tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1977 חשפה שחיתות במקום עבודתה ב'תנובה', כשזו עוד הייתה קשורה באופן עמוק בריכוזיות השלטון בישראל.
קוך דיווחה למשטרה על היעלמותן של המחאות רבות מהחשבונות הציבוריים של תנובה והראיות שהיא סיפקה הביאו להרשעתם של שלושה בכירים בתנובה בגנבת עשרות אלפי דולרים.
כתגובה קיבלה מכתב פיטורין מתנובה.
קוך נאבקה בפיטוריה ותנובה פנתה כניסיון טיוח לפסיכיאטר, ד"ר משה אבנון שלא בדק אותה אישית וכתב חוות דעת, שעל פיה קוך אינה שפויה כביכול וכי עליה להתאשפז בבית חולים פסיכיאטרי.
כחלק מתוצאותיו של המאבק תוקן חוק טיפול בחולי נפש, ונקבע שאסור לאשפז אדם בכפייה ללא בדיקת פסיכיאטר מחוזי.
במהלך הפרשה רואיינה קוך לכ-200 כתבות בתקשורת.
בשנת 1989 הייתה קוך בין מייסדי עמותת עוגן לסיוע לעובדי ציבור הרוצים לחשוף שחיתות וחוששים לפגיעה אישית בהם או במקום עבודתם.
זכייה באות אביר איכות השלטון
בשנת 2006 זכתה קוך באות אביר איכות השלטון של התנועה למען איכות השלטון.
מיה וסיקובסקה (ושיקופסקה; באנגלית: Mia Wasikowska; נולדה ב-25 באוקטובר 1989) היא שחקנית קולנוע אוסטרלית.
ידועה בזכות תפקידיה בסרטים "התנגדות", "אליס בארץ הפלאות", "אליס מבעד למראה", "הילדים בסדר", "ג'יין אייר" ו"קרימזון פיק".
וסיקובסקה נולדה וגדלה בבירת אוסטרליה, קנברה, למשפחה מרקע נוצרי.
בתם של מרצנה וסיקובסקה, צלמת פולנייה שהיגרה עם משפחתה בילדותה לאוסטרליה, ושל ג'ון ריד, צייר אוסטרלי מקומי ממוצא אנגלי.
לה אחות בכורה ואח צעיר.
הוריה נהגו לקחת אותה לגלריות בכל רחבי אירופה.
בה חיה ברוב שנות נעוריה.
במשך שנה גרה בפולין, וכן התגוררה בגרמניה, צרפת ורוסיה.
בגיל שמונה החלה להתאמן באינטנסיביות כדי להיות בלרינה.
לאחר מספר שנים של אימונים בתחום שקלה אפילו ללכת לבית ספר מקצועי, אך לבסוף ויתרה מפני שנכשלה בבניית גוף מתאים למקצוע.
וסיקובסקה החלה לגלות עניין במשחק לאחר שנחשפה לקולנוע האוסטרלי והאירופאי, בעיקר לקולנוען הפולני קשישטוף קישלובסקי וסרטי שביים.
בתחילת דרכה העריצה ולקחה השראה משחקניות הקולנוע רובין רייט והולי האנטר.
בזמנה הפנוי, וסיקובסקה היא צלמת חובבת, מצלמת את מסעותיה ברחבי העולם, וגם תמונות מאתרי צילומים של סרטים שהיא משתתפת בהם.
בשנת 2004 חתמה על חוזה עם סוכנות שחקנים בסידני, והופיעה בשני פרקים בדרמה הרפואית האוסטרלית הפופולרית "מלאכים בלבן", ובגיל חמש עשרה קיבלה את תפקידה הראשון בקולנוע האוסטרלי, בדרמת ההתבגרות "מהומה פרברית".
וסיקובסקה קיבלה שבחים על הופעת הבכורה שלה, ולאחר מכן הופיעה בשני סרטים מצליחים נוספים: הדרמה הפוליטית "ספטמבר" ומותחן האימה "הטורף".
בשנת 2008 התקבלה וסיקובסקה לסדרת הדרמה האמריקאית "In Treatment", המבוססת על הפורמט הישראלי של חגי לוי "בטיפול", ולוהקה לתפקידה של סופי, מתעמלת צעירה הנוטה להתאבדות ומטופלת אצל הפסיכולוג ד"ר פול וסטון (גבריאל ביירן).
וסיקובסקה הופיעה בסדרה במשך תשעה פרקים, ולשם כך נאלצה לנטוש את לימודיה בקנברה ולהעתיק את מגוריה ללוס אנג'לס למשך שלושה חודשים.
בארצות הברית היא השלימה את פערי הלימודים דרך מערכת למידה מרחוק.
הביקורות האוהדות על משחקה בתוכנית, ובפרט על המבטא האמריקאי שהפגינה, העניקו לה תפקיד הוליוודי ראשון בדרמת המלחמה ההיסטורית "התנגדות", בה גילמה את חיה, אשתו הטרייה של האח מבית פרטיזני בלסקי עשהאל (ג'יימי בל).
ב-2009 גילמה את דמותה של הטייסת אלינור סמית' בסרט אמיליה המבוסס על חייה של הטייסת האמריקאית המפורסמת אמיליה ארהארט.
אולם תפקידה השני באותה שנה, בדרמה "השמש הישירה הזאת" היה זה שתפס את עיני המבקרים ועליו הועמדה וסיקובסקה לפרס אינדפנדנט ספיריט בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
וסיקובסקה הצליחה לגבור בשנת 2010 על אלפי שחקניות צעירות ולזכות בתפקיד הראשי של אליס קינגסלי בסרטו גורף מיליארד הדולרים של טים ברטון "אליס בארץ הפלאות".
תפקיד זה מינף את הקריירה של וסיקובסקה וזימן לה הצעות מקצועיות רבות, בהן תפקיד משני בדרמה הקומית המוערכת "הילדים בסדר", שם הופיעה בתור ג'וני, בתן של זוג הלסביות ניק (אנט בנינג) וג'ולס (ג'וליאן מור).
בשנת 2013 ביימה וכתבה סרט קצר שנכלל באנתולוגיה "ההפיכה", המורכבת מ-18 סיפורים קצרים.
+שנהסדרהתפקידהערות2005–2004מלאכים בלבןלילי ווטסון2 פרקים2008בטיפולסופיתפקיד חוזר; (עונה 1); 9 פרקים
מיה קלה בנצור (נולדה ב-5 בספטמבר 1958) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופה ושיאנית ישראל באתלטיקה קלה, ייצגה את ישראל באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984) וכיום ד"ר לפיזיותרפיה ומנהלת המחלקה לטיפול בפגיעות ספורט במכון וינגייט.
נישאה בשנת 1982 לאריק בנצור.
בעלת תואר ראשון בחינוך גופני, תואר שני בפיזיותרפיה ובעלת תואר שלישי באוניברסיטת חיפה.
מנהלת המחלקה לטיפול בפגיעות ספורט.
פיזיותרפיסטית נבחרת ישראל במשחקים האולימפיים.
התאמנה בקבוצות הפועל חיפה ומכבי חיפה.
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי 1972 זכתה בנצור בשתי מדליות אישיות, זהב וארד.
באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכתה בנצור בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.39 מטר, אחרי טובה פינק מהפועל תל אביב (5.44 מטר) וסמדר לובנו מהפועל העמקים (5.33 מטר) ומדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.5 שניות, אחרי אסתר רוט-שחמורוב (11.5 שניות) ואלה קציר מהפועל רמת גן (12.1 שניות).
חודש לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 48.46 שניות ומדליית כסף בקפיצה לרוחק, בתוצאה של 5.58 מטר, אחרי טובה פינק (5.62 מטר) ולפני זיוה רבינוביץ' (5.44 מטר).
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1974 זכתה בנצור במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.42 מטר, אחרי רות זלוצנקו מהפועל רמת גן (5.55 מטר) וזיוה רבינוביץ' מהפועל תל אביב (5.50 מטר).
בתחרויות "הגימנסיאדה" (אליפות העולם לתלמידי בתי ספר תיכוניים) שנערכו בוייסבאדן, גרמניה המערבית בספטמבר 1974 זכתה בנצור במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא ישראלי חדש לנערות עד גיל 16 של 5.71 מטר.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני 1977 זכתה בנצור במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.68 מטר, אחרי אורנה עוזיאל מהפועל רמת גן (5.78 מטר) ולפני סיגל קשת מאס"א תל אביב שקבעה שיא ישראלי חדש לנערות גילאי 14 של 5.66 מטר.
חודש לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית היא זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
בתחרות שנערכה בקארדיף שבוויילס ב-21 ביולי 1979 זכתה בנצור במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.82 מטר ובמדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ענת להב, רבקה קוגמן ואסתר רוט-שחמורוב בשיא ישראלי חדש של 47.68 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכתה קלה בנצור במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.78 מטר, לפני אורן שילרוף מהפועל חדרה (5.50 מטר) ושרון מירו מהפועל ירושלים (5.28 מטר).
שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכו בהדר יוסף ביולי 1981 זכתה בנצור בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בשיא מכביה חדש של 5.87 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם מיה בן-יהושע, רבקה קוגמן וענת להב בהשוואת השיא הישראלי ובשיא מכביה חדש של 47.68 שניות.
בתחרות שנערכה בארצות הברית באפריל 1983 קבעה בנצור את הישגי השנה של אתלטית ישראלית, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.24 שניות ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.82 מטר, ובכך קבעה את הקריטריון להשתתפות באוניברסיאדת אדמונטון (1983).
בתחרות שנערכה בטוסון אריזונה ב-1 במאי 1983 קבעה בנצור בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 6.16 מטר, שיפור לשיא בן ה-12 שנים של אסתר רוט-שחמורוב (6.14 מטר).
בתחרות שנערכה באולם בפלאגסטאף באריזונה בסוף ינואר 1984 קבעה בנצור בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 6.06 מטר, שיפור לשיא בן ה-12 שנים של אסתר רוט-שחמורוב (5.98 מטר), שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באותו המקום, בפברואר היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על 6.13 מטר.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא סיימה במקום ה-16 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.07 מטר ובמקום 36 בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.30 שניות.
שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן סבסטיאן, ספרד ב-19 באוגוסט היא קבעה בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 6.27 מטר.
שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי סיגל גונן 6.46 מטר.
זכתה לכבוד באירוע הצדעה לנשים בספורט, שהתקיים במסגרת הפסטיבל הבינלאומי "פמינה 2001".
מיה קינן (נולדה ב-1982) היא סופרת חרדית-ישראלית.
מהבולטות שבהן הן מבחינת היקף כמות הספרים (כ-36) והן מבחינת סגנון וז'אנר בכתיבה כגון מדע בדיוני פנטזיה ועוד.
מיה קינן נולדה בירושלים, לרופא והפסיכותרפיסט ד"ר עוז מרטין והציירת והסופרת אורית מרטין.
אחותה היא הסופרת יעל רוטנברג.
קינן נשואה ומתגוררת בבית שמש.
עיקר פרסומה של קינן הוא בעקבות סדרת הספרים "ממלכה במבחן" פרי עטה, המתרחשת בממלכת הכוזרים בימי הביניים.
הסדרה ייחודית בסגנונה במגזר החרדי, בין היתר בכך שהיא משלבת אלמנטים של ספרות פנטזיה ומלחמות ירושה, שלא היו נפוצים בספרות החרדית.
כל ספרי הסדרה היו לרבי מכר.
מלבד סדרת "ממלכה במבחן" מפרסמת קינן סיפורים קצרים וסיפורים בהמשכים בעיתונים וכתבי עת חרדיים שונים, שרובם אף יצאו לאור כספרים.
לדוגמה, הספרים "אחד מאלף" ו"אדמה פראית" פורסמו בהמשכים בשבועון "קטיפה", השבועון לנשים של יתד נאמן.
פיצי ומצות השבת אבדה (2003)
יש לי שאלה לעניין!: תשובות מפתיעות לשאלות מענינות (2004)
עוד שאלה לעניין!: תשובות מפתיעות לשאלות מענינות (2005)
ספר התעלומות של זרח הפיקח (2006)
הגוף המופלא (2007) ביחד עם אימה אורית מרטין
מולי הרשטיק אלוף הכוונות הטובות (2010)
מסומן (2013) (יחד עם רותי קפלר ואסתר קווין)
עם אביה ד"ר עוז מרטין
אמיצים - סיפורים מן הקליניקה (2023)
בארבע עיניים - סודות מן הקליניקה (2024)
קדימה - סיפורים על מפגשים פורצי דרך (2025)
לודמיליה "מיה" בורדו לאב הייתה פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית.
לאב כיהנה כנציגת המחוז הרביעי של יוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
היא הייתה האדם האפרו-אמריקאי הראשון שייצג את יוטה בקונגרס.
לאב נולדה בברוקלין שבניו יורק, בתם של ז'אן ומרי בורדו.
הוריה נמלטו מאימת הטונטון מקוט, המשטרה החשאית של האיטי, לארצות הברית ב-1973. בגיל חמש עברה עם משפחתה לקונטיקט שם סיימה לימודי תיכון ותואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת הרטפורד.
עבדה כדיילת אוויר בקונטיננטל איירליינס, כמדריכת כושר ובמוקד שירות.
בעקבות אחותה הצטרפה לכנסייה המורמונית, היא עברה ליוטה ב-1998, שם הכירה את בעלה.
ב-2003 נבחרה למועצת העיר סרטוגה ספרינגס ביוטה, ב-2010 נבחרה לראשות העיר וכיהנה בתפקיד עד סוף 2013. ב-2012 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים האמריקאי, היא ניצחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית אך הפסידה בבחירות הכלליות, לאחר שיריבה זכה ברוב זעום של 0.31% (768 קולות).
ב-2014 התמודדה שוב ונבחרה לתפקיד לאחר שזכתה בבחירות ברוב של קצת יותר מ-50% לעומת 46.75% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית.
בכך הייתה לאישה השחורה הראשונה מהמפלגה הרפובליקנית שנבחרה לקונגרס.
בבחירות 2018 הפסידה ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית, בן מקאדמס, בפער של פחות מ-700 קולות.
נפטרה ב-23 במרץ 2025 לאחר מאבק בגליובלסטומה מולטיפורמה, סוג של סרטן המוח.
מיה מאסטרו היא שחקנית וזמרת-יוצרת ארגנטינאית.
היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור נורה מרטינז בסדרה של FX; "הנגיף" ובתפקידה בתור נדיה סנטוס בסדרת המתח של ABC; "זהות בדויה" ובזכות תפקידה בתור כרמן בסדרת סרטי "דמדומים".
מאסטרו נולדה ב-19 ביוני 1978, בבואנוס איירס, ארגנטינה.
בתם של כלכלנית ואיש עסקים, שניהם ארגנטינאים.
בתחילה היא הוכשרה בארגנטינה, אך בהמשך נסעה לברלין, גרמניה לפתח רפרטואר קולי של עבודותיהם של קורט וייל והנס אייזלר.
הופעת הבכורה הפומבית שלה הייתה בשנת 1998, בסרט "טנגו" שהיה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
המפנה בקריירת המשחק שלה היה כשהשתתפה במחזה "The Summer Trilogy" שנכתב על ידי קרלו גולדוני, ובשנת 1998 היא קיבלה בעיר מולדתה את התפקיד הנחשק "לולו" במחזה של פרנק ודקינד - "תיבת פנדורה".
היא זכתה על תפקיד זה בפרס "אייס" לאמן חדש הטוב ביותר של השנה.
בשנת 2000 שיחקה בדרמה הקומית "טיימקוד" לצד סלמה הייק.
ב-2004 היא הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "זהות בדויה", והשתתפה שם בשתי עונות.
באותה שנה השתתפה גם בסרט ארגנטינאי בשם "הנערה הקדושה" (La Niña Santa) וכן בסרט "דרום אמריקה באופנוע" משנת 2005. בדצמבר 2005 כיכבה בווידאו קליפ לשירו של פרינס "Te Amo Corazón", שבוים על ידי חברתה סלמה הייק.
בשנת 2006 כיכבה כשחקנית משנה בסרט "פוסידון", רימייק של הסרט "הרפתקה בפוסידון" משנת 1972. ב-2008 שיחקה בקומדיה העצמאית "אנשי חזון" בכיכובו של זאק גאליפנאקיס.
מאסטרו כיכבה במחזמר אוף ברודוויי בשם "My Life as a Fairytale", המבוסס על חיו ועבודתו של הכותב האנס כריסטיאן אנדרסן.
כמו כן כיכבה ב-"Cosí", המבוסס על האופרה "כך עושות כולן" של מוצרט.
מאסטרו לוהקה לתפקיד כרמן בסרטים "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1" ו"דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2".
שיחקה כשחקנית אורחת בסדרה "צווארון לבן" בתפקיד מאיה, בעלת מסעדה.
בשנים 2014–2015 היא כיכבה בשתי העונות הראשונות בסדרת האימה "הנגיף" כד"ר נורה מרטינז.
הסדרה נוצרה על ידי גיירמו דל טורו לרשת הטלוויזיה FX Networks.
וכן שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "חניבעל", בתפקיד אלגרה פזי.
בשנת 2019 הופיעה בסרט הקולנוע הארגנטינאי "סוף המאה" בתפקיד סוניה.
בשנת 2020 שיחקה לצד ריקרדו סקאמרצ'ו בסרט האימה האיטלקי "הקשר" של הבמאי דומניקו דה פאודיס.
כיוצרת-זמרת היא הופיעה בלוס אנג'לס, ניו-יורק ובואנוס איירס, והיא בהכנות לתחילת הקלטות של מיני-אלבום ולאחריו אלבום.
ב-2010 הופיעה באיסלנד כחימום לאמיליאנה טוריני.
היא משתפת פעולה על הלהקה הבריטית פיית'לס ושרה בשירם "Love Is My Condition" באלבום "The Dance" ששוחרר במאי 2010.
באוקטובר 2014, יצא אלבום הבכורה של מאסטרו, "Si Agua".
מאסטרו מתגוררת כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה.
+שנהסרטתפקידהערות2000For Love or Country: The Arturo Sandoval Storyמריאנלהסרט טלוויזיה של HBO2001In the Time of the Butterfliesמריה תרזהסרט טלוויזיה של שואוטיים2004 - 2006זהות בדויהנדיה סנטוסתפקיד אורח (עונות 3&5)
מַיה זיו־וולף (נולדה ב־12 בדצמבר 1983) היא עיתונאית ומגישת חדשות ישראלית.
שימשה כמגישה ועורכת בחדשות 10 ובערוץ 10 והגישה את תוכנית הבוקר "העולם הבוקר" של רשת 13 בין השנים 2019-2017.
אביה זאב, עבד ברפא"ל, במקור מחיפה ממשפחה ממוצא פולני, ואמה טוני, מורה ומנהלת מרכז פסגה להשתלמויות מורים בעכו, במקור ממגדל־העמק ממשפחה ממוצא מצרי.
השם המקורי של משפחתה היה "זביילסקי", לפני שעוברת לשם "זיו".
הורייה עברו מחיפה לגור בעכו עד שעברו לנהריה כעבור כ־18 שנים.
בת-דודתה היא השחקנית והזמרת הילה סעדה.
בתיכון למדה במגמת ביולוגיה ומחשבים, ולאחר מכן עברה ללמוד במגמות לספרות ותיאטרון.
היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהוראה מסמינר הקיבוצים.
במסגרת לימודיה לתואר שני בהוראה, לימדה תקשורת לבגרות בתיכון ברמת השרון.
בגיל שמונה כתבה במקומונים בתור "כתבת צעירה".
בהמשך שימשה "כתבת שש" בעיתון של ערוץ הילדים, "כתבת צעירה" במגזין "ראש אחד", הייתה תחקירנית בתוכנית "קלפים פתוחים" בטלוויזיה החינוכית ושידרה בקול ישראל וברדיו חיפה.
היא החלה את הקד"צ של גל"צ שבוע אחרי סוף כיתה י"ב, ועברה לתל אביב, שם שכרה דירה עם עוד שתי שותפות מגל"צ.
בשנת 2001 התגייסה לגלי צה"ל.
בגלי צה"ל ובגלגלצ התקבלה למחלקת הקריינים ובמקביל הפיקה, ערכה והגישה תוכניות שונות כגון "המצעד העברי", "גל עברי ירוק" ו"קולות החיילים".
לאחר שחרורה מצה"ל עבדה ככתבת ועורכת באתר האינטרנט של "שידורי קשת" ובאתר המוזיקה "MOOMA", ובנוסף הגישה פינות בתוכנית הבוקר של "שידורי קשת" בערוץ 2. בשנת 2012 עברה להגיש את "חדר החדשות", מהדורת החדשות המקומיות שהופקה על ידי חברת HOT, ולאחר מכן הצטרפה לסגל חדשות 10 כמגישה ועורכת מבזקי חדשות.
בסוף שנת 2014 החלה להגיש אחת לשבוע את תוכנית הבוקר "אורלי וגיא" יחד עם אור הלר, והחל מינואר 2016 הגישו השניים את התוכנית הנושאת את שמם, "אור ומיה", בימים חמישי ושישי.
ב־29 בספטמבר 2017 הגישה זיו־וולף בפעם האחרונה את התוכנית "אור ומיה", לקראת המעבר שלה ל"רשת".
באוקטובר 2017 הצטרפה לצוות התוכנית "העולם הבוקר" בערוץ רשת, כמגישה לצד אברי גלעד והילה קורח, אותם הכירה מגל"צ.
בפברואר 2019 עזבה לבקשתה את הגשת התוכנית, לטובת עשייה דוקומנטרית.
לאחר מכן, המשיכה לשמש כמגישה-מחליפה בתוכנית "הכל כלול" בערוץ 13.
באוקטובר 2020 מונתה למנהלת מערך התקשורת והמיתוג של קבוצת דוראל אנרגיה.
בשנת 2024 הצטרפה לצוות המגישים של רדיו 103fm, ומגישה תוכניות אקטואליה והסכתים שונים.
בשנת 2007 נישאה לתומר וולף, שמשמש כמנהל הטכני של קשת 12 ולזוג נולדו שלושה ילדים.
מיה אוסטרגרד נילסן (בדנית: Mie Østergaard Nielsen; נולדה ב-25 בספטמבר 1996) היא שחיינית דנית, היא אלופת אירופה (ברלין 2014), סגנית אלופת עולם לבריכת 25 מטר (איסטנבול 2012) ובעלת מדליית ארד מאליפות עולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר גב.
היא שיאנית אירופה הנוכחית (2015) במשחה ל-100 מטר גב (בריכת 25 מטר).
מיה נילסן היא בתו של בני נילסן, סגן אלוף אולימפי (סיאול 1988) ובעל מדליית ארד (מדריד 1986) במשחה ל-200 מטר פרפר.
מיה טבת דיין (נולדה ב-3 באפריל 1975) היא משוררת, סופרת, ומרצה להינדואיזם.
בעלת תואר דוקטור בהינדואיזם ושירה סנסקריסטית.
כלת פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ט 2018.
טבת דיין נולדה בתל אביב, וגדלה בהוד השרון.
אמה, עפרה טבת, הייתה מגישת תוכניות בגלי צה"ל, שדרנית בטלוויזיה החינוכית וכן במאית דוקומנטרית.
טבת דיין למדה בתיכון "הדרים" בהוד השרון.
במהלך שירותה הצבאי הייתה עורכת וכתבת בעיתון "במחנה".
בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובתולדות האמנות ותואר שני ודוקטורט בפילוסופיה, כולם באוניברסיטת תל אביב.
את עבודת הדוקטורט שלה כתבה תחת מלגת הנשיא והרקטור של אוניברסיטת תל אביב, בהנחייתם של פרופסור דוד שולמן מהאוניברסיטה העברית בירושלים ופרופסור שלמה בידרמן מאוניברסיטת תל אביב.
בעבודה זו תרגמה את היצירה הסנסקריסטית השירית הגדולה "The Naishadhiya-Caritam" מסנסקריט לאנגלית, וכן ניתחה יצירות אמנות שנלוו ליצירה זו.
בשנים 2003–2014 לימדה טבת דיין קורסים שונים במסגרת החוגים לפילוסופיה וללימודי מזרח אסיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה.
טבת דיין עוסקת בכתיבה ובהוראה.
היא נשואה להראל דיין, איש מחשבים ולזוג שלוש בנות.
בשנים 2006–2010 כתבה את הבלוג "עבודת אלילים", שעסק בהיבטים של המחשבה ההודית כפי שהם משתקפים בתרבות הפופולרית בהודו ובמערב.
בשנת 2012 לקחה חלק בכתיבת קטלוג התערוכה "צפיפות החומר" במוזיאון תל אביב לאמנות, שהציגה אמנות עכשווית מהודו, וכן הנחתה סדרת מפגשים במסגרת תערוכה זו.
בשנת 2014 הציגה את התערוכה "שיחותיי עם אמי המתה" בגלריה של תיאטרון תמונע בתל אביב.
התערוכה הציגה משיריה של טבת דיין לצד צילומי עיזבונה של אימה שנפטרה שנה קודם לכן.
התערוכה הוצגה במקום כחצי שנה.
בין היתר, שירים פרי עטה הוצגו בתערוכות שונות, למשל: "נשים, תודעה, עוצמה 2" באודיטוריום חיפה (2015), "פרידה" בגלריה חנינא ביפו (2016).
ספר שיריה "ויהי ערב, ויהי תוהו" זכה בציון לשבח מטעם פרס קוגל לספרות יפה ביוני 2016.
בשנת 2018 זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול לשנת 2018. מנימוקי הוועדה: "מיה טבת דיין היא סופרת ומשוררת מבטיחה, שמצליחה להעביר קשת אדירה של רגשות, כולל כאב ושכול וצער, באמצעות שורות פשוטות, יומיומיות כביכול, שחודרות היישר ללב.
השירה של טבת דיין מיוחדת בהיותה נגישה לכל אחד – כמו פתקים קטנים מהחברה הכי טובה שידעה שתבין בדיוק למה היא מתכוונת – ומשובצת רגעים מזוקקים הגורמים לקורא להרגיש שהיא מדברת בשמו, גם אם לא חווה אותן חוויות כמוה, ושאינו לבד בעולם, וזה מרגש באופן עמוק."
אלף שנים לחכות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2011
ויהי ערב, ויהי תוהו, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2015
לאן שנצוף שם בית, סדרת כבר, מוסד ביאליק, דצמבר 2017
כדי להסתדר עם המצב, מוסד ביאליק, 2021
פמיניזם כפי שלימדתי את בנותיי, הוצאה עצמית, 2023
הדברים שאנו נושאים עימנו, תרגום משירת דוריאן לקס, הוצאת קשב לשירה, 2024
הספר "ויהי ערב, ויהי תוהו" זכה לשבחי המבקרים.
על גב הכריכה כתבה הסופרת שהרה בלאו: "מחזורי השירים של מיה טבת דיין הם מהמקוריים והמרגשים שקראתי.
יש בהם יכולת זיקוק מיוחדת של הכאב, של ההעדר ושל האין.
והכל נעשה בפשטות, דרך היומיום, במילים "קטנות" שהולמות בקורא בעצמה גדולה.
ספר השירה שלה פצוע ופוצע, עדין ופרוע, משתולל מתוך כאב, אך עם זאת בעל גבולות לשוניים ברורים ומדויקים.
השירה הישראלית למודת שירי כאב ושכול, אבל מחזורי השירים של מיה טבת דיין העוסקים במות האם, הם מהמקוריים והמרגשים שקראתי".
המשורר יקיר בן-משה, עורך הספר, כתב: "שיריה של מיה טבת דיין נוגעים באופן חד, מצמית ומרגש עד כאב, במותה של האם.
השירים נפרשים לאורך שתי חטיבות גדולות – בלשון שקופה, קריסטלית – ומגוללים עולם רב ממדים, בו ההיעדר הופך לממשות.
"וַיְהִי עֶרֶב, וַיהִי תֹּהוּ, וַיהִי פִּי תְּהוֹם", פותחת טבת דיין את ספר השירים הנפלא הזה ומזמינה אותנו להקשיב ללשון הבריאה הפנימית: לשון הזמן, המקום והאני".
על הספר "פמיניזם כפי שלימדתי את בנותיי" כתבה עטרה אופק: "זה ספר וואו.
על "כדי להסתדר עם המצב" כתב המבקר רן יגיל: "מיה טבת דיין כבשה אותי בפשטות שירתה הטובה.
הרבה זמן לא קראתי ספר מענג כזה".
מיה דרייפוס (נולדה ב-5 בספטמבר 1975) היא במאית, תסריטאית ויוצרת ישראלית, בוגרת אוניברסיטת תל אביב ומרצה לתסריטאות באוניברסיטת תל אביב.
דרייפוס החלה לימודי פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, אך עברה לחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2001 ביימה את סרטה הקצר הראשון, "שעווה זה כואב".
בשנת 2005 ביימה את "ביקור חולים", סרט הגמר שלה, שהתקבל והוקרן בפסטיבל קאן וזכה במקום השני בתחרות הסרטים הקצרים.
הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים נוספים ברחבי העולם, בבייג'ינג, בטאיוואן ובתל אביב.
לאחר סיום לימודיה החלה ללמד תסריטאות בחוג לקולנוע בתל אביב.
בשנת 2014 יצא סרטה העלילתי הראשון באורך מלא "ההיא שחוזרת הביתה", בכיכובם של טלי שרון, אלון אבוטבול, לאורה ריבלין ואלי כהן.
הסרט זכה בפרס סרט הביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בפרס השחקנית לטלי שרון ובפרס הצילום.
ריבלין זכתה באותה שנה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על השתתפותה בסרט זה.
דרייפוס ערכה את התסריט של סרטה של הבמאית עילית זקצר "סופת חול", שיצא בשנת 2016 וזכה בשישה פרסי אופיר (בהם פרס הסרט הטוב ביותר), וכן בפרס הסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס באותה השנה.
עוד בשנת 2016 יצא הסרט "גיבורה", פרויקט קולנועי שיצרה וניהלה אמנותית עם מיכל ויניק.
הסרט מורכב מחמישה סרטים קצרים של חמש במאיות צעירות, בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
דרייפוס מלמדת תסריטאות ובימוי בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש ובמכללה האקדמית בית ברל.
סרטה השני, "כביש הסרגל", אשר זכה במענק "נשים בתמונה" והשתתף בחממת הקולנוע בירושלים 2016 יצא בשנת 2024 וזכה בפרס הראשי של פסטיבל המותחנים Reims Polar בצרפת.
"ביקור חולים" (2005) - תסריט ובימוי
"ההיא שחוזרת הביתה" (2014) - תסריט ובימוי
מיה סלע (נולדה ב-23 בדצמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית.
בשנת 2003 החלה לפעול כמבקרת ספרות ברשת ידיעות תקשורת.
בסוף שנת 2008 מונתה סלע לכתבת הספרות של עיתון "הארץ".
בדצמבר 2014 פורסם על התפטרותה בשל שינויים במבנה העיתון, אך בפועל המשיכה לכתוב בעיתון.
במסגרת עבודתה בעיתון פרסמה סלע גם ביקורות טלוויזיה.
כתבה מספר פעמים גם באתר mako.
סלע הייתה חלק מוועדת השיפוט של פרס ספיר לשנת 2016.
החל ממאי 2017 היא מגישה לצד יובל אביבי בכאן תרבות את תוכנית הרדיו הספרותית של תאגיד השידור הישראלי, "מה שכרוך".
החל משנת 2023 מגישה לצד אלעד בר-נוי בכאן תרבות את התכנית השבועית "סוף סוף".
מיה רבינוביץ' (נולדה ב-1976) היא סופרת ילדים ועורכת משחקי ילדים ישראלית, יוצרת ומקיימת סדנאות ושעות סיפור לילדים.
מיה רבינוביץ, נשואה, אם לשלושה, בוגרת מגמה תאטרונית ספרותית, בשרות הצבאי הייתה בתפקיד פיקודי בערבה.
טיילה ברחבי העולם בארצות שונות ובעיקר במזרח ובארצות עניות.
מה שהחל כטיול הפך ל-13 שנים של מסע של פעילות חברתית ומסע אישי ובהמשך מסע משפחתי עם הבעל והילדים אל עבר עולמות ומראות של אנשים בעולם האחר ונחשפה לתרבויות המזרח.
בנפאל התנדבה בבית יתומים כמורה לדרמה ונחשפה לסיפורי פשטות ועוני, משם המשיכה להודו, בה התגוררה שנים רבות ופתחה ספרייה בשפות שונות לזרים, הייתה חברה-מקימה בחווה מוזיקלית, רוחנית וחברתית בברזיל שמשמשת כבית הבראה וריפוי.
למדה ביפן מדע התחושות, במהלך שנותיה במזרח למדה והתמחתה באמנות קלפי הטארוט ואמנויות מהמזרח העוסקות ברוחניות.
ערכה מחקרים תודעתיים וקיבלה השראה מילדים אשר פגשה והשפיעו על כתיבתה.
בשנת 2009 עם חזרתה לישראל כתבה את הספר "קלפי סודות", שמבוסס על תורות עתיקות מסין, יפן, קבלה ומהניסיון שלה עם ילדים מכל העולם.
הוא נועד לקרב את הילדים למקור בו יש חכמה עתיקה בעלת מסרי עידוד והעצמת הילד.
הספר זכה להצלחה בישראל, נמכר לרוסיה ולארצות הברית.
בשנת 2013 יצא לאור ספרה "מסע בין ממלכות".
ספר זה מסביר את הרעיון השמחה בחלקך.
הספר זכה להצלחה רבה בישראל ובעקבותיו יצרה רבינוביץ' מפגשים וסדנאות לילדים ברחבי הארץ שכללו שימוש בעזרים מודרניים שהמחישו את הסיפור וחשפו את הילדים לעולמם של ילדים אחרים בתרבויות שונות.
במסגרת זו ביצעה רבינוביץ' מאות מפגשים ברחבי הארץ עם ילדים.
הספר ייחודי בהשתמשו בטכנולוגיית תלת מימד.
2009 – "קלפי סודות" ספר עם קלפים לכל המשפחה
2017 – "סודות היער לנשים" דרך שירה פואטית מעבירה מודעות
2017 – "סודות המזל" - כלי התפתחותי להרחבת תודעה
2020 - קלפי קבלה עם ראש לשכת המקובלים מר ישראל אורן
2021 - חתימה על טארוט ירושלים, ארה''ב
2021 - המבט הנכון, ספר עם השראה
מיה אמור מוטלי היא פוליטיקאית ועורכת דין, המכהנת כראש ממשלת ברבדוס השמינית וראש מפלגת הלייבור של ברבדוס .
מוטלי היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד ראש ממשלת ברבדוס.
היא גם ראש הממשלה הראשונה של ברבדוס אחרי שינוי שיטת הממשל ממונרכיה חוקתית לרפובליקה פרלמנטרית.
מוטלי הובילה בוועידת האקלים ב-2022 את התביעה למדינות העשירות לקחת אחריות על הנזקים האקלימיים שגרמו למדינות עניות.
כמו כן, סוף הוועידה נחתם הסכם אובדן ונזק לפיצוי מדינות עניות שנפגעו מאסונות הקשורים למשבר האקלים.
מוטלי נולדה בברבדוס ב-1965. היא מגיעה ממשפחה של פוליטיקאים.
סבה, ארנסט דיטון מוטלי, היה ראש העיר הראשון של ברידג'טאון וחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הלאומית של ברבדוס.
אביה ודודה גם היו נציגים בבית הנבחרים.
מוטלי למדה בתיכון בבית הספר הבינלאומי של האו"ם בניו יורק ובקווינס קולג', סנט ג'יימס בהסבנדס ברבדוס.
את לימודיה האקדמיים עשתה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובאוניברסיטת לונדון.
מוטלי התחילה את הקריירה הפוליטית שלה בשנת 1991. בין השנים 1991 ל-1994 שרתה כחברת פרלמנט אופוזיציונרית בבית העליון מטעם מפלגת הלייבור של ברבדוס.
בספטמבר 1994, בגיל 29, היא מונתה לשרת החינוך והנוער בממשלתו של אואן ארתור.
מוטלי הייתה הפוליטיקאית הצעירה ביותר שמונתה לתפקיד שר בברבדוס.
באוגוסט 2001 מונתה כיועצת משפטית לממשלת ברבדוס והייתה לאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה; ובמקביל שרתה כשרת השיכון.
שנתיים לאחר מכן, הפכה מוטלי לסגנית ראש הממשלה וליושבת ראש המועצה החברתית של ברבדוס ולסגנית יושבת הראש של המועצה הכלכלית של ברבדוס.
בעקבות השינויים בממשלה, בפברואר 2006 מונה מוטלי לשרת הכלכלה והפיתוח.
מוטלי גם הייתה חברה בדיאלוג הבין-אמריקאי .
בשנת 2008 מפלגת הלייבור של ברבדוס הפסידה בבחירות ומוטלי ניצחה את ראש הממשלה היוצא אואן ארתור בבחירות על ראשות האופוזיציה.
היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.
מוטלי הודחה מתפקידה כיושבת ראש בסוף 2010. בבחירות בפברואר 2013 מפלגתה הפסידה בבחירות והיא נבחרה כיושבת ראש האופוזיציה.
ב-24 במאי 2018, נבחרה מוטלי כראש ממשלת ברבדוס, כאשר מפלגתה זכתה בבחירות בהישג חסר תקדים של כל 30 המושבים בפרלמנט והייתה למפלגה הראשונה בהיסטוריה שזוכה בהישג זה.
בנוסף זכתה המפלגה ב-72.8% מהקולות – האחוז הגבוה ביותר שהשיגה מפלגה אי פעם בבחירות הכלליות בברבדוס.
בשנת 2020 בזמן הנאום מן הכס, הודיעה ממשלתה של מוטלי כי היא מתכוונת לבטל את המלוכה בברבדוס ושאליזבת השנייה תסיים את תפקידה כמלכת ברבדוס והמדינה תהפוך ממונרכיה חוקתית לרפובליקה פרלמנטרית.
ברבדוס תשמור על מערכת פרלמנטרית, עם נשיא בעל תפקידים טקסיים.
בהודעה מטעמה, אמרה מוטלי כי הגיע הזמן שברבדוס "תשאיר מאחור את העבר הקולוניאלי שלנו".
ב-12 באוקטובר 2021, מוטלי ומנהיג האופוזיציה, הציעו למושלת הכללית המכהנת, הוד רוממותה סנדרה פרנלה מייסון, לשמש כמועמדת לתפקיד הנשיאה הראשונה של ברבדוס.
היא נבחרה ב-20 באוקטובר ונכנסה לתפקיד ב-30 בנובמבר 2021 בטקס נכח גם צ'ארלס, נסיך ויילס.
בבחירות בינואר 2022 זכתה מפלגתה של מוטלי, מפלגת הלייבור של ברבדוס, בכל שלושים המושבים בפרלמנט והיא הושבעה, בשנית, כראשת הממשלה.
בוועידת האקלים בשארם א-שייח' ובוועידת האקלים בגלזקו, מוטלי הייתה לדוברת הבולטת של המדינות המתפתחות.
היא קראה למדינות העשירות, לדאוג למדינות העניות הסובלות אסונות אקלימיים שנובעים עיקר מההשפעות ההרסניות של המדינות העשירות.
אך, צורך השנתי של המדינות המתפתחות עומד על טריליוני דולרים.
יוזמת בריג'טאון הוגדרה כרפורמה בקרן המטבע הבינלאומית ובבנק העולמי.
מיה מיטב (נולדה ב־2 באוקטובר 1973) היא סופרת ילדים ישראלית.
מיטב נולדה וגדלה בקיבוץ רמת יוחנן, בתה של השחיינית הישראלית אילנה מיטב-רודריג ושל דויד מיטב, והצעירה מבין חמשת ילדיהם.
למדה בבית הספר התיכון בית חינוך כרמל זבולון בקיבוץ יגור.
לאחר סיום שירותה הצבאי במסלול בנות משקים בחטיבת הנח"ל, בגיל 21 עברה להתגורר בתל אביב.
בשנת 1994 החלה ללמוד עיצוב גרפי במכללת מימד בתל אביב.
לאחר סיום לימודיה עבדה כמעצבת גרפית בתפקידים שונים.
לאחר מכן למדה שיטת גרינברג ועבדה בתחום.
בשנת 2011 החלה לכתוב בלוג בסלונה בשם: "אמא ירוקה".
הבלוג עסק בגידול ילדים בעיר הגדולה, בחינוך לבריאות, בבישול ועוד.
לאחר מספר שנים כבלוגרית החליטה מיטב ללמוד כתיבה לילדים.
בין היתר למדה אצל הסופרות: אבירמה גולן, תמי שם-טוב ודפנה בן צבי.
בוגרת תואר ראשון בספרות במסלול כתיבה יוצרת ובמסלול הרב-תחומי במדעי הרוח (בהצטיינות) באוניברסיטת ת"א.
בשנת 2024-2025 לקחה חלק בתוכנית משיבי רוח: תוכנית מנדל למנהיגות רוח בקהילה, אוניברסיטת ת"א.
מיטב נשואה, אם לשלושה בנים ומתגוררת בתל אביב עם משפחתה.
מיטב כותבת שירים וסיפורים לילדות ולילדים.
עשרה ספרים שכתבה ראו אור עד היום.
את ספרה האחרון, "אלי ענבים וכל ההרפתקאות שקרו לו באמת" כתבה בהשראת ילדותה בקיבוץ בתקופת הלינה המשותפת.
בנוסף כותבת שירים, סיפורים קצרים ומאמרים למגזין אדם צעיר, לירחון גלילאו צעיר ולמגזין המקוון הפנקס.
מיטב כותבת טור אישי-ספרותי בשם "פינת קריאה" במדור הורים באתר "הארץ".
מיטב כתבה טור של המלצות על ספרי ילדים ונוער ב-ynet.
"הצדף הכי יקר" (בתמיכת קרן רבינוביץ לאמנויות) – בשנת 2024 יזמה מיטב פרויקט שכלל ספר שירי ילדים פרי עטה לצד יצירות אמנות ישראלית-עכשווית שאצרה רעות ברנע, אשר לווה בתערוכה לכל המשפחה במוזיאון נחום גוטמן, ת"א.
עורכת מפגשי סופרת ושעות סיפור לילדים ברחבי הארץ.
יוצרת ומגישה פודקאסט הנושא בשם: "מה קוראות האיילות?" יחד עם הסופר גור אילני.
הפודקאסט עוסק בספרות ילדים ונוער.
הפודקאסט נמצא בעונתו השלישית ועד כה פורסמו מעל 20 פרקים.
+שם הספרשנההוצאההערותבלוגר #1 – תעלומת הצופן הסודי2017כתרנבחר למצעד הספרים תשע"טאמא, מה זה עושה?2017דני ספריםספר לפעוטות.
הספר היה מועמד לפרס ספר ילדים מצטיין של "הפנקס".
תורגם לערבית במסגרת תוכנית מַכְּתָבַּת אַלפַאנוּס (מבית ספריית פיג'מה) לעידוד קריאה בגני ילדים.אני רוצה את המוצץ שלי!2018דני ספריםמאיירת: ענת פרי טלהבלוגר #2 – תעלומת עדי נא2018כתרהבלוגר #3 - חמ"ל רכבת2019כתראבא, מה זה עושה?2020דני ספריםספר לפעוטות.
נבחר למצעד הספרים.יופי של אמא, או: למה ילדים באים לעולם בלי הוראות הפעלה?2022אגםספר הדרכת הורים, נכתב בשיתוף ליעד מיטב-שני, מדריכת הורים בגישת אדלר.
איורים: עינת צרפתי.איך בונים בית?2023ידיעות ספרים"ספריית פיג'מה", מאיירת: טליה דריגסאלי ענבים וכל ההרפתקאות שקרו לו באמת2024דני ספריםמאיירת: הילה נועםהצדף הכי יקר2024שנ"ץעורכת גרפית: תמר טסלר
סטפני יים בל הידועה יותר בשם הבמה שלה, מיה יים היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
בל הופיעה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג של שנת 2017 ושל שנת 2018 ובנוסף הופיעה במספר ארגוני היאבקות כמו Ring of Honor (ROH), Combat Zone Wrestling (CZW), Shimmer Women Athletes ו-Shine Wrestling.
בארגון ההיאבקות Shine, היא החזיקה באליפות Shine ובאליפות הזוגות של Shine.
בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, היא הופיעה תחת שם הבמה ג'ייד, ובו היא הייתה פעם אחת אלופת הנוקאאוטס של אימפקט.
בשנת 2016, היא נבחרה לאחת ממאה הנשים המשפיעות מטעם ה-BBC.
בל נולדה בפונטנה, קליפורניה לאב אפרו-אמריקאי ואם דרום קוריאנית.
בל הייתה מעריצה של ענף ההיאבקות המקצועית מאז ילדותה.
היא החלה להתאמן במטרה להפוך למתאבקת כבר בגיל 18, כשבמקביל היא למדה בקולג'.
היא התאמנה במשך כשנה וחצי עד שערכה את קרב הבכורה שלה ב-22 באוגוסט 2009 תחת שם הבמה מיה יים.
לאחר הבכורה שלה, היא ביססה את עצמה בעיקר בארגוני היאבקות עצמאיים ברחבי וירג'יניה.
היא התאבקה עבור ארגון ההיאבקות Jersey All Pro Wrestling (JAPW), כשבשנת 2011 היא החלה להופיע עבור ארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH) כמלווה של קבוצת Embassy.
בנוסף, היא התאבקה באופן מזדמן עבור ROH נגד מתאבקות כמו מסשיף ושרה דל ריי.
לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', יים קיבלה הצעה להתאמן ולהתאבק ביפן עבור ארגון ההיאבקות Universal Woman's Pro Wrestling Reina בשנת 2011. במהלך מערכת היחסים שלה עם ארגון ההיאבקות המקסיקני Consejo Mundial de Lucha Libre (CMLL), יים למדה את סגנון ההיאבקות המקסיקני הידועה בשם לוצ'ה ליברה.
בשנת 2014 ו-2015, יים הופיעה בארגון ההיאבקות, ה-WWE, כאחת מהדמויות שליוו את המתאבק אדם רוז (דמויות שנקראו בשם "רוזבאד").
כמו כן, היא הופיעה מספר פעמים כמתאבקת פיתוח של ה-WWE ב-NXT בהקלטות התוכנית באוקטובר 2014, כשרשמה הפסד לשארלוט.
לאחר שהתאמנה ביחד עם DJ הייד בבית הספר להיאבקות של ארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling (CZW), היא החלה להופיע ב-CZW כמנג'רית של אדם קול.
היא ערכה את הבכורה שלה בארגון זה בדצמבר 2010, כשהיא וקול תיפקדו כזוג כחלק מהעלילה.
היא התערבה בקרבות של קול ואף עזרה לו לנצח בהם.
לאחר שעזרה לקול לנצח את גרג אקסלנט בספטמבר 2011, אקסלנט פתח בפיוד עם השניים.
כחלק מהעלילה, יים התמודדה מול אקסלנט בקרב בין מגדרי בחודש נובמבר, שבו יים הפסידה.
לאחר שהפסידה גם בקרב חוזר בינואר 2012, יים איתגרה את אקסלנט לקרב שולחנות, סולמות וכיסאות בחודש מרץ, שבו היא הצליחה לגבור על אקסלנט, בצעד שסיים את הפיוד.
היא הופיעה פעמיים נוספות עבור הארגון באותה השנה לפני שעזבה.
יים ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון היאבקות הנשים Shine Wrestling כבר במופע השני של ארגון זה באוגוסט 2012, כשגברה על סאסי סטפי.
במהלך אותה השנה והשנה שלאחריה, היא התמודדה מול מתאבקות כמו ג'סיקה האבוק עד שהיא נטלה חלק בטורניר אשר קבע את האלופה הראשונה של Shine.
היא ניצחה את מרסדס מרטינז במופע Shine 10, שנערך במאי 2013 ובמופע Shine 11, שנערך בחודש יולי את לבה בייטס ואת איווליס ולז עד שהגיעה לגמר, שבו הפסידה לריין.
במקביל להופעותיה בארגון Shine, היא הופיעה עבור ארגון ההיאבקות Evolve, כשהתמודדה מול ולז וסו יאנג בקרבות ראווה.
ב-28 בפברואר 2014, במסגרת המופע Shine 17, יים הצטוותה לשורות לבה בייטס במהלך טורניר על אליפות הזוגות של Shine, כך שהשתיים הוכרו בשם הלוצ'ה סיסטרס.
ביחד, הם ניצחו את צ'רי בומב וקימבר לי, וסאסי סטפי וג'סי בל סמוטרס בדרכן אל הגמר, שבו גברו על Made In Sin (אליסן קיי וטיילור מייד) וכתוצאה מכך הפכו לאלופת הזוגות הראשונות של Shine.
הן רשמו הגנה מוצלחת ראשונה על חגורות האליפות נגד נבה וסאסי סטפי ונגד איווי ומדיסון איגלס במופע מספר 18, עד שהפסידו את התואר ללג'נדרי (מאליה הוסאקה וברנדי ויין) ב-27 ביוני במסגרת מופע Shine 20. הלוצ'ה סיסטרס כשלו בניסיונן לזכות בחזרה באליפות זו בקרב החוזר בחודש אוגוסט.
ב-16 בנובמבר, יים ניצחה את איווליס ולז וזכתה באליפות Shine, במה שהפך אותה למתאבקת הראשונה שהחזיקה גם באליפות Shine וגם באליפות הזוגות של Shine.
ב-3 באפריל 2015, במסגרת המופע Shine 26, היא הפסידה את התואר לאלופת הנשים של NWA, סנטנה גארט, בקרב אליפות נגד אליפות.
במופע מספר 28, יים נוצחה על ידי אליסן קיי, ולאחר מכן החלה להראות סימנים למעבר לדמות הרעה, כשהאשימה את לבה בייטס בהפסדה.
יים ביצעה את המעבר המלא לדמות זו ב-11 בדצמבר במסגרת המופע Shine 31, כשתקפה את לבה בייטס לאחר שהשתיים הפסידו למרטי בל וג'יימי ג'יימסון בקרב אשר היה על אליפות הזוגות הפנויה של Shine.
יים הופיעה לראשונה עבור ארגון ההיאבקות הנשים Shimmer ב-6 באפריל 2013 במופע מספר 53, שבו הפסידה לאמייזינג קונג.
היא השיגה את הניצחון הראשון שלה שלושה מופעים לאחר מכן בקרב נגד איווי.
לאחר מכן, היא נחלה הפסדים למתאבקות כמו ג'סיקה האבוק, היקארו שידה ומדיסון איגלס.
לאחר סדרת ניצחונות על מלני קרוז, אנג'י סקיי והיקארו שידה, יים איתגרה ללא הצלחה את צ'ירלידר מליסה לקרב על אליפות Shimmer במופע מספר 65, שנערך באפריל 2014.
באפריל 2013, יים ערכה את הבכורה שלה בארגון ההיאבקות FIP, כשגברה על לארי דאלאס בקרב בין מגדרי.
ארבעה חודשים לאחר מכן, יים ודוס בן דחוס (ג'יי ריוס ואדי קרוז) ניצחו את דאלאס ו-The Now (ויק דלישוס והייל קולינס) בקרב שולחנות, סולמות וכיסאות, שבו היא הצמידה לניצחון את דאלאס.
יים העבירה את החודשים הבאים כשהיא משמשת כמנג'רית של דוס בן דחוס ביחד עם לבה בייטס בזמן שהיא הופיעה במקביל בארגון ההיאבקות Shine.
ביוני 2014, הלוצ'ה סיסטרס הגנו בהצלחה על אליפות הנשים איווליס ולז וקנדיס לאריי באירוע של ארגון ההיאבקות FIP.
יים התאבקה עבור ארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA) בקרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה) באמצע שנת 2010, בזמן שנפשה עם משפחתה בפלורידה.
במרץ 2013, יים השתתפה באירוע השלם וצפה Knockouts Knockdown, שבו היא נוצחה על ידי טארה.
היא חזרה להופיע בארגון זה כעבור שנה בחודש מאי באירוע העוקב Knockouts Knockdown 2, שבו היא הצליחה לגבור על בריטני כדי להעפיל לקרב הגונטלט אשר התקיים מאוחר יותר באותו הערב, ובו היא הודחה על ידי טרן טרל.
יים שבה להופעה שלישית באירוע Knockouts Knockdown 3 בשנת 2015, ובו היא נוצחה על ידי ברוק.
באפריל 2015, ארגון ההיאבקות TNA החל לשדר פרומואים על הבכורה של הדולהאוס (יים ומרטי בל), כששם הבמה של יים שונה לג'ייד.
ג'ייד ובל ערכו את הבכורה שלהן בפרק הספיישל TKO: Night of Knockouts של התוכנית השבועית Impact Wrestling ב-24 באפריל, שבו ג'ייד הפסידה ללאורה דניס כתוצאה מפסילה לאחר שהשתיים תקפו את השופט בריאן סטיפלר ואת הכרוזה כריסטי המי.
מאוחר יותר באותו הערב, ג'ייד ומרטי בל עזרו לטרן טרל להגן בהצלחה על אליפות הנוקאאוטס של TNA שלה נגד אווסום קונג, וכתוצאה ממהלך זה טרל הצטרפה לקבוצת הדולהאוס.
הדולהאוס נאבקו לראשונה כקבוצה ב-8 במאי בפרק של התוכנית Impact Wrestling בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2, שבו הן גברו על אווסום קונג וגייל קים.
ג'ייד ובל התערבו בקרבות האליפות של טרל ועזרו לה במסע הגנתה על תואר זה.
באירוע סלאמיברסרי, הדולהאוס הפסידו לאווסום קונג וברוק בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2. ב-15 ביולי בפרק של התוכנית Impact Wrestling, טרל הפסידה את התואר לברוק, זאת לאחר שגייל קים חזרה ותקפה את ג'ייד, דבר שהסיח את דעתה של טרל.
בפרק הספיישל טרנינג פוינט של התוכנית Impact Wrestling ב-19 באוגוסט, ג'ייד ובל התמודדו מול גייל קים בקרב כלוב האנדיקאפ 2 נגד 1, שבו הן הפסידו לקים.
ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד אתגרה ללא הצלחה את גייל קים לקרב על אליפות הנוקאאוטס של TNA.
ב-23 בפברואר 2016 במהלך פרק הספיישל לוקדאון של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד הצמידה את קים לניצחון בקרב הלית'ל לוקדאון.
כתוצאה מהצמדה זו, ג'ייד קיבלה הזדמנות נוספת להתחרות על התואר שבועיים לאחר מכן, אך גם בהזדמנות זו ג'ייד לא צלחה במשימתה.
ב-5 באפריל, ג'ייד ניצחה את גייל קים ומדיסון ריין בקרב משולש וזכתה באליפות הנוקאאוטס של TNA בפעם הראשונה בקריירה שלה.
באותו היום, במהלך ההקלטות לאירוע Knockouts Knockdown 4, ג'ייד ניצחה את לבה בייטס ובקרב המרכזי של הערב שהיה קרב גונטלט, היא ניצחה לאחר שהדיחה אחרונה את מדיסון ריין וכתוצאה מכך היאה הפכה ל"מלכת הנוקאאוטס".
ב-12 באפריל בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד רשמה הגנה מוצלחת ראשונה על התואר נגד אותה מדיסון ריין.
בשלהי חודש אפריל, ג'ייד פתחה בפיוד עם הנציבה הממונה על הנוקאאוטס, מריה, בצעד שהוביל להפיכת דמותה לטובה בפעם הראשונה מאז שחתמה בארגון.
כמה שבועות לאחר מכן, היא הותקפה על ידי סיינה, שערכה את הופעת הבכורה שלה, כל זאת לאחר שג'ייד סירבה לשכב על הרצפה עבור מריה.
ב-10 במאי בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד הגנה בהצלחה על חגורת האליפות מול קים כתוצאה מפסילה לאחר שסיינה תקפה את שתיהן.
כתוצאה מכך, סיינה קיבלה הזדמנות להתמודד על התואר מול ג'ייד באירוע סלאמיברסרי.
ב-31 במאי בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד הצטוותה לשורות יריבתה לשעבר, קים, וביחד הן ניצחו בקרב זוגות את סיינה ואלי.
באירוע סלאמיברסרי, שנערך ב-12 ביוני, קרב היחידים בין ג'ייד לסיינה הפך לקרב משולש אשר כלל בנוסף את גייל קים ובסופו היא איבדה את התואר לסיינה לאחר שמרטי בל הכתה את ג'ייד מאחור, מה שקטע תקופת כהונה של 87 ימים כאלופה.
באירוע טרנינג פוינט, שנערך ב-25 באוגוסט, ג'ייד השתתפה בקרב מחומש נגד האלופה, סיינה, מרטי בל, מדיסון ריין ואלי על אליפות הנוקאאוטס של TNA, שבסופו אלי ניצחה.
באירוע באונד פור גלורי, שנערך ב-2 באוקטובר, ג'ייד גברה על סיינה.
ב-2 בדצמבר בפרק של התוכנית Impact Wrestling, ג'ייד הפסידה לרוזמרי בקרב כלוב על אליפות הנוקאאוטס הפנויה של TNA.
בינואר 2017, הפיוד בין ג'ייד לרוזמרי הוצת מחדש כאשר השתיים התמודדו זו מול זו בקרב מונסטר בול, בו רוזמרי יצאה עם ידה על העליונה ושמרה על התואר.
ג'ייד קיבלה קרב חוזר מול רוזמרי על התואר ב-2 במרץ בפרק של התוכנית Impact Wrestling, והיא הפסידה פעם נוספת, הפעם במסגרת קרב מי שעומדת אחרונה.
קרב זה היה האחרון של ג'ייד ב-TNA, כשמוקדם יותר באותו השבוע דווח שהיא לא תחתום על חוזה חדש ובעקבות זאת היא עזבה את הארגון.
ב-13 ביולי 2017, יים חזרה ל-WWE, כשהיא השתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג וגברה על שרה לוגאן בסיבוב הראשון.
יום לאחר מכן, יים הודחה מהטורניר לאחר שהפסידה לשיינה בייזלר בסיבוב השני.
ב-9 באוגוסט 2018, יים חזרה פעם נוספת ל-WWE, כשהיא השתתפה במהדורה השנייה של טורניר הנשים לזכר מאי יאנג וניצחה את אליסן קיי בסיבוב הראשון ואת קייטלין בסיבוב השני לפני שהודחה מהטורניר על ידי הזוכה, טוני סטורם.
הודות לתצוגותיה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, ב-24 בספטמבר, דווח שיים חתמה על חוזה ב-WWE והיא החלה לעבוד ב-NXT.
חודש לאחר מכן, ב-24 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, יים ערכה את הופעת הבכורה שלה במותג, כשגברה בקרב יחידים על אלייה.
בחודש נובמבר, לאחר עימות מאחורי הקלעים בין השתיים, יים התמודדה מול ביאנקה בלאייר, כשהאחרונה הצליחה להנחיל ליים את הפסדה הראשון, בצעד שהצית את הפיוד ביניהן.
יים הצליחה להתאושש מהפסד זה בניצחון על ריינה גונזלס; ניצחון זה הבטיח לה מקום בקרב המרובע אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT.
לעומת זאת, בקרב המרובע ניצחה בלאייר.
זמן קצר לאחר שרצף הניצחונות של בלאייר נקטע, יים הצליחה לגבור על בלאייר בשני קרבות אשר סיימו את הפיוד בין השניים.
באירוע NXT TakeOver: Toronto, שנערך ב-10 באוגוסט, יים הפסידה לשיינה בייזלר וכשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT.
בחודש נובמבר, יים ערכה את הופעת הבכורה שלה ברוסטר הראשי כחלק מהסגל של NXT, שהיה מעורב בעלילת הפלישה ל-Raw וסמאקדאון לקראת אירוע סדרת ההישרדות.
יים נבחרה על ידי ריאה ריפלי להצטרף לקבוצתה לקרב ה-WarGames הנשים הראשון בתולדות ענף ההיאבקות נגד קבוצתה של שיינה בייזלר.
באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-23 בנובמבר, יים הותקפה מאחורי הקלעים על ידי זהות לא ידועה ובעקבות זאת היא לא יכלה לקחת חלק בקרב.
כתוצאה מכך, דקוטה קאי מילאה את מקומה של יים בקרב, שמצידה בגדה בקבוצת ריפלי, כשתקפה את חברתה לקבוצה, טיגן נוקס.
אחד עשר ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית NXT, יים חשפה שקאי היא זאת שתקפה אותה מאחורי הקלעים.
חשיפה זו הובילה לקיום קרב בין השתיים, שבו יים נחלה הפסד.
באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-7 ביוני, יים, נוקס ושוטצי בלאקהארט ניצחו בקרב שלוש נגד שלוש את קנדיס לאריי, דקוטה קאי וראקל גונזלס.
ב-21 בספטמבר 2020 בפרק של התוכנית Raw, שבועות אחדים לאחר הופעתה האחרונה ב-NXT, מיה יים הפכה לדמות הרעה, כשחשפה את עצמה כחברה בקבוצת רטרביושן.
ב-12 בפברואר 2021, יים הודיעה על אירוסיה למתאבק קית' לי.
אליפות הנשים של BTW (פעם אחת)
אליפות הנשים של NWA FUW (פעם אחת, האלופה הראשונה)
PWI דירג אותה במקום ה-6 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2016
אליפות הזוגות של Shine (פעם אחת) - עם לבה בייטס
טורניר אליפות הזוגות של Shine (2014)
אליפות מלכת סאות'סייד של SWE (פעם אחת)
אליפות הנשים של TCW (פעם אחת)
גביע העולם של TNA (2016) - עם ג'ף הארדי, אדי אדוארדס, ג'סי גודרס ורובי אי
מיה דבש היא אוצרת ישראלית, החל משנת 2016 משמשת אוצרת ראשית של מוזיאון העיצוב חולון והמוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס.
לפני כניסתה לתפקיד האוצרת, מילאה דבש את תפקיד העורכת הראשית של שני המוזיאונים.
כמו כן שימשה עורכת מגזין "בניין ודיור" ועבדה כמרצה.
עלתה לישראל עם משפחתה כשהייתה בת שלוש וחצי שנים וגדלה בקריית ים.
נכון ל-2021, מתגוררת דבש בתל אביב.
היא בעלת תואר ראשון בספרות (1974) ותואר שני באמנות ואוצרות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2016).
כמו כן היא בוגרת לימודי תעודה בעריכה מאוניברסיטת בר-אילן (1986) ולימודי עיתונות באוניברסיטת סינגפור (1978).
תפקידה הראשון של דבש כעורכת היה בהוצאת כנרת (1983–1987).
בשנת 1987 מונתה לתפקיד עורכת ראשית של הוצאת דביר, תפקיד אותו מילאה עד 1995. לאחריו מונתה לעורכת של הוצאת מודן (1995–2001).
במסגרת זו, יזמה וערכה סדרת ספרים בשם דברים של ספרות מתורגמת איכותית, וערכה אנתולוגיות יחד עם שולה מודן: "אמהות ובנות" ו"אבות ובנות".
שימשה כעורכת מגזין בניין ודיור (2001–2006) והחל משנת 2007 לימדה כתיבה ואוצרות בבצלאל.
בשנת 2009 הצטרפה לצוות ההקמה של מוזיאון העיצוב חולון כעורכת הראשית, בתפקיד זה ערכה למעלה מ-10 קטלוגים.
בשנת 2016 מונתה לאוצרת הראשית של מוזיאון העיצוב חולון (מינוי קבוע ב-2017).
דבש משמשת כחברה בצוות היגוי של המוזיאון לעברית וחברה בוועדות שיפוט של מפעל הפיס, פרס פרידל וצבע טרי.
בשנים 2007–2009 אצרה שלוש תערוכות עיצוב מסחריות שעסקו במגמות עכשוויות והציגו עבודות מקוריות של מעצבים ישראלים.
שתי התערוכות הראשונות נקראו NEO (2008-2007) והוצגו במסגרת תערוכת "ריהוטים" בגני התערוכה.
FIVE, התערוכה השלישית (2009), הייתה תערוכה אינטראקטיבית והוצגה בבניין עתיק בנמל יפו.
ב-2009 אצרה במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס התערוכה "איך לאהוב" של קבוצת המאיירים אקטוס טרגיקוס.
התערוכה התבססה על ספר באותו שם שהוציאה קבוצת "אקטוס טרגיקוס", לרגל הוצאת מהדורה מיוחדת של הספר בתרגום לעברית.
הספר שהוא אוסף בלתי שגרתי של סיפורים גרפיים מאת אמני הקומיקס של הקבוצה נדפס לראשונה בשפה האנגלית בשנת 2008. ב-2011 אצרה התערוכה "משחקים באוכל" בבית מאירוב, חולון, שעסקה באוכל כחומר גלם לעיצוב; אוכל ככלי לביקורת חברתית; הקשר בין אדריכלות לאוכל; ואוכל כמעורר חוויה.
בשנת 2013 אצרה במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס התערוכה "פצעי בגרות-קומיקס עברי 1975–1995", שהייתה הפרק השני מבחינה כרונולוגית (אבל השלישית מבחינת סדר התערוכות) בסדרת תערוכות בשם "קומיקס עברי" שהציג המוזיאון, ועסקה בקומיקס ישראלי בין השנים 1975-1995. בשנת 2016 אצרה את התערוכה "מבט על" במוזיאון העיצוב חולון, שהוקדשה כולה למשקפיים.
בשנת 2018 אצרה את התערוכה "זגמייסטר & וולש: רטרוספקטיבה" במוזיאון העיצוב חולון, שעסקה בתקשורת חזותית.
בדצמבר 2019 אצרה את תערוכת "אקסטרים" שנפתחה במוזיאון העיצוב חולון ציינה, לרגל עשור למוזיאון העיצוב.
רשימת פרסומים שערכה או חיברה
מיה לנדסמן (נולדה ב-25 בספטמבר 1992) היא שחקנית ישראלית; זוכת שני פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2021, 2022) ופרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות הבינלאומי Canneseries בקאן (2022).
אביה עלה לארץ מארגנטינה באמצע שנות ה-70. גדלה והתחנכה בתל אביב-יפו.
למדה בתיכון עירוני א' לאמנויות תל אביב, במגמת תיאטרון.
שירתה בצה"ל כמ"כית בנים (מפקדת כיתת טירונים בבסיס טירונות כלל-צה"לית).
למדה משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב שבעיר הולדתה.
החל משנת 2016 שיחקה בשלוש העונות הראשונות של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי".
בשנת 2018 שיחקה בסדרה "להעיר את הדב" בתפקיד משני.
באותה שנה שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה "קופה ראשית" בתפקיד נעמי, עובדת ירקנייה לסבית במרכול.
בשנת 2020 שבה לגלם את נעמי, ושיחקה בסדרה "חזרות" בתפקיד עלמה שחקנית התיאטרון.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "המפקדת" את ספיר, סמלת מחלקה של טירוניות, על תפקידה בסדרה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית משנה בסדרה קומית.
בהמשך 2021 לוהקה לראשונה לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הקומית "ילדות סכסכניות" מבית הוט, לצד עינת הולנד.
בפסטיבל הסדרות של קאן 2021 Canneseries הייתה מועמדת לפרס על משחקה בסדרה.
בנוסף ב-2021, לנדסמן הופיעה בתפקיד משני בסרט הקולנוע "היו זמנים בתל אביב".
בשנת 2022 שיחקה בסדרה "שעת אפס" בכאן 11. הסדרה זכתה בפרס הסדרה הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות בקאן ולנדסמן בפרס השחקנית הטובה ביותר.
כמו כן זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
בתיאטרון הקאמרי שבתל אביב, משחקת בהצגות "כטוב בעיניכם", "מתאבל ללא קץ", "השיבה", "קן הקוקיה", "אל נקמות", "מהומה רבה על לא דבר", "פיקוח נפש", "Name Drop", "פיטר פן", "מלאכים באמריקה" ו"צ'ילבות".
בנוסף למשחק, מופיעה לנדסמן כזמרת וכמתופפת בצמד הפאנק האקספרימנטלי פאוור סטריינג'רס ביחד עם בן-זוגה של לנדסמן, אור רימר (בעברו חבר בלהקת השקרנים ובלהקת אד טרנר והדנילוף סנטר).
קלטת הבכורה של ההרכב, "Apes Together", ראתה אור בשנת 2023 דרך הלייבל "תת קרקע" ב-50 עותקים בלבד, וכוללת 27 שירים באורך שבין עשרות שניות ל-2 דקות, עם טקסטים קצרים שתוארו על ידי הצמד כ"שירי ילדים למבוגרים".
בנובמבר 2022, עוד בטרם ראתה אור הקלטת, צולם וידאו קליפ לשיר "נסיכת גורילה".
ב-2021 במהלך מבצע שומר החומות של צה"ל, לנדסמן הביעה סולידריות עם תושבי שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים, ובפוסט באינסטגרם הביעה תמיכה בפלסטינים תושבי רצועת עזה שלטענתה: "חפים מפשע".
2021: פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית משנה בסדרה קומית.
2022: פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
2022: פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות הבינלאומי Canneseries קאן.
Apes Together (2023) - במסגרת צמד פאוור סטריינג'רס
מיה מיה הוא כפר נוצרי בדרום לבנון הממוקם 5 ק"מ מזרחית לצידון וכ-40 ק"מ מדרום לבירה ביירות.
הכפר שוכן בגובה ממוצע של 156 מטרים מעל פני הים.
שם הכפר נהגה וכתוב במספר אופנים, כמו:
אין מקור מידע מדעי שמתייחס למקור השם.
יש מספר הסברים אפשריים לשם הכפר:
השם נובע מהביטוי בשפה הפיניקית "Mio Mia", שפירושה מקום שיש בו מים חנוטים, או מים לחניטה.
בכפר ובסביבתו הקרובה נמצאו סרקופגים פיניקים רבים (כיום מוחזקים במוזיאון הלאומי בביירות) שנמצאו על ידי המיסיונר ד"ר ג'ורג' פורד בעת בניית מכון ג'רארד לבנים (1881) ומתקנים ואולמות נוספים על אדמת הכפר והתגלו מאגרי מים מלאכותיים ומקורות מים טבעיים.
בממצאים מהתקופה הפיניקית היו גופות חנוטות - מומיות ומכאן שם הכפר.
מִיֶה (مائة) פירושו 100. כאשר הדרוזים ספרו את מספר הכפרים שבהם הם ניצחו, במלחמה במהלך המאה התשע-עשרה בדרום לבנון, הכפר הזה היה מספר 200 ברשימה ולכן הכפר נקרא מאה ועוד מאה: "מִיֶה - מִיֶה".
מים באשורית הם מאי וכך מים ועוד מים הם ממאי ומאי.
בשנת 1985 הותקף הכפר במהלך מלחמת האזרחים בלבנון.
עד אז היו בכפר כ-5000 תושבים.
בעקבות המלחמה, היגרה כמחצית מהאוכלוסייה לאזורים הנוצריים בלבנון ולמדינות המערב.
תושבי הכפר הם נוצרים, שמשתייכים בעיקר לכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית עם מיעוט מרוני (7%), פרוטסטנטי (6%) ובפטיסטי (2%).
במורדות הכפר קיים מחנה הפליטים הפלסטיני עין אל-חילווה.
בסביבות הכפר התגלו ממצאים מהתקופה הפיניקית.
במאה ה-17, שטח הכפר שימש כאדמה חקלאית בבעלות מספר משפחות עשירות.
משפחות "אבו נקאד" ו"פאדול" החזיקו במחצית מקרקעות הכפר והמדינה במחצית השנייה.
במאה ה-18 החלו הנוצרים לעבור לכפר, והמדינה עודדה את החקלאים בכך שנתנה להם אדמות שישמשו לעבודת החקלאות.
החקלאים בתמורה נאלצו לתת כמס 10% מהגידולים.
בשנת 1875 ביקר בכפר ויקטור גרן והעריך את מספר תושביה בכ־400 תושבים, חלקם מרונים וחלקם יוונים אורתודוקסים.
במאה ה-19 הגיעו מיסיונרים אמריקאים לכפר לעבודות מיסיונריות.
בשנת 1985, מלחמת האזרחים בלבנון התפשטה לדרום לבנון, ותושבי הכפר נמלטו לאזורים הנוצריים בדרום, לביירות או אף לחו"ל (הרוב הגיע לארצות הברית, קנדה ואוסטרליה).
באוגוסט 1991 החלה תנועה חזר אל הכפר והוא שוקם, לאחר שנהרס כליל.
כיום גרים בכפר גם מוסלמים.
התעשייה העיקרית של הכפר היא חקלאות.
העיירה מייצרת שמן זית, זיתים למאכל, תאנים ולוק (מעדן לבנוני).
כמה עצי זית מתוארכים לימי האימפריה העות'מאנית, בעוד שאחרים עוד מתקופת הנסיך פאחר א-דין השני.
הדור הצעיר ממקד את מרצו בהשכלה גבוהה, חלק מאנשי הכפר עוסקים במקצועות חופשיים כגון: רופאים, עורכי דין ומהנדסים.
בכפר קיימים מספר מוסדות חינוך בהם:
בית הספר האוונגליסטי והתיכון המקומי.
בית הספר האוונגליסטי לבנות ולבנים הוא איחוד של שני מוסדות ישנים והיסטוריים מפורסמים: בית הספר האוונגלי לצידון לבנות (SESG) שנוסד לראשונה בשנת 1862 ומכון ג'רארד לנערים שהוקם לראשונה בשנת 1881 על ידי המיסיונרים.
למיסיונר - ד"ר פורד היה חזון להקים בכפר בית יתומים וכדי לאסוף כספים למימון הבניה, הוא נסע לראמפו (Ramapo) שבמדינת ניו יורק, והצליח לאסוף את הסכום שנדרש מהקהילה הנוצרית המקומית.
פירוש המילה Ramapo, בשפה האינדיאנית המקומית, הוא "מים מתוקים" או "בריכה עגולה".
כשחזר לכפר, בשנת 1881, הוא בנה את אולם Ramapo, ועוד בניינים בכפר.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות של הצבא האוסטרלי, יחד עם כוחות בריטים וצרפתים חופשיים, נלחמו באזור הכפר נגד כוחות צרפת של וישי.
כוחות צרפת החופשית הפכו את בית היתומים לכלא של השבויים מהצבא של וישי.
בשנים 1942–1943 חתר העם הלבנוני לעצמאות מהשליטה הצרפתית והשלטונות הצרפתיים עצרו וכלאו במקום מנהיגים לבנוניים מרכזיים.
לחץ מקומי ותמיכת הקהילה הבינלאומית הביאו את ממשלת צרפת לשחרר את העצורים ב-22 בנובמבר 1943 והמדינה הפכה להיות חופשית וריבונית.
אחד המעיינות בשולי הכפר נקרא עין אל-חילווה .
באזור זה הוקם על ידי האו"מ, בשנת 1948 מחנה הפליטים הנושא את שם המעיין - עין אל-חילווה.
מיה דימשיץ' (; נולדה ב-7 בנובמבר 1992), הידועה גם תחת שמה הפרטי בלבד, מיה, היא זמרת קרואטית.
ב-19 בפברואר 2022 זכתה בקדם הקרואטי לאירוויזיון, "Dora", והוכרזה כנציגת קרואטיה לאירוויזיון 2022 עם שירה "Guilty Pleasure".
מיה דימשיץ' נולדה באוסייק שבקרואטיה ב-7 בנובמבר 1992, לה תואר ראשון בתרגום מהפקולטה לאומנויות של אוניברסיטת אוסייק.
דימשיץ' החלה בקריירתה בשנת 2014 לאחר שלהקת טמבוריצה (כלי מיתר בלקני) בשם ג'נטלמני (Džentlmeni) הזמינה אותה ללוות אותם בסיבוב ההופעות שלהם לתפוצה הקרואטית בארצות הברית וקנדה.
"Budi mi blizu" יצא לאור בשנת 2015 כסינגל הראשון של דימשיץ'.
"Život nije siv" שוחרר ביולי 2016 כסינגל המוביל באלבומה החדש של דימשיץ'.
אותו האלבום יצא לאור ב-20 במרץ 2017. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הקרואטי, וזכה להצלחה כבירה בהשוואה לאלבום בכורה, עד שבסופו של דבר הגיע למעמד אלבום פלטינה בקרואטיה.
דימשיץ' המשיכה בשנים שלאחר מכן להוציא אלבומים לאור ולזכות בהצלחה בקרואטיה.
ב-17 בדצמבר 2021 הוכרז כי דימשיץ' תתמודד עם השיר "Guilty Pleasure" בקדם הקרואטי לתחרות האירוויזיון, "Dora 2022".
ב-19 בפברואר 2022 זכתה דימשיץ' עם השיר בקדם הקרואטי, Dora 2022, והשיר הוכרז כשיר הקרואטי לאירוויזיון 2022. ב-10 במאי 2022 ביצעה דימשיץ' את "Guilty Pleasure" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי.
מיה ניקולאי (בהולנדית: Mia Nicolai; נולדה ב-7 במרץ 1996) היא זמרת הולנדית, אשר ייצגה, יחד עם דיון קופר, את הולנד באירוויזיון 2023, שנערך בליברפול.
ניקולאי נולדה באמסטרדם לאם רוסייה ולאב הולנדי.
היא החלה ללמוד בכינור ובפסנתר כשהייתה בת שלוש.