tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם17 בנובמבר 2017הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסינגל שיווקיאטלנטיקאוסטרליה20 ביולי 2018רדיו להיטים עכשווייםסינגל
ב-16 בנובמבר 2018, יצא לאור הפסקול המחודש, The Greatest Showman: Reimagined, הכולל גרסת כיסוי ל-"Rewrite the Stars" בביצוע הזמרים האנגלים ג'יימס ארתור ואן-מארי.
השניים ביצעו את השיר בעונה ה-15 של תוכנית הטלוויזיה The X Factor ב-1 בדצמבר ובעונה ה-15 של The Voice ב-4 בדצמבר.
הוא נשלח לרדיו האוסטרלי, והרמיקס הרשמי מאת ויידבויז הופץ ב-14 בדצמבר.
"Rewrite the Stars" זכה להצלחה מחודשת וצבר למעלה מ-375 מיליון השמעות בספוטיפיי.
מקוםתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב35,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם16 בנובמבר 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתגרסה מחודשתאטלנטיק
Rex MK II הוא כלי רכב אוטונומי בלתי מאויש מתוצרת התעשייה האווירית לישראל בשיתוף חברת רכבי השטח תומקאר, שמיועד לסייע ללחימה של כוחות היבשה.
הוא נמנה עם סדרה של כלי רכב רובוטיים שפיתחה החברה.
Rex MK II הוא כלי רכב רב-משימתי בעל כושר נשיאת מטען של 1.3 טון, בעל הנעה היברידית לכל ארבעת הגלגלים, ויכולת עבירות בתנאי שטח קשים.
הוא נשלט מרחוק על ידי מפעיל אחד בקשר רדיו.
הוא משמש למשימות של איסוף מודיעין באמצעות חיישנים אלקטרו-אופטיים ומכ"ם, תמיכה לוגיסטית (הובלת אספקה), פינוי נפגעים ותקיפה באמצעות מקלע 7.62 ומקלע 0.5 נשלטים מרחוק.
"Rhiannon" (יצא לאור כסינגל בשם "Rhiannon (Will You Ever Win)"; בעברית: "ריאנון") הוא שיר שנכתב על ידי סטיבי ניקס והוקלט במקור על ידי להקת הרוק הבריטית-אמריקאית פליטווד מק.
השיר יצא לאור באלבום Fleetwood Mac מ-1975 וכסינגל שנה לאחר מכן.
בשיא הגיע השיר למקום ה-11 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה-46 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Rhiannon" הגיע למקום ה-488 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון, ולמקום השישי ברשימת 50 השירים הטובים ביותר של הלהקה.
כשניקס ביצעה את השיר בהופעות, היא נהגה להציג אותו כ"שיר על מכשפה וולשית זקנה", ובשנים 1975–1982 הביצועים החיים של השיר היו שונים מאוד מהגרסה המוקלטת.
מיק פליטווד, חבר הלהקה, ציין שהביצוע של ניקס באותם ימים לשיר הזה "היה כמו גירוש שדים".
ניקס גילה את דמותה של ריאנון בתחילת שנות ה-70 דרך רומן בשם "Triad" מאת מרי ברטל לידר.
הרומן עוסק באישה בשם בראנוון אשר מוחזקת בידי מכשפה בשם ריאנון.
הרומן מושפע מהספר מבינוגיון מהמיתולוגיה הוולשית, אך מובדל ממנו והדמויות בו אמנם נושאות שמות זהים לדמויות ממבינוגיון, אך הן שונות מהן.
בניגוד לשירים האחרים ב-Fleetwood Mac, להקלטת השיר "Rhiannon" נדרשו חזרות רבות.
הגרסה שמופיעה באלבום מורכבת מהחלקים הטובים ביותר מהחזרות השונות, שנחתכו וחוברו יחד.
לאחר כתיבת השיר, ניקס התוודעה לדמותה של ריאנון במבינוגיון, והבינה שמילות השיר מתאימות גם לדמותה.
מעריצה שלחה לה מספר ספרים, וניקס התאהבה בספר על ריאנון מהמבינוגיון ורכשה את הזכויות לו.
בשנת 2020, ניקס ציינה שהיא מתכננת להפוך את סיפורה של ריאנון למיני-סדרה, ושהיא ייעדה לה עשרה שירים שטרם יצאו לאור.
"Rhiannon" בוצע לראשונה בהופעה חיה של האלבום Buckingham Nicks של ניקס ובן זוגה לשעבר, לינדזי בקינגהאם, לפני שהצטרפו ללהקה.
גם בהופעה הראשונה של הצמד עם הלהקה, לפני שהאלבום Fleetwood Mac יצא, השיר בוצע.
הקלטה של השיר מהופעה ב-1980 הופיעה באלבום ההופעה הראשון של הלהקה, Live.
השיר בוצע בכל סיבוב הופעות של הלהקה מאז צאתו עד שנת 1982, חוץ מכשניקס לא יכלה להופיע.
לאחר עזיבתה של ניקס את הלהקה ב-1991, השיר לא בוצע ומחליפתה סירבה לבצעו כמו גם השיר Dreams.
כשניקס חזרה לפליטווד מק ב-1997, השיר חזר להופיע בהופעות של הלהקה.
גרסה חיה שלו נכללה באלבום ההופעה The Dance מאותה שנה.
"Rhiannon" נכלל מאז בכל סיבוב הופעות של הלהקה.
מגזין בילבורד תיאר את "Rhiannon" כ"שיר רודף" עם "מנגינה מדבקת".
מגזין רקורד וורלד אמר כי "הקול של סטיבי ניקס מעורר קסם שקשה להתעלם ממנו בשיר המדהים הזה".
ג'ייסון אליאס מ-AllMusic טען שהשירה והמילים "נוגעים ללב".
הגרדיאן ומגזין Paste דירגו את השיר במקום השביעי והשישי, בהתאמה, ברשימת 30 השירים הגדולים ביותר של פליטווד מק.
סטיבי ניקס – שירה מובילה
לינדזי בקינגהאם – גיטרה, קולות רקע
קריסטין מקווי – קלידים, קולות רקע
Rid of Me הוא אלבומה השני של המוזיקאית האנגלייה פי ג'יי הארווי.
האלבום, שיצא לשוק ב-4 במאי 1993 הוקלט והופק ברובו על ידי סטיב אלביני.
מופיעים בו 14 שירים, בהם גרסת כיסוי לשירו של בוב דילן, "Highway 61 Revisited".
האלבום זכה לביקורות חיוביות בכתבי עת רבים ולמכירות גבוהות.
Rid of Me היה אלבומם האחרון של שלישיית פי ג'יי הארווי לפני התפרקות הלהקה.
האלבום הוקלט באולפן הקלטות במינסוטה שבארצות הברית במשך שבועיים על ידי טכנאי הקול סטיב אלביני.
הארווי העריצה את ההקלטות שאלביני עשה ללהקות כמו הפיקסיז ו-Slint בזכות היותן "בולטות בגולמיותן", לדבריה.
עטיפת האלבום, שצולמה בשחור-לבן, יצרה סערה היות שעל עטיפתו הקדמית הוצגה הארווי ללא חולצה באמבטיה, עם רעמת שיער רטובה לגמרי, ועל העטיפה האחורית הייתה תמונת תקריב של פניה שעליהם נראו סימנים של פציעות שנגרמו על ידי חבל.
Rid of Me הגיע בשיאו למקום ה-3 בטבלת האלבומים בבריטניה, וזכה במהרה למעמד של אלבום כסף.
האלבום גם הניב להיט טופ-30 עם הסינגל "50ft Queenie".
עובדות אלו מפתיעות עקב הצליל הלא מסחרי של האלבום.
האלבום גם היה מועמד לפרס מרקיורי היוקרתי.
בארצות הברית הוא זכה להשמעות רבות בתחנות רדיו של מכללות והרחיב את מעגל המעריצים של הארווי.
בעקבות ההצלחה יצאה הארווי עם להקתה לרצף של הופעות באירופה, שבהן שימשה מופע החימום ללהקה U2. האלבום זכה להערכת המבקרים והופיע ברשימות רבות שמנו את האלבומים הטובים באותה השנה, כמו אלו של כתבי העת וילג' ווייס, Spin ו-Melody Maker.
בביקורת של Melody Maker על האלבום נכתב: "אף אמן בריטי אחר לא חוקר בכזו אגרסיביות את הצד האפל של הטבע האנושי, או את ההומור השחור הבלתי הגיוני שלו; לאף אמן בריטי אחר אין את האומץ, או את הכישרון, ליצור את הפסקול שלו".
הארווי על Rid of Me
על המפיק סטיב אלביני: "בחרתי לעבוד איתו מפני שיותר מכל טכנאי אחר אותו אני מכירה, הוא מתעד את הסאונד של להקה שמנגנת בהופעה חיה - את הסאונד של כלים אמיתיים, של הקשה בתוף.
זה לא נשמע מעובד, מחוץ או מוקלט בכל צורה שהיא.
זה נשמע כאילו אתה עומד לפני להקה שמנגנת בהופעה חיה.
אני חושבת שהכלים באלבום נשמעים כאילו הם אמיתיים ונושמים.
זה מה שתמיד רציתי לתעד באלבום".
בריאיון למגזין Filter בשנת 2004, הארווי דיברה על האלבום: "Rid of Me היה כשהוחתמתי לראשונה בחברת תקליטים גדולה והרגשתי שרציתי - יותר מתמיד - להדגים שאני לא הולכת ליצור חומר שמצופה מאמן שחתום בחברה גדולה [צוחקת].
אז, בחרתי לעבוד עם סטיב אלביני, שהוא בהחלט לא טכנאי קול מסחרי במיוחד, ויצרתי אלבום מאוד קשה.
ואני שמחה שעשיתי כך, כי אני חושבת שזה באמת הציג את האווירה בה אני הולכת ליצור...
פשוט רציתי שהאנשים שמעורבים יידעו שאני יכולה לעשות רק דברים שהלב שלי רוצה, שאני לא יכולה לעשות מוזיקה כדי לרצות אנשים אחרים.
זה חייב להיות בדרך שבה זה חייב להיות ואם זה לא מוצא חן בעיניכם, אז עזבו אותי בשקט.
אז, זה היה חלק מזה, אך לאחר שאמרתי את זה, אני עם אותה חברת התקליטים כבר 12 שנים ואני חושבת שהם מכירים אותי טוב מאוד והם פשוט מאפשרים לי להמשיך עם מה שאני עושה".
כל השירים נכתבו על ידי פי ג'יי הארווי, למעט רצועה 7 שנכתבה על ידי בוב דילן.
מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "50ft Queenie" ו-"Man-Size".
שנה מדינה עמדת שיא 1993 ארצות הברית 158
שנה סינגל טבלה עמדת שיא 1993 "50ft Queenie" טבלת סינגלים (בריטניה) 27 1993 "Man-Size" טבלת סינגלים (בריטניה) 42
Rhythm & Hymns הוא אלבום האולפן השני והאחרון של הלהקה הבריטית מטאפיקס, יצא לאור בנובמבר 2007 באירופה, אך לא בארצות הברית.
האלבום כולל את הסינגל "Living Darfur", שמטרתו לצדקה.
למרות הצלחתו של האלבום Signs of a Struggle, אלבום זה לא זכה להצלחה רבה (מלבד באיטליה) והסינגל השני, "Things Have Changed", נכשל במצעדים.
מצעד אלבומים דירוג שיא מצעד אלבומי אירופה #92 שווייץ #22 בלגיה #32 איטליה #17 צרפת #48 פולין #87
Rhythmbox (תרגום מאנגלית: "תיבת קצב") הוא נגן מדיה, התומך בארגון קובצי המוזיקה ובהשמעתם.
הנגן הוא חופשי ומשוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
הנגן מפותח על ידי קבוצת GNOME, ויועד במקורו לפעול על שולחן העבודה של GNOME תוך שימוש בספריית המדיה GStreamer, אך בהמשך הותאם לסביבות עבודה נוספות.
בגרסה 12.04 של מערכת ההפעלה אובונטו, התווסף הנגן כברירת מחדל למערכת, והחליף את Banshee קודמו.
הנגן תומך בנגינת מוזיקה ממקורות מדיה שונים, ובהם הזרמת רדיו אינטרנטי, והשמעת פודקאסטים.
מדיה מקומית המשויכת לנגן, מאוחסנת בדרך כלל בתיקיה מקומית על המחשב, וקיימים בתוך התוכנה מנוע חיפוש למציאת קבצים, וכן יכולת לחלוקת תוכן המוזיקה לקבוצות ותיקיות.
יש תמיכה בתוכנה לתקן ה־ReplayGain, וזה מטופל על ידי מנגנון ההגדרות GConf.
קיימת אפשרות ליצירת רשימות השמעה רגילות וכן רשימות השמעה "חכמות", המאפשרת עדכון אוטומטי של התוכן מבסיס נתונים משתנה.
ניתן לבחור באופן השמעת רשימות שירים כגון בצורה אקראית או בצורה חזרתית.
בנוסף ניתן לדרג תכנים על פי טעמו של המשתמש.
Ribosome profiling או Ribo-Seq היא שיטת מחקר שפותחה על ידי ניק אינגוליה (Nick Ingolia) וג'ונתן וייסמן, המשתמשת בריצוף mRNA ייחודי לקביעה של ה-mRNA שמתורגמים בפועל.
שיטה זו מאפשרת לראות את הפרופיל של הריבוזומים שפעילים בתא בנקודת זמן ספציפית.
כתוצאה מכך, מתאפשר למצוא את קודוני ההתחלה של התרגום, את התפוצה שלהם וכן את מהירות התרגום של הריבוזומים.
השיטה דומה בדברים רבים לריצוף RNA, אולם בניגוד לשיטה זו המטרה היא למצוא רק את ה-mRNA שעליהם הריבוזום מגן, באמצעות קישור פיזי במהלך תהליך התרגום.
שיטת ה-Ribosome profiling פותחה לאחר גילוי שאפשר לבודד את ה-mRNA שנמצא בריבוזום, באמצעות שימוש בנוקלאז, שמפרק חומצות גרעין.
האזורים שנמצאים בתוך הריבוזום אינם נגישים לפירוק של הנוקלאז ולכן נותרים שלמים.
בעבר, השתמשו בשיטות אחרות במטרה למצוא את רמת התרגום in vivo, ובהם Microarray על RNA שבודד מפוליזומים (Polysome) וכן מציאת פרופיל התרגום באמצעות כרומטוגרפיית זיקה לריבוזום מסומן.
שיטות אלה משלימות לשיטת ה-Ribosome profiling.
"Rich Sex" הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבומה הרביעי, Queen.
השיר יצא לאור ב-11 ביוני 2018, כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום על ידי חברות התקליטים יאנג מאני וקאש מאני.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-56 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', ליל ויין, ביג ג'וסי, ג'וארה הדלי וג'רמי ריד והופק על ידי ביג ג'וסי וג'יי ריד.
לפי אתר המוזיקה טיידל, שעבד בעבר עם מינאז' על להיטה "Anaconda", הוא זה שלקח חלק ביצירת שיר זה.
בנוסף לכך, יצאה לשיר גרסה אשר לא כוללת בתוכה את ליל ויין.
Rhythm of Love (בעברית: קצב של אהבה) הוא אלבומה השלישי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית, קיילי מינוג.
האלבום יצא לאור ב-12 בנובמבר 1990, על ידי חברת התקליטים מאשרום רקורדס.
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים הבריטי, ובכך היה לאחד מהכושלים ביותר של מינוג במצעד.
על האלבום עבדה מינוג עם צוות המפיקים סטוק אייקן ווטרמן אשר עבדה איתם גם על שני אלבומיה הקודמים אך הפעם שיתפה פעולה גם עם מפיקים נוספים: קית' כהן, סטיבן בריי ומייקל ג'יי.
בעודה בת 22 באותה תקופה החלה מינוג להיות מעורבת יותר בהכנת האלבום כאשר החלה להיות שותפה לכתיבת חלק מהשירים באלבום.
בעקבות כך גם תדמיתה של מינוג השתנתה והפכה לפרובוקטיבית יותר ומבחינה מוזיקלית החלה לעשות יותר שימוש במוזיקת דאנס.
מבחינה לירית האלבום עוסק בהתבגרותה, בגידות, הנאה, בנים, התאהבויות ומערכות יחסים.
עם יציאתו האלבום קיבל ביקורות חיוביות ברובו, בעיקר על העבודה שלה עם המפיקים סטוק אייקן ווטרמן ועל העובדה שיצאה מאזור הנוחות שלה.
באופן כללי האלבום נחשב לאבן דרך משמעותית בקריירה של מינוג כאשר הפסיקה לעשות מוזיקת מסטיק-פופ ועברה לעשות מוזיקה בוגרת יותר ומותגה כזמרת גם למבוגרים.
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים אשר זכו לכינוי "רביעיית הזהב", בין היתר זה היה הסינגל הראשון מהאלבום "Better the Devil You Know" שהפך לאחד מהלהיטים הגדולים של מינוג כאשר הגיע לעשרים העליונים באוסטרליה, הממלכה המאוחדת, צרפת, ישראל, שוודיה ואירלנד.
על מנת לקדם את האלבום יצאה לסיבוב ההופעות "Rhythm of Love Tour".
Ricki Lake (בעברית: ריקי לייק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נטע ברזילי.
השיר יצא לאור ב-7 בפברואר 2020, כסינגל מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, Goody Bag, על ידי חברות התקליטים טדי יזמות והפקות ורייטס מנג'מנט.
השיר נכתב על ידי נטע ברזילי, האריסטוקרטים, ניקי פלורס ואמילי ואן והופק על ידי אבשלום אריאל והאריסטוקרטים.
הסינגל עצמו זכה לסיקור מיוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
דודי פטימר הגדיר את השיר כ"מוצר פופ שבלוני גרוע ובנאלי שמבשר על פרשת דרכים מקצועית בה נמצאת הזמרת"
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר, בוים על ידי רועי רז, והועלה לערוץ היוטיוב של ברזילי ב-7 בפברואר 2020, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל והושק בו-זמנית בישראל ובעולם.
עלות הפקת הקליפ נאמדת על כחצי מיליון שקלים.
"Rhythm of the Rain" (בעברית: "קֶצֶב הַגֶּשֶׁם") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית The Cascades, מתוך אלבום הבכורה שלה בעל אותו השם, Rhythm of the Rain.
השיר יצא לאור כסינגל בנובמבר 1962, בארצות הברית וב-25 בינואר 1963, בממלכה המאוחדת.
הוא נכתב על ידי ג'ון קלוד גמו.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לאחד משיריה המזוהים ביותר של הלהקה.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר הצליח להגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בסמוך לכך, הצליח להגיע אל המקום השביעי במצעד שירי ה-R&B המסחריים של בילבורד, תוך שכבש את פסגת מצעד המידל-רואד של בילבורד.
במצעד הסינגלים הבריטי הגיע אל המקום החמישי.
בסוף שנת 1963, דורג השיר ברשימת סוף השנה של בילבורד במקום הרביעי.
"Rhythm of the Rain" בשנת 1983, הקליטה מחדש את השיר הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.
השיר יצא לאור באותה השנה בה הוקלט, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
הוא נכתב על ידי ג'ון קלוד גמו והופק על ידי בארי דה וורזון.
בנוסף לכך, יצא השיר בפורמט של במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו ברחבי העולם.
בממלכה המאוחדת, יצא "Rhythm of the Rain" כסינגל על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, בפורמט של תקליטור 7 אינץ' כבר בשנת 1983 לאחר פרק זמן מסוים מאז הוציאה ברייטמן את "Him".
הבי-סייד של השיר באותו התקליט היה השיר "Action Man".
בהמשך, יצא השיר באותו הפורמט גם בשאר העולם.
ישנה מהדורה מיוחדת של השיר אשר הופצה על גבי תקליט 12 אינץ' בממלכה המאוחדת.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורהממלכה המאוחדת1983תקליט 7 אינץ'פולידור
Rich Gang (בעברית: כנופיה עשירה) הוא אלבום אוסף של חברות התקליטים האמריקאיות יאנג מאני וקאש מאני, בתור סופרגרופ בשם ריץ' גאנג.
האלבום יצא לאור ב-23 ביולי 2013, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני ויוניברסל מוטאון.
האלבום הגיע למקום ה-9 במצעד הבילבורד 200.
Rich (בעברית: עשירה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס, מתוך אלבום הבכורה שלה, Hero.
השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2018, על ידי חברת התקליטים קולומביה נאשוויל, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
המפיק המוזיקלי בוסבי עבד עם מוריס על אלבום הבכורה שלה Hero, שיצא בשנת 2016 והפיק עבורה שירים רבים כדוגמת "Sugar", "My Church" ו-"I Could Use a Love Song".
השיר זכה לביקורות חיוביות ולהלן הדירוגים שלו ברשימות סוף השנה השונות:
+מיטב הרשימותמגזיןמיקוםרשימהמקורבילבורד310 השירים הטובים ביותר של מארן מוריסרולינג סטון625 שירי הקאנטרי הטובים ביותר של שנת 2016
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקור עולם 12 בפברואר 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית קולומביה נאשוויל
Ricky Martin הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין.
האלבום יצא לאור ב-11 במאי 1999 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
אלבום זה הוא האלבום הראשון של מרטין בשפה האנגלית.
האלבום זכה להצלחה רבה, בין היתר עקב הלהיט Livin' la Vida Loca, שהיה לסינגל הראשון של מרטין שהגיע לפסגת מצעד השירים האמריקאי בילבורד הוט 100. בחודש הראשון להוצאתו מכר האלבום מעל ל-10 מיליון עותקים ברחבי העולם.
האלבום הגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200.
Ricky Martin הוא אלבום הבכורה של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין.
האלבום יצא לאור ב-26 בנובמבר 1991 דרך חברת התקליטים Sony Mexico ו-CBS International.
האלבום הגיע למקום החמישי במצעד אלבומי הפופ הלטיניים של המגזין בילבורד האמריקאי, ומכר מעל ל-500 אלף עותקים ברחבי העולם.
ריקרולינג (בתרגום חופשי: "גלגול ריק"), לחלופין ריק-רולינג או ריקרול, הוא מתיחה ותופעת רשת הכרוכה בהופעה לא צפויה של הקליפ לשיר Never Gonna Give You Up של הזמר הבריטי ריק אסטלי.
המם הוא סוג של פיתיון שנעשה באמצעות קישור מוסווה שמוביל לקליפ.
כאשר קורבנות המתיחה לוחצים על קישור, שלכאורה אמור להוביל אותם לדבר שונה לחלוטין, האתר עם הקליפ נטען במקום מה שהיה צפוי.
המם התרחב גם לשימוש במילות השיר במקומות לא צפויים.
המם צמח מתוך מתיחה דומה של פיתיון והחלפה שנקרא "duckrolling" (בתרגום חופשי: "גלגול ברווז") שהיה פופולרי באתר 4chan בשנת 2006. טריק הפיתיון והחלפת הווידאו הפך פופולרי ב-4chan עד 1 באפריל 2007, והתפשט לאתרי אינטרנט אחרים בהמשך השנה.
המם זכה לתשומת לב מרכזית בשנת 2008 באמצעות כמה אירועים מתוקשרים, במיוחד כאשר יוטיוב השתמשו בו בתור המתיחה הראשית של האתר לכבוד 1 באפריל 2008.
בתחילה, אסטלי, שרק זמן קצר לאחר הופעת המם חזר להופיע לאחר הפסקה של עשר שנים, היסס להשתמש בפופולריות החדשה שלו מהמם כדי לקדם את הקריירה שלו.
אך בהמשך אסטלי זכה לתהילה כאשר הוא ריקרל את מצעד חג ההודיה של מייסיס 2008 עם הופעה מפתיעה של השיר.
מאז, אסטלי ראה את הקריירה שלו מזנקת מחדש בזכות הפופולריות של המם.
גם אסטלי עצמו חווה ריקרול ממעריצים מספר פעמים.
"Never Gonna Give You Up" הופיע באלבום הבכורה של אסטלי Whenever You Need Somebody משנת 1987. השיר, סינגל הבכורה היחיד שלו, היה מדורג במקום ראשון בכמה מצעדים בינלאומיים, כולל בילבורד הוט 100, מצעד השירים העכשוויים למבוגרים, ומצעד הסינגלים הבריטי.
הקליפ הנלווה, הראשון של אסטלי, מציג אותו כשהוא מבצע את השיר תוך כדי ריקוד.
מאז הוא הפך לשיר פופולרי באינטרנט.
השימוש הראשון בשיר לצורך מתיחה מתוארך לשנת 2006, כשמקורו מאתר הפורומים 4chan במם דומה המכונה "duckrolling".
בנקודה כלשהי בשנת 2006, מפקח האתר, כריסטופר "m00t" פול, הטמיע מסנן מילים שהחליף את המילה "ביצה" ב-"ברווז".
על שרשור אחד, שבו "eggroll" (הכוונה למתאבן אגרול) הפך ל"duckroll", משתמש אנונימי פרסם תמונה ערוכה של ברווז עם גלגלים, וכינה אותה "duckroll".
התמונה התקבלה בהתלהבות ב-4chan; התמונה הפכה עד מהרה למתיחה שבה שלחו קישור עם הבטחה לדבר מעניין, כאשר בעצם הקורבנות נשלחו לקישור ובו אותה תמונה של ברווז על גלגלים ובעצם חוו "duckrolling".
במרץ 2007 חברת המשחקים Rockstar שחררה את הטריילר הראשון של Grand Theft Auto IV שהיה בעל ציפייה מרובה מצד השחקנים.
הצפייה הייתה כה גבוהה עד שהאתר של רוקסטאר התרסק מכמות השחקנים שניסו לראות את הטריילר בו-זמנית.
מספר משתמשים עזרו לפרסם חלקים מהטריילר באתרים שונים, אך משתמש אחד ב-4chan שלח סרטון שלכאורה היה קטע מהטריילר אך למעשה היה השיר "Never Gonna Give You", וכך גרם למשתמשים רבים ליפול למלכודת.
במהרה החלו לצוץ קישורים לשיר תחת עוד כותרות מפתות, וכך החלה להיווצר המתיחה של "ריקרולינג".
המם צבר תאוצה רבה עוד יותר ב-4chan ב-1 באפריל 2007, והוביל להתרחבות המם לאתרים אחרים כמו Fark ו-Digg מאוחר יותר באותה השנה, וזכה במהירות לשם "Rickrolling" בהתבסס על "duckrolling".
השימוש הראשוני כנראה התרחש כאשר תושב מישיגן אריק הלוויג התקשר לתוכנית ספורט בתחנת רדיו מקומית בשנת 2006 ובמקום לשוחח עם התקליטנים, פשוט ניגן להם את השיר "Never Gonna Give You", והשאיר את התקליטנים פעורי פה.
אמנם זה התרחש לפני התפשטות המם ב-4chan, אך העורך הראשי של Know Your Meme, דון קלדוול, אמר כי לא ידוע אם הוא נתן השראה למשתמש שפרסם את המם לראשונה ב-4chan.
ריקרולינג החל להיות שכיח יותר במהלך שנת 2008, כאשר סקר של SurveyUSA מאפריל 2008 העריך שלפחות 18 מיליון מבוגרים אמריקאים נמתחו.
אחד האירועים הציבוריים הראשונים היה מעורב בכנסיית הסיינטולוגיה, שניסתה באגרסיביות לצנזר סרטונים ביקורתיים על הכנסייה.
קבוצת האינטרנט אנונימוס, במסגרת פרויקט שלהם לאתגר את הצנזורה של הכנסייה, מחתה במטות הכנסייה השונים ברחבי העולם על ידי השמעת השיר, בין היתר.
במספר משחקי כדורסל של טורניר אליפות המכללות בכדורסל במרץ 2008, צופים התחפשו לאסטלי ועשו סנכרון שפתיים לשיר שהם השמיעו מול המצלמות כמעשה קונדס לפני תחילת המשחק.
ב-1 באפריל 2008, יוטיוב גרמה לכך שכל סרטון בדף הבית של המשתמשים הוביל לשיר של אסטלי.
באפריל 2008, קבוצת הבייסבול של ניו יורק מטס שאלה את האוהדים באינטרנט באיזה שיר עליהם להשתמש במשחק השמיני שלהם בליגה.
"Never Gonna Give You" קיבל מספר עצום של קולות, בין השאר על ידי הקהילה של 4chan.
בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2008, קמפיין מקוון הוביל לכך שאסטלי זכה בתואר "השחקן הטוב ביותר אי פעם" אף על פי שלא היה ברשימת המועמדים המקורית, ובכך ריקרל את הטקס.
עד נובמבר 2008, הסרטון "Never Gonna Give You" ביוטיוב השיג יותר מ-20 מיליון צפיות ונחשב לסרטון ויראלי; עם זאת, אסטלי בתחילה נראה אדיש לתהילה המחודשת.
כשנשאל אסטלי על מגמת הריקולינג במהלך ראיון במרץ 2008, הוא אמר, "זה מוזר", מכיוון שהוא לא הופיע הרבה באותו זמן, אך הוא מצא את העניין מצחיק.
עם זאת, במצעד חג ההודיה של מייסיס בשנת 2008, הופיע אסטלי בפתאומיות בתוכנית הטלוויזיה בית פוסטר לחברים דמיוניים של Cartoon Network כדי לסנכרן את השיר לקהל שצפה בתוכנית הטלוויזיה, מה שהופך את ההופעה הזו לריקרול הגדול ביותר עד אז.
לטענת אסטלי, Cartoon Network דחקה בו להופיע עבור המצעד יחד עם תשלום גדול, ואף על פי שנזהר מלנסות לקדם את עצמו באמצעות הפופולריות של המם, הוא החליט ללכת על זה.
בראיון במרץ 2008 אמר אסטלי כי הוא מצא שהריקרול של כנסיית סיינטולוגיה הוא "מצחיק"; הוא גם אמר שהוא לא ינסה לנצל את תופעת הריקרול עם הקלטה או רמיקס חדש משלו, אלא שהוא ישמח שאמנים אחרים יעשו חידוש לשיר.
בסך הכל, אסטלי לא היה מוטרד כל כך מהתופעה, ואמר שהוא מוצא את זה "מוזר ומצחיק" וכי הדאגה היחידה שלו היא ש"בתו לא מתביישת מזה".
דובר חברת התקליטים של אסטלי פרסם תגובה שהראתה כי ההתעניינות של אסטלי בתופעה דעכה, שכן הדובר אמר, "אני מצטער, אבל הוא סיים לדבר על ריקרולינג".
בנובמבר 2008, אסטלי היה מועמד לפרס "השחקן הטוב ביותר אי פעם" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לאחר שטופס המועמדות המקוון הוצף בקולות בעדו.
הרצון להפוך את אסטלי לזוכה הפרס, כמו גם המאמצים לעודד את MTV להזמין אישית את אסטלי לטקס, נמשכו גם לאחר ההכרזה.
ב-10 באוקטובר אישר אתר האינטרנט של אסטלי כי הוא קיבל הזמנה לטקס.
ב-6 בנובמבר 2008, שעות ספורות לפני שהטקס היה אמור להתחיל, דווח כי MTV אירופה לא רוצה להעניק לאסטלי את הפרס בטקס, אלא רוצה להעניק אותו במועד מאוחר יותר.
מעריצים רבים שהצביעו לאסטלי חשו כי הטקס לא הצליח להכיר בו כאמן לגיטימי.
אסטלי הצהיר בראיון כי הוא מרגיש שהפרס הוא "מטומטם", אך ציין כי הוא חושב ש-"MTV נרקבו ביסודיות" והמשיך להודות לכל מי שהצביע עבורו.
בשנת 2009 כתב אסטלי על m00t מייסד 4chan לגיליון Time 100 השנתי של מגזין Time והודה על התופעה של ריקרול.
על פי The Register, נכון לשנת 2010, אסטלי קיבל ישירות רק $12 כתמלוגים מסרטון היוטיוב.
אף על פי שעד אז השיר הושמע 39 מיליון פעמים, אסטלי לא הלחין את השיר וקיבל כמבצע רק חלק מזכויות היוצרים בשל שימוש בקול שלו.
עם זאת, אסטלי הכחיש את הדיווחים הללו בשנת 2016.
אסטלי עצמו נמתח כמה פעמים.
בראיון עם לארי קינג הצהיר אסטלי כי הפעם הראשונה שהוא נפל בתעלול הייתה באמצעות דוא"ל שחבר שלח לו בתחילת שנות האלפיים.
בפוסט ב-רדיט מיוני 2020, המשתמש, u/theMalleableDuck, טען שפגש את ריק אסטלי מאחורי הקלעים כשהיה בן 12, אך המשתמש פרסם קישור לשיר במקום תמונה המאמתת את המפגש.
מאוחר יותר אישר אסטלי שהוא נפל שולל במתיחה הזאת.
הפוסט הפך לפוסט המדורג ביותר בשנת 2020 ב-Reddit.
"Rhythm Inside" הוא סינגל של הזמר-יוצר הבריטי, קאלום סקוט.
הסינגל יצא, על ידי קפיטול רקורדס, ב-25 בנובמבר 2016, כסינגל המקורי הראשון שלו, לאחר הוצאת גרסת כיסוי לשיר "Dancing on My Own" של הזמרת השוודית, רובין, והסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הראשון שלו, Only Human.
נכון לספטמבר 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-34 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ יצא ב-18 בינואר 2017 בערוץ היוטיוב של הזמר.
הווידאו קליפ בוים על ידי הבמאי הבריטי, הווארד גרינהול, וצולם בבריטניה.
הסרטון "לוכד את ההתרגשות ואת חוסר הוודאות של רומנטיקה חדשה" ו-"רואה את קאלום מוקף בזוגות החולקים מבט אוהב וחיבוק חם".
נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-11 מיליון פעמים.
טיילור וות'רבי, מבילבורד, אמר כי השיר "אופטימי יותר מגרסת הכיסוי של 'Dancing on My Own' של סקוט" ו-"מביא קצת יותר אושר לקטלוג שלו".
עורכי ספוטיפיי מאותו מגזין אמרו כי השיר "עוקב אחר [Dancing on My Own] בצורה דומה לסטיילינג הקולי שאליו למדנו לאהוב את קאלום, ואווירת הפופ רוק הרכה של השיר מזכירה לנו לדקה את הטווח המפורסם שלו כזמר רב תכליתי תוך כדי שהוא מדגיש את קסמו כרומנטיקן מלא תקווה".
ריאן אמאטו, מ-The Daily Campus, אמר כי השיר "לוכד את הסאונד המושפע של סקוט [והוא] צעד גדול מהשיר שהעמיד אותו באור הזרקורים".
ניק בארנס, מ-Unreality TV, אמר כי השיר "קליט לא פחות מהגרסה של סקוט ל-'Dancing on My Own'".
באופן דומה, דייוויד וואט, מ-All-Noise, אמר כי השיר היא רצועה "טובה וקליטה".
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים הערות ארצות הברית 25 בנובמבר 2016 הורדה דיגיטלית קפיטול
זהו המשחק השני בסדרת Rhythm Heaven והראשון שיצא לאור מחוץ ליפן, כאשר לפניו יצא המשחק Rhythm Tengoku לגיים בוי אדוונס ובהמשך יצאו גם המשחקים הבאים בסדרה, Rhythm Heaven Fever ל-Wii ו-Rhythm Heaven Megamix לנינטנדו 3DS.
בניגוד למשחק הקודם בסדרה, שנשלט באמצעות כפתורים, Rhythm Heaven נשלט באמצעות מסך המגע ומשוחק כאשר ה-DS מוחזק אנכית, בדומה לספר.
השחקנים משתמשים בעט (סטיילוס) כדי לשחק במספר שלבים מבוססי קצב שנקראים משחקוני קצב, כאשר לכל אחד מהם יש חוקים שונים.
דרכי השליטה במשחק כוללות טפיחה על מסף המגע, לחיצה ארוכה של העט על המסך, גרירת העט לאורך המסך והנפה מהירה של העט ("פליק").
נעשה שימוש גם בכפתורי הכתף של ה-DS, אך רק במשחקון קצב אחד (Rockers 2) שמופיע לקראת סוף המשחק.
חמישים משחקוני הקצב ב-Rhythm Heaven מחולקים לעשרה סטים, כאשר כל אחד מהם מכיל ארבה משחקוני קצב רגילים ושלב רמיקס מיוחד שמשלב את המשחקונים הקודמים לתוך משחקון אחד.
בכל משחקון קצב, השחקן חייב לנסות לשמור על הקצב לאורך כל המשחקון, כאשר בסוף כל משחקון ניתן לשחקן דירוג שמבוסס על רמת ההצלחה שלו בכך.
כדי להשלים בהצלחה משחקון קצב ולהתקדם למשחקון הבא, השחקן צריך לקבל דירוג OK או גבוה יותר.
על ידי קבלת דירוג מעולה במשחקון קצב כלשהו בפעם הראשונה, השחקן מקבל מדליה, כאשר צבירת מספר גבוה מספיק של מדליות נותנת לשחקן גישה לתוכן בונוס, כגון משחקים אינסופיים, צעצועי קצב ושיעורי גיטרה.
מדי פעם, משחקון שהשחקן כבר השיג בו ציון מעולה נבחר באופן אקראי בתור משחקון שיש לו "סיכוי לביצוע מושלם".
משחקונים כאלה מבקשים מהשחקן להשלים את המשחקון באופן מושלם בלי לבצע אף טעות, כאשר לשחקן ניתנים שלושה ניסיונות להצליח במשימה הזאת.
השלמת משחקים בצורה מושלמת נותנת גישה לתוכן בונוס נוסף.
המשחק מופעל כברירת מחדל במצב שמותאם לאנשים שיד ימין היא היד הדומיננטית שלהם, אבל קיים גם מצב שמותאם לאנשים שהיד הדומיננטית שלהם היא יד שמאל.
המוזיקה ב-Rhythm Heaven היא מוזיקה מקורית שהולחנה במיוחד עבור המשחק על ידי צונקו ומסמי יונה, כאשר קטעי השירה בוצעו על ידי מוזיקאים שונים מחברת התקליטים TNX (ביניהם צונקו עצמו).
קטעי השירה האלו (בנוסף לכמה מחוות קוליות אחרות) הוקלטו מחדש באנגלית בשביל הגרסאות המערביות של המשחק על ידי זמרים אחרים.
היו במקור תוכניות לכלול את הגרסאות היפניות של השירים בנגן המוזיקה המובנה בתוך המשחק, אך תוכניות אלו לא יצאו לפועל כתוצאה ממחסור בשטח אחסון.
אלבומים שמכילים את פסקול המשחק יצאו ביפן, אך לא בצפון אמריקה.
הגרסה האירופית תורגמה במלואה לספרדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית, כאשר התרגום כולל גם את השירים שמופיעים במשחקוני הקצב Fan Club, The Dazzles, Frog Hop, Karate Man ו-Airboarder.
Rhythm Heaven פותח על ידי נינטנדו SPD1 בסיועו של צונקו, מפיק מוזיקלי שעבד ביחד עם נינטנדו SPD גם על Rhythm Tengoku המקורי.
הפיתוח של הקונספט של המשחק מיוחס לקזויושי אוסאווה, מפתח משחקים בנינטנדו שעבד בעבר גם על משחקים בסדרות מטרויד ו-WarioWare
פיתוח המשחק לא היה קל בשביל הצוות.
אוסאווה לא חיבב את הרעיון שייעשה שימוש בכפתורים, ולכן הוא ניסה למצוא דרך לשלוט במשחק שלא כללה כפתורים.
מגע בקצה מסך המגע נשקל בתור דרך אפשרית, אבל צוות המפתחים הגיע למסקנה שיותר מדי קשה לעשות זאת.
תנועת ה"פליק" לקחה הרבה מאוד זמן כדי לפתח.
הצוות ניסה במשך זמן רב להבין איך לגרום לתנועה הזו להרגיש הוגנת בשביל השחקן, כשלבסוף הם הבינו ששילוב של ה"פליק" עם מוזיקה יעזור לשחקנים להבין את התזמון בצורה טובה יותר.
לקח לצוות כ-6 חודשים לחקור ולפתח את תנועת הפליק.
צונקו אהב מאוד את הרעיון להשתמש בתנועת הפליק.
בערך באותו זמן, הוא חשב על הרעיון למשחקון הקצב Frog Hop, שהוא אחד ממשחקוני הקצב הראשונים שפותחו בשביל Rhythm Heaven.
קיימים הבדלים רבים בין הגרסאות האזוריות השונות של המשחק.
לפי אתר Metacritic, המשחק זכה לציון משוקלל של 83 נקודות מתוך מאה.
דעת המבקרים על המשחק הייתה חיובית ברובה, כאשר מבקרים רבים כתבו שהמשחק מוזר, משעשע, ממכר ולא לוקח את עצמו ברצינות.
גם המוזיקה במשחק זכתה לשבחים בקרב מבקרים.
חלק מהמבקרים הוסיפו שהמשחק לעיתים קשה ומתסכל מדי, אבל עדיין שווה לשחק בו.
נכון ל-11 בינואר 2009, 1,568,000 עותקים של Rhythm Heaven נמכרו ביפן, והוא היה גם המשחק השישי הנמכר ביותר ביפן בשנת 2008.
נשיא נינטנדו באותה תקופה, סאטורו איווטה, חשב שיש פוטנציאל למשחק של הסדרה בקונסולה ביתית.
לפי דבריו, "כשאתה רואה אחרים משחקים במשחק ושם לב שהם פספסו קצת את הקצב, זה יכול להיות כיף באופן מפתיע".
שש שנים לאחר מכן, יצא משחק נוסף בסדרת Rhythm Heaven בשם Rhythm Heaven Megamix לנינטנדו 3DS.
המשחק כולל משחקוני קצב מגרסת ה-DS של Rhythm Heaven, משחקונים משני המשחקים האחרים בסדרה (Rhythm Tengoku ו-Rhythm Heaven Fever), ומשחקונים חדשים שנוצרו במיוחד בשבילו.
ריקושט צ'ולימה היא קבוצת תקיפה צפון קוריאנית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד דרום קוריאה, יפן, וייטנאם, ארצות הברית ומדינות שונות במזרח התיכון.
התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות ומוסדות פיננסיים על מנת לגנוב כספים ולהעבירם אל צפון קוריאה.
מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: ScarCruft ו-Reaper.
על פי מחקר שנעשה על ידי חברת FireEye, קבוצת התקיפה פועלת משנת 2012 ופועלת בחסות ממשלת קוריאה הצפונית.
בשנת 2021, תקפה הקבוצה את ממשלת דרום קוריאה באמצעות התקפות דיוג ממוקד.
"Rich Love" הוא סינגל של להקת הפופ רוק האמריקאית ואן ריפאבליק והצמד המוזיקלי הנורווגי סיב.
השיר נכתב על ידי ברנט קטצ'ל, סיב וראיין טדר, והופק על ידי סיב וראיין טדר.
השיר יצא, על ידי חברות התקליטים מוזלי מיוזיק גרופ ואינטרסקופ רקורדס, ב-14 ביולי 2017.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-289 מיליון פעמים בספוטיפיי.
סברינה פינקלשטיין, מהמגזין בילבורד, אמרה כי השיר הוא שיר "טרופי חלק ואנרגטי".
עוד אמרה כי: "ההתעסקות של ואן ריפאבליק במוזיקת דאנס יוצר ג'אם קיץ שאנחנו יכולים לעמוד מאחוריו".
קתרינה ריס, מ-CelebMix, אמרה כי השיר "מדבק" ו-"מציג צד קצת שונה של ואן ריפאבליק".
עוד אמרה כי השיר הוא "שיר ריקוד חלקלק [אשר] מתרחק [מה]סאונד ההמנוני" של ואן ריפאבליק.
קרלי פאוול, מ-YourEDM, אמרה כי השיר הוא "עוד שיר מיינסטרים", ואמרה כי השיר "כמעט קליט מדי בזכות הרפרטואר של ואן ריפאבליק במוזיקת פופ ראויה ללהיט".
עוד אמרה כי "כמעט ולא אפשרי לא לשיר אותו".
אריק מאהל, מ-EDM Sauce, כתב כי השירה "מדהימה" ו-"חלקה כמשי וזורמת באופן טבעי עם העיבודים המדהימים", ואמר כי השיר "קליט" ו-"סולידי".
בנוסף, הוא טען כי השיר "נשמע קצת גנרי בכללותו".
הווידאו קליפ, שבוים על ידי אייזיק רנץ, יצא בערוץ היוטיוב של ואן ריפאבליק ב-29 בספטמבר 2017. נכון ליולי 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-73 מיליון פעמים.
אזורתוארמכירותקנדה (Music Canada)זהב40,000דנמרק (IFPI Danmark)זהב45,000גרמניה (BVMI)זהב200,000איטליה (FIMI)זהב25,000שוודיה (GLF)פלטינה40,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערותעולמי 14 ביולי 2017 הורדה דיגיטליתמוזלי מיוזיק גרופ, אינטרסקופ רקורדס ארצות הברית 18 בספטמבר 2017 רדיו עכשווי למבוגריםאינטרסקופ רקורדס
Rich Flex הוא שיר של הראפרים דרייק ו-21 סבאג'.
השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2022, כרצועה הפותחת של אלבום האולפן המשותף של הראפרים, Her Loss.
השיר מכיל אינטרפולציות מ-"Savage" של מייגן די סטליון מ-2020 ו-"" של T.I.
ב-3 בנובמבר 2022 נחשף שם השיר כחלק מרשימת הרצועות של Her Loss.
מיד לאחר צאתו, הפך השיר לוויראלי בעקבות תוכנו הלירי, הכולל בקשה של דרייק ל-21 סבאג' "לעשות משהו בשבילו".
הרצועה התבלטה בכך שהיא מכילה אינטרפולציה מהשיר "Savage" של מייגן די סטליון, שקיבלה גם זיכוי כחלק מכותבי השיר, בזמן ששיר אחר מהאלבום, "Circo Loco" עורר מחלוקת בעקבות מילים שנתפסו כהאשמת סטליון בשקר אודות תקרית הירי ב-2020 שלה ושל הראפר טורי ליינז.
ביום צאתו של האלבום, הגיע השיר למקום הראשון במצעד שירי הספוטיפיי העולמי, עם 10.4 מיליון השמעות.
זהו השיר החמישי של דרייק שחצה את רף 10 מיליון ההשמעות ביום הראשון לצאתו, וכן הראשון של 21 סבאג'.
זהו שיתוף הפעולה עם הפתיחה השלישית בגודלה בספוטיפיי, לאחר "Snow on the Beach" של טיילור סוויפט ולנה דל ריי ו-"Girls Want Girls" של דרייק גם כן, בהשתתפות ליל בייבי.
במצעד הבילבורד הוט 100, נכנס השיר למקום השני.
הוא מהווה אחד מתוך שמונה שירים מ-Her Loss שנכנסו לעשירייה הפותחת.
"Ric Flair Drip" הוא שיר של הראפר האמריקאי אופסט והמפיק המוזיקלי האמריקאי מטרו בומין.
הוא נכלל באלבום האולפן המשותף שלהם עם 21 סבאג', Without Warning.
בצאת האלבום, השיר הגיע למקום ה-71 במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר צאתו כסינגל המוביל מהאלבום ב-1 במרץ 2018 וווידאו קליפ נלווה בהשתתפות ריק פלייר, טיפס השיר אל המקום ה-13. כמו כן, השיר חצה את רף מיליארד ההשמעות בפלטפורמת ספוטיפיי.
ברשימת השירים הטובים ביותר ל-2017, מגזין קומפלקס מדיה דירג את השיר במקום ה-44. It was the 10th most streamed track of 2018 on Apple Music.
ב-4 בפברואר 2018, הרצועה קיבלה את תואר הפלטינה עוד לפני צאתה כסינגל, מה שסימן את שיר הפלטינה הראשון של אופסט כאמן מוביל.
כמעט חצי שנה לאחר צאתו המקורית, הגיע השיר למקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר בילה כ-31 שבועות סך הכל במצעד, ודורג במקום ה-38 במצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 2018. מאז, זכה בתואר הפלטינה המשולשת מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
באפל מיוזיק, היה רצועה העשירית המושמעת ביותר ל-2018.
בסוף פברואר 2018, המתאבק ריק פלייר פרסם בחשבון הטוויטר האישי שלו תמונה שלו ושל אופסט בגלימות פאייטים שמזכירות את אלו שלבש פלייר במהלך קריירת ה-WWE שלו, מה שמרמז על כך שווידאו קליפ לשיר נמצא בתהליך עבודה.
וידאו קליפ לשיר יצא שבוע לאחר מכן ב-1 במרץ, ובוים על ידי הבמאי הבנגלי-אמריקאי שומי פטווארי.
הוא פורסם בערוץ ה-Vevo של 21 סבאג', אף על פי שאינו משתתף בשיר.
עם זאת, לסבאג' הופעת קמע בקליפ, לצד חבריו של אופסט להרכב מיגוס קוואבו וטייקאוף.
נכון לנובמבר 2022, לקליפ למעלה מ-438 מיליון צפיות ביוטיוב.
"Rhythm Divine" (בעברית: "קצב שמיימי") הוא שיר של הזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס מאלבומו הרביעי "Enrique" משנת 1999. השיר נכתב על ידי פול בארי ומארק טיילור כשמארק טיילור ובריאן ראולינג אמונים על הפקתו.
זהו שיר דאנס-פופ משולב עם בלדה רומנטית ומעורב עם מוזיקה לטינית ומוזיקת אגן הים התיכון.
עם יציאת השיר, הוא קיבל תגובות חיוביות ממבקרי המוזיקה, שמצאו אותו כקליט ובין הרצועות הטובות של האלבום.
מבחינה מסחרית, הוא הגיע למקום הראשון בצ'כיה, רומניה וספרד והגיע לשיא בטופ 10 בקנדה, פינלנד, הונגריה, איטליה, ניו זילנד ונורווגיה, כמו גם למצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד בארצות הברית.
השיר הגיע למעמד של זהב (תעודה על מכירות) בניו זילנד על מכירת 5,000 עותקים.
הגרסה הספרדית "Ritmo Total" הגיע לטופ במצעד השירים הלטיניים של בילבורד וה-Latin Pop Airplay בארצות הברית.
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי פרנסיס לורנס וצולם בהוואי, מאליבו ובצ'יינה טאון בלוס אנג'לס.
לאורך הקליפ נראה איגלסיאס רודף אחרי אישה שנעלמת באוקיינוס לבסוף.
גם הסרטון של "Ritmo Total" צולם ומציג את אותה עלילה כמו המקור.
הגרסה הספרדית זכתה בקליפ הטוב ביותר של השנה בתחום הלטיני בטקס פרסי הווידאו של בילבורד לשנת 2000.
באחת מההופעות התארח השחקן והראפר האמריקאי וויל סמית' ובה בעת עבד סמית' עבד על הסרט פרוע על המערב ועל הפסקול של הסרט.
מאוחר יותר סמית' יצר קשר עם איגלסיאס וביקש ממנו לתרום לפסקול הסרט.
"הוא אמר לי שהוא רוצה שאשתתף בפסקול הסרט.
אני מעריץ ענק שלו וממש (השתנקתי).
הוא התקשר אליי לטלפון הנייד ואמרתי "מי זה?" לא רציתי להאמין לזה בפעם הראשונה" נזכר איגלסיאס.
כשסמית' שאל אם לאיגלסיאס יש שיר באנגלית, איגלסיאס אמר לסמית' שהוא הקליט שיר בשם "Bailamos" אבל עדיין לא הוציא אותו.
לדברי המנהל שלו פרנאן מרטינז, איגלסיאס הסתפק בסופו של דבר בחוזה של יוניברסל מיוזיק על סך 44 מיליון דולר (הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם לאמן לטיני) מאחר שהם הפיצו את אלבומיו הקודמים מחוץ לארצות הברית וחתמו עם אינטרסקופ רקורדס.
חלק מהפרסום של יוניברסל כלל את איגלסיאס להוציא גרסה בשפה האנגלית כבר בעונת החגים בחורף.
כחלק מהעסקה עם חברת התקליטים, איגלסיאס יוצא 3 אלבומים בספרדית ושלושה באנגלית.
ההקלטה הראשונה הייתה באנגלית והופקה על ידי בריאן ראולינג.
האלבום יצא בסופו של דבר ב-23 בנובמבר 1999 בשם Enrique.
כותבי השיר "Bailamos" פול בארי ומפיקיו, טיילור ורולינג, עבדו שוב עם איגלסיאס כדי להלחין ולהפיק את רצועת הפתיחה של האלבום "Rhythm Divine".
השיר הוקלט באולפני Dreamhouse בלונדון, אנגליה.
גרסה בשפה הספרדית לשיר, "Ritmo Total", הוקלטה גם היא עם תרומות ליריות נוספות של המוזיקאי הספרדי רפאל פרז-בוטיחה.
"Rhythm Divine" היא בלדת דאנס-פופ רומנטית "בטעם פלמנקו" קצבי רומנטי המשלב מוזיקה לטינית ומוזיקת אגן הים התיכון עם נגיעות שלמוזיקת פופ קלאסית כמו מקצב של סינתיסייזרים".
הוא מבוצע כטראק מפעם אמצעי.
מבחינת המילים, עורכת הוילג' ווייס גרייס בסטידס השוותה את השיר לWe Are the World של להקת USA for Africa, וקראה לשיר "סוג ההמנון שאמור לאחד את האומות של המשחקים האולימפיים מחוף איפנמה ועד לאי קאפרי".
במילות השיר, איגלסיאס שואל "האם אתה יכול להרגיש את הקצב" ומכריז "viva la musica" ("תחי המוזיקה").
השיר שוחרר בתור הסינגל המוביל של האלבום באמריקה הלטינית ב-8 באוקטובר 1999 על ידי Interscope Records.
בארצות הברית אינטרסקופ נתנו את הרצועה לרדיו להיטים עכשוויים שבועיים מאוחר יותר, ב-26 באוקטובר.
באירופה הוא הוצא כ-2 דיסק סינגל ב-15 בנובמבר 1999 כאשר שני הדיסקים מכילים רמיקסים שונים של השיר.
הסינגל שוחרר אז בבריטניה ב-6 בדצמבר 1999 כשני תקליטורים וסינגל בקסטה.
הדיסק והקסטה הראשונים מכילים את הרמיקס הווקאלי הראשי של אריק מורילו לשיר "Bailamos".
כמו כן הופץ דיסק באוסטרליה, בו מופיעים רמיקסים שונים של "Rhythm Divine".
השיר נכלל בשלב מאוחר יותר באלבום האוסף של איגלסיאס Greatest Hits בעוד ש"Ritmo Total" נכלל באלבום האוסף של איגלסיאס Enrique Iglesias: 95/08 Éxitos משנת 2008. את הקליפ הנלווה לשיר ביים פרנסיס לורנס.
התקציב לצילומים היה מיליון דולר.
הקליפ צולם בהוואי, באחד מהחופים במאליבו, ובצ'יינה טאון בלוס אנג'לס, עם למעלה מ-700 ניצבים מעורבים.
לאורך הקליפ, איגלסיאס מתחיל במרדף אחרי אישה שמתחיל מחדר מלון בהוואי, עובר לסלון ולבסוף דרך קהל במסיבת רחוב בצ'יינה טאון.
בסוף הקליפ, האישה מגיעה לאוקיינוס במאליבו ונעלמת בים.
בארצות הברית, הקליפ צורף לראשונה לפלייליסט של הMTV בסוף השבוע של ה-3 באוקטובר 1999. בשבוע שלאחר מכן, ערוץ VH1 הוסיפו את השיר לרשימות
ההשמעה שלהם, ואחריו גם ערוץ The Box בסוף השבוע של ה-17 באוקטובר.
הקליפ לגרסה הספרדית של השיר צולם ועוקב אחר אותה עלילה כמו הגרסה המקורית שלו.
הגרסה הספרדית לשיר זכתה בפרס ה"קליפ הטוב ביותר" של השנה בתחום הלטיני ב-Billboard Video Music Awards 2000.
בסקירה על הדיסק Enrique, המבקר של AllMusic סטיבן תומאס ארלוויין ציין שבעוד "Bailamos" היה להיט פורץ דרך עבור האמן, הוא הצהיר שהשיר "מחוויר בהשוואה לחלק גדול מהחצי הראשון של האלבום", תוך ציטוט של "Rhythm Divine" כאחת הרצועות.
עורך הבילבורד צ'אק טיילור הרגיש ש"Rhythm Divine" "מופק בצורה מופתית" ו"מושר בלהט", והמגזין חזה שהשיר יאפשר לאיגלסיאס להגדיל את הפוטנציאל המסחרי שלו.
כתב הDaily Vault מייקל ר.
סמית' כינה את השיר "המנון נועז", וראה בו כאחד השירים הבלתי נשכחים של האלבום.
ג'ים סאליבן מהבוסטון גלוב תיאר אותו כ"סינגל חדש קל ומשפיע".
כתב הThe San Diego Union-Tribune ארנסטו פורטילו ג'וניור מצא ששיר הוא "כמעט העתק" של "Bailamos".
בקריאתה לשיר "מדבק", עדנה גונדרסן מהUSA Today התייחסה ל-"Rhythm Divine" כאחת מ"מספר רצועות רומנטיות עמוקות של האלבום שחושפות את הגן של איגלסיאס לזמזום מפתה".
Louis Post-Dispatch, קווין סי.ג'ונסון הגיב ל"האם אתה יכול לשמוע את הקצב?" של איגלסיאס ב"כן מהדהד".
מבקר הHouston Chronicle ג'ואי גוארה קרא לשיר "סינגל ראשון חושני".
ראמירו בור מהSan Antonio Express-News הרגיש שהזמר "במיטבו בבלדות רומנטיות קצביות, ומדגיש את "Rhythm Divine" כדוגמה.
בביקורת מעורבת על הדיסק, כתב הKnoxville News Sentinel צ'אק קמפבל רשם את "Bailamos" ואת "Rhythm Divine" כ"גימיק הטוב ביותר של הזמר" כאחד מ"שירי הדאנס הסוחפים שלו (אם כי סטריליים) שמשלבים רומנטיקה עם פזמונים המנוניים".
די ג'יי קונסידין מהThe Baltimore Sun, שלא התרשם מהאלבום, כתב כי השיר "עשוי להתגלגל לגרוב של מוזיקה טרופית לטינית".
בספרד, השיר הופיע לראשונה בראש מצעד איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי ב-20 בנובמבר 1999 והעניק לאיגלסיאס את הסינגל השני שלו בארץ הולדתו, אחרי "Bailamos".
השיר בילה שמונה שבועות בפסגה, עד ה-15 בינואר 2000, אז ירד למקום השלישי.
השיר שהה 14 שבועות בתוך 20 הטופ הספרדיים.
בסוף 1999, הAFYVE דירגו את השיר במקום ה-10 במצעד סוף השנה שלהם.
השיר גם הגיע למקום הראשון בצ'כיה וברומניה.
במדינה המאוחרת, השיר עמד בראש הטופ 100 הרומני למשך שבוע בודד בתחילת שנת 2000 ונשאר בדירוג במשך 18 שבועות.
בסוף שנת 2000, השיר הגיע למקום ה-43 בדוח השנתי שלהם.
במצעד הVG-lista הנורווגי, השיר הגיע למקום השישי ב-1999 המאוחרת ולמקום השלישי בשבוע שלאחר מכן, כששהה סה"כ תשעה שבועות בטופ 20. הסינגל נכנס בנוסף ל-10 הגדולים בפינלנד, הונגריה ואיטליה, והגיע לשיא במקום השמיני, השישי והתשיעי, בהתאמה.
בשווייץ, השיר שהה בהמצעד השווייצרי במשך 30 שבועות, כשבשיא הוא הגיע למקום ה-11 למשך שבועיים בינואר 2000. השיר סיים את השנה כלהיט ה-73 המוצלח ביותר במדינה.
השיר הפך ללהיט 20 המובילים באזור ולוניה בבלגיה, שם הופיע לראשונה במקום ה-31 ב-25 בדצמבר 1999 וטיפס לשיא של מספר 17 שישה שבועות לאחר מכן, ב-5 בפברואר 2000. בדירוג של חטיבת המוזיקה באולטראטופ, הוא הופיע במקום 95 במהדורת סוף השנה שלהם.
השיר התברג לטופ 20 במצעד הסוורייטופליסטן, שם הגיע למקום ה-18, כמו גם במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים, שם הגיע לשיא במקום ה-20 בדצמבר 1999. הסינגל הגיע גם ל-40 המובילים באוסטריה, צרפת, גרמניה ואזור פלנדריה בבלגיה.
בבריטניה, השיר נותר מחוץ לטופ 40, והגיע למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי בדצמבר 1999. באופן כללי, "Rhythm Divine" היה השיר ה-92 בביצועים הטובים ביותר של אירופה לשנת 2000 לפי מגזין המוזיקה & מדיה, והגיע למקום ה-14 במצעד האירופה הוט 100.
במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, השיר הגיע למקום ה-90 מ-4 בדצמבר 1999. השיר עלה בדירוג במהלך שבעת השבועות הבאים, והתייצב בשיא במספר 32 ב-22 בינואר 2000 כדי להעניק לאיגלסיאס את הסינגל השני ב-40 המובילים שלו ב-Hot 100.הוא נשאר במצעד במשך 17 מהדורות.
השיר הפך ללהיט במועדוני הריקוד בארצות הברית, והגיעה למקום הרביעי במצעד מצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד בפברואר 2000. הוא גם הגיע למצעד הפופ איירפליי ומצעד השירים הקצביים והגיע בשיא למקום ה-15 במצעד הקודם ובמקום ה-40 באחרון.
הגרסה הספרדית, "Ritmo total", העניקה לאיגלסיאס את המקום ה-12 שלו במצעד השירים הלטיניים, כשדשהה במקום הראשון במשך ארבעה שבועות ב-1999 ו-2000. הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד הLatin Pop Airplay שם נשאר למשך 2 מהדורות, והוא נשאר בדירוג במשך 25 שבועות.
בקנדה, השיר הגיע למקום ה-29 ב-6 בדצמבר 1999 במצעד 100 הלהיטים של RPM (מגזין), והפך להופעת הבכורה הגבוהה ביותר באותו שבוע.
בחודש שלאחר מכן, ב-31 בינואר, הסינגל הגיע למקום השביעי במהלך השבוע השביעי שלו במצעד.
השיר שהה לאורך זמן בין 100 המובילים במשך 37 שבועות, כשערך את הופעתו האחרונה במצעד ב-7 באוגוסט.
השיר גם היה מוצלח ברדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים כשטיפס למקום ה-20 בדירוג RPM Adult Contemporary Tracks בפברואר 2000. באוסטרליה, השיר בילה 4 שבועות במצעדי ה-ARIA, והגיע למקום ה-36 במהלך השבוע השלישי שלו ב-50 הראשונים.
בניו זילנד, השיר היה ללהיט מספר 2 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי בינואר 2000, ורשם 14 שבועות לא רצופים ב-50 הראשונים.
איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי העניק לשיר מעמד של זהב על מכירה יוצאת דופן של יותר מ-5,000 עותקים.
איגלסיאס ביצע את "Rhythm Divine" במספר קונצרטים של חגים שקודמו על ידי תחנות רדיו מקומיות ביוסטון, בוסטון, וניו יורק.
לאחר מכן הוא ביצע את השיר בטקס פרס המוזיקה האמריקאית ה-27 ב-17 בינואר 2000. חודש לאחר ההופעה בטקס הענקת הפרס, הוא שר את "Rhythm Divine" בViña del Mar International Song Festival של שנת 2000 ומאוחר יותר בHouston Livestock Show and Rodeo.
במרץ, הוא ביצע את השיר ב-2 תוכניות טלוויזיה באירופה: The Dome בגרמניה, ובאביצ'י ארנה בשווייץ.
"Rhythm Divine" היה אחד משלושה שירים שאיגלסיאס ביצע יחד עם "Bailamos" ו-"Be with You" אחריי שרואיין בידי דן מטסון בCTV News Channel ב-5 באפריל 2000. חודש לאחר מכן הופיע בקונצרט "Your Smoke Free" בסן דייגו והיה נוכח במסיבת הכוכבים KDWB במיניאפוליס.
איש הרדיו הווארד סטרן השיג קלטת "הזנה מחוץ ללוח" של איגלסיאס שר את "Rhythm Divine" בזמן שהאמן עשה סינכרון שפתיים לשיר במהלך הופעה באירופה.
במהלך הקלטת, ניתן היה לשמוע את איגלסיאס עושה "יללת קול צורמת" בשיר.
האמן הסכים לבצע את השיר בתוכנית של סטרן ועשה זאת בתור טייק אקוסטי עם טוני ריי בגיטרה.
לאחר ששמע אותו מופיע, סטרן הכריז, "זה מוכיח את זה.
לאחר מכן, איגלסיאס שר את השיר ב-B96 Summer Bash Saturday בשיקגו.
איגלסיאס היה האמן הפותח בBakkt Theater לאחר השיפוץ של המקום.
במהלך ההופעה של איגלסיאס בקסייה ארנה ב-2002, כתב הSun Sentinel שון פיקולי הבחין כי השיר "בפרט עורר מקהלת קהל מלהיבה ומלאה, שאיגלסיאס נראה באקסטזה לנצח עליו, אם כי לא בדיוק מוביל עם הקול שלו".
"Rich Men North of Richmond" (בעברית: גברים עשירים מצפון לריצ'מונד) הוא סינגל של זמר הקאנטרי האמריקאי אוליבר אנתוני.
הסינגל יצא ב-8 באוגוסט 2023 בהוצאת עצמית דרך DistroKid .
השיר נהיה להיט ויראלי בן לילה לאחר שזכה לתשומת לב ברשתות החברתיות, והוא תואר "המנון הצווארון הכחול", "המנון של כל אחד" ו"המנון ימני".
ימים ספורים לאחר יציאתו של השיר, השיר הופיע בראש בילבורד הוט 100, מה שהופך את אוליבר אנתוני לאמן הראשון שהופיע בראש המצעד ללא הופעה קודמת במצעד.
נכון לינואר 2024, השיר הושמע יותר מ-111 מיליון פעמים ביוטיוב, ויותר מ-17 מיליון פעמים בספוטיפיי.
James Album הוא אלבום האולפן הרביעי של המוזיקאי האלקטרוני הבריטי ריצ'רד ד.
ג'יימס, תחת שם העט אפקס טווין.
בבריטניה, האלבום יצא לאור ב-4 בנובמבר 1996 דרך ווארפ.
בארצות הברית, האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 1997 על ידי סייר רקורדס, כאשר המיני-אלבום Girl/Boy נכלל כרצועות בונוס.
מהדורה מחודשת על גבי ויניל יצאה ב-18 בספטמבר 2012.
James Album הולחן על ידי ג'יימס במחשב המקינטוש שלו, והשלמתו ארכה זמן רב יותר ממאמציו הקודמים.
האלבום כולל ברייקביטים מהירים יותר ותכנות תופים מורכב השואב השפעה מג'אנגל ודראם אנד בייס, בשילוב עם עיבודי מיתרים שופעים, חתימות זמן לא יציבות ומלודיות אמביינט איטיות המזכירות את עבודתו הקודמת של ג'יימס, כמו גם שירה מודולצית של ג'יימס.
עם זאת, האלבום עדיין שהה במצעד הבריטי, והגיע למקום ה-62 במצעד האלבומים הבריטי למשך שבוע אחד.
הוא גם הגיע למקום ה-20 במצעד ה-Heatseekers בארצות הברית, והפך לראשון של ג'יימס שעושה זאת.
האלבום זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה, ו-NME דירגו אותו במקום ה-20 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של השנה.
ב-1995, ריצ'רד ג'יימס הוציא את שני המיני-אלבומים של Hangable Auto Bulb תחת הכינוי AFX שלו, והתנסה במקצבים מוגזמים בהשראת דראם אנד בייס בסגנון שנקרא דריל נ' בייס.
בשנה שלאחר מכן, ג'יימס הוציא את המיני-אלבום Girl/Boy.
סגנון מהיר זה של תכנות תופים נוצר בהשראת חברו של ג'יימס, לוק ויברט, שהקליט בסגנון זה בשם Plug.
ג'יימס הצהיר כי למרות שעבד עם שלישיות וביטים מסובכים בעבר, ויברט "גרם לי לעשות את זה בקצב מהיר יותר.
הוא נתן לי את הניצוץ לעשות את זה מהר יותר, אבל עכשיו אני מנסה לקחת את זה לכל הקצוות".
ג'יימס ציין גם את השפעתו של חברו טום ג'נקינסון (הידוע גם בשם Squarepusher).
הוא אמר שג'נקינסון וויברט הם "שני האנשים היחידים בסביבה שהם מספיק עקביים בשבילי מבחינה מוזיקלית".
ג'יימס הצהיר כי רוב האלבום הולחן במחשב המקינטוש שלו וכי יצירת האלבום ארכה זמן רב יותר מכל אלבומיו הקודמים.
הוא תיאר את גישתו לתכנות תופים, והצהיר כי "לפעמים אני פשוט לוחץ על הקלידים בצורה שהייתי רוצה שהקצב של השירים יישמע.
אחר כך אקדיש ארבע שעות להעברת כל התווים לאן שאני רוצה שהם יגיעו".
חלק מהרצועות באלבום כוללות את השירה של ג'יימס מודולצית במחשב, בשיר "To Cure a Weakling Child", ג'יימס תמרן את קולו כך שיישמע כמו ילד שנותן הרצאה על ידיים ורגליים.
עבור העיבודים התזמורתיים באלבום, קנה ג'יימס כינור במכירת מגפי רכב.
הוא לימד את עצמו לנגן תו מהכלי על ידי הנחתו על שולחן, נגינת תו ודגימה שלו עבור האלבום.
שניים מהשירים, "Fingerbib" ו-"Logan Rock Witch", היו מיועדים בעבר לאלבום אחר שג'יימס עבד עליו בערך באותה תקופה, שנקרא Melodies from Mars, שעדיין לא שוחרר באופן רשמי.
עטיפת האלבום מיוחסת לג'יימס ולג'וני קלייטון.
קלייטון לא קיבל קרדיט על עטיפת האלבום, והצהיר כי לימד את ג'יימס כיצד להשתמש בפוטושופ ו"הוא התחיל לשחק עם הדימוי העצמי שלו.
זה מה שהוביל לכיסוי הזה".
האלבום שהוא עבודת אלקטרוניקה אופיין כ"צלילת ברבור לתוך ג'אנגל ודריל נ' בייס" של ג'יימס על ידי Vice, ותויג כיצירה של IDM על ידי פיצ'פורק, עבודה עם ג'אנגל, דראם אנד בייס ואמביינט ואסיד טכנו בחלק מהקטעים.
PopMatters ציין כי "מה שמייחד את האלבום בין יצירותיו הקודמות של ג'יימס הוא הסינתזה של צלילים עדינים וסימפוניים ומקצבים קשים וג'קפטיש", וציין כי האלבום איחד את כניסתו משנת 1995 לתת-ז'אנר הבס קצר הימים.
ג'יימס טען כי ההשפעה של מוזיקת הג'אנגל הגיעה מ"כל אחד מאמני הדראם אנד בייס והברייקביט" וכי הוא "תמיד היה בעניין של לנקב דברים אחרים ולעשות משהו שונה".
Stereogum ציין כי האלבום מסתמך במידה רבה על תכנות תופים, סמפלינג ו"מורכבויות דיגיטליות אחרות שאחרת לא היו מתקבלות על הדעת ללא מחשבים".
הוא כולל גם עיבודי מיתרים שופעים ומרקם קלידים פשוטות הבנויות על הפסקות זמן מרובעות וחתימות זמן לא יציבות.
סטיב טיילור מצא את האלבום כאלבום "המפחיד ביותר" של אפקס טווין, עם "מקצבי סטופ-סטארט מוזרים, רעש לבן ומלודיות קשות".
ג'ון בוש מ-Allmusic ציין כי האלבום המשיך את "ההסתערות של ג'יימס לתוך אסיד-ג'אנגל ומוזיקה ניסיונית", וציין כי האלבום היה "קיצוני יותר כמעט מכל הג'אנגל שנעשה באותה תקופה", עם מקצבים מרובדים על מלודיות איטיות יותר שאפיינו את יצירות האמביינט המוקדמות יותר של ג'יימס.
פיצ'פורק סבר כי האלבום היה אחד מ"שילובים אגרסיביים של צורות אלקטרוניות שונות", עם "ניגוד כמעט אכזרי בין מרכיביו".
הצביע כי שירים כמו "Girl/Boy Song", "Yellow Calx" ו-"Peek 824545201" היו "מבוססים באופן רופף על ג'אנגל".
ספין קישר בין השימוש של האלבום בשירה ובסמפל, עטיפת האלבום וכותרתו, וציין כי "Richard D.
James Album עשוי להיות האלבום האלקטרוני הראשון שלא רק מגשש אחר נרטיב אלא גם שואף לסוג מופשט של אוטוביוגרפיה".
James Album יצא לאור על ידי ווארפ ב-4 בנובמבר 1996. האלבום נכנס למצעד האלבומים הבריטי בשבוע שהסתיים ב-16 בנובמבר 1996 למשך שבוע אחד, שם הגיע למקום ה-62. בבריטניה, האלבום זכה להצלחה פחותה משני אלבומיו הקודמים.
הגרסה האמריקאית כללה את המיני-אלבום Girl/Boy כרצועות בונוס.
האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 1997 על ידי סייר רקורדס.
האלבום יצא לאור על גבי תקליטור, קלטת ותקליט.
עותקים מוקדמים של האלבום חולקו עם שקית פלסטיק שהכילה את שיערו של ג'יימס.
יחד עם ...I Care Because You Do, האלבום יצא מחדש על גבי תקליט ב-18 בספטמבר 2012 על ידי חברת התקליטים 1972. ווארפ הכריזו על הוצאה מחודשת של האלבום על גבי ויניל במשקל 180 גרם ב-8 באוקטובר 2012.
בבריטניה, האינדפנדנט נתן לאלבום ביקורת חיובית, וקבע כי "חוש המלודיה האינטואיטיבי שג'יימס התאמץ כל כך להדחיק בשנים האחרונות בא לידי ביטוי גם כן, והתוצאה היא אלבום הפופ הקסום ביותר של השנה: השנה המדוברת היא 2001 לספירה".
בצפון אמריקה, פיצ'פורק נתן לאלבום דירוג של 8.4 מתוך עשר, וקבע כי "Richard D.
James Album הוא 43.5 דקות של גאונות אלקטרונית טהורה" ו"בדיוק כשהמוח שלך מתחיל להבין תבנית קצבית, הקצב משתנה, פונה שמאלה ומוחץ את פלג הגוף העליון מתחת להגה".
הרולינג סטון העניק לאלבום שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וציין כי "אפקס טווין משדל תהודה רגשית גדולה מהמכונות שלו" ומשלב "מקצבים מטלטלים, פרגמנטים מלודיים טהורים ורעשים אקראיים לפופ עתידני אלגנטי - אם כי לפעמים מרגיז".
עם זאת, הוא גם העיר כי "לא כל ריצ'רד ד.
מארק וידנבאום מ-The Pulse כינה את האלבום, "בפשטות, תקליט הארט פופ החזק ביותר שהופיע מאז Mister Heartbreak של לורי אנדרסון", שהוגדר על ידי "סדרה של מנגינות מקסימות על גבי חגורה החלטית ומרתקת מבחינה קצבית של כלי הקשה מהירים ומסתובבים".
אנטרטיינמנט ויקלי העניק לאלבום ציון A−, וכינה אותו "עבודתו המוזרה והאישית ביותר" של ג'יימס ואמר כי השירים "4" ו-"Girl/Boy Song" חשפו "חום חדש וערמומיות".
וושינגטון פוסט נתן לאלבום ביקורת שלילית, והתייחס למוזיקה כ"מרושלת כלאחר יד", "בלגן רועש" ונשמע "כמו בדיחה פרטית".
NME מיקמו את האלבום במקום ה-20 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנת 1996. The Wire גם דירג את האלבום במקום ה-50 במצעד אלבומי השנה לשנת 1996. ב-2003, פיצ'פורק דירגו את המצעדהאלבומים המובילים בשנות ה-90 שלהם, כאשר Richard D.
James Album דורג במקום ה-40. פיצ'פורק הצהיר כי האלבום אינו "מתוארך בקלות על ידי הטכנולוגיה שלו", ואינו "נשמע מעופש בהשוואה לווריאציות מודרניות".
מגזין סלנט דירג את האלבום במקום ה-91 ברשימת 100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-90, ותיאר אותו כ"מוקסם מטקסטורות יותר מכל אלבום אלקטרוני אחר שנוצר אי פעם".
ב-2015, Spin מיקם את האלבום במקום ה-71 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של 30 השנים האחרונות.
דירגו את האלבום ברשימת האלבומים של Essential Richard D.
הביקורת סברה כי האלבום הוא "לא בהכרח אלבום שאתה מיד מתאהב בו", אבל שהוא "מתגמל בלי סוף".
איבנינג סטנדרד הכתיר אותו בין "אלבומי האלקטרוניקה המשפיעים ביותר ב-20 השנים האחרונות".
האלבום הוצב ברשימות רבות של סוף העשור.
על פי אתר Acclaimed Music, המשתמש בסטטיסטיקה כדי לייצג באופן מספרי את קבלת הקהל בקרב המבקרים, Richard D.