tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טרסקו צלצל לבראנדט וביקש ממנו כי יעכב את שליחת החבילה לשטיף היות שנפלה טעות וכי הוא שולח אליו את שלבנרדורף עם החבילה הנכונה.
בראנדט לא חשד, ולמחרת טס שלברנדורף למאורת הזאב והחליף את בקבוקי הקוניאק שהביא, בפצצה.
שלברנדורף השתתף בניסיון נוסף להתנקש בהיטלר.
בערב ה-20 במרץ 1943 נפגש במלון עדן בברלין עם רודולף-כריסטוף פון גרסדורף, ראש הביון במטהו של פון קלוגה שהתנדב לבצע פיגוע התאבדות בהיטלר, ומסר לו שתי פצצות עם מרעום זמן של עשר דקות.
למחרת, ב-21 במרץ 1943, ביקר היטלר בתצוגת נשק שלל בברלין.
גרסדורף הפעיל את מרעום הזמן אך היטלר עזב את התצוגה דקות ספורות לאחר שהגיע אליה.
שלברנדורף נעצר לאחר התאבדותו של טרסקו עקב כישלון ההתנקשות בחייו של היטלר.
הוא עבר ענויים קשים במרתפי הגסטפו אך לא נשבר.
לבסוף הוחלט להעמידו בפני בית הדין העממי בראשות השופט-תליין רולנד פרייזלר.
נראה היה שגורלו נחרץ למוות.
בבוקר 3 בפברואר 1945, כשהובל שלברנדורף לבית המשפט, ישב פרייזלר בלשכתו והתכונן למשפט.
פצצה שהוטלה ממפציץ אמריקאי פגעה בבניין בית המשפט, ופרייזלר נמחץ למוות מקורה שנפלה עליו כשתיק שלברנדורף בידיו.
שלברנדורף הועבר למחנה הריכוז זקסנהאוזן ומשם לפלוסנבירג ולדכאו.
ב-25 באפריל 1945 הועבר ביחד עם 140 אסירים פוליטיים למחנה הריכוז נידרדורף בדרום טירול, שם שוחרר על ידי האמריקאים ב-5 במאי 1945.
לאחר המלחמה חזר שלברנדורף לעסוק בעריכת דין.
בשנים 1967–1975 כיהן כשופט בבית הדין לחוקה של גרמניה המערבית.
פביאנו (פאבי) לואיג'י קרואנה (באיטלקית: Fabiano Luigi Caruana; נולד ב-30 ביולי 1992) הוא שחמטאי אמריקאי ממוצא איטלקי בדרגת רב-אמן.
בכך היה לאדם הצעיר ביותר בהיסטוריה של איטליה ושל ארצות הברית שעשה זאת.
קרואנה זכה בתחרות המועמדים 2018, ולאחר מכן הפסיד בדו-קרב על אליפות העולם לאלוף העולם לשעבר, מגנוס קרלסן.
קרואנה השתתף גם בתחרויות המועמדים בשנים 2016 (מקום שני), 2020-2021 (מקום רביעי), 2022 (מקום חמישי) ו-2024 (מקום רביעי), וכן הבטיח את מקומו בתחרות המועמדים 2026.
פביאנו קרואנה נולד במיאמי, פלורידה לאב איטלקי-אמריקאי ולאם איטלקייה, מה שהקנה לו גם אזרחות אמריקאית וגם אזרחות איטלקית.
בגיל ארבע עבר עם הוריו לברוקלין, שבניו יורק, ארצות הברית, שם החל את קריירת השחמט שלו.
שנה לאחר מכן, בגיל חמש, נתגלה כישרון השחמט שלו בהיותו בחוג שחמט לאחר הלימודים.
כבר בשנה זו שיחק לראשונה בטורניר שחמט שנערך ב"מרכז פולגאר לשחמט" שבעיר ניו יורק.
מאמנו הראשון בשחמט, שאימנו מגיל שש עד גיל שמונה, היה אמן בשם ברוס פנדולפיני .
לאחר מכן עבר קרואנה להתאמן אצל רב-האמן מירון שר, שאצלו התאמן עד גיל שתים עשרה.
בגיל 12 עבר לספרד, שם החל להתאמן אצל האמן הבין-לאומי בוריס זלוטניק, וכבר בגיל 14 השיג את תוארו הראשון - אמן.
בגיל 15 השיג את התואר רב-אמן, ובכך היה לאיטלקי ולאמריקאי הצעיר ביותר שמשיג את התואר.
באותה תקופה שוב עברה משפחתו מקום מגורים, והפעם לבודפשט שבהונגריה, על מנת ללמוד אצל הרב-אמן הרוסי אלכסנדר צ'רנין.
נכון לשנת 2018, הוא מתגורר בסנט לואיס שבמיזורי, ארצות הברית.
פביאנו מגיש, בשותפות עם רב-האמן יואן-כריסטיאן קירילה, את ההסכת C-Squared.
ביולי 2007, בגיל 14, 11 חודשים ו-20 ימים הפך קרואנה לרב-אמן בשחמט.
בכך שבר את שיאו של היקארו נקמורה, והפך לאדם הצעיר ביותר בתולדות איטליה וארצות הברית שעשה זאת.
עוד באוגוסט של אותה שנה זכה קרואנה בטורניר פליסינגן לשחמט, בנצחו את אלוף העולם בשחמט (לפי פיד"ה) לשעבר, רוסטם קסימג'אנוב, כאשר קרואנה משחק בכלים השחורים.
באותה שנה זכה קרואנה לראשונה באליפות איטליה לשחמט, והפך בכך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה שעשה זאת.
בשנת 2008 זכה קרואנה ברמה השלישית של טורניר קורוס לשחמט, בפסטיבל רוי לופז ובגביע מיטרובה, קבוצה איטלקית נחשבת בשחמט.
כמו כן הוא הגן על תוארו כאלוף איטליה בשחמט.
בשנת 2009, בעקבות ניצחונו ברמה השלישית של טורניר קורוס לשחמט בשנה הקודמת, עלה קרואנה לרמה השנייה של הטורניר.
הוא ניצח ברמה זו של הטורניר, והפך לראשון בהיסטוריה שמנצח שנה אחר שנה את הרמה השלישית של הטורניר ולאחריה את הרמה השנייה.
כמו כן שיחק בטורניר עם קבוצת מיטרובה האיטלקית, שם זכה במדליית הזהב האישית.
בשנים 2010 ו-2011 הוכתר שוב כאלוף איטליה בשחמט.
בשנת 2012 שיחק קרואנה בתחרות העל טאטא-סטיל (הרמה הראשונה של טורניר קורוס לשחמט), שם זכה במקום השני יחד עם רב-האמן מגנוס קרלסן.
כמו כן זכה בשנה זו בטורניר שנערך בדורטמונד.
בגמר הגרנד סלאם בשחמט של 2012, שנערך בערים סאו פאולו ובילבאו היה קרואנה בתיקו עם מגנוס קרלסן על המקום הראשון, אך הפסיד במשחק בליץ לקרלסן, מה שהותיר אותו לבסוף במקום השני.
באותה שנה הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 22).
בתחרות העל בציריך 2014 סיים במקום הראשון במשחקים מהירים ובמקום השלישי במשחקים בקצב מלא.
בספטמבר 2014 זכה קרואנה בגביע סינקיפילד, באחת מהתחרויות החזקות שנערכו אי פעם, בה השתתפו שישה מעשרת השחקנים המובילים את הדירוג העולמי, כולל מגנוס קרלסן, אלוף העולם המכהן.
הוא השיג 8.5 נקודות מתוך עשר אפשריות, עם שבעה ניצחונות ושלוש תוצאות תיקו, ללא הפסד.
ביצועיו בתחרות זו מוערכים בכ-3100 ומעלה, ככל הנראה תוצאת הטורניר הטובה בהיסטוריה.
בעקבות הישגיו בתחרות זו עלה למקום השני בעולם בדירוג פיד"ה.
בשנת 2016 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השני.
קרואנה זכה בתחרות המועמדים 2018, לאחר שצבר 9 נקודות מתוך 14. בעקבות זכייתו זו העפיל לדו-קרב על אליפות העולם בשחמט 2018, שבו הפסיד לאלוף העולם המכהן, מגנוס קרלסן.
באביב 2018 הוא זכה בתחרות העל גרנקה קלאסיק (מגנוס קרלסן היה שני).
בשנת 2022 זכה באליפות ארצות הברית בשחמט.
בשנת 2023 הוא ניצח בגראנד צ'ס טור, ובשנת 2025 עשה זאת שוב, כשגבר בגמר על מקסים ושייה-לגראב.
בשנת 2024 סיים במקום הרביעי בתחרות המועמדים.
בנוסף, סיים במקום הראשון בסבב הטורנירים של פיד"ה, וכך היה לשחקן הראשון שהבטיח את השתתפותו בתחרות המועמדים שתתקיים בשנת 2026.
התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023
בין השנים 2008–2024 השתתף קרואנה ב-8 אולימפיאדות שחמט:
פביאן מרקו ג'ונסון הוא כדורגלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת המגן הימני.
ג'ונסון נולד במינכן שבגרמניה, לאב אמריקאי שעבד כשחקן כדורסל בגרמניה, ולאם אמריקאית-גרמנית.
הוא החל את הקריירה בשנת 2001, עם קבוצת Sportfreunde München.
בקיץ 2006 הועבר ג'ונסון לקבוצת מינכן 1860, וכבר ביולי 2006 הוא החל לשחק בקבוצה כשחקן הרכב.
הוא הופיע בכמעט 90 הופעות טרם שהועבר לוולפסבורג ב-14 ביולי 2009. הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה במשחקה נגד פרייבורג, שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-2011 הועבר לשחק בשורות הופנהיים.
את שערו הראשון בקבוצה הבקיע ב-26 בספטמבר 2012, בניצחון 3-0 על שטוטגרט, ניצחונה הראשון של הקבוצה לעונה זו.
ב-24 בפברואר 2014, אושר כי ג'ונסון יצטרף לבורוסיה מנשנגלדבך בהעברה חופשית בסיום עונת 2013/2014. בקיץ , שוחרר מהמועדון.
ג'ונסון שיחק בין השנים 2003–2009 בנבחרות הצעירות של גרמניה, ואף השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. ב-25 באוגוסט 2011, ג'ונסון זומן לנבחרת ארצות הברית, על ידי מאמנה יורגן קלינסמן, לקראת משחקיה נגד ו.
עם זאת, הוא לא השתתף עקב כך שטרם קיבל אישור מפיפ"א להעברת נבחרתו הלאומית מגרמניה לארצות הברית.
לכן, הופעותיו הראשונות במסגרת הבינלאומית היו ב-11 וב-15 בנובמבר 2011 בהתאמה - בהפסד 1-0 נגד , ובניצחון 3-2 נגד .
כמו כן השתתף ג'ונסון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, במשחק נגד .
ג'ונסון השאיר חותם ב-25 ביוני 2012, כאשר בהפסד 4-1 נגד ברזיל בישל את שערה היחיד של נבחרתו.
את שערו הראשון בנבחרת הלאומית הבקיע ב-1 ביוני 2014, במשחק נגד .
ג'ונסון השתתף גם במסגרת מונדיאל 2014.
פביאן כאמוס הוא כדורגלן תוניסאי-צרפתי.
כאמוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ארל אביניון, ובגיל 15 הצטרף לזו של מונפלייה.
בגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של אולימפיק מרסיי, וכעבור שנה הצטרף לקבוצה הראשונה.
ב-30 בספטמבר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד קלאב ברוז'.
לאחר שעורר עניין רב בקבוצות ברחבי אירופה כמו: באייר לברקוזן, פריז סן-ז'רמן, מונקו, ספרטק מוסקבה ופנאתינאיקוס, חתם בקיץ לגנק.
בעונת חזר לצרפת כאשר הושאל לטרואה וביולי הושאל לאוויאן.
בקיץ חתם באנטוורפן לארבע שנים, אך שוחרר ממנה אחרי שנה אחת.
בדצמבר חתם במונטלימה ובסיום העונה עזב את הקבוצה ללא ששיחק באף משחק ליגה.
כאמוס נולד בצרפת להורים מהגרים מתוניסיה ולכן היה זכאי לשחק עבור נבחרת תוניסיה.
בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה.
פביאנה רודריגז היא אמנית אמריקאית ממוצא אפרו-פרואני.
רודריגז החלה את פועלה כאמנית פוסטרים פוליטיים בשנות ה-90, במסגרת המאבק לצדק גזעי באוקלנד, קליפורניה.
היא משתמשת באמנות שלה ככלי לאקטיביזם, בנושאים מגוונים הכוללים גלובליזציה, הגירה, פמיניזם, הפטריארכיה, אורגניזמים מהונדסים גנטית, קולוניאליזם ועוד.
בשנים האחרונות היא החלה להציג לא רק בארצות הברית, אלא גם בתערוכות בינלאומיות.
רודריגז נולדה בשכונה לטינו-אמריקאית באוקלנד, קליפורניה.
הוריה היגרו לארצות הברית מפרו בשנות ה-60. הוריה דאגו לכך שרודריגז תוכל להשלים השכלה אוניברסיטאית, למרות שלהם עצמם לא הייתה הזדמנות לכך.
אמנות הייתה חלק חשוב מחייה כבר מגיל צעיר, ובילדותה כבר זכתה בתחרויות והציגה עבודות בטלוויזיה בשפה הספרדית.
בגיל 12 היא עברה לגור עם דודתה במקסיקו סיטי, שם גילתה את האמנית המקסיקנית פרידה קאלו, וזו הפכה להשראה להמשך דרכה.
בגיל 15 חזרה רודריגז לארצות הברית.
למרות שהוריה תמכו בעשייה האמנותית שלה, הם דחקו בה ללמוד מקצוע ריאלי כמו רפואה או הנדסה.
לאחר סיום לימודי התיכון ב-1996, זכתה רודריגז במספר מלגות והתקבלה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
שם פגשה באמנית הצ'יקנה יריינה סרוונטס, אשר לימדה אותה את אמנות הדפוס, ומשם התפתחה תשוקתה למדיום.
בגיל 20 עזבה את לימודיה, כי הרגישה שהיא עובדת למטרותיהם של הוריה ולא שלה.
שורשי האקטיביזם של רודריגז החלו כבר בילדותה במזרח אוקלנד, שם ראתה דוגמאות לגזענות ממסדית וגם את התגובות הקהילתיות-אקטיביסטיות למצב בשכונתה.
נושא ההגירה נשאר מן הקרובים לליבה, כפי שניתן לראות בקמפיין האמנותי האחרון שלה "ההגירה היא יפה" (Migration is Beautiful).
הוריה המהגרים התקשו עם השפה האנגלית, והיא שמעה כיצד הם כונו "קופים" ושמות גזעניים אחרים.
היא גם ראתה וחוותה דברים אחרים שרווחו במקום מגוריה, כגון כנופיות, סמים, ואלימות מינית.
באזור הרחב של מפרץ סן פרנסיסקו היו הרבה תנועות מחאה ואקטיביזם, שנלחמו בתופעות אלה, כך שתמיך הייתה לה גישה לנרטיבים שונים.
אך רודריגז שמה לב כבר בגיל צעיר כי אינה רואה בתקשורת דימויים חיוביים של נשים כמוה - כהות עור, מהגרות, לטינות, וזה היה הקטליסט למעורבות החברתית הראשונה שלה.
הציורים שלה היום נחשבים לייצוג ישיר של מאבקים עממיים בנושאים שהיא עוסקת בהם - נושאים של אתניות, הגירה, זכויות נשים, ועוד.
הדימויים האנטי-גזעניים שלה שימשו גם להתנגדות למלחמות ארצות הברית בעיראק ואפגניסטן.
אך בשנים 2013–2015 היא מתמקדת בעיקר בהגירה.
דפוסיה משקפים נקודת מבט לא שגרתית לגבי ההשפעה שיכולה להיות לנשים ולגברים שמושפעים מהסוגיות הרחבות על מצבם.
רודריגז גם בוחנת את המיניות שלה דרך האמנות שהיא עושה, ולאחרונה יצאה כקווירית.
רודריגז היא בין המייסדות של Tumis Inc, סטודיו שמספק שירותי עיצוב וטכנולוגיית ווב למען צדק חברתי.
היא גם בין המקימות של East Side Alliance Arts Center, מרכז תרבות לאמנים ופעילים חברתיים, שמקדם קהילתיות בת-קיימא דרך מודעות פוליטית ורב-תרבותית.
כשהקימה ב-2003 את הסטודיו לדפוס בשם Taller Tupac Amaru כדי ללמד אמנים בקליפורניה את אמנות דפוס המשי, היא נהייתה מנטורית לעשרות אמנים צעירים משכונת מעמד הפועלים בה פעל הסטודיו, בין היתר כמרכז פעילות רב-תחומית למשתתפים.
רודריגז מרצה בבתי ספר, אוניברסיטאות, ומרכזים חברתיים על החיבור בין אמנות ואקטיביזם, וכיצד הוא מגשר בין קהילות למוזיאונים, ובין המקומי לבינלאומי.
היא גם מרצה על ארגון קהילתי-תרבותי והשימוש בטכנולוגיה ליצירת שינוי חברתי.
רודריגז משתפת פעולה עם אמנים ממקסיקו, יפן ואירופה, ועבודותיה מוצגות בגלריות ומוזיאונים ברחבי העולם.
היא עובדת עם פארל ויליאמס על סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים בשם "ההגירה היא יפה", כשם הקמפיין שהשיקה.
בין היוצרים שתורמים או תומכים בפרויקט ישנם אקדמאים וסופרים כמו חונוט דיאס, ג'וליה אלברז וסטיב ארל.
פרויקטים אחרים מהתקופה האחרונה הם קמפיין נגד אונס ואלימות כלפי נשים, האמנית נ' וולמארט, ופיתוח קמפיין ההגירה.
היא עובדת יחד עם ארגונים חברתיים ברחבי העולם לייצר אמנות רדיקלית, נותנת השראה ובעלת חזון, והכי חשוב, לדבריה - שמייצרת שינוי.
כשהיא לא עובדת על האמנות שלה, רודריגז מנהלת את CultureStrike, ארגון אמנות לאומי שמכניס אמנים, שחקנים וסופרים לתוך המאבק לזכויות מהגרים.
ב-2009 היא ייסדה את Presente.org, רשת אקטיביזם מקוון שמטרתה העצמת קהילות לטינה-אמריקאיות.
בשנת 2007–2008 רודריגז הייתה Artist-in-residence במכון קאלה לאמנות.
פביאן ג'וזף אנדרה היה מלחין, מעבד, פסנתרן, מנצח אמריקאי, איש רדיו בתחום המוזיקה הקלה והג'אז.
נודע כמלחין, יחד עם וילבר שוואנדט של הלהיט Dream a Little Dream of Me (1931) שמילותיו נכתבו על ידי גאס כאהן.
השיר מצא חיים חדשים בשנות ה-1960 בביצועה של להקת האמהות והאבות.
התפרסם בהמשך בעיקר בעיבוד מוזיקה וריקודים לטינו-אמריקאים והתיישב החל משנת 1946 במקסיקו סיטי.
פביאן ג'וסף אנדרה נולד ב-1910 בלה קרוס, ויסקונסין, במשפחתם של ג'ון ג'וליוס אנדרה (1886–1937), מנצח תזמורת תיאטראות ומורה למוזיקה, ושל רגינה אנדרה (1887–1924).
הוא גדל בגרין ביי, ויסקונסין.
אחרי שלמד בבתי ספר ציבוריים בגרין ביי, נרשם אנדרה לימודי מוזיקה במכללת סנט ג'וזף.
שם למד בין השאר הרמוניה ותזמור אצל ג'וזף שילינגר וקרל אֶפֶּרט.
לאחר מכן למד באוניברסיטת מרקט במילווקי.
אנדרה התחיל את הקריירה שלו כמוזיקאי עצמאי במילווקי.
היה בהמשך חצוצרן ומעבד מוזיקלי בתזמורות ריקודים באוקלהומה סיטי, אחר כך הלחין ועיבד את יצירותיו המקוריות לתזמורות נוספות.
בשנים 1935–1936 פעל בהפקות הרוויו של פאנשון ומארקו בקליפורניה.
בשנים 1936–1939 עבד עם תזמורתו של הוראס היידט ובשנת 1939 היה מעבד הבית של תזמורת NBC בשיקגו.
אנדרה התמחה בעיקר בתזמור קטעי מוזיקה לטינו-אמריקאית.
בשנים 1939–1941 ניצח על תזמורת משלו לריקודים לטינו-אמריקאיים בשיקגו, אותה נאלץ לסגור בגלל גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
בשנים 1940–1941 עיבד מיצירותיו של קסווייה קוגאט.
אחרי המלחמה בשנת 1946 השתקע במקסיקו סיטי.
ב-16 בפברואר 1931 כנראה בעת סיור הופעות, בתחנת ביניים בפו-פו, מישיגן (לפי מקורות אחרים במילווקי) הלחינו אנדרה ושותפו באותה תקופה, וילבר שוואנדט, את השיר Dream a Little Dream of Me ולאחר מכן חברם, הפזמונאי גאס כאהן, חיבר מילים למנגינתם.
ביצוע הבכורה של השיר אירע בהופעה של תזמורת ויין קינג, כשהסולן היה ארני ברצ'יל.
בשנות ה-1940–1950 הקליטו את השיר זמרים מפורסמים, ביניהם בינג קרוסבי, נט קינג קול, לואי ארמסטרונג ואלה פיצג'רלד, דוריס דיי.
בשנת 1968 גרסה חדשה עם טעות במוזיקה הגשר, הוקלטה על ידי להקת האמהות והאבות והפכה ללהיט מחודש.
השיר נחשב לאחד הלהיטים הגדולים של המאה ה-20.
אנדרה היה נשוי משנת 1931 לרקדנית מרגרט ליליאן פגסי ביב (1912–1996).
הוא התמכר לטיפה המרה ומת בגיל 50 ממחלה במלון קרלטון במקסיקו סיטי.
לפי אחת השמועות נפל בפיר של מעלית.
Dream a Little Dream of Me 1931, יחד עם וילבר שוואנדט, מילים: גאס כאהן
Maria, my own מאת ארנסטו לקואונה – 1941
My Shawl מאת קסווייה קוגאט – 1934
שני אלבומים של קטעי רומבה:
פביאנה דה אלמיידה מורר (בפורטוגזית: Fabiana de Almeida Murer; נולדה ב-16 במרץ 1981) היא אתלטית ברזילאית, אלופת העולם בקפיצה במוט (טגו 2011).
השיא שלה, 4.85 מטר, מדרג אותה כקופצת הרביעית בטיבה בכל הזמנים.
כילדה, החלה את דרכה הספורטיבית כמתעמלת, אך כשבגרה, הקשה עליה גובהה לבצע תרגילים בענף זה, ובעצת אביה, החלה להתאמן באתלטיקה.
לצורך האימונים, עברה לסאו פאולו.
ב-1998 השתתפה לראשונה בתחרות בינלאומית, אליפות דרום אמריקה באתלטיקה לנוער שנערכה בקורדובה, וזכתה במדליית הזהב.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה באותה שנה באנסי סיימה במקום ה-20.
ב-1999 שוב הוכתרה כאלופת דרום אמריקה לנוער, בתחרות שנערכה בקונספסיון, וכן זכתה במדליית כסף באליפות הפאן-אמריקאית באתלטיקה לנוער שנערכה בטמפה.
באותה שנה זכתה להישגים ראשונים גם בתחרויות לבוגרים - מדליית כסף באליפות דרום אמריקה באתלטיקה שנערכה בבוגוטה ומקום תשיעי במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג.
בשנת 2000 הוכתרה בפעם השלישית ברציפות כאלופת דרום אמריקה לנוער, בתחרות שנערכה בסאו לאופולדו, וכן סיימה במקום העשירי באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בסנטיאגו דה צ'ילה.
ב-2001 סיימה במקום השישי באליפות דרום אמריקה באתלטיקה שנערכה במנאוס.
באותה שנה החלה ללמוד פיזיותרפיה, הקדישה פחות זמן לאימונים, ונעדרה מתחרויות בינלאומיות.
בשנת 2003 קפצה לראשונה לגובה של מעל 4 מטר, וקבעה שיא אישי חדש - 4.25 מטר.
ב-2005 זכתה במדליית כסף באליפות דרום אמריקה שנערכה בסנטיאגו דה קאלי.
לאחר מכן, שיפרה את שיאה, והעמידה אותו על 4.40 מטר.
באליפות העולם שנערכה באותה שנה בהלסינקי השוותה את שיאה, אך התוצאה הספיקה לה רק למקום ה-15, והיא לא עלתה לגמר.
שנת 2006 סימנה את ראשית פריצתה בזירה העולמית.
היא שיפרה בהדרגה את שיאה ל-4.55 מטר ול-4.66 מטר, והתברגה למקומות גבוהים בתחרויות במסגרת הסבב העולמי באתונה (מקום שני) ובשטוטגרט (מקום חמישי).
בנוסף, הוכתרה לראשונה כאלופת דרום אמריקה, באליפות היבשת שנערכה בטולחה שבקולומביה.
ב-2007 הגנה על תוארה באליפות דרום אמריקה שנערכה בסאו פאולו, עם שיא אליפות חדש (4.50 מטר), וכן זכתה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, גם כאן עם שיא משחקים חדש (4.60 מטר).
באליפות העולם שנערכה באותה שנה באוסקה סיימה במקום השישי.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה ב-2008 זכתה במדליית ארד, ואגב כך קבעה שיא דרום אמריקאי באולם - 4.70 מטר.
ביוני אותה שנה שיפרה מורר את שיאה באופן משמעותי, והעמידה אותו על 4.80 מטר.
היא הגיעה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) כאחת המועמדות הבולטות לניצחון, ואולם בשלב הגמר נעלם המוט שלה, וחיפושיה אחריו הסיחו את דעתה והדבר פגע ביכולותיה.
היא סיימה את התחרות במקום העשירי, בתוצאה 4.50 מטר בלבד.
לאחר התחרות נמצא המוט יחד עם המוטות של הקופצות שלא העפילו לשלב הגמר, והמארגנים שלחו לה מכתב התנצלות.
באליפות דרום אמריקה שנערכה בלימה ב-2009 הגנה מורר על תוארה, וקבעה שיא אליפות חדש - 4.60 מטר.
באליפות העולם שנערכה בברלין סיימה במקום החמישי.
בשנת 2010 זכתה במדליית הזהב באליפות העולם באולמות שנערכה בדוחה, הישג שאף אתלט ברזילאי לא הגיע אליו עד אז.
בהמשך השנה, באליפות האיברו-אמריקאית באתלטיקה שנערכה בסן פרננדו שבספרד קבעה את שיאה - 4.85 מטר.
באותה העת, רק שתי קופצות השיגו תוצאות גבוהות יותר, ילנה איסינבייבה וסווטלנה פאופנובה.
בשנת 2011 הוכתרה בפעם השלישית כאלופת דרום אמריקה, באליפות היבשת שנערכה בבואנוס איירס, עם שיא אליפות חדש, 4.70 מטר.
באליפות העולם שנערכה באותה שנה בטגו רשמה את הישג השיא שלה, כשזכתה במדליית הזהב, תוך שהיא משווה את שיאה - 4.85 מטר.
בדומה לאליפות העולם באולמות ב-2011, היה זה הישג ראשון מסוגו לאתלטיקה הברזילאית.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באותה שנה בגואדלחרה הסתפקה במדליית הכסף, בעוד שבמדליית הזהב זכתה הקובנית יאריסלי סילבה.
בדומה להופעתה האולימפית הראשונה, גם הופעתה באולימפיאדת לונדון (2012) הסתיימה בכישלון - היא סיימה במקום ה-15 בלבד, בתוצאה 4.50 מטר, ולא העפילה לשלב הגמר.
ב-2013 איבדה את תוארה כאלופת העולם, וסיימה במקום החמישי באליפות העולם במוסקבה.
בשנת 2014 סיימה במקום הרביעי באליפות העולם באולמות שנערכה בסופוט, וזכתה במדליית הזהב במשחקי דרום אמריקה שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ב-2015 שוב זכתה במדליית כסף, גם הפעם כסגניתה של סילבה.
באליפות העולם שנערכה באותה שנה בבייג'ינג זכתה במדליית כסף, כסגניתה של סילבה.
מורר נשואה מאז 2010 למאמנה, אלסון מירנדה.
פביאן דלף הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי.
דלף נולד בברדפורד במערב יורקשייר.
הוא החל לשחק כדורגל מקצועי בגיל 11 במחלקת הנוער של ברדפורד סיטי.
לאחר שנה עבר למחלקת הנוער של לידס יונייטד.
ב-2006 בגיל 16 חתם על חוזה מקצועי בקבוצה לשנתיים.
ב-6 במאי 2007 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לדרבי קאונטי במחזור האחרון בליגה.
ב-6 בספטמבר 2008 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–5 על קרו אלכסנדרה.
בעונת 2008/2009 נהפך לשחקן הרכב קבוע ושיחק 50 משחקים במשך כל העונה.
ב-3 באוגוסט 2009 חתם דלף באסטון וילה מהפרמייר ליג.
ב-8 באוגוסט 2009 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על פיורנטינה במשחק ידידות.
ב-15 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בפרמייר ליג בהפסד 0–2 לויגאן את'לטיק.
ב-23 בינואר 2010 הבקיע את שערו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–3 על ברייטון אנד הוב אלביון בגביע האנגלי.
ב-17 באפריל 2010 נפצע דלף באימון ברצועה הצולבת, ונעדר במשך עשרה חודשים עד שחזר ב-26 בפברואר 2011 בניצחון 1–4 על בלקברן רוברס.
ב-20 בינואר 2012 הושאל דלף לחודש ללידס יונייטד, ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה המחודשת בלידס בניצחון 1–3 על איפסוויץ' טאון.
ב-4 בדצמבר 2013 הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון 2–3 על סאות'המפטון.
ב-19 באפריל 2015 הבקיע את שער הניצחון בחצי גמר הגביע האנגלי נגד ליברפול שהעלה את אסטון וילה לגמר הגביע האנגלי הראשון מ-2000. בגמר קבוצתו הפסידה 0–4 לארסנל.
ב-17 ביולי 2015 חתם לחמש שנים במנצ'סטר סיטי עבור 8 מיליון אירו.
ב-24 ביולי ערך את הופעתו הבכרה בסיטי בהפסד 1–4 לריאל מדריד במשחק ידידות.
ב-28 בנובמבר 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על סאות'המפטון.
בעונת 2017/2018 דלף שיחק 21 משחקי פרמייר ליג שבמרביתם הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי, העמדה הלא טבעית שלו, בשל פציעתו של בנז'מן מנדי.
בסיום אותה עונה הוא זכה עם מנצ'סטר סיטי באליפות הפרמייר ליג ובגביע הליגה.
בעונת 2018/2019 זכה עם סיטי בטראבל האנגלי(גביע הפוטבול ליג, הגביע האנגלי ואליפות אנגליה).
ב-15 ביולי 2019 חתם דלף באברטון לשלוש שנים.
ב-27 בספטמבר 2022 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
לאחר ששיחק בנבחרות אנגליה עד גיל 19 ו-21, ב-28 באוגוסט 2014 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת משחק הידידות נגד ומשחק מוקדמות יורו 2016 נגד .
ב-3 בספטמבר 2014 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–1 על נורווגיה.
פביאניצה (בפולנית: Pabianice, ביידיש: פאביאניץ) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, בסמוך ללודז' מדרום מערב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
ראשיתה של פביאניצה במאה ה-10, ובראשית המאה ה-14 הוענקו לה זכויות עיר.
במאות ה-16 וה-17 התפתחה העיר, ומספר תושביה עלה, אך לאחר מכן ירד מעמדה.
מהמאה ה-19 הפכה העיר למוקד תעשייה אזורי, תוך התמקדות בטקסטיל, ובכותנה בפרט.
עד תחילת המאה ה-19 נאסרו מגורי יהודים בפביאניצה.
עם ביטול הגבלות אלה, החלו יהודים להתיישב בעיר, ונטלו חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי.
בשנת 1847, לאחר השתדלות ממושכת, הותר ליהודי העיר לבנות בה בית כנסת.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר קרוב ל-9,000 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.
כמו כן, שימשה העיר כמרכז חסידי.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם, וניפוץ שמשות במוסדות יהודיים.
אחד מרבני העיר המפורסמים היה רבי מנחם מנדל אלתר, בנו של רבי יהודה לייב אלתר, ה"שפת אמת" מגור.
רבי עמנואל וולטפרייד משושלת פשדבורז' כיהן בעיר באדמו"רות.
ב-7 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, תוך הרס בית הכנסת בה, והסבתו לאורוות סוסים.
יודנראט שמונה בעיר בהמשך נצטווה לספק לגרמנים יהודים לעבודות כפייה, ולהכין רשימה של 500 יהודים לגירוש לקאלושין.
בפברואר 1940 רוכזו יהודי העיר בצפיפות רבה בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בסדנאות טקסטיל ובבתי חרושת.
מעת לעת שולחו קבוצות של יהודים מהגטו שבעיר לגטו לודז'.
בתחילת 1942 הועסקו רבים מיושבי הגטו שבעיר במיון חפציהם ובגדיהם של הנרצחים במחנה ההשמדה חלמנו, אשר הובאו למחסן בעיר.
ביושביו נערכה סלקציה, במסגרתה על הכשירים לעבודה הוטבעה האות A, ועל כל היתר הוטבעה האות B.
במהלך האקציה ערכו הגרמנים סריקה קפדנית בבתי הגטו, וירו במסתתרים.
את החולים בבית החולים בגטו השליכו הגרמנים מהחלונות.
לאחר מכן, הוחזקו יהודי הגטו כיומיים במגרש ספורט במרכז העיר, תוך ירי במתנגדים.
משם הועברו כ-5,600 יהודים לגטו לודז', וכל היתר שולחו ישירות בקרונות משא למחנה ההשמדה חלמנו.
מכ-9,000 יהודי פביאניצה שרדו את השואה 148 איש.
פביאן טרווינג (Fabienne Terwinghe; נולדה ב-1968) היא דוגמנית בלגית.
טרווינג גילתה עניין בדוגמנות עוד בנעוריה וסיפרה את שיערה לקצר על מנת להקנות לעצמה מראה ייחודי.
היא צעדה במסלולי תצוגות אופנה של מעצבים רבים, ובהם ראלף לורן ומקס מארה, והופיעה בפרסומים של ארמני וכריסטיאן דיור.
היא שימשה כדוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה רבלון ואחד הצילומים הידועים שלה היה בפרסום של רבלון לצד מיכאלה ברקו ושתי דוגמניות נוספות.
היא דגמנה לחברות הלנה רובינשטיין וויקטוריה סיקרט והופיעה בגרסאות האמריקאיות והאיטלקיות של מגזין אל, במהדורה האיטלקית של מגזין מארי קלייר ובמהדורה הספרדית של מגזין ווג.
ב-1989 היא הופיעה בווידאו קליפ של להקת ניו אורדר לשיר Round & Round.
ב-1994 היא הופיעה בעירום במהלך פרסום נגד תעשיית הפרוות של ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים.
היא הצהירה שבמהלך הקריירה שלה סירבה לדגמן בגדים עם פרווה.
פביאן למואן הוא כדורגלן עבר צרפתי, ששיחק בעמדת הקשר.
למואן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של סטפניס בריסו מהעיר ראן, לאחר כשש שנים במועדון עבר בגיל 12 למועדון א.ג.ל פוגרס.
שנה לאחר מכן עבר לראן.
לאחר כשבע שנים במחלקת הנוער של המועדון, עבר למואן לקבוצת הבוגרים בה שיחק ארבע שנים, בהן רשם 121 הופעות ליגה ושני שערים.
בשנת 2011 נמכר למואן תמורת ארבעה מיליון אירו לסנט אטיין בה הפך לשחק הרכב.
ב-17 באוגוסט 2016 כבש למואן את שער השוויון נגד בית"ר ירושלים בניצחון 1–2 בשלב הפלייאוף של מוקדמות הליגה האירופית.
ביולי 2017 חתם הקשר לשלוש שנים בלוריאן.
למואן רשם הופעה אחת בנבחרת צרפת עד גיל 21 בה שימש קפטן.
פביאן לוקאס שֵׁר הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג.
יליד העיר ויל שבשווייץ, החל שר לשחק בשנת 1999 במחלקת הנוער של המועדון המקומי, פ.צ.
ב-29 בנובמבר 2009 ערך שר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בהפסד 0–2 לסטאד ניון במסגרת המחזור ה-14 בליגת המשנה השווייצרית.
הוא ערך בעונת הופעת ליגה נוספת אחת בלבד, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בהפסד 1–2 ללוזאן במסגרת המחזור ה-15 בליגה, וקבוצתו סיימה במקום השישי.
בעונת , בה סיימה פ.צ.
ויל במקום החמישי בליגה, זכה שר לדקות משחק רבות יותר.
ב-30 באוקטובר 2010 הבקיע שר את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-61 בניצחון 0–2 על יברדון ספורט במסגרת המחזור ה-11 בליגה.
הוא ערך 24 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-1 באוקטובר 2011 הבקיע שר צמד שערים בניצחון 2–3 על אראו במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת .
הוא סיים את העונה עם 26 הופעות ליגה וחמישה שערים.
ב-4 ביולי 2012 חתם שר ל-3 עונות ואופציה לעונה רביעית בפ.צ.
ב-29 בספטמבר ערך שר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד לוזאן במסגרת המחזור ה-11 בליגה.
ב-4 באוקטובר ערך שר את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשהחליף את אלכסנדר דראגוביץ' בדקה ה-53 בתיקו 2-2 נגד גנק במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת .
ב-7 באוקטובר הבקיע שר את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-36 בניצחון 2–3 על סרבט ז'נבה במסגרת המחזור ה-12 בליגה.
ב-25 באוקטובר הבקיע שר את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בהפסד 1–2 לווידאוטון במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים.
הוא הבקיע גם שער עצמי באותו המשחק.
בסך הכל ערך שר בעונת , בה זכתה פ.צ.
בזל באליפות שווייץ הרביעית ברציפות שלה, 21 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
הוא ערך גם 3 הופעות בגביע השווייצרי, כולל הופעה בהפסד בגמר בדו-קרב בעיטות עונשין לגראסהופרס ציריך.
בליגה האירופית ערך שר 13 הופעות והבקיע ארבעה שערים, כולל שער במשחק הראשון בשלב חצי הגמר של הטורניר, בו הודחה פ.צ.
בזל לאחר הפסד 2–5 לצ'לסי בסיכום שני המשחקים.
בזל לשלב הבתים של ליגת האלופות, כשהיא עוברת את מכבי תל אביב בסיבוב ההעפלה השלישי ואת לודוגורץ ראזגרד בפלייאוף ההעפלה.
שר הבקיע שער אחד נגד כל קבוצה.
ב-19 בספטמבר 2013 ערך שר את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של ליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על צ'לסי במסגרת המחזור הראשון.
שר שיחק בכל ששת משחקי שלב הבתים, אותו סיימה פ.צ.
בזל במקום השלישי בבית שכלל את צ'לסי, את שאלקה 04 ואת סטיאווה בוקרשט.
ב-14 בדצמבר הורחק שר לראשונה בקריירה, כשספג כרטיס צהוב שני ארבע דקות לאחר שהבקיע שער בתיקו 1-1 נגד לוצרן במסגרת המחזור ה-18 בליגה.
בליגה ערך שר 22 הופעות והבקיע ארבעה שערים, ובגביע השווייצרי הוסיף הופעה אחת.
בזל זכתה בעונה זו באליפות חמישית ברציפות של המועדון, והפסידה פעם נוספת בגמר הגביע השווייצרי, בו לא שיחק שר.
בעונת היה שר שחקן הרכב בלתי מעורער, וערך 30 הופעות ליגה, מתוכן הוחלף בחמש בלבד.
הוא הבקיע שער אחד בלבד, כשפ.צ.
בזל זוכה באליפות השישית ברציפות.
שר ערך גם ארבע הופעות בגביע השווייצרי, כולל הופעה בהפסד 0–3 בגמר לפ.צ.
בליגת האלופות ערך שר שש הופעות בשלב הבתים, אותו סיימה פ.צ.
בזל שנייה לריאל מדריד כשהיא משאירה את ליברפול ואת לודוגורץ ראזגרד מאחוריה, והופעה נוספת בהפסד 0–4 לפורטו במשחק הגומלין של שלב שמינית הגמר, בו הודחה פ.צ.
בזל לאחר הפסד 1–5 בסיכום שני המשחקים.
ב-4 ביוני 2015 חתם שר ל-4 שנים בהופנהיים מהבונדסליגה.
ב-8 באוגוסט ערך שר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 59 דקות בהפסד 0–2 למינכן 1860 במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.
ב-15 באוגוסט ערך שר את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לבאייר לברקוזן במסגרת המחזור הראשון.
ב-16 באפריל 2016 הבקיע שר את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-33 בניצחון 1–2 על הרטה ברלין במסגרת המחזור ה-30 בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון, בה סיימה הקבוצה במקום ה-15 לאחר מאבקי ירידה, ערך שר 24 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-21 ביולי 2017 חתם שר בדפורטיבו לה קורוניה הספרדית.
ב-20 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–3 לריאל מדריד.
ב-19 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון במועדון בהפסד 2–3 למאלגה.
שאר בעונתו היחידה בקבוצה ערך 25 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, אך לא סייע לקבוצה להישאר בליגה.
ב-26 ביולי 2018 חתם שר בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לשלוש שנים.
ב-26 בפברואר 2019 כבש את השער הראשון בניצחון הליגה 0:2 נגד ברנלי בבעיטה לשער ממרחק של כ-25 מטרים, שער שזיכה אותו בתואר שער החודש של הפריימר ליג.
שאר יצג את נבחרות שווייץ עד גיל 20 ועד גיל 21. שאר היה חלק מנבחרת שווייץ לאולימפיאדת לונדון 2012. הוא שיחק בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים, בו הודחה נבחרתו.
ב-14 באוגוסט 2013 ערך שר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ הבוגרת, כשהחליף את פיליפ סנדרוס בתחילת המחצית השנייה בניצחון 0–1 על נבחרת ברזיל במשחק ידידות תחת המאמן אוטמאר היצפלד.
ב-6 בספטמבר, בהופעתו השנייה בנבחרת, הבקיע שר את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-27 בתיקו 4-4 נגד נבחרת איסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ארבעה ימים לאחר מכן, בהופעתו השלישי בנבחרת, הבקיע שר צמד שערים בניצחון 0–2 על נבחרת נורווגיה במשחק נוסף במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
ב-13 במאי 2014 זומן שר לסגל נבחרת שווייץ לקראת מונדיאל 2014. ב-25 ביוני ערך שר את הופעת הבכורה שלו בטורניר, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על נבחרת הונדורס במסגרת המחזור השלישי והאחרון בשלב הבתים.
נבחרת שווייץ העפילה משלב הבתים במקום השני, וב-1 ביולי ערך שר את הופעתו השנייה בטורניר, כששיחק 120 דקות בהפסד 0–1 לנבחרת ארגנטינה משער של אנחל די מריה בהארכה בשלב שמינית הגמר של הטורניר.
שר נכלל גם בסגל נבחרת שווייץ לטורניר יורו 2016 שנערך בצרפת.
ב-11 ביוני 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטורניר, כששיחק 90 דקות והבקיע את שער הניצחון 0–1 על נבחרת אלבניה במחזור הראשון של שלב הבתים.
שר שיחק 90 דקות גם בשני המשחקים הנוספים בשלב הבתים, בתיקו 1-1 נגד נבחרת רומניה ובתיקו 0-0 נגד נבחרת צרפת.
ב-25 ביוני שיחק שר 120 דקות בהפסד 4–5 לנבחרת פולין בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר 0-0 בתום הזמן החוקי במסגרת שלב שמינית הגמר של הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ למונדיאל 2018, ליורו 2020, למונדיאל 2022 וליורו 2024.
פביאן דרזנר, הוא ספורטאי ישראלי בעבר.
אלוף ישראל (1962) בקפיצה משולשת ואלוף ישראל (1963) ושיאן ישראל בריצת 400 מטר משוכות.
בתחרות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכה בספטמבר 1961 זכה דרזנר במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.45 מטר, אחרי אליהו קייקוב מישראל שקבע שיא מכביה חדש של 14.12 מטר ומייק הרמן מארצות הברית (14.07 מטר).
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 1962 זכה דרזנר במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.40 מטר, לפני אליהו קייקוב ממכבי תל אביב (12.72 מטר) וד.
אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצת 400 מטר משוכות
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בסוף יוני 1963 זכה דרזנר במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 58.5 שניות, שיפור לשיא הקודם 59.6 שניות, לפני יאיר טאו מהפועל הרצליה (1:00.6 דקות) ועודד גינדין מהפועל נען (1:01.3 דקות).
פביאן פייר אורליאן דומיניק ז'ילו הוא שחיין צרפתי, אלוף אולימפי (לונדון 2012), אלוף העולם (ברצלונה 2013 וקאזאן 2015) ושיאן עולם (בריכת 25 מטר) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, סגן אלוף עולם (בריכת 25 מטר), סגן אלוף אירופה (ברלין 2014) ופעמים ברציפות אלוף צרפת (2010 ו-2011) במשחה ל-100 מטר חופשי.
ז'ילו, קעקע על זרועו שלוש מילים בעברית, , לכבודו של מקס גולדשמידט, בעלה היהודי של סבתו מצד אמו, ניצול מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שאותו העריך כסבו.
ז'ילו נולד וגדל בעיירה דנן, במחוז נור בחבל או-דה-פראנס.
הוא מתאמן בקבוצת השחייה של מרסיי.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכה ז'ילו במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם רומן ברנייה, ג'וליאן סיקו ופרד בוסקה בתוצאה של 3:15.66 דקות, אחרי רוסיה (3:14.06 דקות) וארצות הברית (3:14.80 דקות).
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים ז'ילו במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:16.23 דקות.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה ז'ילו במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פרד בוסקה, ג'וליאן סיקו ואלן ברנאר בתוצאה של 3:14.68 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:12.72 דקות ואיטליה (3:14.04 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:19.72 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה ז'ילו במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר ביחד עם אמורי לבו, פרד בוסקה ואלן ברנאר בשיא אירופה חדש של 3:08.32 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.24 דקות (הנוכחי, 2017) ולפני אוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:09.91 דקות.
שחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.05 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.00 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 48.42 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.78 דקות.
בתחרות שנערכה באיסטרה, צרפת (בריכת 25 מטר) ב-20 בדצמבר אותה שנה קע ז'ילו ביחד עם חבריו לקבוצת שחייה מרסיי (גרגורי מלה, ויליאם מינאר ופרד בוסקה) במשחה ל-4x100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:04.98 דקות, שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי ארצות הברית (3:03.30 דקות), השיא הנוכחי (2017).
כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה ביותר, 44.92 שניות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה ז'ילו במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלן ברנאר, גרגורי מלה ופרד בוסקה בתוצאה של 3:09.89 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:09.21 דקות ורוסיה (3:09.52 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2010 זכה ז'ילו ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר ביחד עם יאניק אנייל, ויליאם מינאר ואלן ברנאר בתוצאה של 3:13.29 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:12.46 דקות ולפני שוודיה (3:15.07 דקות).
מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.76 שניות, אחרי פרד בוסקה (21.49 שניות) וסטפן ניסטרנד משוודיה (21.69 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.13 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ז'ילו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר ביחד עם אמורי לבו, קלמנט לפר ויאניק אנייל בתוצאה של 3:09.93 דקות, לפני ארצות הברית (3:10.38 דקות) ורוסיה (3:11.41 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.49 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.33 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכה ז'ילו ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.36 שניות, אחרי פלורן מנודו שקבע שיא אישי חדש של 47.98 שניות ולפני לוקה לאונרדי מאיטליה (48.38 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.47 דקות, אחרי בריטניה (3:31.73 דקות) ולפני הונגריה (3:33.11 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה בשנת 2013 זכה ז'ילו בשתי מדליות, זהב וארד.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.56 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה ז'ילו במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר ביחד עם מדי מטלה, פלורן מנודו וז'רמי סטרביוס בתוצאה של 3:10.53 דקות, אחרי ארצות הברית (3:09.92 דקות) ולפני אוסטרליה (3:11.37 דקות).
במכביה ה-20 שנערכה ביולי 2017 זכה ז'ילו לכבוד להדליק את לפיד המשחקים ביחד עם עוד 6 ספורטאים.
פביאן אייכנר הוא מתאבק איטלקי.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה ג'ובאני וינצ'י.
אייכנר הוא אלוף Evolve לשעבר.
בנוסף לכך, הוא מוכר בשל הופעותיו בארגונים העצמאיים ברחבי אירופה תחת שם הבמה אדריאן סוור.
אייכנר ערך את קרב הבכורה שלו ב-12 בדצמבר 2011 עבור הארגון New European Championship Wrestling.
בשנת 2012, הוא התחרה בגמר הטורניר על אליפות העולם במשקל כבד של NEW, אך לבסוף לא זכה לא בטורניר ולא באליפות.
בשנים 2013 ו-2014, הוא הגיע שוב לגמר הטורניר על תואר זה, אך גם בפעמים אלה לא הצליח לזכות.
לאחר שחזר מטורניר ה-Crusierweight Classic של ה-WWE לארגונים העצמאיים, אייכנר זכה באליפות הזוגות של NEW ביחד עם מקס.
ביוני 2016, ה-WWE הודיעו שאייכנר יהיה חלק מ-32 המשתתפים שיתחרו בטורניר עבור אליפות ה-WWE במשקל קל.
בטורניר זה, הוא ייצג את איטליה.
כבר במסגרת הסיבוב הראשון של הטורניר, אייכנר הפסיד לג'ק גלאגר והודח מהתחרות.
ב-5 ביוני 2017, נודע שאייכנר חתם על חוזה ב-WWE.
ב-22 ביוני, הוא ערך את קרב הבכורה שלו במופע של NXT, שאינו שודר בטלוויזיה, כשהפסיד לאדריאן ג'אוד.
את קרב הבכורה הטלוויזיוני שלו הוא ערך ב-27 בספטמבר בהפסד לקסיוס אונו.
עוד כשהיה תחת חוזה עם ה-WWE, הוא ערך קרב באירוע Evolve 115 (שהוא ארגון בשיתוף עם ה-WWE) ובו ניצח את שיין סטריקלנד וזכה באליפות Evolve.
באירוע מספר 116, הוא הגן בהצלחה על התואר נגד קסיוס אונו.
לעומת זאת, הוא איבד את התואר באירוע 117 לאחר שהפסיד לאוסטין תיאורי.
כיום, הוא מתאבק בתוכניות NXT ו-NXT UK לצד מרסל ברטל כחלק מהצמד שנקרא "האיחוד האירופי".
ב-16 בינואר, אייכנר וברטל ניצחו בקרב זוגות את פלאש מורגן ובסטר ומארק אנדרוז.
שבוע לאחר מכן, אייכנר וברטל הפסידו לדני בורץ' ואוני לורקאן.
שבועיים לאחר מכן, אייכנר וברטל הפסידו למאסטש מאונטיין (טרנט סבן וטיילר בייט).
ב-6 במרץ, האיחוד האירופי הפסידו לאליסטר בלאק וריקושט בקרב במסגרת טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס והודחו מהטורניר כבר בסיבוב הראשון.
ב-3 באפריל, אייכנר וברטל הפסידו לאמיר ג'ורדן וקני ויליאמס.
ב-10 באפריל בפרק של התוכנית NXT, אייכנר וברטל הפסידו לסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד).
ב-17 ביולי, אייכנר וברטל ניצחו בקרב זוגות את טייסון טי בון וסקסון האקסלי.
ב-21 באוגוסט, אייכנר וברטל ניצחו בקרב זוגות את The Hunt (ויילד בור ופריימט).
ב-16 באוקטובר בתוכנית NXT, אייכנר ומרסל ברטל ניצחו בקרב זוגות את דני בורץ' ואוני לורקאן.
ב-12 בדצמבר, קרב אליפות הזוגות של NXT UK בין אלופי הזוגות, Gallus (מארק קופי ווולפגנג) לבין אייכנר ומרסל ברטל הסתיים ללא הכרעה לאחר שמארק אנדרוז, פלאש מורגן ובסטר ו-Grizzled Young Veterans (זאק גיבסון וג'יימס דרייק) הפריעו.
ב-8 בינואר 2020 בתוכנית NXT, אייכנר ומרסל ברטל ניצחו את The Forgotten Sons (סטיב קאטלר וווסלי בלייק) בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס.
ארבעה ימים לאחר מכן באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool II, אייכנר ומרסל ברטל כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של NXT UK לאחר שהפסידו ל-Gallus (מארק קופי וולפגנג) בקרב סולם מרובע אשר כלל בנוסף את Grizzled Young Veterans, ומארק אנדרוז ופלאש מורגן ובסטר.
ב-22 בינואר, אייכנר וברטל הודחו מטורניר הזוגות לאחר שהפסידו ל-The BroserWeights (מאט רידל ופיט דאן) בשלב חצי הגמר.
ב-30 בינואר, אייכנר, מרסל ברטל ואלכסנדר וולף ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את דייב מסטיף, מארק אנדרוז ופלאש מורגן ובסטר.
ב-15 באפריל בתוכנית NXT, אייכנר נחל הפסד לפין באלור.
ב-13 במאי, אייכנר וברטל זכו באליפות הזוגות של NXT לאחר שניצחו את מאט רידל וטימותי טאצ'ר.
ב-17 ביוני, אייכנר וברטל רשמו הגנה מוצלחת ראשונה על התואר כאשר הם גברו על בריזנגו.
ב-5 באוגוסט, אייכנר וברטל הגנו בהצלחה על אליפות הזוגות של NXT נגד בובי פיש וקייל אוריילי.
ב-20 בינואר 2021, אייכנר וברטל הודחו מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס כבר בסיבוב הראשון לאחר שהפסידו ללוצ'ה האוס פארטי (גראן מטאליק ולינסה דוראדו).
ב-27 באפריל, אייכנר וברטל ניצחו בקרב זוגות את דרייק מאבריק וקיליאן דיין.
ב-17 באוגוסט, אייכנר וברטל כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של NXT לאחר שהפסידו ל-MSK (נאש קרטר ווס לי).
בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, אייכנר וברטל זכו באליפות הזוגות של NXT בפעם השנייה בקריירה שלהם לאחר שניצחו בקרב חוטבי עצים את MSK.
אייכנר נטש את ברטל, צעד שאותת על פרידת השניים.
פרידה זו הוכחה כנכונה לאחר שאימפריום ערכה את הבכורה שלה במותג סמאקדאון מבלי אייכנר.
ב-24 במאי בפרק של התוכנית NXT, שודרו קדימונים על שובו של אייכנר תחת שם במה חדש ג'ובאני וינצ'י.
ב-14 ביוני, הוא ערך את חזרתו למותג, כשניצח את גורו ראג'.
ב-12 ביולי, וינצ'י גבר על אפולו קרוז.
בפרק הספיישל Heatwave, שנערך ב-16 באוגוסט, וינצ'י כשל בניסיונו לזכות באליפות צפון אמריקה של NXT לאחר שהפסיד לכרמלו הייס.
באירוע Clash at the Castle, שנערך ב-3 בספטמבר, וינצ'י הופיע לצד גונתר ולודוויג קייזר, כאשר קייזר הודיע באופן רשמי על חזרתה לפעילות של קבוצת אימפריום.
האליפות הבין-ארצית של cOw (פעם אחת)
אליפות ההארדקור של NEW (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של NEW (פעמיים)
אליפות הזוגות של NEW (פעם אחת) - עם מקס
הישגים בארגון ההיאבקות Power Of Wrestling – POW
אליפות הזוגות של POW (פעם אחת) - עם ג'יימס מייסון
PWI דירג אותו במקום ה-238 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020
אליפות הזוגות של NXT (פעמיים) - עם מרסל ברטל
אוסבלדו פביאן גרימברג (נולד ב-6 בפברואר 1962) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
גרימברג גדל בואנוס איירס ושיחק בקבוצת ולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית ובהמשך בקבוצת אתלטיקו אלדוסיבי מליגת המשנה הארגנטינאית בניסיונות לא מוצלחים לעלות לליגה הראשונה.
הגיע לישראל בתחילת עונת 1988–1989 על ידי אמציה לבקוביץ', שאימן את קבוצת מכבי חיפה.
לאחר שקיבל תעודת עולה, שיחק גרימברג במכבי חיפה במשך שנתיים.
בעונה הראשונה זכה עם הקבוצה באליפות הליגה, אך נפצע ומיעט לשחק בתחילתה.
לעומת זאת השתתף גרימברג ברגעים המכריעים של העונה.
בעונה השנייה הרבה גרימברג לשחק וקבוצתו סיימה במקום השלישי.
בעונת 1990–1991 מונה שלמה שרף כמאמן מכבי חיפה והחליט לוותר על גרימברג לאחר מספר משחקים.
גרימברג הושאל לקבוצת שמשון תל אביב מהליגה הארצית למשך עונה אחת וסיים איתה במקום החמישי.
במדי שמשון הבקיע גרימברג את שערו הראשון בישראל.
בעונת 1991–1992 הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד שתכננה עונת עלייה, אך בסוף העונה סיים איתה במקום התשיעי.
בעונות 1992–1993 חזר לארגנטינה ושיחק בקבוצת אלמגרו מליגת המשנה הארגנטינאית.
בעונות 1993–1995 חזר לישראל ושיחק בקבוצת הפועל טירת כרמל מליגה א' צפון, איתה סיים במקום החמישי.
בעונה השנייה סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה ב'.
בעונת 1995–1996 הצטרף גרימברג לקבוצת מכבי כפר כנא בליגה א' צפון והעפיל איתה בסיום העונה לליגה הארצית.
גרימברג המשיך שנתיים נוספות בכפר כנא ופרש ממשחק בגיל 36.
במשחקי המכביה העשרים אימן גרימברג את נבחרת הכדורגל של מכבי ארגנטינה.
פביאן ניצ'זה (בספרדית: Fabian Nicieza; נולד ב-31 בדצמבר 1961 בבואנוס איירס) הוא מאייר קומיקס אמריקאי.
פביאן ניצ'זה נולד בבואנוס איירס.
כאשר הוא היה בן ארבע, המשפחה עברה לארצות הברית.
בשנת 1983 הוא סיים אוניברסיטת ראטגרס עם תואר בפרסום ויחסי ציבור.
עד לשנת 1985 פביאן ניצ'זה עבד בחברת הוצאת לאור.
בשנת 1985 הוא הצטרף לצוות של מארוול קומיקס.
הוא עבד בחברה זו מספר שנים והשתתף ביצירות רבות.
בשנת 1996 הוא עבר ל-DC קומיקס והעבודה הראשונה שלו בחברה החדשה הייתה ליגת הצדק.
החל משנת 2000 פביאן ניצ'זה עובד כעצמאי.
בשנת 2007 הוא היה בין יצרי קומיקס ה-99.
פביאן רואיס פנייה (בספרדית: Fabián Ruiz Peña; נולד ב-3 באפריל 1996), המוכר גם רק בשמו הפרטי פביאן, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת ספרד.
נבחר לאחד השחקנים המצטיינים בטורניר ונכלל בקבוצת הטורניר ביורו 2024, כשהיה חלק גדול מזכייתה של ספרד בטורניר.
פביאן נולד בפרוור של סביליה, בירת אנדלוסיה, שבספרד.
בגיל שמונה הצטרף פביאן למחלקת הנוער של ריאל בטיס וב-2014 הוא החל לשחק בקבוצת המילואים של ריאל בטיס ששיחקה בליגה השלישית בספרד.
ב-16 בדצמבר 2014 ערך פביאן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בטיס ששיחקה בליגת המשנה בספרד, בניצחון 0–1 על דפורטיבו לוגו.
הוא שיחק שישה משחקים באותה עונה שבסופה ריאל בטיס זכתה באליפות ליגת המשנה והבטיחה את עלייתה ללה ליגה.
בעונת 2015/2016 פביאן ערך 12 הופעות בלה ליגה במדי ריאל בטיס.
את עונת 2016/2017 פתח פביאן עם ריאל בטיס אך בדצמבר 2016 נשלח בהשאלה לאלצ'ה מליגת המשנה בספרד.
במדי אלצ'ה נחשב פביאן לשחקן מפתח, ערך 18 הופעות וכבש שער אחד, אך בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגה השלישית בספרד.
בעונת 2017/2018 שב פביאן לסגל בטיס ותחת המאמן קיקה סטיין הפך לשחקן הרכב משמעותי.
פביאן ערך 34 הופעות בליגה, כבש שלושה שערים והיה מהשחקנים החשובים בקבוצה, אשר סיימה את העונה במקום השישי והעפילה לליגה האירופית.
ב-5 ביולי 2018 שילמה נאפולי לריאל בטיס את סעיף השחרור של פביאן, 30 מיליון אירו, שחתם על חוזה לחמש עונות בקבוצה האיטלקית.
ב-16 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנאפולי, במסגרת ליגת האלופות, במשחק מול הכוכב האדום בלגרד שהסתיים ללא שערים.
באותה עונה פביאן כבש ארבעה שערים והפך במהלכה לשחקן חשוב בקישור של נאפולי, שסיימה במקום השני בליגה האיטלקית.
בעונת 2019/2020 המשיך פביאן להיות שחקן משמעותי בנאפולי, שעברה עונה לא פשוטה, במהלכה פוטר המאמן קרלו אנצ'לוטי וג'נארו גאטוסו מונה במקומו.
עם זאת, זכתה נאפולי בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על יובנטוס במשחק הגמר, כשפביאן משחק 80 דקות.
ב-31 באוגוסט 2022 חתם פביאן לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית.
ב-18 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב, בניצחון 0–1 על ליון.
לאחר שייצג את ספרד בקבוצות עד גיל 19 ועד גיל 21, פביאן זומן לנבחרת ספרד הבוגרת על ידי המאמן לואיס אנריקה ב-15 במרץ 2019, לשני משחקי מוקדמות יורו 2020 מול נורווגיה ומלטה.
ביולי 2019, פביאן חזר לסגל של נבחרת ספרד עד גיל 21 לאליפות אירופה עד גיל 21 ב-2019. פביאן היווה חלק משמעותי בזכייה של נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2019, באותו טורניר הוא כבש שני שערים.
פביאן זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד במרץ 2019 לקראת מוקדמות יורו 2020. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-7 ביוני 2019 במשחק המוקדמות מול איי פארו.
פביאן כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-18 בנובמבר 2019 בניצחון 0–5 על נבחרת רומניה במסגרת אותו טורניר מוקדמות, ונבחר לשחקן הטורניר.
פביאן כבש את שערו הראשון עבור נבחרת ספרד הבוגרת במשחק האחרון שלה במוקדמות יורו 2024 מול רומניה ב-18 בנובמבר 2019.
ב-24 במאי 2021, פביאן נכלל בסגל של לואיס אנריקה ליורו 2020. הוא רשם שלוש הופעות בתור מחליף בטורניר, מול שוודיה ופולין בשלב הבתים וקרואטיה בשמינית הגמר.
ביוני 2023, פביאן היה חלק מסגל ספרד לגמר ליגת האומות 2023 ושיחק 16 דקות בתור מחליף של מיקל מרינו בחצי הגמר נגד איטליה.
ב-18 ביוני, הוא פתח בגמר מול קרואטיה, ושיחק 78 דקות לפני שהוחלף על ידי מרינו כשספרד ניצחה 5–4 בדו-קרב הפנדלים לזכייה בפעם הראשונה שלה בליגת האומות.
ביוני 2024, רואיז נבחר בסגל של ספרד ליורו 2024 בגרמניה.
במשחק הפתיחה של הנבחרת בטורניר, הוא כבש את השער השני של ספרד כשהיא ניצחה את קרואטיה 3–0 באצטדיון האולימפי של ברלין.
פביאן שיחק בתור שחקן הרכב במהלך שאר הטורניר ועזר לספרד לזכות באליפות אירופה הרביעית שלה.
בסוף הטורניר נבחר לאחד משחקני הטורניר ונכלל בקבוצת הטורניר.
פביאן קוזר הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדות הקלע בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג.
קוזר החל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל של לה האבר מהליגה הצרפתית הראשונה.
בתחילת עונת 2009/2010 עבר לקבוצת שולה איתה זכה בתואר האליפות הראשון והיחידי עד כה של המועדון.
לאחר שלוש עונות נוספות עבר בתחילת 2012/2013 לקבוצת סאסקי בסקוניה ליגת העל הספרדית.
ב-3 באוגוסט 2016 עבר לקבוצת ברוזה במברג מליגת העל הגרמנית וזכה בשורותיה באליפות ובנוסף זכה בתואר ה-MVP של משחק הגמר.
ב-25 ביולי 2017 חתם לשנתיים בקבוצת ריאל מדריד בסיומה של אותה עונת זכה בתואר אליפות היורוליג, במשחק הגמר מול פנרבחצ'ה הטורקית נבחר קוזר לשחקן המצטיין כשסיים עם 17 נקודות והוביל את הקבוצה לזכייה העשירית שלה בתואר.
ב-3 ביולי 2019 האריך את חוזהו בריאל כשחתם על חוזה עד לסיום עונת 2021/2022.
חברת הפביאנים הווינאית או הפביאנים בווינה הייתה אגודת אינטלקטואלים וינאים שפעלו למען רפורמות חברתיות.
מנהיג המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית בראשות קארל לואגר נאבק בחירוף נפש בפביאנים.
בקרב הפביאנים פעלו אישים כמו הפילוסוף והפדגוג וילהלם ירוזלם, הממציא והרפורמטור יוזף פופר-לינקאוס, הסוציאליסט ויקטור אדלר, איש העסקים קארל קולברט, המשפטן טומאש מסריק, אנגלברט פרנרסטורפר, מיכאל הייניש, לימים נשיא אוסטריה, והכלכלן והפוליטיקאי אויגן פון פיליפוביץ'.
אחד הביטאונים שלהם היה "די צייט" בעריכת הרמן באהר.
כעבור זמן הצטרף לתנועה גם יוליוס אופנר שהפך למעין מנהיג רוחני שלה.
מקום התכנסות הפביאנים בווינה היה אולם הנשפים רונאכר.
בשנת 1901, בעקבות מותו של ויטלסהפר (ב-21 בפברואר 1901) הפסיקה החברה הפביאנית בווינה את פעילותה.
פביאן מיטשל ספורקסלדה (בהולנדית: Fabian Mitchel Sporkslede; נולד ב-3 באוגוסט 1993 באמסטלפיין שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן הימני.
ספורקסלדה גדל במחלקת הנוער של א.ז.
אלקמאר, ובשנת 2007 עבר למחלקת הנוער של אייאקס.
ב-26 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3-0 על אוטרכט במסגרת הגביע ההולנדי.
שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כשהחליף את ראיין באבל בניצחון 1-0 על טוונטה.
ארבעה ימים לאחר הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ספורקסלדה את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בהפסד 4-1 לריאל מדריד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2012/2013.
ב-10 ביולי 2014 הושאל ספורקסלדה לווילם II מליגת העל ההולנדית.
בסך הכל ערך הופעת ליגה אחת במדי המועדון, והוסיף הופעה אחת בגביע ההולנדי, ובחלון ההעברות של החורף חזר לאייאקס.
ב-1 ביולי 2015 שוחרר מהמועדון.
ב-28 בינואר 2016 חתם בקייבו ורונה, והושאל למשך חצי עונה ללופה קסטלי רומאני מהסרייה ג'.
ב-23 ביולי 2016 חתם ספורקסלדה בנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית.
בתום עונת העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית, ובעונות ו- שיחק עם המועדון בליגת העל ההולנדית.
בסך הכל ערך 65 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 בספטמבר 2019 חתם על חוזה לעונה אחת בוואלבייק מליגת העל ההולנדית.
ב-5 בינואר 2021 חתם על חוזה לשתי עונות בדינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית.
הוא ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונת , וב-1 בינואר 2022 שוחרר מהמועדון.
ב-29 בינואר 2022 חתם ספורקסלדה בבני סכנין מליגת העל הישראלית.
ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על עירוני קריית שמונה במסגרת הליגה.
בצעירותו, שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד.
ב-24 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סורינאם בהפסד 2-0 ל.
פביאן סיי פארנולה הוא כדורגלן עבר בניני ששיחק בעמדת השוער.
פארנולה נולד בבורדו והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.
בקיץ חתם בויטוריה סטובל מליגת העל הפורטוגלית.
בקיץ חזר לצרפת וחתם בקווילי-רואן, ממנה עבר ללורמון, ליבורן ולאחר מכן חזר לבורדו.
בקיץ חתם בקלרמון פוט מהליגה השנייה בצרפת.
בפברואר פארנולה חתם לשלוש עונות בדינמו בוקורשט מליגת העל הרומנית, במדיה שיחק רק משחק אחד.
ביוני פארנולה חתם בייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית.
בקיץ חתם בארזורומספור בה שיחק עד לסיום העונה.
בצעירותו, פארנולה שיחק בנבחרת הנוער של צרפת.
בשנת החליט לייצג את נבחרת בנין.
ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד .
פביאן ג'וזף פרנקל הוא שחקן אנגלי, הידוע כמי שגילם את התפקיד של סר כריסטון קול בסדרת הטלוויזיה של HBO, "בית הדרקון".
פרנקל נולד בשכונת צ'לסי שבלונדון לשחקן האנגלי מארק פרנקל (אנ') ולפרסומאית הצרפתייה-איטלקייה, קרוליין בסון.
פרנקל איבד את אביו בתאונת דרכים כשהיה בן שנתיים.
באותה עת אמו הייתה בהריון עם אחיו הקטן, מקס.
סבתא שלו, הייתה ממשפחה יהודית שהגיעו מהודו ומעיראק בעוד סבא שלו נולד באיסט אנד להורים יהודיים שהיגרו מפולין ורוסיה.
פרנקל למד קורס בן שנה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) לפני שהמשיך ללימודי תואר ראשון באמנויות מהאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) בשנת 2017.
הוא ואחיו, מקס מארק פרנקל, הקימו את חברת ההפקות MarcelMonique Pictures בשנת 2025.
בשנת 2017 שיחק פרנקל בתיאטרון במחזה "The Knowledge" .
בשנת 2019 שיחק בסרט "חיים שלי" בו כיכבו אמיליה קלארק והנרי גולדינג.
שנתיים לאחר מכן שיחק במיני סדרת הטלוויזיה "הנחש" בהפקה משותפת של ה-BBC ונטפליקס.
בשנת 2022 החל לשחק את סר כריסטון קול בסדרה הפנטזיה-האפית "בית הדרקון" שנוצרה על-ידי ג'ורג' ר.
מרטין עבור רשת "HBO" ומשמשת כסדרת ספין אוף לסדרה "משחקי הכס".
באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסרט הדרמה הרומנטית "Venice at Dawn" בתור דיקסון.
בשנת 2025, פרנקל הופיע בסרט "The Actor", בבימויו של הבמאי המועמד לאוסקר דיוק ג'ונסון.
פרנקל הופיע גם במיני-סדרה "משימה" מבית "HBO", שזכתה לשבחי המבקרים, בתפקיד הבלש אנתוני גראסו לצד מארק ראפלו.
שנהסדרהתפקידהערות2021הנחשדומיניק רנלאו4 פרקיםAn Uncandid Portraitגאספר שברולטפרק: "Gone Today.
Here Tomorrow."2022–הווהבית הדרקוןסר כריסטון קולתפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים2025משימהאנתוני גראסו7 פרקים
שנהמחזהתפקידהערות2017The Knowledgeכריסתיאטרון צ'רינג קרוס, לונדון
פביאן רידר הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר באאוגסבורג מהבונדסליגה ובנבחרת שווייץ.
רידר גדל במחלקות הנוער של קופיגן, פ.צ.
ב-17 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של יאנג בויז ברן, בתיקו 0-0 נגד סרבט ז'נבה במסגרת המחזור הרביעי בליגת העל השווייצרית לעונת .
פביאנו פאריזי (באיטלקית: Fabiano Parisi; נולד ב-9 בנובמבר 2000 בסולופרה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פיורנטינה מהסרייה א'.
פאריזי גדל במחלקות הנוער של פרו אירפיניה, ויגור פרקונטי ובנוונטו.
בעונת הושאל פאריזי לאבלינו מהסרייה ד'.
בתום עונה זו העפילה אבלינו לסרייה ג', ופאריזי חתם על חוזה קבוע במועדון.
ב-22 בספטמבר 2020 חתם פאריזי על חוזה לשלוש שנים באמפולי מהסרייה ב'.