tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא הוצא על גבי פורמטים רבים: שש מהדורות שונות של תקליטים, שישה תקליטורים שונים וקלטת שמע.
ב-21 במאי 2023 הפכה מהדורת ה-Love Potion LP זמינה לרכישה בארצות הברית בלבד למשך יומיים.
שתי גרסאות נוספות, Til Dawn Edition ו-Late Night Edition, פורסמו ב-26 במאי, וכללו כמה רצועות בונוס חדשות ורמיקס לשיר "Karma" עם אייס ספייס.
בפרק הראשון פרסמה את שם הרצועה האחרונה, "Mastermind", ובזה ה-13 חשפה את "Snow on the Beach" ואת השתתפותה של לנה דל ריי בו.
כמה משפטים מתוך רצועות נבחרות של האלבום הוצגו על שלטי חוצות במימון ספוטיפיי ברחבי העולם.
על פי הנתונים, הערים שנבחרו היו אלו ששמעו את סוויפט יותר מכל אמן אחר בשירות סטרימינג זה.
היא גם פרסמה סרטון בשם Midnights Manifest – לוח זמנים לשבוע הראשון בו יצא האלבום.
סוויפט בחרה שלא להתראיין לעיתונות ולכלי התקשורת בימים שקדמו להוצאת האלבום, זאת בניגוד לשיטות השיווקיות המקובלות בתעשייה.
היא הופיעה ב-24 באוקטובר בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון וב-28 באוקטובר במופע של גרהם נורטון.
ארבעת הווידאו קליפים, שפורסמו עבור "Anti-Hero", "Bejeweled", "Lavender Haze" והרמיקס של "Karma", בוימו ונכתבו על ידי סוויפט.
הם יצאו בזה אחר זה החל מאוקטובר 2022 ועד למאי 2023. ב-20 באוקטובר הוקרן לראשונה הטריילר הרשמי של הסרטונים במהלך שידורו של Thursday Night Football בפריים וידאו.
הוא כלל בתוכו כמה סצנות מתוך הקליפים השונים בהשתתפות סוויפט, ג'ק אנטונוף, לורה דרן, האחיות חיים, מייק בירביגליה, ליית' אשלי, דיטה פון טיז, מרי אליזבת אליס, ג'ון ארלי ופט מקגראת'.
הצלמת, רינה יאנג, עבדה עם הזמרת בצילום הסרט הקצר All Too Well: The Short Film.
ביום הוצאת האלבום צורף ליוטיוב הקליפ ל-"Anti-Hero", שתואר על ידה כאמצעי להמחשה של מחשבותיה וסיוטיה.
הסרטון השני, "Bejeweled", פורסם כמה ימים לאחר מכן, כשעלילתו מבוססת על הדמות סינדרלה.
ב-27 בינואר 2023 עלה לאוויר הווידאו של "Lavender Haze", הכולל אמצעי ויזואליה פסיכידליים וסוריאליסטיים.
בקליפ האחרון של "Karma" מוצגות סוויפט ואייס ספייס כדמויות קוסמיות ושמימיות.
טרם יציאת האלבום פיתחו מגזינים וכלי תקשורת רבים, דוגמת Pitchfork, Time והאקדמיה של פרסי גראמי, ציפיות רבות על הרצועות החדשות מתוכו.
USA Today תיאר אותו כהוצאה מעוררת הציפיות ביותר בקריירה של סוויפט.
Time ציין לטובה את ההבדל בין מספר הרצועות של Red (Taylor's Version) (30) לבין זה של Midnights (13), וכינה אותו כ"הרכב תמציתי".
The New York Times שיבח את הזמרת על יכולתה ליצור מוזיקה חדש, שכן זהו אלבומה החמישי שיוצא בשלוש השנים האחרונות.
באותו נושא נכתב ב-Los Angeles Times כי הקצב המהיר שהיא מכתיבה לעצמה מזכיר מעט כמה מנכסי צאן ברזל אחרים בתעשיית המוזיקה, דוגמת דייוויד בואי, סטיבי וונדר, ארית'ה פרנקלין, בוב מארלי ודולי פרטון.
סוויפט בחרה שלא להוציא סינגל מוביל לאלבום, ובעצם הובילה לספקולציות אינטרנטיות רבות בנוגע לסוגות המוזיקליות בהן התמקדה הפעם.
היו כאלה שסברו כי ייתכן והאלבום ימשיך את הקו האקוסטי והשקט של שני אלבומיה הקודמים, ואחרים טענו כי היא תשוב לסצנת הפופ שאפיינה את Lover (2019) ו-1989 (2014).
כמו כן, מצא חן בעיני כלי התקשורת המתח שיצרה הזמרת בדבר הוצאת האלבום החדש, שאף כונה כ"אירוע דרמטי".
Slate תווה מספר קווי דמיון בין האסטרטגיות השיווקיות בהן נקטה סוויפט לבין אלו המסורתיות והמקובלות בתעשייה: מחד, "גישת ההפתעה" תוביל להצלחה בשירותי הסטרימינג השונים, אך מאידך תנחל כישלון במכירות העותקים הפיזיים.
"Anti-Hero" הוא הסינגל המוביל של האלבום.
ב-24 באוקטובר 2022 שלחה אותו ריפבליק רקורדס לרדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים, ולמחרת גם לרדיו להיטים עכשוויים.
הוא היה הסינגל הנמכר ביותר לשנת 2022 בהורדות דיגיטליות.
"Bejeweled" ו-"" הפכו זמינים להורדה דיגיטלית לזמן מוגבל דרך אתר האינטרנט של סוויפט בלבד ב-25 באוקטובר כסינגלים שיווקיים.
ב-29 בנובמבר 2022 נשלח "Lavender Haze" לרדיו להיטים עכשוויים כסינגל השני מתוך האלבום.
ב-1 במאי 2023 הפך "Karma" לסינגל השלישי.
ב-1 בנובמבר 2022 הכריזה סוויפט על יציאתה לסיבוב הופעות חדש, השישי במספר שלה, בשם "The Eras Tour".
היא תיארה אותו כ"מסע ארוך בין התקופות המוזיקליות השונות לאורך הקריירה שלה".
הוא כלל מאה חמישים ושתיים הופעות באצטדיונים רבים על פני חמש יבשות שונות.
בנוסף, הוא רשם ביקוש גבוה מהמצופה לכרטיסים ברחבי העולם, שגרם להוספת הופעות חדשות לכל אזור.
ב-15 בנובמבר נפתחה המכירה המוקדמת שלו באתר "Ticketmaster".
הוא קרס מיידית עקב הביקוש, וכתוצאה מכך בוטלה המכירה לאותו יום.
"The Eras Tour" שבר שיא כל הזמנים עבור מספר הכרטיסים הגבוה ביותר שנמכרו ביום הראשון למכירתו המוקדמת – למעלה משני מיליון.
עם זאת, אתר "Ticketmaster" ספג ביקורות נוקבות מצד לקוחותיו, קבוצות צרכנים ופוליטיקאים אמריקאים רבים.
בדצמבר 2022 הוגשו שתי תביעות משפטיות כנגד החברה על תיאום מחירים והונאה.
מעבר לכך, לסיבוב ההופעות הייתה השפעה תרבותית רחבת היקף.
Midnights זכה לשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה, שרובם ציינו לטובה את הפקתו ואת שירתה המאופקת של סוויפט.
חלקם אף הכתירו אותו כאלבומה הטוב ביותר עד כה.
ב-Metacritic קיבל ציון משוקלל של 85/100 על סמך עשרים ושמונה ביקורות שונות.
בריטני ספנוס ורוב שפילד מ-Rolling Stone ואלכס בילמס מ-Esquire כינו את Midnights כ"קלאסיקה שתישאר זכורה לדורות".
ספנוס שיבחה על סגנון כתיבת השירים של סוויפט, שפילד ציין לטובה את הפקתו המוזיקלית ובילמס תיאר אותו כ"אלבום הפופ של השנה".
מגזינים רבים, דוגמת Billboard, Variety ו-The Guardian, טענו כי הכיוון המוזיקלי בו בחרה סוויפט להתמקד שונה ומיוחד.
את מקומה של הפקה גרנדיוזית ואדירת מכונות אלקטרוניות תפסה שירה מאופקת ולחנים רגועים שמותאמים לקבוצות גיל רבות.
אלכס הופר מ-American Songwriter כתב כי Midnights יותר "גראנג'י" מ-1989, ובעל יכולות כתיבה שלא יורדות מאלו שהפגינה הזמרת ב-Folklore וב-Evermore.
ב-Associated Press ראתה אליז ריאן אותו כתוצר של הבגרות וההתפתחות האמנותית של סוויפט, ואילו לוסי הרברון מ-Gigwise סברה כי זו המצאה חדשה וניסיונית מצידה.
המבקרים הבחינו שינוי בקו הכתיבה של סוויפט.
האנה מיילריאה מ-NME סברה כי המילים ה"כנות" שלה הפכו את Midnights ליצירה בוגרת, שמתפרסת על קשת רחבה של רגשות, פחדים ורעיונות.
מייקל ווד מ-Los Angeles Times הזדהה עם מרבית התחושות שהועלו לאורך רצועותיו, וטען כי על-אף היותן כתובות בגוף ראשון, כמעט כל אחד יכול להבין את משמעותן.
קיטי אמפייר מ-The Observer סברה כי Midnights הוא תוצאה של התבוננות עצמית ארוכה ומרתקת.
כמו כן, היו כאלה שהסתייגו מהשבחים שהורעפו על האלבום, והתייחסו לגוון ההפקתי של אנטונוף.
רבים סברו כי סוויפט לא העזה מספיק להתרחק מהנורמות המוזיקליות המאפיינות את העת העכשווית, זאת על-אף שכתבו על Midnights ביקורת חיובית.
אחרים כתבו כי המוזיקה הייתה יכולה להיות טובה יותר.
ניל מקורמיק מ-The Daily Telegraph אהב את האינטימיות באלבום, אך בד בבד הרגיש כי לעיתים מדובר באסטרטגיה שיווקית.
בן שלו מעיתון "הארץ" ציין את שורת השיאים ששבר האלבום לאחר צאתו.
אולם בהתייחסות הביקורתית שלו טען כי יש בו שיר אחד טוב בלבד.
אתר החדשות Business Insider העניק ל-Midnights ציון של 5.8/10 ותיאר אותו כאלבום פופ ממוצע.
באתר נכתב כי הפקתו של אנטונוף חסרת ברק וחדשנות.
גם הללי שפנצר מאתר "וואלה!" לא אהבה את ההפקה, ותיארה אותה כ"עייפה" וכ"לא מחמיאה" לכתיבתה הטובה של סוויפט.
באתר "ynet" נכתב כי .
Midnights נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022.
Midnights שבר שורה של שיאי מכירות פיזיות, דיגיטליות, ויניל וסטרימינג.
מגזין הבילבורד תיאר אותו כיצירה שוברת קופות.
על פי נתוני חברת יוניברסל מיוזיק גרופ, Midnights נמכר בשבוע הראשון לצאתו בלמעלה משלושה מיליון יחידות שקולות לאלבום, ומעל לשישה מיליון לאחר חודשיים.
הוא שבר כמה שיאים היסטוריים בספוטיפיי: האלבום שהגיע ל-700 מיליון השמעות בזמן הקצר ביותר (שבוע), והמואזן ביותר ביום הראשון לצאתו בפלטפורמה (186 מיליון השמעות).
כמו כן, הפכה סוויפט לאמנית הפופולרית ביותר ביום אחד בספוטיפיי, לאחר שצברה 228 מיליון האזנות – שיא שנשבר על ידה פעם נוספת ב-2024. הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI) הכתירה את סוויפט כאמן הבין-לאומי של השנה בפעם השלישית בקריירה שלה.
מהדורת הדלוקס של האלבום Midnight, 'Midnights – Til Dawn Edition''' נהפך לאלבום גרסת הדלוקס הנשי המושמע ביותר ביממה הראשונה לצאתו בהיסטורית ההשמעות בספוטיפיי, כאשר עקף את הגרסת הדלוקס Guts (Spilled) של הזמרת האמריקאית אוליביה רודריגו.
נכון ליולי 2025, האלבום Lana של הראפרית האמריקאית סיזה מחזיק בשיא זה.
ביומו הראשון נמכר Midnights בלמעלה מ-800 אלף עותקים טהורים בארצות הברית בלבד – האלבום הנמכר ביותר של 2022 ושבוע המכירות הגדול ביותר לאלבום מאז Reputation (2017).
הוא עבר את רף 1.2 מיליון העותקים בשלושת ימיו הראשונים, והפך לאלבומה החמישי של הזמרת שנמכר בלמעלה ממיליון עותקים בשבוע הראשון לצאתו.Midnights ניצב בפסגת הבילבורד 200 במשך שישה שבועות עם 1,578,000 עותקים, מתוכם 1.14 מיליון מכירות טהורות שחולקו ל-575 אלף יחידות ויניל ו-395 אלף תקליטורים.
כמו כן, הוא דורג במקום הראשון של מצעד האלבומים המסחריים במשך שלושה-עשר שבועות רצופים, ושבר את שיאו הקודם של Titanic: Music from the Motion Picture.
I Did It Again של בריטני ספירס והפך לאלבום בעל שבוע המכירות הגדול ביותר בארצות הברית אחרי 25 של אדל.
בנוסף, סוויפט הפכה יחד עם ברברה סטרייסנד לאמנית בעלת מספר האלבומים הגבוה ביותר שהגיעו למקום הראשון בבילבורד 200 (11).
כל 20 רצועותיו של Midnights – 3am Edition נכנסו ל-45 המקומות העליונים בבילבורד הוט 100. "Anti-Hero" ניצב בראש המצעד – שירה התשיעי של סוויפט שעושה זאת.
לאחר יציאתו של Midnights הפכה סוויפט לאמן הראשון שאכלס בו-זמנית את כל עשרת המקומות הראשונים של המצעד בשיריו.
בנוסף, הפכה לאמנית בעלת מספר השירים הגבוה ביותר שדורגו בעשרת המקומות הראשונים בהיסטוריית המצעד (40 בסך הכל.
עקפה את שיאה הקודם של מדונה) (בהמשך עשתה זאת עם אלבומה The Tortured Poets Department, כאשר תפסה 14 שירים בראש המצעד) ולאמן היחידי שאכלס בו-זמנית את כל עשרת המקומות הראשונים של הבילבורד הוט 100, שירי הסטרימינג והשירים הדיגיטליים במקביל.
Midnights היה לאלבום הראשון שצבר 13 שבועות רצופים במקום הראשון במצעד האלבומים המסחריים של בילבורד ושבר את השיא לאלבום הפסקול של Frozen, אשר שהה 13 שבועות לא רצופים בשנת 2014.
האלבום שבר שיא עבור מספר ההשמעות הגבוה ביותר בספוטיפיי בשבוע הראשון לצאת אלבום בברזיל.
יתרה מזו, הוא נכנס למצעד האלבומים הקנדי לאחר ששבר שיאי מכירות שבועיים במדינה, והפך לאלבומה ה-11 של סוויפט שמדורג במקום הראשון במדינה.
כל 20 רצועותיו נכנסו ל-35 המקומות הפותחים של הקנדה הוט 100, כאשר עשרת השירים הפותחים מאוכלסים כולם בשיריו, כש-"Anti-Hero" בראש.
ב נמכר האלבום בלמעלה מ-200 אלף עותקים דיגיטליים ביומו הראשון לצאתו בפלטפורמה QQ מיוזיק – הנתונים הגבוהים ביותר לשנת 2022 עבור אמן בין-לאומי.
בהתאמה לכך, הוא הפך לאלבום המערבי הנמכר ביותר במדינה.
אל מצעדי הפזמונים באינדונזיה, בהונג קונג ובמלזיה נכנסו שלוש, ארבע ואחת עשרה רצועות מ-Midnights בהתאמה.
כלל המהדורה הסטנדרטית (13 שירים) נכללה בוייטנאם הוט 100 ובסינגפור, ואף שברה את שיא ההשמעות עבור אלבום בשבוע הראשון לצאתו ב.
מתוך 20 הסינגלים הבינלאומיים המובילים של IMI בהודו נרשמו שבע כניסות של שירי האלבום, כש-"Anti-Hero" מוביל במקום הרביעי.
ל הישראלי נכנס רק "Anti-Hero", שדורג בשיאו במקום השני.
הוא שהה בעשרת המקומות הראשונים של המצעד אחד-עשר שבועות רצופים.
בשבוע צאתו של האלבום נכנס "Anti-Hero" ביחד עם "Snow On The Beach" ל-20 השירים המובילים בהשמעות ברדיו בישראל על פי נתוני חברת מדיה פורסט.
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) הצהיר כי Midnights שבר את שיא המכירות, הן הפיזיים והדיגיטליים והן בסטרימינג, עבור אלבום בשבוע הראשון לצאתו במדינה.
כל הרצועות של מהדורתו הסטנדרטית נכנסו למצעדי הפזמונים של ARIA, ואכלסו את כל 14 השירים הפותחים בו, למעט המקום השביעי ששויך ל-"Unholy" של סם סמית' וקים פטרס.
היא רשמה את הפעם השלישית בה דורגה במקום הראשון במצעד האלבומים ובמצעד השירים האוסטרלי במקביל, הישג שנמשך חמישה שבועות רצופים.
Midnights בילה ארבעה-עשר שבועות בראש טבלת הדירוג, והיה היצירה הנמכרת ביותר באוסטרליה לשנת 2022. גם במדינה השכנה ניו זילנד ניצב האלבום בפסגת המצעד.
אירופה Midnights היה לאלבום הנמכר ביותר של סוויפט בצרפת, גרמניה, איטליה, פולין והממלכה המאוחדת, שם נמכר בלמעלה מ-140 אלף עותקים בשלושת ימיו הראשונים לצאתו ושבר את שיאו של הארי סטיילס עם Harry's House.
הוא דורג בראש מצעד האלבומים הבריטי, והפך לאלבום הנמכר ביותר של השנה בגבולות המדינה.
שבוע המכירות הראשון שלו היה הגדול ביותר מאז ÷ של אד שירן.
הוא הגיע למקום הראשון גם במצעד האלבומים של GfK אנטרטיינמנט בגרמניה ושבר את שיא המכירות עבור אמן בין-לאומי (20 מיליון עותקים).
יתרה מזאת, Midnights הפך לאלבום האנגלי המושמע ביותר בשבוע הראשון לצאתו בספרד.
בטקס פרסי גראמי ה-66 ב-2024 זכה Midnights בקטגוריות "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר" ו"אלבום השנה".
הכרזתה הבלתי-צפויה של סוויפט בדבר הוצאת האלבום בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV הפכה למוקד התעניינות בכלי התקשורת.
ברוס גילמר, מפיק האירוע, הצהיר כי נאומה העלה בצורה חדה את מדרוג הצופים.
עטיפתו של Midnights חוקתה על ידי אנשים ואיגודים רבים, והפכה לטרנד אינטרנטי.
יישומון הבריאות של חברת אפל הוציא שלוש תוכניות אימונים שונות, לרבות יוגה, הליכון ואימוני HIIT, שעוצבו סביב שירי האלבום.
כשיצא לאור גרם לשרתיה של חברת ספוטיפיי לקרוס לכמה דקות.
מספר פרשני מוזיקה סברו כי הצלחתו של האלבום בתחום הסטרימינג הייתה חסרת תקדים, וכי נקבעו על ידי סוויפט מספר שיאים שיישארו בחזקתה למשך דורות.
היא אף כונתה כ"כוכבת הפופ הטובה ביותר של המאה ה-21" בשל הדומיננטיות המסחרית שלה והוורסטיליות שהיא מפגינה כלפי קהלי היעד השונים אליהם שיריה מגיעים.
Midnights הצליח למכור בשבוע בודד למעלה ממיליון עותקים, על-אף שעל פי מספר גופי תקשורת, דוגמת The New York Times, הדבר נחשב לבלתי-אפשרי.Slate ציין כי סוויפט שברה כמה משיאיה של להקת הביטלס, שנחשבו באותה התקופה כ"בלתי ניתנים לשחזור".
גרג ג'ריקו מ-The Guardian שיבח את יכולתה של הזמרת להישאר רלוונטית ומצליחה גם לאחר 18 שנים מסינגל הבכורה שלה.
יתרה מזאת כתב כי אף הפופולריות של הרולינג סטונס, בוב דילן, דייוויד בואי וברוס ספרינגסטין החלה לדעוך בשלב דומה.
ברי נגן מ-Marie Claire סבר כי המילה "אייקון פופ" היא המדויקת ביותר לתאר את סוויפט ואת שיריה.The Washington Post הכריז כי סוויפט שלטה על תעשיית המוזיקה ב-2022, ו-CNET טענו כי מדובר בשנה המצליחה ביותר בקריירה המוזיקלית שלה.
חברת החדשות "בלומברג" דיווחו כי Midnights'' הניב לקופותיה של יוניברסל מיוזיק גרופ כ-230 מיליון דולר, המהווים שלושה אחוזים מסך ההכנסה השנתית שלה.
בהתאמה לכך, הפכה סוויפט לאישה הרווחית ביותר בתחום הבידור ב-2022.
Milstar (ידוע גם כ-"Military Strategic and Tactical Relay") הוא סדרת לווייני תקשורת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית.
מטרת מערכת לוויינים זו היא לספק תקשורת מוצפנת ואמינה לצורכי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
השיגורים החלו בשנת 1994 והסתיימו בשנת 2003. בסך הכל בוצעו 6 שיגורים, לוויין אחד נאבד כתוצאה מתקלה במשגר.
הלוויינים מעבירים מידע בקצבים שונים מ-75 ביט לשנייה ועד ל-1,544 מגביט בשנייה.
על הלוויין הותקן פאנל סולארי שמפסק 8 קו"ט לצורכי ציוד שידור.
הלוויינים נבנו על ידי לוקהיד מרטין בעלות של כ-800 מיליון $ ללוויין.
כול הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר מדגם טיטן 4.
המערכת כוללת לוויינים, טרמינלים לתקשורת ותחנות בקרה בקרקע.
לווייני המערכת יכולים ליצור קשר עם לווייני מערכת UFO.
המערכת מוחלפת הדרגה על ידי לוויני מסדרה AEHF.
מספר תיקונים ותוכן נוסף להורדה פותחו על ידי Limbic Entertainment, בעוד שההרחבה העצמאית Shades of Darkness פותחה על ידי Virtuos.
זהו הפרק השישי בסדרת Heroes of Might and Magic, והוא שוחרר ב-13 באוקטובר 2011, במקביל ליום השנה ה-25 לזיכיון.
Might and Magic Heroes VI פועל כפריקוול ל-Heroes of Might and Magic V, שהתרחש כמעט חמש מאות שנים קודם לכן, ומתרחש בעולם הבדיוני של Ashan.
הסיפור עוקב אחר חמשת היורשים לשושלת גריפין במסעותיהם להדוף פלישת שדים ולסייע או להביס את מייקל, גנרל מלאך אגדי שזומם להחיות מלחמה עתיקה.
כמו במשחקים הקודמים, השחקן יכול לבחור בין מצב משחק לשחקן יחיד או מרובה משתתפים, ושולט במספר עיירות וגיבורים הקשורים לגזעים שונים, תוך פיקוד על צבאות, ניהול משאבים וחקר מפה.
Heroes VI משנה כמה מהמוסכמות של הסדרה, בין היתר הוא משנה את מערכת הכישורים, כמו גם מסיר את מערכת הכישוף הישנה של "גילדת הקסמים" ומחליפה אותו ב"עץ כישרונות" מבוסס גיבורים.
המשחק גם צמצם את מספר המשאבים משבעה לארבעה במודל הכלכלי שלו, והציג מכניקה חדשה, הכוללת מערכת מוניטין מבוססת נקודות, והיכולת של גיבורים לנוע ללא צבא.
Heroes VI קיבל ביקורת חיוביות באופן כללי.
המבקרים שיבחו את הוויזואליה והשיפורים במערכת הניהול הגיבורים, אך היו ביקורתיים על הבאגים והתקלות הרבות בגרסת השחרור ומערכת ה-DRM החודרנית שלה, המחייבת שחקנים לשמור על חיבור לאינטרנט ולהיעזר במספר תכונות.
חלק מהבעיות הללו נפתרו בגרסאות מתקדמות יותר.
+שם הגזע/הסיעהאל/דרקוןמדינה/חבל ארץנטייהדמויות בולטותHaven/בני אדםאלרת'ובעבר לילאת'אימפריית הפלקוןטובהמלך ליאם פלקון, הדוכב סלבה גריפין, הדוכס אנטון גריפין, הדוכס גרארט וולףSanctuary/נגה/ילידי במיםשלסההאי אשימה וים הירקוןטובאירינה גריפיןStronghold/אורקיםילאת'האי פאול, מפוזרים בשבטים ברחבי היבשתנטרליםסנדור גריפין, קראלInferno/שדיםמלאסהשאוגרעקיריל גריפיןNecropolis /נקרופילסמלכת העכבישיםעולם הלא מתיםרעאנסטסיה גריפין, סוולטנה גריפין
העלילה הראשית מתרחשת ביבשת טאלאן בין בניו ובנותיו של לורד סלאבה מבית גריפין, ישנם עלילות נוספות בחבילות ההרחבה.
יבשת טאלאן נמצאת ביקום הבדיוני של אשאן, שהוא יקום שפותח על ידי Ubisoft בין 2004 ל-2008 לשימוש בכל הפרויקטים הקשורים לסדרת המשחקים.
אשאן מאוכלסת בכ-11 גזעים ופלגים בהשראת אלו שהופיעו במשחקי Heroes הקודמים, וחלקם מבוססים על תרבויות אמיתיות.
חמש מהן מוצגות ב-Heroes VI.
הבסיס לסכסוך במשחק הוא בין תומכיו של אלרת', דרקון האור, לבין מלאסה, דרקון החושך.
במלחמה הנצחית בין האורקים לאימפריית הפאלקון, טוגרול, שמאן אורקי, מזמן את השדים על מנת לעזור לו ולשבט שלו להיפטר מסלבה.
השדים פולשים בעת ומטילים אימה על אשאן במהלך ליקוי חמה, אשר מחלישים את המחסום הקסום הלוכד אותם בשאוג (Sheogh), שהוא כלא בעולם אחר.
לאחר מכן השדים משתלטים על סלבה והורגים אותו, אך אחותו, סוולטאנה אחותו מצליחה ללכוד את נשמתו בחרב המשפחתית של גריפין איתה הוא נלחם.
Heroes VI גם מציג מחדש רמיזות ל-Ancients, חברה סופר מתקדמת של יצורים שחיברה באופן נרטיבי בין עולמות קודמים שהופיעו בזיכיון Might and Magic, לאורך השנים.
סלבה גריפין: בעקבות עצתו של המלאך אוריאל, הקיסר ליאם פלקון מפרסם צו המאפשר לדוכס גרהארט מדוכסות הזאב להשמיד אורקים באימפריה.
לורד גרהארט מנצל את ההזדמנות לפלוש לדוכסות גריפין בראשות הדוכס סלבה, בנו של פאבל.
סלבה מעדיף לכרות ברית עם האורקים והדבר מצית סכסוך בין שני הנסיכויות שבמהלכו סלבה מגייס כוחות ומביס את לורד הזאב, הסכסוך בין הדוכסים גורמים למלאך אוריאל - אחיו של מייקל - להתערב.
אוריאל מחליט שבתו הבכורה של סלבה, אירינה, תתארס לגרהרט כדי לכפות שלום בר קיימא.
סנדור גריפין: עשור חולף, ולסנדור, בנו הממזר של סלבה, נודע שאירינה נכלאה בבית הכלא של דוכסות הזאב בגלל פציעה של גרהארט.
הוא מגייס צבא של אורקים, שחלקם ידידו של אביו, כדי לשחרר אותה.
והוא אכן מצליח, ולוקח את אירינה איתו, הוא משאיר את אירינה סמוך לאוקיינוס הירקן שם עוזב סנדור את אירינה בהאשימה (מקום מושבם של הנאגה).
לאחר מכן סנדור מפליג לאי פאו מקום מושבם של האורקים בניסיון למצוא שלווה.
לאחר מכן אירינה משתלטת על דוכסות הזאב, שוחטת את גרהארט בעלה, ויחד עם אחיה סנדור הם מקדישים את משאביהם למיגור השדים.
אנטון גריפין: גרהארט מאשים את סלבה הדוכס של גריפין בזה שתיזמן את התקפתו של סנדור, ושני הדוכסים נקראים לפני הקיסר, שם בתו הצעירה של סלבה אנסטסיה, הורגת אותו בסכין בפני בית המשפט.
בנו הבכור של סלבה, אנטון מוכתר לדוכס, אך האינקוויזיציה מנסה לכפות וידוי מאנסטסיה, מחשש שהיא נשלחה על ידי הנקרומנסרים (חסרי הפנים).
אנטון בוחר להרדים את אחותו לפני שניתן יהיה לענות אותה.
הוא לומד שיורגן - אחד מיועציו לשעבר של סלבה - הוא חסר פנים סמוי, אבל לא הרוצח של סלבה.
בהמשך לאחר מעשיה של אירינה מייקל שולח את אנטון כדי לסייע ללורד גרהרט נגד הנאגה, אבל אנטון מגלה במהרה שהדוכס כבר נהרג על ידי אחותו.
אנסטסיה גריפין: בעוד אנסטסיה קמה לתחייה על ידי סוולטאנה (דודתו של סלבה) כאל מת.
מתוך החלטה ללמוד מי עשה עליה מניפולציות כדי להרוג את אביה, היא משחררת את יורגן מהאינקוויזיציה לפני שהיא נוסעת הלאה להרש עם דודתה.
בינתיים, סולטנה נחטפת על ידי יריבתה של אנסטסיה, מירנדה.
שנחשדת ברצח סלבה, אנסטסיה הורגת את מירנדה, והיא מגלה כי היא נשלטה באמצעות חפץ קסום המכונה "מסרק" המופעל על ידי קוסם או קסם לא ידועים.
באמצעות המסרק, אנסטסיה נכנסת למוחו של אוריאל, ומגלה שהוא עשה עליה מניפולציות בכדי להשתמש בנפשה כדי להתגלגל מחדש.
כועסת, אנסטסיה הורסת את מוחו של אוריאל, וגם הוא וגם הקיסר ליאם נהרגים בקרב, ומשאירה לאחיה אנטון לחסל את השדים הנותרים.
קיריל גריפין: אחיה התאום של אנסטסיה קיריל מוצא את עצמו נטוש בשואוג (מקום משכנם של השדים) על ידי המנטור שלו, המלאך שרה, כמו כן הוא מגלה שהוא חולק את נשמתו עם נסיך שדים.
נואש להוציא את השד מתוכו, הוא רודף אחרי שרה כאשר מתחילה פלישת שדים מחודשת.
הוא תופס לבסוף את שרה, אשר מגלה שהיא מכרה את נשמתו של קיריל לשדים על מנת לפגוע בחסרי הפנים, בסופו של דבר קיריל משתחרר מאחיזתו של נסיך השדים ומתנקם בשרה.
כשהתקפות השדים התגברו, מייקל פונה ליורשים של דוכסות גריפין שיסייעו לו לסיים את מלחמתו בחושך.
אם השחקן בחר במהלך המשחקים בנתיב "הדמעות" היורש דוחה את קריאותיו של מייקל לנשק ומוביל צבאות נגד המלאכים, לצד קייט מדוכסות הסטאג (קרובי משפחה של דוכסות גריפין).
מייקל נהרג בקרב וקייט מצליחה לשלוח את נשמותיהם של המלאכים הנפטרים אל אלרת', אך הטקס מביא בסופו של דבר למותה.
לחלופין, אם השחקן בוחר בנתיב ה-"דם", הם פותחים במתקפה נגד קייט, בחסות מייקל, ומצליחים להרוג אותה כדי למנוע ככל הנראה את הסכסוך הממשמש ובא.
בשני המקרים, הגריפינים מביאים למותה של קייט וקוברים אותה עם סלבה, בעוד שיורגן חסר הפנים זומם עם השדון האפל רילג כדי לעורר את המלחמה נגד אלרת' בעקבות היעדרה.
המשחקיות של Heroes VI דומה למשחק הקודם, כלומר פיתוח הגזע שהשחקן שולט עליו בעזרתם של הגיבורים.
ככזה, לכל גזע (סיעה) יש שני סוגים של גיבורים לוחם וקוסם, ולכל יחידה יש שדרוג.
עם זאת, ישנם שינויים מהותיים, ואלה כוללים החלפת גילדות קסם על ידי יצירת גלגל הלחשים/יכולות, בנוסף לגלגל הכישורים.
תוספת משמעותית נוספת היא בחירת נרטיב העלילה הנקראים "דמעות" או "דם", הממלאים תפקיד מרכזי בהתפתחות הגיבורים, ובעיקר משפיעה על כישוריהם.
לדוגמה, לגיבור המזוהה עם "דמעות" יהיו יותר יכולות הגנתיות והמוניטין שלו יאפשר משא ומתן שליו יותר בין אויבים פוטנציאליים, גיוס של לוחמים נוספים מלבד הלוחמים שניתן לקנותם, או לתת לאויבים לסגת ולהימנע משפיכות דמים.
לעומת זאת גיבור המזוהה עם "דם", יזכה ליכולות התקפיות חזקות משמעותית ויזכה בבונוסים בקרב שיעזרו לו להכריע את היריבים בקלות וביעילות.
בשונה מהמשחקים הקודמים כל טירה או מוצב צבאי שולט על שטח אדמה ועל כל המשאבים הטבעיים הנמצאים בו, ולכן כדי לשלוט במכרה מסוים על השחקן לשלוט בטירה החולשת על אותו אזור.
כמו כן כל אספת המשאבים נעשית באופן אוטומאטי מדי יום.
גם היכולת לגייס מספר רב של חיילים תקבע לפי מספר טירות והמוצבים שהשחקן שולט בהם.
התכונה נחשבת לשיפור גדול של המשחקיות מאז המשחקים הקודמים, מכיוון ששחקנים אינם צריכים עוד להציב הגנות כפולות על מכרות או על מספקי משאבים משמעותיים, למרות שהיא ספגה ביקורת כ"קלה מדי" על ידי כמה מעריצים בעיקר הוותיקים שבהם.
המשחק כולל כעת רק ארבעה משאבים (במקום שבעה הקלאסיים): אבן, עץ, עפרות וגבישי דם.
העצים והאבנים נפוצים יותר ומשמשים לבניית הערים של השחקן, כמו גם מאפשרים לשחקן למכור אותם בקלות תמורת כסף כאשר אין לו עוד צורך בהם.
הזהב פחות נפוץ ומשמש לרכישת סחורות וצבאות.
הקריסטלים נדירים ובעלי ערך, ונדרשים עבור רכישות יקרות ונדירות כמו לוחמים או בניינים עם יכולות יוצאות דופן.
ישנו גם מצב חדש שנקרא "כיבוש הממלכה" במשחק מרובה משתתפים, בו השחקנים צריכים לכבוש כמה שיותר עיירות, ולשמור על אחיזתם ב"ממלכות" שלהם לפרק זמן מסוים.
ההרחבה שוחררה במאי 2013. שלא כמו המשחק המקורי חבילות ההרחבה האחרות Shades of Darkness פותח על ידי אולפני Virtuos.
הגיבור הראשי שלה הוא השדון האפל רילג (Raelag), שהופיע לראשונה במשחק Heroes of Might and Magic V, ומציג את שובה של גזע האלפים האפלים (סיעת הצינוק).
בהרחבה זו נוסף תוכן חדש הכולל כ-20 יצורים נייטרליים חדשים, 10 מבנים חדשים ושלושה ערכות חפצים חדשות.
ישנם גם שינויים בולטים במצב מרובה משתתפים במיוחד האופן שבו שחקנים מתחברים ל-Conflux ולמערכת נשק Legacy שעוצבה מחדש.
ההרחבה כוללת עיירה חדשה ושבעה יצורים חדשים כמו מתנקשים, דרקונים, חסרי פנים, צופים בצללים ומינוטאורים.
תחילה היא הייתה אמורה לצאת ב-28 בפברואר 2013, אך ב-7 בפברואר הוכרז כי תאריך השחרור של ההרחבה ו"המהדורה השלמה" יידחו ל-2 במאי 2013, עקב בעיות טכניות.
בתחילה, המשחק סבל ממספר רב של קריסות, נעילות, שגיאות ובאגים.
כמו כן בינה מלאכותית ירודה, חוסר איזון משמעותי בין הפלגים והיצורים השונים והשימוש ב-DRM.
המשחק עודכן במספר תיקונים, מה שהביא אותו לגרסה הסופית של-2.1.1. ב-25 בספטמבר 2013, Ubisoft הכריזה שלא תהיה יותר תמיכה מקוונת ב-Heroes VI, מה שהביא לסיום רשמי של העדכונים.
המשחק קיבל ביקורות חיוביות על פי האתר Metacritic הוא נבחר כבחירת עורכי IGN, תוך ציון המשחקיות כ-"אסטרטגיה מבוססת תורות ממכרת" ו"שיפורים גדולים לנוסחה פנטסטית".
GameSpy ו-GamePro ציינו נקודות חיוביות דומות אך הורידו את הציונים שלהם עקב "באגים ותקלות ויזואליות קטנות" ואסטרטגיה מקוונת לקויה.
Might Delete Later הוא המיקסטייפ הרביעי של הראפר האמריקאי ג'יי קול.
הוא יצא בהפתעה ב-5 באפריל 2024, באמצעות חברות התקליטים דרימוויל רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, והוא הפרויקט הראשון של קול שלא יצא תחת רוק ניישן.
הוא מכיל הופעות אורח של יאנג דרו, גוצ'י מיין, ארי לנקוס, קמ'רון, סנטרל סי, באס, דיילייט ואב-סול.
הוצאתו של הפרויקט נרמזה בשבועות שלפני צאתו באמצעות ולוגים שהוציא ג'יי קול ומכיל תגובה לרצועת הדיס של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, "Like That" ברצועה הסוגרת את האלבום, "".
המיקסטייפ מהווה הקדמה לאלבום האולפן השביעי של קול, The Fall Off, עליו הכריז ב-2018.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס גראמי26 בינואר 2025אלבום הראפ הטוב ביותר
"Million Dollar Baby" הוא שיר של הזמר והראפר טומי ריצ'מן.
הוא יצא לאור ב-26 באפריל 2024, באמצעות ISO סופרמסי ופולס רקורדס.
הוא נכתב על ידי ריצ'מן עם קרדיטי הפקה מוזיקלית ממקס ווסברג, ג'ונה רוי, מניבלי, ספארקהים וקייבי.
לאחר שריצ'מן חשף קטעים מתוך השיר בטיקטוק כדי למשוך פופולריות, "Million Dollar Baby" זכה להצלחה מסחרית מיידית בצאתו, ונכנס למקום השני במצעד בילבורד הוט 100. מבקרים שיבחו את השיר על הסאונד הייחודי והקליט שלו והקולות של ריצ'מן; עם יציאתו, היו שראו אותו כמועמד ל"שיר הקיץ".
לאחר שעבר מעיר הולדתו וושינגטון די.
ללוס אנג'לס בשנת 2022, המוזיקה של ריצ'מן זכתה במהירות לתשומת לב, ובשנת 2023, הוא זכה להכרה על ידי המוזיקאי האמריקאי ברנט פאיאז איתו יצא לסיבוב ההופעות F*ck the World שחשף אותו לקהל גדול יותר.
ריצ'מן אף הוחתם בחברת התקליטים של פאיאז, ISO סופרמאסי, בעסקה משותפת עם פולס רקורדס.
לאחר שורה של סינגלים תחת חברת התקליטים, ריצ'מן החל לפרסם טיזרים ל-"Million Dollar Baby" ברשתות החברתיות שלו ב-22 באפריל 2024, ופרסם קטעי הקלטות באמצעות "הקלטה בסגנון VHS".
הקטע צבר למעלה מ-9.5 מיליון צפיות בטיקטוק תוך פחות משבוע.
ריצ'מן תיאר את הסאונד של השיר כ"טעים וניתן להאזנה" והתייחס אליו כאל משהו שהוא אוהב ו"מתעניין בו".
המטרה שלו הייתה "לעשות חרא מגניב עבור אנשים" ועבורו.
כתב עתרשימהמיקוםמקורבילבורד50 השירים הטובים ביותר של 2024 (עד כה): רשימת צוות8
"Million Dollar Baby" הפך ללהיט הפריצה של טומי ריצ'מן, כאשר זכה לפופולריות רבה בפלטפורמות הסטרימינג: בילבורד דיווחו כי השיר זכה ל-4.6 מיליון השמעות לפי דרישה בארצות הברית ביום צאתו.
במצעד לתאריך 11 במאי 2024, השיר נכנס למקום השני במצעד בילבורד הוט 100, עם 38 מיליון הזרמות, 302,000 השמעות ברדיו אירפליי ו-4,000 מכירות, מתחת ל-"Fortnight" של טיילור סוויפט ופוסט מאלון.
השיר נכנס גם למעשירייה הפותחת בניו זילנד, ולטופ 40 באוסטרליה, אירלנד והממלכה המאוחדת.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV11 בספטמבר 2024שיר הקיץפרס המוזיקה של בילבורד12 בדצמבר 2024שיר R&B מובילפרס המוזיקה האמריקאית26 במאי 2025השיר החברתי של השנהשיר R&B אהוב
Million Dollar Shootingstar היא תוכנית טלוויזיה גרמנית בהנחיית בר רפאלי ששודרה בערוץ Sat.1, ובנוסף שודרה גם בישראל.
במסגרת התוכנית עשר מתמודדות מתחרות ביניהן במשימות של דוגמנות צילום, שכל שבוע המתמודדת בעלת התמונה הטובה ביותר מזדכה במאה אלף דולר.
הצילומים נערכו במקומות שונים ברחבי העולם, הפרק הראשון שודר בפארק תמנע שבישראל, ופרקים נוספים צולמו באיסלנד, גרינלנד ואפריקה.
רפאלי מלבד הנחיה משמשת גם כשופטת בתוכנית, בנוסף צוות השופטים כולל את סוכן הדוגמנות פיימן אמין וצלם האופנה אוליבר גסט.
התוכנית קיבלה ביקורות שליליות, בין היתר נטען שהמנחה בר רפאלי לא מראה רגש אמיתי, ואף השוו אותה להיידי קלום שמגישה את התוכנית "הטופ מודל הבאה של גרמניה".
"Milkshake Man" (בעברית: "איש המילקשייק") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האוסטרלי גו-ג'ו.
הוא נכתב על ידו לצד איימי שפרד, ג'ורג' שפרד וג'ייסון בובינו, ויצא לאור ב-25 בפברואר 2025 דרך חברות התקליטים צ'אג מיוזיק וריקס רקורדס.
השיר ייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
"Milkshake Man" נכתב על ידו יחד עם גו-ג'ו, איימי שפרד, ג'ורג' שפרד וג'ייסון בובינו – כולם היו או עדיין חברים בלהקת שפרד, אשר התמודדה במהדורה הראשונה של Eurovision – Australia Decides בשנת 2019 עם השיר "On My Way".
השיר מאופיין בסגנון סינת'פופ, ומשמש כמעין דחיפה מוטיבציונית למאזינים, במטרה לעודד אותם לגלות את הגרסה הצבעונית ביותר של עצמם ולחוש ביטחון עצמי.
לצד המסר החיובי, מילות השיר כוללות משחקי מילים עם כפל משמעויות, אשר מרמזים על רבדים מיניים יותר מאחורי החזות הקלילה והמשועשעת.
הווידאו קליפ של "Milkshake Man", בבימויו של ג'וש האריס, יצא במקביל להשקת הסינגל בערוץ היוטיוב של גו-ג'ו.
בקליפ נראה הזמר עם קבוצת נשים מכינים מילקשייקים בתוך אוטו גלידה, כאשר האווירה טעונה באנרגיה חגיגית.
ב-25 בפברואר 2025 הכריז תאגיד השידור האוסטרלי SBS כי בחר באופן פנימי בגו-ג'ו ובשיר "Milkshake Man" לייצג את אוסטרליה בתחרות האירוויזיון 2025 שתתקיים בבזל, שווייץ.
הסינגל יצא להפצה דיגיטלית באותו היום.
אוסטרליה שובצה להתחרות בחלקו הראשון של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-15 במאי.
אוסטרליה הופיעה ראשונה, לפני .
בסוף הערב הוכרזה אוסטרליה כאחת משש המדינות שלא העפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי אוסטרליה הגיעה למקום ה-11 עם 41 נקודות.
"Mila" (בסרבית: "Мила", בעברית: "אהובה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הסרבי פרינץ.
הוא יצא לאור ב-27 בינואר 2025 דרך חברת התקליטים PGP-RTS, ונכתב על ידי דושאן בצ'יץ'.
לאחר זכייתו ב-Pesma za Evroviziju '25 נבחר לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
השיר "Mila" נכתב והולחן על ידי דושאן באצ'יץ', שכתב גם את "Cvet sa Istoka", שבוצע על ידי פרינץ בתחרות הקדם הסרבי לאירוויזיון 2023. זוהי בלדת אהבה רומנטית.
פרינץ הצהיר כי מדובר בשיר הקשה ביותר שביצע בקריירה שלו, בשל הדינמיקה והשינויים הרבים בעיבודו.
לדבריו, השיר משקף את מצבו הרגשי בחייו האישיים בתקופה הנוכחית, ועוסק בעיקרו סביב אהבה נכזבת.
מועדון המעריצים הרשמי של האירוויזיון בסרביה, "OGAE Serbia", העניק ל-"Harem Girls" את פרס השיר הטוב ביותר בקדם, בהתבסס על הצבעות האוהדים.
"Harem Girls" סיים במקום השני בתחרות.
בהצבעת האוהדים דורג פרינץ במקום השמיני עם 110 נקודות.
לפני קיום התחרות הלאומית, פרינץ לא נחשב למועמד המוביל לזכייה בתהליך הבחירה.
סלובודן טודורוביץ' מאתר evrovizija.rs טען כי השיר נשמע לא גמור, אך סבר כי בשל היותו בלדה, ייתכן שהוא יבלוט בחצי הגמר השני של האירוויזיון.
תאגיד השידור הסרבי (RTS), ארגן את התחרות הלאומית Pesma za Evroviziju '25 לצורך בחירת הנציג הסרבי לאירוויזיון 2025. בתחרות השתתפו 30 שירים, שחולקו לשני חצאי גמר, כאשר 8 שירים מכל חצי גמר העפילו לגמר, בו התמודדו 16 שירים.
הזוכה נבחר באמצעות שילוב ביחס שווה בין קולות חבר שופטים לבין הצבעות קהל.
פרינץ זכה בגמר התחרות שהתקיים ב-28 בפברואר 2025, עם 10 נקודות מהשופטים ו-8 נקודות מהצבעות הציבור.
זו הייתה השתתפותו השנייה בתחרות, לאחר שבשנת 2023 סיים במקום השני עם מספר הקולות הגבוה ביותר מהציבור.
סרביה שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-15 במאי.
סרביה הופיעה כמדינה ה-15, אחרי ולפני .
בסוף הערב הוכרזה סרביה כאחת משש המדינות שלא העפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי סרביה הגיעה למקום ה-14 עם 28 נקודות.
Midnight Sun הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת השוודית זארה לארסון.
האלבום יצא לאור ב-25 בספטמבר 2025 על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ו-Sommer House.
האלבום, המסמן שלב חדש בקריירה של לארסון, הוא האלבום העצמאי הראשון שלה לאחר עזיבתה את מחברות התקליטים הגדולות שהייתה בהם.
האלבום מכיל 10 השירים אשר מציגים את לארסון לוקחת שליטה יצירתית, עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם שותפתה הוותיקה MNEK, כמו גם עם המפיקים מרגו XS, ז'ון וכותבת השירים הלנה גאו.
לדברי לרסון, האלבום שואב השראה מהקיץ השוודי ומטרתו לעורר את האווירה של לילה שלא נגמר לעולם.
בהודעה למעריצים, היא הביעה ש-Midnight Sun משקף את זהותה כאמנית, ומתארת אותו כיצירתה האישית ביותר עד כה.
ארגוןרשימהמיקוםמקורAllMusicאלבומי הפופ האהובים ביותר לשנת 2025–Dork100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 202573The Line of Best Fit האלבומים הטובים ביותר לשנת 202534האינדפנדנט20 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2025אזכור מכובדקוסמופוליטןהאלבומים הטובים ביותר לשנת 2025–רולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר של 202544
הסינגל המוביל של האלבום, "Pretty Ugly", יצא ב-25 באפריל 2025. השיר בהשפעת האלקטרו לווה בקליפ בבימויה של שרלוט רתרפורד, ובו סצנות כוריאוגרפיות בשדה פתוח שמתדרדרות לכאוס כאשר גשם מתחיל לרדת.
שיר הנושא "Midnight Sun" יצא ב-13 ביוני 2025.
לארסון צפויה לצאת לסיבוב ההופעות Midnight Sun Tour, שיתחיל באירופה באוקטובר הקרוב עם הופעות באולמות ברחבי ערים גדולות, כולל לונדון, אמסטרדם וסטוקהולם.
היא גם תצטרף לסיבוב ההופעות Miss Possessive Tour של טייט מקריי בצפון אמריקה ותתמוך בואן ריפאבליק בתאריכים שלהם באוסטרליה ובניו זילנד ב-2026.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Midnight Sunאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם26 בספטמבר 2025הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטאפיק • Sommer House
Mindless Self Indulgence (בתעתיק לעברית: מיינדלס סלף אינדלג'נס), להקת אלקטרו-פאנק אמריקאית הידוע בשילוב שהיא עושה בין סגנונות, ובהופעות הססגוניות שלה.
בין השנים 1996-1999 יצר ג'ימי יוריין (יוריין=שתן.
במקור ג'יימס יורינגר) מספר הקלטות דמו עם חבריו סטיב רייט (גיטרה), ונסה ויי.טי.
(בס) וקיטי ("פשוט קיטי") (תופים).
בשנת 1998 הוציאה הלהקה את השיר Bring The Pain, שיצר עניין סביב הלהקה.
במקבי, ההופעות הססגוניות והייחודיות של הלהקה משכו יותר ויותר קהל.
בשנת 1999 יצא אלבום האולפן הראשון של הלהקה, Tight.
לאחר צאת האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם הלהקה הגרמנית המצליחה רמשטיין.
הפופולריות העולה של הלהקה הובילה להחתמתם בחברת התקליטים הגדולה אלקטרה.
בשנת 2000 הוציאה הלהקה את תקליטה הראשון באלקטרה, האלבום Frankenstein Girls Will Seem Strangely Sexy.
האלבום כלל שלושים קטעים קצרים ובינוניים באורכם ומתוכם כמה להיטים, כגון:Faggot, Bitches וI Hate Jimmy Page.
לפני צאת האלבום נעשה חילוף של הבסיסטית ונסה ויי.טי.
באוקטובר 2002 שחררה הלהקה את אלבום הלייב שלה Alienating Our Audience.
האלבום, שהוקלט ברובו במהלך סיבוב הופעות משותף עם סיסטם אוף אה דאון, כלל שישה שירים חדשים וכן מספר שירים מתקופת Tight.
בשנת 2003, הקימו יוריין והגיטריסט רייט פרויקט צד (side-project) בשם ה'לפט רייטס'.
בספטמבר אותה שנה יצא האלבום הראשון של ההרכב, הנושא את שם הפרויקט- The Left Rights.
לאחר שלוש שנים של הקלטות וסיבובי הופעות יצא בשנת 2005 אלבום האולפן השלישי של הלהקה,
האלבום יצא בשלוש גרסאות שונות: Clean (גרסה נקייה, "מצונזרת" של האלבום), Explicit (הגרסה ה"מקורית" של האלבום) וכמו כן גרסת Vinyl.
כל אחת מן הגרסאות קיבלה עטיפה שונה משלה.
בשנת 2008 יצא אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, If.
בשנת 2013 לאחר גיוס כספים באתר Kickstarter הלהקה הוציאה את אלבום האולפן החמישי שלה "How I Learned To Stop Giving A Shit And Love Mindles Self Indulgence" ויצאו לסיבוב הופעות להשקת האלבום.
לאחר סיבוב ההופעות הלהקה הכריזה שהם לוקחים הפסקה מהופעות.
בשנת 2015 יצא לאור Pink, אוסף של 19 שירים שהוקלטו בין 1990-1997 על ידי Jimmy Urine.
כאשר מדובר ב-Mindless Self Indulgence, לא ניתן להגדיר סגנון חד משמעי.
הלהקה ידועה בשילוב המיוחד שהיא עושה בין סגנונות שלכאורה אין להם שום קשר אחד לשני, מה שמקשה על סיווג חד-משמעי שלה לסגנון מוזיקלי יחיד.
כך ניתן לשמוע שירי פאנק עם צלילים ועריכה אלקטרוניים, והשפעות היפ הופ באמצע שירי אינדסטריאל.
מן הטקסטים של הלהקה ניתן להבין כי הם לא לוקחים את עצמם יותר מדי ברצינות.
הטקסטים נוטים להיות הומוריסטיים- כאשר גם ביקורת תהיה מכוסה תמיד במעטה של הומור, ובשל השימוש הרב במילים כגון 'מתרומם' ו'כלבה' הם לא מקבלים יחס רציני.
בשיריהם משלבת הלהקה אלמנטים נוספים שנחשבים ל"מוקצים" במוזיקה, כמו ג'יבריש, וכן קולות ווקאליים שאינם שירה (אבל הם גם לא ביט-בוקס).
לא ניתן להתעלם מהפרסום אותו קיבלה הלהקה, ובמיוחד מנהיגה ג'ימי יוריין, בשל ההופעות הססגוניות והמתריסות שלה.
פריטי הלבוש האקסטרווגנטיים בהופעות כוללים, בין השאר, גרביונים זוהרים, חצאיות (לשני המינים), ותחפושות- גם של ילדים או ילדות קטנות.
מגזיני מוזיקה רבים בארצות הברית כינו את ג'ימי יוריין, סולן הלהקה: "הכלאה בין ג'וני רוטן, מייק פאטון וג'י ג'י אלין" בגלל הופעותיו הייחודיות.
Minutes to Midnight הוא אלבום האולפן השלישי של להקת לינקין פארק, אשר יצא לאור במדינות שונות בין ה-9 ל-18 במאי 2007, ארבע שנים אחרי קודמו, Meteora.
אלבום זה היווה שינוי בסגנון המוזיקלי של הלהקה, כשהנו-מטאל שאפיין את אלבומיה הקודמים התמתן, ורוב השירים נוטים לסגנון הפופ והרוק הקלאסי.
בנוסף, זהו אלבום האולפן הראשון של הלהקה שיצא בגרסה עבורה ארגון ה-RIAA לא המליץ על "השגחת הורים" בגלל תוכן בוטה ופוגעני.
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה למרות ביקורות מעורבות שקיבל, והגיע למעמד של אלבום פלטינה כפול בארצות הברית.
לאחר צאתו הגיע למקום הראשון ב-15 מצעדי אלבומים ברחבי העולם, ונבחר במקום ה-25 ברשימת 50 האלבומים הטובים לשנת 2007 של מגזין רולינג סטון.
שמו של האלבום מתייחס לשעון יום הדין, המציג את ההסתברות לפריצת מלחמה גרעינית ב"דקות לחצות", כאשר חצות הוא הזמן בו תפרוץ המלחמה.
בזמן יציאת האלבום עמד השעון על חמש דקות לחצות.
מייק שינודה התייחס לכך ואמר שלשם יש משמעויות מטאפוריות רבות, כמו אחרית הימים, מוות ולידה מחדש, אך יכול להתייחס גם לתעשיית המוזיקה.
פרסום האלבום נדחה ארבע פעמים, כשהתאריך המקורי ליציאתו היה מתוכנן לקיץ 2006. בראיונות שונים אמרו חברי הלהקה שבמהלך העבודה על האלבום הם עברו על כ-100–150 שירים שונים, וכתוצאה מכך יש בו מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים ותוכנם של השירים עמוק יותר.
כתיבת השירים והקלטתם נמשכה 14 חודשים, כשההקלטות התבצעו בעיקר בבית ישן במערב הוליווד.
ריק רובין היה אחראי על ההפקה יחד עם שינודה, לאחר שני אלבומים אותם הפיק דון גילמור.
הסינגל הראשון מהאלבום, What I've Done, יצא לאור ב-2 באפריל 2007, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של מגזין בילבורד.
ארבעה סינגלים נוספים יצאו מאלבום זה, אך הצליחו פחות מהראשון.
ב-4 במאי 2007, כעשרה ימים לפני פרסומו הרשמי, דלפו שירי האלבום לרשת האינטרנט ולתוכנות שיתוף קבצים שונות.
מייק שינודה, גיטריסט הלהקה, פרסם תגובה לכך בה הביע צער על שהאלבום לא הוצג למעריצים בצורה הטובה ביותר עם תוספות ותיקונים שנעשו לאחר דליפתו, אך הראה הבנה לכך שמורידים את שיריה של הלהקה במקום לקנות את האלבום ואף הודה למעריצים.
לאחר מכן הוציאה הלהקה את השיר No Roads Left, אותו שר מייק שינודה (בדומה ל-In Between), והוא נכלל כשיר בונוס בהוצאה המיוחדת של האלבום.
מעריצי הלהקה פרסמו עצומה הקוראת ללהקה להוציא את השיר כסינגל בשל אופיו הייחודי.
שינודה אמר בתגובה שהוא לא מאמין שהשיר יצא כסינגל אך הוא מקווה לשיר אותו בהופעות, והודה למעריצים על התמיכה.
דייב פארל - גיטרה בס, קולות בטראק 12
Mind the gap (בתרגום חופשי: שימו לב למרווח) היא קריאת אזהרה לנוסעי רכבת שנועדה להזהירם מפני הפער שבין רציף התחנה לדלתות הרכבת.
המונח מזוהה בעיקר עם הרכבת התחתית של לונדון, בה הוא נקבע, בשנת 1968 בתחנת הרכבת התחתית בנק שעל קו הסנטרל.
גם בתחנות של רכבת ישראל נכתבת אזהרה זו בקצה הרציף, לטובת הנוסעים דוברי האנגלית.
את האזהרה בעברית, יחד עם שאר ההודעות, מקריינת השחקנית גיליה שטרן.
הביטוי נטבע במהלך שנת 1968 עבור הודעה אוטומטית מתוכננת לאחר שאזהרת הנוסעים על ידי נהגי הרכבת הפכה ללא מעשית בעקבות העומס התחבורתי ההולך וגובר.
מערכת הרכבת התחתית בחרה בהקלטה דיגיטלית.
מאחר שקיבולת האחסון בזיכרון הממוחשב הייתה יקרה באותה תקופה, הם היו חייבים לבחור ביטוי קצר, שיכתב גם על רציף התחנה.
הציוד סופק בידי חברה גרמנית ותיקה המתמחה בכך, AEG טלפונקן.
לפי העיתון האנגלי "Independent on Sunday", מהנדס הסאונד פיטר לודג' עבד עם מהנדס סקוטי מטעם טלפונקן, שעבדו יחדיו עם שחקן שנשכר להקלטת הביטויים "Mind the gap" ו-"Stand clear of the doors please" (נא לשמור מרחק מהדלתות).
לבסוף כדי להימנע מתשלום תמלוגים לשחקן, הוקלט לודג' עצמו.
בזמן שהקלטתו של לודג' עדיין בשימוש, קווי רכבת אחדים משתמשים בהקלטות אחרות.
אחת מהן הוקלטה בידי אמנית הקול אמה קלארק.
הקלטות אחרות, על קו הפיקדילי, משתמשות בקולו של שחקן ששמו טים בנטינק.
בעבר היה כרוז בקו הנורתרן ושמו אוסוולד לורנס.
לורנס היה שחקן בעברו ולאחר פטירתו ב-2007, הוחלף קולו בהדרגה בכל תחנות הקו וכיום הוא מושמע רק בתחנת תחתית אמבנקמנט, לבקשתה המיוחדת של אשתו הנוהגת לבוא בכל יום ולשמוע את קולו ברמקולים.
Mir היא תוכנת שרת תצוגה למחשב ללינוקס, המפותחת על ידי חברת קנוניקל.
על פי התכנון עתידה Mir להחליף במערכת ההפעלה אובונטו את מערכת החלונות X, אשר נמצאת בשימוש כיום.
Mir הוכרזה על ידי קנוניקל ב-4 במרס 2013. Mir פותחה כדי לאפשר את פיתוח יוניטי 8, הדור הבא של ממשק המשתמש יוניטי.
Mir כמו Wayland, בנויה על EGL, ומשתמשת בתשתיות שונות שפותחו במקור ל-Wayland, כמו יישום ה- Mesa של EGL ,ו-Jolla's libhybris.
שכבת התאימות ל-X, נקראת XMir, ומבוססת על XWayland.
תשתיות אחרות שבשימוש Mir, נלקחו מאנדרואיד.
נכון לספטמבר 2013 סביבת שולחן העבודה היחידה שהודיעו עליה שתתמוך ב-Mir, היא יוניטי של קנוניקל.
אין כל הפצת לינוקס שהודיעה על כוונה ש-Mir תהווה בה את מנהל החלונות כברירת מחדל.
בין נגזרות אובונטו, שאינן משתמשות ביוניטי כברירת מחדל, הודיעו מפתחי זובונטו כי הם ישקלו להריץ שולחן העבודה Xfce באמצעות XMir, אך שלושה שבועות מאוחר יותר הודיעו שהדבר לא יקרה לבסוף.
ביוני 2013, הכריזה קנוניקל באופן ציבורי על מהלכי מפתח בפיתוח התוכנה.
במרס 2013 הודיעה קנוניקל על Mir, כחלופה לשרת התצוגה X.Org באובונטו.
מוקדם יותר ב-2010 הודיעה החברה כי תשתמש ב-Wayland.
בעקבות כך נכתבו מספר מאמרים על ידי אנשים המובילים מיזמים דומים או המושפעים מכך, אשר ביקרו או ליבנו את הנושא.
קנוניקל הודיעה שלא תוכל למלא את צורכי אובונטו באמצעות Wayland.
מתיו גארט, ממפתחי ליבת לינוקס, ביקר את קנוניקל אודות מתן הרישיונות שלה למיזמי התוכנה שהיא מפתחת, ובמיוחד ל־Mir.
שלא כמו שרת ה-X.Org ו-Wayland, אשר שניהם תחת רישיון MIT, Mir היא תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 3, אך התורמים למערכת נדרשים לחתום, כי הזכויות על תרומותיהם באשר לשינוי הרישיון ימסרו כליל לקנוניקל.
משמעות הדבר שקנוניקל יכולה לשנות בעתיד את הרישיון לקניני.
הדבר גם עלול לפגוע בתחרותיות בכך שלא כל אחד יוכל לשנות את הקוד המקורי ולמכור גרסה משל עצמו.
ביוני 2013 יונתן רידל ממפתחי קובונטו, הודיע שקובונטו לא תעבור ל-Mir.
בהודעתו ביקר רידל את קנוניקל בכך שמיזמיה אינם תורמים לכלל עולם הקוד הפתוח, ומנסים להתבדל ממנו.
רידל הוסיף כי תקוותו בהמשך היא לכן לעבוד ל-Wayland, כמו ש-KDE והפצוות לינוקס אחרות מתכננות לעשות.
ביוני 2013 הודיע גם יוליאן לברגן ממפתחי לובונטו שההפצה לפחות שני השחרורים הבאים לא תעבור ל-Mir.
באוגוסט 2013 הוחלט על ידי מפתחי לובונטו לא להשתמש ב-Mir או ב-XMir בגרסה 13.10 של ההפצה.
גרסאות ניסוי לא רשמיות עם Mir ו־XMir זמינות להורדה.
בספטמבר 2013 הסירה אינטל את התמיכה ב-XMir ממנהלי ההתקנים שלה.
Mini World (בעברית: עולם קטן או עולם זעיר) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה.
האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2014, בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
את האלבום הקליטה אינדילה בין 2013–2014, כשאמרה בריאיון שהיא לקחה חלק רב באלבום, בין אם זה בכתיבת או הלחנת השירים.
מתוך האלבום יצאו סינגל שיווקי אחד ("Run Run"), וארבעה סינגלים רשמיים שזכו להצלחה בין-לאומית.
המצליח ביותר מביניהם הוא הסינגל המוביל, "Dernière danse"; הוא זכה להצלחה עולמית, ובשיאו הצליח להגיע לפסגות מצעדים רבות, למכור כמויות עותקים נכבדות, ולהפוך לשיר המצליח ביותר של הזמרת.
הוא הפך לקליפ הצרפתי הראשון בכל הזמנים שחצה את רף מיליארד הצפיות.
תחילה, האלבום יצא לאור בטורקיה, ואז בכל שאר רחבי העולם בפורמטים שונים.
תחילה, הודיעה אינדילה כי אלבום הבכורה שלה עתיד לצאת בין 2013 ל-2014. לאחר הקלטת האלבום, הלחנתו, והפקתו האלבום יצא לאור בטורקיה, ולאחר מכן בכל העולם.
עוד לפני יציאת האלבום, הוציאה לאור אינדילה את הסינגל הראשון ממנו, "Dernière danse".
כשראתה שהסינגל זכה להצלחה עולמית, היא הוציאה אחריו שלושה סינגלים נוספים.
עם יציאת האלבום, הוא הצליח להגיע למקום הראשון במצעד אלבומי האייטונס שבצרפת.
האלבום זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, ובצרפת מכר למעלה מ-600 אלף עותקים.
מכירותיו העולמיות עולות על כמיליון עותקים.
שיר הנושא מתוך האלבום, "Mini World", זכה להצלחה בין-לאומית אף על פי שלא פורסם כסינגל.
רמיקס בסגנון אניגמה שפורסם בשנת 2024 זכה להצלחה עולמית.
האלבום זכה להצלחה רבה במצעדים, והצליח להיכנס למצעדים שנתיים ושבועיים.
בשיאו הצליח האלבום לכבוש את פסגת מצעד האלבומים הצרפתיים.
Mina Kiá (בתרגום: עוזרת הבית הקטנה) הוא סרט עלילתי קצר משנת 2017, הראשון של הבמאית מסאו טומה ופרינסיפה קטיה ארגאו (Katya Aragão).
הסרט מציג את הקשיים של נערות במדינה זו.
שחקנים אחרים כוללים את אלי פטריסיה, מרילן מנדינגה, ג'וב גו מוצ'ו, וג'מילה קוסטה.
הסרט פותח בסיוע תוכנית של האיחוד האירופי לתמיכה בקולנוע אפריקאי ולקידום זכויות האדם.
הצילומים התבצעו בפורטו אלגרה וברחבי האי סאו טומה.
ארגאו יצרה את הסרט במטרה להאיר זרקור על הבעיות של ילדות ונשים בסאו טומה, לחשוף את הטאבו שבנושא, ולקדם את פתרון הבעיות בדרך חינוך.
היא מציינת שאלימות ואפליה נגד נערות הן הסיבות העיקריות שהן נושרות מן הלימודים, ושהיא בכוונה לא אפשרה לדמותה הראשית, טוניה, להפסיק ללמוד בשל הדברים שהיא עוברת.
"בחרתי להראות העצמה של נערה דרך חינוך...
הסרט נועד לעורר דיון על נושא שהוא טאבו, ולעורר מודעות של אנשים למה שקורה, כדי לשנות את המנטליות ולעודד את המאבק על זכויות של נשים ושוויון מגדרי, דבר שאנו רחוקים מלהשיג בשלב זה."
טוניה היא נערה שחולמת להיות עיתונאית.
היא נשלחת על ידי משפחתה לגור עם דודיה בעיר הגדולה.
הדודים מתייחסים אליה כאל משרתת, ומתעללים בה.
נערות אחרות במצב דומה לשלה נושרות מן הלימודים ומוותרות על עתיד מקצועי, אך טוניה נאבקת להמשיך ללמוד ולהגשים את חלומה.
הסרט נבחר להקרנה במגוון פסטיבלי סרטים בינלאומיים, בעיקר דוברי פורטוגזית, ביניהם Kugoma – Mozambique Film Forum במפוטו שבמוזמביק, פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סאו טומה ופרינסיפה - בו זכה בפרס הסרט הקצר הלאומי, פסטיבל הסרטים הבינלאומי Porto Femme, פסטיבל הסרטים האירופאי בכף ורדה, בשבוע הקולנוע האפריקאי ב"בית אנגולה" בברזיל, ועוד.
לכבוד יום השנה ה-29 להאמנה לזכויות הילד, נבחר הסרט להקרנה באירוע משותף של "אליאנס פראנסז" (Alliance Française) ויוניצ"ף ב-23 בנובמבר 2018, והסרט גם הוקרן בערוץ הטלוויזיה הבינלאומי RTF ב-3 בנובמבר 2018.
"Mine" (בעברית: "שֶׁלִּי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השלישי, Speak Now.
השיר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי, והשלישי במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט לבדה, והופק על ידה ועל ידי נייתן צ'פמן.
השיר הוא שיר בסגנון הפאוור פופ והקאנטרי פופ.
את השיר ביצעה סוויפט במהלך סיבוב ההופעות השני שלה, "Speak Now World Tour".
הוא אף נכלל באלבום ההופעה, Speak Now World Tour – Live.
כמו כן, זכה השיר בשני פרסי BMI (קאנטרי), פרס BMI (פופ), ופרס CMT.
את הווידאו קליפ הנלווה ל-"Mine" ביימו סוויפט ורומן וייט, שביים את הקליפים הקודמים שלה ל-"You Belong with Me" ו-"Fifteen"; הוא היה לקליפ הראשון אותו ביימה סוויפט בעצמה.
וייט הסביר שהקליפ נוצר על בסיס קונספט של "מסע בזמן, מה שמסביר איך שני הילדים המשוגעים האלה בסופו של דבר מגדלים ילדים משלהם".
עוד הוסיף כי "לשיר יש הרבה אלמנטים אפלים, אבל יש בו גם הרבה אלמנטים שמחים" ושיבח את סוויפט על מעורבותה בבימוי הקליפ.
סוויפט בחרה בחברתה ג'קלין ג'ארט, בתו של המתאבק המקצועי ג'ף ג'ארט, לגלם את הגרסה הצעירה של עצמה בקליפ.
קירה אנגל, בתו של המתאבק המקצועי קורט אנגל, הופיעה גם היא בקליפ.
הקליפ צולם בקנבונקפורט, מיין, שם כמה מהסצנות התרחשו בחוות רם איילנד, קייפ אליזבת, וכנסיית כריסטוס ברחוב דיין.
כנסיית כריסט שימשה כמקום לסצנת החתונה.
הקליפ מציג את סוויפט מתחתנת עם חתן בגילומו של השחקן הבריטי טובי המינגוויי, שלוהק בידי סוויפט לאחר שצפתה ב"חגיגה של אהבה" (2007).
היא התרשמה מהמינגוויי וחשבה ש"זה יהיה מושלם להכניס אותו לקליפ".
הקליפ הוקרן בבכורה ב-27 באוגוסט 2010, ב-CMT, באירוע מיוחד באורך חצי שעה בשידור חי שכלל סצנות מאחורי הקלעים.
סוויפט חזרה לקנבונקפורט, מיין כדי לקיים את הבכורה עם תושבים מקומיים, שכללה 800 אנשים, כולל הנשיא לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש, שהביא את נכדיו לראות את סוויפט.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-64 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"Mine" בוצע באצטדיון ניסאן בנאשוויל, טנסי, ב-7 במאי 2023. סוויפט הציגה את השיר כשהיא יושבת ליד הפסנתר, כשהיא משקפת כיצד נושאי מערכות היחסים של השיר היו נטועים פעם בפנטזיה, אך הפכו ליותר קלים להזדהות עם הגיל.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 3×210,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)כסף200,000יפן (RIAJ)זהב100,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500קנדה (Music Canada)פלטינה80,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
"" (בעברית: שֶׁלִּי (גרסתה של טיילור)) היא הקלטה חוזרת של "Mine".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית4 באוגוסט 2010הורדה דיגיטליתביג משין24 באוגוסט 2010רדיו מיינסטרים27 באוגוסט 2010וידאו קליפאירופה31 באוגוסט 2010הורדה דיגיטליתהממלכה המאוחדת31 באוגוסט 201018 באוקטובר 2010תקליטורגרמניה22 באוקטובר 2010
Mini Metro (בעברית: מיני מטרו) הוא משחק אסטרטגיה ממוחשב שפותח על ידי צוות הפיתוח "דינוזאור פולו קלאב" ויצא ב-6 בנובמבר 2015.
מטרת המשחק היא בניית רשת תחבורה יעילה של רכבות עבור העיר הגדלה במהירות.
התחנות מיוצגות על ידי צמתים בצורות שונות והשחקנים צריכים לבנות מסלולים כדי לחבר אותם על ידי ציור קווים.
הרמות במשחק מבוססות על ערים אמיתיות ומראה של תחנות ונוסעים שנוצר מבחינה פרוצדורלית.
הסגנון החזותי של המשחק עושה שימוש בצבעים עזים וגאומטריה פשוטה כדי לשכפל את המראה של מפות תחבורה מודרניות.
המשחק משתמש במערכת שמע פרוצדורלית ליצירת צלילים המבוססים על פעולות השחקן ומעבר לרשת.
המקצבים והקולות שנוצרו לקחו השראה מעבודות של מוזיקה מינימלית.
Minor Threat (בתרגום לעברית: "איום מינורי" וגם "איום הקטינים", בלשון נופל על לשון) הייתה להקת הארדקור פאנק אמריקאית, שהוקמה בשנת 1980 בוושינגטון על ידי הסולן איאן מקיי והמתופף ג'ף נלסון.
הלהקה התפרקה לאחר כשלוש שנים, אך הייתה אחת הלהקות המשפיעות ביותר בסצנת ההארדקור פאנק, הן מבחינת הסגנון המוזיקלי והן כדוגמה לאידיאלים של "עשה זאת בעצמך" בהפצת המוזיקה וקידום הופעות.
השירים "Straight Edge" ו-"Out of Step" היוו את הבסיס לתנועת הסטרייט אדג', שחבריה נמנעים מאלכוהול, סמים והפקרות מינית.
האתר AllMusic מתאר את הלהקה כ"אגדית" ומציין שהמוזיקה שלהם "פורצת דרך" וגם "מחזיקה מעמד טוב יותר מהמוזיקה של רוב הלהקות האחרות מאותה תקופה."
הלהקה הייתה מחלוצות ההארדקור פאנק, ומוזכרת רבות ביחד עם Bad Brains, Black Flag ו-Middle Class, ששימשו השראה ללהקות רבות אחרות אחריהן.
איאן מקיי וג'ף נלסון היו חברי ילדות, ובזמן לימודיהם בתיכון בוושינגטון ניגנו בס ותופים בלהקת ההארדקור פאנק Teen Idles.
להופעות הלהקה היו מגיעים כ-100 מאוהדי הלהקה, כמות ניכרת באותה תקופה, והיא נחשבה לשנייה בפופולריותה בסצנה, אחרי Bad Brains.
מקיי ונלסון היו חסידים אדוקים של שיטת "עשה זאת בעצמך" ונוצרה סביבם סצנה עצמאית ורבת-פעילות.
בין השאר הקימו חברת תקליטים עצמאית בשם Dischord Records שסייעה בהפקה והפצה של להקות הארדקור פאנק.
לאחר שלהקת Teen Idles התפרקה, מקיי ונלסון צירפו אליהם את הגיטריסט לייל פרסלר והבסיסט בריאן בייקר והקימו את להקת Minor Threat.
ההופעה הראשונה שלהם הייתה בדצמבר 1980 בפני חמישים איש בחניון תת-קרקעי, כמופע פתיחה עבור להקות אחרות מוושינגטון די.
החל משנת 1981 החלה הלהקה להוציא לאור סינגלים שהפכו לפופולריים, והופיעה במקומות רבים בחוף המזרחי ובמערב התיכון.
השיר "Straight Edge" היווה השראה עבור תנועת הסטרייט אדג'.
מילות השיר מייצגות את נקודת המבט האישית של מקיי, ומתארות את הבחירה האישית שלו להימנע מאלכוהול וסמים.
זו הייתה אידאולוגיה חדשנית עבור אמני רוק באותה תקופה, והיא אומצה על ידי אנשים רבים ברחבי העולם.
כל מה שאני אומר זה שיש שלושה דברים שהם מאוד חשובים לכל העולם אבל אני לא מייחס להם חשיבות רבה."
בשנת 1983 החלו להתגלע חילוקי דעות אמנותיים בין מקיי לנלסון, והלהקה חדלה לפעול כאשר הגיטריסט פרסלר עזב את וושינגטון ונסע ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
לאחר חצי שנה הוא חזר והלהקה התאחדה שוב, בצירוף הבסיסט סטיב הנסן, אך היא לא החזיקה מעמד זמן רב.
הופעתה האחרונה של הלהקה הייתה ב-23 בספטמבר 1983 באולם Lansburgh בוושינגטון די.
לאחר הפירוק הצהיר מקיי על מורת רוח מהאלימות והטיפשות הרווחים, לדבריו, בסצנת ההארדקור פאנק, והחליט לנטוש את הסצנה.
מקיי הקים את להקת "פוגאזי" ואחריה פעל עם הרכבי רוק נוספים.
חברי הלהקה האחרים פעילים עד היום בלהקות הארדקור פאנק ואינדי רוק.
סטיב הנסן הפיק את אחד האלבומים של להקת טול.
Mind of Mine הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הבריטי זאין מאליק.
האלבום יצא לאור ב-25 במרץ 2016, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA.
בעקבות חמש השנים האחרונות של זאין עם הלהקה ואן דיירקשן, החליט זאין שהוא עוזב את הלהקה לאחר שנטש את סיבוב ההופעות "On the Road Again Tour", כעבור כחודש מאז תחילת הסבב, סיבת העזיבה הייתה בשל לחץ.
זמן קצר לאחר מכן החל זאין לעבוד על אלבום סולו.