tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן קיים מפעל מזון למנות מוכנות והסעדה.
בשנותיו הראשונות עסקו במושב גם ברעיית צאן.
היישוב נקרא על שם כפר עציון שחרב במלחמת העצמאות.
בשנת תשכ"ד הונחה במושב אבן פינה למרכז זיכרון לגוש עציון.
באוגוסט 1967 הביעה מזכירות המושב נכונות לסייע בהקמה מחדש של כפר עציון.
ב- 2 בדצמבר 2010 פונה המושב מחשש מהשריפה שהתחוללה בקרבתו.
האש חלפה ליד היישוב ופגעה קשות ביישובים ימין אורד ועין הוד, שלא זכו לסיוע של כוחות הכיבוי שחנו בסמוך ליד כביש 4, בשלב שהאש חדרה ליישובים.
ב-2011 לאחר פיוס היסטורי, הצטרף המושב לתנועת הקיבוץ הדתי ממנה פרש בשנות ה-50, כשהפך למושב.
במקום סניף של תנועת "בני עקיבא" והוא היישוב הדתי היחיד מבין מושבי המועצה האזורית חוף הכרמל.
בית הכנסת בניר עציון נושא את שמו של הנדבן אייזיק וולפסון שתרם את הכסף לבניינו.
בית הכנסת, הגדול והמרווח, נחנך בשנת 1963. הוא עוצב, בין השאר, על ידי חנוך אחימן, אף הוא מיוצאי כפר עציון.
כאן נקבע נוסח התפילה, שלא כמו בשאר הקיבוצים הדתיים, כמו שהיה בבית הכנסת בכפר עציון שלפני נפילתו - נוסח התפילה החסידי נוסח ספרד.
כיום משמש הרב רונן לוביץ כרב היישוב.
ניראל קאראנתינג'י היא דוגמנית ערבייה-ישראלית.
זוכת העונה השנייה של תוכנית המציאות, "הדוגמניות".
קאראנתינג'י נולדה למשפחה מוסלמית חילונית בחיפה, וניתן לה השם נג'יה.
בשנת 2006, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, החליטה להתמודד בתוכנית המציאות "הדוגמניות".
היותה של ניראל ערבייה היה אחד מהנושאים הבולטים והמיוחדים לעונה זו, ואחד מהגורמים ליצירת יחסי איבה בינה ובין חלק משאר המתמודדות בתוכנית, אשר התקשו לקבל את תרבותה ואורח חייה.
הסכסוך המתמשך של ניראל קאראנתינג'י עם מימי טדסה, מתמודדת נוספת בתוכנית, היווה עניין במהלך הפרקים, כאשר מימי מתקשה לקבל את ניראל, בטענה כי היא "אגרסיבית" ו"חסרת נימוס ותרבות", טענות שהפכו במהרה לסדרת מריבות קשה.
מספר פעמים הגיעה ניראל למצב בו היא מועמדת לניפוי, כאשר שאר הבנות בחרו בה לפחות מתאימה מביניהן.
התוכנית נתנה לקאראנתינג'י אפשרות להתנסות בעולם הדוגמנות והאופנה הישראליים.
היא השתתפה, יחד עם שאר המתמודדות, במספר סדרות צילומי אופנה, ביניהן של הצלם עידו לביא ושל מעצבת האופנה נעמה חסין, בתצוגת האופנה של המעצב יוסף, בקליפ של סאבלימינל והצל, בפרסומת לשמלות הכלה של יאיר ז'רמון (יחד עם רודריגו גונזלס) ובמספר סדרות צילומים מיוחדות; מתחת למים, בהיכל קרח ובתלייה באוויר.
בשבוע ה-9 של התוכנית שלחה הפקת התוכנית את המתמודדות למילאנו, שם כשרונה של ניראל הגיע לשיאו, כשעורכת עיתון אופנה וסוכנת דוגמניות בחרו בה כמצטיינת מבין המתמודדות, כשזכתה במשימת פרסומת מיוחדת, כשניצחה במשאל הרחוב ובצילומים מיוחדים עם צלם איטלקי.
ב-5 באפריל נערך גמר התוכנית.
בגמר הצטלמה קאראנתינג'י בצילומים אוויריים מיוחדים, השתתפה בתפקיד אורח ב"השיר שלנו" ובפרסומת לחברת הלבשה תחתונה.
בסופו של הגמר, נבחרה ניראל כמנצחת של העונה, כאשר היא משאירה אחריה מתמודדות אהובות אחרות כמו אליסיה אסתרין ונטלי סבג.
ניראל ניצחה הן בבחירת השופטים והן בבחירת הקהל.
באפריל קיבלה קאראנתינג'י את הקמפיין הראשון שלה (מחוץ למסגרת התוכנית) בחברת האיפור "מאדינה מילאנו".
באותו חודש שודר סרט תיעודי מיוחד שעקב אחר מהלכיה ב"הדוגמניות" בשם "לא פראיירית, יא חביבתי!", המבוסס על משפט מפורסם שאמרה במהלך התוכנית.
במאי הצטלמה קאראנתינג'י ליומן נוער בנושא דוגמנות, והשתתפה בצילומים למגזין הנשים "את".
הופיעה בתפקיד אורח בטלנובלה "האלופה" כארוסתו של ג'לל קאסום (יוסף סוויד).
ביולי 2006 פורסם שהחליטה לעבור ניתוח פלסטי להגדלת שדיה.
ביחד עם זאת, לא הצליחה קאראנתינג'י להמריא עם הקריירה שלה ובעקבות ראיון ביקורתי שנערך עמה בחודש נובמבר 2007 לעיתון "מעריב" שוחררה מסוכנות הדוגמנות "יולי", בה הייתה חברה מאז זכייתה בתוכנית "הדוגמניות".
לפי גורמים בסוכנות ההחלטה נובעת מ"התנהלות לא מקצועית בצורה קיצונית ובעיות משמעת וגישה חריפות" של הדוגמנית.
קאראנתינג'י התחתנה בשנת 2011 עם הכדורגלן סרג' איילי, יליד חוף השנהב, ששיחק בישראל בשנים 2006-2015.
ניר פרידמן (נולד ב-15 בפברואר 1971) הוא זמר, מדבב ושחקן ישראלי.
פרידמן נולד, גדל והתחנך בתל אביב.
בין השנים 1986–1989 היה חבר ב"להקת צעירי תל אביב", יחד עם הלהקה הופיע כזמר וכשחקן במספר מסגרות, בין היתר בתוכנית הבידור "זהו זה!" שם הייתה ללהקה פינה קבועה ובסדרת הטלוויזיה "החופש האחרון", הסדרה הראשונה בהשתתפות הלהקה, אשר שודרה בשנת 1989.
לאחר שרותו הצבאי בלהקת פיקוד צפון שיחק בסדרות הטלוויזיה "עניין של זמן", "קפה פריז" ו"פלורנטין".
במקביל למשחק, פתח פרידמן בקריירה כזמר, תחילה הקים ב-1993 את להקת הרוק "השוונג של הפיתה", יחד עם אלעד קרן, נעם רוקח ורן שמעוני.
באותה השנה זכתה הלהקה במקום הראשון בתחרות להקות צעירות במועדון הרוק הידוע רוקסן, בעקבות הזכייה הוחתמה הלהקה בחברת הד ארצי.
האלבום הראשון והיחיד של הלהקה, "עכשיו בחנויות", יצא בשנת 1995 וזכה להצלחה רבה ומתוכו בלט הלהיט "אוכלת מהצד" (אשר כתב והלחין אלדד זיו).
ב-1999 הקים יחד עם השחקנית אסי לוי את הצמד "מונטנה".
באותה השנה הוציא את אלבומו הראשון כסולן, "מסתובב בשכונה שלי", שלא זכה לרמת ההצלחה של אלבום להקת "השוונג של הפיתה", אולם בלטו ממנו השיר "פרחים לבנים" וכן חידוש לשיר "ואלס להגנת הצומח".
כמו כן הוא הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של אורי בנאי "פרפרים".
בשנת 2000 במקביל למשחקו בסדרה "פלורנטין" הוא הוציא את הסינגל "חי בפלורנטין".
בשנת 2006 השתתף בסדרת הטלוויזיה "ילדות רעות", והשתתף בעונה השלישית והרביעית של הסדרה "השיר שלנו".
בשנת 2007 הוציא את אלבומו השני כסולן, "אפס מעלות".
כמו כן משמש פרידמן כקריין בפרסומות ברדיו ובטלוויזיה.
השתתף גם בדיבוב סדרות שונות, ביניהן "סיפורי ספר הג'ונגל" (קא), "פאוור ריינג'רס" (גולדאר וארני), "האופנוברים ממאדים" (בור גריז) ו"ספיידרמן" (הארי אוסבורן ואביו, ניק פיורי, המעניש, קרנג' ובלייד), "חתולי החלל".
בשנת 2012 שב לשחק בסדרה "עניין של זמן" את דמותו של ניר בן-בנישתי.
בשנת 2016 השתתף בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+".
בשנת 2024 השתתף בעונה הרביעית של סדרת הנוער "מקיף מילאנו" בתפקיד אביה של נעמי.
מאז 2004 פרידמן בזוגיות עם השחקנית שחר רוזנצוויג הצעירה ממנו ב-14 שנה, ולהם שלוש בנות: אריאל, אנה ואולי.
בשנת 2016 חזר להתגורר שוב בתל אביב, לאחר שהתגורר במשך שלוש שנים ביישוב חד נס ברמת הגולן.
ניר יוסף שביב (נולד ב-6 ביולי 1972 באית'קה, ניו יורק) הוא פרופסור לפיזיקה במכון רקח שבאוניברסיטה העברית בירושלים.
חוקר בתחומים של אסטרופיזיקה ושינוי אקלים.
בנם של הפיזיקאי גיורא שביב והארכיטקטית עדנה שביב.
בהיותו בתיכון סיים תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה בפקולטה לפיזיקה בטכניון ובזמן שירותו הצבאי בחיל המודיעין סיים את מרבית חובותיו לתואר שני.
לאחר שחרורו עשה את הדוקטורט בטכניון באסטרופיזיקה, אותו סיים ב-1996. בהמשך עשה פוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה ופוסט דוקטורט שני במכון הקנדי לאסטרופיזיקה תאורטית באוניברסיטת טורונטו.
בין השנים 2010 ל-2014 כיהן כיו"ר המועצה המתאמת של ארגוני הסגל הבכיר בארץ.
החל משנת 2014 חבר במכון למחקר מתקדם בפרינסטון שבניו ג'רזי.
בין השנים 2014–2018 כיהן כיו"ר מכון רקח לפיזיקה.
בשנת 2025 היה מועמד מוביל לתפקיד הרקטור באוניברסיטה העברית, מועמדות שהייתה שנויה במחלוקת עקב דעותיו בנושא שינוי האקלים.
אביו, פרופסור גיורא שביב, אימו פרופסור עדנה שביב, שניהם מכהנים בטכניון.
אחיו הם: ד"ר גיא שביב וד"ר אילן שביב.
בתחום האסטרופיזיקה, שביב התפרסם לאחר שהראה שבהירות אדינגטון (ע"ש ארתור אדינגטון) אינו גבול עליון כפי שחשבו.
בכך הסביר שביב כיצד יכול היה הכוכב אטא קארינה להאיר פי כחמישה יותר מאשר גבול אדינגטון, או כיצד נובות יכולות להאיר בעצמה גבוהה כל כך.
שביב התפרסם בעיקר בזכות ההיפותזה שלו בדבר קרניים קוסמיות והתרומה שלהן לשינויי אקלים.
בשנת 2002, העלה שביב את ההשערה כי מעבר דרך החלקים הספירליים של שביל החלב הוא הגורם לתקופות הקרח הגדולות במשך מיליארד השנה האחרונות.
בעבודה מאוחרת יותר בשיתוף עם יאן ויזר הם הציבו רף השפעה מקסימלי נמוך במיוחד לתרומה של פחמן דו-חמצני לשינויי אקלים, זאת על יסוד העובדה ששינויי הטמפרטורה בחצי מיליארד השנים האחרונות הם ללא מתאם עם שינויי כמות הפחמן דו-חמצני, אך הם עם מתאם משמעותי עם שינויי שטף הקרינה הקוסמית.
הסברו המדעי של שביב הוא זה:
קרינה קוסמית, חלקיקים טעונים המתפזרים בתווך הבין-כוכבי ומקורם בסופרנובות, חודרים גם את האטמוספירה של כדור הארץ ולוקחים חלק ביצירת גרעיני התעבות של עננים סביב יונים.
פרסום מאמרו של שביב עם יאן וייזר, גרר טענות-נגד מחוקרים אחרים.
בין השאר, פרסם סטפן רמסטורף, ביחד עם מספר רב של מחברים, מאמר המתנגד לטענות על מעבר בזרועות שביל החלב.
מאמר נוסף כנגד טענות שביב פורסם על ידי רויאר ואחרים.
טענות אלה נענו על ידי שביב ווייזר, ללא תגובות נוספות.
שביב הוא אחד המדענים שרואיינו לסרט "התרמית הגדולה של ההתחממות העולמית" בהפקת ערוץ 4 הבריטי.
בסרט הוא מצוטט כמי שאומר: "לפני מספר שנים גם אני הייתי מאשים את הפחמן הדו-חמצני.
כי בדיוק כמו שאר הציבור אני האמנתי לתקשורת".
כנגד אחת מהשערותיו של שביב, בנוגע לתרומת פעילות השמש להתחממות במאה ה-20, פרסמו מייק לוקווד וקלאוס פרוליך ניתוח שביצעו לגבי רמת קרינת השמש במשך 25 השנים האחרונות.
לטענתם פעילות השמש נמצאת בירידה קבועה מאז 1985 ולעומת זאת הטמפרטורה הגלובלית ממשיכה לעלות.
שביב טוען מצדו כי ניתוחם של לוקווד ופרוליך מוטעה מכמה היבטים.
בעוד שמקסימום הקרינה ב-2001 היה נמוך יותר מזה של 1990, בשנות התשעים עדיין חלה התחממות אולם התחממות זו הפסיקה בערך ב-2002. מכאן שלוקווד ופרוליך לא לקחו בחשבון את קיבול החום של האוקיינוסים.
שביב צפה שעד 2100, הטמפ' תעלה בכמעלה עד מעלה וחצי.
ניר רון (נולד ב-6 במרץ 1964) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
רון נולד בקיבוץ משמר העמק, שם גדל עד שהיה בן 22, החל ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב.
בצבא שירת בצנחנים וסיים את שירותו כמדריך צלפים.
רון למד בניסן נתיב בשנים 1987–1990. בין חבריו לכיתה היו יואב בר-לב, חנוך רעים ומארק איווניר.
ההצגה הראשונה בה שיחק ניר רון בתום לימודי המשחק הייתה "האבן והשושנים", מאת ובבימויו של מיקי גורביץ'.
היא החלה כהצגת בוגרים בסטודיו ניסן נתיב והמשיכה והציגה ב-1990 בתיאטרון הקאמרי ואחר-כך בפסטיבל עכו כהצגה אורחת.
ניר רון גילם את דמותו של המספר, שנהפך בסוף ההצגה למכשף השחור.
ב-1992–1993 שיחק במופע המערכונים "תעלולי רשפון 2", במסגרת הקאמרי.
הוא שיחק בשבע הצגות בקאמרי, חמש מהן בבימויו של מיקי גורביץ' והאחרונה שבהן הייתה "האישה המופלאה שבתוכנו", מאת ובבימויו של חנוך לוין.
ההצגה הייתה קופרודוקציה של הקאמרי ותיאטרון החאן.
בסוף החזרות ניגש אליו ערן בניאל, המנהל האמנותי של החאן דאז והציע לו להצטרף לתיאטרון.
ההצגה הראשונה בה שיחק בחאן הייתה "טוני היפה", מאת ובבימויו של יהושע סובול.
שלושה שחקנים שיחקו את טוני היפה בשלושה גילים שונים: רון שיחק את טוני הצעיר, יהודה אלמגור שיחק את טוני המבוגר, בימי מלחמת העולם השנייה ואבינעם מור חיים שיחק את טוני הזקן, שמתגורר בבית אבות.
הסרט הראשון בו שיחק עם סיום לימודי המשחק שלו הוא יוסל'ה, איך זה קרה?, שיצא לאקרנים בשנת 1989 בבימוי טל רון, ובתסריט של ישראל ויסלר (פוצ'ו) יחד עם נפתלי אלטר.
ב-1996 שיחק בהצגה "אנה גלקתיה" בבימויה של אופירה הניג.
רון גילם את דמותו של פרודו, פגוע קרב, שמציג עצמו לראווה לפרנסתו.
חץ תקוע בראשו ואם הוא נשאל שאלות קשות החץ זז.
תמורת כסף נוסף הוא מוציא את מעיו מגופו ומשיב אותם.
ב-2000 שיחק בסדרת הטלוויזיה "בעקבות הסיפורים הקסומים" ששודרה בערוץ הילדים.
ב-2002 שיחק בהצגה "מילה של אהבה", מאת ובבימויו של מיקי גורביץ'.
הוא גילם את דמותו של המחזאי שמספר שכל מה שעתיד לקרות בהצגה כתוב אצלו בטקסט המחזה וכך אכן קורה, השחקנים על הבמה משחקים לפי הטקסט הכתוב אצלו, בלי יכולת לשנות את הדברים.
החל משנת 2004, מהעונה השלישית מגלם רון את שמעון צמחוני, האויב המושבע של גרי מנדלבאום (יניב פולישוק) עוד מהתיכון, בסדרת הילדים המצליחה "הפיג'מות" בערוץ הילדים למשך 9 עונות.
ב-2005–2006 שיחק ניר רון בהצגה "החיים הם חלום" מאת פדרו קלדרון דה לה ברקה, בבימויו של מיקי גורביץ'.
הוא גילם את דמותו של בזיל מלך פולין, שאשתו מתה במזג אוויר סוער במיוחד בזמן לידת בנם ולפני כן היא ראתה בחלומה את בנה נהפך לאדם מרושע.
בזיל פירש זאת כאות משמיים, כלא את זיגיזמונד בנו (יוסי עיני) במגדל וציווה שכל הרואה אותו יומת.
ב-2009 שיחק רון בהצגת הילדים "הקץ של העץ", קופרודוקציה של החאן והמדיטק, מאת ובבימויו של יענקלה יעקובסון.
הוא זכה על תפקידו בפרס הבמה לילדים ונוער לשחקן המשנה לשנת 2009/8, ביחד עם אודי רוטשילד, מטעם אסיטז' – המרכז הישראלי לתיאטרון ילדים ונוער.
רון גם קיבל ציון לשבח על תפקידו בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
באותה השנה התארח בעונה החמישית של סדרת הנוער "ראש גדול" ששודרה בערוץ הילדים של חברת yes, גילם את כהן.
מאז מאי 2011 רון משחק בהצגת היחיד "הזהו אדם", עיבוד שלו ושל מור פרנק, שגם ביימה, לספרו של פרימו לוי, שמתאר את הישרדותו באושוויץ.
המחזה מתחלק לשלוש מערכות: הראשון, מתרחש מאז שהוא יוצא מביתו ועד ימיו הראשונים במחנה בו הוא נמצא כאחד האסירים ומאבד את זהותו.
השני, ארבעה סיפורים שמתארים את חיי היום-יום של המחנה.
החלק השלישי מתאר את עשרת הימים האחרונים במחנה, כשהגרמנים נוטשים עם כל הבריאים ובמחנה נותרים 700 החולים ופרימו לוי ביניהם.
מאז דצמבר 2011 ניר רון משחק בתפקיד הראשי בהצגה "חוקר פרטי", מאת ובבימויו של מיקי גורביץ'.
הוא מגלם דמותו של חוקר פרטי, אליו מגיעה אישה (עירית פשטן), שמבקשת ממנו שימצא את בעלה (ארז שפריר) שנעדר מביתו מזה חמישה ימים.
מאז, בנם (אריאל וולף), הלך לישון במיטתם ולא קם.
בשנת 2012 שיחק כתפקיד אורח בסדרה קופיקו בתור "פטרו זולה" ( פטרוזיליה), אשר מנהל קירקס עם חיות ומתעלל בהן, ורוצה לתפוס את קופיקו כדי שיופיע אצלו בקירקס .אך כאשר מגיע פטרו לתפוס את קופיקו ,קופיקו ונוגה מכינים לו הפתעה שלא ישכח לעולם.
ב-2014 משחק רון בחאן בהצגה "הצוענים של יפו", מאת נסים אלוני, בבימויו של יוסי פולק, בתפקיד לאון מוזיקנט.
באותה שנה שיחק בסרט "זינוק בעלייה" וגם התארח בסדרת הטלוויזיה "איש חשוב מאוד" ששודרה בHOT בתפקיד במאי פסטיבל.
ניר רון משחק מאז 1991 ועד היום (אוגוסט 2012) בהצגת הילדים "מפתח הלב", אותה כתב וביים אורן נאמן והיא רצה עד כה כ-800 הצגות.
מאז 2005 עורך ניר רון מופע אימפרוביזציה בשם "על הבמה" ביחד עם ערן בן-זאב ויואב בר-לב.
הצגה מחבר במאי תפקיד שנה אי המטמון רוברט לואיס סטיבנסון לקלק, סגנו של רב החובל 1998 פינוקיו פיני עדן (על פי ספרו של קרלו קולודי) דניאלה מיכאלי השועל 1997
הצגה מחזאי במאי שנים מפתח הלב אורן נאמן אורן נאמן 2012-1991
הצגה סוגה תיאטרון שנה על הבמה מופע אימפרוביזציות 2012-2005 מעופפי רשפון 2 מופע מערכונים הקאמרי 1993-1992
הצגה מחזאי במאי שנה האבן והשושנים מיקי גורביץ' מיקי גורביץ' 11 במאי 1990 המוזג אברהם שושנר רוני פינקוביץ' 1990
סרט במאי תפקיד שנהבחורים טוביםארז תדמוררופא עיניים2022זינוק בעלייהאורן שטרןדוקטור כץ2014 ברוריה אברהם קושניר מנהל בית ספר 2008 יוסל'ה, איך זה קרה?
ניר צוק (נולד ב-22 באפריל 1976) הוא שף ישראלי.
הגיש תוכנית בישול בטלוויזיה, כותב טור בענייני אוכל בעיתון "ידיעות אחרונות" (ובאתר ynet) ומחבר ספרי בישול.
צוק גדל בכפר ורבורג ורכש הכשרה מקצועית בסן פרנסיסקו ובצרפת.
מאז שנת 1999 ניהל צוק מתחם של מספר מקומות אוכל בסמטת הזכוכית בעיר העתיקה של יפו.
המתחם כלל בראש ובראשונה את מסעדת השף שלו, קורדליה, ואת המסעדות "Jaffa" (בר), "טרקלין הויסקי קלאב" ו"נועה" (ביסטרו).
בשנת 2014 סגר את "Jaffa" ו"נועה", ובשנת 2016 סגר צוק את מסעדת קורדליה, ואת יתר מסעדותיו ופתח את מסעדת "מאפו" במלון פרימה סיטי בתל אביב.
ב-2008 צוק יצר את התפריט עבור מסעדת "בלק אאוט" ביפו, בה מלצרים עיוורים מגישים את האוכל לסועדים.
בנוסף היה שותף במסעדות: "עולי ציון", שנפתחה בתחילת נובמבר 2011 ביפו, מאפייה ובית הקפה "נפוליאון" ביפו, מסעדת "הגארדן" בדיזנגוף סנטר והמסעדה הערבית "מקלובר".
גם מסעדות אלה נסגרו במהלך השנים, ומאז צוק מבשל ארוחות גורמה לאורחים בביתו.
בשנת 2019 פתח מסעדה בניו יורק בשם "Arba".
באפריל 2023 החל לשמש ייעוץ קולינרי למתחם האירועים באצטדיון סמי עופר
צוק ייצג את הבישול הישראלי במספר אירועים שארגן משרד החוץ, כולל באירוע לציון 40 שנות יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה, בו בישל סעודה עם שף גרמני ובאפריל 2005, כשבישל סעודה לקידום היחסים עם קזחסטן.
בפברואר 2012 צוק יצא מהארון בריאיון לידיעות אחרונות.
צוק מתגורר עם בן זוג ביפו העתיקה.
בשנת 2022 החל תהליך של חזרה בתשובה, בין השאר הפסיק לבשל אוכל לא כשר.
"צוקריה", ערוץ 2 וערוץ החיים הטובים
"החגים על פי צוק", טלעד, ערוץ 2
"אוכל זה כל הסיפור", ערוץ החיים הטובים
"ניר צוק מבשל" (בעריכת אלינוער רבין, 2007), מתכונים מהתוכנית "צוקריה"
"ספר הירקות" (סטימצקי - עם אלינוער רבין) (חממה ספרותית) (2011)
ניר שמיר (נולד ב-1960) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף בשתי אליפויות עולם (ברלין 1978 וגואיאקיל 1982).
שמיר החזיק בשיא הישראלי במשחה ל-100 מטר חופשי כ-12 שנים.
נוסף לכך, היה שחקן הפועל גבעת חיים (זכה ב-8 אליפויות המדינה) ונבחרת ישראל בכדורמים והשתתף באליפות העולם (מדריד 1986).
שמיר נולד בקיבוץ גבעת חיים איחוד והחל ללמוד שחייה בגיל 4. כשעלה לכיתה ג' החל להתאמן בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם בהדרכתו של המאמן גרשון שפע.
בתיכון החל את לימודיו ב"אורט" נתניה וסיים בקליפורניה, שם גר אצל משפחה מאמצת.
בסיום התיכון נשאר שנתיים נוספות בקליפורניה שם שילב לימודי כלכלה באוניברסיטת קליפורניה (UCLA) והתאמן בהדרכתו של רון בלטורה.
בשנת 1980 שב לישראל והתגייס לצה"ל.
באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1976 זכה שמיר ב-6 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-2 ארד.
לפני המכביה נסע שמיר להתאמן בפסדינה, קליפורניה בהדרכתו של רון בלטורה.
בתחרות בינלאומית בשחייה שנערכה בלונדון קבע שמיר במשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 1:59.52 דקות, שיפור לשיא של דן ברנר (2:00.16 דקות) ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-2 דקות.
בתחרות השחייה של המכביה העשירית שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1977 זכה שמיר ב-4 מדליות כסף ואחת ארד.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 54.15 שניות שיפור לשיא שקבע קרמן בשלב המוקדמות (54.36 שניות).
שיא זה החזיק מעמד כשעה לאחר שקרמן החזיר לעצמו את השיא כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי והעמיד אותו על 54.04 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכה שמיר ב-7 מדליות, 6 זהב ו-1 כסף.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1978 זכה שמיר בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 53.71 שניות, שיפור לשיאו של קרמן (54.04 שניות).
מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אבי כרמל, רון קרמן ומייק גרינשפן בתוצאה של 4:05.67 דקות, מאית השנייה בלבד לפני הרביעייה מספרד.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי אותה שנה זכה שמיר במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.63 דקות, אחרי גניאל (1:58.61 דקות), ולפני קרמן (2:01.10 דקות).
הוא היה שותף לנבחרת השליחים הישראלית ביחד עם גניאל, קרמן וזוהר וייס שסיימה במקום ה-13 במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:35.45 דקות ובמקום ה-13 במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 7:55.64 דקות.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1979, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, זכה שמיר במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קרמן, סנונית ווייס בשיא ישראלי חדש של 3:38.68 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה שמיר בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית, זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 53.39 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.19 דקות, אחרי גניאל שקבע שיא ישראלי חדש של 1:54.62 דקות ולפני וייס (1:57.59 דקות).
בשנת 1980 התאמן שמיר באוניברסיטת UCLA בהדרכת רון בלטורה.
אך עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, הוא החמיץ את המשחקים האולימפיים בשנת 1980.
בתחרות שנערכה במישן וייחו, קליפורניה ביוני אותה שנה קבע שמיר במשחה ל-100 מטר חפשי שיא ישראלי חדש של 53.19 שניות.
שבוע לאחר מכן, בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו בתחילת חודש יולי אותה שנה קבע שמיר במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 53.01 שניות.
בתחרויות השחיה של "משחקי הידידות" שערכו האמריקנים בהוואי למדינות שהחרימו את האולימפיאדה, ייצג ניר את ישראל יחד עם אמיר גניאל.
במסגרת התחרות קבע ניר שיא ישראלי ב 50 חתירה, 24.04, שיא שמשום מה לא נרשם בספרי השיאים של מדינת ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 52.69 שניות, לפני אמיר גניאל (54.25 שניות) וזוהר וייס (54.38 שניות), ובכך היה לשחיין הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-53 שניות.
בתחרות הכנה לקראת המשימות הלאומיות לשנת 1981 שנערכה בקיבוץ רמת רחל (בריכה של 25 מטר) בסוף יוני הוכיח שמיר שהוא נמצא בכושר טוב לקראת התחרויות החשובות, כשזכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.2 שניות ובמשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.5 שניות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי אותה שנה סיים שמיר במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן וגניאל בתוצאה של 3:38.67 דקות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.13 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.78 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן זכה שמיר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד.
מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קרמן, גניאל ווייס בשיא ישראלי חדש של 3:32.56 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 52.85 שניות.
מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.23 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יורם כוכבי, ירון אילתי וקרמן בשיא ישראלי חדש של 4:01.55 דקות.
בנוסף, הוא סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר חופשי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה שמיר ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.20 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.07 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בתחילת יולי 1982 לא הצליח שמיר לשפר את שיאיו כששחה 100 מטר חופשי בתוצאה של 53.03 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.85 דקות.
בנוסף, הוא סיים במקום ה-14 והלפני אחרון עם הנבחרת הישראלית במשחה שליחים 4x100 מעורב ביחד עם כוכבי, אילתי וקרמן בתוצאה של 4:01.98 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה שמיר ב-4 מדליות זהב ו-4 שיאים ישראלים.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1983, זכה שמיר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 52.49 שניות.
שיא זה החזיק מעמד 6 שנים עד שנישבר על ידי יואב ברוק ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 3:59.95 דקות, ביחד עם יזהר שנהר, אייל שטיגמן ונדב שנל.
בנוסף, הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.73 דקות, ביחד עם שנהר, וייס וגניאל.
בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 52.80 שניות.
ניר שיתופי-אגודה ארצית שיתופית להתיישבות היא אגודה שיתופית ישראלית.
אגודת "ניר השיתופית לעובדים עבריים" הוקמה כאגודה המרכזת את פעילות המגזר החקלאי השיתופי ואת הקשר שלה עם ההסתדרות.
כיום, עיקר תפקידה הוא באחזקת נכסים המשותפים לתנועה הקיבוצית ולתנועת המושבים.
באגודת ניר שיתופי חברים הקיבוצים והמושבים ובנוסף גם החברות הכלכליות שלהם, כמו ארגוני קניה, אגודות לשיווק ולהספקה חקלאית, אגודות להספקת מים להשקיה ואגודות לביטוח חקלאי.
בשנת 2013 החליף זאב שור את אבנר ברזילי כמנכ"ל האגודה.
תקנות החברה אושרו בישיבת המרכז החקלאי שהתכנסה בטבריה בראשית 1924.
לאגודת ניר שיתופי ניתנו בעבר זכויות מיוחדות בתקנוני הקיבוצים והמושבים החברים בה, כולל הסמכות לפסול כל החלטה של מוסד ממוסדות היישובים והתאגידים החברים בה, שנראתה לה מנוגדת ליסודות הקואופרטיביים.
באופן כללי, האגודה לא ניצלה את סמכותה ושימשה יותר כבורר בסכסוכים בין יישובים שונים או בין חברים ביישובים ליישובים.
לאגודה גם ניתנה זכות להשתתף בגופים המנהלים של הגופים הכלכליים החברים בה, כולל זכות הכרעה.
עקב חוסר הרלוונטיות של ניר שיתופי להתנהלות הקיבוצים והמושבים, שינו רבות מהאגודות הללו את תקנוניהן והוציאו את ניר שיתופי מהתקנון או שהמעיטו ממעמדו בצורה ניכרת.
אגודת ניר שיתופי החזיקה ומחזיקה בבעלותה מניות של חברות כלכליות שונות של המגזר ההתיישבותי, כמו ק.א.ל., שיכון ובינוי (הנשלטת על ידי אריסון השקעות) ובניינים וקרקעות ברחבי ישראל.
ב-1927, על מנת לתת מענה להתיישבות עובדים עירונית פוצל "המרכז לשכונות עובדים" מתוך החברה להתיישבות עובדים והוקמו "מעונות עובדים".
ב-1943 על מנת לתת מענה להתיישבות עובדים במושבות הוקמה על ידי חברת העובדים והמרכז החקלאי חברת "נוה עובד" והטיפול בהתיישבותם של עובדים אלו נלקח מניר.
מטרת האגודה להיות כלי בידי ההסתדרות החקלאית לסיוע ופיקוח על פעילות ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל, לרכז אצל האגודה את החוזים שנחתמו בקשר לחכירת קרקע ובקשר להלוואות שהתקבלו מאת המוסדות הלאומיים למטרות התיישבות ובעיקר להיות מקום שירכז את האשראי ההדדי בין קבוצות ההתיישבות ויישובי העובדים.
מטרות ויעדיםמטרת האגודה להיות כלי בידי ההסתדרות החקלאית לסיוע ופיקוח על פעילות ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל, לרכז אצל האגודה את החוזים שנחתמו בקשר לחכירת קרקע ובקשר להלוואות שהתקבלו מאת המוסדות הלאומיים למטרות התיישבות ובעיקר להיות מקום שירכז את האשראי ההדדי בין קבוצות ההתיישבות ויישובי העובדים.
לשם כך נקבעו בתקנון המטרות הבאות
לאחד על יסודות שתופיים פועלים העסוקים בכל ענפי עבודות האדמה והכשרה חקלאית.
להרים את מצב החקלאות לענפיה ולבסס את המשקים החקלאיים של החברים.
להכניס עובדים חדשים לחקלאות, לסייע להם בחינוכם והשתלמותם במקצוע ולהקים משקים חקלאיים חדשים.
להיטיב את מצבם החומרי והרוחני של החברים על ידי עזרה הדדית.
לשם השגת המטרות האלו יהיה לחברה כוח הפעולה הבא:
לכונן ולבנות כפרים, מושבות, שכונות, חוות וכל שאר צורות של התיישבות חקלאית, לנהלם, לפתחם ולכלכלם.
לקבל ולהוציא לפועל כל מיני עבודות הכשרה, השבחה, מזרע, מטע, עיבוד והנהלת משקים חקלאיים וכל מיני קבלנות אחרת בכל ענפי החקלאות, ההתיישבות והחרושת החקלאית.
לקנות, לקבל בחליפין, במתנה ובעיזבון, לשכור, לחכור ולקבל באריסות ולרכוש באופנים אחרים מממשלות וכל שלטונות אחרים, מאנשים פרטיים ומחברות בישראל ומחוצה לה קרקעות, טובת הנאה בקרקעות או זכויות בהן כל מיני נכסים דניידי ודלא-ניידי לצורכי המשקים, המכונים והמפעלים של החברה.
להקים, לשכור ולרכוש באופנים אחדים ולכלכל בתים למעון, בניני עבודה ומשק, בתי-מלאכה וחרושת ושאר בנינים הנאותים לצורכי החברה ובנינים ציבוריים; לכבוש דרכים, מסילות וכבישים.
לנצל את אוצרות האדמה וזכויות האדמה הקשורות באדמות השייכות לחברה או שיש לחברה עניין בהן, ישרות או עקיפות.
להכשיר ולהשביח אדמה להתיישבות על ידי סיקול, ייבוש וכל טיוב אחד, נטיעה וייעור.
לרכוש ולגדל עדרי בקר וצאן, עופות, דבורים וכל חיות בית, להקים מחלבות, לעסוק בדיג, בציד ובתרבויות ותעשיות המים השונות ולנצל את אוצרות הנהרות, האגמים והימים.
להקים ולפתח טחנות, בתי בד, יקבים וגתות, בתי משרפות, מעבדות לזבלים כימיים, חרושת שימורים של ירקות ופירות, קליעת נצרים, מטווה צמר פשתים, תעשיית סוכר, טבק, צמר-גפן, משי, בשמים וכל מיני מפעלים של תעשייה חקלאית.
לקנות ולרכוש באופנים אחרים מכונות ומכשירים, אמצעי הובלה, חומרים, זבלים, זרעים, תוכניות ותגליות.
להשיג מכל שלטונות שהם רישיונות, יתרונות וזיכיונות.
לסדר ולנהל את ממכר התוצרת של משקי החברה והחברים ומקח צורכיהם; לנהל עסקי ייבוא וייצוא לתועלת החברה.
ליצור קרן להתיישבות חברים, לקבל כספים וכל מיני רכוש בכל דרכי הקניין, להמיר את רכוש הקרן בכסף ולהשקיע כולו או מקצתו במשקים ובמפעלים לטובת החברה, בהתאם להוראות של סעיף 1) 28 של חוק החברות השיתופיות 1920.
לעזור לעובדים ולמתיישבים להשתלם בכל ענפי החקלאות וההתיישבות ובכלל לספק את הצרכים החינוכיים של המתיישבים ושל ילדיהם.
לייסד בנקים אפותיקאיים ומוסדות של אשראי מסוגים שונים; לייסד ולנהל קופות הלוואה וחסכון וכל שאר מיני מוסדות של אשראי; להמציא אשראי ולעזור בהמצאת אשראי לחברים.
ללוות ולהרים כספים ולהבטיח תשלומיהם לפי שתמצא החברה לנכון.
להפיק, עד כמה שחוקי ארץ-ישראל ירשו את זאת, שטרי משכנתא (אובליגציות) מאיזה מין שהוא על רכוש החברה הנוכחי והעתידי.
לקנות, לפדות ולשלם התחייבויות ושטרות כאלה.
למשוך, לקבל, להעביר, למסור לניכיון ולהפיק שטרי-חליפין, שטרי חוב, שטרי משכנתא, תעודות לקבלת סחורות, ערבויות ושאר תעודות מסחריות העוברות מיד ליד.
לעסוק בהבטחה באחריות של החברים ממקרי מוות, אסון, חוסר-עבודה, מחלה וכדומה, להבטיח את הרכוש ואת המשקים של החברה והחברים מנזקים, שרפות וכל מיני הפסד אחר, לסדר חברות אחריות הדדית ולהשתתף בהחזקתן ותמיכתן ולמלא בנידון זה הוראות פקודת החברות משנת 1921 וכל ההוראות שתבואנה במקומה.
למכור, להחליף, למשכן — עד כמה שחוקי הארץ מרשים את זאת — להעביר ולשאת ולתת בכלל בכל הרכוש והזכויות של החברה, בין בארץ ובין בחוץ לארץ.
לסייע בכל האמצעים לעליית אותם האנשים העלולים לקדם את מטרות החברה, או העלולים ליהנות מפעולות החברה, או המסוגלים לעבודה במושבות החברה ובמשקיה.
לייסד חברות-בת בארץ ובחוץ-לארץ לשם הגשמת מטרות החברה ולהעביר כל חלק מנכסי החברה על כל חברת-בת כזאת.
לסייע ליסוד חברות שתופיות ומוסדות כלכליים אחרים ולהשתתף בהם על ידי רכישת מניות או באופן אחר ולתת להם כל תמיכה, עד כמה שמוסדות אלה עלולים להביא תועלת לחברה.
להתאחד את כל חברה אחרת שמטרותיה דומות לאלה של החברה.
לעשות כל עניינים אחדים הגורמים ומכוונים להגשמת המטרות הנזכרות לעיל של החברה.
הרשות לחברה להרחיב את שרותה גם לאנשים שאינם חבריה, לפי התנאים שיקבעו על ידי הוועידה או המועצה של החברה.
הגוף הקובע בניר שיתופי היא האספה הכללית המתכנסת באופן שגרתי אחת לשנה.
הניהול השוטף של האגודה היא בידי מנהלת בת 13 חברים הנבחרים אחת לארבע שנים.
להסתדרות העובדים הייתה נציגות קבועה במוסדות של ניר שיתופי.
מבנה וארגוןהגוף הקובע בניר שיתופי היא האספה הכללית המתכנסת באופן שגרתי אחת לשנה.
סמכות הוועידה, המועצה והמנהלה מתוך התקנון
הוועידה הכללית היא המוסד המוסמך העליון של החברה.
הוועידה הכללית מחליטה על עיקרי השיטה שלפיה נקבעים:
שכר-העבודה היומית והקבלנית לכל הפועלים העסוקים בעבודות החברה.
מחירי היבולים, השכר והתוצרת של משקי החברה והחברים.
הזכות ל"חברת העובדים", במקרה שהיא רואה צורך בכך, להשתתף בקביעת מחירי העבודה והתוצרת במשקים ובעבודות החברה, ואז ההחלטה מתקבלת בישיבה משתזפת של מועצת "חברת-העובדיס" ושל מועצת החברה.
הוועידה בוחרת במועצה וכמנהלה ובוועדות של החברה, היא גם רשאית למסור למועצה לבחור את המנהלה, המוסדות והוועדות, כולם או מקצתם.
המועצה בוחרת גם במוסדות ובוועדות שהיא בעצמה רואה בהם צורך.
המועצה תהיה בת 20-15 חבר, נבחרים בוועידה הכללית.
המועצה תתאסף לא פחות מפעם לארבעה חדשים.
היא תקבל דין וחשבון מהמנהלה ומהוועדות ותיתן הוראות למנהלה בכל העניינים של החברה.
המנהלה תהיה בת 11-5 חברים, מהם אהד ממונה מטעם מנהלת "חברת-העובדים" ויתרם נבחרים בוועידה הכללית מבין חברי המועצה.
הרשות למנהלה לצרף אליה עוד חברים לפי דרישת העבודה והם זקוקים לאשור המועצה.
הרשות למנהלה לתת לבעלי מניות בכורה, לפי חוזים מיוחדים.
הדורשים אשור הוועידה הכללית של החברה, באות-כוח במנהלת החברה ובמועצה ולקבוע את זכויותיה של באות-כוח זו.
המנהלה מנהלת את כל עסקי החברה, חותמת בשמה על חוזים, קובעת את אופן הגשמת העבודות והנהלת העסקים והמפעלים של החברה, ממנה ומפטרת את מנהלי העבודה ושאר פקידי החברה, מנהלת את כל ענייני הכספים של החברה.
הרשות למנהלה ליפות בכתב את אחד מחבריה או מי שאינו מחבריה לחתום בשמה על חוזים, לתבוע ולהיתבע לדין בכל המדרגות ולשאת ולתת בשמה עם כל מיני רשויות ושלטונות.
ייפוי כוח כזה יש לו תוקף רק למשך שנה אחת.
הרשות לקבל עבודה בשם החברה אין לשום חבר או קיבוץ, כי אם למנהלת החברה או לבא-כוחה.
המנהלה יכולה להכיר בכל מיני קיבוצי-פועלים בתור גופים אוטונומיים לקבלת עבודות ומפעלים מהחברה על אחריותם הם.
מנהלת החברה יכולה לעשות חוזים מיוחדים עם משקיה בנוגע לחלוקת הרווח הנקי השנתי שלהם.
יש רשות לחברים העובדים באחד המשקים של חברת "ניר" לערער בכתב על החלטות מנהלת המשק לפני המנהלה של חברת "ניר", מבלי לעכב לרגל הערעור את מלוי ההחלטה, ובתנאי שכתב הערעור יוגש במשך שבועיים מיום שנודעה ההחלטה לחברים.
ההחלטות של מנהלת חברת "ניר" ניתנות לערעור, בשמירת אותם התנאים, לפני המנהלה של "חברת-העובדים", שהיא הפוסק האחרון.
ההנהלה רשאית לקבל החלטות מחייבות לשם התאמה הדדית של פעולת המשקים, הקיבוצים והמפעלים השונים של החברה, לפקח ולהשגיח על הנהלת המשקים, לאשר את תוכניותיהם, לבקר את הגשמתן, לבקר ולבחון את החשבונות ואת מהלך העבודה במשקים, לתת הודאות ולכוון את פעולתם לצורכי כלל החברים וליסודות החברה ומגמתה.
ההנהלה רשאית לנהל משא-ומתן עם חברות ומוסדות ישוביים וכספיים בדבר המצאה לרשותה: קרקע, בנינים, אינוונטר חי ודומם והון חוזר ליישוב חבריה.
ההנהלה רשאית לסדר את הקניה והמכירה וחלופי התוצרת של משקי החברה והחברים, מחלקת את האשראי למשקים, מוסרת חוזים, מאשרת קיבוצים להתיישבות ולעבודה קבלנית, לייעור, למטעים, להכשרה ולחרושת חקלאית, מסדרת את ההבטחה באחריות של החברים ושל ענפי המשק, מסדרת את העזרה ההדדית.
סמכויות ניר על גופים אחרים
לשם מימוש מטרות ניר שיתופי הוקנו לאגודה זכויות מיוחדות בתקנוני הקיבוצים והמושבים החברים בה.
ניר הוקמה על ידי ההסתדרות והמפלגות ששלטו במשק העברי והמושבים אולצו לקבל את ניר כרשות העליונה וכגוף פיקוח וביקורת.
כלל זה בא לידי ביטוי ב"חוקת מושבי העובדים".
ניר שיתופי בחוקת המושביםבפרק ב של חוקת מושבי העובדים - המושב כיחידה קואופרטיבית.
המושב מתאשר כחברה קואופרטיבית - בת לחברת "ניר".
המושב מקבל את משקו (קרקע, אינוונטר, השקעות) מידי "ניר" או באמצעותה וחותם חוזה לפי טופס המצורף לתקנות אלו.
- מושב שלא קיבל את משקו מידי "ניר" - חותם חוזה עם "ניר" על המשק.
הערה: במקרה שהחוזים עם המוסד המיישב יחתמו גם על ידי המתיישב היחיד - הזכות ל"ניר" לחייב את כל מתיישב לחתום אתה על חוזה אינדיבידואלי, נוסף על החוזה עם המושב כולו.
חברת "ניר" הנה באת-כוח המושב כלפי כל המוסדות המיישבים.
המושב מוסר את חלקי משקו לחבריו.
לחבר המקבל את המשק ניתן חופש השימוש במשק, לפי העיקרים והתנאים המוגדרים בתקנות אלה, בתקנות חברת "ניר", בחוזה אתה ובתקנות והחלטות נוספות של המושב.
המשק כולו רשום על-שם המושב.
על חוזה קבלת המשק מהמושב (או מ"ניר") חותמים כל הבוגרים במשפחה.
11. לשם כיסוי כל ההוצאות המשותפות של המושב וכלכלת מוסדותיו ולשם "ניר" ומוסדותיה — מטיל המושב מס פרוגרסיבי על ההכנסה אשר לחבריו.
12. מושב המסדר את משקו לא כדי ניצול כל שטח הקרקע הנמצא לרשותו וסגולותיו, לפי רמת החקלאות האפשרית במקום, — חייב להחזיר את עודף הקרקע ל"ניר", לפי דרישתה.בתוך פרק ג - זיקת החבר למושב.
5. החברים נדרשים לנהל פנקסי-משק לפי טופס הנקבע על ידי "ניר".
6. החבר יכול למכור, להחכיר, למשכן או למסור בצורות אחרות חלק או חלקים ממשקו — רק בהסכמת המושב ו"ניר".בתוך פרק ד - קבלת חברים ויציאתם.
3. קבלת חברים למושב טעונה אשור "ניר".
5. חבר היוצא את המושב בהסכמת המושב ונמצא במשקו עודף ערכים הנוצר בעמלו — חלה על המושב חובת הפיצויים בערך העודף הנזכר-לעיל.
הזכות בידי החבר להביא את תביעותיו מהמושב בפני מוסדות "ניר" המיועדים לכל, שהם הפוסקים בשאלות אלה.
6. חבר שאיננו ממלא את חובותיו למושב הנובעות מן התקנות או מן ההחלטות שנתקבלו באספות הכלליות — רשאי המושב להוציאו רק לפי החלטה ברוב של שלשה רבעים ממספר המצביעים באספה הכללית - ושהם שני שלישים מן הקולות הנמצאים במושב.
הזכות בידי החבר המוצא לערער על הוצאתו בפני "ניר" ולהביא לפניה את תביעותיו.
7. חבר שיצא או הוצא מ"ניר" רשאי להישאר חבר במושב, אם נשאר חבר נלווה ב"ניר" לפי המוגדר בתקנותיה.
8. אדם שאינו חבר לחברת-העובדים אינו יכול למלא תפקיד קבע במושב, אלא אם כן ניתנה לכך הסכמה מיוחדת של "ניר".
הוא הדין בנוגע לדרגת משכורתו.בתוך פרק ו - סדרי ההנהלה במושב.
2. כל החלטות המושב ניתנות לערעור בפני חברת "ניר" במשך שבועיים, מבלי לעכב את מילוין.
5. לחברת "ניר" זכות הוטו בכל מקרה שהיא רואה בהחלטות האספות של המושב ובפעולות מוסדותיו פגיעה בעיקרים היסודיים של המושב.
במקרה של אי-הסכמה — ההכרעה נמסרת למשפט העליון של חברת העובדים או למועצה החקלאית.
בתוך פרק ז - משפט.
כל ניגודים וסכסוכים במושב בין חבר לחבר, או בין חבר למושב, או בין חבר ל"ניר", או בין המושב ל"ניר", הטעונים בירור משפטי — נחתכים רק על ידי משפט החברים בתחומי "חברת-העובדים".בתוך פרק ח - המושב וכלל העובדים.
1. המושב וחבריו משתתפים בכל המפעלים הכלליים של "חברת-העובדים" ו"ניר".
5. המושב אינו משתתף במוסדות משקיים ותרבותיים שמחוץ לחברת-העובדים — אלא בהסכמה מוקדמת של "ניר".בתוך פרק ט - תקנות נוספות ושנויי תקנות.
1. המושב רשאי לחוק לעצמו תקנות נוספות, שאינן עומדות בניגוד לתקנות אלו.
התקנות הנוספות זקוקות לאשור "ניר".
2. שנויים בתקנות הנוספות של המושב מתקבלים על ידי שני שלישים של המושב באשור "ניר".
3. כל שנויים בחוקת המושבים הכללית יכולים להתקבל ברוב של שני שלישים של מועצת "ניר", באשור מועצת "חברת-העובדים".
ועדת ניר, שנבחרה בוועידה החקלאית השלישית של הסתדרות הפועלים החקלאיים הגישה לאישור המועצה החקלאית שהתקיימה בגן שמואל ב 3-5 במרץ 1927 (תרפ"ז), את חוקת משקי העובדים, שכללה את חוקת הקבוצות.
הקבוצה מתאשרת כחברה קואופרטיבית — בת לחברת "ניר".
הקבוצה מקבלת את משקה (קרקע, אינוונטר, השקעות) מידי "ניר" או באמצעותה וחותמת חוזה לפי טופס המצורף לתקנות אלו.
קבוצה שלא קבלה את משקה מידי "ניר" חותמת חוזה מיוחד עם "ניד" על המשק.
הקבוצה אחראית כחטיבה שלמה, וכן אחראי כל פרט שבה, לפני "ניר" על מלוי החוזה.
חברת "ניר" היא באת-כוח הקבוצה כלפי כל המוסדות המיישבים.
הקבוצה יכולה למכור, להחכיר, למשכן או למסור בצורות אחרות חלק או חלקים ממשקה רק בהסכמת "ניר".
קביעת השטחים, הגבולות, הזכויות התלויות בקרקע, השכנות שבין משק של חברת-העובדים למשנהו נתונה להכרעת "ניר".
קבוצה המסדרת את משקה לא כדי ניצול כל השטח הקרקעי הנמצא לרשותה וסגולותיו, לפי רמת החקלאות האפשרית במקום, — חייבת להחזיר את עודף הקרקע ל"ניר" לפי דרישתה.
בשאלת הירושה מתנהגת הקבוצה בהתאם לחוקים ולתקנות, אשר יונהגו על ידי חברת-העובדים.
כל משק קבוצתי נמצא ביחסים בלתי-אמצעים עם מנהלת "ניר" ועם שאר מוסדות חברת-העובדים.
מוסדות הקבוצה נכנסים לפי סוגיהם לרשת המוסדות של חברת-העובדים ומתנהלים על פי חוקתם הכללית.
אין הקבוצה יכולה לנהל משא-ומתן עם מוסדות יישובים וכספיים שלא בהסכמת "ניר".
במקרה שבמשק הקבוצה נעשית עבודה על ידי אחד ממוסדות הברת-העובדים, — זכות הקדימה לקבוצה בקבלת העבודה, הן מקצתה והן בשלמותה, כפי יכולתה.
"ניר" מבקרת ומאשרת את תוכניות המשק בהיקפו ולענפיו, בהתאמה ליסודותיה ולמגמתה, ומאשרת את מאזנה השנתי.
לה זכות הביקורת על הרכוש, על החשבונות ועל מהלך העבודה.
הקבוצה נדרשת לנהל פנקסי-משק לפי הטופס הנקבע על ידי "ניר".
הקבוצה חייבת להגיש ל"ניר" דו"ח שנתי על המצב המשקי, הכספי והחברותי ולהמציא לה מפעם לפעם, לפי דרישתה, ידיעות על מצב העניינים.
הזכות ל"ניר", כשהיא רואה צורך בכך, להשתתף בקביעת דרגת המחיה (מכסימום ומינימום), מחירי היבול והתוצרת, חלוקת הדוחים והערכת הנכסים במשק הקבוצה.
הזכות לקבוצה להתאחד עם קבוצות אחרות, הן למטרות מיוחדות, הן לקיבוץ ארצי והן להתמזגות משקית שלמה — בהסכמת "ניר".
החלטה על-דבר התאחדות עם קבוצות אחרות או עם קיבוץ ארצי דורשת רוב של 1 מחברי הקבוצה.
החלטה על-דבר יציאה מהתאחדות כזאת או מקיבוץ ארצי — דורשת רוב פשוט.סדרי ההנהלה בקבוצה
המוסד העליון בקבוצה היא האספה הכללית.
מועדי האספות הכלליות, קביעת האורגנים המנהלים, סמכותם ואופני מינויים, וכמו כן דרכי הערעור על החלטות מוסדות ההנהלה והאספות הכלליות — נקבעים בתקנות הנוספות של כל קבוצה.
כל החלטות הקבוצה ניתנות לערעור בפני "ניר" במשך שבועיים, מבלי לעכב את מלוויין.
החלטות רגילות באספה כללית מתקבלות ברוב דעות פשוט ומחייבות את כל חברי הקבוצה, בין שהשתתפו ובין שלא השתתפו בהצבעה.
הקבוצה רשאית לקבוע בתקנותיה הנוספות עניינים מסוימים בתור יסודיים, שבהם מתקבלות החלטות ברוב יותר גדול (כגון שני-שלישים או שלשה-רבעים) ובאופני הצבעה מיוחדים (כגון שתי הצבעות עם רווח מסוים ביניהן, וכדומה).
ל"ניר" זכות הוטו בכל מקדה שהיא רואה בהחלטות הקבוצה ובפעולות מוסדותיה פגיעה בעיקרים היסודיים של הקבוצה וחברת-העובדים.
הנהלת הקבוצה מוציאה לפועל את כל ההחלטות וההוראות של האספה הכללית, היא באת-כוחה של הקבוצה כלפי חוץ וכלפי פנים והיא חותמת חוזים בשם הקבוצה.
משקי "הקיבוץ הדתי – איגוד הקבוצות של הפועל המזרחי, אגודה שיתופית מרכזית", לא היו חברים בניר שיתופי, אלא נהנו משרותיו תמורת תשלום סכומים שונים לניר שיתופי.
בתמורה לסכומים ששילמו קיבלו משקי הפועל המזרחי זכות הצבעה במחלקה להתיישבות ובוועדותיה.
הסכם בין הקיבוץ הדתי לבין המחלקה להתיישבותהסכם נחתם ביום 8 באוקטובר 1953 בין המחלקה להתיישבות של הסתדרות הפועלים החקלאיים לבין המרכז החקלאי של הפועל המזרחי.
הסכם זה יהיה זמני ותוקפו עד להחלטת אחד הצדדים לשנותו.
בתקופת ההסכם הזה ישלח המרכז החקלאי של הפועל המזרחי שלשה נציגים למחלקה להתיישבות; לשניים מהם תינתן זכות הצבעה, ולאחד – זכות דעה מייעצת.
שני הנציגים הנזכרים-לעיל יעבדו בפועל במחלקה להתיישבות באופן חלקי שלושה ימים בשבוע כל אחד – בתפקידים שיימסרו לידיהם תוך הסכם, וישתתפו בוועדות ובנציגויות פנים וחוץ.
בתקופת ההסכם ישלמו משקי הפועל המזרחי ל"ניר" השיתופי את התשלומים השנתיים המוטלים על כל היישובים המסונפים להסתדרות החקלאית ולפי המפתח שנקבע על ידה .
הסכומים שישולמו על ידי משקי הפועל המזרחי, כנזכר-לעיל – ירשמו בניר השיתופי בחשבון מיוחד.
אם ההסכם יבוטל, יהיה הפועל המזרחי רשאי לקבל את הסכומים ששולמו על ידי משקיו, בניכוי החובות של אותה השעה ואחוז מסוים שיקבע עבור שירותי "ניר" השיתופי.
בתקופת ההסכם ישתתף המרכז החקלאי של הפועל המזרחי בתקציב של המחלקה להתיישבות בסכום חודשי כולל – לפי בסיס שיוסכם עליו.
בתקופת ההסכם יהיו יישובי הפועל המזרחי בעלי זכויות וחובות שווים בכל הנוגע לטיפולה של ההסתדרות החקלאית.
הסכם זה אינו פוגע בחלקו של הפועל המזרחי בעליות חדשות, שנקבע על ידי הנהלת הסוכנות היהודית.
ניר שוחֵט נולד בשנת 1928 בעיר עמארה, במחוז מיסאן שבדרום עיראק.
הוא נכדו של הפייטן עזרא אברהם שוחט שחי בעיר בצרה ועבר לעמארה בשנת 1906, שם שימש רב עד לשנת 1940.
בשנת 1942, בהיותו בן 14, פרסם את ביכורי יצירותיו בשבועון הספרותי הקהירי "ألثقافة" ("א-תַ'קַאפַה"), והמשיך לפרסם בביטאונים "אל-ג'יל" (الجيل ) ו"אל-מיזאן" (الميزان).
היה פעיל המחתרת הציונית עד לעלייתו לישראל בשנת 1951, אז החל את לימודיו בספרות ובמקרא באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית.
הוא לימד לשון במספר בתי ספר תיכוניים בתל אביב.
שוחט טיפח כתיבה ספרותית שמטרתה העשרת הספרות התקנית בעושר תוכני וסגנוני.
כחוקר הוא התגלה בספרו ההיסטורי "סיפורה של גולה - פרקים בתולדות יהדות בבל לדורותיה".
ספר זה תורגם לאנגלית, ובנוסחו העברי נקבע כספר לימוד בישיבה יוניברסיטי אשר בניו יורק.
כמתרגם עסק בתרגום יצירות מערבית לעברית ובעריכת כתבי עת.
הוא תרגם לערבית את ספרו של אבא קובנר "מגילות האש", המופיע בבית התפוצות ליד עמוד היזכור.
בשנת 1968 ערך את מבחר סיפורי עגנון ותרגמם מעברית לערבית, ובשנת 1969 ערך את האנתולוגיה "הבאר הקסומה".
בתחום הלשון פרסם את הספרים: "ניב שפתיים" ו"אורחות לשון".
בספרו "ניב שפתיים", העוסק בניבים ומטבעות לשון, הדגיש את האבחנה בין ניב לפתגם ובין ביטוי לאמרת כנף.
בספר זה הגדיר בדייקנות כי הניב במשמעות מוצא פה הוא שבר פתגם, אשר משמעותו הלשונית מצומצמת ואינו אלא צירוף מילים, כמו למשל: עץ החיים, נר לרגליי ורחיים בצווארו.
לעומתו, הפתגם הוא ביטוי מצוחצח ומחכים, בעל תוכן, תוצר של מחשבה והיגיון ומעלתו גבוהה יותר משל הניב.
ספרו "אורחות לשון" הוא מדריך לתיקוני לשון בהוצאת "אוצר המורה" של הסתדרות המורים, אשר ליווה את מורי ישראל בהוראת השפה התקנית והנחלתה.
בספר זה מתפלפל שוחט במכמני השפה העברית.
הלשון, לפי שוחט, היא תוצר חי של דורות ויש בה קודים רוחניים המשפיעים על המחשבה לאורך הדורות ולעיתים הצירופים מאירים את תכנים.
הלקסיקון של ניר אינו ספר לימוד דקדוק, אף שהוא מכיל יסודות מובנים דקדוקיים.
שוחט בוחר לעסוק בתיקון שיבושי לשון בחיוך ובהנאה וטוען כי כללי הלשון ניתנים ללימוד, הפנמה והפעלה נכונה.
בספרו "בכל אופן", משנת 1988, מציג שוחט מיניאטורות ספרותיות ומכתמים (אפיגרמות) לשוניים בתרבויות שונות ומציג בפני הקורא אנקדוטות, משלים, דיאלוגים, מונולוגים, קטעי הגות, אפיגרמים ושירים בפרוזה.
שוחט תרם להמשך הקשר בין אוכלוסיית דוברי הערבית בארץ לבין אוכלוסיית הארצות השכנות.
הוא השתתף בעריכת ביטאונים כמו "לִקַאא" (لقاء), שהחל להופיע החל משנת 1961, ותרגם מערבית לעברית ולהפך.
הוא פרסם מאות מאמרים בעיתונות הכתובה הכוללים דברי הגות, ענייני לשון, ביקורת ושיחות.
בספרו "בין אור לחושך" הביע שוחט ביקורת חברתית על בגידת התושבים הוותיקים הישראלים בעולים החדשים מארצות המזרח.
שם הספר לקוח מתוך תפילת ההבדלה: "המבדיל בין אור לחושך ובין קודש לחול ובין ישראל לעמים".
בספר מתאר שוחט את חייהם החשוכים של תושבי המעברה שעלו ממדינות המזרח לעומת חיי האור והשפע של הישראלים הוותיקים שבחרו, לדעתו, להבדיל עצמם מן העולים החדשים, כמו ההבדלה בין ישראל לשאר העמים.
שוחט השתתף בתוכניות שידור בערבית ובעברית כמו "רגע של עברית".
הוא היה בין עורכי הביטאון "נהרדעא", חבר הנהלת אח"י וחבר בוועד יוצאי העיר עמארה.
בשנת 1980 זכה בפרס השלום על שם מוריס ופיי קרפף בלוס אנג'לס על תרומתו לשלום ואחוות עמים ובפרס שר החינוך לסופרים כותבי ערבית.
בשנת 1990 הוכרז כחתן הלשון העברית למחוז תל אביב של הסתדרות המורים לשנת הלשון העברית, שנת תש"ן.
בשנת 2010 נערך ערב הצדעה ליצירתו ולפועלו למען הלשון העברית במרכז מורשת יהודי בבל.
"יציאת עיראק", תרגום מערבית (1977)
"מגילת האש", תרגום ספרו של אבא קובנר לערבית, בית התפוצות (1978)
"סיפורה של גולה - פרקים בתולדות יהדות בבל לדורותיה", היסטוריה (1981)
"בכל אופן", מיניאטורות ספרותיות, הגות וסימבוליקה, שירה בפרוזה, דינים ודיונים (1988)
"נירו לכם ניר", אמרות בכנפי מילים (1988)
"אורחות לשון", מדריך לתיקוני לשון ולשיפור הסגנון (1990), אוצר המורה
"מנצחי החיים", מסע ספרותי במרחבי הגיל השלישי (1995)
מחמוד עבאסי, "באשמֹרת אחרונה: שנים עשר ספורים ועוד אחד"; תרגמו מערבית: זכאי אהרן, חנה עמית-כוכבי, ניר שוחט, סמדר פרי, נירה משה ויאיר צורן, תל חי: מכללת תל-חי, תשל"ח 1978.
ניר שביט (נולד ב-18 באוקטובר 1959) הוא מתמטיקאי ומדען מחשב ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב, זוכה פרס גדל לשנת 2004.
ניר שביט קיבל תואר ראשון (1984) ושני (1986) במדעי המחשב מהטכניון ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1990 בהנחיית דני דולב.
שימש מרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וחוקר במעבדות סאן.
בשנת 1992 החל ללמד בחוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2004 זכה בפרס גדל על עבודתו בנושא אפליקציות בטופולוגיה של חישוב מבוזר.
בשנת 2012 זכה בפרס דייקסטרה.
בשנת 2013 נבחר לעמית ACM.
שביט נשוי לשפי גולדווסר, פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ופרופסור למתמטיקה במכון ויצמן למדע.
ניר עישר (נולד ב-1952) הוא רופא ישראלי ומטפל בשיטת טיפול התנהגותי קוגניטיבי, ממייסדי מכון פסגות ומנהל רפואי בו.
עישר הוא מנהל הפיתוח ויוזם "היום הבינלאומי לבדיקת דיכאון וחרדה בישראל", יום הסברה שנערך בארץ מאז שנת 1994, מדי שנה, כחלק מאירועי "National Depression Screening Day" העולמיים.
נולד בעיר סיגט בצפון רומניה, ועלה לישראל ב-1961. שנה לאחר שסיים את השירות הצבאי נסע לעיר פאביה בצפון איטליה, שם למד וסיים לימודי רפואה, ושב לישראל ב-1982. בשנים 1990-1992 למד טיפול התנהגותי קוגניטיבי (CBT) במסגרת לימודי תעודה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן המשיך להתמקצע בתחום.
כמו כן, היה מתמחה מספר שנים בפסיכיאטריה בבית החולים אברבנאל, אך לא סיים את ההתמחות.
ב-1989 פיתח את "שיטת האנתרופותרפיה", שנועדה לספק מכלול טיפולי נרחב במצבים פסיכיאטרים חריפים, בעיקר במסגרת טיפולי בית.
העבודה המדעית הוצגה במסגרת כנס בינלאומי בנושא סכיזופרניה אשר נערך בסטוקהולם ב-1992.
מ-1993 מרצה עישר במגוון מסגרות אקדמיות וטיפוליות המיועדות לאנשי מקצוע בתחום הפסיכותרפיה ההתנהגותית-קוגניטיבית.
בין היתר, בין השנים 2001-2003 שימש כמרצה ויועץ מקצועי בשלוחת תל אביב לטיפול קוגניטיבי-התנהגותי מטעם מכון מגיד מיסודה של האוניברסיטה העברית.
בין השנים 2004-2009 היה שותף בצוות ההוראה ומרצה בתוכנית ללימודי מוסמך בפסיכותרפיה התנהגותית קוגניטיבית של שלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
עישר וצוותו פיתחו מערכי הדרכה והעבירו סדנאות לשיפור ההתמודדות של כוחות ההצלה של שירותי הביטחון בישראל, עם מצבי חירום שונים.
כמו כן, בתפקידו כקצין התנהגות אוכלוסין בצה"ל, העביר הדרכות במרכז המידע הטלפוני של פיקוד העורף לנותני השירות בשעת חירום, בהן, מתוארות דרכים להתמודדות עם כעס ומצוקה של המטלפנים, ופיתוח שיטות מענה יעילות על בסיס הגישה ההתנהגותית קוגניטיבית.
בשנים 2002-2006 פיתח עם צוותו סדנה למניעת טראומה (PTV – Pre-Traumatic Vaccination) באמצעות הכנה מנטלית; הסדנה הוכחה כיעילה במניעת תסמיני דיסוציאציה, במסגרת מחקרים מדעיים שבוצעו בנושא.
המחקרים הוצגו בכנסים בינלאומיים בשיקגו וקרואטיה ופורסמו בכתבי עת מקצועיים מובילים.
להפחיד את הפחד, (עם עפרה מירון-ליכטר), הוצאת מכון פסגות (2012)
בוחרים להצליח בבחינות, הוצאת מכון פסגות (1995)
דיכאון – בעיה עם פתרון, הוצאת מכון פסגות (1995)
אהרון בק וגרי אמרי, הפרעות חרדה ובעת: התאוריה והטיפול ההכרני - עריכה מדעית, הוצאת מכון פסגות (2009).
ברנס, בוחרים להרגיש טוב – עריכה מדעית, הוצאת מכון פסגות (2001).
ניר צדקיהו (נולד ב-5 בנובמבר 1967) הוא מתופף ישראלי.
צדקיהו נולד וגדל בראשון לציון.
אחיו הוא מתופף להקות התעויוט ובלאקפילד, תומר צדקיהו.
שם הבמה של צדקיהו הוא ניר זי.
החל לנגן בתופים בגיל 12, אצל המורים שאול שובל ודייוויד ריץ'.
במשך השנים, עבד צדקיהו עם מיטב האמנים בישראל, בין השאר: ריקי גל, יהודה פוליקר, החברים של נטאשה ורבים אחרים.
בשנת 1993 עזב את ישראל לארצות הברית, ניגן בשמונה מהשירים באלבום של להקת ג'נסיס, Calling All Stations, והשתתף בסיבוב ההופעות של הלהקה לאחר עזיבתו של פיל קולינס.
ב-2001 ניגן באלבומו של ג'ון מאייר, Room for Squares.
צדקיהו ניגן באלבומים נוספים של אמנים מחו"ל, בהם ג'ייסון מראז, ג'וס סטון וכריס קורנל.
צדקיהו הוא המתופף הישראלי הראשון אשר חתם על הסכם ייצוג עם חברת Sonor הגרמנית, אותה הוא מייצג עד היום.
הוא שותף לפיתוח תוכנת התופים Superior Drummer.
צדקיהו מתגורר עם משפחתו בנאשוויל שבארצות הברית.
ניר צוק (נולד ב-1971 ברחובות) הוא יזם ישראלי בתחום אבטחת המידע, ממקימי חברת "OneSecure" (שנרכשה על ידי חברת נטסקרין ואחר כך על ידי ג'וניפר נטוורקס) ופאלו אלטו נטוורקס, אשר הוא משמש כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO) שלה, המפתחת מוצרי חומת אש.
צוק הוא אחד מעשירי ישראל, עם הון עצמי של כ-1.7 מיליארד דולר.
הוא משקיע בחברות הייטק, ביניהן Wiz ו-FINQ.
אימו היא דור שביעי בארץ ממשפחת גרף מירושלים ואביו עלה מפולין.
לאחר שאביו התקבל לעבודה בחברת אל-אופ עברו לרחובות.
צוק החל לעבוד בנערותו ברשת באג ברחובות, אשר בזמנו עסקה בספרות מקצועית למחשבים ותוכנות והחל ללמוד כאוטודידקט תכנות דרך הספרים אותם מכר בחנות.
צוק למד בתיכון אורט רחובות במגמת חשמל ואלקטרוניקה.
במהלך לימודיו בתיכון פיתח תוכנה לניהול משרדים ומכר אותה למשרדי עורכי דין.
בשירותו הצבאי שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין כראש מדור פיתוח תוכנה.
בזמן שירותו הצבאי למד תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
מיד לאחר שחרורו מצה"ל ב-1994 הצטרף לחברת צ'ק פוינט בעקבות היכרות עם שניים ממייסדיה, גיל שויד ושלמה קרמר, איתם שירת ביחידה 8200. צוק היה מנהל הפיתוח של מוצר ה-Firewall הראשון בצ'ק פוינט, ובנוסף ניהל את פיתוח מוצר ה-IPS הראשון.
ב-1997 נשלח צוק לארצות הברית כמהנדס ראשי של החברה, להקים מרכז פיתוח נוסף.
בין צוק לגיל שויד התגלעו חילוקי דעות על פיתוחים טכנולוגיים וב-1999 עזב צוק את צ'ק פוינט ונשאר בארצות הברית.
ב-2000 הקים את חברת OneSecure שב-2002 נמכרה לחברת נטסקרין תמורת 45 מיליון דולר במניות.
צוק עבר לעבוד בנטסקרין כסמנכ"ל טכנולוגיות, וב-2004 מונה לסמנכ"ל אבטחת המידע בענקית ציוד התקשורת ג'וניפר נטוורקס , שרכשה את נטסקרין תמורת 4 מיליארד דולר במניות.
בשנת 2005, הקים את חברת פאלו אלטו נטוורקס והצהיר כי הציב לעצמו מטרה להקים חברה מתחרה אשר תעקוף במוצריה את צ'ק פוינט.
כשנשאל מדוע בחר להקים את פאלו אלטו נטוורקס, השיב צוק כי מטרתו היא לפתור את בעיית אבטחת הרשת העומדת בפני חברות גדולות כיום: חוסר היכולת לאפשר לעובדים להשתמש באפליקציות מודרניות, אשר מחייבת פיתוח Firewall אשר מסוגל לזהות ולספק בקרה מעמיקה על תעבורת האפליקציות השונות.
החברה הונפקה ב-20 ביולי 2012 בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
היריבות העסקית של פאלו אלטו נטוורקס עם חברת צ'ק פוינט זכתה לכיסוי תקשורתי ניכר, אשר אחד הבולטים בהם היה שלט חוצות ענק שהונח בשנת 2013 מול משרדי צ'ק פוינט בנתיבי איילון אשר נשא את הכתובת "זה עתה עברתם את צ'ק פוינט.
ביוני 2018 החליף אותו ניקש ארורה בתפקיד מנכ"ל ויו"ר פאלו אלטו נטוורקס, וצוק המשיך לכהן כדירקטור וכמנהל טכנולוגיות ראשי בחברה.
בשנת 2019 רכשה החברה שתי חברות בת בסכום של חצי מיליארד דולר.
ב-2025 רכשה את חברת סייברארק ב-25 מיליארד דולר.
באוגוסט 2025 הודיע צוק על פרישתו מפאלו אלטו נטוורקס.
בדצמבר 2022 קיבל צוק אישור הפעלה מבנק ישראל להקמת בנק אש ישראל, בנק אינטרנטי חדש.
בשנים 2023-2024 מימן את מיזם המדיה 'רלוונט' שהתיימר לשנות את עולם התקשורת אך נסגר לאחר זמן לא רב עקב הפסדים כבדים.
ב-20 במרץ 2023 הוקמה חברת התעופה אייר חיפה על ידי צוק ומספר שותפים נוספים.
אייר חיפה הפכה לחברת התעופה הרביעית בישראל, אחרי אל על, ישראייר וארקיע, לאחר כשלושה עשורים בהם לא נפתחה בישראל חברת תעופה חדשה (מאז 1989).
היא קיבלה מרשות התעופה האזרחית את רישיון ההפעלה והחלה לטוס ליעדים באגן הים התיכון הקרוב ולאילת.
ניר צוק נשוי להדס ואב לחמישה.
ב-2020 שב להתגורר בישראל, בשכונת צהלה שבצפון תל אביב.
ניר שניוק (נולד בשנת 1976), הוא ספורטאי ישראלי בעבר, המתחרה בסקי מים בכבלים.
הוא אלוף העולם (1998), אלוף אירופה (2000) בסלאלום ובעבר אימן את נבחרת ישראל בסקי מים בכבלים.
שניוק התאמן בפארק מנחם בגין בסקי מים בכבלים.
באליפות העולם שנערכה בסנקט ליאון-רוט גרמניה בשנת 1998 זכה שניוק במדליית זהב בסקי מים בכבלים בסלאלום.
באליפות אירופה שנערכה בשנת 2000 זכה שניוק במדליית זהב בסקי מים בכבלים בסלאלום.
לאחר האליפות פרש שניוק מספורט תחרותי ובשנת 2002 התחיל לאמן את נבחרת ישראל בסקי מים בכבלים.
אחיו הצעיר, אור, אף הוא אלוף עולם בסקי מים (2010).
ניר רצ'קובסקי (נולד ב-29 באפריל 1973) הוא מתרגם וסופר ישראלי.
לאחר שסיים את לימודיו לתואר שני בביולוגיה החליט לנסוע לפריז, בה גר מספר שנים ובה גם הכיר את אשתו.
לאחר שובו ארצה החל לתרגם ספרים מצרפתית (וגם מעט מאנגלית), ופריצתו לתודעת הקוראים הייתה בזכות תרגומו לספר "סוויטה צרפתית" מאת הסופרת הצרפתייה-יהודייה אירן נמירובסקי משנת 2006 ותרגומו ל"נוטות החסד" מאת ג'ונתן ליטל משנת 2008.
בשנת 2013 התפרסם רומן ביכורים פרי עטו, "בת, אהובה", בהוצאת ידיעות ספרים, העוסק ביחסים שבין האצילה הצרפתייה בת המאה ה-17 מאדאם דה סבינייה לבין בתה.
בשנת 2015 זכה בתואר אביר במסדר האקדמי מטעם ממשלת צרפת.
רצ'קובסקי נשוי ואב לשלושה, ומתגורר עם משפחתו בתל אביב.
"סוויטה צרפתית", אירן נמירובסקי, הוצאת כתר, 2006
"נוטות החסד", ג'ונתן ליטל, כנרת זמורה ביתן, 2008
"מיקרומגס: סיפור פילוסופי ועוד שני סיפורים", וולטר, נהר ספרים, 2009
"חרדתו של המלך סלומון", אמיל אז'אר, ידיעות ספרים, 2010
מוות מאושר, אלבר קאמי, ספרית פועלים, 2019
"זיכרונותיה של נערה מחונכת", סימון דה-בובואר, כתר, 2011