tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כעת, מכל קודקוד אדום v אשר בגרף G, וכן מקודקוד ההתחלה ומקודקוד הסיום, נוציא צלע מכוונת אל קודקוד 'v בגרף 'G, שמשקלה יהיה 0. כעת, נחפש אחר המסלול הקצר ביותר בגרף החדש שקיבלנו.
אם המסלול שקיבלנו עובר דרך קודקוד כלשהו אשר בגרף 'G, אזי קיים w ב-G ו-'w ב-'G, כך שהצלע מ-w ל-'w היא במסלול שקיבלנו.
נמחק את הצלע הזו מן המסלול, וכן את כל סימני ה-"'" שמופיעים על גבי כל הקודקודים שנמצאים אחרי 'w במסלול - וקיבלנו מסלול חדש, שמהווה פתרון לבעיה המקורית.
רדונדה (Redonda) הוא אי לא מיושב, המשתייך לאנטיגואה וברבודה שבאיים הקריביים.
האי שוכן כ-56 ק"מ דרומית-מערבית לאנטיגואה, 22 ק"מ צפונית-מערבית למונטסראט ו-32 ק"מ דרומית-מזרחית לנוויס.
האי מהווה למעשה את פסגתו של הר געש כבוי, המתנשא בתלילות לגובה של 296 מטר מעל פני הים.
כריסטופר קולומבוס הגיע לאי במהלך מסעו השני לאמריקה, בשנת 1493, וקרא לו סנטה מריה לה רדונדה, על שום צורתו העגולה (משמעות המילה "רדונדה" בספרדית היא "עגולה").
אף שקולומבוס הכריז על בעלות ספרד על האי, הספרדים מעולם לא יישבו אותו.
ממלכת רדונדה הוקמה על ידי מתיו דאדי שילאל ועשתה זאת באופן חוקי.
בשנת 1865, שיאל, שהבחין באי בלתי-נטען לכאורה ובלתי-מאוכלס בקריביים שליד מונטסראט, הגיש עתירה למלכה ויקטוריה מלכת האי.
המלכה הסכימה, ונוצרה שורת מלכים.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 תפסו הבריטים את הבעלות על האי.
זמן קצר אחר כך התגלו באי מצבורי גואנו, והוקמה בו מושבת כורים קטנה, שבשיאה הגיעה ל-120 תושבים, שכרו כ-7,000 טונות גואנו בשנה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הופסקה הכריה, התושבים עזבו את האי, ומאז הוא אינו מיושב.
ב-1967 הפכה רדונדה לשטח חסות של אנטיגואה וברבודה, שקיבלה אז מעמד אוטונומי מהבריטים.
ב-1981 זכתה אנטיגואה וברבודה בעצמאותה, ורדונדה שמרה על מעמדה כשטח חסות שלה.
אף שהאי אינו מיושב, ומטבע הדברים לא ניתנים בו שירותי דואר, מנפיק השירות הבולאי של אנטיגואה וברבודה בולים של האי, למטרות מסחריות.
רדוקסיון (בספרדית: Reducción) הוא צורת התיישבות המאפיינת את המושבות הספרדיות בעולם החדש.
יישובים אלה אוכלסו בתושביהם הילידים של המושבות במטרה להטמיע בהם את התרבות הספרדית ולבצע פעילות מיסיונרית.
כבר בראשית הקולוניזציה הספרדית של אמריקה, ראה הכתר הספרדי חשיבות בהטמעת התרבות הספרדית ובהפצת הנצרות בקרב הילידים ובדחיקתם של תרבויותיהם הם.
חוקי בורגוס מ-1512 קבעו כי על הילידים לגור בסמוך לערים הספרדיות המוקמות ביבשת, כדי להבטיח הליך מתמשך של המרת דת, באמצעות הגעתם של הילידים לכנסיות והתבוננות באורח החיים הספרדי.
עיקרון זה נבע הן מאופייה האוונגליסטי של הכנסייה הקתולית, והן ממורשת תהליך הרקונקיסטה בספרד.
לעיקרון הייתה גם חשיבות דמוגרפית, כלכלית ופוליטית, שכן הדבר אפשר שליטה אפקטיבית יותר בילידים, וכן גביית מסים יעילה יותר.
ב-1531 הוציאה מלכות המשנה של ספרד החדשה הנחיות להקמת הרדוקסיונים.
לפי ההנחיות, בכל רדוקסיון יש להקים כנסייה ובה כומר אחראי.
כן נקבע בהן כי הרדוקסיונים ינוהלו באופן קומונלי, וכי משאביהם, לרבות האדמות עליהם יוקמו, יהיו שייכים להם.
מרבית הרדוקסיונים הוקמו בידי הכתר הספרדי, אך כמה מהם הועברו לאחריותם של אנשים פרטיים, שהפעילו אותם בהתאם לעקרונות האנקומיינדה.
כל קבוצת רדוקסיונים נקראה קורחימיינטו (Corregimiento), שעליה היה אחראי הקורחידור.
הקורחידורים לא קיבלו שכר, והשררה בה נשאו ללא תמורה גרמה למעשי שחיתות רבים.
המסדר הפרנציסקני והמסדר הישועי הקימו אף הם רדוקסיונים, בעיקר במלכות המשנה של פרו.
רדוקסיונים אלה היו למפותחים ולמשגשגים ביותר, במיוחד אלה שבאזור פרגוואי של ימינו ובסביבתה, כדוגמת המיסיונים הישועיים בצ'יקיטוס, במזרח בוליביה של ימינו, או המיסיונים הישועיים של הגוארני באזור מדינת פראנה שבברזיל של ימינו ופרובינציית מיסיונס הארגנטינאית, שאף קרויה על שמם.
רדוסלאב קובאץ' (בצ'כית: Radoslav Kováč; נולד ב-27 בנובמבר 1979 בפראג) הוא כדורגלן עבר צ'כי, ששיחק לרוב במרכז הקישור אך לעיתים גם בעמדות הגנתיות יותר, וכיום משמש כמאמנה של סלובן ליברץ.
הוא התקדם דרך מחלקות הנוער של המועדון המקומי סיגמה אולומוץ, ושיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במשך שש שנים.
בעונת 2003-2004 הוא עבר למועדון מליגת העל הצ'כית ספרטה פראג, בשורותיו שיחק שנתיים.
ביולי 2005, הוא חתם בספרטק מוסקבה.
ב-30 בינואר 2009, הוא הועבר למועדון האנגלי וסטהאם יונייטד בעסקת השאלה עד לתום עונת 2008-2009. קובאץ' שיחק את משחק הבכורה שלו עבור ווסטהאם ב-25 בפברואר 2009, בהפסד 2-0 למידלסברו במסגרת גביע ה-FA.
ביולי 2011 הצטרף קובאץ' לקבוצה השווייצרי פ.צ.
בזל לשנתיים, את משחקו הראשון בקבוצה ערך ב-16 ביולי 2011 נגד יאנג בויז ברן בתוצאה 1-1.
ב-9 באוקטובר 2004, קובאץ' ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו עבור נבחרת צ'כיה, בניצחון 1-0 על רומניה.
קובאץ' שיחק עבור נבחרתו במשחק במסגרת מונדיאל 2006 בו הפסידו לאיטליה ובמשחק במסגרת יורו 2008, בו ניצח יחד עם נבחרתו את שווייץ.
רדוקציה (מאנגלית: Reduction) היא פעולה של צמצום תפקידי הכלים בפרטיטורה תזמורתית לביצוע בפסנתר.
התוצאה מאפשרת לקורפטיטור או לפסנתרן חזרות לעבוד עם סולנים, בין אם נגנים, זמרים או רקדני בלט לקראת הופעה.
פרטיטורה ווקאלית, או פרטיטורה לפסנתר וקול, היא פרטיטורה של אופרה, או של יצירה ווקאלית או מקהלתית עם תזמורת, כגון אורטוריה או קנטטה.
בפרטיטורה כזאת תפקידי השירה כתובים במלואם אך הליווי מצומצם ומותאם לכלי מקלדת (בדרך כלל פסנתר).
על פי רוב מצמצמים את המוזיקה לשתי חמשות, אבל קיימים גם עיבודים לחמשות רבות יותר, לפסנתר בארבע ידיים או לשני פסנתרים, לפי הצורך.
יש שני סוגים עיקריים של פרטיטורות קול-פסנתר.
הסוג הראשון כולל אותן פרטיטורות שהמלחין יוצר בתהליך ההלחנה, בדרך כלל כמפה הרמונית של היצירה לתזמור בעתיד.
בסוג השני כלולים עיבודים או עריכות, שנעשו לאחר השלמת היצירה, בדרך כלל בידי אדם אחר, לא המלחין.
פרטיטורות קול-פסנתר נוצרות לרוב מסיבות מעשיות בלבד, כגון חזרות עם זמרים או לימוד המבנה בקומפוזיציוני של היצירה.
לפני שהקלטות נעשו זמינות לציבור הרחב, היו פרטיטורות קול-פסנתר נמכרות לביצוע ביתי או באולם קטן, שאינו מאפשר הכנסת תזמורת מלאה.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ביולי 2009 סיים קבנצקי במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי חדש של 1:55.60 דקות ובמקום 26 במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש נוסף של 54.66 שניות ובמקום 41 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.08 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:49.13 דקות, אחרי סטניסלב דונץ (1:48.62 דקות) ולפני יבגני אלשין (1:49.31 דקות), שניהם מרוסיה.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 49.93 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 49.69 שניות ועלה מהמקום השלישי ובמקום 15 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.01 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיים קבנצקי במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.33 דקות ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.01 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 זכה קבנצקי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא אליפות ובשיא לאומי חדש של 1:55.28 דקות, לפני פיטר ברנק מהונגריה שקבע שיא לאומי חדש של 1:55.88 דקות ויעקב טומרקין מישראל שקבע שיא ישראלי חדש של 1:57.35 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.80 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קבנצקי במקום רביעי במשחה ל-200 מטר בתוצאה של 1:55.59 דקות ובמקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.16 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון גב תוצאה של 54.65 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה זכה קבנצקי במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב, בתוצאה של 1:48.48 דקות, לפני ראיין לוכטה (1:48.50 דקות) וראיין מרפי (1:48.86 דקות), שניהם מארצות הברית.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 50.75 שניות במקום 18 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.20 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בתחילת אוגוסט 2013 זכה קבנצקי במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אירופה חדש של 1:54.24 דקות, אחרי ריאן לוכטה (1:53.79 דקות) ולפני טיילר קלרי (1:54.64 דקות) שניהם מארצות הברית.
נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא חדש של 53.82 שניות, מאית איטי ממשחה הגמר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט 2014 זכה קבנצקי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:56.02 דקות, לפני כריסטיאן גליינר מגרמניה (1:57.16 דקות) וגאבור בלוג מהונגריה (1:57.42 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.92 שניות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.51 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא, קטר בדצמבר אותה שנה זכה קבנצקי בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:47.38 דקות, לפני ראיין לוכטה (1:48.20 דקות) ומיץ' לרקין מאוסטרליה (1:48.35 דקות) ובכך הגן על תוארו.
מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 50.11 שניות, אחרי מיץ' לרקין (49.57 שניות), ולפני ריוסוקה אירי מיפן ומאט גריוורס מארצות הברית שקבעו אותה תוצאה (50.12 שניות).
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה קבנצקי בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:54.55 דקות, אחרי מיץ' לרקין (1:53.58 דקות) ולפני יבגני רילוב מרוסיה (1:54:60 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.20 שניות ובמקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.34 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.61 דקות ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.39 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.18 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה את הגב בתוצאה של 54.68 שניות
באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:56.39 דקות.
רדומישל על נהר סן (בפולנית: Radomyśl nad Sanem) הוא כפר במחוז סטאלובה וולה שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, על גדת נהר סן, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב נוסד במאה ה-16 בידי אציל פולני בשם יעקב שייניאבסקי, ומספר שנים לאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר.
בשנת 1584 הוענקו ליישוב זכויות לקיים ירידים שנתיים ושווקים שבועיים.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1765. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-800 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, גורשו כמה משפחות יהודיות ממנו אל מעבר לנהר סן, שנקבע כגבול עם שטחי הכיבוש הסובייטיים.
על היהודים שנותרו ביישוב הוטלו גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה.
בשנת 1941 רוכזו יהודי היישוב, יחד עם כ-400 פליטים יהודים מקרקוב ומקרשניק, בגטו שהוקם בו, בו מתו רבים מהם מרעב וממגפת טיפוס הבהרות.
בסתיו 1942 שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
רדוסלב מיכאלסקי (בפולנית: Radosław Michalski; נולד ב-26 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
מיכאלסקי החל את הקריירה בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, פולוניה גדנסק, בליגה הפולנית הרביעית.
בשנת 1992 עבר בתיווך מגלה כישרונות ללגיה ורשה המפורסמת.
בלגיה ורשה הוסב מיכאלסקי לתפקיד הקשר האחורי בו שיחק עד תום הקריירה, ובעקבות הצלחתו בעמדה זו זומן לסגל נבחרת פולין.
במדי לגיה ורשה זכה מיכאלסקי פעמיים בדאבל (1994 ו-1995) והגיע עמה עד לרבע גמר ליגת האלופות בעונת .
בשנת 1996 נמכר לווידזב לודז'.
הקבוצה, שזכתה עונה קודם לכן באליפות, השתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות אך סיימה במקום השלישי והודחה.
בתום עונת קטף מיכאלסקי תואר אליפות נוסף במדי הקבוצה הפולנית.
בחלון ההעברות במחצית עונת חתם במכבי חיפה תחת הדרכתו של המאמן אלי כהן שהייתה באותה עת במאבקי אליפות.
מיכאלסקי חיפה על הקשר הליטאי ריימונדס ז'וטאוטאס שנפצע והושבת לתקופה ארוכה.
חיפה כשלה במאבקי האליפות, כהן פוטר ומאמנה החדש של חיפה, אברהם גרנט, ביקש לוותר על שירותיו.
מיכאלסקי כמעט וחתם במכבי פתח תקווה, אולם לבסוף נשאר בחיפה, זכה עמה באליפות בעונת ואף כבש שער במשחק ההכתרה מול מכבי תל אביב.
בשנת 2001 עבר מיכאלסקי לאנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית וזכה עמה בשני גביעים (2002 ו-2003).
בשנת 2004 שב לווידזב לודז' ובתום העונה חזר לקפריסין לשורותיה של אפולון לימסול, עמה זכה באליפות ובה סיים את הקריירה.
רדומישל (באוקראינית: Радомишль; בפולנית: Radomyśl; ביידיש: ראַדעמישל) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, על גדת נהר טטריב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
רדומישל נזכרת לראשונה בשנת 1150, ובמשך השנים התקיים בה רוב יהודי ניכר.
בשנת 1897 נמנו בעיר 7,502 יהודים, שהיוו למעלה משני שלישים מאוכלוסייתה.
בין מרץ ליוני 1919, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, אירעו בעיר מספר פוגרומים קטלניים ביותר, בהם נרצחו כ-1,400 יהודים.
בין הנרצחים היו האדמו"ר ממאלין רבי אברהם יהושע השל טברסקי ובנו מרדכי.
בשנת 1921 הועלה באש בית הכנסת בעיר.
בעקבות מאורעות אלו, עזבו את העיר יהודים רבים בתקופה הסובייטית.
ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה.
כעבור זמן מה, רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אשר שינה את מיקומו מעת לעת.
ב-7 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים 110 יהודים מהגטו שבעיר, וב-12 באוגוסט 1941 רצחו 160 יהודים נוספים ממנו.
בד בבד, הביאו הגרמנים לגטו יהודים נוספים מיישובי הסביבה, ורבים מהם מתו בו מרעב וממחלות.
ב-6 בספטמבר 1941 חוסל הגטו שבעיר, תוך רצח כל יושביו בצ'ורני יאר הסמוך.
באתר זה רצחו הגרמנים כ-1,100 יהודים בוגרים מהעיר, והשוטרים האוקראינים רצחו כ-550 ילדים יהודים מהעיר.
רדומישל ויילקי (בפולנית: Radomyśl Wielki) היא עיירה במחוז מיילץ שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין.
העיירה נוסדה בשנת 1581 כיישוב פרטי בבעלות אצילים, בו התקיימו ירידים.
באמצע המאה ה-17 נשרפה העיירה בידי השוודים.
בתחילה נאסר על יהודים להתגורר בעיירה, ואלו החלו להתיישב בפרבר הסמוך לה.
בשנת 1764 נמנו בעיירה 300 יהודים, ובתקופה זו החלה להתקיים ביישוב קהילה יהודית עצמאית.
מהמאה ה-19 התקיימה בעיירה פעילות חסידית, ומשלהי אותה מאה התקיימה ביישוב גם פעילות ציונית.
במהלך נובמבר 1918 נערך פוגרום בן מספר ימים ביהודי העיירה בהסתת הכומר המקומי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,422 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
בין רבני העיר המפורסמים היה הרב שמואל אנגל.
אחריו כיהן בנו רבי חיים.
בעיר היו קהילות של חצרות גרודז'יסק ודז'בנה.
רבי אברהם חיים הורוביץ מפלאנטש ישב בעיר למשך תקופה.
חתנו רבי יואל טייטלבוים אכל אצלו "קעסט" במשך שנה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה.
עם כניסת הגרמנים ליישוב ב-8 בספטמבר 1939, חטפו גברים יהודים בה לעבודת כפייה.
למחרת יום כיפור ת"ש פשטו אנשי ס"ס על בתי היהודים בעיירה, וריכזו את הגברים בכיכר המרכזית ביישוב, שם התעללו בהם בפומבי, תוך מריטת זקנים.
בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, איסור על קשר עם לא יהודים, חיוב בתשלומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה קשים.
בתקופה זו ולאחריה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה.
ביוני 1942 הובאו לעיירה יהודים שגורשו מיישובי הסביבה.
ב-19 ביולי 1942 בשעה 7 בבוקר נצטוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה, שם נערכה בהם סלקציה, תוך רצח בני משפחה שלא הסכימו להיפרד זה מזה, ובהם ילדים רבים, ותוך רצח הקשישים בבורות ירי בשטח בית העלמין המקומי.
כל יתר יהודי העיירה הוסעו במועד זה לדמביצה, בה חלקם נרצחו במקום, והיתר הועברו להשמדה במחנה מיידנק.
לאחר השלמת הגירוש, ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה ובסביבתה.
כ-60 יהודים מהעיירה הצליחו להתארגן ביער דולצ'ה הסמוך ליישוב כקבוצה חמושה, ו-35 מהם שרדו, לאחר שהצליחו להגיע לאזור השליטה הסובייטית.
רדוסלאב לאטאל (בצ'כית: Radoslav Látal, נולד ב-6 בינואר 1970 בפרוסטיוב שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בסיגמה אולומוץ, בשאלקה 04, ובנבחרת צ'כיה, עמה הגיע למקום השני ביורו 1996. לאטאל הוא המאמן של פיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית.
לאטאל גדל במועדון הצ'כוסלובקי סיגמה אולומוץ, שם שיחק עשר שנים כנער, ועלה לבוגרים בשנת 1987. לאטאל שיחק בקבוצה הבוגרת של סיגמה אולומוץ עד לשנת 1994, למעט הפסקה של שנה אחת בדוקלה פראג בעונת 1989/90, אז זכה עם הקבוצה בגביע הצ'כוסלובקי, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על אינטר ברטיסלאבה.
בקיץ 1994 עבר לאטאל לשאלקה 04, והחל בקריירה ענפה בבונדסליגה.
לאטאל שיחק בשאלקה במשך שבע עונות רצופות, בכולן היה שחקן הרכב ראשון.
לאטאל שיתף פעולה בקישור של שאלקה באותם ימים עם חברו לנבחרת צ'כיה יירי נמץ, ועם אינגו אנדרברוגה, מיכאל בוסקנס ואנדראס מילר הגרמנים, ובשנים מאוחרות יותר עם אולף תון ויורג בומה.
בעונת 1996/97 זכה לאטאל עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול מול אינטר מילאנו, בו לטאטל נטל חלק מרכזי.
בעונת 2000/01 זכה לאטאל עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין.
לאטאל נכנס בגמר זה כמחליף במקומו של ג'רלד אסמואה בדקה ה-80. בתום עונה זו, עזב לאטאל את שאלקה, לאחר שצבר 187 הופעות ליגה, בהן הבקיע 14 שערים.
בקיץ 2001 חזר לאטאל לקבוצת נעוריו, סיגמה אולומוץ מליגת העל הצ'כית, אך כעבור עונה אחת עבר לבאניק אוסטרבה, גם היא מהליגה הצ'כית.
בבאניק אוסטרבה לאטאל שיחק שלוש עונות, בהן זכה באליפות צ'כיה בעונת 2003/04 ובגביע הצ'כי בעונת הפרישה שלו, 2004/05.
לאטאל החל לשחק בנבחרת צ'כוסלובקיה בשנת 1991. עם פירוק צ'כוסלובקיה עבר לאטאל לשחק בנבחרת צ'כיה, והגיע עמה למקום השני המפתיע ביורו 1996, בו הפסידה צ'כיה במשחק הגמר לנבחרת גרמניה בשער זהב של אוליבר בירהוף בהארכה.
לאטאל הצטיין באליפות זו, ואף נכלל בנבחרת הטורניר בסיומו.
לאחר מכן, לאטאל השתתף גם ביורו 2000, בו נכשלה הנבחרת הצ'כית ולא עברה את שלב הבתים.
לאחר פרישתו, לאטאל אימן מספר קבוצות בצ'כיה ובסלובקיה, וזכה עם קושיצה בגביע הסלובקי בעונת 2013/14. החל משנת 2015, לאטאל הוא מאמן קבוצת פיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית.
אליפות ליגת העל הצ'כית בכדורגל: 2003/04
נבחרת העונה של ליגת העל הצ'כית בכדורגל: 2003/04
רדונדזאורוס (שם מדעי: Redondasaurus) הוא סוג של זוחל קדום בן למשפחת הפייטוזאוריים אשר חי בטריאס העליון לפני 221-201.6 מיליון שנה.
המשמעות של שמו הוא: "הלטאה של אזור מסה רדונטה" (Mesa Redonda), שבמרכז ניו מקסיקו - האזור בו התגלה לראשונה ב-1939.
בסוג שני מינים: Redondasaurus gregorii ו-Redondasaurus bermani, אשר נמצאו בניו מקסיקו וביוטה שבדרום ארצות הברית.
הרדונטוזאורוס היה זוחל גדול באורך של 6.4 מטר והייתה לו גולגולת באורך 120.5 ס"מ אצל פרטים בוגרים.
הגולגולת הייתה ארוכה ורחבה אך שטוחה ובעלת שיניים בעלות ציפוי דמוי אמייל, דבר נדיר אצל זוחלים.
יצור זה היה בעל זנב ארוך, רגליים קצרות וחוליות רחבות מעל גבו.
ככל הנראה חי במקווי מים רוב זמנו, שם ארב לטרף בדומה לתנינים.
אף שהזכיר במראהו ואורח חייו תנינים בני זמננו, הוא לא קרוב אליהם וגם לא לאבותיהם (דמויי תנינאים), והדמיון הוא תוצאה של אבולוציה מתכנסת.
המאובנים של הזוחל נמצאו באזורים רבים אך מרבית הגולגולות ושאר העצמות שלו היו שבורות וחלקיות וייתכן שהשתייכו לסוגים דומים.
הוא נחשב לאחד מאחרוני הפייטוזאוריים שאולי נכחדו כתוצאה משינויי אקלים גדולים.
זוחל זה הופיע בסרט דינוזאור בחיים!.
רדושטיאן (בהונגרית: Radostyán) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
אוכלוסיית רדושטיאן קטנה משמעותית מ-646 תושבים בשנת 1990 עד 564 תושבים בשנת 2018 (ירידה של 82 תושבים).
רדז'יוב (בפולנית: Radziejów) היא עיירה במחוז רדז'יוב שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
רדז'יוב נזכרת משנת 1142. במהלך המאה ה-13 היישוב גדל למרכז משמעותי של המנהל המקומי ובשנת 1252 הוענקו לו זכויות עיר.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1792 האזור הועבר לשליטת ממלכת פרוסיה ובשנת 1815 עבר לשליטת האימפריה הרוסית.
בעקבות מרד ינואר בשנת 1863 המנזר המקומי נסגר וזכויות עיר נשללו מהיישוב בשנת 1867.
לאחר הקמת פולין העצמאית, בשנת 1919 היישוב הוכרז כעיר מחדש.
בשנת 1933 העיר חובר הלמערכת מסילות ברזל.
הקהילה המקומית של העיר מוזכרת משנת 1793. בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1921 בעיר התגוררו 599 יהודים (כ-19% מכלל אוכלוסיית העיר).
בתחילת 1942 יהודים המתאימים לעבודה בהקמת מסילת רכבת הועברו לפיוטרקוב קויאבסקי.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה מספר יהודים חזרו לעיר.
בשנת 1946 הם הקימו ועד מקומי שהפסיק להתקיים בשנת 1948 כאשר רוב היהודים עזבו את העיירה.
רדוסלאב מיידאן (בפולנית: Radosław Majdan; נולד ב-10 במאי 1972) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת השוער.
מיידאן נולד בשצ'צ'ין והתחיל את הקריירה שלו בקבוצת פוגון שצ'צ'ין ששיחקה אז בליגה הפולנית השנייה.
בתום עונת העפילה קבוצתו לליגת העל הפולנית ובעונה הראשונה שלה בליגה הבכירה, מיידאן הפך לשוער הראשון שלה.
בקיץ חתם בגזטפה מליגת העל הטורקית.
בקיץ הצטרף לפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית במדיה מיעט לשחק ובינואר עזב את המועדון לבורסאספור.
בינואר שוחרר מהמועדון וחתם בוויסלה קרקוב עמה זכה בשתי אליפויות.
בקיץ חזר לקדנציה שנייה בפוגון שצ'צ'ין עמה ירד לליגה השנייה בסיום העונה וחתם בפולוניה ורשה.
במאי פרש מכדורגל ומונה למנהל המקצועי של המועדון.
מיידאן היה נשוי לזמרת הפולניה דודה.
רדופים בוונציה הוא סרט בלשי בבימויו של קנת בראנה, המבוסס על עלילת הספר "" מאת אגתה כריסטי ומשמש כהמשך לסרטים "רצח באוריינט אקספרס" (2017) ו"מוות על הנילוס" (2022).
בסרט שב לככב קנת בראנה בדמותו של הרקול פוארו, ולצדו מככבים ג'יימי דורנן, קייל אלן, קאמי קוטין, טינה פיי, ג'וד היל, קלי ריילי ומישל יאו.
הסרט עלה לאקרנים ב-15 בספטמבר 2023.
עלילת הסרט מתרחשת בערב ליל כל הקדושים בוונציה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר שנאלץ להשתתף בעל כורחו בסיאנס, על הרקול פוארו, כעת בלש בדימוס, לפתור את תעלומת רציחתה המסתורית של אחת ממשתתפות הסיאנס.
קנת בראנה – הרקול פוארו
קייל אלן – מקסים ג'ררד
קאמי קוטין – אולגה סמינוף
ג'יימי דורנן – אביו של ליאופולד פרייר
טינה פיי – אריאדנה אוליבר
ג'וד היל – ליאופולד פרייר
קלי ריילי – רוונה דרייק
מישל יאו – ג'ויס ריינולדס
אמה ליירד – דזדמונה הולנד
עלי חאן – ניקולס הולנד
ריקרדו סקמאריקו – ויטלה פורטפוליו
במרץ 2022, חשף נשיא אולפני המאה ה-20, סטיב אסבל, כי הושלמה מלאכת כתיבתו של תסריט לסרט שלישי בסדרת "הרקול פוארו" מאת מייקל גרין, וכי קנת בראנה, שביים וכיכב בתפקיד פוארו בשני הסרטים הקודמים, עתיד לשוב לביים ולכבב.
בנוסף, חשף אסבל כי עלילתו של הסרט תתבסס על אחד מספריה הפחות מוכרים של אגתה כריסטי בו כיכב פוארו.
באוקטובר 2022, אושרה רשמית הפקתו של הסרט, לצד חשיפת צוות השחקנים המלא, בהם ג'יימי דורנן, טינה פיי, ג'וד היל, קלי ריילי ומישל יאו.
צילומי הסרט החלו ב-31 באוקטובר 2022, באולפני פיינווד ובעיר ונציה שבאיטליה.
פרסתאריך הטקסקטגוריהמועמד (ים)תוצאהפרסי אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו19 בדצמבר 2023האנסמבל הטוב ביותררדופים בוונציה מקום שניהופעת הנוער הטובה ביותר (לשחקן מתחת לגיל 18)ג'וד היל
רדון ג'יג'ה (באלבנית: Redon Xhixha; נולד ב-14 ביולי 1998 בלאץ' שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קרבאך מליגת העל האזרית.
ג'יג'ה החל את הקריירה המקצוענית שלו בלאצ'י מליגת העל האלבנית.
הוא ערך 129 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 26 שערים.
ב-15 ביולי 2021 חתם ג'יג'ה על חוזה לשלוש עונות בקיי אף טירנה מליגת העל האלבנית.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-24 בינואר 2023 חתם בקרבאך מליגת העל האזרית.
ב-26 באוקטובר 2022 ערך ג'יג'ה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות.
רדונדוונטור (שם מדעי: Redondavenator) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שהתקיים במשך הטריאס באמריקה הצפונית שלפני 200 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה תואר למדע ב-2005 בידי סטרלינג נסביט, על שם תצורות רדונטה שבניו מקסיקו, בהם התגלה.
הסוג הכיל מין יחיד - Redondavenator quayensis, על שם מחוז קוואי שבני מקסיקו.
זוחל זה התגלה בשנות ה-80 בידי משלחת חוקרים של מוזיאון הטבע של אוניברסיטת ניו מקסיקו, בשרידי קונגלומרטים מאובנים שכללו לסת עליונה וכמה עצמות גולגולת קרובות חלקיות וחגורת כתף.
בתחילה נחשב לסוג של פייטוזאור, אך בהמשך התברר שהיה דמוי-תנינאי בסיסי ומהשערת גודלו ביחס לדמויי-תנינאים אחרים נראה שהגולגולת שלו הגיעה לאורך 60 ס"מ, כך שהוא היה טורף ענקי ביותר בתקופת הטריאס באורך של 3.8 עד 4 מטרים.
בתקופה בה חי היה האזור שקוע יותר ומוקף אגם קדום בו שחו מספר דגים שנמצאו בתצורה כמו Semionotus והוא נע הן ביבשה והן במים במהירות ותקף ממארב טרף לא זהיר תוך שימוש בלסתותיו החזקות ושיניו שפנו אחורה.
יצור זה התפתח ביבשה לאחר הכחדת בני הקבוצה Rauisuchia, כמו הפוסטוסוכוס.
זוחל זה היה מהבולטים שבדמויי-התנין בתקופתו באמריקה הצפונית לצד הקרנופקס (Carnufex).
רדוקציה פנומנולוגית היא שיטה פילוסופית שמטרתה התבוננות מדויקת ובלתי מוטה בחוויה האנושית.
השיטה מבקשת "להשהות את השיפוט" – כלומר, להימנע מהנחות מוקדמות, דעות קדומות וקונוטציות לגבי העולם והאובייקטים שבו, כדי להבין את החוויה כפי שהיא מופיעה לתודעה.
על פי גישה זו, יש להתמקד בתיאור מדויק של התודעה והחוויה, ולא בהנחות על קיומו האובייקטיבי של העולם.
השלב המקדים בפנומנולוגיה הוא השעיית השיפוט "אֶפּוֹכֶה" (epoché) כלפי העולם הטבעי, תוך הימנעות מהנחות מוקדמות, במטרה להתמקד בניתוח ישיר של החוויה כפי שהיא נחווית בתודעה.
"שימה בסוגריים" (או האפוכה) היא רק שלב אחד בתוך הרדוקציה הפנומנולוגית.
היא מהווה את השלב הראשוני בתהליך - שבו משהים שיפוטים על קיומם של אובייקטים, אך הרדוקציה עצמה כוללת שלבים נוספים שעוסקים במבנה החוויה הפנימי.
שורשי הרעיון מצויים בהגותו של עמנואל קאנט, שטען כי האדם יכול להכיר רק את המציאות כפי שהיא מופיעה בתודעתו, ולא את "הדבר כשלעצמו".
בהתבסס על רעיונותיו של קאנט, הפילוסוף אדמונד הוסרל, מייסד הפנומנולוגיה, פיתח את המושג בתחילת המאה ה־20, ובשנת 1913 הציע את השימוש ב"שימה בסוגריים", כדי לאפשר להבין טוב יותר את חוויתו של האחר.
למרות שהפנומנולוגיה פותחה באופן שיטתי על ידי הפילוסוף אדמונד הוסרל (1859–1938), ניתן לראות בה המשך לרעיונות שהעלה עמנואל קאנט (1724–1804).
במסגרת ניסיונו ליישב מחלוקות אינטלקטואליות מרכזיות של תקופתו, קאנט הבחין בין נואומנה – דברים כשלעצמם, שאינם ניתנים לידיעה ישירה – לבין תופעות (פנומנה) – המציאות כפי שהיא נחווית על ידי התודעה.
קאנט, שלעיתים נתפס בטעות כמי שטען שאין לנו גישה לעולם כשלעצמו, הבהיר כי מה שנחווה בתודעה הוא-הוא המציאות עבורנו.
מתוך הבנה זו התפתחה הפנומנולוגיה, שחוקרת את משמעותן של תופעות כפי שהן מופיעות לתודעה, בלא הנחות מוקדמות.
לפי האנציקלופדיה של קולומביה, "פילוסופים מודרניים השתמשו במונח 'תופעה' כדי לציין את מה שנתפש לפני הפעלת שיפוט." עם זאת, ייתכן שלתפישה טהורה כזו אין קיום ממשי, אם כל תצפית מוכתבת מראש על ידי תאוריה.
הפילוסוף אדמונד הוסרל שילב את רעיונותיו של קאנט בפיתוח "שימה בסוגריים" , המכונה גם "אֶפּוֹכֶה" (epokhē) – מונח שמקורו בפירוניזם היווני.
אף על פי שהחל לגבש את הרעיון כבר ב־1906, הוסרל הציג אותו באופן שיטתי רק בשנת 1913, בספרו Ideas.
הוא העניק פרשנות מחודשת לרעיון העתיק של האפוכה, וראה בו דרך קבועה לערער על האמונה התמימה במציאות החיצונית – גישה שכינה "הגישה הטבעית" – ולהחליפה ב"גישה התאורטית": נקודת מבט של צופה נטול עניין, שהיא בסיס הכרחי הן למדעים המודרניים והן לפילוסופיה הטרנסצנדנטלית.
הצבת תופעה "בסוגריים" היא שלב ראשוני בניתוח הפנומנולוגי, שבו מפסיקים לשפוט אם הדברים בעולם קיימים באמת, ומתמקדים רק בדרך שבה הם מופיעים לנו בחוויה.
לדוגמה, כאשר אדם רואה סוס – בין אם בחיים האמיתיים, בחלום או בדמיון – החוויה עצמה נחשבת לנתון פנומנולוגי.
כאשר מציבים את "הסוס" בסוגריים, נמנעים מלחרוץ דבר על קיומו הממשי של הסוס, ומתמקדים במקום זאת באופן שבו הוא מופיע לתודעה.
שימה בסוגריים מאפשרת ניתוח שיטתי של התופעה עצמה, תוך הסרת המשמעויות התרבותיות, הפסיכולוגיות או הלשוניות שנדבקו בה – כמו קילוף שכבות של בצל – עד שנותר "הדבר כשהוא לעצמו", כפי שהוא נחווה במובהק ובישירות.
במובן זה, האפוכה חושפת את הכוונה הסובייקטיבית של האדם כלפי התופעה, ומאפשרת לחקור אותה בטוהר פנומנולוגי.
הוסרל הבחין בין שני סוגים של אפוכה:
אפוכה אוניברסלית – השעיה של כל ההנחות הנוגעות לקיום בכלל, כולל עולם הטבע, החברה, והאני עצמו.
אפוכה מקומית – השעיה של הנחות מסוימות בלבד, למשל הנחות תרבותיות, מדעיות או ביוגרפיות הקשורות לנושא מסוים.
בהקשר של הדוגמה על הסוס: אפוכה מקומית תתבטא בהשעיית ההנחות לגבי סוס מסוים – כגון גזעו, מראהו או תכונות האופי המיוחסות לו.
אפוכה אוניברסלית, לעומת זאת, תחייב השעיה של כל ההנחות בנוגע לכל הסוסים, או אף לגבי כל היצורים החיים.
רַדְיוֹ הוא אמצעי טכנולוגי המשמש להעברה (שידור וקליטה) של גלי קול באמצעות גלי רדיו.
תחת ההגדרה "רדיו" מקובל לכלול תחנות רדיו המשדרות לציבור הרחב (Broadcast) וגם מכשירי קשר וחובבות רדיו המשמשים לתקשורת ארגונית או תקשורת פרטית.
שידורי הרדיו לציבור הרחב מתבצעים ממשדרי רדיו ונקלטים באמצעות מקלטי רדיו.
בעת השידור, הצלילים והקולות מאולפני השידור עוברים תהליך של אפנון ולאחר מכן מוגברים ומוקרנים מאנטנות בצורה של גלי רדיו.
המקלטים המשמשים את המאזינים מבצעים קליטה של גלי הרדיו ופענוח של האפנון, ומשמיעים את הצלילים ששודרו.
שידורי רדיו באינטרנט כוללים גם הם העברת גלי קול, אך אלה אינם מועברים באמצעות גלי רדיו אלא באמצעות רשת האינטרנט, ובמקום אפנון מבוצע קידוד אודיו או שימוש ב-Vocoder.
מקורו של השם במונח "radioconductor", המבוסס על הפועל "radiate" ("להקרין").
את הבסיס התאורטי להמצאת הרדיו הניח בשנת 1873 הפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול.
Hughes), אשר ביצע שידור ראשון של צלילים בשנת 1878 לאחר שמצא כי מכשיר טלפון ביתי הופך גלים אלקטרומגנטיים לצלילים.
עם זאת, הוכחה ממשית ראשונה של התאוריה שהציג מקסוול הוצגה רק בשנים 1886–1888, כאשר אישר היינריך רודולף הרץ את התאוריה באמצעות ניסוי.
בין חלוצי פיתוח הטכנולוגיה הבסיסית היה גם המדען ההודי ג'אגדיש צ'נדרה בוס.
את המצאת הרדיו נהוג לייחס למהנדס החשמל האיטלקי וזוכה פרס נובל לפיזיקה גוליילמו מרקוני, אשר ערך ניסויי מעבדה בתחום בשנת 1895, אף שלמעשה ניקולה טסלה הקדים אותו: הוא ביצע את שידור הרדיו הראשון בעולם כבר בשנת 1893, אולם לא השכיל לפתח את המצאתו.
הפטנט של טסלה על שידורי רדיו נרשם ב-1900 במשרד הפטנטים האמריקאי, אך כעבור ארבע שנים, בלחצם של בעלי הון, החליט המשרד להעניק למרקוני את הבכורה.
בית המשפט העליון של ארצות הברית החליט בסופו של דבר להחזיר לטסלה את זכויותיו בגין המצאת הרדיו, אך הדבר היה רק באמצע שנת 1943, חצי שנה לאחר מותו של טסלה.
ההמצאה החדשה החלה עוד קודם לכן לשמש לצורכי בידור, העברת מידע חדשותי וכיוצא באלה למאזינים בביתם.
שנות ה-20 של המאה ה-20 היו תחילתו של תור הזהב של הרדיו, שנמשך שלושה עשורים.
אחד הסיפורים הידועים המלמדים על כוחו של המדיום הרדיופוני באותן שנים מתייחס לשידור התסכית "מלחמת העולמות", המבוסס על סיפור מאת הרברט ג'ורג' ולס ועובד לתסכית בידי אורסון ולס.
התסכית שודר בשנת 1938, וכלל שידור חדשות מבוים אשר בישר על פלישת בני מאדים לכדור הארץ, דבר שגרם לפאניקה המונית בארצות הברית (סצנה זו מתוארת בסרטו של וודי אלן "ימי הרדיו").
המצאת הטרנזיסטור ב-1948 הייתה מהפך בתולדות הרדיו, שכן היא הפכה אותו ממכשיר מסורבל ויקר למכשיר נייד וזול, דבר שסייע לו בעתיד בהתמודדותו עם מדיית הטלוויזיה.
גלי רדיו, ככל קרינה אלקטרומגנטית, עוברים דרך האוויר והריק.
כאשר הם חולפים סביב תיל (אנטנה), תנועת השדות המגנטיים והחשמליים שלהם יוצרת זרם חילופין ומתח בתיל.
אלה יכולים להפוך לשמע או לאותות אחרים הנושאים מידע, והם הבסיס לטכנולוגיית הרדיו.
אף על פי שהמילה "רדיו" משמשת לתיאור תופעה זו, גם מכשירים מסוגים אחרים כטלוויזיה, מכ"ם וטלפון סלולרי פועלים כולם באמצעות גלי רדיו.
גלים ארוכים (LW) שידורי רדיו באזור מס' 1 של ה-ITU (הכולל את אירופה, אפריקה, המזרח התיכון, המפרץ הפרסי, ברית המועצות לשעבר, ומונגוליה) בתדרים 148.5 עד 283.5KHz.
השידורים נעשים לרוב ב-AM באמצעות גל נושא במרווחים של 9KHz.
גלים בינוניים (MW) בתחום 1600 - 500 קילו הרץ, בהם מקובלת שיטת ה-AM
גלים קצרים (SW) בתחום 1.7-30 מגה הרץ, בהם מקובלות שיטות שידור מגוונות.
משמשים בדרך כלל לשידורי תחנות רדיו לטווח רחוק במיוחד (מדינות רבות) ולתקשורת בין חובבי רדיו
תחום 88–108 מגהרץ השייך לתחום הכללי VHF ומשמש לרדיו אנלוגי בשיטת אפנון FM
רדיו דיגיטלי - בתחום 174–218 מגהרץ (Band III) ב-VHF וכן בתחום 1.454-1.492 גיגה הרץ ב-L-Band ותדרים נוספים
שידורי רדיו באינטרנט - רק כהשאלה לשונית, "שידור" באינטרנט אינו נעשה באמצעות גלי רדיו.
מערכת אלקטרונית המשמשת להעברת מידע כאות רציף, כמו רדיו FM ו-AM, ומכשירי קשר אנלוגיים.
תחנות השידור יכולות להוסיף לשידורי ה-FM שלהן אפיק נתונים צר סרט הנקרא RDS, המאפשר העברה של מספר מצומצם של הודעות למטרות שנקבעו על ידי התקן.
מערכת אלקטרונית המשמשת להעברת מידע כאות קצוב ספרתי.
הרדיו הדיגיטלי החד-כיווני משמש לשידורי רדיו (Broadcasting) ומציע יתרונות רבים לעומת הרדיו האנלוגי, השיטה היחידה שהייתה בשימוש במשך עשרות שנים.
יתרונות אלו כוללים איכות שמע משופרת, פחות הפרעות קליטה, ניצול יעיל של תחום התדרים, הספקי שידור נמוכים יותר ויכולת העברת נתונים יחד עם השמע.
למרות יתרונות אלו, קצב חדירת שידורי הרדיו הדיגיטלי איטי - בעיקר בשל חוסר האחידות בטכנולוגיות ותקנים קיימים וחוסר ההסכמה לשימוש באחת מהן, כמו גם בשל תחרות מצד הרדיו האינטרנטי.
עם התפתחות תחומי הטלפונים החכמים ותחום הפודקאסטים, החל השימוש במונח "רדיו דיגיטלי" גם עבור תוכניות אומר ושמע שמופצות באינטרנט (שבעיקרו מדיום דיגיטלי), ללא קשר לטכנולוגיה מסוימת או אפליקציה מסוימת.
תקן נפוץ לשידור רדיו דיגיטלי הוא DAB.
המונח Digital Audio Broadcasting נקבע תחילה לתיאור שידורי רדיו דיגיטליים בכלל, אך הוא מזוהה בעיקר עם התקן האירופאי אאורקה 147. זהו תקן פתוח, אשר אושר על ידי גופי התקינה העיקריים בעולם, ומגדיר הן שידורים קרקעיים והן שידורים לווייניים.
מאז פיתוח התקן, הטכנולוגיה של שידורים דיגיטליים התקדמה ובעקבות זאת פותח ב-2007 תקן חדש ומשופר, המכונה .
בנוסף ל-DAB יש שיטות נוספות לשידורי רדיו דיגיטלי, ואלו מציעות תכונות דומות ל-DAB.
חלקן מיושמות במספר מצומצם של מדינות, חלקן בגדר תקן בלבד:
DMB (Digital Multimedia Broadcasting) – תקן פתוח מבוסס על DAB, עם יכולות של תמונות ווידאו בנוסף לשמע, אומץ בשנת 2006 על ידי הפורום WorldDMB
HD Radio – תקן קרקעי מסחרי, בשימוש בארצות הברית, משתמש בתדרי תחנות שידור FM הקיימות, כך שכל תחנה שחפצה בכך, יכולה להוסיף שידור דיגיטלי בשיטה זו לשידור FM הקיים.
XM Radio ו-Sirius – שרותי שידור באמצעות לוויינים מסחריים בשימוש בארצות הברית, המינוי בתשלום
משפחת תקני DVB מאפשרים גם שידור ערוצי רדיו
ISDB – תקן מסחרי פתוח לרדיו ולטלוויזיה, נמצא בשימוש ביפן ודרום אמריקה
תקנים אחרים לשידורי רדיו דיגיטלי, פחות רלוונטיים לישראל, מיועדים להחליף את השידורים האנלוגיים בשיטת AM אשר בתחום גלים ארוכים, בינוניים ובגלים קצרים או מציעים תכנים ייחודיים.
DRM (Digital Radio Mondiale) – תקן פתוח, אושר על ידי גופי התקינה העיקריים בעולם, עושה שימוש בתחומי התדרים הקיימים
IBOC AM – תקן קרקעי מסחרי בארצות הברית, עושה גם כן שימוש בתחומי התדרים הקיימים
WorldSpace – תקן לווייני עם כיסוי, לאסיה, אפריקה, המזרח התיכון וחלק מאירופה, המינוי בתשלום
לרדיו הדיגיטלי והאינטרנטי הראשון בישראל נחשב שירות "רדיו נטקינג", שהחל להפיץ את שידוריו בפברואר 2000, וב-6 תחנות מוזיקה בסגנונות שונים.
בהמשך התווספו גם תוכניות אומר ותוכן מילולי.
מבחינת שידורי רדיו אלחוטיים, בישראל אומץ לשימוש תקן אאורקה 147. חברת בזק הפעילה שידורי ניסיון בתחום VHF משנת 1996 עד 2007. ב-15 באוגוסט 2004 התקבלה החלטת ממשלה על הקמת תחנות רדיו דיגיטליות, במטרה להגביר את התחרות בתחום הרדיו.
כחלק משידורי עידן+ בשיטת DVB-T מועברים מספר ערוצי רדיו בקידוד דיגיטלי.
לרדיו היה תפקיד מרכזי בזירה הציבורית, בעיקר בתחום החינוך הפוליטי.
הרדיו פעל כמקור מידע אמין ונגיש לציבור הרחב, המספק חדשות עדכניות, פרשנות פוליטית ודיונים בנושאים חברתיים ופוליטיים.
הוא מקדם דיאלוג ציבורי ודמוקרטי על ידי יצירת פלטפורמה למגוון דעות ומאפשרת למאזינים להשתתף ולהביע את דעותיהם.
רדיו זמין לכל שכבות האוכלוסייה, כולל אלה ללא גישה לאינטרנט, תורם להכלה חברתית וצמצום פערים דיגיטליים.
בנוסף, הרדיו שומר על סטנדרטים גבוהים של אמינות ומקצועיות עיתונאית, בניגוד לפלטפורמות דיגיטליות בהן מתפשט לעיתים מידע כוזב.
הרדיו תורם גם לחינוך פוליטי ולהגברת המודעות החברתית על ידי הסבר תהליכים פוליטיים והעלאת המודעות לנושאים חשובים.
לבסוף, הרדיו הציבורי גם משמר את התרבות והזיכרון ההיסטורי באמצעות שידור תוכניות תרבותיות והיסטוריות, מה שמשפר את הזהות התרבותית והלאומית.
רדיו מציע תוכניות שהמטרה שלהן היא ללמד נושאים שונים, כמו שפות, היסטוריה, מדעים, או התנהגות אנושית.
בנוסף לכך, קיימות תחנות רדיו המתמקדות בהדרכה מקצועית, כגון תוכניות שמוקדשות להתפתחות אישית, קריירה, וניהול עסקי.
גם יש ברדיו תחנות שמספקות לעיתים תוכניות שממוקדות בתמיכה נפשית, עצות, וייעוץ אישי.
בהקשר החברתי השפיע הרדיו עמוקות כפי ניתן היה לראות במהלך השפל הכלכלי בארצות הברית בשלהי שנות העשרים, בהן פרח הרדיו כיוון ששימש פורקן, תמיכה ומפלט לציבור הנאבק בפרנסה.
שנות השלושים נקראות בשל כך "תור הזהב של הרדיו".
שידור מוזיקה מסוגים שונים, כמו האופרה, הנגיש את המוזיקה הקלאסית להמונים וחינך את הציבור להאזנה למוזיקה בחשיפה ופיתוח טעם אישי בשידור מגוון.
כמו כן פיתח הרדיו את טעם הציבור למוזיקה פופולרית כמו ג'אז.
כמו כן, טיפח הרדיו אינדיבידואליות ודעה עצמאית, בכך שכל אחד בחר את מה שהוא רוצה לשמוע.
האפשרות לפרסום מהיר באמצעות שידור ישיר ברדיו אפשר לאמנים להצליח מהר - אלביס פרסלי למשל.
אמן שיצר פזמון יכול היה לשדרו ולחבב עליו את הקהל מהר יותר.
רדיו נחשב לתחום אומנות בחוגי אקדמיה וחינוך שונים והוא משויך לאשכול אומנויות התקשורת.
כמו כן, הרדיו משמש כפלטפורמה לקידום תחומי אומנות שונים על ידי שידור של תוכני רדיו-ארט, מוזיקה, ודרמה.
הרדיו שורד את התפתחויות טכנולוגיות, אף על פי שהטלוויזיה במחצית השנייה של המאה ה-20 ואינטרנט במאה ה-21, בפרט יישומוני מוזיקה ופודקאסטים הורידו את ההאזנה אליו.
בישראל, מציין לובס (לובס 1999) כי הסולידריות והזהות הישראלית נבנתה בעזרתו של הרדיו כיוון שבעשרים השנים הראשונות של המדינה, היה הרדיו המדיום האלקטרוני היחיד בישראל, ושידר בערוץ הציבורי יחיד.
על כן, יוחד לו מקום של כבוד בסלון המשפחתי.
סביבו נאספו בני הבית להאזנה לחדשות היום, לדיווחים בעת מלחמה ובאמצעותו השתתפו בחגים ובטקסים הלאומים המשותפים.
עדות נוספת להשפעתו החברתית של הרדיו, ניתן לראות ב"קול ירושלים" אשר תרם לקידומה והפצתה של העברית המדוברת באמצעות שידורים כמו "השעה העברית" ברדיו המנדטורי, ששימש כמעבדה לפיתוח מונחים חדשים ולניסוי 'חי' של משלבים וסגנונות דיבור.
הרדיו אפשר לכלל הציבור הארץ-ישראלי, לרבות קהל מסוגים שונים לשמוע את השפה המדוברת.
בד בבד חלה עליה בשידורים בעלי נופך דתי וחילוני כאחד.
שני הזרמים זיהו את יתרונות המדיה והשתמשו בה כדי לקדם את רעיונותיהם.
במאמרו "מהי ישראליות" (רגב 2004) מציין רגב כי התרבות הצרכנית שהתפתחה החל משנות השישים החדירה את תרבות העולם ותרמו לזה תחילת שידורי הטלוויזיה, הגידול במספר ערוצי הרדיו, שהמאזין הישראלי נחשף אליהם, פתיחת שוק התרבות לשווקים חדשים, שלא היו נגישים בעבר — במוזיקה, באופנה, בפרסומות.
האזרח הישראלי החל לטייל לחו"ל, נחשף לתרבות שונה והביאה עד הלום.
תהליך זה סיים את תהליך בניית הזהות הישראלית כעברית גרידא.
בתחום המוזיקה בישראל, נוכח המלל הרב בתוכניות השונות, התפריט המוזיקלי שהציעה קול ישראל בשנות ה-50 היה דל למדי.
היחס לרוקנרול, פופ ובוודאי לנעימות ערביות היה חשדני ומבטל.
עבור המאזינים הישראליים שביקשו להתעדכן בנעשה מחוץ לישראל וליהנות מן המוזיקה ששמעו בארצות מוצאם הייתה אז ברירה אחת בלבד.
"רדיו רמאללה" ששודר בעיר מטעם שלטון ירדן סיפק מגוון עשיר יותר ושידוריה, המבוססים על תשתית שהניחו הבריטים בימי המנדט, עוד נקלטו היטב ברחבי ישראל ועוררו דאגה בקרב קברניטי קול ישראל.
אונסק"ו קבעה את ה-13 בפברואר כיום הרדיו העולמי, המציין את ייחודיותו של הרדיו כאמצעי תקשורת.
מהדינוזאור לעכבר: האבולוציה של טכנולוגיות תקשורת.
פתו"ח: כתב-עת בנושאי פוליטיקה תקשורת וחברה, 5, 22-63.
הספרייה המדעית, ערך מכונות של לייף לעידן של תקשורת, ספרית מעריב שנת 1979
יואב בן דב, ההיסטוריה של אמצעי התקשורת - מתוך סתיו 1999 עמ 32–44, בעיתון זמנים, גיליון המילניום
נשיונל גאוגרפיק, ספרית מעריב, מגלים וממצאים משנים את פני העולם, אריה ניר - עורך המהדורה, שנת 1991
יום הרדיו: כיצד השפיע הרדיו על המוזיקה הישראלית?(2013) גבי טרטקובסקי, עכבר העיר
שלוש תשובות מוזיקליות לשאלה:מהי ישראליות?
דר רגב מוטי, האוניברסיטה הפתוחה, עדכן 43, 2006
רדיאן הוא יחידת מידה חסרת ממד למדידת זוויות הכלול במערכת היחידות הבין-לאומית.
בעבר היה הרדיאן יחידה משלימה של מערכת היחידות הבין-לאומית, אך קטגוריה זו בוטלה ב-1995.
הרדיאן מוגדר כזווית היוצאת ממרכז מעגל ונוצרת על ידי קשת שאורכה שווה לאורך של רדיוס המעגל - .
כיוון שהיקף מעגל הוא , במעגל כולו יש בסך הכל רדיאנים ().
לרוב, גודל זווית ברדיאנים ניתן ללא ציון היחידה המפורשת (בהיותה חסרת ממד).
לעיתים היחידה מצוינת בקיצור כ-rad.
במובן מסוים, הרדיאנים הם יחידות הזווית האמיתיות, מאחר שמדובר בגדלים חסרי ממד הנקבעים על פי היחסים הטבעיים שבבעיה, רדיוס וקשת המעגל.
זאת לעומת השימוש במעלות, בו נעשית חלוקה שרירותית של המעגל ל-360 גזרות.
מכיוון שהמעגל מחולק ל- רדיאנים ול- 360 מעלות:
זווית של רדיאן אחד שווה לזווית של מעלות.
זווית של מעלה שווה ל- רדיאנים.
במתמטיקה ופיזיקה, כאשר מבצעים אנליזה מתמטית של פונקציות טריגונומטריות, הארגומנט של הפונקציה ניתן תמיד ברדיאנים כך שהפונקציה מקבלת גודל חסר ממדים ומחזירה גודל חסר ממדים.
לדוגמה: עבור גל, פונקציית הגל מתוארת על ידי כאשר היא התדירות הזוויתית (יחידות של 1 חלקי זמן) ואילו הוא אורך הגל (יחידות של אורך).
אחד המניעים למדידת זוויות ברדיאנים, ולא במעלות, הוא שבחשבון אינפיניטסימלי, השימוש ברדיאנים מוביל לזהות הפשוטה:
אשר היא הבסיס לזהויות רבות במתמטיקה דוגמת נוסחאות הגזירה של הפונקציות הטריגונומטריות.
לכן, הרדיאן הוא יחידת מידה "טבעית" לזווית.
לו הזווית הייתה נמדדת במעלות ולא ברדיאנים, הגבול והנגזרות היו כוללים פקטור תיקון שהיה מסרבל מעט את הנוסחאות, ואינו מופיע כאשר מודדים את הזווית ברדיאנים.
כך, לדוגמה, טור טיילור של פונקציית הסינוס, כאשר הזווית נמדדת ברדיאנים, הוא:
אם, לעומת זאת, הזווית הייתה נמדדת במעלות, מהעובדה ש-x רדיאנים שווים πx /180 מעלות, היה מתקבל טור טיילור הבא:
רדיאטור (בעברית גם "מקרן חום") הוא התקן מכני שתפקידו להעביר במהירות וביעילות חום לסביבה או לחלופין לקבל אותו ממנה.
ברדיאטור אופייני המפזר חום לסביבה יש צנרת פנימית שבה זורם נוזל חם.
לצנרת שטח פנים גדול, והיא עשויה ממתכת.
הנוזל מעביר את החום לסביבה דרך שטח הפנים הגדול אל האוויר, כך שביציאתו מן המקרן הטמפרטורה שלו נמוכה מזו שבכניסתו.
הרדיאטור הוא רכיב פאסיבי וזרימת הנוזל דרכו נעשית על ידי משאבה חיצונית.
השימוש הנפוץ ברדיאטורים נעשה במערכת הקירור של כלי רכב ובמכשירי חימום ביתיים.
הרדיאטור במכוניות ובאופנועים משמש לפנוי החום מן המנוע על מנת לשמור על הטמפרטורה במנוע, בגבולות תחום העבודה.
הרדיאטור בדרך כלל ממוקם במיקום אסטרטגי, בו משב הרוח שנוצר כתוצאה מהנסיעה, מנותב דרך צלעות הקירור ועוזר לפנות את החום ביעילות.
מול הרדיאטור במנועים אלו, מוצב מאוורר, שמופעל כאשר טמפרטורת המנוע מתקרבת לגבול קבוע מראש (בדרך כלל 2/3 מהקו האדום), ותפקידו להגביר את קצב צינון הרדיאטור ופינוי החום, על ידי הזרמת אוויר דרך צלעות הקירור.
ברדיאטור קיימת זרימת נוזל מתמדת פרט לשלבי החימום של המנוע.
כיוון שעם הפעלתו המנוע, הוא טרם הגיע לטמפרטורת עבודה, זרימת הנוזל מופסקת על ידי התרמוסטט ומחודשת עם ההגעה לטמפרטורת המתאימה.
הנוזל הזורם ברדיאטור אינו מים, אלא תערובת המכילה מים מזוקקים וחומר נוגד קיפאון (Anti-freeze), ביחס שווה.
השימוש בנוזל נוגד קיפאון נובע מהעובדה שמים מתרחבים ככל שהטמפרטורה יורדת עד 4 מעלות צלזיוס, וכך עלולים לגרום נזק בלתי הפיך לחלקים במנוע.
הטמפרטורה של נוזל הקירור יכולה לעלות מעל ל-100 מעלות צלזיוס, ועקב כך, פתיחת פקק הרדיאטור בזמן שהמנוע חם עלולה לגרום לכוויות קשות.
במכשירי החימום הביתיים, תפקיד הרדיאטור הוא לחמם את האוויר שסביבו.
תוך כדי חימום האוויר, הנוזל שברדיאטור מתקרר והוא זורם חזרה, דרך הצנרת, אל גוף החימום.
הרדיאטור נחשב אמצעי חימום ביתי בטוח, יחסית לאמצעי חימום הפועלים עם אש גלויה או סלילי להט (כגון מפזרי חום).
משום כך, הוא מומלץ כאמצעי חימום לסביבה בה נמצאים ילדים.
חסרונו הוא זמן חימום ארוך יחסית.
רדיאטור יכול להיות נייד (כמו שנפוץ בישראל) עם נוזל במערכת סגורה, או כחלק מממערכת להסקה מרכזית (נפוץ בעיקר בבריטניה).
באלקטרוניקה, התקן הבנוי מצלעות קירור וצמוד לרכיב הדורש קירור נקרא היטסינק .
התקן זה עשוי לכלול מקרן עם צנרת ונוזל הזורם בהם כדי להגדיל את יעילות הקירור.
הוא משמש לקירור מעבדים, רכיבי שידור ורכיבי מיתוג הספק.
ברוב המקרים מצורף להיטסינק מאוורר שמגדיל את יכולת פיזור החום, עם זאת במגברי שמע או במחשבים של אולפני הקלטה משתדלים להשתמש במקרני צלעות מיוחדים ללא מאווררים כדי למנוע את הרעש שמפיקים המאווררים.
רדיו-טלסקופ הוא מתקן הצופה בעצמים המצויים בחלל באמצעות קרינת רדיו (קרינה אלקטרומגנטית המאופיינת בתדירות נמוכה יחסית ואורך גל ארוך).
טלסקופ אופטי צופה בעצמים רחוקים על ידי שימוש בקרינה נראית המגיעה מן העצמים הנצפים בחלל.
טלסקופ רדיו, לעומת זאת, עושה זאת באמצעות קרינת רדיו המגיעה מגרמי שמים שונים בחלל.
טלסקופי רדיו משמשים לחקר כוכבים וגלקסיות בחלל כגון גלקסיית שביל החלב וכוכב שמש.
לרוב, טלסקופי רדיו בנויים בצורת אנטנות צלחת פרבוליות ענקיות, או מערכים של צלחות קטנות יותר.
תת-התחום של האסטרונומיה העושה שימוש בתצפיות של טלסקופי הרדיו הוא רדיו-אסטרונומיה.
גופים שמימיים רבים, כגון פולסרים וגלקסיות פעילות (כדוגמת קוואזרים) מייצרים קרינה בתחום תדרי הרדיו, כך שהם נראים באופן הטוב ביותר רק בתחום הרדיו של הספקטרום האלקטרומגנטי.
באמצעות מחקר של התדרים הללו, עוצמתם והתזמון של פליטות הרדיו מעצמים אלה, האסטרונומים יכולים לשפר את הבנתנו אודות היקום.
טלסקופי רדיו מסייעים גם לפרויקט חיפוש אותות תבוניים מהחלל החיצון (פרויקט סט"י - SETI) ולמעקב אחר חלליות רחוקות (רשת החלל העמוק).
אנטנת הרדיו הראשונה ששימשה לקליטת אותות מהחלל נבנתה על ידי קארל ינסקי ב-1931. הוא קיבל משימה ממעבדות בל בהן עבד לנסות לגלות את מקור הרעשים שהפריעו לשירות רדיו-טלפונים שסיפקה החברה.
הוא בדק תחומי רדיו רבים עד שנתקל בהפרעה שהגיעה לשיא של 23 שעות ו-56 דקות, ינסקי זיהה שמקורה של ההפרעה בשביל החלב.
אחד הפיתוחים הבולטים בתחום התרחש בשנת 1946 עם פיתוח טכניקה הקרויה אינטרפרומטריה אסטרונומית שבה משולבים כמה רדיו-טלסקופים במערך גדול כדי לדמות אנטנה וירטואלית גדולה, דבר שמאפשר השגת רזולוציה טובה בהרבה.
הרדיו-אסטרונום הבריטי מרטין רייל (Martin Ryle), מקיימברידג' זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1974 בזכות פיתוח זה יחד עם פיתוח של עבודות אחרות (Aperture synthesis) בתחום.
קוטרה של אנטנה טיפוסית של טלסקופ רדיו היא 25 מטרים, ועשרות טלסקופי רדיו בעלי אנטנות בקוטר כזה פועלים ברחבי העולם.
בשנת 2011 שוגר לחלל לוויין Spektr-R עם רדיוטלסקופ בקוטר 10 מ', הגדול ששוגר עד היום.
בשנת 2023 פורסם כי אות רדיו מגלקסיה "SDSSJ0826 5630" במרחק של כמעט 9 מיליארד שנות אור מכדור הארץ נקלט על ידי רדיו טלסקופ בהודו ופוענח על ידי חוקרים מקנדה והודו.
טלסקופ הרדיו הראשון היה בקוטר 9 מטרים והוא נבנה על ידי גרוט רבר (Grote Reber) בשנת 1937 במדינת אילינוי.
בראשית שנות החמישים מיפה האינטרפרומטר של קיימברידג' את מקורות הרדיו בשמים ויצר שני סקרים גדולים של מקורות הרדיו.
הטלסקופ במצפה הכוכבים ג'ודרל בנק (Jodrell Bank Observatory), שהחל לפעול בשנת 1957, היה בעל צלחת בקוטר 76 מטרים.
זה היה טלסקופ הרדיו בעל הצלחת הבודדת הגדול ביותר בעולם, בסוף שנות החמישים ובראשית שנות השישים.
היה זה האחרון מבין טלסקופי רדיו רבים שהוקמו באמצע המאה העשרים, ואחר כך עברו אותו טלסקופים מודרניים רבים ומערכי טלסקופים.
טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בעולם הוא טלסקופ רטן-600 ברוסיה שקוטרו 576 מטרים והוא בעל אנטנה עגולה.
טלסקופ הרדיו הגדול באירופה הוא הטלסקופ שהאנטנה שלו היא בקוטר 100 מטרים באפלסברג, גרמניה, שגם היה הטלסקופ בר הניווט הגדול ביותר במשך 30 שנה עד פתיחתו של טלסקופ גרין בנק בשנת 2000. טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בארצות הברית עד שנת 1998 היה "האוזן הגדולה" של אוניברסיטת אוהיו.
טלסקופ רדיו ידוע נוסף הוא המערך הגדול מאוד (VLA) בסקורו, ניו מקסיקו.
טלסקופ זה כולל מערך אינפרומטרי שנוצר מכמה קולטים.
מערך הטלסקופים הגדול ביותר כיום הוא טלסקופ תדרי המטר הענק (Giant Metrewave Radio Telescope) בפונה, הודו.
מערך גדול "LOw Frequency ARray" נבנה כעת במערב אירופה, והוא יכלול 25 אלף אנטנות קטנות על שטח בקוטר 100 קילומטר.
ביולי 2016 השלימו הסינים את הרדיו-טלסקופ הגדול בעולם, FAST.
על פי התכנון, רדיו-טלסקופ זה יוכל לקלוט אותות המגיעים מגלקסיות רחוקות ואף מפולסרים הנמצאים במרחק שממנו אי אפשר היום לקלוט אותות רדיו.
תכונה נוספת של מתקן זה היא היכולת לשנות את המוקד כך שיפנה לנקודות שונות בחלל (ברוב המתקנים המוקד מקובע).
לפני כן טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בעולם בעל מפתח יחיד, (אף כי ניתן לנווט בו רק ל־20 מעלות מהזנית) היה הרדיו טלסקופ במצפה ארסיבו, הממוקם בארסיבו שבפוארטו ריקו, קוטר צלחתו הוא 305 מטר.
פרויקט טלסקופי הרדיו השאפתני ביותר שנבנה כעת הוא מערך קילומטר רבוע.
על מנת לאפשר יכולות קליטה נרחבות יותר נוצר שיתוף פעולה בשם Express Production Real-time e-VLBI Service (EXPReS) בין הרדיו טלסקופ שבפורטו-ריקו, ובין מתקנים אחרים בדרום וצפון אמריקה, אפריקה ואירופה.
רֶדִי מֶייד הוא מונח שטבע האמן מרסל דושאן המתאר אמנות הנוצרת תוך שימוש באובייקטים או בחפצים יומיומיים.
השימוש בחפצים כ'אמנות', כשהם מנותקים מן הקונטקסט המקורי שלהם, מרחיב בצורה משמעותית את החשיבה המקובלת אודות מה היא אמנות, בייחוד בעידן שבו המוצר ועיצובו מקבלים משנה חשיבות.
בין יצירות ה'רדי מייד' הידועות של דושאן נמצאת "מזרקה", שהיא משתנה ציבורית שאותה קנה האמן והציג אותה כיצירת אמנות.
רדי מייד אחרים של דושאן היו "מתקן בקבוקים", "בטרם הזרוע השבורה" ועוד.
לעיתים נעשים שינויים בחפצי הרדי מייד כדי להדגיש אמירה אמנותית כלשהי.
כך לדוגמה, ביצירה של האמן מאן ריי - "מתנה" משנת 1921. זוהי יצירה המשלבת טכניקה של אסמבלאז', ומורכבת ממגהץ ברזל שעליו התקין האמן שורה של ווים או מסמרים קטנים, המעקרים את הפונקציונליות של האובייקט.
אמנים נוספים עושים שימוש בחומרי רדי מייד, תוך התאמתם ליצירה וטיפול אמנותי בהם, לעיתים תוך הרחקתם ממושג הרדי מייד כפי שהגה אותו דושאן.
כאשר הטיפול בחפץ הוא דו־ממדי, (לדוגמה, ניירות שונים המודבקים יחדיו), נקרא האובייקט קולאז'.
כאשר האובייקט שנוצר הוא תלת־ממדי, כגון תבליט התלוי על הקיר, נהוג לכנותו בשם אסמבלאז'.
לעיתים האסמבלז' הופך להיות פיסול של ממש, בעיקר כתוצאה משימוש בשיטות פיסול מודרניות כגון ריתוך.
אמנים מודרניים רבים מוכרים בשימוש באובייקטים יומיומיים באמנותם.
רדיו אוניברסיטאי (מוכר גם בשם רדיו קמפוס או רדיו חינוכי) הוא סוג של תחנת רדיו לא מסחרית המופעלת על ידי סטודנטים של מכללה, אוניברסיטה או מוסד חינוכי אחר.
ישנן תחנות קמפוס המופעלות למטרות מתן הכשרה מקצועית לאנשי רדיו, לפעמים מתוך מגמה לשדר תוכניות חינוכיות, ואילו תחנות אחרות קיימות כדי לספק חלופה לשידורים מסחריים או ממשלתיים.
תחנות רדיו אוניברסיטאיות מקבלות רישיון ומאושרות בדרך כלל על ידי גופי ממשלה, ועל כן אופיין משתנה מאוד ממדינה אחת לאחרת.
המכנה המשותף בין תחנות רבות, ללא קשר למיקומן הפיזי, הוא הנכונות שלהן – או במדינות מסוימות, המחויבות שלהן כחלק מתנאי רישוי – לשדר בחירות מוזיקליות שלא מסווגים כלהיטים מסחריים.
כתוצאה מכך, הרדיו האוניברסיטאי הפך למשויך למגמות חדשות במוזיקה, לרבות ז'אנרים חדשים כגון פאנק (Punk), ניו וייב, רוק אלטרנטיבי, אינדי רוק והיפ הופ, הרבה לפני שז'אנרים הללו נהיו חלק מהזרם המרכזי במוזיקה.
תחנות רדיו אוניברסיטאיות מספקים גם לעיתים קרובות חשיפה לאמנים מקומיים חדשים.
תחנות רדיו קמפוס מובילות מגוון של תוכניות, כולל תוכניות חדשות (לרוב מקומיות), ספורט (לעיתים אירועי ספורט מהקמפוס), תוכניות דיבורים ומוזיקה.
הפורמט מתואר לעיתים קרובות כרדיו חופשי, בעל אופי יצירתי ואינדיבידואלי.
כמה מתחנות אלה זכו לשבחי הביקורת על התוכניות המשודרות בהם, והן נחשבות לכלי תקשורת חיוני בקהילות בהן הן משדרות.
מהמונח "רדיו" אומנם משתמע תחנה המשדרת באוויר ב-AM או FM, אולם תחנות רבות עושות שימוש בציוד שידור עם צריכת חשמל נמוכה או במעגל סגור, המשדרות למאזינים בקמפוס בלבד.
ישנן תחנות המופצות באמצעות תשתית הטלוויזיה בכבלים בערוץ FM.
כמה מאוניברסיטאות והמכללות מפעילות תחנת שידור אחת או יותר באינטרנט – במקום, או בנוסף לתחנת הרדיו – שעשויות להיות שונות באופן מהותי מפורמט של רדיו קמפוס מורשה מסורתי (לדוגמה באמצעות תוכני פודקאסט).
הרדיו החינוכי הוא מיזם של משרד החינוך ומשרד התקשורת (ולפני סגירתה, השתתפה בו גם רשות השידור), שבמסגרתו מוקצה התדר 106FM ותדרים נוספים, לטובת פעילותן של תחנות רדיו קהילתיות, המופעלות על ידי מוסדות חינוכיים, כגון: אוניברסיטאות, מכללות, בתי ספר, מתנ"סים ועוד.
את הרדיו החינוכי מתפעלים תלמידים במגמת תקשורת לבגרות, או סטודנטים שלומדים לתואר בתקשורת.
עצם קיומו של הרדיו החינוכי הוא לספק חוויית לימוד מעשית וחברתית וקירוב הנוער לעולם התקשורת.
לדוגמה, תחנות הרדיו החינוכיות משלבות גם קהילות ערביות ודתיות.
ותוכן השידורים של תחנות מסוג זה יהיה בדרך-כלל בנושאי חינוך וקהילה.
כדי להקים רדיו חינוכי יש להקים מגמת תקשורת לבגרות במוסד החינוכי, באישור משרד החינוך (במוסדות חינוך להשכלה גבוהה, כגון אוניברסיטה, יש להקים חוג לתואר ראשון בתקשורת לפחות).
כיום פועלות בישראל כ-30 תחנות רדיו חינוכיות, המתופעלות על ידי 80 מוסדות חינוך שונים.
החל מינואר 2015 ועד סגירת רשות השידור ב-2017 תוכניות מובחרות של הרדיו החינוכי היו משודרות מדי לילה ברשת ג' וב-88FM, מ-1:00 עד 6:00 לפי אפיון של כל אחת משתי התחנות.
לאחר סגירת רשות השידור והחלפתה בתאגיד השידור הישראלי נתקלו תחנות הרדיו החינוכי בבעיות, שכן בניגוד לרשות השידור התאגיד לא סייע לתחנות בתשלומי תמלוגים.
באוגוסט 2017 פנתה התנועה לאיכות השלטון לתאגיד "כאן" בדרישה שהאחרונה תיקח אחריות על פרויקט הרדיו החינוכי ואף דווח כי מתקיימים דיונים עם ראשי התאגיד על מנת למצוא פתרון.
רדיו קול הגליל העליון תחנת הרדיו של המועצה האזורית הגליל העליון.
מופעלת על ידי תלמידי בתי הספר עינות ירדן שבקיבוץ עמיר, הר וגיא שבקיבוץ דפנה.
התחנה הוקמה בסוף שנות ה-90. הקרבה לגבול ישראל–לבנון הובילה להגדרתו של הרדיו חינוכי-קהילתי ולשעת חירום.
ב-2010 הצטרפו גם סטודנטים ממכללת תל חי לסגל השדרים ובנוסף משדרים בה מדי שבוע כ-50 שדרנים מתנדבים מהאזור התחנה.
התוכניות מגוונות ועוסקות באקטואליה אזורית, מעמד האישה, תרבות ומוזיקה.
אולפנה הראשי נמצא בקיבוץ עמיר בתוך בית הספר.
התחנה משדרת בתדר 105.3FM, ובאינטרנט.
רדיו אורנים – תחנה חינוכית-קהילתית השייכת למכללה האקדמית לחינוך אורנים בקרית טבעון, ובחסות קול ישראל.
התחנה הוקמה בשנת 2001. שדרי התחנה הם סטודנטים, מרצים ותושבי קהילת קרית-טבעון והסביבה.
התחנה משדרת בתדר 103.6fm ובאתר האינטרנט radio.oranim.ac.i מגוון רחב של תוכניות בנושאים אקדמיים, תוכניות מוזיקה ותוכניות בגוון אישי.
בנוסף משודרות בתחנה תוכניות בהפקת תלמידי החוגים למצוינים ומחוננים הלומדים את מקצוע הרדיו במכללה.