tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קינגפין, שארגן גאלה לזכרו של ספיידרמן כדי להסוות את כוונותיו האמיתיות, המתבררות כקשורות להיותו אלמן ואב שכול, מפעיל את המאיץ, בתקווה לפגוש בגרסאות מיקומים שונים של בנו ואשתו, אותם שכל בתאונת דרכים שנגרמה לאחר שראו את קינגפין נלחם בספיידרמן ונמלטו מהמקום.
מיילס, שהיה אמור להישאר מאחור, מתווכח עם פיטר ב.
על השתתפותו במשימה, והוא בתגובה קושר אותו לכיסא לאחר שמיילס לא מצליח לשלוט בכוחותיו.
לאחר שאביו מדבר איתו ומחדיר בו השראה, מיילס מוצא בתוכו את הכוח לחשמל ולהסתוות ומשתחרר מכלאו.
לאחר מכן הוא חובר אל חבורת העכביש שמופיעה ומתעמתת עם חבורתו של קינגפין בין מגוון אובייקטים מרחפים היוצאים מהמאיץ בכאוס.
לאחר קרב ארוך עם כנופייתו של קינגפין חבורת העכביש מצליחה להשתלט על המאיץ.
בעוד מיילס שולט בשער הבין-יקומי כל אחד מה"אורחים" חוזר בשלום ליקום שלו לאחר פרידה, כולל פיטר ב, בידיעה שלא יוכל להתקיים מפגש נוסף לאחר שהפתח בין היקומים ייסגר סופית.
אבא של מיילס מגלה את חפותו של ספיידרמן החדש ופשעיו של קינגפין, מגיע לאתר המאיץ ומעודד את ספיידרמן החדש בקרב מול קינגפין.
ספיידרמן החדש מביס את קינגפין ומחבר את הדיסק למאיץ וכך מכבה אותו לפני שזה הופך לקרע קריטי במרקם המציאות.
המאיץ נהרס סופית מבלי להוביל לאסון הנורא, הנבלים מובסים וספיידרמן החדש מתחיל קריירת גיבור-על קבועה, לצד חייו כנער רגיל לכאורה הלומד בחטיבת הביניים.
אביו של מיילס משפר את יחסיו עם בנו וגם עם ספיידרמן החדש מבלי לדעת שהם אותו אדם.
מיילס שוכב על מיטתו ולפתע נפתח מעליו פתח ליקום של גוון ששואלת אותו אם יש לו שנייה.
בסצנה שאחרי הכתוביות, ספיידרמן נוסף בשם מיגל נעזר באוליביה (שביקום הנוכחי מהווה ידיד לספיידרמן) ומשיג יכולת למעבר חופשי בין היקומים, ועובר ליקום שהוא מכנה "ההתחלה", שם הוא פוגש עוד ספיידרמן בגרסה מיושנת (כאשר המפגש נראה כשיחזור של קטע מפורסם מסדרת האנימציה ספיידר מן).
שאמיק מור בתפקיד מיילס מוראלס / הספיידרמן האולטימטיבי, נער אינטליגנטי ומרדני ממוצא אפרו-אמריקאי ופוארטוריקני, אשר חדור יכולות דמויות עכביש לאחר שננשך על ידי עכביש רדיואקטיבי ובסופו של דבר הופך לספיידרמן החדש.
היילי סטיינפלד בתפקיד גוון סטייסי / ספיידרוומן מקבילה של גוון סטייסי בעלת יכולות דמויות עכביש, שלוקחת את השם הבדוי "גוונדה" בזמן שהייתה בבית הספר של מיילס.
מהרשלה עלי בתפקיד ארון דייוויס, דודו של מיילס , שעובד כשכיר חרב רעול פנים עבור וילסון פיסק תוך שהוא שומר על הסוד ממשפחתו.
ג'ייק ג'ונסון בתפקיד פיטר פארקר / ספיידרמן, המנטור של מיילס.
ספיידרמן עייף, פרוע ועצלן אך מנוסה.
לייב שרייבר בתפקיד וילסון פיסק / קינגפין, אדון פשע ובעליו של אלכמקס במימד של מיילס.
המניע הסופי שלו הוא לחטוף גרסאות חלופיות של אשתו ובנו המנוחים, אשר הוא מאשים את ספיידרמן ביקום שלו על מותם בתאונת דרכים.
בריאן טיירי הנרי בתפקיד ג'פרסון דייוויס, אביו של מיילס, אפרו-אמריקאי ושוטר, אשר מעביר ביקורת על פעולותיו של ספיידרמן.
לורן ולז בתפקיד ריו מוראלס, אמו הפורטוריקנית של מיילס.
לילי טומלין - מיי פארקר, דודתו של פיטר.
ג'ון מולייני בתפקיד פיטר פורקר / ספיידר-האם חזיר מדבר המבוסס על חיה מיקום אנתרופומורפי דמוי לוני טונס, שהיה פעם עכביש, שננשך על ידי חזיר רדיואקטיבי.
ניקולס קייג' בתפקיד פיטר פארקר / ספיידרמן-נואר ספיידרמן קודר מיקום בשחור-לבן המבוסס על סרטי הפילם נואר המתרחש בשנות ה-30.
קימיקו גלן בתפקיד פני פארקר / SP//DR , נערה יפנית מיקום בסגנון אנימה, אשר מתפעלת את החליפה הביומכנית של אביה המנוח עם עכביש רדיואקטיבי שאיתו היא חולקת קשר טלפתי.
קתרין האן בתפקיד דוקטור אוליבה אוקטביוס / ליידי אוקטופוס המדענית הראשית והמנכ"לית של אלכמקס ויועצת מדעית לקינגפין.
הדמות משתמשת בזרועות מתקדמות ביותר ומופיעה בחלק ניכר משיווק אלכמקס, ואף נראית בסרט תיעודי המוקרן בבית הספר של מיילס.
זואי קרביץ בתפקיד מרי ג'יין ווטסון, אשתו של פיטר פארקר.
גל שמי - מיילס מוראלס - ספיידרמן
אורי זלצמן - פיטר ב.
ספיר דרמון - גוון סטייסי - ספיידר גון
יורם יוספסברג - ג'פרסון דייוויס
אלדד פריבס - ארון דייוויס - פראולר
מיכה אוזין סליאן - וילסון פיסק - קינגפין
שירי גדני - דוקטור אוליבה אוקטביוס
דייוויד זיסקינד - ספיידרמן נויר
רועי קקון - ספיידר האם
מייה קדוש - פני פארקר
ליאת אזר - מרי ג'יין פארקר
ענת ניב - דודה מיי פרקר
לימור שפירא - ריו מוראלס
שירלי לילו - ונסה פיסק
אברהם סלקטר - סטן לי
דדי זהר - ספיידרמן 2099
אתר עגבניות רקובות נתן לסרט דירוג של 97% המבוסס על 400 ביקורות.
נכון למאי 2019, הסרט קיבל באתר IMDb ציון של 8.4 על ידי כ-270 אלף מצביעים, ונמצא במקום ה-64 ברשימת הסרטים עם הדירוג הגבוה ביותר.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, בפרס באפט"א לסרט האנימציה הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - הנפשה, ב-7 פרסי אנני ובהם פרס אנני לסרט הטוב ביותר ובעוד מגוון פרסים נוספים.
ב-1 בנובמבר 2019 נחשף שסרט ההמשך צפוי לצאת לאקרנים ב-8 באפריל 2022.
כמו כן, נודע כי פיל לורד וכריסטופר מילר יחזרו להפיק את הסרט ובנוסף סרט ההמשך יציג גם את ספיידרמן היפני מ-1978 בדיבובו של טאקויה יאמאשירו.
בדצמבר 2021 נחשף שמו החדש של הסרט "ספיידרמן: מעבר לממדי העכביש" והוא יפוצל לשני חלקים: החלק הראשון יוקרן בדצמבר 2022 והחלק השני צפוי לצאת לאקרנים ב-2023.
כמה זמן לאחר מכן נודע כי החלק הראשון יקרא: "ברחבי ממדי העכביש", והחלק השני יקרא: "מעבר לממדי העכביש".
באפריל 2022 נודע כי החלק הראשון יוקרן ביוני 2023 והחלק השני צפוי לצאת לאקרנים ב-2024.
מספר סרטסרטתאריך יציאה1ספיידרמן: ממד העכביש13 בדצמבר 20182ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש (חלק 1)2 ביוני 20233ספיידרמן: מעבר לממדי העכביש (חלק 2)4 ביוני 2027
ספיידרמן הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-פעולה וגיבורי-על בעל עולם פתוח, מבוסס על דמותו של גיבור-העל ספיידרמן ממארוול קומיקס, שפותח על ידי חברת Insomniac Games ומופץ על ידי Sony Interactive Entertainment, שיצא לאור ב-7 בנובמבר 2018 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4. .
כמו כן, יצא המשחק ב-12 בנובמבר 2020 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 5 וב-12 באוגוסט 2022 למחשבים אישיים, תחת השם Marvel's Spider-Man Remastered.
עלילת המשחק פורסת סיפור מקורי וחדש אודות דמותו של ספיידרמן, שאינו קשור לשום עיבוד כלשהו שנעשה עד כה על דמותו של פיטר פארקר / ספיידרמן.
עם יציאתו לשוק, המשחק התקבל בביקורות חיוביות, והמבקרים שיבחו את המשחק וכינו אותו "משחק גיבורי-העל הטוב ביותר שנעשה עד כה", ושיבחו את המשחקיות, מערכת הקרבות ומכניקת ההתנודדות מהקורים, את הגרפיקה, קו העלילה המקורי ואת העיצוב המדויק להפליא של ניו יורק סיטי.
למרות הביקורות החיוביות והמשבחות, על המשחק נמתח ביקורת בשל חוסר יכולתו להתחדש בתוכן מקורי הממלא את עולמו הפתוח.
המשחק כולל מצב עולם פתוח המבוסס על ניו יורק סיטי המודרנית, והוא משוחק מנקודת מבט שלישית.
המשחק מציג מערכת קרבות משוכללת המשלבת בתוכה סדרת מהלכים ריאלסטית, יתרון חוש-העכביש של ספיידרמן ומהלכי סיום.
בין המהלכים השונים, ספיידרמן מסוגל להדוף את האויבים שלו ולתלות אותם אל מעבר לגגות הבניינים השונים באמצעות הקורים שלו.
השחקן, כספיידרמן, מסוגל לנצל את יכולותיו המיוחדות להתנייד ברחבי העיר באמצעות קורי העכביש, טיפוס על קירות ואף לנצל אלמנטי משחקיות שונים כמו ניתורי פארקור, ייצור ושימוש בגאדג'טים שונים ומשוכללים, החלפת חליפות אלטרנטיביות בעלות יכולות שונות ומגוונות.
לאורך המשחק, מוצגים לשחקן שלושה עצי יכולות: טווה הקורים (Webslinger), המגן (Defender) והחדשן (Innovator), באמצעותם הוא יכול לקנות יכולות חדשות שמשדרגים ומחזקים את דמותו של ספיידרמן.
נוסף למצב עולם הפתוח, המשחק כולל גם מצבי לחימה בסביבה מרובת אויבים, מצבי התגנבות ואירועי תגובה מהירים ("Quick time event").
במשחק, השחקן משחק לרוב את דמותו של ספיידרמן, ועם זאת, בנקודות מסוימות בעלילה מתאפשר לו לשחק את דמותו של פיטר פארקר, מרי ג'יין ווטסון ומיילס מוראלס - לרוב, כפיטר פארקר, השחקן נדרש לפתור חידות ופאזלים שונים הדורשים חשיבה והיגיון וכמרי ג'יין וכמיילס, השחקן נדרש להתגנב על מנת להגיע לאזורים מסווגים.
נוסף על כן, במשחק ניתן לראות את הביוגרפיה של מורגן מייקלס (פיל מוריס), ואף ניתן לראות את סטן לי בהופעת אורח.
במשחק מופיעים נבלים שונים מגלריית הנבלים של ספיידרמן וכן משאר היקום של מארוול קומיקס: מרטין לי/מיסטר נגטיב (סטיבן אויונג), וילסון פיסק/קינגפין (טראביס וילינגהאם), הרמן שולץ/שוקר (דייב בי.
מיטשל), מקס דילון/אלקטרו (ג'וש קיטון), אלכסיי סיטסביץ'/ריינו (פרד טטסיורה), מק גארגן/העקרב (ג'וש ספייסק), אדריאן טומס/הנשר (דווייט שולץ), טוני מאסטרס/טאסקמאסטר (בריאן בלום), סקרובול (סטפני למלין), לוני לינקולן/טומסטון (קורי ג'ונס) ואוטו אוקטביוס/דוקטור אוקטופוס (ויליאם סאליירס).
בחבילות ההרחבה הניתנות להורדה מופיעות דמויותיהם של פלישיה הארדי/החתולה השחורה (אריקה לינדבק), בוס המאגיה ראש פטיש (קית' סילברסטיין) ואביה של פלישיה וולטר הארדי (דניאל ריורדן).
המשחק כולל מספר מקומות ואזכורים לדמויות אחרות מיקום מארוול, כמו מגדל האוונג'רס, שגרירות ואקאנדה, הסנקטום סנקטאורום, משרד החקירות "נלסון ומורדוק", "אליאס חקירות", חברת פינוי ההריסות "בקרת נזקים", תאגיד האנרגיה "רוקסון" ואוניברסיטת אמפייר סטייט.
המשחק כולל גם מספר מקומות שקיימים גם במציאות כמו מגדל החירות, בניין אמפייר סטייט, מדיסון סקוור גארדן ובניין קרייזלר.
במהלך עלילת המשחק, דמותו של פיטר פארקר היא בת 23, לאחר שסיים קולג' ופעל שמונה שנים תחת זהותו של ספיידרמן והוא כבר מיומן בתפקידו כמגן ניו יורק סיטי.
לאורך השנים, ספיידרמן סייע לרוב למשטרת ניו יורק ולקפטן יורי ואטאנבה ממשטרת ניו יורק במניעת ועצירת פשעים בעיר.
בנוסף, פיטר התפטר מעבודתו ככתב-צלם ב"דיילי ביוגל" וכעת הוא עובד כמתמחה של דוקטור אוקטביוס ועוזר לו במחקרו לפיתוח השתלת טכנולוגיית איברים מלאכותית בבני אדם, ואילו מרי ג'יין תפסה את מקומו ככתבת ב"דיילי ביוגל" ואף נפרדה ממנו.
בנוסף, בחלוף שמונה השנים, דודתו של פיטר, דודה מיי, החלה להתנדב במחסה לחסרי בית בראשותו של מרטין לי.
עם תחילת המשחק, השחקן נכנס לנעליו של פיטר פארקר / ספיידרמן במהלך משימת סיוע לקפטן יורי ואטאנבה ולמשטרת ניו יורק נגד אנשיו של וילסון פיסק, בסופה המשטרה עוצרת את פיסק ומשיגה מספיק ראיות עבור צו חיפוש.
לאחר מכן, פיטר חוקר פריצה אפשרית לבית מכירות פומביות שמאחסן את אוסף האמנות של פיסק, שם הוא נתקל בחברתו לשעבר, מרי ג'יין ווטסון, כשבמקביל מגיעים לשם בריונים חמושים רעולי פנים שמחפשים קובץ מידע.
מרי ג'יין מוצאת את הקובץ, אשר מכיל מידע מפורט אודות פרויקט סודי בשם "נשימת השטן", אך הבריונים לוקחים ממנה את הקובץ ונמלטים.
חרף ההיסטוריה המשותפת שלהם, פיטר ומרי ג'יין מסכימים לעבוד יחד במטרה לחקור את הגנבה.
פיטר מתייעץ עם מרטין לי על מקורם של רעולי הפנים, ולי מציין שהם משויכים לקבוצה בשם "השדים" ומזהיר את פיטר לא לחקור יותר אודותם.
פיטר, שעוזר לדוקטור אוטו אוקטביוס במעבדה שלו, חוזר לסיים את העבודה על הזרוע המלאכותית שלהם, אבל ראש העיר נורמן אוסבורן מחליט לסגור בפתאומיות את המעבדה, גונב את מחקרו של אוקטביוס, ומפסיק את מימון המענק שלו מטעם העיר.
בינתיים, השדים ממשיכים לתקוף את הנכסים של פיסק והחזקותיו.
פיטר חוקר יחד עם קצין המשטרה ג'פרסון דייוויס את אחד ממקומות המסתור של השדים, בו הם מחביאים נשק ותחמושת.
השניים מתחילים מרדף אחר השדים, בסופו דייוויס מציל את פיטר ותושבים נוספים, וכאות הוקרה מחליט ראש העיר אוסבורן להעניק לדייוויס מדליית כבוד.
פיטר מגיע יחד עם מרי ג'יין לעצרת שבו מוענקת לדייוויס המדליה, ושם נמצאים גם בנו של דייוויס, מיילס מוראלס ואמו ריו.
במהלך העצרת אוסבורן מקבל איום אנונימי, שמבטיח להרוס אותו ואת העיר שלו, איום שגורם לו לעזוב את העצרת מוקדם.
בדיוק אז השדים תוקפים את העצרת עם מחבלים מתאבדים, שהורגים רבים מהמשתתפים, כולל דייוויס, שהוא אביו של מיילס.
בזירה נמצא גם מרטין לי, שמתגלה כמיסטר נגטיב, ובורח מהמקום כשפיטר פצוע.
בעקבות הפיגוע, מיילס מצטרף לבית המחסה של לי כמתנדב, שם הוא פוגש את פיטר, ומתיידד איתו במהירות.
במקביל, אוסבורן שוכר שכירת חרב בשם סילבר סייבל במטרה לחסל את השדים.
סייבל אינה סומכת על פיטר ומקשה עליו ללא הרף.
במקביל, פיטר ממשיך לרדוף אחר מיסטר נגטיב והשדים, ומגלה בתהליך שללי יש טינה אישית נגד אוסבורן ושהוא מבקש לגנוב את "נשימת השטן", נשק ביולוגי שאוסבורן יצר בשוגג במהלך חיפוש אחר תרופה אוניברסלית עבור מחלות גנטיות.
לי מצליח לגנוב את "נשימת השטן" ומנסה לפזר אותו בתחנת גרנד סנטרל, אך הניסיון מסוכל על ידי מאמציהם המשותפים של פיטר ומרי ג'יין, ולי נעצר ונשלח ל"רפסודה", בית סוהר ביטחוני.
בינתיים, דוקטור אוקטביוס נהיה אובססיבי עד שיגעון בחיפוש אחר נקמה באוסבורן ומתחיל לפתח עוד יותר את הזרועות המלאכותיות שלו, והופך אותם לדגם דמוי זרועות תמנון הנשלט באמצעות שתל עצבי שלא נבדק.
דאגתו של פיטר, שמגלה על כך, הולכת וגוברת נוכח החשש שהשתל העצבי עלול להשפיע לרעה על מצבו הנפשי של אוקטביוס.
עם זרועותיו החדשות, אוקטביוס תוקף הן את האי של רייקר והן את ה"רפסודה" תחת זהותו החדשה כדוקטור אוקטופוס, ומשחרר את כל האסירים שב"רפסודה", כולל מיסטר נגטיב, אלקטרו, הנשר, ריינו והעקרב, שאיתם הוא מייסד את ארגון ששת המרושעים.
בנוסף, דוקטור אוקטופוס גונב את "נשימת השטן" מהמשטרה, מפיץ אותו בכיכר טיימס ומדביק מאות אלפי ניו יורקים, כולל את דודתו של פיטר, מיי.
עם שילוב הפריצה והבריחה ההמונית של הפושעים מה"רפסודה", ניו יורק נגררת במהירות לתוך כאוס מוחלט, ואוסבורן מכריז על מצב חירום.
פיטר משוטט ברחבי העיר על מנת לתפוס וללכוד את הפושעים שנמלטו, תוך כדי שהוא מתמקד באלקטרו, הנשר, ריינו, והעקרב בזמן שמרי ג'יין מחפשת את נסיוב הנגד עבור "נשימת השטן", אותה מפתחת תאגיד אוסקורפ.
מרי ג'יין פורצת לפנטהאוז של נורמן ומגלה שבנו, הארי (שהוא גם חברם הקרוב של פיטר ושל מרי ג'יין), הוא חולה סופני וש"נשימת השטן" תוכננה במקור כתרופה למחלתו.
לאחר גילוי מיקום המעבדה הסודית של אוסבורן, מרי ג'יין מגלה ש"נשימת השטן" נוסתה על מרטין לי, במהלך פיתוחו, דבר שהעניק לו את כוחותיו, אך הפיתוח נכשל והוביל לטרגדיה במהלכה לי הרג בטעות את הוריו, ונשבע לנקום באוסבורן.
מרי ג'יין מגלה את מיקומה של הנסיוב ומודיעה על כך לפיטר.
לאחר ששכנע את סייבל שהוא ראוי לאמונה, פיטר פונה אל המעבדה ומביס את לי, אבל אוקטביוס מגיע ולוקח גם את אוסבורן וגם את התרופה, ומשאיר את פיטר פצוע אנושות.
ללא ברירה אחרת, פיטר בונה לעצמו חליפה משוריינת חדשה והולך להתעמת בשנית מול דוקטור אוקטופוס, שמגלה לו שהוא יודע מזה זמן מה על זהותו כספיידרמן.
לאחר קרב קשה, פיטר מביס את דוקטור אוקטופוס על גבי מגדל אוסקורפ תוך כדי הצלת אוסבורן והנסיוב.
עם זאת, כמות הנסיוב אינה מספיקה על מנת להציל את כל הנגועים ופיטר נאלץ להתמודד עם הבחירה האם להשתמש בנסיוב על מנת להציל את דודה מיי, שנמצאת כעת על סף המוות, או לאפשר לרופאים לחקור את הנסיוב ובאמצעותו לייצר תרופה המונית שתוכל להציל את כולם.
בסופו של דבר, פיטר בוחר בבחירה הקשה והוא חולק פרידה דומעת עם דודה מיי, שמגלה לו לפני פטירתה שהיא הייתה מודעת לסוד זהותו כספיידרמן.
סילבר סייבל עוזבת את ניו יורק על מנת להרהר מחדש על עתידה בעקבות המפגש שלה עם פיטר.
בינתיים, מיילס ננשך על ידי עכביש שנמלט מהמעבדה הסודית של אוסבורן כאשר מרי ג'יין פרצה לתוכו.
בסוף המשחק, נערכת הלוויה לדודה מיי, שנקברת בחלקת קבר סמוכה לזו של הדוד בן, ושלושה חודשים לאחר מכן, ניו יורק סיטי חזרה במידת מה לשגרת חייה הנורמליים ופיטר ומרי ג'יין החליטו לחדש את הזוגיות שלהם.
בסצנת אמצע הקרדיטים, מיילס מגלה לפיטר שהוא זכה בכוחות דמויי עכביש, מה שגורם לפיטר לחשוף בפניו את זהותו כספיידרמן.
בסצנה שלאחר הקרדיטים, אוסבורן חוזר למעבדה שבה הוא שומר את הארי מוחזק בתרדמת בתוך מכל המכיל חומר שחור דמויי קורי, עד שיהיה ניתן למצוא תרופה למצבו.
כאשר נורמן מניח את ידו על המכל, החומר מגיב ומעתיק את תנועותיו.
ספיידרמן: העיר שלעולם לא ישנה
ב-3 בספטמבר 2018, חברת "Insomniac Games" פרסמה פרטים חדשים אודות ספיידרמן: העיר שלעולם לא ישנה (Spider-Man: The City That Never Sleeps), חבילת תוכן המציגה קו עלילה חדש הניתן להורדה בתשלום נוסף שיכלול שלושה פרקים ויופץ בחנות המקומית של הפלייסטיישן כל חודש ממועד יציאת המשחק הרשמי לשוק.
השוד (The Heist) - הפרק הראשון בחבילת התוכן יציג את דמותה של פלישה הארדי / החתולה השחורה ועלילתו תתמקד בהשפעת חזרתה לניו יורק סיטי על ספיידרמן.
הפרק יצא לשוק ב-23 באוקטובר 2018.
מלחמת הטריטוריות (Turf Wars) - הפרק השני בחבילת התוכן.
הפרק יצא לשוק במהלך נובמבר 2018.
בטנת כסף (Silver Lining) - הפרק השלישי האחרון בחבילת התוכן.
הפרק יצא לשוק במהלך דצמבר 2018.
המשחק מהווה את משחקם הראשון של חברת "Insomniac Games" המבוסס על חומר קיים לאחר 22 שנים בהם החברה פיתחה משחקים מקוריים, כגון ספירו, ראצ'ט וקלאנק, ורסיסטנס.
בריאן אינטיאר, המפיק של "Sunset Overdrive" ומנהל הקהילה לשעבר של "Insomniac Games", שימש בתפקיד הבמאי היצירתי הראשי של המשחק, וראיין סמית' שימש בתפקיד במאי המשחק.
המשחק משתמש בגרסה שונה של המנוע שנעשה בו שימוש ב-"Sunset Overdrive".
המשחק כולל את צוות ההפקה הגדול ביותר עבור "Insomniac Games".
המשחק הוכרז במהלך מסיבת העיתונאים של E3 ב-13 ביוני.
משחק זה הוא הראשון בסדרת משחקים שמופקים בשיתוף פעולה בין "Insomniac Games" ו-"Sony Interactive Entertainment" ומסמן את תחילת האסטרטגיה החדשה של מארוול לעבוד עם "חברות המשחק הטובות ביותר" על הדמויות שלהם.
יורי לוונטל הוא השחקן שסיפק את הקול ואת לכידות התנועה עבור דמותו של ספיידרמן במשחק.
בתחילת 2015, לוונטל קיבל את התפקיד לאחר שנדחה ב-"Insomniac Games" ומכיוון שהוא כבר גילם את אחת הדמויות הראשיות ב-"Sunset Overdrive", אבל בסופו של דבר התסריטאי הראשי של המשחק, ג'ון פאקווט, שכנע את הסטודיו כדי ללהק אותו לתפקיד בשל אמונו ביכולתו של לוונטל.
לוונטל עבד עם שני פעלולנים לאורך כל המשחק, וניסה להבדיל בין הקולות שלו עבור דמותו של פיטר פארקר ועבור דמותו של ספיידרמן, אבל חשב שהם לא יכולים להיות שונים לחלוטין וכתוצאה מכך בילה כמות זמן גדולה בניסיונות עיוות ושינוי ביצועי הקול שלו על מנת להשיג איזון.
ג'ון פאקווט, כריסטוס גייג', בן ארפמן ודן סלוט כתבו את התסריט של המשחק, והמלחין ג'ון פאסאנו חיבר את הפסקול שלו.
המשחק המשיך למכור 3.3 מיליון עותקים בשלושת הימים הראשונים לשחרורו, שיא של המהדורה הראשונה שנמכרה במהדורה הראשונה של משחק הווידאו של "Sony Interactive Entertainment", ועקף את "God of War" שיצא לשוק רק חמישה חודשים קודם לכן.
המשחק גרף כ-198,000,000 דולר במכירות, והתעלה על הסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה" שגרף 117,000,000 דולר בקופות בסוף השבוע הראשון ליציאתו לאקרנים.
בכנס הגיימס-קון שנערך בשנת 2018, המשחק היה מועמד בקטגוריית "משחק הפעולה הטוב ביותר" וזכה בקטגוריית "משחק פלייסטיישן 4 הטוב ביותר".
ספיידרמן הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום אולטימייט מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Ultimate Comics Fallout #4 מאוקטובר 2011, ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאיירת שרה פיצ'לי.
דמותו של מיילס מוראלס מתקיימת ביקום אולטימייט מארוול (ארץ-1610) – יקום מקביל למציאות בה מתרחשים מרבית כותרי חברת מארוול קומיקס (ארץ-616), ועלילותיה התפרסמו במשך שנים בחותם נפרד בשם אולטימייט מארוול.
בגרסה זו, מיילס מוראלס הוא נער מתבגר ממוצא אפרו-אמריקאי-היספני, שלוקח על עצמו להמשיך את דרכו של פיטר פארקר כספיידרמן, לאחר שזה האחרון נהרג בידי הגובלין הירוק.
לדמות כל כוחותיה של ספיידרמן המקורי, אך היא ננשכה בידי עכביש מסוג שונה, שהעניק לה את היכולת להיות מוסוות בסביבה ולירות פרצי ארס.
החל מסיום חותם האולטימייט בשנת 2015, שולבה הדמות ביקום מארוול המרכזי.
הדמות מבוססת על נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה, ועל השחקן האמריקאי דונלד גלובר.
הרעיון לדמות נולד במהלך הפקת סדרת סרטי ספיידרמן המופלא, כאשר סוני הביעו רצון ללהק שחקן ממוצא אפרו-אמריקאי לתפקיד ספיידרמן (תפקיד שלבסוף קיבל אנדרו גארפילד).
במהלך הליהוקים החל קמפיין אינטרנטי לליהוק גלובר לתפקיד, מה שגרר את כותבי הסדרה בה כיכב גלובר באותה העת, קומיונטי, להלביש את הדמות אותה גילם בתחפושת ספיידרמן בפרק הפתיחה של העונה השנייה, במארוול ראו את המחווה והחליטו לכתוב את מיילס ולבסס את המראה החיצוני שלו על גלובר.
לבסוף היה גלובר הראשון לדובב את הדמות בגלגולה הראשון בטלוויזיה ושיחק את דוד של מיילס, הפראוולר, גם בספיידרמן: השיבה הביתה וגם בספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש.
באופן קבוע מאז יצירת הדמות מכניסים כותבי הסרטים אזכורים למקורות שלה (פוסטרים של גלובר, קטעים שלו מהסדרה קומיוניטי ועוד).
יוצר דמותו המקורית של ספיידרמן, סטן לי, הביע את תמיכתו בדמות, וטען כי הוא רואה בה מודל לחיקוי עבור צעירים מקבוצות אתניות שונות.
מנגד, היו אלו שהתייחסו לדמות בלגלוג, וטענו כי היא תכסיס פוליטי המונע מתקינות פוליטית.
אולם, מיילס הוא הדמות השנייה ממוצא לטיני שעטתה עליה את תלבושתו של ספיידרמן, כאשר קדמה לו דמותו של מיגל אוהארה/ספיידרמן 2099 בכ-20 שנה.
דמותו של מיילס מוראלס היא הדמות הראשית בסרט זוכה פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר "ספיידרמן: ממד העכביש", בו דובבה דמותו בידי השחקן שאמיק מור.
עוד יום אחד היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס, ונמשכה לאורך ארבע חוברות בין ספטמבר לדצמבר 2007. את הסיפור כתבו ג'יי מייקל סטרזינסקי וג'ו קסאדה, כשזה האחרון גם אייר אותו.
עלילת הסיפור מציגה את השלכות אירועי "מלחמת אזרחים" על פיטר פארקר, בהם הוא בחר לחשוף את זהותו הסודית כגיבור-העל "ספיידרמן" בתקשורת.
כנקמה על פעולותיו ההֶירוֹאִיּוֹת, הקינגפין שולח צלף להתנקש באהוביו של פיטר.
דודתו מיי נורית ונפצעת באורח אנוש, והוא נותר חסר אונים בסיטואציה טרגית זו.
השד מפיסטו מציע להציל את חייה, אם כי רק בתנאי שפיטר יסכים לוותר על אהבתו ויקריב את הנישואים שלו למרי ג'יין ווטסון.
קשת סיפור זו מהווה אתחול לחלקים בביוגרפיה של הדמות, והיא מכינה את הקרקע להצגת סטטוס קוו חדש לעולמה.
כלפי הסיפור הוטחה ביקורת קשה מהמבקרים והקהל, שנוטים להגדיר אותו כאחד הסיפורים הגרועים ביותר בתולדות הדמות.
נטען כי הכתיבה שיטחה את יחסי הזוג ולא התעמקה ברבדים הפסיכולוגיים שבפרידה, וכי הערכים אשר הונחלו בדמותו של פיטר במרוצת השנים נזנחו.
עם זאת, עבודת האיור והאמנות דווקא זכו לשבחים.
כתוצר ישיר לתגובת המעריצים השלילית, לאחר קשת סיפור זו נרשמה ירידה כבדה במכירות הקומיקס של ספיידרמן.
מספר אלמנטים מהסיפור מספקים השראה לסרט היקום הקולנועי של מארוול "ספיידרמן: אין דרך הביתה".
העורך הראשי של חברת מארוול, ג'ו קסאדה, הרגיש כי פירוק הנישואים של פיטר פארקר ומרי ג'יין ווטסון הכרחי לשמירת אריכות הימים של הדמות ל-20 או 30 שנים נוספות לפחות.
לטענתו, גם העורכים הראשיים שקדמו לו חיפשו אחר הזדמנות להתחיל במתודולוגיה חדשה עבור הסיפורת של גיבור-העל, אם כי לא נמצאה לכך דרך עלילתית הגיונית.
על כך, קסאדה ציין כי "זה קל מאוד לגרום לגירושי דמות, או לתקן משהו כזה: אתה פשוט עושה אתחול אוניברסלי גדול, ואומר שכמה אירועים בהיסטוריה לא קרו.
אבל זו לא הדרך בה אנחנו עושים דברים במארוול, וזה גם לא הרגיש כמו הדבר הנכון לעשות".
מלבד זאת, קסאדה לא הסתיר בכמה ראיונות את סלידתו האישית מהזוגיות של פיטר ומרי ג'יין, ואת דעתו כי ההחלטה על חתונתם בשנות ה-80 התקבלה באופן פזיז כדי למקסם את פרסום הקומיקס באותם ימים מבלי לחשוב על צעד כזה לטווח ארוך.
באירועי הקרוסאובר "מלחמת אזרחים" מ-2006, פיטר פארקר חשף בתקשורת את זהותו כגיבור-העל ספיידרמן כאקט של תמיכה בחוקי הרישום והתייצבות לצידו של טוני סטארק.
בהמשך המלחמה, הוא עבר לצידו של קפטן אמריקה ובכך הפך לעבריין נמלט ונחשב לפורע חוק.
יקום מארוול השתנה מקצה לקצה בעקבות אירועי הקרוסאובר, ופיטר נאלץ להתמודד עם ההשלכות שבחשיפת זהותו באופן אישי - משפחתו וחבריו נאלצו להיעמד בחזית קרבותיו, כשנבלי-העל איימו לרצוח אותם כנקמה על פעולותיו ההֶירוֹאִיּוֹת.
קסאדה ראה בכך הזדמנות לשכתב חלקים בביוגרפיה של הדמות ולהציג סטטוס קוו חדש לעולמה, באמצעות יצירת שרשרת אירועים טרגית בה מעשיו של פיטר יובילו לשינוי המציאות.
הכותב ג'יי מייקל סטרזינסקי בדיוק תכנן לסיים את הריצה שלו על הדמות ולעזוב את מארוול, לאחר שש שנים, אך קסאדה שכנע אותו ליצור את "עוד יום אחד" כקשת הסיפור האחרונה שלו, שתפתח צוהר לכיוונים חדשים עבור הדמות.
הרעיונות לסיפור עלו לראשונה בפסגת יצירה של מארוול, בהשתתפות קסאדה, סטרזינסקי, בריאן מייקל בנדיס, מארק מילר, ג'ף לוב, טום ברוורט, אקסל אלונסו, אד ברובייקר ודן סלוט.
עלילת "סופרמן עכשיו!", פרויקט של חברת ההוצאה לאור DC קומיקס אשר ננטש, בו לויס ליין נחטפת על ידי ברייניאק ולקס לות'ר המרעילים את מוחה וסופרמן מסכים לצאת לגלות בחלל ולמחוק את הזיכרון הקולקטיבי של כלל העולם לגבי קיומו על מנת להציל את אהובתו, שימשה כהשראה לסיפור "עוד יום אחד".
סטרזינסקי גם רצה לבטל את נישואיהם של פיטר ומרי ג'יין באמצעים מדעיים, ולא בדרך של כישוף שפי שקסאדה בחר לעשות, אך קסאדה האמין כי זה ידרוש יותר מדי הסברים לקהל הקוראים, וכי השינויים הדרסטיים יידרשו התאמה של כלל יקום מארוול להם שכן דמויות רבות יושפעו מהם.
למורת רוחו של סטרזינסקי, קסאדה ניצל את עמדתו כעורך הראשי והשתלט על עבודתו ושכתב כמעט לחלוטין את שתי החוברות האחרונות.
סטרזינסקי טען כי נישואיהם של פיטר ומרי ג'יין פורקו בקלות יתרה ביחס לזמן הרב אותו הם חלקו יחד, וכי היה צורך להתעמק ברובד הפסיכולוגי הרצוי של דבר שכזה, והאשים את קסאדה בכך שהוא התמקד בהגעה ליעד מבלי להשקיע בדרך המובילה אליו.
הסכסוך החריף כשסטרזינסקי החליט להסיר את שמו מהקרדיטים של שתי החוברות האחרונות, אם כי הוא התפשר ולא עשה זאת בסופו של דבר מתוך כבוד לקסאדה ורצון שלא לפגוע במארוול.
הסיפור "עוד יום אחד" הוכרז באופן רשמי בפברואר 2007, עם סטרזינסקי וקסאדה ככותבים, כשזה האחרון שימש גם כמאייר.
עבור קידום המכירות של קשת הסיפור פורסם קדימון שהציג את המשפט "מה היית עושה...
with one more day?") על רקע רשת קורי עכביש.
קסאדה תיאר את הסיפור כ"סיפור אישי של פיטר ומרי ג'יין", וסלידתו הידועה מהנישואים שלהם העלתה את חשש המעריצים כי הסיפור יציג את התגרשותם.
כמו כן, הוא הוסיף כי הסיפור יהיה לנקודת הרתיחה בהשלכות אירועי "מלחמת אזרחים" על חייו האישיים של פיטר ויציג גם את השפעתם על יחסיהם של פיטר וטוני סטארק.
בכנס קומיק-קון שנערך בסן דייגו בהמשך השנה, העורך טום ברוורט הודיע כי קשת סיפור זו תהווה ארגון מחדש לחוברות הקומיקס של הדמות, וכי לאחריה הסדרות "Friendly Neighborhood Spider-Man" ו-"The Sensational Spider-Man" יבוטלו, וסדרת "The Amazing Spider-Man" תהפוך לסדרה הראשית ותתפרסם באופן תלת-חודשי.
קשת הסיפור התפרסמה באופן חודשי בין ה-5 בספטמבר ל-26 בדצמבר, והיא חולקה לארבע חוברות — הראשונה והאחרונה ב-"The Amazing Spider-Man", ושתי האמצעיות ב-"Friendly Neighborhood Spider-Man" ו-"The Sensational Spider-Man", בהתאמה.
חברת מארוול הוציאה לאור באפריל 2008 אוגדן שאסף את ארבע החוברות, ובאוגוסט של אותה השנה יצאה גם מהדורה בכריכה קשה.
מיד בתום אירועי "מלחמת אזרחים", החל פרסומה של קשת הסיפור "בחזרה בשחור" ששימשה כפרולוג והגדירה את הרקע של "עוד יום אחד".
לאחר שספיידרמן מכנס מסיבת עיתונאים עם טוני סטארק וחושף בתקשורת את זהותו הסודית כפיטר פארקר, הקינגפין שולח פקודה לחסל את פארקר ואהוביו.
לשם עבודה זו נשכר צלף מיומן, והוא אורב לפארקר באחד הגגות הסמוכים לדירתו.
בדירה שוהות דודתו מיי ורעייתו מרי ג'יין ווטסון, אך הצלף נמנע מללחוץ על ההדק וממתין לבואו של פארקר על מנת שיהיה עד למות אהובותיו.
כאשר פארקר שב מהמלחמה בין קבוצותיהן של סטארק וקפטן אמריקה, הצלף מכוון את הרובה על מרי ג'יין, אך רגע לפני הירי "חוש העכביש" של פארקר מתריע על סיכון למרי ג'יין והוא מרחיק אותה במהירות מהחלון.
עם זאת, הצלתה של מרי ג'יין הייתה כרוכה בפגיעת הכדור במיי שנשארה חשופה.
פיטר פארקר מעביר את דודתו מיי לבית חולים תחת שם בדוי, אך חוסר בביטוח בריאות מתאים מעמיד את אשפוזה בסכנה.
פיטר מרגיש אשמה קשה על כך שכאילו לא די בזה שדודתו נורתה ונפצעה אנושות בגללו, היא גם תיאלץ לשהות במחלקת רווחה נחותה בעקבות חוסר בכסף.
חסר אונים, הוא פורץ למגדל האוונג'רס בבקשה לסיוע כלכלי מטוני סטארק.
בעקבות חבירתו של פיטר לקפטן אמריקה בסוף אירועי "מלחמת אזרחים" ופעילותו נגד חוקי הרישום, טוני מסרב לסייע לו היות שפיטר נחשב לעבריין נמלט ויהיה זה מתן סיוע לפורע חוק.
פיטר עוזב בחוסר אונים, אך טוני מחליט לסייע לו בכל זאת ושולח את משרתו אדווין ג'רוויס לשלם על שירותי הרפואה עבור מיי.
בחזרה בבית החולים, מיי מועברת בזכות טוני למחלקה איכותית לטיפול בה, אם כי הרופאים מכריזים על כך שמצבה סופני.
לאחר שהרופאים מודיעים לפיטר כי נותרו למיי שעות ספורות, הוא פונה באופן נואש למכשף דוקטור סטריינג'.
פיטר מתחנן לעזרה, אך סטריינג' טוען כי גורל דודתו כבר נחרץ ואין דבר שאפשר לעשות כדי למנוע את מותה.
בניסיון לנחמו, סטריינג' משכפל את גופו של פיטר ומשגר אותו למיקומים שונים במקביל על מנת שיוכל לפנות אל כמה שיותר גיבורי-על ונבלי-על בבקשה לעזרה מבלי לבזבז זמן יקר.
לאחר שגם דוקטור דום, הוד התפתחותו, ריד ריצ'רדס ודוקטור אוקטופוס מודיעים לו כי אין ביכולתם לסייע לו, פיטר גונב את אחד מחפציו של סטריינג' ובעזרת כישוף הוא חוזר בזמן ללילה בו מיי נורתה.
ניסיונו למנוע את האירוע הטרגי נכשל, היות שצורתו היא אסטראלית בלבד ולא פיזית.
יצורים מיסטיים שמבחינים בפיטר תוקפים אותו, עד שסטריינג' מציל אותו ומרפא אותו.
בחזרה לזמן ההווה, סטריינג' מציע לפיטר לא לבזבז את הזמן שנותר לו ולבלות עם מיי ברגעיה האחרונים, היות שלשינוי המציאות יהיה מחיר קשה.
בדרכו של פיטר חזרה לבית החולים, הוא פוגש בילדה הטוענת כי בידה התשובה לבעייתו.
היא אומרת לו כי לכל קבלת החלטות יש השלכות ועל כן הרצון שלו לשמור על דודתו בחיים בכל מחיר הוא אנוכי היות שהוא אינו לוקח בחשבון כיצד מעשיו ישפיעו על אנשים אחרים, ולאחר מכן מתחילה לברוח.
בעודו רודף אחריה, פיטר פוגש בשני גברים - מתכנת משחקי וידאו שמספר לו על חייו הפשוטים, וזקן שמספר לו על התעשרותו והחסך באישה מימי התיכון שאהבה בזכות מי שהוא ולא בגלל רכושו וכספו.
הזקן לוקח את פיטר בטרמפ בלימוזינה, והוא מוריד אותו בסמטה שבה נמצאת לטענתו הילדה.
בסמטה, פיטר פוגש באישה לבושה בבגדים אדומים.
היא מספרת לו כי שני האנשים אותם הוא פגש הם גרסאות אלטרנטיביות שלו מיקומים מקבילים, בהם הוא לקח החלטות שונות במסלול חייו, וגם לא ננשך על ידי העכביש הרדיואקטיבי שהעניק לו כוחות-על דמויי עכביש.
האישה נחשפת בפניו כשד מפיסטו, והוא משתגר יחד עם פיטר לחדר מוטל בו נמצאת גם מרי ג'יין.
מפיסטו טוען כי ביכולתו לשנות את המציאות כאילו מיי מעולם לא נורתה, אם כי הוא דורש בתמורה לקחת את אהבתם של פיטר ומרי ג'יין על ידי ביטול נישואיהם ומחיקת מערכת היחסים שלהם מדפי היסטוריה, שכן זה מחיר גדול יותר מאשר לקיחת נשמתם.
הוא נותן להם יום אחד להחליט אם הם בוחרים בחייה של מיי או באהבתם, ונעלם.
פיטר ומרי ג'יין מתחבטים בנוגע לדילמה העומדת בפניהם, ובתום דיון הם מחליטים כי מגיע למיי למות בשיבה טובה ולא כקורבן על ידי אחד מאויביו של פיטר.
הם מבלים יחד עוד יום אחד בטרם הם ייאלצו להודיע למפיסטו על החלטתם, ומעבירים את הלילה האחרון כבעל ואישה.
מפיסטו מופיע בחצות, והשניים מודיעים לו כי יסכימו להצעתו אך ורק בתנאי שהזיכרון הקולקטיבי של כלל העולם בנוגע לזהותו של פיטר יימחק על מנת שמיי לא תהפוך בעתיד למטרה של אויביו שוב.
מפיסטו מסכים לכך, ולאחר שהעסקה בין הצדדים נחתמת הוא חושף בפניהם כי החלטתם ביטלה את קיומה של בת אשר הייתה אמורה להיוולד להם.
מרי ג'יין מבטיחה לפיטר כי הם עוד יצליחו להתאחד יום אחד, ומפיסטו מתחיל בשינוי מרקם המציאות.
צבע שחור מאגף את הזוג ברגעיו האחרונים, והמציאות הזו מפסיקה להתקיים.
במציאות החדשה, פיטר מתעורר בחדר בו התגורר כנער בביתה של מיי.
בערב, הוא יוצא לבלות במסיבה הנערכת לרגל חזרת חברו הטוב ביותר הארי אוסבורן מאירופה.
שם, הוא פוגש לראשונה בלילי הוליסטר, בת זוגו של הארי, וחברתה הטובה קרלי קופר, ומתאחד עם פלאש תומפסון אותו הוא לא ראה זמן רב.
פיטר מבחין במרי ג'יין, איתה הוא בדיוק סיים מערכת יחסים זוגית ארוכה, עוזבת את המסיבה ומתעצב על כך, בדיוק כשהארי מרים כוסית לכבוד תחילתו של יום חדש לגמרי.
הסיפור "עוד יום אחד" זכתה לביקורות שליליות מהמבקרים, כשחלקם אף הגדירו אותו כאחד מהסיפורים הגרועים ביותר בתולדות הדמות.
ההחלטה לבטל את הנישואים של פיטר ומרי ג'יין באמצעים על-טבעיים, בקומיקס שמבוסס בעיקרו על מדע, נתפסה כחסרת היגיון וכהפגנת בוז כלפי קהל הקוראים.
סיום הסיפור הוגדר כ"הונאה", בטענה לכך שהסוף היה מלא בחורים עלילתיים, וגם סתר את הערכים אותם פיטר רכש בחלוף השנים, שכן ההחלטה אותה הוא קיבל התפרשה כאנוכית וילדותית.
נוסף על כך, כמה ציינו כי עלה קושי בהבעת הזדהות עם מעשיהן והחלטותיהן של הדמויות בעת הקריאה, בטענה שלא התעסקו ברבדים הפסיכולוגיים שבפרידה וכי מערכת היחסים בין פיטר למרי ג'יין השתטחה.
המטרה המרכזית שבפירוק הנישואים, שהייתה אתחול קל לדמות על מנת להנגיש אותה לקוראים חדשים ולפצוח במתודולוגיה חדשה עבורה, זכתה גם היא לביקורת.
במגזין "Wizard" צוין כי הצגתן של דמויות משנה רבות, כפי שנעשה בסוף הסיפור, הסיתה בפועל את עניין הקורא מהדמויות המוכרות הישנות והאהובות, ולכן לא היה בכך דבר.
ג'יי קיילב מוצקו מהאתר "Newsarama" עוד הוסיף כי "אמנם קל יותר להתייחס אל ספיידרמן כאל צעיר ורווק על מנת לשמור על אריכות ימים, אבל דווקא בשביל זה קיימות גרסאות אלטרנטיביות כמו של אולטימייט מארוול ולכן ביטול הנישואים היה מיותר".
בסקירה של ערוץ החדשות "Channel 4" נטען כי ביטול נישואיהם של השניים נועד עבור התאמתה של הדמות לעיבוד המצליח של סדרת הסרטים ולמרצ'נדייזינג.
היסטוריון הקומיקס פיטר סנדרסון מתח ביקורת קשה על הסיפור, בטענה כי הוא זונח את מוסר האחריות ומתייחס בזילות לנישואים וגירושים.
הרעיון של גיבור אשר מבצע עסקה עם השטן (השד מפיסטו במקרה זה) נתפס בעיניו ככזה המבטל את ערכי ההֶירוֹאִיּוֹת המבססים את התמה של גיבורי-העל.
אל דעתו של סנדרסון הצטרפו גם לוקאס סיגל וטרוי בראונפילד מ-"Newsarama", שראו בהחלטה של פיטר אנוכית וילדותית.
בניגוד לכתיבה, עבודת האיור והאמנות של קסאדה דווקא זכתה לשבחים.
צוין כי ציוריו החשוכים והכהים התאימו לטון האפל והקודר אותו הסיפור ניסה להשרות, וברנדון תומאס מ-"Newsarama" כתב על כך כי "האמנות מצליחה להעביר את האשמה, החרטה והייאוש בצורה מדויקת להפליא".
כמו כן, המעבר החד לצבעים בהירים ובוהקים בסוף הסדרה, מיד עם תחילת המציאות החדשה, זכה גם כן לשבחים.
בנוסף, ב-"Channel 4" הדגישו כי על אף התגובה הארסית לסיפור - החוברות שהרכיבו אותו עדיין נמכרו במספרים גבוהים והצליחו ליצור עניין, כך שהקומיקס לא האמת נפגע בזמן אמת.
הכותב סטן לי, שיצר יחד עם המאייר סטיב דיטקו את דמותו של ספיידרמן, דווקא שיבח את קשת הסיפור ואת מה שהוא תפס כאומץ של היוצרים לבצע שינוי כה דרסטי בדמות פופולרית ומבוססת.
לי ציין כי נדרשים שינויים מחזוריים במטרה לשמור על אריכות הימים של הדמויות ורעננות הסדרה, והוא השווה את הביקורת שהוטחה כלפי הסיפור ממעריצים לזו שקיבל הסיפור בו פיטר ומרי ג'יין התחתנו מלכתחילה.
לי גם אימץ את הסיפור ועיבד אותו לרצועת הקומיקס אודות הדמות אותה הוא כתב לעיתונים ומגזינים נבחרים, אך לאחר תגובה שלילית מהמנויים הוא בחר לסיים את העיבוד ולהציג את כל העלילה כלא יותר מאשר סיוט.
למעשה, פיטר ומרי ג'יין נשארו נשואים ברצועת הקומיקס עד סופה ב-2019.
החוברת הראשונה בקשת הסיפור, "The Amazing Spider-Man #544", יצאה לשווקים ב-5 בספטמבר 2007, והיא נמכרה ב-146,215 עותקים בחנויות הקומיקס בצפון אמריקה.
החוברת השנייה, "Friendly Neighborhood Spider-Man #24", יצאה לשווקים ב-10 באוקטובר ונמכרה ב-110,405 עותקים, והחוברת השלישית, "The Sensational Spider-Man #41", יצאה לשווקים ב-28 בנובמבר ונמכרה ב-100,300 עותקים.
החוברת האחרונה, "The Amazing Spider-Man #545", יצאה לשווקים ב-26 בדצמבר ונמכרה ב-124,481 עותקים.
הביקורת הקשה כלפי קשת הסיפור מצד הקהל והמעריצים ניכרה גם במכירות הסדרה.
בטרם פרסומה, חוברות הכותר "The Amazing Spider-Man" זכו לפופולריות רבה ונמכרו ביותר מ-100,000 עותקים באופן קבוע.
עם זאת, עם תחילת אירועי "יום חדש לגמרי", שהציגו את הסטטוס קוו החדש, החלה להסתמן מגמת ירידה במכירות.
בעוד החוברת הראשונה באירוע, שיצאה לשווקים ב-9 בינואר 2008, נמכרה ב-127,958 עותקים והארבע שלאחריה חגו סביב רף המאה אלף, ההבאות ירדו למספרים נמוכים בהרבה.
עד סוף השנה, החוברות לא הצליחו להימכר ביותר מ-70,000 עותקים.
בשנה שלאחר מכן, 2009, המכירות התייצבו סביב מספר זה, והן נשארו כך לכמה שנים נוספות.
השיקום בתדמית ניכר בעיקר ב-2014, בריצה של דן סלוט, שזכתה לקונצנזוס חיובי בעיקרה ושמרה על מספרים טובים בזמן ירידה כללית של מכירות הקומיקס בעולם.
בינואר 2008 החל פרסומו של האירוע "יום חדש לגמרי", בו הוצג הסטטוס קוו החדש לעולם הדמות.
בנוסף לאתחול חלק מהביוגרפיה של פיטר, הוצגו גם כמה דמויות משנה חדשות, ובהן לילי הוליסטר והנבל מיסטר נגטיב.
ובהתאם לעסקה, השד מפיסטו ביצע כמה שינויים במרקם המציאות, שאלו עיקרם:
החתונה של פיטר פארקר ומרי ג'יין ווטסון מעולה לא נערכה, ובזיכרון שלהם ושל חבריהם ובני משפחותיהם הם בסך הכל ניהלו מערכת יחסים זוגית ארוכה שהסתיימה בהחלטה משותפת.
במוחם של כולם הזיכרון לגבי אותו קשר רומנטי מעומעם וכמעט ונשכח לחלוטין, כך שפיטר ומרי ג'יין אף מתקשים לזהות אחד את השנייה.
הזיכרון הקולקטיבי של כלל העולם לגבי זהותו הסודית של גיבור-העל ספיידרמן נשכח, כך שאף אחד אינו זוכר מי האיש שחשף עצמו בתקשורת מתחת למסכה.
גם מי שידע על זהותו של פיטר לפני אירועי "מלחמת אזרחים" שכח, וביניהם גם חברו ג'וני סטורם וכמה מחברי האוונג'רס.
היכולות החדשות אותן פיטר רכש באירועי "האוונג'רס מתפרקים" ובקשת הסיפור "האחר", וביניהן היכולת לירות קורי עכביש אורגניים ממפרקי כפות ידיו, התבטלו, והוא שב להשתמש בנשק הנישא "יורה הקורים" (Web-Shooters).
חברו הטוב ביותר של פיטר הארי אוסבורן טס לאירופה למשך כמה שנים על מנת להתרחק מאביו ועל כן הוא מעולם לא נהרג.
ספיידרמן: מיילס מוראלס הוא משחק הרפתקאות-פעולה שפותח על ידי "Insomniac Games" ומופץ על ידי "Sony Interactive Entertainment", אשר יצא לאור עבור קונסולות המשחקים פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5 ב-12 בנובמבר 2020 באמריקה הצפונית ואוקיאניה וב-19 בנובמבר 2020 לשאר העולם.
המשחק מהווה ספין אוף עצמאי למשחק "ספיידרמן", שיצא לשוק בשנת 2018. המשחק הוכרז לראשונה במהלך אירוע הלייב של פלייסטיישן 5 ב-11 ביוני 2020. המשחק יצא לשוק ב-12 בנובמבר 2020 כמשחק השקה עבור פלייסטיישן 5, במקביל לפלייסטיישן 4.
כמו כן, יצא המשחק גם למחשב האישי ב-18 בנובמבר 2022.
עלילת המשחק ממשיכה את עלילת "ספיידרמן" וכן את עלילת חבילת ההרחבה "העיר שלעולם לא ישנה", בה מיילס מוראלס ננשך על ידי עכביש משופר גנטית וזוכה ליכולות דמויי עכביש זהות ליכולתיו של פיטר פארקר, כמו כן, מוראלס זוכה גם ליכולות חדשות ומשופרות שאין לפארקר.
שנה לאחר סיום המשחק הראשון, מוראלס עדיין נמצא באימונים תחת הדרכתו של פארקר, לצד השתלבותו בהגנה על ניו יורק סיטי לצדו של.
לאחר שפארקר עוזב את ניו יורק סיטי לתקופת החגים במטרה להצטרף לבת זוגו, כתבת ה"דיילי ביוגל", מרי ג'יין ווטסון, בחוץ לארץ בתור הצלם שלה לאחר שזאת האחרונה נבחרה לסקר את מלחמת האזרחים המתמשכת בסימקריה; מיילס נותר כמגינה היחיד של ניו יורק סיטי.
בעקבות כך, הוא מנסה לאזן בין התמיכה בקמפיין של אמו, ריו מוראלס, כמועמדת עבור הבחירות למועצת העיר; לבין הגנה על ביתו החדש שבהארלם ועל שאר ניו יורק סיטי מפני מלחמת כנופיות בין תאגיד האנרגיה "רוקסון" לבין קבוצת טרור הייטקית שנקראת "המחתרת", שנשלטת על ידי הטינקרר.
שנה לאחר תקרית נשימת השטן, מיילס מוראלס, שכעת מקבל הדרכה ואימונים מפיטר פארקר בשליטה על יכולותיו החדשות במטרה לעזור לשמור על ביטחון ניו יורק סיטי תוך כיבוד זכרו של אביו המנוח, ג'פרסון דייוויס.
לאחר שהם מונעים העברת אסירים הרסנית שנגרמה על ידי ריינו, פיטר מחליט לצאת מניו יורק סיטי לתקופת החגים עבור חופשה באירופה במטרה לעזור לבת זוגו, מרי ג'יין ווטסון, בסיקור שלה על מלחמת האזרחים המתמשכת בסימקריה בתור הצלם שלה, ומשאיר את ניו יורק סיטי תחת הגנתו של מיילס.
מיילס חוזר לביתו שבהארלם על מנת לחגוג את חג המולד עם אמו, ריו, וחבריו הטובים ביותר, גנקי לי ופין מייסון.
למחרת, מיילס משתתף בעצרת הקמפיין של אמו, שנהרסת על ידי "המחתרת", קבוצת טרור הייטקית, שלה סכסוך עם תאגיד האנרגיה "רוקסון".
במהלך המשבר, מיילס מגלה כי פין היא מנהיגת "המחתרת", שפועלת תחת הכינוי "הטינקרר" מתוך רצון לנקום את מותו של אחיה המנוח, ריק, שסבל מהרעלה כימית בזמן שעבד על הפרויקט החדש של "רוקסון", מקור אנרגיה חדשני בשם "ניופורם".
מאוחר יותר, מיילס מגלה שהיא מתכננת להשמיד את החברה על ידי פיצוץ הפלאזה החדשה של "רוקסון", שנבנתה באמצעות מכל עמוס-יתר של נופורם במטרה להוכיח את תופעות הלוואי ההרסניות של מקור האנרגיה, אותן מנכ"ל התאגיד, סיימון קריגר, הסתיר מהציבור הרחב.
בזמן כשפין הזועמת – לאחר שנודע לה שמיילס הוא ספיידרמן – ורוקסון – ששכרו ושדרגו טכנולוגית את ריינו - צדים אותו, מיילס מגלה שדודו המגונן-יתר על המידה, אהרון דייוויס, פועל תחת זהותו של פראולר; ובמקביל ריו מגלה על פעילויותיו של מיילס כספיידרמן ומגלה לו שהיא תומכת במעשיו.
בשיא המשבר, אהרון עוזר לריו ולשכניהם לפנות את הארלם כאשר גם "המחתרת" וגם "רוקסון" מתחילים להילחם ברחובות הארלם בזמן שמיילס מתעמת ומנצח את פין כאשר מחולל הנופורם העמוס פולט סדרה של גלים הרסניים.
מיילס מנסה לספוג את האנרגיה של נופורם ולמנוע את הפיצוץ, אך אינו מסוגל להכיל אותה.
בראותה כי האנרגיה של נופורם הולכת להרוג את מיילס, פין סופגת ממנו את האנרגיה ומתה בפיצוץ.
זהותו של מיילס כספיידרמן נחשפת בפני תושבי הארלם שמבטיחים לשמור עליה בסוד.
ארבעה שבועות לאחר מכן, קריגר נעצר ומוכנס לכלא לאחר שהפסיד בסדרת תביעות נגד רוקסון לאחר שאהרון מסר עדות בתמורה להפחתת עונשו; ופיטר פארקר חזר מהחופשה שלו באירופה.
בינתיים, ראש העיר לשעבר, נורמן אוסבורן דורש את שחרורו של הארי הסופני ממצבו דמוי-התרדמה למרות אזהרותיו של ד"ר קורט קונורס כי ההשלכות יהיו חמורות.
בסצנה שאחרי הכתוביות, מיילס משאיר קוביית פרס המדע בראש הכנסייה לזכרה של פין.
בסצנה שנייה שאחרי הכתוביות, מוצגת מחווה לשחקן צ'דוויק בוזמן, שגילם את דמותו של הפנתר השחור.
המשחק מפותח על ידי "Insomniac Games" ומופץ על ידי "Sony Interactive Entertainment" באופן אקסקלוסיבי עבור פלייסטיישן 5. סגן נשיא "סוני", סיימון רוטר, אמר ל"הטלגרף" כי המשחק מהווה "הרחבה והשבחה עבור המשחק הקודם".
עם זאת, מאוחר יותר, "Insomniac Games" טענו שהפרויקט הוא משחק עצמאי, הצפוי להיות קטן יותר בגודלו ובהיקפו מאשר למשחק הקודם, והושווה ל-Uncharted: The Lost Legacy, משחק שהיה קטן יותר בגודלו ובהיקפו משל סדרת המשחקים "Uncharted".
המשחק הוכרז לראשונה ב-11 ביוני 2020 במהלך אירוע החשיפה של פלייסטיישן 5. המשחק יצא לשוק בתאריך 19 בנובמבר 2020, לצד יציאת פלייסטיישן 5 לשוק.
המשחק הופץ גם עבור הפלייסטיישן 4.
סאגת החליפה החייזרית היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס.
עלילת הסיפור היוותה השראה לסרט הלייב אקשן "ספיידרמן 3".
בעקבות המלחמות הסודיות, ספיידרמן חוזר לכדור הארץ מעולם המלחמה כשהוא לובש חליפה שחורה.
הוא מגלה שהחליפה השחורה יוצרת מעצמה קורי עכביש ויכולה להסוות את עצמה כלבוש רחוב תלוי בפקודות מנטליות הניתנות לה.
בינתיים, בוס העולם התחתון שידוע בכינויו "השושן" מורה על רציחתו של שחקן פוטבול בשם ריי נסטרס.
ספיידרמן עוצר את עושי דברו של השושן ולאחר מכן מסתנן לתוך מחסן שבבעלותו וגורם לו לשכור את שירותו של שכיר חרב העונה לשם פומה.
הם נלחמים וספיידרמן נפצע כאשר הוא מנסה להגן על עוברי אורח מהריסות הבניין.
בשל כך, פומה מחליט שלא להמשיך ולרדוף אחריו עד אשר יחלים מפצעיו.
מאוחר יותר, מרי ג'יין ווטסון מגלה לפארקר שהיא ידעה על זהותו הסודית כל אותן שנים.
באותו לילה, החליפה השחורה משתלטת על גופו של פארקר ומחליטה "לקחת אותו לסיבוב" בשעה שהוא ישן.
בזמן השינה, פארקר חולם חלום סיוט שבו החליפה הקודמת שלו נלחמת בחליפה החדשה.
כשהוא מתעורר הוא מגלה שהחליפה השחורה מותירה אותו עייף.
ספיידרמן מבקש את עזרתו של מיסטר פנטסטיק, והניסויים על החליפה מגלים שהיא למעשה סימביוט חי ונושם שהתמזג באופן פיזי ומנטלי עם ספיידרמן, וכן שהוא רגיש לתנודות קול.
כאשר הסימביוט מנסה לאחד את עצמו באופן תמידי לגופו של ספיידרמן, מיסטר פנטסטיק מסיר אותו מגופו של ספיידרמן בעזרת רובה על-קולי ולוכד אותו במתקן הכלה.
בינתיים, השושן שוכר את שירותיו של הובגובלין לתקוף את תעשיות אוסבורן, וספיידרמן לובש את חליפתו הישנה כדי לעצור אותו.
במהלך הקרב בין ספיידרמן להובגובלין, הסימביוט נמלט מתאו וחוזר לדירתו של פארקר.
הוא מסווה את עצמו בצורה כזו שפארקר עוטה אותו פעם נוספת, ומנסה להשתלט עליו.
בזמן שספיידרמן נלחם באחד מהנשרים, הוא עושה את דרכו למגדל פעמון של כנסייה ומשתמש בצליל הפעמון כדי לשחרר את עצמו מעול הסימביוט.
הסימביוט נמלט בגלל הצליל החזק וספיידרמן מאמין שהוא הושמד.
בחוברת Web of Spider-Man #2, ספיידרמן מתחיל ללבוש גרסת אריג של החליפה השחורה שניתנה לו בידי החתולה השחורה.
אולם, בחוברות The Amazing Spider-Man #298-300 מתברר כי הסימביוט שרד ונשאר במגדל הפעמון עד אשר הוא מתמזג עם כתב החדשות הכושל אדי ברוק, שמאשים את ספיידרמן באובדן הקריירה שלו ונהפך לונום.
אחרי שספיידרמן מביס את ונום, הוא חוזר לחליפתו הישנה והמסורתית.
הרעיון לתלבושת חדשה של ספיידרמן שתהפוך מאוחר יותר לדמותו של ונום הגיע מקורא קומיקס מאילינוי בשם רנדי שולר.
חברת מארוול רכשה את הרעיון עבור 220 דולרים אחרי שהעורך ג'ים שוטר שלח אליו מכתב שמאשר את רצונה של חברת מארוול לרכוש את הרעיון בשנת 1982. העיצוב של שולר נערך בידי מייק זק והפך לתלבושת של הסימביוט.
שוטר חשב על הרעיון להפוך את תלבושתו של ספיידרמן לזו של השחור-לבן, וככל הנראה הושפע מעיצוב התלבושת של ספיידרוומן החדשה באותה עת, ויחד עם המאייר ריק ליאונרדי הוא עיצב את התלבושת.
הכותב והאמן ג'ון ביירן מציין באתר האינטרנט שלו שהרעיון לתלבושת העשויה מחומר ביולוגי שמרפא את עצמו עלה עוד כשעבד עבור חוברות איירון פיסט כדי להסביר כיצב תלבושתה של הדמות נקרעה כל הזמן ותוקנה מחדש בכל גיליון מחדש.
הוא לא השתמש ברעיון לסדרת החוברות של איירון פיסט אלא התבקש על ידי רוג'ר סטרן לעשות זאת לתלבושת של ספיידרמן.
סטרן תכנן את העלילה בה מופיעה התלבושת בפעם הראשונה אך עזב את סדרת הכותרים.
היו אלה טום דה-פלקו ורון פרנץ שקבעו בהרצת החוברות שלהם ל-The Amazing Spider-Man שמדובר באורגניזם של ישות חייזרית ושהיא הייתה פגיעה לאנרגיה סונית חזקה.
עד לאמצע שנת 1984, דה-פלקו ופרנץ נטלו את מלאכת הכתיבה והאיור של סדרת החוברות.
דה-פלקו עזר לפתח את מערכת היחסים הבוגרת של פארקר ומרי ג'יין.
בחוברת מספר 257 (אוקטובר 1984), מרי ג'יין אומרת לפארקר שהיא יודעת שהוא ספיידרמן וכשתי חוברות לאחר מכן היא מגלה לו את מצוקותיה בילדותה.
לאחר בחינה מעמיקה של סכומי המכירות לחוברות Marvel Team-Up, צוות העורכים של מארוול מצא שהמכירות עלו ונסקו בצורה דרמטית בהתאם לפופולריות של כוכב המשנה שנכח באותה חוברת.
העורך ג'ים שוטר לקח זאת בחשבון והחליט שיהיה זה הגיוני ליצור סדרת סולו נוספת לספיידרמן, ושיופיעו בה דמויות אורחות בהתאם לאופי הסיפור מאשר חוברות ציוות לגיבורי-על אחרים - דבר שנראה מאולץ מדי.
הסדרה הסתיימה בחוברת מספר 150 (פברואר 1985) והוחלפה בסדרת Web of Spider-Man.
הסדרה החלה בהרצה באפריל בידי הכותב לואיס סימונסון והמאייר גרג לארוק, והחזירה את התלבושת החייזרית השחורה שניסתה להתמזג מחדש עם פארקר.
פארקר הצליח להיפטר מהתלבושת בעזרת אותם פעמוני כנסייה ונדמה היה שהחייזר מת לאחר מכן.
"סאגת החליפה החייזרית" עובד באופן רופף לתוך "ספיידרמן: סדרת האנימציה" בשלושת חלקי "החליפה החייזרית", שמאוחר יותר יצאו לווידאו בשם "ספיידרמן: סאגת ונום".
השינויים בעלילה כללו את מקורו של הסימביוט מכוכב פרומתיאום אקס מאשר עולם המלחמה, אופי אגרסיבי למדי של ספיידרמן שהושפע מהסימביוט (ולא עייף או מותש כמו בקומיקס), ופנייתו של ספיידרמן לקורט קונורס לעזרה במקום למיסטר פנטסטיק.
"ספיידרמן המדהים" של שנת 2008 כלל אלמנטים מסאגת החליפה החייזרית בשלושה פרקים: "אישיות", "תרפיה קבוצתית" ו"התערבות".
הסימביוט הופך את פיטר פארקר לעייף ומותש וכמו סדרת האנימציה משנות ה-90 גם אגרסיבי.
הסימביוט מחליק לתוך פארקר בזמן השינה ובעזרתו הוא נלחם בששת המרושעים.
כמו בקומיקס, פארקר משתמש בפעמוני הכנסייה כדי להיפטר מאחיזתו של הסימביוט עליו.
סאגת החליפה החייזרית קיבלה עיבוד קולנועי רופף בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן 3".
מטאוריט נופל לתוך הסנטרל פארק וסימביוט חייזרי עוקב אחרי פיטר פארקר לדירתו.
כשפארקר ישן בחליפת ספיידרמן, הסימביוט מתמזג לתוך החליפה.
פארקר מתעורר ומגלה שחליפתו השתנתה ושכוחותיו התעצמו.
אולם, הסימביוט מוציא את הצד האפל שבפארקר.
אחרי שתקף את מרי ג'יין במועדון לילה, פארקר מבין שהסימביוט משחית אותו.
הוא נסוג למגדל הכנסייה ומבין שאינו יכול להסיר את החליפה אך כן יכול להחליש את הסימביוט כשפעמון הכנסייה מצלצל.
פארקר מסיר מעליו את הסימביוט, וזה האחרון נופל לתוך הכנסייה על אדי ברוק, מה שהופך אותו לונום.
במהלך הקרב עם סאנדמן וונום, שבסופו הארי אוסבורן משתפד על הרחפן של הגובלין הירוק, פארקר משתמש בפצצת גובלין כדי להשמיד את הסימביוט בזמן שברוק צולל לתוכו, מה שהורג את שניהם.
קטל מקסימלי היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס.
הסיפור מביא את מלחמתם של ספיידרמן, ונום ושאר גיבורי-על בקרנג' הרצחני ובצוות נבלי-העל שלו.
"קטל מקסימלי" ממוקם במקום ה-19 ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן בכל הזמנים, לפי מגזין Comic Book Resources.
קליטוס קסדי נחשב למחוסר כוחות לאחר שהסימביוט שהתמזג איתו הושמד במהלך לכידתו וכליאתו בבית חולים לחולי נפש "רייבנקרופט".
אולם, למעשה הסימביוט שינה את המבנה התאי של מערכת הדם שלו לפני השמדתו, מה שאיפשר לקסדי ליצור שיבוט של הסימביוט ובכך לפרוץ את כלאו.
קסדי, שכעת קרא לעצמו שוב קרנג', עזר במהלך בריחתו לשחרר את שותפתו לתא שרייק.
במהלך מסע הקטל של השניים ברחבי העיר ניו יורק, הם מגייסים את דופלגנגר, דמוגובלין ואת קריון.
קרנג' קורא לעצמו בשם "אביהם", אך למעשה כולם מתעבים אותו ונשארים בקבוצה בשל מסירותם לשרייק.
כאשר מניין המתים עולה, ספיידרמן, ונום, קפטן אמריקה, החתולה השחורה, איירון פיסט, מורביוס, גלימה ופגיון, כוכב אש ונייטוואץ' מתאגדים יחד כדי לעצור אותם.
הגיבורים נקלעים לחילוקי דעות כאשר ונום רוצה לעצור את קרנג' בכל מחיר בעוד ספיידרמן אינו רוצה להשתמש בשיטות אלימות.
בסופו של דבר, ספיידרמן נוטש את ונום לרחמיו של קרנג'.
שרייק משתמשת בכוחותיה הטלפתיים כדי להפוך את תושבי ניו יורק להמון צמא דם, ובכך לאפשר לחבורה להמשיך במסע הקטל שלהם ללא עונש.
למרות זאת, קרנג' מפנה עורף ליתר החברים בקבוצתו ובקרב המתחולל ביניהם שרייק מאבדת את שליטתה המנטלית בתושבי העיר.
קבוצת גיבורי-העל מנצלת זאת כדי להשתמש במכשיר מתעשיות ראנד שמקרין רגשות אהבה ותקווה בקבוצת נבלי-העל, מה שמכריע אותם.
קרנג' נמלט ומביים את מותו על ידי כיסוי קורבן בתלבושת הסימביוט, ושאר החברים בקבוצה נלכדים.
לאחר שהגיבורים מתפזרים, קרנג' אורב לונום.
אולם, המכשיר גרם לקרנג' לתחושת בלבול, מה שמאפשר לונום להכות באויבו ללא רחמים ולהדפו לעבר גנרטור חשמלי.
קרנג' נותר מעולף ונלכד בידי כוחות המשטרה.
עלילת הסיפור הייתה הבסיס למשחק המכות מ"ספיידרמן וונום: קטל מקסימלי" שיצא לפלטפורמות סגה מגה דרייב וסופר נינטנדו בשנת 1994 ובהפצתה של חברת Acclaim Entertainment.
במהלך ערבי האימה של הלואין באיי ההרפתקאות של אתר הנופש יוניברסל אורלנדו, האי של גיבורי מארוול הוסב לאזור הפחדה הלקוח מהסיפור, ונוצר בית רדוף שלם שנקרא Maximum Carnage.
בגרסה זו, קרנג' הרג את כל גיבורי העל של מארוול, מה שהוביל לכך שכנופיות פושעים שלטו ברחובות.
מספר אלמנטים מהאי קיבלו תצוגה לפיה גיבורי העל נלחמו והפסידו, מה שהוביל למותם.
סאגת המשובטים היא קשת סיפור רחבת היקף, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס.
הסיפור נמשך למשך כ-143 חוברות בין אוקטובר 1994 לדצמבר 1996, כשבין החוברות העיקריות נמנות Spider-Man #51-75, The Amazing Spider-Man #393-418, The Spectacular Spider-Man #217-240, Sensational Spider-Man #0-11, Web of Spider-Man #117-129 ו-Spider-Man Unlimited #10-14. את הסיפור כתבו טום דה-פלקו, ג'ון מארק דמתיאס, טרי קוואנו, טוד דזאגו וג'ואי קוואליירי.
הסיפור הוא אחד מהסיפורים מעוררי המחלוקת הגדולים של ספיידרמן, ונועד להסתיים בפחות משנה, אולם בשל הצלחת המכירות של החוברות צוות הכותבים קיבל עידוד להאריך את הסיפור כמה שיותר.
הדבר הוביל להוספתם של הרבה שינויים שלא היו פופולרים.
הסיפור מכיל כמה משיבוטיו כמו בן ריילי, קיין, ונום וקרנג' וכן גלריית נבלי-העל הידועה של ספיידרמן הכוללת את הגובלין הירוק, דוקטור אוקטופוס, אלקטרו, הלטאה, העקרב, הנשר, מיסטריו, קרייבן הצייד, ראש פטיש והובגובלין בין היתר.
סאגת המשובטים הראשונה מדורגת במקום ה-18 ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן, לפי IGN.
קיימות שתי סאגות משובטים - הסיפור המקורי משנות ה-70 וסאגה שנייה שפורסמה באמצע שנות ה-90 ברבים מכותרי ספיידרמן השונים, ביניהם הסדרות החודשיות, מיני-סדרות ומהדורות מוגבלות.
בין לבין, קיימות שתי עלילות קטנות יותר שלוקחות אלמנטים מסאגת המשובטים המקורית.
בקיץ של שנת 1973, הכותב גרי קונוויי החליט להרוג את חברתו של פיטר פארקר, גוון סטייסי, משום שהצוות היצירתי הרגיש שהדמות הפכה למיותרת ורצה להוסיף אלמנטים של טרגדיה לחייו של פארקר.
בקשתות הסיפור הבאות, קונוויי הציג נבל חדש בשם התן ולכאורה החזיר את גוון סטייסי מן המתים.
התן היה כינויו של מורה הביולוגיה של פארקר ושל סטייסי, פרופסור מיילס וורן, שלא יכול היה להתמודד עם מותה מאחר שפיתח בה התאהבות.
בתור מומחה לשיבוט, הוא יצר שיבוטים של פארקר ושל סטייסי, מה שגרם לו לגלות שפארקר הוא ספיידרמן.
התן האשים את פארקר במותה של גוון ורצה להרוג אותו.
הוא חוטף את ספיידרמן ומאלץ אותו להילחם בשיבוט שלו, כאשר השניים מאמינים שהם פארקר האמיתי.
שני הספיידרמנים מחליטים לעבוד יחדיו, אך אחד מהם נהרג לכאורה מהפצצה שהורגת את התן.
הספיידרמן ששרד מחליט שהוא המקורי משום שהוא אוהב את מרי ג'יין ווטסון - דבר שלא קרה עד שהפרופסור יצר את השיבוט.
ספיידרמן משליך את גופת השיבוט לתוך משרפה, והשיבוט של גוון סטייסי עוזבת ומחליטה לבנות לעצמה חיים משלה.
בשיאה של סאגת המשובטים המקורית, השאלה אודות מיהו הספיידרמן שנספה בפיצוץ הפצצה נותרה פתוחה, אף על פי שקונוויי ציין שבאותה תקופה היה די ברור שלא יחליפו את הכוכב הראשי של סדרת הדגל.
סיפורים קצרים במרווח שבין שתי הסאגות
מספר שנים לאחר מכן, ספיידרמן פגש בקריון, שטען שהוא שיבוט לא מפותח של וורן.
השיבוט של גוון סטייסי הופיעה מחדש שנים רבות לאחר מכן כאשר היא נרדפה בידי הוד התפתחותו, שהיה נחוש בדעתו לדעת כיצד וורן הביא את השיבוטים שלו לרמת מושלמות גבוהה.
אולם, הוא גילה שוורן לא הצליח ובמקום זאת יצר וירוס גנטי אשר שינה את צורתם של אנשים חיים לשיבוטים של אחרים.
נטען כי השיבוט של גוון סטייסי היה למעשה אשה בשם ג'ויס דילייני שנרפאה מהוירוס ועזבה כדי לחיות את חייה.
בהמשך, ספיידרמן חקר את מעבדתו הישנה של וורן וגילה שקריון היה סטודנט לשעבר של וורן בשם מלקולם מקברייד, אשר נדבק בווירוס והפך לקריון החדש.
שנים רבות לאחר החוברת הראשונה של Spider-Man Unlimited, קשת הסיפור שוכתבה כדי להתאים לסאגת המשובטים החדשה.
שנים נוספות חולפות לפני שהשיבוט של ספיידרמן צץ מחדש.
מתגלה שהוא שרד את הקרב ביניהם וחי במשך חמש שנים תחת הזהות האזרחית של בן ריילי (שילוב שם דודו של פארקר, הדוד בן ושם הנעורים של הדודה מיי).
הוא פיתח זהות סודית משל עצמו בשם סקרלט ספיידר אחרי שחזר לניו יורק.
בהמשך התרחשו מספר אירועים שבהם גם פארקר וגם ריילי נרדפו בידי התן שהוחייה מחדש ובידי קיין, שהיה השיבוט הלא מוצלח הראשון.
במהלך הסיפור, שיבוט נוסף של פארקר הפך לנבל ספיידרסייד.
העניינים הסתבכו עם התערבותם של הישויות המסתוריות והאומניפוטנטיות ג'ודאס טרבלר וסקרייר.
ההתגלויות אותן חשף הוד התפתחותו היו לא מדויקות, ונוצרו מתוך דחף להכתים את שמו של וורן, שעבד איתו בעבר.
ניסויים קליניים הצביעו על כך שפארקר היה למעשה השיבוט וריילי היה המקורי.