tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-30 בספטמבר 2000, בעת שהשתתף בהפגנה על כביש שכם-רמאללה, בתחילת האינתיפאדה השנייה, נהרג זכריא ערסאן אל-כילאני, אחיו של זייד אל-כילאני, מיריותיהם של חיילים ישראלים.
זייד, שעבד באותה עת בדוכן לממכר ירקות בשוק הכרמל, חזר לכפרו למשך כחודשיים וחצי, והמשיך בקשר טלפוני הדוק עם יוסופוב.
בתקופה זו החליט לנקום את מות אחיו.
זייד אל-כילאני רכש סכין חדה, באורך כ-25 ס"מ, ב-21 בדצמבר, כ-3 חודשים לאחר מות אחיו, ביצע את מזימתו.
הוא התנפל מאחור על קצין צה"ל, סא"ל יעקב בן דיין, שערך קניות בשוק, שיסף את גרונו, ודקר אותו באיברים חיוניים נוספים.
בן דיין נפצע באורח קשה מאוד, ואושפז בבית חולים לתקופה ארוכה.
מיד לאחר ניסיון הרצח, ברח המחבל לשטחי הרשות הפלסטינית, מבלי שזהותו התגלתה.
בכפרו פגש לאחר מספר ימים את קייס עדואן - ראש הגוש המוסלמי באוניברסיטת א-נג'אח, שגייס אותו לביצוע פיגועים בישראל.
כעבור מספר ימים קיבל חומרי נפץ, והודרך בהרכבתם ופירוקם, וכן קיבל אקדח, שתי מחסניות וארבעים כדורים.
אל כילאני התחתן, ואף שהדבר נודע ליוסופוב, המשיכה בקשר אתו.
גם לאחר שהודה בפניה בפיגוע הדקירה, לא עשתה דבר, והמשיכה בקשר אתו.
ב-27 בפברואר 2001 חזר, ויצר קשר עם יוסופוב, שכבר התברר לה ש"אהובה" הוא מחבל חסר מעצורים.
יוסופוב שיכנה אותו בדירות ובחדרי מלון אותם שכרה, ואפשרה לו לאחסן אצלה מטעני חומר נפץ אותם הביא איתו, כדי שישמשו אותו בפעולות טרור.
ביום רביעי, 28 בפברואר 2001, נשאו השניים תיק ובו כ-2 ק"ג חומר נפץ, את התיק השאירו בדוכן שווארמה בבעלותם של דוד ומלכה זריפין, הנמצא בפינת הרחובות אלנבי ומונטפיורי בתל אביב.
בתיק הונח גם טלפון סלולרי, באמצעותו ביקש המחבל להפעיל את המטען.
השניים עזבו את המקום ונסעו ליפו.
בזכות ערנותם של בעלי הדוכן, שדיווחו על הימצאות התיק החשוד, נמנע אסון בנפש.
התיק פוצץ על ידי חבלני המשטרה, אך הם לא הספיקו להוציא את התיק החוצה, ופנים החנות נהרס כליל.
עוד קודם התקשר אל-כילאני לטלפון הסלולרי של מטען החבלה, וכששמע צלילי חיוג רגילים, הבין שהמטען לא הופעל.
הוא דיווח על כך למפעיליו, שהורו לו להפעיל את המטען הנוסף שברשותו.
בידי הזוג היה מטען נוסף, ולפנות ערב עזבו את יפו, ופנו לכיוון הדולפינריום, במטרה להטמין אותו בין הסלעים, בחוף שמאחורי המבנה, המכונה "חוף התופים" (או "חוף המתופפים").
שמו של החוף ניתן לו בעקבות מנהגם של אנשים רבים להתאסף בו לקראת השקיעה, ולקבל את פניה עם דרבוקות, גיטרות, חלילים, נגינה, ריקודים ולהטוטנות באווירה שנטית.
קהל אנשים זה היה מטרתם של שני המחבלים, שקיוו לפגוע במספר קרבנות רב ככל האפשר.
מה שלא ידעו השניים, הוא שההתקהלות השנטית, היא קבלת שבת אלטרנטיבית, המתקיימת מדי יום שישי לקראת השקיעה, ולכן ביום רביעי אין סיכוי שיוכלו להוציא את מזימתם אל הפועל.
משחיכו עד בוש, ואיש לא הגיע, ולאחר שאל-כילאני ניסה להפעיל את המטען מספר פעמים באמצעות הטלפון הסלולרי ולא הצליח, אספו השניים את המטען, והמחבל שחש כי טבעת החנק הביטחונית ישראלית מתהדקת סביב צווארו, החל מתכנן לעצמו מסלול בריחה.
באותו לילה לנו השניים במלון בתל אביב.
בצהרי יום חמישי, 1 במרץ, עזבו השניים את המלון לכיוון תחנת הרכבת תל אביב מרכז, שם נפרדו, כאשר המחבל עלה על מונית מסוג מרצדס טרנזיט לכיוון עפולה, במטרה לחצות את הקו הירוק באזור ג'נין, ולחזור לכפר מגוריו.
על הרכב היו תשעה נוסעים נוספים, יהודים וערבים.
המחבל התיישב מאחור, בכיסא הימני, ואת התיק עם המטען תלה על מושב הכיסא שלפניו.
מרגע שֶפֻּצַּץ המטען בדוכן השווארמה בתל אביב, עסקה המשטרה בחיפושים אחרי מניחיו.
בעוד המונית עושה את דרכה צפונה, הוצבו מחסומים בצמתים, ונוסעיהם של כלי רכב רבים נבדקו על ידי השוטרים.
בהגיע המונית לצומת מי עמי, עצר הנהג לפני מחסום משטרתי שהוצב בצומת.
השוטרים נגשו אל הרכב, ואחד מהם פקד על המחבל לרדת.
באותו רגע שלף המחבל את האקדח שהיה ברשותו, ירה במטען ופוצצו.
כתוצאה מהפיצוץ נהרג במקום קלוד קנאפ, תושב תל אביב בן 29, שהיה בדרכו לטבריה, ותשעה אנשים נפצעו.
קנאפ אימן כלבת נחייה שנפצעה גם היא, ועל פי עדות של עוברים ושבים, היא המשיכה להסתובב במקום הפיגוע שעות רבות לאחריו.
בפצועים היה גם המחבל, שנפצע קשה ושתי רגליו נקטעו.
אל-כילאני ויוסופוב נחקרו על ידי השב"כ ועל ידי המשטרה, וכתב אישום הוגש כנגדם בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
בדין ישבו השופטים שרה סירוטה, אברהם טל, וד"ר עמירם בנימיני.
הסעיפים כנגד אל-כילאני כללו ניסיון רצח קצין צה"ל בשוּק הכרמל בתל אביב, הנחת מטען נפץ במסעדה בתל אביב, הנחת מטען בחוף הדולפינריום, רצח קלוד קנאפּ, ופציעת שאר נפגעי המונית.
הוא הורשע ברצח בכוונה תחילה, ניסיון לרצח, גרימת חבלה בכוונה מחמירה, גרימה שלא כדין להתפוצצותו של חומר נפיץ, ונשיאת נשק שלא כדין.
העונש שנגזר עליו היה מאסר עולם ו-40 שנות מאסר במצטבר, החל מיום מעצרו.
יוסופוב הורשעה בסיוע לאל-כילאני בניסיון הרצח בשוק ובסיוע להנחת המטענים.
אמנם בית המשפט הביע את סלידתו ממעשיה של הנאשמת, אך בשל היותה נערה בת 18 בעת ביצוע העבירות, בעלת בעיות אישיות ופסיכולוגיות, לא הוטלו עליה עונשים מרביים מצטברים בגין כל עבירה בנפרד.
על הנאשמת נגזרו 18 שנות מאסר בפועל, ועוד שנתיים מאסר על-תנאי לתקופה של 3 שנים.
בערעור בבית המשפט העליון הוחלט לזכות את יוסופוב מחלקה בפיגוע במונית, ולפיכך הוקטן עונש המאסר בפועל ל-12 שנים.
המאסר על תנאי הושאר על כנו.
בפועל המחבל אל-כילאני לא ריצה את כל עונשו, אלא חלק קטן ממנו בלבד, משום ששוחרר בשנת 2011, במסגרת השלב הראשון של יישום עסקת שליט.
פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף היה פיגוע ירי שביצע מחבל מוסלמי ערבי ישראלי ב-1 בינואר 2016 בפאב "הסימטא" שברחוב דיזנגוף בתל אביב.
בפיגוע נרצחו שני בני אדם ונפצעו שבעה.
בעת מנוסתו רצח המחבל אדם נוסף.
המחבל, נשאת מלחם , ערבי-ישראלי בן 31 תושב ערערה שבוואדי עארה הגיע סמוך לשעה 14:40 לפאב "הסימטא" שברחוב דיזנגוף 122 בתל אביב ופתח ביריות מתת מקלע מדגם "ספקטר M4" (פלקון) .
מהירי נרצחו אלון בקל, ממנהלי הפאב, ושמעון רואימי, שנכח במסיבת יום הולדת במקום, ונפצעו שבעה אנשים.
המחבל הצליח להימלט מזירת הפיגוע, ובמנוסתו רצח את נהג המונית אמין שעבאן, תושב לוד.
המחבל נשאת מלחם עבד לפני הפיגוע כשליח בחנות ירקות ברמת אביב ג'.
בשנת 2007 הוא נדון לחמש שנות מאסר, אחרי שניסה לחטוף את נשקו האישי של חייל צה"ל בצומת כרכור.
מלחם צולם במצלמת אבטחה באזור הפיגוע, ובהתאם לצילומים שפורסמו בתקשורת זוהה על ידי אביו, שדיווח על כך למשטרה.
האב, מוחמד מלחם, גילה שהנשק ששימש לפיגוע נלקח ממנו מהכספת שבביתו, בעקבות שיחה טלפונית שקיבל ממקורבו, והודיע על כך למשטרה.
לאחר הפיגוע נמלט מלחם מהזירה.
כוחות הביטחון החלו מייד לחפש אחריו בחצרות ובבתים באזור.
מלחם נמלט לרחוב אבן גבירול, שם עלה על מונית שבה נהג אמין שעבאן, ערבי-ישראלי מלוד ונסע איתו צפונה.
בחוף הצוק, בסמוך למלון מנדרין, בצפון תל אביב רצח מלחם את שעבאן, השליך את גופתו, ונהג בעצמו במונית לדרך נמיר, שם נטש את המונית ועקבותיו נעלמו.
לפני שיצא למסע הרצח שלו השליך מלחם את הטלפון הסלולרי שלו סמוך לרחוב רדינג ברמת אביב, שם נמצא על ידי ילדה, ואותר בידיה על ידי המשטרה למחרת הרצח.
המצוד אחר מלחם נמשך שבוע.
מחשש שהוא מסתתר בצפון תל אביב ויחזור לרצח נוסף, נמנעו הורים מלשלוח את ילדיהם לבתי הספר באזור בימים שלאחר הפיגוע.
יומיים לאחר רצח נהג המונית נודע לחוקרים שמלחם גנב ממנו את השעון החכם שענד, והדבר אפשר את איכונו של מלחם בערערה והפניית החיפושים אחריו לשם.
בעקבות זו הודיע מפכ"ל המשטרה, רוני אלשיך, ביום שלישי בבוקר, שניתן "להוריד משמעותית את המתח בגוש דן".
שבוע לאחר הפיגוע, ב-8 בינואר, בסביבות השעה 16:20, אותר המחבל במבנה נטוש בערערה שמזוהה עם חמולת מלחם, ביתם לשעבר של הורי המחבל.
אחרי שכותר, יצא המחבל ופתח בירי לעבר השוטרים ונורה למוות בידי צלפי הימ"מ.
איש מכוחות הביטחון לא נפגע במהלך המבצע.
בסוף ינואר פורסמו פרטים נוספים על החקירה שהובילה להגשת כתבי אישום נגד שלושה חשודים בסיוע למלחם להסתתר לאחר הפיגוע.
יו"ר הרשימה המשותפת, איימן עודה, אמר לאחר פרסום זהות המחבל: "הלב נשבר למראה התמונות היום.
למרות שעוד לא ברורים כל הפרטים צריך לגנות כל פגיעה בחפים מפשע בצורה החדה והברורה ביותר".
ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הגיע לפאב "הסימטא" למחרת הרצח, ונשא נאום שבו התייחס לכלל ערביי ישראל: "אינני מוכן לקבל שתי מדינות בישראל, מדינת חוק לרוב אזרחיה ומדינה בתוך מדינה לחלק מאזרחיה במובלעות שאין בהן אכיפת חוק.
יש בהן הסתה איסלאמיסטית ויש בהן נשק בלתי חוקי למכביר שלעיתים תכופות יורים בו באירועים, בחתונות, בשמחות וגם באירועי פשע בלתי פוסקים, העידן הזה הסתיים".
פיגוע הירי ליד חוות גלעד הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-9 בינואר 2018, ובו רצחה חוליית מחבלים מארגון הטרור חמאס את הרב רזיאל שבח, תושב חוות גלעד.
ב-9 בינואר 2018, בשעה 20:15, נסעה חוליית מחבלים סמוך למכוניתו של הרב רזיאל שבח, שהיה בדרכו לביתו בחוות גלעד.
מכונית המחבלים עקפה את מכוניתו של הרב שבח, ואז המחבל אחמד ג'ראר, פעיל חמאס, פתח באש לעבר מכוניתו.
שבח שהתנדב ככונן מד"א הספיק להודיע לחבריו שנורה, בהקלטה לקבוצת הכוננים המבצעית.
חבריו התקשרו למד"א, שפינו אותו לבית החולים מאיר בכפר סבא במצב קשה.
בדרך לבית החולים התדרדר מצבו, וכעבור שעה מת מפצעיו.
אחרי הפיגוע ברחו המחבלים לשכם.
לאור רצונו אותו ביטא בעבר לכך שיהיה בית קברות ביישוב, החליטה אלמנתו יעל שבח לקוברו בחוות גלעד ובכך נחנך בית הקברות במקום.
כוחות צה"ל החלו במרדף אחר המחבלים שנמשך כשבוע, ובמהלכו הם נמלטו משכם לג'נין ושם הסתתרו.
ב-17 בינואר אותרו המחבלים בג'נין, והם פתחו באש לעבר כוחות צה"ל.
הם פצעו שני חיילים: אחד באורח קשה והשני באורח קל.
אחד מהמחבלים נהרג בקרב היריות והשני נעצר.
חמאס נטל את האחריות לפיגוע.
בעקבות הפיגוע, התקבלה החלטה בממשלה להכשיר את היישוב חוות גלעד.
כחודש לאחר הרצח, ועדת המדע והטכנולוגיה דנה בכנסת על הצעות פייסבוק למשתמשי הרשת החברתית להוסיף את תמונתו של המחבל אחמד ג'ראר לתמונת הפרופיל שלהם.
ביולי 2023 בית הדין הצבאי בסאלם הרשיע ברצח את המחבל שנהג ברכבה של החולייה.
בשלהי אוגוסט 2023 גזר בית המשפט בסאלם על המחבל אחמד קונבע מאסר עולם ועוד 26 שנות מאסר בפועל, על שנהג ברכבה של החולייה שבצעה את הפיגוע.
בנוסף קבע כי על המחבל לשלם למשפחת הנרצח פיצויים בסך מיליון שקלים וחצי.
אחמד קונבע צפוי להשתחרר כחלק מהסכם חמאס–ישראל שנחתם באוקטובר 2025 לסיום מלחמת חרבות ברזל.
פיגוע הירי בשטרסבורג הוא פיגוע טרור שהתרחש ב-11 בדצמבר 2018 בשוק חג המולד בעיר שטרסבורג שבצרפת.
שלושה אנשים נורו למוות, 5 נפצעו קשה ועוד 8 נפצעו בינוני.
היה נתון למעקב שירותי הביטחון בצרפת.
הוא נפצע במהלך חילופי אש עם חיילים, נמלט מהזירה, ומתנהל מצוד אחריו.
האירוע התרחש בסביבות השעה 20:00 זמן מקומי (19:00 GMT) ליד כיכר קלבר, בשוק חג המולד (Christkindelsmärik).
הפיגוע אירע באתרים שונים בעיר, והדבר אילץ לסגור אתרים ועסקים ברחבי העיר, כאשר רשת הטוויטר שימשה ככלי להעברת מידע לציבור.
מוקדם יותר באותו היום, בעקבות פשע קודם, פשטה המשטרה על ביתו של החשוד.
פיגוע הירי בצומת עפרה היה פיגוע ירי שבוצע על ידי מחבלים פלסטינים ממכונית פלסטינית בטרמפיאדה בצומת שליד עפרה שבהרי בנימין בא' בטבת תשע"ט (9 בדצמבר 2018), במהלך חג החנוכה.
בפיגוע נפצעה קשה שירה איש-רן, ובעלה עמיחי נפצע באופן בינוני.
העובר שברחמה יולד פג בניתוח חירום ומת כעבור שלושה ימים.
חמישה אזרחים נוספים נפצעו בדרגות שונות.
בא' בטבת תשע"ט, ליל נר שמיני של חנוכה (9 בדצמבר 2018), סמוך לשעה 21:30, הגיעו מחבלים בנסיעה ברכב סמוך לתחנת אוטובוס בצומת עפרה ואחד מהם החל לירות לכיוון אנשים שעמדו בתחנה.
כתוצאה מהירי נפצעה באורח קשה שירה איש-רן שהייתה בחודש השביעי להריונה, בעלה עמיחי נפצע באופן בינוני וחמישה אזרחים נוספים נפצעו בדרגות שונות.
שירה פונתה על ידי צוותי ההצלה לבית החולים שערי צדק בירושלים כאשר היא במצב קשה, הובהלה לניתוח חירום והרופאים יילדו אותה והעבירו את הפג ליחידה לטיפול נמרץ בילוד כשהוא סובל מפגיעה רב-מערכתית.
לאחר שלושה ימים נפטר, ובהספדים ניתן לו השם שנבחר לו על ידי הוריו (שלא יכלו להשתתף בלוויה עקב פציעתם) - עמיעד ישראל.
ב-26 בדצמבר קיבלה המשפחה ספר תורה לזכרו מתורם מברזיל.
לפי הערכת השב"כ, פיגוע זה ופיגוע הירי בגבעת אסף ,שאירע ארבעה ימים לאחר מכן, בוצעו על ידי מחבלים מאותה חוליית טרור של חמאס.
ב-12 בדצמבר אותרו המחבלים, אחים בני חמולת ברגותי, על ידי השב"כ סמוך לרמאללה על ידי כוחות הימ"מ וצה"ל.
אחד המחבלים, סאלח ברגותי, נהרג כשניסה לברוח ומספר חשודים נוספים נעצרו.
ב-8 בינואר 2019 נעצר עאסם ברגותי, אחד המחבלים שהשתתפו בפיגוע.
ב-4 במרץ 2019, כחודשיים לאחר הפיגוע, אישר בג"ץ להרוס את ביתו של עאסם ברגותי ולמחרת הרס צה"ל את הבית.
ב-17 באפריל 2019 הרס צה"ל את ביתו של צאלח ברגותי.
פיגוע המחפר בירושלים היה פיגוע דריסה שאירע ב-4 באוגוסט 2014 כאשר מחבל פלסטיני השתמש במחפר שנלקח מאתר בנייה על מנת לדרוס ולפגוע בעוברי אורח.
המחבל הצליח לרצוח אדם אחד לפני שפנה לאוטובוס ציבורי, הפך את אוטובוס, והכה אותו שוב ושוב באמצעות הזרוע של המחפר.
המחבל נורה למוות על ידי שוטר בעודו ישוב במושב הנהג של המחפר ומנסה לתקוף את האוטובוס.
הפיגוע אירע בתחילת חודש אוגוסט 2014, בשלב השני של מבצע צוק איתן, כאשר הייתה הסלמה בכמות הפיגועים.
המחבל נסע במחפר שלקח מאתר בנייה ברחוב שמואל הנביא, רחוב מרכזי במרכז ירושלים הנמצא בקרבת מלון עץ הזית.
המחבל פגע בכמה הולכי רגל לפני שפנה לאוטובוס ציבורי, שהיה ריק, פרט לנהג שהסיע את האוטובוס.
אחד מהולכי הרגל, אברהם ולס בן ה-30, נמחץ על ידי המחפר ונהרג במקום, בעוד ששבעה הולכי רגל אחרים נפצעו באירוע.
לאחר שהמחבל הצליח להפוך את האוטובוס המשיך הנהג לתקוף את האוטובוס באמצעות הזרוע המכנית של המחפר.
המחבל נוטרל ע"י משה פרקש, רס"ן במיל' בחיל ההנדסה הקרבית.
מבצע הפיגוע היה פלסטיני בן 23 בשם מוחמד נאיף אל-ג'עביס אשר התגורר בשכונת ג'בל מוכאבר שבמזרח ירושלים.
אל-ג'עביס הועסק כמפעיל מחפר באתר הבנייה.
אל-ג'עביס היה מוכר לגורמי הביטחון עוד לפני הפיגוע.
סרטון וידאו של הפיגוע פורסם בתקשורת הבינלאומית.
הפיגוע התרחש לאחר חודש שבו היו מעל ל-360 פיגועים נגד יהודים בישראל, אשר לטענת הג'רוזלם פוסט הגיע לשיאו ב-4 באוגוסט 2014 עם ההתקפה הזו ועם פיגוע הירי נגד חייל ישראלי בשכונת הגבעה הצרפתית.
פיגוע הירי ברמת רחל היה פיגוע ירי שבוצע על ידי חיילי הלגיון הירדני ב-23 בספטמבר 1956 כאשר הם פתחו באש על קבוצת ארכאולוגים ישראלים שהיו בשטח ישראל, ליד קיבוץ רמת רחל, בקרבת גבול ישראל-ירדן.
באירוע נרצחו ארבעה ארכאולוגים יהודים ו-16 אנשים נוספים נפצעו.
זו הייתה פעולת האיבה החמורה ביותר שאירעה בישראל מאז טבח מעלה עקרבים ב-1954.
ביום ראשון, 23 בספטמבר 1956, נערך סיור לחובבי ארכאולוגיה בחפירות ארכאולוגיות ליד קיבוץ רמת רחל במסגרת כנס של החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
באירוע נכח קהל שמנה כ-500 ארכאולוגים ואנשי ציבור.
במהלך הסיור נפתחה אש מקלעים על הארכאולוגים מעמדות ירדניות אשר במנזר מאר אליאס אשר בקרבת כביש ירושלים-בית לחם.
הירי גרם למותם של ארבעה ארכאולוגים (ביניהם יעקב פינקרפלד והספרן ברוך שוחטמן) ולפציעתם של 16 נוספים.
אדם נוסף (יוסף הירש, תושב העיר חיפה) שנפצע קשה בפיגוע נפטר מפצעיו כעבור חמש שנים.
ירדן הביעה צער על האירוע והאשימה חייל אחד "שנתפס פתאום בטירוף".
אולם דובר משרד החוץ הישראלי כינה את הגרסה הירדנית לאירוע מופרכת לחלוטין, וציטט עדים באירוע שציינו במפורש כי ראו שבפיגוע נעשה שימוש בשני תת-מקלעים ושלושה רובים משני מוצבים של הצבא הירדני.
מנגנון משקיפי האו"ם קיבל את הגרסה הירדנית שעות ספורות בלבד אחרי אירוע הירי, עוד בטרם נערכה חקירה ממצה.
אולם גם אחרי חקירה ממצה, קבעו משקיפי או"ם וכן החלטת ועדת שביתת הנשק ישראל־ירדן, כי "ראיות מכריעות" תומכות בגרסה הירדנית בדבר חייל ירדני בודד שפעל בטירוף, בעוד שישראל לא הצליחה להמציא ראיות להפרכתן.
בתגובה לפיגוע הירי ברמת רחל ביצע צה"ל את פעולת התגמול מבצע לולב ב-25 בספטמבר 1956 אשר במסגרתו פשטו כוחות צנחנים, בפיקודם של מרדכי גור ורפאל איתן, על משטרת חוסאן שבנפת בית לחם.
לצה"ל היו 10 הרוגים, 5 מהם בהתפוצצות מטען חומר נפץ שהיה על אחד הג'יפים, ו-16 פצועים.
במקום הפיגוע הוקם גן ארכאולוגי על-שם הנופלים.
פיגוע הירי בצומת זיף הוא פיגוע ירי ורצח שאירע ב-26 ביולי 2002 (י"ז באב ה'תשס"ב) בצומת זיף שבדרום הר חברון, במסגרת האינתיפאדה השנייה.
בפיגוע נרצחו בני הזוג יוסי וחנה דיקשטיין, בנם בן ה-9 שובאל, והחייל אלעזר ליבוביץ'.
צומת זיף ממוקם על כביש 356 בדרום הר חברון, ומחבר בין הכביש לעיירה יטא.
התל החולש על הצומת מזוהה כמקום היישוב היהודי המקראי זיף.
צמוד לצומת נמצא הכפר הפלסטיני זיף.
בתל החולש על הצומת ממוקמת עמדת תצפית של חיילי מילואים בצה"ל, ומצוי בה גם כוח כוננות ממונע.
עם זאת, הצומת נחשב לנקודת תורפה, מפני שבתי הכפר מצויים במרחק מטרים ספורים ממנו, ומאפשרים מנוסה מהירה ויעילה.
כחודשיים וחצי לאחר הפיגוע, ב-8 באוקטובר 2002, אירע בצומת פיגוע ירי נוסף.
בפיגוע זה נרצח עודד וולק, מדריך טיולים תושב מודיעין בן 51, ונפצעו שלושה.
לאחר שהתברר שהמחבלים הסתתרו בין עצי זיתים סמוך לכביש, הוחלט לעקור אותם.
חמישה חודשים קודם לכן בוצע במקום פיגוע ירי נוסף, בו נפצע אזרח ישראלי כבן 16. שלושת הפיגועים בוצעו בידי אותה חוליה טרור של תושבי יטא, אשר השתייכה לארגון הטרור פת"ח.
לאורך שנים בוצעו במקום פיגועי דקירה, מטעני חבלה, אבנים, בקבוקי תבערה ועוד.
סמוך למקום נמצא מצפה זיף.
פיגוע הירי בצומת זיף אירע ביום שישי, 26 ביולי 2002 (י"ז באב ה'תשס"ב), סביב השעה 18:00 אחר הצהריים, סמוך לכניסת השבת.
יום קודם לכן, ערכו שלושת חברי החוליה – חליל אבו עראם, טאלב מוסא עיד שחאדה מחאמרה (בן חמולת מח'אמרה), ומחמוד אבו חוסה – פגישה בהרים הסמוכים לכפרם יטא בדרום הר חברון, בה תכננו את הפיגוע.
למחרת, ביום שישי, פגש טאלב את בכר חליל שחאדה נג'אר, אשר ביקש להצטרף לפיגוע אולם להקדימו ליום שישי.
השנים אספו את מחמוד, הצטיידו בכלי נשק שונים (בהם רובה AK-47), והגיעו אל צומת זיף סביב השעה 18:00. טאלב נותר ברכב על מנת להבטיח מילוט מהיר, בעוד בכר ומחמוד יצאו חמושים אל הכביש והתמקמו במקביל בשני צדדיו.
לאחר כשלוש דקות הבחינו השניים ברכבה של משפחה יהודית, בו נסעו בני הזוג הרב יעקב יוסף (יוסי) דיקשטיין, ר"מ בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים בן 45, אשתו חנה (חני) דיקשטיין, מורה למחשבים ומתמטיקה בתיכון בת 41, וארבעת ילדיהם איילת-השחר, שלמה, בנייה ושובאל.
בני הזוג, הורים לעשרה ותושבי היישוב פסגות בבנימין, נסעו עם חלק מילדיהם אל חברים ביישוב מעון.
המחבלים ירו אל עבר הרכב, רצחו את חנה ושובאל בן ה-9, ופצעו את האב יוסי.
משנעצר הרכב ויוסף יצא ממנו, התקרב אליו אחד המחבלים וירה בו עד שסיים את המחסנית.
שלמה ובניה נפצעו באורח קל.
סמוך לאחר מכן הגיעה אל המקום מכוניתו של סמ"ר , חייל צה"ל בצבא קבע ביחידת עורב של חטיבת הנח"ל, תושב היישוב היהודי בחברון בן 21. שני המחבלים פתחו באש לעבר הרכב וליבוביץ' נפגע מהירי ואיבד שליטה על הרכב.
באותה עת התנדב להסיע בני זוג שנישאו באותו שבוע, אל שבת שבע ברכות שנערכה לכבודם בחברון.
השניים ישבו בספסל האחורי ולא נפגעו, והגבר נריה בן יצחק תפס את ההגה תוך כדי ירי.
במקביל ניסה לסמן למכוניות החולפות שלא להגיע אל הצומת.
אז התקרב למקום מצפון ג'יפ צבאי, והמחבלים נמלטו מן המקום ברכב המילוט.
הרוגי הפיגוע הובאו למנוחות ביום ראשון שלאחריו.
סמ"ר אלעזר ליבוביץ נטמן בבית העלמין היהודי העתיק בחברון.
במהלך הלווייתו פרצו עימותים בין משתתפי ההלוויה וערבים תושבי חברון.
הלווית בני משפחת דיקשטיין, בהשתתפות אלפים, החלה בישיבת מרכז הרב בירושלים, ונחתמה בבית העלמין ביישובם פסגות.
לאחר הפיגוע פתח צה"ל במצוד הנרחב אחר הרוצחים שביצעו את הפיגוע.
כן הטיל צה"ל עוצר על העיירה הפלסטינית יטא.
חברי החוליה קיבלו מסתור ומקלט אצל צלאח תעמרי, חבר המועצה הלאומית הפלסטינית ומבכירי הרשות הפלסטינית.
באוקטובר 2002, כחודשיים לאחר הפיגוע, לכד כוח יחידת דובדבן וגדוד לביא את נאג'י טאלב, אשר היה מעורב מרכזי בתכנון הפיגוע.
לאחר שדחפור D-9 החל לפגוע בביתו, נכנע ויצא מביתו בידיים מורמות.
קודם לכן נעצרו חברי תנזים נוספים.
חודש לאחר מכן חשף שב"כ את שאר חברי החוליה.
כל חבריה הם פעילי תנזים תושבי הכפא יטא.
ביולי 2004 לכדו לוחמי סיירת אגוז וגדוד לביא את מחמוד אבו חוסה, אחד משני חברי החוליה שביצעו את הרצח, בביתו.
הוא פתח באש, אולם לאחר מכן הסגיר את עצמו.
בדצמבר אותה שנה גזר בית המשפט על בכר חליל שחאדה נג'אר, השני מבין חברי החוליה שביצעו את הרצח, שישה מאסרי עולם.
טאלב מחאמרה, נהג הרכב ומראשי החוליה, נידון לשבעה מאסרי עולם.
הוא דודם של חאלד ומוחמד מחאמרה, שני המחבלים בני חמולת מח'אמרה שביצעו את פיגוע הירי במתחם שרונה.
בספטמבר 2003, במסגרת הריסת בתי מחבלים, הרס צה"ל את ביתו של טאלב מחאמרה, בינואר 2004 נהרס ביתו של בכר חליל שחאדה נג'אר, ובאוגוסט 2011 נהרס ביתו של חליל אבו עראם, ראש החוליה.
ביוני 2018 הופצה ברשתות החברתיות הפלסטיניות תמונתו של חליל אבו עראם, ראש החוליה, מכין עוגיות בכלא נפחא.
בעקבות שליחתו לצינוק פרצו מהומות בבית הכלא.
מחמוד אבו חוסה, אחד מחברי החוליה שביצעו את הפיגוע, שוחרר בעסקת שליט.
בינואר 2025 הודיעה ישראל כי המחבל בכר חליל שחאדה נג'אר, אחד הרוצחים בפיגוע, צפוי להשתחרר בעסקת החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל.
בשנת 2019 קבע שופט בית המשפט המחוזי בירושלים משה דרורי, כי מכיוון שהפיגוע בוצע בידי חברי חוליית תנזים של ארגון הטרור פת"ח, הפועל תחת חסותו של ארגון הטרור אש"ף, הרשות הפלסטינית – אשר אש"ף פועל תחת סמכותה ואחריותה – אחראית גם לפיגוע.
אשר על כן, פסק בית המשפט המחוזי כי הרשות הפלסטינית תשלם פיצויים כספיים גדולים לבני משפחות דיקשטיין וליבוביץ'.
מזכ"ל האו"ם קופי אנאן גינה את הפיגוע, ובכללו "כל התקפה על אזרחים".
שר העבודה בממשלת הרשות הפלסטינית, ד"ר רסאן אל-חטיב, הגיב כי הפיגוע היה "בלתי נמנע", זאת בעקבות חיסול רב המחבלים סלאח שחאדה, ראש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס בעזה, ארבעה ימים קודם לכן בסיכול ממוקד.
לדבריו, "אלימות גוררת אחריה רק אלימות נוספת".
לאחר הפיגוע נטלה הזרוע הצבאית של הפתח, גדודי חללי אל-אקצא, אחריות על הרצח.
דובר מטעם התנועה אמר כי חוליית "השהיד עאטף עביאת", מחבל תושב בית לחם האחראי לרציחתם של חמישה ישראלים, שחוסל כשנה קודם לכן, היא זו שאחראית לביצוע הפיגוע.
בשנת 2014 נפתחו אירועי יום הפת"ח הרשמי בעיירה יטא, בהדלקת לפיד בידי אביו של בכר חליל שחאדה נג'אר.
במקום הפיגוע הוצב גלעד, המציין את ארבעת הנרצחים במקום.
לאחר הפיגוע הוקם כתגובה בסמוך לו היישוב מצפה זיף ועליו האנדרטה מצפה זי"ו.
על שמו של אלעזר שמאי ליבוביץ' הוקמה ברמת גן ישיבת א"ש קודש.
לאחר הפיגוע הוקם המאחז יחי"ש ציון בדרום בנימין על שם המשפחה ובו התגוררה משפחה אחת במשך תקופה עד שפונתה.
בשנת ה'תשפ"ב במסגרת מבצע 'מקימים יישובים חדשים' של תנועת נחלה עלה גרעין משפחות מהאזור להתיישב בקרקע.
למחרת העלייה גרעין המשפחות פונה, ומאז נעשו מספר ניסיונות עלייה נוספים, וכיום גרות במאחז 5 משפחות קבע, כמו גם ישיבה קטנה, ותפילות שבת של תושבי פסגות הסמוכה.
המאחז נהרס והוקם מחדש מספר פעמים מאז העלייה לקרקע.
השם "יחי"ש ציון" הוצע לראשונה על ידי הרבנית צילה בראלי.
ביישוב פסגות, שבו התגוררה משפחת דיקשטיין, הוקם "גן שי"ח" (שובאל, יוסף, חנה) לזכר בני המשפחה שנרצחו.
ב-22 במרץ 2021 אירוע ירי המוני בסופרמרקט קינג סופרס, בולדר, קולורדו, ארצות הברית.
עשרה בני אדם נהרגו, כולל שוטר ממשטרת בולדר.
היורה, אחמד אל-עליוי אל-עיסא, נפצע והועבר לבית החולים בבולדר.
הירי החל מעט אחרי השעה 14:30 כאשר חמוש נכנס לסופרמרקט והחל לירות לעבר ציבור הקונים.
משפחה שחיכתה בתור על מנת לקבל חיסון כנגד COVID-19 בבית המרקחת של הסופר ראתה את החמוש יורה באישה בקדמת התור, והסתתרה מפניו.
חלק מהלקוחות והעובדים הגיעו למקום מבטחים דרך יציאה אחורית שבסופר.
על פי גורם משטרתי בכיר, היורה השתמש ברובה בסגנון AR-15.
בערך באותו זמן שהחל הירי, החלה משטרת בולדר לקבל דיווחים על אדם חשוד עם רובה וקולות ירי.
אחד הקצינים הראשונים במקום היה השוטר אריק טלי, שנורה ונהרג על ידי העבריין.
שוטרים אחרים הגיעו לאחר מספר רגעים וניהלו קרב יריות עם היורה בשעה 14:40 והיריות נמשכו עד השעה 15:21. בשעה 15:28 נלקח אל-עיסא למעצר.
עדים במקום דיווחו ששמעו בין עשר לשלושים יריות.
היורה אחמד אל-עליוי אל-עיסא, בן 21 מארבאדה, קולורדו, הואשם בעשרה סעיפי רצח בכוונה תחילה.
אל-עיסא נתפס כשהוא עם פצעים מדממים ברגליים, והועבר לבית החולים בבולדר.
יממה לאחר מכן הועבר אל-עיסא לכלא במחוז בולדר.
אחיו הבכור של החשוד הצהיר כי לאל-עיסא יש היסטוריה של התנהגות פרנואידית, מופרעת ואנטי-חברתית.
בשנת 2018 הוא הואשם בגין תקיפה והודה באשמה.
הוא הואשם גם בגין חבטות באגרוף לחברו לכיתה, לאחר שהחבר לכיתה צחק על אל-עיסא והשתמש כלפיו בדיבורי גנאי בשבועות שקדמו לו.
פיגוע הירי בשער השלשלת שבעיר העתיקה בירושלים התרחש ב־21 בנובמבר 2021: מחבל, שהשתייך לזרוע המדינית של חמאס בשועפאט, פתח בירי ופגע בחמישה.
אחד מהם מת מפצעיו בבית החולים, וארבעה אחרים נפצעו – שני אזרחים ושני לוחמי משמר הגבול, שהרגו את המחבל.
פאדי מוחמד אבו שח'ידם, בן 42 ממחנה הפליטים שועפאט שבירושלים, היה ממנהיגי הזרוע המדינית של חמאס.
בנוסף, הוא החזיק בתואר שני בשריעה (הלכה אסלאמית) והיה דרשן במספר מסגדים בעיר וכן מחנך ומורה לאסלאם בבית הספר ראשידיה שבעיר העתיקה, סמוך לשער הפרחים.
בנוסף, הוא היה ממובילי המהומות בשייח' ג'ראח, וכן השתתף באירועי "אל־אקצא בסכנה" שארגן הפלג הצפוני של התנועה האיסלאמית ועודד מתפללים מוסלמים בהר הבית להתעמת עם כוחות הביטחון ולמנוע מהם להיכנס למסגד אל־אקצא.
מספר ימים לפני הפיגוע, ברחו מישראל אשתו וילדיו, ובבוקר הפיגוע התקשר אליהם אבו שח'ידם וביקש מהם להתפלל עליו.
המחבל התחמש בתת-מקלע מסוג ברטה M12 ובסכין.
בסמוך לשעה 9 הוא פתח באש לעבר יהודים באזור שער השלשלת, ובתגובה הוא נורה למוות בידי לוחמי משמר הגבול.
כוחות הביטחון ערכו מרדף אחר חשוד ערבי, שככל הנראה סייע למחבל, וניסה אף לדקור.
כחלק מהמצוד, סגרה המשטרה את כל העיר העתיקה ואת הר הבית ופרסה מחסומים.
הפצועים פונו לבתי חולים בירושלים.
אחד הפצועים, אליהו קיי, בן 26, עולה חדש מדרום אפריקה, אשר למד בישיבה ושירת בצנחנים כחייל בודד, נפגע באורח אנוש ומת מפצעיו בבית החולים הדסה הר הצופים.
ארבעה אחרים נפצעו, שני אזרחים ושני לוחמי משמר הגבול, שחיסלו את המחבל.
בעקבות הפיגוע פשטו לוחמי מג"ב על בית של קרובי המחבל במחנה שועפאט, שם הותקפו על ידי אחד מקרובי המשפחה, שנעצר ונלקח לחקירה.
השב"כ זימן לחקירה את וויסאם, אחיו של אבו שח'ידאם, יחד עם מספר צעירים ממסגד אל-אקצא וכמה תלמידות ללימודי אסלאם במסגד אל-אקצא.
חמאס שיבח את הפיגוע בשערי הר הבית והכיר בתפקידו של המחבל בזרוע המדינית שלו.
ארגון הטרור חזבאללה בירך אף הוא על הפיגוע, ואמר שהוא "תגובה טבעית לפשעיה של ישראל נגד העם הפלסטיני".
בן המחבל הגיב גם הוא לפיגוע ממקומו, בכותבו: "חיית כאריה ומתת כאריה; מודה לאללה, בן השהיד".
לאחר תפילת הערב במסגד בשועפאט, יצאה ממנו תהלוכת תמיכה בחמאס ובפרט בגדודי עז א־דין אל־קאסם לכיוון בית המחבל.
בתהלוכה נישאו דגלי חמאס, ונקראו קריאות דוגמת "אנחנו אנשי מוחמד דף" (מפקד הגדודים האמורים) ו"לירושלים הולכים שהידים במיליונים".
במסגרת ההפגנה אירעו עימותים עם שוטרים כולל השלכת אבנים מצד המפגינים.
במקביל, הגיעו מאות ישראלים, מצעירי מפלגת הציונות הדתית, תנועת אריאל, צעירי הליכוד, אם תרצו, לך ירושלים, נוער הריבונות ופעילי ימין אחרים לצעדת מחאה עם דגלי ישראל שיצאה משער יפו לכותל המערבי, דרך השוק וזירת הפיגוע שאירע בשעות הבוקר.
מאות הצועדים עצרו במקום הפיגוע לאמירת תהילים והמשיכו לתפילה בכותל המערבי.
בין הצועדים היו חברי הכנסת אורית סטרוק ושמחה רוטמן, ממפלגת הציונות הדתית.
ב-23 בנובמבר פעלו כוחות משטרה ומג"ב במחנה הפליטים שועפט להסרת דגלים וכרזות הזדהות עם המחבל שביצע את פיגוע, כוחות המשטרה הגיבו באמצעים לפיזור הפרות סדר לאחר שהחל יידוי אבנים לעברם.
ב-2 בינואר 2022 חתם מפקד פיקוד העורף, האלוף אורי גורדין, על צו המורה על החרמה והריסה של בית המחבל פאדי מחמוד עיד אבו שחידם.
פיגוע הירי בצומת תפוח ב־2021 היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני ב-2 במאי 2021, בצומת תפוח בשומרון.
בפיגוע נרצח תלמיד אחד ונפצעו שני תלמידים נוספים מישיבת איתמר.
כעבור שלושה ימים נעצר המחבל על ידי כוחות הביטחון הישראליים.
המחבל, מונתצר שלבי, הסיע את אשתו לבית הוריה, ושב לביתו, נטל אקדח ומילא את המחסנית בכדורים.
הוא לקח עשרות כדורים נוספים, הכניס את המחסנית לאקדח ודרך אותו, הניח את האקדח על המושב, וכיסה אותו בשטיח תפילה.
לאחר מכן הוא נסע ברכב לצומת תפוח שבשומרון, שם עמדו בתחנת אוטובוס יהודה גואטה ושני חבריו, תלמידי ישיבת איתמר בני ה-19. כשהמחבל התקרב לתחנה, הוא הבחין באזרחים העומדים בה, וזיהה אותם כיהודים.
הוא עצר את הרכב, לקח את האקדח וצעק "אללה אכבר", כיוון את נשקו לעומדים בתחנה, וירה כדורים רבים מטווח קצר.
שלשת תלמידי הישיבה נפצעו והובאו לבית חולים בילינסון, כשמצבו של האחד אנוש, השני קשה, והשלישי קל.
חייל גבעתי ירה ברכבו של המחבל אך המחבל נמלט ללא פגע.
כעבור מספר ימים נפטר מפצעיו הפצוע האנוש, יהודה גואטה.
במהלך הסריקות אחר המחבל, בכפר ביתא שבמרחב החטיבה המרחבית "שומרון", התפתחה הפרת סדר אלימה לעבר הכוחות, שכללה זריקת אבנים ובקבוקי תבערה.
כוחות צה"ל הגיבו באמצעים לפיזור הפגנות ובירי חי.
ב-6 במאי, בתום מצוד נרחב שהתבצע בכל רחבי יהודה ושומרון על ידי כוחות צה"ל, ימ"מ ושב"כ, נתפס המחבל שביצע את הפיגוע, מונתצר שלבי, בכפר סילואד.
שלבי הואשם כי ירה מטווח קצר בגואטה ובחבריו בעת שהיה ברכבו.
הוא עצר רק לאחר שהאקדח שבידיו חדל לפעול, ונמלט מהמקום.
שלבי הואשם בכך שביקש לפגוע בחיילים או באזרחים יהודים, ותכנן את המעשה במשך חודש.
ב-8 ביולי 2021 כוחות צה"ל הרסו את ביתו של שלבי בכפר תורמוס עיא.
בינואר 2022 נגזר עליו עונש של שני מאסרי עולם, וכן תשלום פיצויים של 1.5 מיליון ש"ח לעיזבון של יהודה גואטה, מיליון ש"ח לפצוע קשה ו-20 אלף ש"ח לפצוע קל.
לזכרו של יהודה גואטה שנרצח בפיגוע, חודשה ההתיישבות באביתר, ישוב שהוקם במקור לזכר אביתר בורובסקי שנרצח ב-2013. מבנה בית המדרש במקום נקרא על שמו של יהודה.
כמו כן, הוקם לזכרו מצפור בצפון השומרון.
פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף (2022) היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני ברחוב דיזנגוף בתל אביב-יפו ב-7 באפריל 2022, במהלך גל הטרור בישראל.
בפיגוע נרצחו שלושה אזרחים ונפצעו 6, בהם שלושה פצועים במצב קשה.
המחבל ברח רגלית מזירת הפיגוע, ולמחרת לפנות בוקר נורה למוות ביפו.
הפיגוע אירע כחלק מגל הטרור 2022, לאחר פיגוע הדקירה בארמון הנציב, פיגוע בבאר שבע, פיגוע בחדרה ופיגוע בבני ברק, שבוצעו בסוף מרץ 2022, ובהם נרצחו 12 בני אדם ונפצעו 21. יחד עם הפיגוע בדיזנגוף, נרצחו 15 בני אדם בגל הטרור.
הפיגוע התרחש סמוך לשעה 21:00 באזור רחוב דיזנגוף שבתל אביב-יפו.
מחבל ירה באקדח מטווח קרוב לעבר קבוצת מבלים בפאב "אילקה בר" שברחוב דיזנגוף 148. מהירי נרצחו איתם מגיני ותומר מורד, חברי ילדות בני 27 מכפר סבא.
ברק לופן בן 35, אב לשלושה מגבעת שמואל, מבכירי חותרי הקיאקים בישראל, נפצע אנושות ומת מפצעיו יממה לאחר הפיגוע, ונפצעו 6 נוספים.
המחבל, רעד פתחי חאזם, שוהה בלתי חוקי פלסטיני בן 28, תושב מחנה הפליטים ג'נין, בן למשפחה המזוהה עם הפת"ח.
לאחר הירי, המחבל פתח במנוסה.
כשהגיע לרחוב הירשנברג הסמוך, נתקל באדם שנמלט מהפיגוע ב"אילקה בר", חאזם פתח באש לעברו, אך לא פגע בו.
לזירת ה"אילקה בר" הוקפצו כוחות גדולים של מגן דוד אדום, משטרת ישראל וצה"ל.
השוטרים החלו בסריקות אחר המחבל, כולל בבניינים סמוכים.
לזירה הוקפצו גם כוחות מיוחדים של ימ"מ, יחידת הלוט"ר, סיירת מטכ"ל, יחידת שלדג ושב"כ שניהלו מרדף אחר המחבל.
פחות משעה לאחר הפיגוע פרסמה משטרת ישראל תמונה של החשוד בפיגוע, כפי שנלקחה ממצלמת אבטחה, וקראה לציבור לדווח על איתורו.
בתום מרדף שנמשך שעות אחדות, בסביבות השעה 5:30 בבוקר התקבל מידע מודיעיני על דמות חשודה ליד מסגד ביפו, כארבעה קילומטרים ממקום הפיגוע.
כוחות הוקפצו לאזור ואיתרו את המחבל סמוך לכיכר השעון.
צוות מבצעי משולב של לוחמי שב"כ וימ"מ הורה למחבל לעצור.
המחבל הרים את ידיו אך לאחר מכן נמלט, הסתתר מאחורי רכב וירה כ-10 קליעים לעבר הכוח.
הלוחמים לא נפגעו, השיבו אש והרגו את המחבל.
לאחר הריגת המחבל נמצאו בסביבת גופתו עוד כ-10 כדורי אקדח, הערכת כוחות הביטחון הייתה שהמחבל תכנן לבצע פיגוע ירי נוסף בטווח הזמן המיידי.
בתחילת חודש מאי, מפקד פיקוד המרכז, יהודה פוקס חתם על צו החרמה והריסה לדירה בה התגורר המחבל רעד חאזם.
הצו הוצא לאחר שנדחתה ההשגה שהגישו הדיירים האחרים המתגוררים במבנה.
כמקובל במקרים של פיגועים, מרגע שהתקבלה הידיעה הראשונית על הפיגוע עברו רשתות הטלוויזיה בישראל לאולפן פתוח העוסק בפיגוע.
גם אתרי החדשות הישראליים עסקו בדיווחים שוטפים על הפיגוע.
כתבים רבים נשלחו לרחוב דיזנגוף לדיווח ישיר מהשטח.
הסיקור התקשורתי המפורט בשידורים החיים בזמן המרדף אחר המחבל, ספג ביקורת שלילית.
דובר צה"ל, דובר משטרת ישראל ודובר השב"כ שלחו מכתב גלוי משותף אל כלל מערכות התקשורת בישראל, ובו מתחו ביקורת על התנהלות אמצעי תקשורת.
לדבריהם השידורים נעשו ללא צנזורה עצמית.
הדבר הוביל לחשיפת זהותם של לוחמים ביחידות מובחרות, שיטות פעולה ואמצעי לחימה.
במהלך השידורים הועברו ידיעות לא מבוססות, ולעיתים גם ידיעות כזב, דבר שגורם להגברת הבהלה ופגיעה בחוסן הלאומי.
את המכתב סיימו בקריאה לכלי התקשורת להפקת לקחים לקראת אירועים עתידיים.
שר התקשורת, יועז הנדל וארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל מתחו ביקורת דומה וקראו להפקת לקחים.
לנוכח תלונות שהגיעו לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו על שידורי חדשות 12 וחדשות 13, הודיע נציב פניות הציבור של הרשות השנייה כי הוא פתח בבירור המקרים.
חדשות 13 הגיבו לביקורת והודיעו כי יגבשו קוד אתי בנושא.
אלפי פלסטינים מהעיר ג'נין, הכפרים הסמוכים לה ומחנה הפליטים ג'נין, יצאו לעבר בית משפחת המחבל בעיר כדי להביע תמיכה בה.
בנוסף, נשמעו באמצעות מערכת הכריזה קריאות "אללה אכבר", שירים לאומניים, חלוקת ממתקים והודעות תמיכה במחבל.
אביו של המחבל, פתחי חאזם, אלוף-משנה בדימוס בביטחון הלאומי של הרשות הפלסטינית, שיבח את הפיגוע שביצע בנו.
ראש הממשלה נפתלי בנט הודיע כי מעבר גלבוע שליד ג'נין יישאר סגור, ובהמשך הוחלט על עצירה מוחלטת של כניסת ערביי ישראל לג'נין, ונאסרה כניסת סוחרים ואנשי עסקים תושבי אזור ג'נין לתחומי הקו הירוק (תימשך יציאת פועלים לישראל).
בימים שלאחר הפיגוע צה"ל הגביר את פעילותו בצפון השומרון ובג'נין.
יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס גינה את הפיגוע, הדגיש כי "הרג של אזרחים פלסטינים וישראלים רק מביא להידרדרות נוספת של המצב", אך הזהיר מפני "המשך הפלישות למסגד אלאקצא ומעשי ההתגרות של המתנחלים".
ארצות הברית וצרפת גינו את הפיגוע, ונשיא צרפת, עמנואל מקרון אף פרסם הודעת גינוי בשפה העברית ברשתות החברתיות: "עוד פיגוע רצחני בישראל.
בעקבות מתקפת הטרור בלב תל אביב אתמול, צרפת עומדת יותר מתמיד לצדם של אזרחי ישראל".
איחוד האמירויות הערביות, בחריין וטורקיה, מדינות שיחסיהם עם ישראל התחממו מאז חתימת הסכמי אברהם ב-2020, גינו את הפיגוע והביעו סולידריות עם ישראל.
פיגוע הירי ברפיח ים הוא פיגוע ירי שאירע ב-6 בנובמבר 2002 ביישוב רפיח ים שבדרום־מערב גוש קטיף על ידי מחבל פלסטיני תושב חאן יונס.
בפיגוע נרצחו עמוס סעדה בן 52 ואסף צפירה בן 18. הפיגוע התרחש בעיצומה של האינתיפאדה השנייה.
ב-6 בנובמבר 2002, מוחמד עאשור בריס, בן 25 מחאן יונס, שהועסק כפועל בחממות חקלאיות בסמיכות ליישוב רפיח ים בדרום גוש קטיף, פתח באש לעבר אסף צפירה בן ה-18 מבדולח באזור החממות השייכות למשפחתו, ורצח אותו.
לאחר מכן חדר ליישוב רפיח ים, נכנס למתפרה במקום וירה בעמוס סעדה בן 52 ורצח גם אותו.
המחבל נהרג על ידי רכז הביטחון של היישוב רפיח ים.
ארגון גדודי עז א-דין אל קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, לקח אחריות על הפיגוע.
פיגוע הירי בקופנהגן התבצע ב־3 ביולי 2022, במרכז הקניות Field's שבקופנהגן, דנמרק.
שלושה אנשים נרצחו ושלושה נפצעו בפיגוע.
הפיגוע התרחש במרכז הקניות Field's שבקופנהגן, דנמרק.
3 אנשים נהרגו בפיגוע ושלושה נפצעו.
הכבישים בסביבת מוקד הירי נחסמו, חשוד בן 22 ממוצא דני נעצר על-ידי משטרת קופנהגן.
זהו ירי המוני הראשון בקופנהגן מאז פיגועי הירי בקופנהגן (2015).
פיגוע הירי ליד שבי שומרון הוא פיגוע ירי שאירע ב-11 באוקטובר 2022, כאשר שני מחבלים פלסטינים שנסעו במכונית ירו לעבר כוח צה"ל שאבטח צעדה לציון 55 שנים לשחרור השומרון.
בפיגוע נרצח סמל ראשון עידו ברוך מסיירת גבעתי.
ב-11 באוקטובר 2022, א' דחול המועד סוכות, נערכה בשומרון צעדה לציון 55 שנים לשחרור השומרון במלחמת ששת הימים.
סמוך לשעה 12:15 הגיעו שני מחבלים פלסטינים כמאל ג'ורי ואוסאמה טוויל ברכב לאזור שבו עברה הצעדה ליד שבי שומרון בדרכה לסבסטיה, ירו לעבר כוח צה"ל שאבטח את האזור ונמלטו מהזירה.
כתוצאה מהירי נפצע באורח קל עד בינוני לוחם צה"ל סמל ראשון עידו ברוך מסיירת גבעתי, תושב גדרה, שפונה לקבלת טיפול רפואי למרכז רפואי מאיר, שם מצבו הידרדר ולבסוף מת מפצעיו.
ברוך הותיר אחריו הורים ושתי אחיות, וקרניות עיניו נתרמו.
חוליית הטרור "גוב האריות" קיבלה אחריות על הפיגוע.
ב-13 בפברואר 2023, צה"ל עצר את המחבלים שביצעו את הפיגוע.
ב-22 בפברואר 2023 כוח של הימ"מ הרג בשכם 3 מחבלים, בהם פעיל ב"גוב האריות" ששילח את החוליה שביצעה את הפיגוע.
ב-6 ביוני 2024 נגזר על שני המחבלים מאסר עולם.
פיגוע הירי ליד גבעת האבות הוא פיגוע ירי שאירע במוצאי שבת, 29 באוקטובר 2022 ה' בחשוון תשפ"ג, ליד חסם ציון שבסמוך לקריית ארבע, ובו מחבל המשתייך לארגון הטרור חמאס רצח את רונן חנניה ופצע ארבעה נוספים, בהם את איש כוחות ההצלה עופר אוחנה באורח קשה.
המחבל חוסל על ידי רבש"ץ היישוב, שדרס אותו, ונורה על ידי קצין גולני בחופשה.
במאי 2022 פתח צה"ל, בהוראת שר הביטחון בני גנץ, את חסם "אשמורת" שהיה סגור למעבר כלי רכב פלסטיניים במשך 20 שנה בעקבות פיגועי ירי שבוצעו על הציר.
עופר אוחנה, שנפצע קשה בפיגוע, התריע אז מפני הסכנה שבדבר, וקרא להיאבק על סגירתו כדי למנוע פיגועים עתידיים.
גם אליהו ליבמן, ראש מועצת קריית ארבע, התריע על הסכנה בפתיחת החסם.
הציר נמצא סמוך לשכונת גבעת האבות בצפון-מערב קריית ארבע.
המחבל חנה ליד המכולת וירה מתוך הרכב עם רובה M16 מהמושב האחורי, לעבר רונן חנניה הי"ד ובנו דניאל, שנפצע קל.
רונן, בשנות ה-50 לחייו, נפצע אנושות מהירי בראשו, ומת מפצעיו.
דניאל ברח למכולת והזעיק עזרה.
לאחר מכן, המחבל הניע את רכבו וחזר לכיוון חברון לכפר דרך החסם שנפתח, ולאחר כ-400 מטר עצר את רכבו בצד הכביש.
8 דקות לאחר מכן, אחרי שחזר רגלית למקום, הוא פתח באש לעבר שני אנשי רפואה מקרית ארבע שקפצו למקום, בהם חובש "הצלה ללא גבולות" עופר אוחנה, שנפצע קשה.
פלסטיני עובר אורח נפצע אף הוא מהירי באורח קל.
אמבולנס "הסהר האדום" שעבר במקום בזמן הירי ברח מהזירה לכיוון חברון.
קב"ט היישוב היהודי בחברון שהגיע לזירת הפיגוע יחד עם קצין גולני בחופשה נתקלו במחבל שעמד בסמוך למכולת וניהלו איתו קרב ירי.
רבש"ץ היישוב שהגיע למקום דרס את המחבל, וקצין גולני בחופשה ירה בו והרגו.
בחלק הפלסטיני של חברון ובעזה חילקו ממתקים לעוברים ושבים וירו זיקוקים עם הישמע דבר הפיגוע.
ב-26 בדצמבר 2022, מפקד פיקוד המרכז חתם על צו הריסה לבית המחבל, וב-16 בפברואר 2023 נהרסה הקומה העליונה בלבד בה התגורר המחבל.
פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני ברחוב דיזנגוף בתל אביב-יפו ב-9 במרץ 2023. בפיגוע נרצח אדם אחד, ושניים נוספים נפצעו.
המחבל, מועתז אל-חואג'א, בן 23, תושב נעלין, פעיל חמאס ולשעבר אסיר ביטחוני, חדר לישראל באופן בלתי חוקי.
בעבר הוא הורשע בהחזקת אמצעי לחימה ונידון לשנה ושלושה חודשי מאסר, ושוחרר מהכלא 4 שנים לפני הפיגוע.
אבי המחבל, סלאח אל-חואג'א, הוא בכיר חמאס בנפת רמאללה.
שעות לפני הפיגוע, העלה המחבל לטיקטוק סרטון מבית קפה, המלווה בשיר "לא רוצים שאללה יכניס אתכם לגן עדן?".
סמוך לשעה 20:40 פתח המחבל מועתז אל-חואג'א בירי לעבר עוברי אורח ברחוב דיזנגוף בתל אביב, סמוך למסעדת גוצ'ה שבצומת הרחובות דיזנגוף ובן-גוריון.
שלושה צעירים בשנות ה-20 לחייהם נפצעו מהירי.
אחד הפצועים נפצע באורח אנוש, הפצוע השני קשה והשלישי במצב קל.
חובש מד"א שהיה במקום טיפל בפצועים עד להגעת כוחות החירום, שפינו אותם לבית החולים איכילוב.
שני שוטרים, אחד מהם לוחם "הגדעונים" שהיה בחופשה, ושני אזרחים ירו לעבר המחבל והרגו אותו.
לפי הודעת המפכ"ל קובי שבתאי, התגובה המהירה שלהם מנעה ירי נוסף ופגיעה באזרחים נוספים.
ב-20 במרץ, כ-11 ימים לאחר הפיגוע, נפטר אור אשכר, שנפצע בפיגוע.
לאחר הפיגוע, הנחה שר הביטחון יואב גלנט לפעול מיידית להריסת ביתו של המחבל בנעלין.
פיגוע הירי בצומת חמרה התרחש ביום שישי, 7 באפריל 2023, ט"ז בניסן ה'תשפ"ג, על ידי מחבלים פלסטינים בכביש 57 בצומת חמרה, שליד מושב חמרה בבקעת הירדן, ובו מחבלים פתחו באש לעבר כלי רכב ישראלי.
בפיגוע נרצחו לאה (לוסי) די בת 48 ובנותיה, רינה בת ה-15 ומאיה בת ה-20, תושבות אפרת.
במהלך החודשיים וחצי שקדמו לפיגוע, נרצחו חמישה עשר ישראלים ונפצעו נוספים, בסדרת פיגועי טרור שבוצעו בידי פלסטינים, שכללו ירי, דריסה, ודקירה.
יומיים וחצי טרם הפיגוע התבצרו כ-400 פלסטינים וערבים ישראלים תושבי מזרח ירושלים במסגד אל-אקצא עם זיקוקים, אבנים ומקלות, בלילה שבין 4 ל-5 באפריל.
לאחר שבקשות משטרת ישראל מהם להתפנות מרצון לאחר הזמן המוסכם לעזיבת המקום נענו בשלילה, החלו בפינויים בכוח תוך עימותים שכללו השלכת אבנים וזיקוקים לעבר השוטרים והפעלת כוח כלפי המתבצרים, מה שגרם לפצועים משני הצדדים, ונעצרו מאות מהמתבצרים.
בעקבות המהומות התרחש סבב לחימה קצר בין ישראל לבין ארגון הטרור חמאס, במהלכו שוגרו עשרות רקטות לעבר ישראל מלבנון ומרצועת עזה.
צה"ל תקף בתגובה מטרות של חמאס בלבנון וברצועת עזה.
ביום שישי בבוקר, 7 באפריל 2023, בעיצומם של הרמדאן וחג הפסח, סמוך לשעה 10:55, מחבלים פלסטינים פתחו בירי מרכב לעבר כלי רכב ישראלי באזור צומת חמרה שבבקעת הירדן.
ברכב הישראלי נסעו לוסי (לאה) די, בת 48, ושתי בנותיה, מאיה ורינה די, בנות 20 ו-15 ילידות אנגליה, שעלו לישראל והתגוררו באפרת.
תחילה המחבלים ירו לעבר הרכב מהנתיב הנגדי.
לאחר מכן ביצעו פניית פרסה ואחרי שהסיטו את הרכב מהכביש, ביצעו וידוא הריגה בנוסעות על ידי ירי צרורות מנשק מסוג קלשניקוב.
כוחות הביטחון שקיבלו דיווח על האירוע סברו תחילה כי מדובר בתאונת דרכים, אך עם הגעת הכוחות לשטח התגלו סימני ירי על הרכב.
כתוצאה מהירי נקבע מותן של שתי הבנות.
האם נפצעה באורח קשה-אנוש ופונתה במסוק לבית החולים הדסה עין כרם, שם נקבע מותה כעבור שלושה ימים.
איבריה של לוסי די נתרמו לאחר מותה לחמישה אנשים.
הבנות מאיה ורינה הובאו למנוחות בבית העלמין בכפר עציון ביום ראשון, 9 באפריל, וכעבור יומיים, ב-11 באפריל, נטמנה לצידן אימן לוסי.
מחלקת המדינה של ארצות הברית, וכן שגרירי האיחוד האירופי ובריטניה פרסמו הודעות גינוי לפיגוע.
הפיגוע והלוויות סוקרו בהרחבה בבריטניה, עקב היותן של הנרצחות אזרחיות בריטיות-ישראליות.
הרב ליאו די, אביהן של מאיה ורינה ובעלה של לוסי, קרא לשתף ברשתות החברתיות את דגל ישראל בתגובה לפיגוע, כהזדהות עם מדינת ישראל ועם המאבק בטרור, ובעקבות כך, רבים נענו לקריאתו.
וחלקים אפילו החליפו את תמונות הפרופיל ברשתות החברתיות לדגל ישראל.
ביום העצמאות 2023, הקריא הרב ליאו די את תפילת יזכור, הפותחת את טקס הדלקת המשואות.
מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי הכריז בעקבות הפיגוע: "אני קורא לכל אזרח שיש ברשותו נשק ברישיון ומיומן לתפעל אותו כחוק – לשאת אותו בימים אלו".
כתבת CNN, כריסטיאן אמנפור שדיווחה על הפיגוע, אמרה שבנות משפחת די נהרגו ב"קרב יריות".
בעקבות איום להגיש נגדה תביעת דיבה, פרסמה אמנפור התנצלות בתוכנית שלה.
בעקבות הפיגוע פלסטינים רבים הניפו דגלי חמאס ודגלי פלסטין, השליכו אבנים וקראו קריאות שבח לארגון החמאס מחוץ למסגד אל-אקצא בזמן הרמדאן.
דובר ארגון הטרור חמאס חאזם קאסם טען כי הפיגוע הוא "תגובה טבעית לפשעי הכיבוש נגד מסגד אל-אקצה".
כמו כן, דובר החמאס בירושלים, מוחמד חמאדה, בירך על הפיגוע ואמר כי "ההתנגדות נטועה בליבם של עמנו ושל המוצבים במסגד אל-אקצא".
כוחות הביטחון פתחו במרדף אחר המחבלים מיד לאחר הפיגוע.
הרכב ששימש את המחבלים אותר בשכם.
ב-4 במאי 2023, כחודש לאחר הפיגוע, הרג כוח של הימ"מ (בסיוע שב"כ וצה"ל) בשכם את שני המחבלים שביצעו את הפיגוע, חסן קטנאני ומעאד מסרי, וסייען שלהם - אבראהים ג'בר.
חלק מהכוח הגיע בצורה מסוערבת כדי למנוע הימלטות של המחבלים, ואחריו הגיע כוח גלוי שפשט על דירת המסתור.
בחילופי האש נהרג כלב משטרה של הימ"מ.
ב-29 באוקטובר 2023 הרסו כוחות הביטחון את ביתו של חסן קטנאני במחנה הפליטים עסכר.
ב-4 במרץ 2024 הרסו כוחות צה"ל את ביתו של מחבל חמאס מועז מצרי בשכם.
מצרי היה אחד מחברי החולייה שביצעה את הרצח.
פיגוע הירי בקו 25 היה פיגוע ירי שבוצע בקו 25 בגבעה הצרפתית בירושלים, ובו נרצחו 2 נערים ונפצעו מעל 48 אנשים, הפיגוע בוצע על ידי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
צומת הגבעה הצרפתית נמצאת מכיוון צפון-מזרח מקו התפר, ומהווה הצטלבות של דרך עוזי נרקיס (הסלול מכיוון צפון לדרום, ועובר בין חלקה המזרחי של ירושלים ומערבה) עם כביש 1 (הסלול ממזרח למערב).
באזור כבר היו בעבר מספר פיגועי ירי נגד כלי רכב ישראלים.
דקות אחדות לפני השעה 16:00 אחה"צ, בשעה 15:50, עמד על המדרכה בצומת הגבעה הצרפתית המחבל חאתם שוויקי, בן 24 מחברון, המחזיק בתעודת זהות של הרשות הפלסטינית.
מכיוון המדרכה המחבל ירה לעבר אוטובוס קו 25 שעבר בצומת, והגיע מכיוון צפון משכונת נווה יעקב.
בפיגוע נרצחו מנשה מני רגב בן 14 תושב שכונת רמות אלון שבירושלים והנערה רחל בן ישי בת 16 מהעיר ביתר עילית.
פיגוע הירי הראשון בתחנת הדלק בעלי היה פיגוע ירי שבוצע על ידי שני מחבלים פלסטינים בא' בתמוז ה'תשפ"ג, 20 ביוני 2023 בתחנת דלק ליד עלי שבצפון בנימין.
בפיגוע נרצחו ארבעה אזרחים ישראלים; ארבעה נוספים נפצעו – אחד קשה, שניים בינוני ואחד קל.
שני המחבלים שביצעו את הפיגוע נהרגו, אחד מהם במהלכו והשני במרדף שהתנהל לאחריו.
מספר חודשים לאחר מכן בוצע פיגוע ירי נוסף באותו המקום.
במהלך החודשים שקדמו לפיגוע עלה מפלס הפיגועים באזור השומרון.
בעקבות זאת הגביר צה"ל את פעילות המעצרים, ויום קודם לפיגוע נעצרו שני מחבלים בג'נין.
במהלך נסיגת הכוחות התפתח קרב שבו נפצעו שבעה לוחמי צה"ל, נהרגו שישה מחבלים ונפצעו עשרות נוספים.
הפיגוע התרחש סמוך לשעה 16:15. שני מחבלים, מהנד שחאדה וח'אלד מצטפא עבד א-לטיף צבאח, תושבי עוריף ופעילי חמאס שריצו עונשי מאסר בישראל על פעילות טרור ושוחררו, הגיעו ברכב לכניסה שתחת עלי בצפון בנימין.
המחבלים פתחו באש לעבר שומר הכניסה לעלי ופצעו אותו באורח בינוני.
הם המשיכו מזרחה, נכנסו למתחם תחנת הדלק הסמוכה, וירו לעבר מסעדת "חומוס אליהו" במתחם.
הירי נמשך לתוך התחנה כשהם יורים לעבר אנשים בתחנה תוך צעידה לכיוון היציאה, אז נורה אחד מהם.
חמישה בני אדם נפצעו, חלקם במצב אנוש, וכעבור זמן קצר נקבע מותם של ארבעה מהם.
הנרצחים: אלישע אנטמן (בן 18) ועופר פיירמן (בן 63) שניהם תושבי עלי, הראל מסעוד (בן 21) תושב יד בנימין ונחמן שמואל מורדוף (בן 17) תושב אחיה.
סייר ביטחון של היישוב שהיה בקרבת מקום הרג את אחד המחבלים באמצעות נשקו האישי.
המחבל הנוסף נמלט באמצעות רכב שגנב בתחנת הדלק, נטש אותו לאחר זמן מה, כשהוא משאיר בתוכו את הנשק עימו ביצע את הפיגוע, רובה M-16, ועלה על מונית בדרך לג'נין.
צה"ל ערך חיפושים באזור מחשש למחבלים נוספים בזירה והנחה את תושבי עלי להסתגר בבתיהם.
בתום מצוד שנערך כשעתיים בהובלת השב"כ, כוח של הימ"מ הרג את המחבל השני כששהה במונית ליד טובאס.
דובר חמאס, חאזם קאסם, הכריז כי שני המחבלים הם פעילי הזרוע הצבאית של חמאס, וטען כי הפיגוע הוא נקמה על פעולת צה"ל בג'נין יום קודם לכן.
בשכם ובג'נין חילקו ממתקים עם היוודע דבר הפיגוע.
בשל ריבוי הפיגועים וניסיונות הפיגוע בשבועות שקדמו לפיגוע בעלי, דרש יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן לצאת למבצע צבאי נרחב בצפון השומרון נגד הטרור, בהיקף של מבצע חומת מגן.
לאחר הפיגוע הצטרפו לקריאתו גם חברים בממשלה ובאופוזיציה.
לאחר הפיגוע צה"ל תגבר את גזרת יהודה ושומרון בשלושה גדודים נוספים.
באותו הלילה מיפה צה"ל את בתיהם של שני המחבלים בכפר עוריף לקראת הריסתם.
שר הביטחון יואב גלנט הנחה את מתאם פעולות הממשלה בשטחים האלוף רסאן עליאן, לשלול את היתרי הכניסה והעבודה בישראל לבני משפחות המחבלים.
יום לאחר מכן צה"ל ביצע סיכול ממוקד באמצעות כלי טיס בלתי מאויש והרג שלושה מחבלים פלסטינים בדרכם לבצע פיגוע טרור סמוך לג'נין.
זהו הסיכול הממוקד הראשון מהאוויר ביהודה ושומרון מאז האינתיפאדה השנייה, והוא בוצע על רקע הצעה של צה"ל "להעלות מדרגה" במטרה להחזיר את ההרתעה בצפון השומרון לאחר הפגיעה בהרתעה שהתבטאה בעימות בג'נין ובפיגוע בעלי.
זמן קצר לאחר הפיגוע פתח צה"ל במבצע בית וגן במחנה הפליטים בג'נין, אליה ניסה לברוח אחד המחבלים שביצעו את הפיגוע.
קידום הרחבת עלי והקמת מאחזים ביהודה ושומרון
למחרת הפיגוע הודיעו ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט ושר האוצר בצלאל סמוטריץ' על קידום מיידי של תכנון כ-1,000 יחידות דיור חדשות בעלי.
בליל הפיגוע משפחות המאחז אביתר עלו אל המאחז והשתכנו בו, על דעת ראש הממשלה ושר הביטחון.
בלילה שאחרי הפיגוע (בין רביעי לחמישי) הוקם מאחז חדש בשם המור בין מעלה לבונה ועלי.
בלילה השני שלאחר הפיגוע (בין חמישי לשישי) הוקמו מספר מאחזים שלא פונו.
השר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, אמר שהוא נותן גיבוי מלא לכך.
בעקבות הפיגוע החלה שרשרת של פעולות נקם אלימות של יהודים בכפרים הפלסטינים הסמוכים ליישובים יהודים.
בערב הפיגוע, מספר שעות בודדות לאחר הפיגוע, פעילי ימין קיצוני הציתו כלי רכב פלסטיניים בחווארה ומטעי זיתים כתג מחיר.
צה"ל קרא לתושבים "לא לקחת את החוק לידיים", והדף פעילים מכניסה לעיירה בית פוריכ.
כמאה אנשים השחיתו בית ספר בלובאן א-שרקיה.
יממה לאחר הפיגוע, כ-200 פעילי ימין קיצוני הציתו כ-30 מכוניות ו-15 בתים פלסטינים בעיירה תורמוס עיא.
בלילה שבין רביעי לחמישי פעילי ימין קיצוני מיצהר ניתקו את החשמל בכפר עוריף ממנו יצאו שני המחבלים.
במהלך העימותים בתורמוס עיא נהרג פלסטיני אומאר קטין מאש כוח יס"מ שאבטח את לוחמי האש בזמן שפעלו לכיבוי ההצתות סביב הכפר.
בימים העוקבים היו פעולות נוספות של פורעים יהודים בכפרים לובאן א-שרקיה וחווארה.
הם שרפו כלי רכב, ניפצו שמשות וחסמו את הגישה לכפרים באמצעות סלעי ענק שזרקו לכבישים.
בין המאחזים שהוקמו לאחר הפיגוע, הוקמה חווה סמוך לנווה צוף, שני קילומטרים ממערב לאום צפא.
את החווה אכלסו רועי בקר שרעו באדמות הוואדי הסמוך לכפר, שאינן אדמות פרטיות.
במחאה על הקמת המאחז, בימים חמישי ושישי (22–23 ביוני) חסמו תושבי אום צפא את כביש הגישה ליישוב עטרת, יידו אבנים על כלי רכב והציתו כלי רכב של צה"ל שהגיע לזירה.
בזמן ההתפרעויות נסגר הכביש לנסיעת ישראלים.
במהלך השבת (24 ביוני) יצאו כארבעים תושבים מהכפר אל המאחז, והחלו בירי זיקוקים ובהשלכת אבנים לעבר תושביו שרעו בסביבה.
עשרות נערי גבעות הוזעקו לעזרת תושבי החווה, הם התעמתו עם תושבי אום צפא ולאחר מכן נכנסו לכפר וגרמו לנזקים ברכוש.
הם נכנסו לתוך אום ספא כשפניהם רעולות וחלקם נשאו כלי נשק, ובין היתר הציתו שני בתים באמצעות צמיגים בוערים שהצמידו לדלתות, וניסו להצית בית שלישי, אך לא הספיקו.
דווח אף שבוצע ירי חי.
בתגובה, מפקד חטיבת בנימין, אליאב אלבז, יחד עם כוחות משטרה מימ"ר ש"י וכוחות שב"כ סגרו את היציאה מעטרת במשך שעות ובצעו חיפושים בבתים וברכבים על מנת לתפוס את המעורבים באירוע.
מהתחקיר הראשוני של המשטרה עלה כי יהודים ששהו בעטרת הם אלו שחסמו את הכניסה למקום באמצעות פגיעה בשער, על מנת למנוע מהמשטרה להגיע לכלי הרכב החשודים כאלה ששימשו את המעורבים בתפרעות.
כוחות הביטחון ערכו בידוק בכניסה להתנחלות.
במוצאי השבת יצאו מאות תושבים מהיישוב עטרת ומיישובים סמוכים, למחות על מדיניות מערכת הביטחון.
התושבים חסמו במשך שעות (או שעתיים לפי דיווח אחר) את היציאה מהיישוב כדי למנוע יציאה של רכב גרר שהחרים רכבים של החשודים.
בשלב זה, השוטרים החלו להרחיק את התושבים ולעצור אותם, תוך שימוש בכוח.
מכלל האירועים נעצרו שלושה חשודים ובהם גם חייל בחופשה.
ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש מועצה אזורית בנימין ישראל גנץ גינו את ההתפרעויות.
גם יו"ר מועצת יש"ע שלמה נאמן גינה את ההתפרעויות וקרא לרשויות אכיפת החוק לטפל בתופעה "ביד קשה".
גם שר האוצר בצלאל סמוטריץ' גינה את הפרעות אך מתח ביקורת על ראשי מערכת הביטחון בטענה לענישה קולקטיבית על עטרת ולא על אום צפא.
הרמטכ"ל הרצי הלוי, המפכ"ל קובי שבתאי וראש השב"כ רונן בר הוציאו הודעה משותפת בה כינו את התפרעויות המתנחלים ביהודה ושומרון "טרור לאומני".
שר האנרגיה ישראל כ"ץ ושרת ההתיישבות אורית סטרוק גינו את הפרעות אך התנגדו לביטוי "טרור לאומני" והשרה סטרוק תקפה בחריפות את דברי השלושה.
בעקבות מעצרם של החשודים במאורעות באום צפא, קבוצת רבנים, בהם דוב ליאור, שמואל אליהו, ואליהו זיני חתמו על מכתב בו הם קוראים "לנקוט בענישה קולקטיבית כלפי חממות הטרור והפשע, מדיניות אקטיבית במטרה לגדוע את התקווה של האויב....לצערנו, עוצמת המשילות מופנית כעת מול ציבור יהודי אכפתי".
ב-30 ביוני התפרסמה בעיתון "הארץ" מודעה, בכותרת "אין זו דרכה של תורה", שבה קראו מאות מחברי הסגל של אוניברסיטת בר-אילן לממשלת ישראל ולכוחות הביטחון לעצור את הפורעים היהודים.
בספטמבר 2023 הוציא הרב דביר טל שמשמש כרב בישיבת תורת החיים את השיר "בוחר באור" לזכרם ולעילוי נשמתם של נחמן שמואל מורדוף, בנו של חיים מורדוף בוגר הישיבה, והראל מסעוד, תושב יד בנימין.
צעדת תושבים וסיום ש"ס משניות
בתום ימי השבעה, יצאו תלמידי מוסדות בני דוד יחד עם תושבי עלי וחלק ממשפחות הנרצחים לצעדה שתכליתה היא הרמת הרוח היישובית והכלל ישראלית.
בצעדה השתתפו כ-700 אנשים ובסיומה תלמידי המוסדות סיימו ש"ס משניות (פעמיים) לעילוי נשמת ארבעת נרצחי הפיגוע.
חבריו של הראל מסעוד שנרצח בפיגוע, הקימו לזכרו מאחז בגוש שילה (באזור המאחז בו התגורר הראל לפני שנרצח).
מספר חודשים לאחר הפיגוע, הוציא הזמר החרדי מוטי וייס סינגל-קליפ שצולם בחוות הראל.
פיגוע הירי ליד קדומים הוא פיגוע ירי שבוצע ב-6 ביולי 2023, י"ז בתמוז ה'תשפ"ג, על ידי מחבל פלסטיני סמוך ליישוב קדומים בשומרון.
במהלך הפיגוע המחבל ירה למוות בלוחם סיירת גבעתי, שהוקפץ למקום בעקבות התרעה של תצפיתנית.
המחבל נהרג בידי כוחות צה"ל.
ב-6 ביולי 2023, סמוך לשעה 15:45, נסע המחבל אחמד ע'יט'אן, תושב הכפר קיביה בנפת רמאללה, ברכב בעל לוחית לבנה (פלסטינית), בציר הביטחון היישובי של קדומים.
תצפיתנית שראתה זאת הקפיצה את כוח צה"ל של סיירת גבעתי שהיה באזור.
כשהתבקש להציג תעודה, פתח המחבל בירי מאקדח לעבר הלוחם סמ"ר שילה אמיר מטווח אפס, ומותו נקבע במקום.
בהמשך רץ לכיוון רכבו והמשיך את הירי לעבר ישראלים שעמדו בצומת ג'ית, ללא נפגעים.
בשלב זה הוקפץ כוח של סיירת גבעתי שניהל עימו חילופי אש עד להריגתו.
בתחילה היה חשש שהמחבל מנסה לחדור ליישוב, ובשל כך הופעלה התרעה ותושבי קדומים התבקשו להסתגר בבתיהם.
המחבל, פעיל החמאס אחמד ע'יט'אן, הוא בנו של מנהיג חמאס המקומי בכפר, הילאל ע'יט'אן, ובן דוד של מעתז אלח'ואג'א, פעיל החמאס שביצע את פיגוע הירי בתל אביב במרץ 2023. דודו סולימאן גיידאן, ביצע פיגוע התאבדות באזור בית אל בשנת 1993. על פי השב"כ היה ללא רקע ביטחוני קודם.
דובר הזרוע הצבאית של החמאס אבו עוביידה נטל אחריות על הפיגוע וברך עליו, באומרו כי הפיגוע הוא המשך לתגובות הפלסטיניות למבצע בית וגן.
בכפר קיביה, כפרו של המחבל, קראו המסגדים להתאבל על מותו של המחבל, ותושביו התעמתו עם כוחות הצבא שהגיעו לעצור את בני משפחתו.
בכפר קדום הסמוך לקדומים החלו ערבים להתפרע והציתו צמיגים.
פיגוע הירי בצומת מחולה היה פיגוע ירי שבוצע ב־ז' בתשרי ה'תשס"ב, 24 בספטמבר 2001 בצומת מחולה שבצפון בקעת הירדן ובו ירו למוות מחבלים פלסטינים מארגון הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני בסלעית הדסה שטרית גוטמן ופצעו את בעלה באורח קל.
הפיגוע התרחש במסגרת האינתיפאדה השנייה.
הפיגוע התרחש בספטמבר 2001 בעיצומם של חגי תשרי.
באותה תקופה בוצעו פיגועי ירי רבים, במיוחד באזור יהודה ושומרון.
הפיגוע בוצע ליד מושב מחולה שבצפון בקעת הירדן שהיה נחשב לאזור שקט באופן יחסי עד לאותו פיגוע.
בסביבות השעה 07:30 בבוקר, נסעו בני הזוג שטרית לירושלים דרך כביש הבקעה.
כקילומטר אחרי מחסום צה"ל, נפתחה לעברם אש ממכונית פלסטינית חולפת.
סלעית שטרית גוטמן, בת 28 עובדת סוציאלית תושבת הקיבוץ שדה אליהו, נפצעה אנושות ונפטרה מפצעיה.
הבעל, ברק שטרית, נפגע קל מאוד מהלם ורסיסים.
הפיגוע בוצע בצומת מחולה, בסמוך לצומת הכניסה לכפר הערבי ברדלה, הנמצא בשטח A.
המחבלים המתינו במכונית חונה, סמוך לכפר ברדלה, וכשהתקרבה מכוניתם של בני הזוג שטרית, פתחו עליה באש אוטומטית.
לאחר מכן נמלטו לאזור העיירה טובאס, שמצפון־מזרח לשכם, בשטחי הרשות הפלסטינית.