tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באוגוסט 2015, רכשו השותפות בסיטיפס את חברת ההפעלה תמורת כ–86 מיליון שקל.
חברת התחזוקה – האחראית על תחזוקת הקרונות היא בבעלותה המלאה של יצרנית הקרונות אלסטום.
סך היקף ההשקעה של סיטיפס בפרויקט היה כ-2.3 מיליארד ש"ח ומורכב מהלוואות בעלים של בעלי המניות בסיטיפס בסכום של כ-0.2 מיליארד ש"ח, הלוואות בנקאיות, מבנק הפועלים ומבנק לאומי, בסך כולל של כ-2.1 מיליארד ש"ח.
בנוסף הייתה סיטיפס זכאית למענקים שהמדינה התחייבה לשלם בגין הקמת הפרויקט, בהתאם להסכם הזיכיון ולעמידה באבני דרך שנקבעו בהסכם הזיכיון, בסך כולל של כ-1.6 מיליארד ש"ח.
כמו כן, סיטיפס זכאית לגבות תשלום מהנוסעים בקו בתקופת התפעול והמדינה התחייבה להעמיד לסיטיפס "רשת ביטחון" כך שתובטח לה הכנסה שנתית מינימלית.
סיטרואן C15 הוא דגם של מסחרית (ואן קטן) מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצר בין השנים 1984–2005.
דגם ה"סיטרואן C15" התבסס על דגם ה-סיטרואן ויזה.
השם מתייחס למשקל ה-1,500 הק"ג של המכונית (ברוטו).
(לכל הדגמים 2 דלתות אחוריות הנפתחות לצד ימין וצד שמאל)
ואן משפחתי 2 דלתות צד - ( Citroën C15 Familiale ), (2 חלונות צד בנוסף לחלון הצד של הנהג, ומושב אחורי)
ואן 2 דלתות צד - (1 חלון צד בנוסף לחלון הצד של הנהג, ומושב אחורי)
ואן 4 דלתות צד - (1 חלון צד בנוסף לחלון הצד של הנהג, מושב אחורי + דלת נוספת בצד, סך הכל 4 דלתות צד)
ואן סגור 2 דלתות צד - (חלון צד 1 (נהג), חלק אחורי ריק)
ואן גרסת SUV - עוצב ב-1986, על ידי המעצב השווייצרי Franco Sbarro בגרסת 7 מקומות, עם מנוע סיטרואן ויזה GTi המפיק 115 כ"ס
סיטרואן AX היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1986–1998.
דגם ה-"הסיטרואן AX" הוצג לראשונה ב-2 באוקטובר 1986, בתערוכת הרכב של פריז.
ב-1992 עבר הדגם מתיחת פנים, ובשנת 1994 מתיחת פנים נוספת.
סיטרואן AX החליפה את דגם הסיטרואן ויזה.
דגם פרוטון טיארה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2000 – 1996 מבוסס על דגם "סיטרואן AX".
סיטרואן BX היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1982–1994 בצרפת ובספרד.
4-5 נוסעים (בדגמי סטיישן 5-7 נוסעים).
שיווקה של סיטרואן bx החל בישראל החל משנת 1985. והיא נתנה תמורה רבה בהשוואה למחירה (פורד אסקורט עלתה 3% יותר, וגולף 9% יותר) היא הייתה מאוד מרווחת עם בסיס גלגלים של 266 ס"מ, כללה תיבת הילוכים בעלת 4 הילוכים אוטומטית מתוצרת zf הגרמנית שהייתה נדירה בישראל ברכבים עממים.
היו לה נתוני התאוצה של כ-13 שניות מ-0 ל-100 בדגם האוטומטי וצריכת דלק של כ-10 קילומטרים לליטר, האבזור בה כלל מזגן מקורי, חלונות חשמליים, נעילה מרכזית, לוח שעונים שכלל גם מד סל"ד ומד חום מנוע, מראה ימנית, ריפודי קטיפה ואופציה לגלגלי סגסוגת קלה, הגה כוח, וגג נפתח חשמלי.
המתלים שלה העניקו לרכב נוחות נסיעה גבוהה, והייתה אפשרות לעלות את שלדת הרכב מה שאפשר לרדת איתה לשטח.
שהובילו אותה להיות בראש טבלת המכירות בשנים 1987 ו-1988.
אך מהר מאוד החלו לצוץ ברכב בעיות אמינות קשות, בתיבה האוטומטית, במתלים ובחלקים שהתפרקו מהרכב בגלל שלא עמדו בחום של ישראל.
בשנותיו המאוחרות של הדגם בעקבות בעיות האמינות הקשות החלה קריסה במכירות הרכב, ויחסית לכמות הרכבים שנמכרה, נוכחותם על הכבישים ירדה משמעותית עד שלאחר שנים ספורות בשנות התשעים ירדה משמעותית נוכחותם בישראל.
סיטי לז - 12 (באוקראינית: СітіЛАЗ-12, באנגלית: CityLAZ-12, קרוי גם: ЛАЗ А183) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים האוקראינית LAZ (שם רשמי: Lwiwśkyj Awtobusnyj Zawod, שם רשמי באוקראינית: Львівський Автобусний Завод (ЛАЗ)) אשר מיוצר משנת 2004 ועד היום.
מפעל היצרן ממוקם בעיר לבוב שבאוקראינה.
מספר נוסעים: 120 (כולל נוסעים בעמידה).
גובה רצפה מכביש - 320 מ"מ (הדגם מוגדר: אוטובוס נמוך-רצפה).
סיטי לז - 20 (באוקראינית: СітіЛАЗ-20, באנגלית: CityLAZ-20) הוא אוטובוס ארוך (אוטובוס מפרקי או אוטובוס אקורדיון) מתוצרת יצרנית האוטובוסים האוקראינית LAZ (שם רשמי: Lwiwśkyj Awtobusnyj Zawod, שם רשמי באוקראינית: Львівський Автобусний Завод (ЛАЗ)) אשר מיוצר משנת 2007 ועד היום.
מספר נוסעים: 230 (כולל נוסעים בעמידה).
סיטנה או לטאת מניפת-גרון (שם מדעי: Sitana) הוא סוג של לטאות ממשפחת החרדוניים השוכנים בתת-היבשת ההודית, בין השאר בנפאל, פקיסטן, הודו וסרי לנקה באזורים חמים ואף במדבריות.
בני סוג זה קטנים יחסית לחרדונים, באורך 37–47 מ"מ בזכרים ו-36–52 מ"מ בנקבות.
הם בעלי דו-צורתיות זוויגית ולזכרים ישנו צווארון-מפרש הבולט מתחת לכיס הגרון, בדומה לדרקון מצליף או למיני האנוליס.
המפרש בעל גוון אדום-כחול ומעט שחור והוא משמש למטרות חיזור ומשיכת נקבות, אך גם להתרעת יריבים.
אם הדבר לא עוזר החרדונים ייאבקו בלסתותיהם אחד עם השני, תוך זינוקים אקרובטיים עד שאחד יובס ויברח.
הם יכולים לכנס את הצווארון אם טורפים מתקרבים אליהם.
החרדונים הם שוכני קרקע בעיקרם אך יטפסו כדי לתצפת על הסביבה.
מזונם העיקרי הוא חרקים ויצורי קרקע קטנים.
Sitana attenboroughii - קרוי על שם החוקר דייוויד אטנבורו
חלק מהמינים בסוג זה עברו לסוג אחר - חרדון סארדה (Sarada).
סיטימוביל הוא שירות הזמנת מוניות רוסי.
החברה הוקמה בשנת 2007, עם מטה במוסקבה.
בסוף שנת 2019 החברה הייתה פעילה ב-32 ערים ברוסיה כאשר על פי הנתונים מסוף 2018, סיטימוביל תפסה כ-1% משוק המניות הרוסי וכ-24.5% בשוק במוסקבה, שם החברה הייתה במקום השני מאחורי יאנדקס.
סיטימוביל היא חלק ממיזם משותף בתחום המזון והתחבורה שנוצר על ידי קבוצת Mail.ru וסברבנק.
בשנת 2020 דווח כי החברה תפסה 17.6% מהשוק הרוסי, הרחק מאחורי יאנדקס עם נתח שוק של 72%.
Gett הישראלית תפסה כששה אחוזים משוק המניות וניהלה מגעים למיזוג עם סיטימוביל, לפני שהודיעה על הפסקת פעילותה ברוסיה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022.
סיטימוביל הושקה בשנת 2007 על ידי האחים ארם ואוגאנס ארקליאן.
הם התחילו בעסקי המוניות הקלאסיים, בהם, לדברי ארם, הם השקיעו 3 מיליון רובל מכספם ו-12 מיליון רובל מהלוואה בנקאית.
באמצע שנת 2008 החליטה החברה לעזוב את עסקי המוניות ולהתחיל מחדש כמתווך בין הנהג לנוסע.
לבסוף, סיטימוביל סגרה את צי המוניות שלה בשנת 2009.
סיטימוביל הפכה לחברה רווחית מאוד עד 2015. אז, בלחץ תחרות מחירים במוסקבה מצדה של יאנדקס.
אחרי 2016 החברה כבר לא חילקה דיבידנדים.
באביב 2018 הסכימו בעלי המניות של סיטימוביל עם Mail.ru Group וחברת MegaFon גיוס השקעות של 35 מיליון דולר.
ההשקעות אפשרו לחברה להשקיע בתשלומים נוספים לנהגים ובקמפיין פרסום רחב היקף שנקרא "מיסוי המס" וכך באמצע קיץ 2018, פעמים רבות הגדילו את מספר הנהגים והרחיבו את בסיס הלקוחות שלהם.
כתוצאה מכך, מספר הנסיעות החודשיות עלה מ-250 אלף בינואר 2018 ל-4 מיליון בדצמבר אותה השנה.
בסוף שנת 2018, על פי הערכות המרכז האנליטי שתחת הממשלה ברוסיה, "סיטימוביל" חלשה על כ-1% מהשוק הרוסי, כאשר בשוק המוסקבאי, על פי מחלקת התחבורה של מוסקבה, חלקה היה 24.5%, כשהחברה הייתה במקום השני רק ליאנדקס.
הכספים שגויסו הופנו להשקעה באזורים מרוחקים ממוסקבה.
מחוץ למוסקבה סיטימוביל התחילה להפעיל שירותים החל מסוף 2018 בירוסלבל ובשש ערים ליד מוסקבה כמו ליוברצי, אודינצובו, מיטישצ'י, קרסנוגורסק, חימקי וזלנוגרד.
בשנת 2019 סיטימוביל נכנסה ל-16 ערים מחוץ למוסקבה ולמחוז מוסקבה: בסוף הקיץ הפעילה החברה את שירותיה בסמרה, טוליאטי, ניז'ני נובגורוד, קאזאן; רק בסתיו הפעילה שירותים גם בסנקט פטרבורג, נובוסיבירסק, סרטוב, בעיר אנגלס שעל שם אנגלס, פרם, יוליאנובסק, אומסק, קרסנודר, יקטרינבורג, צ'ליאבינסק, קרסנויארסק ואופה.
בינואר 2020 השירות החל לפעול בוורונז'.
ב-19 בדצמבר 2019, הוכרז על חתימת עסקה שכתוצאה ממנה הפכה סיטימוביל לחלק ממיזם משותף בתחום המזון והתחבורה שיצרה קבוצת Mail.ru בשיתוף עם סברבנק.
בנוסף לסיטימוביל, המיזם המשותף שהוקם לאחרונה יכלול שירות משלוחי מזון של Delivery Club, כחלק YouDrive בשיתוף מכוניות ונכסים אחרים של שתי החברות.
בפברואר 2022 החברה הודיעה על סגירתה, אף ששירות סיטידרייב להשכרת רכבים ימשיך לפעול.
מאז 2007 ניתן להזמין מונית על ידי התקשרות למפעיל.
מאז 2013 פועלת אפליקציה סלולרית להזמנת מונית, הזמינה ב-iOS ואנדרואיד.
בכל עיר מציעה סיטימוביל תעריפים וסוגי מכוניות משלה.
כתעריף עתידי אפשרי "סיטימוביל" מוגבלת לבדיקת נסיעות משותפות.
באמצעות אפליקציה מיוחדת, סיטימוביל מציעה לנהגים שלושה מצבי פעולה: "רובוט ירוק", כאשר הזמנות מוקצות אוטומטית, "רובוט צהוב" מאפשר לבחור הזמנה מהרשימה המוצעת, באופן מלא ידני "בחר מהרשימה".
ככל שהאוטומציה גבוהה יותר, כך מספר ההזמנות והבונוסים הצבורים גבוה יותר.
כמו כן, בונוסים, עדיפות בחלוקת ההזמנות, כמו גם גודל הדירוג המצטבר מושפעים מדירוג הנהג, "מוטיבציה" מטרית ומיתוג המכונית.
שיעור העמלה משתנה בין 14 ל-20%.
כדי להגביר את הנאמנות של נהגי מוניות לחברה, סיטימוביל יוצרת מרכזים במוסקבה ובאזורים שבהם הנהגים יכולים לקבל ייעוץ, להשתתף באימונים או לבלות עם משפחתם, בכינוים "בתי מוניות".
סיטימוביל ניסתה שוב ושוב שותפויות שונות.
בסוף 2017 - תחילת 2018, הושקה אפליקציית MTS Taxi, שנוצרה על ידי MTS על בסיס סיטימוביל.
ביוני 2019 שילבה סיטימוביל את שירות הזמנת הנסיעות שלה עם הרשת החברתית VKontakte, כולל באמצעות חיבור תשלומים למערכת התשלומים VK Pay.
מאז יולי, במוניות במוסקבה, חברת סיטימוביל החלה למכור חטיפים ושתייה מהיצרניות PepsiCo ומרס באמצעות מיני-ברים.
בספטמבר 2019 השיקה החברה תעריף משותף עם חברת Aeroexpress, המאפשר להגיע משדה התעופה לתחנה ברכבת ואז להמשיך בנסיעה במונית בכרטיס אלקטרוני יחיד.
סיטימוביל שיתפה פעולה גם עם קרנות צדקה.
באוגוסט 2019, יחד עם שירות "Mail.ru טוב", השיקה החברה את פרויקט "קילומטראז' טוב", בו נוסעי מוניות יכולים לתרום קילומטרים לקרנות צדקה לאחר כל נסיעה.
בדצמבר אותה שנה החלה סיטימוביל להסיע קורבנות אלימות במשפחה למרכז המוסקבאי "אלימות.
בדצמבר 2019, חברת סיטימוביל החלה לעבוד במקטע b2b, תחילה רק במוסקבה.
הכנסותיו של מנהל השירות של חברת City-Mobil LLC המפעילה את "סיטימוביל", בשנת 2018 הסתכמו ב-1.07 מיליארד רובל, הפסד של 3.63 מיליארד רובל.
לפני שמשך השקעות מקבוצת Mail.ru ומגאפון בשנת 2018, ארם ארקליאן החזיק ב-47.5% ממניות החברה, ולדיסלב אברהמיאן באמצעות החברה A.V.A - 35.84%, פליקס ורטאניאן - 16.66%.
ארם ארקליאן היה בעל 42.1% ממניות CityMobil (37.1% דרך הקרן ו-5% באופן ישיר), קבוצת Mail.ru החזיקה ב-29.7%, קרן WSFIS, ערב העסקה ליצירת המיזם המשותף בין קבוצת Mail.ru לסברבנק, החזיקה ב-12%, בעוד מגאלבס (Megalabs) החזיקה ב-11%.
כתוצאה מארגון מחדש שבוצע בחברה המנהלת, חלק המיזם המשותף בסיטימוביל בסוף הרבעון הראשון של 2020 אמור היה לגדול ל-95% - כאשר מגאפון ומייסד השירות ארם ארקליאן יועדו להישאר בעלי מניות המיעוט.
סיטרואן CX היא מכונית סלון מהודרת מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1991–1974 בצרפת, ספרד ו-צ'ילה
סוג הנעה : הנעה קדמית.
קיבולת מכל דלק - 68.2 ליטר (דגם סדאן), 86 ליטר (דגם סטיישן)
4 דלתות - פסטבק ("Fastback" )
4 דלתות - פסטבק (בסיס גלגלים ארוך)
סיטרואן C4 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי.
המכונית מבוססת על דגם הסיטרואן C4 והיא החליפה את דגם הקסארה WRC.
המכונית הוצגה לראשונה בעונת 2007. סבסטיאן לב זכה עם המכונית ארבע פעמים רצופות באליפות הנהגים.
המכונית הייתה שותפה לשלוש זכיות באליפות היצרנים.
סך הכל זכתה סיטרואן עם המכונית ב-36 מרוצים.
בעונת 2011 הוחלפה המכונית בסיטרואן DS3 WRC.
המכונית עשתה את הופעת הבכורה שלה בראלי מונטה קרלו, מרוץ הפתיחה של עונת 2007, כשהיא נהוגה בידי סבסטיאן לב ודני סורדו.
לב ניצח את המרוץ וסורדו סיים במקום השני.
לב ניצח 7 מתוך 15 המרוצים הנוספים בעונה וזכה באליפות, כשהוא מקדים את מרקוס גרונהולם בתשע נקודות.
סורדו סיים את העונה במקום הרביעי.
לב וסורדו המשיכו בקבוצה עונה נוספת.
לב ניצח 11 מתוך 15 מרוצים בעונה וזכה באליפות.
סורדו סיים שלישי, הישג שהבטיח לסיטרואן זכייה באליפות היצרנים.
מלבד הקבוצה הרשמית, דגם ה-C4 WRC שימש בעונה גם את הקבוצה הפרטית PH-sport, בה התחרה קונרד ראוטנבך.
בנוסף, שימשה המכונית את הזוכה באליפות העולם בראלי לנוער (JWRC) סבסטיאן אוז'ייה, בראלי בריטניה, המרוץ הראשון בו התחרה ברכב מהקטגוריה הבכירה.
לב ניצח את חמשת המרוצים הראשונים של העונה ואת שני המרוצים האחרונים וניצח את מיקו הירבונן בקרב על התואר בהפרש של נקודה אחת בלבד.
סורדו סיים שוב במקום השלישי וסטירואן זכתה שוב באליפות היצרנים.
PH-sport התחרו כקבוצה פרטית בשם "סיטרואן ג'וניור".
ראוטנבך, אוז'ייה (11 מרוצים), יבגני נוקינוב (8 מרוצים) וכריס אטקינסון וארון בורקארט (מרוץ אחד כ"א) התחרו עבור הקבוצה.
פטר סולברג שהתחרה במרבית העונה בדגם הקסארה WRC, התחרה בשני המרוצים האחרונים עבור קבוצת ג'וניור עם הדגם הנוכחי.
לב וסורדו התחרו עבור קבוצת היצרן בעוד אוז'ייה וקימי רייקונן התחרו עבור קבוצת ג'וניור.
אוז'ייה ניצח את ראלי פורטוגל כנהג קבוצת המשנה.
במהלך העונה החליף אוז'ייה את סורדו בקבוצה הבכירה בשלושה מרוצים וניצח את ראלי יפן, הניצחון הראשון שהשיג לקבוצת יצרן.
פטר סולברג התחרה בקבוצה פרטית הנושאת את שמו עם ה-C4 WRC.
הוא צבר שמונה פודיומים וסיים את העונה במקום השלישי.
סיטרואן DS3 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי.
המכונית שימשה את קבוצת המרוצים החל מעונת 2011, כמחליפתה של הסיטרואן C4 WRC המצליחה, שזכתה בשלושה תוארי אליפות היצרנים.
המכונית מבוססת על דגם הסיטרואן DS3 והותאמה לשינויים שהוכנסו בתקנות האליפות לקראת העונה.
במהלך שש העונות בהן נעשה שימוש בדגם ה-DS3 WRC, השיגה המכונית 26 ניצחונות.
סבסטיאן לב זכה פעמיים באליפות הנהגים והקבוצה זכתה באותן שנים גם באליפות היצרנים.
פיתוח המכונית נעשה במהלך שנת 2010. בתהליך הפיתוח לקחו חלק נהגי קבוצת סיטרואן סבסטיאן לב, דני סורדו, סבסטיאן אוז'ייה ופיליפ בוגלסקי.
בנוסף, השתתפו בתהליך גם נהגי קבוצת פיז'ו, החברה האחות, כריס מיק וסטפן סראזין.
בעקבות השינוי בתקנות מנוע 1.6 ליטר מוגדש טורבו החליף את המנוע בנפח 2 ליטר שהיה בדגם הקודם.
הספק המנוע הגיע לשלוש מאות כוח סוס ב-6,000 סל"ד.
בעונת הבכורה של ה-DS3 WRC ניצחו צמד הנהגים סבסטיאן לב וסבסטיאן אוז'ייה חמישה מרוצים כל אחד.
לב זכה באליפות הנהגים, אוז'ייה סיים שלישי בדירוג אחרי מיקו הירבונן והקבוצה הבטיחה זכייה באליפות היצרנים.
אוז'ייה עזב את הקבוצה בסיום העונה ואת מקומו תפס הירובנן.
בעונת 2012 שוב ניצחה המכונית בעשרה מרוצים (לב - תשעה מרוצים, הירובן - אחד) וזכתה באליפות הכפולה.
באוקטובר 2012 הכריזה סיטרואן על פיתוח דגם ה-DS3 RRC שמיועד לאליפויות שונות דוגמת ה-WRC2, אליפות אירופה בראלי, אליפות המזרח התיכון בראלי ועוד אליפויות מקומיות.
דגם ה-RRC מבוסס על ה-WRC, אך מותאם לתקנות של האליפויות השונות.
בעונת 2016 ניצח כריס מיק את ראלי פינלנד תוך שהוא קובע שיא מהירות ממוצעת למרוץ: 126.6 קמ"ש.
היה זה הניצחון ה-26 והאחרון שהשיגה המכונית, שהוחלפה שנה לאחר מכן בדגם הסיטרואן C3 WRC.
סיטרואן C3 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי.
המכונית שימשה את קבוצת המרוצים החל מעונת 2017, כמחליפתה של הסיטרואן DS3 WRC.
המכונית לקחה חלק ב-39 מרוצים, בהם ניצחה 6 פעמים.
סיטרואן הכריזה במהלך עונת 2015 על פרישה מאליפות העולם לעונה אחת על מנת להתמקד בפיתוח ה-C3 WRC.
הקבוצה השתתפה במהלך מרוצים נבחרים במהלך עונת 2016 תוך שהיא עושה שימוש בדגם ה-DS3 WRC לבחינת חלקים מסוימים לצורך הפיתוח העתידי.
בעונת 2017 ניצח כריס מיק בשני מרוצים.
סבסטיאן לב חזר להתחרות בעונת 2018 בשלושה מרוצים לאחר שלא התחרה במשך שנתיים.
הוא ניצח בראלי ספרד, הניצחון היחיד של הקבוצה באותה עונה.
בשל שיקולים כלכליים וקושי במימון צמצמה סיטרואן את היקף הפעילות לקראת עונת 2019 ושיתפה רק שני כלי רכב במקום שלושה.
סבסטיאן אוז'ייה שב לקבוצה אחרי שבע שנות היעדרות.
בסיום העונה הודיע על עזיבת הקבוצה ומעבר לטויוטה.
בעקבות כך הודיעה סיטרואן על פרישה מיידית מהאליפות.
סיטרואן B14 היא מכונית שיוצרה ב-12 תצורות גוף הכוללות: מכונית משפחתית, מכונית קופה, קבריולה, לנדולט וטנדרים.
דגמי "סיטרואן סוג B14" הם מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1926–1928 בצרפת.
"Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 4 חלונות צד.
"Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן עם גג מתקפל.
"Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 6 חלונות צד ותא מטען.
"Conduite Intérieure" (saloon/sedan)" (תצורה של 4 דלתות, 6 חלונות צד ותא מטען, גם מוניות).
הצתה: הצתה קבועה מראש באמצעות מגנט.
מנוע: מנוע בנזין קדמי-אורכי, 4 צילינדרים בטור.
מנוע קירור מים ללא משאבה, הכולל רדיאטור ומאוורר.
מערכת בלימה: בלמי תופים בשליטה מכנית.
סיטרואן C4 (1928) ) היא מכונית שיוצרה במספר תצורות גוף מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, אשר יוצרו בין השנים 1928–1932 בצרפת.
"Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 6 חלונות צד.
"Torpedo" בתצורה פתוחה (קבריולה 2-3-4 מושבים).
"Torpedo" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור
בלמים: דוושה המופעלת ברגל הפועלת על תופים מלפנים ומאחור עם Westinghouse servo
מתלים: חזית: קפיצים חצי אליפטיים.
אחורי: קפיצים חצי אליפטים - גליליים
סיטלן פונה (בטוקי פונה: sitelen pona) היא מערכת כתב מתוכננת הירוגליפית, אשר משומשת ונכתבת אך ורק בשפה טוקי פונה.
סיטלן פונה יכולה להיכתב משמאל לימין כמו בכתב לטיני ולמעלה למטה, כמו בכתב מונגולי.
מערכת הכתב פותחה על ידי הבלשנית הקנדית סוניה לאנג, עם השראה מהברות הילידים הקנדיים.
בסיטלן פונה ישנם כ-120 לוגוגרמות, וכל לוגוגרמה עצמאית משמשת עבור מילה יחידה.
במקרה של זוג מילים בעל משמעות יחידה, לדוגמה: jan sona - מדען, חכם, מלומד, את הלוגוגרמות של jan (איש) ו-sona (חוכמה) ניתן לאחד לכדי לוגוגרמה יחידה מוסכמת.
משמעות המילה "סיטלן פונה" בטוקי פונה היא: "כתב טוב".
sitelen משמעותה: כתב, תמונה, ציור - כל דבר אשר נועד להעביר מסר.
pona משמעותה: טוב, חיוביות, נהדר - כל דבר בעל השפעה חיובית.
המערכת "סיטלן פונה" פורסמה לראשונה ב-2001, לצד פרסום השפה "טוקי פונה".
לכל אחת ממילות השפה "טוקי פונה" ישנה לוגוגרמה המתאימה לה.
טוקי פונה יכולה להיכתב בכל מערכת כתב.
עם זאת, בדרך כלל דוברי השפה אשר רוצים לכתוב אותה, משתמשים לרוב באלפבית הלטיני.
על מנת שהשפה תהייה ייחודית, מערכת הכתב סיטלן פונה פותחה בדיוק בעבור מטרה זו.
הסמל של השפה טוקי פונה עצמה נכתב בסיטלן פונה, עם הלוגוגרמה של "פונה" (pona, שפה) שנכתב בתוך הלוגוגרמה של "טוקי" (toki, "שפה").
חלק מהלוגוגרמות אף דומות לפעולות או למושגים שאותן הן מייצגות.
למשל, המילה "לצוד" (אַלַסַה, alasa) מיוצגת על ידי לוגוגרמה של קשת ציד, והמילה "ירח" (מוּן, mun) מיוצגת על ידי לוגוגרמה של הסהר.
מצד שני, ישנן לוגוגרמות שצורתן אינה ברורה והן אינן מדמות את הפעולה או המושג שאותן הן מייצגות.
מספר הלוגוגרמות בסיטלן פונה מוגבל.
בשל כך, על מנת לכתוב שמות פרטיים במערכת הזו, יש לצייר מעין מלבן ולכתוב בו לוגוגרמות עבור כל תנועה או עיצור בשם הפרטי.
כל לוגוגרמה הנכתבת עבור תנועה או עיצור מסוים מייצגת מילה, המתחילה אף היא באותה תנועה או עיצור.
ב-2012 יצר ג'ונתן גייבל מערכת כתב חדשה לטוקי פונה, בשם "סיטלן סיטלן", אשר המושפעה מכתב המאיה .
לוגוגרמות הסיטלן סיטלן הן מורכבות ובעלות קווים רבים.
הן אינן דומות כלל למשמעויות המילים שאותן הן מיוצגות, כפי שלוגוגרמות הסיטלן פונה דומות למשמעויותיהן של מילים אלה בחלקן.
לוגוגרמות הסיטלן סיטלן נכתבות משמאל לימין, כמו בסיטלן פונה.
אך ברגע שנעשה שימוש במילת יחס, כל המילים שלאחר מילות היחס נכתבות במסגרת ייחודית למילת היחס.
ב-2019 יאן סווי כתב מערכת לטוקי פונה המשתמשת באמוג'ים לכתיבת המילים בשפה הנקראת "סיטלן אמוסי" (בטוקי פונה: sitelen Emosi).
המערכת נוצרה ככל הנראה כדי לדרבן כתיבה במערכת הסמלים של טוקי פונה באופן תדיר יותר בגלל חוסר שימוש בסמלי טוקי פונה במערכות מחשב, שכן יוניקוד עוד לא הפכו את מערכת הסיטלן פונה לתוויות.
סיטרואן C4 ספייסטורר היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב מיניוואן, בעלת חמישה או שבעה מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי סיטרואן בין השנים 2006 ל-2022. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פריז ב-30 ספטמבר 2006.
ב-25 באפריל 2022 הודיעה סיטרואן כי הפסיקה את הייצור של הספייסטורר.
הדור הראשון יוצר בין השנים 2006 ל-2013. הצגת הדור הראשון התרחשה בתערוכת פריז ב-30 בספטמבר 2006 כאשר השיווק החל בנובמבר 2006. הדור הראשון חלק את הפלטפורמה שלו עם סיטרואן C4 והפיג'ו 307. הדור הראדון הושק בתחילה רק עם שבעה מושבים עם השם "סיטרואן C4 גרנד פיקאסו".
גרסת החמישה מקומות נחשפה בינואר עם שיווק שהחל בפברואר והצגה שהתקיימה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2007.
בתחום ההנעה חשפה סיטרואן את ה-C4 פיקאסו והגרנד פיקאסו עם מנועי בנזין בנפחי 1.6 ליטר המספק בין 120 ל-156 כ"ס, 1.8 ליטר המספק 125 כ"ס, 2.0 ליטר המספק 140 כ"ס.
המנועים מוצעים לבחירה עם תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים או עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה או שישה הילוכים.
בסוף אוגוסט 2010 נחשפו תמונות ראשונות למתיחת הפנים ל-C4 פיקאסו בתחילת ספטמבר נחשפה רשמית מתיחת הפנים.
מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש לפגוש הקדמי, הוספת תאורת לד לפנסיים כסטנדרט והגה שונה במקצת.
בתחום ההנעה הוסיפה סיטרואן מנוע דיזל המספק 110 כ"ס עם צריכת דלק משולבת של 20.8 ק"מ לליטר.
הדור השני יוצר בין השנים 2018 ל-2022. בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013 הציגה סיטרואן את הקונספט טכנו-ספייס, שהציג בתצוגה מקדימה את הדור הבא של ה-C4 פיקאסו.
באפריל 2013 נחשף הדור החדש באופן רשמי.
גרסת ה-7 מקומות הוצגה חודש לאחר מכן ביוני 2013. הדור החדש כלל עיצוב מודרני יותר.
בתחום ההנעה השיקה סיטרואן את הדור השני עם מנוע בנזין בנפחי 1.6 ליטר המספק 120 כ"ס וצריכת דלק משולבת של 15.8 ק"מ לליטר או עם מגדש טורבו המספק 155 כ"ס וצריכת דלק משולבת של 16.7 ק"מ לליטר.
מנועי דיזל בנפחי 1.6 ליטר טורבו המספק 92 כ"ס וצריכת דלק משולבת של 23.8 ק"מ לליטר או 26.3 ק"מ לליטר ו-115 כ"ס וצריכת דלק משולבת של 25 ק"מ לליטר.
המנועים משווקים עם תיבת היוכים אוטומטית או ידנית.
במאי 2016 חשפה סיטרואן את מתיחת הפנים ל-C4 פיקאסו.
מתיחת הפנים כוללת עיצוב מעודכן ומודרני יותר, שיפור מערכת המולטימדיה ומערכות הבטיחות.
בתחום ההנעה הוסיפה סיטרואן מנוע בנזין בנפח 1.2 ליטר טורבו המספק 110 או 130 כ"ס.
באפריל 2018 חשפה סיטרואן כי שמה של ה-C4 פיקאסו יוחלף מעתה ל-C4 ספייסטורר בגרסת ה-5 מקומות ו-C4 גרנד ספייסטורר בגרסת ה-7 מקומות.
יחד עם שינוי השם החליפה סיטרואן את מנוע ה-2.0 ליטר המספק 150 כ"ס למנוע 2.0 ליטר המספק 160 כ"ס.
סיטיו רוברטו בורלה מרקס (בפורטוגזית: Sítio Roberto Burle Marx) היא חווה חקלאית בשכונה בחלק המערבי של ריו דה ז'ניירו.
האתר שייך ל (בראשי תיבות IPHAN), השייך ל.
האתר הוכרז רשמית כזה בשנת 2000, שש שנים לאחר מותו של אדריכל הנוף.
האתר כולל שטח של יותר מ-400,000 מטרים רבועים, בו נאסף אחד האוספים החשובים ביותר של צמחים טרופיים וטרופיים למחצה בעולם, שהחל כאשר רוברטו בורלה מרקס היה בן שש.
האוסף מעובד בגנים ובמשתלות חיצוניות, וכולל יותר מ-3,500 מיני צמחים, כולל דוגמאות ייחודיות של מינים במשפחות: לופיים, דקליים, ברומליים, הליקוניים (Heliconiaceae), מרנטיים (Marantaceae) ו-Velloziaceae.
קבוצה כזו של צמחים חיים מותאמת בצורה מושלמת לטבע של האתר, המורכבת מביצות מנגרובים, ויער אטלנטי.
באוסף הבית למעלה מ-3,000 פריטים, ביניהם יצירות של מרקס עצמו שמלבד היותו מעצב נוף, היה גם צייר, שרטט, מעצב, פסל וזמר.
בשנת 2021 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
בדברי ההסבר לבחירה במקום נכתב:
סיטקי היא עיירה הנמצאת במזרח אסוואטיני ומשמשת כבירת מחוז לובומבו.
העיירה ממוקמת כ־14 קילומטרים מהגבול עם מוזמביק, כ־36 קילומטרים מהעיר ביג בנד וכ־80 קילונטרים מבירת המדינה, מבבנה.
נכון לשנת 2013, בעיירה מתגוררים 6,381 תושבים.
סיטי קאר היא חברה פרטית ישראלית לשיתוף מכוניות.
סיטי קאר הוקמה ב-2013 על ידי מאיר רותם ואריה בלומנטל.
בראשית שנות פעילות החברה התמקדה בעיקר במגזר החרדי.
ב-2016 רותם פרש, ומאז שמואל רוזנברג הוא הבעלים והמנכ"ל.
התשלום הוא לפי משך זמן ההשכרה וטווח הנסיעה.
יש להחזיר את הרכב לתחנת המוצא ממנה נלקח.
החברה אינה פעילה ואף אוסרת על שימוש ברכביה בשבת.
על השירות ניתן לשלם באתר ובאפליקציה.
מכיוון שהחברה מיועדת גם לציבור החרדי, ניתן לשלם על נסיעה גם באמצעות מערכת ייעודית בשיחת טלפון.
סיטי קאר זכתה במכרזים במצפה רמון, בירושלים בשדרות, ובערים נוספות.
כמו כן החברה פעילה בלמעלה מ-60 יישובים בארץ.
בסוף 2016 פרסמה החברה שממוצע השימושים עמד על 700 נסיעות ביום (19,000 בחודש).
נכון לתחילת 2025, סיטי קאר מחזיקה צי של כ-1200 רכבים הממוקמים בתחנות ייעודיות ברחבי הערים.
סיטיזן (ביפנית: シチズン時計株式会社) היא חברה יפנית לייצור מוצרי אלקטרוניקה, המוכרת בעיקר בקו שעוני היד שלה.
החברה היא החלק המרכזי בקבוצת תאגידים שבסיסה בנישיטוקיו שבטוקיו, יפן.
מלבד ייצור שעוני סיטיזן, החברה היא גם בעליה של חברת השעונים האמריקאית בולובה, ובנוסף מייצרת מכשירים אלקטרוניים קטנים דוגמת מחשבונים.
החברה הוקמה ב-1930 על ידי משקיעים יפנים ושווייצרים.
החברה השתלטה על מכון מחקר השעונים שוקושה (שהוקם ב-1918) ועל חלק ממתקני מפעל ההרכבה שהוקם ביוקוהמה על ידי יצרן השעונים השווייצרי רודולף שמיד ב-1912.
בשנת 1918 רשם שמיד את המוצג "סיטיזן" כסימן רשום בשווייץ, עבור השעונים אותם מכר ביפן.
הרוזן גוטו שינפיי תמך בפיתוח המותג, בתקווה שהשעונים יהפכו למוצר שיהיה נגיש כלכלית לציבור כולו.
עד למלחמת העולם השנייה הסתמכה החברה על טכנולוגיה שווייצרית.
סיטראם קסרי (15 בנובמבר 1919 – 24 באוקטובר 2000) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי מספטמבר 1996 ועד מרץ 1998.
סיטראם קסרי נולד למשפחה מקאסטת הבניה ב-1919 בביהר.
הוא נעצר חמש פעמים מ-1931 ועד 1942 עקב מעורבותו בתנועת העצמאות ההודית.
נבחר ב-1967 ללוק סבהה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי.
ב-1971 נבחר לחבר ברג'יה סבהה מטעם ביהר, תפקיד בו החזיק במשך חמש כהונות עד ל-2000, כשהקונגרס החליט שלא להריץ אותו.
בינואר 1983 התפטר מתפקידו כשר התובלה, ונותר כאוצר המפלגה.
לאחר תבוסת הקונגרס בבחירות ללוק סבהה ב-1996, הפטר פ"ו נרסימהה ראו מראשות הקונגרס, וקסרי נבחר לתפקיד.
הוא כיהן כנשיא הקונגרס כשהמפלגה תמכה מבחוץ בממשלות הג'נטה דאל.
דווה גאודה מראשות ממשלת הודו באפריל 1997, לאחר שהכריז על משיכת תמיכת הקונגרס בו, אך הקונגרס לא הצליח להקים ממשלה חילופית ואינדר קומאר גוג'ראל מהג'נטה דאל הושבע לממלא מקומו.
לאחר דליפת מסמכים מהוועדה שחקרה את התנקשות ברג'יב גנדי ב-1991 שקשרו את ממשלת דראווידה מונטרה קזגאם בטמיל נאדו לכשלי אבטחה שסייעו למתנקשי הטיגריסי השחרור של טאמיל אילם, הסירה הקונגרס סופית את תמיכתה בממשלה בנובמבר 1997, לאחר שגוג'ראל נמנע מלהדיח את הדראווידה מונטרה קזגאם ממשלתו.
בבחירות ללוק סבהה ב-1998 נדחק קסרי מהנהגת הקמפיין, שנוהל בפועל בידי סוניה גנדי, שהחליטה להיכנס לפוליטיקה במשך השנה הקודמת.
לאחר תבוסת המפלגה בבחירות, האשימו תומכי גנדי את קסרי באחריות לתבוסה, והדיחוהו בישיבת הוועדה המנהלת של הקונגרס ב-15 במרץ 1998.
סיטי פופ (ביפנית: シティ・ポップ) היא סוגה מוזיקלית יפנית שצמחה במהלך סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והייתה בשיא הפופולריות שלה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
סיטי פופ הוא ז'אנר מוזיקה יפני שצמח בסוף שנות ה-70 וצבר פופולריות לאורך שנות ה-80, כאשר רבים מהשירים בסוגה היו בצמרת מצעדי הפזמונים ביפן באותה העת.
הסוגה מאופיינת במנגינות קליטות ובמיזוג של סגנונות מוזיקליים שונים כמו מוזיקת ג'אז, מוזיקת פאנק ומוזיקת בוגי והיה בעל צליל ייחודי ששיקף את האווירה האורבנית והתרבות העכשווית בערי יפן בתקופה בה המדינה הייתה בשיא הפריחה הכלכלית שלה.
כלי הנגינה הבולטים בשירי סיטי פופ הם לרוב סינתיסייזרים, סקסופונים וגיטרות.
השירים עוסקים לרוב באהבה, רומנטיקה, בחיי העיר ובחתירה להצלחה.
הפופולריות של הסוגה דעכה באופן ניכר לאחר שנות ה-80, אך במהלך העשור השני של המאה ה-21, נוצרה ההתעניינות מחודשת בסוגה בקרב דור חדש של מאזינים מכל רחבי העולם בזכות האינטרנט ופלטפורמות מקוונות כמו יוטיוב.
סיטיזנס בנק פארק (Citizens Bank Park) הוא אצטדיון בייסבול הממוקם בפילדלפיה, פנסילבניה, במתחם הספורט של דרום פילדלפיה.
זהו המגרש של פילדלפיה פיליז של ליגת ה-MLB.
האצטדיון נפתח ב-3 באפריל 2004, ואירח את משחק הבייסבול הסדיר הראשון שלו ב-12 באפריל באותה שנה, כשהפיליס הפסידו לסינסינטי רדס, 4-1. הוא קרוי על שם החברה הפיננסית Citizens Financial Group.
האצטדיון נבנה כדי להחליף את אצטדיון וטרנס (Veterans Stadium) בן ה-33, מתקן פוטבל ובייסבול רב תכליתי שנהרס במכוון ב-2004. סיטיזנס בנק פארק כולל מגרש בייסבול מדשא ועפר טבעיים.
האצטדיון שוכן בפינה הצפון מזרחית של מתחם הספורט, הכולל את לינקולן פיננשיאל פילד (מגרשה הביתי של פילדלפיה איגלס), ולס פארגו סנטר (מגרשה הביתי של פילדלפיה 76', פילדלפיה פליירס וקבוצות נוספות) ו-Xfinity Live!.
12 באפריל 2004, 13:32: רנדי וולף מהפיליז הגיש את ההגשה הראשונה אי פעם בסיטיזנס בנק פארק בעונה סדירה לד'אנג'לו חימנס מסינסינטי רדס, שחבטה את החבטה המוצלחת הראשונה באצטדיון.
14 ביוני 2004: שחקן הבסיס הראשון של הפיליז, ג'ים ת'ום, חבט את ההום ראן ה-400 בקריירה שלו אל תוך מושבי השדה השמאלי-מרכזי בפארק סיטיזנס בנק.
15 ביולי 2007: הפיליז הפסידו את המשחק ה-10,000 בעונה הסדירה בתולדותיהם לסנט לואיס קרדינלס, 10-2, מה שסימן את הפעם הראשונה שקבוצת ספורט אמריקאית מקצועית מגיעה לכמות ההפסדים הזו.
25 באוקטובר 2008 : הפארק אירח את המשחק הראשון שלו ב-World Series, שבה ניצחו הפיליז את טמפה ביי רייס, 5-4 במשחק השלישי בסדרה.
ארבעה ימים לאחר מכן, הפיליז השלימו את סוף המשחק החמישי שהושעה בגלל מזג אוויר גשום, כשהם מנצחים את הרייס 3–4, ובכך הם ניצחו את הוורלד סיריס של 2008 והוכתרו בפעם השנייה בתולדות הקבוצה כאלופי העולם, מול קהל שיא בפארק של 45,940.
6 באוקטובר 2010 : המשחק ללא חבטות הראשון בסיטיזנס בנק פארק נזרק על ידי רוי האלדיי נגד הסינסינטי רדס במשחק הראשון של סדרת ה-NLDS של 2010.
25 במאי 2014 : המגיש של לוס אנג'לס דודג'רס, ג'וש בקט, הגיש את המשחק ללא חבטות הראשון בעונה הסדירה בתולדות האצטדיון.
הוא גם היה המגיש האורח הראשון שזרק שם משחק ללא חבטה.
16 באפריל 2019 : ה-MLB הודיע כי סיטיזנס בנק פארק יארח את משחק האולסטאר של ה-MLB ב-2026 לציון יום השנה ה-250 לחתימה על הכרזת העצמאות.
באצטדיון מספר פסלי ברונזה של דמויות הקשורות לקבוצה.
פסלים בגובה שלושה מטרים של ריצ'י אשבורן, רובין רוברטס, מייק שמידט וסטיב קרלטון מפוזרים ברחבי האצטדיון.
הפסלים נוצרו על ידי הפסל המקומי זנוס פרודקיס.
בנוסף, ב-2011 הוענק לקבוצה במתנה פסל ברונזה בגובה 2.3 מטר של השדרן האגדי הארי קאלאס, תוצרת הפסל המקומי לאורנס נאולן.
ב-2 בינואר 2012, הסיטיזנס בנק פארק אירח את קלסיקת החורף של ה-NHL השנתי החמישי בין היריבות הוותיקות ניו יורק ריינג'רס ופילדלפיה פליירס מול קהל של 46,967. במשחק, ששודר בטלוויזיה ברחבי ארצות הברית וקנדה על ידי ה-NBC ו־CBC בהתאמה, ניצחו הריינג'רס, 3-2.
ההופעה הראשונה בפארק היה של להקת Jimmy Buffett & The Coral Reefer Band ב-25 באוגוסט 2005; הם חזרו ב-14 ביוני 2008.
בהמשך הופיעו באצטדיון גם בון ג'ובי, בילי ג'ואל, אלטון ג'ון, רוג'ר ווטרס, ברוס ספרינגסטין, פול מקארטני, ביונסה, ג'יי זי ועוד.
סיטי מוסדה מוליה (נולדה ב-1958) היא פעילת זכויות נשים אינדונזית ופרופסור לדת.
היא הייתה האישה הראשונה שמונתה כפרופסור מחקר במכון האינדונזי למדעים, וכיום היא מרצה למחשבה פוליטית איסלאמית בבית הספר ללימודים מתקדמים באוניברסיטה האיסלאמית של סיאריף הידיאטוללה.
מאז 2007, מוסדה משמשת כיושבת ראש הוועידה האינדונזית הלא ממשלתית לדת ושלום, שמטרתה לקדם דיאלוג בין-דתי באינדונזיה.
היא גם שימשה כמנהלת של מכון מגוואטי, צוות חשיבה שהוקם על ידי הנשיאה לשעבר מגוואטי סוקרנופוטרי.
מוסדה נולדה ב-בון, דרום סולאווסי, בשנת 1958, למשפחה מוסלמית שמרנית.
אביה היה מנהיג איסלאמי מקומי ששירת כמפקד גדוד בדרול האסלאם, בעוד אמה הייתה הילדה הראשונה מהכפר שלה שסיימה בית ספר איסלאמי.
בשנת 1997, הפכה מוסדה לאישה הראשונה שקיבלה דוקטורט במחשבה איסלאמית מאוניברסיטת שריף הידיאטוללה המדינה האיסלאמית.
מ-1999 עד 2007 שימשה כיועצת בכירה במשרד לשירותי דת, שם תרמה לטיוטה המשפטית משנת 2004 המערערת על הקוד המשפטי האיסלאמי המוצע של אינדונזיה, והמליצה לתקן אותו כדי לאסור נישואי ילדים ופוליגמיה, ולאפשר נישואים בין-דתיים; בשל הפגנות אלימות, בסופו של דבר בוטלה הטיוטה מחדש.
משנת 2000 עד 2005, היא הייתה ראש חטיבת המחקר של מועצת העולמא האינדונזית.
מוסדה כתבה גם ספרים, כולל "אסלאם מבקר פוליגמיה" (2003), "האנציקלופדיה של האסלאם הרפורמי: מהות רעיונות לפרשנות ופעולה מחדש (2004), ו"אסלאם וההשראה לשוויון מגדרי" (2005).
בשנת 2020, היא השיקה מהדורה מעודכנת של "האנציקלופדיה הרפורמית".
מוסדה הביעה דעות מתונות בנושאים איסלאמיים; היא הצהירה שאין הנחיה הדורשת מנשים ללבוש חג'אב, הביעה רגשות ידידותיים ללהט"בים הראתה שפוליגמיה היא חראם, וגם הביעה את דעתה שיש לאפשר לנשים מוסלמיות לפרש בעצמן את תורות האסלאם ולהפוך לעולמא.
מוסדה קיבלה את אות האומץ הנשי הבין-לאומי לשנת 2007 מממשלת ארצות הברית.
בשנת 2008 היא קיבלה את פרס Yap Thiam Hien לזכויות האדם על עבודתה בקידום דיאלוג והכלה באסלאם.
סיטיבנק היא חברת בת בנקאית רב-לאומית השייכת לסיטיגרופ (Citigroup), חברה אמריקאית לשירותים פיננסיים וקבוצת בנקאות שבסיסה בניו יורק.
סיטיבנק הוקמה בשנת 1812 בשם "בנק העיר של ניו יורק" (City Bank of New York).
לאחר מכן, החברה שינתה את שמה ל-"בנק העיר הלאומי הראשון של ניו יורק" (First National City Bank of New York) לפני ששמה שונה לסיטיבנק.
החברה פועלת ב-19 מדינות, אך הפעילות המרכזית שלה היא בתוך תחומי ארצות הברית.
החברה פועלת בעיקר במטרופולינים כגון ניו יורק, שיקגו, לוס אנג'לס ועוד.
נכון לשנת 2023, סיטיבנק הוא הבנק השלישי בגודלו בארצות הברית מבחינת גודל הנכסים בהם הוא מחזיק.
סיטיבנק הוקמה ב-16 ביוני 1812 בעיר ניו יורק.
הנשיא הראשון של החברה היה סמואל אוזגוד, סוחר ופוליטיקאי אמריקאי.
לאחר מותו של אוזגוד באוגוסט 1813, ויליאם פיו, אב מייסד אמריקאי, הפך לנשיא החברה, והוא כיהן בתפקיד זה עד 1817.
ב-1831, 2 אנשים, ג'יימס הונימן וויליאם ג.
מוררי, ביצעו שוד בבנקים של נשיונל סיטי (סיטיבנק) וגנבו עשרות אלפי דולרים בשטרות ו-398 דובלונים .
השוד שווה ערך ל-52 מיליון דולר (נכון לשנת 2013).
בשנת 1904, סייע הבנק במימון תעלת פנמה.
שנתיים לאחר מכן, ב-1906, 11% מנכסי הממשל האמריקאי הוחזקו בנשיונל סיטי.
בתקופה זו, החברה שימשה כבנקאית של חברת סטנדרדט אויל.
בשנת 1914, נשיונל בנק התרחבו למדינות נוספות, ביניהן: בואנוס איירס, הממלכה המאוחדת, סין ועוד.
החברה יצאה מרוסיה בשנת 1919 בשל מלחמת האזרחים ברוסיה.
ב-1919, נשיונל בנק הפך לבנק הראשון שהחזיק בנכסים שהשווי הכולל שלהם הוא מעל למיליארד דולר.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, נשיונל בנק התרחבו ל-100 סניפים ב-23 מדינות שונות.
רבים טוענים שהתנהלות הבנק באותה התקופה תחת הנהגתו של מישל, הובילה לשפל הגדול.
סיטרין או ציטרין (Citrine) הוא מינרל, סוג של קוורץ, שיש בו כמויות זעירות, יחסית לנפח החומר, של ברזל.
מקור השם בצבעו של המינרל המזכיר לימון (בלטינית citrus).
כינויים נוספים לסיטרין הם קוורץ סיטרין, טופז סיטרין, טופז זהב, טופז מדירה וטופז ספרדי.
ההתייחסות החוזרת ונשנית לטופז היא בשל הגוון הצהוב המשותף לשניהם, אבל פרט לגוון אין קשר בין המינרלים.
הטופז הוא מינרל נזוסיליקטי - (סיליקטים במבנה בצורת איים) המכיל אלומיניום ופלואור שהוא כבד, קשה ונדיר יותר מהסיטרין ולכן גם יקר יותר.
את הסיטרין כמעט שלא ניתן למצוא בצורה טבעית.
בעבר היו מכרות בספרד, באי ארן (Arran) שבסקוטלנד, ומקומות נוספים בצרפת ובהונגריה מקור לסיטרין טבעי, אבל מזה כ-200 שנה שידוע על תהליך שבו חימום מבוקר של אמטיסט או קוורץ מעושן בטמפרטורות של כ-300 מעלות הופך אותם לסיטרין.
לכן, למעשה, רוב הסיטרין המסחרי הוא בעצם אמטיסט או קוורץ מעושן שחוממו בצורה מלאכותית.
ההבדל בין סיטרין מלאכותי לטבעי כמעט שאינו ניתן לאבחנה (בסיטרין מלאכותי יש פסים עדינים בעוד שסיטרין טבעי הוא מעורפל).
עם זאת, כנראה שגם רוב הסיטרין הטבעי התחיל כאמטיסט שעבר שינוי צבע בהשפעת מקורות חום מגמתיים.
הקרנה של סיטרין מלאכותי בקרינת בטא מחזיר לאבן את הגוון הסגול של האמטיסט.
ברזיל היא הכורה המובילה של סיטרין טבעי, כשרוב הכרייה נעשית במדינת ריו גראנדה דו סול.
האבן פופולרית לחיתוך כאבן חן בעלת פאות לתכשיטים שונים.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד סיטרין היא אחת מאבני ההולדת התחליפיות של חודש נובמבר.
סיטרואן קסארה (צרפתית: Citroën Xsara) היא מכונית משפחתית מתוצרת חברת סיטרואן הצרפתית.
הקסארה היא ממשיכת הדגם סיטרואן ZX ותכנון השילדה שלה מבוסס באופן חלקי על השלדה של ה-ZX.
בדומה ל-ZX הקסארה חולקת רכיבים מכניים רבים עם הדגם המקביל של השותפה פיג'ו, ה-306.
לקסארה מספר תצורות: הדגם הבסיסי בתצורת האצ'בק חמש דלתות, דגם שלוש דלתות "קופה" ודגם סטיישן (ברייק).
בשנת 1999 הוצגה הקסארה פיקאסו.
זהו דגם בתצורת מיניוואן בעל צורה מעוגלת ומרחב פנימי מוגדל.
הפיקאסו הייתה התשובה של סיטרואן למתחרה הצרפתית רנו שהציגה ב-1996 את גרסת המגאן סניק.
הקסארה יוצרה מ-1997 ונמכרה ב-1.5 מיליון יחידות עד החלפתה בדגם ה-C4 בשנת 2004. גרסת הפיקאסו המשיכה להימכר תחת השם קסארה פיקאסו על להצגת המחליפה ב-2006, הC4 גראנד פיקאסו, דגם מוגדל בעל שבעה מושבים, בהמשך הוצגה גם גרסת חמישה מושבים.
יצור ושווק הקסארה ממשיך בסין, ברישיון של סיטרואן.
בשנת 2000 עברה הקסארה מתיחת פנים ונקראה קסארה-II.
מתיחת הפנים כללה הקשחת מתלים לשיפור הניהוג והאחיזה על חשבון הרכות, גרסאות מנועים חזקות, עיצוב החזית מחדש (מגן קדמי ופנסים), ומספר שינויי פנים.
ב-2001 נוסף מוט לצד ההגה המאפשר שליטה במערכת השמע מבלי להסיר את הידיים מההגה.
הקסארה משמשת את משטרת יוון בתור ניידת סיור.
סִיטַּת הַצּוּקִים (שם מדעי: Sitta neumayer) היא מין של ציפור ממשפחת הסיטיים, השייכת לסדרת ציפורי השיר והיא היחידה בבני משפחתה שנמצאת בישראל.
תפוצתה היא בדרום אירופה ודרום אסיה, מקרואטיה ויוון עד איראן ודרומה עד סוריה, לבנון וישראל.
בישראל היא נפוצה באזור החרמון עד גובה של 1650 מטר.
למרגלות הבניאס בתחומי החורש שבהר דב ובנחל שיאון וכן בנוף הסלעים הצחיחים שבכתף החרמון.
במג'דל שמס נמצאים קינונים של סיטה זו אפילו בקירות בתים.
כמו כן, דווח על תצפיות בודדות של סיטות אלה במצוקי רכס רמים ובאזור מערת קשת בגליל המערבי.
הסיטה הבוגרת היא בגודל דרור, בעלת מבנה מוצק, כנפיים קצרות וזנב קצר ועבה.
זנבה אפור וחסר קצוות לבנים, רגליה חזקות ומקורה סולד קמעה בדומה לזה של הנקר.
גחונה לבן, צדי גופה ורדרדים חומים, גבה כחול-אפור ופס עין שחור בולט בראשה.
הסיטות ניזונות מחרקים, מזרעים ומאגוזים קשים.
את האגוזים הן מפצחות בעזרת מקורן, הן תוקעות את האגוז בחריץ אדמה או נקיק ומנקרות בו עד פיצוחו.
ייחודן של הסיטות הוא באופן דילוגן במורד עץ: הן מדלגות במורדו כשראשן כפוף מטה ולא מעלה כשאר הציפורים.
כשמה הסיטה שוכנת על עצים במקומות סלעיים, היא שוכנת לבדה.
קריאתה של הסיטה חזקה, ולכן לרוב אנו שומעים אותה לפני שאנו חוזים בה.
קן הסיטה כדורי או חרוטי, הוא עשוי טיט והיא מדביקה אותו אל משטח סלע, או חוסמת בטיט נקרה בסלע, בהשאירה פתח צר לכניסה.
באפריל מטילה הנקבה 4 עד 10 ביצים גדולות עגלגלות שצבען לבן מבריק ועליהן כתמים גדולים בצבע חום-אדמדם.
הנקבה לבדה דוגרת על הביצים 12–14 יום, וכל אותו הזמן מאכיל אותה בן זוגה.
אחרי הבקיעה עוזר הזכר להאכיל את הגוזלים.
הגוזלים מתחילים לעוף בחודש יוני.
במהלך חודשי הקיץ הם משוטטים בלהקות קטנות ובמשפחות.
מצב השימור של סיטת הצוקים הוא ללא חשש.
אדווין פארקר סיי טוומבלי, ג'וניור היה צייר ופסל אמריקאי, הידוע בציוריו האקספרסיוניסטים המופשטים ובשימוש שעשה בשרבוט ביצירותיו.
טוומבלי נולד בעיר לקסינטון (Lexington) שבוירגיניה.
הוא למד אמנות בבוסטון ובניו יורק, ובשנת 1952 עבר למכללת בלק מאונטן בצפון קרוליינה בה למד עם פרנץ קליין ורוברט מאת'רוול.
בשנים אלה, הושפע מעבודותיו של פאול קלה וממחוות מופשטות בציור.
במהלך שנות החמישים של המאה ה-20 הכיר טוומבלי את אמני הפופ ארט האמריקאים כדוגמת רוברט ראושנברג וג'ספר ג'ונס.
עם הראשון יצא ב-1954 לאיטליה ולמרוקו, בעזרת מלגה, ומשנת 1957 עד למותו גר באזור נאפולי וברומא.
להערכת המבקרים זכה ראשית באירופה, ומשנות השמונים לערך גם בארצות הברית.
טוומבלי התפרסם בזכות ציורי הענק האבסטרקטיים שלו, שכללו שימוש בצבעים נועזים, בגרפיטי ובאותיות.
כמה יצירות מפורסמות משנות השישים מחקות כתיבה צפופה או קליגרפיה על לוח.
מתוך מאמץ לצייר בחושניות רבה, במיעוט מלאכותיות ותכנון מראש, טוומבלי אימץ שיטות כגון ציור בחושך, ביד שמאל או בישיבה על כתפי אדם אחר.
ציוריו קשורים בעיקר בנושאים מן התרבות הקלאסית והספרות.
עבודותיו נמצאות ומוצגות במוסדות אמנות רבים ויוקרתיים ברחבי העולם, כגון מוזיאון טייט מודרן בלונדון, הביאנלה של ונציה, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, אוסף מניל ביוסטון טקסס (בבניין המוקדש לו), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון גוגנהיים בילבאו, מוזיאון הלובר בפריז ובתערוכה מוזיאלית באבו דאבי.
בשנת 2010 הוזמן טוומבלי ליצור תקרה מצוירת עבור מוזיאון הלובר.
טוומבלי נפטר בשנת 2011 ברומא ממחלת הסרטן.
פַּארְק גֵ'ה-סַאנְג (בקוריאנית: 박재상, 朴載相; באנגלית: Park Jae-sang; ), המוכר בעולם כ-PSY (נהגה כ-סיי), הוא זמר, רקדן, מפיק ומוזיקאי דרום קוריאני.
סיי היה חתום בחברת התקליטים YG Entertainment, אך כיום מנהל חברה משלו הנקראת P-NATION.
סיי ידוע במיוחד בזכות הלהיט העולמי "Gangnam Style" ("גנגנאם סטייל"), שבין דצמבר 2012 ליולי 2017 היה הקליפ הנצפה ביותר ביוטיוב, זאת לאחר שעקף את מספר הצפיות של השיר Baby של ג'סטין ביבר.
ב-21 בדצמבר 2012 עבר הקליפ את רף מיליארד הצפיות, והיה לסרטון הראשון ביוטיוב שהגיע למספר כזה של צפיות.
נכון לדצמבר 2023, הקליפ ממוקם במקום ה-11 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ב-7 בינואר 2012 ערך סיי את הופעתו הבין-לאומית הראשונה, מול למעלה מ-80,000 מעריצים ביפן.
ביולי 2012 הוציא את אלבומו השישי, שכלל את "גנגאנם סטייל".
ב-13 באפריל 2013 הוציא סיי את השיר "Gentleman".
ב-31 במאי 2014 "Gangnam Style" עבר את רף 2 מיליארד הצפיות.
ב-9 ביוני 2014 הוציא את השיר "Hangover" יחד עם הראפר סנופ דוג, שנכון ל-12 באפריל 2023 קיבל למעלה מ-362 מיליון צפיות.
ב-30 בנובמבר 2015 הוציא את השיר "DADDY".
השיר זכה ליותר מ-6 מיליון צפיות וחצי תוך יממה.
ב-10 במאי 2017 הוציא את השיר "NEW FACE" שעקף את רף 50 מיליון הצפיות.
בנוסף לשירים הללו, במהלך העשור השני של המאה ה-21, הוציא סיי שירים נוספים כגון: "I LUV IT", "KOREA", "RIGHT NOW" ועוד.
השיר המצליח ביותר באלבום הוא "That That" שהוציא עם הזמר שוגה, שמוכר כחבר בלהקה הדרום-קוריאנית BTS.
ב-14 באוקטובר 2006 נישא סיי ליו היי-יאון, נגנית צ'לו ואשת חינוך ועסקים, אותה הכיר דרך מכר משותף והיה בן זוגה לשלוש וחצי שנים קודם לכן.
סיטרואן ברלינגו (בצרפתית : Citroën Berlingo ) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר מיוצרת משנת 1996.
דגם ה-"סיטרואן ברלינגו" זהה במאפייניו ובעיצובו ל-פיג'ו פרטנר, ודורו הראשון בוסס, כמוהו, על בסיס שלדת סיטרואן ZX.
שני הדגמים מוצעים בעולם גם בגרסה חשמלית.
בשנת 2004 עבר הדגם מתיחת פנים.
בברזיל דגמי הדור הראשון של "סיטרואן ברלינגו" מיוצרים משנת 1998.
דור שלישי : מיוצר משנת 2018 על פי פלטפורמה "PSA EMP2 platform"
5 דלתות - רכב פעילויות פנאי ("LAV" פירוש באנגלית: leisure activity vehicle)
2 דלתות - טנדר (דור שני)
סוגי מנוע : מנועי בנזין, מנועי דיזל, מנוע חשמלי
סוגי הנעה : הנעה קדמית, הנעה כפולה 4x4
רכב הסיטרואן קקטוס (צרפתית: Citroën C4 Cactus) נוצר בשנת 2014 על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן והורכב במדריד שבספרד.
הדגם הושק באירופה בשנת 2014 והגיע לישראל בשנת 2015. בישראל הדגם משווק על ידי חברת דוד לובינסקי.
סיטרואן קקטוס היא קרוסאובר קטנה, בתצורת הצ'בק 5 דלתות, המיוצרת בספרד על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן.
הקקטוס נחשבת באירופה כמכונית קבוצה C, למרות שהיא מבוססת על שלדת PF1 הקטנה, שמהווה את הבסיס גם לסיטרואן C3 ו-DS3. מאפיין עיצובי ייחודי הם לוחות ה-"Airbump" על דפנותיה החיצוניות של המכונית, המיועדות להגן עליה מפני נזקים קלים ארעיים במגרשי חנייה.
הם זמינים בצבעים מנוגדים לצבע הרכב.
דגם הקקטוס עוצב על ידי מארק לויד.
מכונית הקקטוס מעוצבת בעיצוב חדשני, שזכה למספר תארים, כגון: "עיצוב הפנים היפה ביותר" בפסטיבל אוטומוביל בעיר פריז, "המכונית המעוצבת ביותר" לשנת 2015 בפסטיבל המכוניות הגדול של ניו יורק וזכתה בפרס "Reddot desing" ובפרס "CARBUYER".
עיצוב המכונית זכה במספר תארים של מכונית השנה במגזינים מובילים, כגון "DIESELCAR" ו-"TOP GEAR".
בסך הכול, רכב הסיטרואן קקטוס זכה ל-35 פרסים ברחבי העולם.
הייצור החל באביב 2014 במפעל וילהוורדה של PSA במדריד, ספרד והמכירות החלו בצרפת ביוני 2014. זהו דגם קרוסאובר הצ'בק 5 דלתות ברמות גימור "Touch", "Feel" ו-"Flair" (לפי סיווג היצרנית), המונע על ידי מנוע בנזין 1.2 ליטר 3 צילינדרים בטור ומנוע דיזל 1.6 ליטר 4 צילינדרים בטור.
סיטרואן C-Cactus הייתה מכונית הקונספט שהקדימה את הייצור הסדרתי של הקקטוס בתערוכת המכוניות של פרנקפורט בשנת 2007. ה-C-Cactus הוצגה בתור "מכונית אקולוגית" עם חטיבת הנעה היברידית דיזל עם צריכת דלק משוערת של 3.4 ליטר ל-100 ק"מ (= 29.4 ק"מ לליטר) במחזור המשולב ופליטות CO2 של 78 גרם/ק"מ.
ה-C-Cactus, שתוכננה לגלם פשטות, הייתה בעלת עיצוב "מושך, מודרני ועליז".
כמעט כל החומרים ששימשו לייצורה ניתנו למיחזור.
סיטרואן הציגה ב-C-Cactus שורה של מאפייני עיצוב חדשים.
מכונית הקונספט היא בעלת עיצוב חד ומאפיינים אטרקטיביים.
אורכה 4.2 מטר ורוחבה 1.8 מטר, והיא מכילה מגוון רחב של ציוד, הכולל: מיזוג אוויר עם בקרת טמפרטורה אוטומטית, מערכת שמע איכותית, חלון שמש (sunroof) פנורמי בגג, בקרת שיוט ומגביל מהירות.
בנוסף, עיצוב פנים המכונית נוצר באמצעות הסרת חומרים.
המנוע נעזר ברצועת תזמון מגומי חזק, ונדרש להחליפה רק אחת ל-180,000 ק"מ או 5 שנים וטיפול תקופתי אחת ל-15,000 ק"מ.
רצועה מסוג זה יכולה לעזור לעמידות ולאורך חיים ארוך יותר.
בלמים : דיסקיים בבלמים קדמיים, תופיים בבלמים האחוריים
מתלים : מלפנים תלה נפרד לכל גלגל דמוי מק-פרסון, מאחור זרועות עוקבות מתקשרות בקורה מתפתלת
הגה כח חשמלי משתנה בהתאם למהירות (קוטר סיבוב בין מדרכות - 10.9 מטרים)
סיטרואן טראקסיון אוואנט (צרפתית: Citroën Traction Avant) מכונית מנהלים שיוצרה בצרפת על ידי חברת סיטרואן משנת 1934 עד 1957. יוצרו 759,111 יחידות.
הדגם של הטראקסיון אוואנט היה מחלוצות ההנעה הקדמית והמרכב האחיד.
ההילוכים והמנוע של הסיטרואן טראקסיון אוואנט ניתנו לדגם ה-סיטרואן H ואן, שיוצר משנת 1947.
בשנות מלחמת העולם השנייה ירד הייצור של הטראקסיון אוואנט בצורה משמעותית.
רובם של דגמי הטרקסיון אוואנט שיוצרו בשנים 1939–1941 היו מדגמי ה-1,911 סמ"ק.
הייצור פסק בסוף שנת 1941 והתחדש ב־1945 עם סיום המלחמה.
הסיטרואן טראקסיון אוואנט הוצגה ב-18 באפריל 1934, והיצור החל למחרת.
2 דלתות, קבריולה - יוצר לפני מלחמת העולם השנייה
5 דלתות האצ'בק, (Familiale), עם 3 שורות של מושבים, 9 נוסעים
גוף יחידתי ללא מסגרת נפרדת (מארז מרותך)
ארבעה גלגלים - מתלה עצמי
הממשל הבריטי השתמש בטראקסיון אוואנט כרכב שרד ושרות לקציני הצבא, לקציני המשטרה, ולפקידיו הממשלתיים ששירתו בארץ-ישראל.
סיטרואן GS היא מכונית משפחתית קומפקטית שיוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1970–1986. הדגם עבר מתיחת פנים בשנת 1979 ונקרא סיטרואן GSA (יוצר משנת 1979–1986).
הסיטרואן GS הורכבה בצרפת, צ'ילה, אינדונזיה, מוזמביק, פורטוגל, ספרד, דרום אפריקה, תאילנד, סלובניה וזימבבואה.
הסיטרואן GS אופיינה במערכת הידראולית מרכזית ומערכת הידרו פנאומטית מתקדמת, שנלקחה מדגם ה-סיטרואן DS.
בשנת 1971 זכתה הסיטרואן GS, במקום הראשון בתחרות מכונית השנה באירופה.
בשנת 1973 יוצרה גרסת מנוע הונקל, המפיק 106 כ"ס.
מגרסה זו יוצרו 847 יחידות בלבד.
סיטרואן ויזה (Citroën Visa) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1978–1988.
ב-1981 עבר הדגם מתיחת פנים.
דגם הסיטרואן ויזה שווק בישראל.
ויזה Special/Club, מנוע 2 צילינדרים, 652 סמ"ק – מנוע קירור אוויר המפתח 26 כ"ס ו-35 כ"ס
הערך מתבסס על הוויקיפדיה באנגלית ובאיטלקית
סיטרואן H ואן הוא דגם של רכב מסחרי קל בתצורות: ואן, טנדר, מיניבוס קטן, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן.
הדגם תוכנן לאחר מלחמת העולם השנייה, ויוצר בין השנים 1947–1981.
סך הכול יוצרו 473,289 יחידות, בכל התצורות.
הסיטרואן H ואן יוצא להולנד.
דגם מכונית הקונספט הסיטרואן טוביק, אשר הוצג בשנת 2011 התבסס על הדגמים: "סיטרואן H ואן" ודגם ה"Citroën TUB".
צמיגי דגם מישלן PLR נלקחו מ-"סיטרואן H ואן".
סיטרואן H ואן - 2 דלתות
סיטרואן Hx - קיבולת פחותה מדגם ה- H ואן
סיטרואן Hw - קיבולת יתר מדגם ה- H ואן
סיטרואן Hp - גרסת טנדר (פיק-אפ)
סיטרואן Hy - גרסאות מאוחרות יותר (רוב הייצור בגרסאות של 2 דלתות, במידה מועטה - 4 דלתות)
סיטרואן H ואן - מספר מאפיינים
מנוע קדמי - בעל הנעה קדמית
הצלעות אשר הרכיבו את גוף הרכב - הוסיפו כח ותרמו להפחתה ניכרת במשקל הרכב
פנסים זהים לדגם ה-סיטרואן 2CV
ההילוכים והמנוע כמעט זהים לדגם ה-סיטרואן טראקסיון אוואנט ומאוחר יותר לדגם ה-סיטרואן DS
סיטרואן אמי היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1961–1968.
עיצוב המכונית היה מיוחד ויוצא דופן לתקופתה: הפנסים הקדמיים היו מלבניים, והשמשה האחורית הייתה בזווית הפוכה (דומה לפורד אנגליה, דגם ה-105E, אשר הושקה בשנת 1959), חלונות הצד הקדמיים והאחוריים נפתחו על ידי דחיפה לאחור (כ-50% משטח החלון נפתח, בדגמי הסיטרואן אמי 6).
הנדסית וטכנית הסיטרואן אמי הייתה מאוד דומה לדגם הסיטרואן דה שבו.
בשנת 1962 נמכרו 85,358 יחידות של דגם ה"סיטרואן אמי", ו-144,759 יחידות של דגם הסיטרואן דה שבו.
2 דלתות (דגם סיטרואן אמי M35)
2 דלתות טנדר (אמי 8)
סיטרואן אמי 8 (יוצר ממרץ 1969)
סיטרואן אמי סופר (יוצר מינואר 1973), יוצרו כ-76,000 יחידות
סיטרואן אמי 6 - קיבולת מכל 25 ליטר
סיטרואן אמי 8 - קיבולת מכל 30 ליטר
סיטרואן אמי סופר - קיבולת מכל 40 ליטר
סיטרואן m35 היא מכונית קופה, בעלת מנוע ונקל, הגוף מבוסס על דגם סיטרואן אמי (גרסת דגם 8 אמי), מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1969–1971.
המנוע פותח בשנת 1967 על ידי חברת Comotor אשר הוקמה על ידי חברת סיטרואן ויצרנית הרכב הגרמנית NSU, במטרה לפתח מנועי ונקל.
מנוע הונקל של הסיטרואן m35 היה זהה למנוע הונקל של הNSU Ro 80 הגרמני.
סיטרואן GS בי רוטור היא מכונית משפחתית יוקרתית, מצוידת במנוע ונקל, מסדרת מכוניות סיטרואן GS, תוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, שיוצרה בין השנים 1973–1975.
הדגם היה נקרא "סיטרואן GZ".
המנוע פותח בשנת 1967 על ידי חברת "Comotor" אשר הוקמה על ידי חברת סיטרואן וחברת NSU, במטרה לפתח מנועי ונקל.
דגם ה-NSU Ro 80 הגרמני יוצר עם מנוע ונקל זהה.
מאייד קרבורטור Solex 32 DDITS 2
בלמי דיסק - 4 גלגלים (מאוורר)
קיבולת מטען - 456 ליטר
סיטרואן סוג 23 (צרפתית: Citroën Type 23) היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1935–1969. יוצרה גם גרסה של מיניבוס.
הדגם נקרא גם "Citroen U 23".
הדגם היה בשימוש צבאות צרפת, בריטניה ופולין בתקופת מלחמת העולם השנייה.
עד פלישת גרמניה לצרפת, במלחמת העולם השנייה נמסרו 12,000 יחידות בתקופה של פחות מ-10 חודשים.
הדגם היה קרוי "סיטרואן סוג 23" - משקלו הכולל היה 2,300 ק"ג.
סיטרואן סוג 23s (לאחר מלחמת העולם השנייה)
משנת 1940 גרסה ארוכה יותר ב-370 מ"מ (בדגם המשאית)
סיטרואן סוג 29 היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1933–1934. יוצרה גם גרסת מיניבוס עם 25 מקומות ישיבה.
דגם הסיטרואן סוג 29 התבסס על סיטרואן C6 ויוצרו ממנו 12,531 יחידות.
סיטרואן סוג B15 היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1926–1928.
הדגם נגזר מדגם Citroën Type B14.
סיטרואן SM היא מכונית סלון יוקרתית, בתצורת קופה, 2 דלתות, 4 מושבים, שיוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1970–1975. ה"סיטרואן SM" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה במרץ 1970.
לארצות הברית יוצאו 1,250 יחידות, ולקנדה יוצאו 1,950 יחידות.
בשנת 1971 זכתה ה"סיטרואן SM" במקום השלישי בתחרות מכונית השנה באירופה.
במקום הראשון זכתה ה"סיטרואן GS", ובמקום השני פולקסווגן K70.
מנוע ה"סיטרואן SM" פותח במשותף על ידי חברת סיטרואן וחברת מזארטי.
מקדם הגרר של הדגם: 0.26. ה"סיטרואן SM" הייתה המכונית הראשונה באירופה אשר נבנתה עם הגה מתכוונן לגובה ולעומק.
4 דלתות - סלון (מספר מוגבל של יחידות)
4 דלתות - קבריולה (נבנו 2 יחידות, אשר יועדו לנשיא צרפת)
4 בלמי דיסק - סיוע ושליטה הידראולית
שישה פנסים קדמיים - מאחורי מגן זכוכית - נעים בהתאם לכיוון ההגה
נבנו 2 יחידות, בתצורת קבריולה, 4 דלתות אשר יועדו ל-5 נוסעים.
הנשיאים הצרפתיים אשר השתמשו בדגם: ז'ורז' פומפידו, ואלרי ז'יסקר ד'אסטן, פרנסואה מיטראן וז'אק שיראק.
סיטרואן FAF היא מכונית סופר מיני אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1973–1979. יוצרו 33,180 יחידות.
פותחו מספר גופי סגנון של הדגם.
כמות לא מבוטלת מדגם ה"סיטרואן FAF", יוצרה ונמכרה בארצות אפריקה.
דגם ה"סיטרואן FAF" התבסס על דגם ה"סיטרואן 2CV", כולל כל מפרט המנוע.
הרפובליקה המרכז אפריקאית - 60 יחידות, בשנת 1980
צ'ילה - הדגם היה קרוי "Yagàn"
סיטרואן סורוולט (צרפתית: Citroën Survolt) היא מכונית קונספט המוגדרת כמכונית חשמלית, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר הוצגה לראשונה בסלון המכוניות בז'נבה בשנת 2010.
ה"סיטרואן סורוולט" מוגדרת כמכונית חשמלית בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות, מתוצרת חברת סיטרואן הצרפתית.
מרכב הסורוולט מגיע בשילוב של שני צבעים, סגול ואפור כהה.
תא הנוסעים של הסורוולט מעוצב כמו תא צף, עם שיבוץ של זכוכית בין קורות ההגנה המצופות כרום.
המכונית יכולה להאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש תוך 4.0 שניות.
המכונית הופיעה במספר משחקי וידאו, למשל ב"אספלט 6" ו"אספלט 8".
סיטרואן טוביק (בצרפתית Citroën Tubik) היא מכונית קונספט, בתצורת רכב מסחרי אשר הוצגה על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן בשנת 2011.
הדגם הוצג לראשונה ב-15 בספטמבר 2011 בתערוכת המכוניות של פרנקפורט.
הדגם התבסס בעיצוב החיצוני ובממדים על דגמי ה-המסחריות: סיטרואן H ואן, (1947–1981) וה-"Citroën TUB" (1939–1941).
הדגם מוגדר כרכב הנעה היברידית המשלב מנוע דיזל ומנוע חשמלי.
ההנעה היברידית בסיטרואן טוביק משלבת שני סוגי מנועים, מנוע בעירה פנימית מסוג מנוע דיזל עם מנוע חשמלי.
בדגם הסיטרואן טוביק 9 מקומות ישיבה, מודולריים.
המושבים הקדמיים יכולים להיות מסובבים ב-360°.
המושב המרכז יכול להתקפל כשולחן עבודה או בשימוש משותף עם המושב האחורי כמו מיטה רציפה.
קיימת אפשרות של קיפול המושבים, מצב היוצר חלל גדול למטען.
הדגם התבסס בעיצוב החיצוני ובממדים על דגמי המסחריות: סיטרואן H ואן, (יוצר בין השנים 1947–1981) והסיטרואן TUB (יוצר בין השנים 1939–1941)
סיטרואן סוג B2 היא מכונית קטנה שיוצרה ב-25 צורות גוף שונות הכוללות: מכונית משפחתית, לימוזינה, מכונית ספורט, רודסטר, מכונית לנדולט, קבריולה וטנדר.
דגמי "סיטרואן סוג B2" הם מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1921–1929.
חלקם של דגמי "סיטרואן סוג B2" הוגדרו כסוג של מכונית "Torpedo (car)" .
יוצרו 89,841 יחידות מדגם סיטרואן סוג B2. מסך כל 25 צורות הדגם יוצרו 281,596 יחידות.
השינויים שביצע היצרן "סיטרואן" ביחס לדגם הקודם ("סיטרואן סוג A") היו משמעותיים.
הגלגל החלופי עבר לאחור, היו תריסי אוורור מנוע צדדיים, המהירות המרבית עלתה ל-72 קמ"ש, וכן יוצר דגם סגור.
זוהי מכונית הספורט הראשונה באירופה שיוצרה בייצור המוני.
סיטרואן TUB הייתה מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1939–1941.
מנוע קדמי, נלקח מדגם סיטרואן טראקסיון אוואנט.
דגמי "סיטרואן TUB" שירתו כאמבולנסים צבאיים במלחמת העולם השנייה.
סיטרואן ZX היא מכונית משפחתית קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1998–1990 בצרפת בספרד ובאורוגוואי.