tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'וש הוא צעיר יהודי מבריק המשמש כסגן ראש הסגל של הבית הלבן בממשל ברטלט הבדיוני.
ג'וש, בוגר הרווארד וייל הוא יועץ בכיר לפוליטיקאים ממדרגה ראשונה.
תפקיד זה הביא לוויטפורד שלוש מועמדויות לפרס אמי (מתוכן זכייה אחת - פרס אמי לשחקן משנה בסדרת דרמה בשנת 2001) ומועמדויות ופרסים נוספים.
ויטפורד אף התנסה כתסריטאי וכתב שני פרקים לסדרה, אחד בעונה השישית ואחד בעונה השביעית והאחרונה.
הפרק האחרון בסדרה שודר במאי 2006.
במקביל להופעתו בבית הלבן שיחק ויטפורד מספר תפקידים נוספים, בהם תפקידי אורח בקומדיות פרייז'ר ומלקולם באמצע.
כשהסדרה ירדה החל לשחק את דמותו של דני טריפ בסדרת טלוויזיה אחרת, גם היא של היוצר אהרן סורקין - סטודיו 60.
בשנת 2010 שיחק בסדרה "החבר'ה הטובים" ברשת FOX, בתפקיד של דן סטארק, בלש לשעבר.
בשנת 2014 התארח בסדרה "טרנספרנט", בכיכובו של ג'פרי טמבור ועל משחקו בסדרה זכה בפרס אמי לשחקן האורח הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה קומית.
בשנת 2015 שיחק בסרט "ראיתי את האור", לצד טום הידלסטון, וכיכב בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת שואוטיים "רגעים קטנים של אושר" מבית היוצר של שלום אוסלנדר.
בשנת 2016 שיחק בדרמה של HBO "לאורך כל הדרך", בתפקיד של יוברט האמפרי, סגן נשיא ארצות הברית - לינדון ג'ונסון.
בשנת 2017 שיחק בסרט האימה "תברח", בסרטו של סטיבן ספילברג "העיתון", בסרטה הראשון של ג'ודי גריר כבמאית "התרחשות של מידות מונומנטליות", וכן בסרט "מייגן לוי".
בשנת 2018 שיחק בסרטים "מוחות אפלים" ו"הרסנית".
בשנת 2019 שיחק בסרט "גודזילה: מלך המפלצות", בסרט "חנות חדי קרן" שביימה ברי לארסון, ובסרטו של גרג קיניר "הפילוסופיה של פיל", שיחק גם בסדרה "משבריסטית" בתפקיד קלווין קופר ובנוסף דיבב בסדרת האנימציה "רכבת האינסוף" של רשת Cartoon Network.
בשנה זו זכה ויטפורד בפרס אמי לשחקן אורח בסדרת דרמה על משחקו בסדרה "סיפורה של שפחה" כג'וסף לורנס.
בשנת 2020 שיחק בסרט "שלושה משיחים" לצדו של ריצ'רד גיר.
באותה שנה שיחק גם בסרט "קול קדומים", במותחן הדיסטופי "אפקט החסינות", ובסרט הדרמה הביוגרפי "סרז'יו" בכיכובו של ואגנר מורה המגלם את דיפלומט האו"ם סרז'יו ויירה דה מלו.
בשנת 2021 דיבב את דמותו של מיטש בסדרה "עולם היורה: מחנה הקרטיקון".
בהמשך השנה גילם את דמותו של המלחין סטיבן סונדהיים בסרט "טיק, טיק...
במרץ 2024 עלתה לאוויר סדרת הטלוויזיה "פאריש" המבוססת על דרמה בריטית בשם "The Driver".
העלילה עוסקת בפאריש שאחרי רצח בנו והתמוטטות העסק שלו, נאלץ לחזור להרגלים ישנים ונקלע לעימות מסוכן עם ארגון פשע אלים.
וויטפורד גילם את אנטון, דמות כריזמטית ומובילה בתעשייה בלואיזיאנה שמנהלת ארגון פשע מתחרה.
באוקטובר 2024, AMC ביטלה את "פאריש" לאחר עונה אחת בלבד.
לאחר מכן ביצע הופעת אורח בסדרה "הטירוף" (אנ') של נטפליקס.
ויטפורד התחתן עם השחקנית ג'יין קזמרק באוגוסט 1992. יש להם שלושה ילדים יחד, פרנסיס ז'נבייב (נולדה באוקטובר 1997), ג'ורג' אדוארד (נולד בדצמבר 1999), ומרי לואיזה (נולדה בנובמבר 2002).
ביוני 2009 הודיעו בני הזוג שהם מתגרשים לאחר 16 שנות נישואים, והגירושין הסתיימו סופית באוקטובר 2010.
בשנת 2015 החל ויטפורד לצאת עם השחקנית איימי לנדקר (אשר כיכבה לצדו בסדרה "טרנספרנט").
הם הכריזו על אירוסיהם במרץ 2018. ויטפורד ולנדקר נישאו ב-17 ביולי 2019.
ויטפורד הוא ליברל; הוא צידד בתפישתו זו בעת מספר הופעות שלו בתוכנית האירוח הפוליטית "זמן אמיתי עם ביל מאהר".
במאי 2007 זכה ויטפורד בפרס לשם כבוד על ידי הארגון ללא כוונת רווח "Alliance for Justice".
הוא היה הנואם המרכזי ליום הכיתה באוניברסיטת פרינסטון ביוני 2007. החל משנת 2012, ויטפורד מכהן במועצת הנאמנים של אוניברסיטת וסליאן, שם סיים ויטפורד תואר ראשון.
בראדלי M2 (חי"ר) ו-M3 (חי"ר ממוכן) הם רכב קרבי משוריין (רק"מ) מודרני מסוג נגמ"ש לחימה בעלי יכולת ייצור אש ומיגון גדולה ויעילה יותר מזו של נגמ"שים מהדור הקודם.
הבראדלי מיוצר על ידי חברת BAE סיסטמס בארצות הברית.
משימת הבראדלי בשדה הקרב היא שינוע כוחות חי"ר, מתן חיפוי באש ללוחמים והשמדת טנקים וכלי רכב משוריינים של האויב.
תפעול ה-M2 נעשה על ידי צוות של שלושה: מפקד, תותחן ונהג, בנוסף לשישה לוחמים על ציודם המלא.
דגם ה-M3 משמש בעיקר למשימות סיור ותצפית ומאויש לרוב על ידי צוות זהה לזה של ה-M2 ושני תצפיתנים.
סדרת נגמ"שי הבראדלי היוותה בסיס לכלי מלחמה שונים, למשל: על בסיס שלדת הבראדלי הורכבו משגר רקטות M-270 MLRS, נגמ"ש פיקוד (M4) ונגמ"ש נ"מ (M6).
נגמ"ש הנ"מ מצויד בארבעה טילי קרקע-אוויר מסוג סטינגר ותותח אוטומטי בקוטר 25 מ"מ.
הנגמ"ש נקרא על שם הגנרל עומאר נ.
בראדלי שפיקד על חזיתות צפון אפריקה ואירופה במלחמת העולם השנייה.
המחיר ליחידה עומד על 3 מיליון דולר בממוצע.
הבראדלי תוכנן במקור כמענה למשפחת נגמ"שי ה-BMP הסובייטית ונועד לשרת הן כנגמ"ש והן כצייד טנקים.
אחת הדרישות המרכזיות בתכנון הכלי הייתה שמהירותו תהיה זהה לזו של טנק המערכה המודרני M1 אברהמס.
נגמ"שי ה-M-113 הישנים תוכננו לעמוד בקצב של טנקי הפטון ולא במהירויות הגבוהות של הטנקים החדישים.
בצריח הנגמ"ש מותקן תותח אוטומטי בקליבר 25 מ"מ שיורה 200 קליעים לדקה ויעיל לטווחים של עד 2,500 מטר.
מימין לתותח ישנו מקלע בקוטר 7.62 מ"מ נגד חי"ר.
כמו כן הוא נושא שבעה טילי טאו המסוגלים להשמיד טנקי אויב עד למרחק של 3,750 מטר אך ניתן לשגר אותם רק בעצירה מוחלטת של הכלי.
הבראדלי מסוגל לפתח מהירויות גבוהות בשטח הפתוח ויש לו יכולת עבירות גבוהה.
יחד עם זאת, בעוד שה-M113 תוכנן לצוף ללא הכנות מיוחדות הבראדלי נזקק לווילון ציפה שנפרש סביב לכלי.
בניסויים הראשונים טבעו מספר כלים ובשינויים שערכו לאחר מכן בוטלה יכולת הציפה של הנגמ"ש לחלוטין.
השלדה עשויה מסגסוגת אלומיניום, עובדה שגרמה למבקרים רבים לפקפק ביכולת המיגון שלו.
האלומיניום נוטה להתאדות כאשר הוא סופג פגיעה ישירה של קליעים חודרי שריון או טילי נ"ט, ובתוך הנגמ"ש נמצאות כמויות גדולות של תחמושת ולכן יכולת השרידות שלו בשדה הקרב נחשבה לבעייתית.
בדגמים המאוחרים יותר הוסיפו לכלי שכבות מיגון ריאקטיבי במטרה לשפר את עמידותו, למרות שמשקלו עלה ל-33 טון.
יחד עם זאת, מבדיקות סטטיסטיות שנערכו בקרבות אמיתיים עולה כי הנגמ"ש יעיל יותר ממה שסברו מבקריו, ורק כלים מעטים נפגעו.
בתקריות אש ידידותית במהלך מלחמת המפרץ צוותי הבראדלי שרדו יותר פגיעות מאשר צוותים של נגמ"שים מדגמים אחרים.
למרות שמכל הדלק של הבראלי ממוקם במרכז הכלי (ב-M113 הוא ממוקם בחלקו האחורי), עובדה שלכאורה הופכת אותו למסוכן יותר לצוות במקרה של פגיעה, ניסויים באש חיה הוכיחו כי שרידותו גבוהה יותר מזו של M113 המיושן.
במהלך מלחמת המפרץ השמידו נגמ"שי הלחימה מדגמי הבראדלי יותר רכבים עיראקיים משוריינים מאשר טנקי האברהמס.
20 כלים נפגעו, 3 על ידי פגיעות אויב ו-17 כתוצאה מאש ידידותית.
12 כלים נוספים ניזוקו, אולם לא הוצאו מכלל פעולה.
על מנת להימנע מתקריות של אש ידידותית, הותקנו אמצעי זיהוי וסימון שונים, ביניהם גם סמן תת-אדום לזיהוי הכלי בחשיכה.
במלחמת עיראק נפגעו מספר נגמ"שים מרקטות וטילי נ"ט כגון RPG-7 שפגעו ביכולת התנועה שלהם, אולם האבדות בחיי אדם לא היו רבות שכן הצוות הצליח לצאת מהכלי לאחר הפגיעה.
עד לתחילת שנת 2006 נפגעו 55 נגמ"שים במהלך הקרבות.
בדצמבר 2018 פורסם כי צבא ארצות הברית יצייד את נגמשי הבראדלי שלו במערכת הגנה אקטיבית תוצרת התעשייה הצבאית, חץ דורבן.
הבראדלי מצויד בתותח 25 מ"מ מסוג M242. זהו תותח בעל קנה יחיד ומנגנון הזנה כפולה.
לתותח צמודים שני ארגזי פעולה המכילים שרשירים של 70 ו-230 קליעים בהתאמה.
600 קליעים נוספים מאוחסנים בבטן הנגמ"ש.
מנגנון ההזנה הכפולה מאפשר בחירה של הזנת התותח מארגז הפעולה הראשון או מארגז הפעולה השני.
מנגנון זה מאפשר להחזיק סוג קליעים שונה בכל אחד מארגזי הפעולה (נפיצים וחודרי שריון, לדוגמה) ולבחור בקלות ובמהירות, עבור כל מטרה, את הקליע המתאים מבין השניים.
במלחמת המפרץ הוכח כי קליעים חודרי שריון העשויים אורניום מדולדל השמידו בהצלחה טנקי T-55 עיראקיים ואף טנקי T-72 מטווח קרוב.
בנוסף לתותח ה-25 מ"מ, מותקן מימינו בצריח גם מקלע 7.62 מ"מ עם 2,200 קליעים, המיועד נגד מטרות חי"ר.
לפגיעה במטרות כבדות יותר (כגון טנקים) משמש משגר טילי "טאו", המותקן בצד שמאל של הצריח ושבו מאוכסנים שני טילי "טאו" מוכנים לירי.
בתוך הנגמ"ש, בתא הלוחמים, מאוכסנים טילי "טאו" נוספים.
טעינה מחדש של המשגר בטילים אלו מתבצעת דרך מדף רחב בחלקה העליון של התובה (כלומר, ב"סיפון").
בדגמים מוקדמים של הנגמ"ש הותקנו בדופנות התובה שישה חרכי ירי, המאפשרים ירי מנשק קל מתוך הנגמ"ש.
אולם, בדגמים מאוחרים יותר, העדיפו המתכננים לבטל חרכים אלה, כדי לכסות את צידי התובה בשכבות מיגון ריאקטיבי.
הסיבות לכך הן שהותרת החרכים הייתה יוצרת נקודות תורפה במיגון הצד ומעבר לכך, לוחות המיגון הריאקטיבי העבים היו בלאו הכי מגבילים את זווית הירי דרך החרך, עד כדי הפיכתו ללא יעיל.
לאחר הוספת שכבות המיגון הריאקטיבי נותרו שני חרכים בלבד, בגב הנגמ"ש.
כל הדגמים מצוידים בשני משגרי רימוני עשן בעלי ארבעה קנים המסוגלים לייצר מיסוך עשן יעיל.
באמצעות משגרים אלו ניתן לירות גם זיקוקים ואמצעים נגד מכ"ם כגון מוץ.
הדגם הבסיסי הראשון של הבראדלי, יוצר בשנת 1982. ניתן לזהותו על ידי משגר הטאו והמנוע המפיק 500 כ"ס.
הדגמים הראשונים שיוצרו צוידו בווילון ציפה שהפך אותם לאמפיביים.
דגם שיוצר בראשית שנת 1986, כולל משגר טילי נ"ט משופר מסוג טאו II ושכבת מיגון נגד טילי נ"ט.
יוצרו בשנת 1988 וכללו מנוע 600 כ"ס משופר, שכבת מיגון פסיבי ושכבת מיגון ריאקטיבי.
שונתה שיטת אחסון התחמושת בתוך הנגמ"ש במטרה למנוע פיצוץ שלה במקרה של פגיעה ישירה ולספק מיגון טוב יותר לאנשי הצוות.
שיפור בדגם הקודם על בסיס לקחים שנלמדו במהלך מלחמת המפרץ.
השינויים המרכזיים כללו תוספת כוונות לייזר, מערכת ניווט טקטית מבוססת GPS ומערכת מצפן דיגיטלית.
על הנגמ"ש הותקנה מערכת הטעייה יעילה נגד טילי נ"ט מהדור הראשון (טילים מונחים באמצעות כבל) ומערכות פיקוד ושליטה ממוחשבות מתקדמות.
כמו כן שונתה שוב אחסנת התחמושת בכלי והותקנה מערכת הדמיה תרמית לנהג.
הדגמים החדישים של הבראדלי יוצרו בשנת 2000 והפכו את הכלי לדיגיטלי לחלוטין על ידי יכולת רכישת מטרות ובקרת אש אוטומטיות ומערכת ניווט מתקדמת.
שופרה יכולת שרידות הכלי על ידי סדרת שינויים בשכבות המיגון של הנגמ"ש.
דגם משופר של "סופה במדבר" שהוסב לנ"מ.
משגר הטאו הוחלף במשגר טילי סטינגר בעל ארבעה קנים והוא יכול לירות תוך כדי תנועה.
דגם זה אינו נמצא עוד בשימוש בצבא ארצות הברית.
בראדלי ג'יימס "בראד" שרמן הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה מאז ינואר 1997. במרוצת השנים ייצג מחוזות קונגרס שונים, כולם מאזור עמק סן פרננדו במחוז לוס אנג'לס.
שרמן, חבר המפלגה הדמוקרטית, ידוע בתמיכתו המתמדת במדינת ישראל.
היוזמה החשובה ביותר שלו בנושא הישראלי היא חוק שיתוף האנרגיה ישראל–ארצות הברית, שנועד להשקיע בפרויקטים משותפים של מדענים ישראלים ואמריקאים לאנרגיה חלופית על מנת להעבירם מישראל לארצות הברית.
שרמן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה.
בנם של ליין ומוריס שרמן.
אימו ניהלה מסעי בחירות ואביו היה סגן נשיא של חברה לחינוך מקצועי ולמידה מרחוק.
למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד, וסיים את תאריו בהצטיינות יתירה.
הוסמך לעורך דין ורואה חשבון.
הוא כיהן במשך שתי כהונות כנבחר ברשות המיסים של מדינת קליפורניה (המועצה המדינתית להשוואה (BOE), מועצת רשות המיסים היחידה בכל ארצות הברית שנבחרים אליה), בטרם נכנס לתפקידו בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ב-3 בדצמבר 2006, שרמן נישא לליסה ניקול קפלן, דיפלומטית במחלקת המדינה שהתמחתה במלחמה באנטישמיות; החתונה הוכרזה בתוכנית הטלוויזיה, בערוץ הקומי קומדי סנטרל, "הקולבר ריפור".
אחד מסימני ההיכר הבולטים של שרמן היא הקרחת על ראשו; הוא משתמש בתכונה זו בהומור, כאשר עוד בקמפיין הראשון שלו ל-BOE חילק מסרקים עם סיסמאות בחירות למצביעים פוטנציאלים, ומאז המשיך בגימיק זה לאורך הקריירה הציבורית שלו.
שרמן, כרואה חשבון במקצועו, הוא חסיד גדול של איזון תקציבי, כמו גם של סיוע פדרלי לחינוך, האינטרסים של משפחות עובדות, סטנדרטים סביבתיים גבוהים, הגנה על ביטוח לאומי, ביטוח רפואי לכל והרחבת מדיניות הייצוא של ארצות הברית.
כששירת בוועדת התקציב ב-1997, הוא חיבר את "תיקון שרמן" להצעת החוק שמספקת 700 מיליון דולר רכישה עבור אדמות בחשיבות סביבתית לשנת התקציב של 1998. תיקון שרמן נכלל בהצעת החוק המשותפת והשפיע ב-699 מיליון דולר בהקצאה בחוק.
שרמן גם הבטיח 16 מיליון דולר לרכישה של אדמה ולהשלמת שביל המטיילים באזור הבילוי הלאומי המוגן של הרי סנטה מוניקה בקליפורניה.
מדיניות פיקוח על נשיאת נשק
שרמן היה מבין יוזמי הצעת החוק בית הנבחרים 1022 ובשמו "ההסמכה מחדש של איסור על נשקי לחימה 2007".
הוא חבר בכיר בוועדת יחסי החוץ ויושב ראש ועדת המשנה לטרור ומניעת תפוצת נשק, כמו גם חבר בוועדת המשנה למזרח התיכון ודרום אסיה.
כתומך איתן של ישראל, באתרו של שרמן מתפרסמת הודעה קבועה המעודדת את תומכי ישראל להתקשר לתוכניות האירוח ולעמוד על זכותה, וכך נכתב: "הרבה תושבים של העמק שאלו אותי לגבי אלו הזדמנויות זמינות עבורם להביע את השקפותיהם על מדיניות החוץ של אמריקה.
רוב תושבי העמק מאמינים, יחד איתי, שלעיתים קרובות ישראל מתייחסים אליה באופן לא פייר בתקשורת החדשות האמריקנית; אני מאמין שאמריקה צריכה לשמוע את ההשקפה המדויקת על מה שבאמת קורה במזרח התיכון.
המטרה הזו יכולה בהחלט להיות מקודמת אם ידידים של ישראל יתקשרו לתוכניות האירוח השונות בשיחות נכנסות", כך נכתב, ובנוסף מביאה ההודעה פירוט של כל התוכניות שכדאי וראוי להתקשר אליהן.
במאי 2006, היה מבין יוזמי הצעת "חוק מניעת הטרור הפלסטיני", המטיל תנאים קשים לקבלת סיוע פלסטיני וחותך כל סיוע ישיר לרשות עקב עליית החמאס לשלטון וביולי של אותה שנה, אושר "חוק שיתוף האנרגיה ישראל-ארצות הברית", בבית הנבחרים של ארצות הברית, פרי יוזמתו האישית, עם תמיכה דו מפלגתית.
"אין שום דבר שאנחנו יכולים לעשות שהוא יותר חשוב מלגמול את ארצות הברית ואת העולם מתלות בנפט והצעד הראשון הוא מחקר וחלק חשוב מהמחקר הזה הוא מחקר שיתופי עם מדינות אחרות אשר באופן דומה מוקדשות למציאת אנרגיה חלופית." אמר שרמן וקבע כי: "אין אולי פרטנר טוב יותר מאשר ישראל".
ב-20 ביולי 2006, לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה תמך שרמן בבית הנבחרים בחוק המגנה את ההתקפות האחרונות על ישראל ומטיל את האחריות על הטרוריסטים ומדינות החסות שלהן, איראן וסוריה.
כמה ימים אחר כך, הוא יצא במאמר ב"ג'ואיש ג'ורנל", עם הכותרת של המלחמה של אירן בישראל וקבע כי: "חזבאללה וחמאס ואחמדינז'אד כולם הכריזו שהמדיניות שלהם היא חורבן של ישראל.
הם חסידים של טיהור אתני של 5 מיליון ישראלים יהודים.
הם חסידים של רצח עם" הוא אמר, "הטרוריסטים [חמאס וחזבאללה] משתמשים באותם טריטוריות שישראל נסוגה מהם כדי להרוג כמה שיותר אזרחים ישראלים שניתן".
בנושא האחרון, הוא תמך גם בקריאה של ראש הממשלה אריאל שרון, לנשל את איראן מחברותה באו"ם.
הוא ברך גם במקביל, על נכונות לשיחות ישירות עם איראן, כל עוד עומדים על העיקרון של הפסקת העשרת האורניום תחילה, זניחת הנשק הגרעיני וחדילה של תמיכה בטרור.
הוא סבור שניתן להעתיק את ההצלחה בשבירת לוב בנושא תוכנית הגרעין שלה, לאיראן, דרך סנקציות כלכליות קשות.
בשימוע ב-2004, בוועדת למניעת הטרור, הוא הזהיר כי האיום האיראני אינו דומה לאיום שהיה מברית המועצות לשעבר, כיוון שאת ברית המועצות ניתן היה להרתיע ואיראן היא "מדינה מטורפת".
במאי 2007, כיושב ראש הוועדה למניעת תפוצת נשק, הוא ניהל שימוע שבחן את תוכנית הצבת טילי ההגנה במזרח אירופה ולפני נסיעת משלחת אמריקנית לדון בתוכנית הצבת טילי הגנה בפולין וצ'כיה, שרמן הביע התנגדות למהלך זה.
הוא טען כי זה עוד אלמנט בהרחקת שיתוף הפעולה של רוסיה בנושא הגרעין האיראני: "אני לא יכול לחשוב על דרך טובה יותר להבטיח שהרוסים יעשו מעט ככל האפשר כדי לעזור לנו לעצור את תוכנית הגרעין האיראנית, מאשר לאיים עליהם במיקום טילים אמריקנים במדינות שבעבר היו בנות בריתה".
מעמדה של ירושלים ומלחמתה של ישראל בטרור
ב-30 ביולי 1997, אחרי פיגוע ההתאבדות הכפול בשוק מחנה יהודה עם 15 הרוגים, הוא נאם במליאה בתמיכה בהצעת החוק ההצהרתית 133 להבעת דעת הקונגרס.
הוא אמר שניתן לעשות משהו חיובי ביום זה בכך שמחלקת המדינה תכריז על העברת השגרירות האמריקנית לירושלים "שאנחנו מכירים בירושלים כבירתה הבלתי מחולקת והקבועה של מדינת ישראל" ושישראל נאלצה לנהל שטחים אלו לשם הגנתה, האשים את יאסר ערפאת ואמר "איפה חתיכת השלום?
במקום יש לנו חתיכות של גברים ונשים".
הוא ביקר אישית את הפצועים בבית חולים הדסה.
ב-5 בספטמבר 1997, יום לאחר פיגוע התאבדות המשולש במדרחוב בן יהודה בירושלים, עם 5 הרוגים, הוא נאם במליאה ותיאר את הזוועה מהביקור ההוא וקרא שוב להעביר את השגרירות.
במרץ 2006, הוא היה מבין המתנגדים לעסקה שאושרה על ידי ממשל בוש להעביר שליטה של שישה נמלים לתאגיד בבעלות ממשלת איחוד האמירויות הערביות, "דובאי פורט וורלד", בשל העובדה שזה יחזק את החרם הערבי כנגד ישראל, כיוון שחברת האם מכבדת את החרם על ישראל ומימון הנסיכויות הערביות לחמאס.
בפברואר, 2008, הוא השתתף בכנס ירושלים החמישי יחד עם חבר הקונגרס היהודי אליוט אנגל.
ב-13 באוגוסט 1998, הוא ארגן כנס לדיון ציבורי בנושא חיזוק יחסי ישראל ארצות הברית, ביחד עם סגן הקונסול הכללי של ישראל.
ב-30 בנובמבר 2005, הוא היה אורח מיוחד בכנס ציבורי למענה שאלות הציבור בנושא ישראל יחד עם ירון גמבורג, סגן הקונסול הכללי, באירוע הסברה לישראל.
ב-22 ביוני 2006, הוא יצא למסיבת העיתונאים עם השגריר דני אילון, לברך את מגן דוד אדום על קבלתו לחברות בארגון הבינלאומי של הצלב האדום.
ביום בו פרצה מלחמת לבנון השנייה, הוא יצא בהודעה כי יש להפנות אצבע מאשימה כלפי איראן, שחזבאללה נוצר בדמותו וכי הפקדות באות מטהראן.
למחרת, הוא יצא במסיבת עיתונאים עם השגריר דני אילון, כדי להגן על עמדת ישראל שהתגובה הייתה פרופורציונלית לחטיפת החיילים.
הוא האשים את איראן שללא פקודה מהם, ההתקפות לא היו מתרחשות
ב-8 ביוני 1999, הוא הציג את הצעה ההצהרתית 128 שהוא יזם, עם 109 תומכי היוזמה שהצטרפו, המביעה את תחושת הקונגרס בנוגע ליחס של מיעוטים דתיים באיראן ובמיוחד המאסרים האחרונים של חברי הקהילה היהודית של איראן.
בממשל של קלינטון הוא כיהן בוועדה מייעצת לנשיא בנושא הרכוש היהודי בשואה.
הוועדה ליחסי חוץ (חבר בכיר)
ועדת המשנה לטרור, אי תפוצת נשק וסחר (יושב ראש)
ועדת המשנה לשוקי ההון, ביטוח ותאגידים נתמכי ממשל
ועדת המשנה למוסדות פיננסיים ואשראי לצרכן
ועדת המשנה למדיניות מוניטרית פנים וחוץ
ועדת המשנה לבית משפט, האינטרנט וקניין רוחני
בראדלי צ'ארלס קופר הוא מפיק, במאי קולנוע ושחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע אמריקאי.
הופיע שלוש פעמים ברשימת הסלבריטאים המרוויחים ביותר של המגזין "פורבס", ומעריכים שההכנסות מסרטיו עומדות על כ-9.737 מיליארד דולר ברחבי העולם.
כמו כן, הופיע ברשימת מאה האנשים המשפיעים בעולם של המגזין "טיים".
קריירת המשחק של קופר החלה בשנת 1999 כשהשתתף בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה".
בשנת 2001 קיבל את תפקידו המשמעותי הראשון, כשהחל לשחק בסדרת הטלוויזיה "זהות בדויה", אך פריצת הדרך המשמעותית שלו התרחשה בשנת 2009, עת השתתף בסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
על השתתפותו בסרטים אלו היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר והיה לשחקן העשירי בהיסטוריה שקיבל מועמדות לפרס זה במשך שלוש שנים רצופות.
בשנת 2014 היה מועמד לפרס טוני על גילום ג'וזף מריק במחזה "איש הפיל" בברודוויי והחל לדבב את דמותו של רוקט ראקון בסרטי היקום הקולנועי של מארוול.
בשנת 2018 קופר הפיק, כתב, ביים וכיכב בסרט "כוכב נולד" לצד הזמרת ליידי גאגא, והיה מועמד על ההשתתפות בו לשלושה פרסי אוסקר.
כמו כן, על השתתפותו בפסקול הסרט ובשיר Shallow זכה קופר בפרס באפט"א לקולנוע ובשני פרסי גראמי.
קופר היה מועמד פעם נוספת לפרס אוסקר על הפקת הסרט ג'וקר בשנת 2019.
קופר נולד בפילדלפיה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא אירי ואיטלקי.
הוריו הם גלוריה (לבית קמפאנו) וצ'ארלס קופר.
בראדלי גדל בעיירות השכנות ג'נקינטאון וריידל שבמדינת פנסילבניה.
ולו אחות גדולה בשם הולי.
בינקותו, עקב כולסטאתומה באוזנו וצלילות בגיל מוקדם, סבל מקרע בעור התוף.
בילדותו, קופר למד בתיכון בפורט וושינגטון, הצטיין בכדורסל ועבד בעיתון המקומי "Philadelphia Daily News".
קופר החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת וילאנובה, אך עבר לאחר שנה אחת לאוניברסיטת ג'ורג'טאון, בה השלים בהצטיינות בשנת 1997 תואר ראשון באנגלית.
במהלך הלימודים היה חבר בנבחרת החתירה של האוניברסיטה ובתיאטרון הסטודנטיאלי, למד צרפתית והשתתף בחילופי סטודנטים באקס-אן-פרובאנס שבצרפת.
בשנת 1999 השתתף כשחקן אורח בסדרה "סקס והעיר הגדולה" לצד שרה ג'סיקה פרקר.
בשנה שלאחר מכן שיחק בסדרה "The Street" ושימש כמגיש בסדרת התיירות "Globe Trekker", במסגרתה טס למדינות שונות כפרו וקרואטיה.
בשנת 2000 קופר עבר מבחן כניסה ללימודים בבית הספר למשחק "אולפן השחקנים" והתקבל ללימודים על ידי ג'יימס ליפטון, אותם סיים עם תואר M.F.A במשחק.
בזמן לימודיו קופר עבד כשומר סף בבית מלון מורגנס בניו יורק.
הופעת הבכורה הקולנועית של קופר הייתה בקומדיה בשנת 2001, בה גילם את בן, מדריך במחנה קיץ בדיוני משנת 1981. על אף שהסרט לא הצליח מבחינה מסחרית או ביקורתית, לאורך השנים הוא פיתח מעמד של סרט פולחן.
בנוסף, בשנת 2015 נטפליקס הוציאה סדרת פריקוול בת שמונה פרקים לסרט בשם , בה שב קופר לגלם את דמותו של בן.
בשנת 2001, קופר קיבל את תפקידו המשמעותי הראשון - דמותו של ויל טיפין בסדרת הטלוויזיה "זהות בדויה".
טיפין הוא כתב מקומי וחברהּ הטוב ביותר של דמותה של השחקנית ג'ניפר גארנר.
בשתי העונות הראשונות שיחק בתפקיד ראשי ובעונה השלישית והחמישית היה לשחקן אורח.
בשנת 2002 לוהק לתפקיד משנה במותחן הפסיכולוגי "משנים כיוון" - אך הסצנות בהן הופיע נחתכו בעריכה ועל כן אינו מופיע בגרסתו הקולנועית של הסרט, אלא רק בגרסאות ה-DVD וה-Blu-ray.
באותה השנה הופיע גם בדרמה הרומנטית "Bending All the Rules", בה גילם צלע מתוך משולש אהבה.
בשנת 2003 הופיע כשחקן אורח בסדרת הטלוויזיה "Miss Match" וגילם בוקר ומאמן סוסים בשם מורגן מרפי בסרט הטלוויזיה "The Last Cowboy".
בשנת 2004 לוהק יחד עם ג'ייסון פריסטלי לסרט הטלוויזיה "אני רוצה להתחתן עם ראיין בנקס" והפך לאורח קבוע בסדרת הטלוויזיה "ג'ק ובובי" ברשת The WB, בה השתתף עד 2005.
הקריירה של קופר החלה לנסוק בשנת 2005 עם ליהוקו לסרט "לדפוק חתונה" לצד אוון וילסון, וינס ווהן ורייצ'ל מקאדמס.
בסרט הוא מגלם את דמותו של סק לודג', בן זוגה היהיר והאגרסיבי של דמותה של מקאדמס - קופר תיאר את הדמות בהמשך כ"סוג של סוציופת".
באותה השנה קופר לוהק לתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "סודות המטבח" של רשת פוקס, אשר התבססה על חייו של השף אנתוני בורדיין.
על אף שזכתה לביקורות חיוביות, רייטינג הצפייה בה היה נמוך מאוד והיא ירדה מהמסך לאחר ארבעה פרקים בלבד.
כמו כן, הופיע בתפקידי אורח בסדרות "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חוק וסדר: משפט וצדק".
במרץ 2006 קופר החל להופיע כדמותו של פיפ/תיאו במחזמר "Three Days of Rain" בברודוויי לצד ג'וליה רוברטס ופול ראד.
באותה השנה לוהק לתפקיד משנה בקומדיה הרומנטית "אין כמו בבית" ובשנת 2007 לתפקיד משנה בקומדיה "The Comebacks".
בשנת 2007 החל לגלם את דמותו של כוכב הטלוויזיה איידן סטון בעונה החמישית של הסדרה "ניפ/טאק".
ב-2008 שיחק את התפקיד הראשי בסרט "Older than America" והופיע בהצגה "The Understudy" לצד קריסטן ג'ונסטון.
באותה השנה שיחק גם בתפקידי משנה בקומדיות "יס מן" ו-"The Rocker" ובתפקיד הראשי בסרט האימה "לילה ברכבת התחתית".
הסרט מבוסס על ספרו קלייב בארקר משנת 1984 וקופר מגלם בו את דמותו של צלם המנסה לאתר רוצח סדרתי - דמות זו מהווה חריגה מרצף הדמויות הקומיות שקופר גילם קודם לכן.
בשנת 2009 היה מנחה אורח בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב, במהלכה גם ביצע חיקוי של השחקן כריסטיאן בייל והיה שחקן משנה בסרט "הוא פשוט לא בקטע שלך".
פריצת הדרך בקריירה של קופר הייתה הופעתו בשובר הקופות "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
בסרט הוא מגלם את דמותו של פיל ונק, אשר מתעורר ביום שלאחר מסיבת רווקים בלאס וגאס לצד דמויותיהם של השחקנים אד הלמס וזאק גאליפנאקיס, ללא זיכרון מהערב הקודם וכשהחתן המיועד נעדר.
הסרט היה להצלחה מסחרית כבירה והיה לאחד הסרטים המרוויחים ביותר בארצות הברית באותה השנה, וכן זכה לשבחים רבים ממבקרי הקולנוע.
קופר זכה על תפקידו בסרט בפרס פסטיבל הסרטים של הוליווד והיה מועמד לפרס הסרטים והטלוויזיה של MTV.
בשנת 2010 קופר כיכב בסרטים "Brother's Justice" וברימייק "צוות לעניין", בו גילם את דמותו של טמפלטון פק לצד ליאם ניסן, קווינטון ג'קסון ושרלטו קופליי.
על מנת להיערך לתפקידו בסרט, קופר נמנע מצריכת סוכר, מלח וקמח ועבר משטר אימונים קפדני.
הסרט נכשל בקופות והביקורות עליו היו בעיקרן שליליות - המבקרים העירו על איכות המשחק של קופר ועל איכות הגילום הירודה של דמותו.
ביוני אותה השנה היה מנחה אורח בתוכנית ההיאבקות WWE RAW.
בשנת 2011 שיחק במותחן "ללא גבולות" את דמותו של סופר נכשל אשר נחשף לסם המשפר תפקודים קוגניטיביים ומאפשר לו לנצל עד תום את כישוריו המוחיים ולשפר לאין שיעור את איכות חייו.
הסרט היה להצלחה מסחרית ברחבי העולם וזכה לשבחים רבים ממבקרי הקולנוע - גם לסרט עצמו וגם למשחקו של קופר.
באותה השנה יצא סרט ההמשך של שובר הקופות "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" - "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק".
הסרט, כמו קודמו, היה להצלחה מסחרית גדולה, אך זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע.
על תפקידו בסרט קופר היה מועמד לפרס בחירת הקהל בקטגוריית "שחקן קומדיה נבחר".
ב-2012 קופר כיכב בשלושה סרטים - "המילים", "לפגוע ולברוח", ו"מקום בתוך היער".
דרמת המסתורין "המילים" והקומדיה "לפגוע ולברוח" נכשלו מבחינה מסחרית.
הסרט "מקום בתוך היער" קיבל ביקורות חיוביות מאוד וקופר גילם בו את דמותו של שוטר מתחיל, תפקיד אשר נכתב במיוחד עבורו על ידי יוצר הסרט, דרק סיאנפרנס.
סיאנפרנס נסע במשך חמש שעות למונטריאול על מנת לבקש מקופר לגלם את התפקיד באופן אישי - סיאנפרנס תיאר את הדמות כ"מהולל כגיבור...
אך מושחת, רוגז במאבקיו הפנימיים ומסתיר אשמה ובושה".
על אף השבחים הרבים שקיבלו הסרט וקופר ממבקרי הקולנוע, הסרט לא הצליח מבחינה מסחרית כפי שציפו מפיקיו.
בשנת 2012 כיכב גם בסרטו של דייוויד או.
ראסל, "אופטימיות היא שם המשחק" לצד רוברט דה נירו וג'ניפר לורנס.
הוא גילם את דמותו של פאט סוליטנו, מורה לשעבר, גרוש וחולה בהפרעה דו-קוטבית אשר מוצא ניחומים בקשר עם אלמנה צעירה ודיכאונית, דמותה של לורנס.
תחילה קופר הסתייג מגילום דמות כה מורכבת, אך השתכנע לבסוף בעקבות שיכנועיו של ראסל.
על מנת להתכונן לתפקידו בסרט קופר השתתף בשיעורי ריקוד.
הסרט היה להצלחה מסחרית גדולה, במיוחד לאור הפער המשמעותי בין ההוצאות להכנסות ממנו.
הביקורות על תפקידו של קופר היו חיוביות מאוד - פיטר טרוורס כתב ברולינג סטון על תפקיד זה כי קופר "השיג את התפקיד העסיסי ביותר בקריירה שלו ועונה לכל אתגר קומי ודרמטי שעומד בפניו.
ישנו כאב מהדהד מהופעתו המצחיקה, הנוגעת והנמרצת".
על תפקידו בסרט זכה בשנת 2013 בפרס הסרטים והטלוויזיה של MTV והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב ולפרס גילדת שחקני המסך.
ב-2013 קופר שב לגלם את דמותו של פיל ונק בסרט השלישי בסדרה - "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס".
הסרט קיבל ביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע, אך כמו קודמיו הצליח מאוד מבחינה מסחרית והכנסותיו עומדות על כ-362 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד מהסרטים המכניסים ביותר של קופר עד היום.
בהמשך אותה השנה הצטרף כשחקן משנה לסרט "חלום אמריקאי" בבימויו של דייוויד או.
ראסל - הסרט נכתב והופק בהשראת מבצע העוקץ Abscam של ה-FBI משנות ה-70, וקופר מגלם בו את דמותו של ריצ'רד דימאסו, סוכן FBI מעורער.
לצד קופר משחקים בסרט כריסטיאן בייל, איימי אדמס, ג'רמי רנר וג'ניפר לורנס.
הסרט היה להצלחה ביקורתית ומסחרית גדולה ועל משחקו של קופר נכתב: "תפקידו של קופר בסרט הוא הכי פחות מתגמל, אך הוא מצליח לשמור על תשומת הלב באמצעות הדברים הקטנים והגאוניים שהוא עושה".
על תפקידו בסרט קופר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה, פרס מבקרי הקולנוע לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, אך לא זכה באף אחד מהם.
קופר שיחק פעם נוספת לצד לורנס בסרט הדרמה "סרינה", בו השניים גילמו זוג נשוי שהחל לפשוע בעקבות חוסר יכולתם להביא ילדים.
הסרט צולם בשנת 2012 אך יצא רק בשנת 2014 ונכשל מבחינה מסחרית וביקורתית.
אף על פי כן, נכתב על משחקו של קופר בסרט כי: "קופר הוכיח פעם נוספת את ערכו כשחקן ראשי, אשר מבצע את תפקידיו בדומה לשחקן אופי".
ב-2014 קופר החל לדבב את דמותו של רוקט ראקון בסרט "שומרי הגלקסיה" של אולפני מארוול.
באותה השנה שב לברודוויי על מנת לשחק במחזה "איש הפיל" את דמותו של ג'וזף מריק, גבר בעל עיוות מורפולוגי חמור.
על משחקו במחזה נכתב כי: "קופר מתחמק מכל מלכודת המגולמת בתפקיד ה"נכה" בכך שהוא פורש על הנראות החיצונית הזו נשמה ותשוקה.
זה משחק מופלא ומאוד מרגש".
על משחקו במחזה היה מועמד לפרס טוני בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן ראשי במחזה.
ב-2014 קופר הפיק וכיכב בתפקיד הראשי בסרט המלחמה "צלף אמריקאי" בבימויו של קלינט איסטווד.
בסרט קופר מגלם את דמותו של הצלף כריס קייל, שהיה לצלף הטוב ביותר בהיסטוריה של אריות הים - לצורך גילום התפקיד עבר משטר אימונים ודיאטה קפדניים ובמסגרתם העלה כ-18 קילוגרם במשקלו.
בנוסף, על קופר היה ללמוד את מבטאו הדרומי של קייל, לצפות בשעות של סרטונים שלו על מנת ללמוד את התנהגותו וללמוד לירות ברובה עם חברו של קייל מיחידת אריות הים.
הסרט ומשחקו של קופר זכו לשבחים ממבקרי הקולנוע והסרט היה להצלחה מסחרית גדולה כשהפך לסרט הלייב אקשן המרוויח בכל הזמנים.
קופר זכה על משחקו בסרט בפרס הסרטים והטלוויזיה של MTV בקטגוריית השחקן הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, וכן הועמד על עבודת ההפקה שלו ביחד עם איסטווד, פיטר מורגן ואנדרו לזאר לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
לאחר קבלת מועמדויות אלו, הפך קופר לשחקן העשירי בהיסטוריה שמועמד לפרס האוסקר במשך שלוש שנים רצופות.
אף אחד מהסרטים בהם קופר השתתף בשנת 2015 לא הצליחו מבחינה מסחרית - "משחק באש", "ג'וי" ו"אלוהה".
בסרט "אלוהה" בבימויו של קמרון קרואו, קופר שיחק לצד רייצ'ל מקאדמס ואמה סטון - הסרט הפך לשנוי במחלוקת לאחר שארגון התקשורת האסיאתי-אמריקאי האשים את יוצריו ב"הלבנת" צוות השחקנים שלו - כלומר, שימוש בשחקנים לבנים לגילום דמויות שבמקור אינן לבנות.
על אף הביקורת, הסרט, קופר וסטון היו מועמדים בטקס פרסי בחירת הנוער 2015 בקטגוריות סרט קומדיה, שחקן בסרט קומדיה ושחקנית בסרט קומדיה בהתאמה.
בסרט הדרמה "משחק באש" קופר גילם שף שמחליט לחזור לגדולתו לאחר התמכרותו לסמים ודעיכת הקריירה שלו.
על אף שהסרט קיבל ביקורות שליליות על ה"קלישאות המאוסות" שבו, על תפקידו של קופר בסרט נכתב: "הופעתו של השחקן הייתה מעוררת עניין באופן שכמעט גורם לנו לסלוח על עצלותו של הסרט".
בתפקיד המשנה שלו בסרט "ג'וי" הוא התאחד פעם נוספת על לורנס ודייוויד או.
כמו כן, בשנת 2015 שיחק בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "ללא גבולות".
ב-2016 לקופר הייתה הופעת קמע במותחן "דרך קלוברפילד 10" והוא שיחק בתפקיד משנה בסרט "כלבי מלחמה", אותו גם הפיק.
ב-2017 דיבב בשנית את דמותו של רוקט ראקון בסרט גיבורי-העל "שומרי הגלקסיה: חלק 2".
בשנת 2018 דיבב פעם נוספת את דמותו של רוקט ראקון בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף".
באותה שנה ביים קופר את סרטו הראשון, "כוכב נולד", אותו גם הפיק וכתב.
הסרט הוא חידוש של דרמה רומנטית משנת 1937 באותו השם.
קופר מגלם בסרט את דמותו של ג'קסון מיין, זמר מבוסס אשר מערכת היחסים שלו עם אישה בשם אלי, המגולמת בידי ליידי גאגא, הופכת למתוחה לאחר שהקריירה המוזיקלית שלה מתחילה להאפיל על שלו.
הצגת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-75 באוגוסט ויצא לאקרנים ברחבי העולם באוקטובר.
הסרט זכה לשבחים רבים ממבקרי הקולנוע - על הבימוי של קופר נאמר כי: "להגיד שקופר עשה עבודה טובה יהיה שימוש בלשון מעטה להצלחתו", על המשחק שלו בסרט נאמר כי: "זו הייתה העבודה הטובה ביותר בקריירה שלו...
זו הייתה הופעה מצוינת", וכן הורעפו שבחים על יכולות השירה שלו ועל הכימיה שהייתה בינו לבין ליידי גאגא.
הסרט הרוויח מעל 425 מיליון דולר ברחבי העולם.
קופר השקיע כמעט ארבע שנים בהכנות לקראת הסרט ובתוך כך למד שירה, נגינה על פסנתר ועל גיטרה.
הוא וגאגא כתבו והפיקו יחד כמעט את כל שירי פסקול הסרט, שיצא במקביל לצאת הסרט, והכיל 34 שירים, 19 מתוכם שירים מקוריים.
פסקול הסרט זכה לביקורות אוהדות ממבקרי המוזיקה והקולנוע, והגיע למקומות הראשונים במצעדים בארצות הברית, באירלנד ובממלכה המאוחדת.
הסינגל המוביל באלבום, Shallow, יצא בספטמבר, והגיע לראש מצעדי הפזמונים בארצות הברית, באוסטרליה, באירלנד, שווייץ ובממלכה המאוחדת.
על חלקו בסרט קופר זכה בפרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקאית לבמאי הטוב ביותר, והיה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה והבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע.
על השיר Shallow זכו קופר וגאגא בפרס גראמי בקטגוריית צמד הפופ הטוב ביותר, והיו מועמדים בקטגוריית הקלטת השנה.
בכך הפך קופר לאדם הראשון בהיסטוריה שהיה מועמד לחמישה פרסי באפט"א בטקס יחיד.
קופר היה מועמד גם לשלושה פרסי אוסקר - התסריט המעובד הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר.
בריאיון הוא ציין כי חש מבוכה על כך שלא היה מועמד בטקס בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.
בשנת 2018 קופר גם גילם את דמותו של סוכן המנהל לאכיפת הסמים בסרטו של קלינט איסטווד "הפרד" - סרט פשע המבוסס על חייו של יוצא הצבא האמריקאי לאו שארפ.
בשנת 2019 הפיק קופר את המותחן הפסיכולוגי "ג'וקר" בכיכובו של חואקין פיניקס.
הכנסות הסרט עמדו על כמיליארד דולר, והוא הפך לאחד הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
על הפקת הסרט היה קופר מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ולפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
באותה שנה דיבב פעם נוספת את דמותו של רוקט ראקון בסרט "הנוקמים: סוף המשחק", ועתיד להשתתף גם בסרט ההמשך של "שומרי הגלקסיה".
בשנת 2021 כיכב, לצד קייט בלאנשט, בתפקיד הראשי בסרט "סמטת הסיוטים" של גיירמו דל טורו, עיבוד של ספר בשם זה של ויליאם לינדזי גרשם.
שנותיו המוקדמות של קופר בתעשיית הבידור היו רצופות קשיים.
לאחר שתפקידו בסדרה זהות בדויה שונמך לדרגת שחקן משנה בעונתה השלישית הוא אף שקל לפרוש מהתחום.
התמכרותו לחומרים והספקות בנוגע לקריירה שלו עוררו אצלו מחשבות אובדניות.
בעקבות תקופה זו, קופר נמנע לחלוטין משתיית משקאות אלכוהוליים משנת 2004.
בדצמבר 2006 נישא לשחקנית ג'ניפר אספוזיטו, אך לאחר שישה חודשים הם התגרשו.
בשנת 2009 החל לצאת עם רנה זלווגר, אותה פגש על הסט של הסרט תיק 39 בשנת 2006. ב-2011 דווח כי השניים נפרדו.
בין השנים 2011–2013 קיים מערכת יחסים עם זואי סלדנה.
בשנים 2013–2015 יצא עם הדוגמנית הבריטית סוקי ווטרהאוס.
באפריל 2015 החל לצאת עם הדוגמנית הרוסייה אירינה שייק.
ב-21 במרץ 2017 נולדה לקופר ולשייק בת, וביוני 2019 דווח כי השניים נפרדו.
בתחילת הקריירה שלו קופר השתתף בעיקר בקומדיות ובתפקידים משניים.
אולם, בהמשכה הפך לאחד השחקנים המצליחים בהוליווד לאחר שכיכב במספר פרויקטים מצליחים והחל לגוון את סוגות הסרטים בהם השתתף.
באתר הוליווד ריפורטר שיבחו אותו על בחירתו בתפקידים "מאתגרים ופרובוקטיביים, קטנים אך מעניינים וכאלו המסכנים את התדמית הנוחה שהעלתה אותו לתהילה".
הוא ציין בעבר את השחקן דניאל דיי-לואיס כמקור השראה.
ב-16 בנובמבר 2011 בחר בו המגזין "פיפל" כ"גבר הסקסי ביותר בעולם".
באותה השנה המגזין "GQ" בחר בו לתואר "איש השנה", והאתר AskMen ציין אותו ברשימת האנשים המשפיעים בעולם.
בשנת 2013 מוקם במקום העשירי ברשימת "100 השחקנים הסקסיים של השנה" של מגזין אמפייר ונבחר על ידי פורבס לידוען השנה.
קופר היה אחד מהשחקנים המרוויחים ביותר בעולם בין השנים 2013–2015 ובשנת 2019 והכנסות סרטיו ברחבי העולם מוערכות בכ-11.2 מיליארד דולר.
בשנים 2014, 2015 ו-2019 דורג ברשימת "100 הסלבריטאים של פורבס", המדרגת סלבריטאים לפי רמות ההכנסה והפופולריות שלהם.
בשנת 2015 נכנס לרשימת טיים 100 של האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
שנתיים לאחר מות אביו מסרטן ריאות ב-2011, קופר עבר ללוס אנג'לס על מנת לגור עם אמו.
קופר תומך בארגונים המשתתפים במלחמה בסרטן - הוא תורם לארגונים שונים, מופיע ומפיק אירועי גיוס כספים וחבר בדירקטוריון של ארגון "Hole in the Wall Gang Camp" הפועל למען חולי סרטן.
כמו כן, קופר השתתף בעבר באירועים להעלאת המודעות למחלת אלצהיימר.
קופר הוא מעריץ של קבוצת הפוטבול האמריקאית פילדלפיה איגלס והופיע מספר פעמים מטעמה - בעיקר בפרסומות.
הוא מרבה להצטרף לבעלי הקבוצה ג'פרי לוריה, בתא הצפייה שלו במשחקים של הקבוצה, בין היתר בניצחונה הראשון של הקבוצה אי פעם בסופרבול ב-2018.
קופר תרם בעבר למועמדי המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית, ואף השתתף בוועידת המפלגה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 ותמך במועמדת הדמוקרטים הילרי קלינטון.
בשלהי חודש אוקטובר 2023, קופר, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.
הם הפצירו בו וקראו לשחרור בני הערובה החטופים היהודים והישראלים המוחזקים על ידי ארגון הטרור הפלסטיני חמאס, בעקבות טבח שבעה באוקטובר (2023).
הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא והמכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום, ומגנה את האלימות הברוטלית של ארגון הטרור, ומדגיש שצריך לשים קץ לחמאס שקיים כבר כ-35 שנה ובפרט לאחר כ-17 שנה שמשטר האימים שלו שולט ברצועת עזה.
בראדלי בורסטון הוא עיתונאי ישראלי.
הוא כותב עבור הארץ ומשמש כעורך בכיר של הגרסה האנגלית של העיתון.
וכותב בלוג בשם "A Special Place in Hell" (בתרגום לעברית: "מקום מיוחד בגיהנום").
בורסטון נולד וגדל בלוס אנג'לס.
הוא היה פעיל ומדריך בתנועת הנוער הבונים דרור.
בורסטון סיים לימודי תואר בהיסטוריה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1976 עלה לישראל כחלק מגרעין של הבונים והיה ממקימי קיבוץ גזר.
למד רפואה במשך שנתיים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אולם עזב לטובת קריירה בעיתונות.
במהלך האינתיפאדה הראשונה היה כתב בעזה של הג'רוזלם פוסט, והיה הכתב הצבאי של העיתון במהלך מלחמת המפרץ.
בשנות התשעים שימש כתב בעבור סוכנות רויטרס, ודיווח על תהליך השלום הישראלי-ערבי ועל הפוליטיקה בישראל.
בשנת 2000 החל לעבוד בעיתון הארץ.
בשנת 2006 בורסטון קיבל את פרס אליאב-סרטאווי לעיתונאות המזרח התיכון מטעם "Search for Common Ground".
הוא נשוי לוורדה, אב לשתי בנות ומתגורר בנטף.
במאמר פובליציסטי בעיתון הארץ, עם הכותרת "מה "מוות לישראל" אומר לך?" בורסטון מבקר את ה"פרוגרסיבים" הטוענים שהם תומכים בזכויות הבלתי נשללות של בני האדם על פני הלאומיות, אבל לא רואים בישראלים אנשים שראויים ל"חופש לחיות בביטחון וריבונות".
כישלונם "לגייס את אותה חמלה ודאגה ללוחמים הבלתי חמושים משני צידי חזית הקרב" מגלה את החורים באידאולוגיה שלהם.
בורסטון אמר כי חשוב "לבקר את ישראל כאשר היא ראויה לביקורת...
ולהגן חזק על ישראל כאשר היא ראויה להגנה".
בנושא החרם נגד ישראל, בורסטון כתב: "כתומך של הרעיון של מדינה יהודית דמוקרטית באמת לצד מדינה פלסטינית עצמאית וריבונית, מה שאני לא יכול לקבל זה את הרעיון שמדינות מוסלמיות מקובלות באופן רשמי, ומדינה יהודית לא".
סר בראדלי מארק ויגינס הוא רוכב אופניים מקצועי (רוכב עבר) בריטי, אלוף הטור דה פרנס לשנת 2012, האלוף האולימפי במרוץ נגד השעון באולימפיאדת לונדון (2012), האלוף האולימפי באופני מסלול קבוצתי בבייג'ינג 2008 ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ואלוף העולם לשנת 2014 במרוץ נגד השעון.
בעקבות הישגיו ב-2012 הוענק לויגינס תואר אבירות.
ויגינס נולד בעיר גנט שבבלגיה בשנת 1980. אביו, גארי ויגינס, היה רוכב אופניים מקצועי אוסטרלי.
הוריו התגרשו ב-1982, ואמו, לינדה, חזרה איתו לעיר הולדתה לונדון.
ויגינס בילה את ילדותו בקילברן שבלונדון, עם אמו, אביו החורג ברנדון, אחיו הצעיר ריאן, סבו וסבתו.
ויגינס החל את דרכו ברכיבת מסלול, והתמחה במרדף.
הוא זכה במדליית ארד באולימפיאדת 2000, בשלוש מדליות נוספות באולימפיאדת 2004, ובשתי מדליות זהב באולימפיאדת 2008, וכך הפך לאחד הכוכבים האולימפיים המצליחים ביותר של בריטניה.
ויגינס החל ברכיבה על כביש באופן מקצועי בשנת 2002, אך מעורבותו הייתה מוגבלת כי המשיך ברכיבת מסלול עד 2008. אחרי אולימפיאדת 2008 לקח הפסקה מרכיבת מסלול כדי להתמקד ברכיבה על כביש.
תחילה נחשב למומחה במרוץ נגד השעון.
ב-2009 הגיע למקום הרביעי בטור דה פראנס, ההישג הטוב ביותר של רוכב בריטי עד אז.
בשנת 2010 התקבל לתפקיד מנהיג קבוצת Sky Team.
הישגיו הגדולים ביותר עד זכייתו בטור דה פראנס היו ניצחונות בדופינה ליברה בשנים 2011 ו-2012, בתחרות פריז - ניס בשנת 2012, שבה היה המנצח הבריטי הראשון מזה 45 שנה, ובטור דה רומאנדי ב-2012.
ויגינס סיים במקום השלישי בוואלטה אספניה ב-2011, והיה אחד משלושה רוכבים בריטים שהשתתפו בגרנד טורס.
עשרה ימים מאוחר יותר השתתף וניצח בתחרות 2011 UCI Road World Championships בדנמרק.
בשנת 2012 היה ויגינס לבריטי הראשון שניצח בטור דה פראנס, התחרות היוקרתית ביותר ברכיבה על כביש.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב במרוץ נגד השעון.
ב-2013 התמודד ויגינס בג'ירו ד'איטליה אולם התקשה להיצמד למובילי המרוץ ופרש לאחר הקטע ה-11 כשהוא סובל מדלקת בדרכי הנשימה.
לאחר פרישתו מהג'ירו התברר כי הוא סובל גם מפציעה בברך, פציעה שמנעה ממנו השתתפות בטור דה פראנס.
הוא שב להתחרות לקראת סוף העונה וניצח במרוץ הקטעים, הטור של בריטניה.
ויגינס סיים במקום השני במרוץ האישי נגד השעון באליפות העולם של 2013. הוא פיגר אחרי טוני מרטין והקדים את פביאן קנצ'לארה.
באביב 2014 זכה ויגינס להערכה בקרב חובבי הענף, בעת שהשתתף במרוץ פריז - רובה, מרוץ שרוכבים המתמחים בגרנד טורים אינם נוהגים, בדרך כלל, להשתתף בו (מנצח הטור דה פראנס האחרון, לפני ויגינס, שנטל חלק בפריז - רובה, היה גרג למונד ב-1992) .
ויגינס הצטיין במרוץ ונמנה עם חבורת החוד בו, אך בסיום הצליח לתפוס רק את המקום ה-9. לאחר כחודש ניצח ויגינס בטור של קליפורניה.
למרות כושרו הטוב (ביוני ניצח בפעם השלישית באליפות אנגליה במרוץ האישי נגד השעון), לא נכלל ויגינס בסגל קבוצת SKY לטור דה פראנס ורבים תלו זאת ביריבות בינו ובין מוביל הקבוצה, כריס פרום.
בקיץ השתתף במרוצי המסלול במשחקי חבר העמים 2014 שנערכו בגלאזגו וזכה במדליית הכסף במקצה הרדיפה הקבוצתית.
בטור של בריטניה סיים במקום השלישי בדירוג הכללי וניצח בקטע אחד.
באליפות העולם שנערכה בפונפראדה בספרד, הוא ניצח במרוץ האישי נגד השעון והוכתר כאלוף העולם.
בתחילת 2015 הצהיר ויגינס כי מטרותיו בשנה זו הן: הקמת קבוצת "ויגינס" שתתחרה במרוצי כביש, אך במיקוד להכנות למרוצי המסלול באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), ניצחון במרוץ פריז - רובה ושבירת שיא השעה.
כהכנה לפריז -רובה השתתף במספר מרוצים ובאחד מהם, מרוץ הקטעים, שלושת הימים של דה פאנה, הוא ניצח בקטע וסיים בדירוג הכללי במקום השלישי.
במרוץ פריז - רובה הוא תקף את הדבוקה כ-30 ק"מ לסיום אך בהמשך השיגה אותו הדבוקה והוא סיים במקום ה-19. היה זה המרוץ האחרון בו התחרה במדי קבוצת SKY ומכאן ואילך רכב בקבוצת "ויגינס".
באוגוסט, אחרי שבע שנות הפסקה, חזר לשתף פעולה עם מרק קוונדיש במרוץ המסלול מסוג מדיסון והם ניצחו במרוץ בסדרת רבולושן שנערכת במנצ'סטר.
באוקטובר נמנה ויגינס עם הרביעייה הבריטית שזכתה במדליית זהב ברדיפה הקבוצתית באליפות אירופה באופני מסלול.
במרץ 2016 השתתף ויגינס באליפות העולם במרוצי מסלול שנערכה בלונדון.
הוא ניצח במרוץ המדיסון כששיתף פעולה עם מרק קאוונדיש.
ברדיפה הקבוצתית זכה ויגינס במדליית כסף יחד עם הנבחרת הבריטית שנוצחה על ידי האוסטרלים.
בחודשים שבין אליפות העולם ובין המשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו התמקד ויגינס בהכנות לאולימפיאדה ורכב במרוצי כביש מדרגה נמוכה יחסית וגם בהם לא השיג תוצאות בולטות.
במשחקים האולימפיים הוא זכה יחד עם נבחרת הרדיפה הקבוצתית הבריטית במדליית הזהב, לאחר שזו גברה על הרביעייה האוסטרלית במקצה הגמר.
הייתה זו המדליה האולימפית השמינית של ויגינס והחמישית מזהב.
מרוץ המסלול האחרון בו השתתף לפני פרישתו היה מרוץ Six Days של גנט שנערך בסוף נובמבר 2016. הוא ניצח במרוץ כששיתף פעולה עם מרק קוונדיש.
בסוף 2017 החל ויגינס להתאמן ולהתחרות בתחום החתירה במטרה להשתתף באולימפיאדת טוקיו (2020).
בספטמבר 2016 חשף ארגון ההאקרים הרוסי "Fancy Bear" רשימת אתלטים שקיבלו אישורים רפואיים לשימוש בחומרים אסורים (Therapeutic Use Exemptions-TUE), לכאורה, בשל מצבם הבריאותי הדורש חריגה מהאיסור להשתמש בחומרים אלו.
מסמכים אלו הראו כי ויגינס קיבל במשך הקריירה שלו אישורים כאלו בשש פעמים שונות.
שלוש מהפעמים הללו כללו קבלת זריקות קורטיקוסטרואיד לטיפול בקדחת השחת ב-2011 וב-2012 לפני השתתפותו בטור דה פראנס וב-2013 לפני השתתפותו בג'ירו ד'איטליה.
לטענת מבקריו של ויגינס, יש להעלות שאלות לגבי יעילות החומרים כנגד התופעות מהן סבל לכאורה, לגבי מועד מתן התרופות ולגבי הימצאותו של חרט לינדרס (רופא בלגי שהורחק לכל חייו בגין מעורבות בשימוש בסמים בספורט) באזור כנלווה לסגל קבוצת Team Sky באותן שנים.
כמו כן, נטען כי בספרו האוטוביוגרפי של ויגינס משנת 2012, "My Time", טען ויגינס כי קיבל זריקות רק לצורך קבלת חיסונים וכי החשד שקיבל זריקות במסגרת האישורים הרפואיים עומדת בסתירה להצהרתו זו.
בראדפורד "בראד" פול קופר הוא שחיין עבר אוסטרלי, אלוף אולימפי, שיאן עולם ובעל 3 מדליות מאליפות העולם בשחייה.
קופר התנשא לגובה של 1.60 מטר.
קופר נולד בסינגפור, בן שני למשפחה בת 3 אחים.
בהיותו בן 3 עברה משפחתו לרוקהמפטון, קווינסלנד.
בשנת 1969 נישלח על ידי אביו להתאמן בסידני בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, קווין ברי, בוב וינדל, בוורלי ויטפילד וגייל ניל).
באליפות ניו סאות' ויילס בשחייה שנערכה בסידני בינואר 1972 קבע קופר שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.8 דקות, שיפור לשיא העולם בן 9 חודשים של בן אגודתו גרהם וינדייט (8:28.6 דקות).
שיא זה החזיק מעמד שנה ו-7 חודשים ונישבר על ידי בן ארצו סטיבן הולנד.
חודש לאחר מכן, באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בבריזביין ושימשה כמבחנים למשחקים האולימפיים, הוא ניצח ב-4 משחים, במשחים ל-400 מטר ול-1500 מטר חופשי ובמשחים ל-100 מטר ול-200 מטר גב.
במשחה ל-400 מטר חופשי הוא קבע שיא עולם חדש בתוצאה של 4:01.7 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-6 חודשים של טום מקברין מארצות הברית (4:02.08 דקות).
שיא זה החזיק מעמד אף הוא 6 חודשים ונישבר על ידי קורט קראמפהולץ מארצות הברית.
במשחה ל-1500 מטר חופשי הוא קבע תוצאה (15:57.70 דקות) הרחוקה ב-0.6 שניות משיא העולם של ג'ון קינסלה מארצות הברית, התוצאה השנייה בטיבה בעולם.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה קופר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:00.27 דקות, לפני השחיינים האמריקאים סטיב ג'נטר (4:01.94 דקות) וטום מקברין (4:02.64 דקות).
הייתה זו מדליית הזהב היחידה שבה זכו השחיינים הגברים של אוסטרליה לאחר פסילתו של ריק דמונט מארצות הברית שניצח במשחה בתוצאה של 4:00.26 דקות, מאית השנייה לפני קופר וזאת בשל שימוש בתרופות אסורות (אפדרין) שנטל בעקבות מחלת האסתמה ממנה סבל.
אירוע זה פגע בו קשות מבחינה רגשית והוא לא הצליח לשחות היטב את המשחה ל-1500 מטר חופשי לאחר שסיים במקום שביעי בתוצאה של 16:30.49 דקות, 20 שניות איטי מהתוצאה שקבע בשלב המוקדמות ויותר מחצי דקה משיאו האישי.
באליפות העולם בשחייה הראשונה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכה קופר ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:45.04 דקות, אחרי בן ארצו סטיבן הולנד שקבע שיא עולם חדש של 15:31.85 דקות וריק דמונט מארצות הברית (15:35.44 דקות).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכה קופר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
לאחר מכן, פרש משחייה תחרותית בטענה ש"נמאס לי מהשחיקה היומיומית".
קופר קבע 2 שיאי עולם במשחה ל-400 מטר חופשי ובמשחה ל-800 מטר חופשי.
בשנת 1994 זכה קופר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בשנת 2000 זכה במדליית הספורט האוסטרלית .
בראדלי עמנואל ביל הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA.
ביל נולד בסנט לואיס שבמיזורי, ושיחק בקבוצת הכדורסל של תיכון צ'מינייד בעיר מגוריו.
בתום שנתו האחרונה בתיכון, שבה רשם בממוצע 32.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים, נבחר ל"מר הכדורסל של מיזורי" (Mr.
Show-Me Basketball) ולשחקן השנה בתיכונים של גטורייד.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים התקבל ביל לאוניברסיטת פלורידה בה קיבל מלגת ספורט ללימודים, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבה הדרום-מזרחית של ליגת ה-NCAA (נקראת ה-SEC).
במשחקו הראשון תחת המאמן בילי דונובן קלע ביל 14 נקודות.
הוא סיים את עונת ה שלו עם של 14.8 נקודות, שני בקבוצתו רק לקני בוינטון, והיה לפרשמן הראשון בתולדות האוניברסיטה שנבחר לחמישיית העונה בחטיבה.
ביל העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2012 ונבחר בבחירה השלישית על ידי וושינגטון ויזארדס.
הוא בחר לשחק עם הספרה 3, מספרו של אלן אייברסון אותו אהד בילדותו.
ב-4 בינואר, במשחק נגד הברוקלין נטס, קלע ביל 24 נקודות וקבע שיא קריירה של אז, וקלע שלשה בסוף המשחק כדי לשלוח את המשחק להארכה כפולה בתבוסה קורעת לב.
ב-17 בינואר, ביל קבע שיא קריירה עם 6 שלשות שנקלעו בהפסד לסקרמנטו קינגס.
ב-11 בפברואר 2013, הוא קבע שיא קריירה חדש, עם 28 נקודות בניצחון על מילווקי באקס.
הוא נבחר להופיע במשחק הכוכבים העולים במסגרת סוף-שבוע האולסטאר.
ב-3 באפריל 2013, הוכרז כי ביל יחמיץ את שארית עונת 2012/2013 בגלל פציעה ברגל.
בסוף העונה, לאחר ששיחק 56 משחקים, נבחר ביל לחמישיית הרוקיז הראשונה, וסיים שלישי בהצבעות לפרס רוקי השנה.
ב-5 בדצמבר 2017 קלע שיא קריירה זמני של 51 נקודות במשחק הוויזארדס מול פורטלנד טרייל בלייזרס, וכחודש לאחר מכן נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לראשונה בקריירה.
ב-22 בדצמבר 2018 קלע 40 נקודות, אסף 11 ריבאונדים ומסר שיא קריירה של 15 אסיסטים בניצחון מול פיניקס סאנס, ובכך רשם את הטריפל דאבל הראשון בקריירה.
ביולי 2020 הודיע כי לא יצטרף לקבוצתו בחידוש עונת ב"בועה באורלנדו", בשל פציעה בכתפו.
באותה עונה קלע ביל שיא קריירה של 30.6 נקודות בממוצע למשחק, אך לא נבחר לשחק במשחק האולסטאר.
בינואר 2021 קלע את שיא הקריירה שלו, 60 נקודות, בהפסד קבוצתו לפילדלפיה 76'.
ביוני 2023 הועבר ביל בטרייד לפיניקס סאנס תמורת כריס פול, לנדרי שאמט ומספר בחירות סיבוב שני של הדראפט.
ב-18 ביולי הצטרף ללוס אנג'לס קליפרס בחוזה לשנתיים.
בראד לואיס קבאנה הוא שחקן, זמר ויוצר אנגלי, במקור מוויתהאן, קומבריה.
ידוע בעיקר בתפקידו כפביאן ראטר, בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון, בית אנוביס.
ב־2008, בראד קבאנה הציג את תחרות הכישרונות "My School Musical" בערוץ דיסני בבריטניה לצד המנצחת של השנה הקודמת, סמנתה דוראנס.
ב־2009, הוא הציג ב-Undercover Cou של ערוץ דיסני, והציג בMy Camp Rock.
הוא הציג בהקרנת הבכורה של האחים ג'ונס 3D בבריטניה שכיסה את הבכורה בבריטניה מההופעה של האחים ג'ונס 3D בבוקר של שחרור הסרט.
הוא היה שופט בHannah-Oke, תוכנית משחק מסוג X פקטור שבו המתמודדים ובני משפחותיהם שרים שירי האנה מונטנה.
הוא גם הופיע בערוץ דיסני ארצות הברית "Pass The Plate".
באמצע 2010, קבאנה צילם את מופע הטלוויזיה החדש של ניקלודיאון House of Anubis, כאחת הדמויות המרכזיות, פביאן ראטר.
בראד עבד עם חבריו למסך בכל זמן העלאת פרקים חדשים.
מאז הוא המשיך לעבוד בשביל ניקלודיאון בעשיית פרויקטים שונים המקיפים את ההצלחה של הסדרה.
הסדרה שודרה ל-2.9 מיליון בני אדם בארצות הברית בתאריך הקרנת הבכורה 1 בינואר 2011. בכורת עונה 2 הייתה ב-9 בינואר 2012 עד סביבות מרץ 2012. אחרי העונה השנייה הייתה הצלחה גדולה, קבאנה והשחקנים צולמו לעונה השלישית בקיץ 2012. הקרנת הבכורה הייתה במרס 2013 ובאפריל בבריטניה.
ב-21 באפריל 2013, ניקלודיאון הודיעו על 90 דקות ספיישל של בית אנוביס, אבן הבוחן של רא, שקבאנה יככב בו כחלק מצוות השחקנים הראשי.
צופי בית אנוביס עדיין מחכים להודעה על עונה 4.
קבאנה רשם ארבעה עשר שירים, המוקדמים שבהם: "כשהפעמון מצלצל" ו"הזמן הנכון", שניהם מוצגים בערוץ דיסני במרווחי זמן שווים במהלך היום.
בראדלי האוורד פרידל הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת השוער.
פרידל שיחק כדורגל בליגת המכללות וייצג את הנבחרת של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובעקבות כך זומן לסגל נבחרת ארצות הברית לקראת מונדיאל 1994 שנערך בארצות הברית, אך לא שיחק במהלך הטורניר.
ב-1995 חתם על חוזה מקצועני ראשון כאשר הצטרף לקבוצת ברונדבי מליגת העל הדנית.
לאחר תקופה קצרה חתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית, וזכה עמה בסופר קאפ הטורקי.
ב-1996 חזר לארצות הברית ושיחק עונה אחת בקולומבוס קרו, בה נבחר לשוער השנה של ליגת ה-MLS.
בסוף שנת 1997 חתם פרידל בקבוצת ליברפול מהפרמייר ליג האנגלית, שם שימש כשוער מחליף לדייוויד ג'יימס, ועד שנת 2000 ערך 30 הופעות בקבוצה בכל המסגרות.
לאחר מכן עבר לבלקברן רוברס וסייע לה להעפיל לפרמייר ליג בשנת 2001. פרידל שיחק בבלקבורן עד שנת 2008 וערך 289 הופעות במדי הקבוצה.
לאחר מכן הגיע לאסטון וילה, במדיה שיחק שלוש שנים.
באוגוסט 2011 עבר פרידל לטוטנהאם הוטספר.
את הופעת הבכורה שלו בטוטנהאם ערך בהפסד 0–3 למנצ'סטר יונייטד, והוא פתח בהרכב בכל המשחקים בעונת 2010/2011. בעונת 2012/2013 הגיע הוגו לוריס לקבוצה ופרידל הפך לשוער השני של הקבוצה.
ביוני 2015 פרש ממשחק פעיל.
פרידל שיחק בנבחרת מ-1992 ועד 2005, ולזכותו 82 הופעות במדי הנבחרת.
בראדלי ג'יימס הוא שחקן אנגלי.
ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של המלך ארתור בסדרת הפנטזיה של BBC "מרלין" (2012-2008) ובזכות גילום הדמות ג'וליאנו דה מדיצ'י בסדרת הדרמה ההיסטורית "מדיצ'י" (2019-2018).
ג'יימס נולד בעיר אקסטר, דבון שבאנגליה ומאוחר יותר עבר להתגורר בוילטשייר בדרום-מערב אנגליה.
בגיל 9 עברה משפחתו להתגורר בג'קסונוויל שבפלורידה.
ג'יימס למד שם בבית ספר יסודי ובחטיבת ביניים מקומיים עד שחזר למולדתו והתגורר בסטפורדשייר בצפון-מערב אנגליה.
מ-2004 עד 2007 ג'יימס למד בדרמה סנטר לונדון, וסיים את לימודיו עם תואר ראשון באמנויות.
הופעתו הראשונה של ג'יימס בטלוויזיה הייתה בסדרה "Lewis" ולאחר מכן בסדרה "Dis/Connected" של רשת BBC.
ג'יימס למד בבית הספר למשחק בלונדון ופריצתו הגדולה הגיעה כאשר נבחר לגלם את דמותו של ארתור בסדרת הדרמה מרלין אשר שודרה ב-BBC One.
הסדרה עלתה לשידור ב-20 בספטמבר 2008 ושודרה במשך חמש עונות עד לסיומה ב-24 בדצמבר 2012. הסדרה הפכה להצלחה גם מעבר לממלכה המאוחדת ושודרה בארצות הברית ברשת NBC.
ג'יימס כיכב בסדרה לצדו של השחקן קולין מורגן ואף הופיע בשני ספיישלים אשר שודרו לאחר סיום הסדרה והציגו את סודות ההפקה וקטעים מאחורי הקלעים.
בשנת 2014 ג'יימס ביצע הופעת אורח בפרק הבכורה של עונתה הרביעית של הסדרה זוכת פרס אמי "הומלנד" ברשות השידור האמריקאית שואוטיים.
בשנת 2015 ג'יימס ביצע תפקיד משני בסדרה "איי זומבי", בה הוא שיחק את הזומבי לואל טרייסי.
בשנת 2016 שיחק בסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא החמישי בסדרת הסרטים "מלחמת האופל".
שם שיחק לצד קייט בקינסייל, תיאו ג'יימס וצ'ארלס דאנס.
בשנת 2018 ג'יימס לוהק לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה ההיסטורית "מדיצ'י" בתפקיד ג'וליאנו דה מדיצ'י, אחיו של לורנצ'ו המפואר.
בשנת 2019 השתתף בסרט המלחמה הפולני "The Resistance Fighter" אודות המרד הפולני נגד הכיבוש הנאצי בסוף מלחמת העולם השנייה.
+שנהסרטתפקידהערות2012בחורות מהירותקארל2016מלחמת האופל: מלחמות הדםורגה 2019The Resistance Fighterטום דאנבר
ספארקסדיבוב; 4 פרקים2023ויקינגים: ולהאלההארק5 פרקים
בראדלי קנט "בראד" סטיבנס הוא מאמן כדורסל אמריקאי.
אימן את קבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, ומשנת 2021 מכהן כג'נרל מנג'ר שלה.
סטיבנס נולד וגדל באינדיאנפוליס שבמדינת אינדיאנה בארצות הברית.
בן לאב רופא ואם מרצה באוניברסיטה.
בשנים 1995 עד 1999 הוא למד תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת דה-פאו באינדיאנה ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה, השייכת לדרג האיכות השלישי בליגת המכללות האמריקאית.
בשנת 2000 החל לעבוד בצוות המנהלה והאימון של קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת באטלר, אוניברסיטה קטנה באינדיאנה בה לומדים כ-4,500 סטודנטים.
שנה לאחר מכן הפך לעוזר מאמן במשרה מלאה.
ב-2007 קודם למשרת המאמן הראשי.
בעונתו הראשונה כמאמן ראשי סיימה באטלר את העונה הסדירה במאזן של 3-27 ובמקום הראשון בליגת הוריזון לה השתייכה, באטלר זכתה גם בטורניר אליפות הליגה.
בטורניר אליפות המכללות בכדורסל הודחה באטלר בסיבוב השני.
30 הניצחונות שהשיגה באטלר בעונה זו היו שיא של הקבוצה ושל ליגת ההוריזון.
בתום העונה הוחתם סטיבנס לחוזה ארוך טווח.
בעונת סיימה באטלר ראשונה בליגת ההוריזון במאזן 3-15 אך הפסידה בטורניר אליפות הליגה.