tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האיגוד הרפואי הקנדי פרסם מאמר בשם "חיסון נגד קדחת צהובה: ודא שהמטופל זקוק לו".
המאמר פותח באמירה כי מתוך שבעה אנשים שפיתחו כישלון מערכתי בתוך יומיים עד חמישה ימים מקבלת החיסון בשנים 1996–2001, שישה מתו, כולל שניים שחוסנו אף על פי שתכננו לנסוע למדינות בהן הקדחת הצהובה מעולם לא דווחה.
המאמר מציין כי שלושה מהם הפגינו שינויים היסטופתולוגיים התואמים את נגיף הקדחת הצהובה.
כותב המאמר המליץ לחסן רק נוסעים לאזורים נגועים ואינם מוגדרים רפואית כאוכלוסייה שאינה יכולה לקבל את החיסון.
בנוסף, נמצא כי בין השנים 1970–2002, דווחו רק תשעה מקרים של קדחת צהובה בקרב מטיילים לא מחוסנים שנסעו למערב אפריקה ודרום אמריקה.
עם זאת, תועד מקרה לא קטלני אחד בלבד של קדחת צהובה מבין הנוסעים המחוסנים בפרק זמן זה.
התפרצות הקדחת הצהובה באנגולה בינואר 2016 עוררה את החשש האם אספקת החיסון העולמית מספיקה כדי לענות על הצורך במהלך מגפה של המחלה.
חיסון שגרתי לילדים הושעה במדינות אפריקניות אחרות על מנת להבטיח אספקה נאותה של החיסונים נגד ההתפרצות באנגולה.
מאגרי החירום של החיסון שהופנו לאנגולה, אשר היו בהיקף של כ-10 מיליון מנות נגמרו עד סוף מרץ 2016, אך הם חודשו עד מאי 2016. עם זאת, בחודש אוגוסט דווח כי כמיליון מתוך 6 מיליון המנות שנשלחו בפברואר, נשלחו למקום הלא נכון או שלא נשמרו בטמפרטורה מתאימה שתבטיח את יעילות החיסון.
כתוצאה מכך, נוצר קושי להילחם במגפה שהספיקה להתפשט לקונגו.
כאמצעי חירום, מומחים הציעו להשתמש במנות חלקיות (חמישית או עשירית מהמינון הרגיל) על מנת להרחיב את אספקת החיסון הקיימת.
אחרים טענו כי שינוי תהליכי הייצור של החיסון עשוי לשפר את המחסור באספקת החיסונים.
טענתם הייתה כי שיטת הייצור הנוכחית היא איטית ודורשת מאמץ שלא לצורך.
ב-17 ביוני, ארגון הבריאות העולמי הסכים להשתמש בחמישית מהמנה הרגילה כאמצעי חירום במהלך ההתפרצות המתמשכת באנגולה ובקונגו.
המינון החלקי לא זיכה בקבלת אישור על חיסון נגד קדחת צהובה למטיילים.
הפצות החיסון שבוצעו במסגרת המיזם מאז 2011 הצליחו להגיע אל 88 מיליון בני אדם ב-14 מדינות המוגדרות ב"סיכון גבוה" לתחלואה בקדחת צהובה.
הפעילות של המיזם מנוהלת על ידי קבוצת תיאום בינלאומית שהוקמה בשנת 2000, כאשר נוצר מחסור עולמי בחיסונים נגד קדחת צהובה בשל זמן ההפקה הארוך לייצור החיסון.
נכון לשנת 2013, היו ארבעה יצרנים מוסמכים של החיסון מטעם ארגון הבריאות העולמי וכן שני יצרנים אחרים אשר סיפקו את החיסון לשווקים המקומיים.
סת' ברקלי , מנכ"ל ברית החיסונים, הזהיר מפני האיום העולמי של הקדחת הצהובה בעקבות מחסור באספקת החיסונים.
הביקוש לחיסון הקדחת הצהובה לצורך מסעות המניעה של המיזם גדל מכ-5 מיליון מנות בשנה ל-62 מיליון בשנה עד שנת 2014. קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים דיווחה ב-2013 כי אספקת החיסונים לא מספיקה זאת משום שהיצרנים מייצרים כ-35 מיליון מנות מתוך 64 מיליון המנות הנדרשות בשנה.
הביקוש לחיסון הקדחת הצהובה המשיך לגדול בשל המספר הגדל והולך של מדינות המטמיעות את חיסון הקדחת הצהובה כחלק מתוכניות החיסון השגרתית שלהם.
היארעויות חדשות של התפרצויות קדחת צהובות באנגולה (2015), הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (2016), אוגנדה (2016), ובניגריה וברזיל בשנת (2017), הגדילו את הביקוש, ובכך צמצמו את מאגר החיסונים העולמי.
לכן, נשקל לחסן אוכלוסיות רגישות אלה במהלך ההתפרצויות, במינון חלקי של החיסון על מנת למנוע צמצום של מאגרי מנות החיסון.
חיסון כלבת הוא חיסון למניעת כלבת.
ישנם מספר סוגי חיסונים זמינים אשר בטוחים ואפקטיביים לשימוש.
חיסונים אלו נועדו למנוע כלבת לפני החשיפה לנגיף, וגם ניתן לחסן זמן מה לאחר החשיפה, כגון לאחר נשיכת כלב או עטלף.
החסינות של הגוף לנגיף, נמשכת לתקופה ארוכה ורק לאחר מתן כל מנות החיסון.
החיסון בדרך כלל ניתן על ידי זריקה לעור או לשריר.
בדרך כלל לאחר החשיפה, החיסון הניתן הוא גלובולין חיסוני של הכלבת.
מומלץ להחתסן בפני הכלבת לפני חשיפה פוטנציאלית, בעיקר באזורים בהם יש סכנה לחשיפה גבוהה לכלבת.
החיסון אפקטיבי גם לבני אדם וגם לבעלי חיים.
חיסון כלבים תורם רבות למניעת הפצת המחלה לבני אדם.
מיליוני אנשים ברחבי העולם חוסנו נגד כלבת, ומעריכים כי בכל שנה ניצלים בזכות החיסון כ־250 אלף איש.
החיסון נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, אשר כוללת את התרופות האפקטיביות והתרופות הבטוחות ביותר במערכת הבריאות.
ארגון הבריאות העולמי ממליץ על חיסון בקרב אלה הנמצאים בסיכון גבוה למחלה, כולל ילדים שחיים באזורים שבהם היא שכיחה.
שלוש מנות ניתנות לאורך תקופה של חודש.
החסינות לאחר מנת החיסון הסטנדרטית, נמשכת לפרק זמן ארוך.
מינונים נוספים אינם נדרשים בדרך כלל למעט אלו הנמצאים בסיכון גבוה מאוד.
מחקר בנושא הראה כי 97% מאלו שחוסנו במנה נוספת היו בעלי נוגדנים לנגיף למשך 10 שנים.
כיום חיסון הכלבת, יכול להינתן בביטחה לכל קבוצות הגילאים.
35%–45% מהמחוסנים מפתחים אדמומית וכאב לפרק זמן קצר באזור הזרקת החיסון.
5%–15% מפתחים חום, כאבי ראש או בחילות.
כמעט כל הידבקות בכלבת גרמה למוות, עד שהמדענים הצרפתים לואי פסטר ואמיל רו, פיתחו את החיסון הראשון לכלבת.
החיסון הראשון ניתן לילד בן 9 ששמו היה יוסף מייסטר לאחר שננשך על ידי כלב חולה כלבת, ב-6 ביולי 1885. החיסון שלהם היה מורכב מדגימה של נגיפים אשר הוצאו מארנבים שמתו מכלבת.
חיסונים כאלו זמינים גם היום בחלק מהמדינות ועל אף מחירם הנמוך יותר, הם פחות אפקטיביים מהחיסונים המודרניים.
בנוסף לכך חיסונים אלו גם עלולים להוביל לסיבוכים נוירולוגים.
חיסון הכלבת שודרג במהלך השנים.
בעבר, החיסון התבצע בעזרת מספר רב (כ-20) של זריקות אל תוך בטן החולה.
בשנות ה-40 הוערך הסיכון בחיסון ב-1:5500 מקרים שבהם החיסון גורם לשיתוק ו-1:18000 מקרים שבהם החיסון מסתיים במוות.
באמצע שנות ה-70 פותח חיסון משופר שכלל רק 6 זריקות.
כיום, ניתנים שני סוגי חיסונים: הסביל, הניתן מיד עם הנשיכה והחיסון השני, הפעיל, הניתן לאחר כ-10 ימים ושוב במרווחי זמן קבועים.
חיסון טרם החשיפה ניתן לחיות מחמד וחיות בר.
במקומות רבים מחייבים לחסן כלבים, חתולים, חמוסים וארנבים.
מלבד חיסונים בבני אדם, פותחה גישה נוספת על ידי חיסון כלבים כדי למנוע את התפשטות הנגיף.
ב-1979 מעבדת המחקר ואן הואוולינג של המרכז הרפואי האוניברסיטאי בסילימאן בפיליפינים, פיתחה והוציאה חיסון לכלבים שנתן חסינות לשלוש שנים מכלבת.
התפתחות החיסון גרמה לחיסול הכלבת בחלקים רבים של איי ויסאיאס ומינדנאו.
התוכנית המוצלחת בפיליפינים שימשה מאוחר יותר כמודל של מדינות אחרות, כגון אקוודור ובחצי האי יוקטן במקסיקו, במאבקן נגד כלבת שנערכו בשיתוף עם ארגון הבריאות העולמי.
בישראל, בעלי הכלבים מחויבים לחסן את כלביהם מפני כלבת אחת לשנה.
בשנת 2002 חוקק בישראל חוק להסדרת הפיקוח על כלבים בנוסף לפקודת הכלבת הוותיקה יותר מימי המנדט הבריטי, שעדיין תקפה ועודכנה במהלך השנים.
לפי החוק חייב כל כלב בן שלושה חודשים בחיסון.
החיסון תקף בכלב לשלוש שנים על פי הוראות היצרן, אולם החוק מחייב לחסן מדי שנה ואילו ארגון הבריאות הבינלאומי ממליץ לחסן את הכלבים כל שישה חודשים במדינות הנגועות בכלבת.
ישנו גם חיסון לכלבת בצורת גלולה אשר ניתן להשאיר בחוץ עבור חיות בר על מנת לייצר את אפקט חסינות העדר.
חיסון אוראלי נגד כלבת הוא אמצעי מניעה לחיסול כלבת בחיות הבר, בעיקר שועלים, דביבונים, זאבי ערבות ותנים, אך יכול לשמש גם עבור כלבים במדינות מתפתחות.
הרעיון של חיסון חיות הבר עלה בשנות ה-60 של המאה ה-20. בעזרת חיסונם של חיות הבר גם טורפי העל אינם נדבקים בנגיף וכך נמנעת התפשטות הנגיף.
חיסון BCG נגד שחפת היה בעבר חלק משגרת חיסוני הילדות בישראל, אך הופסק לאור השכיחות הנמוכה של המחלה בישראל.
חיסון BCG ניתן לילודים ולילדים ממשפחות של עולים חדשים ושל תושבים שאינם אזרחי ישראל, המגיעים מארצות בהן שכיחות השחפת גבוהה, עולים חדשים מוגדרים לצורך נוהל זה: ילדים אזרחי ישראל שנולדו באתיופיה, או לפחות אחד מהוריהם נולד באתיופיה, ללא התייחסות לתקופת הזמן שחלפה מאז עליית ההורים.
וגם ילדים אזרחי ישראל שנולדו בארצות בהן שכיחות השחפת גבוהה (למעט אתיופיה), עד 5 שנים מהגעתם לישראל.
לחיסון BCG קיימת גם יעילות כנגד זיהום כיב בורולי.
בנוסף, הוא משמש לעיתים כחלק מהטיפול בסרטן שלפוחיות השתן.
החומר מורכב מחיידקים חיים-מוחלשים של זן שחפת הפרות.
התרכיב נקרא על שמותיהם של שני המדענים, אשר הפיקו אותו לראשונה: BCG = Bacillus Calmette Guerin.
חיסון BCG נגד שחפת מוזרק לתוך העור (Intra-dermal) בצורה אטית בחלק העליון של הזרוע, בדרך כלל בזרוע השמאלית.
ילודים יקבלו את חיסון BCG מיד לאחר הלידה, למעט פגים שיחוסנו לפני השחרור מבית החולים.
תינוקות עד גיל 6 חודשים שלא חוסנו קודם יקבלו השלמה של חיסון BCG.תינוקות מגיל 6 חודשים וילדים עד גיל 5 שנים שלא חוסנו במועד לידתם או מאוחר יותר יקבלו חיסון BCG לאחר שיערך להם תבחין טוברקולין (אם תוצאותיו תהיינה שליליות).
בדרך כלל יוזרק החיסון ביום קריאת תוצאות התבחין או סמוך למועד זה.
החיסון משפיע לשנים רבות אך אינו מקנה חסינות מלאה ויעילותו פוחתת כנראה עם השנים.
החיסון ניתן ליילודים במסגרת מחלקת היילודים בבית החולים ליולדות.
תינוקות ופעוטות שלא קיבלו את החיסון במועד לידתם יוכלו להתחסן בלשכות הבריאות האזוריות או בטיפות החלב.
חיסון BCG יוזרק לתוך העור בצורה אטית בחלק העליון של הזרוע במינונים הבאים:
ילודים ותינוקות עד גיל 1 שנה – חצי מנת חיסון.
תינוקות מגיל 1 שנה – מנה אחת.
אין להזריק חיסון אחר באותה הזרוע בה הוזרק חיסון BCG מחשש להתפתחות דלקת בבלוטות הלימפה הסמוכות.
אפשר לתת את החיסון נגד שחפת בו זמנית עם חיסונים אחרים (מומתים או חיים-מוחלשים).
יש להקפיד על שימוש במזרקים נפרדים ועל הזרקה באזורי גוף שונים.
במקרה של מתן חיסונים במועדים שונים יש לחכות כ־4 שבועות בין מתן חיסון BCG לבין הזרקת חיסונים חיים-מוחלשים אחרים.
אין צורך להמתין אם מדובר בחיסונים מומתים או בחיסונים סבילים.
על המתחסן להישאר בהשגחה במשך 20–30 דקות לאחר ההזרקה על מנת לנטר את מצבו הרפואי בעקבות קבלת החיסון.
אם מתפתחת תגובה חריגה יינתן במקום טיפול רפואי ראשון.
שבוע עד שלושה שבועות לאחר הרכבה תקינה, בדרך כלל מופיעה אדמומית (Erythema), חזזית (Papule), וסמט (Pustule) העלולה להתפתח לכיב תוך 3–6 שבועות, ויכולה להופיע הגדלה של בלוטות הלימפה האזוריות.
תהליך זה נרפא עצמו ללא טיפול במשך כשלושה חודשים, ומשאיר צלקת בעור.
גם אם לא מופיעה חזזית, אין צורך לחזור על החיסון.
אם יש הפרשה אפשר לכסותו על ידי פד יבש לא סותם, מבלי למנוע מגע עם אוויר.
בעת הרחצה אפשר לחבוש את המקום זמנית בלבד בחבישה המגינה נגד מים.
אם מופיעה תגובה לחיסון, מומלץ להימנע מרחצה בים או בבריכה, על מנת לא לזהם את הכיב.
סיבוכים לאחר הרכבת BCG הם בדרך כלל נדירים.
יכולים להופיע כיב קשה וממושך, מורסה מקומית או דלקת ממושכת בבלוטות הלימפה האזוריות או ניצור (fistula) מפריש מבלוטה תגובתי.
תופעות אלו מופיעות עד החודש הרביעי אחרי ההרכבה.
במקרים של תגובות יתר או סיבוכים, יש להפנות את המטופל ל מלש"ח לברור אפשרות של מתן טיפול מקומי או סיסטמטי, וכן לדווח למחלקה לשחפת ו א"דס על טופס "תגובות לחיסון".
מחקרים שונים מצאו שלחיסון יכולת להגן על הגוף גם מפני זיהומים הטרולוגיים שאינם קשורים לנגיף השחפת עצמו, ומגביר את היכולת החיסונית של הגוף.
אחד המחקרים העלה שחיסון ה-BCG אחראי לשליש ממניעת תמותת התינוקות באפריקה, כאשר ניתן במהלך ההיריון, בין היתר מכיוון שהוא מפחית את הסיכון לדלקת ריאות ואלח דם.
מחקר אחר שבדק את ההשפעות של חיסון ה-BCG בדנמרק לילדים בגילאי 5–6, מצא שקבלת החיסון הפחיתה ב-42% את הסיכון למות מסיבות טבעיות עד גיל 45 שנים.
החומר מסופק בצורת אבקה מוקפאת יבשה (Freeze-dried) בבקבוקון, מלווה בנוזל ממס מיוחד בבקבוקון אחר.
יש לאחסן את התרכיב במקרר רגיל בטמפרטורה בין 2°C ל-8°C.
יש למנוע חשיפת התרכיב לאור.
במהלך העברת החומר יש להשתמש בצידנית עם קרחונים.
מחלות חדות מלוות חום עד להחלמה.
מחלת עור (כגון זיהום עור מפושט) כוויות.
מולדים או נרכשים (על ידי מחלות כגון לוקמיה, לימפומה, קרצינומטוזיס, מחלת איידס וכו'), או טיפול מדכא חיסון (כגון הקרנות, חומרים ציטוטים, סטרואידים במינון גבוה).
הערה - במקרה של סיכון גבוה להדבקה בשחפת, מומלץ על הרכבת BCG גם למקרים של HIV-חיוביים ללא סימנים קליניים.
היריון - מומלץ להימנע ממתן BCG, על בסיס הסיכון התאורטי של תרכיב חי-מוחלש, אף על פי שאין תצפיות על נזק שנגרם להתפתחות העובר על ידי חיסון BCG.
יש לרשום את תאריך רקיחת התרכיב, המינון, מספר האצווה ושם השירות בו ניתן התרכיב בפנקס החיסונים האישי וברשומות.
בנוסף, בשירותים מסוימים ישנם טפסים מיוחדים למטרת רישום מפורט יותר, כגון במרכזי קליטת עולים.
יש לדווח בסוף כל שנה על כיסוי החיסון בקרב המועמדים של אותו שנתון.
את הנתונים יש למלא בנספח מסי 1 ולשלוח ללשכת הבריאות שתעביר סיכומים (נספח מסי 2) למחלקה לשחפת ואיידס במשרד הבריאות.
קיימים שני סוגי חיסונים המשמשים כדי להילחם במחלת שיתוק ילדים (פוליו) – האחד, נגיף פוליו בלתי פעיל הניתן באמצעות זריקה (IPV – Inactivated poliovirus vaccine) והשני, נגיף פוליו מוחלש אותו יש לבלוע (OPV – Oral polio vaccine).
ארגון הבריאות העולמי ממליץ לכל הילדים להתחסן באופן מלא נגד פוליו.
בעבר (עד שנות ה-50) היה שיתוק הילדים מהמחלות הנפוצות בעולם, והביא למותם של רבים.
בעקבות פיתוח החיסון נגד המחלה בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, נעלמה המחלה ממרבית האזורים ברחבי העולם, כאשר מספר המקרים של שיתוק ילדים ירד מ-350,000 לשנה בשנת 1988 ל-33 בשנה בשנת 2018.
חיסון הפוליו הראשון שפותח היה חיסון ה-IPV אשר פותח על ידי יונה סאלק ונכנס לשימוש בשנת 1955. החיסון ה-OPV פותח על ידי אלברט סייבין ונכנס לשימוש בשנת 1961. החיסונים נכללים ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי אשר מכילה את התרופות הנחשבות כיעילות ביותר והבטיחותיות ביותר עבור מערכת הבריאות.
התרכיב המוחלש עלול לעיתים נדירות לגרום אצל המקבל, או אנשים בלתי מחוסנים בסביבתו, למחלת הפוליו.
במקרה כזה, כמו במחלה הרגילה, חלק מהנדבקים עלולים ללקות בשיתוק.
סיכון זה נמנע על ידי מתן התרכיב המומת (בזריקה) לפני מתן התרכיב המוחלש.
מין הצד השני, מחקרים שונים מצביעים על יתרונותיו של החיסון ה-OPV במניעת הדבקה ויראלית נוספת מלבד הפוליו.
בין היתר הוערכה יעילותו באחת הבדיקות במניעת סיבוכים של שפעת, והוערך שהוא הפחית את התמותה מהמחלה פי 3.8 בממוצע.
בנוסף, חיסון ה-OPV נמצא כמסייע גם לטיפול בנגיפי הרפס ובמידה מסוימת גם בשיפור יכולת הגוף בהתמודדות עם תאים סרטניים.
חיסון נגד מחלת שיתוק ילדים ברחבי העולם
בשנים 1949–1955 התפרצה מגפת פוליו בישראל ואובחנו מאות מקרי שיתוק בשנה.
כך, על רקע ההצלחה של החיסון בארצות הברית, החל מיזם ארצי של מתן חיסון, אולם מכיוון שהחיסון לא היה זמין לקנייה, החלו לייצרו במעבדה ביפו.
בשנת 1957 החלו במתן חיסון IPV (מומת) לילדים בטווח הגילאים 4 חודשים עד 4 שנים.
הצלחת החיסון בהורדת התחלואה הייתה ברורה, ובמרבית השנים ירדו מקרי השיתוק שנמדדו בעשרות אחוזים, אולם עדיין לא הצליח למנוע מגפה בשנים 1958 ו-1961, אולי בגלל עוצמת חיסון נמוכה ואולי בגלל זן מסוים של פוליו שתקף במזרח התיכון באותן השנים.
בעקבות העלייה במקרי השיתוק של שנת 1961 הוחלף החיסון ל-OPV (מוחלש) והירידה במקרי התחלואה הייתה דרמטית (עצירת מקרי השיתוק על 208 בשנת 1961, וירידה לשפל חסר תקדים של 16 מקרים בלבד בשנת 1962).
בין השנים 1971–1988 דווח בישראל על 9 מקרי שיתוק בעקבות החיסון.
בשנת 1982 הוחלט לנסות מדיניות חיסון חדשה בנפת חדרה, שסבלה באופן יחסי ממקרי שיתוק רבים לאורך השנים, ובנפת רמלה שהייתה בעלת מאפיינים שונים ושימשה כקבוצת ביקורת.
המטרה הייתה לבחון את השימוש בחיסון IPV מחוזק, שהצטברו לגביו נתונים מבטיחים ממספר מדינות.
בשנת 1988 הופיעו כמה מקרי שיתוק בחדרה ובאזורים נוספים, אולם התברר שאלו לא התרחשו בקרב מחוסני ה-IPV המחוזק אלא בחיסון הקודם.
ב-1989 הוכנס לתוכנית השגרתית בישראל מתן חיסון מומת לפני החיסון החי המוחלש ומאז לא אירע אף מקרה שיתוק בין מקבלי החיסון, אך נוכח הסיכון האפשרי הוחלט על הוצאתו משגרת החיסונים.
ביוני 2005 הוחלט על שינוי במדיניות החיסונים וחיסון OPV הוצא משימוש, בדומה לארצות הברית והוחלט לחסן רק עם הנגיף המומת.
חיסון זה ניתן מאז באופן שגרתי בגילאים חודשיים, ארבעה חודשים, חצי שנה ושנה ובהמשך לילדי כתות ב' בבתי הספר.
בארצות הברית החיסון זה ניתן באופן שגרתי בגילאים חודשיים, ארבעה חודשים, חצי שנה ושנה ולבסוף בין הגילאים 4 ל-6.
בארצות הברית נעשה בעיקר שימוש בחיסון ה-IPV של סאלק וזאת משום שהשמש בחיסון ה-OPV של סאבין הופסק בשנת 2000.
העלות הסיטונאית של החיסון היא כ-25 סנט לכל מנה של חיסון ה-OPV נכון ל-2014. הארגון "Global Alliance for Vaccines and Immunization" מספקת את החיסון למדינות מתפתחות תמורת 0.75 אירו (כ-88 סנט) לכל מנה של החיסון.
בארצות הברית מנה של חיסון ה-IPV עולה בין 25 ל-50 דולרים.
בפקיסטן התגבשה תפיסה מוטעית אשר פופולרית למדיי לפיה החיסון מכיל מרכיבים שנחשבים לפי המוסלמים לחראם ויכולים לגרום לאימפוטנציה ואי פוריות אצל בנים, ועל כן הורים רבים בפקיסטן בוחרים שלא לחסן את ילדיהם.
חיסון נגד שפעת הוא חיסון המגן מפני נגיפים שגורמים לשפעת.
גרסה חדשה של החיסון מפותחת פעמיים בשנה, משום שנגיפי השפעת משתנים במהירות.
בעוד שהיעילות שלהם משתנה משנה לשנה, לרוב החיסון מספק הגנה ברמה גבוהה מפני נגיפי השפעת.
המרכז האמריקני לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מעריך כי חיסון נגד שפעת מקטין את הסיכון לחלות מחלות, מוריד את כמות הביקורים אצל הרופאים, את כמות אשפוזים ואת מקרי המוות.
כאשר עובדים שמקבלים את החיסון חולים בשפעת, לרוב הם חוזרים לעבודה חצי יום מוקדם יותר.
במחקר תצפיתי שפורסם בשנת 2022 העריכו החוקרים כי ייתכן שקבלת החיסון מפחיתה את הסיכוי ללקות בשבץ בכ-12%, אם כי ייתכן גם שההבדל נובע ממִשתנים-מתערבים שאינם ניתנים למדידה.
ילדים אשר מקבלים חיסון נגד שפעת מסייעים גם להגן על הסובבים אותם.
החיסון פותח במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, והפך לזמין בקנה מידה עצום בעולם המערבי במהלך שנות ה-40. החיסון נכלל ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
ארגון הבריאות העולמי וה-CDC ממליצים על חיסון שנתי כמעט לכל אדם מגיל 6 חודשים ומעלה, ובמיוחד לאלו שבסיכון גבוה.
המרכז האירופאי למניעת ובקרה על מחלות ממליץ גם הוא על חיסון שנתי לקבוצות אוכלוסייה בסיכון גבוה.
קבוצות אלה כוללות נשים הרות, קשישים, ילדים בין הגילאים 6 חודשים עד 5 שנים, אנשים עם בעיות בריאותיות מסוימות, ועובדים בתחום הרפואה.
בין 5 ל-10 אחוזים מכלל הילדים שמחוסנים בחיסון נגד שפעת לוקים בחום.
החיסון עשוי לגרום לכאבי שרירים זמניים או לתחושת עייפות.
בגילאי 65 שנה ומעלה, התגובה השכיחה ביותר הייתה כאב במקום-ההזרקה (41.3%) ותופעת הלוואי המערכתית השכיחה ביותר הייתה כאב שרירים (22.7%).
ההשפעה הבריאותית הכוללת של החיסונים, ובעיקר בקרב אנשים מתחת לגיל שנתיים ומעל גיל 65 נותרה לא ברורה.
בסקירה שיטתית וניתוח-על של ספריית קוקרן נמצא כי בגילאי 65 ומעלה נערכו עם מעל 5000 נבדקים ב-8 ניסויים קליניים מבוקרי הקצאה אקראית, מהם ב-4 ניסויים פורסמו דיווחים על תופעות לוואי לא רצויות.
הסוקרים סיכמו כי הראיות הקיימות הנוגעות לסיבוכים הן באיכות ירודה, או אינן מספיקות או ישנות ואינן נותנות מידע מנחה מספק לבריאות הציבור באשר לבטיחותם, יעילותם או יעילותם של חיסוני שפעת בקרב אנשים בני 65 ומעלה.
לגבי תסמונת גיליאן ברה, חולשה חמורה המוכרת כסיבוך נדיר של הזיהום בשפעת עצמו, עלו גם דיווחים על הופעתה כסיבוך נדיר של החיסון, עם סיכון יחסי מוגבר ביחס של 1.2 עד 1.66. ה-CDC קבע כי רוב המחקרים על חיסוני שפעת המודרניים הראו שאין קשר ביניהם לבין התסמונת.
לעומת זאת, הזיהום בנגיף השפעת עצמו (כמו זיהומים בווירוסים אחרים) מעלה את הסיכון להתפתחות תסמונת גיליאן ברי בשיעור הגבוה יותר ממה שהעריכו שהחיסון עצמו גורם.
החיסון בדרך כלל מפותח בביצים של עופות מופרים כאשר החיסון זמין הן כזריקה והן כתרסיס שמרססים לאף.
בפברואר 2019, דנה בישראל הוועדה המיעצת למחלות זיהומיות ולחיסונים בהמלצות על החיסונים השונים נגד שפעת לחורף תש"פ (2019/2020) והמליצה פה אחד שעד גיל 64 שנים עדיפים החיסונים נגד 4 זנים על פני החיסון נגד 3 זנים המכיל אדג'ובנט, בשם פלואד (Fluad), אשר יובא לראשונה לישראל.
לגבי בני 65 שנים ומעלה, המליצה הוועדה לראות בשתי האפשרויות כחלופה שווה.
חברי הוועדה ציינו את חסר המידע הדרוש להמלצה ברורה.
בנובמבר 2019, אישר בארצות הברית, מנהל המזון והתרופות (FDA) תכשיר חיסון פעיל נגד שפעת באנשים בני 65 ומעלה, בשם פלוזון מינון-גבוה ארבע-זני (Fluzone HighDose Quadrivalent; QIV-HD).
זני וירוסי השפעת המומתים שבתכשיר הם ממשפחות A (H1N1), A (H3N2), B (Victoria), B (Yamagata) והתכשיר עשוי להכיל גם שאריות פורמלדהיד, אוקטיל-פנול אתוקסינאט וחלבון ביצה.
האישור ניתן לאחר ניסוי שהשווה בינו לבין חיסון פלוזון מינון-גבוה תלת-זני (Fluzone HighDose Trivalent; TIV-HD).
חיסון נגד חיידק מנינגוקוק מתייחס לכל חיסון הניתן על מנת למנוע זיהום שנגרם על ידי חיידק נייסריה מנינגיטידיס (Neisseria meningitidis).
גרסאות שונות של חיסונים אפקטיביים נגד כל או חלק מסוגי מנינגוקוקוס: A, B, C, W-135 ו-Y.
החיסונים מוצלחים ב-85% - 100% מהמקרים למשך לפחות שנתיים.
באוכלוסיות בהן יש כמות גדולה של מתחסנים, ניתן לראות ירידה משמעותית במנינגיטיס ובאלחי דם.
החיסונים ניתנים בזריקה לשריר או מתחת לעור.
ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ למדינות עם שיעור גבוה של חולים ומדינות עם התפרצויות תכופות לחסן בחיסונים אלה בשגרה.
במדינות עם סיכון נמוך למחלות האלה, ממליצים לקבוצות סיכון להתחסן.
במדינות באפריקה אשר נמצאות בסיכון מוגבר לחלות עושים מאמצים רבים על מנת לחסן את כל האנשים בגילאים שנה עד שלושים עם חיסון מנינגוקוקוס.
בקנדה וארצות הברית החיסונים אקטיביים כנגד כל ארבעת הסוגים של מנינגוקוקוס ומומלצים כחיסוני שגרה עבור בני נוער ואוכלוסיות סיכון אחרות.
בערב הסעודית דורשים מתיירים המגיעים למכה להתחסן כנגד נגיף המנינגוקוק הרלוונטי לאזורם.
חיסוני מנינגוקוק בטוחים באופן כללי.
ישנם אנשים המפתחים אדמומיות וכאב באזור הזריקה.
תגובות אלרגיה חמורות מתרחשות בפחות ממקרה אחד למיליון.
החיסון הראשון נגד מנינגוקוק יוצר בשנת 1970. חיסון זה נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי בתור החיסון הכי בטוח ואפקטיבי הדרוש במערכות הבריאות.
עלות החיסון בסיטונאות במדינות מפותחות נעה בין 3.23$ ו-10.77$ לכל מנה, נכון לשנת 2014.
לנייסריה מנינגיטידיס יש 13 זנים הנבדלים מבחינה קלינית (Serogroups),הקבוצות מסווגות על פי מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד (Polysaccharide) שלהם.
שש הקבוצות, A,B,C,Y,W-135 ו-X אחראיות לכל מקרי התחלואה בבני אדם.
ישנם שלושה חיסונים למניעת מחלת המנינגוקוקוס בארצות הברית אשר מתמקדות בקבוצות A,C,W-135 ו-Y:
שני חיסונים מצומדים (MCV-4), מנקטרה (Menactra) ומאנבאו (Menveo)
חיסון פוליסכריד (MPSV-4), מנומון (Menomune) המיוצר על ידי חברת התרופות סנופי.
נימנריקס הוא חיסון מצומד האפקטיבי כנגד זנים מסוג A,C,W-135 ו-Y השימוש בו נעשה במדינות האיחוד האירופאי ובמדינות נוספות.
חיסון מנינגוקוק מצומד הראשון (MCV-4), מנקטרה, היה מורשה בארצות הברית בשנת 2005 על ידי חברת סנופי.
מאנבאו היה מורשה בשנת 2010 על ידי נוברטיס.
שני חיסוני ה-MCV-4 אושרו על ידי מנהל המזון והתרופות עבור אנשים מגילאי שנתיים ועד 55. מנקטרה קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל 9 חודשים באפריל 2011. באוגוסט 2013 מאנבאו קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל חודשיים.
המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) טרם נתן המלצה בעד או נגד שימוש בחיסון עבור ילדים מתחת לגיל שנתיים.
חיסון הפוליסכריד (MPSV-4), מנומון זמין משנת 1970. ניתן להשתמש בחיסון זה אם החיסון המצומד (MCV-4) לא זמין, או כאשר מדובר באנשים מעל גיל 55 אשר רשאים להשתמש בחיסון זה בלבד.
מידע אודות אוכלוסיות מומלצות לקבל החיסון ניתן לקבל מהמרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC).
משך החסינות שמעניק חיסון המנומון (Menomune) הוא 3 שנים, פחות אצל ילדים מתחת לגיל 5 מכיוון שזה לא מייצר תאי זיכרון מסוג T.
ניסיון לגשר על בעיה זו על ידי חיסון נוסף גורם לתגובת נוגדנים מופחתת ולא מוגברת ולכן לא מומלץ לתת מנות נוספות של חיסון זה.
כמו בכל חיסוני הפוליסכריד, גם מנומון לא מייצרת חסינות רירית, כך שעדיין ניתן להידבק בזנים אחרים של מנינגוקוקוס ולא ניתן לפתח חסינות העדר באמצעות חיסון זה.
מסיבה זו, מנומון מתאים במיוחד לתיירים הזקוקים להגנה קצרת טווח אך לא כחלק מתוכנית לאומית למניעת מגפות.
מאנבאו ומנקטרה מכילים את אותם נוגדנים כמו מנומון אך נוגדנים אלה מצומדים לתרכובת חלבון פוליסכריד נגד דיפתריה, וכתוצאה מכך משך החסינות ארוכה יותר עם חיסונים מאיצים נוספים ואף חסינות זו אפקטיבית לחסינות עדר.
במחקר שהתפרסם במרץ 2006, השוו בין שני סוגי החיסונים ומצאו כי 76% מהמחוסנים עדיין מקבלים הגנה פאסיבית יותר משלוש שנים לאחר קבלת החיסון (MCV-4).
רק ל-49% מהמחוסנים ב-MPSV-4 הייתה הגנה פאסיבית.
נכון לשנת 2010 ישנן עדויות מוגבלות לכך שהחיסונים הנוכחיים מציעים הגנה הנמשכת מעבר לשלוש שנים.
נערכים מחקרים על מנת לקבוע באופן מוחלט מה משך החסינות המדויק וכמות החיסונים הנוספים הנדרשים.
המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם המלצות למי כדאי להתחסן בשנית.
ביוני 2012 מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר חיסון משולב כנגד שני סוגים של מחלות המנינגוקוקוס ומחלה נוספת אצל ילדים ותינוקות מגיל 6 שבועות עד 18 חודשים.
החיסון מנהיבריקס (Menhibrix), מונע מחלות הנגרמות על ידי חיידק הנייסריה מנינגיטידיס, זנים C, Y והאמופילוס אינפלואנזיאה (Haemophilus influenzae).
זה היה חיסון המנינגוקוקוס הראשון שהיה ניתן לתת לתינוקות בגיל של 6 שבועות.
חיסון הנקרא מאנאפריוואק (MenAfriVac) פותח מטעם תוכנית הנקראת פרויקט חיסון המנינגיטיס ויש באפשרותו למנוע התפרצויות של זן A מנינגיטיס.
הוכח כי קשה לפתח חיסונים המגנים מזן B של מנינגיטיס וכי צריך לנקוט בגישה שונה מחיסונים כנגד זנים אחרים.
אומנם חיסוני הפוליסכריד יעילים כנגד הזנים A,C,W-135 ו-Y אך בזן B מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד שלו דומה מידי להידבקויות על מולקולות עצביות אצל בני אדם.
חיסון כנגד זן B פותח בצ'ילה בתגובה להתפרצות רחבה של המחלה בשנת 1980. חיסון זה התבסס על פיתוח מלאכותי של הממברנה החיצונית של החיידק.
נבדק ונמצא כי החיסון בטוח ואפקטיבי, אך בארצות הברית ניתן לו אישור למחקר בלבד בשל סכסוכים פוליטיים בין המדינות.
בשל שכיחות גבוהה של מניגיטיס מזן B בנורווגיה בין השנים 1975–1985, רשויות הבריאות הנורווגיות פיתחו חיסון המיועד ספציפית לילדים ונוער.
ניסויים קליניים פסקו לאחר שראו כי החיסון יעיל רק ב-50% מהמקרים.
בנוסף, מספר תביעות הוגשו כנגד רשויות הבריאות במדינה על ידי אנשים שסבלו מתופעות לוואי חמורות.
מידע שרשויות הבריאות קיבלו ואספו במהלך פיתוח החיסון הועבר לחברת גלקסו סמית' קליין (GlaxoSmithKline) אשר פיתחו חיסון דומה MeNZB, עבור ניו זילנד.
בינואר 2013 אושר לשימוש באירופה החיסון MenB.
בעקבות המלצה מהוועדה לבדיקת תרופות לשימוש אנושי של האיחוד האירופי, חיסון הבקסרו (Bexsero) המיוצר על ידי חברת נוברטיס, קיבל רישיון מהנציבות האירופאית.
למרות זאת, פיתוח החיסון במדינות האיחוד האירופי תלוי בהחלטת הממשלות של כל מדינה.
ביולי 2013 ועדת החיסונים בבריטניה המליצה נגד הוספת חיסון הבקסרו לתוכנית החיסונים השגרתית מטעמי חיסכון תקציבי.
אך בשנת 2014 ההמלצה בוטלה והחיסון התווסף לחיסוני השגרה.
בנובמבר 2013, כתגובה להתפרצות מנינגיטיס מסוג B בקמפוס של אוניברסיטת פרינסטון, המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) אישר ייבוא חירום של בקסרו על מנת לעצור את ההתפרצות.
בקסרו אושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי בפברואר 2015. באוקטובר 2014, טרומנבה, חיסון נוסף נגד זן B שיוצר על ידי חברת התרופות פייזר, אושר על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי.
דווח על הימצאות זן X מנינגיטיס בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה ומערב אפריקה.
לא קיים חיסון המגן מפני זן X של מנינגיטיס.
תופעות לוואי מוכרות כוללות כאב ואדמומיות סביב אזור הזריקה (ב-50% מהמקרים).
אחוז קטן של אנשים מפתחים חום קל.
כמו בכל סוג תרופה, ישנו אחוז קטן של אנשים העלולים לפתח תגובה אלרגית חמורה.
ב-2016 משרד הבריאות של קנדה הזהירו מפני סיכון מוגבר לאנמיה או המוליזה בקרב אנשים שטופלו באוקליזומאב (Soliris).
הסיכון הגבוה ביותר היה כאשר אנשים קיבלו מנה של סוליריס תוך שבועיים לאחר שהתחסנו בבקסרו.
למרות החששות הראשונים הנוגעים לתסמונת ג'יאן-בארה (Guillain–Barré syndrome), מחקרים עוקבים שנערכו ב-2012 לא הראו סיכון מוגבר לחלות בג'יאן-בארה לאחר חיסון מנינגוקוק מצומד.
חיסון נגד אבעבועות שחורות הוא חיסון שפותח בידי אדוארד ג'נר בשנת 1796.
עד להמצאת החיסון, נחשבה מחלת האבעבועות השחורות למחלה קשה ומסוכנת שהמערכת הרפואית לא יכלה להתמודד עמה.
נגיף האבעבועות השחורות קטל ככל הנראה יותר בני אדם מכל מחלה אחרת בהיסטוריה.
ג'נר פיתח את החיסון מסרום של בקר, לאחר שגילה כי נערות חולבות שחלו באבעבועות הבקר (שהיא מחלה קלה) לא נדבקו באבעבועות שחורות.
הוא לא ידע את הסיבה, אולם הוא הבין שאנשים נדבקים כאשר הם באים במגע עם נוזלי השלפוחיות ומי שחולה באבעבועות הבקר לא יחלה באבעבועות שחורות.
ב-1796 הוא ביצע את הניסוי הקליני הראשון, הוא החדיר לגופו של ג'יימס פיפס , ילד בריא ועני בן שמונה, נגעים של אבעבועות הבקר.
כפי שצפה, הילד לקה בגרסה קלה מאוד של המחלה והחלים תוך זמן קצר.
החיסון של ג'נר היה החיסון ההמוני הראשון שיוצר, והעובדה כי החיסון פותח למעשה ממחלת אבעבועות הפרות השתמרה במילה 'חיסון' באנגלית ('vaccination'), שמקורה בשם הלטיני לאבעבועות הבקר 'vaccinia'.
תאריך ההשמדה הצפוי עמד על שנת 2014, אך נכון למאי 2018, הדבר לא התרחש.
בשלהי המאה ה-20 התקיים ויכוח בין מדענים, האם להשמיד את הנגיפים שבמעבדות בארצות הברית וברוסיה.
בנוסף לשתי המעבדות הידועות כמחזיקות את הנגיף, לא מן הנמנע שמדינות או גופים שונים מחזיקים בנגיף באופן נסתר לצרכים שונים, כדוגמת שימוש פוטנציאלי בו כנשק ביולוגי.
חיסון זה יעיל גם נגד אבעבועות קופים.
בישראל מחזיק משרד הבריאות מלאי שאמור להספיק לחיסון כלל האוכלוסייה במקרה של התקפה ביולוגית.
חיסון ספוטניק V נגד COVID-19 הוא שמו המסחרי של "Gam-COVID-Vac" והוא חיסון נגד קורונה, שפותח על ידי מרכז המחקר הלאומי לחקר מגפות ומיקרוביולוגיה על שם גאמליה ברוסיה ומופץ על ידי חברת התרופות Biocad, במימון הקרן הרוסית להשקעות ישירות ונרשם כפטנט ברוסיה.
החיסון נרשם ב-11 באוגוסט 2020 על ידי משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית והוא הראשון בעולם שהופק, נרשם ואושר רשמית על ידי משרד בריאות.
בעיתון הגרמני "Der Tagesspiegel", נטען כי יותר מששים מדינות, בהן הפיליפינים, הודו, ברזיל וסעודיה, גילו עניין בחיסון הרוסי.
מחאה התפתחה בקהילה המדעית הבינלאומית בעקבות ההכרזה על רישום החיסון ברוסיה, בעיקר מכיוון שלא פורסמו תוצאות המחקרים הקליניים ואין עדויות לבטיחות, למינון יעיל, לסממנים ביולוגיים של תגובה חיסונית או ליעילות כנגד נגיף COVID-19. ברוב המדינות חיסונים אינם מאושרים או מורשים להפצה עד לבדיקת הבטיחות והיעילות על ידי הרגולטורים השונים.
בינואר 2021 פורסמה ביקורת עמיתים במגזין The Lancet שקבעה כי החיסון יעיל ב-91.6%.
בסוף מרץ 2021, הודיע משרד הבריאות ברוסיה כי העניק אישור להשתמש בגרסה חדשה של החיסון "ספוטניק V", גרסה שלטענת המשרד מספקת הגנה מספקת מפני הנגיף במנה אחת בלבד.
ביוני 2021 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חשף במהלך התכנית הקו הישיר עם ולדימיר פוטין שהתחסן בחיסון זה בפברואר אותה שנה.
החיסון נרשם ואושר ב-71 מדינות, כאשר חיסון המוני ברוסיה החל בדצמבר 2020 והתחסנו בו יותר מארבעה מיליון איש.
גרסה מוחלשת יותר בשם "ספוטניק לייט" אושרה ביותר משלושים מדינות.
במאי 2020 הודיע מרכז המחקר הלאומי לאפידמיולוגיה ומיקרוביולוגיה על שם גאמליה כי פיתח חיסון, שאין לו תופעות לוואי.
לאחר ניסוים קליניים שבוצעו במאה מטופלים, ב-1 באוגוסט 2020, שר הבריאות הרוסי מיכאיל מוראשקו אמר לעיתונאים ש"הניסוי הקליני הושלם" ועשרה ימים לאחר מכן החיסון נרשם ואושר רשמית על ידי הממשל הפדרלי.
פיתוח חיסון בוצע על ידי מדעני המכון בהובלת אלכסנדר גינצבורג.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין יחד עם שר הבריאות מקסים מוראשקו הודיעו ב-11 באוגוסט 2020 על רישום החיסון לקראת תחילת השלב השלישי של הניסויים הקליניים כדי לבחון את יעילותו.
חיסון המוני מתוכנן להתחיל באוקטובר 2020 וישווק בעולם בשם "ספוטניק V".
בשווקים הבינלאומיים החיסון ישווק בשם "ספוטניק V", כאזכור לרכב החלל ספוטניק 5, לטענת פקידי ממשל רוסים יותר מעשרים מדינות הביעו עניין בחיסון.
מחיר תרופה אחת מוערך ב-500 רובל רוסי לערך (כ-24 ש"ח).
ושר הבריאות הרוסי הדגיש כי החיסון לא יינתן מבלי להוכיח את יעילותו: "עמיתים זרים, ככל הנראה מרגישים את היתרונות התחרותיים של התרופה הרוסית (חיסון), מנסים להביע דעות שלדעתנו חסרות בסיס.
מדינות רבות השתמשו במחקר כפוי מסוג כלשהו.
אבל במקרה של החיסון הרוסי, אנחנו כבר היינו במהלך מחקר וניסויים קליניים.
אם אנו מדברים על חיסון RNA, שמופק בעולם, היו פרסומים שחלק מהחיסונים שוחררו ללא מחקרים פרה-קליניים והשתמשו במישרין על בני אדם, מה שכלל לא קרה במקרה שלנו," הוא אמר.
החיסון קיבל אישור רשמי להתחיל בשלב השלישי של הניסויים הקליניים בסוף אוגוסט 2020, במהלכו השתתפו 40,000 מתנדבים.
השלב השלישי הושלם בחודש נובמבר 2020.
באפריל 2022, משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית רשם גרסת חיסון אף של החיסון.
הוא מורכב משני מרכיבים והוא מוזרק עם פיית ריסוס מיוחדת לחלל האף במרווחים של שלושה שבועות.
החיסון הוא חיסון וקטורי ויראלי המבוסס על נגיף אדנו-אנושי המתמזג עם חלבון של SARS-CoV-2 כדי לעורר תגובה חיסונית.
החיסון Gam-COVID-Vac פותח על ידי אותן מעבדות ממשלתיות שפיתחו את מה שנטען כחיסון "יעיל נגד נגיף האבולה, כמו גם חיסון נגד נגיף MERS".
החיסון מורכב משני אדנו-וירוס רקומביננטים מסוג 5 (Ad5) ואדנו-וירוס מסוג 26 (Ad26) המשמשים כווקטורים בחיסון.
החיסון מבוסס Ad26 משמש ביום הראשון וחיסון Ad5 ניתן ביום ה-21 למתן החיסון הראשון כדי להגביר את תגובת המערכת החיסונית.
באוקטובר 2020, מממנת החיסון, הקרן הרוסית להשקעות ישירות, שלחה לארגון הבריאות העולמי בקשות להליך רישום מואץ (Emergency Use Listing, EUL) והכשרה מוקדמת של החיסון הרשום הראשון בעולם כנגד נגיף הקורונה.
בכך, רוסיה הפכה לאחת המדינות הראשונות בעולם שהגישו מועמדות לארגון בבקשה להכשרה מוקדמת של החיסון שלה נגד הנגיף.
תוכנית ההכשרה המוקדמת היא תוכנית של האו"ם המתואמת על ידי ארגון הבריאות העולמי.
זוהי תוכנית הבטחת איכות התרופות העולמית היחידה.
הכשרה מוקדמת של תרופות ארגון הבריאות העולמי מעריכה את איכותן, בטיחותן ויעילותן של תרופות וחיסונים.
בכפוף לעמידה בדרישות שנקבעו ובתקני ארגון הבריאות העולמי, המוצר הרפואי נכלל ברשימת התרופות המוקדמות.
במגפה, רישום מואץ של החיסון על פי נוהל EUL יאפשר להפוך את החיסון הרוסי לזמין לכל העולם בזמן קצר יותר בהשוואה להליכים המקובלים תוך תמיכה במאמצים גלובליים למניעת הדבקה בנגיף הקורונה.
הכשרה מוקדמת מוצלחת תאפשר לחיסון להיכלל ברשימת התרופות המשמשות ארגוני רכש בינלאומיים ומדינות לניהול רכישת תרופות בכמויות גדולות.
לדברי קיריל דמיטרייב, מנכ"ל הקרן הרוסית להשקעות ישירות: "הפדרציה הרוסית הייתה הראשונה בעולם שרשמה את החיסון ספוטניק V נגד קורונה, שנוצר על גבי פלטפורמה בטוחה, יעילה ונחקרה היטב של וקטורים אדנו-ויראליים אנושיים.
שלחנו בקשה לרישום מהיר ולהכשרת החיסון על ידי ארגון הבריאות העולמי, שתאפשר לכלול את ספוטניק V ברשימת התרופות העומדות בתקני איכות, בטיחות ויעילות מובילים..."
בפברואר 2021 דיווחה קרן ההשקעות הישירות כי החיסון נרשם ב-27 מדינות.
בנובמבר 2020, הקרן הרוסית להשקעות ישירות הגיעה להסכם עם דרום קוריאה לייצור החיסון בשטחה.
ההסכם נחתם בין הקרן לבין GL Rapha, אחת מחברות הביוטכנולוגיה המובילות בדרום קוריאה (המהווה חברת בת של Hankook Korus Pharm).
הייצור אמור להתחיל בדצמבר 2020 והפצתו תחל בינואר 2021, כשמדובר על ייצור 150 מיליון מנות.
בהמשך אותו חודש, נודע על מגעים בין ממשלת רוסיה וממשלת ישראל להפצת מנות חיסון גם לישראל, דבר שדווח במסיבת עיתונאים שכינס בנימין נתניהו ב-16 בנובמבר 2020. בנוסף לדרום קוריאה, הודו, ברזיל וסין הגישו בקשה לייצור החיסון הרוסי בשטחן.
חיסון האוכלוסייה החל במוסקבה ב־5 בדצמבר 2020. בדצמבר 2020 נחתם הסכם שיתוף פעולה עם אסטרהזניקה לשילוב החיסון הרוסי עם החיסון הבריטי AZD1222, על מנת לקבל תוצאות יעילות משופרות יותר.
ניסויים משותפים תוכננו ברוסיה לינואר 2021.
ב־23 בדצמבר פורסם שהחיסון אושר לשימוש על ידי המינהל הלאומי לתרופות, מזון וטכנולוגיה רפואית בארגנטינה, שהפכה למדינה הראשונה באמריקה הלטינית שרשמה רשמית את החיסון.
במקרה זה, הרישום בוצע כחלק מהליך רישום חירום מואץ.
החיסון קיבל את אישור הרגולטור מבלי לבצע ניסויים קליניים נוספים בארגנטינה על בסיס תוצאות הניסויים הקליניים בשלב III ברוסיה.
בבלארוס החלו לחסן בדצמבר 2020. החיסון אושר באותו חודש גם בסרביה ובאלג'יר והוגש גם לאישור משרד הבריאות האוקראיני, אך מטעמים שונים הרשויות בקייב סירבו לאשרו.
בינואר 2021 אושר החיסון לראשונה במדינה החברה ב, הונגריה.
בהמשך אושר גם במצרים, תוניסיה ובמדינות אחרות, רובן בחצי האי ערב, בצפון אפריקה ובמזרח אסיה.
בפברואר 2021 סופקו כ-50 אלף מנות ל, ב-1 במרץ 2021 אושר החיסון לשימוש במדינה נוספת ב, סלובקיה.
ובמרץ נודע כי ייפתחו קווי ייצור של החיסון באיטליה.
בפברואר 2021, דווח שישראל רכשה מנות חיסון עבור סוריה בעלות 1.2 מיליון דולר, בעסקה בתיווך רוסי לשחרור ישראלית שחצתה את הגבול לסוריה.
בסך הכל, החיסון זכה לאישור חירום ב־67 מדינות.
גרסה נוספת של החיסון נקראת בשם "Gam-COVID-Vac Lyo".
גרסת חיסון בצורת תרסיס לאף.
הערכת היעילות של חיסון Gam-COVID-Vac בוצעה באמצעות מערכות בדיקה שונות: IgG, ELISA לחלבון S באורך מלא ולפרגמנט של חלבון S (RBD-domain), כיול של נוגדנים מנטרלים, תגובה חיסונית של תאי T בשתי גרסאות - CD4 לימפופרופרייפרציה - ותאי CD8 וייצורם של אינטרפרון גמא.
במאמר שפורסם, הוכח כי נוכחות נוגדנים לווקטורי Ad5 ו-Ad26 אינה מתואמת עם נוכחות הנוגדנים שבאה לאחר מכן לחלבון S של נגיף הקורונה, מה שמעניק תקווה שהחסינות הקיימת לאדנווירוסים לא תשפיע על יעילות החיסון.
בדו"ח של מכון גמליה, עולה כי נערך ניסוי על 38 מתנדבים בריאים משני המינים בגילאי 18 עד 60 שנה.
אחרי 42 יום מרגע מתן החיסון, כל הנבדקים הראו "היווצרות נוגדנים מנטרלי וירוסים לנגיף SARS-CoV-2".
עם זאת, צוין כי נצפו 144 תופעות לוואי אצל מתנדבים, כאשר תופעות הלוואי הן לרוב קלות או בינוניות: חום, כאבים במקום ההזרקה, פריחה.
לדברי שר הבריאות של רוסיה, מיכאיל מוראשקו, עד 15 בספטמבר נבדק חיסון נוסף על 300 מתנדבים, 14% התלוננו על תופעות לוואי קלות.
רמת הנוגדנים המנטרלים אצל מתנדבים שחוסנו ב-Gam-COVID-Vac הייתה גבוהה פי 1.4-1.5 מרמת הנוגדנים אצל אנשים שהיו נשאי COVID-19, בעוד שלחברת התרופות הבריטית AstraZeneca הייתה רמת הנוגדנים אצל מתנדבים מחוסנים בערך שווה לרמת הנוגדנים.
מחקר שלם על חיסון אצל אוגרים סורים ועכברים מהונדסים פורסם בספטמבר ובו החיסון הראה יעילות של 100%.
חיסונים ותכשירים המבוססים על וקטורים אדנו-ויראליים אנושיים, אליהם שייך החיסון ספוטניק V, הוכיחו את בטיחותם במחקרים ארוכי טווח ונחקרו יותר ממספר טכנולוגיות המשמשות חברות תרופות מערביות לפיתוח חיסונים משלהן לקורונה.
לדוגמה, טכנולוגיות mRNA וטכנולוגיות הווקטור אדנו-וירוס שעליהן מבוססים כמה חיסונים במחקר מתקדם מעולם לא שימשו בשום תרופה או חיסון מאושר ואף לא נחקרו על השפעות ארוכות טווח על בני אדם.
תקנות רישום מהיר ותקנות חיסונים מחייבות מעקב אחר כל שימוש בחיסון במרשם הפדרלי של רוסיה.
במרץ 2021, בארגנטינה טענו כי החיסון הראה יעילות של 100% נגד נגיף הקורונה.
במשרד הבריאות הארגנטינאי טענו כי בניסוי שבו השתתפו 40,387 מחוסנים ספוטניק ו־146,194 לא מחוסנים בגילאי 60–79 - מנה אחת של Sputnik Light מורידה סיכויים להופעת תסמינים ב־78,6%, מונעת אשפוז ב־87,6%, מונעת מוות ב־84,7%.
בארגנטינה ניתנו 4 מיליון מנות של החיסון.
ב-16 ביוני 2021 אלכסנדר גינצבורג הודיע כי החיסון יעיל מאוד נגד "הווריאנט ההודי" של הנגיף, שהיה אחראי ל-90% ממקרי ההדבקה החדשים ברוסיה מאז מאי 2021, כך על פי מחקרי מעבדה.
ב-19 באפריל 2021, בדיווח של הקרן הרוסית להשקעות ישירות נטען שיעילות החיסון, על פי נתוני 3,8 מיליון מתחסנים, עמדה על 97.6%.
על פי נתוני ממשלת רוסיה, מה-5 בדצמבר 2020 ועד 31 במרץ 2021, במסגרת תוכנית החיסון ההמוני, אחוז החולי החל מהיום ה-35 למתן המנה הראשונה עמד על 0.027%, בעוד שאחוז החולי בקרב לא מחוסנים מהאוכלוסייה הבוגרת עמד על 1.1%, החל מהיום ה-35 לתחילת תוכנית החיסון ההמוני.
לפי נתוני שלב III בניסויים החיסון, יעילות מנה אחת עומדת על 73.6%.
זה הביא את רשויות הבריאות הרוסיות לאשר בחודש מאי 2021 את גרסת ספוטניק לייט בעלת מנה אחת, המשתמשת בווקטור rAd26. יעילותו במניעת תסמינים: 79.4%.
לפי נתוני משרד הבריאות של איחוד האמירויות הערביות בקרב 81,000 מחוסנים במדינה, שקיבלו את שתי המנות, החיסון הראה יעילות של 97,8% במניעת תחלואה קשה.
ב-10 באוגוסט 2020 דיווחו כלי תקשורת כי איגוד ארגוני הניסויים הקליניים ברוסיה הכולל מספר חברות ביו-פרמצבטיות מרכזיות ביניהן באייר, אסטרזנקה, נוברטיס, הציעו לדחות את רישום המדינה של החיסון עד לסיום מוצלח של השלב השלישי של הניסויים הקלינים שלו.
ההכרזה על החיסון עוררה אופטימיות בשווקים ובבורסות של אסיה, שהביאה לעליית שערים ולעליית מחירי הנפט, בעוד הבורסות באירופה עלו ביותר מ-2%, שיא מאז אמצע יוני 2020.
בהתייחס להכרזה, הביע ביל גייטס את דאגתו מהמהירות שבה החיסון פותח וטען ש"רוסיה חסרת אחריות ולא בודקת את החיסון בתקנים המתאימים".
ב, שמממנים את החיסון, טענו כי הסקפטיות העולמית בקשר לחיסון היא חלק ממגמה אנטי-רוסית וכי הקרן תפרסם את כל פרטי החיסון, כולל תוצאות הניסויים הקליניים.
בישראל הביעו תקווה שהחיסון יתברר כיעיל וניהלו תיאום לצורך קיום משא ומתן עם הרוסים לרכישת מנות אם תתברר יעילותו.
בנוסף מנכ"ל מרכז רפואי הדסה זאב רוטשטיין טען כי הדסה הייתה שותפה לפיתוח החיסון באמצעות מרפאת הדסה במוסקבה (Hadassah.Moscow), הממוקמת במרכז החדשנות סקולקובו.
בארצות הברית לא התרגשו מההכרזה והדגישו כי בטיחות ויעילות חשובים מזכות ראשונים בדצמבר 2020, R-Pharm ומרכז גאמליה חתמו על מזכר הבנות עם AstraZeneca הבריטית לשיתוף פעולה בנושא פיתוח החיסון לקורונה ועריכת ניסויים משותפים בחיסון הבריטי ובחיסון הרוסי.
בינואר 2021 פורסמה ביקורת עמיתים במגזין The Lancet שקבעה כי החיסון יעיל ב-91.6% ובפברואר 2021, בתשובה לשאלות העיתונאים אמר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין שהוא מתכנן להתחסן נגד שפעת ו־Streptococcus pneumoniae, ולכן עליו להתייעץ תחילה עם רופאיו לפני שיתחסן נגד נגיף הקורונה.
באפריל 2021, דחתה סוכנות הרגולציה של ברזיל, Anvisa, את הבקשה של מספר מדינות בברזיל לעשות שימוש בחיסון, בשל מחסור במידע אמין על בטיחות החיסון ותהליכי הייצור שלו.
חיסון נגד COVID-19 הוא חיסון שמטרתו להקנות חסינות נרכשת כנגד מחלת נגיף קורונה 2019 (COVID-19).
במהלך מגפת הקורונה העולמית נערכו יותר מ-200 ניסיונות מקבילים לפיתוח סוגי חיסון, תוך התבססות על טכנולוגיות חיסונים שונות.
לקראת סוף שנת 2020 כ-60 חיסונים נמצאו בשלבים של ניסויים קליניים בבני אדם.
בדצמבר 2020 ובינואר 2021 אושרו מספר חיסונים באישור חירום חריג לשימוש על ידי רשויות הבריאות העולמיות (כמו מנהל המזון והתרופות האמריקאי).
ברגע קבלת האישור מדינות רבות החלו במבצעי חיסון נרחבים, בהתאם למדיניות שפיתחו.
באוגוסט 2021 ניתן לראשונה אישור קבוע לחיסונים.
למרות היקף הניסויים, אובדן המעקב היה נמוך משמעותית מהממוצע במחקר.
מטא-אנליזות של אובדן מעקב מצאו שאובדן מעקב ממוצע במחקר קליני עומד על 6%, ואילו אובדן המעקב במחקר של פייזר בעת הפיתוח עמד על פחות מ-0.4% (סה"כ 166 מתוך 37,796), וזאת במחקר בינלאומי על עשרות אלפי אנשים שתוכנן ובוצע בלוח זמנים אינטנסיבי.
מעל 99.6% מהנבדקים השלימו את הניסוי.
ארגון הבריאות העולמי, הקואליציה לחדשנות ולמוכנות למגפות , וכמו גם קרן ביל ומלינדה גייטס ואחרים מממנים את המחקרים ומספקים גם את המשאבים הארגוניים הנחוצים לפיתוח מספר חיסונים שיסייעו למנוע את המשך ההתפשטות של מגפת הקורונה.
ישנם מספר סוגי טכנולוגיות חיסונים שפותחו ברחבי העולם:
חיסוני mRNA – חיסונים המשתמשים במקטעי RNA שליח (mRNA), המוחדרים באמצעות ליפוזומים על מנת לייצר תגובה חיסונית.
לדוגמה החיסונים של חברות פייזר ומודרנה.
מקטעי ה-mRNA יוצרים חלבון דומה לחלבון במעטפת נגיף הקורונה, וכך הגוף מייצר נגדו נוגדנים.
חיסון זה קל וזול להפיק (יותר מעלויות של אחסון הווירוס עצמו), ולכן הפיתוח שלו היה מהיר יותר.
החסרון הוא בהפצתו, הדורשת תנאי קירור קיצוניים.
יתרון נוסף הוא שאי אפשר להידבק בקורונה ממנו, כיוון שהחיסון אינו מכיל את הנגיף.
חיסונים המשתמשים בחלבון מלאכותי ממעטפת הווירוס - טכנולוגיה שקיימת זמן רב בשוק החיסונים.
לדוגמה החיסון של חברת נובהוקס .
גם כאן מפיקים באופן מלאכותי חלבון של וירוס הקורונה וכך מעוררים תגובה חיסונית, ללא צורך בחשיפה לווירוס עצמו.
קל לייצור, ולא דורש אחסון מיוחד.
חיסונים המתבססים על וירוס מומת – טכנולוגיה מאוד ותיקה בייצור חיסונים.
אך החיסונים שנוסו על בני אדם, לא עוררו תגובות חיסוניות מספיקות לחיסון.
לדוגמה החיסון הסיני של סינובאק (Sinovac).
קשה להפיק חיסון זה בכמויות גדולות, בגלל הצורך באחזקת הווירוס החי במתקנים מיוחדים.
החיסונים שאושרו לשימוש לפחות במדינה אחת
בין החיסונים שאושרו לשימוש לפחות במדינה אחת נמנים:
(ג'ונסון אנד ג'ונסון, ארצות הברית)
(מכון המחקר לבעיות בטיחות ביולוגית, קזחסטן)
VACSERA (בשיתוף עם סינובאק, מצרים)
בסוף דצמבר 2020 החלו מספר ניסויים קליניים בילדים ומתבגרים, וכן פורסמו כוונות לחסן ילדים.
עם השינויים בנגיף הקורונה והתפתחות זנים חדשים, פותחו חיסונים מותאמי זן.
ב-31 באוגוסט 2022, העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לראשונה חיסון מסוג זה.
לדוגמה, מספר חברות פיתחו חיסון המשלב בזריקה אחת חיסונים נגד נגיפי קורונה, שפעת ו-RSV.
בדצמבר 2020 חברת "פייזר" קיבלה אישור להפצת החיסון בבריטניה והתחילה לחסן כאשר בשלב הראשון ניתנו חיסונים לקשישים מעל גיל 80 ולעובדי מערכת הבריאות.
בהמשך, מנהל המזון והתרופות האמריקאי ומספר מדינות בהן סינגפור וקנדה אישרו את החיסון של חברת "פייזר".
בהמשך אושר חיסון של חברת "מודרנה".
ב-9 בדצמבר 2020 נחת משלוח החיסונים הראשון בישראל.
בהמשך הצטרפו צ'ילה, קוסטה ריקה ומדינות אחרות, וב-1 בינואר 2021 ארגון הבריאות העולמי אישר את החיסון לכלל המדינות.
בישראל התנהל מבצע חיסונים נרחב על ידי משרד הבריאות וקופות החולים.
בתחילת מבצע החיסונים התמקד בקבוצות הסיכון ולאנשי צוות רפואי בלבד, ובסוף ינואר 2021 ניתנה אפשרות לקבל חיסון למבוטחי קופות החולים מגיל 35 ומעלה, נשים בהריון, אנשי צוות רפואי, ועוד מספר קבוצות אוכלוסייה.
לאחר 3 בפברואר 2021 החיסון ניתן לכל דורש שגילו מעל 16 שנים, ובהמשך הורחב לגילים נוספים.
בארצות הברית, בממשל הפדרלי טענו כי שלחו 14 מיליון חיסונים למדינות ארצות הברית עד סוף 2020. בשטח מִבצע החיסונים עצמו נוהל על ידי המדינות עצמן.
המחלקות המחוזיות ובתי החולים נקטו בגישות שונות ביחס לחלוקה.
חיילים סייעו במבצע החיסונים, וגם בתי מרקחת.
לאחר כניסתו של ג'ו ביידן לתפקיד נשיא ארצות הברית הואץ קצב החיסונים, והגיע ל-100 מיליון מחוסנים באמצע חודש מרץ 2021. היעד הוא 200 מיליון מחוסנים עד אפריל 2021. ביוני 2021, הנשיא הודיע כי ארצו תעביר חיסונים רבים למדינות העולם מתוך המאגר שלה.
הנציבות האירופית רכשה חיסונים במרוכז עבור תושבי האיחוד האירופי.
הוזמנו מראש כמעט שני מיליארד מנות חיסון משישה ספקים.
התוכנית של האיחוד האירופי נשענה באופן נרחב על חיסון המפותח בידי חברת "אסטרהזניקה" ואוניברסיטת אוקספורד (שאושר בבריטניה שמחוץ לאיחוד) שאישורו נדחה לחודשים יחד עם חיסונים של ספקים אחרים.
החיסונים חולקו במדינות על פי גודל האוכלוסייה שלהן.
ב-21 בדצמבר, הסוכנות האירופית לתרופות אישרה את החיסון של "פייזר".
ההפצה החלה בתקופת החגים הנוצריים ביבשת.
היו עיכובים בהפצה מצד פייזר ואסטרהזניקה.
בשל אותם עיכובים, האיחוד הקים מערכת המאפשרת עצירה של משלוחים היוצאים משטחו.
הראשונה לעשות זאת הייתה איטליה.
האיחוד אף תבע את אסטרזניקה בשל כך.
פייזר סיכמה עם סאנופי שהיא תסייע ביצור ובהפצה במטרה להאיץ את מאמצי החיסון.
חלק מהמדינות באיחוד החלו לרכוש בנפרד סוגי חיסונים אחרים.
עד אז, שיעור המחוסנים באיחוד עקף את ארצות הברית.
במקביל לחיסונים מתוצרת פייזר ומודרנה הופצו בעולם חיסונים שיוצרו לצורך טיפול במגפת הקורונה ברוסיה ובמגפת הקורונה ברפובליקה העממית של סין ולא קיבלו אישור במדינות המערב.
בנוסף לחיסונים שנוצרו במערב, הרשויות בהודו שאפו לחסן את האוכלוסייה גם בחיסונים מתוצרת מקומית, בהנחה שהחברות ההודיות המפתחות חיסונים יצליחו במשימתן.
ב-1 בינואר 2021, אושר החיסון של "אסטרהזניקה" ובהמשך אושר חיסון מקומי ראשון.
הודו תשתמש בטכנולוגיה שבה היא משתמשת בזמן הבחירות, כדי לאתר ולשלוח מנות חיסון גם לתושבים המתגוררים בנקודות הרחוקות ביותר במדינה.
הם גם הועברו למדינות אחרות.
במהלך מגפת הקורונה במקסיקו, על צבא מקסיקו הוטל לנהל את מלאכת הפצת החיסונים ונרכשו חיסונים שנוצרו במערב יחד עם חיסון מסין שנוסה על ידי מתנדבים מהמדינה.
מרכזי אפריקה לבקרת מחלות ומניעתן הוביל את המאמץ באפריקה לחסן את 1.3 מיליארד האנשים שחיו בה.
הסוכנות תיאמה את המאמצים להשגת מנות חיסונים וביקשה סיוע מהבנק העולמי.
בדצמבר 2020 מצרים קבלת מנות חיסון ראשונות מאיחוד האמירויות הערביות.
בינואר 2021 קיבלה מרוקו משלוח גדול.
בדרום אפריקה התמודדו עם מוטציות של הנגיף אשר השפיעו על מדיניות החיסון במדינה, שהפכה לראשונה אשר קיבלה חיסונים של חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון.
עד ינואר 2022, פחות מ-15% מאוכלוסיית אפריקה נטלו את המנה הראשונה.
החיסון מתוצרת ג'ונסון אנד ג'ונסון אושר על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי בסוף פברואר 2021. בהמשך אושר באירופה למקומות אחרים.
האיחוד האירופאי, איחוד מדינות אפריקה, קנדה וארצות הברית היו בין מי שהזמינו את החיסון.
יוניצ"ף, שניהל קמפיין חיסונים ברחבי העולם, נערך לרכישה ולמתן החיסונים.
יוניצ"ף אגר כחצי מיליארד מזרקים ותכנן לספק 70 אלף מקפיאים, רובם מופעלים באנרגיה סולארית.
מנכ"לית הקרן, הנרייטה פורה, אמרה כי הסוכנות תכננה להעביר 850 טונות של חיסונים בחודש בשנת 2021 - כפול מהשיעור החודשי השנתי של לחיסונים אחרים.
ב־24 באפריל 2020 הכריזו ה-G20 ביחד עם ארגון הבריאות העולמי על הקמת המאיץ להנגשת כלים לטיפול בקורונה (Access to COVID-19 Tools Accelerator).
אחת הזרועות של המאיץ היא COVAX, יוזמה עולמית שמטרתה לספק כשני מיליארד מנות חיסון ל-92 מדינות בעלות הכנסה נמוכה ובינונית עד סוף 2021. העלות המרבית היא 3 דולר למנה.
היעד בטווח רחוק יותר היה אספקת חיסונים ל-20% מהאוכלוסייה במדינות עניות.
בינואר 2021, הודיע שיהיה סיכום עם חברת פייזר.
גאנה הייתה הראשונה לקבל חיסונים דרך היוזמה.
ב-COVAX נשענו בעיקר על החיסונים של אסטרזניקה, שנחשבים לזולים מכולם, אך לא רק.
בארגון חתמו גם מול ג'ונסון & ג'ונסון, פייזר ובהמשך גם עם חברת מודרנה.
עד מאי 2021, לפי האומות המאוחדות, רק 0.3% מכלל מנות החיסון נגד קורונה שהוזרקו ברחבי העולם הוזרקו לתושבים במדינות העניות ביותר, אף שבמדינות אלה חיו קרוב ל-10% מאזרחי העולם.
ארצות הברית ובריטניה יזמו הפצת חיסונים במדינות חלשות.
מדינות כמו ניו זילנד, טייואן, אוסטרליה וקוריאה הדרומית עיכבו את חיסון האוכלוסייה במטרה להמתין למידע נוסף על מי שחוסן.
יתרון לכך הוא זמן רב להכנה של שליחת החיסונים, שלחלקם נדרש אחסון בהקפאה.
רובן הרגישו שהן שולטות במגפה.
במהלך פברואר 2021 הגיעו חיסונים ראשונים ואושרו.
עד אפריל 2021 החלו לחסן ביותר מ-190 מדינות.
מדינות עניות התקשו לחסן במהירות ועד ספטמבר 2021, כמה מדינות עם הכנסה בינונית כמו ברזיל או הודו, התחילו להגיע לקצב התחסנות דומה לקצב של מדינה מפותחת.
באמריקה הדרומית, ההתחסנות הואצה בקיץ 2021.
במאי 2021, חיסוני קורונה לגילאי 12–15 אושרו לראשונה בעולם המערבי על ידי קנדה.
לאחריו, מנהל המזון והתרופות האמריקאי אישר את החיסון לקורונה של פייזר לגילאי 12–15. לאחריו, החל חיסון ילדים מגיל 12 במוסדות לימוד, במרפאות, בפארקים ובחוף הים.
ב-29 באוקטובר 2021 מנהל התרופות האמריקני העניק אישור חירום לחסן ילדים בני 5–11 בחיסון של פייזר.
ביוני 2022 הוא אישר את חיסוני התינוקות והפעוטות וב-22 ביוני החל חיסון אוכלוסיות אלה..
ראש ארגון הבריאות העולמי טדרוס אדהנום גברייזוס קרא למדינות העולם להימנע מלתת לאזרחיהן מנת דחף נגד קורונה – כדי שאפשר יהיה לנתב מנות רבות יותר למדינות שבהן הרוב המוחלט של התושבים לא קיבלו אפילו מנת חיסון ראשונה.
הוא ביקש לדחות זאת לפחות עד סוף ספטמבר 2021.
ישראל הייתה הראשונה במערב לפתוח במבצע חיסון שלישי בסוף יולי 2021. גרמניה וארצות הברית שאפו להתחיל בספטמבר.
בצרפת התכוונו לחסן מבוגרים במנה נוספת באוקטובר 2021. בפועל הוא החל בספטמבר.
בשלהי 2021 הואצה ההתחסנות בחלק מאירופה במנה זאת.
עד 23 בדצמבר 2021, 4.5 מיליארד בני אדם נטלו מנת חיסון, רובם גם נטלו שני מנות.
כמות זו היוותה 57 אחוזים מאוכלוסיית העולם.
חצי מיליארד חוסנו במנה שלישית.
במהלך שנת 2022, חברות כמו פייזר ומודרנה קידמו הפצת של חיסון מעודכן להגנה מפני תתי־זנים של וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה וביקשו אישור רגולטרי.
לרוב, לא הייתה חובת התחסנות במהלך מבצעי ההתחסנות במדינות השונות.
עידוד התחסנות היה באמצעות שיח, הסברה ואינטראקציה חברתית.
במקומות מסוימים ניתנו תמריצים מגוונים או מתחסנים זכו להשתתף בהגרלות.
ביוון ובוושינגטון נתנו תווי קניה למי שהתחסן.
בסין היה שילוב של לחץ חברתי, תמריצים, חינוך ואף כפייה.
בישראל, הייתה יוזמה פרטית שחברות יתרמו ארוחה לנזקקים על כל חיסון של עובד.
ביוני 2021, קבעו רשויות ברוסיה שעובדים במגזרים מסוימים יהיו חייבים ליטול את החיסון המקומי.
בערים מסוימות בארצות הברית, מורים בביתי הספר הציבוריים חויבו להתחסן החל מאוגוסט 2021. גם הצבא והממשל האמריקאי רצו לחייב התחסנות של העובדים הציבוריים והמשרתים.
יוון חייבה עובדים בבתי אבות למשל, שם לנו קבוצות סיכון, ובהמשך גם בני 60 ומעלה.
חברת אינטל הודיעה כי עובדים לא מחוסנים, ולא יקבלו פטור דתי או רפואי, ייצאו לחופשה ללא תשלום.
בגרמניה חויבו הצוותים הרפואיים והעובדים בבתי האבות.
חריגות היו אקוודור אינדונזיה מיקרונזיה וקזחסטן שחייבו את רוב האוכלוסייה כשבהמשך החליטה אוסטריה לעשות דבר דומה.
בין הגורמים שהשפיעו על קצב ההפצה בתוך המדינות: אופי התעדוף ונוקשותו, רמת ריכוזיות, מערכות המחשוב של מערכות הבריאות, כמות החיסונים, רמת הביורוקרטיה, גובה העומס על מערכות הבריאות, כמות המשאבים והציבור עצמו.
בדומה לעבר, מדינות היו מחויבות להסכמי סודיות ולכן פרטים מסוימים על המשא ומתן על רכש והחוזה התבססו על הדלפות.
קיומם השפיע על יכולת המדינה בניהול משא ומתן מוצלח מול חברות נוספות.
בשנים לאחר המגפה, החיסון היה מבוסס על גרסאות מותאמות לווריאנטים הדומיננטיים של נגיף קוביד-19. המלצות משרד הבריאות בישראל וארגוני בריאות בינלאומיים, בהם ה-CDC וה-WHO, הדגישו כי כל אדם מעל גיל חצי שנה יכול להתחסן, אך דגש מיוחד ניתן לאוכלוסיות בסיכון - קשישים, אנשים עם מחלות כרוניות ומדוכאי חיסון.
במעצרים שביצע ארגון האינטרפול בתחילת 2021 נמצאו אלפי מנות של חיסונים מזויפים בדרום אפריקה ובסין.
האינטרפול הזהירו את הרשויות ברחבי העולם מפני רכישת חיסונים מספקים קטנים ללא אישור מסודר.
כמו נגד חיסונים רבים, גם נגד חיסון הקורונה ישנן שמועות וטענות שמוצפות על ידי אנשים שמתנגדים לו.
ארגוני הבריאות העולמיים מנסים להרגיע חששות סביב החיסון ומעלים טענות נגדיות.
חלק מהחששות סביב החיסון דומות לטענות הקבועות שמעלים מתנגדי חיסונים כנגד כל חיסון קיים, כמו טענות בדבר חומרים רעילים או אלרגניים בחיסון.
ישנן גם חששות העולים בעיקר מהמהירות בה פותח החיסון.
יש הטוענים כי פיתוח החיסון היה מהיר במיוחד כיוון שחברות התרופות דילגו על שלבים בתהליכי הבדיקה.
חשש נוסף נובע מכך שעדיין לא יודעים מה הן תופעות הלוואי ארוכות הטווח של החיסון.
החיסונים המשתמשים בטכנולוגית mRNA שאפילו אחד מממציאי הטכנולוגיה רוברט מאלון הזהיר מפניה והאמר שהיא תגבה חיים של רבים עוררו חששות רבים אך הסתבר שהוא צדק לאחר מוות של מיליוני ברחבי העולם.
גם כיוון שאלה הם החיסונים הראשונים הניתנים בקנה מידה כזה בטכנולוגיה הזאת, כמו גם חששות שהופרכו על שינוי בגנום האנושי.
ספייק ווקס או mRNA-1273 הוא חיסון COVID-19 שפותח על ידי חברת התרופות מודרנה.