tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אקסל שפרינגר הכחישה רשמית כי שקלה אי פעם לרכוש את "ידיעות אחרונות", אך אישרה כי דפפנר ונתניהו ניהלו מגעים "במספר מקרים שונים במהלך השנים" .
דפפנר הגדיר את הקשר שלו עם נתניהו כ"מקצועי וקשור לנושאים פוליטיים ונושאים הקשורים לתקשורת".
תחקיר של הטלוויזיה הציבורית הגרמנית על הקשר עם נתניהו
ב-15 במאי 2025, בתחקיר "פנורמה" של הטלוויזיה הציבורית הגרמנית שבוצע על ידי העיתונאי החוקר סטפן בוכן, שודרה כתבה מיוחדת שעסקה בקשרים החשאיים בין לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו, העיתון "בילד", הוצאת אקסל שפרינגר ודפפנר, במסגרת פרשת הדלפת המסמכים המסווגים לעיתון בילד, במהלך מלחמת חרבות ברזל.
התחקיר מפרט קשרים רחבים בין נתניהו לתאגיד אקסל שפרינגר ובתוך כך קשר אישי בין נתניהו למתיאס דפפנר, יו"ר התאגיד; רכישת אתר יד2 ב-2014 על ידי דפפנר במחיר שנחשב גבוה מאוד (כ-200 מיליון אירו); ראיונות בלעדיים שניתנו ל"בילד" על ידי נתניהו ובכירים בממשלתו; ופרופיל אוהד לשרה נתניהו ב-2012.
באוקטובר 2025 התראיין סטפן בוכן ל"יאללה תקווה" ותיאר את מערכת היחסים העמוקה שקיימת בין נתניהו לבין העיתון בילד בהנהלתו של דפפנר, שהחלה בשנת 2009, במסגרתה נתניהו משתמש בעיתון במטרה להנדס תודעה בישראל ובאירופה, תוך פרסום ידיעות מסולפות, באופן שיטתי.
בשנת 2010, דפפנר כיהן כפרופסור אורח לתקשורת באוניברסיטת קיימברידג' והפך לחבר במכללת סנט ג'ון.
בנוסף, הוא ממלא מגוון תפקידים בשכר ובתפקידים ללא שכר.
eMarketer, חבר דירקטוריון (מאז 2016)
נטפליקס, חבר דירקטוריון (מאז 2018)
רינגיר אקסל שפרינגר שווייץ, חבר דירקטוריון (מאז 2016)
וורנר מיוזיק גרופ, חבר דירקטוריון (מאז 2014)
האקדמיה האמריקאית בברלין, חבר מועצת הנאמנים
חברת אלפרד הרהאוזן של דויטשה בנק, חבר מועצת הנאמנים
פרס אקסל שפרינגר, יו"ר חבר הנאמנים
קבוצת בילדרברג, חבר בוועדת ההיגוי
איגוד מו"לי העיתונים הגרמנים (BDZV), נשיא (מאז 2016)
קרן פרנק שירמאכר, חבר הנהלה
בית הספר לממשל ע"ש בלווטניק, אוניברסיטת אוקספורד, חבר בוועדה המייעצת הבינלאומית (מאז 2010)
תוכניות עיתונאים בינלאומיות (IJP), חבר מועצת הנאמנים
מוזיאון ברגרואן, חבר המועצה הבינלאומית
ידידי קרן הארמונות והגנים הפרוסיים ברלין-ברנדנבורג, חבר
קרן רוברט קוך, חבר מועצת הנאמנים
דפפנר נשוי לאולריקה וייס, בתו של אולריך וייס, מנהל לשעבר בדויטשה בנק.
אחד מהם משמש כראש הסגל של היזם פיטר תיל.
בשנת 2016, נולד לדפפנר ילד עם אספנית האמנות המיליארדרית ג'וליה סטושק.
בנוסף לעיסוקיו המקצועיים, דפפנר הוא אספן אמנות, הידוע במיוחד בזכות אוסף ציורי עירום נשים המקיף שלו, המשתרע על פני למעלה מ-500 שנה.
בנוסף, הוא שותף בבעלות על וילה שונינגן בפוטסדאם, שם ארגן את התערוכה "אנדי וורהול - עבודות מוקדמות" בשיתוף פעולה עם הקרן לאמנות ותרבות eV בון.
עיטור נשיא מדינת ישראל לשנת 2025.
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית לשנת 2023
פרס ליאו בק של המועצה המרכזית של יהודי גרמניה לשנת 2019
פרס יאנוש קורצ'אק להומניזם לשנת 2019
פרס ארנו לוסטיגר לשנת 2016
פרס מקלוי של המועצה האמריקאית לענייני גרמניה לשנת 2015
פרס המנהיגות הבינלאומי של הליגה נגד השמצה (ADL) לשנת 2014, ניו יורק
פרס שפרד סטון 2014, אספן ברלין
פרס הצטיינות אירופה של בני ברית לשנת 2014
מנהל השנה האירופי לשנת 2013, איגוד העיתונות העסקית האירופי
מוביל השנה של Kress לשנת 2012
אסטרטג השנה לשנת 2012, פייננשל טיימס גרמניה
פרס התקשורת הגרמני לשנת 2011: איש התקשורת של השנה
פרופסור אורח בתקשורת באוניברסיטת קיימברידג'; חבר במכללת סנט ג'ון, קיימברידג' 2010
פרס מנהיגות לשנת 2008, המכון האמריקאי העולמי ללימודים גרמניים עכשוויים ניו יורק
פרס ירושלים של ההסתדרות הציונית העולמית בגרמניה לשנת 2008
מדליית ליאו בק של מכון ליאו בק ניו יורק לשנת 2007
מקום ראשון בדוח Kress לשנת 2007 בקטגוריה: "50 ראשי התקשורת המובילים - המנהלים החשובים ביותר מתחום המדיה והתקשורת"
מסדר הצטיינות של כבוד של ברלין 2007
מונה למנהיג עולמי צעיר של הפורום הכלכלי העולמי 2000תרבות פופולרית
פרס אקסל-ספרינגר לעיתונאים צעירים לשנת 1991
מתיאס דפפנר, מלכודת הסחר: איך להפסיק לעשות עסקים עם דיקטטורים, ניו יורק: סיימון ושוסטר, 2023, מסת"ב 978-1-6680-1625-1
דפפנר, תומאס גארמס: הגל הגרמני החדש.
דפפנר, תומאס גארמס: ארוטיקה במוזיקה.
דפפנר: ביקורת מוזיקה בגרמניה לאחר 1945. תוכן ומגמות פורמליות; ניתוח ביקורתי.
במקביל: דיסרטציה, אוניברסיטת פרנקפורט (מיין), 1990. פרנקפורט אם מיין; ברן; ניו יורק; פריז: הוצאת לאנג, 1991, מסת"ב 3-631-43158-9 (פרסומי אוניברסיטאות אירופיות, סדרה 36, מוזיקולוגיה כרך 59)
נקודות מבט חדשות על המו"ל; מהדורה של תרומות מחברים עדכניים וטקסטים משלהם.
רפורמה במקום סובסידיות – מדוע אנו זקוקים לסטנדרטים משפטיים אמינים לפרויקטים של מיזוגים ולהגנה על הישגים יצירתיים, בתוך: קראוטשייד/שוורטמן (עורכים), אזיקים לגיוון?
חוק ריכוזיות התקשורת תחת ביקורת, הוצאת C.F.
מו"לים חזקים יותר בעידן הדיגיטלי ממה שהם חושבים.
בתוך: הוברט בורדה, מתיאס דפפנר, בודו הומבך, יורגן רטגרס (עורכים): 2020 – מחשבות על עתיד האינטרנט.
הדפס הנאום בתערוכתו של תומאס דימנד ""הגלריה הלאומית", סוהרקאמפ 2010
אנסלם קיפר/מתיאס דפפנר, אמנות וחיים, מיתוסים ומוות.
אוריינטציה לקורא ולקוח בעולם מדיה דיגיטלי - הערכת ביניים, בתוך: סטדלר/ברנר/הרמן (עורכים), הצלחה בעידן הדיגיטלי, הוצאת הספרים פרנקפורטר אלגמיין נה צייטונג 2012
מאמר "צחוק הוא אנטי-סמכותי, צחוק הוא חופש", 12 בינואר 2015
העולם שייך לאלו שחושבים מחדש.
בתוך: סגולות קרדינליות של מנהיגות אפקטיבית.
"ברלין היא לב אירופה, אני לא מכיר אחרת.": אקסל שפרינגר ועירו.
מתיאס אסקייל דיטורו קורטו (בספרדית: Matías Ezequiel Dituro Curto; נולד ב-8 במאי 1987) הוא כדורגלן ארגנטינאי-צ'יליאני המשחק בעמדת השוער באלצ'ה.
דיטורו החל את הקריירה שלו באינדפנדיינטה בארגנטינה, ובשנת 2010 חתם ב־CNI מהליגה הבכירה בפרו.
בינואר 2011 הוא עבר לאלאבס מהליגה השלישית בספרד.
באוגוסט 2011 הצטרף לסלטה ויגו, אך שיחק רק בקבוצת המילואים.
בהמשך חזר לארגנטינה, ובשנת 2014 עבר לבוליביה, שם שיחק באורורה וחורחה וילסטרמן.
לאחר תקופה בדפורטס אנטופגסטה בליגה הצ'יליאנית, חזר לבוליביה בינואר 2017 וחתם בבוליבר.
בינואר 2018 הושאל לאוניברסידד קאתוליקה מהליגה הצ'יליאנית.
ב-8 ביולי 2021 הושאל לסלטה ויגו מהלה ליגה לעונת 2021/2022. לאחר ששיחק בפאטיח קראגומרוק בטורקיה, הוא חזר לספרד ובינואר 2024 חתם באלצ'ה.
ב-4 ביולי 2025 האריך את חוזהו בקבוצה בשנה נוספת.
מתיאס הונסאק הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת קשר הכנף בהיידנהיים מהבונדסליגה ובנבחרת אוסטריה.
ביולי 2018 הצטרף הונסאק להולשטיין קיל מבונדסליגה השנייה בהשאלה לעונת 2018/2019. לאחר תקופת ההשאלה, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים בדרמשטאדט 98 מבונדסליגה השנייה ב-5 ביולי 2019.
ב-6 במאי 2024 חתם הונסאק על חוזה לשלוש שנים בהיידנהיים מהבונדסליגה.
מתיאס וורד היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם טקסס.
מתיאס וורד נולד ב-13 באוקטובר 1805 במחוז אלברט שבג'ורג'יה.
וורד גדל והתחנך במחוז מדיסון שבאלבמה.
הוא למד באקדמיה בהאנטסוויל, אלבמה, לימד בבית ספר ולמד משפטים.
בשנת 1836 התיישב בבואי שבטקסס, בשנת 1845 עבר לקלארקסוויל שבטקסס, ולאחר מכן לג'פרסון שבטקסס.
וורד כיהן בקונגרסים השביעי והשמיני של רפובליקת טקסס ומאוחר יותר בסנאט של המדינה כחבר המפלגה הדמוקרטית בין השנים 1849 ל-1850. ב-1851 נכשל בניסיונו להיבחר לתפקיד סגן מושל וב-1855 נכשל בניסיונו להיבחר לקונגרס של ארצות הברית.
בשנת 1855 ניהל קמפיין למען עבדות וזכויות המדינות נגד .
עם מותו של ג'יימס פינקני הנדרסון בשנת 1858, מונה וורד להחליף אותו בסנאט של ארצות הברית.
הוא כיהן בסנאט מ-27 בספטמבר 1858 עד 5 בדצמבר 1859. הוא לא הצליח לקבל את המועמדות להתמודד על המושב בבחירות בשנה שלאחר מכן.
וורד נפטר ב-5 באוקטובר 1861 בוורם ספרינגס שבקרוליינה הצפונית.
הוא נקבר בבית הקברות הישן בנאשוויל שבטנסי.
מתיאס קהאיס (בספרדית: Matías Cahais; נולד ב-24 בדצמבר 1987) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם.
קהאיס הוא יליד מורון, מחוז בבואנוס איירס.
הוא נחשב לאחד הבלמים הצעירים המבטיחים בארגנטינה.
הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס ב־25 ביוני 2005 במשחק מול קילמס.
הוא הרשים במהלך אליפות דרום אמריקה לנבחרות צעירות והיה קפטן הנבחרת אשר זכתה בגביע העולם לנוער שנערך בקנדה במהלך החודשים יולי-אוגוסט.
בינואר 2008 הושאל קהאיס לקבוצת חרונינגן מצמרת הליגה ההולנדית עם אפשרות לרכישתו בסוף העונה תמורת 2 מיליון אירו.
קהאיס נימק את החלטתו לחתום בקבוצה בכך שהוא רוצה להתקדם באיטיות בקריירה האירופאית שלו במקום להסתכן בישיבה על הספסל בקבוצות צמרת מרחבי היבשת.
ב-2009 הושאל לקבוצה חימנסיה חוחוי מליגת המשנה הארגנטינאית.
לאחר כמה זמן הושאל לראסינג קלוב.
ב-2010 הפך לשחקן קבוע במועדון.
בוקה ג'וניורס - גביע סודאמריקנה (2006), ליברטדורס (2007)
נבחרת ארגנטינה - גביע העולם לנוער (2007)
מתיאס סִינְדֵלָר היה כדורגלן אוסטרי.
הוא נבחר ככדורגלן האוסטרי הטוב ביותר במאה ה-20 במשאל של הארגון הבינלאומי להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל ב-1999 וכספורטאי המאה של אוסטריה.
סינדלר נולד בשם מאטיי שִינְדֵלָר (Matěj Šindelář) בעיירה קוזלוב (Kozlov) שבמוראביה, באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בצ'כיה).
בשנת 1905 עברה משפחתו לרובע פאבוריטן שבבירת האימפריה, וינה.
סינדלר החל את קריירת הכדורגל שלו בגיל 15, במחלקת הנוער של הרטה וינה.
שש שנים לאחר מכן, ב-1924, הוא עבר לאוסטריה וינה ובכל שלוש עונותיו הראשונות בקבוצה, זכה בגביע המדינה.
בשנתו השלישית בקבוצה, הוא גם הוביל את וינה לזכייה באליפות הליגה.
לכינויו "איש הנייר" זכה בשל רזונו ובשל יכולתו לעבור בכדרור בין שחקני היריב.
באותה שנה זומן סינדלר לראשונה לנבחרת אוסטריה על ידי המאמן הוגו מייזל.
חמש שנים לאחר הופעתו הראשונה בנבחרת, בשנת 1931, החלה הנבחרת לנצח ללא הפסקה וקבעה רצף של 14 משחקים ללא הפסד.
סדרת הניצחונות נעצרה רק בסוף שנת 1932, בהפסד לנבחרת אנגליה.
את עיקר פרסומו רכש סינדלר בטורניר הגביע העולמי של 1934 שנערך באיטליה.
לטורניר, הגיעה אוסטריה כאחת מהמועמדות לזכייה, אולם הפסד בחצי הגמר לנבחרת המארחת, הביא לכך שהאוסטרים סיימו רק במקום הרביעי.
סינדלר שהיה קפטן הנבחרת, זכה בפרס "כדור הכסף" (השחקן השני הטוב ביותר בטורניר).
שנתיים לאחר מכן, הגיעה הנבחרת לגמר היחיד בתולדותיה בטורניר גדול.
היה זה טורניר הכדורגל של אולימפיאדת ברלין, אך גם שם הפסידו האוסטרים לנבחרת איטליה.
בעקבות האנשלוס במרץ 1938, פירקו הנאצים את נבחרת אוסטריה למונדיאל 1938. כפרס ניחומים אורגן "משחק האנשלוס" בין גרמניה ל"אוסטמרק" (שמה החדש של אוסטריה).
במשחק שנערך ב-3 באפריל שימש סינדלר כקפטן הקבוצה והורה לשחקניו ללבוש את מדי החוץ באדום-לבן.
הוא הציג את אחד ממשחקיו הגדולים ביותר וכבש אף את השער הראשון בניצחון נבחרת אוסטריה 0-2 מול נבחרת גרמניה.
סינדלר אף התגרה בהיטלר שישב ביציע כאשר נמנע מלהצדיע לו במועל יד כפי שהיה נהוג.
סינדלר שלא רצה לשחק בנבחרת גרמניה, הודיע שהוא עייף ומעוניין לפרוש מהכדורגל.
מספר חודשים לאחר מכן, בינואר 1939, נמצא סינדלר מת בדירת חברתו.
ממצאי חקירת המשטרה גילו כי סינדלר ובת זוגו נטלו כדורי רעל, ולכן נקבע כי התאבדו; אולם מעטים האמינו לקביעה זו.
במשך זמן רב לא היה ברור אם סינדלר התאבד או נרצח על ידי אנשיו של היטלר.
ההנחה כיום היא כי הוא נרצח מהרעלת פחמן חד-חמצני.
בהלווייתו של סינדלר השתתפו כ-20,000 איש - מספר רב ביותר של אנשים, יחסית לימים הקשים שעברו על וינה באותו הזמן.
ב-1998 נבחר לספורטאי האוסטרי הגדול ביותר בכל הזמנים.
ב-1999 נבחר לכדורגלן האוסטרי הגדול ביותר במאה ה-20, ובנוסף הוא דורג במקום ה-22 ברשימת הכדורגלנים הטובים ביותר אי פעם.
כדור הכסף בגביע העולם: 1934
הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1934
מתיאס רוסט הוא טייס חובב ממערב גרמניה שנודע בכך שנחת עם מטוס קל בלב הכיכר האדומה במוסקבה (סמוך למרכז השלטוני, הקרמלין, אזור אסור לטיסה), ב-28 במאי 1987. הנחיתה בשלום לאחר מעבר כל מערכות ההגנה האווירית ההדוקה של בירת ברית המועצות, העמידה במבוכה את הצמרת הסובייטית.
עקב המקרה פיטר הנשיא מיכאיל גורבצ'וב את שר ההגנה הרוסי סרגיי סוקולוב (Серге́й Леони́дович Соколо́в) ואת ראש מערך ההגנה האווירית אלכסנדר קולדונוב (Алекса́ндр Колдуно́в), שניהם גיבורי מלחמת העולם השנייה ונציגי המשטר הישן.
הדבר איפשר לגורבצ'וב למנות לתפקידים אישים בעלי השקפה מודרנית ופתוחה יותר ולזרז רפורמות במשרד ההגנה.
כמו כן, קריסת מערך ההגנה ההדוק בעולם הפכה לבדיחה בקרב אזרחי ברית המועצות, הוכיחה את ריקנותה ורקבונה של השיטה והיותה מושתתת על שקרים וזירזה את קריסתה של ברית המועצות.
רוסט נולד בעיירה ודל (ליד המבורג) שבמדינת שלזוויג-הולשטיין במערב גרמניה.
בגיל 18 הוציא באופן פרטי רישיון טיס ובגיל 19 הקדיש את כל זמנו לצבירת שעות טיסה מספיקות על מנת לקבל עבודה כטייס מסחרי.
לשם כך ביצע, במטוס קל מסוג ססנה 172, טיסות ארוכות ברחבי צפון אירופה.
ב-13 במאי 1987 יצא לשבועיים של טיסות לאיי פארו, איסלנד, נורווגיה ופינלנד.
ב-28 בחודש בשעה 12:21 בצהריים עזב את נמל התעופה הלסינקי-מלמי בהצהרה שדרכו לסטוקהולם.
אולם במקום להמשיך לשטוקולם פנה לכיוון אסטוניה.
רוסט זוהה על גבול אסטוניה ב-14:29 על ידי מערך טיל קרקע-אוויר (SAM), לאחר שלא הגיב לאות זיהוי עמית-טורף, אך לא התקבל אישור לירות לכיוונו ולכן המשיך בדרכו דרומה.
במקביל הוזנקו לעברו שני מטוסי מיג-23, אך איבדו קשר-עין עמו בשל עננות כבדה.
בהמשך, עקב בלבול בין מטוסו לבין כלי טיס שהשתתפו בתרגיל, חלוקת פיקוד צולבת וחדשה במערך הנ"מ הסובייטי וחוסר תשומת לב, המשיך רוסט עד שנחת בשעה 19:00 בלב הכיכר האדומה, בין כנסיית ואסילי הקדוש לקרמלין.
למרות שיכול לנחות בין חומות הקרמלין החליט לנחות בכיכר החשופה לעין הציבור, כדי ליצור אפקט פרסומי ולמנוע אפשרות שיאסר בחשאי על ידי הק.ג.ב..
כאשר יצא מהמטוס נהר אליו קהל עוברים ושבים, שהיו בטוחים שמדובר בצילומי סרט קולנוע, הקהל כלל אף שוטרים שלא שיערו בדעתם שהנחיתה לא הייתה חוקית ומאושרת.
רק לאחר שעתיים, בהן שוחח רוסט עם ההמון ואף חילק חתימות, נעצר לחקירה משטרתית.
לדבריו פעולתו נעשתה למען השלום והוא אף ביקש לשוחח עם גורבצ'וב.
משפטו של רוסט נפתח ב-2 בספטמבר, הוא נדון לארבע שנים במחנה לעבודות פרך בגין חוליגניות ומעבר על חוקי התעופה, אולם העונש לא הוצא לפועל.
רוסט שהה בבית המעצר שליד כלא לפורטובו, והיחס כלפיו היה תקין.
התקופה הייתה תקופת הגלאסנוסט וההתקרבות בין ברית המועצות למערב.
חודשיים לאחר המשפט חתמו מיכאיל גורבצ'וב ורונלד רייגן על הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני ובאוגוסט 1988 שוחרר רוסט כצעד של רצון טוב.
רוסט שב לגרמניה ב-3 באוגוסט ולא הופיע בפני העיתונאים שציפו לו.
משפחתו מכרה את סיפורו בלעדית לשבועון "שטרן" תמורת 100,000 מרק.
המשך חייו היה רצוף הסתבכויות.
ב-1989, כאשר עבד בבית חולים במסגרת שירות אזרחי, דקר אחות שעבדה איתו וסרבה לחיזוריו ופצע אותה קשה.
רוסט נידון לשנתיים וחצי מאסר, מתוכן ריצה בפועל 15 חודשים.
הוא המיר דתו להינדואיזם ונשא לאישה בת לסוחר הודי.
ב-2007 התפרסם כשחקן פוקר מקצועי.
מתיאס קונצל הוא איש מדע המדינה המתגורר בהמבורג.
שימש יועץ בכיר לוועידת המפלגתית של מפלגת הירוקים בגרמניה וכיום עמית מחקר ב"מרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון" באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר בהנהלת ארגון "אקדמאים למען שלום במזרח התיכון".
בשנת 2007 פרסם את ספרו "ג'יהאד ושנאת יהודים" על שורשיה הנאציים של מתקפת 11 בספטמבר.
מתיאס אסקיאל סוארס (בספרדית: Matías Ezequiel Suárez; נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כחלוץ במועדון הכדורגל הארגנטינאי ריבר פלייט.
סוארס התחיל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2005, בקבוצת בלגראנו מעיר הולדתו קורדובה.
הוא היה הכובש המצטיין של בלגראנו בליגת המשנה הארגנטינאית בעונת 2007–2008. לאחר עונה זו, הוא זכה להתעניינות רבה ממועדונים שונים באירופה, בין היתר ארסנל האנגלית הביעה בו התעניינות.
ב-2008, סוארס השלים את מעברו למועדון הבלגי אנדרלכט.
אחרי זמן התאקלמות באירופה, סוארס ביסס לעצמו מעמד של שחקן מפתח בקבוצתו החדשה, תוך כדי שהוא כובש ומבשל שערים רבים למועדונו.
מעמדו אף עלה בקיץ 2011, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה דאז רומלו לוקאקו לצ'לסי האנגלית.
עונת 2011–2012, הסתיימה נפלא עבורו, לאחר שזכה עם אנדרלכט בליגת העל הבלגית ובחירתו כשחקן העונה בבלגיה על ידי כדורגלני הליגה.
אחרי העונה המוצלחת הזו, חתם סוארס בצסק"א מוסקבה הרוסית, תמורת סכום שלא פורסם.
ההעברה הזו בוטלה לבסוף, בשל כך שלא עבר את הבדיקות הרפואיות בצסק"א.
סוארס לבסוף נשאר לשחק באנדרלכט.
בינואר 2023 חתם בריבר פלייט ובמהלך השנים זכה איתה בשתי אליפויות ליגת העל הארגנטינאית (2021 ו-2023) ובתארים נוספים.
מלך השערים בליגת העל הבלגית (1): 2011
מתיאס אריאל פרננדס פרננדס (בספרדית: Matías Ariel Fernández Fernández; נולד ב-15 במאי 1986) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
פרננדס, שהחל את הקריירה בקולו-קולו הצ'יליאנית, ב-2006 זכה בתואר כדורגלן השנה באמריקה הדרומית, ומאז עבר לשחק באירופה.
פרננדס שיחק בליגות הבכירות בספרד, בפורטוגל ובאיטליה.
פרננדס זכה עם נבחרת צ'ילה בטורניר קופה אמריקה 2015, וייצג אותה בין היתר גם בטורניר מונדיאל 2010.
פרננדס, בן לאב ארגנטינאי ולאם צ'יליאנית, נולד בשכונת קבאז'יטו שבבואנוס איירס, ועבר עם משפחתו לעיר לה קאלרה שבצ'ילה כשהיה בן ארבע.
הוא החל לשחק באוניון לה קאלרה המקומית כשהיה בן עשר, וב-1998, כשהיה בן 12, הצטרף למחלקת הנוער של קולו-קולו, מהקבוצות הבכירות בצ'ילה.
פרננדס רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-10 ביולי 2003, במסגרת מוקדמות גביע סודאמריקנה מול דפורטס אובאז'ה.
המשחק הסתיים בהפסדה של קולו-קולו בתוצאה 3–4, ופרננדס היה מכובשי השערים במשחק.
הוא לא שב לשחק עוד באותה עונה, ורשם את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצ'יליאנית ב-6 במרץ 2004, כשעלה מהספסל במשחק קבוצתו מול אוניברסידד דה קונספסיון.
בטורניר קלאוסורה 2004 היה לראשונה בין שחקניה הדומיננטיים של הקבוצה.
הוא כבש שמונה שערי ליגה ב-22 הופעות, ונבחר לתגלית העונה בצ'ילה.
לשיאו בקבוצה הגיע פרננדס תחת המאמן הארגנטינאי קלאודיו בורגי בשנת 2006. הוא זכה עם קבוצתו באליפות הראשונה בקריירה בטורניר האפרטורה של אותה שנה, לאחר שהקבוצה הגיע לפלייאוף מול יריבתה הגדולה, אוניברסידד דה צ'ילה.
במשחק הראשון בחוץ כבש פרננדס צמד שערים, השני מהם בדקה האחרונה, וקבע מהפך וניצחון 2-1 לזכות קבוצתו.
הגומלין הסתיים בהפסדה של קולו-קולו בתוצאה 1-0, והמשחק עבר להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין.
פרננדס דייק בבעיטה הראשונה של קבוצתו, בדרך לניצחון 4-2 וזכייה בתואר.
בסך הכול כבש פרננדס 14 שערים ב-23 הופעות באותו טורניר, וסיים כסגן מלך השערים.
בטורניר הקלאוסורה שמרה הקבוצה על תואר האליפות, לאחר שגברה פעמיים בגמר על אאודקס איטליאנו, בתוצאה מצטברת של 2–6. פרננדס סיים את הטורניר עם 15 שערים, ושוב היה לסגן מלך הכובשים.
במקביל, התמודדה הקבוצה בגביע סודאמריקנה והעפילה עד לגמר, כשהיא מדיחה בין היתר את חימנסיה לה פלאטה ודפורטיבו טולוקה ונעצרת רק על ידי פצ'וקה בגמר.
עבור פרננדס היה זה טורניר אישי מוצלח, לאחר שכבש תשעה שערים במהלכו.
על הופעותיו באותה עונה זכה פרננדס בתואר כדורגלן השנה באמריקה הדרומית, והיה לשחקן קולו-קולו הראשון בהיסטוריה שעושה זאת.
לקראת סוף חודש אוקטובר 2006, במהלך עונת וכשהיה בגיל 20 בלבד, החל פרננדס את הקריירה האירופית שלו, כשחתם במדי ויאריאל מליגת העל הספרדית תמורת סכום שהוערך בכ-8.7 מיליון אירו.
העסקה הושלמה עוד בטרם זכה פרננדס בפרס כדורגלן השנה באמריקה הדרומית, ומי שאימן את הקבוצה היה בן ארצו של פרננדס, הצ'יליאני מנואל פלגריני.
ב-27 בדצמבר הגיע פרננדס לספרד והצטרף רשמית לקבוצתו החדשה, ואת הופעת הבכורה שלו במדיה ערך ב-7 בינואר 2007, כשעלה בהרכבה בהפסד הביתי 0–1 לוולנסיה.
פרננדס הפך באופן מיידי לשחקן הרכב בקבוצה, אך איבד את מקומו בעקבות התבוסה 0–3 לחטאפה ב-15 באפריל, ומאז שולב רק כמחליף.
שערו הראשון בקבוצה, והיחיד שלו באותו עונה, היה ב-29 באפריל בניצחון החוץ 0–3 על ז'ימנסטיק טרגונה.
עונת הייתה הטובה בתולדותיה של ויאריאל, שסיימה במקום השני בטבלה והציגה סוללת כוכבים מרשימה, עם שחקנים כרובר פירס, סנטי קאסורלה, ג'וזפה רוסי, דייגו גודין, דייגו לופס, מרקוס סנה ועוד.
לפרננדס התנדנד באותה עונה בין ההרכב הפותח לספסל, ובסך הכול היה שותף ל-39 משחקים באותה עונה, מתוכם 30 בליגה, וכבש שלושה שערים.
עונה אחר כך נפגע מעמדו בקבוצה עוד יותר.
הוא עלה בהרכב בחמישה משחקי ליגה בלבד מתוך 21 שבהם שותף.
לקראת עונת , לאחר שנתיים וחצי במועדון, שוחרר פרננדס על ידי מאמנה החדש של ויאריאל, ארנסטו ואלוורדה.
ב-1 ביולי 2009 נמכר פרננדס לספורטינג ליסבון הפורטוגלית.
במדי ספורטינג היה פרננדס לחלק חשוב בהתקפת הקבוצה.
על אף שלא הוביל את רשימת הכובשים, היה פרננדס לשחקן חשוב בקבוצה במשך שלוש עונות, בהן הבקיע שערים מכריעים והצטיין בבעיטות חופשיות מדויקות וחזקות.
בעונת העפיל פרננדס עם קבוצתו עד לחצי גמר הליגה האירופית, כשהיא מדיחה בין היתר את מנצ'סטר סיטי, לגיה ורשה ומטאליסט חרקוב עד שהודחה בחצי הגמר על ידי אתלטיק בילבאו.
במקביל, העפיל עם קבוצתו לגמר הגביע הפורטוגלי, שם הפסידה 0–1 לאקדמיקה דה קוימברה.
לקראת עונת הצטרף פרננדס לפיורנטינה האיטלקית של המאמן וינצ'נצו מונטלה.
לאחר שהחמיץ חלקים גדולים מעונת הבכורה שלו עקב פציעות, היה פרננדס לשחקן משלים בסגל בעונתו השנייה בקבוצה, ושותף ב-38 משחקים במהלך העונה.
בליגה הוא רשם 23 הופעות, כמחצית מהן בהרכב הפותח.
באותה עונה העפיל עם קבוצתו לגמר הגביע האיטלקי, ועלה מהספסל זמן קצר לאחר פתיחת המחצית השנייה בהפסד 1–3 לנאפולי.
בעונת כבר תפס מקום משמעותי יותר בהרכב הקבוצה, ורשם 23 הופעות בהרכב בליגה, ושש נוספות כמחליף.
ב-15 בפברואר 2023 הודיע על פרישה מכדורגל.
פרננדס החל את דרכו בנבחרות הצעירות של צ'ילה, והיה קפטן הנבחרת הצעירה בטורניר גביע העולם עד גיל 20 שהתקיים בהולנד בשנת 2005.
את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ערך כחודש וחצי לאחר אותו טורניר, ב-17 באוגוסט, במשחק ידידות מול .
המשחק הרשמי הראשון שלו בנבחרת התקיים ב-21 באוקטובר של אותה השנה, במהלך משחקה האחרון של נבחרתו במוקדמות מונדיאל 2006 מול .
שעריו הראשונים בנבחרת נכבשו ב-8 באוקטובר 2006, כשכבש צמד לרשתה של פרו בניצחון 2–3 במסגרת הגביע הפסיפי.
לאחר שייצג את נבחרתו בקופה אמריקה 2007, היה פרננדס לחלק חשוב מהנבחרת בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2010. הוא כבש ארבעה שערים במהלך טורניר המוקדמות, וזומן על ידי מרסלו בייאלסה לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר בדרום אפריקה.
בטורניר עצמו רשם פרננדס שתי הופעות בשלב הבתים.
הוא ייצג את נבחרתו גם בטורניר קופה אמריקה 2011, שנה לאחר מכן.
פרננדס נאלץ להחמיץ את טורניר מונדיאל 2014 בעקבות ניתוח שעבר בקרסולו כחודש לפני פתיחת הטורניר.
שנה אחר כך, תחת המאמן חורחה סמפאולי, זומן פרננדס לסגל לקראת קופה אמריקה 2015 אותו אירחה צ'ילה.
פרננדס פתח את הטורניר באופן צורם, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-67 בניצחון 2-0 על אקוודור והורחק בתוך תוספת הזמן בכרטיס צהוב שני.
הוא חזר לשחק במשחק הסיום של שלב הבתים, כשעלה עם פתיחת המחצית השנייה בניצחון 0–5 על .
הוא עלה כמחליף פעם נוספת ברבע הגמר בניצחון 0–1 על , והיה המחליף הראשון של קבוצתו במשחק הגמר מול .
המשחק הסתיים בשוויון 0-0 לאחר הארכה, והוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין.
פרננדס דייק בבעיטה הראשונה, בדרך לניצחון 1–4 ולזכייה ראשונה בתולדות צ'ילה בטורניר.
אליפות צ'ילה (2): (אפרטורה), (קלאוסורה)
מתיאס להמן הוא כדורגלן עבר גרמני אשר שיחק בעמדת הקשר.
להמן גדל באולם 1846, והחל שם את קריירת הבוגרים שלו בשנת 2001, כאשר המועדון שיחק בליגת הבונדסליגה השנייה.
בעונת 2001/02 עבר לשחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט ששיחקה אז בליגה המחוזית הדרומית.
להמן שיחק בקבוצה זו שתי עונות, וירד עמה ליגה.
בקיץ 2003 עבר להמן למינכן 1860, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה.
בעונת 2003/04 להמן צבר 17 הופעות והבקיע שער אחד, אך קבוצתו ירדה אל הבונדסליגה השנייה.
בשתי העונות הבאות להמן תפס מקום יציב בקבוצה וכמעט לא החמיץ משחקים, אך לא הצליח לעלות עם מינכן 1860 בחזרה אל הבונדסליגה.
בקיץ 2006 חתם להמן אצל העולה הטרייה לבונדסליגה, אלמניה אאכן, שנחשבה אז כקבוצה בבנייה, שאף התהדרה באצטדיון חדש ומודרני.
עם זאת, בעונתו הראשונה בקבוצה להמן ירד ליגה בפעם השלישית בקריירה שלו.
בעונה השנייה שלו בקבוצה סיים להמן עם אאכן במקום השביעי בבונדסליגה השנייה, וכעבור עונה סיים במקום הרביעי, מרחק ארבע נקודות מהמקום המוביל למשחקי המבחן.
סנט פאולי, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, והעפיל עמה לבונדסליגה באותה עונה.
סנט פאולי שרדה עונה אחת בלבד בבונדסליגה ונשרה כעבור עונה בחזרה לבונדסליגה השנייה, וזו הייתה ירידת הליגה הרביעית בקריירה של להמן, שעבר בתום עונה זו לאיינטרכט פרנקפורט, היורדת הטרייה מהבונדסליגה.
להמן שיחק עונה אחת בפרנקפורט, וסייע לה לעלות בחזרה אל הבונדסליגה תוך עונה אחת.
עם זאת, להמן לא נשאר בקבוצה, ועבר לשחק אצל יורדת טרייה אחרת, פ.צ.
בעונה הראשונה של להמן בפ.צ.
קלן, 2012/13, סיים להמן עם הקבוצה במקום החמישי ולא הצליח להעפיל אל הבונדסליגה.
בעונת 2013/14 להמן זכה עם קלן באליפות הבונדסליגה השנייה, והעפיל אל הבונדסליגה.
זו הייתה העפלת הליגה השלישית של להמן תוך חמש שנים, עם שלוש קבוצות שונות.
להמן הפך לבורג חשוב בקישור של קלן, וסייע לה לסיים במקום ה-12 בבונדסליגה בעונת החזרה שלה.
בתחילת עונת 2015/16 מונה להמן לקפטן הקבוצה.
ללהמן 15 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שני שערים.
להמן מעולם לא זומן לנבחרת גרמניה הבוגרת.
אובר-גרופנפיהרר מתיאס קליינהייסטרקאמפ היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קליינהייסטרקאמפ נולד ב-22 ביוני 1893 בעיר אלברפלד, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1915 הועלה לדרגת לוטננט.
הוא לחם במלחמה כמפקד מחלקה ברגימנט החי"ר ה-130. לאחר המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, התגייס לפרייקור, ושרת בו עד 1920. בשנת 1921 התגייס לרייכסווהר.
ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת האופטמן.
ב-1934 התפטר מהרייכסווהר, והתגייס לאס אס.
ב-12 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר, והחל מ-19 באפריל 1935 הוא לימד טקטיקה בבית ספר של האס אס בבראונשווייג.
ב-20 באפריל 1935 הועלה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, וב-1 באפריל 1936 הצטרף לפלוגות המערכתיות של האס אס (גוף שקדם לוואפן אס אס).
ב-20 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר, וב-4 באוגוסט 1938 מונה למפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קליינהייסטרקאמפ מפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין.
ב-18 במאי 1940 הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר, ובתחילת יולי 1941 קיבל פיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", והשתתף עמה במבצע ברברוסה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-56 של אריך פון מאנשטיין, אשר היה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית.
פיקודו על הדיוויזיה היה קצר, וכבר ב-18 ביולי של אותה שנה הוא מסר אותו לגאורג קפלר.
ב-19 ביולי הועלה לדרגת אוברפיהרר, ולחם בהצטיינות בקרבות בדרום ימת אילמן.
ב-9 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וב-1 בינואר 1942 קיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך".
ב-31 במרץ של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-1 באפריל מונה גאורג קפלר כמפקד החדש של דיוויזיית האס אס דאס רייך, וב-20 באפריל מונה קליינהייסטרקאמפ כמפקד דיוויזיית אס אס הררית ה-6.
ב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ובאוקטובר של אותה שנה קיבל פיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השביעי.
ב-1 ביולי מונה למפקד קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 20 ביולי.
ב-24 ביולי מונה למפקד קורפוס האס אס ה-11, וב-1 באוגוסט הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר.
הקורפוס שלו לחם בגליציה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם עמה במבצע ויסלה-אודר.
ב-1 בפברואר 1945 הוסב לקורפוס פאנצר, והועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית.
במהלך קרב האלבה נפל בשבי הצבא האדום, וב-29 באפריל התאבד.
לאחר מותו הוספו עלי אלון וחרבות לצלב האבירים שלו.
מתיאס קאיט (באסטונית: Mattias Käit; נולד ב-29 ביוני 1998 בטאלין שבאסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת תון מליגת העל השווייצרית ובנבחרת אסטוניה.
בשנת 2006 החל לשחק באקדמית הנוער של לבדיה טאלין, ובשנת 2014 עבר לאקדמית הנוער של פולהאם.
בינואר 2018 הושאל לרוס קאונטי הסקוטית.
ב-6 בינואר 2016 ערך קאיט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אסטוניה, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 1-1 נגד נבחרת שוודיה במשחק ידידות.
ב-7 באוקטובר 2016 הבקיע קאיט את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 4-0 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מתיאס פינצ'ר הוא מלחין ומנצח גרמני.
פינצ'ר נולד במארל ובצעירותו למד נגינה בכינור וניצוח.
הוא החל את לימודי המוזיקה שלו אצל גיסלהר קלבה ב-1988 בבית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד.
ב-1990 הכיר את הנס ורנר הנצה וב-1991 וב-1992 הוזמן לבית הספר הקיץ של הנצה במונטפולצ'אנו, איטליה.
מאוחר יותר למד אצל המלחין והחלילן הגרמני מנפרד טרויהן.
הוא החזיק במלגת מלחינים צעירים ע"ש דניאל אר לואיס עם תזמורת קליבלנד מ-2000 עד 2002.
באוקטובר 2010 הפך פינצ'ר לאמן הראשון בשיתוף עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC.
ביוני 2012, הודיע אנסמבל אנטרקונטמפורן על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מעונת 2013/14, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים.
מתיאס פינצ'ר סיים את תפקידו באנסמבל בשנת 2023.
מאז עונת 2014/15 פינצ'ר מונה לתפקיד אמן הבית ברדיו הדני לתקופה של שלוש שנים.
הוא משמש כפרופסור לקומפוזיציה בבית הספר ג'וליארד.
החל מעונת 2014/15 הוא אמן הבית של אולם הפילהרמונית של קלן.
כמה מיצירותיו התזמורתיות והקוליות בוצעו במקומות כמו קרנגי הול והרויאל אלברט הול.
הקונצ'רטו הכפול לחצוצרה שלו משנת 2012 נוצר בהשראת יצירתו של איגור סטרווינסקי.
הוא בוצע לראשונה על ידי תזמורת קליבלנד בפסטיבל לוצרן בשנת 2012. הבכורה בארצות הברית הייתה בקרנגי הול, גם עם תזמורת קליבלנד.
הבכורה בבריטניה בוצעה בבניין העירייה של גלאזגו על ידי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC ב-16 במאי 2013.
ב-21 באוגוסט 2016 ניצח פינצ'ר על יצירתו "הרהורים על נרקיסוס" ועל חלום ליל קיץ של מנדלסון בקונצרט הפרומס של ה-BBC.
במרץ 2023 ניצח פינצ'ר על התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי.
על בסיס קונצרט זה, התזמורת הודיעה במאי 2023 על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של חמש עונות.
פינצ'ר מתגורר בניו יורק מאז 2008.
קלאודיו מתיאס קראנביטר (בספרדית: Claudio Matías Kranevitter; נולד ב-21 במאי 1993 בטוקומאן) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק בעמדת הקשר בקבוצת פתיח קארגומרוק.
יליד סן מיגל דה טוקומאן, קראנביטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער סן מרטין דה טוקומאן, אך עזב את המועדון בגיל 12 עקב מצבה הכלכלי הקשה של משפחתו.
בשנת 2007, בגיל 14, הוא הצטרף לריבר פלייט.
במשך זמן רב שיחק כמחליף ולא עלה כחלק מהרכב קבוע עד לבואו של רמון דיאס.
בתחילה היווה כגיבוי ללאונרדו פונסיו וכריסטיאן לדסמה והופיע ב-30 משחקים במהלך עונת 2013/14, 16 מהן בהרכב הפותח.
בספטמבר 2014, כבר כחלק מהרכב פותח, קראנביטר סבל מפציעה בעצמות המסרק ולא יכול היה לשחק במשך שנה.
בחודש אוקטובר, עם זאת, חזר להתאמן עם קביים ועד סוף נובמבר השתקם ואף נטל חלק במשחקי הגמר בגביע סודאמריקנה 2014.
עם ריבר זכה באליפות אחת (פינאל 2014), בקופה קמפאונאטו, בגביע סודאמריקנה (2014), בגביע רקופה סודאמריקנה (2015), בגביע ליברטדורס (2015) ובגביע סורוגה בנק (2015).
ב-25 באוגוסט 2015, קבוצת הלה ליגה אתלטיקו מדריד הגיעה להסכם עם ריבר למכירת של קראנביטר, על פי השמועות, תמורת סכום של 8 מיליון €.
הוא הודיע על כך באופן רשמי שלושה ימים מאוחר יותר, לאחר שמיד הושאל חזרה לריבר עד דצמבר.
בינואר 2016, קראנביטר החל ללבוש את מספר 8 בקבוצה וערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב ב-14 בפברואר, כשהחליף את החלוץ פרננדו טורס בניצחון 0–1 נגד חטאפה.
ב-7 ביולי 2016, הוא הושאל למשך עונה אחת למועדון סביליה.
ב-8 באוגוסט 2017, הוא עזב לליגת העל הרוסית בכדורגל וחתם במועדון זניט סנקט פטרבורג, על חוזה ל-4 שנים, תמורת 8 מיליון יורו.
בכך, הוא הצטרף לחבריו שעברו לזניט מקבוצתו הקודמת, ריבר פלייט: סבסטיאן דריוסי ועמנואל ממאנה.
ברם לא הצליח להתבלט בהרכב והופיע מעט מאוד במדי הקבוצה ומצא עצמו פעמים רבות יושב בספסל.
מאז פתיחת עונת 2019/2020 לא נכלל ברשימת ההרכב של זניט.
בינואר 2020 נודע שעבר למונטריי מליגת העל המקסיקנית תמורת 7 מיליון יורו.
קראנביטר ייצג את ארגנטינה בנבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל לנוער 2013. הוא הופיע בשלושה משחקים.
ב-24 באוגוסט 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, לקראת שני משחקי ידידות נגד בוליביה ומקסיקו, כמחליפו של לוקאס ביגליה הפצוע.
הוא עשה את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-4 בספטמבר.
קראנביטר זומן גם לסגל הנבחרת במשחקי הקופה אמריקה 2016 שהצליחה להעפיל לגמר, והשתתף בשלושה משחקים כמחליף.
הוא עלה מהספסל בדקה ה-57' במשחק הגמר, שנערך נגד צ'ילה, כשצ'ילה ניצחה לבסוף בבעיטות עונשין, בתוצאה 2–4.
כקשר הגנתי קראנביטר מצטיין במשחק ייחודי, הגנתי וקצבי.
הוא אמנם לא נחשב לשחקן מאוד פיזי, וידוע בדרך כלל כשחקן בעל תיקולים מתוזמנים היטב ונקיים ועם יכולות הגנתיות טובות.
קראנביטר מושווה לעיתים קרובות לחאבייר מסצ'ראנו, בשל היות שניהם בוגרי קבוצת הנוער של ריבר פלייט ויש להם את אותו סגנון המשחק.
קראנביטר גם שיחק גולף במהלך נעוריו, נאמר כי הוא יכול היה להיות שחקן גולף, אם לא היה בוחר בכדורגל.
בינואר 2019, לו ולאשתו נולד בן בשם תומאס.
גביע ליברטדורס עד גיל 20 2012
שחקן השנה בגביע ליברטדורס: 2015
מתיאס סכונארטס (בהולנדית: Matthias Schoenaerts; נולד ב-8 בדצמבר 1977) הוא שחקן קולנוע בלגי.
הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בגיל 14 בסרט "Daens", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
סכונארטס זכה לשבחי הביקורת על גילום דמותו של חייל לשעבר הסובל מ-PTSD בסרט "Disorder".
ב-2015 הוענק לסכונארטס תואר אביר מסדר האמנויות והספרות בצרפת.
סכונארטס נולד באנטוורפן שבפלנדריה (האזור הבלגי דובר-ההולנדית), בלגיה.
הוא בנם של השחקן ז'וליין סכונארטס (1925–2006), ושל דומיניק ויץ' (1953–2016) שהייתה מעצבת תלבושות, מתרגמת ומורה לצרפתית.
לו גם אח-למחצה גדול ממנו שנולד ב-1953, והוא עורך דין במקצועו.
סכונארטס הוא דו-לשוני דובר הולנדית וצרפתית.
הוא גם דובר אנגלית שוטפת שלמד מצפייה בסרטים אמריקאיים.
ב-1987 בהיותו בן 9 הופיע בעיבוד בימתי לספר "הנסיך הקטן" מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי לצדו של אביו שגם ביים את ההצגה.
אמו, דומיניק, עצבה את התלבושות.
בנעוריו החל ליצור גרפיטי בשם העט "Zenith", הוא נסע לניו יורק כדי לשתף פעולה עם קבוצת אמני הגרפיטי מברונקס TATS CRU.
סכונארטס היה כמעט כדורגלן מקצועני, והיה רשום בקבוצת הכדורגל הבלגי Beerschot AC, אבל הוא ויתר על כך כשהיה בן 16. ב-2013 סיפר שהוא אוהד של מועדון הכדורגל הספרדי ברצלונה.
ב-1992 בגיל 13 שיחק סכונארטס לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט הבלגי "Daens" שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
אביו כיכב אף הוא בסרט, אבל הם לא הופיעו בסצנות משותפות.
אחרי שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנות הדרמה באנטוורפן, השתתף סכונארטס בסרטי קולנוע קצרים ובסרטים באורך מלא.
ב-2002 כיכב בסרט "Meisje" של דורותי ואן דן ברג.
ב-2003 הופיע בסרטו של טום ברמן " לאן שהרוח נושבת".
ב-2004 שיחק בסרטים "אלקטרה" בבימויו של רודולף מסטדה, ובסרט המדע בדיוני "A Message from Outer Space" שאותו גם הפיק.
ב-2006 שיחק בתפקיד דניס בסרט "Love Belongs to Everyone" (השם בהולנדית "Dennis van Rita"), והופיע בתפקיד חבר במחתרת ההולנדית בסרט "ספר שחור" בבימויו של פול ורהובן.
ב-2007 כיכב סכונארטס בסרטון של בן ואן ליסהוט "De Muze", ובסרטו של אריק ברויין "Nadine".
ב-2008 גילם את בוב בסרט האימה "Left Bank" (בהולנדית: Linkeroever) של פיטר ואן היס, ושיחק בתפקיד פיליפ בסרט " Loft" של אריק ואן לוי (Looy), שהיה לסרט הפלמי המצליח ביותר בקופות בבלגיה.
באותה שנה כיכב סכונארטס במיני-סדרה "The Emperor of Taste" בתפקיד חייל בלגי במלחמת העולם השנייה.
ב-2009 כיכב בסרט "My Queen Karo" של דורותי ואן דן ברג, בו גילם דמות של היפי באמסטרדם של שנות השבעים של המאה העשרים.
ב-2010 שיחק בתפקיד ראשי במותחן "Pulsar" והופיע בתפקיד קמע בסרט "La Meute" של פרנק ריצ'רד.
ב-2011 כיכב סכונארטס בסרטים ההולנדיים " כנופיית אוס", ו-"The President".
ב-2011 שיחק סכונארטס בתפקיד הראשי בסרט "Bullhead" בבימויו של מייקל ר.
רוסקם שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
על הופעתו בסרט זכה בפרס FIPRESCI לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספרינגס שנערך בינואר 2012. השופטים שיבחו את משחקו.
עוד הוא זכה בפרס מגריט לשחקן הטוב ביותר.
וז'אק אודיאר בפרימיירה של הסרט "חלודה ועצם" בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2012.
ב-2012 כיכב סכונארטס בסרט "חלודה ועצם" (De rouille et d'os) לצדה של מריון קוטיאר.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2012 וזכה להצלחה הן בביקורת והן בקופות.
ב-22 בפברואר 2013 זכה סכונארטס בפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר על משחקו בסרט "חלודה ועצם".
סכונארטס ביים וכיכב בסרט הקצר הבלגי "Death of a Shadow" (בהולנדית Dood van een Schaduw) בבימויו של טום ואן אוורמט.
ב-10 בינואר 2013 היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הלייב-אקשן הטוב ביותר.
ב-2013 היה הקריין של הגרסה הבלגית הולנדית של סרט הטבע "Chimpanzee" של אולפני Disneynature.
ב-2014 הופיע סכונארטס לצדם של קלייב אוון, בילי קרודופ ומריון קוטיאר בסרט המתח "קשרי דם" בו גילם את אנתוני סקרפו.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2013.
סכונארטס גילם את אריק דידס בסרט "המסירה", סרטו השני עם מייקל ר.
רוסקם, בו כיכב לצדם של טום הארדי, נומי ראפאס וג'יימס גנדולפיני.
באביב / קיץ 2014 היה סכונארטס הפנים של בית האופנה הצרפתי לואי ויטון.
עוד כיכב סכונארטס במותחן הצרפתי של אליס וינוקור "Disorder" בדמות חייל לשעבר הסובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית, וזכה לשבחים רבים על הופעתו.
הוא גילם את פול במותחן האירוטי "A Bigger Splash" של לוקה גואדאנינו, לצדם של טילדה סווינטון, רייף פיינס ודקוטה ג'ונסון.
בסרט "הנערה הדנית" בבימויו של טום הופר שיחק בתפקיד סוחר האמנות הנס אקסגיל.
שני הסרטים הוקרנו בהקרנות בכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-2015 והשתתפו בתחרות.
ב-18 בפברואר 2021 נמסר שסכונארטס יגלם את הדמות הראשית של ג'נגו בסדרת טלוויזיה בריטית-צרפתית בת 10 פרקים, המבוססת באופן רופף על מערבון הספגטי משנת 1966 שביים סרג'ו קורבוצ'י, ונושא את שם הדמות.
בסדרה זו, שמונה שנים אחרי שמשפחתו נרצחה, יוצא ג'נגו לחפש את בתו, מתוך אמונה שהיא שרדה את הטבח, ומוצא אותה בעיר "ניו באבילון" (בעברית: "בבל החדשה"), המאוכלסת בתושבים מקבוצות דחויות.
באוקטובר 2022 פורסם כי סכונארטס לוהק למיני סדרה של HBO, "The Palace" לצד קייט וינסלט.
ב-28 ביולי 2015 הוענק לסכונארטס תואר אביר מסדר האמנויות והספרות בצרפת.
התואר מוענק על ידי משרד התרבות בצרפת לאישים ש"התבלטו ביצירה בתחום האמנות או הספרות בתרומתם ובהשפעתם על האמנות והספרות בצרפת ובעולם".
מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2019) חיים נסתרים קפטן הרדר המכבסה מיווד 2020 משמר האלמוות בוק / סבסטיאן לה ליברהBrothers by Blood פיטר פלוד2022 אמסטרדםהבלש לם גרטווילר2025משמר האלמוות 2בוק / סבסטיאן לה ליברה TBAThe Way of the Wind פטרוסRuinהקפטן
שנה סדרה תפקיד הערות 2001 Flikken ג'נס גוסנס פרק: "Corrupt" 2002 Stille waters רשרשר פרק: "#1.8"2008 - 2009 De smaak van De Keyser אלפרד לנארטס תפקיד ראשי; 8 פרקים 2009 Los zand וינסנט ונדווגתפקיד ראשי; 13 פרקים2021Lockdownיורגןפרק: "Zuur"2023 ג'נגו (אנ') ג'נגותפקיד ראשי; 10 פרקים2024המשטר (אנ')הרברט זובאקמיני-סדרה
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2013 פרס סזאר השחקן המבטיח ביותר חלודה ועצם
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2012 פרס מגריט השחקן הטוב ביותר Bullhead 2013 השחקן הטוב ביותר חלודה ועצם
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2011 אנסור השחקן הטוב ביותר Bullhead
שנה פרס קטגוריה תוצאה 2015 אנסור הישג יוצא דופן
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2013 פרס לומייר השחקן הטוב ביותר חלודה ועצם
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2013 פרס גלובוס הקריסטל השחקן הטוב ביותר חלודה ועצם
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2013 Étoiles d'Or השחקן החדש הטוב ביותר חלודה ועצם
שנה פרס קטגוריה סרט תוצאה 2012 חוג מבקרי הקולנוע של דבלין השחקן הטוב ביותר חלודה ועצם 2013 CinEuphoria Awards השחקן הבינלאומי הטוב ביותר Bullhead 2013 CinEuphoria Awards השחקן הבינלאומי הטוב ביותר חלודה ועצם 2013 International Cinephile Society Awards השחקן הטוב ביותר Bullhead
שנה פרס קטגוריה תוצאה 2016 Elle Style Awards שחקן השנה
מתיאס ג'טה-נג'י יורגנסן (בדנית: Mathias Jattah-Njie Jørgensen; נולד ב-23 באפריל 1990) הידוע גם בכינויו "זנקה", הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הבלם בלוס אנג'לס גלאקסי.
יורגנסן נולד בדנמרק לאם דנית ואב גמבי.
בגיל 4 הצטרף לקבוצת הילדים של בולדקלבן 93, מועדון בו שיחק בכל הקבוצות הגיל.
בגיל 17, הלך למבחנים בארסנל אך ללא הצלחה וב-26 ביוני 2007 חתם בפ.צ.
ב-21 ביולי 2007, יורגנסן מתח את הרצועה הפנימית בברכו השמאלית ונעדר כחודש וחצי.
ב-9 בספטמבר הצטרף לקבוצת המילואים.
ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הגביע נגד פדריקיה בו ניצחה קופנהגן 1–3. שלושה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה.
ב-7 באוקטובר, ערך את הופעת הבכורה שלו זירה האירופית במשחק נגד לאנס.
ב-22 בפברואר 2012 פורסם כי יורגנסן יצטרף לפ.ס.וו.
איינדהובן בהעברה חופשית עם סיום העונה.
ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד רודה.
12 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–9 נגד זטה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות באיינדהובן, ב-7 ביולי 2014 יורגנסן חזר לפ.צ.
קופנהגן תמורת 600 אלף אירו.
ב-7 ביולי 2017 יורגנסן חתם לשלוש עונות בהאדרספילד טאון העולה החדשה לפרמייר ליג תמורת 3.5 מיליון פאונד.
ב-10 באוגוסט 2019 חתם יורגנסן בפנרבחצ'ה הטורקית לשלוש שנים עבור 2 מיליון אירו.
לאחר חצי עונה, בה הבקיע שני שערים, הושאל יורגנסן לפורטונה דיסלדורף מתחתית הבונדסליגה עד לתום עונת 2019/20.
ב-9 בספטמבר 2021 חתם יורגנסן בברנטפורד מהפרמייר ליג.
את הופעת הבכורה ערך ב-18 בספטמבר בניצחון 0–2 על וולברהמפטון וונדרס.
ב-15 באוגוסט 2024 חתם באנדרלכט מליגת העל הבלגית.
ב-31 בינואר 2025 חתם בלוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS.
ב-19 בנובמבר 2008 יורגנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק במשחק ידידות נגד .
יורגנסן נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
ב-1 ביולי 2018 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד דנמרק לנבחרת קרואטיה.
הכישרון של השנה בדנמרק (בחירת השחקנים):
הכישרון של השנה בדנמרק (בחירת ארלה פודס):
מתיאס קאס (בהולנדית: Matthias Casse; נולד ב-19 בפברואר 1997) הוא ג'ודוקא בלגי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, זוכה מדליית ארד אולימפית מטוקיו 2020 ואלוף עולם (2021).
באוקטובר 2017, זכה קאס באליפות העולם עד גיל 21. בנובמבר 2017, זכה במדליה המשמעותית הראשונה שלו בגילאי בוגרים כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי האג.
באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה קאס במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את איבאילו איבאנוב הבולגרי.
באליפות העולם בשנת 2019 שנערכה בטוקיו, זכה קאס במדליית הכסף לאחר שניצח 5 מתוך 6 קרבות.
בחצי הגמר ניצח את אלוף העולם המכהן סעיד מולאי האיראני ובגמר הפסיד לשגיא מוקי הישראלי.
באותה השנה זכה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בצ'ינגדאו.
באליפות אירופה 2020 אשר נערכה בפראג, זכה קאס במדליית הארד.
הוא הגיע עד שלב חצי הגמר בו הפסיד לטאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי ונשר לקרב על הארד בו ניצח באיפון את בן ארצו, סמי שושי.
באותה השנה קאס זכה במדליית הזהב בגראנד סלאם פריז.
באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בליסבון, זכה במדליית הכסף כאשר לאחר ארבעה ניצחונות, הפסיד בגמר לודאט אלבאירק הטורקי.
באליפות אירופה 2021 שנערכה בליסבון, פורטוגל זכה במדליית כסף לאחר שהפסיד בגמר לודאת אלבייראכ מטורקיה.
בדרך לגמר ניצח את הידיאת היידרוב מאזרבייג'ן בשמינית הגמר, בן ארצו סמי שושי ברבע הגמר ואיביילו איבנוב מבולגריה בחצי הגמר
באליפות העולם 2021 שנערכה בבודפשט, זכה קאס במדליית הזהב והפך לגבר הבלגי הראשון שזוכה בתואר העולמי.
קאס הגיע לאליפות מדורג ראשון מבין המתחרים והחל אוטומטית בסיבוב השני של התחרות מול הייבור מאנוקיאן האוקראיני, אותו ניצח באיפון בזמן ניקוד זהב.
בסיבוב השלישי ניצח את בנדק טוט ההונגרי בזכות עונשים ובשמינית הגמר ניצח באיפון את אדוארדו סנטוס הברזילאי תוך שתי דקות וארבע שניות.
ברבע הגמר קאס ניצח שוב בעונשים את סוטארו פוג'יווארה היפני ובחצי הגמר גבר בווזארי על שארופידין בולטאבוייב האוזבקי.
בגמר קאס התמודד מול טאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד, נכנס הקרב לזמן ניקוד זהב אשר במהלכו ביצע קאס תרגיל אוצורי-גושי מוצלח שזיכה אותו באיפון.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה קאס במדליית הארד.
הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג ראשון בעולם והחל את דרכו בסיבוב השני, שם גבר באיפון על אדריאן גאנדיה מפוארטו ריקו בתוך זמן ניקוד זהב.
בשמינית הגמר ניצח באיפון את רובין פאצ'ק השוודי כשבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב וברבע הגמר ניצח בעונשים את אלן חובצוב הרוסי שוב כשבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב.
בחצי הגמר קאס הפסיד בווזארי לטקאנורי נאגאסה היפני ונשר לקרב על מדליית הארד, שם ניצח באיפון את טאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי תוך דקה ו-20 שניות מפתיחת הקרב.
באליפות אירופה 2022 שנערכה בסופיה, בולגריה, זכה במדליית כסף בפעם השנייה ברציפות, הוא ניצח את אלקס בארטו מסלובקיה, אלפונסו אורקיסה מספרד והיבורה מאנוקיאן מאוקראינה בדרך אל הגמר, שם הפסיד לטאטו גריגאלאשווילי.
באליפות העולם 2022 שנערכה בטשקנט, אוזבקיסטן, זכה במדליית כסף לאחר שהפסיד בגמר לטאטו גריגאלאשווילי.
בשמינית ניצח את אסד מסבירוב מקירגיסטן, ברבע את שאמיל בורכשווילי מאוסטריה ובחצי הגמר ניצח את סעיד מולאי.
באליפות אירופה 2023 שנערכה במונפלייה, צרפת סיים במקום חמישי, לאחר שברבע הגמר הפסיד לואחיד בורכשווילי מאוסטריה, בבית הניחומים ניצח את מיחאילו סוידראק מאוקראינה בעונשים, ובקרב על הארד הפסיד לאלפה עומאר ג'אלו מצרפת.
באליפות העולם 2023 שנערכה בדוחה, קטאר זכה במדליית כסף לאחר שהפסיד בגמר לטאטו גריגאלאשווילי בפעם השנייה ברציפות.
לאחר שניצח ברבע הגמר את ואחיד בורכשווילי ואת שגיא מוקי בחצי הגמר.
באליפות העולם 2024 שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות, הפסיד ברבע הגמר לטימור ארבוזוב.
באולימפיאדת פריז 2024 סיים במקום החמישי, בקרב הראשון שלו ניצח את סיבטותוללה ערב המייצג את נבחרת הפליטים, בשמינית הגמר ניצח את ההונגרי אטילה אונגווארי, ברבע הפסיד לטקאנורי נאגאסה, בבית הניחומים גבר על פרנסואה גותיה-דראפו מקנדה ובקרב על הארד הפסיד לדרום קוריאני לי ג'ון-הוואן.
באליפות אירופה 2025 שנערכה בפודגוריצה, מונטנגרו זכה במדליית ארד לאחר שניצח את אנטוניו אספוסיטו מאיטליה בקרב על הארד.
באליפות העולם 2025 שנערכה בבודפשט, הונגריה סיים במקום השביעי לאחר שהפסיד ברבע הגמר לטאטו גריגאלאשווילי ובבית הניחומים ללי ג'ון-הוואן באיפון.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2019 מאסטרס צ'ינגדאו סין 2020 גראנד סלאם פריז 2021 גראנד סלאם אבו דאבי איחוד האמירויות 2022 גראנד פרי אלמדה 2022 גראנד סלאם תל אביב 2023 גראנד סלאם אנטליה טורקיה 2024 גראנד סלאם פריז צרפת 2024 גראנד סלאם טשקנט אוזבקיסטן
מתיאס קבורק היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קבורק נולד ב-9 בפברואר 1911 בווינה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אז.
בשנת 1928 התחיל את הקריירה בראפיד וינה כשהוא בן 17, ובעונתו הראשונה זכה עימה באליפות והגיעה לגמר הגביע האוסטרי בו כבש בהפסד 3–2 נגד פירסט וינה.
עונה אחר כך ב-1929/30 קבורק זכה שוב פעם באליפות ואף בגביע מיטרופה שרוב חבריו למועדון הפסידו שלוש שנים קודם לכן בגמר.
ראפיד ניצחה 0–2 במשחק הגמר הראשון נגד ספרטה פראג ובמשחק השני הפסידו 3–2 כשהוא כובש אחד מהשניים.
ראפיד זכתה בתואר עם הפרש שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים.
בעונת 1934/35 קבורק זכה בתואר האליפות השלישי שלו ובנוסף לכך היה למלך השערים בליגה עם 27 שערים.
בשנת 1936 עבר לצרפת ושיחק במץ.
הוא כבש בה 15 שערים ב-18 משחקים בליגה אך הושאל לדו באביו דה לונגווי האמריקנית בה לא צלח.
ביוני 1939 שב קבורק לקדנציה שנייה בראפיד בה זכה בשתי אליפויות נוספות וגם באליפות גרמניה בשנת 1941. עם התקדמותה של מלחמת העולם השנייה המעיט לשחק ולאחר סיומה עבד כמאמן בזברויובקה ברנו בשנת 1947.
במדי נבחרת אוסטריה היה חלק מ"נבחרת הפלא" שלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 אך המעיט לשחק.
במונדיאל 1934 לא שיחק כלל עקב כך שמתיאס סינדלר המצוין תפס את מקומו.
קבורק כבש את שני שעריו בשני משחקים נגד שווייץ.
הוא נפטר ב-17 בפברואר 1976 בגיל 65 בווינה, ונקבר בבית הקברות המרכזי בעיר.
מלך השערים בליגה האוסטרית: 1934/35
מתיאס פרייהוף הוא שחקן גרמני.
פרייהוף נולד בפלאואן, לאחר התיכון שירת בצבא העם הלאומי.
הוא למד באקדמיה לדרמה בברלין ולאחר מכן החל לעבוד בתיאטרון בברלין, לאחר מכן עבר לעבוד בתיאטרון בפרנקפורט.
ב-2002 שיחק תפקיד משנה ב-"Führer Ex", סרט ביוגרפי על נאו-נאצי מברלין הקומוניסטית, הוא גילם את היינריך הימלר בסרט "מבצע ואלקירי".
הוא גם הופיע רבות בטלוויזיה והיה לו בין היתר תפקיד קבוע באופרת הסבון "Marienhof".
בדיבוב לגרמנית של הסרט "היפה והחיה" הוא דיבב את התפקיד הראשי של החיה.
הוא לימד בבית ספר לדרמה.
בנוסף למשחק הוא הוציא מספר סינגלים כזמר.
מתיאס לאורידסן הוא דוגמן דני.
הוא זכה להצלחה בינלאומית כאשר הופיע בקמפיין הבכורה של "מארק" מאת מארק ג'ייקובס בניו יורק ומיו מיו בפריז, לקולקציות האביב של שנת 2004. עבודתו עם מותגי אופנה בינלאומיים ואתרים גדולים ביססה את מעמדו כדוגמן-על.
בשנת 2014, ווג כללו אותו כאחד מעשרת הדוגמנים המובילים בכל הזמנים.
לאורידסן התגלה בשנת 2003 וכעת הוא חתום בפורד מודלס בפריז, IMG בניו יורק ובסקופ בקופנהגן.
הוא נחשב לאחד מהדוגמנים המצליחים והמובילים בכל הזמנים, ובמהלך הקריירה שלו חתם על חוזים רבים, עם מותגי אופנה שונים כמו גוצ'י.
במרוצת השנים שיתף פעולה עם חברות וגופים כדוגמת הרמס, ג'ון גליאנו וגם ולנטינו.
במהלך הקריירה שלו השתתף לאורידסן במספר קמפיינים גדולים של מותגי אופנה רבים, בהם פראדה, גוצ'י, הוגו בוס, ז'יבנשי, לואי ויטון, כריסטיאן דיור, הרמס, פנדי, קלווין קליין, מארק ג'ייקובס, DKNY, טומי הילפיגר, לקוסט, קרולינה הררה, ארמני, קרטייה, ברברי, H&M, דיזל ונינה ריצ'י.
הוא הופיע בעשרות מאמרי מערכת של מגזיני אופנה גדולים כמו ווג איטליה, ווג ל'אומו, ווג פריז, נומרו הום ומגזינים בינלאומיים רבים של GQ ו-Details.
חלק מהצלמים שעבד עימם כוללים את מריו טסטינו, סטיבן מייזל, קרל לגרפלד, דייוויד סימס, פטריק דמרשלייה, קרייג מקדיאן וריצ'רד אבדון.
האחרון מביניהם צילם את לאורידסן לקמפיין של הרמס בשנת 2004.
הוא דורג במקום הראשון ברשימת "50 הדוגמנים המובילים ביותר בעולם" במשך שנתיים.
לאורידסן היה הדוגמן הצעיר ביותר שהופיע ברשימה.
הוא גם מדורג במקום השני ברשימת הדוגמנים המצליחים בעולם, שפורסמה על ידי פורבס.
נכון ליולי 2014 מדורג ברשימות Top Icons Men ו-The Money Guys שמפורסמות על ידי Models.com.
המאפיין המבדיל שלו הוא צלקת שיש לו על לחיו השמאלית.
IMG מודלס – ניו יורק סיטי
קאלט מודל אייג'נסי – המבורג
סייט מנג'מנט סטודיו – ברצלונה
סוכנות האם: סקופ מודלס – קופנהגן
מתיאס יאיסלה הוא כדורגלן עבר גרמני ומאמן.
יאיסלה גדל במחלקת הנוער של שטוטגרט, ושיחק במשך שבע עונות לסירוגין בקבוצה הבוגרת של הופנהיים, בה ערך 60 הופעות ליגה, ובקבוצת המילואים של המועדון.
הוא העפיל יחד עם המועדון לבונדסליגה השנייה בתום עונת , ולבונדסליגה בתום עונת .
יאיסלה סבל מפציעה בברכו ולאחר ניסיונות קאמבק לא מוצלחים בשנים 2011–2013 הוא לבסוף הודיע על פרישה בתחילת 2014.
בשנת 2014 החל יאיסלה לאמן את הקבוצה עד גיל 17 של ר.ב.
לייפציג, וב-3 באפריל 2017 מונה לעוזר המאמן בברונדבי מליגת העל הדנית.
ב-1 ביוני 2019 הוא עזב את ברונדבי, ומספר שבועות לאחר מכן מונה למאמן רד בול זלצבורג עד גיל 18.
ב-4 בינואר 2021 מונה יאיסלה למאמן ליפרינג מהבונדסליגה האוסטרית השנייה, קבוצת המילואים של רד בול זלצבורג, וסיים עמה את העונה במקום השני.
לקראת עונת מונה יאיסלה למאמן הראשי של רד בול זלצבורג.
מתיאס מישל לסור הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הסנטר בפנאתינאיקוס.
בעונת 2016/2017 חתם לסור בנאנטר הצרפתית ששיחקה בליגת העל הצרפתית וביורופקאפ.
בדראפט ה-NBA 2017 נבחר לסור בבחירה ה-50, על ידי פילדלפיה 76', אולם לא זכה לחוזה בקבוצה.
בשנים הבאות עברו זכויות הדראפט שלו בטריידים שונים ללוס אנג'לס קליפרס, למינסוטה טימברוולבס ולניו יורק ניקס.
בעונת 2017/2018 חתם לסור על חוזה לשלוש שנים בכוכב האדום בלגרד, אך בסוף שיחק רק עונה אחת ובה העמיד ממוצעים של 8.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-1.7 חסימות ב-21 דקות למשחק (ביורוליג).
בסוף אותה עונה נשרה הכוכב האדום בלגרד ליורוקאפ עם מאזן של 11 ניצחונות מול 19 הפסדים (מקום 13).
בעונת 2018/2019 חתם לסור באוניקאחה מאלגה ששיחקה אז בליגת העל הספרדית וביורוקאפ.
באותה עונה מאלגה הגיע עד שלב רבע גמר היורוקאפ שם הודחה על ידי אלבה ברלין שסיימה במקום השני.
באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 11 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.9 חסימות ו-1.1 אסיסטים ב-21 דקות למשחק.
בעונת 2019/2020 חתם לסור בבאיירן מינכן הגרמנית אשר שיחקה בבונדסליגה וביורוליג.
באותה עונה באיירן מינכן סיימה במקום ה-18 ביורוליג לפני שהעונה נקטעה על ידי מגפת הקורונה.
באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 3.8 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.1 חסימות ב-11 דקות למשחק.
בעונת 2020/2021 חתם לסור במונקו אשר שיחקה בליגת העל הצרפתית וביורוקאפ.
באותה עונה זכתה מונקו ביורוקאפ בפעם הראשונה בתולדותיה.
באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 12.5 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.7 חסימות ו-1.1 אסיסטים ב-24 דקות למשחק.
בעונת 2021/2022 חתם לסור במכבי תל אביב לחודשיים (עם אופציה לכל העונה) כדי להחליף את אנטה ז'יז'יץ' הפצוע.
מתיאס יֶנְסֵן (בדנית: Mathias Jensen; נולד ב-1 בינואר 1996 ביירסלב שבשלן, דנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת דנמרק.
ינסן הגיע אל מחלקת הנוער של נורשלן מליגת העל הדנית בשנת 2011. ב-15 בינואר 2015 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון.
ב-20 בספטמבר 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על מיטיולן במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת .
ב-1 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ראנס במסגרת המחזור ה-27 בליגה.
בסך הכל הוא ערך 63 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים.
ב-8 באוגוסט 2018 חתם ינסן על חוזה לחמש עונות בסלטה ויגו מהלה ליגה.
ב-1 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד חטאפה במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2018/2019. בשל פציעות רבות שעבר, הוא ערך שש הופעות ליגה בלבד במדי המועדון, ועזב את המועדון לאחר עונה אחת בלבד.
ב-10 ביולי 2019 חתם ינסן על חוזה לארבע עונות בברנטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-3 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לברמינגהאם סיטי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-30 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–7 על לוטון טאון במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך ינסן 42 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.
בעונתו השנייה במועדון, שהסתיימה בהעפלת המועדון לפרמייר ליג, ערך ינסן 48 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-28 באוגוסט 2021 ערך ינסן את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בתיקו 1-1 נגד אסטון וילה במסגרת המחזור השלישי לעונת 2021/2022.
ב-28 במרץ 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–8 על נבחרת מולדובה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2020 בשנת 2021,, וערך שש הופעות בטורניר, בו הגיעה נבחרתו לשלב חצי הגמר.
מתיאס מילר הוא איש עסקים גרמני.
שימש בעבר כמנכ"ל קבוצת פולקסווגן וכמנכ"ל פורשה.
מילר נולד בלימבך-אוברפרונה בגרמניה המזרחית.
בשנת 1955 עברו הוריו לגרמניה המערבית והוא גדל בבוואריה.
לאחר שסיים את לימודי התיכון החל בהתמחות בחברת אאודי אותה סיים בשנת 1977. בהמשך למד הנדסת מחשבים באוניברסיטת מינכן למדעים שימושיים.