tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתוך רומניה היריבות החזקות כמו דינמו בוקרשט, פטרולול פלוישט ו-UTA אראד הפכו את הליגה קשה יותר ויותר לזכייה בשביל קבוצת הצבא, בשנות ה-70 ובשנות ה-80 המועדון זכה רק בשלוש אליפויות תחת שמו החדש (ב-1967/1968, 1975/1976 וב-1977-1978).
המחצית הראשונה של שנות ה-80 היה עני מאוד עבור המועדון, כאשר הקבוצה לא זכתה באף תואר במשך 6 שנים רצופות.
למרות העובדה הזאת, הקבוצה קנתה כמה שחקנים שנחשבו למצוינים, כמו הלמוט דוקאדם, שטפאן יובאן, מיודראג בלודדיץ', מריוס לאקאטוש, ויקטור פיצורקה, מיכאיל מאיירו, גבריל באלינט ואדריאן בומבסקו, שיצרו את הבסיס לקבוצה העתידית.
המאמצים הללו להביא שמות גדולים לקבוצה, לא הועילו הרבה לקבוצה באותו הזמן, אבל גרמו לבניית קבוצה מעולה ששיתפה פעולה בשנות ה-90 ובשנות ה-2000.
תחת פיקודם של המאמנים אמריך ייניי ואנגל יורדנסקו, סטיאווה רדפה אחרי האליפות בצורה מרשימה בעונת 1984/1985, שבה זכו לבסוף אחרי 6 שנים עקרות.
העונה הבאה הייתה יוצאת מן הכלל מבחינה אירופית עבור סטיאווה.
אחרי שהדיחה את ויילה BK, בודפשט הונבד, קויסיסי להאטי, ואנדרלכט, הפכה סטיאווה לקבוצה הרומנית הראשונה אי פעם שמגיע לגמר של גביע אירופי.
גאורגה חאג'י, השחקן הרומני הטוב ביותר בכל הזמנים, הצטרף למועדון כמה חודשים אחרי הזכייה בגביע האלופות, והבקיע את הגול היחיד במשחק מול דינמו קייב שגרם לסטיאווה לזכות בתואר אירופי נוסף, הסופר קאפ האירופי, ב-24 בפברואר 1987, במונקו, צרפת.
חודשיים בלבד אחרי שהפסידו את הגביע הביניבשתי, אחרי הפסד 0–1 במשחק מול ריבר פלייט הארגנטינאית, בטוקיו, יפן.
בנוסף לכל, מאז יוני 1986 ועד ספטמבר 1989, סטיאווה צברה שיא של 104 משחקים ללא הפסד בליגה, שבאותו הזמן היה שיא עולמי.
מהפכת הכדורגל הרומני ב-1989 פתחה את שחקני המדינה לשוק ההעברות הבינלאומי, דבר שהוביל לבסוף לעזיבתם של מספר שחקנים גדולים משנות ה-80 לעבור למועדונים במערב שבהם קיבלו יותר כסף.
גאורגה חאג'י עבר לריאל מדריד תמורת סכום שיא של 4,300,000 דולר לאותה התקופה, מריוס לאקאטוש עבר לפיורנטינה, דן פטרסקו עבר לפוג'יה, סילביו לונג עזב ללוגרונס, שטפאן יובאן לברייטון הוב אלביון, טודורל סטויקה ללאנס, והרשימה עוד המשיכה.
כמו כן, דינמו עדיין לא ניצחה בדרבי את סטיאווה באצטדיון גנצ'ה מאז ספטמבר 1989.
ברמה הבינלאומית, המועדון הצליח להגיע לרבע הגמר של גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1993, בו הם הפסידו בגלל שערי חוץ לאנטוורפן מבלגיה.
סטיאווה הצליחה להעפיל גם לשלב הבתים של ליגת האלופות שלוש שנים ברצף בעונות 1994/1995 עד עונת 1996/1997.
ב-1998, באמצעות שדולת נשיא מחלקת הכדורגל, מרצ'ל פושקאש, הקבוצה נותקה מה-CSA (כל מחלקות הספורט במועדון), והקבוצה שינתה את שמה לשם האחרון שלה עד היום מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט (Fotbal Club Steaua Bucureşti), ובעליה היה איש העסקים הרומני ויורל פאונסקו.
השתלטותו של גאורגה בקאלי (2002 - עד היום)
ויורל פאונסקו תיפקד גרוע מאוד כנשיא המועדון ומהר מאוד נכנסה הקבוצה לחובות.
למרות הזכייה בתואר האליפות ב-2000/2001, גאורגה (ג'יג'י) בקאלי, איש עסקים רומני נוסף, הציע את עצמו לתפקיד סגן-הנשיא, בתקווה שישקיע כספים למען הקבוצה.
בקאלי רכש לבסוף 51% ממניות הקבוצה בפברואר 2002 והפך את הקבוצה ל-SA (חברה בע"מ) ב-1 במרץ 2002. הגם שרבים מחו על הצעדים שנקט בקאלי ובגלל דמותו שנויית המחלוקת, הצליח בקאלי עד כה להרשים בתוכניות המנהלתיות שתכנן עבור המועדון, אחרי שנעזר בידי המנהל הביצועי מיכאי סטויקה.
בקיץ 2004, אחרי שנה שלישית ברציפות ללא תואר, המאמן האיטלקי המפורסם ולטר זנגה הגיע לקבוצה כמאמן ראשי, והיה למאמן הזר הראשון בקבוצה.
אחרי מינויו הגיעו התוצאות במהרה, לאחר שהקבוצה העפילה לשלב הבתים בגביע אופ"א, והייתה לקבוצת הרומנית הראשונה ששורדת את תקופת האביב במפעלים אירופאים מאז 1993 (שגם אז הייתה זאת סטיאווה ששרדה את השלב), שם הם נעצרו לבסוף בידי ולנסיה אחרי דו-קרב בעיטות עונשין באצטדיון גנצ'ה.
סטיאווה זכתה גם בסופרקאפ הרומני, אחרי 0–1 על ראפיד בוקרשט ביולי 2006, שהיה לתואר ה-50 במספר של המועדון בן 59 השנים.
בעונת 2006/2007 אחרי שעברה בהצלחה שני סיבובי מוקדמות, בהם הדיחה את גוריצה הסלובנית וסטנדרד ליאז' הבלגית, סטיאווה הגיעה לשלב הבתים של ליגת האלופות, בו היא שובצה בבית ה' יחד עם ריאל מדריד, אולימפיק ליון ודינמו קייב, אך הודחה מהמפעל אחרי שלב זה.
בשנת 2011 נחנך הארנה נציונאלה המכיל 55,000 מקומות והנהלת המועדון החליטה להעביר את משחקיה הביתיים לאצטדיון זה.
בדצמבר 2014 בית המשפט קיבל את התביעה של משרד ההגנה הרומני על הזכות על השם והסמל של המועדון.
בתגובה לפסיקה, בקאלי הורה על שינוי שם המועדון ל-"FC FCSB" ראשי תיבות של מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט.
1947: שנת ייסוד המועדון (בשם ASA Bucureşti), משחק ראשון בדיוויזיה א.
1949: שינוי השם (ל-CSCA Bucureşti), תואר ראשון לקבוצה, הגביע הרומני.
1951: שינוי השם (ל-CCA Bucureşti), אליפות ראשונה.
1955: משחק בינלאומי ראשון לקבוצה.
1986: זכייה בגביע אירופה לאלופות.
1994: זכייה בסופרקאפ רומני לראשונה, השתתפות ראשונה בליגת האלופות.
1998: קבוצת הכדורגל מופרדת מן המועדון (CSA Steaua), שינוי השם (ל-FC Steaua Bucureşti), אליפות מספר 20.
1999: זכייה בגביע הרומני בפעם ה-20.
2006: תואר מספר 50 בתולדות המועדון (הסופרקאפ הרומני).
לרנקהמקום שני שלב 32 האחרונותטוונטה0–22012/2013הליגה האירופיתשלב המוקדמות השלישיספרטק טרנבה3–1שלב הפלייאוףאקרנאס5–0שלב הבתיםשטוטגרט, פ.צ.
קופנהגן, מולדהמקום 1שלב 32 האחרונותאייאקס2–2 (4–2) (פ) שמינית הגמרצ'לסי2–32013/2014ליגת האלופותשלב המוקדמות השניוארדאר סקופיה5–1שלב המוקדמות השלישידינמו טביליסי3–1שלב הפלייאוףלגיה ורשה3–3(ש) שלב הבתיםצ'לסי, שאלקה 04, פ.צ.
בזלמקום 42014/2015ליגת האלופותשלב המוקדמות השניסטרומסגודסט3–0שלב המוקדמות השלישיאקטובה4–3 שלב הפלייאוףלודוגורץ ראזגרד1–1 (5–6)(פ)2015/2016ליגת האלופותשלב המוקדמות השניא.ס.
שוערים: יון ווֹינסקו, קוסטיקה טומה, וסילה יורדאקה, נקולה ראדוקאנו, הלמוט דוקאדם, סילביו לונג, בוגדן סטליה, וסילי חומוטובסקי.
מגינים: וסילה זאבודה, אלכסנדרו אפולזאן, אמריך ייניי, פלורין מארין, שטפאן יובאן, מיודראג בלודדיץ', אדריאן בומבסקו, איליה ברבולסקו, דן פטרסקו, גאורגה פופסקו, ניקולאיֶה אונגוריאנו, דניאל פרודאן, יוליאן פיליפסקו, אנטון דובוש, מירל ראדוי, ג'ורג'ה אוגארארו.
קשרים: שטפאן אוניסיי, טיבריו בוֹנֶה, אנגל יורדנסקו, טודורל סטויקה, מיכאיל מאיירו, לאסלו בלני, גיאורגה חאג'י, לוצ'יאן באלאן, באסראב פאנדורו, קונסטנטין גאלצ'ה, איליה דומיטרסקו, יוסיף רוטאריו וקטלין מונטאנו.
חלוצים: יון אלכסנדרסקו, גיאורגה טאטארו, פרנצ'יסק זאבודה, גיאורגה קונסטנטין, יוסיף פצ'ובסקי, מרצ'ל ראדוקאנו, ויקטור פיצורקה, מריוס לאקאטוש, גבריל באלינט, אדריאן איליה, יון ולאדויו, אדריאן ניאגה.
סטיאווה בוקרשט משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון גנצ'ה, אצטדיון כדורגל הממוקם בדרום-מערבה של בוקרשט.
האצטדיון, המכונה גם אצטדיון סטיאווה, נחנך ב-9 באפריל 1974 במשחק ידידות בין סטיאווה ל-OFK בלגרד.
באותו זמן הוא היה אחד מאצטדיוני כדורגל-בלבד הראשונים שנבנו ברומניה.
מפני שאין מסלולי אתלטיקה ומתקני מגרש, היציעים קרובים מאוד לדשא וככה נוצרת אווירה מדהימה.
התכולה המקורית של האצטדיון מנתה 30,000 מקומות, אולם ב-1991, כאשר הותקנו מושבי הפלסטיק, התכולה ירדה ל-27,063 מקומות.
מערכת תאורת הזרקורים החדישה נחנכה בשנת 1991. האצטדיון עבר שיפוצים בשנת 1996 כדי שיוכל לארח את משחקי ליגת האלופות.
נכון לאוגוסט 2006, האצטדיון עדיין נמצא בשיפוצים, בניסיון לשפר את איכות המגרש והמתקנים שמסביב.
למרות זאת, האצטדיון יהיה מוכן בזמן כדי לארח את משחקי הקבוצה בליגת האלופות.
גם נבחרת רומניה שיחקה חלק ממשחקיה הביתיים במגרש עד להקמת ארנה נציונאלה.
המשחק הראשון של הנבחרת באצטדיון היה במרץ 1977, נגד טורקיה.
מאז עוד 58 משחקים בינלאומיים שוחקו בו, כאשר האחרון שוחק בנובמבר 2003 מול ניגריה.
(*) = סטיאווה ויתרה על הגביע לאחר שנת 1990.
סטיאווה הוא ללא ספק המועדון כדורגל המצליח ביותר בכל הזמנים ברומניה, עקב כך הקבוצה זוכה גם בתואר חביבת הקהל, כאשר יש לה את כמות האוהדים הגדולה ביותר במדינה.
סקר שנערך בשנת 2004 ברחבי המדינה גילה שכ-40% מאוהדי הכדורגל ברומניה, אוהדים את הקבוצה מג'נציה (סטיאווה), כלומר לסטיאווה יש כ-5 מיליון אוהדים ברחבי המדינה.
מובן מאליו שמספר האוהדים העצום של המועדון שייך גם להצלחתו הרבה בתחרויות השונה, ושליטתו המסורתית במסגרות הלאומיות והבינלאומיות.
למרות זאת, בהתחלה, בהיותו המועדון של הצבא, סטיאווה גייסה את מרבית אוהדיה מאנשי צבא ואנשים שקשורים לצבא.
גל האוהדים הראשון של האוהדים החדשים שהצטרפו לקבוצה הגיע בתחילת שנות ה-50, כאשר קבוצת הזהב של CCA זכתה בלבבותיהם של אוהדי כדורגל רבים שנשטפו בידי המשחק המרהיב שהקבוצה הפגינה באותם הימים.
עד שנת 1974 שאצטדיונה החדש של הקבוצה נבנה (אצטדיון ג'נציה) בדרום-מערב בוקרשט, מרבית האוהדים של סטיאווה הגיעו מאזורים אשר היו סמוכים לאצטדיון הישן של הקבוצה, וכתוצאה מכך, כמעט כל חציה הדרומי של בוקרשט, עיר שנחצית גאוגרפית בידי נהר דמבוביצה, נהפכו לתומכי הקבוצה.
במהלך השנים התבססה סטיאווה כקבוצה האהודה ביותר ברומניה.
ב-1986, ההצלחה המופלאה של סטיאווה בגביע אירופה לאלופות, והפיכתה של הקבוצה לאחת מהגדולות באירופה במשך כ-3 שנים נוספות, תפסה את עיניהם של חובבי כדורגל נוספים במדינה שנמשכו לאדום ולכחול של הקבוצה.
דינמו בוקרשט, שעד אז הייתה הקבוצה האהודה ביותר, הפסידה יותר ויותר אוהדים למען סטיאווה, וכיום תומכים בה רק 15% מאוהדי הכדורגל במדינה, נכון לסקר שנערך ב-2004 (לעומת 40% אוהדי סטיאווה).
תנועת האולטרס של סטיאווה החלה ב-4 בדצמבר 1995, כאשר מייסדי ה-ארמטה אולטרה (AU), קבוצת האולטרה הראשונה מבוקרשט (והשנייה ברומניה), התמקמו.
במשך שנים, AU שלטו בתנועת האולטרה ברומניה.
התנועה הגיעה למספר חברים מרשים במהרה, כאשר כללה 4,000 אוהדים, מספר שיא של אוהדים בתנועת אוהדים אחת ברומניה, עד היום.
חוקי התנועה נורא נוקשים, גם בתוך וגם מחוץ למגרש: אסור לעשן, אסור לאכול, אסור לשתות, אסור לשבת, מותר רק לעמוד ולצעוק קריאות עידוד.
רבים ראו בהיעלמות של תנועת ה-AU כמותה של אגדה וחלקים אפילו השוו זאת לנפילתה של לא פחות מ-האימפריה הרומית.
התנועה התפרקה בשנת 2001, עקב בעיות פנימיות בקרב חבריה, כאשר קבוצות אוהדים קטנות אחרות, הזדהו כחלק מה-AU, והתנהלו בניגוד למדיניות של התנועהף ובניגוד לסגנונה ודרך פעולותיה.
ההפרעה בפירוק התנועה הייתה כל כך מורגשת עד שהיא יצרה קונפליקט בין מנהיגה, ז'אן פאבל, לדרג העליון ביותר בהנהלת סטיאווה.
על אף שהתנועה התפרקה ונעלמה, רוחה של הארמטה אולטרה עדיין נושמת בתוך אוהדים רבים של סטיאווה, ועדיין אוהדים רבים מזהים את עצמם כחלק מה-AU, דבר שמעיד כנראה על כך, שהיא הייתה תנועת האולטראס החזקה ביותר ברומניה.
נכון להיום, סטיאווה היא הקבוצה הרומנית היחידה שלא מובלת בידי מועדון אוהדים אחד.
הנטייה היום היא להקים כמה קבוצות אוהדים, שלכל אחת מהן יהיה תפקיד שונה, במיקומה במגרש.
הקבוצה החשובה של סטיאווה ממוקמת ב-Peluza Nord (היציע הצפוני), וחלק ממוקמות ב-Peluza Sud (היציע הדרומי).
בגלל גישתן השונה של קבוצות האוהדים כלפי הקבוצה וכלפי המשחק, PS, היציע הדרומי, נחשבים ליותר קשוחים ורציניים יותר בכל הקשור למשחק, ולעיתים פחות סבלניים, לאחרונה נוצרו מספר קונפליקטים בין שתי הקבוצות.
ארבע הקבוצות ב-PS (האולטראס, הציידים, ואקראם, סטיל אוסטיל) הכריזו רשמית על הפסקת פעילות בגלל הקונפליקטים עם הקבוצות מה-PN (היציע הצפוני), שמונות יותר אוהדים.
קשה להחליט על סגנונם הייחודי של אוהדי סטיאווה, על אף שיש להם סגנון עידוד איטלקי, שנפוץ בקרב קבוצות האוהדים הרומניות, עם הרבה כוריאוגרפיה, דגלים תלויים, שלטים, ודגלים שמתנופפים ביציעים ושירי עידוד, אבל מצד שני שלארמטה אולטראס יש אופי חוליגני שלא בולט במיוחד.
לכן, סגנונם דומה יותר לקהל במערב אירופה, עם קבוצות אוהדים כמו של אייאקס, אנדרלכט, בורוסיה דורטמונד, פריז סן-ז'רמן וכו'.
בהתחשב בתצוגות הכוריאוגרפיות של הקהל, סטיאווה נהייתה לאחרונה המובילה בדירוג הלא-רשמי שנשלט במשך שנים בידי ה-Nuova Guardia מדינמו בוקרשט (כיוון שארמטה אולטראס לא ייחסה לכך חשיבות רבה), בתצוגות העידוד של האוהדים, שההופעה המדהימה האחרונה של אוהדי סטיאווה נראתה בחצי-גמר גביע אופ"א מול מידלסברו ב-2006.
ניצחון ליגה גבוה ביותר: 11-0 מול קורניבול הונדוארה (7 בדצמבר 1988, דיוויזיה א).
ניצחון חוץ גבוה ביותר: 9-0 מול לוקומוטיבה גאלאץ (27 ביוני 1951, 1/16 גמר, הגביע הרומני).
ניצחון שיא באירופה: 6-0 מול יאנג בויז ברן (3 באוקטובר 1979, גביע אירופה למחזיקות גביע).
הפסד שיא באירופה: 0-5 מול מונפלייה (23 באוקטובר 1990, גביע אירופה למחזיקות גביע); 0-5 מול פריז סן-ז'רמן (27 באוגוסט 1997, שלבי ההעפלה לליגת האלופות); 0-5 מול מכבי חיפה (21 באוקטובר 2011, שלב הבתים של הליגה האירופית).
שיא הופעות: טודורל סטויקה (368 משחקים ב-14 עונות).
שיא כיבושים: אנגל יורדנסקו (146 שערים ב-14 עונות).
רצף משחקים ללא הפסד בליגה: 104 משחקים (יוני 1986 - ספטמבר 1989), שיא אירופי ושיא עולמי לשעבר.
הקבוצה הרומנית הראשונה שנכנסה לספר השיאים של גינס: (הלמוט דוקאדם, אחרי שהציל את כל ארבעת הפנדלים שבעטו מולו בגמר גביע האלופות ב-1986).
הקבוצה המזרח-אירופאית הראשונה שזוכה בגביע אירופה לאלופות.
הקבוצה בעלת הכי הרבה תארים ברומניה: 50.
הקבוצה בעלת הכי הרבה אליפויות ברומניה: 26.
הקבוצה בעלת הכי הרבה גביעים ברומניה: 22.
הקבוצה בעלת הכי הרבה גביעי סופרקאפ ברומניה: 6.
השחקן שזכה בהכי הרבה אליפויות עם הקבוצה: מריוס לאקאטוש (10).
הכי הרבה ניצחונות ליגה רצופים: 17 (שווה לשיאה של דינמו בוקרשט).
סטיאווה בוקרשט היא הקבוצה היחידה שלא ירדו לליגה השנייה ברומניה.
הכובש הצעיר ביותר במפעל אירופי: רזבאן אוֹקירוֹשי - 17 שנים ו-5 חודשים (2 באוגוסט 2006 מול גוריצה).
הדרבי של סטיאווה בוקרשט מול דינמו בוקרשט הוא הדרבי המוביל בכדורגל הרומני ב-50 השנים האחרונות, כאשר סטיאווה ודינמו הן שתי הקבוצות המצליחות ביותר ברחבי המדינה.
זה תמיד היה, ועדיין נשאר כדרבי בין קבוצת הצבא הרומני (סטיאווה) לקבוצת משרד הפנים (דינמו).
לא פעם אחת הייתה התנגשות ומהומות בין אוהדי שתי הקבוצות, ברחובות וגם בתוך האצטדיון.
נקודת השיא הייתה לפני בעיטת הפתיחה בשנת 1997, כאשר אוהדי דינמו הבעירו באש חלק מן האצטדיון גנצ'ה, היציע הדרומי (שבו היו אמורים לשבת).
בין אוקטובר 1991 לאפריל 2000, סטיאווה זכתה ברגעי תהילה רבים, וצברה 19 משחקים רשמיים ללא הפסד, בדרבי של בוקרשט, גם בגביע וגם בליגה.
היריבות השנייה של סטיאווה עומדת מאחורי רקע גזעני שלם.
לכן, המשחקים בין סטיאווה לראפיד מוצפים בקריאות גזעניות בקרב הקהל.
במהלך השנים האחרונות, כל משחק בין סטיאווה לראפיד הסתיים בתקריות אלימות בין האוהדים שנובעות ומונעות עקב גזענות רבה.
המפגש באצטדיון גנצ'ה באביב 2005 הסתיים בהרחקת שתי הקבוצות ממשחקים במגרשן למשך שני מחזורים, משום שהמשחק נעצר מספר פעמים לאחר שאוהדי הקבוצות זרקו אבנים וכיסאות למגרש.
היריבות נעשתה מרה וחמה יותר לאחר שסטיאווה עברה את ראפיד ברבע-גמר גביע אופ"א, דרבי רומני נדיר, ב-2006.
יריבויות היסטוריות קצת פחות רציניות קיימות גם עם קבוצות שאינן מבוקרשט, כמו אוניברסיטת קראיובה, ובשנים האחרונות עם פוליטכניקה טימישוארה.
ההכנסות הגדולות ביותר ממכירת שחקן
4,000,000 דולר מאייאקס אמסטרדם עבור ג'ורג'ה אוגארארו ב-2006
3,700,000 דולר מטוטנהאם הוטספר עבור איליה דומיטרסקו ב-1994
ההוצאות הגדולות ביותר עבור קניית שחקן
1,400,000 דולר לווסלוי עבור ולנטין באדיה ובוגדן פאנאיט ב-2006
1,000,000 אירו לפוליטכניקה טימישוארה עבור אובידיו פטרה ב-2006
במהלך השנים האחרונות, מנגינת הרכב הטכנו הגרמני סקוטר מאריה נהפך להמנונם הרשמי של אוהדי סטיאווה.
למרות, שאמנים רבים ניסו להחדיר את מנגינתם להמנונם של אוהדי הקבוצה בלא הצלחה, כשם הצלחת סקוטר, המושמע בתחילת כל המשחקים ואותו שרים האוהדים במהלך המשחק.
במהלך השנים האחרונות של השלטון הקומוניסטי ברומניה, בנו של הדיקטטור ניקולאה צ'אושסקו, ולנטין, היה מעורב בחיי הקבוצה.
אפילו שהדמות מעוררת המחלוקת, ולנטין צ'אוש'סקו, הודה בריאיון לאחרונה לא עשה יותר מלהגן על קבוצתו האהובה מפני שליטת דינמו והשפעתה, והבטיח את הגנתה עליה מפני משרד הפנים.
הגם שחלק מהאוהדים מוחים על כך, רצף 5 האליפויות הרצופות של סטיאווה בשנים 1984/1985 עד 1988/1989 מאשר את העובדה שהקבוצה הייתה הטובה ביותר במדינה בתקופה ההיא.
כיום, עם עבר אירופי עשיר מאחוריהם, סטיאווה הייתה כמעט אנונימית לפני המסע לזכייה בתואר המופלא שלהם ב-1986 בגביע אירופה לאלופות.
עד אז, ההופעה המרשימה ביותר של סטיאווה באירופה הייתה רבע-גמר גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1971/1972. חוץ מהגביעים האירופים, סטיאווה השתתפה פעמיים בתחרויות שלא שייכות לאופ"א או לפיפ"א.
ב-1958, סטיאווה הודחה בסיבוב הראשון של גביע הדנובה (כיום גביע מיטרופה) בידי MTK בודפשט, וב-1982 הקבוצה לא הצליחה לעבור את שלב הבתים של הגביע הבלקני, בבית עם גלאטסראיי וברו סטארה זאגורה.
קבוצת הכדוריד של סטיאווה בוקרשט זכתה בגביע האירופי ב-1968 וב-1977 וגם בגביע האתגר ב-2006.
מגרשה הביתי של הקבוצה הוא היכל הספורט לוסיאן גריגורסקו.
CCA בוקרשט הקימה קבוצת הוקי קרח ב-1951. Hochei Club Steaua Suki Bucureşti נהפך למועדון ספורט עצמאי ב-2004, אבל עדיין קשור ל-CSA בוקרשט.
זהו מועדון הספורט המצליח ביותר ברומניה, כאשר זכה בליגה הלאומית 41 פעמים.
כיום, הקבוצה היא האלופה הלאומית הנוכחית בליגה שכוללת רק 6 קבוצות נוספות, שהיריבה העיקרית של סטיאווה היא SC Miercurea Ciuc (סה.צ'ה.
כל שנה הגמר הוא בין שתי הקבוצות הללו.
הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה ב-זירת הקרח מיכאי פלאמארופול.
מאמנה הנוכחי של הקבוצה הוא מריוס גליגה.
הקבוצה היא הקבוצה השנייה באהדתה בקרב אוהדי סטיאווה, אחרי קבוצת הכדורגל.
קבוצת הראגבי של סטיאווה בוקרשט זכתה באליפות הליגה הרומנית 23 פעמים מאז שנת 1947. הקבוצה היא אלופת הליגה הנוכחית.
קבוצות הראגבי ברומניה לא משתתפות בגביעי אירופה הגדולים, בגלל הפער הברור ביניהן לבין המדינות המובילות בענף ברחבי היבשת.
במקום זאת, נבחרת הראגבי של הליגה ברומניה, מורכבת בעיקר משחקני סטיאווה, והיא משתתפת בכל טורניר אליפות אירופה.
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים ב-מגרש גנצ'ה השני, בתוך קומפלקס הספורט של סטיאווה, על יד אצטדיון גנצ'ה.
המאמן הנוכחי של הקבוצה הוא קוסטיקה פלוֹריה.
אחרי המהפכה הרומנית, Baschet Club Steaua Bucureşti היה מועדון הכדורסל הראשון ברומניה שהפך לפרטי.
למרות זאת, אחרי כמה שנים בלבד הוא פשט את הרגל.
CSA סטיאווה מחזיקה כיום רק קבוצת נוער בכדורסל, תחת השם "Clubul Sportiv Şcolar Steaua Bucureşti" (מועדון הספורט לילדים של סטיאווה).
מועדון 500 חובטי הום ראנס הוא כינוי בלתי רשמי לקבוצה של שחקנים בליגת ה-MLB שהשיגו לפחות 500 הום ראנים במהלך הקריירה שלהם במסגרת העונה הרגילה (ולא בפלייאוף).
החובט הראשון שהצטרף למועדון זה היה בייב רות' ב-1929 וכיום חברים בו 28 שחקנים.
19 מהחברים במועדון נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול.
מאז פרישתו של מיגל קאבררה בסוף עונת 2023, אין אף שחקן פעיל במועדון חובטי 500 הום ראנס.
השחקן הפעיל הקרוב ביותר ל-500 הום ראנס הוא ג'אנקרלו סטנטון , שלו 453 הום ראנס, נכון לסוף עונת 2025.
שם מודגש מציין שחקן שעדיין פעיל.
קבוצה מודגשת היא הקבוצה בה חבט את ההום ראן ה-500.
מועדון התיאטרון בתל אביב היה קברט סאטירי - ספרותי שהיה במרתף בית ברחוב מנדלי 7 ופעל בין השנים 1957–1963.
יוסף מילוא ויצחק קדישזון שהיו מנהלי התיאטרון הקאמרי, החליטו על הקמת תיאטרון סאטירי עכשווי.
כחלק מפרויקט זה הוקמה רביעיית מועדון התיאטרון שמנתה 4 משחקני הקאמרי הצעירים: גדעון זינגר, יעקב בן-סירא, ראובן שפר ושמעון בר.
ההרכב נקרא על שם מועדון התיאטרון בו היו ההופעות.
בדינמיקה שבין חברי הלהקה תפס כל אחד מהשחקנים תפקיד אופי קבוע: בן סירא - הלץ, שמעון בר - הרציני, גדעון זינגר הוסיף גוון של אירוניה דקה וראובן שפר נתפס כ"מצליף" שאינו מהסס לפתוח את פיו ולבקר כל מה שניתן לביקורת.
הם שילבו משחק, תנועה סטירה ושירה.
הבמאים היו שמואל בונים ושרגא פרידמן, כותבי הטקסטים והמתרגמים היו דן אלמגור, חיים חפר, אפרים קישון נתן אלתרמן ועוד.
על הניהול המוזיקלי הופקדו יוחנן זראי, יצחק גרציאני, אדוארד אולארצ'יק ופרנק פלג.
המועדון נפתח ב-11 במאי 1957. בנוסף ללהקה שהייתה עיקר הערב הופיעו אמנים צעירים כמופע חימום ועשו במועדון זה את דרכם הראשונה.
בספטמבר 1957 בחר השבועון העולם הזה, ביוסף מילוא כ"איש השנה" וכתב:.
אריק לביא החל להופיע במועדון התיאטרון ב-1958 בשירים שהולחנו על ידי יוחנן זראי כמו "שיר ההד" (למילותיו של יעקב שבתאי), "הסלע האדום" (חפר/זראי), "אנקש" (מילים ברטולט ברכט, תרגום נתן אלתרמן, לחן סשה ארגוב) שנאסר להשמעה בקול ישראל בגלל שהופיעה בו המילה זונה.
ישראל גוריון החל את דרכו האומנותית במועדון התיאטרון ב-1957 כמופע חימום לרביעיית המועדון.
הוא הופיע בקטעי פנטומימה בהדרכת ג'וקי ארקין וסמי מולכו.
ידיד משותף הכיר לו את בני אמדורסקי שהיה אז נהג משאית שביקש להיות זמר.
לאחר כמה שבועות של חזרות הם עלו להופעות חימום על בימת המועדון כצמד הדודאים בשירים שהפכו ללהיטים כמו "ערב של שושנים" ו"נד אילן".
ריקה זראי החלה את הקריירה שלה על בימת מועדון התיאטרון כששרה שירים שהלחין בעלה יוחנן זראי שליווה אותה בפסנתר.
גם צמד העופרים החלו את דרכם על בימת מועדון התיאטרון.
רביעיית מועדון התיאטרון עזבה ב-1962 את המקום לטובת מועדון החמאם ביפו של חיים חפר ודן בן אמוץ.
המועדון המשיך לפעול, בהפסקות, כבמה להצגות תיאטרון ובידור.
ב-1964 הוצג בו "בית ספר לגברים" בבימויו של ליאו פילר.
מ-1965 נקרא "במת מנדלי 7" (כשם הכתובת בו הוא נמצא).
באותה שנה הוצג בו "נישואין נוסח צרפת" בבימוי דוד ברגמן.
ב-1983 החל לפעול שוב המקום בשם "מועדון התיאטרון".
מועדון שהתפרסם בכך שהיה בין מקומות הבילוי הראשונים של הקהילה הגאה בארץ.
במקום פעל אחר כך, בית ספר לאיפור של ירין שחף.
ב-2011 נפתחה בו תצוגה קטנה על תולדות מועדון התיאטרון.
בתחילת 1960 פתחו קדישזון ומילוא סניף של מועדון התיאטרון בחיפה, כחלק ממתחם תרבות שכלל את תיאטרון חיפה, וספרייה עירונית שבו הופיעו רבקה מיכאלי, גאולה נוני, עליזה עזיקרי, חיים טופול, שמעון ישראלי, אברהם מור, זהר אוריין ואחרים.
באפריל 1960, עלתה תוכנית הפתיחה של הסניף החיפאי עם חמישיית נשים בשם "היחפניות" (בה השתתפו רבקה מיכאלי, גאולה נוני, מרגלית אנקורי, אסנת שדה ומיה זיו).
בקיץ 1961, עלתה התוכנית "הכל אודות חוה" של "מועדון התיאטרון" שכתב דן אלמגור, ביים שרגא פרידמן והלחין מאיר נוי, שוב עם להקת הנשים שכללה את עליזה עזיקרי, מרגלית אנקורי, זהר אוריין וברוריה אביעזר.
התוכנית עלתה לראשונה ביוני בתל אביב, ובספטמבר בחיפה עם צוות אחר שכלל בנוסף למרגלית אנקורי את גליה טופול, נילי כהן ודינה ויסברג.
המועדון בחיפה המשיך לפעול בהפסקות עד תחילת שנות ה-70. אך נסגר לאחר תלונות חזרות ונשנות על הרעש שבקע מהמועדון.
מועדון התיירות של צרפת היה מועדון חברים צרפתי לפיתוח הספורט והטיילות.
האגודה נוסדה ב-26 בינואר 1890, בניי-סיר-סן, על ידי קבוצת חובבי אופניים בראשות פול דה ויוי.
הם היו מאוכזבים מכך שהתאחדות רוכבי האופניים הצרפתית הייתה ממוקדת בתחרויות בלבד, ושאפו לחקות את הדגם הפתוח לכל של מועדון חובבי האופניים הבריטי, שטיפח טיולי פנאי רגועים ושימוש באופניים לתחבורה יום-יומית.
ב-30 בנובמבר 1907 הם הוכרו כאגודה לתועלת הציבור.
"מועדון התיירות" פעל, בין היתר, להציב כ-30,000 תמרורים בשבילים בתוככי צרפת; סייע, לאחר מלחמת העולם הראשונה, בהקמת קו אבני הדרך שסימנו את החזית המערבית; הוציא עלונים, ספרים ומפות מרובים לתיירים וטיילים; ארגן מחנות קיץ, והעניק פרסים כספיים לקובעי שיאים בתחומי הטיילות הספורטיבית, כמו מטפסי הרים.
ערב מלחמת העולם השנייה, היו לו כ-700,000 חברים.
ב-11 ביולי 1966 ייסד מועדון התיירות של צרפת את איגוד רמפאר, איגוד של עמותות לשימור אתרי מורשת ולחינוך עממי.
בהדרגה, מספר החברים קטן והמועדון נקלע לקשיים כספיים.
מועדון חתירה חיפה הוא מועדון ספורט שממוקם במעגן הספורט בנמל הקישון, ונוסד בשנת 1935. המועדון מקדם את ספורט החתירה בחיפה ופעילים בו עשרות רבות של חברים החל מגיל נוער וללמעלה מ-80.
מועדון חתירה חיפה נוסד ב-1935 על ידי מהגרים שברחו משלטון הנאצים בגרמניה והביאו את סירות החתירה שלהם איתם.
שורשי המועדון חוזרים אחורה למספר מועדונים בברלין בעיקר מועדון "Iwriah" ומועדון הסטודנטים היהודי.
בית הסירות החדש של המועדון נבנה על הגדה הדרומית של נחל הקישון ליד חיפה.
מאז הוזז בית הסירות והמועדון פעמיים, ומאז 1962 הוא ממוקם בנמל הקישון קרוב לפתח נחל הקישון.
במשך השנים התנהלה הפעילות המועדון ברציפות- כולל בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.
חברי המועדון השתתפו בכל האירועים והתחרויות שהיו בארץ וכמו כן בכמה תחרויות בין-לאומיות בישראל ומחוצה לה.
ספורט החתירה אינו כרוך במאמץ חריג ומתאים לכל גיל,
במועדון פעילים למעלה מ 80 חברים בוגרים מהם כשליש נשים.
בבוגרים יש ייצוג לכל קבוצות הגיל החל מחיילים וסטודנטים, ועד לחברים בני 80-90.
בין החברים יש זוגות וגם משפחות עם ילדים.
כל אחד בוחר לו את ימי הפעילות כאשר מומלץ להגיע לחתירה ו/או אימון כושר בארגומטר פעמיים ויותר בכל שבוע.
מספר פעמים בשנה מתקיימות תחרויות בהשתתפות כל 5 מועדוני החתירה בארץ.
תחרויות אלו הן לפי קבוצות גיל ומאפשרות שילוב של הנאה והשגיות.
מדי פעם יוצאות קבוצות חברים לתחרויות או לפעילות חתירה בחו"ל.
במועדון קיימת קבוצת נוער 13-18
הקבוצה מתאמנת מספר פעמים בשבוע באימוני כושר וטכניקה, ומשתתפת במספר תחרויות בשנה.
החתירה היא עבודת צוות ופעילות חברתית, הפעילות משלבת התמודדות אישית וחברתית ומעודדת עבודת צוות, מנהיגות ושאיפה למצוינות.
מועדון ווינX: הרפתקה קסומה (באיטלקית Winx Club 3D: Magica Avventura) הוא סרט קולנוע איטלקי בהנפשה ממוחשבת משנת 2010 מסוגת פנטזיה, הרפתקאות, קומדיה, רומן ומוזיקה.
הסרט מבוסס על סדרת ההנפשה האיטלקית "מועדון ווינX" ששודרה לראשונה בשנת 2004 והופצה ברחבי העולם, בנוסף הסרט מהווה המשך לסרט "מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה" משנת 2007. הסרט בוים והופק על ידי איג'יניו סטראפי ונכתב על ידיו ועל ידי שון מוליניו מחברת ההפקה "Rainbow S.p.A".
במהלך הסרט יש שני קווי עלילה עיקריים.
הראשון עוסק באירוסים של בלום וסקאי המתבטלים בגלל ארנדור, אבא של סקאי, עקב אירועים שהתרחשו בעבר.
בעקבות כך בלום בדיכאון והוריה מנסים למצוא לה חתן חדש.
השני עוסק בעץ החיים, עץ הנמצא בכפר הפיקסים ממנו נוצרת האנרגיה החיובית אשר מאבד את אנרגיית הקסם שלו בגלל בנות טריקס והמכשפות הקודמות ששוחררו ממימד אובסידיאני.
עקב כך בנות ווינX והמומחים יוצאים לאברם, עיר אבודה בארקליון, שם נמצא זרע של קסם טוב היכול להחזיר את המצב לקדמותו.
הסרט הוקרן במדינות רבות, ביניהן איטליה, צרפת וישראל, ודובב לשפות שונות בהתאם למדינה בה הוא הוקרן.
הסרט עלה לראשונה לאקרנים באיטליה ב-29 באוקטובר 2010. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית בבתי הקולנוע ב-21 ביולי 2011 בתלת־ממד בהפצת "סרטי שפירא".
בארצות הברית הסרט שודר לראשונה בדיבוב לאנגלית בערוץ ניקלודיאון ב-20 במאי 2013 לאחר שהערוץ רכש את הזכויות של הסדרה, אורך הסרט היה כ-45 דקות לעומת הסרט המקורי שאורכו כ-90 דקות.
בשנת 2014 יצא סרט אתחול בשם "מועדון ווינX: במעמקי הים הקסום", הסרט היה שונה במספר פרטים מסרט זה ומהסרט הקודם.
בסרט הוזכר שסקאי הוא הנסיך של ארקליון ושהוא מאורס לבלום.
כמו בסרט הקודם, הסרט התחיל בשיר פתיחה, "עולם של פלאות" ("Tutta La Magia Del Cuore"), בו הוצגו בנות ווינX כשהן בשינוי מאמינות ונכתבו שמות היוצרים של הסרט.
לאחר מכן מוצגת כתבת מתוכנית הטלוויזיה "זהו מג'יקס" המסקרת את בית ספר אלפיה לפיות ואת המגדל המעונן, בית ספר למכשפות.
הכתבת הציגה גם את בנות ווינX, תיארה את מצבן הזוגי וסיפרה בקצרה על שחרור ספארקס, כוכב הבית האבוד של בלום, אותו הן שחררו בסרט הקודם.
הכתבת לאחר מכן מסקרת אירוע באלפיה, בו המכשפות של המגדל המעונן והפיות של בית ספר אלפיה מציינות פתיחת שנת לימודים חדשה.
לא עבר זמן רב, ובנות טרקיס, האויבות המפורסמות של בנות ווינX, הגיעו לאירוע והרסו אותו בכך שכשפו את האוכל בכישוף שמי שאוכל ממנו הופך לקרפדה.
בנות ווינX שהיו באירוע בהרכב חסר ללא בלום, השתנו לפיות מאמינות ונלחמו מולן שברקע מושמע השיר "בנות טובות בנות רעות" ("Insopportabile Alchimia").
מסתבר שכל הקרב היה הסחת דעת בשביל לתת לאייסי, אחת מבנות טריקס, לגנוב מצפן מיוחד המאפשר גישה לעץ החיים.
כשהמצפן היה אצל אייסי, בנות טריקס עזבו את המקום ובנות ווינX החזירו את המצב לקדמותו.
באותו זמן בספארקס, כוכב הבית של בלום, בלום קמה מהשינה לעוד יום בארמון שלה.
לא עבר זמן רב והמשרתות שלה הגיעו.
הן אמרו לה שהיא צריכה למדוד שמלות חדשות והביאו לה דג זהב חיי לאכילה בטענה שהוא עוזר לעור הפנים.
בלום ברחה מהן בריצה שדג הזהב בידה, ומהר הכניסה אותו לבריכה שבחדר הבריכה של הארמון.
פתאום צצה מהמים אחותה של בלום, דפני, שהפכה לרוח לאחר קרב מול המכשפות הקדומות.
בלום ודפני שוחחו על החיים בארמון.
לאחר השיחה, המלך אוריטל והמלכה מריון מפתיעים את בלום ומביאים לה סוסת מחמד.
לאחר מספר רגעים בלום קוראת לה פג ורוכבת עליה בבגדי רכיבה חדשים.
במהלך הרכיבה, סקאי, בן זוגה של בלום, מפתיע אותה ומלמד אותה לרכוב על פג שברקע מושמע השיר "לנצח" ("Per Sempre").
לאחר הרכיבה, סקאי מציע לבלום נישואין, בלום הסכימה והם החליטו לספר על כך לכולם ביום הראשון של האביב.
לאחר מכן, במקום אפל, בנות טריקס נפגשות עם המכשפות הקדומות.
המכשפות הקדומות מספרות להן שהן שוחררו מכוכב אובסידיאני בגלל בנות ווינX שהשמידו את הכוכב, ומספרות את התוכנית שלהן להעלמת הקסם החיובי מהמימד הקסום.
הסרט ממשיך שסקאי מדבר עם אביו, המלך ארנדור, על החתונה עם בלום.
ארנדור סירב במהרה על החתונה ומביא לו מגילה המספרת את ההיסטוריה של הכוכב.
סקאי, שאין לו אישור מאביו, נאלץ לבטל את החתונה עם בלום ושובר לה את הלב בזמן שמושמע השיר "אל תעיר אותי" ("Due Destini In Volo").
במהרה בלום נכנסת לדיכאון, ומוחלט שימצאו לה חתן חדש.
דבר זה פורסם במימד הקוסם וכולם שמעו על כך.
בנות ווינX הופתעו שבלום לא ספרה להן על זה כלום, ולכן הן החליטו ללכת לממלכת ספארקס לדבר איתה.
הבנות עוקבו בכניסה לארמון, אך לבסוף הצליחו להיכנס.
בארמון הן עודדו את בלום ואמרו שיעזרו לה למצוא חתן מן המועמדים שיגיעו.
בלום הביאה הזדמנות לכל מועמד שברקע הושמע השיר "בנות מפורסמות" ("Fatto Apposta Per Me"), אך היא לא התחברה לאף אחד.
שהיא חשבה שהמצב אבוד, הגיע סקאי מחופש לנסיך, אליו בלום ישר התחברה.
התחפושת של סקאי לא החזיקה מעמד זמן רב, וגילו שזה היה הוא.
סקאי דיבר עם אביה של בלום והביא לה את המגילה שקיבל מאביו, אביה של בלום זרק את המגילה בכעס וגירש את סקאי מהארמון.
בלום רבה עם הוריה והשתגרה יחד עם בנות ווינX לגרדניה, עיר בכדור הארץ בה בלום גדלה עם הוריה המאמצים.
באותו זמן, בנות טריקס בעזרת המצפן הגיעו לכפר הפיקסים, שם הן פגעו בפיקסיות והשמידו את עץ החיים, עץ שממנו נוצרת האנרגיה החיוביות.
בעקבות השמדת העץ, נעלם כל הקסם החיובי מהמימד הקסום - דבר המונע מהפיות לעשות קסמים.
הפיקסיות פנו לפרגונדה, מנהלת בית ספר אלפיה, שתעזור להן.
פרגונדה פנתה במהרה לבנות ווינX שנמצאות בגרדניה, וסיפרה להן על מה שקרה, אך בעקבות איבוד הקסם הקשר בניהן נעלם.
כשכל זה קורה, הוריה של בלום קראו את המגילה שסקאי הביא להם והבינו את כל מה שקרה.
בנות ווינX שהיו חסרות קסם ולא יכלו לחזור למימד הקסום, נשארו בגרדניה בביתם של וונסה ומייק, הוריה המאמצים של בלום, שם הן עזרו במטלות הבית בזמן שמושמע השיר "כוח בנות" ("Supergirl").
לאחר היום שלהן בגרדניה, בנות ווינX נחו בפארק שלפתע בלום הלכה משם בעצב ודיברה עם סקאי, שאמר לה שהיא ובנות ווינX צריכות לחזור למימד הקסום.
בזמן השיחה הושמע השיר "אהבה לא יכולה להידחות" ("Mentre Il Mondo Gira").
באותו זמן הוריה הביולוגיים של בלום ביקרו בבית הוריה המאמצים של בלום, שם הם דיברו על בלום וצפו בקלטת המציגה סרטונים מהילדות של בלום שברקע מושמע השיר "אין סוף" ("Irraggingibile").
במימד הקסום, בנות ווינX נפגשו עם המומחים ויחד הם יצאו בספינה לאברם, עיר אבודה בארקליון שבה נמצא זרע של קסם טוב היכול להחזיר את המצב לקדמותו.
במהלך ההפלגה, בנות ווינX והמומחים התאמנו באימונים בזמן שמושמע השיר "ילד גדול" ("Big Boy").
לפתע, מפלצות שנראות כמו בנות ווינX והמומחים התקיפו אותם.
בשיתוף פעולה בנות ווינX, שהיו חסרות קסם, והמומחים ניצחו אותם.
כשהגיעו לאברם, פג, שהצטרפה איתם לאברם, מצאה את הזרע של האנרגיה החיוביות ובמהרה אכלה אותו - מתוצאה מכך היא הפכה לפגסוס.
האנרגיה החיובית חזרה, אך בנות טריקס והמכשפות הקדומות לא ויתרו ויצאו להתקיף את בנות ווינX והמומחים.
בנות ווינקס השתנו לפיות מאמינות ויחד עם המומחים נלחמו מול בנות טרקיס והמכשפות הקדומות.
גם אביה הביולוגי של בלום ואביו הביולוגי של סקאי הצטרפו לקרב.
במהלך הקרב המכשפות הקדומות נכנסו לתוך גופן של בנות טריקס כדי להפוך לחזקות יותר.
בעזרת שילוב כוחות הקסם שלהן, בנות ווינX מצליחות לנצח אותן.
בסיום הסרט ארנדור ואוריטל התפייסו והסכימו לבלום וסקאי להתחתן.
כולם יצאו בהפלגה מאברם שברקע מושמע שיר הסיום של הסרט "פלא האהבה" ("Ora Sei Libertà").
זמן הסרט ביחס לסדרה נשאר כתעלומה, אף על פי שניתן להסיק שהסרט מתרחש לאחר או בזמן העונה הרביעית, מפני שהסרט יצא לאחר שידורה, ובנות ווינX בעלות כוח המאמינות, כוח אותו הן השיגו בעונה הרביעית.
בסרט נאבו חי, אף על פי שהוא מת בפרק "יום הדין" (עונה 4, פרק 102).
כשהוא מת, מלכת הפיה לשעבר, מורגנה, אמרה שהיא תטפל בו, דבר שבזכותו אפשר לחשוב שהיא הצליחה לרפא את נאבו ולהחזיר אותו לחיים, ולכן הוא מופיע בסרט חיי ונושם, אך בעונה החמישית מוזכר שהוא מת.
בנוסף היליה בעל אותה תסרקות שהייתה לו בעונה השנייה והשלישית, אף על פי שהוא שינה אותה בעונה הרביעית, כנ"ל לגבי ליילה.
עם זאת, רוקסי, פיה שהצטרפה להרפתקאות של בנות ווינX החל מהעונה הרביעית, לא מוזכרת בסרט, אף על פי שנכללה בגרסה הראשונית שלו.
יש מעריצים הטוענים שהסרט התרחש לאחר פרק 13 בעונה הרביעית, פרק שאחריו הקסומים השחורים של המעגל השחור, הנבלים הראשיים של העונה, יצאו להפוגה, ולכן לבנות ווינX היה זמן פנוי לעשות את הדברים המתרחשים בסרט.
בסדרה אף אירוע שקרה בסרט לא מוזכר, האזכור היחיד שיש בסדרה הקשור לסרט הוא דמותה של פג, שהופיעה בפרק "ווינX לנצח" (עונה 6, פרק 156) בתור הסוסה שרכבו עליה דפני ובעלה, ת'ורן, לאחר שהתחתנו.
בגרסה העברית והאיטלקית רוב המדבבים המקוריים מהסדרה דיבבו גם בסרט.
במאית הדיבוב של הסרט בעברית היא אורנה כץ ומפיקת הדיבוב היא יונית עוזרי מנחם.
איג'יניו סטראפי החל לתכנן את הסרט בשנת 2007, כאשר הסרט "מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה" היה עדיין בהפקה.
הרעיון המרכזי של הסרט, לדברי היוצר, הוא שלכל דבר יש חיסרון ותמיד צריך להיות מוכנים אליו.
בסרט הקודם, בלום, גיבורת הסרט, הגשימה את חלומה בכך שהתאחדה עם הוריה והממלכה.
הסרט מראה מה קרה לאחר מכן, ואיך היא חיה כנסיכה: יש חוקים שמרניים, נימוסים ואיסור פתאומי על יחסיה עם סקאי.
למעשה, החיים שנראו לה קודם קסומים נראים לפתע קשים.
היוצר ציין שאם נגשים את חלומותינו, החיים שלנו יכולים להשתנות בצורה קיצונית.
הסרט, לפי היוצר, הוא לא רק לילדים, אלא גם למבוגרים, ובשבילם נוספו סצנות שונות המתבססות על מיתולוגיות וסיפורים מוכרים.
למשל, היחסים עם סקאי שנאסרו על ידי אביו דומים לטרגדיה "רומיאו ויוליה" שכתב ויליאם שייקספיר, ועץ החיים מזכיר את עץ הדעת מהסיפור המקראי.
כמו הסרט הקודם, גם הפקת סרט זה ארכה זמן רב.
בעקבות התפתחות טכנולוגיית ההנפשה הממוחשבת, הוחלט שהסרט יופק בהנפשה ממוחשבת ותלת־ממדית.
כל חלקי הסרט מקוריים על אף שניתן היה למחזר חלקים מהסרט הקודם שהופק גם הוא בהנפשה ממוחשבת.
סטראפי, מנהל הסטודיו פרנצ'סקו מסטרופיני ואנשי צוות נוספים נסעו למדינות שונות במשך זמן רב כדי לאסוף את המידע הדרוש לטכנולוגיה.
היוצרים התמודדו עם האתגר שבשמירת המראה המוכר של הדמויות.
הם התחשבו בגובה, בשיער ובהבעה.
צוות של 400 איש עבד על הסרט.
בסך הכל נוצרו 5,000 רישומים הממחישים 90 עיצובי סטים ו-220 דגמי דמויות בתלבושות ובצורות שונים.
הסרט מורכב מכ-125,000 קטעים ויותר מ-5 מיליון שכבות.
תשומת הלב לפרטים הקטנים הייתה בראש סדר העדיפויות של היוצרים, במיוחד בשמלות ובתסרוקות הבלתי שגרתיות של הדמויות.
בנוסף, הפקת הסרט העלתה את שכר היוצרים בכ-30% מהשכר הקודם, דבר שסטראפי קיווה שישתלם.
"Rainbow S.p.A" היא החברה האיטלקית הראשונה שיצרה בעצמה סרט בהנפשה ממוחשבת ותלת־ממדית.
הסרט הופץ ב-DVD וב-Blu-ray באיטליה ב-4 במרץ 2011. בישראל DVD של הסרט הופץ באוקטובר 2011 על ידי "NMC".
לסרט יצא פסקול מוזיקלי הכולל אחד עשר שירים באורך 44:13 דקות שהופץ לראשונה ב-1 באוקטובר 2010. כל שירי הפסקול מושמעים במהלך הסרט ומבוצעים על ידי המדבבים.
הפסקול נוצר על ידי חברת התקליטים "Rainbow Media Pte Ltd", ומילותיו נכתבו על ידי אליסה רוסלי.
בישראל רק ארבעה שירים מתוך הפסקול דובבו לעברית.
מנהלת המוזיקה של הסרט הייתה אורנה כץ, ומבצעות השירים היו אסתר אתי קסטרו ("עולם של פלאות", "מאמינות", "פלא האהבה") ורוני נדלר ("כוח בנות").
השיר "מאמינות" מופיע במלואו פעמיים ובעברית המילים היו שונות מהמילים המקוריות בסדרה, למרות שהמנגינה נשארה אותו דבר.
לסרט נוצר אתר אינטרנט בו ניתן לצפות בטריילר, לקרוא את עלילתו ולהוריד ולצפות בתמונות.
בישראל נוצר לסרט אתר שונה מהאתר המקורי, בו היה ניתן לראות את הטריילר של הסרט ולשחק במשחק זיכרון עם תמונות מתוך הסרט.
באתר האינטרנט הרשמי של ערוץ ניקלודיאון היה משחק המבוסס על הסרט בשם "Winx Club: Magical Adventure" בו בלום נלחמת מול בנות טריקס שהיא רוכבת על פג.
בסגנון הסרט יצאו מספר נרחב של מוצרים נלווים הכוללים בובות צעצוע של הדמויות עם תלבושות מהסרט, מגזינים הכוללים פעילויות וקומיקס המבוסס על הסרט, ואלבום מדבקות אספנות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות שכינו אותו בינוני, משעמם וחסר ייחודיות.
לייטה טורנבואוני, כתבת מהאתר האיטלקי "לה סטמפה", תיארה את הסרט כך: "צבע ורוד, כוכבים, עלי כותרת, בועות, צורות ואיפור".
באתר האינטרנט "Mymovies.it", מריאנה קאפי כתבה שהיא משוכנעת שהסרט המצויר לא יהיה פופולרי, ושהוא יהפוך במהרה לצעצוע יפה בסך הכול.
בנוסף היא הוסיפה שעלילת הסרט הזכירה לה סרט של "שרק".
אנטונלו מורו, כתב מאתר "EveryEye", גרס כי עלילת הסרט חסרת ייחוד, ושהדמויות מונפשות בצורה לא טבעית המזכירה בובות פלסטיק, בנוסף הוא הוסיף שהסרט לא יעניין את קהל היעד.
דייגו אלטובלי מאתר "FilmUP", ציין שעלילת הסרט חסרת מקוריות, ושלדמויות אין אישיות.
האתר "Filmtotaal" כתב שהמסרים החיוביים הטמונים בסרט לא יהיו מובנים על ידי הצופים הצעירים, והם ישימו לב רק למסירות של הגיבורות למראה שלהן.
בנוסף הוא הוסיף שהלבוש של הדמויות לא מהווה דוגמה טובה לילדות קטנות.
הסקירה מציינת גם שהסרט חסר מקוריות ושהוא כמו תערובות של אחד מסרטי "הארי פוטר" ו"אווטאר".
בישראל, גלי פיאלקוב מאתר "הארץ", כתבה שבסרט יש יותר מידי דמויות, אך חובבי הפיות וסיפורי האהבה יתחברו לסרט.
בנוסף היא הוסיפה שהעיניים של הדמויות הנשיות גדולות לעומת גופן הצר, דבר שלא מתאים לקהל היעד.
המגזין הישראלי "עולם הילדים" העניק לסרט כתבת שער בגיליונו השלושים.
את הכתבה כתב דורון פרידמן, בה תוארה עלילת הסרט והיו עובדות על הסדרה.
בנוסף צורף לעיתון דף תחרות עם שאלה, שמי ששולח אותו למשרדי העיתון עם תשובה נכונה יכול לזכות בכרטיסים חינם לסרט.
שנהטקספרסתוצאה2010פרסי 3D האיטלקייםסרט האנימציה הטוב ביותר2011פרס דוד דה דונטלואפקטים חזותיים הטובים ביותר
מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה (באיטלקית: Winx Club - Il segreto del regno perduto) הוא סרט קולנוע איטלקי באורך מלא בהנפשה ממוחשבת, מסוגת פעולה, הרפתקאות, רומנטיקה ופנטזיה, שמבוסס על סדרת ההנפשה "מועדון ווינX" ששודרה לראשונה בשנת 2004 וזכתה להצלחה רבה ברחבי העולם.
הסרט נוצר, נכתב, הופק ובוים על ידי איג'יניו סטראפי, יוצר סדרת ההנפשה, יחד עם כתיבתו של שון מולינו שלקח חלק בכתיבת הסדרה.
חברת ההפקה של הסרט היא Rainbow S.p.A, שהקימה במיוחד להפקתו את החברה "Rainbow CGI" שעוסקת בהנפשה ממוחשבת.
כמו כן לקחו חלק בהפקת הסרט Rai Fiction שהשקיעה 2.5 מיליון יורו להפקתו, Brain Zoo Studios האמריקאית ו-GDC International Limited הסינית.
הסרט מתרחש לאחר אירועי שלוש העונות הראשונות של הסדרה, כאשר קו העלילה העיקרי בהן היה החיפוש של בלום, אחת מצוות הווינX הכולל נערות פיות, אחר הממלכה האבודה שלה והוריה הביולוגים שנעלמו.
הסרט, שמציג לראשונה את הדמויות בהנפשה ממוחשבת שבסדרה הן בהנפשה מסורתית, עוקב אחר בנות הווינX, שיחד עם לוחמים המכונים "המומחים" וחברים נוספים, יוצאות להרפתקה שבסופה הן מוצאות את ספארקס, הממלכה האבודה של בלום שבסדרה נקראה דומינו, ואת הוריה הביולוגים, המלך אוריטל והמלכה מריון.
הסרט כולל אלמנטים של סיום מפני שהוא היה אמור לשמש כסיום הסדרה, אך עקב הצלחתה הוחלט להפיק לה עונות נוספות.
מוטיב הסרט הוא שלכל אחד יש משהו שמייחד אותו ומעצב את אישיותו.
העבודה על הסרט נמשכה כשלוש שנים וכללה קשיים רבים, מכיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שהחברה התעסקה בהנפשה ממוחשבת.
במאי 2007 הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן למפיצים בינלאומיים, שם הוא קיבל תאריך הקרנת בכורה.
ב-30 בנובמבר 2007 הסרט, שאורכו כ-85 דקות, הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע באיטליה בהפצת 01 Distribution, שם רוב הביקורות שקיבל מהמבקרים היו שליליות.
בהמשך הסרט הופץ ברחבי העולם והוקרן בכ-21 מדינות שונות, ביניהן ישראל, שם הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב עברי ב-17 ביולי 2008 בהפצת סרטי שפירא.
בנוסף להפצת הסרט בבתי הקולנוע, הוא הופץ לצפייה ביתית ב-DVD ושודר ברשתות הטלוויזיה.
הסרט הרוויח ממכירות הכרטיסים ברחבי העולם כ-16,688,332 דולר, מתקציב של 25 מיליון אירו.
בשנת 2008 הסרט היה מועמד לפרס דוד דה דונטלו בקטגוריית האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר, כאשר הוא הפסיד לסרט הלייב אקשן "The Girl by the Lake".
תקופה קצרה לפני הקרנת הבכורה של הסרט, הופץ הפסקול שלו בדיסק באיטליה ב-16 בנובמבר 2007. הפסקול כולל כ-7 שירים ואורכו כ-25 דקות, כאשר ששת השירים הראשונים שבו נכתבו ובוצעו על ידי אליסה רוסלי, והשיר השביעי שבו נכתב ובוצע על ידי נטלי אימברוליה.
בדיבוב העברי רק שלושה שירים בוצעו בעברית בביצוע אסתר אתי קסטרו, כאשר שאר השירים הושמעו בשפת המקור.
לסרט, שהסתיים בסוף פתוח, הופק סרט המשך שהוקרן לראשונה בשנת 2010 בשם "מועדון ווינX: הרפתקה קסומה" ואחריו הופק הסרט "מועדון ווינX: במעמקי הים הקסום" שהוקרן לראשונה בשנת 2014.
מועדון ווינX היא סדרת הנפשה מסורתית איטלקית המשלבת אלמנטים מהסוגה היפנית "מאהו שוג'ו".
הסדרה מתרחשת ביקום בדיוני המרוכב ממספר עולמות וכולל בתוכו פיות, מכשפות, לוחמים, פיקסים, ענקים, טרולים, מפלצות ויצורים נוספים.
חלק מפרקי הסדרה מתרחשים גם בעיר דמיונית בשם גרדניה שנמצאת בכדור הארץ.
הסדרה עוקבת אחר שישה נערות שמכנות את עצמן "ווינX" - בלום הפיה של אש הדרקון, פלורה הפיה של הטבע, סטלה הפיה של השמש הזורחת, ליילה, טקנה הפיה של הטכנולוגיה ומוזה הפיה של המוזיקה.
הנערות לומדות באלפיה, בית ספר לפיות, מצילות את היקום הקסום ומשיגות כוחות חדשים.
בעונה השלישית הן השיגו את הכוחות המכושפים לאחר שכל אחת מהן הגנה על הכוכב שלה ועל האנשים שבו, מלבד בלום שהשיגה את הכוח בצורה שונה מפני שהממלכה שלה ותושביה, ביניהם הוריה הביולוגים, נעלמו.
מפני שבלום השיגה את הכוח בצורה שונה, היא לא נחשבת לפיה מכושפת מושלמת, דבר שמונע ממנה לעשות את כל הכישופים - כמו כישוף המיני ווינX שמאפשר להתכווץ.
לנערות יש בני זוג לוחמים המכונים המומחים, אשר לומדים בבית ספר המזרקה האדומה.
בסיום העונה השלישית יש שישה מומחים, כאשר בעונה הזאת הצטרף חבר חדש לצוות - נאבו, בן הזוג של ליילה שלא נראה עם הדמויות במהלך הסרט, מלבד בסופו בו הוא נראה רוקד עם ליילה בנשף לכבוד הולדת ממלכת ספארקס מחדש.
המומחים בסרט כוללים את סקאי הנסיך של ארקליון (שבמהלך הסרט מוכתר למלך) ובן הזוג של בלום, היליה בן הזוג של פלורה, ברנדון בן הזוג של סטלה, טימי בן הזוג של טקנה וריבן בן הזוג של מוזה.
במהלך שלוש העונות הראשונות של הסדרה, בלום מנסה למצוא את הוריה הביולוגים ולהציל את ממלכתה ובכל עונה היא מגלה פרטים נוספים.
במהלך העונה השלישית בלום מגלה שהוריה לקחו חלק בקבוצת קוסמים המכונים "מסדר האור" שנלחמו נגד שלוש המכשפות הקדומות.
בקרב הסופי הוריה הביולוגים של בלום ושליטי ממלכת ספארקס (בסדרה נקראת דומינו), אוריטל ומריון, נעלמו יחד עם המכשפות הקדומות.
בסצנת הסיום של העונה השלישית של הסדרה, שעלילת הסרט מתרחשת אחריה, פרגונדה, המנהלת של בית הספר לפיות, מדברת עם בלום ואומרת לה שהכוחות המכושפים שלה לא מושלמים ושהיא חושבת שבלום מוכנה למצוא את הוריה, כאשר בלום מסכימה איתה.
בסרט רואים כיצד בלום וחבריה יוצאים לחיפוש אחר הוריה הביולוגים ולהצלת ממלכת ספארקס, כאשר הוא מציג לראשונה את הדמויות בהנפשה ממוחשבת.
הסרט מתחיל בקריינות שמציגה את עברה של בלום, כאשר אחריה מופיע שיר הפתיחה של הסרט שמציג קרדיטים ואת חלק מדמויות הסרט בצללים כאשר ברקע מושמע השיר "Unica".
לאחר מכן רואים את שש בנות הווינX מגיעות לטירה של האגן, חרש החרבות של משמר האור, בשביל לקבל פרטים לגבי הוריה הביולוגים של בלום.
בטירה מתקיפים את בנות הווינX צבא של רובוטים, דבר שגורם להן להשתנות לפיות מכושפות ולהילחם בהם.
לאחר שהביסו את צבא הרובוטים בעבודת צוות, האגן מופיע ומאיים על בלום "אם תצעדי צעד אחד נוסף זה יהיה הצעד האחרון שלך".
במהרה פרגונדה, המנהלת של בית ספר לפיות, מופיעה ומציגה להאגן את בלום בתור הבת של אוריטל ומריון, מנהגי מסדר האור ושליטי ספארקס, שבמהרה הפיל את החרב והופתע שהיא בחיים.
פרגונדה הציע להאגן לבוא לאלפיה, בית הספר לפיות, בטענה שהטירה שלו היא לא מקום לשיחה, והוא הסכים.
בבית ספר אלפיה בלום, פרגונדה והאגן ניהלו שיחה, בה בלום סיפרה שלאורטיל, אביה הביולוגי, הייתה חרב מיוחדת שבעלת להב קסום ששום כוח ביקום לא יכול להפריד מבעליו החוקיים, כאשר האגן הכין אותה.
אם בלום תמצא את החרב היא תמצא את אביה, ולכן היא מבקשת מהאגן לבדוק בתור מכין החרב היכן היא.
האגן עונה בחוסר שיתוף פעולה ומספר שהוא ניסה לחפש את הוריה הביולוגים של בלום בכל המימד הקסום ולא מצא אותם, דבר שמכניס את בלום לדיכאון וגורם לה להתבודד.
בזמן שבלום מתבודדת יחד עם קיקו, ארנב המחמד שלה, וחתולה שהיא פוגשת וקוראת לה רון, שאר בנות הווינX חוגגת את יום המתנה והופכות לפיות משמר לאחר שסיימו את לימודיהן בבית ספר אלפיה.
בסיום החגיגות, סקאי, נסיך ארקליון ובן זוגה של בלום, מגיע להפתיע אותה ומעודד אותה.
שהוא מנסה לספר לה שהוא עומד להיות מוכתר למלך, הוא נאלץ לעזוב במהרה לאחר שבחורה מסתורית קוראת לו לבוא לטפל בדברים הקשורים לממלכה.
בלום, שמאוכזבת שסקאי עזב, הלכה לחברותיה הבנות ויחד הן חגגו את הלילה האחרון שנותר להן בתור תלמידות באלפיה והבטיחו שאף על פי שכל אחת חוזרת לכוכב הבית שלה הן ימשיכו להיות בקשר.
יום למחרת בלום עזבה את אלפיה וחזרה להוריה המאמצים בגרדניה שבכדור הארץ, שם היא צברה הרבה חוויות וניסתה לדבר עם סקאי שלא ענה לה לטלפון.
וונסה ומייק, הוריה המאמצים של בלום, שמו לב שהיא מבואסת מפני שסקאי לא עונה לה ומפני שהחיים בכדור הארץ רגילים מידי בשבילה, ומחליטים להזמין את חבריה הבנות והמומחים למסיבת הפתעה לכבוד יום הולדתה.
לילה לפני מסיבת ההפתעה, בלום פגשה בחלום את אחותה דפני, שמספרת לה שבממלכת ספארקס המוחרבת נמצא ספר הגורל שכתוב בו היכן הוריהן, כמו כן היא מביאה לה את המסכה שלה, שבעזרתה היא יכולה לראות איך הממלכה נראתה לפני שהוחרבה.
שקמה בבוקר, בלום רואה את כל חבריה ואת סקאי ויחד הם מחליטים לצאת לספארקס.
לפני שהגיעו לספארקס, המכשפות הקדומות הרגישו את הכוח של הממלכה וביקשו ממנדרגורה, השפחה שלהן, שתבדוק מאין הוא מגיע.
כשהגיעו לספארקס, סקאי ניסה לספר לבלום פעם נוספת שהוא מוכתר למלך, אך היא ביקשה ממנו שיחכה עם זה לאחר המשימה מפני שהיא רוצה להישאר מרוכזת.
כשהיא לבשה את המסכה של אחותה דפני, בלום ראתה את ספארקס כפי שנראתה לפי שנחרבה וכך היא הובילה את הווינX והמומחים לספר הגורל, שהגיעו אליו באמצעות אופנועים.
לאחר הנסיעה הווינX הגיעו להר הסלע הגדול, שהגן על ספר הגורל באמצעות ציפור הוק.
החבורה החליטה להתפצל - בנות ווינX ייגשו לספר הגורל, בזמן שהמומחים ילחמו בציפור.
לצערן של הבנות, המומחים לא הצליחו להילחם נגד הציפור ולכן הן יצאו לעזרתם באמצעות הספינה של המומחים איתה הגיעו לכוכב.
לאחר שטיפלו במצב, החבורה יצאה לעזור ספר הגורל, שנמצא בתוך הספרייה של הממלכה.
כשבלום שפתחה את הספר, הופיע מתוכו לורד ברטלבי, העוזר האישי של אוריטל ושומר הספר, שסיפר שההורים של בלום נעלמו לתוך הבזלת, ממד ששולטים בו הכאב והפחדים.
בנוסף הוא סיפר לבלום על הנבואה שלה "בצומת של דרכים אינסופיות, שדים של הבל, יופיעו אלף דעות.
מלך ללא כתר יציל ממלכה אבודה ושש מהחבה המגנה על האור יזהרו בעוצמה מסנוורת באופל המרושע, ומה שאבד ישוב וימצא".
החברים לא הבינו את הנבואה וחזרו לאלפיה, לאחר שריבן התעלף מפני שמנדרגורה השתלטה עליו באמצעות רעל עכברים.
כשריבן התעורר, שהוא תחת השפעתה של מנדרגורה, הוא פגע בחבריו - דבר שגרם להם להיות בפחד ובלבול, דבר מעולה לתקיפה לפיה.
כשהיא מתקיפה את בית הספר יחד עם צבא חרקים, בנות ווינX, המומחים, צוות המורים והתלמידות החדשות נלחמות מולה, כאשר מטרתה היא להשמיד את בלום - רוח החיים היחידה שנותרה מספארקס לאחר שאחותה דפני הצילה אותה והבריחה אותה לכדור הארץ.
לאחר הקרב, שהסתיים בהצלחה מול מנדרגורה, בית ספר אלפיה נהרס והמנהלת פרגונדה, בעודה מבוגרת, נחלשה עקב שימוש רב של כוח.
בלום הרגישה רע במחשבה שכל זה קרה בגללה, כשלפתע הופיעו הפיקסיות, פיות קטנות שמחוברות לווינX ששמעו על הקרב.
הפיקסיות שימחו את הווינX והעלו את המורל לאחר הקרב הקשה, ועזרו בשיקום בית הספר.
הווינX החליטו לצאת לבזלת, שם בנוסף לכוח האפל הרב ולהורים הביולוגים של בלום נמצאות המכשפות הקדומות.
הבנות יחד עם המומחים והפיקסיות יצאו לכפר הפיקסים, שם לוקט הביאה להם מעץ המפתחות מפתח שיאפשר להם להיכנס לבזלת.
עם המפתח, הווינX והמומחים נכנסו לבזלת, שם מנדרגורה תקפה אותם יחד עם צבא החרקים שלה וריבן שתחת השפעתה.
לאחר שפגע במוזה, בת זוגו, ריבן שוחרר מההשפעה של מנדרגורה וחיסל אותה.
בהמשך, בלום וסקאי מצאו את אבא של בלום ואת החרב שלו שלכודה באבן - כאשר רק מלך יכול להוציא אותם.
סקאי הוציא את החרב, וכך בלום גילתה שהוא עומד להיות מוכתר למלך והבזלת הושמדה.
השמדת הבזלת שחררה את הוריה הביולוגים של בלום ואת כל תושבי ממלכת ספארקס, שם הם היו כלואים, כמו כן היא גרמה לממלכה להיוולד מחדש.
כשבלום פוגשת את הוריה היא מאושרת יותר מתמיד, מפני שהשלימה את המשימה שלה - דבר זה גם גרם לה להפוך לפיה מכושפת מושלמת.
בנשף לחגיגת הולדת ספארקס מחדש, סקאי מציע לבלום נישואים וקריין הסרט מספר שבנות ווינX הפכו למסדר האור החדש.
הסרט מסתיים בסוף פתוח, בו נראות המכשפות הקדומות חופשיות לאחר שגם הן שוחררו מן הבזלת, כאשר הן משתפות פעולה עם בנות טריקס, שלוש מכשפות שנחשבות לאויבות המושבעות של בנות ווינX בסדרה.
שיתוף הפעולה שלהן בא לידי ביטוי בסרט ההמשך, "מועדון ווינX: הרפתקה קסומה", בו גם נראה איך בלום מסתדרת בתור נסיכה לאחר שהצילה את ממלכתה.
הסרט מתרחש לאחר העונה השלישית של הסדרה ולפני העונה הרביעית.
החל מהעונה החמישית ממלכת ספארקס מופיעה, יחד עם תושביה והוריה הביולוגים של בלום, כמו כן בעונה הזאת מופיע קטע מהסרט ומסופר בקצרה שסקאי הציל את הממלכה באמצעות הוצאת החרב שלכודה באבן.
בסרט נראה שהמנהלת פרגונדה והאגן מפתחים קשר רומנטי, דבר שלא הוזכר בסדרה, כמו כן דמותו של האגן הופיעה בהופעת קמע במהלך העונה השישית.
גם רון, חתולת המחמד שבלום אימצה ופגשה בסרט, לא מופיעה ומוזכרת בסדרה.
בסרט מושמע שיר חדש לשינוי המכושפות, אשר החליף את השיר מהעונה השלישית בשאר העונות של הסדרה.
הסרט במקור נועד לשמש כסיום הסדרה, שהוחלט להמשיך עקב הצלחתה, ולכן יש בו הרבה אלמנטים של סיום שלא נשמרו בסדרה, לדוגמה בסרט בנות ווינX מסיימות את הלימודים בבית ספר לפיות אלפיה, אך בהמשך עונות הסדרה הן עדיין לומדות שם.
כמו כן לא מוזכרת הצעת הנישואים של סקאי לבלום, דבר שבנוסף לסיום מסמל התבגרות.
בגרסה העברית והאיטלקית רוב המדבבים המקוריים מהסדרה דיבבו גם בסרט, כאשר בגרסת הדיבוב העברי דיבוב דמותה של בלום נעשה על ידי ענת ארליך ולא על ידי עדי בן ישראל שדיבבה אותה בסדרה.
הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ והופק על ידי מיכל בשירי, כאשר הוא נעשה בוידאופילם אינטרנשיונל ולא באולפני דאבי דאב, שם דובבה הסדרה.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אלי לולאי בתור אוריטל, אביה הביולוגי של בלום, ליאנה עיון, עלמא היבש, נוי הדס והללי היבש בתור פיקסיות, ושרון שחל בתור סטורמי, אחת מבנות טריקס.
בעונה הראשונה של הסדרה "מועדון ווינX", בלום, גיבורת הסדרה שגדלה בכדור הארץ, גילתה שהיא פייה ונסיכה שהממלכה שלה הוחרבה.
איג'יניו סטראפי, יוצר הסדרה והסרט, רצה בהתחלה שבעונה השנייה בלום תשלים את סיפורה, תתאחד עם הוריה שנעלמו ותציל את ממלכתה, אך בהמשך הוא החליט לפתח את הקווים המשניים בסדרה ולהעביר את השלמת הסיפור למסך הגדול.
כמו כן הוא רצה שהסרט ישמש כסיום הסדרה, אך עקב הצלחתה הוחלט להפיק לה עונות נוספות.
סטראפי קיבל השראה לסיפורה של בלום מחברתו לכיתה במכללה, כאשר האופי של בלום מלווה מתכונות של אשתו, ג'ואן לי.
בשיתוף עם סטראפי הסרט נכתב על ידי הניו יורקר שון מולינו שלקח חלק בכתיבת הסדרה, כאשר המוטיב שלו הוא שלכל אחד יש משהו שמייחד אותו ומעצב את אישיותו, לצד תהליך של התבגרות.
כדי לזכות בלב הקהל, הסרט לא כלל רק תוכן ורגשות, אלא גם דיאלוגים, כדי שיראה כמו יצירה אמריקאית טיפוסית, כמו כן הוא כולל תשומת לב לדמויות הגבריות כדי שיהיה מעניין לכל המשפחה.
סטראפי הדגיש שהסרט הוא אינו קומדיה כמו יצירות טיפוסית של חברת וולט דיסני ופיקסאר, אלא ז'אנר חדש של רומנטיקה לצד פעולה ופנטזיה.
כתיבת תסריט הסרט נערכה כשנתיים.
הפקת הסרט ארכה כשלוש שנים מרגע תחילת הפקתו ועד עריכתו האחרונה.
מפגש ההפקה הראשון של הסרט התקיים בנובמבר 2005, כאשר חברת Rai Fiction השקיעה 2.5 מיליון יורו בהפקתו, שלדברי ראש החברה זה מקרה חריג ולכן החברה קיבלה זכויות לשדר את הסרט בטלוויזיה בהמשך עשר שנים.
כדי להפיק את הסרט בהנפשה ממוחשבת, בשונה מהסדרה שהייתה בהנפשה מסורתית, חברת Rainbow S.p.A הקימה ברבעון הראשון של שנת 2006 את חברת הבת Rainbow CGI, שבהמשך שימשה להפקות נוספות בהנפשה ממוחשבת, ביניהן "היפה והגלדיאטור" ו-"44 חתולים".
בחברה זו עבד צוות של 400 איש על הסרט, כאשר גם ב-Brain Zoo Studios האמריקאית עבד על הסרט צוות של 25 איש, וב-GDC International Limited הסינית עבד על הסרט צוות של כמאה איש.
כל אנימטור הנפיש כ-0.2 עד 2 שניות בכל יום, תלוי במורכבות הסצנה.
במהלך הנפשת הסרט, הוקמו קבוצות מיוחדות של מומחים שניסו להעביר לאנימטורים את רגשות של הדמויות בסצנות עליהם עבדו.
תהליך הנפשת הסרט היה ארוך ומסובך, עקב דמויות מרכזיות רבות ופירוטים רבים במראה, בעיקר המראה של הכוחות המכושפים.
האנימטורים מספרים שהקושי הכי גדול היה לעצב את מראה השיער, שנחשב למאפיין מרכזי בהכרת הדמויות.
העובדים על הסרט עבדו עליו יום ולילה, כאשר אחד מהם נרדם על הספה במסדרון האולפן והעיר אותו שוטר שחשב שהוא חסר בית.
כמו כן, רצו להספיק לסיים את הפקת הסרט מוקדם כדי שיוקרן בבתי הקולנוע בתקופת חג המולד.
סך הכל נעשו לסרט 4,000 רישומים ששורטטו כדי להמחיש 50 תצלומים ו-200 עיצובי דמויות, כאשר רוב העבודה נעשתה בתכנת Maya.
הסרט מכיל כ-125,000 קטעים, המורכבים מיותר מחמישה מיליון שכבות.
במאי 2007 הסרט הוקרן למפיצים בינלאומיים בפסטיבל הקולנוע בקאן, שם הוא קיבל תאריך הקרנת בכורה.
באוקטובר באותה שנה קטע באורך 35 דקות מתוך הסרט, שאורכו כ-85 דקות, הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברומא, כאשר לפניו היה מופע הכולל שירים וריקודים שביצעו שחקניות שלבושות כמו בנות הווינX.
הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע באיטליה בדיבוב איטלקי ב-30 בנובמבר 2007 בהפצת 01 Distribution, כאשר בהמשך הוא הופץ במעל 21 מדינות שונות בדיבובים שונים, ביניהן גרמניה, צרפת, רוסיה, ספרד, לבנון וברזיל.
בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב עברי ב-17 ביולי 2008 בהפצת סרטי שפירא.
באיטליה ה-DVD של הסרט הופץ בפברואר 2008 כאשר הוא כלל מספר בונוסים, ביניהם הצצה למאחורי הקלעים של הסרט וטריילר הסרט.
ה-DVD של הסרט הופץ גם בישראל בדיבוב עברי על ידי NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
כחלק משידור הסדרה לקהל האמריקאי בערוץ ניקלודיאון, הסרט דובב לאנגלית ושודר לראשונה בארצות הברית ב-11 במרץ 2012, כאשר בין המדבבים שבו נמצאים מולי קווין, רומי דמס, קקה פאלמר, מאט שייבלי, אדם גרגורי, דייוויד פאוסטינו, סם ריגל, צ'ארלי שלטר ואליזבת גיליס.
בגרסת הסרט ששודרה בערוץ לא נכללו כל הסצנות.