tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מנהג נפוץ בקהילות רבות הוא לקרוא בין תפילת מנחה של שבת לתפילת ערבית של מוצאי שבת מזמורים אלו בתוספת למזמורים אחרים (למשל מזמור קי"ט); בכמה מקהילות אשכנז קוראים אותם רק בשבתות החורף.
המלים "הנה מה טוב ומה נעים שבת אחים גם יחד" זכו ללחנים רבים, ובהם שניים נפוצים ביותר.
מזמור זה הולחן כולו ובוצע בידי פרחי ניו יורק במנגינה שנלקחה ממפיק ומלחין יהודי רוסי של סרטים קומוניסטים.
המילים "שאו ידיכם קודש וברכו את ה'" נאמרים לפי מנהגים שונים לפני נטילת ידיים מתוך שיר המעלות "הנה ברכו את ה'" (קל"ד).
הפסוק בהמשך "יברכך ה' מציון" הולחן בידי דוד וינקרנץ ובביצוע צמד רעים הלחן זכה במקום השלישי בפסטיבל הזמר החסידי תשל"ב.
הפסוקים "קומה ה' למנוחתך אתה וארון עוזיך, כהניך ילבשו צדק וחסידיך ירננו" מתוך שיר המעלות "זכור ה' לדוד" מוקראים בחגיגיות בפתיחת ההיכל לקראת ההקפות בשמחת תורה.
המזמור הראשון בקובץ שירי המעלות עוסק בתחינתו של משורר תהילים אל ה' בבקשה שיציל אותו מהשקרים והרמאויות של שכניו, אנשי מֶשֶׁךְ ואהלי קֵדָר.
משורר המזמור מסיים באמירה כי הוא רוצה שלום אך שכניו רוצים מלחמה.
אחד המזמורים המפורסמים ביותר מבין שירי המעלות הוא מזמור קכ"א, המתחיל במילים: נחשב כמזמור של זעקה ותחינה, ואומרים אותו בעת צרה.
לפי מנהג עדות המזרח וכן רוב החסידים בארץ ישראל אומרים אותו בתפילת ערבית של ימות החול, לפני עלינו לשבח.
מזמור זה הולחן על ידי מרדכי ירדני והתפרסם בשירתו של החזן משה קוסביצקי.
כמו כן הולחן המזמור על ידי 'הרבי המרקד' שלמה קרליבך והפך לאחד השירים המזוהים ביותר אתו.
לחנים נוספים הם של יוסף קרדונר (בוצע על ידי להקת שבע) ואהרון רזאל.
השיר מבוצע על ידי מספר רב של מבצעים כמו למשל חנן יובל, מוש בן ארי, משה פרץ ועומר אדם.
המזמור השלישי בקובץ שירי המעלות מיוחס לדוד ועוסק בשמחה שמתלווה אליו בשעה שהוא הולך לבית ה'.
ניתן לחלק את המזמור לשלושה חלקים: עלייה לירושלים, תיאור ירושלים ותפילה לשלום ירושלים.
בפסוקים הראשונים מתבטאת התרגשותו של המשורר בעלייה לירושלים.
לא רק שהוא שמח מכך שהגיעה העת לעלות, אלא אף העמידה מחוץ לחומות ונשיאת העיניים כלפי שערי העיר חודרת לליבו.
הוא משקיף אל העיר, מבחין בבניינה ובתפארתה.
קשה להבין את משמעות המשפט "כעיר שחברה-לה יחדיו" שבפסוק ג'.
המצודת דוד מפרש שהתחברו אל ירושלים הרבה בנאים שעמלו בבניינה וביופיה, תוך הסתכלות על העיר המשורר מבין שירושלים לא הגיעה לתפארתה בכדי, היה זה מאמץ משותף של אנשים רבים שעמלו עליה.
לעומתו, הרד"ק מסביר שזוהי העיר בה מתחברים עם ישראל שלוש פעמים בשנה.
הדובר, מגיע בתוך זרם עולי הרגל ההולכים אל בית המקדש, המקום בו שבטי ה' ממלאים את חובתם, ומודים לה'.
העלייה לרגל מהווה עדות וברית לכך שעם ישראל מקיים את מצוות העלייה לרגל, ומתברך בשל כך.
אך אין ירושלים רק מקום העלייה לרגל, אלא גם מקום המשפט כפי שאנו רואים בפסוק ה'.
ירושלים מוצגת בתור הלב הפועם של עם ישראל.
המוקד שמנהיג את העם ומאחד אותו במשפט משותף.
ירושלים היא המקום בו יושבים זה לצד זה הדתי והלאומי, הדיין והמלך.
לאחר שהגיע אל ירושלים, והבין את משמעותה וחשיבותה, מבקש המשורר בקשה מעומק לבו: "שאלו שלום ירושלים".
אין הוא מסתפק בבקשת שלום, אלא שואף הוא גם לתחושת השלווה והביטחון.
בבוחנו את העיר, מייחל הוא שחיל העיר, החומה החיצונית, יישאר על עמדו, וארמונות העיר לא יופרעו על ידי מלחמה.
המזמור הרביעי בקובץ שירי המעלות עוסק בקריאתו של בעל המזמור לה' שיסלח לו ולאנשים שאיתו ויושיע אותם מהבוז אותו רוחש להם האויב.
נהוג בקצת קהילות לומר מזמור זה כחלק מפסוקי דזמרא של שבת ויום טוב.
המזמור החמישי בקובץ שירי המעלות מיוחס לדוד ועוסק באמירת תודה לה' על כך שהציל אותנו.
משורר המזמור מדמה את הגויים לזרם מים אדיר ואומר כי אילו ה' לא היה עמנו כאשר קמים לפגוע בנו, המוני הגויים היו שוטפים אותנו ובולעים אותנו חיים.
לאחר שמשורר המזמור מתאר את מה שהיה קורה אילו ה' לא היה איתנו, הוא עובר להודות על כך שזה לא המצב וה' דווקא כן עמנו.
בזכות ה' נמלטנו מאויבנו כמו ציפור שנמלטת מרשת.
המזמור השישי בקובץ שירי המעלות עוסק בבקשת משורר המזמור לה' שייטיב עם הצדיקים ההולכים בדרכו, עם ישראל ועירו ירושלים ומנגד ישמיד את הרשעים.
המזמור השביעי בקובץ שירי המעלות עוסק בתקוותו של משורר המזמור לשיבת ציון, לחזרה מהגלות לארץ ישראל ולירושלים.
כאשר תתרחש שיבת ציון פינו יימלא שחוק ורינה.
משורר המזמור מתאר את הגויים שיהללו את ה' שעשה ניסים גדולים לישראל ואז מאשר, אכן הגדיל ה' לעשות עמנו.
משורר המזמור פונה אל ה' בתפילה וקורא לו להשיב אותנו לארץ במהירות כמו פרצי השיטפונות שבנגב לאחר הגשמים.
אצל יהודי אשכנז (וכן לפי חלק מקהלות הספרדים) נוהגים לומר את המזמור לפני ברכת המזון בימי שבת ומועד, ובסעודות של שמחות, כמו נישואין, ברית מילה ושבע ברכות.
בימי חול יש נוהגים לומר במקומו את מזמור על נהרות בבל.
בקהילות רבות שרים את המזמור.
עקב תפוצתו הרחבה של המנהג, השם "שיר המעלות" סתם מכוון בדרך כלל למזמור זה.
את הלחן המוכר ביותר של המזמור חיבר פנחס מינקובסקי.
הלחן מזוהה גם עם קרוב משפחתו של מינקובסקי, החזן יוסל'ה רוזנבלט, שהיה למקליט הראשון של היצירה, המוכרת גם בביצוע של חנן יובל.
בקהילות ציוניות מושר המזמור ביום העצמאות וביום ירושלים במנגינת התקוה.
הלחן של מינקובסקי ומילות המזמור היו אחת מהאפשרויות להמנון של התנועה הציונית.
המזמור השמיני בקובץ שירי המעלות מיוחס לשלמה ועוסק באפסיותו של האדם ללא עזרתו של ה' המתבטאת כך שאם ה' אינו בונה בית או שומר על עיר ניסיונותיו של האדם כן לבנות וכן לשמור הם לשווא, ובבנים המהווים את שכרו של ה' להולך בדרכיו.
המזמור התשיעי בקובץ שירי המעלות עוסק בברכות בהן זוכה מי שירא את ה' והולך בדרכיו.
בעל המזמור משבח את ירא ה' בכך שהוא נהנה ואוכל מיגיע כפיו, עבודת ה' שלו.
בעל המזמור מוסיף ומברך אותו שאשתו תהיה פורייה וקרובה אליו ושבניו יסבו על שולחנו כשתילי זיתים.
בעל המזמור מוסיף, אכן כך ראוי שיתברך אדם שירא את ה'.
הוא מסיים בברכה שירא ה' יזכה לראות בטוב ירושלים ושיראה בנים לבניו, והוא מוסיף את ברכת השלום לכל ישראל.
מזמור זה נאמר כחלק מויתן לך (בקצת קהילות נוהגים לשיר אותו), ובקצת קהילות הוא מושר בסוף סדר החופה.
המזמור העשירי בקובץ שירי המעלות עוסק בצרותיהם של עם ישראל ובבקשתו של בעל המזמור שישיב לרשעים כגמולם.
המזמור האחד עשר בקובץ שירי המעלות עוסק בבקשתו ותחינתו של בעל המזמור לה' שיסלח לחטאיו.
בעל המזמור פונה אל ה' ומבקש ממנו שישמע לקול תחנוניו, שהרי אם ה' לא יסלח לחטאים של בני האדם אזי אין מי שיוכל לעמוד בפניו.
משורר המזמור מכריז כי הוא מייחל לה' יותר משהשומרים מקווים לסיום המשמרת שלהם.
הוא מוסיף ופונה לעם ישראל ואומר להם לסמוך על ה' כי ממנו מגיע הטוב והחסד והוא יסלח לישראל מכל חטאיהם.
פרק זה נאמר כתפילה בעת צרה ובימי צום, בהקראת פסוק אחר פסוק, וכן נהוג בהרבה קהילות על פי האר"י לאומרו עם פתיחת ארון הקודש בתפילות בעשרת ימי תשובה בין קדיש לברכו, אך יש פוסקים שהתנגדו לכך.
המזמור השנים עשר בקובץ שירי המעלות מיוחס לדוד ועוסק בענוונותו של בעל המזמור.
מלבד תיאור ענוונותו בעל המזמור פונה גם לעם ישראל ומבקש מהם ללמוד ממנו וגם כן להסתמך על ה' באופן מוחלט.
המזמור השלושה עשר בקובץ שירי המעלות עוסק בחציו הראשון בבקשת בעל המזמור שה' יזכור לדוד את כל מאמציו לבניית המקדש ובחציו השני בשבועת ה' לדוד שהוא לא יעזוב את זרעו.
המזמור הארבעה עשר בקובץ שירי המעלות מיוחס לדוד ועוסק באחווה ותחושת היחד הבאה לידי ביטוי בחברה וזאת כי ברכת ה' שוררת בקהילה.
בעל המזמור פותח באמירה שההימצאות יחד הנה נעימה וטובה וממשיל אותה לשמן טוב שסכים על הראש ולטל שיורד על הרי ירושלים.
המזמור החמישה עשר והאחרון בקובץ שירי המעלות עוסק בברכת ה'.
בתחילה פונה בעל המזמור אל קהל שומעיו ואומר להם לברך את ה' כאשר בסיום דבריו הוא מברך אותם שכמו שהם בירכו את ה' כך גם ה' יברך אותם.
מזמור זה נאמר אצל חלק מקהילות אשכנז המערבי ואצל חלק מהחסידים לפני תפילת ערבית, משום שכתוב בו "העומדים בבית ה' בלילות".
שירי מימון (נולדה ב-17 במאי 1981) היא זמרת, שחקנית, ומנחת טלוויזיה ישראלית; ייצגה את ישראל באירוויזיון 2005 עם שירה "השקט שנשאר", שהגיע למקום הרביעי בתחרות.
התפרסמה לראשונה בעקבות השתתפותה בעונה הראשונה של "כוכב נולד" כשהגיעה למקום השני בגמר.
מימון נולדה וגדלה בקריית חיים, לנתן ומזל מימון, כשלישית מתוך ארבעה ילדים.
ההופעה הראשונה הייתה ב-1991 בפסטיגל בו הופיעה כאחת מילדי הפסטיגל.
לאחר הפסטיגל, השתתפה בלהקת הילדים "התהילה" והייתה חברה בלהקת הנוער הלאומי, אולם במקביל, הייתה חניכה בקן הנוער העובד והלומד בשכונה.
את לימודי התיכון עשתה מימון בתיכון קריית חיים.
את שירותה בצה"ל עשתה מימון בלהקת חיל האוויר, שם פגשה את המנחה העתידי של "כוכב נולד", צביקה הדר, ששימש כבמאי הופעות הלהקה.
לאחר שירותה הצבאי עברה לאילת, שם גרה ועבדה שנה וחצי כברמנית וזמרת במועדון "אקסייט".
טרם השתתפותה ב"כוכב נולד" נרשמה לבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה בית צבי, אך ביטלה הרשמתה כשנודע לה על קבלתה לתוכנית.
מימון התפרסמה לראשונה כאשר הגיעה לנבחרת תוכנית המציאות כוכב נולד בעונתה הראשונה בשנת 2003. במהלך התוכנית שרה את השירים "עטוף ברחמים" של ריטה ובשלב חצי הגמר את "כשאת עצובה" של עמיר בניון.
מימון העפילה לגמר התוכנית, בו התחרתה מול נינט טייב ושי גבסו.
בגמר הפסידה לנינט טייב, והגיעה למקום השני עם הביצוע לשיר של דנה אינטרנשיונל "דון קיחוטה" שכתב והלחין נינו אורסיאנו.
2004–2006: אלבום בכורה – "שירי מימון" והאירוויזיון
ב-2004 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "עד שתבין אותי".
בחנוכה באותה השנה שיחקה במחזמר הילדים "מאמא מיה" בתפקיד הראשי.
באותה שנה, ביצעה את השיר "כמה כח יש ללב שבור", יחד עם רן דנקר, כחלק מפסקול הסרט "אל-סיד".
בשנת 2005 התחרתה בתחרות הקדם-אירוויזיון עם שירה "השקט שנשאר", וזכתה במקום הראשון.
לאחר הקדם הוציאה את קליפ הבכורה שלה לשיר זה (שהיה בהשראת הסרט "שומר הראש" בכיכובה של ויטני יוסטון).
מימון ייצגה עם "השקט שנשאר" את ישראל באירוויזיון 2005 שנערך ב-21 במאי 2005 בקייב שבאוקראינה, והגיעה למקום הרביעי (זהו הדירוג הגבוה ביותר שהגיעה אליו מדינת ישראל בתחרות בשנים 1999–2017).
בעקבות הצלחת השיר נבחרה מימון לייצג את ישראל בפרויקט המוזיקה של חברת EMI שנקרא Global One.
סינגל הבכורה מאלבום זה נקרא "תמשיך ללכת", בו התארח הראפר אורטגה.
ביולי 2005 הוציאה סינגל שלישי, "אהבה קטנה", וגם לשיר זה צולם קליפ והשיר היה לאחד השירים הבולטים באותה שנה.
בתחילת חודש ספטמבר 2005 יצא אלבום הבכורה של מימון, "שירי מימון", האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה ובחודש פברואר 2006 קיבלה מימון אלבום זהב, על מכירת 20,000 עותקים מאלבומה.
ההענקה נערכה במועדון "זאפה", בהופעת הבכורה שלה, שפתחה את סיבוב ההופעות שלה ברחבי הארץ.
חודש לאחר יציאת האלבום, באוקטובר 2005, הוציאה את הסינגל הרביעי, "כמה פעמים".
בינואר 2006 הוציאה את הסינגל החמישי והאחרון מאלבום הבכורה, "לאן שלא תלכי".
מימון זכתה בתואר "אשת השנה במוזיקה" בטקס אנשי השנה 2005, ובתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'.
השיר "השקט שנשאר" נבחר כשיר השנה.
בחנוכה 2005 השתתפה בפסטיגל "גיבורי על", בו ביצעה את שיר הנושא בחלקו הראשון ובחלק האמנותי שרה שלושה משיריה באלבום: "אהבה קטנה", "השקט שנשאר" ו"לאן שלא תלכי".
ב-10 בדצמבר 2007 הוציאה מימון את הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני, "יותר טוב לסלוח", לו צולם גם קליפ.
האלבום השני, "רגע לפני ש..." יצא ב-10 בינואר 2008. ב-4 בפברואר 2008 יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "כשהלכת".
ב-26 במרץ יצא הסינגל "תאהבי קצת את עצמך", וב-24 ביוני יצא הסינגל "ורציתי שתדעי", לו צולם גם קליפ שעורר ביקורות רבות עקב נשיקה בין מימון לבין בת אחרת.
בחודש אוגוסט 2009 שיתפה מימון פעולה עם הדי-ג'יי סקאזי, והוציאה יחד איתו סינגל בשם "אני ארדוף אותך".
בינואר 2008, במקביל לאלבום השני של מימון, הוקלט "אלבום בינלאומי" בשם "Standing on My Own".
הוא הושק במקביל להפצת האלבום הישראלי, אולם לבסוף, לא יצא לחנויות, לא בישראל ולא מחוצה לה, ונגנז.
מימון הייתה מועמדת לתואר "Europe's Favorite Act" של פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA) של ערוץ MTV בנובמבר 2008. זוהי הפעם הראשונה בה אמן ישראלי התמודד והשתתף בטקס זה.
ב-4 בנובמבר יצא לתחנות הרדיו השיר אותו שרה מימון בטקס, שיר חדש שהוקלט במיוחד למאורע, שנקרא "חלק ממך".
לשיר גם הופקה גרסה אנגלית שאותה ביצעה מימון בטקס - "Now That You're Gone".
בקטגוריה זו בטקס הגיעה מימון אל המקום השלישי מתוך חמשת המתמודדים הסופיים (ואף עקפה את זוכה האירוויזיון לאותה שנה, דימה בילאן).
בנוסף ב-2007, מימון ניצחה בתואר "Best Israeli Act" של פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA) של ערוץ MTV בנובמבר 2008, כשזו השנה הראשונה בה הקטגוריה הייחודית זו לאמן/אמנית ישראלי/ת נפתחה בטקס האירופאי.
2009–2012: המופע המשותף ואלבום הופעה חיה
בחודש דצמבר 2009 הודיעה על שיתוף פעולה עם הזמר שמעון בוסקילה, והעלתה איתו מופע משותף שהכיל הן שירים שלה והן של בוסקילה.
לכבוד המופע נכתב שיר חדש בשם "גשם שיבוא".
השיר יצא כסינגל ונכלל במופע המשותף.
המופע רץ ברחבי המדינה מחודש מרץ 2010, מעל ל-300 פעמים.
סינגל נוסף מהמופע שיצא בחודש אוגוסט הוא גרסתם של מימון ובוסקילה לשיר "שיר תקווה".
לרגל 90 שנים להקמתה של קרן היסוד לקח הארגון את מימון כפרזנטורית במסע פרסום ברחבי דרום אמריקה, ובכך מימון הופיעה בשנת 2010 ברחבי דרום-אמריקה עם שיריה, שירים נוספים בעברית (כדוגמת "ירושלים של זהב" ו"התקווה") וקאברים לשירים בספרדית (בהם שירים של מרסדס סוסה), בארגנטינה (ב"גראן רקס" כדוגמה), בברזיל, אורוגוואי ועוד.
ב-31 במרץ 2011 הוציאה אלבום הופעה חיה במסגרת המופע עם שמעון בוסקילה, מתוך הופעה שהוקלטה בדצמבר ברדינג 3. לרגל צאת האלבום, יצא סינגל נוסף מהמופע, "עד סוף העולם".
ב-1 באוגוסט הוציא הצמד סינגל נוסף, שיר חדש, "ימים מאושרים".
בספטמבר זכה האלבום המשותף למעמד אלבום זהב, לאחר שנמכר במעל 30,000 עותקים.
הצמד זכה גם בתואר "הרכב השנה" לשנת תשע"א ברוב תחנות הרדיו בארץ, ביניהן גם גלגלצ ורשת ג'.
ב-15 במאי 2012, יצא סינגל חמישי ואחרון מהמופע, "כמה אהבה" לרגל סיום ההופעות המשותפות, שלווה בקליפ מסע.
בתאריך 27 בינואר 2013 זכה האלבום למעמד אלבום פלטינה.
במקביל השתתפה מימון באלבומו של מתי כספי "נפש תאומה", וחידשה יחד איתו את הדואט "סמבה לשניים".
ב-30 באוגוסט 2012 יצא אלבום הסולו השלישי של מימון, "שלג בשרב".
קדמו לו הסינגלים "שלג בשרב" שיצא ב-6 ביוני ו"מחכה שתשוב" שיצא ב-24 ביולי.
לאחר צאת האלבום, יצא הסינגל השלישי, "בסוף יום" ב-9 בספטמבר.
הסינגל הרביעי, "לאישה שהייתה", יצא ב-11 בנובמבר והסינגל החמישי והאחרון, "כמה את יפה", יצא ב-5 בפברואר 2013. באותה שנה השתתפה בפעם השלישית בפסטיגל ובו ביצעה את שיר הנושא והתחרתה בתחרות השירים עם השיר "שרה מהלב".
ב-12 ביוני 2013 יצא סינגל נוסף למופע המשותף של מימון ושמעון בוסקילה (השישי במספר), "תמיד איתי".
הסינגל יצא לקדם מסע הופעות נוסף של הצמד.
כעבור שבועיים מצאתו, הגיע למקום השלישי במצעד של רשת ג' והוביל את מצעד ההשמעות השבועי.
בינואר 2014 התארחה בשיר "לראות הפוך", באלבום "לב חופשי" של הזמר מוקי.
במרץ 2014 החלה מימון בסיבוב הופעות חדש, עליו זכתה למחמאות ותשבחות רבות מצד המבקרים.
בסוף אותה שנה, אף זכתה בתואר "המופע הישראלי של השנה", מטעם עכבר העיר.
ב-21 באוגוסט 2014 הוציאה סינגל חדש, "מי שפוי מי משוגע", וב-16 בספטמבר יצא הקליפ לשיר.
ב-25 בינואר 2015 הוציאה מימון את הסינגל "זכוכיות".
השיר היה לשיר העשירי המושמע ביותר באותה שנה, וכן הגיע למקום העשירי במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-28 במצעד השנתי של גלגלצ.
ב-23 ביולי הוציאה את הסינגל "אוויר".
ב-26 בינואר 2016 הוציאה סינגל קאבר ל-"Chandelier" של הזמרת סיה, לאחר שנבחר על ידי מעריציה של מימון ברשתות החברתיות.
הסינגל הוקלט בהופעה חיה וזכה לביקורות חיוביות ואוהדות ממבקרי מוזיקה ומהקהל.
בדצמבר 2016 נבחרה להוביל את קמפיין "רוצה.
יכולה" של ערוץ הילדים לשוויון זכויות ולהעצמה נשית בקרב ילדים וילדות, ובמסגרתו ביצעה את שיר הקמפיין "תאמיני לי".
ב-6 בספטמבר 2017 הוציאה את הסינגל "יש לי הכול", וב-23 באוקטובר יצא הווידאו קליפ לשיר.
ב-2 בדצמבר, הופיעה מימון עם הדיג'יי והיוצר קייגו בהופעתו בישראל, וביצעה את "It Ain't Me".
ב-11 בינואר 2018 הוציאה מימון את הסינגל "אחותי".
לסינגל לווה קליפ, בו היא מופיעה עם אחותה הגדולה.
בקליפ משתתפות אחיות נוספות, אשר נבחרו על ידי מימון עצמה, לאחר שביקשה מעוקביה ברשתות החברתיות לשלוח אליה סיפורים וחוויות בין אחיות.
ב-22 במאי 2018 הוציאה את הסינגל "ככה פשוט".
ב-13 באוגוסט 2018 הוציאה את הסינגל "אהבה מקוללת".
בסמוך לכך, כתבה והלחינה עם אבי אוחיון את השיר "כבר סלחתי", שנכלל באלבומה ה-3 של נסרין קדרי, לומדת ללכת.
ב-12 במרץ 2019 הוציאה את הסינגל "נשימה".
ב-22 ביולי 2019, הוציאה מימון את השיר "האם זה להתראות", מתוך "לנצח נשאר" - ערב לזכרו של אמיר פרישר גוטמן, שנערך ביום השנה השני לפטירתו.
ב-7 באוקטובר 2019, הוציאה מימון גרסת כיסוי לשיר "לשוב הביתה" של ישי ריבו, כפסקול הסרט "מחילה", שבו גם השתתפה.
ב-1 בינואר 2020 הוציאה את הסינגל "ויטני", ולווה בקליפ שצולם בשני טייקים בלבד.
ב-16 במרץ 2020, השתתפה בשיר "הכוכבים בוכים בלילה" ביחד עם הזמר דודו אהרון במסגרת הפרויקט המוזיקלי של צמד המפיקים והיוצרים דולי ופן.
ב-10 ביוני 2020, הוציאה מימון את אלבומה השישי, "נשימה", כשמונה שנים לאחר אלבומה הקודם, אותו הקדישה לגיטריסט שלה יונתן פריג' שנפטר שבוע קודם ליציאת האלבום.
יחד עם האלבום, יצא הסינגל "עד שתגדל".
2020–הווה: סינגלים, אלבום הופעה חיה ואלבום שמיני – "שקופה"
בנובמבר 2020 הוציאה דואט באנגלית עם רד בנד, בשם "Let Me Down".
ב-25 באוקטובר 2021 הוציאה יחד עם אקו ואניה בוקשטיין את השיר "בנות".
בפברואר 2022 הוציאה את השיר "גן עדן".
ביולי 2022 הוציאה את השיר "בא מזמן לזמן".
בפברואר 2023, בסמוך ללידת ביתה, הוציאה את השיר "אמא".
באפריל אותה השנה, הופיעה בטקס הדלקת המשואות.
באוגוסט 2023 הוציאה את השיר "רגל על רגל".
ב-10 בספטמבר הוציאה את השיר "שקוף" יחד עם אבי אבורומי, שהגיע למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הקליטה יחד עם תמיר גרינברג גרסת כיסוי לשיר, "Coming Home", משנת 2010, שבוצע על ידי ההרכב דידי – דירטי מאני והזמרת סקיילר גריי.
הקליפ המלווה את השיר צולם, לצד בני משפחות החטופים, במיצג 'אורות של תקווה', אשר הוקם ברחבת היכל הפיס ארנה ירושלים.
ב-15 בינואר 2024 הוציאה שיר בשם "שמור עליי", המוקדש לחטופים שנלקחו לרצועת עזה על ידי מחבלי חמאס במהלך טבח שבעה באוקטובר.
השיר שוחרר בתגובה ל-100 הימים לציון החטיפה.
מימון כתבה והלחינה את השיר עם אור מילסטוק, כשהעטיפה כוללת ציור של הקומיקאי ציון ברוך.
ב-9 במאי של אותה השנה יצא לאור אלבום האוסף "ישראל בידור – שרים למדינה", שם ביצעה מימון את השיר "היא בדיוק כמוני" לצד נועה קירל..
ב-2 ביוני הוציאה אלבום הופעה חיה, מתוך הופעה שביצעה בחורף יחד עם הפילהרמונית הישראלית, ממנו יצא הסינגל "אחותי" בהופעה חיה.
ב-8 בספטמבר הוציאה את אלבומה השביעי, "שקופה".
יום קודם יצא הסינגל "ניסע רחוק", דואט עם ברי סחרוף.
ב-31 בדצמבר יצא סינגל נוסף מהאלבום, "פלדה".
ב-8 ביוני 2025 הוציאה מימון את הסינגל "Danse", בו היא שרה לראשונה בצרפתית.
ב-2004 השתתפה מימון במחזמר "מאמה מיה", והצטרפה לצוות המנחים של תוכנית הנוער היומית "אקזיט" של ערוץ 10.
במרץ 2006 החלו שידורי הטלנובלה "ילדות רעות" בערוץ המוזיקה 24, בה גילמה מימון את דמותה של מאיה גולד, זמרת מוכשרת בחברת התקליטים "מונוקול", המנסה לשמור על מעמדה ועל זוגיותה המסובכת תוך ניסיון לטפל באחיה שמכור לסמים.
האלבום שיצא לסדרה כולל שני שירים שמבצעת מימון, "מנהרת הזמן" ו"אתה".
באותה שנה שיחקה בסרט "NO אקזיט" שיצא לאקרנים בקיץ 2006. במאי של אותה שנה עלה בתיאטרון הבימה מחזמר המבוסס על הסרט "הלהקה" בהשתתפותה של מימון.
במחזמר גילמה את דמותה של נעה, אותה גילמה בסרט דפנה ארמוני.
המחזמר זכה לתשבחות רבות, ולמעלה ממאה אלף צופים צפו בו.
המחזמר ירד מהבמה בחודש נובמבר 2007 לאחר כ-200 הצגות.
ב-8 במרץ 2011 הנחתה מימון את הקדם-אירוויזיון, לצד אקי אבני.
מימון השתתפה ארבע פעמים בפסטיגל - פעם אחת כאחת מילדי הפסטיגל בשנת 1991 ושלוש פעמים בתור חלק מהקאסט הראשי: ככוכבת אורחת בשנת 2005 ופעמיים כדמות ראשית - ב-2008 (בו זכה השיר אותה ביצעה, "אשיר לך" במקום השני בתחרות) וב-2012 (עם השיר "שרה מהלב").
בשלוש הפעמים מימון ביצעה את שיר הנושא של הפסטיגל בפתיחת המופע, ואת שיריה בחלקו השני.
בשנת 2020 השתתפה מימון בפסטיגל בפעם החמישית שלה (ארבע פעמים בתור משתתפת ראשית ופעם אחת כילדת פסטיגל), וביצעה חידוש לשיר "בוא אל החגיגה" מפסטיגל 1985 יחד עם רן דנקר ואילנה אביטל, המבצעת המקורית של השיר.
במאי 2013 החלה לשמש כשופטת בתוכנית "אקס פקטור ישראל" המשודרת בערוץ 2, והייתה המנטורית של נבחרת הבוגרים בעונה הראשונה, והמתמודדת מקבוצתה רוז פוסטאנס זכתה במקום הראשון בתחרות.
בדצמבר 2013 השתתפה במחזמר לחג החנוכה "אלאדין ויסמין", יחד עם הראל סקעת ואלי יצפאן, ובו גילמה את יסמין.
ב-2015 השתתפה בעונה השנייה של "אקס פקטור ישראל", והייתה המנטורית של נבחרת הבנות, והמתמודדת מקבוצתה אנה טימופיי הגיעה למקום השלישי בתחרות.
בספטמבר 2015 החלה לגלם את אווה פרון בהצגה "אוויטה" של תיאטרון "הבימה", לצד אקי אבני ורן דנקר.
בסוף אותה שנה זכתה ההצגה בתואר "הצגת השנה" מטעם עכבר העיר.
באוקטובר 2016 זכתה בפרס שחקנית השנה ע"ש אלה דן, בטקס השנתי של תיאטרון "הבימה", על משחקה בהצגה "אוויטה".
מימון השתתפה בהצגה כ-200 פעמים, עד לירידתה מהבמות במרץ 2017.
בין החודשים אוקטובר 2017 לפברואר 2018 השתתפה בעונה השלישית של "אקס פקטור ישראל", בתור המנטורית של נבחרת הבנות.
מימון לוהקה לתפקיד הראשי במחזמר "שיקגו" בברודוויי, ומילאה אותו במשך שבועיים מה-21 בספטמבר 2018. המחזמר בכיכובה הוצג גם בישראל, מ-7 במרץ עד ל-11 במרץ 2019 בהיכל התרבות בתל אביב..
ב-28 ביוני 2018 פורסם שמימון עזבה את תפקידה כשופטת בתוכנית "אקס פקטור ישראל" כדי לעבור לשפוט בתוכנית של הערוץ המתחרה, "הכוכב הבא לאירוויזיון", ומשתתפת מעונה 6 של התוכנית, משנת 2018 עד לעונה הנוכחית (עונה 12, 2026).
ב-2019 הופיעה בתפקיד ראשי בסרטם של גיא עמיר וחנן סביון "מחילה" וגם שרה את שיר הנושא של הסרט, "לשוב הביתה" (חידוש לשירו של ישי ריבו).
ב-2021 השתתפה בסדרת הדרמה "השוטרים" שמבוססת על פרשת השוטרים הנוקמים.
בשנים 2022–2024 דובבה את החסידה בפרסומות של קופת חולים לאומית שירותי בריאות.
בשנים 2023–2024 השתתפה בפאנל תוכנית המציאות "רואים את הקול" בקשת 12. בנוסף באותן שנים שיחקה בעונה השנייה של "מלכת היופי של ירושלים".
בנובמבר 2024 יצא לקולנוע הסרט "מרשעת", שם דיבבה את אלפבה תרופ, שלימים הופכת למכשפה המרשעת מן המערב.
ב-2011 מימון נישאה ליוני רג'ואן, ולהם שני בנים ובת.
2011: המופע המשותף (עם שמעון בוסקילה)
2024: אלבום הופעה חיה 2024 (עם הפילהרמונית הישראלית)
2024: הופעות במפעל הפיס (Live)
אשת השנה במוזיקה לשנת 2005 – טקס פרסי "אנשי השנה" של "שידורי קשת" (ערוץ 2) ועיתון מעריב
זמרת השנה לשנת 2005 – מטעם רשת ג', רדיו לב המדינה, רדיו אמצע הדרך, רדיו חיפה, רדיו ירושלים, המגזין לנוער "ראש 1" ואתר האינטרנט "וואלה"
זמרת השנה לשנת 2005 – טקס נבחרי הילדים מטעם ערוץ הילדים
שיר השנה לשנת 2005 – "השקט שנשאר" מטעם רשת ג', רדיו אמצע הדרך, המגזין לנוער "ראש 1" ואתר האינטרנט ynet
בשנת 2005 זכתה במקום 7 בחצי הגמר ובמקום 4 בגמר האירוויזיון, עם השיר " השקט שנשאר".
שיר השנה לשנת 2005 – השיר "אהבה קטנה", מטעם רדיו לב המדינה
זינוק השנה לשנת 2006 – טקס פרסי עמ"י
זמרת השנה לשנת 2008 – טקס נבחרי הילדים מטעם ערוץ הילדים, המגזין לנוער "ראש 1" ותחנת הרדיו "ClickFM"
מקום ראשון בקטגוריית "Israeli Act" לשנת 2008 – טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA)
מקום שלישי בקטגוריית "Favorite Act" לשנת 2008 – טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA)
זמרת השנה לשנת 2009 – טקס נבחרי הילדים מטעם ערוץ הילדים
הרכב השנה לשנת 2011 – מטעם רשת ג' וגלגלצ (יחד עם שמעון בוסקילה)
המופע הישראלי של השנה לשנת 2014 – מטעם עכבר העיר
שחקנית השנה ע"ש אלה דן לשנת 2016 - מטעם תיאטרון "הבימה" (על תפקידה כאווה פרון בהצגה "אוויטה")
שירי חג ומועד ונופל הוא אלבום הביכורים של הזמר והמשורר מאיר אריאל, שיצא לאור ב-1979 בחברת סי בי אס ישראל.
האלבום יצא בהפקתו המוזיקלית של חבר הילדות של אריאל, שלום חנוך, לאחר שנים רבות בהן פעל אריאל ככותב שירים מבוקש, בין השאר לחנוך ולאריק איינשטיין.
הוא יצא 11 שנים לאחר פרסומו של אריאל כ"צנחן המזמר", בעת שביצע במלחמת ששת הימים את השיר "ירושלים של ברזל" (אשר יצא לאור על גבי מיני-אלבום לאחר המלחמה).
שירי האלבום נכתבו במהלך שנות השבעים.
הם מושפעים מסגנונות הקאנטרי והפולק רוק האמריקאיים כפי שהתבטאו ביצירתו של בוב דילן, אליה נחשף אריאל בעת שהותו בארצות הברית בסוף שנות השישים.
האלבום נחשב לאחד החלוציים והמשפיעים ביותר בזמר עברי במספר תחומים, בראש ובראשונה ביחס למילה הכתובה, וכן בהתייחסותו הישירה (גם אם מתחכמת) לנושאים שנויים במחלוקת כמו הסכסוך הישראלי-ערבי, הומוסקסואליות, אוננות, בגידה, שיגעון, שימוש בסמים ומוות.
שם האלבום הוא משחק מילים פרודי על הביטוי הרווח "שירי חג ומועד", תוך שינוי משמעותן של המילים "חג" ו"מועד".
בניגוד לכוונתו המקורית של הביטוי, המתייחס לשירים המוקדשים לחגים ומועדים בלוח השנה, כאן המשמעות היא חג במובן "נע במעגלים", מועד במובן "מאבד את יציבותו" – ולכן גם נופל.
אופן כתיבת שם האלבום מחזק את המסר .
שמות שני אלבומיו הבאים של אריאל, "...וגלוי עיניים" (1984) ו"ירוקות" (1988), יוצרים יחד את המשפט .
המשפט הנ"ל פורסם לראשונה בחוברת שצורפה לאלבום האוסף של אריאל, "מבחר".
אריאל התפרסם לראשונה מיד לאחר מלחמת ששת הימים כ"צנחן המזמר", לאחר שכתב את השיר "ירושלים של ברזל".
בהמשך שנת 1967 הוציא מיני אלבום באותו השם.
המיני אלבום לא זכה להצלחה רבה, וזאת יחד עם הסתייגותו של אריאל מהכינוי שהודבק לו וכן סיבות נוספות, גרמו לו להמתין עם הוצאת אלבום נוסף.
בסוף שנות השישים נסע עם משפחתו לארצות הברית כשליח עלייה מטעם איחוד הקבוצות והקיבוצים, ושם נשבה בקסמו של הפולק רוק האמריקאי.
עם שובו ארצה ניסה להשתלב בתור איש קולנוע ומוזיקה אך לא נחל הצלחה רבה.
בשנים אלה המשיך לכתוב שירים, שכמה מהם בוצעו על ידי אמנים אחרים, כמו "אגדת דשא" (שנכתב עוד לפני שירותו הצבאי, בביצוע דודו אלהרר), "מכופף הבננות" (אריק איינשטיין), "בואי לרקוד" (שלום חנוך), "הולך בטל" ו"סוף עונת התפוזים" (תמוז).
במקביל המשיך בעבודתו בקיבוץ משמרות ואף התמנה לתפקיד מזכיר הקיבוץ.
גישתו המוזיקלית התבססה על פיתוח ועדכון של המוזיקה העממית הישראלית, על ידי שילוב בינה לבין סגנונות הרוק והבלוז.
את ההשראה לניסיון זה קיבל ממתיחת גבולותיו של ז'אנר הקאנטרי על ידי חלוצי רוק אמריקאים ובראשם בוב דילן.
מאוחר כינה אריאל את עצמו "בוב דילן הצ'כי", ואת הסגנון שיצר "רצף כלשהו בנוסח בלוז מעורב זעירא".
את יציאת אלבומו הראשון קידם אריאל בסיבוב הופעות, בו הופיע לבדו במועדונים קטנים בתל אביב וביפו ("הסמטה"), בקיבוצים ובמסגרת צבאית, כאשר הוא מלווה עצמו בגיטרה.
בסוף רשימת הקרדיטים שצורפה לאלבום הוספה ההערה ההומוריסטית "מאיר אריאל – באדיבותו של סניף הפועל, משמרות", על משקל הקרדיטים הניתנים בסופן של רשימות כאלה לחברות תקליטים.
בריאיון עם יואב קוטנר לקראת יציאתו של האלבום "רישומי פחם" סיפר אריאל על הקריירה שלו, וגם על האלבום:
ביצירתו של האלבום השתתפו מוזיקאים ידועים כגון גרי אקשטיין, שלום חנוך ודויד ברוזה (גיטרות), מיקי שביב (בס) ויהודית רביץ ונורית גלרון (קולות רקע).
"שירי חג ומועד ונופל" חידש את המוניטין של אריאל ככותב שירים ייחודי, המעניק תשומת לב רבה למילה הכתובה.
חלק משירי האלבום מתנהלים במבנה של תסריט מחיי היום-יום המכיל מספר רבדים.
השירים זכו לפרשנויות רבות, ואריאל עצמו העניק גם הוא פרשנויות לחלק משיריו.
השיר הראשון באלבום, "שיר כאב", שגם יצא לרדיו כסינגל הראשון ומושר בגוף ראשון, מספר את סיפורם של גבר יהודי וגבר ערבי המתחרים על אותה האישה, מנקודת מבטו של היהודי.
השיר ברובו עוסק בסיפור הנ"ל, אך הוא נפתח ומסתיים באמירה כללית וארס פואטית:
את שתי השורות הראשונות מהבית הנ"ל, "שיר כאב, עובר ושב, איזה מזל אני שר עכשיו", תיאר שלום חנוך כמשפט שהכי זכור לו ממאיר אריאל.
דמויות הגברים בשיר תוארו כסינקדוכה לבני הלאומים היהודי והערבי בישראל, שבעזרתה מתאר אריאל מאבקם של היהודים והפלסטינים על הבעלות על ארץ ישראל.
סיומו של הוויכוח בין השניים, המתואר בשורות "אמרתי לו ביידיש: 'היא שופטת בינינו', בתוך בועת שתיקתה שוב נתקלות עינינו", תואר כנקודת מבט חסרת תקווה של אריאל על הסכסוך, כאשר הנתק וחוסר היכולת לתקשר השוררים בין העמים מבוססים על רגשות עמוקים מדי ולמעשה בלתי ניתנים לגישור.
תגובתו של הערבי שקדמה לשורה זו היא אחת מהמצוטטות ביותר של אריאל:
השורה תוארה כהקבלה לטענה של העם הפלסטיני לפיה כל קיומה של הציונות (המשולה בשיר, לפי פרשנות זו, למשיכה לאישה) מבוסס על חורבנו של הרעיון הפלסטיני.
הזמר יזהר אשדות, שבזמן יציאתו של השיר היה עורך צעיר בגלי צה"ל ולימים ביצע את שירו האחרון של אריאל, "למה לא", ציין כי שורה זו מלווה אותו מאז היום בו שמע אותה לראשונה.
השיר נכתב בתקופה בה שהה מאיר אריאל בדטרויט, בשלהי שנות השישים.
לאור השפעתו הרבה של בוב דילן על יצירותיו של אריאל, נטען בספר הביוגרפיה כי "בשיר הזה מופיע מאיר אריאל שהבשיל כאמן, כאשר תנאי המעבדה בדטרויט אפשרו לו גם לספוג את ההשפעה של דילן וגם להיזהר שלא לחקות אותו.
את 'ארול' הוא לא כתב כמו דילן, אלא כמו מאיר אריאל שלומד מדילן איך להיות הוא עצמו".
יש הסוברים כי השיר בעל אופי אוטוביוגרפי ובו מתאר מאיר אריאל את עצמו, גם מהטעם כי בעטיפת האלבום מופיע אריאל על עץ האקליפטוס המוזכר בשיר, וכי ספר הביוגרפיה על חייו של אריאל נקרא בשם השיר.
כותב הביוגרפיה, נסים קלדרון, התייחס לנושא זה בציינו כי "מאיר אריאל בונה בשיר הזה דמות, שחציה ביוגרפיה ממשית שלו וחציה ביוגרפיה של חלומותיו ושל סיוטיו".
בשיר מתאר עצמו אריאל כמוקד לשמועות ורכילות, בין היתר בשל היחס החיובי שקיבל מסביבתו והחיבה שהופגנה כלפיו, מנשים וגברים כאחד.
בנוסף, מתייחס השיר לעישון צמח המריחואנה כאלמנט המאפיין את דמותו של ארול ("כל מיני חשבו שזה העשב המתוק / אמרו הוא לא טיפס על עץ אם לא ינק").
בסוף השיר מת ארול וכן מתואר כ-"מתמגנט לחשכה במקום שם יש כאילו" בסמוך לירי הקטלני.
עובדות אלו עשויות להציג את האלמנט האוטוביוגרפי כחלקי, אך יש הרואים בכך ביטוי לנטיות האובדניות מהן סבל אריאל.
קלדרון התייחס לכך בציינו כי "המשפט נקטע והמאזין תוהה, כאילו מה?
ומהו המקום שאליו מתמגנט הבחור החמקמק הזה?
אין למאיר אריאל תשובות לשאלות שלו, והוא משאיר בשיר מקום להרבה תשובות אפשריות".
השיר "טרמינל לומינלט", הקצבי ביותר באלבום, הוא אחד השירים המושמעים ביותר של אריאל מאז צאתו.
השיר מתבסס על שיר קודם שכתב אריאל בשם "תור א.
ג.", אותו מסר לאושיק לוי אשר כלל אותו באלבומו "איפה טעינו" שיצא שנתיים קודם.
הבית האחרון בשיר "תור א.
ג." הוא (בשינויים קלים) הבית הראשון בשיר "טרמינל לומינלט" ()
השיר מתאר לפרטים ובגוף ראשון, ביקור בשדה תעופה למטרה רפואית.
יש המפרשים אותו כפחד מפני השיגעון או כתיאור מפורט של אקט מיני.
על ההקבלה לפחד מאיבוד השפיות רמז אריאל עצמו, בסיפור שנהג לספר לפני ביצוע השיר בהופעותיו בשם "סיפור הדשא של השכן", שכלל תיאור ביקורו של אדם ששגרת החיים בקיבוץ העבירה אותו על דעתו בבית הרגעה.
מילות הפתיחה של השיר, מיוחסות לשחרורו של המספר מבית חולים נפשי בו היה מאושפז, ויתר השיר לחששו מהשתלטות נוספת של הטירוף עליו.
לטרמינל מיוחסת משמעות של המקום אליו מגיע הגיבור כדי להתנתק מן המציאות באופן מבוקר (טרמינל כשער היציאה מן המציאות המקומית), על מנת שלא להתנתק ממנה באופן סופי ("טרמינל" באנגלית).
שם השיר עצמו "טרמינל לומינלט", על פי פרשנות זו, מהווה ביצוע כושל מכוון של אנגרמה, אולי כסימול ניסיון מעבר כושל אל השתקפות מקבילה של המציאות המסתיים בשיגעון.
"לומינלט" הוא נר שהחדירו אל פי הטבעת של תינוקות על מנת להרגיעם ופורש כתיאור של תרופת הרגעה קיצונית.
שורת הפזמון שמזכירה שירי אהבה, ושורות הסיום העשויות להתפרש כתיאור של אורגזמה.
השיר "חבית הדגים" קרוי על שם הכינוי שניתן למגדלי שמירה של יישובי ספר, שהכילו מקום צר מאוד שהספיק בדרך כלל לשומר אחד בלבד.
השיר פורש את הגיגיו של אדם המוצב לבדו בעמדת שמירה ומתרכז במאמצים למציאת "משפט מפתח".
הוא התפרש כשיר ארס פואטי שמתאר הקבלה בין הניסיון לכתוב שיר לניסיון ליצור קשר מיני עם אישה ("אוהבת את זה מזדמן", "טוב שאפשר את כל זה בכל זאת לגמור באשה").
"שירי חג ומועד ונופל" מתואר לעיתים כאלבומו הטוב והחשוב ביותר של אריאל.
הוא מתואר בדרך כלל כחסר תקדים בשתי נקודות עיקריות: בשימוש העשיר שלו בשפה העברית, ובעיסוקו בנושאים מעוררי מחלוקת.
"שיר כאב" תואר כאחד מהשירים הפוליטיים העבריים האמיצים, הבוטים ואף הפסימיים ביותר, כזה המנסה להציג את עומק חומרת הסכסוך הישראלי-ערבי לאשורו, לעומת שירים אחרים העוסקים בדמות הערבי הישראלי כבדרך אגב בלבד ונחשבים לפסיביים יותר בגישתם.
"מזכרת למאוננים" הוזכר כדוגמה למקוריותו וייחודו של אריאל ככותב (יחד עם "מכופף הבננות" המוקדם יותר).
שם השיר הפך עם השנים להיות ביטוי לתיאור מצגת כלשהי בעלת אופי אירוטי ומפתה (כמו עלוני פרסומת של חברות בגדי-ים).
ב-15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השביעי ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות.
האלבום דורג במקום ה-15 ברשימת 100 האלבומים הישראלים הטובים בכל הזמנים של ידיעות אחרונות ב-2005.
במסגרת אלבומי ההופעה שהוקלטו לאחר פטירתו של אריאל, ביצעו האחים אריאל גרסת כיסוי של "חבית הדגים", אודי אריאל ביצע את "ד"ר התחכמות" ואת "שיר כאב", להקת שבע, יובל בנאי, שולי רנד וברי סחרוף את "טרמינל לומינלט" ועמיר לב ושלום חנוך את "שיר כאב".
אלבום ההופעה "דלתות נפתחות מעצמן" כולל גרסת הופעה רוקיסטית של "טרמינל לומינלט".
אחינועם ניני ביצעה אף היא את השיר.
חבורת מונטי פייתון, אשר הייתה פעילה מסוף שנות ה-60 ועד שנות ה-80, הפיקה סדרת טלוויזיה ומספר סרטים קומיים שכללו מספר רב של שירים אשר נכתבו על ידי חברי הקבוצה.
חלק מהשירים נכתבו כחלק ממערכונים של הקרקס המעופף של מונטי פייתון או עבור סצנות מסוימות בסרטיהם.
רוב השירים התפרסמו לאחר מכן גם כשירים בפני עצמם והוקלטו במיוחד לאלבומים מוזיקליים.
חלק מהשירים אף זכו להצלחה רבה והפכו לשירי פאבים בריטיים ונוגנו באירועים שונים ללא שום קשר למונטי פייתון.
חלק מהשירים גם היוו השראה ואף עובדו מחדש למחזמר "ספאמלוט" המתבסס על "מונטי פייתון והגביע הקדוש".
השירים נכתבו על ידי ששת חברי הקבוצה, ובמיוחד התבלט בתחום זה אריק איידל, שכתב והלחין חלק ניכר מהם.
בנוסף תרמו לכתיבת השירים ולהלחנתם ניל אינס (שותף ותיק גם בכתיבת מערכונים ב"קרקס המעופף"), ג'ון דו פרז (לחנים) וג'ורג' האריסון (חבר להקת הביטלס).
Always look on the bright side of life ("תמיד תסתכל על הצד החיובי של החיים") הוא המפורסם והפופולרי ביותר של חבורת מונטי פייתון.
הוא נכתב במקור לסצנת הסיום של הסרט "בריאן כוכב עליון" (בה שרה את השיר קבוצה של נידונים למוות התלויים על צלבים) ועד מהרה הפך ללהיט בבריטניה ובעולם כולו.
השיר הפך פופולרי בעיקר בפאבים ובמשחקי כדורגל בבריטניה והוא מושמע לעיתים קרובות גם בנסיבות אחרות.
השיר נכתב והולחן על ידי אריק איידל, אשר משחק בסרט גם את הדמות הפוצחת בשיר זה.
לחן השיר ומילותיו הם פרודיה על שירים אופטימיים יתר על המידה של וולט דיסני מסרטים כמו פינוקיו ומרי פופינס.
השימוש במוזיקה נאיבית המלווה בשריקות קלילות יחד עם המילים "תמיד תסתכל על הצד הטוב בחיים" בסיטואציה של נידונים למוות בצליבה הפכו את השיר לאחד השירים הסרקסטיים ביותר שנכתבו.
אחד המקרים המיוחדים ביותר בהם שרו את השיר הזה היה ב-4 במאי 1982, במהלך מלחמת פוקלנד, לאחר שהמשחתת הבריטית אה"מ שפילד (D80) נפגעה מטיל אוויר-ים שנורה ממטוס סופר אטנדר של הזרוע האווירית של הצי הארגנטינאי שגרם לה לנזקים קשים.
בשעה שצוות הספינה עמד על הסיפון הבוער וחיכה להצלה הוא פצח בשירה של שיר זה.
שיר חוטב העצים (The Lumberjack Song) נכתב עבור מערכון בתוכנית הטלוויזיה הקרקס המעופף של מונטי פייתון והופיע גם בסרט "ועכשיו למשהו אחר לגמרי" ובהופעת מונטי פייתון בהוליווד בוול.
הוא גם תורגם לגרמנית עבור "מונטי פייתונס פליגנדר צירקוס", תוכנית מיוחדת שצולמה בשפה זו.
השיר נכתב על ידי טרי ג'ונס, מייקל פיילין (המגלם את חוטב העצים) ופרד טומלינסון.
השיר הוא פזמון קומי על אדם שמאס בחייו הנוכחיים, ורוצה להיות חוטב עצים גברי וקשוח ביערות קולומביה הבריטית.
קודמת לו הפתיחה המקשרת אותו למערכון שקדם לו - "בכלל לא רציתי (להיות חזאי, להשתתף בתוכנית וכו').
תמיד רציתי להיות חוטב עצים!".
השיר בנוי בקנון כאשר חוטב העצים מספר על הרגליו כגבר קשוח ומחוספס ולהקה שזמריה לבושים כשוטרים רכובים קנדים שרים אחריו את אותו הבית והפזמון החוזר:
תוך כדי השיר הוא מתגלה כבעל נטיות מיניות בלתי צפויות ורצון להיות אישה, בדיוק כמו אביו היקר (בגרסה הטלוויזיונית של השיר הוזכרה אמו ובגרסאות הבאות זה שונה לאביו או דודו).
השיר הפך ללהיט גדול של מונטי פייתון ובוצע פעמים רבות בהופעות שונות של הקבוצה.
חבר להקת הביטלס ג'ורג' האריסון, שהיה חבר קרוב של חבורת מונטי פייתון והשתתף בכמה מהפקותיהם, נהג לבצע את השיר בעצמו בסופן של כמה מהופעותיו.
בהופעת מחווה שנערכה להאריסון לאחר מותו ביצעו חלק מחברי החבורה, בראשות פיילין, את השיר, כשבין "השוטרים הקנדים" המלווים את השיר נכלל גם השחקן טום הנקס.
כיום השיר מושר לעיתים בהקרנות של הסרט מופע הקולנוע של רוקי, לאחר השיר "Sweet Transvestite".
"שיר הפילוסופים של הברוסים" (Bruces' Philosophers Song) או "שיר הברוסים" (Bruces' Song), הקרוי גם "שיר הפילוסופים" (The Philosophers Song), מכיוון שגיבורי המערכון "ברוסים" הם אלו ששרים אותו (אף על פי שהוא איננו מופיע במערכון המקורי ונכתב במיוחד בשביל ההופעות החיות של הפייתונים).
השיר מציג דמויות של פילוסופים מוכרים דוגמת אפלטון, ניטשה, הגל ועוד - כשיכורים חסרי תקנה.
במהלך השיר הפייתונים משבשים את ציטוטו המוכר של רנה דקארט "אני חושב משמע אני קיים" ל-"אני שותה משמע אני קיים", ואת הביטוי הנפוץ באנגלית "drink you under the table", שמשמעו לנצח בתחרות שתייה ל-"think you under the table".
נעימת הפתיחה של הקרקס המעופף
מונטי פייתון מזוהים מאוד עם נעימת הפתיחה המפורסמת של "הקרקס המעופף".
המנגינה היא "מארש פעמון החירות" מאת המלחין האמריקאי ג'ון פיליפ סוזה.
התוכנית החלה לרוב בקטע קצר מאוד (של כמה שניות) בו מופיע מייקל פאלין בדמות של נווד מזוקן / חסר בית המכריז "It's" (זהו ה...) שאף קיבל את השם "האיש האומר 'it's'".
מיד אחר כך מתחילה נעימת הפתיחה בסגנון מארש ומופיע כיתוב "הקרקס המעופף של מונטי פייתון" המשלים את המילה "it's".
המוזיקה לוותה תמיד באנימציות היתוליות של טרי גיליאם אשר בסופה נשמע קול נפיחה ורגל יחפה (מתוך ציור של הצייר האיטלקי אניולו ברונזינו) מועכת את הכיתוב.
בסה"כ הוציאה החבורה יותר מ-15 אלבומים שכללו ברובם הקלטות מערכונים, הופעות חיות ופסקולים של סרטי העלילה.
אחד האלבומים המצליחים ביותר, שכלל אך ורק שירים, חלקם בעיבוד מחודש ואחד מהם (Oliver Cromwell) נכתב במיוחד עבור האלבום, הוא "Monty Python Sings" שיצא בשנת 1989. האלבום כולל 25 שירים נבחרים מתוך "הקרקס המעופף", וסרטי הקולנוע מונטי פייתון והגביע הקדוש, בריאן כוכב עליון וטעם החיים.
"Always look on the bright side of life" (תמיד הסתכל על הצד הטוב של החיים) - מתוך הסרט "בריאן כוכב עליון"
"Sit on my Face" (שבי לי על הפנים) - שיר על מין אוראלי
"The Lumberjack Song" (שיר חוטב העצים) - מתוך הקרקס המעופף והסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי"
"Penis Song" (שיר הפין) - מתוך "טעם החיים".
"Oliver Cromwell Song" שיר על אוליבר קרומוול שנכתב במיוחד לאלבום זה.
"Money Song" - מתוך "הקרקס המעופף"
"Accountancy Shanty" - מתוך סרט קצר באותו שם שמקדים את הסרט "טעם החיים".
שיר סאטירי על מדיניות אי-מניעת-הריון בנצרות הקתולית.
"Brian Song" - שיר הפתיחה של הסרט "בריאן כוכב עליון" בביצועה של סוניה ג'ונס.
השיר נכתב בסגנון שירי ג'יימס בונד של שירלי בייסי.
"Bruces' Philosophers Song" (Bruces' Song)" - שיר על פילוסופים יוונים וגרמנים שנכתב להופעה חיה והוא מתבסס על מערכון מ"הקרקס המעופף"
"Knight of the Round Table" - מתוך הסרט "מונטי פייתון והגביע הקדוש"
"I've Got Two Legs" - שיר בביצוע טרי גיליאם מתוך ההופעה החיה בהוליווד
"Christmas in Heaven" - שיר הסיום של "טעם החיים"
"Galaxy Song"- מתוך הסרט "טעם החיים"
"Spam Song" - שיר מתוך מערכון ה"ספאם" (בשר משומר שניתן בצבא הבריטי - לוף) שהופיע ב"קרקס המעופף".
המושג SPAM בהקשר של דוא"ל זבל נולד ממערכון זה.
שירי גולן (נולדה ב-25 באפריל 1969) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
שירי גולן נולדה ברמת גן, בת לזמר דני גולן ולפסלת ואמנית המיצב נחמה גולן.
בנעוריה הוריה ואחותה החלו בתהליך חזרה בתשובה, בעוד היא המשיכה לקיים אורח חיים חילוני וגילתה עניין בלימודי משחק.
למדה בבית הספר התיכון על שם תלמה ילין במגמת תיאטרון.
בנעוריה השתתפה בהצגה "אלמנות" במסגרת פסטיבל עכו בשנת 1987. בתקופת התיכון נבחנה לתיאטרון צה"ל, אך לא התקבלה.
עם סיום הלימודים התגייסה לצה"ל ושירתה בתפקיד מש"קית קישור.
מיד עם שחרורה החלה ללמוד משחק בבית הספר לאומנות הבמה בית צבי תחת ניהולו של גרי בילו.
במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת בין השנים 1990–1992 וכן במלגת הצטיינות מטעם הקונסוליה הבריטית.
סיימה את לימודיה בשנת 1992 לצד שרה פון שוורצה, נורמן עיסא ושרית וינו-אלעד.
אנני ב"כולם היו בני" מאת ארתור מילר
אתי ב"אם הבית" מאת הלל מיטלפונקט
אלמה ווינמילר ב"קיץ ועשן" מאת טנסי ויליאמס
מארי ב"מחלת נעורים" מאת פרדיננד ברוקנר
ביאטריצ'ה ב"המון רעש על לא כלום" מאת ויליאם שייקספיר
לאה ב"בין חברים" עיבוד לספרו של עמוס עוז
אנגוסטיאס ב"בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גרסיה לורקה
הלנה ב"למה לא באת לפני המלחמה" על פי ספרה של ליזי דורון,
המלכה קליטמנסטרה ב"איפיגניה" מאת אוריפידס בבימויו של גדי רול
הלנה אלוינג, בעיבוד מודרני למחזה "רוחות" על פי הנריק איבסן שכתב וביים עידו ריקלין
את הלן צ'ייסן ב"הרולד ומוד"
גניה ברוניצקי ומאדאם ז'ולי בעיבוד לבמה של הרומן "עפיפונים" מאת רומן גארי
איבון במחזה "הורים איומים" מאת ז'אן קוקטו, תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס "שחקנית השנה" בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2016
השתתפה בהצגה "כלוב העליזים" בבימויו של רפי ניב
קרול ב"אוליאנה" מאת דייוויד מאמט
איימי ב"עולמה של איימי" מאת דייוויד הר
מיכאלה ב"המורדים" מאת עדנה מזי"א
שילה ב"יום במותה של ג'ו"
אלה ב"אוי אלוהים" מאת ענת גוב
בלאנש ב"יומן חוף ברייטון" מאת ניל סיימון
אם החתן ב"הלוואי שהיית אישה", עיבוד למחזה "חתונת הדמים" בבימויו של עירא אבנרי.
"המלט" - בבימויו של יאיר שרמן, בתפקיד המלכה גרטרוד, לצד אלי גורנשטיין, רמי הויברגר, אסף יונש ואחרים.
"הורים איומים " מאת זאן קוקטו בבימויו של גדי רול
בעונה הראשונה של השמיניה - סדרת נוער של ערוץ הילדים ללקוחות HOT, בדמותה של גילה, אימו של אבי מוסקוביץ' (אבי קורניק) ב-(2005).
אבידות ומציאות - סדרת דרמה בבימויו של שבי גביזון, שזיכתה את גולן בשבחים רבים.
תפקידי אורח בסדרה הגרסה הישראלית של הסדרה האמריקנית המצליחה "בנות הזהב" ובסדרה "המגפה".
"אדומות ", "מסכים" "המסע הארוך".
געגוע - סרטו של שבי גביזון
הדרך לאן - סרטה של מיכל בת-אדם
המפקדת - בתפקיד אמה של נועה, הדמות הראשית.
פרס "השחקנית המבטיחה" בשנת 1995
בפרס על שם אברהם בן-יוסף בשנת 2006
מועמדת לפרס השחקנית הראשית של פרסי התיאטרון הישראלי על תפקידיה ב"למה לא באת לפני המלחמה" ו"איפיגניה"
מועמדת לפרס "שחקנית השנה" בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2016 על תפקידה ב"הורים איומים"
נשואה לדני רוטנברג, ואם לארבעה.
שירי גורה (גרמנית: Gurre-Lieder), יצירתו הכבירה של ארנולד שנברג, היא אורטוריה רחבת יריעה המורכבת ממחזור שירים ל-5 סולנים, קריין, מקהלה ותזמורת, על פי טקסטים שיריים של הסופר הדני ינס פטר יעקובסן.
תרגם את הטקסטים מדנית לגרמנית רוברט פרנץ ארנולד.
הגרסה הראשונה של היצירה, הכתובה בסגנון העתיר של שלהי התקופה הרומנטית ומושפעת במידה רבה מריכרד וגנר ומאהלר, הושלמה כפרטיטורה קצרה בשנת 1901 והתזמור המלא נוסף בשנים 1910 ו-1911. פרנץ שרקר ניצח על ביצוע הבכורה של האורטוריה בווינה, ב-23 בפברואר 1913. על ההקלטה הראשונה, בשנת 1932, ניצח לאופולד סטוקובסקי.
כך אין מרקדים המלאכים לפני כס הכבוד/ולדמר
עתה אומר לך בפעם הראשונה/טובה
אתה שולח לי מבט אוהב/טובה
עורו, אנשיו של המלך ולדמר/ולדמר
היער לוחש בקולה של טובה/ולדמר
צלופח זה הוא ציפור פלאית/קלאוס שוטה החצר
התרנגול נושא ראשו לקריאת הגבר/אנשי ולדמר
הצייד הפרוע של רוח הקיץ
בשנת 1900 החל שנברג לחבר מחזור שירים לסופרן, טנור ופסנתר, שהתכוון להגיש לתחרות בווינה.
אלא שמלאכת החיבור הסתיימה, לדברי שנברג, "חצי שבוע לאחר מועד ההגשה לתחרות, ודבר זה הכריע את גורל היצירה." במשך אותה שנה הרחיב מאוד את הרעיון המקורי, כתב קישורים בין תשעת השירים הראשונים, הוסיף פרלוד, את "שיר יונת היער" ואת החלקים השני והשלישי.
שנברג עבד על הגרסה הזאת לסירוגין עד שנת 1903, פחות או יותר, אז נטש את מאמץ האדירים לתזמר את היצירה ועבר למיזמים אחרים.
עד שחזר ליצירה בשנת 1910, הספיק שנברג לפתח את התאוריות שלו בנושא האטונאליות וכתב את היצירה הראשונה המוכרת כאטונאלית, שלושה קטעים לפסנתר, אופוס 11. בינתיים גם נשבה בקסמו של גוסטב מאהלר, שפגש בשנת 1903 ושהשפעתו ניכרת בבירור בתזמור החלקים המאוחרים יותר של "שירי גורה".
בעוד שהחלק הראשון וגנרי בעליל בתפיסה ובהגשמה, - עד כדי ציטוט מווגנר בנקודה מסוימת - החלק השני ובייחוד החלק השלישי מציגים מרקמים תזמורתיים חסכוניים ומעברים קליידוסקופיים בין קבוצות כלים, כאלה ששימשו את מהלר בסימפוניות המאוחרות שלו.
ב"הצייד הפרוע של רוח הקיץ" השתמש שנברג לראשונה בשירה דיבורית, טכניקה שיעמיק בה יותר ב"פיירו הסהרורי" (1913).
התזמור הסתיים לבסוף בשנת 1911 וביצוע הבכורה, בניצוחו של פרנץ שרקר, התקיים ב-1913. הקהל, שהכיר את סגנונו החדשני של שנברג וסלד ממנו, היה מוכן לגלות עוינות ליצירה החדשה, והיו אף שהצטיידו מראש בצרורות מפתחות להרעיש בהם כשתגיע שעת "הקקופוניה האיומה" שציפו לה.
אך המוזיקה ששמע הקהל בביצוע הבכורה הפיקה ממנו תשואות נלהבות כבר אחרי החלק הראשון, ושירת המקהלה המסיימת העלתה דמעות בעיני רבים מן המאזינים.
במועד זה כבר מאס שנברג בסגנון היצירה ובאופיה וביטל כמילים בוטות את קבלתה החיובית באמרו, "הייתי אדיש למדי, ואולי אף נרגז משהו.
צפיתי, שלהצלחה זו לא תהיה כל השפעה על גורל יצירותיי המאוחרות.
במשך שלוש-עשרה השנים האלה פיתחתי את סגנוני באופן כזה, שמאזין הקונצרטים המצוי לא ימצא כל קשר בינו לבין המוזיקה שקדמה לו.
נאלצתי להילחם על כל יצירה חדשה; הביקורת הטיחה בי עלבונות במילים הקשות והפוגעניות ביותר; איבדתי ידידים ועמם כל אמונה בכוח השיפוט של ידידים.
ועמדתי בודד בפני עולם של אויבים."
תמצית העלילה של מחזור השירים
העלילה מתרחשת בדנמרק של ימי הביניים.
בין המלך ולדמר הרביעי לנערה בשם טובֶהווילה, שפירושו "יונה קטנה", נקשרת אהבה גדולה, אך המלכה הדוויג בקנאתה מביאה על טובֶה את מותה.
ולדמר מאשים בחרונו את האל במותה וכתוצאה מכך נשפט לרכוב אחרי מותו מדי לילה עם אנשיו ולחפש את טובה.
המשורר יעקובסן עשה שימוש רב בידיעותיו בבוטניקה בתיאורי הטבע הרבים ואף נתן ביטוי לדעותיו האתאיסטיות.
העלילה נתונה במסגרת של תמונות טבע - ראשיתה בערב רוגע ואחריתה בשיר תהילה לשמש העולה.
רפאל קובליק, תזמורת רדיו בוואריה, שנברג: גורה-לידר, הרברט שכטשניידר, אינגה בורק, הרתה טפר, קית אנגן, לורנץ פהנברגר, האנס-הרברט פידלר, DGG 431 744-2 (1965)
סייג'י אוזאווה, התזמורת הסימפונית של בוסטון, שנברג: "גורה-לידר", ג'יימס מקראקן, ג'סי נורמן, טטיאנה טרויאנוס, פיליפס 412 511-2 (1979)
אליהו ענבל, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, ארנולד שנברג: "גורה לידר", פול פריי, אליזבת קונל, יארד ואן נס, וולטון גרנגרוס, פולקר פוגל, האנס פראנזן, מקהלת רדיו צפון גרמניה המבורג (Ltg.
ורנר האגן), מקהלת רדיו בוואריה (Ltg.
מיכאל גלייזר), מקהלת האופרה העירונית של פרנקפורט (פולקמר אולבריך).
זובין מהטה, הפילהרמונית של ניו יורק, שנברג: גורה-לידר, גארי לייקס, אוה מרטון, סוני קלאסיקל 48077 (1992)
פייר בולז, שנברג: גורה-לידר, 4 שירים אופוס 22, ג'ס תומאס, איבון מינטון, סוני קלאסיקל 48459 (1993)
סיימון ראטל, הפילהרמונית של ברלין, קאריטה מאטילה, אן סופי פון אוטר, תומאס מוזר, פיליפ לאנגרידג', תומאס קווסטהוף.
קלאודיו אראו, הפילהרמונית של וינה, מקהלת האופרה של וינה, מקהלת ארנולד שנברג, המקהלה הפילהרמונית הסלובקית, ברטיסלבה, שנברג: "גורה לידר".
סולנים: זיגפריד ירוזלם, שרון סוויט, מריאנה ליפובשק, הרטמוט ולקר, פיליפ לאנגרידג', ברברה זוקובה (קריינית).
ריקרדו שאיי, תזמורת רדיו ברלין, המקהלה של קתדרלת הדוויג הקדושה בברלין, מקהלת האגודה המוזיקלית של דיסלדורף.
סולנים: זיגפריד ירוזלם, סוזאן דאן, בריגיטה פסבנדר, הרמן בכט, פטר האאג, האנס הוטר - קריין, 1995.
"שירי מולדת" הוא אלבום משנת 1983 של הזמרת עפרה חזה, שיצא לאחר פרסום האלבום "חי" והגעתה של חזה למקום השני בתחרות הזמר של האירוויזיון.
האלבום ביצר את מעמדה של חזה, ופתח צוהר לשיתופי פעולה עם יוצרים ותיקים.
עם הצלחת האלבום הוחלט לשחזר את ההצלחה בשני תקליטים נוספים שיצאו ב-1985 ו-1987.
בסמוך ליציאתו זכה האלבום למעמד פלטינה בארץ ישראל ונמכרו ממנו כ-60,000 עותקים בסך הכל.
עפרה חזה שרה משירי ארץ-ישראל עוד בתחילת דרכה, ובעקבות לחץ הקהל ולחץ הרדיו, הוציאה תקליט שלם של שירי מולדת.
שירי האלבום, בעיבודיו של שם טוב לוי, הושמעו באופן תדיר מעל גלי האתר.
כמו כן, האלבום זכה לשבחי הביקורת.
מיד עם הצלחת "שירי מולדת" ויציאתו של האלבום "אדמה" (שכלל שירים חדשים שכתבו כותבים שאת שירם גם עפרה חידשה באלבומי שירי המולדת), בישרה חזה בראיונותיה כי עתיד לצאת אלבום המשך באותה מתכונת: מספר שירי מולדת ומחרוזת שירים אחת.
"שירי מולדת ב'" יצא ב-1985 ושיחזר את הצלחת קודמו.
השיר "הנערים הספנים" אף נכנס למצעד הפזמונים העברי השנתי (תשמ"ו) של רשת ג'.
ב-1986 השתמש שם טוב לוי בחלק מהפלייבקים משירי מולדת א' ◼︎ ב', הוסיף להם הקלטות שלו מחלל את המלודיה והוציא את האלבום נעימות מולדת.
בשנת 1987, בד ובד עם התעצמות הקריירה של חזה באירופה, הוצא לאור האלבום השלישי בסדרת "שירי מולדת".
האלבום, שהוקדש לחגיגות הארבעים למדינת ישראל, הופק ועובד על ידי בני נגרי.
עם כניסתו של הדיסק לשוק הישראלי, איחדה "הד ארצי" ב-1989 את שני החלקים הראשונים בסדרת האלבומים כשסדר השירים השתנה.
מהדורה זו זכתה באלבום זהב.
בשנת 1998 יצאה מהדורת הדיסק לשירי מולדת ג'.
בשנת 2009 אוחדו שלושת האלבומים לשני דיסקים כששירי מולדת א' ◼︎ ב' יצאו כדיסק אחד והשלישי כדיסק אחד.
יד ענוגה (זלמן שניאור — עממי בדואי) [5:24]
זמר נוגה (התשמע קולי) (רחל — יוסף מוסטקי) [3:25]
נערה ושמה כנרת (עמוס אטינגר — דב זלצר) [3:40]
מה אומרות עינייך (יצחק שנהר — מרדכי זעירא) [3:48]
עץ הרימון (יעקב אורלנד — ידידיה אדמון, ע"פ עממי בוכרי) [2:47]
הצריף הקטן (אילנה טל — יוסף וילנסקי) [3:00]
מחרוזת שירי רועים ואוהבים [4:50]
שיר השומר (מעל המגדל) (עמנואל לין — בנימין עומר)
ערב שח (עמנואל זמיר — עמנואל זמיר)
רועה ורועה (מתתיהו שלם — מתתיהו שלם)
שיר הכד (אברהם חלפי — עממי בוכרי)
דבקה רפיח (לי יומי ולי לילי) (עמנואל זמיר — עממי)
שירי גדני (נולדה ב-20 באוקטובר 1978 בנתניה) היא שחקנית, מדבבת וקומיקאית ישראלית.
שירי גדני נולדה בנתניה, שם גדלה עד גיל 15, אז עברה עם משפחתה לראשון לציון.
אמה, לילי, היא מורה לפסנתר.
למדה במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב.
ב-1994 כשהייתה בת 16, אביה נפטר משבץ מוחי.
מוצא משפחתה מצד אמה מהונגריה.
סבא של שירי, מצד אמה, איבד אישה ושלושה ילדים שנרצחו במחנות ההשמדה בשואה.
אחר-כך שב חזרה לעיר הולדתו בהונגריה, הכיר את סבתה, ניצולת שואה אף היא, ואחר-כך עלו לישראל.
סבה וסבתה מצד אביה עלו לישראל כמעפילים.
הבריטים תפסו אותם ולקחו אותם לקפריסין, שם נולד אביה.
סבה, ד"ר דוד גדני, היה רופא שיניים במקצועו, יקיר העיר נתניה וזוכה מגן שר הרווחה לשירותים החברתיים; היה ממייסדי העמותה למען הקשיש.
זמן קצר אחרי שסיימה תיכון, שיחקה גדני בהצגה "העלבת הקהל" מאת פטר הנדקה, שזכתה בפרס הבימוי במסגרת הצגות החממה בפסטיבל עכו 1996 והמשיכה ורצה בתיאטרון הבימה.
אחר-כך שיחקה בהצגה "מקלות בגלגלים", שזכתה בפרס הבימוי בפסטיבל עכו 1997.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנים 1998–1999, היא גילמה את דמותה של סיגל, פמיניסטית לוחמנית וחברתו של גל (ליאון רוזנברג), בסדרת הטלוויזיה "זבנג!", המבוססת על ספרי הקומיקס בשם זה של אורי פינק.
אחר-כך שיחקה בתפקיד אורח ב"משפחת עזאני" וכמנחה ב"סטגדם", קטעי קישור בין תוכניות הילדים בשבת בבוקר, ביחד עם יעל פוליאקוב, ישי קרני וישי גולן.
היא בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב מחזור ל"ז 2002.
מיד בתום לימודיה שיחקה בהצגת הפרינג' "שובן של הגרביים הרצחניות" עם רן אפלברג וישי קרני, בה גילמה את דמותה של אישה שמתה במהלך פיגוע באוטובוס.
אחר-כך נכנסה לתיאטרון גשר, בו שיחקה במשך חמש שנים.
ההצגה הראשונה הייתה "שאריות של אהבה".
הבמאי עידו מוסרי והשחקנים היו בני כיתתה של גדני והקימו את צעירי גשר.
זוהי הצגה שעסקה באנשים בשנות השלושים לחייהם, שכל אחד מהם מחפש אהבה בדרכו שלו.
בהצגה שיחקו אלון פרידמן, עידו מוסרי, מתי אטלס, מיקי לאון, מיכל לוי ועדי שליטא.
גדני שיחקה בתפקיד הנשי הראשי של קנדי.
ההצגה השנייה בה שיחקה בגשר הייתה "שושה", מאת בשביס זינגר, בה שיחקה בתפקיד הראשי של שושה.
בהצגה "כולם רוצים להוליווד" גילמה את דמותה של הלן, התפקיד הנשי הראשי.
בהצגה "גן הדובדבנים" מאת צ'כוב שיחקה את אניה.
גדני שיחקה בהצגה "עיר – סיפורי אודסה", עיבוד לסיפורי איסאק באבל.
היא גילמה את דמותה של באסקה, בחורה אוקראינית פשוטה והחליפה בתפקיד את יבגניה דודינה.
עם גשר טסה להופיע בחו"ל: עם "שושה" לניו יורק ולוורשה, עם "עיר" לקנדה, עם "העבד" לריגה וטאלין ועם "כפר" פעמיים למוסקבה.
גדני שיחקה בתיאטרון הקאמרי, במסגרתו זכתה במלגה ע"ש אלי ליאון.
ההצגה הראשונה שלה בקאמרי הייתה קומדיית הדלתות "בואינג בואינג", בבימויו של לסלי לוטון.
ההצגה סיפרה על שלוש דיילות, גדני שיחקה את הדיילת האמריקאית.
שיחקו בה גם תיקי דיין, מיכה סלקטר, תמר קינן ושירי נדב.
היא שיחקה בהצגה "היה או לא היה".
היא גילמה את דמותה של עדה, עיתונאית צעירה שמתאהבת נואשות באלכסנדר פן; פן זורק אותה והיא מתדרדרת לאלכוהול.
בהצגה "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני, שיחקה את סמרלדינה, משרתת תמימה ומתוקה, שמתאהבת במשרת אחר (דרור קרן).
שיחקה בהצגה "אורזי המזוודות" פרי עטו של חנוך לוין.
היא מגלמת זונה שכונתית, אשר עוזבת בעקבות הצלחתה (היא אומרת לאנשי המקום: "אצלכם זיונים אצלי תכנונים") ונוסעת לשווייץ.
ב-2012 הופיעה עם ההצגה "אשכבה", פרי עטו של חנוך לוין בסין, בתפקיד אישה בשחור.
ב-2008 שיחקה בסרטו של משה מזרחי "סוף שבוע בגליל", שמבוסס על המחזה "הדוד וניה" של צ'כוב.
בסרט שיחקו גם עודד תאומי ומרינה שויף.
ב-2010 שיחקה בסרטו של שלום הגר "תכריכים".
היא גילמה את דמותה של יונה, אישה חרדית המצויה בהריון.
בעבר הייתה לה ולבן-זוגה נחום (קייס נאשף) ילדה שמתה בזמן שהוא שמר עליה, מה שגורם לריחוק ביניהם.
מאז הוא רדוף רגשות אשמה ועובד בחברה קדישא בשטיפת גופות.
הסרט זכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בהמבורג.
ב-2017, היא שחקנית תיאטרון באר שבע בהצגה "אבודים ביונקרס" (בלה).
שיחקה בהצגות "הצעה מגונה" ו"פרק ב'".
בטלוויזיה גדני משחקת בעיקר בקומדיות.
היא שיחקה ב"פולישוק" בתפקיד תקומה שהרבני, יועצת התקשורת של השר פולישוק ובסדרת הילדים "תיק יהלום" בתפקיד ראשי של עובדת בכלביה.
מלבד זה, נטלה חלק גם בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף", בתפקיד שלי, אחותה הרווקה של ענת שלו (נתי קלוגר) וכן ב"ארץ נהדרת", "הישראלים", "כל שבת שנייה" ו"אין להם מושג".
בשנת 2025 גילמה גדני את דמותה של אילנה בסדרת הילדים "שכונת חיים" (חידוש לסדרה "הילדים משכונת חיים") בכאן חינוכית.
גדני דיבבה ומדבבת בסדרות רבות, בהן בסדרות הטלוויזיה "ארתור" (בה החליפה את דבי בסרגליק בתפקיד ארתור, לאחר מותה), "טוטלי ספייס", "מיקמק" (ובסרט המסע לכוכב המינימיקים),"וואן פיס", "שיזאו" ובסרטים "חיים בזרם", "רנגו" ו"פיטר ראביט".
שרה את שיר הפתיחה של התוכנית המצוירת "אטום-צוות אלפא על גלגלים", ביחד עם אלון ליטבק ויורם יוספסברג.
עברה סדנה בשיטת צ'בק למשחק.