות לקיום משאל עם בחבל.
מנהיגי המדינות היו מתואמים בהתנגדותם ליוזמה ואיימו שלהוצאתו לפועל של המשאל תהיינה השלכות ויינקטו לשם כך "כל הצעדים הנדרשים".
לאחר התעלמות הרשויות הכורדיות מהאזהרות והאיומים וביצוע משאל העם בחבל, פתח צבא עיראק בפקודת אל־עבאדי במבצע משולב שכלל גם את כוחות אל-חשד א-שעבי להשתלטות על אזורי המחלוקת ובראשם על העיר כירכוכ.
בימים הספורים שבהם התבצע המבצע, איבדו הכורדים שטחים רבים שהשתלטו עליהם בהדרגה מאז ראשית שנות ה-90 ואיבדו את שדות הנפט של כירכוכ, שהיו מקור ההכנסה החשוב ביותר של החבל.
בתקופת כהונתו של אל־עבאדי כראש ממשלה, הוא ניצל את הנסיבות האזוריות והפנימיות-עיראקיות כדי ליזום התקרבות בין עיראק לבין שכנותיה ולבין מדינות ערביות במעגלים רחוקים יותר.
פלישת המדינה האסלאמית לעיראק שימשה אותו על מנת לרתום מדינות מערביות וערביות שונות ליצירה של קואליציית סיוע שתמכה במאמץ המלחמתי שהובילה עיראק.
לצד הזירה הצבאית, פעל אל־עבאדי עם ראשי מדינות ערביות-סוניות במישור האידאולוגי, על מנת ליצור התנגדות דתית ואידאולוגית סונית למדינה האסלאמית ולתפישותיה הדתיות.
את ההבנות וההסכמות שנוצרו סביב המאבק במדינה האסלאמית ניצל אל־עבאדי בהמשך כהונתו על מנת לחזק את יחסיה של עיראק עם שכנותיה ועם המדינות הערביות-הסוניות האחרות, באופן שהצליח להוביל לשיקום מעמדה של עיראק בעולם הערבי, אחרי שנים של יחסים צוננים שכללו בתקופת הבעת' גם החרמה וסנקציות.
חיזוק הקשרים עם ערב הסעודית ועם מדינות המפרץ האחרות נתפש כהתרסה בפניה של איראן, שאת מעורבותה בענייני הפנים של עיראק ואת בחישתה בפוליטיקה המפלגתית של המדינה גינה אל־עבאדי פעמים רבות.
אל־עבאדי חיזק את הקשרים עם מדינות ערב הסוניות במטרה לאזן את ההשפעה האיראנית על עיראק ולהחזיר את עיראק לחיק העולם הערבי.
את פירות מאמציו אלה של אל־עבאדי קטף מוסטפא אל-כאזמי, שכיהן כראש ממשלת עיראק החל בשנת 2020 והביא לחתימת הסכמי יוזמת הלבנט החדש, שקשרו את עיראק בקשרים כלכליים ופוליטיים עם ירדן ומצרים.
המגעים סביב משבר משאל העם הובילו לתיאום ולהתקרבות מסוימת מול איראן, שהפשירו במידה רבה את היחסים בין המדינות שהצטננו בעקבות התנגדותו הפומבית של אל־עבאדי למעורבות האיראנית בפוליטיקה העיראקית והתקרבותו למדינות המפרץ.
סיום כהונתו כראש ממשלה ופעילותו כיום
כהונתו של חיידר אל־עבאדי כראש ממשלת עיראק הייתה רצופה אתגרים גדולים מבית ומחוץ ורוב המשקיפים והפרשנים תמימי דעים על כך שהוא התמודד עם מרביתם בזהירות ובדיפלומטיות ופעל באחריות כדי לשמור על יציבות המדינה ולהגביר את שיתוף הפעולה עם המדינות השכנות, דברים שעליהם זכה גם לפופולריות ולהוקרה מצד הציבור העיראקי.
בבחירות 2018 התמודד אל־עבאדי מחדש בבחירות הפרלמנטריות בראש רשימה בשם א־נסר ("הניצחון") בניסיון לנצל את האהדה הציבורית שנהנה ממנה אחרי הכרעת ארגון המדינה האסלאמית.
רשימתו של אל־עבאדי זכתה בבחירות אלה ב-10.92% מהקולות והוא לא יכול היה להרכיב את הקואליציה ולהמשיך בתפקיד ראש הממשלה.
כיום הוא ממשיך לעמוד בראש רשימת א־נסר אך אינו מכהן כחבר פרלמנט.
ח'יידר עלי היה הסולטאן של ממלכת מייסור בהודו.
בתקופת שלטונו לחם להרחבת ממלכתו כנגד ממלכות השכנות ובמיוחד מול צבאה של חברת מזרח הודו הבריטית איתה נלחם במלחמת אנגלו-מייסור הראשונה ובהמשך במלחמת אנגלו-מייסור השנייה במהלכה נפטר.
ההיסטוריונים חלוקים בנוגע למוצא משפחתו של עלי כשחלקם טוען שאבותיו היו הודים ערבים-מוסלמים שמוצאם משבט קורייש.
לפי סברה זו התיישבו אבותיו של עלי באזור דלהי או פונג'אב ובהמשך נדדו לדרום הודו.
לפי סברה אחרת מוצא משפחתו של עלי מפונג'אב וכפונג'אבי התגייס כחייל פשוט לצבא מייסור.
עלי נולד ב-1720 בעיר בודיקותה שבמדינת קרנאטקה, הודו כילד חמישי לאביו וכילד השני לאשתו השלישית של אביו.
אביו נקרא פתח' מוחמד והוא שירת כקצין בכיר בצבא ממלכת מייסור וכתודה של שירותו הוענקה לו משרת המושל של העיר בודיקותה .
ב-1729, עם מותו של האב בקרב, נשלח עלי (עם אחיו שהאבז) לבית ספר צבאי משם המשיך לשירות צבאי.
לאחר מספר שנים קודם עלי ויחד עם אחיו קיבל פיקוד על יחידה צבאית שכללה חיילי רגלים ופרשים.
במהלך השנים הבאות שירתו שני האחים בארקוט ובהמשך נשלחו לשרת בסרירנגפטנה .
במלך תקופה זו קשרו קשרים טובים עם מפקדי צבא מייסור Devaraja ואחיו Nanjaraja.
באמצע המאה ה-18 פרצו בדרום הודו המלחמות הקרנטיות שבמרכזן התחולל המאבק על השליטה בממלכת היידראבאד שהייתה בשליטת הניזאם של היידראבד .
המלחמות החלו עם מותו של הניזאם אסאף ג'אה הראשון דבר שפתח מלחמת ירושה בין בנו נאסיר ג'ונג לבין אחיינו מוצאפר ג'נג הידאייט .
בקונפליקט זה היו מעורבות גם ממלכת מייסור, האימפריה המוגולית, האימפריה המראטהית, האימפריה הבריטית והאימפריה הצרפתית.
ממלכת מייסור בחרה לתמוך בנאסיר ג'ונג וב-1749 צבא מייסור, בפיקודו של Nanjaraja, יצא כנגד צבאו של מוצאפר ג'נג הידאייט כשחיידר עלי ויחידתו משתתפים במערכה.
היעד הראשון של הכוחות היה המבצר של דוונאהאלי וכוחות מייסור, בפיקודו של המרקיז דה בוסי-קסטלאנו , הטילו מצור על העיר.
המצור נמשך שמונה חודשים והסתיים בכיבוש העיר.
חיידר עלי זכה להערכה רבה על פעולותיו במערכה, הועלה בדרגה וקיבל אחריות על יחידה גדולה יותר.
ב-1755, במהלך המלחמה, מונה לפקד על יחידה שכללה כ-3,000 חיילי רגלים וכ-1,500 פרשים וכן מונה למפקד הצבאי של דינדיגול.
בתקופה זו עלו טענות שעלי משתמש בגזל יישובים שכבש כדי להתעשר.
ב-1757 הזעיק את Devaraja את עלי לסרירנגפטנה כדי לסייע לו לטפל במרד.
עלי מצא שהגורם למרד הוא אי תשלום לחיילים ומיהר לטפל בבעיה ובמקביל לעצור את ראשי המרד.
המערכה הראשונה נגד ממלכת קליקוט
ב-1757 התבקש עלי לסייע לראג'ה של פאלאקאד בעקבות פלישת שליט ממלכת קליקוט , זמורין .
ממלכת קליקוט שכנה באזור חוף מלבר במערבה של הודו וב-1766 פלש עלי עם חייליו לקליקוט, כבש אותה וסיפח אותה לממלכת מייסור.
עלי המשיך במסע הכיבוש וסיפח לממלכת מייסור עוד מספר ממלכות קטנות ששלטו באזור חוף מלבר.
כתודה על הצלחותיו מינה שליט ממלכת מייסור את עלי למושל בנגלורו שהייתה מהערים החשובות בממלכה.
ב-1758 הטילה האימפריה המראטהית מצור על העיר ועלי הצליח לשבור את המצור ולשמור על העיר.
ב-1759 מינה מלך ממלכת מייסור, קרישנהראג'ה וודייאר השני את עלי למפקד צבא מייסור ובהמשך אותה שנה מינה אותו למשנה למלך (Nawab) והעניק לו את התואר "נוואב חיידר עלי ח'אן" (Nawab Hyder Ali Khan).
עלי עזב את בנגלורו ועבר עם משפחתו לגור בבירת מייסור סרירנגפטנה .
מעמדו של עלי בממלכה התחזק לאחר שמפקד הצבא Devaraja נפטר ב-1758 ואחיו Nanjaraja הוגלה מהממלכה על ידי אימו של המלך (המלכה האם) לאחר שהואשם בפשיטת הרגל שחוותה ממלכת מייסור בעקבות העימותים הצבאיים עם האימפריה המראטהית.
ב-1760 התקבל חנדר ראו כעוזרו של סולטאן ממלכת מייסור ורקם עם המלכה האם תוכנית להדחתו של עלי.
המהלך אילץ את עלי לברוח מהבירה סרירנגפטנה תוך שהוא משאיר מאחוריו את רוב רכושו, ואת משפחתו ואת בנו טיפו סולטאן שנעצר.
בעודו בגלות הגיע עלי להסכמים עם מפקדים מייסורים דבר שאיפשר לו לאסוף כ-9,000 חיילים.
עם כוח זה הסתער עלי על הבירה סרירנגפטנה כשמולו התייצב חנדר ראו בראש כ-11,000 חיילים.
בקרב הייתה ידו של חנדר ראו על העליונה ועלי נסוג.
עלי לא אמר נואש ופנה לעזרתו של פטרונו, מפקד הצבא הגולה Nanjaraja, וזה הסכים להעביר את כוחותיו לפיקודו של עלי.
עם הכוחות המתוגברים פנה עלי לתקוף שוב את עיר הבירה וכדי להבטיח את ניצחונו רקם קשר עם מפקדיו של חנדר ראו כדי להביא לכניעתם.
חנדר ראו, שחשש מהמזימה, נסוג לעיר הבירה.
כשהוא מתמודד עם צבא חסר מפקדים הצליח עלי להביס את הצבא שמולו ולכבוש את סרירנגפטנה.
לאחר הכיבוש חזר עלי להיות המפקד הבלתי מעורער של צבא מייסור כשאת חנדר ראו כלא בבנגלורו.
ב-1761 ביצע עלי הפיכת חצר בסרירנגפטנה בירת ממלכת מייסור.
הוא הדיח את ראש הממשלה, שם את הסולטאן הקודם, קרישנהראג'ה וודייאר השני , במעצר בית וכינה עצמו "הסולטאן חיידר עלי ח'אן".
בתפקידו זה החל עלי לרקום יחסים עם הממלכות השכנות האימפריה המוגולית והניזאם של היידראבד כשמולו מתייצבת ברית של האימפריה הבריטית ובני בריתה האימפריה המראטהית.
בשנים שלאחר תפיסת השלטון החל עלי בהרחבת שטחה של ממלכת מייסור, בעיקר על חשבון האימפריה המראטהית.
ב-1763 כבש את ממלכתה של שושלת בדנור ואת בירתה איקרי ושינה את שמה לחיידראנגר (Haidernagar) וכשליט החיל חוקים חדשים על המדינה כולל הטבעת מטבעות, קביעת מערכת משקולות חדשה ועוד.
בתקופה זו העביר עלי את משפחתו לאיקרי והחל לחנוך את בנו טיפו סולטאן כמחליפו ומינה מורים פרטיים לחינוכו.
הגישה לערי הנמל בחוף מלבר (כולל מנגלור) הביאו את עלי, ב-1763, לנסות להקים צי ימי.
תחילה הסתמך על מפקדים זרים אך מתוך חשדנותו שאף להחליפם באנשי אמונו המקומיים.
לאחר תקופה באיקרי חשד עלי שנרקמת קנוניה נגדו והחליט לחשור לבירת מייסור.
בתחילת 1761 הובסה האימפריה המראטהית בקרב פאניפאט השלישי .
תבוסה זו החלישה את המראטהים וחיידר עלי החליט לנצל חולשה זו ופלש לממלכה השכנה כדי לצמצם, לטענתו, את האיום מצפון.
כוחות של האימפריה המראטהית הדפו את הפלישה ואילצו את עלי לסגת מהאזורים אליהם פלש ולסגת אף מאיקרי ומבדנור.
עלי נסוג עם צבאו וממונו בחזרה לבירת ממלכת מייסור ושלם קנס כדי להביא את הסכסוך עם האימפריה המראטהית לסיומו.
המערכה השנייה נגד ממלכת קליקוט
ב-1766 הוזמנו עלי וצבא מייסור לסייע לראג'ה של ממלכת אראקאל בקאנור שבחוף מלבר.
הראג'ה רצה את העזרה כדי להשתחרר משלטונו של זמורין , שליט ממלכת קליקוט .
לאחר קרבות קשים הצליח עלי להגיע לעיר בה ישב זמורין ודרש ממנו תשלום קנס.
לאחר שלא שילם כלא עלי את זמורין והחל לענות את שר האוצר שלו.
זמורין, שחשש לגורל דומה, העלה את ארמונו באש ומת בין הלהבות ובכך הסתיימה השושלת לה היה שייך.
עלי הציב בעיר את סגנו רזה סאהיב (Reza Sahib) וחזר למייסור אך בעקבות ניצני מרד של שבטים באזור קאנור וחוף מלבר חזר אחרי מספר חודשים ודיכא באכזריות את המרד תוך הוצאת המורדים להורג והגליית אלפים אחרים למייסור .
ב-1766 נפטר המהראג'ה של מייסור, קרישנהראג'ה וודייאר השני , והוחלף על ידי בנו נאנג'אראג'ה וודייאר .
בתקופה זו כבר הפך המהראג'ה של מייסור לשליט בובה כשהשליט האמיתי היה עלי.
כשעלי חזר ממחוף מלבר הוא ניצל את עוצמתו ושדד את ארמונו של המהראג'ה, צמצם את מספר עובדיו ומינה את נאמניו לעבוד בארמון.
ב-1764 חתמו הבריטים ונציגתם בהודו, חברת מזרח הודו הבריטית, ברית עם האימפריה המראטהית והתייצבו יחד כנגד האימפריה המוגולית וממלכת מייסור.
בין ממלכות אלו ניצב הניזאם של היידראבד שב-1766 ניסה "לקרוץ" לכל הצדדים אך בסופו של דבר חבר לממלכת מייסור ואיפשר לצבאה מעבר בשטחה.
מהלך זה של הניזאם סימן, באוגוסט 1767, את תחילתה של מלחמת אנגלו-מייסור הראשונה.
בתחילת המערכה ניצל עלי את הברית עם היידראבאד ופלש עם צבאו לקרנטיקה במזרח הודו.
בחודשים הראשונים של המערכה נחלו עלי וצבא מייסור מספר תבוסות משמעותיות מידי הבריטים.
בשלהי 1767, ועם תחילת עונת המונסונים, החליט עלי להמשיך להילחם בבריטים למרות התנאים הקשים אך גם המשך המערכה באותה שנה לא הביא הצלחות למייסורים.
בנוסף ערקו יחידות מצבאו של הניזאם לצד הבריטי והחל משא ומתן חשאי בין הניזאם לבריטים דבר שהחמיר את מצבו של עלי והביא אותו לפנות לבריטים להסכם הפסקת אש אך הבריטים דחו את ההצעה.
לאחר הסירוב ולאור חולשת כוחו הסיג עלי את כוחותיו מאזורי הלחימה.
בתחילת 1768 ניצלו הבריטים חולשה של המייסורים וכבשו מהים את העיר מנגלור בחוף מלבר אך עלי שלח את בנו טיפו סולטאן עם צבא לעיר והצליח לכבוש אותה.
נסיגתו של עלי מקרנטיקה במזרח הודו ומעורבותו בלחימה במערב הודו איפשרה לבריטים ולמראהטים להתקדם לליבה של ממלכת מייסור ולאיים בכיבוש בנגלורו באוגוסט 1768. עלי חזר לממלכתו וניסה למנוע כיבוש בנגלור אך הכוחות מולו היו חזקים יותר והוא ניסה, בפעם השנייה, להגיע להסכם הפסקת אש עם הבריטים אך שוב נדחה.
על אף שהצליחו להדוף את המייסורים החליטו הבריטים לסגת מבנגלור וויתרו על העיר.
עלי אסף כוחות חדשים וניצל את נסיגת הבריטים מבנגלור כדי לתקוף את מדראס, בירת חברת הודו המזרחית הבריטית.
התנועה המהירה של עלי מזרחה הפתיעה את הבריטים שהציעו לעלי הסכם הפסקת אש כדי למנוע את כיבוש מדראס.
בסופו של המשא ומתן, ב-29 במרץ 1769, נחתם חוזה מדראס בין חברת הודו המזרחית הבריטית וממלכת מייסור שכלל הסכם הגנה הדדי.
את השנים הבאות הקדיש עלי לפיתוח קשרי חוץ עם מעצמות אחרות תוך מתן עדיפות למעצמות מוסלמיות על חשבון מעצמות מערביות.
בין השאר ניהל עלי מגעים וחתם הסכמים עם אחמד בן סעיד אל-בוסאדי שליט מסקט (עומאן), קארים ח'אן זנד שליט שיראז, בירת ממלכת פרס, מוסטפא השלישי, סולטאן האימפריה העות'מאנית ועוד.
המלחמה השנייה בין מייסור לאימפריה המראטהית
חוזה מדראס , שנחתם בין חברת הודו המזרחית הבריטית וממלכת מייסור בסיום מלחמת אנגלו-מייסור הראשונה, כלל הסכם הגנה הדדי.
בהסתמך על הסכם זה והתקווה לעזרת הבריטים, החל עלי בתהליך הסלמה מול האימפריה המראטהית.
ב-1770 פלשו המראטהים לממלכת מייסור, בכוח של 35,000 חיילים, תוך שהם גוברים והודפים את צבאו של עלי.
לאחר שכבשו חלקים גדולים מצפונה של ממלכת מייסור הציע עלי לשלם דמי סיום לחימה אך סורב.
בתחילת 1771, לאחר עונת המונסונים, חידשו המראטהים את המתקפה על מייסור וצרו על עיר הבירה סרירנגפטנה אך לאחר 5 שבועות מצור ויתרו על העיר וכבשו את בנגלורו.
עלי ניסה לחדש את הברית עם הבריטים כדי שיסייעו לו אך סירב להיענות לדרישות של הבריטים.
ב-1772 ביקש עלי, שוב, סיום לחימה עם האימפריה המראטהית והסכים לשלם קנס גבוה למראטהים כולל וויתר על שטחים באזור בנגלור והפעם נענה בחיוב.
כשחזר לבירתו התברר לעלי שהמהראג'ה של מייסור, נאנג'אראג'ה וודייאר , ניהל מאחורי גבו משא ומתן עם האימפריה המראטהית.
עלי הרג את נאנג'אראג'ה ומינה במקומו את אחיו חמרג'ה (Chamaraja).
השלום עם האימפריה המראטהית לא שרר זמן רב וב-1772 מת שליט הממלכה מאדהאברו הראשון ועלי ניצל את מלחמת הירושה שהשתררה בממלכה כדי לשלוח ב-1773 צבא, בפיקוד של בנו טיפו סולטאן, כדי לשחרר שטחים שכבשו המראטהים בצפון ממלכת מייסור (בעיקר באזור חוף מלבר.
המהלך היה היה מוצלח ועד -1774 הצליחו המייסורים להיזיר לעצמם את כל השטחים שאיבדו מוקדם יותר.
ב-1775 התייצב המצב הפוליטי באימפריה המראטהית ומנהיגה יצא למערכה נגד המייסורים אך טיפו סולטאן צבר כבר מספיק עוצמה כדי לפורר את כוחם של המראטהים ולהביס אותם.
הוא שלח 20,000 מתומכיהם לבירת מייסור שם הומרה דתם לאסלאם ונכפה עליהם להצטרף לצבא מייסור.
בסיום המערכה מול האימפריה המראטהית מצא עצמו עלי בדילמה ביחס לחברת הודו המזרחית הבריטית כשמצד אחד היה בידיו הסכם איתה מתקופת מלחמת אנגלו-מייסור הראשונה ומצד שני הם לא נענו לקריאות העזרה שלו כשנלחם עם המראטהים.
כבר ב-1771, עוד לפני פרוץ המלחמה בין המייסורים למראטהים, קיבל עלי הצעה מהמראטהים לאחד כוחות מול הבריטים כדי להדוף אותם מעמדותיהם אך דחה את ההצעה.
ב-1779 חידשו המראטהים את הצעתם לעלי לאחד כוחות מול הבריטים והפעם נענה לה.
כדי לחזק את הברית חתמו עלי והמראטהים ברית עם הניזאם של היידראבד .
התקוות של עלי להביס את הבריטים בעזרת בריתות אלו התפוגגו כשמושל מדראס הבריטי, וורן הייסטינגס, שיכנע את הניזאם ואת האימפריה המראטהית לפרוש מבהרית ולהישאר נייטרלים וכך יצא עלי למלחמת אנגלו-מייסור השנייה לבדו.
עלי הצליח לגייס למערכה כ-83,000 חיילים וב-1780 צעד איתם מזרחה לחופה המזרחי של הודו.
המהלכים הצבאיים של עלי בתחילת המערכה היו מוצלחים ותודות לחוסר במודיעין בריטי לא ידעו הבריטים על מהלכיו עד שכבר היה קרוב לבירתם מדראס.
הבריטים שלחו מולו כוח מצומצם שלא היה יכול לעמוד מול הכוח הגדול של עלי וכ-3,000 חיילים נפלו בשבי.
מושל מדראס הבריטי הזעיק כוחות בריטים נוספים שהתמודדו בשורת קרבות עם עלי וצבאו.
קרבות אלו, שהתחוללו הן בחופיה המזרחיים של הודו והן בחופיה המזרחיים נמשכו עד תחילת עונת המונסונים של 1782
חיידר עלי נפטר ב-7 בדצמבר 1782 כתוצאה ממחלת הסרטן בזמן ששהה במחנה הצבאי בו המתין לסיום עונת המונסונים.
יועציו ניסו להסתיר את המידע כדי לאפשר לבנו טיפו סולטאן להגיע משדות הקרב ולתפוס את השלטון.
המידע הגיע תוך יומיים גם לבריטים אך אלו לא ניצלו את מצב הביניים כדי לתקוף את המייסורים.
גופתו של עלי הוחזרה לעיר הבירה של ממלכת מייסור סרירנגפטנה שם נקבר במוזוליאום שבנה בנו טיפו סולטאן.
עלי נישא לפטימה ונולדו ממנה שלושה ילדים (טיפו, קארים ועוד בת.
הייתה לו אישה שנייה לה נישא כדי ליצור ברית עם השליט של ממלכת סאבאנור .
גם ילדיו של עלי נישאו לילדיו של שליט זה כדי לחזק את הקשר.
"חייכי לי בשירים" הוא שיר עברי שנכתב והולחן על ידי שייקה פייקוב ובוצע על ידי הזמר דודו זכאי בעיבודו של ירון גרשובסקי בשנת 1974.
מבקר המוזיקה דודי פטימר על השיר :
"השיר העברי האהוב עליי בכל הזמנים, הפייבוריטי הנצחי והמרגש אותי ביותר מכל שיר עברי אחר הוא 'חייכי לי בשירים' שכתב והלחין שייקה פייקוב וביצע בקולו היפהפה דודו זכאי, מהזמרים הגדולים ביותר בפסקול הישראלי בעיניי".
השיר נכנס בשנת 1974 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע למקום השני.
במצעד פעמונים השנתי של שנת תשל"ה (1975) הגיע השיר למקום השביעי.
חייל אוניברסלי הוא סרט פעולה-מדע בדיוני צבאי אמריקאי משנת 1992 בבימויו של רולנד אמריך ובכיכובם של ז'אן-קלוד ואן דאם ודולף לונדגרן.
הסרט מספר את סיפורו של החייל האמריקני לוק דוורו (ז'אן-קלוד ואן דאם) שנהרג בקרב במלחמת וייטנאם והוחזר לחיים כחייל על-אנושי במסגרת פרויקט צבאי סודי בשם "החייל האוניברסלי".
עם זאת, למרות שזכרונו נמחק, הוא מגלה בהמשך על עברו, ובוחר להימלט יחד עם עיתונאית הטלוויזיה הצעירה ורוניקה רוברטס (מגולמת על ידי אלי ווקר).
השניים נאלצים להתמודד עם חייל אוניברסלי אחר, הסמל המגלומן והפסיכוטי אנדרו סקוט (מגולם על ידי דולף לונדגרן), אשר איבד את שפיותו במלחמת וייטנאם ומנסה כעת לחסל את לוק דוורו.
ז'אן-קלוד ואן דאם - בתפקיד לוק דוורו / GR44
דולף לונדגרן - בתפקיד הסמל אנדרו סקוט / GR13
אלי ווקר - בתפקיד ורוניקה רוברטס
אד אורוס - בתפקיד קולונל פרי
ג'רי אורבך - בתפקיד ד"ר כריסטופר גרגור
ליאון ריפי - בתפקיד וודוורד
חייו של צ'אק הוא סרט דרמת-פנטזיה אמריקאי משנת 2024 שנכתב ובוים על ידי הקולנוען מייק פלנגן.
סרט זה הוא עיבוד לנובלה של סטיבן קינג באותו השם, שפורסמה בשנת 2020. בתפקיד הראשי מככב טום הידלסטון, ולצדו מככבים מארק המיל, צ'ואיטל אג'יופור, קארן גילאן וג'ייקוב טרמבלי.
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-6 בספטמבר 2024, שם זכה בפרס בחירת הקהל.
טום הידלסטון – צ'ארלס "צ'אק" קרנץ
בנג'מין פאג'ק, קודי פלנגן וג'ייקוב טרמבלי – צ'אק, בצעירותו (בגילאים שונים).
מארק המיל – אלבי קרנץ
צ'ואיטל אג'יופור – מרטי אנדרסון
קארן גילאן – פלישיה גורדון
טיילור גורדון – טיילור פרנק
מיה שרה – שרה קרנץ
טריניטי בליס – קאט מקוי
קוריאנקה קילצ'ר – ג'יני קרנץ
קייט סיגל – מיס ריצ'רדס
קארל למבלי – סם יארברו
אנליז באסו – ג'ניס האלידיי
סמנתה סלויאן – מיס רוהרבאכר
ביולי 2020, הוכרז על משא ומתן להפקת עיבוד קולנועי לנובלה "חייו של צ'אק" מאת סטיבן קינג על ידי חברת ההפקה של הקולנוען דארן ארונופסקי, "Protozoa Pictures".
הוכרז לראשונה על תחילת צילומי הסרט באלבמה במהלך שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו באוקטובר 2023, במסגרת הסכם ביניים של איגוד השחקנים, כאשר "Deadline Hollywood" דיווח על ליהוקם של צ'ואיטל אג'יופור, קארן גילאן וג'ייקוב טרמבלי לצוות השחקנים, ופלאנגן עצמו הכריז על צוות השחקנים המלא מספר ימים לאחר מכן.
צילומי הסרט הסתיימו ב-16 בנובמבר 2023.
בדצמבר 2023, נחשף כי על עריכת הסרט יופקד פלנגן בעצמו, כפי שעשה בסרטיו הקודמים.
באפריל 2024, נמסר כי על הלחנת פסקול הסרט יופקדו האחים ניוטון, ששיתפו פעולה עם פלנגן תכופות בסרטיו הקודמים.
הוא עלה לאקרנים בארצות הברית ב-6 ביוני 2025.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון 88% על בסיס 26 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.4/10. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 66/100, על בסיס 9 ביקורות, דבר המצביע על ביקורות "חיוביות לרוב".
חייך אכלת אותה הוא סרט מתיחות שעלה לאקרנים בשנת 1980.
סרט המתיחות הראשון בבימויו ובכיכובו של יהודה בארקן נחל הצלחה עצומה בקרב הקהל והביא למעלה מ-600 אלף צופים אל אולמות הקולנוע.
מעבר להצחקות, יוצרי הסרט ביקשו להנכיח על הבד את הישראלים כשהם נתפסים לא מוכנים מול העדשה.
הסרט כולל כמה מהמתיחות הקלאסיות והזכורות ביותר בז'אנר, בהן המתיחה שבה נוסעי הרכבת מתבקשים לצאת החוצה ולדחוף את הקרונות, קרוליין לנגפורד עוצרת עוברי אורח תמימים ומבקשת מהם לחבק אותה, וטקס הענקת תואר "המשתין המיליון לרגל חגיגות יובל למשתנה הציבורית".
את שיר הנושא של הסרט ביצע יגאל בשן.
בעקבות הצלחת הסרט ביים ויצר בארקן עוד סרטי מתיחות דומים ובניהם: "המתיחה הגדולה", "ניפגש בסיבוב", "ניפגש בחוף", "מצלמה בלי בושה", "ניפגש בספארי", "אוכלים לוקשים", ו"גברת תפתחי זה אני".
בעונה השביעית של "הפיג'מות" גרי ניסה למתוח את ימית והוא לא הצליח והיא אמרה לו שיתקשר ליהודה בארקן ושיעשו סרט המשך ל"חייך אכלת אותה".
בעונה השנייה של "שנות ה-80" שלום רואה סצנה מהסרט "חייך אכלת אותה" ובעקבות הסרט הוא עורך סדרת מתיחות לדיירי השכונה, שמו של הפרק הוא "המתיחה הגדולה" שזה גם שמו של סרט מתיחות שיצר וביים יהודה בארקן.
חייו ומותו של קולונל בלימפ הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1943, שנכתב, בוים והופק על ידי צמד "הקשתים" אמריק פרסבורגר ומייקל פאוול.
שם הסרט נלקח מרצועת קומיקס "קולונל בלימפ" שנכתבה על ידי דייוויד לאו, אך התסריט מקורי לחלוטין.
הסרט הוא סרט סאטירי, העוסק בחוסר המוכנות של פיקוד הצבא הבריטי "להילחם מלוכלך" אפילו נגד אויב מרושע כגרמניה הנאצית.
מייג'ור גנרל קלייב ווין קנדי הוא מפקד בכיר במשמר המולדת הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
לפני תרגיל שאמור לדמות השתלטות נאצית על לונדון, הוא "נתפס" בחמאם טורקי על ידי חיילים של הצבא הבריטי המובלים על ידי לוטננט "ספאד" וילסון, שתקף עוד לפני שהתרגיל החל.
הוא מתעלם ממחאתו של קלייב שטוען "המלחמה מתחילה בחצות!", הם נאבקים ונופלים יחד לבריכת רחצה.
בשנת 1902, קלייב בחופשה ממלחמת הבורים, שם הוא קיבל את צלב ויקטוריה על שירותו.
הוא מקבל מכתב מאישה שהוא לא מכיר בשם אידית' האנטר, שעובדת בברלין.
במכתבה, אידית' טוענת שגרמני בשם קוניץ מפיץ פרופגנדה אנטי-בריטית, ושיש לבקש מהשגרירות הבריטית להתערב.
קלייב יוצא לברלין למרות שהממונים עליו אסרו זאת.
קלייב יוצא לקפה עם אידית', ומתעמת עם קוניץ שנמצא במקום.
מבלי משים, תוך כדי ריבו עם קוניץ, קלייב מעליב את הקצינים בצבא הגרמני.
הגרמנים מתעקשים שקלייב ילחם בדו-קרב עם קצין שייבחר בהגרלה.
הקצין הנבחר הוא ת'יאו קרצ'מר-שולדורף.
שני הצדדים נפצעים בדו-קרב, אך הם הופכים לחברים בעת שיקומם בבית חולים גרמני.
אידית' מבקרת תכופות, ואף על פי שיש לה רגשות כלפי קלייב, היא מתארסת לת'יאו.
קלייב מבין שגם לו יש רגשות כלפי אידית', אך הוא עוזב את גרמניה.
בנובמבר 1918, קלייב, בדרגת בריגדיר גנרל, מאמין שבעלות הברית ניצחו משום ש"הצודק הוא בעל העוצמה".
בעודו בצרפת עם נהגו מורדוך, קלייב פוגש את ברברה, אחות בעלת דמיון לאידית' ומתחתן איתה למרות פער גילאים של 20 שנה, מורדוך נהיה משרתם.
ביולי 1919, קלייב מאתר את ת'יאו במחנה שבויים בריטי.
קלייב מברך אותו כאילו שום דבר לא השתנה, אך ת'יאו מתנהג עימו בזלזול.
באוגוסט של אותה שנה, ת'יאו, שעומד לעזוב לגרמניה, מתנצל ומקבל את הזמנתו של קלייב להתארח בביתו.
למרות זאת, הוא נותר סקפטי שמדינתו תזכה ליחס הוגן מצד בעלות הברית.
בנובמבר 1939, ת'יאו מספר לפקיד הגירה בריטי כיצד התנכר לילדיו כשהפכו נאצים.
לפני מלחמת העולם השנייה, ת'יאו סירב לעבור לבריטניה על אף שאידית' רצתה, כעת, כשהוא מוכן, היא מתה.
קלייב עורב לת'יאו, ומגלה לו שהוא אהב את אידית', אך גילה זאת רק כשהיה מאוחר מדי.
ת'יאו נפגש עם הנהגת של קלייב, אנג'לה, ומוכה בתדהמה לאור דמיונה הרב לאידית'.
קלייב, שחזר לשירות פעיל בדרגת מייג'ור גנרל, אמור לשאת נאום ב-BBC בנוגע לנסיגה מדנקרק.
קלייב מתכנן להגיד שהוא מעדיף להפסיד במלחמה מאשר לנצח בה בעזרת השיטות המיושמות על ידי הנאצים, אך נאומו מבוטל.
ת'יאו מפציר בקלייב לקבל את העובדה שיש להילחם בעזרת כל האמצעים הדרושים, מכיוון שההשלכות של הפסד יהיו נוראות.
קלייב פרש שוב, אך בעידודם של אנג'לה ות'יאו מצטרף למשמר המולדת.
ביתו מופצץ בבליץ, והופך למאגר מים לשעת חירום.
קלייב עובר למועדון שלו, שם נרגע בחמאם טורקי לפני תרגיל המלחמה שהוא ארגן.
ווילסון נחשף כבן הזוג של אנג'לה, שמגלה לו את התוכנית של קלייב ואת מיקומו.
היא מנסה להזהיר את קלייב, אך היא הגיעה מאוחר מדי.
ת'יאו ואנג'לה מוצאים את קלייב מול ביתו שנהרס.
הוא נזכר שאחרי שננזף בידי הממונה עליו על יצירת תקרית דיפלומטית, הוא סירב להזמנתו של האיש לארוחת ערב, ושהוא מצטער על כך לעיתים קרובות.
הוא מספר לאנג'לה שהזמין את בן הזוג שלה לסעוד איתו.
שנים לפני כן, קלייב הבטיח לברברה שהוא "לעולם לא ישתנה" עד שביתו יוצף ו"יהפוך לאגם".
קלייב מסתכל על המאגר, ומבין ש"הנה האגם אך אני עוד לא השתניתי".
קלייב מצדיע לשומר כאשר הוא חולף לידו.
רוג'ר לייבסי – בתפקיד קלייב ווין-קנדי
דברה קר – בתפקיד אידית' האנטר / ברברה ווין / אנג'לה "ג'וני" קנון
אנטון וולברוק – בתפקיד ת'יאו קרצ'מר-שולדורף
אורסולה ג'ינס – בתפקיד גברת פון קלטנק
ג'יימס מקצ'ני – בתפקיד ספאד ווילסון
ג'ון לורי – בתפקיד מורדוך
על פי הבמאים, הרעיון לסרט לא הגיע מרצועת הקומיקס של דייוויד לאו, אלא מסצנה שנחתכה מסרטם הקודם "אחד המטוסים שלנו חסר", בה אחד מחברי הצוות המבוגרים אומר לחבר צוות צעיר "אינך יודע מה זה להיות מבוגר".
פאוול ציין שהרעיון לסרט הוצע על ידי דייוויד לין, שכאשר הסירו את הסצנה מהסרט ציין שהרעיון של השיחה ראוי לסרט.
פאוול רצה שלורנס אוליבייה ישחק את דמותו של קלייב, אך הצבא הבריטי לא הסכים לשחררו מזרוע האוויר של הצי המלכותי.
ראש הממשלה דאז, וינסטון צ'רצ'יל, כתב לברנדן ברקן, שר המידע: "אנא הצע לי את האמצעים הדרושים להפסיק את ההפקה הטיפשית הזאת לפני שתגיע רחוק יותר".
ברקן חש לא בנוח עם הבקשה של צ'רצ'יל, וענה שאין בכוחו לעשות כן.
לאחר שמשרד המידע ומשרד המלחמה צפו בגרסה מוקדמת של הסרט במאי 1943, ההתנגדויות נמשכו.
עם זאת, התנגדותו של צ'רצ'יל עמדה בעינה, ובשל התעקשותו, נותר איסור הייצוא של הסרט עד אוגוסט של אותה שנה.
חיים, על פי התאוריה הביולוגית, הם מאפיין המבדיל ישויות חומריות המקיימות תהליכים ביולוגיים (ונקראות יצורים חיים או אורגניזמים) מישויות חומריות שאינן מקיימות תהליכים כאלו.
קיימות צורות שונות של חיים, כגון צמחים, בעלי חיים, פטריות, פרוטיסטים, ארכאנים וחיידקים.
הקריטריונים להגדרת חיים יכולים לעיתים להיות מעורפלים ויכולים להגדיר או לא להגדיר נגיפים, וירואידים או חיים סינתטיים פוטנציאליים כ"חיים".
ענף המדע העוסק במגוון היצורים החיים נקרא ביולוגיה.
הגדרת החיים תמיד היוותה אתגר עבור מדענים ופילוסופים, וכללה הגדרות רבות ומגוונות, בין השאר מכיוון שחיים הם תהליך ולא חומר.
מאחר שאין הגדרה חד-משמעית של החיים, רוב ההגדרות הנוכחיות בביולוגיה הן תאוריות.
החיים נחשבים למאפיין שמקיים את כל או את רוב התנאים הבאים:
הומאוסטזה – היכולת לשמור על איזון פנימי ועל סביבה פנימית יציבה וקבועה, עד כדי שינויים קלים.
לצורך שמירה על איזון זה, קיימים תמיד:
סדר פנימי קפדני – ליצורים חיים ישנה אנטומיה קבועה עד לרמת המיקרואנטומיה.
בכל חלק של היצור החי, ואפילו הגדול ביותר שביצורים, ישנו ארגון קבוע מראש עד לרמת המולקולה.
התא – היחידה הבסיסית השומרת על כל מאפייני החיים היא התא.
כל יצור חי חייב להיות מורכב מתא, השומר בתוכו על סדר פנימי מוגדר היטב, או מאוסף תאים המסודר בצורה מוגדרת היטב, ומורכב מתאים תאים אשר כל אחד מהם שומר על סדר פנימי מוגדר היטב.
חילוף חומרים – היכולות לקלוט אנרגיה מסביבת המחיה, להמיר אותה לסוג האנרגיה הנדרש ולהפריש את הפסולת שנוצרה בתהליך ההמרה.
רגישות ותגובה לגירויים חיצוניים – היכולת להגיב לגירויים שמקורם בסביבה החיצונית או בסביבה הפנימית של היצור החי.
התפתחות הפרט – ניתן להגדיר פרקי זמן הן עבור תהליך היווצרותו של הפרט והן עבור תהליך מותו והתפרקותו.
ניתן לצפות בפרקי הגדילה וההתפתחות.
בחלק מן המקרים ישנה גדילה והתפתחות במהלך כל תקופת החיים.
בחלק אחר מן המקרים ישנה הגעה לבשלות, שלאחריה מגיע שלב ההזדקנות.
אבולוציה ותורשה – המידע הנצרך ליצירתו של הפרט מועבר אליו בתורשה מן היצורים החיים שיצרו אותו.
לאותו פרט ישנם מנגנוני רבייה הממשיכים תורשה זו לצאצאיו, וחוזר חלילה.
המידע התורשתי משתנה באופן מזערי מדור לדור, ברמת האוכלוסייה.
שינוי זה מאפשר, בצירוף ברירה טבעית, את תהליך האבולוציה.
אחת מצורות ההגדרה של חיים נזכרת דרך קיצור באנגלית של שבע תכונות המהוות גורמים ראשיים בחיים (אם כי יש יוצאי דופן) הוא "MRS GREN".
ראשי תיבות Movement, Respiration, Sensitivity, Growth, Reproduction, Excretion and Nutrition, ומתורגמים לעברית כך בהתאמה: תנועה, נשימה, רגישות, צמיחה, רבייה, הפרשה ותזונה.
השאלה אודות היווצרות החיים העסיקה את התרבות האנושית משחר קיומה.
המדע העוסק בשאלה כיצד נוצרו החיים נקרא אביוגנזה, ובמהותו הוא מנסה לברר את התהליכים שגרמו להופעת התא הראשון בכדור הארץ, הוא האב הקדמון המשותף הכולל, שממנו התפתחו כל צורות החיים המוכרים לנו כיום.
שאלה זו אודות היווצרות החיים עדיין לא זכתה למענה ברור, ומדענים עדיין מנסים להתחקות אחר התהליכים הכימיים שהתרחשו בכדור הארץ לפני כ-4 מיליארד שנים, ואיפשרו את יצירתו של תא חי מחומר דומם.
התאים הם אבני הבניין של החיים.
כל תא ותא, בין אם הוא תא עצמאי של יצור חד-תאי ובין אם הוא חלק מיצור רב-תאי, מקיים את כל התנאים המגדירים יצור חי.
חלקי תאים או כל דבר שאינו מורכב מתאים אינו מקיים את רשימת התנאים השלמה הזו.
(הנגיף, לדוגמה, אינו דבר מה חי.
זאת משום שכאשר הוא אינו מצוי בגוף המאחסן הוא אינו מקיים חילוף חומרים.
ואכן, לנגיף חסרים רבים מחלקי התא – אנטומית הוא אינו תא שלם).
בכל תא יש חומר תורשתי.
למעשה, ביצור רב-תאי כל תא ותא מכיל את כלל החומר התורשתי של הגוף כולו (למעט תאי זרע וביציות לא מופרות המכילים כמחצית מחומר זה).
החומר התורשתי בכל תא ותא מקודד ב-DNA דו גדילי (בניגוד לחלק מהנגיפים שבהם החומר התורשתי שונה).
כל תא ותא מכיל מנגנונים להכפלת החומר התורשתי לקראת התחלקות התא לשני תאים – רבייה לא מינית ברמת התא (או התחלקות אחרת לקראת רבייה מינית היוצרת תאי זרע וביציות לא מופרות).
החומר התורשתי הוא יחסית חסר פעילות כימית ואינו מעודד, יחסית, את הפעילות הכימית בתא ההכרחית לחילוף החומרים.
מרבית הפעילות הכימית של התא מתבצעת באמצעות קטליזה של חלבונים.
בכל תא יש גם מולקולות של RNA שעושות גם חלק מהפעילות הקטליטית ומשמשות גם להעברת מידע שמקורו ב-DNA אל חלקי התא השונים.
כל תא מוקף בקרום – ממברנה ביולוגית המורכבת דו-שכבה של מולקולות ליפידיות ומשובצת בחלבונים.
ממברנה זו מפרידה את התא מסביבתו ומאפשרת לו לקיים סביבה פנימית יציבה ושונה מהסביבה החיצונית.
היא מאפשרת לו גם לקלוט מהסביבה החיצונית את מה שדרוש לו ולפלוט אליה את מה שאינו דרוש.
נהוג לחלק את התאים על פי מבנם לשני סוגים:
תא פרוקריוטי – תא חסר גרעין מוגדר (חסר קרום גרעין) ולמעשה חסר מידור פנימי וקרומים פנימיים כל שהם כמו גם אברונים כל שהם.
בתוך חלל התא הכללי מתרחשים כלל פעולות התא ומצויים כלל חלקי התא, כולל ה-DNA.
כיום מקובל לראות בפרוקריוטים שני סוגי תאים נפרדים: חיידקים אמתיים (כולל כחוליות) וחיידקים קדומים.
תא אאוקריוטי – תא בעל גרעין מוגדר (בעל קרום גרעין) ובעל קרומים פנימיים ומדורים רבים.
תא זה מכיל אברונים רבים (כלומר חלקים בעלי תפקוד שונה).
גרעין התא מכיל בתוכו את החומר התורשתי.
התאים האאוקריוטים התפתחו מסימביוזה בין חיידקים קדומים לבין חיידקים אמתיים שחדרו לתוך החלל שלהם.
יצורים רב-תאיים מורכבים רק מתאים אאוקריוטים אולם לא כל התאים האאוקריוטים יוצרים יצורים רב-תאיים.
הטקסונומיה הביולוגית – מדע מיון היצורים החיים מחלקת את כלל היצורים החיים לשלוש "ממלכות-על": חיידקים אמתיים (בקטריה), חיידקים קדומים (ארכה בקטריה או בכינוי המודרני "ארכיאה") ותא אאוקריוטים.
על פי הטקסונומיה, היצורים הרב תאיים משתייכים לשלוש ממלכות מתוך כלל הממלכות של ממלכת העל האאוקריוטית.
שלוש ממלכות אלה הן הצמחים, הפטריות והאנימלים.
הצמחים נבדלים משתי הממלכות הרב תאיות האחרות בכך שהם עושים פוטוסינתזה (ישנן גם בקטריות שעושות פוטוסינתזה ולמעשה הצמחים עושים פוטוסינתזה בעזרת אברונים תוך תאיים שמוצאם מסימביוזה עם בקטריות אלה).
הפטריות והאנימלים ניזונים רק מאכילת יצורים חיים אחרים.
הפטריות מפרישות חומרי עיכול אל סביבתן וסופגות ממנה את תוצרי העיכול והאנימלים מכניסים את טרפם או חלקים ממנו אל תוך גופם כדי לעכלו.
רמות ארגון ביצור הרב תאי
מורכבותם של יצורים רב-תאיים היא מגוונת.
ישנם יצורים רב-תאיים המורכבים מרקמת תאים אחת.
דהיינו, כל התאים שלהם דומים זה לזה ומחוברים ברצף, לדוגמה – ספוג.
רמת המורכבות הבאה היא שילוב של תאים מתמחים בתוך רקמה זו.
יצורים מורכבים יותר יכילו איבר אחד, דהיינו מספר רקמות היוצרות מבנה בעל צורה פשוטה ותפקוד אחיד, לדוגמה – מדוזה.
ביצור כזה, כאשר מכנים אזור מסוים בשם הדומה לשמו של איבר בגוף האדם, רמת המורכבות של אותו אזור היא נמוכה בהרבה ממה ששמו מעיד.
זרוע של מדוזה, למשל, היא רקמה בודדת.
פה של מדוזה הוא רקמה בודדת או שתי רקמות.
רמות ארגון מסובכות יותר באנימלים
רמת המורכבות הבאה היא התולעת הנימית.
תולעת זו היא בעלת שלוש שכבות שכל אחת מהן היא קבוצת רקמות.
השכבה העליונה היא העור והעצבים והיא מכילה רקמת תאים לקליטת אור המכונות עיניים (אצל האדם העין היא איבר ואצל התולעת הנימית זו רק רקמה רגישה לאור).
השכבה האמצעית היא שכבת השרירים ואזורי ייצור תאי המין.
השכבה הפנימית היא צינור העיכול.
לתולעת הנימית יש פה עם שיניים ופי טבעת.
רמת המורכבות הבאה היא תולעת פרקים – תולעת המחולקת ליחידות אורך, שכל אחת מהן יכולה לתפקד כתולעת עצמאית אם היא מופרדת מגוף שאר התולעת או מושלת ממנו בחלק מרבייה לא מינית.
פרק כזה מצמיח פרקים חדשים.
הפרק הראשון והאחרון בתולעת כזו עוברים התמיינות ומתמחים כראש וכפי טבעת.
ברמת המורכבות הבאה יש שתי אפשרויות:
התמיינות והתמחות לעוד פרקים מלבד הראשון והאחרון והתאחות של הפרקים שכבר אינם יכולים לתפקד עצמאית בלא שאר הגוף.
התפתחות זו הובילה בין השאר אל המיתרניים ודרכם אל החולייתנים.
פרוקי-רגליים ובהמשך ההתפתחות התמחות של אזורי פרקים שונים והתאחות של אזורי הפרקים האלה, כמו אצל העכבישיים ואצל החרקים.
רמות ארגון מסובכות יותר בצמחים
כל עוד תא אוקריוטי אינו חלק מיצור רב-תאי, קשה להגדירו חד משמעית כתא צמח.
ישנם תאים אוקריוטים שגם מייצרים פוטוסינתזה וגם טורפים כיצורים אנימלים.
בעקבות מוטציה הם יכולים לאבד אחד התפקודים האלה ולהפוך למשך דור אחד למעין צמחים מובהקים או אנימלים מובהקים.
אולם, כעבור דור התכונה החסרה יכולה לחזור בעקבות הרבייה המינית.
האנטומיה של הצמח רב התאים שונה לחלוטין מזו של היצור האנימלי רב התאים.
הצמחים הפשוטים ביותר הם הטחבים.
כל התאים שבהם עושים פוטוסינתזה ויכולים גם לשמש כתאי מין (יש לתאים אלה דור אחד שבו הם דיפלואידים והם חלק מיצור רב-תאי ודור עוקב שבו הם תאי מין הפלואידים שאינם חלק מיצור כזה).
ביצורים צמחיים מורכבים יותר יש רקמות של תאים העושים פוטוסינתזה שבהן משולבים גם תאים שיש להם תפקידים מעט אחרים או לגמרי אחרים כמו פיוניות.
יש בהם גם רקמות שיוצרות מערכת תובלה בין רקמות ייצור הסוכר בפוטוסינתזה לבין רקמות קליטת המים והמינרלים מן הסביבה.
רמות סיבוך גבוהות יותר כוללת איברים כמו עלה, גבעול ושורש וכמו אברי מין צמחיים –פרחים.
הבדלים מובהקים בין רב תא מורכב צמחי לרב תא מורכב אנימלי:
יכולת התנועה באנרגיה עצמית של האנימלים רבה יותר.
לעומת זאת יצור אנימלי מורכב כמעט שלא ינוע באופן פסיבי (היסחפות ברוח או בזרם מים) כחלק ממחזור חייו הנורמלי.
תנועה מהירה ומכוונת אצל צמחים מורכבים ניתן לראות כמעט ורק בצמחים יוצאים מן הכלל שמשלימים את תפריט מזונם בצייד חרקים.
ככלל, לצמחים אין רקמות שריר ואין רקמות עצב.
ככל שיצור אנימלי הוא מורכב יותר יש לו פחות יכולת לרבייה לא מינית ופחות יכולת להשלמת איברים שנגדעו ממנו.
יצור צמחי מורכב ככל שיהיה עשוי שלא לאבד לעולם יכולות אלה.
מעבר לזאת, אצל יצור צמחי מורכב יכולות להתקיים זו לצד זו שלוש דרכי רבייה: רבייה מינית מקובלת, האבקה עצמית ורבייה שאינה מינית.
מה גם שמרבית היצורים האנימלים המורכבים הם זכרים במשך כל חייהם או נקבות במשך כל חייהם ואילו מרבית היצורים הצמחיים המורכבים מכילים במשך מרבית חייהם גם מערכת אברי מין זכרית וגם נקבית.
יצורים אנימלים מורכבים גם לא ישתמשו כמעט לעולם בשליח שאינו בן מינם לטיווח בהעברת החומר התורשתי ברבייה מינית.
זאת בניגוד לצמחים שיש להם פרחים המזמינים חיות כדי שיעבירו את האבקה מאבקני הזכר אל צלקת הנקבה.
ביצור צמחי מורכב ישנם איברים ברמות הזדקנות שונות – הגזע מזדקן לאט והעלים מזדקנים מהר ומתחלפים כך שבאותו ענף יהיו זה לצד זה עלים זקנים ועלים צעירים.
לעומת זאת יצור אנימלי מזדקן כולו כמקשה אחת.
הוֹמֵאוֹסְטָזִיס או מַצַּב אִזּוּן הוא מצב שבו התנאים הפיזיקליים והכימיים השוררים בתוך האורגניזם נשמרים ברמה יציבה שמתאימה לפעילותו המיטבית, למרות השינויים שחלים בסביבתו החיצונית.
האורגניזם שומר על הומאוסטזיס, כלומר על תנאים פנימיים יציבים, באמצעות תהליכי ויסות ביוכימיים-מטבוליים.
יציבות פנימית זו דרושה בכל אספקט הקשור לחיים.
לחלק מהיצורים החיים דרוש חום קבוע, רמת מלחים ומים קבועה, רמת חומציות קבועה, רמה קבועה של סוכר בדם, רמה קבועה של אותות עצביים שמקורם בגרייה חושית ועוד.
רעיון ההומאוסטזיס מרכזי גם בענפי הפסיכולוגיה הקשורים לביולוגיה ולפיזיקה ובאלה הקשורים לתודעה.
מֶטָבּוֹלִיזְם הוא תהליך של קליטת חומרים מהסביבה, עיבודם, הפקת אנרגיה מהם ופליטת הפסולת.
חילוף החומרים מתרחש בסדר שלהלן:
קליטת חומרים מהסביבה: החומרים הנקלטים מהסביבה משמשים לשתי מטרות: כחומרי בניין לתרכובות המרכיבות את היצור החי, ולשם הפקת אנרגיה.
קטבוליזם (Catabolism): בתהליך זה מתפרקים החומרים שנקלטו מהסביבה ליחידותיהם הבסיסיות.
תהליך הקטבוליזם בבעלי חיים, ובמיוחד שלביו הראשונים, מכונה עיכול.
אנאבוליזם (Anabolism, או ביוסינתזה; בעברית: הַבְנָיָה): בתהליך זה מתרחשת סינתזה של תרכובות מורכבות, מהן בנוי הגוף או התא.
אבני הבניין שהתקבלו בתהליך הקטבוליזם מתאחדות שוב ליצירת המולקולות הנדרשות לבניין הגוף או התא.
הפרשת פסולת: לתרכובות רבות הנצרכות כחלק מהמזון אין שימוש בבניית הגוף.
בנוסף, תרכובות רבות (קטנות בדרך-כלל, כגון אמוניה, מים ופחמן דו-חמצני) נוצרות כתוצרי-לוואי בתהליכי האנבוליזם השונים.
את כל אלו נדרש היצור לפלוט, שכן הצטברותם של חומרים אלו בגוף משבשת תהליכים ביולוגיים שונים.
בבעלי חיים מופרשת הפסולת על ידי השתן והצואה.
גם פליטת הפחמן הדו-חמצני בתהליך הנשימה מוגדרת כהפרשת פסולת.
מבחינה מדעית, כל היצורים החיים המוכרים לנו התפתחו מאב קדמון משותף, בתהליך של ברירה טבעית בין פרטים שונים במקצת לאורך מיליוני שנים בתהליך הקרוי אבולוציה.
כתוצאה משינויים קטנים הנקראים מוטציה בקידוד החומר התורשתי, ובעקבות סלקציה ושרידה של אלו המתאימים לתנאים בהם הם חיים, נוצרת השתנות איטית של החומר התורשתי של האוכלוסייה החיה מדור לדור, ונוצרים מינים חדשים בתהליך הנקראה ספיסיאציה.
לכן ניתן להגדיר פרט חי בהגדרה חליפית להגדרה המובאת למעלה.
פרט חי הוא פרט הנוצר בתורשה מפרטים דומים לו שעברו אבולוציה.
ביצורים שונים יש שלבי התפתחות פרט שונים.
בבקטריה ההתרבות היא בהתחלקות התא לשני תאים.
כל אחד מהתאים החדשים הוא יצור עצמאי ותא האם שממנו הם התחלקו כבר אינו מוגדר.
כל אחד מהתאים החדשים סופג מזון מסביבתו, גדל ומתכונן להתחלקות לשני תאים.
התפתחות זו אינה כוללת הזדקנות ולא מוות מזקנה.
ביצורים המתרבים ברבייה מינית יש שלב של ביצית מופרת, אחריו עוברות (ברחם, בביצה או בזרע של צמח), שלב של גדילה לפני בגרות מינית ושלב של בגרות מינית.
אצל היצורים האנימליים המסובכים, למעט יוצאי דופן נדירים (למשל פיל זכר), מגיע שלב של הפסקת גדילה וממנו מתחילה ההזדקנות בקצב איטי.
אין מינים המזדקנים לפני הגעה לבשלות מינית (גם בתור מחלה אצל פרטים זה נדיר ביותר).
ישנם יצורים רב-תאיים מיניים המשנים את המגדר שלהם כחלק מתהליך ההתפתחות.
ישנם עצים בהם הבגיר הצעיר הוא נקבה והבגיר שצבר סימני זקנה רבים הופך לזכר.
ישנם דגים שבהם פרט שמתגלה כאחד הפרטים החזקים באוכלוסייה הופך לזכר.
וריאציה על הנושא – לארווה – הצעיר שטרם הגיע לבגרות מינית נראה ומתפקד באופן שונה לחלוטין מהבגיר בעל הבשלות המינית.
לדוגמה: הלארווה של הצפרדע היא הראשן, הלארווה של הפרפר (חקר עם גלגול מלא) היא הזחל.
הזדקנות היא תהליך בלאי ביולוגי המתרחש בכל יצור אאוקריוטי, בהתאם לגיל היצור, מינו הטקסונומי, המטען הגנטי שלו כפרט וסביבתו.
חיידקים אינם מזדקנים אולם חלק מהחד-תאיים האוקריוטיים, כגון שמרים כן מזדקנים.
זאת על אף שאין בהם התמיינות לרקמות.
כל תא בת גדל ומרבה את תכולתו וכשמיוצרת כפליים מהתחולה הקודמת, הוא מתחלק שוב לשניים.
כשמביטים בתוחלת החיים של כלל הצמח, ישנם מיני צמחים רבים חד-שנתיים, כלומר, הם מגיעים לגיל מקסימלי של שנה אחת.
כאשר מצטבר בלאי גופני רב בשל הזדקנות, הדבר מביא לידי מוות ביצורים אנימליים מורכבים, אופי הבלאי המצטבר שונה מפרט לפרט, בהתאם למטען התורשתי שלו ולקורות חייו.
משחר ההיסטוריה הכתובה תהה האדם על ההבדל בין מה שחי ומה שאינו חי, על משמעות החיים וכן הגה דעות בדבר המוות ונושאים הקשורים בו, כגון הלידה.
ההיסטוריה של הביולוגיה מתפרשת על פני מסורת ארוכה של חקר הרפואה והטבע, המגיעה עוד מיוון העתיקה ואף קודם לכן, אף כי הביולוגיה התמסדה כדיסציפלינה מדעית רק במאה ה-19, אחרי תהליך התגבשות במהלך המאות ה-17 וה-18.
התפתחות זו הגיעה אחרי התמסדות מדע ניסויי בתחומי הפיזיקה והכימיה והתפתחות טכנולוגית בתחום האופטיקה שאפשרה את גילוי המיקרואורגניזם ואת המבט בהגדלה על חלקי החומר החי בעזרת מיקרוסקופ.
גם התפתחות התיעוד והפצת ידע בזכות המצאת הדפוס היו קריטיים לתהליך; הצטברות ידע מסודר על בעלי חיים שניתן לראות בעין בלתי מזוינת, על מאובנים ועל תופעות רפואיות.
התפתחות התיעוד אפשרה את התפתחות הטקסונומיה (ביולוגיה), מדע העוסק במיון, בסיווג ובשיום (כלומר, נתינת שמות) של בעלי החיים המוכרים ובאנטומיה השוואתית.
לפי התפיסה האסטרוביולוגית, החיים התאפשרו בכדור הארץ, הודות להימצאותו באזור הישיב, המאפשר קיום מים במצב צבירה של נוזל, דבר שבפני עצמו מאפשר תווך של תגובות ביוכימיות.
עם התפתחות אפשרות גילוי כוכבי לכת חוץ-שמשיים, נבדקת גם הימצאותם באזור ישיב, ביחס לכוכב האם שלהם.
חייל הבדיל היא אגדת ילדים שנכתבה על ידי הנס כריסטיאן אנדרסן.
הסיפור יצא לאור כחלק מקובץ אגדות שפורסם לקראת חג המולד בשנת 1838.
האגדה מספרת על נדודיו של חייל הבדיל הקטן וקטוע הרגל מתחילת דרכו על שולחן מתנות יום ההולדת דרך החלון ממנו נפל לחצר ועד לשובו בבטנו של הדג ופגישתו עם רקדנית הנייר אהובת ליבו.
חייל הבדיל הוכיח אומץ לב ורגישות אף על פי שהוא צעצוע בעוד שלצעצועים אין לב, וזהו מוסר ההשכל בסיפור.
ביום הולדתו, מקבל ילד 25 חיילי צעצוע עשויים בדיל.
לאחד החיילים יש רגל קצרה, כיוון שהמתכת לא הספיקה לייצר רגל מלאה.
אותו חייל, לאחר שהוצב על השולחן, מגלה בלרינה יפה עשויה נייר, הניצבת אף היא על רגל אחת כיוון שרגלה האחרת מצויה באוויר.
צעצוע נוסף בחדר, ג'ק בקופסה, מאוהב אף הוא ברקדנית, ומזהיר את החייל לבל יתקרב אליה, אך החייל מתעלם ממנו.
למחרת החייל נופל מהחלון אל הרחוב.
שני ילדים מוצאים אותו ומניחים אותו על סירת נייר ששטה בביוב.
הוא שט על גבה עד אשר הוא פוגש בעכברוש.
הסירה נסחפת עד אשר היא נבלעת על ידי דג.
הדג נתפס ובטנו נפתחת, החייל מתגלה ושב אל השולחן, שם הוא פוגש שוב ברקדנית.
הילד משליך את החייל לתוך האח הבוערת ללא הסבר, והרוח סוחפת את הבלרינה איתו.
כשהמשרתת מנקה את האח, היא מוצאת כי החייל נמס לכדי לב עשוי בדיל, והחרוז הנוצץ שקישט את רקדנית הנייר הפך שחור כפחם.
האגדה עובדה על ידי ג'ורג' בלנשין למופע בלט לצלילי מוזיקה מאת ז'ורז' ביזה.
כמו כן, היא הומחזה באחד הפרקים בתוכנית הילדים "פלאי קלעים" ששודרה בערוץ הראשון וכן בסדרת האנימציה הדנית אגדות אנדרסן ששודרה בישראל בשנת 2005. עלילת סדרת ילדים "טירת הצעצועים" מבוססת על האגדה.
האגדה גם שימשה השראה לקליפ הווידאו של השיר "Instant Crush" של להקת Daft Punk.
חֵייְלוֹנְגְגְ'יַאנְג (; בסינית מסורתית: 黑龍江; בפין-יין: Hēilóngjiāng) הוא מחוז בקצה הצפון־מזרחי של הרפובליקה העממית של סין.
המחוז משתרע על פני 472,766 קמ"ר ועל פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בו כ־31.85 מיליון תושבים.
המחוז נחשב חלק ממנצ'וריה ההיסטורית.
בתקופת שושלת צ'ינג (1644–1911), המנצ'ורית במקור, היה המחוז מחולק למעשה לשני חלקים ונמתח עמוק לתוך רוסיה של ימינו עד הרי סטנובוי עם גישה לים היפני.
באותה עת גם נאסרה הגירה של בני האן למחוז.
אולם ב-1858 וב-1860 מסרה סין לרוסיה את כל השטחים שמצפון לנהר אמור ונהר אוסורי בהגדירם את תוואי הגבול שקיים עד היום.
בו בעת התירה שושלת צ'ינג לראשונה לבני האן להגר למחוז, כך שבתחילת המאה ה-20 כבר היו לרוב במחוז.
ב-1932 הפכה חיילונגג'יאנג לחלק ממנצ'וקוו, ממשלת בובות בחסות יפנית.
עם כניעת יפן ב-1945 העבירו הסובייטים את המחוז לידי המפלגה הקומוניסטית הסינית, והמחוז שימש כבסיס ראשון של הקומוניסטים בזמן מלחמת האזרחים הסינית.
זהו המחוז הקר בסין עם אקלים סובארקטי.
החורפים ארוכים וקרים עם טווח טמפרטורות ממוצעות של 15°c- עד 31°c- בינואר, וקייצים קצרים וקרירים עם טווח טמפרטורות של 18°c עד 23°c ביולי.
מדי חורף מתקיים בחרבין פסטיבל הקרח והשלג הבינלאומי המתאפיין באינספור פסלי קרח ו"פנסי קרח" ומושך אליו תיירים מרחבי סין והעולם.
למרות היותו חלק ממנצ'וריה מהווים כיום המנצ'ורים רק 3% מהאוכלוסייה, בעוד שבני האן מהווים 95% מההרכב הדמוגרפי שלה.
מיעוטים נוספים במחוז הם קוריאנים, מונגולים, חווי וכן מעט דאור אורוצ'ין חֶגֶ'ן ואף רוסים.
במחוז עצמו השפעות רוסיות ובינלאומיות ניכרות, ובמיוחד הבירה חרבין המשובצת כנסיות אורתודוקסיות, קתוליות ופרוטסטנטיות.
לרוסים השפעה גם על המטבח המקומי, בנוסף להשפעות יפניות, מנצ'וריות וקוריאניות.
בספטמבר 2010 חתמו סגן שר החוץ הישראלי דני אילון וסגן מושל המחוז הסכם לשיתוף פעולה חקלאי בין ישראל וחיילונגג'יאנג.
מחוז חיילונגג'יאנג מחולק לעיר תת-מחוזית אחת, אחת עשרה נציבויות עירוניות ונציבות אחת שאינה עירונית:
חיילים קטנים הוא סרט פעולה אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-10 ביולי 1998 והופץ על ידי דרימוורקס.
הסרט היה אחד מהסרטים הראשונים ששילב שחקנים אמיתיים ואנימציה ממוחשבת על מסך הקולנוע.
אלן האברנטי (גרגורי סמית') הוא ילד צעיר אשר מוצא עצמו בתוך מלחמה נגד צעצועים משוכללים שבגופם הותקן שבב של נשק לא קונבנציונלי שקמו לתחייה ובמאבק המתנהל בין שתי קבוצות שלהן - קומנדו-עלית הרעים וגורגונים-החייזרים הטובים, כמעט ונהרסת עיירה אמריקאית שלווה בגלל הסכסוך הזה.
הסרט המשלב בין דמויות חיות ואנימציה, צבא שלם של חיילי צעצוע פורץ מעל מדפי חנויות הצעצועים ובראשם המפקד צ'יפ האזרד במטרה להשמיד את הגורגונים שבראשם ארצ'ר.
לצידם של הגורגונים ש"תוכנתו להפסיד" (כך כתוב על קופסאת החיילים) ניצבים אלן וכריסטי שדרך המלחמות מוצאים את האהבה ביניהם.
אלן האברנטי (בגילומו של גרגורי סמית') - הגיבור המתבגר אשר גורם בטעות למלחמה בין הגורגונים למחלקת הקומנדו העלית.
כריסטי פימפל (בגילומה של קירסטן דנסט) - מושא האהבה של אלן ושכנתו אשר מסייעת לו להתמודד עם קרב הצעצועים.
סטיוארט האברנטי (בגילומו של קווין דאן) - אביו של אלן אשר הוט בעל חנות צעצועים קטנה.
איירין האברנטי (מגולמת על ידי אן מגנוסון) - אמו של אלן.
פיל פימפל (בגילומו של פיל הארטמן) - אביה של כריסטי.
ארצ'ר (מדובב על ידי פרנק לנגלה) - המנהיג של הגורגונים, קבוצת צעצועים דמויי מפלצות אשר הם אויביהם של במחלקת הקומנדו.
אינסניאק (מדובב על ידי מייקל מקיין) - חבר פרוע בלתי צפוי בצוות הגורגונים.
סלמפיסט (מדובב על ידי כריסטופר גסט) - חבר חזק בצוות הגורגונים עם זרוע מסיבית דמוית אבן.
פאנץ' איט (מדובב על ידי הארי שירר) - חבר בצוות הגורגונים בעל מראה מכני אשר נודע בזריזותו.
פריקנשטיין (מדובב על ידי מייקל מקיין) - חבר בצוות הגורגונים בעל מראה מפלצתי אשר מורכב מחלקי בובות שונים.
אוקולה (מדובב על ידי ג'ים קאמינגס) - חבר בצוות הגורגונים בעל עין אחת אשר מסוגל לראות דברים ממרחקים גדולים.
מייג'ור צ'יפ האזארד (מדובב על ידי טומי לי ג'ונס) - מנהיגה חסר הפחד של מחלקת הקומנדו העלית, שהיא קבוצת צעצועים מיליטריסטים שתוכנתו להילחם ולהשמיד את צוות הגורגונים.
באטץ' מיטוק (מדובב על ידי ג'ים בראון) - חבר במחלקת הקומנדו העלית, הצלף המחלקה.
לינק סטאטיק (מדובב על ידי ברוס דרן - חבר במחלקת הקומנדו העלית, מומחה התקשורת של המחלקה.
קיפ קיליגן (מדובב על ידי ארנסט בורגנין) - חבר במחלקת הקומנדו המתמחה בפעולות חשאיות.
בריק בזוקה (בדיבובו של ג'ורג' קנדי) - חבר במחלקת הקומנדו העלית המתמחה בשימוש בתותחים ותחמושת.
ניק ניטרו (מדובב על ידי קלינט ווקר) - חבר במחלקת הקומנדו העלית המתמחה בשימוש בחומרי הנפץ.
בובות הגוונדי מדובבות על ידי שרה מישל גלר וכריסטינה ריצ'י
הסרט הכניס בשבועיים הראשוניים להקרנתו (לפי נתוני האתר: boxofficemojo), סכום של $54,682,547 בארצות הברית בלבד, בסה"ך עד סוף הקרנותיו העולמיות, הוא הכניס: 71.1 אלף הכנסות ודורג כ-"סרט ה-15 הכי מכניס של השנה".
הביקורות היו בעד הסרט ואתר "Rotten Tomatoes" נתן לו 48% ביקורות טובה לעומת 44% אנשים שפחות אהבו.
חיילי סלמיס (בספרדית: Soldados de Salamina) הוא רומן מאת הסופר הספרדי חווייר סרקס.
הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור במרץ של שנת 2001, ועד שנת 2007 התפרסמו בספרד יותר מארבעים מהדורות שלו.
הספר נמכר ביותר מחצי מיליון עותקים ותורגם ליותר מעשרים שפות.
הוא היה לרב-מכר גם מחוץ לגבולות ספרד, למשל באיטליה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, יוון, נורווגיה, פולין, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה ושוודיה.
זהו ספרו הראשון של חווייר סרקס, שראה אור בעברית.
התרגום העברי, מאת רמי סערי, התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2007. הספר גם עובד לסרט, שזכה אף הוא להצלחה רבה.
הרומן עוסק באסון הלאומי הקשה ביותר שפקד את ספרד במאה העשרים: מלחמת האזרחים.
עלילת הספר וסגנונו אינם מבוססים על בדיון בלבד וגם לא על כתיבה אוטוביוגרפית בעיקרה, אלא על עירוב בין כתיבה ספרותית לבין דיווח עיתונאי ועל שילוב בין יסודות של ספר מתח לבין פירוט תוצאות מחקר היסטורי וספרותי.
הספר מתמקד בניסיונו הכושל בתחילה והמוצלח בדיעבד של עיתונאי להיהפך לסופר, ובהשוואה שבחר הסופר לעשות בעבודתו העיתונאית בין שני אירועים היסטוריים שאכן התרחשו: מות המשורר אנטוניו מצ'אדו בגלות ימים ספורים אחרי תבוסת הרפובליקנים וההוצאה להורג שהסופר רפאל סנצ'ס מסס נמלט ממנה בעור שיניו.
שני אירועים אלה יוצרים את התשתית העובדתית של היצירה, וממנה משתלשל חוט השני לאורך כל עלילת הספר.
בתחילת הספר, תעלומה מרתקת מתקופת מלחמת האזרחים אינה נותנת מנוח לחווייר סרקס, עיתונאי ספרדי מתוסכל החולם להיות סופר מצליח.
הוא יוצא לדרך ארוכה של איסוף מידע וראיות ומתחקה אחרי קורות סופר ידוע, אחד האידאולוגים החשובים של הפשיזם בארצו, הנמלט מהוצאה להורג.
במהלך המרדף אחריו ניצַל האיש הודות לחייל רפובליקני, המבחין בו אך בוחר לנצור את נשקו.
הספר מתמקד בשאלה מיהו אותו חייל ומדוע פעל כפי שפעל.
סרקס פותר, כבספר מתח, את החידה המסעירה את דמיונו, ותוך כדי כך הוא לומד חדשות ונצורות על הגבורה, על הרֵעוּת ועל טיבה החמקמק של האמת ההיסטורית.
גישת הסופר לספרות ולהיסטוריה גם יחד, שאיפתו לאמת את העובדות וסלידתו מפני ראייה משוחדת או חד-צדדית, יכולות לשמש הסבר חלקי להצלחה הכבירה שהספר זכה לה לא רק בספרד, אלא גם ברבות מן הארצות שלשפותיהן תורגם.
חיילי סער היו יחידות של חיילי עילית שהוקמו בשלהי מלחמת העולם הראשונה על ידי הצבא הגרמני, ואומנו להשתמש ב"טקטיקת הוטייה" לכיבוש חפירות.
רעיון השימוש בחיילי סער עלה עוד במרץ 1915 כשהוקם כוח שנקרא "פלוגת הסער של קלזו" תחת פיקודו של רב-סרן קלזו (Calsow) מהארמייה ה-8. משרד המלחמה הגרמני הורה על הקמת הפלוגה שכללה שתי פלוגות הנדסה קרבית וסוללת תותחי 37 מ"מ.
בנוסף נעשה שימוש באפודי מגן להגנה.
עם זאת, השימוש בפלוגה לא היה השימוש שיועד לה, והיא הוצבה בתפקיד הגנתי בצרפת.
ביוני 1915 גרם השימוש המוטעה בכוח לאובדן כמחצית מלוחמיו.
ב-8 בספטמבר 1915 מונה למפקד הכוח קפטן וילי רוהר, מפקד לשעבר על גדוד משמר הרובאים.
רוהר, שהבין שניידות היא הגנה טובה יותר משריון, ויתר על אפודי המגן.
השימוש הראשון בטקטיקה היה על עמדה צרפתית באוקטובר 1915 והוא נחל הצלחה.
במשך הזמן גם ציוד הפלוגה השתנה בהתאם לדרישות הטקטיקה: נעשה שימוש בהנעלה קלה יותר, טלאי עור הולבשו על המרפקים והברכיים של החיילים המסתערים, החיילים חומשו בתת־מקלע החדש MP18 ועוד.
ב-1 באפריל 1916 שונה שם הכוח ל"גדוד ההסתערות של רוהר" והכוח הוגדל.
פרישת האימפריה הרוסית מהמלחמה אפשרה לגרמניה להעתיק את כוחותיה מהחזית המזרחית לזו המערבית.
כוחות אלו אומנו על ידי הכוח של רוהר ב"טקטיקת הוטייה" לכיבוש חפירות.
ב-21 במרץ 1918 שיגרה גרמניה את המתקפה האחרונה שלה על מדינות ההסכמה - מתקפת האביב.