tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תחילה, התגורר בקיבוץ דורות, ואחר-כך בגליל ים.
בצה"ל שירת בחיל הקשר והשתתף בקרבות מלחמת העצמאות.
באוקטובר 1953, תבע את הסוכנות היהודית על נזק שנגרם לו, לטענתו, במהלך קטטה בקיבוץ גליל ים.
תביעתו נדחתה, והוא ערער לבית המשפט העליון, כשהוא מייצג את עצמו ומגיש את טענותיו בחוברת של 50 עמודים, שכללה ביטויים חריפים נגד השופט שפסק נגדו.
בית המשפט העליון דחה את ערעורו, אך לבקשת נשיא בית המשפט יצחק אולשן, הבטיח נציג הסוכנות שייעשו מאמצים לסייע לדואק במציאת עבודה.
במאי 1956, שלח דואק מכתב לנשיא בית המשפט העליון, בו איים על מוסדות ואישים שונים בחבלה גופנית אישית אם לא יחודש בירור תביעתו נגד הסוכנות ועליית הנוער.
בעקבות זאת, נעצר דואק ואושפז במרכז הרפואי לבריאות הנפש בבאר יעקב למספר חודשים.
דואק הגיע למשכן הכנסת ביום שלישי, ד' בחשוון תשי"ח, 29 באוקטובר 1957. הכנסת שכנה באותה תקופה בבית פרומין, ברחוב המלך ג'ורג'.
בכניסה לבניין לא הייתה אבטחה למעט שני נוטרים לא חמושים שעמדו בכניסה.
יום הדיונים היה אמור להיות שגרתי, ולא הוקדשה תשומת לב מיוחדת לנכנסים.
דואק נכנס בקלות לבניין, וקיבל ללא בעיה אישור להיכנס ליציע האורחים.
ישיבת הכנסת ה-347 של הכנסת השלישית החלה בשעה 16:05 בדיון ביטחוני, בדברים של חבר הכנסת יוחנן בדר, ואחריו פרץ ברנשטיין ומאיר ארגוב.
אחריהם עלה לדוכן הנואמים חבר הכנסת יצחק רפאל.
במהלך נאומו, בסביבות השעה 18:00, השליך דואק את הרימון מסוג מילס אל האולם.
רפאל הבין את המתרחש, צעק "פצצה!" ונשכב על הרצפה.
בכך כנראה ניצל מפגיעה קשה.
הרימון התפוצץ בין דוכן הנואמים לשולחן הממשלה, ושר הדתות משה שפירא, שהיה הקרוב ביותר לפיצוץ, נפצע קשה מרסיס בבטנו.
שר התחבורה משה כרמל, שישב לידו, נפצע קל יותר, וידו נשברה מעוצמת הפיצוץ.
שר החינוך זלמן ארן, שהיה סמוך אליהם, ניצל מכיוון שקם מכיסאו זמן קצר לפני כן.
ראש הממשלה דוד בן-גוריון, ששאל "מי עשה זה?" נפצע קל, וכך גם שרת החוץ גולדה מאיר.
סגן יושב ראש הכנסת ישראל ישעיהו-שרעבי, שהיה יו"ר הישיבה, הודיע על הפסקת הישיבה בשעה 18:17. כמה חברי כנסת ניגשו מיד לטפל בראש הממשלה, שפונה מחוץ לבניין למכונית, שלקחה אותו לבית החולים.
חבר הכנסת ד"ר שמשון יוניצ'מן, רופא בהכשרתו, טיפל בשפירא ולאחר מכן בכרמל.
גולדה מאיר ביקשה שיטפלו לפניה בפצועים האחרים, ולבסוף קיבלה סיוע מחבר הכנסת אליעזר שוסטק.
דואק ניסה להימלט, אך נלכד על ידי אנשים שהיו לידו וראו אותו משליך את הרימון לתוך האולם.
אנשי ביטחון, שהיו בסיור שגרתי בבניין, השתלטו על דואק והחלו בחקירה ראשונית שלו, שהוקלטה.
הוא נשמע מבולבל, בכה, והביע חרטה.
החשש הראשון היה שמדובר בפיגוע על רקע לאומני, על רקע טבח כפר קאסם שיום השנה הראשון להתרחשותו היה אמור להיות באותו יום 29 באוקטובר, או כנקמה על מבצע סיני, שיום השנה הראשון להתרחשותו חל גם הוא ב-29 באוקטובר.
תוך זמן קצר זוהה דואק, והמשטרה הודיעה ליושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק כי מדובר באדם לוקה בנפשו.
תוך זמן קצר התאספו ליד בית פרומין אנשים רבים.
אף על פי שכבר בשעה 19:00 נמסרה הודעה בחדשות קול ישראל על האירוע וצוין שהמניע אינו לאומני, ניסו רבים להתנפל על דואק כאשר הוצא מן הבניין על ידי השוטרים, ואלו הצליחו בקושי למנוע לינץ'.
לאחר ניקוי האולם וסידורו, חודשה ישיבת הכנסת בשעה 20:52.
כמה שעות אחרי האירוע שלח בן-גוריון מכתב אל הוריו של משה דואק, שהתגוררו אז בפרדסיה.
המכתב הובא אליהם למחרת על ידי קצין משטרה.
במכתב נכתב: "אני יודע כי אתם מצטערים יחד עם כל בני ישראל על הפשע המתועב והאווילי שביצע אתמול בנכם.
אתם חיים במדינת ישראל, ובה שולט צדק ויושר, ואני מקווה שלא יאונה לכם ולשאר בניכם כל רע.
והלוואי שתצליחו לחנך שאר הילדים שלכם למעשים טובים ולאהבת ישראל".
בחקירת המשטרה נתגלו עוד שני רימונים ליד ביתו של דואק, והתברר כי הוא גנב אותם מצה"ל.
דואק ביקש לשחרר אותו בערבות במהלך החקירה, אך בקשתו נדחתה על ידי בית המשפט.
יומיים לאחר האירוע שחזר דואק את המעשה, ואמר כי ביקר בבניין הכנסת כמה פעמים כדי להכיר את המקום.
לדבריו לא התכוון לפגוע בשרים ובחברי הכנסת, אך לא הצליח להסביר מדוע השליך את הרימון, למעט אמירתו כי ביקש לעורר תשומת לב למצוקתו.
בחקירה התברר עוד כי דואק נפגש עם בן-גוריון בשדה בוקר עוד לפני השלכת הרימון, ובן-גוריון זיהה אותו לאחר המקרה.
בן-גוריון אושפז בבית החולים הדסה.
מספר ימים לאחר האירוע בכנסת, ב-2 בנובמבר, התאבד מזכירו הצבאי ומקורבו של בן-גוריון, נחמיה ארגוב, לאחר תאונת דרכים בה היה מעורב.
היה חשש שאם תגיע לאוזני בן-גוריון הידיעה המצערת על ההתאבדות, הדבר יפגע בבריאותו.
משום כך, ביום בו פורסמה הידיעה, הדפיסו חלק ממערכות העיתונים מספר קטן של גליונות שיועדו במיוחד עבור ראש הממשלה, ובהם לא אוזכרה התאבדותו של ארגוב.
אותם גיליונות עיתונים שהגיעו לידיו, היו מקור המידע העיקרי של בן-גוריון בענייני אקטואליה במהלך אשפוזו אז, וכך אכן נדחה המועד בו הגיע לאוזניו המידע.
בעקבות האירוע נבחנו מחדש סידורי הביטחון בכנסת.
ביציע האורחים הותקנה מחיצה משוריינת, וקצין הכנסת החל לבצע בדיקות לנכנסים לבניין, כולל חיפוש בתיקים.
בעקבות האירוע הוחלט על הקמת היחידה לאבטחת אישים של השב"כ, שהוקמה ב-1958, ועל הקמת משמר הכנסת.
בן-גוריון, גולדה מאיר ומשה כרמל החלימו במהירות.
משה שפירא עבר תקופת החלמה ממושכת יותר, במהלכה נוסף לשמו השם "חיים".
דואק נידון ל-15 שנות מאסר.
לאחר שהיה כלוא במשך 10 שנים פנה לבית המשפט הגבוה לצדק בדרישה שיצווה על שר הפנים באותה עת, משה חיים שפירא, להמליץ בפני הנשיא על חנינה עבורו.
דואק שב לתודעה הציבורית בשנת 1988, כשהקים את מפלגת "תרשיש" - מפלגה דתית-מזרחית, שקראה בין השאר להקמת מכללה על בסיס של תורה ועבודה בנתניה, והתפרסמה בקריאה "נוער-נוער-נוער", אך לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה.
השלישי הוא אלבומו השלישי של הזמר אהוד בנאי (למעשה מדובר באלבומו הרביעי, אך הוא נחשב לשלישי מכיוון שהאלבום "תחת שיח היסמין", שיצא במשותף עם אביו, השחקן יעקב בנאי, אינו אלבום מוזיקלי אלא תקליט של אגדות עם ומזמורים).
האלבום יצא ב-1992. מתוך האלבום יצאו לרדיו השירים: "דוד ושאול", "פלורנטין" ו"אל תפחד", שגם הפכו ללהיטים.
האלבום, בהפקה מוזיקלית של יהודית רביץ, היה נקי ומלוטש מקודמיו ופחות "פראי" מאלבום הבכורה וכמו כן פחות נוטה למוזיקה המזרחית מאלבומיו הקודמים.
דוד ושאול (שיר געגועים) (4:18)
כל המילים והלחנים: אהוד בנאי.
עיבודים: יהודית רביץ, אהוד בנאי.
אהוד בנאי: שירה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, טאר, סיטאר, מפוחית, קולות.
יהודית רביץ: גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, טמבורין (תוף מרים), קולות.
דודי הלוי: גיטרה חשמלית, גיטרה 12 מיתרים.
נועם הלוי: כלי הקשה, חליל, קלרינט, זומזומיה, קולות.
ג'ורג' סמעאן: כינור (ב-"דוד ושאל").
אורי קצנשטיין: קולות (ב-"דוד ושאול).
בפסיכואנליזה, השלכה (בלועזית: פרויקציה) היא מנגנון הגנה אישי, המשמש אדם כדי להשליך את הצדדים השליליים באישיותו על העולם שמחוצה לו – קרי, לייחס אותם לזולת, ועל ידי כך להימנע מהכרה בתכונותיו ובדחפיו השליליים של עצמו.
הפסיכולוג אריק אריקסון טען כי אף שההשלכה בדרך כלל מעוותת ומלאה איבה ופחד, יש בה גרעין של משמעות עמוקה שהאדם המשליך מייחס לאובייקט המושלך.
פסיכולוגים פיתחו כמה שיטות של אבחון ההשלכה באמצעות הצגת גירוי רב משמעי שעל הנבחן להציג לו פירוש, כאשר ההנחה היא שהפירוש ישקף דבר-מה על נותן הפירוש.
רוב מבחני ההשלכה מבוססים על הפסיכולוגיה הפסיכואנליטית.
הם מורכבים מגירויים מעורפלים, המאפשרים לאדם מרחב תגובה גדול.
הנחת היסוד במבחנים אלה גורסת כי רגשותיו של האדם, יצריו, עמדותיו, משאלותיו וצרכיו מושלכים על הגירויים העמומים, ותגובותיו הן לפיכך ביטוי לעולמו הפנימי והלא-מודע.
בתרפיה התבנית מבית מדרשו של פריץ פרלס, החלום מוצג כתהליך של השלכה, כך שהדמויות בחלום מסמלות צדדים שונים באישיותו של החולם.
פרלס איננו רואה בחלום מבחן אישיות, אלא מנצל אותו כנקודת מוצא להגברת המודעות העצמית של האדם.
פרופ' יצחק לוין טוען כי אפשר לראות בחלום מבחן השלכה אידיאלי, מכיוון שהחולם מספק הן את הגירוי והן את תגובתו לגירוי.
אוסוואלד שפנגלר, ובעקבותיו אריק אריקסון, סברו כי תופעת האנטישמיות היא בעיקרה עניין של השלכה.
אנשים שיש להם חלומות של כיבוש העולם ושליטה בו מאחורי מסווה של עליונות אינטלקטואלית, כמו הגרמנים הנאציונל-סוציאליסטים והרוסיים הבולשביקים, משליכים תפיסה זו על היהודים.
השלכה מהחלון (דפנסטרציה – Defenestration) היא הדחת בכיר על ידי השלכתו מן החלון.
המונח מופיע בעיקר בהקשר של הפוליטיקה של צ'כיה, במהלכה התקיימו מספר "השלכות מהחלון" ידועות.
המילה מורכבת מהבסיס הלטיני fenestra (=חלון) ומהקידומת de שמשמעה "החוצה".
ההשלכה מהחלון הראשונה בתולדות צ'כיה הייתה ביולי 1419, עת הושלכו מחלון בית העירייה העתיק בפראג ראש העיר ושבעה מכובדים.
ב-1618 הושלכו מחלון במצודת פראג נציגיו הקתולים של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על ידי חברי מועצת העיר הקלוויניסטים, פעולה שהציתה את ההפיכה הבוהמית והביאה לתחילת מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1948 הושלך מהחלון אל מותו יאן מסריק, מבכירי הממשלה הדמוקרטית של צ'כוסלובקיה, על ידי השלטונות הסובייטיים, דבר שסימל את תפיסת השלטון במדינה והפיכתה לגרורה של ברית המועצות.
ההשלכה תוארה כהתאבדות, דבר שהתקבל כבר אז כשקר והוכח ככזה בחקירה משנת 2004.
המאה ה-9 לפנה"ס בערך: המלכה איזבל נהרגה בעת מרד יהוא, כאשר הושלכה מחלון ארמונה על ידי סריסיה, לקריאתו של יהוא ().
ב-1203 הרג ג'ון, מלך אנגליה את אחיינו ארתור מבריטני בהשלכה מחלון טירה בעיר רואן, צרפת.
בשנת 1383 הושלך מהחלון הבישופ דון מרטינו על ידי אזרחי ליסבון שחשדו בו שקשר עם האויבים מכתר קסטיליה.
יאקופו דה פאצי, שניסה להנהיג הפיכה בפירנצה, הושלך מהחלון ב-26 באפריל 1478 על ידי לורנצו דה מדיצ'י.
ההשלכה מהחלון של המנהיג ההוגנוטי גאספאר דה קוליני השני ב-22 באוגוסט 1572 סימנה את תחילתו של טבח ליל ברתולומאוס הקדוש.
בבוקרו של 1 בדצמבר 1640, מצאו בליסבון תומכיו של הדוכס ברגנסה את מיגל דה ווסקונסלוס (שר החוץ השנוא של פליפה הרביעי, מלך ספרד) מתחבא בארון.
הם הרגו אותו והשליכו את גופתו מהחלון לחסדי ההמון.
במהלך המרד הפולני בינואר 1863 השליכו חיילים רוסים במכוון את פסנתרו של פרדריק שופן מבעד לחלון, במטרה להשפיל את התנועה הלאומית הפולנית.
ב-11 ביוני 1903 השליכו לאומנים סרבים מהחלון את גופותיהם של המלך אלכסנדר והמלכה דראגה.
ב-1922 הושלך מהחלון הסופר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו על ידי מתנקש אלמוני והפך לנכה.
השלכה מהחלון הייתה דרך פעולה של המשמרות האדומים במהלך מהפכת התרבות בסין (1968).
גם בנו של המנהיג הסיני דנג שיאופינג הושלך אל מותו בדרך זו על ידי המשמרות האדומים.
בתקופת המלחמה בין פת"ח לבין חמאס ברצועת עזה (2007) היו מקרים רבים של השלכתם מהחלון של פעילי פת"ח על ידי פעילי חמאס.
המפורסם שבהם אירע ביוני של אותה שנה, השלכתו של מוחמד סלאמה סווירכּי, אחד ממאבטחיו של אבו מאזן, מהקומה ה-25 של בניין עזתי, שאליו נחטף בעת שיצא לחלק ארוחת בוקר לאנשי פת"ח.
הייתה זו הפעם הראשונה שהשלכה מחלון תועדה במצלמת טלפון סלולרי.
השלמה חילית היא קורס פיקודי המיועד לבוגרי קורס קצינים בצה"ל.
בפרק זה עוברים הצוערים הכשרה המכינה אותם באופן ספציפי יותר לתפקיד בו הם מיועדים לשרת.
משך ההכשרה משתנה בין החילות השונים.
זהו הפרק האחרון בהכשרת הקצין, בסיומו מקבלים הצוערים את דרגות הסג"ם, למעט עתודאים, נגדים ורבנים צבאיים המקבלים דרגות סגן.
לעיתים, טקס הסיום הוא טקס סיום משולב, המשלב חלק מן ההכשרות יחדיו.
ההשלמות החייליות של החילות הלוחמים, דהיינו, חיל השריון, חיל ההנדסה הקרבית, חיל האיסוף הקרבי, חיל הרגלים וחיל התותחנים משכן ארבעה חודשים.
הצוערים בחילות אלו נפגשים במהלך ההשלמה לסדנה הרב חילית, המתקיימת במחנה שיזפון, בהם הם מתרגלים מפקדי מחלקות בקרב משולב.
בשלב זה עונדים הצוערים כותפות בצבע כחול ורקע כחול מאחורי סמל הכומתה.
+השלמה חילית לקציני חי"ר (גפן)השלמה חילית לקציני יבשה, מערך תומכי הלחימה וקציני מטה
קורס קציני שריון (בראשי תיבות: קק"ש) הוא ההשלמה החילית של צוערי חיל השריון.
משכה כארבעה חודשים, בהם לומדים ומתרגלים הצוערים את הטכניקות והמיומנויות הנדרשות לפיקוד והפעלת מחלקת טנקים.
הקורס מתקיים אחת לארבעה חודשים במחנה שיזפון, בחטיבה 460. מגיעים אליו בוגרי קורס מפקדי טנקים מכל חטיבות השריון לאחר שסיימו את קורס הקצינים בבית הספר לקצינים בבה"ד 1.
הקורס נחשב לאחד היקרים בצה"ל בשל עלויות הפעלת הטנקים והתחמושת הרבה הנורית בו.
במהלך הקורס לומדים הצוערים את תורת הלחימה של חיל השריון ואת הפעלת מחלקת הטנקים במתארים שונים כשטח פתוח, שטח הררי ושטח עירוני ובנוי.
בתרגילים רבים מושם דגש על כיבוש יעדים מבוצרים ופריצת מכשולים.
אופן לימוד הפעלת מחלקת הטנקים הוא מדורג: ראשית בשיעורים עיוניים, לאחר מכן בתרגילים ייצוגיים על גבי האמרים ובהמשך על גבי טנקים.
הצוער מתרגל הפעלת מחלקת טנקים בודדת, ובשלבים מאוחרים יותר, במסגרת פלוגתית.
דגש רב מושם על הקרב המשולב.
בשלביו האחרונים של הקורס מתקיימת סדרת הקרב המשולב, בו נערכים תרגילי פלוגה וגדוד ביחד עם צוערי ההשלמות האחרות.
מעבר לידע והמיומנויות הנדרשות בקרב, מוקדש פרק בקורס ללימוד שגרת המחלקה: ניהול המחלקה בשגרה, דרכי הנחלת ערכי צה"ל לחיילים, חינוך ופיתוח הכושר הגופני.
השכלתו של הצוער בתחום ההיסטוריה הצבאית והטקטיקה חשובה, והצוערים נדרשים לכתיבת עבודה באחד מהנושאים הללו.
הקורס תובעני מאוד ודורש מאמץ רב מהצוער: שעות השינה מועטות, ויש מספר רב של תרגילים מבחנים ומטלות.
ההשלמה החילית של קציני החי"ר מתקיימת בבה"ד 1. בהשלמה זו משתתפים צוערים מחטיבות החי"ר, מיחידות מיוחדות ומפלס"רי השריון.
ההשלמה החילית של חיל ההנדסה הקרבית נקראת ח"ץ (חה"ן-צוערים), משכה ארבעה חודשים והיא מתקיימת בבית הספר להנדסה צבאית בצוקי עובדה (בה"ד 14).
במהלך ההכשרה לומד החייל תוכני הנדסה מתקדמים כגון חבלה מתקדמת (בפרט, פיצוץ מבנים), שיתוף פעולה עם חיל הרגלים וחיל השריון.
בסיום ההשלמה החילית מוסמך החייל כקצין הנדסה קרבית וכפלס שלב 12.
ההשלמה המכונה יסוד לקורס קציני תותחנים (הנקראים גם קציני אש) נערכת באגד 425 בבית הספר לתותחנות ולסיוע באש, במחנה שבטה.
הכשרת קציני האיסוף הקרבי מתבצעת בביסל"ק במחנה מגן סיירים הממוקם בבקעת סיירים.
קציני מודיעין המיועדים לשרת כקציני מודיעין ביחידות שדה עוברים השלמה חילית בבה"ד 15.
ההשלמה נערכת בבה"ד 10 ומכשירה קציני ארגון רפואה (חובשים בהכשרתם).
במקום נערכת גם ההשלמה החילית של קציני רפואה המכשירה רופאים.
ההשלמה החילית של חיל הקשר היא הארוכה מבין החילות, ומשכה כארבעה חודשים, בנוסף למיומנויות פיקוד נלמדים במסגרתה תכנים רחבים החל מקשר רדיו וכלה במחשוב.
השלמת קציני הגנה אווירית מתקיימת בביסל"א 883.
השלמת קציני חי"ר קל גבולות ושמה "מגן" מתקיימת במחנה סיירים.
השלמת קציני טכנולוגיה ואחזקה מתקיימת בבה"ד 20 שבעיר הבה"דים.
השלמת קציני משטרה צבאית מתקיימת בבה"ד 13.
השלמת קציני שלישות בבה"ד 11.
השלמת קציני דת, זו"ק ורב"צ בבה"ד 11.
השלמת קציני לוגיסטיקה בבה"ד 6.
השלמת קציני מודיעין בבה"ד 15 שבגלילות.
השלמת קציני אימון גופני בבה"ד 8 שבווינגייט.
השלמת קציני עורף בבה"ד 16.
השלמת קציני קשר מתקיימת בבה"ד 7.
השלמת קציני הפרקליטות הצבאית (קורס קמ"שים) מתקיימת בבית הספר למשפט צבאי שבמחנה גדעונים.
השלמת קציני תיאום וקישור (תו"ק) של המתפ"ש מתקיימת בבית הספר לתיאום וקישור שבמחנה גדעונים.
השלמת קציני חטיבת החילוץ ושמה "חנית" מתקיימת במחנה רחבעם שברמלה.
השלמת קמ"ט חכ"ל בבה"ד 11.
השלמת המערך הכלכלי בצה"ל מתקיימת בבית הספר לתקציבים, הנמצא במחנה גדעונים ואורכה כחודש.
השליח הוא סרט דרמה בכיכובם בן פוסטר, וודי הרלסון, סטיב בושמי, ג'נה מאלון וסמנתה מורטון.
זהו סרטו הראשון של אורן מוברמן כבמאי, אשר יחד עם אלסנדרו קמון גם כתב את התסריט.
ויל מונטגומרי (בן פוסטר) הוא סמל ראשון בצבא ארצות הברית שחוזר אחרי שסבל פציעה קשה בעיראק.
הוא נחשב לגיבור אך לא מרגיש שום סיפוק.
נשארו לו שלושה חודשים לשרת עד השחרור והוא מקבל פקודה להצטרף לצוות מודיעי נפגעים כדי להודיע למשפחות החיילים שנהרגו.
בצוות איתו נמצא קפטן טוני סטון (וודי הרלסון) - אלכוהוליסט בגמילה.
כל הודעה למשפחה שונה מהקודמת ומתגלה כמשימה קשה ביותר.
בן פוסטר - סמל ראשון ויל מונטגומרי
וודי הרלסון - קפטן טוני סטון
סטיב בושמי - דייל מרטין
יאיא דה קוסטה - מוניקה וושינגטון
סמנתה מורטון - אוליביה פיטרסון
איימון ווקר - לוטננט קולונל סטיוארט דורסט
2009 - שני פרסים בפסטיבל ברלין: פרס דוב הכסף לתסריט הטוב ביותר (אורן מוברמן, אלסנדרו קמון) ו-Peace Film Award (אורן מוברמן)
2010 - פרס אינדפנדנט ספיריט לוודי הרלסון בקטגוריית שחקן משנה הטוב ביותר.
2010 - מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
השליחים היא סדרה אמריקאית ששודרה ברשת The CW.
פרק הבכורה שודר ב-17 באפריל 2015.
הסדרה בוטלה על ידי CW ב-7 במאי 2015, עקב אחוזי רייטינג נמוכים.
חפץ מסתורי נופל על פני כדור הארץ ושולח גל הלם אשר גורם לחמישה אנשים זרים למות למשך דקות ספורות.
אותם אנשים, בצורה לא מוסברת, חוזרים לחיים לאחר כמה רגעים.
חברי הקבוצה הם ורה (שאנטל ונסאנטן), רדיו-אסטרונומית שחיה בניו-מקסיקו, אשר מחפשת את בנה שנחטף כאשר היה תינוק; ארין (סופיה בלאק-דליה), אמא צעירה שחייה בטוסון, אריזונה מגנה על ביתה בת השבע מפני בעלה לשעבר, איש אלים ופוגעני; פיטר (ג'ואל קורטני) תלמיד תיכון, יתום שחי בליטל רוק, ארקנסו; ראול (ג'יי.
פארדו), סוכן פדרלי במקסיקו שרוצה לברוח מהמשימה החשאית ומהסוכנות שלו; ג'ושועה (ג'ון פלטשר) אדם כריזמטי, דור שני למטיפים אוונגליסטיים שמופיע באופן קבוע בטלוויזיה ביוסטון, טקסס.
הדמות המסתורית ביותר מבין כל הדמויות בסדרה היא הדמות הידועה בשם "האיש" (דיאגו מורגאדו), שמציע לספר לוורה היכן נמצא בנה אם היא תשלים עבורו משימה.
המשימה מובילה אותה לרוז (אנה דיופ), אחות בבית חולים שהייתה ללא הכרה במשך שבע שנים, לאחר שנורתה על ידי איש לא ידוע.
כל האנשים הללו, השליחים, קשורים זה לזה על ידי גורל ונבואה מקראית.
מאוחר יותר השליחים מגלים שיש להם כוחות על טבעיים, וכן שכוחות אלו הם התקווה היחידה שלהם על מנת לעצור את סוף העולם המתקרב.
השלישי הוא רומן דיסטופי מאת הסופר הישראלי ישי שריד, אשר יצא לאור בשנת 2015, בהוצאת עם עובד.
זהו ספרו הרביעי של הסופר.
הספר הוכרז כזוכה בפרס ברנשטיין לשנת 2016.
הספר מבוסס על עתיד דיסטופי, המתאר כיצד מדינת ישראל, הנוטה לתבוסתנות ולחולשה למול אויביה החיצוניים, נופלת בעקבות מתקפת פתע הרסנית, הכוללת שימוש בנשק לא קונבנציונלי כנגד יישובי מישור החוף, מה שמוביל להשמדתם המוחלטת של יישובים אלו, לרבות תל אביב, וכמעט מכלה את האוכלוסייה החילונית בישראל.
בעקבות נפילתה של מדינת ישראל, בעלת האוריינטציה החילונית והחופשית, השורדים מבין תושבי המדינה מתלכדים מאחורי קצין צה"ל צעיר בשם יהועז, שנוקט יוזמה ומארגן מחדש את שרידי הצבא על מנת להגן על אזור ארץ ישראל ההררי, הכולל את ירושלים וסביבותיה.
בעקבות הלהט הדתי-משיחי, הנובע מההלם בו מצויים השורדים כתוצאה מנפילת מדינת ישראל, מצליח יהועז להגן על אזורים אלו, ואף לכבוש מחדש את אזור יהודה ושומרון, וחלקים מאזור הגליל, ולגרש באופן שיטתי את תושביהם העמלקים (הערבים).
בהמשך, ובתגובה למחאה העולמית שמתעוררת בעקבות הגירוש, מתלכדים אנשיו של יהועז סביבו, מכתירים אותו כמלך החדש של ממלכת יהודה, שזה עתה קמה לתחייה, ומקימים את בית המקדש השלישי.
ממלכה זו מתנהלת בפועל כתיאוקרטיה יהודית.
חרף ניצחונה במערכה, לכאורה, של ממלכת יהודה, היא נאלצת להתמודד עם חרם כלל עולמי מקיף, בגלל גירוש העמלקים.
העלילה מורכבת מתיאור זיכרונותיו של הנסיך יהונתן, בנו של מלך יהודה יהועז, אשר נלכד על ידי הפולשים העמלקים, בעקבות נפילתה של ממלכת יהודה.
יהונתן, שהופקד על ניהולו השוטף של בית המקדש השלישי, ששימש מרכז החיים בממלכת יהודה, חי במתחים בין אמונתו באלוהים ונאמנותו לאביו המלך, על רקע התנהגויות אכזריות שהוא רואה אצל המאמינים, ושמועות על חורבן קרב.
השליח האנגלי הוא סרט קולנוע בריטי בבימויו של דומיניק קוק.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-24 בינואר 2020, ויצא להפצה מסחרית בארצות הברית ובבריטניה ב-19 במרץ 2021.
הסרט, בכיכובו של בנדיקט קמברבאץ', מבוסס על סיפורו האמיתי של איש העסקים הבריטי גרוויל וין, שגויס על ידי ה-MI6 והעביר למערב מידע רב ערך על תוכנית הגרעין הסובייטית בתקופת המלחמה הקרה.
המידע, שהגיע מהסוכן הסובייטי אולג פנקובסקי, סייע לפתרון משבר הטילים בקובה.
בנדיקט קמברבאץ' - גרוויל וויין
רייצ'ל ברוסנהאן - אמילי דונובן
ג'סי באקלי - שיילה וויין
ואלרי צ'ופריקוב - ניקיטה חרושצ'וב
קיריל פירוגוב - גריבאנוב, קצין ק.ג.ב.
ב-1 במאי 2018, חברת FilmNation Entertainment הודיעה על תחילת הפקת סרט על המרגל הבריטי גרוויל וויין מאת התסריטאי טום או'קונור.
דומיניק קוק לוהק לביים את הסרט ולהפיק לצד או'קונור, בן פאף, רורי אייטקן, אדם אקלנד, ג'וש וארני ולאה קלארק.
לצד ההכרזה על ההפקה הראשונית, אושר כי בנדיקט קאמברבאץ' יגלם את גרביל וויין.
באוקטובר 2018, נודע כי רייצ 'ל ברוסנהאן, ג'סי באקלי, מראב נינידזה, אנגוס רייט וקיריל פירוגוב הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט.
שלב הצילומים לסרט החל ב-15 באוקטובר 2018 והוא נמשך עד 7 בדצמבר 2018. קמברבאץ' גידל שפם עבור הצילומים.
פסקול הסרט הולחן על ידי אבל קוז'ניובסקי.
הסרט הוקרן ב-24 בינואר 2020 במהלך פסטיבל סנדאנס תחת השם "Ironbark".
זמן קצר לאחר מכן רכשו החברות Roadside Attractions ו-Lionsgate את זכויות ההפצה בארצות הברית, והוא תוכנן לצאת לאקרנים ב-28 באוגוסט 2020 תחת השם "The Courier".
הדבר נדחה תחילה ל-16 באוקטובר אותה שנה ואז ל-19 במרץ 2021, בעקבות מגפת הקורונה בארצות הברית, שלא אפשרה פתיחת בתי קולנוע.
בישראל הופץ הסרט תחת השם העברי "השליח האנגלי".
השלכת החזיז במלחה (מכונה גם "משחק החזיז" או "פרשת החזיז") הייתה אירוע שהתרחש ב-11 בנובמבר 2007, בעונת 2007/2008, במהלך משחק כדורסל בהיכל הספורט מלחה בירושלים, בו התמודדו הפועל ירושלים והפועל חולון, כשהושלך לפרקט חזיז.
בזמן שיואב גליצנשטיין, אחד המאבטחים במקום, פינה את החזיז, הוא התפוצץ וגרם לקטיעה של שלוש מאצבעותיו.
המשחק הופסק ונדחה קיומם של מספר משחקי כדורסל שהיו אמורים להתקיים בימים שלאחר האירוע.
משליך החזיז, יוסי מלאך, נידון לשלוש שנות מאסר.
המקרה נחשב לאחד המקרים החמורים ביותר של אלימות בספורט הישראלי.
כמה חודשים לאחר מכן חוקק חוק איסור אלימות בספורט, וכוננה המועצה למניעת אלימות בספורט.
היריבות בין הפועל חולון להפועל ירושלים החלה להתפתח בשנות ה-90 כאשר היו שתיים מהקבוצות, אשר בעזרת קהל אוהדים גדול, ניסו לערער על ההגמוניה של מכבי תל אביב.
ב-1993 עברה חולון לבעלותו של איש העסקים נחום מנבר בעוד הפועל ירושלים נקלעה לקשיים כלכליים.
דורון שפע, אחד מכוכביה של ירושלים, עבר להפועל חולון וכעבור שנה הצטרפו אליו עדי גורדון ופיני לוי.
ב-1995 סיימה חולון את העונה הסדירה במקום השני והגיעה לגמר גביע המדינה שם הפסידה לבני הרצליה לאחר שעדי גורדון קלע רק נקודה אחת במשחק.
לקראת סוף המשחק החלו אוהדי חולון להתפרע ומנבר, בפנייתו לאוהדים באמצעות מיקרופון, איים כי יעזוב את הקבוצה אם האוהדים ימשיכו להתפרע.
בסיום העונה מנבר אכן עזב את חולון, ובעידודו של גורדון, העביר את תמיכתו הכלכלית להפועל ירושלים כאשר גורדון, פיני לוי ודורון שפע חזרו בעקבותיו לירושלים.
השתלשלות עניינים זו הובילה בקרב אוהדי חולון לתחושת איבה כלפי עדי גורדון והפועל ירושלים, כפי שהסביר דורון שפע: "הם בעיקר כעסו על עדי, גם בגלל המהלך וגם משום שהביא מיד לאחר מכן במשך שנתיים רצופות גביעים לירושלים.
אני תמיד צוחק עליו שהמשחק הגרוע ביותר שלו בקריירה היה באותו גמר ב-1995 נגד הרצליה".
מאז התקיימו המפגשים בין הפועל ירושלים לחולון באווירה מתוחה.
במהלך עונת 1995/96 חזר גורדון לאולם הפחים במדי הפועל ירושלים כאשר הוא מלווה במאבטחים בעקבות איומים שנשלחו אליו.
לאחר משחק נוסף בין הקבוצות ב-1999 (לאחר פרישתו של גורדון) בו ניצחה ירושלים באולם הפחים, עוכבו אוהדי ירושלים על ידי המשטרה ביציאתם מהאולם כדי למנוע חיכוך בין מחנות האוהדים.
ב-2004 שיחקה ירושלים באולם הפחים נגד בני השרון במסגרת גביע המדינה ולאחר המשחק נרשמו עימותים בין אוהדי ירושלים לבין אוהדים מקומיים.
עם הגעתו של מנבר לירושלים השתלבה הקבוצה בצמרת הליגה, זכתה בשני גביעי מדינה והגיע לראשונה לגמר הפלייאוף.
ירושלים שמרה על מעמדה כקבוצת צמרת גם לאחר מאסרו של מנבר בשל קשריו עם איראן.
הפועל חולון איבדה את מעמדה כקבוצת צמרת לאחר עזיבתו של מנבר והידרדרה עד לליגה הארצית.
ב-2007 חזרה חולון לליגת העל ולקראת עונת 2007/08 החתים מיקי דורסמן, הבעלים והמאמן של הקבוצה, שחקנים בכירים והעמיד תקציב גבוה.
הפועל ירושלים החלה את עונת 2007/08 כמחזיקת הגביע לאחר שבסוף עונת 2006/07 הייתה קרובה להשלים זכייה בדאבל אך הפסידה למכבי תל אביב בגמר הפיינל פור לאחר ששמטה יתרון בשניות הסיום.
חולון התייצבה למשחק במלחה במסגרת המחזור השלישי לאחר שניצחה בשני משחקיה הראשונים.
ירושלים הגיעה למשחק עם מאזן של ניצחון והפסד.
שתי הקבוצות נחשבו על ידי פרשנים למועמדות להשתתפות בפיינל פור באותה עונה ובאתר One נכתב ביום המשחק כי "ירושלים וחולון הן מהטוענות הבולטות ביותר בליגה לתואר 'הקבוצה השנייה בטיבה בישראל'".
המשחק נערך ביום ראשון, 11 בנובמבר 2007 ושודר על ידי ערוץ הספורט.
מהלך המשחק, השלכת החזיז והתגובות המיידיות לאירוע
בפתיחת המשחק נטלה חולון את ההובלה ולאורך המחצית הראשונה החזיקה ביתרון שהגיע ל-12 נקודות במהלך הרבע השני.
ירושלים צמצמה את ההפרש ל-7 נקודות במחצית וסמוך לסיום הרבע השלישי סל של טימי באוארס קבע שוויון.
במהלך הרבע הרביעי נטלה ירושלים את ההובלה לראשונה במשחק.
כאשר ירושלים הובילה 94:89 דקה ו-41 שניות לסיום המשחק, הושלך חזיז למגרש שנחת סמוך לספסלה של הפועל חולון.
המאבטח יואב גליצנשטיין, שלא היה מודע לכך שמדובר בחומר נפיץ, פינה את החזיז שהתפוצץ בכף ידו.
המשחק הופסק והשחקנים התפנו לחדרי ההלבשה.
אנשי צוות רפואי העניקו לגליצנשטיין טיפול ראשוני והוא פונה לבית החולים הדסה עין כרם.
שתי הקבוצות מיהרו להתנער מאחריות למעשה.
מנהל הפועל ירושלים גידי דודי אמר: "אוהדי הפועל ירושלים מאמינים במשחק נקי ומעולם לא עשו דבר כזה במגרשים.
הייתה לנו הרגשה שמשהו הולך לקרות אחרי כל הוויכוחים שהיו על הכרטיסים לפני המשחק.
אני לא רוצה לצאת בהאשמות, אבל למי שיש מוניטין זה לא לאוהדי ירושלים אלא לאוהדי חולון ומוניטין קשה לנקות." ויו"ר חוג האוהדים של הפועל חולון ויקטור תשובה אמר: "עושים עלינו עליהום, אין שום סיכוי שאוהד של חולון יעשה דבר שכזה.
בפתיחה של המשחק אנחנו עברנו אוהלי בידוק ובדקו אחד אחד." מאוחר יותר התגלה שתשובה מכר למשליך החזיז יוסי מלאך את הכרטיס למשחק ואף ידע על כוונותיו וניסה למנוע ממנו לבצע את המעשה.
שר הספורט, ראלב מג'אדלה, אמר בתגובה לאירוע: "גם אם צריך להוציא מהליגה קבוצה או עונש חריג אחר, זה מה שצריך לעשות.
צריך שמערכת המשפט תשתמש בעונש חסר תקדים כדי שדברים כאלו לא יקרו.
הורידו את הספורט למצב שאנחנו מתביישים בו.
אני קורא לעונש חומר ביותר, להרתעה אמיתית שלא ישכחו שנים".
מיקי דורסמן אמר לאחר האירוע "אני מודיע על פרישתי מכדורסל ומהפועל חולון אלא אם כן תוך שלושה ימים תוקם ועדה שתטפל באלימות.
המאבטח הזה לא נועד למות במגרש כדורסל.
אני מרגיש שתקעו לי סכין בלב.
אני מודה לאלוהים שזו רק היד שלו.
לא מעניין אותי כדורסל אלא חיי אדם.
בסוף מישהו גם ימות, אם זה בכדורסל או בכדורגל".
אבנר קופל, יושב ראש מנהלת הליגה האשים את המשטרה: "זה חמור שמשלמים הרבה כסף למשטרה כדי למנוע דברים כאלה - היה יכול לקרות אסון יותר גדול." יושב ראש הפועל ירושלים, דני קליין, גם כן העביר ביקורת של המשטרה: אני חושב שזו טרגדיה.
כל מה שעושים כולם במאמץ מיוחד נהרס ברגע אחד.
הכדורסל הישראלי קיבל סטירת לחי מצלצלת.
ידענו שהמשחק יהיה חם, התרענו.
אם הוכנס חזיז, זה לא מספק ונושא המשטרה כאוב לכל הקבוצות.
כל מה שקרה פה לא שווה בשביל ששערה מראשו של מאבטח תיפול".
עוד אמר קליין: "הנזק שקרה הוא בלתי הפיך.
אמרתי לאבנר קופל שהפועל ירושלים לא תשתתף במשחקי הליגה כל עוד לא ימצא אותו אוהד.
אמרתי לו גם שאם זה אוהד של הפועל ירושלים, אני לא אהיה פה".
שחקן הפועל ירושלים, ג'יימי ארנולד אמר: "אין תירוץ למקרה הזה.
צריך להעיף את כל אוהדי חולון עד סוף העונה".
יושב ראש איגוד הכדורסל ירמי אולמרט אמר: "איגוד הכדורסל מגנה את המקרה החמור.
אנו נפעל בשיתוף פעולה עם מנהלת ליגת העל וגורמי האכיפה, כדי שמקרים כאלה לא ישנו במגרשי הכדורסל.
אני קורא לרשויות האכיפה, השיפוט והחקיקה בישראל להחמיר עם פורעי החוק, וזאת כדי למגר את האלימות מתוך מגרשי הספורט.
במהלך הבוקר, ולאחר שנקיים התייעצות בהנהלת האיגוד, נחליט אם להמשיך בפעילות הליגות האחרות בכדורסל הישראלי".
המשחק שהיה אמור להתקיים למחרת בו הייתה אמורה עירוני רמת גן לארח את מכבי תל אביב נדחה ובמקומו שיחקו הקבוצות משחק אימון (המשחק התקיים לבסוף בסוף דצמבר).
כתוצאה מדחיית משחק זה הוחלט גם על דחיית הפיינל פור בשבוע וכן על דחיית משחקה של חולון נגד עפולה במסגרת המחזור הרביעי (משחק שהתקיים לבסוף בסוף נובמבר).
כמו כן הוחלט על ביטולו של המחזור הקרוב בליגת העל לנשים.
מאמן מכבי תל אביב, עודד קטש, אמר בתגובה לאירוע: "הלכתי בתחושה שאידיוט אחד, בגלל מעשה מטומטם, קילקל לנו את הדבר שאנחנו כל כך אוהבים.
זה אירוע שיכל לקרות בכל מקום.
צריך להעניש את האחראים בחומרה.
האירוע הזה איחד את כל הכדורסל.
צריך לטפל בדברים מהסוג הזה לטווח הארוך יותר, זה לא עניין שמצריך רק טיפול נקודתי.
האוהדים במלחה בסדר, אבל גם הם חצו כמה קווים לאורך השנים.
אני מקווה שגם הם ילמדו את הלקח".
מנהלת הליגה התכנסה למחרת האירוע לישיבת חירום.
גורמים בספורט הישראלי קראו להשבתת הליגה אולם אפשרות זו נדחתה.
נציגה של הפועל גליל עליון במנהלת, חיים אוחיון, תקף בחריפות את הפועל חולון באומרו: "הכדורסל אתמול והיום הוא משהו אחר לגמרי.
יש כאן פרשת דרכים, זו טראומה אמיתית.
חולון היא בעיה שליוותה את הליגה הלאומית והגיעה לליגת העל".
נחום ברנע כתב למחרת בידיעות אחרונות: "במקרה הייתי שם, במלחה.
ראיתי את המאבטח מתפתל מכאבים על הפרקט.
האפקט של פיצוץ חזיז באולם סגור שונה לגמרי מהאפקט במגרש פתוח.
הסכנה גם בבהלה שעלולה להתעורר ולסכן חיי רבים.
למיטב ידיעתי לא היה באולמות הכדורסל בארץ אירוע חמור כל כך, לפחות מבחינת תוצאותיו".
בריאיון לגלי צה"ל ב-22 בנובמבר סיפר גליצנשטיין כי החזיז שהושלך לפרקט נראה לו כמו גליל נייר טואלט.
גליצנשטיין אמר כי עבר בבית החולים ניתוח שארך כעשר שעות ובו נקטעו שתיים מאצבעותיו ואצבע נוספת נקטעה חלקית.
עוד סיפר גליצשנטיין כי דורסמן ביקר אותו בבית החולים והוסיף: "חולון ידועה באוהדים המופרעים שלה, זו לא פעם ראשונה שקורים כאלה דברים.
במקום להשקיע בחולון שישקיע במקום אחר."
על-פי דו"ח המשטרה מהאירוע, החזיז הושלך לפרקט מיציע העמידה שבו רוכזו אוהדי הפועל חולון.
ב-12 בנובמבר עצרה המשטרה את יוסי מלאך, אוהד הפועל חולון, תושב רמת גן, בן 20 שהודה בהשלכת החזיז והביע חרטה.
המשטרה עצרה גם את חבריו של מלאך, ניר ראובן בן 18 מרמת גן ודניאל יצחק בן 18 מתל אביב.
נער נוסף בן 17, שהיה מעורב באירוע, שוחרר בתנאים מגבילים.
כעבור מספר ימים נעצרה גם אמו של מלאך בחשד שניסתה לטשטש ראיות בחדרו של בנה.
ב-16 בנובמבר הובא מלאך להארכת מעצר בבית משפט השלום בירושלים וחזר בו מהודאתו בטענה שהופעלו עליו לחצים.
המשטרה טענה כי מלאך מסר הודאה מרצונו החופשי ובית משפט השלום הורה לשחררו למעצר בית עד 1 בדצמבר.
המשטרה ערערה על ההחלטה לבית המשפט המחוזי שקיבל את העתירה והורה להשאיר את מלאך במעצר.
בדיון בהארכת המעצר אמר פקד יורם סגל, שניהל את החקירה, כי ברשות המשטרה "צילום וידאו שיש בו אינדיקציה ברורה שקושרת את יוסי מלאך למעשה".
ב-19 בנובמבר הוגש כתב אישום נגד יוסי מלאך וניר ראובן בו הם הואשמו בנשיאת נשק, שיבוש הליכי משפט וחבלה חמורה בנסיבות מחמירות.
מלאך וניר ראובן נותרו במעצר עד 9 בדצמבר, אז שוחררו למעצר בית.
באפריל 2008 הורשע מלאך במסגרת עסקת טיעון בחבלה חמורה, מעשה פזיזות, רשלנות בחומר נפץ ואיומים.
בשלב הטיעונים לעונש התעמתו גליצנשטיין ומלאך בבית המשפט המחוזי בירושלים כאשר גליצנשטיין סירב לסלוח למלאך וטען כי יש להחמיר עמו.
מלאך טען מנגד כי לא התכוון לפגוע באיש וכי מדובר במעשה קונדס.
בספטמבר גזר עליו בית המשפט המחוזי בירושלים שלוש שנות מאסר בפועל, שנה מאסר על תנאי ו-150 אלף שקל פיצויים.
מלאך הגיש ערעור שנדחה על ידי בית המשפט העליון באוקטובר 2009. ניר ראובן הורשע באי מניעת פשע וזוכה מהצתת החזיז.
בית המשפט גזר עליו חודש מאסר בפועל (אותו לא ריצה לאחר שנוכתה ממנו תקופת מעצרו) וחמישה חודשי עבודות שירות.
כמו כן הורחק ראובן מאירועי ספורט למשך חמש שנים וחויב ראובן לפצות את גליצנשטיין ב-35 אלף שקלים.
ב-2008 הגיש גליצנשטיין תביעה אזרחית כנגד הפועל חולון, הפועל ירושלים, חברת האבטחה באולם מלחה, עיריית ירושלים, איגוד הכדורסל, משטרת ישראל ושלושת אוהדי חולון: יוסי מלאך, ניר ראובן וויקטור תשובה.
גליצנשטיין תבע פיצוי כספי בין השאר בשל אובדן השתכרות והוצאות רפואיות.
באפריל 2016 קבע בית המשפט המחוזי בירושלים כי על יוסי מלאך וניר ראובן שהורשעו בתיק הפלילי לפצות את גליצנשטיין.
בית המשפט גם הטיל אחריות על ויקטור תשובה שמכר למלאך את הכרטיס.
כמו כן קבע בית המשפט כי אוהדי חולון שהגיעו למלחה נכנסו דרך שער שבמקור לא היה אמור להיפתח וכי משטרת ישראל הייתה אחראית לבדוק את הנכנסים באותו שער ולכן גליצשנטיין זכאי לקבל פיצוי ממשטרת ישראל.
הפועל חולון, הפועל ירושלים, מנהלת הליגה, איגוד הכדורסל ועיריית ירושלים זוכו.
סכום הפיצוי, בניכוי תשלומים שקיבל גליצנשטיין מביטוח לאומי ובתוספת שכר טרחת עורך דין נקבע על כ-867 אלף שקלים.
תגובות במנהלת הליגה ואיגוד הכדורסל
בתגובה להשלכת החזיז במלחה הקימה מנהלת הליגה ועדה בראש ניצב בדימוס דוד צור.
הוועדה הגישה את מסקנותיה בדצמבר 2007 והמליצה בין השאר להקים רשות למאבק באלימות במגרשים, למנות איש קשר בין האגודות לאוהדים, לשפר את התנאים הפיזיים במגרשים ולבטל את יציעי העמידה.
כמו כן הציעה הוועדה למשטרה להקים דסק שירכז את נושא הספורט והמליצה לאמץ מספר סידורי אבטחה במגרשים.
באפריל 2008 אימצה מנהלת הליגה את המלצות ועדת צור וקבעה כי יציעי העמידה יבוטלו וכן שכל קבוצה תחויב להחזיק קצין ביטחון קבוע במשחקים וכן שלכל קבוצה יהיה איש קשר מול הקהילה והאוהדים.
ב-20 בנובמבר התקיים דיון בבית הדין של איגוד הכדורסל.
תובע האיגוד, עו"ד שוקי קרמר טען כי חולון נושאת באחריות שילוחית להשלכת החזיז ודרש להטיל עליה קנס כספי שיוקצה לחינוך הסברתי בקרב האוהדים ועונש של שמונה משחקים ללא קהל, מהם ארבעה בפועל.
בחולון טענו מנגד כי למשליך החזיז, יוסי מלאך, אין קשר לחולון ואין להעניש את הקבוצה בשל מעשיו.
מיקי דורסמן עזב את הדיון בכעס ואמר כי הוא מתכוון לפרוש מאימון הפועל חולון.
כעבור יומיים הרשיע בית הדין של איגוד הכדורסל את הפועל חולון וקבע כי חולון תארח שמונה משחקים ללא קהל.
בית הדין קבע כי העונש יוקל לארבעה משחקים אם הקבוצה תציג תוכנית למיגור האלימות.
עוד נקבע כי חולון תספוג הפסד טכני להפועל ירושלים בתוצאה 20:0 ולא תזכה בנקודה המוענקת במקרה של הפסד (לעומת שתי נקודות לניצחון).
דורסמן אמר בתגובה כי הוא מתכוון לעזוב את הפועל חולון ויעסוק רק בענייני מחלקת הנוער.
לאחר שחולון אירחה ארבעה משחקים ללא קהל והציגה תוכנית למיגור האלימות בקרב אוהדיה החליט האיגוד בפברואר 2008 להמיר את ארבעת המשחקים הנותרים לעונש על תנאי.
במהלך העונה ביקשה חולון לקבל את הנקודה המוענקת במקרה של הפסד אולם בקשה זו נדחתה על ידי בית הדין של איגוד הכדורסל.
השלכת החזיז המלחה נדונה במליאת הכנסת ב-14 בנובמבר.
כמו כן נדונה השלכת החזיז בישיבה של ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת ב-21 בנובמבר בנוכחותם של אבנר קופל וירמי אולמרט.
בעקבות המקרה הואצה חקיקת החוק למניעת אלימות בספורט אותו ניסו לקדם במערכת הפוליטית ובהתאחדות לכדורגל.
בסוף נובמבר אושר החוק בקריאה טרומית.
בדיון בכנסת ביקשה השרה רוחמה אברהם בלילא לדחות את ההצבעה עד לאחר שוועדת השרים לענייני חקיקה תקיים דיון בנושא, אולם חברת הכנסת רונית תירוש, שיזמה את החוק ביחד עם אבשלום וילן, טענה כי בעקבות השלכת החזיז במלחה אין לדחות את ההצבעה.
שר הספורט ראלב מג'אדלה אמר לאחר ההצבעה: "לצערי הגדול, בתקופה האחרונה אנחנו עדים לאירועים חמורים באירועי ספורט, השיא באירועים אלו היה פציעתו הקשה של מאבטח במגרש הכדורסל במלחה, ירושלים".
החוק אושר בקריאה שלישית ביולי 2008. החוק מאפשר להטיל עונש מאסר של עד חמש שנים למי שמכניס לאירוע ספורט חפץ אסור, שנתיים מאסר למי שמתבטא באופן גזעני במהלך אירוע ספורט ועד שנה מאסר למי שמתפרץ למגרש במהלך משחק.
עוד נקבע בחוק כי יש להקים מועצה מיוחדת לטיפול באלימות בספורט.
ב-18 בנובמבר שיחקה ירושלים נגד מכבי תל אביב בהיכל נוקיה.
באותו יום עצרה המשטרה 13 אוהדים של הפועל חולון לאחר שבפשיטת המשטרה נתפסו כ-600 חזיזים, נפצים ואמצעי לחימה.
המשטרה חשדה כי האוהדים תכננו לפוצץ את המשחק במטרה להוכיח כביכול שאוהדי ירושלים הם האלימים.
לאחר השלכת החזיז הודיע דורסמן כי הוא לוקח פסק זמן מאימון.
הוא נסע לארצות הברית לתקופה קצרה ואף שקל לפרוש.
הקבוצה הודרכה על ידי עוזרו, עופר חירותי, ונקלעה למשבר כאשר הפסידה במשחק חוץ לבני השרון ובמשחק ביתי שנערך ללא קהל להפועל עפולה.
דורסמן חזר בסופו של דבר לאמן את חולון בתחילת דצמבר.
ירושלים וחולון הוגרלו לשחק זו מול זו במשחק חצי גמר גביע המדינה שהתקיים בתחילת פברואר 2008. בעקבות השלכת החזיז במלחה את משחק חצי הגמר איבטחו 150 שוטרים ו-215 סדרנים.
גליצנשטיין נכח במשחק כאורח כבוד של איגוד הכדורסל.
ירושלים ניצחה במשחק ועלתה למשחק הגמר שם גברה על מכבי תל אביב וזכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות ופעם הרביעית בהיסטוריה של המועדון.
במעמד הענקת הגביע הזמין קפטן הקבוצה, ארז מרקוביץ', את גליצנשטיין להניף עמו את הגביע.
לקראת סוף העונה נקלעה ירושלים לשרשרת הפסדים.
מאמן הקבוצה, דן שמיר, התפטר והוחלף על ידי עוזרו זיו ארז.
ירושלים סיימה את העונה במקום השישי והחמיצה את הפיינל-פור.
חולון גילתה שיפור ביכולתה וסיימה את העונה במקום הראשון וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות המדינה לאחר שגברה על מכבי תל אביב בגמר הפיינל פור.
השלישייה האדומה הייתה החלק השווייצרי של התזמורת האדומה (טרפר).
היא הוקמה ותוחזקה על ידי המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי.
ונוהלה בשווייץ בהצלחה רבה על ידי שאנדור ראדו ההונגרי-יהודי.
המונחים "השלישייה האדומה" ו"התזמורת האדומה" הומצאו על ידי המשרד הראשי לביטחון הרייך (Reichssicherheitshauptamt בראשי תיבות RSHA), זרוע הריגול הנגדי של האס אס.
השלישייה האדומה, כחלק מהותי מהתזמורת האדומה הייתה מחוץ להישג ידם של כוחות הביטחון הגרמניים בגרמניה, גם לאלה שהיו בשווייץ.
בראש השלישייה האדומה עמד שאנדור (אלכסנדר) ראדו (שם קוד: DORA), קומוניסט וגאוגרף הונגרי-יהודי.
השלישייה האדומה נוסדה בשנת 1936, אז הגיע ראדו לז'נבה.
באפריל 1942 שונה הארגון עם ראדו כמנהיג הקבוצה, והיו בו גם שלושה מנהיגי תת-קבוצות: רחל דיבנדורפר היהודייה-פולנייה (שם קוד: SISSY), ז'ורז' בלין עיתונאי צרפתי של הלה מונד (שם קוד: LONG) והעיתונאי השווייצרי אוטו פינטר (שם קוד: PAKBO).
לאחר כליאתו של ליאופולד טרפר (שם קוד: GRAND CHEF) בידי הגסטפו בשנת 1942, הקבוצה של ראדו הפכה לחלק היעיל ביותר ברשת הריגול של התזמורת האדומה.
ראדו אסף מידע שימושי בשווייץ והיו לו כמה קשרים גם בגרמניה.
ייתכן והכי חשוב היה לפעילות הקבוצה שראדו היה בקשר גם עם רשת הריגול של לוסי, שהייתה בעלת קשרים בעלי ערך רב בתוך גרמניה, והייתה קשורה לסוכנויות הביון הבריטיות.
יש השערה שרשת הריגול של לוסי שימשה על ידי המודיעין הבריטי צינור להעברת מידע אולטרה למודיעין הסובייטי מבלי לחשוף את פעולת שבירת הקוד הגרמני על ידי הבריטים, שהיה בעצם מקור המידע, אך רוב ההיסטוריונים אינם מסכימים עם התאוריה הזו.
השליח הנשיאותי המיוחד של ארצות הברית לענייני אקלים הוא תפקיד בממשלה הפדרלית של ארצות הברית, האחראי על גיבוש מדיניות האנרגיה והאקלים של הקבינט.
ב-23 בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי מזכיר המדינה האמריקאי לשעבר, ג'ון קרי ישמש כשליח הנשיאותי המיוחד לאקלים ואף יהיה חבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית (NSC).
ביידן הכריז כי הממשל בהנהגתו צפוי לחזור להסכם פריז ממנו פרש הנשיא, דונלד טראמפ.
ביידן הכריז כי קרי "ילחם בשינוי האקלים במשרה מלאה כשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ויהיה חלק מהמועצה לביטחון הפנים".
קרי אינו הראשון שמשמש כיועץ לענייני האקלים.
בין 2009 ל-2011 כיהנה אשת העסקים קרול בראונר כמנהלת משרד הבית הלבן למדיניות אנרגיה ושינויי אקלים אך על פי פרסומים בתקשורת תפקידו של קרי יהיה במתכונת שונה, מלבד זאת תפקידו יהיה התפקד הראשון שעוסק אך ורק בטיפול במשבר האקלים ולא בנושאים משיקים נוספים (כגוון מדיניות אנרגיה).
באפריל 2021 השגריר ג'ון קרי נהיה הבכיר הראשון בממשל ביידן שביקר בסין.
הוא התדיין על נושאים רבים, בין השאר על ההחלטה של יפן לשפוך מים רדיואקטיביים מהכור הגרעיני בפוקושימה אל האוקיינוס השקט.
קרי עזב את התפקיד במרץ 2024 על מנת להתמקד בקידום מסע הבחירות של ביידן בבחירות הנשיאותיות של 2024. ביידן החליט למנות לתפקיד את ג'ון פודסטה, מיועציו הבכירים.
הנאציזם וגרמניה הנאצית השפיעו על מדינות, קהילות ואנשים רבים לפני מלחמת העולם השנייה, במהלכה ואחריה.
הניסיון של גרמניה הנאצית להשמיד קבוצות שנתפסו כתת-אדם על ידי האידאולוגיה הנאצית, לרבות השמדת היהודים בשואה, נעצרו בזכות בעלות הברית בראשות הממלכה המאוחדת, ברית המועצות וארצות הברית, שהביאו לכניעת גרמניה הנאצית.
מתוך 18 מיליון היהודים בעולם ב-1939, יותר משליש נרצחו בשואה.
מתוך שלושה מיליון היהודים בפולין שרדו בפולין פחות מ-60,000 ועוד כרבע מיליון שברחו מפולין, בעיקר לתוככי ברית המועצות.
רוב היהודים הנותרים במזרח ובמרכז אירופה הפכו לפליטים, שלא יכלו או לא רצו לחזור למדינות הגוש המזרחי או למדינות ששיתפו פעולה עם הנאצים בתקופת המלחמה.
הנאצים התכוונו להשמיד את האומה הפולנית.
ב-1941 החליטה ההנהגה הנאצית שפולין תטוהר מפולנים אתניים תוך 10 עד 20 שנה ותיושב על ידי מתיישבים גרמנים כדי לקדם את מדיניות מרחב המחיה.
מתחילת הכיבוש, מדיניותה של גרמניה הייתה לשדוד ולנצל את השטח הפולני, תוך הפיכתו למחנה ריכוז ענק לפולנים שהוגדרו כנחותים לפי תורת הגזע הנאצית.
מדיניות הביזה והניצול פגשה בתעשייה הפולנית, בחקלאות, בתשתיות ובאוצרות תרבות.
ההרס שביצעו הגרמנים נאמד בשווי של 525 מיליארד אירו או 640 מיליארד דולר.
התעשייה הפולנית הושמדה או הועברה לרוסיה על ידי הכוחות הסובייטיים לאחר המלחמה.
דו"ח רשמי של ממשלת פולין שהוכן ב-1947 דיווח על 6,028,000 קורבנות מלחמה מתוך אוכלוסייה של 27,007,000 פולנים ויהודים אתניים.
מסיבות פוליטיות, הדו"ח לא כלל את מקרי המוות המיוחסים לברית המועצות ואת האבדות בקרב אזרחים פולנים ממוצא אוקראיני ובלארוסי.
גבולה המזרחי של פולין הוזז מערבה אל קו קרזון.
בשטח זה היו 5.3 מיליון פולנים אתניים.
על כך אמורה הייתה פולין לקבל פיצוי של 111,000 קמ"ר מגרמניה, שטח ממזרח לקו אודר-נייסה שבו היו 11.4 מיליון גרמנים שגורשו מערבה.
גרמניה חטפה כ-20,000 ילדים פולנים שהגרמנים האמינו שהם בעלי "דם גרמני".
מתוך החטופים רק 10-15% חזרו הביתה.
האליטות הפולניות הושמדו ויותר ממחצית האינטליגנציה הפולנית נרצחה.
היו מקצועות ש-20-50% מהעובדים בהם נרצחו, למשל 58% מעורכי הדין הפולנים, 38% מהרופאים ו-28% מעובדי האוניברסיטאות.
הגרמנים הרסו את בירת פולין ורשה והחריבו את רוב עריה (למשל ורוצלב).
חלקן, למשל לבוב, הועברו לברית המועצות.
פולין הפכה למדינת לווין סובייטית, תחת ממשלה קומוניסטית ובשליטה סובייטית עד 1989. כוחות רוסיים נסוגו מפולין רק ב-1993, לאחר התמוטטות ברית המועצות ב-1991.
השלכת הרשת הוא ציור שמן על בד מאת הציירת הצרפתייה סוזאן ואלאדון, שהושלם בשנת 1914. מידות הציור הן 201 על 301 ס"מ.
היצירה שמורה באוסף מוזיאון האמנויות היפות בנאנסי.
את היצירה ציירה ואלאדון בשנת 1914 והיא הוצגה בין 1 במרץ ל-30 באפריל של אותה שנה בסלון האמנים העצמאיים.
בנה של ואלאדון, הצייר מוריס אוטריו, וכן אהובה והמודל שלה לציור זה, אנדרה אוטר, הציגו אף הם באותו סלון.
במהלך התערוכה, הציור עורר עניין בשל גודלו וזכה לביקורת מסוימת.
הסופר והאמן השווייצרי ארתור קרבן, שנודע בפרובוקטיביות שלו, השמיע ביקורת חריפה על היצירה ועל הציירת עצמה: "[היא] יודעת היטב כל מיני תחבולות, אך פישוט אינו אומר לבצע אותו בפשטות, זקנה כלבה!".
בשל התבטאות זו, הורשע קרבן בהוצאת דיבה, ולימים חזר בו וכתב: "בניגוד לדבריי, מאדאם סוזאן ואלאדון היא התגלמות המוסר".
ואלאדון הייתה מאוהבת באמן הצעיר אנדרה אוטר, חברו של בנה, שהיה צעיר ממנה ב-25 שנים והפך לאהובהּ.
הם נישאו בשנת 1914, באותה שנה שבה צויר הציור.
אוטר הוא הדמות המתוארת ביצירה – גבר עירום, המופיע בשלושה תנוחות שונות, כשהוא חוזר על אותה תנועה של השלכת רשת דיג.
הדמות מסמלת נעורים, והציור מדגיש את כוחו של המודל ואת המאמץ הפיזי הגלום בפעולתו.
בשתי התנוחות הראשונות נשען הדמות על רגלו השמאלית.
גופו השרירי של המודל מחזק את האופי הארוטי של היצירה.
הקומפוזיציה של הציור מבוססת על מבנה קלאסי ועל נושא אקדמי, ומציגה עיצוב גאומטרי.
חקר התנועה שביצירה מזכיר את הציור "הריקוד" (1910) של אנרי מאטיס (המוצג במוזיאון הארמיטאז', סנקט פטרבורג).
ההר הוורוד והאגם הכחול בציור נבעו מהשראה שקיבלה ואלאדון משהותה בקורסיקה, והם מזכירים גם את גוני הציור של פול סזאן.
ואלאדון עושה שימוש בקווי מתאר ברורים כדי להגדיר את דמות המודל במרחב, טכניקה שבה השתמשו בעבר אמנים כמו אדגר דגה ואנרי דה טולוז-לוטרק.
זהו גם הציור האחרון שבו ציירה ואלאדון עירום גברי.
לאחר מכן פנתה להתמקדות בעירום נשי ובדמויות של ילדים.
ואלדון נתפסה כסמל לאישה משוחררת ופעילה, כאשר היא מציגה את הגבר כאובייקט של תשוקה.
היא הפרה את מוסכמות החברה הבורגנית של תקופתה – הן בנישואיה לגבר צעיר ממנה והן בתיאור העירום הגברי באמנותה.
היצירה נרכשה מידי מאדאם ויניירון, שקיבלה אותה מידי האמנית עצמה.
בשנת 1937 נרכשה הבד על ידי המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז, ובשנת 1998 הועברה למוזיאון האמנויות היפות בננסי לצורך שימור.
השלישייה על שם צ'ייקובסקי הוא שלישייה רוסית עם פסנתר.
הוא הוקם במוסקבה בימי השלטון הסובייטי בשנת 1975 על ידי פאבל ורניקוב (יליד אודסה 1953) (כינור), קונסטנטין בוגינו (יליד מוסקבה 1950) (פסנתר) וסרגיי סלובצ'בסקי שהתחלף בהמשך עם אנטול ליברמן (יליד 1948) (צ'לו).
בשנים הראשונות ניגנו בצרפת, איטליה, יפן, ארצות הברית וקנדה ואחרי 1979 התיישבו באיחוד האירופי.
החל מ-2009 הפך אלכסנדר צ'אושיאן (יליד 1977) לצ'לן השלישייה.
שלישיית צ'ייקובסקי, המשיכה את המסורות של בתי הספר לביצוע במוסקבה ובסנט פטרבורג, השלישייה הצטיינה במשך שנים רבות, בין השאר, בביצוע מוזיקה קאמרית של מלחינים רוסים וסלאביים אחרים .
הכנר של השלישייה, פאבל ורניקוב זכה בתחרויות בינלאומיות חשובות: תחרות ARD הבינלאומית במינכן (1979), הגראן פרי בתחרות על שם ויטוריו גואי בפירנצה (1979), ותחרות ויוטי הבינלאומית בוורצ'לי (1991).
בין השנים 1975 ו-1978 ערכה שלישיית צ'ייקובסקי כמעט 180 קונצרטים .המוזיקאים השתתפו בפסטיבלים יוקרתיים כמו מנטון (צרפת), סנטנדר (ספרד), נאנטלי וקוהמו (פינלנד), ברשיה/ברגמו ומיטו טורינו-מילאנו באיטליה, ב"ערבי דצמבר" של סביאטוסלב ריכטר במוסקבה .
הם הופיעו באולם גאבו ובמוזיאון ד'אורסה בפריז, בויגמור הול בלונדון, תיאטרון לה סקאלה והקונסרבטוריון ורדי של מילאנו הרקולס זאל ברזידנץ במינכן, קרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, מרכז האמנות בסיאול, אולם קונצרטחבאו באמסטרדם, האולם הגדול של הקונסרבטוריון של מוסקבה, האולמות הגדולים
כסולנים שיתפו חברי השלישייה פעולה באופן קבוע עם אמנים כמו
כמו טבאה צימרמן, אולג קגן, יורי בשמט, נטליה גוטמן, מישה מייסקי, מקסים ונגרוב, יוליאן רחלין, אנתוני פיי, עמנואל פהוד, מריה טיפו, יורי טמירקאנוב, מקסים שוסטקוביץ' ועמנואל אקס.
חברי השלישייה פעילים גם בתחום ההוראה המוזיקלית.
ב-1995 המלחין רודיון שצ'דרין הקדיש לשלישייה את הטרצטו שלו לכינור, צ'לו ופסנתר
השלימזלים האדירים היא סדרת פנטזיה מונפשת אמריקאית למבוגרים שהופקה על ידי חברות ההפקה "Metapigeon", "Titmouse" ואולפני אמזון עבור שירות הזרמת המדיה "פריים וידאו".
הסדרה מבוססת על הקמפיין השני של "Critical Role", ומתרחשת כ-20 שנה לאחר אירועי סדרת ההנפשה הקודמת שלה, "אגדת ווקס מכינה".
בדומה לסדרה הקודמת, הסדרה מעבדת את חומר המקור, ואינה משחזרת אותו באופן מדויק.
הפקת הסדרה הוכרזה בינואר 2023, והעבודה על הפרויקט החלה במרץ 2023. הסדרה עלתה לשידור ב-19 בנובמבר 2025.
הסדרה מתרחשת בעולם הבדיוני אקסנדריה, שנוצר בידי מתיו מרסר בשנת 2012 עבור קמפיין אישי של "מבוכים ודרקונים", אשר הפך בשנת 2015 לסדרת רשת מסוג "משחק חי" בשם "Critical Role".
מרבית העלילה מתרחשת ביבשת ויילדמאונט, השוכנת ממזרח לטלדורי – זירת ההתרחשות של הסדרה "אגדת ווקס מכינה" (2022).
העלילה מתרחשת כ-20 שנה לאחר אירועי "אגדת ווקס מכינה", בתקופה של מתיחות קיצונית בין האימפריה הדוונדליאנית לבין שושלת קרין – שתי המעצמות המרכזיות של ויילדמאונט – המופרדות ביניהן באמצעות רכס הרי אשקיפר פיקס, בעוד המלחמה עומדת בפתח.
מערב ויילדמאונט נשלט בידי האימפריה הדוונדליאנית ומנוהל על ידי המלך ברטרנד דוונדל.
מועצת הארכימאגים "אספת סרברוס" משמשת כיועצת לבית דוונדל.
טרנט איקית'ון, הארכימאג לענייני השפעה אזרחית, עומד בראש ארגון חשאי של מתנקשים-קוסמים הידוע בשם "וולסטרוקר".
האימפריה רואה באזור זורהאס, השוכן במזרח היבשת, שממה עוינת.
זורהאס נשלטת בידי שושלת קרין, בראשות המלכה הזוהרת ליילס קרין, והיא מיושבת בעיקר בידי דרואו וגזעים נוספים הנתפסים כמפלצתיים.
חוף מנאג'רי קוסט משתרע לאורך החוף הדרום-מערבי של היבשת, סמוך לאוקיינוס לוסידיאן, ונשלט בידי "ברית קלוביס" – קואליציה של ערי־מדינה, ובהן ניקודראנס ופורט דמאלי.
הסדרה עוקבת אחר חבורה של דחויים ובעלי עבר סוער וסודות נסתרים, אשר מתאחדים בעקבות נסיבות בלתי-צפויות.
הם נשאבים לתוך עימות רחב-היקף, ונאלצים "לפעול יחד כדי להציל את הממלכה" לאחר שחפץ מאגי עתיק ועוצמתי, הידוע בשם "המשואה", נופל לידיים מסוכנות.
צוות המדבבים שב לגלם את תפקידיו מן הקמפיין המקורי של "Critical Role":
לורה ביילי – ג'סטר לאבור, קלריקית טייפלינג שובבה ההולכת בעקבות ישות אלוהית בלתי-נראית המכונה "הנווד".
טאליסין ג'אפה – מולי-מוק "מולי" טיליף, לוחם-דם טייפלינג העובד כקורא בקלפי טארוט בקרקס נודד.
אשלי ג'ונסון – יאשה ניידורין, ברברית אאסימרית ושכירת חרב מאזורי הפרא של זורהאס.
מתיו מרסר – אסֶק תֶ'ליס, מכשף דרואי משושלת קרין, המעורב בתככים פוליטיים רמי-דרג בין השושלת לאימפריה, תוך הסתרת העובדה שאימו חולה בטיפרוס.
ליאם אוברייאן – קיילב וידוגאסט, אשף אנושי מרושל למראה, בעל שליטה בקסמי אש.
מרישה ריי – בורגארד "בו" ליונט, נזירה אנושית ממסדר "הנשמה הקובלטית", המתמחה באמנויות לחימה ובכישורי חקירה.
סם ריגל – נוט האמיצה, נוכלת גובלינית המתמחה בהתגנבות ולחימת קשת מוצלבת, אך סובלת מאלכוהוליזם.
טרוויס וילינגהם – פיורד סטון, חצי-אורק יתום וימאי, הרוכש כוחות קסם מבלי דעת לאחר ששרד טביעת ספינה.
בנוסף, מופיעה בסדרה לוסי לו בתפקיד הקיסרית ליילס קרין, המלכה הזוהרת של שושלת קרין.
הסדרה היא עיבוד מונפש של הקמפיין השני בסדרת הרשת בסגנון "משחק חי" בשם "Critical Role".
כחלק מהסכם חסות בין "Critical Role" לפלטפורמת D&D Beyond בשנת 2018, הופקה פרסומת מונפשת שבה הופיעו דמויות קבוצת "השלימזלים האדירים" בסצנת קרב.
פרסומת זו נחשבת ככזו ש"פתחה דלתות" להפקת סדרת ההנפשה הראשונה של המותג, "אגדת ווקס מכינה" (2022).
בינואר 2023 דווח כי "Critical Role Productions" חתמה על הסכם עם "אולפני אמזון" לפיתוח סדרות טלוויזיה וסרטים, ובמקביל הוכרזה רשמית סדרת הנפשה המבוססת על קמפיין "השלימזלים האדירים".
לפי דיווח של "וראייטי", במסגרת ההסכם עם "אמזון", ההפקה תימשך תחת חברת ההפקה של "Critical Role", ששמה "Metapigeon".
צוות השחקנים של Critical Role שב ומדבב את דמויותיהם מהקמפיין השני.
ב-22 ביולי 2025 דווח כי מתיו מרסר, מנחה המשחק של "Critical Role", ישוב לדבב את דמותו של אסֶק תֶ'ליס.
מגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" ציין כי טרנד "מאט מרסר החבוי" ממשיך גם בסדרה זו – כלומר, מרסר מדבב דמויות משנה ורקע רבות, כפי שעשה גם ב"אגדת ווקס מכינה".
בנוסף לכך, צוות המדבבים הראשיים וכן חברים נוספים ב-"Critical Role" מדבבים דמויות אורחות חד־פעמיות רבות.
ב-24 ביולי 2025 הוכרז כי אאולי'אי קרוואליו, אלן קאמינג, רובי דיימונד, ג'ונתן פרייקס, רהול קוהלי, טים מקגרו, אניקה נוני רוז, מארק סטרונג ומינג-נה ון ישמשו כמדבבים אורחים.
ב-9 באוקטובר 2025 הוכרז על מדבבים אורחים נוספים, בהם פלישיה דיי, נייתן פיליון, אנג'ליקה יוסטון, לוסי לו, גרהאם מקטביש, ט'ניה מילר ואיוואנה סחקנו.
בתחילת מרץ 2023 חשף ליאם אוברייאן, חבר צוות השחקנים של "Critical Role", בראיון ל-"ComicBook.com" כי החלה העבודה על הפרויקט.
בפוסט שפורסם ב-8 ביוני 2024 ברשת "X" נחשף כי החלו הקלטות הקול.
בריאיון מאוקטובר 2024 ציין טרוויס וילינגהם, חבר צוות ומפיק בפועל, כי הכתיבה של העונה הראשונה הושלמה וכי ההתקדמות בסדרה נמצאת "הרבה מעבר לחצי הדרך".
ביוני 2025 אמר וילינגהם כי הם "הקליטו את כל העונה הראשונה והשנייה".
צוות השחקנים היה מעורב בתהליך עיצוב הדמויות.
סם ריגל, חבר צוות ומפיק בפועל, ציין כי הסדרה תהיה "שונה טונלית" מסדרת ההנפשה הראשונה שלהם.
השואוראנרית והמפיקה בפועל טאשה הואו הצהירה באופן דומה כי הסדרה "משקפת סיפור בוגר ועילאי יותר" מהסדרה הקודמת, עם "יותר דרמה" ו"יותר עשייה קולנועית".
הואו הוסיפה כי הם ניסו "להתייחס לסדרה כמו לסדרת לייב-אקשן, שהיא שונה טונלית מווקס מכינה, אך עדיין נשארת באותו עולם".
וילינגהם הסביר כי עיבוד זה "מהווה סטייה מוחלטת כבר מההתחלה" וכי "אתה נכנס לדמויות שאתה אוהב, אך בסיפור חדש לחלוטין".
מגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" הדגיש כי הסדרה תנקוט בגישה דומה לדמותו של אסק תליס כמו שעשתה "אגדת ווקס מכינה" עם דמויות "אפלות" כמו בני משפחת בריירווד, באמצעות הצגת חומרי עלילה שהתרחשו "מחוץ למסך".
וילינגהם הוסיף כי גישה זו תציג לצופים "את המזימות שמתרחשות הן באימפריה והן בשושלת, את כל הדברים שנעים מאחורי הקלעים, ומי היה באמת אסק", וכיצד הגיע "למקום שבו היה, כשהוא מזיז חלקים גדולים ומשפיע על חלקים נרחבים מן העולם ביקום הסדרה".
הסדרה מונפשת על ידי "".
הואו הדגישה כי מראה הטלת הכשפים ייחודי לכל דמות ומשקף "מי הם כבני אדם".
דונמנסי, סוג קסם שנוצר על ידי מרסר עבור שושלת קרין, מופיע גם הוא במהלך הסדרה.
בהשוואה ל"אגדת ווקס מכינה", ציין ריגל כי הקסם בסדרה "מורכב" יותר, והדגיש את הרכיבים והלחשים המשמשים ליצירת קסם, וכן כי "האופן שבו אנשים לומדים קסם או זוכים בו הוא עניין מרכזי מאוד" בעלילת הסדרה.
בפסטיבל "SCAD AnimationFest", הסביר מנהל האמנות ג'וזף מרטינס כי בעוד שהסדרה הראשונה היא "מעט יותר פנטזיה עילאית", עולם הסדרה הנוכחית "מעוגן יותר ומבוסס על ההיסטוריה של מזרח אירופה.
הלכנו על מראה ברוטליסטי יותר, עם אדריכלות שמכבידה על הדמויות".
צוות העיצוב האמנותי השתמש ב"רמזי צבע" מכוונים כדי לאותת על "מתחים פוליטיים בלתי מדוברים" ועל "מצב התודעה" של הדמויות.
הסדרה משודרת בשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו".
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-19 בנובמבר 2025. העונה הושקה עם שלושה פרקים ראשונים, ולאחר מכן שודר פרק אחד מדי שבוע, בסך הכול שמונה פרקים.
כחלק מקידום מוקדם, אמזון העניקה גישה חינמית מוקדמת לפרק הראשון דרך "יוטיוב" בין התאריכים 14–16 בנובמבר 2025.
במהלך כנס קומיק-קון, סן דייגו (SDCC) בשנת 2024, אולפני אמזון פרסמו הצצה ראשונה לסדרה בדמות אנימטיק מדובב, שהציג את המפגש הראשון בין דמויותיהם של ג'סטר ופיורד.
בכנס SDCC בשנת 2025 פורסמו עיצובי דמויות וקטע וידאו מתוך העונה הראשונה, לצד הכרזה על מועד הבכורה.
אתר "Polygon" הדגיש כי הקבוצה נקראת "The Mighty Nein" אף שלמעשה אין בה תשעה הרפתקנים, וכי קטע מתוך פאנל SDCC מתייחס בהומור לעובדה שבפועל יש בה רק שבעה חברים.
הסדרה מחזיקה בציון של 100% חיוביות באתר מאגר הביקורות "Rotten Tomatoes", בהתבסס על 14 ביקורות של מבקרים.
קונצנזוס המבקרים באתר קובע: באתר מאגר הביקורות "Metacritic", המשתמש בממוצע משוקלל, זכתה הסדרה לציון 80/100 בהתבסס על 7 ביקורות, דבר המעיד על ביקורות חיוביות לרוב.
גרמניה הנאצית השמידה בני עמים וקבוצות רבות במהלך מלחמת העולם השנייה, ובכלל זה כשישה מיליון יהודים (בסיוע רוצחים בני עמים אחרים).
לא יהודים בני אומות וקבוצות נרצחו במבצעי הירי של חיילי האיינזצגרופן ובמחנות ההשמדה.
כמו כן ביצעו חיילי הוורמאכט וכוחות גרמניים אחרים פשעי מלחמה בהיקף גדול שהביאו למותם של מיליוני בני אדם.
השמדת לא-יהודים על ידי גרמניה הנאצית ובעלות בריתה