tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טיסת הבכורה של המסוק התקיימה ב־12 במרץ 1955, ושלושה חודשים לאחר מכן, ב־6 ביוני, שבר אחד ממסוקי סדרת קדם הייצור את שיא גובה הטיסה למסוקים.
ב־3 ביולי 1956 חילץ מסוק אלואט II מטפס הרים שלקה בליבו בעת שהיה בטיפוס בגובה מעל 4,000 מ'.
חילוץ זה היה הראשון מסוגו, וזיכה את המסוק בפרסום רב.
חילוץ דומה אירע כמה חודשים לאחר מכן, ב־3 בינואר 1957, כאשר מסוק אלואט II חילץ את צוותו של מסוק מדגם סיקורסקי S-58 שהתרסק בעת חיפוש אחר מטפסי הרים שנעלמו בהר מון בלאן.
חילוצים אלה בוצעו עוד בטרם אושר המסוק לטיסה בצרפת, אישור שניתן ב-2 במאי 1957.
ההזמנות הראשונות היו עבור צבא צרפת, ולאחר מכן עבור חברות אזרחיות.
במשך שנות ייצורו, סופק המסוק ל-80 מדינות ו- 47 גופים צבאיים, וכן נבנה ברישיון בברזיל, שוודיה, הודו וארצות הברית.
בסך הכל נבנו כ־1,500 מסוקים.
מבנה האלואט II הוא פשוט, ומבוסס על מערכת של מוטות פלדה מעוגלים ומרותכים, עם זנב בתצורת מסבך.
בקדמתו תא טייס ונוסעים שרובו נמצא בבועה גדולה, המאפשרת ראות מצוינת לכל הכיוונים.
הכניסה לתא נוחה מאוד, בעזרת דלתות רחבות.
מאחורי תא הנוסעים נמצאת מערכת התמסורת של המסוק, המניעה רוטור בן שלושה להבים בעלי זווית פסיעה ניתנת לשינוי.
מנוע המסוק הוא, כאמור, מנוע טורבינה, שאותו מזין מכל דלק ובו 596 ליטר.
בזנבו של המסוק נמצא הגה גובה ורוטור משני בעל שני להבים.
מנור הזנב מוגן מחבטה בקרקע בעזרת מגלש זנב המותקן בחלקו האחורי.
למסוק שני מגלשיים, ובחלק מן הגרסאות הותקנו במקומם מצופים או גלגלים.
הסידור המקובל בתא הצוות היו שני מושבים מלפנים, אחד מהם של הטייס, ושלושה מאחור.
היו אפשרויות רבות למתקון ציוד על המסוק, ובכללן נשיאת מטען במתלה מטען, התקנת אלונקות בצידי המסוק, נשיאת צינורות לריסוס חקלאי, מנוף חילוץ, ועוד.
SE.3130 אלואט II - הדגם הבסיסי, עם מנוע טורבומקה ארטוסטה IIC, משקל המראה מרבי - 1,500 ק"ג.
SA.313 אלואט II - סימול מחדש של המסוק לאחר 1968.
SA.313B אלואט II - סימול מחדש לתת דגם של המסוק לאחר 1968, עם מנוע טורבומקה ארטוסטה IIC 6, עם משקל המראה מרבי מוגדל ל-1,600 ק"ג.
HKP 2 אלואט II - סימול דגם המסוק שיוצר ברישיון בשוודיה.
SE 3131 Governor (מושל) - גרסת מנהלים: מנור הזנב עוצב מחדש והמטוס ביצע כמה טיסות ראווה.
הדגם לא נכנס לייצור מכיוון שהמשקל שנוסף לו הפחית מביצועיו, אך שימש בסיס לתכנון הדגם הבא, אלואט III.
אב הטיפוס הוחזר אחר כך לגרסת SE.3130, ולאחר זמן נמכר לחיל האוויר הישראלי.
SE 3140 אלואט II - דגם ניסויי מונע במנוע טורבומקה טורמו II בעל 400 כוחות סוס, שאיפשר את קיצור הרוטור לקוטר 8.40 מטרים ואיפשר מהירות רוטור משתנה.
הדגם לא הוכיח את עצמו ונזנח.
SE 3150 אלואט אסטזו - דגם של המסוק מונע במנוע טורבומקה אסטזו IIA ועם מערכת התמסורת של מסוק האלואט III.
הרוטור הראשי היה בקוטר 11 מטר, והרוטור המשני בעל שלושה להבים.
מסוק זה, שהותאם במיוחד (על ידי הקטנת מכל הדלק, הסרת ציוד לא חיוני, ועוד) שבר ב־3 ביוני 1958 שיאי נסיקה לגובה למסוקים וקבע שיא חדש שבו החזיק במשך 14 שנים, עד שנשבר בידי דגם אחר של המסוק, "SA 315B LAMA".
SA 3180 אלואט II - פיתוח של הדגם הבסיסי, עם מנוע אסטזו IIA בעל צריכת דלק נמוכה יותר.
SA 318C אלואט II - סימול מחדש של דגם SA 3180 עם מנוע אסטזו IIA2, עם משקל המראה מרבי מוגדל ל-1650 ק"ג.
SA 315B LAMA (לאמה) - פיתוח של דגם Se 3150, שהותאם לטיסה בגובה רב מאוד על פי דרישה של חיל האוויר ההודי שביקש להפעילו בהרי ההימלאיה.
דגם זה צויד במנוע טורבומקה אסטזו IIIB.
מסוק ראשון מדגם זה המריא ב־17 במרץ 1969, ובניסויים שנערכו בהרי ההימלאיה המריא המסוק ונחת בגבהים מעל 7,500 מטר, כשעליו שני אנשי צוות וציוד במשקל 120 ק"ג - שיא עולמי בתחום זה.
HAL Cheeta (ברדלס) - סימול דגם SA 315B שיוצר ברישיון בהודו.
המריא לראשונה ב־6 באוקטובר 1972.
HB 315B Gaviao - סימול דגם SA 315B שיוצר ברישיון בברזיל על ידי חברת הליבראס, שרכשה את רישיון הייצור בשנת 1978.
16 מסוקים בשירות חיל האוויר האוסטרי
3 מסוקים בשירות צבא אינדונזיה
3 מסוקים בשירות חיל האוויר
כ-10 מסוקים בשירות חיל האוויר, למטרות חילוץ והצלה וללוחמה
2 מסוקים בשירות חיל האוויר
הכוחות המזוינים של קונגו הבלגית (Force Publique)
17 מסוקים בשירות הקורפוס האווירי של צבא בריטניה
מסוק אחד מעודפי חיל האוויר הצרפתי הוענק לג'יבוטי ב-1979
267 מסוקים בשירות הבונדסוור, הוצאו משירות ב-2006 8 מסוקים לתפקידי לחימה
למעלה מ-250 מסוקים מדגם HAL Cheeta נבנו ברישיון
8 מסוקים בשירות חיל האוויר ההולנדי
ב-1963 נרכשו שני מסוקים לשימוש הצבא
8 מסוקים בשירות צבא תוניסיה
18 מסוקים בשירות צבא טורקיה, הועברו מאוחר יותר לכוחות המשטרה
13 מסוקים בשירות חיל האוויר הישראלי
5 מסוקים בשירות חיל האוויר של סנגל
7 מסוקים בשירות חיל האוויר של פורטוגל (הלקוח הזר הראשון של המסוק)
2 מסוקים בשירות חיל האוויר של פינלנד
40 מסוקים בשירות צבא פקיסטן
הצי הצרפתי - 26 מסוקים
חיל האוויר הצרפתי - 139 מסוקים
צבא צרפת - 229 מסוקים
מסוקים בשירות צבא החמר רוז'
25 מסוקים בכל זרועות צבא שוודיה
30 מסוקים בשירות חיל האוויר השווייצרי
המסוק בשירות חיל האוויר הישראלי
מסוק האלואט II הראשון נתרם לחיל האוויר הישראלי על ידי נדבנית יהודייה-צרפתית ממשפחת דויטש-לאמארט.
התרומה הותנתה בכך שהמסוק ישמש למטרות הומניטריות בלבד.
על מסוק זה נצבעו המילים "י"י יראה", לבקשת התורמת.
המסוק הגיע לארץ בסוף יולי 1957, ושולב בגף "החרב המתהפכת" שהיה חלק מטייסת 100 (טייסת "הגמל המעופף").
ב־1 בינואר 1958 הפך הגף לטייסת 124 העצמאית (טייסת "החרב המתהפכת").
בנוסף למסוק האלואט, כללה הטייסת שני מסוקי סיקורסקי S-55. הטייסת הייתה בפיקוד רס"ן אורי ירום, מחלוצי נושא המסוקים בחיל האוויר.
בקיץ 1959 הוקמה חברת תעופה אזרחית בשם "ארקיע עליזה".
חברה זו הייתה חברה-בת של ארקיע, ונוסדה בשותפות עם יוסף שידלובסקי, מנכ"ל חברת "טורבומקה", יצרנית מנוע האלואט.
הכוונה הייתה לעשות שימוש בשלושה מסוקי אלואט II למטרות אזרחיות, אך הניסיון לא עלה יפה.
בסוף שנת 1960 נסגרה החברה עקב הפסדים כבדים, ושלושת המסוקים הועברו בינואר 1961 לטייסת "החרב המתהפכת".
ב־1965 הועברו שני מסוקי האלואט II שנותרו לטייסת חדשה, שבה היו גם מסוקי בל 47. במלחמת ששת הימים שימשו מסוקי הטייסת לקישור ותובלת מפקדים.
לכל אלוף פיקוד ומפקד אוגדה הוקצה מסוק קל אחד.
לאחר המלחמה הועברו מסוקי הבל 47 לטייסת 123 (טייסת "ציפורי המדבר") ואילו מסוקי האלואט הועברו לטייסת חדשה, טייסת 125 (טייסת "המסוקים הקלים").
מסוקי אלואט נוספים נרכשו, חלקם מדגם SE.3130, מונעים במנוע ארטוסטה, וחלקם מדגם SE.3150, עם מנוע אסטזו.
בשיאה כללה הטייסת 13 מסוקי אלואט II.
תקופת מלחמת ההתשה הייתה תקופת שיא פעילותו של מסוק האלואט בחיל האוויר.
המסוקים שימשו לסריקת קו הגבול עם ירדן ומצרים, כדי לאתר חדירות של מחבלים (בעיקר מגבול ירדן) וחוליות מודיעין וקומנדו (בעיקר מגבול מצרים).
הראות המצוינת מתא הטייס וכן יכולתו של המסוק לטוס נמוך ולאט הפכו אותו ליעיל ביותר במשימה זו.
עם גילויה של חדירה, השתתף המסוק במרדף אחרי חוליית החודרים.
המסוק סייע לגלות את נתיב החדירה ולעיתים את המקום בו הסתתרה החוליה, הנחית כוחות בנקודות שיחסמו את דרך התקדמותה, וסיפק לכוחות הרודפים מים וציוד.
במלחמת יום הכיפורים עדיין שירתו מסוקי האלואט יחד עם המסוקים החדישים יותר בתפקידי קישור, סיור, תובלת מפקדים, ועוד.
בשנת 1975 הוצאו אחרוני מסוקי האלואט מן השירות.
למרות זאת, הוחזרו שני מסוקים לכשירות ב-1977, ושימשו כמסוקיהם של שר הביטחון עזר ויצמן ומפקד חיל האוויר, דוד עברי.
הם נהגו להטיס את המסוקים בעצמם וכך לחסוך שעות טיסה יקרות של טייסות המסוקים הסדירות.
המסוקים הוצאו סופית מן השירות ב-1983.
איירון מן 3 הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2013, המבוסס על חוברות הקומיקס איירון מן, ובהפקה מבית אולפני מארוול.
סרט זה הוא סרט המשך לסרטים "איירון מן" משנת 2008 ו"איירון מן 2" משנת 2010 והוא השביעי בסרטי היקום הקולנועי של מארוול.
את הסרט ביים שיין בלאק לפי עלילה המתבססת על קשת הסיפור "איירון מן: אקסטרמיס" של הכותב וורן אליס.
בסרט מככבים רוברט דאוני ג'וניור, גווינת' פלטרו, דון צ'ידל, גאי פירס, ג'יימס באדג' דייל, רבקה הול ובן קינגסלי.
עלילת הסרט מביאה את ניסיון החלמתו של טוני סטארק מהפרעת דחק פוסט-טראומטית שנגרמה בעקבות אירועי הסרט "הנוקמים", בעוד הוא חוקר את פעילותו של ארגון טרור קיצוני בהנהגתו של המנדרין המסתורי.
לאחר יציאת הסרט "איירון מן 2", ג'ון פאברו בחר שלא לשוב למלאכת הבימוי, ושיין בלאק נשכר בפברואר 2011 כבמאי וכתסריטאי.
הוא ודרו פירס, שותפו לכתיבת התסריט, בחרו להתמקד בפיתוח הדמויות וכן באלמנטים של ז'אנר המותחנים.
במהלך אפריל ומאי 2012 לוהקו שחקני המשנה קינגסלי, פירס והול, והצילומים החלו במאי ונמשכו עד לדצמבר 2012, כאשר אתרי הצילום כללו את קרוליינה הצפונית, פלורידה, סין ולוס אנג'לס.
הסרט זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, והפך לשובר קופות לאחר שחצה את רף מיליארד הדולרים ולסרט השני הרווחי ביותר לשנת 2013, אחרי "לשבור את הקרח".
נכון ל-2019 הסרט נמצא במקום ה-18 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
הסרט זכה בשני פרסי סאטורן בקטגוריית השחקן הראשי (דאוני ג'וניור) ושחקן המשנה (בן קינגסלי) מתוך חמש מועמדויות, ובנוסף למועמדויות בפרס אוסקר ופרס באפט"א לאפקטים המיוחדים וכן פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר.
טוני סטארק נזכר במסיבת ערב השנה החדשה של שנת 1999, בה הוא פוגש את מיה הנסן, ממציאת תהליך אקסטרמיס – טיפול ניסיוני לריפוי מהיר שמאפשר החלמה מהירה מפציעות אנושות.
המדען הנכה אלדריץ' קיליאן מציע להם מקום בחברה שלו, "מכניקת רעיונות מתקדמים" (Advanced Idea Mechanics, או בקיצור AIM), אך סטארק דוחה את ההצעה ומשפיל את קיליאן.
בזמן ההווה, חוויותיו של סטארק בזמן הפלישה החייזרית לניו יורק מעוררות בו התקפי חרדה.
חסר מנוחה, סטארק שוקד על בנייתן של כתריסר חליפות איירון מן חדשות, והדבר גורם למתחים בינו לבין חברתו פפר פוטס.
בינתיים, סדרת פיגועי טרור בידי טרוריסט שנודע רק בכינוי מנדרין מטרידים את מנוחתן של סוכנויות הביון עקב היעדר ראיות.
שומר ראשו לשעבר של סטארק וראש האבטחה החדש, הארולד הוגאן, נפצע אנושות בהתקפה של המנדרין, מה שמאלץ את סטארק לאיים על המנדרין בשידור חי.
המנדרין מגיב לכך בהשמדת ביתו של סטארק באמצעות מסוקים חמושים.
הנסן, שהגיעה להזהיר את סטארק, שורדת את המתקפה יחד עם פוטס.
סטארק נמלט בחליפת איירון מן שלו, שאותה ג'רוויס מנווט לאזורים הכפריים של טנסי בעקבות חקירת מיקומו של המנדרין.
סטארק אינו יכול לחזור לקליפורניה משום שהכוח בחליפת השריון הניסיונית שלו אזל, והעולם מאמין שהוא מת.
סטארק חובר להארלי, ילד בן 10 הבוגר לגילו, וחוקר את שרידיו של פיצוץ מקומי שנושא סימנים של פיגועי המנדרין.
הוא מגלה שהפיצוצים נעשו בידי חיילים שעברו את תהליך אקסטרמיס, ושבשלב מסוים אותם נבדקים יכולים לדחות מעליהם את התהליך ולהתפוצץ.
אחרי שיוצאי צבא החלו להתפוצץ, פיצוצים אלו יוחסו לפיגועי הטרור כדי לחפות על כשליו של תהליך אקסטרמיס.
סטארק עד באופן אישי להשפעותיו של תהליך אקסטרמיס כאשר סוכניו של המנדרין בראנדט וסאבין תוקפים אותו.
בעזרתו של הארלי, סטארק מאתר את המנדרין במיאמי ומסתנן למפקדתו בעזרת כלי נשק מאולתרים.
הוא מגלה שהמנדרין הוא למעשה שחקן בריטי בשם טרבור סלאטרי, שטוען שהוא אינו מודע למעשים שנעשו בשמו.
אלדריץ' קיליאן, שהשתמש במחקר של הנסן על תהליך אקטרמיס כדי לרפא את נכותו והרחיב את הטיפול ליוצאי צבא פצועים, חושף שהוא מנדרין האמיתי ושהוא משתמש בסלאטרי כחיפוי.
הוא לוכד את סטארק ומשתמש בפפר כנושא מחקר לתהליך אקסטרמיס כדי לאלץ את סטארק לתקן את הכשלים שבפרויקט, ובכך להציל את פפר.
קיליאן גם מנע מסוכנויות הביון לגלות את מיקומו של המנדרין, ופיתה את קולונל ג'יימס רודס למלכודת כדי לגנוב את חליפת השריון החדשה שלו, איירון פטריוט.
על סיפון המכלית, סטארק יוצא להצלתה של פפר, בעוד רודס מחלץ את הנשיא.
סטארק מזמן את חליפות השריון שלו, שנשלטות מרחוק בידי ג'רוויס, והן מספקות חיפוי אווירי, סטארק מגלה שפוטס שרדה את תהליך אקסטרמיס, אולם לפני שהוא מצליח להצילה, אסדת הקידוח מתמוטטת והיא נופלת לכאורה אל מותה.
סטארק מתעמת מול קיליאן, לוכד אותו בחליפת השריון שלו ופוקד על ג'רוויס להשמיד אותה מרחוק.
קיליאן שורד את הפיצוץ, כוחות האקסטרמיס החדשים של פפר מאפשרים לה לשרוד את הנפילה, והיא הורגת את קיליאן.
לאחר הקרב, סטארק פוקד על ג'רוויס להשמיד את חליפות השריון הנותרות כסימן למסירותו לפפר.
סגן הנשיא וטרבור סלאטרי נשלחים למאסר.
בעזרתו של סטארק, השפעות האקסטרמיס של פפר מיוצבות, וסטארק עובר ניתוח להסרת הרסיסים שקרובים לליבו ומאיימים על חייו.
הוא זורק את כור הקשת המשומש לים, ומבטיח שתמיד יהיה איירון מן.
בסצנה שאחרי הכתוביות, סטארק מעיר את ד"ר ברוס באנר, ששקע בשינה לאחר שהאזין לסיפורו.
רוברט דאוני ג'וניור, גווינת' פלטרו, דון צ'ידל, רבקה הול, גאי פירס ובן קינגסלי.
רוברט דאוני ג'וניור – טוני סטארק/איירון מן
מולטי מיליונר ונדבן גאון שמשתמש בחליפות שריון מכניות אותן המציא.
טוני חייב להתגבר על חרדותיו בעקבות אירועי "הנוקמים".
על הפקתו של סרט איירון מן שלישי, דאוני אמר ש"התחושה שלי היא שאנחנו צריכים להשאיר את הכל על המגרש, מה שזה לא אומר בסופו של דבר.
אפשר יהיה לבחור מספר נקודות סיום עבור זה".
בעקבות "הנוקמים", דאוני ציין שהם "בחרו להיות מעשיים, בעולם שלאחר הנוקמים.
ואיזה איום יגרום לו להתעלם כרגיל מהמגבלות האלה?".
התסריטאי דרו פירס השווה את טוני סטארק לג'יימס בונד האמריקני, בכך שהשניים הם "גיבורים בעלי חוש לסכנה ואינם צפויים", למרות שסטארק עומד ברשות עצמו ואינו עובד מדינה כמו בונד.
פירס גם קישר את דמותו של סטארק לפרוטגוניסטים של סרטים משנות ה-70 כמו "הקשר הצרפתי", בהם "ההתנהגות הייחודית של הגיבורים היא מה שהופך אותם למלהיבים".
גווינת' פלטרו – וירג'יניה "פפר" פוטס
חברתו של סטארק, עמיתתו העסקית ומנכ"לית "תעשיות סטארק".
על מערכת היחסים ביניהם, פאלטרו מציינת ש"פפר עדיין מעריצה את טוני, אבל כבר נמאס לה ממנו.
המפיק קווין פייגי ציין על תפקידה ש"המשולש הרומנטי בסרט זה הוא למעשה בין טוני, פפר והחליפות; טוני, פפר והאובססיה שלו עם החליפות – האובססיה לו עם טכנולוגיה".
עוד הוא מציין, שהסרט משתמש בדמותה כדי לשחק במוטיב ה"עלמה במצוקה" ומעלה את השאלה האם היא זקוקה להצלה או האם היא המושיעה.
דון צ'ידל – קולונל ג'יימס "רודי" רודס/איירון פטריוט
חברו הטוב ביותר של טוני וקצין קישור בין "תעשיות סטארק" לבין חיל האוויר של ארצות הברית.
רודס מפעיל בסרט זה עיצוב מחודש לחליפת השריון של וור משין, שמשלב את מוטיב דגל ארצות הברית בדומה לשריון איירון פטריוט שבקומיקס, וזאת לאחר שהנשיא מבקש מרודס לעטות את החליפה שבעיצוב המחודש כדי להיות "הגיבור האמריקני" החדש לאחר אירועי "הנוקמים".
פייגי ציין על החליפה ש"הרעיון של הסרט הוא שחליפה בצבעי אדום-לבן-כחול היא אמרה נועזת, וכי היא נועדה להיות כזו.
דמותו של רודס היא הפוכה לאקצנטריות של סטארק, וכאן ניתן לראות את האמון והחברות ביניהם, בסגנון האופנתי הייחודי לשיין בלאק".
גאי פירס – אולדריץ' קיליאן
הנבל הראשי של הסרט, יוצר תהליך אקסטרמיס ומנכ"ל חברת "מכניקת רעיונות מתקדמים", אשר מאמץ לעצמו את זהותו של המנדרין.
קיליאן משתמש בתהליך אקסטרמיס כדי לרפא את נכותו המגבילה.
בנוסף ליכולת הריפוי המוגברת שלו, הוא מקבל כוח על-אנושי ואת היכולת להפיק חום קיצוני.
חשיפה ממושכת לתהליך אקסטרמיס מעניקה לו גם את היכולת לנשוף אש.
על תפקידו, פירס ציין "אני מתנסה בתפקידים שאני לוקח לאחרונה, אבל עדיין אינני יודע אם אני רוצה לקבל את תפקיד גיבור-העל מאחר שאני מגלם דמות שונה לחלוטין כאן".
בנוסף, פירס תיאר את דמותו כ"אדם שמגיע לעולם הזה עם מספר מוגבלויות פיזיות.
הוא אינו מסוגל לקבל את העובדה שיש לו מוגבלויות ומנסה כל חייו להתגבר עליהן בכל דרך שהיא.
התעוזה וההתמדה העיוורת שלו במאבק לחיים טובים יותר מעצבנים אחרים, והוא נתפס לעיתים כטיפוס דוחה ומגעיל.
הוא פשוט לא מקבל את הקלפים שחילקו לו, וכמה שהוא אינטליגנט, יש לו דחף אמיתי להיות אדם שונה".
שיין בלאק הוסיף וציין ש"בסופו של דבר אנחנו מביאים לקהל את המנדרין, את האדם האמיתי, אבל מדובר בגאי פירס בסוף עם קעקוע דרקון גדול על גבו".
רבקה הול – מיה הנסן
בוטניקאית שעבודתה עזרה ליצור את תהליך אקסטרמיס.
הול ציינה שמדובר בדמות חזקה, ותיארה את החלטתה לקבל את התפקיד באומרה, "החלטתי להשתתף בסרט מכיוון שמעולם לא עשיתי סרטים בהם היה צורך למהר רק על מנת להמתין ולא לעשות כלום.
אפילו סרטי האולפנים בהם השתתפתי היו קטנים, או שהיו אלה סרטים עצמאיים שעשינו ללא מימון.
אני אוהבת את אלה, אבל 'איירון מן 3' הוא מרענן בדרך שהיא מחוץ לגבולות הניסיון שלי".
סטפני שוסטאק – אלן ברנדט
יוצאת צבא שהופכת למתנקשת לאחר שנחשפה לתהליך אקסטרמיס.
על הדמות אמרה שוסטאק, כי "אקסטרמיס היה הזדמנות שנייה לחיים...
זה הופך אותך לגרסה שלמה יותר של עצמך, על כל חולשותיך ואיכויותיך.
זוהי הרגשה משחררת, כאילו אתה משלב את האני העצמי שלך עם הפנטזיה שבך".
בתחילה, הכותבים רצו שבראנדט תהיה סגניתו של קיליאן, ותחזור במהלך הסרט כדי להילחם בטוני, אבל התפקיד עבר לדמותו של אריק סאבין.
ג'יימס באדג' דייל – אריק סאבין
סגנו של קיליאן שקיבל את כוחות אקסטרמיס.
דייל ציין שדמותו הקולנועית מבוססת באופן חלקי על דמות הקומיקס.
לדבריו, "בן קינגסלי הוא הדובר, גאי פירס הוא המוח, אני הוא השרירים".
ג'ון פאברו – הארולד "האפי" הוגאן
שומר ראשו ונהגו לשעבר של טוני סטארק שקודם לתפקיד ראש האבטחה של "תעשיות סטארק".
פאברו, שהיה במאי שני הסרטים הקודמים וגם השתתף בהם, אמר ש"השתתפות בסרט החדש הייתה כמו להיות סב גאה שלא חייב להחליף חיתולים אבל זוכה לשחק עם התינוק".
בן קינגסלי – טרבור סלאטרי
שחקן בריטי שסובל מבעיות סמים ואשר נשכר על ידי קיליאן כדי לגלם באופן פומבי את דמותו של מנדרין, טרוריסט העומד בראש ארגון הטרור בשם "עשר הטבעות".
קינגסלי היה באמצע צילומי "המשחק של אנדר" כאשר לוהק לתפקיד, וציין ש"בקרוב אהיה עם כולם וביחד נדון במראה הדמות ובכיוון אליו הם מתכוונים לקחת אותה".
על דמותו, קינגסלי ציין ש"רציתי קול שיטריד את הקהל המערבי, שיישמע יותר מקומי ומוכר – מוכר כמו קולו של מורה או מטיף.
הריתמיקה והטון של מורה רציני וכמעט טוב לב המנסה לחנך אנשים לטובתם".
המנדרין היה אמור להופיע בסרט 'איירון מן' הראשון, אך הופעתו נדחתה לסרט המשך מכיוון שיוצרי הסרט חשבו שמדובר בדמות שאפתנית מדי בשביל הסרט הראשון.
המפיק קווין פייגי אמר על הדמות ש"המנדרין הוא אויבו המפורסם ביותר של איירון מן בקומיקס בעיקר משום שהוא היה קיים הרבה שנים.
אם בוחנים את זה לעומק מגלים שאין סיפור מובהק לדמותו של המנדרין, אז בעיקרון מדובר ברעיון".
שיין בלאק הבהיר כי בן קינגסלי בתור המנדרין אינו סיני כמו בקומיקס, וזאת כדי להימנע מסטריאוטיפ הסכנה הצהובה פו מנצ'ו.
"אנחנו לא אומרים שהוא סיני, אלא שהוא למעשה מסווה את עצמו בסמלים סיניים ודרקונים, מכיוון שאלה מייצגים את האובססיה שלו עם סון דזה בסוגים שונים של אמנויות מלחמה עתיקות אותן חקר".
יוצרי הסרט גם ציינו את קולונל קורץ מאפוקליפסה עכשיו כהשראה לדמות.
קטעי הווידאו בהם המנדרין נותן רקע היסטורי להתקפות הטרור מבטא כיצד הרעיון נוצר מ"צוות חשיבה של אנשים שמעוניינים ליצור טרוריסט מודרני".
לפיכך, המנדרין מייצג בדרך כלשהי כל טרוריסט שקיים", החל מקטעי וידאו של מלחמת גרילה דרום-אמריקנית ועד לאוסאמה בן לאדן.
טיי סימפקינס – הארלי קינר
ילד בעייתי שחי עם אמו וחייב לעבוד לפרנסתם מכיוון שאביו עזב.
לאחר שסטארק מגיע לעיירה, הילד הופך לשותפו, עוזר לו לתקן את חליפת השריון ולאתר את המנדרין.
מארק רופאלו מופיע בהופעת אורח קצרה ללא קרדיט בסצנה שלאחר כתוביות הסיום כד"ר ברוס באנר.
מגישי תוכניות האירוח ביל מאהר וג'ואן ריברס מופיעים בתפקיד עצמם.
"למען האמת, הדרך לעשייתו של חלק שלישי...
היא למצוא דרך שבה שני הקודמים עדיין לא הסתיימו.
צריך למצוא דרך בה הסיפור שמוצג עדיין מתפתח, וכאשר מסיימים אותו, ידמה להשלמתה של טרילוגיה.
מדובר בשאלה 'כיצד הסיפור לא סופר במלואו?', ואני חושב שאנחנו מגיעים לשם.
אני חושב שמצאנו דרכים לגרום לסיפור להרגיש אורגני וחדש, בהתבסס על מה שהגיע לפני, וזה מה שאני שמח לגביו".
שיין בלאק, במאי 'איירון מן 3', על הסרט.
בעקבות יציאתו לאקרנים של "איירון מן 2", החל להתנהל מאבק משפטי על זכויות הסרט השלישי בסדרה בין סרטי פרמאונט – שהיו לה זכויות הפצה למרבית מזיכיון מארוול, וחברת וולט דיסני – חברת האם שקנתה את אולפני מארוול.
ב-18 באוקטובר 2010, אולפני וולט דיסני הסכימו לשלם לסרטי פרמאונט סכום של 115 מיליון דולר עבור זכויות ההפצה לסרט שלישי של איירון מן וכן עבור "הנוקמים".
דיסני, מארוול ופרמאונט שחררו הצהרה לפיה תאריך יציאת הסרט מיועד ל-3 במאי 2013.
במאי שני הסרטים הקודמים בסדרה, ג'ון פאברו, הודיע בדצמבר 2010 כי לא ישוב למלאכת הבימוי.
הוא נותר מפיק בפועל לסרט הנוקמים של ג'וס וידון וכן לסרט איירון מן השלישי.
בפברואר 2011, הבמאי שיין בלאק נבחר להחליפו ולכתוב את התסריט, אותו חלק עם התסריטאי דרו פירס.
דאוני, שכיכב בסרטו הקודם של בלאק "קיס קיס בנג בנג" אמר ש"הבאתו של שיין בלאק לכתוב ולביים את 'איירון מן 3' הוא בשבילי המעבר היחידי מפאברו ל"דבר הבא" אליו פאברו, הקהל, מארוול ואני חתמנו".
אולפני מארוול הגיעו להסכם בספטמבר 2011 לצלם את הסרט באולפני סקרין ג'מס שבוילמינגטון, קרוליינה הצפונית.
נשקל לצלם את הסרט גם במישיגן, אולם משרדי ההסרטה במישיגן לא יכלו לעמוד בעלויות המס.
באפריל 2012, בן קינגסלי החל במשא ומתן לגלם דמות נבל בסרט.
המפיק ונשיא אולפני מארוול קווין פייגי ציין ש"מדובר בסרט שמתמקד בדמותו של סטארק, ובמידה רבה מקבל השראה ממחציתו הראשונה של הסרט הראשון.
הוא הופשט מכל מה שיש לו, גבו ניצב אל הקיר, והוא חייב להשתמש באינטליגנציה שלו כדי לצאת מזה.
הוא לא יכול לקרוא לתור, לקפטן או לניק פיורי, ואין כל נושאת מטוסים מרחפת של סוכנות S.H.I.E.L.D בשמיים".
מספר ימים לאחר מכן, אולפני וולט דיסני בסין יצאו בהצהרה עם אולפני מארוול להפקה משותפת של הסרט בסין.
שבוע לאחר מכן, גאי פירס היה בשלבי משא ומתן אחרונים לגלם את דמותו של אלדריץ' קיליאן, דמות שהופיעה בסיפור הקומיקס "איירון מן: אקסטרמיס".
ג'סיקה צ'סטיין החלה במגעים לתפקיד בסרט, אך הוחלפה בידי רבקה הול בשל בעיות בלוח זמנים.
תפקידה תואר כ"מדענית שמשחקת תפקיד מרכזי ביצירת הננוטכנולוגיה שידועה כאקסטרמיס".
במהלך השבועות הבאים לוהקו ג'יימס באדג' דייל, סטפני שוסטאק, אשלי המילטון וויליאם סאדלר לתפקידי משנה.
ג'ון פאברו שב לגלם את דמותו של הארולד הוגאן משני הסרטים הקודמים.
למרות שמועות לגבי הופעתה של קובי סמולדרס כסוכנת S.H.I.E.L.D מריה היל, השחקנית הודיעה בחשבון הטוויטר שלה כי אין זה נכון.
שיין בלאק תיאר את גרסתו לסרט בתור "יותר מותחן של טום קלנסי, שבו איירון מן נלחם בנבלי העולם האמיתי, מאשר שני אנשים שנלחמים זה בזה בחליפות איירון מן".
התסריטאי דרו פירס הוסיף וציין שהם נמנעים משימוש בקסם ובחלל, ומדובר יותר במותחן טכנולוגי שמבוסס בעולם מציאותי יותר מזה שבסרט "הנוקמים".
תוך כדי תהליך הכתיבה, ההתמקדות הייתה פחות על אקספוזיציה ויותר על דחיפת הסיפור קדימה, כשכל רגע מוביל לרגע שלאחריו.
מספר אלמנטים מהקומיקס שימשו, אם כי בהקשרים שונים, כמו למשל חליפת איירון פטריוט של רודס, שבקומיקס עטה אותה נורמן אוסבורן במהלך עלילת שלטון אפל.
כמו כן, מספר דמויות נקראו בסרט על שם דמויות קומיקס שאינן קשורות אחת לשנייה, כמו אריק סאבין וג'ק טאגרט.
עלילת הסרט מושפעת מסיפורו של וורן אליס משנים 2005–2006, "איירון מן: אקסטרמיס".
שתי המערכות הראשונות נותרו ממוקדות על הדמויות, אם כי לדבריו של בלאק היו "יותר קדחתניות ומטורפות" כדי לעמוד במחויבות של סרט המשך; המערכה השלישית הלכה רחוק יותר מבחינת סצנות הפעולה והענקתה של תחושה אופראית.
המערכה האמצעית הושוותה למסעות סאליבן, בכך שטוני פגש אנשים שונים במהלך מסעו, והכותבים וידאו שהדמויות לא תהיינה דומות אחת לשנייה.
בטיוטה המקורית, מיה הנסן עצמה לקחה את תפקיד הנבל, כאשר המנדרין וקיליאן הופיעו כאנטגוניסטים בשלבים מאוחרים יותר של התסריט.
בשלב מסוים, פירס הציע שהמנדרין יהיה דמות מבוימת.
בלאק הסכים לכך והפך אותו לדמותו של שחקן, ופירס בתורו הפך אותו לשחקן במה בריטי בעל הופעה מוגזמת.
על שינוי זה, בלאק ציין כי "מי יהיה טיפש מדי כדי להכריז שמדובר בטרוריסט בינלאומי?
אם אתה חכם, ללא קשר למשטר שאתה מהווה חלק ממנו, אתה תשים ממשלת בובות ותשב מאחורי הקלעים".
ואכן, קיליאן החביא את סלאטרי השחקן בבית אחווה, בסוג של מעצר בית, כדי לשמור על סודו.
גם פתיחת הסרט וגם סופו שוכתבו מחדש.
לפי הרעיון המקורי, הסרט יתחיל בפלאשבק לימי ילדותו של טוני, ולאחר מכן כמו בסרט הראשון הוא יתחיל ישר ולעניין כשטוני מתרסק בטנסי בשילוב קריינות המסבירה כיצד הוא הגיע לשם.
עבור הקרב הסופי שעל מכלית הנפט, נשקל להחזיר את דמותה של בראנדט במיטב המסורת של נבלי ג'יימס בונד כדי לרדוף אחרי הגיבורים, אך בסוף הרגו את דמותו של קיליאן והשתמשו בדמותה של פפר פוטס כדי להביא למפלתו בדרך של צדק פואטי, לאחר שהתעלל בה.
שורת הדיאלוג האחרונה בסרט אמורה הייתה להיות "אני הוא טוני סטארק", אך בסופו של דבר היא השתנתה ל"אני הוא איירון מן" כמו בסרט הראשון כדי להעצים את האיכויות המיתיות של הדמות.
הצילומים החלו ב-23 במאי 2012 באולפני סקרין ג'מס שבוילמינגטון, קרוליינה הצפונית, כאשר נבחרו גם אתרי צילום כמו נמל התעופה הבינלאומי של וילמינגטון ונמל וילמינגטון לצורך צילומי הקרב הסופי על סיפון מכלית הנפט.
הבניין הקורס נבנה על פלטפורמה הידראולית אשר נחצתה לשניים.
צילומי הפנים נעשו בעזרת אפקטים שמישים כמו חורבות ופיצוצים, בעוד נעשה שימוש בגרפיקת תלת־ממד רק על תפאורה חיצונית וחליפות השריון של איירון מן.
הצלם האמנותי ג'ון טול בחר לראשונה בקריירה שלו לעבוד עם מצלמות דיגיטליות ומצא שהן קלות יותר לתפעול מאשר ציוד ההפקה הכבד.
בתחילת יוני נערכו צילומים בחברת המשחקים "אפיק גיימז".
אפקטים חזותיים נוספו רק לצורך הוספתם של עננים, של שרידי המטוס ושל קו החוף של פלורידה, ושילוב דיגיטלי של הצנחנים כולם.
ב-12 באוגוסט נערכו צילומים בעיירה רוז היל שבקרוליינה הצפונית, ושם העיירה נכלל בתסריט בתור העיירה שסטארק מבקר בה כשהוא מגיע לטנסי.
ב-15 באוגוסט הופסק תהליך הצילומים לאחר שדאוני ג'וניור נפצע בזרועו, ובמהלך ההפסקה בוצעו מספר שינויים נוספים לתסריט עד לחידוש הצילומים ב-24 באוגוסט.
צוות ההפקה והשחקנים הגיעו ב-1 באוקטובר לצילומים בחוף דניה, פלורידה, ודאוני ג'וניור שב לסט הצילומים לאחר שהחלים מפציעתו.
בתחילת אוקטובר, מספר סצנות צולמו בתעתיק של מסעדת מליבו, במוזיאון ויסקאיה ובכפר הנופש בחוף מיאמי.
תהליך הצילומים בתוך ארצות הברית הסתיים בווילמינגטון ב-7 בנובמבר.
ב-10 בדצמבר החלו צילומי חוץ בבייג'ינג, סין, כאשר צוות השחקנים הראשי לא נכלל בסט הצילומים.
בינואר 2013 נודע כי שיין בלאק עורך חיפוש לאתרי צילום בהיידראבאד ובנגלורו שבהודו.
כמו כן, דון צ'ידל אישר שנערכים צילומים גם בחוף מנהטן.
חלק נכבד מתוכן הסרט אודות המנדרין דרש צילומים מחדש, מאחר שדרו פירס הרגיש שהדמות לא הרגישה אמיתית מספיק ושהיא שייכת לעולם האמיתי, בעיקר משום שהמנדרין הביט בעולם דרך עדשות מצלמה.
כריס טאונסנד שימש כמפקח על האפקטים החזותיים, שכללו מעל לאלפיים שוטים ועליהם עבדו כ-17 חברות אפקטים מיוחדים.
טאונסנד ציין שמינואר ועד אפריל 2013 היה לכל הצוות יום חופשי אחד בלבד, מכיוון שעבדו 14 עד 18 שעות ביום במשך שבעה ימים בשבוע.
חברות האפקטים דיגיטל דומיין, סקאנליין וי.אף.
אקס וטריקסטר עבדו כל אחת על אפקטים של חליפת השריון הנסיונית סימן 42, תוך עבודה עם מספר מודלים תלת־ממדיים ותוך שיתוף פעולה מלא כדי להבטיח עקביות בין השוטים עצמם.
עבור חליפות השריון סימן 42 ואיירון פטריוט, חברת לגאסי אפקטס יצרה חליפות חלקיות שהולבשו על סט הצילומים.
האמנים חקרו את השפעות הריקבון של פירות וירקות באמצעות צילומי זמנים משתנים, וכן תופעות טבע כמו זוהר הקוטב כרפרנס לתהליך אקסטרמיס.
באוקטובר 2012 נשכר בריאן טיילר להלחנת פסקול הסרט, אשר לדברי טיילר כלל נעימות תמתיות, בשונה מפסקולים אחרים שלו כדוגמת סרטי "מהיר ועצבני".
כדי להעניק מרכיב תמתי בעל מלודיה חזקה, הפסקול מכיל בעיקר מוזיקת תזמורת.
הנעימה המרכזית של הסרט מכילה גם כלי נשיפה וגם חצוצרות כדי להשרות הן אווירת מארש והן אווירה של המנון.
טיילר ציין שפסקול "שודדי התיבה האבודה" של ג'ון ויליאמס היה הדבר הראשון עליו חשב כהשראה, והמוזיקה של באר הנשמות סיפקה השראה למוטיב אקסטרמיס.
טיילר הרגיש שהנעימה הדגישה את הצד הרוחני שבקיומה של "טכנולוגיה כה מתקדמת עד שהיא קרובה ליכולת קסם".
כדי לשקף את אישיותו המעורבת של המנדרין, הנעימה שלו הייתה מוזיקה דתית שמשאילה מתרבויות שונות, החל ממזמורי מנזר ונצרות וכן מוזיקה גותית וכלה במוזיקה ים תיכונית.
הפסקול הולחן בעזרת התזמורת הפילהרמונית של לונדון באולפני אבי רוד.
יחד עם אלבום הפסקול של טיילר, חברת התקליטים הוליווד רקורדס הוציאה לאור אלבום קונספט בהשראת הסרט, הכולל שירי רוק אלטרנטיבי ואינדי רוק.
עם יציאתו בארצות הברית, הסרט גרף מעל 175 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו, מה שהופך אותו לסרט השלישי בגודלו עם הפתיחה הטובה ביותר בכל הזמנים אחרי "הנוקמים" ו"הפנתר השחור".
נכון לסוף מאי 2013, כשלושה שבועות בלבד לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט עבר את רף המיליארד דולר.
הוא סרט גיבורי-העל החמישי בסכום הכנסותיו, מיד אחרי "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים", "הנוקמים: עידן אולטרון" ו"הפנתר השחור", ובמקום ה-16 ברשימת שוברי הקופות של כל הזמנים.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע.
הוא קיבל ציון משוקלל של 78% באתר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 247 ביקורות (192 מתוכן "טריות", בעוד 55 מתוכן "רקובות").
נאמר עליו כי "בזכות תפקיד ראשי כריזמטי, סצנות אקשן מרשימות, ואפילו מספר הפתעות, איירון מן 3 הוא הרפתקאה שנונה ומבדרת ותוספת נכבדה לסרטי מארוול".
בנוסף, אתר הביקורות Metacritic העניק לסרט ממוצע משוקלל של 62 מתוך 100 על סמך 43 ביקורות.
בביקורת מקדימה של המגזין הוליווד ריפורטר, הכתב טוד מקארתי ציין כי "אחרי שכמעט התרסק בטיסת הסולו שלו בשנת 2010, איירון מן חזר רענן ומוכן לקרב בסרט שלישי מלא רוח חיים ...
הרבה בזכות ההומור השנון של הבמאי והכותב שיין בלאק".
קנת' טוראן ממגזין לוס אנג'לס טיימס ציין שהסרט הוא "אפל ורציני יותר מקודמיו" והעניק לבמאי קרדיט על כך ששיפר את הטון המרכזי של הזיכיון, תוך שמירה על אותו שחקן בתפקיד הראשי.
בנוסף, כתב טוראן כי "הסרט כולל לא מעט מההומור והגישה שמאפיינים את יצירתו של בלאק, למשל בהתייחסות לסרט המדע הבדיוני הקלאסי "עולם המערב" וביצירת דמות שלומיאלית שקעקעה את דמותו של טוני סטארק על זרועה.
בלאק ושותפיו זורקים כל מיני דברים על הקהל, ולמרות שלא כולם עובדים, חלק גדול מהם כן, והניסיון להיות שונה ולהציג נקודות מפנה עלילתיות מפתיעות הוא מוערך תמיד".
ניק דה סמליין מהמגזין הבריטי אמפייר העניק לסרט ציון 4 מתוך 5 כוכבים, בציינו כי מדובר בסרט סוחף עם תחכום, אומץ, רגש ופיצוצים.
עוד הוא מציין כי חיילי-העל המרושעים בסרט, אשר מסוגלים לחדש איברי גוף פגועים ולשרוד נזק גדול, הם מעניינים מבחינה ויזואלית, אך המוטיבציה שלהם לא ברורה ולא משכנעת.
ג'ושוע רוטקופף ממגזין "טיים אאוט ניו יורק" העניק לסרט ציון 3 מתוך 5 וציין כי בלאק הצליח להעלות את רמת הדו-קרב הלשוני בין הדמויות, וגם שימר את מידת יכולת ההמצאה כפי שהיא מופיעה בקומיקס.
יתר על כן, הוא כתב כי אחת ההפתעות הגדולות של בלאק בסרט חוזרת למוניטין שיצא לו בשנות ה-80 לתיקון ופיתוח דמויות קולנועיות.
בנימה שלילית יותר ובביקורת שכותרתה "זיכיון שמתחיל להחליד", סטפן ויטי ממגזין "סטאר לדג'ר" ציין כי בעוד הסרט "מהנה בקלות" בזכות האפקטים הוויזואליים, "ישנו משהו ריק בסרט.
כמו חליפותיו של טוני, הוא מבריק ונוצץ.
אך הפעם, אין אף אחד בפנים ...
אין בסרט הזה את הרגש של הסרט הראשון או את הנבלים הראוותניים של הסרט השני.
מערכת היחסים של טוני עם חברתו פפר פוטס נמצאת בסכנה בלתי מוסברת – וכלאחר יד מתקנת את עצמה.
הרעיון של שותף צעיר וחמוד – סימן אמיתי לנואשות של הכותבים – מופיע גם הוא, אך גם הוא נשמט כלאחר יד".
מייקל פיליפס משיקגו טריביון מוסיף ואומר, כי "בפניה צינית מלאת-אושר אל הקהל הצעיר (חלקו קטן מדי בשביל האלימות שבסרט, לטעמי), סטארק חובר לילד בן 8 שסובל מהתעללות, שהופך למלווה שלו וגם למצילו.
סטארק לא זקוק יותר לחליפת האיירון מן שלו.
הוא מסוגל לתפעל אותה מרחוק אם יש צורך.
גם הסרט הוא כזה – הוא אמנם שובר קופות ראוי עם גיבורי על, אך הוא מרוחק ומשני.
בנקודה זו, אפילו עם הבזקי ההומור השחור מצד שיין בלאק, המכונה פועלת פחות או יותר בכוחות עצמה, ומציעה בערך חצי מההנאה והחוכמה החברית של הסרט הראשון".
בנוסף, הסרט היה מועמד לפרסים רבים, בהם פרס אוסקר ופרס באפט"א בקטגוריית האפקטים המיוחדים, פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר, וכן ארבע מועמדויות לפרס המבקרים בקטגוריית סרט הפעולה הטוב ביותר, השחקן הראשי, השחקנית הראשית (פאלטרו) והאפקטים המיוחדים.
לפי דברי הבמאי שיין בלאק, החוזה של רוברט דאוני ג'וניור עם אולפני מארוול, שפג אחרי יציאתו לאקרנים של "איירון מן 3", יוארך כדי לאפשר לשחקן להופיע בסרט "הנוקמים: עידן אולטרון" ולפחות בסרט איירון מן נוסף אחד.
הוא אמר: "היו הרבה שיחות בנושא: 'האם זה סרט איירון מן האחרון עבור רוברט?' משהו אומר לי שזה לא יהיה המצב, ושהוא יופיע בסרט רביעי, או חמישי." נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי, אמר כי דמותו של טוני סטארק תמשיך להופיע בעולם הקולנועי של מארוול ללא קשר למעורבותו של דאוני.
השחקן הודיע מאז שהוא פתוח להארכת החוזה, ואמר שהוא מרגיש "שיש מספר דברים שונים שעלינו לעשות עם הדמות".
פייגי אמר שההופעה המשמעותית הבאה של הדמות תהיה בהמשך לסרט "הנוקמים", דבר שאושר על ידי הכותב והבמאי ג'וס וידון.
בראיון מאפריל 2013, דון צ'ידל הזכיר את האפשרות שג'יימס רודס יופיע ב"קפטן אמריקה: חייל החורף" ובסרט "הנוקמים: עידן אולטרון".
צ'ידל אמר למגזין אמפייר שאיירון מן 3 עשוי להיות הסרט האחרון בסדרה: "הדלת נותרת תמיד פתוחה בסוגים כאלה של סרטים, במיוחד כשהם מצליחים ברמה כזאת.
אני יודע שהיו דיבורים על לוודא שאנחנו עושים את הסרט הזה נכון, ושאם הוא יעבוד הוא יהיה האחרון.
לדעתי, יש מקום לפיתוחים נוספים עם הדמויות הללו.
אנחנו מגיעים לנקודה מצוינת ביחסים בין טוני לרודי, בכל מקרה.
רוברט עסוק מאוד, עכשיו נולד לו בן, ואם הוא יאמר שהוא זקוק להפסקה אני לא אאשים אותו".
השחקן טיי סימפקינס חתם על הסכם לשלושה סרטים עם אולפני מארוול.
ב-20 ביוני 2013 הודיעה מארוול שדאוני ג'וניור חתם על הסכם חדש לשני סרטים, על הופעה ב"הנוקמים: עידן אולטרון" וסרט שלישי של "הנוקמים".
בדצמבר 2013, מגזין USA Today חשף כי צ'ידל יחזור לגלם את ג'יימס רודס בסרט "הנוקמים: עידן אולטרון".
בפברואר 2014, חברת מארוול הוציאה את הסרטון הקצר "הללו את המלך" לגרסאות ה-Blu-ray של "תור: העולם האפל", שבו בן קינגסלי שב לגלם את דמותו של טרבור סלאטרי, וסיפורה של הדמות נמשך מסופו של הסרט 'איירון מן 3'.
איירון פיסט הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Premiere #15 ממאי 1974 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר גיל קיין.
איירון פיסט הוא האלטר אגו של דניאל "דני" ראנד, מתלמד באמנויות לחימה שנולד בניו יורק.
הוא נסע יחד עם משפחתו לעיר המיסטית קון-לון, שם השתקע בעקבות תאונה שהרגה את הוריו.
שם הוא זכה לכוח "אגרוף הברזל", היכולת לרכז את אנרגיית הצ'י באגרוף ובכך להעצים את המכה.
דמותו של איירון פיסט מדורגת במקום ה-68 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
ב-6 בנובמבר 2013, חברת וולט דיסני ואולפני מארוול שחררו הצהרה לפיה מתוכננות סדרות לייב אקשן לשידור ברשת נטפליקס על דמויותיהם של איירון פיסט, דרדוויל, לוק קייג' וג'סיקה ג'ונס, פרויקט שיוביל למיני סדרה על קבוצת הדפנדרס.
את דמותו בסדרה מגלם השחקן פין ג'ונס.
העונה הראשונה של הסדרה יצאה לאור ב-17 במרץ 2017.
מקור, קבלת כוח אגרוף הברזל
דניאל "דני" ראנד, נולד בניו יורק לאיש העסקים האמיד ונדל ראנד ולאשתו, הת'ר.
אביו גילה בצעירותו את העיר המיסטית קון-לון, הציל את חייו של שליטה, לורד טואן, ואומץ כבנו.
כשעבר לארצות הברית והכיר את אשת החברה הגבוהה הת'ר דאנקן, הם התחתנו ונולד להם בן, דניאל.
כשדניאל היה בן תשע, אביו החליט לארגן משלחת לעבר העיר קון-לון, ולקח עמו את אשתו, את בנו ואת שותפו לעסקים, הארולד מיצ'ם.
במהלך מסע רגלי במרומי ההר, דניאל החליק לפתע, וגרר אחריו את אביו ואמו עם החבל שבו היה קשור.
מיצ'ם, שגם אהב את הת'ר, נתן לונדל לצנוח אל מותו, והציל את הת'ר ובנה.
היא דחתה את עזרתו, והעדיפה לערוך את המסע לבדה או למות.
בהמשך, היא מקריבה את חייה כאשר היא ובנה מותקפים בידי להקת זאבים, ודניאל נלקח תחת חסותו של שליט קון-לון נו-אן/יו-טי.
דניאל מביע בפניו את רצונו לנקמה, ומקבל אימונים באמנויות לחימה מידיו של אמן לחימה בשם ליי קונג.
בגיל 19, ניתנת לדניאל ההזדמנות להשיג את כוחות אגרוף הברזל על ידי הבסת דרקון שנודע בשם שאו-לאו.
כתוצאה ממפגש ביניהם, שאו-לאו צורב על חזהו של דניאל סמל דרקון.
כאשר קון-לון הופיעה מחדש על פני כדור-הארץ, ראנד עוזב כדי להתעמת עם מיצ'ם.
לאחר קרב נגד כמה וכמה מתנקשים, ראנד מתעמת עם מיצ'ם במשרדו, אך מוצא אותו חסר רגליים כתוצאה מכוויות הקור שספג.
מיצ'ם מבקש מראנד להורגו, אך ראנד מסרב.
באותו רגע מיצ'ם נהרג בידי מתנקש נינג'ה, ובתו ג'וי מאשימה את ראנד במותו.
ראנד מנקה את שמו, ומתחיל לעבוד כגיבור-על יחד עם חברותיו קולין וינג ומיסטי נייט שבה הוא מתאהב.
מבין אויביו הראשונים ניתן למנות את מאסטר חאן, ראדיון, אנגאר הצורח, צ'אקה חאן, צוות הריסה, בומרנג, סייברטות', בושמאסטר ונחש הפלדה, בנו הגולה של ליי קונג החומד לעצמו את כוח אגרוף הברזל.
מיסטי נייט חדרה לארגון הפשע של ג'ון "בושמאסטר" מקאיבר.
כאשר הוא גילה זאת, הוא חטף את קלייר טמפל ונח בורשטיין כדי לגרום ללוק קייג' להגיע ולהורגה.
ראנד הגיע כדי להציל את מיסטי, ולאחר קרב, שניהם גילו את האמת.
ראנד עזר לקייג', מיסטי וקולין וינג נגד בושמאסטר, הציל את בורשטיין וטמפל והשיג ראיות המוכיחות את חפותו של קייג' בפרשיית סמים.
ראנד וקייג' מתחילים שותפות, ונהיים גיבורים להשכרה.
הם עברו ביחד הרפתקאות רבות, אם כי המתח ביניהם העמיק כאשר ראנד קיבל מחדש את השליטה על תעשיות ראנד.
השותפות שלהם מסתיימת כאשר ראנד לוקה בסרטן ונחטף, כחלק ממזימה שתוכננה בידי מאסטר חאן.
לאחר קרב נגד הדרקון השחור, הוא מוחלף בידי מתחזה מגזע ההילת'רי החוצני, הלובש גרסה אדומה של תלבושת איירון פיסט.
כאשר הכפיל נהרג בידי סופר סקרול, קייג' מואשם במותו לכאורה של ראנד ונעשה לפושע נמלט.
ראנד התגלה קפוא בקון-לון, אך הצליח לרפא את הסרטן באמצעות מיקוד אנרגיית הצ'י.
מאוחר יותר, הוא שוחרר מקיפאונו בידי נאמור.
הוא וקייג' מקימים צוות חדש ורחב של קבוצת גיבורים להשכרה, העובדים עבור אורקל בע"מ בבעלות נאמור.
כאשר נאמור מאבד את השליטה על החברה, הקבוצה מתפרקת.
ראנד מאבד את כוח אגרוף הברזל לחונטו מוטו, המנהיג הצעיר של ארגון "היד".
כוחותיו מוחזרים לו בידי הדרקון השחור, ששוטף את מוחו ושולח אותו להילחם בפנתר השחור.
הפנתר השחור משחרר את ראנד, ושניהם מביסים את הדרקון בוואקאנדה.
הוא נלחם באחותו, מירנדה, שהופכת לנבלת-על לאחר שקמה לתחייה.
היא נשלחת להביא להילת'רי את מפתח זודיאק, אך לאחר עימות עם ראנד ו-S.H.I.E.L.D, ככל הנראה הורגת את עצמה בשוגג.
לאחר אירועי "בית אם" באמצע שנות ה-2000, ראנד מתחזה לדרדוויל מתוך מאמץ לעזור לו לשמור על זהותו הסודית.
במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", ראנד מתנגד לחוק רישום העל-אנושיים ומצטרף למחתרת מתנגדי החוק של קפטן אמריקה.
הוא נעצר בידי כוחות האכיפה של החוק, אך שוחרר מכלאו באזור השלילי והצטרף לקרב בין כוחותיהם של מתנגדי ותומכי החוק.
לאחר מעצרו ומותו של קפטן אמריקה, ראנד כאיירון פיסט מצטרף למחתרת "האוונג'רס החדשים", המורכבת ממתנגדי החוק הנמלטים ביחד מהרשויות באמצעות הגנה מדוקטור סטריינג'.
בעיני הציבור, ראנד הצליח להתחמק מעונש באמצעות פרצות משפטיות.
ראנד עוזב את הקבוצה, אך מאפשר להם לקרוא לו במקרים דחופים.
מאוחר יותר, הוא עזר לאוונג'רס החדשים לאתר ולחלץ את קייג', שלאחר שלקה בהתקף לב נלקח למעצר בידי נורמן אוסבורן.
הוא נפל למארב של אוסבורן וקבוצת ת'נדרבולטס שלו, ולאחר קרב קצר, סומם ונחטף.
הוא עבר שטיפת מוח בידי אוסבורן והרוח, ועבר טיפולים רבים במוחו עד ששוחרר בעקבות תקלה.
הוא הרג לכאורה את קייג', כדי לאפשר לשניהם לברוח בהפתעה.
בעזרת כוח הצ'י שלו ובעזרת קייג', נזקיו המוחיים תוקנו.
אורסון רנדל, האיירון פיסט הקודם, יוצר קשר עם ראנד ומעניק לו את ספר אגרוף הברזל, המכיל מידע על כל אדם שזכה לכוחות אגרוף הברזל, וזאת כדי להכין אותו לטורניר שבעת האלופים.
נחש הפלדה, שכוחותיו הועצמו בידי שליטת העיר קון-ז'י "אם העגורים", תוקף את רנדל.
על סף מוות, רנדל מעניק את כוח הצ'י שלו לראנד, כדי שיביס את נחש הפלדה.
לאחר הקרב הוא זומן בידי המאסטר נו-אן/יו-טי להתחרות בטורניר, בדבר הסדר בהן יופיעו שבעת ערי גן-העדן על פני כדור הארץ.
במהלך הטורניר, ראנד גילה כי שליטי הערים הציבו שערים בחשאי בין הערים לכדור-הארץ, ללא ידיעת הציבור.
מעשה שחיתות זה דרבן את ראנד, ליי קונג, בתו של אורסון רנדל ואת נסיך היתומים לתכנן מהפכה.
בינתיים, אם העגורים ופעיל HYDRA בכיר בשם ז'או מתכננים להרוס את קון-לון.
בעזרת קבוצת "הנשקים האלמותיים", ראנד מסכל את מזימתם, וגורם להצלחת המהפכה.
נו-אן בורח, וליי קונג נעשה ליו-טי החדש.
לפני שהתאבד, ז'או חשף שישנה עיר שמינית.
לקראת יום הולדתו ה-33, ראנד מחליט להפוך את תעשיות ראנד לארגון ללא כוונות רווח המוקדש לעזור לעניים, מקים דוג'ו בהארלם, קונה את מטה "גיבורים להשכרה" הישן והופך אותו למטה תעשיות ראנד, ומציע לקייג' משרה.
כמו כן, הוא מגלה כי כמעט כל איירון פיסט קודם נהרג בגיל 33. הוא מותקף בידי המתנקש העוצמתי ז'ואו צ'אנג, הטוען כי הרג הרבה אנשים בזהות איירון פיסט.
ראנד ניצל בידי קייג', מיסטי ו-וינג, וזאת בעוד צ'אנג מתכונן לתקוף את הדוג'ו שבהארלם.
ראנד והנשקים האלמותיים מביסים אותו, ובעוד הנשקים יוצאים ללכוד אותו, ראנד מנסה ללמוד עליו.
הוא מגלה שאורסון רנדל הוא האיירון פיסט היחיד שהצליח להימלט ממנו, וזאת כי בכך שהתמכר להרואין החליש משמעותית את כוח הצ'י שלו.
ראנד מגלה שהקפה שלו הורעל והחליש אותו, אך מצליח להביס את צ'אנג באופן סופי.
חבריו של ראנד מגיעים, ומגלים לו שהם מצאו בדירתו של צ'אנג מפה המובילה לעיר השמינית.
לבקשתו של ליי קונג, נחש הפלדה מזהיר את ראנד שהעיר השמינית היא למעשה כלא ליצורים דמוניים שאיימו בעבר על אחת משבע הערים, אך גם אומר לו לחלץ אסירים חפים מפשע אותם נו-אן העביר לעיר השמינית.
בהגיעם לשערי העיר, ראנד הנשקים האלמותיים נשאבים למעמקי העיר ומותקפים בידי כל האסירים, שבשליטת שליט העיר "צ'אנגמינג".
אחד האסירים חושף את עצמו כקוואן יאוזו, האיירון פיסט הראשון.
קוואן מגלה כי בימים הראשונים בהיסטוריית קון-לון, צ'אנגמינג זימן את היצורים הדמוניים שהטרידו את שש הערים האחרות, ביניהם שאו-לאו, כדי להרוס את העיר.
עם זאת, קוואן התעמת עם שאו-לאו והחל את מסורת האיירון פיסט.
ראנד וקוואן הוצאו מתאי-הכלא שלהם והובאו לזירת הקרב, וצ'אנגמינג מכריז כי הם יילחמו עד מוות.
בתחילת הקרב, ראנד נדהם לגלות כי יריבו חסר כל כישורי אמנויות-לחימה, ומבין כי זה אינו קוואן האמיתי, ובעוד הנשקים האלמותיים ברחו והביסו את השומרים, צ'אנגמינג נחשף כקוואן.
הוא מסביר כי הוא נשאר בעיר השמינית על מנת לשמור על השדים, אך כאשר מגלה כי ישנם אסירים חפים מפשע, מחליט לחזור לקון-לון.
כשהם יוצאים הם נתקלים בנחש הפלדה, חמוש ברובה צלפים, המגלה כי נשלח בידי ליי קונג להתנקש בחיי קוואן.
ראנד מביס הן את נחש הפלדה והן את קוואן, שמתרשם מכישוריו של ראנד ומחליט כי הוא ההוכחה כי קון-לון כבר איננה העיר המושחתת שהייתה בעבר.
ראנד ונחש הפלדה מסכימים להוביל את קוואן לקון-לון, כדי שיוכל להתעמת עם ליי קונג.
בחזרתו לניו יורק, ראנד מגלה תא סוכני HYDRA האורב לו במתקן תעשיות ראנד, המחזיק את מיסטי כבת-ערובה כנקמה על מותו של ז'או.
בקרב שהתפתח הבניין ניזוק מסדרת פיצוצים, מה שגורם לאיבודי הון גדולים.
לאחר הקרב, ראנד ומיסטי שוכרים דירה בהארלם, וראנד מחליט למקד את תשומת הלב ומשאביו הנותרים בדוג'ו שלו.
ראנד מציע למיסטי נישואים, והיא מסכימה ומגלה כי היא בהריון עם בנם.
חזרה לאוונג'רס החדשים, חליפה לבנה
לאחר אירועי "מצור", ראנד חוזר לאוונג'רס החדשים.
כאשר גילו שההריון של מיסטי זויף בידי האיש הסגול, ראנד ומיסטי מחליטים לגור בנפרד אך ממשיכים להיות בקשר.
במהלך אירועי "ארץ הצל", ראנד וקייג' מגלים על קיומו של נער, שאימץ את כינוי פאוור מן.
הוא מתגלה כוויקטור אלוורז', ניצל מבניין שבולזאיי פוצץ.
ראנד נעשה למורה שלו, והם נהיים צוות.
במהלך אירועי "הפחד עצמו", ראנד והנשקים האלמותיים זומנו לבייג'ינג כדי לסגור את שערי העיר השמינית, ובמהלך המשימה ראנד נפל לשליטה מוחית ותקף את חבריו לפני שהובס בידי איירון מן 2.0/וור משין.
בחיפושים אחר העין של אגאמוטו, ראנד משתגר עם העין ויוצר חור בשמיים, ומוצא את עצמו בריק לבן.
קול אומר לו שהוא שרד בגלל כוח אגרוף הברזל, והקול מתגלה כעתיק.
העתיק מגלה שהוא האחראי לפעולותיו האחרונות של סטריינג', ושלח אותו חזרה לכדור הארץ.
ראנד חוזר בתלבושת לבנה חדשה, מיידע את סטריינג', ולבסוף יחד עם שאר חבריו לצוות מעביר את כוחותיו זמנית לוולברין.
באירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", איירון פיסט, ליי קונג וקון-לון משחקים תפקיד חשוב כאשר המוטאנטית הופ סאמרס עוברת אימונים מפרכים כדי להשיג שליטה על כוח אגרוף הברזל, שבתמורה יעזור לה להשתלט על כוח הפניקס המאיים לכלות את כדור הארץ.
בעוד עברו ממשיך לרדוף אותו, ראנד מביס קבוצת נינג'ות אל-מתים, ונדרש לחזור לקון-לון בדחיפות.
הוא מגלה פורטל לקון-לון תחת אחת המעליות במגדל ראנד, ובדרכו לקון-לון מביס קבוצת נינג'ות אל-מתים נוספת.
בהגיעו לקון-לון, הוא מוצא את העיר שרופה והרוסה, וזאת בידי דמות החובשת ברדס.
אחד מהניצולים מאשים אותו על שלא הגן עליהם, וראנד הכועס דורש ממנו לראות את ליי קונג.
ניצול אחר מוביל אותו אל "עץ הנצח", שם הוא מוצא את נסיך היתומים שמזהיר אותו לא להמשיך.
ראנד מתעלם ממנו ורואה את גופתו ערופת-הראש של ליי קונג, ונסיך היתומים מציע לראנד לבחור בין חיים למוות.
ראנד הזועם מביס אותו והורס את העץ, וכאשר מתאושש, מגלה כי חובש הברדס המסתורי הוא אביו - ונדל.
ראנד מתחיל לקבל חזיונות של אמו המתה, וכאשר משתמש בכוח אגרוף הברזל נגד אביו, ידו נשברה.
הוא מבין כי זה אינו אביו אלא שו-הא, אויבו מהעבר.
הוא מוקף בידי הנינג'ות האל-מתים, אך דמות מסתורית על מזחלת שלגים מחלצת אותו, וקוברת את הנינג'ות תחת מפולת.
הוא מתעורר במערה, שם פוגש את בתו של אורסון רנדל, שמגלה לו את רגשותיה ואת התעוורותה בידי נחש הפלדה.
בעוד הם יוצאים להילחם בשו-הא ונחש הפלדה, הצמד מופיע בניו יורק ומכריז על העיר כניו קון-לון.
במהלך התנגשות היקומים בין ארץ-616 לארץ-1610, ראנד וקייג' עזרו בפינוי אזרחים במהלך המתקפה מארץ-1610. כאשר שני היקומים התנגשו, ראנד וקייג' לא עלו על ספינת ההצלה של האילומינטי ונהרגו בהתנגשות.
לאחר שחזור המולטי-יקום וארץ-616 בידי ריד ריצ'רדס, ראנד וקייג' נראו שוב בארץ-616, נלחמו בטיטניה בזהותה האזרחית והובסו.
איירוספסיאל (Aérospatiale, מצרפתית: "אוויר־חלל") הייתה חברה צרפתית לייצור כלי טיס אזרחיים וצבאיים, אשר ייצרה כלי טיס, טילים ולוויינים.
זו חברת התעופה והחלל השלישית בגודלה בעולם (אחרי בואינג ולוקהיד מרטין).
היא מחזיקה בנתח של 80 אחוזים בקונסורציום איירבוס תעשייה והיא אחראית על תהליך ההרכבה הסופי של מטוסי איירבוס.
החברה נודעה בתחילה בשם Société nationale industrielle aérospatiale (SNIAS) ("חברה לאומית לתעשיית אוויר־חלל"), ונוסדה בשנת 1970 ממיזוגן של שלוש החברות הצרפתיות הממשלתיות נורד אוויאסיון ("תעופה צפונית"), סוד אוויאסיון ("תעופה דרומית") ו־SÉREB .
בשנת 1984 שונה שמה של החברה ל"איירוספסיאל".
ב־10 ביולי 2000, מוזגה החברה לתוך תאגיד EADS וחדלה להתקיים.
החזקותיה ופעילותה בתחום הלוויינים, נרכשו על ידי חברת אלקטל כדי ליצור את חברת אלקטל חלל, הנודעת היום בשם ת'לס אלניה חלל.
בתחילת המאה ה־21 העסיקה החברה כ־100,000 עובדים ביותר מ־90 אתרים.
איירוספסיאל גאזל, מסוק קל רב תכליתי – נתפס כשלל סורי במלחמת לבנון הראשונה, בשנת 1982
איירוספסיאל SA 321 סופר פרלון, מסוק תובלה כבד, בשנים 1966 – 1991
בחוברות הקומיקס של איירון מן קיימות דמויות משנה רבות שמככבות יחד עמו ומהוות נדבך חשוב בסיפורים השונים שנעשו על הדמות במרוצת השנים.
טוני סטארק הוא תעשיין מולטי-מיליונר וממציא גאון, אשר נפצע אנושות ונשבה במהלך מלחמת וייטנאם.
כדי להצילו מרסיסים שחדרו לליבו, חברו לשבי ינסן מחבר אלקטרומגנט לחזהו ועוזר לסטארק לבנות חליפת שריון שבעזרתה נמלט מהשבי.
בד בבד עם ניהול חברת "תעשיות סטארק", בה עובדים גם פפר פוטס, ג'יימס רודס והארולד הוגאן, סטארק נלחם כאיירון מן בנבלי-על רבים ובאיומים שונים על חברתו, אשר רובם מנסים לגנוב את טכנולוגיית השריון לתועלתם הזדונית.
דמות הופעה ראשונה תיאור הדמות הו ינסן Tales of Suspense #39(מרץ 1963) פרופסור ינסן הוא פיזיקאי ומהנדס שוחר שלום אשר נשבה בזמן מלחמת וייטנאם לפני שסטארק נשבה אף הוא.
אחראי לבנייתו של האלקטרומגנט אשר הציל את חייו של סטארק, ועזר לבנות את חליפת האבטיפוס של שריון איירון מן לפני שהקריב את חייו כדי שסטארק יימלט.
Fury and his Howling Commandos #1(מאי 1963) יוצא מלחמת העולם השנייה ומרגל-על המשמש כמנהל סוכנות הביון S.H.I.E.L.D.
עבד רבות לצדו של סטארק, אשר גם החליף אותו כמנהל הסוכנות לאחר אירועי מלחמת אזרחים.
וירג'יניה "פפר" פוטס Tales of Suspense #45(ספטמבר 1963) מזכירתו ומושא אהבתו של טוני סטארק, משמשת בהמשך כמנהלת "תעשיות סטארק".
לאחר אירועי מלחמת אזרחים, פפר הצטרפה ל"יוזמת חמישים המדינות" תחת שם הקוד הרה, ולאחר שניתנה לה חליפת שריון משלה נטלה את שם הקוד רסקיו.
הארולד "האפי" הוגאן Tales of Suspense #45(ספטמבר 1963) מתאגרף לשעבר אשר נשכר בידי סטארק לשמש כנהגו אישי וכעוזר לאחר שסטארק הציל את חייו.
נישא לפפר פוטס, מזכירתו של סטארק, לאחר משולש אהבים ארוך ביניהם.
לאחר מלחמת האזרחים של מארוול, האפי מותקף בידי הספיימאסטר ונותר במצב תרדמתי.
לאחר שהוא לא מראה כל סימני חיים, פפר מבקשת מטוני שיכבה את מערכות קיום החיים שלו.
אדווין ג'רוויס Tales of Suspense #59(נובמבר 1964) משרתו הנאמן של סטארק, אשר שירת בימי מלחמת העולם השנייה בחיל האוויר המלכותי.
מנהל גם את אחוזת האוונג'רס ומשמש כדמות אב לרבים מחברי הקבוצה.
הווארד סטארק Iron Man #28(אוגוסט 1970) מייסד "תעשיות סטארק" ואביו של טוני סטארק.
מדען מבריק ואיש עסקים ממולח וחסר רחמים.
עבד על מספר פרויקטים במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה.
בטאני קייב Iron Man #117(דצמבר 1978) שומרת ראש עבור חברת אבטחה פרטית.
יפהפייה אדומת שיער אשר ניהלה מערכת יחסים רומנטית עם סטארק, ונחלצה לעזרתו מספר פעמים במהלך שעותיו הקשות והתדרדרותו לאלכוהוליזם.
התמנתה בידי סטארק לראש האבטחה של "תעשיות סטארק".
ג'יימס "רודי" רודס/וור משין Iron Man #118(ינואר 1979) לויטננט קולונל אפרו-אמריקני בחיל הנחתים האמריקני אשר שירת בדרום-מזרח אסיה כאשר פגש לראשונה בסטארק, שנמלט משביו בחליפת האבטיפוס הראשונה של איירון מן.
במרוצת השנים הפך לחברו הטוב והחליפו בתפקיד איירון מן.
נטל את זהות וור משין ולאחרונה את זהות איירון פטריוט.
מריה היל New Avengers #4(מרץ 2005) מנהלת לשעבר של סוכנות הביון S.H.I.E.L.D, הנאמנה לניק פיורי.
השתתפה באירועי מלחמת אזרחים, פלישה סודית ושלטון אפל.
דמות הופעה ראשונה תיאור הדמות בליזארד Tales of Suspense #45(ספטמבר 1963) גרגור שאפנקה היה עובד לשעבר של "תעשיות סטארק" שפוטר לאחר שנתפס על שוד, מסוגל לייצר קור וקרח.
השני בעל מקור דומה, וכך גם השלישי.
דינאמו הארגמן Tales of Suspense #46(אוקטובר 1963) מספר סוכנים סובייטים אשר עטו על עצמם שלד חיצוני משוריין, כאשר המפורסם מביניהם הוא ממציא השריון אנטון ואנקו.
מנדרין Tales of Suspense #50(פברואר 1964) אויבו המושבע של טוני סטארק/איירון מן.
אציל סיני, מדען ודיפלומט לשעבר שהפך לגאון קרימינלי שנחוש להשיג שליטה עולמית.
כוחו מגיע משליטה על-אנושית ברזי אמנויות לחימה וכן בעשר טבעות כוח וטכנולוגיה מתקדמת אותם השיג מספינת חלל חייזרית.
אימורטוס The Avengers #10(נובמבר 1964) אדון הזמן בכבודו ובעצמו וגרסה עתידית של קאנג הכובש.
הפעיל מניפולציות על איירון מן לבצע מעשי אלימות נגד האוונג'רס במהלך הסיפור "האוונג'רס: צומת דרכים".
הרוזן נפאריה Avengers #13(פברואר 1965) לוצ'ינו נפאריה הוא אריסטוקרט איטלקי אמיד אשר חשק בכסף ובכוח, ובעקבות כך הצטרף למשפחת המאפיה מאגיה.
היו לו היתקלויות רבות עם קבוצת האוונג'רס.
איש הטיטניום Tales of Suspense #69(ספטמבר 1965) איש הטיטניום הראשון היה בוריס בולסקי, חייל-על סובייטי ובכיר שאפתן של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שהורד בדרגה ונשלח למחנה עבודה בסיביר.
אילץ מדענים שבויים לבנות עבורו שריון מתקדם במעבדה של אנטון ואנקו.
איש הטיטניום השני, קונדרטי טופולוב, היה מוטאנט מקבוצת חיילי-העל הסובייטים שנהרג בידי איירון מן במהלך מלחמות השריון.
איש הטיטניום השלישי הופיע בזמן השתלטות תעשיות פוג'יקווה על תעשיות סטארק, וכלל מאפיינים סובייטים כמו קודמיו.
אולם, כאשר התגלה שמו כאנדי סטוקוול, הוא הכחיש כל מעורבות סובייטית.
אולטימו Tales of Suspense #77(מאי 1966) רובוט יום הדין שנבנה בידי גזע חייזרי לא ידוע והופעל בידי המנדרין.
Strange Tales #146(יולי 1966) חטיבת הטכנולוגיה וכלי הנשק של ארגון HYDRA, בה חברים מדענים גאונים בעלי תארים מתקדמים אשר מבקשים להשיג כוח ולהפיל את ממשלות העולם.
בומרנג Tales to Astonish #81(יולי 1966) פרד מאיירס הוא אוסטרלי בעל כישורי זריקה יוצאי דופן, שהועסק על ידי מספר ארגוני פשע וניתנו לו בומרנגים ככלי נשק.
מודוק Tales of Suspense #93(ספטמבר 1967) טכנאי אנושי של A.I.M שעבר שינוי צורה מהונדס מוטנטי אשר הקנה לו אינטליגנציה על-אנושית.
ויפלאש Tales of Suspense #97(ינואר 1968) מארק סקרלוטי היה חשמלאי מוכשר בסניף סינסינטי של "תעשיות סטארק" שחשק בחיי יוקרה ומותרות ופנה לפשע.
הפך למעצב כלי נשק ולרוצח שכיר הנושא צמד שוטים כנשק.
בעקבות הסרט "איירון מן 2", הוצגה דמותו של אנטון ואנקו לקומיקס.
אולטרון Avengers #55(אוגוסט 1968) אנדרואיד שנבנה בידי הנרי פים ואחראי לכך שחליפת השריון של איירון מן יצאה מכלל שליטה, ואף פלשה לתוך גופו של טוני סטארק ושינה את צורתו לגרסה רובוטית של ג'אנט ואן דיין.
קונטרולר Iron Man #12(אפריל 1969) באזיל סאנדהורסט היה מדען מחקר אלקטרו-מכני/כימי, שהאובססיה שלו לשליטה הובילה אותו לסרב לעבוד לפי החוקים האתיים, ונאסר עליו לעבוד במתקני המחקר השונים בשל שיטותיו.
בשל כך, סאנדהורסט היה נתון להתקפי זעם בלתי נשלטים, וכדי להרגיעו, אחיו וינסנט הפעיל בטעות פצצה במעבדה וגרם לנכותו של באזיל.
מוכה אשמה על מעשיו, וינסנט צייד את אחיו הפצוע במעבדה אוטומטית.
בעזרתה, באזיל יכול היה להלביש על עצמו שלד חיצוני חזק ביותר, המשתמש בדיסקי שליטה שסופגים אנרגיות מהאנשים בסביבתו.
מאדאם מאסק Iron Man #17(ספטמבר 1969) ג'ולייטה נפאריה (או בשמה השני ויטני פרוסט) היא בתו של הרוזן לוצ'ינו נפאריה, שמחביאה את פניה המצולקות מאחורי מסכה מוזהבת.
נקלעת לעיתים לקונפליטים של נאמנות בין אביה לבין מאהבה איירון מן.
פיירבראנד Iron Man #27(יולי 1970) זהות שאותה חלקו ארבע דמויות.
גארי גילברט היה אוכף חוק עבור התעשיין המושחת ג'סטין האמר, שהשתמש בזהות פיירבראנד כדי לשמש כחבלן אקטיביסט קיצוני.
ראס ברוקסטל היה חבר בקבוצה האקו-טרוריסטית "כוח הטבע", שהשתמש בזהות פיירבראנד לאחר מותו של גילברט.
ריק דניסון היה אקו-טרוריסט אנטי-קפיטליסטי שעבד עם קבוצה בשם "החרב הלוהטת".
אמנדה היא הפיירבראנד הרביעית, שגויסה בידי מנדרין וזיק סטיין במזימה כדי להיפטר מאיירון מן, ואשר הופיעה לאחרונה באירועי "אינסופיות".
ספיימאסטר Iron Man #33(ינואר 1971) הספיימאסטר המקורי היה מרגל תעשייתי, חבלן ומתנקש שנושא כלי נשק מתקדמים שעד למותו לא התגלתה זהותו האמיתית.
ספיימאסטר השני היה תלמידו המצטיין של טאסקמאסטר שזכה לכבוד לשאת את שמו של הספיימאסטר לאחר שעבר מספר מבחנים בסימולציית מלחמה.
ספיימאסטר השלישי היה סינקלר אבוט, תעשיין עשיר שגרם למאסרו של ספיימאסטר הקודם ובחר לשחק עם איירון מן במשחקי מוחות במקום להתעמת איתו באופן ישיר.
גרם למותו של האפי הוגאן, חברו הטוב של סטארק ונהגו האישי.
דרדנייט Iron Man #101(יולי 1977) בראם ולסינג היה מדען לאטברי שלא אהב לעבוד בשירותיו של דוקטור דום משום שחשב אותו לחיקוי עלוב, וכי הוא עצמו נעלה יותר.
כשדום גילה אודות האידיאלים הבוגדניים של ולסינג, הוא הצמיד לו קסדה קיברנטית דמוית גולגולת לראשו וצילק אותו.
ולסינג נמלט ונלקח לטיפולה של ויקטוריה פרנקנשטיין בטירת פרנקנשטיין.
הוא אוסף לעצמו מגוון כלי נשק ורוכב על "סוס שאול" - מוטציה של סוס מעופף בעל כנפי עטלף.