tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2006 נאמד התוצר בה בכ-2.1 מיליארד דולרים, ורק בקטמרקה ובלה ריוחה היה התוצר קטן יותר.
בתוצר לנפש עמד השיעור בפורמוסה על 4,280 דולר לנפש, השיעור הנמוך ביותר בארגנטינה פרט לסנטיאגו דל אסטרו.
ענף החקלאות המשמעותי ביותר בפורמוסה הוא הכותנה.
ענף זה ידע עליות ומורדות.
בשנות ה-70 הופקו בפורמוסה כ-100 אלף טונות של כותנה.
הכמות ירדה ל-10 אלפים טונות בשנות ה-90 בעקבות ירידת מחירים עולמית, והתאוששה לכ-50 אלף טונות ב-2004. רוב גידולי הכותנה שייכים לחוות משפחתיות קטנות.
גידולים בולטים נוספים הם התירס (כ-55 אלף טונות בשנה), פולי הסויה (כ-25 אלף טונות בשנה), הבננות (כ-70 אלף טונות בשנה) וההדרים (כ-15 אלף טונות בשנה).
גידולים נוספים כוללים דבש ושעם.
כמו כן, בחוות שברחבי הפרובינציה כמיליון וחצי ראשי בקר.
התעשייה בפורמוסה זניחה, והיא מבוססת בעיקר על מוצרי טקסטיל.
פורמוסה הספרדית הייתה קולוניה ספרדית בצפון האי טאיוואן (אותו גילו הפורטוגלים ב-1544 וקראו לו "פורמוזה") שהתקיימה בין השנים 1626 ו-1642. יעודה המרכזי של המושבה היה להגן על הסחר הספרדי והפורטוגזי מפני ההולנדים, להם היה בסיס בדרומו של האי.
המושבה הוקמה על רקע התחרות בין ספרד הקתולית והולנד הפרוטסטנטית על הסחר האירופי עם מזרח אסיה ועל השפעתן באזור.
המושבה נוסדה כתגובה ישירה להקמת המושבה ההולנדית טאיואן (Tayouan, הנמצאת כיום בנפה אנפינג (Anping) שבעיר טאינאן), ממנה איימו ההולנדים על הנוכחות הספרדית באזור.
תחילה נחתו הספרדים ב-7 במאי 1626 בכף סנטיאגו (שם אותו העניקו למקום ואשר נקרא כיום "סנדיאו" (Sandiao)) בצפון-מזרח האי, אולם לאחר שהתברר שהמקום איננו בר-הגנה, התקדמו הספרדים מערבה עד שהגיעו למפרץ חילונג (Jilong, כיום ג'ילונג).
שם מצאו הספרדים נמל טבעי עמוק ומוגן היטב ואי קטן, אפינג שמו (Heping), מגונן עליו.
הספרדים הקימו את מקום ההתיישבות בנמל לו קראו בשם "השילוש הקדוש ביותר" (Santissima Trinidad).
על האי אפינג הקימו את מבצר סן סלבדור (San Salvador).
במקום התיישבו כמאתיים ספרדים ולהם מעט יותר מתריסר תותחים.
בשנת 1629 הקימו הספרדים נקודת התיישבות שנייה סביב מבצר סן דומינגו שבדנשואי (Danshui).
בשנת 1630 הדפו הספרדים את המתקפה הימית ההולנדית הראשונה על היישוב.
חיכוכים בין הספרדים לתושבים ילידי האי הביאו לעימות בשנת 1636 בו הרסו הילידים את מבצר סן דומינגו והרגו כשלושים מתוך שישים מגניו, אולם הספרדים בנו אותו מחדש.
אף על פי כן ננטשה נקודת היאחזות זו בשנת 1638 בשל הטייפונים, עוינות התושבים המקומיים וההולנדים והמחלות השונות, בהן המלריה.
בשנת 1641 הפכה המושבה למטרד של ממש עבור ההולנדים ואלו החליטו להסיר את האיום הספרדי.
המושל ההולנדי הודיע לזה הספרדי על כוונותיו להשתלט על צפונו של האי והמושל הספרדי סירב להיכנע בלא קרב.
ההולנדים תקפו את ההיאחזות הספרדית, אולם לא יכלו לה.
בשנה שלאחר מכן כבשו ההולנדים את "סנטיסימה טרינידאד" ובכך בא הקץ על ההתיישבות הספרדית בפורמוסה, היא טאיוואן.
במהלך שנות הנוכחות הספרדית בפורמוסה הטבילו מיסיונרים קתולים כ-5,000 ילידים לנצרות.
פורמליזם משפטי הוא זרם בתאוריה של המשפט, הרואה במשפט מערכת סגורה של כללים אשר יש להפעיל באופן שיטתי, כוללני ועקבי.
לפי התפיסה הפורמליסטית, הכרעות משפטיות מבוססות על כללים, אותם יש לגזור מכללים מופשטים יותר.
פורמליסטים סבורים כי יש לבסס הכרעות משפטיות על ניתוח פורמלי של הכללים המשפטיים ולכן אין להוסיף לניתוח הלוגי שיקולים ערכיים חיצוניים.
נהוג לכנות כ"פורמליסט" משפטן אשר מיישם ומפרש את החוק על פי לשונו הכתובה ומבלי לבחון את המהות או הערכים העומדים ביסוד אותו חוק.
אך כינוי זה אינו מתאר את הגישה הפורמליסטית, שכן הניתוח הפורמליסטי מבוסס על כללים משפטיים מופשטים המשקפים ערכים.
בנוסף, הפורמליסטיים מקפידים על ניתוח לוגי סדור, ומעדיפים אותו גם על פני החוק הכתוב (ולכן מבחינתם אין הכרח כי הפסיקה תתבסס על חוק כתוב, כל עוד היא מיושמת באופן עקבי על פי אותם כללים).
התפיסה הפורמליסטית רואה את המשפט כמדע, אשר מסוגל לספק תשובה נורמטיבית לכל שאלה.
תפיסה מדעית זו מבוססת על מערכת היררכית של כללים.
לפי הפורמליזם, "כלל משפטי" מכיל מספר תנאים, שבהתקיימם נובעת בהכרח המסקנה או התוצאה הקבועה.
במערכת הכללים ההיררכית כל נורמה נגזרת מנורמה גבוהה יותר ומופשטת יותר.
בראש ההיררכיה ניצבים כללי היסוד של שיטת המשפט והחברה, ומהם נגזרים תתי-כללים, אשר גם מהם ניתן לגזור תתי-כללים וכן הלאה.
לפי הפורמליזם, הכללים המשפטיים הם מופשטים ומוחלטים.
מכאן, שבאמצעות עיון וניתוח לוגי, המשפטן יכול "לגלות" את הכללים המשפטיים ולהגיע למסקנה המשפטית, גם ללא חוק כתוב.
הפורמליזם המשפטי קידש הקפדה על ארבעה עקרונות:
כוללנות: המשפט הוא מערכת היררכית שהולכת ומצטמצמת ככל שעולים במעלה ההיררכיה וכללי העל של המשפט חלים בכל הדרגות הנמוכות יותר.
השיטה המשפטית אינה מכילה סתירות ואין כללים נוגדים, כך שענפי המשפט השונים (עונשין, חוזים, נזיקין) מבטאים כולם את אותם כללי על.
שיטתיות: על הניתוח המשפטי להיעשות באופן עקבי ושיטתי.
לא ניתן להתחשב בנתונים חיצוניים לניתוח הלוגי וליישום של הכללים המשפטיים.
עיקרון זה נועד להבטיח שהמערכת המשפטית לפעל כמערכת מדעית מדויקת.
עקרון השיטתיות מגביל את תפקידו ואת שיקול דעתו ליישום החוק אך וגם בהתאם לכללים המשפטיים.
על השופט להפעיל את הכללים המשפטיים באופן כמעט טכני ואסור לו להביא בחשבון את זהות הצדדים או את השפעת ההכרעה המשפטית עליהם.
כתוצאה מן ההקפדה על העקביות, משיג הפורמליזם גם אחידות ושוויון.
בנוסף לכך, הפורמליזם המשפטי נרתע מאוד משינויים ומהכרה בחריגים לכללים המעוצבים על פי ההיררכיה המשפטית.
סדר מושגי: על מנת להגיע לתוצאה הנכונה יש להבטיח הגדרה ברורה ומסודרת של הכללים המשפטיים.
יש לוודא שכללים משפטיים ומשגים משפטיים אינם סותרים זה את זה ושהכללים על פי הם מוכרעות שאלות משפטיות מסודרים במבנה היררכי נכון ומדויק.
הקפדה על סדר מושגי תבטיח יישום פשוט וברור של הכללים המשפטיים על ידי השופט וגם הבנה שלהם על ידי האזרחים.
פורמליות: שיטת העבודה הפורמלית מבוססת על שני מהלכים לוגיים, אינדוקציה ו-דדוקציה:
במהלך של אינדוקציה המשפטן לומד מהו הכלל המשפטי ברמה גבוהה יותר, באמצעות ניתוח של מקרים וכללים ברמה נמוכה יותר.
כך למשל, ניתן לבחון את הכללים הבאים: (1) אסור לשדוד כסף מן העוברים והשבים; (2) אסור לגנוב רכוש כשבעליו אינו מסתכל.
אינדוקציה של שני הכללים תלמד אותנו על כלל ברמה גבוהה יותר לפיו אסור לגנוב.
אינדוקציה נוספת תביא אותנו לכלל מופשט יותר, למשל הזכות לקניין.
דדוקציה היא הסקת מסקנות מן הכלל אל הפרט, ובאמצעותה המשפטן פורט את הכלל המופשט לתתי-כללים פרטניים יותר.
לאחר הגעה לכללים המופשטים העליונים (באמצעות אינדוקציה), ניתן לגזור מהם כללים פרטניים באמצעות דדוקציה.
כללים ומושגים מופשטים בדבר זכויות אדם בסיסיות מתורגמים לדיני הנזיקין (שלב אחד של דדוקציה), מהם ניתן לגזור תתי-כללים כמו האיסור על תקיפה או על כליאת שווא (דדוקציה נוספת).
מעקרונות אלו נובע שכל שאלה משפטית יכולה להיפתר באמצעות דדוקציה מהכלל המשפטי הנכון (החולש אנכית על אותו מקרה), או מהיקש ממקרה דומה (יישום אופקי של דדוקציה שבוצעה בעבר).
הניתוח הלוגי נועד להבטיח הגעה לתוצאה הנכונה בכל מקרה מתוך הנחה שלפי הכללים המדעיים המשפטיים לכל שאלה יש תשובה נכונה אחת בלבד.
המבנה ההיררכי של הכללים המשפטיים וההקפדה על סדר מושגי יוצרים את החלוקה הדוקטרינרית לענפי משפט שונים (דיני קניין, דיני עונשין) ולעילות משפטיות (הפרת חוזה, תרמית, הסגת גבול).
חלק מן המאפיינים של המתודולוגיה הפורמליסטית מבוססים על הפורמליזם המתמטי והפילוסופי, לפיהם יש לבחון ביטויים לוגיים באופן צורני וטכני, מבלי להתייחס לתוכנם.
מכאן נובע עיקרון פורמליסטי מרכזי נוסף - ההכרעה המשפטית נגזרת מהכללים המשפטיים באופן מוחלט ולא מהתוצאה אליה מעוניין בית המשפט להגיע אליה.
בעוד שהניתוח הפוזיטיבי רואה בחוקה כנורמה העליונה ביותר, אשר מעניקה את הכוח והלגיטימיות לחוקים, הפורמליזם המשפטי מתבסס על ניתוח לוגי של אינדוקציה ודדוקציה ולכן ניתן משקל פחות לקיומה של הוראה חוקית או סמכות מוסדית עליה מבוססת הנורמה.
הפורמליזם המשפטי התפתח בעיקר בארצות המשפט המקובל ולכן החקיקה נתפסת כחריג ולא כתופעה מרכזית המעצבת את המשפט.
כיוון שהמשפט המקובל התפתח בעיקר דרך פסיקות בתי המשפט, גישה זו מתמקדת בעבודתו של השופט ולא בהליך החקיקה, אשר משקף לעיתים פשרות פוליטיות או חקיקה למטרות פרטניות.
לכן, הפורמליזם משקף גישה שמרנית, לפיה המשפט מתפתח באופן איטי והדרגתי באמצעות דדוקציות ואינדוקציות המבוססים על מהלכים לוגיים שבוצעו בעבר (תקדימים), אך ללא מהפכות או שינויים קיצוניים.
הפורמליזם משקף את מסורת המשפט המקובל בכך שבחירת נציגים לרשות המחוקקת אינה אמורה לשנות את הכללים הרחבים החולשים על המערכת המשפטית בכללותה.
לכן, גם התערבות של המחוקק אמורה להיות מדודה, ללא שינוי מהותי של הזכויות והחובותשל הפרטים באופן שאינו מתיישב עם המערכת ההיררכית והמדעית של הכללים.
השופט וחוקרי המשפט נתפסים כ"מדעני משפט" אשר תפקידם לגלות את המשפט, אך לא ליצור אותו.
אין מקום להשקפת עולם נורמטיבית, שכן הכללים המשפטיים הבסיסיים מוכרים ומקובלים על כולם.
על כן, יש לגלות כללים אשר מוצאים ביטוי בפסיקות בתי המשפט (אינדוקציה) ולמצוא תשובות לשאלות על בסיס כללים שכבר ידועים לנו (בדרך של דדוקציה).
בהתבסס על עקרונות זרם זה, תפיסת התפקיד של השופט היא מצומצמת.
השופט נדרש להפעיל את המשפט הקיים ולא ליצור משפט חדש.
על כן, השופט נתפס כמשפטן אשר כל המידע נגיש לו, ולא כסופר אשר יוצר משהו חדש.
לכן הפורמליסט ידחה מכל וכל אפשרות של חקיקה שיפוטית.
גם הפורמליזם מוכן להכיר בכך שקיימים עקרונות מנחים במשפט, אך הפנייה אליהם תיעשה במקרים חריגים ביותר, כאשר לא ניתן למצוא פתרון משפטי בכללים הקיימים.
זאת בניגוד לאנטי-פורמליזם, תפיסה אשר רואה את עקרונות העל כשזורים בתוך המערכת עצמה.
האנטי-פורמליסט יידרש לעקרונות העל בכל שאלה משפטית, על מנת להגיע לתוצאה אשר תואמת עקרונות וערכים אלו.
הפורמליזם המשפטי התפתח במאה ה-18 באנגליה ובארצות הברית.
במחצית השנייה של המאה ה-18 החלה גישה זו לצבור תומכים ולבסס את מעמדה בקרב שופטים ואקדמאים.
בשנת 1870 מונה כריסטופר קולומבוס לנגדל (Christopher Columbus Langdell) לדיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת הארוורד.
לנגדל היה ממובילי הזרם הפורמליסטי בדורו ועיצב את הוראת המשפטים לאור תפיסה זו.
התפיסה הפורמליסטית שלטה בכיפה בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-20. בשנים אלו משפטנים ושופטים רבים ראו את עולם המשפט לפי הגישה הפורמליסטית ופעלו בהתאם.
בתקופה זו התעצבה והתעצמה התפיסה לפיה על השופט לפסוק בהתאם לחוק וכי לכל שאלה משפטית תשובה אחת בלבד.
בהתאם השופטים נראו כמי שפוסקים באופן אובייקטיבי לאחר תהליך מעין מדעי, ולא כראות עיניהם.
בתחילת המאה ה-20 ירדה קרנו של הפורמליזם המשפטי, לטובת זרמים מתחרים ובראשם הריאליזם המשפטי.
נהוג לייחס שינוי זה בכך שכלל תפיסת המדע התערערה באותן שנים, בין היתר בשל תורת היחסות הפרטית לפיה מושגי יסוד בתורת הפיזיקה אינם מוחלטים (ובכך ערערה את המדעים הקלאסיים).
בתקופה זו גם חלה התפתחות מואצת של מדעי החברה (שכונו גם "מדעי האדם"): פסיכולוגיה, סוציולוגיה, כלכלה וקרימינולוגיה.
בניגוד לפורמליזם, הריאליזם המשפטי ראה במשפט מערכת של כללים לא מוחלטים, אשר מותאמים למציאות ולמערכת חברתית נתונה.
מכאן, שלדעת הריאליסטיים, המשפט בהחלט מבטא שיקולים ערכיים והוא אינו אובייקטיבי (הריאליסטיים טענו שהמשפט מוטה לטובת החזקים ומשמר את מעמדם).
לדעת הריאליסטים, אין שיטת משפט שפועלת באופן לוגי טהור ולכן הכללים המשפטיים תמיד מעוצבים לפי מערכת ערכים כלשהי.
ביקורת ריאליסטית נוספת ביחס לפורמליזם הייתה שהכללים המשפטיים נוצרו על ידי האדם ולכן הם ניתנים לעיצוב ולשינוי, ולפיכך גם מבחינה מתודולוגית הם אינם מוחלטים.
במקביל לפריחתו של הריאליזם המשפטי בשנות ה-20 של המאה ה-20, הלך ונחלש מעמדו של הזרם הפורמליסטי.
למרות זאת גם היו מקובלת התפיסה שהמשפט אמור להיות מערכת שיטתית ועקבית, והעיקרון לפיו השופטים מחויבים לפסוק לפי הכללים המשפטיים ולא לפי התוצאה הראויה לדעתם.
ניתן ללמוד על עצמת הזרם הפורמליסטי מכך שגם זרמים ביקורתיים מאוחרים יותר, דוגמת הגישה הביקורתית למשפט, היסטוריה של המשפט והניתוח הכלכלי של המשפט, הפנו את הביקורת שלהם כלפי הנחות המוצא הפורמליסטיות.
במחצית השנייה של המאה ה-20 החלה להתפתח תמיכה מחודשת ברעיון הפורמליסטי, זרם המכונה נאו-פורמליזם.
הנאו-פורמליזם דוגל בעקרונות הפורמליסטיים, אך עוסק פחות בדדוקציות ואינדוקציות לוגיות.
עיקר הדגש מושם על בחינה של המהות הפנימית של המושגים המשפטיים (חוזה, חברה, בעלות על רכוש).
לפי גישה זו, על השופט לבחון את המשמעות הפנימית של כל מושג משפטי (מהו חוזה?
מהי הפרה של החוזה?) ואסור לשופט לעצב את ההכרעה המשפטית לפי התוצאה הראויה בעיניו (למשל, אין לקבוע כי מותר להפר את החוזה משום שהמפר עני והצד שנפגע מההפרה עשיר מופלג).
גישה זו נוטה פחות לראות במשפט מדע שעל המשפטן לגלות, אך היא דובקת בתפיסה שההכרעות המשפטיות צריכות להתבסס על ניתוח משפטי אובייקטיבי-פנימי ולא להתחשב בשיקולים חיצוניים (כלכליים, חברתיים וכו').
התומכים בזרם הנאו-פורמליסטי טוענים שאמות מידה פורמליות הן שמבטיחות את שלטון החוק, ההגינות והשוויון בפני החוק.
פרופ' מנחם מאוטנר בספרו "ירידת הפורמליזם ועליית הערכים" טוען כי עד סוף שנות השבעים של המאה ה-20 בתי המשפט בישראל פסקו לפי גישה פורמליסטית ומיעטו להחיל שיקולים ערכיים מופשטים.
לטענתו, במהלך שנות השמונים של המאה ה-20 התחולל שינוי במשפט הישראלי, וקרנה של התפיסה הפורמליסטית ירדה.
מאוטנר מביא כמה דוגמאות לכך מתוך פסקי דין של בית המשפט העליון בתחומים שונים.
לדוגמה, דיני הראיות בישראל מאז שנות ה-80 שמים דגש יותר על משקל הראיה במקום קבילותה.
דוגמה נוספת היא הרחבת תחולתה של חובת התום הלב במשפט הפרטי.
פורמט מכל הוא פורמט (בעברית: תסדיר) של קובץ מולטימדיה.
הוא מכיל מידע (Metadata) על הקובץ, וכן הגדרות של המידע עצמו - לדוגמה, רצועה אחת או יותר של קול, וידאו וכתוביות לווידאו.
פורמט מכל משמש הן לשמירה של המידע כקובץ, והן לשידור.
WAV - פורמט מכל לאודיו – מכיל רצועת קול אחת באחד ממספר קטן של קידודים.
AVI - פורמט מכל לווידאו.
מטרוסקה - פורמט מכל מודרני ומתוחכם יותר.
היה אמור להיקרא "מטריושקה" על שם הבובה שנמצאת בתוך בובה כדי לבטא את יכולת ההכלה.
פורמט קובץ (על פי האקדמיה ללשון העברית תסדיר קובץ) הוא תקן למבנה קובץ, והאופן שבו הוא נכתב על גבי התקן האחסון.
קיימים פורמטי קבצים שונים, אשר כל אחד מהם ייעודי למטרה נפרדת, לדוגמה פורמט PNG הוא פורמט תמונה, ו־MP3 הוא פורמט מוזיקה.
הפורמטים מסומנים בדרך כלל על ידי סיומת.
מידע דיגיטלי על התקן אחסון נכתב בצורת ביטים, ובשל כך המחשב חייב דרך כדי לאפיין ולהגדיר את הביטים כקבוצות ויחידות בעלות משמעות למערכת ההפעלה.
פורמט הקובץ מגדיר למערכת ההפעלה כיצד להתייחס למידע הקיים.
קיימים פורמטים שונים, בהם פורמטי מסמכים, מוזיקה, תמונות, דפי אינטרנט, קובצי הרצה ועוד.
כתחומים רבים בתחום התוכנה קיימים פורמטי חופשיים, ומאידך כאלו קנייניים.
פורמט FASTA הוא מונח בביואינפורמטיקה המתאר את צורת הכתיבה המוסכמת לייצוג של רצף הנוקלאוטידים בחומצת גרעין או את רצף חומצות האמינו בחלבון.
בפורמט מתיר גם קיום של שורת פתיחה, בו ניתן להוסיף תווי הערות באופן חופשי.
מקור הפורמט הוא בתוכנה FASTA, על אף קיומם של פורמטים אחרים, פורמט FASTA הפך להיות הפורמט המקובל בביואינפורמטיקה.
הפשטות של הפורמט הופכת את הרצף להיות קל לעיבוד באמצעות כלי עיבוד טקסט ושפות תכנות כמו פייתון, פרל ורובי.
בשורת הפתיחה יופיע הסימן "<" ולאחריו תיאור הרשומה.
בשורות לאחר מכן מופיע הרצף, וכל נוקלאוטיד או חומצה אמינית מיוצגים באות אחת ללא רווחים או מספור.
אורך השורה הוא לרוב 80 אותיות, אך הגבול המרבי הוא 120 אותיות.
האורך נקבע לפי הגודל הסטנדרטי של מסופי מחשב, וכן בדף מודפס שורה (כתלות בגופן) ישנם 70–80 תווים.
שורת הפתיחה אינה נצרכת, אך היא אפשרית.
ניתן גם להשתמש בשורת הפתיחה בסימן ";" כדי להוסיף הערה, אך זה פחות מקובל.
בשורת הפתיחה יופיעו לרוב שם הרצף, שם האורגניזם ומזהה ייחודי לרצף.
לאחר שורת הפתיחה יבוא הרצף עצמו, כאשר כל תו שאינו תקני לא יזוהה .
הרצף יכול להסתיים בכוכבית (*), המסמל את קודון הסיום.
ניתן להכניס בקובץ מספר רצפי FASTS שונים, כאשר הם מופרדים זה מזה בתחילת שורה חדשה ובסימן "<".
לשורת הפתיחה, או שורת ההערה, המתחילה בסימן "<" מקובל להכניס תיאור של הרצף ומזהה ייחודי שלו.
ישנם מאגרים המשתמשים בתו "|" כדי להפריד בין שדות שונים.
ישנן תוכנות שמציגות את שורת התיאור כשם החלבון, אך לעיתים הן יקרא עד הרווח הראשון או לחלופין יהיו מוגבלים למספר מסוים של תווים.
לכן מקובל לערוך את שורת הפתיחה לפי תוכנת היעד.
ה-NCBI הגדיר תקן למזהה ייחודי (accession) של רצפים שבו מקובל להשתמש בשורת הפתיחה.
השדות המקובלים במאגרי מידע שונים כוללים לרוב קיצור של שם מאגר המידע, מספר המזהה הייחודי ושם הרצף:
הרצף חייב להיות של תווים התקניים המייצגים חומצות אמינו או נוקליאוטידים.
מלבד זאת, ניתן להשתמש בתו "-" כדי לייצג רווח, ובתו "*" לייצג קודון סיום.
אותיות קטנות (a) יומרו לאותיות גדולות (A).
שימוש במספרים אסור, אך לעיתים יימצא במאגרי מידע כדי לתת מידע על אורך הרצף.
קוד חומצת אמינומשמעות הקודAאלניןBחומצה אספרטית או אספרגין (D\N)CציסטאיןDחומצה אספרטיתEחומצה גלוטמיתFפנילאלניןGגליציןHהיסטידיןIאיזולאוציןJלאוצין או איזולאוצין (L\I)KליזיןLלאוציןMמתיוניןNאספרגיןOפירוליזיןPפרוליןQגלוטמיןRארגיניןSסריןTתראוניןUסלנוציסטאיןVואליןWטריפטופןYטירוזיןZחומצה גלוטמית או גלוטמין (E\Q)Xכל חומצה אמינית*קודון סיום -רווח
אין סיומת תקנית לקבצים המכילים רצפים בצורת FASTA.
הטבלה שלהלן מכילה סיומות מקובלות ומשמעותן:
סיומתמשמעותהערותfastaסיומת כלליתמתאים לכל קובץ FASTA.
סיומות מקוצרות יותר הן: fas, fa, seq, fsafnafasta nucleic acidמייחד את הקובץ כקובץ FASTA של חומצות גרעיןffnרצפי נוקליאוטידים של גניםמכיל אזורים מקודדים לחלבון מתוך גנוםfaafasta amino acidמייחד את הקובץ כקובץ FASTA של חומצות אמינוfrnfasta non-coding RNAמכיל רצפים של RNA לא מקודד (כגון tRNA, rRNA)
פורמיון בן אסופיוס היה מצביא ומפקד צי אתונאי, שעמד בראש כוחות צבא וצי לפני המלחמה הפלופונסית ובמהלכה.
הוא היה מפקד צי מוכשר ורב תושייה, שנחל שני ניצחונות חשובים על הצי הפלופונסי בשנת 428 לפנה"ס.
פורמיון נזכר לראשונה באירועי שנת 440 לפנה"ס, במהלך המלחמה נגד סאמוס, אז פיקד יחד עם תוקידידס, הגנון ומצביאים נוספים על צי משלוח אתונאי.
ב-432 לפנה"ס עמד בראש כוח בן אלף ושש-מאות הופליטים, שנשלח לסייע במלאכת המצור על פוטידאיה.
הוא הוליך את אנשיו אל צדה של העיר שלא הותקף עדיין, בנה חומת מצור וכך "הובאה פוטידיאה במצור חמור מכל עבריה, וגם מצד הים הייתה מסוגרת באוניות." תוך כדי המצור יצא עם חייליו אל כלקידיקה, בעלת בריתה של סאמוס, והשחית את אדמתה.
שנה אחר כך שב ותקף את כלקידיקה, הפעם יחד עם צבא פרדיקס מלך מוקדון.
בחורף שנת 429/8 לפנה"ס, בשנה השלישית למלחמה הפלופונסית, נשלח פורמיון אל המפרץ הקורינתי בראש צי בן 20 טריארות.
אם יעלה הדבר בידם, כך חשבו, ינותק הקשר סביב הפלופונסוס בין אתונה לקרקירה (קורפו של ימינו), בעלת בריתה הימית החשובה והחזקה ביותר.
בקרב שנתלקח השתמש פורמיון בטקטיקה מזהירה ובלתי שגרתית.
הפלופונסים, למרות עדיפותם המספרית (47 אוניות לעומת 20 של האתונאים, אם כי רבות מאוניותיהם היו עמוסות רגלים כבדי-חימוש), בחרו במערך מגנני וסידרו את אוניותיהם במעגל כשחרטומיהן פונים החוצה.
פורמיון חג עם אוניותיו סביב הצי הפלופונסי והכריחו להצטופף יותר ויותר.
היה זה תמרון מסוכן, שכן דפנות האוניות האתונאיות היו חשופות למהלומות ניגוח, אך הצלחתו הוכחה כאשר התעוררה רוח לה ציפה פורמיון, אשר גרמה לאוניות הפלופונסיות כבדות התנועה והדחוקות להתנגש זו בזו.
ברגעי בלבול ומבוכה אלה נתן פורמיון לאוניותיו את האות להתקפה.
האתונאים הטביעו במהלומות ניגוח את אחת מאוניות מפקדי הצי הפלופונסי, הסבו נזקים לאחרות ותוך כדי מרדף אחר האויב הנסוג הצליחו לתפוס בשבי 12 אוניות.
בקרב שני שהתחולל זמן קצר לאחר מכן, בו ניסו הספרטנים ובעלי בריתם למחוק את חרפת תבוסתם הקודמת, נחל פורמיון עם אוניותיו המעטות ניצחון גדול עוד יותר, הפעם נגד צי פלופונסי המונה 77 אוניות.
כדי לשלול מן האוניות האתונאיות את יתרונן בזריזות תנועה ותמרוני ניגוח, החליטו המפקדים הספרטנים לערוך את הקרב בתוככי המפרץ ולא בים הפתוח.
הם השימו עצמם כאילו הם שטים על נאופקטוס וכך הצליחו למשוך פנימה את פורמיון ואוניותיו, שמיהרו להגיע לעיר על מנת להגן עליה.
בתחילת הקרב הוכו האתונאים ואוניותיהם התפרדו, אך אחת-עשרה מהן – שהאויב רדף אחריהן עד החוף – הצליחו בסופו של דבר להפוך את הקערה על פיה ולגבור על האוניות הפלופונסיות הרבות יותר שניצבו מולן.
הניצחון בשני הקרבות הימיים שימר את עליונותה הימית של אתונה במפרץ הקורינתי ומנע את חופש התנועה של הצי המלחמתי של קורינתוס, בעלת בריתה הימית החזקה ביותר של ספרטה.
באביב 428 לפנה"ס שבו פורמיון והשייטת שבפיקודו אל אתונה ועמם האוניות והשבויים בני החורין שנתפסו בקרבות הים.
בקיץ 428 הגיע בנו של פורמיון, אסופיוס, אל נאופקטוס בראש שייטת המונה 12 אוניות.
תוקידידס מספר, כי האקרננים הפצירו באתונאים "לשלוח להם כמפקד אחד משל פורמיון, בנו או שאר-בשרו", אות להוקרה הרבה שרכשו לפורמיון עצמו.
אסופיוס נהרג זמן קצר אחר כך במהלך פשיטה כושלת בחופי האי לאוקס.
קברו של פורמיון ניצב על הדרך המובילה אל האקדמיה, ליד קברותיהם של תרסיבולוס, פריקלס וכבריאס.
פורמוסה (בספרדית: Formosa) היא עיר הבירה של פרובינציית פורמוסה בארגנטינה.
העיר שוכנת על הגדות נהר פרגוואי, במרחק של כ-1,200 ק"מ מהבירה בואנוס איירס.
מקור שמה של העיר (ושל הפרובינציה) הוא במילה הנכחדת בספרדית fermosa (כיום hermosa) שמשמעותה "יפה".
השם "Vuelta Fermosa" ("וואלטה פרמוסה", "העיקול היפה") היה נהוג בקרב מלחים ספרדים במאה ה-16 כדי לתאר את העיקול בנהר פרגוואי לפי העיר.
במקרה, הפרובינציה והעיר הן אנטיפודיות באופן חלקי לטאיוואן שנקראה בעבר פורמוסה.
במקור ישבו במקום אנשי שבטי טובה וויצ'י.
ב-8 באפריל 1879, לואיס חורחה פונטנה ייסד את העיר, שנהפכה ב-1884 לבירת הטריטוריה הלאומית של צ'אקו עד 1955, עת שקיבלה מעמד של פרובינציה.
בעיר ממוקמת האוניברסיטה הלאומית של פורמוסה, שנוסדה ב-1988.
העיר משורתת על ידי נמל התעופה אל פוקו, הנמצא 7 ק"מ מדרום לעיר.
פורמנטרה (בקטלאנית ובספרדית: Formentera; הגייה קטלאנית: , הגייה ספרדית: ) הוא אי ספרדי באיי האורן (האיים הפיטיוסיים) הממוקם דרומית לאי איביזה בים התיכון.
קבוצת איים זו היא חלק מארכיפלג האיים הבלאריים המהווים קהילה אוטונומית בספרד.
שטחו הוא 83.24 קילומטר מרובע והנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בגובה 119 מטר מעל פני הים.
אוכלוסיית האי מונה כ-12,000 איש וצפיפותו היא 129.23 לקמ"ר.
באי נמצאת העיירה פורמנטה וכמה כפרים מסביבה.
לחופים הלבנים של פורמנטרה אי אפשר להגיע במטוס, אלא אך ורק בסירה מאיביזה, מה שתורם לתחושת השלווה והבידוד מהעולם העוטפת את התייר המבקר במקום.
גאוות האי היא על צלילותם התמידית של מי הים, תוצאה של מאמץ שימור סביבתי מודע.
בזכות המודעות הסביבתית בפרמנטרה, האיזון הטבעי בחופים לא הופר מעולם, ולכן לא נגרם נזק לאוכלוסיית עשבי הים posidonia prairie, הסופחים אליהם לכלוך ומרככים את השפעות גלי הים.
בין העשבים שוחים מגוון יצורי ים קטנים - תמנונים, דגיגים וסרטנים - וצלילות המים הופכת את הישיבה על הסלעים לספארי תת-מימי בזעיר אנפין.
הצמחים והמים הצלולים כה איקוניים, עד שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
פרמנטרה מציע לתיירים 20 ק"מ של חופים לבנים ומים צלולים, מסעדות טובות והרבה שלווה.
אופיו המיוחד של האי משך אליו מגוון אמנים ובעלי מלאכה שקבעו בו את מושבם, ומציעים עתה מגוון יצירות, תכשיטים ועיצובים מקוריים לתיירים המזדמנים לאיים הבלאריים.
מעריכים כי שמו של האי נובע מהמילה הלטינית frumentarium, שמשמעותה "אסם".
האי נכבש על ידי קרתגו ולאחר מכן הועבר לרומא העתיקה.
במהלך שקיעת האימפריה הרומית, האי עבר לוויזיגותים, הביזנטים, הוונדלים, והערבים.
האי נכבש על ידי הקטלונים, וסופח לממלכת ארגון, ומאוחר יותר הפך לחלק מממלכת מיורקה.
פורמנטרה ידוע ברחבי אירופה הודות לחופים הלבנים הרבים ולעובדה ששיזוף בעירום מותר ברובם, ועל כן מהווה יעד תיירות פופולרי בחודשי הקיץ.
הגישה לפורמנטרה היא בדרך הים בלבד.
ההגעה בטיסה לנמל התעופה איביזה.
ספינות ומעבורות לפורמנטרה יוצאות מאיביזה, כל חצי שעה בעונת התיירות.
בעונה זו יש גם ספינות היוצאות מספרד היבשתית.
פורמט FASTQ הוא פורמט בביואינפורמטיקה מבוסס טקסט אשר אוצר בתוכו לא רק את הרצף הביולוגי (כפי שעושה פורמט FASTA), אלא גם את ציון האיכות שלו כפי שנקלט במכשיר הריצוף.
הן הרצף הביולוגי והן ציון האיכות מסומנים בקיצור על ידי תווים מסוימים.
לרוב, מדובר ברצף נוקליאוטידים המיוצגים על ידי האותיות A,C,T,G אשר מייצגות את ארבעת הבסיסים המרכיבים את ה-DNA.
ציון האיכות מסומן על ידי קוד ASCII.
פורמט זה פותח במכון סנגר של קרן ולקם במטרה לקשור את רצפי ה-FASTA למידע על איכותו.
עם השנים פורמט זה הפך דה פקטו לתקן בו אוצרים פלט של ריצוף בתפוקה גבוהה (high-throughput sequencing).
לרוב, קובץ זה משמש כקובץ הקלט לתוכנות עימוד רצפים, כדי לזהות את מקור הרצף בגנום הייחוס הרלוונטי.
לצורך כך פותחו כלים רבים כדוגמת Bowtie, HISAT, BWA ו-STAR.
תהליך זה ייצור קובץ מסוג SAM או BAM, המקבילה הבינארית של SAM.
קובץ FASTQ מכיל בתורו ארבע שורות:
שורה 1: מתחילה עם הסימן @, ולאחריו תיאור של הרצף, בדומה לסימן < בפורמט FASTA.
תיאור זה אינו הכרחי, ומיועד לזיהוי הרצף.
שורה 2: מכילה את האותיות המסמלות את הרצף הביולוגי.
שורה 3: מתחילה עם הסימן + ויכולה להכיל הערות כמו אלו המופיעות בשורה 1. תיאור זה אינו הכרחי, ומיועד לזיהוי הרצף.
שורה 4: מכילה את קוד הASCII המבטא את ציון האיכות של האות הממוקמת באותו מקום בשורה 2. אורך שורה זו בהכרח שווה לאורכה של שורה 2.
קובץ FASTQ המכיל קובץ בודד יראה כדוגמה זו:
סימן הקריאה בראשית השורה הרביעית משמאל מייצגת את האיכות של הנוקליאוטיד G בשורה השנייה משמאל.
זהו ציון האיכות הנמוך ביותר, כאשר ציון ~ הוא הגבוה ביותר.
ציוני האיכות הנתונים מקבילים לתווים 33–126 ב-טבלת ASCII.
בתחילה הפורמט אפשר לשבור שורות כאשר הרצף היה ארוך, אך מכיוון שהתווים @ ו-+ יכולים לשמש גם בקוד ASCII, דבר זה לא מקובל כיום.
רצפים אשר רוצפו במכונות של חברת אילומינה מקבלים זיהוי מערכתי.
HWUSI-EAS100R שם המכשיר בו נעשה הריצוף.
6 מספר תא ההרצה (flowcell).
73 מספר האזור בתוך תא ההרצה.
941 קואורדינטת ציר X של האשכול בתוך האזור.
1973 קואורדינטת ציר Y של האשכול בתוך האזור.
#0 אינדקס לדוגמה (במידה ועורבבו כמה דוגמאות שונות יחד) /1 המספר בזוג, האם נעשית קריאה מכיוון אחד או משני הכיוונים (קריאה בזוג).
בגרסאות מאוחרות של אילומינה (החל מגרסה 1.4) החלו להשתמש ב-#NNNNNN במקום ב-#0 כדי לסמן ערבוב של דוגמאות.
כלומר, מקריאת הפלט נוכל ללמוד לא רק על כמות הדוגמאות שעורבבו, אלא גם מידע רצפי, כאשר כל N מסמל את אחד מארבעת הנוקליאוטידים ובכך יוצר ברקוד ייחודי לדוגמה.
עם הזמן ופיתוח תוכנות שונות לאנליזה של המידע הרצפי, חלק ממאפייני הזיהוי הרצפי התעדכנו, וכן נוספו חדשים אשר אינם מיוצגים בדוגמה הנ"ל.
מדד איכות Q מסמל את ההסתברות (p) שבסיס מסוים אינו מה שהמכונה זיהתה.
ישנם שתי משוואות הנמצאות בשימוש.
הראשונה מודדת את האמינות של בסיס, וידועה כציון איכות פרד (Phred quality score):
השנייה מודדת את הסיכוי לטעות (p/(1-p במקום את ההסתברות (p):
בשתי השיטות הללו הציון המתקבל דומה בציונים הגבוהים, אך ישנו פער בציונים הנמוכים (בסביבות Q < 13, שזה מקביל בערך ל-p > 0.05).
לאורך תקופה מסוימת, לא היה ברור באיזה אחד מהמשוואות הנ"ל משתמשת אילומינה לצורך האנליזה.
בגרסה 1.5 של תוכנית הניתוח (pipeline) הם הצהירו שהם משתמשים בציון איכות פרד.
בפורמט סנגר ניתן לקודד ציון איכות פרד שנע בין 0–93 באמצעות סמלי ASCII 33-126.
אין תקן מסוים לסיומת קובץ לפורמט זה.
פורמט טלוויזיה הוא הקונספט הכולל והמיתוג של תוכנית טלוויזיה.
הסוגים הנפוצים ביותר של פורמטים הם שעשעונים ותוכניות מציאות, שרבים מהם מעובדים למספר מדינות.
דוגמאות נפוצות לפורמטים שעובדו להפקות ברחבי העולם הן "הישרדות", "המירוץ למיליון", "האח הגדול" ו"מי רוצה להיות מיליונר?".
פורמטים הם חלק מרכזי בתחום הפקות הטלוויזיה.
רכישת פורמטים הוא דבר פופולרי בקרב חברות הפקות, בעיקר בגלל שהעדפת הקהל לפורמט כבר הוכחה, והסיכון נמוך יותר מבשל יצירת רעיון חדש.
פורמטים של טלוויזיה הם כסוג של קניין רוחני, והם נרכשים ונמכרים באופן קבוע על ידי מפיקי טלוויזיה, חברת הפצה וגופי שידור.
לדוגמה, שעשועון הטלוויזיה המצליח "מי רוצה להיות מיליונר?" הופק ב-108 מדינות וטריטוריות, גרסאות מקומיות של הפורמט "איידול" שודרו ב-42 טריטוריות, כשהבולטת ביותר היא "אמריקן איידול" ובישראל שודרה בשם "כוכב נולד", פורמט הסדרה "סופר נני" נמכר ל-25 מדינות ברחבי העולם שהפיקו גרסאות מקומיות, ובסך הכול שודרה ב-47 מדינות.
עם זאת, פורמטי טלוויזיה אינם מוגנים בדרך כלל על פי חוקי זכויות יוצרים.
כתוצאה מכך, נוצרים לעיתים פורמטים מעותקים, המבקשים לשכפל את הצלחתו של פורמט מקורי מבלי לשלם למי שהגה אותו.
מפתחי פורמטים מבקשים למנוע זאת באמצעים שונים, כולל שימוש בסימנים מסחריים או מניעת הפצה של גרסאות אחרות.
הקמת "הוכחת ביקורת" וחשיפה לחברות הבודקות פורמטים חדשים של טלוויזיה היא היבט חשוב אחד של הגנה על ידי התעשייה בכספת כותבי הטלוויזיה.
האגודה לזיהוי והגנה על פורמטים (FRAPA) שמה לה למטרה להגן על זכויות על פורמטים ומשמשת כשדולה להגנה משפטית.
בין הפורמטים הישראלים שנמכרו בעולם היו:
"בטיפול" – פורמט סדרת הדרמה בכיכובו של אסי דיין נמכר לרשת HBO האמריקאית ב-2006, ליצירתה של הגרסה האמריקאית לסדרה, הקרויה אף היא "בטיפול" ("In Treatment"), ומבוססת על הפורמט והתסריט של הסדרה הישראלית.
הגרסה האמריקאית זכתה להצלחה בינלאומית, והפורמט נמכר להפקה גם ב-38 מדינות אחרות ברחבי העולם.
הצלחת "בטיפול" הביא לפריחה במכירת פורמטים ישראלים ברחבי העולם.
"הכוכב הבא" – פורמט שעשועון המוזיקה נמכר ל-25 ערוצי שידור בעולם, כולל: ABC האמריקאית, לערוץ M6 הצרפתי, לערוץ ITV בבריטניה ולערוצים במדינות נוספות כגון: רוסיה, איטליה, גרמניה, הונגריה, טורקיה, ברזיל, פורטוגל, סין, אינדונזיה, יוון, ארגנטינה והודו.
""האמת העירומה" – סדרת משטרה ודרמה שהפורמט שלה נמכר לשידור במספר מדינות באירופה: באיטליה, צרפת, בלגיה, פולין ושווייץ להפקה גרסאות מקומיות שונות.
באוקטובר 2010 נמכר הפורמט גם לרשת הכבלים האמריקנית HBO.
פורמט Variant Call Format-VCF (פורמט רשומות משתנים) הוא מאפיין פורמט של קובץ טקסט (txt) המשמש בביואינפורמטיקה על מנת לאחסן מידע על וריאציות רצפי גנים.
הפורמט פותח בד בבד עם התקדמות היכולת בגילוי השונות הגנטית ופרויקטי ריצוף הדנ"א, כמו למשל מיזם אלף הגנומים.
פורמטים קיימים עבור המידע הגנטי כמו General Feature format-GFF (פורמט מאפיינים כללי) אחסנו בתוכם את כל המידע הגנטי, שחלקים רבים ממנו הם מיותרים, היות שהוא יהיה משותף לחלקים רבים בגנום.
על ידי שימוש בפורמט VCF, ניתן לשמור רק את הווריאציות ויחד עימם את הקישור לגנום.
הפורמט המקובל לשימוש הוא גרסה 4.3 של הפורמט, אף על פי שמיזם אלף הגנומים פיתח אפיון משלו עבור וריאציות מבניות, כמו דופליקציות, אשר לא מתאימות בקלות לרישום בפורמטים הקיימים.
בנוסף, קיים גם פורמט VCF גנומי, (gVCF-genomic VCF) אשר מרחיב את פורמט הVCF, ומוסיף אליו מידע נוסף אודות 'הבלוקים' אשר מתאימים לגנום הרפרנס ולסוגים שלו.
כמו כן, קיימת ערכת כלים הזמינה לעריכה ושינוי של הקבצים.
הכותרת היא בראשית הקובץ ומספקת את רשימת הנתונים המאפיינים את גוף הקובץ.
שורות הכותרת מאופיינות בכך שמתחילות בתיו #.
כאשר ישנו שימוש במילות מפתח מיוחדות, השורה תתחיל ב-##.
אופציונלי: הכותרת יכולה להכיל מילות מפתח אשר יתארו סמנטית ותחבירית שדות אשר בשימוש בגוף הקובץ, בעיקר: INFO, FILTER, FORMAT.
אנא ראו בהרחבה מטה על משמעות השדות.
גוף פרומט הVCF יבוא לאחר הכותרת, והוא בנוי מערכים המופרדים על ידי התו <TAB>, ל:8 עמודות חובה , ומספר לא מוגבל של עמודות בחירה נוספות אשר ניתן להשתמש בהם כדי לאחסן מידע על הרשומה.
כאשר משתמשים בעמודות נוספות מעבר לעמודות החובה, העמודה האופציונלית הראשונה משמשת לתיאור הפורמט של העמודות האופציונליות האחרות שיבואו אחריה.
+שםפירושהסבר מקוצר1CHROMכרומוזוםשם הרצף (לרוב כרומוזום) אשר בו נמצאת הווריאציה.
הרצף לרוב מוכר בתור 'רצף הרפרנס' אשר כנגדו ניתנת רשומת הווריאציה.2POSמיקוםמיקום נקודתי של הוראיציה על הרצף הנתון.3IDת.ז, מזההמזהה הווריאציה, לדוגמה: dbSNP rs identifier (מזהה ממאגר הdbSNP, שונות בנוקלאוטיד נקודתי)
אם לא ידוע יסומן '.'
מספר מזהים יופרדו על ידי ';' ללא רווחים.4REFרפרנסבסיס ההרפרנס (או בסיסים במקרה של indel (הוספה/מחיקה של מספר בסיסים) במיקום הנתון ברצף הרפרנס.5ALTחילופירשימת האללים החילופיים לנקודה זו6QUALאיכותציון האיכות הקשור להופעת האללים בעמודה 5.7FILTERפילטרדגל, מציין אילו מהפילטרים האמורים בכותרת הרשומה עברה.
אחרת, יופיע השם של הפילטר אשר נכשלה בו.8INFOמידערשימה הניתנת להרחבה של צמדי ערך-מפתח (key-value) - המתארים את הווריאציה.
אנא ראו מטה מספר שדות נפוצים.
מספר שדות לאותה רשומה יופרדו ביניהם בתיו ';' עם ערכים אופציונליים ביניהם.
כך למשל, הרשומה בעמודה השמינית יכולה להראות:
<key>=<data>[,data]9FORMAT(אופציונלי) פורמטרשימה אופציונלית הניתנת להרחבה של שדות לתיאור הדוגמאות.
אנא ראו מטה למספר שדות נפוצים +SAMPLEs(אופציונלי) רשומותעבור כל רשומה אשר תוארה בעמודות לפני כן, ניתן להוסיף ערכים אשרהרשום בעמודה 9 (הפורמט)
להלן שדות INFO נפוצים לשימוש.
ניתן להוסיפם בעמודה 8, ובכותרת קובץ הVCF.
ניתן להוסיף מפתחות שרירותיתיים אשר אינם מופיעים כאן, אם כי המפתחות שכאן שמורים (גם אם אופציונליים ולא חובה לממש אותם):
DP=154העומק המשולב סביב הרשומותENDend position of the variantסוף המקטע השונה, המתואר ברשימה (לשימוש יחד עם אללים סמליים)H2hapmap2מספר שייכות אל hapmap2H3hapmap3מספר שייכות אל hapmap3MQRMS mapping quality, e.g.
פורמט BED (ראשי תיבות של Browser Extensible Data) הוא מונח בביואינפורמטיקה המתאר פורמט של קובץ טקסט שמשמש לאחסון מידע גנומי כקואורדינטות ובנוסף מאחסן מידע מאנוטציית DNA.
הפורמט מציג את המידע כעמודות המופרדות על ידי רווח או טאב, כאשר כל עמודה מכילה מידע שונה.
פורמט BED פותח במהלך פרויקט גנום האדם ולאחר מכן אומץ לשימוש על ידי פרויקטים נוספים.
כתוצאה משימוש נרחב בפורמט BED בעולם הביואינפורמטיקה, פורמט זה הפך לסטנדרט.
אחד היתרונות העיקריים של פורמט BED הוא הצגת המידע הגנומי כקואורדינטות במקום הצגת המידע כרצף נוקלאוטידים.
אופן הצגה זה מקל על קריאת וניתוח המידע בשפת תסריט כגון: Python, Ruby, Perl ובכלים מיוחדים כמו BEDTools.
בסוף המאה העשרים הופיעו הפרויקטים הראשונים לריצוף הגנום המלא.
בין הפרויקטים הללו, פרויקט הגנום האנושי היה הבולט ביותר באותה תקופה, מטרתו הייתה לרצף לראשונה גנום של כמה ג'יגה-בסיסים.
עם יצירת רצף הגנום, נדרש ממרכזי הריצוף לפתח כלים לעיבוד הנתונים וניתוח אוטומטי שלהם.
עקב דרישה זאת, פורמטים רבים נוצרו כגון: FASTQ, GTF&GFF, BED.
לקובץ BED אין מפרט ספציפי, עם זאת התיאור שמספק דפדפן הגנום UCSC נמצא בשימוש רחב.
לקובץ BED קיימות לפחות 3 עמודות, אליהן ניתן להוסיף עוד 9 עמודות (סה"כ 12 עמודות).
Chromosome – מספר הכרומוזום בו נמצא מקטע ה-DNA שרוצף.
לרוב ניתן יהיה למצוא את התבנית הבאה: המילה ch ולאחר מכן מספר הכרומוזום הרלוונטי.
Start position – נקודת ההתחלה של הרצף.
End position – נקודת הסיום של הרצף.
תשע העמודות הנוספות מספקות מידע נוסף על הרצף.
בין העמודות יש להפריד בין רווחים או טאב.
כמו כן, כל שורה בקובץ חייבת להכיל את אותו מספר עמודות.
קובץ BED עם 9 עמודות:
קובץ מפורמט BED נשמר לרוב בסיומת "bed.".
לעיתים מוסיפים את מספר העמודות בסיום הקובץ.
לדוגמה: הפורמט המינימלי בעל 3 עמודות יסתיים ב"bed3.", פורמט עם 6 עמודות יסתיים ב"bed6.".
פורמט העברת גנים הוא פורמט קובץ המשמש להחזקת מידע על מבנה הגן.
זהו פורמט טקסט המופרד באמצעות TAB המבוסס על פורמט התכונות הכלליות (GFF), אך מכיל כמה מוסכמות נוספות הספציפיות למידע גנטי.
GTF זהה ל-GFF, בגרסה 2.
שם הגן, מקור, מטרה, התחלת המקטע, סוף המקטע, ציון, גדיל, מסגרת, תכונות (אופציונלי), הערות (אופציונלי).
בדרך כלל, זהו מזהה הכרומוזום או מזהה הקונטיג (רצף רצפי קריאה חופפים בגנום המורכבים לרצף יחיד).
שדה זה חייב להיות ייחודי בכל GTF עבור שדה ההערות הערות.
מקור: עמודת המקור צריכה להיות תווית אינדיקטיבית המציינת מהיכן ההערות - בדרך כלל השם של תוכנית חיזוי או מסד נתונים ציבורי.
מטרה: סוגי התכונות הבאים נדרשים: "CDS", "start_codon", "stop_codon".
כל התכונות האחרות לא יחשבו.
על הסוגים להיות בעלי אותיות גדולות וקטנות מדויקות כמצוין.
התחלת וסוף מקטע: מיקומי התחלת וסוף המקטע המדובר.
ערך ההתחלה חייב להיות קטן או שווה לערך הסוף.
ציון: מידת הביטחון בקיומה של התכונה ובמיקומה.
לערך של שדה זה אין קנה מידה עולמי, אך יכול להיות שהוא בעל משמעות יחסית כאשר השדה של המקור מציין את תוכנית החיזוי המשמשת ליצירת ביאור זה.
זה יכול להיות מספר שלם או שבר.
מסגרת: 0 מציין שהתכונה מתחילה בקודון שלם בבסיס 5 '.
1 פירושו שיש בסיס נוסף אחד (הבסיס השלישי של קודון) לפני הקודון השלם הראשון ו- 2 אומר שיש שני בסיסים נוספים (הבסיס השני והשלישי של הקודון) לפני הקודון הראשון.
תכונות: רשימה המופרדת בנקודה-פסיק של זוגות ערך-תג, המספקת מידע נוסף על כל תכונה.
הערות: מתחילה ב "#" ונגמרת בסוף אותה השורה.
בתולדות האמנות ובאסתטיקה, פורמליזם הוא חקירת האמנות על ידי ניתוח של הצורה וסגנון של היצירה האמנותית והגדרה של יצירת האמנות כצורה אסתטית.
הדיון בו כולל גם את אופן יצירת האובייקטים ואת ההיבטים החזותיים או החומריים שלהם גרידא.
בציור, למשל, פורמליזם מדגיש אלמנטים קומפוזיטוריים כמו צבע, קו, צורה, מרקם והיבטים תפיסתיים אחרים מאשר תוכן, משמעות או ההקשר ההיסטורי והחברתי.
באופן הקיצוני, הפורמליזם בתולדות האמנות משמעו שכל מה שנחוץ להבנת יצירת אמנות כלול באותה היצירה.
ההקשר של העבודה, כולל הסיבה ליצירתה, הרקע ההיסטורי וחייו של האמן, כלומר ההיבט הרעיוני שלה נחשב לחיצוני למדיום האמנותי עצמו, ולכן הוא בעל חשיבות משנית.
המקור ההיסטורי של הצורה המודרנית של שאלת הפורמליזם האסתטי מיוחס בדרך כלל לעמנואל קאנט ולכתיבת הביקורת השלישית שלו שם קאנט שם קבע: "כל צורה של אובייקטים מסוג כלשהו היא או צורה (גשטאלט) או משחק (שפיל).
במקרה האחרון זה משחק צורות או משחק תחושות בלבד.
ניתן להוסיף את הקסם (רייץ) של הצבעים...
אך התיחומים (ציישנונג) בקומפוזיציה (קומפוזיציון)...
מהווים מושא ראוי לשיפוט טוהר הטעם." הפילוסוף דונלד קרופורד סיכם את עמדתו של קאנט באומרו: "לפיכך, עבור קאנט, הצורה מורכבת מהארגון המרחבי של אלמנטים: עצם, צורה או תיחום...
בחלקים של ביקורת השיפוט שבהם מודגשת הצורה כהיבט המהותי של היופי, קאנט הוא באופן עקבי פורמליסט טהור."
הפורמליזם הוא אחת התיאוריות הבולטות באסתטיקה מודרניסטית.
בתחילת המאה ה-20 קלייב בל () הציג בספרו (1914) Art הגדרה פורמליסטית לאמנות ואף לחלק מיצירות העיצוב כצורה בעלת חשיבות אסתטית (significant form).
הכוונה היא לקווים, צורות, צבעים, היחסים ביניהם והארגון שלהם שמניעים את הצופה באופן אסתטי-אמנותי.
הפילוסופית מיכל גל הציעה גרסה מתונה של פורמליזם, שכותרתה "פורמליזם עמוק", שהיא פורמליזם סמלי המבוסס על אסתטיקה פילוסופית.
היצירה מוגדרת על ידה כצורה עמוקה: "צורה גדושה בתוכן שאי אפשר להוציא ממנה.
לא ניתן להתייחס לתוכן אמנותי, מכיוון שאין לו שום קיום או תחושה פרט לצורה, מלבד ספקולטיביות.
התוכן חותם את הצורה בסמל אטום, לא משקף ופרודוקטיבי." כאן היא מציגה מושג רחב של סמל, סמל אטום-פרודוקטיבי: כזה שאינו שקוף לרפרנטים ומשמעויות קבועות מראש, אלא מייצר חדשות.
ניתוח פורמלי הוא שיטה אקדמית בתולדות האמנות וביקורת לניתוח יצירות אמנות: "על מנת לתפוס את הסגנון ולהבין אותו, היסטוריוני אמנות משתמשים ב"ניתוח פורמלי".
המשמעות היא שהם מתארים את הדברים בזהירות רבה.
תיאורים אלה, שעשויים לכלול אוצר מילים סובייקטיבי, מלווים תמיד בתיאורים גרפיים, כך שלא יהיה ספק במה שקיים באופן אובייקטיבי".
פורמליזם היא אסכולה לביקורת ספרותית ותיאוריה ספרותית הקשורה בעיקר למטרות מבניות של טקסט מסוים.
מדובר בלימוד טקסט מבלי לקחת בחשבון השפעה חיצונית כלשהי.
פורמליזם דוחה או לפעמים פשוט "שם סוגריים" (כלומר מתעלם לצורך הניתוח) על מושגים של תרבות או השפעה חברתית, מחבר ותוכן, ובמקום זאת מתמקד במצבים, ז'אנרים, שיח וצורות.
בתיאוריה הספרותית פורמליזם מתייחס לגישות ביקורתיות המנתחות, מפרשות או מעריכות את התכונות הטבועות בטקסט.
מאפיינים אלה כוללים לא רק דקדוק ותחביר, אלא גם מכשירים ספרותיים כגון מטר ומליצות.
הגישה הפורמליסטית ממעיטה את חשיבות ההקשר ההיסטורי, הביוגרפי והתרבותי של הטקסט.
הפורמליזם התבלט בתחילת המאה העשרים כתגובה נגד תיאוריות הספרות הרומנטיות, שבמרכזן האמן והגאון היצירתי האישי, ובמקום זאת החזיר את הטקסט עצמו לאור הזרקורים כדי להראות כיצד הטקסט חייב לצורות ויצירות אחרות שקדם לו.
שתי אסכולות לביקורת ספרות פורמליסטית התפתחו: פורמליזם רוסי, וזמן קצר לאחר מכן ביקורת חדשה אנגלו-אמריקאית.
פורמליזם הייתה הדרך הדומיננטית של לימודי ספרות אקדמאיים בארצות הברית לפחות מסוף מלחמת העולם השנייה עד שנות השבעים, במיוחד כפי שהתגלמה בתורת הספרות של רנה וולק ואוסטין וורן (1948, 1955, 1962).
החל מסוף שנות השבעים, הפורמליזם נעקר באופן מהותי על ידי גישות שונות (לעיתים קרובות עם מטרות פוליטיות או הנחות) שחשדו ברעיון שניתן להפריד יצירה ספרותית ממקורותיה או השימושים בה.
המונח זכה לעיתים קרובות לשימוש מזלזל ושימש את המתנגדים כדי להצביע על צחיחות או סטייה אידאולוגית.
כמה מגמות אחרונות בביקורת הספרות האקדמית מצביעות על כך שהפורמליזם עשוי לחזור.
ויליאם ה' ת'לין מבקר את גישתה של מקסין הרסטון ללימוד קומפוזיציה מנקודת מבט עכשווית-מסורתית, שאותה היא מערבבת עם נקודת מבט פוליטית.
לטענתו, "לא משנה עד כמה ברורה הפוליטיקה ...
לסטודנט לא תהיה ברירה אלא להחיות את הדוֹגמָה הזאת בצורה הכי ברורה שאפשר ולמקד ריכוז בענייני מבנה ונכונות".
מרי אן קיין כותבת כי "הפורמליזם טוען שהטקסט עומד בפני עצמו כישות שלמה, בנפרד לכותב שהפיק אותו".
יתרה מכך, קין אומר כי "אפשר להתייחס לתוצרים טקסטואליים כניתנים ללמידה ובכל זאת לטעון שלהיות סופר זה מעשה 'טבעי', דבר שאינו כפוף להוראה.
קומפוזיציה, כמו כתיבה יצירתית, פרחה מתוך הנחה שהתלמידים הם כבר סופרים, או שיש להם יכולת ללמוד – ושכולם צריכים להיות סופרים.
עם זאת, השאלות שקומפוזיציה נוטה להניח מתוך הנחה זו אינן לגמרי על אילו היבטים של כתיבה ניתן או לא ניתן ללמד, אלא כיצד ניתן ללמד כתיבה ובאילו תנאים.
בכל הנוגע להרכב הפורמליסטי, יש לשאול, "עד כמה 'הצורך' הזה ב'שיח אקדמי' אמיתי – הוא אמיתי ונכון יותר מהצורך ביותר 'כתיבה דמיונית' למעט ביצוע פעולה מסוימת, שתגרום שמשהו לקרות?".
מחקר בפורמליזם כולל את לימוד הדרכים בהן התלמידים מציגים את כתיבתם.
דרכים מסוימות בהן נערך מחקר בפורמליזם כוללות התרת הטקסט לדבר לקוראים לעומת חיתוך משמעות לא מכוונת בקטע כתוב.
בהתאמה, שתי שיטות אלה עוסקות בשפה כ"סופר המומחה" לעומת מורה כ"סופר המומחה".
פורמליזם רוסי מתייחס לעבודה של "החברה לחקר שפה פואטית" (OPOYAZ) שהוקמה בשנת 1916 בסנט פטרסבורג (אז פטרוגרד) על ידי בוריס אייכנבאום, ויקטור שקלובסקי ויורי טיניאנוב, ושנייה למעגל הלשוני במוסקבה שהוקם בשנת 1914 על ידי רומן יאקובסון (הפולקלוריסט ולדימיר פרופ קשור לעיתים קרובות גם לתנועה).
מאמרו של אייכנבאום משנת 1926 "תורת 'השיטה הפורמלית'" (שתורגם ב'לימון ורייס') מספק סקירה כלכלית על הגישה שאותה דגלו הפורמליסטים, שכללה את הרעיונות הבסיסיים הבאים:
המטרה היא לייצר "מדע ספרות שיהיה גם עצמאי וגם עובדתי", שמוגדר לפעמים על ידי המונח פואטיקה.
מכיוון שספרות עשויה משפה, הבלשנות תהיה מרכיב יסודי במדע הספרות.
הספרות היא עצמאית מתנאים חיצוניים במובן שהשפה הספרותית נבדלת משימושים רגילים בשפה, לא מעט משום שהיא איננה תקשורתית (לגמרי).
לספרות יש היסטוריה משלה, היסטוריה של חדשנות במבנים צורניים, והיא אינה נקבעת (כפי שיש כמה גרסאות גסות למרקסיזם) על ידי היסטוריה חיצונית וחומרית.
את הדבר שיצירת ספרות אומרת לא ניתן להפריד מהאופן שבו היצירה הספרותית אומרת אותו, ולכן צורת היצירה, רחוקה מלהיות רק עטיפה דקורטיבית של תוכן מבודד, היא למעשה חלק מתוכן היצירה.
לדברי אייכנבאום, שקלובסקי היה המבקר הראשי של הקבוצה, ושקלובסקי תרם שניים מהמושגים הידועים ביותר שלהם: אי-התאמה ("אוסטרנניה", יותר מילולית 'ניכור') והבחנת העלילה/סיפור (סוז'ט/פאבולה).
"אי-התאמה" היא אחת הדרכים המכריעות בהן השפה הספרותית מבדילה את עצמה משפה רגילה ותקשורתית, והיא תכונה של האופן שבו האמנות בכלל פועלת, כלומר על ידי הצגת העולם בצורה מוזרה וחדשה המאפשרת לנו לראות את הדברים אחרת.
חדשנות בתולדות הספרות היא, על פי שקלובסקי, בחלקה עניין של מציאת טכניקות חדשות של השמצה.
הבחנת העלילה/הסיפור מפרידה בין רצף האירועים שהיצירה מתייחסת לה (הסיפור) לבין הרצף בו מוצגים אותם אירועים ביצירה (העלילה).
שני המושגים הללו הם ניסיונות לתאר את המשמעות של צורת היצירה הספרותית כדי להגדיר את "האוריינות" שלה.
עבור הפורמליסטים הרוסים בכללותם, הצורה היא זו שהופכת משהו לאמנות מלכתחילה, ולכן כדי להבין יצירת אמנות כיצירת אמנות (ולא כמעשה תקשורתי מקושט) יש להתמקד בצורתה.
דגש זה על צורה, לכאורה על חשבון תוכן נושאי, לא התקבל יפה לאחר המהפכה הרוסית (1917).
אחת הביקורות המתוחכמות ביותר על הפרויקט הפורמליסטי הייתה "ספרות ומהפכה" של לאון טרוצקי (1924).
הם אנשים חיים, עם פסיכולוגיה מגובשת המייצגת אחדות מסוימת, גם אם לא הרמונית לחלוטין.
פסיכולוגיה זו היא תוצאה של תנאים חברתיים" (180, 171).
לפיכך הואשמו הפורמליסטים שהם ריאקציונרים פוליטית בגלל אמירות לא פטריוטיות כמו של קלובסקי (שצוטטו על ידי טרוצקי) לפיהן "האמנות הייתה תמיד נקייה מחיים, וצבעה מעולם לא שיקף את צבע הדגל שהתנופף מעל מבצר העיר" (164).
מנהיגי התנועה סבלו מרדיפות פוליטיות החל משנות העשרים של המאה העשרים, עם עלייתו של יוסיף סטלין לשלטון, שבמידה רבה שמה קץ לביקורותיהם.
אך רעיונותיהם המשיכו להשפיע על הוגי הדעות הבאים, בין השאר בשל תרגומיו של צווטאן טודורוב ליצירותיהם בשנות השישים והשבעים, כולל טודורוב עצמו, בארת'ס, ג'נט וג'אוס.
המעגל הלשוני במוסקבה שהקים רומן יאקבסון דאג באופן ישיר יותר להתפתחויות האחרונות בבלשנות מאשר לקבוצת אייכנבאום.
יאקובסון עזב את מוסקבה לפראג בשנת 1920 וב-1926 ייסד את המעגל הלשוני של פראג, אשר גילם אינטרסים דומים, במיוחד בעבודתו של פרדיננד דה סוסור.
פורנו השראה הוא הצגתם של אנשים עם מוגבלות כגורם השראה מתוקף היותם עם מוגבלות.
פורנו השראה כולל תמונות, סרטונים, ממים וסיקורים תקשורתיים של אנשים עם מוגבלות המוצגים במטרה לעורר השראה בעבור אנשים ללא מוגבלות.
המסר של פורנו השראה הוא שאם אדם עם מוגבלות יכול לעשות דבר מה אז בוודאי שאדם ללא מוגבלות יוכל להשיגו.
המונח פורנו השראה נטבע על ידי סטלה יאנג, פעילה לזכויות אנשים עם לקויות, בשנת 2012 במגזין האינטרנטי של תאגיד השידור האוסטרלי Ramp up וזוכה לפופולריות נוספת בהרצאת TED שהעבירה יאנג בשנת 2014.
המושג משמש פעילים וחוקרים בתחום לימודי המוגבלות לניתוח ייצוג תקשורתי של אנשים עם מוגבלות ולתביעה להכרה באנשים עם מוגבלות כאנשים שלמים, מורכבים ושווים.
ישנם מספר פורמטים המשמשים בתחרויות (בעיקר בספורט) לקביעת אלוף.
חלק מהנפוצות ביותר הן הדחה יחידה (נוק-אאוט), סדרות הטוב מ- וסדרת נקודות מצטברות.
בטורניר הדחה יחידה (נוקאאוט) המשתתפים משחקים משחק אחד, כאשר מי שמפסיד מודח מהטורניר.
הפורמט נפוץ בעיקר בספורט יחידני, למשל טניס.
במרבית טורנירי הטניס המשתתפים מוגרלים למשחק אחד, שבו המנצח עולה לשלב הבא והמפסיד מודח.
בדרך כל החלוקה היא לפי הדירוג בעונה הסדירה: מקום 1 נגד 8, 2 נגד 7 וכו', או 1 נגד 16, 2 נגד 15, כך שסכום מיקומי הקבוצות בכל מפגש הוא מספר הקבוצות המשתתפות בטורניר + 1. בטורנירי הנוקאאוט לקבוצה הפחות טובה יש יותר סיכוי לעלות.
למשל, אם הסיכוי של קבוצה א' לנצח את קבוצה ב' במשחק אחד הוא 30%, בשני משחקים הוא יהיה 9% ובשלושה הוא יעמוד על 2.7%.
בכמה טורנירי נוקאאוט יש משחקי מיקום, משחקים בודדים הקובעים באיזה מיקום ידורגו המשתתפים בסיום הטורניר.
ברוב המקרים קיים רק משחק על המקום השלישי או מדליית הארד, למשל ב, אך בטורניר גביע הטוטו למשל, קיימים משחקי מיקום לכל הקבוצות המשתתפות.
לפעמים, למשל בטורנירי ג'ודו, מתקיים בית ניחומים - המפסידים ברבעי הגמר מקיימים משחקים בודדים, כשזוכה בית הניחומים מתמודד נגד המפסיד בקרב על מדליית הארד.
טורנירי נוקאאוט מתקיימים כמעט בכל טורנירי הטניס, למשל אליפות וימבלדון או אליפות צרפת הפתוחה.
גם בג'ודו ובשאר אמנויות הלחימה התחרותיות מתקיים נוקאאוט, אך עם בית ניחומים.
גם בטורנירים קבוצתיים באולימפיאדה, למשל טורניר הכדורגל האולימפי, מתקיים משחק בודד.
מבין ארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה, רק ב-NFL מתקיימת שיטת הנוקאאוט.
בטורניר אליפות המכללות בכדורסל בארצות הברית מתקיימת השיטה הזאת, וגם בטורניר ה-TBT.
ברוב טורנירי הגביע משמשת שיטה זו, וכמו כן בשיטות של פיינל פור.
לרוב בין המפסידות בחצאי הגמר נערך משחק על המקום השלישי.
גביע העולם בכדורגל, גביע העולם בכדורסל, אליפות אירופה בכדורגל ואליפות אירופה בכדורסל משתמשים גם הם בפורמט לאחר שלב הבתים.
טורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו (2020):
בפורמט ההדחה הכפולה משתתף מודח מהטורניר לאחר שהפסיד שני משחקים.
צורת לוח הזמנים המדויקת תשתנה בהתאם למספר הקבוצות בטורניר.
שיטה זו אינה נפוצה עיקר מכיוון שהיא מסובכת מאוד להבנה.
הטורניר המשמעותי היחיד עד כה שבו הונהגה הדחה כפולה הוא טורניר הבייסבול באולימפיאדת טוקיו (2020).
טורניר הבייסבול באולימפיאדת טוקיו (2020):
פורמטי "הטוב מ-" דומים לפורמט ההדחה היחידה, אבל משוחקים בה מספר אי זוגי גדול מאחד של משחקים (3,5,7 וכן הלאה).
המנצחת בסדרה היא הקבוצה שזכתה ברוב המשחקים שהוקצו לזכייה ב"סדרה".
אם מתחרה הבטיח את הניצחון ברוב המשחקים, שאר המשחקים אינם משוחקים.
למשל, אם בסדרת הטוב מ-5 הגיעה קבוצה ל-3 ניצחונות, הסדרה לא ממשיכה.
בפורמטי "הטוב מ-" לקבוצה הטובה יותר יש סיכוי גדול יותר לנצח מאשר בהדחה יחידה, וככל שמספר המשחקים עולה כך הסיכוי לניצחון הפייבוריטית עולה.
למשל, אם לקבוצה א' יש סיכוי של 70% לנצח את קבוצה ב' במשחק בודד, הסיכוי שלה לנצח בסדרת הטוב מ-3 הוא 78.4% ובסדרת הטוב מ-5 הוא יעמוד על 87.4%.
כאשר יש שוויון בסדרות הטוב מ- (כל קבוצה ניצחה את אותו מספר משחקים), לפעמים אומרים ש"הסדרה הופכת לסדרת הטוב מ-(מספר המשחקים שנותר)".
למשל, אם בסדרת הטוב מ-7 התוצאה היא 2–2, ניתן לכנות את הסדרה כסדרת הטוב מ-3, כלומר הקבוצה הראשונה שתנצח בשניים מהמשחקים הבאים עולה.
סדרת הטוב מ-3 היא תחרות בה קבוצה אחת חייבת לנצח שני משחקים, שהם רוב המשחקים, כדי לנצח את הסדרה.
אם קבוצה אחת מנצחת את שני המשחקים הראשונים, משחק 3 לא משוחק.
לרוב בסדרות אלה הקבוצה המדורגת גבוה יותר פותחת את הסדרה בבית, לאחר מכן מארחת הקבוצה המדורגת נמוך ואם יש צורך, את משחק 3 מאחרת הקבוצה המדורגת גבוה.
סדרת הטוב מ-3 שימשה את ליגת העל בכדורסל בעונת , וב- שימשה השיטה רק ברבע הגמר, כשחצי הגמר והגמר נערכו בשיטת הדחה יחידה.
פלייאוף עונת 2020/2021 בליגת העל בכדורסל:
קבוצה 1תוצאה בסדרהקבוצה 2משחק ראשוןמשחק שנימשחק שלישימכבי תל אביב2–0הפועל באר שבע67–5693–92הפועל חולון2–1עירוני נס ציונה92–9075–8685–76הפועל גלבוע גליל2–0הפועל ירושלים85–5891–89הפועל אילת2–0הפועל חיפה84–8098–87
קבוצה 1תוצאה בסדרהקבוצה 2משחק ראשוןמשחק שנימשחק שלישימכבי תל אביב2–0הפועל אילת88–7280–79הפועל חולון0–2הפועל גלבוע גליל72–7463–78
קבוצה 1תוצאה בסדרהקבוצה 2משחק ראשוןמשחק שנימשחק שלישימכבי תל אביב2–1הפועל גלבוע גליל83–7476–8173–67
סדרת הטוב מ-5 היא תחרות בה קבוצה אחת חייבת לנצח שלושה משחקים, שהם רוב המשחקים, כדי לנצח את הסדרה.
אם קבוצה אחת מנצחת שלושה משחקים, המשחקים הבאים לא משוחקים.
לרוב בסדרות אלה הקבוצה המדורגת גבוה יותר פותחת את הסדרה בבית, לאחר מכן מארחת הקבוצה המדורגת נמוך וכך הלאה, כך שבמקרה הצורך את משחק 5 המכריע מאחרת הקבוצה המדורגת גבוה.
רבע גמר פלייאוף עונת 2023/2024 ביורוליג:
סדרת הטוב מ-7 היא תחרות בה קבוצה אחת חייבת לנצח ארבעה משחקים, שהם רוב המשחקים, כדי לנצח את הסדרה.
אם קבוצה אחת מנצחת ארבעה משחקים, המשחקים הבאים לא משוחקים.
לרוב בסדרות אלה הקבוצה המדורגת גבוה יותר משחקת את שני המשחקים הראשונים בבית, לאחר מכן מארחת הקבוצה המדורגת נמוך שני משחקים, משחק 5 - מדורגת גבוה, משחק 6 - מדורגת נמוך, ובמקרה הצורך את משחק 7 המכריע מאחרת הקבוצה המדורגת גבוה.
סדרת הטוב מ-7 משמשת כפורמט של פלייאוף ה-NBA ושל הגמרים האזוריים והוורלד סיריס בליגת ה-MLB.
בפורמט הנקודות המצטברות, כולל משחקי גומלין וסדרת נקודות, המשתתפים משחקים במספר משחקים (לרוב שניים), כאשר המנצח נקבע לפי ציון מצטבר: הנצחת היא הקבוצה עם יותר נקודות/שערים וכו'.
מקובלת השיטה, לפיה אם לשתי הקבוצות סכום נקודות זהה, הקובע הוא סכום הנקודות שהושגו במשחק החוץ של הקבוצה.
אם גם הפרמטר הזה שווה, עוברים להארכה ובכדורגל גם לדו-קרב בעיטות עונשין.
בטורנירי הקבוצות של אופ"א: ליגת האלופות, הליגה האירופית והקונפרנס ליג, שלבי המוקדמות והשלבים מ-32 הגדולות עד חצי הגמר נערכים בשיטה זו.
בעונות ו- בליגת העל בכדורסל נערך גם הגמר בשיטה זו.
שמינית גמר עונת 2023/2024 בליגת האלופות:
פורמיקיום (שם מדעי: Formicium) היא סוג של נמלה פרהיסטורית מתקופת האאוקן שבעידן הקנוזואיקון, אשר ידועה ממספר תצורות באירופה, רובם מדורסט, אנגליה ועוד כמה מגרמניה (בין השאר מבור מסל) וכיום כלולים בה 3 מינים, לאחר שמינים אחרים הועברו לסוג טיטאנומירמה.
הסוג תואר לראשונה בידי החוקר האנגלי ג'ון ווסטווד .
נמלים אלה נחשבות לעיתים לנמלים הגדולות ביותר שחיו מעולם, ממדידה של כנף מאובנת של המין Formicium berryi, הגיע לרוחב 7 מ"מ ואורך 26 מ"מ, מה שמעניק אורך גוף של 57 מ"מ לנמלה.
מספר חוקרים העריכו את גודל הגוף ב-4–7 ס"מ עם מוטת כנפיים של עד 15 ס"מ.
לא בורר מי הם קרוביה של הנמלה הקדומה, אך ייתכן שהם קשורים לסוגים: Dinoponera, Dinomyrmex או נמלת הבולדוג.
פורמט מחרוזת printf היא פרמטר בקרה המשמש מחלקה של פונקציות בספריות הקלט/פלט של C ושפות תכנות רבות אחרות.
המחרוזת כתובה בשפת תבנית פשוטה: תווים בדרך כלל מועתקים כמות שהם לתוך הפלט של הפונקציה, אך מפרטי פורמט, שמתחילים בתו %, מציינים את המיקום והשיטה לתרגום נתון (כגון מספר) לתווים.
"printf" הוא השם של אחת מפונקציות הפלט העיקריות של C, והוא קיצור של "print formatted".
מחרוזות בפורמט printf משלימות מחרוזות בפורמט scanf, המספקות קלט מעוצב.
בשני המקרים הפונקציות מספקות פונקציונליות פשוטה ופורמט קבוע בהשוואה למעבדי תבניות מתוחכמים וגמישים יותר או מנתחים, אך מספיקים למטרות רבות.
שפות רבות מלבד C מעתיקות את תחביר המחרוזת בפורמט printf, בקירוב או בדיוק, בפונקציות קלט/פלט משלהן.
חוסר התאמה בין מפרטי הפורמט וסוג הנתונים עלול לגרום לקריסות ולפגיעויות אחרות.
מחרוזת הפורמט עצמה היא לעיתים קרובות מאוד מחרוזת מילולית, המאפשרת ניתוח סטטי של קריאת הפונקציה.
עם זאת, זה יכול להיות גם ערך של משתנה, מה שמאפשר פורמט דינמי אך גם פגיעות אבטחה המכונה ניצול מחרוזת פורמט בלתי מבוקר .
שפות תכנות מוקדמות כמו Fortran השתמשו בהצהרות מיוחדות עם תחביר שונה לחלוטין מחישובים אחרים כדי לבנות תיאורי פורמט.
בדוגמה זו, הפורמט מצוין בשורה 601, והפקודה WRITE מתייחסת אליו לפי מספר שורה:
ל-ALGOL 68 היה ממשק API יותר דמוי פונקציה, אבל עדיין השתמש בתחביר מיוחד (מפרידי מקיפים תחביר פורמט מיוחד):printf(($"Color "g", number1 "6d,", number2 "4zd,", hex "16r2d,", float "-d.2d,", unsigned value"-3d"."l$,
"red", 123456, 89, BIN 255, 3.14, 250));אבל השימוש בקריאות הפונקציות ובסוגי הנתונים הרגילים מפשט את השפה והקומפיילר, ומאפשר לכתוב את המימוש של הקלט/פלט באותה שפה.
יתרונות אלו עולים על החסרונות (כגון חוסר מוחלט של בטיחות טיפוס במקרים רבים) וברוב השפות החדשות יותר קלט/פלט אינו חלק מהתחביר.
מקורו של של C בפונקציית של BCPL (1966).
בהשוואה ל- ו- , הוא רצף מילוט בשפת BCPL המייצג תו שורה חדשה (שעבורו C משתמש ברצף המילוט ) והסדר של שדה הרוחב ושדה הטיפוס הפוכים ב-writef:
ככל הנראה ההעתקה הראשונה של התחביר מחוץ לשפת C הייתה פקודת ה-Unix shell, שהופיעה לראשונה בגרסה 4, כחלק מההיסב ל-C.