tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביוני 1967 סגרה הלהקה את פסטיבל הפופ הבינלאומי של מנוטריי אך נתנה הופעה עלובה.
הלהקה ניסתה לעבוד על אלבום נוסף (שאליו הייתה מחויבת מבחינת חוזה).
אך לאחר שלא נראתה התקדמות, הם החליטו באוקטובר 1967 לצאת לטיול באירופה על מנת להחיות את היצירתיות שלהם.
בזמן שהיו באנגליה, במסיבה שארגנה חברת ההקלטות, דיברה אליוט עם מיק ג'אגר.
ג'ון ניגש אליהם והעיר הערה מעליבה כלפי אליוט מול כל האורחים.
אליוט נעלבה קשות, ברחה מהמסיבה ועזבה את הלהקה.
חברת ההקלטות הוציאה לאור כמעט מיד אוסף להיטים של הלהקה בניסיון להרגיע את הרוחות.
אליוט, שהייתה קשורה ללהקה בחוזה, הייתה אמורה להשתתף גם באלבומה הרביעי של הלהקה.
הלהקה פורקה רשמית ביולי 1968. בריאיון נדיר הודתה אליוט כי הסיבה האמיתית לפירוק הלהקה הייתה הרצון העז שלה להתחיל בקריירת סולו.
לקאס אליוט הייתה קריירת סולו מוצלחת, והיא הופיעה ברחבי ארצות הברית ואירופה.
לאחר בחינה מחודשת של החוזה, הבחינה חברת ההקלטות כי הלהקה חייבת להם עוד אלבום ולכן התכנסה הלהקה והקליטה את אלבומם האחרון "People Like Us".
ב-29 ביולי 1974, מתה קאס אליוט (מאמא קאס אליוט - Mama Cass Elliot) מהתקף לב תוך כדי שינה לאחר הופעה מוצלחת בהיכל ה'לונדון פלדיום' בלונדון, במהלך סיבוב הופעות.
ג'ון פיליפס מת מכשל בלב ב-18 במרץ 2001. דני דוהרטי מת ממחלת כליות ב-19 בינואר 2007.
מישל פיליפס התחילה קריירת משחק מוצלחת.
The Mamas & the Papas הוכנסו להיכל התהילה של הרוק אנד רול בשנת 1998 ואל היכל התהילה של הלהקות הווקליות בשנת 2000.
בנוסף לכמות נכבדת של אוספי להיטים לאורך השנים.
The Miracle (בעברית: "הנס") הוא אלבום האולפן השלושה-עשר של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא לאור בשנת 1989. האלבום יצא לאור 3 שנים לאחר צאת אלבומם הקודם בשנת 1986 וניפץ את גל השמועות שטען כי הלהקה התפרקה על רקע סכסוכים אישיים.
האלבום הוקלט לאחר שפרדי מרקיורי נדבק ב-HIV, וכן החל להראות סממנים חיצוניים (שניסה להסתיר בעל כורחו) הקשורים במחלת האיידס.
במקור, היה אמור להקרא האלבום The Invisible Man, אך שלושה שבועות לפני הדפסתו והפצתו לקהל הרחב, שונה שמו ל-The Miracle.
האלבום הגיע למקום הראשון בבריטניה, גרמניה, שווייץ, הולנד ואוסטריה.
בארצות הברית הגיע האלבום רק למקום ה-24.
עטיפת האלבום החדשנית לאותה התקופה היא עיבוד תמונה המשלב את תמונותיהם של ארבעת חברי הלהקה בצורה כזו שלא ניתן להבחין היכן פרצוף אחד מתחיל ואחר מסתיים.
גב האלבום מציג מארג של תמונת עיני חברי הלהקה בצורה דומה.
בראיונות שניתנו עם צאת האלבום טענו חברי הלהקה שהדבר, בנוסף לעובדה שכל השירים קיבלו את הקרדיט "קווין", בא לסמל את העובדה שהלהקה היא ישות אחת ואין יותר סכסוכים בנוגע לקרדיטים על השירים.
ביוני 2022 הודיעו בריאן מיי ורוג'ר טיילור כי יוציאו לאור בספטמבר (בפועל, יצא לאור באוקטובר) את הסינגל "Face It Alone", שיכלול שיר שהקליטה קווין במהלך הקלטות The Miracle, אך זה הושמט מתוכו.
כאשר יצא הסינגל לאור, הודיעו הצמד כי יוציאו לאור גרסה מורחבת של האלבום שתכלול תקליט אחד ושבעה תקליטורים.
רשימה זו מתייחסת לאלבום המקורי משנת 1989.
אנדרו ברדפילד - סייע טכנאי קול
ג'ון בראו - סייע טכנאי קול
אנג'ליק קופר - סייעת טכנאי קול
קלוד פרידר - סייע טכנאי קול
אנדי מייסון - סייע טכנאי קול
ג'סטין שירלי סמית' - סייע טכנאי קול
ריצ'רד גריי - עיצוב שרוול העטיפה
סיימון פאולר - צילום העטיפה
The Man Who Sold the World (האיש שמכר את העולם) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי דייוויד בואי.
זהו שיר הנושא מתוך אלבומו השלישי, ששוחרר בנובמבר 1970 ובבריטניה באפריל 1971.
מאוחר יותר השיר זכה לפופולריות מחודשת כאשר להקת הגראנג' נירוונה חידשה אותו באלבום ההופעה האקוסטי MTV Unplugged in New York.
בואי סיפר שבעקבות אותה גרסת כיסוי, כשהיה מבצע את השיר בהופעות, היו חושבים שהוא מבצע שיר של נירוונה.
אמנים נוספים שביצעו לשיר גרסאות כיסוי היו לולו, מידג' יור, וריצ'רד בארון.
נושאי השיר השוו ליצירות האימה והפנטזיה של ה.פ.
ישנן סברות כי השיר מייצג את חששותיו של בואי לגבי פיצול אישיות, וכי חלקו נכתב בהשראת פואמה מאת ויליאם ה.
הכרתי אדם שלא היה שם
הוא לא היה שם שוב היום
השיר מלווה בליין גיטרה מיוחד שחוזר על עצמו, ליין זה נוצר על ידי בואי ונגן הגיטרה שליוה אותו גם בהקלטות "זיגי סטארדאסט" - מיק רונסון.
בנוסף זה מופיע באוספי בואי השונים.
בואי הופיע עם השיר לראשונה ב-1979 עם קלאוס נומי וג'ואי אריאס בסאטרדיי נייט לייב.
חלק מאותה תוכנית נמצא בסרט הדוקומנטרי "The Nomi Song."
הקלטה מחודשת שהפיק בריאן אינו מופיע כB-side בסינגל של השיר מ-1995 "Strangers When We Meet".
The Mix-Up הוא אלבום הסטודיו השביעי של הביסטי בויז, שיצא לאור ב-26 ביוני 2007.
ב-1 במאי של אותה השנה, נשלח אי-מייל לאלו הרשומים ברשימת התפוצה של הביסטי בויז, המודיע על היותו של האלבום אינסטרומנטלי:
The Marshall Mathers LP הוא אלבומו השלישי של הראפר אמינם.
הוא יצא בשנת 2000 וזכה להצלחה רבה ברחבי העולם ונחשב לאלבום הסולו הנמכר במהירות הרבה יותר בכל הזמנים.
נכון ל-2014, האלבום מכר 32 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ב-5 בנובמבר 2013 יצא לאור אלבום המשך בשם The Marshall Mathers LP 2.
תוכן המילים באלבום זה היה גס ובוטה, כיאה לסגנונו החריף של אמינם ושל מוזיקת הראפ בכלל.
השירים עסקו בעיקר ב"עלייתו לגדולה" ופגעו באלו שביקרו את אלבומו הקודם.
עצם העובדה שקרא לאלבום בשמו האמיתי, מרשל מאת'רס, מלמדת על התנערותו של אמינם מהתדמית של "סלים שיידי", שם הבמה השני שלו שהשימוש בו היה נפוץ מאוד באלבומו הקודם (שאף נקרא על שמו - The Slim Shady LP), והצגת עצמו בצורה טבעית, כבן אדם מן השורה.
כמו כן עסקו השירים גם במשפחתו, בעיקר בשנאה לאשתו קים.
סביב האלבום היו מחאות רבות, וכשהאלבום היה מועמד לארבעה פרסי גראמי (ביניהם אלבום השנה, ובכך היה לאלבום הראפ הראשון שמועמד לקטגוריה זו) החריפו המחאות.
הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ארגנה חרם על טקס גראמי, בעקבות הרושם המתקבל משיריו על שנאה כלפי הומוסקסואלים, ואמינם הגיב בכך ששר בטקס גראמי את הלהיט Stan ביחד עם אלטון ג'ון תוך שהוא מתחבק איתו בסיום השיר בניסיון להראות כי אינו שונא הומוסקסואלים.
האלבום קיבל ביקורות טובות ממבקרי מוזיקה כגון All Music Guide ומגזין המוזיקה הבריטי New Musical Express.
ארגוןדירוגמיקוםמקורבילבורד100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות30
בשבוע הראשון ליציאתו מכר האלבום 1.7 מיליון עותקים, ובכך הפך לאלבום הראפ שנמכר בקצב המהיר ביותר בהיסטוריה.
אלבום זה היה האלבום השני במכירות באותה שנה, כשמכר 8 מיליון עותקים בארצות הברית ועוד כ־21 מיליון עותקים ברחבי העולם.
נכון למאי 2019 האלבום מכר בארצות הברית 11 מיליון עותקים, ויותר מ-35 מיליון בעולם כולו.
מגזין הרולינג סטון מיקם את האלבום במקום ה-298 מתוך 500 האלבומים הטובים בהיסטוריה.
בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-67 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-145 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני מהדורות שנוצרו בעבר.
בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-25 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-50 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985–2014), שנערך בשנת 2019.
האלבום היה מועמד לארבעה פרסי גראמי וזכה בשלושה: אלבום הראפ של השנה, הופעת הראפ הטובה ביותר בסולו, והופעת הראפ הטובה ביותר בהרכב.
The Real Slim Shady - הסינגל הראשון מהאלבום שהגיע הישר לראש מצעדי הלהיטים במדינות רבות, ביניהן בריטניה וארצות הברית.
בשיר זה השמיץ אמינם ידוענים שונים, כמו כריסטינה אגילרה ובריטני ספירס, וזכה בפרסים רבים.
The Way I Am - הסינגל השני באלבום.
השיר הראשון שאמינם הפיק לבדו.
בניגוד ל- "The Real Slim Shady", שיר זה משרה אווירה כבדה ורצינית.
בשיר זה אמינם מדבר על עצמו ועל יחסו לחוג מעריציו ולתקשורת, אשר לטענתו מפלה אותו לרעה ומשליכה את כל חוליי החברה על מילות שיריו הקיצוניות.
שיר זה הוא מעין סגירת חשבונות עם אוהביו ושונאיו גם יחד, שהוא טוען כי חונקים אותו עם אהבתם אליו ולא נותנים לו לחיות את חייו כאדם מן השורה.
Stan - הסינגל השלישי באלבום.
שיר זה מספר על מעריץ מטורף של אמינם שכותב לו מכתבים, ולאחר שאינו מקבל תשובה הוא מתאבד ביחד עם חברתו ההרה (אותה הוא קושר בתא המטען) על ידי דרדור מכוניתו לתור נהר בנפילה מגשר.
פזמון השיר שמבוצע על ידי הזמרת הבריטית דיידו הוא בעצם הבית הראשון בשירה "Thank You".
השיר נחשב לאחד השירים המפורסמים של אמינם וגם הוא זכה בפרסים רבים, ובנוסף דורג במקום ה-290 ברשימת 500 השירים הטובים בהיסטוריה של המגזין רולינג סטון.
Kill You - רוב השיר מדבר על אמא של אמינם (ההתעללות שלה בו וכו'..), על רוצחים סדרתיים, ועל החלק הרע שבאמינם.
בשורה אחת הוא כותב "אני אהיה עוד ראפר מת שהרגו אותו על דברים שהוא לא היה צריך להגיד", כרמיזה ואף השוואה לראפרים טופאק וביגי שנרצחו על רקע ויכוחים.
Criminal - בשיר זה אמינם משמיץ את מעצב האופנה ורסצ'ה, אמא שלו, הנשיא ביל קלינטון, ובעיקר מדבר על הביקורת הקשה עליו, והוא אומר בפזמון ש"אם כל חרוז שאני עושה זה פשע, אז אני פושע".
Marshall Mathers - בשיר זה אמינם לא מבין את ההערצה אליו, הוא אומר שהוא בסך הכל בן אדם רגיל ולכן הוא לא מבין על המהומה שמסביבו, בנוסף אמינם לועג לתרבות הפופ ולהקות בנים.
The Million Dollar Homepage (בתרגום חופשי: "דף הבית השווה מיליון דולר") הוא אתר אינטרנט שנוסד בשנת 2005 על ידי הסטודנט אלכס טו בן מווילטשייר שבאנגליה, במטרה לממן את הלימודים האקדמיים שלו.
דף הבית של האתר כולל מיליון פיקסלים שאורגנו במערך תמונות בגודל פיקסלים.
כל פיקסל נמכר תמורת דולר אמריקאי אחד בחבילה של פיקסלים.
הרוכשים סיפקו קובץ תמונה בגודל השטח שנרכש, היפר קישור (URL) וסיסמת פרסום שתוצג כאשר סמן העכבר מרחף מעל לתמונה.
מטרתו של האתר הייתה למכור את כל מיליון הפיקסלים וליצור הכנסה של מיליון דולרים.
האתר הושק ב-26 באוגוסט 2005 והפך במהרה לתופעת אינטרנט מוכרת.
ב-1 בינואר 2006 הוצעו 1,000 הפיקסלים האחרונים למכירה פומבית, וזו נסגרה ב-11 בינואר עם הצעת המחיר הגבוהה ביותר - 38,100$.
ההכנסה ממכירת כל הפיקסלים הייתה 1,037,100$.
בעקבות ההצלחה פעלו בצורה דומה בעלי אתרים רבים.
במהלך המכירה הפומבית קיבל בעל האתר דרישות כופר, ומשלא נענה, הותקף האתר והגישה אליו נחסמה למשך שבוע בזמן שמערכות ההגנה של שרת האינטרנט שודרגו.
ה-FBI ומשטרת וילטשייר חקרו את התקיפה ואת ניסיון הסחיטה.
אלכס טו בן ה-21 מווילטשייר שבאנגליה הגה את הרעיון באוגוסט 2005. הוא עמד להתחיל קורס עסקים וניהול שאורכו שלוש שנים, באוניברסיטת נוטינגהאם.
הוא החליט למכור מיליון פיקסלים באתר אינטרנט תמורת דולר אמריקאי אחד לכל פיקסל כאמצעי לגיוס כספים למימון הקורס האקדמי.
תמורת התשלום, הוא נתן לרוכשים הזכות להציג תמונה, לוגו או פרסומת, כמו גם קישור לאתר האינטרנט שלהם.
הפיקסלים נמכרו בדולרים אמריקאיים, ולא בלירות שטרלינג.
הסיבה לכך היא שבאותו זמן אוכלוסיית המשתמשים המחוברים לאינטרנט בארצות הברית הייתה גדולה מזו שבבריטניה, ולכן טו האמין שיהיה לו קל יותר לשווק את הרעיון בדולרים.
בנוסף, באותה תקופה הייתה הלירה חזקה יותר מהדולר: 1£ היה שווה ערך לכ-1.80$, וטו חשש שמחיר זה גבוה מידי לקונים פוטנציאליים רבים.
עלויות ההפעלה של טו היו 50€, וכללו רישום שם התחום (דומיין) ושירותי אירוח אינטרנט בסיסיים.
דף הבית כלל באנר עם שם האתר ומונה פיקסלים שהציג את מספר הפיקסלים שנמכרו.
מתחת למונה ולבאנר הוצבו תשעה קישורים קטנים לדפים פנימיים באתר, ותחתם מערך פיקסלים מרובע שכלל 1,000,000 פיקסלים שחולקו ל-10,000 "בלוקים" של 100 פיקסלים כל אחד.
טו הבטיח ללקוחותיו כי האתר יישאר מקוון למשך חמש שנים לפחות - כלומר, עד 26 באוגוסט 2010.
פיקסלים בודדים נחשבים לקטנים מידי לעין הבלתי מזוינת, ומסיבה זו נמכרו הפיקסלים ב"בלוקים" של 100 פיקסלים כל אחד - כלומר, פיקסלים, ובמחיר של 100$.
המכירה הראשונה בוצעה שלושה ימים לאחר שהאתר עלה לרשת, על ידי אתר מוזיקה שהופעל על ידי חבר של טו.
הוא רכש 400 פיקסלים בבלוק של .
במשך שבועיים לאחר מכן, מכר טו לחבריו ולבני משפחתו סך של 4,700 פיקסלים בסך הכל.
האתר שווק בתחילה מפה לאוזן בלבד.
ואולם, לאחר שצבר 1,000$, טו שלח הודעה לעיתונות אשר פורסמה על ידי ה-BBC.
אתר האינטרנט הבריטי "The Register" כלל שתי כתבות על האתר בחודש ספטמבר.
עד סוף החודש, קיבל טו 250,000$ והאתר דורג על ידי אלכסה במקום השלישי ברשימת ה-"Movers and Shakers", אחרי האתרים של בריטני ספירס ו-Photo District News.
ב-6 בספטמבר דיווח טו על 65,000 גולשים באתר.
אחד עשר ימים לאחר מכן, גדל מספר הגולשים ל-100,000. ב-26 באוקטובר, חודשיים לאחר שהאתר הושק, מעל ל-500,900 פיקסלים נמכרו ל-1,400 לקוחות.
עד ערב ראש השנה האזרחית, ה-31 בדצמבר, טו דיווח על 25,000 גולשים בכל שעה, עם מדד אלקסה של 127, כאשר 999,000 מהפיקסלים נמכרו.
טו הודיע ב-1 בינואר 2006 כי מאחר שהביקוש ל-1,000 הפיקסלים הנותרים הוא כה גבוה, "הדבר ההוגן וההגיוני ביותר" לעשות הוא מכירה פומבית באתר eBay על מנת לשמור על הייחודיות של האתר, וכתחליף לפתיחת אתר Million Dollar Homepage נוסף.
המכירה הפומבית נמשכה עשרה ימים ובמהלכה התקבלו 99 הצעות כשרות.
חלק מההצעות, עד לגובה של 160,109.99$, בוטלו על ידי טו או הוסרו על ידי המציעים משום שנחשבו למתיחה.
טו ציין: "יצרתי קשר עם משתתפים באמצעות הטלפון ומסתבר שהם לא היו רציניים, דבר מתסכל למדי, ולכן הסרתי אותם בדקה האחרונה".
ההצעה הזוכה הייתה בגובה 38,100$ ונמכרה ל-MillionDollarWeightLoss.com, חנות מקוונת המוכרת מוצרים הקשורים לתזונה ודיאטה.
טו ציין כי הוא ציפה להצעה גבוהה יותר בשל תשומת הלב הרבה בתקשורת.
סך ההכנסות ממכירות של האתר בתום חמשת החודשים להפעלתו עמד על 1,037,100$.
לאחר ניכוי עלויות הפעלה, מיסים ותרומה לארגון צדקה לצעירים, טו ציפה לרווח נקי של בין 650,000$ ל-700,000$.
בין הרוכשים ניתן למנות את אורנג' בריטניה, הטיימס, 888.com וחברות קזינו אחרות, ו-!Yahoo.
לאחר שההודעה לעיתונות שפורסמה בספטמבר הביאה לראשונה את האתר לידיעת ציבור הגולשים, האתר הוזכר בכתבות באתר החדשות הבריטי BBC, באתר החדשות הטכנולוגיות הבריטית The Register, באתר החדשות הבריטי The Daily Telegraph
ובירחון המחשבים הבריטי PC Pro.
בנוסף, טו הופיע בתוכניות הטלוויזיה Sky News Sunrise ו-BBC Breakfast המשודרות בשעות הבוקר.
עד נובמבר הפך האתר לפופולרי גם מחוץ לבריטניה עם פרסומים ב-Financial Times Deutschland בגרמניה,
עיקר תשומת הלב הייתה בארצות הברית: Adweek,
טו העסיק איש יחסי ציבור בארצות הברית על מנת לעזור לו לטפל בתקשורת האמריקאית.
בארצות הברית הוא נתן ראיונות ל-ABC News Radio,
הרעיון תואר בתקשורת כ"פשוט ומבריק", "שנון",
"מתוחכם", ו"פלטפורמת פרסום מיוחדת שהיא גם משעשעת".
ב-Popular Mechanics נכתב כי באתר "אין תוכן.
תארו ערוץ טלוויזיה המשרד רק פרסומות, או מגזין שבו יש רק מודעות.
דוגמה מדהימה לכוח הטמון בשיווק ויראלי".
הכתב דון אולדנבורג מהוושינגטון פוסט היה אחד המעטים שלא דיברו בשבחו של האתר: "האתר נראה כמו לוח מודעות על סטרואידים, הריסות של תאונת רכבת פרסומית שאי אפשר שלא להסתכל עליה".
ב-7 בינואר 2006, שלושה ימים לפני סגירת המכירה הפומבית של אלף הפיקסלים האחרונים, קיבל טו דואר אלקטרוני מארגון בשם "The Dark Group", ובו נכתב כי האתר שלו יותקף בתקיפת DDoS (יצירת עומס על שרתי האתר עד כדי קריסה), אם לא ישלם כופר בסך 5,000$ עד 10 בינואר.
טו האמין שמדובר במתיחה, אך שבוע לאחר מכן קיבל מכתב נוסף: "Hello u website is under us atack to stop the DDoS send us 50000$" (בתרגום חופשי: "שלום, האתר שלך תחת התקפה.
הוא התעלם גם ממכתב זה, והאתר הוצף בכניסות ובהודעות דואר אלקטרוני עד שקרס.
טו הצהיר: "איני מתכוון להגיב לתכתובת שלהם שכן איני מעוניין לתת להם את הסיפוק.
מה שקורה לאתר שלי מזכיר טרור.
אם אשלם להם, אנשים נוספים יתקפו את האתר".
האתר נותר לא נגיש למשך שבוע בזמן שמערכות ההגנה שודרגו.
משטרת וילטשייר וה-FBI התבקשו לחקור את הסחיטה והתקיפה.
The Man Who Sold the World הוא אלבום אולפן של המוזיקאי האנגלי דייוויד בואי משנת 1970.
רבים רואים באלבום זה את מבשר הפאנק.
אחרי Space Oddity שאופיין בצלילים אקוסטיים, פגש בואי את הגיטריסט מיק רונסון והוציא אלבום רווי גיטרות בסגנון רוק כבד.
בהקלטת אלבום זה גיבש סביבו את הלהקה שתהפך לימים ללהקת "העכבישים ממאדים".
על עטיפת האלבום מצולם בואי עם שמלה, מהלך שאליו דחפה אשתו דאז אנג'י.
צילום זה גרם להתעסקות מוגברת בזהותו המגדרית של בואי.
בשנת 1994 חידשה להקת נירוונה את שיר הנושא באלבומה MTV Unplugged in New York, גרסה שהנחילה לשיר הצלחה מחודשת.
הכתיבה והחזרות לאלבום היו בביתו של בואי באולם האדון, קנהאם, בית אחוזה אדוארדי שהוסב לבניין דירות אשר תואר כבעל אווירה כמו "סלון של דרקולה".
כשבואי היה שקוע עם אשתו החדשה אנג'י באותה תקופה, המוזיקה הייתה מסודרת במידה רבה על ידי הגיטריסט מיק רונסון והבסיסט / מפיק טוני ויסקונטי.
אף על פי שבואי מזוהה באופן רשמי כמלחין של כל המוזיקה באלבום, הביוגרף פיטר דוגט ציטט את ויסקונטי ואמר כי "השירים נכתבו על ידי ארבעתנו, היינו מתמקמים במרתף, ובואי היה אומר רק אם הוא מחבב אותם או לא".
בסיפורו של דוגט, "הלהקה (לפעמים בואי תרם עם גיטרה, לפעמים לא) הייתה מקליטה רצועה אינסטרומנטלית, שאולי או לא מבוססת על רעיון מקורי של בואי, ואז, ברגע האחרון, בואי היה מתרברב על הספה שעליה הוא ישב עם אשתו, וחשב על המילים".
למרות המטרד שלו עם הקיבעון של בואי בחיי הנישואין במהלך ההקלטות של The Man Who Sold the World, ויסקונטי עדיין דירג את זה כעבודה הטובה ביותר שלו עם בואי עד 1980 עם Scary Monsters (And Super Creeps).
בואי עצמו ציטט בראיון ב-1998 ואמר: "באמת התנגדתי לרושם שאני לא כותב את השירים של The Man Who Sold the World.
אלא רק בדקתי את השינויים באקורדים, אף אחד לא כותב שינויי אקורדים ככה".
לדוגמה, "The Width of a Circle" ו-"The Supermen" כבר היו קיימים לפני המפגשים.
ראלף מייס ניגן סינתיסייזר מודולרי של מואג שהושאל מג'ורג' האריסון.
מייס היה פסנתרן בן 40, שהיה גם מנהל מחלקת המוזיקה הקלאסית של מרקורי רקורדס.
דייוויד בואי - שירה, גיטרה, סטיילופון
מיק רונסון - גיטרה, קולות
טוני ויסקונטי - בס, פסנתר, גיטרה, מפיק
מיק וודמנסי - תופים, כלי הקשה
ראלף מייס - מוג סינתיסייזר
קן סקוט - טכנאי קול
The Monster Ball Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת-יוצרת ליידי גאגא שקידם את המיני אלבום השלישי שלה, "The Fame Monster".
הסיבוב משלב שירים מאלבום האולפן הראשון שלה משנת 2008 "The Fame" ומהמיני אלבום.
הסיבוב ביקר בזירות ואצטדיונים בין השנים 2009–2011, גאגא תיארה אותו "כאופרה הראשונה בליווי פופ אלקטרוני", הוא הוכרז סופית באוקטובר 2009 לאחר הודעת הביטול מהראפר קניה וסט שהיה אמור לצאת לסבב משותף עם גאגא בשם "Fame Kills: Starring Kanye West and Lady Gaga".
הסיבוב החל כארבעה ימים לאחר צאת המיני אלבום בעולם.
שינוי הסיבוב התרחש לאחר חודשים ספורים בלבד של הופעות, בשל חששותיה של גאגא שהגרסה המקורית שלו נבנתה בתוך פרק זמן קצר מאוד.
השילוב של ההצגה המקורית נראתה כמסגרת, דומה לזו של מקלט טלוויזיה חלול, מאחר ש-"The Fame Monster" עסק בפחדיה של גאגא, הנושא המרכזי של המופעים המקוריים הפך לאבולוציה אנושית, ואילו אלמנטים מהגרסה המקורית עדיין היו כלולים בחלקים מסוימים.
משנת 2010 ואילך, ההופעות החדשות היו נושא ניו יורקי שמספר סיפור שמתרחש בעיר, שם גאגא וחבריה הלכו לאיבוד ונאלצו למצוא את דרכם אל "The Monster Ball".
שתי הגרסאות של הסבב חולקו לחמישה קטעים, והאחרון היה הדרן.
כל אחד מהם הציג את גאגא בתלבושות חדשות, שרה שירים הקשורים למושג של הקטע, ואחריו הוצג סרטון מעבר לקטע הבא בפני כל הקהל על מסך ענק.
הסיבוב זכה לביקורות טובות, כאשר המבקרים משבחים את יכולות השירה של גאגא, את התיאטרון והביצועים של המופע, ואת חוש הסגנון והאופנה שלה.
"The Monster Ball" היה להצלחה מסחרית עצומה, עם מופעים מלאים בכרטיסים שנמכרו ב-100% במלאי ובסיומו, קיבל מעל ל-227.4 מיליון דולר הכנסות מ-207 הופעות וקהל של כ-2.5 מיליון כרטיסים שנמכרו ונכלל ברשימת "סבבי ההופעות המרוויחים בהיסטוריה".
ב-2010 במהלך טקס פרסי הבילבורד "Touring Awards" גאגא זכתה בשלושה פרסים, "פריצת השנה במהלך סיבוב הופעות", "תקציר המופע הטוב ביותר", ו-"הקידום הטוב ביותר".
רשת הטלוויזיה "HBO" אף צילמה סרט של המופעים של גאגא בפברואר 2011 בניו יורק בשם, "Lady Gaga Presents the Monster Ball Tour: At Madison Square Garden" שהופץ בתור DVD ו-Blu-ray בנובמבר 2011.
בתחילה, גאגא והראפר האמריקאי קניה וסט, תכננו להשיק סיבוב הופעות משותף באוקטובר 2009 בשם, "Fame Kills: Starring Kanye West and Lady Gaga".
בעקבות התגובות השליליות שקיבל ווסט לאחר פרשת טקס פרסי ה-VMA של אותה שנה עם הזמרת טיילור סוויפט, הכריז כי הוא ייקח הפסקה מהקריירה המוזיקלית שלו.
אולם, לוח הזמנים המלא של הסבב המשותף שוחרר ורשימת השירים שלו, שנקבע תאריך התחלתו ב-10 בנובמבר 2009, בפיניקס, אריזונה.
אך זמן קצר לאחר מכן, הסבב בוטל רשמית ללא כל הסבר.
גאגא התייחסה לביטול הסבב בריאיון עם בילבורד, שבו ציינה הבדלים יצירתיים כסיבה לביטול הסבב, היא אמרה, "קניה הולך לקחת הפסקה, אבל החדשות הטובות הן שאני לא".
לאחר שהבטיחה לציבור כי היא תצא לסיבוב סולו משלה, גאגא הודיעה רשמית על "The Monster Ball Tour" ב-15 באוקטובר 2009. הסיבוב היה מתוכנן להתחיל בהופעה ראשונה בלונדון בתחילת 2010, אך בסופו של דבר הוקדם ל-27 בנובמבר 2009, להופעה במונטריאול.
הראפר קיד קאדי והזמר ג'ייסון דירולו אושרו שהם יעשו הופעות חימום לסיבוב, כאשר קאדי החל לחמם הופעות בסיבוב כבר מתחילתו, ודירולו הצטרף ב-28 בדצמבר 2009. הפוסטר הרשמי לסיבוב מציג את גאגא באופנת ורסצ'ה ומשקפיים שחורות, כאשר מתקן גירוסקופ מקיף אותה מסביבה שכינתה אותו בשם "אורביט".
היא גם הופיעה איתו בפרק השלישי באוקטובר 2009 בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב".
המתקן תוכנן על ידי המעצב הבריטי נסיר מזר בשיתוף עם חברת ההפקה היצירתית של גאגא, "Haus of Gaga".
החסות עבור הסיבוב הייתה ספקית הסלולרי, "Virgin Mobile USA" אשר הציעה כרטיסים ללא תשלום לאוהדים שהתנדבו בארגוני נוער חסרי בית.
בריאיון עם מגזין הרולינג סטון, הסבירה גאגא כי היא רוצה להרכיב מראה יקר ויפה, שהיה זול עבור מעריציה.
היא טענה שהסבב הוא "אופרת פופ אלקטרונית", משום שהתיאטרון ומרכיבי הסיפור שנמצאים בו שימשו כאופרה.
לדבריה, העיצוב של המופע היה קדימה חדשנית של יצירתיות, היא רצתה לשנות את צורת הבמה ועיצבה אותה עם הצוות Haus of Gaga כך שתהיה "במהותו מסגרת עם פרספקטיבה ומסגרת מונחת בתוך הבמה".
המופע נסוב סביב נושאים של האבולוציה, כמו כן על פחדיה השונים של גאגא שמציין כל שיר ב-"The Fame Monster".
בעת פיתוח הסבב גאגא דיברה על חטאים ושדים בתוך בני האדם, "אז דיברנו על צמיחה, וזה הוביל אותנו לתוך סוג של מרחב מדעי, והתחלנו לדבר על האבולוציה ועל האבולוציה של האנושות וכיצד אנו מתחילים כדבר אחד, ואנחנו הופכים להיות דבר אחר".
הנושא של המפלצות והאבולוציה מילא תפקיד גדול באופנת הסבב, אשר על פי גאגא היה "רמה אחרת מהמקום שבו היינו עם The Fame Ball ...
זה הולך להיות חוויה אמנותית באמת כי הוא הולך לקחת צורה של המפלגה הגדולה ביותר שלאחר הבית אפוקליפטי שאתה אי פעם תהיה בה."
בריאיון ל"חדשות MTV" גאגא סיפרה על הסבב: "אני מתחילה בתור תא ואני גדלה ומשתנה לאורך כל המופע, זה נעשה גם במה שעכשיו הופך לאסתטיקה שלי, וזה אתה יודע, זה חלק פופ, ביצועי אומנות, אופנה, כך כל הדברים האלה נוכחים...
זה הוא סיפור, אני נאבקת בכל המפלצות שלי בדרך לבד, אני מנגנת את כל המוזיקה מ-The Fame, ו-The Fame Monster.
את הבמה תכננתי עם Haus of Gaga, זאת קובייה ענקית שאני נמצאת עלייה...
תיאר לעצמך שאתה צריך לשלוף טלוויזיה ופשוט לשבור את הקירות שלה על המסך, היא מכריחה אותך להסתכל על מרכז הטלוויזיה, זו הדרך שלי להגיד 'המוזיקה שלי היא אומנות".
בדצמבר 2009, גאגא חשפה כי היא מתכננת לבטל את הגרסה המקורית של המופעים ב-"The Monster Ball Tour" ולהתחיל גרסה מחודשת.
היא הרגישה שהשינוי של המופע היה נחוץ מפני שגרסתו המקורית נבנתה בפרק זמן קצר מאוד.
היא אמרה כי אחרי שווסט והיא נפרדו, היא לא הייתה בטוחה אם היא יכולה לקבל סבב משותף בזמן שהיא רצתה, אבל בכל זאת היא רצתה לקדם את "The Fame Monster" ברחבי העולם, לכן היא הצליחה להרכיב "משהו שלמעשה לא הייתה עושה אם היה לה יותר זמן".
החידוש של הסבב תוכנן מהמופעים בזירות בבריטניה בפברואר 2010. "הצוות שלי חושב שאני פסיכוטית לחלוטין, אבל לא אכפת לי מה הם חושבים...
ובכן, רק כדי לתת לך רעיון, הבמה עכשיו היא בערך פי 4 גדולה יותר מבעבר, זה שונה לחלוטין....
דבר אחד אבד במשך ה-10–15 השנים האחרונות במוזיקת הפופ וזהו רעיון השעשועים, ועכשיו הוא בהחלט יוחזר".
חשפה גאגא בראיון MTV עם ג'יימס מונטגומרי.
בריאיון לתחנת הרדיו "FM 95.8" בלונדון, גאגא פירטה עוד יותר על השינויים בהופעות הסבב מעכשיו.
היא אמרה שהמופע נבנה כמו פיסת תיאטרון, היא שילבה מספר יצירות מוזיקליות עכשוויות ועתיקות שחלקן הוקלטו מחדש במופע עצמו.
גיטרה חדשה נבנתה עבור המופע ונקראה "Emma".
המכשיר נוצר על ידי Haus of Gaga וגאגא אמרה, "יש לנו את הכלי החדש שהבאתי הערב לבריטים, "Emma", וזה מה שאני ישחק בו על הבמה".
בראיון שנערך עם תחנת רדיו אחרת, "KISS-FM" עם ראיין סיקרסט הסבירה שהסבב עדיין נקרא "Monster Ball", אבל הוא הפך למופע מוזיקלי ופחות קונצרט.
יש לו נושא ניו יורקי שמספר סיפור בו גאגא וחבריה נסעו להופעה ב-The Monster Ball אך הלכו לאיבוד.
המופע מתחיל בכך שהשיר "Dance in the Dark" מתחיל להתנגן וסרטון מראה את גאגא בבגדים שחורים עושה סיבוב שלם בקפיצה, לאחר מספר דקות היא מופיעה בבגד גוף עם יהלומים זוהרים ושרה את המילים.
באותו הזמן המסך מאחוריה נראה בצבע ירוק בהיר משובץ שלבסוף נעלם ורואים אותה רוקדת לבדה בחשכה מוחלטת ולקראת סוף השיר מצטרפים אליה מספר רקדנים.
בסופו, גאגא נעלמת ומתחיל להתנגן ברקע "Just Dance" עם אורות בכול הבמה, כאשר היא מופיעה ועוד רקדן בתוך קובייה גדולה בזמן שהיא מחזיקה גיטרת פסנתר בצבע כסוף.
לקראת סוף השיר היא יוצאת מהקובייה על הבמה ושרה לצד מספר רקדנים.
כאשר השיר מסתיים מתחילה הפסקה קצרה עם וידאו על המסך שמראה אותה בבגדים לבנים.
לפני שהיא חוזרת הבמה חוזרת לחשכה ומתחיל ערפל והקובייה נעלמת, השיר "LoveGame" מתחיל להתנגן וגאגא ורקדניה מופעים בפתאומיות בבגדים לבנים המזכירים שלדים.
במהלכו היא מחזיקה שרביט זוהר ובסיומו מצביעה לעבר המפשעה שלה.
במעבר לשיר הבא, היא נשארת לבדה על הבמה כאשר אור יחיד מאיר עלייה בצבע כתום והיא נשארת עם אותו הבגד הכסוף מהביצוע הקודם ומתחילה לשיר את "Alejandro".
במהלך כול השיר היא ועוד 2 רקדנים נמצאים לבד על הבמה ורוקדים בתנועות פרובוקטיביות.
לפני הפזמון האחרון, חשכה יורדת וגאגא נושאת נאום קצר ואורות כתומים וצהובים מאירים עליה ורקדניה במרכז הבמה בזמן שהם מבצעים את כוריאוגרפיית השיר כמו בווידאו קליפ.
בזמן שגאגא מתכוננת לבצע את "Monster" כשיר הבא, על המסכים מופיעים צבעים שחורים לבנים וברקע נשמע "Money Honey" עם אורות לבנים.
הביצוע של "Monster" מתחיל בגאגא שמופיעה בקצה השמאלי של הבמה ורקדניה מתחילים להתקרב באיטיות על הבמה ומבצעים תנועות שמזכירות את הזמר מייקל ג'קסון.
כל זה מתרחש כאשר הם לבושים במעילי נוצה שחורים וגאגא עם משקפיים שחורות.
בסוף השיר רקדניה מתנפלים עלייה ומורידים את המעיל שמשאיר אותה בבגד חושפני שחור ללא מכנס.
היא המשיכה לבצע את השירים הבאים, "So Happy I Could Die", ו-"Teeth" באורות מתחליפים בצבעים סגול וכחול.
לאחר שני השירים היא מתחילה לנגן את "Speechless" על פסנתר, ובסיומו ממשיכה עם "Poker Face" בגרסה אקוסטית.
בזמן ביצוע השיר הבא, "The Fame" היא החליפה תלבושת לכתר מוזהב וחליפת גוף תואמת ללא מכנס.
השירים הבאים היו "Beautiful, Dirty, Rich" ו-"Money Honey", ובהם נשארת עם תלבושת הזהב.
במהלך החלפת התלבושת לשיר "Boys Boys Boys" על מסכי הבמה גאגא נראית בשחור לבן לבושה בתלבושות מפלצתיות מתחלפות.
כאשר היא חוזרת היא נראית כחצי ערומה בביקיני אדום וכובע תואם עם רקדנים במכנסיים שחורים חסרי חולצה וכתפות.
בביצוע השיר הבא, "Paper Gangsta" היא מתיישבת על כיסא לבן ארוך ונשארת בו לאורך כול השיר.
במעבר ל-"Poker Face" היו פעמים שהיא נשארה בביקיני האדום או החליפה לתלבושת שחורה מנצנצת וכובע תואם שמזכיר רובים.
במהלך ביצוע השיר, מסכי הבמה נראו כמעוינים כתומים ובסיומו נשמע רמיקס קצר לשיר.
במעבר לשיר האחרון לפני ההדרן, "Paparazzi" גאגא הוצגה על המסכים בתלבושות גותיות בצבע שחור לבן וברקע הושמע נאום שלה.
כאשר חזרה לבמה לבושה בבגד שחור מרופד, היא נראתה מונחת על מעקה עם תספורת חדשה של 2 צמות וכל צמה, הייתה בתוך עגיל מחובר למעקה.
ברקע הופיעה על הבמה תפאורה של כוכבים.
המופע הסתיים בכך שגאגא משתחררת מהמעקה ומזייפת את מותה.
בביצוע השיר הראשון של ההדרן, "(Eh, Eh (Nothing Else I Can Say" היא ירדה מין הכוכבים, מה שמסמל לידה מחדש לאחר מותה בביצוע הקודם.
על הבמה נראה ערפל ואורות לבנים ואותה מולבשת במכנס לבן ארוך ותלבושת דיסקו עם כתפיות ומשקפיים שחורות כאשר היא עומדת בתוך גירוסקופ ענקי סביבה.
לפני השיר האחרון של המופע, "Bad Romance" גאגא מודה לקהל על כך שבאו ומתחילה לשיר ללא פלייבק מספר בתים ממנו באותה תלבושת מהביצוע הקודם, המופע הסתיים בכך שהיא ורקדניה נותנים קידה לקהל ומופיעה חשכה וסרטון שלה עם כובע שלד מתקעקעת בצורת לב על כתפה, עם המילה "אבא" במרכזו.
לאחר שינוי גרסתו המקורית של המופע, הוא חולק לארבעה חלקים שונים בהם העיר (ניו יורק), רכבת תחתית, יער, הגעתה של גאגא ל-"Monster Ball", וסיכום עם ההדרן.
המופע מתחיל בווידאו מוקרן על המסך ובו תמונות של גאגא מעשנת סיגריה בעוד רמיקס ל-"Dance in The Dark" הושמע.
בזמן ביצוע השיר גאגא הוקפה באור סגול והצללית שלה הופיעה על המסך, לאחר הסרת הווילון היא נראית לצד רקדניה ונופי אורות העיר ניו יורק נחשפות שמתמקדות במכונית בה יושבים חברייה בדרכם ל-"Monster Ball".
לאחר מכן היא יורדת מהנקודה הגבוה על הבמה ומתחיל השיר "Glitter and Grease" עם אורות ירוקים.
כאשר פתחה את תא המטען במכונית, נגלה פסנתר בתוכו שהחלה לנגן עליו את "Just Dance" ואורות כחולים נדלקו והשיר החל.
ברגע שהשיר מסתיים "Beautiful, Dirty, Rich" מתחיל להתנגן וגאגא לובשת כובע סגול בצורת מעוינים תואם לתלבושתה.
במעבר לשיר הבא "Vanity" היא נושאת נאום וברקע נשמע קול ששואל אותה "מה הוא ה-"Monster Ball" באמת".
בשיר השישי "The Fame" היא מחליפה תלבושת לגלימה אדומה ארוכה ומנגנת בגיטרת הפסנתר.
בסיומו היא יורדת מהבמה וסרטון מעבר נדלק על המסך ובו היא נראית קפואה בבגדים לבנים ובוכה עם דמעות דם.
בחזרתה היא נמצאת עם רקדניה בתוך רכבת תחתית ושרה את "LoveGame" בתלבושת חדשה ומחזיקה שרביט זוהר בשם "Disko Stick".
בסיומו נשמע גם רמיקס שלו.
בשיר הבא "Boys Boys Boys" גאגא נשארה באותה תלבושת והבמה זהרה באורות סגולים, בסיומו נעלמה מהבמה וחזרה בתלבושת שחורה עם שובל ומשקפיים בזמן שהחזיקה את גיטרת הפסנתר "Emma" על במה גבוה.
לפני תחילת ביצוע השיר "Telephone" גאגא עונה לטלפון ומתחילה לדבר ואז עונה לביונסה והשיר מתחיל ובמהלכו מורידה את התלבושת השחורה ונשארת רק בביקיני קוצני.
לאחר מכן פסנתר מובא והיא מתחילה את "Brown Eyes" אך הוא הוחלף מספר פעמיים בשיר "You and I" שיצא כסינגל באלבומה הבא בשנת 2011. במהלך השיר, היא מספרת את לקהל על חייה בניו יורק, ועל השינויים שחלו בחייה.
חבריה והיא ממשיכים בדרכם ל-"Monster Ball" אך נוחתים במקום לא ידוע.
השיר הבא היה "Speechless" שנוגן על הפסנתר.
כאשר הוא הסתיים, גאגא הגיעה על מרכז הבמה נשאה נאום ונעלמה, על המסכים הוצג סרטון מעבר וכאשר חזרה לבושה בשמלה לבנה עוקצנית החלה לבצע את "So Happy I Could Die".
לפני ביצוע השיר החמישה עשר "Monster" על הבמה נראה ערפל בצבעים ירוק וכחול, כשה חזרה הבמה נראתה כיער עם עצים שחורים דמויי קוצים ובכך החל החלק השלישי של המופע.
בביצוע השיר רקדניה מקיפים אותה ומורידים ממנה את תלבושתה והיא מתגלה מכוסת דם.
לאחר מכן היא מספרת שהדבר שהיא הכי שונאת אף יותר מכסף הוא האמת.
כאשר היא שוכבת על הרצפה אור ורוד נדלק והשיר "Teeth" החל להתנגן.
במעבר ל-"Alejandro" היא נשכבת שוב על הרצפה ומתחילה לשיר את מילותיו לבדה על הבמה ובהמשך רקדניה הצטרפו.
בביצוע השיר גאגא מוצאת את מזרקת בטשדה על הבמה.
בסיומו היא נעלמת וסרטון מוצג על המסך וכשהיא חוזרת "Poker Face" מתנגן והיא ורקדניה מופיעים במרכז הבמה עם אורות צהובים.
בסוף הביצוע, היא מחליפה תלבושת וחוזרת עם חבריה שמתחילים לפחד מ-"Monster Ball" ומשאירים אותה לבדה במקום חשוך כאשר היא מתמודדת עם "מפלצת התהילה" שהיא דג פיראניה ענקי.
בזמן התמודדותה עם המפלצת "Paparazzi" החל להתנגן.
היא מנצחת אותה על ידי ירי הניצוצות מהחזייה הפירוטכנית שלבשה ובכך מראה שאינה מפחדת מתהילה יותר.
בסיום השיר החלק השלישי של המופע מסתיים וההדרן החל, גאגא עוזבת את המופע ונפרדת מהמעריצים.
כאשר היא חוזרת בפתאומיות "Bad Romance" מתחיל והיא נראית בתלבושת חדשה עם משקפיים בצבע כסוף עומדת בתוך גירוסקופ ענקי.
בסיום השיר גאגא נפרדת מהמעריצים ועוזבת את הבמה לאחר משך של כשעתיים של הופעות.
ברגע שהתאריכים הוצגו, היה ביקוש גבוה לכרטיסים.
ההצגות בלג הראשון של הסבב בצפון אמריקה נמכרו לחלוטין, מה שגרם לגאגא לחזור לארצות הברית בפברואר 2011 להופעות חוזרות בתאריכים במדינה.
הדרישות גדלו ועוד כשישה מופעים נוספים נוספו בתאריכי הסבב.
"The Monster Ball" מכר את המופעים בטורונטו, ונקובר' וסן חוזה בכ-100% שנאלצו להוסיף תאריך שני להופעות בכל עיר.
בלוס אנג'לס, כדי להבטיח כי למעריצים את הגישה הטובה ביותר לכרטיסים, מופע שני הוכרז עוד לפני תאריך המופע הראשון ולאחר מכן נחשף כי שני המופעים נמכרו לחלוטין.
בילבורד העריך כי עד לשנת 2011, הסבב יקבל קרוב ל-200 מיליון דולר הכנסות ברחבי העולם.
הכנסות הופעתה של גאגא ב-"Radio City Music Hall" בניו יורק נתרמו לצדקה למען רעידת האדמה בהאיטי סך הכול נתרמו מעל ל-500,000 דולר.
בטקס פרסי סיבובי ההופעות של בילבורד של שנת 2010 "Touring Awards" גאגא זכתה בשלושה פרסים, "פריצת השנה במהלך סיבוב הופעות", "תקציר המופע הטוב ביותר", ו-"הקידום הטוב ביותר".
בילבורד גם דירג את "Monster Ball" במקום ה-4 ברשימת סיבובי ההופעות המצליחים ביותר של 2010 שכללו כ-25 סבבים שונים.
המגזין דיווח כי הסבב גייס מעל ל-122 מיליון דולר של הכנסות מ-122 הופעות עם מכירת כרטיסים של 1.3 מיליון.
לקראת סוף השנה "Pollstar" הודיע כי הסבב זכה ב-133.6 מיליון דולר הכנסות מ-138 הופעות, מה שהופך את גאגא לאישה היחידה שמוצבת ברשימה בעשרת סבבי ההופעות המובילים לשנת 2010. ההכנסות הגדולות ביותר של "The Monster Ball Tour" היו שתי ההופעות בסנטר בל במונטריאול, אשר הרוויחו מעל ל-10 מיליון דולר.
מכירת הכרטיסים הגדולה ביותר של הסבב הייתה במקסיקו סיטי, "Foro Sol" עם קהל של כ-111,060 אנשים.
בסוף 2011, "The Monster Ball Tour" גייס מעל 70 מיליון דולר מ-45 הופעות, ועד למאי 2011, הוא קיבל כ-227.4 מיליון דולר סך הכול מתוך כ-200 מופעים שכמות ההכנסות בהם גלויה.
בנוסף מכר מעל 2.5 מיליון כרטיסים ובכך נחשב לאחד מסבב ההופעות המצליחים בהיסטוריה ולסבב ההופעות המצליח ביותר של אמן בכורה עד היום.
HBO צילמו סרט מיוחד של ההופעות ב-"The Monster Ball" במהלך 21–22 בפברואר 2011 ב-"Madison Square Garden" ניו יורק.
בניו זילנד הסרט הוקרן על ידי Prime ב-2 ביוני 2011. הסרט הראה את כול המופע של The Monster Ball וכמה קטעי רקע מאחורי הקלעים, שהוצגו בשחור-לבן.
הוא מסתיים עם קטע נוסף מאחורי הקלעים בו גאגא וזמרות הליווי שלה מבצעות את פזמון השיר "Born This Way".
לאחר שידורו, זכה הסרט להצלחה ביקורתית רבה.
המבקרים שיבחו את הופעתה של גאגא, והיה מועמד לחמישה פרסים בטקס "פרסי האמי לבידור בפריים טיים" ה-63 בקטגוריות, "המגוון המדהים", "מוזיקה או קומדיה מיוחדת", "מגוון היכרות יוצא דופן", "צילום יוצא דופן", "היבט טכני יוצא מין הכלל".
לסרט הופץ DVD שמכיל תמונות של גאגא בצילומים בתקופת The Fame Monster והופעות מיוחדות.
ה-DVD היה לעוד הצלחה מסחרית של גאגא ונכנס לכ-20 מצעדים רשמים בהם הגיע למקום הראשון, בצרפת, איטליה, ארצות הברית, ולעשירייה המובילה בכול שאר 17 המדינות כגון גרמניה, שווייץ, ארגנטינה, אוסטרליה, בלגיה ועוד.
לאור מכירותיו הוא קיבל תואר פלטינה בברזיל ופלטינה כפולה באוסטרליה וצרפת עם כ-30,000 עותקים, ובבריטניה היה לתואר זהב עם 25,000 עותקים.
זה הוא ה-DVD הרביעי הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2011.
רשימת שירים זו מראה את השירים שבוצעו מ-28 בנובמבר 2009. אלה הם לא רשימת השירים הקבועה שבוצעה בכול המופעים בסבב מתאריך זה.
רשימת שירים זו מראה את השירים שבוצעו מ-1 ביוני 2010. אלה הם לא רשימת השירים הקבועה שבוצעה בכול המופעים מתאריך זה.
במהלך הופעתה הראשונה בסיינט פול, גאגא ביצעה את אחד משיריה הלא משוחררים "Living on the Radio".
המופע המתוכנן של גאגא בבודפשט בוטל לאחר הופעתה בטקס פרסי ה-EMA שהתקיים באותו היום.
ב-19 בפברואר 2011 בהופעה באטלנטיק סיטי, גאגא הופיעה לראשונה עם הסינגל המוביל "Born This Way" מאלבום האולפן השלישי שלה.
במספר ההופעות במקסיקו לקראת סוף הסבב, גאגא הופיעה עם שני שירים חדשים, "Judas" ו-"Amaricano" שהתברר לאחר מכן כי הם נכללים באלבומה השלישי "Born This Way".
The Mathematical Intelligencer הוא כתב עת מדעי מתמטי בהוצאת הוצאת שפרינגר.
כתב העת מפרסם מאמרים בנושאים הנוגעים למתמטיקה, מתמטיקאים ולהיסטוריה ולתרבות של המתמטיקה.
כתב העת מפרסם מאמרים בנושאים אינטרדיציפלינריים בהם המתמטיקה פוגשת נושאים כמו כלכלה, פסיכולוגיה, אבולוציה וביולוגיה.
כמו כן מפרסם קטעים הומוריסטים, חידות ופאזלים, שירה וקטעי פרוזה ואמנות הקשורים ישירות או בעקיפין לעולם המתמטיקה.
בשנת 2000 יצא לאור הספר Mathematical Conversations, בו מאמרים נבחרים מהשנים 1980-2000 שפורסמו בכתב העת.
The Menagerie (בעברית: הביבר) הוא פרק בשני חלקים של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית".
הוא מורכב מפרקים 11 ו-12 (קוד הפקה #016) של העונה הראשונה של התוכנית, והוא הסיפור היחיד בסדרה המקורית בשני חלקים.
החלק הראשון של הפרק שודר לראשונה ב-17 בנובמבר 1966, והחלק השני שודר לראשונה ב-24 בנובמבר 1966. רשת NBC חזרה על שידור שני פרקים אלו ב-18 וב-25 במאי 1967. התסריט של הפרק נכתב על ידי ג'ין רודנברי.
מאחר שפרק הפיילוט הראשון משנת 1965 "The Cage" מעולם לא שודר בטלוויזיה עד לשנת 1988, והסדרה המקורית נבחרה על בסיס הפיילוט השני, "Where No Man Has Gone Before".
החברה המפיקה את התוכנית "דסילו" קיבלה החלטה על שצריך להעשות עם החומר המצולם מהפיילוט שמעולם לא נעשה בו שימוש.
שילוב "The Cage" אל תוך הפרק הכפול "The Menagerie" היה למעשה פתרון לבעיה גדולה וצומחת עם ההפקה של התוכנית.
האפקטים המיוחדים, חסרי התקדים בהפקת תוכנית טלוויזיה שבועית, היו גורמים לעיכובים בהשלמתו של כל פרק.
הבעיה הייתה מצטברת, והפרקים נשלחו אל NBC מאוחר יותר ויותר.
במקרה הגרוע ביותר, פרקים (אשר צולמו בלוס אנג'לס) היו נשלחים אל NBC (בניו יורק) שלושה ימים בלבד בטרם מועד שידורם הקבוע ליום חמישי.
תחושת האסון המתקרב גרמה לג'ין רודנברי לפתור את הבעיה, על ידי כתיבת פרק בשני חלקים, שיש צורך בשבוע אחד בלבד לצורך הפקתו.
הוא עשה זאת על ידי כתיבת סיפור מסגרת חדש לחלוטין, כך שהפרק "The Cage" ישמש כסיפור רקע להיסטוריה המוקדמת של ספינת החלל אנטרפרייז.
קטעים חדשים ישולבו עם החומרים הישנים, ויחד ימוקמו אל תוך רצף ציר הזמן הכללי של עלילות "מסע בין כוכבים".
"The Menagerie" זכה בפרס הוגו למצגת הדרמה הטובה ביותר.
הפרק הזה שימש גם השראה עבור "שדה עיוות המציאות", מונח מתייחס ליכולת של סטיב ג'ובס, מייסד אפל, לשכנע קהלים להאמין בשיח שלו.
ספוק חוטף את ספינת החלל אנטרפרייז על מנת לקחת את מפקדו לשעבר, קפטן כריסטופר פייק, כיום נכה משותק בכסא גלגלים, אל כוכב הלכת טאלוס IV.
לאחר שהוא נעצר, הוא דורש משפט צבאי שבו הוא משתמש באירועים המתוארים בפרק "The Cage" כדי לספר את סיפור נפילתו בשבי של פייק על כוכב לכת זה, כ-13 שנים קודם לכן.
לאחר שקפטן קירק רואה את היכולות של הטאלוסיאנים לייצר אשליות נפשיות, הוא מבין שספוק התכוון להשיב את פייק לכוכב זה על מנת שיוכל להמשיך לחיות את חייו תחת האשליה שהוא משוחרר ממצב הנכות שלו.
ספינת החלל של הפדרציה אנטרפרייז, תחת פיקודו של קפטן קירק, מגיעה אל תחנת חלל 11, בתגובה להנחיה שהקצין הראשון ספוק דיווח כי קיבל ממפקדה הקודם של האנטרפרייז, קפטן כריסטופר פייק, תחתיו שירת ספוק במשך למעלה מ-11 שנים.
כאשר ספינת החלל מגיעה, מפקד תחנת החלל, קומודור מנדז מבשר לקירק כי תקשורת עם פייק היא בלתי אפשרית, מאחר שהוא נכווה קשות ומשותק בכסא גלגלים, כתוצאה מחשיפה לקרני דלתא, במהלך תאונה על ספינת אימונים.
הוא לא היה מסוגל לשלוח את המסר.
למעשה, מתגלה כי פייק משתמש בכיסא גלגלים המופעל באמצעות גלי המוח.
הוא לא יכול לדבר, ומתקשר רק באמצעות אור מהבהב: הבהוב אחד פירושו "כן", שני הבהובים משמעותם "לא".
פייק, אשר נמצא בתחנת החלל, מסרב לשוחח עם קירק או עם קצין הרפואה ראשי של האנטרפרייז ד"ר ליאונרד מק'קוי.
במקום זאת, הוא משוחח רק עם ספוק, ביחידות.
ספוק מסביר באופן חלקי את הופעתו, בכך שהוא מציין כי בכוונתו לקחת את קפטן פייק בניגוד לתקנות צי הכוכבים.
חזרה במשרדו של מנדז, קירק מגלה כי יומני התקשורת מעידים על כך שספוק לא קיבל כל הודעה מפייק, והוא מסרב לקבל את מעורבותו של ספוק בהונאה.
ספוק מתגנב למרכז המחשבים של התחנה, משתק את אחד הטכנאים באמצעות צביטת-עצב וולקנית, ומתחיל לעקוף את מערכת המחשב, שולח פקודות מזויפות אל האנטרפרייז, אשר מוזנות ישירות אל תוך מערכת הניווט של הספינה.
מה שספוק לא מגלה לצוות הוא שהיעד שלהם הוא טאלוס IV, כוכב לכת תחת הסגר האוסר כל מגע.
הוא מודיע לנווט הראשי על גשר הפיקוד כי נתוני הניווט יסופקו באופן אוטומאטי על ידי הטייס האוטומאטי של הספינה.
באמצעות קלטות מזויפות של קולו של קירק, הוא עוקף את כל פרוטוקולי אימות הקול.
הנווט המבולבל מקבל את האימות יוצא הדופן, וספוק טוען את הנתונים.
בינתיים, טכנאי נוסף נכנס אל חדר המחשב ומתעמת עם ספוק, אולם ספוק בקלות מכניע אותו, תוך שימוש נוסף בצביעת-העצב המפורסמת שלו.
ד"ר מק'קוי נקרא לחזור מתחנת החלל אל האנטרפרייז, באמצעות בקשה מזויפת לסיוע רפואי.
לאחר מכן, מנדז מראה לקירק תיק סודי, על גורל טאלוס IV.
התיק מכיל רק מידע רקע מינימלי על משימה מוקדמת לטאלוס IV, חסרת הצדקה נוכח העובדה כי קיים עונש מוות על הגעה בלתי-מורשית לטאלוס.
ספינת החלל אנטרפרייז, תחת פיקודו של קפטן כריסטופר פייק (לצידו – קצין המדע חצי-וולקני ספוק), היא היחידה שאי פעם ביקרה בטאלוס, והוזהרה שאף אחד לא יבקר בטאלוס שוב.
ספוק משגר את עצמו, ואת קפטן פייק הנכה, אל סיפון האנטרפרייז.
עד לרגע שבו בתחנת החלל מבחינים כי פייק חסר, האנטרפרייז מספיקה לעזוב את תחנת חלל 11 במהירות עיוות.
קפטן קירק וקומודור מנדז רודפים אחרי האנטרפרייז, כעת בדרכה אל כוכב הלכת האסור טאלוס IV, עם מעבורת חלל מתחנת החלל.
המומים מהתנהגותו חסרת הפשר ומהפרת חובתו לקיים את החוק כקצין הבכיר של הספינה, מק'קוי שולח את ספוק למעצר בתא מגוריו.
המהנדס הראשי סקוט משגר את קפטן קירק ואת קומודור מנדז אל סיפון האנטרפרייז.
הם דורשים מהמחשב להסביר את פעולותיו של ספוק ולהחזיר את השליטה בספינה לידי הנווט.
המחשב מודיע להם שכל ניסיון לעקוף את מחשב הניווט ישבית את מערכת תמיכת החיים של הספינה, ושהמערכת לא יכולה להתנתק עד אשר האנטרפרייז תגיע אל טאלוס IV.
קומודור מנדז מורה על קיומו של דיון ראשוני בנוגע לספוק, שמוותר על שימוע ומבקש כי יועמד מיידית למשפט צבאי, הדורש חבר שופטים הכולל שלושה קציני פיקוד.
כאשר קירק מתנגד לכך, בטענה כי רק שני קצינים כאלו נוכחים על הספינה (הוא עצמו, ומנדז), ספוק מציין שיש שלושה – מאחר שפייק נוכח, והוא עדיין בשירות פעיל.
כאשר בית הדין הצבאי מתכנס, קומודור מנדז פותח בכך שהוא שואל את ספוק למה הוא עשה את מה שעשה.
ספוק מבקש להשיב באמצעות הצגת חומר וידאו מצולם, שמקורו איננו ידוע.
קטע הווידאו סוקר כיצד האנטרפרייז, 13 שנים קודם לכן, תחת פיקודו של קפטן פייק, קיבלה אות מצוקה חלש מספינת החלל קולומביה, שאבדה בחלל 18 שנים קודם לכן, לאחר שהתרסקה על פני כוכב הלכת טאלוס IV.
חוליית נחיתה משגרת עצמה אל פני כוכב הלכת, ומאתרת מספר ניצולים, בהם אישה צעירה ויפהפייה בשם וינה, שנולדה זמן קצר לפני התרסקות ה"קולומביה" ואשר שני הוריה מתו בהתרסקות.
ללא ידיעתם של פייק ויתר קציניו, הם היו תחת מעקב של ילידי הכוכב, הטאלוסיאנים – חייזרים בעלי יכולת ליצור אשליות מציאותיות מאוד, אשר ברצונם ללמוד אודות בני האדם אשר הגיעו אל הכוכב שלהם.
ד"ר בויס, קצין הרפואה הראשי של פייק, עוקב אחר הניצולים, אך מוצא אותם במצב בריאותי טוב יותר ממה שציפה לו, נוכח תנאי המגורים שלהם ומתחיל לחשוד כי משהו לא בסדר.
לפני שהוא מספיק להודיע על כך לפייק, האחרון מפותה אל תוך מלכודת טאלוסיאנית בידי וינה.
חלק I מסתיים כאשר קירק מגלה שהתמונות שספוק מציג בדיון מועברות אל האנטרפרייז מטאלוס IV.
צי הכוכבים מגלה אף הוא את מקור השידור, משהה את קירק מתפקידיו הפיקודיים ופוקד על מנדז להפסיק את השידורים בכל מחיר.
בעוד שספוק טוען כי לקירק לא היה כל קשר להתקשרות עם טאלוס IV, מנדז מזכיר לו שקפטן אחראי על כל מה שקורה על ספינתו.
כאשר מנדז מורה לספוק להפסיק את ההתקשרות, ספוק מסרב.
קירק מורה לקצין ביטחון לכלוא אותו, ובית המשפט יוצא לפגרה.
המשפט ממשיך, למרות הוראת צי הכוכבים שעל האנטרפרייז להימנע מגישה נוספת אל השידור מהטאלוסיאנים.
ההקרנה נמשכת, ומציגה את קפטן פייק בתוך כלוב, כשהוא לומד כי הטאלוסיאנים מעוניינים כי יזדווג עם וינה, ולשניים יהיו צאצאים, על מנת שהשובים הטאלוסיאנים יוכלו לבנות מחדש את הציוויליזציה שלהם, אשר נהרסה.
מעל לפני קרקע, צוותו של פייק מנסה להציל אותו, אבל אפילו הנשק של הספינה לא מצליח לנקב את הדלת החוסמת את מעברם.
בעיה גדולה שמתעוררת היא שהצוות לא יכול עוד לסמוך על החושים שלהם, משום שהטאלוסיאנים מסוגלים להטיל אשליות הן על פני השטח של כוכב לכת, והן מתחת לאדמה; הם מצליחים להסתיר את הנזק האמיתי שנגרם לדלתם על ידי תותח הלייזר.
החייזרים מעבירים את פייק דרך מציאויות וירטואליות רבות ביחד עם וינה, בתקווה כי הרקע יסיח את דעתו ותשומת לבו תתמקד בתשוקה לוינה, כך שהשניים יזדווגו.
פייק, לעומת זאת, מתנגד למשחקי המוחות שלהם ודורש לצאת לחופשי.
הטאלוסיאנים מאיימים עליו עם אשליות טראומטיות כדי להעניש אותו, ויוצרים למשך מספר שניות אשליה של גיהנום מייסר, על מנת להבהיר את עמדתם.
האנטרפרייז מנסה לשגר חוליית נחיתה ישירות אל המערכת התת-קרקעית של הטאלוסיאנים, על מנת לחלץ את פייק.
הטאלוסיאנים, מודעים לפשיטה זו, מתמרנים את מפעיל הטרנספורטר כך שרק הנשים מבין אנשי הצוות ישוגרו אל תוך הכלוב, ובכך להציע בפני פייק מגוון רחב יותר של בנות-זוג פוטנציאליות.
יתר על כן, רובי הפייזר של השבויות, שלכאורה היו טעונים במלואם, הופכים לבלתי-שמישים, ובכך נמנעת מהם האפשרות להימלט תוך כדי ירי.
באותו הלילה, פייק לוכד את אחד הטאלוסיאנים, בזמן שזה מנסה להחרים את כלי הנשק שלהם, בזמן שהשבויים ישנים.
פייק אומר לאסיר החדש כי הוא מאמין שהפייזרים שלהם הצליחו ליצור חור דרך קיר הכלוב, אולם התוצאות מוסתרות מהם באמצעות אשליה.
פייק מאיים כי יבחן את התאוריה שלו על ידי ירי בטאלוסיאני, אלא אם כן האחרון יחשוף את נזק הפייזר האמיתי.
הטאלוסיאני נענה וחושף חור גדול בקיר הכלוב השקופה, ובני האדם בורחים דרכו.
עם זאת, בהגיעם לפני השטח הטאלוסיאני מגלה להם כי הם הורשו לברוח, על מנת ליישב מושבת עבדים על פני כוכב הלכת.
בתגובה, מספר אחת משנה את הגדרות הפייזר שלה על מנת ליצור עומס, שיגרום לפיצוץ שיהרוג את כולם, במקום להיות משועבדים.
בסופו של דבר, היא משוכנעת לנטרל את הנשק שלה, כאשר טאלוסיאנים נוספים מגיעים למקום, עם ממצאים שסרקו מהאנטרפרייז.
הטאלוסיאנים לומדים מההיסטוריה של בני האדם כי אלו שונאים להיות בשבי, גם אם תנאיהם נעימים ונדיבים.
הטאלוסיאנים מגיעים למסקנה כי בני האדם הם כה מסוכנים ואלימים מדי לצורכיהם, ומשחררים אותם.
אשר פייק מתלונן כי הם משוחררים כה בפשטות, ומבלי לקבל כל התנצלות על חטיפתם ועל האיומים כלפיהם, הטאלוסיאנים מסבירים כי אם שבוייהם היו מעוניינים בנקמה, עליהם להבין כי הם היו התקווה האחרונה להישרדות המין הטאלוסיאני, שעכשיו נידון לאבדון, כתוצאה מההתנגדות שלהם.
מוטרד במצוקתם, פייק מציע שהטאלוסיאנים יכוננו יחסים דיפלומטיים עם הפדרציה, ובכך לקבל את עזרתה, אולם הטאלוסיאנים מסרבים, ומסבירים זאת כי משמעות הדבר הוא שאנשיו של פייק ילמדו אודות כוח האשליה, והדבר ידון אותם לאבדון בכל מקרה.
מספר אחת ואשת-הצוות קולט משוגרים בחזרה אל האנטרפרייז, בעוד הטאלוסיאנים מחזיקים בפייק למשך כמה רגעים נוספים.
וינה מתגלה להיות מעוותת להחריד – תוצאות של התרסקות הקולומביה וחוסר ידע בקרב הטאלוסיאנים כיצד לתקן בני אדם.
יופייה נשמר רק באמצעות אשלית הטאלוסיאנים.
כאשר פייק עוזב, הוא מבקש כי אשליית יופייה תשוחזר.
השומרת מחזירה לוינה את יופייה ואת בריאותה, ומבטיחה לפייק כי היא תקבל מהם עוד.
פייק עוזב, מרוצה מכך שוינה מאושרת לחיות על טאלוס IV עם האשליה של יופי.
לפתע, שידור הווידאו מסתיים וקירק מבין מה ספוק תכנן כל הזמן.
פייק, כעת מעוות ונכה, יוכל "לחזור לחיים" באמצעות כוחם של הטאלוסיאנים.
להפתעתו של קפטן קירק, קומודור מנדז נעלם לפתע, ומסתבר כי הנוכחות שלו על הסיפון היא אשליה שנוצרה כדי לאלץ את קירק לצפות בסיפורו של פייק, ולעכב את החזרת השליטה על הספינה בטרם תגיע אל טאלוס IV.
פיקוד צי הכוכבים, אשר צפה במשפט מתחנת חלל 11 ומרוצה מההסבר, מעניק לקירק אישור רשמי לסיים את המסע לטאלוס IV ולשגר את קפטן פייק אל כוכב הלכת, כהוקרה על שנות שירותו המהוללות הרבות.
ספוק מנוקה מכל האישום נגדו.
קירק דורש לדעת למה ספוק לא אמר לו את מה שהוא מתכנן לעשות.
ספוק מסביר כי כך היה מעמיד את הקפטן בסכנה של עונש מוות כשותף לדבר עבירה, בעוד ספוק היה בטוח שהוא יוכל להסתדר בעצמו.
קירק מביע דאגה לרגשנות הלא-אופיינית של ספוק, אולם הוולקן טוען שהוא פעל באופן "לוגי בכל הקשור העניין".
ספוק מלווה את פייק החוצה אל חדר הטרנספורטר, וברגע שפייק משוגר אל טאלוס IV, הטאלוסיאנים מחזירים את הקפטן הקודם של האנטרפרייז אל מצבו הנורמלי (באמצעות אשליה).
ההודעה האחרונה של הטאלוסיאנים לקירק היא: "לקפטן פייק יש כעת אשליה; לך יש את המציאות".
האנטרפרייז עוזבת את טאלוס IV, וחוזרת אל צי הכוכבים.
סוזאן אוליבר וינה אזרחית אנושי (+ אשליה כי היא צעירה, בריאה ויפה) חומרי ארכיון בלבד שון קני כריסטופר פייק קפטן צי אנושי (+ אשליה כי הוא בריא) ג'ולי פאריש מיס פיפר לוטננט אנושית מ.
לי יודק מספר אחת אנושית חומרי ארכיון בלבד פיטר דוריה חוזה טיילר לוטננט אנושי חומרי ארכיון בלבד ג'ון הויט פיליפ בויס ד"ר אנושי חומרי ארכיון בלבד אדם רוארק גאריסון אנושי חומרי ארכיון בלבד האגן בגס הנסן לוטננט אנושי לורל גודווין ג'יי.מ.
קולט אשת-צוות אנושית חומרי ארכיון בלבד מג ווילי שומרת אזרחית טאלוסיאנית חומרי ארכיון בלבד
התסריט של "The Menagerie" נכתב על ידי ג'ין רודנברי, יוצר של התוכנית, שגם כתב את "The Cage".
התסריט לשני החלקים של הפרק הזה באורך 64 עמודים בלבד, קצר יותר מתסריטים לכמה פרקים בודדים.
אורכו של חלק I הוא 43 עמודים, בעוד חלק II נמשך על פני 21 עמודים בלבד.
צילומים חדשים התקיימו לצורך סיפור המסגרת "The Cage".
משום שהשחקן ג'פרי האנטר לא היה זמין לחזור ולגלם את תפקידו של קפטן כריסטופר פייק, שחקן כפיל, שון קני, שיחק את פייק הפצוע – בסצנות החדשות – בעוד שהאנטר גילם את פייק בקטעי הפלאשבק מתוך "The Cage", וצוין בכתוביות בהתאם (כמו גם יתר שחקני "The Cage").
עוד בסצנות החדשות: מלאכי ת'רון (שהעניק את קולו לשומר ב-"The Cage" המקורי) מגלם את דמותו של קומודור חוזה מנדז, בעוד ג'ולי פאריש משחקת את עוזרתו האישית מיס פייפר.
מאחר שת'רון שיחק ב-"The Menagerie", קולו של השומר דובב מחדש על ידי שחקן אחר, ויק פרין (עבודתו של פרין תחליף בעתיד את זה של ת'רון בגרסות המחודשות ה"אוריגינליות" של "The Cage" אשר יפורטו מאוחר יותר).
בקדימון של חלק II נעשה שימוש בקולו המקורי של ת'רון בדמות השומר.
את סיפור המסגרת ביים מארק דניאלס.
מכיוון שאת רוב החומר המופיע בחלק I הוא ביים – הוא מופיע בקרדיטים כבמאי חלק זה.
במאי "The Cage" רוברט באטלר מופיע בקרדיטים כבמאי חלק II, מאחר שרוב החומר המופיע בחלק זה הוא מהפיילוט המקורי, שהוא ביים.
בסצנה המתרחשת על ריגל VII, וינה למעשה משחקת נערה-שפחה הצבועה באיפור ירוק שרוקדת בשביל קפטן פייק.
במהלך הפרה-פרודקשן נעשו בדיקות לאיפור (תוך שימוש במייג'ל בארט כממלאת-מקום), והם שלחו את החומר המצולם לפיתוח ולהדפסה, וכאשר הפילם חזר – היה הבדל קטן.
אנשי המעבדה היו בטוחים שנפלה טעות בתהליך הצביעה, וחשבו שעליהם לפצות על כך.
בפעם הראשונה שזה קרה, הם צילמו מחדש את הפילם עם צבע ירוק כהה יותר, ושלחו אותו שוב להדפסה.
דבר דומה קרה הפעם, אך בסופו של דבר המעבדה קיבלה הנחיה שלא לבצע שום שינויים או תיקונים בצבע.
קטעים מנגטיב המאסטר של "The Cage" נערכו אל תוך נגטיב המאסטר של "The Menagerie".
לפרק "The Cage" היה קיים עותק אחד ויחיד, ב-16 מ"מ, שחור-לבן, בבעלותו של ג'ין רודנברי.
בשנת 1987, קטעי הנגטיב אשר הוסרו מ-"The Cage", שלא נעשה בהם שימוש ב-"The Menagerie", נמצאו במעבדת סרטים בלוס אנג'לס, והוחזרו אל אולפני סרטי פרמאונט.
מאסטרינג מחדש לאחר 40 שנה
שני פרקים אלו עברו תהליך של מאסטרינג מחדש בשנת 2006, כאשר חלק I שודר בתאריך ה-25 בנובמבר 2006, וחלק II שודר ב-2 בדצמבר 2006, כחלק משידורי "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" המחודשת.
שבוע לפני חלק I הוקרן הפרק "Space Seed", ושבוע לאחר חלק II הוקרן הפרק "The Corbomite Maneuver".
פרט לביצוע עבודת מאסטרינג עבור הוידאו והאודיאו, והחלפת קטעי האנטרפרייז באנימצית CGI – שנחשבים לסטאנדרטיים בתיקונים מסוג זה – שינויים ספציפיים שנעשו בפרק כוללים גם את השינויים הבאים:
שוט שאפתני בתחילת "The Cage" שילב מודל של האנטרפרייז עם צילום של הצוות על גשר הפיקוד.
שילוב זה נעשה מחדש, עם מעבר בצורה חלקה מגשר וצוות שנעשו ב-CGI ללייב אקשן.
הצמחייה שבתחנת חלל 11 עודכנה עם CGI, והוענק לה מראה יותר ריאליסטי.
הרקע של תחנת חלל 1 עוצב מחדש, ואלמנטים של CGI שולבו בתוכו, על מנת להעניק לו יותר עומק וריאליזם, ובכלל זה – שיפור מראו של כוכב שנראה השמיים.
בסצנה שמתרחשת בשעות הלילה, ניתן להבחין באורותיו של כלי רכב מעופף חולפים, מדי פעם.
שמה של מעבורת החלל של תחנת חלל 11 שונה מ-"STARBASE 11" ל-"Picasso".
כעת נראים דרך אשנבי הראייה שבמעבורת החלל ושבתוך חדר מגוריו של פייק שדות של כוכבים זזים, במקום כוכבים סטאטיים.
טאלוס IV עבר מתיחת פנים גם כן.
היעלמותם של הניצולים התקועים מבצעת עם "אפקט דומינו", בדיוק כמו השינוי שעובר על וינה, כמה שניות קודם לכן, בגרסה המקורית של הפרק.
לסצנת הפיקניק המשותפת לפייק ולוינה בחלק II ניתן רקע תלת-ממדי חדש, המראה את קו הרקיע של העיר מוהאבי.
אפקט שיגור של הדמויות בחלק II שונה לאפקט דהייה מושהה.
שופרה הבהירות של המבצר בציור הדהוי של ריגל בחלק II, וחלק מהסלעים בחזית השתנה.
הפרק המקורי, "The Cage", מסתיים כשהטאלוסיאנים מייצרים אשליה של קפטן פייק על מנת לשמור על וינה מאושרת, בעוד קפטן פייק האמיתי יוצא לדרך ועוזב את טאלוס IV על סיפון האנטרפרייז.
כאשר חומר מצולם זה נערך אל תוך "The Menagerie", נעשה שימוש באותו השוט על מנת להראות כיצד פייק חוזר אל טאלוס IV, וכי הטאלוסיאנים השתמשו ביכולותיהם על מנת לייצר את האשליה כי פייק הוא צעיר ובריא שוב.
"The Menagerie" אינו מגלה מה באמת קרה לדמותה של וינה, לאחר שפייק השאיר אותה בסוף האירועים שהתרחשותם מתוארת בפרק "The Cage".
שוטים קצרים, ששימשו במקור לסצנה האחרונה שעל פני השטח של כוכב הלכת, שזורות יחד.
לאחר שהשומרת מבטיחה להיענות לבקשתו של פייק לשקם את אשליתה של וינה, כי היא צעירה, בריאה ויפה, המצלמה חותכת לשוט מוקדם שכבר נעשה בו שימוש, בו וינה יפה, שהוצג רגע לפני שנחשפו פניה המעוותות האמיתיות.
אז נראה פייק, בשוט ממוחזר, כשהוא מביט בתמיהה בהפיכתה של וינה.
לאחר מכן נראה שוט של השומרת מחייכת, מטה את ראשה בזווית – שוט מתוך "The Cage" אשר נעשה בו שימוש נוסף על רקע מילותיה של השומרת: "לה (לוינה) יש את האשליה...".
עוד שוט מופיע לאחר שוט זה, אשר במקור הוצג רגע לאחר מילותיה האחרונות של השומרת בפרק "The Cage", ואז אנחנו רואים את השוט האחרון של וינה, ביופייה המתעתע.
השוט האחרון של וינה עם יופייה המדומה מוחזר אליה, לפני שפייק משוגר בחזרה אל האנטרפרייז, אשר מוצג כראייה בסצנת בית-המשפט, לא הופיע כלל בפרק "The Cage", ובמקום זאת נעשה שימוש בקטע קצר של חומר גלם, אשר היה הטייק הראשון של השוט של וינה.
צופים יכולים להבחין כי למשך כשבריר שנייה, השחקנית סוזן אוליבר מביטה ישירות אל תוך המצלמה.