tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תחת מנהיגותו של איש הקונגרס וודמן, הארדבול הצעיר נבחר לשמש כסוכן כפול של מגויס טרי של יוזמת חמישים המדינות ושל מרגל עבור הידרה.
משימתו הייתה לאסוף מודיעין אודות היוזמה וביצוע מטלות בתמורה לחשאיות וטיפול רפואי לאחיו המשותק.
אולם, הארדבול נפגע מכך שנאלץ לעשות ויתורים רבים עבור הארגון.
לאחר שחניכת היוזמה בשם קומודו ניסתה לחלץ אותו מהידרה וחשפה את סודותיו, הוא רצח בחוסר רחמים את חבר הקונגרס בנוכחות נתיניו.
הפיכתו המבוימת השתלמה והוא ממונה למנהיג העילאי החדש של הארגון, תוך שהוא מנתק את קשריו מהעבר.
הצטרפותו להידרה מתבררת כמוצא אחרון, לאחר שלא נותר לו מקום ללכת.
הוא נכנע ליוזמת הצללים ונשלח לכלא האזור השלילי.
בעקבות כך, תא הארגון שלו מושמד.
לאחר מאורעות "פלישה סודית", ניק פיורי מגלה שסוכנות S.H.I.E.L.D הייתה נתונה לשליטתו של ארגון הידרה, וככל הנראה הייתה כך מלכתחילה.
הוא גם חושף מספר סוכנויות שהיו נתונות לכאורה לשליטתה, כמו ענף המדעים והטכנולוגיה של ה-FBI האמריקני, הסוכנות לביטחון לאומי, מחלקת האוצר של ארצות הברית, הגה-אר-או ושירות הביון הנגדי הרוסים וכן שירות הביון הביטחוני הקנדי.
בינתיים, פון סטרוקר נאלץ להשמיד את הבסיס התת-ימי של הידרה, אליו הסתנן כוח פלישה מגזע הסקרול.
הוא מחליט להקים את הידרה מחדש ולומד שפיורי חשף את האמת.
הוא אוסף יחדיו את ראשי הארגון, ביניהם וייפר, מאדאם הידרה, קראקן, הכוורת ואת גורגון, שהוחיה מחדש.
בהמשך, הארגון כורת ברית עם ארגון H.A.M.M.E.R של נורמן אוסבורן.
בעקבות תבוסתו של אוסבורן, ארגון H.A.M.M.E.R מפורק, ומאדאם הידרה משתמשת בחבריו הנותרים כדי לחזק את שורותיו של ארגון הידרה.
הידרה (Hydra) הוא אחד מחמשת הירחים של כוכב הלכת הננסי פלוטו.
הוא התגלה על ידי טלסקופ החלל האבל יחד עם ניקס ביוני 2005. הירח נקרא על שם היצור הימי המיתולוגי.
החללית ניו הורייזונס הגיעה לפלוטו וירחיו, ביניהם הידרה, ביולי 2015.
תצפיות טלסקופ החלל האבל גילו כי הירחים הידרה וניקס מסתחררים סביב עצמם בצורה כאוטית (ללא סדר קבוע או צפוי מראש) תוך כדי שהם מקיפים את המערכת הכפולה פלוטו-כארון.
הידרו-מן הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #212 מינואר 1981, ונוצרה בידי הכותב דניס אוניל והמאייר ג'ון רומיטה הבן.
הידרו-מן הוא האלטר-אגו של מוריס בנץ', עובד באוניית משא שנזרק מהספינה בטעות בידי ספיידרמן לאחר קרב נגד נאמור.
במים להם הושלך בוצעו ניסויי קרינה רדיואקטיבית, אשר השפיעה על גופו והעניקה לו יכולת שינוי צורה למים.
כאשר גילה זאת הוא יצא לנקום באחראים לכך, בהם ספיידרמן, ורדף אחריו דרך מקלחות, ביובים וצינורות כיבוי אש עד שהובס.
הוא חבר לסאנדמן נגד ספיידרמן, ושניהם התמזגו ליצור בוצי אחד.
הם הובסו בידי גז מיוחד שפורר את היצור, אך שניהם נפרדו ונמלטו בחיים.
הוא הצטרף לצוותים שונים דוגמת תריסר המרושעים וארבעת המפחידים נגד ספיידרמן וגיבורי-על אחרים, בהם ארבעת המופלאים ומסווה ופגיון.
בנץ' הצטרף לאדוני הרשע של ברדס הארגמן נגד קבוצת ת'נדרבולטס, ולאחר מכן שיתף פעולה עם שוקר.
הוא הצטרף לתריסר המרושעים של הגובלין הירוק, אך הקבוצה הובסה בכוחותיהם המשולבים של ספיידרמן, החתולה השחורה, איירון מן, קפטן אמריקה, ארבעת המופלאים, דרדוויל ויילוג'אקט.
הוא נכלא בכלא "הרפסודה" וברח בבריחה ההמונית שארגן אלקטרו, וניסה להטביע את ג'סיקה דרו/ספיידרוומן, מאט מורדוק/דרדוויל, פוגי נלסון ולוק קייג'.
הוא נראה לאחר אירועי "מלחמת אזרחים" מנסה לשדוד בית מכירה פומבית יחד עם שוקר ובומרנג, וברח יחד איתם כאשר ספיידרמן, וור משין וקומודו הגיעו.
הם נמצאו בידי צוות הסקרלט ספיידרס בעלי שריונות איירון ספיידר, והובסו.
בנץ' הצטרף לארבעת המפחידים החדשים של מכשף נגד ארבעת המופלאים, ובמהלך הקרב, הוקפא באטמוספירה של טיטאן.
הוא נראה חבר בצבא הפשע של הברדס והופיע באירועי "אי העכביש" כשנלחם בספיידרמן ובקבוצת בעלי הברית הצעירים.
כאשר דוקטור אוקטופוס העביר את תודעתו לגופו של ספיידרמן, ספיידרמן בגופו של אוקטופוס שלח הודעה לנבלי-על שונים להביא את "ספיידרמן" אליו לכלא הרפסודה.
בנץ' היה מהיחידים שהסכימו ויצאו אחר ספיידרמן, אך הוא נכלא בידי מנהל מעבדות הורייזן.
מאוחר יותר התגלה כי הובגובלין המקורי העניק את אחת מתלבושותיו של בנץ' לפושע כדי שיעבוד אצלו, אך למעשה הוא לא קיבל שום כוחות-על.
בנץ' חזר באירועי "מארוול החדשה והשונה" ללא תלבושת כלל ובצורה נוזלית, ותכנן להטביע את ניו יורק במים מזוהמים אלמלא ישולם לו כופר מראש.
ספיידרמן הופיע וכמעט וסיכל את מזימתו, אלמלא דדפול הופיע ולקח אותו מהמקום.
מאוחר יותר, בנץ' נלחם בספיידרמן ובדדפול, וספיידרמן זרק את דדפול לתוך בנץ', גרם לפיצוץ רימוניו והביס אותו.
הידרוכלורותיאזיד (בקיצור HCTZ) היא תרופה ממשפחת התיאזידים, שנמצאת מעל ל-50 שנים בטיפול ביתר לחץ דם ובבצקות.
התרופה משמשת בישראל לטיפול בלחץ דם ראשוני, לעיתים כתרופת הבחירה קו ראשון, ולעיתים בשילוב עם תרופות אחרות.
קיימים גם בשוק תכשירים שמכילים את התרופה בנוסף לעוד תרופה המשמשת לטיפול ביתר לחץ דם, כגון תרופות ממשפחת מעכבי ACE או ARB.
התכשירים המשולבים נוצרו עקב מחקרים קליניים שנעשו בתחום והראו כי תוספת HCTZ תרמה לירידה בלחץ דם בצורה טובה יותר בהשוואה לטיפול במעכב ACE או ARB לבד.
לעיתים, ניתן להשתמש בה גם בטיפול בבצקות, אבל הפעילות הזאת מוגבלת, משום שיחסית למשתנים אחרים כגון משתני לולאה ומתולזון, הפעילות המשתנת של HCTZ היא חלשה יותר.
שימושים נוספים לתרופה כוללים: אבנים בכליות ובדרכי השתן על רקע סידן או חומצה אורית (כאשר רוצים למנוע את התפתחותם).
שימוש זה איננו מהווה התוויה רשומה לתכשיר והיעילות לא נבדקה במחקרים מבוקרים.
הנפרון הוא היחידה הפועלת של הכליה.
הנפרון מחולק למספר חלקים שעליהם עובדות תרופות שונות.
הידרוכלורותיאזיד פועלת על האבובית המפותלת המרוחקת ופועלת על משאבת נתרן-כלוריד.
התרופה עוזרת לסילוק מים ונתרן מהדם אל השתן.
כתרופה ללחץ דם יש להידרוכלורותיאזיד שני מנגנוני פעילות אפשריים:
פעילות משתנת - מאפשרת להפטר מעודף נוזלים, מפחיתה את עומס הנוזלים על הלב ובכך את מורידה את תפוקת הלב ומורידה לחץ דם.
פעילות על התנגודת ההיקפית - ידוע כי לתרופות ממשפחת התיאזידים פעילות על כלי הדם, הגורמת להפחתת התנגודת ההיקפית ובכך להורדת לחץ הדם.
בישראל התרופה רשומה למצבים הבאים:
בישראל אושרו מספר תכשירים המכילים הידרוכלורותיאזיד, ביניהם: דיזותיאזיד, אוקסאאר פלוס, אטקנד פלוס, וקטור פלוס, טריטייס קומפ, לוסרדקס פלוס, לוטן פלוס, לוסרטאן פלוס, לוסרטן פלוס, סילאזפריל פלוס, סילריל פלוס, קו-דיובאן, קוטיאסר, קלוריל, קאנדסרטן פלוס, קנדור פלוס, רמיפריל פלוס.
מתן התרופה אסור (התווית נגד מוחלטת) במקרים הבאים:
היפוקלמיה (רמת אשלגן נמוכה בדם)
היפונתרמיה (רמת נתרן נמוכה בדם)
היפרקלצמיה (רמת סידן גבוהה בדם)
היפוולמיה (ירידה בנפח הדם בגוף)
יש להיזהר בשימוש בתרופה במצבים הבאים:
מתן עם תרופות בעלות אינטראקציה (ראה תחת אינטראקציות בין תרופתיות)
סוכרת - בעיקר אם היא בלתי מאוזנת ונלקחים מינונים גבוהים של הידרוכלורותיאזיד
לכל תרופה יש תופעות לוואי, חלק מהן מופיעות די מהר ואחרות מתפתחות לאורך זמן.
להידרוכלורותיאזיד יש מספר תופעות לוואי שדווחו בספרות הרפואית ובעלון לצרכן.
כמו לכל התרופות נגד לחץ דם גבוה, תופעות לוואי הקשורות בלחץ דם נמוך אינן נדירות.
יש להפסיק את השימוש ולפנות לרופא אם מופיעות תופעות הלוואי הבאות: תגובה אלרגית בעור שתסמיניה יכולים להיות גרד, אדמומיות בעור, פריחה אלרגית הנגרמת כתוצאה מחשיפה לאור, ארגמנת וחרלת, גירוי או פריחה בעור.
ישנוניות, נמנום, חוסר שקט, פרכוסי שרירים, עוויתות, טאכיקרדיה (קצב לב מוגבר), תת-לחץ דם, איבוד שיווי משקל (ונפילה) כתוצאה מנפילת לחץ-דם, נמלול, מיעוט שתן.
הפרעות במערכת העיכול כגון בחילה והקאה, שלשול, כאבים והתכווצויות בבטן, כאב בטן חריג עם בחילה והקאה, רגישות בתפקודי מעי, אנורקסיה (חסר תיאבון), דלקת בלבלב, דלקת בבלוטות הרוק.
בעיות ראייה כגון ראייה מטושטשת, ראיית צבעים (ראייה בגוון צהוב), קוצר ראייה חריף זמני, גלאוקומה חריפה מזווית צרה (הסימפטומים כוללים ירידה חריפה בחדות הראייה או בכאב עיניים).
מרבית תופעות הלוואי המטאבוליות והאלקטרוליטריות דווחו כשהשתמשו במינונים גבוהים של התרופה (מעל 50 מ"ג ליום).
כיום, נהוג להשתמש במינונים נמוכים יותר (12.5-25 מ"ג ליום), מה שמקטין את האפשרות להתפתחות תופעות לוואי.
מבין תופעות הלוואי אפשר למנות גם: עלייה ברמות חומצה אורית (היפראוריצמיה) בדם עד למצב של התפתחות גאוט.
כמו כן, החמרה של סוכרת והיפרגליקמיה דווחו כשהתרופה ניתנה במינונים גבוהים.
עלייה ברמות כולסטרול LDL גם דווחה בתרופות אלו.
תופעות לוואי נוספות אשר בדרך כלל מורגשות בתחילת הטיפול ולאחר מכן נעלמות הן: חולשה, עייפות, כאבי ראש וירידה בלחץ הדם.
התרופה הזאת עלולה גם לגרום לרגישות לאור, ולכן מומלץ להשתמש בקרם להגנת השמש כשמשתמשים בהידרוכלורותיאזיד.
בשנת 2019 נוספה בישראל אזהרה על סיכון מוגבר לסרטן עור קשקשי (Squamous cell skin cancer) או בזאלי (קרצינומה של תאי בסיס) אצל מי שנטל תרופה המכילה הידרוכלורותיאזיד, זאת בעקבות מחקר אפידמיולוגי.
לתרופות יש אינטראקציות עם תרופות אחרות.
בין האינטראקציות החשובות, ניתן למנות את:
תרופות שגורמות להיפונתרמיה - תרופות רבות יכולות לגרום להיפונתרמיה ומתן שלהם יחד עם הידרוכלורותיאזיד עלול להחמיר את מצב ההיפונתרמיה.
בין התרופות שגורמות להיפונתרמיה ניתן למנות את נוגדי הדיכאון הטריציקליים, תרופות נוגדות דיכאון ממשפחת SSRI, תרופות אנטיאפילפטיות כגון קארבאמאזפין, משתני לולאה, מירטאזאפין ותרופות נוספות כגון אומפרזול.
תרופות שגורמות להיפוקלמיה - משתני לולאה, סטרואידים, משלשלים מגרים (כגון ביסקודיל/ לקסעדין)
תרופות שמושפעות מרמות של אשלגן בדם, כגון תרופות ממשפחת הדיגיטליס (דיגוקסין, דיגיטוקסין), תרופות לטיפול בהפרעות קצב, תרופות נוגדות פסיכוזה שיכולות להאריך את מקטע QT ותרופות נוגדות דיכאון שידוע כי הן גורמות להפרעות קצב (כגון ציטלופראם) - יש לנטר את רמות האשלגן בדם ולבצע מעקב אחרי ECG.
בתרופות כגון דיגוקסין יש גם לנטר את רמות דיגוקסין בדם.
ליתיום - מומלץ להימנע מהשילוב, שכן מתן ליתיום יחד עם הידרוכלורותיאזיד עלול להעלות את רמות ליתיום בדם ולגרום להשפעות טוקסיות של ליתיום.
תוספי סידן - מתן שלהם יחד עם הידרוכלורותיאזיד עלול להעלות את רמות הסידן בדם.
ניתן להשתמש תוך כדי ניטור הרמות של הסידן בדם.
תרופות ללחץ דם - אף על פי שמקובל לשלב תרופות ללחץ דם יחד עם הידרוכלורותיאזיד, יש לעקוב אחרי לחץ דם ודופק על מנת למנוע מצבים של תת-לחץ דם.
שילוב עם חוסמי ביתא מוכר כמחמיר סיכון לסוכרת.
תרופות נוגדות דלקת שאינן סטרואידים - תרופות אלו עלולות לגרום לעלייה בלחץ הדם, פעילות שנוגדת את הפעילות של הידרוכלורותיאזיד.
כמו כן, ידועה השפעה לרעה על התפקוד הכלייתי אם התרופות הללו נלקחות יחד לאורך זמן.
בזמן הטיפול בתרופה יש לעקוב אחרי תפקודי הכליה (מעקב רמות קריאטינין ואוריאה בדם), מעקב אלקטרוליטים (אשלגן, נתרן, סידן), מעקב אחרי רמות חומצה אורית, מעקב לחץ דם.
הידרודינמיקה הוא ספר שנכתב על ידי דניאל ברנולי ב-1738. הכותרת של הספר הזה היא זו שהעניקה את השם לענף של מכניקת הזורמים הידוע כהידרודינמיקה.
הספר דן במכניקה של זורמים והוא מאורגן סביב הרעיון של שימור האנרגיה כפי שנוסח על ידי כריסטיאן הויגנס.
הספר מתאר את התאוריה הפיזיקלית והמתמטית של מים הזורמים דרך צינור ושל מים הזורמים דרך חור במכל.
בעשותו כך, ברנולי הסביר את הטבע של הלחץ ההידרודינמי וגילה את הכלל של אובדן ה-vis viva ("הכוח החי") של המים, או האנרגיה הקינטית של המים, במהלך זרימה, כלל שניסוחו המתמטי נודע מאוחר יותר כמשוואת ברנולי.
הספר דן גם במכונות הידראוליות ומציג את המושגים של עבודה ונצילות של מכונה.
בפרק העשירי, ברנולי דן במודל הראשון של התאוריה הקינטית של הגזים.
כשהוא מניח שחום מגדיל את המהירות של חלקיקי הגז, הוא קבע שהלחץ של גז פרופורציונלי לאנרגיה הקינטית הממוצעת של חלקיקי הגז, ובכך טען למעשה שהטמפרטורה של גז יחסית לאנרגיה הקינטית הזאת גם כן.
הספר מכיל 13 פרקים, שעוסקים בנושאים הבאים:
הקדמה כללית: סקירה היסטורית, עקרונות כלליים של התאוריה.
מהירות זורם בזרימה החוצה מכלי קיבול.
משכה הזמני של זרימה החוצה.
זרימה החוצה מכלי קיבול מלאים לצמיתות.
זרימה החוצה מכלי קיבול שקועים, ואובדן של כוח חי.
זרימה דרך כלי קיבול מורכבים בהתחשב באובדן כוח חי.
מכונות הידראוליות והנצילות שלהם; עבודה מכנית.
המודל הקינטי של האוויר, תכונות ותנועה של גזים, ירי תותחים.
תנועת זורם סיבובית וזרימה דרך כלי קיבול נעים.
לחץ של זורמים נעים על דפנות צינורות.
השפעה של סילונים, ויישומים להנעת ספינות.
החיבור פותח בסקירה היסטורית של הידראוליקה, ולאחר מכן הצגה קצרה של הידרוסטטיקה.
שלושת הפרקים הבאים מכילים נוסחאות למהירות, משך, וכמות הזורם הזורמת מפתחו של כלי קיבול.
המחבר מטפל גם במקרה של מפלס נופל של הזורם וזה של מפלס קבוע במאגר המים, ולוקח בחשבון את התהליך הראשוני של זרימה לא-יציבה (משוואת ברנולי לזרימה פוטנציאלית בלתי יציבה) ושל ההצטמצמות הרדיאלית של הזרם.
ברנולי מבסס את המסקנות שלו על העיקרון של הכוח החי.
בפרקים אלו ברנולי גם נעזר בעקרון הרציפות.
פרק 7 דן בתנודות של מים בצינור המשוקע במאגר מים ועוסק בעיקר באובדן האנרגיה שלהם.
שנים רבות מאוחר יותר, Borda חידש את החקירות האלה, אך הגיע לנוסחה שונה לאובדן האנרגיה.
פרק 9 מכיל תאוריה של מכונות, אמצעי הרמה, משאבות והביצועים שלהם, כמו גם תאוריה מקיפה על הבורג של ארכימדס.
פרק 10 מוקדש לתכונות ולתנועות של "זורמים אלסטיים" (גזים), וחשיבותו המרכזית נחה במתווה של "המודל הקינטי של הגז" שנמצא בו, אשר אפשר לברנולי להסביר את חוקי הגז הבסיסיים ולחזות – בצורה לא שלמה – את משוואת ואן דר ואלס, שנוסחה כמאה שנה מאוחר יותר.
בהמשך, ברנולי בחן את מאפייני השתנות הלחץ עם הגובה באטמוספירה, וגזר נוסחה המקשרת בין לחץ לגובה.
הוא גם סיפק נוסחה לשבירה הכוללת של קרני אור מגבהים שמימיים שונים, והיה הראשון שגזר נוסחה למהירות הזרימה של אוויר הפורץ מחור קטן (משוואת ברנולי לזרימה דחיסה).
פרק 12 מכיל גזירה נוספת של משוואת ברנולי.
פרק 13 עוסק בכוח התגובה של משטח נטוי על סילון מים שפוגע בו.
הוא גם מיישם את התוצאות להנעת ספינות ומציע שינויים במדחפים של ספינות בהתאם להם.
הספר אמנם דן בעיקר בבעיות של זרימת זורמים למינרית, אך הוא גם נוגע במישרין בתופעות שונות הקשורות בנושא כמו הלם מים, האופי הטורבולנטי של זרימת מים, וקביטציה (היווצרות חללים בזרימה).
במישור המתמטי ההידרודינמיקה מכיל בעיות מתמטיות רבות הקשורות בפתרון משוואת דיפרנציאליות, אינטגרציות וטורים.
הידרופארק (באוקראינית: Гідропарк) הוא פארק בקייב, אוקראינה, הממוקם באיים ונציאנסקי ודולובצקי בין דנייפר לתעלת רוסאניבסקה.
בשטח של הידרופארק יש פארק "קייב במיניאטורה" , וכן יש מספר רב של מקומות בילוי בהידרופארק - דיסקוטקים, מסעדות וכו'.
בין הבילויים הזמינים: חופים רבים (כולל חוף ילדים, חוף נכים, חוף נודיסטים), השכרת ביתנים ביער על גדות הדנייפר בבסיס ה"בוקסר", השכרת סירות וקטמרנים.
טניס שולחן ורגיל, פיינטבול, כדורגל, כדורעף, רוגבי חופים , קפיצות בנג'י, אטרקציות מים, מסעדות, בתי קזינו, דיסקוטקים.
אחד האובייקטים הבולטים של הידרופארק היא עיירת הכושר.
היא קיימת בהתנדבות ומתוחזקת במצב תקין כבר כמה עשורים.
הידרונום (מהרכבת המילים ביוונית ὕδρω ,, "מים" ו-, , "שם") הוא סוג של טופונום המציין שם פרטי של גוף מים.
הידרונומים כוללים שמות של מקווי מים כגון נהרות ונחלים, אגמים ובריכות, ביצות וביצות, ימים ואוקיינוסים.
בנוסף, זוהי תת-קבוצה של טופונומיה, דיסציפלינה ייחודית של הידרונומיה החוקרת שמות גאוגרפיים, המקורות והמשמעויות של שמות אלה, והתפתחותם במהלך ההיסטוריה.
הידרוגאולוגיה (מיוונית עתיקה: "הידרו" - מים, "גאולוגיה" - חקר כדור הארץ) היא תחום בגאולוגיה העוסק בהתפלגות ותנועה של מי תהום בקרקע ובסלעים של קרום כדור הארץ (בדרך כלל באקוויפרים).
הידרוגאולוגיה היא חקר החוקים השולטים בתנועת מים תת-קרקעיים, באינטראקציה המכנית, הכימית והתרמית של מים אלה עם מוצקים נקבוביים, ובהובלה של אנרגיה, מרכיבים כימיים וחומרים חלקיקיים באמצעות זרימה.
הנדסת מי תהום, שם נוסף להידרוגאולוגיה, הוא ענף בהנדסה העוסק בתנועת מי תהום ובתכנון בארות, משאבות וניקוזים.
החששות העיקריים בהנדסת מי תהום כוללים זיהום מי תהום, שימור אספקה ואיכות מים.
בארות נבנים לשימוש במדינות מתפתחות, כמו גם לשימוש במדינות מפותחות במקומות שאינם מחוברים למערכת מים עירונית.
בארות מתוכננים ומתוחזקים כדי לשמור על שלמות האקוויפר ולמנוע ממזהמים להגיע למי התהום.
ישנה מחלוקת בנוגע לשימוש במי תהום כאשר השימוש בהם משפיע על מערכות מי שטח, או כאשר פעילות אנושית מאיימת על שלמות מערכת האקוויפר המקומית.
הידריד הוא יון שלילי של מימן ().
המונח משמש גם לציון תרכובות של יון זה, ולעיתים תרכובות אחרות של מימן, בייחוד תרכובות אי-אורגניות.
הידריד אל-מתכתי - יצור לרוב תמיסה חומצית במים.
הידריד מתכתי - יצור לרוב תרכובת בעלת pH בסיסי במים.
ההידרידים של המתכות אלקליות ומתכות אלקליות עפרוריות פולטים בדרך-כלל מימן בתגובה עם מים:
הידרידים יוצאי דופן הם הידרידים היוצרים קשרי מימן (הידרידים שבהם קשורים היסודות חנקן, חמצן או פלואור למימן).
ייחודם של הידרידים אלה הוא בכך שנקודות ההיתוך והרתיחה שלהם גבוהות בהשוואה להידרידים אחרים שאינם יוצרים קשרי מימן.
המים, החיוניים לחיים, הם ההידריד הנפוץ ביותר בכדור הארץ.
בניגוד לרוב התמיסות המימיות של ההידרידים האל-מתכתיים, ה-pH של המים הוא נייטרלי.
אלו הם ארבעה הידרידים מהשורה השנייה במערכה המחזורית והטורים שלהם עוקבים:
ההידריד הראשון, CH4, יוצר קשרי ואן דר ואלס ונקודת הרתיחה שלו היא 180- מעלות צלזיוס.
שלושת ההידרידים הבאים אחריו הם הידרידים היוצרים קשרי מימן ועל כן נקודת הרתיחה שלהם תהיה גבוהה יותר.
נקודת הרתיחה של NH3 היא 25- מעלות צלזיוס.
נק' הרתיחה של H2O היא 100 מעלות.
נקודת הרתיחה של HF היא 25 מעלות.
הָיֹה הָיָה - החיים או בשם ההפצה בישראל, החיים, היא סדרת אנימציה צרפתית לילדים בת 26 פרקים אשר הופקה ב-1987 על ידי חברת ההפקות הצרפתית "פרוסידיס" של אלבר בארייה (בית היוצר של כל סדרות "").
הסדרה מלמדת על גוף האדם ועל המערכות השונות בו בעזרת אנימציה הומוריסטית וגיבורי הסדרה הם אותם הדמויות כמו בכל העונות של "היה היה".
הסדרה "החיים" הייתה העונה השלישית מתוך שש העונות שהופקו לסדרה היה היה.
כמה מהדמויות כיכבו בהמשך ב"היה היה: חפצים".
הסדרה היה היה - החיים לימדה על גוף האדם ועל המערכות השונות בו בעזרת גיבורי הסדרה "היה היה", כאשר "הטובים" היו מנגנוני ההגנה של גוף האדם, ואילו "הרעים" היו נגיפים וחיידקים המאיימים לתקוף את הגוף.
תיאור גוף האדם נעשה בעזרת הנפשה של הגורמים השונים בו כמו כדוריות דם אדומות, תאי הדם הלבנים, חיידקים, נגיפים, מערכת העצבים וכדומה.
כל פרק בסדרה מתמקד במערכת, באיבר או בפעולה שונה בגוף האדם (כמו המוח, הלב, מחזור הדם, הלידה ועוד).
בגרסה המקורית של הסדרה, שיר הפתיחה בוצע על ידי סנדרה קים, זוכת אירוויזיון 1986. בגרסה העברית מבצעת את שיר הפתיחה סימה עמיאל.
הדמויות בסדרה התבססו על הקבוצה המוכרת של הדמויות מ"היה היה - האדם", כל דמות מופיעה במספר גרסאות.
אחת מהגרסאות היא בני אדם אמיתיים (הרופא הזקן והחכם, האם הבלונדינית המסורה, הנער והנערה, חברו השמנמן, וזוג הבריונים) ואילו שאר הגרסאות הן הנפשה של תאים בגוף:
מנהל המוח - הזקן החכם
מנהל גרעין התא - הזקן החכם (אך הישנוני)
האנזימים - הפועלים של הגוף האנושי.
מוצגים כאנשים קטנים בעלי סרבל עבודה כחול וכובע.
תאי הדם האדומים - מיוצגים על ידי משפחה של תאי דם: פרופסור גלובוס הזקן (נוהג להסביר לאורך הסדרה איך הגוף עובד), המו השמנמן, ובת סקרנית ושובבה - גלובין.
תאי הדם האדומים הם בעלי כיס מיוחד בעזרתו הם נושאים על גבם בועות חמצן או בועות פחמן דו-חמצני.
צבעם משתנה לצבע אדום כהה כאשר הם נושאים את בועות הפחמן הדו-חמצני.
לוחיות הדם - מוצגת כדיסקים אדומים בעלי פנים אנושיות, שתי רגליים וארבע ידיים.
תאי הדם הלבנים - משטרת הגוף אשר מורכבת מ:
תאי הדם הלבנים בעלי גרעין רב-צורתי - מיוצגים על ידי שוטרי תנועה לבנים לגמרי, שעליהם מתנוסס כוכב צהוב.
הם נושאים אלות ושואבים את האויבים שלהם.
הם יכולים להכפיל את עצמם.
בעתות שגרה הם מתפקדים כשוטרי תנועה.
מפקד הכוח הוא שוטר ג'ינג'י (גרסה לדמותו של השמנמן).
הלימפוציטים מיוצגים על ידי כלי טיס לבנים דמויי בועה אותם מטיסים אנשים זעירים.
מפקדי הלימפוציטים הם הנער הטוב (פיירו) והנערה כהת השער (פסי).
יש מספר סוגים: לימפוציטים B (משגרי נוגדנים), לימפוציטים T (בסדרה הם בעלי תותח עשן).
בחלק מהקטעים בעלילת הסדרה החלליות והטייסים עצמם מכפילים את עצמם בתהליך המיטוזה.
הנוגדנים - נראו כמו חרקים לבנים, שהתעופפו סביב החיידקים או הנגיפים ושיתקו אותם.
מפקד גדוד הנוגדנים הוא חרק בעל זרועות בשם מטרו.
מאקרופאגים (תאים בולעניים) - הוצגו בצורת כלי רכב צהובים וגדולים אשר עוצבו באופן המזכיר ראש של צפרדע בעל יעה שאיתו הם מסוגלים לתפוס ולבלוע זיהומים ופתוגנים שונים.
הם "שירותי הניקיון של הגוף".
בזמני שגרה הם מפנים את האשפה של הגוף, בזמני חירום הם מצטרפים לתאי הדם הלבנים ובולעים חיידקים ונגיפים (או שאריות שלהם).
החיידקים (בריון כחול) - הבריון הגדול והרע.
הנגיפים (מעין תולעים צהובות עם ידיים) - הבריון הקטן והרע.
מח העצמות (בפרק זה מתייחסים גם למחלת הלוקמיה)
הסדרה שודרה במקור ב-1987 בערוץ הצרפתי FR3. בישראל שודרה בדיבוב לעברית בטלוויזיה החינוכית לראשונה ב-1989, ולאחר מכן בשידורים חוזרים רבים.
בשנים האחרונות שודרה הסדרה בערוץ לוגי ב-HOT.
ב-2016 החלה הטלוויזיה החינוכית לשדר את פרקי הסדרה בעיבוד דיגיטלי מחודש.
בנוסף לצרפת וישראל הסדרה שודרה גם בפולין, בבלגיה, בקנדה, בספרד, באיטליה, ביפן, בנורווגיה, בהולנד, בשוודיה ובשווייץ.
ב-15 באוקטובר 2019 עלתה הסדרה לשירות הצפייה הישירה נטפליקס בישראל.
הידרוקסיל (Hydroxyl) המסומן לעיתים בנוסחה: ROH, הוא קבוצה פונקציונלית, המורכבת מאטום אחד של חמצן ואטום אחד של מימן הקשורים בקשר קוולנטי דרך החמצן אל קבוצה אחרת של אטומים או אל אטום בודד.
הקבוצה נקראת כך כאשר אין בה מטען עודף.
צמד האטומים OH ללא מטען עודף נקרא הרדיקל ההידרוקסילי.
לעומת המצב בהידרוקסיל, כאשר צמד אטומי החמצן והמימן OH מחוברים בקשר יוני, וישנו אלקטרון עודף, המקנה ליון מטען חשמלי שלילי , הם נקראים יון הידרוקסיד, ובאנגלית: Hydroxide
שמה של הקבוצה מורכב מהשורשים היווניים הידרו (קיצור של "מימן") ואוקסי (קיצור של "חמצן").
קבוצת ההידרוקסיל מסוגלת ליצור קשרי מימן עם אטומי מימן במולקולות אחרות (ובעיקר: עם מים), עובדה המקנה קוטביות מסוימת לכל התרכובות בהן קיימת קבוצת הידרוקסיל.
התרכובות האורגניות הפשוטות ביותר המכילות קבוצת הידרוקסיל הן הכהלים.
כוהל יכול להכיל יותר מקבוצת הידרוקסיל אחת; דיולים מכילים שתי קבוצות, טריולים - שלוש, וכן הלאה.
נגזרות של כהלים מכילות גם הן קבוצת הידרוקסיל.
אנולים, למשל, מכילים קבוצת הידרוקסיל הצמודה לקשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן.
קיימות כמה נגזרות לקבוצת ההידרוקסיל עצמה: קבוצת אלדהיד (מסומלת CHO ולעולם לא COH, כדי להבדילה מאטום פחמן הקשור לקבוצת הידרוקסיל) וקבוצת קרבוקסיל (COOH; שמה מורכב מהמילים קרבוניל והידרוקסיל).
כהלים מתנהגים לעיתים כחומצות ולעיתים כבסיסים.
כבסיסים הם מסוגלים להגיב עם חומצות קרבוקסיליות לקבלת מלחים אורגניים הקרויים אסטרים, והמכילים את הקבוצה הפונקציונלית COO.
פחמימות מכילות קבוצות הידרוקסיל רבות; כמעט לכל אטום פחמן בסוכרים קשורה קבוצת הידרוקסיל.
קיומה או היעדרה של קבוצת הידרוקסיל באחד מאטומי הפחמן של הסוכר ריבוז, המהווה מרכיב בכל הנוקלאוטידים, יוצר את אחד ההבדלים העיקריים בין DNA ל-RNA.
השיירים של שלוש חומצות אמינו (סרין, תראונין וטירוזין) מסתיימים בקבוצת הידרוקסיל, המקנה להן קוטביות חשמלית.
זירחון קבוצת ההידרוקסיל, קרי הוספת יון זרחה () אליה, מגדיל באופן ניכר את הקוטביות החשמלית של השייר האמיני.
כך גדלה ההידרופיליות של השייר ומסיסותו במים ובחומרים קוטביים אחרים משתפרת.
זירחון שיירים באתרי מפתח לאורך החלבון עשוי לשנות את הקיפול המרחבי שלו וכך להשמיש או להשבית אותו.
נוכחות של יוני הידרוקסיד בתמיסה מימית נקראת בסיסיות.
ערך ה-pOH של תמיסה מהווה מדד לבסיסיותה, והוא למעשה היפוכו של ערך ה-pH, המודד חומציות.
ניתן לחשב את ערך ה-pOH על ידי החסרת ערך ה-pH מ-14. לדוגמה, תמיסה בעלת pH=2 היא בעלת pOH=12.
תרכובת של מתכת עם יון הידרוקסיד היא תמיד בסיס.
הידרוקסידים של המתכות האלקליות, ובמיוחד נתרן הידרוקסידי (NaOH) ואשלגן הידרוקסידי (KOH) הם בסיסים חזקים מאוד, המסוגלים לאכל כמעט כל חומר.
כשהידרוקסיד מגיב עם חומצה מתקבל מלח, וכמה מהמלחים הידועים ביותר נוצרים בתגובות כאלו, ביניהם מלח בישול, הנוצר כשנתרן הידרוקסידי מגיב עם חומצת מימן כלורי.
הָיֹה הָיָה - האדם או בשם ההפצה בישראל, הָיֹה הָיָה, היא סדרת הנפשה צרפתית לילדים, אשר הופקה על ידי חברת ההפקות הצרפתית "פרוסידיס" שבבעלות אלבר בארייה, יוצר ובמאי הסדרה.
הסדרה מלמדת היסטוריה באמצעות הומור, כאשר היא הראשונה מתוך שמונה סדרות בזיכיון "היה היה".
הסדרה שודרה לראשונה בצרפת בערוץ France 3 החל מ-30 בספטמבר 1978 עד 14 באפריל 1979. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית בדצמבר 1979 עד 1982, ושודרה לאחר מכן בשידורים חוזרים.
לסדרה הופקה עונה אחת בלבד הכוללת 26 פרקים באורך 26 דקות.
נעימת הפתיחה של הסדרה היא הטוקטה ופוגה ברה מינור של יוהאן סבסטיאן באך.
הסדרה היה היה - האדם עקבה אחר ההיסטוריה של העולם המערבי מהמפץ הגדול ועד למלחמת העולם השנייה.
פרקה האחרון של הסדרה אף סיפר על העתיד - כיצד ייראה העולם בעוד שנים רבות: כמה אנשים יחיו בו וכמה משאבים יישארו בו.
הסיפור החינוכי מלווה לרוב בקטעים משעשעים שמבוצעים על ידי הדמויות.
כל המאורעות סופרו באמצעות מעקב אחר הדורות השונים של דמויות קבועות.
אחת הדמויות הייתה השעון שהופיע מדי פעם בפינת המסך וסימן את השנה עליה מסופר.
לשעון היו עיניים והבעות פנים ולעיתים הוא אפילו השתתף באופן פעיל בהתרחשות.
בעוד שכל פרק מספר על תקופה אחרת, בכל תקופה מופיעות אותן דמויות כשהן מתואמות לאנשים הנוכחים באותה התקופה.
לדוגמה: הזקן החכם היה תמיד בכל פרק ממציא, גאון, פילוסוף או רופא.
כמה מהדמויות הראשיות הופיעו גם בתפקיד דמויות היסטוריות בסדרה.
למשל, הבריון הרע הופיע בתפקיד גוליית, הנער הטוב בתפקיד דוד, הזקן החכם בתפקיד שלמה המלך וכדומה.
הסדרה "היה היה" מציגה את ההיסטוריה של האנושות מנקודת מבט של חבורה/משפחה/שבט המורכבת ממספר דמויות המייצגות טיפוסי אנשים שונים:
הזקן החכם/האיש החכם/איש חכם (Maestro) - משמש כראש השבט, ככהן דת, כיועץ לשליט, כממציא וכמדען, פילוסוף או רופא.
הזקן הוא בעל זקן לבן ארוך שמכסה את כל גופו ולפעמים הוא בעל נטיות לפיזור וישנוניות.
הוא מתואר כחכם וטוב לב.
לכל פרק בתוכנית יש את ה'זקן החכם' של אותה התקופה והוא מייצג במידה רבה את החכמה, הקדמה, ואת התבונה האנושית.
בדרך כלל כשנפטר הזקן החכם הדבר מביא לצער ולכאב של הדמויות המבכות את פטירתו.
הנער הטוב, האמיץ והיפה, פייר (Pierre) - מייצג את הדמות של האדם הטוב, בדרך כלל מתוארת התבגרותו מילדות עד להיותו אדם בוגר אך צעיר (הוא בדרך כלל מוצג החל מילד ועד לסביבות שנות ה-20 לחייו).
השמנמן (le Gros) - חברו של הנער הטוב.
אדם גדל-גוף, בעל שיער ג'ינג'י וכוח פיזי רב.
הוא לעיתים קצת מגושם, אך הוא חזק מאוד.
לרוב כוחו מוגזם מאוד, למשל: כאשר מכים אותו בחרב הוא לא נפגע.
הוא בדרך כלל מגן על חברו, הנער הטוב, ועל חברותיהם, מפני צמד הבריונים הרעים.
האשה הטובה, פיירט (Pierrette) - אשה בלונדינית, שמשמשת מושא אהבתו/אשתו של הנער הטוב.
הילד הטוב, דוֹדוֹ - בנם של פייר ופיירט.
הרשע הגדול (le Teigneux) - בריון גדל גוף שנהנה להציק לאחרים ולתקוף אותם.
הוא חזק, אך השמנמן הג'ינג'י חזק ממנו.
לעיתים קרובות הוא בעל סמכות או תפקיד פיקודי: קפטן, מפקד, אדון, אציל או מלך.
הרשע הקטן (le Nabot) - חברו של הבריון הגדול, חלש וקטן, אך תככן וערמומי.
ידוע בישראל גם בכינוי "הגמד הרשע" ו"הג'ינג'י הקטן".
שתי דמויות הרשעים מייצגות את הצדדים האנושיים הרעים כמו אכזריות, רודנות, תאוות כוח ותאוות בצע, ומגלמים דמויות כמו רודנים, ברונים ואצילים אכזריים, נוכלים, או חלק מהמון ראקציונרי (למשל בהמצאת הרכבת בפרק 23).
לעיתים קרובות הרשע הקטן יהיה שווה או נחות לרשע הגדול: יועץ, חבר, משרת או עוזר.
בדיבוב העברי היה יצחק נוי.
השעון - מציג את התאריך (שנה, חודש) בו האירועים מתרחשים.
לעיתים בעל אופי משל עצמו ומגיב בהתאם למתרחש.
לדוגמה, הוא לעיתים מתלונן, כאשר הזמן מואץ שנים רבות מדי קדימה או שהוא בוהה במסך כאשר משהו מעניין מתרחש.
בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי מוטי ברכאן וסימון דוויק.
עזרא הס - איש חכם
בני הנדל - קריינות / שעון / שמן
בלה גולדברג - פיירט / פסי / דמויות נשיות / דודו / ילדים
מוטי ברכאן - דמויות שונות
הסדרה שודרה במקור ב-1978 בערוץ הצרפתי France 3. בישראל שודרה הסדרה לראשונה בדיבוב לעברית בטלוויזיה החינוכית מדצמבר 1979 עד 1982, כאשר זאת הסדרה הראשונה ששודרה בצבע בערוץ.
לאחר מכן הסדרה שודרה בשידורים חוזרים בערוץ, ובהמשך היא שודרה בערוץ לוגי ב-HOT.
ביולי 2014 החלה הסדרה להיות משודרת בעיבוד דיגיטלי מחודש בחינוכית.
בנוסף לצרפת וישראל, הסדרה שודרה במדינות נוספות בעיקר באירופה, ביניהן בריטניה, בלגיה, קנדה, ספרד, איטליה, יפן, נורווגיה, הולנד, שוודיה ושווייץ.
כמו כן היא הופצה ב-DVD.
אך בארצות הברית הסדרה לא הופצה והיא אינה מוכרת שם כלל.
בריאת העולם (מעידן האדן עד לתקופת הפליסטוקן התיכונה)
הסהר הפורה (מהתקופה הנאוליתית עד תקופת הברזל)
הקיסרות הראשונה (מתקופת הברונזה עד לתקופה ההלניסטית)
תקופתו של פריקלס (יוון העתיקה)
שלום נוסח רומי (רומא העתיקה)
תקופתו של פטר הגדול (המאה ה-18)
המאה של המאורות הגדולים (המאה ה-18)
התקופה היפה בצרפת (La belle époque; 1894–1920)
הידרותרפיה או הידרופתיה (מקור המילה בשפה היוונית: הידרו = מים, תרפיה = טיפול) היא שיטת טיפול בגוף הנעזרת במים להקלה וריפוי.
השיטה מיושמת בבריכת שחייה טיפולית או שיקומית בעלת תכונות תכנוניות מסוימות כמו גובה אחיד, מערכת חימום, מידות ייעודיות וכולי.
השיטה מנצלת את התכונות הפיזיות של המים חום המים, תחושת נעימות מרגיעה ומשחררת, לחץ הידרוסטאטי והפחתת משקל המטופל.
הידרותרפיה משמשת כאמצעי לטיפול בבעיות שונות דוגמת: כאבי מפרקים, בעיות ניווניותבמערכת השרירים והשלד, במחלת פרקינסון, בהפרעות קשב ועוד.
מטרתו של הטיפול היא עצירת הידרדרות, הפחתת כאבים.
למים יש תכונות שההידרותרפיה מנצלת לתועלת המטופלים בשיטה.
בהידרותרפיה משתמשים שימוש חיצוני או פנימי במים בכל צורותיהם כנוזל, כמוצק וכקיטור לטיפול בבעיות גופניות ובמחלות שונות.
זוהי אחת משיטות הטיפול שהיו בשימוש נרחב בתרבויות עתיקות, כולל הודו, מצרים וסין.
ישנם מחקרים רבים שדיווחו על השפעות של הידרותרפיה על מערכת מסוימת או פיזיולוגית או טיפולית או שילוב של שתיהן.
הגוף מאבד כשני שלישים ממשקלו עם הכניסה למים.
קל יותר להשכיבו במצב אופקי ולטפל בכאב ללא לחץ על עמוד השדרה, ויתר המפרקים שמסביבו.
הלחץ ההידרוסטטי משפיע על המטופל בשמירה על היציבות שלו במים.
הלחץ ההידרוסטטי עולה ככל שמעמיקים, זוהי אחת הדרכים להעלות את העומס על בית החזה.
לפיכך, צלילה ותרגילים מתחת למים ישפרו את המערך הנשימתי, ואת היכולת להתנגד לגורמי מחלות למיניהן.
ברמה התפקודית הלחץ ההידרוסטטי יכול לסייע במניעת התהוות של בצקות, בסילוק פסולת ונוזלים מצטברים, והארכת שרירי הנשימה.
המים החמים, בהם מתבצע הטיפול, מרפים את השרירים המכווצים מסביב למקום הכואב, ומביאים להקלה.
הם מדכאים את מערכת העצבים הסימפטטית, שאחראית על קצב הלב, ופועלים במקביל ללחץ ההידרוסטטי, בהעלאה של לחץ הדם.
הראיות האיכותיות להוכחת השיטה הן מעטות, ולכן אין זה נחשב לחלק מהרפואה הקונבנציונלית.
שלא כמו פיזיותרפיה המאושר על ידי משרד הבריאות וגופים רשמיים אחרים.
ההידרותרפיה נותנת מענה שיקומי, כשהגוף כואב, גם בגלל הטראומה, וגם בגלל התקצרות שרירית נלווית.
המים הם אמצעי טוב למגע מרפא.
שימוש בזרם המים, בזרם נגדי, במערבולת מלאכותית ובפעילות במים, הם אמצעים לשחרור ושיפור תנועה.
ההידרותרפיה מיושמת בצורה פיזית במטופל, ומשתמשת בכח המים למתיחות שרירים משחררות עומס, כמו גם סיכוך והפעלת מפרקים, תהליך אשר מטרתו שיפור יכולת התנועה, וחיזוק מערכת שיווי המשקל והיציבה, שקורית במשבר פיזיולוגי מהסוגים האלה.
להידרותרפיה סגולות רפואיות ההופכות אותה לאחת האפשרויות הטיפוליות עבור נכים.
לכן המוסד לביטוח לאומי מסבסד אותה בעבור אוכלוסיית הנכים.
סל השיקום שמוענק לנכים מטעם הביטוח הלאומי כולל בתוכו טיפולים משלימים לצורך שיקום הגוף, כאשר ההידרותרפיה היא אחד מהטיפול הפיזיותרפייים.
כל נכה זכאי לקבל טיפול פזיותרפי בהתאם למסגרת הנכות שנקבעה לו בוועדה הרפואית של הביטוח הלאומי.
משרד הבריאות כלל טיפולי הידרותרפיה דרך סל הבריאות לקטינים עד גיל 18 הסובלים מבעיות אשר ההידרותרפיה נמצאה כשיטת טיפול יעילה עבורן.
בין הבעיות הכלולות בסל הבריאות נמצאות: בעיות נוירולוגיות, מחלות מטבוליות בעיות ספיגה, בעיות במערכת העיכול, אוטיזם PDD, עיכוב התפתחותי, בעיות מוטוריות, פיברומיאלגיה ועוד.
הזכאות למימון טיפולי הידרותרפיה דרך סל הבריאות מותנית בחוות דעת והמלצה של צוות רב-מקצועי הכולל חלק מהמקצועות הבאים: רופא, פיזיותרפיסט, מרפא בעיסוק, פסיכולוגי, עובד סוציאלי, ועוד.
הליוויק, באד רגץ, ואטסו, הידרותרפיה קונבנציונלית, Hydro Stretching, טיפול מניפולטיבי במים, Fitness, Rebirthing Teaching.
אוכלוסיית המטופלים כוללות ילדי חינוך מיוחד (לדוגמה - מוגבלות שכלית התפתחותית, CP, אוטיזם, ADHD), אנשים עם בעיות נוירולוגיות (פרקינסון, אירוע מוחי, ניווני שרירים לסוגיהם), אנשים עם בעיות אורתופדיות (שברים, קיצורי שרירים) ואנשים הסובלים מכאבים כרוניים מפושטים כמו פיברומיאלגיה ומחלות פרקים.
קופות החולים מפנות ילדים ומבוגרים, שקיבלו את האישורים הרלוונטיים לטיפול הידרותרפיה במיוחד לאחר מחלות וניתוחים שגרמו להפרעה משמעותית בכושר התנועה ובכושר לשאת משקל.
הטיפולים ניתנים על ידי פיזיותרפיסטים מוסמכים, שעברו קורס הידרותרפיה.
כשמתבגרים, מתרבים השינויים הניוונים בעמוד השדרה, שינויים אלו גוררים אחריהם פתולוגיות שונות בטונוס השריר ומשפיעות על תפקודו התקין של הגוף כמכלול שלם.
מקצועות המאופיינים בלחץ נפשי רב ובישיבה מרובה מול מסך מחשב במשרד או בתפקידי נהיגה יוצרים עמוס רב על מערכת השרירים התומכת בשלד ומעודדים שחיקה ופציעה של השלד ומערכת הסחוסים.
הטיפול ההידרותרפי, מנסה לתת מענה לבעיות השלד והשרירים להפחית לחצים מאזורים בעלי רגישות עיצבית, להפעיל מחדש מפרקים מנוונים ולהחזירם לתפקוד.
הידרתים (שם מדעי: Hydrozoa) היא מחלקה במערכת הצורבים, הקרובה למדוזות, שושנות ים ואלמוגים.
חיות אלו הן טורפות – הן צדות את טרפן באמצעות תאים צורבים (נמטוציסטים) שמצויים בזרועות הציד.
מרבית המינים במחלקה זו חיים במים מלוחים אך חלקם חי גם במים מתוקים.
ברוב חברי המחלקה ישנו שילוב במחזור החיים הכולל שלב מדוזה ושלב פוליפ ואילו בחלקם קיים רק אחד משלבים אלו.
במצב הפוליפ הפרט מקובע לקרקע ואינו בעל יכולת תנועה.
כדי להתרבות ולהפיץ פרטים לאזורים אחרים מנץ הפוליפ מדוזות שהן בעלות יכולת תנועה והתרבות.
רוב הרבייה של מחלקה זו היא באמצעות רבייה א-מינית, באמצעות הנצה.
הפרט המפורסם מבין פרטי המחלקה היא ההידרה (ממנה נובע שמה של המחלקה כולה) המשמשת במחקרים רבים בביולוגיה.
ההידרה קיבלה את שמה מכך שהיא בעלת יכולת רגנרציה – כשחותכים את ההידרה למספר חלקים כל חלק גדל והופך להידרה חדשה.
תכונה זו מזכירה את ההידרה במיתולוגיה היוונית.
ההידרה היא דו-שכבתית כאשר השכבה החיצונית היא האפידרמיס והפנימית אנדודרמיס.
בין השכבות ישנה המזוגליאה שהוא שכבה דקה וחסרת תאים.
מרבית נפחה נובע משכבת העיגון Bazal Lamina.
תאי האפיתל הם מוסקולריים המכילים סיבי שריר אורכיים בעלי יכולת התכווצות.
בשכבה הגסטרודרמלית מופיעים תאי עיכול טבעתיים Nutritive muscle cell.
התאים בעלי כל אברוני תא אך בעלי פונקציה של שרירים.
Cnidocyte – תאים צורבים באפיתל החיצוני.
זהו תא רגיל בעל מבנה של תא טיפוסי שנוסף לו מנגנון צריבה.
שמות התאים הצורבים ניתנים על שם מנגנון הצריבה.
Nematocyst – מנגנון צריבה נפוץ המכיל קפסולה ובתוכה צינור מפותל דמוי צלצל המזריק את הטוקסינים הצורבים.
לתא הצריבה מחוברים תאי עצב סנסוריים וריס חישה Cnidocil.
כך יודע התא מתי לפעול.
תאי הביניים Intersistal cell המצויים בהידרה הם תאים טוטיפוטנטיים המתמיינים לתאים מסוגים שונים לפי הצורך.
התא הצורב שמופעל אינו ממוחזר אך במקומו ייווצר תא חדש על ידי התמיינות תא ביניים.
הָיֹה הָיָה הוא זיכיון של סדרות חינוכיות-לימודיות לילדים מבית היוצר של חברת ההפקות הצרפתית פרוסידיס של אלבר בארייה.
הסדרות עוסקות בלימוד נושאים מתחום המדע וההיסטוריה בעזרת סיפורים עלילתיים.
כל סדרה עוסקת בנישה אחרת בהתאם לשמה.
היה היה - האדם - סדרת טלוויזיה על התפתחות האדם בהיסטוריה והתפתחות הציוויליזציות.
היה היה - החלל - סדרת טלוויזיה ללימוד תולדות החלל וחקר החלל האנושי בעזרת עלילה של סדרת מדע בדיוני.
היה היה - החיים - סדרת טלוויזיה ללימוד ביולוגיה וגוף האדם.
היה היה – האמריקות - סדרת טלוויזיה על תולדות אמריקה.
היה היה - ממציאים - סדרת טלוויזיה על הביוגרפיות של הממציאים הגדולים בהיסטוריה והמצאותיהם.
היה היה - מגלי ארצות - סדרת טלוויזיה על הביוגרפיות של מגלי הארצות.
כשהוא שודר ב"חינוכית" הוא נקרא "היה היה - ההרפתקנים".
היה היה - כדור הארץ - סדרת טלוויזיה בנושאי אקולוגיה, איכות הסביבה ושמירה על משאבי כדור הארץ.
היה היה - החפצים - סדרת טלוויזיה המתמקדת בחפצים המשומשים בחיי היום יום.
בעקבות הסדרות התחילה חברת פרוסידיס לשדר פודקאסט שעוסק בנושאים מגוונים.
הזקן החכם/המאסטרו (Maestro) - משמש כראש השבט, ככהן דת, כיועץ לשליט, כממציא וכמדען, פילוסוף או רופא.
לכל פרק בתוכנית יש את ה"זקן החכם" של אותה התקופה והוא מייצג במידה רבה את החכמה, הקדמה, ואת התבונה האנושית.
ב"היה היה: חפצים" כאשר אם מישהו מכנה אותו זקן, הוא אומר שהוא אינו זקן, אלא בעל זקן ארוך.
האיש הרגיל/פייר/פיטר/פיירו (Pierre) - מייצג את הדמות של האדם הטוב, בדרך כלל מתוארת התבגרותו מילדות עד להיותו אדם בוגר אך צעיר (הוא בדרך כלל מוצג החל מילד ועד לסביבות שנות ה-20 לחייו).
השמנמן/ג'מבו (le Gros) - חברו של פייר.
האשה הרגילה/פיירט (Pierrette) - אשה בלונדינית, שמשמשת מושא אהבתו/אשתו של פייר.
בהמשך, לאחר שפסי הפכה להיות מושא אהבתו, היא הפכה להיות בת זוגו של השמנמן, ולאחותו של פיירו.
הילד הטוב/דודו - בנם של פייר ופיירט.
פסי (Psi) - נערה שחורת שיער ושחומת עור, מושא אהבתו של דודו/ פיירו כאשר זה מתבגר.
הופיעה לראשונה ב"היה היה בחלל".
הילדה פירט - ביתם של פייר ופיירט.
הרשע הגדול/קראסטי (le Teigneux) - בריון גדל גוף שנהנה להציק לאחרים ולתקוף אותם.
לעיתים קרובות הוא בעל סמכות או תפקיד פיקודי: קפטן, מפקד, אדון, אציל או מלך, לא מופיע ב"היה היה - סולאר אימפולס".
ב"היה היה: חפצים" הוא נחות מהרשע הקטן.
כמו כן, באותה סדרה השניים ייצגו שני אנשים שיצאו עם אותה המצאה באותה תקופה והתווכחו לגבי ההמצאה היותר טובה.
הרשע הקטן/מינוס (le Nabot) - חברו של הבריון הגדול, חלש וקטן, אך תככן וערמומי.
שתי דמויות הרשעים מייצגות את הצדדים האנושיים הרעים כמו אכזריות, רודנות, תאוות כוח ותאוות בצע, ומגלמים דמויות כמו רודנים, ברונים ואצילים אכזריים, נוכלים, או חלק מהמון ראקציונרי (כגון בהמצאת הרכבת בפרק 23 ב"היה היה - האדם").
האינטלקטואל - דמות המייצגת פעמים רבות את הזרם האינטלקטואלי של התקופה, בעל אופי חלש אך חזק כאשר הוא מגן על פיירט אשתו, לעיתים קרובות מנוצל בידי הרשעים, אדם שצבע עורו בהיר יותר משל שאר הדמויות ושערו חום, בסדרות מאוחרות הוא מרכיב משקפיים.
מוניה - נערה שחורת שער וצהובת עור, אחת מתלמידיו של הזקן החכם.
אלי - נער שחום עור, אחיה של פסי ואחד מתלמידיו של הזקן החכם.
השעון - מציג את השנה בה האירועים מתרחשים.
לדוגמה, הוא לעיתים מתלונן, כאשר הזמן מואץ שנים רבות מדי קדימה או שהוא בוהה במסך כאשר משהו מעניין מתרחש, ב"היה היה - כדור הארץ" מתברר כי הוא יכול גם לשמש כמכונת זמן וכחללית.
אחת הדמויות היחידות שעברו אבולוציה במשך העונות, כשבעונות הראשונות הוא מוצג כשעון בעל עיניים, שבהמשך נוסף לו פה, ב"היה היה: כדור הארץ" הוא מוצג כשעון מחוגים וב"היה היה: חפצים" הוא מוצג עם פנים בצורה של "צלחת מעופפת".
הידרופיליות (hydrophilicity) (מיוונית: ύδρο, הידרו – מים; φιλια, פיליה – ידידות, אהבה) מתארת את התכונה הפיזיקלית של שטח הפנים של חומר להתקשר למים: בדרך כלל מולקולות הידרופיליות מסיסות במים ובכל ממס קוטבי אחר.
מים מתפשטים על משטח הידרופילי בשכבה היוצרת לחות אחידה ולא מתכנסת לטיפה.
התכונה האופיינית למולקולה הידרופילית היא כח תאחיזה חזקה בינה ובין שטח הפנים של הנוזל תוך יצירת קשרי מימן או קשרי ון - דר - ואלס.
הנקרא אדהזיה וגורם לפיזור אחיד במים יותר מאשר בשמן או בממסים הידרופוביים אחרים.
בחומרים הידרופוביים, הקוהזיה חלשה יותר מכוח המשיכה של פרודות החומר עצמו, הנקרא קוהזיה.
הנוזל יוצר טיפה כדורית על המשטח ההידרופובי.
הידרופיליות: מתייחסת למגע בין שטח הפנים של חומר כלשהו למים כאשר הקוהזיה חזקה יותר מהאדהזיה של הנוזל.
מסיסות: היא תהליך של פיזור מולקולות או אטומים של חומר מומס אחד בתוך חומר ממס ונוצרת תמיסה.
הנובע מתכונות הממס (למשל מים) להתקשר בקשרי מימן או קשר כימי אחר (קשר יוני) כתוצאה מהמטענים החשמליים של מולקולה.
הקוטביות של מולקולת המים, גורמת ליצירת יונים המגיבים בתהליכים כימיים עם יונים אחרים (חיובי ושלילי).
חומרים הידרופובים יכולים לייצר תמיסות עם חומרים הידרופובים אחרים כמו עם שמנים, או ממסים על בסיס אורגני (בנזין, נפט וכדומה).
מכיוון שבחומרים הידרופוביים נוצרת במים ממברנה המפרידה ביו מולקולות המים למולקולות השמן, לא נוצרת תגובה כימית והתמיסה היא אמולסיה - שבה טיפות זעירות של השמן (מיצלות) מפוזרות בתחליב בתוך המים.
בנוזלים הידרופוביים (כמו שמן) הכוחות הם בעיקר קשרי מימן וכוחות התלכיד (מיצלות).
משמש בעיקר לצביעה או ריסוס לקבלת משטח מגע אחיד.
דוגמה: כאשר מים נשפכים על זכוכית, הם נצמדים אליה ומטפסים מעט בשולי הכלי; כאשר נוזל מרטיב משטח מכיוון שכוחות האדהזיה בין הנוזל למשטח חזקים מכוחות הקוהזיה שבין מולקולות הנוזל עצמו.
חומרים המגדילים את האדהזיה נקראים חומר מתחלב, (אמולסיפייר) שיוצר בועיות זעירות ל החומר ההידרופובי.
כאשר הנוזל הוא מים (תמונה 2), חומרים שבהם האדהזיה חזקה מהקוהזיה של המים נקראים הידרופיליים (תמונה 4 משמאל.) וכאשר במגע עם מים הקוהזיה שלהם חזקה מהאדהזיה הם הידרופוביים (תמונה 4 מימין)
שטח הפנים של חומר נובע מהכח הבין-מולקולרי של החומר עצמו, הנקרא קוהזיה במגע עם שטח פנים של חומר אחר, (בדרך כלל מוצק) נוצר כוח משיכה בין פני השטח של שני החומרים הנקרא אדהזיה.
המילה "הידרופובי" מגיעה מיוונית: $ὕδωρ$ (הידרו) – מים, ו - $\phiόβος$ (פובוס) – פחד.
הסבר: חומרים הידרופוביים הם חומרים שאינם מסיסים במים או כאלה שנדחים על ידיהם.
כשהם נמצאים במים, הם נוטים להתקבץ למבנה כגדורי כדי למזער את שטח המגע שלהם עם המים.
הקשר כימי: חומרים אלה הם בדרך כלל א-קוטביים (א-פולאריים) וחסרי מטען.
הם אינם יכולים ליצור קשרי מימן חזקים עם מולקולות המים.
במקום זאת, מולקולות המים נאלצות ליצור סביב החומר ההידרופובי מבנים סגורים בממברנה של מתח הפנים, במצב זה יורדת האנטרופיה (סדר גבוה) של המערכת, המערכת תמיד שואפת לדרגת אי-סדר מקסימלית (אנטרופיה גבוהה), ולכן דוחפת את החומר ההידרופובי החוצה.
שמן ארוך שרשרת, איננו נמס במים ויצר תרחיף של מיצלות או משטח על פני הנוזל כאשר בין השמן למים מפרידה ממברנה (קרום דק).
אבל כאשר מוסיפים לשמן חומר מתחלב (אמולסיפייר) שמגדיל את כוח משיכת האדהזיה הוא יתפזר במים ויצור פיזור אחיד על משטחים הידרופובים כמו עלים של צמחים או שעווה.
למולקולות סבון ולחלק מהליפידים קצה הידרופילי וקצה הידרופובי חומרים אלה נקראים מתחלבים (אמולסיפיירים) וגם משטחים (surfactants)) כאשר המגע בין מים למוצק או גז..
במצב זה לא נוצרת תמיסה אחידה או קשר כימי בין המים לחומר, אלא בועות מיקרוסקופיות (מיצלות) של המים הכלואים בממברנה של החומר ההידרופובי.
מצב זה נקרא תחליב (אמולסיה).
מיקרו - אמולסיות הם קולואידים, ההופכים לתחליב בגלל המטענים החשמליים שנוצרים סביבם.
ככל שהמתחלב פעיל יותר על נוזל הידרופובי, כך ייווצר פיזור קולואידלי יציב יותר.
יצירת משטח הידרופובי מחומר הידרופילי
קיימות מספר שיטות למדידה כמותית של ההידרופיליות בהשוואה למים.
תמונה 4 מראה שימוש בעליה נימית האופינית לנוזל הידרופילי כמו מים.
וכך נצמד החומר המרוסס על הצמחים למשטח אחיד הנצמד לחרקים המזיקים ומאפשר פעילות שטח קטלנית לחרק, ללא שימוש ברעלים המסכנים בני אדם (תמונה 2).
הן מורכבות משילוב של מולקולה שחציה הידרופילית וחציה הידרופובית, הממברנות התוך תאיות מבוססות על שתי שכבות הצמודות בכוח האדהזיה בשכבות הפנימיות ההידרופיליות, ובשכבות הידרופוביות בשכבה החיצוניות, ויוצרות בידוד בין תוכן הבועה לסביבה.
בתוך הממברנה משולבים חומרים המאפשרים חדירות סלקטיבית של מולקולות קטנות כמו יוני נתרן ואשלגן, וגם מנגנונים של חדירות אקטיבית (חדירות המחייבת פעילות אקטיבית כנגד מפל הריכוזים) ייחודית למולקולות כמו סוכרים, חלבונים ושומנים, וכן קולטנים המאפשרים הכרות בין תאית ותגובות ייחודיות לתא.(תמונה 5)
הידרוקסיד הוא יון שלילי (אניון) דו-אטומי של חמצן ומימן הקשורים יחד בקשר קוולנטי .
יון ההידרוקסיד מופיע בתמיסה או, במצב מוצק, בקשר יוני ליון חיובי.
כאשר קבוצת ה-OH קשורה קוולנטית לאטום אחר, הקבוצה כולה נקראת הידרוקסיל ומסומנת בכימיה ROH.
כאשר ההידרוקסיל (הקבוצה בה החמצן והמימן אינם בעלי מטען) מחובר לחמצן נוסף המחובר לפחמן בקשר קוולנטי, הקבוצה נקראת קרבוקסיל ומסומנת COOH.
ההידרוקסיד נמצא בריכוז נמוך במים עקב תגובת הפירוק העצמי .
קבוע שיווי המשקל KW של התגובה בטמפרטורת החדר הוא 10-14 כך שריכוז ההידרוקסיד במים טהורים הוא 7-10 מולר בלבד.
הוא משמש כבסיס כימי, כליגנד (מקשר כימי, ועל כן גם כבסיס לואיס), כיון הנמשך לגרעין (נוקלאופיל), וכן כזרז כימי (קטליזטור).
קבוצת ההידרוקסידים יוצרים מלחים, שרבים מהם מתפרקים במים לרכיב הידרוקסילי בסיסי וליון חיובי.
מלחי הידרוקסיד של המתכות האלקליות מסיסים במים.
חומר הידרוקסידי חשוב בתעשייה היא סודה קאוסטית - נתרן הידרוקסידי (NaOH), המיוצרת ונמכרת בתעשייה בעשרות מיליוני טונות בכל שנה.
ליתיום הידרוקסידי משמש כחומר ספיחה לפחמן דו-חמצני במטוסים וצוללות.
הידרוקסידים של מתכות אלקליות עפרוריות
מסיסות מלחי ההידרוקסיד של יסודות הטור השני עולה ככל שיורדים בטור.
המסיסות של בריליום הידרוקסיד Be(OH)2 במים זניחה והחומר אמפוטרי: ב-pH נמוך מאוד מתקבל יון ממויים ובבסיס חזק מתקבל היון המסיס .
הידרוקסידים של מתכות מעבר ומתכות מעבר עמידות
ההידרוקסידים של מתכות המעבר אינם מסיסים במים.
יון המתכת נמצא במטען 2+ או +3. ב-pH גבוה קומפלקס מימי של מתכות מעבר מוסר פרוטון ומתקבל יון הידרוקסיד כליגנד.
במצב זה עשויה להתרחש תגובה לקבלת יון מורכב בו יון ההידרוקסיד משמש כליגנד מגשר בין שני יוני מתכת
כאשר μ-OH הוא יון ההידרוקסיד המגשר.
הידרוקסידים של מתכות בדרגת חמצון 1+ אינם יציבים.
כך למשל מתקבל כסף חמצני מכסף הידרוקסיד.
הידרוקסיקובלמין (hydroxocobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12.
זוהי צורה סינתטית המשמשת כתרופה.
הידרוקסיקובלמין משמש כתחליף יעיל לציאנוקובלמין (הצורה הטבעית של ויטמין B12), וכן כתרופה נגד הרעלת ציאניד.
בהידרוקסיקובלמין, הקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים באמצעות האות R) הוא הידרוקסיל (OH).
הידרזין היא תרכובת כימית בעלת נוסחה כימית של N2H4. שימוש נרחב נעשה בהידרזין בסינתזה כימית.
היא מפורסמת בשל היותה מרכיב בדלק לטילים ורקטות, ומשמשת גם כדלק למערכת ה־EPU (Emergency power unit) של ה־F-16, המספקת אנרגיה למטוס במקרה חירום.
הידרזין מצוי גם במוצרי טבק.
הוא חסר צבע וריחו דומה לריח האמוניה.
בדומה לאמוניה, הידרזין היא בסיס חלש
הידרזין מופק מתגובה של שתנן (אוראה) עם נתרן תת־כלורי
הידרזין היא תרכובת רעילה ביותר ובלתי־יציבה באופן מסוכן, בייחוד כשהיא בצורה נטולת מים.
תסמינים לחשיפה אקוטית (לטווח קצר) לרמות גבוהות של הידרזין עשויים לכלול גירוי העיניים, האף והגרון, סחרחורת, כאב ראש, בחילה, בצקת ריאות, התקפי כיפיון ותרדמת בבני אדם.
חשיפה אקוטית עשויה לגרום גם נזק לכבד, לכליות ולמערכת העצבים המרכזית בבני אדם.
הנוזל משתך ועשוי לגרום לדלקת עור כתוצאה ממגע עם העור בבני אדם ובעלי חיים.
השפעות על הריאות, הכבד, הטחול, ובלוטת התריס דווחו בבעלי חיים שנחשפו באופן כרוני (ארוך טווח) להידרזין.
את השם "הידרזין" טבע הרמן אמיל פישר ב-1875; הוא ניסה לייצר תרכובות אורגניות המורכבות מהידרזין ארומטי.
ב-1887, יצר תאודור קורציוס הידרזין סולפט על ידי טיפול בדיאזידים אורגניים בחומצה גופרתית מדוללת; עם זאת, הוא לא הצליח להשיג הידרזין טהור, למרות מאמצים חוזרים ונשנים.
הידרזין נטול מים טהור הוכן לראשונה על ידי הכימאי ההולנדי ב-1895.
הידרנג'אה (שם מדעי: Hydrangea) או הורטנזיה (Hortensia) הוא סוג של צמחים רב-שנתיים, שהפריחה שלהם נראית ככדור בעל פריחה שופעת.
צבע הפרח תלוי בחומציות הקרקע: לבן, כחול, אדום, ורוד וסגול.
יופיו של הצמח מתבטא בגודש הפריחה שלו.
הצמח פורח מתחילת האביב ועד לסוף הסתיו.
הוא גדל בתור אשכול פרחים או בתור תפרחת בקצה הענף.
ברוב המינים יש בראש התפרחת שני סוגי פרחים: קטנים פוריים במרכז ופרחים גדולים ומעוקרים מסביב.
יש מינים שכל הפרחים פוריים ובאותו הגודל.
הסוג הידרנג'אה (הורטנזיה) בטבע כולל 70 - 75 מינים.
הם גדלים באופן טבעי בדרום ובמזרח אסיה, מיפן ועד סין ומהרי ההימליה עד איי אינדונזיה, וכן בדרום אמריקה ובמרכז אמריקה.
הפרחים נפוצים מאוד באיים האזוריים השייכים לפורטוגל ובייחוד באי פאיאל (Faial Island), המכונה אי התכלת בשל מספרם הרב של פרחי הידרנג'אה הפורחים בו.
אם הצמח גדל בבית יש לבחור עבורו מקום מואר.
בגמר הפריחה אפשר להעביר את העציץ למקום מוצל וכך אנו עשויים לקבל פריחה גם בעונה הבאה.
יש לשמור על קרקע לחה.
בגן, יש למקם אותו במקום עם אור, אך ללא שמש ישירה.
ברוב המינים הפרחים הם לבנים.
אצל אחרים הצבעים נעים בין : כחול, אדום,
צבע הפרח תלוי ברמת ה-pH בקרקע: קרקע חומצית גורמת ליצירת פרחים כחולים, קרקע נטרלית - עלי כותרות חיוורים וקרקע בסיסית - ורוד או סגול.
הצמח הוא אחד היחידים הצובר אשלגן.
כאשר הוא משתחרר נוצרים הפרחים הכחולים.
לצמח ההידרנג'אה (הורטנזיה) יש רעילות מסוימת כיוון שהוא מכיל גליקוזידים ציאנוגנים.
אך הרעלה מתרחשת רק לעיתים נדירות שכן הפרח נחשב לאינו טעים למאכל.
בקוריאה המין שנקרא "Hydrangea serrata" משמש להכנת חליטות (herbal tea) ומכונה "Sansugug".
מהגן הבוטני בסטרזה (Stresa) שעל גדות אגם מאג'ורה, איטליה - יוני 2007
הידרוצפלוס, הידרקון הראש או מיימת ראש היא תופעה שבה מתקשה הגוף לנקז נוזלים עודפים מהמוח ומחוט השדרה.
מקור השם ביוונית: הידרו - מים וצפלוס - ראש, מצב הידוע גם בכינוי מיימת ראש.
אנשים הסובלים ממחלה זו סובלים מהצטברות מים בתאי ובחדרי המוח.
מצב זה מוביל ל-IICP - לחץ תוך-גולגולתי על המוח ועל רקמות שונות, כאשר אצל ילדים קטנים נגרמת לרוב גם הגדלת הגולגולת.
הידרוצפלוס לרוב נוצר בעקבות חסימה בניקוז נוזל המוח (CSF), מחדרי המוח לעמוד השידרה ומשם לניקוז בגוף.
נוזל המוח נוצר במחזוריות ומשמש להגנה על רקמת המוח, והניקוז הקבוע שלו חיוני כדי שלא ייווצר לחץ תוך-גולגולתי.
בנוסף מצב זה עלול לקרות כתוצאה מייצור עודף של CSF.
החסימה עלולה להיות מולדת (לרוב בפגים מתחת ל-1,000 גרם), מחלה, גידול או טראומה לגולגולת או לעמוד השדרה.
הפרעות בספיגת הנוזלים בחדרי המוח יכולה להיגרם ממגוון סיבות כגון: מחלות זיהומיות, דימומים עקב שבץ או זקנה.
ללא קשר לסיבה, הנוזל מצטבר בחלל המוח וכתוצאה מכך נוצר לחץ על רקמת המוח.
ההצטברות בסופו של דבר עלולה לגרום לעיוותים ופגיעות מוחיות.
אצל מבוגרים הסימנים מופיעים מהר, מאחר שנפח הגולגולת אצלם קבוע והיא אינה יכולה להתרחב כמו אצל תינוקות.
תינוקות, עוברים וילדים עם הידרוצפלוס סובלים מראש מוגדל, ללא קשר לפנים, מאחר שעצמות הגולגולת מתרחבות וחופשיות עדיין.
גמישות זו מאפשרת פגיעה קלינית נמוכה יותר אצל תינוקות, מה שמאפשר טווח זמן לתיקון בלי שבהכרח ייווצר נזק משמעותי.
הידרוצפלוס מתרחש 1 ל-1,000 לידות, והיה נחשב למחלה סופנית עד הגעת הפתרון הניתוחי של ניקוז ה-CSF באמצעות נקז מוח.
ניתן לאבחן הידרוצפלוס גם בעוברים על ידי בדיקת אולטרה סאונד.
לרוב, אם מאבחנים ומטפלים בהידרוצפלוס מהר, ניתן למנוע פגיעות מוחיות ותפקודיות.
הידרוצפלוס אובחן לראשונה על ידי הרופא היווני היפוקרטס, אך נותר ללא תרופה עד המאה ה-20, כאשר טיפולים נוירוכירורגיים פותחו.
אף על פי שישנו מספר רב של אנשים בעלי הידרוצפלוס, מעט מאוד מחקר מבוצע יחסית על מנת לנסות ולמצוא תרופה.
להידרוצפלוס אין תרופה שמרפאת אותה - אלא רק את התסמינים, והיא ניתנת בתוספת לטיפול פולשני.
מחלת ההידרוצפלוס פוגעת באחת מכל אלף לידות בארצות הברית, מה שהופך אותה לשכיחה ביותר כגורם לנכות התפתחותית, אפילו יותר מחרשות.
על פי אתר ה-NIH, חיים מעל 700,000 ילדים ובוגרים בעלי הידרוצפלוס; בארצות הברית זהו הגורם הנפוץ ביותר לניתוחי מוח בקרב ילדים.
ישנן מעל 180 סיבות להידרוצפלוס, אחת השכיחות ביותר היא דימום בחלל המוח כתוצאה מלידה מוקדמת (פגות).
אחד הטיפולים הנפוצים ביותר, שאנט (SHUNT), לא השתנה הרבה מאז פותח בשנות ה-60: בניתוח מוח, מחדירים צינורית-ניקוז לתוך חלל המוח; זהו טיפול שבעצם ביצועו יכול להיגרם דימום תוך-גולגולתי.
מעל 50% של השאנטים כושלים במהלך השנתיים הראשונות, ויש צורך בניתוח נוסף לשם החלפתם.
במהלך 25 השנים האחרונות ירדו אחוזי התמותה מהידרוצפלוס מ-54% ל-5%, והתופעה של פגיעה מוחית ירדה מ-62% ל-30%.
בארצות הברית תקציב משרד הבריאות לטיפול בהידרוצפלוס הוא מעל מיליארד דולר.
להידרוצפלוס טיפול כירורגי, הכולל החדרת צינורית עשויה סיליקון ובה שסתום חד כיווני, לתוך חלל המוח על מנת לעקוף את החסימה ב-Arachnoid granulation, ולנקז את עודפי ה-CSF לאזורים אחרים בגוף.
רוב הצינוריות (שאנטים) מנקזות את הנוזל לחלל הבטן, אך ישנן גם חלופות אחרות, התלויות לפעמים במבנה האנטומי של המטופל.
כאשר צינורית השאנט פועלת כראוי, מתאפשר למטופל לנהל אורח חיים תקין ומלא בלי הפרעות לתפקוד יומיומי.
נדרשת ערנות לסימני חסימה, שעלולים להצביע על צורך בשחזור השאנט (repair).
טיפול חלופי, שאינו כרוך בהחדרת גוף זר, הוא פיום רצפת החדר השלישי.
בניתוח פיום (המבוצע דרך החלק העליון של הראש) יוצרים פתח מלאכותי ברצפת החדר השלישי, דרכו מתנקזים עודפי ה-CSF.
קיים גם טיפול תרופתי שיכול להקל על התסמינים לטווח קצר, שאיננו תחליף לטיפולים האחרים.
"היה או לא היה" הוא סרט טלוויזיה ישראלי בבימוים של לינה צ'פלין וסלבה צ'פלין ששודר לראשונה בשנת 2003. הסרט מגולל את סיפור אהבתם של המשורר אלכסנדר פן ושחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא.
שם הסרט נלקח משורה ידועה בשירו של פן "רומאנס", הידוע גם בשם "היה או לא היה".
התסריטאית עדנה מזי"א כתבה בשנת 2008 מחזה באותו שם, שהועלה על בימת התיאטרון הקאמרי.
הסרט מתרחש בכמה בתי קפה בוהמיים של תל אביב של שנות ה-30. אלכסנדר פן – משורר כשרוני וצעיר, אנרכיסט ושתיין לא קטן פוגש שחקנית ידועה – חנה רובינא.
היא בת למעלה מ-40 והוא עוד לא בן 30, אך זה לא מונע מהם להתאהב.
מערכת היחסים הסוערת והטרגית שלהם הופכת לשיחת העיר.
שחקןתפקיד צק ברקמן אלכסנדר פן יבגניה דודינה חנה רובינא גל זייד ברל כצנלסון ולדימיר פרידמן אהרן מסקין נדיה קוצ'ר אינה גובינסקה
הידרופס פטאליס (Hydrops Fetalis) הוא בצקת כללית של העובר, תוצאה של מחלת היילוד (ב-15% מן המקרים) כלומר במנגנון אימונוגני, או במנגנון שאינו אימונוגני, אשר קיים בכ-75% מן המקרים.
זהו מצב בו מצטברים נוזלים במדורים שונים בגוף, כגון בית החזה, בטן, תת-העור וכן השליה עצמה.
לצורך אבחנה של הידרופס פטאליס יש להראות הצטברות חריגה של נוזלים בגוף, ויש צורך בשני קריטריונים:
תפליט פלאורלי (נוזל בבית החזה).
שליה בצקתית ומעובה (מעל 6 ס"מ).
הידרופס כתוצאה מאי התאמה של RH
כאשר יש אנטיגנים מסוג RH על כדורית הדם העוברית, אזי עלולים להיווצר נוגדנים אימהיים שיעברו דרך השליה ויגרמו להמוליזה.
ישנם כמה מנגנונים שמביאים לבצקת:
אנמיה המוליטית מביאה לאי ספיקת לב עוברית, המביאה להיפוקסיה ולהגברת חדירות של נימים והתהוות בצקת.
עלית לחץ בכלי דם כבדיים - הרס של פרנכימת הכבד, והיפופרוטאינמיה (מיעוט של חלבונים בדם המביאים ללחץ אונקוטי ויציאת נוזל לרקמות).
מלבד גורם RH קיימים אנטיגנים נוספים שיוצרים תגובה אימונית- lewis, diego, duffy, kell.
בביקור הראשון אצל הרופא במהלך ההריון, יש לבחון מהו סוג דם האם.
במידה ויש חשד להידרופס פטאליס ניתן לבדוק באולטרסאונד סימנים מקדימים כגון הגדלת כבד וטחול.