tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו קודמו גם הוא צולם בסמטאות של יפו.
בשנת 2019 לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הוציאו ססובר ודואניאס שיר סאטירי בשם "המדינה בוחרת ולכ" הכולל מוטיבים מתוך השיר המקורי.
שיר לבו (נולדה ב-25 ביוני 1988) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעמדת הבלמית בליגת המכללות בארצות הברית, בליגת העל ובנבחרת ישראל.
לבו נולדה בתמרת, הבת הקטנה במשפחה לאחר ארבעה אחים.
מגיל צעיר עסקה בספורט והצטרפה לראשונה לקבוצת טבעון בשנת 2003 ובה גם שיחקה בשתי העונות הבאות במסגרת ליגת הנשים.
בסוף 2006 התגייסה על תקן ספורטאית מצטיינת, ושירתה כפקידה בשלישות פיקוד העורף.
במהלך שירותה הצבאי הצטרפה למכבי חולון והייתה חלק מההרכב הפותח של הקבוצה, וחלק משמעותי בתוארי הקבוצה.
עם המועדון זכתה בשלושה דאבלים רצופים ועוד גביע בעונת 2009/2010.
לאחר שירותה הצבאי, עברה לבו לארצות הברית לשחק בליגת המכללות.
במהלך שנים אלו במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College) בלטה לבו ביכולותיה המנהיגותיות ומתן הביטחון לשחקניות בקבוצה, ועל כן מונתה לקפטנית בשתי העונות האחרונות שלה בקולג'.
בשנת 2010 נכללה בנבחרת השחקניות הראשונה של המחוז TranSouth all-conference first team, ונבחרה לשחקנית ההגנה המצטיינת של השבוע (TSAC scholar athlete).
בשנת 2011 נבחרה לבלמית המצטיינת של הקבוצה, לאחר שהובילה את הגנת הקבוצה ל-7 שערי חובה בלבד לאורך העונה כולה.
בשנת 2012 הבקיעה את שערה הראשון בקבוצה במשחק גמר המחוז, ונבחרה שוב לשחקנית ההגנה המצטיינת של השבוע (TSAC scholar athlete).
לאחר סיום לימודיה במכללה, נשארה לבו בארצות הברית ושימשה כעוזרת מאמן בקבוצת כדורגל הנשים של קולג' קומברלנד יוניברסיטי.
חזרה לארץ והמשך הקריירה בליגת העל
לאחר שובה לארץ, חזרה לבו למועדון מכבי חולון לעונת 2014/2015.
את עונת 2015/2016, עונת הפרישה שלה, עשתה במועדון מ.ס קריית גת, והיוותה בורג משמעותי בזכיית הקבוצה לראשונה בגביע המדינה.
לבו שיחקה 7 משחקים בנבחרת הנערות עד גיל 19 החל מ-2005. את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת ערכה ב-2007 במשחק מול נבחרת אוסטריה.
לבו רשמה בשורות הנבחרת 7 הופעות כאשר הופעתה האחרונה הייתה ב-2016 מול נבחרת אסטוניה.
לבו התחתנה עם חנוך שחף בשנת 2016 ונולדו להם שני ילדים, אביתר ואדר.
היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה, וכיום עובדת כמאמנת מנטלית.
היא עבדה בין יתר עם קבוצת כדורסל הנשים של מכבי חיפה ועם מחלקת הנוער של מכבי חיפה.
כמו כן, היא מאמנת אישית לספורטאיות וספורטאית במגוון ענפי ספורט.
בנוסף, לבו עובדת עם נוער בסיכון כרכזת דירות.
לבו היא אחותו הקטנה של השחקן לירון לבו.
שיר השנה הוא פסטיבל טלוויזיוני סובייטי ורוסי של שירים.
שיר השנה נערך לראשונה בשנת 1971, והוא הפך לאירוע מרכזי של השנה עבור זמרים ולהקות סובייטיות.
לפי מסורת הפסטיבל מוקלט באופן מסורתי בדצמבר ומשודר בטלוויזיה בתחילת ינואר, כחלק מחגיגות השנה החדשה.
במהלך השנה, בכל חודש בפסטיבל, נערכו "מוקדמות שיר השנה" (בין 4 ל-22 בשנים שונות, האחרונה בקיץ 2005).
כל המשתתפים שהגיעו לגמר נחשבים ל"זוכים" (עד 1991 - חתני פרס), תעודות פסטיבל מוענקות לכותבי שירים.
במשך 46 הפסטיבלים, שני משתתפים עלו לגמר הכי הרבה פעמים (שיא 43 פעמים): 92 בוצעו על ידי סופיה רוטרו ו-73 שירים על ידי לב לשצ'נקו.
יוסיף קובזון (השתתף ב-39 גמרים), ולרי לאונטייב (34 גמרים), ולנטינה טולקונובה, לאימה ואיקולה, איגור ניקולייב, פיליפ קירקורוב, אירינה אלגרובה (25 גמרים כל אחד), אדיתה פייכה (22 גמרים), אלה פוגצ'ובה (21 גמרים) ואחרים.
מאז 2021, הפסטיבל מתקיים במגה-ספורט ארנה.
שיר זוארץ (נולדה ב-23 במאי 2000) היא זמרת-יוצרת ושחקנית ישראלית.
זוארץ נולדה בפתח תקווה, לה אחות-תאומה ושני אחים צעירים.
אביה הוא איש העסקים ויו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל, משה "שינו" זוארץ.
בשנת 2017 הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "סתם ככה".
באותה שנה הוציאה את השיר "רק שנינו".
בשנת 2019 יצא השיר "לנשום" שכתבה והלחינה לצד תמיר חיטמן.
בשנת 2020 הוציאה את השיר "כמה שאוהב".
כן, שיחקה בעונה השלישית והאחרונה של סדרת הנוער "התחנה" בערוץ KIDZ בתפקיד אלה, אחותו החורגת של נימי.
באותה שנה החלה לשחק גם בסדרת הנוער "זיגי" בערוץ TeenNick בתפקיד תמוז ושרה בו את שיר הנושא "או ש" ביחד עם שירה לוי.
בנוסף, השתתפה לראשונה במופע "הפסטיגל" באותו התפקיד לצד חבריה לסדרה עומר חזן, שירה לוי, קווין רובין, אמיתי הרמן ואנה זק.
בשנת 2023 הוציאה את השיר "בלי נדר" כקליפ וסינגל.
השיר נכתב יחד עם גיא דאן, אביב פרץ ודרור מזרחי.
באותה שנה הובילה בשיתוף פעולה עם אביב גפן את הקליפ לשיר "מקיאה את היופי" שעוסק בהפרעות אכילה.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר הוציאה בנובמבר של אותה שנה את השיר "אני פה לבד" לזכרם של מאיה ביטון ואלירן מזרחי שנרצחו בטבח הפסטיבל נובה.
ב-3 ביוני 2024 הוציאה לאור את הסינגל "הנסיך שלי" שהגיע למקום ה-19 במצעד העברי השבועי של מדיה פורסט.
וכיכב במשך מספר חודשים בטיקטוק
ב-12 בספטמבר הוציאה לאור את הסינגל "אחד וחצי" שגם הוא כיכב בסאונדים החמים של טיקטוק.
ב-2 בדצמבר הוציאה לאור את הסינגל "למות עליי".
הסינגל הוא חידוש ללהיט האייקוני של להקת חמסה "אתה חייב למות עליי" שקיבל ביקורות מהוללות והכה גלים בישראל.
החידוש יצא בסמוך לאיחוד להקת חמסה במסגרת תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא לאירוויזיון".
שנת 2025 נפתחה עם חתימתה של שיר בסוכנות הייצוג יולי, כניסתה לנבחרת הפרזנטורים של "אורבניקה" והכרזה על דוקו ריאליטי בהפקת פארן סטודיו אותו מביימת אירמה אידלמן המתמקד בשיר,אור אחותה וארוסה הכדורגלן קפטן בית"ר ירושלים ושחקן נבחרת ישראל ירדן שועה.
ההכרזה עוררה עניין וגלים ויצרה ציפייה רבה לעתיד להופיע על המסך.
ב-18 במרץ הוציאה את הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה "פסיכים".
ב-25 במאי יצא הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה "אלף חברות".
ביוני 2025 יצאה סדרת הטלווזיה לנוער "קווסט", בה זוארץ מגלמת את מאי.
ביולי 2025 יצא אלבום הבכורה של זוארץ, הנושא את שמה, "שיר".
הרצועה "אבא תציל אותי" מתוך האלבום הגיעה למקום ה-11 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
שנהסדרהתפקידערוץכותביםבמאיםהערות2019–2020התחנהאלהKIDS לצופי HOTשחר סגל ואורן יעקוביאמיל בן שמעוןעונה 32020–2023זיגיתמוזTeeNick לצופי HOTאמיל בן שמעון, יריב הורוביץתפקיד ראשי; חמש עונות2025קווסטמאיעידו דרור ודוד דהןשי כנות
שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאה2022פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקנית ראשית בסדרת נוערזיגי
שיר כהן (נולדה ב-1992) היא סמנכ"לית ממשל ותקשורת של מכבי שירותי בריאות.
בשנים 2018–2021 שימשה יועצת תקשורת לראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו.
כהן נולדה וגדלה בראש העין.
בשנת 2013 השתחררה משירות צבאי בדובר צה"ל.
החלה את דרכה המקצועית בלשכת ראש הממשלה כיועצת ללירן דן, ראש מערך ההסברה הלאומי.
לאחר כשלוש שנים קודמה לתפקיד סגנית הדובר בו כיהנה כשנתיים.
במקביל השלימה תואר ראשון במדעי המדינה ובתקשורת באוניברסיטה העברית בירושלים.
בראשית שנת 2018 החלה לשמש כיועצת התקשורת הראשית לראש הממשלה בנימין נתניהו.
במסגרת תפקידה הייתה מעורבת באירועים מתוקשרים כמו חשיפת ארכיון הגרעין האיראני, מבצע שומר החומות, הסכמי אברהם, חנוכת שגרירות ארצות הברית בישראל, משבר "החוק הפולני האוסר על הביטוי מחנה מוות פולני", ומבצע מגן צפוני.
בסקר השנתי לשנת 2020 של לשכת העיתונות הממשלתית, דורגה עם ציונים נמוכים בקטגוריית אדיבות ושירותיות.
למרות זאת, היו בין מקבלי תעודת הוקרה מהשלכה על תרומתה במערכה ההסברתית בזמן משבר הקורונה.
סיימה את תפקידה עם השבעת הממשלה ה-36 ביוני 2021.
באוקטובר 2021 מונתה לראש מערך התקשורת וקשרי החוץ של מכבי שירותי בריאות ובמרץ 2022 מונתה לסמנכ"לית ממשל ותקשורת של מכבי שירותי בריאות.
בשנת 2019 נבחרה לרשימת פורבס 30Under30, ושנה לאחר מכן נבחרה ל-50 היהודים המשפיעים של הג'רוזלם פוסט.
החתונה, התקיימה בחצר בית ראש הממשלה בעקבות חקיקת תקנות החירום הראשונות של מגפת הקורונה.
שיר כהן (נולדה ב-2000) היא ספורטאית קיקבוקס ישראלית.
כהן היא אלופת אירופה, אלופת עולם ואלופת משחקי העולם 2022, והיא הספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליית זהב במשחקי העולם.
למדה בתיכון אורט במעלה טבריה.
היא החלה את דרכה בענף הריצה, ובגיל חמש עשרה החלה להתאמן בקיקבוקס.
היא שירתה כספורטאית מצטיינת בצה"ל.
כהן החלה להתאמן בענף הקיקבוקס בגיל חמש עשרה במועדון מקומי בטבריה והגיעה להישגי שיא בקטגוריות הנוער בתמיכת התאחדות הקיקבוקס.
בשנת 2020 עברה להתגורר במעלות והחלה את אימוניה באגודה "עצמה מעלות" בהנהלת אלכס דר.
בשנת 2021 קבעה הקריטריון למשחקי העולם, התחרות הרב ענפית הגדולה ביותר אחרי משחקי הקיץ האולימפיים.
ביולי 2022 זכתה במדליית זהב במשחקי העולם, שיר כהן מדורגת מספר אחת בעולם בענף הקיקבוקס WAKO K1 במשקל 52 ק"ג.
אלופת גביע אירופה 2018 קרואטיה
אלופת גביע העולם 2018 הונגריה
אלופת גביע אירופה 2019 הולנד
סגנית אלופת העולם 2019 בוסניה
אלופת גביע אירופה 2020 קרואטיה
סגנית אלופת גביע העולם 2021 הונגריה
אלופת גביע אירופה 2022 סרביה
אלופת משחקי העולם 2022 ארצות הברית
"שיר כלולות" הוא שיר בביצוע הזמר הישראלי יזהר כהן.
נסים אלוני כתב את מילות השיר, ועודד לרר הלחין אותו.
השיר נוצר עבור פסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג ( 1973), בוצע בעיבודו של יצחק גרציאני והגיע למקום ה־10, אך הפך לאחד מהשירים הזכורים מהפסטיבל.
השיר הוקלט ב־1974 בעיבודו של אלדד שרים, והגרסה הזאת נכללה באלבומו של כהן "חלומות שמורים", שיצא לאור ב־1976.
שייקה לוי, יואב יצחק וששי קשת הקליטו גרסאות כיסוי לשיר.
יזהר כהן ביצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג בזמן שהיה בחופשת שחרור משירותו הצבאי בצוות הווי הנח"ל.
הפסטיבל שודר במוצאי יום העצמאות ה'תשל"ג, ב־7 במאי 1973. כל חמשת השירים הראשונים שבוצעו בפסטיבל הזה – ובכללם "שיר כלולות" – היו שירי משוררים.
כהן סיפר על הביצוע בפסטיבל:
וגם כל שושניו – שחורים הם כמו לחם אביונים וכמו… שיר האהבה".
ישנן גרסאות שעל פיהן סשה ארגוב היה הראשון שחיבר לחן למילות "שיר כלולות" של אלוני עבור שלישיית "הגשש החיוור", שבסופו של דבר לא ביצעה אותו.
על פי גרסה זאת המילים הולחנו בשנית על ידי עודד לרר, שקיבל את מילותיו של אלוני, ואילו ללחן של ארגוב חיבר נתן יונתן את מילות השיר "שיר ארץ", בעקבות בקשת ארגוב.
"שיר למענֵךְ" הוא שיר בביצוע הצמד הישראלי אורנה ומשה דץ.
רחל שפירא כתבה את השיר, ונחום היימן הלחין אותו.
השיר יצא לאור במאי 1988 כסינגל מתוך האלבום הראשון המשותף לצמד, "באותה המיטה", שיצא לאור ב־1987.
השיר הוצג כמועמד למצעד הפזמונים הישראלי השבועי של רשת ג' ב־31 במאי 1988, זכה להצלחה גדולה וצעד 16 שבועות, עד 4 באוקטובר 1988, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום השלישי ב־16 באוגוסט 1988.
במצעד השנתי לשנת תשמ"ח של התחנה השיר דורג במקום ה־44.
"שיר לנטע" הוא הסינגל השני של הזמר והשחקן הישראלי ניר כנען.
השיר יצא ב-14 בפברואר 2024 וזכה להצלחה רבה, בעיקר ברשת החברתית טיקטוק ובפלטפורמות הסטרימינג השונות.
השיר הוא בלדה המאופיינת בצלילי פסנתר, כלי מיתר ושירה עדינה.
על פי מאקו, הסגנון המוזיקלי של השיר מזכיר בלדות משנות השבעים ויוצרים ישראלים של רוק ופופ ישראלי "רך".
השיר נכתב על השחקנית נטע רוט, שהייתה בת זוגו של כנען, והוא מבטא את תחושת אהבתו כלפיה.
השיר זכה להצלחה ויראלית בטיקטוק, כאשר הפך לפופולרי בעיקר בסרטונים העוסקים במערכות יחסים רומנטיות, וכן באהבה בין בני משפחה וחברים, וצבר אלפי סרטונים המשתמשים בסאונד שלו ומיליוני צפיות.
בנוסף, זכה השיר למאות אלפי האזנות בספוטיפיי ובשאר פלטפורמות הסטרימינג.
"שיר לנטע" אף נכנס למצעד היטליסט של מאקו, והגיע לשיאו למקום ה-35 במצעד.
גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כאשר הגיע למקומות השלישי והשישי בהתאמה במצעד הרשמי של גלגלצ ובעשירייה של כאן גימל.
שיר התוכנה החופשית הוא שיר מסוגת מוזיקת פילק מאת מתכנת המחשבים ריצ'רד סטולמן, ממייסדי מיזם גנו.
השיר עוסק בתוכנה חופשית, והוא מבוסס על לחן השיר הבולגרי "Sadi Moma" .
לפי סטולמן, השיר נוצר בכנס מדע בדיוני שהתקיים כנראה בתחילת 1991. שם השתתפו סטולמן ועוד כעשרים אנשים ב"מעגל שירה", שבו לכל משתתף בתורו הייתה הזדמנות לשיר שיר או לבקש ממישהו אחר לשיר אותו.
סטולמן כתב אז באופן ספונטני את שיר התוכנה החופשית, מכיוון שהוא מעולם לא כתב שיר פילק על תוכנה חופשית.
תרגום לעבריתאנגליתהצטרפו אלינו עכשיו ושתפו את התוכנה;
אתם תהיו חופשיים, האקרים, אתם תהיו חופשיים.
הצטרפו אלינו עכשיו ושתפו את התוכנה;
מפיצי תוכנה יכולים לקבל ערימות של כסף,
זה נכון, האקרים, זה נכון.
אבל הם לא יכולים לעזור לשכניהם;
זה לא טוב, האקרים, זה לא טוב.
כשיש לנו מספיק תוכנות חינמיות
אנחנו נזרוק את הרישיונות המלוכלכים האלה
לנצח נצחים, האקרים, לנצח נצחים.
אתם תהיו חופשיים, האקרים, אתם תהיו חופשיים.Join us now and share the software;
"שיר לאהבה" ("יחד לב אל לב") הוא שיר בסגנון מוזיקת עולם של להקת גאיה, והוא נכלל באלבומם הראשון "גאיה", משנת 1999.
את השיר כתבו שני חברי הלהקה, גילי ליבר ואיילת ציוני.
ליבר אחראי גם על הלחן והעיבוד של השיר.
הסולנית בשיר היא הזמרת דין דין אביב, שהייתה אז חברת הלהקה.
השיר נכלל באלבום הראשון של הלהקה, "גאיה", שיצא בשנת 1999.
בשנת 2014 הוציא הזמר החרדי חיים ישראל גרסה כיסוי לשיר.
ליאור נרקיס ושלומי שבת מבצעים גרסת כיסוי לשיר מתוך האלבום "מחתנים את הלוחמים - הדואטים הגדולים" שהוציא נרקיס בשנת 2024 בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
שיר ידידות הוא ספר מוסר ודרש מאת הרב זאב וולף טורבוביץ, העוסק בפרשנות למזמור אשת חיל ().
הספר נכתב מתוך מגמה לבאר את המזמור בשני רבדים – פשט ודרש – והוא מציג את שני הפירושים זה לצד זה, באופן ייחודי.
הספר מחולק לשני פירושים מקבילים אשר נכתבו על ידי הרב טורבוביץ:
משל – מופיע בצד הימני של הדף, ומפרש את אשת חיל כפשוטו, כשיר שבח לאישה צדקת, תוך הדגשת תכונותיה ומעשיה.
מליצה – מופיע בצד השמאלי של הדף, ומפרש את המזמור באופן אלגורי, כמדרש על התורה, חכמתה והשפעתה על האדם.
הרב טורבוביץ כותב בהקדמתו כי מטרתו היא "להלהיב את הנפשות באהבת התורה הקדושה" וכי השילוב בין שני הפירושים – הן כפשט על האישה, והן כדרש על התורה – נועד להעמיק את ההבנה במזמור ולהעניק לו משמעות רחבה יותר.
שיר ידידות כתוב בסגנון דרשני-מוסרי, תוך שימוש נרחב במקורות יהודיים, כולל תנ"ך, מדרשי חז"ל, ספרות ההלכה והקבלה.
המחבר מרבה לשלב רעיונות מוסריים עמוקים, תוך הדגשת חשיבות התורה ולימודה.
בספר מופיעים רעיונות קבליים לגבי הקשר בין התורה לנשמת האדם, והשוואות בין האישה לבין חכמת התורה.
הספר הודפס לראשונה בשנת 1878 בעיר וילנה, בבית הדפוס של ר' אברהם צבי קאצינעלינבוגין.
מאז לא ידוע על מהדורות נוספות מודפסות, אך ניתן למצוא אותו בספריה הלאומית בירושלים, ובאתר האינטרנט "Hebrewbooks"
עותקים דיגיטליים קיימים באתרים המוקדשים לשימור ספרות יהודית ישנה.
שיר ידידות משתלב במסורת של פירושים על אשת חיל, אך ייחודו בכך שהוא מביא שני פירושים מקבילים, דבר המאפשר לקוראים לראות את המזמור גם בהיבט המעשי של חיי המשפחה וגם בהיבט הרוחני-תורני.
שיטת הפירוש הכפולה מעניקה לספר עומק מחשבתי וייחודיות בין פירושי חז"ל על אשת חיל.
"שיר לאמא" הוא שיר של ההרכב הישראלי אלון עדר ולהקה, אשר יצא כסינגל ב-26 באוקטובר 2016 ונכלל באלבומם השלישי, השמרנים שוב באופנה (2017).
השיר נכתב על ידי רן דרום, הולחן על ידי אלון עדר, והופק מוזיקלית על ידי ההרכב.
השיר נכתב על ידי רן דרום, חבר בלהקה, והולחן על ידי אלון עדר.
לדברי דרום, השיר נכתב מתוך הזדהות עם חברים וחברות שנפרדו מאמותיהם ומתוך מבט מקרוב על אמהות חדשות שנמצאות בחייהם.
הביצוע כולל קולות ליווי של הזמרות דניאלה ספקטור, דורון טלמון ואיה כורם.
עדר הדגיש כי אף על פי שהשיר נתפס כשיר אישי על אמו, השחקנית מיקי קם, אך למעשה מדובר ביצירה שמחברת כל אחד לסיפור האישי שלו.
לדבריו, המנגינה לשיר נכתבה כבר בשנת 2013, בתקופה בה הרבה לכתוב ולהלחין.
הוא תיאר את אותה תקופה ככזו שבה היה מושפע ממוזיקת היפ-הופ, בין היתר מפרנק אושן, פארל ויליאמס וקניה וסט.
לדבריו, לצד הניסיונות ליצור ביטים והפקות בהשפעה זרה, הייתה בו כמיהה להלחין מנגינות עדינות שמבטאות את הזהות האישית שלו, והלחן של "שיר לאמא" היה אחד מהן.
השיר נולד כסקיצה אינסטרומנטלית, שנשמרה לזמן מה ב"בנק המנגינות" של עדר, עד שהושלמה על ידי טקסט מאת רן דרום.
רן דרום סיפר כי המנגינה נגעה בו במיוחד, ויום אחד, בעת ששכב על הספה עם ההקלטה של עדר, התחיל לכתוב את המילים.
המילה הראשונה שעלתה הייתה "טוב", והשנייה הייתה "געגועים" – תחושות שמלוות את רוח השיר כולו.
דרום איבד את אמו בגיל שש וחצי, ומספר כי תחושת החוסר העמוק הזו הניעה את כתיבת השיר, תוך ניסיון להיאחז בזיכרונות שאינם תמיד ברורים.
גם ספי ציזלינג, חבר הלהקה, איבד את אמו בשנת 2012, מה שחיזק את תחושת הקשר וההזדהות בתוך ההרכב סביב נושא השיר.
לדבריו, התקופה ההיא אופיינה בתמיכה הדדית ותחושת התקרבות בלהקה.
דרום הוסיף כי בנוסף לעיסוק באובדן, השיר נולד גם מתוך התבוננות באימהות שנכנסו לחיי חברי הלהקה – נשים שהפכו לאמהות באותה תקופה.
כך, הוא נכתב ממקום כפול של פרידה מצד אחד ולידה מהצד השני, ומביע געגוע, תקווה ואהבה בלתי תלויה.
עדר תיאר את תהליך ההקלטה של השיר כרב-שכבתי: "כל פעם נוספה עוד שכבה ועוד שכבה", מה שהפך את ההפקה למורכבת ועמוקה רגשית.
לדבריו, כשהשיר הושלם, הוא הרגיש ש"פשוט מישהו אומר את האמת", וזה מה שהפך אותו למיוחד כל כך.
החזון שלו להפקת השיר היה להביא "את המקסימום חום שאפשר", באמצעות שילוב שכבות רבות של כלים שמייצרים תחושה עוטפת.
ההפקה כללה פסנתר, גיטרות אקוסטיות, תופים, בס, ויברפון, מנדולינה, כינור, גיטרת קאסטום ופדל סטיל – כלי האופייני למוזיקת קאנטרי.
לדבריו, כלי הנגינה עצמם נבחרו בשל הטקסטורה החמה שלהם, והם יוצרים רקע עשיר שמתמזג בשירה.
הסולו בסוף השיר, המבוצע על ידי חבר הלהקה ספי ציזלינג, נחשב לאחד הרגעים המרגשים בשיר, ועדר תיאר אותו כ"התבטאות אישית דרך הנגינה".
בתחילה הוקלט ערוץ שירה אחד בלבד, אך עם התקדמות ההפקה נוספו שכבות שירה בלחישה, כדי להעצים את התחושה האינטימית של הביצוע.
עדר רצה שהשירה תישאר שקטה, אישית, כמעט פרטית – שתאזן את העושר הכלי שסביב.
השיר כולל הרמוניה ייחודית בביצוע של שלוש זמרות: דורון טלמון, דניאלה ספקטור ואיה כורם.
עדר בחר לשלב דווקא קולות נשיים כדי להעצים את הרגש והעידון של השיר.
כל אחת מהזמרות מוקמה בתמונת הסאונד בצורה שונה – ספקטור באוזן ימין, טלמון באוזן שמאל, וכורם במרכז.
כורם סיפרה כי את הקול שלה הקליטה בחדר הלבשה קטן באולפני הערוץ הראשון בירושלים, לבקשתו של עדר, למרות הלחץ שבו הייתה.
לדבריה, עדר הרגיע אותה במילים "שטויות, זה רק מוזיקה", משפט שליווה אותה זמן רב לאחר מכן.
טלמון תיארה את השיר כ"נורא מלאכי", והוסיפה כי מדובר בשיר שמדבר על אובדן ברמה עמוקה ואוניברסלית.
ספקטור שיתפה כי שמעה את השיר במקרה במונית ושמחה לשמוע בו את קולה.
השיר עוסק בזיכרון, געגוע ופרידה מאם, ומשלב דימויים של חום, ריחות ילדות וביטחון.
הטקסט מתאר את תחושות החסר והנחמה, ומביע תקווה לשימור הזיכרון והאהבה.
השיר הופק מוזיקלית על ידי אלון עדר ולהקה, והוקלט באולפני הליקון.
הוא יצא לאור וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל.
הקליפ לשיר בוים על ידי שני גבאי, בת זוגו של עדר באותה תקופה.
לדברי עדר ודרום, עם פרסום השיר הם הבחינו שהוא נוגע בקהל רחב במיוחד, הרבה מעבר למעגל המאזינים הרגיל שלהם.
דרום הדגיש את התחושה שהסיפור האישי שלו הפך ליצירה שזוכה להדהוד אצל רבים – תחושת אישור יצירתי שיצאה מהאישי אל הכללי.
אורי וורטהיים – עיצוב סאונד
איה כורם – קולות רקע
אלון עדר – הלחנה, שירה, פסנתר, גיטרות קלאסיות, מנדולינה, רודס, קסיו ומיקס
דורון טלמון – קולות רקע
דניאלה ספקטור – קולות רקע
נדב הולנדר – גיטרה בס
רן דרום – כתיבה, גיטרות אקוסטיות וגיטרה חשמלית
"שיר לחודש תשרי" הוא שיר לכבוד חגי תשרי, שכתבה והלחינה דתיה בן דור.
השיר בוצע לראשונה בסוף שנות ה-70 על ידי נירה רבינוביץ' בפרק 102 של תוכנית הילדים "מה פתאום" לרגל ראש השנה, ויצא לאור באלבומה "עוד שירי משחק ושירים לכל השנה" משנת 1979, ובאלבום "מסיבומבה" משנת 2014.
קטע השיר בבית השני, "זהו חודש מאד הפכפך" הוחלף בגרסה הטלוויזיונית בשורה "זהו חודש מפתיע כל כך", בעקבות טענת מפיקת התכנית שהקטע המקורי מציג באור שלילי את חודש תשרי.
בהקלטות מאוחרות של השיר, הוחזרה השורה המקורית לבית השני.
השחקן-זמר דודו זר ביצע את השיר בתוכנית הילדים "פרפר נחמד" בשנות ה-80.
הזמרת יפה ירקוני הקליטה את השיר באלבום "שירי חגים 1 - ראש השנה, סוכות וחנוכה" משנת 1988.
הזמרת ורדינה כהן הקליטה את השיר באלבום השירים לראש השנה, "שירי שנה טובה וחגים", בשנת 2008.
שיר משחק הוא שיר ילדים בעל מילים פשוטות ומנגינה פשוטה, החוזר על עצמו במהלך משחק.
שירי משחק כוללים לרוב תנועות חוזרות ונשנות, ולעיתים ריקוד.
קיימים סוגי שירי משחק רבים, ביניהם שירי מגע, שירי הקפצה על הברכיים, , שירי מחבואים, שירי ריקוד (, , בזוגות), שירי קפיצה בדלגית ובגומי, שירי כדרור, , שירי ערש.
לצלילי השיר מניע המבוגר את ידי הפעוט לפי ההוראות.
בשורת הספירה מוחאים לפעוט כפיים.
לאורך רוב השיר, פרט לשורה האחרונה, מוחאים כפיים.
הפעילות החטופה בשורה האחרונה מפתיעה ומצחיקה את הפעוטות.
לצלילי "עוגה עוגה" של אהרן אשמן הפעוטות מסתובבים במעגל, ויושבים וקמים בשורות האחרונות.
(המשחק ומנגינת השיר דומים לאלו של השיר האנגלי "Here We Go Round the Mulberry Bush" , הכולל בסופו נפילה אחורה.)
שני משתתפים מחזיקים ידיים ויוצרים מעין גשר, תחתיו עוברים בטור יתר המשתתפים לצלילי השיר.
בהישמע המילה "נתפס" מורידים יוצרי הגשר את ידיהם, ולוכדים את אחד העוברים.
בגרסה אחרת למשחק, בהישמע המילה "נתפס" מדגדגים יוצרי הגשר את השחקן במקום ללכוד אותו.
הנלכד מתחלף עם אחד מיוצרי הגשר בתפקידו.
משחק למספר זוגי של משתתפים.
שני העומדים בראשי הטורים נותנים ידיים, ומדלגים הלוך וחזור בין הטורים לצלילי שתי השורות הראשונות.
כשהם חוזרים למקומם בראשי הטורים הם מרימים את ידיהם וכך ממשיכים את הגשר.
שני הטורים עוברים מתחת לגשר, ופונים זה לימין וזה לשמאל, כדי להגיע ולתפוס שנית את מקומם באופן מסודר.
כאשר אחרוני המשתתפים עוברים, הגשר מתפרק, ומרכיביו עוקבים איש אחר האחרון בטורו.
באופן זה הופכים הראשונים לאחרונים, ובתור הבא רוקדים אלו שהיוו את השניים בטור בתור הזה.
השיר המקורי נכתב על ידי יצחק אלטרמן, אבי נתן אלתרמן.
בשיר המקורי לא מופיע הפזמון:
גרסה עממית לשיר חוברה בסמינר למורות וגננות בשנות ה-30:
הגרסה המוכרת של השיר נוצרה מהיתוך השיר המקורי והגרסה העממית בשנות ה-50.
שחקן אחד מכדרר כדור לצלילי השיר:
כאשר לצלילי המילים "וחצי" ו"בטקסי" על השחקן להעביר רגל מעל לכדור, ולהמשיך לכדרר.
בהכשל השחקן עובר התור לשחקן הבא.
משחק נוסף הוא לצלילי השיר אלרי.
היום והשעה בדקלום מכתיבים את מספר הקפיצות הדרושות בדלגית.
במקום "מישהי" מציינים שם של משתתפת אשר מצטרפת לקפיצה בזוג או מחליפה את הקופצ/ת הנוכחי/ת.
זוג השחקנים עומדים זה מול זה.
אחד מפשק רגליו, והשני מושיט רגל קדימה.
בשלב זה משלבים השחקנים את זרועותיהם ומסתובבים:
השחקנים מחליפים זרועותיהם ומשנים את כיוון הסיבוב:
שיר נוסף באותו ריקוד, אשר מילותיו מרמזות על כך שגרסה שלו הייתה קיימת כבר בסביבות שנות השישים (טי"ת הראשונה, ולא טי"ת אחת כמקובל היום, הפנייה למנהל במילה אדון).
השיר מושר למנגינת ההמנון התקווה, ומספר הכיתה הולך ועולה בכל בית של השיר:
משחקי ידיים הם משחקי שיתוף פעולה המיועדים לזוג משחקים.
הכוריאוגרפיה הקלאסית של המשחק היא: מחיאת כף, השקת כף יד ימין של שני השחקנים, מחיאת כף, השקת כף יד שמאל.
כוריאוגרפיה זו משמשת למשל בשיר "מאחורי היער (ההר)".
לכוריאוגרפיה זו מצמידים על פי רוב שירים חדשים, כגון פתיחים של תוכניות טלוויזיה לילדים (למשל פרפר נחמד).
כוריאוגרפיה נפוצה פחות היא: יד ימין יורדת מטה על גבי יד שמאל של השחקן השני, בעוד יד שמאל עולה לעומת יד ימין של השחקן השני.
יד ימין יורדת, בעוד יד שמאל עולה.
ישנם שירים הזוכים למהלכי ידיים מיוחדים.
נעשה שימוש בכוריאוגרפיה היד היורדת והיד העולה, אלא שהשירה נפסקת לאחר שתי ההברות הראשונות, ושתי מחיאות כפיים (במקום אחת) נשמעות בדממה, וכך גם לאחר צמד ההברות הבאות.
אחר כך ממשיכה הכוריאוגרפיה הרגילה, ובמילה "סטופ" משולבות הידיים על הכתפיים.
גרסה זו הייתה נפוצה בישראל בשנות השמונים.
שיר זה הוא ככל הנראה סירוס של שיר אנגלי הפותח במילים "מיס סו".
גרסה אחת של השיר, שתועדה בשנת 2005, פותחת ב-"Miss sue, Miss Sue, Miss Sue from Alabama", ומסיימת ב-"freeze" – המפסיד במשחק הוא זה שזז קודם, בדומה לדום שתיקה.
גרסה אחרת של שיר זה (ששוחקה בלונדון ב-2011), אשר מנגינתה זהה למנגינת "מיס סו" הישראלי, פותחת במילים Miss Moose from Alabama, ומסיימת אף היא ב"freeze", כאשר המשחקים מפנים אצבעותיהם באיום זה לעומת זה, במקום להצליב ידיהם על החזה.
כוריאוגרפיה שונה לחלוטין משמשת למשל במשחק לצלילי הפתיח של דלת הקסמים (מילים: יורם טהרלב, לחן: נורית הירש).
שתי כפות הידיים מוצמדות, ומתחילות בצד שמאל.
הן נעות יחד ימינה על פני כפות היד הצמודות של השחקן השני, בהזכירן דלת בר.
כפות הידיים חוזרות למרכז, וכף יד ימין נפרדת ומוחאת כף פעמיים על כף יד שמאל, אשר צמודה בגבה לגב היד של השחקן השני.
כף יד ימין עולה מעל יד שמאל ואוחזת לרגע בכף יד ימין של השחקן השני.
כף יד ימין יורדת מתחת לכף יד שמאל ואוחזת בכף יד ימין של השחקן השני.
כף יד שמאל יורדת ואוחזת בכף יד שמאל של השחקן השני מתחת לכף יד ימין.
"אמנון ותמר שעלו על ההר..." לפי אותה מנגינה של החמור הקטן.
לפי אותו ריקוד שרים גם את "החמור הקטן" מאת יהודית סלע-וינר, אשר אינו שיר רחוב.
קווה קווה דה לה אומה הוא משחק ידיים רב משתתפים הנערך במעגל.
בכל הברה של שיר המשחק חובט משתתף אחד על כף ידו של המשתתף שלשמאלו.
בהברה הבאה, תורו של המשתתף שכף ידו נחבטה לחבוט הלאה.
משחקי מסירות ללא כדור משוחקים על ידי ילדים בבית הספר היסודי.
למשחקים אלו השלכות של מעמד חברתי, ולא של מיומנות.
משחקי מסירות ללא כדור כוללים פזמון חוזר, המהווה דו-שיח בין הקבוצה לבין יחיד בקבוצה.
במהלך פזמון זה קובע היחיד מי יהיה היחיד שיככב בבית הבא של הפזמון, כאשר אין הוא יכול להפנות את הבית הבא אל עצמו.
שירי מסירות עם ריקוד במעגל
אני עומדת במעגל – הקבוצה עומדת במעגל ומוחאת כפיים לקצב השיר.
במהלך שתי השורות הראשונות מסתובב אחד המשתתפים במרכז המעגל ומצביע על העומדים במעגל, כאילו הוא עומד לבחור בהם.
בסיום השורה השנייה נערכת הבחירה, ובמשך שתי השורות האחרונות מחולל הזוג (בגילאים צעירים יותר אין המין משנה, בניגוד גילאים מבוגרים).
בסיום הפזמון פורש המחולל הראשון, וזה שנבחר תופס את תפקידו.
שירים נוספים לצליליהם רוקדים כמה פזמונים לפי עקרון דומה, הם:
יש הרוקדים לפי עיקרון דומה לצלילי השיר "יש לי גלידה", כאשר היחיד מחולל לצלילי שלוש השורות הראשונות:
פעילויות נוספות לצלילי שיר זה הן משחק הורה ותינוק (שלב ה"קוקו" מתאים לגיל בו הפעוט לומד כי עצמים שאינם נראים ממשיכים להתקיים) וכן ריקוד במעגל.
שיר משחק הכולל תנועת ידיים מותאמת לכל מילה בשיר, והחלפת מילה בצליל ריק ("הממ") בכל חזרה על השיר .
שיר משחק המושר בפעם הראשונה בשלמותו, בשאר החזרות מוחלפות כל התנועות הלשוניות בתנועה אחידה (אָ, אֶ, אִי, אוֹ, אוּ), שונה בכל חזרה.
השיר יכול להתחלק בין שואל ועונה, או להיות מושר ברצף על ידי דובר יחיד:
(ניתן להמשיך לענות במקום "בישול של עוף"- בישול מרק, איזה מרק?
(אפשרות נוספת היא לענות לשאלה "איזה בישול" – "תקבל שלשול!")
(חלק יעדיפו לשיר "ילד קטן" או "דובי קטן", על מנת שלא ישתמע שהשיר לועג לילדים כהי עור)
"שיר נולד" הוא מופע פזמונים ישראלי אשר הופק על ידי יוכלמן-אשר הפקות והתקיים בחג החנוכה של שנת 2005. המופע, אשר היה מיועד לילדים, הוצג במספר אולמות במגוון ערים במהלך שמונת ימי החג.
את המופע ביים משה קפטן, ועל ההפקה היה ממונה חגי סהראי.
הוא היה בנוי משני חלקים: החלק הראשון כלל הופעות שונות, אשר בוצעו על ידי האמנים המשתתפים השונים וילדים רבים, שנבחרו בתחרות מוקדמת למופע בערוץ הילדים.
לאחר ההופעות, התבקשו הילדים לבחור את השיר האהוב עליהם בבחירות מיוחדות.
לאחר המופע נחשף השיר המנצח, והוא הוגדר כ"שיר הילדים האהוב של כל הזמנים".
החלק השני כלל מעין סקירה היסטורית על אופי המדינה, במשך ששת העשורים האחרונים, באמצעות שירי התקופות.
המופע נחשב להפקה גדולה בקנה מידה מקומי - עם מאות מסכי מולטי מדיה, תפאורת ענק, אפקטים, הקרנות, וי-ג'יי, לדים, רקדנים ופירוטכניקה.
במופע ניגנה תזמורת, השירים לא הושמעו מוקלטים והושרו מפי הזמרים, בניהולו המוזיקלי של טל פורר, אשר במקביל עיבד את השירים מחדש באופן עדכני.
חלק ממטרת המופע הייתה לייצר תחרות מסחרית של חברת Yes כנגד החסות של חברת HOT על הפסטיגל באותה שנה והכיסוי התקשורתי שהעניקה לו האחרונה.
"שיר נולד" זכה להצלחה מסחרית גדולה ולכל הופעותיו נמכרו מרבית הכרטיסים.
האמנים שהשתתפו בתחרויות ובמופעים השונים היו: סשה גרישקוב, נינט טייב, יהודה לוי, מאיה בוסקילה, יהודה סעדו, אגם רודברג, תום אבני, ריקי גל, צביקה פיק, צביקה הדר, עודד מנשה, לירון לב, הדס מורנו, הדר עוזרי, מישה קירקילן, טל מוסרי, אמיר פיי גוטמן, גיים בויז ואלי ומריאנו.
בין "ילדי המופע" שהשתתפו היו: חן אהרוני, עמית יגור, ליאור וינברג, עומר אדם ורוני דלומי.
שירי רחוב הם שירים עממיים בעלי אופי אינפנטילי המושרים בפי ילדים, בדרך כלל ברחוב.
חלק גדול משירי הרחוב הם למעשה שירי משחק.
מילות שירי הרחוב נוצרות בדרך אבולוציונית, כך שהם מהווים ממים.
שירי רחוב עשויים להוות גם שירי עידוד או קריאות גנאי וכן שירי התגרות בילדים המביעים חיבה לבני המין השני.
מניעים אחרים לשגשוגם של שירי רחוב הוא חוסר כבוד כלפי דמויות ציבוריות, ניבולי פה ואזכור נושאים המצויים בטאבו, כולם נושאים הגורמים לילדים לתחושת עונג מן העיסוק באסור.
"בחלומות הלילה בצאת הכוכבים יוסי ורותי מתנשקים"
"ארץ ישראל יפה, בסוגריים מלוכלכת, רבין ינקה אותה, הוא הפראייר של הכנסת",
"לדה גול יש אף גדול".
למילותיהם של שירי הרחוב יש בדרך כלל גרסאות רבות משום שלרוב אין הם מועלים על הכתב, הגרסאות משתנות עם הזמן ועם המקום, כמו בטלפון שבור.
למילים לא תמיד חייבת להיות משמעות, או שייתכן כי הייתה למילים משמעות, ועם השנים היא סורסה.
המנגינות כמו המילים, עשויות להיות וריאציה על פזמונים פופולריים או על שירי רחוב אחרים.
אחד הניסיונות הראשונים לרכז מספר שירי רחוב לכדי אסופה, נעשה על ידי המשורר חיים חפר ב"שיר השכונה" של להקת התרנגולים, בו שולבו מספר שירי רחוב.
החל מסוף שנות השישים החלו לצאת לאור גם אסופות של שירי רחוב.
הזמרת דרורה חבקין הוציאה שני אלבומי אריכי נגן של שירי רחוב בשם "שירי הרחוב של דרורה חבקין".
בשנת 1974 הוציא חוקר הלשון אורי סלע ספר בשם "ילדות קלה" ובו שילב מספר שירי רחוב לצד שירי ילדים קנוניים ושירי עם.
בשנת 1979 הוציאה להקת האחים והאחיות אלבום אוסף שירי רחוב בשם "זלמן יש לו מכנסיים", לאור הצלחת האלבום העלתה הלהקה גם הצגה באותו שם בהפקת דודו אלהרר.
בשנת 1982 הוציאה סמדר שיר לאור את הספר "שירי רחוב", המבוסס על שירי רחוב שכתבה במדור "דברים קטנים" במעריב לנוער.
לפי עדותה רעיונות רבים לשירים הגיעו לה ממכתבים ששלחו לה הילדים עצמם.
בעקבותיו יצאו לאור הספרים "עוד שירי רחוב", "עלא כיפאק", "שירים זרוקים" ו"דברים קטנים ומדליקים".
הי ויבו, הי ובו, הי ויבו ובו וו!
הי לפטי בפטי ביליבילי בפטי,
צלילי הבית והריש מתבצעים על ידי פריטה על שפתיים משורבבות.
צלילי ה"פוטה" מתבצעים על ידי טפיחה על לחיים מלאות אוויר.
ברי ברה פוטה ברה פוטה ברינה ברה
הלו ו'2, הביאו חוט ומחט,
עוד יבוא היום, נתפור לכם ת'תחת!
בשלהי תקופת המנדט וראשית ימי המדינה יוחסו שירי רחוב אלו בעיקר להיטלר.
בשנות השישים החליף בדרך כלל נאצר את היטלר.
(על פי לחן השיר "כאלה היו הימים" של בוריס פומין - מוכר בעברית בביצועים של שולי נתן ואבי טולדנו)
יהיו ימים חבר - שנאצר ייקבר
ואחריו חוסיין - מלך ירדן
ואחריו דה גול - פרצוף של תרנגול
ואחריו - כל ארצות ערב
(על פי לחן השיר "השקדיה פורחת")
חיילים פצחו שריון, בביצים של בן-גוריון...
(על פי לחן השיר "דוד מלך ישראל")
עד שבאו ציפורים ואכלו לו ת'ב..
(על פי לחן השיר "דינה ברזילי", מתוך הספר "שירי רחוב")
אפס אפס אפס אפס כפול אחת
הגובה של צוציק בן שש וחצי
משקל של פרה קצת לפני המלטה
אך למרות הכל נאהב אותך נורא.
(לפי שיר של לאה נאור ולחן של יוסי הורוביץ)
את זמר השמנות נשירה למזכרת
השיר על קילוגרמים ועודפי שומן
היה הייתה ילדה יפה רזה כזרת
היום היא כבר נמצאת בגדוד המשורין
שיר ערש הוא שיר המושר באוזני ילדים לפני השינה, ונועד להרדימם.
שירי ערש שייכים לסוגה של שירים המהווים חלק מפולקלור עממי, הם עוברים מדור לדור ונחרתים כחוויית ילדות וכזיכרון נוסטלגי עליו מתרפקים ברגעי געגועים.
הדימוי הקלסי שלהם מוכר בתמונת האם המנדנדת את ילדה בעריסתו ושרה לו בקול שקט ונוגה, כאשר הקצב של השיר מותאם לקצב תנועתה של העריסה או של התינוק המעורסל בזרועות אימו או אביו.
שירי ערש מאופיינים בנימה רגשנית, ובמילים החוזרות על עצמן ומבטאות עצב קיומי וחרדת ההורה לשלום ילדו ולהרגעת פחדיו.
בהיותם חלק מהתרבות העממית, יש בהם מאפיינים אחרים המושפעים מהאירועים המתרחשים סביב, וכוללים מסרים שונים הקשורים אל יחסי הילד עם ההורה ועם החברה סביבו.
מאפיינים כאלה מצויים בשירי הערש העבריים לדורותיהם:
שירים המזכירים את האב או האם שאינם נמצאים ועוד ישובו, כמו בשירו המפורסם של יחיאל היילפרין "נומי נומי".
שירים הכוללים מסרים לאומיים וחינוכיים, לדוגמה: השיר "שכב בני" שכתב עמנואל הרוסי.
שירים בעלי נופך דתי או מסורתי, לדוגמה: השיר "משה בתיבה".
שירי ערש המכילים, כמו באגדות ילדים, דמות מפחידה של פיה רעה או חיה טורפת, לדוגמה: "שיר ערש לכבשה".
שיר ערש שהולחן ללא מילים לדוגמה: "שיר ערש לכינור" של יוהנס ברהמס.
שיר מחאה הוא שיר המביע מחאה על בעיה חברתית או פוליטית.
שירי מחאה עוסקים במגוון רחב מאוד של נושאים, מבעיות אישיות ועד בעיות כלל עולמיות.
בין הנושאים עליהם נכתבו שירי מחאה ניתן למצוא את העבדות, זכויות אזרחיות, שוויון זכויות, מלחמות וכיבוש, איכות הסביבה ועוד.
לאורך ההיסטוריה של תנועות מחאה ליוו שירי מחאה את פעילותן, לתנועות רבות אף היה מגוון שירים שזוהה איתן.
שיר המחאה האירופאי העתיק ביותר המתועד כיום, The Cutty Wren, ליווה את התקוממות האיכרים באנגליה בשנת 1381.
בבריטניה של המאה ה-20 חודשה המסורת של שירי מחאה פוליטיים בשנת 1958, כאשר התנועה לפירוק נשק גרעיני ארגנה מצעד לאורך 53 ק"מ, מכיכר טרפלגר עד לאולדרמסטון, כמחאה על השתתפותה של בריטניה במרוץ החימוש האטומי ובניסויים גרעיניים.
מצעד המחאה עודד מוזיקאים צעירים לכתוב שירים חדשים כתמיכה בצועדים, חלקם מקוריים וחלקם שירי עם שחוברו להם מילות מחאה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו שירי מחאה להופיע ברשתות החברתיות.
בגלל התפוצה הרחבה של הרשתות, השירים יכולים להיות רבי השפעה.
לדוגמה ב-2009 פרסם זמר צעיר בשם דייב קרול שיר מחאה על יונייטד איירליינס, וגרם לירידה חדה במניות החברה.
בישראל, הקשר בין מחאה פוליטית וחברתית ובין שירה, ימיו כימי הנביאים, שמחו כנגד עוולות תקופתם, למשל עמוס.
ניתן לציין את שיריו הפוליטיים של נתן אלתרמן שחלקם עסקו במחאה, כמו גם את שירת אבות ישורון ואלכסנדר פן.
מבין האנתולוגיות שיצאו מאז מלחמת לבנון הראשונה, ניתן לציין את האסופה ואין תכלה לקרבות ולהרג, שנערכה בידי פרופ' חנן חבר ב-1983, אסופה שמציגה שירי מחאה נגד מלחמת לבנון, כמו גם את בעט ברזל, אנתולוגיית של משוררי מחאה המזוהים עם השמאל הרדיקלי שיצאה ב-2005 בהוצאת חרגול.
בעט ברזל מציגה שירי מחאה עבריים שנכתבו בין 1984 ל-2004. העורכת טל ניצן כתבה באחרית הדבר של האנתולוגיה כך: "חשיבותה של שירת המחאה אינה יכולה להימדד בשאלות תועלתניות-כמותיות.
את העקבות שהיא מטביעה במציאות ניתן לראות לרוב רק ממרחק זמן.
העמדה האתית הננקטת בשירי הקובץ הזה היא כיום עמדת מיעוט.
ואולם לאורך ההיסטוריה, גם הלא-ישראלית, יצירות ספרות מבטאות את האסור ואת המהפכני, ומקדימות - ומקדמות - את התקבלותו.
המסר של שירי מלחמת לבנון, שהתקבל אז בהתעלמות, בבחינת "הכלבים נובחים והשיירה עוברת", היום הוא כמעט נחלת הכלל, כמו הביטויים השגורים "מלחמת יש-ברירה" ו"הבִּיצה הלבנונית".
יום יבוא וגם שירי האסופה הזאת ייקראו כקול השכל הישר בעידן חשוך."
בתחום החברתי, ניתן להזכיר את האסופה אדומה שיצאה ב-1 במאי 2007 והכילה משוררים מוכרים כמו רוני סומק לצד אנונימיים ולצד מוזיקאים כמו דן תורן.
באוגוסט 2007 נוסד האתר אתר שירה חברתית, המפרסם שירי מחאה חברתיים.
במהלך מבצע עופרת יצוקה בעזה 2008 יצא קובץ השירה לצאת ועורר תגובות שונות, שחלקן ביקרו את הוצאת הספר בזמן שהחיילים לוחמים בשטח.
בשנת 2010 יצאה האנתולוגיה אל תגידו בגת, גם כן בעריכת חנן חבר.
היא אסופה של שירה עברית שנכתבה בין החודשים ינואר 1948 ודצמבר 1958, ואשר בשירים המופיעים בה נוכחות עקבות הנכבה הפלסטינית.
אריאל הירשפלד כתב עליו: " הקובץ הזה מביא שירה עברית שנכתבה מ-1948 ועד 1958 - המגיבה על הנכבה הפלסטינית - ובין השירים משולבים תשעה דברי עדות שנאספו מפי פלסטינים ופלסטיניות שחיו כאן לפני 1948 ועברו את הגירוש.
הדבר הבולט בקובץ השירים המהודר הזה לפני הכל הוא מיעוטם של השירים הללו, כחמישים, שנאספו מכל הספרים ועיתוני התקופה ההיא, והם כמעט כל מה שנאמר על הנכבה בתחום השירה העברית.
אחד הדברים המרתקים (והמדכאים) בקובץ, גם אם אינו מפתיע, הוא העובדה שהרצון לראות את אסונם של הפליטים והמגורשים והיכולת למצוא לו ביטוי כרוכים בהשקפה הפוליטית של המשוררים.
חנן חבר, במבוא לקובץ, ערך ניתוח פוליטי מבריק למקבץ השירים הזה, כשהוא מזכיר בכל מקרה את שיוכו המפלגתי של המשורר ואת סדר היום הרעיוני העומד מאחורי פירושו את הנגלה לפניו".
בשנת 2014 יצאה האנתולוגיה הדו-לשונית שתיים, אנתולוגיה ליצירה עברית וערבית צעירה ועכשווית, בעריכת: תאמר מסאלחה, תמר וייס-גבאי, אלמוג בהר.
עדנה שמש כתבה עליה בהארץ ספרים: "על רקע הלאומנות הגוברת, האנתולוגיה הדו-לשונית "שתיים" היא מעשה דמוקרטי, המנסה ליצור הקשר משותף לשתי קהילות החיות זו לצד זו".
בשנת 2019 יצאה האנתולוגיה היהודית-הומניסטית ואהבתם, שהוקדשה לטלי לטוביצקי.
משוררי מחאה רבים הגיעו ומגיעים מהשמאל, וניתן להזכיר את יצחק לאור, מקסים גילן, תמיר גרינברג, דליה רביקוביץ, את אהרן שבתאי ואת אנשי גרילה תרבות.
יש לציין גם שני כתבי עת לשירת שמאל רדיקלי: "מטען" בעריכת מקסים גילן, ולאחר מכן בעריכת יוסי גרנובסקי ורומן ווטר, ו"מטעם" בעריכת יצחק לאור.
מהימין, ניתן להזכיר את אורי צבי גרינברג, אברהם שטרן ("יאיר"), זאב ז'בוטינסקי, ומשוררים בני זמננו כגון צור ארליך ומשוררי משיב הרוח.
כמו כן, משוררות עוסקות בשירה פמיניסטית מחאתית, דרך כתב העת נגה שנסגר (למשל המשוררת שז) ומשוררים שונים בקיפוח על רקע עדתי, דרך כתב העת הכיוון מזרח (למשל ארז ביטון).
גם תוכנית הרדיו שירת מחאה, בהגשתם של עמיר עקיבא סגל ושלומי בן עטר בתחנת כל השלום היא תוכנית בה עולים לדיון שירי מחאה שונים ובה התארחו כמה מהמשוררים הבולטים בנושא שירת המחאה העברית.
בתחום הפזמון גם כן ניתן לציין מוזיקאים שכותבים שירי מחאה מימין ומשמאל, כמו אביב גפן, עמיר בניון, נעמי שמר, חוה אלברשטיין, אריאל זילבר, שלום חנוך, הדג נחש ועוד.
לעיתים, כתיבה ו/או ביצוע של שירי מחאה או בעלי תוכן שנוי במחלוקת מביאה לפגיעה מסחרית ו/או חברתית ביוצרים שבוחרים לעשות זאת.
שיר נפוליטני הידוע גם כ"קנצונה נפוליטנה" או "קנצונטה" (נפוליטנית: A canzóne napulitana'; איטלקית: Canzone Napoletana) הוא סוגה מוזיקלית של שיר המיועד בדרך כלל לקול טנור או בריטון ומושר בשפה הנפוליטנית, בליווי כלים.
התמה המרכזית של השיר היא אהבה, והוא יכול להיות סוג של סרנדה.
השיר הנפוליטני מבוסס על יסודות מסורתיים עממיים מנאפולי והסביבה ועל יסודות קלאסיים - סגנון האריות האופראיות.
הקנצונות הנפוליטניות נכנסו לרפרטואר של זמרי אופרה גדולים והתפרסמו על ידי כך בכל העולם.
עם השירים הנפוליטניים הידועים נמנים "סנטה לוצ'יה", "פוניקולי פוניקולה", "או סולה מיו" ו"מרוצלה".
השיר הנפוליטני, שצמח מתוך השירה העממית (בין השאר מן הוילנלה מן המאה ה-16), קיבל צורה רשמית ב-1830, שנה בה נוסד פסטיבל פיידיגרוטה (Piedigrotta) לכבוד כנסיית המדונה של פידיגורה בנאפולי.
השיר הזוכה בפסטיבל באותה שנה היה Te voglio bene assaie, אותו הלחין מלחין האופרה גאטנו דוניצטי.
השירים הנפוליטניים נפוצו מחוץ לאזור נאפולי הודות למהגרים הרבים מאזור זה בין 1880 ו-1920, ובפרט הודות לזמר אנריקו קארוזו, שנהג לשיר כהדרן, לאחר הופעות אופרה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שירים נפוליטניים.
כך הפך קארוזו את השיר הנפוליטני לפופולרי בארצות הברית בראשית המאה ה-20. שירים נפוליטניים, בביצוע אותנטי לכאורה, שולבו בפסקוליהם של סרטי הנאו-ריאליזם האיטלקי שהיו פופולריים בעולם בשנות ה-50 של המאה ה-20. בשנות ה-60 של המאה ה-20 היה מרינו מריני לכוכב שירים נפוליטניים בינלאומי.
גם שלושת הטנורים (פלאסידו דומינגו, חוזה קררס ולוצ'אנו פבארוטי), שהיו פופולריים מאוד בשנות ה-90 של המאה ה-20, שילבו שירים נפוליטניים בין אריות אופראיות ששרו.
דומינגו הקליט תקליט שלם בשם Italia ti amo, שכולו שירים נפוליטניים.
גם זמרים איטלקים מפורסמים אחרים כג'וזפה די סטפנו ואנדראה בוצ'לי הקליטו שירים נפוליטניים רבים ומשלבים אותם בהופעותיהם.
אף על פי שהשיר הנפוליטני מושר בדרך כלל על ידי גברים, ישנן גם זמרות השרות שירים נפוליטניים, שהבולטות בהן הן מינה אנה מציני (Mina Anna Mazzini; מוכרת בשם הבמה "מינה") ופייטרה מונטקורווינו (Pietra Montecorvino).
גם כותבים שאינם מנאפולי כתבו שירים נפוליטניים בנפוליטנית.
הבולט בהם היה גבריאלה ד'אנונציו.
"שיר עבודה" הוא שיר קבוצתי המושר במהלך עבודה פיזית ומשעממת החוזרת על עצמה.
שירי עבודה מפיגים את השעמום ומזרזים את הפועלים בשעת עבודה קשה ומונוטונית, וכן יוצרים תיאום של המלאכה לפי מקצבי השירים.
משום כך, השירים מותאמים בדרך כלל לקצב של תנועות הגוף של העובדים (למשל, חתירה במרץ, קציר).
שירי עבודה מביאים גם לפיתוח תחושת קרבה ושותפות בקרב העובדים.
ברוב המקרים, השירים הללו מועברים בעל פה והמילים בהם אינן קבועות, אלא ניתנות להתאמה על פי אלתורי הזמרים.
המוזיקה מושרת בדרך כלל במקהלה לצד זמר המוביל את השירה.
מקורם של שירי העבודה הקדומים הידועים לנו כיום, הוא ממצרים העתיקה.
דוגמה לשיר עבודה קצר שהשתמר במקרא הוא "שירת הבאר" בספר במדבר כא:
חוקרי מקרא שונים, ביניהם הרמן גונקל, מזהים שירים רבים נוספים במקרא כשירי עבודה שנוגנו בזמן הקציר והבציר.
שיר עבודה נוסף שהתפרסם בזכות הביצוע של הארי בלפונטה הוא השיר הג'מייקני "Banana Boat Song".
בין שירי העבודה העבריים הידועים בעת החדשה:
"שיר העבודה והמלאכה" - מילים: חיים נחמן ביאליק, לחן: נחום נרדי
"שיר העבודה" - מילים:נתן אלתרמן, לחן: נחום נרדי
"במחרשתי" - מילים ולחן: אליקום צונזר
"שיר עבודה" ("יה חי לי לי הה עמלי") - מילים: נח שפירא, לחן עממי
"שיר הכביש" ("הך פטיש") - מילים: נתן אלתרמן, לחן: דניאל סמבורסקי
"שיר הנמל" - מילים: לאה גולדברג, לחן: רבקה לוינסון
"אנו נהיה הראשונים" - מילים: יוסף הפטמן, לחן עממי
שיר עבודה הוא שירו של נח שפירא ("בר-נש"), אשר פורסם בשנת תרנ"ה 1895 והולחן בלחן עממי מזרחי.
מאז פרסומו בעיצומה של תקופת העלייה הראשונה, נעשה השיר אהוד ביישוב העברי החדש בארץ ישראל.
נהגו לשיר אותו באירועים חגיגיים כחלק ממבחר שירים שביטאו את יעדי המפעל הציוני, והוא הוכנס אל תוכנית הלמודים בגני הילדים ובבתי הספר.
הוא אומץ גם על ידי אנשי העלייה השנייה ותנועת העבודה הארצישראלית, כמבטא את ערך היסוד שלה.
הוא צורף אל "פנקסי" – הספרון שהוענק לכל חבר או חברה בתנועת הנוער "השומר הצעיר" בראשיתה, מאז 1918. הוא זכה לפופולריות רבה גם בקרב חברי הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.
"שיר עבודה" זכה לביצועים רבים, שחלק רב מהם מקהלתי, במאה ה-20 וה-21. אחת ההקלטות הבולטות לשיר היא של אילקה רווה כסולן, בליווי מקהלת צדיקוב ותזמורת קול ישראל.
שפירא מרמז בשירו על מקורות מסורתיים נודעים לממעוניו, צרכני השיר, בני דורו.
במילים "מִטַּל שָׁמַיִם וּמִכָּל מֶגֶד" הוא מאזכר ברמיזה את פסוקי הברכה בספר בראשית: .
במילים "הָעוֹלָם עוֹמֵד עַל הָעֲבוֹדָה" הוא מאזכר את מאמר חז"ל במסכת אבות: (אף כי על פי רוב הפרשנות, כוונתם של חז"ל הייתה לעבודת האל).
השיר פותח בשחרית, בקול קורא ומעורר משינה ליום העבודה, שאותה מהלל המשורר ומשבח, כמעניקה חיים; מזון: "מגד" ו"לחם", ומלבוש: "בגד".
שבחי העבודה והעמל מודגשים בשיר, הן בפזמון גדוש קולות ההתפעלות החוזרים: "יָהּ חַי לִי, לִי הָהּ עֲמָלִי!", והן בבית השלישי, במילים: "הָעֲבוֹדָה הִיא כָּל חַיֵּינוּ, מִכָּל צָרָה תַּצִּילֵנוּ" אשר הפכו למטבע לשון בתרבות העברית והישראלית, ומצוטטות בהקשרים ומשמעים שונים ואף מנוגדים.
שיר מאיר צדק (נולד ב-22 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
נולד בבית אלפא לפנחס צדק, יליד הארץ ממוצא פרסי, ולעירית לבית קלדרון, ילידת הארץ ממוצא טורקי ובלארוסי.
צדק החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער הפועל בית שאן ומכבי נתניה, ובגיל 18 וחצי עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה.
בשנת 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק גביע הטוטו מול בני סכנין, ובעונת 2009/2010 החל לשחק באופן קבוע בקבוצה.
בהמשך העונה זכה עמה בגביע הטוטו בליגה הלאומית ותרם לעלייתה לליגת העל.
בעונת 2010/2011 היה שותף בזכייתה של עירוני קריית שמונה בגביע הטוטו, ובעונת 2011/2012 הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה, תחת הדרכתו של רן בן שמעון, והיה שותף לזכייה באליפות הראשונה בתולדותיה, וכן בגביע הטוטו בפעם השנייה ברציפות.
בעונת 2012/2013 שיחק עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות והעפיל עמה לשלב הבתים של הליגה האירופית ולגמר גביע המדינה.
לקראת עונת 2013/2014 מונה לקפטן הקבוצה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון 0–1 על מכבי נתניה במשחק הגמר, כאשר בליגה סיימה הקבוצה במקום השלישי.
ב-15 במאי 2015, לקראת עונת 2015/2016, חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע, אשר שילמה עבורו מיליון וחצי שקלים כדמי השבחה.
ב-16 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית מול פ.צ.
ב-28 בנובמבר כבש את שערו הראשון, בניצחון 3–0 על הפועל כפר סבא במסגרת ליגת העל.
צדק לא החמיץ ולו דקת משחק אחת במשחקי הליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, ובסופה זכה עמה באליפות המדינה.
ב-3 באוגוסט 2016 הבקיע שער ניצחון מול אלופת יוון אולימפיאקוס והעפיל עם הקבוצה לפלייאוף ליגת האלופות, בו הפסידה לסלטיק ונשרה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
בהמשך זכה עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים לאחר ניצחון בתוצאה 2–4 על מחזיקת הגביע מכבי חיפה.
ב-28 בדצמבר זכה עם באר שבע בגביע הטוטו, לאחר ניצחון 1–4 על הפועל קריית שמונה במשחק הגמר.
בתום עונת 2016/2017 זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות.
ב-26 בספטמבר 2017 כינסה אלונה ברקת, בעלת קבוצת הפועל באר שבע, מסיבת עיתונאים, ובה הודיעה כי צדק חשוד בשימוש בחומר אסור.
ב-11 בדצמבר 2017 קבעה ועדת המשמעת של אופ"א כי צדק ירצה עונש השעיה מכל פעילות ספורטיבית במסגרת הקבוצה, למשך שמונה חודשים.
בפברואר 2018 הודיעה הפועל באר שבע כי החומר ניתן לו על ידי אנשי הקבוצה וזאת בשל טעות בייצור והציגה מסמכים המעידים על כך.
במהלך היעדרותו מהסגל זכתה הפועל באר שבע באליפות שלישית ברציפות, וב-19 ביוני 2018 הסתיימה ההשעיה וצדק חזר לסגל הקבוצה.
בעונת 2018/2019 לא הצליח צדק לתפוס בחזרה את מקומו בהרכב הקבוצה, ופעמים רבות שולב כמחליף.
בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה בעונה זו, וקבוצתו סיימה במקום השלישי.
בתחילת עונת 2019/2020 לא נרשם למשחקי הקבוצה, והתאמן בנפרד, אך בהמשך העונה חזר לסגל הקבוצה ושותף במשחקיה.
ב-5 בפברואר 2021, לאחר חמש עונות וחצי במדי הפועל באר שבע, עבר למכבי נתניה.
את הופעת הבכורה ערך ב-11 בפברואר בהפסד קבוצתו 1–2 לבית"ר ירושלים.
את שער הבכורה בקבוצה כבש בתיקו 1-1 מול הפועל חדרה ב-10 בינואר 2022, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-8 במאי 2023 הודיע על פרישה מכדורגל.
במאי 2025 פורסם כי צדק נחקר במשטרה לצד עשרות כדורגלנים אחרים, בחשד שפעלו כדי להוציא במרמה סכומים מהביטוח הלאומי על ידי כך שדיווחו על אובדן כושר עבודה, בזמן שהמשיכו לשחק כרגיל.
צדק ערך שתי הופעות בנבחרת הנוער של ישראל.
ב-22 בפברואר 2012 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל, על ידי המאמן אלי גוטמן.
ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת אוקראינה.
פורסם בין השאר בכותר "ארבעים שירים של נתן אלתרמן".
השיר נכתב לבתו תרצה אתר ונסב על מכאובי החיים והנפש שחוותה, לצד עצות לחיים.
כתגובה ל"שיר משמר" כתבה תרצה אתר את "שיר הנשמרת".
גרסה מקוצרת של "שיר משמר" הולחנה על ידי סשה ארגוב עבור ההצגה חגיגת קיץ שהועלתה בתיאטרון הקאמרי ב-1972. בהצגה שרה אביבה שוורץ את השיר.
שנה אחר-כך הקליטה חוה אלברשטיין את השיר במסגרת אלבומה "לו יהי".
מבצעים נוספים של השיר כוללים את אחינועם ניני יחד עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מרגלית צנעני, מתי כספי, יהודית רביץ, קובי אלדר עם ארנון פרידמן, דורית פרקש ושילה פרבר.
בשנת 2011 הוקלט על ידי מיכה ביטון וחני דינור "שיר משמר שיר הנשמרת" ללחן של גידי קורן, שיר שמהווה דיאלוג בין שני השירים של אלתרמן ואתר.
השיר המחורז כולל אחד עשר בתים.
נושאיו הם מצבי החיים והנפש, והדברים המזיקים לבריאות הנפש והגוף ואף לעצם קיומו של האדם, ועמם התחינה והבקשה להישמר מהם, מבלי לאבד את עוצמת החוויה במצבי החיים השונים.
השיר הארוך יחסית, בממדים של פואמה, הוא מונולוג יחיד הנישא אל דמות כאילו אלמונית אך ידועה היטב; הוא נושא אופי של אופרה.
כברבים משיריו של אלתרמן, הדובר עומד במרכזו ונושא את דברו, כאשר הוא עובר מתוכחה, אל תחנונים, שאלות ותשובה, ותפאורת מצבים מילולית נותנת פירושים לדבריו תוך כדי מעברים אלו.
בבית הראשון פונה הדובר בגוף ראשון יחיד אל דמות נשית, ומתאר באמצעות דימויי עצם או תואר מטפוריים, את הנסיבות המורכבות שהיא נמצאת בהן ואת הסכנות השונות והמגוונות שאורבות לה; הוא משיא לה, בדאגה גלויה, עצות רבות כיצד להימנע מנזקם.
הוא מפרט מהם הדברים שעליה לשמור, בהם: הנפש, הכוח - כוחות הנפש והגוף, החיים - איכות החיים ועצם הקיום, והבינה - השפיות, התושיה וכישורי החיים וההסתגלות אל הנסיבות והתמורות שהם מזמנים.
בבית הראשון מונה המשורר בזה אחר זה את "הדברים" המסכנים את ממוענת שירו.
הם כוללים עצמים מוחשיים כביכול: ושמות תואר המייצגים מהויות מופשטות: השורות האחרונות חוזרות כמעין פזמון על השורות הראשונות.
בבית השני פורש המשורר תפאורת רקע של תחושות ורגשות לשירו, מעין תפאורה למונולוג הנאמר; הוא מתאר מבוכה, אי ודאות ואף זרות שהם מנת חלקה של החברה הסובבת, כמו אצל הנמענת.
בבית השלישי עובר המשורר לכאורה לעמדה מסבירה ורכה, ומצייר את האקלים הנפשי הפנימי המקווה, הרצוי - אבל שנעדר או איננו בנמצא.
מיוצג בו האקלים הנעים והמוכר בהקשר הארצישראלי: והוא משרטט את התחושות הביתיות, הבטוחות, הרכות והמלטפות, אשר צריכות להיות מנת חלקה של נמענת השיר, לפי תקוותו של הדובר: וכמו בבית הראשון הוא מסיים עם שורות פזמון חוזר:
הבתים הרביעי והחמישי ממשיכים את קווי התפאורה של הופעת הדובר על הבמה השירית, והם: הרחוב, השדרות, הציפורים העפות, הערב היורד על העיר הגדולה עד כדי חשכה והפנסים הנדלקים; ולצדם "נוֹשֵׁם הַיָּם".
בבית השישי הדובר חוזר על בקשתו לממוענת מילותיו, בשיר ובמציאות, במילים דומות ואחרות, אבל הפעם הוא נותן ביטוי גלוי יותר לאהבתו לנמענת, למצבה הנפשי הרעוע, הוא מפרט מרכיבים מכלל ישותה, בנפשה: בינה ולב, ובגופה: עור, שיער; וחוזר על דרישתו ממנה להגן על עצמיותה, ומבקש שכך תעשה בכוחותיה שלה:
לאחר מכן, בבית השביעי, מרחיב הדובר ומתאר מנעד מצבי נפש ורגשות שהנמענת חווה, הכוללים: דכדוך עד דיכאון, חרדה ופחדים, הזרה וניכור.
הבית השמיני עשוי שאלות רבות ארוכות וקצרות אל הנמענת, ועניינן ויכוח עם מבעים או אמירות שלה על משמעות החיים.
בבית התשיעי עונה הדובר על כמה משאלותיו הרבות אל הנמענת.
בידו תשובה למסכת החרדות והדכדוך שהיא חווה.
בבית העשירי והאחד עשר חוזר הדובר ומבקש, מהנמענת, בלווית טון רך ומלטף, לשמור על נפשה.
שיר מעגלי הוא שיר שהבית האחרון שלו זהה לראשון, או שהשורה האחרונה שלו זהה לראשונה.
דוגמה לסוג הראשון הוא שירו של ביאליק "הכניסיני תחת כנפך", ואילו שירו של טשרניחובסקי "ראי, אדמה" הוא דוגמה למבנה של שיר שבו השורה האחרונה חוזרת על הראשונה.
סופו של השיר מתקשר לראשיתו ומעניק שתי פרשנויות לשיר.
האחת: שהשיר לא הסתיים ולמעשה יש כאן פעולה טבעית לטוב ולרע אשר יכולה לחזור על עצמה ולהתחיל שוב, חלילה.
מצד שני, שיר מעגלי יוצר תחושה של מחנק, חוסר מוצא, אולי תקיעות באיזה שהוא מקום.
שני מובנים אלו משתמעים משירו של דן פגיס "כתוב בעפרון בקרון החתום":
חווה מנסה להותיר אחריה צוואה אך כנראה מתה במהלך ניסיון זה ולכן המסר שלה לא עובר אל הקורא.
מצד שני יש כאן רמז, חלילה, שהאנושות יכולה לחזור שנית על פשיעה, באופן כזה שניתן לקרוא את השיר כך, .
"שיר ערש" (הידוע גם במילותיו הראשונות "היכל ועיר נדמו פתע") הוא שיר ערש שחיברו נתן אלתרמן וסשה ארגוב עבור המחזמר "אסתר המלכה", שהועלה על הבימה לראשונה בשנת 1966. בהקשר המחזה שר ליצן החצר את השיר למלך אחשוורוש בלילה שבו נדדה שנת המלך.
המחזמר לא זכה להצלחה, וירד מבימת תיאטרון הקאמרי עד מהרה (לאחר 38 הצגות).
אולם השיר נותר בזיכרון הציבורי-תרבותי וזכה לביצועים רבים.
השיר נחלק לשישה בתים בני שש שורות כל אחד, וכמעט כולו מונולוג שנושא הלץ באוזני המלך.
בשלוש שורות "מתערב" המלך בשיר הלירי בדברים פרוזאיים ונונסנסיים.
בחלק מן הביצועים שורות אלה מדוברות ולא מושרות ("אולי בכל זאת רבע עוף" בבית השלישי, "שיעברו, אני ישן!" בבית הרביעי, ו-"שייכבו את הפנס" בבית האחרון).
בגרסה הישנה של שמעון בר, גם "הניחו לנו לכולנו" בבית החמישי נאמר על ידי המלך, ו"שייכבו את הפנס" הושר על ידי המלך.
הביצוע הראשון של השיר היה במחזמר המקורי על בימת הקאמרי על ידי שמעון בר בתפקיד ליצן החצר מונדריש ואברהם מור כאחשוורוש.
רוחמה רז ביצעה את השיר יחד עם צוות הווי פיקוד המרכז בתוכניתם המשותפת "צוות הווי פיקוד מרכז-עם רוחמה" (1976)
חוה אלברשטיין ביצעה את השיר בתקליטה "הלילה הוא שירים" (1977), ומאז הופיע ביצוע זה באוספים רבים משיריה ומשירי הארץ.
אריק איינשטיין ושם טוב לוי ביצעו את השיר בתקליט "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב" (1980).
בשנת 1982 שולב השיר במופע ובתקליט שיצא בעקבותיו, מתתיהו ואלכסנדר: מתי כספי שר משירי סשה ארגוב.
השיר היה אחד משיאי המופע, כאשר מתי כספי שר וארגוב המלווה אותו בפסנתר.
ארגוב לא ידע לשיר, וכספי שילב אותו בדקלום "אולי בכל זאת רבע עוף?" בבית הראשון, ו"שיכבו את הפנס" בבית השני.
בהפקת 2005 של המחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" הוסיף מעבד המוזיקה בהפקה, יוני רכטר את השיר לתמונה בה אנשי השוק מרדימים את שלמה המחופש לשלמי ושרים לו "אם כתר הוא נושא או דלי, אין כל הבדל - בסוף יישן הוא".
בספיישל הפורימי של ערוץ הופ!
ששודר ב-2004 ונקרא "המגילה החדשה של הופ", השיר בוצע על ידי אבי יקיר (בתור שלוק העורב שכיכב בתור המן) וז'יל בן דוד (בתור בליק שכיכב בתור אחשוורוש).
עוד ביצעו את השיר שולי רנד, גדי יגיל, אורה זיטנר, אסתר עופרים, רונית אופיר, אחינועם ניני, איטן גרינברג, דני מסנג, שילה פרבר, נתן סלור, חבורת זהו זה, רינת גבאי ואחרים.
שלמה ארצי מספר שביקור כילד בהופעה של המחזה "אסתר המלכה", ובפרט השיר הזה, משכו אותו אל הבמה ואל קריירה כזמר.
ביצוע נוסף הוא של אנדריאס שול בליווי תמר הלפרין על הפסנתר והשורות של המלך.
השיר הוא גם פריט ברפרטואר של מקהלות וחבורות זמר רבות.
שיר שייזכר הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בטכניקולור משנת 1945 המבוסס באופן קלוש על חייו של פרדריק שופן עם קורנל ויילד ופול מוני בתפקידים הראשיים.
העלילה שמה במרכזה את דמותו של יוזף אלסנר (1769–1854) שהיה היה מורו לנגינה וקומפוזיציה של שופן והבחין בגאונותו מאז שהיה ילד פלא.
הסרט מתאר את הבריחה של שניהם מפולין לפריז ואת יחסיהם המורכבים שידעו עליות ומורדות עד מותו של שופן, לאמיתו של דבר, אלסנר לא עזב את פולין.
אמנם שופן היה פטריוט פולני, אך הסרט מקצין זאת בכך שהוא מראה את השתתפותו באספה חשאית עם חברי מחתרת פולנים, בריחתו בחשאי לפולין, ומאמציו לאסוף כסף לשחרור אחיו כלואים בפולין.
הצורך להפגין פטריוטיזם הופיע בסרטים רבים בתקופת מלחמת העולם השנייה.
ז'ורז' סאנד (מרל אוברון ) מוצגת כפאם פאטאל הדורשת משופן להתמסר לכתיבתו ולא לצאת למסע קונצרטים לאיסוף כסף לאסירים הפולנים, וכשהוא מסרב, היא נפרדת בזעם.
קורנל ויילד היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר גם על הסיפור המקורי, הסאונד, העריכה, הצילום והפסקול המוזיקלי.
את קטעי הנגינה בפסנתר מנגן הפסנתרן חוסה איטורבי .
פרדריק שופן (קורנל ויילד) הוא פסנתרן צעיר ומבטיח המלווה כל הזמן על ידי מורו ומלווהו לחיים יוזף אלסנר (פול מוני).
הוא פטריוט נלהב וביחד עם אלסנר הם משתתפים בישיבה עם חברי מחתרת שמוסרים להם שהרוסים טובחים בפולנים.
שופן מנגן בנשף מהודר לפני ראשי השלטון הפולני.