tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחודש נובמבר 2014 פרסמה רשות ניירות ערך הצעה לשינוי מבנה הבורסה, לרבות הפיכתה לחברה למטרות רווח, מתוך מטרה לשפר את שקיפות פעולתה, את יעילותה, את הסחירות ואת שיתופי הפעולה עם בורסות אחרות בעולם.
עליית מחזורי המסחר משנת 2020
מחזור המסחר היומי הממוצע בשוק המניות בשנת 2021 הסתכם בכ-1.9 מיליארד שקל ביום, בדומה למחזור הממוצע בשנת 2020 וגבוה בכ-44% מהמחזור בשנת 2019, שקדמה להתפרצות הקורונה.
רוח גבית למחזורי המסחר הערים בשנה זו היו מבצע חיסוני קורונה מהיר ורחב בארץ, תמיכת הממשלה ובנק ישראל וחזרתם של משקיעים זרים לשוק המניות בתל אביב.
החל ב-1 במרץ 2022 הורידה הבורסה את גודל הפקודה המינימלי, מ-5,000 שקל למניה במדד ת"א-35 ומ-2,000 שקל למניה במדד אחר, ל-500 שקל בכל מניה, מהלך שתרם באופן מיידי ומשמעותי להגדלת הנזילות בשוק ולעלייה בהיקף הפקודות הקטנות, הן על ידי המשקיע הפרטי והן על ידי עושי שוק ומחוללי ציטוט.
לירידה במחזורי המסחר בשנת 2023 ביחס למחזורי המסחר בשנת 2022 תרמה רכישה של מניות על ידי המשקיעים המוסדיים לטווח ארוך, ומכירה של מניות על ידי הציבור הישראלי ומשקיעי חוץ.
הבורסה השיקה בשנת 2016 תוכנית אנליזה לחברות הטכנולוגיה והביומד.
החברה המסוקרת מממנת את האנליזה, בתשלום שעובר דרך הבורסה.
התוכנית מספקת לחברה המסוקרת ניתוח פיננסי שמונה פעמים במשך שנתיים כולל קביעת מחיר יעד.
התוכנית מאפשרת לחברה המסוקרת לתקן את האנליזה לפני הפרסום.
הבורסה לניירות ערך, יחד עם פרוסט אנד סאליבן שמשתתפת בתוכנית כאנליסטית, בחנו את ההשפעה של התוכנית על מחזורי מסחר ועל תשואות המנייה, ומצאו שהתוכנית הגבירה את הסחירות בשנים 2017 עד 2020 לחברות המשתתפות בתוכנית, ביחס לאלו שלא השתתפו בתוכנית.
שתי חברות שהשתתפו בתוכנית, אלקטריאון ואיתמר מדיקל, הגיעו למחיר היעד שקבעה להן פרוסט אנד סאליבן.
טיראן רוטמן, מנכ"ל פרוסט אנד סאליבן ישראל אשר חתום על מרבית האנליזות, פרסם מחקר אודות התועלת שבתוכנית האנליזה בכתב העת "European Scientific Journal", שהוא כתב עת טורף.
חוקרים ומנהלי נכסים מזהים ניגוד עניינים מובנה בסיקור שממומן על ידי החברה המסוקרת.
האנליזות של פרוסט אנד סאליבן בתוכנית קובעות מחיר יעד עם פרמיות גבוהות מאוד ממחיר השוק, וכמעט כל תשואות המניות של החברות המסוקרות בתקופת הסיקור שליליות בעשרות אחוזים.
תוכנית האנליזה נבדקה לצורך חידושה כל שנתיים.
ב-2022 היא נבדקה בפעם השלישית ובאוקטובר 2023 תוכנית האנליזה הסתיימה.
צמיחה במספר חשבונות הריטייל אצל כל חברי הבורסה המקומיים בשנת 2020
הריטייל הישראלי הסתער במהלך שנת 2020 על שוק ההון הישראלי ופתח חשבונות חדשים בקצב גבוה משמעותית לעומת 2019, בקרב כל חברי הבורסה.
חברי הבורסה שאינם בנקים בלטו בקצב רכישת הלקוחות החדשים, עם קפיצה של כ-170% לעומת שנת 2019. בקרב הבנקים הייתה עלייה של כ-36% בשנת 2020 לעומת התקופה המקבילה אשתקד.
בתחילת 2017 ערכה הבורסה רפורמה מקיפה במדדי ניירות הערך הנסחרים בה וכן הקימה מדדים חדשים.
בין השינויים העיקריים ברפורמה, הורחב מספר המניות הנכללות בכל מדד והופחתה תקרת המשקל של מניה במדד.
למשל, מדד תל אביב 25, שנחשב למדד הדגל של הבורסה הורחב מ-25 מניות ל-35 מניות, ושמו שונה בהתאם למדד תל אביב 35. המשקל המקסימלי למניה במדד הופחת מ-10% ל-7%.
מטרת הרפורמה היא בין היתר הקטנת הריכוזיות במדדים.
היות שלמעלה מ-70% ממשקל המדד נבע מכעשר מניות בלבד, כשאחת מהן שינתה ערכה בחדות המדד הגיב בחריפות ולכן נחשב ריכוזי מדי.
במסגרת הרפורמה נוצרו מדדים חדשים במטרה להעלות עניין משקיעים בבורסה ולהגדיל את הפעילות בה.
המדדים החדשים הם ת"א-BlueChip15Price, ת"א-SME150 ות"א-רימון.
בשנת 2021 הושקו מדדים חדשים נוספים כמו מדד הקלינטק, מדד רשתות שיווק, מדד ת"א-125 נק' ו-4 מדדי אג"ח חדשים.
בנובמבר 2023 השיקה הבורסה את רפורמת הסחירות והנזילות ובכללה הטמעת רכיב נזילות בנוסחת קביעת משקל מניה במדד.
רכיב זה מתגמל חברות המעודדות סחירות הנמדדת כגבוה מבין סחירות אבסולוטית (מחזור מסחר) וסחירות יחסית (מהירות מחזור) ובכך מאפשרת גם קידום של ניירות בעלי שווי שוק שאינו גבוה הפועלות להגברת הסחירות הנייר.
מטרת הרפורמה היא השבחת מדדי המניות ומיצוי פוטנציאל הצבירה (AUM).
השבחת המדדים תאפשר שיפור בסחירות ובנזילות ותתרום להגברת היציבות במדדים ולהגדלת השקעות הציבור בשוק ההון הישראלי.
איתי בן זאב: ינואר 2017 – מכהן
במניות ישנם, לאחר הרפורמה בתחילת 2017 שני מאגרי מניות.
מאגר רימון הוא הבכיר מביניהם ומכיל כ-230 מניות המתאימות לשימוש כנכסי בסיס לנגזרים.
מניות אלו בעלות שווי גבוה יותר ותנאי סף נוקשים יותר ביחס להחזקות ציבור.
מאגר תמר מכיל גם מניות קטנות יותר וכן מניות עם החזקות ציבור נמוכות.
מדדי מניות על פי שווי שוק
מדד ת"א 35 (לשעבר "מדד המעו"ף") - מדד המייצג את מחירן של 35 מניות החברות הגדולות ביותר (מבחינת שווי השוק שלהן) בבורסה לניירות ערך בתל אביב הכלולות במאגר רימון.
משקל כל מניה במדד נקבע לפי שווי החזקות הציבור בה.
על מדד זה נסחרות אופציות "ת"א 35" הסחירות.
מדד ת"א 125 - מדד המייצג את מחיר המניות של 125 החברות הגדולות ביותר בבורסה הכלולות במאגר רימון.
המדד מורכב ממדד ת"א 35, בתוספת מדד ת"א 90. על מדד זה נסחרות אופציות בשוק הנגזרים בבורסה.
מדד ת"א 125 אקלים נקי - מדד המייצג את מחיר המניות של 125 החברות הגדולות ביותר בבורסה הכלולות במאגר רימון, למעט מניות של תאגידים הנוטלים חלק בשרשרת הייצור של דלקי מאובנים.
מדד ת"א 90 - מדד המייצג את מחירן של 90 המניות של החברות הגדולות ביותר הכלולות ברימון לאחר אלו שבמדד ת"א 35.
מדד ת"א SME60 - מדד המייצג את מחירן של 60 מניות החברות בעלות שווי השוק של החזקות הציבור הגבוה ביותר הכלולות ברימון לאחר אלו שבמדד תל אביב 125.
מדד ת"א צמיחה (לשעבר מדד ת"א יתר מאגר) כולל את כל המניות הכלולות במאגר תמר, אשר אינן כלולות במדד ת"א 125 וב-SME60.
מדד ת"א All-Share (לשעבר מדד ת"א מאגר) כולל את כל המניות הכלולות במאגר תמר.
מדד ת"א-רשתות שיווק – כולל את כל המניות הנכללות בתת-ענף רשתות שיווק ואשר עומדות בתנאי הסף של המדד.
מדד ת"א-ביטוח - מדד ענפי הכולל את כל המניות הנכללות בענף ביטוח.
מדד בנקים-5 כולל את חמשת הבנקים הגדולים ביותר הכלולים במאגר רימון.
על מדד זה נסחרים גם נגזרים.
מדד ת"א פיננסים כולל את כל מניות הפיננסים (בנקים, ביטוח, שירותים פיננסיים) במאגר תמר.
מדד ת"א ביטוח-פלוס מתפרסם מאפריל 2011 וכולל את כל המניות במאגר תמר בתחום הביטוח ושירותים פיננסיים (אך לא בנקים).
מדד ת"א נדל"ן כולל את כל מניות הנדל"ן בבורסה הכלולות במאגר תמר.
ת"א-בניה - מתפרסם מפברואר 2020 וכולל את כל מניות בתת-ענף נדל"ן-בניה בבורסה הכלולות במאגר תמר.
ת"א-מניב ישראל - מתפרסם מפברואר 2020 וכולל את כל מניות בתת-ענף נדל"ן מניב בישראל בבורסה הכלולות במאגר תמר.
ת"א-מניב חו"ל - מתפרסם מפברואר 2020 וכולל את כל מניות בתת-ענף נדל"ן מניב חו"ל בבורסה הכלולות במאגר תמר.
מדד ת"א ביומד הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי במחירי מניות הכלולות במאגר המניות של חברות ציבוריות העוסקות במחקר ובפיתוח בתחום מדעי החיים, ביוטכנולוגיה, תרופות ומכשור רפואי.
מדד ת"א טכנולוגיה הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי במחירי מניות הכלולות במאגר המניות של חברות ציבוריות העוסקות בשירותי מידע, תוכנה ואינטרנט, אלקטרוניקה ואופטיקה, וציוד ומערכות תקשורת.
מדד ת"א גלובל-בלוטק מתפרסם מאפריל 2011 וכולל את כל המניות הכלולות במדד ת"א טכנולוגיה ובמדד ת"א ביומד.
מדד ת"א טק-עילית מתפרסם ממאי 2014 וכולל את מניות החברות הכלולות במדד ת"א בלוטק ששווי השוק שלהן מעל 75 מיליון ש"ח.
ת"א-קלינטק - מתפרסם מנובמבר 2020 וכולל את כל המניות במאגר תמר בתחום הפקה ושימושים של אנרגיה ירוקה.
ת"א-תשתיות אנרגיה – מתפרסם מיולי 2019 וכולל את המניות הנכללות בתת-ענף אנרגיה ואת המניות בתחום האנרגיה בתת-ענף קלינטק.
מדד ת"א נפט וגז מתפרסם מאפריל 2011 וכולל את כל המניות במאגר תמר בתחום חיפושי הנפט וגז.
מדד ת"א תקשורת וטכנולוגיות מידע מתפרסם מאפריל 2011 וכולל את כל המניות במאגר תמר בתחום התקשורת וטכנולוגיות מידע.
נוסף על אלה, קיימים מדדים נוספים לפי שווי שוק, מדדים ענפיים נוספים ומדדי אג"ח ממשלתי.
מדד ת"א-פמילי - מתפרסם מאוקטובר 2018 כולל את כל המניות הישראליות ברשימת המניות המשפחתיות כפי שהוגדרו על ידי מכון רעיה שטראוס לחקר עסקם משפחתיים ואשר נכללות במאגר רימון.
תל דיב - מתפרסם מיולי 2006 וכולל מניות גדולות בעלות תשואת דיבידנד עקבית של לפחות 2% בכפוף לתנאי הסף של המדד.
ת"א-מעלה - מתפרסם מפברואר 2005 וכולל מניות של חברות ציבוריות המדורגות בדירוג "מעלה" לאחריות תאגידית (ESG), הבוחן קריטריונים בתחומי חברה, סביבה ואתיקה וממשל, הכלולות במאגר המניות.
מדד תל בונד-20 - מדד תל בונד-20 הוא מדד הדגל של מדדי התל בונד.
המדד כולל 20 איגרות חוב קונצרניות הצמודות למדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, בעלות שווי השוק הגבוה ביותר מבין כלל איגרות החוב הצמודות למדד, אשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד-40 - מדד תל בונד-40 כולל את 40 איגרות החוב הקונצרניות צמודות המדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, בעלות שווי השוק הגבוה ביותר מבין איגרות החוב מסוג זה שאינן נכללות במדד תל בונד-20 ואשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד-60 - מדד תל בונד-60 הוא מדד הכולל את כל איגרות החוב הנכללות במדדים תל בונד-20 ותל בונד-40.
מדד תל בונד צמודות - מדד תל בונד-צמודות כולל את איגרות החוב הקונצרניות, שצמודות למדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, אשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד-לא צמודות – המדד מורכב מאג"ח קונצרניות הכלולות במדדי תל בונד-שיקלי ותל בונד - בריבית משתנה.
במדד נכללות סדרות אג"ח שמשקל כל אחת מהן מוגבל ל-2%.
מדד תל בונד יתר-צמודות - מדד תל בונד-צמודות יתר כולל את איגרות החוב הקונצרניות שצמודות למדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, אשר אינן נכללות במדד תל בונד-60 ונכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד תשואות - מדד תל בונד-תשואות כולל את איגרות החוב הקונצרניות, שצמודות למדד בריבית קבועה בטווח דירוג אשראי שבין (-BBB) לבין (A) בדירוג מעלות או בטווח דירוג שבין (Baa3) לבין (A2) בדירוג מידרוג ואשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד צמודות-בנקים - מדד תל בונד-צמודות בנקים כולל את איגרות החוב הקונצרניות, שצמודות למדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, אשר הנפיקו הבנקים ונכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד תל בונד-שקלי - מדד תל בונד-שקלי כולל את איגרות החוב הקונצרניות, שאינן צמודות למדד בריבית קבועה, בדירוג A- ומעלה, אשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
תל בונד ריבית משתנה - המדד מורכב מאג"ח קונצרניות בריבית משתנה הכלולות במאגר תל-בונד.
במדד נכללות אג"ח קונצרניות שאינן צמודות ונושאות ריבית משתנה, הכלולות במאגר תל-בונד.
תל בונד שקלי-50 - כולל את 50 איגרות החוב הקונצרניות הגדולות של חברות, בעלות זיקה לישראל, שנכללות במדד תל בונד-שקלי.
תל בונד-דולר - מדד תל בונד-דולר כולל את איגרות החוב הקונצרניות, שצמודות לדולר, בדירוג A- ומעלה, אשר נכללות במאגר האג"ח, תוך סייגים על מספר סדרות פר מנפיק.
מדד All-Bond כללי - כולל את כל איגרות החוב הממשלתיות והקונצרניות אשר עומדות בתנאי הסף של המדד.
מדד All-Bond צמודות - כולל את כל איגרות החוב הממשלתיות והקונצרניות הצמודות למדד המחירים לצרכן אשר עומדות בתנאי הסף של המדד.
מדד All-Bond שקלי - כולל את כל איגרות החוב הממשלתיות והקונצרניות שאינן צמודות בריבית קבועה אשר עומדות בתנאי הסף של המדד.
מדד אג"ח בריבית משתנה - כולל את כל איגרות החוב הממשלתיות והקונצרניות בריבית משתנה אשר עומדות בתנאי הסף של המדד.
רשימת שימור היא רשימה בה נכללים ניירות ערך של החברות אשר אינן עומדות בכללי השימור של הבורסה לניירות ערך בתל אביב.
כללי השימור הם דרישות מינימליות המחייבות חברה ציבורית לעמוד בהן, כתנאי להמשך רישום החברה בבורסה.
מטרתם של כללי השימור הוא לעודד את החברות להגדיל ולשמר את ההון העצמי שלהן ואת פיזור מניותיהן בקרב ציבור המשקיעים.
אי עמידה באחת מהדרישות הכמותיות למשל, מהווה עילה להעברת נייר הערך לרשימת השימור, ועשויה בשלב מתקדם יותר, אף להביא למחיקתו מהמסחר בבורסה.
כללים מסוג זה מקובלים בבורסות רבות בעולם, והונהגו בבורסה לניירות ערך בתל אביב החל משנת 1998. ניירות ערך אשר נכללים ברשימת השימור מסומנים על ידי הוספת האות "ש" לשם החברה ולשם נייר הערך.
כאשר החברה מוסרת הודעה, מתווספת המילה "בשימור" לשם החברה.
בנוסף, ניירות ערך המצויים ברשימת השימור נסחרים במסחר רב צדדי פעמיים ביום: בתחילת יום המסחר (שלב הפתיחה) ובסיום יום המסחר (שלב הנעילה) ואינם נסחרים במסחר הדו צדדי הרציף.
רשימת ניירות הערך שברשימת השימור מתפרסמת באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב.
תקנון הבורסה קובע את כללי השימור.
על פי כללים אלו, כל סוגי המניות של חברה רשומה, נדרשים לעמוד בשני התנאים הבאים:
שווי החזקות הציבור לא יפחת מ-5 מיליון שקלים.
שיעור החזקות הציבור לא יפחת מ-15% מהון המניות.
במקרים שבהם שווי החזקות הציבור במניות עולה על 15 מיליון שקלים, אין צורך לעמוד בדרישה לשיעור החזקות הציבור מעל ל-15%.
ההון העצמי לא יפחת בכל עת מ-2 מיליון שקלים, בהתאם לארבעת הדוחות האחרונים שפורסמו על ידי החברה.
במקרים בהם שווי החזקות הציבור בחברה עולה על 24 מיליון שקלים, אין צורך לעמוד בדרישה להון עצמי מינימלי.
במידה והחברה מעוניינת לחזור לרשימה הרגילה, בבחינת חידוש מסחר, הרי שעליה לעמוד בתנאים כמותיים גבוהים יותר מאלה שנקבעו כתנאי להעברתה לרשימת השימור.
על מנת להימחק מרשימת השימור, חברה יכולה לחזור ולחדש את המסחר שלה בבורסה, על ידי עמידתה בתנאים כמותיים גבוהים.
לחלופין, החברה תימחק כליל מרשימת המסחר בבורסה בשני מקרים:
אם החברה אינה עומדת ב"כללי השימור" (שהם כללים הדומים לכללים החלים על חברות אחרות הנסחרות בבורסה, רק מקלים יותר).
אם חלפו 48 חודשים מאז הרישום ברשימת השימור, יימחקו ניירות הערך מהמסחר בבורסה.
בשנת 1960 עברה הבורסה למשכן עצמאי, ב"פסאז'" ברחוב אלנבי 113 בתל אביב.
בפברואר 1983 עברה הבורסה למשכנה ברחוב אחד העם 54, תל אביב.
בשנת 2001 נחנך בבניין הבורסה מרכז המבקרים הממוקם באולמות המסחר ההיסטוריים.
במרכז התקיימו ביקורים לימודיים, כנסים ואירועים בנושא שוק ההון.
ב-24 ביולי 2014 עברה הבורסה לניירות ערך למשכנה החדש בקרן הרחובות מונטיפיורי ואחוזת בית בתל אביב, בצמוד למגדל שלום מאיר.
מתחם הבורסה מתפרש על פני מגרש בן דונם וחצי, שנרכש על ידה בשנת 2007 במחיר של 58 מיליון ש"ח.
תהליך הבנייה ארך חמש שנים.
הבניין משתרע על שטח של 22.6 אלף מטרים רבועים, מתנשא לגובה של 60 מטרים ומונה 14 קומות.
היחס בין מספר הקומות לגובה אינו סטנדרטי, משום שהבניין כולל קומות בעלות תקרות גבוהות, כגון קומת הכניסה המתנשאת לגובה של 10 מטרים.
עלות הבניין חרגה מאוד מהעלות הצפויה המקורית, ועלותו הכוללת הגיעה ל-350 מיליון ש"ח, במקום 160 מיליון ש"ח הצפויים.
חריגה זו, בשילוב עם ירידת מחזורי המסחר בתקופת השלמת הבנייה, הביאו את חברת הבורסה לגירעונות עמוקים של עשרות מיליוני ש"ח.
עלות האחזקה השנתית גם היא גבוהה בהרבה מהצפוי, כ-28 מיליון ש"ח לשנה.
מנכ"ל הבורסה, יוסי ביינארט, אשר נכנס לתפקיד שבועות ספורים לפני המעבר לבניין החדש, הזמין שתי הערכות בלתי תלויות לכדאיות המעבר לבניין החדש.
שתיהן הגיעו למסקנה שערכו הממשי גבוה בהרבה מערכו בספרים.
והוחלט לאחר סקירת החלופות כי החלופה הטובה ביותר היא מעבר לבניין החדש ומכירת הבניין הקודם ברחוב אחד העם.
הבניין נמכר לחברת הראל ביטוח.
במסגרת חגיגות 70 שנה לפעילות הבורסאית ערכה הבורסה שני מיצבים של פיסול שבלוני בשדרות רוטשילד בתל אביב, בסמוך לבניין הבורסה:
בדצמבר 2005 נערך מיצב "שוורים ושערים", לרגל 70 שנות פעילות של הבורסה, ובו פסלי פיברגלס של שוורים, שכל אחד מהם עוצב על ידי אמן במימון של חברה בורסאית ישראלית, אשר בשפה הבורסאית מסמל צמיחה בורסאית - עליות שווקים וצמיחה בשוק ההון.
בנוסף, הושקה תערוכת "הבורסה בראי הזמן" במרכז המבקרים של הבורסה, שהציגה את הפעילות הבורסאית מימיה הראשונים בשנת 1935 כלשכת החליפין בבנק אנגלו-פלשתינה, ולאורך 70 שנה, על רקע האירועים במשק ובמדינה.
בתערוכה, הוצגו תעודות מנייה מיוחדות, אביזרים שונים מזירות המסחר ותמונות המספרות על התפתחות הבורסה.
בספטמבר ואוקטובר 2007 נערך מיצב "שער לעולם", ובו הוצבו כ-100 גלובוסים מפיברגלאס, שכל אחד מהם עוצב על ידי אמן במימון של חברה בורסאית ישראלית, ונועד להעביר את המסר לגבי תהליך הגלובליזציה, שהביא בשנים האחרונות לגידול בהיקף ההשקעות בשוק ההון בארץ ולכן נבחר גלובוס לעמוד במרכז המיצג.
הבורגנים היא סדרת טלוויזיה ישראלית.
הסדרה שודרה בערוץ 2 במשך שלוש עונות בין השנים 2000–2004, במסגרת "שידורי קשת" ובמסגרת ערוץ yes+.
הסדרה שודרה גם בשידורים חוזרים בערוץ הוט 3, בערוץ 10, בערוץ 2, ובערוץ 23 של הטלוויזיה החינוכית.
בסדרה שיחקו כל שחקני "החמישייה הקאמרית" (אם כי מנשה נוי פרש לאחר העונה הראשונה וחזר רק לתפקיד אורח בעונה השלישית) ועל ידי הבמאי איתן צור והתסריטאי אסף צפור.
הסדרה עלתה לשידור בימי ראשון החל מספטמבר 2000, העונה הראשונה כללה 16 פרקים, וזכתה למדרוג (רייטינג) גבוה.
בדצמבר 2000, הכריזה "קשת" על עונה שנייה של "הבורגנים".
העונה השנייה שודרה מסוף 2001 ועד מרץ 2002. העונה השנייה זכתה לרייטינג של כ-13% בממוצע בכלל משקי הבית.
בספטמבר 2002, הודיעו שידור קשת ו"yes" על הפקה משותפת של עונה שלישית בהשקעה של 1.2 מיליון דולר.
העונה השלישית עלתה לשידור ב-14 בדצמבר 2003 בערוץ "יס פלוס".
עשרת פרקי הסדרה שודרו בימי ראשון ב-21:30. לאחר השידורים בערוץ "יס פלוס", שודרו הפרקים גם בערוץ 2. בעונה זו נאלצו הגיבורים להתמודד עם המשבר הכלכלי, ובקריסתה של מדיניות הרווחה בישראל.
יוני (רמי הויברגר) פוטר ממקום עבודתו, ונינה (קרן מור) סגרה את סוכנות הנסיעות שלה, צעד שהביא גם לאובדן מקום העבודה של דליה (שרית וינו-אלעד).
ישראל (דב נבון) הפסיד את כל חסכונותיו בעסקת נדל"ן.
לאחר תום צילומי הסדרה התפרסם כי בכוונת קשת ליצור סרט קולנוע שעלילתו תמשיך את עלילת הסדרה, אולם הרעיון נגנז בטרם החלו הצילומים.
הסדרה עוקבת אחר חייהם של קבוצת חברים, הנמצאים במעמד כלכלי-חברתי בורגני, בדרך ובמהלך יומם, סיפוריהם ומצביהם השונים, בניסיון להגיע לאושר, לחיי משפחה, לאהבה ולחיים מקצועיים נוחים.
במהלך הסדרה נוצרים סיפורי אהבה, חברויות, קשיים, ריבים ושלל מצבים בין הדמויות השונות.
בני (שי אביבי) נשוי לנילי, והוא אח של מלכה וקובי ואב ליסעור.
בני מנהל ספריית וידאו, ובמהלך הסדרה מנסה כוחו במספר רב של רעיונות עסקיים, שכולם נכשלים בזה אחר זה.
לבני ולנילי זוגיות כושלת, אותה הם מנסים לשפר במגוון דרכים ללא הצלחה, ובסופו של דבר הם מתגרשים.
לאחר הגירושים בני מנהל רומנים רבים, בעיקר עם דוגמניות, ובין השאר עם נינה, שנכנסת להיריון ממנו.
בני עובר מהפך מנטלי, ומחליט להתחיל מחדש את חייו בהודו.
יוני (רמי הויברגר) הוא מארגן כנסים תככן, אדיש, קשוח ומתנשא, המנהל חיי נישואין מסובכים עם דליה.
יוני מנהל רומן מאחורי גבה של דליה עם המטפלת של שקד, אך הוא נתפס.
דליה זורקת אותו מהבית, אך הם לבסוף מתפייסים.
כאשר יוני מפוטר מעבודתו הוא נכנס למצב נפשי קשה, ומתחיל טיפול.
דליה (שרית וינו-אלעד), אשתו של יוני, היא סוכנת נסיעות צנועה ורגישה.
היא מגלה שיוני מנהל רומן מאחורי גבה עם המטפלת של שקד, וזורקת אותו מהבית אך הם לבסוף מתפייסים.
זמן קצר לאחר שנודע לה כי היא בהיריון, דליה מפילה בעקבות נפילה במדרגות.
לאחר שנינה מחליטה לסגור את המשרד ולפטר אותה, דליה מוצאת עבודה חדשה.
נינה (קרן מור) היא מנהלת משרד נסיעות רווקה, שנונה ועצובה.
מתקשה להיות לבד, ואינה מצליחה למצוא אהבה ואושר.
במהלך הסדרה היא מנהלת רומנים עם שימי, זוהר, בני ועם עוד מספר דמויות.
בשלב מסוים היא אף ממציאה מאהב בדיוני ומתארת את יחסיה איתו בפני חבריה.
היא מנהלת רומן קצר עם בני, נכנסת להיריון ממנו, וכתוצאה מכך היא מחליטה לסגור את משרד הנסיעות שבבעלותה ולפטר את דליה.
היא מתחילה טיפול פסיכולוגי שנמשך שלושה חודשים, עד אשר הפסיכולוגית שלה נואשת ממנה.
נילי (תמר מיכאל) היא אשתו של בני.
אישה דעתנית וקשוחה, המנהלת רומן עם אהרל'ה, בידיעתו של בני.
לאחר הגירושים נילי מנהלת רומן עם ישראל, חברו הטוב של בני, עד שהיא מגלה כי ישראל מנהל רומן מאחורי גבה.
ישראל (דב נבון) הוא עורך-דין שקרן ותככן, הנכנס בקביעות לצרות אישיות וכלכליות.
יש לו אח תאום זהה בשם ישי, שחי בארצות הברית.
ישראל מנהל מערכות יחסים ורומנים רבים, ולא מצליח למסד עצמו במערכת יחסים ובמשפחה משלו.
בתחילה הוא יוצא עם גלי, ובוגד בה עם שכנתו לילך ואף עם אמהּ של לילך, עד אשר הוא נתפס.
גלי, מצידה, בוגדת בו עם מרצה מהאוניברסיטה.
בהמשך, הוא מנהל רומן בו-זמנית עם לילך ועם נילי.
לאחר שלא הצליח בחייו המקצועיים, עובר משבר ומצטרף למפלגת הליכוד.
גלי (אילנה ברקוביץ') היא דיילת וסטודנטית, המנהלת מערכת יחסים מסובכת עם ישראל - למרות כעסה הרב כלפיו, ולמרות שהכה אותה ושבגד בה, היא תמיד חוזרת אליו וסולחת לו.
בסופו של דבר היא בוגדת בו עם מרצה מהאוניברסיטה, והם נפרדים ולא מתראים במשך כשנתיים.
כאשר הם נפגשים במקרה ברחוב, ישראל מגלה כי גלי עברה לגור בלונדון, היא נשואה לגבר בשם עדן, ולזוג יש תינוק בשם רישי.
קובי (גור יערי), אחיהם הצעיר של בני ושל מלכה, הוא בחור ישיבה חוזר בתשובה.
כאשר קובי מתאהב בלילך הוא חוזר בשאלה עבורה, אך היא בוגדת בו והשניים נפרדים.
קובי "מחפש את עצמו" ומתחיל להתנדב.
הוא מקבל הצעת עבודה אטרקטיבית בחברת מחשבים אמריקאית.
ישי (דב נבון) הוא אחיו התאום הזהה של ישראל, לשניים יחסים לא נעימים.
ישי הוא איש עסקים רוחני שירד מהארץ וחי מספר שנים בארצות הברית.
בעקבות מצבו הבריאותי הרעוע של אביהם, ישי חוזר לארץ לנהל את חנות המכולת של האב.
ישי פוגש בטליה, והם מתחתנים ונולדה להם בת.
טליה (איה קורן) אשתו של ישי.
לילך (חני פירסטנברג) היא תלמידת תיכון, ובהמשך חיילת בלהקה צבאית.
היא מנהלת רומן עם השכן שלה, ישראל, שבמקביל מנהל רומן עם אמה.
היא מתאהבת בקובי, אך בוגדת בו עם יהודה, חייל המשרת איתה בלהקה הצבאית, שמנסה לעזור לה לפתח קריירת שירה ומשחק.
לאחר שיהודה בוגד בה, היא עוזבת אותו וחוזרת אל ישראל, שמעודד אותה לטוס לניו יורק ללמוד משחק.
מלכה (אפרת בן צור) היא אחותם של בני ושל קובי.
היא נשואה לאשר, שמתאהב בנינה, מחליט לעזוב את מלכה וטס לטייל ברחבי העולם.
אשר (מנשה נוי) נשוי למלכה ומתאהב בנינה, מחליט לעזוב את מלכה וטס לטייל ברחבי העולם.
אחרי 3 שנים בחו"ל הוא חוזר לארץ, מספר לנינה שכעת הוא איש עסקים מצליח בגרמניה, ומציע לה להצטרף אליו, אך היא מסרבת לו, מאחר שהיא בהיריון מבני.
שיר הנושא של העונה הראשונה היה "Ne Me Quitte Pas" (בתרגום חופשי מצרפתית: "אל תעזבי אותי"), במקור של ז'אק ברל, בביצוע הזמר פאודל.
שיר הנושא של העונה השנייה היה "דרכנו" של יענקל'ה רוטבליט ויזהר אשדות, בביצוען של כוכבות הסדרה, שרית וינו-אלעד וחני פירסטנברג.
אלבום הפסקול יצא לאור בפברואר 2002, והגיע למעמד אלבום זהב תוך חודשיים.
שיר הנושא של העונה השלישית היה "אלוהים נתן לך במתנה" של דוד חלפון ואיתן מסורי בביצוע חני פירסטנברג ואיתי טיראן.
עם זאת, בחלק מגרסאות השידור או ההפצה, שיר הנושא אינו משתנה בין עונה ועונה - בכל הפרקים מתנגן שיר הנושא של העונה הראשונה.
בסדרה נטבע הביטוי "כן, אָה?", שבו השתמשו רבות דמויות הסדרה להדגשת ריקנותם ובינוניותם.
דב נבון, שהדמות בגילומו עשתה שימוש רב בביטוי, הביע את דעתו עליו: "יש בשתי המילים האלה הרבה, בעיקר הרבה חרא.
יש בזה את המובן מאליו, את השנאה, תלוי באיזה קונטקסט זה בא.
'כן, אה?' על המקום הזה, על הזבאלה הזאת.
יש בזה בעיקר הסכמה בלי להבין על מה אתה מסכים".
עוזי וייל הגדיר אנשים שמשתמשים בביטוי כ"אנשים שעולמם כל כך ריק שהם כל הזמן מחפשים דברים שייכנסו להם בין המלים, כי הם לא אומרים שום דבר.
הם מחפשים את המשהו שימלא את הריק".
עמיחי שלו תיאר את הביטוי כך: ""כן, אה?" היה אחד ממטבעות הלשון הקצרים, המדויקים והכה מאפיינים של סדרת הדרמה הקומית "הבורגנים".
איכשהו, אותו מטבע לשון שהוא סוג של תשובה הטומנת בחובה הזדהות, ובעצם טומנת בחובה סוג של אטימות, ואיזושהי אפיסות של שפה, שיקפה בצורה הכי קולעת, עגומה ומעוררת חמלה את המצב הבורגני.
היא תמיד נשמעה עייפה, דואבת, אבל עם זאת הכי אותנטית ומשקפת את מצבנו הקיומי.".
פרשנות אחרת ראתה בביטוי "גלגול מודרני של "נעשה ונשמע" של בני ישראל.
קודם נציית, אחר כך נבדוק.
לכאורה, הבורגנים הם חברים, אומרים קודם כן לאישור וחיזוק דבריו של חבר, ואחר כך תוהים 'הא'.
אבל יש לזה פירוש נוסף, של משיכת החבר למלכודת, שידבר עוד ויגלה ויחשוף, ואז נועצים בו חרב מילולית משוחה ברעל".
אמונה אלון, שכתבה על האגואיזם, המרירות והריקנות המאפיינים לדעתה את מעמד הביניים החילוני והשמאלני בתל אביב כתבה כי "דומה שאם תסביר להם שהעוני משתולל, גוש קטיף עומד להיחרב בשביל לא כלום והנגב בטווח טילי האויב המתקרב, לכל היותר ירימו אליך את עיניהם העטויות דוק חסין רגש ויגידו: "כן, הא?".
גם דורון רוזנבלום השתמש בביטוי לתיאור הלך הרוח האדיש של הציבור הישראלי: "ממש במקום שבו אנו דורכים ומתהלכים כיום, קהויים וכבויים, ומהמהמים "כן, אה?", ו"אז מה", ו"כאילו" - ובכן ממש במקום זה, ב"תקופה הישראלית" (זו שקדמה ל"תקופת האבן" הנוכחית), היו פעם כללים".
באחד מפרקי העונה השנייה של "השיר שלנו" משחזרים מיקי (מיה דגן) ונחי (פיני טבגר) את הריב של יוני ודליה, בעקבות הבגידה שלו עם נועה (אפרת בוימולד).
מערכון בתוכנית "ארץ נהדרת" הציג פרודיה על הסדרה כאשר דב נבון גילם את הדמות שלו בסדרה.
הבורסה לניירות ערך בניו יורק , היא הבורסה לניירות ערך הגדולה ביותר בארצות הברית ובעולם בשווי החברות הכולל, והשנייה בגודלה במספר החברות הנסחרות בה אחרי בורסת נאסד"ק.
כיום, רווח השימוש בשם הרחוב וול סטריט ככינוי לבורסה עצמה.
הבורסה נוסדה בפינת הרחובות וול סטריט וברוד ברובע מנהטן שבניו יורק, ב-8 במרץ 1817, על בסיס הסכם בטונווד שנחתם בוול סטריט על ידי 24 סוחרי מניות ב-17 במאי 1792. ב-4 באפריל 2007 התאחדה הבורסה עם בורסת Euronext מפריז והפכה בפועל לבורסה הגלובלית הראשונה בעולם.
הבורסה בבעלות חברת ההחזקות Intercontinental Exchange, או בקיצור ICE, הרשומה בה בעצמה ומפעילה 12 בורסות ברחבי העולם, בהן NYSE.
חברת ICE השלימה את רכישת NYSE בנובמבר 2013.
הבורסה מנוהלת על ידי דירקטוריון הבורסה המטפל בתפעול השוטף של מערכות הבורסה, בטיפול בחברות הרשומות למסחר, ובאישורם של מועמדים חדשים כחברי בורסה.
לין מרטין מכהנת כנשיאת NYSE החל מדצמבר 2021.
נכון ליולי 2024 נסחרות בבורסה של ניו יורק 2,223 חברות בעלות שווי כולל של כ-28.33 טריליון דולר.
28 מתוך 30 החברות שמרכיבות את מדד דאו ג'ונס (החברות הציבוריות הגדולות ביותר בארצות הברית), נסחרות בבורסת ניו יורק.
כמחצית מהיקף המסחר נערך באופן ממוחשב.
הנשיאה הנוכחית של הבורסה היא לין מרטין.
הבורסה של ניו יורק נוסדה בשנת 1792. מצפון-מזרח לבניין הבורסה כיום.
במבנה המזכיר במראהו מקדש יווני, שוכן ה"פדרל הול" שממנו משקיף פסלו של ג'ורג' וושינגטון אשר הוצב במקום בשנת 1789, בעקבות השבעתו כנשיא הראשון של ארצות הברית.
באולם המסחר העיקרי יש 12 "תאים", שכל אחד מהם מטפל בקרוב ל-75 ניירות ערך שונים.
מניות חברת נייר חדרה הונפקו בבורסה בניו יורק בסוף שנות ה-50, ובכך הייתה לחברה הישראלית הראשונה שמניותיה הונפקו בבורסה.
ב-1960 הונפקו מניות חברת הצמיגים אליאנס.
חברת טבע תעשיות פרמצבטיות החלה להיסחר בבורסת ניו יורק ב-2012, עד אז נסחרה בבורסת נאסד"ק.
הבורסה הגאורגית לניירות ערך (בגאורגית: საქართველოს საფონდო ბირჟა, סכַּרתווֶלוֹס סַפּוֹנדוֹ בּירז'ה) היא הבורסה לניירות ערך הראשית בגאורגיה.
הבורסה נוסדה על ידי "Joint Stock Company Georgian Stock Exchange Charter", שנרשמה ואושרה בשנת היא ממוקמת בבירה הגאורגית, טביליסי.
קיצור שמה האנגלי הוא GeSE.
נכון לשנת 2006 כוללת הבורסה הגאורגית 231 חברות.
הבורסה הבלטית הוא שמה של חברה בריטית המפעילה את הבורסה הגדולה בעולם למסחר בין סוחרי אוניות, בעלי אוניות וחוכרי אוניות.
החברה נוסדה במחצית המאה ה-18. שימוש ראשון בשם החברה נמצא כבר בשנת 1744. החברה נרשמה כחברה פרטית בערבון מוגבל בשנת 1900. בתחילת המאה ה-21 החברה נמצאת בבעלות מספר חברות ומניותיה אינן נסחרות בבורסה.
מטה החברה בלונדון ומועסקים בה כ-20 עובדים.
בבורסה אותה מנהלת החברה מתקיים מסחר יומי בשוק ההובלה הימית ונקבעים בה מחירי ההובלה וכן נסחרים בה חוזים עתידיים בשוק ההובלה הימית, המכונים "חוזי הובלה עתידיים" .
הבורסה אף משמשת ערוץ למסירת מידע על נמלים בעולם, שוק לקנייה ומכירה של אוניות משא ומקום בוררות בסכסוכים בתחום ההובלה הימית.
באופן מקורי התקיימה בבורסה קומת מסחר בה היו מתכנסים הסוחרים, אולם היום מתקיים המסחר בטלפון.
הבורסה מפרסמת מדי יום שישה מדדים:
הבורסה הבין-בנקאית למטבעות של מוסקבה (Московская межбанковская валютная биржа) הייתה אחת מן הבורסות הגדולות ביותר בקרב מדינות חבר העמים ומזרח אירופה.
נפתחה ב-1992 ואוחדה עם RTS ליצירת בורסת מוסקבה בדצמבר 2011.
מדי יום נסחרו בבורסה המוסקבאית ניירות ערך של כ-700 חברות רוסיות, לרבות מניות של 230 החברות הגדולות במדינה, ביניהן גם גזפרום, רוסטלקום וסברבנק, לוקאויל ורוסנפט, כשכולן יחד בעלות שווי כולל של כ-10 טריליון רובל (כ-300 מיליארד דולרים).
בבורסה נמכרו מניות של 285 חברות רוסיות.
ב-19 בדצמבר 2011 הושלם איחוד בין בורסת Micex לבין בורסת RTS המוסקבאית, והחל מסחר בבורסה המאוחדת Micex-RTS.
האיחוד נעשה במטרה לחסוך בהוצאות ולפשט את המסחר במניות.
הבורג'ס היא סדרת טלוויזיה קנדית-הונגרית-אירית מסוגת דרמה היסטורית, שנוצרה על ידי ניל ג'ורדן.
הסדרה עלתה לאוויר ב-3 באפריל 2011 ברשת השידור הקנדית בראבו וברשת השידור האמריקאית שואוטיים.
הדמות הבולטת בסדרה היא דמותו של האפיפיור אלכסנדר השישי בכיכובו של ג'רמי איירונס.
הסדרה החלה את שידוריה בישראל ב-24 באפריל 2011 בערוץ HOT3 בכבלים וב-HOT VOD.
ב-8 באפריל 2012 החלה רשת שואוטיים בשידור העונה השנייה וביוני היא שודרה בישראל, בערוץ HOT3. ישנה גרסה אירופאית המשודרת ברשת הלוויין-יס תחת השם "שושלת בורגס".
ב-4 במאי 2012 הודיעה שואוטיים שמתכוננת עונה שלישית בת עשרה פרקים.
בתום העונה השלישית בוטלה הסדרה.
העלילה מספרת על בית בורג'ה הידוע לשמצה, משפחת האפיפיור אלכסנדר השישי באיטליה של המאה ה-16, משפחת רנסאנס איטלקית בולטת הידועה בכוחה הפוליטי ובהתנהגותה השערורייתית.
הסדרה מתמקדת בעלייתו לשלטון של רודריגו בורג'יה ׁׁ(ג'רמי איירונס), שהופך לאפיפיור אלכסנדר השישי, ושלטונו הסוער של משפחתו ברומא במהלך סוף המאה ה-15. רודריגו מתואר כפטריארך ערמומי ושאפתן שמשתמש במעמדו כאפיפיור כדי לבסס את השפעתה ועושרה של משפחתו.
הסדרה חוקרת את מערכות היחסים המורכבות של משפחת בורג'יה, הן בשורותיהן והן עם דמויות משפיעות אחרות באותה תקופה.
הוא מתעמק בתמרונים הפוליטיים, בבריתות ובבגידות שלהם כשהם מנווטים בעולם הבוגדני של איטליה מתקופת הרנסאנס.
הסדרה גם מדגישה את אורח חייהם הראוותני, את הקונפליקטים הדתיים ואת המחלוקות סביב מעשיהם.
עלילת הסדרה משתמשת בתיאור בדיוני של משפחת בורג'יה, ולמרות שהוא שואב השראה מאירועים היסטוריים, הוא לוקח חירויות יצירתיות על ידי שימוש חופשי בפרטים למטרת סיפור ובידור.
לאחר מותו של האפיפיור אינוקנטיוס השמיני, הקרדינל רודריגו בורג'ה משחד קרדינלים אחרים בעזרת בניו על מנת שיצביעו בעדו בבחירת האפיפיור החדש.
התוכנית מצליחה והוא נבחר כאפיפיור אלכסנדר השישי.
שני קרדינלים אחרים, אורסיני ודלה רוברה, חושדים במעשיו ומתחילים לרקום תוכניות נגדו.
הקרדינל אורסיני עורך סעודה עבור האפיפיור ושאר הקרדינלים.
במהלך הסעודה צ'זארה, בנו של האפיפיור החדש, מגלה כי מתכננים להרעיל את אביו ובתגובה הוא משחד את המתנקש, מיקלטו, שיעבוד מעתה במשפחתו ומרעיל את אורסיני.
מיקלטו מתחיל לרגל אחר דלה רוברה וחושף בפני צ'זרה כי מתכננים להדיח את אביו מתפקידו על ידי חשיפת מעשי הניאוף שלו עם ג'וליה פארנזה, אותה הוא משכן בארמונו של אורסיני.
ג'וליה ולוקרציה, בתו של רודריגו, מתיידדות.
רודריגו מבטיח את מעמדו כאפיפיור בכך שהוא ממנה 13 קרדינלים חדשים ובתוכם גם בנו צ'זארה.
בידי משפחת בורג'יה מופקד נסיך עותמאני כבן חסות ורודריגו שמעוניין לחתן את ביתו, לוקריציה, מצווה להרוג את הנסיך כדי שנכסיו ישמשו כנדוניה.
דלה רוברה יוצא לחיפוש ברחבי איטליה אחר בן ברית.
רודריגו אוסר על ונוצה, בגלל עברה כזונת צמרת, להגיע לחתונת ביתה היחידה אך צ'זארה מביא את אמו למסיבה לאחר החתונה למרות האיסור.
לוקרציה נישאת לג'ובאני ספורצה, דוכס מילאנו, על מנת להבטיח יתרון פוליטי לאביה.
לאחר החתונה ספורצה אונס אותה וממרר את חייה.
צ'זארה מתאהב באישה נשואה, אורסולה בונדיאו, ורוצח את בעלה.
לוקרציה מתאהבת בנער החווה, פאולו, ושוכבת איתו.
רודריגו, הנחוש להרחיב את גבולות קשריו, מחליט לשדך בין בנו הקטן ג'ופרה בן השלוש עשרה לבין סנצ'יה בתו הממזרה של מלך נאפולי, במקביל חואן בנו האחר של רודריגו מנהל איתה רומן.
דלה רוברה כורת ברית עם מלך צרפת שמתחיל בפלישה הרסנית לאיטליה.
לאחר מות בעלה אורסולה נעשית נזירה ובכך מסיימת את יחסיה עם צ'זארה.
למרות נישואי ילדיו למשפחות שונות ברחבי איטליה, האפיפיור מתקשה למצוא בני ברית שיסייעו לו למנוע את הגעת הכוחות הצרפתיים לרומא ובכך להדיחו מתפקידו.
ג'וליה מגיעה לבקר את לוקרציה בבית ספורצה ומגלה שהיא בהריון והשתיים בורחות לרומא במהלך הלילה אך נתפסות כבנות ערובה של הצבא הצרפתי ולוקרציה מתחבבת על המלך שארל.
כמוצא אחרון חואן והצבא הרומאי יוצאים להגן על העיר אך מגלים שהצבא הצרפתי חזק הרבה יותר.
הצבא הרומאי נסוג בזמן שרוב תושבי רומא בורחים מהעיר.
לאחר התערבותה של לוקרציה מצליחים רודריגו ושארל להגיע להסכם והצבא הצרפתי עובר ברומא ללא קרב כאשר יעדו הוא נאפולי.
לוקרציה מספרת לצ'זארה על הריונה מפאולו והוא משכן אותה במנזר יחד עם אורסולה.
הצבא הצרפתי דורש מצ'זארה להתלוות אליו לנאפולי כבן ערובה אך הוא נמלט על מנת לדאוג לביטול נישואיה של לוקרציה וביצוע השפלה פומבית ללורד ספורצה.
בסוף העונה לוקרציה יולדת את בנה הבכור.
ג'רמי איירונס – האפיפיור רודריגו בורג'ה
פרנסואה ארנו – החשמן צ'זארה בורג'ה
הולידיי גריינג'ר – לוקרציה בורג'ה
ג'ואן ויילי – ונוצה דיי קטני
לוטה ורביק – ג'וליה פארנזה
דייוויד אוקס – חואן בורג'ה
שון האריס – מיקלטו קורלה
איידן אלכסנדר – ג'ופרי בורג'ה
קולם פאור – ג'וליאנו דלה רוברה
פיטר סאליבן – החשמן ספורצה
סטיבן ברקוף – ג'ירולמו סבונרולה
סבסטיאן דה סוזה – אלפונסו ד'ארגונה
פילו אסבאק (עונה 3) – פאולו אורסיני
הבור - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל הוא ספר מאת העיתונאים דן מרגלית ורונן ברגמן, שיצא לאור בשנת 2011 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.
הספר נכתב בעקבות פרשת "מסמך הרפז", והוא טוען לקיומם של ליקויים חמורים, עד כדי שחיתות, בפעולתו של צה"ל, תוך התמקדות ברמטכ"ל, גבי אשכנזי, ובאיש אגף המודיעין, סא"ל (מיל.) בועז הרפז.
במערך המבצעים המיוחדים של אגף המודיעין התאפשרה, מסיבות מבצעיות, הוצאת כספים ללא בקרה תקציבית מדוקדקת.
מצב זה אפשר מעשי שחיתות רבים, של הוצאת כספים שלא למטרות מבצעיות, אלא למטרות אישיות של חיילי המערך, כגון מימון ימי כיף, רכישת מעדנים, רכישת ציוד מפואר וכדומה.
חטיפת חיילי צה"ל בהר דב, שנעשתה בעת שאשכנזי היה אלוף פיקוד הצפון, התאפשרה עקב מחדלים רבים של צה"ל.
בעת שסא"ל בעז הרפז שירת במערך המבצעים המיוחדים הוא כתב לרמטכ"ל מכתב הכפשה אנונימי נגד ראש אמ"ן, אהרן זאבי-פרקש, וחקירה שנפתחה גילתה שהרפז עבר עבירת ביטחון שדה חמורה.
כדי להימנע ממשפט הסכים הרפז לסיים את שירותו בצה"ל.
הרפז נחשד בעבירות נוספות, ובהן עסקים פרטיים במקביל לשירותו הצבאי וחריגות במהלך לימודיו במרכז הבינתחומי הרצליה.
חרף זאת, הוא המשיך ליהנות מקשרים טובים עם קצינים בכירים בצה"ל, ואלה הביאו לתנאי פרישה משופרים ולזכויות יתר, ובהן כניסה לבסיסים סודיים ביותר.
אחד התומכים הבולטים בהרפז היה סגן הרמטכ"ל, גבי אשכנזי.
היחסים בין גבי אשכנזי ליואב גלנט הורעו כאשר דן חלוץ נבחר לרמטכ"ל והועדף על פני אשכנזי.
אשכנזי חשד שגלנט, המזכיר הצבאי של ראש הממשלה, היה מעורב בהחלטה זו.
יריבות זו החריפה בעת מבצע עופרת יצוקה.
"מסמך גלנט", שבו לכאורה נרקמה במשרד יחסי ציבור קנוניה להשפלת הרמטכ"ל ואלופים אחדים, לשם מינוי עתידי של גלנט לרמטכ"ל, זויף על ידי בעז הרפז, ונמסר על ידו ללשכת הרמטכ"ל.
הרפז סיפק לאשכנזי מידע מלשכתו של שר הביטחון, אהוד ברק, לשם תמיכה באשכנזי במאבק שבינו ובין ברק.
בעניין מלחמת לבנון השנייה קובע הספר:
בסוף דבר לספר כתבו מחבריו:
מהדורה ראשונה של הספר, שעל עטיפתה נכתב "מהדורה מוקדמת", יצאה לאור ביום פרישתו של גבי אשכנזי מכהונת הרמטכ"ל.
מהדורה נוספת, ללא הכיתוב "מהדורה מוקדמת", יצאה לאור כעבור כחודש, ובסופה נוסף מפתח עניינים, וכן נכלל בה טענות חדשות על התנגדותו של יואב גלנט לתוכנית ההשתלטות על ה"מרמרה" ועל רכישת מוצרי מותרות למערך המבצעים המיוחדים.
פעמים רבות לאורך הספר מצוין שמידע מסוים חסר בו, עקב הוראה של הצנזורה הצבאית.
לדברי דן מרגלית, הספר יצא באיחור מה, כתוצאה מעיכוב בצנזורה.
המחברים העבירו לדובר צה"ל כשישים שאלות בנושאי הספר.
תגובתו של דובר צה"ל מובאת בספר במלואה, והיא מתחילה במילים:
הרמטכ"ל וצה"ל אינם מוצאים לנכון לשתף פעולה עם פרסום דיבתי ומגמתי זה, אשר מכוון לפגוע ברמטכ"ל ערב פרישתו מצה"ל ולהוציא דיבתו רעה.
ברור ונהיר כי "הספר" מונע מרוח גבית של גורמים אינטרסנטיים, והוא נכתב בחופזה על ידי כתבים שכבר הביעו את עמדתם הברורה והבלתי מאוזנת שאין בלתה, הן בכתיבתם והן בראיונות שונים שהעניקו.
ב-6 בינואר 2013 הגיש בועז הרפז תביעת דיבה בסך 2.7 מיליון ש"ח נגד מחברי הספר וההוצאה לאור.
בעקבות הליך גישור בין הצדדים ביטל הרפז את תביעתו.
הבורסה לניירות ערך בלונדון , היא בורסה לניירות ערך הממוקמת בסיטי של לונדון, אנגליה.
נכון לאוקטובר 2024, היא הייתה בעלת שווי שוק של 3.043 טריליון דולר אמריקני, ההופך אותה לבורסה השנייה באירופה והאחת עשרה בגודלה בעולם.
הבורסה הוקמה בשנת 1801 ומתחמיה הנוכחיים ממוקמים בכיכר פטרנוסטר סמוך לקתדרלת סנט פול.
מקורותיה של הבורסה נטועים בבתי הקפה של המאה ה-17, ובפרט ב'בית הקפה של ג'ונתן', היכן שברוקר בשם ג'ון קסטלינג החל לפרסם רשימת מחירים של כמה סחורות, שערי חליפין ומוצרים בסיסיים מסוימים כגון מלח, פחם ונייר בשנת 1698. במקור, לא הייתה זו רשימה יום-יומית, והיא עודכנה רק כל כמה ימים בשבוע.
הרשימה ופעילות המסחר הועברו מאוחר מכן ל'בית הקפה של גרוואי'.
שם היו נערכות מכירות פומביות של סחורה למשך זמן הזהה לזמן בעירתו של נר שמן.
כאשר התפתח המסחר, עם הצטרפותן של עוד ועוד חברות שניסו לגייס הון, האצולה של אותה התקופה הצטרפה גם היא כדי לגייס כספים להם נזקקה.
אלו העדויות המוקדמות ביותר למסחר מאורגן בניירות ערך סחירים בלונדון.
בשנת 1773 הקימו ג'ונתן ו-150 ברוקרים נוספים מועדון, ופתחו בורסה פורמלית יותר בסמטת סוויטינג.
כעת, נדרשו דמי כניסה כדי להיכנס לחדר המסחר ולסחור בניירות הערך.
עם זאת, לא הייתה זו זירת המסחר היחידה באותה העת, שכן נערך מסחר גם בבנק אנגליה.
מקרי הונאה היו נפוצים באותה עת, ובניסיון למנוע אותם הוצע להעלות את דמי הכניסה.
הצעה זו לא צלחה, ובמקום החלו בגביית דמי חברות שנתיים והקמה של חדר מסחר חדש.
חדר המסחר החדש, שהוקם בשנת 1801, היה חדר המסחר המפוקח הראשון בלונדון.
השינוי לא התקבל בברכה על ידי כל המעורבים, וביום הראשון למסחר שוטר גרש את מי שלא היו חברים.
בשנותיה הראשונות של הבורסה, הורגש במספר מקרים מחסור ברגולציה ובכללים בסיסיים לניהול מערכת המסחר.
בפברואר 1812 הועברו מספר תקנות, אשר מאוחר יותר היוו את הבסיס לספר החוקים הקודיפיקטיבי הראשון של הבורסה.
למרות חוסר מורכבותו של המסמך, נושאים כגון פירעון ופשיטת רגל הוסדרו בו באופן בהיר למדי.
יחד עם התקנות החדשות ונפח המסחר ההולך וגובר, הבורסה תפסה את מקומה בחיי המסחר של העיר.
למרות ביקורות חוזרות ונשנות מצד העיתונות והציבור, הממשלה השתמשה בשוקי הבורסה (וסביר להניח שלא יכלה בלעדיהם) במטרה לגייס כמויות כספים משמעותיות לצורך המלחמות כנגד נפוליאון.
לאחר תקופות לא פשוטות בזמני מלחמות העולם הראשונה והשנייה, נהנתה הבורסה מהצלחה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. עובדה זאת דחפה בכירים בבורסה לחפש אחר מרחב פעילות מתאים יותר שישמש כבית המגורים החדש של הבורסה.
העבודות על מגדל הבורסה החדש החלו בשנת 1967, והבניין החדש בגובה של כ-100 מטרים הכיל 26 קומות, כאשר המנהלה השתכנה בקומות העליונות, ואילו קומות הביניים אוכלסו על ידי חברות שונות.
המלכה אליזבת השנייה חנכה את הבניין ב-8 בנובמבר 1972, והבניין החדש נהפך לאבן דרך בעיר, עם קומת המסחר שלו הנפרשת על פני שטח של 2,100 מטר רבוע.
שנת 1973 הייתה שנת מפנה עבור הבורסה.
ראשית, הוסרו שתי מגבלות מסחר והותר לראשונה לצרף נשים וזרים כחברים בקומת המסחר.
שנית, במרץ אותה השנה הבורסה לניירות ערך בלונדון התאחדה רשמית עם 11 הבורסות האזוריות הבריטיות והאיריות.
התרחבות זו הובילה ליצירת משרה חדשה של מנכ"ל, שלאחר חיפוש מאומץ, ניתנה לרוברט פל.
מדד FTSE 100 המזוהה עם הבורסה, הושק בפברואר 1984. המדד התגלה כמדד היעיל ביותר ממדדי הבורסה והוא עוקב אחרי 100 החברות המובילות הרשומות למסחר בבורסה.
האירוע המשמעותי ביותר שאירע בבורסה בשנות השמונים היה הסרת הפיקוח הפתאומית בשווקים הפיננסיים בבריטניה בשנת 1986 במה שזכה לכינוי 'המפץ הגדול'.
בשנת 1995 השיקה הבורסה את שירות ה-AIM (Alternative Investment Market) שלה, במטרה לאפשר לחברות צומחות להתרחב לשווקים בינלאומיים.
שנתיים לאחר מכן הושקה מערכת המסחר האלקטרונית, והביאה עמה מהירות ויעילות רבים הרבה יותר לתהליך המסחר.
בשנה הראשונה לאלף השלישי, 2000, בעלי המניות של הבורסה הצביעו בעד הפיכתה לחברה ציבורית בעירבון מוגבל: London Stock Exchange plc.
חברת בת של הבורסה היא חברת המדדים פוטסי ראסל (FTSE RUSSELL) שהוקמה ב-1995. החברה עוסקת ביצירת מדדי ניירות ערך ומוצרי השקעות המשמשים גופי קרנות נאמנות, תעודות סל.
בין המדדים שבנתה החברה הוא מדד האג"ח הממשלתי העולמי.
בניין הבורסה הישן הפך לחסר שימוש לאור רפורמת הדה-רגולציה אשר כונתה 'המפץ הגדול', שכן היא אפשרה מעבר לשימוש מואץ במסחר ממוחשב, והחלפת המסחר פנים אל פנים.
על כן, בשנת 2004 הועברה הבורסה למטה החדש והנוכחי שלה בכיכר פטרנוסטר, בסמוך לקתדרלת סנט פול.
בשנת 2007 הבורסה לניירות ערך בלונדון התאחדה עם הבורסה של איטליה, הבורסה איטליאנה, באופן שיצר את קבוצת הבורסה לניירות ערך בלונדון (LSEG).
הקבוצה פועלת מהמטה שלה בכיכר פטרנוסטר.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, הנפיקו מניות ונרשמו למסחר בבורסה עשרות חברות מישראל, בין השאר:
"אמבלייז" - הונפקה לראשונה בבורסת ה-AIM בלונדון בשנת 1996 לפי שווי של 160 מיליון דולר.
באמצעות הנפקות נוספות של בעלי השליטה בה והחברות הבנות שלה בין השנים 1996 ו-2004, גייסה "אמבלייז" בסך הכל כ-623 מיליון דולר (כ-2.8 מיליארד שקל).
"באטמ תקשורת מתקדמת"- הונפקה לראשונה בבורסת ה-AIM בלונדון בשנת 1996 לפי שווי של 60 מיליון דולר, ובנובמבר 1999 גייסה כ-200 מיליון דולר בהנפקת כ-10% ממניותיה לפי שווי שוק של 2 מיליארד דולר.
"טכנופלסט" - הנפיקה מניות וגייסה 10 מיליון ליש"ט בשנת 1997.
קרן הון הסיכון הישראלית "שדות מו"פ" - רשמה את מניותיה למסחר בסוף שנת 2000.
"פרוטרום" - הנפיקה מניות וגייסה כ-81 מיליון דולר בשנת 2005.
"אפי פיתוח" מקבוצת אפריקה ישראל להשקעות - בשנת 2007 הונפקה לפי שווי של 6 מיליארד דולר וגייסה 1.4 מיליארד דולר.
הבורסה לניירות ערך בטוקיו (ביפנית: 東京証券取引所) היא בורסה לניירות ערך הממוקמת בטוקיו, בירת יפן.
נכון לספטמבר 2024 היו בה 3,951 חברות רשומות, והיא הייתה הבורסה בעלת שווי שוק של 6.93 טריליון דולר אמריקני,
מה שהופך אותה לבורסה השלישית בגודלה בעולם לאחר ארצות הברית וסין.
המבנה שלה ממוקם באזור העסקים של רובע צ'ואו (Chūō) בטוקיו.
מדד ניקיי 225 ומדד TOPIX הם מדדי הבורסה המובילים בבורסה לניירות ערך של טוקיו.
הבורסה הוקמה ב-15 במאי 1878, והמסחר בה החל ב-1 ביוני של אותה שנה.
ב-1943 אוחדו עשר הבורסות ברחבי יפן עם הבורסה של טוקיו ליצירת בורסה יפנית אחת.
ב-1945, לאחר ההפצצה בנגסאקי שהתרחשה לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, פסק זמנית המסחר בבורסה לצורך ארגון מחדש.
הבורסה נפתחה מחדש ב-16 במאי 1949.
מ-1983 חלה האצה חסרת תקדים בפעילות הבורסה, ובאפריל 1987 עברה את הבורסה לניירות ערך בניו יורק מבחינת הערך הכולל של המניות הנסחרות בהת ובכך הפכה לבורסה הגדולה ביותר לניירות ערך בעולם.
לאורך שנות ה-90 של המאה ה-20 חלה ירידה תלולה בפעילותה ובדירוגה, אך היא עדיין נחשבת כיום כשלישית בגודלה בעולם.
בניגוד לשאר הבורסות בכל העולם, אשר לאחר כל משבר כלכלי הן חוזרות לאחר כמה שנים לשיא חדש, מדד ניקיי 225 הגיע לשיא ב-29 בדצמבר 1989, שאחריה הידרדרה יפן לשנים רבות של שפל כלכלי ומאז הוא נפל בצורה חדה ולא הצליח ליצור שיא חדש.
הבנקים ביפן נאלצו למחוק חובות בשווי כ-100 טריליון ין ומדדי הבורסה ירדו, למעט התאוששות מסוימת בתקופת בועת הדוט-קום, עד שהגיעו לשפל היסטורי אחרי האסון הגרעיני בפוקושימה ב-2011. רק ב-22 בפברואר 2024 השיג מדד ניקיי שיא חדש לאחר יותר מ-35 שנים.
בשנת 2010 השיקה בורסת טוקיו פלטפורמה מסחר ממוחשבת חדשה, המסוגלת לטפל באלפי הזמנות בשבריר שנייה, במטרה להגביר את מהירות המסחר ולשפר את התחרותיות מול בורסות יריבות ביפן ומחוצה לה.
באותה שנה גם יזמה הבורסה, בשיתוף לשכת המסחר ישראל-יפן, תוכנית למשיכת חברות ישראליות על ידי מתן אפשרות להקל את התנאים לרישום כפול של חברות ישראליות למסחר, כולל הנפקות שלהן.
אולם אף חברה ישראלית לא נרשמה למסחר בה.
הבוקר שאחרי הוא פסל סוריאליסטי מעשה ידי הפסלת הישראלית אילנה גור משנת 2004. הפסל מוצג כיום בחדר הנזירים שבמוזיאון אילנה גור ביפו.
הפסל עשוי שולחן עץ בן כ-300 שנים, ועליו צלחות עשויות ברונזה כאשר בצלחות חלקי גוף של אדם ובעלי חיים, גולגולת של פרה, עכביש ענק, ועליהם זוחלים נמלים וחרקים ענקיים.
גודלם של החרקים יוצר פסל סוריאליסטי, והבחירה בחלקי אדם, ובשולחן ארוך מהווה קונוטציה לשולחן הסעודה האחרונה של ישו.
לדברי אילנה גור היצירה עוסקת במחזור החיים והמוות, ומנסה לעשות זאת בצורה הומוריסטית, כאשר לצידה, באותו חדר, מוצגת היצירה ראשים העוסקת אף היא באותו נושא.
סביב השולחן מסודרים כיסאות עץ ריקים.
אילנה גור עיצבה את מושבי העור של כיסאות אלה.
הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (גרמנית: Frankfurter Wertpapierbörse, ראשי תיבות FWB) היא הבורסה לניירות ערך העשירית בגודלה לפי שווי שוק.
הבורסה ממוקמת ברובע הבנקים שמהווה את מרכז העסקים הראשי של פרנקפורט על המיין, גרמניה.
הבעלים והמפעיל של הבורסה הוא התאגיד דויטשה בורזה.
הבורסה אחראית לכ-90 אחוזים מנפח המסחר בשוק הגרמני ולחלק נכבד מהשוק האירופאי.
מסלקת הבורסה פועלת באמצעות החברה האחות קלירסטרים בנקינג.
שינויים של הבורסה בפרנקפורט מהווים גורם חשוב ומשמשים כאחד האינדיקטורים העיקריים לכל השווקים בעולם במהלך יום המסחר בישראל ובטרם נפתח המסחר בארצות הברית.
הבורסה נוסדה ב־1585 כחלק ממעבר לשערי מטבע יציגים קבועים.
במהלך המאות הבאות הבורסה של פרנקפורט הפכה לאחת המובילות בעולם, ופעלו בה הבנקאים הנודעים מאיר אנשל רוטשילד ומקס ורבורג.
במרץ 1998, השיקה הבורסה שוק חדש למניות טכנולוגיה, ה"הנויר מרקט", כמתחרה לבורסת הנאסד"ק בניו יורק.
מאז פתיחתו של השוק ועד תחילת 2000 עלה מדד ה"הנויר מרקט" ביותר מ-550%, לעומת עלייה של 141% במדד הנאסד"ק באותה תקופה.
והגיע לשיא של 8,546.2 נקודות בסוף פברואר 2001, בשיא של בועת הדוט-קום.
8 חברות ישראליות הונפקו ונסחרו ב"נויר מרקט": און טראק, אורעד, AVT, אלקטרוניקס ליין, RT-SET, ואלור, וויזקום ו-ויזיוניקס.
לאחר התפוצצות בועת הדוט-קום נסחר מדד ה"הנויר מרקט" ב-95% מתחת לשיאו ובמהלך שנת 2003 הוחלט לסגור אותו.
מדד DAX (קיצור של Deutscher Aktien IndeX בגרמנית) - הוא מדד ניירות ערך החשוב של גרמניה המורכב ממניותיהן של 40 חברות הגדולות במשק הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט.
הבורסה לניירות ערך בשאנגחאי היא בורסה לניירות ערך הממוקמת בשאנגחאי, סין.
היא אחת משתי בורסות הפועלות באופן עצמאי בסין, כאשר השנייה היא בורסת שנג'ן.
היא אחת מהבורסות הגדולות בעולם (מקום 3 בשווי שוק כולל בסך של 6.41 טריליון דולר, נכון לספטמבר 2024).
הבורסה הוקמה במקור ב-1891 ופעלה עד המהפכה הקומוניסטית בסין ב-1949. המסחר בבורסה של התחדש ב-1991 בעקבות הרפורמה בכלכלת סין.
בניגוד לבורסת הונג-קונג, היא לא פתוחה באופן מלא למשקיעים זרים הודות לפיקוחים כלכליים הנעשים על ידי ממשלת סין.
הבורסה כפופה לוועדה הסינית לרגולצית השקעות (CSRC).
ב-2002 הותר למשקיעים מוסדיים זרים, החולשים על נכסים של לפחות 10 מיליארד דולר, לקנות ולמכור מניות בברוסה, אך הם נדרשו להותיר את כספם בשוק למשך שלוש שנים לפחות.
ב-2008 הותר לחברות זרות להנפיק מניות בבורסה.
בשנים 2006–2007 סבלה הבורסה מבועה כלכלית כאשר מחירי המניות הסיניות טיפסו ביותר מ-500% בשנתיים, על ידי סוחרים ספקולטיביים ומיליוני משקיעים קטנים, מה שהופך את הבורסה באופן זמני לשנייה בגודלה בעולם מבחינת המחזור.
ב-2010 ביצעה בנק סין לחקלאות בבורסה את ההנפקה הגדולה בהיסטוריה עד אז, שגייס 22.1 מיליארד.
בשנים 2014–2015 שוב סבלה הבורסה מבועה כלכלית, כאשר סך שווי השוק של המניות הגיע לשווי של 8.8 טריליון דולר.
בחודשים יוני-יולי 2005 צנחה הבורסה ב-32% ומחקה 3.5 טריליון דולר ומניותיהן של 1,430 מבין 2,800 החברות הנסחרות בבורסה בחרו להפסיק את המסחר במניות, בגלל הירידות החדות בשוק.
ב-22 ביולי 2019 החלה לפעול בבורסה סטאר מרקט (Star market) - זירת מסחר חדשה לחברות טכנולוגיה הדומה לנאסד"ק האמריקאית, ביום המסחר הראשון היו רשומות 25 חברות שזינקו ב-500% וגייסו כ-5.4 מיליארד דולר ממשקיעים.
באוגוסט 2020 הגישה קבוצת אנט, זרוע הטכנולוגיה הפיננסית של קבוצת עליבאבא וחברת התשלומים במובייל הגדולה ביותר בסין, מסמכים לקראת הנפקה ראשונה לציבור בבורסות הונג קונג ובזירת המסחר סטאר בשנחאי, במסגרתה עשויה הייתה החברה לגייס עד 30 מיליארד דולר, סכום שיהפוך את ההנפקה לגדולה בהיסטוריה.
אולם סכסוך עם הרגולטורים, בראשם הבנק המרכזי של סין שדרש ניהולבארגון מחדש של החברות בקבוצה והפרדה של פעילות האשראי הצרכני והביטוחים משירות התשלומים, הביא לביטול ההנפקה.
הבורסה לניירות ערך בהונג קונג היא בורסה לניירות ערך הממוקמת בהונג קונג, סין שהוקמה בשנת 1891.
היא הבורסה השנייה בגודלה באסיה לאחר בורסת טוקיו, והתשיעית בגודלה בעולם לפי שווי שוק.
נכון לסוף אוקטובר 2024 היו בה 2,623 חברות בעלות שווי שוק כולל של 35.2 טריליון דולר אמריקאי.
הבורסה לניירות ערך בשנג'ן (בסינית: 深圳证券交易所, באנגלית: Shenzhen Stock Exchange, סימול בורסה: SZSE) היא אחת משלוש הבורסות הסיניות, לצד בורסת שנגחאי והבורסה לניירות ערך בהונג קונג, והיא הבורסה השמינית בגודלה בעולם.
נכון לספטמבר 2024, היא הייתה בעלת שווי שוק של 3.48 טריליון דולר אמריקאי.
הבורסה האוסטרלית לניירות ערך היא הבורסה העיקרית לניירות ערך באוסטרליה.
הבורסה מתופעלת על ידי חברת "ASX Limited" (ASX: ASX).
הבורסה צמחה להיות מ-10 המובילות בעולם ומחזור ההשקעות שלה בסדר גודל של הבורסות לניירות ערך בניו יורק, לונדון ופרנקפורט.
הבורסה הלאומית ההודית לניירות ערך (בהינדית: राष्ट्रीय शेयर बाजार - "ראשטריה שֵיר בזאר", באנגלית: .The National Stock Exchange of India Ltd, סימול: NSE) היא בורסה לניירות ערך הממוקמת במומבאי, מהאראשטרה, הודו.
NSE מספקת מערכת מסחר מקוונת עם מעל 200,000 מסופי מסחר והיא אחת משתי הבורסות המובילות בהודו, לצד הבורסה לניירות ערך בבומביי (BSE).
נכון לספטמבר 2024, היא הייתה בעלת שווי שוק של 5.5 טריליון דולר אמריקאי והבורסה השביעית בגודלה בעולם.
הבורסה לניירות ערך בשיקגו היא בורסה לניירות ערך בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית.
המסחר מתנהל בפיקוח הוועדה לניירות ערך ולבורסות.
הבניין בו מתקיים המסחר ממוקם ברחוב לסייל 440 דרום (One Financial Place).
הבורסה לניירות ערך בשיקגו נוסדה ב-21 במרץ 1882. באותה עת, נבחר צ'ארלס הנרוטין (Charles Henrotin) לשמש כיושב ראש ונשיא הבורסה.
כחודש לאחר מכן הוכחר שטח ברחוב דירבורן 115 לטובת הקמת מקום מושבה של הבורסה.
בשנת 1894, הועבר מקום המסחר לקומת הקרקע של הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו, שתוכנן על ידי האדריכלים אדלר וסאליבן ונבנה בפינת הרחובות לסייל ווושינגטון.
בניין זה נהרס בשנת 1972, אך קומת המסחר המקורית והכניסה הראשית אליו נמצאים כיום במכון האמנות של שיקגו.
ביולי 1914, הופסקה פעילות המסחר בבורסה עקב פריצת מלחמת העולם הראשונה ונפתחה מחדש ב-11 בדצמבר של אותה שנה.
ב-29 באוקטובר 1929, קרסה הבורסה כחלק מהשפעותיה של קריסת וול סטריט 1929.
בשנת 1949 התמזגה יחד עם הבורסות של סנט לואיס, קליבלנד ומיניאפוליס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון" (Midwest Stock Exchange).
בשנת 1959 הצטרפה גם הבורסה של ניו אורלינס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון".
בשנת 1993, שונה שמה של הבורסה לניירות ערך של המערב התיכון בחזרה לבורסה לניירות ערך בשיקגו.
הבור הסיני הוא בור קרסטי מאונך (הוטה), מהגדולים בארץ ישראל (עומקו כ-60 מטרים), שנוצר מהמסה של סלעי גיר ודולמיט עקב חדירת מי גשמים.
הבור הסיני נמצא מצפון מזרח ליישוב עפרה.
שמו של הבור ניתן לו משום שכאשר נכנסו אליו לראשונה היה נראה עמוק מאוד בעיני הנכנסים, כמו בור המגיע עד לסין.
לבור פתח קטן (כ-1.5 על 1 מטרים) הפעור בתחתית שקע קרסטי רדוד (דולינה).
מהפתח נמשך קמין אנכי צר היורד כשישה מטרים עד חיבורו לחלל אופקי רחב.
מדרגה אנכית שגובהה שני מטרים מוליכה למחילה צרה באורך שבעה מטרים וממנה סולם אנכי בפיר צר בעומק חמישה מטרים המוליך לחלל המרכזי.
חלל זה, שעומקו כ-35 מטרים, מורכב מקמין אנכי רחב אשר לאורכו הותקן סולם ברזל במעקה היקפי.
הסולם מחולק לשני מקטעים, המופרדים בהתאם למדרגה טבעית המהווה נקודת חיבור בין שני קמינים בחלל המרכזי של הבור.
במרכז הבור בעומק 30 מטר קיימים נטיפים.
בעומק חמישה מטרים נראה הבור כחדר רחב בעל קרקעית בוצית, שממדיו שניים על שבעה מטרים.
בשולי החדר יש גומחות אחדות שבחלקן ניתן לחדור מטרים אחדים מתחת למפלס הקרקע.
מיקומו של הבור בשטחו של אגן עפרה שהוא אתר קרסט מפותח ומלא ('holokarst') הדרומי ביותר במערב אירואסיה (אירופה-אסיה).
שטח האגן הוא 4.3 קמ"ר והוא אחד משני המקומות היחידים בארץ שתופעה זאת נמצאת בה (השנייה ברכס פקיעין).
זהו אחד הבורות הבודדים בעולם בו ניתן לרדת בסולמות לעומק 50 מטר במערכת ק
הבור הוא המקום הידוע היחיד שבו חי מין העכביש "משפכן פרומקין"
"הבוקר עם טל ואביעד", שבעבר נקראה "תוכנית הבוקר", הייתה תוכנית רדיו יומית בהנחיית טל ברמן ואביעד קיסוס ששודרה בתחנת הרדיו "אקו 99 FM", בסינדיקציה ברדיו קול רגע וברדיו צפון ללא הפסקה.
התוכנית עסקה באקטואליה רכה, בבידור, ובתכנים מהרשתות החברתיות.
חלק מהדיונים בתוכנית עסקו באירועים יום-יומיים – החל ממשאית הזבל שהפריעה בכל בוקר לטל ברמן, ועד ללוח הזמנים של אביעד קיסוס בימי חמישי.
התוכנית שודרה בימי א'-ה' בין השעות 7:00-9:30. בין אוגוסט לאוקטובר 2019, התוכנית התארכה בחצי שעה, כך ששודרה ב-7:00-10:00. כאשר אחד המגישים נעדר, השני שידר לצד מנחה מחליף.
לרוב היה זה אחד מהבאים: שחר סגל, נעמי לבוב, שרון דוידוביץ' או חגית גינזבורג.
ב-13 השנים האחרונות של התוכנית, היא הופקה על ידי אילאיל נדב.
התוכנית נוצרה כשהיא מבוססת על פורמט דרום-אפריקאי, בתמיכת מי שהיה אז הבעלים של תחנת "רדיו תל אביב", מיליונר דרום-אפריקאי.
טל ברמן אף נשלח, טרם תחילת שידורי התוכנית, לשהות של שבוע בדרום אפריקה, בה התארח בתחנת רדיו נוספת בבעלות אותו מיליונר, לצורך הכרת הנושא, תוך שהוא מתלווה לצוות תוכנית הבוקר שם.
תוכנית הבוקר בהנחייתם של טל ברמן ואביעד קיסוס עלתה לאוויר ב-7 ביולי 2002 ברדיו תל אביב.
בשבועות הראשונים שימש ברמן כמגיש העיקרי, בעוד קיסוס היה אחד משלושה מגישים מתחלפים ששימשו כ"סייד-קיק" לברמן, לצד יובל אברמוביץ' וגליה אלוני-דגן.
אלוני-דגן פרשה כעבור מספר שבועות, אברמוביץ' כעבור שנה וברמן וקיסוס הפכו למגישים שווי מעמד.
כבר בשנה הראשונה לתוכנית, ברמן וקיסוס זכו בפרס "אנשי השנה" בתחום הרדיו.
לקראת סוף 2009, שידור התוכנית הופסק ברדיו תל אביב.
לאחר כשנה, התוכנית חזרה לאוויר בתחנת הרדיו "אקו 99FM", ומאז שודרה שם באופן קבוע עד לתוכנית האחרונה, במאי 2023.
ביולי 2015 חגגה התוכנית 13 שנות שידור ב"ספיישל בר-מצווה" חגיגי, במהלכו ברכו אנשים חשובים, ובהם נשיא המדינה, את המגישים.
בשבוע שבו שודרה תוכנית הספיישל נתבקשו המאזינים להעלות לדף הפייסבוק של התוכנית תמונות מביכות מבר המצווה שלהם, כשהתמונה המביכה ביותר זיכתה את מעלה התמונה בטיול משפחתי לאירופה.