tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"Despecha" הפך מיידית לחביב המעריצים, וקטעים רבים של השיר החלו לעלות בטיקטוק.
ב-12 ביולי פרסמה רוסליה בטיקטוק טיזר לגרסת האולפן של השיר.
במהלך ההופעה במדריד ב-19 ביולי, שאלה הזמרת את הקהל אם הוא מעדיף שהרצועה תיקרא "Despechá" או "Lao a Lao".
לאחר שביצעה אותו בהופעה בילבאו ב-27 ביולי, חשפה רוסליה כי "Despechá" ייצא לאור לפלטפורמות הדיגיטליות באותו הלילה.
"Despecha" היא רצועת ממבו עם אלמנטים של מרנגה ואלקטרופופ שאורכה שתי דקות ושלושים ושבע שניות.
השיר עוסק בהשארת העבודה ושברון הלב מאחור כדי ליהנות עם החברים במועדון ולראות את החיים בצורה הכי נהנתנית שאפשר.
במילות השיר ישנם אזכורים לפפיטה לה גרנדה ולזמר הדומיניקני אומגה, שאמור היה להשתתף במקור ברצועה.
ברולינג סטון הושווה השיר ל-"Break My Soul" של ביונסה.
כשדיברה על השיר, הצהירה רוסליה כי "יש הרבה דרכים להיות despechá, בשיר זה מתוך החופש או הטירוף, לזוז ללא הסתייגויות או חרטות.
זה המקום שממנו אני עושה מוזיקה.
אני אסירת תודה על שיכולתי לטייל בשנים האחרונות וללמוד על מוזיקה ממקומות אחרים, בהם הרפובליקה הדומיניקנית, שם אמנים כמו פפיטה לה גרנדה, חואן לואיס גוארה ואומגה נתנו לי השראה ובלעדיהם השיר הזה לא היה קיים".
ב-9 באוגוסט 2022 שיתפה רוסליה קטע מקליפ השיר.
ביום שלמחרת עלה הקליפ לערוץ היוטיוב של הזמרת.
זהו הווידאו קליפ השלישי של רוסליה שביים מיץ' ריאן, לאחר "Hentai" ו-"Delirio de Grandeza".
בקליפ מופיעים רוסליה וצוות הרקדנים שלה ב-Motomami World Tour במהלך יום בחוף הים בשכונת פלמה בפורטיקסול, מיורקה.
ב-28 בדצמבר 2022 הוציאה הזמרת הישראלי נועה קירל גרסת כיסוי לשיר יחד עם קליפ נלווה כחלק מהמצעד הבינלאומי השנתי לשנת 2022 של גלגלצ וטיקטוק ישראל.
מקוםתאריםמכירות מקסיקו (AMPROFON) זהב 70,000 ספרד (PROMUSICAE) פלטינה ×4 240,000
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים מקור עולם 28 ביולי 2022 הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה קולומביה איטליה 5 באוגוסט 2022 רדיו להיטים עכשוויים סוני מיוזיק איטלייה ארצות הברית 23 באוגוסט 2022 רדיו קצבי עכשווי קולומביה
Después de la Playa (בעברית: אחרי החוף) הוא שיר של הראפר הפוארטו ריקני באד באני, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Un Verano Sin Ti (2022), שיצא לאור ב-6 במאי 2022, על ידי רימאס אנטרטיינמנט.
השיר נכתב על ידי באד באני והופק על ידי MAG, לה פסיינסה, אליקאי ודהיאן אל אפצ'או.
ב-15 ביוני 2022, השיר נשלח לרדיו כסינגל הרשמי הרביעי מתוך האלבום.
בעקבות צאתו של Un Verano Sin Ti, השיר הגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 ב-21 במאי 2022, והפך לשיר השלישי המצליח ביותר במצעד מתוך האלבום מאחורי "Moscow Mule" ו-"Tití Me Preguntó", שהגיעו למקומות הרביעי והחמישי בהתאמה; זה היה אחד מארבעת השירים בעשירייה הפותחת של המצעד מהאלבום.
השיר הגיע גם למקומות השלישי והשביעי במצעד השירים הלטיניים ומצעד הבילבורד גלובל 200 בהתאמה.
קליפ ויזואלי ב-360° לשיר פורסם ביוטיוב ב-6 במאי 2022, לצד קליפים ויזואליים נוספים מתוך האלבום.
"Desire" הוא סינגל של הדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס והזמר/ת הבריטי/ת סם סמית'.
השיר יצא בהוצאת חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק UK ב-28 ביולי 2023. השיר נכלל באלבום האולפן השביעי של האריס, .
נכון לספטמבר 2024, השיר הושמע למעלה מ-264 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-37 מיליון פעמים ביוטיוב.
Desire, I Want to Turn Into You (בעברית: "תשוקה, אני רוצה להפוך אלייך") הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קרוליין פולצ'ק, והשני שיצא תחת שמה הפרטי.
האלבום יצא לאור ב-14 בפברואר 2023, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק, The Orchard ותחת הלייבל של פולצ'ק Perpetual Novice.
Desire, I Want to Turn Into You הוכרז על ידי פולצ'ק בדצמבר 2022. בטקס פרסי גראמי ה-66 שנערך ב-4 בפברואר 2024 רמזה פולצ'ק כי היא תשחרר משהו ביום האהבה, שזה יום השנה הראשון של האלבום.
שלושה ימים לאחר מכן הוכרז על הוצאה מחדש של האלבום, במהדורת Everasking.
"Deslocado" (בעברית: "עקור") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הפורטוגזית נאפה.
הוא יצא לאור ב-23 בינואר 2025 דרך חברות התקליטים סוני מיוזיק ויוניברסל מיוזיק גרופ, ונכתב על ידי אנדרה סנטוש, דיוגו גואיש, פרנסישקו סוזה, ז'ואאו גיליירמה גומש, ז'ואאו לורנסו גומש וז'ואאו רודריגש.
לאחר זכייתו ב"פסטיבל דה קנסאו" נבחר לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
פסטיבל דה קנסאו 2025 היה הקדם-אירוויזיון הפורטוגזי, שהופק על ידי תאגיד השידור הלאומי במדינה, Rádio e Televisão de Portugal (RTP), במטרה לבחור את נציג פורטוגל לתחרות האירוויזיון.
התחרות כללה 20 שירים שהתמודדו בשני חצאי גמר, שהתקיימו החל מ-22 בפברואר ועד ל-1 במרץ 2025, ובגמר שנערך ב-8 במרץ 2025.
בכל חצי גמר התחרו עשרה שירים, ומתוכם שישה העפילו לשלב הגמר, שכלל 12 מתמודדים.
חמישה מתוך ששת השירים שעלו לשלב הבא נבחרו באמצעות שילוב של 50% הצבעות חבר השופטים ו-50% קולות הקהל.
השיר השישי בכל חצי גמר נבחר באמצעות סבב הצבעה נוסף של הקהל בלבד.
בגמר, תוצאות ההצבעה נקבעו על ידי שילוב של 50% הצבעות משבעה חברי שיפוט אזוריים ו-50% הצבעות הקהל.
הן חברי השיפוט והן הקהל העניקו ניקוד בשיטה האירוויזיון, 1–8, 10 ו-12 נקודות לשיר הטוב ביותר.
ב-23 בינואר 2025 הוכרז רשמית כי להקת נאפה תתמודד בתחרות עם "Deslocado".
השיר הוגרל להתחרות בחצי הגמר השני, ובסיומו הוכרז כאחד מששת השירים שהעפילו לגמר, כאשר סיים במקום הראשון עם 20 נקודות.
בגמר, שהתקיים ב-8 במרץ 2025, ביצעה נאפה את השיר כשביעי בסדר ההופעות, שמאוחר יותר זכה במקום הראשון עם 17 נקודות – 7 מחבר השופטים ו-10 מהצבעת הקהל.
פורטוגל שובצה להתחרות בחלקו הראשון של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-13 במאי.
פורטוגל הופיעה שביעית, אחרי ולפני .
בסוף הערב הוכרזה פורטוגל כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי פורטוגל דורגה במקום התשיעי עם 56 נקודות.
פורטוגל שובצה להופיע במחצית השנייה.
פורטוגל שובצה כהופעה ה-21, אחרי ולפני .
פורטוגל דורגה במקום ה-21 עם 50 נקודות; 37 נקודות מהשופטים, ו-13 נקודות מהקהל.
Devil May Cry הוא משחק וידאו מסוגת פעולה-הרפתקה שפותח והופץ על ידי קאפקום לקונסולת פלייסטיישן 2 ב-23 באוגוסט 2001. זהו המשחק הראשון בסדרת המשחקים "Devil May Cry".
עלילת המשחק עוקבת אחרי דנטה, צייד שדים שכיר המצטרף לאישה מסתורית בשם טריש למסע כדי להביס את מלך השדים, מונדוס, שהרג את אמו וגרם להיעלמות אחיו התאום.
המשחק נוצר בהשראת הקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי.
פיתוח המשחק התחיל כאבטיפוס של המשחק "Resident Evil 4", אבל כשסטה מז'אנר ההישרדות אימה האופייני לסדרת Resident Evil הומר לקניין רוחני חדש.
הצלחת המשחק הובילה למספר משחקי המשך, עיבוד לסדרת אנימה, עיבודים לקומיקס ומאנגה ושיווק מרצ'נדייז.
"Devil May Cry" הוא משחק פעולה-הרפתקה המוצג בגרפיקת תלת-ממד בגוף שלישי.
השחקן מגלם את דנטה, שחמוש בנשק קר וחם שאיתם הוא נלחם באויבים.
המשחק מחולק ל-23 "משימות", כשבכל אחת מהן מוטלת על השחקן מטרה אחרת כדי להתקדם בעלילת המשחק.
המשחק מדרג את ביצועי השחקן באמצעות "ציון סטייל", כשהציון הנמוך ביותר הוא D, אחריו C, B, A ולבסוף הציון הגבוה ביותר - S.
השחקן צריך להצרף מתקפות שונות במהירות גבוהה כדי להעלות את הציון שלו, ואם הוא עושה טעות ונפגע הציון מתאפס.
בנוסף ללחימה, המשחק מכיל אלמנטים של משחק פלטפורמה וחשיבה.
מתקפות מוצלחות ממלאות את מדד ה-"Devil Trigger" של השחקן, וכשהמדד מתמלא השחקן יכול להיכנס למצב מיוחד בו כוחותיו מוגברים ומתקפות חדשות מתאפשרות.
כשהשחקן מביס אויבים הוא מרוויח נקודות הנקראות "כדורים אדומים", איתן הוא יכול לרכוש מתקפות חדשות ופריטים המסייעים במשחק.
עלילת המשחק נפתחת עם דנטה, צייד שדים שכיר.
יום אחד פורצת למשרדו טריש, אישה מסתורית הרכובה על אופנוע.
טריש מציגה את עצמה לדנטה ומבקשת את עזרתו של דנטה כדי להביס את מונדוס, מלך השדים שמתכנן לברוח מהגיהנום אל עולם בני-האדם דרך שער בין-ממדי הנמצא על אי בודד.
דנטה נדהם לראות שתווי פניה של טריש זהים לחלוטין לפני אימו, שנרצחה על ידי שדים בילדותו, ומחילט לעזור לה.
דנטה וטריש מגיעים לאי הבודד ומתפצלים.
בעודו חוקר טירה עתיקה, דנטה מוצא חרב קסומה שנקראת אלאסטור ומשתמש בה כדי להביס מפלצת עצומת ממדים בשם פנטום.
דנטה ממשיך להתקדם לתוך הטירה ונלחם במספר אויבים מפלצתיים ובאביר בשריון מתכת בשם נילו אנג'לו.
כשדנטה נלחם בנילו אנג'לו הוא שם לב שאנג'לו עונד תליון זהה לתליון שלו.
דנטה נזכר שאימו נתנה לו ולאחיו התאום ורג'יל תליונות זהים בילדותם ומבין שנילו אנג'לו הוא למעשה ורג'יל.
דנטה מביס את ורג'יל ושני חצאי התליון מתאחדים, והופכים את חרבו של דנטה לחרב הקסומה של אביהם השד, ספרדה.
דנטה מוצא את השער הבין-ממדי ומגיע לגיהנום, שם תוקפת אותו טריש, שמתגלה כסוכנת כפולה העובדת בשביל מונדוס.
דנטה וטריש מותקפים שניהם על ידי המפלצת נייטמר, ודנטה מסכן את חייו ומציל את טריש.
כשטריש שואלת למה דנטה הציל אותה למרות שבגדה בו, דנטה אומר שעשה זאת בגלל הדמיון המשונה בינה לבין אימו והולך.
מונדוס לוכד את טריש ומחליט להרוג אותה על שנכשלה במשימתה, אבל הוא נקטע על ידי דנטה והשניים נלחמים.
דנטה מנצח, מגרש את מונדוס חזרה לגיהנום וסוגר את השער הבין-ממדי.
טריש מתנצלת בפני דנטה, שסולח לה.
השניים נמלטים על גבי אווירון בעוד האי מתפוצץ.
בחזרה במשרדו של דנטה בעיר, השניים מחליטים לעבוד כשותפים בעסקי ציד השדים.
המשחק פותח על ידי קאפקום, והתחיל את פיתוחו כאחד ממספר אבטיפוסים למשחק "Resident Evil 4" תחת הנחיית הבמאי הידקי קאמייה.
כשפיתוח המשחק התקדם הוא סטה עוד ועוד מסוגת ההישרדות אימה של סדרת Resident Evil, עד שבשלב מסוים קאפקום החליטה לנתק אותו לחלוטין מהסדרה ולהפוך אותו לקניין רוחני חדש בסוגת הפעולה-הרפתקה.
הצוות החליט לתת למשחק סגנון גותי ולהשתמש בקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי כהשראה לכתיבת הסיפור.
חברי הצוות נסעו לספרד ולממלכה המאוחדת וצילמו אלפי תמונות של אמנות גותית מימי הביניים, בהן השתמשו ליצירת הגרפיקה של המשחק.
קאמייה רצה לתת למשחק תמה של "מגניבות", והחליט לשלב בו פסקול בסגנון מוזיקת רוק וטכנו.
הוא עיצב את דנטה עם מעיל עור אדום ושיער לבן ורצה לשלב במשחק פעלולים אקרובטיים.
רמת הקושי של המשחק הייתה גבוהה במיוחד ביחס למשחקים אחרים.
המשחק שוחרר לשוק ב-23 באוגוסט 2001 וזכה לביקורות חיוביות ולהצלחה כלכלית.
משחק המשך, "Devil May Cry 2", הוכרז כמעט מייד לאחר צאת המשחק הראשון ויצא לשוק ב-2003. מספר משחקי המשך נוספים יצאו מאז בנוסף לאתחול בשנת 2013. ב-2012 המשחק הוסב לקונסולות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360 במהדורה מחודשת יחד עם המשחק השני והשלישי בסדרה.
היסבים נוספים יצאו לקונסולות פלייסטיישן 4, Xbox One ולמערכת ההפעלה Microsoft Windows ב-2018, ולקונסולת נינטנדו סוויץ' ב-2019. "Devil May Cry" השפיע מאוד על סוגת משחקי הפעולה וסלל את הדרך למשחקים כמו God of War בהמשך.
Digital Games Research Association - DiGRA (בתרגום חופשי לעברית: הארגון הבינלאומי של חוקרי משחקי מחשב) הוא ארגון בינתחומי הפועל ללא מטרות רווח, ששם לו למטרה לפתח ולקדם את:
תאוריית המשחקים על בסיס חיבור לשטח, תוך קיום יחסי גומלין עם ההתפתחויות והחדשנות בתחום פיתוח, הפקת משחקי מחשב ושימוש בהם.
שיתופי פעולה בין האקדמיה, מוסדות מחקר, ארגונים וחברות עסקיות, איגודים מסחריים, מפתחי משחקי מחשב עצמאיים וקובעי מדיניות.
DiGRA נוסד בשנת 2003 וכולל אקדמאים, חוקרים במוסדות מחקר, מפתחי משחקים ומפתחי הדרכה העוסקים באופן מקצועי במשחקי מחשב ובפעילויות בסביבות הידודיות.
DiGRA פועל במטרה לתמוך ולקדם את המחקר האקדמי וההכרה המקצועית במשחקי המחשב כשדה מחקרי לגיטימי ורלוונטי.
משחקי המחשב מזמנים לחקור סוגיות רבות כגון:
יחסי הגומלין בין משחקי מחשב וטכנולוגיית המידע
סוגיות חברתיות, פוליטיות ואתיות הקשורות בתחום משחקי המחשב
תאוריה ואסתטיקה של המשחקים והחוויה המשחקית
ההפקה, הביקוש וצריכת משחקי מחשב
התפתחות המדיה אינטראקטיבית, תרבות הגיימינג ותהליכים גלובליים בתחום
DiGRA פועל כמענה לצורכי קהיליית החוקרים ומעודד מחקר ברמה גבוהה של משחקי המחשב ואת הפצת ממצאי המחקרים של חברי הארגון בקרב הקהילה המדעית, העסקית והיישומית.
ממצאי המחקר מופצים בקרב גורמים שונים כדוגמת מקבלי החלטות, מוסדות וארגונים שונים.
לצורך השגת המטרות הללו הארגון:
מפעיל אתר אינטרנט שכולל ספריה עשירה, קבוצות דיון ועוד.
מספק תמיכה לאירועים ולפעילויות הקשורות בחקר משחקי המחשב ברמת המקרו הגלובלית ובאמצעות מרכזי פעילות DiGRA Chapters ברמת המיקרו במדינות.
Devil's Night הוא אלבום הבכורה של הלהקה מדטרויט D12, אשר יצא לאור בתאריך 19 ביוני 2001.
שם האלבום, ליל השטן, שאוב ממסורת של העיר דטרויט: בלילה שלפני חג ההלואין, צעירי העיר נוהגים לרוץ ריצת אמוק ברחבי העיר ולעשות בלגאן.
האלבום מכר כ-372,000 עותקים בשבוע הראשון לשחרורו בארצות הברית, לאחר מכן הוכתר כפלאטינה כפולה, האלבום הוכתר כאלבום פלטיניום בנוסף בקנדה, בריטניה, אוסטרליה ויפן, וכאלבום זהב בגרמניה וצרפת.
האלבום מכיל שיר שנקרא Girls שהוא שיר דיס שמכוון ל-Limp Bizkit, DJ Lethal, ו־Everlast.
דיוויינטארט הוא שירות קהילתי לשיתוף אומנות באינטרנט.
השירות נוצר על מנת לאפשר לאמנים ולעוסקים באמנות פלטפורמה להצגת יצירותיהם ואף מרחב קהילתי לדיונים בנושאים אלו.
החברה הוקמה ב-7 באוגוסט 2000. מטה החברה נמצא באזור הוליווד שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית.
בפברואר 2017 החברה נרכשה על ידי החברה הישראלית "Wix" תמורת 36 מיליון דולר.
בעבר, העבודות באתר סודרו על פי קטגוריות, כמו צילום, אמנות דיגיטלית, אמנות מסורתית, ספרות, פלאש, אנימציה וכדומה.
שירות זה הוא ה-13 בגודלו ברשימת הרשתות החברתיות בתחום ארצות הברית עם למעלה מ-3.8 מיליון מבקרים מדי שבוע.
במהלך הזמן עבר האתר שדרוגים ושיפורים משמעותיים ששוחררו בבת אחת.
הגרסה השלישית, הרביעית והחמישית שוחררו ביום השנה להקמת האתר.
בנוסף נוספה האפשרות לרכוש חבילת פרימיום שתניב 50% מהרווחים על כל מכירה של יצירה באתר.610 ביולי 2008 מערכת ההודעות, הדף הראשי ותחתית האתר עברו שינוי בגרסה זו.
המשתמשים יכלו להתאים את סרגל הניווט כרצונם.718 במאי 2010 החלק העליון הפך למינימליסטי יותר, שורת החיפוש הוסרה בחלק מהמקומות אך מאוחר יותר צוות האתר החזיר את שורת החיפוש לכל דף.
Deus Ex (בתעתיקו העברי דאוס אקס) הוא משחק מחשב בנושא סייברפאנק המשתייך לז'אנר היריות בגוף ראשון ומשחק תפקידים.
המשחק פותח על ידי Ion Storm והוצא לאור על ידי Eldos Interactive בשנת 2000. המשחק הוא אחד ממשחקי ההתגנבות (Stealth) הראשונים והיה מחלוצי יישום מנגנון משחק אשר משתנה בהתאם לבחירות השחקן.
המשחק קיבל אהדה רבה בקרב צרכנים ובקרב מבקרים בגלל מקוריותו והעלילה העמוקה שלו.
המגזין האינטרנטי PC GAMER אף נתן לו את הכותרת "משחק ה-PC הטוב בעולם".
המשחק היה מועמד שכיח למספר פרסי "משחק השנה" (Game of the Year).
המשחק מתקיים בעולם דיסטופי ואפל בשנת 2052. הגיבור, JC Denton, סוכן טוראי בקואליציה הבדיונית United Nations Anti-Terrorism Coalition (קואליציית האו"ם כנגד מעשי טרור או UNATCO), במשימתו להילחם בטרור ולשרוד בעולם הנכנס למערבולת של כאוס.
כשמתקדם המשחק, דנטון נכנס ללב קונספירציה, מבצע מעשי שוחד וסחיטה ופוגש ארגונים כגון האילומינטי ו-Majestic 12.
המשחק שוחרר לראשונה ל-PC אך בגלל האהדה שהשיג לטובתו וביקוש רב המשחק הועבר גם לקונסולת הפלייסטיישן 2 והמקינטוש.
דנטון, סוכן זוטר בקואליציאת האו"ם כנגד מעשי טרור (UNATCO), ומתפקידו להפיץ את החיסון ל"מוות האפור" - וירוס קטלני שהופך באיטיות לפנדמיה ומאיים להרוס את הונג קונג וארצות הברית.
התרופה היחידה עונה לשם "אמברוזיה" והיא ניתנת לעשירים ולפוליטיקאים בלבד.
למרות סיווג המשחק כמשחק יריות בגוף ראשון, ניתן למצוא מספר אלמנטים שמופיעים במשחקי תפקידים ממוחשבים (RPG).
אחד מהבולטים מביניהם הוא "Skill Points" (נקודות מיומנות), אותם ניתן להשיג על ידי מציאת אזורים סודיים, השלמת משימות ושיכנוע אישים.
השחקן יכול להשקיע נקודות אלה על מנת לשפר את הדמות במספר מיומנויות במשחק: כגון פריצה למחשבים, שימוש בכלי נשק חמים וקרים, שחייה, שימוש בציוד רפואי וכדומה.
בעולם המשחק ימצא דנטון שדרוגים לכלי הנשק הקיימים, אותם יוכל להצמיד לכלי הנשק שברשותו וכך משדרג אותו.
שדרוגים אלה מאפשרים לשחקן להצמיד כוונות, משתיקי קול וכן לשפר את הנשק עצמו ישירות כגון שיפור דיוקו, מהירות הירייה שלו, הנזק שהנשק מסב וכדומה.
לא כל שדרוג מתאים לכל נשק, לדוגמה לא ניתן להצמיד משתיק קול לטילי כתף.
תפקיד השדרוגים הננוטכנולוגים החדישים באים לידי ביטוי אף הם: שחקנים מאותגרים לחפש אזורים נסתרים בעולם המשחק על מנת לשדרג או להוסיף שדרוגים לדנטון עצמו בעזרת קפסולות מיוחדות.
קפסולות אלה לרוב אינן גלויות לעין ונמצאות באזורים צדדים או מוגנות על ידי סיסמת מחשב או מערכת אבטחה.
קפסולות אלה ניתנות לשתילה בגופו של דנטון על ידי רובוט מיוחד, אף הוא נמצא במקומות מרוחקים וצדדים במשחק.
בקפסולה שתי אפשרויות לשדרוגים אפשריים (לדוגמה ריצה מהירה יותר או האפשרות להרים אובייקטים כבדים) ועל השחקן לבחור את האפשרות המתאימה לו או לסגנון המשחק שלו.
כמו כן, דיאלוגים שונים עם דמויות בלא-שחקן במשחק הוא כלי למציאת מקום שעל השחקן להגיע, מידע על המצב הקיים ואף רמזים למקומות סודיים באזור.
בעת דיאלוגים יכול לשחקן לבחור מה יענה דנטון לאדם איתו הוא משוחח; דרכים שונות מפיקות תוצאות שונות, אלה יכולות להיות חיוביות (האדם יספר על הנושא) או שליליות (האדם נלחם בדנטון או אינו מוכן לספר לו על הנושא).
דאוס אקס נחשב לחלוץ בעניין זה, כיוון שהמשחק היה הראשון ליישם מנגנון המשנה את עולם המשחק לפי בחירות השחקן ומרשה לשחקן לבחור צורת משחק ייחודית משלו.
השחקן יכול להשלים משימות במספר דרכים: השחקן יוכל לנסות להתגנב ולהיטמע בין טרוריסטים ולהתחבא מרובוטים; הוא יכול לפרוץ למחשבים או למערכות אבטחה כדי לכבותם או לפתוח דרך קיצור מיוחדת; השחקן יכול להרוג את אויביו באופן נראה מטווח אפס או מרחוק בעזרת רובה צלפים.
המשחק מתקיים בשנת 2052, בעולם דיסטופי אשר מצטייר מקונספירציות של ימינו.
המשחק כולו מתקיים בלילה ועיקרו שימוש בעקרונות התגנבות.
רוב המקומות שבהם השחקן מבקר הם מקומות אמיתיים ששונו באופן בדיוני, כגון ניו יורק, הונג קונג, פריז, ואזור 51.
העלילה מתארת חברה הנעה אט אל תוך כאוס.
הטכנולוגיה התקדמה דיה על מנת להשתמש בננוטכנולוגיה על מנת להחליף או לשדרג איברים פגומים או לחזק קיימים, כך לקדם טרנס הומניזם.
פנדמיה קטלנית המכונה "המוות האפור" (Gray Death) פושטת על ארצות הברית ומאיימת להורסה.
החיסון היחידי שנמצא לפנדמיה נקרא "Ambrosia" (אמברוזיה).
החיסון מיוצר על ידי החברה הסינית הדמיונית VersaLife.
ייצור החיסון איטי ואספקתו מועטת, ולכן החולים המחוסנים היחידים הם לטענת החברה "חשובים לסדר החברתי" כגון פוליטיקאים, ראשי ממשלה, מדענים, אנשי צבא, טייקונים, חברי מסדר מנסה, בני אדם בעלי מעמד חברתי גבוה, ודיירי אחוזת פלייבוי.
ייצור החיסון האיטי והענקתו לאנשים היכולים לשלם על החיסון היקר מצית מהומות רבות מסביב לעולם.
קבוצת טרוריסטים בשם NSF נוצרת (National Secessionist Forces) וארגון טרור צרפתי בשם "Silhouette" (צללית).
גיבור המשחק שעליו שולט השחקן נקרא ג'י.סי.
דנטון (JC Denton), סוכן זוטר ששודרג ננוטכנולוגית בקואליציה החדשה UNATCO שנפתחה בליברטי איילנד.
אחיו הגדול, פול דנטון, אף הוא סוכן משודרג בקואליציה, משתף את מחשבותיו במשחק על המצב הנוכחי.
כמשימתו הראשונה של דנטון, הוא נשלח לליברטי איילנד על מנת לפרוץ לבסיס זמני של הארגון הטרוריסטי NSF ולהשיב משלוח אמברוזיה שנחטף מספינת משא אשר עזבה את האי.
דנטון מצליח לשים את ידיו על יחידת אמברוזיה ולהביאה ל-UNATCO.
במטה הקואליציה דנטון פוגש את אנה נוורה, סוכנת ישראלית-רוסית משודרגת אף היא אשר מצטרפת לדנטון במשימתו הבאה.
פול מספר לדנטון שעליו להרוס גנרטור חשמל במתקן ה-NSF אשר נמצא במטבחי הגיהנום במנהטן כך שיונטרלו כל מערכות האבטחה וצוותו יוכל להיכנס בבטחה.
בדרכו למתקן אנה מציידת את דנטון במספר רימונים ומנחיתה אותו בפארק באטרי, שם הוא מחלץ בני ערובה ברכבת התחתית, שנכלאו שם על ידי ה-NSF.
בהגעתו למטבחי הגיהנום מוצא דנטון יחידת אמברוזיה נוספת והורס את הגנרטור.
צוותו של פול נכנס למתקן אך בחזרתו של דנטון למפקדת UNATCO לקבלת המשימה הבאה נאמר לו כי צוותו של פול הובס וחברי קבוצתו ברחו.
אף נאמר לו כי מסוק ובו משלוח אמברוזיה עתיד לעזוב את ניו יורק.
במפקדה דנטון פוגש את מנכ"ל FEMA, וולטון סימונס, שמברך אותו על משימותיו ומספר לו כי הוא אסף יותר מידע על המצב מאשר כל מי שראה בדרגתו של דנטון.
במירוץ על מנת לעצור את משלוח האמברוזיה מלעזוב את העיר, דנטון מגלה כי הדרכים הראשיות חסומות וכי עליו ללכת בדרך חמקנית מתחת לאדמה.
להפתעתו דנטון פוגש קהילת מורדים בשם "אנשי החפרפרת" (Mole People) המסתררים מידיהם של ארגוני הטרור בעולם מעליהם.
על ידי ביצוע משימות חיסול של סוחרי סמים ואנסים בשביל מודיעין, מגיע דנטון לשדה התעופה בו המשלוח עתיד להשלח ממנו.
שם הוא עוקב ולאחר מכן רוצח את מממן המשלוח לואן לבדוו.
בדרכו למסוק חזרה במפתיע דנטון פוגש את אחיו פול שמכריז כי הוא פורש מ-UNATCO ומתוודה כי הוא סוכן כפול בעבור ה-NSF ומציע לג'י.סי לשקול על מי הוא סומך.
דנטון טס חזרה לניו יורק, שם הוא נפגש עם פול בחדר המלון בו הוא שוהה.
פול מספר שהקואליציה UNATCO היא מוסד מפוקפק, שלטענתו מנהליו מזריקים את האמברוזיה אל גופם, אותה אמברוזיה שעל מנת להשיגה הם היו צריכים לסכן את דנטון.
פול מציע לאחיו מוצא נוסף: לשלוח אות מצוקה מבסיס ה-NSF.
מצליח, אך לאחר מכן פוגש כוח אש רב, ביניהם אנה, ובסופו של דבר נחטף ונכלא.
דנטון מוצא עצמו בתא במקום לא ידוע, וכן כל כלי הנשק שלו נבזזו.
אדם מסתורי בשם "דאילוס" עוזרת לדנטון לברוח מן התא ולהחזיר את כלי הנשק שלו.
דנטון מבין כי הוא נמצא כאסיר במפקדת Majestic 12, ארגון אמריקאי סודי אשר אחראי לענייני שדרוגים ביוטכנולוגיים.
דנטון מגלה כי המפקדה נמצאת מתחת למפקדת UNATCO, דבר המגלה מדוע היה למג'סטיק חלק כה כבד בקונספירציה.
כמו כן דנטון מגלה כי כל סוכן ניתן להשמיד באמצעות השדרוגים שלו בתוך 24 שעות.
בגלל בגידתו של פול ושל ג'י.סי., התחיל מנהל UNATCO את ההשמדה של פול ושל ג'י.סי.
במפקדת מג'סטיק מגלה דנטון על מדען מוכשר בשם טרייסר טונג היכול לנטרל השמדה זו.
דנטון טס להונג קונג על מנת למצוא את טרייסר ולכבות את מתג ההשמדה של אחיו ושלו.
סין נשלטת בידי שני ארגונים בשם The Luminous Path (השביל הזורח) ו-The Red Arrow (החץ האדום).
אף אחד מארגונים אלה מסכים לספר לדנטון על מיקומו של טרייסר.
בחיפושים במתקן VersaLife, המייצרת היחידה של אמברוזיה בעולם, מגלה דנטון כי המוות האפור הוא למעשה וירוס מלאכותי שנוצר בידי-אדם.
ב-hr מתגלה שהמוות נולד בשם נגיף-נניט כימרה.
דנטון מגלה כי מנכ"ל החברה בוב פייג', בעזרת מגיי צ'או, סכסכו בין הארגונים על מנת להצית את הכאוס לפני שחרור הפנדמיה.
לאחר החזרת השלום בין שני הארגונים, "השביל הזורח" מוכנים לספר לדנטון את מקומו של טרייסר, איתו דנטון נפגש, אשר מכבה את ההשמדה, שלו ושל אחיו.
לאחר מכן דנטון חוזר ל-VersaLife, שם מתגלה כי האמבוזיה היא בסיס לתרופה, ומדובר בתרופה חלקית בלבד.
על מנת לרקוח תרופה אמיתית, על דנטון לטוס לפריז ולמצוא חבר לשעבר של האילומנטי, מורגן אוורט.
בפריז הוא מוצא את ניקול דוכלר, מנהיג הקבוצה הטרוריסטית "Silhouette" (צללית), שאמו עבדה עם מורגן באילומנטי.
אצל אוורט, חלקי הפאזל מתחברים.
בוב פאג', מנכ"ל VersaLife, השמיד כל זכר לאילומנטי, היחידים שיוכלו לרקוח תרופה לווירוס שרצה לייצר ויצר את VersaLife כך שהוא יהיה היחיד שייצר את האמרוזיה.
מפני שלדעת אוורט לפייג' "תוכניות גדולות יותר", הוא מחליט להמתין עם ייצור התרופה.
דנטון למד על האינטליגנציות מלאכותיות בידיהם של אזור 51. "דאליוס" הוא למעשה AI בעל רגשות שנוצר על ידי מג'סטיק 12, וכמו כן על גרסה שטנית ואפלה של דאליוס בשם "איקרוס".
אב הטיפוס של איקרוס נמצא אצל אוורט.
דנטון מגיע לבסיס חיל האוויר ונדנברג על מנת לדבר עם גארי סאווג', מדען וחוקר ננוטכנולוגיה המנסה להרשיע את מאג'סטיק 12. בסיס חיל האוויר תחת מצור ולאחר השמדת המצור, איקרוס ודאילוס מתמזגים יחד לישות עוצמתיתית בשם הליוס, כחלק מתוכניותיו הסופיות של בוב.
גנטון כעת מוצא מעבדה תת-ימית של מאג'סטיק 12 ומסייר בה על מנת להמשיך את מאמציו של גארי.
דנטון מתגלה בסיורו במעבדה ונאמר לו כי גארי בדרכו לשלוח טיל גרעיני לונדנברג.
דנטון מנסה לכוון מחדש את הטיל, בזמן שבוב מנסה לשלוט בהליוס, וכך לקבל כוח אבסולוטי בעולם.
השם "דאוס אקס" מגיע מהמושג הלטיני "דאוס אקס מכינה" שמשמעותו "אל מתוך מכונה".
בדרמה, מושג זה משמש כאשר כוח חיצוני פותר בפתאומיות בעיות שבהם הדמויות נתקלות באופן בלתי אפשרי.
וורן ספקטור, מפיק המשחק, הודה כי השם "דאוס אקס" נבחר בגלל ההתמודדות של הפרוטגוניסט ג'י.סי.
דנטון בכוחות הנשגבים במשחק וכמו כן בגלל עלילת הסיפור המתקשרת למכונאות וטכנולוגיה.
אטימולוגית שם הקוד של הפרוטגוניסט הראשי "JC Denton" אינו ידוע.
הרווי סמית', המעצב הראשי של המשחק הודה כי "JC" הוא קיצור לישו (Jesus Christ), וכמו כן שמות האינטליגנציות המלאוכתיות במשחק נקראות על שם אלים מהמיתולוגיה היוונים, ביניהם איקרוס והליוס.
מצד שני, האתר TELEVISIONTROPES.COM טען ש-JC הוא ראשי תיבות ל-Jensen Clone, מה שהופך את JC ופול דנטון, ובצורה לא-ישירה אלכס דנטון (דמות השחקן ב-Deus Ex: Invisible War) לשיבוטים של אדם ג'נסן (דמות השחקן ב-Deus Ex: Human Revolution)
יומנים במשחק מוצגים בצורת מחשבי כיס קטנים בשם "Datacubes" או יכולים להימצא באי-מיילים במחשבים.
לרוב הם מכילים רמזים לאזורים סודיים, סיסמאות למחשבים נוספים או מערכות אבטחה או מספרי כרטיסי אשראי שהשחקן יכול לפקוד מהם כסף לחשבונו האישי, אך לרוב מוצגים בהם מחשוביתהם של אינדיבידואלים בארגונים, מחשבותיהם על התקדמות הטכנולוגיה והמצב הנוכחי והשלכות החלטות השחקן במשחק, דבר המוסיף לאווירה המטפורית של המשחק.
ביומנים אלה אף ציטוטים מנובלים העוסקים במדע בדיוני או מלחמה, כגון האיש שהיה יום חמישי, אמנות המלחמה, שכל ישר וממספר ספרים מאת שייקספיר.
המשחק קיבל מספר רב של ביקורות חיוביות, הנותנות למשחק ממוצע של 90 באתר MetaCritic.
סוקרים רבים שיבחו את המשחק על עלילתו העמוקה, רמת הדיוק והעבודה בכל דמות, מנגנון המשתנה על פי בחירות השחקן, זמן המשחק הארוך שלו, דיבוב הדמויות והאזכורים השונים המגיחים ממנו.
למרות זאת, סוקרים רבים העידו כי פריצה למכשירים אלקטוריים וחדרים פשוטה מדי.
כתב GameSpot לשעבר, גרג קסווין כתב: "אפשר פשוט לעמוד ולבזבז כמות מכובדת של פורצים אלקטרוניים עד שהדלת נפתחת או שהאבטחה מפסיקה...
אפילו עם יכולות "קראקר" מינימליות, השחקן עדיין יוכל לפרוץ מכשירים ולעבור את מחסום הסיסמאות...
פשוט על ידי לחיצה על כפתור ה"פריצה" ולהקדיש מספר שניות."
הגרפיקה המיושנת של המשחק ואפקטי הסאונד המקיפים אותו היו גם הם חיסרון חמור בעיני סוקרים.
קסווין טען כי הסביבות "שחורות וריקות מדי." אתר הסקירות IGN טען כי "הגרפיקה בסיסית ובלוקית והאנימציה אינה חלקה".
המשחק משתמש ב-Unreal Engine, מנוע שהיה מיושן לזמנו.
סוקרים רבים מאשימים את המשחק על כך שהמנוע לא שונה דיו על מנת לעמוד בסטנדרטי גרפיקה.
לצד זאת, נאמר כי "הגרפיקה ממוצעת למשחק בגילו".
המשחק היה מועמד תכוף ל-40 פרסי "משחק השנה" מאתרים שונים ומקהילות שונות, ביניהן IGN ,GameSpy ,PC GAMER ,GameSpot ופרס באפט"א ורבים אחרים.
כמו כן הוא מככב ברשימות "משחקי המחשב הטובים בכל הזמנים", בין השאר של GameSpot ו-IGN.
Dev-C++ היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) חינמית לתכנות ב-C ו-C++, המופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
התוכנה משתמשת במהדר MinGW, וסביבת הפיתוח כתובה בדלפי.
Dev-C++ מתארח בשרתי סורספורג', פותח במקור על ידי קולין לפלס, ורץ באופן בלעדי על Microsoft Windows.
היבט נוסף של Dev-C++ הוא השימוש ב-DevPaks, חבילות הרחבה של הסביבה המציעות ספריות, תבניות, תכונות ושירותים נוספים.
DevPaks מכילים לעיתים קרובות גם ממשק משתמש, וכוללים מגוון ערכות כלים כגון GTK+, wxWidgets ו-FLTK.
ניתן להוריד ספריות נוספות, ולהגדיל את הפונקציונליות של Dev-C++ בתחומים שונים כגון גרפיקה, דחיסה, אנימציה, סאונד ועוד רבים.
משתמשים יכולים ליצור Devpaks ולארח אותם בחינם באתר.
כמו כן, הם אינם מוגבלים לשימוש עם Dev-C++ ויעבדו עם כל הפצת MinGW.
הפרויקט חדל להיות פעיל תקופה ארוכה, ולא פורסמו בו הודעות חדשות או עדכונים מה-22 בפברואר 2005, ועד יוני 2011. קולין לפלס, המפתח המקורי של התוכנה נקלע לקשיים אישיים ולא היה יכול להמשיך את העבודה בפרויקט.
עם זאת, צוות פיתוח הוסיף ל-Dev-C++ תכונות חדשות כגון תמיכה במהדרים מרובים ומעצב לתוכניות wxWidgets, תחת השם wxDev-C++.
הגרסה החדשה השתמשה במהדר עדכני יותר, GCC 4.5.2, וכללה SDK לחלונות, שיפורי יציבות ותיקון באגים.
ב-27 באוגוסט 2011, לאחר 5 שנים בהם התוכנה הייתה בגרסת בטא, שוחררה גרסה 5 של התכונה מהמפתח החדש.
גרסה זו קיבלה עמוד נפרד בסורספורג', כיוון שצוות הפיתוח הישן, bloodshed, איננו פעיל.
Devotion (בתרגום חופשי: מסירוּת) הוא האלבום השני של אבישי כהן, שיצא במרץ 1999 בהוצאת Stretch Records האמריקנית בארצות הברית.
הסגנון של Devotion הוא בעיקרו ג'אז בשילוב מאפיינים רבים של מוזיקה אתנית וסוגות נוספות.
ניתן לזהות באלבום רכיבים אוריינטליים, לטיניים, בלוז, פאנק, מוזיקה קלאסית, ועוד.
כהן עצמו מסתייג משימוש במונחים כדי לתאר מוזיקה.
מעבר לסגנון האקלקטי המתבסס בג'אז ומושפע מהמורשת התרבותית של כהן, רבים מהלחנים מתאפיינים במשקלים מורכבים ופוליריתמיקה – כל אלו סימני הכר בולטים אצל כהן בקריירת הסולו שלו.
האלבום כולו אינסטרומנטלי למעט השיר Linda De Me Corazon, ומלבדו והנעימה Candela City, כל הלחנים באלבום נכתבו על ידי כהן.
הרכב שישיית הנגנים העומד בבסיס האלבום מורכב מאותה שישיה (למעט אחד) שהיוותה את ההרכב המבצע העיקרי באלבומו הקודם Adama: כהן בעיקר על קונטרבס, הופמן על עוד וגיטרה, לינדנר על פסנתר, בלרד על תופים, דייוויס על טרומבון, ובמקום ווילסון משתתף ג'ימי גרין על סקסופון וחליל.
בנוסף לשישיה העיקרית מתארחים אמנים נוספים.
El Capitan & The Ship At Sea נכתב בהקדשה ליוצר הג'אז הנודע הוראס סילבר, שברכה מאתו מעטרת את הערות האלבום.
The Gift נכתב בהקדשה לגדול הג'אז צ'יק קוריאה, הבעלים של חברת התקליטים Stretch Records שהפיקה את Devotion ואת קודמו Adama, ומי שבמידה לא מבוטלת אחראי לפריצה הגדולה של כהן לתודעה העולמית ושאיתו המשיך כהן לנגן במקביל לפיתוח קריירת הסולו שלו.
באותה תקופה כהן ניגן בהרכבו Origin שכלל גם את בלרד ודייוויס.
הפתיחה מבוססת על מנגינה ישראלית בשם "כל הכוכבים".
Bass Suite #3 הוא סוויטה לבאס, שלישית במספר לאחר שתי סוויטת באלבום Adama, ובעלת שני חלקים.
החלק הראשון מבוצע בקונטרבס, פתיחתו מנוגנת בקשת והמשכו בפריטה בליווי כלי הקשה, חליל וטרומבון.
החלק השני, ברצועה החותמת את האלבום, מבוצע בגיטרת בס, ובסגנון פופ.
מלודיית הבאס בחלק זה מהווה את בסיס הלחן לשיר It's Been So Long שנכתב על ידי כהן מאוחר יותר והוקלט באלבומו Aurora.
Ot Kain (אות קין) נכתב מתוך השראה משיר שכתב שי ימיני, חבר של כהן (מי שהוקדשה לו הרצועה Shay Ke באלבומו הבא של כהן, Colors).
ב-Angels of Peace כהן מנגן על פסנתר, הכלי הראשון שלמד בילדותו.
הלחן מבוסס על מנגינה שסבו היה שר בימי שישי.
זו ההקלטה הראשונה של כהן מנגן על פסנתר באלבומיו.
Ti-Da-Do-Di-Da הוא היצירה הראשונה שכתב כהן עבור רביעיית מיתרים.
מלבד הופעת האורח של הרביעייה, שחברים בה אידה לוין (בתפקיד כינור ראשון), כרמית צורי (כינור שני), רוברט ריינהרט (ויולה) ופרד שרי (צ'לו), גם מתארח דני פרידמן על בלפון.
Linda De Mi Corazon הוא השיר היחיד באלבום שאינו אינסטרומנטלי, ומבוצע על ידי הזמרת קלאודיה אקוניה שגם ביצעה הופעת אורח ב-Adama.
זהו שיר לאדינו המוכר יותר בשם Yo M'enamori D'un Ayre.
לימים הוקלט השיר בביצועו הווקאלי של כהן בעצמו באלבומו שעות רגישות.
בחלק מאלבומיו והופעותיו כהן נוהג לבצע שירי לאדינו ועיבודים אינסטרומנטליים שלהם, חלק ממורשתו הספרדית שהועברה לו מאמו.
Musa מוקדש לבנו של עמוס הופמן, נגן העוּד שהשתתף גם ב-Adama וכן ברבים מאלבומיו הבאים של כהן, שלו (העוד) חלק מרכזי ביצירה לצד הנאי בביצוע אורח של ג'ושוע לוי.
Candela City הולחן על ידי ג'ייסון לינדנר, נגן הפסנתר באלבום, שמלבד Adama השתתף גם באלבומו הבא של כהן Colors.
אבישי כהן – קונטרבס, גיטרת בס, פסנתר, סינתיסייזר, כלי הקשה
ג'ימי גרין (Jimmy Green) – סקסופון טנור, חליל, סקסופון סופרנו
ג'ף בלרד (Jeff Ballard) – תופים
ג'ושוע לוי (Joshua Levy) – נאי
דני פרידמן (Danny Freedman) – בלפון
אידה לוין (Ida Levin) – כינור ראשון
כרמית צורי (Carmit Zori) – כינור שני
רוברט ריינהרט (Robert Rinehart) – ויולה
df (ראשי תיבות: disk free; בתרגום חופשי: "מקום פנוי בדיסק") היא תוכנית יוניקס סטנדרטית המשמשת להצגת המקום הפנוי במערכות הקבצים במערכת.
df ממומש בדרך כלל על ידי קריאת מערכות הקבצים המעוגנות במערכת מתוך הקובץ /etc/mtab, ושימוש בקריאת המערכת statfs().
פלט הפקודה כולל בתוכו את הפרמטרים הבאים:
שם מערכת הקבצים, מקום סה"כ, מקום מנוצל, מקום פנוי, אחוז מנוצל, ומיקום עגינה.
תחביר הפקודה, באופן כללי, הוא כדלקמן:
כאשר לא מצוין קובץ, הפקודה מדפיסה את כל מערכות הקבצים המעוגנות במערכת.
כאשר מצוינים קבצים הפקודה מדפיסה את מערכות הקבצים שאליהם שייכים הקבצים.
הדגל -h מציין הדפסה בקילובייט, מגהבייט או גיגהבייט, בהתאם לגודל.
הדגל -i מציין הדפסת מספר ה-inodes הפנויים במערכת הקבצים.
הדגל -l מציין הדפסת מערכות קבצים מקומיות בלבד.
Detroit Rock City הוא שיר שנכתב בידי להקת הרוק כבד האמריקאית קיס, מתוך האלבום משנת 1976, "Destroyer".
השיר נכתב על ידי פול סטנלי ובוב אזרין, ומספר סיפור אמיתי אודות מעריץ הלהקה שנהרג בתאונת דרכים בדרכו לקונצרט של קיס.
השיר, הוקלט ושוחרר כסינגל בשנת 1976, והיה לסינגל השלישי מאלבום הלהקה "Destroyer" ותוכנן להיות השיר האחרון באלבום.
כסינגל, השיר לא נחל הצלחה גדולה במכירות ובהשמעות הרדיו (מלבד בעיר דטרויט, מישיגן), למרות זאת לא עלה למצעדים בארצות הברית למרות שהוכח כשיר אהוב במיוחד על המעריצים.
הייתה זו הפתעה כאשר שיר הבי-סייד "בת" (Beth), בלדה שנכתבה והושרה בידי המתופף פיטר קריס, הופץ ונמכר במקומות שונים מהסינגל 'דטרויט רוק סיטי', לכן האחרון יצא במהדורה שונה כבי-סייד, והשיר "Beth" כאיי-סייד.
במהלך סיבוב ההופעות של האלבומים Love Gun ו-Alive II, סטנלי שינה את המילים.
את השורה "אני יודע שאני הולך למות, למה?" שר "אני יודע שאני הולך למות, ולא אכפת לי!" השיר הגיע למקום #6 ברשימת "40 שירי המטאל הגדולים" של ערוץ VH1, וכיכב באלבום Heavy Metal – The First 20 Years.
השיר "דטרויט רוק סיטי" בוסס על שיר קודם יותר של הלהקה, אותו קיס ניגנה רק בהופעה אחת, ונקרא "Acrobat", ובמהלכו ניתן לשמוע את פראזת הגיטרה המפורסמת מתחילת השיר אך בגרסה מעט שונה.
כותרת השיר שימשה ככותרת לסרט דטרויט רוק סיטי משנת 1999, שעלילתו סובבת אחר חברים בדרכם להופעה של קיס.
הסרט כולל גם הופעת קמאו של הלהקה, תוך שמנגנת את שירה "Detroit Rock City".
קבוצת הפוטבול דטרויט טייגרס לעיתים קרובות משתמשת בשיר כאשר נכנסת הקבוצה למגרש בתחילת המשחק.
קבוצת ההוקי קרח האמריקאית דטרויט רד וינגס משמיעים את המנגינה במהלך משחקים המושמעים בטלוויזיה או ברדיו.
השיר כמקום מפגש בדיוני; תיאטרון הרוק סיטי הממוקם בדטרויט מופיע במשחק הווידאו קליפ "Guitar Hero II".
השיר נשמע במשחק המוזיקה Rock Band, אך בגרסה שעברה מאסטרינג ממהדורת האלבום, ללא צלילי המנוע המשמשים בתחילת השיר.
קיס ניגנה את השיר בפרק מתוך הסדרה "תכשיטי משפחת ג'ין סימונס".
השיר נשמע במשחק המוזיקה משנת 2008 "Rock Evolution".
הגרסה של "Rock Band" לשיר מופיעה בסרט פול בלארט: שוטר קניון.
השיר נשמע ברקע בסרט "רול מודלס" משנת 2008, בכיכובם של פול ראד ושון ויליאם סקוט, ובמהלך הסרט הלהקה מהווה תפקיד חשוב בפיתוח העלילה.
השיר נשמע ברקע בסרט משנת 2011 הדילמה.
בעקבות הפופולריות של השיר, קיס היא אחת מהלהקות שזכו לבאנר תלוי על קורות התקרה של הפאלאס של אובורן הילס, הלוא הוא מגרש הבית של קבוצת הכדורסל הדטרויט פיסטונס, וזכו לבאנר זה עקב המכירות הגדולות באזור המטרו של דטרויט.
השיר נשמע בסרט משנת 2015 בשם "Scooby-Doo!
דורלקס סדלקס - The Evil Eye (שנת 1991)
מטאליקה, קיד רוק, סבנדאסט וטד נוג'נט בשיתוף פעולה בהופעה חיה בסילבסטר 1999 באצטדיון פונטיאק סילברדום.
האמרפול - Crimson Thunder (רצועת בונוס)
הלהקה Gwar במהלך הופעות בשנת 1994
הלהקה היפנית GO!GO!7188 - מתוך אלבום הכיסויים שלהם בשם Tora no Ana 2.
הלהקה Green Day ניגנה את השיר באלבום ההופעות החיות – "Live in Detroit" בה-14 ביולי 2009 (נוגן רק החלק הראשון מהשיר).
פול סטנלי - קולות/קולות רקע/גיטרת קצב
אייס פרלי - גיטרה מובילה
ג'ין סימונס - גיטרה בס/קולות רקע
Detroit: Become Human (בתרגום חופשי לעברית: דטרויט: להפוך לאנושי) הוא משחק הרפתקאות שפותח על ידי "Quantic Dream" ומשווק על ידי חברת "Sony Interactive Entertainment" עבור קונסולת המשחקים פלייסטיישן 4 והמחשב האישי.
עלילת המשחק מתרחשת בעידן עתידני אלטרנטיבי בו הטכנולוגיה התקדמה עד לכדי נקודה בה אנדרואידים בעלי בינה מלאכותית מפותחת ומתקדמת משרתים את אוכלוסיית העולם ומתמקדת בשלושה אנדרואידים - קארה, קונור ומרקוס - שלכל אחד מהם רצונות ומטרות שונות.
שלושת האנדרואידים עשויים למות או לשרוד במהלך המשחק בהתאם לבחירותיו והחלטותיו של השחקן.
במהלך המשחק, השחקן משחק שלושה אנדרואידים מנקודת מבט של גוף שלישי כברירת מחדל, אך קיימת האפשרות לשנות זאת בתפריט ההגדרות.
על פי החלטותיו ובחירותיו של השחקן, הוא יוכל לסיים את המשחק כששלושת האנדרואידים חיים או לחלופין, לגרום למותם של חלק מהם במהלך העלילה ולהמשיך בלעדיהם.
קווי העלילה של המשחק מתאימים את עצמם לבחירות השחקן ולדיאלוגים שאותם הוא מנהל עם דמויות אחרות, אך אם לשחקן ישנן חרטות על פעולות שביצע או החלטות שהחליט, קיימת בפניו האפשרות לחזור חזרה לנקודות מסוימות בעלילה ולבחור לשנות את התקדמותה.
לעיתים, ככל שהשחקן יאסוף יותר מידע מהסביבה בה הוא נתון בתוך פרק זמן קצוב, כך יגדלו סיכוייו להצליח לקבוע דרכי פעולה שיוכל לחזות את תוצאותיהן ככל האפשר.
בנוסף, במהלך העלילה, השחקן יוכל להשתמש בתכונת ה"מציאות רבודה" על מנת לאסוף ולקבל רמזים הנמצאים בסביבה ועל ידי כך יוכל לפרש אירועים שהתרחשו קודם לנוכחותו בזירת ההתרחשות ולשחזר צעדים של דמויות שונות.
קארה (ואלרי קארי) - אנדרואידית חדשה שזה אך עתה יצאה מהמפעל אל העולם ומתחילה ללמוד צעד אחר צעד איך לחיות בין בני האדם.
במהלך העלילה, קארה מנסה להגר לקנדה עם אליס, ילדה שאביה התעלל בה.
קונור (בריאן דקארט) - אבטיפוס של אנדרואיד משטרתי מתקדם שאחראי על חקירת אנדרואידים שסטו ממערכות ההפעלה שלהם.
מרקוס (ג'סי ויליאמס) - אנדרואיד "ער" שמודע לכך שהוא ובני מינו מנוצלים ומשועבדים על ידי בני האדם ולוקח על עצמו כמטרה להילחם למען החופש של האנדרואידים המשועבדים.
מרקוס הוא המנהיג של "יריחו" (Jericho), קבוצת אנדרואידים שמסתתרים בסירה נטושה ופועלים למען שחרור האנדרואידים.
לוטננט האנק אנדרסון (קלנסי בראון) - שוטר בעל התמכרות לאלכוהול, ושותפו של קונור.
האנק שונא אנדרואידים לאחר שבנו עבר תאונה ומת כיוון שהאנדרואיד שטיפל בו לא ביצע את הניתוח כראוי.
לאורך המשחק קונור והאנק יכולים לפתח מערכת יחסים חברית או עוינת, תלוי בבחירותיו של השחקן.
אם בסוף המשחק האנק עוין כלפי קונור, האנק יתאבד כתוצאה מאיבוד תקוותו באנושות.
אליס ויליאמס (אודרי בוסטני) - אנדרואידית בדמות ילדה שחווה התעללות מצד אביה, טוד.
לאחר שטוד צרך יותר מדי רד אייס (סם ממכר שלרוב גורם לבני אדם להתנהגות אגרסיבית), הוא שלח את בתו לחדר ואז התחיל להצליף בה עם חגורה, מה שגרם לקארה להגן על אליס ולברוח איתה.
נורת' (מינקה קלי) - אנדרואידית מין לשעבר שנמלטה מבית הבושת שבו הוחזקה ועברה לחיות בתוך "יריחו", אונייה נטושה שבה האנדרואידים החופשיים מסתתרים.
לאחר שמרקוס הגיע, היא הפכה לאחת משותפיו (ובהמשך גם למאהבת שלו).
ברוב המקרים שבהם למרקוס יש את האפשרות לבחור כיצד לפעול, נורת' תהיה חשדנית ותציע את הדרך האלימה והקצרה.
אם מרקוס נהרג, נורת' תיקח את הפיקוד על "יריחו" ותוביל מחאה אלימה שתיגמר בכישלון.
ג'וש (פארקר סוויירס) - אחד משותפיו של מרקוס.
ג'וש הוא פציפיסט ומערכת היחסים שלו עם מרקוס תלויה בעיקר בבחירה של מרקוס האם לבחור בפציפיזם או באלימות.
סיימון (בן למברט) - אחד משותפיו של מרקוס.
סיימון תומך ברוב החלטותיו של מרקוס ומוכן להקריב את חייו למען מרקוס ויריחו כולה.
לות'ר (איוואן פארק) - אנדרואיד שהיה בעבר בבעלותו של מכונאי בשם זלאטקו אנדרוניקוב.
זלאטקו נהג למחוק את זכרונם של אנדרואידים ואז לפרק אותם, לענות אותם, או להרוג אותם.
לאחר שקארה ואליס נמלטו מביתו של זלאטקו, לות'ר הצטרף אל השתיים והפך למעין שומר שלהן.
לות'ר, בחלק מהמקרים, מוכן להקריב את חייו כדי להציל את קארה ואליס.
אלייז'ה קאמסקי (ניל ניובורן) - מנכ"ל סייברלייף ("CyberLife") לשעבר, שיצר את המכונה הראשונה שעברה את מבחן טיורינג.
בשלב מסוים בחקירה, קונור והאנק הולכים לבקר את אלייז'ה, שמנצל את ההזדמנות כדי לבחון את האמפתיה של קונור ובכך לבחון עד כמה אנושיות יש בו.
רוז צ'אפמן (דנה גורייר) - אישה שחורה שמסייעת לקארה, אליס, לות'ר, ולעוד מספר אנדרואידים להגר לקנדה.
גאבין ריד (ניל ניובורן) - בלש במשטרת דטרויט שמעורב גם הוא בחקירה של קונור והאנק.
גאבין נוהג להפגין שנאה כלפי קונור, ובמספר סצנות במשחק גאבין מנסה לירות בקונור.
אמנדה (סימבי קאלי) - דמות שנמצאת בתוך ראשו של קונור ונועדה כדי לסייע לו בחקירה.
אם קונור משתחרר מתוכנתו, אמנדה תפגין שנאה כלפיו ותנסה להרוג אותו או לנצל אותו כדי לחסל את מרקוס.
ראלף (מת'יו ולדימרי) - אנדרואיד חופשי שסייע לקארה ואליס ואף אירח אותן בביתו.
במקרים מסוימים, ראלף מוכן לסכן את חייו כדי להציל את קארה ואליס.
תקציב הפיתוח של המשחק עמד על מיליון אירו.
המשחק מבוסס על רעיון למשחק דמו בשם "קארה" שהחברה החלה לפתח, אך פיתוחו נזנח.
מייסד ומנכ"ל החברה, דייוויד קייג', רצה להפוך את משחק הדמו למשחק מלא, אף על פי שבזמנו לא תוכנן ככזה, בעיקר משום שהיה סקרן לגבי השאלה לאן היה מתפתח הסיפור ככול שעלילת המשחק הייתה מסתעפת ומתקדמת.
בפיתוח הרעיון הבסיסי לסיפורו שאב קייג' השראה מספרו של ריי קורצווייל, "הסינגולריות מתקרבת", שבו טוען קורצוויל כי הקצב שבו מתפתחת האינטליגנציה האנושית מחוויר בהשוואה לזה שבו תתפתח זו של המכונות.
לאור טענה זו בספרו של קורצוויל, העלה קייג' רעיון למשחק המתרחש בעידן בו האינטליגנציה של המכונות מדביקה את זו של בני-האדם וכתוצאה מכך מתפתחות בהן מודעות ורגשות.
האנדרואידים במשחק עוצבו תוך מחשבה והתייחסות למספר נקודות כגון אופן הטמעתה של בינה המלאכותית, לשאלה מנין שואבים האנדרואידים אנרגיה להפעלתם, לגוניות ('ניואנס' בלעז) של תנועות העין האנושיות ועוד.
מאפייניו ויכולותיו של כל אנדרואיד נקבעו על ידי התפקיד אותו נועד למלא.
במשחק, העיר דטרויט מוצגת שוב כעיר משגשגת ועשירה, כשהפעם תעשיית יצור האנדרואים היא הלב הפועם והכוח הכלכלי המניע את חיוניותה של העיר.
הצגה זו של דטרויט בשנת 2038 מהווה מחווה ל'תור הזהב' של העיר באמצע המאה ה-20'.
בשלבי הפיתוח הראשונים, נסעו המפתחים לדטרויט, כדי לשאוב השראה לעיצוב העיר שבמשחק והדמויות שיאכלסו אותה.
בסוף 2013, אמר קייג' שהמשחק נבנה ומפותח על בסיס מה שעשה בעבר עם Heavy Rain ו-Beyond: Two Souls, אך יחד עם זאת מפותח "בצורה שונה מאוד".
התסריט הבלתי גמור של קייג', שכלל כ-2,000 עמודים, הועבר לראשונה לצוות העיצוב בזמן שהמתכנתים כבר עמלו על עיצובה הגרפי של העיר שבמשחק כמו גם על פיתוח מנוע המשחק החדש, שכלל שיפור והתקדמות בתכונות כמו עיבוד, תאורה דינמית, הצללה וזוויות מצלמה.
באוקטובר 2016, סיים קייג' את התסריט לאחר יותר משנתיים של כתיבה מאומצת.
במהלך הכתיבה, השתמש קייג' בתרשימים מפורטים על מנת לחשב ולחזות את התוצאות וההשלכות על התקדמות עללית המשחק לנוכח כל בחירה שהשחקן עשוי לבצע במהלך המשחק.
תהליך הליהוק עבור המשחק התפרס על-פני שלוש ערים - לוס אנג'לס, לונדון ופריז - בחיפוש אחר יותר מ-250 שחקנים על מנת שיגלמו 513 תפקידים.
השחקנים נסרקו תלת-ממדית ותוכנה מיוחדת הפכה את המודלים שנסרקו לדמויות במשחק.
ב-8 בספטמבר 2017, הושלמו צילומי לכידת התנועה לאחר 324 ימים.
המשחק כולל 35,000 צילומי מצלמה, 74,000 הנפשות ייחודיות ו-5.1 מיליון שורות קוד.
המשחק הוכרז לראשונה ב-27 באוקטובר 2015 במסיבת עיתונאים של חברת "סוני" במהלך שבוע המשחקים בפריז.
לאחר מכן, המשחק הוצג בתערוכות "E3 2016" ו-"E3 2017", במהלכן נחשפו קדימונים שבהן הוצגו הדמויות אותן ניתן לשחק.
בעקבות תערוכת "E3 2017", קייג' אישר שהמשחק יצא לשוק במהלך שנת 2018, ומאוחר יותר ציין שמדובר על הרביע הראשון או השני של 2018. אחרי שבוע המשחקים בפריז שהתקיים בשנת 2017, פורסם קדימון חדש עבור המשחק שבמהלכו הוצג נושא האלימות במשפחה, במיוחד בסצנה שבה הותקפה ילדה בת 10 על ידי אביה.
דקארט, שגילם את קונור, הגן על הקדימון וציין שהסיפור שמועבר בו "מעורר אמפתיה".
המשחק יצא לשוק ב-25 במאי 2018 באופן אקסקלוסיבי עבור פלייסטיישן 4.
בפיתוח תוכנה, DevOps היא תרבות ארגונית ומתודולוגיית עבודה אשר שמה דגש על שיתוף הפעולה והתקשורת בין מפתחי התוכנה לבין שאר אנשי ה-IT שבחברה.
השיטה דוגלת בביצוע אוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה (delivery) ושל שינויים בתשתיות.
מקור המילה DevOps הוא מהלחם המילים האנגליות development (פיתוח) ו-operations (תפעול).
מטרת השיטה לכונן תרבות וסביבה שבהן בנייה, בדיקות והוצאה לאור של גרסאות תוכנה יכולים להתבצע במהירות, לעיתים קרובות ובאופן אמין יותר.
שיטות ה-DevOps המודרניות כוללות פיתוח מתמשך (continuous development), בדיקות מתמשכות, אינטגרציה מתמשכת, פריסה רציפה וניטור רציף של יישומי תוכנה לאורך כל מחזור חיי הפיתוח שלה.
פרקטיקת ה-CI/CD או צינור ה- CI/CD (או Pipeline) מהווים את עמוד השדרה של פעולות DevOps המודרניות.
בארגונים מסורתיים, המורכבים מבעלי תפקידים המתמחים בביצוע פונקציות ספציפיות, שיתוף פעולה בין המחלקות שאחראיות על הפעולות שתוארו למעלה, לבין פעילויות התפעול של ה-IT הוא נדיר.
גישת ה-DevOps מקדמת תהליכים ושיטות שמטרתם לחשוב על תקשורת ושיתוף פעולה בין צוותי הפיתוח, אבטחת המידע, ה-QA וה-IT.
מכיוון ש-DevOps מהווה שינוי תרבותי ודורש שיתוף פעולה בין הפיתוח, התפעול והבדיקות, לא קיים כלי יחיד של DevOps.
במקום זאת קיימת "שרשרת כלי DevOps", המורכבת מכלים שונים רבים.
באופן כללי, כלים ל-DevOps ניתנים לסיווג בין אחת או יותר מהקטגוריות הבאות של תהליכי פיתוח ופריסת תוכנה:
תכנות (code) – פיתוח הקוד וסקירה שלו (code review), כלים לניהול ומיזוג גרסאות
בנייה (build) – כלים ל-continuous integration ולקבלת סטטוס של בניית התוכנה
בדיקות (test) – בדיקות תוכנה ומדידת הביצועים
אריזה (package) – אחסון תוצרי בנייה בינאריים (artifact repository), הכנת היישום לפריסה
הוצאה לאור (release) – ניהול שינויים, אישור הוצאה לאור של גרסאות, אוטומציה להוצאה לאור של גרסאות
תצורה (configure) – הגדרה וניהול תצורה של תשתיות
ניטור (monitor) – ניטור ביצועים של היישום בזמן ריצה, חוויית משתמש
אף על פי שקיימים כלים שונים רבים, ישנן כמה קטגוריות של כלים שהן חיוניות להקמת תשתית DevOps.
כלים כמו Docker, Kubernetes, Ansible, Terraform, Jenkins, Puppet, JFrog ו-Vagrant, בשילוב עם שירותי ענן ציבורי כמו AWS, Microsoft Azure ו-GCP ותכנות בשפות כמו פייתון הם דוגמאות לכלים פופולריים המשמשים בשרשרת הכלים של DevOps.
בארגונים אשר אימצו את גישת פיתוח תוכנה זריז (Agile) חלה עלייה בכמות גרסאות התוכנה היוצאות לאור.
במקור, שיטת ה-DevOps נוצרה מהעלייה בפופולריות של פיתוח זריז.
שיטות ה-Agile ו-DevOps דומות אך שונות במספר היבטים חשובים: Agile מהווה שינוי בצורת החשיבה, בעוד ש-DevOps מיישמת שינוי בתרבות הארגונית הלכה למעשה.
אחת המטרות של DevOps היא לייסד סביבה בה יכולים להתקיים הוצאות לאור של גרסאות תוכנה אמינות יותר ובקצב גבוה יותר.
מנהלים האחראים על הוצאות לאור של גרסאות מתחילים להשתמש בכלים כגון אוטומציה להוצאות לאור של גרסאות וכלים ל-continuous integration כדי לסייע בקידום מטרה זו.
כל זה נעשה תוך יישום גישת ה-continuous delivery ("אספקת תוכנה מתמשכת").
למושגים Continuous delivery ו-DevOps משמעות דומה, ולעיתים קרובות מבלבלים ביניהם, אך עם זאת אלו הן שתי תפישות שונות.
גישת ה-DevOps רחבה יותר, והיא מתמקדת בשינוי תרבותי, ובפרט בשיתוף הפעולה בין הצוותים השונים שלוקחים חלק באספקה (delivery) של התוכנה (פיתוח, IT ,QA, הנהלה וכולי), כמו גם האוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה.
בהשוואה לכך, continuous delivery היא גישה אשר מתמקדת באוטומציה של הוצאה לאור של גרסאות, חיבור בין התהליכים השונים, וביצוע מהיר ותכוף יותר שלהם.
המטרות הסופיות של שתי הגישות הן זהות ולעיתים קרובות משלבים ביניהן להשגת מטרות אלו.
גישות ה-DevOps וה-continuous delivery באות מאותו רקע של שיטות עבודה זריזות ו"חשיבה רזה": ביצוע של שינויים קטנים ומהירים עם התמקדות בתועלת עבור הלקוח הסופי.
השיטות מתבססות על תקשורת ושיתופי פעולה פנימיים איכותיים, ובכך מסייעות להשיג זמנים קצרים להוצאה לאור של התוכנה לשוק (time to market), תוך הפחתת סיכונים.
אימוץ שיטת ה-DevOps והיחס לארכיטקטורת תוכנה
את אימוץ גישת ה-DevOps מקדמים פקטורים רבים, בהם:
שימוש בשיטות פיתוח זריזות (agile) ומתודולוגיות נוספות של פיתוח תוכנה
דרישה מבעלי העניין ביחידות העסקיות השונות להגברת קצב שחרור גרסאות מוכנות לייצור
זמינות רחבה של תשתיות וירטואליזציה וענן מצדם של ספקים פנימיים וחיצוניים
שימוש נרחב באוטומציה בחוות השרתים (data centers) וכלים לניהול תצורה
דגש מיוחד על אוטומציה של בדיקות ושיטות של continuous integration
מסה קריטית של שיטות עבודה מומלצות (best practices) ידועות היטב
דגש על עבודה בצורת Infrastructure as Code, שבה התשתית מתוארת באמצעות קוד
אף על פי שתאורטית ניתן ליישם את גישת ה-DevOps יחד עם כל ארכיטקטורת תוכנה, ארכיטקטורת ה-microservices (מיקרו-שירותים) הופכת לתקן עבור מערכות המתוכננות ל"פריסה מתמשכת" (continuous deployment).
מכיוון שכל שירות הוא קטן, הדבר מאפשר לארכיטקטורה של כל שירות להתפתח בתהליך של continuous refactoring (ארגון הקוד מחדש באופן מתמשך), ובכך להפחית את הצורך בתכנון נרחב מראש, ומאפשר הוצאה לאור מוקדמת ומתמשכת של התוכנה.
Devoción הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה התשיעי, Sale el Sol.
השיר יצא לאור ב-19 באוקטובר 2010, ביחד עם האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-40 במצעד השירים הלטיניים הדיגיטליים של בילבורד.
השיר נכתב והופק על ידי שאקירה וחורחה דרקסלר.
השיר הוא שיר בסגנון של רוק אלטרנטיבי המושפע מסגנון הטכנו.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע אל המקום ה-40 במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד.
אודיו השיר שהועלה ליוטיוב, זכה להצלחה רבה ומונה הצפיות שלו עומד על כ-2.3 מיליון צפיות.
מבקר המוזיקה סטיבן תומאס ארלואין מאתר המוזיקה האינטרנטי AllMusic, סקר את השיר בחיוב ואף אמר עליו כי: "בשיר "Devoción", שאקירה מכה את כל השומעים, וההשראה היא מארנה רוקרס".
בנוסף לכך, צבר השיר כ-5 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
מילות השיר כשמו, מדברות על מסירות, בדידות ומשבר בזוגיות.
בתחילת השיר, מציגה שאקירה את הפגיעה שחוותה מבן זוגה תוך שהיא אומרת, "השארת עליי רושם שאני עוד דבר כבד במזוודה שלך".
בהמשך, היא מדברת על כך שהיא עדיין מאמינה באהבה שלהם, ושהיא הפכה לחסינה כנגד כאב, בעקבות כל המשברים שחוותה.
בפזמון השיר חוזרת ואומרת שאקירה לבן זוגה כי היא מאמינה רק למה שהיא רואה, והיא רואה שהוא שכח ממנה.
הפזמון ממשיך כאשר היא אומרת לו כי: "אני מרגישה שאני מאבדת אותך, אין שום סימן ממך.
שלום, שלום, יש שם מישהו?
כל כך הרבה אדישות וכאב מעיקים עליי.
שלום, שלום, אני עדיין כאן!".
בסוף השיר אומרת שאקירה כי: "אין יציאת חירום ממערכת היחסים הזו.
המרחק בינינו שורף אותי מבפנים".
עם השיר הופיעה שאקירה בטקס פרסי גראמי הלטיני שהתקיים ב-10 בנובמבר 2013. לאחר מכן, הופיעה עם השיר בטקס פרסי "Los Premios 40 Principales" שהתקיים ב-9 בדצמבר 2011, בפלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד.
בנוסף לכך, ביצעה שאקירה את השיר במופע שהתקיים בפאלה ניקאיה שבצרפת.
דויטץ אה-גה היא חברה גרמנית, הפועלת בעיר קלן, המייצרת מנועי בעירה פנימית.
חברת דויטץ נוסדה בשנת 1864 בשם: N.
Otto & Cie, על ידי ניקולאוס אוטו, ממציא מנוע בעירה פנימית ארבע פעימות.
בשנים הראשונות, אוטו ושותפו אויגן לנגן התמקדו רק בייצור של מנועים נייחים שאינם מיועדים לכלי רכב.
באמצע 1870, הוצע להעביר את המנהל הטכני בחברה, גוטליב דיימלר, למפעל בסנקט פטרבורג, זאת כדי להפחית השפעתו לאחר שהיה להוט לייצר מנועים לכלי רכב פרטיים.
דיימלר התפטר, יחד עימו עזב את החברה אף וילהלם מייבאך.
דויטץ ייצרה גם מכונות חקלאיות כגון קומביינים וטרקטורים, כמו גם כלי רכב מסחריים כגון משאיות ואוטובוסים.
אנשים מפורסמים שעבדו בדויטץ כוללים את אויגן לנגן, גוטליב דיימלר, וילהלם מייבאך, פרוספר ל'אורנג', רוברט בוש ואטורה בוגאטי.
במהלך מלחמת העולם השנייה החברה היצטוותה לייצר ארטילריה ופעלה בשם Klöckner Humboldt Deutz AG.
בלילה שבין ה-3 וה-4 ביולי 1943 נהרס מפעל החברה כמעט לחלוטין בהפצצה אווירית של בנות הברית.
כלי רכב מסחריים המצוידים במנועי דויטץ היו פופולריים בין שנות ה-60 ושנות ה-80 של המאה ה-20 ונמכרו תחת המותג Magirus Deutz.
נכון לתחילת המאה ה-21 דויטץ ייצרה בעיר קלן מנועי דיזל עם קירור נוזלי וקירור אוויר.
מנועי דיזל גדולים יותר יוצרו במפעל החברה במנהיים.
לדויטץ מפעלי ייצור מנועים גם במדינות אחרות, כולל ספרד, ומיזם משותף לייצור מנועים בסין.
דויטץ מתמחה בייצור מנועים ימיים המונעים בדלק נוזלי או בגז.
ב-1995 דויטץ מכרה את תחום ייצור מכונות חקלאיות בחברה – Deutz-Fahr – לחברה האיטלקית SAME, ושמה של זו שונה ל-SAME Deutz-Fahr.
דויטץ מייצרת מנועים של 4 עד 500 קילו ואט, המקוררים באוויר, שמן או מים עם תוחלת חיים של 20,000 עד 30,000 שעות עבודה עד הצורך בשיפוץ כללי.
מנועי החברה מצויים בכל רחבי תבל.
מנועי דויטץ עם קירור אוויר ידועים בכך שאינם קופאים ואינם רותחים בטמפרטורות סביבה קיצוניות.
תפוקתם זהה למנועים אחרים, אולם גודלם קטן יותר כיוון שאין הם מכילים רדיאטור.
בשנת 2007 נמכרה חטיבת "דויטץ מערכות כוח" לקרן השקעות פרטיות בשם 3i, ודויטץ התרכזה בייצור מנועים קומפקטיים ללקוחות קצה.
בשנת 2012 מכרה חברת SAME את החזקותיה בדויטץ לחברת וולוו.
לאחר העסקה וולוו היא בעלת יותר מ-25% מחברת דויטץ והיא בעל המניות הגדול בחברה.
חברה SAME Deutz-Fahr ממשיכה להחזיק 8.4% מחברת דויטץ.
Destiny הוא סיבוב ההופעות השלישי של להקת הג'קסונים, שנועד לקדם אלבום בעל אותו השם.
סיבוב ההופעות החל ב-22 בינואר 1979 בברמן, גרמניה, והסתיים כשנה לאחר מכן בהונולולו, הוואי שבארצות הברית.
במהלך אותה השנה הופיעו חברי הלהקה 129 פעמים בסיבוב, שהתפרס על פני שלוש יבשות ותשע מדינות.
מרבית ההופעות (83) התקיימו בארצות הברית.
האלבום Destiny יצא לאור ב-17 בדצמבר 1979. כחמישה שבועות לאחר מכן נפתח סיבוב ההופעות בברמן, גרמניה.
הלג הראשון של הסיבוב התקיים ברחבי אירופה ונמשך עד לתחילת חודש מרץ.
לאחר מכן המשיכה הלהקה ל-14 הופעות בדרום אפריקה וסנגל.
החלק האחרון והארוך של הסיבוב כלל הופעות ברחבי צפון אמריקה, כולל ביקור ב-79 ערים שונות ברחבי ארצות הברית.
בחודש יוני נעצר הסיבוב לארבעה חודשים על מנת לאפשר למייקל ג'קסון, הזמר המוביל של הלהקה, לסיים את הקלטות אלבום הסולו שלו "Off the Wall" שיצא לאור באוגוסט אותה השנה.
ההופעות בחלק הראשון של הסיבוב נערכו באולמות בעלי קיבולת בינונית של כ-3,000 צופים.
לאחר יציאת אלבום הסולו התקיימו ההופעות באולמות גדולים יותר.
גם סדר השירים השתנה ונוספו שירים מתוך האלבום.
"Devil Pray" (בעברית: "הַשָׂטָן מִתְפַּלֵּל") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן השלושה-עשר שלה, (2015).
הוא נכתב והופק על ידי מדונה, אביצ'י, די ג'יי דהי ומייקל דיימונד (בלאדפופ), עם כתיבה נוספת של ארש פורנורי, קרל פאלק, רמי יעקב וסוואן קוטצ'ה.
בשלבים הראשונים של הקלטות האלבום, מדונה עודדה על ידי המנהל שלה לעבוד עם אביצ'י וצוות כותבי השירים שלו.
יחד הם עבדו על שבעה שירים ו-"Devil Pray" הולחן לאחר שמדונה רצתה לדבר על חוויותיה עם סמים ועל החיפוש אחר רוחניות.
מבחינה לירית, השיר עוסק בנושאים של התמכרות לסמים, חטאים, פיתוי ותשוקה לגאולה.
בנוסף, הוא כולל התייחסויות לשטן.
"Devil Pray" הוא שיר טכנו-פולק, המשלב אלמנטים של קאנטרי פופ ויש לו קווי דמיון עם השיר "Don't Tell Me" (2000) של מדונה עצמה, אלבום הבכורה של אביצ'י והגרסה של האנימלס לשיר העם המסורתי, "The House of the Rising Sun" (1964).