tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התוספת כוללת מספר קטעי קרבות אכזריים כמו גם סצנת אמבטיה שבה הגנרל הפטריצי קראסוס (אוליבייה) מנסה לפתות את עבדו אנטוניוס (קרטיס) בהשתמשו באנלוגיה של "לאכול צדפות" ו"לאכול חלזונות" על מנת להביע את דעתו שהעדפה מינית היא עניין של טעם יותר מאשר מוסר.
כאשר הסרט שוחזר, שנתיים לאחר מותו של אוליבייה, חסרה הייתה הקלטת הדיאלוג המקורי של סצנה זו, ולכן היא דובבה מחדש.
עלה בידו של טוני קרטיס, שהיה אז בן שישים ושש, להקליט את חלקו, אולם את קולו של קראסוס דובב למעשה אנתוני הופקינס, חקיין מוכשר אשר היה בן חסותו של אוליבייה בראשית הקריירה שלו והתוודע היטב לקול שלו.
ייתכן מאוד שהאירועים בסצנה המפורסמת "אני ספרטקוס!" וכל הסצנות שלאחר מכן עם ספרטקוס מעולם לא אירעו, כי האמונה הרווחת היא שספרטקוס נהרג בקרב.
למעשה, מרקוס קראסוס מאוד לא התאווה לרדוף אחרי ספרטקוס וצבאו.
רווחת הסברה כי סצנת הקרב הגדולה בסמוך לסיום החלה כאשר ספרטקוס ניסה לארוב לקראסוס.
מעבר לכך, היה זה קראסוס לבדו שניצח בקרב נגד ספרטקוס.
כל תפקידו של פומפיוס התמצה בהריגתם של חמשת אלפים עבדים אשר נסו מן הקרב הסופי.
ישנם פחות קרבות במציאות מאשר הוקרנו על גבי המרקע.
למשל, לאחר שהובס בצפון, נס ספרטקוס לדרום, ובמקום להתעמת עמו, בונה קראסוס חומה לאורך המגף האיטלקי על מנת שתעצור בעדו.
לא ייתכן שיוליוס קיסר פיקד על המשמר הפרטוריאני, היות שהוא לא היה קיים באותה תקופה.
בסרט נולד ספרטקוס לחיי עבדות.
ככל הנראה שירת ספרטקוס האמיתי בצבא הרומאי וערק, נתפש ונמכר לעבדות בתור עונש.
עובדות הללו עשויות להיתפס כפחות זוהרות מאשר הרואיות, ולכן הוחלפו בסרט וסייעו להסביר את מנהיגותו הלא טבעית למראית עין, והתפישה של כיצד בנה ספרטקוס ופרש אסטרטגיית כוחות גדולים.
בסרט ישנה דמות המכונה גרקכוס.
הוא מתואר כחבר סנאט ומתנגד לקראסוס.
אף על פי שייתכן שהיה באותה תקופה גרקכוס שהתנגד לקראסוס, אין כל ראיה שתתמוך בכך.
הגרקכי החשוב ביותר היה טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס וגאיוס סמפרוניוס גרקכוס, אשר שניהם היו דמויות פוליטיות מהפכניות.
חייהם השתרעו במהלך השנים 163 עד 121 לפני הספירה.
מרד העבדים שהסרט מתייחס אליו מתרחש בשנים 73 לפנה"ס עד 71 לפנה"ס.
משמעות הדבר היא כי הדמויות בסרט הן ככל הנראה בדויות.
השימוש בדמות היה ככל הנראה כהמצאה עלילתית מכיוון שהשם מקושר לפופוליזם, נושא אשר חוזר ונשנה במהלך הסרט.
דבריו בסרט מתוות את אישיותו כמעדיפה תועלתנות פוליטית על פני חוקים ומנהגים מסורתיים אשר הם גם מאפיין של גרקכי.
הערה: משפחתו של גרקכוס הייתה ממשפחת פלבאים ברומא.
צורת הרבים של גרקכוס היא גרקכי.
הסרט היה מועמד בשש קטגוריות לפרס אוסקר וגרף ארבעה פרסים:
שחקן המשנה - פיטר יוסטינוב
מבקרים כמו רוג'ר איברט סברו כי הסרט משופע בשגיאות שגרמו לו להתיישן.
סצנה מפורסמת בסרט מכלילה את העבדים שנשבו מחדש ואשר מתבקשים להצביע על מי מהם הוא ספרטקוס ובתמורה לכך תינקט נגדם מידת הרחמים.
במקום זאת, כל אחד ואחד מהם מכריז על עצמו כעל ספרטקוס וכך הם חולקים עמו את גורלו.
סצנה או מאורע דומה מכונה לעיתים 'רגעו של ספרטקוס' בהתייחס לסצנה ייחודית.
בפרק 'הגומי' מן הסדרה סיינפלד, הדמויות העיקריות בתוכנית צופות בספרטקוס בתיאטרון מחודש.
בסרט קלולס מביא כריסטיאן את הסרט ספרטקוס לביתה של שר מכיוון "שיש לו משהו עם טוני קרטיס".
בפרסומת משנת 2006 נראה חייל בצבא הרומי, הנתקל בארוחת צהרים בשקית שכתוב עליה "ספרטקוס".
הוא שואל את העבדים הנאספים: "האם יש פה ספרטקוס?" כשהעבדים נוכחים לדעת כי השקית מכילה פפסי, כל אחד מהם טוען להיותו ספרטקוס.
לבסוף, שותה הצנטוריון את המשקה.
בסרט "בריאן כוכב עליון" של מונטי פייתון, משחרר פונטיוס פילאטוס את בריאן כמחווה של רצון טוב.
הוא יורד מהצלב אשר הושם עליו ומשוחרר לחופשי.
דמותו הממשית של בריאן (אותו מגלם גרהאם צ'אפמן) אינה שמה את לבה לדבר, ולכן הנצלבים המצויים בקרבת מקום טוענים להיותם בריאן במקומו (הומאז' לסצנה בספרטקוס).
מישהו מרחיק עם זה הלאה ומצהיר "אני בריאן, וכן גם אשתי!".
סִפְרֵי הוא שם כולל לשני מדרשי הלכה, אחד על ספר במדבר ואחד על ספר דברים, אם כי בקרב הראשונים גם מדרשי הלכה אחרים נקראו לעיתים בשם "ספרי".
מילולית, פירוש השם הוא "ספרים" (זאת לעומת השם של המדרש על ויקרא, ששמו הוא ספרא, דהיינו "ספר" או "הספר").
אפשר ששם זה הוא קיצור מ"שאר ספרי דבי רב", דהיינו שאר הספרים של "בית רב", לעומת "ספרא דבי רב" – הספר של "בית רב".
מכל מקום אין הסכמה במחקר באשר למשמעות המדויקת של שמות אלה.
ספרי במדבר הוא מדבי רבי ישמעאל, וספרי דברים הוא מדבי רבי עקיבא.
ככל מדרשי ההלכה הקלסיים, הם נערכו כנראה באמצע המאה השלישית לספירה.
בתלמוד הבבלי מובאת אמרה של רבי יוחנן: .
לא ברור לאיזה מדרש בדיוק התכוון רבי יוחנן בדבריו אלה, שפשטם הוא שאמירה סתמית באותו מדרש היא לשיטתו של רבי שמעון בן יוחאי.
רב שרירא גאון מסייג אמירה זו, וכותב כי אין משמעות הדבר שמה שנאמר ללא ציון הוא מדברי רבי שמעון, אלא שדבר הלכה זה עבר במסורת באמצעות בית המדרש של רבי שמעון.
לדעת ר' דוד צבי הופמן, "ספרי" הנזכר בתלמוד כלל מדרשי הלכה לספרי שמות, במדבר ודברים, ואינו זהה לספרי המצוי בידינו כיום.
איחוד מדרשי ההלכה על במדבר ודברים לספר אחד (על אף שכאמור הם באו מבתי מדרש שונים) נעשה עוד בתקופה קדומה, שכן ראשונים קדומים כרש"י ובעל "הערוך" כבר מתייחסים אליו כקובץ אחד, ואף כתב היד הטוב ביותר שלהם מכיל את שניהם כרצף.
פירוש רבנו הלל בן אליקים.
כתר כהונה על הספרי מרבי צבי הירש הכהן וולק.
ספרי דבי רב – של הרב דוד פרדו.
התורה והמצוה – פירושו של המלבי"ם לתורה המפרש למעשה את מדרשי ההלכה.
אהלי יהודה – פירוש של רבי יהודה נג'אר.
עמק הנצי"ב – פירוש של הנצי"ב מוולוז'ין.
סִפְרֵי אֱמֶ"ת הוא כינוי לשלושת הספרים הראשונים בקובץ הכתובים בתנ"ך – איוב, משלי ותהילים.
השם נובע מראשי התיבות של שמות הספרים.
הספרים נכתבו בסגנון שירי, אך כל אחד מהם שייך לסוגה ספרותית שונה.
ספרי איוב ומשלי נכללים ב"ספרות החכמה", בעוד ספר תהילים מוגדר כספר מזמורים.
בכל מסורות סידור ספרי התנ"ך, שלושת הספרים נמצאים זה לצד זה, אך לא תמיד באותו הסדר.
לפי מסורת חז"ל, סדר הספרים הוא תהילים-איוב-משלי, כפי שמופיע בכתבי יד ספרדיים ובכתר ארם צובא.
לעומת זאת, בכתבי יד אשכנזיים ובספרי התנ"ך המודפסים, הסדר הוא תהילים-משלי-איוב.
הסדר המקובל ב הנוצרית הוא איוב-תהילים-משלי.
ספרי אמ"ת נבדלים משאר ספרי התנ"ך בשיטת טעמי המקרא הנהוגה בהם, וקריאתם מתבצעת במנגינה שונה מזו של שאר הספרים.
למרות צורתם הזהה של חלק מהטעמים, תפקידם התחבירי שונה מבשאר המקרא.
נגינתם של אלה אינה ידועה כלל במסורת אשכנז, אבל לבני עדות המזרח וליהודי תימן קיימת מסורת מוזיקלית מיוחדת לכל אחד מהספרים.
במתמטיקה, ספרטריקס או מַפריד הוא כינויו של הגבול המפריד (Separate; ומכאן שמו) בין אזורים של המישור שבהם משוואה דיפרנציאלית בשני משתנים מפגינה התנהגויות שונות.
הספרטריקס מפריד בין עקומות פאזה בעלות מאפיינים שונים.
אם היא משוואה דיפרנציאלית במשתנים תלויי-הזמן , אז התנועה שהמשוואה מגדירה בכל נקודה במישור תלויה במקדמים הראשונים של פיתוח טיילור של ושל .
באופן סכימתי אפשר להבחין בין מסלולים "אליפטיים" (סגורים), "היפרבוליים" (פתוחים, המתרחקים במהירות גדלה), ו"פרבוליים" (מצב ביניים).
הספרטריקס הוא העקום המישורי המפריד בין ההתנהגות האליפטית להתנהגות ההיפרבולית.
אחד מהמקרים הפשוטים בהם ניתן להבחין בקיומו של ספרטריקס הוא פתרון משוואת המטוטלת הפשוטה:
כאשר מציין את אורך המטוטלת, את תאוצת הכבידה ו- את הזווית בין המטוטלת לבין האנך.
במערכת זו, ההמילטוניאן הוא גודל שמור וגודלו נתון על ידי
משוואה זאת מתארת את התנועה של מטוטלת: כלומר של משקולת התלויה על חוט.
למטוטלת כזאת ישנם שני סוגי תנועה: כאשר אין למטוטלת אנרגיה קינטית מספיק גבוהה אזי המטוטלת תבצע תנודות סביב נקודת המינימום שלה.
לעומת זאת אם נדחוף את המטוטלת בכח גדול מספיק אזי היא תבצע סיבובים סביב המסמר.
כאשר ההמילטוניאן קבוע, ניתן לשרטט את הפתרון במרחב הפאזה, כלומר לבדוק את התלות בין המהירות הזוויתית של המטוטלת לבין הזווית .
אופי המסלול (שהוא הפתרון של המשוואה) תלוי בגודלו של ההמילטוניאן:
אם קטן מאוד, העקומה תהיה דמוית-מעגל, וכל ש- יגדל בערכו המוחלט כך תימתח העקומה הסגורה לצורה דמוית-עין.
עקומות אלו, המייצגות פתרון מסוים של המשוואה הדיפרנציאלית, משמעותן הפיזיקלית היא שהמטוטלת מתנודדת מצד לצד.
אם אז העקומה פתוחה, כלומר המטוטלת איננה מבצעת תנודות, ובמקום זאת היא נעה במעגלים שלמים.
במערכת זו, אם כן, הספרטריקס מתאים למצב בו .
הוא מפריד בין שני אזורים שונים במרחב הפאזה.
ספרי במדבר הוא מדרש הלכה לספר במדבר, מדבי רבי ישמעאל.
המדרש נקרא לעיתים מדרש "וישלחו", על שם הדרשה הראשונה שבו על פרשה ה פסוק ב: .
הדרשות ממשיכות על פי סדר הכתובים, כך שחסרות דרשות על ארבע הפרשיות הראשונות.
הקובץ כולל מדרשים על רוב חלקיו ההלכתיים של ספר במדבר ומעט מהחלקים הסיפוריים.
תכנים רבים ואף סגנון הכתיבה מורים שמקור הדרשות הוא מבית מדרשו של רבי ישמעאל.
רוב הדרשות התלמודיות בשם "תנא דבי רבי ישמעאל" נמצאות בספרי במדבר, וישנן אף דרשות מקבילות לכאלה הנמצאות במכילתא דרבי ישמעאל על ספר שמות.
על פי שמות התנאים המוזכרים במדרש, נראה כי הוא קדום יחסית לשאר מדרשי ההלכה.
נראה כי בספר יש גם רובד עריכה מאוחר מבית מדרשו של רבי יהודה הנשיא.
בשנת תרע"ז הוציא חיים שאול הורוביץ מהדורת מדעית של הספרי בלייפציג, ביחד עם ספרי זוטא.
הרב שכנא קולדצקי הוציא לאור את הספרי ביחד עם פירוש רבינו הלל.
בשנות תשע"א - תשע"ה הוציא מנחם כהנא מהדורה מדעית עם פירוש בחמשה כרכים.
ספרי דברים הוא מדרש הלכה מדבי רבי עקיבא על ספר דברים.
הוא ייחודי בכך שחלק גדול יחסית שלו עוסק בדברי אגדה.
ניתן לחלק את הקובץ לשלושה חלקים עיקריים:
פסקאות א-נב: דרשות לפרשיות דברים ואתחנן ועקב, רובם בענייני אגדה (יוצאת מן הכלל היא פרשיית שמע ישראל)
פסקאות נג-שג: מדרשי הלכה לפרשיות ראה, שופטים, כי תצא, כי תבוא.
פסקאות שד-שנז: מדרשי אגדה לפרשיות נצבים, וילך, האזינו, וזאת הברכה.
מתוכן הדרשות ומסגנונן ניכר כי הקובץ נכתב בשיטתו של רבי עקיבא.
נמצאים בו דרשות של לשונות כפולים על פי שיטת רבי עקיבא.
הלכות רבות שמובאות בו ללא מקור מצוינות במקום אחר בשם רבי עקיבא.
ייתכן שספרי זה הוא חלק מהספרי הנזכר בתלמוד שאמר עליו רבי יוחנן .
הייחוס לבית המדרש של רבי שמעון בר יוחאי עולה יפה עם הייחוס לשיטת רבי עקיבא, רבו של רשב"י.
עם זאת חדרו לספר מדרשים רבים מהמדרש המקביל של דבי רבי ישמעאל - מכילתא דברים, שרובה אבדה.
פרופסור אליעזר אריה פינקלשטין הוציא בברלין מהדורה מדעית של הספרי ב-1939, חודש ימים אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה.
עותקים אחדים נשלחו לא"י וגם לארצות אחרות.
ברם רובם נשארו בגרמניה, וכנראה נאבדו בימי המלחמה ולא נשאר מהם זכר.
בשנת התשכ"ט הוציא לאור בניו יורק מהדורת צילום.
פינקלשטיין מסביר בהקדמה שם מדוע לא תיקן את הטעון תיקון במהדורה המקורית, אף על פי שהיה ער לצורך בתיקונים.
ספרטקוס היא סדרת דרמה המשכית-היסטורית אמריקאית ששודרה ברשת Starz מ-22 בינואר 2010 ועד 12 באפריל 2013 למשך שלוש עונות ומיני סדרה מקדימה.
הסדרה מתמקדת בדמותו של ספרטקוס, גלדיאטור תראקי שהוביל בשנים 73 - 71 לפנה"ס את מלחמת העבדים השלישית נגד האימפריה הרומית.
המפיקים בפועל של הסדרה הם סם ריימי ורוברט טאפרט, להם זוהי השותפות השלישית, לאחר שהיו שותפים בהפקת סדרות הטלוויזיה "זינה הנסיכה הלוחמת" ו"אגדת המחפש".
העונה הראשונה של הסדרה, ספרטקוס: דם וחול, מתמקדת בביסוס האירועים שבחייו המוקדמים של ספרטקוס המובילים לתחילת מרד העבדים.
העונה השנייה, ספרטקוס: נקמה, עוקבת אחר מה שקרה בעקבות מרד העבדים, כאשר קלאודיוס גלאבר נשלח לעצור את חבורת העבדים ההולכת וגדלה.
העונה השלישית, ספרטקוס: מלחמת המקוללים, מביאה את התפשטותו של מרד העבדים לכדי צבא של ממש ואת קרב הכוחות בין שני המחנות, העבדים והרומאים.
המיני-סדרה (סרט הפריקוול), ספרטקוס: אלוהי הזירה, הביאה את עלילתו של בית בטיאטוס ועלייתו לכוח לפני לכידתו של ספרטקוס.
הסדרה הוגבלה לצפייה לילדים מתחת לגיל 17 עקב שימוש באלימות גרפית קשה, תוכן מיני בוטה ושפה גסה.
ב-2023 רשת Starz הודיעה על תחילת הפקת סדרת המשך, בשם ספרטקוס: בית אשור, עם סטיבן ס.
בישראל, ב-15 בפברואר 2011 עלו פרקי שתי עונות הסדרה ב-VOD של yes ובאתר yes וואלה!.
בספטמבר 2011 שודרו הפרקים בערוץ yes Action HD ולאחר מכן ב-yes Oh.
שלוש העונות המלאות והמיני-סדרה/פריקוול, היו זמינות לצפייה בשירות הסטרימינג של נטפליקס עד שנת 2020. הזמינות הופסקה זמנית (עקב פקיעת רישיונות שידור), אך נטפליקס החזירה את הסדרה המלאה לספריית התוכן שלה במהלך שנת 2025.
הסיפור מתחיל בסכסוך בין תראקי לא ידוע לבין חיל העזר הרומי במערכה כנגד גטאה (שבטים דאקים אשר התיישבו בדנובה התחתונה, באזור המוכר כיום כרומניה), תחת מנהיגותו של הלגאטוס, קלאודיוס גלאבר.
בשנים 72 - 71 לפנה"ס, הגנרל הרומאי והפרקונסול של מחוז מקדוניה הרומית מרקוס טרנטיוס וארו לוקולוס צעד לעבר הגטים, שהיו בני בריתו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס, אויב הרומאים.
הגטים פשטו לעיתים קרובות את אדמותיו של התראקי, ולכן גלאבר משכנע את התראקי להצטרף לצבא הרומאי כחייל עזר.
גלאבר מחפש אחר גדולה וכוח, בעידודה של אשתו איליתיאה, והוא מחליט לסגת מתקיפת הגטים ולהתעמת מול כוחותיו של מיתרידטס באסיה מינור.
התראקי, אשר חש נבגד, מוביל התמרדות נגד גלאבר, וחוזר למצוא את כפרו בחורבות.
התראקי ואשתו סורה נלכדים בידי גלאבר למחרת.
התראקי נדון למות בזירה כגלדיאטור על פשעיו, וסורה נלקחת לעבדות.
התראקי נשלח לעיר קפואה אשר באיטליה, מרכזה של אימוני הגלדיאטורים.
כנגד כל הסיכויים, הוא שוחט בזירה את ארבעת הגלדיאטורים שנבחרו להוציאו להורג, וזוכה לתשואות הקהל.
סנאטור אלביניוס משנה את גזר דינו ממוות לעבדות.
בהיות שמו של התראקי לא ידוע, לנטולוס בטיאטוס - בעל הלודוס בקפואה - מציע לקרוא לו בשם "ספרטקוס" (על שמו של מלך תראקיה ספאראטאקוס, שחי בשנים 450 - 431 לפנה"ס).
בטיאטוס מבחין בכישרונו הגולמי של התראקי ובפופולריותו בקרב ההמונים, ורוכש אותו לאימונים בין חומות הלודוס שלו תחת הדרכתו של דוקטורה, עבד וגלדיאטור לשעבר.
ספרטקוס חובר לוארו, רומאי שמכר את עצמו לעבדות כדי לשלם את חובותיו ולכלכל את משפחתו.
הוא מתעמת מול הגלדיאטורים הבכירים, ביניהם קריקסוס, הגאלי הבלתי מנוצח, ובַּרְכַּה הקרתגי.
עד מהרה, ספרטקוס לומד שסורה נמכרה לסוחר עבדים סורי.
בטיאטוס, שלא יכול היה לשלוט בספרטקוס במהלך ימי אימוניו הראשונים בלודוס, מבטיח לחפש אחר סורה ולאחד ביניהם בתמורה לשיתוף פעולה מצדו בזירה.
לאחר מספר אתגרים קטלניים ואימונים מפרכים נוספים, ספרטקוס הופך לאגדה חיה וזוכה להיקרא "אלוף קפואה".
בטיאטוס מארגן את רכישתה של סורה, אך היא מועברת כאשר היא פצועה אנושות, לאחר שהשיירה הותקפה כביכול בידי שודדי דרכים.
רציחתה אורגנה בסתר בידי בטיאטוס כדי לשמור על ספרטקוס נאמן ומפוקס בניצחונותיו לבית בטיאטוס.
אבל על מותה של אשתו, ספרטקוס בוחר להתעלם מעברו כתראקי, לשכוח את חלומותיו לחופש, ולהפוך לאלוף בית בטיאטוס.
נקודת המפנה מגיעה כאשר ספרטקוס נבחר להילחם מול חברו וארו במבחן ראווה שנועד לחגוג את הגעתו לבגרות של נומריוס, בנו של המגיסטראט.
איליתיאה, שתיעבה את ספרטקוס משום שהביך את בעלה גלאבר במרד שלו, מפתה את נומריוס הצעיר ומשכנעת אותו לדרוש במותו של המפסיד בקרב.
ספרטקוס מנצח כמצופה, וכאשר נומריוס נותן את ההוראה, בטיאטוס מאלץ את ספרטקוס לציית ולהרוג את וארו בשל רצונו למצוא חן בעיני המגיסטראט רב ההשפעה.
ספרטקוס סובל הן מפציעה חמורה והן מצער וכאב על אובדן חברו הטוב, והוא הוזה חלומות אשר מובילים אותו לגלות את האמת על מותה של סורה.
ביודעו כי מדובר בהכל או לא כלום ובבחירה גורלית בין מרד לבין שעבוד, ספרטקוס בוחר להרוג את כולם ומארגן מרד עבדים נגד הבית אשר לחם עבורו.
כדי להשיג את נקמתו, ספרטקוס מגייס את עזרתם של קריקסוס ושאר הגלדיאטורים כדי להביס את בית בטיאטוס אחת ולתמיד.
עלילת המיני סדרה מספרת את קורותיהם של בית בטיאטוס והעיר קפואה בימים שלפני הגעתו של ספרטקוס.
הסיפור מתחיל לא הרבה לאחר שקווינטוס לנטולוס בטיאטוס הפך ללניסטה - מנהל העבדים והגלדיאטורים, והוא משתלט על הלודוס של אביו, טיטוס, שחוזר לביתו מסיציליה בגלל בעיות בריאותיות.
במהלך הסדרה, בטיאטוס מגלה שאיפות לגדולה ומנסה להשתחרר מצילו של אביו, להפוך לגבר בזכות עצמו, ולזכות בכבוד לעצמו וללודוס שלו.
לצידו עומדת אשתו, לוקרשיה, שתעשה הכול כדי שבעלה יצליח.
בטיאטוס שם את כל החלומות שלו לכבוד, הצלחה ועושר על כתפיו של גלדיאטור אחד, גאניקוס הקלטי.
גאניקוס הוא האלוף של בית בטיאטוס, והוא גלדיאטור מוכשר ויוצא דופן, שמעולם לא הפסיד בקרב.
בגלל שבטיאטוס עדיין לא הרוויח את הכבוד החברתי הראוי לתת ללוחמיו להשתתף בקרבות האליפות, הוא נאלץ לתכס מזימות שמטרתן להביא לביתו את הכבוד.
בטיאטוס נאלץ להתמודד מול טיטוס קלאביוס, מגיסטראט העיר קפואה, ששולט בעולם התחתון של העיר ומאיים על כבודו ועל הלודוס שלו.
בנוסף לקו העלילה הראשי העוסק בגאניקוס, הסדרה גם מציגה את קווי העלילה של דמויות המשנה, כדוגמת קריקסוס, אוינומאוס ואשור.
מוצגת עלייתו של קריקסוס לכוח, כאשר הוא מופיע לראשונה כעבד לא ממושמע שרוחו הלוחמנית צדה את עינו של בטיאטוס.
הוא נקנה על ידיו, ובמהרה מוכיח לכולם את כישוריו בזירה, כשבסופו של דבר הוא צפוי להפוך לאלוף של הלודוס.
כמו כן, מוצג לראשונה עברו האפל של אוינומאוס לפני שהפך לדוקטורה של בית בטיאטוס, וכן את הסורים אשור וחברו דאגאן.
לאחר מרחץ הדמים שבסוף עונה קודמת ובריחתם של העבדים בראשותו של ספרטקוס, מרד העבדים מכה פחד ויראה בקרב הרפובליקה הרומית.
פראיטור גלאבר וצבאו נשלחים לקפואה כדי לדכא את המרד ההולך וגדל של ספרטקוס ואת שחרורם ההמוני של עבדים לפני שיגרם נזק נוסף.
לספרטקוס ניתנת הבחירה בין סיפוק הצורך האישי שלו בנקמה כנגד האיש אשר דן את אשתו לשעבוד ולמוות, לבין נקיטת הקורבנות הנחוצים כדי למנוע מצבאו להתפרק.
בסופו של דבר מצליח ספרטקוס ללכד את השורות בקרב העבדים.
הוא יוצא למבצע חשאי יחד עם קריקסוס, גאניקוס ואגרון משיג את אלמנט ההפתעה, ובסיום קרב מתיש ביער ובמקדש בו ספרטקוס ואנשיו שכנו, שבמהלכו אנומיאוס נהרג, צבא העבדים של ספרטקוס מכניע את חייליו של גלאבר וספרטקוס משיג את נקמתו.
העונה השלישית מתחילה כשישה חודשים לאחר ניצחונו של ספרטקוס על גאיוס קלאודיוס גלאבר.
צבא העבדים הנמלטים, שמנה בתחילה כ-70 גלדיאטורים, גדל לכוח בן אלפי חיילים המאיים על הרפובליקה הרומית הסנאט הרומי מטיל את משימת דיכוי המרד על מרקוס ליקיניוס קראסוס, המנהיג הרומי העשיר והשאפתן.
קראסוס, המכיר בכוחו של המורד, מצרף לשורותיו את גאיוס יוליוס קיסר הצעיר, מתוך הבנה שכישוריו הצבאיים והפוליטיים יסייעו לו.
קראסוס מפגין ערמומיות טקטית ומצליח לגרום לצבא העבדים הפסדים במספר עימותים.
קיסר מתחפש לעבד ומסתנן לעיר סינואסה, הנמצאת בשליטת המורדים.
הוא מצליח לרכוש את אמונם של ספרטקוס וקריקסוס, ואף משתתף בהוצאה להורג של אזרחים רומאים הכלואים בעיר.
מטרתו העיקרית של קיסר היא לזרוע סכסוכים פנימיים בקרב העבדים.
בהמשך, הוא מוביל כוח רומי, בסיוע שודדי ים בוגדניים, לכיבוש מחדש של העיר מידי המורדים אשר נסים להרים המושלגים ומצור מוטל עליהם, הם מצליחים לחמוק מידיו של הצבר הרומאי אך מאבדים חיילים רבים.
חילוקי דעות מהותיים צצים בין ספרטקוס לקריקסוס בנוגע למטרות המרד ולכיוון הנסיגה.
קריקסוס מחליט לפרוש מהכוח העיקרי של ספרטקוס ולצעוד לעבר רומא, מלווה בניביה, אגרון ותומכיו.
הכוח של קריקסוס מנחיל אבדות קשות לרומאים, אך לבסוף מובס בשערי העיר על ידי צבאו של קראסוס.
טיבריוס, בנו של קראסוס, עורף את ראשו של קריקסוס ושולח אותו יחד עם ניביה הפצועה למחנה ספרטקוס כאות אזהרה.
אגרון ו-500 נוספים נלקחים בשבי.
בתגובה למותו של חברו הטוב, ספרטקוס חוטף את טיבריוס ואת החיילים הרומאים שליוו אותו.
ספרטקוס כופה על השבויים הרומאים להילחם זה בזה כגלדיאטורים, כ"משחקי כבוד" לזכר קריקסוס.
קיסר מגיע להחליף את טיבריוס תמורת 500 השבויים של קריקסוס.
במהלך ההחלפה, טיבריוס נרצח על ידי שפחה ומאהבת של אביו קראסוס, שאותה אנס על מת לפגוע באביו.
מות בנו מדרבן את קראסוס לפתוח במתקפה כוללת רבת-עוצמה.
ספרטקוס מוביל את צבא העבדים לקרב האחרון בידיעה שסיכוייו קלושים.
המורדים מצליחים להפתיע את הרומאים בשלב הראשון באמצעות חיל פרשים בראשות גאניקוס אך בקרב הסופי והמכריע, צבא העבדים הובס באופן סופי על ידי הכוחות העדיפים והממוגנים של קראסוס.
ספרטקוס, על אף שצבאו נחות מספרית, הצליח לפצוע את קראסוס, רדף אחריו והתעמת איתו בקרב יחידים.
הוא הכריע את קראסוס, אך ברגע הניצחון שלו, שלושה חיילים רומאים אלמונים הגיחו מאחור ונעצו בו חניתות, פוצעים אותו אנושות.
אגרון מגיע למקום, מחסל את החיילים שפצעו את ספרטקוס, ונושא את מנהיג המרד הפצוע הרחק משדה הקרב כדי שימות בכבוד.
ברגעיו האחרונים, ספרטקוס מסרב למות כדמות הציבורית "ספרטקוס" ומבקש להיזכר בשמו האמיתי (שכבר נשכח).
הוא מת כאיש חופשי, מוקף על ידי אגרון, נאסיר וקבוצה קטנה של ניצולים שאותם הבטיח להוביל אל החופש.
בכך, הוא השיג ניצחון אישי, שכן אגרון והניצולים הבודדים הצליחו להימלט ולהפיץ את מורשתו, בעוד שאר המורדים שנתפסו, כולל גאניקוס, נצלבו לאורך הדרך האפית.
לאחר הקרב הסופי, קראסוס ויוליוס יוצאים כמנצחים מזהירים, אולם הסדרה מרמזת כי האיום הפוליטי הבא על רומא יגיע דווקא משורותיה.
קראסוס שואף כעת להשיג את הכוח הפוליטי האולטימטיבי שיאפשר לו ליצור ברית שלטון עם פומפיוס וקיסר, ברית שתהפוך אותם למה שנודע לימים כטריאומווירט הראשון ותסלול את הדרך לסוף הרפובליקה ותחילת האימפריה הרומית.
ספרטקוס - תראקי שהופך לגלדיאטור בלודוס של לנטולוס בטיאטוס לאחר שנחשב לבוגד והוטל עליו קלון על הפרת פקודותיו של לגאטוס קלאודיוס גלאבר.
על אשתו נגזר לחיות כשפחה וספרטקוס נלקח כעבד לרומא כדי להיהרג במשחקי הזירה.
לבסוף בטיאטוס עורך הסכם מזויף עם ספרטקוס לאחד אותו עם אשתו אם ימשיך להילחם בזירה.
מגולם על ידי אנדי ויטפילד בעונה הראשונה ועל ידי ליאם מקינטייר בעונה השנייה והשלישית.
קריקסוס - לוחם גאלי, מהמצטיינים שבלוחמיו של בטיאטוס ואלוף קפואה במשחקי הגלדיאטורים.
הוא מתעב את ספרטקוס ומאמין באחוות הסימן, כלומר, הוא מחשיב את תואר הגלדיאטור ככבוד גדול וכשירות לעיר.
לאחר שהוא וספרטקוס מצוותים יחדיו להילחם נגד תיאוקולס הבלתי מנוצח, קריקסוס נפצע אנושות ותוארו נלקח ממנו לטובת ספרטקוס, שמוכרז כמנצח.
הדבר תוקע טריז נוסף ביחסיהם העכורים של ספרטקוס וקריקסוס.
קריקסוס הוא מושא תשוקותיהן של נשים רבות, אולם ליבו שייך לנאביה.
ברגע שהרומן ביניהם מתגלה, הוא מוכה קשות והיא נמכרת לאחר.
הוא וספרטקוס מיועדים להילחם אחד נגד השני, ובשיחה ביניהם הם עורכים הסכם מאולץ - אם ספרטקוס ינצח, הוא ימצא את נאביה וישחררה לחופשי, ואם קריקסוס ינצח המרד לא יתרחש אך הוא יהרוג את בטיאטוס ביום מן הימים.
לאחר שמזונו של קריקסוס מורעל טרם הקרב, הוא עוזר לספרטקוס במרד.
מגולם על ידי מנו בנט.
בַּרְקה - ידוע בכינוי "החיה של קרתגו", בן למשפחת ברקה אחד מהגלדיאטורים המצליחים ביותר של בטיאטוס, ששימש כשומר ראשו וכרוצח שכיר עבורו.
ברקה ניסה לחסוך מספיק כסף כדי לקנות את חירותו ואת חירות מאהבו פייטרוס.
אולם, עקב מזימותיו של אשור - שהתחמק מתשלום לברקה לאחר שהפסיד בהתערבות - בטיאטוס הורה על התנקשות בחייו.
מגולם בעונה הראשונה וב"אלי הזירה" על ידי אנטוניו טה מיוהא.
גאניקוס - גלדיאטור קלטי מוכשר שלעולם לא הפסיד בקרב.
גאניקוס היה האלוף של הלודוס מספר שנים לפני הגעתו של ספרטקוס.
לאחר שניצח בקרב הגדול של קולוסיאום של קפואה, הוא שוחרר מעבדות, וקיבל את החופש שלו.
מגולם ב"אלי הזירה" ובעונה השנייה והשלישית על ידי דאסטין קלייר.
אוינומאוס - מאמן הגלדיאטורים של בטיאטוס.
לאחר פרוץ המרד נקרע בין נאמנותו לבית בטיאטוס לבין הידיעה שבבגידת אדונו.
הופך ליועץ בעל כוחו לאנשי המרד.
מגולם בעונה הראשונה והשנייה וב"אלי הזירה" על ידי פיטר מנזה.
אשור - גלדיאטור לשעבר ממוצא אשורי.
רגלו נפגעה בידי קריקסוס ולכן הוא משמש כמנהל החשבונות של בטיאטוס ואיש סודו.
ערמומיותו וכישוריו משרתים את טובתו של בטיאטוס, אם כי לרעתם של אויביו.
מזימותיו עולות בחייהם של ברקה ופייטרוס.
עזרתו נחשבת ליקרת ערך בעת הסרתם של קלאביוס וסולוניוס מתפקידם.
כתוצאה מכך, בטיאטוס מקדם אותו לבן בית.
לבסוף, בוגדנותו מתגלה וכמעט עולה לו בחייו מידי אוינומאוס, אך הוא מתחבא מתחת לגווייה של חייל רומאי וניצל.
מגולם בעונה הראשונה והשנייה וב"אלי הזירה" על ידי ניק טאראביי.
וארו - אזרח רומאי שמכר עצמו ללודוס כדי לתמוך כספית במשפחתו.
הוא וספרטקוס מפתחים יחסי חברות.
הוא נהרג בעת קרב תחרותי למטרות שעשוע בינו לבין ספרטקוס כאשר נומריוס קלאבר הצעיר מורה על הריגתו בידי ספרטקוס.
מגולם בעונה הראשונה על ידי ג'יי קורטני.
סורה - אשתו של ספרטקוס.
היא נמכרת כשפחה לאחר שבעלה מורד ברומאים.
בטיאטוס רוכש אותה, אך מורה על רציחתה כדי לשבור את רוחו של ספרטקוס ולמנוע ממנו להימלט.
מגולמת בעונה הראשונה על ידי ארין קמינגס.
נאביה - שפחתה האישית והנאמנה של לוקרשיה.
הופכת למושא אהבתו של קריקסוס לאחר שהוא מודה בחיבתו אליה.
השניים נראים על ידי אשור, אשר מבקש לנקום בקריקסוס על שגרם לנכותו, והוא מבקש מבטיאטוס את קרבתה.
כאשר נודע על כך לקריקסוס, הוא תוקף את אשור לעיני כל ובכך נודע דבר הרומן.
מגולמת בעונה הראשונה וב"אלי הזירה" על ידי לסלי אן ברנדט.
בעונות השנייה והשלישית מחליפה אותה השחקנית סינתיה אדאי-רובינסון.
מירה - שפחה שנשלחה תחת איומים במוות לפתות את ספרטקוס ולשמש כמאהבתו.
עם הזמן היא רוכשת את אמונו ועוזרת בבריחתם של העבדים מבית בטיאטוס.
בעונה השנייה היא הופכת ללוחמת מיומנת ומתאהבת בספרטקוס.
מגולמת בעונה הראשונה והשנייה על ידי קתרינה לאו.
אגרון - גלדיאטור גרמאני שנמכר ללודוס של בטיאטוס, ומהראשונים להצטרף למרד של ספרטקוס, שבו נהרג אחיו דורו.
מגולם בעונות הראשונה, השנייה והשלישית על ידי דן פיוריגל.
דוקטורה - קודמו של אוינומאוס בתפקיד מאמן הגלדיאטורים בבית בטיאטוס.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי טמורה מוריסון.
דאגאן - גלדיאטור סורי, חבר של אשור.
בשל תאוותו לכוח של אשור ובשל תככיו, דאגאן מוצא את מותו בידי חברו.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי שיין רנגי.
מליטה - השפחה האישית של לוקרשיה ואשתו של אוינומאוס.
מתה לאחר ששתתה רעל המיועד לטיטוס בטיאטוס.
מגולמת ב"אלי הזירה" על ידי מריסה רמירז.
דיונה - שפחה בבית בטיאטוס.
מוצאת להורג בזירה לאחר שנתפסה.
מגולמת ב"אלי הזירה" על ידי ג'סיקה גרייס סמית.
נאסיר - עבד צעיר ששוחרר מוילה רומאית בידי ספרטקוס וצבא המורדים שלו.
מגולם בעונה השנייה והשלישית על ידי פנה האמה טיילור.
סאקסה - שפחה גרמנית שניצלה בידי המורדים ומצטרפת לכוחותיהם.
מגולמת בעונה השנייה והשלישית על ידי אלן הולמן.
קורה - שפחה נאמנה למרקוס קראסוס עליו הוטלה המשימה לשים קץ למרד של ספרטקוס.
המאורעות הקרבים יעמידו למבחן את רגשותיה העמוקים למעבידה.
מגולמת בעונה השלישית על ידי ג'נה לינד.
סיביל - שפחה צעירה ונאת מראה שניצלה מאכזריותם של הרומאים.
כעת כשהיא חופשייה, היא תצא למסע ותיגע בליבותיהם של אנשי מפתח בתנועת המרד.
מגולמת בעונה השלישית על ידי גוונדולין טיילור.
קווינטוס לנטולוס בטיאטוס - אדונו של ספרטקוס ובעל הלודוס לאימון גלדיאטורים.
תככן ושאפתן, הזומם להפוך למגיסטראט תוך חתירה נגד יריבו סולוניוס והשגת יתרון על המגיסטראט הנוכחי טיטוס קלאביוס ולגאטוס קלאודיוס קלאבר, על-מנת שיהיה בן חסותם.
אולם, לאחר שקלאביוס מסרב לתמוך בשאיפתו, בטיאטוס חוטף אותו והורגו.
באמצעות השימוש בשוחד ובעזרתו של אשור, הוא גוזר על סולוניוס מוות בזירה ומגייס את תמיכתו של גלאבר.
תוכניותיו לשליטתו בספרטקוס מתגלות, מה שמביא למפלתו הסופית בעת חגיגות ניצחונו כביכול.
הוא נשחט על ידי ספרטקוס בזמן מרד העבדים.
מגולם בעונה הראשונה וב"אלי הזירה" על ידי ג'ון האנה.
לוקרשיה - אשתו של בטיאטוס.
לקחה אליה את קריקסוס כמאהב ומשתוקקת ליורש לבית בטיאטוס.
מתפקדת כשותפתו מרצון מתוך כוונה לקדם את מטרותיו הנלוזות של בעלה ומשתמשת בשוחד והטעיה לצורך כך.
היא נפצעת אנושות מידי קריקסוס בזמן המרד לאחר שנודע לו דבר מעשיה.
מגולמת בעונה הראשונה והשנייה וב"אלי הזירה" על ידי לוסי לולס.
גאיוס קלאודיוס גלאבר - לגאטוס הצבא הרומי ובעלה של איליתיאה.
אחראי לעבדותו של ספרטקוס כגלדיאטור.
גלאבר ביקש את עזרת שבטו של ספרטקוס תמורת תמיכתם של הרומאים נגד אויביהם.
כאשר התעניינותם של הרומאים שינתה כיוון לרעתם של התראקים, אלה התמרדו וגלאבר דיכא את המרד.
הוא מכר את אשתו של ספרטקוס, סורה, לסוחר עבדים סורי ואת ספרטקוס ללודוס של בטיאטוס.
כאשר הוא מגלה שאשתו רצחה את לייקיניה, בטיאטוס מאלץ אותו להעניק לו את חסותו תמורת מחיר השתיקה.
מגולם בעונה הראשונה והשנייה על ידי קרייג פארקר.
איליתיאה - בתו של סנאטור אלביניוס ואשתו של גלאבר.
מפתחת יחסי חברות עם לוקרשיה ומבקרת בתכיפות את הלודוס.
היא שונאת את ספרטקוס, ומפתה את נומריוס קלאביוס הצעיר כדי שיורה על הריגתו של וארו בידי ספרטקוס.
לאחר שהסדר בינה לבין לוקרשיה יצא מכלל שליטה, איליתיאה מאבדת את שפיות דעתה והורגת את לייקיניה, בת דודתו של מרקוס ליקיניוס קראסוס.
היא נמלטת בזמן מרד העבדים וגורמת לשחיטתם של חבריה, ללא כל חרטה.
מגולמת בעונה הראשונה והשנייה על ידי ויוה ביאנקה.
מרקוס דקיוס סולוניוס - לניסטה מקפואה, שהחל כחברו הטוב של בטיאטוס אך הפך ליריבו כאשר קנה את הלודוס היריב מידי וטיוס (ב"אלי הזירה").
מנסה להביא למפלתו של בטיאטוס אך נופל ברשת השקרים של ביתו וסופו נגזר למות בזירה לאחר שהופלל ברצח המגיסטראט קלאביוס.
הוא נשחט בידי ספרטקוס, שמודיע לו כי גורל בית בטיאטוס יהא כגורלו.
למשמע הודעה זו, הוא מת כשהוא צוחק לשאגות הקהל.
מגולם בעונה הראשונה וב"אלי הזירה" על ידי קרייג וולש-רייטסון.
טיטוס קלאביוס - מגיסטראט העיר קפואה.
מעליב את בטיאטוס שלא מרצונו, מה שמוביל לרציחתו בביבים של העיר.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי ג'ון באך.
טיטוס בטיאטוס - אביו של קווינטוס בטיאטוס.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי ג'פרי תומאס.
טאליוס - אדם בעל כוח רב בקפואה, שמנהל ארגון פשע בעיר.
נכנס לעימות אלים עם בטיאטוס.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי סטיבן לובאט.
וטיוס - עושה דברו הצעיר של טאליוס ואדון הלודוס היריב.
מגולם ב"אלי הזירה" על ידי גארת' ויליאמס.
גאיה - אשת החברה הגבוהה, חברתה הקרובה של לוקרשיה.
מצאה את מותה בידי טאליוס.
מגולמת ב"אלי הזירה" על ידי ג'יימי מארי.
פובליוס וריניוס - פראיטור, יריבו הפוליטי של גלאבר.
מגולם בעונה השנייה על ידי ברט טאקר.
מרקוס ליקיניוס קראסוס - האדם העשיר ביותר ברפובליקה הרומית.
מעורר קנאה ומתועב בידי אנשי החברה הגבוהה היושבים בסנאט, והוא משתוקק לכוח ולכבוד שיגיעו בעקבות לכידתו של ספרטקוס וצבאו.
מגולם בעונה השלישית על ידי סיימון מרלס.
גאיוס יוליוס קיסר - צעיר מרדן שמגיע משושלת יוחסין מוערכת, אשר האינטליגנציה הקטלנית שלו ושימושו בחרב יעמדו בפני מבחן כנגד תנועת המרד של ספרטקוס לקראת עלייתו האולטימטיבית לכוח.
מגולם בעונה השלישית על ידי טוד לזאנס.
לאיטה - אשתו של מכובד רומאי הנקלעת למרכז המאבק נגד ספרטקוס.
חייה וחיי אהוביה משתנים ללא הכר בעקבות כך.
מגולמת בעונה השלישית על ידי אנה האצ'יסון.
הסדרה צולמה בסגנון דומה לזה שבו צולם הסרט "300".
כמו כן, הסרט "גלדיאטור" שימש השראה לאווירה הכללית של הסדרה.
כל סצנה בסדרה צולמה מול מסך ירוק, ואפקטים מיוחדים יוצרים את מה שנראה ברקע.
ב-22 בדצמבר 2009, כחודש לפני שהעונה הראשונה עלתה לשידור, פורסם כי הסדרה אושרה להפקתה של עונה שנייה.
אולם, במרץ 2010 פורסם כי צילומי העונה השנייה נדחו ל-2012 לאחר שהתגלה כי השחקן הראשי המגלם את ספרטקוס, אנדי ויטפילד, אובחן בסרטן מסוג לימפומה שאינה הודג'קין.
דחיית הצילומים באה לאפשר לוויטפילד לעבור את הבדיקות הנחוצות כדי לבדוק האם הוא יוכל להמשיך לככב בסדרה.
בעקבות דחיית ההפקה, רשת Starz הודיעה כי ב-2011 תעלה לשידור מיני סדרת פרולוג בת שישה פרקים הנקראת "ספרטקוס: אלי הזירה".
המיני סדרה מספרת את סיפורו של קווינטוס בטיאטוס, המגולם על ידי ג'ון האנה, לפני אירועי העונה הראשונה.
הפקתה החלה בקיץ 2010, והמיני סדרה עלתה לשידור בינואר 2011.
באמצע 2010 נראה היה כי ויטפילד בריא מספיק כדי לחזור לעונה השנייה, אך לקראת סוף 2010 התגלה כי הסרטן שלו חזר, והוא לא יוכל להמשיך להופיע בסדרה.
רשת Starz האמינה כי יש להמשיך בסדרה, למרות שהיו מחשבות לבטל את הסדרה מפני שוויטפילד לא יחזור.
בסופו של דבר ויטפילד נתן לרשת את ברכת הדרך להמשיך בתוכנית בלעדיו, והרשת החליטה ללהק את דמותו של ספרטקוס מחדש.
לאחר כמה חודשים נפטר ויטפילד מהמחלה.
בינואר 2011, פורסם כי השחקן האוסטרלי ליאם מקינטייר לוהק לגלם את ספרטקוס, והוא המשיך לגלם את דמותו גם בעונה השלישית.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-27 בינואר 2012 בשם "ספרטקוס: נקמה".
ב-4 ביוני 2012 נמסר כי הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, שתיקרא "ספרטקוס: מרד הארורים", והיא עלתה לשידור ב-25 בינואר 2013.
ב-29 בנובמבר 2012 נודע כי רשת הטלוויזיה מתכוונת להפיק סדרת ספין אוף המתמקדת בדמותו של גאיוס יוליוס קיסר - דמות אשר הוצגה בעונתה השלישית של הסדרה.
פרק הבכורה של הסדרה קבע שיא חדש לרשת השידור, עם 553 אלף צופים ו-1.285 מיליון צופים למשך העונה כולה.
אתר הביקורות Metacritic נתן לסדרה ציון של 54% בהתבסס על 22 ביקורות המבקרים, וציון כללי של 8.1 מתוך 10 לפי 247 ביקורות.
קן טאקר מאנטרטיינמנט ויקלי מציין שהסדרה "מקבלת השראה מהסרט '300' של זאק סניידר אך בעלת שורשים עמוקים יותר של סדרות כ'זינה הנסיכה הלוחמת' ו'הרקולס: המסעות המופלאים'", וכן היא "התענוג הלא-כל-כך-אסור של העונה".
רוברט לויד מלוס אנג'לס טיימס מציין כי "ג'ון האנה שומר על הסדרה מקורקעת בגילומו של אדם העוסק בעסק מלחיץ ויומיומי".
דינייט ורוברט טפרט ציינו כי שני היסטוריונים נשכרו על מנת לשמש כיועצים בסדרה.
למרות זאת, ישנן מספר טעויות היסטוריות ושינויים מרחיקי לכת.
הפרטים אודות חייו של ספרטקוס טרם מרד העבדים, כפי שהצטייר בעונה הראשונה, הוגבלו לעובדה שהוא היה עריק רומאי.
בין שאר ההבדלים ההיסטוריים נמנים:
שם תוארו של לנטולוס בטיאטוס אשר ניתן לו עם קבלת הטוגה ויריליס בבגרותו הוא "קווינטוס" בסדרה, אם כי שם תוארו ההיסטורי האמיתי היה "גניאוס".
שומרים נראו לבושים בשריון גוף מסוג לוריקה סגמנטטה כלגיונרים רומאים.
עדות היסטורית לשימוש הראשון בלבוש זה היה בשנת 9 לספירה, שישה דורות לאחר המרד של ספרטקוס.
ברקה מתואר כאסיר האחרון שנותר חי כתוצאה מנפילת קרתגו.
אולם, קרתגו הושמדה על ידי רומא בשנת 146 לפני הספירה, לקראת סוף המלחמה הפונית השלישית, כשבעה דורות לפני זמן התרחשות הסדרה.
לפי הסדרה, בזמן המרד של ספרטקוס, גלאבר שקל להתמודד למשרת פראיטור.
לפי אזכור היסטורי, הוא כבר שימש בתפקיד זה כאשר התחיל המרד.
מותו של ספרטקוס מוצג באופן גלוי בסדרה אך היסטורית למרות שמקובל להאמין שספרטקוס אכן נהרג בקרב הסופי - גופתו לא נמצאה מעולם, מה שמנע מהרומאים להציג את ניצחונם המוחלט עליו.
בסדרה, הגטים היו אויביה של תראקיה.
אולם הלכה למעשה, הגטים היו חלק מהשבטים התראקים.
על אף שהמרד דוכא באכזריות על ידי המצביאים מרקוס ליקיניוס קראסוס וגניאוס פומפיוס מגנוס, והעבדות נותרה מוסד מרכזי ברפובליקה, מרד ספרטקוס היה אירוע מכונן.
הוא חשף באופן בוטה את חולשתה המבנית של הרפובליקה הרומית ואת אכזריותה, והיווה חוליה קריטית בשרשרת האירועים שהובילה לקריסתה הסופית של הרפובליקה.
הניצחון על ספרטקוס העניק לקרסוס ולפומפיוס כוח צבאי ופוליטי עצום.
את כוחם זה הם ניצלו כדי לכפות על רומא את הקמת הטריומווירט הראשון (60 לפנה"ס) יחד עם גאיוס יוליוס קיסר.
העברת הכוח לטריומווירט – הברית השלטונית שמקורה, בין היתר, בכוח שצברו בדיכוי המרד – היא שהציתה לבסוף את מלחמות האזרחים שהמיטו את קץ הרפובליקה, גורלם של חברי הטריומווירט לא שפר עליהם.
תוך עשור וחצי מרגע הדיכוי, שלושת המנהיגים הגדולים של הרפובליקה הרומית, שהיו מעורבים במרד או עלו לשלטון בעקבותיו, מצאו את מותם האלים:
• מרקוס ליקיניוס קראסוס, המנצח הראשי, נהרג יחד עם בנו ב-53 לפנה"ס במסע מלחמה כושל נגד האימפריה הפרתית בקרב חָרָן, על מנת ללעוג לצמאונו לעושר, הפרסים שפכו זהב מותך לתוך פיו, ערפו את ראשו והשתמשו בו כאביזר במה במחזה.
• גניאוס פומפיוס מגנוס הובס על ידי קיסר במלחמת האזרחים (48 לפנה"ס) ונדקר למוות במצרים.
• גאיוס יוליוס קיסר ניצח במלחמת האזרחים והפך לדיקטטור, אך נרצח ב-44 לפנה"ס על ידי סנאטורים שביקשו להציל את הרפובליקה.
המרד של ספרטקוס, על אף שנדון לכישלון מבחינת העבדים, תרם לחשיפת הפיצולים הפנימיים והאלימות שאפיינו את שקיעת הרפובליקה ואת עליית הקיסרות, ספרטקוס עצמו נזכר לדורות כאייקון של חופש ותנועות רבות שאבו השראה מדמותו וראו בו מודל להערצה.
ספרטק פרימוריה וולדיווסטוק היא קבוצת כדורסל רוסית מהעיר ולדיווסטוק במזרח רוסיה, שייצגה את מחוז פרימוריה.
עד 2003 נקראה בשם "ספרטק וגוא"ס".
הקבוצה הוקמה בשנת 1999 ושיחקה באליפויות אזוריות ובליגת המשנה הרוסית בכדורסל עד 2004.
בעונת 2005 הקבוצה שיחקה בליגת העל הרוסית בכדורסל, ב-2007 העפילה ליורוקאפ, אך בשל הדרישה לארח את משחקי הבית במוסקבה סירבה הקבוצה להשתתף במפעל האירופי ולא שיחקה בו.
בעונת 2008/09 סיימה במקום ה-11 בליגה הסדירה וסירבה לשחק בטורניר הכרעה על מקומות 9–12 והורדה למקום ה-12 והודחה לליגת המשנה.
בעונת 2010/2011 העפילה הקבוצה לפלייאוף ליגת המשנה הרוסית וניצחה בגמר את אוניברסיטט יוגרה סורגוט והייתה לאלופת ליגת המשנה הרוסית, מה שהבטיח את העפלתה לליגה הבכירה וחזרה לליגת העל, זאת על חשבון דינמו מוסקבה שהודחה.
בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע הרוסי והפסידה לקבוצת קרסניה קריליה סמרה בתוצאה 84:62. בעונת 2013/14 שבה להתמודד בליגת המשנה הרוסית בכדורסל.
בעונת 2016/2017 סיימה במקום השלישי ובעונת 2017/2018 זכתה באליפות הסופרליגה הרוסית בכדורסל, לאחר שגברה על סמרה בסדרת הגמר.
את עונת 2019/2020 הקבוצה סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה של הסופרליגה הרוסית בכדורסל והתאחדות הכדורסל הרוסית אולצה להפסיק את העונה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה והעונה נעצרה.
בהמשך הוכרזה ספרטק-פרימוריה לאלופת הליגה.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה ממשלת פרימוריה הודיעה על הפסקת תקצוב הספורט המקצועני, במה שהותיר את ספרטק פרימוריה ללא מימון לעונת 2020/2021.
מועדון הכדורגל ספרטק קוסטרומה הוא מועדון כדורגל רוסי, המייצג את העיר קוסטרומה, בירת מחוז קוסטרומה שבמערב רוסיה.
הישג השיא של הקבוצה הוא ההעפלה לשמינית גמר הגביע הסובייטי (1965) ושמינית גמר הגביע הרוסי (2005/06).
הקבוצה הוקמה בנובמבר 1959 והתחרתה במסגרות המקצועניות תחילה בליגות הסובייטיות ולאחר מכן הרוסיות עד 2018, אז ירדה לליגה השלישית.
הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הסובייטית בעונות 1981–1982 ומאז התמודדה בליגה השנייה, אזור מערב.
בעונת תוכנן מהלך של מיזוג הקבוצה עם דינמו קוסטרומה, אך זה לא יצא לפועל.
בשנת 2018 ירדה לליגה החובבנית, הרביעית בחשיבותה ברוסיה.
היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מאת ג'ון סטפנס המגוללת את סיפורם של שלושה אחים: קייט, מייקל ואמה.
הסדרה מתארת שלושה ספרים אגדיים שנוצרו על ידי קבוצת קוסמים רבי עוצמה: אטלס האיזמרגד, יומן האש והחותם השחור.
כל אחד מהספרים האגדיים מיועד לכל אחד מהאחים, ובכל ספר בטרילוגייה מתארים כיצד הגיע הספר האגדי לידיו של נוטרו.
הספר הראשון בסדרה מגולל את סיפורם של שלישיית הילדים, קייט מייקל ואמה ויברלי, אשר נאלצו להיפרד מהוריהם עקב קוסם אופל הרסני הנקרא "המורא בעת".
עקב אי התאמתם לכל בית יתומים שנשלחו אליו הם נשלחים לבית יתומים בעיירה בשם "קיימברידג' פולז" המנוהל בידי סטניסלאוס פים.
לאחר פרק זמן קצר מוצאים הילדים ספר קסום המכונה "האטלס" או "אטלס הזמן" אשר מסמן את קייט כנוטרת האחראית לו.
הילדים מגלים שבאמצעות מספר שיטות ניתן לעבור באמצעות הספר בזמן, וכשהם מנסים לעשות זאת הם מגיעים לאותה עיירה שבה הם נמצאים, אך לפני כמה עשרות שנים.
הילדים מגלים שבעיירה שלטה בעבר מכשפת אכזרית המכונה "הרוזנת" אשר רודה באנשי הכפר כדי שיביאו לה את אותו אטלס.
הם יוצאים למסע ארוך וקשה על מנת לברוח מהרוזנת ומהיצורים העל-טבעיים ששלחה אחריהם, ומאוחר יותר גם בתקווה למצוא את אטלס הזמן.
הספר השני, "יומן האש" מתאר את מה שקרה לאחר סיום הספר הקודם.
לאחר בריחה של הילדים למקום מבטחים לאחר התקפה על המקום שבו שהו, קייט,
האחות הבכורה, מוחזרת בזמן לתקופה שלפני העלמות הקסם מהעולם הרגיל שם היא פוגשת את רייף שבעתיד יהפוך למורא בעת, וקייט מתאהבת בו, ומייקל ואמה יוצאים יחד עם גבריאל, אדם ענק בגודלו שפגשו ב"אטלס האזמרגד", ועם דוקטור פים, למסע כדי למצוא את ספר הראשית השני- יומן החיים.
הם מגיעים לעמק ומייקל, שבשל היותו האח השני במשפחה הוא הנוטר של הספר השני, יומן האש, יוצא אל תוך הר געש בתקווה למצוא את היומן ולהוציא אותו מתוך הלבה בהר הגעש.
אחרי שהוא יוצא, ניצבים הוא ואמה מול צבא גדול המנסה להוציא מהם את היומן.
הספר השלישי, החותם השחור, מגולל את סיום עלילת הסדרה.
הספר מתחיל מיד בסוף הספר השני, כאשר אמה נחטפת על ידי רורק, עוזרו של המורא בעת הלובש את צורתו של גבריאל וקייט חוזרת מעולם המתים.
כעת מתכנסים מכשפים, נציגי הגמדים והאלפים ועוד מגוון שליטים ועוזרים לכדי מועצת מלחמה בצבאו של המורא בעת.
בתחילה הצבא מסתער על אחוזתו של המורא בעת ומשחרר את אמה, שם היא מוחזקת כמה ימים ונאלצת לעמוד בנסיונותיו של המורא בעת, לשעבר רייף, להעביר אותה לצידו.
כשהצבא מגיע כבר כמעט מאוחר מדי, משום שהמורא בעת שולח את נשמתה של אמה למצוא את היומן.
האחים בעזרת הצבא משחררים את אמה ויוצאים למסע למצוא את הספר השלישי.
בו בזמן נאלצת קייט להתמודד עם הופעות חוזרות ונשנות של רוח הטוענת שהיא רייף ולא המורא בעת, שממשיכה לפגוש אותה ומתעדכנת בדברים שהאחים עושים.
האחים נלקחים יחד עם גבריאל אל יישוב של ענקים, ולאחר מכן יוצאים בלווית אחד הענקים לארמון שעיר הענקית הקדומה.
שם הם שוב נפרדים- גבריאל יוצא לנסות ולמצוא את הוריהם של קייט, מייקל ואמה, ואמה יוצאת למצוא את הספר בעולם המתים.
לאחר שגבריאל מוצא את ריצ'רד וקלייר, הוריהם של הילדים, הם יוצאים יחד למסע בניסיון למצוא דרך לאחד את הספרים בלא שהילדים ימותו.
בסוף הספר בוחרת אמה שאלה בעזרתה היא מצליחה לשחרר את זכרונות המתים, וחוזרת אל אחיה.
לאחר מכן הם ניצבים ממש אל מול צבאו של המורא בעת וגם לפני המורא בעת עצמו, בקרב הסופי שלהם.
קתרין ויברלי: האחות הבכורה לבית ויברלי, ואחראית על 2 אחיה הקטנים ממנה.
מתוארת כנערה יפה הדומה מאוד לאימה- בעלת שיער בלונדיני כהה ועיניים חומות.
מייקל ויברלי: האח השני לבית ויברלי.
אוהב ומעריץ גמדים ומכיר את אורח חייהם.
מתואר כבעל עיניים כהות, שיער ערמוני כהה ומשקפיים.
אמה ויברלי: האחות השלישית לבית ויברלי, בת 11 בספר הראשון.
היחידה שלא זוכרת שום דבר מהוריה מבין האחים, מנסה תמיד לגבור על מייקל ואוהבת מאוד את שני אחיה.
אוהבת פינגווינים וחברה טובה של גבריאל.
היא מתוארת כדומה מאוד למייקל - רזה, בעלת שיער ערמוני כהה ועיניים כהות.
הספר האחרון בספרי הראשית "החותם" הוא בבעלותה.
ר'יצרד ויברלי: אביהם של קייט, מייקל ואמה.
שולח לבכור לבית ויברלי הודעה בספר השני.
היה תלמידו של דוקטור אלג'רנון.
עסק הרבה בספרי הראשית ונכלא עם אשתו על ידי המורא בעת.
חוזר בספר השלישי ומנסה למצוא דרך להציל את חייהם של ילדיו ולהשמיד את הספרים.
קיבל מקלייר את אנציקלופדיית הגמדים והעביר אותה למייקל בפרידתם בספר הראשון.
קלייר ויברלי: אימם של קייט, מייקל ואמה.
עסקה בספרי הראשית ונכלאה עם ריצ'רד על ידי המורא בעת.
חוזרת בספר השלישי ומנסה למצוא דרך להציל את חייהם של הילדים ולהשמיד את הספרים.
קיבלה מריצ'רד משכית עם תמונתם של הילדים והעבירה אותה לקייט בפרידתם בספר הראשון.
דוקטור סטניסלאוס פים: ד"ר פים הוא המנהל של בית היתומים בקיימברידג' פולז, האדם שהביא לגמדים את האטלס למשמורת וסייע בכתיבת היומן.
מתואר כזקן חביב בעל מראה מרושל, שיערו לבן והוא גבוה מאוד.
הוא מעשן מקטרת וקוסם בעל עוצמה רבה.
נהרג על ידי המורא בעת בתקיפה על האחוזה בספר השלישי.
גבריאל: בן לשבט החי בהרים מעבר לקיימברידג' פולז, שבחר להישאר עם עולם הקסם בעת הפירוד.
הציל את חייהם של שלושת הילדים מזאבים בספר הראשון וסייע להם רבות לאחר מכן.
הציל את חייה של אמה כאשר נפצעה והשניים חברים טובים.
הקדיש את חייו להגנה על הילדים על פי בקשתו של דוקטור פים.
מתואר כגבר גבוה מאוד, בעל צלקת, וחרב פלכיון גדולה.
במהלך הספר השלישי הוא מוצא את הוריהם של הילדים ומוצא גם את מותו.
רייף: אחד מגלגוליו של המורא בעת.
אימו מתה כשהיה צעיר, והוא הרג את בן האדם שהרג אותה בעצמו.
הוצל על ידי מכשפה והתחיל להציל ילדים כמוהו, עם קסם.
כולם חיים במסתור בכנסייה נטושה, אליה מגיעה קייט בחזרתה בזמן בספר השני.
מתאהב בקייט, והיא מתאהבת בו, ואחרי שהיא נפגעת הופך למורא בעת כדי להצילה.
בסוף הספר השלישי הוא מוצא את מותו כדי להציל את הילדים.
היחיד מבין גלגוליו של המורא-בעת שאהב אי פעם, את קייט.
הרוזנת: מכשפה שהשתלטה על קיימברידג' פולז, במטרה למצוא את האטלס ולהשתלט עליו.
נראית כנערה צעירה ומתוקה אך משעבדת את גברי העיירה, מפרידה את הילדים מהוריהם ומענישה ביד קשה את כל מי שמתנגד לה.
שורדת את נפילת הספינה מהמפל באמצעות התגנבות למסע בזמן שערכה קייט עם שיירת הילדים, אך כאשר קייט, מייקל ואמה חוזרים לזמן שלהם היא מגיעה אל קייט ומנסה לקחת ממנה את האטלס.
קייט לוקחת אותה למסע קצר בזמן ומשאירה אותה בעבר הרחוק, ממש לפני שריפתה של העיר בה נכתבו ספרי הראשית.
הרוזנת גונבת את החותם ומחביאה אותו בעולם המתים.
המורא-בעת: יצור שבעברו היה בן אדם קשה וגאה, אך כשכל משפחתו נרצחה התחיל מסע נקמות.
הוא שלף את עצמו ממחזורים שונים של העולם כך שבכל פרק זמן מסוים ייוולד מורא בעת חדש.
הוא רודף אחרי הספרים בניסיון להשיג את כוחם, ובגלל זה רודף גם אחרי הילדים, נוטרי הספרים.
הוא כלא במשך שנים את הוריהם, ומעסיק אנשים רבים, כדון הרוזנת שליחתו.
בסוף הספר השלישי כל גלגוליו מתים לבסוף.
דוקטור הוגו אלג'רנון: קוסם לשעבר.
חלק מקבוצת הקוסים שגייס דוקטור פים כדי להביס את המורא בעת.
לימד את ריצ'רד, אביהם של הילדים, באוניברסיטה וסיפר לו על קסם.
מופיע לראשונה בספר השני ומספר למייקל ואמה על הוריהם ועל ספרי הראשית.
מופיע גם בספר השלישי ועוזר לצבא שגייס הדוקטור פים.
במפגש עם רורק, מעט לאחר שנעלמו הוריהם של הילדים, הוא מגלה לו סודות אחרי עינויים ולאחר מכן רורק מעלים את יכולת הקסם שלו.
רורק: הסגן של המורא בעת.
בספר השני מסופר שהעלים את הקסם של דוקטוק אלג'רנון.
הוא זה המגלה לגבריאל בספר השני כי הנבואה אומרת שהספרים יאוחדו והילדים ימותו.
משמש גם כשומר של אמה לאחר שהמורא בעת חוטף אותה בעזרתו.
גבריאל הורג אותו בספר השלישי.
המלך רובי: גמד, בן למלכת הגמדים הקודמת ואח להיימיש, אחיו הבכור שהיה מלך לפניו, מאחר שלא נמצאה הצוואה של אימם למנות אותו ליורש.
נאמן למורשתו וגאה בה, ומסייע לילדים במאבקם ברוזנת.
היימיש: אחיו הגדול של המלך רובי.
מלך לתקופה מסוימת בספר הראשון מכיוון שלא מצאו את צוואתה של אימו המלכה בה היא כתבה כי היא רוצה להעביר את מלכותה לבנה הצעיר לאחר מותה.
נותן רשות לרוזנת לחפות בשטחיו בעבות האטלס.
מוביל לעיר המתה את הילדים בניסיון למצוא את האטלס לעצמו.
רוב הזמן שיכור, בעל הרגליי ניקיון לקויים מאוד ואכזרי.
בתקופת שלטונו היה רודף בצע גדול וקיים משתאות רבים מאוד.
לאחר מכן נהיה מדריך תיירים.
הצווחנים: משרתי הרוזנת והמורא בעת.
יצורים נוראיים בעלי חיי נצח, שצווחתם גורמת פחד איום לכל השומעים.
שמם האמיתי הוא ה"מורום קאדי".
האגדה עליהם אומרת כי היו בני אדם פעם, אך מכרו את נשמותיהם לשטן תמורות חיי נצח שקיבלו באופן מסוים.
צווחתם נשמעת כמו הנפש הנקרעת לגזרים שוב ושוב.
הייתה שבוייה בצורת דרקון במשך שנים.
לאורך הספר השני והשלישי מקיימת מערכת יחסית עם מייקל.
בלונדינית כחולת עיניים יפהפייה (כמו אלפית רגילה), אמיצה מאוד ומוכנה לסבול למען עמה.
מייקל משחרר אותה מצורת הדרקונית, אבל היא חוזרת לצורה זו במהלך כמה קרבות בספר השני והשלישי.
בסוף הספר השלישי תופסת את מקומו של אביה כמלכת האלפים ונפרדת ממייקל.
כל הספרים בסדרה-"אטלס האיזמרגד" "יומן האש" ו"החותם השחור" תורגמו לעברית ויצאו בהוצאת מודן.
הספר הראשון, "אטלס האיזמרגד" יצא בתרגום לעברית, בשנת 2012. הספר השני, "יומן האש" יצא בשנת 2013. הספר השלישי, "החותם השחור" יצא בשנת 2016.
ספרי Eyewitness הם סדרה של ספרי עיון המיועדת לילדים ולבני נוער, שהחלה לצאת לאור באנגליה בהוצאת דורלינג קינדרסלי ב-1988. לסדרה יש כיום מעל מאה כותרים במגוון נושאים, כגון דינוזאורים, יהדות, מצרים העתיקה, נשק ושריון, דגלים, כימיה, מוזיקה, מערכת השמש, קולנוע וויליאם שייקספיר.
לפי נתוני ההוצאה, מעל 50 מיליון עותקים נמכרו ב-36 שפות.
הספרים מבוססים על הפילוסופיה ש-"תמונה אחת שווה אלף מילים" ובולטים בתמונות הרבות והתרשימים המפורטים הנכללים בהם.
עושר האיורים, רבים מהם לקוחים מאוספי מוזיאונים וצרובים על רקע לבן, מקנה תחושה של ביקור במוזיאון.
האיורים כוללים גם הסברים לצידם.
מייקל קארט תיאר את הסדרה בעיתון Booklist:
חלק מהספרים יוצאים במארזים מיוחדים הכוללים בנוסף לספר הראשי גם תקליטור CD עם התמונות במדיה דיגיטלית, כרזה אינפורמטיבית לתלייה על הקיר, ספרי פעילות ואף דגמים להרכבה.
חלק מהספרים הפכו מאוחר יותר לסדרת טלוויזיה שנקראה בישראל "טבע עולמי".
מדריכי Eyewitness הם סדרה של מדריכי טיולים, שהחלה לצאת בתחילת שנות ה-90. המרכיב העיקרי במדריך הוא תצלומים ואיורים, והטקסט נלווה אליהם ומסביר אותם.
מרכיב ייחודי לסדרה זו הוא דפי Street-by-Street, המציגים מפה תלת-ממדית של אזור קטן, עם מסלול לטיול רגלי בן שעה או שתיים באזור זה.
הסדרה מתורגמת לשפות אחדות, ואחדים מספריה תורגמו לעברית ויוצאים לאור בהוצאת שטיינהרט-קציר.
ספרי בלנטיין הוא בית הוצאה לאור הממוקם בארצות הברית.
בית ההוצאה לאור נוסד בשנת 1952 בידי בטי ויאן בלנטיין וזכתה להצלחה.
בשנת 1973 נרכשה ההוצאה בידי רנדום האוס שבתורו נרכש ב-1998 בידי חברת ההוצאה לאור הגרמנית "ברטלסמן".
בין ספרי המדע הבדיוני שראו אור בספרי בלנטיין, מוכר הספר פרנהייט 451 של ריי ברדבורי, וסדרת מדע בדיוני בעריכת פרדריק פול.
בין הסופרים המפרסמים את ספריהם בקביעות באמצעות בית ההוצאה לאור וספריהם תורגמו לעברית: סטיב ברי, לינדה הווארד וג'ונתן קלרמן.
ספרי הנבואה של המשורר והאמן האנגלי בן המאה ה-18, ויליאם בלייק, הם סדרה ארוכה של יצירות פואטיות, הקשורות זו בזו והמבוססות על המיתולוגיה האישית שבלייק יצר.
הן תוארו על ידי מבקר הספרות הקנדי נורת'רופ פריי כיצירות "שביחס למעלותיהן האמנותיות הן יצירות השירה הכי פחות נקראות בשפה האנגלית".
בעוד שבלייק התפרנס כמאייר, הספרים הללו היו ייחודיים בכך שהוא יצר אותם באופן עצמאי, עם תחריטים משלו, והם מהווים למעשה פרויקט עבודה אישי מורחב שלו, רובם ככולם.
בעבודות אלה, המסתיימות ביצירה האפית ירושלים: האצלתו של הענק אלביון, הוא פירט באופן אישי מיתולוגיה מומצאת משלו (מיתופואיה).
המיתופואיה מקבלת את השראתה בעיקר מהמקרא; מלבד זאת, המיתולוגיה הבלייקיאנית נידונה בהרחבה בהקשר דו-משמעי: הן של התכנים הפוליטיים והן של התכנים הדתיים הכלולים בה.
בעוד שיצירתו המהפכה הצרפתית (The French Revolution), משנת 1791, איננה מאוירת ולרוב לא נכללת ברשימת ספרי הנבואה של בלייק, דייוויד וי.
ארדמן טוען מנגד שהפרדת היצירה מהרשימה, מסירה נדבך חשוב בהבנת הסמלים בהם משתמש בלייק.
יצירה אחרת, ואלה, או ארבע הזואות (1797), אשר עליה בלייק החל לעבוד בעודו מתגורר בפלפהאם (Felpham), נותרה בתור טיוטה בלבד.
על עובדה זו, נטישת העבודה על יצירה זו, מבקר הספרות נורת'רופ פריי הגיב ש"כל מי שאכפת לו משירה או מציור מוכרח לראות באי השלמתה של ואלה אסון תרבותי בקנה מידה ענקי."
בתחילה, דחו הפרשנים כלאחר יד את ספרי הנבואה של בלייק, כשנקרתה להם ההזדמנות, בטענה שהם חסרי הגיון בריא.
אולם נדיר מאוד כיום לראות פרשנים המחזיקים בדעה זו, בקרב המלומדים לספרות אנגלית, אשר רואים בבלייק את אחד מענקי התורמים למחקר ביקורת הספרות שרווח במאה העשרים.
נורת'רופ פריי ובעקבותיו, הרולד בלום, הציעו שניתן להתגבר על הקושי בקריאת ספרי הנבואה של בלייק, בכך שהכינוי המזלזל "מיסטיים" בו השתמשו בתיאור ספרים אלו, הוא מעיקרו עמום.
"מיסטי" באשר לשפת השירה, שקול ל"חזיוני" באשר לציורים.
ספרי הנבואה של בלייק, אשר נדחו לפרסום רוב הזמן עד לתחילת המאה העשרים, היו בעלי היסטוריה מפותלת באשר לפרסומן, בניגוד לשיריו הליריים, אשר נחשבו כשירים יותר ובעיתיים פחות באופן יחסי.
מחזור נבואות היבשה כולל בתוכו את היצירות "אמריקה: נבואה" (1793), "אירופה: נבואה" (1794) ואת "שירו של לוס" (1795), אשר מורכב מהיצירות "אפריקה" ו-"אסיה".
"אמריקה: נבואה" מחולק לאקדמון או פרלודיום (אשר מהווה בתורו חלק מהמיתוס על אורק, אחת מהדמויות במיתולוגיה של בלייק) ו-"נבואה" אשר מכילה תוכן פוליטי ברור, המסתמכת על מלחמת העצמאות האמריקאית.
השורה הראשונה של "נבואה" חוזרת על עצמה כשהיא זהה לשורה האחרונה של היצירה "אפריקה".
מצד שני, "אירופה: נבואה" מכילה חלק פותח ללא שם, אקדמון המערב בתוכו את הדמויות אורק ואנית'ארמון, ו-"נבואה" בעלת הקשרים לתקופת הזמן הנוכחית שבה חי בלייק, לאירופה, יבשת הנמצאת במצב מלחמתי.
החלק "אסיה" של היצירה "שירו של לוס" קשור לסוף היצירה "אירופה: נבואה" (באמצעות המילה "יללה").
ואלה, או ארבע הזואות (בלייק החל לעבוד על היצירה ב-1797, כשהוא משאיר את היצירה בלתי גמורה; ב-1804 בערך, הוא החליט לזנוח את העבודה על היצירה)
ספרטקיאדה היה אירוע ספורט עממי שנערך בברית המועצות ובמדינות הגוש המזרחי בתקופת המלחמה הקרה.
מתחילה נועדה הספרטקיאדה (שנקראה על שם ספרטקוס, מנהיג מרד העבדים נגד רומא) להוות תחרות בין מועדוני ספורט פרו-קומוניסטיים בגרמניה.
לאחר מכן משנת 1928 נערכו תחרויות בשם זה בברית המועצות ונועדו להוות תחלופה לתנועה האולימפית, שברית המועצות לא נטלה בה חלק, תחילה בשל חרם הוועד האולימפי הבינלאומי ולאחר מכן ביוזמת ברית המועצות עצמה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים .
נערכו מספר תחרויות בשם 'ספרטקיאדה': בקרב הכוחות המזוינים של ברית המועצות, תנועות הנוער הצבאיות, ההסתדרויות ובקרב עמי ברית המועצות, שנערכה משנת 1956 ועד להתפרקות ברית המועצות ב-1991. ספרטקיאדה נערכה גם במדינות קומוניסטיות אחרות כדוגמת גרמניה המזרחית, הרפובליקה העממית של פולין, הרפובליקה העממית של בולגריה וצ'כוסלובקיה.
ספרי הקודש של האסלאם הם הספרים הכוללים, על פי המסורת האסלאמית, את דברו של אללה לשליחיו.
על פי האמונה האסלאמית, הציוויים והעצות שבספרי הקודש מהווים הדרכה לחיים, שמי שמקיים אותה זוכה לחיי אושר, בעולם הזה ובעיקר בעולם הבא.
חובתו של המאמין היא לקבל את תוכנם של הספרים ללא פקפוק, מפני שתוכנם נמסר מאללה לנביאים, וכל דבריהם מצדיקים זה את זה.
בפסוק 25 מ"סורת אל-אנביאא" (פרק 21, "הנביאים") נאמר: "לא שלחנו לפניך שליח בלי שגילינו לו לאמור: אין אלוה זולתי, על כן עבדוני".
עם זאת, ישנם הבדלים בין זרמים שונים באסלאם בפרשנות של ההלכות ותקנות הדת.
על פי המסורת, ספרים אלה נמסרו לאברהם אבינו.
אלה היו ספרי משלים ועצות להדרכת בני האדם.
בפסוקים 16-19 מ"סורת אל-אעלא" (פרק 87, "העליון") נאמר: "ואולם אתם מחשיבים את העולם הזה, אף שהעולם הבא עדיף ונשאר לתמיד.
אכן (נזכר) בספרי הקודש הקודמים המקוריים, ספרי אברהם ומשה".
ספר התורה נמסר למשה, וכולל ההלכה וציוויים.
בפסוק 44 מ"סורת אל-מאידה" (פרק 5, "השולחן הערוך") נאמר: "אנחנו הורדנו את התורה, ובה הדרכה ואור".
מזמורי דוד, ספר שמסר אללה לדוד, הנחשב באסלאם לנביא מנביאי בני ישראל.
בפסוק 55 מ"סורת אל-איסראא" (פרק 17, "המסע הלילי") נאמר: "ולדוד נתנו את הזאבור".
זה הספר שמסר אללה לישוע בן מרים, שגם הוא נחשב באסלאם לנביא (ושמו בערבית עיסא).
על פי האמונה, מסר אללה בקוראן חלק מהצווים וההלכות שנמסרו ב"בשורה", ושבאו כמתקנים או משלימים לדיני והלכות התורה.
אללה אמר בפסוק 50 מ"סורת אל עמראן" (פרק 3, "בית עמראן"): "ומאשר את מה שבין ידי מהתורה (שנמסרה לנביא משה), והתיר לכם חלק ממה שנאסר עליכם".
על פי אמונת האסלאם, הקוראן כולל את דברי אללה שנמסרו לשליחו מוחמד על ידי המלאך גבריאל בשפה ערבית צחה מאוד.
הוא כולל פסוקים רבים המתארים אותות וניסים, דברי מדע, מספרים וביטויי קודש.
על פי האמונה, מי שקורא פסוקים ממנו, ואפילו אותיות בודדות, אללה משלם לקורא כגמולו בעבור קריאתו.
הקוראן נחשב כטקסט שהועבר באופן מסודר ומדויק מדור לדור.
הקוראן מתחיל ב"סורת אל-פאתיחה", ומסתיים ב"סורת אל-נאס".
ניתן לסכם את הקשר של הקוראן לספרי הקודש הקודמים לו בנאמר בפסוק 48 מ"סורת אל-מאידה" (פרק 5, "השולחן הערוך"): "והורדנו אליך (מוחמד) את הספר (הקוראן), עם הצדק, והוא מאשר את הספרים (המקוריים) שהורדו לפניו ומכיל אותם".
כך, הקוראן מאשר את אשר נמסר בספרים לפניו, מכחיש את הזיופים ואת השינויים, וכן הוסיף ושינה חלק מההלכות בספרי הקודש השונים, כדי שיתאימו לכל זמן ולכל מקום.
על פי התפיסה האסלאמית, התכלית של ספרי הקודש היא:
להדריך את בני האדם לדרך הישר
להסביר את דרכו של אללה, דרך הישר
להגשים את אושר האנושות בעולם הזה ובעולם הבא
שלא יהיו לבני האדם תירוצים ותוכחה כלפי אללה ביום הדין