tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רוסיה סיימה במקום ה-4 עקב ההפסד לדנמרק בפער גדול מזה שניצחה את פינלנד בבית המשולש ביניהן.
מבית זה העפילו הולנד ואוסטריה, שעשתה זאת לראשונה בתולדותיה.
אוקראינה שסיימה שלישית העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3.
מקדוניה הצפונית סיימה במקום ה-4 בהופעת הבכורה שלה בטורניר.
מבית זה העפילו אנגליה, קרואטיה וצ'כיה שסיימה שלישית אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. סקוטלנד סיימה במקום ה-4 עם נקודה בודדת.
מבית זה העפילו שוודיה וספרד.
סלובקיה שסיימה במקום השלישי הודחה עקב מאזן שערים שלילי אל מול הקבוצות שסיימו במקום ה-3 בבתים המקבילים.
פולין סיימה במקום ה-4 ללא ניצחון.
מבית זה העפילו צרפת, גרמניה ופורטוגל שסיימה שלישית, אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. הונגריה סיימה במקום ה-4 ללא ניצחון.
במהלך משחק שלב הבתים הראשון בבית ב', התמוטט שחקן נבחרת דנמרק כריסטיאן אריקסן.
המשחק הופסק וחודש לאחר כשעתיים.
במשחק של אנגליה מול קרואטיה עלה כמחליף ג'וד בלינגהאם, בגיל 17 ו-349 ימים, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בתולדות אליפות אירופה בכדורגל.
שיא זה נשבר מאוחר יותר עוד בשלב הבתים על ידי קספר קוזלובסקי מנבחרת פולין במשחק מול נבחרת ספרד כשהוא בגיל 17 ו-246 ימים.
במהלך המשחק של סקוטלנד מול צ'כיה בשלב הבתים, פטריק שיק שחקן צ'כיה כבש שער בהקשתה ממרחק של 45.4 מטר, השער שנכבש מהמרחק הרב ביותר בתולדות הטורניר.
שער זה גם נבחר לבסוף לשער הטורניר.
במשחק של פורטוגל נגד הונגריה בשלב הבתים עלה כריסטיאנו רונאלדו לראש רשימת כובשי השערים באליפות אירופה בכדורגל בכל הזמנים כשכבש את שערו ה-10 באליפויות אירופה בפנדל ושבר את השיא של מישל פלאטיני (9 שערים).
כמו כן באותו משחק הפך רונאלדו לשחקן שהופיע בהכי הרבה טורנירי אליפות אירופה (שיחק ב-5 טורנירי אליפות אירופה רצופים מ-2004) ולשחקן שכבש בהכי הרבה טורנירי אליפות אירופה (כבש שער בכל אחד מ-5 הטורנירים שהשתתף בהם).
בנוסף, במשחק נגד צרפת בשלב הבתים כבש רונאלדו את שערו ה-109 במדי נבחרתו ובכך השווה את שיאו של עלי דאי של הכי הרבה שערים לשחקן אחד במסגרת משחקים בינלאומיים של נבחרות בכל הזמנים.
ניצחונה של ספרד על סלובקיה 5–0 בשלב הבתים הוא הניצחון הגבוה ביותר בהיסטוריה של אליפות אירופה בכדורגל (ביחד עם 4 ניצחונות נוספים מאליפויות אירופה קודמות).
השער שכבש לוק שו במשחק הגמר נגד איטליה היה השער המהיר ביותר בתולדות משחקי הגמר של היורו (117 שניות).
בסיום הטורניר, ג'אנלואיג'י דונארומה, זכה בפרס השחקן המצטיין של הטורניר.
ובכך הפך לשוער הראשון שזוכה בפרס הזה, ולשחקן הצעיר ביותר שזוכה בו.
השחקן המצטיין: ג'אנלואיג'י דונארומה, שוער נבחרת איטליה
הכובש המצטיין: כריסטיאנו רונאלדו (5 שערים ובישול)
שער הטורניר: פטריק שיק (2-0 נגד סקוטלנד)
+שוערהגנהקישורהתקפה ג'אנלואיג'י דונארומה קייל ווקר הארי מגווייר לאונרדו בונוצ'י לאונרדו ספינאצולה ז'ורז'יניו פדרי פייר-אמיל הויביאו ראהים סטרלינג רומלו לוקאקו פדריקו קייזה
יורו 2024 היה טורניר אליפות אירופה בכדורגל, שנערך בגרמניה מ-14 ביוני עד ל-14 ביולי 2024, שבו נערך משחק הגמר באצטדיון האולימפי בברלין.
נבחרת ספרד זכתה בטורניר, לאחר שניצחה 1:2 את נבחרת אנגליה במשחק הגמר.
במרץ 2012 הודיעה הולנד (שאירחה יחד עם בלגיה את יורו 2000) כי היא מעוניינת באירוח יורו 2024. בדצמבר 2012 דווח כי אסטוניה מנהלת משא ומתן על הצעת אירוח לטורניר יחד עם רוסיה (שזכתה באירוח מונדיאל 2018).
התאריך האחרון להגשת הצעה היה ב־3 במרץ 2017, וב־8 במרץ אישרה אופ"א כי רק גרמניה וטורקיה הגישו הצעות לאירוח הטורניר.
בגרמניה נרשמו 18 אצטדיונים, כולל כל 12 המארחים של מונדיאל 2006, בבקשה לארח משחקים בטורניר.
הצעתה של דרזדן נפסלה בעקבות מצבו הגרוע של האצטדיון, פרייבורג, קרלסרוהה וקייזרסלאוטרן משכו את הצעתן לפני שהחל שלב הסינון, כך שנותרו 14 מועמדים לאחר התאריך האחרון להגשת ההצעות.
בספטמבר 2017 בחרה הפדרציה את 10 המקומות הסופיים לאירוח הטורניר: ברלין, מינכן, דורטמונד, גלזנקירכן, שטוטגרט, המבורג, דיסלדורף, קלן, לייפציג ופרנקפורט.
הצעותיהן של נירנברג, הנובר, מנשנגלדבאך וברמן נדחו.
באוקטובר 2017 פרסמה ההתאחדות הטורקית את הצעת האירוח המפורטת, שכללה את הערים הבאות: איזמיט, איסטנבול (2 אצטדיונים), אנטליה, אנקרה, אסקישהיר, בורסה, גזיאנטפ, טרבזון וקוניה.
ההגשה הרשמית של שתי ההצעות המלאות בוצעה באפריל 2018.
בחירת המארחת נעשתה בהצבעה חשאית של הוועד הפועל של אופ"א, ב־27 בספטמבר 2018 במטה אופ"א שבניון, שווייץ.
נציגי גרמניה וטורקיה היו מנועים מהצבעה, נציג נוסף נעדר עקב מחלה, מה שהותיר 17 קולות חוקיים מתוך 20. במקרה של תיקו, קולו של נשיא אופ"א, אלכסנדר צ'פרין, יכריע.
+ תוצאות ההצבעה מדינה קולות 12 4 נמנע 1 סך הכול 17
גרמניה המערבית אירחה בעבר את יורו 1988 ומונדיאל 1974. כמו כן, מונדיאל 2006 נערך בגרמניה המאוחדת.
כמארחת, גרמניה העפילה באופן אוטומטי.
23 המקומות הנותרים יוכרעו בטורניר מוקדמות; 20 הנבחרות שסיימו בשני המקומות הראשונים ב-10 הבתים בשלב המוקדמות יעפילו לטורניר, שלושת המקומות הנותרים יוכרעו בפלייאוף.
המקומות בפלייאוף יוענקו לנבחרות הטובות ביותר בליגת האומות שלא העפילו דרך טורניר המוקדמות הראשי.
הגרלת מוקדמות יורו 2024 נערכה ב-9 באוקטובר 2022 בפרנקפורט.
עשר ערים נבחרו לארח את הטורניר:
הגרלת שלב הבתים התקיימה בדצמבר 2023 באלבפילהרמוני בהמבורג, גרמניה.
הנבחרות דורגו לפי הדירוג הכללי של מוקדמות יורו 2024. , מארחת הטורניר, הוגרלה באופן אוטומטי לבית א'.
אופ"א פרסמה את לוח הזמנים של הטורניר ב-10 במאי 2022. שעות המשחקים לא פורסמו, מלבד משחק הפתיחה, חצאי הגמר והגמר.
12 הנבחרות שסיימו באחד משני המקומות הראשונים ו-4 הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר מתוך 6 הנבחרות שסיימו במקום השלישי, יעפילו לשמינית הגמר.
במקרה של שוויון בנקודות, הדירוג הפנימי בשלב הבתים ייקבע לפי שוברי השוויון הבאים:
מספר גבוה יותר של נקודות במשחקים בין הקבוצות המעורבות.
הפרש שערים גבוה יותר במשחקים בין הקבוצות המעורבות.
מספר גבוה יותר של שערים שהובקעו במשחקים בין הקבוצות המעורבות.
במידה ולאחר החלת שוברי השוויון 1–3 עדיין ישנן קבוצות השרויות בשוויון, קריטריונים 1–3 מוחלים מחדש על הקבוצות שבשוויון על מנת לקבוע את הדירוג הסופי שלהן.
אם הליך זה אינו מוביל לשבירת השוויון, כללים 5–11 חלים:
הפרש שערים גבוה יותר בכל משחקי הקבוצה
מספר גבוה יותר של שערים שהובקעו בכל משחקי הקבוצה.
מספר גבוה יותר של שערי חוץ שהובקעו בכל משחקי הקבוצה.
מספר גבוה יותר של ניצחונות בכל משחקי הקבוצה.
מספר גבוה יותר של ניצחונות חוץ בכל משחקי הקבוצה.
מספר נמוך יותר של נקודות משמעת (כרטיס צהוב – נקודה אחת; כרטיס אדום ישיר או צהוב שני – 3 נקודות; כרטיס צהוב ואחריו כרטיס אדום ישיר – 4 נקודות)
מיקום בדירוג הכללי הסופי של מוקדמות יורו 2024
נבחרת סיימה במקום השני לפני עקב עדיפות בשובר שוויון במספר נמוך יותר של נקודות משמעת.
4 הנבחרות במקום השלישי בכל בית עם המאזן הטוב ביותר מעפילות לשלב הנוקאאוט.
נבחרת סיימה במקום הראשון לפני עקב עדיפות בשובר שוויון במספר נמוך יותר של נקודות משמעת.
בשלב הנוקאאוט, שוויון בתום הזמן החוקי יוכרע באמצעות הארכה בת 30 דקות.
שוויון בתום ההארכה יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.
כמו בכל טורנירי היורו מאז יורו 1984, אין משחק על המקום השלישי.
משחקי שמינית הגמר תלויים בחלקם בבתים שמהן העפילו ארבע הנבחרות שסיימו במקום השלישי.
+ביתמנצחתסגניתמקום שלישי (ה-4 הטובות ביותר)א'—ב'—ג'ד'ה'ו'
שער עצמי אחד (10 שחקנים)
רודרי, קשר וקפטן נבחרת ספרד
לאמין ימאל (בגיל 17 שנים ויום)
לאמין ימאל (1–1 מול צרפת, המשחק נגמר בסופו של דבר 1–2)
+שוערהגנהקישורהתקפה מייק מניאן קייל ווקר מנואל אקאנג'י ויליאם סאליבה מארק קוקורייה דני אולמו רודרי פביאן רואיס לאמין ימאל ג'מאל מוסיאלה ניקו ויליאמס
הסמליל הרשמי נחשף ב-5 באוקטובר 2021 בטקס שנערך באצטדיון האולימפי בברלין.
הסמל מתאר את גביע הנרי דלוניי וסביבו 24 פרוסות צבעוניות, המסמלות את 24 הנבחרות המשתתפות, בצורת אליפסה, המסמלת את גגו של האצטדיון האולימפי, בו ייערך הגמר.
בנוסף, לכל אחת מ-10 הערים המארחות ישנו סמליל ייחודי, הכולל מבנים מקומיים; שער ברנדנבורג בברלין, Dortmund U-Tower בדורטמונד, מגדל הריין בדיסלדורף, האלבפילהרמוני בהמבורג, אנדרטת קרב האומות בלייפציג, פראואנקירכה במינכן, קתדרלת קלן בקלן, ועוד.
הסלוגן הרשמי של הטורניר הוא (באנגלית ובגרמנית): "United by Football.
בישראל, רכשה צ'רלטון את זכויות השידור.
המשחקים שודרו בערוצי הספורט של צ'רלטון ובנוסף שודרו 20 משחקים בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי, לאחר שסיכם על שיתוף פעולה עם צ'רלטון.
יורו 2028, יהיה הטורניר ה-18 של אופ"א, אותו יארחו אנגליה, אירלנד, סקוטלנד, ו-ויילס.
תהיה זאת הפעם השלישית שאנגליה מארחת את היורו, לאחר שאירחה את יורו 1996 ואצטדיון ומבלי אירח משחקים ביורו 2020. בנוסף, גם האמפדן פארק בסקוטלנד אירח משחקים באותה תחרות.
ההחלטה לבחור באנגליה כמארחת יורו 2028 התקבלה ב-10 באוקטובר 2023 בקונגרס אופ"א שנערך בניון, לאחר שטורקיה ויתרה על הצעתה ליורו הזה בשביל לארח את יורו 2032 יחד עם איטליה.
עשר ערים נבחרו לארח את הטורניר.
שני אצטדיונים בולטים שלא נבחרו לארח הם אצטדיון אנפילד של ליברפול, שנפסל מפני שאורך המגרש היה קצר מדי לסטנדרט של אופ"א, ואולד טראפורד של מנצ'סטר יונייטד שנפסל מפני שהמועדון לא היה יכול להבטיח לסיים את השיפוצים שיעלו אותו לסטנדרט של אופ"א עד הטורניר.
תחילה הייתה אמורה צפון אירלנד לקחת חלק באירוח הטורניר, אולם לאחר שלא הצליחה להעמיד אצטדיון העומד בדרישות האירוח, היא הודחה מאירוחו.
לונדון קארדיף מנצ'סטראצטדיון ומבליאצטדיון טוטנהאם הוטספראצטדיון המילניוםאצטדיון סיטי אוף מנצ'סטרתכולה: 90,652תכולה: 62,332תכולה: 73,952תכולה: 61,000 ליברפול ניוקאסלאצטדיון אברטוןסנט ג'יימס פארקתכולה: 52,888תכולה: 52,305 ברמינגהאם גלאזגו דבליןוילה פארקהאמפדן פארקאצטדיון אביבהתכולה: 52,190תכולה: 52,032תכולה: 51,711
ו- – ב-2015 וב-2016 הביעו נציגים של התאחדות הכדורגל האנגלית עניין בכך שמדינות הממלכה המאוחדת ואירלנד יארחו את יורו 2028.
מדינות שהביעו עניין בלארח אך לא הגישו הצעה
, , , , ו- – ב-4 במרץ 2016 הכרידה התאחדות הכדורגל הדנית על התארגנות להגשת הצעה לאירוח הטורניר יחד עם שוודיה, נורווגיה ופינלנד, בתוספת משחקים באיסלנד ובאיי פארו.
ו- – ב-12 בספטמבר 2018 הכריזה התאחדות הכדורגל הספרדית על התעניינות שלה ביחד עם התאחדות הכדורגל הפורטוגזית להתמודד על אירוח יורו 2028 ומונדיאל 2030.
, , ו- – בפגישה של שרי הנוער והספורט של רומניה, בולגריה, סרביה ויוון בפברואר 2019, אושר רשמית שארבע המדינות יגישו הצעה משותפת לאירוח יורו 2028 ומונדיאל 2030.
– ב-15 באוגוסט 2019 הכריזה התאחדות הכדורגל הטורקית שטורקיה תתמודד על אירוח יורו 2028. זהו הניסיון השישי ברציפות של טורקיה לזכות באירוח היורו, לאחר שנכשלה בכל חמש הפעמים האחרות (2008, 2012, 2016, 2020 ו-2024).
טורקיה פרשה מההצעה כדי לארח את יורו 2032 עם איטליה.
– בפברואר 2019 הודיע נשיא התאחדות הכדורגל האיטלקית שההתאחדות מתעניינת באירוח הטורניר.
ההצעה עברה שכלול על ידי נשיא ההתאחדות לאחר זכייתה של ביורו 2020. איטליה פרשה מההצעה כדי לארח את יורו 2032 עם טורקיה.
– ב-12 ביוני 2021 הביע מנהל הוועדה המארגנת של יורו 2020 התעניינות בכך שרוסיה תארח את יורו 2028 או את יורו 2032, אך אופ"א הכריזה שההצעות יפסלו בגלל מלחמת אוקראינה–רוסיה.
אליפות אירופה בכדורגל 2032 של אופ"א, המכונה בדרך כלל יורו 2032 של אופ"א או פשוט יורו 2032, תהיה אליפות אירופה ה-19 של אופ"א, אליפות הכדורגל הבינלאומית הארבע שנתית שאורגנה על ידי אופ"א עבור נבחרות הגברים הבכירות של האיגודים החברים בה.
איטליה וטורקיה יארחו את הטורניר, אשר אמור להתקיים בין יוני ליולי 2032.
זו תהיה הפעם הרביעית שמשחקי אליפות אירופה מתקיימים באיטליה, אשר אירחה בעבר את הטורנירים של 1968, 1980 ו-2020; בעוד שזו תהיה הפעם הראשונה בה מתקיימים משחקים בטורקיה.
על מדינות להגיש הצעה עם עשרה אצטדיונים, אחד מהם חייב לכלול 60,000 מושבים, אחד מהם (רצוי שניים) חייב לכלול 50,000 מושבים, ארבעה מהם חייבים לכלול 40,000 מושבים ושלושה מהם חייבים לכלול 30,000 מושבים.
הוועד הפועל של אופ"א הודיע ב-16 בדצמבר 2021 כי תהליך הגשת ההצעות יתקיים במקביל לזה של יורו 2028. מציעים מעוניינים יכולים להציע הצעות לכל אחד מהטורנירים.
שלוש הצעות (אחת שנחשבה מאוחר יותר לא כשירה) התקבלו על ידי אופ"א לפני המועד האחרון של 23 במרץ 2022.
ו - שתי המדינות הגישו הצעות בנפרד, וב-28 ביולי אופ"א הודיעה רשמית ששתי ההצעות תתאחד להצעה אחת על אירוח הטורניר.
- בפברואר 2019, נשיא התאחדות הכדורגל האיטלקית התראיין בערוץ סקיי ספורט איטליה, ואמר שההתאחדות מתעניינת באירוח הטורניר.
ההצעה עברה שכלול על ידי נשיא ההתאחדות, כמה ימים אחרי הניצחון של איטליה ביורו 2020. בפברואר 2022 הודיעה ההתאחדות האיטלקית שהם ימשיכו עם הצעתם המקורית, שהיא לארח את יורו 2032, מכיוון שהיא תאפשר יותר זמן להשקיע באצטדיונים ובמתקנים.
- התאחדות הכדורגל הטורקית הצהירה על עניין שלה לארח את יורו 2028 או יורו 2032.
- רוסיה הודיעה על הצעתה ב-23 במרץ, למרות האיסורים הנוכחיים של אופ"א על השתתפות מועדונים רוסים ונבחרת רוסיה עקב פלישת המדינה לאוקראינה.
ב-2 במאי, אופ"א הכריזה על הצעות של אירוח יורו 2028 ו-2032 כבלתי כשירות.
כמארחת, איטליה וטורקיה העפילו לטורניר באופן אוטומטי.
המקומות הנותרים ייקבעו על ידי טורניר מוקדמות.
ב-12 באפריל 2023, גם התאחדות הכדורגל האיטלקית וגם התאחדות הכדורגל הטורקית הגישו רשימה של 10 אצטדיונים לארח את התחרות, כשהן היו הצעות נפרדות.
מכיוון שההצעה הפכה להצעה משותפת, כל מדינה תבחר במקום זאת חמישה אצטדיונים לטורניר הגמר.
בחירת עשרת האצטדיונים - חמישה בכל מדינה - תוכרע באוקטובר 2026.
מילאנורומאנאפוליבאריפירנצהסן סירוסטאדיו אולימפיקואצטדיון דייגו ארמנדו מראדונהאצטדיון סאן ניקולהאצטדיון ארטמיו פרנקיתכולה: 75,817תכולה: 70,634תכולה: 54,726 תכולה: 58,270 תכולה: 43,147 טורינוורונהבולוניהג'נובהקליאריאצטדיון אליאנץאצטדיון מארקאנטוניו בנטגודיאצטדיון רנאטו דאל'ארהאצטדיון לואיג'י פראריסתכולה: 41,507תכולה: 39,371 תכולה: 36,205תכולה: 38,279תכולה: 30,000איסטנבולבורסהאנקרהאצטדיון אטאטורקאצטדיון טורק טלקוםאצטדיון שיקרי סראג'ולותכולה: 74,753תכולה: 53,798תכולה: 47,834תכולה: 43,331תכולה: 45,000קוניהטרבזוןאנטליהגזיאנטפאסקישהירתכולה: 42,000תכולה: 40,782תכולה: 32,537תכולה: 33,502תכולה: 32,500
יורוליג , היא ליגת כדורסל אירופית פרטית לקבוצות הבכירות ביותר ביבשת.
משנת 2001, היורוליג מנוהל ומאורגן על ידי חברת יורוליג בסקטבול.
נחשבת לליגה השנייה בטיבה בעולם, אחרי ליגת ה-NBA.
בשנת 2001, היורוליג החליפה את המפעל פיב"א יורוליג (בעבר גביע אירופה לאלופות, או פשוט גביע אירופה, ובשנותיו האחרונות נקרא סופרליג), אשר היה מנוהל על ידי פיב"א משנת 1958.
21 מועדונים שונים זכו ביורוליג, 14 מהם זכו בתואר יותר מפעם אחת.
המועדון המצליח ביותר במפעל הוא ריאל מדריד, עם אחת עשרה זכיות.
הרעיון לקיים תחרות יבשתית לקבוצות אלופות באירופה מיוחס לעיתון ל'אקיפ ולעיתונאי גבריאל האנו אשר הגה את הרעיון בשנת 1954 לאחר שצפה במשחק בין קבוצות הכדורגל וולבס ובודפשט הונבד.
שנתיים לאחר שהתחרות הראשונה לקבוצות אלופות נוסדה בשנת 1955 הרעיון עלה גם אצל ראשי הכדורסל באירופה, אשר התדיינו בזמן אליפות אירופה לאומות 1957 האם לקיים תחרות דומה גם לקבוצות הכדורסל.
הוקמה ועדה שהחליטה לחיוב לקיים את התחרות לקבוצות אלופות של הליגות האירופיות, ואף מליגות של קבוצות מהמזרח התיכון שאינן באירופה, אשר היו מעוניינות בכך לראשונה בשנת 1958.
בראשית דרכו התקיים המפעל בדומה למקבילו בכדורגל, בצורה של משחקי בית חוץ שבהם סיכום שתי התוצאות קובע את המנצחת.
בעונת הוחלט לקיים פיינל פור במקום נייטרלי, ולהוסיף שלב בתים של ארבע קבוצות כל אחד לפניו.
הפיינל פור נשמר גם לעונה הבאה, אולם לאחריה הוחלט להחליפו במשחקי בית וחוץ בשלב חצי הגמר ומשחק גמר בודד במקום נייטרלי.
בעקבות ההצלחה היחסית החליטה פיב"א לייסד מפעל מקביל לגביע אירופה לאלופות, לקבוצות מחזיקות גביע אשר התקיים לראשונה בעונת .
מספר שנים לאחר מכן הוחלט לקיים את גביע קוראץ' בנוסף לתחרויות הקיימות, גביע לסגניות ומקומות 3–4 בליגות בארצן.
בעונת שונתה השיטה לשני בתים בשיטת ליגה בני שש קבוצות בשלב רבע הגמר אחרי סיבובים מוקדמים בשיטת בית וחוץ, בסיומן משחקי בית וחוץ בחצי הגמר וגמר במקום נייטרלי.
בעונת שונתה השיטה שוב, הפעם לבית גמר בשיטת ליגה בן שש קבוצות לאחר בתים מוקדמים בני ארבע קבוצות כל אחד בשיטת ליגה.
בסיום בית הגמר שתי הראשונות העפילו למשחק גמר במקום נייטרלי.
שיטת בית הגמר התקיימה, בשינויים קלים (ביטול שלבי הבתים המוקדמים במשחקי בית וחוץ, ובעיקר החזרת משחקי פיינל פור היורוליג בעונת ) עד להרחבת המפעל בעונת ומיתוגו בשם הליגה האירופית.
ההצלחה בה זכתה התחרות בשנות ה-80 חייבה את הרחבת המפעל משמונה קבוצות בשלב בית הגמר ל-16 קבוצות בשני בתים כאשר בכל בית מתמודדות בשלב הבתים 8 קבוצות, ביניהן גם קבוצות שאינן אלופות אלא סגניות בליגות בארצן.
מגמה זו המשיכה עם הקמת פיב"א יורוליג בשנת 1996.
פיב"א יורוליג, ממשיכתה של הליגה האירופית, נבדלה מזו שלא התקיימו בה משחקי מוקדמות והקבוצות המשתתפות החלו את התחרות בארבעה בתים מוקדמים של שש קבוצות כל אחד.
בשנת 2000 קמה חברת יורוליג בסקטבול, והתברר שפיב"א מעולם לא רשמה זכויות על השם "יורוליג", למרות שהיא השתמשה בשם זה לתחרות שלה משנת 1996. יורוליג בסקטבול פשוט הפקיע את השם, ומכיוון שלפיב"א לא הייתה סיבה חוקית לתבוע, היא נאלצה למצוא שם אחר עבור התחרות שלה.
כך, עונת 2000/2001 הבאה החלה עם שתי תחרויות כדורסל מקצועיות מובילות באירופה: פיב"א סופרוליג (שנקראה לפני כן פיב"א יורוליג) והיורוליג.
הקרע בין מועדוני הכדורסל האירופיים לא הראה כל סימני הרפיה.
המועדונים הבכירים באירופה נחלקו בין שני המפעלים: פנאתינייקוס, מכבי תל אביב, צסק"א מוסקבה ואפס פילזן נשארו עם פיב"א, ואילו אולימפיאקוס, קינדר בולוניה, ריאל מדריד, ברצלונה, טאו קרמיקה ובנטון טרוויזו הצטרפו ליורוליג.
במאי 2001, הוכתרו שתי אלופות אירופה, מכבי מהסופרוליג, וקינדר בולוניה מהיורוליג.
ראשי שני הארגונים הבינו את הצורך להגיע לתחרות אחידה.
למרות שהייתה רק בת שנה, יורוליג בסקטבול ניהלה משא ומתן מעמדת כוח והכתיבה את ההליכים.
לפיב"א למעשה לא הייתה ברירה אלא להסכים לתנאים של יורוליג בסקטבול.
כתוצאה מכך, האחריות על תחרויות לקבוצות באירופה עברה במלואה ליורוליג בסקטבול, קבוצות שהתחרו בסופרוליג במהלך עונת הצטרפו גם הן ליורוליג.
בעיקרון, הרשות בכדורסל המקצועי האירופי חולקה לקבוצות ומדינות.
פיב"א נשארה אחראית על תחרויות הנבחרות הלאומיות (כמו היורובאסקט, מונדובאסקט וטורניר הכדורסל האולימפי), בעוד יורוליג בסקטבול השתלטה על התחרויות המקצועיות לקבוצות באירופה.
מנקודה זו ואילך, גביע קוראץ' וגביע ספורטה של פיב"א נמשכו רק עוד עונה אחת ואחר כך נסגרו, כשיורוליג בסקטבול השיקה את גביע יול"ב, הידוע כיום בשם יורוקאפ.
החל מעונת , היורוליג משוחק בשלב הראשון בשיטת ליגה.
החל מעונת משתתפות 18 קבוצות, וכל קבוצה משחקת נגד השנייה פעמיים, פעם בבית ופעם בחוץ, ובסך הכל יש בליגה הסדירה 34 מחזורים.
8 הקבוצות שסיימו בשמונת המקומות הראשונים בסוף העונה הסדירה מעפילות לפלייאוף, אשר משוחק בארבע סדרות של חמישה משחקים.
הקבוצה הממוקמת גבוה יותר בטבלה של הליגה הסדירה, זוכה ביתרון ביתיות בפלייאוף, ושלושה מתוך חמשת המשחקים משוחקים בביתה.
הקבוצה המנצחת בכל אחת מארבע סדרות הפלייאוף עולה לפיינל פור היורוליג, המתקיים בעיר שנקבעה מראש לארח אותו.
הפיינל פור כולל שני משחקים בחצי הגמר, משחק על המקום השלישי, ואת משחק גמר היורוליג.
מעונת 2025/26 משתתפות 20 קבוצות, העפלה למפעל מבוססת על פי שקלול של הישגים ספורטיביים בשנים החולפות, פוטנציאל כלכלי, גודל האצטדיון, חוזים הנחתמים עם חברת יורוליג בסקטבול, ועניין טלוויזיוני בזכויות השידור של הקבוצה.
התנאי להשתתפות קבוצה במפעל הוא שימוש ב"רישיון" מיוחד, אחד מהשלושה: רישיון A, רישיון B, ו-רישיון C.
רישיון לטווח ארוך ניתן ל-13 קבוצות, והוא מעניק העפלה אוטומטית לשלב העונה הסדירה.
לקבוצות יש חוזה ארוך טווח עם חברת יורוליג בסקטבול, והן גם חברות בוועד המנהל של בעלי המניות.
הקבוצות המחזיקות ברישיון זה הן:
רישיון B מעניק עוד שלושה כרטיסים חופשיים - אחד לשנתיים, ושניים לשנה אחת.
רישיון C ניתן לאלופת היורוקאפ, והוא מקנה להן העפלה אוטומטית לשלב העונה הסדירה לשנה אחת.
אם האלופה העפילה ליורוליג בזכות רישיון אחר, הוא מוענק לקבוצה בעלת הדירוג הגבוה ביותר שלא העפילה ליורוליג, או שמוחלף בכרטיס חופשי
נכון לעונת , מועדוני היורוליג שהיו להם אז רישיון A חויבו לארח את משחקי היורוליג באולם בעל קיבולת של לפחות 10,000 צופים.
אותו המינימום של קיבולת של לפחות 10,000 צופים, היום חל על כל מועדוני היורוליג עם רישיון לטווח ארוך.
בעבר, בשנת 2008, יורוליג בסקטבול החליטה במקור להגדיל את המינימום הדרוש של קיבולת האולם ל-10,000 מקומות ישיבה, בתוך פרק זמן של ארבע שנים, על מנת לאלץ את מועדוני היורוליג לעבור לאולמות גדולים יותר או לבנות אחד חדש.
זה נעשה בתקווה להגדיל את ההכנסות באמצעות מכירת כרטיסים נוספים.
לעומת זאת, היום מועדונים שאינם בעלי רישיון ארוך טווח, חייבים לשחק באולם המכיל לפחות 5,000 מושבים.
עד עונת הונהגה שיטה זו:
בשלב הבתים הראשון של היורוליג השתתפו 24 קבוצות.
באמצעות הגרלה מתחלקות הקבוצות לארבעה בתים של 6 קבוצות.
כל קבוצה שיחקה מול כל אחת מיריבותיה לבית שני משחקים - אחד בבית ואחד בחוץ (10 משחקים בסך הכל לכל קבוצה).
בסיום עשרת המחזורים, 4 הקבוצות שדורגו בראשות הבית העפילו לשלב ה"טופ 16".
16 הקבוצות שהעפילו לשלב זה התחלקו לשני בתים בני 8 קבוצות.
כל קבוצה משחקת שני משחקים מול כל אחת מיריבותיה לבית - אחד בבית ואחד בחוץ.
(14 משחקים לקבוצה בסך הכל).
ארבע הקבוצות שדורגו בראש הבית העפילו לשלב ההצלבה ("הפלייאוף").
שמונה הקבוצות שהעפילו לשלב זה מתחלקות לארבע סדרות - כל קבוצה הוצלבה לסדרת משחקים מול קבוצה שהעפילה מהבית האחר של ה"טופ 16".
הקבוצה שסיימה ראשונה בבית שלה שיחקה מול הקבוצה שסיימה שנייה בבית המקביל, והקבוצה שסיימה שנייה בבית שלה שיחקה מול הקבוצה שסיימה ראשונה בבית המקביל.
הסדרות היו בשיטת "הטוב מחמישה משחקים" כאשר הקבוצה שמנצחת שלושה משחקים עלתה לשלב ה"פיינל פור".
הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בבית שלהן בטופ 16 נהנו מיתרון ביתיות בשלב ההצלבה על הקבוצה שהוצלבה מולן (שסיימה במקום השני בבית ה"טופ 16" המקביל), זה התבטא בכך שהן אירחו בביתן שניים או שלושה משחקים מתוך חמישה (אם הסדרה הגיע למשחק מכריע).
ארבע הקבוצות שניצחו בסדרה שלהן העפילו לפיינל פור שנערך באולם נייטרלי שנקבע בטרם פתיחת העונה.
ארבע הקבוצות התחלקו לשני חצאי גמר של משחק אחד בלבד, והמנצחות בחצאי הגמר העפילו לגמר שהתקיים יומיים לאחר מכן.
החל מעונת סוכם כי 11 קבוצות היורוליג בעלות רישיון A תשתתפנה במפעל במבנה ליגה שיאפשר שכל הקבוצות ישחקו זו מול זו בעונת משחקים.
על פי הפורמט, רק 16 קבוצות ישתתפו ביורוליג, 11 מתוכן יהיו מקומות מובטחים לקבוצות גדולות, כשגם אלופת היורוקאפ תשתתף, ועוד ארבע קבוצות נוספות מליגות מקומיות על פי הישגיהן.
הקבוצות יתמודדו זו מול זו במפגשים של בית-חוץ (כלומר 30 מחזורים) ושמונה הקבוצות הראשונות תעפלנה לרבע הגמר שייערך בשיטת הטוב מחמישה משחקים.
ארבע המנצחות יעלו לפיינל פור.
החל מעונת הורחבה הליגה ל-18 קבוצות.
בעונת 23/24 השתנתה שיטת העלייה לפליי-אוף כאשר מקומות 1-6 עולים ישירות לפליי-אוף ואילו מקומות 7-10 מתחרות על 2 מקומות נוספים בפליי-אוף.
מכבי תל אביב מתמודדת קבועה במפעל על-פי הסכם בין הקבוצה ליורוליג, והיא בעלת רישיון A.
הקבוצה זכתה שש פעמים במפעל בשנים , (גביע אירופה לאלופות), (סופרוליג), , ו- (יורוליג) והגיעה תשע פעמים נוספות לגמר, בשנים , , , , (גביע אירופה לאלופות), (פיב"א יורוליג), , ו- (יורוליג).
הפועל תל אביב שיחקה שלוש פעמים במפעל: בעונת הגיעה לרבע הגמר, שם הודחה על ידי א.ס.ק.
ריגה שזכתה במפעל באותה עונה.
בעונת , אז הגיעה לשמינית הגמר.
בעונת משתתפת הפועל תל אביב ביורוליג לאחר שבעונת זכתה ביורוקאפ, כאשר ניצחה בגמר את גראן קנריה.
הקבוצה שיחקה עוד חמש פעמים במוקדמות המפעל, בעונות , , , ו-.
הפועל ירושלים שיחקה בעונת במפעל לראשונה בתולדותיה אף על פי שלא הייתה אלופה, והודחה בסיבוב הראשון.
הקבוצה גם שיחקה במוקדמות היורוליג בעונת ובעונת .
בעונת 2000/01 התקיימו שתי ליגות.
מכבי עירוני רעננה שיחקה בסופרוליג והפועל ירושלים ביורוליג, על אף שלא היו אלופות.
שתי הקבוצות הודחו בתום השלב הראשון.
כמו כן, השתתפו במוקדמות מכבי ראשון לציון (), הפועל גליל עליון () והפועל גלבוע גליל ().
אלופות הליגה הישראלית אינן מקבלות מקום אוטומטי במפעל מאז החל עידן היורוליג, והן תלויות בדירוג שניתן לליגה על ידי יול"ב.
עונההעיר המארחתגמרמקומות שלישי ורביעיאלופהתוצאהסגניתמקום שלישיתוצאהמקום רביעי1958משחק בית וחוץא.ס.ק.
אתונה1966/1967 פבליון סיאודד דפורטיבה, מדריד ריאל מדריד91–83 זימנטל מילאנו אולימפיה ליובליאנה88–83 סלביה פראג1967/1968 היכל הספורט גרלנד, ליון ריאל מדריד98–95 ספרטק ברנו זימנטל מילאנו & זאדאר1968/1969 פאלאו דלס אספורטס דל ברצלונה, ברצלונה צסק"א מוסקבה103–99
אתונה בנטון טרוויזו96–89 פרטיזן בלגרד1998/1999 ההיכל האולימפי מינכן, מינכן ז'לגיריס קובנה82–74 קינדר בולוניה אולימפיאקוס74–63 טימסטיים בולוניה1999/2000 פאוק ספורטס ארנה, סלוניקי פנאתינאיקוס73–67 מכבי תל אביב אפס פילזן75–69 ברצלונה2000/2001
סופרוליג (פיב"א) היכל הספורט פריז-ברסי, פריז מכבי תל אביב81–67 פנאתינאיקוס אפס פילזן91–85 צסק"א מוסקבה2000/2001
יורוליג (יורוליג בסקטבול)סדרה של הטוב מחמישה משחקים קינדר בולוניה3–2 (בסדרה) טאו קרמיקה א.א.ק.
(הארכה) פרטיזן בלגרד2010/2011 פלאו סן ז'ורדי, ברצלונה פנאתינאיקוס78–70 מכבי תל אביב מונטפסקי סיינה80–62 ריאל מדריד2011/2012 היכל סינאן ארדם, איסטנבול אולימפיאקוס62–61 צסק"א מוסקבה ברצלונה74–69 פנאתינאיקוס2012/2013 O2 ארנה, לונדון אולימפיאקוס100–88 ריאל מדריד צסק"א מוסקבה74–73 ברצלונה2013/2014 מדיולאנום פורום, מילאנו מכבי תל אביב98–86
הערה: בעונת 2000/2001 שוחקו שתי ליגות, הסופרוליג שבה זכתה מכבי תל אביב שניצחה בגמר הפיינל פור את פנאתינאיקוס, והיורוליג שבה זכתה קינדר בולוניה שניצחה בסדרת הגמר את טאו ויטוריה.
יורודאנס הוא ז'אנר של מוזיקת דאנס אלקטרונית.
סגנון זה צבר פופולריות בעיקר באירופה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, קנדה ובארצות מסוימות באסיה (בהן ישראל) בין השנים 1992 עד 1996 ועד היום.
בין השנים 1993 עד 1995, הסגנון נחשב לתופעת מיינסטרים אשר התרחבה ושולבה עם סגנונות שונים במוזיקה האלקטרונית.
בתחום הסגנון המוזיקלי, יורודאנס קרוב מאוד ליורו-טכנו וליורופופ.
כל שלושת הסגנונות הופקו במשך השנים בעיקר על ידי אמנים סקנדינבים או מערב-אירופאים ולכן אספו בעיקר קהל מעריצים רב מהאזורים הללו.
יורודאנס צמח במדינות רבות בהן גרמניה, שוודיה, הולנד, פינלנד, דנמרק, נורווגיה, בלגיה ואיטליה.
בשנים האחרונות, מדינות מזרח אירופאיות כגון רומניה, הונגריה, קרואטיה, פולין ורוסיה הצטרפו לסצנת היורודאנס.
ראו גם קטגוריה:הרכבי יורו דאנס
"United" של מארקי מארק ופרינס איטל ג'ו (1994)
יורוטריפ הוא סרט אמריקאי משנת 2004 בבימויו של ג'ף שפר.
הסרט הוא קומדיית נעורים פרועה על חבורת צעירים אמריקאים שסיימו תיכון ונסעו לאירופה, כל אחד למטרותיו.
בסרט ישנה התייחסות לגלגנית וסאטירית כלפי עמים אירופאיים רבים וכן כלפי האמריקאים עצמם.
לאורך הסרט מופיע השיר "Scotty Doesn't Know", שנכתב על ידי להקת לוסטרה במיוחד עבור הסרט.
לאחר שסקוטי (סקוט מקלוויץ) נזרק על ידי חברתו פיונה (קריסטין קרוק), הוא יוצא יחד עם חברו הטוב קופר (ג'ייקוב פיטס) לאירופה על מנת לפגוש את חברתו הגרמנייה מיקה (ג'סיקה בוהרס).
המטרה הסופית שלהם היא להגיע לברלין, אך עקב שרשרת טעויות הזוג חוצה את אירופה ומגיע לברלין רק אחרי תלאות רבות.
בתחילה נוחתים סקוטי וקופר בלונדון, שם הם מגיעים בטעות לפאב של אוהדי אולטראס של המועדון מנצ'סטר יונייטד.
אוהדים אלה מייצגים בסרט את האנגלים, שמתוארים כחוליגנים, שתיינים וחזיריים, המסוגלים מצד שני לקיים דיונים מעמיקים על נושאים שברומו של עולם.
סקוטי וקופר מוצאים את עצמם נוסעים עם האוהדים הפנאטיים לפריז, על מנת לצפות במשחק של מנצ'סטר, ובהזדמנות הראשונה שלהם הם בורחים מאוטובוס האוהדים.
לאחר שהם מגיעים לפריז, קופר וסקוטי נפגשים עם חבריהם, התאומים ג'יימי (טרוויס ווסטר) ואחותו ג'ני (מישל טרכטנברג) ומתכננים להמשיך איתם את המסע.
ג'יימי מציע לחבורה לבקר בלובר, שם בעודם הם עומדים בתור, סקוטי מסתבך בקטטה עם צרפתי המחופש לרובוט.
התחנה הבאה של החבורה היא אמסטרדם, אך על מנת להגיע אליה על החבורה לנסוע ברכבת.
ברכבת זאת מסתבכת החבורה, ובמיוחד ג'יימי, עם איטלקי שמטריד אותם מינית.
לאחר שהחבורה מגיעה לאמסטרדם היא מתפצלת ולכל אחד קורה מקרה משונה ביותר עם ההולנדים המקומיים, המוצגים בסרט כחולי מין.
ג'יימי מצליח לפתות מוכרת מקומית בעזרת מצלמתו, בעוד שסקוט וג'ני אוכלים חומיות, בחושבם בטעות כי בעוגיות יש חשיש.
קופר שנכנס למכון ליווי מקומי בשם ונדרסקס, בחושבו כי סוף סוף ישיג "סקס אירופאי משוגע", אך הוא מולך שולל על ידי מאדאם ונדרסקס (לוסי לולס).
בתחילה הכול נראה כשורה, אך לאחר שהוא נקשר, מגלה קופר כי הגיע למאורת סאדו-מאזו אפלה שבה שני גברים הקרויים האנס וגרויבר (בפרפרזה לסרט "מת לחיות") מתעללים בו, בין היתר תוך כדי שימוש במכשיר דילדו תלת ראשי משונה הקרוי פלוגנגצ'יימן (Fluggaenkoecchicebolsen).
אחרי שהחבורה עוזבת את אמסטרדם הם עולים על משאית הנהוגה בידי מזרח אירופאי שיכור במטרה להגיע לברלין, אך תוכניתם משתבשת והם מגיעים לברטיסלאבה, המייצגת בסרט את מזרח אירופה, ומתוארת כאזור עני ונחשל.
הם מקבלים יחס של מלכים בתמורה לדולרים אמריקאיים בודדים, ומשם ממשיכים לברלין.
מיקה, הסיבה שבגללה סקוטי יצא למסע, כלל אינה נמצאת שם.
אביה מספר כי היא נסעה לרומא ומתכננת לעזוב את אירופה לטיול יום אחרי.
על מנת לממן את הנסיעה לרומא, ג'יימי מוכר את מצלמתו היקרה והם טסים ליעדם.
לאחר שהם מגיעים לרומא סקוטי מוצא בסופו של דבר את מיקה, אחרי שזוהה בטעות כאפיפיור.
בסוף הסרט ג'יימי נשכר כמדריך טיולים, קופר וג'ני מתחילים לצאת ואילו סקוט מקבל חדר משותף בקולג' עם מיקה.
סקוט מקלוביץ – סקוט "סקוטי" תומאס
ג'ייקוב פיטס – קופר האריס
לוסי לולס – מאדאם ונדרסקס
ויני ג'ונס – מיילנד המשוגע
פרד ארמיסן – המטרידן האיטלקי ברכבת
פטריק מאלאהייד – ארתור פרומר
ג'פרי טמבור – רוברט תומאס
ג'ואנה לאמלי – פקידה במלון
מינדי סטרלינג – אישה בכנסייה
יורוסטאר הוא שרות רכבות המקשר בין לונדון ומחוז קנט בבריטניה לבין צרפת (בעיקר הערים פריז וליל) ובירת בלגיה, בריסל.
רכבות היורוסטאר חוצות את תעלת למאנש במנהרת התעלה.
בדרום אנגליה נבנתה מערכת מסילות חדשה למהירויות גבוהות, בדומה למסילות LGV בצרפת.
פרויקט "קישור מסילת מנהרת התעלה" (באנגלית, "Channel Tunnel Rail Link", או בראשי תיבות, CTRL) באנגליה הופעל בשלבים החל משנת 2003 ותרם לקיצור זמני הנסיעה לרכבות שהגיעו ויצאו מתחנת ווטרלו בלונדון.
חברת יורוסטאר הכריזה לרגל הפעלתה של תחנת סנט פנקרס בלונדון כתחנת-קצה לרכבות היורוסטאר, כי החל מ-14 בנובמבר 2007 יהפכו מסילות היורוסטאר באנגליה ל-"מסילה מהירה 1" (High Speed 1).
החל מתחילת הפעלת רכבות היורוסטאר, בנובמבר 1994, הן נטלו פלח משמעותי ממספר הנוסעים ליעדים אותן הן משרתות.
בחודש נובמבר 2004 הכריזה חברת יורוסטאר כי פלח השוק שלה בנוסעים שבין לונדון לפריז הוא 68% ובנוסעים בין לונדון לבריסל 63%.
על פי החברה נוסעים אלה "חסכו" 393,000 טיסות קצרות טווח של מטוסים התורמים לזיהום האוויר.
עבודות העומדות לפני השלמתן סמוך לתחנת דרום בריסל יקצרו את זמן הנסיעה ליעדים בבלגיה ב-4 דקות נוספות.
השלמת עבודות המסילה בבלגיה והפרדת מוחלטת של המסילה המהירה באנגליה מרשת המסילות המקומית, יאפשרו אף עלייה משמעותית במספר הרכבות בקווי יורוסטאר, עם השלמתן תוכלנה לנוע עד שמונה רכבות בשעה בכל כיוון בין לונדון ליעדים ביבשת אירופה.
באותו שלב, הגבלת מספר הרכבות תקבע על פי הקיבולת של מנהרת התעלה.
חלק מרכבות היורוסטאר עוצרות בתחנות ביניים בדרכן לפריז ולבריסל.
תחנות הביניים הנוכחיות הן תחנת אשפורד הבינלאומית באנגליה ותחנות קלה-פרטו וליל-אירופה בצפון צרפת.
יורוסטאר אף מקיימת שרות רכבות יומי לדיסנילנד פריז, רכבת קיץ שבועית לאביניון ושתי רכבות בשבוע בעונת הסקי לבורג'-סיינט-מוריס, איים-לה-פליין ומוטייר בהרי האלפים הצרפתיים.
חברת יורוטאנל אשר בנתה ומתפעלת את מנהרת התעלה, היא חברה נפרדת לחלוטין מחברת יורוסטאר.
ב-6 בנובמבר 2007 חנכה אליזבת מלכת בריטניה את תחנת סנט פנקרס המחודשת ובכך למעשה חנכה את מסילת "מסילה מהירה 1" באנגליה.
החל מ-14 בנובמבר 2007, כל רכבות יורוסטאר באנגליה נעות על מסילות "מסילה מהירה 1" מתחנת הקצה החדשה בלונדון, תחנת סנט פנקרס הבינלאומית.
תחנת סנט פנקרס הוותיקה עברה שינוי והרחבה משמעותית, ורציפיה הוארכו כך שיוכלו לשרת את רכבות היורוסטאר שאורכן 394 מטר.
בתחילה הכריזה חברת יורוסטאר כי בכוונתה להמשיך ולהגיע במידה מוגבלת לתחנת ווטרלו, אולם השרות לווטרלו בוטל עקב שיקולי עלות.
שירות היורוסטאר לתחנת אשפורד הופסק, למרות מחאות המוניות של הקהילה המקומית.
החל מחודש נובמבר 2007, עם פתיחת המסילה המהירה באנגליה, מהירות הרכבת על אדמת אנגליה דומה לזו שבה היא נוסעת על אדמת צרפת ובלגיה, עד 300 קמ"ש.
משך הנסיעה מלונדון לפריז קוצר לשעתיים ו-15 דקות, ומלונדון לבריסל לשעתיים.
ב-4 בספטמבר 2007, בשעה 10:44, יצאה מגאר דה נורד בפריז רכבת מיוחדת אשר הגיעה לתחנת סנט פנקרס בלונדון ב-2 שעות, 3 דקות ו-39 שניות, שיא מהירות חדש לנסיעת רכבת בין שתי הערים.
הרכבת המיוחדת הסיעה עיתונאי תחבורה ועובדי רכבת, כדי לציין את כניסת רכבת הנוסעים הראשונה לתחנת סנט פנקרס המחודשת.
ב-20 בספטמבר 2007 נשבר שיא זמן הנסיעה בין בריסל ללונדון (שעה ו-43 דקות).
רכבת זו נסעה במהירות 299 קמ"ש מחוף קנט ועד ללונדון.
עלות חידושה של תחנת סנט פנקרס בלונדון הסתכם ב-5.8 מיליארד ליש"ט.
תחנת סנט פנקרס קושרה לאתר המשחקים האולימפיים בשנת 2012 בלונדון.
"מסילה מהירה 1" משרתת לא רק את היורוסטאר, אלא גם את רכבות ה"ג'אוולין" מבוססות השינקנסן.
רכבות אלו לא עוברות את מנהרת התעלה, ומשום כך הן לא משרתות את צרפת ובלגיה אלא רק את לונדון ומחוז קנט.
בניגוד לירוסטאר, רכבות היבלין, שיוצאות מאזור נפרד (לרכבות מהירות שאינן בינ"ל) בסנט פנקרס, עוצרות בתחנת ביניים בסטרטפורד שבמזרח לונדון.
רשת רכבות היורוסטאר מפעילה 9-12 רכבות יומיות בין לונדון לפריז ובין לונדון לבריסל, ביניהן לפחות רכבת אחת ללא תחנות ביניים, מדי יום.
רכבות אחרות בקו עוצרות בתחנות ליל-אירופה, קלה-פרטו, אשפורד, ואבספליט.
בנוסף ל"שירות שלושת-ערי-הבירה", ליורוסטאר רכבת יומית לדיסנילנד-פריז ושתי רכבות עונתיות לדרום צרפת.
בחודשי הקיץ יוצאת רכבת יומית בקו לונדון-אשפורד-אביניון.
בחודשי החורף יוצאות שתי רכבות מדי יום בקו לונדון-בור-סן-מוריס, בהרי האלפים.
רכבות אלה, האחת בשעות היום והשנייה בלילה, מכונות "רכבות שלג" ומיועדות לחובבי ספורט הסקי.
עיקר שרות רכבות היורוסטאר מתבסס על 28 מערכי רכבת חשמליים, מרובי-קרונות, המכונים בבריטניה "סדרה 373" ובצרפת "TGV373000".
כאשר נבנו, יוצרו שני תת-סוגים של רכבות אלה:
רכבות "שלושת-הבירות" הן באורך 400 מטר, שוקלות 800 טון ובהן 750 מושבי נוסעים ב-18 קרונות.
רכבות צפון-לונדון בהן 14 קרונות בלבד, אשר תוכננו לשרת בקו יורוסטאר מקומי על אדמת האי הבריטי.
הרכבות נבנו על ידי חברת GEC-Alstom (היום שמה חברת אלסטום) בערים לה רושל ובלפור בצרפת ובוושווד היט' באנגליה.
הרכבות מתוכננות לפעול על זרם חשמלי ממסילה שלישית או ממערכת כבלים עילית.
הרכבות צורכות עד 12 מגה-ואט חשמל ומהירותן המרבית היא 300 קמ"ש מכבלים במתח 25kV (זרם חילופין של 25 אלף וולט בתדירות 50 מחזורים לשנייה).
הציוד הנייד של היורוסטאר הוא למעשה מערכי רכבת של ה-TGV אשר בהם הוכנסו שינויים ובחלק ממערכי היורוסטאר נעשה שימוש במסגרת רכבות ה-TGV בצרפת.
בחודש יולי 2003 קבעה רכבת יורוסטאר שיא מהירות חדש על אדמת בריטניה: 334.7 קמ"ש, בעת שנעשו מבחני בטיחות למסילה המהירה בבריטניה.
בחודש ספטמבר 2003 נפתח קטע המסילה הראשון לתנועה סדירה, דבר שקיצר את זמן הנסיעה מלונדון לאירופה ב-20 דקות והגביר את תפוסת הקו בכ-20%.
לרכבות היורוסטאר שתי מערכות חילופיות לאספקת זרם, עקב השוני במערכת החישמול בין דרום אנגליה לבין יבשת אירופה: קווי רכבת בדרום אנגליה עושים שימוש במסילה שלישית הנושאת זרם, בעוד שביבשת אירופה ובקווי היורוסטאר החישמול הוא במערכת כבלים עילית.
28 מערכי היורוסטאר המשרתים את קווי החברה עברו, החל משנת 2004, שיפוץ ועיצוב מחדש של תא הנוסעים בתכנונו של המעצב הנודע פיליפ סטארק.
זאת לאחר שנוסעים התלוננו על בלאי ניכר בתאי הנוסעים.
נוסף לריפוד מחדש של המושבים בצבעים שונים במחלקה הרגילה ובמחלקה הראשונה, נוספו שקעי חשמל במושבים ובקרונות וכן נבנה קרון כוח נוסף (מספר 3999) למקרה שאחד מקרונות הכוח יצא מכלל שימוש.
רכבות היורוסטאר בנויות באופן שבו בכל קצה של הרכבת קיים קרון כוח וניתן להפריד את הרכבת באמצעה.
במקרה של תאונה בתוך מנהרת התעלה ניתן להעביר את הנוסעים למחצית הרכבת שלא ניזוקה, להפריד בין החצאים ולהסיע את המחצית השלמה אל מחוץ למנהרה.
למטרה זו נמצאים על הרכבת שני נהגים מוסמכים בכל נסיעה, האחד נוהג בעוד השני משמש בדרך כלל כפקח הראשי על הרכבת ויושב בקרון הכוח האחורי כל עוד הרכבת נמצאת בתוך מנהרת התעלה.
לרכבות היורוסטאר שלוש מערכות בלימה נפרדות: בלימה בעזרת המנוע החשמלי של הרכבת, הפעלת רפידות בלימה הנמצאות על גלגלי כל חוגון וכן בלמים הנמצאים על גלגלי הכוח בכל קרון כוח.
בזכות מערכת בלימה זו יכולה רכבת יורוסטאר הנעה במהירות של 300 קמ"ש, להגיע לבלימה מוחלטת בתוך 65 שניות ובמרחק בלימה של 3.5 ק"מ.
החל משנת 2015 תיכנס לשירות רכבת מהירה יותר מהרכבות הקיימות על בסיס ה- הגרמנית.
נוסף לרכבות חשמליות החזיקה חברת יורוסטאר סוגים נוספים של ציוד נייד:
קטר מסוג 37 (Class 37) - יורוסטאר מחזיקה שלושה קטרי דיזל מסוג זה לצורך גרירת רכבות אשר נתקעו על המסילה וכן לצורך אימון נהגים.
קטר מסוג 73 (Class 73) - יורוסטאר מחזיקה שני קטרי דיזל מסוג זה לצורך גרירת רכבות אשר נתקעו על המסילה.
ניהול יורוסטאר נעשה תחת הנהלה משותפת אשר שמה "קבוצת יורוסטאר" .
בכל אחת מן המדינות שבהן פועל השרות קיימת חברה מקומית האחראית לניהול הרשת בגבולות המדינה:
צרפת - SNCF - מחזיקה ב-55% מהבעלות על מיזם היורוסטאר
בריטניה - Eurostar (U.K) - מחזיקה ב-40% מהבעלות על המיזם
בלגיה - NMBS/SNCB - לה 5% מהאחזקות ביורוסטאר
יורוסטאר חברה בארגון Railteam, התאגדות שנוצרה בחודש יולי 2007 על ידי שבע מפעילות של שרותי רכבות מהירות באירופה, כולל תאליס.
ארגון Railteam יאפשר לנוסעים להזמין באתר אינטרנט אחד, כרטיסי רכבת ברכבות מהירות בכל אירופה.
יורוליינס הוא ארגון של חברות אוטובוסים המפעילות קווים בינלאומיים למרחקים ארוכים ברחבי אירופה.
נכון ל-2008, החברות בארגון מפעילות כ-500 קווים בינלאומיים העוברים ב-25 מדינות באירופה.
יורוליינס מפעילה גם קווים המחברים בין אירופה למרוקו אך זו המדינה היחידה מחוץ לאירופה שיורוליינס פועלת בה.
בנוסף מציעה יורוליינס לציבור נוסעיה כרטיסים לנסיעה בלתי מוגבלת בין 40 ערים אירופיות למשך 15 או 30 יום המכונים "יורוליינס פאס" (Eurolines Pass).
המדינות בהן עוברים קווי יורוליינס
יורווינגס היא חברת תעופה זולה גרמנית שבסיסה נמצא בדיסלדורף.
החברה היא חברת בת של לופטהנזה.
החברה הוקמה ב-1992 כאיחוד של שתי חברות תעופה קטנות מנירנברג ומדורטמונד, היא החלה לפעול בינואר 1994, כשהיא מפעילה מטוסי ATR 42 ו-ATR 72.
בשנת 2001 קנתה חברת לופטהנזה חלק ראשון מהחברה ובשנת 2006 מעלה את החזקותיה ל-49% מהחברה עם אופציה לרכישת השאר.
החברה מפעילה את טיסותיה תחת המותג לופטהנזה רגיונל עד שנת 2014, בה בוצע שינוי ארגוני מקיף בכל קבוצת לופטהנזה.
החברה מותגה מחדש כחברת תעופה זולה, והחלה להפעיל מטוסי איירבוס A320 שהועברו אליה מחברת האם במקום מטוסי ה־CRJ9000 שהפעילה עד אז.
בשנת 2015 מוזגה לתוכה חברה בת אחרת של לופטהנזה- ג'רמנווינגס, וכן החלו בהפעלת טיסות ארוכות טווח המבוצעות על ידי חברת סאן אקספרס גרמניה.
בשנת 2017 יורווינגס לקחה סלוטים ומטוסים ששימשו את אייר ברלין שפשטה את הרגל באותה השנה.
נכסים אלו לצד אלפים מעובדי החברה נוספו לפעילות חברת יורווינגס.
אוסטריה - נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט, נמל התעופה זלצבורג
גרמניה - נמל התעופה הבינלאומי דיסלדורף, נמל התעופה המבורג פולסביטל, נמל התעופה הנובר-לנגנהגן, נמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, נמל התעופה קלן/בון, נמל התעופה שטוטגרט
ספרד - נמל התעופה פלמה דה מיורקה
יורווינגס אירופה - חברת הבת נוסדה באוסטריה בשנת 2016 והיא פועלת מבסיסי החברה שאינם בגרמניה.
קוד היאט"א של החברה הוא E2, קוד ה-ICAO הוא EWE ואות הקריאה הוא EUROPWINGS.
צי המטוסים של החברה נכון לאוגוסט 2025
החברה מפעילה 2 טיסות שבועיות מהמבורג בימים שני ושישי, ו-3 טיסות שבועיות מדיסלדורף בימים ראשון שלישי וחמישי לנתב"ג.
יורו-לוט (EuroLOT) הייתה חברת תעופה פולנית שהפעילה טיסות שכר וטיסות ליעדים קרובים, מבסיסיה בוורשה, קרקוב וגדנסק.
יורו-לוט נוסדה ב-19 בדצמבר 1996, והחלה בפעילות ב-1 ביולי 1997. בתחילת דרכה הייתה יורו-לוט חברה בת של לוט פוליש איירליינס, אולם לוט מכרה את מרבית המניות שלה בחברה (62.1%) בשנת 2011 למדינה.
בפברואר 2015 הודיעה לוט כי החברה תיסגר ב-1 באפריל 2015, כתוצאה מחוסר רווחיות.
ב-31 במרץ 2015 החברה חדלה להתקיים, וצי מטוסיה הועבר ללוט.
+ בנובמבר 2014 היו בצי יורולוט המטוסים הבאים: (גיל הצי הממוצע 2.3 שנים)<font style="color:white;">מטוס<font style="color:white;">בצי<font style="color:white;">בהזמנה<font style="color:white;">נוסעים<font style="color:white;">הערותבומברדיה דאש 811378קיימת אופציה לרכישת 6 מטוסים נוספים מדגם זה.
הועברו ללוט לאחר פירוק החברה.סה"כ143
מועדון כדורגל יורומילק גורנו ליסיצ'ה הוא מועדון כדורגל מקדוני, המשחק בגורנו ליסיצ'ה שבסקופיה במקדוניה.
המועדון משחק נכון לעונת 2024/2025 בליגה המקדונית השלישית.
המועדון נוסד בשנת 1964 ושיחק בליגה המקדונית הרפובליקאית שהייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה.
בעונת 1992/1993 לאחר התפרקות יוגוסלביה, המועדון עבר לשחק בליגה השלישית במקדוניה.
בסוף עונת 2009/2010, עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה במקדוניה.
המועדון שיחק 3 שנים בליגה השנייה, מעונת 2010/2011 ועד עונת 2012/2013. בעונת 2012/2013 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת וארדאר סקופיה.
בסוף העונה הגיע למקום הרביעי בליגה השנייה ועלה בפעם הראשונה לליגת העל המקדונית.
בסוף עונת 2013/2014 ירד מליגת העל המקדונית לליגה המקדונית השנייה.
יורובה היא קבוצה אתנית במערב אפריקה, אשר רובה שוכנת במדינת ניגריה.
הקבוצה מונה כ-50 מיליון אנשים באפריקה ועוד כמיליון מחוץ ליבשת, והיא אחת הקבוצות האתניות האפריקאיות הגדולות ביותר.
קבוצת היורובה בניגריה מונה כ-40 מיליון איש.
היא מהווה כ-70% מאוכלוסיית מערב ניגריה והיא הקבוצה האתנית העיקרית במחוזות הניגריים הבאים: אקיטי, לאגוס, אוגון, אונדו, אוסון, קוארה, אויו וקוולינס.
ההערכה היא שאוכלוסיית היורובה בטוגו מונה בין 500,000 ל-600,000 איש.
ניתן למצוא בטוגו בעיקר מהגרים מניגריה ואוכלוסיית יורובה אשר גרה במדינה במשך דורות רבים.
שחקן הכדורגל עמנואל אדבאיור הוא יליד טוגו ממוצא יורובה.
בנין, בורקינה פאסו, ניז'ר, חוף השנהב
מעריכים שבבנין ישנם 1.1-1.5 מיליון איש בני היורובה.
בבורקינה פאסו ישנם בערך 70,000 מבני יורובה ובניז'ר קרוב ל-60,000. בחוף השנהב רובם עוסקים בתחום הקמעונאות ומספרם נאמד בכ-113 אלף.
אוכלוסיית היורובה התפזרה ברחבי העולם, בין השאר כתוצאה מסחר העבדים הטרנס אטלנטי.
בני היורובה נמצאים בעיקר באנגליה, קנדה, ארצות הברית, קובה, ברזיל, אמריקה הלטינית ובמדינות האיים הקריביים.
גודל האוכלוסייה מחוץ לאפריקה כיום אינו ידוע והחוקרים מעריכים כי רוב האוכלוסייה האפרו-אמריקאית היא ממוצא יורובי.
פיזורה של אוכלוסיית היורובה ברחבי העולם הביא להפצת תרבותה.
היורובה השאירו את חותמם בעיקר בקובה וברזיל.
במסמכים אשר מתוארכים מהשנים 1816–1850, היורובה היוו 69.1% מכל העבדים שמוצאם האתני אינו ידוע ובנוסף, היוו 82.3% מכל העבדים בבנין.
בין השנים 1808–1842, 31.3% מהעבדים האפריקאים המשוחררים היו בני יורובה.
תרבות היורובה מעבירה היסטוריה שבעל פה ורוב בניה דוברים את שפת היורובה.
בשנת 1990 מספר דוברי השפה עמד על כ-20 מיליון וב-2010 כמעט 30 מיליון.
ריכוזם הגבוה ביותר של דוברי השפה הוא בניגריה ובבנין.
מילים רבות משפת היורובה קיימות בתרבות האפרו-ברזילאית קנדומבלה.
שפת היורובה מאוד קרובה לשפת האיטסקירי (Itsekiri) ולשפת האיגלה (Igala).
היורובה והאיגלה חשובות מבחינה היסטורית, וביחד מהוות את קבוצת היורובואיד שמגיעה מוולטה-ניז'ר וקשורה למשפחת שפות הניז'ר קונגו (Niger-Congo).
שפות היורובואיד התפתחו בתוך קבוצת שפות הוולטה-ניז'ר 1000 שנה לפנה"ס.
לשפת היורובה ישנם שלושה ניבים עיקריים שמתפרסים על פי האזורים הבאים: צפון-מערב, מרכז ודרום-מזרח.
שפת היורובה הספרותית נלמדת בדרך כלל בבתי הספר, מושמעת ברדיו ונכתבת בעיתונים.
הסדרת הדקדוק של שפת היורובה בוצעה על ידי הבישוף סמואל אג'איי קרות'ר בשנת 1850. אג'איי קרות'ר הוציא מילון לשוני בשפת היורובה, ועיגן את שפת היורובה כשפה כתובה.
חלק גדול מהשפה מבוסס על שפת אימפריית אויו ומשלב תכונות מניבים אחרים.
במאה ה-7 לפני הספירה האפריקאים שחיו באזורי היורובה לא היו ידועים כאוכלוסיית יורובה, אף על פי שהם חלקו מוצא אתני ושפתם הייתה משותפת.
במאה ה-8 כבר הייתה ממלכה של היורובה, אחת הראשונות באפריקה.
היורובה היו דומיננטיים מבחינה תרבותית בדרום ניגריה עד המאה ה-11. לפני הגעת בריטניה הקולוניאלית, רוב אוכלוסיית היורובה חיו במבנים מסודרים ובמרכזי ערים גדולות ומבוצרות.
על פי ממצאים ארכאולוגיים, ערי היורובה תמיד היו בעלות האוכלוסייה הגדולה ביותר באפריקה.
לפי ממצאים נוספים, באזור של הערים אילה-איפה (Ile-Ife) היו סימני עיור כבר במהלך המאה ה-12 וה-14. בראשית המאה ה-14 החלו האמנים של אילה-איפה במסורת של פסלים טבעיים העשויים מאבן אשר ורבים מהאמנים קיבלו מימון מהמלך אובלופון השני.
שושלת המלוכה שבאזור אילה-איפה נחשבת כיום בעיני היורובה כמקור לציוויליזציה האנושית.
העיר איפה נחשבת כעיר קדושה של היורובה.
אימפריית אויו הייתה פעילה בסחר עבדים אפריקאים במהלך המאה ה-18. בני היורובה היו שותפים פעילים בסחר העבדים כחלק מאימפריית האויו, ולעיתים אף הכריזו מלחמה על עמים אחרים כדי ללכוד את העבדים הנדרשים ולמכרם במסגרת סחר העבדים.
רוב ערי המדינה היו תחת שלטונם של שליטים המכונים אובה.
התיישבויות יורובה מתוארות לעיתים קרובות כקבוצות חברתיות אשר נקראות "דורות": "הדור הראשון" הכולל עיירות וערים, הידועות כמייסדות המקוריות של ממלכות ומדינות יורובה.
"הדור השני" מורכב מיישובים שהוקמו על ידי אימפריית אויו.
"הדור השלישי" מורכב מכפרים ועיירות שנוצרו בעקבות המלחמות הפנימיות במאה ה-19.
בימי הביניים היו כפרי היורובה מוקפים חומות בוץ מסיביות.
המבנים דמו למקדשי האשנטי, בתוספת של אזור חצי מקורה בחצר.
הקירות היו עשויים בוץ ושמן דקלים.
גגות וסככות נבנו בדרך כלל מצמחייה יבשה אך לעיתים מאלומיניום או פח.
בנו היורובה את חומת הארדו של סונגבו (Sungbo's Eredo), שהיא חומת ביצורים ייחודית ומסיבית בנויה בוץ מותז אשר השתלבה בקירות העמוקים אשר הקיפו את העיר הקדומה איג'בו-אודה במדינת אוגון (דרום מערב ניגריה).
היא נבנתה לכבודו של אולויה ביליקיסו סונגבו.
זו החומה השנייה בגודלה ביבשת אפריקה, והמונומנט הטרום-קולוניאלי הגדול ביותר באפריקה, הוא גדול אפילו מהפירמידה הגדולה של גיזה או זימבבואה הגדולה.
היורובה עושים שימוש בחומרים מגוונים ורבים; ברונזה, נחושת, פליז, אבן, עץ, טרקוטה, קרמיקה, זכוכית, שנהב, עורות או בדים.
היבט ייחודי באמנות היורובה, השונה מרוב האמנות האפריקאית, הוא ייצור פסלי אדם ריאליסטיים להפליא בגודל טבעי.
ממצאים ארכאולוגיים של אמנות ממלכת בנין מצביעים על הפריה הדדית של רעיונות בין האוכלוסיות השכנות, היורובה והאדו.
דוגמאות לכך הם ראשים עשויי פליז מסביבות 1400 לספירה הדומים מאוד לראשי הפסלים הריאליסטיים שמפוסלים על ידי היורובה.
חלק ניכר מאמנות היורובה קשורה לחצרות המלוכה.
עם זאת, האמנות והארמונות עצמם מוקדשים למילוי תפקיד רוחני למען האלים.
ניתן למצוא אמנות של היורובה במקדשים או במסורות דתיות בצורת מסכות.
מקום בו לאמנות היורובה חשיבות רבה הוא טקסים של מעין נשפי מסכות הנקראים בדרך כלל אגונגון ובצורת יחיד אגון.
המונח מקשר את נשפי המסכות ליראת הכבוד לדורות העבר, ואף לכוח הנובע מאותם אבות קדמונים בהווה.
טקס מסכות ייחודי, צבעוני מאוד והמפורסם ביותר הוא הגלדה.
זהו טקס מסכות השואף כוחות דווקא מנשות העבר של המשפחה, אמותיהם של מקיימי הטקס.
מסורת בעל פה מסבירה את מקור טקס הגלדה באלה ימוג'ה.
ימוג'ה היא אם כל הנשמות וכל היצורים החיים.
ימוג'ה הייתה עקרה והתייעצה עם האורקל איפה, שייעץ לה להקריב קורבנות ולרקוד עם דמויות עץ על ראשה ועם צמידי מתכת על קרסולי רגליה.
לאחר קיום פולחן זה נכנסה ימוג'ה להריון.
בנה הראשון נקרא אפה – ועל שמו מסכת האפה המדגישה שירה ובדיחות שאפיונו את אישיותו של אפה.
אחריו ילדה ימוג'ה בת בשם גלדה, כיוון שהייתה שמנה כמו אמה ואהבה לרקוד כמוה.
גם לילדיה של ימוג'ה, אפה וגלדה, היה קושי להיכנס להריון וללדת.
כאשר התייעצו גם הם עם האורקל, קיימו על פי עצתו גם הם מעין טקסי ריקוד וקורבן דומים לאלה שקיימה אמם, ומכאן מקור מנהג הגלדה ארוך השנים.
תרבות היורובה עתירה פסטיבלים ואירועים.
המוזיקה הייחודית ליורובה משלבת בהרמוניה כלי הקשה ותופים רבים במקצבים שונים, וגריוטים – השרים-מספרים את המסורות והסיפורים של אוכלוסיית היורובה.
יש מגוון מלבושים צבעוניים שכיחים שהם ייחודיים ליורובה ומפורסמים על כך ברחבי העולם.
יש 13 פסטיבלים מרכזיים, קדושים ומוקדשים לציון אירועים משמעותיים; טקסי חתונה (Ìgbéyàwó), טקסי נתינת שם (Ìsomolórúko), לוויות (Ìsìnkú), חנוכת בית (Ìsílé), בכורת האם (Ìjesu), קציר (Ìkórè), לידה (Ìbí) ועוד.
לפסטיבלים או טקסים גדולים אחרים יש משמעות רוחנית יותר, וטקסים אלו מוקדשים לאלים ספציפיים כמו יום אוגון (Ojó Ògún), פסטיבל אוסון המתרחש ביער הקדוש של אוסון אוסוגבו על גדות נהר האוסון, וסביב העיר העתיקה של אוסוגבו.
מזון מוצק, בעיקר כבוש או מבושל במים חמים הוא המזון הבסיסי של היורובה.
מאכלים אלו עשויים מהגידולים המאפיינים את האזורים בהם חיים היורובה וכוללים: קסאווה (מעין שורש עמילני), יאם מסוגים שונים ותירס.
יש מאכלים מיוחדים לפסטיבלים כמו אורז ג'ולוף ואורז מטוגן.
מלבד תבשילים, מכינים בני היורובה גם לחם שמרים ויין דקלים.
המוזיקה של היורובה במערב אפריקה ידועה בעיקר בכלי ההקשה שלה תופי היורובה נחלקים בדרך כלל לארבע משפחות, שלכל אחת מהן הקשר או ז'אנר בו מנגנים על תופיה.
תוף הדונדון (התוף המדבר) המפורסם שייך למשפחת תופי הגאנגאן, תופים בצורת שעון חול המחקים את צליל הדיבור של שפת היורובה.
המשפחה השנייה נקראת סאקרה ותופיה משמשים בדרך כלל לטקסים מכובדים של הכתרות, חתונות ואירועים מיוחדים.
משפחת התופים הגדולים נקראת גבדו ומשמשת אגודות סודיות או בחצרות המלכות.
תופים אלה מנוגנים בדרך כלל בישיבה וצורתם היא של תוף קונגה.
המשפחה הרביעית היא תופי הבאטה, המשמשים לטקסי הדת הקדושים.
בכל משפחת תופים יש גדלים שונים ותפקידים שונים.
התופים הנקראים איה (iyá) הם המובילים ותפקידם הוא כמעין סולנים, כאשר לצדם תופים המשמשים יותר רקע הרמוני נקראים אומלה (omele).
מלבד התופים, המפורסמים וידועים כמחוברים לתרבות היורובה, יש כלי נגינה נוספים: הג'וג'ה שהוא מעין כינור, השקרה - מעין שייקר עם צלילי חרוזים הממלאים אותו ונעים על פי קצב השקשוק, אגידיגבו שהוא כלי עשוי מעין פסי מתכת המנוגן באמצעות האצבעות (למלופון) והאגוגו שהוא מעין פעמון.
באוכלוסיית היורובה ישנו שיעור לידות התאומים הגבוה בעולם, אחוז ילודת התאומים במערב ניגריה הגבוה בעולם, והגבוה ביותר בניגריה עצמה.
86.7% מלידות התאומים בניגריה היא אצל בני היורובה, אצלם נולדים פי ארבעה יותר תאומים מאשר באירופה, ולא נמצא הסבר מדעי לכך.
יש אומרים שמדובר בתזונה האופיינית לבני המקום ויש התולים זאת בסיבות מיסטיות מקומיות.
בתרבות היורובה יש משמעות עצומה ללידת תאומים.
הכוחות הקוסמיים של התאומים צמחו מתוך אמונותיהם העתיקות של האנשים וגישתם האמביוולנטית לתופעה.
על פי המסורת שבעל פה, בעת העתיקה תאומים לעיתים קרובות הוקרבו או נודו יחד עם אמותיהם.
האמונה הייתה שלידת תאומים היא ביטוי של רשע בעולם.
הסיבה לכך הייתה תפיסה של לידת תאומים כנובעת מהפרית אישה אחת על ידי שני גברים שונים, או האיום הנובע משני ילודים בני אותו גיל בחברה שבה לבכורה יש חשיבות ראשונה במעלה.
במאות השנים האחרונות חל שינוי גדול בתחום זה, וההרג או הגליה של תאומים ואימותיהם נזנח כמעט בכל האזורים.
הסיבות והתקופה שבה הוכללו תאומים בקהילות היורובה שנויים במחלוקת, אך קבלה זו של תאומים הפכה לטקס.
היראה מפני קדושתם של התאומים, שבעבר התבטאה באכזריות, השתנתה להנאה ואף לקדושה.
תאומים נתפסו כ"תאומי אלוהים" המחזיקים בכוחות על טבעיים ומתוך כך הפכו מושא לכבוד.
מסורות מקומיות רבות רואות בתאומים צאצאים של קופים, ועל כן ברוב המקרים אסור לתאומים לאכול בשר קופים.
סיבה נוספת ליחס לתאומים היא השכיחות של מוות בעריסה של פעוטות, כאשר במצב של שני ילודים הסיכוי שאחד ישרוד גבוה יותר.
כאשר קרה מקרה כזה, ומתוך האמונה שתאומים חולקים נשמה אחת, התחיל להיווצר המנהג לבנות בובה בדמותו של תינוק שנפטר שנקראת בשם "תאום" - איבג'י.
את האיבג'י נושא התאום החי עמו, כמעין השלמה לנשמתו החסרה בעקבות מות אחיו.
את האיבג'י העשוי עץ, מלבישים ומאכילים כאילו היה חי והוא מטופל על ידי הוריו, כאשר התאום החי מגיע לבגרות מקבל הוא את האחריות לאחיו ולוקח אותו עמו לכל מקום.
בדרך כלל מקיימים טקס התקבלות, כך היה גם במקרה של הכותב, ולאחר הטקס מקבל הנער הבוגר אחריות לאיבג'י.
הדגש על בכורה ובכירות בא לידי ביטוי גם ביחס לתאומים עצמם, כאשר ניתן שם קבוע לילוד ראשון מבין תאומים – טאיוו שמשמעותו "לטעום את העולם" והוא נחשב פחות בכיר מאחיו שנקרא קהינדה, "זה שהשתהה מאחור".
לשמות אלו של תאומים תוקף קדוש, אלוהי, וחובה לקרוא להם בשמות אלו.
יש לרצות את התאומים, ואף מקריבים להם מנחה של שמנים ושעועית, שאת שאריותיה מחלקים בין ילדי השכנים.
את הקרבן מציעים קודם לכן לילד שנולד או עתיד להיוולד אחרי התאומים, איידוו.
לידת תאומים מנבאת שמחה, מזל טוב ורווחה להוריהם.
בדרך כלל תאומים נולדים להורים עניים שיהפכו עשירים על ידי הקרבנות לתאומי האיבג'י, והשלמת הוראותיו של הנביא-החוזה מיד לאחר הולדתם.
אותו נביא "באבאלאו", מנבא איזה סוג של תאומים עתידים להיוולד ;תאומים רקדנים – "אוניג'ו", במקרה זה מתלווה מתופף אל אמם כשהיא הולכת לשוק ועליה לרקוד שם ריקוד מסורתי כאשר היא נושאת עמה את התאומים (לעיתים תיעזר בנערות לנשיאתם), ושרה שיר מסורתי בהתאם.
תאומים פושטי ידיים – אלאטה, במקרה זה נושאת אותם האישה אל השוק ומבקשת נדבות, כאשר התורמים יתוגמלו מכוחם הקוסמי של התאומים בעתיד.
והסוג השלישי תאומים סוחרים – אלאג'ה, ובמקרה זה נושאת האם את התאומים אל השוק ומוכרת את שמן דקלים, שעועית, בגדים ועוד', והיא תזכה בשפע בעקבות כך.
אם לא תעשה כך עם תאומיה, עתיד רע מצפה להם ולה, מחלה ואף מוות.
לתאומים נודעים כוחות נוספים של השפעה על הסובבים אותם ועל אמם.
הימצאות בקרבתם יכולה לגרום לאישה עקרה להרות.
נקמה ברוע ומציאת גנבים מיוחסת לטקס בו קושרים את האיבג'יים ומורחים שמנים וצמחים.
אפילו למים בהם שוטפים את האיבג'י כוחות ריפוי.
כוח חשוב נוסף הנוגע לקשרם של תאומים עם קופים הוא הכוח להביא לירידת גשמים לאחר קרבן מתאים אל האל.
לאוכלוסיית היורובה ישנן תלבושות ססגוניות המייחדות אותם משאר התרבויות הסובבות אותם.
בני היורובה מאמינים שהלבוש מכתיב את האישיות של האדם ואת מצבו החברתי.
יש התייחסות למלבושים שונים בהתאם לאירוע מסוים.
היורובה ידועים בשיטת האריגה המסורתית שלהם והבדים שלהם מבוססים על כותנה.
יש מנעד רחב של בדים אשר משמשים לייצור בגדים.
הבד הבסיסי ביותר, הנקרא "אסו-אוקה" (Aso oke), מורכב ממגוון רחב של הדפסים, צבעים וסגנונות.
אסו אוקה מגיע בשלושה סגנונות עיקריים המאופיינים בצבעם והדפסם:
אלארי (Alaari) - צבע אדום עשיר
סאניאן (Sanyan) - שילוב של חום וחום בהיר
אטו (Ẹtu) - כחול כהה.
ישנם חומרים נוספים מלבד ה"אסו-אוקה" ביניהם ניתן למצוא:
אופי (Ofi) - לבן בהיר ("טהור") המשמש לכסות.
אראן (Aran) - בגדי קטיפה עשויים משי, בדרך כלל נלבשים על ידי העשירים.
אדירה (Adirẹ) - בד עם מגוון הדפסים ועיצובים, לרוב בצבע סגול.
פריט ביגוד נוסף הוא "סוקוטו" (Sòkòtò), המכנס.