tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוקטובר 2007 התקיימה שיחה קצרה על כמה היבטים של שיתוף פעולה דו-צדדי בין ראשי שתי המדינות במסגרת פסגת חבר המדינות בדושנבה.
הנשיא הרביעי של גאורגיה, גיורגי מרגוולשווילי, ביקר בטורקמניסטן בדצמבר 2014. נשיא טורקמניסטן, גורבנגולי ברדימוחמדוב, נפגש עם עמיתו הגאורגי בטביליסי ביולי 2015. בדצמבר 2015 ביקר גיורגי מרגוולשווילי באשגבאט כדי להשתתף בוועידה הבינלאומית ל"מדיניות נייטרלית: שיתוף פעולה בינלאומי לשלום, ביטחון ופיתוח" לרגל 20 שנה לנייטרליות טורקמניסטן.
הבסיס המשפטי של היחסים הבילטרליים מורכב מ-36 מסמכים.
בשנים 1992–1995 סיפקה טורקמניסטן גז טבעי לגאורגיה באשראי.
גאורגיה תיקנה קרונות רכבת עבור טורקמניסטן, ומפעל המטוסים בטביליסי ייצר גם 43 מטוסים צבאיים ו-8 מסוקים עבור חיל האוויר של טורקמניסטן (כולל 22 מטוסי תקיפה סוחוי Su-25 ביותר מ-22 מיליון דולר).
בנוסף, טורקמניסטן רכשה שני מטוסי קרב חדשים מגאורגיה.
גאורגיה מעוניינת לפתח שיתוף פעולה כלכלי עם טורקמניסטן בתחום האנרגיה והתחבורה.
בשנת 2014 הסתכם היקף הסחר בין גאורגיה לטורקמניסטן ב-83.672 מיליון דולר אמריקאי, ולפי התקשורת הטורקמנית, 495 מיליון דולר אמריקאי.
שתי המדינות מקדישות תשומת לב רבה להקמת מסדרון התחבורה אפגניסטן-טורקמניסטן-אזרבייג'ן-גאורגיה.
לגאורגיה יש שגרירות באשגאבאט, בירת טורקמניסטן.
לטורקמניסטן יש שגרירות בטביליסי, בירת גאורגיה.
יחסי גאורגיה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לבין הונגריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 במאי 1992. ביולי 2019 ביקר שר החוץ ההונגרי בבתומי וחשף כי הונגריה מספקת עזרה ברמות מרובות לגאורגיה בהעמקת קשריה עם האיחוד האירופי ונאט"ו.
בנובמבר 2021 שר ההגנה ההונגרי טיבור בנקו עם שר ההגנה הגאורגי חואנשר בורצ'ולדזה , ואמר שממשלות גאורגיה והונגריה מייצגות ערכים אירופיים דומים, כמו גם את המטרה לתרום למאמצים לייצב את המצב הגלובלי השברירי, כולל הביטחון והיציבות של אזור הקווקז ומערב הבלקן.
גאורגיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה בגאורגיה שגרירות וקונסוליית כבוד בטביליסי.
יחסי גאורגיה–הרשות הפלסטינית הם יחסי החוץ בין גאורגיה לרשות הפלסטינית.
גאורגיה הכירה במדינה פלסטינית ב-25 באפריל 1992. ומאז, שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים.
ממשלת גאורגיה לא השתתפה בהצבעה של אונסק"ו על קבלת הרשות הפלסטינית.
גאורגיה הצביעה בעד החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, שהעניקה לרשות הפלסטינית מעמד של מדינה משקיפה לא-חברה באו"ם.
"גאורגיה סמוכה גאוגרפית למזרח התיכון ותומכת בהקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל", קבעה טביליסי כשהסבירה את עמדת האזרחים בגאורגיה בעניין ההחלטה.
יחסי גאורגיה–ליטא הם יחסי החוץ הבילטרליים בין גאורגיה וליטא.
היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לליטא כוננו ב-16 בספטמבר 1994.
ב-9 באוגוסט 2018, ליטא הציגה הגבלות הגירה על יחידים המופיעים ברשימת אוטחוזוריה-טטונשווילי, רשימה של אנשים שהפרלמנט הגאורגי סבור כי "הפרו את זכויותיהם של אזרחים גאורגים באזורים הכבושים של גאורגיה, אבחזיה וצחינבולי".
בדצמבר 2020, שר החוץ הליטאי, לינאס לינקביצ'יוס, קרא לנאט"ו לשתף פעולה באופן הדוק יותר עם גאורגיה ואוקראינה ולשמור על מדיניות 'הדלת הפתוחה'.
ב-25 בפברואר 2021, בתגובה למעצר של ניקה מליה, שרי החוץ של אסטוניה, לטביה וליטא פרסמו הצהרה משותפת שבה הביעו "חששות כבדים מהמצב הפוליטי המתפתח בגאורגיה" וקוראים ל"כל הכוחות הפוליטיים לפעול באיפוק, הנמיכו את הלהבות וחפשו פתרון בונה".
נשיא ליטא Gitanas Nausėda הציע לפעול כמתווך לפתרון המצב.
בין מדינת ישראל ורפובליקת גאנה קיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2023, וכן שיתוף פעולה בנושאים שונים, בעיקר בתחומי המסחר והחקלאות.
בשנת 1957, שווי הייצוא של סחורה ישראלית לגאנה עמד על סך של כ-135,000 דולר אמריקאי.באותה השנה חברת תה"ל (תכנון המים לישראל בע"מ) סייעה בפיתוח תשתיות המים בגאנה.
באותה השנה גם פעלה חברת סולל בונה, בשיתוף ממשלת גאנה, להקמת חברת הבנייה הלאומית של גאנה (GNCC).
בשנת 1958, ובעקבות בקשה של ממשלת גאנה, הלוותה ממשלת ישראל לגאנה סכום של 20 מיליון דולר.
אותה שנה העניק דוד בן-גוריון מטוס פייפר לשימושו האישי של ראש ממשלת גאנה.
בשנת 1959 גדל ערך הייצוא הישראלי לגאנה ועמד על סך של כ-1.4 מיליון דולר.
בין השנים 1959–1960, גאנה, בסיוע של מומחים ישראלים, הקימה את "גדודי הבונים והחלוצים", אשר היוו כוח עבודה אזרחי מאורגן שמטרתו הייתה שיפור מצב התשתיות במדינה, וזאת בהשראת הדגם הישראלי של הגדנ"ע והנח"ל.
במהלך שנות ה-50 וה-60, אקרה, בירת גאנה, שימשה בפועל כמרכז הפעילות הדיפלומטית של ישראל באפריקה, כאשר המעורבות הישראלית בגאנה הייתה, מבחינת ממשלת ישראל, פרויקט לדוגמה שנועד לעודד מדינות נוספות באפריקה לשתף פעולה עם ישראל, ולא להיכנע לתכתיבי מדינות ערב, אשר קיימו בתקופה זו חרם מוחלט על ישראל ותוצרתה.
מסיבה זו, גם אחרי התקררות היחסים בין שתי המדינות בעקבות ועידת קזבלנקה בשנת 1961, ישראל המשיכה לספק סיוע אזרחי לגאנה.
היחסים בין שתי המדינות התחממו פעם נוספת בעקבות ההפיכה הצבאית בגאנה בשנת 1966, וזאת בשל רצונו של המשטר החדש לזכות בסיוע צבאי מטעם מדינת ישראל, תחום שישראל רכשה בו מוניטין מכובד.
עם זאת, באותה התקופה ישראל התמקדה בפעילות דיפלומטית באזור מזרח אפריקה, ופחות התעניינה בחלקה המערבי של היבשת, ומסיבה זו ממשלת גאנה לא הצליחה להבטיח סיוע צבאי משמעותי מצד ישראל, דבר שהוביל להצטננות מחודשת ביחסי שתי המדינות.
בסופו של דבר, בעקבות מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973, גאנה, יחד עם מדינות רבות באפריקה, הודיעה על ניתוק הקשרים עם מדינת ישראל, החזירה את שגרירה מישראל, וסגרה את שגרירות ישראל באקרה.
מאז עד 2011, היחסים היו עוינים מאוד, וגאנה תמכה במדינות ערב.
עם זאת, חרף ניתוק היחסים המשיכו להתקיים קשרים מסחריים חלקיים בין שתי המדינות, הרחק מאור הזרקורים.
לאחר 38 שנות ניתוק, היחסים הדיפלומטיים הישירים בין ישראל וגאנה שוקמו באופן רשמי במהלך שנת 2011, בשעה שישראל שבה וחנכה שגרירות רשמית בגאנה.
היקף המסחר בין שתי המדינות עלה בצורה משמעותית, וגאנה הפכה ליעד אטרקטיבי עבור אנשי עסקים מישראל, בין היתר הודות לגילוי נפט באדמתה.
בנובמבר 2016 חנך השגריר עמי מהל את לשכת העסקים גאנה - ישראל, ששמה לה למטרה לקדם את היחסים הכלכליים בין המדינות.
בדצמבר 2017 ביקר בישראל יו"ר הפרלמנט של גאנה.
במסגרת הפריחה המחודשת ביחסים, משלחת רשמית מטעם צה"ל יצאה לגאנה בנובמבר 2012, בעקבות קריסת קניון בן ארבע קומות, לשם מתן סיוע הומניטרי וחילוץ הלכודים מתחת להריסות.
שגרירת גאנה בישראל (נכון ל-2022) היא לידייה אופוסואה אמרטיי.
יחסי גואטמלה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין רפובליקת גואטמלה לבין מדינת ישראל.
ב-16 ביוני 1947 הגיעו לארץ ישראל אחד-עשר נציגי ועדת אונסקו"פ, שנתמנתה על ידי האו"ם כוועדת חקירה.
מטרת הוועדה הייתה להציע פתרונות אפשריים לנוכח המצב הפוליטי באזור.
אחד מנציגי הוועדה היה מדינאי מגואטמלה בשם חורחה גרסיה גרנדוס, ששימש גם כשגריר גואטמלה באו"ם.
על בסיס דעתם של רוב חברי הוועדה הנ"ל (7 מתוך 11), שבהם נמנה גם נציג גואטמלה, גובשה תוכנית החלוקה לפתרון המצב בארץ ישראל.
ב-29 בנובמבר 1947, במהלך ההצבעה בנושא תוכנית זו בעצרת הכללית, גואטמלה הייתה בין 33 המדינות שהצביעו בעדה.
כמו כן נטען, שלצורך ההצבעה גרנדוס ארגן את מדינות אמריקה הלטינית באמצעות שגריריהן באו"ם כגוש משמעותי של קולות בעד התוכנית.
על סמך חוויותיו מהביקור, כתב גרנדוס ספר בשם: "כך נולדה מדינת ישראל", ועל שמו נקראים רחובות בירושלים, ברמת גן ובנתניה.
בשנת 1954 עלתה לשלטון בגואטמלה ממשלה חדשה בעלת השקפה פרו-ישראלית מובהקת שהחלה לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם ישראל.
שגרירות גואטמלה בישראל החלה לפעול בירושלים החל משנת 1955 ועד לשנת 1980. בכך, גואטמלה הייתה המדינה הראשונה שפתחה את השגרירות שלה שהוסמכה לישראל בעיר.
במשך השנים, עקב לחץ בינלאומי אשר כלל את העברת החלטה 478 של מועצת הביטחון של האו"ם, הועברה השגרירות לתל אביב.
בשנת 1958 הוחלט לקרוא רחוב מסוים בשכונת קריית היובל בירושלים על שם גואטמלה, ובגואטמלה סיטי ישנה כיכר הקרויה על שם מדינת ישראל.
בשנת 1956 הפך חורחה גרסיה גרנדוס לשגרירה הראשון של גואטמלה בישראל.
ב-1970 חטפו לוחמי גרילה את נכדו בגואטמלה, ובעקבות כך פנה לעזרתה של ישראל.
קצין המודיעין ליאו גלסר ביצע בהצלחה את פעולת החילוץ.בשנת 1967 נוסד בגואטמלה המכון האוונגליזטי "Instituto Guatemalteco-Israeli" (המכון הגואטמלי-ישראלי).
על רקע מבצע עופרת יצוקה במהלך ינואר 2009, נערכו בגואטמלה סיטי מפגני תמיכה בישראל, וזאת ב-"כיכר החוקה" ומול שגרירות ישראל בעיר.
במהלך טקס, שנערך בקונגרס של גואטמלה באפריל 2009, הוענק לישראל אות הוקרה בדרגה הגבוהה ביותר, הניתן על ידי גואטמלה.
הוקרה זו זכתה לתמיכתם של רוב חברי הקונגרס בשיעור של שני שלישים, ונועדה להביע תודה עבור תמיכתה של ישראל בגואטמלה בתחומים שונים, כגון: חקלאות, חינוך, רפואה וביטחון.
בדצמבר 2012 ביקר לראשונה נשיא גואטמלה בישראל.
במפגש בין ראשי המדינות, צוין לחיוב הקשר בין ישראל לבין גואטמלה.
שנתיים לאחר מכן, ערך הנשיא החדש, אוטו פרס מולינה, ביקור בישראל גם כן.
בנובמבר 2016 הגיע הנשיא ג'ימי מוראלס לביקור ממלכתי בישראל.
במהלכו הצהיר כי היחסים בין גואטמלה לישראל הם "בני 60 שנים" ונותרו "מצוינים".
במהלך הביקור הודה יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין לאזרחי גואטמלה על תמיכתם בסיוע לחינוך ותמיכה בעצמאות מדינת ישראל.
בפגישת מוראלס עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, נחתמו שורה שורה של הסכמים דו-צדדיים על שיתוף פעולה בחקלאות, מדע, טכנולוגיה וביטחון בין שתי המדינות.
מוראלס נפגש גם עם עמיתו הישראלי, ראובן ריבלין, שהודה למנהיג גואטמלה על תמיכת ארצו במדינת ישראל לאורך השנים.בדצמבר 2017 בעקבות נאום ירושלים של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, אמרה שרת החוץ של גואטמלה, סנדרה חוב, כי גואטמלה תומכת בהצהרת טראמפ בכך שירושלים היא בירת ישראל.
לאחר מכן עשרה מחברי הקונגרס הגואטמלי חתמו על מכתב הקורא לנשיא המדינה להעביר את שגרירות גואטמלה בישראל חזרה לירושלים.
בהצבעה באו"ם נגד הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל שנערכה לאחר מכן, גואטמלה נכללה בין 9 המדינות שהתנגדו להצעה.
ב-24 בדצמבר הודיע הנשיא מוראלס ששוחח עם ראש הממשלה בנימין נתניהו כי בכוונתו להעביר חזרה את שגרירות ארצו לירושלים, ולשם כך נתן הנחיות לשגריר בישראל.
ב-16 במאי נחנכה באופן רשמי באזור קרוב לשגרירות ארצות הברית במעמד נשיא גואטמלה מוראלס ורעייתו, ראש הממשלה בנימין נתניהו, ראש משרד החוץ של גואטמלה וכן שרי ממשלת ישראל.
גואטמלה היא המדינה הראשונה שהעבירה את שגרירותה בישראל לעיר בעקבות ארצות הברית מאז 2017.
בחודש יוני 2018, בעקבות ההתפרצות הקטלנית של הר הגעש פואגו, משרד החוץ הישראלי וצוות זק"א העניקו לניצולי ההתפרצות סיוע בשווי 10,000 דולר שכלל בין היתר שמיכות, תרופות, ציוד עזרה ראשונה וטבליות טיהור מים.
בנימין נתניהו שוחח עם נשיא גואטמלה והביע תנחומים בשם אזרחי ישראל.
נכון לדצמבר 2019, הסיוע שהובטח לגואטמלה בהקמת שכונת מגורים חדשה עוכב לפי טענת משרד החוץ, בשל עיכוב בהליכים מצד ממשלת גואטמלה.
בדצמבר 2018 ביקרה שרה נתניהו בגואטמלה בראש משלחת מטעם משרד החוץ הישראלי.
בפברואר 2021 אישר ראש הממשלה נתניהו כי ישראל העבירה חיסונים נגד קורונה מהמלאי שברשותה לגואטמלה בתמורה לתמיכה בישראל במוסדות הבין לאומיים, יחד עם הונדורס והרשות הפלסטינית מספר החיסונים הגיע ל-15 אלף חיסונים.
בהמשך הודיע ראש המל"ל מאיר בן שבת כי החליט להקפיא את ההנחיה להעברת חיסונים למדינות זרות עד שהנושא ייבחן משפטית, וביקש את חוות דעת היועץ המשפטי לממשלה בנושא.
בשנת 2004 גדל היצוא מישראל לגואטמלה ב-88%.
הייצוא כלל, בין היתר, ציוד תקשורת, מכונות וכימיקלים.
נכון ל-2005, פעלו בגואטמלה 134 חברות ישראליות בתחומים שונים, כגון: כבישים, תחנות כוח, תשומות לחקלאות מתקדמת ועוד.
אחת מהחברות, אוֹרְמָת טכנולוגיות, מפעילה תחנת כוח גאותרמית באָמאטיטלאן , שבמחוז גואטמלה, המספקת חשמל לכפרים הסמוכים.
בספטמבר 2018 הודיע אסיקלו ויאדרס, שר הכלכלה של גואטמלה, על כוונתו לחתום על הסכם כלכלי חלקי עם ישראל בו יוסרו מכסים על סחורות מסוימות בין המדינות.
כך הודיע סגנו, חוסה רודולפו דוהרטי, שביקר באופן אישי בישראל במסגרת סבב ביקוריו ביבשת אסיה.
חתימת ההסכם, תהווה שלב ביניים במשא ומתן על חתימת הסכם סחר חופשי.
שיתוף הפעולה הצבאי בין שתי המדינות החל ב-1971 והגיע לשיאו ב-1977. בשנת 1975 נמסרו 11 מטוסי ערבה לגואטמלה על ידי ישראל, וזאת בנוסף לציוד ביטחוני מסוגים שונים, כגון נשק קל וכלי תחבורה צבאיים, שנמסרו גם בהמשך.
בשנת 1977, הוסכם על מכירת 10 מטוסי ערבה נוספים לגואטמלה, אשר נמסרו במהלך אותה שנה וב-1978.
בנובמבר 2013 הוחלט על ידי ממשלת גואטמלה, לחדש את חימושה של המשטרה הלאומית המקומית, על ידי רכישת כלי נשק מתעשיות נשק לישראל, ושתי חברות נוספות מאיטליה ומאוסטריה.
באפריל 2014 דווח על כך, שהתקיימו מגעים בין חיל האוויר של גואטמלה לבין התעשייה האווירית לישראל לצורך שדרוג אפשרי של מטוסי הערבה ומטוסים נוספים, המצויים ברשות גואטמלה.
יחסי גבון–ישראל הם היחסים הדיפלומטים בין מדינת ישראל והרפובליקה הגבונית.
היחסים בין ישראל לבין גבון כוננו באוקטובר 1960, זמן קצר לאחר שגבון הכריזה על עצמאותה.
עם כינון היחסים הגיעה קבוצה של סטודנטים ללימודים בישראל.
במרץ 1962 שגריר גבון הראשון בישראל הגיש את כתב האמנתו לנשיא המדינה והיא פתחה שגרירות בירושלים.
במאי 1962 נשיא גבון, לאון מ'בה, הגיע לביקור ממלכתי בן 10 ימים בישראל, בלוויית שרי החוץ והכלכלה של ארצו.
במסגרת הביקור נחתם הסכם לשיתוף פעולה טכני ואמנת ידידות.
במהלך הביקור מסר לנשיא המדינה מתנה, שן פיל באורך שני מטר.
במרץ 1965 מינתה ישראל את שמעון אבימור כשגריר בגבון.
בינואר 1967 הגיע שר החוץ של גבון לביקור בישראל.
ביוני 1970 באה רעיית נשיא גבון לביקור בישראל, אך לוח הזמנים של ראש הממשלה גולדה מאיר לא אפשר לה להיפגש איתה, בתגובה החזירה גבון את שגרירה מישראל, בגלל "פגיעה בכבוד" אשת הנשיא.
בפברואר 1973 הגיע שוב שר החוץ של גבון לביקור בישראל, בכדי לדון ביצוא נפט לישראל.
ב-30 באוקטובר 1973 לאחר מלחמת יום כיפור, ולאחר שישראל התעלמה מהחלטה 242 והחלטה 339 של האו"ם, ניתקה גבון את היחסים עם ישראל.
בתקופת ניתוק היחסים כיהן בגבון כשגריר ישראל צבי טנא.
ב-29 בספטמבר 1993 כוננו היחסים מחדש, בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו ושיפור המצב המדיני.
ב-29 בנובמבר 2012, תמכה גבון בהחלטה בהחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, על קבלת פלסטין כחברה ה-194 באו"ם.
בשנת 2016 בנק הפועלים ובנק מזרחי טפחות מימנו פרויקט להקת הקמת רשת חשמל בגבון בעלות של 260 מיליון שקל.
ב-21 בדצמבר 2017 תמכה גבון בהחלטה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות השוללת את ההכרה האמריקאית בירושלים כבירת ישראל.
יחסי גואטמלה–הודו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת גואטמלה לבין הרפובליקה של הודו.
היחסים הדיפלומטיים בין גואטמלה להודו כוננו רשמית בשנת 1972. ביוני 2007, שר המדינה לענייני חוץ, שרי אנאנד שארמה, ביקר בגואטמלה, ביקור זה הביקור הראשון של שר הודי בגואטמלה.
לאחר הביקור, שתי הממשלות החליטו לפתוח את שגרירויותיהן אחת אצל השנייה.
הודו פתחה את שגרירותה בגואטמלה סיטי ב-29 באפריל 2011 וגואטמלה פתחה את שגרירותה בניו דלהי ב-9 באפריל 2013. שתי המדינות הן מגדולות יצרניות התבלינים בעולם, ומשום כך קיימת תחרות אינטנסיבית בין המדינות, שמכונה בידי מומחים רבים כ"מלחמת התבלינים".
הסכם בדבר הסחר ושיתוף הפעולה הכלכלי - 1981
הסכם בדבר ביטול דרישות ויזה למחזיקי דרכונים דיפלומטיים רשמיים - מאי 2015
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מגואטמלה להודו הגיעה לסך 23.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה חולצות לנשים, אגוזי מוסקט, זרעים, קפה, עץ קשה, שמן דקלים, נייר ממוחזר, גרוטאות ברזל אלומיניום ופסולת, מעגלים משולבים, שוקולד ועוד.
באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לגואטמלה הגיעה לסך 281 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אופנועים, מכוניות, משאיות, תרופות, בגדי כותנה, אגוזים, גלגלי גומי, מוצרי פלסטיק, פלפל, תבלינים ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מגואטמלה להודו הגיעה לסך 12.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אפר, נייר ממוחזר, מקליטי וידאו, זרעים, מקררים, אגוזי מוסקט, בגדים משומשים, חולצות ועוד.
באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לגואטמלה הגיעה לסך 291 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אופנועים, מכוניות, בגדי כותנה, תרופות, וזלין ועוד.
הודו מיוצגת בגואטמלה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בגואטמלה סיטי.
גואטמלה מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה כללית במומבאי וכן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.
יחסי גבון–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין גבון לצ'ילה כוננו באופן רשמי בספטמבר 1978.
בשנת 1984 פתחה צ'ילה שגרירות בליברוויל, בירת גבון, זו פעלה עד 1989.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגבון אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא אשרה אלקטרונית (eVisa).
לעומת זאת, אזרחי גבון שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת בגבון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
גבון אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
גבון האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.
יחסי גבון–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
הרפובליקה הגבונית והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי "היחסים שבין גבון לשווייץ הם יחסים טובים וידידותיים ואף על פי כן הם אינם יחסים מפותחים".
בתחילת המאה העשרים, התרחש גל הגירה קטן של אזרחים שווייצרים לגבון על מנת לעבוד בתעשיית חטיבת העצים, במסחר או בבית החולים של אלברט שווייצר בעיר לאמברנה.
שווייץ הכירה בעצמאותה של הקולוניה הצרפתית לשעבר בשנת 1960 ובהפיכתה לרפובליקה נשיאותית בשנת 1961. עד תחילת שנות השבעים של המאה העשרים שיתוף הפעולה שבין שווייץ לגבון היה חלק מההסכמים שבין שווייץ לצרפת.
בשנת 1972 שווייץ וגבון ניסחו הסכם דו-צדדי בנושאי הסחר, ההגנה על השקעות ושיתוף פעולה טכנולוגי ומדעי.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2015 התגוררו בגבון ארבעים ושלושה אזרחים שווייצרים.
גבון אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
גבון האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על שווייץ.
שווייץ אינה מיוצגת בגבון בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת בגבון בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בליברוויל, בירת המדינה.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבקינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, על גבון.
יחסי גאנה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
רפובליקת גאנה והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי "היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים וארוכי טווח".
שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של גאנה ב-6 במרץ 1957, אותו היום בו הוכרזה העצמאות.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר שלוש שנים של מגעים דיפלומטיים בלתי רשמיים, ב-1960.
ההשפעה השווייצרית בגאנה היא עתיקה יותר, החל משנת 1828 מיסיונרים שווייצרים מבזל התיישבו בגאנה שנקראה אז "חוף הזהב".
המיסיונרים מבזל השפיעו רבות על הכנסייה של גאנה, על בתי הספר בה ועל בתי החולים בה.
המיסיונרים היו גם אחראיים להבאת הקקאו לגאנה ובשנת 2018 היו 47 אחוזים מהקקאו המשמש לייצור שוקולד תוצרת גאנה.
בשנת 2017, נשיא גאנה ננה אקופו-אדו נפגש עם נשיאת שווייץ שביקרה באקרה במסגרת ביקור רשמי, דוריס לויטהרד.
מוקדם יותר באותה השנה, נשיא גאנה והיועץ הפדרלי של שווייץ נפגשו במהלך פורום בינלאומי.
שווייץ וגאנה חתמו על מספר הסכמים בילטרליים: ב-1991 חתמו על הסכם הגנה וקידום השקעות הדדיות, ביולי 2008 חתמו על אמנה למניעת כפל מס ובאוגוסט 2010 חתמו על הסכם בנושא נתיבים אוויריים.
בשנת 2015 חתמו שתי המדינות על מזכר הבנות.
השגרירות השווייצרית בגאנה אחראית על מספר גדול של פרויקטים במדינה בעיקר בתחומי התרבות.
גאנה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
שווייץ מיוצגת בגאנה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באקרה, בירת המדינה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בגאנה שלוש מאות חמישים וחמישה אזרחים שווייצרים.
יחסי גואטמלה–ירדן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גואטמלה לבין הממלכה הירדנית ההאשמית.
בין רפובליקת גואטמלה לבין הממלכה הירדנית ההאשמית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-31 בינואר 1990.
ב-21 באפריל 2015 ביקר עלי בן חוסיין, נסיך ירדן בגואטמלה לראשונה כחלק מתעמולת הבחירות שלו לנשיאות פיפ"א (הנ"ל הוא יושב ראש התאחדות הכדורגל הירדנית).
סגן שר החוץ הגואטמלי, רודריגו ויילמאן, קיבל את פניו בכניסה למדינה יחד עם מפקדי חיל האוויר של המדינה.
ב-8 ביולי 2016, השגריר הירדני למקסיקו שאמון גם על גואטמלה, איברהים עוביידאת, הציג את כתב האמנתו לנשיא ג'ימי מוראלס.
השגריר והנשיא הביעו תקווה שניהם להתפתחות המסחר בין ירדן וגואטמלה, ושר החוץ בגואטמלה העריך את היציבות הפוליטית במדינה ואת תפקיד הגישור שירדן ממלאת בסכסוך בין ישראל לרשות הפלסטינית.
השר הביע דברי הערכה גם כלפי כל ההנהגה האזורית, וזאת למרות המלחמה הפנימית בסוריה והמלחמה נגד המדינה האסלאמית.
גואטמלה אינה מיוצגת בירדן בדרג השגרירות.
גואטמלה מיוצגת בירדן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעמאן, בירת המדינה.
גואטמלה האמינה את שגרירותה שבקהיר, בירת מצרים, על ירדן.
ירדן אינה מיוצגת בגואטמלה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ירדן האמינה את שגרירותה שבמקסיקו סיטי, בירת מקסיקו הסמוכה, על גואטמלה.
יחסי גאנה–דנמרק הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לגאנה.
היחסים בין המדינות החלו ב-1660, אז דנים התיישבו בחוף הזהב.
היחסים הדו-צדדיים מתוארים כחמים וחזקים.
דנמרק סייעה לגאנה בפיתוח מאז 1958.
בשנת 2007 היצוא הדני לגאנה הסתכם ב-108 מיליון קרונה דנית, ואילו הייצוא של גאנה לדנמרק הסתכם בכ-210 מיליון קרונה דנית.
משנת 1958 סייעה דנמרק לגאנה בפיתוח.
סיוע הפיתוח נפסק בסוף שנות ה-70 עד 1983. גאנה נבחרה לתוכנית הסיוע הדנית בשנת 1990. דנמרק מסייעת לגאנה בפיתוח כלכלי, שלום ויציבות, בריאות, תחבורה, תמיכה במגזר הפרטי ובמאבק בעוני.
דנמרק מחזיקה בגאנה שגרירות באקרה ואילו גאנה מחזיקה שגרירות בקופנהגן.
יחסי גאנה–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין גאנה ורוסיה.
רוסיה מחזיקה בגאנה שגרירות באקרה, ואילו גאנה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
היחסים עדיין ידידותיים מאוד וקרובים.
הקשרים בין המדינות חוו צמיחה דינאמית במיוחד בתקופת כהונתו של הנשיא הראשון של גאנה קוואמה נקרומה ששלט בין השנים 1957–1966. בשנת 1997 ביקרה משלחת גאנה באספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית.
בשנת 2003, ביקרה משלחת הדומא הממלכתית של הפדרציה הרוסית בראשות סגן יו"ר אנה צ'ילינגרובים.
בשנת 2004, אירחה הפדרציה הרוסית, משלחת של הפרלמנט של גאנה.
רוסיה וגאנה משתפות פעולה באופן פעיל באו"ם וארגונים בינלאומיים אחרים.
בפברואר 2004 ניהל סגן שר החוץ של הפדרציה הרוסית אלכסנדר סלטנוב שיחה עם שרת החוץ של גאנה ננה אקופו-אדו.
באוקטובר 2004 ביקר בגאנה סגן שר החוץ של הפדרציה הרוסית יורי פדוטוב.
ביוני 2007, "בשוליים" של פסגת קבוצת השמונה התקיימה פגישה קצרה בין ולדימיר פוטין לנשיא גאנה ג'ון קופור.
בשנת 2008 אמר שגריר רוסיה בגאנה כי הוא ישמח לקבל סיוע מממשלת רוסיה לקיים את המאבק נגד יתושים וזיהום סביבתי, אשר "יוערך מאוד" מכיוון שהם הבעיות הגדולות העומדות בפני גאנה.
בספטמבר 2009 בניו יורק במהלך ארוחת בוקר מטעם מזכ"ל האו"ם באן קי מון, הזמין נשיא גאנה ג'ון אטא מילס את נשיא רוסיה מדבדב לגאנה בביקור רשמי.
בתורו, נשיא רוסיה הזמין גם את נשיא גאנה לביקור רשמי במוסקבה.
בפברואר 2010 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב שלח אל נשיא גאנה, ג'ון אטה מילס, הודעה מפורטת בנושאי שיתוף הפעולה הדו-צדדי, במיוחד בייצור פחמימנים.
היקף הסחר של רוסיה-גאנה בשנת 2010 הסתכם ב-146 מיליון דולר (היצוא - 28 מיליון דולר - ייצור מתכות ברזל ובלתי ברזליות, דשן, נייר.
והיבוא - בעיקר פולי קקאו, כמו גם עפרות מנגן ועץ טרופי - 118 מיליון דולר).
במאי 2003 הוקמה לשכת המסחר גאנה-רוסיה.
גאנה מעוניינת למשוך השקעות רוסיות בתחומי הובלה, אנרגיה, חקלאות, כרייה.
הצד הרוסי ממשיך לסייע לגאנה בהכשרת כוח אדם לאומי.
במוסדות ההשכלה הגבוהה במדינה ישנם בסך הכל למעלה מ-2,800 אנשי מקצוע גאנים משכילים.
יחסי גאנה–דרום אפריקה הם היחסים ההיסטוריים והעכשוויים של רפובליקת גאנה ורפובליקת דרום אפריקה.
שתי המדינות הן מושבות בריטיות לשעבר וחברות באיחוד האפריקני וחבר העמים הבריטי.
לאחר סיום משטר האפרטהייד בדרום אפריקה בשנת 1994 והבחירות הדמוקרטיות הראשונות בגאנה בשנת 1992, גדל המסחר בהרחבה עם כינון יחסים דו-צדדיים.
בשנת 2005, המכון לדרום אפריקה לעניינים בינלאומיים דיווח כי המשקיעים בדרום אפריקה כינו את גאנה "מגדלור של תקווה" במערב אפריקה והיקף הסחר בין שתי הכלכלות הלך וגדל בהרבה.
יחסי גואטמלה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת גואטמלה לבין יפן.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בפברואר 1935.
בשנת 2017, שוויו של הייצוא היפני לגואטמלה עמד על 26.9 מיליארד ין וכלל בעיקר ברזל, מכוניות, חלקי רכב, ומכונות.
באותה השנה, הייבוא היפני מגואטמלה עמד על 15.3 מיליארד ין וכלל בעיקר קפה, משאות חריפים ובננות.
2001 – נשיא גואטמלה לשעבר, אלפונסו פורטיו.
2005 – נשיא גואטמלה לשעבר, אוסקר ברשה.
2019 – שרת החוץ של גואטמלה, סנדרה חובל.
1997 – מסהיטו, נסיך היטאצ'י ובת זוגו.
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2019 התגוררו בגואטמלה 379 אזרחי יפן.
גואטמלה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
גואטמלה מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיו שהיא מחזיקה בערים סאפורו, יוקוהמה וקיוטו.
יפן מיוצגת בגואטמלה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בגואטמלה סיטי, בירת המדינה.
יחסי גבון–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין יפן.
בין הרפובליקה הגבונית לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
הרפובליקה הגבונית ויפן כוננו את יחסיהן ב-17 באוגוסט 1960, עם הכרת יפן בעצמאותה של גבון מצרפת.
גבון כוננה את שגרירותה בטוקיו בשנת 1968.
עומאר בונגו, נשיא גבון (2008)
יפן מיוצגת בגבון בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בליברוויל, בירת המדינה.
גבון מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יחסי גאנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לבין יפן.
רפובליקת גאנה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים שבין גאנה ליפן כוננו ב-6 במרץ 1957, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של גאנה.
ג'ון דרמאני מהאמה, נשיא גאנה (2016)
ג'וניצ'ירו קואיזומי, ראש ממשלת יפן (2006)
גאנה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
גאנה מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית אחת שהיא מחזיקה בעיר פוקואוקה.
יפן מיוצגת בגאנה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באקרה, בירת המדינה.
יחסי גבון–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה העממית של סין.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו רשמית ב-20 באפריל 1974.
בין השנים 2000–2011 הוקמו בגבון עשרים וחמישה פרויקטים רשמיים במימון של ממשלת סין.
במסגרת הפרויקטים הוקמו הסכר "גרנד פובארה" ב-2008 ו"אצטדיון הידידות" של גבון.
גבון הייתה חלק מ-53 המדינות אשר תמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג שהועבר באו"ם ביוני 2020.
גבון מיוצגת בסין בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
סין מיוצגת בגבון בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בליברוויל, בירת המדינה.
יחסי גאנה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וגאנה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-6 באוקטובר 1961, המועד שבו שרי החוץ של שתי המדינות נפגשו במטה האו"ם בניו יורק חתמו על הסכם מדיני.
באוגוסט 2013 מינתה צ'ילה את ריקרדו אלן לשגריר התושב הראשון בגאנה, בהיותה הנציגות הדיפלומטית הצ'יליאנית הראשונה שהוקמה במערב אפריקה.
הנציגות הדיפלומטית הצ'יליאנית פועלת בשטחי שגרירות קולומביה בגאנה, על פי הסכם לשיתוף משלחות בחו"ל שנחתמו במסגרת הברית הפסיפית.
ביולי 2012 ביקר מזכ"ל יחסי החוץ הצ'יליאני, פרננדו שמידט אריסטיה באקרה, שם הודיע על פתיחת שגרירות צ'ילה.
יחד עם מקבילו הגנאי, הם דנו בתחומי שיתוף פעולה אפשריים, כולל סחר, השקעות, כרייה ופחמימנים.
בפברואר 2014 ערכה שרת החוץ והשילוב האזורי בגאנה, חנה טטה, ביקור רשמי בצ'ילה.
לאחר שנפגשה עם מקבילה הצ'יליאני, אלפרדו מורנו צ'ארם, הם ניסו לחזק את הקשרים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין שתי המדינות ולעודד שיתוף פעולה בין המגינות.
כמו כן, במהלך הביקור האמור נחתם מזכר הבנות להקמת מנגנון להתייעצויות פוליטיות בין שתי המדינות.
גאנה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
צ'ילה מחזיקה בגאנה שגרירות בגאנה.
יחסי גאנה–מלזיה הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין גאנה ומלזיה.
לגאנה נציבות עליונה בקואלה לומפור, ולמלזיה נציבות עליונה באקרה.
גם הפדרציה של מלאיה (כיום מלזיה) וגם גאנה השיגו עצמאות בשנת 1957 והיו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית, אך ההבדל ההתפתחותי בין שתי המדינות מעיד על הבדל במדיניות כפי שנצפה על ידי כמה חוקרים גנאים.
שני מסמכים נחתמו על ידי שתי המדינות במטרה להגביר את שיתוף הפעולה הכלכלי כמו קידום והגנה על השקעות.
כמה מאנשי מקצוע בתחום הבנייה הגנאים ביקרו במלזיה כדי ללמוד עוד על תקנות, בריאות ובטיחות, הוצאת היתרים, נוהלי תכנון, רכש ופיתוח תשתיות.
מועצה עסקית גאנה-מלזיה הוקמה גם היא כדי להגביר את ההזדמנויות הכלכליות בגאנה.
יחסי גבון–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הפדרציה הרוסית לרפובליקה הגבונית.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם גבון ב-15 באוקטובר 1973.
ב-13 ביולי 2018 נפגש נשיא גבון עלי בונגו עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וסיכם עמו על סיוע הדדי בפתרון המשבר ב, כמו גם על הרחבת יחסי הסחר בין המדינות.
בשנת 2017 הוכפל הסחר בין המדינות.
באוקטובר אותה שנה חתמה ענקית הנפט הרוסית רוסנפט על פרוטוקול הבנות עם משרד הנפט והפחמימנים של גבון.
ביוני 2017 חתמו זרובז'נפט הרוסית וחברת הנפט בגבון על מזכר הבנות - הסכם מסגרת בנושא היבטים מרכזיים של שיתוף פעולה, כולל חיפושים משותפים של מאגרים ובניית מתקני נפט וגז טבעי בגבון.
גבון מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
רוסיה מחזיקה בגבון שגרירות בליברוויל.
יחסי גואטמלה–גרמניה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין גואטמלה לגרמניה.
היחסים המדיניים בין גואטמלה וגרמניה כוננו בשנת 1887. במהלך מלחמת העולם השנייה נותקו היחסים בין המדינות, לאזרחי גרמניה בגואטמלה נשלחו למחנות מעצר.
במהלך המלחמה, בלחץ ארצות הברית, גורשו רבים מהם למחנות ריכוז בארצות הברית ונושלו מנכסיהם.
שתי המדינות מקיימות יחסים טובים ואינטנסיביים בתחומים הפוליטיים, התרבותיים והכלכליים, כמו גם בשיתופי פעולה לפיתוח.
גרמניה והגרמנים נהנים ממוניטין טוב בגואטמלה, כאשר יותר מ-4,000 אזרחים גרמנים וגואטמלים רבים ממוצא גרמני במדינה עדיין ממלאים חלק חשוב.
המסחר בין גואטמלה לגרמניה הסתכם ב-407 מיליון אירו בשנת 2019 (הייצוא הגרמני לגואטמלה כ-284 מיליון אירו; יבוא גרמניה מגואטמלה כ-112.6 מיליון אירו).
הסכם הגנת השקעות נכנס לתוקף באוקטובר 2006.
לשכת התעשייה והמסחר הגרמנית-גואטמלית מונה כ-150 חברים והיא ממלאת תפקיד מרכזי בקידום היחסים הכלכליים הדו-צדדיים.
שיתוף פעולה בפיתוח דו-צדדי מתמקד בממשל דמוקרטי, בחינוך, בהגנת הסביבה ובהתאמה לשינויי האקלים.
בנוסף, גרמניה מעניקה תמיכה בתחומי המדיניות הפיסקלית ומניעת אלימות.
לארגונים KfW ו-GIZ יש משרדים בגואטמלה.
חברות אזרחיות גרמניות רבות מיישמים פרויקטים של פיתוח בגואטמלה, בעיקר באזורים המאוכלסים בעיקר על ידי ילידים.
סטודנטים רבים מעוניינים ללמוד בגרמניה, בין השאר בזכות המספר הגדול יחסית של גואטמלים ממוצא גרמני.
שירות החליפין האקדמי הגרמני (DAAD) מעניק מלגות לימודים לסטודנטים בגואטמלה.
גואטמלה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין.
גרמניה מחזיקה בגואטמלה שגרירות בגואטמלה סיטי.
יחסי גואטמלה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין גואטמלה לבין הממלכה המאוחדת.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1834. כיום, שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים, ופועלות לקידום תיירות, סחר, השקעות, חילופי תרבויות ושיתוף פעולה בין המדינות.
גואטמלה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון.
בריטניה מחזיקה בגואטמלה שגרירות בגואטמלה סיטי.
יחסי גבון–צרפת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין צרפת לגבון - היחסים התאפיינו ב"מקרה קיצוני ...
של נאו קולוניאליזם" של צרפת.
צרפת באה לראשונה במגע עם אנשים מגבון כאשר צרפת חתמה על חוזי הגנה עם ראשי שבטים מקומיים ב-1839 וב-1841. צרפת תבעה רשמית את גבון בשנת 1885 כחלק מהמרוץ לאפריקה.
הממשל על ידי צרפת החל בשנת 1903, ובשנת 1910, גבון הפכה לחלק מהפדרציה החדשה של אפריקה המשוונית הצרפתית.
גבון החזיקה מעמד במסגרת הפדרציה הקולוניאלית עד 1959. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחזקה גבון בידי כוחות צרפת של וישי מיוני עד נובמבר 1940, אך בעקבות הקרב על גבון המושבה נשלטה על ידי כוחות צרפת החופשית.
באוגוסט 1960 קיבלה גבון עצמאות מצרפת יחד עם שאר השטחים של אפריקה המשוונית הצרפתית לשעבר.
מאז העצמאות, גבון הייתה "אחת מבעלות הברית הקרובות ביותר של צרפת באפריקה".
במהלך שנות ה-60 גבון הייתה המקור היחיד של אורניום בצרפת, ועל כן הממשלה הצרפתית ראתה ביחסיה עם גבון קריטיים לכוח ההרתעה הגרעינית שלה.
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 ממשלת צרפת גם קבעה יעד מדיניות של "עצמאות אנרגיה" אולם עם אובדן שליטתה באלג'יריה הצרפתית היא הסתמכה במידה רבה על גבון לצורכי הנפט שלה.
בפברואר 1964 כוחות צרפתיים סייעו להפלת המשטר בגבון במהלך הפיכת גבון ב-1964 ואזרחי צרפת הפיצו שמועות על מעורבות אמריקאית בהפיכה שהובילה להתקפות על שגרירות ארצות הברית בליברוויל.
עומר בונגו שלט בגבון משנת 1967 ועד מותו בשנת 2009 ואיפשר מעורבות צבאית, פוליטית וכלכלית צרפתית ענפה בגבון.
אלף, חברת הנפט הלאומית הצרפתית, ניהלה עסקים נרחבים עם משטרו של בונגו וגבון שימשה נקודת סיום צבאית לפעולות צבאיות בחסות צרפת ברחבי אפריקה.
נכון לשנת 2008 כ-10,000 אזרחים צרפתים גרים ועובדים בגבון, בעוד שגדוד הנחתים ה-6 של הצבא הצרפתי מוצב שם גם כן.
כשנשיא גבון עומר בונגו נפטר ב-7 ביוני 2009, ניקולא סרקוזי וז'אק שיראק היו ראשי המדינה המערביים היחידים שהשתתפו בהלווייתו.
בנו של עומר בונגו, עלי בונגו אונדימבה, תפס את השלטון בעקבות מות אביו.
עלי בונגו החזיק בשלטון לאחר בחירות 2016 למרות טענות נרחבות על הונאת מצביעים, כולל מצד גורמי משרד החוץ הצרפתי.
צרפת מחזיקה בגבון שגרירות בליברוויל.
גבון מחזיקה בצרפת שגרירות פריז.
יחסי גבון–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גבון וספרד.
ניתן לתאר את היחסים דו-צדדיים כלבביים וללא נקודות חיכוך בין שתי המדינות.
ספרד מחזיקה שגרירות בליברוויל מאז 1962. היחסים הפוליטיים אמנם טובים, אך באופן מסורתי הם סבלו מהיעדר ביקורים בדרך זו או אחרת המעניקים דינמיות ונראות רבה יותר ליחסים הדו-צדדיים.
הדימוי שספרד מקרינה בגבון הוא חיובי באופן כללי; ספרד אינה נתפסת באמונתם הקולקטיבית של אזרחי גבון כמדינה קולוניאלית, והחברה הגבונית מעריכה את ההתקדמות הדמוקרטית והכלכלית מאז המעבר לדמוקרטיה, הנחשבת כדוגמה שיש לקחת בחשבון.
באופן מסורתי מאזן הסחר עם גבון היה לרית ספרד (452 מיליון אירו בשנת 2013, 294 מיליון בשנת 2014 ו-367 מיליון בשנת 2015).
בשנים 2014 ו-2015 ירד ערך היבוא הספרדי מגבון באופן משמעותי כתוצאה, במידה רבה, מירידת מחיר הנפט שחוו באותן שנים.
בשל מעמדה כמדינה עם הכנסה בינונית, גבון אינה כלולה במסגרת תוכניות שיתוף פעולה של AECID, אך היא נהנתה מתוכנית המלגות עד שנת 2011 - השנה האחרונה בה נבחרו סטודנטים מגבון (ארבעה).
קיים עניין רב בלימוד ספרדית, המתבטא במספר הגבוה של הסטודנטים הגבוניים הלומדים ספרדית כשפה זרה במערכת החינוך הלאומית, הן בתיכון והן באוניברסיטה.
ה-ENS שולח מדי שנה לאוניברסיטת סלמנקה קבוצת סטודנטים - בין 20 ל-35 - במסגרת תוכנית הוראה להכשרת מורים פעילים לספרדית מאז סוף שנות ה-80.
גבון מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה ובבילבאו.
ספרד מחזיקה בגבון שגרירות בליברוויל.
יחסי גבון–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
היחסים בין המדינות הם ידידותיים ונקיים ממתחים, אך עדיין יש להם פוטנציאל להתפתחות, במיוחד בתחום הכלכלי והסביבתי.
בשל עושר המשאבים הטבעיים שלה, גבון מסווגת כמדינה עם הכנסה בינונית, ולכן כבר לא נהנית משיתוף פעולה פיתוח דו-צדדי גרמני.
שתי המדינות נהנות משיתוף פעולה טוב בארגונים בינלאומיים.
לדוגמה, גרמניה וגבון הציעו ב החלטת הצעה מוצלחת ביותר על המאבק נגד הציד במרכז אפריקה ועל הסחר הבלתי חוקי בבעלי חיים בשנת 2015.
בשנת 2017, הנשיא עלי בונגו אונדימבה פגש את נשיא גרמניה פרנק ולטר שטיינמאייר בבון במהלך ועידת האקלים של האו"ם (COP23).
שיתוף פעולה במדע ובמחקר הוא עמוד התווך של היחסים הדו צדדיים.
מכון המחקר הגבוני CERMEL, הנמצא בניהול גרמני ובמימון גרמניה, מבצע עבודות מחקר חלוציות מוכרות בינלאומיות בנושא חיסונים כנגד מחלות טרופיות כמו מלריה, אבולה ושחפת.
יחסי התרבות הדו-צדדיים מפותחים, אף על פי שלא קיים מכון גתה בליברוויל.
קידום השפה הגרמנית הוא בראש סדר העדיפויות, וכ-5,000 אנשים לומדים גרמנית ב-27 בתי ספר.
בשנת 2010 הוקמה מחלקה גרמנית באוניברסיטת עומר בונגו בליברוויל.
כעת לומדים יותר מ-100 סטודנטים לחוג באוניברסיטה הממלכתית.
בנוסף, קיימות שתי שותפויות להשכלה גבוהה והחלפה אינטנסיבית של סטודנטים ומדענים.
מאז 1982 העניקה ממשלת גבון מלגות המאפשרות לסטודנטים ללמוד בגרמניה, שם הם עוסקים בעיקר בתחומים מדעיים.
ישנם כ-200 צעירים גבונים הלומדים בגרמניה.
יחסי גבון–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הממלכה המאוחדת.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1960, זמן קצר לאחר שכבון קיבלה את עצמאותה מצרפת.
ב-22 במרץ 2011 נפגשו שר החוץ הבריטי ויליאם הייג וסגן ראש הממשלה ניק קלג עם נשיא גבון עלי בונגו, ודנו בשיפור יחסי בריטניה–גבון, במיוחד באמצעות קשרים מסחריים מוגברים בין שתי המדינות.
הם דיברו גם על המשך שיתוף הפעולה של בריטניה עם גבון בענייני מועצת הביטחון של האו"ם, כולל אימוץ החלטה 1973 על לוב והמצב הנוכחי בחוף השנהב.
לאחר הפגישה נאם שר החוץ בנאום על המצב באפריקה בפסגת הטיימס להזדמנויות עסקיות באפריקה.
גבון מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון.
בריטניה מיוצגת בגבון באמצעות שגרירותה ביאונדה, קמרון.
יחסי גאנה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גאנה וספרד.
ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של גאנה ב-10 בנובמבר 1967. מאז, היחסים בין שתי המדינות היו לבביים.
בשנים האחרונות ניתן לראות עלייה בעניין ההדדי, ובשנת 2004 פתחה גאנה שגרירות במדריד.
בשנת 2008 פתחה ספרד את המשרד הכלכלי והמסחרי באקרה.
היחסים הדו-צדדיים מבוססים על התדמית הטובה שיש לספרד בגאנה, והדאגה של מדיניות החוץ הספרדית להגביר את הנוכחות היעילה של ספרד באפריקה, ובמיוחד במערב אפריקה.
היחסים הכלכליים בין המדינות החלו לצבור חשיבות בשנת 2011 הן בהשקעות והן במסחר, בין אם של מוצרים או שירותים.
גאנה מושכת יותר ויותר תשומת לב מצד חברות ספרדיות.
באופן מסורתי גאנה לא הייתה מדינה בראש סדר העדיפויות לשיתוף פעולה ספרדי, והיא אינה רשומה ככזו בתוכנית האב (2012–2016).
לכן, שיתוף פעולה ספרדי דו-צדדי הוא מועט.
עם זאת, תוכנית המתאר האמורה מציינת כי "מערב אפריקה תיחשב לאזור עדיפות לשיתוף פעולה ספרדי", אשר "תשיק תוכנית שיתוף פעולה אזורית, המוקנית במבנה, עם צד רב-צדדי (ECOWAS) וצד דו-צדדי" וכי "מנגנונים יאפשרו למדינות להפיק את המרב מהכספים הרב-צדדיים שהוקצו לאזור".
גאנה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד, וקונסוליה בברצלונה.
ספרד מחזיקה בגאנה שגרירות באקרה.
יחסי גאנה–גרמניה הם יחסי החוץ בין רפובליקת גאנה והרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
גרמניה וגאנה מקיימות יחסים פוליטיים הדוקים ואינטנסיביים.
גאנה היא שותפה מרכזית עבור גרמניה במערב אפריקה, כפי שממחיש לא פחות מכך הכללתה של גאנה ביוזמת G20 קומפקט עם אפריקה בראשות נשיא G20 הגרמני בשנת 2017 ובסיומה של רפורמה דו-צדדית ושותפות השקעות באותה השנה.
הביקורים הממלכתיים של נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר בגאנה בדצמבר 2017 ושל קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל באוגוסט 2018 היו נקודות שיא ביחסי גרמניה וגאנה.
מאז כניסתה לתפקיד נפגשה נשיאת גאנה, ננה אקופו-אדדו, ארבע פעמים עם הקנצלרית אנגלה מרקל: ביוני 2017 לרגל ועידת G20 באפריקה בברלין, בפברואר 2018 בביקור רשמי בגרמניה להשתתפות בכנסים כלכליים בדורטמונד ובברלין, בסתיו 2018 לכנס סקירת CwA הראשון, ושוב בנובמבר 2019 לקראת פסגת ה-CwA השנייה בברלין.
מגוון רחב של מוסדות גרמניים וארגוני תיווך פעילים בגאנה.
ארגונים עסקיים גרמנים פעילים באקרה מאז 2011 באמצעות משרד צירים לתעשייה ומסחר גרמני.
משרד סחר והשקעה גרמניה (GTAI) קיים גם הוא באקרה מאז תחילת 2014.
גאנה היא מדינה מועדפת לשיתוף פעולה פיתוח דו-צדדי גרמני.
מאז 2008. בנוסף, DW Akademie וקרן בנקי החיסכון לשיתוף פעולה בינלאומי עוסקות בשיתופי פעולה עם גאנה.
ארגונים המזוהים עם הכנסייה (כגון MISEREOR ו-Bread for the World - Service Development Protestant) פעילים בתחומים כולל פיתוח כפרי והכשרה מקצועית.
הכנסייה האוונגליסטית בגרמניה (EKD) שלחה כומר לקהילה דוברת הגרמנית בגאנה בשנת 2017, לאחר שהתפקיד היה פנוי תקופה ארוכה יותר.
כחלק מפעולות שמירת שלום ומניעת משברים, גרמניה עוסקת במאמצים לפתח ולייצב מבני ביטחון אזוריים, למשל באמצעות עבודתו של המרכז להכשרת שלום (KIPI), שהוקם בשנת 2004 עם תמיכה משמעותית מגרמניה.
גרמניה מסייעת ל-KAIPTC להכשיר כוחות למשימות שלום מטעם האו"ם, האיחוד האפריקאי (AU) והקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS), כמו גם אנשי משטרה ואזרחים לפריסה במצבים לאחר סכסוך.
גרמניה גם מינתה יועץ משטרתי גרמני ויועץ צבאי גרמני שיסייע בפעילות זו.
בנוסף, גרמניה מספקת באמצעות תוכנית הסיוע לציוד קבוצת ייעוץ טכני של הכוחות המזוינים הפדרליים שתסייע לגאנה לבנות גדוד הנדסה לכוח התגובה המהיר המתוכנן של AU ו-ECOWAS.
גרמניה תורמת ציוד גם לארבעת מרכזי התיאום הימיים הרב-לאומיים של ECOWAS (MMCC) הממוקמים על מפרץ גינאה, אחד מהם ממוקם באקרה.
גאנה היא אחת השותפות החשובות ביותר של גרמניה באפריקה שמדרום לסהרה.
הסחר הבילטרלי של גאנה עם גרמניה הסתכם בשנת 2018 ב-628 מיליון אירו, המהווה גידול של כ-30% לעומת שנת 2017. גרמניה ייצאה סחורות בשווי 231 מיליון אירו לגאנה בשנת 2018, בעוד שהיא מייבאת סחורות בשווי 394 מיליון אירו.
ממשלת גאנה מבקשת לעורר את כלכלת המדינה, בייחוד באמצעות חיזוק המגזר הפרטי, תוך מטרתה לפרק חסמים קיימים להשקעות זרות.
גאנה חברה בחברת יוזמת G20 קומפקט עם אפריקה, שהושקה תחת נשיאות G20 הגרמנית כדי לשפר את התנאים להשקעה פרטית ובכך להגביר את החדשנות ויצירת מקומות העבודה באפריקה.
בפברואר 2019 אירחה גאנה את פסגת העסקים האפריקאית הגרמנית (GABS), האירוע העסקי החתימה של גרמניה באפריקה שהפגיש יותר מ-650 משתתפים מ-25 מדינות.
בנובמבר 2019 התקיימה בברלין ישיבת מועצת העסקים גאנה–גרמניה הראשונה אי פעם.
זו המועצה העסקית היחידה שמנהלת גרמניה עם מדינה מאפריקה שמדרום לסהרה.
עתיד היחסים הכלכליים יוגדר יותר מכל על ידי המגזרים אנרגיות מתחדשות, מיחזור, ניהול שפכים ופיתוח בר-קיימא, ובעיקר בתחומי אוטומציה והכשרה מקצועית.
תערוכת ויריד הסחר באנרגיה נקייה ואיכות הסביבה במערב אפריקה (WACEE) שאורגנה על ידי משרד הנציג של התעשייה והמסחר הגרמנית באקרה לא רק ביססה את עצמה כיריד הסביבה החשוב ביותר ויריד האנרגיה אלא גם כיריד העסקים הגדול והבינלאומי ביותר במערב אפריקה.
חברות מגרמניה מגלות עניין גובר בגאנה.
כמה חברות גרמניות פתחו לאחרונה משרדים אזוריים בגאנה האחראים למערב אפריקה.
שיתוף הפעולה הגרמני עם גאנה מתמקד בתחומי העדיפות הבאים:
חקלאות: עלייה מתמשכת בתחרותיות ובכוונת השוק של המגזר החקלאי תוך התמקדות בשרשראות ערך
פיתוח כלכלי בר-קיימא (כולל הכשרה מקצועית): תמיכה ברפורמה בתחום ההכשרה המקצועית וכן שיפור הגישה לשירותים פיננסיים
ממשל טוב / ביזור: קידום השתתפות בתהליכי קבלת החלטות מקומיים, יצירת תנאי מחיה טובים יותר באמצעות מינהל עירוני יעיל, הגדלת הכנסות המס וחיזוק האחריות הפיננסית המקומית
בנוסף, שיתוף פעולה פיתוח דו-צדדי גרמני מספק תמיכה בתחומי האנרגיה המתחדשת ויעילות אנרגטית כמו גם מיחזור פסולת חשמלית ואלקטרונית.
בדצמבר 2017 גרמניה גם נכנסה לשותפות רפורמות עם גאנה תחת הגג של יוזמת G20 עם אפריקה.
זה בא עם התחייבות של 100 מיליון אירו נוספים - תחת העיקרון המנחה של "אתגר ותמיכה".
גרמניה סיפקה בסך הכל יותר מ-1.5 מיליארד אירו לתמיכה בפיתוח בר-קיימא של גאנה מאז כינון היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים בשנת 1957. בתקופה שבין 2015–2017, הסיוע הבילטרלי הגרמני לגאנה הסתכם ב-141.1 מיליון אירו בתוספת 100 מיליון אירו עבור שותפות ברפורמות.
כתוצאה מהמשא ומתן הבין-ממשלתי על שיתוף פעולה לפיתוח דו-צדדי עם גאנה בסתיו 2018, גרמניה סייעה לגאנה בהיקף של 16 מיליון אירו כדי להבטיח את אחזקותיה וחברותה בסוכנות לביטוח סחר אפריקאי (ATI), כהסכם המימון הראשון במסגרת הרפורמה שותפות השקעות עם גרמניה.
מכון גתה פעיל באקרה כבר למעלה מ-50 שנה, ומציע קורסים ובחינות שפה וכן תוכנית רחבה של אירועי תרבות.
שירות החליפין האקדמי הגרמני מחזיק סניף באקרה שממנו הצוות תומך בחילופי סטודנטים ואקדמאים ומקדם את גרמניה כמקום לימוד.
מספר הסטודנטים הגנאים שמקבלים מלגות צמח ביותר מ-60 אחוזים בחמש השנים האחרונות.
כיום קיימות כ-50 שותפויות דו-צדדיות בין אוניברסיטאות בגאנה ובגרמניה.
אוניברסיטת החינוך, ווינבה והמכון לשפות גאנה, בקמפוסים באקרה ובקומאסי, מציעים תוכניות בגרמנית כשפה זרה וכן בלימודי גרמנית ותרגום.
מאז שנת הלימודים 2012/13, בית הספר הבינלאומי הגרמני-שווייצרי (GSIS) באקרה נהיה בית ספר גרמני רשמי בחו"ל במימון ממשלת גרמניה.
זהו בית הספר הגרמני המוסמך היחיד במערב אפריקה.
באמצעות תמיכה הניתנת על ידי משרד החוץ הפדרלי הגרמני במסגרת יוזמתו "בתי ספר: שותפים לעתיד" (PASCH) "הוראת השפה הגרמנית ניתנת גם באקדמיה באקרה ובבית הספר התיכון הבכיר של בנות ווסלי באקרה ובאופוקו וור, תיכון בכיר בקומאסי.
WASCAL ממומנת על ידי משרד החינוך הפדרלי ומוחלת ומיושמת במשותף על ידי שותפים מערב אפריקאיים וגרמנים.
האחריות לתיאום הפרויקטים מוטלת על המרכז לחקר הפיתוח באוניברסיטת בון.
במהלך ביקורו הממלכתי של נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר בדצמבר 2017, נחתם הסכם להקמת מרכז מחקר בנושא ממשל בר-קיימא בין אוניברסיטת גאנה לבין קונסורציום של מוסדות מחקר בהובלת אוניברסיטת פרייבורג.
מכון מריה סיבילה מריאן החדש ללימודים מתקדמים באפריקה (MIASA), הממומן על ידי משרד החינוך הפדרלי והמחקר, החל לפעול באקרה בשנת 2018.
יחסי גאנה–צרפת הם יחסי החוץ בין גאנה וצרפת.
בין 2013 ל-2018 התקיים דיאלוג פוליטי שנתי בין שני משרדי החוץ, בנובמבר 2017 ביקר נשיא צרפת ביקור ראשון של ראש מדינה צרפתי בגאנה.
היצוא הצרפתי לגאנה מתרכז סביב שלושה מגזרים - ציוד מכני המקושר לתחום הפחמימנים, מוצרי נפט מזוקקים ומוצרי תרופות, ואלה מהווים 70% מסך המסחר.
בשנתיים האחרונות נחתמו בין השאר חוזים של עשרות ומאות מילוני דולרים בתחום התשתיות והאנרגיה - ביניהם מכרו חברות צרפתיות לגאנה ציוד לפיתוח שדה גז ימי ו את חיבור רשתות החשמל של גאנה עם בורקינה פאסו.
בנוסף חברה צרפתית נשכרה להקמת פלטפורמת נמל של בנמל תמה החדש, שהיה פרויקט ה-PPP הגדול ביותר בתולדות גאנה.
בשנת 2017 הושקה טיסה ישירה בין פריז לאקרה, של אייר פראנס, ונפתחה חנות רשת ציוד הספורט הצרפתית דקטלון במדינה.
חברות צרפתיות מתפעלות כ-60 סניפים בגאנה עם הון השקעה כולל של 1.4 מיליארד אירו, נכון להיום.
צרפת משתתפת במרכז ההדרכה הבינלאומי לשמירת שלום (KAIPTC), ומכשירה קצינים גאניים בשפה הצרפתית בצרפת או בבתי ספר לאומיים המכוונים לאזור (ENVR).
יחד עם משלחת האיחוד האירופי, גרמניה וארבע מדינות חברות אחרות, צרפת תומכת ומחויבת לתהליך התכנות המשותף החדש שמטרתו לתעל ולשלב פעולות ומשאבים בתחומי עדיפות, מה שהופך אותם לגלויים יותר וקוהרנטיים עם יעדי ממשלת גאנה.
מסמך התכנות המשותף יתמקד בתחומי הממשל והביזור, הכלכלה (תמיכה במגזר הפרטי, בעיקר בחקלאות ובאנרגיה) ובמאבק בשינויי אקלים ובשוויון מגדרי.
בשנת 2017 הסחר בין גאנה לאיחוד האירופי הגיע ל-5.5 מיליארד אירו.
האיחוד האירופי הוא השוק העיקרי של גאנה לתוצרת החקלאית שלה (פולי קקאו וקקאו מעובד, שימורי טונה).
האיחוד האירופי תומך גם בגאנה באמצעות תוכניות שיתוף פעולה.
גאנה נהנית מאסטרטגיית התכנות המשותפת של השותפים האירופיים (2017–2020).
תהליך התכנות המשותף נועד במיוחד לתמוך בגאנה בהתפתחותה וכשהוא מגבש את מעמדה כמדינה עם הכנסה בינונית, את צמיחתה הכלכלית ואת הממשל הדמוקרטי שלה.
המטרה היא להתקדם לשותפות המועילה הדדית ולהתחיל להשתמש בצורות אסטרטגיות יותר של שיתוף פעולה.
עם תקציב של כ-1.25 מיליארד אירו לשנים 2018–2021, התוכנית מתמקדת בשני מגזרים עדיפים שזוהו על ידי ממשלת גאנה בתוכנית הפיתוח הלאומית ארוכת הטווח שלה, קרי תמיכה במגזר הפרטי ובממשל.
יחסי גאנה–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין גאנה והממלכה המאוחדת.
עד 1821 השיגה חברת מסחר בריטית ברישיון הכתר (African Company of Merchants) שטחים ומצודות בנקודות מסוימות בחוף, בפרט השטח שהשתייך לדנמרק קודם לכן.
ב-1 ביולי 1960 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, כאשר גאנה הפכה לרפובליקה עצמאית.
בשנת 1959 המלכה אליזבת השנייה, ראש חבר העמים, ביקרה בגאנה וזכתה לקבלת פנים ידידותית ביותר.
בוועידת חבר העמים בשנת 1964 הציע נקרומה להקים מזכירות קבועה של חבר העמים, על מנת, כלשונו של נקרומה, "לגרום לקהילת חבר העמים להתאים לשאיפות המשותפות של חבריה." לדברי אחד המשקיפים, נקרומה האמין כי חבר העמים הוא דוגמה לאופן שבו אמורה לעבוד איגוד חופשי של מדינות עצמאיות.
חבר העמים סיפק כלי להעברת טכנולוגיה ולשיתוף פעולה כלכלי ותרבותי.
נקרומה שוב הובילה בכוח את פרישתה של דרום אפריקה מחבר העמים בשנת 1961. בשנת 1965 נאלצה גאנה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם בריטניה כדי לתמוך בהחלטת ה-OAU על הכרזת העצמאות החד-צדדית של רודזיה והקמת ממשלת מיעוט לבנה.
היחסים חודשו בשנה שלאחר מכן, לאחר הפלת נקרומה.
לאחר מהפכת 31 בדצמבר 1981, גאנה איבדה את חברותה באיגוד הפרלמנט של חבר העמים, המקדם חילופי דברים והבנתם בין חברי פרלמנט במדינות החברות.
גאנה התקבלה מחדש לאגודה בספטמבר 1993, באותה השנה שבה הוקבלה גם לאיחוד הבין-פרלמנטרי, מוסד נוסף של חבר העמים.
עם קבלתה מחדש לשני הגופים הללו, גאנה הפכה לשחקן מרכזי בענייני חבר העמים.
במאי 1994 אירחה גאנה ועידת חבר העמים בנושא ממשל מקומי שמשכה אליה משתתפים מכמה מדינות מערב אפריקה.
בסוף השנה נותרה גאנה כמדינת חבר העמים היחידה במערב אפריקה עם ממשלה שנבחרה, ושלושת החברים האחרים - ניגריה, סיירה לאון, וגמביה - כולם תחת שלטון צבאי.
כתרומה לדמוקרטיה הגאנית, חבר העמים, יחד עם ה-OAU ומרכז קרטר בארצות הברית, סיפקו צוותי משקיפים בינלאומיים לפקח על הבחירות לנשיאות בגאנה בנובמבר 1992.
היחסים של גאנה עם בריטניה המשיכו להיות טובים בדרך כלל תחת PNDC.
שרת המדינה הבריטית לענייני חוץ וחבר העמים, גברת לינדה צ'אלקר, הגיעה לביקור רשמי מוצלח בגאנה בתחילת 1987, שהביא לסיוע הבריטי המוגבר לרפורמות הכלכליות בגאנה.
מאז תחילת ה-ERP בשנת 1983, בריטניה העניקה לגאנה יותר מ-69 מיליון ליש"ט כתמיכה במאזן התשלומים.
על פי הדיווחים גאנה זכתה לסיוע רב יותר מבריטניה מכל מדינה אפריקאית למעט זימבבואה.
בריטניה, יחד עם מדינות מערביות אחרות וסוכנויות פיתוח בינלאומיות, סיפקו גם תמיכה טכנית, לוגיסטית וכלכלית נחוצה ליישום מאמץ הביזור הממשלתי של גאנה.
כיום שתי המדינות מקיימות יחסים חמים והן חברות בחבר העמים הבריטי.
בריטניה מחזיקה בגאנה נציבות עליונה באקרה.
גאנה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.
יחסי גאנה – קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין גאנה וקוריאה הצפונית.
בעבר הייתה שגרירות של קוריאה הצפונית בגאנה עד שהיא נסגרה בשנת 1998. קיימת איגוד הידידות של קוריאה-גאנה לחילופי תרבות.
בעקבות מלחמת קוריאה, קוריאה הדרומית קיבלה מעמד של משקיפה באו"ם, בעוד קוריאה הצפונית לא קיבלה את המעמד.
מסוף שנות החמישים ועד שנות השמונים בלוק של מדינות העולם השלישי, כולל גאנה, התגייסו לגנות את ההכרה החד צדדית.
בשנת 1973, צפון קוריאה התקבלה לאו"ם כמשקיפה.
סיור של גורמים רשמיים בצפון קוריאה כדי לחתום על הסכמי סחר עם כמה מדינות מערב אפריקה, כולל גאנה, התקיים בקיץ 1961. זה היה לפני כינון יחסים רשמיים ברמת שגרירות, שאירע ב-28 בדצמבר 1964.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, המדיניות של הבידוד של צפון קוריאה זכתה ליחס אוהד בגאנה שסבלה ממצב דומה.
לקים איל-סונג, המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, היה הרבה במשותף עם קוואמה נקרומה מגאנה מבחינה פוליטית, למרות שהאחרון מעולם לא הרחיק לכת מבחינת השליטה הממלכתית בכלכלה, בחברה ובתרבות של המדינה שלו.
ביולי 1966, לאחר הפלת ממשל נקרומה, גאנה ניתקה זמנית את היחסים עם צפון קוריאה כשגילתה כי צפון קוריאה מאמנת לוחמי גרילה נגד הממשלה בגאנה.
מקרים דיפלומטיים דומים בהם היו מעורבים צפון קוריאה התרחשו גם במדינות אפריקה אחרות עם תוצאות דומות.
בשנת 1968 צפון קוריאה הביעה שוב תמיכה בגאנה.
ביולי השיק קים את הסיסמה: "כריתת איברי האימפריאליזם האמריקאי בכל מקום" במטרה להתבסס כמנהיג התנועה הקומוניסטית העולמית.
קים דמיין שמדינות אמריקה הלטינית יכולות לנתק "זרוע" אחת של ארצות הברית, בעוד שמדינות אפריקאיות כמו גאנה ינתקו את השנייה.
בשנת 1983 יזמה צפון קוריאה פרויקט חקלאי בגאנה כסיוע חוץ.
בערך באותה תקופה, מועצת ההגנה הלאומית הזמנית של גאנה חיפשה באופן פעיל סיוע ממדינות סוציאליסטיות כדי להפחית את התלות שלה במעצמות מערביות.
הסכם על חילופי תרבות נחתם בשנים 1993–1995.
כאשר גאנה כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם קוריאה הדרומית בשנת 1977, היא הפכה לאחת ממספר מדינות מצומצמות שיש להן יחסים עם צפון ודרום קוריאה.
בעבר הייתה קיימת שגרירות של קוריאה הצפונית בגאנה עד שהיא נסגרה בשנת 1998.
בשנת 2006, גאנה הצביעה כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות בעד החלטה 1718 שלה שהטילה סנקציות נגד קוריאה הצפונית.
בשנת 2018 הביעה גאנה את תמיכתה בתהליך הפוליטי לשיפור היחסים בין צפון ודרום קוריאה בעיצומו של משבר צפון קוריאה בשנים 2017–2018.
גאנה היא מקור למטבע זר עבור צפון קוריאה.
בשנת 2015, צפון קוריאה הייתה שותפת הסחר ה-77 של גאנה עם 6.8 מיליון דולר במסחר.
גאנה מייבאת בעיקר צמנט מצפון קוריאה.
היא מייצאת בעיקר קקאו, אבני חן ופנינים, אך גם מתכות יקרות.
יחסי גבון–הודו הם היחסים הבין-לאומיים הקיימים בין גבון להודו.
השר הבכיר להגנה הלאומית של גבון עלי בונגו ביקר בהודו בנובמבר 2007. הוא ביקר בהודו שוב באוקטובר 2015, הפעם כנשיא, כדי להשתתף בפסגת הפורום השלישית של הודו-אפריקה בניו דלהי.
כמה שרים גבונים גם ביקרו בהודו.
הביקור היחיד של פקיד ממשלתי הודי בגבון התרחש בספטמבר 2015, כאשר שר המדינה לפיתוח משאבי אנוש ושליח מיוחד של ראש הממשלה רם שנקר קתריה ביקר בליברוויל ונפגש עם הנשיא אונדימבה.
ורשה פאלאווי, עוזרת כלכלית של ראש שגרירות גבון בניו דלהי, ייצגה את המדינה בפורום הודו-אפריקה לחקלאות שאורגן על ידי FICCI, משרד החקלאות ומשרד המסחר והתעשייה בפברואר 2016. בפורום השתתפו גם שרת החקלאות ההודית ראדה מוהאן סינג ושרים בכירים מבוצואנה, סיישל, זמביה ומדינות אפריקאיות אחרות.
הסחר הדו-צדדי בין גבון להודו הסתכם ב-142.45 מיליון דולר בשנים 2015–2016, ירידה חדה מ-835.73 מיליון דולר בתקציב הקודם.
הודו ייצאה לגבון סחורות בשווי 36.82 מיליון דולר, וייבאה בשווי 105.63 מיליון דולר.
הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לגבון הן בשר ומוצרי בשר, תרופות, כותנה, ברזל ופלדה.
הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מגבון הן עץ ומוצרי עץ, עפרות, סיגים ואפר.
טאטה הצהירה כי תייצא 25% מסך התוצרת של המפעל להודו.
(OIL), בשותפות עם אינדיאן אויל בע"מ, ביצעה חיפושי נפט בשאקטי בלוק, למברלה.