tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סוכנות החדשות העתיקה ביותר היא AFP (אגנס פרנס פְּרֶס – סוכנות החדשות של צרפת) שנוסדה בשנת 1835 בידי המתרגם שארל לואי הבס.
בעת החדשה החדשות הובאו בידי עיתונאי ל'חדר החדשות' או שהם נמסרו בהודעה טלפונית, שם שודרו בשירות טלגרפי או נערכו ונמסרו לסדר הדפוס, יחד עם סיפורי חדשות אחרים.
עם התפתחות שידורי הטלוויזיה במאה ה־20 הפכו מהדורות החדשות המרכזיות בטלוויזיה לפורמט נפוץ לצריכת חדשות.
ברבות השנים, חלו שינויים באופיים של שידורי החדשות.
אם בעבר מגיש החדשות היה בדרך כלל גבר, או זוג מגישים של גבר ואישה, ניתן לראות בחלוף השנים יותר ויותר נושאות בתפקיד זה באופן יחידני.
אופן צריכת החדשות משתנה בעשורים הראשונים של המאה ה־21, עם עלייתם של מדיומים מקוונים דוגמת אתרי חדשות, יישומוני חדשות השולחים התראות עדכונים, רשתות חברתיות ועוד.
לאור עידן המידע והנגישות למידע ולפרשנות בערוצים רבים ובכמות עצומה, הציע פרופ' מיכאל שודסון, מבית הספר לעיתונות באוניברסיטת קולומביה לחשוב מחדש על כל הידוע לנו בעניין עיתונות.
עיתונאי יכול להיות כל אדם בעל מחשב ומקלדת (הדברים נכתבו לפני הפצת הטלפונים החכמים) בכל מקום, ובכל רגע נתון, והוא עצמאי וחופשי יותר, ופחות תלוי בממסד.
האם המדווח חייב להיות עיתונאי מומחה?
האם כל אחד יכול לעסוק בעיתונאות?
לדעת שודסון, שאלות אלו מגדירות מחדש את מושג החדשות בפרט והעיתונאות בכלל.
הוא זיהה שישה תחומים בהן השתנתה "סביבת החדשות":
הקו המפריד בין הקורא לכותב טושטש.
ההבחנה בין ציוץ, הודעה בקבוצת דיון, פרסום באתר חברתי, סיפור עיתונאי, מאמר בירחון, ואפילו כתיבת ספר – טושטשה.
ההבחנה בין מקצוענים לחובבים טושטש, ונוצרו הרבה מצבי ביניים של חובב-מקצוען.
הגבולות בין ארגונים פרטיים עם מטרות רווח, ארגונים ציבוריים, ומוסדות ללא כוונת רווח, מיטשטשים והולכים, ואילו שיתוף הפעולה בין סוגי מוסדות אלו הלך והתפתח.
בסוכנויות החדשות, ניטשטש הקו בין חדר החדשות, והמשרד העסקי.
ההפרדה בין התקשורת הישנה (הרדיו, הטלוויזיה והעיתונות הכתובה) לתקשורת החדשה (תקשורת במרשתת) וניו מדיה ניטשטשה עד שכיום אינה ניכרת כלל.
לדבריו, שינויים אלו, שלא ניתן להתעלם מהם, מובילים לסוג חדש של עיתונאות, שיש בה חסרונות ויתרונות, אך יש להכיר בקיומה, כעתיד.
השפעת צריכת חדשות על האדם
תפיסה מקובלת היא שחשוב לצרוך חדשות באופן קבוע.
עם זאת, יותר ממחצית האמריקאים שנשאלו בנושא, טענו שחדשות גורמות להם לתחושת לחץ, ורבים גם ציינו תחושות חרדה, עייפות או אובדן שינה כתוצאה מכך.
מחקר משנת 2011 של גרהאם דייווי וונדי ג'ונסון הראה שחשיפה של כ-15 דקות לחדשות שליליות משפיעה לרעה על מצב הרוח ומגבירה בקרב הנבדקים דאגות אישיות גם בנושאים שאינם קשורים ישירות לתכנים שנצפו.
מחקר נוסף הראה שלקח זמן ממושך להשפעות שליליות כאלו לחלוף ללא סיוע של טכניקות בפסיכולוגיה דוגמת תרגילי הרפיה.
למרות ההשפעות השליליות על מצב הרוח, צרכני תוכן רבים נוהגים לחזור ולצרוך חדשות באופן קבוע.
גרהאם דייווי וחוקרים אחרים משייכים חזרתיות זו להטיה קוגניטיבית בשם הטיה שלילית , שהיא נטייה טבעית של מוח האדם לחפש איומים.
בעשורים הראשונים לקיומה של ישראל, רבים צרכו חדשות באמצעות עיתונים ורדיו, ובהדרגה המדיום המרכזי לצריכת חדשות עבר למהדורות החדשות בטלוויזיה.
בתחילה שודרו מהדורות חדשות ברדיו מספר פעמים ביום, ועם הזמן עלה מספר המהדורות עד לשידורן אחת לשעה, ובערוצים מסוימים גם כל חצי שעה.
בטלוויזיה החדשות שודרו בשעת הערב, תחילה בערוץ היחיד בתוכנית שנקראה מבט לחדשות, שהייתה המהדורה המרכזית הראשונה בישראל.
כיום חדשות ומבזקי חדשות מגיעים דרך המרשתת, בשפות רבות ובתבניות רבות.
כיום יש גם ערוצים רבים, ברדיו, בטלוויזיה במרשתת ואף בעיתונות מודפסת, מקומית, כלל ארצית וגם עולמית, ביניהם המוקדשים לחדשות בלבד או כמעט רק להן, בעוד אחרים מתעלמים מן החדשות לחלוטין.
לאורך השנים התקיימו תוכניות הלועגות למהדורות החדשות, או מחקות אותן.
ישנם רשתות חברתיות ואתרי ויקי עם עריכה פתוחה, וכן רשימות מרשתת המוקדשים לחדשות.
אופי החדשות ואופן הצגתן השתנה עם השנים, והרצינות האופפת אותן הלכה ונשחקה.
בישראל של ראשית המאה ה־21 הולך ופוחת בהדרגה שיעור הצפייה וההאזנה למהדורות החדשות בטלוויזיה וברדיו.
על פי חוקר התקשורת עקיבא כהן יש לתופעה זו שלושה גורמים מרכזיים.
ראשית, מתחזקים התחליפים למהדורות החדשות במדיומים אחרים, דוגמת יישומוני חדשות או פיד ברשתות חברתיות.
סיבה משלימה היא שמהדורות החדשות המרכזיות משובצות באופן מסורתי בשעות הפריים טיים בערב, ועד לשעה זו גם הציבור המתעניין בחדשות כבר התעדכן בחדשות המרכזיות לאורך היום במדיומים המיידיים.
סיבה נוספת שמציע כהן קשורה לעומס המידע, קצב מהיר ובחירות סגנוניות של הגשת המידע במאה ה־21, שיוצרים עבור הצופים קושי לעבד את המידע באופן יעיל, ודורשות ממנו מאמץ מנטלי מתמשך.
חדשות הערב היה יומון ערב, בעל זיקה למפא"י, שראה אור בין 10 במרץ 1946 ל-31 במרץ 1948. העיתון נוסד במטרה להתחרות ב"ידיעות אחרונות" והחזיק בדרך כלל שני עמודים.
מו"ל העיתון, עורכו הראשי ומחבר חלק ניכר מהמאמרים היה אליהו פורצקי.
עוד כתבו בעיתון אביגדור המאירי, הלל זיידמן, אלחנן צייטלין, הרצל ברגר, רבקה כצנלסון ונתן דונביץ.
עקב הפצת העיתון הופסקה הפצת מהדורת הצהריים של "דבר".
העיתון סיקר את פעולות ההגנה וההעפלה.
לאחר פיצוץ מלון המלך דוד, גילה יחס שלילי ומגנה לארגוני הפורשים (האצ"ל והלח"י).
בדיון בלשכת מפא"י בראשית 1948 אמר פנחס לבון "הגענו לעניין [הקמת חדשות הערב] בתקופת הבחירות [לקונגרס הציוני הכ"ב, אוקטובר 1946], כשאחר הצהריים היה הרחוב פתוח להסתה של ידיעות אחרונות..."
תפוצת העיתון בשיאו הגיעה ל-8,000-6,000 עותקים.
העיתון נסגר עם החלטת מפא"י להפסיק את התמיכה בו.
חדשות 0404 הוא אתר חדשות ישראלי בעל קו ימני שנוסד על ידי העיתונאי בועז גולן.
האתר מפיץ חדשות במספר ערוצים: אתר אינטרנט, פייסבוק, טוויטר ואפליקציות לסלולר.
האתר מפרסם חדשות בתחומים שונים, ומגדיר את נקודת מבטו "ציונית-פטריוטית", בעיקר בתחום הביטחון.
האתר מדווח על אירועים כגון פעולות לוחמה בטרור של צה"ל, התראות צבע אדום, פיגועי טרור ופשעי שנאה גזעניים, אך גם על אירועי אסון ותאונות, פלילים, ספורט, מחשבים ונושאים אחרים.
בנוסף מפרסם האתר דיווחים תחת הכותרת "ישראל היפה" ובהם הוא משבח ישראלים ובעלי עסקים שהפגינו נדיבות ורוחב יד כלפי חיילי צה"ל או ישראלים אחרים.
כמו כן הוא מפרסם דיווחים המלווים בתמונות תחת הכותרת "הלב הענק של לוחמי צה"ל" ובהם הוא משבח חיילים בצה"ל שגילו הומניות וביצעו מעשי חסד כלפי בני אדם ובעלי חיים (כגון טיפול בבעלי חיים פצועים), דיווחים שלא מפורסמים כמעט בכלי תקשורת אחרים.
כמו כן משתף האתר פעולה עם ארגונים שונים למען חיילי צה"ל ובהם "קפה הכי אחי".
האתר התרכז תחילה באזור חיפה והקריות (מכאן שמו על שם אזור החיוג – 04), ועם הזמן הוסיף תכנים ארציים.
באפריל 2014 יצר האתר מחאה והיווה כלי ביטוי מרכזי במחאה שהתפשטה ברחבי ישראל הזכורה כמחאת דוד הנחלאווי, כאשר למערכת 0404 נשלחו אלפי תמונות עם שלטים שעליהם כתוב "גם אני עם דוד הנחלאווי".
במהלך מבצע צוק איתן, האפליקציה של האתר הגיעה לעשירייה הראשונה בחנויות הישראליות של App Store וגוגל פליי.
לדף הפייסבוק של חדשות 0404, שמשמש אחד מערוצי הפצת המידע, יש מעל 500,000 מסמני "like".
ב-20 בפברואר 2015 הוסר דף הפייסבוק של 0404 על ידי חברת פייסבוק.
כמה שעות מאוחר יותר חזר הדף.
מאז מבצע שובו אחים וגל המהומות האלימות והפיגועים של ערבים בירושלים מרבה האתר בדיווחים על תקריות בעיר, ואף העביר תיעוד וחומרים מצולמים – כולל סרטוני וידאו בלעדיים המתעדים פיגועי טרור – לכלי תקשורת אחרים.
האתר מדווח באופן שוטף על פיגועי יידוי אבנים נגד כלי רכב ישראליים המתרחשים מדי יום ובפרט נגד הרכבת הקלה בירושלים, ואף הקים מוקד דיווח על פיגועים לשם כך.
עקב לחץ ציבורי ב-29 ביוני 2015 נערך בוועדת הפנים של הכנסת דיון בנושא טרור האבנים, בו בועז גולן, מייסד האתר, מסר עדות בעל פה והקרין סרט בנוגע לטרור היומיומי המתבסס על דיווחי האתר.
ביולי 2017 דירג העיתון גלובס ברשימת המותגים לשנה זו את חדשות 0404 במקום הרביעי בישראל בקטגוריית אתרי חדשות.
ב-2021 הסיר האתר את פרסומות חברת yes, לאחר שלטענת בועז גולן ב-yes מסרבים לשדר את עכשיו 14 באיכות HD, לעומת הערוצים המסחריים האחרים.
חדשות השבוע היא רשת של 5 מקומונים חודשיים שמופצים בחינם במישור החוף הדרומי ובשפלה.
ראשיתה במקומון שהחל לצאת לאור בשנת 1971 בראשון לציון.
בשנת 2014 הוקם אתר אינטרנט בשם "חדשות השבוע אונליין".
האתר הוקם ומנוהל על ידי שי אייזיקוביץ, אשר משמש גם ככתב וצלם.
בתחילה האתר שימש כאתר הבית של המקומונים אך מאפריל 2015 מועלים לאתר תכנים נוספים.
חומרים חדשותיים של חדשות השבוע מתפרסמים גם באתרי חדשות ותוכניות טלוויזיה מהמובילות בארץ.
בינואר 2015 חדשות השבוע מסרה לאתר החדשות למגזר החרדי כיכר השבת מידע על אפליקציה העושה שימוש במדי הצבא הנאצי.
לאחר קבלת המידע בכיכר השבת, נעשתה הכתבה "אפליקציה מציגה: צילום במדי הצבא הנאצי".
הכתבה נעשתה בשיתוף חדשות השבוע אונליין.
בנובמבר 2015 העבירה חדשות השבוע מידע, וכמו כן תמונה עם הרכיבים של הטוגונים הנמכרים ברשת מקדולנדס ישראל.
החומרים התפרסמו בעונה 3, פרק 3, "תחקיר המזון – מה מסתתר באוכל שלנו?" של תוכנית התחקירים של מיקי חיימוביץ "המערכת" ברשת, ערוץ 2
חדשות השבת היא מהדורת החדשות של כאן 11 המשודרת מדי שבת בשעה 19:55. בהגשת אילה חסון.
בעבר הגישו את המהדורה מיכל רבינוביץ', טלי מורנו ודב גיל-הר.
עם עליית תאגיד השידור הישראלי לאוויר במשך תקופה קצרה שודרה מהדורה מקוצרת בת רבע עד חצי שעה בהגשת רדיר כמאל מריח, ומאוחר יותר החליפה אותה מהדורה ארוכה של שעה.
מהדורת החדשות נפתחת בכותרות, המציגות את הסיפורים המרכזיים שיוצגו בה.
בראשית השידור מובאות החדשות העיקריות של היום, ובהמשך עוברים לחדשות מתחומים נוספים ובהם ענייני תרבות ופנאי.
את הכתבות מקדימים המגישים בדברי קריינות.
לעיתים, קודם לשידורה של כתבה או לאחריה, ניתן דיווח מפיו של פרשן או כתב.
לעיתים רחוקות יחסית מתקיים ראיון במהדורה המרכזית.
במסגרת המהדורה משודרים מספר מקבצי פרסומות וקדימונים.
את המהדורה חותמת תחזית מזג האוויר.
כמו כן משודרים סרטונים שמפיקה חטיבת הדיגיטל של התאגיד, דוגמת סדרת הרשת "עולם בעלי מלאכה".
לעיתים, בעת התרחשותם של אירועי חדשות משמעותיים משתנה אורכה של מהדורת החדשות.
+מגישים מחליפיםשם המגיש\ההגשה ראשונההגשה אחרונההערותרומי נוימרק30 בדצמבר 201721 במאי 2022הגישה את חדשות הלילה, עברה לקיימברידג' (מסצ'וסטס) עקב מלגת לימודים והיום משמשת כמרצה באוניברסיטת הרווארד.מאיה ראכלין3 בספטמבר 2022המגישה הכי צעירה בישראל, מגישת מהדורת חמשאליאור לוי8 במרץ 2025ראש תחום הפלסטינים
חדשות ברייטברט הוא אתר חדשות אמריקאי המזוהה עם הימין הקיצוני הבלתי ממסדי, ואף עם הימין האלטרנטיבי.
באתר מתפרסמים דיווחים חדשותיים, טורי דעה ופרשנות.
האתר נחשב על ידי רבים כמוסד עיתונאי מפוקפק ואף הוגדר כפייק ניוז על ידי עורכי ויקיפדיה האנגלית, שם הובהר כי אין להשתמש בו כמקור עובדתי לכתיבת ערכים.
הכתבים באתר נוטים להיות מוטים אידאולוגית וחלק מהתכנים שפורסמו בו תוארו כמיזוגניים וקסנופובים על ידי ליברלים ושמרנים כאחד.
האתר נוסד בשנת 2007 על ידי איש התקשורת האמריקאי-יהודי אנדרו ברייטברט לאתר גם תוכנית רדיו יומית.
מטה חברת החדשות הוא בלוס אנג'לס.
לחברה משרדים גם בטקסס, בלונדון ובירושלים.
אנדרו ברייטברט החליט על הקמת האתר ב-2007 לאחר ביקור במדינת ישראל, כדי לייסד אתר שיפעל "בעד חופש ובעד ישראל".
סטיב באנון היה שותף מייסד באתר וכיהן בו בתחילה כמנכ"ל.
לאחר מותו של ברייטברט ב-2012, נבחר סטיב באנון לשמש כיו"ר ההנהלה.
במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 האתר זכה להתייחסות רבה בתקשורת, ואף הילרי קלינטון, המועמדת הדמוקרטית, התייחסה אליו באחד מנאומיה.
האתר הביע במהלך קמפיין הבחירות תמיכה רבה במועמד דונלד טראמפ, שנבחר לשמש כנשיא ארצות הברית.
לאחר הבחירות מונה באנון על ידי טראמפ לשמש כיועץ האסטרטגי והיועץ הראשי לנשיא ארצות הברית.
בזמן כהונתו החליף אותו בתפקידו אלכס מרלו, עד לחזרתו של באנון לתפקידו בעיתון באוגוסט 2017 לאחר התפטרותו מממשל טראמפ.
בינואר 2018 עזב באנון את תפקידו כיו"ר ההנהלה.
חדשות ברייטברט הוא אחד מאתרי החדשות הפופולריים בארצות הברית ובעולם ועל פי דירוג אלכסה, נכון לפברואר 2017 האתר מדורג במקום ה-29 בארצות הברית ומקום 242 בעולם.
נכון ליוני 2019 האתר מדורג במקומות ה-68 וה-309 בהתאמה.
ברייטבארט הואשם על ידי גורמים שונים שהוא נגוע בגזענות.
באפריל 2016 נכתב על ידי המרכז המשפטי לדרום העני כי "האתר שינה את פניו ואימץ את הרעיונות של קצוות הקיצוניים של הימין השמרני", וכי הוא מבטא רעיונות "גזעניים, אנטי-מוסלמיים ואנטי-הגירה" וכן שהפך לזרוע העיתונאית של הימין האלטרנטיבי.
בן שפירו, עורך לשעבר בברייטברט, כתב שמאז מינויו של סטיב באנון האתר נהיה "מקור החדשות המועדף על ידי הימין האלטרנטיבי.
באתר התחילו לדחוף אג'נדה של לאומנות לבנה כתשובה לתקינות פוליטית, ומדור התגובות הפך לביב שופכין של ממים הדוגלים בעליונות לבנה".
הוא האשים עורך אחר, מילו יאנופולוס, בניסיון הפיכת האלט-רייט למיינסטרים במהלך קמפיין הנשיאות של דונלד טראמפ.
שפירו התפטר מהאתר לאחר שברייטבארט סירבו להגן על כתבת שלהם, מישל פילדס, שהאשימה את מנהל הקמפיין של טראמפ, קורי לוונדובסקי (Corey Lewandowski), באשמת תקיפה.
וידאו שהראה תמונות מהאירוע לא גילה שום עדויות על תקיפה שכזו, והמשטרה לא הגישה כתב אישום נגד לוונדובסקי.
בנוסף, ברייטברט הוגדר על ידי הליגה נגד השמצה כ"אתר שמייצג לאומנים לבנים, אנטישמיים חסרי מעצורים וגזעניים מכל הסוגים".
האשמות אלו נדחו על ידי כותבים ועורכים שונים בברייטבארט, חלקם יהודים, כגון ג'ואל פולאק ומילו יאנופולוס, כשהם מצביעים על מספר היהודים העובדים בברייטבארט וכן על העמדה הפרו-ישראלית שלו.
עורכים וכותבים אלו טענו שמדובר בקמפיין השמצות פוליטי נגד האתר.
באוגוסט 2017 פורסם מחקר שנערך על ידי הארוורד ו-MIT שקבע כי באתר עצמו אין תוכן של הימין הקיצוני, אך חלק ניכר מהטוקבקיסטים שלו מביעים עמדות שכאלו.
לטענת החוקר שערך את המחקר, ברייטבארט איננו ה'אלט- רייט'.
חדשות הערב היא מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ כאן 11, בהגשת טלי מורנו וטל ברמן.
בימי חמישי מגישה את המהדורה מאיה ראכלין.
המהדורה מוגשת בימים ראשון עד חמישי ומשודרת במקביל ברשת כאן ב.
בימי שישי, משודרת "חדשות שישי" (בעבר השבוע) ובמוצאי השבת משודרת "חדשות השבת".
המהדורה הראשונה שודרה ב-15 במאי 2017, יום פתיחת שידורי כאן 11, על ידי גאולה אבן-סער מאולפן כאן חדשות במודיעין.
אבן-סער הגישה את המהדורה עד עזיבתה ב-24 בדצמבר 2018. ב-17 בפברואר 2019 התחילה להגיש את המהדורה דוריה למפל, והיא הגישה אותה עד 31 באוגוסט 2021. בין 24 בדצמבר 2018 ל-17 בפברואר 2019 הגישו את המהדורה אמיר בר-שלום, רומי נוימרק ומיכל רבינוביץ' (שמונתה באופן זמני למגישה הראשית של התאגיד).
בסוף מרץ 2020 עברו שידורי המהדורה ממודיעין לבניין הקבע של התאגיד בירושלים.
בנובמבר 2021 מונתה מיכל רבינוביץ' כמגישת המהדורה, ובכך נשארו רומי נוימרק ודב גיל-הר כמגישים מחליפים.
עם הצטרפותה של טלי מורנו לתאגיד ב-10 בספטמבר 2022, החלה לשמש מגישה מחליפה של המהדורה.
מספר ימים אחר כך, ב-27 בספטמבר הגישה מאיה ראכלין את המהדורה, והפכה למגישה הצעירה ביותר שהגישה מהדורה מרכזית, בגיל 23 (לפני כן הייתה זו יונית לוי), ומאז נחשבת למגישה מחליפה, לצד טלי מורנו ויאיר ויינרב.
בין 2 ל-30 באוקטובר 2022, הוגשה המהדורה מאולפן כאן חדשות המשני כהכנה לבחירות לכנסת ה-25. במלחמת חרבות ברזל, כאן חדשות שידרו את המהדורה בעמוד הטיקטוק שלהם, בנוסף לכאן 11 וכאן ב.
בדצמבר 2024 פורסם שמיכל תעזוב את התאגיד ותעבור ל"i24news", בפברואר 2025 עזבה והחליפה אותה טלי מורנו.
עורכת המשנה לשעבר של המהדורה, העיתונאית איילת ארנין.
נרצחה ב-7 באוקטובר במיגונית המוות לאחר שבילתה במסיבת הנובה, היא הקליטה את אשר התרחש במיגונית.
המהדורה מתחילה עם כותרותיה, אשר כוללת את עיקר החדשות של אותו יום.
החלק הראשון שלה (לרוב ה-45 דקות הראשונות) מוקדשות עבור עדכוני חדשות מרכזיים ולא משודרות כתבות כלל, לעיתים מתקיימת בחלק זה הצהרה של ראש הממשלה (בימי מלחמה, דובר צה"ל).
לאחר מכן עוברים לשידור כתבות במגוון תחומים אשר מלוות בדברי קריינות, קודם לשידורה או לאחריה, ניתן דיווח מפיו של פרשן או כתב.
לעיתים מתקיים ראיון במסגרת המהדורה.
לרוב ישנה הפסקה אחת או שתיים של לא יותר מ-3 דקות לפרסומות וקדימונים.
המהדורה מסתיימת עם תחזית מזג האוויר.
לפני מלחמת חרבות ברזל, המהדורה התארכה עקב פיגוע או מבצע צבאי, אך במלחמה היא מתארכת עקב מתיחות גבוהה במיוחד או חיסול של בכיר אויב (במצבים אלו לרוב אין שידור כתבות כלל והמהדורה היא מעיין גל פתוח).
המהדורה יכולה גם להתקצר בגלל אילוצי שידור כגון משחק כדורגל או תחרות האירוויזיון.
בימי שישי משודרת המהדורה "חדשות שישי" בהגשת מואב ורדי ובשבת "חדשות השבת" בהגשת איילה חסון (אך בימי סוף שבוע אשר היו דרמטיים במיוחד הן יכונו חדשות הערב, מצב זה קרה לדוגמה באסון מירון וב-7 באוקטובר).
שם המגיש/ההגשה ראשונההגשה אחרונההערותגאולה אבן-סער15 במאי 201724 בדצמבר 2018עזבה את הגשת המהדורה עקב חזרת בעלה, גדעון סער, לפוליטיקהדוריה למפל17 בפברואר 201931 באוגוסט 2021מגישה כיום את המהדורה בערוץ 13מיכל רבינוביץ'18 במאי 2017 (מחליפה)
15 בנובמבר 2021 (ראשית)16 בפברואר 2025הגישה את חדשות השבת, הייתה מגישה מחליפה עד נובמבר 2021, כיום מגישה ב "i24news"טלי מורנו15 בספטמבר 2022 (מחליפה)
18 בפברואר 2025 (ראשית)הגישה את חדשות השבת, הייתה מגישה מחליפה עד פברואר 2025טל ברמן13 במאי 2025עובד בנוסף ב "אקו 99 FM"
ב-1 בינואר 2018 הושקה מהדורה מקדימה בשם "והרי החדשות" ששודרה מ-19:30 עד 19:58 בהגשת המגישה של חדשות הערב.
התוכנית כללה פתיח של המגישה, שיחות וידאו עם כתבי ופרשני חטיבת החדשות וראיונות.
היא הוגשה לרוב בעמידה ובצורה נינוחה יותר מהמהדורה המרכזית.
ב-8 ביולי 2018 בוצעו במהדורה שינויים והיא הועברה לשעה 16:30, עד לירידתה מהאוויר ב-10 בינואר 2019.
"כאן תחזית" (המכונה גם "התחזית של שרון") היא תחזית מזג האוויר של חדשות הערב.
התחזית לרוב מונחת על ידי שרון וכסלר שהייתה החזאית בימי רשות השידור ועם הקמת תאגיד השידור הישראלי, עברה לכאן חדשות.
התחזית הוגשה באולפני כאן חדשות במודיעין עד המעבר של החדשות לירושלים, לרוב מוגשת מהאולפן אך לפעמים (לרוב בימים מושלגים) היא מוגשת ממרפסת ביתה של וכסלר.
הראשונה והכי שכיחה היא: חזרה מחסות לתחזית בלי שיחה עם המגישה, מעט דיבור על התחזית על רקע המילים "התחזית של שרון" והתאריך באותו יום, מעבר לתחזית וטמפרטורות המינימום והמקסימום, זמן זריחת ושקיעת השמש, טמפרטורות המים וגובה הגלים.
לאחר מכן תשקיף לחמשת הימים הקרובים, חסות וחזרה למגישה.
צורה נוספת היא חזרה מפרסומות לשיחה של המגישה עם וכסלר על התחזית (לרוב קורה כאשר ישנו אירוע מיוחד כמו שרב או שלג), הקרנת חסות ואז, תחזית וטמפרטורות המינימום והמקסימום, זמן זריחת ושקיעת השמש, טמפרטורות המים וגובה הגלים.
לאחר מכן תשקיף לחמשת הימים הקרובים חזרה למגישה ויציאה לחסות.
לעיתים וכסלר מגישה את התחזית מביתה, לרוב כי הדרכים לירושלים חסומות עקב שלג.
וריאציה שלישית חזרה מפרסומות וחסות לתשקיף רק לימים הבאים, ללא התחזית בלילה או מחר כאשר המגישה היא זאת שמקריאה את המידע.
האזורים שלהם התחזית מוצגת הם: קצרין, צפת, הכנרת, מודיעין, תל אביב, ירושלים, ים המלח, באר שבע, אילת.
האזרים שלהם ישנו תשקיף: ירושלים, באר שבע, אילת.
תחזית מזג האוויר מונחית בנוסף במבזקי "כאן חדשות" בטלוויזיה על ידי מגיש המבזק ולא על ידי חזאי.
המגיש מנחה את התחזית בישיבה וקורא את התחזית השבועית.
את התחזית רואים על המסך עם הטמפרטורות.
תחזית מזג האוויר מונחית בנוסף במבזקי "כאן חדשות" בתחנת הרדיו "כאן ב", על ידי מגיש המבזק ולא על ידי חזאי.
התחזית ברדיו בזמן שידור בטלוויזיה
"חדשות השבוע" הייתה מהדורת חדשות שבועית ששודרה בערוץ כאן 11 בימי שישי בשעות 19:55–21:30. בתחילתה שודר מבזק חדשות, לאחר מכן דיונים באולפן, ובחצי השני כתבות מגזיניות ובסיומה תחזית מזג האוויר.
השעה הראשונה של המהדורה המרכזית שודרה במקביל ברשת כאן ב'.
שידור התוכנית החל ב-19 במאי 2017 עם פתיחת שידורי התאגיד, בהגשת תמר אלמוג ויאיר ויינרב.
התוכנית קמה זמנית כהמשך לתוכנית המגזין "יומן", אשר שודרה בערוץ הראשון, עם אותם מנחים ובאותה משבצת שידור.
הכוונה הייתה להמשיך באותה מתכונת באופן זמני, עד לשינוי במבנה התוכנית ובחירת מנחים אחרים.
ב-29 בדצמבר 2017 הגישו ויינרב ואלמוג את התוכנית בפעם האחרונה, וב-5 בינואר 2018 החל להגיש אותה אמיר בר שלום, שהיה המנחה הקבוע שלה עד שנת 2019.
מהדורת החדשות שודרה עד פברואר 2019, אז הוחלפה ובמקומה משודרת מאז מהדורת "חדשות שישי", שעד 25 בנובמבר 2022, נקראה "השבוע".
חדשות הלילה היא מהדורת חדשות אשר מסכמת את חדשות היום בהנחיית שרון דוידוביץ'.
אשר משודרת בערוץ כאן 11. התוכנית משודרת בימי חול בשעות 22:30–23:00. בין היתר, משודר בסוף התוכנית יומן האירועים הצפויים ליום שלמחרת.
המהדורה שודרה לראשונה ב-21 במאי 2017, בתחילת השבוע השני של שידורי התאגיד, לאחר שבשבוע הראשון שודרו מבזקים בלבד.
התוכנית שודרה במתכונת מצומצמת של רבע שעה במשך שבועיים, והמתכונת המלאה החלה ב-4 ביוני.
רומי נוימרק הגישה את התוכנית מיום תחילת שידוריה עד לעזיבה שלה ב-29 ביוני 2022 עקב יציאתה לחופשת לימודים ורילוקיישן לקיימברידג' (מסצ'וסטס).
חדשות הספנות הוא רומן מאת הסופרת האמריקאית אני פרו.
הספר, שיצא לאור ב-1993, זכה בפרס פוליצר וכן בפרס הספר הלאומי לאותה שנה, כמו גם בפרסים נוספים.
הספר עובד לסרט קולנוע באותו שם, בכיכובם של קווין ספייסי וג'וליאן מור, אשר יצא לאקרנים בשנת 2001.
הדמות המרכזית בסיפור הוא קויל, החי באפסטייט ניו יורק, ואשר כותב בעיתון.
לאחר ששני הוריו התאבדו, פטל, אשתו המתעללת והנואפת של קויל, עוזבת עם המאהב שלה בכוונה להגיע לפלורידה, ומנסה למכור את שתי בנותיהם - באני וסנשיין - לסוחרי מין.
זמן קצר לאחר מכן, פטל והמאהב שלה נהרגים בתאונת דרכים; המשטרה מוצאת את הנערות, ומחזירה אותן לקויל.
על אף התפנית החיובית הזאת, קויל חש שחייו קורסים.
דודה שלו מצד אביו, אגניס האם, משכנעת אותו להתחיל מחדש במקום מורשתו, ניופאונדלנד, שהיא ארץ קרה וקשה.
קויל ובנותיו עוברים לגור בבית ילדותה של אגניס, מבנה נטוש על צוק "מצפה קויל".
הם מייד מתחילים במלאכת שיפוץ הבית, וקויל מוצא עבודה בתור כתב בעיתון המקומי, "ציפור הגאמי".
הוא מסקר תאונות דרכים וכן את חדשות הספנות - הוא מתעד את ההפלגות וההגעות של האניות בנמל המקומי.
העיתון - הידוע לשמצה בשל התמקדות בסיפורי התעללות מינית, פְּלַגִיאָט, וטעויות דפוס - מנוהל על ידי ארבעה טיפוסים קשים, דייגים ברובם.
מצד אחד חיי המשפחה מתייצבים - השיפוץ של הבית מתקדם, וקויל מרגיש תחושת הישגיות שמעולם לא חש קודם, מזה שהוא מתקן את הבית במו ידיו.
הדודה פותחת עסק חדש לריפוד, וקויל מוצא את מקומו במערכת העיתון, כאשר מקצים לו טור שבועי שבו הוא מסקר ספינות מעניינות.
מצד שני, תחושת הזרות ממשיכה: קויל חווה התקפות פוסט-טראומה מהסיקור הסנסציוני של תאונות דרכים כי הן מזכירות לו את גורלה של אשתו, ובתו, באני, מפתחת פחד קיצוני מכלב לבן שאף אחד חוץ ממנה לא רואה.
ונראה שכל הדמויות מסביב מוזרות עד ביזאריות - הכתב הבינלאומי בעיתון מבקש להפליג מסביב לעולם בסירה קטנה, היאכטה שאגניס עובדת על ריפודה נבנתה כביכול עבור היטלר, ויש לה היסטוריה של הריסת בתים לאורך החוף.
בעלי היאכטה הם זוג מוזר שרב ללא הפסקה, ובסופו של דבר הם עוזבים מבלי לשלם לאגניס.
קויל מגלה שלאבותיו היה שם רע בניופאונדלנד, והוכרו כאנשים בורים, אלימים, ופיראטיים.
אחד מחבריו לעיתון, בילי פריטי, לוקח את קויל לאי גאיז, שם קבורים כל אבותיו.
בדרך חזרה, הם מוצאים מזוודה במים, ובמזוודה ראשו הכרות של ביונט מלוויל, בעל היאכטה אשר נעלם מבלי לשלם לאגניס.
במהלך תקופה זו, קויל מחליט לקנות סירה קטנה ולהתמודד עם הפחד שלו ממים.
הוא גם פוגש באישה גבוהה ויפה בעיירה, וייבי פראוס, אשר לבנה תסמונת דאון.
השניים מפתחים ידידות וקרבה, ופעם אחת כאשר נראה שיתקדמו גם לאינטימיות פיזית, וייבי נזכרת בבעלה המנוח, נבהלת, ובורחת.
קויל, לעומת זאת, חווה הארה, ומרגיש שהוא מוצא את מקומו ביקום.
בילי מספר לקויל שישנו עוד נצר אחד למשפחת קויל שעדיין בחיים, בן דוד בשם נולן, הסבור שהבית המשפחתי שייך לו.
קויל ומשפחתו מתחילים למצוא חבלים קשורים בפתח הבית, ולראות אדם זר מסתובב בקרבתו, ולילה אחד אף נכנס לחדר השינה של קויל, אבל הם לא מצליחים להתעמת עם הזר שנעלם כפי שהגיע.
בינתיים, בני המקום מתמודדים עם הקונפליקט בין המודרניזציה לאורח חייהם - סירות הדייג מוחלפות בספינות מתועשות ענקיות, וספינות משא לנפט גורמות לשפיכות וזיהומים, והורסים את משאבי הטבע המועטים של האזור.
טרט קארד, אחד מעובדי העיתון, מצדד בהתפתחויות אלה, ויום אחד, כאשר קויל כותב מאמר דעה המבכה את ההרס והאובדן, טרט משכתב ומדפיס את הטור כפרופגנדה למען תעשיית הנפט, וקויל כועס ששמו הושם על הכתבה.
עורך העיתון, ג'ק באגיט, מצדד בקויל.
יום אחד, קויל יוצא בסירתו הרעועה, אשר מתהפכת כשהוא מנסה להגיע לגופה שראה צפה במים.
ג'ק מציל אותו מטביעה, ומסתבר שהגופה שמצא הוא ביונט מלוויל, שאת ראשו גילה קויל יחד עם בילי קודם לכן.
זמן קצר לאחר מכן, אגניס מקבלת המחאה בדואר מאשתו, סילבר מלוויל.
כשקויל מוצא חבל קשור מחוץ לדלת חדרה של באני, הוא מחליט להתעמת עם נולן.
הוא מוצא אותו בביתו, מתבודד מלוכלך ובלתי שפוי, שוכב ליד כלבו הלבן, ומחליט לוותר על העימות.
בחג המולד, הוא וחברו דניס מביאים לנולן אוכל.
בסופו של דבר, נולן מתאשפז בבית חולים פסיכיאטרי.
כשקויל מבקר אותו, הוא מגלה שאביו אנס את אגניס בצעירותו.
כשמסתיים החורף, דברים מתחילים להשתנות.
טרט קארד עוזב כדי לפרסם עלונים עבור ספקי נפט, וקויל מקבל את תפקידו בעיתון.
אגניס, שהלכה לעבוד במקום מרוחק יותר בחורף, חוזרת, בדיוק כאשר סופה סוחפת את הבית - שהיה ריק מכיוון שהמשפחה העבירה את החורף בעיירה הסמוכה.
וייבי וקויל ממשיכים להתקרב, ווייבי מביאה לבאני כלבלב לבן בו היא מתאהבת.
כעת, קויל הפך מאיש דיכאוני ובעל הערכה עצמית כמעט אפסית, לאדם בעל שם טוב, ומקצוע, והישגים.
וייבי וקויל שניהם מבינים שהעבר לא חייב לשלוט בהווה שלהם, ומשתחררים ממנו.
הוצאת זמורה ביתן, 1997, תרגום: חנה לבנת
פרס הספר הלאומי לסיפורת, 1993
פרס הסיפורת הבינלאומי של אייריש טיימס, 1993
חדשות הבוקר עם ניב רסקין (או בקיצור: "חדשות הבוקר") היא תוכנית הבוקר של ערוץ קשת 12 שמשודרת החל מ-22 באוקטובר 2017.
את התוכנית מגיש ניב רסקין, אשר לעיתים מוחלף על ידי נסלי ברדה ויואב לימור לסירוגין.
יואב לימור, מגיש "הבוקר של קשת", ביקש אחרי חמש שנים בתפקיד לסיים את תפקידו כמגיש תוכנית הבוקר היומית, אך המשיך יחד עם גלית גוטמן לשדר את התוכנית "הבוקר של קשת" בימי שישי.
ב-19 ביולי 2017 הודיעה הזכיינית "קשת" כי ניב רסקין יגיש את תוכנית הבוקר, בשם "חדשות הבוקר", בערוץ קשת 12 החל מ-1 בנובמבר 2017. עוד נודע שרסקין יגיש מ-07:00 עד 08:30 ומיד אחריו יגישו פאולה וליאון את תוכנית הבוקר "פאולה וליאון" עד השעה 10:00.
ב-22 באוקטובר 2017 (שבוע לפני פיצול ערוץ 2), הגיש ניב רסקין את התוכנית הראשונה של "חדשות הבוקר" במקום "הבוקר של קשת".
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל ב-2020, הוחלט ב"קשת" להאריך את התוכנית עד השעה 10:00, כשלאחריה "פאולה וליאון" ישדרו מ-10:00 עד 12:00.
בנוסף לכך נוספו פינות חדשות בתוכנית: "מישהו לקום איתו" (בוטלה) | "3 דברים שצריך לדעת על" (הייתה בעבר 4 דברים שכדאי לדעת על) | "הכותרות הכי נצפות של N12" | "מרואיין בהפתעה" | בעבר התחילה ב-6:15.
ב-2 ביוני 2022 שודרה התוכנית האחרונה מהאולפן הישן של קשת, שבו שודרה חדשות הבוקר (אולפן 2 באולפני הרצליה) לאחר 4 שנים ושמונה חודשים.
בזמן שהאולפן עבר שיפוץ התוכניות של קשת צולמו באולפנו של גיא פינס (אולפן 7 באולפני הרצליה), בנוסף לתוכניות שצולמו שם.
ומ-28 ביוני 2022 יחזרו לשדר מהאולפן את התוכנית לאחר שהאולפן עבר שיפוץ.
חברי הפאנל הקבועים בתוכנית הם: ברק סרי, איילת פריש, אנה מאגין, חיים לוינסון, איתן דנגוט, ריטה גולדשטיין, נטעלי שם טוב, אבי בניהו, יהודה שלזינגר, אמילי מואטי, לירון זייד, לינוי בר-גפן, עדי כרמי, לילך שובל ונוספים.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאהמקור2021פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיהתוכנית אקטואליהחדשות הבוקר2022פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2025פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
חדשות 14 (בעבר חדשות 20) הוא שם המותג של מערך החדשות אשר מפיק את מהדורות החדשות ואת תוכניות האקטואליה של ערוץ עכשיו 14, ואחראי על יצירת התכנים החדשותיים בו.
ב-4 בינואר 2022, ערוץ הטלוויזיה עכשיו 14 קיבל רישיון רשמי מהרשות השנייה לפרסום חדשות.
באותה עת, הערוץ החל לשדר את תוכניות האקטואליה של הערוץ בקריית התקשורת במודיעין.
שידורי החדשות ללא רישיון מתאים (תקופת ערוץ 20)
בתחילת דרכו, הוגדר ערוץ 20 כערוץ המיועד לתכני מורשת ישראל בלבד, ומשכך – לא הותר לו לשדר תכנים חדשותיים.
חרף האיסור, שידר הערוץ מבזקי חדשות אשר נקנס בגינן בסכום של כ-150 אלף ש"ח.
על אף הקנס, שידר הערוץ גם את עצרת ארגוני הימין שקדמה לבחירות שהתקיימו בשנת 2015, ונקנס גם על שידור העצרת בכ-100 אלף שקלים נוספים.
בדצמבר 2016, אישרה המועצה לשידורי כבלים ולוויין לערוץ 20 שידורי חדשות בהיקף קטן.
ב-16 ביולי 2017 פתחה מועצת הכבלים והלוויין בהליך הפרה נגד ערוץ 20, בעקבות שידור ריאיון עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, כאשר לערוץ עוד טרם היה אישור מלא לשדר חדשות.
ב-19 בדצמבר 2017 כתב מנכ"ל ערוץ 20 שכי פרנץ ליו"ר מועצת הכבלים והלוויין שאנשי הערוץ נערכים להחזרת רישיון השידור והפסקת השידורים שלו, בטענה שמועצת הכבלים מצרה את רגלי הערוץ ופוגעת ביכולתו לשדר.
בהמשך ישיר לאיומי הסגירה, קיימו העובדים מחאה על מנת למנוע את סגירת הערוץ.
ב-26 בדצמבר החלה הנהלת הערוץ לחלק לעובדים מכתבי שימוע לפני פיטורים.
במהלך ינואר 2018 החלו דיוני חקיקה במטרה להציל את הערוץ, ובפברואר 2018 עבר תיקון חקיקה, המכונה גם "חוק ערוץ 20", שהביא להקמת חטיבת החדשות של ערוץ 20, וגרם לשינוי הגדרת הערוץ מ"ערוץ המורשת" ל"ערוץ מסחרי זעיר".
ב-11 במרץ 2018 בוצעה שורה של מינויים בערוץ 20, שכללו את מינויו של בועז גולן לתפקיד עורך חדשות ראשי, ואת מינויו של יוני שגיא לתפקיד ניהול המחלקה המסחרית ומחלקת הדיגיטל.
ב-3 ביוני 2018 פורסם כי יורם כהן, בעברו מנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון יחליף את בועז גולן בתפקיד עורך החדשות הראשי של ערוץ 20.
ב-25 במרץ 2018 שודרה מהדורת החדשות הראשונה של חטיבת החדשות שזכתה לרייטינג של 3.2% ועקפה באותו היום את מהדורת החדשות של תאגיד השידור.
ב-14 במאי 2018, ביום העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים, שודר המשדר המיוחד הראשון בערוץ.
ב-26 באפריל 2020 הצטרף לפאנל "האולפן הפתוח" בנו של ראש הממשלה, יאיר נתניהו.
על אף הפרסום הרב שהושקע למשוך צופים, נתוני המדרוג של התכנית עמדו על אחוז בודד.
בעקבות כך השתנה שם המותג לחדשות 14.
אריאל אדרי | מנכ"ל הערוץ
מיכאל אדרי | סמנכ"ל הערוץ
יצחק מירלשוילי | בעל השליטה
יורם כהן | העורך הראשי
אלון מזר | יושב ראש מערך החדשות
נתנאל סימן טוב | נציג הבעלים
טל מאיר | מגישת 'ישראל הבוקר'
עדן הראל ועודד מנשה | מגישי 'עדן ועודד'
עידו טאובר | מגיש 'ישראל נלחמת'
דנה ורון | מגישת 'המהדורה המוקדמת''
בועז גולן | מגיש 'האולפן הפתוח'
אמיר איבגי | מגיש 'ארבע'
שרה ב"ק | מגישת 'חדשות הלילה'
שמעון ריקלין | מגיש 'ריקלין ושות'
מגי טביבי | מגישת 'מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14'
ינון מגל | מגיש 'הפטריוטים'
נועם פתחי ושי גולדשטיין | מגישי 'פתחי את שי'
דנה ורון | מגישת 'חדשות הלילה'
יעקב ברדוגו | מגיש 'סופשבוע' ואולפן חמישי
שני בן יעיש שמוראק | מגישת "עכשיו נדל"ן"
מולי ארי | מגיש "מחוץ לפרוטוקול"
מושיקו שטרן | מגיש 'נפגשים'
שרה ב"ק | מגישת 'מהדורת מוצ"ש'
יותם זמרי, איתמר פליישמן, שרה ב"ק, יהונתן וייס, מיר יונה, טוביה יגלניק, רונה לוי, הדס נתנאל, שירה אליצור ואראל סג"ל – מגישים מחליפים ומבזקנים
לענייני צבא וביטחון: הלל ביטון רוזן ונועם אמיר
לענייני העולם המדיני: תמיר מורג וליטל שמש
לענייני התחום הפוליטי: יעקב ברדוגו, מוטי קסטל ,יערה זרד ואברהם חסון
לענייני חדשות החוץ: ליבי אלון, נתי לנגרמן, דרור בלאזדה, תמיר מורג, ליטל שמש ובן יניב פלקון
לענייני משטרה ופלילים: שלו כחלון
לענייני משפט: יאיר אלטמן ומשה כהן-אליה
לענייני בידור ותרבות: מורן סקיטל ומושיקו כחלון
לענייני ענף הספורט: אוריאן בן הרוש ועתי שלו
כתבי דיגיטל 14: דור אזרד, אלחנן מזוז, אדם מיכלשווילי, מנחם הלפגוט, דין ברנדשטטר, מיכל בקשי, ציפורה סימן טוב, שמחה רז, שמעון הללי, רבקה שורק, טוביה יגלניק, שמואל קוגן, איציק אבוחצירא, יחזקאל שגיב, אור צעידי, נעמי רכליס, שלום כלפון, דניאל כהן, זיו מדר ואברהם לנדסברג.
כתבים אזוריים: אדיר לחקים ועתי שלו (צפון הארץ) אריאל עידן (דרום הארץ) אליה אביב ושיראל ללום נהיר (יהודה ושומרון)
כתבים נוספים: מילן עמר, מירב כהן, יהונתן וייס, מיר יונה, ישי פרידמן, בן יניב פלקון, מילן מועלם, קובי צביון, יוסף טרבלסי, אחיקם הימלפרב ואלעד בן אחדות
תוכניות בימי ראשון עד חמישי (רגילים) לפי סדר שידורן
ישראל הבוקר – תוכנית בוקר אקטואלית, בהגשתם של טל מאיר, עידו טאובר
עדן ועודד – תוכנית בוקר קלילה, כתוכנית אירוח, בהגשתם של עדן הראל ועודד מנשה
ישראל נלחמת – משדר חדשות מיוחד, בהגשתו של עידו טאובר
האולפן הפתוח – תוכנית אקטואליה פוליטית העוסקת באירועי היום, בהגשתו של בועז גולן
ארבע – תוכנית אקטואליה יומית העוסקת בענייני היום, בהגשתו של אמיר איבגי
המהדורה המוקדמת – מהדורת חדשות המסכמת את היום, בהגשתה של שרה ב"ק
ריקלין ושות – תוכנית אקטואליה, בהגשתו של שמעון ריקלין.
שבע – תוכנית אקטואליה, בהגשתו של ליטל שמש
מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 – מהדורת החדשות המרכזית, בהגשתה של מגי טביבי
הפטריוטים – תוכנית אקטואליה, סאטירה, אירוח ופוליטיקה, בהגשתו של ינון מגל
פתחי את שי – תוכנית אירוח סאטירית, בהגשתם של נועם פתחי ושי גולדשטיין
כלכלי בלילה – משדר כלכלי לילי, בהגשתו של דני רופ
חדשות הלילה – תוכנית פרשנויות לילית, בהגשתה של דנה ורון, ומגישות לסירוגין שרה ב"ק ורונה לוי.
אולפן חמישי – רצועת שידור פוליטית המסכמת את אירועי השבוע החולף, בהגשתו של יעקב ברדוגו
תוכניות ביום שבת רגיל לפי סדר שידורן
הגל השקט – תוכנית אקטואליה שקטה למען ציבור שומרי השבת, בהגשתו של הלל ביטון רוזן
אולפן מוצ"ש – מהדורת צאת השבת, בהגשתה של שרה ב"ק
הפטריוטים – תוכנית אקטואליה, סאטירה, אירוח ופוליטיקה, בהגשתו של ינון מגל.
חדשות הלילה - תוכנית מוצ"ש לסיכום השבת, בהגשתה של דנה ורון, לסירוגין: שרה ב"ק
חדשות היום הזה הייתה תוכנית אקטואליה ישראלית ששודרה בערוץ 20 בין מאי 2017 לנובמבר 2018. מנחה התוכנית היה אמיר איבגי, כשפעם בשבוע החליפו אותו ליטל שמש או נועם אמיר.
התוכנית עלתה לשידור ב-28 במאי 2017, בהגשת אמיר איבגי, אשר עזב זמן קצר קודם לכן את תאגיד השידור הישראלי על רקע פיצול התאגיד.
התוכנית כוללת טור דעה אישי של המנחה, ראיונות ושיחות עם כתבי הערוץ.
ב-11 ביוני 2018 פורסם כי התוכנית צפויה לזוז לשעה 18:00 בערב, ואת מקומה בשעה 23:00 תתפוס תוכנית סיכום היום בהגשת ליטל שמש.
ב-29 ביולי עברה התוכנית לשעה 18:15.
ב-8 בנובמבר ירדה התוכנית מהאוויר בשל נתוני רייטינג נמוכים ואת מקומה תפסה "כולם ב-20" המשודרת בשעה 18:00.
חדשות התנ"ך הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית אשר הציגה את סיפורי התנ"ך בצורה של מהדורת חדשות דיגיטלית וקצבית.
את התוכנית שהתבססה על פורמט "חדשות מהעבר" ששודרה לפניה, הנחו צביקה הדר ונלי תגר.
פורמט התוכנית פותח במשותף על ידי חברת ההפקות "קודה תקשורת" והטלוויזיה החינוכית.
התוכנית התבססה על הפורמט של "חדשות מהעבר".
מטרת התוכנית הייתה להביא לצופים מידע אודות אירועים ואישים מתקופת התנ"ך בצורה הומוריסטית ועדכנית.
בדומה לרוב התוכניות ששודרו בטלוויזיה החינוכית, גם "חדשות התנ"ך" הועלתה ליוטיוב טרם שידור הבכורה בטלוויזיה.
לצד התגובות האוהדות, נשמעו גם קולות ביקורת על כך שהתוכנית מייצגת הבנה לקויה של המציאות בה חיים בני הנוער כיום.
חדשות BBC בעשר (BBC News at Ten או בשם הרשמי: BBC Ten O'Clock News) היא תוכנית הדגל של חדשות הערב עבור ערוצי הטלוויזיה הבריטיים BBC One ו-BBC News.
את התוכנית מגישים יו אדוארדס ופיונה ברוס.
התוכנית משודרת מדי יום בשעה 22:00 ב-BBC One.
התוכנית כוללת שלושים דקות של חדשות מבריטניה וכן חדשות בינלאומיות כאשר ניתן להן דגש רב.
כמו כן, היא כוללת כ-10 דקות מערוצי ה-BBC האזוריים בבריטניה.
"חדשות BBC בעשר" הושקה ב-16 באוקטובר 2000, והחליפה את התוכנית "BBC Nine O'Clock News", שעלתה לאוויר כבר ב-14 בספטמבר 1970. המגישים בהשקה שלה היו מייקל בורק ופיטר סיסונס.
המעבר לשעה 22:00 היה תגובת נגד להחלטה השנויה במחלוקת של "חדשות ITV", אשר שידרו מגזין חדשות של 20 דקות בשעה 22:00 ב-22 בינואר 2001, תוך כדי התנגשות חזיתית עם ה-BBC.
אולם, לבסוף הפכה "חדשות BBC בעשר" לתוכנית הפופולרית יותר.
המגזין של ITV נפגע כתוצאה מתזמון לקוי, וב-2 בפברואר 2004 הועבר לשעה 22:30. בשנת 2008, ITV החזירו את "News at Ten" אשר נותר לשמש כמתחרה העיקרי של ה-BBC.
בורק וסיסונס עזבו את ה-BBC Ten O'Clock News ב-19 בינואר 2003 כדי לפנות מקום למציגים יו אדוארדס ופיונה ברוס.
כדי לסמן את זה תחלופת המגישים, ב-20 ינואר 2003 בו אדוארדס וברוס התחילו להגיש נעשה עיצוב מחדש של אולפן החדשות.
ב-21 באפריל 2008 עברה התוכנית, יחד עם שאר חדשות ה-BBC, רענון ושינוי חזותי ועברה לאולפן משופץ (N6).
כמו כן, גם שונה שם התוכנית ל-"BBC News at Ten".
חדשות ה-BBC בעשר נבחרו לתוכנית החדשות של השנה בפרסי העיתונאות והטלוויזיה המלכותי (RTS) לשנת 2005, 2009 ו-2010.
התוכנית, יחד עם ערוץ BBC News, עברה לבית השידור והחלה לשדר ב-High Definition ב-18 במרץ 2013.
לאחר חמישה חודשי ניסוי לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה (2015), הוכרז כי '"BBC News at Ten" תוארך באופן קבוע בעשר דקות בין הימים שני וחמישי, מינואר 2016.
שנים מגיש תפקיד נוכחי 2003 עד היוםיו אדוארדס מגיש ראשי (ימי שני-חמישי) 2003 עד היום פיונה ברוס מגישה ראשית (יום שישי), מחליפה למגיש 2003 עד היום סופי ראורת' עוזר/ת הגשה 2014 עד היום סיימון מקוי 2014 עד היום ריטה צ'אקברטי 2014 עד היום ג'יין היל 2015 עד היום קלייב מירי
חדשות היום היא תוכנית אקטואליה יומית ישראלית המסקרת את אירועי היום.
התוכנית משודרת החל מ-9 בפברואר 2020 ברשת 13. בעבר התוכנית הוגשה בהגשה זוגית של מירי נבו ואלי אילדיס ועל ידי אלמוג בוקר.
החל מדצמבר 2024 מגישי התוכנית הם יניר קוזין ושרון כידון לסירוגין.
באוגוסט 2025 החל אלי ראכלין להגיש את התוכנית באופן קבוע.
התוכנית מסקרת את אירועי היום בישראל ומחוצה לה יחד עם פאנל קבוע לצד כתבי ופרשני "חדשות 13".
במהלך התוכנית מתקיימים ראיונות שונים ומתעדכנים בחדשות מתחומים שונים.
לפני עליית התוכנית שודרה התוכנית "הכל כלול".
בעקבות בקשתה של המגישה סיוון כהן לצאת לפגרה של שנה בעקבות הריונה, התוכנית יצאה לפגרה.
התוכנית "הדו"ח היומי" נבחרה לקבל את הרצועה של השעה 16:00, אך לא הצליחה להשיג נתוני מדורג גבוהים מאלו שהשיגה ברצועה של השעה 15:00.
ב-17 בדצמבר 2019 פורסם שמירי נבו ואלי אילדיס יגישו תוכנית אקטואליה ברשת 13, וב-9 בפברואר 2020 התוכנית עלתה לאוויר.
ב-7 באפריל 2020 שודרה התוכנית האחרונה לפני יציאתה לפגרה של התוכנית בעקבות קיצוצים וסכסוכי עבודה ב"חדשות 13".
ב-9 ביולי 2020 פורסם שמגישי התוכנית מירי נבו ואלי אילדיס לא יחזרו לתפקידים.
ב-2 באוגוסט 2020 חזרה התוכנית מפגרה ושובצה מחדש בשעה 15:00. אלמוג בוקר, שהגיש את "חדשות 16:00" ברצועת השידור של התוכנית בזמן הפגרה, נבחר להגיש את התוכנית.
ב-27 באוגוסט 2020 הושק הפתיח הגרפי של התוכנית.
לפני כן, בתוכנית נעשה שימוש בפתיח של משדר מיוחד.
נעימת הפתיחה הראשונה של התוכנית שימשה גם התוכנית "אוטוטו שבת" (ששודרה בימי שישי בעידן ערוץ עשר).
נעימת הפתיחה הנוכחית של התוכנית הייתה גם בשימוש בתוכנית "חדשות 16:00" ששודרה בזמן פגרת התוכנית.
ב-5 באוקטובר 2023 שודרה התוכנית האחרונה לפני היציאה לפגרה לא מתוכננת בעקבות פריצתה של מלחמת חרבות ברזל שגרמה לשינויים בלוח השידורים הרגיל.
חדשות (Но́вости) הוא עיבוד רוסי לטלנובלה הארגנטינאית "Los Exitosos Pells" מז'אנר הדרמה, שהופק על ידי CostaFilm.
בתחילה הסדרה כללה 160 פרקים (שהיה יותר מהמקור הארגנטינאי, שמנה 134 פרקים בלבד), אך בשל הרייטינג הנמוך והעובדה שערוץ CTC שינה את זמן ותאריך השידור של הסדרה כל הזמן, מספר הפרקים צומצם ל-60 בלבד.
גיבוריה הם מגישי החדשות המצליחים גלב ונסטיה צ'רנובה.
הם ומיליוני אנשים מעריצים אותם.
אבל האושר שלהם הוא רק פיקציה, אגדה שיצרו מפיקי ערוץ TST כדי להעלות את הרייטינג של המהדטרה.
עם זאת, גלאב מחליט ללכת לערוץ אחר ומדווח על כך לבוס שלו מארק.
זה, מנסה ללא הצלחה לשכנע אותו להישאר, הוא מכה את ראשו בקיר וצ'רנוב נופל בתרדמת.
מהר מאוד הם מוצאים לו תחליף, שדומה לו כמו שתי טיפות מים: השחקן האלמוני ולרי פולוינוב שנראה כמוהו.
שחקן זה צריך לשחק את התפקיד של גלאב צ'רנוב, לא רק בעבודה, אלא גם בחייו האישיים.
ולרי ממבט ראשון מתאהב בנסטיה שמחליט לעשות הכל כדי שגם היא תאהב אותו.
דנילה דונייב - גלאב צ'רנוב, מגיש טלוויזיה מצליח של ערוץ TST / ולרי פולוינוב, שחקן שנראה מאוד דומה לצ'רנוב
אנסטסיה מאקייבה - אנסטסיה צ'רנובה, מגישת תוכנית "כל החדשות".
גלב היה נשוי לה, אבל עכשיו שונא אותו
יבגני מילר - סרגיי וסילייביץ' פונומרב, חבר ילדותו של פולוינוב.
ליודמילה דרבנבה - לידיה מקרובנה, אמו של סרגיי פונומרב.
ולרי בארינוב - מארק בוריסוביץ' סטארודובצב, מנכ"ל ובעלים משותף של ערוץ TST.
ישנן שתי תשוקות בחייו - הרייטינג ובתו תמרה, ולמענם הוא מוכן לכל דבר
ילנה ספונובה - רגינה נוביקובה, גרושתו של מארק.
מנסה לפתות את ג'לב צ'רנוב
מריאנה שולץ - תמרה מרקובנה סטארודובצבה, בתו של מארק, מנהלת התדמית של ערוץ TST
אליונה יאקובלה - ורוניקה אדוארובנה גרייבה, סגנית ועוזרתו של מארק, כמו גם פילגשו
מבצע שם השיר ומחבריו דנילה דונייב חדשות (מאת ד.
דונייב) "Performer" (מחבר המילים ד.
דונייב) התעטשות מהלכת (רמיקס של ג'ון אולין) (מילים מאת ד.
דונייב) עץ חג המולד פרובנס (א.
דנילה דונייב, שמגלם את גלב ו-ולרי בסדרה, כתב יחד עם ג'ון אולין 4 שירים ו-16 יצירות מוזיקליות ללא מילים עבור הסדרה.
חדשות חמות הוא סרט מותחן פעולה רוסי משנת 2009 בבימויו של הבמאי השוודי אנדרס באנקה.
זהו רימייק לסרט Breaking News של הבמאי מהונג קונג, ג'וני טו.
קצין המשטרה במוסקבה סמירנוב יוצא ללכוד את מנהיג הכנופיה האלים גרמן לאחר שוד כושל.
בינתיים, הממונים על סמירנוב מנסים למצוא דרך לשפר את המוניטין של משטרת מוסקבה.
הנערה הצעירה והלהוטה קטיה מציעה להם שעליהם להפוך את לכידתו של גרמן לתוכנית ריאליטי, להשוויץ במשטרה כגיבורי פעולה.
המצב מסתבך כאשר גרמן וחבורתו מנסים את אותה טקטיקה.
המצב מחריף עד מהרה לכדי מלחמה של ממש, גם בתקשורת וגם ברחובות.
סרט האימה/הקומדיה השחורה של אנדרס באנקה, Frostbite, על חבורת ערפדים של בני נוער המפיצים פחד בעיירה ארקטית בצפון הרחוק של שוודיה, הפך לסרט העצמאי הרווחי ביותר ברוסיה 2006, זכה לביקורות חיוביות מאוד והגיע למצב של סרט פולחן.
המפיצים הרוסיים של Frostbite עברו לייצור סרטים משלהם ושאלו את באנקה אם הוא רוצה להפיק גרסה מחודשת בשפה הרוסית לסרטו Breaking News של ג'וני טו והוא הסכים.
אנדרס באנקה שלמד רוסית כשקיבל הזדמנות ללמוד קולנוע במכון VGIK לא הייתה שום בעיה לביים את צוות השחקנים הרוסי.
באופן מתאים, משתף הפעולה התכוף של באנקה, כריס מאריס, למד גם הוא ב-VGIK.
הסרט צולם בטרולהטן בשוודיה ובמוסקבה והוא צולם במצלמת 35 מ"מ כמו Frostbite מאחר שאנדרס באנקה לא אוהב לצלם דיגיטלית.
את הפסקול הלחין אנתוני לדלו ובוצע על ידי התזמורת הקאמרית הלאומית הדנית.
Leaders of Men מאת ג'וי דויוויז'ן מושמע באופן בולט בסרט.
למרות קמפיין פרסומי אגרסיבי - המפיק קלבנוב וצוות הסרט הציגו את הסרט באופן אישי בכמעט 20 ערים ברוסיה - הסרט נהנה מפופולריות מועטה בקרב הקהל הרוסי ומבקרי קולנוע.
המפיקים ייחסו את חוסר ההצלחה המסחרית של הסרט ליציאתו בחודש מאי והציעו כי הטמפרטורות החמות של מאי ירתיעו אנשים לצאת לקולנוע.
חוסר ההתעניינות של הרוסים בקולנוע הלאומי, היעדרותם לכאורה של כוכבים ברוסיה, ובאופן אירוני במקצת - הקידום הלא מספק של הסרט בתקשורת הרוסית הובאו גם כאשמים בקבלת הפנים המסחרית והביקורתית השלילית של הסרט.
עם זאת, מגזין Splash כלל את הסרט ברשימת העשירייה המובילה שלו מתוך פסטיבל הסרטים טרייבקה 2009 כשהוא מציין את היצירה כסרט חובה.
טייני בים ממגזין "לייט" סיפק גם ביקורת חיובית על הסרט והילל את הפסקול והערך הבידורי שלו.
חדשות רעות הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי.
הסרט יצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2021.
הסרט עוקב אחר סו בוטמס (ג'ני), שתופסת את בעלה במיטה עם אישה אחרת.
ההלם, שבעלה חווה מכך, גורם לו למות מהתקף לב.
היא קוברת את גופתו, ומנצלת את מעמד התהילה ההולך וגדל שמקורו בבעלה הנעדר.
סו מסתבכת במהירות מעל ראשה, מתחמקת משוטרים ופושעים, והכל תוך כדי ניסיון לשמור את האמת מאחותה ננסי (קוניס), כתבת חדשות מקומית הנואשת לסיפור, ובלשית משטרה נחושה (הול).
אליסון ג'ני בתפקיד סו בוטמס
רג'ינה הול בתפקיד הבלשית האריס
ברידג'ט אוורט בתפקיד ליאה נורטון
ג'ימי סימפסון בתפקיד קאונג סים
ג'ולייט לואיס בתפקיד גלוריה מייקלס
דומיניק ברג'ס בתפקיד קפטן ריג'נס
מת'יו מודין בתפקיד קארל בוטומס
קליפטון קולינס ג'וניור בתפקיד ראג'
בחודש אוקטובר 2018 נודע, כי אליסון ג'ני ולורה דרן עתידות לככב בסרט "חדשות רעות" מאת הבמאי טייט טיילור, שביים בעבר סרטים כמו "העזרה" ו"הבחורה על הרכבת".
התסריט נכתב על ידי התסריטאית אמנדה אידוקו בשנת 2017. טיילור סיפר:
בחודש מאי 2019 נודע, כי דרן פרשה מהפרויקט וכי מילה קוניס, רג'ינה הול, אקוופינה, סמירה ויילי, ברידג'ט אוורט, ג'ימי סימפסון וקאונג סים לוהקו לסרט.
מאוחר יותר הצטרפו לפרויקט גם ג'ולייט לואיס, אלן בארקין וונדה סייקס.
ביוני פורסם כי גם מת'יו מודין וכריס לואוול הצטרפו לפרויקט.
ביולי נודע כי גם קליפטון קולינס ג'וניור יופיע בסרט.
הצילומים החלו בחודש יוני 2019.
חדשות חוץ, חדשות בין-לאומיות או מודיעין זר הוא ז'רגון מדיה חדשותי לחדשות מחוץ למדינה בה משדרים.
עבור עיתונאות, זהו ענף העוסק בחדשות הנשלחות על ידי כתבים זרים או סוכנויות חדשות, או, לאחרונה - מידע שנאסף או נחקר באמצעות טכנולוגיות תקשורת מרחוק, כגון טלפונים, טלוויזיות בלוויין או באינטרנט.
למרות שברוב העולם דובר האנגלית תחום זה אינו נחשב בדרך כלל כהתמחות ספציפית עבור עיתונאים, הוא כך כמעט בכל העולם.
בארצות הברית ישנה הבחנה מטושטשת בין "חדשות חוץ" ל"חדשות בין-לאומיות", כאשר הן כוללות ישירות את הממשל הלאומי או המוסדות הלאומיים, כגון בעת מלחמות בהן מעורבת ארצות הברית, או פסגות של ארגונים רב-צדדיים שבהם ארצות הברית חברה.
עם הולדת העיתונות המודרנית היו רוב החדשות ידיעות זרות, כפי שנרשמו על ידי הקוראנטים של המאה ה-17 במערב ובמרכז אירופה, כמו ה-Daily Courant (אנגליה), ה-Nieuwe Tijudinger (אנטוורפן), ה-Relation (שטרסבורג), Avisa Relation oder Zeitung (וולפנביטל) ו-Courante Uyt Italien, Duytsland & C, (אמסטרדם).
ומאחר שהעיתונים הללו נועדו לבנקאים ולסוחרים, הם הביאו בעיקר חדשות משווקים אחרים, שבדרך כלל התכוונו לאומות אחרות.
בכל זאת, ראוי להעיר שמדינות לאום עדיין היו בתחילת הדרך באירופה של המאה ה-17.
מהמאה ה-19 ואילך, עם עיתונים שכבר הוקמו באירופה, בארצות הברית ובכמה מדינות נוספות, אירעו חידושים בתחום הטלקומוניקציה כמו הטלגרף, מה שהפך חדשות חוץ לקלות יותר להפצה.
סוכנויות הידיעות הראשונות נוסדו אז, ביניהן AFP (צרפת), רויטרס (בריטניה), וולף (כיום DPA, גרמניה) ו-AP (ארצות הברית).
עיתונות מלחמה היא אחד מתתי התחומים הידועים ביותר של חדשות חוץ (אם כי סיקור מלחמות יכול להיות לאומי עבור התקשורת של מדינות לוחמות עצמן).
ישנם בעצם שני סוגים של כתבים העוסקים בדיווחי חוץ: כתב חוץ (כתב במשרה מלאה המועסק על ידי מקור חדשותי) ושליח מיוחד (שנשלח לסקר נושא מסוים מחוץ למדינתו, ומוצב באופן זמני במקום).
הקורספונדנט הוא כתב שבסיסו בעיר זרה (לעיתים קרובות בירת מדינה) המכסה אזור, מדינה או לפעמים אפילו יבשת שלמה.
הוא מגיש סיפורים באופן קבוע לעורך החדשות.
העורך אוסף חומרים לסיפורים אלה מגורמים מקומיים, מחברי הקהילה ומהתקשורת המקומית, כמו גם מאירועים שהוא עד להם ישירות.
הכתבים בדרך כלל שומרים על קשר עם הקהילה המקומית ומקיימים קשרים עם עיתונאים וכתבים אחרים על מנת לזהות מקורות אסטרטגיים בממשלה, בקרב דיפלומטים, אנשי צבא וארגונים אחרים בשטח שעשויים לספק מידע חשוב.
מספר הכתבים הזרים ירד משמעותית במהלך 20 השנים האחרונות או יותר.
לעיתים קרובות, חברת מדיה אינה מעוניינת או אינה יכולה להרשות לעצמה לתמוך בכתב יחיד, כמו במדינות מתפתחות רבות.
במקומות מסוימים, הם לא יכולים לקבל אשרות בשל אילוצים פוליטיים, או תנאים מסוכנים אחרים האוסרים על חברת תקשורת להציב שם כתב.
בשנים האחרונות, הירידה בכתבי החוץ נבעה מקיצוץ בחברות התקשורת (לעיתים קרובות, אך לא תמיד, כתוצאה מכלכלה בלבד).
מבין העיתונים בשפה האנגלית, רק לשמונה עיתונים יומיים יש כתבים במשרה מלאה ביותר מעשר מדינות זרות, ארבע מארצות הברית, שלוש מבריטניה ואחת מהודו:
וול סטריט ג'ורנל, 35 (ארצות הברית) – איסטנבול, בגדאד, בואנוס איירס, בייג'ינג, ביירות, בנגקוק, בריסל, ברלין, ג'קרטה, דובאי, הונג קונג, טאיפיי, טוקיו, טורונטו, יוהנסבורג, ירושלים, לאגוס, לונדון, מומבאי, מוסקבה, מנילה, מקסיקו סיטי, ניו דלהי, סאו פאולו, סיאול, סינגפור, פראג, פריז, פרנקפורט, ציריך, קאבול, קואלה לומפור, רומא, ריו דה ז'ניירו, שאנגחאי
הניו יורק טיימס, 24 (ארצות הברית) – אסלאמאבאד, בגדאד, בייג'ינג', ביירות, ברלין, ג'קרטה, דקר, הונג קונג, טוקיו, יוהנסבורג, ירושלים, לונדון, מומבאי, מוסקבה, מקסיקו סיטי, ניו דלהי, ניירובי, סאו פאולו, פריז, קאבול, קהיר, קראקס, רומא, שאנגחאי
פייננשל טיימס, 19 (הממלכה המאוחדת) – בייג'ינג', בריסל, ברלין, ג'קרטה, דובאי, הונג קונג, וושינגטון די.
סי., טאיפיי, טוקיו, ירושלים, מומבאי, מוסקבה, ניו דלהי, ניו יורק, סידני, פריז, פרנקפורט, שאנגחאי
וושינגטון פוסט, 17 (ארצות הברית) – אסלאמאבאד, בגדאד, בוגוטה, בייג'ינג', ברלין, טהראן, טוקיו, ירושלים, לונדון, מוסקבה, מקסיקו סיטי, ניו דלהי, ניירובי, פריז, קאבול, קהיר, שאנגחאי
הגרדיאן, 15 (הממלכה המאוחדת) – אסלאמאבאד, אקרה, בייג'ינג', בנגקוק, בריסל, ברלין, טהראן, טוקיו, ירושלים, לוס אנג'לס, מדריד, ניו יורק, פריז, קאבול, רומא
דיילי טלגרף, 13 (הממלכה המאוחדת) – בייג'ינג', בריסל, וושינגטון די.
סי., ירושלים, לוס אנג'לס, מוסקבה, ניו דלהי, ניו יורק, ניירובי, סידני, פריז, קאבול, שאנגחאי
לוס אנג'לס טיימס, 13 (ארצות הברית) – אסלאמאבאד, בגדאד, בייג'ינג', ביירות, יוהנסבורג, ירושלים, לונדון, מוסקבה, מקסיקו סיטי, ניו דלהי, סיאול, קאבול, קהיר
ההינדו, 12 (הודו) – אדיס אבבה, אסלאמאבאד, בייג'ינג', דאקה, דובאי, וושינגטון די.
סי., לונדון, מוסקבה, סינגפור, פריז, קולומבו, קטמנדו
עוד מתקופת המנדט הבריטי העבירו העיתונים ידיעות מהעולם באמצעות סוכנויות ידיעות דוגמת "רויטרס".
לאחר הקמת הטלוויזיה הישראלית בשנת 1968, החלו להתפרסם חדשות חוץ במהדורת "מבט".
להלן מספר הכתבים הישראלים במדינות זרות:
תאגיד השידור הישראלי, 2 – ברלין, וושינגטון די.
חברת החדשות, 2 – ארצות הברית, לונדון.
ידיעות אחרונות, 2 – לוס אנג'לס, ניו יורק.
חדשות 14, 2 – ארצות הברית ואירופה
בעיתונים ובערוצים שבהם אין כתבים בעולם, העיתון או הערוץ שולח כתב מטעמו למדינה מסוימת בעולם בעת אירוע מיוחד.
מואב ורדי הוא עורך חדשות החוץ של "כאן חדשות" מאז הקמתו ב-2017.
ערד ניר משמש כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות מאז 1994.
ניצן הורוביץ שימש כעורך חדשות החוץ בחדשות 10. הוא פרש מתפקידו זה בשלהי 2008 עם כניסתו לפוליטיקה.
ב-2010 מונה נדב איל לעורך חדשות החוץ.
בנובמבר 2020 הוא פרש מהתפקיד לטובת כתיבה לידיעות אחרונות.
עם זאת, איל המשיך לשמש פרשן בחדשות 13 עד פברואר 2023. במקומו של נדב איל, מונה לתפקיד גיל תמרי.
ליבי אלון משמשת כעורכת חדשות החוץ בחדשות 14, ובנוסף משמשת כשליחת הערוץ לארצות הברית.
סוכנות ידיעות הוא ארגון של עיתונאים שהוקם כדי לספק דיווחי חדשות לעיתונים, כתבי עת, שדרני רדיו וטלוויזיה.
ניתן להתייחס לסוכנות כזו גם כשירות קווי, ניוז קווי או שירות חדשות.
מרבית שירותי סוכנויות הידיעות הגדולות מכילות חדשות חוץ.
סוכנויות הידיעות הגדולות מכינות בדרך כלל כתבות חדשותיות קשות ומאמרים על תוכן שיכולים לשמש ארגוני חדשות אחרים ללא שינוי קטן או ללא שינוי, ולאחר מכן מוכרות אותם לארגוני חדשות אחרים.
הם מספקים את המאמרים האלה בכמויות אלקטרוניות באמצעות שירותי תיל (במקור הם השתמשו בטלגרפיה; כיום הם משתמשים לעיתים קרובות באינטרנט).
תאגידים, אנשים פרטיים, אנליסטים וסוכנויות ריגול עשויים להירשם גם כן.
חדשות העולם הגדול הוא מערבון אמריקאי משנת 2020 בבימויו של פול גרינגראס, עם טום הנקס והלנה צנגל בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "חדשות העולם הגדול" של פולט ג'ילס משנת 2016. העלילה היא על קצין מבוגר לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית שמלווה ילדה לבנה שנחטפה וגדלה בשבט אינדיאני, לבני משפחתה הלבנים.
זו הופעתה הבינלאומית הראשונה בקולנוע של השחקית-ילדה בת ה-11 הלנה צנגל בקולנוע.
היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב, לפרס גילדת שחקני המסך ולפרס סטלייט לשנת 2021, לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
בטקס פרסי אוסקר ה-93 היה הסרט מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר, צילום הטוב ביותר, עיצוב ההפקה הטוב היותר ולמיקס הסאונד הטוב ביותר.
ויצ'יטה פולס, טקסס, 1870, סרן ג'פרסון קיילי קיד (טום הנקס) שלחם במלחמת האזרחים האמריקאית בצבא הקונפדרציה, מתפרנס מאיסוף עיתונים והקראת החדשות המעניינות לקהל תמורת 10 סנטים לאחד.
הוא עובר ממקום למקום רכוב על סוס.
אשתו מתה מכולרה ב-1865 והוא אדם בודד.
בדרך משם הוא נתקל בעגלה הפוכה ולידה אדם שחור תלוי על עץ וכרזה של גזענים נגד שחורים, מקסיקנים ואינדיאנים.
ליד העגלה הוא מבחין בילדה כבת 11 (הלנה צנגל) מפוחדת ומסתתרת ממנו.
בעגלה הוא מוצא מסמך מהלשכה לענייני אינדיאנים כי הילדה שמה ג'והנה ליאונברגר וכי נחטפה על ידי שבט קיואה והוריה ואחותה נרצחו וכי יש להחזירה לקרבי משפחתה בקסטרוויל, מרחק מאות מילים.
העבד המשוחרר השחור שליווה אותה נתלה על ידי הגזענים.
ג'והנה מדברת בשפת השבט וזוכרת מספר מילים בגרמנית.
קיד מבקש מידידיו, הזוג בודין כי יארחו את ג'והנה עד שיבוא סוכן הלשכה ויחזירה לקרובי משפחתה.
ג'והנה מסרבת להישאר שם ובורחת בגשם סוער עד שמוצאים אותה.
קיד קונה עגלה ובודין נותן לו אקדח.
הם ממשיכים לדנבר שם הם מתארחים אצל גב' גאנט שדוברת קיואה.
היא משוחחת עם ג'הנה שאומרת לה ששמה בשבט הוא ציקאדה.
שלושה גברים מציעים לקנות ממנו את ג'והנה לזנות אך קיד מסרב.
בדרך הם אורבים לעגלה כדי להרוג אותו ובעזרתה של ג'והנה הם מצליחים לחסל אותם.
הם מגיעים למקום בו שולט מר פארלי שהוא גזען ומחזיק עדר בקר ענק.
הוא מבקש מקיד להקריא לעובדיו ידיעות משמחות ואילו קיד קורא להם על מרד כורים בפנסילבניה העובדים של פארלי נלהבים ורוצים למרוד בו ופארלי רוצה להרוג את קיד אך ברגע האחרון יורה בו ג'והנה וג'ון קאלי (פרד השינגר) אחד מהעובדים שהתלהב מקיד, משלים את המלאכה.
קיד וג'והנה ממשיכים ובאחד העיקולים העגלה מתהפכת, הסוס נפצע קשה וקיד יורה בו למוות.
הם ממשיכים ברגל בתוך סופת חול קשה והמים שלהם נגמרים.
ברגע האחרון הם פוגשים באינדיאנים שנותנים להם מים וסוס.
לבסוף הם מגיעים לקסטרוויל וקרוביה של ג'והנה מקבלים אותה בחוסר רצון ומבהירים כי היא צריכה לעבוד קשה כדי להצדיק את מחייתה.
קיד נפרד מג'הנה בעצב ודאגה ודוהר לסן אנטוניו שם קבורה אשתו.
לאחר שהוא עולה על קברה הוא חש נקיפות מצפון, דוהר לקסטרוויל ומוצא את ג'והנה קשורה למוט.
דודה מתלונן כי היא עצלנית וברחה מספר פעמים לכן קשרו אותה.
הוא לא מתנגד שקיד ייקח אותה.
ג'והנה חוברת לקיד וכעת שנייהם מבינים אחת את השני.
קיד ממשיך להופיע וג'והנה עוזרת לו.
הוא מציג אותה לקהל כבתו, ג'והנה קיד.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותטום הנקסג'פרסון קייל קידהלנה צנגלג'והנהריי מקינוןסיימון בודיןמייר וינינגהםדוריס בודיןאליזבת מרוולגב' גאנםפרד השינגרג'ון קאליתומאס מרפימר פארלי
חדשות אל-עהד (, בתעתיק מדויק: אלעהד ניוז) הוא עיתון חדשות לבנוני בערבית בבעלות ארגון הטרור חזבאללה, ומהווה אחד מגופי התעמולה שלו.
העיתון הוקם במטרה להציג את הנרטיבים ונקודות המבט של חזבאללה בקרב הציבור הלבנוני והערבי.
הוא עוסק במגוון נושאים ובהם חדשות, פרשנויות, ראיונות ותוכניות תיעודיות, עם התמקדות בנושאים הקשורים למדיניות החוץ של לבנון, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, פעילות חזבאללה וההתרחשויות ב.
העיתון יצא לאור לראשונה ב-18 ביוני 1984, כעיתון שבועי בשם "אל-עהד", וב-5 בנובמבר 1999 הושקה הגרסה האינטרנטית שלו, הפועלת באותה מתכונת עד היום.