tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המפנה חל בדצמבר 2017, כשמועצת העיר סיאטל אישרה מזכר הבנות עם קבוצת ניהול המבוססת בלוס אנג'לס, בראשות מנהל הספורט הוותיק טים לייווקי, לשיפוץ נרחב של קי ארנה.
השיפוץ היה למעשה הריסתו הכמעט מוחלטת של האולם ובנייתו מחדש, כאשר הפריט היחיד שנשמר מהאולם הישן הוא הגג בעל הצורה הייחודית, שלאורך שנות פעילותו של האולם הפך לסימן ההיכר שלו.
לאחר שהוסר מכשול האולם, הגישה קבוצת הניהול בקשה רשמית ל-NHL להקמת קבוצת התרחבות בעיר.
כדי לעמוד באחד התנאים היסודיים לקבלת הבקשה, יצאה קבוצת הניהול למבצע מכירת כרטיסי מנוי לאוהדים הפוטנציאלים, כאשר הקונים מפקידים כסף ללא ידיעה אם קבוצת ההתרחבות תאושר.
למרות זאת, בתוך 12 דקות הגיעה הקבוצה ליעד של מכירת 10,000 מנויים, ולאחר 75 דקות הופסקה המכירה לאחר שנקנו 25,000 מנויים פוטנציאלים – יותר מתכולתו המיועדת של האולם הביתי של הקבוצה, כך שלמעשה נוצרה רשימת המתנה.
ב-4 בדצמבר 2018 אישרה הליגה את הבקשה, וקבוצת ההתרחבות יצאה לדרך.
קבוצת הניהול שלקחה עליה את הבעלות על הקבוצה כוללת בראשה את איש העסקים דייוויד בונדרמן, מנהל הספורט טוד לייווקי (אחיו של טים), ומפיק הסרטים ג'רי ברוקהיימר.
הקבוצה תהייה קבוצת ההוקי קרח המקצוענית הראשונה בסיאטל מאז סיאטל טוטמס, ששיחקה בליגה המשנית WHL עד 1975, והראשונה שתתחרה על גביע סטנלי מאז סיאטל מטרופוליטנס, ששיחקה ב-Pacific Coast Hockey League עד פירוקה של הקבוצה ב-1924, וזכתה בגביע סטנלי ב-1917.
לקבוצה הייתה אופציה להצטרף לליגה בעונת 2020/21, אך על מנת שלא להיתקל בלחץ זמן במקרה של עיכובים בשיפוץ האולם החליטו הליגה והקבוצה שהיא תצטרף לליגה בעונת 2021/22, וכך היה.
היא הצטרפה לבית הפסיפי שבחטיבה המערבית של הליגה, וכתוצאה מכך הוזזה קבוצת אריזונה קויוטיס אל הבית השני של החטיבה – הבית המרכזי, על מנת לאזן את מספר הקבוצות בכל בית.
למנכ"ל הראשון של הקבוצה מונה ביולי 2019 רון פרנסיס, שחקן עבר חבר היכל התהילה של ההוקי קרח שכיכב בפיטסבורג פינגווינס וזכה איתה פעמיים ברציפות בגביע סטנלי בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, וכיהן קודם לכן כמנכ"ל קבוצת ה-NHL קרוליינה הוריקנס.
ביוני 2020 רכשה חברת "אמזון" את זכויות השיום על אולם "קי ארנה" לשעבר.
בניגוד למקובל, לא קראה אמזון את שם האולם על שמה, אלא קבעה את שמו כ"קליימט פלדג' ארנה" (Climate Pledge Arena) כדי להדגיש את מחויבותה למאבק בהתחממות הגלובלית.
בהתאם לכך, האולם נבנה להיות האולם הראשון בעולם בסדר גודל דומה שיופעל באופן מלא על ידי אנרגיה מתחדשת.
ב-23 ביולי 2020 הכריזה הקבוצה על שמה – סיאטל קראקן, על שם הקראקן – יצור ימי בדיוני מהמיתולוגיה הנורדית, שם שהיה אחד הפופולרים במשאלים שונים שנערכו בקרב קהל האוהדים הפוטנציאלי של הקבוצה.
ביוני 2021 הודיעו הקראקן על מינוי המאמן הראשון של הקבוצה – דייב הקסטול, שהיה בתפקידו האחרון עוזר מאמן בטורונטו מייפל ליפס.
ב-21 ביולי 2021 נערך דראפט התרחבות במסגרתו בחרה הקבוצה שחקנים שקבוצות אחרות בחרו שלא להגן עליהם.
השחקנים הבולטים שנבחרו בדראפט היו יאני גורד, שכיכב בהתקפת טמפה ביי לייטנינג אלופת שתי העונות האחרונות, והמגן מרק ג'ורדנו שהוחתם מקלגרי פליימס ונבחר לקפטן הראשון של הקבוצה.
שבוע לאחר מכן ביצעה הקבוצה את ההחתמה המשמעותית ביותר שלה בשוק השחקנים החופשיים – השוער הגרמני פיליפ גרובאואר, מהשוערים הטובים בליגה, עזב את קולורדו אוולאנש וחתם בקראקן.
כמעט כמו בכל מקרה של קבוצת התרחבות בעונתה הראשונה, הקראקן התקשו מאוד בעונת 2021/22, וסיימו בתחתית הליגה עם מאזן דל של 60 נקודות ו-27 ניצחונות בלבד.
העונה השנייה של הקראקן בליגה הייתה הפכפכה, אך לאורך רובה היו הקראקן בצמרת הבית הפסיפי בעיקר בזכות הצטיינותו של פיליפ גרובאואר בשער, ובזכות שני חלוצי רכש שהגיעו לפני פתיחת העונה – הדני אוליבר ביורקסטראנד שהגיע מקולומבוס בלו ג'אקטס, והשוודי אנדרה בורקובסקי שהגיע מקולורדו אוולאנש כשחקן חופשי.
גם החלוץ הרוקי מאטי בנירס הצטיין, וזכה בסיום העונה בגביע קאלדר כרוקי העונה בליגה – פרס עונתי אישי ראשון לשחקן הקראקן.
בסיום העונה הרגילה עלתה הקבוצה לפלייאוף היסטורי מהמקום השביעי בחטיבה המערבית – מקום נמוך שסידר לה סדרה קשה מאוד, ללא יתרון ביתיות, מול האלופה המגינה על תוארה, קולורדו אוולאנש.
הסדרה הייתה הפכפכה כמו העונה של הקראקן כולה, והגיעה למשחק שביעי ומכריע בדנוור – בו שני שערים של ביורקסטראנד ויכולת משובחת של השוער גרובאואר הביאו ניצחון לקראקן, שניצחו את הסדרה והדיחו במפתיע את האלופה היוצאת.
גם סדרת הסיבוב השני מול דאלאס סטארס הגיעה למשחק שביעי ומכריע – אך הפעם יצאו הקראקן כשידם על התחתונה, והודחו.
בעונה השלישית שלה, 2023/24, סבלה הקבוצה ממיעוט הבקעת שערים – 217 שערים בלבד, מקום 29 מתוך 32 קבוצות הליגה.
למרות רצף של 9 ניצחונות במהלך העונה – שיא מועדון – נשרה הקבוצה ממאבק הפלייאוף כחודש לסיום העונה.
המאמן הראשון של הקבוצה, דייב הקסטול, פוטר בסיום העונה, ובמקומו מונה דן ביילסמה, שהועלה מהקבוצה-הבת של הקראקן בליגה המשנית AHL.
ביילסמה הביא איתו את עוזרת המאמן שלו, ג'סיקה קמפבל, שהפכה לאישה הראשונה שמתמנה לעוזרת מאמן ב-NHL.
השינוי בעמדת המאמן לא הועיל, והקראקן סיימו במאזן חלש ורחוק ממאבק הפלייאוף גם את עונת 2024/25. ביילסמה פוטר במהלך העונה וליין למברט התמנה למאמן, השלישי של הקבוצה ב-4 עונות בליגה.
פרא' סיאם דבדהיראג' (בתאית: พระสยามเทวาธิราช, בתעתיק אנגלי: Siam Devadhiraj) הוא האל הפטרון המגלם את ההגנה העל טבעית על מדינת תאילנד.
הוא מיוצג על ידי פסל יצוק מזהב הנמצא בהיכל הכס של פייזאן תאקסין בארמון הגדול.
הפסל, שגובהו כעשרים סנטימטרים, הוזמן על ידי המלך מונגקוט (ראמה הרביעי), ככל הנראה בסביבות השנים 1859–1860.
הפסל מציג את הדבה בלבוש מלכותי, אוחז בחרב בידו הימנית, וידו השמאלית מורמת לגובה החזה בתנועת ברכה.
התאילנדים סוגדים לדבדהיראג' בטקס פרטי שנתי בירח השעווה הראשון של חודש הירח התאילנדי החמישי, המייצג את השנה החדשה המסורתית בלוח השנה התאילנדי.
"דבא" היא מילה שמקורה בסנסקריט, שמשמעה "אל" או "מלאך", וסיאם הוא שמה של תאילנד בתאית.
סיאט טראקו היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת שבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי סיאט משנת 2018. היא נחשפה בספטמבר 2018 והוצגה בתערוכת הרכב של פריז באוקטובר 2018 והגיעה לישראל בגרסה היברידית בלבד ביולי 2021.
שמה של המכונית מגיע משמה הקדום של העיר טרגונה שבמחוז קטלוניה שבספרד.
בחירת השם נעשתה ברשת על ידי גולשים.
מתוך 133,332 הצעות של גולשים, סיאט בחרה 10,130 שמות שמתוכם עלו לגמר 4 שמות, 146,000 גולשים השתתפו בסקר הסופי ו-51,903 גולשים בחרו בשם טראקו על פני אווילה.
היא משווקת עם חמישה מנועים.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 9.7 שניות או 9.5 שניות (בתבה האוטומטית) והמהירות המרבית עומדת על 201 קמ"ש או 195 (בתבה האוטומטית).
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 13.7 ק"מ לליטר או 14 ק"מ לליטר (בתבה האוטומטית).
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 8.0 שניות והמהירות המרבית עומדת על 211 קמ"ש.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.2 שניות והמהירות המרבית עומדת על 228 קמ"ש.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על בין 10.8 ל-11.9 ק"מ לליטר.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 9.8 שניות והמהירות המרבית עומדת על 198 קמ"ש.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 17.5 ק"מ לליטר.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 14.3 ק"מ לליטר.
הסיאט טראקו PHEV (היברידי פלאג-אין) היא הגרסה היברידית לגרסה הבסיסית שהוצגה באוגוסט 2019 ומשווקת עם חמישה מקומות בלבד, היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר טורבו המספק כ-150 כ"ס עם מנוע חשמלי המספק כ-115 כ"ס יחד הם מספקים 245 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ.
סוללת ליתיום יון בקיבולת 13 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 7.4 שניות והמהירות המרבית עומדת על 217 קמ"ש.
טעינת הסוללה משקע ביתי אורכת 3 שעות ו-40 דקות.
סיאם היא להקה ישראלית שפעלה בישראל ובריטניה בשנות השמונים.
הלהקה התאחדה ב-2004 ופועלת מאז לסירוגין.
הלהקה הוקמה בסוף 1983 על ידי המוזיקאים ג'ף שפירו והדר גולדמן.
ג'ף שפירו, סולן וגיטריסט הלהקה הקים בגיל 16 להקת גל חדש, שהופיעה מעט בישראל ועברה ב-1982 לניו יורק, שם הקליטה שירים אחדים.
כשחזר שפירו מניו יורק לאחר שנה ראה הופעה של להקת "היחידה לטיפול נמרץ" בקולנוע דן בה ניגן גולדמן, והשניים החליטו להקים להקה.
גולדמן התחיל ככנר קלאסי וניגן בתזמורת צה"ל, אך עבר לנגן בכינור חשמלי עם סגנון ייחודי והחל לשתף פעולה עם דורון אייל ("שולץ האיום") בלהקת "כרומוזום" ואחר כך "היחידה לטיפול נמרץ".
ההרכב הראשון של הלהקה כלל את נגן הבס יפתח אורי והמתופף דני מקוב.
מיום הקמתה הלהקה שרה באנגלית.
היא הקליטה שלושה שירים, בהם השיר "Tel Aviv Downtown" שזכה להצלחה יחסית.
ב-1984 הצטרפו ל"סיאם" המתופף אהרון ידידיה ונגן הבס יוסי פיין במקום יפתח אורי ודני מקוב.
בסוף באותה שנה הופיעו כלהקת חימום בהופעה של להקת "סוזי והבנשיז" בקולנוע דן בתל אביב.
ב-1985 הוזמנה הלהקה לחמם את הופעות "סוזי והבנשיז" באירופה.
שפירו וגולדמן החליטו לנצל את ההזדמנות ועברו לגור בלונדון מתוך כוונה לפרוץ לשוק הבריטי.
סיבוב ההופעות עם "סוזי והבנשיז" לא יצא לפועל, ובלונדון הלהקה הופיעה והקליטה שלושה שירים.
חברי ההרכב באותה עת היו שוב נגן הבס יפתח אורי והמתופף יניב עצמון.
בסוף השנה חזרה הלהקה לישראל והופיעה כלהקת חימום של להקת "טוקסידומון".
ב-1986 הקליטה הלהקה בלונדון מיני-אלבום עם שישה שירים ובקיץ חזרה להופעות בישראל.
הלהקה המשיכה לפעול בלונדון אך יניב עצמון חזר לישראל.
ללהקה הצטרף שוב דני מקוב שהיה בלונדון לצורך לימודים, אולם עזב לאחר כשנה, במהלך הקלטות האלבום עקב חילוקי דעות עם שפירו וגולדמן.
ב-1989 הוציאה הלהקה לאור את האלבום "War and Peace and Inbetween", שכלל שירים שהוקלטו בשנים 1983–1988, ושירים חדשים שהקליטה עם המפיק הבריטי בוב לאמב, שעבד עם קודם עם הלהקות UB40 ודוראן דוראן, באולפנו הפרטי שבבירמינגהאם.
אחר כך הופיע עם המתופף קית בוים (שניגן עם פרנק זאפה ורוד סטיוארט) והבסיסט כריס טיילור.
ללהקה היה בעיה לקדם את האלבום באנגליה בשם סיאם מאחר שפעלה להקה אחרת כבר עם שם דומה.
בשלב זה החליט גולדמן לחזור לישראל ושפירו הקים להקה חדשה בלונדון בשם "kissing the toad" ("נשק את הקרפד"), שהגיע להופיע בישראל בסוף 1991. גולדמן הקים בישראל להקה חדשה "בארוק" ששרה בעברית, היא הוציאה לאור אלבום אחד בסוף 1992 ואחר כך התפרקה.
ב-1996 התאחדה סיאם להופעה חד-פעמית לקידום הוצאת דיסק אוסף.
ב-2004 שפירו וגולדמן החלו לעבוד על חומרים חדשים לקראת הפקת אלבום חדש.
ב-8 בפברואר 2006 ערכה הלהקה הופעה חד-פעמית בערב מחווה לאיש חיי הלילה אלכס צ'רקיס.
ב-2008 הוציא הלהקה אלבום חדש, עם איות חדש באנגלית - Ciam במקום Siam.
הלהקה התאחדה להופעה שוב ב-2011. וב-2015 התאחדה שוב כדי לחמם את להקת "סווייד" בתל אביב.
סיאנג צ'נתיאה (בקמרית: សៀង ចន្; נולד ב-9 בספטמבר 2002 בקמבודיה) הוא כדורגלן קמבודי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת א-שחאניה מליגת המשנה הקטרית, בהשאלה מבואונג קט אנגקור, ובנבחרת קמבודיה.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בואונג קט אנגקור מליגת העל הקמבודית.
ב-25 ביולי 2023 הושאל למשך עונת לא-שחאניה מליגת המשנה הקטרית.
ב-6 ביוני 2019 ערך צ'נתיאה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמבודיה, בניצחון 2-0 על נבחרת פקיסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
סיאמה פרסד מוקהרג'י (בבנגלית: শ্যামাপ্রসাদ মুখোপাধ্যায়; 6 ביולי 1901 – 23 ביולי 1953) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כנשיא ההינדו מהסבהה ומייסד הבהרטיה ג'אנה סנג.
כיהן כשר התעשייה והמסחר בממשלת הודו הראשונה.
סיאמה פרסד מוקהרג'י נולד ב-6 ביולי 1901 בכלכותה, נשיאות בנגל (היום קולקטה, מערב בנגל).
אביו, אשוק מוקהרג'י, היה סגן צ'נסלור אוניברסיטת כלכותה ושופט בבית המשפט הגבוה בעיר.
מוקהרג'י קיבל תואר ראשון באנגלית ב-1921 מאוניברסיטת כלכותה, וב-1923 השלים תואר שני בלשונות הודיות, שכלל בנגלית ושפה הודית נוספת.
במקביל ללימודיו האוניברסיטאים, היה מוקהרג'י לעורך הראשי של גיליון הסטונדטים של המכללה הנשיאותי של בנגל.
ב-1922 הוציא לאור כתב עת בנגלי בשם "בנג הוואני", ובשנים 1923 ו-1924 כתב טור קבוע בעיתון 'קפיטל'.
ב-1924 קיבל מוקהרג'י תואר במשפטים מאוניברסיטת כלכותה.
ב-1926 עבר ללימוד ב באנגליה, ובאותה שנה הצטרף ללשעת עורכי הדין האנגלית.
בעקבות מות אביו ב-1923, נבחר מוקהרג'י, שהיה עוזרו הקרוב של אביו, לסנאט של אוניברסיטת כלכותה ונבחר כמייצג האוניברסיטה במועצה המחוקקת של בנגל, בה נשמר מקום לנציג האוניברסיטה, מטעם הקונגרס הלאומי ההודי.
ב-1930, כשהקונגרס החליט להחרים את הבחירות למועצה, התפטר מוקהרג'י מהתפקיד, אך שוב שב אליו כפוליטיקאי עצמאי כדי לייצג את האינטרסים של האוניברסיטה.
ב-1934 נבחר לסגן הצ'נסלור של האוניברסיטה.
ב-1937, לאחר שהמועצה המחוקקת הפכה לבית עליון והאספה המחוקקת של בנגל הוקמה כבית תחתון בן 250 חברים, נבחר מוקהרג'י פעם נוספת כמייצג האוניברסיטה.
באספה היו כשמונים חברים הינדואים, כשהשאר היו מוסלמים ומייצגי אינטרסים בריטים.
כישלונה של הקונגרס להקים קואליציה עם מול הליגה המוסלמית גרם למוקהרג'י להרהר בנאמנותו לקונגרס, וכאשר ממשלת הליגה המוסלמית ניסתה לבצע שינוי במערך החינוכי במדינה איחד מוקהרג'י את הכוחות ההינדואים באספה לתמיכה במפלגת קרישק סרמיק ולהחלפת הממשלה.
מוקהרג'י מונה לשר האוצר בממשלה החדשה.
באותה תקופה הצטרף מוקהרג'י להינדו מהסבהה, בה ראה משקל נגד לכוחות אנטי לאומיים, וב-1939 נבחר לממלא מקום נשיא ההינדו מהסבהה.
ב-1943 התפטר מתפקידו בממשלת בנגל כמחאה.
ב-1947 הזמין ג'ווהרלל נהרו את מוקהרג'י להצטרף לממשלת המעבר כשר התעשייה ומסחר.
מוקהרג'י היה אחד משני השרים שלא היו מהקונגרס, לצד בהימראו ראמג'י אמבדקר.
לאחר שנהרו הצהיר ב-17 במרץ 1950 בפני הלוק סבהה כי הוא מתנגד לחילופי אוכלוסייה וכי הוא מעוניין בהוצאת הוצהרה משותפת עם ראש ממשלת פקיסטן ליקאת עלי ח'אן על הבטחת מעמד וביטחון למיעוטים בשתי המדינות.
ההצהרה המשותפת, שנודעה כ הוצאה ב-2 באפריל, ובעקבותיה התפטר מוקהרג'י מממשלת הודו ב-18 באפריל.
באוקטובר 1951 הקים את בהרטיה ג'אנה סנג, שנועדה להוות תחליף לאומי לקונגרס.
ב-1952 חתם ראש ממשלת ג'אמו וקשמיר שיח' עבדאללה על הסכם עם ממשלת הודו, שהגדיר אוטונומיה מוגבלת למדינה, כשהוא מאפשר לה להניף דגל נפרד, אדמתה הובטחה מפני מהגרים, ונאסר על ממשלת הודו לשלוח כוחות צבאיים לחבל ללא הסכמת ממשלתו.
מוקהרג'י מחה נמרצות נגד הצעד, ובאפריל 1953 הפך את הנושא למחאה נמרצת ברחובות דלהי.
ב-8 במאי 1953 יצא מוקהרג'י לעבר ג'אמו וקשמיר, למרות התנגדות ראש ממשלת ג'אמו וקשמיר.
הוא נעצר ב-11 במאי, ונפטר מהתקף לב ב-22 ביוני, בעודו במעצר.
ב-2017 נחנה , המקשרת בין ג'אמו לסרינגאר, הנקראת על שם מוקהרג'י.
באפריל 1922 נישא מוקהרג'י לסונה דווי, שילדה לו ארבעה ילדים.
סונה נפטרה ב-1934, ומוקהרג'י לא נישא בשנית.
סיאמבן או ז'מבון (באירית: Siamban; מצרפתית Jambon כלומר "שינקן") הם מאפים מרובעים במילוי גבינה ונתח שינקן.
מאפים אלה הם פריט מעדנייה נפוץ באירלנד ובחלקים מבריטניה.
המוצר הופיע במהלך שנות ה-90 כחלק מתנועה רחבה יותר לעבר "food to go" (המשמעות של TO-GO היא קשורה לאספקת מזון או משקאות הנצרכים הרחק ממקום המכירה שלהם: "לקחת החוצה").
חברת המאפייה הרב לאומית Délifrance טוענת כי התאימה והשיקה את הסיאמבן או ז'מבון כמוצר חדש בשוק האירי ב-1997.
עשרים מיליון ז'מבונים נרכשו על ידי צרכנים איריים בשנת 2020. בעקבות הטרנד של לחמניות נקניקיות נטולות בשר, ז'מבונים טבעוניים זמינים גם כן מאז 2020. מאפים אלה מיוצרים באופן דומה, תוך שימוש בתחליפי בשר ובתחליפי גבינה לגבינת המילוי.
סיאמבן או ז'מבון כאלה ידועים בצרפת בתור (סלסלות בצק עלים עם שינקן וגבינה).
בסדרה הקומית של הרדיו והטלוויזיה האירית (RTÉ) בשם Hardy Bucks , לאחת הדמויות הראשיות, באז מקדונל, יש אובססיה לז'מבונים.
סיאלקוט (בפנג'אבי: سيالكوٹ) היא עיר הממוקמת בפנג'אב (פקיסטן).
העיר משמשת כבירת מחוז סיאלקוט והיא העיר ה-12 בגודל אוכלוסייתה בפקיסטן.
סיאלקוט גובלת בג'אמו בצפון מזרח, מחוז נארוואל בדרום מזרח, גוג'ראנוואלה בדרום מערב וגוג'ראט בצפון מערב.
סיאלקוט ממוקמת בתחום העיר סגאלה , בירת ממלכת מאדרה שנהרסה על ידי אלכסנדר הגדול בשנת 326 לפנה"ס.
היא הפכה לבירת הממלכה ההודו-יוונית על ידי מננדרס הראשון במאה ה-2 לפני הספירה - תקופה שבה העיר שגשגה מאוד והייתה למרכז סחר ומחשבה בודהיסטית.
במאה ה-6 לספירה, הפכה העיר שוב לבירת ממלכת טאנק , ששלטה בפנג'אב במשך שתי המאות הבאות.
סיאלקוט המשיכה להיות מרכז פוליטי מרכזי עד שהוחלפה על ידי לאהור בתחילת האלף הראשון לספירה.
סיאלקוט הייתה בירתו של השליט המוסלמי הפנג'אבי ג'סרט , ששלט על רוב פנג'אב וג'אמו בתחילת המאה ה-15. תחת האימפריה המוגולית, ובמיוחד תחת שלטונו של הקיסר המוגולי אורנגזב, סיאלקוט נודעה כמרכז גדול של עולמא, והיא משכה חוקרים בשל הזמינות הנרחבת של נייר בעיר.
העיר סיאלקוט היא מקום הולדתו של מוחמד איקבל.
העיר נודעה ברוח היזמית שלה ובאקלים העסקי המיוחד שלה, שהפכו את סיאלקוט לדוגמה לעיר פקיסטנית קטנה שהתפתחה כ"מרכז ייצור ברמה עולמית".
העיר הקטנה יחסית ייצאה סחורות בשווי מיליארד דולר בשנת 2017, או כ-10% מסך היצוא של פקיסטן.
העיר מכונה "בירת ייצור הכדורגל של העולם", מכיוון שהיא מייצרת למעלה מ-70% מכלל כדורי הכדורגל המיוצרים בעולם.
נמל התעופה הבינלאומי של סיאלקוט ממוקם כ-20 ק"מ ממרכז העיר.
הוא הוקם בשנת 2007 בעלות של 4 מיליארד רופי.
מהנמל ממריאות טיסות ברחבי פקיסטן, ויוצאות ממנו טיסות ישירות גם לבחריין, עומאן, ערב הסעודית, קטר, איחוד האמירויות הערביות, צרפת, בריטניה וספרד.
סיב אופטי הוא סיב מחומר שקוף (בדרך כלל זכוכית) המאפשר העברת אור מקצהו האחד לאחר, ומבוסס על העיקרון הפיזיקלי הנקרא "החזרה גמורה (או החזרה מלאה) של קרן אור".
את הרעיון להשתמש בסיבי זכוכית להעברת מידע הגה החוקר הסיני צ'ארלס קאו (Charles Kao) ב-1966. הוא הבחין ביתרונות של שיטה זו על פני העברת אותות חשמליים בכבלי נחושת, שבהם האות סובל מניחות גבוה ככל שהמרחק (אורך הכבל) גדל.
ב-1970 יוצר הסיב האופטי הראשון על ידי מספר חוקרים בחברת הזכוכית האמריקאית קורנינג.
הסיב מורכב מליבה (core) ומעטפת (cladding) ששתיהן שקופות.
מקדם השבירה של הליבה גבוה מעט מזה של המעטפת החיצונית ובכך יוצר מצב בו קרני האור "לכודות" בתוך הסיב ונעות לאורכו גם בפניות או בפיתולים.
המעטפת מצופה בשכבת מגן דקה נוספת (jacket) עשויה מפלסטיק, שמטרתה להגן על המעטפת מפני שריטות ומכות (האור אינו מתקדם בתוך שכבה זו אלא רק בתוך שכבות הזכוכית הפנימיות).
חוזק מכני מוקנה על ידי עטיפה בשכבת מגן נוספת (לרוב מקוולר) ששומרת על שלמות השכבות הפנימיות ומונעת כיפוף יתר.
בתקשורת אופטית האותות בסיב האופטי הם בתחום האינפרה אדום בשלושה תחומים עיקריים של אורכי גל: סביב 850 ננומטר, סביב 1310 ננומטר, או סביב 1550 ננומטר.
מאחר שהנחת כבלים אופטיים היא פעולה יקרה ומורכבת המצריכה תיאום בין גופים רבים, כבל סיב אופטי מכיל בדרך כלל כמה עשרות סיבים אופטיים כדי למזער צורך בהחלפת הכבל.
השימוש בסיבים בתקשורת הוא בדרך כלל בזוגות; סיב אחד משמש לשליחת נתונים והשני לקבלתם.
סיבים אופטיים נחלקים לשני סוגים:
חד־אופֶן (singlemode) – סיבים בהם מועבר מידע באופן (mode) יחיד על מנת למנוע הפרעות ולהגיע למרחקי שידור ארוכים.
בסיבים אלו אפשר להעביר מידע למרחקים של מעל 100 קילומטר.
הם נפוצים בעיקר ברשתות WAN, בין ערים, בין מדינות ובכבלים תת-מימיים.
סיבי single mode לתקשורת הם בדרך כלל בעלי מעטפת בקוטר 125 מיקרון, וליבה בקוטר 9 מיקרון, והם עטופים בשכבת מגן בעובי 125 מיקרון.
סיב כזה מסומן לעיתים 9/125/125. סדר המספרים הוא ליבה, מעטפת, שכבת מגן.
רב־אופֶן (multimode) – סיבים בהם מועבר מידע במספר אופנים במקביל.
שיטה זו מוגבלת למדי, כיוון שבסיב כזה קיימים מספר מסלולים בהם יכול האור לעבור, ולכן פולס אור קצר בכניסה ימרח במוצא, מה שמגביל את קצב התקשורת בסיב ואת מרחק השידור.
סיבי multimode זולים וקלים לייצור ולכן הם בשימוש ביישומים שבהם לא נדרש רוחב פס גבוה.
בסיבים אלו משתמשים להעברת מידע למרחקים של 300 עד 500 מטר, הם נפוצים בשימוש במיוחד ברשתות מקומיות, בתוך בניינים או בין בניינים סמוכים.
סיבי multimode עבים יותר מסיבי singlemode - הליבה שלהם היא בדרך כלל בקוטר 50 או 62.5 מיקרון.
מקובל להבדיל בין סיבי single mode לסיבי multimode על ידי שימוש במעטפת חיצונית בצבע שונה – צהוב ל-singlemode וכתום ל-multimode.
לסיב אופטי רמת ניחות נמוכה מאוד, עובדה המאפשרת מעבר מרחקים גדולים מאוד ללא צורך בהגברת האות.
הנפיצה הנמוכה של הזכוכית מאפשרת העברת נתונים בקצבים גבוהים מאוד.
הטכנולוגיה מאפשרת כיום העברת נתונים בקצבים של עד 40 מיליארד סיביות לשנייה (4 ג'יגה־ביט - Giga bit), אך באמצעות טכנולוגיות חדשות ושליחת נתונים במספר אורכי גל שונים בו זמנית (WDM), מתאפשרים קצבים הנמדדים באלפי מיליארדים (טרה־ביט - Tera bit) של סיביות בשנייה.
בקצה המשדר מוצב לייזר שהופך את האות החשמלי לאות אופטי, בקצה הקולט ממוקם מקלט – רכיב המשתמש בגלאי להמרת האותות האופטיים המתקבלים לאותות חשמליים.
בשנת 2011 פיתחו מדענים סיב אופטי שמורכב מליבה של אבץ סלני, חומר מוליך למחצה, המאפשר לאור לעבור דרך אורכי גל גבוהים יותר.
הסיבים האופטיים הם אחד הסוגים של קווי תקשורת והם מאפשרים תקשורת אופטית שנפוצה בין השאר בטלפוניה, ברשתות מחשבים, תקשורת נתונים, ברשת האינטרנט, ובטלוויזיה בכבלים.
בין הסיבות לתפוצתם ניתן למנות את העובדה שהם גמישים וניתן להניח אותם בדומה לכבלי תקשורת אחרים המבוססים על נחושת.
סיבים אופטיים משמשים גם לתאורה, בהעברת אור על פני מרחקים גדולים או כאשר אין מעבר ישיר בין מקור האור למקום המואר.
סיבים אופטיים משמשים גם בצעצועים ליצירת אפקטים ויזואליים ובארכיטקטורה על מנת להעביר את אור השמש לחללים פנימיים.
שימוש דומה הוא להעברת לייזר בניתוחים, במיוחד בניתוחי עיניים.
שימוש נוסף הוא ליצירת לייזרים מסוימים והגברתם.
בנוסף, משתמשים בסיבים אופטיים כדי לצפות באזורים שאין איתם קו ראייה ישיר.
למשל, ברפואה במכשיר הנקרא אנדוסקופ (endoscope) צופים באיברים פנימיים בגוף האדם על ידי השחלת סיב אופטי דרך פתח קטן.
מכשירים אלו משמשים גם בתעשיות אחרות בהן יש צורך לבחון אזורים לא נגישים, כגון במערכת צינורות או במנועי סילון.
שימוש דומה נעשה גם על ידי יחידות לוחמה בטרור כדי לצפות מבעד לדלת סגורה אל תוך חדר סגור, כדוגמת המתקפה על שגרירות איראן בלונדון וכפי שהודגם בסדרת המשחקים Splinter Cell.
בסיבים אופטיים משתמשים גם בבניית מבנים חכמים, שבהם משתמשים בסיב כגלאי של שינויי טמפרטורה או לחץ.
סיבים אופטיים משמשים גם לכוונות אופטיות.
הסיב הוא מוליך גלים אופטי, כלומר: מעביר גלים בתחום הנראה (בפועל, גלים באורך גל של כ-800 ננומטר עד ל-1550 ננומטר).
כמעט תמיד, הסיב מורכב מגליל פנימי שנקרא "ליבה" וגליל חיצוני שנקרא "מעטה".
מקדם השבירה של הליבה גדול ממקדם השבירה של המעטה.
לכן, כאשר אור נכנס לסיב ופוגע בדופן בזווית שהיא בטווח הקריטי, הוא יישבר על ידי המעטה בזווית שתחזיר אותו במלואו לתוך הסיב.
תופעה זו נקראה החזרה פנימית מלאה והיא מבוססת על חוק סנל.
כאמור, קרן האור תוחזר החזרה פנימית מלאה רק אם הזווית שלה יחסית למעטה קטנה מערך מסוים הנקרא "הזווית הקריטית".
את הזווית הקריטית של הסיב ניתן לחשב באמצעות חוק סנל ומקדמי השבירה של הסיב על ידי
אור יתקדם בזווית הקטנה מזווית זו בסיב אם ורק אם הוא יכנס לסיב בזווית הקטנה מ"זווית הקליטה" .
זווית זו, הנמדדת ביחס לציר של הסיב, יוצרת את מה שנקרא "חרוט הקליטה".
אור שנכנס אל הסיב דרך חרוט דמיוני זה יישאר בו, אור שיכנס לסיב לא דרך החרוט יזלוג החוצה דרך המעטה.
את זווית הקליטה אפשר לחשב על ידי
הגודל NA נקרא "מפתח נומרי" והוא מדד ליכולת קליטת האור (או הצימוד) של הסיב.
גורמים להנחתה בסיב (זיהומי יוני הידרוקסיל, אינטראקציה עם החומר, פיזור ריילי)
יתרונות הסיב האופטי במערכות תקשורת ביחס לכבלי נחושת:
ניחות נמוך מאוד לעומת כבלי נחושת - מאפשר שימוש לטווחים ארוכים במיוחד ללא צורך בהגברה
רוחב פס גדול מאוד, עובדה המאפשרת העברת כמות רבה של מידע
קיום מגברים אופטיים שמסוגלים להגביר רוחב סרט גדול של כמה עשרות טרה הרץ
הסיב אינו פולט קרינה אלקטרומגנטית ולכן קשה מאוד להאזין לו או לגלות מידע שעובר על גבי הסיב
לא רגיש למים/לחות - חשוב במיוחד לכבלים תת-קרקעיים או תת-ימיים
סיבה מורכבת הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו המסובב נגרם על ידי מספר עצמים או אירועים, שהסיבה שזוהתה היא רק אחד או חלק מהם.
וריאציה של כשל זה הוא "לולאת היזון", בה המסובב הוא חלק מהסיבה.
"התאונה נגרמה משום שהשיח נמצא במיקום גרוע" (נכון, אך התאונה לא הייתה מתרחשת כלל לולא היה הנהג שיכור ולולא פסע על המדרכה הולך רגל)
"התפוצצות צ'לנג'ר אירעה בגלל מזג האוויר הקר" (נכון, אך היא לא הייתה מתרחשת לו טבעות ה-O היו נבנות כהלכה)
"נכשלתי בבחינה כי הבוחן הקניט אותי" (נכון, אבל נוסף על כך גם לא התכוננת לבחינה ובילית במסיבה עד אור הבוקר ביום שלפני)
סֵיאַרָה (בפורטוגזית: Ceará) היא מדינת מחוז בצפון-מזרח ברזיל לחוף האוקיינוס האטלנטי.
היא גובלת במדינות ריו גראנדה דו נורטה ופאראיבה במזרח, במדינת פרנמבוקו בדרום ובמדינת פיאואי במערב.
שטחה הכולל 146,348.30 קמ"ר, המהווים 9.37% משטחו של החבל הצפוני ו-1.7% משטחה הכולל של הפדרציה של ברזיל.
פני השטח של סיארה מגוונים, והצמחייה כוללת מנגרובים, קצ'ינגה, יערות-עד, סבך ויערות טרופיים.
הטמפרטורות גבוהות במרבית האזורים כמעט כל השנה (בין 22 מעלות צלזיוס ל-36 מעלות).
העונה הגשומה בה היא בין ינואר למרץ ועד יוני.
התנאים הסביבתיים והחופים האינסופיים מהווים מקור משיכה לתיירות, ובעיקר לתיירות טבע.
בין חופיה המפורסמים של סיארה אפשר למצוא את קנואה קברדה, ז'ריקואקוארה, מורו ברנקו, טאיבה ופלשייראס.
החופים מחולקים לשתי קבוצות, על פי מיקומם ביחס לבירה פורטלזה: חוף הזריחה וחוף השקיעה.
השטחים המהווים כיום את סיארה ניתנו מלכתחילה לאנטוניו קרדוזו דה ברוס, במסגרת חלוקת שטחי ברזיל לקפיטניות ב-1534, אך הוא לא יישב אותם.
ניסיון ההתיישבות הרציני הראשון במקום נעשה בשנת 1603, אולם רק בשנת 1612, על גדת נהר סיארה, במקום השייך כיום בחלקו לאזור המוניציפלי של פורטלזה ובחלקו לזה של קאוקיה, נבנתה מצודת סאו סבסטיאו.
המצודה הייתה למעשה ההתיישבות הראשונה במדינה.
השליטה באזור הייתה עילה לעימות ממושך בין הפורטוגזים לבין ההולנדים.
האחרונים פלשו לאזור פעמיים, ופעמיים נהדפו.
ההתיישבות בסיארה נתקלה בהתנגדות עזה מצד השבטים הילידים והיה עליה להתמודד גם עם פלישות של שודדי ים אירופאים.
דווקא בנייתה של המצודה ההולנדית שוננבורך, במהלך אחת מן התקופות שבהן שלטו ההולנדים באזור, הקלה על המתיישבים את ההתמודדות עם שודדי הים.
כך בפרט כאשר בשנת 1654, נכבשה המצודה על ידי הפורטוגזים והפכה ל"פורטלזה דה נוסה סניורה דה אסונסאו".
ההולנדים ויתרו על שאיפותיהם הטריטוריאליות באזור בשנת 1661; מסביב למצודה שייסדו נבנתה העיר השנייה בסיארה, הלא היא פורטלזה.
פורטלזה הייתה לבירתה של סיארה בתאריך 13 באפריל 1726, אחרי שגברה בקרב פוליטי על העיר אקירז.
במשך תקופת ברזיל הקולוניאלית עד 1799 הייתה סיארה כפופה לאחריותה של שכנתה פרנמבוקו.
כפיפות זו, פוליטית ומנהלית, היוותה מכשול בפני פיתוחה.
רק לאחר שהושווה מעמדה לאלה של שכנותיה הואצו תהליכי הפיתוח.
בתקופת שלטונו של הקיסר דום פדרו השני נבנו בה תשתיות, התרבו קווי הטלפון ותאורת הגז הגיעה כמעט לכל מקום.
באותו זמן צמחה בסיארה תנועה חברתית בעלת חשיבות חברתית ופוליטית עצומה: "התנועה לביטול העבדות", אשר הצליחה להגשים את יעדה ביום 25 במרץ 1884, ארבע שנים לפני שאר חלקי ברזיל.
העיר הראשונה בסיארה - וממילא בברזיל - אשר ביטלה את העבדות, הייתה ארקאפה, אשר שינתה את שמה לאחר מכן ל"רדונסאו" - גאולה.
ההיסטוריה של סיארה רצופה במאבקים פוליטיים אלימים.
כך, לאורך תקופת הרפובליקה הצרפתית הראשונה.
ואולם, התמורה הפוליטית הגלומה בחקיקת החוקה החדשה בשנת 1945 הביאה שלווה גם לסיארה.
בשנת 1960 נחנך בה סכר אורוס, השווה בממדיו לסכר אסוואן, והוא מספק לה את מרבית מימיה.
בשנת 1995 החלו עבודות בנייתו של סכר קסטניאו.
בעבר התבססה כלכלתה של סיארה על חקלאות.
תחת המשטר הצבאי הוחל בתוכנית תיעוש.
בתקופה זו החלו להתפתח בה תעשיות טקסטיל, נעליים ומזון.
בשנות השמונים של המאה ה-20 נמצא נפט סמוך לחופיה סיארה.
בשנת 1999 תפסה התעשייה 39.3% מן התוצר המקומי הגולמי.
גם לתיירות מקום חשוב בכלכלת המדינה.
בממוצע מבקרים בפורטלזה לבדה כחצי מיליון תיירים מדי שנה.
מרכיב משמעותי מהייצוא של סיארה הוא פלדה ומתכת.
את סיארה משרתים שני נמלים מרכזיים נמל פורטלזה ונמל פסם (Pecem).
סיארה פרינסס וילסון הידועה באופן מקצועי כסיארה , היא זמרת, כותבת, רקדנית ושחקנית אמריקאית.
סיארה פרצה לתודעה עם הסינגל המצליח "Goodies", אשר הצליח להגיע למקום הראשון במצעד ה"בילבורד" האמריקאי.
אלבומה הראשון, "Goodies", יצא ב-28 בספטמבר 2004, והביא שלושה להיטים אשר הצליחו להגיע למקומות הראשונים במצעדי המכירות בארצות הברית, ומכר 2.6 מיליון עותקים בארצות הברית ויותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
אלבומה השני, "Ciara: The Evolution", יצא ב-5 בדצמבר 2006. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד המכירות האמריקאי, כאשר מכר יותר מ-338,000 עותקים, והצליח לעבור את מכירות אלבומה הקודם.
גם האלבום הזה הצליח להפיק להיטים מצליחים.
היא גדלה כילדה יחידה להורים קרלטון וג'קי הריס.
היא גדלה במחנות צבא בגרמניה, קליפורניה, אריזונה ונבדה, מכיוון שאביה היה בצבא האמריקאי.
בצעירותה, סיארה ומשפחתה התיישבו באטלנטה.
סיארה אמרה, שכאשר צפתה בלהקה "דסטיניז צ'יילד" בטלוויזיה, זה גרם לה לרצות לפתח קריירת מוזיקה.
לאחר שסיימה את לימודיה, גילה אותה המפיק ג'אזי פה, וסיארה הוחתמה לחברת התקליטים "LaFace", והחלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה.
אלבומה הראשון, "Goodies", יצא ב-28 בספטמבר 2004, ומכר 2.63 מיליון עותקים בארצות הברית.
בשנה הבאה, האלבום הופץ בכל העולם, אך ההצלחה הייתה מוגבלת, למרות שהסינגלים שוחררו בתפוצה עולמית.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Goodies" הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובממלכה המאוחדת.
הסינגלים הבאים, "1, 2 Step" (שיתוף פעולה עם מיסי אליוט) ו-"Oh" (שיתוף פעולה עם זמר הראפ לודאקריס), הגיעו גם הם לחמשת המובילים בשתי הארצות.
"And I", הסינגל הרביעי, היה מצליח פחות מהסינגלים הקודמים, והגיע רק למקום 96 במצעד הבילבורד האמריקאי.
ביולי 2005, סיארה שחררה DVD עם קליפים ומסע תעודי ונקרא: "Goodies: The Videos & More".
בקיץ 2005, לאור הצלחת האלבום, סיארה שיתפה פעולה בסינגלים מצליחים עם אמני היפ הופ.
היא הופיעה בלהיט של מיסי אליוט, "Lose Control", ובלהיט של באו וואו "Like You".
שני הסינגלים הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד האמריקאי.
בדצמבר 2005, סיארה הופיעה כמופע החימום של הזמרת גוון סטפני בקונצרט שלה, "Harajuku Lovers".
בנוסף, קיבלה סיארה מועמדות לפרס גראמי כ"אמנית החדשה הטובה ביותר" ובקטגוריה "ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר" עבור הסינגל "1, 2 Step", ובקטגוריות נוספות, "שיר הראפ הטוב ביותר" ו"הקליפ הטוב ביותר" עבור הסינגל של מיסי אליוט, "Lose Control".
היא זכתה בפרס גראמי הראשון שלה על השיר Lose Control יחד עם מיסי אליוט בקטגוריית הקליפ הטוב ביותר.
באפריל 2006, סיארה השתתפה בסינגל "So What" עם פילד מובס.
הסינגל הגיע לעשרת המובילים במצעד האמריקאי.
בחודש הבא, סיארה השתתפה בסרט הטלוויזיוני "All You've Got".
בקיץ של אותה שנה, הוציאה לאור סיארה סינגל חדש, "Get Up" והוא היה שיתוף פעולה עם הראפר קאמיליונר.
הסינגל נכנס לפסקול הסרט סטפ אפ.
אלבום הסטודיו השני של סיארה, "Ciara: The Evolution", יצא ב-5 בדצמבר 2006. בין המפיקים של האלבום: ג'אזי פה, רונדי ג'רקינס, פארל ויליאמס, בריאן מיקאל, ויל.איי.אם ורבים אחרים.
סיארה כתבה והפיקה את רוב האלבום.
הסינגל הרשמי הראשון היה "Promise", והגיע ל-12 המובילים במצעד הבילבורד האמריקאי.
ב-23 בדצמבר, האלבום מוקם במקום הראשון במצעד הבילבורד ונשאר שם במשך 12 שבועות.
הסינגל השני בארצות הברית והראשון באירופה ואסיה הוא "Like a Boy", אשר יצא ב-13 בפברואר 2007 בארצות הברית וב-9 באפריל 2007 בממלכה המאוחדת.
ב-4 במאי 2009 הוציאה סיארה את אלבומה השלישי Fantasy Ride, הסינגל הראשון הוא Go Girl יחד עם הזמר טי-פיין שהגיע במצעד הבילבורד למקום ה78. הסינגל השני "Never Ever" נכנס ישירות למצעד האר אנד בי בילבורד במקום 17. הסינגל השלישי הוא Love Sex Magic יחד עם הזמר ג'סטין טימברלייק.
באותה השנה הוציאה את השיר "Takin' Back My Love", ביחד עם אנריקה איגלסיאס.
בשנת 2023 שיחקה סיארה בדרמת ההתבגרות המוזיקלית "הצבע ארגמן" אשר מבוסס על הרומן המצליח באותו שם מאת הסופרת האמריקאית אליס ווקר.
בשנת 2005 התחילה סיארה לצאת עם הראפר באו וואו אך הזוג נפרד באפריל 2006. סיארה ניהלה בעבר מערכת יחסים עם שחקן הכדורסל אמארה סטודמאייר.
בתחילת 2013 היו דיווחים רבים ושמועות רבות כל כך שסיארה נמצאת במערכת יחסים עם הראפר פיוצ'ר (Future), ובהמשך הראפר אישר בראיון שהם אכן נמצאים במערכת יחסים.
ב-28 באוקטובר 2013 הודיעה סיארה על אירוסיה לראפר.
באוגוסט 2014 הודיעה סיארה על ביטול האירוסין עם הראפר.
לזוג נולד ילד אחד במהלך הקשר.
בתחילת 2015 החלה לצאת עם קוורטרבק סיאטל סיהוקס ראסל וילסון, וב-11 במרץ 2016 הודיעה על אירוסיהם.
הם נישאו ב-6 ביולי באותה שנה.
סיבה למסיבה הייתה תוכנית האירוח המרכזית של הערוץ הראשון, ושודרה בליל שבת בשנים 1984–1990. התוכנית הייתה המשך "משופר" של התוכנית "שעה טובה".
את התוכנית הנחה תחילה מני פאר, במשך עונת שידור אחת.
התוכנית שודרה לראשונה בדצמבר 1984. לאחר פרישתו הנחה דניאל פאר את התכנית לתקופה קצרה, ולאחר מכן הנחו את התוכנית מנחים מתחלפים ובהם: גידי גוב, ספי ריבלין, אילי גורליצקי, דודו דותן, אבי אתגר, מאיר שלו ועוד.
לבסוף נבחרה רבקה מיכאלי כמנחה קבועה בשנת 1986. את התוכנית הפיק אהרון גולדפינגר, והיא שודרה פעם בשבועיים.
ברוב שנות התוכנית שודרו במקביל אליה תוכניות אירוח אחרות ("ממני", "סופסוף").
בתוכנית התארחו טובי היוצרים, האמנים ואנשי החברה הישראלית של שנות ה-80, ובה התגלו לראשונה הזמרות ריטה ומרגלית צנעני.
גם הזמרת רינת גבאי זכתה לחשיפה ראשונה לקהל בתוכנית.
את פתיח התוכנית הלחין אלדד שרים.
את התוכנית ליוותה מוזיקלית תזמורת הטיילת בניצוחו של דוד קריבושי.
פינות ידועות בתוכנית: פינת הסאטירה של שלמה ניצן, פינת החיקויים של טוביה צפיר ורבקה מיכאלי, פינה שממנה יצאו בין השאר הקטעים: "הגבעטרון – חברי הכנסת", "ארוחת הבוקר", "עם אחד עם שיר אחד" ועוד רבים.
בנוסף, נכתבו שירים במיוחד לתוכנית.
אחד הידועים שבהם הוא השיר "סיירת עולם", אותו חיברה והלחינה נעמי שמר במיוחד לתוכנית, והוא מבוצע על ידי מוני מושונוב, שלמה בראבא ורבקה מיכאלי.
בשנת 2016 חזרה התוכנית לסיבוב פרידה של ארבע תוכניות בהנחיית רבקה מיכאלי.
סיב פחמן (לעיתים מכונה קרבוֹן, מאנגלית: Carbon fibers) הוא חומר המורכב מסיבים דקים במיוחד המכילים בעיקר אטומי פחמן.
סיבי הפחמן מאורגנים בגבישים זעירים הסדורים בהתאמה טובה לאורך הסיב.
מבנה זה מקנה להם חוזק רב יחסית לגודלם הזעיר.
השימוש הבסיסי ביותר בחומר מתקבל על ידי שזירת כמה אלפי סיבים לחוט בעל חוזק רב.
את החוטים ניתן לשזור לאריג שגם הוא נהנה מחוזק רב ומשקל קל יחסית.
יישום נוסף מתקבל באמצעות טבילת אריג סיבי פחמן בתרכובת מותכת כדוגמת אפוקסי לשם יצירת חומרים מרוכבים המאפשרים לעצב משטחים חזקים בעלי משקל קל.
אריגים ומשטחים אלו מכונים לעיתים בפשטות, סיבי פחמן.
סיבי פחמן נמצאים בשימוש במוצרים הדורשים חוזק גבוה יחסית למשקל.
ייצור סיבי הפחמן יקר יחסית, אך ניתן למצוא אותם במוצרים בתעשיית התעופה והחלל, בהנדסה אזרחית ובמוצרים המיועדים לביצועים גבוהים בתעשיית הרכב כדוגמת אופנועי מרוץ וביגוד רכיבה נלווה.
סיבי הפחמן הראשונים יוצרו במעבדה של חברת יוניון קארבייד האמריקנית ב-1958 על ידי רוג'ר בייקון.
תהליך הייצור היה מבוסס על חימום של סיבי משי מלאכותי, המבוססים על תאית.
תהליך זה הוכח כלא יעיל כיוון שהתוצר הכיל רק 20 אחוז של פחמן.
מספר שנים אחר כך פותחה שיטת הפקה שהתבססה על המרת הפולימר פוליאקרילוניטריל (PAN) והפיקה תוצר המכיל 55 אחוז פחמן.
השיטה הוכחה כמוצלחת והפכה מאז לשיטה העיקרית להפקת סיבי פחמן.
ב-1969 נארג לראשונה אריג העשוי מסיבי פחמן על ידי חברה בריטית.
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 נעשו ניסיונות נוספים לאיתור חומרי גלם לייצור סיבי פחמן ונמצאו חומרים המבוססים על תוצרי נפט, המאפשרים לייצר סיבים בעלי 85 אחוז פחמן המתאפיינים באלסטיות וחוזק טובים.
אבקת אקרילו-ניטריל מעורבבת בפלסטיק נוסף, למשל מתיל אקרילט או מתיל מתאקרילט.
התערובת עוברת פלמור בתרחיף או בתמיסה על ידי קטליסט ליצירת פולי-אקרילו-ניטריל (PAN).
הפולי-אקרילו-ניטריל מועבר דרך פיה ונמתח ליצירת סיב דק.
בשלב זה מועברים הסיבים לתנור בטמפרטורה של 200–300 מעלות צלזיוס לכ-30 עד 120 דקות.
בטמפרטורות אלו ובנוכחות חמצן עובר הסיב תהליך של סידור מולקולרי מחדש אשר בסופו משתנה מבנהו מאופי קווי לבעל מבנה סולם.
מבנה הסולם מקנה לסיב עמידות תרמית גבוהה.
לאחר מכן עובר הסיב לתנור בטמפרטורות של 1,000–3,000 מעלות צלזיוס תוך כדי מתיחה ובלחץ גבוה של גזים שלא מאפשרים נוכחות חמצן.
ללא חמצן הסיב לא נשרף ובמקום זאת הקשרים הבין-אטומיים רועדים בחוזקה ומסירים כמעט את כל האטומים שאינם פחמן.
התוצר הסופי הוא סיב עשוי פחמן במבנה שטוח, בדומה לגרפיט, אך מתמשך ואינסופי.
כדי לאפשר הדבקה טובה של הסיב לדבק שיקשור אותו לכדי חומר מרוכב (המכונה מטריצה), הוא עובר טיפול פני שטח על ידי חמצון.
היישום הנפוץ ביותר של סיבי פחמן הוא ביצירת משטחי פלסטיק מחוזקים בסיבי פחמן.
סיבי הפחמן נארגים בתבניות שונות המותאמות ליישום הנדרש ואחר כך החלק מופק באחת ממספר שיטות הנבחרת לפי האופי הרצוי של החלק (רמת קשיחות, ברק, בעל צורה מפותלת ועוד).
אחת השיטות מתבססת על שימוש בריק לשם הזרקה נקייה של החומר העוטף את הסיבים, למשל אפוקסי, על גבי אריג הסיבים, ומניעת בועות גז שעשויות להיוותר במשטח ולגרום להחלשתו באופן משמעותי.
כדי לשמור על חוזק גבוה, מקובל גם שימוש במכונת חימום המייבשת ומעקרת את המשטח.
משטחי סיבי פחמן משמשים כמרכיב במוצרים שונים.
מטוס בואינג 787 מכיל משטחי סיבי פחמן.
דגמי אופניים שונים עשויים משלדת סיבי פחמן.
חלקי אופנועים המיועדים לביצועים גבוהים עשויים מסיבי פחמן.
לדוגמה דוד פליטה במערכת הפליטה, מעטה פיירינג, מחברים שונים ועוד.
גם ביגוד רכיבה לאופנועים כמעילי עור וכפפות מכילים משטחי חיזוק מסיבי פחמן.
מחבטי טניס, חכות, מוטות הליכה, מפרטים לגיטרה וסנפירים לצלילה חופשית העשויים מסיבי פחמן.
חברת פגאני בונה את שלדת מכוניות העל שלה מיציקת אריג סיבי פחמן.
חברת אלפא רומיאו בנתה את מכונית הספורט אלפא רומיאו 4C מיציקת סיבי פחמן בגוף הרכב.
יצרנית הרכב פיג'ו בנתה את מכוניות המרוץ פיג'ו 905, פיג'ו 908 HDi FAP ו- פיג'ו 908 מיציקת סיבי פחמן בגוף הרכב.
מארז גוף דגם מכונית העל הספרדית ה"GTA ספאנו" בנוי מיציקת סיבי פחם בתוך גוף הרכב, שזורים עם טיטניום וקוולאר.
מכונית הספורט Ruf SCR 2018 בנויה מיציקת סיבי פחם בתוך גוף הרכב
מכוניות פורמולה 1 עשויות ברובן מסיבי פחמן
בשנים האחרונות מייצרים גם קשתות לכלי מיתר כגון כינורות, מסיבים אלו
תותבות לגפיים קטועות מיוצרות מיריעות סיבי פחמן, וישנם גם רכיבי קפיץ, כמו כף רגל "צ'יטה" שעשויים משכבות רבות של סיבי פחמן
סיב הוא שם כולל לקבוצת חומרים שמופיעים בצורה חוטית מתמשכת, או בדידה.
הסיבים הם גופים בעלי מאפיינים אחידים מבחינה מיקרוסקופית.
אורך הסיב גדול בהרבה משטח החתך שלו והוא בעל גמישות יחסית.
לסיבים חשיבות רבה בביולוגיה, של צמחים ובעלי חיים ומטרתם היא החזקת הרקמות ביחד.
השימוש האנושי בסיבים מגוון: אריגת חוטים וחבלים, רכיבים בחומרים מרוכבים, וכן שיכוב ביריעות המשמשות ליצור נייר, לבד ובדים סינתטיים לא ארוגים.
סיבים משמשים פעמים רבות בייצור חומרים וחומרי גלם אחרים.
נהוג לחלק את הסיבים לשתי קבוצות:
סיבים טבעיים מתחלקים לסיבים שמקורם מבעלי חיים, סיבים ממקור צמחי וסיבים ממינרלים.
הנפוצים מבין הסיבים שמקורם מן החי הם צמר ומשי.
הנפוצים מבין הסיבים שמקורם הוא צמחי הם כותנה, פשתן, יוטה, קנבוס, חזרן, אגבה ורמי (ארבעת האחרונים הם סיבי גבעול) וסיסל (סיב עלה).
הסיב המינרלי היחיד שזכה לתפוצה נרחבת הוא האזבסט.
סיבים סינתטיים (מעשה ידי אדם) מיוצרים כיום בעלות נמוכה יחסית ובכמות גדולה יחסית לסיבים טבעיים, אך הסיבים הטבעיים נחשבים בדרך כלל כנוחים ויוקרתיים יותר לעומת הסיבים שהם מעשי ידי אדם.
הסיבים מעשי ידי אדם מחולקים גם הם לשתי קבוצות עיקריות:
סיבים מפולימרים אורגניים טבעיים שעוברים המסה ללא שינוי במבנה הכימי שלהם.
התמיסה עוברת תהליך שיחול והסיבים נחתכים לפי האורך המבוקש.
בין הבולטים מבין הסיבים הללו הם ויסקוזה ומודל.
סיבים מחומרים אנאורגניים (צמר סלעים, סיבי זכוכית ואחרים).
בתעשיית הטקסטיל, וגם בתעשיות אחרות המשתמשות בסיבים כבחומרי גלם, מקובלות שתי מידות למדידת צפיפות הסיב:
דנייה (Denier) - מודדת בגרם את המסה של סיב באורך 9,000 מטר.
מבוססת על סיב המשי שצפיפותו היא 1 דנייה.
השימוש בדנייה מקובל בדרך כלל בארצות הברית, בממלכה המאוחדת ובישראל (למשל לציון צפיפות הסיב של גרבי ניילון).
דיטקס (Dtex - קיצור של Decitex) - מודדת בגרם את המסה של סיב באורך 10,000 מטר.
השימוש בדיטקס מקובל בדרך כלל באירופה ובקנדה.
תכונות פיזיקליות מדידות נוספות שהן בעלות חשיבות בתעשיות המשתמשות בסיבים הן:
הסיאסת נאמה (בפרסית/ערבית: سياست نامه; מילולית: "ספר הממשל"), או בשמו האחר סיר אל-מלוכ (سير الملوك; מילולית: "חיי המלכים") הוא ספרו החשוב ביותר של ניזאם אל-מולכ, הוזיר הפרסי של הסולטאנים הסלג'וקיים אלפ ארסלאן ומאלכ שאה הראשון וכן מייסד הניזאמיה - מדרסה דתית מפורסמת בבגדאד.
כוזיר הגדול, היה אמון ניזאם אל-מולכ על כל מעשיה של האדמיניסטרציה הסלג'וקית במשך למעלה משלושה עשורים.
ניזאם אל-מולכ קבע נורמות ממשל פרסיות שהתמידו מאות שנים אחריו.
רבים מיסודות הממשל ועקרונותיו הותוו בספר ה"סיאסת נאמה", אשר מהווה דוגמה מובהקת לספרות החוכמה והיעץ לשליטים המכונה "מראות למלכים".
הסיאסת נאמה נכתב בפרסית לאור בקשתו של מאלכ שאה הראשון משריו.
השרים התבקשו לחבר ספר שיתאר את סדרי הממשל והשלטון התקינים והנחיות להתמודדות עם אתגרים העומדים בפני המדינה.
הספר שחיבר ניזאם אל-מולכ היה הספר המנצח בתחרות והוכרז כ"חוק הבסיסי של האומה".
הספר כולל 50 פרקים העוסקים בדת, פוליטיקה ונושאים נוספים.
11 הפרקים האחרונים קצרים מקודמיהם ונכתבו על ידי ניזאם מעט לפני הרצחו.
פרקים אלו מתארים את הסכנות העומדות בפני המדינה ובראשן עליית האסמאעילים השיעים ברחבי האימפריה.
מטרתו של הספר הייתה בראש ובראשונה להנחות את התנהלות השליט.
בפתיחה, מוצג הספר כמדריך המתאר את "מקומם היאות של החיילים, המרגלים, השומרים והגזברים".
הספר מדגיש את חשיבות המוסר הדתי של השליט ואת החובה להשליט צדק לטובת העם.
לפי ניזאם אל-מולכ, יש להתחשב בכל המעמדות ולדאוג להגנת החלש מפני החזק.
עקרונות הצדק הם הקבועים במשפט המקובל ובחוק האיסלאמי, והמלך נותן דין על יישומם בפני האל.
הספר רווי באנקדוטות הלקוחות מהתרבות וההיסטוריה הקדם איסלאמית של פרס.
כך נתפש השאה ח'וסרו הראשון כמופת להתנהלות.
דמות איסלאמית הזוכה להדגשה רבה היא מחמוד מע'זנה, מייסד השושלת הע'זנווית.
מקובל לראות בסיאסת נאמה ספר המספק תובנות ביחס לגישה של האליטה התרבותית הפרסית בת המאה ה-12 לתרבותם הקדם איסלאמית וכן לסדרי משטר שהיו נהוגים בתקופה זו.
העותק הקדום ביותר ששרד הוא כתב יד הנמצא כיום בספריה הלאומית בתבריז.
הסיאסת נאמה תורגם לצרפתית בשנת 1891.
סיבוב הופעות או טור הוא סדרת קונצרטים של אמן או קבוצת אמנים בערים, ארצות או מקומות שונים.
לעיתים קרובות ניתנים שמות לסיבובי הופעות כדי להבדיל בין סיבובים שונים של אותו אמן וכדי לשייך סיבוב הופעות ספציפי לאלבום או מוצר מסוים (לדוגמה: "Courage World Tour" של סלין דיון או "The Joshua Tree Tour" של U2 על שם האלבומים).
במיוחד בעולם המוזיקה הפופולרי, סיורים כאלה יכולים להפוך לפרויקטים רחבי היקף שנמשכים מספר חודשים ואף שנים, ונראים על ידי מאות אלפי או מיליוני אנשים, והכנסותיהם מכרטיסים יכולות להגיע למיליוני דולרים.
מבצע שיוצא לסיבוב הופעות מכונה באנגלית "touring artist" ("אומן בסיבוב הופעות", "אומן מסייר").
חלקים שונים (גאוגרפיים) של סיבובי הופעות ארוכים יותר מכונים "legs" ("רגליים").
רגלי סיבוב ההופעות נקבעות בדרכים שונות, ותלויות באמן ובסוג הסיור, אך האמצעי הנפוץ ביותר להפרדת רגליים הוא תאריכים (במיוחד אם יש הפסקה ארוכה בשלב מסוים), מדינות או יבשות, או מופעי פתיחה (מופעי חימום) שונים.
בסיבובי ההופעות הגדולים, הפך נפוץ יותר לכך שבכל רגל מועסקים צוותי ייצור וציוד נפרדים, מקומיים לכל אזור גאוגרפי.
סיבובי הופעות מנוהלים לרוב ברמה המקומית על ידי מקדמי הופעות או על ידי מגישים לאמנויות הבמה.
בדרך כלל, סיבובי הופעות קטנים מנוהלים על ידי מנהל דרך ואילו סיבובי הופעות גדולים מנוהלים על ידי מנהל סיור.
האתגר העיקרי בסיבובי הופעות הוא כיצד להעביר את הלוגיסטיקה של ההופעה ממקום אחד למקום אחר, במיוחד לסיור חוצה-יבשתי.
לוגיסטיקה של סיורים צריכה להיות מאוד מסודרת והכל צריך לקרות בזמן ובסדר הנכון כמתוכנן.
מגזין אוטוויק העריך כי 30 עד 50 משאיות נדרשו בסיבוב ההופעות של טיילור סוויפט, "The 1989 World Tour" כדי להביא את כל הבמה, ציוד הסאונד, הכלים, האביזרים והבגדים.
כשביקרה ביונסה בבריטניה בסיבוב ההופעות שלה, The Formation World Tour ב־2016, נדרשו שבעה מטוסי מטען של בואינג 747 וצי של יותר מ־70 משאיות כדי להעביר את מערך הבמה שלה והציוד הנוסף למקומות שונים.
השלב הלוגיסטי של אותו סיבוב הופעות לא כלל הסעות של אנשי הצוות מאחורי הקלעים, מוזיקאים, מבצעים והזמרת עצמה.
Rock-It Cargo היא אחת החברות שסיפקו שילוח מטענים לכמה מהשמות הגדולים במוזיקה, כמו ברוס ספרינגסטין, מדונה והפוליס.
לפני תחילת הסיור, Rock-It Cargo נאלץ להעביר ציוד למקום מרכזי – או מקום חזרות או אתר ההתחייבות הראשון.
ואז הוא קבע להעביר את כל הציוד שהלהקה דורשת מאולם אחד למשנהו.
סגן נשיא החברה, אד באטלר, אמר כי "אנו משתמשים באופני הובלה שונים – הובלות מקומיות, הובלות חוצות־מדינות, הובלה אווירית ומשא בים.
אנו מספקים גם ייבוא, ייצוא, שחרור מכס, קרנטס (carnets; מסמך המאפשר לשולח - כולל להקה - להעביר ציוד מעבר לגבולות בינלאומיים ולעבור מכס מבלי לשלם חובות) - כל מה שסיבוב יצטרך."
נכון ל־2019, סיבוב ההופעות המרוויח ביותר בכל הזמנים הוא סיבוב ההופעות Tour ÷ של אד שירן, עם הכנסות ברוטו של 775.6 מיליון דולר.
במקום השני הוא סיבוב ההופעות 360° Tour של להקת הרוק האירית U2, עם הכנסות ברוטו של 736,137,344 דולר.
סיבוב ההופעות השלישי בהכנסותיו ברוטו, שהרוויח בערך 558 מיליון דולר בין 2005 ו־2007 היה A Bigger Bang Tour של הרולינג סטונז.
Sticky & Sweet Tour של מדונה, שהרוויח 408 מיליון דולר ב־2008 ו־2009 היה סיבוב ההופעות של אומנית (אישה) בעל הרווח הגדול ביותר אי פעם.
לפי דו"ח משנת 2014 של Billboard Boxscore, 5 מופעים שהרוויחו מעל מיליארד דולר בסיבובי הופעות מאז 1990 היו של הרולינג סטונז, U2, ברוס ספרינגסטין, מדונה ובון ג'ובי.
הכנסות של סיבובי הופעות עולמיים ב־2016 שדווחו ל־Billboard Boxscore עלו על 5.5 מיליארד דולר.
עקב הירידה במכירות אלבומים החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21, על ידי שמיעת מוזיקה דרך האינטרנט, הופעות חיות מהוות את עיקר פרנסתם של אמנים ברחבי העולם.
מלבד הכרטיסים, הסיור מייצר כסף גם ממכירת מרצ'נדייז וחבילות "לפגוש ולברך" (meet-and-greet).
התמודדות מוזיקאים עם סיבובי ההופעות
הניידות של סיבובי הופעות מצריכה עלויות, זמנים ואנרגיה רבה.
הזמרת הבריטית אדל הביעה את אומללותה מסיורי הקונצרטים ואמרה כי "סיבוב זה דבר מוזר, זה לא מתאים לי במיוחד.
אני טיפוס ביתי אמיתי ואני מקבלת כל כך הרבה שמחה מהדברים הקטנים." קונספט "מגורי הופעה" (concert residency) מוצע כחלופה למבצעים שצריכים להישאר במקום אחד והמעריצים באים לראות אותם.
הזמרת האמריקאית ליידי גאגא, שביטלה את הרגל האירופית לשנת 2018 בסיבוב ההופעות שלה Joanne World Tour, חתמה על מגורים בלאס וגאס כדי לסייע בניהול מחלת הדאבת שלה, שיכולה להחמיר בזמן סיבוב ההופעות.
מחקר שנערך על ידי ארגון הצדקה Help Musicians UK בשנת 2015 מצא כי למעלה מ־60% מהמוזיקאים סבלו מדיכאון או מבעיות פסיכולוגיות אחרות, כאשר 71% מהנשאלים עברו סיבוב הופעות.
סיב ינסן (בנורווגית: Siv Jensen; נולדה ב-1 ביוני 1969) היא פוליטיקאית נורווגית חברת הפרלמנט הנורווגי מאז 1997. היא כיהנה כמנהיגת מפלגת הקידמה (FRP), כיהנה כשרת האוצר בממשלת נורווגיה מאוקטובר 2013 עד ינואר 2020. קודם לכן כיהנה כמנהיגת האופוזיציה בפרלמנט בשנים 2009–2013.
סבתא רבתא שלה היא בסטי קיילסברג, ממנהיגות התנועה הפמיניסטית בנורווגיה.
הוריה נפרדו כשהייתה בת 10 והיא גדלה עם אמה ושני אחיה הקטנים.
ב-1992 סיימה לימודי תעודה בכלכלה בבית הספר לכלכלה של נורווגיה (NHH) בברגן.
ינסן אינה נשואה וללא ילדים.
את הקריירה הפוליטית שלה החלה כשהצטרפה בגיל 18 למפלגת הקידמה הנורווגית, ב-1992 נבחרה להנהלת סניף המפלגה באוסלו וכיהנה כנציגת רובע באוסלו וחברת מועצת העיר בשנים 1995–1999. במקביל כיהנה כחברת המועצה המפקחת על הבנק המרכזי של נורווגיה.
ב-1997 נבחרה לראשונה לפרלמנט הנורווגי.
היא כיהנה כחברת ועדת הכספים ולאחר הבחירות ב-2001 מונתה לראש הוועדה.
לאחר בחירות 2005 מונתה למנהיגת הסיעה בפרלמנט והצטרפה כחברה לוועדת החוץ ומ-2009 היא חברה בוועדת החוץ והביטחון.
בינואר 2020 פרשה מפלגת הקידמה ממשלתה של סולברג על רקע קליטת פליטים מסוריה שמשפחתם חברה בארגון טרור.
כמנהיגת מפלגת הקידמה, הציגה ינסן עמדות התומכות בכלכלת שוק חופשי ובניצול גבוה יותר של כספי קרן התגמולים מנפט וגז לטובת השקעה בתשתיות מקומיות.
כשרת אוצר הביעה תמיכה בהורדת מס החברות.
היא השוותה לא פעם למרגרט תאצ'ר.
בראשותה, סילקה המפלגה משורותיה חברים שהביעו עמדות לאומניות קיצוניות והתנערה מאנדרס ברינג בריוויק, מבצע פיגועי הטרור ב-2011, שהיה בעברו חבר המפלגה.
בראיונות עימה ביקרה את חוסר האינטגרציה של מהגרים ממדינות מוסלמיות בנורווגיה, כפי שמתבטא ביחס המפלה שלהם לנשים, בחוסר נכונות לקבל את חוקי המדינה, אי השתלבות בשפה ובמוסדות לימוד מקומיים.
היא גינתה את מה שכינתה "אסלאמיזציה זוחלת" בנורווגיה, וזכתה על השימוש בביטוי זה בביקורת מצד ראש הממשלה היוצא ינס סטולטנברג.
היא הביעה תמיכה בישראל ובזכותה להגן על עצמה, ביקרה בשדרות ובכנסת, התנגדה להכרה של ממשלת נורווגיה בארגון החמאס, בציינה ש"טרוריסטים הם טרוריסטים, אתה לא מנהל משא ומתן עימם".
כמו כן היא תומכת בצמצום התמיכה הנורווגית בפלסטינים ישירות או דרך ארגוני האו"ם, היא ביקרה את החלטת קרן ההשקעות הממשלתית של נורווגיה למכור השקעותיה בחברת אלביט מערכות, משום שלטענה הדבר נעשה משיקולים אנטי-ישראלים ודעות קדומות.
כמו כן ביקרה את החלטת ועדת פרס נובל לשלום (שנבחרת על ידי הפרלמנט הנורווגי) להעניק את הפרס לנשיא ארצות הברית ברק אובמה, בטענה שהוא ניתן כ"מס פוליטי" לאובמה ולארצות הברית.
במשחקי כדור, סיבוב עילי (מכונה גם סחרור עילי) היא תכונה של כדור המסתחרר קדימה סביב צירו תוך כדי תנועתו.
סיבוב עילי בחבטה מפעיל על כדור כוח כלפי מטה, אשר גורם לו ליפול בשל הידודו עם האוויר (ראה אפקט מגנוס).
ניתן לחולל סיבוב עילי בכדור על ידי חבטה בו תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע.
חבטת סיבוב עילי היא ההפך מחבטת חיתוך, כמו גם ההפך מסיבוב תחתי.
בכדור בסיס, כדור עקומה, שהוא כדור החוצה את הבסיס בצד הנגדי של הצד ממנו הוא נזרק, הוא צורת זריקה של כדור הנע לרוב מלמעלה למטה, ומתבצעת תוך הפעלת סיבוב עילי על הכדור.
"עקומת" הכדור משתנה ממגיש למגיש.
בסנוקר, ביליארד כיס וביליארד, שחקנים עושים שימוש בסיבוב עילי כדי לשמר את הכדור הלבן בתנועה גם לאחר פגיעתו בכדורים אחרים.
הסיבוב העילי נוצר כתוצאה מחבטה בחלקו העליון של הכדור הלבן.
בקריקט, זריקת סיבוב עילי היא זריקת הגשה המתבצעת על ידי השחקן המגיש, בין אם באמצעות סיבוב פרק כף היד או באמצעות סיבוב האצבע.
בכל אחד משני המקרים, החובט המגיש מקנה לכדור סיבוב עילי באמצעות סיבובו באצבעות בטרם זריקת ההגשה.
בשני המקרים, זריקת הסיבוב העילי נחשבת למעין זריקת ביניים, בין זריקה רגילה לבין כדור מטעה – במקרה של סיבוב פרק כף היד היא כדור מטעה, ובמקרה של סיבוב האצבע היא זריקה נטולת סיבוב.
כדור קריקט בסחרור עילי מתנהג באופן דומה לכדור טניס או טניס שולחן בסיבוב עילי.
תנועת הסחרור קדימה מונעת מעבר אוויר מעל הכדור, אולם מסייעת למעבר אוויר מתחתיו.
ההפרש בין לחץ האוויר מעל הכדור ומתחתיו (כפי שהוא מוסבר על ידי אפקט מגנוס) פועל ככוח כלפי מטה, כלומר הכדור נופל מוקדם יותר ומהר יותר מן הרגיל.
במונחי קריקט, המשמעות היא שהכדור קצר יותר, נפילתו מהירה יותר וניתורו לאחר פגיעתו בקרקע גבוה יותר ממה שעשוי החובט להעריך.
כמו כן, הכדור נע במסלול ישר, בהשוואה להגשות רגילות באמצעות סיבוב פרק כף היד או סיבוב האצבע, שבהן מסלול תנועתו של הכדור נשבר שמאלה או ימינה לאחר פגיעתו בקרקע.
חובט עשוי להיות מוטעה בקלות, בייחוד בהתחשב בכך שהפעולה די דומה להגשה רגילה.
מבחינה טקטית, מגיש ינסה תחילה לזרוק מספר זריקות הגשה עם סחרור עילי על מנת למשוך את החובט קדימה בטרם ישתמש בירידת הכדור ובניתור הנוסף שלו כדי להטעות את החובט.
חובטים המנסים לחבוט חבטת דחיפה והדיפה קדימה או חבטת "טאטוא" הצידה הם פגיעים במיוחד לזריקת זו בשל ניתור הכדור לאחר פגיעתו בקרקע.
חבטות בגולף יכולות גם הן להיות בעלי סחרור עילי, אם כי חבטות שכאלו הן תוצא בלתי רצוי של חבטה הפוגעת בחציו העליון של הכדור.
חבטות מסוג זה גורמת לכדור להתכדרר על פני הקרקע וכתוצאה מכך להחטיא את מטרתו.
שחקני טניס וטניס שולחן הם המשתמשים העיקריים בחבטת סיבוב עילי כ"חבטה בטוחה", חבטה במסגרת סדרת חבטות (ראלי), או כחבטה המסייעת בבניית נקודה.
לדוגמה, טניסאי יכול לחבוט שלוש חבטות אלכסוניות עם סיבוב עילי לרוחב המגרש לצורך בניית נקודה, ואת החבטה הרביעית כחבטה שטוחה או כחבטת חיתוך מסיימת לאורך הקו כדי להעניק לעצמו סיכוי לזכות בנקודה.
אחד הטניסאים המשתמשים בחבטה זו בהצלחה מרובה הוא רפאל נדאל.
בטניס שולחן תחרותי, שליטה ויעילות בסיבוב עילי הן הכרחיות, לא רק כדי לייצר חבטת נגד התקפית על כדור עם סיבוב תחתי, אלא גם כדי להיות מסוגל לייצר חבטה מהירה כאשר הכדור בגובה נמוך מגובה הרשת.
בטניס שולחן, ההגנה הטובה ביותר מפני חבטה עם סיבוב עילי היא בחסימה קרובה לשולחן, הכוללת קיבוע יציב של המחבט והנעתו מעט קדימה בזווית של פחות מ־90 מעלות.
דרך נוספת להתגונן מפני סיבוב עילי היא לחבוט חבטת נגד שגם היא עם סיבוב עילי, או באמצעות חבטת חיתוך של הכדור.
בטניס, בשל מיקומה של הרשת במרכז המגרש, שימוש בחבטת סיבוב עילי מאפשר לשחקנים להיות עקביים יותר וכן גם מגדיל את מרווח השגיאה שלהם.
מאחר שסיבוב עילי גורם לכדור ליפול מטה בכיוון הקרקע מהר יותר, שחקן יכול לחבוט בכדור גבוה יותר מעל לרשת, ובכך להגדיל את מרווח השגיאה שלו.
ניתן להשתמש בחבטה זו על מנת לתלל מעל שחקן יריב הממתין ליד הרשת או כדי לחבוט ישירות לרגליו.
חבטה בכדור מלמטה למעלה כאשר השחקן קרב לנקודת המגע מקנה לכדור מִגְבָּהּ.
שמירה על פני מחבט (גידים) סגורים מעט ממצב אנכי תקנה לשחקן את הסחרור העילי בו הוא מעוניין.
יחד עם זאת, כדורים המנתרים נמוך יותר בשל עוצמה רבה או סיבוב אחורי הם קשים הרבה יותר להחזרה באמצעות אחיזת מחבט המאפשרת השגת סיבוב עילי, דוגמת אחיזה מערבית ומערבית למחצה, משום שהמחבט נמצא בזווית רחוקה מדי כלפי מטה מכדי 'להרים' את הכדור בחזרה אל מעל לרשת.
ככזה, סיבוב עילי יעיל הרבה יותר בשימוש על משטחים איטיים, שבהם מנתר הכדור גבוה יותר, דוגמת חימר.
כמו כן קשה הרבה יותר להקנות לכדור סיבוב עילי בחבטת גב יד בשל המגבלות הפיזיות של מתיחת זרוע לרוחב הגוף.
ניתן לחולל סיבוב עילי על ידי חבטה בכדור תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע.
דרך אחת להסביר את אפקט מגנוס היא זו – בשל הסיבוב והעובדה שהאוויר פועל כחומר צמיגי או "דביק" על פני שטח הכדור, זרם אוויר הנוצר כתוצאה מן הכדור נפלט כלפי מעלה.
כתוצאה מזרם אוויר זה, הכדור נדחף כלפי מטה.
לעיתים משתמשים בעיקרון ברנולי כדי להסביר את תוצא הסיבוב העילי, באשר הבדלי המהירות בין פני שטח הכדור ובין האוויר גדולים יותר בחלקו העליון של הכדור.
לדוגמה, אם האוויר הזורם על פני חלקו התחתון של הכדור נע מהר יותר מן האוויר הזורם על פני חלקו העליון, אזי מעיקרון ברנולי משתמע כי הלחץ על פני שטח הכדור יהיה נמוך יותר בחלקו התחתון מאשר בחלקו העליון.
במילים אחרות, מאחר שחיכוך אוויר גדול יותר מתרחש על פני שטחו העליון של הכדור ביחס לחלקו התחתון, הבדל זה גורם להפעלת לחץ גדול יותר על חלקו העליון של הכדור, אשר כתוצאה ממנו הכדור נדחף מטה.
חבטת סיבוב עילי היא חבטה יעילה ביותר על משטחים קשים.
הכדור מסתחרר לפנים ונוחת מהר יותר בכיוון הקרקע, ובכך מתאפשרת חבטה בו בעוצמה גדולה יותר ביחס לכל סוג חבטה אחר.