tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרכז מערכת מולטימדיה עם מסך מגע בגודל 8.4 אינץ', לוח המחוונים עושה שימוש במסך בגודל 12.3 אינץ', ומול הנוסע מסך נוסף בגודל 9.1 אינץ' המציג את נתוני הנסיעה והביצועים.
כל המסכים מנוהלים על ידי אותה מערכת הפעלה, מה שמאפשר "לדחוף" אליהם אינפורמציה שונה באמצעות החלקת אצבע לכיוונם במסך המרכזי.
הלמבורגיני רבואלטו כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי המספק 825 כ"ס ב-9,250 סל"ד ומומנט מרבי של 73.9 קג"מ ב-6,750 סל"ד עם שלושה מנועים חשמליים המספקים יחד 300 כ"ס ומומנט של 51 קג"מ, ארבעת המנועים מספקים יחד 1015 כ"ס.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 350 קילומטרים לשעה.
למברטו ברטולוצ'י (באיטלקית: Lamberto Bartolucci; 21 ביוני 1924 – 26 בפברואר 2020) היה גנרל בחיל האוויר האיטלקי, אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1983-1986.
ברטולוצ'י נולד באורבטלו ב-21 ביוני 1924. ב-1942 הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי האיטלקי.
הוא החל לעבור הכשרה כטייס קרבי, אולם בספטמבר 1943, לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, כבשו הגרמנים את צפון איטליה.
ברטולוצ'י הצליח להימנע מנפילה בשבי, והצטרף לפרטיזנים.
הוא לחם כנגד הגרמנים עד סיום המלחמה.
לאחר המלחמה, ברטולוצ'י חזר והתגייס לחיל האוויר האיטלקי וסיים את הכשרתו כטייס באפריל 1947. ב-1953 הוא מונה למפקד הטייסת ה-208. ב-1955 הוא הועלה לדרגת קפיטנו ונשלח לארצות הברית כדי לסיים את הכשרתו.
לאחר שחזר לאיטליה, הוא מונה למפקד הטייסת ה-211. ב-1961 הוא הועלה לדרגת מאיורו, והיה ממונה על התוכנית להטמעת מטוסי ה-F-104 סטארפייטר בחיל האוויר האיטלקי.
ב-1969 הוא מונה לסגן מפקד כנף קרב 36. שנה לאחר מכן הוא הועלה לדרגת קולונלו ומונה למפקד הכנף.
באוגוסט 1976 הוא הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה אווירית ומונה למפקד פיקוד התובלה וההצלה האווירית.
ב-2 באפריל 1980 הוא מונה למפקד חיל האוויר.
לאחר התרסקות טיסה 870 של איטאוויה, שבה נהרגו 77 אזרחים, ברטולוצ'י הואשם בכך שהסתיר מהממשלה מידע הנוגע לסיבת ההתרסקות של המטוס.
בית המשפט העליון באיטליה זיכה את ברטולוצ'י מאשמה וקבע שברטולוצ'י לא הסתיר מידע.
ב-13 באוקטובר 1983 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
הוא כיהן בתפקיד עד 8 בינואר 1986.
ברטולוצ'י נהרג בתאונת דרכים ברומא ב-26 בפברואר 2020.
למברטו בוראנגה ( 30 באוקטובר 1942) הוא שוער כדורגל איטלקי, קופץ לגובה וקופץ לרוחק אשר קבע 2 שיאי עולם בקפיצה.
הוא שיחק כדורגל פעיל עד גיל 70.
בילדותו הוא נמשך לעולם הכדורגל, אך תחילה לא שיחק כשוער אלא כחלוץ.
חבריו לקבוצה זיהו את כישרונו הרב והציבו אותו בעמדת השוער.
בגיל 18 הצטרף בוראנגה לקבוצת פרוג'ה מהליגה השלישית באיטליה, שם שיחק חמש שנים.
בשנת 1966 עבר בוראנגה לפיורנטינה מהסרייה א', אך לא זכה לדקות משחק רבות.
לאחר עונה אחת בלבד עזב את הקבוצה ועבר לשחק ברג'אנה מהליגה השנייה, במקביל ללימודיו באוניברסיטת פרמה, שם סיים תארים ברפואה וביולוגיה.
בעונת 1971/72 הצליח להוביל את קבוצתו לעונה מוצלחת, אך לא זכתה לעלות לליגה הראשונה.
בשנת 1973 קיבל הצעה לשחק בצ'זנה מהסרייה א'.
הוא שיחק שם ארבע עונות, במהלכן בלט לא רק כשוער אלא גם בזכות אישיותו האקסצנטרית.
בשנת 1976, במשחק גביע אופ"א מול מגדבורג מגרמניה המזרחית, תקף פיזית את החלוץ יירגן שפארוואסר לאחר שזה התחזה ברחבה, מקרה שזכה לתשומת לב רבה בתקשורת.
בשנת 1992, בגיל 50, חזר בוראנגה למגרש הכדורגל כשוער בקבוצת חובבים, ומאוחר יותר המשיך לשחק בקבוצות ותיקים.
בשנת 2011, בגיל 69, חתם בקבוצת פפיאנו מהליגה המחוזית השנייה באיטליה.
במקביל, הוא השתתף בתחרויות אתלטיקה לגיל הזהב וזכה במספר מדליות זהב, בין היתר בקפיצה לרוחק וקפיצה לגובה.
הוא זכה בעשר מדליות באחד עשר אירועים באליפות הבינלאומית (עולם ואירופה).
שנהתחרותמיקוםמיקום בתחרותאירועקטגוריהתוצאההערות2006אליפות העולם באולמות למאסטרס לינץ5קפיצה לרוחקM605.13 מ'2007אליפות העולם למאסטרס ריצ'ונה2קפיצה משולשתM6011.40 מ'2008אליפות העולם באולמות למאסטרס קלרמון-פראן1קפיצה לרוחקM655.22 מ'2קפיצה משולשתM6511.26 מ'אליפות אירופה למאסטרס לובליאנה1קפיצה לרוחקM655.47 מ'2009אליפות העולם למאסטרס לאהטי1קפיצה לרוחקM655.03 מ'2010אליפות אירופה למאסטרס נירג'האזה3קפיצה לגובהM651.40 מ'2קפיצה לרוחקM655.08 מ'2011אליפות העולם למאסטרס סקרמנטו3קפיצה לגובהM651.52 מ'2012אליפות אירופה למאסטרס זיטאו1קפיצה לגובהM651.54 מ'2קפיצה לרוחקM655.05 מ'
למברט קאדוואלדר היה סוחר ומנהיג אמריקאי בניו ג'רזי ופנסילבניה.
הוא לחם במלחמת העצמאות, ולאחר מכן ייצג את ניו ג'רזי בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של ארצות הברית.
למברט נולד בדצמבר 1742 בטרנטון שבפרובינציית ניו ג'רזי, לדוקטור תומאס והאנה (לבית למברט) קאדוואלדר.
עד 1750, משפחתו חזרה לפילדלפיה, פנסילבניה, שם למד באקדמיה של ד"ר אליסון.
בשנת 1757, הוא נכנס לקולג' של פילדלפיה (לימים אוניברסיטת פנסילבניה), אך לא סיים את לימודיו.
במקום זאת, הוא נכנס לעסקים עם אחיו ג'ון קאדוואלדר.
עסקיהם של האחים זכו להצלחה והם הפכו פעילים יותר בעניינים אזרחיים, הן בפילדלפיה והן בתחום הרחב יותר של מושבת פנסילבניה.
הם חתמו על הסכם אי היבוא ב-1765, כדי לתמוך בחרם על סוחרים אנגלים.
למברט הפך למתנגד בולט במיוחד לחוק הבולים ולצעדים מאוחרים יותר.
בשנת 1774, הוא נבחר לאספה המחוזית, ובפילדלפיה הוא מונה לוועדת ההתכתבות של העיר.
בשנת 1775 חזר למברט שוב לאספה הקולוניאלית.
הוא גם התקדם במיליציה, ומונה לקפטן של אחת הפלוגות שגויסו בעיר.
לאחר מכן, באביב 1776, הוא מילא תפקיד בולט בקריאה לכינוס חוקתי מדינתי.
הוא נקרא כציר, אך השתתף רק בפגישות הראשונות, מכיוון שגויס לשירות צבאי.
בינואר 1776, קאדוואלדר הועלה לדרגת לוטננט קולונל של גדוד פנסילבניה השלישי של הצבא הקונטיננטלי.
בסוף הקיץ, הוא היה בניו יורק כדי לסייע להגנתה של העיר.
הוא החל לעבוד על בניית ההגנות בפורט וושינגטון באוגוסט.
לאחר הקרב על ברוקלין, הוא עבד עם ג'ורג' וושינגטון כדי להקים הגנות על ברוקלין הייטס, אך הם נאלצו לסגת למנהטן ב-30 באוגוסט, מכיוון שהבריטים נהנו מיתרון מספרי.
גדוד פנסילבניה השלישי חזר להגנת פורט וושינגטון.
בתחילת הקרב על המצודה, ב-15 בנובמבר, החזיק קאדוואלדר בקו הישן בהארלם הייטס.
מול שני גדודים בריטיים, כששלושה נוספים נחתו בעורפם, נאלצו האמריקאים לסגת למבצר.
כאשר קולונל מגאו נכנע למבצר למחרת, קאדוואלדר היה בין השבויים.
הוא שוחרר במהרה לאחר שנתן את מילת הכבוד שלו לגנרל הבריטי האו.
שחרורו המהיר של למברט נבע בחלקו מההתחשבות שגילה אביו, ד"ר תומאס קדוואלאדר, כלפי הגנרל הבריטי ריצ'רד פרסקוט, כאשר היה שבוי מלחמה בפילדלפיה בשנת 1776.
בתחילת 1777, קאדוואלדר מונה לקולונל ומפקד הגדוד השלישי, שנקרא כעת רגימנט פנסילבניה הרביעי.
הוא סירב לקבל את המינוי משום שהיה משוחרר על תנאי ולא יכול היה לשרת עד להחלפתו.
הוא נותר רשום ברשימות למשך כמעט שנתיים, אך החלפה מתאימה מעולם לא סודרה.
לבסוף, לאחר שכשלו חילופי הקצינים, וושינגטון קיבל את התפטרותו ב-29 בינואר 1777.
כאשר הבריטים כבשו את פילדלפיה ב-1777, הוא נסוג לנכסיו של אביו ליד טרנטון, ניו ג'רזי.
הבית הזה, שנקרא "גרינווד", נותר מקום מגוריו לשארית חייו.
בשנת 1784, ניו ג'רזי בחרה בו כציר לקונגרס הקונטיננטלי.
הוא כיהן שם לכל שנות קיומו של הקונגרס, ונשלח שוב בכל שנה עד 1787. כאשר הוקמה הממשלה החדשה עבור ארצות הברית, קאדוואלדר היה פדרליסט בפוליטיקה הלאומית.
הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית פעמיים, ב-1788 וב-1792.
קאדוואלדר מת ב-13 בספטמבר 1823 בטרנטון, ניו ג'רזי.
ב-1793, בשנות ה-50 המוקדמות לחייו, נישא קאדוואלדר למרי מק'קול (1764–1848), בתם של ארצ'יבלד וג'ודית (לבית קמבל) מק'קול.
מריה הייתה אחותו של סמואל לורנס גוברנר (1799–1865) ואחייניתם של אליזבת קורטרייט ונשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו.
למבורגיני טמרריו (באיטלקית: Lamborghini Temerario) (שם הקוד שלה הוא למבורגיני 634) היא מכונית ספורט פלאג-אין היבריד מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית למבורגיני.
הטמרריו נחשפה ב־16 באוגוסט 2024, ותחליף את למבורגיני הורקאן.
זוהי מכונית הספורט הראשונה של למבורגיני בעלת מגדש טורבו.
בהתאם למסורת של חברת למבורגיני – קריאת דגמי מכוניות על שם שוורי לחימה מפורסמים, מנכ"ל למבורגיני, סטפן וינקלמן , הסביר כי "Temerario" הוא שמו של שור לוחם שנלחם ב־1875. כמו כן, באיטלקית משמעות המילה טמרריו היא "חסר פחד" או "נועז"
המנוע של הטמרריו חדש לחלוטין בעל גל ארכובה מישורי בתצורת "וי חם" בנפח 4.0 ליטר מפיק 800 כוח סוס.
כדי לאפשר לו לפעול בסיבובים גבוהים יותר, הוא מצויד בטלטל מטיטניום, מהלך בוכנה קצר וגל ארכובה מישורי.
מנוע זה הוא אינו מנוע ה-V8 בנפח 4.0 ליטר (3996 סמ"ק) שנמצא בשימוש בפורשה פאנאמרה ובאאודי RS6 שגם הם חלק מתאגיד פולקסווגן, אלא פותח באופן עצמאי על־ידי למבורגיני.
בנוסף למנוע הבנזין, בטמרריו יש שלושה מנועים חשמליים.
מנוע חשמלי הממוקם בין המנוע לתיבת ההילוכים מפיק 150 כוח סוס.
בסרן הקדמי קיימים שני מנועים חשמליים נוספים המפיקים גם הם 150 כוח סוס כל אחד, ובעלי מומנט של 300 ניוטון מטר.
המנועים החשמליים משתמשים בטכנולוגיית "מנוע שטף צירי" המספקת משטח מגנטי גדול יותר לביצועים משופרים.
ההספק של כלל המנועים החשמליים ושל מנוע הבנזין יחד הוא 920 כוח סוס.
הטמרריו ישתמש בסוללה הקיימת בלמבורגיני רבולטו בנפח 3.8 קוט"ש.
הטמרריו ישתמש בגרסה מותאמת של תיבת ההילוכים כפולת המצמדים בעלת 8 הילוכים של הרבולטו.
תיבת ההילוכים היא רוחבית וממוקמת מאחורי המנוע.
למבורגיני הצהירה כי המהירות המרבית של הטמרריו היא מעל 340 קמ"ש ומגיעה מ־0 ל־100 קמ"ש תוך 2.7 שניות.
למבורגיני מתכננת להציג גרסת סופר טרופאו של הטמרריו בשנת 2027, שתחליף את למבורגיני הורקאן סופר טרופאו EVO2.
למברוק הוא בית ספר יסודי פרטי, השוכן בכפר וינקפילד במחוז ברקשייר שבבריטניה.
בית הספר שוכן כתשעה קילומטרים מדרום מערב לווינדזור וכ-20 קילומטר ממרכז לונדון.
הוא נפתח על ידי רוברט ברנסייד (Robert Burnside) בשנת 1860 כפנימייה לתלמידים בגילאי 7 עד 13. בשנת 1992 החל לקבל לשורותיו תלמידים ללא לינה.
לאחר מכן נפתחה בו חטיבה לילדים מגיל 3 עד 7.
המוסד שוכן במבנים הניצבים בתוך שטח כולל של 210 דונם.
לומדים בו 630 תלמידים משני המינים.
כמחציתם לנים בו במשך חלק מלילות השבוע או כולם.
המספר הממוצע של תלמידים בכיתה הוא 16. שכר הלימוד השנתי בו הוא כ-18.7 אלף עד 29.9 אלף לירות שטרלינג, שעליו נוסף תשלום עבור לינה.
בבית הספר למדו בשלהי המאה ה-19 כריסטיאן ויקטור ואלברט, נכדיה של המלכה ויקטוריה.
מלבדם למדו בו רבים שהיו לימים לפוליטיקאים, אנשי צבא, אנשי מדע, סופרים, במאים ושחקנים.
בסתיו 2022 החלו ללמוד בבית הספר שלושת ילדיהם של הנסיך ויליאם מוויילס ואשתו הנסיכה קתרין - הנסיכים ג'ורג', שארלוט ולואי.
למה (שם מדעי: Lama) הוא סוג בעלי חיים במשפחת הגמליים שמוצאו מהרי האנדים הכולל שני מינים:
כאשר התגלו מיני הלמה על ידי הכובשים הספרדים, הם נחשבו בתחילה למין כבש (ובגלל זה מכנים אותם עד היום "גמל הכבש"), אולם במהרה התגלה דמיון מורפולוגי רב בין הלמה לגמליים של העולם הישן.
לינאוס מייסד הטקסונומיה ראה אותם כמין בסוג גמל, כאשר את המינים השונים סיווג כתת-מינים.
ז'ורז' קיווייה הניח בשנת 1800 את המינים לעיל כולל האלפקה בסוג למה ואת הוויקוניה המצויה שם בסוג נפרד.
מתיעוד מאובנים נראה כי מקורו של הסוג למה (ושל סוגי הגמליים האחרים הקיימים כיום) בצפון יבשת אמריקה שלא בדומה לתפוצתו הבלעדית כיום בדרום היבשת.
לַמְדַא (לעיתים נכתב: "לַמְבְּדַא"; ביוונית: Λάμ(β)δα) היא האות ה-11 באלפבית היווני.
בספרות יווניות היא שקולה למספר 30. אות גדולה: Λ, אות קטנה: λ.
האות לַמְדַא (Λ, λ) היא צאצאית ישירה של האות לָמֶד, האות ה-12 באלפבית הפיניקי.
בשפות שמיות עתיקות, כולל הפיניקית, השם "למד" נושא משמעות מילולית של "מַלְמַד בקר".
הצורה הגרפית של הלמד הפיניקית הקדומה נחשבת כייצוג פיקטוגרפי של מקל רועים או חרמש.
כאשר היוונים אימצו את הכתב הפיניקי (סביב המאה השמינית לפנה"ס), הם שימרו את הצליל /l/ הקיים והעניקו לאות את השם לַמְדַא (Λάμβδα).
השם היווני נכתב לעיתים "לַמְבְּדַא" (Λάμβδα), והוספת האות היוונית בטא (β) במרכז המילה שיקפה תנודתיות הגייתית שהייתה קיימת בחלק מהדיאלקטים היווניים הקדומים או ניסיון לשקף הגייה מוקדמת יותר.
מבחינה גרפית, הצורה Λ הגדולה התקבעה כמשולש פתוח מלמטה, ונשארה קרובה לצורה הקדומה.
צורה זו התגלגלה מאוחר יותר דרך האלפבית האטרוסקי לאות L באלפבית הלטיני המודרני, והיא גם המקור לאות Л באלפבית הקירילי (El), המייצגת אף היא את צליל ה-/l/.
בפיזיקת חלקיקים האות מסמלת את אחד הסוגים של חלקיקי באריון.
האות שימשה לעיטור מגני הלוחמים בצבא ספרטה (מלשון לאקדמון – חבל הארץ שבו נמצאת ספרטה).
האות משמשת כסמל יחידת נפח השקולה למיקרוליטר או למילימטר מעוקב.
האות מסמלת בפיזיקה אורך גל.
כמו כן, נהוג לסמן בה כופלי לגראנז'.
כמו כן, בפיזיקה האות מסמנת צפיפות אורכית של מטען חשמלי.
האות מסמלת את קבוע הדעיכה של חומר רדיואקטיבי.
במדעי המחשב התאורטיים: תחשיב למדא
בשפת התכנות scheme האות מציינת פרוצדורות.
בשפות תכנות: פונקציות למדא הוא כינוי לפונקציות אנונימיות
בביולוגיה: בקטריופאג' למדא, אינטרפרון למדא.
בתורת ההסתברות, האות מסמנת ממוצע הסתברותי בהתפלגות פואסונית.
באסטרונומיה, לציון הכוכב ה-11 בבהירותו במערכת כוכבים.
במתמטיקה אפשרי ליצג פונקציות בעזרת למדא בצורה:
בסדרה סטארגייט SG-1, האות למדא גדולה משמשת לסימון כדור הארץ
סמל סדרת משחקי המחשב המפורסמת Half Life
גלי המוח הנחקרים בסדרה "השמיניה" נקראים "גלי למדא"
בסדרה 'שבעת הפלאים' מאת פיטר לרנג'יס לארבעה נערים הנקראים 'הנבחרים' יש את סמן הלמדא על העורף שמסמל שיש להם את הכוח והמחלה ג'י-7-דבליו.
לֶמַּה היא משפט מתמטי המשמש כלי-עזר להוכחת משפטים אחרים.
נקראת לפעמים גם משפט עזר.
מלבד העובדה שהיא מסייעת בהוכחת משפט אחר, ההבחנה בין "לֶמה" לבין "משפט" היא בעיקר ערכית – הלֶמה עשויה להימצא בצילו של המשפט אשר בהוכחתו סייעה.
עם זאת הוכחת הלֶמה עשויה לפתור את מרבית הדרך להוכחת משפט המטרה או אף לפתוח צוהר רחב יותר ממנו בגלל מאפיינים ונושאים שונים שהועלו בזמן הוכחתה.
לכן בין הלמות קיימות גם תוצאות חשובות רבות: הלמה של צורן, הלמה של בזו, הלמה של פאטו, הלמה של נקאימה ועוד.
מהעת העתיקה מוכרות הלמה של אוקלידס וספר הלמות של ארכימדס.
המילה היוונית "למה" ("λημμα") פירושה: "כל דבר המתקבל.
כגון מתנה, רווח או שוחד".
הוא אלבום הבכורה של שלמה גרוניך, אשר יצא בשנת 1971 כאשר גרוניך היה בן 22. כל הלחנים והעיבודים המוזיקליים באלבום נעשו על ידי גרוניך.
בעת יציאתו היה האלבום חדשני מאוד, וכלל שילוב ייחודי של רוק מחתרתי עם מוזיקה קלאסית, חסידית ומזרחית.
כמו כן, כלל האלבום מספר שירים אותם הגדיר גרוניך במרוצת השנים כ"חושפניים עד למערומי נפשו".
הרצועה האחרונה באלבום, הנושאת את שמו, מכילה הקלטה של גרוניך שהתבצעה ללא ידיעתו, ובמהלכה הוא מאלתר בנגינה על פסנתר.
בסיום הביצוע ביקש גרוניך מטכנאי ההקלטה שיתחיל להקליט כעת וכשהתחוור לו כי הטכנאי באולפן הקליט אותו צורח ובוכה, מתוך "טריפ" בהשפעת סמי הזיה (על פי עדותו), שאל אותו Why didn't you tell me?
(מה שהפך גם לשמו של האלבום כולו).
ובאותו הרגע נקבע שמו של האלבום.
רצועה זו נתפסת בעיני רבים כאחת הנועזות והקיצוניות ביותר ברוק הישראלי.
באלבום זה גם נכלל לחנו למילים של נורית זרחי בשם "ברחוב שלנו".
שירו זה הוצע לחוה אלברשטיין, אך זו סירבה.
עם יציאת האלבום, היו מבקרי המוזיקה חלוקים בדעתם אודותיו.
חלק מהביקורות היללו את האלבום ואת חדשנותו של גרוניך, ואילו חלקן טענו כי האלבום רועש ויומרני, וכי גרוניך "העתיק" את מרבית רעיונותיו ממוזיקאים אחרים.
כאשר בחרה רבקה מיכאלי לשדר מספר קטעים מהאלבום בתוכנית הרדיו שלה, הוצפו משרדי קול ישראל במספר רב של שיחות טלפון ממאזינים, ובהם הזמר יהורם גאון, שהתנגדו לסגנונו של האלבום.
עם חלוף השנים זכה האלבום לביקורות חיוביות, והוגדר על ידי גלי צה"ל בשנת 2008 כפורץ דרך וכאחד מ-60 האלבומים החשובים ביותר במוזיקה הישראלית.
בשנת 2003 יצא האלבום במהדורה מחודשת, אשר כולל את כל השירים שהופיעו באלבום המקורי, ובנוסף 9 רצועות הכוללות קטעים מתסכית הרדיו "אמריקה" (על פי ספרו של פרנץ קפקא) המלווה בלחניו של גרוניך.
קטעים אלה הוקלטו ב-1972 אך לא יצאו באלבום עד שהוקלטו מחדש לאלבום קונצרט ב-1980.
כל השירים (למעט "אבינו מלכנו") הולחנו על ידי שלמה גרוניך.
הלחן של "אל נא תלך" מבוסס על פרלוד מס' 1 של באך.
שלמה גרוניך - פסנתר, אורגן, חליל, לחנים, עיבודים והפקה מוזיקלית
שמוליק ארוך - גיטרה בס
ריצ'רד גולדבלאט - גיטרה חשמלית
אבנר חבשוש - גיטרה בס
משה בראונר - מפוחית פה
למה אלפקה היא קבוצת האימפרוביזציה הפועלת בישראל.
הקבוצה נוסדה בשנת 2001 והיא מונה ארבעה חברים: יהב גל, יובל כהן, אמיתי מלוא ואילן פופקו.
במסגרת הופעותיה מעלה הקבוצה מחזה שלם שכולו מאולתר, על בסיס מילה בודדת המוצעת על ידי הקהל.
הקבוצה הוקמה בשנת 2001 על ידי שלושה מבוגרי הסטודיו למשחק "ניסן נתיב" בתל אביב - יהב גל, אמיתי מלוא ויובל כהן.
לקבוצה הצטרף מולי שולמן, גם הוא בוגר הסטודיו, וכן המוזיקאית תמי ברק.
הופעותיה הראשונות של הקבוצה הורכבו מתרגילי Short Forms (קטעי אלתור קצרים, המבוססים על הצעות מהקהל) ונערכו בתיאטרון תמונע, שם המשיכה הקבוצה להופיע בשש השנים הבאות.
את מקומה של תמי ברק תפסה השחקנית ענבל לורי, והקבוצה החלה להתנסות בפורמטים אחרים של אימפרוביזציה: תרגילים קצרים, קטעים מוזיקליים מאולתרים (בשיתוף פעולה עם המוזיקאי חגי גינזבורג), תחרויות בימוי עם עונשים לשחקנים, מופעים פתוחים לפי בקשת הקהל ועוד.
לבסוף בחרה הקבוצה להתמקד בתרגילים מסוג Long Form Improvisation - מחזות שלמים מאולתרים על בסיס הצעה מהקהל.
בשנת 2007 הצטרף לקבוצה אילן פופקו – מאלתר מקבוצת "לא רואים ממטר".
המחזה המאולתר של הקבוצה נקרא "הפרלמנט", שכן הוא נפתח תמיד בתמונה של ארבעה חברים היושבים בבית קפה קטן ודנים בענייני היום או מעלים זכרונות מעברם.
מכאן מתפתח המחזה על פי דמיונם וכושר האלתור של השחקנים, ובהשראת המילה שנבחרה על ידי הקהל.
הקבוצה מופיעה כפעם בחודש, ומשתתפת בפסטיבלי אימפרוביזציה ברחבי העולם.
בשנים 2013 ו-2012 זכתה למה אלפקה פעמיים ברציפות במקום הראשון באליפות ישראל באימפרוביזציה, בקטגוריית השחקנים המקצועיים (קטגוריות נוספות באליפות: חובבים; סטודנטים למשחק).
יש לציין כי ב-2013 חלקה למה אלפקה את הזכייה עם קבוצת "מכקלה" (יואב כהן, אורי זלצמן וניר ברק), וזאת לאחר שההתמודדות בין שתי הקבוצות הסתיימה בשוויון נקודות.
בשנת 2012 הוזמנה הקבוצה להשתתף בפסטיבל אימפרוביזציה בינלאומי בעיר טמפרה, פינלנד.
בשנת 2010 זכתה למה אלפקה בגביע ה-Impro Cup – תחרות אימפרוביזציה בינלאומית שהתקיימה בגראץ, אוסטריה.
כמו כן השתתפה הקבוצה בפסטיבל אימפרוביזציה באמסטרדם, הולנד.
יהב גל: בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב, מורה למשחק, שחקן, במאי וכותב.
יובל כהן: בוגר ניסן נתיב, מורה לאימפרוביזציה בסטודיו למשחק ובידור של ענת ברזילי, שחקן, מתמחה בתיאטרון רחוב וליצנות.
אמיתי מלוא: בוגר ניסן נתיב, מורה לאימפרוביזציה בסטודיו ניסן נתיב ובסטודיו יורם לוינשטיין, שחקן, במאי ובובנאי.
אילן פופקו: שחקן, מורה לאימפרוביזציה במגזר העסקי.
למד וו (ביידיש: דער למד וואוו'ניק, בפולנית: Jeden z 36) הוא סרט קולנוע בשפת היידיש תוצרת פולין משנת 1925. הסרט מבוסס על סיפור ל"ו צדיקים.
העלילה מתרחשת בעת המרד הפולני של 1863. מפקדה של היחידה של צבא רוסי החונה בעיירה יהודית דורש מאוכלוסייה יהודית מקומית לשלם כסף לקופת הצבא, לצורך הבטחת ביצוע התשלום הוא שובה 11 נציגי הקהילה.
הכופר שולם, אך שליש המפקד גונב את הכסף ולבני הערובה צפוי עונש מוות.
הסרט לא זכה להצלחה כפי שציפו לה יוצרי הסרט, הם נאלצו לכסות את ההפסדים.
רק כעבור שלוש שנים יצא ליאו פורברט שוב לשוק עם סרט יהודי: "אין פוילישע וועלדער".
"למה לובשת הזברה פיג'מה?" (מוכר גם בשם "מדוע לובשת הזברה פיג'מה?" ו"מי יודע מדוע ולמה?"; בכתיב המקורי: פיז'מה), הידוע במילותיו הראשונות: "מי יודע מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה?", הוא שיר ילדים עברי פופולרי מאת ע.
הלל, שראה אור לראשונה בעיתון "דבר לילדים" ב-23 בדצמבר 1958 (תשי"ט), ובאביב 1959 התפרסם כספר השלישי בספריית "חלון" לגיל הרך של ספרית פועלים, עם איוריה של שושנה היימן.
השיר הולחן על ידי דובי זלצר, ובוצע לראשונה בשנות ה-60 על ידי גאולה גיל.
השיר, מיצירותיו המוכרות ביותר של ע.
הלל, משווה את הגוף המפוספס של הזברה לפיג'מה ומסביר מדוע היא עוטה את ה"בגד" הזה ולא אחרים מלבדו: הזברה ניסתה בגדים שונים לאחר שפשטה מעליה את ה"פיג'מה", ועם כל אחד מהם הייתה בעיה כלשהי שבעקבותיה היא ויתרה עליו והרגישה צורך לשוב במהירות לפיג'מה שלבשה טרם לכן.
הבגדים שניסתה הזברה במהלך השיר הם:
בנוסף, מופיעה בשיר "שמלת שבת" אבל הזברה אינה מחליטה אם כדאי, למרות הטרחה שבכך, ללבוש את השמלה ליום בודד; שקילתה הממושכת את העניין נמשכת עד מוצאי שבת.
זהו אפוא שיר עלילתי בעל צורה קבועה הן במבנה השירי והן בהתרחשות.
הזברה, המואנשת ומוקבלת לילדים, פושטת את בגדיה מדי יום וחוזרת ל"פיג'מה", חזרה שקל לקוראים הצעירים להיצמד אליה.
החלטותיה החוזרות לשוב לפיג'מה אינן מתבססות על היגיון, אלא מנומקת בצורה ילדית וגחמתית.
לדברי העורך ומבקר הספרות יותם שווימר, "כך הופכת הזברה כדמות למעוררת הזדהות ואמפתיה [...] [ול]כזאת שמעוררת צחוק [...] זהו שיר 'מדבק', שקל ומהנה לחזור ולקרוא אותו, כיוון שהוא גדוש במנה נכונה של הומור, דמיון, תנופה, חריזה טובה – ואוצר מילים גדול למדי".
המרכיב המשמעותי והמלבב ביותר בטקסט, ככל הנראה, הוא שלא ניתנת תשובה לשאלה שפותחת את השיר – אולי כיוון שהזברה לא באמת לובשת פיג'מה.
היעדר הקשר הלוגי בין החשיבה המרובה של הזברה עד מוצאי שבת, לבין שורות הסיום שבמקור: "מאז לובשת הזברה פיג'מה ואיש אינו שואל מדוע ולמה..." כמו "טורף את הקלפים", מעצים את הפן ההומוריסטי שבטקסט, מותיר את חדוות פענוח התעלומה לדמיון המשתולל של הילדים, ומאפשר קריאה חוזרת מבלי שהסוף יהיה ידוע מראש.
חוקרת ספרות הילדים יעקבה סצ'רדוטי טוענת שלמעשה השיר כן מציע תשובה הגיונית לשאלה, המתאימה לעולמם של הילדים: "הזברה לובשת פיג'מה מכיוון שלא נוח לה בשום בגד אחר".
השיר הולחן על ידי דובי זלצר ובוצע לראשונה על ידי אשתו דאז ושותפתו, הזמרת גאולה גיל, והופיע ב-1966 כשיר הנושא בתקליטה "מדוע הזברה לובשת פיג'מה: גאולה גיל בשירי ילדים".
בשנת 1974 הקליטה הזמרת אופירה גלוסקא את השיר לתקליט "29 שירים עליזים לילדים".
בשנת 1988 ביצעה את השיר להקת "משינה" עבור פסטיבל שירי המשוררים לילדים בתל אביב, ביצוע שהופיע בתקליט שדרים ולאחר מכן באלבום האוסף "גבירותי ורבותי: משינה" (1989) בתוכנית "סיבה למסיבה" (1989), ובקלטת הילדים "שירים גדולים לקטנים" (1994) בהפקת קלסיקלטת ואולפני אנימה (דודו שליטא).
את גרסה זו מלווה קליפ מוזיקלי מונפש.
בנוסף לכך השיר הופיע בהצגה "ככה סתם" בביצוע השחקנים רחלי חיים ובני נדלר, שהוקדשה כולה למיטב שירי הילדים של ע.
כמו כן השיר הופיע בקלטות הווידאו "שירי חיות" בהשתתפותו של דודו זר, ב"ג'ינג'ה גורת אריות" וב"שירים קטנים 1" בהשתתפותו של עוזי חיטמן, בביצוע חלקי וב"שירים קטנים 4" שהוקדשה לשירי חיות בהשתתפותם של עירית ענבי, ישראל גוריון וג'וליאן שגרן.
השיר בוצע בקלטת הווידאו "דודי שמחה מסדרת על סיפורים וילדים" בהשתתפותם של אריאל פורמן, מיכל צפיר, ליאור כלפון ואושרי כהן, בקלטת הילדים "שירי חיות עם מתן אריאל וחברים", וב-DVD "מעיין הליצנית באי החברים", בהשתתפותה של מעיין פורטר.
הוא אף זכה לביצוע בתוכנית הטלוויזיה "מה פתאום", שהוקדשה לשיריו ולסיפוריו של ע.
הלל, בהשתתפותו של חנן גולדבלט בתור הדוד שמחה, וגם בתוכנית "קצפת" ששודרה בערוץ הילדים, בביצועם של מיכל ינאי ונמרוד רשף.
כמו כן, בתוכנית "פרפר נחמד", בפרק שעסק ב"שינה", הופיע השיר בביצועם של אפי בן ישראל וגיא פרידמן.
פרידמן גם ביצע את השיר בסדרה "גיא ביער החיות".
השיר הופיע גם בקליפים ששודרו בערוץ "ילדות ישראלית" בביצועה של מיקי קם.
נכון לדצמבר 2023, ביצוע זה נצפה יותר מעשרה מיליון פעמים ביוטיוב, והפך לביצוע הנצפה ביותר לשיר.
כמו כן, מיקי קם ביצעה את השיר גם ב"רחוב סומסום", יחד עם גבי עמרני ונתן דטנר.
ביצוע נוסף קיים בתוכנית "בעקבות הסיפורים הקסומים", שאחד מפרקיה הוקדש ליצירותיו של ע.
הלל, בביצועם של איתי שגב ואברהם מור.
ביצוע נוסף הוא של רינת גבאי בתוכנית "גן הצוציקים מארח" בערוץ "בייבי".
בשנת 1984 הנפיק השירות הבולאי בול דואר שהוקדש לשיר – אחד מסדרה של שלושה בולים בנושא ספרי ילדים בעיצובו של דרור בן דב – ועליו איור של אלונה פרנקל מהספר.
בול נוסף הוקדש לשיר בשנת 2013.
למה לובשת הזברה פיז'מה?, סִפֵּר: ע.
הלל; ציְּרה: שושנה היימן, מרחביה: ספרית פועלים ('ספרית חלון', 3), תשי"ט 1959.
למה לובשת הזברה פיג'מה?, ע.
הלל, איורים: אביאל בסיל, בני ברק: ספרית פועלים, 2014.
למה (Lemma) היא צורת תפיסה מופשטת בפסיכובלשנות.
למעשה הלמה מציגה באופן תאורטי כיצד מילה שנבחרה בנפשנו, מתבטאת בשלבים הראשונים של אופן החיתוך (אופן הפקת העיצורים באיברי הדיבור, בהשפעת מידת החסימה של האוויר בבסיסי החיתוך).
הלמה מייצגת משמעות ספציפית, אך כשלעצמה אין לה שום סאונד ייחודי שקשור אליה.
למה לעומת לקסמה בתהליך הלקסיקליזציה
כשאנו מפיקים מילה, ביסודו של עניין אנו מסבים את מחשבותינו לכדי סאונד, תהליך שנקרא "לקסיקלזיציה".
רבים מן המודלים הפסיכובלשניים רואים בלקסיקליזציה תהליך שיש בו לפחות שני שלבים:
השלב הראשון עוסק בסמנטיקה ובתחביר.
תוצאתו של השלב הראשון היא הלמה.
כלומר הלמה הוא רעיון מופשט של מילה שמייצגת משמעות (נגיעה בתחום הסמנטי), וכוללת מידע על איך המילה צריכה לשמש במשפט (נגיעה בתחום התחבירי).
למרות זאת, הלמה אינה מוסרת לנו מידע על אופן הגיית המילה.
השלב השני דן בפונולוגיה, והוא קשור למידע בנוגע לסאונד שבו המילה תבוטא.
תוצאתו של השלב השני היא הלקסמה.
המודל הדו-שלבי המסביר את תהליך הלקסיקליזציה הוא התומך בצורה הרחבה ביותר בתאוריית היווצרות הדיבור בפסיכובלשנות, למרות שהוא שנוי במחלוקת.
דוגמה למחלוקת המתעוררת סביב המודל היא הימצאותן של מספר עדויות לכך שזיהוי המין הדקדוקי של שם-עצם, מתבסס על אופן הגייתו, שהיא הלקסמה, יותר מאשר צורת התפיסה שלנו אותו בדמיון כזכר או כנקבה (הלמה).
מחלוקת זו יכולה להיות מוסברת על ידי מודלים פסיכובלשניים שאינם מניחים שקיימת הפרדה ברורה בין השלב הסמנטי לשלב הפונולוגי, ובכך אין בהם ייצוג של מושג ה-"למה".
"למה התרנגולת חצתה את הכביש?" היא בדיחת קרש מפורסמת, הנחשבת בעיני רבים לאחת הבדיחות המפורסמות ביותר.
התשובה לבדיחה בגרסתה הנפוצה ביותר היא "בשביל להגיע לצד השני".
בדיחה זו היא דוגמה לבדיחת אנטי-הומור, שבה המבנה המסקרן של השאלה גורם למאזין לצפות לשורת מחץ, אך במקום זאת ניתנת רק הצבת עובדה פשוטה.
"למה התרנגולת חצתה את הכביש?" נהפכה לדוגמה אייקונית לבדיחה טיפוסית שרוב האנשים מכירים את התשובה עליה.
בדיחה זו סופרה ושונתה פעמים רבות במהלך ההיסטוריה.
הבדיחה הופיעה בשנת 1847 במגזין הניו יורקי החודשי The Knickerbocker.
הבדיחה התפשטה בשנות התשעים של המאה ה-19, כאשר גרסה שונה של הבדיחה בעלת משחק מילים עם משמעות כפולה התפרסמה במגזין Potter's American Monthly:
בדיחות רבות מסתמכות על כך שהבדיחה ותשובתה מוכרות, לעיתים על ידי הצעת תשובה חלופית, לדוגמה:
"למה התרנגולת חצתה את הכביש?" – "זה היה רחוק מכדי ללכת מסביב".
גרסאות קלאסיות של הבדיחה משנות את הבדיחה מעט, וכך מפנות חזרה לבדיחה המקורית.
"למה תרנגול הודו/ברווז חצה את הכביש?" – "כי התרנגולת הייתה ביום חופש"
"למה הדינוזאור חצה את הכביש?" – "כי תרנגולות עוד לא היו קיימות"
"למה התרנגולת חצתה את טבעת מביוס?" – "בשביל להגיע לאותו צד"
בדיחות אחדות הן גם בדיחות בעלות כפל משמעות וגם מפנות למקור, לדוגמה:
"למה הברווז חצה את הכביש?" – "כדי להוכיח שהוא לא תרנגולת/פחדן" (כפל משמעות באנגלית עממית)
– "כי היא עוף מוזר".
גרסה נוספת לבדיחה, המכוונת יותר לקריאה מאשר להיגד בעל פה, היא פרודיה, לדוגמה:
– "האם התרנגולת באמת חצתה את הכביש, או שהכביש התקדם אל עבר התרנגולת?"
– "זהו טבע התרנגולות לחצות את הכביש".
האי למדא הוא אחד מאיי מלכיור, בארכיפלג פאלמר שלמול חופי חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם בסמוך ומצפון מערב לאי דלתא.
אורכו 2.2 קילומטרים ורוחבו 1 קילומטרים.
קבוצת האיים נצפתה לראשונה על ידי משלחת חקר גרמנית בפיקודו של אדוארד דאלמאן שסיירה באוקיינוס האנטארקטי בשנים 1873-1874.
האיים נצפו שוב וסומנו על המפה בשם "איי מלכיור" על ידי המשלחת הצרפתית האנטארקטית בפיקודו של ז'אן-בטיסט שארקו מחיל הים הצרפתי.
שארקו קרא לאי למדא "האי סוריו" (Île Sourrieu).
קבוצת איי מלכיור, ובהם גם האי למדא, מופתה חלקית בשנת 1927 על ידי אוניית המחקר "דיסקברי" במסגרת סקרי דיסקברי.
בדומה לאיים אחרים באיי מלכיור, לאי ניתן שם מהאלפבית היווני והם נקראו על שם האות למדא.
שם זה ניתן לאי על ידי משלחת סקרי דיסקברי.
מגדלור בשם 'פרימרו דה מאיו' ('Primero de Mayo', בספרדית "האחד במאי") הוקם באי על ידי ארגנטינה בשנת 1942. זה היה המגדלור הארגנטינאי הראשון באנטארקטיקה והוגדר כאתר היסטורי או אתר מורשת אנטארקטי (שמספרו: HSM 29), בהתאם לאמנה האנטארקטית.
"למה זה מגיע לנו" הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל בהשתתפות הזמר הישראלי ברי סחרוף.
השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2018 כסינגל החמישי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הליקון.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
כמו כן, הגיע השיר אל המקום ה-29 במצעד השנתי של גלגלצ.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל ובוצע על ידי ברי סחרוף.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר כמיליון השמעות.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-5 באוגוסט 2018, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-6.7 מיליון צפיות ביוטיוב.
למדא רייזינג הייתה רשת חנויות ספרות להט"בית אמריקאית, שהחלה לפעול ב-1974 ונסגרה ב-2010.
הסניף הראשון נפתח ב-1974 על ידי דיקון מקיובין בוושינגטון די.
החנות הייתה ידועה בשל מגוון הספרים הרחב שלה, שהכיל ספרים על נושאים כגון דת, ארוטיקה ותאוריה קווירית, וגם DVD, מתנות ותקליטורים.
ב-1984 סניף נוסף נפתח בבולטימור, והעיתון Baltimore Sun טען שהוא חנות הספרים הגאה היחידה במרילנד.
למרות זאת, הסניף נסגר באביב 2008. חנות נוספת בדלאוור נפתחה ב-1991 ונסגרה בדצמבר 2009. חנות רביעית בנורפוק שבווירג'יניה נפתחה ב-1996 ונסגרה ביוני 2007.
בפברואר 1975 הריצה את הפרסומת הראשונה הקשורה ללהט"ב בטלוויזיה המסחרית האמריקאית ששודרה בערוץ WRC (בבעלות NBC) ו-WTOP (הסניף המקומי של CBS, כיום נקרא WUSA).
בשל התפתחות שוק הספרים האינטרנטי, הרשת התקשתה בהתמודדות עם התחרות החדשה, ובדצמבר 2009 הודיע מקיובין ששתי החנויות האחרונות שלה ייסגרו עד ינואר 2010.
החנות האחרונה של למדא רייזינג נסגרה ב-31 בדצמבר 2010, כחלק מגל סגירות של חנויות ספרים גאים שאינן מקוונות במהלך שנות המאה ה-21 המוקדמות, שבמהלכו גם נסגרו גם חנות הספרים אוסקר ויילד ורשת A Different Light.
למה זה מגיע לי הוא סרט צרפתי משנת 2014, אשר זכה בפרס לומייר על התסריט.
לסרט יצא סרט המשך בשנת 2019 (בעברית שמו הוא למה זה מגיע לי 2, ובצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a encore fait au Bon Dieu.
תרגום: מה שוב עשינו בשם אלוהים?).
לסדרה הופקה טרילוגיה אוקראינית מצליחה בשם "חתונה מטורפת".
קלוד ורניי, נוטריון הדוגל בגוליזם ואשתו מארי הם זוג שמרנים קתולים הגרים בשינון, והורים לארבע בנות.
כל אחת משלוש בנותיהם הגדולות נישאו לגברים מרקע אתני ודתי שונה: איזבל נישאה לעורך דין מוסלמי ממוצא אלג'יראי, אודיל נישאה ליזם יהודי ממוצא צפון אפריקאי וסגולן נישאה לבנקאי ממוצא סיני.
בני הזוג מתיימרים לקבל את חתניהם אך מתקשים להסתיר את אי הנוחות בקבלת אנשים מתרבויות שונות אלו למשפחתם, הם שמים את מרב ציפיותיהם בבתם הקטנה לור, שתביא לביתם בחור העונה לרצונותיהם ובא מרקע מתאים, אך מכאן העניינים מסתבכים כשמתגלה שבן זוגה, איתו היא עומדת להתחתן, הוא אפריקאי מחוף השנהב.
בצרפת, הסרט קיבל ביקורות חיוביות עם ציון ממוצע של 4.2/5 מהציבור באתר AlloCiné מתוך למעלה מ-9,200 הצבעות ב-30 במאי 2014, כמו גם מבקרי הקולנוע בעיתונות שהעניקו לסרט ציון ממוצע של 3.7/5 מתוך 7 ביקורות.
לה פיגארו כינה את הסרט "ניצחון", ו"תופעה מצחיקה".
עם זאת, הביקורות בעולם דובר האנגלית היו פחות חיוביות; הסרט זכה לביקורות מעורבות בבריטניה ובארצות הברית.
ה"נשיונל פוסט" כתב כי:"ההומור של הסרט נכשל, כי לפעמים הוא חורג מגבולות הטעם הטוב עם הערות גזעניות ממשיות.
שנית (והרבה יותר חשוב בקומדיה) הוא לרוב לא מצחיק בכלל".
מגזין וראייטי כתב כי הסרט זכה לביקורת על כך שהוא "מנציח סטריאוטיפים גזעניים והזין את שנאת הזרים של צרפת".
בגלל התוכן השנוי במחלוקת של הסרט, היה לו תפוצה עולמית מועטה.
ה"טלגרף" הבריטי דיווח כי צופי הקולנוע הבריטים והאמריקאים לא יזכו לראות את הקומדיה הצרפתית הפופולרית, מכיוון שהיא נדחתה על ידי מפיצי סרטים, המחשיבים אותה כשגויה מבחינה פוליטית ואולי גזענית.
למה לחתולה אין חברים הוא ספר לילדים שנכתב על ידי הסופרת ענת אומנסקי, ואויר על ידי ולדימיר סולופ.
הספר יצא לאור בשנת 2000 בהוצאת ליתם.
החתולה חשבה שהיא היפה ביותר, הנהדרת והחכמה מכולם.
החתולה היפה שאלה מי רוצה לשחק איתה.
הכלב, הצב, הקרפדה, התרנגולת הביעו נכונות, אך כיוון שהיא מושלמת, ולהם יש "פגמים" היא לא הייתה מעוניינת לשחק איתם.
החתולה הרימה את אפה וציפתה שמישהו יבוא לשחק איתה.
כעבור יומיים של המתנה החלה להשתעמם והחליטה לצאת לחפש חבר מתאים לה.
לשאלתה מי רוצה לשחק אתה סירבו הציפור, העכבר, החיפושית ואפילו הפרפר.
החתולה ראתה את הכלב, הצב, התרנגול והקרפדה משחקים תופסת ביחד, ואמרה שהיא לא תתעקש בגין הסירוב שלהם, ושהיא תשחק רק עם מי שרק ירצה לשחק איתה.
היא שאלה שוב מי רוצה לשחק איתה.
הצב, הקרפדה והתרנגול סירבו לשחק איתה, הם גאים במי שהם.
על כך השיבה שממילא אף היא אינה מעוניינת לשחק אתם.
החתולה הרגישה אומללה ותהתה למה לא רוצים לשחק איתה.
החתולה - חיה גאוותנית, בעלת קריטריונים גבוהים לחברים.
הכלב, הצב, הקרפדה והתרנגולת - רצו לשחק ולהיות חברים של החתולה וניסו בדרכים שונות להתחבב עליה, והיא בכל זאת סירבה לשחק איתם.
הפרפר, הציפור, העכבר והחיפושית - לאחר כמה ימים החתולה שאלה אותם אם היא יכולה לשחק איתם, והם סירבו.
הספר עוסק בנושא חברות וכישורים חברתיים ומומלץ על יועצים חינוכיים.
מוסר ההשכל העומד מאחורי הסיפור הוא לא לשפוט לפי המראה החיצוני, שהוא פרט שולי בבריות.
יש לשפוט לפי ההתנהגות לסביבה ולאחרים.
"למה ככה עצובה" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי ישראלי עידן רייכל, ביחד עם המפיק המוזיקלי הישראלי סתיו בגר.
השיר יצא לאור ב-15 ביולי 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הליקון.
ב-13 ביולי 2020 הוכרזה יציאתו של השיר, תוך שהושק לו אתגר בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק.
השיר הוא שיר פופ מזרחי שנכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל וסתיו בגר.
רייכל ובגר שיתפו פעולה קודם לכן בשיר "כתוב מלמעלה".
בקולות השירה של השיר משתתף בן דודו של רייכל, ניצן ירקוני, טכנאי מערכות.
את עטיפתו של הסינגל ציירה בתו של רייכל.
בצאת הסינגל סיפר רייכל איך השיר נוצר: "התקופה הזו מורכבת מאד, משבר רציני, ואתגרים בלי סוף, מצב הרוח הוא אחד האתגרים, ושירים מרימים - חשובים, אז משתף אתכם בשיר שאולי יעלה אצלכם חיוך".
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-15 ביולי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו, ומציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת מעורבת, תוך שנתן לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה ואמר: "שיחקו המוזיקאים לפנינו.
יצא פולקלור ים תיכוני קליל משקל.
התזמור מעניק לשיר רוח מזרחית גבית רעננה.
יצא "תרגיל" מוזיקלי נחמד, שמן הסתם לא יכנס לפנתיאון של המוזיקה הישראלית, גם לא לרשימת עשרת השירים החשובים של עידן רייכל".
אתר פרוגי העניק לשיר ביקורת חיובית, באומרו כי השיר הוא "שיר שעוד לא שמענו כמותו קודם, שילוב מעניין, שעושה חשק לעוד".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורישראל15 ביולי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהליקון
"למה זה נגמר" הוא סינגל של הזמרים הישראלים דודו אהרון ועדן מאירי, אשר יצא לאור ב-2 בפברואר 2021.
השיר הוא הדואט השני של אהרון ומאירי, לאחר הלהיט "בחלומות שלנו", שיצא שנה לפני וזכה להצלחה.
את השיר כתבו דודו אהרון, נועם חורב ותמיר צור ללחן פרסי של הזמר האירני מוחסן יגנה .
בראיון משותף לישראל היום של אהרון ומאירי על הדואט השני שלהם, סיפר אהרון על רקע הפקת השיר: "אחרי ההצלחה של 'בחלומות שלנו' שלחתי לעדן את השיר החדש בביצוע שלי בלבד, אמרתי לו 'תקשיב, ולך תקליט באולפן של תמיר צור', המפיק המוזיקלי.
הוא ענה 'מה נפלת עלי עכשיו?
אני עמוס, אני בבאר שבע'...
אמרתי לו שאיך שהוא מסיים שם הוא רץ להקליט, כי זה הדואט הבא שלנו.
הוא שמע את השיר ואמר 'זה לגמרי הדואט הבא שלנו'".
דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית ותיאר אותו כ"בלדה רומנטית קליטה, קלילה וקיטשית שתופסת את האוזן למן השמיעה הראשונה, לא מעט הודות לשילוב הקולות בין השניים והכימיה הבוקעת משניהם, כשסביר להניח שהשיר יתעלה על להיטם הראשון כי לפחות לטעמי הוא הרבה יותר טוב".
השיר הגיע לראשונה למקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט, וצבר כ-75 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע.
שבועיים לאחר מכן, הגיע למקום הראשון, עם 151 השמעות.
הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוצו של אהרון ביוטיוב בסמוך לצאתו של הסינגל ובוים על ידי עמית ימין.
תוך כשבוע, הצליח השיר לצבור למעלה ממיליון צפיות.
למדא ורשה (פולנית: Stowarzyszenie Lambda Warszawa) הוא ארגון הלהט"ב הפולני הפועל עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב בשטחי המדינה הוותיק ביותר בפולין.
הוא נוסד באוקטובר 1997 על ידי פעילי "מרכז קשת בענן" אשר היה קיים בין השנים 1995-1997. כארגון ציבורי, מטרתו היא ליצור זהות חיובית עבור חברי קהילת הלהט"ב הפולנית ולבנות סובלנות חברתית כלפי מיעוטים מיניים.
בשנת 2004 רכש הארגון מעמד של ארגון אינטרס ציבורי (OPP), ומאז מוגדר כחלק מפדרציית מזוביה.
עזרה ותמיכה פסיכולוגית ללסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים: הקמת קו סיוע (שני עד שישי, 18-21:00: 022 628 5222), חובת משרד של פסיכיאטרים, מטפלים ועורכי דין; צ'אט אינטרנטי, קבוצות תמיכה ומפגשים (הן עבור חברי הקהילה והן עבור קרובי משפחתם שלהם).
מניעת HIV/איידס והתמכרויות: תוכנית יחסים בטוחים (פולנית: "Bezpieczne związki"), פעולות של עובדי רחוב ומסיבות במועדוני להט"ב, תפקיד משרדי במטה למדא ורשה, צ'אט אינטרנטי, פרויקטים למניעת התמכרויות, פורטל אינטרנט "www.bezpytan.pl".
פעילויות חברתיות המופנות לחברי הקהילה: מועדון סרטים, ספרייה וחדרי קריאה, ארגון דיונים ומפגשים על ספרות להט"ב וקבוצות תלמידים.
פעולות נגד אפליה: דו"ח על אפליה מינית בפולין ("Rapport o dyskryminacji ze względu na orientację seksualną w Polsce"), פעולות חברתיות כגון: כפר גלובלי (כחלק מקמפיין כולים שונים – כולים שווים של מועצת אירופה, מרץ 2007), פרויקט ספרייה חיה והדרכות נגד אפליה.
יחד עם הקמפיין נגד הומופוביה וארגוני להט"ב נוספים מרחבי אירופה (גרמניה, צרפת וספרד) למדא ורשה מעניק מדי שנה את פרס הסובלנות (Nagroda Tolerancji) עבור מדיניות נגד הדרה המבוססת על נטייה מינית.
זוכי פרס הסובלנות הפולני לאורך השנים היו: קז'ימייז' קוץ (2006), פיוטר פצביץ' (2007), מז'נה פוגוז'לסקה (2008) וזביגנייב הולדה (2009).
למדא ורשה הוא ארגון הלהט"ב הראשון והיחיד בפולין המעניק מענקי מיקרו לארגונים נוספים המסייעים לחברי הקהילה במסגרת "קרן סטונוול: מיקרוגרנט קרן למדא ורשה", תחרות הקרן הראשונה הושקה ב-28 במאי 2009.
קו סיוע ותוכנית עזרה משפטית ופסיכולוגית אשר התחילה ב-"מרכז קשת בענן" ב-1995 ופועלת מאז.
תוכנית יחסים בטוחים: מניעת HIV/איידס מאז 2000.
"יום ראשון עם למדא" (פולנית: "Niedziela z Lambdą") בין השנים 2002–2004 אשר כלל מפגשי סרטים ודיונים בבסטיליה, חנות פנקייקים בורשה.
"אני בוחר בסובלנות" ("Wybieram tolerancję"): פעולה הקשורה לבחירות לממשל עצמי בשנת 2006 (דיונים עם פקידים עתידיים לגבי יחסם לקהילת הלהט"ב הפולנית).
"עונה עבור גומי" ("Sezon na gumy"): פעולה הסברתית בכל פולין לגבי שימוש באמצעי מניעה והשלכותיהם (2007).
יצירה משותפת של ועדת הקמפיין הלאומי של פולין (NCC): ועדה המתאמת את הקמפיין הפולני "כולם שונים-כולם שווים" על ידי מועצת אירופה (2007-2008).
"הכפר הגלובלי", פעולה ארצית נגד הומופוביה (מרץ 2007).
פרויקט האקדמיה למלחמה באפליה: הכשרות לפקידי ממשל עצמי ופעילים לא ממשלתיים במסגרת השנה האירופית של שוויון סיכויים לכולם (ERRSW) במרץ 2008.
פרויקט "ספרייה חיה: בואו נדבר על גיוון" ("Projekt Żywa Biblioteka – porozmawiajmy o różnorodności") המציג דיונים על מגוון הזהויות האנושיות (2008–2009).
השקת "קרן סטונוול: מיקרוגרנט קרן למדא ורשה" מאז מאי 2008 המעניקה לארגוני להט"ב נוספים ברחבי פולין מענקי מיקרו עבור פעילותם.
שירות ייעוץ באתר "www.bezpytan.pl" מאז 2009.
פרויקט "נגד אפליה - זה לא קשה!" ("Przeciwdziałaj dyskryminacji – to nie jest trudne!"), פרויקט נגד אפליה על רקע מגדר, לקות, נטייה מינית, דת וגיל (2009).
היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית המשודרת בערוץ כאן 11, בבימויו של יואב שמיר.
בסדרה מציג דן אריאלי, פרופסור ישראלי לפסיכולוגיה וכלכלה התנהגותית, מחקרים הקשורים להתנהגות ביחסים בין אנשים ובהיררכיה בין מעמדות בשלל היבטים.
בחלק מן המחקרים משתתפים אנשים שעליהם נעשים הניסויים, וחלק אחר מוסבר על ידי חוקרים בכירים באקדמיה.
מספר פרק תאריך שידור שם הפרק ותוכנו 1 11 בינואר 2022 שינוי דעה - מדוע אנשים מקובעים בדעותיהם ומה גורם להם לשנות את עמדותיהם, החל מדברים קטנים וטריוויאליים ועד לשינוי מדיניות של מקבלי החלטות בכנסת ובממשלת ישראל.
2 18 בינואר 2022 חוסר ושוויון - מה גורם לחוסר שוויון כלכלי ומה הוא גורם לחברה.
מסביר את ההתנהגות האנושית סביב כסף ורכוש, וכן מושגים כגון עומס קוגניטיבי שגורם לנו לירידה ביכולת החשיבה בעת מצוקה כלכלית.
3 25 בינואר 2022 ביש ומזל - הפרק בוחן מהו מזל, האם הוא נשלט, ומה ההבדל בינו לבין אקראיות.41 בפברואר 2022שקר וכזב - הפרק דן בשאלה מדוע אנשים משקרים, באילו תנאים הם מתרגלים לכך ומהם "שקרים לבנים" ו"עיגולי פינות".
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאה2023פרסי האקדמיה לטלוויזיהסדרה עובדתיתלמה ככה?
עם פרופ' דן אריאלי – עונה 1הקלטה בסדרה עובדתית וסדרת תעודהעודד אופנהיים, עמרי ביטון, ויטלי גרינשפן, מישה ספקטור, גיל פרידמן
הייתה סדרה דוקומנטרית, אשר שודרה בכאן חינוכית.
הסדרה נוצרה על ידי יגאל שפירא, כרמית אייל-דהאן ויובל סגל, ובוימה על ידי דניאל אדר.
הסדרה החלה את שידוריה ב-24 במרץ 2022.
האם יכול להיות שלטעות זה דבר טוב?
איך בלגן יכול לעזור לנו?
ומתי דווקא כדאי לשבור את החוקים?
בסדרה דוקומנטרית מצחיקה וצבעונית, אודי ואביעד בודקים איך מה שנתפס אצלנו שלילי יכול להיות גם חיובי ומועיל.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאה2022פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוערסדרת תעודהלמה זה טוב?
"למה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה אברהם.
את השיר הוציאה לאור ביוני 2007 חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום הבכורה של הזמרת רק רצית אהבה.
ב-19 ביולי 2007 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-18. ב-9 באוגוסט השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע.
לבסוף, ב-6 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר שבעה שבועות רצופים.
למה לזברות אין אולקוס הוא ספר משנת 1994 (מהדורה שנייה – 1998, מהדורה שלישית – 2004) מאת הביולוג איש אוניברסיטת סטנפורד רוברט ספולסקי.
הספר מתואר כ"מדריך ללחץ, מחלות הקשורות ללחץ והתמודדות" על הכריכה של המהדורה השלישית שלו.
הכותרת נובעת מהנחת היסוד של ספולסקי שעבור בעלי חיים כמו זברות, הלחץ הוא בדרך כלל אפיזודי (למשל, בריחה מאריה), בעוד שלבני אדם, הלחץ הוא לרוב כרוני (למשל, דאגה לאבד את העבודה).
לכן, חיות בר רבות רגישות פחות מבני אדם להפרעות כרוניות הקשורות לסטרס כגון כיבים, יתר לחץ דם, ירידה בנוירוגנזה וניוון נוירוני מוגבר בהיפוקמפוס.
עם זאת, מתח כרוני מתרחש בחלק מהפרימטים החברתיים – ספולסקי חוקר בבונים – בעיקר בקרב אנשים בתחתית היררכיית הדומיננטיות החברתית.
ספולסקי מתמקד בהשפעות הגלוקוקורטיקואידים על גוף האדם, בטענה שהורמונים כאלה עשויים להיות שימושיים לבעלי חיים בטבע הבורחים מהטורפים שלהם, כמו בתגובת הילחם או ברח, אך ההשפעות השליליות על בני אדם גוברות כאשר ההורמונים האלה מופרשים בכמויות גבוהות או יותר, למשך פרקי זמן ארוכים.
ספולסקי מספר על ההיסטוריה של האנדוקרינולוגיה, כיצד התחום השתנה בעת גילוי הורמונים שונים.
רוב הספר מתמקד במנגנון הביולוגי של הגוף.
הפרק האחרון מתמקד בעזרה עצמית.
למה לזברות אין אולקוס טוען כי תופעות חברתיות כמו התעללות בילדים והלחץ הכרוני של עוני משפיעות על מתח ביולוגי, מה שמוביל לסיכון מוגבר למחלות ולנכות.
הספר זכה לביקורות חיוביות בעיקר.
Kirkus כינה את הספר "הסבר משעשע לאופן שבו מתח משפיע על הגוף ומה אנחנו יכולים לעשות כדי לנטרל את השפעותיו".
בארי קוורן (Keverne) כתב בביקורת עבור New Scientist: "כולם יכולים להפיק תועלת מקריאת למה לזברות אין אולקוס, ולקבל תובנות לגבי פעולת הגוף והנפש והסברים לכך שחלקנו פגיעים יותר מאחרים למחלות הקשורות ללחץ."
"למה כתבת לי שיר" (מוכר כ"שיר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
הוא יצא לאור ב-18 במאי 2001 בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השישי שלה, יותר ויותר (2001).
הוא נכתב על ידי דני דותן בהפקה והלחנה של אלי אברמוב.
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
לאחר שהוציאה את "מוכר הפרחים" כסינגל האחרון מ- (1999), החליטה אינטרנשיונל לשנות את הכיוון המוזיקלי לטובת הקלטת בלדה אלקטרונית, בשונה ממה שצפו ממנה מבקרי המוזיקה באותה העת.
"למה כתבת לי שיר" נשלח לרדיו ב-18 במאי 2001, והוצג כמועמד בפינה לשיפוטכם של רשת ג' בתחילת יוני באותה השנה.
זהו השיר הראשון של דנה בהפקתו של אלי אברמוב, שעבד עימה לצד דני דותן על כל אלבום האולפן השישי שלה, יותר ויותר (2001).
אברמוב עבד עם אינטרנשיונל על שירים נוספים שהוציאה גם בהמשך הקריירה שלה.
"למה כתבת לי שיר" הוגדר כשיר אלקטרוני המשלב מוזיקת פופ ומאופיין בדאון-טמפו.
"למה כתבת לי שיר" הציג צד שקט ועמוק יותר של אינטרנשיונל, והוא רמז על האופי של האלבום העתיד לצאת ועל הסגנון העמוק שזו כיוונה אליו באותה העת.
בראיונות השונים לתקשורת שקיימה, אינטרנשיונל הסבירה שכעת היא יותר רגועה ושלווה: .
בהמשך, התראיינה אינטרנשיונל והצהירה: .
ביוני 2017 אינטרנשיונל אישרה ש"למה כתבת לי שיר" יחודש במסגרת הקלטות אלבום האולפן החדש שלה שטרם יצא, כמחווה לפטירתו של אלי אברמוב.
מתוך ההודעה לעיתונות שצורף לסינגל רותי: .
פירוש המשפט בצרפתית שמופיע במילים "" הוא "למה כתבת לי שיר?".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם18 במאי 2001תקליטורNMC
"למה את דואגת (לא אין לי די)" הוא שיר שהקליט הזמר הישראלי קובי אוז.
הוא יצא לאור באוקטובר 2004, בחברת התקליטים הליקון, כסינגל האחרון מתוך אלבום האולפן השני של הזמר, דמעות וים.
את השיר כתב, הלחין והפיק אוז לבדו.
הוא מורכב משני בתים המתחילים במילים "למה את דואגת", ובפזמון החוזר שלו מופיעות המילים "לא, אין לי די".
עם השקת הפלטפורמה ספוטיפיי עלה השיר לשם כחלק מהאלבום, ושם הצליח לצבור למעלה מ־3,000 השמעות.
במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל דורג בשיאו במקום העשירי.
לֶמָּה (מיוונית λῆμμα 'הנחה') היא מונח בבלשנות המתאר את צורת המילון או המקור של קבוצת מילים בעלות אותה משמעות בסיסית.
לדוגמה, בעברית, המילים צִבְעוֹנִי, צִבְעוֹנִית, צִבְעוֹנִים ו-צִבְעוֹנִיות כולן שייכות לאותה הלמה - צִבְעוֹנִי.
למות השייכות לאותה קבוצה יהיו שייכות לאותו חלק דיבר.
בניגוד לשורש, למה מהווה קבוצה מצומצמת יותר, ולמעשה יכולות להיות למות רבות תחת אותו השורש - הלמות חִבּוּר, מַחְבֶּרֶת, מְחַבֵּר, חִבֵּר ו-הִתְחַבֵּר כולן שייכות לאותו השורש, ח־ב־ר.
ללמות תפקיד חשוב במיוחד בשפות עשירות מורפולוגית כגון עברית, ערבית וטורקית.
התהליך בו קובעים את הלמה של מילה נקרא לֶמָּטִיזַצְיָה(אנ').
בעברית, הליך הלמטיזציה מתבצע תכופות בלימודי הלשון בבתי הספר, כאשר התלמידים מתבקשים להטות את הפועל לצורת עבר-נסתר כדי לזהות את שורשו.
נטיית המילה הנבחרת בתור הלמה היא לרוב הנפוצה ביותר בקרב המילים שבקבוצת הלמה (המילה בעלת מידת המסומננות הנמוכה ביותר), אולם ישנן שפות בהן אופן בחירת הלמה שונה, למשל ע"פ צורת המקור.
בעברית, עבור שמות העצם והתואר, מקובל לבחור בצורת היחיד-זכר (נטולת שייכות) עבור הלמה, ובהרחבה בפועל, מקובל לבחור בצורת יחיד-זכר בעבר בגוף שלישי (עבר-נסתר) או בשם הפועל.
במילוני עבר נודע השימוש בצורת המקור המוחלט לחיפוש משמעותו של הפועל, אולם מירידת השימוש במקור המוחלט בשפה לטובת המקור הנטוי (שם הפועל), מילונים שונים בחרו בצורות שונות לארגון הפעלים - לפי עבר-נסתר (רב-מילים), לפי השורש (אבן-שושן) ולפי צורת ההווה (ספיר וההווה).
באופן דומה, בערבית משתמשים בצורת עבר-נסתר גם כן.
באנגלית, משתמשים בצורת היחיד עבור שמות עצם: tooth (שן) ולא teeth (שיניים), ובצורת המקור המוחלט עבור פעלים: go (הָלוֹך) ולא to goׁ (לָלֶכֶת) או went/gone (הָלַךְ).
ביפנית, צורת ההווה-עתיד נבחרת עבור פעלים - 食べる (אוֹכֵל\יֹאכַל) ולא 食べた(אָכַל).
"למה בכלל יש משהו?" (או "למה יש משהו ולא כלום?") היא שאלה על הסיבה לקיום הבסיסי.
השאלה נידונה על ידי מגוון פילוסופים ופיזיקאים, כולל גוטפריד וילהלם לייבניץ, לודוויג ויטגנשטיין, ומרטין היידגר.
היידגר כינה את השאלה "שאלת היסוד של המטאפיזיקה".
השאלה נשאלת בדרך כלל על כל הדברים, ולא על משהו ספציפי, כמו היקום או הרב-יקום, המפץ הגדול, חוקים מתמטיים ופיזיקליים, זמן או תודעה.
ניתן לראות את השאלה כשאלה מטאפיזית פתוחה, במקום לחפש תשובה מדויקת.
הפילוסוף היווני אריסטו טען שלכל דבר ביקום חייבת להיות סיבה, ששיאו בסיבה בלתי נגרמת.
ברטרנד ראסל השתמש במושג "עובדה אכזרית" כדי לענות על השאלה.
הפילוסוף בריאן לפטוב טען שלשאלה לא יכול להיות הסבר סיבתי (כפי שלכל סיבה חייבת להיות סיבה בעצמה) או הסבר תלוי (מכיוון שהגורמים הנותנים את המקרה חייבים להתקיים מראש), ושאם יש תשובה היא חייבת להיות משהו שקיים בהכרח (כלומר משהו שפשוט קיים, במקום שנגרם).
דייוויד יום טען שייתכן שאין צורך בגורם במקרה של היווצרות היקום.
כיוון שהיווצרות היקום היא חוויה חיצונית לנו ועשויה להיות כפופה לכללים שונים.
הפילוסוף סטפן לאו אמר שאולי אין צורך בתשובה לשאלה, שכן היא מנסה לענות על שאלה שנמצאת מחוץ למסגרת מרחבית-זמנית, מתוך מסגרת מרחבית-זמנית.
הוא משווה את השאלה לשאלה "מה יש מצפון לקוטב הצפוני?".
סידני מורגנבסר ענה על השאלה בשנינות, באמרה : "אם לא היה שום דבר עדיין היית מתלונן!", או "גם אם לא היה כלום, עדיין לא היית מרוצה!".
הפילוסוף של הפיזיקה דין ריקלס טען שישנה אפשרות שמספרים ומתמטיקה (או החוקים הבסיסיים שלהם) מוכרחים להתקיים.
הפיזיקאי שון קרול טוען, כמו ברטרנד ראסל, ש"כל ניסיון להסביר את קיומו של משהו ולא כלום, חייב בסופו של דבר להגיע לתחתית במערך של עובדות גסות; היקום פשוט קיים, ללא סיבה או הסבר סופיים."
גוטפריד וילהלם לייבניץ התייחס לאלוהים כסיבה מספקת לקיום של כל מה שקיים.
לייבניץ אפיין את אלוהים כ"סיבת עצמו" ו"הסיבה לעצם קיומו" ובכך השיב על השאלה למה משהו קיים - כי אלוהים קיים, ואלוהים קיים כי קיומו נובע מעצמו ("סיבת עצמו").
הפילוסוף רוי סורנסן כתב באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד כי עבור פילוסופים רבים, השאלה היא בלתי אפשרית במהותה, כמו תרבוע העיגול, ואפילו קיומו של אלוהים לא מספק לה תשובה:
הפילוסוף הפרה-סוקרטי פרמנידס היה מההוגים המערביים הראשונים שהטילו ספק באפשרות קיומו של כלום, כאשר טבע את האקסיומה: .
הוגים רבים אחרים, כמו Bede Rundle, אמרו שניתן לטעון שהאין הוא בלתי אפשרי שכן כבר יש קיום.
הפילוסוף בן זמננו רוי סורנסן טען שלגיטימי לשאול מדוע אי-קיום או "כלום" אינם אפשריים, גם אם ברור שזה המקרה.
רוברט נוזיק תיאר בפרק השני של ספרו, "הסברים פילוסופיים", את התשובות האפשריות לשאלה:
"למה כובע: עלילות בָּרְיַהוּ" (בצ'כית: Pan Tau) היא סדרת טלוויזיה בת 33 פרקים (בארץ שודרו 13 פרקים) ו-3 עונות ששודרו בין השנים 1970–1979 שנוצרה בידי הטלוויזיה הצ'כו-סלובקית (ČST), בשיתוף פעולה עם אולפני ברנדוב ורשת הטלוויזיה הגרמנית Westdeutscher Rundfunk (WDR).
לסדרה קדם סרט פיילוט והיא תמה עם סרט נוסף שהופק בשנת 1988.
הדמות הראשית, הקוסם בריהו, תקשר באמצעות פנטומימה לרוב וגולם בידי אוטו סימאנק (1925–1992).
הסדרה נכתבה בידי אוטה הופמן ובוימה בידי ג'ינדריץ' פולאק.
הפרקים עקבו אחר הקוסם בריהו שעזר לילדים ומבוגרים, בדרכו המצחיקה, בפתרון בעיות בחייהם.
הקוסם בריהו אופיין בחיוך אדיב ומיודד והיה מאופיין בלבוש אלגנטי, לצד מטריה.
הוא היה מזוהה בעיקר בחבישת כובע באולר.
באמצעות נקישה כל כובעו, הקוסם בריהו היה הופך לבובת-צעצוע, והיה מחייה חפצים שונים.
עבור מבוגרים הוא היה לרוב בלתי נראה.
למרות שבזמן יצירת הסדרה, צ'כוסלובקיה הייתה תחת שליטה קומוניסטית, דבר זה לא הוצג באופן ברור בסדרה עבור הצופים, והקוסם בריהו זכה להצלחה גדולה במספר מדינות משני צדדיו של מסך הברזל, ילדים והורים כאחד.
בשנת 2020 יצא אתחול בכיכובו של השחקן מאט אדוארדס בתפקיד בקוסם בריהו.
בפרק השלישי בעונה אחת "הרפתקאות בשלג" הופיעה איוונה מארי זלניצ'קובה, שלימים תהיה מוכרת כאיוונה טראמפ, גרושתו של דונלד טראמפ, וזה היה תפקידה הראשון בטלוויזיה.
"למה את?" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי ילד, אשר יצא ב-14 באפריל 2024, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלו, "ילד" (2024).
השיר זכה להצלחה מיידית ברשתות החברתיות, ובעיקר בטיקטוק, ונכנס למקום ה-8 במצעד המוזיקה היטליסט של מאקו.
השיר "למה את" הוא בסגנון פופ רוק, המשלב בתוכו מאפיינים הומוריסטיים ומתאר סיטואציה רומנטית שבה מושא האהבה של הזמר אינה מגיבה לו באופן הרצוי.
אחד מהקטעים המוכרים בשיר הוא הפזמון: "אני לא ספגטי.
יכול להיות שאת מסננת אותי?
יכול להיות שאת מעצבנת אותי?", שהפך לפופולרי במיוחד ברשת החברתית טיקטוק, שם צבר אלפי שימושים ומיליוני צפיות.
לאחר צאתו של השיר ובעקבות הצלחתו הוויראלית, נכנס השיר למקום ה-20 במצעד "היטליסט" של מאקו, והיה לשירו הראשון של ילד שנכנס למצעד זה.
שבוע לאחר מכן, נכנס לעשירייה הפותחת.
גם במצעד הרשמי של גלגלצ זכה השיר להצלחה, כאשר נכנס למקום השישי.
למה האבולוציה נכונה הוא ספר מדע פופולרי מאת הביולוג האמריקאי ג'רי קוין.
הוא פורסם בשנת 2009, שכונה "שנת דרווין" מכיוון שהוא מציין את יום הולדתו המאתיים של צ'ארלס דרווין ומאה וחמישים שנה לפרסום ספרו הנודע "מוצא המינים".
קווין בוחן את העדויות לאבולוציה, שחלקן היו ידועות לדרווין (על בסיס ביוגאוגרפיה) וחלקן התגלו בשנים האחרונות (ביולוגיה מולקולרית).
הספר היה ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, והמבקרים שיבחו את ההיגיון בטיעוניו של קווין ואת בהירות כתיבתו.
הוא הודפס מחדש כחלק מסדרת Oxford Landmark Science.
הספר יצא לאור בעברית בשנת 2013 בהוצאת עליית הגג ומשכל, בתרגומה של עדי מרקוזה-הס.
הפרק ראשון בספר נקרא "מהי אבולוציה?", וכולל סקירה קצרה של תאוריית האבולוציה, המונעת באמצעות ברירה טבעית, ודן בה כתיאוריה ועובדה.
קווין כותב, כי "התהליך פשוט להפליא.
הוא דורש רק שפרטים ממין שונים יהיו בעלות שונות גנטית ביכולתם לשרוד ולהתרבות בסביבתם.
בהתחשב בכך, הברירה הטבעית - והאבולוציה - הן בלתי נמנעות."
הפרק שני, "כתוב בסלעים", בוחן עדויות לאבולוציה מתחום הפלאונטולוגיה.
האבולוציה של לווייתנים מ-Artiodactyls נשמרת היטב, כפי שתועדה על ידי אינדוהיוס, פקיצ'טוס, אמבולוצטוס, רודוקטוס, בזילוזאורוס ודורודון.
קיומם של רבים מתוך המאובנים הללו נחזה מתוך התאוריה עוד לפני שהתגלו, דוגמה לכוח הניבוי של האבולוציה.
האבולוציה גם מנבאת היכן ומתי המאובנים הללו אמורים להתרחש בתיעוד המאובנים (באילו שכבות סלע, באילו מקומות בעולם), ותחזיות אלו אושרו (ישנן דוגמאות רבות אחרות למאובני מעבר, כגון אלו המתעדות את האבולוציה של סוסים).
מאובני המעבר באבולוציה האנושית נדונים בפרק השמיני.
מבט ישן-חדש על שנאת ישראל הוא ספרו של הרב דורון פרץ, העוסק בניתוח תופעות האנטישמיות והדמוניזציה של מדינת ישראל תוך שימוש במטאפורה ייחודית של נגיף.
בספר נטען כי רעיונות הרסניים אינם חודרים אל הלב בקלות, משום שלבני אדם קיימת מערכת חיסונית מוסרית טבעית – המצפון.
רק רעיון העומד במבחן הלגיטימציה המוסרית מסוגל לעקוף מערכת זו, ולהניע אנשים לפעול בשמו.