tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
על פי פרוטוקולים משפטיים, בשנת 1612 הגיש אורציו תביעה נגד טאסי על גנבה אמנותית ועל אונס בתו ארטמיזיה.
טאסי, שהתבקש לשאת את ארטמיזיה לאחר שחילל את תומתה, סירב.
המשפט עורר סנסציה באיטליה של אותו הזמן, וישנן לא מעט עדויות מהמשפט.
כך, לדוגמה, נשמרו עדותן של עובדות משק הבית שהעידו נגד טאסי והצהירו כי ג'נטילסקי הייתה במחזור בזמן האונס.
בסופו של דבר הוכחה במשפט עובדת האונס של ג'נטילסקי בתקופה בה היה קושי לא מועט להגיע להוכחות ולהרשעה במשפט באשמת אונס.
עם תום המשפט השיא אורציו את ארטמיזיה לפייר-אנטוניו סטיאטזי, עמו עקרה לפירנצה, שם הייתה לאישה הראשונה שהתקבלה כחברה באקדמיה הפיורנטינית לאמנויות הציור.
לארטמיזיה וסטיאטזי נולדו שתי בנות - האחת נפטרה בגיל צעיר, ואילו השנייה המשיכה לתחום האמנות בעקבות אמה.
ארטמיזיה, בדומה לאביה, הושפעה רבות מיצירתו של קאראווג'ו.
יצירתה מאופיינת בדרמה ועזות רבה, שימוש עשיר באור וצל לצד גישה אישית מתוך נקודת מבט נשית.
במהלך "המהפכה הנשית" של שנות ה-60 של המאה ה-20 אומצה דמותה של ארטמיזיה כסמל לכוח נשי, וסיפורה לצד אמנותה "התגלו מחדש".
מחקרים פמיניסטיים רבים חוקרים את יצירתה בהקשר של האונס שחוותה, ואכן, ניתן לראות ביצירתה התייחסות רבה לנשים חזקות כגון קלאופטרה ויהודית העורפת את ראשו של הולופרנס (סצנה אותה תיארה בשני ציורים טנבריסטים, הראשון בנאפולי והשני בפירנצה) לצד דמויות נשים המופיעות במקורות כאובייקט המאוים מתשוקתם של גברים, כגון שושנה, לוקרציה, ופילומלה.
ארטמיזיה ג'נטילסקי מתה, ככל הנראה, ב-1653 לאחר קריירה פורייה כאמנית שבעשייתה האמנותית הייתה פורצת דרך לאמניות רבות שבאו בעקבותיה.
ארטמיס פאול , הוא ספר פנטזיה לנוער מאת הסופר האירי אואן קולפר, הראשון בסדרת הספרים ארטמיס פאול.
הספר עוסק בילד מבריק בן 12, נצר יחיד למשפחת פשע עתיקה הנמצאת במשבר, החוטף פיה כדי לדרוש תמורתה כופר נפש בזהב.
הספר תואר על ידי יוצרו כ"מת לחיות עם פיות".
הספר יצא לאור בעברית ב-2003.
לאורך הספר, נקודת התצפית מגוף שלישי עוברת לחלופין בין מעקב אחרי הדמויות האנושיות למעקב אחרי דמויות הפיות, ובכך היא מציגה גם רגשות של חמדנות וקונפליקטים.
הספר קיבל ביקורות חיוביות רבות, ומספר פרסים.
הספר עובד לנובלה גרפית ב-2007, ובשנת 2020 יצא לו עיבוד קולנועי בשם "ארטמיס פאול".
ארטמיס פאול השני, הדמות הראשית, הוא נער בן 12 שנים, בנו של אחד מראשי ארגוני הפשע של אירלנד, ארטמיס פאול הראשון.
ארטמיס מאמין שהוא אימת את קיומם של הפיות ומחליט לחטוף אחת.
הוא עוקב אחרי שדונית אלכוהולית שמתחזה למרפאת בהו צ'י מין סיטי, וייטנאם, ומטייל לשם עם חברו ושומר-ראשו באטלר, כדי להשיג ממנה את "הספר" - ספר הקודשים של הפיות, שכתוב בגנומית, שמכיל מידע על אורח חיי הפיות ועל הטקסים שלהן.
ארטמיס מצליח לרמות את השדונית בעזרת מים קדושים שמוסווים ליין ומצלם את הספר.
בינתיים, סרן הולי שורט ממשטרת היסודות התחתיים (LEP) מאתרת טרול סורר שהצליח להגיע לפני האדמה של כדור הארץ מעיר-הפיות המצוייה עמוק מתחת לאדמה.
כשהיא נעזרת בקנטאור טכנאי בשם פולי ומפקד משמר הלפרקונים ג'וליוס רוט, היא לוכדת את הטרול.
פעולה זאת גומרת את טיפת הקסם האחרונה שלה, והמפקד שלה, רוט, דורש שהיא תטעין מחדש את הקסם שלה בעזרת טקס שהפיות מנהלות - טקס שמתרחש על פני האדמה.
ארטמיס מפענח את הספר בעזרת תוכנת תרגום ממוחשבת, ובתהליך לומד את פרטיו המדויקים של הטקס: הפיה לוקחת בלוט מעץ אלון עתיק ליד עיקול של נהר מתחת לירח המלא, ושותלת אותו במקום אחר.
ארטמיס ובאטלר מאתרים מעל 100 מיקומים אפשריים להתחלת הטקס, וממקמים מארב; אחרי כמעט ארבעה חודשים, הם מגלים את הולי כשהיא מבצעת את הטקס.
היא מבחינה בהם ומנסה להשתמש עליהם בקסם השליטה-המוחית, הממסמר, כדי להגן על עצמה, אבל אחרי קריאת ספר הפיות שניהם מוכנים לכך, והם משתמשים בחץ שמשחרר לגופה סם הרדמה מיוחד כדי להכניעה.
משטרת היסודות, שמיד מודעת להעלמות של הולי, מודיעה לג'וליוס רוט, מפקדה של הולי, שמחליט לצאת בעצמו לפני הקרקע ולחפש את הולי.
הוא מנסה לאתר אותה בעזרת האיתורית שלה - מכשיר שמראה את מיקומה ברחבי העולם, ומגיע לספינת ציד-לווייתנים עזובה באחד מחופי דבלין, אירלנד, שם הוא מוצא משדר שעליו נמצאת האיתורית.
מתברר שפאול היה מודע למכשיר האיתור, ובעזרת המשדר הוא מיידע את רוט שהוא מחזיק בהולי, ואז מפוצץ את הספינה מרחוק בעזרת חומר נפץ עם קוצב זמן.
מאוחר יותר מתברר שהוא מחזיק בה עבור כופר של זהב פיות.
צוות איחזור ממשטרת היסודות נשלח לצפות על אחוזת פאול.
בעזרת יכולת ההגנה הקסומה שלהם, המאפשרת להם לרטוט מהר יותר מאשר העין האנושית יכולה לעקוב, הצוות נכנס לשטח האחוזה.
עם זאת, ארטמיס צופה גם את המהלך הזה, ומתקין מצלמה עם קצב פריימים-לשנייה גבוה, שמאפשרת לו לגלות את הצוות בעזרת הקפאת התמונה.
אחרי שבאטלר פוצע את הפולשים, רוט מחליט להטיל מצור על אחוזת פאול בעזרת עצירת הזמן באזור האחוזה, ומחליט להיכנס אליה כדי לנהל משא ומתן, וכדי לבדוק אותה מבפנים.
הכופר מתגלה כטון של זהב 24-קראט.
ארטמיס משתמש בהזדמנות כדי לחשוף את ידיעותיו על מנגנון עצירת הזמן וטוען שהוא יכול לברוח ממנו.
הניסיון להיכנס לאחוזה ממשיך כשהפושע הידוע לשמצה, הגמד הקלפטומני מאלץ' דיגמס, מגויס לפריצה פנימה.
לפיות אסור להיכנס לבתי בני אדם בלי הזמנה, אבל מאלץ', שהפר את חוקי היצורים הקסומים כל-כך הרבה פעמים, כבר איבד את קסמו עקב כך ולכן הפך לחסין להשפעות הלוואי של עבירה על חוקים אלה.
הוא חופר מנהרה תת-קרקעית כדי להגיע לבית בזמן שפולי יוצר לולאת שידור למצלמות המעקב של האחוזה, כדי ששידורי הווידאו שלהם יראו כאילו אף-אחד לא נכנס לבית, וזה מאפשר למאלץ' לטייל בחופשיות באחוזה.
מאלץ' מאתר כספת שמכילה עותק של הספר, והפיות מבינות מאיפה הידע הרב שלו על הפיות הגיע.
מועצת הפיות, שמחליטה ששום דבר לא עובד, מקדמת סגן בשם בריאר קאדג'ן למפקד הפעיל במקומו של רוט.
קאדג'ן שולח טרול לתוך אחוזת פאול, בניסיון לגרום לאנשים שבתוכה לקרוא לעזרה - דבר שלפיות נחשב כהזמנה להיכנס לבתי בני אדם.
בינתיים, כשהיא נזכרת שבהמולה היא הפילה את הבלוט מהטקס לתוך מגפהּ, הולי שורט חודרת דרך הבטון של חדרה לאדמה, בעזרת מיטתה, ומשלימה את הטקס.
כשהחזירה לעצמה את כוחות הקסם שלה, היא בורחת אל הבית הראשי.
באטלר, שנעזר בכוחותיה המרפאים של הולי, מביס את הטרול, וארטמיס לבסוף מקבל את הכופר.
הזהב נשלח פנימה, וארטמיס מבקש מהולי משאלה: הוא רוצה לרפא את אי-שפיותה של אימו - מאז אובדן בעלה היא השתגעה והסתגרה בחדר השינה שלה.
הולי מעניקה לפאול את המשאלה במחיר של חצי מהזהב.
משטרת היסודות התת-קרקעיים מחליטה לשלוח פנימה 'שטיפה כחולה' - פצצה ביולוגית שהורגת את כל היצורים החיים, ולא פוגעת בדברים אחרים (כמו רכוש) - בשביל לחסל את ארטמיס ולאפשר את ההחזרה של הזהב, אבל הפצצה נכשלת כשארטמיס מצליח לברוח מעצירת הזמן על ידי סימום אנשיו והוא, בעזרת כדורי שינה.
כשבאטלר מתעורר, ארטמיס מסביר לו שבעזרת שינוי המצב הער של בן אדם בעת עצירת הזמן, עצירת הזמן מפסיקה להשפיע עליו, ושבעצם המנגנון ההכרתי של האדם הוא מה שמשאיר אותו לכוד.
ארטמיס אז מגלה שאימו רופאה לחלוטין מאי-שפיותה בעזרת הקסם של הולי.
באטלר - משרתם של משפחת ארטמיס ושומר ראשו של ארטמיס, אבל גם חברו הקרוב ושותפו של ארטמיס.
לאורך הספר, שמו הפרטי לא נחשב; כנראה בשביל למנוע קרבת-יתר בין שומר ראש ללקוחו, ופונים אליו רק כ"באטלר" ("משרת" באנגלית).
סרן הולי שורט - אלפית נחושה, ישירה והנקבה הראשונה במשמר הלפרקונים, שלעיתים תכופות מכופפת את החוקים של הפיות והמשמר, למורת רוחו של מפקדה, ג'וליוס רוט.
רחומה ודואגת, היא הולכת כה רחוק עד אפילו ריפוי באטלר מפצעיו האנושים מהלחימה בטרול, למרות העובדה שהוא היה חלק בלתי נפרד בתוכנית להחזיקה כבת-ערובה.
המעשה הזה משנה בכמה דרכים את דעותיהם של ארטמיס ובאטלר על הפיות.
המפקד ג'וליוס רוט - ידוע כ'סלק' על ידי חבריו הפיות בשל פניו האדומים האופייניים, שנגרמים בגלל רגזנותו.
רוט הוא הקצין המפקח על הולי שורט ומשמש לה, בייחוד, ולשאר הפיות, דמות אבהית.
הוא מראה לחץ אמיתי בהיעלמותה, שנראה בחלקו בעת שיחתו עם ארטמיס על ספינת ציד-הלווייתנים, כשהוא אומר לו "אם פגעת באחת מקצוות אוזניה המחודדות של הסרן שלי..."
פולי - קנטאור והיועץ הטכני של משטרת היסודות התת-קרקעיים.
הוא מוצג כמבריק, אבל מאוד ציני, ומתואר כאחד ש'יש לו מעט חברים'.
עצירת הזמן שבה השתמשו במצור על אחוזת פאול היא המצאתו, והוא מספק מספר גאדג'טי היי-טק למשמר הלפרקונים ולדמויות האחרות.
מאלץ' דיגמס - גמד פושע שמגויס למשטרת היסודות במטרה להשיג גישה לאחוזה במהלך המצור.
בשל כניסתו התכופה למגורי בני אדם בלי רשות, בניגוד לחוקי היצורים הקסומים, הוא לא מושפע מתופעות הלוואי שהיצורים האחרים סובלים מהם.
הספר ארטמיס פאול בעל כמה נושאים סמויים, אבל המהותיים ביותר הם חמדנות ותאבת בצע, והקונפליקט בין טוב ורע.
חמדנות ותאבת בצע הוא הנושא הראשי הראשון שמוצג בספר,, ומתאר במיוחד את הרצון להשיג זהב.
באופן דומה לשאר הנושאים בספר, הוא משתנה לאורכו, ונהיה פחות ממוקד קרוב לסוף הספר, כאשר ארטמיס מוכן להפרד מסכום כסף גדול כדי לעזור למישהו אחר.
הרעיון של קונפליקט בין הטוב והרשע הוא רעיון מורגש בספר באופן לבבי קל - למרות שארטמיס רואה בעצמו גאון רשע בתחילת הספר, וזו אכן התמונה שמצטיירת.
בנקודת מבט זו, הפיות יכונו בצד הטובים, שמהם נגנב הזהב.
בתחתית כל עמוד של הספר, מופיעה שורה של סמלים.
סמלים אלו הם כביכול בשפה אלפית, והם חלק מצופן החלפה, שכאשר מפוענח, חושף הודעה.
אפשר לפענח את הקוד בעזרת החלק מספר הפיות שמוצג בגנומית יחד עם תרגומו - בפרק "תרגום".
הקוד מדבר על קו העלילה של הספר הזה, וחלקיו.
מפתח פענוח גנומי מלא ניתן למצוא בספר קובצי ארטמיס פאול.
הספר זכה בפרס ספרי הנוער של Garden State (2004), וקיבל ביקורות משבחות מאתר הספרים אמזון, מ-Library Journal ומהניו יורק פוסט.
כמו כן גם על גב הספר עצמו מצוינות עוד ביקורות (טובות) מידיעות אחרונות ועוד.
ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני הוא הספר השני בסדרת ארטמיס פאול.
הספר חובר על ידי אואן קולפר בשנת 2002 ויצא לאור בעברית בשנת 2004.
אוֹפּאל קוֹבּוֹי היא בעלת השליטה במעבדות קובוי, חברת נשק שמתחרה בחברת הנשק של פולי.
קובוי חוברת לבּרָיֶאר קָאדגֶ'ן, קצין מושפל במשמר הלֶפּרִקוֹנִים, וביחד הם מתכננים להשתלט על הֶיְיווֵן סיטי.
קובוי מוכרת למשמר מאות כלי נשק, שבהם מוטמנות מצלמות שמתעדות את הקורה.
הם מחמשים את חבורת הגוֹבּלִינִים "בֶּווָה קֶל" ברובי "סוֹפֶטְנוֹז" ישנים, שהוצאו מהחוק.
כאשר הוֹלִי שוֹרְט ממשמר הלפריקונים מגלה זאת, היא חושדת מיד באָרְטֶמִיס פָאוּל כאחראי לכך.
מצד שני, לארטמיס יש בעיות משלו.
הוא מקבל קובץ וידאו מטושטש על אביו, וחושד שהוא נחטף על ידי המָאפִיַה הרוסית.
הולי חוטפת את ארטמיס ואת משרתו, בּאטְלֵר לחקירה במשמר, ומתברר שאין להם קשר לגובלינים.
ארטמיס וג'וּלִיוּס רוּט - מפקד המשמר - חותמים על עסקה שלפיה ארטמיס יעזור למשמר לעצור את מהפכת הגובלינים ובתמורה יעזרו לו הפיות למצוא את אביו.
הסיפור נפתח במפרץ קולה, מעט לאחר שהמאפיה הרוסית הטביעה את "פאול סטאר".
שני חברי מאפיה בעלי דרג נמוך מגלים את לורד הפשע האירי לשעבר ארטמיס פאול הראשון, ששרד למרות שאיבד רגל.
שלוש שנים לאחר מכן, בנו ויורשו ארטמיס פאול השני, בזמן שהוא בבית הספר משוחח עם היועץ, ד"ר פו, מקבל שיחת טלפון ממשרתו ושומר ראשו באטלר.
באטלר מציג לארטמיס סרטון של אביו, המראה שהוא בידי המאפיה.
ביודעו כי בקרוב תבוא דרישת כופר, ושתשלום לא יבטיח בשום דרך את שחרורו של אביו או את ביטחונו שלו, ארטמיס מתכונן לתכנן תוכנית בזמן שבאטלר מסיע אותם בחזרה לאחוזת פאול.
בזמן מצוקתו של ארטמיס פאול מעל פני האדמה, משטרת האלמנטים התחתונים בתחום הפיות סובלים מבעיות משלהם.
קבוצת אימונים שגרתית המורכבת מקפטן הולי שורט וצ'יקס ורביל מותקפת על ידי קבוצה של גובלינים חמושים בכבדות הנושאים כלי נשק "סופטנוז" ישנים מחוץ לחוק המופעלים על ידי סוללות אנושיות, סוג A.
קפטן שורט ממהרת להאשים את ארטמיס פאול הצעיר ובניגוד לרצונו, מפקד הלפריקונים ג'וליוס רוט שולח את הולי לתפוס את ארטמיס פאול ובאטלר לחקירה.
עם זאת, הרטיגר של פולי מוכיח את חפותו של ארטמיס.
כנגד האינסטינקטים הברורים של הולי, רוט מחליט לגייס את פאול ובאטלר כדי לאתר את ספק הבטריות.
לא ידוע לכולם, הפיגועים מאורגנים על ידי בריאר קאדג'ן, לשעבר סגן מפקד הלפריקונים שהובך, עוות ודורדר בעקבות מעורבותו ההרסנית בפרשת ארטמיס פאול.
בריאר עובד לצד יריבת הטכנולוגיה הגדולה ביותר של פולי, הפיקסית אופל קובוי, שנמצאת מעל לחשד בזכות העובדה שהגובלינים ביצעו פיגועים על רכוש קובוי.
אף אחד מהם אינו מודאג מהניסיונות של רוט לברר את האמת, כי הם מתכננים להרוג אותו, ולהתחיל בתוכנית שלהם להשתלט על הייבן סיטי ברגע שהוא לא יהיה בדרך.
החקירה של פולי מצביעה על החוקר האישי הצרפתי לוק קררה.
הולי מובילה חוליה המורכבת מרוט, ארטמיס ובאטלר, והיא עצמה עולה מעל פני האדמה לצרפת כדי לחקור את לוק.
באטלר פורץ לדירתו בפריס, אך מוצא רק את לוק מהופנט בכבדות, יורואים מזויפים ואקדח פיות.
באטלר מנטרל את לוק, מבטיח שהפריזאי אינו יודע דבר על מכירת הסוללות לגובלינים, ומותיר את העין הפרטית להיעצר.
למרות שארטמיס מודאג מהקלות במבצע, הוא שם בצד את הדאגות שלו לנסוע למורמנסק עם באטלר, רוט והולי כדי לנסות להציל את אביו.
קאדג'ן רואה בכך את ההזדמנות המושלמת להרוג את רוט, ושולח גובלינים להרוס את המסיבה.
הגובלינים כמעט מצליחים להרוג את הארבעה, שכן כל אמצעי הלחימה מהפיות הנמצאים אצל הכוח הושבתו עתה על ידי קובוי.
ההתקפה שנוצרה מותירה את באטלר מחוסר הכרה והוא נלכד תחת הריסות עם המפקד רוט.
הולי וארטמיס משתמשים ברכבת גרעינית כדי לשחרר את רוט ובאטלר, אולם הקבוצה נאלצת לבצע ריפוי בשעת חירום כשדלת הרכבת מנתקת את אצבע ההדק של הולי.
הולי שואלת את ארטמיס על אביו וכיצד הוא הפך להיות כל כך אכזרי באירועי הספר הקודם, וברגע נדיר של כנות, ארטמיס מודה שטעה, סימן להתפתחותו המוסרית שנמשכת לאורך הסדרה.
מתחת לאדמה, אופל משביתה את נשקי הלפריקונים, ואילו קאדג'ן אורב ונועל את פולי בתא המבצעים שלו, מאשים אותו כמוח הראשי מאחורי המרד נגד הלפריקונים ומשאיר את קבוצת ההצלה חסרת אונים לעצור את הגובלים כשהם מתחילים בהתקפתם על הייבן סיטי.
המצב נהיה נואש יותר ויותר עבור הלפריקונים בהייבן סיטי, אך פולי משתמש במחשב הנייד של ארטמיס כדי לשלוח הודעת טקסט לטלפון של הנער, תוך התראה לקבוצת ההצלה כי כל נשק הפיות והתקשורת נשלטים על ידי אופל קובוי.
לאחר שקיבל את ההודעה הסודית, ארטמיס מחליט שהאפשרות היחידה היא לפרוץ למעבדות קובוי ולהחזיר את כל שליטת הנשק ללפריקונים.
רוט מכיר במרירות את הפיה היחידה שהצליחה אי פעם לעשות זאת, הגמד הקלפטומני מאלץ' דיגאמס, שעבד כבונה של המתקן, אך הוערך כמת לאחר הפריצה שלו לאחוזת פאול.
הולי מגלה אז שלפולי הייתה תאוריה שמאלץ' שרד בכך שהניח את עדשת הקשתית שסרקה את חיוניותו לחיית בר מקומית.
פולי הבין שחלק מהזהב שהחזיר ארטמיס לפיות חסר, ואז אחרי חיפושים הגיע ללוס אנג'לס, שם התגורר מאלץ' כמיליונר מזערי וכגנב האוסקר האגדי.
לאחר מכן הקבוצה הולכת ללוס אנג'לס ולוכדת את מאלץ'
רוט מאיים על מאלץ' במאסר בכלא הגובלינים, ומציע לגמד התחלה של יומיים אם הוא יסייע בפריצה.
הצוות משתמש באסטרטגיה המקורית של מאלץ' "יש כניסה אחת ממוטות היסוד של טיטניום.
מוט אחד לא ממש מוצק שכן מאלץ' ובן דודו הסיטו פיר ביוב במקום".
לאחר שהגיעו לתחתית מוט הבסיס וטיפסו דרך המחזורים של מאלץ', באטלר, רוט והולי מטילים מטען נואש למרכז התקשורת.
בעוד שלושת החיילים נלחמים בצבא גובלינים, ארטמיס נכנס לרשת של תותחי פלזמה מושבתים כדי להגיע למרכז בדרך אחרת.
ארטמיס מצליח להתגנב במוקד מספיק זמן כדי לתקשר עם פולי, שמשתמש במחשב הנייד של ארטמיס כדי להשמיע את קולו של קאדג'ן, וחושף שקאדג'ן תכנן לבגוד בגובלינים.
קאדג'ן לא מתפוצץ, ומפעיל מחדש את תותחי הפלזמה כדי להפיל את כל הגובלינים במעבדות קובוי.
באטלר, רוט והולי מנפצים את דרכם למרכז, שם מחזיק קאדג'ן את ארטמיס באיומי אקדח.
עם זאת, פולי מתקשר לטלפון הנייד של ארטמיס, וארטמיס מוסר אותו לקובוי, שאז זועמת לגלות קאדג'ן תכנן לבגוד גם בה.
שני המוחות הראשיים מתמודדים זה עם זה על הכורסה הרחבה של אופאל, וקאדג'ן נהרג כשהוא נזרק אל הזנת הפלזמה של תותח ה- DNA, ואילו ההתרסקות גורמת לאופל להאפיל, והורסת את השלט הרחוק המשמש את אופל לשליטה בנשק הלפריקונים.
פולי משתמש בכוח המשוחזר כדי להפעיל תותחי DNA ברחבת המשטרה, ומנטרל את רוב הגובלים המעורבים במרד.
פולי נשאר בתא המבצעים, כאשר הלפריקונים בחוץ, בפיקודו של קפטן טרבל קלפ, עדיין חושבים שהוא אשם במרידה.
ארטמיס, הולי, באטלר ורוט פונים אז למורמנסק להציל את ארטמיס פאול.
תוכניתו של ארטמיס לזייף את הירי באביו כמעט מסתיימת באסון כאשר הרוסים זורקים את האיש על הסיפון, אך הולי מצליחה לחלץ את ארטמיס האב ולרפא את הפציעות הקשות ביותר שלו, מלבד רגלו.
המאפיה הרוסית מסוכסכת בניסיונם לקחת את הכסף, אך השטרות הם שטרות מזויפים שפולי הדפיס שיתמוססו עם העברתם לבוס שלהם.
הקבוצה חוזרת לאירופה שם הולי מפקידה את ארטמיס פאול מחוסה-מחשבה על מדרגות בית חולים בהלסינקי.
הסיפור נסגר עם ד"ר פו ששואל את ארטמיס אם הוא למד משהו ומצא אדם שהוא מעריץ.
ארטמיס, חושב על אביו ועל הרבים שעזרו להציל אותו, ואז עונה "כן, אני מאמין שיש לי."
אָרְטֶמִיס (ארטי) פָאוּל השני - גאון בן שלוש עשרה.
מקבל קובץ וידאו מטושטש לגבי אביו הנעדר במוּרְמַנְסְק.
נחטף על ידי הולי לחקירה במשמר הלפריקונים.
סרן הולי שורט - אלפית צעירה בת שמונים המשרתת במשמר הלפריקונים.
אויבתו המושבעת של ארטמיס וחוטפת אותו לשם חקירה במשמר הלפריקונים.
חיננית ומתאפיינת במזג טוב (בדרך כלל).
באטלר - משרתו האישי של ארטמיס.
בעל אקדח זיג זאוור צמוד.
נחטף עם ארטמיס על ידי הולי.
עוזר לארטמיס ולפיות להציל את אביו של ארטמיס.
גם הוא איבד את דודו, הרב סרן, בחטיפת הספינה של ארטמיס פאול הראשון במורמנסק.
המפקד ג'וּלִיוּס רוּט - אלף.
צבע פניו וורדרד, עקב המזג הכועס המאפיין אותו.
מתחרה באופאל קובוי על הבעלות הבלעדית על נתינת הנשקים והאביזרים למשמר.
מתחרה בפולי על הבעלות הבלעדית לנתינת האביזרים למשמר.
מאבזרת את הגובלינים ברובים בלתי חוקיים.
מתכננת ביחד עם גנרל קאדג'ן להשתלט על הייוון סיטי.
בּרָיֶאר קָאדגֶ'ן - קצין מושפל ממשמר הלפריקונים.
במהלך הקרב עם ארטמיס פאול בספר הראשון, נפצע קאדג'ן אנושות ומצב הרוח הרע השתלט עליו.
בעל שנאה לג'וליוס רוט במיוחד.
צִ'יקְס וֵרְבִּיל - שדון, נפצע בכנפיו באופן מפחיד בקרב הראשון עם הגובלינים.
טרַבֵּל קֶלְפ - סרן במשמר הלפריקונים.
נקרא להציל את צ'יקס ורביל.
לוק קֵארֶר - הופנט באמצעות המֶמַסְמֵר לספק כוח סוללות אנושי לקאדג'ן.
ארטמיס פאול האב - אביו של ארטמיס השני.
נחטף מספינתו, פאול סטאר, על ידי המאפיה.
עם הגוֹבּלִּינִים - יצורים ירוקים שיכולתם מאפשרת להם לייצר כדורי אש.
עיניהם מתייבשות בקלות ולכן הם צריכים ללקק אותם כל פעם מחדש.
לפי המחקרים הרבים שנעשו, מתברר שעם הגובלינים הוא עם ללא תרבות, מטופש וטיפש.
ארטמיסיה או סופוניסבה (בהולנדית: Artemisia) היא ציור שמן על בד משנת 1634 מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין.
היצירה מוצגת כיום במוזיאון הפראדו במדריד שבספרד.
הנושא המתואר ביצירה אינו ברור, ולכן גם מספר שמותיה.
על פי אחת הסברות היצירה מתארת את ארטמיסיה השנייה, מלכת קאריה, ברגע שבו המשרתת שלה מביאה לה את כד האפר של בעלה, המלך מאוסולוס.
על פי סברה אחרת מדובר בסופוניסבה המלכה, המקבלת מהמשרתת את כוס התרעלה.
המלכה, המופיעה במרכז התמונה, מוארת ולבושה בפאר רב.
גבה של המשרתת מופנה אל הצופה.
כפי הנראה כדוגמנית לדמות המלכה המופיעה ביצירה שימשה ססקיה, רעייתו של רמברנדט.
ארטמיסיה השנייה הייתה אחותו ורעייתו של מאוזולוס מלך קאריה.
לאחר פטירתו של מאוזולוס בשנת 353 לפנה"ס עלתה ארטמיסיה לשלטון כאחדשרפנית קאריה, ושלטה בה עד פטירתה.
ארטמיסיה הייתה בתו של הקטומנוס אחשדרפן קאריה.
היא נישאה לאחיה, ולאחר מותו שלטה לצידו במשך כשנתיים.
בתקופת שלטונה המשיכה בפעולות הכיבוש שהחל בעלה, וכבשה את האי רודוס.
ארטמיסיה נודעה בקבר המפואר שבנתה לבעלה וקראה אותו על שמו.
קבר זה, המאוזוליאום בהליקרנסוס נחשב לאחד משבעת פלאי תבל.
המאוזוליאום נבנה בבירת הממלכה, הליקרנסוס (כיום בודרום שבטורקיה).
המבנה הוקם על ידי גדולי האמנים היווניים באותה עת ונחשב מלאכת מחשבת נפלאה.
עוד סופר עליה כי בצערה שתתה כל יום מעט מאפרו של בעלה ביין ששתתה, וזאת על מנת להרעיל את עצמה באיטיות ולהצטרף אליו עם סיום הקמת המאוזוליאום.
ארטמיס 1 הייתה טיסת ניסוי לא מאוישת של החללית אוריון אשר הקיפה את הירח, והטיסה הראשונה בתוכנית ארטמיס של נאס"א.
משימה זו שוגרה ב-16 בנובמבר 2022 על ידי משגר ה-SLS מכן השיגור 39B במרכז החלל קנדי שבפלורידה.
ארטמיס 1 נמשכה 25 ימים ובחנה את כל שלבי המשגר ואת החללית שבהם יעשו שימוש בהמשך תוכנית ארטמיס.
לאחר השיגור למסלול וביצוע תמרון מעבר ירחי אשר שלח את החללית אוריון לכיוון הירח, החללית נכנסה למסלול רטרוגרדי מרוחק (DRO) סביב הירח ולאחר מכן חזרה לכדור הארץ וחדרה דרך האטמוספירה אל עבר צניחה במימי האוקיינוס השקט אל מול חופי באחה קליפורניה שבמקסיקו.
במשימות הבאות בתוכנית, ארטמיס 2 תבצע טיסת יעף מאוישת סביב הירח ובארטמיס 3 תתבצע נחיתה מאוישת על אדמת הירח, לראשונה מאז סיומה של תוכנית אפולו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
לאחר סיומה של תוכנית אפולו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, הועלו מספר הצעות לחזרה מאוישת לחקר הירח.
בשנת 1989, ביום השנה ה-20 למשימת אפולו 11, נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש הכריז על יוזמת חקר החלל (Space Exploration Initiative) שמטרתה לשגר אסטרונאוטים בחזרה לירח ובהמשך למאדים.
עם זאת, דו"ח שפורסם 90 ימים לאחר מכן העריך כי יוזמת חקר החלל תעלה 500 מיליארד דולר, סכום גבוה שהרתיע את הקונגרס אשר דחה את המימון לתוכנית.
בשנת 2005, הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הקים את תוכנית קונסטליישן, במטרה להנחית בני אדם על הירח עד שנת 2020. במסגרת התוכנית פותחו המשגרים ארס 1 וארס 5 אשר תוכננו לשאת את הנחתת אלטאיר ואת החללית אוריון.
בשנת 2009 אף שוגר קונספט מוקדם של המשגר ארס 1, במסגרת טיסת הניסוי ארס 1-X.
עם זאת, כמו קודמתה, גם תוכנית זו בוטלה, על ידי הנשיא ברק אובמה בפברואר 2010 עקב חריגות בתקציב ועיכובים.
בשנים שלאחר מכן, תחת ממשל אובמה, נעשו מספר שינויים בתכנון ובמימון לתוכנית החלל האמריקאית והחקר המאויש, במסגרתם ניתן מימון לפיתוח משגר ה-SLS וחללית מאוישת המיועדת לטיסות שמעבר למסלול הלווייני הנמוך.
בשנת 2017, הנשיא דונלד טראמפ חתם על צו נשיאותי שבמסגרתו תמומן תוכנית מאוישת לחקר הירח ומאוחר יותר למאדים.
בשנת 2019, הוכרז שהתוכנית החדשה לחקר הירח תיקרא "ארטמיס" על שם אחותו של אפולו מהמיתולוגיה היוונית.
מבין שלל החומרה שפותחה במסגרת תוכנית קונסטליישן, החללית אוריון היא השריד היחיד שהמשיך לתוכנית ארטמיס.
נאס"א, בשיתוף פעולה עם סוכנות החלל הישראלית והמרכז הגרמני לחקר החלל, בחנה את אפודי AstroRad של חברת סטמראד הישראלית המספקים הגנה מקרינה.
הניסוי שנקרא Matroshka AstroRad Radiation Experiment (MARE), נועד לספק מידע אודות יעילות ההגנה של האפוד מפני הקרינה בדרכה של החללית לירח.
ארטמיס 1 נשאה שלוש בובות מבחן מצוידות בחיישנים על סיפון החללית אוריון, אשר בחנו את השפעת השיגור, הטיסה והקרינה; בובת המבחן הראשונה, אשר נקראת "קפטן מוניקין קאמפוס" (ע"ש ארתורו קאמפוס, מהנדס לשעבר בנאס"א) ישבה במושב המפקד ולבשה את 'חליפת מערכת ההישרדות של אוריון' (Orion Crew Survival System).
מוניקין צויד בשני חיישנים אשר מתעדים את ההאצה והרעידות במהלך השיגור והטיסה.
בובת המבחן השנייה נקראת זוהר והיא לבשה את אפוד "AstroRad" של חברת סטמראד הישראלית.
בובת המבחן השלישית, אשר נקראת הלגה, לא לבשה אפוד ובכך אפשרה לבחון את השפעת הקרינה ואת יעילות ההגנה של האפוד מקרינה.
במהלך המשימה לא נרשמה פעילות חריגה של השמש, כך שעיקר החשיפה לקרינה אירע בשעה שהחללית עברה דרך חגורות ואן-אלן.
נתוני הניסוי הגולמיים הראו כי זוהר אכן ספגה הרבה פחות קרינה מהלגה, אך הנתונים היו מוגבלים בגלל צורת הניסוי.
בין היתר, הבובות כמעט לא ספגו קרינה מכיוון גבן, משום שהושבו עם הפנים קדימה, כשהגב שלהן פונה כלפי תא השירות של החללית, שבולם את רוב הקרינה.
בעקבות כך נעזרו החוקרים בנתונים על סופת שמש משנת 1972 שעוצמתה הייתה חזקה מספיק לסכן אסטרונאוטים בחלל וערכו הדמיה ממוחשבת על מנת לבדוק את יעילות האפוד.
על פי תוצאות ממחקר ראשוני שהוצג לנאס"א בספטמבר 2023 ופורסם בחודש דצמבר באותה השנה, רמת הקרינה שבובת המבחן "זוהר" הייתה סופגת באירוע של 1972 נמוכה ב-60 אחוז מזו שבובת המבחן "הלגה" הייתה סופגת בלי האפוד.
בהתמקדות על אזורים חיוניים יותר כמו עצם האגן, המאגר העיקרי של מח העצם, ההפרש עלה לכ-90 אחוז.
מלבד המטען הפונקציונלי, ארטמיס 1 נשאה גם סטיקרים, טלאים, דגלים וחפצים שונים משותפי נאס"א וסוכנויות חלל ברחבי העולם.
מסוכנות החלל הישראלית נשלחו בין היתר שני דגלי ישראל, מזוזה אחת, זרעי עצים שונים ו-20 סטיקרים של סוכנות החלל הישראלית.
מעבר למטען העיקרי שבתוך החללית אוריון, מבחוץ הותקנו עשרה לווייני קיובסאט קטנים אשר הוטסו כמטען משני (Secondary payload).
הלוויינים פותחו על ידי מספר סוכנויות חלל של מדינות שונות ומספר אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית.
לוויינים אלו שימשו עבור מגוון רחב של משימות מחקר בתחומי קרינה, חקר המגנטוספירה של כדור הארץ, חיפוש קרח בקטבי הירח ועוד:
הוא מיועד לביצוע צילומים מפורטים של פעילות שלב ביניים של חללית "אוריון" ולמשימות נוספות.
הלוויין נבנה בשיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית.
הוא מיועד לביצוע מחקרים בתחום הביולוגיה.
הלוויין נבנה במרכז המחקר איימס.
נכון לפברואר 2024 הוא ממשיך להעביר מידע.
הוא מיועד לביצוע חקר פלזמה.
הלוויין נבנה על ידי סוכנות החלל היפנית ואוניברסיטת טוקיו.
הוא מיועד לביצוע חקר על מיקומם של מים על הירח.
הלוויין נבנה על ידי אוניברסיטת המדינה של אריזונה.
הוא סיים את פעילותו בפברואר 2023.
הוא היה מיועד לביצוע חקר שדה מגנטי.
הלוויין נבנה על ידי מכון המחקר הדרום-מערבי.
הקשר עם הלוויין אבד זמן קצר לאחר שחרורו.
Lunar IceCube שוחרר למסלול סביב הירח.
הלוויין נבנה על ידי אוניברסיטת Morehead State University.
הקשר עם הלוויין אבד ב-29 בנובמבר 2022.
הוא מיועד לביצוע חקר גופים קרובי ארץ.
הלוויין נבנה על ידי מרכז טיסות החלל מרשל והמעבדה להנעה סילונית.
לא הושג קשר עם הלוויין לאחר השיגור.
מעט לאחר שחרורה למסלול כשלה לתפקד כראוי והליך הנחיתה מעולם לא בוצע.
הלוויין נבנה על ידי סוכנות החלל היפנית.
הוא נועד לביצוע צילומי הירח.
הלוויין נבנה על ידי לוקהיד מרטין.
הקשר עם הלוויין היה חלש ולא היה ניתן לקבל נתונים באיכות מספקת.
Team Miles שוחרר למסלול הליוצנטרי.
מיועד לביצוע בדיקות מערכת מדחף.
הלוויין נבנה על ידי קבוצת אנשים פרטיים.
לא נוצר קשר עם הלוויין לאחר שחרורו.
המטרה המרכזית של טיסת ניסוי זו הייתה לאשר את כשירותם של משגר ה-SLS (Space Launch System) והחללית אוריון.
טיסה זו בחנה בין היתר את תהליך החדירה לאטמוספירה של אוריון ובמיוחד את מגן החום שלה, כמו גם את הליך נחיתתה וצניחתה במימי האוקיינוס.
ב-16 בנובמבר 2022 בשעה 6:47:44 לפי זמן אוניברסלי מתואם (UTC) או 1:47:44 לפי זמן מקומי, שוגרה משימת ארטמיס 1 על ידי משגר SLS מסוג Block 1 מכן השיגור 39B במרכז החלל קנדי שבפלורידה.
היה זה שיגור הבכורה של ה-SLS.
לאחר היפרדותו משלב הליבה, השלב העליון של המשגר ובו החללית אוריון הוכנסו בהצלחה למסלול סביב כדור הארץ.
89 דקות לאחר השיגור, השלב העליון של המשגר (ICPS) הפעיל את מנועו במשך כשמונה עשרה דקות וביצע תמרון מעבר ירחי ששלח את החללית אוריון לכיוון הירח.
לאחר מכן ניתקה אוריון מהשלב העליון והמשיכה בדרכה לכיוון הירח.
לאחר ניתוקה של אוריון מהשלב העליון, ופריסתם של מספר לווייני קיובסאט, הפעיל השלב העליון את מנועו בתמרון אחרון שנועד להכניסו למסלול הליוצנטרי.
ב-20 בנובמבר בשעה 19:09 UTC, אוריון נכנסה לתחום ההשפעה הירחי, אזור שבו כוח המשיכה של הירח על החללית גדול יותר מכוח המשיכה של כדור הארץ.
ב-21 בנובמבר בשעה 12:25 UTC ולמשך 34 הדקות הבאות, חוותה החללית אוריון אובדן תקשורת מתוכנן כאשר חלפה על פני הצד הרחוק של הירח ולא הייתה בקו-ראיה עם כדור הארץ.
בשעה 12:44 UTC, הופעל מנועו של תא השירות של אוריון בתמרון אשר נמשך 2 דקות ו-30 שניות ובמהלכו חלפה אוריון בקרבת הירח לקראת כניסה אל מסלול המכונה "מסלול רטרוגרדי מרוחק" (Distant retrograde orbit), מסלול יציב סביב הירח עקב הימצאותה של אוריון בין נקודות לגראנז' L1 ו-L2 של מערכת כדור הארץ-ירח.
ב-25 בנובמבר בשעה 21:52 UTC, ביצעה אוריון תמרון נוסף שארך דקה ו-28 שניות והכניס בסופו את החללית למסלול רטרוגרדי מרוחק.
ב-28 בנובמבר אוריון הגיעה למרחק של 432,210 קילומטרים מכדור הארץ, המרחק המקסימלי שלה במהלך המשימה.
ב-1 בדצמבר בשעה 21:53 הופעל מנועו של תא השירות של אוריון בתמרון אשר הוציא את אוריון ממסלול רטרוגרדי מרוחק סביב הירח.
ב-5 בדצמבר בשעה 16:43 UTC, הופעל מנועו של תא השירות של אוריון למשך 3 דקות ו-27 שניות בתמרון שמטרתו לשלוח את החללית בחזרה לכיוון כדור הארץ.
במהלך תמרון זה חלפה אוריון על פני הירח במרחק של 128 קילומטרים מעל פני השטח, הנקודה הקרובה ביותר שלה לירח במהלך המשימה.
אוריון חלפה על פני הצד הרחוק של הירח פעם נוספת ואיבדה תקשורת עם מרכז בקרת המשימה למשך כחצי שעה.
ב-6 בדצמבר בשעה 7:29 UTC יצאה אוריון מתחום ההשפעה הירחי והופעל מנועו של תא השירות של אוריון בתמרון מינורי לתיקון מסלול.
בימים שלאחר מכן המשיך מרכז הבקרה לבצע בדיקות מערכתיות.
ב-10 בדצמבר פורסם שאתר הנחיתה הסופי יהיה מול חופי חצי האי באחה קליפורניה.
בחמש השעות שלפני החדירה לאטמוספירה נערכו שישה תמרונים לתיקון מסלול.
בשעה 17:37 UTC החל הליך פריסת המצנחים וכשלוש דקות לאחר מכן בשעה 17:40 UTC פגעה אוריון במימי האוקיינוס מול חופי חצי האי באחה קליפורניה.
לאחר נחיתתה, אנשי נאס"א וצוותי ספינת חיל הים האמריקאי USS Portland חילצו את החללית מהמים.
לאחר שחולצה אוריון מהמים, בדיקות מצאו אובדן בלתי צפוי של חומר AVCOAT שממנו עשוי מגן החום שבבסיס החללית.
במשך כשנתיים ביצעה נאס"א ניתוח מקיף ומורכב בנושא וב-5 בדצמבר 2024 פרסמה את המלצותיה.
המסקנה שאליה הגיעו היא שהגזים שנוצרו בתוך מגן החום במהלך החדירה לאטמוספירה, התרחבו וגרמו להתקלפות של מגן החום.
בין הגורמים לאירוע הם שיטת החדירה לאטמוספירה שמכונה "כניסת דילוג" (skip-entry) בשונה משיטות חדירה פשוטות יותר, וחוסר היכולת של הגזים להתאוורר כראוי.
עם זאת נאס"א ציינה שלא מדובר במקרה שהיה מסכן אסטרונאוטים בתוך החללית.
נאס"א החליטה שבמשימות הבאות אוריון תחזור באותה השיטה אך בזווית תלולה יותר מה שיאפשר לאוריון להישאר פחות זמן באזורים שבהם נוצרו הגזים.
ציר הזמן של משימת ארטמיס 1
ארטמיס 2 (Artemis II) היא טיסת הניסוי המאוישת הראשונה של החללית אוריון, והמשימה השנייה בתוכנית ארטמיס של נאס"א.
משימה זו תהיה הטיסה המאוישת הראשונה בקרבת הירח מאז אפולו 17 בשנת 1972. השיגור מתוכנן ל-7 במרץ 2026.
המשימה מתוכננת להימשך עשרה ימים ותישא את האסטרונאוטים ריד וייזמן, ויקטור גלובר וכריסטינה קוק מנאס"א, כמו גם את ג'רמי הנסן מסוכנות החלל הקנדית אל טיסת יעף מסביב לירח ובחזרה לכדור הארץ.
טיסה זו תיקח את האסטרונאוטים למרחק של כ-370,000 קילומטרים מכדור הארץ כאשר החללית תחלוף כ-10,000 קילומטרים מעבר לצד הרחוק של ירח.
במשימה הבאה בתוכנית, ארטמיס 3 תבצע נחיתה מאוישת על אדמת הירח, לראשונה מאז סיומה של תוכנית אפולו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
פרופיל משימת ארטמיס 2 השתנה מספר פעמים בחלוף השנים.
עם ביטולה של תוכנית קונסטליישן בפברואר 2010, ניתן מימון ממשלתי לפיתוח משגר ה-Space Launch System (SLS); משגר חדש למשימות מאוישות מעבר למסלול הלווייני הנמוך.
שם המשימה לארטמיס 2 נקרא תחילה "SLS-2" וכלל שיגור מאויש של החללית אוריון בידי המשגר החדש והקפה סביב הירח.
מאוחר יותר שונה שמה של המשימה והיא נקראה "Exploration Mission-2" ("EM-2").
באפריל 2013 נאס"א הציעה את תוכנית Asteroid Redirect Mission אשר כללה הסטת אסטרואיד קטן בגודל של מספר מטרים למסלול סביב הירח ומשימת מחקר מאוישת אליו במסגרת משימת "EM-2".
תוכנית זו לא קיבלה את המימון הנדרש והתקדמותה הייתה איטית ולא כללה צעדים ברורים.
במרץ 2017 אושר תקציב נאס"א כחוק "NASA Transition Authorization Act of 2017" וכלל את מפת הדרכים של נאס"א לשנים הבאות.
תחת חוק זה שונה פרופיל משימת EM-2 כך שהיא תכלול טיסת יעף מאוישת סביב הירח במסלול חזרה-חופשית (free-return trajectory) ותציב את היחידה הראשונה של תחנת החלל הירחית Lunar Gateway במסלול סביב הירח.
בשנת 2020 שינתה נאס"א את פרופיל המשימה פעם נוספת והסירה את החלק של הצבת היחידה של תחנת החלל הירחית במסלול סביב הירח.
מעתה משימת ארטמיס 2 כללה שיגור מאויש של החללית אוריון אל טיסת יעף סביב הירח וחזרה לכדור הארץ.
בסוף ספטמבר 2023 הושלמה התקנתם של ארבעה מנועי RS-25 בבסיס שלב הליבה של המשגר.
ביולי 2024 הגיע שלב הליבה שנבנה על ידי בואינג למרכז החלל קנדי.
ב-19 בפברואר 2025, הושלמה התקנתם של שני מאיצי הצד (SRB) לשלב הליבה, הליך שארך כשלושה חודשים.
ב-1 במאי 2025 הושלם חיבורו של השלב העליון (ICPS) לשלב הליבה.
ב-19 באוקטובר 2025 הושלמה התקנתה של החללית אוריון לשלב העליון ובכך הושלמה בנייתו של המשגר.
ב-17 בינואר 2026 הגיע המשגר אל כן השיגור LC-39B.
חלון השיגור הראשון נפתח ב-6 בפברואר והסתיים ב-11 בפברואר.
ב-3 בפברואר נערכו בדיקות "חזרה רטובה" במהלכם צוותי נאס"א מילאו למעלה מ-2,600,000 ליטרים של מימן נוזלי וחמצן נוזלי במצב קר במיוחד במיכלי המשגר ותירגלו את כל המשימות הדרושות עד השניות האחרונות בתהליך הספירה לאחור לקראת השיגור ואז רוקנו בחזרה את המיכלים.
עם זאת, הבדיקות נפסקו לפני השלמתן בעקבות דליפות מימן שחרגו ממגבלות הבטיחות.
חלון השיגור הבא נפתח ב-7 במרץ.
בסיומה של משימת ארטמיס 1 בדצמבר 2022, נמצא אובדן בלתי צפוי של חומר AVCOAT שממנו עשוי מגן החום שבבסיס החללית אוריון.
נאס"א החליטה שבמשימת ארטמיס 2 אוריון תחזור באותה השיטה אך בזווית תלולה יותר מה שיאפשר לאוריון להישאר פחות זמן באזורים שבהם נוצרו הגזים.
ההחלטה של נאס"א לשנות את פרופיל החדירה לאטמוספירה במקום לפתח מגן חום בטוח יותר ספגה ביקורות מבכירי נאס"א לשעבר ואסטרונאוטים לשעבר.
אוליבאס, מהנדס ואסטרונאוט נאס"א לשעבר וחבר בצוות חקירת התקרית אמר כי "אין ספק שזה לא מגן החום שנאס"א הייתה רוצה לתת לאסטרונאטים שלה".
תפקיד אסטרונאוט מפקד ריד וייזמן, נאס"א טיסת חלל שנייה טייס ויקטור גלובר, נאס"א טיסת חלל שנייה מומחה משימה 1 כריסטינה קוק, נאס"א טיסת חלל שנייה מומחה משימה 2 ג'רמי הנסן, סוכנות החלל הקנדית טיסת חלל ראשונה
ב-3 באפריל 2023, הכריזה נאס"א על ארבעת האסטרונאוטים שירכיבו את צוות המשימה של ארטמיס 2; המפקד ריד וייזמן, הטייס ויקטור גלובר, מומחית משימה כריסטינה קוק מנאס"א ומומחה משימה ג'רמי הנסן מסוכנות החלל הקנדית.
גלובר יהיה לאדם השחור הראשון, קוק לאישה הראשונה והנסן ללא-אמריקאי הראשון שיטוסו לירח.
מפקד המשימה ריד וייזמן היה בעברו טייס בצי האמריקאי, נבחר כאסטרונאוט לנאס"א בשנת 2009 וטס בשנת 2014 לתחנת החלל הבינלאומית בטיסת סויוז TMA-13M כחלק ממשלחת מס' 40 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הוא מחזיק בתואר שני בהנדסת מערכות מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ואב לשתי בנות.
טייס המשימה ויקטור גלובר היה בעברו טייס בצי האמריקאי, נבחר כאסטרונאוט לנאס"א בשנת 2013 וטס בשנת 2020 בטיסה המבצעית הראשונה של החללית דרגון 2, אל תחנת החלל הבינלאומית בטיסת SpaceX Crew-1, כחלק ממשלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הוא מחזיק בתואר שני בהנדסת מערכות מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
נשוי לדיונה, ואב לארבע בנות.
מומחית משימה כריסטינה קוק היא מהנדסת במקצועה.
שימשה בעבר כמנהלת תחנת סמואה האמריקנית במנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי.
היא נבחרה כאסטרונאוטית לנאס"א בשנת 2013 וטסה בשנת 2019 לתחנת החלל הבינלאומית בטיסת סויוז MS-12 כחלק ממשלחת מס' 59 לתחנת החלל הבין-לאומית.
היא מחזיקה בשיא השהייה הרצופה לאישה בחלל - 328 ימים.
היא בעלת תואר ראשון בפיזיקה ותואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.
מומחה משימה ג'רמי הנסן הוא פיזיקאי.
היה בעברו טייס קרב בחיל האוויר המלכותי הקנדי ואקוונאוט.
הוא נבחר כאסטרונאוט לסוכנות החלל הקנדית בשנת 2009 ומשימת ארטמיס 2 תהיה טיסת החלל הראשונה שלו.
מחזיק בתואר ראשון במדעים מהמכללה המלכותית הצבאית של קנדה.
תפקיד אסטרונאוט מומחה משימה אנדרה דאגלס, נאס"א מומחה משימה ג'ני גיבונס, סוכנות החלל הקנדית
ב-22 בנובמבר 2023 נבחרה ג'ני סידיי-גיבונס מסוכנות החלל הקנדית לשמש כגיבוי של ג'רמי הנסן וב-3 ביולי 2024 נבחר אנדרה דאגלס מנאס"א כגיבוי של כל אחד משלושת האסטרונאוטים של נאס"א במשימה.
תוכנית המשימה של ארטמיס 2 היא לשלוח ארבעה אסטרונאוטים בחללית אוריון אל טיסת יעף שתחלוף מסביב לירח ותחזור לכדור הארץ.
אוריון תשוגר על גבי משגר ה-SLS אשר ישלח את השלב העליון של המשגר ובו החללית אוריון למסלול סביב כדור הארץ.
בהיותו במסלול, יערכו מספר תמרונים שיעלו באופן הדרגתי את גובהו של המסלול ומהירותה של החללית עד הגעה למסלול לווייני גבוה.
בהגעתם למסלול לווייני גבוה, תינתק אוריון מהשלב העליון של המשגר ותערוך תמרונים שיתופעלו באופן ידני על ידי האסטרונאוטים במטרה להבטיח את כשירותה של החללית.
ארטמיס 2 תשוגר על ידי המשגר Space Launch System מכן השיגור 39B במרכז החלל קנדי שבפלורידה.
שתי דקות ו-9 שניות מרגע השיגור, כאשר המשגר ועליו החללית אוריון נעים במהירות של 5,100 קמ"ש ונמצאים בגובה של 48 קילומטרים, ינותקו שני מאיצי הצד (SRB) מהמשגר וייפלו למימי האוקיינוס.
כדקה לאחר מכן תסיים מערכת המילוט של החללית אוריון את תפקידה ותינתק מהחללית.
שמונה דקות ו-3 שניות מרגע השיגור, כאשר נמצא המשגר בגובה של 156 קילומטרים ונע במהירות מסלולית של 28,500 קמ"ש, ידומם שלב הליבה את ארבעת מנועי ה-RS-25 שבבסיסו ומספר שניות לאחר מכן ינותק מהשלב העליון וייפול למימי האוקיינוס.
השלב העליון של המשגר (ICPS), אשר הוכנס על ידי שלב הליבה למסלול אליפטי מוארך סביב כדור הארץ, יגיע בנקודת האפוגיאה שלו במסלול לגובה של 2,200 קילומטרים.
לשם השוואה, פי חמש מגובהה של תחנת החלל הבינלאומית.
שהייה במסלול סביב כדור הארץ ובדיקות מערכתיות
בעודם במסלול ראשוני סביב כדור הארץ, יתנתקו כריסטינה קוק וג'רמי הנסן ממושביהם ויבדקו את תקינותם של מערכות המים, השירותים וכיבוי האש.
אם כל המערכות תקינות, השלב העליון (ICPS) יבצע "תמרון העלאת פריגיאה" ובו יפעיל לראשונה את מנועו היחיד (RL10) בבעירה שתימשך 30 שניות, כמעט 50 דקות אחרי השיגור, כשהוא נמצא בנקודת האפוגיאה של המסלול ויעלה את גובה הפריגיאה של המסלול מ-27 קילומטרים ל-185 קילומטרים.
בלי תמרון זה, השלב העליון והחללית לא יישארו במסלול יציב וינחתו בחזרה לכדור הארץ.
תמרון זה בעצם יאיץ את החללית למהירות שהיא מעט מתחת למהירות הנדרשת עבור השלמת תמרון מעבר ירחי.
בסיום הבעירה ידומם השלב העליון את מנועו, החללית אוריון תינתק ממנו וטייס המשימה ויקטור גלובר ייקח שליטה ידנית על החללית ויערוך במשך כשבעים דקות סדרת תמרונים שנקראת "Proximity Operations Demonstration" במטרה להבטיח את כשירותה של החללית במהלכם יסובב את החללית ויתקרב עד לכדי מרחק של 9 מטרים מהשלב העליון.
בסיום תרגול זה תתרחק החללית אוריון מהשלב העליון אשר יסיים את חלקו במשימה ויפעיל את מנועו פעם אחרונה בבעירה שבה יחדור לאטמוספירת כדור הארץ וייפול למימי האוקיינוס.
החללית אוריון תמשיך להקיף את כדור הארץ ו-13 שעות ו-44 דקות אחרי השיגור, יפעיל תא השירות של אוריון את מנוע ה-AJ-10 שבבסיסו בתמרון העלאת פריגיאה שנועד להעלות את גובה המסלול של החללית סביב כדור הארץ.
בסיום שתי ההקפות סביב כדור הארץ, 25 שעות ו-37 דקות אחרי השיגור, יפעיל תא השירות של אוריון את מנועו וישלים תמרון מעבר ירחי שישלח את החללית לכיוון הירח.
תמרון זה יהיה קצר מאחר ואת רובו של התמרון ביצע השלב העליון של המשגר כ-24 שעות קודם לכן כשהאיץ את אוריון למסלול לווייני גבוה ולמהירות הדרושה.
התמרון המדויק שתבצע אוריון ישלח אותה למסלול חזרה-חופשית (free-return trajectory) שיאפשר לה לחזור באופן טבעי לכדור הארץ אחרי הקפת הירח, בעזרת כוח המשיכה של כדור הארץ בלבד מבלי צורך בתמרונים משמעותיים נוספים.
בימים הבאים תבצע האוריון תיקוני מסלול מינוריים והאסטרונאוטים יבצעו משימות שונות וביניהן בדיקת התקשורת עם רשת החלל העמוק של נאס"א.
ביום הרביעי למשימה תיכנס החללית אוריון לתחום ההשפעה הירחי, אזור שבו כוח המשיכה של הירח על החללית גדול יותר מכוח המשיכה של כדור הארץ.
ביום השישי תחלוף אוריון סביב הירח.
בנקודה הקרובה ביותר שלה לירח, אוריון תהיה במרחק של 6,500 קילומטרים מהצד הרחוק של הירח.
משימת ארטמיס 2 תשבור את שיאה של משימת אפולו 13 ותהפוך לטיסת החלל המאוישת הרחוקה ביותר מכדור הארץ.
בארבעת הימים שבהם תעשה אוריון את הדרך חזרה לכדור הארץ תערוך החללית מספר תיקוני מסלול על מנת להבטיח חדירה מדויקת לאטמוספירה.
33 דקות לפני הנחיתה, ייפרד תא השירות של אוריון המכיל את מערכות ההנעה מתא הצוות של אוריון בו נמצאים האסטרונאוטים ויסיים את חלקו במשימה.
13 דקות לפני הנחיתה אוריון תחדור לאטמוספירה במהירות של 40,000 קמ"ש בחדירה לא-בליסטית המכונה גם "כניסת דילוג" (skip-entry) אשר מתפרסת על שני שלבים של האטה ואשר נועדה לדייק את נקודת הנחיתה ואף לחשוף את האסטרונאוטים שישהו בה לפחות כוחות G מאשר אלו שהופעלו על האסטרונאוטים במשימות אפולו.
כאשר תגיע אוריון לגובה של 11 קילומטרים מפני השטח של כדור הארץ, יחל הליך פריסת מצנחי הבלימה שבסופו יאט את אוריון למהירות של כ-30 קמ"ש ולפגיעה במימי האוקיינוס השקט מול חופי סן דייגו, שם יחולצו על ידי חיל הים האמריקאי.
המשימה מתוכננת להימשך עשרה ימים מהשיגור ועד הנחיתה.
ארטמיסיה הראשונה הייתה מצביאה פרסייה ממוצא יווני אשר שימשה כמושלת קאריה ולקחה חלק בקרב ארטמיסיון וקרב סלמיס.
ארטמיסיה הייתה בת תערובת, אביה היה מהליקרנסוס ואמה הייתה מכרתים.
אביה ליגדמיס הראשון הוצב בידי ממלכת פרס האחמנית כמושל העיר.
לאחר מות בעלה היא ירשה את השלטון.
הרודוטוס משבח את אומץ ליבה ופיקחותה, אולם ייתכן שהגזים בתיאוריו כיוון שהיה בעצמו בן הליקרנסוס.
כאשר פלשו הפרסים ליוון ארטמיסיה נידבה לצי הפרסי חמש ספינות בלא שהתבקשה לכך ופיקדה עליהן בעצמה.
"ומכל הצבא מסרה היא את האניות המפוארות ביותר...
ולא נתנה אלא את העצות המחוכמות ביותר" כדברי הרודוטוס.
ארטמיסיה פיקדה על ספינותיה בקרב ארטמיסיון שהתרחש ליד אובויה.
היוונים נמלטו, אולם הפרסים ספגו אבדות כבדות.
קרב זה השפיע על ארטמיסיה שהבינה שהיוונים טובים מהפרסים בקרב ימי.
הצי היווני היה תחת פיקודו של תמיסטוקלס עגן בסלמיס, וחשיארש הראשון ומלך פרס התלבט אם לתקוף אותו.
הוא שלח את מרדוניוס כדי שישאל לדעתם של המפקדים, ומרבית המפקדים השיבו בחיוב שכן בטחו בעליונות המספרית של הצי הפרסי.
המלך נהנה מדבריה של ארטמיסיה, אולם סבר שהיא אומרת זאת רק בגלל הקרב הקודם.
חשיארש העריך שחייליו לא נלחמו היטב בקרב הקודם משום שהוא לא היה עמם, אולם כיוון שכעת הוא נמצא, הוא שיער שחייליו ילחמו טוב יותר.
הפרסים תקפו את היוונים כשחשיארש צופה מהחוף, אולם כפי שחזתה ארטמיסיה היוונים גררו את הפרסים למלכודת מתוחכמת והשמידו את ספינותיהם.
במהלך הקרב ספינה אתונאית רדפה אחרי הספינה שעליה הייתה ארטמיסיה.
לא היה לה לאן לסגת כיוון שמולה היו ספינות ידידותיות ליוון.
לפיכך, היא התנגשה בספינה ידידותית מהעיר קלינדה שעליה היה גם שליט קלינדה דמסיתימוס .
מפקד הספינה האתונאית אמינאס סבר שמדובר בספינה יוונית ולכן עזב אותה לנפשה.
אולם הרודוטוס מעיר שאילו ידע שזו ארטמיסיה היה ממשיך לרדוף, כיוון שהאתונאים הבטיחו פרס של 10,000 דרכמונים למי שיתפוס אותה חיה.
פוליאינוס מוסר גרסה אחרת לסיפור, לפיה כאשר ראתה ארטמיסיה שספינה אתונאית דולקת אחריה היא מיהרה להניף סמלים יווניים ותקפה ספינות פרסיות.
פוליאינוס אף מציין "ארטמיסיה תמיד בחרה ספינה ארוכה ונשאה עליה את הסמלים היווניים כמו גם הברבריים.
כאשר היא רדפה אחרי ספינה יוונית היא הניפה את הסמל הברברי, אבל כאשר היא נרדפה על ידי ספינה יוונית היא הניפה את הסמלים היווניים כדי שהאויב יטעה..."
הרודוטוס מספר שכאשר חשיארש ראה זאת הוא הפטיר "האנשים נעשו לי לנשים והנשים לאנשים".
פוליאינוס מוסר משפט שונה מעט "הו זאוס, האישה הזו נוצרה מחומר של איש והאנשים הללו נוצרו מחומר של אישה".
פלוטרכוס גם מזכיר שארטמיסיה הייתה זו ששלתה מהמים את גופתו של אריאביגנס אחיו של חשיארש שמת בתחילת הקרב.
לאחר הקרב הציע מרדוניוס למלך להשאיר אותו ביוון ולחזור עם מרבית הכוח לאסיה.
חשיארש החליט לשאול את קציניו מה מוטב לעשות ואף הזמין לאספה את ארטמיסיה.
"יען כי קודם לכן הבינה היא לבדה מה שיש לעשות".
הוא שלח אותה עם בניו לאפסוס.
מכאן ואילך מה שידוע עליה הוא בעיקר אגדות.
ככל הנראה מתה בהליקרנסוס ובנה ירש אותה.
בימי נכדה, ליגדמיס השני , פרצה בעיר מהפכה שבמהלכה הוגלו אזרחים רבים, ביניהם הרודוטוס.
בעיני הרודוטוס ופוליאינוס הייתה ארטמיסיה מצביאה גאונית, ערמומית, פקחית, ואמיצה.
פוליאינוס אף מספר שפעם כאשר רצתה לכבוש עיר בצורה היא ערכה מסיבה לפני שער העיר, התושבים הסתקרנו ויצאו לחזות במסיבה בעוד חייליה השתלטו על העיר.
"כך השיגה ארטמיסיה בעזרת חליל ומצלתיים את מה שניסתה לשווא להשיג בכח הזרוע", מסיים פוליאינוס.
עוד הוא מספר שלאחר קרב סלמיס הלביש חשיארש את ארטמיסיה בחרב ושריון, בעוד שלסגן שלה נתן פלך וכישור, כלים שסימלו את הנשים.
אריסטופאנס מזכיר אותה ב"ליסיסטרטה" וב"חג הנשים".
פאוסניאס כותב שבשוק של ספרטה הייתה מוצבת אנדרטה שכונתה בפי המקומיים "הפרסים", משום שהיא נעשתה משלל מלחמה שנלקח מהפרסים.
באנדרטה עוצבו בין היתר בשיש דמויותיהם של מצביאים פרסיים שונים ביניהם מרדוניוס וארטמיסיה.
בתקופת שושלת פהלווי נבנתה באיראן משחתת שנשאה את השם "ארטמיסיה".
הייתה זו המשחתת הגדולה ביותר באיראן אותה תקופה.
בסרט 300 הספרטנים היא מגולמת בידי אנה ווייקפלד.
היא דמות שולית בספרו של סטיבן פרספילד "שערי האש".
בסרט 300: עליית האימפריה ארטמיסיה מגולמת בידי אווה גרין, בסרט היא מצביאה קשוחה, יפהפייה, אכזרית, ונקמנית.
ארטמיסינין , הידועה גם בשם קינגאשו, והתרופות שנגזרות ממנה (ACTs) הן התרופות בעלות הפעולה המהירה ביותר מבין התרופות שנועדו לטיפול בפלסמודיום פלציפרום "(Plasmodium falciparum)", הPlasmodium שגורם למלריה.
תרופות אלו נחשבות היום לטיפול סטנדרטי בעולם כנגד הפלסמודיום פלציפרום.
מרכיב הארטמיסינין התגלה ובודד בהצלחה מצמח הלענה או בכינוי אחר ה-sweet wormwood, שנעשה בו שימוש ברפואה הסינית המסורתית.
צמח זה נזכר בספרי ההדרכה הסינית בטיפולים אמבולטוריים מאז 340 שנה לטיפול בחום.
תרופה זו התגלתה על ידי טו יויו, מדענית סינית, אשר זכתה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בזכות גילוי זה.
אפשר להשתמש בארטמסנין כתרופה נפרדת אבל הדבר יעלה את הסיכוי להתפרצות מחודשת, ולכן כדאי יותר להשתמש בה בשילוב עם תרופות אחרות הפועלות לסלק את הטפיל מהגוף.
ארגון הרפואה העולמי המליץ על שימוש בטיפולים משולבים ארטמיסיניים (ACTs) כטיפול קו ראשון כנגד פלסמודיום פלציפרום.
אין שימוש פרופילקטי בארטמיסנינים בגלל מחצית חיים קצרה מאוד הדורשת הזרקה רב-פעמית ביום, דבר שאינו יעיל.
הזרקה תוך-ורידית או תוך-שרירית לתרופה ארטיסונאת הוכחה כיעילה יותר מהשימוש בכינין בניסויים גדולים, אקראיים ומבוקרים במבוגרים ובילדים.
בכל המחקרים שנעשו להשוות בין שתי תרופות אלו, לארטסונאת יש שיעור תמותה נמוך בכ-30% יותר מזה של כינין..
סיבות להבדל הזה כוללות הפחתת שכיחות של היפוגליקמיה, החדרה קלה יותר ופעולה מהירה יותר כנגד טפילים אלו.
ארגון הבריאות העולמי ממליץ על שימוש בארטסונאת כטיפול בכל המקרים של מלריה חמורה.
בימים האלו מתבצעים מחקרים לחקור את ארטמיסנין כתרופה לטפול בסרטן.
גילוי הארטמיסנין נעשה בזמן חיפוש על תרופות נגד עלקת הבילהרציה (תולעת טפילית המתיישבת בכלי הדם של היונקים) המהווה את הגורם השני בשכיחותו למחלות מזהמות אחרי המלריה.
בדרך כלל הגוף מגלה סיבולת טובה כלפי תרופת ארטמיסינין במינון המבוקש לטיפול במלריה.
היום משתמשים, לרוב, בארטמיסינין כפרו-דראג לחומר הביולוגי המטבוליט Dihydroartemisinin, הנעשה פעיל בשלב של הימצאות הטפיל תוך תאי הדם האדומים.
אף על פי שאין הסכמה כללית לגבי מנגנון הפעולה של ארטמיסינין ועל כך שהוא גורם להריגתו של הטפיל, נמצאו הוכחות כי ארטמיסינין פועל לכאורה על ידי היווצרות ראדיקלים התלויים בגשר האינדופירוקסידי של התרופה.
כשהטפיל נכנס לתוך תא דם אדום, הוא צורך את ההמוגלובין בתוך שקי העיכול (digestive vacoule) שלו, פעולה שגורמת ליצירת עקה חימצונית.
התבנית של ארטמיסנין יש קבוצה של לקטון פרוקסידי שבמגע שלו עם ריכוז גבוה של ברזל, הנמצא בתאים סרטניים, נהפך ללא יציב ואז משחרר צורוני חמצן תגובתי.
ארטמיס פאול: המושבה האבודה הוא ספר פנטזיה לנוער, החמישי בסדרת הספרים ארטמיס פאול.
כמו שאר ספרי הסדרה, נסובה עלילתו סביב ארטמיס פאול, פושע-גאון בן 15 שמגלה פיות החיות מתחת לפני הקרקע.
בספר הקודם הולי שורט מתפטרת ממשמר הלפריקונים בעקבות מחליפו של רוט - ארק סול.
היא פותחת משרד חקירות פרטי ומצרפת עליה כעוזרים את מאלץ' דיגמס ואת ארטמיס.
השדים הם המשפחה השמינית של עם הפיות.
בקרב על טאטלין בין הפיות לבני האנוש הם לא הסכימו לרדת מתחת לפני הקרקע כמו שאר העם (הפיות וכל שאר יצורי הקסם) ולכן הקוסמים של השדים שהם גם הקוסמים החזקים ביותר העבירו את האי שלהם "היבראס" במנהרת זמן לאזור הלימבו שמנותק מהזמן.
בברצלונה מצליח ארטמיס להיגרר למסע בזמן עם שד שנעקר מהלימבו.
השדים חיבים לענוד משהו מכסף כדי לא להישאב ולהופיע בזמנים שונים ובמקומות שונים.
לאחר המסע בזמן מגלה ארטמיס שמיקום אצבעותיו הוחלף ושהוא הצליח לחזור לזמן שלו.
כאשר בודק גילה ארטמיס שבאטלר עיגן אותו בעזרת צמיד כסף.
כאשר ארטמיס מגלה ששד עתיד להופיע בתיאטרון הוא מגלה שהולי מופיעה שם גם בעקבות חיזוי הגעת השד בברצלונה כשהוא רואה שהשד מופיע הוא שם לב שחץ נורה ברגלו והבין שמי שעשתה זאת נקראת מינרווה.
מינרווה היא גם גאונה צעירה כמו ארטמיס פאול.
ארטמיס שולח את הולי לעקוב אחריה ברכבת תחת מעטה היעלמות.
הם מגלים שמינרווה מתגוררת בטירה בצרפת ויש לה עשרים וחמישה שומרים.
הולי מוחדרת לשם כשבויה ובעזרת הקסדה שלה משחררת את השד ונמלטת מהטירה.
לאחר מכן משתלט פושע בשם ג'ונה לי על הטירה וחוטף את מינרווה.
ארטמיס מתכנן תוכנית להציל את מינרווה.
הוא מציע לג'ונה שמתענין בשדים (חושד שהרגו את אחיו) עסקה: מינרווה בתמורה לשד.
במהלך העסקה השד נמלט וכולם נפגשים בתערוכת אומנות הנמצאת במגדל בו בוצעה ההחלפה.
הם מגלים שבזמן שהקוסמים השדים ניסו להעביר את "היבראס" התפרץ שד בשם נאזל וחברו לתוך מעגל הקוסמים.
כתוצאה מכך נהרס הקסם והקוסמים הופכים את עצמם לאבן כדי לא להיהרג.
הם משחררים את הקוסמים ממעגל האבן ומגלים שרק קוסם אחד נשאר מתוך מעגל הקוסמים המקוריים.
הקוסם, קואן היה ראש הקוסמים והוא זה שהוביל את הקסם וגם זה שהפך את הקוסמים לאבן כדי להציל אותם.
בינתיים ג'ונה וחבריו נכנסים ומובסים על ידי באטלר אך מספיקים לקשור פצצה לידו של 1 (השד שארטמיס הציל).
ארטמיס, הולי, קואן ואחד חוזרים להיבראס במטרה למנוע ממנו להתמוטט אבל הם מותקפים על ידי השדים.
הם משתמשים בעוצמת הפצצה ובקסם כדי לחזור לכדור הארץ ומגלים שבגלל שהזמן עובר שונה בהיבראס אז עברו שלוש שנים.
במהלך החזרה לכדור הארץ, ארטמיס מצליח לקחת קצת קסם לעצמו.
כשהוא חוזר לכדור הארץ הוא גם מגלה שנולדו לו שני אחים תאומים.
בתחתית כל עמוד בספר כתוב בגנומית כללים של שדים.
ארטם אנטוליוביץ' קראבץ (באוקראינית: Артем Анатолійович Кравець; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ.
קראבץ התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות עד שבגיל 15 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של דינמו קייב.
בעונת הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון בה זיהה מאמנו את הפוטנציאל הטמון בקראבץ ובאותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגת העל האוקראינית ועונה לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
למרות שמיעט לשחק בליגה קראבץ רשם 10 הופעות במסגרת גביע אופ"א בעונת וכבש שני שערים בתיקו 2-2 נגד ולנסיה שעזרו לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר המפעל.
בעונת החל קראבץ לסבול מסדרת פציעות אשר מנעו ממנו להשתלב בהרכב הקבוצה.
בקיץ הושאל לארסנל קייב על מנת לצבור דקות משחק וכבר בתחילת העונה כבש 3 שערים ב-10 משחקים, אך הוא סיים את העונה מוקדם בגלל פציעה.
בעונת חזר קראבץ לדינמו קייב כאשר בעונה זו הוא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה והיה מלך השערים של קבוצתו עם 15 שערים ב-24 משחקים ובסיום העונה אף זכה עם קבוצתו בדאבל.
ב-4 בינואר 2016 הושאל לשטוטגרט מהבונדסליגה עד לסיום העונה.
ב-30 באוגוסט 2016 הצטרף לגרנדה בהשאלה עד לסיום העונה.
בינואר 2018 חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם הקבוצה הטורקית קייסריספור.
ב-26 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה לקראת משחק ידידות נגד סרביה, אך הוא שוחרר מהסגל עקב פציעה.
ב-8 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד רומניה.
ב-9 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד גאורגיה.
ארטמיים (שם מדעי: Artamidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיות באוסטרליה, בגינאה החדשה ובדרום-מזרח אסיה.
בני משפחה זו הם עופות שאורכם מ-19 ס"מ עד 50 ס"מ אצל המין הגדול ביותר, Strepera versicolor.
הם דומים לעורבים, נוצותיהם בגוונים של שחור ואפור ומקורם בהיר וארוך.
מספר מינים במשפחה זו נוהגים לעוף, להתקבץ ובעיקר לישון יחד על אותם עצים.
עם זאת, מינים אחרים כמו העקעק האוסטרלי (Gymnorhina tibicen), הם טריטוריאליים ותוקפניים, ועלולים לתקוף אפילו אנשים.
כמו העורביים, מינים אלה הם אוכלי כל מצוף וזרעים אצל מינים קטנים רבים ועד לתולעים, פגרים, חרקים וחולייתנים קטנים אצל המינים הגדולים והבינוניים.
במשפחה זו ישנם 23 מינים:
סוג ומין יחיד עקעק אוסטרלי (Gymnorhina tibicen)
ארטם אנדריוביץ' פדצקי (באוקראינית: Артем Андрійович Федецький, נולד ב-26 באפריל 1985 בנובו-וולינסק שבברית המועצות, כיום באוקראינה) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בקבוצות שחטאר דונצק, דנייפרו דנייפרופטרובסק ,קרפטי לבוב ובנבחרת אוקראינה בעמדת המגן הימני.
בקיץ 2019 הפך לפוליטיקאי, לאחר שפרש ממשחק פעיל.
מתמודד בבחירות לראדה העליונה מטעם מפלגת משרת העם.
פדצקי החל את קריירת הבוגרים שלו בארסנל קייב בשנת 2006, וסיים עם הקבוצה במקום ה-14 בליגת העל האוקראינית בעונת 2006/07. בקיץ 2007 עבר פדצקי לפ.צ.
חרקוב, שם הבקיע חמישה שערים ב-24 הופעות והציג יכולת טובה, אך סיים עם קבוצתו במקום ה-14, מרחק נקודה אחת מהקו האדום.
בקיץ 2008, לאחר שנה אחת בחרקוב, חתם פדצקי בשחטאר דונצק, שם שיתף פעולה עם פרננדיניו, דימיטרי צ'יגרינסקי, אולכסנדר קוצ'ר ודאריו סרנה.
פדצקי ערך תשע הופעות ליגה בלבד בעונה זו וסיים עם הקבוצה במקום השני, מרחק 15 נקודות מהאלופה דינמו קייב, אך הגיע עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א, בו ניצחה שחטאר את ורדר ברמן בתוצאה 1–2. פדצקי לא שותף בגמר זה.
בתום עונת 2008/09, הושאל פדצקי לקרפטי לבוב, שם שיחק שלוש עונות כמושאל.
בעונת 2009/10 סיים פדצקי עם לבוב במקום החמישי בליגת העל האוקראינית, ובעונת 2010/11 השתתף פדצקי עם קרפטי לבוב בליגה האירופית, אך קבוצתו הודחה בשלב הבתים לאחר שהשיגה נקודה אחת בשישה משחקים.
עם זאת, פדצקי ולבוב סיימו שוב במקום החמישי, והבטיחו השתתפות בליגה האירופית גם בעונת 2011/12, אך הודחו מהמפעל בשלב המוקדמות.
בעונת 2011/12 סיימו פדצקי ולבוב במקום ה-14 בליגה, מרחק שתי נקודות מהקו האדום.
בתקופתו בלבוב, הפך פדצקי לשחקן חשוב בקבוצה, והבקיע 12 שערים ב-75 הופעות.
בקיץ 2012 הסתיימה השאלתו של פדצקי, והוא הפך לשחקן חופשי לאחר שתם חוזהו בשחטאר דונצק.
בקיץ 2012 חתם פדצקי בדנייפרו דנייפרופטרובסק.
פדצקי שיחק ארבע עונות בדנייפרו, ושיתף פעולה עם רוסלאן רוטאן, יבהן קונופליאנקה וניקולה קליניץ'.
בעונת 2012/13 סיים פדצקי עם קבוצתו במקום הרביעי בליגת העל האוקראינית, ובעונת 2013/14 הגיע עם קבוצתו למקום השני המפתיע, שהבטיח לקבוצתו השתתפות בפלייאוף העלייה לליגת האלופות בעונת 2014/15. דניפרו ופדצקי הודחו אמנם מול פ.צ.
קופנהגן בתחילת העונה אך המשיכו לליגה האירופית, שם עברו את אולימפיאקוס, אייאקס אמסטרדם, קלאב ברוז' ונאפולי, ונעצרו רק במשחק הגמר, בו הפסידו 2–3 לסביליה.
פדצקי שיחק 90 דקות בגמר זה.
בליגה סיימו פדצקי ודניפרו במקום השלישי.
עונת 2015/16 הייתה האחרונה של פדצקי בקבוצה, שסיימה במקום השלישי.
בתום עונה זו, עזב פדצקי את דניפרו לאחר שצבר 69 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
בקיץ 2016 חתם פדצקי בדרמשטאדט 98 מהבונדסליגה, התחנה הראשונה של פדצקי מחוץ לאוקראינה.
בתום עונת 2016/17 נשר עם הקבוצה לליגת הבונדסליגה השנייה.
עם ירידת הליגה, שוחרר פדצקי מדרמשטאט.
בקיץ 2017 חתם בקרפטי לבוב.
בקיץ 2019 הודיע על פרישה ממשחק פעיל לטובת כניסה לחיים הפוליטיים.
פדצקי החל לשחק בנבחרת אוקראינה בשנת 2010 והפך מיד לשחקן הרכב, אך לא נכלל בסגל ליורו 2012 בו השתתפה אוקראינה.